אלמר גלרט

אלמר גלרט, (במקור גרינהוט-Grünhut, בהונגרית: Gellért Elemér;‏ פץ', 5 בספטמבר 1880 – בודפשט, טרזווארוש, 20 ביולי 1964) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, כירורג, מנהל בתי חולים, יועץ בריאות מלכותי הונגרי ראשי, הוא בעל עיטור צבאי לקצינים (בערך כמו ציון לשבח) סיגנום לאודיס, שהוקם על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה. אלמר גרינהוט נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ גרינהוט (1848–1890), עורך דין, סגן נשיא הקהילה היהודית, ושל אדל שפרינגר (1852–1933) מצ'פרג. סבו מצד אמו יואכים שאפרינגר (1809–1896) היה בנקאי שמילא תפקיד מכריע בחיים הציבוריים של העיר פץ' ובקהילה היהודית שלה; הוא היה מנהיג הקהילה במשך רבע מאה. אלמר השלים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו, ולאחר מכן התקבל לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם הוסמך לדוקטור לרפואה ב-1904. אחר כך שירת כרופא בבית חולים של חיל מצב ה-17. לאחר מכן הפך להתמחה במרפאה הכירורגית מס' 1 בראשות דיולה דולינגר, שם קיבל את תעודת ההסמכה שלו ככירורג בחדר ניתוח. בנובמבר 1906 מונה לרופא של בתי החולים הציבוריים בצד פשט. בית החולים סנט רוקוש במחלקה לכירורגיה מספר 1 הוא היה רופא אצל פרופסור מנו הרצל. מ-1911 עד 1920, הוא היה הרופא המבצע הראשי של בית החולים "Gondvisélés" (האיגוד של הכשרת אחיות בהונגריה) ומנהל בית החולים להכשרת האחיות. עד 1913 היה בחבר המומחים הרפואיים של בית המשפט לביטוח תעסוקה בבודפשט. לאחר 1913 היה המומחה לרפואת תאונות בבנק העבודה המחוזי של בודפשט. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שירת כרופא גדודי ולאחר מכן מונה למנהל המחלקה הכירורגית מספר 3 של בית החולים אוגוסטה. בשנת 1921 הוא נבחר למנתח ראשי של המרפאה ובית החולים Charité. בין 1927 לבין 1937 השתתף בעריכת ה-Medical Review. בפברואר 1936, כהוקרה על עבודתו היוצאת דופן בתחום שירותי הבריאות הציבוריים, הוענק לו התואר יועץ בריאות מלכותי הונגרי ראשי. גלרט היה מזכיר אגודת הרופאים בבודפשט. הוא היה חבר במספר אגודות רפואיות ומדעיות. במהלך נסיעותיו הלימודיות התכופות מחוץ להונגריה ביקר בברלין, וינה, בריסל, אמסטרדם ודרזדן. אשתו הייתה גרטרוד רדליך (1891–1942), בתם של שמואל רדליך ווילמה אורנשטיין, עמה התחתן בבודפשט ב-1 בדצמבר 1915. על כריתת הטחול במחלות של מערכות הכבד-לינאליות . (רפואה, 1923, 11) זיהוי וטיפול של Panaritium (זיהום בקצה האצבע). (רפואה, 1923, 25–26) מושג המחלה וכושר השתכרות בביטוחי מחלה.(ביקורת העבודה, 1931, 7) עיטור הביצור הצבאי של הצלב האדום (1916) סיגנום לאודיס Signum Laudis (1918) A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930. (לקסיקון חברתי הונגרי) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) Szentmiklóssy Géza (1930). A magyar feltámadás lexikona. (לקסיקון התחייה ההונגרית) Ki-kicsoda? Kortársak lexikona, h. n. [Budapest], Béta Irodalmi Rt., é. n. [1937] (מיהו מי? לקסיקון בני תקופתנו 1937) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 52439/1899. Forrás: MNL-OL 30794. mikrofilm 147. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1899. év 20. oldal 1. sor "Születési bejegyzése a pécsi izraelita hitközség születési akv. 381/1880. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami halotti akv. 647/1964. folyószáma alatt". "Grünhut Ignácné halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 554/1933. folyószáma alatt". "Doktorrá avatás". Pécsi Napló. 1904-02-02. p. 3. Budapesti Hírlap, 1904. március 29. (24. évfolyam, 89. szám) Az Ujság, 1904. június 28. (2. évfolyam, 178. szám) "Kórházi segéd-orvosok kinevezése". Budapesti Hírlap. 1906-11-25. p. 14. Világ, 1921. november 23. (12. évfolyam, 263. szám) Belügyi Közlöny, 1936. március 15. / 12. szám "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 473/1915. folyószáma alatt". ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלמר גלרט".