laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משיבון

משיבון הוא מכשיר העונה ומקליט שיחות טלפון כאשר אף אדם לא עונה לטלפון לאחר מספר צלצולים. בתחילת דרכו המשיבון הקליט על קלטות אך כיום יש משיבונים המקליטים על SSD. בשנת 1926 פיתח תומאס אדיסון מכשיר שהקליט שיחות טלפון באופן אוטומטי על גלילי דונג, משיבון זה היה בשימוש על ידי בעלי קווים פרטיים כגון חברת הרכבות לשם תיעוד שיחות. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1936, חברה שווייצרית הוציאה מכשיר שהקליט אך היה צורך להגיע לחברה ולשאול מה היו ההודעות. בשנת 1949 פיתחו מכשיר דומה למה שקיים היום שהיה ניתן גם להקליט את ההודעה המושמעת למתקשר. המשיבון כונה "מזכירה אלקטרונית", שם שנזנח כיוון שאינו תקין פוליטית. טכנולוגיית תא קולי מחליפה כיום את המשיבון. מקורות המשיבון, באתר וואלה אביב הוד, און ליין, מותה של המזכירה האלקטרונית, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2006 עידו גנדל, איך זה עבד: משיבון, באתר ynet, 28 בנובמבר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טלמאכוס

טלמאכוס (ביוונית: Τηλέμαχος) הוא בנם של פנלופה ואודיסאוס, המתואר על ידי הומרוס ביצירתו "האודיסיאה" כנער במעבר בין הילדות לבגרות. טלמאכוס נולד ביום שאודיסאוס נקרא להילחם במלחמת טרויה. הוא פוגש את האלה אתנה, מחופשת בדמותו של מנטור, והיא שואלת אותו האם הוא בנו של אודיסאוס. תשובתו היא: "בכנות, אמי אומרת שאני בנו, אבל אני איני יודע. איש אינו יכול להיות בטוח מי אביו". אתנה מעודדת אותו לפעול נגד מחזריה של אמו (אנ') ולצאת לחפש את אביו הנעדר. בספר השני של האודיסאה, לאחר עשר שנות מלחמה ועוד עשר שנות היעדרות של אביו, פונה טלמאכוס אל מחזריה של אימו, שמפעילים עליה לחץ כבד לבחור באחד מהם, ומבקש מהם לחדול מלחזר אחריה, אך הם בזים לו. טלמאכוס שואל ספינה ומפליג בלילה אל פילוס בלווית אתנה, המחופשת למנטור. בספר השלישי, הם מגיעים לפילוס וזוכים לקבלת פנים נאה מידי נסטור, מלך פילוס, שמוסר כי אין בידיו חדשות על גורלו של אודיסאוס; הוא הופך לידיד של פייסיסטראטוס (אנ'), בנו של נסטור, וממשיך יחד עמו לספרטה כדי לקבל מידע על אביו. מנלאוס מלך ספרטה מתקשר עם האל פרוטאוס, ונודע לו כי אודיסאוס שבוי בידי קליפסו. טלמאכוס חוזר לאיתקה ולהפתעתו פוגש שם את אביו, ויחד עמו הורג את כל מחזריה של אמו. מאחר שטלמאכוס גודל רק על ידי אמו והמטפלת שלו, הוא נתפס כמי שלא הגיע לרמת גבריות המצופה מגבר באותה תקופה. רק לאחר שהוא מנסה להציל את אמו מידיהם של המחזרים האלימים שלה, ניתן לומר שהגיע לבגרות מסוימת. על פי אריסטו ודיקטיס מכרתים (אנ'), נשא טלמאכוס לאישה את נאוסיקה, ונולד להם בן, פרספטוליס. על פי אגדות אחרות הוא נשא לאישה את פוליקסטה (אנ'), בתו של נסטור (מיתולוגיה), ועל פי גרסה שלישית - את קירקה. ארבעת הספרים הראשונים של האודיסאה קרויים טלמאכיאה (אנ'), על שמו של טלמאכוס, מאחר שהם עוסקים במסעו של טלמאכוס בחיפוש אחר אביו. בספרו של ג'יימס ג'ויס, יוליסס, נקרא הפרק הראשון "טלמאכוס", ושלושת הפרקים הראשונים נקראים "טלמאכיה". הגיבור סטיבן דדאלוס שהוא האלטר אגו של ג'ויס עצמו, מייצג את דמותו של טלמאכוס. טלמכוס קליי מדיה וקבצים בנושא טלמאכוס בוויקישיתוף יעל רנן, ספרות המערב: 1.2 פנלופה טלמאכוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אודיסיאה, השיר הראשון במהדורה המקורית נמנע ג'ויס משמות לפרקים, ואלה הופיעו רק בפרשנויות שהופיעו מאוחר יותר ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנלופה

פֶּנֵלוֹפֵּה (ביוונית עתיקה: Πηνελόπεια) היא דמות באודיסאה של הומרוס. שמה דומה למילה היוונית ל"ברווז", אולם מקובל לחשוב שהשם הוא שילוב של המילה היוונית ל"רשת" או "אריג" והמילה ל"עין" או "פנים", שם שמאוד מתאים לדמות המבלה זמן רב באריגה ושהמוטיבציה שלה קשה להבנה. בעידן המודרני מקושר שמה לנאמנות. קיימת מסורת לפיה היא אמו של פאן מיחסיה עם הרמס. פנלופה היא אשתו של הגיבור הראשי בסיפור, אודיסאוס מלך איתקה, בתו של איקריוס ואשתו פריבואה. לפנלופה בן אחד מאודיסאוס, טלמאכוס, שנולד מעט לפני שאודיסאוס נקרא להילחם במלחמת טרויה. פנלופה המתינה מעל עשרים שנה לשובו של בעלה, ובאותה תקופה סבלה ממצבים קשים בעת שסירבה לחיזוריהם של נסיכים ומחזרים רבים שניצלו את מצבה משך כארבע שנים לאחר גמר מלחמת טרויה. חכמתה והארטה של פנלופה איפשרו לה לעכב את מחזריה הרבים במשך שלוש שנים בהבטחה שתינשא לאחד מהם ברגע שתסיים לארוג תכריכי קבורה עבור לארטס, אביו של אודיסאוס. את האריג שארגה לעת יום פרמה לעת ערב, דבר שהתאפשר עד שאחת משפחותיה חשפה את התרמית. למרות נאמנותה, נעשתה פנלופה חסרת סבלנות, בעיקר בשל התערבותה של האלה אתנה, והשתוקקה לחשוף את עצמה בפני המחזרים כדי לשלהב אותם עוד יותר. היא מציגה אמביוולנטיות; היא קוראת מספר פעמים לאלה ארטמיס להרוג אותה ומצד שני חושבת על התמסרות לאחד הגברים. כשאודיסאוס חוזר לאיתקה, מחופש לקבצן זקן, פנלופה מתחייבת להינשא לגבר שימתח את קשתו הישנה והקשיחה של אודיסאוס ויירה חץ דרך שתים עשרה ידיות גרזנים. יכול להיות שפנלופה זיהתה את בעלה למרות התחפושת והכריזה על התחרות משום שידעה שהוא היחיד שיכול לנצח בה. כצפוי, אודיסאוס הוא היחיד מבין המחזרים שמצליח למתוח את הקשת ולירות בה והוא זוכה בתחרות. הוא הורג את כל המחזרים בעזרת טלמאכוס, אתנה ושני משרתים. פנלופה חוששת שהוא אינו בעלה האמיתי אלא מתחזה, אולי במסגרת תכסיס של אחד האלים, ובוחנת אותו בכך שהיא מצווה על משרתה להזיז את מיטתה אל חדרם. אודיסאוס טוען שהדבר איננו אפשרי משום שכיוצר המיטה הוא יודע שאחת מרגליה היא עץ זית חי. בכך פנלופה משתכנעת שאודיסאוס הוא באמת בעלה. האסטרואיד 201 Penelope (אנ') נקרא על שמה. מדיה וקבצים בנושא פנלופה בוויקישיתוף רעות פלוס, שירי האהבה של הגיבורות הנעזבות, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 09.08.2017 יעל רנן, פנלופי - האשה הטובה במירעה, מתוך: ספרות המערב - קובץ מסות. פנלופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
י"א בחשוון

