laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאהר דבאח

מאהר דבאח (נולד ב-1974) הוא מרצה ערבי-ישראלי פרופסור בתחום ההגבלים העסקיים, המלמד וחוקר כיום באוניברסיטת לונדון בבריטניה. דבאח נולד בכפר דיר אל אסד שבגליל, כבן זקונים להורים מעוטי השכלה ואח לשלושה בנים ושלוש בנות. הוא גדל בישראל לפני שעבר לגור בבריטניה. סיים ב-1996 תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ויילס Aberystwyth, חזר לישראל ועבר מבחני הסמכה. לאחר מכן חזר לבריטניה ולמד לתואר שני ושלישי בקינגס קולג' בלונדון. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בגלובליזציה של דיני תחרות; היא יצאה כספר בהוצאת קיימברידג' והפכה לרב-מכר ותורגמה לשפות רבות. דבאח התמנה לפרופסור כבר בגיל 28. ב-2005, בהמשך לעבודתו כפרופסור-חבר בבית הספר קווין מרי, החל בישראל התמחות כעורך דין אצל השופט יורם דנציגר, והמשיך בהתמחות בבית המשפט העליון אצל השופט אהרן ברק. דבאח נחשב כיום למומחה מוביל בתחום ההגבלים העסקיים והתחרות העסקית. הוא מכהן כמנהל המרכז הבינתחומי של דיני ומדיניות התחרות באוניברסיטת לונדון, וכיועץ של גופים ממשלתיים ועסקיים, כמו גם ארגונים בינלאומיים ובהם ארגון OECD. הוא העורך הראשי של סדרת ההגבלים העסקיים מטעם הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. פרסם שבעה ספרים ומאות מאמרים בכתבי עת אקדמיים. מכהן גם כפרופסור-אורח במכללה למינהל בישראל, בה ייסד את מרכז המחקר הראשון בתחום ההגבלים העסקיים בישראל. דבאח הוא הישראלי הראשון שהגיע לדרגת פרופסור מן המניין בתחום ההגבלים העסקיים. הוא גם הערבי-ישראלי הראשון אשר זכה בדרגה זו בתחום המשפטים בכלל. ב-2011 היה מועמד לתפקיד הממונה על ההגבלים העסקיים בישראל, אך לא נבחר. דבאח פעיל בארגוני צדקה ומממן קרן התורמת לבתי ספר בקרב המגזר הערבי בישראל. מאהר דבאח, באתר אוניברסיטת לונדון Interdisciplinary Centre for Competition Law and Policy (ICC), באתר אוניברסיטת לונדון אלה לוי-וינריב, ‏מדיר-אל-אסד לצמרת עולם המשפט: סיפור הסינדרלה של פרופ' מאהר דאבח, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2009 שמואל בן-טובים, פרופ' מאהר דבאח: סטנלי פישר של ההגבלים העסקיים, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2010 "דווקא בגלל שיצאתי אל העולם הגדול, אני חייב לחזור", ריאיון עם דבאח בכתב העת "דין שווה", אוגוסט 2012 (עמ' 20) נעמה סיקולר, שמחון ונתניהו יקבעו את זהות הממונה על ההגבלים, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2011 אורה קורן, מאהר דבאח ומירב בארי מובילים בהתמודדות לממונה על ההגבלים, הארץ, 1 במרץ 2011
האונומסטיקון של אמנופה

האונומסטיקון של אמנופה הוא מסמך ממצרים העתיקה המתוארך לסוף המאה ה-12 לפנה"ס או ראשית המאה ה-11 לפנה"ס, ימי השושלת ה-20. אונומסטיקון כולל קטלוג של 610 גופים מנהליים/מונחים במבנה היררכי. זו אינה רשימה פשוטה של מונחים. האונומסטיקון נקרא על שמו של אמנופה המופיע בו כסופר שכתב את הרשימה. אין מידע לגבי זהות הכותב. האונומסטיקון ידוע ממספר טקסטים שנמצאו, חלקם מתקופת הביניים השלישית השושלות ה-21 וה-22 (בין מחצית המאה ה-11 ועד מחצית המאה ה-8 לפנה"ס). הטקסטים נכתבו על גבי פפירוס, לוחות עור וחרס. הטקסטים לא היו שלמים. אחד העותקים השמורים ביותר שנמצאו, נכתב על גבי פפירוס, והוא נמצא באל-חיבה שבמצרים התיכונה. עותק זה נרכש על ידי האגיפטולוג הרוסי ולדימיר גולנישצ'ב שרכש גם את מגילת ון אמון. העותק שוכן היום