laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיטת אשפוז

מיטת אשפוז או מיטת בית חולים היא מיטה שתוכננה במיוחד עבור חולים מאושפזים, או אחרים הזקוקים לצורה כלשהי של טיפול רפואי, במסגרת בית חולים או מתקן רפואי אחר. מיטות אלה כוללות תכונות מיוחדות לנוחיותו, לרווחתו ולבטיחותו של המטופל, והן לנוחיותו ורווחתו של האדם המטפל בו. המונח "מיטת אשפוז" מתייחס למיטה בפועל, אך הוא משמש גם לתיאור יכולת הקיבולת של חולים במתקן רפואי (מספר מיטות האשפוז ומספר אנשי הצוות הרפואי המועסקים לצידן). מיטות אשפוז מתכוננות עם מעקות צד נכנסו לשימוש לראשונה בבריטניה בין 1815 ל-1825. בשנת 1874 חברת המזרנים אנדרו ווסט ובנו, סינסינטי, אוהיו, רשמה פטנט על מסגרת מזרן עם ראש ציר שאפשר היה להרים אותו. מיטת אשפוז מודרנית מתכווננת בת 3 חלקים הומצאה על ידי ד"ר וויליס גץ', מהמחלקה לכירורגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת אינדיאנה (אנ'), בראשית המאה העשרים. התכונות הבסיסיות כוללות גלגלים לצורך ניוד המיטה ועליה המטופל ממקום למקום, וכן אפשרות לכיוון גובה המיטה והגבהת הראש והרגליים. מותקנים בה מעקות צד לשם מניעת נפילת המטופל מהמיטה והם ניתנים לפתיחה לצורך ירידה מהמיטה וגישה לטיפול במטופל. כמו כן ניתן לחבר למיטה ציוד רפואי נדרש כגון עמודים לשקיות עירוי. לעיתים יהיה מותקן במיטה מדף מתחת למיטה עצמה כדי לאפשר להניח בו חפצים של המטופל. מיטות מודרניות כוללות אפשרות לכיוון מצב חלקי המיטה באמצעות מנועים חשמליים המופעלים על ידי לחצני פיקוד. ישנם סוגים שונים של מיטות אשפוז, למשל מיטת טיפול סיעודי (אנ') שנמצאת בשימוש בבתי אבות ומוסדות סיעודיים. המונח מיטות אשפוז משמש גם לתיאור יכולת הקיבולת של חולים במתקן רפואי (מספר מיטות האשפוז ומספר אנשי הצוות הרפואי המועסקים לצידן). בישראל לכל מוסד רפואי המורשה לאשפז חולים קיים תקן מיטות אשפוז הנקבע על ידי משרד הבריאות והוא נדרש לעמוד בו. מספר המיטות לאשפוז כללי ל-1,000 נפש בישראל ירד בהדרגה בשנים האחרונות, מ-2.223 בשנת 2000 ל-1.83 בשנת 2015. בישראל קיימת מצוקה של מקומות אשפוז ומחלקות אשפוז מלאות לרוב ב-100% מקיבולתן ויותר. בחודשי החורף עולה בדרך כלל מספר המטופלים הנזקקים לאשפוז. אז גוברת מצוקת האשפוז, והמחלקות נדרשות לפתרונות ארעיים שונים להלנת המאושפזים, אשר עלולים לפגוע בפרטיותם ובכבודם. מיטות האשפוז משמשות לסוגי אשפוז שונים כדוגמת אשפוז כללי, שיקום, גריאטריה ממושכת (סיעודי ותשושי נפש), גריאטריה פעילה ואשפוז פסיכיאטרי. אלונקה מדיה וקבצים בנושא מיטת אשפוז בוויקישיתוף "Who Invented The Hospital Bed?". askdeb.com. נבדק ב-2015-03-08. National Association of Bedding Manufacturers, March 1964, Nation's Oldest Family-Held Bedding Firm: Adam Wuest, Inc. מקור: משרד הבריאות. המצוקה בבתי החולים – מידע ונתונים עדכניים, באתר המתמחים, ההסתדרות הרפואית בישראל אגף המידע, משרד הבריאות, מוסדות האשפוז והיחידות לאשפוז יום בישראל 2017, באתר משרד הבריאות
חג'בי

חַגְּ'בִּי (או חַזְ'בִּי) הוא שם משפחה יהודי תימני מקורו בשם עיירה חַגְּׁ'בָּה או חז'בָּה בתימן שרוב תושביה היו יהודים או העיר חז'בי-משווי. האם התכוונתם ל... הרב חיים חג'בי - רב ומקובל הרב דוד חג'בי - רב בראש העין נדב חג'בי – קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על מחנה "רבין" יניב ח'גבי – מרצה לספרות ומתרגם אבינועם חג'בי - עד המדינה בתיק רצח השופט עדי אזר אילון חג׳בי – ראפר מתחיל עם הרבה פוטנציאל חג'ג' לקסיקון ליהדות תימן
רנטגניום

רֶנְטְגֶּנְיוּם (באנגלית: Roentgenium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Rg ומספרו האטומי 111. זהו היסוד השמיני בסדרת היסודות העל כבדים וה-19 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. רנטגניום נוצר לראשונה ב-8 בדצמבר 1994 על ידי המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI), מכון מחקר בעיר דרמשטט שבגרמניה. שלושה אטומי 272Rg המשיכו להתקיים, בעקבות היתוך קר בין יוני 64Ni ו-209Bi במאיץ קווי:   83 209 B i + 28 64 N i → 111 272 R g + 0 1 n {\displaystyle \ _{83}^{209}\mathrm {Bi} +\,_{28}^{64}\mathrm {Ni} \,\to \,_{111}^{272}\mathrm {Rg} +\;_{0}^{1}\mathrm {n} } בשנת 2001, ארגון ה JWP של IUPAC החליט שאין מספיק ראיות לגילוי היסוד בשנת 1994. צוות ה-GSI חזר על הניסוי בשנת 2000 וגילה שלושה אטומים נוספים. בעקבות דיווח הצוות בשנת 2003 אודות הניסוי השני שביצע, ה JWP החליט שצוות ה GSI יוכר כמגלה היסוד. השם רנטגניום הוצע על ידי צוות ה GSI והתקבל כשם קבוע ב-1 בנובמבר 2004 כהוקרה לפיזיקאי הגרמני וילהלם רנטגן, על שמו היסוד נקרא. לפני כן, היסוד נקרא אונונוניום, על פי Systematic element name, ‏Uuu. מדיה וקבצים בנושא רנטגניום בוויקישיתוף רנטגניום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The new element 111", Hofmann et al., Z. Phys. A., 1995, 350, 4. "ON THE DISCOVERY OF THE ELEMENTS 110–112", Karol et al., Pure Appl. Chem., Vol. 73, No. 6, pp. 959–967, 2001. "New results on elements 111 and 112", Hofmann et al., Eur. Phys. J. A., 2002, 14, 2. "New results on element 111 and 112", Hofmann et al., GSI report 2000. "ON THE CLAIMS FOR DISCOVERY OF ELEMENTS 110, 111, 112, 114, 116, AND 118*", Karol et al., Pure Appl. Chem., Vol. 75, No. 10, pp. 1601–1611, 2003. "NAME AND SYMBOL OF THE ELEMENT WITH ATOMIC NUMBER 111", Corish et al., IUPAC Provisional Recommendations. "Name and symbol of the element with atomic number 111", Corish et al., Pure Appl. Chem., 2004, Vol. 76, No. 12, pp. 2101-2103.
קופרניקיום

קוֹפֶּרְנִיקְיוּם (Copernicium) הוא יסוד מלאכותי ממשפחת מתכות המעבר שסמלו הכימי Cn ומספרו האטומי 112. זהו היסוד ה-9 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-20 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. בשל זמן מחצית חיים קצר מאוד של כל איזוטופיו, לא ניתן לקבוע את תכונותיו הפיזיקליות, ולכן כולן משוערות על-פי היסודות השכנים לו בטבלה המחזורית. לפי הערכה, קופרניקיום הוא היסוד המלאכותי הראשון הנוזלי בטמפרטורת החדר. עם זאת, התבצעו ניסויי מחקר אחרים לפיהם הועלתה האפשרות שהיסוד הוא גזי. בשנת 1971 טען אמנון מרינוב במאמר בכתב העת "Nature"‏[1] לגילוי יסוד כימי חדש שמספרו האטומי 112 על ידי קבוצת המחקר שבראשה עמד, אך הקרדיט על גילוי היסוד (קופרניקיום) ניתן לבסוף למוסד GSI בגרמניה על תגליתם משנת 1996. קופרניקיום נוצר לראשונה ב-9 בפברואר 1996 כאשר המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI) בעיר דרמשטט שבגרמניה, גרמו להיתוך יוני אבץ בעופרת על ידי האצת גרעיני האבץ לתוך מטרת עופרת באמצעות "מאיץ יונים כבדים". כך נוצר האיזוטופ 277Cn.‏ ב-2000 וב-2004, נוצר היסוד במוסד המשותף למחקר גרעיני ברוסיה. במאי 2006 אישר המוסד את יצירת היסוד בשיטה שונה וזאת על-פי זיהוי תוצרי דעיכתו הסופיים. ב-2010 קיבל היסוד באופן רשמי את שמו קופרניקיום, על שם ניקולאוס קופרניקוס, וסמלו הכימי נקבע ל-Cn. קודם לכן נקרא היסוד אונונביום (Ununbium) וסימנו היה Uub. לקופרניקיום שבעה איזוטופים: 277 - בעל זמן מחצית חיים של 0.7 מילי-שניות. 278 - בעל זמן מחצית חיים של 0.746 מילי-שניות. 281 - בעל זמן מחצית חיים לא ידוע. 282 - בעל זמן מחצית חיים של 0.9 מילי-שניות. 283 - בעל זמן מחצית חיים של 3.8 שניות. 284 - בעל זמן מחצית חיים של 0.1 שניות. 285 - בעל זמן מחצית חיים של 29 שניות (היציב ביותר). לאחר מכן, דועך ל-281Ds תוך פליטת קרני אלפא. מדיה וקבצים בנושא קופרניקיום בוויקישיתוף עפרי אילני, חבר חדש בטבלה המחזורית - יסוד כימי על שם קופרניקוס, באתר הארץ, 19 ביולי 2009. משה נחמני, שמו הרשמי של היסוד ה-112 הוא קופרניקיום, הידען, 27 במרץ 2010 קופרניקיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Chemistry of Hassium, GSI - Gsellschaft für SchwerIonenforschung - מחקר של "מוסד המחקר ליונים כבדים" בדרמשטט, גרמניה Indication for a gaseous element 112, GSI - Gsellschaft für SchwerIonenforschung - מחקר של "מוסד המחקר ליונים כבדים" בדרמשטט, גרמניה פרופ' אמנון מרינוב מהאוניברסיטה העברית וקבוצתו טענו כבר בשנת 1971 לגילוי היסוד, אך טענתם לא נתקבלה. New element named 'copernicium', BBC, 16-07-2009 'Copernicium' proposed as name for newly discovered element 112, PhysOrg.com, 14-07-2009 Copernicium Details. Elements Database.com
PE

האם התכוונתם ל... פוליאתילן – פולימר נפוץ Portable Executable – פורמט קבצים למערכת ההפעלה חלונות Pulmonary embolism – תסחיף ריאתי Practical Engineer - הנדסאי
מגלן שחור-ראש

אִיבִּיס שְׁחֹר רֹאשׁ או מגלן שחור-ראש[דרוש מקור] (שם מדעי: Threskiornis melanocephalus) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים החי בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה, מזרחה עד יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. חלק מהאוכלוסיות נודדות למרחק קצר. הוא חי באזור הטרופי והסובטרופי של אסיה באזורי ביצות, אגמים, בריכות, שדות אורז וחופים ולעיתים הוא חי בקרבה למגורי האדם. מגלן זה דומה למין מגלן קדוש אפריקני וכמותו שייך לאותו סוג - מגלן קדוש. צבעו לבן למעט הרגליים, הצוואר, הראש והקצוות של הכנפיים והזנב השחורים וברוב האזורים גם החשופים מנוצות. בעונת הרבייה העורף של הזכרים הופך לוורוד עד אדום. המגלן בעל רגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה ובעל מקור מכופף וארוך אפור-כהה עד שחור שמיועד לחיטוט בבוץ. המגלנים מקננים רק בעונת הגשמים, ולעיתים גם בתקופת המונסון הטרופי. הקן נבנה על ענפים נמוכים ומיוצר מענפים בתוספת עשב וחוטים. המגלנים מקננים בקבוצות גדולות, שלעיתים מקננות בצמוד לאנפות. המגלנים ניזונים בתנועת סינון מהירה וחוטפים מהמים סרטנים, דגים, צפרדעים וחרקים. מדיה וקבצים בנושא מגלן שחור-ראש בוויקישיתוף מגלן שחור-ראש, באתר ITIS (באנגלית) מגלן שחור-ראש, באתר NCBI (באנגלית) מגלן שחור-ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן שחור-ראש, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מגלן שחור-ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלן שחור-ראש, באתר GBIF (באנגלית) מגלן שחור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN איביס שחור ראש במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
מצודת קורלה

מצודת קורלה (ברוסית: Корела, בפינית: Käkisalmen Linna, בשוודית: Kexholms slott) היא מצודה הממוקמת ליד פריאוזרסק (מחוז לנינגרד, רוסיה) שמילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של המצר הקרלי (אנ'). המבצר המקורי נבנה על ידי קרלים, אך המצודה של ימינו היא מימי הביניים. המצודה הוזכרה לראשונה בכרוניקה מנובגורוד משנת 1143 כ"קורלה" וחפירות ארכאולוגיות חשפו רובד ממנה מהמאה ה-12. דברי הימים השוודים דיווחו לראשונה על היישוב "קקסהולם" בשנת 1294. עד המאה ה-16 הייתה המצודה שייכת לרפובליקת נובגורוד ואחריה לנסיכות מוסקבה. תושבי נובגורוד בנו את מעוזי האבן והמגדלים הנוכחיים בשנת 1364 לאחר ששריפה הרסה את מצודת העץ המקורי בשנת 1360. במהלך המלחמה השוודית-נובגורודית בשנת 1314, כוח קרלי קטן כבש מחדש את המצודה מחיילי נובגורוד. הם הזמינו את השוודים לשמור עליה מפני גייסות נובגורוד; עם זאת, הנובגורודים כבשו את המצודה, שאושרה כשייכת לנובגורוד בהסכם נטבורג משנת 1323. בשנות 1330, הרפובליקה נובגורוד מסרה את המצודה (ובאופן מעשי את שטחי המחוז כולו כולל המצודות אורשק וסטראיה לדוגה), לידי הדוכס נארימנאס מליטא. בשנת 1383 ירש את קורלה, אורשק ומצודת קופוריאה בנו, פטריקאס, אבי שבט הנסיכות הגאליציאני. בשנה הבאה שלאחריה אצילי העיר המקומיים הגישו תלונה נגדו והוא אולץ לוותר על השטחים כמו גם על רוסה. פטריקאס כבש את אדמות אינגריה וקרליה והחזיק בהן לפחות משנת 1383 עד 1397. בשנת 1408, תואר שהוא התיישב במוסקבה תחת חסותו של וסילי הראשון, יחד עם בניו הצעירים, גיאורגי ופיודור, שגדלו באינגריה. זמן קצר לאחר שכבשו את קורלה ב-1580, השוודים בנו מחדש את המבצר ועיצבו אותו כמעוז ביצורים בעיצוב מערב-אירופי. בהסכם תאוסינה משנת 1595 התחייבה שוודיה להחזיר את קורלה לרוסיה. דבר שבוצע בשנת 1597. במהלך מלחמת אינגריה שלאחר מכן החל משנת 1610, השיב גוסטבוס אדולפוס את השליטה השוודית בטירה ובאזור כולו. במהלך תקופת צרות, קורלה היה הפרס שהובטח על ידי וסילי הרביעי ליאקוב דה לה גארדי כחלק ממבצע שוודי שנועד לסייע רוסיה נגד האיחוד הפולני ליטאי. השטחים שולבו בשוודיה במסגרת חוזה סטולבובה משנת 1617. המצודה והאזור נשארו בשליטת שוודיה עד שפיוטר הגדול כבש את המבצר ואת סביבתו במהלך מלחמת הצפון הגדולה. לאחר שהפסידה את מלחמת פינלנד בשנת 1809, מסרה שוודיה את מחציתה המזרחית לרוסיה ובשנת 1812 שולבה העיר ומצודת קקיסלמי (Käkiksalmi) לשטחי הדוכסות הגדולה של פינלנד. באמצע המאה ה-18 הפך המבצר לכלא לאסירים פוליטיים של רוסיה הקיסרית, כאשר כמה מהמשתתפים במרד דצמבר (1825) היו כלואים במקום. בתחילת דצמבר 1917 פינלנד הכריזה על העצמאות ומחוז קקיסלמי, שבשטחו המצודה, הפך לחלק ממחוז קרליה. המצודה חזרה לבסוף לידי רוסיה ולמעשה לידי יורשתה, ברית המועצות בשנת 1944. באוקטובר 1996 צולמה סצנת הפתיחה של הסרט "אח" מחוץ לכותלי המצודה. בסצנה, הגיבור, דנילה באגרוב, הולך על סט הצילומים לצלילי מוזיקה של להקת Nautilus Pompilius. מדיה וקבצים בנושא מצודת קורלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קורלה (ברוסית) מצודת קורלה, ברשת החברתית פייסבוק מצודת קורלה, ברשת החברתית VK תמונות המצודה מידע מפורט Georg Haggren, Petri Halinen, Mika Lavento, Sami Raninen ja Anna Wessman (2015). Muinaisuutemme jäljet. Helsinki: Gaudeamus. p. 434. ISBN 978-952-495-363-4.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
סרטולובו

סרטולובו (ברוסית: Се́ртолово; בפינית: Sierattala, סיירטאלה) היא עיר במחוז המשנה וסבולוז'סק בלנינגרד, רוסיה, הממוקמת צפונית לסנקט פטרבורג. נכון למפקד משנת 2010 אוכלוסייתה עמדה על 47,457 איש. העיירה נוסד בשנת 1936 על מקום היישוב לשעבר של פינים אינגרים, שתושביהם גורשו. היישוב הוזכר במקורות קודמים בשם סירואטלה. בשנת 1936 עברו להתגורר כאן אנשי צבא ובשנים 1939–1940 שימשה סרטובולו כבסיס צבאי ממנו נשלחו כוחות למלחמת החורף. מתחילה, סרטולובו הייתה חלק ממחוז המשנה וסבולוז'סק של מחוז לנינגרד. במהלך מלחמת העולם השנייה היא לא נכבשה והייתה יחד עם העיר לנינגרד מוקפת על ידי חיילים גרמנים ופינים. לאחר המלחמה כמעט ולא הייתה אוכלוסייה אזרחית בסרטולובו, עד שהחלה בניית דיור מסיבית בשנות החמישים. בשנת 1977 זכתה סרטולובו מעמד של יישוב עירוני ובשנת 1998, מעמד של עיר. זו הייתה עיר בעלת חשיבות מחוזית עד 2010, כאשר מחוז המשנה אוחד עם המחוז המינהלי של מחוז לנינגרד. באותה עת הפכה סרטולובו לעיר בעלת משמעות מחוזית. במסגרת שילוב המחוזות המינהליים העיר שולבה, יחד עם היישוב זפדנאיה ליצה, אל תוך מחוז המשנה וסבולוז'סק והוכרה בשם המחוז המוניציפלי סרטולובו. בדומה לתקופה הסובייטית, כלכלת סרטולובו מבוססת על מתקנים צבאיים. כ-70% מהאוכלוסייה החל משנת 2009 הם אנשי צבא ומשפחותיהם. מפעלים תעשייתיים בסרטולובו מייצרים לוחות בטון ומכלי פלסטיק. סרטולובו מהווה פרבר של סנקט פטרבורג והיא כלולה ברשת הכבישים הפרברית. העיר ממוקמת על הכביש המהיר המוביל אל ויבורג. העיר נמצאת במרחק כמה קילומטרים צפונית-מזרחית לרציף הרכבת פסוצ'ניה הנמצא על מסילת הברזל המחברת בין סנקט פטרבורג לעיר ויבורג. מדיה וקבצים בנושא סרטולובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרטולובו (ברוסית) История (ברוסית). Администрация МО Сертолово Ленинградской области. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2014. נבדק ב-19 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) Отчет о работе комитета по взаимодействию с органами местного самоуправления Ленинградской области в 2010 году (ברוסית). Комитет по печати и связям с общественностью Ленинградской области. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Oblast Law #32-oz Law #17-oz Город – общая информация (ברוסית). Администрация МО Сертолово Ленинградской области. נבדק ב-18 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה)
מותק גיבורי החלומות

מותק גיבורי החלומות היא סדרה המבוססת על מופע בעל אותו שם שהופעותיו החלו בחנוכה 2019, בדומה ל"פסטיגל" ול"מותק של פסטיבל". סדרת הטלוויזיה משודרת בערוץ הופ! למנויי "Yes" בלבד. מיקי (מיכל מוכתר) - ילדה החובבת כפתורים וחברתה הטובה של מיכל הקטנה, חלומה הוא להגיע לארץ הכפתורים. מיכל הקטנה (מיכל ויצמן) - ילדה סקרנית ומיוחדת, יש לה סוכרייה על החולצה, חלומה הוא להיות פיה ולפגוש חברים. הדוד חיים (חיים אוסדון) - החבר הטוב ביותר של כולם, תמיד אוהב לשמח ולהצחיק, חלומו הוא להפגיש את חברו הטוב בובו עם המשפחה. קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף שטותניק שאוהב להצחיק את חבריו, חלומו הוא להגיע לג’ונגל ולאכול בננות. מני ממטרה (מני צוקרל) - אוהב להמציא שטויות ולהצחיק את חבריו, חלומו הוא ללמוד לדבר עם חיות. פיקו (ליאור דטאוקר) - מופיע בחלומו של דוד חיים ועוזר לו להגיע עם בובו אל משפחתו. בובו (ליאור דטאוקר) - חברו הטוב של דוד חיים החולם לפגוש את משפחתו שלא ראה כל כך הרבה זמן. נבי ארנבי (דיבוב: דודי גזית; משחק: נתנאל אמרניאן) - עוזר לכוכבים להגשים את חלומותיהם ומתגורר איתם. מופע הבכורה של מותק גיבורי החלומות התקיים ב-24 בדצמבר 2019, וממשיך להסתובב ברחבי הארץ, המופע זכה לביקורות מהללות דוגמת: “אירוויזיון לילדים”, “שואו מהחלומות”, “היסטריה” ו”חוויה מטורפת לילדים ולכל המשפחה”. עלילת המופע היא בדיוק כמו עלילת הסדרה המקדימה. המופע רץ על הבמות עד תחילת ינואר 2020.
ולרי סרדיוקוב

ולרי פאבלוביץ' סרדיוקוב (בבלארוסית: Валерый Паўлавіч Сердзюкоў; נולד ב-9 בנובמבר 1945, בחארושוקה, מחוז הומל, בלארוס הסובייטית) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1998–2012. סרדיוקוב סיים את לימודיו במכון הכרייה בסנקט פטרבורג עם תואר בכלכלה. הוא מונה על ידי המושל לסגן המושל האחראי על התעשייה, האנרגיה והסביבה בשנת 1996, הפך לאחר מכן למשנה למושל בדצמבר 1997 ושימש כממלא מקום מושל החל מ-18 בספטמבר 1998. סרדיוקוב נבחר למושל מחוז לנינגרד בשנת 1999 ושוב בשנת 2003. בשנת 2007 הוא מונה מחדש למושל על ידי ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, בעקבות חוק בחסות הקרמלין שאפשר למנות מושלים על ידי הנשיא במקום להיבחר באופן פופולרי. בשנת 2012 הוחלף על ידי אלכסנדר דרוזדנקו בתפקיד המושל. סרדיוקוב נהנה משחמט. הוא נשוי ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא ולרי סרדיוקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולרי סרדיוקוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניהוניום

ניהוניום (באנגלית: Nihonium; ידוע גם בשם eka-thallium או אונונטריום) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר העמידות, שסמלו הכימי Nh ומספרו האטומי 113. זהו היסוד ה-10 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-21 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. ב-1 בפברואר 2004 הודיע צוות רוסי-אמריקני על גילוי היסודות אונונטריום ואונונפנטיום, בצוות מדענים רוסים מהמכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה ואמריקנים מהמעבדה הלאומית לורנס ברקלי. היסוד נוצר על ידי הפצצת 234Am ביוני 48Ca במאיץ חלקיקים. מההפצצה נוצר אטום 287Uup ו-3 אטומי 288Uup. כל ארבעת האטומים דעכו בתוך זמן קצר לאטומי ניהוניום תוך פליטת קרינת אלפא. היסוד החדש התפרק ליסודות טבעיים לאחר 1.3 שניות. ב-28 בספטמבר 2004 הודיע צוות מדענים יפני ממכון RIKEN שבטוקיו כי יצר את היסוד החדש. במאי 2006 אומתה יצירת היסוד בשיטה אחרת (זיהוי כימי של התוצרים הסופיים של דעיכת היסוד) במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה. בסוף שנת 2015 הכירו האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש. אונונטריום היה השם הסיסטמטי הזמני שהעניק IUPAC ליסוד החדש, עם הסימון Uut. מדענים מיפן הציעו את השם "Japonium", עם סימול כימי Jp, או "Rikenium", עם הסימול Rk. בחלק מהמחקרים היסוד כונה "eka-thallium". ב-30 בנובמבר IUPAC הכריז כי השם הוא "ניהוניום", (Nihonium), על שם יפן, "ארץ השמש העולה". בכך הם מקווים לציין את העובדה שזה היסוד הראשון שהתגלה במדינה אסייתית. לניהוניום יש עד כה כ-3 איזוטופים שונים: 278 - עם זמן מחצית חיים של 44.61 ננושניות. 283 - עם זמן מחצית חיים של 0.417 שניות. 284 - עם זמן מחצית חיים של 0.376 בין 1.196 שניות (היציב ביותר). מדיה וקבצים בנושא ניהוניום בוויקישיתוף WebElements.com - Uut Apsidium - Ununtrium Discovery of New Superheavy Elements 113 and 115 Superheavy elements ניהוניום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Four chemical elements added to periodic table, Nature News & Comment
אנשי הגות

אנשי הגות (באנגלית: Men of Ideas) הייתה תוכנית טלוויזיה של רשת ה-BBC משנת 1978 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. התוכנית מנתה 15 פרקים, בהם ראיין מגי פילוסופים עכשוויים בכירים. הפרק הראשון נקרא "מבוא לפילוסופיה" והוצג בו דיון בין מגי לבין ישעיה ברלין. בפרקים הבאים מגי דן בנושאים כמו מרקסיזם, אסכולת פרנקפורט ואקזיסטנציאליזם מודרני. במהלך ריצת השידור, פורסמו גרסאות קצרות יותר לדיונים במגזין The Listener. הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו בספר באותו שם. גם תחת הכותרת Talking Philosophy. וכן תורגם לעברית בשם "אנשי הגות" בספריית אופקים-עם עובד. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים תחת הכותרת פילוסופיה עכשווית. אך לא התוכנית הזו ולא תוכניתו המאוחרת של מגי "הפילוסופים הגדולים" זמינות לרכישה עבור הצרכן הבייתי (אם כי מרבית הפרקים זמינים בחינם באתר יוטיוב). ישעיה ברלין על "מבוא לפילוסופיה" צ'ארלס טיילור על "קרל מרקס" הרברט מרקוזה על "אסכולת פרנקפורט" ויליאם בארט (אנ') על "מרטין היידגר" אנתוני קווינטון (אנ') על "לודוויג ויטגנשטיין" אלפרד ג'ולס אייר על "פוזיטיביזם לוגי" ברנארד ויליאמס על "פילוסופיה של הלשון היומיומית" אר. אמ. הייר (אנ') על " פילוסופיה של המוסר" וילארד ואן אורמאן קוויין על "קוויין" ג'ון סרל על " פילוסופיה של השפה" נועם חומסקי על "חומסקי" הילרי פטנאם על "פילוסופיה של המדע" רונלד דבורקין על "פילוסופיה פוליטית" אייריס מרדוק על "פילוסופיה וספרות" ארנסט גלנר על "פילוסופיה: ההקשר החברתי" בדיילי טלגרף ציינו כי התוכנית זכתה לרייטינג יציב של כמליון צופים לפרק, ושיבחו אותה על ההישג הכמעט בלתי אפשרי להציג עבור ההמונים סוגיות נסתרות בפילוסופיה מבלי להפחית מיושרה אינטלקטואלית ומבלי לאבד רייטינג." הפילוסופים הגדולים בריאן מאגי, אנשי הגות, תרגום: מאיר ויזלטיר, הוצאת עם עובד, 1983 "אנשי הגות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרטוני וידאו של הראיונות (משתי התוכניות) באתר יוטיוב קובצי MP3 של הראיונות (משתי התוכניות) "Whatever happened to the public intellectual?". www.newstatesman.com (באנגלית). נבדק ב-2019-08-18. Snelgrove, David (1980). "Review of Men of Ideas". Journal of Thought. 15 (1): 103–104. ISSN 0022-5231. JSTOR 42590182. Magee, Bryan. (2001). Talking philosophy : dialogues with fifteen leading philosophers. Magee, Bryan. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0192854178. OCLC 47676350. "Contemporary Philosophy". Films Media Group (באנגלית). נבדק ב-2019-08-01. July 26th, in Philosophy |; Comments, 2019 4. "Bryan Magee (RIP) Presents In-Depth, Uncut TV Conversations With Famous Philosophers". Open Culture (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-01.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link) Telegraph Obituaries, ‏Bryan Magee, author, broadcaster, MP and academic with an unsurpassed ability to render complex philosophical ideas easily digestible – obituary, The Telegraph, 26 July 2019
אלכסנדר בליאקוב

אלכסנדר סמיונוביץ' ביליאקוב (ברוסית: Алекса́ндр Семёнович Беляко́в; נולד ב-20 במאי 1945) הוא בנקאי ופוליטיקאי רוסי שכיהן כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1991–1996 והיה חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנים 1999–2005. היה מושל מחוז לנינגרד הראשון. אלכסנדר בליאקוב נולד בסורטבאלה שברפובליקה הקרלו-פינית בשנת 1945. הוא נבחר למושל מחוז לנינגרד בשנת 1991 והצטרף למפלגתו של בוריס ילצין, רוסיה ביתנו בשנת 1995. בבחירות הוא הובס על ידי מועמד המפלגה הקומוניסטית, ואדים גוסטוב בבחירות בשנת 1996 וכיהן 6 שנים כמושל המחוז, בתקופה של שפל כלכלי ברוסיה שאחרי התפרקות ברית המועצות. בליאקוב כיהן כנשיא בנק אגרו SBS בשנים 1997–1998 לפני שנבחר לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנת 1999 וכיהן כיו"ר ועדת המשאבים הלאומיים בפרלמנט הרוסי. הוא נבחר מחדש לפרלמנט, הפעם כמועמד מטעם רוסיה המאוחדת, בבחירות שנערכו בשנת 2003. בשנים 2005—2006 עבד כחשב בלשכת החשבון של הפדרציה הרוסית, עסק בפיקוח על הליכי ההפרטה וניהול רכוש המדינה. בשנת 2006 מונה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק החקלאי רוסלחוזבנק. בליאקוב שימש בשנת 2011 כנשיא האיגוד הרוסי לארגוני ועסקי נייר (RAO BUMPROM). מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר בליאקוב בוויקישיתוף Whitmore, Brian (1 October 1996). "Russia: Communist Candidate Wins Governor's Chair In Leningrad Oblast". Radio Free Europe/Radio Liberty. Retrieved 25 March 2011. About RAO "Bumprom". The Russian Association of Paper & Pulp Organizations and Enterprises (RAO BUMPROM). Retrieved 25 March 2011. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מים עמוקים

האם התכוונתם ל... מעמקי הים – כינוי לטווח העומק באוקיינוס הפתוח המרוחק מהחופים הרדודים, כל מה שמתחת ל-200 מטר ועד ל-11,000 מטר מתחת לגובה פני הים מים עמוקים (שיר של רביב כנר) – הסינגל הרביעי של הזמר הישראלי רביב כנר טלוויזיה וקולנוע מים עמוקים (סדרת טלוויזיה) (אנ') – סדרת דרמה-פשע אוסטרלית משנת 2016 מים עמוקים (סרט, 2001) (אנ') – סרט מתח אמריקאי מים עמוקים (סרט, 2005) (אנ') – סרט נאו נואר אמריקאי המבוסס על רומן באותו שם מים עמוקים (סרט, 2006) (אנ') – סרט תיעודי בריטי מים עמוקים (סרט, 2022) (אנ') – מותחן פסיכולוגי ארוטי אמריקאי-קנדי