laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוסטב מי

גוסטב מי (בגרמנית: Gustav Adolf Feodor Wilhelm Ludwig Mie; ‏29 בספטמבר 1869 - 13 בפברואר 1957) היה פיזיקאי גרמני, ידוע בזכות עבודתו על חישוב הפיזור של גלים אלקטרומגנטיים על ידי מבנים ספיריים, במאמר שפורסם ב-1908 תחת השם "תרומות לאופטיקה של סביבה טורבידית, בפרט עבור תמיסת קולואידים של מתכות" ( “Contributions to the optics of turbid media, particularly of colloidal metal solutions”). על ידי פתרון של משוואות מקסוול סיפק מי הסבר תאורטי לספקטרום הבליעה של חלקיקי זהב הכולל את תדירות הפלזמון. בתאוריה זו הוא קובע את תלות תדירות הפלזמון בגודל הספירה על ידי פיתוח טור לשינוי השדה האלקטרומגנטי במרחב. המושג "פיזור מי" תקף גם היום ומתייחס לתיאור פיזורן של קרניים אלקטרומגנטיות מחלקיקים בעלי ממדים דומים לאורך הגל. מדיה וקבצים בנושא גוסטב מי בוויקישיתוף גוסטב מי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק אייזיק וייס (סבליאבה)

הרב יצחק אייזיק וייס (כ"ב באדר תקפ"ד, 1824 - כ"ב באדר ב' תרנ"ד, 1894) היה רב חסידי-הונגרי. כיהן כרבה של סְבַליאַבָה (סוואליווע) ובהמשך כראב"ד מונקאטש. מחבר הספרים בית יצחק ודברי יצחק. נולד במונקאטש לרבי אברהם וייס, בנו של רבי שמואל צבי, שו"ב בקאלוב. נקרא על שם רבי יצחק אייזיק מקאליב, שאביו גדל אצלו לאחר שהתייתם בילדותו. בילדותו נסע עם אביו לחצרו של רבי צבי אלימלך מדינוב. נישא לחיה בתו של ר' קלונימוס קלמן אייזדארפער, עשיר מהכפר פאסיקא הסמוך למונקאטש. במשך 17 שנה היה סמוך על שולחן חמיו ("קעסט") ולאחר פטירתו אצל חמותו. לאחר נישואיו בשנת תר"א, עת נפטר רבי צבי אלימלך מדינוב, החל לנסוע יחד עם אחיו רבי שמואל צבי, לרבי יהודה צבי מראזלא, חתנו של רבי צבי הירש מזידיטשוב. לאחר פטירתו בשנת תר"ח היה חסידו של רבי שלום רוקח מבעלז. בספריו הוא מביא מדברי תורתו של רבו זה. לאחר פטירתו של רבי שלום מבעלז החל לנסוע לחצרו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב ולאחריו החל לנסוע לרבי חיים מצאנז. רבו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב מינהו להעתיק ולערוך את כתביו. בנוסף נסע לחצרותיהם של רבי צבי הירש מרימנוב, רבי ישראל מרוז'ין ורבי חיים מקוסוב. בשנת תרי"ט (1859) התמנה לרבה של סוליבה (כיום סבליאבה, אוקראינה), בה כיהן כ-20 שנה. בקהילה זו היו לו מספר שונאים שמיררו את חייו. בהוראת רבו מזידיטשוב נאות לקבלת משרה חדשה, ובשנת תרל"ז בחר מתוך מספר הצעות רבנות, לכהן כראב"ד מונקאטש, לצד רב העיר רבי שלמה שפירא. בתפקיד זה כיהן עד סוף ימיו. בנוסף לעיסוקו בהלכה ובתלמוד, עסק גם בקבלה. הוא נודע בהתמדתו המופלגת, ובשיעוריו הקבועים בספרים שונים כמו תלמוד בבלי, רי"ף, רמב"ם, רא"ש, ארבעת חלקי שולחן ערוך וספר הזוהר. בין תלמידיו היה אחיינו רבי יוסף מאיר וייס, האדמו"ר הראשון מספינקא. בנו ר' קלונימוס קלמן וייס היה שו"ב בווייאן ובקאפיש. רבי שלום גולדנברג (-תרע"ח) מילא את מקומו לאחר שעבר למונקאטש, והקים ישיבה במקום. מחבר ספר "דברי שלום". לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי חיים יהודה לייב, עד הירצחו בשואה. חתן נוסף היה רבי אלימלך מטאש. נכדו