שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש

שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש (אנגלית: The Long Dark Tea-Time of the Soul) הוא רומן בלשי מדע בדיוני הומוריסטי, אשר נכתב על ידי דאגלס אדמס בשנת 1988. זהו ספרו השני של אדמס המציג את דמותו של הבלש הפרטי ההוליסטי דירק ג'נטלי, והמשכו של "סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי". שמו של הספר מתבסס על ביטוי אשר הוזכר בספרו של אדמס "החיים, היקום וכל השאר", אך למעשה אין קשר ביניהם. הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל לוטם ויצא בהוצאת כתר. עלילות נוספות של דירק ג'נטלי מופיעות בספר סלמון הספק. קייט שכטר – בחורה אמריקאית, ישירה ומעשית המתגוררת בלונדון, ומתגעגעת מאוד לפיצה שמגיעה במשלוח. ג'אניס סמית, לשעבר פירס – מזכירתו לשעבר של דירק ג'נטלי, אשר עזבה את משרתה הלא רווחית, התחתנה עם טייס והחלה לעבוד בנמל התעופה הית'רו, בדלפק היציאה לאוסלו. בעקבות תאונה אשר הוגדרה אצבע אלוהים, שבמהלכה הדלפק שבו עבדה הוכה על ידי ברק, נחשבה מרת סמית' לנעדרת. דירק ג'נטלי – בלש פרטי הוליסטי, אשר דרך פעולתו היא מציאת ההקשרים בין הדברים. אסטרטגית הנהיגה שלו היא למצוא מכונית אשר נראית כיודעת לאן היא נוסעת, ולעקוב אחריה. ג'פרי אנסטי – מוזיקאי עשיר באמצע שנות השלושים לחייו, אשר כתב עם שני אנשים נוספים את השיר "ברזל מלובן", ונרצח בידי ענק שעיר וירוק עיניים החמוש בקלשון. תור – אל הרעם במיתולוגיה הנורדית. אודין – האל הבכיר במיתולוגיה הנורדית, מנהיג אלי האייסיר ומלך אסגארד, מקום מושבם של האלים. לאחר שלא הצליח להסתגל לחיים המודרניים, העדיף אודין להסוות את זהותו ולמכור את יכולותיו. בִּיש גד – גובלין ירוק-זית ונמוך קומה, עוזרו האישי של אודין. אלינה – עוזרת הבית של דירק ג'נטלי, אשר מנהלת איתו מאבק עיקש מי יפתח את המקרר קודם. רַלְף סְטֶנְדִישׁ – פסיכולוג יועץ ראשי, ואחד ממנהליו של בית החולים ווּדְסְהֶד. משרדו האישי נקי מכל קישוטים ואביזרים שהם. סָאלִי מִילְס – אחות בבית החולים המקומי, סקרנית וחוצפנית מתוך תחביב. הווארד בל – סופר חסר כישרון, בעל תדמית מסתורית, אשר ספריו מצליחים בעיקר בזכות שמו (אשר מופיע בין השאר על גבי מעטפה, אשר מוצא דירק בדירתו של מר אנסטי). הילו – נהגו של אודין. קלייב דרייקוט – עורך דין. ערך את חוזה המכירה עבור אודין. סינתיה דרייקוט – פרסומאית סנובית. עלילת הרומן, המתארת חקירה נוספת שעורך הבלש הפרטי ההוליסטי דירק ג'נטלי, מתפצלת לעלילות משנה ונעה בזמנים ובמקומות שונים. בנמל התעופה הית'רו שבלונדון, שוטטה קייט שכטר ברציף 2, בדרכה לקנות כרטיס טיסה לנורווגיה. דרכה מביתה שבלונדון הייתה רצופת מכשולים, ובהגיעה לבסוף לדלפק מסירת החפצים, היא מוצאת שם גבר גדול, בלונדיני ומשונה, לבוש בפרווה ומדבר במבטא נורדי. אדם זה התווכח עם הפקידה על כך שלא מאפשרים לו לטוס במחלקה ראשונה לאוסלו. כשהתברר שאין לאיש כרטיס טיסה ואף לא אמצעי תשלום