laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פוליטיקה של הוותיקן

הפוליטיקה של הוותיקן מתקיימת בשיטה מונרכית תיאוקרטית נבחרת, שבה ראש הכנסייה הקתולית, האפיפיור הוא הסמכות העליונה בשלוש הרשויות (השופטת, המחוקקת והמבצעת) במדינה. תפקיד זה הוא מקרה נדיר של מלוכה שאינה תורשתית. למרות שהאפיפיור הוא הרשות העליונה במדינה, ישנן רשויות ופקידים אשר דואגים לכל אחת מהרשויות. לדוגמה: מועצת הקרדינלים אשר משמשת כרשות המחוקקת, תחת האפיפיור והקוריה הרומאית המהווה את הרשות המבצעת. המחלקה הוותיקה והחשובה ביותר בקוריה היא מזכירות המדינה, בראשונה מכהן הקרדינל מזכיר המדינה, ראש הממשלה ושר החוץ של הוותיקן. ערך מורחב – קונקלווה האפיפיור נבחר בקונקלווה - ישיבה הסגורה של מועצת הקרדינלים לאחר מותו או התפטרותו של האפיפיור הקודם. הישיבה הסגורה מתקיימת בקפלה הסיסטינית, שבו כל הבוחרים נעולים עד שמועמד כלשהו נבחר ברוב של שני שלישים. המאמינים נוהגים לעקוב אחרי הבחירות באמצעות ארובה גלויה מכיכר פטרוס הקדוש. חברי מועצת הקרדינלים שורפים את פתקי ההצבעה ומצרפים תוספות כימיות במטרה לסמן לקהל את התוצאות. עשן שחור מסמל בחירות ללא תוצאות ועשן לבן מסמל שאפיפיור חדש נבחר כעת. לפי המנהג, דיקן המכללה הקדושה מבקש מהאפיפיור לבחור את שמו הרשמי החדש, ולאחר שזה מתלבש בלבוש המהודר המסורתי, הוא יוצא למרפסת הכנסייה, עם המשפט הלטיני המפורסם Annuntio vobis gaudium magnum: habemus papam. (אני מודיע לכם בשמחה גדולה: יש לנו אפיפיור). ערך מורחב – הכס הקדוש המונח "הכס הקדוש" מתייחס מהרכב הסמכות, השיפוט, והריבונות של האפיפיור ויועציו בעולם הכנסייה הקתולית. מושג זה נוצר עם היווצרות מדינת הוותיקן בשנת 1929, דרך ההסכמים הלטרניים בין הכס הקדוש ואיטליה הפשיסטית. הכס הקדוש הוא "השלטון המרכזי" של הכנסייה הקתולית. לכס הקדוש יש יכולת משפטית שמאפשרת לשלוח נציגים דיפלומטיים ולהשפיע על החוזים המשפטיים של הוותיקן. לכס הקדוש יחסים דיפלומטיים רשמיים עם 179 מדינות. קריית הוותיקן מצידה מוכרת על פי החוק הבינלאומי כטריטוריה ריבונית, אולם הנציגות הדיפלומטית לוותיקן אינה לטריטוריה גרידא אלא לישות המופשטת של "הכס הקדוש". בוותיקן ישנה מערכת משפטית שונה מזו של איטליה. מקרי העונשין הם בדרך כלל בעבירות קלות כמו כייסות. אם עבירה מבוצעת בכיכר פטרוס הקדוש, אז המשטרה האיטלקית יכולה לעצור את החשוד ולהעמידו לדין. לפי ההסכמים הלטרניים, עבריין איטלקי יכול ליהנות מחסינות בוותיקן. אין בית כלא בוותיקן, מלבד כמה תאי מעצר. הקוריה הרומאית יחסי החוץ של הכס הקדוש הקרדינל מזכיר המדינה נונציו מדיה וקבצים בנושא פוליטיקה של הוותיקן בוויקישיתוף מבנה ועדות הקוריה הרומאית Researching the Law of the Vatican City State
מועצת העם (הרפובליקות האפריקאנריות)

מועצת העם (בהולנדית: Volksraad, הפולקסראד) היה הכינוי לרשויות המחוקקות של הרפובליקות האפריקאנריות בדרום אפריקה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, מייד לאחר שרכשו את עצמאותן, הקימו הרפובליקה הדרום אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית מבני קבע לפרלמנטים שלהם. הם הוקמו בהתאמה בערי הבירה של המדינות הצעירות פרטוריה ובלומפונטיין. מועצות העם שימשו בתפקידם עד שנה 1902, אז חדלו מלהתקיים כתוצאה מהפסד הרפובליקות במלחמת הבורים. מועצות העם היו פרלמנטים חד ביתיים, מלבד תקופה של כ-12 שנה החל