הוא ישכר דב וייס. חתן נוסף היה רבי אפרים פישל אברהם אפשטיין בן רבי מרדכי מזידיטשוב, מגזע הרמ"א, המהרש"ל הט"ז והלבוש. בית יצחק - על מסכת מגילה, הוצאה ראשונה מונקאטש תרנ"ז יצחק אייזיק וייס, דברי יצחק (דרשות), מהדורת מונקאטש, תרס"ו (1906), באתר היברובוקס יצחק אייזיק וייס, תולדות יצחק על התורה, חלק א', מהדורת מונקאטש, תרס"ג (1903), באתר היברובוקס יצחק אייזיק וייס, תולדות יצחק על התורה, חלק ב', מהדורת סיגט, תרס"ד (1904), באתר היברובוקס רבי יצחק אייזיק כתב רבות ועליית גגו הייתה עמוסה בכתבי יד, אך רובם אבדו בשואה טרם הודפסו. בית יצחק, מהדורת בני ברק תשסט, עמ' שפב-שצד: "תולדות המחבר". קהילות המבשר, גיליון 244, י"ז באדר ב' תשע"ד, "אקדמות מילין". עלים לתרופה גיליון תתק"ה, י"ט באדר ב' תשע"ד. אשכול אודותיו בפורום היידי "אידישע וועלט פארומס".
ג'ון טינדל

ג'ון טינדל (באנגלית: John Tyndall‏; 2 באוגוסט 1820 - 4 בדצמבר 1893) היה פיזיקאי בריטי, בין החשובים במאה ה-19, נולד במחוז קרלו שבאירלנד. עבודותיו החלו להתפרסם בשנות ה-50 של המאה ה-19 ממחקריו על דיאמגנטיות. בהמשך, הוא פרסם תגליות בנוגע לתכונותיו הפיזיקליות של אוויר וקרינת אינפרא-אדום. טינדל נחשב לחלוץ בתחומים אלה ולמעשה היה הראשון שמדד באופן מדויק את בליעת האור היחסית בתחום האינפרא האדום של גזים שונים באוויר דוגמת חמצן, חנקן, פחמן דו-חמצני, מתאן ואוזון. התרמופייל (Thermopile), המכשיר בו השתמש לצורך מדידותיו, הוא ציון דרך מוקדם בהיסטוריית הספקטרוסקופיה של בליעת אור בגזים בתחום האינפרא-אדום. כמו כן, טינדל פרסם למעלה מתריסר ספרים שהנגישו תגליות ניסוייות עדכניות מהמאה ה-19 לקהל הרחב. אחת התגליות החשובות, שנובעת כמסקנה מאחד הניסיונות שערך, היא גילוי אפקט החממה. הרי טינדל במרכז חצי האי אירוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה, נקראים על שמו של ג'ון טינדל. יוניס ניוטון פוט מדיה וקבצים בנושא ג'ון טינדל בוויקישיתוף ג'ון טינדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון טינדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'ון טינדל בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ון טינדל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הרי טינדל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דנה גולדברג

דנה גולדברג (נולדה ב-1 במרץ 1979) היא משוררת ויוצרת קולנוע ותיאטרון ישראלית. גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת. שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?". ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה. החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שהפיקה מיכל ויץ, אשר זיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה. גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן. בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010). מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014. מדיה וקבצים בנושא דנה גולדברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דנה גולדברג דנה גולדברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דנה גולדברג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נירית