כלשהו, מתנדבת קייט לשלם עבורו את מחיר כרטיס הטיסה ורושמת את פרטיה על דף. כאשר מתברר כי לאיש אין אפילו דרכון, קופאת הפקידה בתדהמה, ובעוד הוא מתחיל להתרגז, אוספת קייט את חפציה ומתרחקת מהמקום. רגעים ספורים לאחר מכן, בעודה קרובה ליציאה, רואה קייט את הדלפק כולו נורה דרך התקרה, עטוף בכדור של להבה כתומה. בחקירה שהתפתחת בעקבות הפיצוץ, שהרס חלקים נרחבים מרציף שניים, אולם איש לא נפצע בו קשה, פרט לפקידה הנחשבת לנעדרת, לא עלה שום הסבר הגיוני, והמקרה הוכתר כ"אצבע אלוהים". קייט, אשר איבדה את הכרתה, מגלה להפתעתה שהיא נמצאת בתוך עולם מלא בארגזי חפצים, כעשירית מתוכם מלאים בזכרונות מעברה – דבר שסייע לה להבין כי היא חולמת, אך למרבה תמהונה שאר הארגזים היו מלאים בפינגווינים. כששבה להכרתה, שני לילות לאחר הפיצוץ, מצאה את עצמה בחדר בבית חולים. כשהחלה לשוטט במחלקה, גילתה להפתעתה באחד החדרים את האיש המגודל, שוכב חסר הכרה על מיטה ולצידו פרווה כבדה מונחת על כיסא, מכונת קוקה-קולה לא תקינה זמנית ומקבת ישנה מונחת לצידה. לאחר ששמעה רשרוש, והבינה שמקורו מבחוץ, הפרידה קייט בין הווילונות ונדהמה למצוא עיט ענקי שמעגלים מקועקעים על כנפיו ההולם בזעם לחלון. בעודה ממהרת לצאת, התעלפה קייט, וחצי שעה לאחר מכן הוציאה דמות קטנה את האיש על מיטת הגלגלים, ואת מכונת הקוקה-קולה. חייו של הבלש ההוליסטי דירק ג'נטלי לא יכולים היו להיות מסובכים יותר. ג'אניס פירס, מזכירתו, עזבה אותו לאחר שלא שילם לה משכורת מזה זמן רב; אלינה, עוזרת הבית שלו, מסרבת לנקות את הבית ומנהלת איתו מאבק מתיש על פתיחת המקרר; חובותיו הולכים ומצטברים, וכשניסה לעסוק בקריאה בכף היד, לא די בכך שהיה צריך להתחזות לאישה, הוא אף לא קיבל תמורה עבור תחזיותיו, אשר התבררו כמדויקות להפליא. "לו רק היה לי לקוח...", נהג דירק להתפלל בכל בוקר, עד שלפתע קלט כי יום קודם לכן הגיע אליו לקוח אמריקני עשיר ומוזר, אשר דיבר על יצור מדובלל שאיש מלבדו אינו יכול לראות, שבע רגליים גובהו, עיניו ירוקות ובעל חרמש, שהציג לו חוזה כתוב בשפה בלתי ברורה ואיים על חייו. זמן קצר לאחר מכן נזכר דירק כי לקוחו, ג'פרי אנסטי, ביקש ממנו להיות נוכח בביתו שבשכונת היוקרה, בשעה שש ושלושים בבוקר. כשיצא לבסוף מביתו, בשעה 11:30 לערך, החל דירק לחשב מה יעשה בכסף אשר ירוויח, אך בהגיעו לשם, הופתע למצוא בחזית הבית שלוש ניידות משטרה החוסמות את הרחוב, שמע קטע משיר המתנגן מתוך המרתף, חוזר על עצמו כתקליט שרוט: "אל תחזיק אותו ביד, תחזיק אותו ביד, תח-", ובכניסה למרתף פגש את סמל ג'ילקס, שסיפר לו על מעטפה מלאת כסף המחכה לו. בהיכנסו לחדר, נדהם דירק למצוא את ג'פרי אנסטי יושב בנחת מול מערכת הסטריאו, כשראשו מונח באמצע התקליט אשר מסתובב על גבי הפטיפון, והסמל ג'ילקס הטיל עליו להסביר כיצד אדם אשר ישב בחדר נעול ומבוצר, יכול היה למות וככל הנראה – להתאבד. בעודו עומד בחצר, מנסה להיזכר בפרטים שמסר לו לקוחו ולהתגבר על רגשות האשם אשר מכים בו, מופרע דירק על ידי אישה הדורה ונאה שנראית כעובדת בתחום הפרסום, אשר שואלת אותו אם יש לו קשר לכל זה. לאחר שמצא דירק את מי להאשים, הוא רושם לאנשי המחלקה לזיהוי פלילי תאוריה כיצד יכול היה מר אנסטי להתאבד בסיוע כלי מטבח, מנורה וכיוצא באלה, לאחר שפסלו את האפשרות כי המנוח ניהל חוזה שטני עם ישות על טבעית וזהו למעשה התשלום. דירק לוקח את השכר אשר קיבל, ובעודו עולה במדרגות מבחין בקולות של שידורי טלוויזיה, אי שם בקומות העליונות. הוא מתחיל לשוטט בבית, ובחדר האמבטיה מגלה תקליט זהב התלוי על הקיר, ומעיד על מכירת חמש מאות אלף עותקים של תקליט בשם ברזל מלובן, ומזהה שאותו התקליט התנגן בפטיפון של מר אנסטי המנוח. כשניסה דירק להזיז מעט את התמונה שהייתה 'ישרה מדי', הבחין במעטפה שנפלה מאחורי התמונה, מודבקת בפיסות סלוטייפ רבות, ועליה שמות של אנשים רבים, מחוקים בקו, פרט לשמו של ג'פרי אנסטי. בתחתית המדרגות המובילים לעלית הגג שמע דירק את הטלוויזיה, וכשעלה במדרגות הבחין בחדר אמבטיה זעיר, אשר ממנו יוצא צינור השקיה המוביל לחדר הסמוך, המתגלה כחדר קטן ומבולגן, שבמרכזו יושב על כורסה נער מוזנח כבן 13, הצופה באדיקות בטלוויזיה ואינו מגיב לנוכחות דירק. כאשר דירק, בניסיון נואש למשוך את תשומת לב הנער, מכבה את הטלוויזיה, נוגח בו הנער, צורח מזעם ומתעלם מכאבי דירק שאפו נשבר, מדליק מחדש את הטלוויזיה, חוזר לבהות במסך ומעיר לדירק "היית יכול לחכות לפחות עד החדשות". כשהחלו חדשות הצהרים והנער החל לגלות עניין בנעשה מחוץ למרקע, הבחין דירק בתמונה של הפקידה הנעדרת, והופתע לגלות שזוהי מזכירתו לשעבר. בעודו תוהה איזה אל יכול להסתובב ברציף שניים של נמל התעופה הית'רו, אחרי שנאמר בחדשות שזו "אצבע אלוהים", חזר הנער, שהלך לחדר המקלחת, והתמקם שוב מול הטלוויזיה. כשירד במדרגות ונתקל שוב בסמל ג'ילקס, הסביר לו דירק שישנו עד בעליית הגג ובפיו מידע מעניין, אך כדאי קודם לכבות את הטלוויזיה. כשיצא דירק מהבית, צלל אליו עיט מן השמיים וכמעט הפיל אותו מהמדרכה. במשך כעשרים דקות לאחר מכן נשמעו קולות וצווחות מחרידות מהקומה העליונה של הבית, אמבולנס אסף את שרידי מר אנסטי וגם שוטר שפניו זבות דם, ועשרים דקות לאחר ששוטר גדול ומגושם הגיע ויצא משם אף הוא, לופת את אפו, הגיעה למקום מכונית משטרה וממנה יצא שוטר הנושא בידיו מכשיר טלוויזיה נייד. כשיצא מהבית הוביל אחריו נער צייתני בן שלוש עשרה, המאושר על הצעצוע החדש. כשהתרוקן הבית, הופיעה מאי שם דמות גדולה, שעירה וירוקת עין, אשר נופפה בחרמש שבידה לעבר אחד הרמקולים, טבלה אצבע ארוכה בשלולית הדם שנקוותה על לוח הפטיפון, סימנה קו על שוליו התחתונים של גיליון נייר עבה, ונעלמה. בבית חולים פרטי, הנקרא ווּדְסְהֶד, המנוהל בידי הפסיכולוג רַלְף סְטֶנְדִישׁ, מאושפזים חולים בעלי תסמינים אשר אינם ידועים בתחומי הפסיכולוגיה והפסיכיאטריה, אשר המכובד שבהם הוא אדם זקן בעל עין אחת, המכונה מר אוֹדְווִין, או ווֹדִין, והוא בעצם האל אודין, אשר נהנה מאוד משהייתו במקום בתנאים מפנקים הכוללים סדיני