laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנץ פרקש (פוליטיקאי)

פרנץ פרקש (בהונגרית: Farkas Ferenc;‏ טרגו מורש, 4 בנובמבר 1903 – בודפשט, 22 בינואר 1966) היה פוליטיקאי יהודי-הונגרי, עורך עיתון ומוציא לאור, שר ממשלתו של אימרה נאג', מומחה כלכלי מספר אחד של מפלגת האיכרים הלאומית ההונגרית, מילא מספר תפקידים כלכליים חשובים בין 1945 לבין 1949 חבר האספה הלאומית ההונגרית (פרלמנט). פרקש נולד במשפחת יהודית של מגדלי וסוחרי עצים. הוא למד בבית ספר יסודי ובתיכון בעיר הולדתו, ומשנת 1916 בבודפשט, שם סיים את לימודיו ב-1921 ולמד כלכלה באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. לאחר סיום לימודיו, קיבל עבודה כפקיד בנק. הוא היה ממייסדי חזית מארס ב-1937 ושל מפלגת האיכרים הלאומית ב-1939. בין 1938 לבין 1944 עבד כעורך ומוציא לאור של כתב העת "מילה חופשית" (Szabad Szó). ב-1939 נישא לגרפיקאית אנה פ. ג'רפי (1915–2006) לא ידוע על קורותיו בתקופת השואה.. בין 1945 לבין 1949, הוא היה חבר באספה הלאומית הזמנית ולאחר מכן באספה הלאומית. מילא תפקידים שונים במפלגת האיכרים והיה חבר בגופים המובילים. בתחילה הוא ייצג ותמך בקו שמאלני בלתי תלוי בקומוניסטים, בהמשך הפך לתומך במדיניותו של פרנץ ארדאי. בין השנים 1945–1949 כיהן גם בתפקיד נשיא ומנכ"ל המכון הלאומי לאשראי מקרקעין משנת 1945 היה חבר במועצה הלאומית לכלכלה משנת 1947 במועצה לכלכלה מתוכננת מ-1948 במועצה הראשית של הבנק הלאומי ההונגרי וכן מילא כמה תפקידים כלכליים חשובים (למשל יו"ר קביעת השכר הלאומית. המועצה) הטיהורים שאורגנו לפני, במהלך ואחרי הבחירות ב-1949 הפחידו אותו עד כדי כך שהוא ניסה להתאבד ב-1950 מחשש לרדיפה. על אף שהוא שרד ללא נזק לבריאותו, הוא נשאר בחופשת מחלה עד 1953. ביולי אותה השנה מונה לראש בנק החיסכון של המורים והסטודנטים שפעל במסגרת בנק החיסכון הלאומי(OTP). בתחילת הסתיו של 1956 השתלב שוב בחיים הציבוריים והפך לחבר בחזית העם הפטריוטית. במהלך המרד ההונגרי (בהונגריה מכונה מהפכת 1956), הוא השתתף בארגון מחדש של מפלגת האיכרים הלאומית תחת השם מפלגת פטפי. ב-1 בנובמבר 1956 הפך למזכיר הכללי של מפלגת פטפי ונכנס לממשלתו של אימרה נאג' כשר המדינה יחד עם אישטוואן ביבו. הוא השתתף בכתיבת התזכיר מה-8 בדצמבר, שתמך בריבוי מפלגות בהונגריה שנמסר לשגריר הודו במוסקבה. ב-9 במאי 1957 התפטר מתפקידו כמזכ"ל המפלגה, משום שהתברר לו כי מפלגות שאינן מפלגת המדינה אינן יכולות לפעול במדינה. הוא פרש מתפקידו ב-OTP (בנק החיסכון הממלכתי הגדול והיחיד בהונגריה אז) ב-1958 ולאחר מכן חי בבידוד מוחלט עד מותו. ביוגרפיה באלמנך הפרלמנטרי 1945–1947 הביוגרפיה שלו באתר של מכון 56 "מי שלא כותב, אלא אדון" - זכרו של פרנץ פרקש. מחקרים, זיכרונות, מסמכים. יהודית פרקש ערכה, סידרה את המסמכים לעיתונות וסיפקה להם הערות. בודפשט, הוצאת Ráció, 2007. 256 עמ'. מסת"ב 978-963-9605-37-4 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנץ פרקש (פוליטיקאי)".
