laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרגיי סטפאשין

גנרל פולקובניק בדימוס סרגיי ואדימוביץ' סטפאשין (ברוסית: Серге́й Вади́мович Степа́шин; נולד ב-5 במרץ 1952, בפורט ארתור, סין) הוא פוליטיקאי רוסי, לשעבר יו"ר לשכת מבקר המדינה הרוסי (Счётная палата Российской Федерации). הוא כיהן כראש ממשלת רוסיה מספר חודשים בשנת 1999 לפני שהוחלף בולדימיר פוטין. ב-1994 הוא היה שר הביטחון ועמד בראש המשרד הממשלתי לענייני ביטחון פנים וכיהן כשר הפנים של רוסיה. מאפריל 2000 ועד ספטמבר 2013 כיהן כמבקר המדינה הרוסי ועמד בראש לשכת החשבון הרוסית. סרגיי סטפשין נולד במשפחת קצין הצי הסובייטי במהלך שרותו בסין. בהיותו בן 3 המשפחה חזרה לברית המועצות. במסגרת השרות הצבאי, בשנת 1973 הוא סיים את מכון הפוליטי הגבוה של משרד הפנים בלנינגרד והמשיך את השרות. בשנות ה-80 החל ללמד במכון בו למד. עם תחילת הפרסטרויקה נכנס לפוליטיקה. התנגד לפוטש של אוגוסט והתמנה ליו"ר וועדה לחקר האירועים. תוצאה של פעילות הוועדה לא פורסמה מעולם. בשנת 1991 מונה לסגן שר הפנים האחראי על מרחב סנקט פטרבורג. בשנת 1992 עזב את משרד הפנים וחזר לפוליטיקה. באירועים של שנת 1993 תמך בנשיא בוריס ילצין. ב-24 בספטמבר 1993 מונה לסגן הראשון של שר הפנים. ב-3 במרץ 1994 מונה למנהל מודיעין נגדי. בשנת 1995 מונה למנהל שרות הביטחון הפדרלי. בשנת 1995, במהלך אירועים סביב מתקפת הטרור על בית החולים בעיר בודנובסק היה ראש המטה. מייד לאחר הפרשה פוטר מתפקיד. החל מנובמבר 1995 עבד במנגנון הנשיאותי. ב -2 ביולי 1997 התמנה לשר המשפטים. ב-28 באפריל 1998 מונה לשר הפנים. ב-12 במאי 1999 מונה לממלא מקום ראש הממשלה, עד 9 באוגוסט 1999 היה לראש ממשלת רוסיה. ממשלת סטפאשין לא התאפיינה בשינויים רבים, פיטוריו ב-9 באוגוסט 1999 באו כהחלטה אסטרטגית מצד מקורביו של בוריס ילצין שרצו להבטיח את קידומו של ולדימיר פוטין כיורש לילצין. ב-19 בדצמבר 1999 - נבחר לדומה הממלכתית מטעם סנקט פטרבורג, הוא נתמך על ידי המפלגה הליברלית יאבלוקו. מאז ה-19 באפריל 2000 היה יו"ר המשרד לביקורת המדינה. בעקבות המינוי התפטר מדומה. בשנת 2010 חודש המינוי לכהונה שלישית ובספטמבר 2013 הוחלף על ידי טטיאנה גוליקובה, שרת הבריאות לשעבר. מאז 2007 הוא יו"ר החברה הארץ-ישראלית הקיסרית הפרבוסלבית, מהארגונים ההומניטריים והמדעיים הוותיקים ביותר ברוסיה. הוקם ב-21 במאי 1883 לעידוד שיתוף הפעולה בין עמי המזרח התיכון בתחומים הומניטריים ומדעיים. במהלך שירותו בארגוני ביטחון המדינה הוענקו לו מספר עיטורים של רוסיה ומדינות אחרות כדוגמת מסדר כוכב הקוטב (שוודיה) ומסדר שיתוף הפעולה. בשנת 1994 סיים את עבודת הדוקטורט שלו. רעייתו, תמרה ולדימירובנה היא כלכלנית בכירה, סגנית בכירה לנשיא הבנק לסחר חוץ (ונשטורגבנק). לזוג יש בן. מדיה וקבצים בנושא סרגיי סטפאשין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרגיי סטפאשין סרגיי סטפאשין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרגיי סטפאשין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה באתר לנטה-פדיה
אסוואטיני במשחקים האולימפיים

