laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכל רולה-ז'ימיירסקי

מיכל רולה-ז'ימיירסקי (בפולנית: Michał Rola-Żymierski ,שמו במקור: מיכל ליז'ווינסקי – Michał Łyżwiński, כינויו המחתרתי: רולה; 4 בספטמבר 1890 – 15 באוקטובר 1989) היה מרשל פולין, מפקד הכוחות המזוינים הפולניים בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם השנייה, ושר ההגנה של פולין בשנים 1945–1949. רולה-ז'ימיירסקי נולד בקרקוב (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) כמיכל ליז'ווינסקי בשנת 1890. בשנת 1910 התקבל ללימודים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קרקוב. בשנים 1911–1912 שירת בצבא, עבר קורס קציני מילואים. בשנת 1913 שינה את שמו לאחר שאחיו ביצע שוד ורצח מתוקשר בקרקוב. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס ללגיון הפולני במסגרת הצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית כמפקד פלוגה ולאחר מכן כמפקד גדוד. בשנת 1917 הוא פרש מהצבא האוסטרו-הונגרי וחזר לקרקוב, שם השלים את לימודי המשפטים. עם כינון פולין העצמאית בשנת 1918 הוא הצטרף לצבא הפולני החדש ומונה למפקד חטיבת חיל הרגלים. הוא נטל חלק במלחמה עם רוסיה הסובייטית, תחילה כמפקד חטיבה ולאחר מכן כמפקד דיוויזיה. את המלחמה סיים בדרגת קולונל. אחרי המלחמה הוא נשלח לפריז, שם למד באקדמיה צבאית. אחרי חזרתו לפולין - קודם לדרגת גנרל ועבר לשרת במטה הכללי של צבא פולין. במהלך ההפיכה הצבאית של מרשל יוזף פילסודסקי בשנת 1926, הוא לחם לצד הממשלה כנגד אנשי פילסודסקי. בעקבות הפסד הממשלה ותפיסת השלטון על ידי פילסודסקי הוא הועמד למשפט צבאי ונמצא אשם באשמות מעוררות מחלוקת של שוחד והפרת אמונים. הוא הורד לדרגת טוראי, סולק מהצבא ונידון לחמש שנות מאסר. אחרי שחרורו מן הכלא בשנת 1931, הוא גויס על ידי המודיעין הסובייטי והפך לחבר סודי במפלגה הקומוניסטית של פולין. בשנת 1938, לאחר הפילוג במפלגה הוא היגר לצרפת. למרות זאת, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא חזר לפולין והצטרף לתנועת ההתנגדות לכיבוש הנאצי. בשנת 1943 הוא מונה למפקד[דרושה הבהרה] של "גוורדיה לודובה" (לאחר מכן "ארמייה לודובה"), ארגון צבאי מחתרתי של המפלגה הקומוניסטית הפולנית. בעת פעילותו במחתרת היה ידוע בכינויו המחתרתי - רולה, אותו צירף לשם משפחתו לאחר המלחמה. בשנת 1944 העניקה לו הממשלה הפולנית הפרו-סובייטית חזרה את דרגת גנרל, אשר נשללה ממנו בשנת 1927. בתחילת 1945, לאחר שחרור רוב שטחה של פולין בידי הצבא האדום מונה ז'ימיירסקי למפקד העליון של הצבא הפולני העממי (צבאה של פולין הקומוניסטית) ולשר ההגנה בממשלה הזמנית (הפרו קומוניסטית). ב-3 במאי 1945 הוא הועלה לדרגת מרשל. לאחר המלחמה המשיך ז'ימיירסקי לכהן כשר ההגנה של פולין, עד שנת 1949, כאשר הוחלף בתפקידו על ידי מרשל ברית המועצות קונסטנטין רוקוסובסקי. בשנת 1953, במסגרת מאבקי כוח במפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית נאסר ז'ימיירסקי (בפקודת הנשיא בולסלאב ביירוט) והוחזק במאסר במשך שנתיים, מבלי שהוגש נגדו כתב אישום. לאחר מות הנשיא ביירוט שוחרר ז'ימיירסקי מהכלא. בשנים 1956–1967 היה ז'ימיירסקי סגן הנשיא של הבנק הלאומי של פולין, לאחר מכן פרש לגמלאות. בשנת 1981 לאחר שראש ממשלת פולין, וויצ'ך ירוזלסקי הנהיג במדינה משטר צבאי, חזר שוב ז'ימיירסקי לפוליטיקה. לפי בקשתו אישית של ירוזלסקי הוא מונה להיות חבר בוועד המרכזי של מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית. מיכל רולה-ז'ימיירסקי נפטר בוורשה ב-15 באוקטובר 1989. מדיה וקבצים בנושא מיכל רולה-ז'ימיירסקי בוויקישיתוף מיכל רולה-ז'ימיירסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ביוגרפיה של מיכל רולה-ז'ימיירסקי (בפולנית)
פתילייה

