laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האש

האש (באנגלית: Hush) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #609 מינואר 2003 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף לואב והמאייר ג'ים לי. האש הוא האלטר אגו של תומאס "טומי" אליוט, חבר ילדות של ברוס ויין אשר נולד גם הוא למשפחה אמידה. שני הילדים נהגו לשחק משחק נוסח סטרטגו ביחד, ואליוט היה מלמד את ברוס כיצד לחשוב כמו יריביו ולהשתמש ביכולותיהם כנגדם כדי לנצח - דבר שהפך לשימושי כאשר ויין נטל את זהות באטמן. שלא כמו ויין, אליוט שנא את הוריו - את אביו השתיין והמתעלל ואת אמו חלשת האופי, שבאה מרקע של עוני ואשר סבלה כל התעללות בה ובבנה כדי לשמור על אורח חיים ראוותני ושופע. במקום להגן על בנה, היא אילצה אותו לשנן את כתביו של הפילוסוף היווני אריסטו כחלק מדרך מעודנת ופסיבית להתגונן מפני אביו, ואליוט שנא אותה על כך. אליוט, מונע בידי הרצון לעצמאות ועושר, חתך את הבלמים במכוניתם של הוריו, בכך גרם לתאונה שהרגה את אביו. אימו ניצלה לאחר שהובהלה לבית החולים ונותחה בידי ד"ר תומאס ויין, אביו של ברוס. הדבר העלה את חמתו של אליוט הצעיר, שתקף את ברוס בעודם במחנה קיץ ונלקח לבית חולים פסיכיאטרי. הוא האשים באופן לא רציונלי את ברוס ואת אמו על התקף הזעם שלו, ועד מהרה הוא שוחרר בידי מתלמד לרפואה ששמו ג'ונתן קריין. את דמותו של טומי אליוט הצעיר בסדרת הלייב אקשן "גות'האם" גילמו השחקנים קול ואליס וגורדון וינריק. את דמותו של טומי אליוט, שהופך לנבל "האש", מגלם בסדרה "באטוומן" השחקן גבריאל מאן. בעיבוד המונפש לקשת-הסיפור "באטמן: האש", תומאס אליוט עצמו מופיע כידיד של ברוס ויין, בשעה שהאש הוא אלטר-אגו של איש החידות. בסרט הבאטמן משנת 2022 במהלך שידור מבזק ישן מוזכר אביו של אליוט ד''ר רוג'ר אליוט דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיירפליי (קומיקס)

פיירפליי (באנגלית: Firefly, גחלילית) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #184 מיוני 1952 ונוצרה על ידי הכותב פרנס הרון והמאייר דיק ספראנג. פיירפליי הוא האלטר אגו של גארפילד לינס, אמן אפקטים מיוחדים בקולנוע שמנסה לשדוד תיאטרון על ידי ביום שרפה, אך הוא נעצר בידי באטמן ורובין. הוא נמלט, ובאטמן מגלה בחשיכה גחלילית מרוחקת, אותה הוא טועה לחשוב כסיגריה דולקת של לינס, ורודף אחריו בכיוון הלא נכון. לינס לוקח בכך השראה בזהותו כפיירפליי, ומשתמש באפקטים של תאורה ואשליות אופטיות בפשעיו. בהמשכיות שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים נקבע כי לינס הוא גם אמן המומחה בפירוטכניקה ופיצוץ. תלבושתו מכילה להביור, מטולי רימונים וארסנל שלם של כלי נשק היוצרים אש. לאחר האתחול המחודש של יקום DC, פיירפליי חדש הוצג - טד קרסון. כאשר התחולל גל שריפות בגות'אם, גארפילד לינס נחשד במעשים, אך התגלה כי למעשה המורה לשעבר טד קרסון עמד מאחורי השרפות וכי לינס היה קורבנו הראשון. נראה בחוברת Batman Eternal כאחד מנבלי-העל אותם הנבל קלומאסטר (Cluemaster, "אדון הרמזים") שולח לתקוף את גות'אם. בעונתה השנייה של סדרת הלייב אקשן "גותהאם" הופיעה פיירפליי חדשה בשם ברידג'ט פייק בגילומה של השחקנית מישל ויינטימילה. גל חום - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס, אויבו של פלאש פיירו - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איברהים אל-יאזג'י

