laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נזיפה

נזיפה היא אחד מהעונשים הנהוגים בדין משמעתי. לעיתים נקבעות לעונש זה שתי רמות: נזיפה ונזיפה חמורה. בניגוד לעונשים כגון קנס או מאסר, שבהם יש פגיעה ממשית במורשע, בנזיפה הפגיעה היא במוניטין של המורשע, פגיעה שעלולה לפגוע במסלול הקידום שלו בעבודתו. לעיתים נלווה לנזיפה עונש נוסף, כגון קנס. עונש נזיפה נקבע באחדים מחוקי מדינת ישראל: בחוק שירות המדינה (משמעת), תשכ"ג-1963, נזיפה היא העונש השני בחומרתו (לאחר התראה). הסמכות להטיל עונש זה נתונה לוועדת משמעת, לשר, למנהל כללי ולבית דין למשמעת. לבית דין למשמעת נתונה גם הסמכות להטיל עונש של נזיפה חמורה. בחוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955, מנויים ארבעה עונשים משמעתיים, בסדר חומרה עולה: התראה, ריתוק למחנה או לאניה, נזיפה ונזיפה חמורה. הטלת עונש של נזיפה נמצאת בסמכותם של כל דרגי השיפוט בצה"ל, החל מקצין שיפוט זוטר. הטלת עונש של נזיפה חמורה נמצאת בסמכותם של קצין שיפוט בכיר ומעלה. הליך הנזיפה מפורט בפקודת מטכ"ל 33.0333. בחוק המשטרה, תשס"ו-2006, נזיפה ונזיפה חמורה הם הקלים שבעונשים שניתן להטיל בדין משמעתי לשוטר. חוק רואי חשבון, תשט"ו-1955, מקנה למועצת רואי חשבון בישראל סמכות להטיל על רואה חשבון, עקב בהתנהגות שאינה הולמת את כבוד המקצוע, עונשים של התראה, נזיפה, הפסקת תוקף הרישיון לתקופה שתקבע וביטול הרישיון. חוק לשכת עורכי הדין, תשכ"א-1961, מקנה ללשכת עורכי הדין בישראל סמכות להטיל על עורך דין שהורשע בעבירת משמעת את העונשים הבאים: אזהרה, נזיפה, קנס (עד סך של 25,000 שקלים כנגד כל עבירה), השעיה מן הלשכה והוצאה מן הלשכה. חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם מקנה לוועדת האתיקה של הכנסת סמכות להעניש חבר הכנסת על הפרת כלל מכללי האתיקה. בעונשים גם נזיפה. בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל כולל נזיפה בסל העונשים שלו. פקודת מטכ"ל 33.0333, נזיפה פיקודית, באתר צה"ל, 7 במרץ 2010 סעיף 13ד לחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם דוגמה: מיקי רוזנטל נ' יואב יצחק ואתר NEWS 1, באתר של מועצת העיתונות בישראל
המושג סוס

בפילוסופיה של הלוגיקה של גוטלוב פרגה, "המושג סוס" הוא שמו של פרדוקס אליו פרגה נדחק בעקבות התנגדויות שמעלה בנו קרי להבחנתו של פרגה בין מושג ואובייקט. שלושת העקרונות היסודיים של פרגה בפילוסופיה של הלוגיקה מוצגים בהקדמה לספרו השני, "יסודות האריתמטיקה". העיקרון הראשון מציג את התנגדותו של פרגה לפסיכולוגיזם, דהיינו לעירוב של שיקולים פסיכולוגים בניתוח הרעיונות הלוגיים היסודיים. הוא סבר כי חוקי הלוגיקה אינם רק חוקי המחשבה, אלא חוקי האמת, ושיש לתכנים לוגיים קיום אובייקטיבי. העיקרון השני הוא עקרון הקונטקסט (הרלוונטי גם בפילוסופיה של הלשון) - לפיו מילה מקבלת את משמעותה רק בקונטקסט של השיפוט שהיא משמשת כחלק ממנו. העיקרון השלישי מציג את ההבחנה בין מושג לבין מושא. על פי פרגה, מושגים הם פונקציות, המקבלות את משמעותן רק כאשר ניתן להן אובייקט כערך שלהן. כשלעצמו, הפונקציה או המושג הוא בלתי רווי (unsaturated או ungesätigt), ורק כשהוא מתחבר לשם או לשם של משתנה, הוא מקבל משמעות. כך פותר פרגה את בעיית אחדות הטענה שהטרידה אחר כך את ראסל, ומציע, באופן מובלע, תורת טיפוסים פרימיטיבית: מושגים (מסדר ראשון) חלים על אובייקטים בלבד, משום שרק באמצעותם הם נהיים רוויים במשמעות. אולם מכאן עולות גם כמה מסקנות פרדוקסליות. מכיוון שרק בצירוף לשם או