במוזיאון פושקין במוסקבה. עותק זה שימש כבסיס לספרו של האגיפטולוג הבריטי אלן גרדינר שיצא לאור בלונדון בשנת 1947 בשלושה כרכים: Ancient Egyptian Onomastica. המסמך נחשב כמקור חשוב לאגיפטולוגים החוקרים את מצרים העתיקה בנושאי המשפט הפרעוני, הממשל והכהונה, הגאוגרפיה, הכלכלה והארגון הפוליטי של עמי האזור בתקופת הממלכה החדשה. הטקסט מתחיל בהקדמה שבו כותב אמנופה את מטרת כתיבת המסמך שמטרתו להסביר ללב וללמד את הבור. לאחר מכן הוא משבח את האלים על יצירתם וכות ב: לדעת את כל מה שנוצר על ידי האל פתח והתהווה על ידי האל תחות. השמיים על תכונותיו והארץ על כל מה שיש בה. העיקול של ההר ומה שנשטף על ידי המים הקמאיים, מורכב מכל מה ששימושי ומואר באורו של האל רע כל מה שהוא עשה כדי לגדול עליי אדמות. ומסיים את הפתיחה בציון שהטקסט נכתב על ידי סופר האלים "אמנופה" בן אמנופה בביתו. לאחר מכן מתחיל האונומסטיקון על פי המבנה הבא: מונחים 62-1: עוסק בנושאים הקשורים בשמים ובעצמים שמימיים, מים, אדמה. מונחים 229-63: עוסק באלים, מלכים נשותיהם וילדיהם, רוחות, אצילים, שרים, פקידים, סופרים ומקדשים. מונחים 312-230: עוסק ביחידים וקבוצות אנשים, כולל עמים זרים ארצות וערים שמחוץ למצרים. ערכים 242-238 עוסק ברשימת עמים זרים במערב, 252-243 עוסק באימפריה החיתית ובבעלי בריתה בקרב קדש. ערכים 294-253 עוסק בעמים מכנען, אזור סוריה ועמים נובים. מתוכם הערים: אשקלון - מס' 262, אשדוד מס' 263 ועזה מס' 264. והעמים: שרדנה מס' 268, ת'כר מס' 269, ופלשת מס 270. הסדר בהן מופיעות הערים בכנען אינו לפי סדר גאוגרפי. מונחים 419-313 עוסק בקטלוג ערי מצרים. רשימת ערי מצרים העליונה וערי מצרים התחתונה. מונחים 473-420 עוסק בבניינים וחלקיהם וסוגי קרקעות. מונחים 578-474 עוסק באדמות חקלאיים, שיעורי דגנים ומוצרים נוספים. מונחים 610-579 עוסק בחלקי שוורים וסוגי בשר. פפירוס האריס א The Onomasticon of Amenemipet, באתר קולג' אוניברסיטת לונדון (באנגלית) פרופ' אדם זרטל משער כי הת'כר מס' 269 ישבו ממערב לשרדנה מס' 268 (בתל דור), ואשר מס' 266 ישבו ממזרח לשרדנה. סודו של סיסרא, עמ' 196-203.
אמבר (מכון תערובת)

אמבר הוא מכון התערובת הגדול בישראל ואף במזרח התיכון כולו. המכון מייצר תערובות מזון לכל ענפי המשק החי כגון: ענפי הלול לסוגיהם השונים, פרות החלב, דגים ועוד. אמבר פועל בשני מפעלי ייצור מרכזיים: אמבר צפון - ממוקם באזור התעשייה גרנות, מול קיבוץ גן שמואל על כביש 65, בסמוך לתחנת הרכבת חדרה מזרח. אמבר דרום - ממוקם סמוך לקיבוץ דביר על יד כביש 6. המכון הוקם ב-1961 על ידי קיבוצי גרנות ומושבים שיתופיים ממרכז הארץ והתרחב במשך השנים, ותוכן בידי האדריכל יעקב (קובה) גבר. כיום נמצא המכון בבעלותם של כ-148 קיבוצים ומושבים מכל רחבי הארץ. במפעל נמצאת שלוחה של המסילה המזרחית, אשר יוצאת מתחנת הרכבת חדרה מזרח. לאחר פירוקה של המסילה המזרחית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 שירות רכבות הנוסעים במסילה נפסק ועד לחידושה של המסילה המזרחית השימוש היחיד למקטע זה של המסילה היה עבור המפעל. אתר האינטרנט הרשמי של אמבר הזמנות לאירועים שונים 1 מתוך 2, ארכיון קובה גבר, הספרייה הלאומית
אנטילופה איילית

