laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
UnionPay

UnionPay (בסינית: 银联; בפין-יין: Yínlián), ידוע גם כ-China UnionPay (בסינית: 中国银联; בפין-יין: Zhōngguó Yínlián) או על פי ראשי התיבות שלה CUP או UPI, היא תאגיד שירותים פיננסיים (אנ') שבסיסה בשאנגחאי, סין. התאגיד מספק כרטיסי בנק ושירותי בנק בסין היבשתית. China UnionPay, שנוסדה ב-26 במרץ 2002, שייכת לתעשיית כרטיסי הבנקאות של סין, הפועלת באישור הבנק העממי של סין (אנ') (PBOC). UnionPay היא גם רשת המאפשרת העברת כספים אלקטרונית, והרשת הבין-בנקאית היחידה בסין הפועלת בכל הכספומטים של כל הבנקים ברחבי המדינה. ניתן להשתמש בכרטיסי UnionPay ב-180 מדינות ואזורים ברחבי העולם. בשנת 2015 עקפה UnionPay את ויזה ומאסטרקארד בשווי הכולל של התשלומים שבוצעו על ידי לקוחות שונים בשירותיה, והפכה לתאגיד שירותי הבנק הגדולה בעולם עם זאת, רק 0.5% מהיקף התשלומים במסגרת שירותי הבנק מתרחשים מחוץ לסין. UnionPay מציעה שירותי תשלומים ניידים ומקוונים (אנ'). הבנק העממי של סין אישר את הקמתו של תאגיד China UnionPay ב-2002, וזמן קצר לאחר מכן, ב-26 במרץ 2002, התאגיד הושק בשאנגחאי. עובדי בנק סין לבניין שימשו כחברים הראשונים בתאגיד. עם זאת, הרעיון ליישום תאגיד סיני מאוחד לשירותים פיננסים היה קיים עוד מ-1993, עם הקמתו של "פרויקט כרטיס הזהב" בו תמך במוצהר המנהיג הסיני ג'יאנג דזה-מין. UnionPay נחשב לצאצא של הפרויקט הזה, אם כי היו ניסיונות רבים לאחד את השירותים הפיננסים השונים במדינה מאז שנות ה-90. מדיה וקבצים בנושא UnionPay בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של UnionPay (באנגלית) UnionPay, ברשת החברתית פייסבוק UnionPay, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Introduction_UnionPay International, www.unionpayintl.com UnionPay takes top spot from Visa in $22 trillion global cards market - RBR, Finextra Research, ‏22 ביולי 2016 (באנגלית) UnionPay offers secure and convenient payment service for Chinese students studying abroad, www.unionpayintl.com Remarks by Mr. Dai Xianglong, Governor of the PBCat the Opening Ceremony of China Unionpay, www.pbc.gov.cn The People's Bank of China--News, web.archive.org, ‏6 ביוני 2008
מלגת רוטשילד

מלגת רוטשילד לחוקרים צעירים מצטיינים היא מלגה שמעניקה יד הנדיב מאז שנת 1979 במטרה לסייע לחוקרים צעירים מצטיינים ובעלי פוטנציאל יוצא דופן להתקדם בתחום עיסוק המדעי. המלגות מוענקות בתחומי מדעי הטבע, המדעים המדויקים, במדעי החיים, במדעי הרוח והחברה ובחקר המוח, התודעה ושפה. מלגות רוטשילד מוענקות לבעלי תואר שלישי המעוניינים להמשיך ללימוד בתר-דוקטורט מחוץ לישראל. על פי אתר יד הנדיב: מרבית מקבלי המלגה השתלבו במוסדות אקדמיים בישראל, ביניהם זכו למעמד מוביל בתחומם וכמה מהם אף ממלאים תפקידי הנהגה אקדמיים בארץ. מועמדות למלגה מוגשת אך ורק באמצעות האוניברסיטאות בישראל. בכל אוניברסיטה נהוג תהליך מיון לבחירת המועמדים המוגשים לקרן יד הנדיב עד לבחירת הזוכים. המלגה מוענקת מדי שנה. מלגת אלון פרס רוטשילד אתר האינטרנט הרשמי של מלגת רוטשילד (באנגלית) מלגות רוטשילד, באתר יד הנדיב
עוגייה רטובה