משנת 1890 שהפרלמנט בפרטוריה הפך לדו-ביתי, כאשר אחד הבתים שימש את אוכלוסיית המהגרים הגדולה הלא-אפריקאנרית שהגיעה לתחומי הרפובליקה הדרום אפריקאית באותן השנים בחפשה אחר זהב. בחירות נערכו בדרך כלל אחת לארבע שנים, אם כי הן הוקדמו לעיתים קרובות. ברפובליקה הדרום אפריקאית בעלי זכות בחירה היו אזרחים גברים מעל גיל 16, או מהגרים לבנים בעלי רכוש מעל גיל 30. במדינת אורנג' החופשית זכות בחירה ניתנה לאזרחים מעל גיל 18. מלבד הרפובליקה הדרום אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית, שלוש רפובליקות נוספות החזיקו באספה לאומית אשר ענתה לשם "מועצת העם". עם זאת היה מדובר במדינות קטנות וקצרות ימים: רפובליקת נטאליה, ארצות הברית של סטלאלנד וגריקואלנד מזרח. לאחר הקמת הרפובליקה הדרום אפריקאית בשנת 1852, שכנה מועצת העם של הרפובליקה במספר מבנים זמניים בפרטוריה. מספר שנים לאחר מכן, עברה למשכן הקבע שלה בבניין מוסדות השלטון בבירה, בכיכר הכנסייה, אשר כלל מלבד הפרלמנט גם את מושב הממשלה. בשנת 1888 נהרס הבניין ובמקומו נבנה באותו המקום בניין פרלמנט חדש. המבנה החדש התהדר בסגנון רנסאנסי נאו-קלאסי, ובחזיתו המרשימה התנשאה מרפסת בה יכלו ראשי הרפובליקה לנאום אל הקהל שבכיכר. מלאכת הבנייה נמשכה כשנתיים, כאשר חומרי בנייה איכותיים מיובאים מעבר לים דרך נמל דרבן. בשנת 1890, עם סיום הבנייה, ערכה בו מועצת העם את מושב הפרלמנט השנתי שלה. במקור היו בבניין שתי קומות, אך שנה לאחר חניכתו הוחלט להוסיף לו קומה שלישית, אשר בנייתה הסתיימה בדצמבר 1891. כשנה לאחר מכן הותקנה בבניין גם מערכת טלפוניה. בבניין החדש, לצד אולם מועצת העם שכנו מספר ארכיונים לאומיים, חדרי המתנה ומחסנים, כמו גם משכני הקבע של שאר מוסדות המדינה הראשיים – נשיא המדינה, ומושב הממשלה. בדומה למועצת העם בפרטוריה, גם מועצת העם של מדינת אורנג' החופשית בבלומפונטיין החליפה מספר מבנים עד שזכתה למבני קבע, בעשורים הראשונים לקיום הרפובליקה שהוקמה בשנת 1854. אבן הפינה למשכן הקבע הנוחה בשנת 1890 על ידי הנשיא פרנסיס רייץ, והבניין החדש והמפואר נחנך כשלוש שנים מאוחר יותר, ב-5 ביוני 1893. השבעת פול קרוגר לנשיאות בשנת 1890 בפרלמנט בפרטוריה מצעד לוחמי קומנדו אפריקאנרים בכיכר הפרלמנט בפרטוריה באוקטובר 1899, על רקע מלחמת הבורים במהלך המאה ה-20 הוכרזו מבני הפרלמנט כאתרי מורשת לשימור היסטורי. בניין הפרלמנט בפרטוריה כיום מליאת הפרלמנט בפרטוריה כיום בניין הפרלמנט בבלומפונטיין כיום הפרלמנט של דרום אפריקה הפרלמנט של הולנד כיכר הכנסייה מדיה וקבצים בנושא מועצת העם בוויקישיתוף סיור וירטואלי בבניין הפרלמנט בפרטוריה(הקישור אינו פעיל) הפרלמנט בפרטוריה, באתר South African History Online הפרלמנט בבלומפונטיין, באתר South African History Online "Republik Natalia bei ourcivilisation", 26 September 2013 "Beschreibung bei oocities", 24 September 2013 "Raadsaal Building, Church Square, Pretoria", South African History Online "The Fourth Raadsaal, Bloemfontein", South African History Online
טריטוריות צרפת מעבר לים

