laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסטה

המסטה או הרמה המרכזית של חצי האי האיברי, היא רמה בשטח של כ-210,000 קמ"ר בלב ספרד. גובהה הממוצע כ-700 מטרים וגובהה המרבי כ-760 מטרים. ברמה ניתן למצוא את התצורות הגאולוגיות העתיקות והמורכבות ביותר בחצי האי האיברי. השיפולים המערביים של הרמה מתרוממים במתינות ויוצרים את אגן הניקוז של הנהרות דורו, טגוס וגואדיאנה. השיפולים האחרים מתרוממים בחדות. בירת ספרד, מדריד, נמצאת בשטח הרמה. עוד על המסטה מסטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חאבייר פאס

חאבייר מרסלו פאס (בספרדית: Javier Marcelo Páez; נולד ב-23 בספטמבר 1975) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם. פאס גדל במרלו שבגראן בואנוס איירס והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של חימנסיה חוחוי. בשנת 1995 עבר למועדון הפאר הארגנטינאי אינדפנדיינטה אך בקדנציה הראשונה שלו בקבוצה התקשה לתפוס מקום בהרכב. בשנת 1999 חזר לקדנציה שנייה ומוצלחת יותר באינדפנדיינטה ושיחק בה שלוש שנים נוספות. לאחר מכן שיחק גם בדפורטיבו קיטו מאקוודור וחזר לארגנטינה כשחתם בקבוצת אולימפו מבאיה בלנקה. לקראת עונת 2006/2007 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, שם שיחק תחת המאמן יצחק שום ולאחר מכן תחת ניר לוין. יחד עם פאס הגיע לקבוצה שחקן ארגנטינאי נוסף, הקשר לוסיאנו דה ברונו. ב-18 בספטמבר 2006 כבש פאס את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, בניצחון 1-4 על הכח עמידר רמת גן. את שערו השני בקבוצה הבקיע בדרבי מול מכבי תל אביב. בעונה זו הגיע עם הקבוצה לשלב 32 האחרונות של גביע אופ"א, לאחר ניצחון על פריז סן-ז'רמן בצרפת במסגרת שלב הבתים. בתום העונה זכה פאס עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שכבש את השער המכריע בדו-קרב הפנדלים במשחק הגמר מול הפועל אשקלון. לאחר עונה אחת בהפועל תל אביב חזר פאס לקבוצתו הקודמת, אולימפו, ובשנת 2008 חתם בקבוצת אתלטיקו טוקומאן, שם שימש כקפטן הקבוצה למשך שלוש שנים, עד שהושאל לצ'קריטה ג'וניורס לחצי עונה. בשנת 2012 חזר לקבוצת נעוריו, חימנסיה חוחוי. בקיץ 2013 חתם בקבוצת פרו קאריל אואסטה מליגת המשנה בארגנטינה. בשנת 2014 פרש ממשחק פעיל. הפועל תל אביב גביע המדינה: 2006/2007 חאבייר פאס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל חאבייר פאס, באתר Transfermarkt חאבייר פאס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מיקי שגיא, דה ברונו ופאאס - ראיון פרידה משחקני הפועל ת"א, באתר ynet, 1 ביוני 2007 איזי עין דור, הפועל ת"א: פדרו איראלה עוזב, חאבייר פאס חתם, באתר ynet, 10 ביולי 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טבעת פוליקרטס

טבעת פוליקרטס היא מעשייה שסופרה מפי הרודוטוס: פוליקרטס היה שליטו העשיר ורב-העוצמה של האי סאמוס. הצלחות רבות נחל צי המלחמה תחת שלטונו, וכבש ערים רבות באסיה הקטנה ובאיי הים האגאי. הוא גם קיבץ סביבו משכילים רבים, אולם פיתגורס לא הסכים עם דרכו ועזב את האי. בכל מה שעשה פוליקרטס שיחק לו המזל עד שבן בריתו, הפרעה יעחמס השני, התחיל חושש פן תעורר הצלחה כה מרובה את קנאת האלים. על כן כתב לפוליקרטס ויעץ לו להשליך לים את אחד החפצים היקרים לו ביותר, כדי שיגרום נזק לעצמו ובכך ישכך את חמת האלים. פוליקרטס שעה לעצתו והשליך טבעת יקרת ערך לים כדי לפייס את האלים. שלושה ימים לאחר מכן הגיע דייג לחצרו והעניק לו במתנה דג גדול שתפס. כשהדג בותר לנתחים מצאו במעיו את הטבעת של פוליקרטס. משנודע הדבר לפרעה, מיד ביטל את בריתו עם פוליקרטס, כי ידע שאסון גדול יומט עליו. כעבור זמן קצר נשבה שליט סאמוס על ידי אויביו והוצא להורג. פרידריך שילר חיבר על פי המעשייה שיר בשם זה. יוסף מוקיר שבת שלמה המלך ואשמדאי
חוזה נאנקינג

חוזה נאנקינג הוא חוזה שבריטניה אילצה את סין לחתום עליו בעיר נאנג'ינג ב-29 באוגוסט 1842, לאחר שזו הפסידה במלחמת האופיום הראשונה. החוזה כלל מספר תנאים בעבור חידוש תנאי המסחר עם בריטניה. התנאים בחוזה, רובם ככולם, היו משפילים עבור סין והיטיבו בעיקר עם בריטניה. בין סעיפי החוזה נקבע כי בריטניה תקבל לידה את הונג קונג כבסיס טריטוריאלי לצמיתות, וסין תשלם פיצויים של 21 מיליון דולר ויקבעו מכסים קבועים לסחורות. הסינים אולצו לשלם בנוסף לכך פיצוי בסך של 6 מיליון דולר על סחורת האופיום אותה הם החרימו מסוחרים בריטיים ב-1839. בנוסף, 5 נמלים נוספים נפתחו לסחר בריטי: שאנגחאי, גואנגג'ואו, טיינג'ין, פוג'ואו ואמוי (שְׂיָאמֵן). בנמלים אלו, על פי ההסכם, לא יחולו החוקים הסינים על אזרחים בעלי נתינות זרה. בעקבות ההסכם נאנקינג החלה חדירת שאר המעצמות לסין. מדיה וקבצים בנושא חוזה נאנקינג בוויקישיתוף topic/Sino-British-supplementary-treaty חוזה נאנקינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחניים (משחק ילדים)

מחניים הוא משחק ילדים המשוחק עם כדור לרוב כדור ספוג או כדור יד, ומטרתו היא לפסול את חברי הקבוצה הנגדית. למשחק יש כמה גרסאות. משחק זה אינו נחשב לספורט מקצועי ואינו לוקח חלק באולימפיאדה או בתחרויות רשמיות אחרות, אולם בין השנים 1996–2001 התקיימה אליפות בתי ספר למחניים. בגרסה זו שני משתתפים נבחרים להיות הזורקים. הזורקים עומדים זה מול זה במרחק של כ-10–15 מטר זה מזה, וביניהם עומדים כל שאר המשתתפים. שני הזורקים מתמסרים ביניהם, וזורקים את הכדור על המשתתפים שביניהם במטרה לפסול אותם. משתתף שהכדור פגע בו יוצא מהמשחק, אלא אם כן הוא הצליח לתפוס את הכדור. המשתתף האחרון שהצליח להתחמק מהכדור הוא המנצח. שחקן שפסלו אותו מצטרף לזורקים, וכך הזורקים יוצרים בהדרגה מעגל סביב שאר המשתתפים. שחקן שתופס את הכדור מקבל נקודת הצלה, הנקודה תעזור לו בפעם הבאה שיפגעו בו והוא לא יתפוס, שאז הוא לא ייפסל אלא רק יפסיד את הנקודה. בגרסה זו לפני תחילת המשחק,כל קבוצה בוחרת שחקן אחד שיהיה "שבוי מדומה". השחקן שנבחר עובר לאזור השבויים שהוא השטח המקיף את המגרש המרובע של הקבוצה היריבה. לאחר מכן השחקנים זורקים את הכדור על הקבוצה היריבה במטרה לפסול אותם, אם הכדור פוגע בשחקן והשחקן לא תופס אותו אז השחקן נפסל והופך לשבוי. השחקן הראשון שנפסל (השבוי ה"אמיתי" הראשון) מחליף את השבוי המדומה והשבוי המדומה חוזר למגרש המרובע של קבוצתו. השבויים האמיתיים לא יכולים לחזור למשחק גם אם נפסלים אנשים אחרים. אם הכדור נופל באזור השבויים, השבוים זורקים את הכדור במטרה לפסול את חבריי הקבוצה השנייה. המשחק מסתיים כשבאחת הקבוצות כל השחקנים נפסלו והקבוצה שנשארה מנצחת. בנוסף, לא ניתן ללכת בעת החזקת הכדור ושחקן אינו יכול למסור את הכדור לעצמו, אלא אם כן הוא השבוי היחיד או שהוא השחקן היחיד שנשאר ואז מותר לו ללכת עם הכדור. לשחקנים שנמצאים במגרש אסור לצאת מתחומו ולשבויים אסור להיכנס אליו. השבויים משתתפים באופן פעיל במשחק; הם יכולים להתמסר עם חברי קבוצתם ולפסול את חברי הקבוצה השנייה. משחקים על מגרש כדורסל. המגרש המלבני מחולק לשני מלבנים שהם השטחים של כל קבוצה. בתחילת המשחק כל קבוצה עומדת באחד המגרשים המרובעים. אזור השבויים נמצא סביב לשטחי הקבוצה היריבה. שחקניות מחניים מקצועיות בטורניר בארצות הברית 2012 מערך השחקנים במשחק מחניים משחק מחניים D'Angelo, Chris (2008). If you got the Guts, We got the Balls: A book about Dodgeball. Dangerous Chris Print. ISBN 978-0-578-01564-4 Keyes, A. (2005). The Complete Book About Dodgeball. AuthorHouse. ISBN 1-4208-7548-5 Kassock, Isaac (2012). The Philosophy of Dodgeball: A Treatise. Createspace. ISBN 1-4700-4494-3 YMCA School Playground Partners: Dodgeball Games YMCA of San Diego County מחניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דגל לואיזיאנה

דגל מדינת לואיזיאנה (באנגלית: Flag of Louisiana) מראה סמל הנקרא שקנאית בצדיקותה, המציג שקנאית הפוצעת עצמה על מנת להאכיל את גוזליה מדמה, על רקע כחול. מתחת לשקנאית נמצא סרט עליו כתוב המוטו של לואיזיאנה: "אחדות, צדק ואמון". סמל השקנאית בצדיקותה הוא סמל נוצרי לצדקה, המשתמש בציפור הרשמית של לואיזיאנה. הדגל אומץ על ידי המדינה בשנת 1912. באפריל 2006, בעקבות מכתב של תלמיד כיתה ח', שונה הדגל והוא מכיל שלוש טיפות דם אדומות על חזה השקנאית, כפי שהיה נהוג במאה ה-19. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית בעת היותה חלק מהקונפדרציה, אימצה לואיזיאנה דגל דומה לדגל ארצות הברית עם 13 פסים כחולים, אדומים ולבנים וכוכב צהוב גדול בריבוע אדום בפינה השמאלית עליונה. מדיה וקבצים בנושא דגל לואיזיאנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דגל לואיזיאנה דגל לואיזיאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דגל לואיזיאנה, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשטבאו דה גאמה

אשטבאו דה גאמה (בפורטוגלית: Estêvão da Gama;‏ 1505–1576) היה בנו השני של ואסקו דה גאמה, מושל הודו הפורטוגזית בשנים 1540–1542 ומפקד בכיר בצי הפורטוגזי. הוא קרוי על שמו של אבי אביו. דה גאמה פיקד על הצי שנכנס לים האדום, בכוונה לתקוף את הצי העות'מאני ששהה בנמל סואץ, בטרם יתקוף זה שנית את הנמל הפורטוגזי בדיו. למסעו זה יצא מגואה ב-31 בדצמבר 1540, והגיע לעדן ב-27 בינואר 1541. הצי הגיע למסוע ב-12 בפברואר, שם השאיר דה גאמה מספר ספינות והמשיך במסעו צפונה. כשהגיע לסואץ, הוא גילה שהעות'מאנים גילו בטרם עת על בואו, ולפיכך סיכלו את תוכניותיו להבעיר את הספינות החונות בנמל. הוא נאלץ לחזור על עקבותיו למסוע, אך עצר לשם תקיפת הנמל בא-טור בחצי האי סיני. עת שחזר למסוע, דה גאמה מצא את אנשיו קצרי רוח, וזאת בשל הפצרות פטריארך שגרס כי עליהם לסייע לקיסר אתיופיה שהיה נתון במצור. דה גאמה נענה לבקשתם, והנחית כח בפיקודו של אחיו כרישטובאו, ובו ארבע מאות לוחמים, מאה ושלושים עבדים, כאלף רובי ארקבוז, כאלף רומחים ומספר תותחי בומבארד. הוא הפליג בחזרה להודו ב-9 ביולי. מסעו של דון סטפאנו דה גאמה מגואה לסואץ ב-1540(הקישור אינו פעיל)
וימפל R-73

וימפל R-73 (קוד נאט"ו: AA-11 ארצ'ר), הוא טיל אוויר-אוויר לטווח קצר, מתוצרת וימפל הסובייטית, ונחשב לטיל הרוסי המתקדם ביותר מסוגו, ואחד מכלי הנשק המאיימים ביותר בקרבות אוויר. הארצ'ר פותח החל משנת 1973 על מנת להחליף את טיל הR-60 (קוד נאט"ו: AA-8 אפיד), כטיל אוויר-אוויר לטווח קצר, לשימוש מטוסי הקרב של הגוש הסובייטי. זהו טיל בעל ראש ביות מצונן-חנקן, המאתר חום תת אדום. לטיל זווית נעילה רחבה של 120 מעלות, עם קישוריות לכוונת הקסדה, שבעזרתה יכול הטייס לנעול על כל מטרה שביכולתו לראות (אם כי אין לטיל יכולת לפנות בכל זווית, להבדיל מטיל הפיתון 5 הישראלי). הטיל נדרך רק לאחר 300 מטר, והטווח המקסימלי שלו הוא 30 קילומטר (בגובה רב). על פניו, לארצ'ר יכולת תמרון עדיפה על פני ה-AIM-9M סיידווינדר מתוצרת ארצות הברית, שנמצא בשימוש נרחב בכלל החילות האוויר המערביים, עובדה שתרמה רבות לפיתוח פרויקטים מערביים בתחום טילי האוויר-אוויר לטווח קצר: AIM-132 אסראם, פיתון 5, איריס-טי, ואף לדגם ה-X החדש של הסיידווינדר. החל משנת 1994 החל ייצור של דגם חדש - R-74EM (במקור: R-73M), בעל טווח מוגדל, יכולת נעילה רחבה יותר, ואמצעי חסימת לוחמה אלקטרונית מתקדמים. ההצטיידות בדגם החדש בקרב חבר המדינות החלה בשנת 1997. הארצ'ר ניתן לשימוש בכלל מטוסי הקרב החדישים של הגוש המזרחי, וחלק מהדגמים הישנים הושבחו לצורך נשיאתו. כמו כן הוא ניתן לשיגור ממספר מסוקי קרב רוסיים. פיתון 5 AIM-132 אסראם איריס-טי AIM-9 סיידווינדר מדיה וקבצים בנושא וימפל R-73 בוויקישיתוף
הולשטיין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הולשטיין – שמו של חבל ארץ היסטורי בחצי האי יוטלנד. שלזוויג-הולשטיין – אחת מ-16 המדינות המהוות את גרמניה. הולשטיין קיל – קבוצת כדורגל גרמנית מהעיר קיל שבמדינת שלזוויג-הולשטיין. הולשטיין (גזע בקר) – זן של פרה שמקורה בפריזיה, הולנד.
נוזי

נוזי (למפת עיראק מוגדלת)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. נוזי (למפת עיראק רגילה)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. נוזי נוזי היא עיר עתיקה בעיראק, כ-15 ק"מ דרומית מערבית לכירכוכ, ממזרח לחידקל. נוזי הייתה עיר חשובה בממלכת מיתני - ממלכה של שבטים חוריים בצפון מסופוטמיה. בחפירות שנערכו בנוזי בשנים 1925–1931 נתגלו בה ארכיונים של תעודות כתובות בכתב יתדות על גבי לוחות חרס, מן המאות ה-15 וה-14 לפני הספירה. תעודות אלו מכילות חוקים רבים בנושאי שלטון, כלכלה, חברה ומשפחה. תעודות אלו, המוכרות כתעודות נוזי, הן בעלות השלכה רבה על חקר חיי החברה והמשפט בארצות המקרא. בין חוקים אלו, ישנן מקבילות רבות לחוקים המוזכרים במקרא. בהן: אימוץ עבד לבן אם האדון חסר בנים, והמנהג בו אשה שלא ילדה ילד נותנת את שפחתה לבעלה לאשה. בתוך 20 תעודות מופיע אזכור של החבירו. תעודות נוזי באתר של מט"ח נוזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נוזי (עיר קדומה), דף שער בספרייה הלאומית מיכאל אסטור, בעיית החבירו וכיבוש כנען, 1958, תרגום והערות מ' ויינפילד, ירושלים: חמו"ל, 1971 עמ' 4. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנטיקה מולקולרית

גנטיקה מולקולרית היא ענף בביולוגיה שמתייחס לאופן שבו הבדלים במבנים או בביטוי של מולקולות DNA מתבטאים כשונות בין אורגניזמים. תחום הלימוד מבוסס על מיזוג של מספר תתי תחומים בביולוגיה: תורשה מנדלית קלאסית, ביולוגיה של התא, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה וביוטכנולוגיה. הוא משלב דיסציפלינות אלו כדי לחקור דברים כמו תורשה גנטית, ויסות וביטוי גנים, והמנגנון המולקולרי מאחורי תהליכים ביולוגיים שונים. מטרת מפתח של גנטיקה מולקולרית היא לזהות ולחקור מוטציות גנטיות. חוקרים מחפשים מוטציות בגן או מעוררים מוטציות בגן כדי לקשר רצף גנים לפנוטיפ ספציפי. לכן גנטיקה מולקולרית היא מתודולוגיה רבת עוצמה לקישור מוטציות למצבים גנטיים שעשויים לסייע בחיפוש אחר טיפולים במחלות גנטיות שונות. מדיה וקבצים בנושא גנטיקה מולקולרית בוויקישיתוף
סולומון בנדרנאיקה

סולומון בנדרנאיקה (בסינהלית: සොලමන් බණ්ඩාරනායක, בטמילית: சாலமன் பண்டாரநாயக்கா;‏ 8 בינואר 1899 – 26 בספטמבר 1959) היה ראש ממשלת ציילון. בנדרנאיקה נולד בקולומבו בירת ציילון, בשנת 1899. הוא רכש השכלה משפטית באוניברסיטת אוקספורד בממלכה המאוחדת והוסמך כעורך דין בשנת 1925. בנדרנאיקה נכנס לחיים הפוליטיים בציילון בגיל צעיר. בשנת 1931 נבחר למועצת המדינה שתחת חסות הבריטים. בשנת 1947, כאשר ציילון זכתה לעצמאות, נבחר לבית הנבחרים. בשנת 1951 הקים את מפלגת החופש של ציילון. בנדרנאיקה נבחר לראש ממשלה בשנת 1956, על בסיס מצע סוציאליסטי ומדיניות נייטרלית במאבק הבין גושי. ממשלתו התבססה על קואליציה של מפלגות השמאל. שלטונו ניצב בפני בעיות כלכליות קשות ובפני מאבק לשוני שהתחולל בין החלקים האתניים השונים של אוכלוסיית ציילון. במדיניות החוץ כוננה ממשלת בנדרנאיקה יחסים דיפלומטיים עם מדינות הגוש הקומוניסטי ודרשה מבריטניה לפנות את בסיסי הצבא שלה מציילון. בנדרנאיקה הגביר את מעמדה של הדת הבודהיסטית במדינה והחליף את השפה האנגלית בשפה הסינהלזית כשפה הרשמית במדינה. כל זה לא היה די בו כדי להשביע את רצונם של כוהני הדת הבודהיסטית וב-19 בספטמבר 1959, נזיר בודהיסטי שביקש ריאיון עם ראש הממשלה, נתקבל בארמון, שלף אקדח וירה בראש הממשלה בבטנו. בנדרנאיקה מת למחרת מפצעיו. בבחירות שנערכו בציילון לאחר הרצח, נבחרה אלמנתו סירימאבו בנדרנאיקה כראש ממשלת ציילון, והייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה שמילאה תפקיד של ראש ממשלה. מדיה וקבצים בנושא סולומון בנדרנאיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סולומון בנדרנאיקה סולומון בנדרנאיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סולומון בנדרנאיקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נרצח ראש ממשלת ציילון, שערים, 27 בספטמבר 1959 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תעודות נוזי

תעודות נוזי הם מסמכים עתיקים שנמצאו בחפירת נוזי (בירת מיתני), עיר מסופוטמית עתיקה מדרום-מערב לכירכוכ בעיראק, ליד נהר החידקל. לתעודות צורת לוחות בכתב יתדות והן כוללות בעיקר מסמכים משפטיים ועסקיים. התעודות שופכות אור על אורחות החיים, הסדרים החברתיים וסדרי הממשל של החורים שליטי מיתני. התעודות החלו להתגלות בסוף המאה ה-19 ועד כה נמצאו מעל 5000 תעודות, רובן מתוארכות לתקופה החורית באלף השני לפנה"ס. ניתן למצוא בתעודות מקבילות רבות לחוקים המוזכרים במקרא, בהן: אימוץ עבד כבן אם האדון חסר בנים, מנהג חליצה, והמנהג שאישה שלא ילדה ילד נותנת את שפחתה לבעלה לאישה. נעשה ניסיון להשתמש בתעודות כראיה לאמיתות ההיסטורית של המציאות המתוארת בתקופת האבות במקרא, אך כיום גישה זו פחות מקובלת במחקר, משום שמנהגים אלו נמשכו לתקופת כתיבת התורה וממילא לא בהכרח מעידים על תקופת האבות. תעודות נוזי, מקראנט נוזי [תעודות], הספרייה הווירטואלית של מט"ח. פרשת בנות צלפחד בזיקה לתעודה חדשה מנוזי, ד"ר צפרירה בן ברק, מט"ח נוזי [תעודות], באתר הספרייה הוירטואלית של מט"ח Kenton L Sparks (2016). "The ancient Near Eastern context". In Chapman, Steven B; Sweeney, Marvin A. (eds.). The Cambridge Companion to the Hebrew Bible/Old Testament. Cambridge University Press. ISBN 978-0521883207. Scholars once believed that customs reflected in Nuzi's fifteenth- and fourteenth-century Akkadian texts were similar to, and thus confirmed, the antiquity of the patriarchal stories in Genesis, but today this is widely doubted; the Nuzi texts provide only general cultural background for our understanding of ancient Israel.
הבטלנים (צמד)

צמד הבטלנים (במקור: דטנר וקושניר) היה שם הבמה של צמד הבדרנים נתן דטנר ואבי קושניר, שפעל בין 1987 ל-1990. בתחילת דרכם הופיעו השניים באירועים, זכו במקום הראשון בקדם-אירוויזיון 1987 והיו נציגי ישראל באירוויזיון 1987, תחת השם "דטנר וקושניר", עם "שיר הבטלנים" ("הופה הולה"), שהגיע למקום השמיני בתחרות. בהמשך דרכו, הצמד שינה שמו ל"הבטלנים" והופיע בפסטיגל 1987 עם השיר "כלב על כלב" שזכה במקום הרביעי והנחה אותו לצד מנחים נוספים. הצמד פרסם מספר שירים נוספים. בשנת 1988 הופיע הצמד בפרסומת למפעל הפיס, באותה שנה כיכבו השניים בסרט המתיחות של יגאל שילון, "עבודה בעיניים". בשנת 1990 הופיעו השניים לצד ציפי שביט בתוכנית "ציפי בלי הפסקה", באותה השנה התפרק הצמד, ושני חבריו חזרו לתחום המשחק. האחים בלוז הבטלנים, באתר ספוטיפיי הבטלנים, באתר MusicBrainz (באנגלית) הבטלנים, באתר דיזר הבטלנים, באתר Discogs (באנגלית) הבטלנים, באתר Genius הבטלנים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) מילים לשירים של הבטלנים, באתר "שירונט" עמי פרידמן, "קרה אסון וזכינו": הדרך של הבטלנים לאירוויזיון, באתר ynet, 28 בספטמבר 2018 דני ורט, העבודה היא חיינו - "עבודה בעיניים" (1988), במאי: יגאל שילון, משתתפים: נתן דנטר, אבי קושניר, כל העיר, 25 במרץ 1988 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלקטרואקוסטיקה

מוזיקת אלקטרואקוסטיקה (באנגלית: Electroacoustic music) היא המדע העוסק ביצירה ובמדידה של גלי קול במכשור אלקטרוני כגון רמקולים ומיקרופונים. ככל שגלי הקול מתפשטים, נחלשת עוצמת הקול, בגלל פיזורו לכיוונים רבים, ובליעתו בגופים שונים. לכן אין הקול יכול לעבור מרחקים ארוכים. לעומת זאת, אנרגיה חשמלית ניתן להעביר למרחקים גדולים (באמצעות מוליכים או דרך האוויר). לכן, כדי להעביר קול למרחקים, למשל בטלפון, ממירים את אנרגיית הקול לאנרגיה חשמלית. האנרגיה החשמלית מועברת כגל אלקטרומגנטי, מגיעה ליעד ושם מותמרת בחזרה לאנרגיית קול. לתהליך זה קוראים שרשרת אלקטרואקוסטית. מהפך של אנרגיית קול לאנרגיה חשמלית נקרא מיקרופון, והוא מתבצע באופן הבא: גלי קול פוגעים בממברנה דקה וגמישה וגורמים לה להתנודד בעוצמה ובתדירות יחסיות לגלי הקול הפוגעים בה. הממברנה מחובר לגנרטור היוצר זרם חשמלי שעוצמתו ותדירותו יחסיות לעוצמתו ותדירותו של הקול. באוזניות מתבצע התהליך בסדר הפוך, והאנרגיה החשמלית מותמרת לאנרגיית קול. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברהמה

בְּרַהְמָה (סנסקריט: ब्रह्मा; "הבורא") הוא האל היוצר של היקום לפי האמונה ההינדואית. ברהמה הוא אחד משלושת האלים הראשיים בפנתיאון האלים ההינדי, הטרימורטי. שני האחרים הם וישנו המשמר-מגונן ושיווה המחריב. עובדי ברהמה הם מעטים ביותר, ומקדשים לברהמה נדירים ביותר, כשהידוע שבהם נמצא בפושקר. יש המסבירים את העובדה שאין עובדים את ברהמה, משום שתפקידו הסתיים ביצירת היקום, הוא לא חזר והופיע בגלגולים נוספים, ולכן אינו נתפס כבעל השפעה רבה על המתרחש בחיי המאמינים כיום. ביצירות אמנות ברהמה מוצג יושב על פרח לוטוס, בעל ארבעה ראשים המופנים לארבע רוחות השמים וארבע ידיים - כסמל לארבע הודות (כתבי הקודש ההינדים), בת זוגו היא סראסווטי - אלת ההשכלה, היצירה, האמנות והמוזיקה. בציורים רבים בראהמה יושב במרכבה הנישאת על ידי שבעה ברבורים המיצגים את שבע היבשות, ולעיתים רוכב על ברבור אחד – האנזא. על פי האמונה ההינדואית, היקום נוצר מצליל האום של הברהמן והעולם נוצר אחרי התייחדות של בראהמה עם אשתו סרסווטי. ישנן טענות בנוגע לקשר היסטורי-רעיוני בין המיתולוגיה ההינדואית לבין היהדות. על פי אמונה זו, קיים דמיון רעיוני (ואף מצלולי) בין הדמויות ברהמה וסראסווטי לבין הדמויות של אברהם אבינו ואשתו שרה אימנו (אברהם-ברהמה, שרה - סאראסווטי). בנוסף השילוש של - היוצר,המשמר,ההורס מקביל ליהדות בתורת הקבלה לשלושת הספירות העליונות, כתר(יוצר), חכמה(משמר), בינה(הורסת ומחדשת). ברהמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברהמה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיל אדולף פון ברינג

אמיל אדולף פון ברינג (בגרמנית: Emil Adolf von Behring‏; 15 במרץ 1854 – 31 במרץ 1917), היה רופא בקטריולוג גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1901 על פיתוח טיפול אנטי-רעלן נגד דיפתריה וחיסון נגד טטנוס. ברינג היה בן מנישואיו השניים של אביו, גאורג אוגוסט ברינג, שהיה מורה בית ספר, לאוגוסטין צך. לאביו היו ארבעה ילדים מנישואיו הראשונים, ואמיל היה הראשון מתשעת הילדים שנולדו לו בנישואין השניים. כיוון שהוריו לא היו יכולים לממן את לימודיו, ברינג למד רפואה בין השנים 1874–1878 במכללה הרפואית הצבאית בברלין והתחייב לשירות צבאי תמורת לימודים אלה. הוא שירת כרופא צבאי. בשנת 1888 החל לעבוד במכון להיגיינה בברלין, תחת הנהלתו של רוברט קוך. בשנת 1894 התמנה לפרופסור להיגיינה באוניברסיטת האלה (Halle). בשנת 1895 עבר ללמד כפרופסור להיגיינה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מרבורג, שם עבד במשך שארית חייו. לאחר שנת 1901 הידרדר מצב בריאותו של ברינג והוא התמקד במחקר בשחפת והפסיק להרצות. ברינג גילה את האנטי-רעלן של הדיפתריה ופיתח שיטות מחקר חדשות לחקר החיסון. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1901 על פיתוח הטיפול בנסיוב נגד דיפתריה (מחקר שביצע יחד עם אמיל רו) וחיסון נגד הטטנוס. מחלת הדיפתריה היוותה בעיה רפואית קשה באירופה במאה התשע-עשרה ופגעה בעיקר בילדים. טטנוס היה הגורם העיקרי למוות במלחמות וגרם למותם של פצועים רבים. בנימוקי הפרס נאמר כי הוא מוענק לברינג "על עבודתו בתחום הטיפול בנסיוב, במיוחד נגד דיפתריה, שבאמצעותו הוא פרץ דרך חדשה בתחום מדע הרפואה וכך שם בידו של הרופא כלי נשק מנצח נגד חולי ומוות." ברינג נפטר במרבורג ב-31 במרץ 1917. החברה הגדולה בעולם לייצור מכשירי מעבדה רפואיים וציוד אבחוני אחר, נקראת על שמו של ברינג, Dade Behring' ותחילתה בחברה שייסד ברינג בעיר מרבורג, לאחר זכייתו בפרס נובל. אוניברסיטת מרבורג מעניקה עד היום פרס על שמו. מדיה וקבצים בנושא אמיל אדולף פון ברינג בוויקישיתוף אמיל אדולף פון ברינג, באתר פרס נובל (באנגלית) ביוגרפיה של אמיל אדולף פון ברינג אמיל אדולף פון ברינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אמיל אדולף פון ברינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיל פון ברינג (1854–1917), דף שער בספרייה הלאומית http://www.cartage.org.lb/en/themes/Biographies/MainBiographies/B/Behring/1.html
רסטורציה

האם התכוונתם ל... בהיסטוריה, "רֶסְטוֹרַציה" היא החזרת משטר מלוכני. להלן מספר רסטורציות בדברי ימי העולם: הרסטורציה האירופית (מכונה גם הקונצרט האירופי או "עידן מטרניך") - מאזן הכוחות ששרר באירופה מתום המלחמות הנפוליאוניות ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה הרסטורציה – התקופה בהיסטוריה של צרפת בין נפילתו של נפוליאון בשנת 1814 וחזרתו של לואי השמונה עשר אל השלטון לבין מהפכת יולי 1830, עלייתו של לואי פיליפ הראשון ופתיחת תקופת המונרכיה של יולי הרסטורציה הספרדית – תקופה בהיסטוריה של ספרד בשנים 1874–1931 שבה המלוכה הוחזרה לספרד תחת אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד והסתיימה עם הקמת הרפובליקה הספרדית השנייה רסטורציית מייג'י – תקופה בהיסטוריה של יפן בשנים 1866–1867 שבה הושב השלטון מאדונים פיאודליים לקיסר הרסטורציה האנגלית – תקופה בהיסטוריה של אנגליה בשנים 1660–1661 שבה הושב שלטון המלוכה האנגלית על אנגליה, סקוטלנד ואירלנד תחת שלטונו של צ'ארלס השני הרסטורציה האתיופית – תקופה בהיסטוריה של אתיופיה שהחלה עם השבת הקיסרות ב-1855 והסתיימה עם התבוסה האתיופית תחת שלטונו של הקיסר היילה סלאסי במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה בשנת 1936 באמנות: רסטורציה (אמנות) – שיקום של יצירת אמנות שניזוקה
מצבת הגסו

מצבת הגסו (באנגלית: Gravestone of Hegeso) היא מצבת קבורה יוונית, עשויה שיש, המתוארכת לשנת 400 לפנה"ס. המצבה נמצאה בבית העלמין קרמיקוס (Kerameikos) באתונה והיא מוצגת במוזיאון הארכאולוגי באתונה. מצבות הקבורה בעולם היווני הופיעו בבתי קברות ציבוריים וסימלו גם את המעמד החברתי והכלכלי של הנפטר ובני משפחתו. המצבות הופיעו לראשונה בתרבות היוונית בסוף המאה ה-6 לפנה"ס כמצבה בעלת פרופורציות גבוהות. על המצבה גולפה דמות הנפטר ונוספו לה קישוטים כגון וולוטות שהן סלסולים דמויי קרניים של איל. לאחר פלישת הפרסים ליוון, נחקקו באתונה חוקים המגבילים הוצאות כספיות על הקמת מצבות ועל טקסי קבורה. "מצבות שיש מעוטרות שבו ונראו באתונה רק בסוף תקופת פריקלס (שנות השלושים של המאה החמישית לפנה"ס)".. "מצבת הגסו" אופיינית למצבות מתקופה זו הבנויות בפרופורציות רחבות יותר ובראשן גמלון. כמו כן הסצנות המתוארות על מצבות אלו היו מורכבות יותר במספר המשתתפים, לעומת המצבות הקדומות. המצבה מציגה את הנפטרת, אשר שמה חקוק על גבי המצבה, כשהיא יושבת על כיסא. נערה-משרתת העומדת מולה מגישה לה קופסת תכשיטים והיא בוחנת תכשיט אשר היה מצויר על המצבה (ולכן לא נשמר). הדמויות מתוארות בפרופיל פנים חלקי (פרופיל 3/4) המדגים את יכולתו הטכנית הגבוהה של האמן בתיאור הקצר (פרספקטיבה). שתי הדמויות אוחזות בקופסת התכשיטים אשר במרכז הקומפוזיציה. נגיעה זו יוצרת אווירה של אינטימיות בין שתי הדמויות, אינטימיות המועצמת על ידי האיפוק בתיאור הבעות הפנים האופייני לאמנות הקלאסית. מבחינת יכולת התיאור מתקרב התבליט לאמנות של התקופה ההלניסטית. יכולת זו מתבטאת בעיצוב האנטומי של שתי הדמויות, המתואר דרך בגד דק ועטיר קפלים היורדים בעדינות ובטבעיות על הגוף ובעיצוב תלתלי השיער של הנפטרת. מדיה וקבצים בנושא מצבת הגסו בוויקישיתוף רוזנברג, סילביה (אוצרת), יצירות מופת בנות-אלמוות, דפדפת המלווה את הצגת "מצבת ג'וסטיניאני", מוזיאון ישראל, ירושלים, 2005.
ליסיאס

האם התכוונתם ל... ליסיאס (נואם) – נואם מהולל באתונה בין השנים 380-445 לפני הספירה ליסיאס (עוצר) – עוצר הממלכה הסלאוקית בזמן מסעו של אנטיוכוס הרביעי מזרחה ופרק זמן קצר לאחר מותו (המאה ה-2 לפנה"ס).