פשתן, ואינו מעוניין בהתרחשויות אשר יפריעו לשלוותו, בעיקר לא מצד אלים אחרים הכפופים לו. בשובה לביתה, מצאה קייט את הגבר הבלונדיני, שהיה האל הנורדי תור, מחכה לה וזקוק לעזרה ראשונה לאחר שהודבק לרצפת עץ והותקף על ידי עיט עוין. הזקן מוודסהד הוא אביו אודין, ולתור יש אליו טינה ארוכת שנים על כך שהוא מעניש אותו שוב ושוב על אובדן עשתונות. האיש הנמוך שהדביק אותו לרצפה הוא העוזר דמוי הגובלין של אודין, ביש גד. העיט עוזב אותם לאחר שתור שיגר לעברו את המקבת שלו שנעה במסלול מדויק, עושה את דרכו לבית דירק, ותוקף שוב ושוב את דירק כשהוא בוחן את המסמך שמצא בבית אנסטי. אף על פי שדירק אינו יכול לקרוא את שפת המסמך, עיצובו מבהיר לו שאין מדובר בחוזה, אלא בחשבון עבור שירותים שניתנו. דירק מגלה שחסרי הבית הישנים בתחנת הרכבת סנט פנקראס הם למעשה אלים שונים שמעמדם ירד בצורה דרסטית במהלך מאות השנים, עקב הצורך המופחת של בני התמותה בהם. הוא עוקב אחריהם לוולהאלה, שבה איתגר תור את אודין באסגארד, אך איחר להגיע (עם קייט). האתגר היה על מכירת כוחות אודין לזוג נשוי, עורך הדין בן התמותה קלייב דרייקוט ואשתו, מנהלת הפרסום סינתיה, שגם הם נכחו באסגארד. קלייב הסביר לדירק, שאודין לא הצליח לפרנס את עצמו בעולם המודרני, הציע לסינתיה שיופיע בטלוויזיה, היא הפנתה אותו לקלייב, והוא מכר לו את כוחותיו, כדי לממן את קבלתו לוודסהד, שבו יוכל לחיות בנוחות. הדרייקוטים בתורם מכרו מחדש חלקים מהכוח הזה לאנשים אחרים, אבל ביש גד הפך מעורב וחייב אותם על זמן השימוש בשירותיו. החשבון הועבר מקונה אחד למשנהו, הגיע לאנסטי, וביש גד הרג אותו באמצעות הענק נושא החרמש כשהגיע המועד האחרון לתשלום. כשהגיעו תור וקייט לאסגארד, כבר עזבו שאר האלים. תור נותר מול אודין, אחרי שלא הצליח להגיע אליו בטיסה לאוסלו. לפני האתגר באסגארד, איבד תור שליטה על כוחותיו, הפך מטוס פנטום לעיט שתקף את תור ואת דירק, הרס את דלפק הצ'ק-אין בהית'רו, הפך את דיילת הקרקע למכונת קוקה-קולה, והפך מנורת שולחן מחרסינה כחולה של קייט לחלתולה, כשאמר לקייט שהאנשים אינם מכירים בו כאל, אף על פי שהם אלה שיצרו אותו. תור ביטל את השינויים האלה כדי להוכיח שיש לו שליטה על מזגו, אבל מצא את עצמו אובד עצות איך ליישב את מחלוקתו עם אודין. לפי הצעת קייט, מתקבל אודין כמטופל בוודסהד למשך שארית חייו תמורת כל עזבונו, בלי להידרש לחוזה עם דרייקוט. הדרייקוטים נהרגים כאשר הפנטום המשוחזר פורץ מביתו של דירק ומתנגש במכוניתם, אחרי שטייסו הצליח לפלוט את מושבו בעוד מועד. מהמקרר הישן של דירק, שהושלך לרחוב (אחרי שהובא לביתו מקרר חדש) והגיע לוולהאלה, פרץ אל אשמה חדש, שיצר דירק אחרי שלא הצליח למנוע את מות אנסטי, ובלע את ביש גד ואת הענק ירוק העין. ציטוטים בוויקיציטוט: שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש נועה מנהיים, ספרי הפנטזיה הגדולים ביותר, באתר ynet, 9 באוגוסט 2001 שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש, באתר OCLC (באנגלית)