פתילייה היא כירה ניידת, הבנויה ממכל דלק נוזלי, בו טבולה פתילה ומעליו מסגרת מתכת. קרוסין הוא הדלק הנפוץ לפתיליות; בישראל הוא מכונה "נפט" אף כי אינו נפט אלא דלק המתקבל מזיקוק נפט. את הקצה העליון של הפתילה מדליקים על ידי גפרור וחומר הדלק עולה בפתילה בשל עקרון הנימיות, מתאדה ובוער. על מסגרת המתכת שמעל מניחים את כלי הבישול. ברוב הפתיליות היה מנגנון שאפשר את הגבהת פתיל הלבד או הנמכתו באמצעות כפתור בורגי וכך לשלוט בגובה הלהבה. החום שהפתילייה משחררת נמוך ולכן היא משמשת לבישול אטי. בישראל של תקופת היישוב ובשנותיה הראשונות של המדינה נמצאו פתיליות בכל בית, בחלק מהבתים יותר מפתילייה אחת, והן שימשו לכל צורכי הבישול. בניגוד לפרימוס שנפוץ אף הוא באותה תקופה - הפתילייה איננה רועשת כלל. סימן ההיכר שלה הוא ריח ה"נפט" שהיא מפיצה. הפתיליות שנפוצו בישראל הכילו פתילת לבד רחבה. כיוון ששוליה העליונים נשרפו בעת פעולת הפתילייה, לפני כל שימוש גזמו ויישרו אותם. בחלק מהפתיליות הייתה חלונית שקופה, דרכה הדליקו את הפתילה, והיא איפשרה להבחין שהלהבה עדיין דולקת מבלי להסיר את כלי הבישול מעל הפתילייה. החל מאמצע שנות החמישים ועד היום, ככל שהתרבו כירות הגז הלכו הפתיליות ונעלמו מנוף הארץ. כיום הן מצויות כמעט רק במסעדות מסוימות המתמחות בתבשילי קדירה ומאכלים אחרים (כמו חמין) הדורשים בישול אטי וממושך. בישול על פתיליות במעברה, סביבות 1950 פתיליות ופרימוסים במעברה, סביבות 1950 סיר על פתילייה תבשילים טריפוליטאיים על פתיליות במסעדה בת-ימינו ש. פרידמן בע"מ תמונות של פתיליות מודרניות
בריאנסק

בריאנסק (ברוסית: Брянск) היא עיר ברוסיה, בירת מחוז בריאנסק, הממוקמת על שפת נהר דסנה וכוללת ארבעה אזורים עירוניים. העיר מוזכרת בכתובים לראשונה בשנת 1146, אולם חפירות ארכאולוגיות מוכיחות שהתקיים יישוב במקום כבר בסוף המאה ה-10. העיר הייתה חלק מנסיכות צ'רניגוב. בשנת 1246 הוקמה נסיכות עצמאית. בשנים 1346–1500 נשלטה העיר על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1500 האזור סופח לנסיכות מוסקבה. במהלך המאה ה-16 הייתה השליטה על העיר במחלוקת בין רוסיה לבין פולין. במהלך המאה ה-19 הורגשה תנופת פיתוח תעשייה בעיר והוקמו מספר מפעלים גדולים. בעיר קיימים ארבעה מוסדות להשכלה גבוהה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בריאנסק (מפעל רכבים) מדיה וקבצים בנושא בריאנסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאנסק (ברוסית) בריאנסק במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) בריאנסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בריאנסק (רוסיה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עגלון מלך מואב

עֶגְלוֹן הוא שמו של מלך מואב המוזכר בתנ"ך בספר שופטים, פרק ג'. עגלון קשר ברית עם עמלק ובני עמון כדי להשתלט על שטחים בעבר הירדן המזרחי והמערבי, ואף חלקים משטחי נחלת שבט בנימין. עגלון שיעבד את בני ישראל למשך 18 שנה, עד שאהוד בן גרא הנהיג מרד נגדו, והצליח להרוג אותו בעורמה בעזרת חרב פיפיות. על פי מקורות חז"ל עגלון מלך מואב היה מזרעו של בלק מלך מואב, ומאבותיה של רות. על פי חז"ל, מכיוון שקם מכסאו כשאהוד בן גרא אמר לו "דבר אלוהים לי אליך", ובכך כיבד את אלוהים, זכה להעמיד את בנו בכיסא המלכות ומצאצאיו היו רות המואביה ודוד המלך. יש הטוענים כי בשמו של עגלון מסתתר לעג הקושר את שמו לבקר, וזאת מהתיאור העולה בספר שופטים כ”אִישׁ בָּרִיא מְאֹד” (ספר שופטים, פרק ג', פסוק י"ז). לשיטתם שמו מציג את דמותו בצורה אירונית וכך גם בתיאור מותו בהמשך כקורבן. ספר שופטים, פרק ג', פסוק ג' ספר שופטים, פרק ג', פסוק י"ד "אמר רבי יוסי ברבי חנינא: רות בת בנו של עגלון, בן בנו של בלק מלך מואב". בבלי, הוריות י ב. ועיינו עוד בבבלי, סנהדרין קה ב, ונזיר כג ב, ובסוטה מז א. לפי בעלי התוספות קיים מרחק של כמאתיים שנים בין אהוד לבועז ולכן רות הייתה צאצאית של כמה דורות. (בעלי התוספות בבלי, יבמות מ"ח ב) מדרש רות רבה, פרשה ב' סעיף ט'. תנחומא פרשת ויחי משה גרסיאל, מדרשי שמות במקרא, רמת גן, רביבים, 1987, עמ' 77.
נווי-סן-ספולקר