עוגייה רטובה (באנגלית: Soggy biscuit; ידוע גם בשמות: ביסקוויט רטוב, אוקי קוקי, לירות על העוגייה, ג'יזקוויט, או גמירה על העוגייה) היא פעילות אוננות קבוצתית לגברים, שבה המשתתפים עומדים סביב ביסקוויט או עוגיה ומאוננים עד שגומרים עליה. האדם האחרון שעושה זאת חייב לאכול את העוגייה. בנוסף אם אחד המשתתפים לא מצליח לפגוע בעוגייה עם השפיכה שלו, הוא חייב לאכול אותה. המשחק משוחק על ידי מתבגרים, בעיקר בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. באוסטרליה המשחק ידוע גם בשם "סאו רטוב" על שם מותג הביסקוויטים הפופולרי במדינה, SAO. עוגייה רטובה אינה בהכרח קשורה להומוסקסואליות, מכיוון שהמשחק אינו דורש מגע מיני בין המשתתפים. הרעיון והפרקטיקה של המשחק תואמים את רוח החקירה המינית של המתבגרים במדינות אלה.
דוד אמאדו

הרב דוד אמאדו (1777 – 1832) היה דיין, פוסק, שליח ציבור, ראש ישיבה, דרשן ורבה של אזמיר. נולד לרבי יעקב אמאדו. למד אצל הרב חיים יאודה אליעזר. נתמנה בצעירותו לדיין וישב בהרכב עם הרב רפאל אשכנזי, והרב חיים יצחק אלגאזי. למד קבלה יחד עם הרב יוסף רפאל חזן (מחבר ספר חקרי לב), והאחרון העיד עליו כי היה בקי בחכמת האמת. עמד בראש ישיבת בית הלוי באזמיר, אותה ייסד הגביר יאושע שם טוב הלוי מורינו. בישיבה זו למדו גם בניו ונכדיו של רבי דוד. תיקן תקנות והנהגות רבות בעירו. היה דרשן ושליח ציבור כה דגול בק"ק גברת, עד שמעיד הרב אברהם פאלאג'י על זקנו היר"ח שהתאוה תמיד להשתתף בתפילה זו: ”ואני ידעתי כי רבינו הגדול מאור הגולה מרן זקני בעל גדולים חקרי לב זיע"א על הרוב היה מתאוה לילך לק"ק גברת כדי להתפלל עם הרב המלך דוד ז"ל שהוא הש"ץ ואמר דידענא בחיליה דיודע לכווין וקדוש הוא לאלוהיו”. היה בקשרי ידידות עם הרב יצחק ארדיט. היה מעניש את מי שלא היה מגיע לשמוע פרשת זכור ופרשת פרה. היה מזהיר את הממונים על הקנסות ואת השוטרים מטעמו להסתובב ברגלים בגנות ובפרדסים כדי לשמור שלא ישבו גברים ונשים יחד ויבואו לידי חטא. נשאל על ידי הרב חיים פלאג'י "שאלה בעניין קשה" בשנת התקפ"ה. חתם יחד עם הרבנים יצחק נאבארו ושמואל חכים על פסק האוסר לקרוא בספרי תנ"ך וספרי תהלים הנדפסים על ידי כת מסיונרים נוצרית וגזרו כי הם טעונים שריפה מן הדין. בשנת תק"ף הקדיש רבי דוד ספר תורה שכתב לקהילת קודש גברת, שם דרש לכבוד המאורע רבי רפאל אשכנזי. החבי"ף מעיד עליו: שמעתי מפה קדוש מורינו הרב המופלא כבוד מורינו הרב ר' דוד אמאדו, כי מרגלא בפומיה לומר שאם לא היה זקן ובעל יסורין, היה רוצה לילך לכל העיירות וכפרים אשר סביבותינו, כדי להורות להם את הדרך אשר ילכו בה ואת המעשה אשר יעשון — תורה וחיים לרבי חיים פאלאג'י, מערכת ד' רבי דוד עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנת תקנ"ג עזב אותה ועבר לחברון, ולאחר מכן שב לאזמיר מסיבה בלתי נודעה. נפטר בי"ג בכסלו תקצ"ב במהלך מגפה שפרצה באזמיר. הספידוהו רבי יאושע אברהם קריספין, רבי שלמה חכים, רבי חיים ביז'ה ועוד. בניו הם רבי יעקב אמאדו (מחבר ספר אמרי אמת), רבי חיים משה, ורבי אברהם, שנישא לבתו של הרב מאיר בן גבאי, בשנת ה'תק"ס. ציווה לאחר מותו לבניו שילמדו בכל סעודה ספר שולחן ערוך. העמיד תלמידים הרבה, ומהמפורסמים שבהם נמנים: הרב חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי, אב"ד חיפה. הרב חיים מאיר מזרחי, מחבר ספר בן הרמה. רבי חיים שונשול, מחבר ספר שמחה לאיש. תהלה לדוד (חלק א', חלק ב') - 74 דרשות על פי נושאים על שבת כלה שלפני חג השבועות, שבת הלבשה, שבת הגדול, שבת זכור, הספדים, בין השאר לרבי חיים אברהם אישטרושה, ועוד. עיני דוד - חידושים על הרמב"ם, לקוטי דינים, ליקוטים על התנ"ך והש"ס, ושו"ת. מדיה וקבצים בנושא דוד אמאדו בוויקישיתוף חכם דוד אמאדו, באתר "החכם היומי" רבי דוד אמאדו, תהלה לדוד חלק א', באתר היברובוקס רבי דוד אמאדו, תהלה לדוד חלק ב', באתר היברובוקס רבי דוד אמאדו, עיני דוד, באתר היברובוקס גישה מקוונת לספר עיני דוד באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה גישה מקוונת לספר תהלה לדוד (חלק א') באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה שמחת יאודה דף קע"ב רבי מאיר מזרחי, בן הרמה, הקדמת המחבר רבי אברהם פאלאג'י, ברך את אברהם, סדר ואתחנן דרוש ו' נר יצחק, חידושי רמב"ם דף ל' כף החיים פאלאג'י כד נד יפה ללב לרבי אברהם פאלאג'י, חלק ג סימן תקכט אות ח' שו"ת לב חיים סימן קי"ב שו"ת שמן המשחה סימן ו' מראה הגדול חלק ב' דרוש ה' לספר תורה ספר אברהם במחזה דרוש ו' להספד ספר כיסא שלמה דרוש ח' להספד חיים עד העולם דרוש ב' להספד בחתונה דרש הרב בכור יצחק נאבארו ונדפס דרוש זה בסוף ספרו פני מבין. כף החיים פאלאג'י סימן כד אות נד
פביאן פארנולה