אסוואטיני השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה על ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת אסוואטיני במשחקים ברציפות. עד שנת 2018 השתתפה ממלכת אסוואטיני במשחקים בשמה הקודם של המדינה – סווזילנד. הישגיהם של הספורטאים ממלכת אסוואטיני במשחקים היו נמוכים למדי, והשתתפותם במשחקים הייתה סמלית בעיקרה. אסוואטיני השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת תחת השם סווזילנד, אולימפיאדת אלברוויל (1992), בה ייצג אותה גולש סקי אלפיני סקוטי שקיבל לשם כך אזרחות סווזית. אף הוא לא רשם הישגים גבוהים. אסוואטיני במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא אסוואטיני במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר ההתאחדות האולימפית ומשחקי חבר העמים של סווזילנד
לסוטו במשחקים האולימפיים

לסוטו משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976) מאחר שהשתתפה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה בה היה נהוג באותה עת משטר האפרטהייד. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת לסוטו במשחקים ברציפות. לאורך השנים ייצגו את לסוטו בעיקר אתלטים. להישג הגבוה ביותר הגיע רץ המרתון תאביסו מוקאלי שסיים במקום ה-16 באולימפיאדת סידני (2000). לסוטו מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. לסוטו במשחקים הפאראלימפיים לסוטו במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא לסוטו במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי הלאומי של לסוטו
מלאווי במשחקים האולימפיים

מלאווי השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת מלאווי במשחקים ברציפות. הישגיהם של הספורטאים המלאווים במשחקים היו נמוכים למדי, ואיש מהם לא היה קרוב לזכייה במדליה אולימפית. מלאווי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. מלאווי במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא מלאווי במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף
יקותיאל הכהן

הרב יקותיאל הכהן או בראשי תיבות יהב"י (יקותיאל הנקדן בן יהודה (או בר יהודה) או יקותיאל הכהן בן יהודה) היה בלשן ואיש מסורה שעסק הרבה בדקדוק נוסח המקרא. הרב חי במחצית השנייה של המאה ה-12 בגרמניה או בפראג שבבוהמיה (צ'כיה) או בצפון צרפת (ויש מקדימים את תקופת חייו לפני זמנו של הרד"ק). חיבר את "עין הקורא" – חיבור דקדוקי שתכליתו קריאה מדוקדקת ומתוקנת במקרא לאותיותיו, ניקודיו וטעמיו, או בלשונו: "מלאכת הקריאה הנכונה". כמו כן כתב הערות לתורה ולמגילות אסתר ואיכה, שעניינן בטעמי המקרא, במתגים, במקפים ובניקוד. מסורה שמשון הנקדן חומש מאור עיניים: והיו לאורות ס' עין הקורא וס' עין הסופר / מדויק .. ומסדר ... מאתי וואלף ... היידנהיים, רֶדלהיים: ו' היידנהיים, תקע"ח-תקפ"א. (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית) אילן אלדר, 'שער נוח התיבות מתוך "עין הקורא" (כללי מלרע ומלעיל ליהב"י הנקדן)', לשוננו מ (תשל"ו), 190–210; מא,ג (תשל"ז), 205–215. אילן אלדר, תורת הקריאה במקרא, תרביץ נד, תשמ"ה, עמ' 225–243 אילן אלדר, ספרות הדקדוק של יהדות אשכנז, מסורות ה–ו, תשנ"א, עמ' 1–34 רבקה ירקוני, "עין הקורא" ליקותיאל הכהן (כרך א: עבודת הדוקטור; כרך ב: הטקסט), דיסרטציה, אוניברסיטת תל אביב, תשמ"ה 1985. קרופורד האוול טוי, ‏"יקותיאל הכהן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מידע