טריטוריה מעבר לים (בצרפתית: territoire d'outre-mer; ראשי תיבות: TOM) היא יחידה אדמיניסטרטיבית של צרפת שכולל אזורים בצרפת מעבר לים. היום רק הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נמצאות בסטטוס זה. במהלך הרפובליקה הצרפתית הרביעית רוב השטחים מעבר לים והקולוניות של צרפת היו בסטטוס של טריטוריה מעבר לים. ברפובליקה הצרפתית החמישית פחות שטחים היו בסטטוס זה כאשר בשנת 1998 רק פולינזיה הצרפתית, ואליס ופוטונה והארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נכללו בסטטוס זה. ב-2003 בעקבות יצירת הסטטוס קולקטיב מעבר לים, רק הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נשאר בסטטוס זה. הרפובליקה הצרפתית הרביעית נוסדה על ידי חוקה חדשה שהתקבלה בצרפת ב-1946, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. במסגרת החוקה, הוגדר המושג טריטוריה צרפתית וקולוניות רבות עברו לסטטוס זה ולשמם נוסף המילה טריטוריה. הטריטוריות בייסוד הרפובליקה הרביעית היו: אפריקה המשוונית הצרפתית (קונגו הצרפתית, גבון, אובאנגי שארי, צ'אד וקמרון הצרפתית) אפריקה המערבית הצרפתית (חוף השנהב, דהומיי, גינאה הצרפתית, וולטה עילית, מאוריטניה, ניז'ר, סנגל וסודאן הצרפתית) הטריטוריה של קומורו התיישבות צרפתית באוקיאניה (שינתה את השם לפולינזיה הצרפתית ב-1957) הודו הצרפתית מדגסקר קלדוניה החדשה סן-פייר ומיקלון סומלילנד הצרפתית בתחילת שנות החמישים, צרפת הגיע להסכם עם הדומיניון של הודו ושטחי הודו הצרפתית הועברו להודו. אולם הפרלמנט הצרפתי לא אישר את העברת השטחים אלא רק בשנות ה-60 ולכן הודו הצרפתית הייתה קיימת שמשך כל תקופת הרפובליקה הרביעית. בחוק מספר 55–1052 מאוגוסט 1955, נוסד הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת שמאחד איים מדרום ומזרח אפריקה, לאחר עצמאות מדגסקר ואת השטח באנטארקטיקה שבשלטון צרפת. ויחד השחט מוגדר כטריטוריה מעבר לים. בניגוד לארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת, האי קליפרטון, ההברידים החדשים (ונואטו) וואליס ופוטונה לא מקבלות סטטוס של טריטוריות מעבר לים. בשנת 1958, שארל דה גול מציג חוקה חדשה שהופכת לחוקה המייסדת של הרפובליקה החמישית. בחוקה צרפת הופכת מאיחוד צרפת (Union française) לקהילה הצרפתית (Communauté française). במסגרת זו, רוב הקולוניות מחליטות לאמץ סטטוס של מדינה חברה וגיאנה הצרפתית מחליטה שלא לקבל את החוקה החדשה ולמעשה מקבלת עצמאות. רק שש קולוניות נשארו בסטטוס של טריטוריה מעבר לים: הטריטוריה של קומורו קלדוניה החדשה פולינזיה הצרפתית סן פייר ומיקלון סומלילנד הצרפתית (בשנת 1967 שינתה את שמה לטריטוריה הצרפתית של העפארים והעיסאים) הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת בשנת 1960 כל המדינות החברות מקבלות עצמאות מצרפת. ובהמשך כל הטריטוריות מעבר לים משנות סטטוס מלבד הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. זה מתחיל ב-1975 כאשר קומורו מקבלת עצמאות. מיוט, שהייתה חלק מקומורו נשארת בשליטה צרפתית בעקבות שני משאלי עם שמתקיימות שם ובדצמבר 1976 היא עוברת לסטטוס של קוטלקטיב מעבר לים ובהמשך הופכת למחוז מעבר לים. בשנת 1977 הטריטוריה הצרפתית של העפארים והעיסאים מקבלת עצמאות והופכת לג'יבוטי. סן פייר ומיקלון עוברים לסטטוס של מחוז מעבר לים ב-1976 ופולינזיה הצרפתית הופכת לקולקטיב בשנת 1977. קלדוניה החדשה היא האחרונה שעוברת לסטטוס של קלקטיב מיוחד ב-1998. מדיה וקבצים בנושא טריטוריות צרפת מעבר לים בוויקישיתוף
Converting Vegetarians 2

Converting Vegetarians II (בעברית: צמחונים ממירים 2) הוא האלבום התשיעי של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום. האלבום יצא ב-11 בספטמבר 2015, תחת חברת התקליטים Dim Mak Records והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בסגנונות: Downtempo, אמביינט, Experimental. אלבום זה הוא מחווה, ואלבום המשך מבחינת סגנון המוזיקה לאלבום Converting Vegetarians משנת 2003. מידע על האלבום Converting Vegetarians 2 באתר MusicBrainz האלבום Converting Vegetarians 2 באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה ואליס היהיפו

נמל התעופה ואליס היהיפו (בצרפתית: Aérodrome de Wallis Hihifo) הוא נמל התעופה הגדול ביותר בוואליס ופוטונה. נמל התעופה נמצא 5.6 קילומטרים צפונית למאטה אוטו. יחידת דבורי הים (אנ') של צי ארצות הברית החלה בבנייה של מסלול טיסה באורך של כ-1829 מטר, שנועד לשימוש בעלות הברית להפצצה אסטרטגית במהלך מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה היה שמיש החל מאוקטובר 1942. בשנת 1967 הוארך מסלול הטיסה על מנת להתאימו למטוסי מטען של צבא צרפת במהלך ניסויים גרעיניים שנערכו בפולינזיה הצרפתית בשנים 1966 עד 1996. בנובמבר 2015, חסמו תושבים מקומיים את הכניסה לשדה התעופה במחאה על כך שאין די מקומיים המועסקים בו. גרף המציג את השינוי במספר הנוסעים לפי שנים: לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. PacificWrecks.com, Pacific Wrecks, www.pacificwrecks.com Wallis and Futuna: Locals cut off air access to island - BBC News, BBC News (באנגלית) Aéroport : Liste des aéroports de France, parking aéroport de Wallis Hihifo, ‏2016-05-09
Du sollt Gott, deinen Herren, lieben, רי"ב 77

Du sollt Gott, deinen Herren, lieben (בעברית: ואהבת את ה' אלהיך), רי"ב 77, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-13 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-22 באוגוסט 1723. באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי. במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות. קנטטה זו הייתה השתים עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105, רי"ב 46, רי"ב 179 ורי"ב 69א. ב-1870 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 18 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הגלטים ומהבשורה על-פי לוקאס המתארים את משל השומרוני הטוב. במסגרת דברי הבשורה מצוטטים הפסוקים "ואהבת את ה' אלוהיך" וכן "ואהבת לרעך כמוך", בשינוי קל מהמקור התנכ"י וזהו הטקסט של החלק הראשון בקנטטה. שאר הלברית מבוססת על טקסט שכתב יוהאן אוסוולד קנויר (Johann Oswald Knauer) ועוסקת בדבקות באלוהים וברצון להידמות לשומרוני. חלק הסיום לקוח ממזמור לותרני שמקורו אבד. הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה 6 חלקים: מקהלה: Du sollt Gott, deinen Herren, lieben (ואהבת את ה' אלהיך) רצ'יטטיב לבס: So muss es sein (כך יהי) אריה לסופרן: Mein Gott, ich liebe dich von Herzen (אלהי, אוהבך בכל לבי) רצ'יטטיב לטנור: Gib mir dabei, mein Gott! ein Samariterherz (תן לי גם, אלהי, לב של שומרוני) אריה לאלט: Ach, es bleibt in meiner Liebe (אה, שם תישאר אהבתי) כורל: Herr, durch den Glauben wohn in mir (אדון, שכון בי באמונתי) היצירה הוקלטה במלואה 10 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1977), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מדיה וקבצים בנושא Du sollt Gott, deinen Herren, lieben, רי"ב 77 בוויקישיתוף מידע על היצירה "Du sollt Gott, deinen Herren, lieben, רי"ב 77" באתר מיוזיק בריינז פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן על קנטטות באך, עמוד 6 רשימת פרסומי באך באתר IMSLP הבשורה על-פי לוקאס, י', 23-37 ספר דברים, פרק ו', פסוק ה' וספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק י"ט על הקנטטה, עמוד 10 רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
איימי מולינס

איימי מולינס (באנגלית: Aimee Mullins; נולדה ב-20 ביולי 1975 באלנטאון) היא אתלטית, שחקנית ודוגמנית אמריקאית, אשר לראשונה התפרסמה אודות להישגים האתלטיים שלה. היא נולדה עם מצב רפואי שבעקבותיו נקטעו רגליה התחתונות. מולינס נולדה עם Fibular hemimelia (ללא עצמות השוקית) שבעקבותיו היה צורך לקטוע את שתי רגליה מתחת לקו הברך כאשר הייתה בת שנה בלבד. היא בוגרת תיכון Parkland High School באלנטאון ושל אוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון. כשחקנית סופטבול צעירה, היא החזיקה את שיא הנוער לבסיסים גנובים. במהלך התיכון היא התחרתה גם בסקי במורד. מולינס הייתה קטועת הרגליים הראשונה שהתחרתה בתחרויות האתלטיקה של ה-NCAA מול ספורטאים ללא נכות. היא ייצגה את ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) בה השתתפה בתחרויות ריצת 100 מטר וקפיצה לרוחק. היא החזיקה בשיאי העולם בריצת 100 מטר, ריצת 200 מטר וקפיצה לרוחק. בשנים 2007 ו-2008 כיהנה כנשיאת ארגון Women's Sports Foundation. מולינס נישאה לשחקן רופרט פרנד במאי 2016. Cremaster 3‏ (2002) מופלא (2006) מגדלי התאומים (2006) עין תחת עין (2008) לשדוד את המאפיה (2014) אדמה רעה: הדרך לזעם (2014) התנהגות הולמת (2014) נהר של יסוד (2014) בסטריאו (2015) לא שפויה (2018) הורים תחת השפעה (2019) Five Little Pigs‏ (2003) קרוסבונז (2014) סיפורי המסתורין של לורה (2015) כוח (2015) ללא גבולות (2016) דברים מוזרים (2017–2016) אמא יוצאת דופן (2017) בול (2019) דאבס (2020) אקסטרפולציות (אנ') (2023) מדיה וקבצים בנושא איימי מולינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איימי מולינס איימי מולינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איימי מולינס, באתר AllMovie (באנגלית) איימי מולינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איימי מולינס ב- TED איימי מולינס ושנים עשר זוגות רגליה – הרצאה באנגלית מאתר TED עם כתוביות בעברית איימי מאלינס: מצוקה כהזדמנות – הרצאה באנגלית מאתר TED עם כתוביות בעברית
מלניק 42

מלניק 42 הוא כוכב על-ענק כחול מאסיבי הנמצא בערפילית הטרנטולה שבענן המגלני הגדול, בקבוצת הכוכבים דג זהב, במרחק של 163,000 שנות אור (49,970 פארסק) מכדור הארץ. רדיוסו של הכוכב גדול פי 21.1 מרדיוס השמש, מסתו גדולה פי 189 ממסת השמש וטמפרטורת פניו 47,300 קלווין. עוצמת ההארה שלו גדולה פי 3.6 מיליון מעוצמת ההארה של השמש (בהירותו המוחלטת מדרגה 7.4-) אך בהירותו הנראית היא מדרגה 12.78 בלבד. הוא מסתובב על צירו במהירות של 240 ק"מ שנייה. הכוכב נמצא במרחק של פחות משני פארסק (6.5 שנות אור) ממרכז צביר הכוכבים R136 אך הוא אינו שייך לליבת הצביר. כאשר הכוכב התגלה הוא סווג כבעל ספקטרום של WN ולאחר מכן O3if. כיום, נקבע שסיווגו הספקטרלי של הכוכב יהיה O2If. מלניק 42, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלניק 42".
זרזיריים

זַּרְזִירִיִּים (שם מדעי: Sturnidae) היא משפחת ציפורי שיר בינוניות המזכירות מעט עורבים אך אינן קרובות משפחה שלהם. בני המשפחה צבעוניים ומקושטים והם בעלי מקור ארוך וחד, עיניים גדולות ורגליים חזקות המותאמות לחיי קרקע. הזרזיריים מתאספים בלהקות גדולות וחלקם גורמים נזקים גדולים לסביבה, לחקלאות ולבני אדם. חלקם הפכו למינים פולשים, שהתפשטו ברחבי העולם וגורמים לנזקים בטבע. הזרזיריים חיים ברחבי אסיה (בעיקר באזור הטרופי של דרום-מזרח אסיה), אפריקה ואירופה. הם הגיעו לאמריקה ולאוסטרליה על-ידי האדם והפכו למינים פולשים. תזונתם מבוססת על פירות וחרקים. לקראת לילה הם מתקבצים בלהקות באתרי שינה קבועים. בישראל מצויים המינים המקומיים זרזיר מצוי, זרזיר ארבה וטריסטרמית (המכונה גם "זרזיר ים המלח"), לצד המינים הפולשים מיינה מצויה וזרזיר בורמזי. חלק מהמינים המקומיים בישראל (כדוגמת הזרזיר המצוי) נפוצו ממנה לעולם כמינים פולשים. Rhabdornis Aplonis - בו זרזיר מתכתי Mino Basilornis סוג ומין יחיד Sarcops calvus Streptocitta סוג ומין יחיד Enodes erythrophris סוג ומין יחיד Scissirostrum dubium סוג ומין יחיד Ampeliceps coronatus Gracula סוג ומין יחיד Leucopsar rothschildi מיינה (Acridotheres) Agropsar Sturnia זרזיר (Sturnus) סוג ומין יחיד זרזיר ארבה (Pastor roseus) Gracupica סוג ומין יחיד Sturnornus albofrontatus סוג ומין יחיד זרזיר מדובלל (Creatophora cinerea) זהריר (Lamprotornis) סוג ומין יחיד זרזיר סגול-גב Cinnyricinclus leucogaster Poeoptera Saroglossa Spreo Onychognathus סוג ומין יחיד Grafisia torquata סוג ומין יחיד Speculipastor bicolor סוג ומין יחיד Neocichla gutturalis להקת זרזירים מצויים מיינה מצויה זהריר הדור זהריר הכף זהריר הקשת זרזיר סגול-גב מדיה וקבצים בנושא זרזיריים בוויקישיתוף זרזיריים, באתר ITIS (באנגלית) זרזיריים, באתר NCBI (באנגלית) זרזיריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרזיריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרזיריים, באתר GBIF (באנגלית) animal/starling זרזיריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מה לומד האדם ממעוף הזרזירים?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית דמיון זה הוא הבסיס לאמרה הידועה "לא לחינם הלך זרזיר אצל עורב, אלא מפני שהוא מינו".
קליף רובינסון (1966)

קליפורד רלף "קליף" רובינסון (באנגלית: Clifford Ralph "Cliff" Robinson;‏ 16 בדצמבר 1966 – 29 באוגוסט 2020) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בחמש קבוצות שונות בליגת ה-NBA. רובינסון היה ידוע כ"איש ברזל" בעל סיבולת משחק גבוהה, ועם 1,380 משחקים בליגה הוא בין 15 השחקנים ששיחקו בה הכי הרבה משחקים. רובינסון שיחק עבור אוניברסיטת קונטיקט. רובינסון זכה עם קונטיקט בטורניר ה-NIT, הטורניר השני בחשיבותו לאחר טורניר אליפות המכללות בכדורסל. בשנת 2007 האוניברסיטה תלתה את גופייתו (עם הספרות '00') על גג אולמה בטקס לכבודו. רובינסון נבחר על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס בסיבוב השני של דראפט 1989, בבחירה ה-36 בסך הכול. הוא שיחק עבור הקבוצה במשך שמונה עונות. הקבוצה הגיעה לפלייאוף בכל אחת מעונות אלה, ובשנים 1990 ו-1992 אף הגיעה לסדרת הגמר. בעונת 1992–1993 זכה רובינסון בפרס השחקן השישי של העונה עם ממוצעים של 19.1 נקודות, 6.6 כדורים חוזרים ושיא קריירה של 1.99 חסימות למשחק. הוא נבחר לשחק באולסטאר בשנה לאחר מכן. עד עונת 1994–1995 שיחק רובינסון בכל אחד ממשחקי הקבוצה, 461 משחקים ברציפות. רצף זה, המהווה גם שיא למשחקים ברציפות במדי הטרייל בלייזרס, נשבר ב-22 בפברואר 1995, במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס. לאחר עונת 1996–1997, רובינסון חתם כשחקן חופשי בפיניקס סאנס ובה שיחק 4 עונות. הישגו המרכזי בתקופה זו היה השוואת שיאו לנקודות למשחק בודד, עם 50 הנקודות שקלע נגד הדנבר נאגטס ב-16 בינואר 2000. בעת השוואת שיא זה, רובינסון היה לשחקן המבוגר ביותר שקולע 50 נקודות במשחק. לאחר תקופתו בפיניקס הוא הוחלף במסגרת טרייד עם הדטרויט פיסטונס, ולאחר מכן עבר לגולדן סטייט ווריורס. עונתו הראשונה בקבוצה זו הייתה גם הראשונה בה רובינסון לא הגיע עם קבוצתו לפלייאוף. באמצע עונת 2004–2005 עבר לניו ג'רזי נטס וכעבור שנתיים פרש ממשחק פעיל. פרט למספר המשחקים הרב ששיחק, בין הישגיו האישיים רובינסון הוא קליעה של מעל 1,000 שלשות בקריירה, השחקן הגבוה ביותר שהגיע להישג זה עד דרק נוביצקי. בשנת 2013 השתתף בעונה ה-28 של תוכנית הריאליטי האמריקאית הפופולרית הישרדות. מוטיב העונה היה חלוקת המתמודדים לפי תכונות אופי, רובינסון מוין לשבט ה"כוח" (Brawn) והיה המודח החמישי בתוכנית. כחלק מ"דיפלומטיית הכדורסל" שקידם שחקן העבר דניס רודמן, בשנת 2014 נכלל רובינסון בסגל למשחק ראווה שהתקיים בקוריאה הצפונית לכבוד יום הולדתו של רודן המדינה קים ג'ונג-און. רובינסון תמך בלגליזציה של סמים קלים למטרות רפואה ופנאי כאחד. ב-29 באוגוסט 2020, נפטר רובינסון והוא בן 53. אתר האינטרנט הרשמי של קליף רובינסון פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN רשימת השחקנים שהשתתפו במספר משחקי ה-NBA הרב ביותר, באתר basketball-reference.com אבל ב-NBA: קליף רובינסון הלך לעולמו בגיל 53 בלבד, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2020
מיינה (סוג)

מיינה (שם מדעי: Acridotheres) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הזרזיריים שמוצאם מדרום-מזרח אסיה, אך חלקם התפשטו על ידי האדם לרחבי העולם, לרבות באמריקה, אפריקה, אוסטרליה ואף בישראל. הם גורמים נזקים לסביבתם וגורמים לרעש. המיינות הן ציפורים בינוניות בעלות מקור ורגליים צהובות, ראשים בגוונים שונים משחור עד לבן והן חיות בלהקות בין העצים. הן ידועות בקריאותיהן כשלעיתים יודעות לחקות קולות מהסביבה כולל קולות אנושיים. הן ניזונות מחרקים, צוף ופירות, אך גם מביצים, גוזלים, לטאות וזרעים. Acridotheres grandis Acridotheres cristatellus Acridotheres javanicus Acridotheres cinereus Acridotheres fuscus Acridotheres albocinctus Acridotheres ginginianus מיינה מצויה (Acridotheres tristis) זרזיר בורמזי (Acridotheres burmannicus) Acridotheres melanopterus ישנם סוגים נוספים המכונים מיינות כמו מיינת באלי (Leucopsar rothschildi) ומיינת היל (מהסוג Gracula). מדיה וקבצים בנושא מיינה בוויקישיתוף מיינה, באתר ITIS (באנגלית) מיינה, באתר NCBI (באנגלית) מיינה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מיינה, באתר GBIF (באנגלית) משה גלעד, המיינה החביבה שמצייצת במרפסת שלכם היא סכנה קיומית לטבע הישראלי, באתר הארץ, 6 במאי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלאגן (להקה)

להקת בלאגן הוקמה בשנת 1990, ברוח הרוק הצעיר והאלטרנטיבי של תחילת העשור, על ידי יובל מסנר, יוצא להקת "טאטו", ודן תורן, יוצא להקת "שונרא", אליהם חברה דנה ברגר שבאותה עת השתחררה מצה"ל לאחר שירותה בלהקת הנח"ל. הלהקה פעלה בזמנה של להקת "כרמלה גרוס ואגנר", עמה שיתפה פעולה בכתיבה ובהעלאת מופעים משותפים. ערן צור, חבר "כרמלה גרוס ואגנר", היה יוצא להקת "טאטו" ושותפו ליצירה של יובל מסנר. יחד עם יאיר גת בבס, דרור מרגלית בקלידים וגל הדני בתופים (שהוחלף אחר כך ברע מוכיח) הקליטה הלהקה ב-1991 את אלבומה היחיד, גן עדן עירוני, שיצא לשוק במרץ 1992 בחברת התקליטים "פונוקול". מסנר ושאר הלהקה עיבדו והפיקו מוזיקלית כאשר מיכה מיכאלי ייעץ בנושא העיבודים. שני השירים שבלטו מתוך האלבום היו "גברים מקצוענים" ו"שקט", אותו כתבה יונה וולך והלחין יובל מסנר. השיר יצא לתחנות הרדיו והושמע בהן רבות עוד לפני יציאת האלבום. הלהקה התפרקה בשנת 1992, מיד לאחר צאת אלבומה היחיד. 1992: גן עדן עירוני בלאגן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) רותי הדר, דנה ודן נלחמים בבלגן. על הופעת הבכורה של הלהקה ברוקסן, חדשות, 13 בספטמבר 1990 עמית שהם, אני דנה ברגר, ואני בלונדינית ונהנית מזה, חדשות, 29 בספטמבר 1991 יוסי חרסונסקי, קצת בלאגן אבל כדאי לשמוע, ביקורת על אלבום הבכורה, מעריב, 13 באפריל 1992 צפו: להקת בלאגן מתאחדת על הבמה בהופעה חגיגית של דן תורן, באתר וואלה, 7 ביולי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זנבניים

זנבניים (שם מדעי: Leiothrichidae) הם משפחת ציפורי שיר ממוצא דרום אסייתי. אלו עופות בינוניים בעלי רגליים חזקות, הנמצאים רוב הזמן על הקרקע. כפי ששמם מרמז הם גם בעלי זנב ארוך העוזר לאזן את תנועתם. משפחה זו לעיתים נכללת במשפחה טימליים (Timaliidae) שגם היא ממוצא אסייתי. רוב מיני העופות חומים או אפורים ומעט מינים הם צבעוניים. ההבדלים בין המינים אינם גדולים. הם חיים ביערות פתוחים, ערבות, ביצות ומדבריות. חלקם מנהלים חיים במושבות כמו הזנבן הערבי בהן יש מדרג חברתי ברור, ורק הזנבנים הבכירים יכולים להתרבות. בישראל מין אחד של זנבניים – זנבן ערבי, הנפוץ בערבה ובסביבות ים המלח. משפחת זנבניים (Leiothrichidae) Babax – בו 3 מינים Garrulax – בו 50 מינים Trochalopteron – בו 21 מינים זנבן Turdoides – בו 27 מינים Kupeornis – בו 3 מינים סוג ומין יחיד זנבן הקפוצ'ין (Phyllanthus atripennis) Cutia – בו 2 מינים Leiothrix – בו 2 מינים Crocias – בו 2 מינים Heterophasia – בו 8 מינים Liocichla – בו 5 מינים Actinodura – בו 7 מינים Minla – בו 3 מינים מדיה וקבצים בנושא זנבניים בוויקישיתוף זנבניים, באתר ITIS (באנגלית) זנבניים, באתר NCBI (באנגלית) זנבניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זנבניים, באתר GBIF (באנגלית) אילנה קוריאל, חיים מהר, מתים צעירים: כך משפיעים בני האדם על הזנבנים, באתר ynet, 20 במאי 2024 ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר הצפרות הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.