איברהים אל-יאזיג'י (בערבית: ابراهيم اليازجي, תעתיק מדויק: אבראהים אליאזגי 1847–1906) היה פילולוג, משורר שעסק בקליגרפיה, לאומן ערבי לבנוני יווני קתולי שחי באימפריה העות'מאנית והיה בנו של נאצף אל-יאזג'י. אל-יאזיג'י היה מורה לשפה הערבית וניסה להגדיל את אוריינותה. היה עורך של מספר עיתונים ובהזמנתם של מיסיונרים פרוטסטנטים מבריטניה וארצות הברית שלימדו באוניברסיטה האמריקנית בביירות תרגם את כתבי הקודש הנוצריים (ביבליה) לערבית מודרנית בשנים 1876–1880 (תרגומו השני של הספר לערבית). תרגומו הערבי לתנ"ך הישועי זכה במדליית זהב בתערוכת פריז 1878. חידושו המשמעותי ביותר בתחום הקליגרפיה היה יצירת גופן ערבי מפושט. הוא הצליח להפחית את מספר הסימנים בכתב הערבי מ-300 ל-60 ופישט אותם באופן שידמו יותר לאלפבית הלטיני. פעולה זו תרמה באופן ניכר ליצירת מכונת כתיבה לערבית. אל-יאזיג'י נמלט מהדיכוי העות'מאני למצרים ומת בגלות. קיוטה סוגימוטו מדיה וקבצים בנושא איברהים אל-יאזג'י בוויקישיתוף שיריו של אבראהים אל-יאזג'י (בערבית) Gale Encyclopedia of the Mideast & N. Africa, Ibrahim Yaziji at Answers.com "Lebanon's men of letters: The Christian scholars who led the Arabic literary revival of the 19th century" at Al Jazeera ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחתון

משפחתון הוא מסגרת אלטרנטיבית לילדים המדמה משפחה גרעינית. ישנם שני סוגי משפחתונים: משפחתונים הכוללים לינה, המדמים את המסגרת המשפחתית כמעט על כל מרכיביה, משפחתונים אלה משמשים בדרך כלל לילדים ממשפחות מצוקה או משפחות בהן הילדים נמצאים בסיכון, ומשפחתונים המהווים מעין מעון יום מצומצם בגודלו, בו נהנים הילדים מטיפול אישי יותר. ישנם כמה הבדלים בולטים בין משפחתונים לבין מעונות יום או אף גני ילדים: מגוון הגילאים במשפחתונים רחב בהרבה. במשפחתונים עם לינת לילה ניתן למצוא ילדים מגיל שנה-שנתיים ועד גיל ההתבגרות, אלמנט המדמה מצב של אחים. על הטיפול בילדים ממונה זוג, בדרך כלל נשוי, שיש ואף יכלול צאצאים ביולוגיים שיהיו חלק מהמשפחתון - אולם זה נדיר. משפחתון כולל מטבח עצמאי המספק שלוש ארוחות ביום. משפחתונים הכוללים לינה מופעלים בדרך כלל על ידי גופים ציבוריים כגון המפעל להכשרת ילדי ישראל, נעמת וויצו. משפחתונים המצויים בפיקוח של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים הם מסגרות חינוכיות המיועדים לקבוצה מצומצמת של עד חמישה פעוטות וילדים עד גיל שלוש שנים. הם מופעלים על ידי המחלקות לשירותים חברתיים של הרשויות המקומיות, וכן על ידי זכיינים עם "סמל משפחתון" ובהתאם לפיקוח. את המשפחתונים הללו מפעילות מטפלות מוסמכות, הידועות בשם מנהלות משפחתון. שכרן ושעות עבודתן מפוקחים על ידי האגף למעונות יום ומשפחתונים של משרד העבודה. נכון לאוגוסט 2021 בישראל כ-25% מהפעוטות עד גיל 3 מתחנכים במסגרות מוכרות, של כ-2100 מעונות יום מוכרים ו-3600 משפחתונים, כשיתר התינוקות והפעוטות מתחנכים במסגרות יום פרטיות או בסידור פרטי (מטפלת פרטית או בני משפחה). במקרים רבים המשפחתון נמצא במסגרת כפר נוער הנותן שירותים רבים נוספים - מתקני ספורט ושעשועים, מטבח מרכזי המספק את המוצרים הבסיסיים למשפחתונים, עזרה בלימודים ועוד. משפחתונים ללא לינה מופעלים גם באופן פרטי. מסגרות חינוכיות לגיל הרך בישראל מריה רבינוביץ', ‏מסגרות יום לפעוטות עד גיל שלוש: רקע ונתונים, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת ארי ליבסקר, נשארו לבד בגן: מאבקן של המטפלות במשפחתונים של משרד הרווחה, באתר כלכליסט, 26 באפריל 2018 אוגדן נהלים להפעלת משפחתון, משרד התעשייה המסחר והתעסוקה משפחתונים, באתר הכפר הירוק משפחתונים עצמאיים, באתר המפעל להכשרת ילדי ישראל משפחתון בפיקוח משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, באתר כל זכות תנאי העסקת מטפלות במשפחתונים, פורסם על ידי הכנסת מריה רבינוביץ', ‏מסגרות יום לפעוטות עד גיל שלוש: רקע ונתונים, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיוטה סוגימוטו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא סוגימוטו. קיוטה סוגימוטו (ביפנית: 杉本 京太‏; 20 בספטמבר 1882 – 26 בדצמבר 1972) היה ממציא יפני. סוגימוטו נולד במחוז אוקייאמה באי הונשו. בשנת 1929 רשם פטנט על מכונת דפוס ביפנית עם 2,400 הירוגליפים עליה. הדבר נעשה על ידי צמצום סימני כתב קאנג'י. על המצאה זו קיבל מספר אותות יפניים ונכלל ברשימת עשרת הממציאים המפורסמים של יפן משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא קיוטה סוגימוטו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרוסי

סרוסי הוא שם משפחה יהודי שמקורו בארמון המלך סרוס הגדול (שהיה לפי המסורת היהודי העשיר ביותר בתוניס).[דרוש מקור] השם קיים גם בקרב יהודי לוב, לטענתם מקורו בכפר סרוס, כפר יהודי בלוב. האם התכוונתם ל... אברהם סרוסי – ממנהלי הקריה למחקר גרעיני אדווין סרוסי – חוקר מוזיקה יהודית ישראלי אושרית סרוסי – שחקנית ישראלית. אלי סהר – פרשן כדורסל ועיתונאי ספורט ישראלי; נולד כ"אליהו סרוסי" ויקטור סרוסי – כדורגלן ישראלי, מכוכבי מכבי נתניה בשנות ה-60 וה-70 ורד ויניצקי-סרוסי – סוציולוגית ישראלית יאיר סרוסי – כלכלן ישראלי ניסים סרוסי – זמר ישראלי ראובן סרוסי – גיטריסט ומוזיקולוג ישראלי
כדורסל נכים

כדורסל נכים הוא משחק הדומה לכדורסל רגיל, אך הוא משוחק בידי שחקנים היושבים בכיסאות גלגלים (המעוצבים ייחודית לספורט זה) וחוקיו שונו מעט כך ששחקנים אלה יוכלו לשחק בו. זהו אחד מענפי הספורט הפופולריים ביותר בספורט הנכים ומשוחק גם במסגרת המשחקים הפאראלימפיים. בשנת 1944, כחלק מתוכנית שיקום נפגעים בבית החולים "סטוק מנדוויל", החליט לודוויג גוטמן על תוכנית לאימוץ ענפי ספורט שונים תוך שימוש בכיסאות גלגלים. בשנת 1945 נערך המשחק הראשון, ב-1948 התקיים לראשונה במסגרת משחקי סטוק מנדוויל טורניר נטבול, ובשנת 1956 התקיים במשחקי סטוק מנדוויל טורניר כדורסל הנכים הראשון. בשנת 1973 התקיימה אליפות העולם בכדורסל נכים הראשונה. האליפות, אשר טרם נחשבה לרשמית, נערכה בבלגיה וזכתה בה נבחרתה של בריטניה. בשנת 1975 התקיימה בבלגיה האליפות הרשמית הראשונה ובה זכתה נבחרת ישראל בכדורסל נכים כשניצחה בגמר הטורניר את נבחרת ארצות הברית בתוצאה 47-50. כדורסל הנכים משוחק לפי רוב חוקי משחק הכדורסל הרגיל, ובמגרש כדורסל סטנדרטי. עם זאת, מספר חוקים שונו על מנת להתאים לייחודיות המשחקים במשחק, כגון חוק האוסר על השחקנים לגעת יותר מפעמיים בגלגלי הכיסאות ללא כדרור. כל אחד מהשחקנים בקבוצת הכדורסל מקבל ניקוד על פי מידת נכותו. הנכות הקלה ביותר מקבלת ניקוד של 4.5 ואילו ככל שמידת נכותו של השחקן חמורה יותר, הולך הניקוד ויורד עד לניקוד של 1.0. בכל זמן נתון במהלך המשחק מותר למאמן הקבוצה לשלב שחקנים המנוקדים עד 14.0 במצטבר. על כיסא המשחק אסור שתהיינה בליטות החורגות אל הצדדים וגובהו לא יעלה על 53 סנטימטרים. מדיה וקבצים בנושא כדורסל נכים בוויקישיתוף פדרציית כדורסל הנכים העולמית Chronology of Events in the Development of Wheelchair Basketball באתר פדרציית כדורסל הנכים העולמית חוקי המשחק באתר פדרציית כדורסל הנכים העולמית
אופקטה

אופקטה הייתה חברה להפצת פקטין שנוסדה בשנת 1928 על ידי רוברט פיקס, מדען, יהודי למחצה, ממוצא אוסטרי שחי ופעל בגרמניה. החברה נוסדה ופעלה תחילה ממבנה בעיר קלן וייצרה פקטין בצורת ג'ל לשימוש בתעשיית המזון ועבור משקי הבית. המוצר שבזמנו היה מהפכני איפשר הפקת ריבות מפירות ללא תהליך בישול ארוך והקטין את כמות הסוכר שנדרשה לצורך הקרשת הריבה. החברה שפעלה תחילה ממשרדים ובית מלאכה קטן עברה למבנה גדול שאיחד את כל פעילות הייצור בשנת 1931, במקביל פרשה החברה את פעילותה על פני אירופה ובשנת 1929 נוסד הסניף החברה בשווייץ ובשנת 1933 בצ'כוסלובקיה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הולאמה החברה על מנת שתהייה חברה ארית לחלוטין ומייסדה הועבר למחנה ריכוז. אופקטה שימשה כמרכז ייצור מזון עבור המאמץ המלחמתי הגרמני ולאחר המלחמה המשיכה בייצור עבור השוק האזרחי. כניסת ריבות מוכנות ותחרות הולכת וגוברת הביאה לרכישת אופקטה על ידי חברה מתחרה, בתהליכי מיזוג ורכישה נוספים הפכה אופקטה במהלך שנות התשעים של המאה העשרים לחטיבה בתוך קונצרן המזון ד"ר אוטקר. חברת אופקטה פתחה בשנת 1933 סניף באמסטרדם אותו ניהל אוטו פרנק, אביה של אנה פרנק אזרח גרמני שעקר לאמסטרדם מחשש להתנכלות המשטר הנאצי. הוא שכר את שירותיה של מיפ חיס ששימשה כמזכירה. בשנת 1937 הצטרפה בפ ווסקאול לחברה כמנהלת אדמיניסטרטיבית ובשנת 1938 נשכרו שירותיהם של הרמן ון-פלס כמומחה לעשבי תבלין ויוהנס קליימן שעבד כמנהל חשבונות. בשנת 1940 נכבשה הולנד על ידי הגרמנים. בחודשים הראשונים של שנת 1942 הפך אוטו פרנק, בשיתוף עובדיו הקרובים בחברת אופטקה, את החלק האחורי של בית המשרדים ברחוב פרינסנחראכט 263, שלא היה עד אז בשימוש, למקום מסתור עבור משפחת פרנק. הכניסה למחבוא הוסתרה מאחורי ארון ספרים מסתובב על ציר, החלונות נצבעו והואפלו, וכך נעלם הבית האחורי מעין זר. חלונות הצד האחורי של הבית הואפלו כמו כל חלונות אמסטרדם באמצעות לוחות שחורים. הדבר נעשה בפקודת הגרמנים כדי להכביד על מטוסי צבאות בעלות הברית במציאת דרכם בלילות, והקטין את סיכויי ההתגלות של המסתתרים בבית האחורי. בבוקר של יום ה 4 באוגוסט 1944, פרצו למחבוא שוטרים ממשטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei) שפעלו על סמך הלשנה של אדם שנותר אלמוני עד היום. בראש הכוח עמד נגד אס אס קרל זילברבאואר מהאס דה ואיתו עוד 3 קציני משטרה נוספים. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטאפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק. לאחר תום המלחמה חזר אוטו פרנק לנהל את סניף החברה באמסטרדם עד לפרישתו בשנת 1953, ניהול החברה עבר ליוהנס קליימן עד לפרישתו בשנת 1959. החברה החלה לאבד נתח שוק החל משנת 1965 ונמכרה בשנת 1982. מדיה וקבצים בנושא אופקטה בוויקישיתוף
דויד קרוס

דויד קרוס (בגרמנית: David Kross; נולד ב-4 ביולי 1990) הוא שחקן קולנוע גרמני. התפרסם בשנת 2008 ככוכב הסרט האמריקאי "נער הקריאה". קרוס נולד בהנסטדט-אולצבורג שעל יד העיר המבורג בגרמניה, וגדל בעיירה ברגטהייד שבמדינת שלזוויג-הולשטיין. יש לו שני אחים ואחות. הוא שיחק כדורסל מקצועני במשך שנתיים לפני שהפך לשחקן קולנוע ולמד במשך שנה אחת ב"אקדמיית המוזיקה והאומנות הדרמטית של לונדון". זכה להתפרסם לראשונה בגרמניה בגיל 16 בסרט הפשע הגרמני "קשוח מספיק", בו הופיע בתפקיד הראשי. בשנת 2008 פרץ בסרט הדרמה האמריקאי "נער הקריאה" של הבמאי סטיבן דלדרי, בתפקיד מיכאל ברג, תלמיד צעיר המתאהב בחנה שמיץ (קייט וינסלט), פושעת מלחמה נאצית המבוגרת ממנו במספר שנים. למען התפקיד למד קרוס אנגלית. במאי הסרט סטיבן דלדרי חיכה מספר חודשים עד שקרוס יהיה בן 18 לטובת צילום סצנות הסקס בסרט. באותה שנת פריצה שיחק גם בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה הגרמני "Krabat" לצידו של דניאל בריהל (כוכב "ממזרים חסרי כבוד"). בשנת 2018 שיחק קרוס בסרט המבוסס על סיפור אמיתי משנת 1979, "בלון". קרוס גילם בתפקידו את פיטר וטצל, הנדסאי מזרח-גרמני שתכנן כדור פורח מאולתר שבאמצעותו ברח יחד עם משפחתו ומשפחה נוספת מעל לגבול למערב גרמניה. בשנת 2021 שיחק בסרט הריגול ההוליוודי "קינגס מן: ההתחלה", הפרק השלישי בסדרת סרטי קינגסמן, בו הוא גילם את אדולף היטלר. דויד קרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דויד קרוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דויד קרוס, באתר AllMovie (באנגלית) דויד קרוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דויד קרוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דויד קרוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דויד קרוס, באתר Discogs (באנגלית)
ליפתא (מעיין)

ליפתא הוא מעיין שכבה בשמורת הטבע מי נפתוח במערב ירושלים. המעיין מזוהה עם המעיין הקדום "מעיין מי נפתוח" המוזכר במקרא בספר יהושע כנקודת גבול בין נחלת שבט יהודה לנחלת שבט בנימין. יש סברה שמקור השם הוא בשיבוש השם "מרנפתח", שמו של מלך מצרי שערך בשנת 1220 לפנה"ס מסע כיבוש בכנען. המעיין נובע בניקבה שאורכה כ-30 מטר וגובה המים בניקבה נע בין 5 ס"מ ל-25 ס"מ. בסוף הניקבה המים זורמים לבריכה המנקזת את הניקבה, גובה המים בבריכה מטר וחצי. מי הבריכה זורמים כ-10 מטר לנאספים בבריכה נוספת שגובהה כחצי מטר. מהבריכה השנייה המים זורמים באפיק הטבעי ותורמים לפוריות האדמה. סביב המעיין נטועים עצי תאנה, שקד וחרוב, שיחי צבר וצמחיית מים כגון עצי ערבה, ערברבה שעירה, גרגיר הנחלים ועוד. ב-1983 התגוררו ליד המעין חברי "כנופיית ליפתא", הם אף טבלו במעיין לפני שיצאו כדי לנסות לפוצץ את מסגדי הר הבית בליל ה-26 בינואר 1984. ב-1985 הוכרז השטח הכולל את המעיין כשמורת טבע עירונית "מי נפתוח", אך העדר תקציב גרם להפסקת עבודות השיקום והשימור שלו. ב-2004 צולמו במעיין סצינות לסרט "מישהו לרוץ איתו". ב-2006 נכלל המעיין בשביל ירושלים. ב-2010 אושרה הקמת מלון מעל המעיין. ב-2017 אזור המעיין מקבל הכרה רשמית כ"שמורת טבע מי נפתוח". בערבי שבת בריכת המעיין משמשת כמקווה למאות דתיים שטובלים בו. בעבר התעוררה מחאה ציבורית על רקע דיווחים על כך שהטובלים מתרחצים בעירום ומסלקים נשים מהמקום בזמן הטבילה. מפת טיולים וסימון שבילים: מפה מס' 9, מבואות ירושלים. מעיין ליפתא, אל המעיין: כל החלומות מתגשמים בספר אחד - מאת משה קוסטה. בהוצאת ספרית בית אל 2008. עמודים 163-162 מדיה וקבצים בנושא ליפתא בוויקישיתוף מעיין ליפתא ושמורת הטבע "מי נפתוח" באתר רשות הטבע והגנים עין ליפתא: מעיין הבירה, באתר ynet, 6 ביולי 2006 דובי זכאי, כפר דומם באמצע ההמולה: טיול בליפתא, באתר nrg‏, 11 במאי 2012 איל שפירא‏, ליפתא: מעיין מיסתורי שמספק הפתעה בכל ביקור, באתר וואלה, 10 ביולי 2014 ניר חסון, טובלים ושרץ בידם: מאבק על הרחצה במעיינות הבירה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2015 "ופאת נגבה מקצה קריית יערים ויצא הגבול ימה ויצא אל מעין מי נפתוח" (ספר יהושע, פרק י"ח, פסוק ט"ו) יוסף ניצן; יהושפט נבו, כתובות ארכיאולוגיות מתקופת המקרא : מצבת מרנפתח, באתר "מקראנט" עין ליפתא: מעיין הבירה, באתר ynet, 7 ביולי 2006 שמורת ליפתא נדב שרגאי, הר המריבה עמ' 171 עכבר העיר, מעיין ליפתא, באתר הארץ ליאת בכרך, אתר מי נפתוח מקבל הכרה רשמית כשמורת טבע, באתר כל העיר, 9 ביולי 2017 יעל פרידסון, מעיין לגברים בלבד: הגברים טובלים, הנשים מסולקות, באתר ynet, 12 ביוני 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רות אוליבר

רות אוליבר היא קונדיטורית, עיתונאית אוכל, עורכת קולינרית ומחברת ספרי בישול ישראלית. אוליבר החלה את לימודי הקולינריה בתיכון ויצו צרפת בתל אביב, למדה את העבודה המעשית בקונדיטוריה "צהלון" שהייתה מתחת לביתה ביפו. והמשיכה בעבודה במרכז מזון בצה"ל. אוליבר כותבת טור קבוע במגזין האוכל השולחן, עברה השתלמויות בתחום הקונדיטוריה בצרפת, וקורסים ללימוד והדרכה, וכיום היא מלמדת בבתי ספר לבישול: "עושים בישול", "גרובשטין", "אנינים"," פוד סטפס" ו"סו שף", היא חסידת ה"פינגר פוד" (האוכל הקטן) עליו היא אחראית באולם האירועים "מעגלים" שביבנה, ובעלת הקייטרינג "אוליבר". סגנון הבישול של אוליבר הוא אקלקטי. אוליבר מעריכה במיוחד את הקונדיטור פייר הרמה והשף תומאס קלר, ובישראל את השפים שלום קדוש ואורן גירון. אוליבר נשואה ואם לשלושה בנים. מתגוררת ביבנה. כל הספרים בהוצאת "השולחן" ספר העוף הגדול (2006). כתבה יחד עם אורלי פלאי-ברונשטיין עוגות גבינה (2007) עוד שוקולד (2007) מכניסים שמחה לפסח: מתכונים חגיגיים וטעימים במיוחד, שיבטיחו שתככבו בארוחת החג (2009) The Book of New Israeli Food ‏ (2007) / ז'אנה גור, עריכה משותפת עם אורלי פלאי-ברונשטיין מדיה וקבצים בנושא רות אוליבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רות אוליבר רות אוליבר, ברשת החברתית אינסטגרם רות אוליבר, הבלוג הרשמי רשימת הפרסומים של רות אוליבר, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של רות אוליבר, באתר "סימניה" השף רות אוליבר, באתר "שפים" שלי פלפל, אוליבר טוויסט: רות אוליבר אצל מאיר השמן, באתר nrg‏, 15 במרץ 2010 רות אוליבר, דף שער בספרייה הלאומית ממתכוניה: מוס שוקולד, באתר nrg‏, 5 באפריל 2007 שבועות למתחילים, באתר ynet, 21 במאי 2007 חגיגת רות: 3 מתכוני חג של רות אוליבר, באתר nrg‏, 9 בספטמבר 2009 קפואים לנצח, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2009 הבראוניז של רות, באתר nana10‏, 22 בפברואר 2011
לואיס מורנו אוקמפו

חוסה לואיס מורנו אוקמפו (בספרדית: José Luis Moreno Ocampo; נולד ב-4 ביוני 1952 בבואנוס איירס) הוא עורך דין ארגנטינאי שכיהן כתובע בבית הדין הפלילי הבינלאומי מאז 2003 ועד יוני 2012, עת הוחלף על ידי סגניתו עד אותה עת, פאטו בנסודה. משרדו היה מעורב בעשרים מהמשברים הקשים ביותר של המאה ה-21, כולל עיראק, קוריאה, אפגניסטן ופלסטין. הוא ערך חקירות בשבע מדינות שונות, והציג אישומים נגד מועמר קדאפי בגין פשעים נגד האנושות שבוצעו בלוב, נשיא סודאן עומר אל באשיר בגין רצח עם בדארפור, הנשיא לשעבר של חוף השנהב לוראן גבאגבו, ג'וזף קוני וסגן הנשיא לשעבר. של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ז'אן פייר במבה. קודם למינויו שימש כתובע בארגנטינה, ונודע במאבקו בשחיתות ובניהול התביעה במשפט החונטה, בו הועמדו לדין חברי החונטה הצבאית ששלטה בארגנטינה בין 1976 ל-1983, בשל פשעים שביצעו בתקופת המלחמה המלוכלכת. כן עסק זמן מה כעורך דין פרטי וכמרצה למשפט פלילי באוניברסיטת בואנוס איירס. מדיה וקבצים בנושא לואיס מורנו אוקמפו בוויקישיתוף אריאל כהנא, מקור ראשון, "ניתן לתבוע פלסטינים על פשעי מלחמה בהאג", באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2015 לואיס מורנו אוקמפו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Prof. Luis Moreno Ocampo, The Faculty of Law The Hebrew University of Jerusalem ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביל

האם התכוונתם ל... ביל – שם חיבה נפוץ למי ששמו "ויליאם" השערת ביל – בעיה פתוחה בתורת המספרים חוברת ביל – חוברת העוסקת בצופן לאוצר להרוג את ביל – סרטו הרביעי של הבמאי קוונטין טרנטינו אישים בשם זה: איל ביל – ראפר ומפיק יהודי-אמריקאי באפלו ביל – חייל, צייד ואמרגן מתקופת המערב הפרוע טוני ביל – שחקן, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי בל בייל
המשפחה המטיילת

"המשפחה המטיילת" היא סדרת מדריכי טיולים בעולם, מאת שלומית יפת-ביאליק, המיועדת בעיקר למשפחות המטיילות בחו"ל. בסדרה נכללים עד המדריכים הבאים: מדריך נסיעות צפון איטליה המדריך נסיעות סלובניה וצפון קרואטיה המדריך נסיעות הולנד מדריך נסיעות היער השחור (בגרמניה). מדריך נסיעות פריז. מדריך נסיעות אוסטריה. מדריך נסיעות סלובקיה ודרום פולין מדריך נסיעות ברצלונה והפירנאים פרט למדריכים אלו יצאו מספר חוברות הפעלה לילדים לפי האזורים הגאוגרפיים. ייחודה של הסדרה הוא בדגש על טיולים בהרכב משפחתי, עם ילדים ומבוגרים בני כל הגילים. בספרים יש מסלולי טיול מגוונים ומפורטים, טיפים לטיול משפחתי, הצעות להפעלות לכל המשפחה ומידע רלוונטי למטיילים. בנוסף למדריכי הטיולים, יצרה יפת-ביאליק חוברות הפעלה עם מגוון הפעלות ויומן מסע לטיולים להולנד ולאיטליה, המיועדות לילדים וכוללות מידע ופעילויות הקשורות לארץ היעד. בשנת 2011 חולקו חוברות הפעלה לילדים של "המשפחה המטיילת" בטיסות אל על. שלומית יפת-ביאליק היא אם לשלושה ילדים שלאחר שגילתה שטיול עם ילדים שונה מטיול 'רגיל', החליטה לכתוב את הסדרה המיועדת במיוחד למשפחות מטיילות אשר זקוקות למידע מפורט הממוקד בצרכים של טיול משפחתי. באתר האינטרנט של "המשפחה המטיילת" משתפת המחברת את הקוראים באחת החוויות האישיות שלה, שהובילה לכתיבת מדריכי הנסיעות: '...לא חלפו חמש דקות של מדרגות צרות וכבישים מרוצפים באבנים עתיקות כשתהינו איך זה שאף אחד ממדריכי הטיולים שבידינו לא הזהיר אותנו מן הרעיון להביא עגלה, וכי היה עלינו לקחת במקומה מנשא'. במדריכי הנסיעות של "המשפחה המטיילת" מידע עדכני על האתרים החשובים בכל יעד, מסלולי טיול מומלצים והתייחסות לבני הגילאים השונים. מאחר שמשפחות רבות בוחרות לטייל בשיטת ה'כוכב' – לינה בבסיס אחד או שניים ועריכת טיולי יום, המדריכים מציעים מסלולים יומיים המתאימים למטיילים בשיטה זו. המדריך בנוי בצורה המאפשרת גם להסתמך על המסלולים המוצעים וגם לשנותם בקלות, ולבנות מסלולים אישיים המתאימים להעדפותיהם של המטיילים. בנוסף למידע על האתרים השונים, המדריך מכיל גם מידע כללי, כגון: רשימה של ציוד שכדאי להכין לנסיעה, טיפים לתכנון המסלול ושיחוני שפות שבהם משפטים ומילים שימושיות. במדריך אפשר למצוא גם עצות מאת אנשי מקצוע כמו המאמן האישי אלון גל, דיאטנית וצלמים מקצועיים. במדריכים תמונות צבעוניות, מפות, טבלאות השוואה ודירוג של האתרים השונים, ועוד. חוברות ההפעלה המאוירות נועדו להעצים את החוויה של הילדים באמצעות מגוון הפעלות, משחקים ויומן מסע, שאפשר לכתוב בו ולהדביק בו מזכרות. אתר האינטרנט הרשמי של המשפחה המטיילת עדי ברוק, מה שטוב לבראנג'לינה: צפון איטליה היא היעד המושלם לחופשה משפחתית, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2010 'כל בוקר', ערוץ 10: מדריך המשפחה המטיילת בתוכנית הבוקר, סרטון באתר יוטיוב שלומית יפת-ביאליק, המשפחה המטיילת בצפון איטליה, באתר ynet, 12 ביוני 2008 "המשפחה המטיילת", באתר אל על