פביאן סיי פארנולה (בצרפתית: Fabien Ceddy Farnolle; נולד ב-5 בפברואר 1985) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת השוער. פארנולה נולד בבורדו והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ 2005 חתם בויטוריה סטובל מליגת העל הפורטוגלית. בקיץ 2006 חזר לצרפת וחתם בקווילי-רואן, ממנה עבר ללורמון, ליבורן ולאחר מכן חזר לבורדו. בקיץ 2010 חתם בקלרמון פוט מהליגה השנייה בצרפת. בפברואר 2015 פארנולה חתם לשלוש עונות בדינמו בוקורשט מליגת העל הרומנית, במדיה שיחק רק משחק אחד. ביוני 2017 פארנולה חתם בייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית. בקיץ 2020 חתם בארזורומספור בה שיחק עד לסיום העונה. בצעירותו, פארנולה שיחק בנבחרת הנוער של צרפת. בשנת 2012 החליט לייצג את נבחרת בנין. ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד אתיופיה. מדיה וקבצים בנושא פביאן פארנולה בוויקישיתוף פביאן פארנולה, באתר Transfermarkt פביאן פארנולה, באתר Soccerway פביאן פארנולה, באתר WorldFootball.net פביאן פארנולה, באתר National Football Teams פביאן פארנולה, באתר FootballDatabase.eu
אולכסנדר מרצ'נקו

אולכסנדר אולכסנדרוביץ' מרצ'נקו (באוקראינית: Олекса́ндр Олекса́ндрович Ма́рченко; ‏ 14 בינואר 1965 – 7 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני. מרצ'נקו היה חבר במפלגת סבובודה (אנ'), והיה חבר המועצה העליונה בין השנים 2014–2019. ב-7 במרץ 2022, בגיל 57, נהרג בקרב בפושצ'ה-וודיציה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא אולכסנדר מרצ'נקו בוויקישיתוף Марченко Олександр Олександрович באתר הרשמי של המועצה העליונה (באוקראינית) У війні з окупантом загинув народний депутат VIII скликання свободівець Олександр Марченко באתר הרשמי של מפלגת סבובודה, 7 במרץ 2022 (באוקראינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אולכסנדר מרצ'נקו".
עבדאללה עלי מוחמד