על יקותיאל בן יצחק בקטלוג הספרייה הלאומית חומש מאור עינים – עם עין הקורא - א, ‏רדלהים 5581, באתר היברובוקס יעקב ישראל סטל, ‏שניים שהם אחד; ר' זלמן מרוטנבורג ור' יקותיאל הכהן, ירושתנו, ספר שנה לתורתם של חכמי אשכנז, אורחותיהם ומנהגיהם, י (תשע"ט) עמ' תרד-תריב, באתר Academia.edu על פי מסקנתה של רבקה ירקוני בעבודת הדוקטור שלה (ראו להלן), שם אביו יצחק, ומכאן: יקותיאל הכהן בן ר' יצחק. ראו ההקדמה בחומש של ר' וולף היידנהיים (רוו"ה) (רֶדלהיים תקע"ח), שבו נדפס גם חיבורו של יהב"י "עין הקורא". את ההערות למגילת אסתר הדפיס היידנהיים ב"מגילת אסתר מאירת עיניים" (רדלהיים, תקפ"ה); ראו אילן אלדר (אדלר), מסורת הקריאה הקדם-אשכנזית: לפי מחזורים אשכנזיים מנוקדים מן המאות י"ב וי"ג בתוספת בירור דרכי ניקודם, דיסרטציה, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשל"ז 1976, עמ' xxxiv. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקולאי גולושקו

ניקולאי מיכאילוביץ' גולושקו (ברוסית: Никола́й Миха́йлович Голу́шко; נולד ב-21 ביוני 1937) הוא קצין קג"ב לשעבר, ראש האגף האוקראיני של הקג"ב, שר הביטחון הרוסי וראש השירות הפדרלי לסיכול ריגול, הארגון שקדם לשירות הביטחון הפדרלי. נולד בכפר אנדרייבקה, מחוז קוקצ'טו, קזחסטן. ב-1959 למד בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה הממלכתית של טומסק בסיביר. החל לשרת בקג"ב ב-1963 בסניף שבעיר קמרובו בסיביר. במשך שנים רבות עבד במנהל החמישי של הקג"ב שעסק בחתרנות אידאולוגית ומתנגדים פוליטיים - המנהל לביטחון החוקה שעסק בצנזורה וביטחון פנים. בשנים 1987 - 1991 היה יו"ר הקג"ב של אוקראינה הסובייטית. מ-1992 שימש כסגן שר הביטחון הרוסי וברבעון האחרון של שנת 1993 כיהן כשר הביטחון של הפדרציה הרוסית. לאחר פירוק המשרד, בחודשים דצמבר 1993 - פברואר 1994, היה מנהל השירות הפדרלי לסיכול ריגול. פרשנים אמרו שנכפה על גולושקו להתפטר מתפקיד ראש שירות הביטחון, זאת לאחר סירב לפנות לדומה עם בקשה לא לתת חנינה למשתתפי הסכסוך החוקתי מאוקטובר 1993 שפעלו נגד ילצין. כמו כן, הוא התנגד לכוונות של ילצין לפרק את המשרד הביטחון למספר משרדים עצמאים. לאחר סיום תפקידו היה פעיל כיועץ לראש שרותי הביטחון וקיבל מינוי של דירקטור באחד הבנקים הרוסים. KGB disbandment criticized, The Independent, 28.12.93 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נועם צור

נועם צור (נולד ב-1981) הוא מנצח ישראלי. צור שימש מנצח ראשי בבית האופרה והתיאטרון אאלטו בעיר אסן בגרמניה בשנים 2008 -2010. במסגרת תפקידו ניצח צור כל שנה על שלוש הפקות חדשות ועוד כשבעה שחזורים מן הרפרטואר האופראי ובקונצרטים סימפוניים. לפני כן הוא למד נגינה בטרומבון וגם מעט פסנתר.  בספטמבר 2006 פייר בולז בחר בנועם צור לעבוד לצידו כיועץ אמנותי ומנצח לשנים 2006-2008 במסגרת פרויקט המלחינים בפסטיבל לוצרן. שם ניצח על יצירות של מלחינים בני זמננו ומלחיני מופת של המאה ה-20. מספטמבר 2005 ועד אוגוסט 2007, היה מנצח הבית וממלא מקום המנהל המוזיקלי של האופרה והתזמורת של העיר היידלברג בגרמניה. בשנת 2001 שימש כעוזר המנצח של זאב דורמן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה. מאז 2001 ניצח נועם צור על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית; בשווייץ ניצח על תזמורת "I Sinfonietti 01" ועל תזמורת וינטרטור; בגרמניה ניצח על התזמורת הסימפונית של בוכום, תזמורת קאסל, תזמורת ברנדנבורג ובדרום אפריקה ניצח על התזמורת הפילהרמונית של יוהנסבורג. נועם צור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נועם צור, באתר MusicBrainz (באנגלית) נועם צור, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו נועם צור - באתר ארטפרו- ניהול וייצוג אמנים
סאביקאס

אגוסטין קאסטיון קאמפוס (בספרדית: Agustín Castellón Campos, ‏18 במרץ 1912, פמפלונה – 14 באפריל 1990, ניו יורק), שנודע בעיקר בכינויו סאביקאס (Sabicas), היה אחד מגדולי נגני גיטרת הפלמנקו בעולם, ונחשב למי שהביא לפריצת הפלמנקו אל מעבר לגבולות ספרד והעולם הלטיני. סאביקאס נולד להורים ממוצא צועני והחל לנגן כבר בהיותו בן 5, כשהוא לומד בעיקר לבדו. בגיל זה הצמידה לו אמו את הכינוי "Sabicas". כשגדל, למד והושפע רבות מדודו המפורסם, גיטריסט הפלמנקו רמון מונטויה (Ramón Montoya), וכן משיתופי פעולה רבים עם נגנים וזמרים ידועים מאותה התקופה. עוד בטרם מלאו לו עשרים הוא הוכר כפנומן, כשהופיע בתיאטרון אל-דוראדו במדריד כנגן מלווה של זמרת מפורסמת. ב- 1936, עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד, יצא סאביקאס למסע הופעות במקסיקו עם הזמרת והרקדנית כרמן אמאיה (Carmen Amaya), משם המשיך להופעות בארצות הברית, ולבסוף השתקע בניו יורק, שם גם נפטר. הוא לא שב לספרד עד 1967, וגם אז לזמן קצר בלבד. סאביקאס נחשב לפורץ דרך בעולם הפלמנקו, ולמי שגילה את הפלמנקו לעולם הרחב, למרות שחי בתקופתם של ענקי פלמנקו כגון מונטויה, ניניו ריקארדו (Niño Ricardo) ועוד. סגנונות הנגינה המיוחדים שפיתח, בשילוב עם יכולות טכניות נדירות וביצועים מרהיבים, גרמו לתחום הנגינה בגיטרת הפלמנקו – שנחשב עד אז כמיועד לליווי זמרים ורקדנים בלבד – להפוך למרכזי בזכות עצמו. הופעותיו הרבות כנגן סולו כבשו את ההמון והפיצו את מוזיקת הפלמנקו בקרב שכבות רחבות בקהל, מעבר לתחום הצר של מביני הדבר. זאת למרות סגנון הופעתו הצנוע וחסר המחוות - רוב הזמן היה יושב חנוט בחליפה, כמעט ללא תנועה, לחיו הימנית צמודה אל הגיטרה ורק אצבעותיו נעות. סאביקאס תרם רבות להפיכת מוזיקת הפלמנקו לחלק מעולם המוזיקה העולמית, ובכך איפשר שילובים (פיוז'ן) בינה לבין סגנונות מוזיקליים אחרים כגון רוק וג'אז, שילובים שהפכו מאוחר יותר להיות חלק בלתי נפרד מעולם הפלמנקו עצמו. בין הנגנים הרבים שהושפעו ממנו ניתן למנות את טומטיטו (Tomatito), חרארדו נונייז (Gerardo Nuñez), ויסנטה אמיגו (Vicente Amigo) וכמובן את גדול נגני הפלמנקו בדור שאחרי סאביקאס, פאקו דה לוסיה. דה לוסיה אף אמר כי לאחר ששמע את סאביקאס הבין כי הגיטרה מסוגלת להרבה יותר ממה שחשב, הן בצליל והן במהירות הנגינה. סאביקאס אף יעץ לו, לדבריו, להפסיק לחקות את הפאלסטות (Falsetas – קטעים מלודיים) של ניניו ריקארדו וליצור כאלו משלו. Flamenco on fire Fiesta flamenca Queen of the gypsies (עם כרמן אמאיה) Flamenco! (עם כרמן אמאיה) Flamenco puro Flamenco styles on two guitars (עם מריו אסקודרו) The fantastic guitars of Sabicas and Escudero Recital de