laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חסידות מונסטריץ'

חסידות מונסטריץ (ביידיש: מאניסטערישטשע) היא חסידות שפעלה בפודוליה (כיום בשטח אוקראינה), ענף מחסידות ליניץ. אבי השושלת היה רבי יהושע העשיל רבינוביץ, בן נינו של רבי גדליה מליניץ. רבי יהושע העשיל נולד בכ"ד באדר תר"כ לרבי יצחק יואל מקנטקוזבה. היה חתנו של דודו רבי פנחס מסוקלובקה. לאחר פטירת אביו בשנת תרמ"ה החל לכהן באדמו"רות באומן ובמוׂנָסְטרִיץ' (אנ'). כאביו לפניו, אף הוא סבל בברית המועצות ובשנת תרפ"ד היגר לארצות הברית. שם התיישב בבראונזוויל שבניו יורק. חיבר ספרים רבים ביניהם: "דברי יהושע" (על התורה), "תורת אבות" (על מסכת אבות) ו"נחלת יהושע". נפטר בכ"ו בניסן תרצ"ח בניו היו רבי גדליהו אהרן ורבי יעקב משולם זושא. חתניו היו רבי יעקב יצחק ממקארוב-שיקגו, רבי שלום יוסף מטריסק-פרוסקורוב ו (בזיווג ראשון) רבי יחיאל גרטנר מלענטשנע. רבי גדליהו אהרן נולד בשנת תר"מ. היה חתנו של רבי ישראל שלום יוסף מבוהוש ובזיווג שני של רבי ברוך מאיר מאזרניץ (בנו של רבי מנחם נחום מלועוו). כיהן כאדמו"ר באומן ובקייב שם נהרג בפוגרומים בג' באב תרע"ט (שלושה באוגוסט 1919). דברי תורתו הודפסו בספר "זכר אהרן". בנו רבי יצחק יואל (ג' בטבת תרס"ט - כ"ד בחשוון תשמ"ז), חתנו של רבי יוסף תאומים, היגר לארצות הברית ולמד בישיבת רבי יצחק אלחנן ולאחר פטירת סבו בשנת תרצ"ח החל לכהן באדמו"רות. בנו, רבי גדליה אהרן רבינוביץ', האדמו"ר הנוכחי עלה לישראל מארצות הברית והתגורר בעיר העתיקה ולאחר מכן ברמת שלמה, ושם קבע את בית מדרשו. בן נוסף היה הרב ברוך מאיר (כ"א טבת תרע"ב - ח' אלול תש"ס) רב בית הכנסת תפארת הגר"א בניו יורק. רבי יעקב משולם זושא נולד בשנת תרס"א. נישא לבת דודו הרבנית בילא בתו של רבי פנחס מקנטקוזבה. לאחר חתונתו היגר עם אביו לארצות הברית וכיהן כאדמור בפילדלפיה עוד בחיי אביו. לאחר מכן עלה לישראל והתגורר ברמת גן שם בנה את בית המדרש ״בית יעקב״, היה עורך שם את תפילותיו וכן ״טישים״ אליהם היו מגיעים בין היתר ראש עריית רמת גן אברהם קריניצי, היה מיודד עם גדולי הדור ביניהם הרב כהנמן ראש ישיבת פונוביז וכן גם עם ראשי ממשלה ושרים ביניהם לוי אשכול, משה דיין ובנימין מינץ . נפטר בשנת תשל"ב. בנו פנחס, היה מתמטיקאי, פרופסור במכון ויצמן והמתכנת הראשי של ויצק, המחשב הראשון בישראל. לאחר מות אביו המשיך הבן פנחס להנהיג את התפילות בשבתות ובחגים בבית המדרש ברמת גן. יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב, הוצאת מעריב, 1977, עמ' 88. רבי גדליהו אהרן רבינוביץ', ערכי יהושע ירושלים תשנ"ו תורת אבות ספרו של רבי יהושע העשיל, באתר היברובוקס. ראו עליו עוד באתר קברים. ראו גם באתר קברים. ראו גם באתר קברים.
עוגת גלידה

עוגת גלידה היא גלידה המעוצבת בצורת עוגה או עוגה המכילה גלידה. השראה לרעיון עוגת הגלידה הוא הקינוח טרייפל, העשוי שכבות עוגה ורפרפת וקיים מאז הרנסאנס. בתקופה הוויקטוריאנית הוכן קינוח בשם "בומב" שכלל גלידה ופירות ועוצב בתבניות מרשימות. לעיתים בסיס הקינוח כלל עוגה או ביסקוויט. מתכוני עוגת גלידה הופיעו החל משנות ה-70 של המאה ה-19. בארצות הברית עוגות גלידה הן קינוח אהוד, ומיוצרות באופן תעשייתי על ידי יצרנים רבים. רבות מעוגות הגלידה המודרניות עשויות שכבות של עוגה וגלידה ולעיתים קרובות גם תוספות שונות בין השכבות או מעל העוגה (כגון קרם, קצפת) וקישוטי עוגה כגון שבבי שוקולד, פירות, פירורי עוגיות וכדומה. אלסקה אפויה מדיה וקבצים בנושא עוגות גלידה בוויקישיתוף ערבה שלוש, עוגת גלידה עם ביסקוויטים ופירורי שוקולד ב-10 דקות עבודה בלבד, באתר Xnet‏, 15 בנובמבר 2017
ג'וליו טרצי

ג'וליו מריה טרצי די סנטה'אגתה (באיטלקית: Giulio Maria Terzi di Sant'Agata; נולד ב-9 ביוני 1946) הוא פוליטיקאי איטלקי, שכיהן כשר החוץ בשנים 2011–2013. טרצי נולד בעיר ברגמו באיטליה. למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מילאנו. טרצי הוא דיפלומט מקצועי. כיהן עד למינויו לתפקיד שר החוץ, כשגריר איטליה בארצות הברית (2009–2010). קודם לכן כיהן כשגריר ארצו למוסדות האו"ם בניו יורק (אוגוסט 2008–2009). בשנים 2002–2004 כיהן טרצי כשגריר איטליה בישראל. טרצי כיהן כשר החוץ של איטליה מ-16 בנובמבר 2011. ב-26 במרץ 2013 התפטר מתפקידו לאחר שהוחלט על הסגרת שני חיילים איטלקים המואשמים ברצח להודו, בניגוד לדעתו. ההתפטרות נעשתה כחודש לפני שהממשלה סיימה את כהונתה. מדיה וקבצים בנושא ג'וליו טרצי בוויקישיתוף ג'וליו טרצי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Associated Press, שר החוץ של איטליה התפטר בשל הסגרת שני חיילים להודו, באתר הארץ, 27 במרץ 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 721

כביש 721 הוא כביש אזורי בכרמל המחבר את מחלף עתלית במערב עם צומת דמון במזרח דרך פארק הכרמל. אורכו של הכביש כ-11 ק"מ. הכביש נסלל בשנת 1939 על ידי קבוצת התיישבות של תנועת הנוער "הבחרות הסוציאליסטית ממגדיאל" שהגיעה לח'ירבת שלאלה קבוצה זו הקימה לאחר מכן את קיבוץ בית אורן. בתקופת התיישבותם במקום סללו דרכים לכוון עתלית ולכוון הגבעה שנועדה להתיישבותם (תל זערור) שהפך לקיבוץ בית אורן. חלק ניכר מהכביש עובר בתחום פארק הכרמל ובנחל אורן, ומאופיין בנופים מרשימים. הכביש מהווה דרך נופית. לאורכו של הכביש נמצאים האתרים הארכאולוגים מחצבות קדומים והאתר הארכאולוגי נחל אורן וחוות משמר הכרמל של רשות הטבע והגנים. מכביש זה מסתעפות דרכי גישה ליערות הכרמל, קיבוץ בית אורן וגבעת וולפסון. כמו כן, עובר הכביש לצד כלא דמון. קטע של כחצי ק"מ בכביש, בין צומת עתלית לצומת אורן, משותף עם כביש 4. באסון הכרמל בשנת 2010, נלכד אוטובוס הסוהרים בכביש 721, בקטע שבין מחצבות קדומים לבין בית אורן. בספטמבר 2011 החלה בניית האנדרטה לזכר הנספים באסון הכרמל סמוך לכביש. מדיה וקבצים בנושא כביש 721 בוויקישיתוף צילום נסיעה בכביש 721 ממזרח למערב
סטייק דיאנה

סטייק דיאנה או אומצה נוסח דיאנה הוא מאכל בשר בקר מהמטבח העילי. מאכל זה עשוי נתח בשר פילה המוגש ברוטב בו בושל. נהוג בסיום הכנת המאכל לשלהב את המאכל בברנדי (פלמבה) לעיני הסועדים. המאכל קרוי על שם דיאנה אלת הציד מהמיתולוגיה הרומית. הבשר מתובל בחמאה, שום ופלפל שחור, ומבושל ברוטב של חמאה, ציר בקר, בצלי אשקלון, שמנת ורוטב ווסטרשייר. בתום טיגון המאכל הוא מוגש לסועדים ברוטב הבישול, ולאחר שילהובו בברנדי. מקורו של המאכל אינו ברור. היסטוריוני מזון סבורים כי מדובר באומצה ברוטב פלפל ששולהבה. אנציקלופדיית לארוס גסטרונומיק מכנה את המאכל גם "סטייק בנוסח ארטמיס". פטרישיה סטיבנס בספרה "Rare Bits: Unusual Origins of Popular Recipes" מציינת כי מאחר שדיאנה היא גם אלת הירח נהוג להגיש לצד האומצה גם פרוסות טוסט בצורת חצי סהר. הגרסה הקדומה ביותר של "רוטב דיאנה" (רוטב חמאה ופלפל) המופיע בספרי בישול, היא מתכון של אוגוסט אסקופייה משנת 1907. מתכון זה מכיל רוטב פלפל שחור בתוספת שמנת, כמהין וחלבון ביצה קשה. פיתוח זה של רוטב הפלפל הפך נפוץ בארצות הברית בשלהי שנות ה-50 ובראשית שנות ה-60, ורק בתקופה זו החלה המנה להקרא על שם הרוטב. ג'יין ניקרסון, במאמרה "סטייק הראוי לשמו" (הניו יורק טיימס, 25 בינואר 1953) טוענת כי המנה הומצאה באחת משלוש מסעדות בעיר ניו יורק: מלון דרייק, מלון שרי-נת'רלנד או מסעדת קולוני. מקומות אלה נודעו באומצות שלהם, וטענו להמצאת המאכל. גם ספרה של ג'וליה צ'יילד על הבישול הצרפתי, משנת 1968 מכיל מתכון לסטייק פלפל משולהב (אך לא קוראת לו בשם זה). ההיסטוריה של המאכל, באתר Foodtimeline.org
יוניקוד

יוּנִיקוֹד (באנגלית: Unicode) הוא תקן בין־לאומי לייצוג טקסט במערכות מחשב. התקן מגדיר מערכת תווים המקיפה את כל מערכות הכתב הנמצאות כיום בשימוש פעיל בשפות העולם, וכן מערכות כתב ותווים נוספים שבהם נעשה שימוש בתחומים מדעיים וטכניים, כגון מתמטיקה ובלשנות. בנוסף מגדיר התקן כללים לייצוג צירופים של תווים שונים (כגון אות לטינית שעליה סימן אקצנט, או אות עברית שעליה סימן ניקוד), וכללים לייצוג והצגה של טקסט דו־כיווני (הכולל קטעים במערכת כתב הנכתבת משמאל לימין ובכזו הנכתבת מימין לשמאל). הגרסה הראשונה של התקן פורסמה בשנת 1988. נכון לספטמבר 2021 הגרסה האחרונה היא 14.0. מערכות הפעלה מודרניות כדוגמת Windows החל מ־Windows 2000, הגרסאות החדשות של לינוקס ו־OSX, מערכת ההפעלה של אפל, כולן עושות שימוש בתקן יוניקוד. מערכות ההפעלה הראשונות שתמכו ביוניקוד היו Windows NT על כל גרסאותיהן ו־Plan9, שהיא מערכת מבוססת יוניקס. תקן מקובל לייצוג טקסט לפני יוניקוד היה ASCII, שייצג את האלפבית הלטיני הפשוט (ללא אקצנטים וכולי), מספרים וסימני פיסוק בקידוד של 7 סיביות. כדי לתמוך בתווים נוספים הורחב ייצוג זה לקידוד של 8 סיביות, שכל אחד מהם הכיל 256 תווים: 128 תווי ASCII ו־128 תווים אחרים לפי האזור. כך למשל, המספר 224 הכיל את האות à בקידוד של מערב אירופה ואת האות א בקידוד העברי. דבר זה גרם לבעיות בהעברה של טקסט ממערכות שונות. ב־1990 התכנסו חברות תוכנה ותקשורת עולמיות כדי לפתור את הבעיה וכך החלה התקינה של יוניקוד. תחילה (כלומר עד לגרסה 2.0) התבסס יוניקוד על קידוד של 16 סיביות, היכול להכיל 65,536 תווים. לאחר שתוקנו תווים רבים לצורכי תאימות (כגון הברות קוריאניות), היה ברור כי אין זה מספר מספיק לכל הצרכים העולמיים, וגרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים. בגרסה 3.1 של יוניקוד הותקנו התווים הראשונים מעבר לתחום ה־65,536 העליונים (המשטח הרב־לשוני הבסיסי), וקידוד יוניקוד ניתן לבצע באחת משלוש צורות: UTF-8‏, UTF-16 ו־UTF-32. הראשונה משמשת באינטרנט ובלינוקס, השנייה בג'אווה ובחלונות, והאחרונה בתור קידוד פנימי (בתוך הזיכרון) של מערכות יוניקס מסוימות. תקן היוניקוד מוסיף נדבך קטן בהפיכתו של העולם לכפר גלובלי קטן בשל העובדה שיש מערכת קידוד אחידה שאפשר להשתמש בה בכל העולם. הדבר מקל במיוחד על אנשים הנוסעים ברחבי העולם, היכולים כמעט בכל מחשב לכתוב בשפתם. כמו גם החלפת תכתובות באינטרנט בין אנשים דוברי שפות שונות מרחבי העולם. כל תו ביוניקוד הוא בעל שם ומספר סידורי (שאותו נהוג לציין בבסיס הקסדצימלי עם הקידומת U+‎). לדוגמה, האות העברית "א" ידועה בשם HEBREW LETTER ALEF או U+05D0. כאשר קונסורציום יוניקוד מוסיף תו חדש לתקן, מספרו הסידורי מוקצה מתוך אחד מהבלוקים הבאים, בהתאם להשתייכותו. להלן הבלוקים נכון לגרסה 4.0 של התקן וטווחיהם המספריים (מצוינים בבסיס הקסדצימלי): אלגוריתם דו־כיווניות של יוניקוד קידוד תווים ASCII BOM אתר האינטרנט הרשמי של יוניקוד (באנגלית) יוניקוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האתר של ארגון יוניקוד decodeunicode 50.000 gifs. כיצד מקודד אימוג'י ב-יוניקוד
סייברסקס

מין מדומה (בלעז: Cybersex, סייברסקס) היא פעילות מינית שבה מדומים יחסי-מין בין שני פרטנרים המשוחחים זה עם זה באמצעות האינטרנט (לרוב באמצעות תוכנות מסרים מיידיים וחדרי צ'אט), כשלפחות אחד מהצדדים מאונן, או משלב פנטזיה מינית. בניגוד לשיחות סקס טלפוניות הסייברסקס מתאפיין בכך שהוא מציע הרבה יותר אנונימיות. סוג של זה פעילות מתקיים הן בהקשר של חוויה אינטימיות בין נאהבים מרוחקים והן בהקשר של שני זרים המבקשים להשיג פורקן. איכות המפגש בדרך כלל תלויה ביכולות המשתתפים המסוגלים במילותיהם לעורר תמונה מוחשית ודמיונית במוחם של המשתתפים. סייברסקס מתקיים לרוב בחדרי צ'אט באינטרנט (כגון IRC) ובתוכנות מסרים מיידיים. סוג זה של פעילות מינית הפך נפוץ בהדרגה החל משנות ה-90 הודות לעליה המסיבית בפופולריות של הנגישות לרשת האינטרנט ברחבי העולם. בעקבות כך הוקמו לאורך השנים חדרי צ'ט רבים אשר מתמקדים אך ורק בקירוב אנשים מכל רחבי העולם שרוצים לקיים סייברסקס. סייברסקס שונה משיחה ארוטית בכך שהוא מציע הרבה יותר אנונימיות, המאפשרת למשתתפים להכיר אחד את השני בקלות רבה יותר. סייברסקס מתקיים לרוב בין בני זוג שהכירו רק באינטרנט. במקרים רבים, למשתתפים בסייברסקס יש ידע מועט הניתן לאימות (כולל מגדר) אחד על השני. עם זאת, מאחר שעבור רבים העניין העיקרי של הסייברסקס הוא הדמיה סבירה של פעילות מינית, ידע זה לא תמיד רצוי או הכרחי. אף על פי שסייברסקס מבוסס במקור על שליחת מסרי טקסט, הפופולריות של מצלמות הרשת העלתה את מספר המשתתפים בסייברסקס אשר נוהגים להשתמש במצלמתם על מנת לחשוף את עצמם זה לזה ברשת בשידור חי. שיחה ארוטית רויטרס, נשים מעדיפות סייברסקס, גברים נוטים לפורנוגרפיה, באתר ynet, 18 באפריל 2001 ynet, סקוטלנד: גבר הודה באשמת סייברסקס עם קטינה, באתר ynet, 1 בדצמבר 2004 סייברסקס במילון טכנולוגיית המידע: מציאות מדומה (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
לורד פרוטקטור

לורד פרוטקטור (באנגלית: Lord Protector) היה תוארו של העוצר בממלכת אנגליה, מיום ביטול המלוכה נעשה בפועל שימוש בתואר על ידי שליט הרפובליקה. במקרה שהמלך הוא קטין היה נהוג למנות עוצר שהחזיק בתואר הלורד פרוטקטור של הממלכה. בהיסטוריה האנגלית היו חמישה עוצרים שנשאו בתואר הלורד פרוטקטור: ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד, המפרי, דוכס גלוסטר וריצ'רד, דוכס יורק כיהנו במשרה בזמן שלטונו של הנרי השישי. ריצ'רד, דוכס גלוסטר שימש במשרה בזמן שלטונו של אחיינו אדוארד החמישי, אותו הדיח מהשלטון לאחר מספר חודשים והמליך את עצמו. אדוארד סימור, דוכס סומרסט שימש במשרה בזמן שלטונו של אדוארד השישי, לאחר הדחתו, יורשו ג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד נשא בתואר הלורד נשיא המועצה. עם סיום מלחמת האזרחים האנגלית בתבוסת המלוכנים, הוצאתו להורג של צ'ארלס הראשון וביטול המלוכה ב-1649, אנגליה נשלטה על ידי הפרלמנט האנגלי עד 1653. בשנה זאת אוליבר קרומוול פיזר את הפרלמנט והכריז על עצמו כשליט הרפובליקה ונשא בתואר "הלורד פרוטקטור" של חבר העמים של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. באופן מעשי סמכויותיו היו כשל מלך ואף טקס מינויו למשרה היה זהה כמעט לטקס ההכתרה של מלכי אנגליה. עם מותו ב-1658 ירש אותו בנו ריצ'רד במשרה, אולם הוא חסר את יכולותיו הפוליטיות והצבאיות של אביו והיה חסר בסיס כוח משלו. שלטונו התמוטט לאחר מספר חודשים, וב-1659 הכריז שהוא מוותר על משרתו. כעבור שנה המלוכה הוחזרה וצ'ארלס השני עלה לשלטון. לאחר הרסטורציה הפרלמנט פסק שצ'ארלס השני היה מלך מזמן הוצאתו להורג של אביו ב-1649. במקרה היחיד בו היה צורך בעוצר מאז, בזמן שלטונו של ג'ורג' השלישי, ג'ורג', נסיך וויילס נשא בתואר הנסיך-העוצר.
צ'ארלי דיי

צ'ארלס פקהאם "צ'ארלי" דיי (אנגלית: Charles Peckham "Charlie" Day; נולד ב-9 בפברואר 1976) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי. מוכר בזכות הופעותיו בקומדיות "הולכים רחוק", "איך להיפטר מהבוס" וההמשך "איך להיפטר מהבוס 2" ובקומדיית המצבים "פילדלפיה זורחת". דיי נולד בניו יורק סיטי למרי, מורה לפסנתר ולפרופ' תומאס צ'ארלס דיי, פרופסור להיסטוריית מוזיקה. למד ב"מכללת מארימאק" שבמסצ'וסטס. התגלה בפעם הראשונה כשחקן אורח בסדרת הדרמה "משמרת שלישית" בתפקיד מיקי בוסקורלי אחיו של הדמות הראשית, שוטר משטרת ניו יורק מוריס בוסקורלי. דיי פרץ לתודעה בשנת 2005 בתפקיד צ'ארלי קלי העובד בפאב האירי הכושל בקומדיית המצבים "פילדלפיה זורחת". דיי הפיק את הסדרה ואף היה שותף לכתיבת למעלה מ-30 פרקים. ב-2010 פרץ לזירה הקולנועית בסרט הקומדיה "הולכים רחוק" בתור דן חברו הטוב ושותפו לדירה של גארט (ג'סטין לונג). ב-2011 שיחק דיי בתפקיד ראשי בקומדיה "איך להיפטר מהבוס" בתור דייל ארבוס העוזר של רופאת השיניים ד"ר ג'וליה האריס (ג'ניפר אניסטון). בשנת 2017 שיחק בקומדיה "מורים בהפרעה" לצידו של אייס קיוב. בשנת 2018 עלתה קומדיית המצבים "הילדים המגניבים" ברשת FOX, בה דיי שימש כיוצר-שותף, מפיק בפועל ותסריטאי ראשי ואף שיחק בפרק אחד. בספטמבר אותה שנה החל לביים ולכתוב את סרטו הראשון "גן עדן של טעויות" בו גם ייקח חלק במשחק לצדם של קן ג'ונג, ג'ייסון סודייקיס ואחרים. הסרט יצא לאקרנים ב-12 במאי 2023. בשנת 2020 היה שותף להפקת וכתיבת הסדרה "Mythic Quest" ברשת אפל TV פלוס. בשנת 2023 דיבב את לואיג'י בסרט ההנפשה הממוחשבת "האחים סופר מריו - הסרט", המבוסס על זיכיון המשחקים "מריו" של חברת נינטנדו. דיי נשוי משנת 2006 לשחקנית מרי אליזבת אליס המגלמת את "המלצרית", מושא האובססיביות של צ'ארלי (דיי), בסדרה פילדלפיה זורחת. מרי ורודה (2000) - סרט טלוויזיה סיפורי קמפ-פייר (2001) באד קומפני (2002) אהוב את שכנך (2005) A Quiet Little Marriage‏ (2008) הולכים רחוק (2010) איך להיפטר מהבוס (2011) בית ספר למפלצות (2013) - דיבוב בית ספר למפלצות: מסיבת השנה (2013) - דיבוב פסיפיק רים (2013) סרט לגו (2014) - דיבוב איך להיפטר מהבוס 2 (2014) חופשה בהפרעה (2015) זמן משפחתי (2016) מורים בהפרעה (2017) אני אוהבת אותך אבא (2017) פסיפיק רים: המרד (2018) מלון ארטמיס (2018) סרט לגו 2: החלק השני (2019) - דיבוב מסיבת סוף העולם ‏(2021) אני רוצה אותך חזרה (אנ') (2022) האחים סופר מריו - הסרט (2023) - דיבוב גן עדן של טעויות (2023) - גם במאי ותסריטאי Wildwood‏ (TBA) - דיבוב בני משפחת מדיגן (2000) חוק וסדר (2001) משמרת שלישית (2004-2001) לואיס (2003) רינו 911 (2004) פילדלפיה זורחת (2005-הווה) - גם כמפיק בפועל וכתסריטאי ללא פיקוח (2012) - דיבוב אבא אמריקאי (2012) - דיבוב היסטוריה שתויה (2014) הילדים המגניבים (2019-2018) - יוצר הסדרה, מפיק בפועל ותסריטאי באפקיס (אנ') (2023) מדיה וקבצים בנושא צ'ארלי דיי בוויקישיתוף צ'ארלי דיי, ברשת החברתית אינסטגרם צ'ארלי דיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלי דיי, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארלי דיי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) צ'ארלי דיי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) צ'ארלי דיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צ'ארלי דיי, באתר Last.fm (באנגלית) צ'ארלי דיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניב הדס, גלקטיקוס: מי הדור הבא של הוליווד?, באתר nrg‏, 26 בנובמבר 2011
סינג

סינג (סנסקריט: सिंह; "אריה") הוא שם נפוץ כשם אמצעי או שם משפחה המשמש בדרום אסיה, בעיקר בהודו. שימש במקור את הקשטרים ההינדים (הלוחמים והמלכים). משמש כשם משפחה או שם אמצעי של הסיקים וקהילות הינדיות כמו – ראג'פוטים, מאהרתים הג'טים, יאדבים ואהירים. בדרך כלל שם משפחה זה נמצא אצל זכרים. במאה ה-16 "סינג" הפך לשם משפחה פופולרי בקרב הלוחמים הראג'פוטים. הוא אומץ על ידי הסיקים בשנת 1699 בהתאם להוראות הגורו גובינד סינג; השימוש בסינג כשם משפחה הוא חובה עבור כל הזכרים הסיקים המוטבלים בלי קשר למיקומם הגאוגרפי או התרבות שלהם. האקדמאי קומאר סינג סורש המנוח אמר כי שם המשפחה "סינג" שמשמש לציון קשר עם כוח וסמכות היה בשימוש ביהאר על ידי הזמינדארים כמו שם המשפחה "חאן" (Khan) אצל המוסלמים. "סינג" התפתח בהדרגה ככותרת תורשתית כדי לשמש שם באמצע, המדגיש חיבורים למעמד של לוחם או של כיבוש, שם משפחה זה אומץ גם באופן נרחב על ידי קבוצות אחרות בהודו כמו הג'אטים והיאדבים. עם זאת, זהו לא שימוש בלעדי וקבוצות רבות כולל קבוצות הינדיות וקסטות מתוזמנות כמו וישיה אימצו את השם "סינג" ללא שום מעמד לוחם או קשרים לזה. האם התכוונתם ל... בודיה סינג – רץ המרתון הצעיר בעולם טרסם סינג – במאי קולנוע הודי מאנמוהאן סינג – ראש ממשלת הודו סיימון סינג – סופר מדע פופולרי הודי לילי סינג – כוכבת רשת קנדית סינג סינג – בית סוהר במדינת ניו יורק
בית המהנדס