אנדרמן, "אליס": סיפורה של אשה שלא הייתה צריכה להביא ילד לעולם, באתר הארץ, 28 ביוני 2013 גלית עדות, ‏עידן חדש בקולנוע: "הדימויים הנשיים שאנו מואבסים בהם - מראה מעוותת", באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2018 יאיר טלמור, דנה לא נמה, באתר GoGay, ‏11 בינואר 2006 נירית אנדרמן, עמותה חדשה תקדם יצירות קולנוע וספרות על נשים מנקודת מבטן, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ציפי לוין בירון

ציפי לוין בירון (נולדה ב-15 בפברואר 1955) היא סופרת ישראלית, מרצה באוניברסיטת תל אביב במרכז צימבליסטה ומרצה אורחת במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן. לוין בירון נולדה בתל אביב. למדה בתיכון בליך. בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן תנ"ך וספרות עברית, תואר שני בפילוסופיה יהודית ובעלת ודוקטורט בספרות משווה. סיימה תוכנית ארבע שנתית במסלול רבנות חילונית של "תמורה" בירושלים, לימדה בקהילה הקונסרבטיבית של מכבים- רעות ובקהילה הרפורמית של קריית אונו. עבודת הדוקטורט על שקיעי זהות יהודית ביצירתה של נטליה גינצבורג בתהליך עריכה לקראת הוצאתה לאור כספר. מאמר מסכם של התזה שלה יצא לאור באנגלית בספר הכנס "מסביב לנקודה" - הכנס נערך בדצמבר 2012 באוניברסיטת בר-אילן, ועסק בתרבויות יהודיות. מאמר שלה על פרשת השבוע התפרסם בספר על פרשות שבוע שיצא מטעם מרכז הרצוג ב-2004. מאמר על עבודתה ועל יצירתה האקדמית והספרותית פורסם במוסף הספרות של מעריב ב-6 במרץ 2014 שיריה התפרסמו בירחונים ספרותיים כגון: קשת החדשה, דימוי, מאזנים, עלי שיח, עיתון 77 וכמו כן במדורי הספרות של העיתונים "הארץ" "מעריב" ו"ידיעות אחרונות". 1995 - טמונת חול, עריכה: איתמר יעוז קסט, הוצאת עקד. מלגת מ"קרן עמו"ס" שבלישכת נשיא המדינה. 2001 - קריאה בכבד, הוצאת הקיבוץ המאוחד. מלגת "קרן רבינוביץ" לספרות ואומנות של עיריית תל אביב. 2006 - כריכה רכה, הוצאת הקיבוץ המאוחד-סדרת ריתמוס. פרס מפעל הפיס. 2010 - תורת היחסות של האננס, הוצאת הקיבוץ המאוחד - סדרת ריתמוס. שיר מספר זה זכה במקום הראשון בתחרות ארצית מטעם ארגון "קולך". 2015 - רועָה של נמרים - שקיעי זהות יהודית ביצירתה של נטליה גינזבורג, הקיבוץ המאוחד. נשואה ואם לארבעה ילדים. יוסף, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 544–545, הוצאת כרמל, 2017. רשימת הפרסומים של ציפי לוין בירון, בקטלוג הספרייה הלאומית ציפי לוין בירון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" הרב ד"ר ציפי לוין בירון, טקסים ציפי לוין בירון, האתר של נילי דגן תורת היחסות של האננס, ציפי לוין בירון, מוסף מקור ראשון לשבת ציפי לוין בירון, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל ציפי לוין בירון,saritpoetry ציפי לוין בירון, דף שער בספרייה הלאומית ציפי לוין בירון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה Tsippy Levin Byron, Around the Point: Studies in Jewish Literature and Culture in Multiple Languages, “Sediments of Intertwined Jewish Identity in Natalia Ginzburg's Writings”, Cambridge Scholars Publishing, Newcastle upon Tyne, 2014. Pp. 285-300.
