laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסף בר-נר

יוסף בר-נר (ברינר) (4 בינואר 1906- 5 בספטמבר 1982) - קצין משטרה, סגן אלוף בצה"ל, ממקימי המשטרה הצבאית החוקרת. נולד בלבוב (פולין), ז' טבת תרס"ו (4.1.1906) לאביו אהרן ברינר (סוחר) ולאמו איטה בת יעקב יוסף וייס. קיבל חינוך מסורתי ותיכוני. היה חבר ב"החלוץ" ועבר את ההכשרה. עלה לארץ בשנת תרפ"ד (1924). עבד כפועל בפרדסי פתח-תקוה. בשנת 1925 התגייס למשטרה הצבאית הא"י שבהנהלתו של המפקד חלים באסטה. כעבור שישה חדשים עבר למשטרה בצפון הארץ ושירת בצמח ובמטולה. בשנת 1927 עבר למשטרה המנדטורית הא"י. באותה שנה נשא לאשה את שושנה בת דוד כתר. בשנת 1933 עלה לדרגת מפקח משנה (סאב אינספקטור). בשנות 1933–1934 שירת בתור קצין חקירות בעיר העתיקה בירושלים ואחר כך כקצין (בעל כוכב אחד) מנהל תחנת המשטרה במחנה יהודה (תחנת "מוסטאשפא"). בשנת 1936 הצליח להדוף ב"עין כרם" כנופיה ערבית שירתה על שכונת "בית וגן" בירושלים. אחד מאנשי הכנופיה נהרג על ידו, ואז, מחשש נקמה מאנשי הכנופיות בסביבות ירושלים הועבר לטבריה עד 1938.אחר כך עבר לעפולה ומשם בשנת 1940 לתל אביב ועלה בדרגה לדגת מפקח (שני כוכבים), עבר למחוז יפו-ת"א כאחראי על המחלקה הפלילית בבולשת. במשך הזמן שירת גם ברחובות. בשנת 1946 השתחרר מהמשטרה ויסד וניהל את חברת "עלה", שירות נסיעות וחבילות ברחוב יהודה הלוי בתל אביב. בשנת 1948, אחרי הכרזת המדינה, נקרא לעזור לשופט השלום הראשי בת"א בכור שלום שטרית, שר המיעוטים והמשטרה לעתיד. ניתנה לו דרגה של כתר (מיג'ור) והוא השקיע הרבה מרץ ויידע לעזור לשופט שטרית בהכנת תקנון המשטרה. בשלב מאוחר יותר נתמנה כממלא מקום מפקד משטרת מחוז ת"א. ביוני 1950 עבר לצה"ל בדרגת סגן-אלוף לנהל את מחלקת המשטרה הצבאית החוקרת של צה"ל- יחידה בצה"ל השייכת לחיל המשטרה הצבאית שעוסקת בחקירה משטרתית בתוך צה"ל, שירת בתפקיד זה עד שנת 1961. בתקופת שרותו הצליח לארגן את משרד החקירות ולחנך עשרות חיילים וקצינים במקצוע החקירות. בשנת 1961 השתחרר מצה"ל ונתקבל בתור מזכיר כללי של "לשכת המסחר תל אביב-יפו". הצטרף לבנייה החופשית בשנת 1934 בירושלים בלשכת "נור אל חיכמאת". בשנת 1936 צורף ללשכת "גינוסר" בטבריה. בשנת 1942 הגיע לתל אביב והצטרף ל"לשכת הכוכב מס' 13" . בשנת 1943 נבחר לשמש כנשיא ה-5 של לשכת הכוכב. בשנת 1964 נבחר כ"מזכיר גדול" בפועל של הלשכה הגדולה של הבונים החופשים בישראל. יסד בזמנו את הקמת לשכת "בצלאל" – של הבונים החופשיים, בת"א והיה נשיאה והמייסד הראשון. בשנת 1972 נבחר לנשיא גדול של הלשכה הגדולה למדינה ישראל של הבונים החופשיים. נפטר בשנת 1982 ונקבר בבית העלמין חולון. לשכת המסחר ת"א,,והמרכז אודות דוד תדהר (עורך), "יוסף בר-נר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יד (1965), עמ' 4522 , הישיבה ה-310 של הכנסת החמישית יום שלישי, ח' טבת תשכ"ד (24 דצמבר 1963), פרוטוקול ישיבת הכנסת החמישית OR, יוסף אשר בר-נר 18–1982, באתר Billiongraves, ‏24/01/2015
מחלה זיהומית מפציעה