נווי-סן-ספולקר (בצרפתית: Neuvy-Saint-Sépulchre) היא עיירה וקומונה הממוקמת במרכז צרפת. העיירה נקראת על שם בזיליקה בשם Saint-Sépulchre ("הקבר הקדוש"), הניצבת בעיירה, והיא תחנה בדרך סנטיאגו. המילה "Sépulchre" בשמה של העיירה שונה מאיותה התקני של מילה הצרפתית "sépulcre" השמורה לקברו של ישו, והדבר נעשה במכוון בימי הביניים כדי שתכלול אזכור למילה הלטינית "pulcher" שמשמעה "יפה". בניית הכנסייה המקורית שבמקום הסתיימה בשנת 1049 לספירה. הכנסייה, שנבנתה בצורה של בזיליקה, הוקדשה לז'אק דה זבדה (Jacques de Zébédée), הוא יעקב בן-זבדי. על פי המסורת, כאשר שב הקרדינל אד דה שאטוֹרוּ (Eude de Châteauroux) ממסע הצלב הראשון, שהתרחש בין השנים 1096–1099, ביקש להקים במקום כנסייה לפי הדגם של כנסיית הקבר שבירושלים. על אף שהכוונה המקורית הייתה כנראה להחליף לחלוטין את הכנסייה הישנה, חוברה הכנסייה הישנה אל מבנה הרוטונדה החדש שהוקם. כמו במבנה הרוטנדה שבירושלים, גם במבנה זה הוקם אמבולטוריום המופרד מן החלל הפנימי על ידי 12 עמודים, המסמלים את 12 השליחים של ישו. המבנה כוסה בכיפה שנשענה על תוף, בקוטר של 22 מטרים. גג הכנסייה שופץ, כנראה במאה ה-20 והוא מעוצב כעת כחרוט. עיטורי הכנסייה אינם מכילים איקונוגרפיה הקשורה לישו ולמותו. כותרות העמודים שבכנסייה מעוצבות בסגנון האדריכלות הרומנסקית ומכילה דמויות מפוסלות של אקרובטים, שדים, קופים ועוד. חוקרת האמנות נורית כנען-קדר מוצאת בפיסול שבכנסייה ביטוי לחיי החצר של תקופת ימי הביניים, אשר חוברת לדגם של תיאור קדושה. בשנת 2006 הכנסייה זכתה לקבל הכרה כאתר מורשת עולמית בהיותה חלק של דרך סנטיאגו. אתר האינטרנט הרשמי של נווי-סן-ספולקר (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא נווי-סן-ספולקר בוויקישיתוף נווי-סן-ספולקר, ברשת החברתית פייסבוק ראו: כנען-קדר, נורית, תחייתו של הפיסול המונומנטלי באירופה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2002, עמ' 66–68.
Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe

Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe (בעברית: לימודים בין-דיסציפלינריים של אמריקה הלטינית והקריביים, מוכר בראשי התיבות EIAL) הוא כתב עת חצי-שנתי תלת-לשוני (אנגלית, ספרדית ופורטוגזית) המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית במאה ה-20 מנקודת מבטן של דיסציפלינות שונות במדעי החברה. EIAL יוצא לאור מטעם מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית שבאוניברסיטת תל אביב. הגיליון הראשון ראה אור בשנת 1990. עורכו המייסד של EIAL היה צבי מדין. כיום עורכיו של EAIL הם חררדו לייבנר ורוזלי סיטמן, ועורכו הראשי הוא רענן ריין. החל משנת 2006 רואה EIAL אור בסיועה של משפחת סוורדלין (Sverdlin). בכל שנה אחד הגיליונות הוא נושאי ואילו האחר כולל מאמרים בנושאים מגוונים. EIAL הוא כתב העת היחיד בישראל המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית, והיחיד בתחום לימודי אמריקה הלטינית המוקדש למאה ה-20. היכולת לפרסם מאמרים בספרדית ובפורטוגזית מהווה יתרון משמעותי לחוקרים מרחבי אמריקה הלטינית עצמה, המתקשים לעיתים לפרסם את פירות מחקריהם בכתבי עת מקצועיים בינלאומיים אחרים. הגישה התלת-לשונית מאפשרת גם לחוקרים שאינם בקיאים באנגלית לקרוא ביקורות ספרים שראו אור באנגלית, ולהתעדכן בחזית המחקר בשפתם שלהם, ובכך מהווה כתב העת גשר חשוב בין מרחבים אקדמאיים שונים בתוך תחום לימודי אמריקה הלטינית. היות שכתב העת זמין באינטרנט במלואו ובאופן חופשי, הוא זמין ביותר עבור קהל קוראים מגוון וכן למי שאמצעיהם הפיננסיים הצנועים אינם מאפשרים להם לקרוא את שאר כתבי העת המובילים בתחום. אתר האינטרנט הרשמי של Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe אתר האינטרנט הרשמי של Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe
אהבה קטנה