יורי ניימרק

יורי איזקוביץ' ניימרק (ברוסית: Юрий Исаакович Неймарк ‏; 24 בנובמבר 1920, מוסקבה - 11 בספטמבר 2011, ניז'ני נובגורוד) היה מדען סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתחום תורת הבקרה וקיברנטיקה. יורי ניימרק נולד בשנת 1920 בדנייפרופטרובסק (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה). הוא היה בנם היחיד של יצחק גוסטבוביץ' ואלנה ניקולייבנה. אביו היה מהנדס במפעל מקומי ואימו סייעה לפצועים וזכתה בצלב ג'ורג' הקדוש על פעולתה במלחמת העולם הראשונה. בשנותיו הראשונות בבית הספר הוא קפץ כיתה. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 הוריו היו קורבנות של הטיהורים הגדולים. יורי הצעיר הועבר לבית יתומים בכפר חלטורינו. הוא סיים בית ספר בהצטיינות ובאישור מפקד נ.ק.וו.ד מקומי נסע לפרם בה התקבל ללימודי פיזיקה ומתמטיקה במכון מקומי למורים. כאשר סיים את שנת הלימודים הראשונה, אמו שוחררה מהמאסר ועברה להתגורר בניז'ני נובגורוד. הוא הצליח לקבל אישור להמשך לימודים באוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד. במקביל ללימודיו, ניימרק עבד במפעל לייצור תחמושת. בשנת 1944 הוא סיים את הלימודים בהצטיינות. בהמלצת אלכסנדר אנדרונוב ניימרק המשיך ללימודי תואר שלישי אותם סיים בשנת 1947 ובשנת 1956 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. ניימרק מונה לראש קתדרה בשנת 1958 ומשנת 1961 הוא כיהן כפרופסור. בהובלתו הוקמה באוניברסיטה פקולטה לקיברנטיקה ומתמטיקה חישובית. ניימרק פרסם כ-500 מאמרים, על שמו רשומים כ-20 פטנטים והוא חיבר 9 ספרים בתחומי מומחיותו. חלק מהספרים תורגמו למספר שפות. על הישגיו הוענק לו עיטור הכבוד ופרס על שם אנדרונוב של האקדמיה הרוסית למדעים (1999). כמו כן הוענק לו פרס פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית. ניימרק הרשה לעצמו להיות עצמאי בתפיסותיו. בתקופת ברית המועצות הוא לא השתתף בפעילויות שהיו ביוזמת גורמים מפלגתיים. החלטות של גורמים מקומיים נגדו בוטלו על ידי החלטות שהתקבלו ממוסקבה. ככל הנראה היה הדבר קשור בהשתתפותו בפרויקטים בעלי חשיבות ביטחונית בתחום העשרת אורניום. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית) יורי ניימרק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
אנדרטת נרצחי פסטיבל נובה

אנדרטת נרצחי פסטיבל נובה היא אנדרטה להנצחת נרצחי הטבח בפסטיבל נובה, הממוקמת בחניון רעים שליד קיבוץ רעים, שבו נערך הפסטיבל ב-6–7 באוקטובר 2023. ערך מורחב – הטבח בפסטיבל נובה בלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר 2023 התקיים הפסטיבל "נובה" בחניון רעים שליד קיבוץ רעים בעוטף עזה. בבוקר 7 באוקטובר 2023, בשעה 6:29 החלה מתקפת רקטות מרצועת עזה לעבר יישובי העוטף. בחסות הרקטות פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על ישראל, שבמסגרתה ערכו מחבלי הנוח'בה של חמאס טבח במשתתפי הפסטיבל. במהלך הטבח המחבלים פשטו על הפסטיבל, רצחו 364 אזרחים ופצעו מאות אחרים. מלבדם, נחטפו 44 אזרחים על ידי המחבלים לרצועת עזה, אחדים מהם שוחררו במסגרת עסקת החטופים ומבצע לשחרור חטופים. ישנן ראיות לפשעי מין שביצעו המחבלים במהלך הטבח. זהו פיגוע הטרור הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל ומהגדולים בהיסטוריה האנושית. במקום בו נערך הטבח הוקמה אנדרטה לזכרם של הנרצחים על ידי יזם הנדל"ן בן זלץ וקבוצת תקליטנים ביניהם ה־DJ סקאזי אשר הציבו חודשיים אחרי הטבח, עמודים שעליהם נתלו תמונות הנרצחים והחטופים, לצד דגלי ישראל. למרגלות העמודים הונחו יצירות בדמות כלניות אדומות שיצרו אומנים ברחבי הארץ כדימוי לכלניות שפורחות בחורף ביער הסמוך לרעים, וכמשל אלגורי לפרחים שנקטפו בדמי ימיהם. בט"ו בשבט תשפ"ד שתלו משפחות הנרצחים עצים לזכר יקיריהן, בנוסף חברי החמ"ל האזרחי פרסו שלט ועליו הקריאה: "Bring them home now", ובד עם ציור של 40 פרפרים צבעוניים, כמניין האנשים שנחטפו במסיבה. מאז הטבח, אלפים רבים הגיעו לאתר להניח זרים. כמו כן קבוצות של תלמידי בית ספר, אנשי כוחות הביטחון, משלחות מחו"ל ועוד, מגיעות באורח קבע למתחם. הנצחת נרצחי פסטיבל נובה, במוזיאון כאן 7.10.360 זוהר צלח, ‏"שמתי פליי והתחלתי לבכות": הדיג'ייז שהגיעו לנגן ברחבת המסיבה ברעים, מול תמונות הנרצחים, באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2023 קק"ל נוטעת עצים בחניון רעים -"יש המשכיות" (קק"ל x כיפה), סרטון בערוץ "Amir Cohen", באתר יוטיוב (אורך: 03:01) "יש המשכיות" - האם השכולה נטעה עץ המסמל תקווה בחניון רעים בו נרצח בנה, באתר כיפה, 24 בינואר 2024 משה כהן, ‏"מחווה מרגשת ומצמררת בדמעות": נטיעת עצים חדשים במתחם הנובה לזכר ההרוגים, באתר מעריב אונליין, 22 בינואר 2024 אריאלה אפללו, ‏מקומות לבקר בהם בעקבות 7 באוקטובר, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2024 חניון רעים, עצים לזכר הנרצחים, 9.3.2024, סרטון בערוץ "Zoya Vaisbein", באתר יוטיוב (אורך: 35:03) הפרחים ישובו לפרוח: אתר מסיבת הנובה הפך למוקד עלייה לרגל, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בפברואר 2024
משה נג'אר

הרב משה נג'אר היה דיין ופוסק הלכה, אב בית הדין, ראש ישיבה, ורבה של תוניס במאה השמונה עשרה. משפחת נג'אר מתוניסיה, הוציאה מתוכה דיינים ופוסקים לרוב, מוצא המשפחה כנראה מגרוש ספרד הראשון משנת 1391, והם הגיעו לאלג'יריה יחד עם הריב"ש והרשב"ץ, וחלק מאבותיה הקדומים של המשפחה אף מוזכרים בפסקי הלכות שונים של הריב"ש והרשב"ץ. הרב משה למד אצל רבי צמח צרפתי. שנת הסמכתו לא ידוע, אולם נראה שהחל לדון יחד רבי יצחק לומברזו ורבי שמואל הכהן כבר בשנת התע"ח (1718), ומחילופי מכתבים ניכר שהייתה זו תחילת דרכו בדיינות. זכה להוקרה ולהערכה רבה בקרב גדולי רבני דורו, וכתב עליו רבי עוזיאל אלחאייך: ראש על ארץ, סבא דמשפטים, מר מיוחד שבתלמידי רבינו הגדול רבי צמח צרפתי. — ספר מערתא דדייני דרוש ג, ודרוש יג בן השנים ה'תקי"ב (1712) - ה'תקי"ז (1717), שימש כאב בית הדין וראש רבני תוניס. בנו רבי דוד ונכדיו שימשו גם הם בכס הדיינות. לאחר פטירתו, רבי דוד צפג' החליפו בתפקיד אב בית הדין. רבי משה נג'אר (השני) זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת על פי הספר סמא דחיי לשד"ר רבי יעקב חיים מצפת בהסכמה להדפסה מחודשת של ספר התשב"ץ, הוא מופיע שני בסדר החתימות אחרי רבי אברהם טייב, שכיהן באותה תקופה כראש רבני תוניס (לפני רבי יצחק לומברוזו). ספר מלכי תרשיש, בערך על משפחת נג'אר, עמ' ריא.
Avatar (להקה)

אווטאר (באנגלית: Avatar) היא להקת הבי מטאל שוודית, שהוקמה בגטבורג בשנת 2001. הלהקה הוציאה לאורך השנים תשעה אלבומי אולפן. הלהקה זכתה להצלחה מסוימת בתחנות הרדיו האמריקאיות המוקדשות למוזיקת רוק, בעיקר עם השיר "New Land" אשר הגיע במאי 2017 למקום ה-20 במצעד שירי הרוק של בילבורד והשיר "The Dirt I'm Buried In" אשר באוגוסט 2023 הגיע למקום הראשון במצעד שירי הרוק של בילבורד. אתר האינטרנט הרשמי של Avatar Avatar, ברשת החברתית פייסבוק Avatar, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Avatar, ברשת החברתית אינסטגרם Avatar, ברשת החברתית טיקטוק Avatar, ברשת החברתית VK Avatar, סרטונים בערוץ היוטיוב Avatar, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Avatar, באתר ספוטיפיי Avatar, באתר Last.fm (באנגלית) Avatar, באתר AllMusic (באנגלית) Avatar, באתר MusicBrainz (באנגלית) Avatar, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Avatar, באתר דיזר Avatar, באתר Yandex.Music (ברוסית) Avatar, באתר Discogs (באנגלית) Avatar, באתר Songkick (באנגלית) Avatar, באתר Genius Avatar, באתר SecondHandSongs Avatar, באתר בנדקמפ Avatar, באתר בילבורד (באנגלית) Avatar, באתר טיידל (באנגלית) Avatar, באתר אמזון מיוזיק Rutherford, Kevin (2023-08-25). "Avatar Scores First Billboard Chart No. 1 With 'The Dirt I'm Buried In'". Billboard (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-08-30. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Avatar (להקה)".
גשר יהודה המכבי

גשר יהודה המכבי או גשר נחל ענבה הראשון או גשר כביש 3 פנימי הוא גשר לכלי רכב, רוכבי אופניים ולהולכי רגל, העובר מעל נחל ענבה ומחבר את השכונות משתי גדות נחל ענבה במודיעין-מכבים-רעות. על הגשר עובר רחוב יהודה המכבי המתחבר לכביש 431. הגשר תוכנן על ידי חברת "לקנר אדריכלים" ונבנה על ידי מחלקת הגשרים של סולל בונה וחברת גיאוכּום בניהול חברת "עמק איילון" (חברת ניהול של משרד השיכון). הגשר נבנה כגשר קשת פיסוק מבטון, מורכב מקשת במפתח של כ-400 מטר בין בסיסי הקשת ובגובה של 30 מטר מעל ואדי ענבה. אורך הגשר הור כ-300 מטרים, רוחבו הכולל הוא כ-35 מטרים ושטח המיסעה הכולל מסתכם בכ-8,050 מטרים רבועים. הגשר, בעצם, מהווה זוג של גשרים צמודים, שנבנו בשנים שונות. הגשר נבנה בשני שלבים. בשלב הראשון, בשנת 2006 נבנה החלק המזרחי של הגשר, החלק הזה לא היה בשימוש מספר שנים עקב המחלוקת בין משרד השיכון לעיריית מודיעין. בסוף, בשנת 2011, אחרי שהסתיימה בניית הכביש יהודה המכבי שהתחבר לגשר, הגשר נפתח לתנועה. באותה תקופה הגשר היה חד מסלולי עם נתיב אחד לכל כיוון. היקף הפרויקט של החלק המזרחי היה של כ-20 מיליון ₪. בשלב השני, אחרי בניה של כשלוש שנים, ב-1 באפריל 2019 נפתח החלק המערבי של הגשר. והגשר הפך לדו-מסלולי עם 2 נתיבים לכל כיוון. מדיה וקבצים בנושא גשר יהודה המכבי בוויקישיתוף אלי גל ממודיעין של כולנו בוידאו בלוג (1) על גשר החלם, 2 בדצמבר 2011, סרטון באתר יוטיוב מנחם בנטוב, גשר חדש מוקם מעל פארק ענבה, 19 במאי 2006, אתר mcity הורחב כביש 3 לכיוון מרכז עינב וכביש 431, 1 באפריל 2019, אתר modiinet בקרוב: תחילת העבודות להכפלת כביש 3 הפנימי, 14 ביוני 2016, אתר modiinet גשר קשת במודיעין, אתר חברת geokom גשר קשת במודיעין, אתר חברת גרנד גשר ואדי ענבה - מודיעין, אתר חברת לקנר סולל בונה תבנה גשר בואדי ענבה, 14 בינואר 2004, אתר ערוץ 7 יובל ניסני, בשורה לנהגים במודיעין: הורחב הכביש המוביל לתל אביב ולראשון לציון, 4 באפריל 2019, אתר kolhair-modiin גשר קשת במודיעין, אתר חברת geokom הורחב כביש 3 לכיוון מרכז עינב וכביש 431, 1 באפריל 2019, אתר modiinet
גטו אנטונובקה

גטו אנטונובקה (מחוז קריצ'ב) (קיץ 1941 - דצמבר 1941) היה גטו יהודי, מקום שבו עשו יישוב מחדש בכפייה של יהודים מהכפר אנטונובקה במועצת הכפר מוליאיצ'י שבמחוז קריצ'ב שבמחוז מוהילב והיישובים הסמוכים, במהלך הרדיפה וההשמדה של יהודים במהלך הכיבוש הנאצי בשטח בלארוס במלחמת העולם השנייה. הכפר אנטונובקה היה ממוקם בין הכפרים שייבקה ומוליאטיצ'י. לפני המלחמה היה שם קולחוז יהודי ויהודים היוו את רוב האוכלוסייה. הכפר נכבש על ידי כוחות גרמנים ב-16 ביולי 1941. רוב הגברים בגיל הצבא של אנטונובקה, כולל יהודים, גויסו לצבא האדום ביוני 1941. בנוסף ליהודי המקום שלא התפנו או לא יכלו להתפנות, היו גם כמה מקרוביהם שהגיעו עם ילדים לבקר בקיץ באנטונובקה. לאחר הכיבוש, הגרמנים, שיישמו את התוכנית הנאצית להשמדת יהודים, ארגנו גטו בעיירה. נאסר על יהודים לעזוב מבלי ללבוש כוכבים בעלי שישה קצוות שנתפרו על בגדיהם החיצוניים, תוך איום במוות. נשלל מהם כל אספקת מזון, סחר במשק חי ועופות. התושבים המקומיים אוימו בעונש מוות על סיוע או מחסה ליהודים. מספר יהודים ניסו לברוח ולהסתתר ביער, אך הם נמצאו ונהרגו. הגטו באנטונובקה נהרס כתוצאה מכמה "פעולות" (כינוי למעשים שהנאצים עשו - הרג ההמוני ומאורגן). הנה אלה שיש עליהם עדות: ב-14 בנובמבר 1941 בחרו הגרמנים והמשטרה 18 יהודים מקומיים, ביניהם איש זקן בן 90, השאר היו נשים וילדים, כולל תינוקות. כולם נלקחו לבור על יד אחד מסניפי נהר הצ'רנאיה נטופה ונורו למוות. שלושה ימים לאחר מכן, ב-17 בנובמבר, נלקחו עוד 12 יהודים, הם הובלו אל מקום מלא בבוץ, נאלצו להתפשט ונרצחו. ב-19 בדצמבר 1941 לקחו הגרמנים ילדה, זיניידה ורטליב, מאנטונובקה, הובילו אותה לכפר שייבקה, שם פשטו אותה לחלוטין בגורן הקולחוז וירו בה. שפרנט יעקב ובנו בן ה-13 הסתתרו ביער למעלה משנה וחצי, אך עדיין נתפסו ונורו. חמש ילדות יהודיות בנות 16-17 ברחו לכפר בייבקה, אך הן נתפסו שם ונהרגו. באנטונובקה כיבדו חמישה אנשים בתואר " חסידי אומות העולם " על ידי מכון ההנצחה הישראלי יד ושם "בהכרת תודה עמוקה על הסיוע שניתן לעם היהודי בתקופת השואה": ויקטור לרין, ליליה וסינה (לרינה), מריה פיסארבה, ראיסה פיסארבה ופקלה וסלינה-טקצ'בה - שהצילו את אלנה פייגינה (ורטליב) ומירה נזנסקאיה. הכפר אנטונובקה נשרף ב-1941 ולא נבנה מחדש. לאחר המלחמה נקברו מחדש יהודי אנטונובקה שנרצחו בבית הקברות היהודי לשעבר. בשנת 2004, תלמידי בית הספר התיכון מוליאיצ'י הקימו אנדרטה בצורת עץ עם ענפים שבורים וכיתוב המציין כי מדובר באנדרטה לכל האזרחים שנרצחו בכפר. בשנת 2017 הוקמה בכפר מוליאיצ'י ליד בניין מועצת הכפר אנדרטה ליהודי אנטונובקה שנרצחו ב-14 בנובמבר 1941. פורסמו רשימות לא שלמות של קורבנות רצח העם של יהודים באנטונובקה. מדיה וקבצים בנושא גטו אנטונובקה בוויקישיתוף "Мое местечко\Антоновка". shtetle.com. נבדק ב-2024-06-19. "Murder story of Antonovka Jews in the Antonovka Area". "אנטונובקה ANTONOWKA | מרכז מורשת יהדות פולין". web.archive.org. 2018-05-13. נבדק ב-2024-06-19. "Аркадий ШУЛЬМАН * Arkady SHULMAN. КТО ИЩЕТ, ТОТ НАХОДИТ * THOSE WHO SEEK WILL FIND". web.archive.org. 2017-03-16. נבדק ב-2024-06-19. "אנטונובקה (Antonówka) | האנציקלופדיה של הגטאות". www.yadvashem.org. נבדק ב-2024-06-19. Botvinnik, Marat (2000). Pamâtniki genocida Evreev Belarusi. Minsk: Belaruskaâ navuka. ISBN 978-985-08-0416-7. Yad Vashem (2017-07-04). Murder of Jewish deportees at Antonovka. נבדק ב-2024-06-19.
גטו רקאו

גטו רקאו הוקם ב-21 באוגוסט 1941 ברקאו, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית (היום בלארוס), זמן קצר לאחר כיבוש העיירה על ידי גרמניה הנאצית במהלך מבצע ברברוסה. לפי ההערכות, נהרגו בגטו כ-1,050 יהודים בין הקמתו ב-21 באוגוסט 1941 לבין חיסולו ב-4 בפברואר 1942. לפני מבצע ברברוסה חיו כ-928 יהודים בעיר רקאו, כיום באזור מינסק בבלארוס. ביוני 1941 כבשו חיילי הוורמאכט את העיר, והיא שוחררה ב-4 ביולי 1944. ביום הראשון לכיבוש רקאו התארגן בעיר גדוד של משטרת העזר הבילורוסית. מיד החל מסע של ביזה חסרת מעצורים של רכוש יהודי. דיכוי אלימות והתנגדות התרחש במהרה; ב-14 באוגוסט 1941 נלקחו 45 יהודים מראקאו מרחק 2 ק"מ מהעיר ונאלצו לחפור בור, שבו הושכבו אז ונורו למוות. ב-21 באוגוסט נעצרו ונהרגו 14 יהודים שנסעו ממינסק לרקאו. העיר האחרונה הפכה מיד לגטו. יאסינסקי, חקלאי שנמצא בקרבת מקום, מונה למפקד משטרת העזר רקאו בספטמבר, ועוזרו היה אזרח מקומי בשם סורווילו. רכוש יהודי נשדד לעיתים קרובות; משטרת העזר תבעה מתושבי הגטו חפצים אישיים כמו נעליים וביגוד, ולאחר שחרור ראקאו נמצאו רהיטים, כלים וחפצים אישיים של היהודים על ידי הצבא האדום. Gebietskommissar מוויליקה, הנדל, אילץ את תושבי הגטו לאסוף ולשרוף ספרי תורה מבתי הכנסת המקומיים בעיר, בעוד בנות יהודיות נאלצו לרקוד ולשיר את התקווה. הגרמנים, אולי מחשש לתנועת התנגדות הדומה לגטו מינסק הסמוך, עברו במהירות להשמיד את אוכלוסיית הגטו. בראש השנה 1941 (29 בספטמבר 1941) הוצאו להורג 105–112 גברים בגטו בין הגילאים 16 עד 50. ב-4 בפברואר 1942, משטרת העזר, בראשות המפקד ניקולאי זנקייביץ', קיבצה את יתרת אוכלוסיית הגטו והביאה אותם אל "בית הכנסת הקר של מינסק", אחד מארבעה בתי כנסת ברקאוז'. שם, הם הופשטו מחפצי הערך שלהם, התפשטו והוכו על ידי המשטרה. לאחר מכן, בית הכנסת נשפך בבנזין ונשרף כאשר השוטרים השליכו רימונים לתוך המבנה. 920–950 יהודים נשרפו למוות. בשנת 1955 הוקם במקום "בית הכנסת הקר", שלט לזכר חללי גטו רקאו, בדמות עץ קצוץ. ביולי 2005 הוקמה אנדרטה נוספת, בבית הקברות היהודי של רקאו; אבן האומרת בבלארוסית, בשפות עברית ואנגלית, " כאן, בסתיו 1941, עונו באכזריות 112 יהודים מהכפר רקאו. מקום הטבח הזה התגלה על ידי הוועדה להנצחת זכר קורבנות השואה, שהוקמה על ידי מנהיגי הקהילות והארגונים היהודיים של בלארוס" . מדיה וקבצים בנושא גטו רקאו בוויקישיתוף רקאו (בלרוס) (Raków), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם Smilovitsky, Leonid. "Ilya Ehrenburg on the Crimes of Nazism in Belarus". Soyuz. נבדק ב-7 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Lyavonov, O. K. (1996). Memory. Valozhyn District (בבלארוסית). Minsk: Artistic Literature. p. 454. ISBN 9850203870. Adamushko, V. I. (2001). Reference Book on Places of Detention of the Civilian Population in the Occupied Territory of Belarus (ברוסית). Minsk. p. 158. ISBN 9856372194. Smilovitsky, Leonid. "L. Smilovitsky - The struggle of the Jews of Belarus for the return of their property". belisrael.org. אורכב מ-המקור ב-24 באוגוסט 2010. נבדק ב-7 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Monument to the victims of the Holocaust in Rakov". Jewish Internet Club. 12 ביוני 2005. אורכב מ-המקור ב-5 באפריל 2017. נבדק ב-7 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
דהידרוגנציה

דֶּהִידְרוֹגֶנַצְיָה (באנגלית: Dehydrogenation) היא סדרה של תגובות חמצון כימיות הכוללות החסרה של מימן (H2) ממולקולה מסוימת. תגובת הדהידרוגנציה היא התגובה ההפוכה לתגובת ההידרוגנציה. סדר הגודל של תגובות הדהידרוגנציה יכול לנוע מסדר גודל ביתי לתגובות בסדר גודל תעשייתי. ארומטיזציה - טבעות ציקלו בעלות שישה אטומי פחמן (ציקלוהקסן) יכולות לעבור תהליך ארומטיזציה בעזרת נוכחות היסודות גופרית וסלניום או תרכובות ממשפחת הקווינונים (כמו DDQ). חמצון - הדהידרוגנציה של כוהלים ליצירת קטונים או אלדהידים עשויה להיות מזורזת על ידי מתכות כמו נחושת כרומטית. בריאקציית החמצון על שם אופנאיור (חמצון אופנאיור, חמצון תרכובת אלכוהול מסוימת עם אצטון ליצירת 2-פרופנול) עובר אטום מימן מהאלכוהול המסוים שהשתתף לתרכובת האצטון. דהידרוגנציה של אמינים - אמינים יכולים להפוך לניטרילים על ידי תגובת דהדרוגנציה והשתתפות מספר חומרים רחב המוספים לתגובה כדי לממשה, כגון יוד פנטא-פלואורי - IF5. ג'רי מרק, כימיה אורגנית מתקדמת, עמ' 1162-1173 (Advanced Organic Chemistry, Jerry March)
גוגל סטדיה

סטדיה (באנגלית: Stadia) היה שירות למשחק רשת באמצעות מחשוב ענן שפותח והופעל בידי חברת גוגל. השירות היה ידוע בתהליך פיתוחו כ"פרויקט הזרמה" ויצא כגרסת בטא באוקטובר 2018, עם תאריך השקה ב-19 בנובמבר 2019. סטדיה היה נגיש באמצעות מכשירי כרומקאסט אולטרה ו-Android TV, במחשבים אישיים באמצעות דפדפן גוגל כרום ודפדפנים אחרים מבוססי-כרומיום, בכרומבוק ובטאבלטים שמריצים את מערכת ההפעלה Chrome OS, וכן באפליקציית מובייל של סטדיה הפועלת במכשירי אנדרואיד. הייתה גרסה נסיונית שסיפקה תמיכה למכשירי אנדרואיד שהיו מסוגלים להתקין את אפליקציית סטדיה. בדצמבר 2020, גוגל הוציאה יישום אינטרנט מתקדם מבוסס-iOS עבור סטדיה, מה שאיפשר לשחק באמצעות דפדפן ספארי. סטדיה איפשר אספקת שירותי הזרמת מדיה למשחקי וידאו ממרכזי המידע של החברה ברזולוציה עד 4K ו-60 פריימים לשנייה, עם תמיכה בטלוויזיה בטווח דינמי גבוה (HDR). השירות איפשר לקנות משחקים דרך החנות המקוונת, יחד עם משחקים חינמיים, בשעה שהשירות עצמו היה חינם ואיפשר למשתמשים שירותי הזרמה ברזולוציה עד 1080p. מנוי חודשי של Stadia Pro איפשר צפייה ברזולוציה 4K, בצליל היקפי 5.1 ובטכנולוגיית HDR. המינוי החודשי הציע גם גישה לאוסף גדול של משחקים חינמיים שנשארו בספרייה של המשתמש כל עוד המנוי היה בתוקף. גם המנוי הרגיל וגם המנוי החודשי איפשרו משחקי מולטיפלייר ללא כל עלות נוספת. סטדיה שולבה לתוך Youtube, והמצב השיתופי איפשר להריץ משחק נתמך באמצעות שמירה ששותפה בידי משתמש נוסף דרך לינק קבוע (permalink). השירות תמך בבקר משחק רשמי של סטדיה, כמו גם בקרים לא רשמיים דרך חיבורי USB ובלוטות'. שירות סטדיה היה נתון לתחרות עם שירותי גיימינג באמצעות ענן אחרים כמו PlayStation Plus של סוני, GeForce Now של Nvidia, לונה של אמזון ו-Xbox Cloud Gaming של Microsoft. עם תחילת השקתה, סטדיה זכתה לביקורות מעורבות מהמבקרים, כאשר נמתחה ביקורת על המגוון המצומצם של המשחקים החינמיים ומחסור בהגדרות שהובטחו בזמן ההשקה. גוגל תכננה לפתח משחקים משלה בסטודיו מיוחד בנוסף למשחקים מחברות אחרות, אך נטשה את הרעיון בפברואר 2021 וסגרה את הסטודיו. השירות המשיך למכור משחקים של חברות צד שלישי, וגוגל הציעה את טכנולוגיית הזרמת המשחקים כמוצר מדבקה. בספטמבר 2022, חברת גוגל הכריזה שתסגור את שירותי סטדיה, שנמשכו עד ל-18 בינואר 2023. החברה זיכתה את המשתמשים שקנו את החומרה, וסיפקו עדכון תוכנה לבקר סטדיה כדי לאפשר חיבור בלוטות' לשימוש במחשבים אישיים ובקונסולות משחקים. אתר האינטרנט הרשמי של גוגל סטדיה (בשפות מרובות) מדיה וקבצים בנושא גוגל סטדיה בוויקישיתוף האתר הרשמי של גוגל סטדיה גוגל סטדיה, ברשת החברתית פייסבוק גוגל סטדיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גוגל סטדיה, סרטונים בערוץ היוטיוב גוגל סטדיה, הבלוג הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Rise and Fall of a Midwest Princess

The Rise and Fall of a Midwest Princess (בעברית: עלייתה ונפילתה של נסיכה במערב התיכון) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית צ'אפל רואן. האלבום יצא לאור ב-22 בספטמבר 2023 תחת הוצאת חברת איילנד רקורדס. ביוני 2024 רואן השיגה הישגים משמעותיים במצעד האלבומים של בילבורד 200 האלבום. The Rise and Fall of a Midwest Princess טיפס למקום העשירי לאחר 12 שבועות, על ידי נוכחות מוגברת במדיה החברתית ופעילות סטרימינג, יחד עם הצלחת הסינגל שלה "Good Luck, Babe!" שלא נכלל באלבום. מומחים שדנו במשמעות ההישג הזה ובמגמות נוספות במצעד, כמו הצלחת האלבום Brat של צ'ארלי XCX, ציינו את ההתמדה והעלייה של רואן כאמנית קווירית בפופ. פריצת הדרך של רואן נזקפת לזכות ההופעות החיות המשכנעות שלה, במיוחד במהלך סיבובי הופעות ופסטיבלים גדולים, חיזוק המותג של האלבום שלה וחיזוק מעמדה ככוכבת פופ. ההצלחה בו-זמנית של אמנים שזכו לשבחים כמו רואן, צ'ארלי XCX וטינשיי מרמזת על שינוי במגמות מוזיקת הפופ לסגנונות מגוונים ואינדיבידואליסטים יותר, הרחק מהנורמות המיינסטרים. מידע על האלבום The Rise and Fall of a Midwest Princess באתר MusicBrainz האלבום The Rise and Fall of a Midwest Princess באתר ספוטיפיי האלבום The Rise and Fall of a Midwest Princess באתר אפל מיוזיק Rania Aniftos,Hannah Dailey,Stephen Daw,Kyle Denis,Andrew Unterberger, Rania Aniftos, Hannah Dailey, Stephen Daw, Kyle Denis, Andrew Unterberger, What Does the Top 10 Success of Charli XCX’s and Chappell Roan’s Albums Mean for Pop in 2024?, Billboard, ‏2024-06-18 (באנגלית אמריקאית) Official Albums Chart Top 100 on 16/8/2024, Official Charts, ‏2024-08-17 (באנגלית) Billboard 200™, בילבורד, ‏17 באוגוסט 2024 NZ Top 40 Albums Chart, מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, ‏12 באוגוסט 2024 Gold/Platinum, Music Canada
האימפריה הסיקית

האימפריה הסיקית (בפונג'אבית: ਸਿੱਖ ਸਾਮਰਾਜ; סיק סמראג') הייתה מעצמה אזורית שבסיסה באזור חבל פנג'אב, אזור מישורי הנמצא בדרום אסיה. האימפריה התקיימה מ-1799, והמהרג'ה רנג'יט סינג השתלט על לאהור בשנת 1849. עם זאת, האימפריה נפלה לאחר שחברת הודו המזרחית הבריטית, חברת מניות שקיבלה צ'רטר מלכותי מאליזבת הראשונה ב-31 בדצמבר 1600, כבשה אותה במלחמה האנגלו-סיקית השנייה. האימפריה הסיקית קמה על בסיס הקהלסה. בשיא גודלה במאה ה-19, האימפריה התרחבה מגילגיט (אזור פקיסטן של היום), לטיבט. האימפריה שלטה על מדבר טהאר, אך גם שלטה על לאהור, בירת פרובינציית פנג'אב, עיר בעלת היסטוריה רבה. האוכלוסייה המוערכת של האימפריה בשיאה, היה 12 מיליון נפשות בשנת 1831, מה שהופך אותה למדינה ה-19 המאוכלסת ביותר באותו הזמן (המאה ה-19). האימפריה הייתה האזור הגדול האחרון של תת-היבשת ההודית שסופח על ידי האימפריה הבריטית. באימפריה דיברו שפות רבות, ביניהם פנג'אבי ופשטו. אף על פי שהאימפריה הייתה שייכת לסיקים, 80% מאוכלוסיית האימפריה הייתה מוסלמית, ורק מיעוט של 10% היו סיקים. מדיה וקבצים בנושא האימפריה הסיקית בוויקישיתוף Ranjit Singh: A Secular Sikh Sovereign | Exotic India Art, www.exoticindiaart.com (באנגלית) Hari Ram Gupta, History of the Sikhs: The Sikh Lion of Lahore, Maharaja Ranjit Singh, 1799-1839, Munshiram Manoharlal, 1991, ISBN 978-81-215-0515-4. (באנגלית) Harish K. Puri, Scheduled Castes in Sikh Community: A Historical Perspective, Economic and Political Weekly 38, 2003, עמ' 2693–2701