אנלוגיות כבידה

אנלוגיות כבידה הן ניסיונות למדל תופעות שונות של יחסות כללית (כמו חורים שחורים וגאומטריות קוסמולוגיות) באמצעות מערכות פיזיקליות אחרות, כדוגמת אקוסטיקה בזורם נע, הליום על-נוזלי, עיבוי בוזה-איינשטיין, גלי כבידה במים והתפשטות של גלים אלקטרומגנטיים בתווך דיאלקטרי. תפקידן של אנלוגיות אלה הוא לספק דרכים חדשות להסתכל על בעיות פיזיקליות, לאפשר ליישם רעיונות מתחומי מדע אחרים וליצור הזדמנויות לניסויים מעשיים במערכת האנלוגית לספק מסקנות על התופעה המקורית. מטריקה אקוסטית חור שחור אקוסטי Analogue Gravity - סקירה של אנלוגיות כבידה שונות "אנלוגיות כבידה", ניתוח מתמטי מפורט ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינגלט

סינגלט (אנגלית: Singlet) הוא מצב קוונטי בו יכולים להימצא אטום או מולקולה, המוגדר עבור מספר קוונטי של ספין כולל, S, השווה לאפס (S=0). כאשר אטום או מולקולה בולעים פוטון בתחום הנראה או בעל-סגול (UV) יכול להתרחש עירור של אלקטרון, כלומר עליה של אלקטרון מהרמה האנרגטית בה הוא נמצא לרמה אנרגטית גבוהה יותר. סינגלט יכול להוות מצב יסוד (המצב האנרגטי הנמוך ביותר) ונקרא S0, אך לרוב מדובר במצב מעורר (S1), כלומר בעל אנרגיה גבוהה יותר ממצב היסוד. המונח סינגלט מקורו ב-single, שפירושו יחיד, כיוון שקיים רק מצב קוונטי אחד עבור סינגלט נתון. לעומת זאת, טריפלט, שגם הוא מצב מעורר אבל עם ספין השווה לאחד (S=1), כולל שלוש אפשרויות מבחינה קוונטית (מיוונית, טרי - שלוש). במצב סינגלט, לאלקטרון המעורר ולאלקטרון ברמת היסוד ספינים בכיוונים מנוגדים זה לזה. במצב טריפלט, לאלקטרון המעורר ולאלקטרון במצב היסוד ספין באותו כיוון. ספין טריפלט פלואורסצנסיה מטריצות פאולי ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התיישבות-ים

התיישבות-ים (באנגלית: Seasteading) הוא הרעיון של יצירת ישובי קבע בלב ים, מחוץ לשטחה של מדינה קיימת. רוב צורות ההתיישבות שהוצעו עד כה היו ספינות מותאמות, אסדות קידוח נפט, מתקני נ"מ נטושים, או בניית אי צף. טרם נוצרה בשיטה זו מדינה שהוכרה כמדינה ריבונית, אף על פי שנסיכות סילנד, שהיא מיקרו-מדינה שנויה במחלוקת אשר נוצרה בבסיס ימי נטוש ליד סאפוק, אנגליה. הדבר הקרוב ביותר להתיישבות-ים שנבנה נכון לעכשיו הן ספינות גדולות הנקראות לפעמים "ערים-צפות", או קטנות הנקראות "איים-צפים". מחוץ למים הכלכליים של מדינה, שהם אזור כלכלי בלעדי שמדינה יכולה לתבוע לעצמה לפי חוק הים. הים אינו נתון לשיפוטה של אף מדינה. דוגמאות ארגונים המנצלים אפשרות זו הם "נשים על גלים", המאפשר הפלות לנשים ממדינות בהן אלה אינן חוקיות, ותחנות רדיו הנמצאות במים בינלאומיים. בדומה לאלה, ינצלו התיישבויות ים את העדר החוקים והתקנות מחוץ למדינות, ויבחרו מבין מגוון רחב שיטות ארגון וחוק אפשריות אחרות, כגון זו שנכתבה על ידי Las Portadas. "כשתהפוך התיישבות ים לבת-קיימא, מעבר בין שיטת ממשל אחת לשנייה תהיה פשוט הפלגה מהאחת לשנייה, אפילו בלי לעזוב את הבית". אמר פטרי פרידמן בכנס ה-Seasteading השנתי הראשון. מכון ההתיישבות בים נוסד על ידי ויין גרמליך ופטרי פרידמן, נכדו של זוכה פרס נובל הכלכלן מילטון פרידמן, ב-15 באפריל 2008.הארגון נוסד על מנת להקל את הקמתן של קהילות אוטונומיות וניידות על מצע ימי והפועלות במים בינלאומיים. מאמרו של גרמליך מ-1998 "SeaSteading – Homesteading on the High Seas" מתווה את הרעיון של התיישבות בת ביצוע מבחינה כלכלית, ומשך את תשומת לבו של פרידמן עם הצעה לפרויקט קטן-היקף. השניים החלו עובדים יחד ופרסמו את ספרם המשותף הראשון ב-2001, שבחן היבטים נוספים של התיישבות ים כמו דגלי-נוחות וניהול אשפה. הפרויקט קיבל חשיפה תקשורתית רחבה ב-2008 לאחר שהובא לידיעת מייסד פייפאל פיטר ת'יל, ולאחר שזה תרם לו חצי מיליון דולר ודיבר בשבחו במאמריו. אחד מראשיו של המכון המשיך לימים לייסד את "בלוסיד" מיזם התיישבות הים המסחרי הראשון. באביב 2013, השיק המכון את "פרויקט העיר הצפה", המשלב את רעיון התיישבות הים עם רעיון ערי-הסטארטאפ. בכך שהוא ששואף להקים עיר צפה בתוככי מדינה קיימת. היסטורית, התעניין המכון במים בינלאומיים בתור שיטה ליצור תחרות בין-ממשלתית. אולם, כעת הם מחפשים מדינה מארחת משיקולים הנדסיים, שיקולי מרחק מהיבשה וגישה לשירותים רחוקים, ומשיקולי הכרה בינלאומית למסגרת וביטחון. המכון גייס 27,082$ בקמפיין גיוס אינטרנטי מ-291 תורמים שונים והזמין מחברת Deltasync לתכנן קונספט לעיר צפה. בדצמבר 2013 פורסם הדו"ח. המכון אוסף מידע מדיירים פוטנציאליים בעיר דרך סקר באתר "Floating city". פלטפורמות קידוח נפט וגז נסיכות סילנד האיים הצפים של בני האורו הספינות של נשים על גלים הרפובליקה של אי הוורדים תחנות רדיו פיראטיות העוגנות במים בינלאומיים ומשדרות למאזינים בחוף מדיה וקבצים בנושא התיישבות-ים בוויקישיתוף Las Portadas
פנאומוניטיס

פנאומניטיס (Pneumonitis) הוא מונח כללי המתייחס לדלקת ברקמת הריאה. בניגוד לדלקת ריאות, הטריגר אינו מיקרו-אורגניזמים כגון חיידקים או פטריות, אלא גורמים כגון הקרנות לחזה או חומרים רעילים כגון כימותרפיה או סמים. תסמיני הפנאומוניטיס כוללים שיעול - יבש בדרך כלל, קוצר נשימה, ולעיתים גם עלייה בטמפרטורת הגוף. האבחנה נעשית על ידי בירור היסטוריה רפואית ותסמינים קליניים, מלווים בבדיקת תפקודי הריאות על ידי רנטגן, CT או ברונכוסקופיה וכן שטיפה ברונכואלוואולרית במידת הצורך. מדיה וקבצים בנושא פנאומוניטיס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זורם מושלם

זורם מושלם הוא זורם שניתן לתיאור מלא באמצעות מסת המנוחה שלו, צפיפותו ρ {\displaystyle \rho } והלחץ p {\displaystyle p} . זורמים אמיתיים הם "דביקים", צוברים ומוליכים חום. זורם מושלם הוא מודל אידיאלי שבו התכונות האלה מוזנחות. ספציפית, לזורם מושלם אין מאמצי גזירה, צמיגות או מוליכות חום. ברישום טנזורי, טנזור המאמץ-אנרגיה של זורם מושלם ניתן לכתיבה בצורה: T μ ν = ( ρ + p c 2 ) U μ U ν + p η μ ν {\displaystyle T^{\mu \nu }=\left(\rho +{\frac {p}{c^{2}}}\right)\,U^{\mu }U^{\nu }+p\,\eta ^{\mu \nu }\,} כאשר U {\displaystyle U} הוא שדה המהירות הווקטורי של הזורם ו- η