laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיטה דווי

סיטה דווי (Seeta Devi;‏ 1912–1983), אשר נולדה בשם רנה סמית', הייתה אחת הכוכבות הראשונות של הסרטים האילמים בתעשיית הקולנוע ההודית. ב-1925 הימנשו ראי ליהק את סמית', שהייתה אנגלו-הודית, לסרטו "Prem Sanyas", הסרט המוכר יותר בשם "האורות של אסיה". היה זה הסרט הראשון שלה בתור סיטה דווי, סרט שהפך אותה לכוכבת מיידית. שלושה מהסרטים המצליחים ביותר שלה היו: "האורות של אסיה","שיראז" ו"פראפנצ'ה פאש". שלושת הסרטים הללו נוצרו באמצעות שיתוף הפעולה של במאי הקולנוע הגרמני פרנץ אוסטן והשחקן-מפיק ההודי הימנשו ראי, יחד עם אימלקה, חברה גרמנית. טרילוגיה ייחודית זו הייתה קשורה לשלוש דתות שונות ומבוססת על שלושה סיפורים שונים של ההיסטוריה/מיתולוגיה ההודית: "האורות של אסיה" התבסס על חייו של בודהה, "שיראז" עסק בבניית הטאג' מאהל ו"פראפנצ'ה פאש" (זריקת קוביות), התבסס על סיפור מהמהבהראטה. סיטה דווי הייתה השחקנית הראשית בכל שלושת הסרטים הללו, אם כי התפקיד בשיראז היה של "האישה האחרת". שלושה מסרטיה המצליחים האחרים, "Durgesh Nandini", "Kapal Kundala" ו-"Krishnakanter Will" היו מבוססים על רומנים פופולריים של בנקים צ'דרה צ'טרג'י. רבים האמינו שרנה סמית' ואחותה פרסי סמית' הופיעו לחלופין בתור "סיטה דווי". Prem Sanyas (1925) (כותרת גרמנית: Die Leuchte Asiens, שם באנגלית: The Light of Asia) קרישנקנטר וויל (1926) Durgesh Nandini (1927) שיראז (1928) (כותרת גרמנית: Das Grabmal einer großen Liebe) Sarala (1928) (כותרת בהינדו: Swarnalata) אהבות של נסיך מוגול (1928) (כותרת אורדו: Anarkali; גם 'ראג'מהאל ני ראמני') Bhrantri (1928) (כותרת באנגלית: Mistake) קפאל קונדלה (1929) Prapancha Pash (1929) (כותרת באנגלית: A Throw of Dice, שם גרמני: Schicksalswürfel) Bharat Ramani (1930) (כותרת באנגלית: The Enchantress of India) Kal Parinaya (1930) (כותרת באנגלית: Fatal Marriage) מדיה וקבצים בנושא סיטה דווי בוויקישיתוף סיטה דווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Website on re-release of A Throw of Dice (אורכב 15.09.2019 בארכיון Wayback Machine) Bengali article from abasar.net (אורכב 22.04.2019 בארכיון Wayback Machine) "Indian Films and Western Audiences", an article by Jerzy Toeplitz, from Unesco website A slideshow from Hindustan Times website (אורכב 23.05.2008 בארכיון Wayback Machine)
טיאן (כלי בישול)

טיאן (בצרפתית: Tian provençal; ביוונית עתיקה: τήγανον, כלומר Têganon) הוא כלי חרס של פרובנס מציין כלי בישול והגשה, רחב ורדוד, בטרקוטה מזוגגת, כלי מסורתי. טיאן משמש הן לבישול והן להגשה. זהו גם שם התבשיל שמוכן בו ונאפה בתנור. טיאן מקורה במילה הפרובנסלית העתיקה (שמקורה ביוונית העתיקה בה פירוש המילה "מחבת") שמציינת את המנה (וגם את הכלי), וכיום בהרחבה נותנת שמות למה שמתבשל בו. טיאן הוא למעשה כלי הטרקוטה המשמשת לבישול. הכלי הקלאסי הוא חרוט קטום, שטוח בבסיסו ומתרחב החוצה לשפה רחבה. הוא מזוגג באופן מסורתי מבפנים, ולא מזוגג מבחוץ. הוא רדוד יותר מהקדרה, כלי החרס האופייני לקאמארג ולנגדוק. הצורה שלה הפכה פחות מוגדרת, אם כי גוף החרס נותר המאפיין. המילון ההיסטורי של מילון השפה הצרפתית, מילון לה רובר מאת אלן ריי מציין שהמילים טיאן וטאג'ין הן שאולות מהצרפתית, אחת מפרובנסלית (אוקסיטנית) העתיקה, השנייה מהשפה הברברית. פול פייר, בלשן ואטימולוג מפרובנס, מדגיש את השורש המשותף של טיאן, מילה ממקור פרובנס, עם טאג'ין, מילה ממקור ברברי, המציינים גם את המנה והאוכל. גם המנה שנקראת טיאן השתנתה עם הזמן. מילון מהמאה ה-18 מתאר אותה כ"נזיד רזה". הטיאן המודרני מתואר כמשהו שאין לו תוספת נוזלים, המרכיבים מתבשלים עד שהנוזלים או הלחות הטבעית שלהם מתאדים. בפרובאנס, ניתן להכין את המנה עם ירקות בלבד, אך גם עם תוספת של כבש, דג או ביצה לירקות. גבינת עיזים היא מרכיב נפוץ. ניתן לתאר את טיאן כגרטן בסגנון פרובאנס. מרכיבים טיפוסיים בטיאן קשורים יותר לפרובנס מאשר לאזורים אחרים בצרפת. מדיה וקבצים בנושא טיאן בוויקישיתוף Wolfert, Paula (2009). Mediterranean Clay Pot Cooking: Traditional and Modern Recipes to Savor and Share. Hoboken, N.J.: John Wiley & Sons. pp. 122, 230. ISBN 9780764576331. David, Elizabeth (1999). French provincial cooking. New York: Penguin Books. pp. 59–61. ISBN 0141181532. Avril, Jean-Toussaint (1839). Dictionnaire provencal-francais. Edouard Cartier. p. 446. Loomis, Susan Herrmann (2005). Cooking at Home on Rue Tatin (1st ed.). New York: Morrow. p. 180. ISBN 0060758171.
קסול

קסול (בצרפתית: Cassole; באוקסיטנית: Cassolo; בספרדית: Cazuela) הוא מיכל חרס חרוטי, מזוגג מבפנים. הכלי נמצא בשימוש במטבחים שונים. מנת הקדירה הצרפתית המפורסמת שנקראת קסולה קיבלה את שמה מהקערה. מקור המונח מהצורה הצרפתית של המילה האוקסיטנית cassolo. כלי החרס יוצרו לראשונה באיסל (אנ'), ליד קסטלנודרי (אנ'), צרפת. הוא בנוי כקערה עמוקה עם פה רחב ותחתית צרה, העשויה מחימר אדום בעל תכונה של אגירת חום. לעיתים קרובות מעוטר הכלי באמצעות חריטה. קסול עדיין מיוצרים בדרך המסורתית באיסל. Poterie Not Freres מזוהה כמפעל היחיד שממשיך לייצר את הקערות, אשר מיוצרות בעבודת יד. היא עשויה מתערובת של אדמה חרסית-אבן גיר מ-Lauragais ואדמה חסינה סיליקו-אלומיניום לא-אבן גיר[דרושה הבהרה] מאזור איסל, סן-פאפול או רבל, מה שמבטיח את מוצקותו מפני זעזועים תרמיים[דרושה הבהרה]. לאחר מכן[דרושה הבהרה] הקדירה עוברת לכה פנימית כדי להבטיח את אטימותו למים. טיאן (כלי בישול) מדיה וקבצים בנושא קסול בוויקישיתוף Mah, Ann (2013-09-26). Mastering the Art of French Eating: From Paris Bistros to Farmhouse Kitchens, Lessons in Food and Love (באנגלית). Penguin. ISBN 978-1-101-63815-6. Osbaldeston, Peter (2009). The Palm Springs Diner's Bible: A Restaurant Guide for Palm Springs, Cathedral City, Rancho Mirage, Palm Desert, Indian Wells, la Quinta, Bermuda Dunes, Indio, and Desert Hot Springs. Gretna, CA: Pelican Publishing. p. 130. ISBN 978-1-58980-750-1. Magazine (2014-10-28). SAVEUR: The New Classics Cookbook: 1,000 Recipes + Expert Advice, Tips, and Tales (באנגלית). Weldon Owen International. ISBN 978-1-61628-910-2.
ועדת הבחירות של הודו

ועדת הבחירות של הודו (בהינדי: भारत निर्वाचन आयोग; באנגלית: Election Commission of India‏ (ECI)) היא גוף הממונה על ניהול הבחירות בהודו. הוועדה מנהלת את הבחירות לפרלמנט ההודי, האספות המחוקקות והמועצות המחוקקות של מדינות הודו ונשיא הודו וסגן נשיא הודו. בוועדה הוקמה תחת הוראות שנכללו בחוקת הודו. הוועדה הוקמה ב-25 בינואר 1950 תחת חוקת הודו. במקור עמד בראש הוועדה קצין בחירות יחיד. ב-1989 מונו שני קציני בחירות נוספים, וקצין הבחירות הפך לקצין בחירות ראשי. שני הקצינים הנוספים הוסרו ב-1990 אך הושבו לאחר חקיקה חדשה ב-1991. הוועדה אחראית לקביעת גבולות מחוזות הבחירה בהודו. הוועדה אחראית על רישום והסדרת המפלגות בהודו. סמכות זו נקבעה בחוק ב-1989. קצין הבחירות הראשי ושני קציני הבחירות העומדים בראש הוועדה מכהנים לתקופה בת שש שנים או עד הגיעם לגיל 65 (קצין הבחירות הראשי) או 62 (שני הקצינים האחרים).ניתן לפטר אותם רק בהליך הדחה בפרלמנט ההודי. בעבר נקבע כי הם מקבלים שכר ומעמד של שופטים בבית המשפט העליון של הודו, אך ב-2023 הושווה מעמדם למעמד מזכיר בממשלת הודו. מדיה וקבצים בנושא ועדת הבחירות של הודו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ועדת הבחירות של הודו (באנגלית ובהינדי) ועדת הבחירות של הודו, ברשת החברתית פייסבוק ועדת הבחירות של הודו, סרטונים בערוץ היוטיוב ועדת הבחירות של הודו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The Presidential and Vice-Presidential Elections Act, 1952 The Election Commission of India, India Today, ‏15 במרץ 2009 The Representstuo of the People (Amendment) Act, 1988 The Chief Election Commissioner and Other Election Commissioners (Appointment, Conditions of Service and Term of Office) Bill, 2023
חוג קרייזאו

חוג קרייזאו (בגרמנית: Kreisauer Kreis) הוא כינויה של קבוצת אינטלקטואלים שפעלה בגרמניה הנאצית, בראשות הרוזן הלמוט ג'יימס פון מולטקה, צאצא לבית האצולה הצבאי מולטקה, שהקבוצה התכנסה באחוזתו הקרויה "קרייזאו". מולטקה פעל בשיתוף פעולה עם הרוזן פטר יורק פון וארטנבורג. השניים אספו סביבם קבוצה מגוונת, שכללה את המשפטן הנס ברנד פון האפטן, אחיו של ורנר פון האפטן שהיה בעל תפקיד מפתח בקשר, את ד"ר יוליוס לבר, את ד"ר אדם פון טרוט צו זולץ, עורך דין ודיפלומט, ואת ד"ר אויגן גרסטנמייר, איש כמורה ופילוסוף. כל אחד מחבורה זו תרם את חלקו בניסיון ליצור דמות של גרמניה הרצויה לאחר המלחמה ולתת לקשר רקע אידאולוגי. נראה כי הם גיבשו צורה מרוככת של סוציאל-דמוקרטיה, הנשענת על יסודות נוצריים. קבוצת קרייזאו הייתה בקשר עם קבוצת הקושרים במטה הכללי, אנשי קשר העשרים ביולי, דרך הגנרל בדימוס לודוויג בק, ועם גורמים נוספים, וראש עיריית לייפציג, קרל פרידריך גרדלר. כן קיימה הקבוצה קשר עם אלן דאלס, מהמודיעין האמריקני, קשר שאותו קיים הדיפלומט אדם פון טרוט צו זולץ. עם זאת, קבוצת קרייזאו לא הייתה מעולם קבוצת קושרים פעילה, כי אם מועדון ויכוחים בעל אופי אידאולוגי, אשר עסק יותר בשאלות הנוגעות לטיבו של המשטר הרצוי, מאשר בשאלות הנוגעות להפלת המשטר הקיים. למרות כל אלו, שילמו חברי החוג בחייהם על פעילות זו - בעקבות קשר העשרים ביולי נאסרו והוצאו להורג רבים מאנשי החוג, ובהם הלמוט ג'יימס פון מולטקה, פטר יורק פון וארטנבורג ואדם פון טרוט צו זולץ. ההתנגדות הגרמנית לנאציזם מבצע ולקיריה קלאוס שנק פון שטאופנברג מאורת הזאב הוורד הלבן מדיה וקבצים בנושא חוג קרייזאו בוויקישיתוף
קופה טרופה

קופה טרופה (באנגלית: Koopa Troopas) הוא גזע דמויות בדיוני, דמוי צב, המופיע במשחקי מריו. קופה טרופה הופיע לראשונה בשנת 1985 במשחק - Super Mario Bros. כשהם מובסים, הם עשויים לברוח או להסתתר בתוך השריון שלהם. בדרך כלל, השריון יכול לשמש גם ככלי נשק. השריון של קופה טרופה הוא נשק מצוי בזיכיון, והוא פופולרי במיוחד בסדרת Mario Kart 8, שבה ניתן להשתמש בהם כקליעים נגד רוכבים אחרים. קופה טרופה ירוק - הדמות הפופולרית ביותר במשפחת הקופה. הם בעלי גוף צהוב, אף דמוי מקור, ושריון ירוק. הצבים הללו הולכים רק בקו ישר ולפעמים הם נופלים לבורות. במשחקים הראשונים בסדרה, קופוה טרופה נעו אך ורק על ארבע גפיים. במשחקים הבאים, הם החלו יותר ויותר להשתמש ביציבה זקופה ורכשו אינטליגנציה גבולית. קופה טרופה אדום - נקרא כך בגלל צבע השריון האדום שלו. צבע גופו ירוק, והוא בעל אינטליגנציה מפותחת. הם נעים באזורים מסוימים באזור, ונעצרים מול צוקים. קופה טרופה מעופף - למרות שמו הוא מעופף גרוע, ולכן הוא נע בקפיצות ארוכות וגבוהות. ההופעות הראשונות של קופה טרופה היו במשחק Mario Bros. במשחק Super Mario Bros קופה טרופה הופיעו בשריונים ירוקים ואדומים, כשבעלי השריון הירוק תמיד צועדים ישר וקדימה, בעוד האדומים מסתובבים אחורה כשהם נתקלים בירידה. האחים סופר מריו 3 הציגו גרסאות ענק של קופה טרופה "בעולם הרביעי" של המשחק, והשחקן יכול אפילו לסחוב את השריון שלהם. במשחק Super Mario World יש טרופות צהובים וכחולים. חיילי הקופה הצהובים והכחולים הולכים מעט יותר מהר מאשר האדומים והירוקים. במשחק Super Mario World, יושי מקבל כוחות מיוחדים כאשר יש לו שריון של קופה טרופה בצבע מסוים בפה. הוא יכול רק לירוק את השריונים הירוקים, אבל באכילת השריונים האדומים הוא יכול לאכול אש, באכילת השריונים הצהובים יושי גורם לרעידות אדמה הפוגעות בקרקע, והשריונים הכחולים נותנים לו את היכולת לעוף. כשהשחקן רוקע על קופה טרופה ב-Super Mario World, הקופה טרופה יוצא משריונו שלו לבוש בחולצת טריקו במקום להתחבא בו. אבל כאשר הוא חוזר להכרה, הוא מתחיל לזחול לעבר השריון שלו. יש עוד הבדל בין חיילי טרופה הירוקים, האדומים והכחולים והצהובים ב-Super Mario World. כאשר מריו יקפוץ על קופה טרופה, הוא ייצא מהשריון שלו, אבל חיילי קופה האדומים יכולים לטפס בחזרה לשריון שלהם, לאחר שחזרו להכרתם. אך הירוקים אינם יכולים. אם קופה טרופה כחול נבעט מהשריון שלו, ומוצא שוב את שריונו, הוא בועוט את השריון לכיוון מריו. אם ה-קופה טרופה הצהוב יצליח לטפס בחזרה לתוך השריון הצהוב, הוא יתחיל להבהב, ויהפוך לבלתי פגיע לרוב ההתקפות, ויתגלגל על הקרקע לעבר מריו כמו טורפדו. אם, לאחר מכן, יושי אוכל את אחד השריונים המהבהבים הנדירות ביותר הללו, הוא מקבל את המאפיינים המיוחדים של כל הפגזים בבת אחת: היכולת לעוף והיכולת לאכול אש ולגרום לרעידות אדמה כאשר הוא פוגע באדמה. קופה רעול פנים מחליף את חיילי קופה הרגילים ברגע שהעולם המיוחד הושלם, וכמה צבעי השריון משתנים, מה שהופך את חיילי קופה נדירים לנפוצים יותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדבר נפוד

מדבר נפוד (בערבית: صحراء النفود) הוא מדבר בחלק הצפוני של חצי האי ערב, המשתרע לאורך של כ-290 ק"מ ורוחב של כ-225 ק"מ, עם שטח של כ-103,600 קמ"ר. הנפוד הוא למעשה ימת חול (ארג), אזור מדברי הממוקם בצפון-מרכז ערב הסעודית. הוא ידוע ברוחות העזות הפתאומיות שלו, אשר מייצרות את החוליות העצומות בצורת חצי סהר. החול בנפוד בגוון אדמדם. גשם יורד בו פעם או פעמיים בשנה. באזורים מסוימים בשפלת הנפוד, כלומר אלה הסמוכים להרי חג'אז, יש נווה מדבר שבהם מגדלים תמרים, ירקות, שעורה ופירות. הנפוד מחובר לא-רובע אל-ח'אלי על ידי הדהנה, מסדרון מישורי ארוך של חצץ ודיונות חול המשתרע לאורך של 1,287 קילומטרים ובעל רוחב משתנה של 15–50 ק"מ. במהלך המרד הערבי בשנת 1917, כוחות בראשות אודה איבו טאיי תקפו את עיירת החוף עקבה (שבידי טורקיה בזמנו) על אגפה המזרחי המוחלש. הגישה הייתה דרך מסלול מדברי ארוך ורחב, העובר קרוב לשפת הנפוד. קולונל תומאס לורנס ביקש מאודה איבו טאיי לאפשר לקבוצתם לסטות ממסלולם אל הנפוד. אודה סירב בטענה שזה מיותר. המעבר הקשה שלהם לא כלל כניסה לנפוד, כפי שמתואר בסרט "לורנס של ערב". הגילוי של אצבע אנושית מאובנת בת תארוך של 85,000 שנה באן-נפוד בשנת 2016 על ידי ד"ר מתיו דובאל מאוניברסיטת גריפית' סיפקה את העדות המוקדמת ביותר לבני אדם מודרניים מחוץ לאפריקה וללבנט. מדיה וקבצים בנושא מדבר נפוד בוויקישיתוף Wright, John W., ed. (2006). The New York Times Almanac (2007 ed.). New York, New York: Penguin Books. p. 67. ISBN 0-14-303820-6. Lawrence, T. E. (1926). Seven Pillars of Wisdom: A Triumph (1991 ed.). New York: Anchor Books. p. 250. ISBN 978-0-385-41895-9. Toumi, Habib (14 במאי 2018). "85,000-year-old footprints found in kingdom". Gulf News. נבדק ב-27 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
משרד המשפטים (הממלכה המאוחדת)

משרד המשפטים (באנגלית: Ministry of Justice) הוא משרד מטה מרכזי של ממשלת בריטניה הפועל לעשיית צדק ולשירות הציבור בתחום המשפט בהתאם למדיניות ממשלת בריטניה, תוך הגנה על שלטון החוק, על זכויות האדם. המשרד אמון על שורה ארוכה של חלקים במערכת המשפט, נושאים ותחומי פעילות משפטיים ומקצועיים שונים. בראש המשרד עומד מזכיר המדינה לענייני משפטים. למשרד המשפטים מספר תחומי אחריות: הפעלת בתי המשפט – מבתי המשפט האזרחיים, בתי הדין והדיונים בדיני משפחה, ועד שירותי משפט פלילי. הפעלת בתי הסוהר – הפעלת מוסד הענישה, מתקני הכליאה והמאסר בממלכה. הפעלת שירותי המבחן – עידוד עבריינים להפוך את חייהם לאזרחים שומרי חוק. יחידות משרד המשפטים כוללות: אתר האינטרנט הרשמי של משרד המשפטים של הממלכה המאוחדת (באנגלית) משרד המשפטים, ברשת החברתית פייסבוק משרד המשפטים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד המשפטים, ברשת החברתית אינסטגרם משרד המשפטים, ברשת החברתית LinkedIn משרד המשפטים, סרטונים בערוץ היוטיוב About us, GOV.UK (באנגלית)
עקיבא להרן

עקיבא להרן (בהולנדית: Lehren; ביידיש: לעהרן; 30 ביולי 1795 – ג' בכסלו ה'תרל"ז, 19 בנובמבר 1876) היה בנקאי ונדבן יהודי-הולנדי, שעמד בראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם בין השנים 1861–1876. כמו שני אחיו, צבי הירש (שהיה גם חמיו) ויעקב מאיר, שעמדו לפניו בראש הפקוא"מ, נחשב עקיבא להרן לצד היותו עשיר מופלג ופילנתרופ, כשמרן קנאי שמילא תפקיד מרכזי במאבק ברפורמה ביהדות ובהתבוללות, בקהילה היהודית באמסטרדם. וכמי שייצג את מוסד 'החלוקה' בארץ ישראל אל מול ניסיונות הפרודוקטיביזציה באמצע המאה ה-19. נולד לר' אברהם משה להרן, יוצא העיר מנהיים שבדרום מערב גרמניה. אחיו הגדולים ממנו היו צבי הירש ויעקב מאיר. שלושת האחים היו עשירים מופלגים ואורח חייהם הדתי, ששאב ממסורת חסידות אשכנז ומנהגים נוספים כמו תפילה לפי נוסח ספרד, הביא אותם לניסיונות חוזרים וכושלים של הקמת בתי כנסת פרטיים בערים ההולנדיות שבהן חיו. עקיבא נישא לצפורה געלה בתו של אחיו הגדול צבי הירש, אך לא היו להם ילדים. הוא נחשב לתלמיד-חכם הגדול יותר מבין האחים להרן, ועמד בראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם בשנות השיא שלו, במשך תקופה ממושכת (בניגוד לאחיו האמצעי, יעקב מאיר, שלא הותיר חותם משמעותי בתקופת כהונתו הקצרה בין השנים 1857–1861). בראשית שנות ה-30 של המאה ה-19 התחייב לתרום קרקע להקמת בית כנסת בירושלים, הקמת בית הכנסת לפי תנאיו של התורם, גרמה לפילוג בקהילת הפרושים ובית הכנסת סוכת שלום ב"חצר ר' ישעיה", הקנה לאחת הקבוצות את שמה "סיעת החצר" (הקבוצה השנייה היא "סיעת החורבה"). הוא ראה בפניות אליו מצד תומכי ההתיישבות בארץ ישראל, כמו הרב צבי הירש קלישר ויחיאל מיכל פינס, במכתבים פרטיים ועל גבי העיתונות, כניסיונות להסיט אותו מתפקידו כראש הפקוא"מ, שאותו ראה כאחראי לאיסוף תרומות למען החזקת לומדי התורה בארץ ישראל. וסירב לכל שינוי בעניין זה. יוצא מכלל זה, שיתוף הפעולה שלו עם הרב עזריאל הילדסהיימר לטובת הקמת בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים. נפטר באמסטרדם ב-19 בנובמבר 1876, ליוו אותו למנוחות המונים. לפי צוואתו ספד לו במסע ההלוויה רק הרב יוסף צבי דינר. מרדכי אליאב, ר' עקיבא לעהרן – האיש ופועלו, סיני, כרך המאה, ירושלים תשמ"ז, עמ' פז–צד. איזידור זינגר ומקס שלזינגר, ‏"להרן : עקיבא להרן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
אבראהים קאנה

אבראהים קאנה (בצרפתית: Ibrahim Kané; נולד ב-23 ביוני 2000 במאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת וורסקלה פולטבה מליגת העל האוקראינית ובנבחרת מאלי. החל משנת 2018 משחק קאנה בקבוצה הבוגרת של וורסקלה פולטבה מליגת העל האוקראינית. בשנת 2022 הושאל לצ'ינגדאו האיניו מליגת העל הסינית, במדיה ערך 22 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים. ב-11 ביוני 2021 ערך קאנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בתיקו 1-1 נגד נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחק ידידות. אבראהים קאנה, באתר Transfermarkt אבראהים קאנה, באתר Soccerway אבראהים קאנה, באתר WorldFootball.net אבראהים קאנה, באתר National Football Teams אבראהים קאנה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אבראהים קאנה".
איש ושמו אוטו

איש ושמו אוטו (באנגלית: A Man Called Otto) הוא סרט קומדיה אמריקאי המבוסס על ספר בשם "איש ושמו אובה" (אנ') שיצא לאור בשנת 2012 בשוודיה. הספר המקורי גם הוא הפך לסרט שוודי בשם "איש ושמו אובה" שיצא לאקרנים בשנת 2015. הסרט האמריקני יצא לאקרנים ב 13 בינואר 2023 (בשוודיה) ובוים על מארק פורסטר ומופיעים בו השחקנים טום הנקס (בתפקיד אוטו), מנואל גרסיה-רולפו, מריאנה טרוינו, ופיטר לוסון ג'ונס. הסרט מתאר את חייו של אלמן מבוגר מריר וזועף בשם אוטו, כחצי שנה לאחר פטירת אשתו סוניה, החי בבדידות ומנהל חיים קבועים ומסודרים מאוד. בעקבות בדידותו, אוטו מחליט לשם קץ לחייו, אבל הניסיון שלו להתאבד משתבש פעם אחר פעם. בהדרגה הוא הופך בעל כורחו למעורב בחייהם של שכניו. בין ניסיון התאבדות אחד לשני אוטו ממשיך לנסות לשמור על כללי ההתנהלות במתחם הבתים שבו הוא חי. השינוי בחייו של אוטו מגיע עם הגעתם של שכנים חדשים. משפחה צעירה הכוללת בעל מגושם וחסר אונים בשם טומי (מנואל גרסיה-רולפו), אשתו ההיספנית התוססת וההריונית מריסול (מריאנה טרוינו), ושתי הילדות הקטנות שלהם. והקשר שנוצר בין אוטו למשפחה, משפיע גם על שאר קשריו עם הסובבים אותו, כדוגמת שכנו רובן שהיה שותפו במשך שנים רבות לניהול מתחם הדיור. רובן (פיטר לוסון ג'ונס), הסתכסך איתו לפני שנים לאחר "ניסיון מרד" בסמכותו של אוטו. כעת רובן יושב משותק ודומם בביתו. אשתו אניטה (חואניטה ג'נינגס) נזקקת לעזרה של שכניה בגלל ניסיונה של חברת נדל"ן בשם "די ומריקה" (נשמע כמו "מוות + אמריקה") להשתלט על המתחם ולסלק אותה ואת בעלה מביתם. קשר נוסף הנרקם בחייו של אוטו הוא עם מלקום, התלמיד הטרנסג'נדר לשעבר של סוניה שיזדקק לעזרתו בתחומים שונים. ריטה וילסון, אשתו של הנקס, הייתה אחד ממפיקות הסרט. בנו של הנקס, טרומן הנקס, משחק את אוטו בצעירותו. מדיה וקבצים בנושא איש ושמו אוטו בוויקישיתוף "איש ושמו אוטו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איש ושמו אוטו", באתר AllMovie (באנגלית) "איש ושמו אוטו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איש ושמו אוטו", באתר Metacritic (באנגלית) "איש ושמו אוטו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) התכוננו להתאהב בטום הנקס, ב"איש ושמו אוטו" טריילר לסרט "איש ושמו אוטו" באתר יוטיוב דבורה, ארז (2023-01-13). "טום הנקס כל כך אהוב שזה פוגע בסרטו "איש ושמו אוטו"". Ynet. נבדק ב-2024-01-16. Andreas Wiseman, Marc Forster To Direct Tom Hanks In ‘A Man Called Ove;’ SF Studios, Rita Wilson & Playtone And Forster’s 2DUX2 Producing David Magee Script, Deadline, ‏2022-01-18 (באנגלית אמריקאית) Mike Fleming Jr, Tom Hanks To Star In ‘A Man Called Ove’ Remake, Deadline, ‏2017-09-21 (באנגלית אמריקאית) Andreas Wiseman,Mike Fleming Jr, Andreas Wiseman, Mike Fleming Jr, Tom Hanks Comedy ‘A Man Called Otto’ Pre-Sells To Sony For $60M In Biggest Ever EFM Deal, Deadline, ‏2022-02-11 (באנגלית אמריקאית) טפיארו, שחר (2023-02-23). "טום הנקס ומשפחתו מככבים בסרט על חברות אמיצה בין שכנים". Globes. נבדק ב-2024-01-16.
רוטב רובר

רוטב רובר (בצרפתית: Sauce Robert) הוא רוטב חרדל חום ואחד "הרטבים הקטנים", או "הרטבים המורכבים". רוטב רובר הוא אחד הרטבים המופקים מהדמי גלאס הצרפתי הקלאסי, אשר בתורו נגזר מרוטב אספניול, אחד מחמשת רטבי האם במטבח הצרפתי (בשאמל, ולוטה, אספניול, עגבניות והולנדייז). רוטב רובר עשוי מבצל קצוץ מבושל בחמאה ללא השחמה, צמצום של יין לבן, פלפל שחור גרוס, תוספת דמי גלאס ומסתיים בחרדל. הרוטב מתאים לבשר אדום, במיוחד בשר חזיר, בדרך כלל בגריל. כמו כן רוטב רוברט מלווה בדרך כלל נתחי בשר בגריל נוספים כמו: עוף, יונים צלי ארנב וברווז, ביצים עלומות ודג הייק (בקליים). רוטב רוברט הוא אחד הרטבים המורכבים המוקדמים ביותר שנרשמו. מתוך 78 הרטבים המורכבים שנקבעו על ידי מארי-אנטואן קארם בתחילת המאה ה-19, רק שניים - רוטב רובר ורמולד - היו נוכחים בספרי בישול ישנים בהרבה, כמו Le Cuisinier Roial et Bourgeois של Massaliot, מ-1691 בספרו הקנוני של שארל פרו על היפהפייה הנרדמת (1696), המלכה האם המפלצת מתעקשת שהיפהפייה הנרדמת וילדיה יוגש להם רוטב מהסוג "א-לה-סוס רובר". גרסה של רובר לרוטב מופיעה גם ב-Le Cuisinier François של פרנסואה פייר לה וארן (1651), הטקסט המכונן של המטבח הצרפתי המודרני. מדיה וקבצים בנושא רוטב רובר בוויקישיתוף מתכון לרוטב רובר Escoffier, Auguste. The Escoffier Cookbook. Crown Publishers, Inc., New York, 1969. p. 15. Saulnier, Louis. Le Répertoire de la Cuisine. 7th Edition. English Edition. Hardcover, printed by Lowe and Brydone, London. No copyright date is listed, book was purchased in 1954. p 23. Escoffier, p. 31 Sokolov, Raymond. "The Saucier's Apprentice", A Brief History of French Sauces. pages 5–7. Alfred A. Knopf, Inc. 1976.
דואט לאחת (סרט)

דואט לאחת (באנגלית: Duet for One) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1986 בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי, עם ג'ולי אנדרוז, אלן בייטס, מקס פון סידוב וליאם ניסן בתפקידים הראשיים. התסריט הוא של טום קמפינסבקי (אנ') ומבוסס על המחזה שלו "דואט לאחת" משנת 1980. המחזה נכתב לצמד שחקנים ובתסריט נוספו עוד דמויות. המחזה הועלה בישראל ב-1994 בתיאטרון בית לסין בהשתתפות גילה אלמגור ושלמה בר שביט וב-2002 בתיאטרון הספרייה (מאיה מעוז ודודו ניב). הסרט והמחזה הם על כנרת שסובלת מטרשת נפוצה. קמפינסקי הכחיש קשר בין המחזה לפרשת חייה של ז'קלין די פרה. ג'ולי אנדרוז הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. סטפני אנדרסון (ג'ולי אנדרוז) היא כנרית בריטית בעלת שם עולמי. היא מתכוננת לקונצרט באלברט הול ביחד עם תלמידה המועדף קונסטנטין (רופרט אוורט) בליווי פסנתרן הליווי הוותיק שלה, לאוניד (זיגפריד שטיינר) בו ינגנו את הקונצ'רטו לשני כינורות של באך. היא אובחנה לאחרונה כסובלת מטרשת נפוצה הפוגעת בנגינתה וגורמת לה לדיכאון. הפסיכיאטר שלה, ד"ר לואיס פלדמן (מקס פון סידוב) מבין את מצוקתה אך מתקשה לעזור לה. סטפני נשואה למנצח והמלחין דייוויד (אלן בייטס). שניהם עסוקים בקריירות שלהם ואין להם ילדים. סטפני מתמוטטת בקונצרט באלברט הול והקריירה שלה מסתיימת. המצב הכללי מידרדר – דייוויד עוזב אותה למסע ניצוח בעולם ביחד עם מזכירתו/פילגשו פני (קתרין הריסון) וקונסטנטין עוזב אותה למען סדרת קונצרטים בלאס וגאס. היא נשארת בבית עם המשרתת המסורה שלה אניה (משה מריל), מרותקת לכסא גלגלים. הדיכאון שלה מחמיר והיא מחליטה למכור חפצים מביתה. היא מזמינה את סוחר האלטע זאכן הארי (ליאם ניסן) שצפתה בו ברחוב. הוא בחור חסר השכלה אבל צעיר ומושך ושניהם מתקרבים זה לזו ומקיימים יחסים אינטימיים למרות שהוא נשוי ואב לילדה. סטפני נותנת לו במתנה את כינור הסטרדיוואריוס שלה ששווה 250,000 לירה שטרלינג. סטפני צופה בהופעה שלה בטלוויזיה והדיכאון שלה גובר. היא בולעת כדורי שינה במטרת התאבדות אך אניה מגלה זאת ומנסה להציל אותה. בדמיונה רואה סטפני את כל הנפשות שליוו אותה. "דואט לאחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דואט לאחת", באתר נטפליקס "דואט לאחת", באתר AllMovie (באנגלית) "דואט לאחת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דואט לאחת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דואט לאחת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לדואט לאחת, באתר יוטיוב ג'ולי אנדרוז ומקס פון סידוב, באתר יוטיוב דואט לאחת, בתיאטרון בית ליסין
סלסה ורדה

סלסה ורדה (בספרדית: Salsa verde; מילולית "רוטב ירוק") הוא סוג של רוטב ירוק חריף במטבח המקסיקני המבוסס על עגבניות ופלפל חריף ירוק. הסלסה ורדה המקסיקנית המבוססת על עגבניות מתוארכת לאימפריה האצטקית, כפי שתועד על ידי הרופא הספרדי פרנסיסקו הרננדס, והיא נבדלת מהרטבים הירוקים של תזונת ימי הביניים האירופיים הירוקים שהיו על בסיס פטרוזיליה. במטבחים של מקסיקו ודרום מערב ארצות הברית, היא מוגשת לעיתים קרובות עם מנות בסגנון מקסיקני או טקס-מקס כמו אנצ'ילדות וצ'יצ'רון (עור חזיר). הגרסה האופיינית לניו מקסיקו מורכבת בעיקר מצ'ילי ירוק ולא עגבניות. הרוטב הירוק הזה מגיע בתתי סוגים: רוטב מבושל, שבו מבשלים את המרכיבים ולאחר מכן טוחנים. סלסה צלויה, בה צולים את האלמנטים על קומאל (מחבת) ואחר כך טוחנים. רוטב נא, שבו טוחנים מרכיבים ואוכלים ללא בישול. שילוב שבו מבשלים חלק מהאלמנטים. ניתן להשתמש בעלי ומכתש או בבלנדר לתהליך הטחינה. בישול או צלייה של העגבניות ישפרו את הטעם ויספקו סלסה מתוקה יותר. לאחר הכנת הרוטב אפשר לבשל אותו שוב במחבת עם מעט שמן. מדיה וקבצים בנושא סלסה ורדה בוויקישיתוף Gentilcore, David (2010). Pomodoro! A History of the Tomato in Italy. Columbia University Press. p. 10. Johansen, Kristen (15 ביולי 2011). "Tomatillos: Fruits with benefits". Roanoke Times (באנגלית). נבדק ב-22 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה)