laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אום

אוֹם (ברבים אוּמים, בסלנג גם: מוטרה, מגרמנית) היא התקן עם תבריג פנימי המשמש לחיבור והידוק חלקים באמצעות בורג או כל אמצעי אחר הכולל תבריג חיצוני. הרכיבים המהודקים על ידי אום מוחזקים בכוח החיכוך שבין התבריג של האום לתבריג השני, תוך דפורמציה קלה של התבריגים הנובעת מהכוח שהושקע בהידוק ושמוחזר מהחלקים המהודקים. המילה העברית "אום" היא חידושו של חיים נחמן ביאליק בהשראת המילה הגרמנית Schraubenmutter (אֵם הבורג). אומים עשויות מגוש מתכתי הכולל חור ובו תבריג פנימי. הצורה הנפוצה ביותר לאומים היא משושה, אך קיים מגוון רחב של צורות בהתאם לייעוד של האומים. לצורת המשושה הנפוצה יתרונות ניכרים - גישה לסיבוב על ידי מגוון רחב של כלים ומזוויות שונות, ועמידות בפני שחיקה ביחס ליכולת גבוהה לעמוד במומנט הסיבוב. לאומים מנעד רחב של גדלים - החל באומים בסדרי גודל של מילימטרים (במנגנוני שעונים למשל) ועד אומים בקוטר של מעל מטר, המשמשות לחיבור מבנים. לאומים המשמשות ליישומים הנדסיים מומנט הידוק מוגדר על מנת למנוע שבירת האום או שחיקה של התבריג. לשימוש באומים נלווים לעיתים אביזרי עזר. בין האביזרים הנפוצים דיסקית שטוחה המפזרת את הלחץ שמפעיל האום על פני שטח רחב יותר של הרכיב המהודק ומונעת בכך את שחיקתו, דיסקית קפיצית המגבירה את הלחץ האנכי על האום ובכך מגבירה את החיכוך על התבריג ומונעת את פתיחתו. שימוש באביזרים אלו נפוץ במיוחד בחיבורים באמצעות אומים של חלקים הנתונים לתנועה או לטילטול, העלולים לשחרר את האומים כתוצאה מהתנודות. אביזרי אבטחה נוספים לאומים הם פינים, דיסקיות משוננות, ועוד. אום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אילן טרואן

אילן טרואן (באנגלית: Ilan S. Troen) (נולד ב- 15 בספטמבר 1940) הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובאוניברסיטת ברנדייס. טרואן נולד וגדל בארצות הברית בעיר בוסטון והתחנך במוסדות יהודיים וכלליים. סיים תואר ראשון בשנת 1963 באוניברסיטת ברנדייס ואת הדוקטורט קיבל מאוניברסיטת שיקגו. לימד באוניברסיטת מיזורי ובאוניברסיטת פרינסטון, לפני שעלה לארץ בשנת 1975 והצטרף לסגל המחלקה לתולדות עם ישראל באוניברסיטת בן-גוריון, שם עמד בראש קתדרת לופין להיסטוריה מודרנית. כמו כן כיהן כדִּקָאן הפקולטה למדעי הרוח והחברה. בין השנים 1983 ל־1987 עמד בראש מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות בשדה בוקר. פרופ' טרואן הוא המייסד והמנהל הראשון של קרן עמיתי קרייטמן המעניקה מלגות לבעלי תואר דוקטור שסיימו את עבודת הדוקטורט שלהם בהצטיינות ומעוניינים לבצע השתלמות בתר-דוקטורית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וכן העורך המייסד של כתב העת הרב תחומי Israel Studies העוסק בנושאי ההיסטוריה, החברה, הפוליטיקה והתרבות של מדינת ישראל. כתב העת נוסד בשנת 1996 והוא יוצא לאור על ידי מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות באוניברסיטת בן-גוריון ועל ידי מרכז שוסטרמן ללימודי ישראל באוניברסיטת ברנדייס בארצות הברית. בשנת 2007 פרש לגמלאות מאוניברסית בן-גוריון וייסד את מרכז שוסטרמן לחקר ישראל באוניברסיטת ברנדייס בארצות הברית, שם החזיק בקתדרת סטרול ללימודי ישראל עד פרישתו בשנת 2017. בין פעילותיו בתקופה זו ניתן למנות את הקמת בית ספר ללימודי ישראל, תוכנית המכשירה אנשי אקדמיה מרחבי העולם ללמד על ישראל. בין השנים 2015–2017 כיהן כנשיא האגודה ללימודי ישראל. פרופ' טרואן הוא גם חוקר-עמית במרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות באוניברסיטת אוקספורד ובמרכז ירושלמי לענייני ציבור ומדינה. נשוי לקרול (רחל), אב לשישה ילדים. מתגורר בעומר. בתו שחר מתיאס ובן זוגה שלומי מתיאס נרצחו בקיבוצם חולית במלחמת חרבות ברזל ב-7 באוקטובר 2023. אילן טרואן הוא המחבר והעורך של ספרים ומאמרים רבים בנושאי ההיסטוריה של החברה הישראלית ויהודי העולם. בין ספריו ניתן למנות את: טרואן אילן ובנימין פינקוס (עורכים), סולידריות יהודית לאומית בעת החדשה, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, 1988. טרואן אילן ויעקב שמש, מבצע קדש ומערכת סואץ 1956: עיון מחדש, המרכז למורשת בן-גוריון, 1994. טרואן אילן, התחלות חדשות בתכנון הציוני בתקופת העלייה הגדולה: הרעיון של עיירות פיתוח בעשור הראשון למדינה בין עולים לוותיקים: ישראל בעלייה הגדולה 1953-1948, ירושלים: יד בן צבי, 1996. טרואן אילן, עיצוב ההתיישבות הציונית: דמיון ותכנון במבחן במציאות. הוצאת מכון בן-גוריון, 2013. Troen I, & J. Lassner (eds.), Jews and Arabs in Muslim Lands: Haunted by Pasts Real and Imagined, Rowman and Littlefield, 2007 Troen I, & N. Lucas (eds.), Israel: The first decade of Independence, Albany: State University of New York Press, 1995 Troen, I, Imagining Zion: Dreams, Designs, and Realities in a Century of Jewish Settlement, New Haven, Yale University Press, 2004 Troen, I, & D.Dash-Moore (eds.), Divergent Centers: Shaping Jewish Cultures in Israel and America, New Haven, Yale University Press, 2001. אילן טרואן (1940-), דף שער בספרייה הלאומית
ראדו אלדולסקו

ראדו אלדולסקו (ברומנית: Radu Aldulescu;‏ 17 בספטמבר 1922, פיטיאסקה, מחוז אילפוב - 19 במרץ 2006, ניס,צרפת) היה צ'לן רומני־איטלקי. אלדולסקו נולד ב -1922 בכפר פיטיאסקה־פאסריה (Piteasca-Pasărea), במחוז אילפוב שבחבל מונטניה ברומניה. הוא היה בן למשפחה בעלת מסורת מוזיקלית ארוכה. סבא רבא שלו היה אנגלוש דיניקו (1838–1905), נגן חליל פאן ממוצא צועני שחיבר את הגרסה הסופית של להיט הלאוטארים הרומנים "צ'וקרליה". סבתו, אחת מארבע בנותיו של אנגלוש דיניקו, הייתה מריה דיניקו שהתחתנה עם פטרה אלינסקו (1869–1947), מלחין ונגן חליל ממחוז מהדינץ שבחבל אולטניה. אימו של אלדולסקו, נטליה אלינסקו, הייתה אחת משתי בנותיהם. אחותה, אאוג'ניה אלינסקו, הייתה מורה לפיתוח קול באקדמיה למוזיקה בבוקרשט. בגיל שש התחיל ראדו אלדולסקו ללמוד נגינה בצ'לו אצל אחי סבתו, דימיטריה דיניקו (1868–1936) שלימד גם בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בבוקרשט. אלדולסקו למד גם הוא בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בעודו בן 12, עד שנת 1939. הוא סיים את לימודיו עם שלושה פרסי הצטיינות. בגיל 18 ניגן אלדולסקו בתזמורת האופרה של בוקרשט וב־1941 ניגן לראשונה בתזמורת הסימפונית של רדיו בוקרשט. בשנים 1950–1964 הופיע כסולן עם הפילהרמונית "ג'רוג'ה אנסקו" של בוקרשט. ב־1964 היה עוזרו של הצ'לן הקטלאני גספר קסאדו והופיע לראשונה בלונדון עם התזמורת הסימפונית של ה־BBC בקונצ'רטו של אנטונין דבוז'אק באותה שנה. אלדולסקו ניגן לעיתים קרובות מוזיקה קאמרית. הוא ניגן בין השאר בטריו עם הפסנתרן ולנטין גאורגיו ועם הכנר שטפאן גאורגיו. מאוחר יותר הוא ניגן בשלישיית "טריו דל'ארקי" באיטליה עם הכנר סלבטורה אקרדו ועם הוויולן לואיג'י אלברטו ביאנקי. אלדולסקו ואשתו היגרו בשנת 1969 לאיטליה ובשנת 1977 קיבלו את אזרחות איטלקית. אלדולסקו ניגן