μ ν {\displaystyle \eta _{\mu \nu }} היא מטריקת מרחב-זמן של מינקובסקי. ניתן להשתמש בכלים של הפורמליזם הלגרנז'יאני ותורת השדות הקוונטית על זורמים מושלמים, מה שמאפשר ביצוע קוונטיזציה של הזורם. ביחסות כללית, זורמים מושלמים ממדלים התפלגויות אידיאליות של חומרים בתוך כוכבים. משוואת מצב גז אידיאלי S.W. Hawking and G.F.R. Ellis. The Large Scale Structure of Space-Time, Cambridge University Press, 1973. ISBN 0-521-20016-4, ISBN 0-521-09906-4 (pbk.) Mark D. Roberts, A Fluid Generalization of Membranes, arXiv, 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם אונרו

ויליאם ג'ורג' אונרו (אנגלית: William George Unruh; נולד ב-28 באוגוסט 1945) הוא פיזיקאי קנדי באוניברסיטת בריטיש קולומביה הממוקמת בוונקובר. ויליאם ג'ורג' אונרו תיאר לראשונה את אפקט אונרו בשנת ב-1976 אשר נקרא על שמו. אונרו נולד בעיר ויניפג אשר בפרובינציית מניטובה בקנדה. הוא השלים תואר ראשון (B.Sc) באוניברסיטת מניטובה ב-1967, ובהמשך גם תואר מוסמך באמנות (M.A) בשנת 1969 וכן דוקטורט בשנת 1971 באוניברסיטת פרינסטון בניו ג'רזי בהנחיית ג'ון וילר. אונרו ביצע תרומה משמעותית להבנת תחומי הכבידה, חורים שחורים, קוסמולוגיה ושדות קוונטים במרחבים עקומים בנוסף לגילוי אפקט אונרו. בנוסף לכך, אונרו תרם לביסוס תורת הקוונטים בתחומים שונים כגון דה-קוהרנטיות קוונטית, ושאלת הזמן במכניקה קוונטית. כמו כן, הוא תרם להבנת משמעות החוסר מקומיות בתחום הקוונטים, ובאופן ספציפי את העובדה שחוסר המקומיות הקוונטית לא נובע ממשפט בל אלא שמכניקה קוונטית הי תאוריה מקומית בפני עצמה. אונרו הוא גם אחד המבקרים הגדולים של ניסוי אפשאר. אונרו עוסק גם במוזיקה ומלמד את פיזיקת המוזיקה. אפקט אונרו, שנהגה על ידי אונרו בשנת 1976, הוא התופעה בה צופה מאיץ יראה קרינת גוף שחור בעוד שצופה אינרציאלי לא יבחין בכזו. כלומר, צופה מאיץ ימצא עצמו בסביבה חמה, כאשר הטמפרטורה פרופורציונלית לתאוצתו. המצב הקוונטי של השדה, השווה למצב היסוד של צופה במערכת אינרציאלית, יראה כמצב התרמי לצופה המאיץ יוניפורמית. לכן, משמעות אפקט אונרו היא שעצם המושג של מצב יסוד קוונטי תלוי במסלול הצופה דרך מרחב הזמן. את האפקט ניתן לבטא בנוסחה המקשרת בין האנרגיה השקולה "kT" של חלקיק מאיץ לבין תאוצתו "a": k T = ℏ a 2 π c {\displaystyle kT={\frac {\hbar a}{2\pi c}}} מדיה וקבצים בנושא ויליאם אונרו בוויקישיתוף ויליאם אונרו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה עמוד הבית של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בריטיש קולומביה עמוד המרכזת את פעילות האוניברסיטה בנושא פיזיקה תיאורתית, אוניברסיטת בריטיש קולומביה, בניהול אונרו http://www.odec.ca/projects/2007/joch7c2/William_Unruh.html M. Choptuik & W. G. Unruh (1986). "An introduction to the Multi-Grid Method for Numerical Relativists". General Relativity and Gravitation. 18 (8): 813–843. Bibcode:1986GReGr..18..813C. doi:10.1007/BF00770203. W. G. Unruh & R. Wald (1989). "Time and the Interpretation of Canonical Quantum Gravity". Physical Review D. 40 (8): 2598–2614. Bibcode:1989PhRvD..40.2598U. doi:10.1103/PhysRevD.40.2598. W. G. Unruh (1976). "Notes on Black Hole Evaporation" (PDF). Physical Review D. 14 (4): 870–892. Bibcode:1976PhRvD..14..870U. doi:10.1103/PhysRevD.14.870. W. G. Unruh & W. H. Zurek (1989). "Reduction of a wave packet in quantum Brownian motion". Physical Review D. 40 (4): 1071–1094. Bibcode:1989PhRvD..40.1071U. doi:10.1103/PhysRevD.40.1071. W. G. Unruh (2005). "Is Quantum Mechanics Non-Local?". Lecture at Green College, UBC. W. G. Unruh (2004). "Shahriar Afshar – Quantum Rebel?".
חזיז שחור

חזיז שחור (באנגלית: Black Bolt) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #45 מדצמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. חזיז שחור הוא האלטר אגו של בלאקאגאר בולטאגון (מכאן הכינוי "בלאק בולט"), המנהיג השליט של הבלתי אנושיים, גזע חייזרי על-אנושי. עוד בטרם נולד, חזיז שחור נחשף למוטגן בשם "ערפילי טריגן", המקנה לו את היכולת להפעיל מניפולציה על אלקטרונים. נשקו הקטלני ביותר הוא קולו, מכיוון שיכולת תפעול האלקטרונים מחוברת למרכז הדיבור שבמוחו, והוא מסוגל לייצר הפרעה מאסיבית שתשטח עיר שלמה. עקב הסכנה הרבה הגלומה בכוחו, הוא הוכנס לתוך תא חסין קול ועבר אימונים מנטליים מפרכים כדי לשלוט בו ולא להוציא הגה, אפילו בזמן שינה. בזמן שחזר לחברה לאחר שגזר על עצמו נדר שתיקה, אחיו הצעיר מקסימוס התקיף אותו וניסה לגרום לו להוציא קול, אך ללא הועיל. בהמשך, מקסימוס נדחף לכדי שיגעון לאחר שהוא כורת ברית חשאית עם גזע הקרי, הגזע שניסוייו הגנטיים יצרו את הבלתי אנושיים. בניסיון לעצור חללית קרי נמלטת, חזיז שחור חרג מגבולות כוחותיו העל-קוליים וגרם לה להתרסק, כשעליה היו חברי מועצת הגנטיקה וביניהם הוריו. חזיז שחור מקבל על עצמו את תואר המלך, אך נרדף בעקבות השלכות מעשיו. בין גיבורי-העל בהם נתקל חזיז שחור בהרפתקאותיו נכללים ארבעת המופלאים, קפטן מאר-וול, קוויקסילבר, הענק הירוק, ספיידרמן וקבוצת האוונג'רס. בזמן שרונאן המאשים מוביל מתקפת פתע של גזע הקרי על אימפריית השי'אר, הוא מאלץ את משפחת המלוכה של הבלתי אנושיים לשרת אותם נגד אויביהם. לאחר סיכול תוכניותיו, הבלתי אנושיים בוחרים לעזוב את גזע הקרי לעבר עתיד חדש. דרך שכתוב ההמשכיות ביקום מארוול, התגלה בחוברות האוונג'רס החדשים שחזיז שחור חבר בקבוצת אילומינטי, שהוקמה במהלך מלחמת קרי-סקרול. זאת ועוד, הוא וחברי האילומינטי מפצלים את יהלומי האינסוף ביניהם כדי למנוע מהטיטאן המטורף תאנוס להשיג ידו עליהם. חזיז שחור מסרב להתערב במאורעות מלחמת האזרחים של מארוול על רישומם של העל-אנושיים. אולם, הוא מנטר אחר הנעשה בעזרתו של הסנטרי. במהלך אירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק", הענק הירוק מכה באכזריות את חזיז שחור, אך באירועי "פלישה סודית" מתגלה שמדובר למעשה במתחזה מגזע הסקרול משני הצורה. חזיז