"אהבה קטנה" הוא הסינגל השלישי של הזמרת שירי מימון, מתוך אלבום הבכורה שירי מימון. השיר נכתב והולחן על ידי דור דניאל. ברדיו לב המדינה הוא זכה לתואר "שיר השנה" לשנת 2005. לאחר יציאת הסינגל לרדיו הופץ בתקשורת שהסינגל הוא גרסה חדשה לשיר שיצא בעבר ובוצע על ידי טלי גיחון והיה ל"שיר השבוע", שנה לפני יציאת הגרסה של מימון כביכול, בתחנת הרדיו רדיו לב המדינה. בפנייה של התקשורת לכותב ומלחין השיר דור דניאל ולתחנת הרדיו הוסבר שדניאל כתב את השיר עוד כשהיה בשירותו הצבאי ביחד עם גיחון ונתן לה להקליט אותו כסקיצה. גיחון לאחר סיום שירותה הצבאי פתחה במסע יחסי ציבור וחילקה את השיר לתחנות רדיו שונות וכך הגיעה להשמעה ברדיו "לב המדינה". דניאל לא ידע על יחסי הציבור ולכן לא הבין איך הסקיצה זכתה להשמעה ברדיו כאשר השיר היה כבר אצל מימון. השיר מדבר על בחורה בעלת ביטחון עצמי לעומת מה שהרגישה קודם לפני שנפרדה מבחור שאהבה. המכשולים שעברה ביחד עם בן זוגה גרמו לה לחשוב למה צריך לאהוב ולמה זה טוב, הרי בן זוגה לא רוצה ביחסים קרובים איתה, אלא ביחסים פתוחים הכוללים פחות נאמנות וזה לא מה שהבחורה רוצה. גם אחריי הפרידה כשהיא לבד, היא לא מפסיקה לחשוב עליו ולאהוב אותו. השורה "מסך ההתעלמות שלא הורג אותך, הוא מחשל אותך" היא פרפרזה על האמירה "מה שלא הורג אותי מחשל אותי" של ניטשה. לשיר צולם קליפ מבוים וזכה להיות במקום הראשון במצעד "המבוקשים" יותר משבוע. הקליפ היה במקום הראשון שבועיים ברציפות במצעד הקליפים ב-MTV בתוכנית "WORLD CHART EXPRESS" של אירופה, ואחר כך התמקם במקום הרביעי. *מצעדים שנתיים מילים ולחן: דור דניאל הפקה ועיבוד: אייל ליאון קצב, בועז וולף בס: טל לוי גיטרוה חשמלית, קלידים, תכנות: בועז וולף גיטרה אקוסטית: אודי שמחון קולות: ניר גבה, מומי לוי אהבה קטנה, הקליפ לדף השיר באתר הספרייה הלאומית
יזנוב קטן