למשתנה יש למושג משמעות, המושג אינו יכול להופיע כנושא במשפט. מכאן יוצא, כי אין אפשרות לומר "המושג סוס הוא מושג", משום שכאן המושג סוס מופיע כאובייקט, ולא כמושג. פרגה נאלץ לפיכך לטעון: "המושג סוס אינו מושג", ומכאן נובע (אם כי פרגה אינו אומר זאת מפורשות): המושג מושג אינו מושג. התוצאה הפרדוקסלית חושפת כיצד שלושת העקרונות של פרגה קשורים זה לזה. לאור עקרון הקונטקסט, פרגה אינו מוכן לקבל שלפרדיקט יש משמעות במנותק מן המסגרת הטענתית בה הוא מופיע, ובה הוא רווי בזכות קישורו לאובייקט. לאור התנגדותו לפסיכולוגיזם, פרגה שולל את ההתייחסות אל המושג כאובייקט וסבור שהתייחסות כזו נובעת מתפיסת המושג כתוכן מנטלי אינרטי, ולא כפונקציה. עם זאת יש לפרגה דרכים לטפל במושגים במסגרת לוגיקה מסדר שני. דרך אחת היא על ידי ציון האקסטנציה של המושגים (ranges of values או Wertverläufe), דהיינו הקבוצה של האובייקטים שעבורם המושג מעניק ערך אמיתי. קבוצה זו נתפשת כמושא, והיא יכולה להופיע, למשל, בטענות שוויון מספרי. טענות כגון אלו, המכריזות על שוויון מספרי בין האקסטנציות של מושגים שונים הן מהותיות עבור ההגדרה הלוגית של מושג המספר שפרגה הוא מקורה. עם זאת, האקסיומה החמישית של פרגה, הקובעת את זהותן של אקסטנציות של מושגים זהים ואת האפשרות להתייחס אליהן כמושאים, היא גם המקור לפרדוקס של ראסל שתורתו של פרגה חשופה אליו. Gottlob Frege: "Über Begriff und Gegenstand" in Vierteljahresschrift für wissenschaftliche Philosophie 16: 192–205, 1892. "On Concept and Object" in Peter Geach and Max Black, eds., and trans., 1980. Translations from the Philosophical Writings of Gottlob Frege, 3rd ed. Blackwell (1st ed. 1952) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסיכולוגיזם

בפילוסופיה של הלוגיקה, פסיכולוגיזם היא העמדה לפיה חוקי הלוגיקה נקבעים על פי מאפיינים אמפיריים של הנפש, וכי הפסיכולוגיה היא הבסיס להסבר עובדות וחוקים בתחומים רבים אחרים. עמדה זו צמחה במדע הפסיכולוגיה האמפירי של אמצע המאה ה-19. אחד המתנגדים הראשונים והנועזים ביותר לפסיכולוגיזם היה הלוגיקאי גוטלוב פרגה, שקבע את ההפרדה בין הלוגי והפסיכולוגי, ובין האובייקטיבי והסובייקטיבי, כעקרון הראשון שלו בהקדמה לספרו "יסודות האריתמטיקה". לאחר תכתובת עם אדמונד הוסרל, בעקבות ספרו של הוסרל על יסודות המתמטיקה, שכנע פרגה את הוסרל להתנער מעמדותיו הפסיכולוגיסטיות. הוסרל הפך לאחד המתנגדים הגדולים לפסיכולוגיזם, ומהתנגדות זו נולדה האסכולה שייסד, הפנומנולוגיה. פסיכולוגיזם, באנציקלופדיית סטנפורד לפילוסופיה (באנגלית) פסיכולוגיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדימיר שצ'רביצקי

ולדימיר ואסילייביץ' שצ'רביצקי (באוקראינית: Володимир Васильович Щербицький ;‏ 17 בפברואר 1918 – 16 בפברואר 1990) היה מדינאי סובייטי, המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית האוקראינית בשנים 1972-1989 (האישיות הממסדית הבכירה באוקראינה הסובייטית). על פעילותו הציבורית הוענקו לו עיטורי לנין (8 פעמים), עיטור מהפכת אוקטובר (פעמיים), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים) ופרס לנין בשנת 1982. ולדימיר שצ'רביצקי נולד למשפחת פועלים בעיירה בסביבת דנייפרופטרובסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום באוקראינה). לאחר סיום בית הספר הוא עבר לעיר דנייפרופטרובסק ולמד במכון למהנדסי כימיה. הוא סיים לימודי הנדסה בשנת 1941, באותה שנה שצ'רביצקי התקבל למפלגה הקומוניסטית. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות גויס לשירות הצבאי. הוא סיים קורס קצינים מזורז והוצב לשרת בעיר סומגאיט. ב-1942 השתתף בפלישה לאיראן. במרץ 1943 שב לברית המועצות והוצב לשרת בחזית עבר הקווקז. שצ'רביצקי סיים את השרות בשנת 1946 בדרגת קפטן. לאחר חזרה לדנייפרופטרובסק, שצ'רביצקי התחיל לעבוד באחד ממפעלי התעשייה הכימית בעיר, אך תוך מספר חודשים הועבר לעבודה במנגנון המפלגתי. לאחר מילוי מספר תפקידים במנגנון המפלגתי בעיר, עבר בשנת 1957 לקייב ומונה למזכיר המפלגה. בשנים 1961-1963 שצ'רביצקי היה יושב ראש מועצת השרים של אוקראינה הסובייטית. בשנת 1963 באחת הישיבות של הוועד המרכזי של המפלגה, שצ'רביצקי מתח ביקורת על מדיניותו של ניקיטה חרושצ'וב בהקשר למנגנון המפלגתי. בעקבות כך הוא איבד את התפקיד בקייב והוחזר לדנייפרופטרובסק. בשנת 1965 לאחר עליית ליאוניד ברז'נייב לשלטון, שצ'רביצקי חזר לתפקיד יושב ראש מועצת השרים של אוקראינה. לאחר שפיוטר שלסט פוטר מתפקידו, ולדימיר שצ'רביצקי מונה במקומו למזכיר הראשון של המפלגה באוקראינה, התפקיד הממסדי הבכיר ברפובליקה הסובייטית. ש'צרביצקי היה בראש אוקראינה הסובייטית במשך כ-17 שנים (1972-1989). הוא היה מאוד מקורב לליאוניד ברז'נייב שהכיר אותו עוד בהיותו עובד במנגנון המפלגתי בדנייפרופטרובסק. תקופה מסוימת שצ'רביצקי נחשב לאחד היורשים האפשריים של ליאוניד ברז'נייב. שצ'רביצקי פעל רבות לפיתוח התעשייה באוקראינה תוך דיכוי כל סממני לאומיות אוקראינית. כאשר יורי אנדרופוב קודם, שצ'רביצקי המליץ על ראש הק.ג.ב באוקראינה להיות מחליפו במוסקבה ויטלי פדורצ'וק אכן הועבר למוסקבה והועמד בראש הק.ג.ב של ברית המועצות כולה. עם עליית מיכאיל גורבצ'וב לשלטון, התקררו היחסים של שצ'רביצקי עם מוסקבה. בשנת 1986 התרחש אסון צ'רנוביל. שצ'רביצקי נחשב כיוזם המדיניות של הסתרת הנושא. למרות המצב הקשה והסכנות ב-1 במאי התקיים כמתוכנן מצעד גדול בקייב. אומנם, מגניו טוענים ששצ'רביצקי לא היה יכול לבטל את המצעד עקב לחץ מהקרמלין וכי בפועל התנגד לקיום החגיגות. בסתיו 1989 בלחץ של מיכאיל גורבצ'וב, פוטר שצ'רביצקי מתפקידו. לאחר מספר חודשים הוא נפטר מדלקת ריאות, אך מקורביו דיברו על התאבדות על רקע הזמנתו למתן עדות בנושא אסון צ'רנוביל למחרת. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר שצ'רביצקי בוויקישיתוף Latysh Yu. Vladimir Shcherbitsky and his time ולדימיר שצ'רביצקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ריטר

ריטר (Ritter) הוא תואר אצולה גרמני זוטר, המקביל בערך לאביר. משמש גם כשם משפחה. האם התכוונתם ל... ריטר ספורט – חברה ומותג שוקולד גרמניים אישים ששמם ריטר: ג'ון ריטר – קומיקאי אמריקאי ג'ייסון ריטר – שחקן אמריקאי דוב אריה ריטר – רב הולנדי לואיז ריטר – אתלטית אמריקאית מרי ריטר בירד – היסטוריונית וארכיונאית סופרז'יסטית פול ריטר – שחקן אנגלי קרל ריטר – גאוגרף גרמני תלמה ריטר – שחקנית אמריקאית רייטר
The Knife (שיר)

The Knife (בתרגום לעברית: הסכין) הוא שיר של להקת הרוק המתקדם, ג'נסיס מאלבומם השני Trespass. השיר בוצע בדרך כלל בהופעות הלהקה בימיה המוקדמים (גרסת הופעה לשיר מופיעה באלבום ההופעה של הלהקה Genesis Live משנת 1973). שיר זה הופיע בכל הופעות הלהקה עד 1982 (ב-1975, הלהקה ביצעה את השיר בגרסה של 4 דקות). החלק הראשון של השיר יצא כסינגל והבי-סייד שלו היה החלק השני. אולם, הסינגל לא הגיע למצעדים. השיר היה אגרסיבי מה שלא היה אופייני לג'נסיס מכיוון ששירי הלהקה באותה תקופה היו פסטורליים, מרקמים אקוסטיים ומילים פואטיות. השיר כלל קצב קופצני, ריף עוגב, גיטרות ובס בדיסטורשן, ותיפוף כאוטי. (פיטר גבריאל אמר שרצה לכתוב חומר הדומה לקטע "Rondo" של דה נייס). גבריאל עצמו, הושפע מספר על מהטמה גנדי "רצה לנסות ולהראות כיצד כל המהפכות אלימות באופן בלתי נמנעת ולבסוף עם דיקטטור בכוח". "The Knife" בדרך כלל בוצע בהדרן. בהופעה אחת של הלהקה ביוני 1971, פיטר גבריאל ניסה לעשות צלילת במה, אך הקהל לא עשה דבר וגבריאל שבר את קרסולו כתוצאה מכך. עטיפת הסינגל מראה (בכיוון השעון משמאל למעלה) את גבריאל, פיל קולינס, מייק ראת'רפורד, טוני בנקס וסטיב האקט. קולינס והאקט לא השתתפו בשיר כלל, אך החליפו את הגיטריסט אנתוני פיליפס והמתופף ג'ון מייהאו לאחר הקלטת Trespass. השיר בוצע כהדרן האחרון בהופעת איחוד בשנת 1982 ב-"Six of the Best". פיטר גבריאל - שירה, חליל צד, כלי הקשה אנתוני פיליפס - גיטרה, קולות מייק ראת'רפורד - גיטרת בס, קולות טוני בנקס - עוגב, קולות ג'ון מייהאו - תופים, קולות מידע על היצירה "The Knife" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The Knife" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "The Knife" באתר Discogs סרטון השיר "The Knife" באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רביב בן-מנחם

רביב רם בן-מנחם (נולד ב-5 בספטמבר 1973) הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, קלידן וכותב ישראלי. בן מנחם נולד וגדל בנתניה, הבכור בין ארבעה ילדים לציונה וצדוק בן מנחם, ממוצא תימני. בגיל תשע אביו צדוק אשר שירת בצנחנים נפל במלחמת שלום הגליל. בנעוריו ניגן בן מנחם במועדוני לילה ובאירועים והתחבר לזמרים ישי לוי וליאור פרחי, אותם ליווה שנים ארוכות. בשנת 2000 עיבד והפיק מוזיקלית ביחד עם הגיטריסט מקס מקסים כמחצית משירי אלבומו של ליאור פרחי גבר משתגע. בשנת 2008 עיבד בן מנחם את מרבית שירי האלבום ריקוד רומנטי של ישי לוי. "ריקוד רומנטי", שיר הנושא של האלבום אותו הלחין בן-מנחם הפך ללהיט ענק, והחזיר את לוי לקדמת הבמה לאחר מספר שנים של היעדרות. בשנת 2009 יצא אלבומו של אייל גולן זה אני, מתוכו הלחין בן-מנחם את השיר "אישה שלי". בשנת 2010 הלחין ועיבד בן-מנחם לשלומי שבת את הלהיטים: "שתדעי" (שהיה לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו במהלך השנה) ו"אהבה של פעם בחיים" למילים של הכותבת עינת הולנדר, שותפתו העיקרית של בן מנחם לשיריו. באותה השנה בן מנחם שיתף פעולה עם הזמר עומר אדם, לו הלחין את הלהיטים "נצח לצידך" ו"לא תדעי דמעה" מאלבומו הראשון של אדם נמס ממך. לאלבומו השני של אדם ילד טוב ילד רע שיצא בתחילת 2012 הלחין ועיבד מוזיקלית את "מיליון נשיקות" ו"החיים דבש". באותה שנה הלחין לדודו אהרון את השיר "בגללך" מהאלבום מילים פשוטות, ולעופר לוי את השיר "מבקש שתאהבי" מאלבומו בדרך שבחרתי. בשנת 2011 הלחין ועיבד לאלבום המוערך של ישי לוי האחת שלי, את הסינגל "עננים" שזכה לביקורות משבחות, וכן את השירים "כשאת צוחקת", ו"לאן את הולכת". בשנת 2012 הלחין ועיבד בן מנחם לאייל גולן את השיר "מנגינה" שנכלל באלבומו נגעת לי בלב, בו השתתף בן מנחם כמלחין גם בחמישה שירים נוספים: "לו הייתי יכול","פרפר", "שובי ילדונת", "אושר אמיתי" ו"ממריא". בשנת 2017 יצא אלבומה של שרית חדד שרה שרה, לו כתב והלחין בן-מנחם 2 שירים: "כוכבי" ו"היא מאוהבת". בן מנחם שיתף פעולה גם עם מאיה בוסקילה, לה הלחין את השיר "אל תוותר עלי", ועם אורי פיינמן, לו הלחין את השירים "שיר מהלב" ו"תמיד איתי". ערך מורחב – הפרויקט של רביבו בשנת 2012 ייסד בן מנחם את ההרכב המוזיקלי המזרחי "הפרויקט של רביבו" המורכב מבן מנחם עצמו, מהזמר אלירן צור ומאחיו ניר בן מנחם. ההרכב הצליח רבות וצבר לעצמו במהלך שנת 2012 מעריצים רבים בזכות מחרוזות שירים המורכבות מלהיטים מזרחיים משנות ב-70 וה-80 של בין היתר: חיים משה, אביהו מדינה, דקלון, ג'ו עמר ומשה גיאת. הרכב הוציא עד כה שבעה אלבומים. בן מנחם נשוי, אב לשלושה ומתגורר בבת ים. רביב בן-מנחם, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריקי בן בסט, איך הפך רביב בן מנחם למכונת להיטים משגשגת?, באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2011 קורות החיים של רב-סרן צדוק בן-מנחם, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
Family Office

Family Office (גם פמילי אופיס; בתרגום מילולי לעברית: משרד משפחתי) הוא שם כולל לחברות המספקות למשפחות עשירות שירותי ניהול לכלל הנכסים שלהן. בעזרתן יכולות המשפחות לנהל את עושרן באופן מקצועי ומסודר כאילו היו חברת השקעות או משקיע מוסדי. הפמילי אופיס מנהל את נכסי המשפחה בראייה ארוכת טווח, תוך שאיפה לשמר אותם עבור הדורות הבאים. בתחום ההשקעות, השירות מרכז עבור המשפחה את הקשר מול השחקנים הפיננסיים השונים (בנקים, בתי השקעות, קרנות גידור וקרנות השקעה) ומגבש אסטרטגיית השקעה כוללת. בתחום המשפט האישי, הוא עוסק בתכנון בין דורי, ובכלל זה צוואות, עזבונות, והסכמי ממון. במקרים רבים, המשרד המשפחתי מנהל גם את הפעילות הפילנתרופית של המשפחה. הפמילי אופיס נוהג להחזיק ביכולות מקצועיות הדומות לאלו של משקיע מוסדי, כמו מודלים להקצאת הנכסים, יכולת ביצוע עסקאות בשוק ההון ועסקאות נדל"ן והשקעה בחברות פרטיות, יכולות בקרה וניהול סיכונים, וייעול היבטי המס של ההשקעה. בנוסף, לפמילי אופיס יכולות הקשורות בהעברת הון בין-דורית (כמו הקמת וניהול נאמנויות) והסדרת ניהול ההון לדורות הבאים. על מנת למנוע ניגודי עניינים, מקור הרווח העיקרי של הפמילי אופיס אמור להיות העמלה המשולמת על ידי הלקוח. חלק מהפמילי אופיס גם מקבלים עמלות מגורמים שהלקוח משקיע בהם (kickback), או שיש להם גם שירותים פיננסים נוספים כמו ניהול תיקים עליהם הם גובים תשלום נוסף. כך, עלול להיווצר ניגוד עניינים בין הלקוח ובין הפמילי אופיס. חלק מהפמילי אופיסס מקבלים תמורה לפי ביצועי תיק ההשקעות, אך הסיכון בכך שהם עלולים לדחוף את הלקוח לסיכונים שאינם מתאימים לו. Single Family Office היא חברה שהוקמה כדי לנהל את נכסיה של משפחה אחת, ונמצאת בבעלותה של המשפחה. החברות הראשונות מסוג זה הוקמו באירופה לניהול נכסיהם של בתי המלוכה והאצולה הגבוהה. המשפחות מורגן ורוקפלר היו הראשונות שהקימו חברות מסוג זה בארצות הברית, במאה ה-19. נהוג להקים חברה כזו כאשר נכסי המשפחה עולים על 100 מיליון דולר. כ-750 חברות מסוג זה פועלות באירופה. Multi Family Office היא חברה המעניקה שרותי משרד משפחתי לכמה משפחות, בדרך כלל עשר עד עשרים. כ-2,000 חברות מסוג זה פועלות באירופה. מחלקות Family Office בבנקים, משרדי עורכי דין ומשרדי רואי חשבון, מעניקות שרותי משרד משפחתי, מלאים או חלקיים, גם למשפחות בעלות הון קטן יותר. מחלקה ראשונה מסוג זה נפתחה בשנת 1971 במלון פייננשל. ‏Creating a Single Family Office for Wealth Creation and Family Legacy Sustainability, מאת אנג'לו רובלס, איגוד משרדים משפחתיים ‏Single Family Offices: Private Wealth Management in the Family Context, מחקר מאת רפאל עמית, היינריך ליכטנשטיין, מ. חוליה פראטס, טוד מיליי וליירד פ. פנדלטון, באתר בית הספר למנהל עסקים וורטון רימונה פרקש, ניהול נכסים אישי לכל מיליונר, באתר כלכליסט, 11 באוגוסט 2008 פמילי אופיס זו לא תוכנה של מיקרוסופט, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2010 רון שטיינבלט, ‏מיוחד: כך מנהלות המשפחות העשירות בישראל את כספן, באתר גלובס, 20 במאי 2011 אסא ששון ונועם בר, מיהם אנשי הסוד ששומרים על מעמד המולטי-מיליונרים הישראלים?, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2011 ג'ניה וולינסקי, הכל נשאר במשפחה? המציאות מאחורי פריחת שירותי ה"פמילי אופיס", באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2021 ג'ניה וולינסקי, לקראת השנה החדשה: כמה טיפים מהאנשים שמשקיעים עבור עשירים, באתר TheMarker‏, 5 בספטמבר 2021
מאירהוף

מאירהוף (Meyerhoff) הוא שם משפחה יהודי אירופאי. האם התכוונתם ל... אישים: אוטו מאירהוף – היה רופא וביוכימאי יהודי, יליד גרמניה, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. יוסף מאירהוף – היה איש עסקים יהודי-אמריקאי, פעיל ציבור ציוני ופילנתרופ. מקומות: אולפנה לאומניות ע"ש מאירהוף אולפנה ללא תורה אבל במקצועות האמנות והטכנולוגיה. ככר מאירהוף – כיכר עירונית הנמצאת בקריית אליעזר שבמערב חיפה, הככר תוכננה על ידי אל מנספלד. הספרייה העירונית ע"ש יוסף מאירהוף (אשדוד) – הספרייה הגדולה ביותר באשדוד הפועלת ברובע ב' בגן הציבורי "הלוחמים", הקרויה על שם יוסף מאירהוף. ספרייה עירונית ע"ש יוסף מאירהוף (ירושלים) – ספרייה עירונית בשכונת מעלות דפנה בירושלים הקרויה על שם יוסף מאירהוף.
גביע הזהב של CONCACAF

גביע הזהב של CONCACAF היא אליפות נבחרות הכדורגל מאזור CONCACAF המתקיימת מדי שנתיים. בטורניר משתתפות נבחרות מאמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ומדינות האיים הקריביים. עד כה, ארצות הברית אירחה את כל הטורנירים, כשפעמיים מקסיקו חלקה איתה את האירוח, פעם אחת עם קנדה ופעם אחת עם ג'מייקה וקוסטה ריקה. ב-1963 נוסדה אליפות CONCACAF שבה התחרו קבוצות מאמריקה המרכזית ומהאיים הקריביים. ב-1971 הופסק הטורניר וב-1991 חזר הטורניר בשם גביע הזהב. בטורניר משתתפות ארצות הברית, קנדה, מקסיקו, ארבע הראשונות בקופה סנטרואמריקנה, ארבע הראשונות בגביע הקריביים והמנצחת במפגש הכפול בין שתי הנבחרות שהגיעו למקום החמישי בשני הטורנירים הללו. בעבר הוזמנו לאליפות גם מספר נבחרות שאינן שייכות לאזור: ברזיל (1996, 1998, 2003), קולומביה (2000, 2003, 2005), פרו (2000), קוריאה הדרומית (2000, 2002), אקוודור (2002), ודרום אפריקה (2005). בכל הטורנירים שנערכו עד כה משנת 1991 בו מתקיים הטורניר כ"גביע הזהב", זכו באליפות ארצות-הברית או מקסיקו, מלבד בטורניר בשנת 2000 בו זכתה נבחרת קנדה. המשחקים אמנם מתקיימים לרוב בארצות-הברית, אך ביציעי האוהדים יש ייצוג נכבד לנבחרות ממדינות אחרות: חלקם תיירים אך רבים הם אמריקנים ממוצא היספני שבאים לעודד את נבחרות ארצות המוצא שלהם. החל משנת 2013, הנבחרת המנצחת של טורניר גביע הזהב של שנת 2013 והנבחרת המנצחת בטורניר גביע הזהב של שנת 2015 תשחקנה משחק פלייאוף מכריע ביניהן בשנת 2015, וזאת כדי לקבוע איזו נבחרת תייצג את אזור CONCACAF בגביע הקונפדרציות של שנת 2017. אם גם ב-2013 וגם ב-2015 תזכה אותה נבחרת בגביע, תשחק הנבחרת שזכתה בשני הטורנירים בגביע הקונפדרציות של 2017. נבחרות שהוזמנו לטורניר מסומנות בכתב נטוי. 1 קוסטה ריקה וג'מייקה סיימו ב-1:1, וחולקות יחד את המקום השלישי. 2 לא נערך משחק על המקום השלישי. שתי הנבחרות חולקות יחד את המקום השלישי. ליגת האומות של CONCACAF מדיה וקבצים בנושא גביע הזהב של CONCACAF בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע הזהב של CONCACAF (באנגלית) גביע הזהב של CONCACAF, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בית אפסלי

בית אפסלי (באנגלית: Apsley House) נקרא גם מוזיאון ולינגטון, הוא בית היסטורי המכיל אוסף אומנות ומוזיאון לזכרו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון אשר שימש בעבר כביתו בין השנים 1817 עד למותו בשנת 1852. הבית ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק, לצד כיכר פינת הייד פארק היכן שדרך קונסטיטושן, רחוב פיקדילי, דרך נייטסברידג' פארקס ליין וגרוסוונור פלייס נפגשים. מול הבית ממוקמות קשת ולינגטון, אנדרטת הארטילריה, אנדרטת המלחמה האוסטרלית ואנדרטת ולינגטון, על אי תנועה רחב בקצה הצפון-מזרחי של פארק גרין ודרך קונסטיטושן. מלבד שלל הפריטים האישים אשר מרכיבים את המוזיאון לזכרו של ולינגטון, המקום מכיל אוסף של למעלה מ-200 יצירות אומנות שאסף וקיבל הדוכס במהלך חיו בבית. קשת ולינגטון אנדרטת ולינגטון (לונדון) אתר האינטרנט הרשמי של בית אפסלי אתר האינטרנט הרשמי של בית אפסלי (באנגלית) עמוד על הבית באתר 'ההיסטוריה הבריטית'. עמוד על הבית באתר התיירות 'לונדון דראם'.
פינת הייד פארק

פינת הייד פארק (באנגלית: Hyde Park Corner) הוא אזור בסיטי של וסטמינסטר, לונדון. אזור זה ממוקם ליד הפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק והפינה הצפון-מערבית של פארק גרין. אזור פינת הייד פארק מורכב מאי תנועה רחב המוקף כביש מעגלי, אי תנועה זה משמש צומת חשוב בין מספר כבישים ורחובות בסיטי של וסטמינסטר; פארק ליין, רחוב פיקדילי (כביש ה-A4), דרך קונסטיטושן, גרוסוונור פלייס, גרוסוונור קרסנט ורחוב נייטסברידג'. מתחת לאי התנועה נמצאת מנהרת תנועה המחברת את פיקדילי ונייטסברידג'. סביב אי התנועה נמצאים מספר אתרים בהם בין היתר בית אפסלי, מלון ליינסבורו, מלון אינטרקונטיננטל פארק ליין, שער הכניסה הדרום-מזרחי להייד פארק ותחנת הרכבת התחתית פינת הייד פארק. אי התנועה עצמו המורכב ברובו דשא ועצים, מכיל בין היתר את קשת ולינגטון במרכזו, אנדרטת ולינגטון, אנדרטת הארטילריה, אנדרטת המלחמה הניו זילנדית ואנדרטת המלחמה האוסטרלית. האזורים והשכונות סביב פינת הייד פארק נחשבים מהיוקרתיים והיקרים בלונדון, מדרום נמצאת שכונת בלגרביה, ממערב נייטסברידג' ומצפון רחוב פארק ליין המכיל מספר בתים יקרים ובתי מלון המשקיפים על הייד פארק מכיוון מזרח. מאחורי בית אפסלי בפינת הפאר ממוקם שער המלכה אליזבת ע"ש אליזבת, המלכה האם. טקס פתיחת השער נערך בהשתתפות המלכה אליזבת השנייה בשנת 1993 כדי לחגוג את יום הולדתה ה-90 של אמה. עלות הבנייה הייתה 1.5 מיליון פאונד, שגויסו על ידי אנשים פרטיים ומימון ציבורי, בחסותו של הנסיך מייקל מקנט . בית אפסלי תחנת הרכבת התחתית פינת הייד פארק מדיה וקבצים בנושא פינת הייד פארק בוויקישיתוף Richard Eden, ‏Queen Mother's gate will stay forever, The Telegraph, 27 March 2010
בנדיקט ליבשיץ

בנדיקט קונסטנטינוביץ' ליבשיץ (ברוסית: Бенедикт Константинович Лившиц;25 בדצמבר 1886 (יוליאני) – 21 בספטמבר 1938) היה משורר ומתרגם אוקראיני-רוסי ממוצא יהודי. בנדיקט קונסטנטינוביץ' ליבשיץ נולד במשפחה יהודית מתבוללת באודסה, ולמד משפטים באוניברסיטת אודסה, ויצא להשלים את לימודיו באוניברסיטת קייב, שם סיים את לימודיו בשנת 1912. התגייס לצבא הרוסי הצארי, ושירת בגדוד החי"ר 88. ליבשיץ השתחרר מהצבא אך בשנת 1914 הוא גויס שוב, ושירת בחיל הרגלים הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה. ליבשיץ הצטיין בקרבות ועוטר בצלב גיאורגי הקדוש. שיריו הראשונים פורסמו עוד בעת לימודיו באוניברסיטה. שיר משלו נדפס באנתולוגיה של השירה הרוסית המודרנית, שיצאה בקייב בשנת 1909. בשנת 1910 הוא הצטרף לעורכי כתב העת הסימבוליסטי "אפולון", עם העורך סרגיי מקובסקי. בשנת 1913 פרסם ליבשיץ את המאמר 'שחרור המילה' שהיה המאמר המרכזי בקובץ הפוטוריסטי "הירח המקרקר". בשנות העשרים חבר למשוררים הפוטוריסטיים הקומוניסטים הסובייטים, יחד עם ניקולאי בורליוק ואחיו המו'ל דוד בורליוק, ולדימיר מאיאקובסקי, וסילי קמנסקי, ואדים שרשניביץ', ילנה גורו, קורניי זלינסקי, בוריס אגפוב, איליה סלווינסקי ומשוררים נוספים. והיה בין מייסדי הקבוצה "הילאה" - ברוסית "גילאה", של הפוטוריסטים הרוסיים. בתגובה לפוטוריזם האיטלקי אמני האוונגרד הרוסי גיבשו תפישה מיוחדת של פוטוריזם. הפוטוריסטים האיטלקים סגדו למכונה כמרכיב היסודי של קדמת הציוויליזציה האירופאית, ובכך הם הבליטו את הנטייה הדה-הומניסטית של המודרניזם המערבי. בניגוד לכך הפוטוריסטים הרוסים פנו לפרימיטיביזם, ובעזרתו גילו את היסודות הראשוניים של אמנות כשלעצמה שבה הם ראו את היצירתיות האנושית הטהורה שתוביל לתרבות העתיד, מתוך מאמר של איגור ארונוב באתר "בצלאל". בשנת 1933 פרסם ליבשיץ ספר זכרונות, על משוררי הפוטוריזם, שנחשב לאחד מהספרים הטובים ביותר על הפוטוריזם הרוסי. בשנת 1934 הוא פרסם ספר גדול של תרגומי שירה מצרפתית, מהשירה הרומנטית ועד לסוריאליזם. כמו משוררים סובייטים נוספים שאויימו בידי השלטון הסטאליניסטי, התרגום נותר השדה היחיד שבו יכלו לפרסם. בשנת 1937 במהלך הטיהורים הגדולים, נעצר בנדיקט ליבשיץ ונרצח בספטמבר 1938 כ" אויב העם". נסיבות מותו זויפו בתיקו, וכללו הצהרה שליבשיץ נפטר מהתקף לב ב-15 במאי 1939. לא הועילו לו לא ההתבוללות של משפחתו ולא ההתנצרות ולא הטמיעה באינטליגנציה הרוסית. הוא נרצח גם כמשורר יהודי ולא רק כמתנגד המשטר. מעט מאוד משירתו תורגם בתוך מאמריהם של עמנואל גלמן רועי חן, ואיגור ארונוב. בכמה מאמרים וספרי זכרונות מהתקופה ההיא, יש בלבול מסוים בין שני הליפשיצים - משה ליפשיץ ובנדיקט ליפשיץ. שניהם היו משוררים ומתרגמים והעיקר - שניהם היו מקורבים לולדימיר מאיאקובסקי. בנדיקט ליבשיץ – שחרור המילה (מרוסית: טינו מושקוביץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016. מדיה וקבצים בנושא בנדיקט ליבשיץ בוויקישיתוף באתר טקסט של דב ניפקר, אזכור של ליבשיץ בתוך סקירה על תרגומים של עמנואל גלמן ורועי חן. כאן [1] אלישע פורת, משה ליפשיץ כמתרגם, במאמר באתר כתב העת יקינתון, כאן [2] איגור ארונוב, במאמר גדול על הפוטוריזם הרוסי, באתר של בית הספר "בצלאל", כאן [3] רות מרקוס, במאמרה על הפוטוריזם הרוסי, המופע הפוטוריסטי, באתרה, כאן [4] נקרא גם ליפשיץ וליוושיץ מסדר הניהיליסטים דוד אוחנה עמוד 314
פדן

האם התכוונתם ל... בן ציון פדן – קצין שריון ישראלי, בעל עיטור המופת דורית פדן-איזנשטרק – מרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב יחיעם פדן – חוקר, סופר, עורך ומתרגם ישראלי נדב פדן – איש צבא ישראלי עדית פדן – אלוף-משנה בצה"ל ומנכ"לית חברת התיירות "אופקים", רעייתו של יחיאל פדן עמרי פדן – איש עסקים ישראלי פדן ארם – מקום מגוריה של משפחת נחור ואברהם פאתום - יצחק שנהר תרגם את היחידה כפדן. יחידת מידה לאורך השקולה לשישה רגל או ל-183 ס"מ