י"א בחשוון הוא היום האחד עשר בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום האחד עשר בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. י"א בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"א חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני או שבת. בשנים שבהן י"ב בחשוון חל ביום שישי מציינים בתאריך זה את יום הזיכרון ליצחק רבין. ה'תשס"ה – הכנסת הצביעה בעד תוכנית ההתנתקות ב'ר"ח – על פי אחת המסורות, בנימין בנו השנים עשר של יעקב אבינו (נפטר ב-ב'שי"ז) ה'תרל"ט – הרב אברהם ישעיהו קרליץ, בעל ה"חזון איש" (נפטר ב-ה'תשי"ד) ה'תרצ"ד – הרב דוב ליאור, רב מפלגת עוצמה יהודית. ה'תרצ"ח – הרב יעקב אריאל, מראשי הציונות הדתית, רבה של רמת גן לשעבר, נשיא ארגון צוהר לשעבר, וראש מכון התורה והארץ. ב'ר"ח – על פי אחת המסורות, נפטרה ביום זה רחל אמנו, בלידתה את בנימין. ב'שי"ז – על פי אחת המסורות, בנימין בנו השנים עשר של יעקב אבינו (נולד ב-ב'ר"ח). ה'תקנ"ח – רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, בעל המאור עיניים, הראשון בשושלת אדמו"רי צ'רנוביל ואבי חצרות בית צ'רנוביל (נולד ב-ה'ת"צ). ה'תקס"ו – רבי אברהם רפאל קורייאט דיין במוגדור וליבורנו, מחבר הספר "זכות אבות". ה'תקע"ה – רבי יעקב גינצבורג, רב ודיין בפראג ומחבר הספר "זרע יעקב" (נולד בה'תק"ג). ה'תרמ"ד – רבי אברהם וינברג (הראשון), מייסד חסידות סלונים, מחבר ספר "יסוד העבודה" (נולד ב-ה'תקס"ד). ה'תרצ"ו – הרב יהודה לייב חסמן, ראש ישיבה בשטוצ'ין ומנהל רוחני בישיבות טלז וחברון (נולד ב-ה'תרכ"ט). ה'ת"ש – הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין. ה'תש"ג – הרב משה חיים לאו, אביו של הרב ישראל מאיר לאו, רב בפיוטרקוב שבפולין, נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה (נולד י"ד באייר ה'תרנ"ב). ה'תשס"א – הרב משה לוי, ר"מ בישיבת כיסא רחמים ומחבר ספר השו"ת "תפילה למשה" (נולד ב-ה'תשכ"א). ה'תשס"ו – מרים רות, סופרת ומחנכת (נולדה ב-ה'תר"ע). ה'תשע"ב – רבי נתן צבי פינקל, ראש ישיבת מיר (נולד ב-ה'תש"ג). ה'תשפ"ד – הרב ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת עטרת ישראל (נולד ב-ה'תרפ"ט). י' בחשוון – י"ב בחשוון חשוון כ-43.4% מכלל השנים. כ-56.6% מכלל השנים.
אביר הברבור

אביר הברבור (Chevalier de cygnet) הוא שמה של אגדה ביניימית. הנוסח הצרפתי הוא שיר עלילה מראשית המאה ה-13 וקשור בתולדות משפחת בויון. "אביר הברבור" הנקרא כאן הליאס (Helyas), מופיע בסירה המושטת על ידי ברבור, על מנת להגן על זכויותיה של הדוכסית מבויון מפני הדוכס מסכסוניה. הליאס מתחתן עם ביאטריס, בת הדוכסית, אך נוטש אותה כעבור שבע שנים, כאשר היא שואלת אותו למוצאו. נכדם של הליאס וביאטריס הוא גוטפריד מבויון (Godfrey de Bouillon), שהנהיג את מסע הצלב הראשון והיה שליטה הראשון של ממלכת ירושלים הצלבנית. בזמן מאוחר יותר, המשורר הגרמני וולפרם פון אשנבך שילב את אביר הברבור לוהנגרין באפוס הארתוריאני שלו פרסיפל (הרבע הראשון של המאה ה-13). טקסט גרמני, שנכתב על ידי קונרד מווירצבורג ב-1257, הציג גם הוא אביר ברבור ללא שם. הטקסטים של וולפרם וקונרד שימשו לבניית הליברית לאופרה לוהנגרין של ריכרד ואגנר (וימאר 1850). לוהנגרין מדיה וקבצים בנושא אביר הברבור בוויקישיתוף
קשרי משקיעים

קשרי משקיעים (באנגלית: Investor relations, או בראשי התיבות: IR) הם שורת פעילויות שמבצעת חברה ציבורית, על מנת לידע את בעלי המניות שלה ומשקיעים פוטנציאליים באסטרטגיה שלה, בתוכניותיה העסקיות ובתוצאות של פעילותה. לרוב, מטרת קשרי המשקיעים היא להציג את מרב המידע הנחוץ למשקיעים כדי להחליט אם להשקיע בניירות הערך של החברה. פעילויות מסוימות של קשרי משקיעים מחויבות על פי תקנות שקבעו הרשות לניירות ערך והבורסות לניירות ערך. בין השאר חייבת החברה להציג לבעלי המניות שלה דו"ח שנתי ודו"חות תקופתיים על תוצאותיה הכספיות, להודיע על כל שינוי מהותי בפעילותה או בהנהלתה, לדווח על גיוס הון, על חלוקת דיבידנד וכיוצא בזה. חוק סרבנס-אוקסלי (בקיצור SOX) הוא חוק פדרלי של ארצות הברית שנחקק בשנת 2002, בעקבות מספר מקרים בהם חברות ציבוריות קרסו במפתיע בשל אי-סדרים או מעילות שהובילו לדיווחים כספיים מטעים. החוק הגביר את חשיבותם של קשרי משקיעים, בחייבו בעלי תפקידים בחברות להצהיר על קיום בקרות נאותות בחברה שיבטיחו דיווח כספי מדויק וימנעו מקרים של אי-סדרים או טעויות בהצגת מצב עסקי החברה כפי שמשתקף בדוחות הכספיים. עקרונותיו של חוק זה השפיעו על הרגולציה במדינות נוספות, ובהן ישראל. קשרי משקיעים מהווים פרקטיקה רווחת במדינות שבהן שוק ההון מפותח. בשווקים שבהם אלפי חברות ציבוריות מתחרות על תשומת לבו של המשקיע, יש קושי רב לחברות קטנות ולא-מוכרות להיחשף בפני משקיעים פוטנציאליים ולמשוך אליהם את המשקיעים המתאימים. בישראל גברה השכיחות של ניהול קשרי משקיעים בחברות ציבוריות מאמצע שנות ה-1990, בעיקר לנוכח ריבוי החברות הישראליות שהחלו להיסחר בבורסות בחו"ל, ובעיקר בארצות הברית. חברות ציבוריות רבות ממנות מנהל קשרי משקיעים (Investore Relations Officer או IRO), שבאחריותו לנהל את פעילויות ה-IR של החברה. מנהל ה-IR שומר על קשר עם אנשי מקצוע בשוק ההון ועם משקיעים אחרים, אשר מבקשים לדעת יותר אודות החברה. במסגרת עבודתו עוסק מנהל ה-IR בהפצת מידע אודות החברה באמצעות הודעות לעיתונות, עיצוב וניסוח מסרי החברה לשוק ההון, איתור משקיעים פוטנציאליים ויצירת קשר עמם, פגישות אישיות עם משקיעים ואנליסטים, השתתפות בכנסי משקיעים, עדכון מדור ה-IR באתר החברה, והפקת דו"ח שנתי. מנהל ה-IR עוסק גם בניתוח רשימת בעלי המניות בחברה ובמעקב אחר שינויים בבעלות בחברה. מנהל קשרי המשקיעים חייב להיות מודע לסוגיות שעל סדר יומה של החברה ואשר עשויות להשפיע עליה ועל התוצאות העסקיות שלה. מנהל ה-IR נהנה מגישה ישירה ליו"ר החברה, למנכ"ל החברה ולסמנכ"ל הכספים של החברה, כדי להבטיח שהמסרים שמעבירה החברה למשקיעים ולשוק ההון כולו יהיו אחידים ועקביים. בחברות רבות מקובל להעסיק חברה חיצונית כיועצת וכמטפלת בקשרי המשקיעים. יתרונה של חברה חיצונית בא לידי ביטוי בהיכרות הקרובה יותר שיש לה עם פעילי שוק ההון וברמת עדכונה על השינויים בשוק, כגון מעבר אנליסטים מגוף לגוף וכן ניסיונה בהתמודדות עם מצבים שונים. ערן גבאי, ‏7 סיבות להשקיע בקשרי משקיעים, באתר גלובס, 9 במרץ 2009 NIRI - National Investor Relations Institute IR Magazine IR on The Net (אורכב 17.10.2006 בארכיון Wayback Machine) The Investor Relations Society (UK)
39 (מספר)

39 (במילים בלשון זכר: שלושים ותשעה; בלשון נקבה: שלושים ותשע) הוא המספר הטבעי העוקב ל-38 וקודם ל-40. שלושים ותשע הוא הסכום של חמשת המספרים הראשוניים האי-זוגיים הראשונים (3 + 5 + 7 + 11 + 13). שלושים ותשע הוא הסכום של שלוש החזקות הראשונות של שלוש (3+9+27). שלושים ותשע הוא המספר האטומי של איטריום. עונש המלקות בהלכה כולל 39 מלקות. לפי זוהר חדש על מגילת רות כבר בחטא עץ הדעת נגזרו 39 גזירות, כנגד 39 המלקות. איסור מלאכה בשבת כולל ל"ט אבות מלאכה – 39 סוגי מלאכות האסורות בשבת. הספר 39 רמזים מספר על המירוץ למציאת 39 הרכיבים של שיקוי שיהפוך את מי שישתה אותו לאדם החזק בעולם. מדיה וקבצים בנושא 39 בוויקישיתוף זוהר חדש על מגילת רות, באתר של ישיבת עטרת חכמים; "כֵּיוָן שֶׁעָבַר, נִגְלָה עָלָיו הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וְגֵרְשׁוֹ מִגַּן עֵדֶן, וְגָזַר עָלָיו י' גְּזֵירוֹת, וְעַל חַוָּה עֶשֶׂר גְּזֵירוֹת, וְעַל הַנָּחָשׁ עֶשֶׂר, וְעַל הָאֲדָמָה תִּשְׁעָה גְּזֵירוֹת. נִמְצָאוּ אַרְבָּעִים חָסֵר אַחַת, כְּנֶגֶד אַרְבָּעִים מַלְקֻיּוֹת שֶׁנִּתְחַיֵּיב הָרָשָׁע בְּבֵית דִּין.
כ"ו בתשרי

כ"ו בתשרי הוא היום העשרים ושישה בחודש הראשון בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושישה בחודש השביעי למניין החודשים מניסן. כ"ו בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה". ג'תט"ו (ע"פ חז"ל והמסורת היהודית) – ביטול יצר עבודה זרה בידי אנשי כנסת הגדולה בתקופת שיבת ציון ביום השלישי לצום שהחל בכ"ד בתשרי ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה – הצבא האדום משחרר את ריגה מידי גרמניה הנאצית ה'תש"ט – תחילת מבצע חירם, לשחרור הגליל העליון, במלחמת העצמאות. ה'תשל"ד – החלטה מס' 338 מאושרת במועצת הביטחון של האו"ם ה'תשמ"ה – רצח שני הסטודנטים בידי מחבל סמוך למנזר כרמיזן פרשת הבר מצווה של ילד שנולד בכ"ו תשרי היא פרשת נח, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת בראשית ברוב השנים. ה'תרנ"ו – בבה אידלסון, חברת הכנסת, ממנהיגות תנועת העבודה וממייסדות מועצת הפועלות (נפטרה ה'תשל"ו) ה'תש"א – רבי דוד טברסקי (ניו סקוור), האדמו"ר מסקווירה ה'תשכ"ב – משה ליאון, ראש עיריית ירושלים ה'תקפ"ז – רבי אשר מסטולין, בנו של רבי אהרן הגדול מקרלין והאדמו"ר השלישי בחסידות קרלין. ה'תרצ"ו – הרב יהודה יודל רוזנברג, רב וסופר ביהדות פולין, שהתפרסם בשל מעשיות פסאודואפיגרפיות שפרסם, ובראשן סיפורי הגולם מפראג. כ"ה בתשרי – כ"ז בתשרי תשרי כ-31.9% מכלל השנים. כ-68.1% מכלל השנים.
י"ג בתשרי

י"ג בתשרי הוא היום השלושה עשר בחודש הראשון בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש השביעי למניין החודשים מניסן. י"ג בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". הימים שבין יום כיפור לסוכות ה'תשי"א – תחנת גלי צה"ל מתחילה את שידוריה ה'תשמ"ז – הנווט רון ארד נפל בשבי ארגון אמל לאחר שמטוסו נפל בדרום לבנון ה'תשס"א – אספסוף פלסטיני מבצע את הלינץ' ברמאללה בשני חיילים ישראלים ומרטש גופותיהם. אירוע זה הסלים את העוינות באינתיפאדה השנייה ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות באוטובוס בתל אביב, בו נהרגו 6 אנשים ה'תרנ"א – רבי מרדכי שלמה פרידמן האדמו"ר מבויאן בניו יורק, חבר מועצת גדולי התורה וראש אגודת האדמו"רים בארצות הברית (נפטר ה' באדר ה'תשל"א) ה'תש"ח – שאול יהלום, פוליטיקאי ישראלי ה'תשי"ט – יעקב כהן, שחקן וקומיקאי ישראלי ה'תנ"א – רבי חגי חנוך פרנקל, דיין בווינה, רב ואב"ד במברג והנאו. ה'תקס"ג – רבי שלום שכנא מפראהביטש (נולד ה'תקכ"ט) ה'תקע"ג – מאיר אנשל רוטשילד, מייסד שושלת רוטשילד (נולד ה'תק"ד) ה'תקצ"ח – רבי עקיבא איגר, מגדולי האחרונים (נולד א' בחשוון ה'תקכ"ב) ה'תרמ"ג – רבי שמואל שניאורסון האדמו"ר הרביעי של חסידות חב"ד (נולד ב' באייר ה'תקצ"ד) ה'תרמ"ה – רבי מנחם מנדל פנט בנו של רבי יחזקאל פנט (המראה יחזקאל) היה האדמו"ר השני מדעעש (נולד ב-ה'תקע"ח) ה'תרע"ג – הרב חיים ברלין אב"ד ור"מ וולוז'ין, רבה של מוסקבה וירושלים (נולד ה' בשבט ה'תקצ"ב) י"ב בתשרי – י"ד בתשרי תשרי
כ' בתשרי

כ' בתשרי הוא היום העשרים בחודש הראשון בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש השביעי למניין החודשים מניסן. כ' בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". היום החמישי של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום הרביעי ה'תש"ה – הזונדרקומנדו היהודים מארגנים ניסיון-מרד במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. הניסיון נכשל, וכל אלה שלקחו בו חלק נרצחו ה'תשמ"ד – ריצ'רד סטולמן מכריז על פרויקט GNU לפיתוח מערכת הפעלה חופשית דמוית UNIX ה'תשמ"ו – הפיגוע בראס בורקה: חייל מצרי יורה למוות בשבעה ישראלים במפרץ שחם בדרום סיני ה'תשמ"ז – תחילת השידורים הניסיוניים של ערוץ 2 ה'תשע"ב – חייל צה"ל גלעד שליט שב לישראל לאחר כחמש שנים בשבי החמאס ה'תרמ"ז – הרב יצחק זאב סולובייצ'יק (ידוע בשם הגרי"ז, או הרב מבריסק), רבה של העיר בריסק וראש ישיבתה בבריסק ואחר כך בירושלים (נפטר ביום ט' בתשרי ה'תש"ך) ה'תרע"ו – אתל רוזנברג, יהודייה אמריקאית שהורשעה ביחד עם בעלה בריגול למען ברית המועצות (הוצאה להורג בשנת ה'תשי"ג) ה'תכ"ד – רבי השיל מקראקא, ראש ישיבה ופוסק בפולין. ה'תקפ"ט – רבי אליעזר פאפו מחבר ה"פלא יועץ" ה'תרצ"ג – הרב ראובן אליהו ישראל, רבה של רודוס. (נולד ב-ה'תרט"ז) ה'תשס"ו – רבי אברהם ישכר אנגלרד האדמו"ר הששי בחסידות ראדזין. הוא אשר הקים מחדש את חסידות איזביצה ראדזין לאחר השואה. ה'תשע"ג – הרב זאב חיים ליפשיץ בעל שיטה פסיכולוגית-יהודית, עמד בראש "סדנת אנוש" בירושלים (נולד ב-ה'תרצ"ו) י"ט בתשרי – כ"א בתשרי תשרי
טדאוש רייכשטיין

טדאוש רייכשטיין (בפולנית: Tadeusz Reichstein;‏ 20 ביולי 1897 – 1 באוגוסט 1996) היה כימאי שווייצרי, יהודי, יליד פולין, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1950 על זיהוי הקורטיזון וחשיבותו בטיפול בדלקת מפרקים. טדאוש רייכשטיין נולד בוולוקלווק שבפולין לאיזידור וגסטבה רייכשטיין. את ילדותו בילה בקייב שבאוקראינה, שם עבד אביו כמהנדס. את השכלתו רכש תחילה בפנימייה בעיר יינה בגרמניה ואחר כך עקר עם משפחתו לציריך שבשווייץ, שם קיבל אזרחות. בשנת 1916 הוא החל בלימודי כימיה במכון הטכנולוגי הפדרלי (ETH) בציריך וסיים תואר ראשון בשנת 1920. בשנת 1922 סיים דוקטורט בכימיה, הוא חקר את הרכבו הכימי של מרכיב הטעם בקפה קלוי. הוא עבד בתעשיית המזון עד לשנת 1929 והתמקד בעיקר בחקר טעמי הקפה והציקוריה. רייכשטיין התחתן בשנת 1927 עם הנרייט, בת אצולה הולנדית ולזוג נולדה ילדה אחת. בשנת 1929 החל לעבוד כמרצה במכון שבו למד. בשנת 1938 מונה לפרופסור מן המניין לכימיה תרופתית באוניברסיטת בזל. הוא בנה באוניברסיטה מכון חדש לכימיה אורגנית ועמד בראשו. בשנת 1933, כאשר עבד בציריך, הצליח להפיק ויטמין C (חומצה אסקורבית) באופן מלאכותי, זאת באופן עצמאי ממחקרו של סיר וולטר נורמן הוורת', אשר זכה בשנת 1937, במשותף עם הכימאי השווייצרי פאול קארר בפרס נובל על מחקריו בוויטמין C. בשנת 1950 הוענק לו פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם אדוארד קנדל ופיליפ שווולטר הנץ' על עבודתם בחקר הורמונים המופרשים מהקורטקס של בלוטת יותרת הכליה, עבודה ששיאה היה בבידוד וזיהוי הקורטיזון וגילוי חשיבותו בטיפול בדלקת מפרקים. בשנת 1947 הוענק לרייכשטיין תואר דוקטור לשם כבוד בסורבון בפריז ובשנת 1952 התקבל כחבר (שאינו בריטי) לחברה המלכותית בלונדון. רייכשטיין נפטר בבזל שבשווייץ בגיל 99. ההליך התעשייתי העיקרי להפקת ויטמין C עדיין נושא את שמו (The Reichstein Process). מדיה וקבצים בנושא טדאוש רייכשטיין בוויקישיתוף טדאוש רייכשטיין, באתר פרס נובל (באנגלית) טדאוש רייכשטיין, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. טדאוש רייכשטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טדאוש רייכשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לאובן

לאובן (בגרמנית: Leoben) היא עיר במדינת שטיריה שבאוסטריה, על גדות נהר מורה. העיר, שהיא ה-15 בגודלה באוסטריה, משתרעת על פני שטח של 107.74 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 25,804 תושבים נכון לשנת 2001. לאובן היא מרכז התעשייה של שטיריה עילית ובה בתי ספר רבים ואוניברסיטת לאובן, המתמחה בכרייה. העיר מורכבת מתשע שכונות. שמה הראשון של העיר היה "ליובינה" והוא ניתן לה על ידי המלך-ילד לודוויג, אחרון שושלת הקרולינגים, בשנת 904. בשנת 1260 העיר נפגעה מרעידת אדמה (רעידת אדמה נוספת פגעה בעיר בשנת 1794 וגרמה להרס רב). אסון נוסף פגע בעיר בשנת 1262, כאשר תושבי העיר גורשו על ידי המלך אוטוקאר השני מבוהמיה. בסוף המאה ה-13 העיר קיבלה זכויות של עיר, ובשנת 1396 מונה בה שופט מיוחד ליהודים. בשנת 1480 נשרפה באש כנסיית מאריה אם ואסן שבפרבר העיר "ואסן". בשנת 1613 התיישבה בעיר קבוצה ישועית ופעלה בעיר רה-קתוליזציה (חידוש הקתוליות), וב-1660 נפתחה בעיר כנסייה ישועית, סנקט קסאפר צו לאובן. ב-1797 נחתמה בה שביתת הנשק שקדמה להסכם קמפו פורמיו, "שלום לאובן". ב-1805 העיר נכבשה על ידי הצרפתים. ב-1850 התקיימו בעיר הבחירות החופשיות הראשונות לראשות העיר. ב-1854 פרצה בעיר מגפת כולרה. בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, כבש הצבא האדום את העיר, ולאחר מכן הוחלף בידי הבריטים. הרפובליקה העממית של סין זיטשו, הרפובליקה העממית של סין אתר האינטרנט הרשמי של לאובן אתר האוניברסיטה של העיר לאובן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מספרי לוקאס

במתמטיקה, מספרי לוקאס הם סדרה של מספרים טבעיים הקרויה על שמו של המתמטיקאי הצרפתי אדוארד לוקאס (1842-1891). הגדרתה דומה לזו של סדרת פיבונאצ'י: כל איבר בסדרה הוא סכום שני קודמיו. היא נבדלת מסדרת פיבונאצ'י בתנאי ההתחלה: האיבר האפס והאיבר הראשון הם 2 ו-1 בהתאמה. זהו מקרה פרטי של סדרת לוקאס. תחילת הסדרה היא: ...2,1,3,4,7,11,18,29,47,76 ההגדרה הרקורסיבית של הסדרה היא: L n := { 2 if  n = 0 ; 1 if  n = 1 ; L n − 1 + L n − 2 if  n > 1. {\displaystyle L_{n}:={\begin{cases}2&{\mbox{if }}n=0;\\1&{\mbox{if }}n=1;\\L_{n-1}+L_{n-2}&{\mbox{if }}n>1.\\\end{cases}}} כמו כל סדרה בה כל איבר מוגדר באופן רקורסיבי כצירוף ליניארי של האיברים הקודמים, ניתן לבטא את סדרת לוקאס בנוסחה סגורה על ידי סכום של שתי סדרות הנדסיות (כאשר   ϕ {\displaystyle \ \phi } הוא יחס הזהב): L n = ϕ n + ( 1 − ϕ ) n = ϕ n + ( − ϕ ) − n = ( 1 + 5 2 ) n + ( 1 − 5 2 ) n {\displaystyle L_{n}=\phi ^{n}+(1-\phi )^{n}=\phi ^{n}+(-\phi )^{-n}=\left({1+{\sqrt {5}} \over 2}\right)^{n}+\left({1-{\sqrt {5}} \over 2}\right)^{n}\,} מכיוון שהרכיב השני בסכום שואף ל-0 כש-n שואף לאינסוף, ניתן גם לחשב את מספרי לוקאס (מלבד השניים הראשונים) באמצעות עיגול חזקות של יחס הזהב: L n = r o u n d ( ϕ n ) {\displaystyle L_{n}=\mathrm {round} (\phi ^{n})} כל איבר בסדרה שווה לסכום שני מספרי פיבונאצ'י המופיעים משני צדדיו של האיבר המקביל לו בסדרת פיבונאצ'י: L n = F n − 1 + F n + 1 {\displaystyle \,L_{n}=F_{n-1}+F_{n+1}} לדוגמה, האיבר הרביעי בסדרה הוא 7 השווה לסכום של 2 ו-5, האיברים השלישי והחמישי בסדרת פיבונאצ'י. סדרת פיבונאצ'י סדרת פֶּל מספרי לוקאס, באתר MathWorld (באנגלית) סדרת מספרי לוקאס באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
פרחי כהונה

פרח כהונה הוא כינוי תנאי לכהן צעיר שעובד בבית המקדש. לפי התלמוד ניתן הכינוי לכהנים שהגיעו לגיל מצוות ומתחילים לעבוד בבית המקדש (כעין טירונות), להבדיל מהכינוי "רובה" שניתן לכהנים שלא הגיעו עדיין לגיל מצוות. המשנה לא מסבירה את משמעות הכינוי, מסתבר שמשמעות המילה היא מלשון אפרוח, שכן בספרות חז"ל מקבילה הכינוי "פרחי כהונה" ל"בני כהונה". פרשני המשנה נתנו למילה זו מספר משמעויות שונות: כהנים שזקנם מתחיל לפרוח. על שם הפסוק (ספר במדבר, פרק י"ז, פסוק כ"ג) ”פרח מטה אהרן”. הכהנים הנבחרים כמו פרחים. הכהנים הצעירים עושים את עבודתם במהירות ובריצה ונראים כפורחים. פרחי הכהונה עבדו במקדש יחד עם הכהנים הבוגרים, מלבד העבודות השוטפות נמנו בספרות התנאית מספר תפקידים מיוחדים שנעשו על ידי פרחי הכהונה בלבד: להעיר את הכהן הגדול בליל יום הכיפורים אם הוא מתנמנם. בשמחת בית השואבה - לטפס על עמודי עזרת הנשים כדי למלא את המנורות שבראשיהן בשמן ולהדליקן. להעניש כהנים שעבדו בבית המקדש בטומאה. שינה בבית המוקד. פרשני המשנה חלוקים אם ישנו בבית המוקד כדי למלא את תפקיד שמירת המקדש, או כדי שיהיו מוכנים בבוקר במתחם המקדש לעבודות הבוקר. ניקוי מערכת השיתין במקדש. כך לפי הפרשנות המסורתית בגמרא (תלמוד בבלי, מסכת תמיד, דף כ"ז, עמוד א'), לדעת רבי מנחם המאירי גם הרובים הגיעו לגיל מצוות, וההבדל בכינויים נעוץ בין שעת עבודה בבית המקדש (שאז מכונים הנערים "פרחים") לשלא בשעת עבודה (אז מכונים "רובים"). וכן כתב רד"ק, ב"ספר השרשים", ערך פרח. לדוגמה: מדרש תנחומא (בובר), אחרי, יג: "אנו פרחי כהונה גדולה". כך פירש רבי עובדיה מברטנורא. הון עשיר לרבי עמנואל חי ריקי, תמיד פרק א משנה א. תפארת ישראל לרבי ישראל ליפשיץ, סוכה פרק ה משנה ב, יכין ט. תפארת ישראל, סוכה פרק ה משנה ב, יכין ט; תמיד פרק א משנה א, יכין יא. מסכת יומא, פרק א, משנה ז. מסכת סוכה, פרק ה, משנה ב. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר הורמן

מאיר הורמן (1905–1971) היה אדריכל ישראלי, הידוע כמתכננו של בית ציוני אמריקה בתל אביב. הורמן נולד בשנת בעיר לבוב שבפולין (כיום באוקראינה). את הכשרתו המקצועית רכש בצ'כיה ובשנת 1935 עלה לארץ ישראל ופעל כאדריכל שכיר במשרדיהם של האדריכלים המובילים בתל אביב של אותם הימים: זכי שלוש וזאב רכטר. בשנת 1941 פנה הורמן לדרכו העצמאית, עת פתח משרד תכנון בשיתוף המהנדס נתן אור אינציגר. שיתוף הפעולה הפורה בין הורמן לבין ההסתדרות הציונית, הביא למימושם של פרויקטים ייחודיים ובולטים: בית רומנו בתל אביב הנחשב לקניון הראשון בארץ, תכנון כפר סילבר הכולל מדרשה חקלאית ואת "בית ציוני אמריקה" שבלב תל אביב. הורמן עסק בבינוי ערים, ובכך תרומתו הגדולה והחשובה לעיצוב המרחב הישראלי. בין השאר תכנן את שכונת צהלה בצפונה של העיר תל אביב, את רמת אפעל, את מתחם הבורסה ברמת גן, שכונה במעלות ואת שכונותיה הראשונות של העיר כרמיאל. בתו, עדה, נישאה לאדריכל מנחם כהן. ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.