יזנוב קטן (שם מדעי: Rhinopoma hardwickei) הוא יונק ממשפחת היזנוביים מסדרת העטלפים. המין קטן מהיזנוב הגדול ונפוץ ממנו. אמתו קצרה מזנבו ואורכה פחות מ-61 מ"מ. הפנים והאוזניים ורודות בהירות. הוא חי בעיקר לאורך עמק השבר הסורי אפריקני, אך גם בגליל, בתוך מערות יבשות וסדקים. הוא חדר לחבל הים תיכוני כנראה משהתמעטו שם עטלפי החרקים האחרים. תפוצה בעולם: אפריקה (סביב הסהרה), ישראל, ערב ומשם מזרחה עד הודו. פועל בלילה ומגיח עם דמדומים וניכר במעוף גלי, החותר וגולש חליפות. משקלו בין 6-22 גרם ואורך אמתו בין 51-61 מ"מ. הוא חי בקבוצות קטנות (4-10) שפרטיהן מרוחקים זה מזה. הוא אוגר שומן לחורף בבסיס הגב, במפשעה וביד. אין הוא פעיל בלילות חורף קרים, אך אינו חורף. סביבות המחיה המועדפות על היזנוב הקטן הן סוואנות טרופיות וסבטרופיות, אזורים סלעיים, מערות, מדבריות חמים ואזורי מחיה תת-קרקעיים (לא רק מערות). משתמש באקולוקציה במאפייני QCF בתדרים 30-35kHz. העטלף חי במדינות: אפגניסטן, אלג'יריה, בנגלדש, בורקינה פאסו, צ'אד, דג'יבוטי, מצרים, אריתריאה, אתיופיה, הודו, איראן, עיראק, ישראל, ירדן, קניה, כווית, ליביה, מאלי, מאוריטניה, מרוקו, מיאנמר, ניגריה, ניז'ר, עמאן, פקיסטן, ערב הסעודית, סומליה, סודאן, תאילנד, תוניסיה ותימן. יזנוב גדול מדיה וקבצים בנושא יזנוב קטן בוויקישיתוף יזנוב קטן, באתר ITIS (באנגלית) יזנוב קטן, באתר NCBI (באנגלית) יזנוב קטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) יזנוב קטן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) יזנוב קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יזנוב קטן, באתר GBIF (באנגלית) יזנוב קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN שלומית הוך-גרונוול, זן נדיר: העטלפים העצלנים בסכנה, באתר nrg‏, 19 ביולי 2010 יזנוב קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
הצהרת ארושה

הצהרת ארושה ניתנה בידי נשיא טנזניה, ג'וליוס נייררה, ב-5 בפברואר 1967 בעיר ארושה, ובה התווה את קווי מדיניות האוג'מאה, שהונהגה במדינה במשך שני העשורים שלאחר מכן. טנזניה קיבלה את עצמאותה רק 3 שנים קודם לכן, ועדיין חיפשה את דרכה. נייררה ראה חשיבות בגיבוש זהות לאומית וחיזוק תחושת האחדות במדינה וכן ביישום האידאולוגיה הסוציאליסטית בה החזיק. מדיניות האוג'מאה שהונהגה בעקבות ההצהרה התבססה על כלכלה ריכוזית ועל בדלנות כלכלית. ההצהרה ומדיניות האוג'מאה היו צעד בלתי פופולרי, אך נייררה, שנחשב לאבי האומה בטנזניה, היה מספיק חזק כדי להתמיד בעקרונותיו. בסופו של דבר, הכיר בכישלון הכלכלי של מדיניותו. הוא פרש מתפקידו ב-1985, על מנת שלא יהיה זה שמיישם מדיניות של שוק חופשי, לה התנגד. הצהרת ארושה בוויקיטקסט (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא טנזניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גארודה

הגארודה (סנסקריט: गरुड) הוא עוף מיתי שמקורו במיתולוגיה ההינדואית ובמיתולוגיה הבודהיסטית והוא מוכר כמלך הנשרים (או מלך העיטים). מסופר שהגארודה היה "רכבו" של וישנו, והיה במאבק תמידי עם נחשי הנאגות. באחת האגדות מסופר על האל אינדרה שאיבד את כוחותיו. וישנו הציע לו לקבלם בחזרה אם ישתה את הנקטר האלוהי - אמריטה, המצוי בקרקעית האוקיינוס. השדים שרצו למנוע מאינדרה לרכוש בחזרה את כוחותיו הגעישו את האוקיינוס, ובכך יצרו כד של הנקטר. לאחר מכן התרחש מאבק גדול על הנקטר בין האלים לשדים, והאל וישנו, שהצליח להניח את ידיו על הכד, העבירו לגארודה שהתבקש להעביר את הכד לגן העדן. הגארודה נעצר על ידי על השדים בארבעה מקומות שונים, ובהם קצת מן הנקטר נשפך על האדמה, והפכה למקודשת. פעם ב-12 שנה עולים לרגל לאותם מקומות עשרות מיליוני אנשים מדתות וזרמים שונים. הגארודה מופיע בסמליהן של אינדונזיה ותאילנד והוא שמה של חברת התעופה הלאומית של אינדונזיה. בשנת 2004 יצא סרט קולנוע תאילנדי בשם "גארודה" (Garuda) העוסק בעוף המיתי. הגארודה בסמל תאילנד הגארודה בסמל אינדונזיה מדיה וקבצים בנושא גארודה בוויקישיתוף גארודה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גארודה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משמר הירדן

האם התכוונתם ל... משמר הירדן (מושבה) – מושבה בעמק הירדן שנחרבה במלחמת העצמאות משמר הירדן (מושב) – מושב שהוקם ליד חורבות המושבה משמר הירדן (שיר) – שיר מאת נפתלי הרץ אימבר, כתגובה ל"משמר הריין"
בלו נוט