ברסיטלים למוזיקה קאמרית עם קרלו צקי והופיע כסולן עם תזמורות ומנצחים חשובים ברחבי העולם. אלדולסקו לימד בקונסרבטואר האירופי בפריז, באקדמיות למוזיקה בבזל, במאסטריכט, באקדמיה הבינלאומית למוזיקה על שם יהודי מנוחין בגסטאד (אחרי 1981), במרכז ללימודי מוזיקה בברצלונה ובקונסרבטוריון של פסקארה. עם תלמידיו נמנו: מרין קזאקו, שרבאן ניקיפור, צציליה ואן הוף, מרייט ואן דייק, ג'מה סרפנטי, אולף טישבירק ופאולו גאיו לימה. אלדולסקו הקליט אלבומים עם יצירות מאת היידן, ברהמס, צ'ייקובסקי, סן־סנס, דביסי, ג'ורג'ה אנסקו ומלחינים אחרים. הוא לימד כיתות אמן בארצות רבות וכיהן בחבר השופטים של תחרויות בינלאומיות – בין השאר, בתחרות הרביעית הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי בשנת 1970. בשנת 1985 יזם אלדולסקו כיתת אמן בקוסטה בראווה והתוודע למוזיקה ולמוזיקאים של קטלוניה. הוא הוציא אלבום עם יצירות של מלחינים קטלאנים, לואיס קלארט ביניהם. ראדו אלדולסקו היה נשוי לגלינה (גליה) ולזוג נולדה בת, רודיקה, שחיה בפריז. 1951 – אמן מצטיין של הרפובליקה העממית הרומנית. 1967 – פרס הרייט כהן לצ'לן הטוב ביותר של השנה. 1972 – אות מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית – בדרגת אביר־קצין. הפרס "סג'יטריו ד'אורו" (קשת הזהב) מטעם העיר רומא. הפרס "גונפלונה ד'אורו" לאמנויות הבמה. בפסטיבל למוזיקה במליאנו־סבינה מוענק פרס "ראדו אלדולסקו" שנוסד לזכרו. David Cummings International Who's Who of Music and Musicians 2000/2001 ראדו אלדולסקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) D.Cummings
פסגות לורנס

פסגות לורנס (באנגלית: Lawrence Peaks) הן קבוצת פסגות גבוהות, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. הפסגות מפרידות בין קרחון סיפרר, לבין ראשו של קרחון מרינר. שמן של הפסגות ניתן להן על ידי משלחת חקר קרחון מרינר מטעם משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1966–1967. הפסגות נקראות על שמו של ג'יי. אי. ס. לורנס (J.E.S.Lawrence), שהיה מפקד משלחת הסקר הגאולוגי. • Edmund Stump, The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains, PP 78 - 80 • Borg, S. G. and Stump, E, Paleozoic magmatism and associated tectonic problems of northern Victoria Land, Antarctica, Washington DC American Geophysical Union Geophysical Monograph Series, vol. 40, pp. 67–75, 1987. doi:10.1029/GM040p0067. • F. Ferraccioli, E. Armadillo, A. Zunino, E. Bozzo, S. Rocchi, P. Armienti, Magmatic and tectonic patterns over the Northern Victoria Land sector of the Transantarctic Mountains from new aeromagnetic imaging, Tectonophysics 478 (2009) 43–6 • C. J. Adams and P. F. Whitla, R. H. Findlay, B. F. Field, AGE OF THE BLACK PRINCE VOLCANICS IN THE CENTRAL ADMIRALTY MOUNTAINS AND POSSIBLY RELATED HYPABYSSAL ROCKS IN THE MILLEN RANGE, NORTHERN VICTORIA LAND, ANTARCTICA, Geological Investigations in Northern Victoria Land Antarctic Research Series, Volume 46, Pages 203-210 פסגות לורנס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגות לורנס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגות לורנס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור פסגות לורנס מחשבון מרחקים - המרחק מפסגות לורנס לאתרים סמוכים פסגות לורנס באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
סקוט פרנקלין