עבדאללה עלי מוחמד (בערבית: عبد الله علي محمد; נולד ב-11 באפריל 1999) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן הימני בסטאד לוזאן אושי. מוחמד התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של אולימפיק מרסיי, אליה הצטרף בגיל 15. ב-13 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים בניצחון 0-2 נגד מונקו ב'. ב-7 באפריל 2018 מוחמד הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2-1 לברגראק. ב-28 בספטמבר 2020 מוחמד הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית, במדיה לא רשם דקות משחק. ביולי 2021 מוחמד הצטרף לסטאד לוזאן אושי מליגת האתגר השווייצרית. ב-4 ביוני 2017 מוחמד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו בהפסד 2-0 לטוגו. מוחמד השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2021. עבדאללה עלי מוחמד, באתר Transfermarkt עבדאללה עלי מוחמד, באתר Soccerway עבדאללה עלי מוחמד, באתר National Football Teams עבדאללה עלי מוחמד, באתר FootballDatabase.eu
גבינה אמריקאית

גבינה אמריקאית מודרנית היא סוג של גבינה מעובדת שפותחה בארצות הברית במהלך העשור השני של המאה ה-20 ומופקת מגבינה (לרוב צ'דר או גבינת קולבי (אנ') הדומה לצ'דר), בתוספת מתחלבים, מי גבינה ותוספים נוספים. לגבינה טעם קרמי ומלוח, והיא בעלת נקודת התכה נמוכה מזו של הגבינות ממנה מופקת. צבעה של גבינה אמריקאית הוא לבן, אך לעיתים מוסיפים לה צבע מאכל אנאטוֹ כדי להופכה לצהובה. הגבינה האמריקאית היא הגבינה המשמשת להכנת צ'יזבורגר ברשתות המזון המהיר בארצות הברית. המתיישבים הבריטים באמריקה הצפונית החלו להפיק גבינת צ'דר לאחר שהם התיישבו באמריקה הצפונית. קיים תיעוד לכך שכבר בשנות ה-90 של המאה ה-18 גבינת צ'דר מתוצרת אמריקאית יוצאו לאנגליה. לפי רוברט קרלטון בראון, מחבר הספר "The Complete Book of Cheese", הגבינה שהייתה מוכרת באמריקה כ"גבינה צהובה", הייתה ידועה כגבינת צ'דר אמריקאית או גבינת צ'דר יאנקית באנגליה. המילון האנגלי של אוקספורד מפרט את השימוש הידוע הראשון במונח "גבינה אמריקאית" בעיתון The Guardian of Freedom שהתפרסם בעיר פרנקפורט שבקנטקי בשנת 1804. לאחר שרשם פטנט על שיטה חדשה לייצור גבינה מעובדת ב-1916, ג'יימס ל. קראפט החל לראשונה לשווק את הגבינה האמריקנית בסוף העשור השני של המאה ה-20, ובעקבות כך המונח "גבינה אמריקאית" החל להתייחס במהירות לסוג המעובד של הגבינה במקום לסוג המסורתי אבל גבינות הצ'דר היקרות יותר שמיוצרות ונמכרות גם הן בארצות הברית. חברתו של קראפט עדיין קיימת ונחשבת היצרן הגדול ביותר של גבינה אמריקאית. מדיה וקבצים בנושא גבינה אמריקאית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיכר יונג-דונדאס

כיכר יונג-דונדאס, או כיכר דונדאס, היא כיכר ציבורית בפינה הדרום-מזרחית של צומת הרחובות יונג ודונדאס במרכז העיר טורונטו שבקנדה. הכיכר תוכננה לראשונה בשנת 1997 ובנייתה הושלמה בשנת 2002. לאורך השנים התקיימו באזור הכיכר אירועים ציבוריים רבים, מופעים ותצוגות אמנות, והיא התבססה כנקודת ציון בולטת בטורונטו וכאחת מאתרי התיירות העיקריים של העיר. צומת יונג-דונדאס הוא אחד מהצמתים העמוסים ביותר בקנדה. מסביב לכיכר יש נקודות ציון מרכזיות אחרות, כולל מרכז טורונטו איטון, תיאטרון אד מירוויש ובניין Citytv. כיכר דונדאס מרכז הקניות "איטון סנטר" רחוב יונג אתר האינטרנט הרשמי של כיכר יונג-דונדאס
פבלו לי

פבלו "פשה" רומנוביץ' לי (באוקראינית: Павло Романович Лі;‏ 10 ביולי 1988 – 6 במרץ 2022) היה שחקן אוקראיני. לי נולד ביבפטוריה שבחצי האי קרים. שימש כמגיש טלוויזיה עבור ערוץ Dom. כיכב בסרטים "Shtolnya"‏ (2006), "Tini nezabutykh predkiv"‏ (2013), "Tayemnytsi molfara"‏ (2013), "Pravilo boya"‏ (2017) ו-"Zustrich odnoklasnykiv"‏ (2019). שימש כמדבב בגרסאות בשפה האוקראינית לסרטים מלך האריות וההוביט. בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה Provincial. בפברואר 2023 יצא לאקרנים באוקראינה הסרט האחרון בהשתתפותו "מירני-21". לי הצטרף לכוחות ההגנה הטריטוריאלית של אוקראינה ביום הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה. נהרג במהלך קרב אירפין כתוצאה מהפצצה רוסית על העיר. אתר האינטרנט הרשמי של פבלו לי (באוקראינית) פבלו לי, ברשת החברתית פייסבוק פבלו לי, ברשת החברתית אינסטגרם פבלו לי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פבלו לי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פבלו לי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Pavlo Li, באתר IMDb (באנגלית) Hobbit & Lion King actor killed by shell after joining Ukrainian army באתר The US Sun,‏ 7 במרץ 2022 (באנגלית) Actor, TV host Pasha Lee killed by Russian invaders while defending Irpin near Kyiv באתר ukrinform,‏ 7 במרץ 2022 (באנגלית) Ukrainian actor Pasha Lee killed during fighting in Kyiv Oblast באתר The Kyiv Independent,‏ 7 במרץ 2022 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פבלו לי".
מצר סמולנסק

מצר סמולנסק (באנגלית: Smolensk Strait; בבולגרית: проток Смоленск) הוא מצר ים באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה. המצר מפריד בין האי דספשן לבין חצי האי רוז'ן שבאי ליווינגסטון. רוחבו של המצר 18.4 קילומטרים - בין נקודת מקרוני שבאי דספשן, שמדרום-מערב למצר סמולנסק, לבין נקודת בארנארד שבאי ליווינגסטון, שמצפון-מזרח למצר. תוך כדי הפלגה במצר זה ב-6 בפברואר 1821, החוקר הרוסי תאדאוס פון בלינגסהאוזן נפגש עם ציד כלבי הים האמריקאי נתנאל פאלמר, בלינגסהאוזן תיאר את האי ליווינגסטון. המצר מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968, ועל ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1991. ביליגסהאוזן קרא למצר "סמולנסק" על שם קרב סמולנסק, הקרב התרחש בין 16–18 באוגוסט 1812 והיה הקרב הגדול הראשון במלחמת רוסיה–צרפת ואחד הקרבות הגדולים של מלחמות נפוליאון. תצלום לוויין של אזור המצר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix נתונים כלליים
מפלגת כוח העם של קוריאה

מפלגת כוח העם (בקוריאנית: 국민의힘, בהנג'ה: 國民의힘, לעיתים נהוג לציין את שמה בראשי תיבות בכתב לטיני: PPP) היא מפלגה פוליטית בקוריאה הדרומית שחבריה מחזיקים ב-106 מושבים מתוך 300 מושבי האספה הלאומית (בית המחוקקים) והיא אחת משתי המפלגות הפוליטיות הגדולות בקוריאה, לצד המפלגה הדמוקרטית. המפלגה הוקמה בפברואר 2020 ממיזוג מספר מפלגות נושאות מצע שמרני-ליברלי כלכלי, ומאז בחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022 מכהן כנשיא קוריאה הדרומית המועמד מטעמה, יון סוק-יאול. הפוליטיקה של קוריאה לאורך רוב השנים התפלגה בין מפלגה שמרנית מפלגה ליברלית במסגרת מערכת שתי מפלגות גדולות. המפלגה השמרנית הגדולה, "מפלגת חירות לקוריאה", בהנהגת הנשיא לשעבר פאק גון-הייה, ספגה מפלה פוליטית קשה ב-2016 בעקבות גילוי פרשיות שחיתות שלטונית רבות והתדרדרה ממעמדה ומהתמיכה הציבורית שניתנה לה קודם לכן. בעקבות קריסתה של המפלגה נפל הגוש השמרני הפרלמנטרי ופולג ובבחירות 2017 מועמד המפלגה הדמוקרטית, מון ג'יאה-אין, נבחר לנשיאות מול אופוזיציה מפולגת. בעקבות הנפילה את הסיעות השמרניות התאחדו מספר מפלגות, לקראת הבחירות הפרלמנטריות ב-2020, להקים את מפלגת כוח העם (PPP). מדיה וקבצים בנושא מפלגת כוח העם של קוריאה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת כוח העם של קוריאה (בקוריאנית) מפלגת כוח העם, באתר The Diplomat (באנגלית) האספה הלאומית של קוריאה, חלוקת מושבים (באנגלית)
המפלגה הדמוקרטית של קוריאה

המפלגה הדמוקרטית של קוריאה (בקוריאנית: 더불어민주당, לעיתים נהוג לציין את שמה בראשי תיבות בכתב לטיני: DPK) מוכרת גם בכינוי ברית הפוליטיקה החדשה עבור דמוקרטיה (NPAD) היא מפלגה פוליטית בקוריאה הדרומית, מפלגת השלטון מאז בחירת מועמדה, מון ג'יאה-אין, לנשיא ב-2017, והמפלגה בעלת הרוב הפרלמנטרי המוחלט באספה הלאומית מאז הבחירות הפרלמנטריות ב-2020. לקראת הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022 הריצה המפלגה את לי ג'יאה-מיונג כמועמד מטעמה לרשת את מון בנשיאות. המפלגה דוגלת בליברליזם וליברליזם חברתי ובתוכה ישנן סיעות מיעוט הדוגלות בפופוליזם. המפלגה הוקמה ב-2014, מתוך מיזוג של מספר מפלגות בגוש הפוליטי הליברלי. המפלגה היא אחת משתי המפלגות הגדולות בקוריאה, לצד יריבתה, מפלגת כח העם. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הדמוקרטית של קוריאה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הדמוקרטית של קוריאה (בקוריאנית) המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, ברשת החברתית פייסבוק המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, ברשת החברתית אינסטגרם המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, סרטונים בערוץ היוטיוב המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, הבלוג הרשמי המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המפלגה הדמוקרטית של קוריאה, באתר The Diplomat (באנגלית)
הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2017

הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2017 נערכו ב-9 במאי אותה השנה והיו בחירות בזק בעקבות הדחתה של הנשיאה המכהנת פאק גון-הייה לאחר שהתפרסמו פרשות שחיתות שלטונית בצמרת ההנהגה המדינית בראשות הנשיאה. במקור, אלמלא ההדחה, נועדו הבחירות להתקיים ב-20 בדצמבר. הבחירות הובילו למהפך פוליטי כאשר הסיעה השמרנית, מפלגת חירות לקוריאה, מפלגתה של הנשיאה המודחת פאק, קרסה בסקרים בעקבות פרשת השחיתות. במקביל, המפלגה הדמוקרטית, הסיעה הליברלית הגדולה, בראשות מון ג'יאה-אין, ניצחה בפער גדול על האופוזיציה המפולגת. בעקבות המפלה בבחירות הסיעות השמרניות באספה הלאומית התאחדו להקמת מפלגת כח העם. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2017 בוויקישיתוף South Korea’s Presidential Election: What to Know, Council on Foreign Relations (באנגלית) K. J. Kwon, Pamela Boykoff and James Griffiths CNN, South Korea election: Moon Jae-in declared winner, CNN
קורט הנזל

קורט הנזל (באנגלית: Kurt Wilhelm Sebastian Hensel;‏ 29 בדצמבר 1861, קניגסברג–1 ביוני 1941, מרבורג) היה מתמטיקאי גרמני ממוצא יהודי. קורט הנזל נולד בקניגסברג, אז חלק של ממלכת פרוסיה למשפחה יהודית. הוא היה צאצא של וילהלם הנזל ופאני מנדלסון. סבות של הנזל היו ממשפחות שהתנצרו. הנזל למד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ובאוניברסיטת בון אצל לאופולד קרונקר וקארל ויירשטראס. לאחר קבלת התואר הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מרבורג וקיבל שם דרגת פרופסור. בשנת 1930 הוא קודם לפרופסור אמריטוס. בשנת 1935 הוא נאלץ לעזוב את האוניברסיטה בגלל מוצאו. הנזל נתן הדרכה לדוקטורנטים רבים. בין תלמידיו היה אברהם הלוי פרנקל. הנזל ידוע בעיקר בפיתוח תיאוריה של מספר p-אדי שהעבודה הראשונה בנושא הוא פרסם בשנת 1897. הנזל היה עורך של אוסף עבודות של לאופולד קרונקר ב-5 כרכים. בשנים 1903–1935 הוא היה בין העורכים של כתב עת Journal für die reine und angewandte Mathematik. הנזל נבחר לאקדמיה לאופולדינה בשנת 1908. בשנת 1917 הוא היה נשיא האגודה המתמטית של גרמניה. עד לפטירתו הנזל נתן מקלט בביתו ליהודים הנרדפים. הוא נפטר ב-1941 מהתקף לב. לאחר מותו הספרייה המתמטית של הנזל שכללה המעל ל-100 ספרים נתרמה לאוניברסיטת שטרסבורג. הנזל התחתן בשנת 1897 והיה לו בן ו-3 בנות, אחת מהן התחתנה עם הסופר ורנר ברגנגרין. מדיה וקבצים בנושא קורט הנזל בוויקישיתוף קורט הנזל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה קורט הנזל, באתר MacTutor (באנגלית) ביוגרפיה עבודות של הנזל כתבי קורט הנזל בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
אלי לנדאו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אלי לנדאו (ראש עירייה) – ראש עיריית הרצליה לשעבר ועיתונאי ישראלי אלי לנדאו (עיתונאי אוכל) – עיתונאי ישראלי ורופא קרדיולוג
יוסף כהן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוסף כהן (רב) – רב ישראלי. יוסף כהן-אלרן – משורר וסופר ישראלי. יוסף כהן-צדק – סופר וחוקר עברי בגליציה ובאנגליה. יוסף כהן-צדק – מחנך, מתמטיקאי, מוזיקאי ואספרנטיסט ישראלי. יוסף כהן (סופר) – סופר ישראלי. יוסף הכהן הרופא יוסי כהן
אליהו הכהן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אליהו הכהן (חוקר זמר) - חוקר זמר עברי, חתן פרס ישראל אליהו הכהן (רב) – דיין, מחבר ספרים ומקובל מחכמי איזמיר אליהו הכהן גאון – ראש ישיבת גאון יעקב
מונט

האם התכוונתם ל... אפראין ריוס מונט – איש צבא גואטמלי מנואל מונט – מדינאי צ'יליאני תרסה וילמס מונט – סופרת צ'יליאנית מונטי מאונט
צ'יפיו סיגלה

צ'יפיו סיגלה (באיטלקית: Scipio Sighele;‏ 24 ביוני 1868, ברשה – 21 באוקטובר 1913, פירנצה) היה פסיכולוג, סוציולוג וקרימינולוג איטלקי. צ'יפיו סיגלה נולד בברשה, למשפחה של עורכי דין ילידי טרנטינו-אלטו אדיג'ה. בשנים שלאחר איחוד איטליה, שימש אביו שופט במשרד התובע המלכותי בפלרמו. מוריו האקדמיים היו חסידיו של הקרימינולוג צ'זארה לומברוזו, וסיגלה השלים את לימודיו במשפטים ברומא ב-1890. חיבורו, La folla delinquente, הקנה לו פרסום רב, תורגם מיד לצרפתית ולאחר מכן נהיה לרב-מכר בין-לאומי. סיגלה המשיך לעסוק ולפרסם חיבורים בתחום הפסיכולוגיה של הקולקטיב, ענף של פסיכולוגיה חברתית, ונחשב לאחד מחלוציו. סיגלה לימד משפט פלילי באוניברסיטת פיזה. בעקבות פרשת רצח מורי, בה הורשעו אח ואחות כשותפים למעשה הפשע, פרסם סיגלה את חיבורו La coppia criminale, המוקדש לתופעת הפסיכוזה-המשותפת בהקשר הקרימינלי. סיגלה נמנה עם המפלגה האיטלקית הלאומנית בטרנטינו (אזור מוצאו), נשפט על כך פעמיים על ידי השלטונות האוסטרו-הונגריים ב-1900 וב-1908, ולבסוף (ביוני 1912) נאלץ לעזוב את הווילה שלו שליד אגם גארדה וגורש. מכאן ואילך לימד את הקורסים שלו בפסיכולוגיה קולקטיבית ובסוציולוגיה פלילית במכון ללימודים גבוהים של האוניברסיטה החופשית של בריסל. רבות מיצירותיו הופיעו גם במהדורות-תרגום בשפות זרות. פעילותו כפסיכולוג וסוציולוג הושפעה מאוד מצ'זארה לומברוזו, בן תקופתו. סיגלה ניתח את המנגנונים הפנימיים של תופעת ההמון, וביקש להדגים כיצד נטייתו של ההמון להתנהגות עדרית קולקטיבית מאפשרת ומוציאה אל הפועל עמדות פליליות ביסודן. סיגלה היה בין החלוצים בסוג כזה של מחקר. הוא הצביע על האופן שבו היחיד, כשהוא משתלב ונטמע כחלק אינטגרלי של עדר ההמון, מאבד את השליטה העצמית הרציונלית שלו ומאפשר לטבעו האכזר ולאינסטינקטים הפליליים שלו לבוא לידי ביטוי. במהלך השנים, התרחק מעמדותיו של לומברוזו, והכחיש את הסבריו האנתרופולוגיים של לומברוזו לתופעת הפשיעה. עם זאת, הוא המשיך בפעילותו כקרימינולוג. עבודותיו השפיעו על גוסטב לה בון, וגם בצרפת נשענו על תגליותיו אמיל זולא, אמיל דורקהיים ומקס נורדאו ובתחומים שונים (ספרותיים, סוציולוגיים, פוליטיים וכדומה). 1891: La folla delinquente 1892: La coppia criminale 1893: La teorica positiva della complicità 1893: Mondo criminale italiano 1896: Cronache criminali italiane 1897: La delinquenza settaria 1898: La donna nova 1899: La mala vita a Roma 1903: L'intelligenza della folla 1903: Le scienze sociali 1904: Per l'università italiana a Trieste 1906: Per Francesco Bonmartini 1906: Letteratura tragica 1910: Cesare Lombroso 1910: Eva moderna 1910: Pagine nazionaliste 1911: Nell'arte e nella scienza 1911: Il nazionalismo e i partiti politici 1911: La crisi dell'infanzia 1912: Ultime pagine nazionaliste 1913: La donna e l'amore 1914: Letteratura e sociologia מדיה וקבצים בנושא צ'יפיו סיגלה בוויקישיתוף ביוגרפיה (באיטלקית)
יוהאנה שופנהאואר

יוהאנה שופנהאואר (בגרמנית: Johanna Schopenhauer;‏ 9 ביולי 1766, דנציג – 17 באפריל 1838, יינה) הייתה סופרת גרמניה, בין הראשונות שפרסמו ספרים תחת שמה בלי שימוש בשם עט. יוהאנה שופנהאואר נולדה בדנציג, אז חלק של האיחוד הפולני-ליטאי למשפחה של סוחר בעל שורשים מהולנד. כבר בגיל צעיר היא גילתה כישורים לאמנות ובגיל 10 שלטה בגרמנית, פולנית, צרפתית ואנגלית. בגיל 18 היא התחתנה עם סוחר אמיד שהיה 20 שנים מבוגר ממנה. מנישואין אלו נולדו ילדים - ארתור שופנהאואר ואחותו אדל. בשנת 1793 העיר סופחה לממלכת פרוסיה ומשפחה עברה להמבורג. בשנת 1805 בעלה נפטר ויוהאנה שופנהאואר עם הילדים עברו לויימר. ארתור החל להתגורר בנפרד ובשנת 1809 עזב את ויימר והתחיל ללמוד באוניברסיטה במהלך הלחימה עם כוחות של נפולאון, ביתה נתן מחסה לחיילים גרמנים הפצועים ולתושבי ויימר שנותרו ללא בית. כתוצאה מכך דמותה הייתה פופולרית בעיר. לאחר סיום המלחמה היא הקימה סלון ספרותי בין המבקרים היה כריסטוף מרטין וילנד, אוגוסט וילהלם פון שלגל, פרידריך שלגל, לודוויג טיק ובמרכזו היה יוהאן וולפגנג פון גתה. יוהאנה שופנהאואר התכתבה באופן קבוע עם בנה ארתור. בשנת 1819 חיסכונות של יוהאנה שופנהאואר נעלמו בעקות פשיטת רגל של הבנק. ארתור שופנהאואר סירב לתמוך במשפחתו ויחסים בין האם לבנו התקררו. בהיותה בווימר יוהנה שופנהאואר פרסמה מספר ספרים ונמנתה עם הסופרים הידועים בארצות דוברי גרמנית. הספר הראשון פורסם בשנת 1810 וזה היה ביוגרפיה של קרל פרבו. בהמשך היא כתבה מספר ספרים על הנסיעות שהיא ערכה ומספר ספרים של נובלות שכתבה. בשנת 1831 יצאה אוסף ספריה ב-21 כרכים. במחצית שנות ה-30 של המאה ה-19 יוהנה שופנהאואר עברה לבון. מצבה כלכלי היה לא טוב והיא ביקשה לקבל מלגה. לאחר קבלת מלגה היא עברה ליינה בה נפטרה כעבור שנה. מדיה וקבצים בנושא יוהאנה שופנהאואר בוויקישיתוף ביוגרפיה(בגרמנית) ביוגפיה (באנגלית) ספרים של יוהאנה שופנהאואר ספר על נסיעה לאנגליה יוהאנה שופנהאואר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי יוהאנה שופנהאואר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) יוהאנה שופנהאואר, באתר Discogs (באנגלית)