בלו נוט (מאנגלית: Blue Note בתרגום מילולי תו עצוב) מתייחס לרוב לתו המתווסף לסולם פנטטוני, בבלוז, ג'אז ורוק. התו הוא הנמכה של כל אחת הדרגות, בכל סולם, אך ברוב המוחלט של המקרים השם בלו נוט מתייחס לדרגה החמישית המונמכת של סולם מינורי, שהיא הדרגה הרביעית המוגבהת בסולם מינור פנטטוני. כאמור, עקרונית בלו נוט הוא רק הנמכה של חצי טון, אך השם מתייחס לרוב לדרגה הרביעית של סולם פנטטוני מינורי, שהיא הדרגה החמישית של סולם מינורי טבעי. למשל בדו מינור פנטטוני, הבלו נוט הוא סול במול וגם בדו מינור טבעי, הבלו נוט הוא סול במול. הבלו נוט הוא מה שמבדיל בין סולם מינור פנטטוני לבין סולם הבלוז (סולם המשמש גם לג'אז ורוק). מבחינה הרמונית הבלו נוט הוא טון דיסוננטי, שכן המרווח בינו לבין טון הבסיס של הסולם הוא טריטון. נוסף על כן, בסולם פנטטוני אין אף מרווח של חצי טון, ואילו בסולם בלוז, המרווח בין הבלו נוט לשתי הדרגות הסמוכות לו הוא חצי טון (הדרגה השלישית והרביעית). תכונה זו היא המאפשרת את הבלוז, שדיסהרמוניה היא ממאפייניו הבולטים. הבלו נוט הוא תוספת לא רשמית לסולם, כלומר לעיתים רבות הוא לא לחלוטין שייך לסולם, והשימוש בו ספונטני יותר (ראו פרק שימוש). כיוון שכך יש לו מעמד מיוחד של תו רפאים, או דרגת רפאים, דרגה שאינה באמת חלק מן הסולם אך היא חשובה מאוד בו. השימוש המקורי של הבלו נוט הוא בבלוז, אך יש בו שימוש גם בג'אז, ברוק ולעיתים בסגנונות נוספים. לבלו נוט יש חשיבות אדירה בבלוז, כיוון שכאמור הוא התו היחיד בסולם המאפשר דיסוננסים. כמו כן, ברצף האקורדים של הבלוז (שבנוי על הסולם הטבעי, ולא על סולם הבלוז), יש חשיבות לשלוש דרגות מרכזיות, שהן תו הבס בשלושת האקורדים, הראשונה הרביעית וההחמישית. המרווח בין הבלו נוט לכל אחת מהדרגות הללו הוא דיסוננסי, על כן כשהוא מנוגן על כל אחד מן האקורדים, הוא מודגש. בגלל אופיו הייחודי, ומשום שהוא מה שהופך מלודיה לבלוזית, יש בו שימוש רב מאוד בעיקר בבלוז ובג'אז. הבלו נוט מככב לרוב באלתורים, אך מופיע לפעמים גם ביצירה כתובה. בגלל היותו "תו רפאים" שאינו לחלוטין חלק מהסולם הוא מנוגן הרבה באופ ביט, ומשתמשים בו באלתור בקטע סולו ומחוץ לו. מקור שמו של הבלו נוט, הוא מהבלוז (בלו = עצוב באנגלית), בו הוא מרכזי מאוד. כמו כן כיוון שהתו העצוב הוא שמאפשר דיסהרמוניות, והוא שמבדיל בין סולם פנטטוני לסולם בלוז, הוא התו הכי "בלוזי" בסולם. בגלל המשמעות האדירה שלו, והשם הפיקנטי שלו, ישנם דברים שונים בתעשיית הג'אז והבלוז שנקראים על שמו. יצירות רבות משתמשות בשם הזה וכו'. שני הדברים הבולטים ביותר שלקחו את שמם מהתו הכחול הם: בלו נוט (מועדוני ג'אז) - רשת חשובה של מועדוני ג'אז. בלו נוט (חברת תקליטים) - מחברות התקליטים הגדולות ביותר. לדוגמה בבלוז בסול מדובר על סול - דרגה ראשונה, דו - דרגה רביעית ורה - דרגה חמישית.
אורציו בנוולי