אנטילופה איילית (שם מדעי: Pelea capreolus) היא סוג של אנטילופה החיה באפריקה הדרומית, ומהווה מין יחיד בסוגה ובתת-משפחת פֶּלינים. לעיתים מסווגת כשבט בתת-משפחת צבאי סוף. האנטילופה האיילית מתאפיינת בפרווה צמרירית עבה וצבעה אפור בהיר כשהגחון לבן. הרגליים והראש נוטים להיות בצבע חום בהיר, והחלק הקדמי של הרגליים כהה יותר. זנבם קצר ורחב כזנב האייל, האף והעיניים גדולים ושחורים, עיגולים לבנים מסביב לעיניים והשפתיים, האוזניים ארוכות ודקות, ובדרך כלל זקופות. לזכרים בלבד יש זוג קרניים ישרות דקות וחדות. מיקומם הוא מעל העיניים, ואורכם הוא כ-20 עד 29 סנטימטר. גובהם בכתפיים: 125-105 ס"מ, אורך ראשם וגופם: 80-70 ס"מ, אורך זנבם: 20-10 ס"מ, ומשקלם: 30-18 ק"ג. צבאי סוף ההרים דומים מאוד לאנטילופה האיילית, ונמצאים באותו בית הגידול, אם כי אוזניהם קצרות בהרבה, וקרניהם מתעקלות מעט קדימה. האנטילופות האייליות פעילות לאורך היום והלילה, ומבלות כ%60-55 מהזמן באכילה או בתנועה. הם נמצאים בדרך כלל בשטחים פתוחים ולא בכיסוי צמחייה. בעת הנדידה, הנקבה בדרך כלל מובילה את העדר, עם זכר אחד שנמצא מאחורה. הזכרים מאוד טריטוריאליים, והם מגינים על טריטוריה בגודל של 0.6 ק"מ שמסומנת בגללים, וכן על עדר נקבות המונה כ 15-12 נקבות וצאצאיהם. הטריטוריה בשימוש מלא בחורף, ומעט מאוד בקיץ. המפגשים בין הזכרים כרוכים במאבק עם קרניהם החדות, ובריצות זה אחר זה. הזכרים הרווקים הם בודדים. ריצתם והילוכם הוא בצורה מתנדנדת. ההריון נמשך כשבעה חודשים, לאחריהם נולד ולד אחד, המוסתר בשלושת השבועות הראשונים בצמחייה, ולאחר שישה שבועות נייד לחלוטין. העופר נגמל בגיל 8-6 חודשים, ומגיע לבגרות בגיל 16 שנים לנקבות, ו24-18 חודשים לזכרים. תזונתם כוללת: עלים, שיחים, פרחים, שורשים, וזרעים שונים, כמויות קטנות של דשא נאכלות כל ימות השנה. בית גידולם הוא מרעה, סוואנות, סבך שיחים וכרי דשא הרריים בגובה 1400-3000 מטר בדרום אפריקה, ולסוטו בלבד. אויביהם הטבעיים הם: אריה, נמר אפריקאי, צבוע נקוד, זאב טלוא, ופיתון. האיומים עליהם כיום הם: ציד לא חוקי, כלבי בית ואובדן בית גידול. למרות זאת, מאחר שהם מותאמים לרוב בתי הגידול באפריקה הדרומית, לא צפויה להם הכחדה, ומצב שימורם הוא ללא חשש. האוכלוסייה העולמית נאמדת בכ 10,000-18,000 פרטים. תוחלת חייה של האנטילופה האיילית: 8-10 שנים. מדיה וקבצים בנושא אנטילופה איילית בוויקישיתוף אנטילופה איילית, באתר ITIS (באנגלית) אנטילופה איילית, באתר NCBI (באנגלית) אנטילופה איילית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנטילופה איילית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנטילופה איילית, באתר GBIF (באנגלית) אנטילופה איילית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ולדימיר גולנישצ'ב

ולדימיר סמיונוביץ' גולנישצ'ב (ברוסית: Владимир Семёнович Голенищев; ‏29 בינואר 1856, סנקט פטרבורג, רוסיה – 5 באוגוסט 1947, ניס, צרפת) היה מראשוני האגיפטולוגים הרוסים, ובעל הישגים רבים. גולנישצ'ב היה ממשפחת אצילים עתיקה ועשירה, על בני המשפחה נמצא גם המצביא הרוסי מיכאיל קוטוזוב.[דרושה הבהרה] הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בין השנים 1884–1885 ארגן ומימן את החפירות הארכאולוגיות בוואדי חמאמאת (אנ') במצרים העליונה צפונית לתבאי. בהמשך בין השנים 1888–1889 חקר את האתר בתל אל-מסחותה. במרוצת שני העשורים לאחר מכן נסע למצרים יותר משישים פעמים. במסעותיו אלה רכש והביא לרוסיה אוסף גדול של יותר מששת אלפים פריטי עתיקות מצריים. בין רכישותיו נכללו גם פפירוס המתמטיקה של מוסקבה, הפפירוס מגילת ון אמון אותו רכש בקהיר בשנת 1891, האונומסטיקון של אמנופה ומבחר מדיוקנאות המומיות מפיום. הוא פרסם את הפפירוס שנקרא "הפפירוס מארמיטאז" וכן את הטקסט "הנבואה של נפרטי". שני פריטים אלה הם חלק