guitarra flamenca (אלבום משולש) Fantastic guitars (עם מריו אסקודרו) From the Pampas to the Rio Grande (עם מריו אסקודרו) Festival gitana ("עם ה"טריאנרוס) Sabicas" (אלבום משולש) El rey del flamenco Soul of flamenco Flamenco reflections Rock encounter (עם ג'ו בק) Flamenco fantasy Flaming flamenco guitar Flamenco virtuoso Nueva York / Granada (עם אנריקו מורנטה) Sixteen immortal performances Solo flamenco El duende de la guitarra flamenca The art of the guitar Tres guitarras tiene Sabicas Flamenco histórico מדיה וקבצים בנושא סאביקאס בוויקישיתוף סאביקאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סאביקאס, באתר ספוטיפיי סאביקאס, באתר AllMusic (באנגלית) סאביקאס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סאביקאס, באתר Discogs (באנגלית) הקטנה ושיבוש קל של המילה Habas – שעועיות - בספרדית, עקב תקרית משעשעת בה אכל הילד אגוסטין את כל השעועית שנקנתה אותו יום... מצוטט באתר Memoria de Paco
סליל טסלה

סליל טסלה הוא שנאי תהודה המשמש ליצירת זרם חילופין חזק במתח חשמלי גבוה. הסליל הומצא בשנת 1891 על ידי ניקולה טסלה. הפעולה של סליל טסלה מבוססת על תופעת התהודה באלקטרוניקה. כאשר זרם חשמלי עובר דרך סליל השראה, הוא גורם לשדה מגנטי להיווצר בסליל, ולפי חוק לנץ ייווצר כוח אלקטרו מניע בכיוון שיתנגד לשינוי השטף המגנטי. הזרם לא יגדל מיד אלא באופן מעריכי, וזמן הגידול האופייני תלוי בהשראות הסליל: עבור השראות בסדר גודל של מיקרו-הנרי זמן הגידול האופייני יהיה כמה אלפיות השנייה, ועבור השראות של כמה מיליהנרי זמן הגידול האופייני יהיה בסדר גודל של שניות. תהליך דומה קורה כאשר הזרם לסליל נפסק - הוא דועך באופן מעריכי עם אותו זמן דעיכה אופייני. במעגל RC, קבל מתנהג בצורה דומה לסליל, אלא שכאן לא מדובר בהשראה אלקטרומגנטית אלא בטעינת לוחות הקבל במטען חשמלי, תהליך שאורך זמן אופייני שתלוי בקיבול שלו. במעגל RLC - מעגל שמכיל גם קבל וגם סליל - מתרחשת תופעה ייחודית. הזרם שפורק את הקבל טוען את הסליל בשטף מגנטי, ולאחר מכן נפרק הסליל מהשטף המגנטי וטוען את הקבל, וחוזר חלילה. זהו למעשה מתנד הרמוני והתדירות הטבעית שלו תלויה בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. ככל שאלו בעלי ערכים נמוכים יותר קצב שינוי הזרם מהיר יותר. כאשר מוזן למעגל זרם חילופין בתדירות הטבעית של המעגל, הוא מוגבר מאוד - ולתופעה זו קוראים תהודה. בסליל טסלה יש צורך ליצור תדירות גבוהה מאוד - כ-2 מיליון הרץ, וכתוצאה מכך נעשה שימוש בסליל שבו כ-1,000 כריכות שנותן השראות של כמה מיקרוהנרי, וקבל גדול בצורת טורוס (הנראה בתמונה על ראש סליל הטסלה), בעל קיבול של כמה מיקרופאראד. תדירות התהודה מגיעה לכ-2 מיליון הרץ. לסליל הטסלה מחובר מקור מתח ראשוני של 10,000 וולט (10 קילו-וולט, ק"ו). מתח זה הוא לרוב מתח בזרם ישר, ועל מנת ליצור זרם חילופין קוטמים את המעגל החשמלי הראשוני, כך שייווצר רווח בחיווט של כסנטימטר אחד בתוספת קבל וסליל. הקבל נטען למתח של כ-10 ק"ו, וכאשר השדה החשמלי מספיק חזק הוא מיינן את האוויר שבמרווח באורך הסנטימטר, וכך יוצר פריצה חשמלית באוויר. הזרם עובר באוויר במשך כמה מילישניות, והתהליך חוזר על עצמו כך שהזרם יוצא בפעימות בזמן מחזור שתלוי בגודל מרווח האוויר, בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. מתח פועם זה מושרה על הסליל של 1,000 הכריכות וכך מתח של 10 ק"ו הופך למתח גבוה יותר של 10,000 ק"ו. בסדרת משחקי המחשב Command & Conquer: Red Alert ישנם טנקים, חיילים, ומתקני טסלה היוצרים הבזק חשמלי בהתקרב דמות אויב. בסרטו של כריסטופר נולאן "יוקרה" (2006), המבוסס על ספרו הבדיוני של כריסטופר פריסט בעל אותו השם, סליל טסלה מוצג כמכונה שמשכפלת עצמים. את דמותו של טסלה שיחק בסרט הקולנוע, הזמר־אמן דייוויד בואי. מדיה וקבצים בנושא סליל טסלה בוויקישיתוף ד"ר אבי סאייג, שדון הברקים של טסלה, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 21 במרץ 2019
שכבת השיחה של מודל ה-OSI

שכבת השיחה (session) אחראית על יצירת, ניהול, וסגירת שיחות בין התוכניות הפועלות בשני קצוות (nodes) של רשת מחשבים. היא משמשת את שכבת הייצוג ומשתמשת בשכבת התעבורה על מנת להעביר נתונים על גבי הרשת והיא השכבה החמישית במודל ה-OSI. השיחות הללו, שעל שמן נקראת השכבה הם כל התקשרות בין שני מחשבים, נוצרת על ידי אחת משתי השכבות העליונות של מודל ה-OSI. לדוגמה, כאשר משתמש מבקש דף אינטרנט - נפתח תהליך, השרת מחזיר את דף האינטרנט המבוקש - והתהליך נסגר. שכבת השיחה מחלקת את השיחות לשני סוגים: שני כיוונים במקביל (Two way simultaneous) בשיחות אלו שני הצדדים יכולים לשלוח מידע במקביל, וכל אחד מהם יטפל במידע כאשר הוא מגיע אליו. שני כיוונים לחלופין (Two way alternate) בשיחות אלו בכל רגע נתון יש צד אחד ששולח נתונים וצד אחד שמקבל אותם. כדי לנהל את המערכת הזו מועבר "אסימון" (token) בין הצדדים, מי שהאסימון אצלו רשאי להעביר נתונים, וכשהוא מסיים, האסימון מועבר בחזרה אל הצד השני, כדי שהוא יוכל להעביר נתונים. ASP, PPTP, SSH, NFS, RPC, SSL מונחים ברשת מחשבים אתר האינטרנט הרשמי של שכבת השיחה של מודל ה-OSI (באנגלית)
עיבל (ספר)

"עיבל" הוא רומן הביכורים של הקולנוען, הסופר והמרצה אברהם הפנר, אשר יצא לאור בהוצאת מסדה בשנת 1969. הרומן משלב בתוכו מוטיבים פילוסופיים, אך נושאיו המרכזיים הם נפשו של האדם וההתמודדות עם דיכאון. הספר לא ראה אור בהוצאה מחודשת ולא ניתן לקנותו ברשתות הספרים. הספר מגולל את מסעו של עיבל, צעיר ישראלי, ביוון. העלילה מתחילה כאשר עיבל מגיע באחד ממסעותיו לכפר קטן, ובו הוא מתאקלם ויוצר קשר עם התושבים המקומיים: ניטיר - צעירה יפה שמקבלת את פניו עם בואו, מזמינה אותו לביתה ומארחת אותו. דאנה - כומר העיר, שמאמין בדת ייחודית הסוגדת לאלת ה"אין", ושאיתו נסחף עיבל בשיחות פילוסופיות על דת ומהות. קללינד - אישה מסתורית ושקטה, שגרה לבדה וסובלת ממחלת לב שאינה מאפשרת לה להתאמץ, ובנארה - איש אילם ומוזר, שנמצא תמיד בסביבתו של עיבל אך אינו מדבר. לאורך הספר עיבל הולך ומשתלב בקהילה של העיירה הקטנה ביוון. הוא מתאהב בניטיר, מתיידד עם קללינד ועם הכומר דאנה, ויוצר איתם קשרי חברות אמיצים. לאורך כל הסיפור מהרהר עיבל בהתאבדות, ואף מנסה להתאבד מספר פעמים. בסוף הספר מצליח עיבל, אחרי מאמצים רבים, למות. כרומן ביכוריו של הפנר, בספר זה התגבש והתפתח סגנון הכתיבה הספרותי שייחד אותו בהמשך דרכו כסופר. הכתיבה מרוכזת ותמציתית, סגנונה חופשי ואסוציאטיבי, והיא מכילה רבדים רבים. ספר זה היה בשעתו לספר פולחן. הספר "עיבל", באתר "סימניה" אדיר כהן, רומן מרגיז ומעורר, דבר, ביקורת על הספר 'עיבל', 2 במאי 1969
טטיאנה קוצ'מבובה

טטיאנה קוצ'מבובה (בצ'כית: Taťána Kocembová; נולדה ב-2 במאי 1962) היא אתלטית עבר מצ'כוסלובקיה, בעלת 2 מדליות כסף מאליפות העולם בעלת התוצאה החמישית בטיבה בעולם בריצת 400 מטר בכל הזמנים. עמדה בצילה של בת ארצה שיאנית העולם ירמילה קרטוכווילובה. קוצ'מבובה נולדה באוסטרבה. באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 1979 זכתה קוצ'מבובה במקום השמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 54.02 שניות. [1] באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במילאנו, איטליה במרץ 1982 זכתה קוצ'מבובה במקום הרביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.62 שניות, המנצחת הייתה בת ארצה קרטוכווילובהשקבעה שיא עולם חדש (49.59 שניות, שיא העולם הנוכחי). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1982 זכתה קוצ'מבובה בשתי מדליות. מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.55 שניות, אחרי מריטה קוך ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (48.16 שניות) וקרטוכווילובה (48.85 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:22.17 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (3:19.05 דקות) ולפני ברית המועצות (3:22.79 דקות). באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 48.59 שניות, שוב אחרי קרטוכווילובה שקבעה שיא עולם חדש (47.99 שניות) ולפני מריה פיניגינה מברית המועצות (49.19 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.32 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:19.73 דקות) וברית המועצות (3:21.16 דקות). בתחרות אתלטיקה באולם שנערכה בווינה, אוסטריה בתחילת פברואר 1984 קבעה קוצ'מבובה בריצת 400 מטר שיא אישי של 49.76 שניות. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג שוודיה אותה שנה זכתה קוצ'מבובה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.97 שניות. עקב החרם שהטילו מדינות הגוש המזרחי (ברית ורשה) על אולימפיאדת לוס אנג'לס, נמנע מקוצ'מבובה להשתתף. 4 ימים לאחר המשחקים האולימפיים היא השתתפה בתחרות בפראג בריצת 400 מטר וקבעה את תוצאת השנה בעולם של 48.73 שניות, תוצאה שהייתה מקנה לה מדליית זהב. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד ספרד בשנת 1986 סיימה קוצ'מבובה במקום הרביעי בריצת 400 מטר. באליפות אירופה אתלטיקה שנערכה בשטוטגרט מערב גרמניה אותה שנה סיימה קוצ'מבובה במקום השישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.50 שניות, המנצחת הייתה קוך (48.22 שניות). אצטדיון פתוח ריצת 100 מטר: 11.31 שניות (1983) ריצת 200 מטר: 22.47 שניות (1984) ריצת 400 מטר: 48.59 שניות (1983) אולם סגור ריצת 200 מטר: 22.96 שניות (1984) ריצת 400 מטר: 49.76 שניות (1984) טטיאנה קוצ'מבובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית טטיאנה קוצ'מבובה, באתר Track and Field (נשים) sports123.com (אורכב 03.06.2020 בארכיון Wayback Machine) sports123.com (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) 1982 European Athletics Championships 1983 World Championships in Athletics 1984 European Athletics Indoor Championships
טוני קארון

טוני קארון (באנגלית: Tony Karon) הוא עיתונאי אמריקאי ממוצא יהודי דרום אפריקאי. נולד בקייפטאון ולמד באוניברסיטת קייפטאון היסטוריה כלכלית. בנעוריו היה פעיל בתנועת הבונים דרור. בין השנים 1987 ל-1990 היה עורך המגזין New Era שמתח ביקורת על משטר האפרטהייד ולכן נסגר תדירות והיה פעיל נגד המשטר. אחר כך שימש ככתב ועורך בעיתונים Cape Times וב-Mail & Guardian. בשנת 1993 עבר לניו יורק ומאז מתגורר בעיר עם אשתו ובנו. הוא שימש כעורך של Foxnews.com, אתר האינטרנט של פוקס ניוז וככתב של המגזין Time Out. בשנת 1997 הצטרף ככתב לעניינים בינלאומיים באתר האינטרנט של הטיים מגזין וכיום משמש כעורך בכיר באתר וכותב מדי פעם טורים וכתבות. כמו כן מתראיין מדי פעם ברשתות פוקס ניוז, CNN וב-MSNBC. ב 2013 הועסק כמפיק בכיר בערוץ הדיגיטל של אל-ג'זירה, AJ+. טוני קארון הוא מבקר חריף של מדינת ישראל ומתנגד לציונות. במאמר דעה שפרסם באוקטובר 2010 בבלוג שלו (ואשר ראה אור גם באתרי חדשות נוספים), קארון מתנגד לעצם קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית וטוען כי "לנתניהו אין מנדט של העם היהודי לטעון כי מדינת ישראל היא הבית הלאומי של היהודים בעולם. יהודים רבים כמוני מתנגדים לכך". אתר האינטרנט הרשמי של טוני קארון ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסידות משכנות הרועים

המונח "משכנות הרועים" מפנה לכאן. לערך העוסק במאחז בשם זה, ראו מאחז הבלאדים. משכנות הרועים הוא שמה של קהילה חסידית- שמונה כ-400 משפחות[דרוש מקור], ומרכזה בשכונת מאה שערים בירושלים. בראשותה עומד האדמו"ר רבי חיים רבינוביץ. הקהילה הוקמה בסביבות שנת תש"מ בבית הכנסת שהיה שייך לחסידות ויז'ניץ בבתי מילנר (על יד קריית שומרי אמונים). בהמשך עברו למשכנם הנוכחי בבית הכנסת "קהל יראים" (לשעבר "מארמרושע שוהל") במאה שערים, שהשתייך קודם לכן לנטורי קרתא. ראש הקהילה היה האדמור רבי בנימין רבינוביץ, בן אחר בן ליהודי הקדוש מפשיסחה, ודיין בבד"ץ העדה החרדית. לאחר פטירתו הוכתר בנו רבי חיים באופן רשמי כאדמו"ר של החסידות. אחיו של רבי חיים הוכתרו אף הם לאדמו"רים, רבי עקיבא לאדמו"ר מפוריסוב (נפטר בכ' אב התשפ"ד) ורבי מאיר שלום לאדמו"ר מקאלשין. שמה של החסידות מבוסס על הפסוק ”אִם־לֹ֤א תֵֽדְעִי֙ לָ֔ךְ הַיָּפָ֖ה בַּנָּשִׁ֑ים צְֽאִי־לָ֞ךְ בְּעִקְבֵ֣י הַצֹּ֗אן וּרְעִי֙ אֶת־גְּדִיֹּתַ֔יִךְ עַ֖ל מִשְׁכְּנ֥וֹת הָרֹעִֽים” (מגילת שיר השירים, פרק א', פסוק ח'). שני האדמו"רים היו חסידי בויאן ורבים ממנהגיה מבוססים על חסידות זו. מלבד מרכזה של החסידות יש לה שלושה בתי כנסיות ברמת בית שמש, ואחד בקריית יואל שבארצות הברית, שבו הרב היה בנו של האדמו"ר, הרב שאול יצחק, עד לפטירתו. הפוסק של החסידות הוא הרב יהושע אשר כהנא, נכדו של הרב בנימין רבינוביץ (בן חתנו רבי אלימלך מספינקא) וחתנו של הרב מנחם מונדרר. מדיה וקבצים בנושא חסידות משכנות הרועים בוויקישיתוף בן הרבי ולוחם הטכנולוגיה נפטר מהמחלה, באתר בחדרי חרדים, 3 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא חסידות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.