אוֹרַצְיוֹ בֶּנֶווֹלי או אורציו בנבולי (באיטלקית: Orazio Benevoli; 19 באפריל 1605 – 17 ביוני 1672) היה מלחין איטלקי. בנוולי, מלחין איטלקי יליד רומא ממוצא צרפתי חיבר יצירות קודש פוליכוראליות גדולות. באחת מיצירותיו היו 48 תפקידים אינסטרומנטליים וווקאליים. הוא שירת כמנצח מקהלה בכנסיות שונות ברומא משנת 1624 עד 1653. משנת 1643 עד 1645 שירת בנוולי בחצר האוסטרית. לפנים גרסו, ששם חיבר את ה"מיסה סליסבורגנסיס" ל-53 קולות, יצירה המיוחסת כיום להיינריך איגנץ ביבר או לאנדריאס הופר, מתקופה מאוחרת יותר במאה ה-17. בשנת 1646 חזר אורציו בנוולי לרומא, שם שימש מנצח מקהלת הוותיקן. יצירות הקודש של בנוולי כתובות במקרים רבים לארבע מקהלות או יותר. רבות מיצירותיו כבדות משקל ואפשר לשייך אותן לסגנון הבארוק הקולוסאלי. בנוולי הלך לעולמו ב-1672 ברומא. מעט מאוד מן המוזיקה של אורציו בנוולי זוכה לביצוע או להקלטה בימינו. אורציו בנוולי, באתר ספוטיפיי אורציו בנוולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורציו בנוולי, באתר Discogs (באנגלית) Orazio Benevoli (1605 - 1672) at "Here Of A Sunday Morning" website
T-2 באקאיי

T-2 באקאיי (T-2 Buckeye) הוא מטוס אימון סילוני דו-מושבי מתוצרת נורת' אמריקן שנכנס לשימוש בשנות החמישים המאוחרות. הוא פותח על בסיס מטוס הקרב FJ פיורי לצורך אימון טייסי הצי האמריקני בטיסה במטוס סילון. 273 מטוסים יוצרו במפעל חיל האוויר 85 של נורת' אמריקן, השוכן מדרום לנמל התעופה הבינלאומי פורט קולומבוס שבקולומבוס שבאוהיו. הכינוי "באקאיי" ניתן לו על שום העץ ערמון אמריקאי שהוא עץ המדינה של אוהיו, כמו גם הקמיע של אוניברסיטת המדינה של אוהיו. המטוס שימש לאימון כל טייסי הצי האמריקני משנות החמישים המאוחרות ועד 2004. אף על פי שאינו מצויד בחימוש אינטגרלי, למטוס מספר נקודות נשיאה חיצוניות המאפשרות תליית פודי תותח, משגרי רקטות ופצצות. הגרסה הראשונה של המטוס כונתה T2J-1 והיא נכנסה לשירות הצי האמריקני באמצע שנות החמישים כתחליף ל-T2V-1/T-1A סיסטאר, על אף שהאחרון נותר בשירות עד לשנות השבעים. כינויו שונה ל-T-2A ב-1962 בהתאם לשיטה האחידה למתן כינויים למטוסים שהונהגה בכל זרועות הכוחות המזוינים של ארצות הברית. המטוס הונע על ידי מנוע יחיד מדגם J34-WE-46/48 מתוצרת וסטינגהאוס. המטוס תוכנן מחדש, המנוע היחיד הוחלף בשני מנועים מדגם J60-P-6 מתוצרת פראט אנד ויטני והגרסה החדשה שנוצרה כונתה T-2B. בגרסת ה-T-2C הוחלפו המנועים משני מנועים מדגם J85-GE-4 מתוצרת ג'נרל אלקטריק. גרסאות ייצוא של המטוס שכונו T-2D ו-T-2E נמכרו לחיל האוויר הוונצוליאני וחיל האוויר היווני בהתאמה. חיל האוויר המלכותי של מרוקו הזמין אף הוא 12 מטוסי T-2 אולם ההזמנה בוטלה לבסוף. ארצות הברית ארצות הברית - צי ארצות הברית יוון יוון - חיל האוויר ההלני ונצואלה ונצואלה - התעופה הצבאית הבוליברית מדיה וקבצים בנושא T-2 באקאיי בוויקישיתוף
אנדריאס הופר

אנדריאס הופר (בגרמנית: Andreas Hofer; ‏1629–1684) היה מלחין אוסטרי, בן זמנו של היינריך איגנץ ביבר. השניים נודעו ביצירות הקודש הפוליכוראליות, כלומר יצירות רחבות יריעה (פולי-מרובה, כוראלי - מנגינה), שחיברו. בהתאם, הכילו יצירותיו של הופר תפקידים משמעותיים לכלים כמו קורנטו, טרומבון או זאקבוט וחצוצרה. בעבר נטו לייחס להופר את חיבור היצירה המפורסמת "מיסה סליסבורגנסיס ל-53 קולות", אך כיום מקובל לייחס אותה לביבר. הופר נפטר בזלצבורג, וכיום מעט מאוד מן המוזיקה שחיבר זוכה לביצועים או הקלטות. אנדריאס הופר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדריאס הופר, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי מקסוול