מאוסף המוזיאון ארמיטאז' בסנקט פטרבורג. בשנת 1891 פרסם את הקטלוג המקיף המלא הראשון של האוסף המצרי בארמיטאז'. בשנת 1909 מכר גולנישצ'ב את אוספו למוזיאון פושקין במוסקבה ועבר להתגורר במצרים. בגלל המהפכה הרוסית שהתרחשה בשנת 1917, גולנישצ'ב לא חזר יותר לרוסיה. הוא התגורר בניס שבצרפת ובקהיר. הוא ייסד באוניברסיטת קהיר את המחלקה לאגיפטולוגיה והחזיק במשרת ראש המחלקה בין השנים 1924–1929. בנוסף החזיק במשרה במוזיאון המצרי בקהיר שם עסק בקטלוג פפירוסים בכתב היראטי. גולנישצ'ב נפטר בגיל 91 בניס. חלק ממסמכיו נמצאים היום במכון גריפית' (Griffith Institute) באוקספורד. רשימת פרסומים מדעיים עיקריים של גולנישצ'ב אתר המוקדש לגונישצ'ב (ברוסית) ולדימיר גולנישצ'ב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ק ואפון הפלא

ג'ק ואפון הפלא (אנגלית: Jack and the Beanstalk; ידוע גם בשם יעקב והאפון, ג'ק והאפונים או ג'ק וגבעול השעועית) הוא סיפור עם אנגלי, הופיע לראשונה בדפוס בשנת 1807. יש מספר גרסאות לסיפור וזו אחת מהן: ג'ק הוא בחור צעיר, המתגורר עם אמו האלמנה. הם מתפרנסים ממכירת חלב וכשהפרה מפסיקה להניב חלב, שולחת אמו של ג'ק את ג'ק לשוק למכור את הפרה. בדרך לשוק הוא פוגש איש זקן שמציע לתת לו "אפוני קסם" בתמורה לפרה. ג'ק מחליף את הפרה באפונים, וכשחוזר לביתו בלי הכסף, אמו כועסת ומשליכה בחמת זעם את האפונים מחוץ לחלון. למחרת כשג'ק מתעורר הוא רואה בחצר את האפונים שגדלו לגבעול ענק. ג'ק מטפס על הגבעול ומגיע למעין חלקת אדמה שנמצאת בשמים ומוצא בה בית. הוא מגיע לבית, שם הוא פוגש אשה שמחביאה אותו מפני בעלה הענק. הענק נכנס לביתו ודורש אוכל ובעוד שהוא יושב לאכול הוא אומר שהוא מריח אדם. ג'ק רואה את עושרו הגדול של הענק ומחליט לגנוב שקית זהב ובורח באמצעות גבעול אפוני הקסם. ג'ק חוזר עוד פעם לבית הענק ובורח פעמיים נוספות. פעם אחת עם תרנגולת שמטילה ביצי זהב (ייתכן שזהו הֶרְמֵז לתרנגולת שהטילה ביצי זהב) ופעם נוספת עם נבל קסום המנגן בעצמו. בפעם השלישית הענק רואה אותו בבריחתו ורודף אחריו עד לגבעול. ג'ק יורד מהגבעול והענק רודף אחריו. ג'ק קורא לאמו וביחד הם לוקחים גרזן וכורתים את גבעול האפונים, הענק נופל ומת, וג'ק ואמו חיים באושר ועושר. הסיפור מציג את ג'ק כגיבור, גנב ורוצח שסופו טוב, מוסר השכל שאינו חינוכי. בגרסה משנת 1890, הענק שדד ורצח את אביו של ג'ק ובכך הסיפור מוצג כנקמה ובאור יותר מוצדק שהענק נענש. בגרסאות מאוחרות גם הנבל הקסום וגם התרנגולת מטילת ביצי הזהב היו שייכים לאביו של ג'ק ונגנבו על ידי הענק ובכך הוצדקה גם הגנבה בגרסה המוקדמת. במיני סדרת טלוויזיה משנת 2001: "ג'ק ואפון הפלא: הסיפור האמיתי", מוצגת גרסה אלטרנטיבית בה אכן ג'ק היה גנב ורוצח והענק היה אדם טוב שג'ק גמל לו רעה תחת טובה, וכביכול הסיפור המוכר והמשופץ הוא הסיפור שסופר על ידי משפחתו העשירה של ג'ק (שהתעשרה מאוצרותיו של הענק טוב הלב) כדי לכסות על פשעיו של ג'ק. העיבוד הקולנועי הראשון לסיפור נעשה בשנת 1902, בשנת 1922 יצאה גרסה של דיסני, בשנת 1947 הוציאה דיסני גרסה המבוססת על הסיפור, אך שונה במקצת. בגרסה זו, מיקי מאוס הוא ג'ק ומיקי מציל את חבריו מידי ווילי (הענק). בשנת 2011, בסרט "החתול של שרק", הייתה אפונה וב-2013, יצא הסרט "ג'ק צייד הענקים". גרסה המציעה הסבר אלטרנטיבי לסיפור, הייתה במיני סדרה "ג'ק ואפוני הפלא: הסיפור האמיתי" ששודרה בטלוויזיה בשנת 2001 (הסדרה שודרה בישראל בערוץ הולמרק). בסדרת האנימציה האוסטרלית: "משטרת האגדות", בפרק 18, ג'וני