בן אלטון

בנג'מין צ'ארלס "בן" אלטון (באנגלית Benjamin Charles "Ben" Elton, נולד ב-3 במאי 1959), הוא קומיקאי, סופר, מחזאי ובמאי יהודי-בריטי-אוסטרלי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 היווה דמות מובילה בתרבות הבריטית הקומית אלטרנטיבית, הן ככותב בסדרות פולחן כדוגמת "The Young Ones" ו"הפתן השחור", והן כסטנדאפיסט מצליח על הבמה ובטלוויזיה. בן אלטון פרסם מאז שלושה עשר סיפורים ולאחרונה התפרסם כאחד מכותבי המחזמרים "We Will Rock You" (שנת 2002) ו-"Love Never Dies" (שנת 2010), המשך לפנטום האופרה. בן אלטון נולד בקטפורד, לונדון, בנם של מורה לאנגלית ולואיס אלטון, פיזיקאי יהודי. הוא אחיינו של ההיסטוריון סר ג'פרי רודולף אלטון. אביו ממורשת יהודית גרמנית, ואמו מרקע אנגלי. אלטון נשוי לסופיה גייר, סקסופוניסטית אוסטרלית ולהם שלושה ילדים (שני בנים ובת). הוא מתגורר בפרימנטל, מערב אוסטרליה ובמזרח ססקס, אנגליה ולו אזרחות בריטית/אוסטרלית מאז 2004. הוא תומך במפלגת הלייבור בבריטניה, ובשנת 1998, תרם להם כספית. הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה במופע סטנד-אפ בערוץ BBC1, בתוכנית המוזיקה "The Oxford Road Show". עם זאת, הצלחתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בגיל 23, עת השתתף בצוות הכותבים של הסיטקום "הצעירים", אשר בו השתתף מדי פעם. בשנים 1983/84 כתב והשתתף בתוכנית המערכונים "Alfresco" בערוץ "Granada". בשנת 1985, כתב את הסדרה הקומית-דרמטית "משפחות מאושרות", עבור ה-BBC. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפיק את הסיטקום "Filthy Rich and Catflap". בשנת 1985, התחיל אלטון לכתוב עם ריצ'רד קרטיס, וביחד הם כתבו את העונות השנייה, שלישית ורביעית של הפתן השחור. הסדרה, בכיכובו של רואן אטקינסון, זכתה להצלחה עולמית, ולארבעה פרסי באפט"א ואמי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בשנת 2017 ביים וכתב את הסרט "Three Summers" בכיכובו של רוברט שיהאן. בשנת 2018 לקח חלק בכתיבת התסריט לסרטו של קנת בראנה "הכל אמת". מאז שנת 1989, פרסם בן אלטון 13 ספרים, אשר פורסמו כולם בהוצאת "Black Swan", פרט לספר "Stark", אשר יצא לאור בהוצאת "Sphere Books", והופק בשנת 1993 כסדרת טלוויזיה אוסטרלית בכיכובו. Stark (שנת 1989) מלחמת המחלפים (שנת 1991) This Other Eden (שנת 1993) פופקורן (שנת 1996) Blast from the Past (שנת 1998) Inconceivable (שנת 1999) - על פי עלילתו כתב בן אלטון את התסריט לסרט "מייבי בייבי" מתים להתפרסם (שנת 2001) High Society (שנת 2002) Past Mortem (שנת 2004) The First Casualty (שנת 2005) Chart Throb (שנת 2006) Blind Faith (שנת 2007) Meltdown (שנת 2010) מדיה וקבצים בנושא בן אלטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בן אלטון בן אלטון, ברשת החברתית Goodreads בן אלטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בן אלטון, באתר AllMovie (באנגלית) בן אלטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בן אלטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) בן אלטון, באתר Discogs (באנגלית) בן אלטון, באתר Songkick (באנגלית) המדריך הקומי ב-BBC - בן אלטון (באנגלית) הספרים של בן אלטון, באתר "סימניה"