סקוט פרנקלין (באנגלית: Scott Franklin; נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-18 של מדינת פלורידה. בשנים 2021–2023 ייצג פרנקלין את מחוז הקונגרס ה-15. פרנקלין נולד בעיר תומאסטון שבג'ורג'יה, וגדל בלייקלנד שבפלורידה. בשנת 1986 השלים לימודי תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית, ובהמשך שירת בצי האמריקאי כטייס ימי. הוא הטיס מטוסים מסוג "Lockheed S-3 Viking" ממספר נושאות מטוסים ובמרוצת השנים הוצב בתפקידים מעבר לים. מאוחר יותר השלים פרנקלין לימודי תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה האווירונאוטית אמברי–רידל. כמו כן, הוא בוגר מכללת כוחות הגנה המשולבים של האוניברסיטה לביטחון לאומי. בסך הכל הסתכם שירותו בצי ארצות הברית ב-26 שנה: 14 שנה בתפקיד פעיל ותריסר השנים הנותרים בכוחות המילואים של הצי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 נקרא חזרה לתפקיד פעיל בפיקוד מרכז של ארצות הברית. לבסוף פרש באורח סופי בדרגת קומנדר. בשנת 2000 הצטרף פרנקלין לחברת הביטוח "Lanier Upshaw", ואחר כך נהיה למנהל הכללי של החברה. בשנת 2017 נבחר פרנקלין לנציב במועצת העיר של לייקלנד מטעם המחוז הדרום-מזרחי, והחליף בתפקיד את אדי ייטס הוותיק. כתוצאה מהתמודדותו לקונגרס האמריקאי נדרש פרנקלין להתפטר מתפקידו במועצת העיר. במרץ 2020 הודיע פרנקלין כי יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פלורידה מול נציג המחוז המכהן רוס ספאנו. הוא קרא תיגר על ספאנו בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית. ספאנו עמד בפני חקירה פדרלית בשל אי סדרים-פיננסיים. בפריימריז הרפובליקנים פרנקלין גבר על ספאנו ונבחר למועמד המפלגה בבחירות הכלליות. ביום הבחירות ניצח פרנקלין את אלן קון, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית עבר לייצג את מחוז הקונגרס ה-18, ואת ייצוג המחוז ה-15 תפסה עמיתתו הרפובליקנית לורל לי. מדיה וקבצים בנושא סקוט פרנקלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקוט פרנקלין לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) סקוט פרנקלין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מריסה שולץ, Rep.-elect Scott Franklin, combat veteran, says too many Americans take freedom for granted, באתר פוקס ניוז, 15 בדצמבר 2020 (באנגלית) דייוויד ויגל, Rep. Spano, facing probe of possible 2018 campaign finance violations, is ousted in Florida GOP primary, באתר וושינגטון פוסט, 19 באוגוסט 2018 (באנגלית) מדיסון הול, גרייס פאנטה ואיניאנג צ'וי, RESULTS: Republican Scott Franklin is projected to win Florida's 15th Congressional District, באתר Business Insider‏, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית)
סירסי (DC קומיקס)

סירסי (באנגלית: Circe) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Wonder Woman #37 מספטמבר 1949, ונוצרה על ידי הכותב רוברט קניגר והמאייר הארי ג'. פיטר. דמותה מבוססת על קירקה מהמיתולוגיה היוונית, שכלאה את אודיסיאוס באודיסיאה של הומרוס. לפי סיפור המקור, סירסי היא מכשפה מרושעת ויפת-מראה בת אלפי שנים השומרת על מראה צעיר באמצעות שיקוי קסם. היא מקבלת כוחות קסם ומסוגלת להפוך גברים לבעלי חיים בהתאם לאישיותם. בשל פשעיה נגד בני התמותה, המלכה היפוליטה גירשה אותה למקום בשם סורקה, "אי כוכב בחלל החיצון, היכן שהיא לא תוכל לגרום נזק". בעקבות חזרתה לכדור הארץ, סירסי מנסה לחסל את וונדר וומן משום שלפי