בית המהנדס והאדריכל ע"ש אלחנן פלס בתל אביב הוא מקום משכנה של אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל שהפכה ללשכת המהנדסים. הבית נבנה על מגרש בשטח של 2239 מ"ר לפי תוכנית האדריכלים רוברט פרידמן ויוסף קלארווין. תוכניתם זכתה בפרס תכנון שיזמה אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בארץ ישראל (אאא"י). טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-19 בפברואר 1935 במגרש מיוחד שהקצתה עיריית תל אביב במעמד האישים הנציב העליון לא"י סיר ארתור ווקופ, אנשי הסוכנות היהודית לארץ ישראל, אנשי הרבנות הראשית לארץ ישראל, אנשי הוועד הלאומי, ראש עיריית תל אביב הראשון מאיר דיזנגוף, נשיא אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בארץ ישראל וראש עיריית תל אביב ישראל רוקח ששימש אז כממלא מקום ראש עיריית תל אביב, ובמעמד הוועד המרכזי של האגודה. בבית המהנדס פעלה ספריית האדריכלות הגדולה ביותר בישראל. באולם המרכזי במבנה הוצגו תחרויות תכנון והתקיימו הרצאות ודיונים, בהם בהשתתפות אדריכלים אורחים מחו"ל מדיה וקבצים בנושא בית המהנדס בוויקישיתוף דני רכט, בית המהנדס, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" אבן פינה לבית המהנדס, ינואר 1935, יומני כרמל חנוכת בית המהנדס, ינואר 1938, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים אסתר זנדברג, זה הבניין היפה ביותר ברחוב, באתר הארץ, 26 ביוני 2023 בית המהנדס והאדריכל נקרא על שמו של אלחנן פלס (1912-1978). פלס, יליד פולין ומהנדס אזרחי בהשכלתו, עלה לארץ בשנת 1934 והתיישב בתל אביב (בהמשך עבר לרמת-גן). בתפקידיו כמזכ"ל אגודת האינג'נרים וארכיטקטים, ובהמשך כמנכ"ל לשכת המהנדסים והאדריכלים, הנהיג פלס את ציבור המתכננים במשך כארבעים שנה. "מצאו את מקומם", אסתר זנדברג, הארץ, מוסף גלריה, עמוד 7, 27 ביולי 2023 "מצאו את מקומם", אסתר זנדברג, הארץ, מוסף גלריה, עמוד 7, 27 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרינידד וטובגו במשחקים הפאראלימפיים

טרינידד וטובגו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). המדינה שלחה משלחת פאראלימפית גם אל המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988), ומאז נעדרה מהמשחקים עד אל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה טרינידד וטובגו חלק מעולם. המשלחת הראשונה של טרינידד וטובגו למשחקים הפאראלימפיים בשנת 1984 כללה שמונה ספורטאים (שבעה גברים ואישה אחת), שהתחרו במקצועות האתלטיקה, שחייה והרמת משקולות. רייצ'ל מארשל, האתלטית היחידה במשלחת, הייתה גם לספורטאית היחידה שזוכה במדליה פאראלימפית. היא זכתה בשתי מדליות זהב באתלטיקה (בהטלת כידון והדיפת כדור ברזל) ובמדליית ארד נוספת בשחייה. אל אולימפיאדת הנכים הבאה, שהתקיימה בשנת 1988 שלחה טרינידד וטובגו משלחת של ארבעה ספורטאים (גברים בלבד), שלא זכו במדליה. במסגרת המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) הצליחה המשלחת מטרינידד וטובגו לזכות שוב במדליות פאראלימפיות, כשאתלט אקים סטיוארט זכה במדליית הזהב בהטלת כידון (קטגוריה T42/T43/T44) עם שיא עולם של 57.32 מטרים, ובמדליית הכסף בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 61.72 מטרים, שני רק לדייוויד בלייר האמריקאי שקבע שיא עולם בקטגוריה של 64.11 מטרים. גם האצנית ניושיה קיין זכתה במדליה פאראלימפית כשזכתה במדליית הארד בריצת 100 מטר (קטגוריה T43/44) עם תוצאה של 13.10 שניות. טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים לנוער Men's Javelin Throw - F42/43/44 Men's Discus Throw - F43/44 Women's 100m - T43/44
בצלצל

בצלצל (שם מדעי: Allium cepa var. aggregatum, על פי האקדמיה ללשון העברית: "בְּצַלְצוּל" וגם "בָּצָל הַסָּרִיס"), הידוע גם בשמות "בצל אשקלון" ו"שאלוט", הוא צמח פורח, זן של בצל הגינה. מקור הבצלצל באזור הסהר הפורה, ומשם הוא נדד למדינות הים התיכון מחד ומרכז אסיה מאידך. השם הלועזי "שאלוט" (הקיים בשפות אנגלית כ-"Shallot" וצרפתית כ-"échalote") הגיע מהמילה הלטינית "אסקלוניה" (escalonia), שנבעה משם העיר העתיקה אשקלון. על פי העדויות הבלשניות, השם "בצלי אשקלון" היה קיים בתקופת יוון העתיקה, וככל הנראה מרמז על כך שהיוונים ייחסו את מקור הבצל לארץ ישראל. צמח הבצלצל בעל פקעת המורכבת ממקבץ, בדומה לשום. בהכנה למסחר פקעות הבצלצל מפורקות והשיניים הבודדות, כל אחת מהן בצלצל קטן, נמכרות בשווקים בנפרד. בשל ריכוז הסוכרים (המעניקים לו את הצבע הסגול) נחשב טעמו למעט מתקתק לעומת בצל הגינה. הבצלצל משמש כרכיב מרכזי, הן כתחליף לשום והן כתחליף לבצל, במטבחים רבים ברחבי העולם. הוא פופולרי במטבח הצרפתי, במטבח ההודי ובמטבח התאילנדי. בעבר סווג כמין עצמאי (Allium ascalonicum), אך בעקבות מחקרים בוטניים הוא מסווג כיום כזן של בצל הגינה (Allium cepa). מדיה וקבצים בנושא בצלצל בוויקישיתוף בצלצל, באתר ITIS (באנגלית) בצלצל, באתר NCBI (באנגלית) בצלצל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בצלצל, באתר Tropicos (באנגלית) בצלצל, באתר GBIF (באנגלית) בצלצל, באתר The Plant List (באנגלית) בצלצל, באתר IPNI (באנגלית) בצלצל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בְּצַלְצוּל (בָּצָל הַסָּרִיס) במילון בוטניקה: צמחים (תר"ץ), באתר האקדמיה ללשון העברית אטימולוגיה של 'שאלוט' (באנגלית)
כביש 234

כביש 234 הוא כביש אורך אזורי במערב הנגב הצפוני המוביל מצומת צאלים לצומת רעים שבעוטף עזה. אורכו כ-23.5 ק"מ. הקטע שבין צומת צאלים ובין אורים נסלל בסוף שנות ה-50. הגשר האירי שנסלל בערוץ נחל הבשור, בסמוך לצומת צאלים, הוצף תדיר בשיטפונות בחורף וחסימת הכביש על ידי ההצפה הביאה לניתוק צאלים. הקטע הקצר, כקילומטר אורכו, בין אורים ובין צומת אורים, נסלל רק לקראת סוף שנות ה-90. הקטע שבין צומת אורים ובין צומת רעים נסלל בשנות ה-70 ומכונה לעיתים "כביש טל אור" בשל החווה החקלאית "טל אור" הנמצאת במחצית הדרך בקטע כביש זה. כביש זה נסלל כדי לאפשר לישובי חבל אשכול תנועה לכיוון באר שבע בזמן שנחל הבשור הציף את כביש הרעב בסמוך לגן לאומי אשכול. אמנם ב-1962 הוקם במקום גשר ביילי שכונה "גשר אברהם", אך גם גשר זה נהרס מספר פעמים בשיטפונות עזים ועל כן נסלל כביש 234 ככביש עוקף. כבישי ישראל מנחם תלמי, צאלים מנותקת - לא רק בשטפון..., מעריב, 20 בפברואר 1961 עד סלילת קטע זה עברה הדרך מכביש הרעב אל אורים ואל צאלים מצומת הנמצא כ-2 ק"מ מזרחית לצומת אורים הנוכחי. כיום, סגור צומת זה לתנועה
קלאו מזרחי

קלאו מזרחי (שם מדעי: Anthracoceros albirostris) הוא מין של עוף טרופי בינוני במשפחת הקלאוניים. הקלאו המזרחי הוא הקלאו הקטן ביותר החי באסיה אך גדול בגודלו יחסית לקלאויים ולטוקוסים האפריקניים; אורכו של זכר מגיע ל-55–60 ס"מ ונקבות אף קטנות יותר. מוטת הכנפיים בממוצע היא 23–36 ס"מ. אורכו של המקור 19 ס"מ בממוצע אצל זכר בוגר, וכ-16 ס"מ אצל נקבה בוגרת. הקלאו חי ביערות גשם אך לעיתים, בשונה מרוב הקלאויים, הקלאו מבקר ביישובי אדם כדי לאכול פירות אך עדיין מבלה הרבה מזמנו ביערות הגשם. הפרטים ממין זה מקננים רק ביערות. תחום תפוצתו מתפרס על המדינות בנגלדש, הודו, בהוטן, ברוניי, קמבודיה, סין, אינדונזיה, לאוס, מלזיה, בורמה, נפאל, סינגפור ותאילנד. מדיה וקבצים בנושא קלאו מזרחי בוויקישיתוף קלאו מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) קלאו מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) קלאו מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו מזרחי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קלאו מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) קלאו מזרחי, אתר האיחוד העולמי לגני חיות ואקווריומים קלאו מזרחי, אתר ליערנות מידע על קלאו מזרחי (אורכב 14.04.2010 בארכיון Wayback Machine) קלאו מזרחי קלאו מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN