laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה

אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה (בקוריאנית: 김책공업종합대학; במקור: אוניברסיטת פיונגיאנג לטכנולוגיה) היא אוניברסיטה בקוריאה הצפונית, הממוקמת על גדות על גדות נהר טאדונג בפיונגיאנג, בירת המדינה. האוניברסיטה קרויה על שמו של קים צ׳אק, גנרל ששירת בצבא קוריאה הצפונית במהלך מלחמת קוריאה. הפקולטות האקדמיות המרכיבות כיום את אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה היו במקור חלק מאוניברסיטת קים איל-סונג, שהוקמה בשנת 1946. במהלך שנת 1948, שתיים מהפקולטות שפעלו באוניברסיטת קים איל-סונג (הפקולטה להנדסה והפקולטה להנדסת תחבורה) הופרדו לשם הקמתה של מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה. בשנת 1951, במהלך מלחמת קוריאה, שם המכללה שונה למכללת קים צ׳אק לטכנולוגיה, לציון זכרו של הגנרל קים צ׳אק, שנהרג במהלך המלחמה. במהלך שנת 1988, בעקבות הגידול ההדרגתי במספר הסטודנטים, המכללה התפתחה לאוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה. האוניברסיטה מורכבת מ-18 מחלקות (學部) וכ-80 תוכניות לימוד (學科), בהם לומדים כ-10,000 סטודנטים בהנחיית כ-2,000 אנשי סגל. האוניברסיטה כוללת 10 מכוני מחקר וכן בית ספר מסונף לאוניברסיטה (博士院). באוניברסיטה ישנם 54 מעבדות וספרייה הכוללת כ-600,000 כרכים. קמפוס האוניברסיטה משתרע על שטח כולל של כ-400,000 מ״ר. חינוך בקוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה (באנגלית) ו(בקוריאנית) מידע נוסף על האוניברסיטה (באנגלית) http://www.nti.org/learn/facilities/757/
ויקטור קנבסקי

ויקטור יזראילביץ' קנבסקי (ברוסית: Виктор Израилевич Каневский;‏ 3 באוקטובר 1936 – 25 בנובמבר 2018) היה כדורגלן סובייטי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ, ונחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים של קבוצת דינמו קייב בכל הזמנים. קנבסקי החל את הקריירה שלו בקבוצת החובבים של מפעל "ארסנל" בקייב. בגיל 18 זומן לסגל קבוצת דינמו קייב, ושיחק בה במשך כמעט כל הקריירה. בהתחלה שיחק בקבוצת המילואים של דינמו, ובשנת 1957 תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 1960 נבחר להיות הקפטן של הקבוצה ושימש בתפקיד זה עד לשנת 1964. קנבסקי היה אחד החלוצים המוצלחים ביותר בהיסטוריה של דינמו קייב - לזכותו 80 שערי ליגה. בשנת 1961 זכה קנבסקי עם דינמו באליפות ברית המועצות ובשנת 1964 בגביע ברית המועצות. בשנת 1965 עזב קנבסקי את דינמו קייב ועבר לצ'רנומורץ אודסה. הסיבה העיקרית לעזיבת דינמו הייתה גילו של קנבסקי - המאמן המעיט לשתף אותו במשחקים ונתן את מקומו בהרכב לשחקנים צעירים יותר. קנבסקי שיחק בצ'רנומורץ עונה אחת בלבד ולאחריה פרש ממשחק פעיל קנבסקי זומן לנבחרת ברית המועצות בשנת 1958. הוא שולב במשחקים מעטים. קנבסקי היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1962 ולקח חלק בשניים מתוך 4 משחקי הנבחרת בטורניר. לאחר המונדיאל - לא זומן יותר לנבחרת. לאחר שפרש ממשחק פעיל הפך קנבסקי למאמן. הקבוצה הראשונה, אותה אימן הייתה מטאליסט חרקוב. הוא אימן אותה במשך 4 עונות והצליח להעלות את הקבוצה מהליגה השנייה אל הליגה הראשונה. לאחר מכן אימן את קבוצת "בוקובינה" מהעיר צ'רנוביץ. בשנת 1972 הצטרף לצוות המאמנים של קבוצת פחטקור טשקנט. לאחר עונה אחת בטשקנט חזר לאוקראינה ומונה למאמן קבוצת דניפרו שעלתה אז לליגה הסובייטית הבכירה. בהמשך היה מאמן של קבוצת טאבריה סימפרופול, אותה הצליח להעלות מהליגה השנייה לליגה הראשונה. בשנת 1979 היה קנבסקי מועמד מוביל לאימון של נבחרת אלג'יריה. מועמדתו אושרה, אך כמה ימים לפני הטיסה לאלג'יר קיבל קנבסקי הודעה כי הנסיעה שלו מבוטלת והתפקיד הועבר למאמן אחר. לאחר כמה בירורים הבין קנבסקי שמועמדתו נפסלה על ידי ההתאחדות הסובייטית בשל יהדותו. קנבסקי סבל גם בעבר מהיחס הלא ממש אוהד של ההתאחדות ליהדותו. כך למשל, כדי לקבל את תעודת המאמן הוא הוכרח להחליף את שם האב היהודי בתעודת הזהות שלו מיזראילבץ' (בן ישראל) לאיליץ' (בן איליה), כלומר לשם שלא מבליט את יהדותו. הפעם החליט קנבסקי לא לוותר לשלטונות - כסוג של מחאה הוא הגיש בקשה להגר מברית המועצות. בקשתו נדחתה על ידי משרד הפנים. אך עצם הגשת הבקשה הפך אותו לאיש לא רצוי בקבוצות הליגה. הוא לא יכל לאמן יותר באף קבוצה, כל חבריו בעולם הכדורגל ניתקו את קשריהם איתו. שמו נמחק מההיסטוריה הרשמית של דינמו קייב. הוא אפילו נמחק מתמונת האליפות של הקבוצה משנת 1961. בכל התקופה הזאת היחיד שנשאר איתו בקשר ועזר לו היה ולרי לובנובסקי. קנבסקי עבד כפועל בניין למחייתו. בשנת 1983, בעזרתו של לובנובסקי, הצליח קנבסקי לחזור לאמן לתקופה קצרה - הוא אימן קבוצת חובבים. בשנת 1988 הגיש קנבסקי שוב בקשה להגירה. הפעם, הודות לפרסטרויקה בברית המועצות בקשתו אושרה. הוא היגר לארצות הברית עם משפחתו. בארצות הברית עסק קנבסקי באימון קבוצות ילדים ונוער שהוקמו על ידי יוצאי ברית המועצות. ויקטור קנבסקי נפטר ב-25 בנובמבר 2018 בעיר בריסטול שבמדינת קונטיקט. מדיה וקבצים בנושא ויקטור קנבסקי בוויקישיתוף ויקטור קנבסקי, באתר Transfermarkt ויקטור קנבסקי, באתר National Football Teams ויקטור קנבסקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מיכאל יוכי‏, האיש שהפחיד את יאשין: סיפורו של הכדורגלן היהודי הטוב בתולדות ברית המועצות, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2018
Linux.Darlloz

Linux.Darlloz היא תולעת מחשב המנצלת פגיעות בנתבים, מצלמות אבטחה, ממירי טלוויזיה, התקני IOT ועוד. התוכנה התגלתה בשנת 2013, על ידי חברת סימנטק ומיועדת למערכות הפעלה לינוקס. התולעת מנצלת פגיעות בשפת PHP המוכרת במזהה CVE-2012-1823, פותחת דלת אחורית לצורך הרצת פקודות עתידיות ומתחברת אל שרת שליטה ובקרה (C&C). בחודש מרץ 2014, ביצע כרייה מטבעות מבוזרים על מחשבי הקורבנות. רוגלה תולעת מחשב נוזקות בלינוקס אבטחת מחשב אישי מידע אודות פגיעות CVE-2012-1823 באתר Mitre (באנגלית) מידע אודות פגיעות CVE-2012-1823 באתר Nist (באנגלית) "New Linux worm targets routers, cameras, "Internet of things" devices". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-12-01. "Update: Symantec discovers Linux.Darlloz worm targetting embedded systems". Technology Org (באנגלית אמריקאית). 2013-12-03. נבדק ב-2018-12-01. Joe Casad, New Worm Attacks Linux Devices » Linux Magazine, Linux Magazine (באנגלית) Osborne, Charlie. "Linux worm Darlloz targets Intel architecture to mine digital currency | ZDNet". ZDNet (באנגלית). נבדק ב-2018-12-01.
מנור (כלבו)

מנור היא רשת חנויות כלבו שווייצרית, הרשת, שמטה ממוקם בבזל, היא רשת חנויות הכלבו הגדולה ביותר בשווייץ. בשנת 2013 הסתכמו מכירות הרשת ב-3 מיליארד פרנק שווייצרי. האחים ארנסט והנרי מאוס יחד עם לאון נורדמן פתחו את הסניף הראשון של החנות בלוצרן בשנת 1902, תחת הכותרת "Léon Nordmann". שם הרשת כיום, מנור, הוא שילוב שמות המשפחה של המייסדים - מאוס, נורדמן. הסניפים הגדולים והעיקריים של הכלבו ממוקמים בבזל, ז'נבה, לוזאן, לוקרנו, לוגאנו, לוצרן וציריך. מדיה וקבצים בנושא מנור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנור מנור, ברשת החברתית פייסבוק מנור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מנור, ברשת החברתית אינסטגרם "Manor". globalblue (באנגלית). נבדק ב-2019-01-29. "Manor - FIS - Suppliers - Company Details". Fis Information & Services. {{cite web}}: (עזרה)
Happier (שיר של אד שירן)

"Happier" (בעברית: "שמח יותר") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר-יוצר הבריטי אד שירן. השיר נכלל באלבום האולפן השלישי של שירן, ÷ (2017). לאחר פרסום האלבום הגיע השיר למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר פורסם באיטליה ב-27 באפריל 2018 כסינגל החמישי מתוך האלבום. הקליפ הרשמי ל-Happier פורסם בערוץ הרשמי של אד שירן של ביוטיוב ב-27 באפריל 2018. הקליפ בוים על ידי אמיל נאוה, בו הופיעה בשנית הבובה של שירן מהווידאו קליפ של הסינגל Sing. טיילור ווית'רבי מהבילבורד תיארה את השיר כ-"רצועה שהכי שוברת את הלב" ו "אולי אחד השירים הכי יפים" שיש באלבום. היא הוסיפה כי ישנו דמיון בין השיר לבין הסינגלים "Stay with Me" ו-"Like I Can" של סם סמית' משנת 2014. מידע על היצירה "Happier" באתר Discogs סרטון השיר "Happier" באתר יוטיוב O'Connor, Roisin (3 במרץ 2017). "Ed Sheeran, Divide, album review: Singer-songwriter's third record is impressive for ambition alone". The Independent. נבדק ב-18 במרץ 2017. {{cite news}}: (עזרה) Divide and conquer: Ed Sheeran smashes UK chart records with new album and dominates singles rankings, The Telegraph, 10 March 2017 Weatherby, Taylor (3 במרץ 2017). "Ed Sheeran's 'Divide': Superlatives for All 16 Tracks on the Album". Billboard. נבדק ב-4 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה)
ויקיפדיה הנפאלית

ויקיפדיה הנפאלית היא הגרסה הנפאלית של ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. גרסה זו הושקה בשנת 2002 והיא נכתבת בכתב הדוונאגרי. נכון ל-22 בספטמבר 2024 ישנם בוויקיפדיה הנפאלית 31,338 ערכים ו-113 משתמשים פעילים. מלבד נפאלית, קיימות גרסאות בשפות נפאליות נוספות: ויקיפדיה הנווארית ויקיפדיה הבוג'פורית ויקיפדיה המאיטהילית ויקיפדיה הפאליית אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה הנפאלית (בנפאלית) ויקיפדיה הנפאלית, ברשת החברתית פייסבוק All Wikipedias ordered by number of articles. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
סופיה, נסיכת באדן

סופיה, נסיכת באדן (בגרמנית: Sophie, Prinzessin von Baden;‏ 7 באוגוסט 1834 – 6 באפריל 1904) הייתה אשתו של וולדמאר, נסיך ליפה. סופיה נולדה ב-7 באוגוסט 1834 בקרלסרוהה, לווילהלם, נסיך באדן, בנם של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן ולואיזה קרולינה פון הוכברג, ולאליזבת אלכסנדרינה, דוכסית וירטמברג, בתם של לודוויג, דוכס וירטמברג והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג. היא גדלה בקרלסרוהה, יחד עם אחיותיה הגדולות, סופיה ולאופולדינה. ב-9 בנובמבר 1858 התחתנה סופיה בקרלסרוהה עם וולדמאר, נסיך ליפה, בנם השני של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1895 מת וולדמאר, ובעקבות כך פרץ מאבק ירושה בנסיכות ליפה, וב-6 באפריל 1904 מתה סופיה בקרלסרוהה. מדיה וקבצים בנושא סופיה, נסיכת באדן בוויקישיתוף סופיה, נסיכת באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Huberty, Michel; Giraud, Alain; Magdelaine, F. and B. (1979). L'Allemagne Dynastique, Tome II. France: Laballery. p. 337. ISBN 2-901138-02-0.
בית אסקניה

בית אסקניה (בגרמנית: Askanier) היא שושלת אצולה גרמנית, הידועה גם כבית אנהלט, אשר מתייחסת לנחלה שהוחזקה הכי הרבה זמן ברשותם, נסיכות אנהלט. בית אסקניה נקרא על שם טירת אסקניה, המכונה Schloss Askanien, אשר הייתה ממוקמת ליד אשרסלבן. הטירה הייתה מקום מושבה של רוזנות אסקניה, תואר אשר מאוחר יותר הוטמע בתוארי נסיכי אנהלט. חבר הבית המוקדם ביותר הידוע, אסיקו, רוזן באלנשטדט, מופיע במסמך משנת 1036. הוא היה נכד (באמצעות אמו) של אודו הראשון, מרקיז אוסטמרק הסקסונית, וירש ממנו חלקים נרחבים של המרקיזות המזרחית הסקסונית. נכדו של אסיקו היה אוטו, רוזן באלנשטדט, שמת בשנת 1123. על ידי נישואי אוטו לאיליקה מסקסוניה, בתו של מגנוס, דוכס סקסוניה, הפך אוטו ליורש של בית בילונג, לשעבר דוכסי סקסוניה. בנו של אוטו, אלברכט הדוב, הפך, בעזרת ירושת אמו, לדוכס סקסוניה בשנת 1139, עם זאת, עד מהרה הוא איבד את השליטה על סקסוניה לטובת בית ולף. אלברכט ירש את מרקיזות ברנדנבורג בשנת 1157 מהשליט הוונדי האחרון שלה, וקיבל את התואר מרקיז. אלברכט וצאצאיו ביצעו התקדמות ניכרת בניצור הנחלות, והגנו על האזור מפני הסלאבים. בשנים 1237 ו-1244, נוסדו שתי ערים, קלן וברלין, שנבנו בתקופת שלטונם של אוטו ויוהאן, נכדיו של המרקיז אלברכט הדוב. מאוחר יותר, הם אוחדו לעיר אחת, ברלין. הסמל של בית אסקניה, נשר ודוב אדומים, הפכו לשלט האצולה של ברלין. בשנת 1320, הסתיימה שליטת בית אסקניה בברנדנבורג. בשנת 1180 הודח היינריך הארי משלטונו בסקסוניה, ובית אסקניה חזר לשלוט בדוכסות סקסוניה, אשר צומצמה למחציתה המזרחית על ידי הקיסר. עם זאת, גם במזרח סקסוניה, בית אסקניה יכול היה לבסס שליטה רק באזורים מוגבלים, בעיקר ליד נהר האלבה. במאה ה-13, נסיכות אנהלט התנתקה מדוכסות סקסוניה. מאוחר יותר, שאר המדינה התפצלה לסקסוניה-לאוונבורג וסקסוניה-ויטנברג. השושלות האסקניות בשתי הדוכסויות נכחדו בשנים 1689 ו-1422, בהתאמה, אולם בית אסקניה שלט בשטחי אנהלט עד המהפכה הגרמנית לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה. יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, בין השנים 1762–1796, הייתה בתו של כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט מבית אסקניה. נסיכות אנהלט: 1100–1918 דוכסות ונסיכות הבוחר מסקסוניה: 1112, 1139–1142, 1180–1422 רוזנות ויימאר-אורלמינדה: 1112–1486 מרקיזות ברנדנבורג: 1157–1320 דוכסות סקסוניה-לאוונבורג: 1269–1689 נסיכות לינבורג: 1369–1388 נסיכות ודוכסות אנהלט-ברנבורג: 1252–1468, 1603–1863 נסיכות אנהלט-צרבסט: 1252–1396, 1544–1796 נסיכות אנהלט-אשרסלבן: 1252–1315 נסיכות ודוכסות אנהלט-קתן: 1396–1561, 1603–1847 נסיכות ודוכסות אנהלט-דסאו 1396–1561, 1603–1863 נסיכות אנהלט-פלצקאו: 1544–1553 1603–1665 נסיכות אנהלט-הארצגרודה: 1635–1709 נסיכות אנהלט-מיהלינגן: 1667–1714 נסיכות אנהלט-דורנבורג: 1667–1742 נסיכות אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים: 1718–1812 האימפריה הרוסית: 1762–1796 מדיה וקבצים בנושא בית אסקניה בוויקישיתוף
שטפן, נסיך ליפה

שטפן, נסיך ליפה (בגרמנית: Stephan Prinz zur Lippe; נולד ב-24 במאי 1959) הוא ראש בית ליפה משנת 2015. שטפן נולד ב-24 במאי 1959 בדטמולד, לארמין, נסיך ליפה ולטראוטה בקר, בתם של גוסטב בקר ושרלוטה מאייר. ב-15 באוקטובר 1994 הוא התחתן עם מריה, רוזנת זולמס-לאובאך, בתם של אוטו, רוזן זולמס-לאובאך ומדלן, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג. בחתונה השתתפו בני אצולה אירופיים רבים, ביניהם דוד החתן, ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד ואשתו יוליאנה, מלכת הולנד, דוד הכלה ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי ואשתו בנדיקטה, נסיכת דנמרק, בן דוד שני של הכלה, גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה, ועוד רבים אחרים חברי המשפחות השליטות לשעבר של גרמניה. בני הזוג חיים בדטמולד, ויש להם חמישה ילדים. בשנת 2015 מת אביו, ושטפן ירש את תאריו ונחלותיו. ב-15 באוקטובר 1994 הוא התחתן עם מריה, רוזנת זולמס-לאובאך, בתם של אוטו, רוזן זולמס-לאובאך ומדלן, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים: ברנהרד, נסיך הכתר של ליפה (נולד ב-1995) היינריך, נסיך ליפה (נולד ב-1997) בנג'מין, נסיך ליפה (נולד ב-1999) לואיזה, נסיכת ליפה (נולדה ב-2001) מתילדה, נסיכת ליפה (נולדה ב-2003) מדיה וקבצים בנושא שטפן, נסיך ליפה בוויקישיתוף Montgomery-Massingberd, Hugh (1977). Burke's Royal Families of the World. Vol. 1. Burke's Peerage. p. 228. נבדק ב-18 במרץ 2011. {{cite book}}: (עזרה)
ארמין, נסיך ליפה

ארמין, נסיך ליפה (בגרמנית: Armin Fürst zur Lippe;‏ 18 באוגוסט 1924 – 20 באוגוסט 2015) היה ראש בית ליפה בין השנים 1949–2015. ארמין נולד ב-18 באוגוסט 1924 בדטמולד ללאופולד הרביעי, נסיך ליפה ולאשתו השנייה, אנה, נסיכת איזנבורג ובידינגן, בתם של ברונו, נסיך איזנבורג ובידינגן השלישי וברטה, רוזנת קסטל-רידנהאוזן. ארמין היה בן דוד ראשון של הנסיך ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד, בן זוגה של יוליאנה, מלכת הולנד, ואף שימש כשושבין בחתונתם בשנת 1937. בשנת 1949 מת אביו, וארמין ירש את תאריו ונחלותיו. ב-22 במרץ 1953, הוא ויתר על המיקום שלו לטובת אחיו למחצה, הנסיך לאופולד. מהלך זה גרם למחלוקת בתוך הבית, וכמה נסיכים התחילו בהליכים משפטיים. הנסיך לאופולד ויתר בשנת 1958 על ראשות הבית לטובת אחיו הבכור, הנסיך ארנסט. מאוחר יותר באותה שנה, הוסכם על ידי כל הנסיכים הנוכחים באספה שהתקיימה, כי הנסיך המבוגר ביותר החי בגרמניה הוא יהיה ראש הבית, ובשל כך הפך הנסיך זימון קזימיר לראש הבית. למרות שהסכים לכך בזמנו, ארנסט אוגוסט, נסיך ליפה, בנם של יוליוס ארנסט, נסיך ליפה ומריה, דוכסית מקלנבורג, מאוחר יותר הוא שינה את דעתו, מתוך אמונה כי כל נסיכי הבית, ולא רק אלו שחיים בגרמניה, צריכים להיחשב. בסופו של דבר הוא מת בשנת 1990, ובנו פרידריך וילהלם, נסיך ליפה המשיך את טענותיו לראשות הבית. בנוסף, הנסיך ארמין טען שהוא לא חושב שהחלטתו בשנת 1953 הייתה בלתי חוזרת, טען גם הוא להיותו ראש הבית, בהתחשב בעובדה כי הוא ירש את ההון המשפחתי, כולל אדמות חקלאיות, יערות, וטירת דטמולד, בה הוא התגורר. ב-20 באוגוסט 2015 מת ארמין בדטמולד, ובנו שטפן, נסיך ליפה ירש את תאריו ונחלותיו. ב-27 במרץ 1953 התחתן ארמין עם טראוטה בקר, בתם של גוסטב בקר ושרלוטה מאייר בגטינגן, גרמניה, ונולד להם בן אחד: שטפן, נסיך ליפה (נולד ב-1959). מדיה וקבצים בנושא ארמין, נסיך ליפה בוויקישיתוף טירת דטמולד (בגרמנית) "Crown Princess Juliana of the Netherlands & Prince Bernhard of Lippe-Biesterfeld -1937". Royal Forums.
אמיר לוסטיג

אמיר לוסטיג (נולד ב-28 באפריל 1975) הוא אמן חושים וקוסם ישראלי. ידוע בעיקר מהשתתפותו בתוכנית "אורי גלר מחפש את היורש". לוסטיג זכה פעמיים ברציפות במקום הראשון בתחרות הארצית של אגודת הקוסמים הישראלית. בתחילת שנות ה-2000 הופיע בפינה קבועה בתוכנית האירוח "יאיר לפיד" בהנחיית יאיר לפיד ששודרה בערוץ 2. בשנת 2006 סיים במקום השלישי בתוכנית "אורי גלר מחפש את היורש", אחרי המנצח ליאור סושרד ואהוד שגב. בשנת 2007 הופיע יחד עם נמרוד הראל בערוץ 10 בתוכנית "בלתי נתפס" ובין היתר הציג פעלולים כגון תפיסת כדור רובה בעזרת השיניים. באותה השנה היה חבר בפאנל השופטים של התוכנית "תאמין לי" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2012 חבר שוב לנמרוד הראל בתוכנית "פסיכו" בערוץ 2. בשנת 2016 אירח הראל את לוסטיג בתוכנית "בלתי נראה". באותה שנה הופיע לוסטיג בתוכנית "Bigg Boss", שהיא הגרסה ההודית לפורמט "האח הגדול". בשנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל הופיע בהתנדבות פעמים רבות בפני חיילים כחלק מהשתתפות אמנים שונים בהופעות לקהילה. לוסטיג בעל השכלה אקדמאית בהנדסה, תעשייה וניהול. הוא נשוי ואב לשניים ומתגורר בתל מונד. אמיר לוסטיג באתר אגודת הקוסמים אור ברנע, "בלתי נתפס" נגד הרשות השנייה, באתר ynet, 28 בינואר 2007 ערן סויסה, עו"ד, קוסם ופסיכולוגית נכנסים לאולפן, באתר nrg‏, 12 ביולי 2007 "Bigg Boss Day 56: Salman Khan Gets His Mind Read". The Quint (באנגלית). נבדק ב-2018-12-02.
דווייט אייזנהאואר (CVN-69)

דווייט אייזנהאואר (CVN-69) (באנגלית: USS Dwight D. Eisenhower (CVN-69)) היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ המשרתת בצי ארצות הברית, ומונעת באנרגיה גרעינית על ידי שני כורים גרעיניים. נושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר (CVN-69) "קרויה על שמו של נשיא ארצות הברית ה-34 דווייט אייזנהאואר. כינוי נושאת המטוסים: "Mighty Ike" או "Ike". בינואר 1979 "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" הפליגה לפריסה הראשונה שלה לים התיכון. במהלך פריסה זו, בחופי ישראל, ביקר ראש ממשלת ישראל מנחם בגין ב-"דווייט אייזנהאואר (CVN-69)". נושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" השתתפה באפריל 1980 במבצע טופר העיט, בשנות התשעים במלחמת המפרץ, ולאורך השנים בתמיכה בפעילות הצבאית האמריקאית בעיראק ובאפגניסטן (מלחמת אפגניסטן (2001–2014)). ב-1 במרץ 2020 עם התעצמות הקרבות האוויריים באידליב והאיום הטורקי לפתוח במלחמה נגד בשאר אל-אסד נכנסה נושאת המטוסים האמריקנית "אייזנהאואר" לים התיכון. ב-14 באוקטובר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, לפי הוראת נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, נושאת המטוסים נשלחה לישראל לשם הבעת תמיכה והרתעת איראן שמא תתקוף את ישראל ותצטרף למלחמה. ב-12 בינואר 2024, בהוראת הנשיא ג'ו ביידן השתתפה נושאת המטוסים בתקיפה האווירית בתימן בה תקפו כוחות ארצות הברית ובריטניה יעדים צבאיים של החות'ים; לאחר שאילו איימו על חופש השייט הבינלאומי בים סוף. ממרץ 1978 עד יולי 1978. מינואר 1981 עד מאי 1981. מאוגוסט 1982 עד אוקטובר 1982. מאוקטובר 1985 עד אפריל 1987 (שיפוץ מקיף כולל החלפת מכ"ם SPS-43. מאוקטובר 1988 עד מרץ 1989. מאוקטובר 1990 עד ינואר 1991. מינואר 1993 עד נובמבר 1993. מאוקטובר 1995 עד ינואר 1997 (שיפוץ מקיף כולל הרכבה רציף עלייה נוסף למטוסים). מפברואר 1999 עד יוני 1999. ממאי 2001 עד מרץ 2005 (שיפוץ מורכב כולל החלפת מגדל רדאר). מינואר 2008 עד יולי 2008. מספטמבר 2010 עד יוני 2011. מספטמבר 2013 עד מאי 2015. מאוגוסט 2017 עד היום. "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" טיל מסוג "RIM-7" משוגר מנושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" (שנת 1981) "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" אנרגיה גרעינית "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" (rikoooo.com) מדיה וקבצים בנושא דווייט אייזנהאואר בוויקישיתוף דווייט אייזנהאואר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" navysite.de/cvn/cvn69 "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" - היסטוריה public.navy.mil/airfor/cvn69/Pages/History "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" navylive.dodlive.mil/tag/uss-dwight-d-eisenhower-cvn-69 "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" navysite.de/cvn/cvn69deploy "דווייט אייזנהאואר (CVN-69)" history.navy.mil/content/dam/nhhc/research/archives/command-operation-reports/ship-command-operation-reports/d/dwight-d-eisenhower-cvn-69/pdfs/1988 עם התעצמות הקרבות האוויריים באידליב והאיום הטורקי לפתוח במלחמה נגד אסד נכנסה נושאת המטוסים האמריקנית 'אייזנהור' לים התיכון תיק דבקה, 2 במרץ 2020 Tom Bowman, U.S. and U.K. strike Houthi targets in Yemen, NPR, ‏11/1/24
מי ורדים מפורט סעיד

מי ורדים מפורט סעיד הוא סרט טלוויזיה ישראלי בשחור-לבן משנת 1972 בבימויו ובהפקתו של רם לוי. התסריט נכתב על ידי גדעון תלפז, והוא מבוסס על סיפור שלו בשם זה שיצא באנתולוגיה של סיפורים קצרים (גם כן בשם זה) בשנת 1972. הסרט צולם בפנסיון קורנברג שהיה בשכונת תלפיות בירושלים. בפורט סעיד ב-1932, אם (שושנה רביד), בתה הגדולה רוחמה (אוריאלה וייט) והבת הקטנה ציונה (עדיה בר משה) מגיעות לנמל בדרכן מאוסטרליה לארץ ישראל. האמא היא ילידת צפת, שם יש לאביה עסק גדול. היא נישאה שם וילדה את רוחמה ולאחר מכן היגרה בעקבות בעלה לאוסטרליה, שם נולדה ציונה. בעלה נפטר באוסטרליה והיא החליטה לחזור ארצה לאחר 11 שנים. הן פוגשות בנמל את מר ענתבי (נתן כוגן), יהודי עשיר. ענתבי עבר בעסק של הסבא וחיזר אחרי האמא אבל הוא היה "קטן" עליה. לאחר נישואיה הוא היגר למצרים ועשה שם הון. הוא מזמין אותן לארוחה בביתו המלא משרתים סודנים המזליפים מי ורדים על אצבעות הסועדים לפני הארוחה. האמא משתוקקת לחידוש הקשר עם ענתבי העשיר אך כעת היא "קטנה" עליו. האמא לא רוצה לחזור לאביה והן מתיישבות בשכונת רחביה בירושלים שם היא פותחת פנסיון. היא מתקשה בניהול המקום אך יום אחד מגיע סודני שחור עור בשם אחמד (ריצ'רד סלנו) שנשלח אליה כמתנה על ידי מר ענתבי. היא בהתחלה רוצה לשלחו בחזרה אך רוחמה משכנעת אותה שהיא זקוקה ל"עבד" הזה. ציונה הקטנה מחבבת אותו מאוד לאחר שחילץ אותה מידי נערים ערביים שהתנכלו לה בעיר העתיקה. אחמד לא מוציא מילה מהפה אבל מבין כל מה שמתרחש במקום. בזכותו המקום מתמלא באורחים וביניהם הקצין הבריטי פופ סמית (יוסי גרבר) שרוחמה מוצאת חן בעיניו והוא מסדר לה עבודה ב-CID. למקום מגיע מדי פעם איש ההגנה עמיחי (גדליה בסר) שמביא מדי פעם נשק ותחמושת שרוחמה מסתירה בסליק. אחמד רואה הכל וכאשר מגיע פופ סמית לבצע חיפוש במקום, הוא דואג לסלק את הנשק בזמן למקום אחר. האמא נותנת לאחמד שעתיים חופש כל יום. יום אחד מגיע הרוכל דאראגיאן (שמעון סיאני) לפנסיון ומספר לאמא שראה את אחמד מוכר פיסטוקים בעיר העתיקה. היא נוסעת לעיר העתיקה ורואה אכן את אחמד מוכר פיסטוקים. זה פוגע בגאוותה הגזענית והמתנשאת כאילו שאין זה מספיק שהיא נותנת מזון וכסף לעבד שהוא צריך למכור פיסטוקים. היא מפטרת את אחמד ונותנת לו מכתב למר ענתבי. אחמד עוזב ללא מילים לאחר שציונה מחבקת אותו ונפרדת ממנו בכאב. "מי ורדים מפורט סעיד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מי ורדים מפורט סעיד, באתר אישים. מי ורדים מפורט סעיד בעיתון מעריב ריצ'רד סלנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בורווסטניק לנינגרד

בורווסטניק הוא מועדון כדורסל מהעיר לנינגרד, שהתקיים בשנים 1936 - 1971. זכתה פעמיים באליפות ברית המועצות בכדורסל בשנים 1938, 1940. מועדון הכדורסל "בורווסטניק" זכה פעמיים באליפות ברית המועצות והוא המועדון המעוטר ביותר בלנינגרד אחרי "ספרטק". הקבוצה נוסדה בשנת 1936 על בסיס של איחוד התאגידים ואגודות המסחר (Союза Кооперации и Госторговли, СКиГ). קבוצות הגברים ונשים צוותים השתתפו בעונות הבכורה של אליפות ברית המועצות (1937). באותה שנה, קבוצת הגברים סיימה במקום החמישי ובעונות 1938 ו-1940 לא ספגה אף תבוסה וזכתה באליפויות. אחרי מלחמת העולם השנייה, הקבוצה שיחקה בליגת העל תחת השם LETI (1951-52), "נאוקה" (1953-1954) ולבסוף, חזרה לשמה הקודם "בורווסטניק" (1955-1961). ההישג הטוב ביותר אז היה מקום 4 באליפות הלאומית ב-1958. ב-1971 הקבוצה השתתפה בפעם האחרונה באליפות ברית המועצות, בעוד קבוצת הנשים המשיכה להשתתף באליפויות המדינה עד שנות התשעים. מ-1936 עד 1954 מאמן קבוצת הגברים וגם קבוצת הנשים היה מיכאיל קרוטיקוב. אליפות ברית המועצות: 1938, 1940 בורווסטניק לנינגרד (כדורסל נשים) Баскетбол: Справочник / авт.-сост. З. А. Генкин, Е. Р. Яхонтов. — М.: Физкультура и спорт, 1983. — С. 171.