נבואתה של אורקל מימים קדומים, בתה של היפוליטה תהיה הדרך לתקן את מעשיה. בניגוד לאויבים השונים של וונדר וומן מתור הזהב, סירסי אינה מבקשת לכפר על עוונותיה כאשר מזימתה נכשלת, ובין השתיים מתפתחת טינה רבת-שנים. כפי שמתברר בחוברת Captain Marvel Adventures #66 של קפטן מארוול, אוגאר האלמותי העניק לסירסי אלמותיות לפני כשלושת אלפי שנים בעוד היא הייתה נסיכה יוונית בתקווה שהיא תינשא לו. אולם, מכיוון שהוא לא העניק לה נעורים נצחיים, היא הזדקנה ונהפכה למכוערת. לפיכך, היא חווה רגשות שנאה עבור גברים ששונאים את מראה והיא לומדת קסם כדי להפוך אותם לבעלי חיים. בכל תקופות הזמן בה הופיעה מחדש, מראה החיצוני היה שונה, לרבות שיערה. בתור הזהב היא הוצגה כזהובת שיער, בתור הכסף הוצגה כבעלת שיער עורב, בתור הארד היה זה שיער אדמוני, לאחר המשבר בעולמות האינסופיים בעלת שיער סגול ולאחר פלאשפוינט בעלת שיער אדום כדם וגוון עור חיוור. דמותה של סירסי מופיעה בסדרות האנימציה "ליגת הצדק ללא גבולות" בדיבובה של רייצ'ל יורק (בפרק This Little Piggy), וב"ליגת הצדק בפעולה" בדיבובה של לורה פוסט בפרק Luthor in Paradise. הדמות הופיעה גם במשחק הרשת "יקום DC אונליין" בדיבובה של מישל פורבס. דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוחמה מדברית

לוחמה מדברית (באנגלית: Desert Warfare) היא לוחמה בשטחים מדבריים, בהם במרבית הזמן האקלים הוא חם ויבש. אופי הלוחמה המדברית מעמיד אתגרים נוספים מעבר ללחימה עצמה, בהם התמודדות עם תנאי השטח, מזג האוויר וקושי בלוגיסטיקה ואספקה. לוחמה מדברית מאופיינת בתנאי שטח המקשים על מאמץ התמרון ומגבילים את העבירות, מחד, לצד שטחים פתוחים המסייעים לתנועה מהירה ולתמרון נרחב אך ניתנים לגילוי ומונעים תנועה בהסתר, מאידך. בנוסף תנאי אקלים המאופיינים בתנודות טמפרטורה וסופות חול מגבילים את הראות ומכבידים על הפעלתם ואחזקתם של הנשק והציוד. העדר מקורות מים ומקומות יישוב מצריך הצטיידות במלאי גדול של אספקה. שממת המדבר מחייבת השתלטות על אתרי מפתח להבטחת השליטה על משאבים חשובים (בעיקר מים נקיים) ועל היכולת לקיים את אספקת הצבא. העיקרון המנחה בניהול לוחמה מדברית מודרנית הוא להשמיד את האויב בטווח הרחוק ביותר. בדרך כלל, תמונות לוויין משמשות לאיסוף מודיעין אודות התנהלות כוח האויב. לאחר מכן נערכות תקיפות אוויריות ארוכות טווח כדי להשמיד כוחות אלה - כמו גם את תשתית התקשורת שלהם - כדי לשבש את מערכת הפיקוד והשליטה של האויב ולמנוע ממנו את יכולת התמרון. יחידות תמרון קרקעיות של שריון כבד וחי"ר ממוכן עוברות דרך או עוקפות עמדות אויב, באמצעות מערכות בקרת אש מתוחכמות להשמדת נכסי אויב בטווחים ארוכים במיוחד (עד 4 ק"מ במצב כינון ישיר). גם במדבר התקפה היא צורת הלחימה העיקרית. היא מכוונת להשמדת האויב ולתפיסת אתרים ושטחים חיוניים: צמתים, יישובים ומקורות מים. המרחבים הפתוחים, קשיי ההסוואה והפריסה הרחבה של מוצבי האויב, מכתיבים קצב התקפה גבוה בחזית רחבה ולעומק רב. קרב התקפה ייפתח על ידי מסע התקרבות, אשר בשל המרחקים הגדולים וקשיי ההסתר נחשב לקשה. למסע זה ינוצלו הלילות ותנאי ראות גרועים. ככלל ינועו הכוחות בצירים נפרדים, כאשר רוחב החזית ייקבע בהתאם לפריסת היעדים. התנועה במדבר מחייבת אבטחת אגפים ועורף יותר מאשר בתנאים רגילים. חלק מהכוח יוקצה למשימות איגוף ותפיסת אתרים חיוניים בעורף האויב. לאחר ההבקעה יפתחו הכוחות בתמרונים בעומק מערך ההגנה לכיתור האויב והשמדתו. האבק הנוצר בעת התנועה ומסכי העשן יסייעו לביום איגופים ותמרונים אחרים לצורך הסחה. ניידות