שחור האמיתי נלכד בידי גזע הסקרול, שמתכוון להשתמש בקולו כנשק להשמדה המונית. הוא ניצל כאשר גיבורי הארץ מביסים את צבא הסקרול ומגלים את מיקומם של חבריהם השבויים. בקשת הסיפור מלחמת המלכים, חזיז שחור זועם על ההשלכות להם גרמה פלישת הסקרול. הוא משנה טקטיקה ומוביל מערכה כנגד אלה אשר דיכאו את בני עמו. הוא מפיל את רונאן המאשים מכיסאו והופך לשליט אימפריית הקרי. הוא פוקד על מתקפה על אימפריית השי'אר, עליה מולך הקיסר וולקן. את דמותו של חזיז שחור בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" מגלם השחקן אנסון מאונט, ששב לגלם את הדמות בסרט היקום הקולנועי של מארוול "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" כחלק מחברי האילומינטי. ברק שחור - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Thor #146, November 1967 The Inhumans Vol.3 #1-4, June-October 2000 The Avengers #88-97, June 1971-March 1972 New Avengers: Illuminati #1-5, February 2007-January 2008 Civil War #1-7, July 2006-January 2007 Secret Invasion: Inhumans #3, December 2008 Secret Invasion #1-6, June 2008-January 2009
ברק שחור

ברק שחור (באנגלית: Black Lightning) הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Black Lightning #1 מאפריל 1977 ונוצרה על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר טרוור וון אידן. הדמות היא אחת מבין האפרו-אמריקאים הראשונים בתולדות הקומיקס. ברק שחור הוא האלטר אגו של ג'פרסון מייקל פירס, משתתף המשחקים האולימפיים בענף קרב עשר וזוכה מדליית זהב, אשר חזר לשכונת מצוקה בה נולד בדרום מטרופוליס עם אשתו לין סטיוארט ובתו אניסה כדי להפוך למנהל בית הספר התיכון המקומי. השכונה עצמה נפלה קורבן לכנופיית פשע מאורגן, תאגידים מושחתים ופוליטיקאים בעלי מניעים מפוקפקים. ג'פרסון הוא בעל יכולות על-אנושיות מולדות של הפקת חשמל. הוא שמע לעצת חברו הטוב, הפך לגיבור-על בעל תחפושת ויצא להגנת שכונת הולדתו. בעקבות אובדן כוחותיו, הוא הפך לפסיכוסומטי, אך באטמן עזר לו להשיב את כוחותיו ובהמשך גייס אותו לקבוצת אאוטסיידרס אותה הקים. דמותו של ברק שחור מדורגת במקום ה-85 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו בסדרת הלייב אקשן "ברק שחור" מגלם השחקן קראס ויליאמס. ברק שחור הוא הראשון מבין גיבורי העל השחורים שקיבל סדרת קומיקס נפרדת משלו. האבטיפוס של הדמות נוצרה על ידי וון אידן ואיזבלה בהתחלה כגזען לבן שהופך לאיש שחור עם כוחות על כשהוא מתרגז. הרעיון עבר ליטושים רבים עד שהפך לברק שחור. שנים אחרי זה, כותב הקומיקס דווין מקדפי הביא לדפי הקומיקס גרסה דומה של האבטיפוס, בשם ה"מפציץ השחור". חזיז שחור - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה מדיה וקבצים בנושא ברק שחור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברק שחור (באנגלית) דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס Top 100 Comic Book Heroes: #85 Black Lightning ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.