הר מקסוול (נקרא גם "הרי מקסוול") הוא ההר הגבוה ביותר על פני כוכב הלכת נוגה. מיקומו באזור קו אורך 65 צפון וקו אורך 6 מזרח, במערב הרמה הצפונית "אישתר טרה" מזרחית למישור "לאקשמי פלאנטום". גובהו כמעט 11 ק"מ מעל לרדיוס הממוצע של נוגה, וקוטרו נע בין 10 ל-12 ק"מ. המדרון המערבי תלול ביותר, לעומת המדרונות המזרחיים אשר יורדים במתינות לעבר אזור פורטונה טזרה. תצורה תלולה שכזו לא מתאפשרת על כוכבי לכת אחרים כדוגמת כדור הארץ, וזאת עקב הלחץ הרב שהדבר גורם על בסיס ההר, אולם על פני נוגה הדבר אפשרי בשל חוזק הסלעים על פני הכוכב. תבנית ההר מעידה על כך שפני השטח באזור זה היו נתונים להשפעת לחצים גאולוגיים משמעותיים. השתקפות הרדאר של הר מקסוול חזקה מאוד ואופיינית לאזורים הגבוהים על נוגה. על פי אחת ההשערות הדבר מעיד על המצאות המינרל פיריט בפסגת ההר. חלק גדול משטח ההר מחזיר אור בעוצמה גבוהה, תכונה זו מאפיינת גם היא את ההרים של נוגה. הלחץ, הטמפרטורה, וההרכב הכימי של האטמומספירה בשילוב הגובה והחומר האחראי להחזרת האור, מתקיימים רק בנסיבות אטמוספיריות מסוימות ומעל גובה מסוים. ככל הנראה בעקבות פגיעת מטאוריט, נוצר מכתש פגיעה בקוטר 105 ק"מ על פני ההר בסמוך למורדות הדרום מערביים, והוא נקרא מכתש קלאופטרה, על שם מלכת מצרים העתיקה המפורסמת קלאופטרה. הר מקסוול הוא האזור הגאוגרפי היחיד על פני נוגה שקרוי על שם גבר (המדען ג'יימס קלארק מקסוול), כל השאר נקראים על שמות נשים. מדיה וקבצים בנושא הרי מקסוול בוויקישיתוף הרי מקסוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Venus: Cleopatra Crater
אוקסימטזולין

אוקסימטזולין (Oxymetazoline) הוא מפחית גודש לשימוש מקומי המשווק בצורת תרסיס או טיפות אף של אוקסימטזולין הידרוכלוריד בריכוזים של 0.1% - 0.05%. בישראל הוא משווק תחת השמות המסחריים אלרין, סינאף, רינוקליר, אוטריווין, וסינולן. השימוש בתכשיר בריכוז 0.1% מותר למבוגרים בלבד, השימוש במקרה גודש חמור: לחיצה אחת או טיפה אחת בכל נחיר פעמיים ביום בלבד למשך שלושה ימים בלבד. לאוקסימטזולין תכונות סימפטומימטיות, הוא פועל על ידי הפעלת קולטנים אלפא אדרנרגים. דבר הגורם לכיווץ נימי הדם באף ובסינוסים, להפחת של הפרשה רירית (נזלת) ולהפחתת דימום. לתרופה זו כמו לרוב האמינים הסימפטומימטים יש תופעות לוואי אנדרנרגיות (של שחרור אדרנלין), אבל היות שהתרופה ניתנת במתן מקומי בלבד ובריכוז נמוך, אין לה (בשימוש נכון) תופעות של עירור מערכת העצבים המרכזית. בניגוד למפחיתי גודש מבוססי אפדרין. אין מספיק מידע קליני לקבוע אם השימוש בנשים בהריון בטוח. באופן תאורטי התכונות המכווצות של התכשיר עלולות לזרז צירים לקראת סוף ההריון. בשימוש יתר של מעל 5-3 ימים רצוף הוא עלול ליצור תגובת יתר של הריריות בצורת "אפקט ריבאונד", כלומר, מיד לאחר הפסקת השימוש ריריות האף פגועות ונפוחות אף יותר. כתוצאה מתגובה זו המשתמש עלול לחזור לצרוך את התרופה בתדירות גבוהה יותר מה שעלול לגרום לסבילות פיזיולוגית ואף לתלות. מדיה וקבצים בנושא אוקסימטזולין בוויקישיתוף הערך "Oxymetazoline hydrochloride", באתר "ויקיתרופות" הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Planet Pop

Planet Pop הוא האלבום הראשון של הלהקה ATC. האלבום יצא בשנת 2001 וכולל 18 רצועות. האלבום כולל את הלהיט Around the World (La La La La La) ולהיטים אחרים. בעקבות האלבום, זכתה הלהקה בפרס המוזיקה ל'ריקוד הטוב ביותר'. Introducing ATC Around the World (La La La La La) (My Heart Beats Like A Drum (Dum Dum Dum Thinking Of You Until Mistake No. 2 Why Oh Why Without Your Love So Magical Notte D'Amore Con Te Mind Machine Let Me Come & Let Me Go Lonely Lonesome Suite Love Is Blind With You Heartbeat Outro (My Heart Beats Like A Drum (Dum Dum Dum) International Radio Edit (רצועת בונוס) מידע על האלבום Planet Pop באתר MusicBrainz האלבום Planet Pop באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.