חיונית למלחמת מדבר מוצלחת ומיקום עמדות הטנקים חשוב יותר מהחזקה בשטח בפועל. המפתח להצלחה בלוחמה מדברית הוא ניידות. הטקטיקות ששימשו לניצחון על עיראק במלחמת המפרץ היו תנועות איגוף רחבות ומהירות דומות לאלה שבוצעו על ידי מונטגומרי ורומל במהלך המערכה במדבר המערבי. הדוקטרינה של כוחות הקואליציה שהתמקדה בשיפור הניידות סללה את הדרך לניצחון המוחץ. קרב ההגנה הוא פעולה זמנית גם בלוחמת מדבר במהלכו נערכים הכוחות מחדש ולאחר מכן עוברים להתקפה. ההגנה במדבר תושתת על ההיאחזות בצמתים, מעברים ומתקנים חיוניים. פשיטות בעומק האויב לצורך השמדת מתקנים חיוניים מאפשרות פעולה מהירה ומפתיעה. שטחי הכינוס יורחקו מהיעד יותר מהמקובל בתנאים רגילים בגלל תנאי תצפית טובים. המערכה במדבר המערבי קבוצת המדבר ארוכת הטווח לוחמת מדבר בצבא הסובייטי, צבי גולדמן, הוצאת מערכות מדריך שדה ללוחמה מדברית, צבא ארצות הברית (DESERT OPERATIONS (FMFM 7-27 מדיה וקבצים בנושא לוחמה מדברית בוויקישיתוף OXFORD university press, Desert Warfare, Encyclopedia.com, ‏אוקטובר 2020 (באנגלית) Department of the Army US Marine Corps, [https://armypubs.army.mil/epubs/DR_pubs/DR_a/pdf/web/fm90_3.pdf#page= DESERT OPERATIONS] (עמ' IV), armypubs, FM 90-3/FMFM 7-27, ‏24 לאוגוסט 1993 (באנגלית)
Treat People with Kindness

Treat People with Kindness (בעברית: להתייחס לאנשים באדיבות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האנגלי הארי סטיילס, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Fine Line. השיר יצא לאור ב-1 בינואר 2021, כסינגל השישי מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים ארסקין וקולומביה רקורדס. סטיילס קידם את הסינגל בסיבוב ההופעות העולמי שלו, Harry Styles: Live on Tour, תוך שימוש בסיסמה "TPWK", שהופיעה על הגיטרה שלו ועל מוצרי מרצ'נדייז של סיבוב ההופעות, בין היתר חולצות גאווה, שנמכרו במטרה לגייס כספים לארגון החינוך GLSEN. זה נתן לסטיילס את הרעיון לכתוב שיר שיכלול את הסיסמה "Treat People with Kindness", שהוא הרצועה האחת עשרה באלבום האולפן השני שלו, Fine Line. באוקטובר 2019, כרזות טיזר הכוללות את המשפט "Do you know who you are?" ואת ראשי התיבות "TPWK" הופיעו בלונדון, טוקיו, לוס אנג'לס, ניו יורק ובאוסטרליה, שמקשרים להארי וליציאת אלבומו החדש בשל אזכור המוטו שלו, "Treat People with Kindness". ב-23 בדצמבר 2020, אתר האינטרנט Vevo פרסם טיזר לקליפ. השיר יצא לאור ב-1 בינואר 2021, כסינגל השישי מתוך האלבום, לצד הקליפ שלו, בו משתתפת פיבי וולר-ברידג'. מידע על היצירה "Treat People with Kindness" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Treat People with Kindness" באתר SecondHandSongs הארי סטיילס, ג'ף באסקר, אילסי ג'ובר "Harry Styles, Phoebe Waller-Bridge Team for 'Treat People With Kindness' Video". Rolling Stone. 1 בינואר 2020. נבדק ב-1 בינואר 2020. The single appears on Styles’ sophomore studio album, 2019’s Fine Line. {{cite web}}: (עזרה) "What Does Harry Styles's 'TPWK' Stand For As His Second Album Approaches". Capital FM. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles is encouraging fans to Treat People with Kindness and support GLSEN for Pride month". Fuzzable. 6 ביוני 2018. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles Unveils the Track List for His Upcoming Album, Fine Line". W. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Buzz For Harry Styles' New Album Begins: See The Mysterious Poster". iHeartRadio. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles teases new music with cryptic 'Do You Know Who You Are?' posters". PopBuzz. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles premieres Treat People With Kindness video". Explica. 1 בינואר 2020. נבדק ב-2 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles and Phoebe Waller-Bridge dance up a storm in 'Treat People With Kindness' video". NME. 1 בינואר 2020. נבדק ב-2 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Harry Styles Wants To 'Treat People With Kindness' In New Music Video Starring Phoebe Waller-Bridge". ET Canada. 1 בינואר 2020. נבדק ב-2 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Harry Styles Chart History (Bubbling Under Hot 100), Billboard "BBC – Radio 2 Playlist". BBC Radio 2. 8 בינואר 2021. ארכיון מ-8 בינואר 2021. נבדק ב-8 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
זאפ (מחאה)

זאפ (באנגלית: Zap) הוא סוג של פעולה פוליטית ישירה אשר נכנסה לשימוש בשנות ה-70 בארצות הברית והפך לפופולרי על ידי קבוצת Gay Activists Alliance (אנ'). זאפ הייתה הפגנה רועשת בציבור שנועדה להביך דמות ציבורית או אדם מפורסם תוך הפניית תשומת הלב הציבורית לנושאים הקשורים לזכויות להט"ב. למרות שארגונים הומופיליים אמריקאיים נהגו לקיים הפגנות כבר מ-1959, הפגנות אלו נטו להיות מחוץ למקום שבו התרחש אירוע מסוים ונהגו להיות שקטות יחסית, אך לאחר מהומות סטונוול, אקטיביסטים להט"בים צעירים ורדיקליים יותר תמכו פחות בגישה המתונה של הדור המבוגר יותר. הזאפ התמקד בפוליטיקאים ודמויות ציבוריות אחרות ורבים עסקו בייצוגם של להט"בים במדיה. קבוצות אקטיביזם להט"בים העוסקים ב-HIV המשיכו להשתמש בטקטיקות מחאה המזכירות את הזאפ עד לשנות ה-90 והלאה. Bianco, David (1999). Gay Essentials: Facts For Your Queer Brain. Los Angeles, Alyson Books. ISBN 1-55583-508-2. Bronski, Michael (2011). A Queer History of the United States. Boston, Beacon Press. ISBN 978-0-8070-4439-1. Campbell, J. Louis (2007). Jack Nichols, Gay Pioneer: "Have You Heard My Message?". Haworth Press. ISBN 1-56023-653-1. Capsuto, Steven (2000). Alternate Channels: The Uncensored Story of Gay and Lesbian Images on Radio and Television. Ballantine Books. ISBN 0-345-41243-5. Carter, David (2005). Stonewall: The Riots That Sparked the Gay Revolution. Macmillan. ISBN 0-312-34269-1. Clendinen, Dudley (1999). Out for good : the struggle to build a gay rights movement in America. Simon & Schuster. ISBN 0-684-81091-3. Duberman, Martin (1993). Stonewall. Penguin Books. ISBN 0-525-93602-5. Eisenbach, David (2006). Gay Power: An American Revolution. Carroll & Graf Publishers. ISBN 0-7867-1633-9. Faderman, Lillian and Stuart Timmons (2006). Gay L.A.: A History of Sexual Outlaws, Power Politics, and Lipstick Lesbians. Basic Books. ISBN 0-465-02288-X. Gross, Larry P. (2001). Up from Invisibility: Lesbians, Gay Men, and the Media in America. Columbia University Press. ISBN 0-231-11952-6. Kenney, Moira (2001). Mapping Gay L.A.: The Intersection of Place and Politics. Temple University Press. ISBN 1-56639-884-3. Loughery, John (1998). The Other Side of Silence – Men's Lives and Gay Identities: A Twentieth-Century History. New York, Henry Holt and Company. ISBN 0-8050-3896-5. Miller, Neil (1995). Out of the Past: Gay and Lesbian History from 1869 to the Present. New York, Vintage Books. ISBN 0-09-957691-0. Teal, Donn (1971, reissued 1995). The Gay Militants: How Gay Liberation Began in America, 1969–1971. New York, St. Martin's Press. ISBN 0-312-11279-3 (1995 edition). Tropiano, Stephen (2002). The Prime Time Closet: A History of Gays and Lesbians on TV. New York, Applause Theatre and Cinema Books. ISBN 1-55783-557-8. ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון לודמן

קרחון לודמן (באנגלית: Ludeman Glacier) הוא קרחון עמק, ברכס חבר העמים, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 24 קילומטרים. הקרחון זורם לכיוון צפון דרך רכס חבר העמים, ונשפך אל חלקו המזרחי של קרחון בירדמור, 22 קילומטרים מצפון להר דונלדסון. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שמו של לוטננט קומנדר אמט אי. לודמן (Emmert E. Ludeman), מצי ארצות הברית, שהיה הקצין האחראי על מתקני התעופה של צי ארצות הברית (the Naval Air Facility), בתחנת מקמרדו בשנת 1958. קרחון לודמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון לודמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון לודמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון לודמן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון לודמן לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
שנות העופרת באיטליה

שנות העופרת (באיטלקית: Anni di piombo) היו תקופה של מהומה חברתית ופוליטית באיטליה שנמשכה מסוף שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-80, שאופיינה בהקצנה של השיח הפוליטי ובגל של פעולות טרור מצידם של השמאל הרדיקלי והימין הרדיקלי כאחד. שם התקופה מגיע מהמספר הרב של אירועי הירי שחלו בה, וכן מהסרט "זמני העופרת" בבימוי מרגרטה פון טרוטה, אשר תורגם לאיטלקית כ"שנות העופרת". הסרט מתאר תקופה דומה של טרור פוליטי רדיקלי, ומציג שתי חברות בסייעת הצבא האדום - ארגון שמאל קיצוני חמוש שפעל בגרמניה המערבית באותן שנים. נוהגים לסמן את תחילת שנות העופרת בשביתות הסתיו החם משנת 1969 עד שנת 1970; מותו של השוטר אנטוניו אנארומה ב־19 בנובמבר 1969; פיצוץ פיאצה פונטנה בדצמבר של אותה שנה, בה נהרגו 17 ובוצעו על ידי טרוריסטים ימניים במילאנו; והמוות שלאחר מכן באותו חודש של העובד האנרכיסט השמאלני ג'וזפה פינלי בעת שהותו במעצר המשטרה בחשד לפשע שלא ביצע. שנות העופרת והטרור הפוליטי באיטליה הסתיימו בשלהי שנות ה-80, כאשר מרבית חברי ארגוני הטרור נטשו את פעילותם או נעצרו על ידי המשטרה האיטלקית. שנות העופרת אינן מיוחדות רק לאיטליה. שנות ה-60 וה-70 ידעו פעילות פוליטית רדיקלית גם במדינות כגון גרמניה המערבית, צרפת וטורקיה. הבריגדות האדומות מדיה וקבצים בנושא שנות העופרת באיטליה בוויקישיתוף תיאור האירועים במהלך שנות העופרת (באנגלית) "Italy's history of terror" (באנגלית בריטית). 2004-01-06. נבדק ב-2021-10-08. גל שביתות מאיים על איטליה, הארץ, 19 באוקטובר 1969 גל שביתות פוקד את איטליה, למרחב, 18 בספטמבר 1969 פרובוקציות פשיסטיות באיטליה, דבר, 26 בדצמבר 1969 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.