וכריס יוצאים לחקור השתבשות באגדת ג'ק ושיח השעועית. בסדרה "עד עצם היום הזה" עונה 2, פרק 13 ג'ק בגרסה נשית. בסדרת האנימה "החתול במגפיים" החתול ושני רעיו עוזרים לג'ק ומגלים על הדרך שהזקן והענק משתפי פעולה ושהזקן מעביר מסר לענק לגבי מספר האנשים שמטפסים על גבעול האפונה. סרטון בכיכובו של סילבסטר החתול מתרחש לאחר שאמו של ג'ק משליכה את האפונים לחצר, בזמן שסילבסטר ישן, וכשהוא מתעורר הוא נמצא ליד טירת הענק שבה הוא מוצא גרסה ענקית של טוויטי. דמותו של ג'ק נמצאת במספר משחקים: במשחק "שוליית המכשף", אחד החפצים שסיימון מוצא הוא אפון הפלא. כמו כן יצאו משחקים המבוססים על הסיפור בגרסת "עלילות טייני טון" ("באסטר ואפון הפלא") וגרסת "משפחת סימפסון" בהשתתפות בארט סימפסון ("The Simpsons: Bart & the Beanstalk"). ג'ק ואפון הפלא בעברית להאזנה: חלק 1, חלק 2 מדיה וקבצים בנושא ג'ק ואפון הפלא בוויקישיתוף
הרעלת DNS

הרעלת DNS (נקראת גם: הרעלת מטמון DNS) היא מתקפת מחשב המזריקה נתונים שגויים של שמות שרתים וכתובות IP המקושרות אליהם, אל מערכת DNS, או אל זיכרון המטמון שלה. הדבר גורם להפניית בקשת דף אינטרנט מסוים אל אחר, כתוצאה מהחזרת כתובת IP שאינה משויכת לשרת המקורי. Domain Name System (בראשי תיבות: DNS) הוא פרוטוקול המאפשר גישה לבסיס נתונים מבוזר, על מנת שיחידות קצה ברשת האינטרנט יוכלו לתרגם שמות תחום (Domain name) הנוחים יותר לשימוש אנושי טבעי (ה-URL) לכתובות הנומריות האמיתיות (כתובות IP) אליהן הן יפנו בזמן ההתקשרות. באמצעות ה-DNS ניתן להציע שירותים מבוססי שם נוספים, כגון רישום של שרתי דואר. פרוטוקול ה-DNS הומצא על מנת להקל את השימוש של אנשים ברשתות תקשורת. בני אדם זוכרים בקלות שמות, אך לא כתובות מספריות דוגמת כתובות. ה-DNS מגשר על הפער הזה על ידי ביצוע המרה בין הכתובת המילולית, אותה זוכר המשתמש, לבין כתובת ה-IP העדכנית בה למעשה משתמש המחשב על-מנת לתקשר עם היעד. כמו כן תרגום שכזה הופך את המקרה של החלפת כתובת IP (למשל על ידי החלפת שרת האירוח) בלי להחליף את שם האתר לשקוף למשתמש. החולשה העיקרית של המערכת היא בכך שמחד היא מהווה תשתית קריטית בתקשורת מחשבים הן ברמת פנים הארגון והן ברמת האינטרנט כולו; ומאידך הפרוטוקול כמעט ואינו תומך באבטחה. ההתקפה הנפוצה והיחסית פשוטה היא "הרעלה" והתחזות (spoofing, poisoning) על ידי השתלת ערכים זדוניים לשמות חוקיים. דוגמה לשימוש לרעה יכולה להיות דיוג: השתלת כתובת של אתר זדוני תחת השם bank.com בשרת ה-DNS הלא מוגן דיו וכך מופנה המשתמש שעושה שימוש ב-DNS ה"מורעל" לאתר אחר, אשר נראה בדיוק כמו האתר המקורי ומוסר את סיסמתו שם. בדרך כלל, מחשב מחובר לרשת המשתמשת בשרת DNS המסופק על ידי ארגונו של המשתמש במחשב או ספק שירותי אינטרנט (ISP). שרתי DNS פרוסים בדרך כלל ברשת של ארגון לשיפור מהירות ביצועיה בין היתר על ידי "זיכרון" במטמון של תוצאות שאילתות שהתקבלו בעבר. התקפות הרעלה בשרת DNS אחד, יכולות להשפיע על משתמשי השירות ישירות על ידי השרת שנפרץ או בעקיפין על ידי שרתי הורדת יישומים במידה וקיימים. כדי לבצע התקפת הרעלת מטמון, התוקף מנצל פגם בתוכנת ה-DNS. אם השרת אינו מאמת כיאות תגובות DNS על מנת להבטיח שהם ממקור מוסמך (לדוגמה על ידי שימוש ב-DNSSEC) השרת יהיה בסופו של מטמון את הערכים השגויים באופן מקומי ומגיש אותם למשתמשים אחרים שהופכים אותו לבקשה. טכניקה זו יכולה לשמש למשתמשים ישירים של אתר לאתר אחר על פי בחירתו של התוקף. לדוגמה, פורץ המזייף את ערכי DNS או כתובת IP, של אתר המטרה בשרת DNS נתון, מחליף אותם בכתובת ה-IP של שרת שבשליטתו. לאחר מכן הוא יוצר קבצים בשרת שהוא שולט בשמות התואמים אלה בשרת היעד. קבצים אלה עלולים להכיל תוכן זדוני כגון תולעת מחשב או וירוס מחשב. משתמש מחשב שיש לו הפניה לשרת ה-DNS המורעל ילך שולל ויקבל תוכן המגיע משרת שאינם אותנטי ועלול שלא ביודעין להוריד תוכן זדוני.
דניאל, דוכס וסטריטלנד

הנסיך דניאל, דוכס וסטריֶטלנד (נולד ב-15 בספטמבר 1973), נשוי לוויקטוריה, נסיכת שוודיה והוא אביהם של אסטל, דוכסית אוסטרגוטלנד ואוסקר, דוכס סקניה. דניאל נולד בארברו כאולף דניאל וסטלינג, ולפני נישואיו לנסיכה, היה מאמן כושר ובעל חברה למכוני כושר בשם "באלנס טריינינג" בסטוקהולם, הוא הכיר את הנסיכה כאשר היה מאמן הכושר האישי שלה. אירוסיהם הוכרזו ב-24 בפברואר 2009, לאחר שקיבלו אישור מקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וממשלת שוודיה, כנדרש על פי חוק. דניאל סובל מבעיה מולדת (אך לא תורשתית) הפוגעת בתפקוד הכליות שלו. שלושה חודשים לאחר אירוסיו הוא סבל מכשל בכליות, ואושפז בבית החולים. אביו תרם לו כליה, והניתוח הוכתר בהצלחה. הוא נישא לנסיכה בטקס מלכותי בקתדרלת סטוקהולם ב-19 ביוני 2010. בתם נולדה ב-23 בפברואר 2012, וב-2 במרץ 2016 נולד להם בן. הנסיך, אשתו וילדיהם מתגוררים בארמון אגה בסולונה. מדיה וקבצים בנושא דניאל, דוכס וסטריטלנד בוויקישיתוף דניאל, דוכס וסטריטלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רוברטו לווינגסטון

רוברטו מרסלו לווינגסטון (בספרדית: Roberto Marcelo Levingston;‏ 19 בינואר 1920 – 17 ביוני 2015) היה קצין צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בתחילת שנות ה-70 בתקופת המשטר הצבאי במדינה. לווינגסטון נולד בפרובינציית סן לואיס. הוא שירת בצבא במודיעין ובשנת 1968 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות ארגנטינה בוושינגטון. כאשר הודח הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה ביוני 1970, שב לווינגסטון לארגנטינה לבקשת החונטה הצבאית שהייתה מורכבת מראשי הזרועות בצבא ומונה לנשיא. לווינגסטון הנהיג מדיניות כלכלית פרוטקציוניסטית של עידוד רכישת תוצרת ארגנטינית ופיקוח מחירים והביא להרעה במצב הכלכלי הגרוע ממילא בארגנטינה, שסבלה ממשבר עמוק וגידול בשיעור המובטלים. לווינגסטון ביקש לדחות את החזרה למשטר דמוקרטי למשך מספר שנים מחשש לניצחון של חואן דומינגו פרון בבחירות. הוא הסתכסך עם חברי החונטה, ובין השאר פיטר את שר הרווחה שהיה מקורב לגנרל לנוסה. במרץ 1971 הגיעו חילוקי הדעות בין לווינגסטון ומפקד הצבא אלחנדרו לנוסה לנקודת רתיחה, על רקע חילוקי דעות בנוגע לטיפול במהומות במחאה על המדיניות הכלכלית ונגד הדיקטטורה בקורדובה ובעקבות כך ביקש לווינגסטון להדיח את לנוסה מתפקידו כראש הצבא. בתגובה, הדיחה החונטה הצבאית את לווינגסטון והוא הוחלף על ידי אלחנדרו לנוסה. באוקטובר 1971 לווינגסטון היה מעורב בניסיון הפיכה כושל נגד לנוסה ובעקבות זאת הוא נעצר. מדיה וקבצים בנושא רוברטו לווינגסטון בוויקישיתוף ריאיון עם לווינגסטון (בספרדית) רוברטו לווינגסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גנרל לוינגטון נשיא ארגנטינה, דבר, 15 ביוני 1970 צל פרון מרחף על ארגנטינה, דבר, 11 באפריל 1971 גריגורי נוקס, ארגנטינה: מי שהמליך - הדיח, דבר, 24 במרץ 1971 William C. Smith, Authoritarianism and the Crisis of the Argentine Political Economy, page 187 Heads of States and Governments Since 1945, page 40 נשיא ארגנטינה לשעבר - במעצר, דבר, 20 באוקטובר 1971 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגנטינאים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלחנדרו אגוסטין לנוסה

אלחנדרו אגוסטין לנוסה (בספרדית: Alejandro Agustín Lanusse;‏ 28 באוגוסט 1918 – 26 באוגוסט 1996) היה איש צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בתקופת המשטר הצבאי במדינה. נולד בבואנוס איירס, למד באקדמיה הצבאית של ארגנטינה. בשנת 1951 נידון למאסר עולם על חלקו בניסיון להפיכה צבאית נגד חואן פרון, ובשנת 1958 לאחר שהופל משטרו של פרון שוחרר לנוסה ממאסרו. בשנת 1956 היה שגריר ארגנטינה לוותיקן, ולאחר מכן שב לארגנטינה וחזר לצבא שם התקדם בסולם הדרגות. בשנת 1966 נטל חלק בהדחתו של הנשיא ארתורו פרונדיסי, ובשנת 1968 מונה לנוסה על ידי הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה למפקד הראשי של הכוחות המזוינים של ארגנטינה. במרץ 1971 מונה לנוסה לנשיא ארגנטינה. במשך תקופת כהונתו התמודדה ארגנטינה עם פעולות גרילה של מתנגדי משטר פרוניסטים. לוחמי הגרילה נרדפו עד חרמה ובמקרה אחד הוצאו להורג כמה מהם ללא משפט לאחר שניסו לברוח ממאסרם. לעומת זאת ניהל לנוסה עימם משא ומתן בעניין החזרת גופתה של אווה פרון, אשתו השנייה של חואן פרון שנחטפה על ידם. אירוע בולט נוסף בכהונתו היה כינון יחסים דיפלומטיים עם סין. בבחירות בשנת 1973 התמודד לנוסה לנשיאות אולם נוצח על ידי יריבו הקטור חוסה קמפורה. לאחר פרישתו מהצבא והפוליטיקה הפך לנוסה למבקר חריף של המשטר הצבאי שתפס את השלטון בשנת 1976 ופרסם ספר בעניין הפרות זכויות אדם בתקופת המלחמה המלוכלכת. בשנת 1994 הושם במעצר בית עקב ביקורת שמתח על הנשיא קרלוס מנם. הוא מת ב-26 באוגוסט 1996 בביתו בבואנוס איירס. מדיה וקבצים בנושא אלחנדרו אגוסטין לנוסה בוויקישיתוף אלחנדרו אגוסטין לנוסה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יענאים

יְעֵנָאִים (שם מדעי: Struthioniformes) היא סדרת עופות גדולים חסרי יכולת תעופה, במקורה מהיבשת הקדומה גונדוונה, השייכות לקבוצת עופות קדומים חסרי שיניים. בעבר היו בסדרה זו מספר משפחות גולות אך כיום רוב החוקרים סוברים שישנה רק משפחה אחת - יעניים (Struthionidae) ובה סוג אחד, יען (Struthio) ושני מינים קיימים: יען מצוי ויען סומלי. שניהם העופות הגדולים ביותר בעולם שמשקלו של הראשון מגיע ל-104-156 ק"ג ושל השני ל-90-130 ק"ג. הם חיים רק ביבשת אפריקה. סדרה יענאים (Struthioniformes) משפחה יעניים (Struthionidae) סוג יען (Struthio) מין יען מצוי (Struthio camelus) מין יען סומלי (Struthio molybdophanes) ננדיים (Rheidae) - עברה לסדרה ננדאים (Rheiformes). אמואיים (Dromaiidae) - עברה לסדרה קזואראים (Casuariiformes). קזואריים (Casuariidae) - עברה לסדרה קזואראים (Casuariiformes). קיוויים (Apterygidae) - עברה לסדרה קיוואים (Apterygiformes). אפיאורניים או עופות הפיל (Aepyornithidae) - נכחדה. עברה לסדרה אפיאורנים (Aepyornithiformes). עופות המואה מהמשפחות: Dinornithidae,‏ Emeidae ו-Megalapterygidae עברו לסדרה דינורניטיים (Dinornithiformes) - נכחדה. מדיה וקבצים בנושא יענאים בוויקישיתוף יענאים, באתר ITIS (באנגלית) יענאים, באתר NCBI (באנגלית) יענאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יענאים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאונרד מק'קוי

ד"ר ליאונרד ה' מק'קוי היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". הדמות הופיעה לראשונה ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", בגילומו של השחקן דפורסט קלי, אשר גילם דמות זו גם בסדרה "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", בשישה סרטי קולנוע של "מסע בין כוכבים", וכן בפרק הפיילוט של הסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא". דמותו של ד"ר מק'קוי הופיעה גם בספרים רבים, חוברות קומיקס ומשחקי וידאו. קארל אורבן גילם את דמותו של ד"ר מק'קוי בסרט הקולנוע משנת 2009 "סטארטרק". אמרת כנף מפורסמת של מק'קוי היא הביטוי "אני רופא, (ג'ים), לא...", בו השתמש 11 פעמים. מק'קוי חוזר על המשפט כאשר הוא נדרש לבצע משימה כלשהי שמעבר לכישוריו הרפואיים, כמו הרגע הקלאסי, כאשר הוא נתקל בחייזר מבוסס סיליקון, בפרק "Devil in the Dark" משנת 1967, ואומר: "אני רופא, לא בנאי". ד"ר ג'וליאן באשיר (אלכסנדר סידיק) מ"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הדוקטור מ"מסע בין כוכבים: וויאג'ר", שתי הולוגרמות לרפואת חירום נוספות (אחת בסרט "מסע בין כוכבים: המפגש"; השנייה בפרק "Message in a Bottle" של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר") וד"ר פלוקס מ"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" – כולם עשו שימוש בווריאציות על משפט זה, שגם עשה את דרכו אל תוכניות טלוויזיה רבות אחרות, כגון "סטארגייט אטלנטיס", "רובוט צ'יקן", "טרה נובה", "עד עצם היום הזה" ו"חברים". הביטוי מופיע גם בסרט משנת 2009 "סטארטרק", בו מק'קוי (קארל אורבן) אומר "אני רופא, לא פיזיקאי" לספוק. מדיה וקבצים בנושא ליאונרד מק'קוי בוויקישיתוף אני רופא - דפורסט קלי 1920-1999 (כולל כל ציטוטי "אני רופא..."), באתר סטארבייס972 Asherman, Alan (1993-05-01). The Star Trek Compendium. ISBN 978-0-671-79612-9. Okuda, Mike and Denise Okuda, with Debbie Mirek (1999). The Star Trek Encyclopedia. Pocket Books. ISBN 0-671-53609-5.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) "And Karl Urban as McCoy!". Viacom. 2007-10-17. נבדק ב-2009-01-26. Butt, Miriam; Kyle Wohlmut (2006). "The Thousand Faces of Xena: Transculturality Through Multi-Identity". Globalization, Cultural Identities, and Media Representations. Natascha Gentz (ed.), Stefan Kramer (ed.). SUNY Press. p. 83. ISBN 0-7914-6683-3. נבדק ב-2009-04-07. each character's role is clearly defined by his or her position on the ship, so much so that one of the show's many catchphrases was Dr. McCoy's recurring line, 'I'm a doctor, not a . . .' Lass, Martin; Rickie Hilder (2002). "The Discovery of Chiron". Musings of a Rogue Comet: Chiron, Planet of Healing (2nd ed.). Galactic Publications. p. 212. ISBN 0-9715924-2-X. נבדק ב-2009-04-07. In a classic moment (episode: 'The Devil in the Dark'), McCoy, challenged with healing a being that was made more of rock than flesh, spouts out, 'I'm a doctor, not a bricklayer!' "The Brotherhood". Stargate: Atlantis. Season 1. Episode 14. 2005-01-03. Sci Fi Channel. "The Munnery". Robot Chicken. Season 2. Episode 12. 2006-09-24. Cartoon Network. "Now you see me". Terra Nova. Archived from the original on 2012-01-03. https://web.archive.org/web/20120103102217/http://thevoiceoftv.com/recaps-and-reviews/terra-nova-review-now-you-see-me. Retrieved 2012-10-29.