מחלה זיהומית מַפְצִיעָה (באנגלית: emerging infectious disease, בראשי תיבות: EID) היא מחלה ממקור זיהומי ששיעור ההדבקה שלה בבני אדם נמצא במגמת עלייה בעבר הקרוב או עלול לגבור בעתיד הקרוב. מחלות מפציעות כוללות גם מחלות מידבקות שהופיעו באזורים גאוגרפים חדשים או שהתגברו בפתאומיות. הקבוצה כוללת מחלות זיהומיות חדשות וכן מחלות שחזרו לאחר תקופת הפסקה. לפעמים מחלות ישנות מופיעות מחדש במופע קליני חדש שלעיתים עלול להיות קשה או קטלני. מחלות כאלה מכונות מחלות מפציעות מחדש (re-emerging diseases). מחקרים מראים שקרוב ל-60% מהמחלות הזיהומיות המוכרות הפוגעות באדם וקרוב ל-75% מהמחלות המפציעות בשלושת העשורים האחרונים מקורם בבעלי חיים. סקירת נתונים של השנים 1940–2004 הכוללים 335 מקרי מחלות מפציעות מראה שיש אזורים המועדים יותר מאחרים להופעה של מחלות מפציעות ושיש קשר בין המצב הסוציו-אקנומי והסביבה האקולוגית ושכיחות הופעת המחלות המפציעות. המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן מפרסמים כתב עת Emerging Infectious Diseases (אנ') ומתארים את הגורמים הבאים כתורמים או עלולים לתרום למחלות מפציעות: הסתגלות מיקרוביולוגית, כמו הסחף הגנטי וההעברה האנטיגנית של נגיף השפעת Infulenza A. שינוי בפגיעוּת האנושית, כגון היחלשות חיסונית בקרב אוכלוסייה גדולה כתוצאה ממגפת האיידס. אקלים ומזג אוויר, לדוגמה נגיפים זואוטוניים כגון אלה הגורמים לקדחת מערב הנילוס המועברת על ידי יתושים, מתפשטת אל מעבר לאזורים הטרופיים כתוצאה מההתחממות הגלובלית. שינויים דמוגרפיים ומסחר, כגון ההתפשטות המהירה של מחלת הסארס או התפרצות נגיף קורונה-ווהאן כתוצאה מנסיעות ברחבי העולם. מערכת בריאות הציבור לקויה, כגון בזימבבואה. עוני ואי-שוויון חברתי. שחפת היא בעיה המצויה בעיקר באזורי עוני. מלחמות ורעב. טרור ביולוגי כגון התקפות אנתרקס. סכרים ומערכות השקיה, כגון יתושים הגורמים למלריה המתרבים בעקבות הצטברות מים עומדים. תנועות התנגדות לחיסונים ותנועות הדוגלות בטיפולים פסאודו-מדעיים במקום ברפואה. זואונוסיס מדיה וקבצים בנושא מחלה זיהומית מפציעה בוויקישיתוף לעיתים המינוח בעברית גם: "מחלה זיהומית מגיחה" או "מחלה מידבקת נגלית" Combating Emerging Infectious Diseases in the South-East Asia Region, World Health Organization Page 1 Jones et al., Global trends in emerging infectious diseases, Nature. 2008 Feb 21;451(7181):990-3. doi: 10.1038/nature06536. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יחסי דנמרק–מקסיקו

יחסי דנמרק–מקסיקו מתייחסים ליחסי החוץ בין דנמרק למקסיקו. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי ובאו"ם. הדני הידוע הראשון שביקר במקסיקו היה יקוב הדאקיאן, נסיך דני שהגיע למקסיקו בשנת 1542 וחי בקרב הילידים בדרום מקסיקו. היחסים הדיפלומטיים החלו ב-19 ביולי 1827 עם חתימת הסכם ידידות, סחר וניווט בין שתי המדינות. בשנת 1864, מקסיקו מינתה את השגריר הראשון שלה לדנמרק. זמן קצר לאחר מכן, נפתחה בקופנהגן קונסוליית כבוד של מקסיקו תחת הקונסוליה הכללית של מקסיקו בהמבורג, גרמניה, ובמרץ 1931 נפתחה הנציגות המקסיקנית הראשונה בבירת דנמרק. במהלך מלחמת העולם השנייה, מקסיקו סגרה את נציגותה בדנמרק, בעוד דנמרק שמרה על משרדה הדיפלומטי במקסיקו פתוח. זמן קצר לאחר תום המלחמה, מקסיקו פתחה מחדש את נציגותה בקופנהגן ובשנת 1956 שתי המדינות העלו את הייצוגים הדיפלומטיים שלהן לדרגת שגרירויות. בשנת 1966 ביקרה נסיכת הכתר (והמלכה לעתיד) מרגרטה השנייה מדנמרק ביקור רשמי במקסיקו. מאז הביקור הראשוני היו כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. בשנת 2007 ערך הנשיא פליפה קלדרון את ביקורו הראשון של נשיא מקסיקו בדנמרק. בשנת 2017 חגגו שתי המדינות 190 שנה של יחסים דיפלומטיים. ביקורים רמי דרג מדנמרק למקסיקו מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק (1966, 2008) ראש הממשלה פול שליסלר (1989) ראש הממשלה אנדרס פוג ראסמוסן (2002, 2003) הנסיך פרדריק (2013) ראש הממשלה לארס לקה ראסמוסן (2017) ביקורים רמי דרג ממקסיקו לדנמרק הנשיא פליפה קלדרון (2007, 2009) הנשיא אנריקה פניה נייטו (2016) במהלך השנים שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם לשיתוף פעולה כלכלי; הסכם להגנה הדדית על יצירותיהם של מחברים, מלחינים ואמנים; הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני; הסכם להימנעות ממיסוי כפול ולמניעת העלמות מס במס הכנסה ורכוש; והסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות. קיימות טיסות ישירות בין נמל התעופה הבינלאומי קנקון לנמל התעופה קופנהגן קסטרופ עם חברות התעופה הבאות: תומאס קוק איירליינס סקנדינביה ו-TUI איירווייז. בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את דנמרק). מאז, הסחר בין שתי המדינות גבר באופן דרמטי. בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות ב-904 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של דנמרק למקסיקו כולל: אלקטרוניקה, צעצועים, תרופות, כלים כירורגיים ומכונות תעשייתיות. הייצוא העיקרי של מקסיקו לדנמרק כולל: חלקי מטוס, צנטריפוגות, מחשבים, מנועים, גנרטורים, תרופות וטלפונים (כולל טלפונים ניידים). דנמרק היא המשקיעה הגדולה ביותר במקסיקו מכל המדינות הנורדיות וישנן 218 חברות דניות הפועלות במקסיקו, בעיקר בענפי הייצור, הבנייה והתחבורה. חברות רב-לאומיות דניות דוגמת מארסק, גרונדפוס, לגו, דניסקו, נובו נורדיסק, FLSmidth ודנפוס פועלות במקסיקו. חברת Cemex, רב-לאומית מקסיקנית, פועלת בדנמרק יחד עם 31 חברות מקסיקניות נוספות הפועלות במדינה. דנמרק מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-5 קונסוליות בקנקון, מסטלאן, מונטריי, טיחואנה ווראקרוס. מקסיקו מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן וקונסוליה כללית באורהוס. מדיה וקבצים בנושא יחסי דנמרק–מקסיקו בוויקישיתוף Bilateral relations between Mexico and Denmark (בספרדית) History of diplomatic relations between Mexico and Denmark (in Spanish) Margrethe of Denmark Likes Being a Princess; She Is Interviewed Here on Her Way to Latin America Mexican Ministry of the Economy: Denmark (in Spanish) (אורכב 28.07.2019 בארכיון Wayback Machine) Trade between Mexico and Denmark (בספרדית) 7 things to know about Denmark's ties to Mexico אתר על יחסי מדינות
יחסי ארגנטינה–דנמרק

יחסי ארגנטינה–דנמרק הם היחסים הבילטרליים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין מדינת הרפובליקה הארגנטינאית לבין ממלכת דנמרק. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 בינואר 1941. בשנת 2019 ביקרו מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ובנה פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק בביקור רשמי בארגנטינה. ארגנטינה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן. דנמרק מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס ו-7 קונסוליות בבאיה בלנקה, קורדובה, מנדוזה, נקוצ'אה, רוסאריו, טוקומאן וטרס ארויוס. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–דנמרק בוויקישיתוף ביקור המדינה המלכה מרגרטה מדנמרק בארגנטינה באתר salonprivemag אתר על יחסי מדינות
יחסי סין–תוניסיה

יחסי סין–תוניסיה הם יחסי החוץ בין סין לבין תוניסיה. סין כוננה יחסים דיפלומטיים עם תוניסיה ב-1964, 8 שנים אחרי שתוניסיה קיבלה את עצמאותה. נשיא סין ג'יאנג דזה-מין ביקר בתוניסיה באפריל 2002, וחתם על סדרה של הסכמים כלכליים, תמיכה טכנית ופיננסית, יחד עם הסכמים לשיתוף פעולה תרבותי. משנת 2000 עד שנת 2011, היו כ-15 פרויקטים רשמיים למימון פיתוח סיני המזוהים בתוניסיה באמצעות דוחות תקשורתיים שונים. פרויקטים אלה נעים מסיוע הומניטארי בסכום של 4.6 מיליון דולר לתוניסיה בשנת 2011, להסכם שיתוף פעולה טכני וכלכלי בשנת 2011, ומענק של 30 מיליון דולר כדי לבנות שני סכרים בנפת טאטואיין בדרום תוניסיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי סין–תוניסיה בוויקישיתוף "Tunisia". China.org.cn. נבדק ב-2016-10-22. Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection, Aiddatachina.org, retrieved 2016-10-22 Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection, Aiddatachina.org, retrieved 2016-10-22 Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection, Aiddatachina.org, retrieved 2016-10-22
יחסי טורקיה–תוניסיה

יחסי טורקיה–תוניסיה (בטורקית: Tunus-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية التونسية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה התוניסאית. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון. המדינות מקיימות קשרים אתניים ותרבותיים חזקים מאז הקולוניזציה העות'מאנית של תוניסיה החל בראשית המאה ה-16. בגלל כמה מאות שנים של שליטה עות'מאנית רשמית בתוניסיה, עד 25% מאזרחי תוניסיה הם ממוצא טורקי קריאולי. תוניסיה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. טורקיה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקיה–תוניסיה בוויקישיתוף "Turkish" (PDF). Dergiler.ankara.edu.tr. נבדק ב-2013-10-14.
יחסי יפן–שוודיה

יחסי יפן–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין יפן וממלכת שוודיה. קשרים בין המדינות החלו במהלך המאה ה-18 כאשר קרל פיטר תונברג, תלמידו של הבוטנאי קארולוס ליניאוס, הגיע ליפן לאיסוף ומחקר צמחים. זה הפך אותו לאזרח השוודי הראשון שביקר ביפן. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים של יפן ושוודיה כוננו על ידי חתימת האמנה השוודית-יפנית בשנת 1868, שהיה גם החוזה הראשון שממשלת מייג'י כרתה עם מדינה זרה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-20 החלו שתי המדינות לפתוח נציגויות דיפלומטיות בטוקיו ובסטוקהולם, ואז הועלו לדרגת שגרירויות בשנת 1957. יפן היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של שוודיה באסיה, וכמה נושאים מהמדיניות השוודית כמו רווחה, הזדקנות אוכלוסין ועניינים בינלאומיים כמו שמירת שלום וסיוע בפיתוח רשמי הובאו לדוגמה על ידי יפן. היחסים הדו-צדדיים מתחזקים גם באמצעות ביקורים רשמיים, ביקורי מלוכה, חילופי תרבות או אקדמיה משני הצדדים. יפן מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם ו-2 קונסוליות במאלמו וגטבורג. שוודיה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-2 קונסוליות בפוקואוקה וקובה. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–שוודיה בוויקישיתוף "Japan-Sweden Relations (Overview)". Ministry of Foreign Affairs of Japan. 17 בנובמבר 2014. נבדק ב-29 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) スウェーデン基礎データ. Ministry of Foreign Affairs (ביפנית). 17 בנובמבר 2014. נבדק ב-30 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Ingemar Ottosson, Trade under protest: Sweden, Japan and the East Asian crisis in the 1930s (pdf), Lund University, נבדק ב-29 בינואר 2015 {{citation}}: (עזרה) "Japan". Regeringskansliet (בשוודית). 23 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2015. נבדק ב-30 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) 吉武信彦 (2000). 日本・北欧政治関係の史的展開 [A Political Dialogue between Japan and the Nordic Countries: Japanese Views] (pdf). 地域政策研究 (ביפנית). 第3卷: 31–33, 38–40. אתר על יחסי מדינות
יחסי הונג קונג – רוסיה

יחסי הונג קונג–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הונג קונג ורוסיה. לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949, רוב הרוסים הלבנים שחיו בסין, והיו מרוכזים בעיקר באזור שנגחאי, החלו לעשות את דרכם לעבר הונג קונג שהייתה אז תחת שליטת בריטניה, אולם נתקלו בקשיים רבים מצד השלטונות הסיניים. אף על פי כן, עד 1980 למעלה מ-20,000 רוסים לבנים עברו להונג קונג, כאשר רובם המשיך משם לארצות אחרות. סירוב הסינים להחזירם לברית המועצות, היה אחד הגורמים אשר הביאו לפרוץ הפיצול הסיני-סובייטי בשנת 1969. רוסיה מחזיקה בהונג קונג קונסוליה כללית, בעוד להונג קונג אין ייצוג דיפלומטי ברוסיה. אתר על יחסי מדינות
יחסי ארצות הברית – תאילנד

יחסי ארצות הברית–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לבין תאילנד. בשנת 1833 נחתם הסכם הידידות והסחר בין המדינות. ארצות הברית ותאילנד כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1882. תאילנד היא בעלת ברית מרכזית של ארצות הברית בדרום-מזרח אסיה: מאז סיום מלחמת העולם השנייה שתי המדינות הרחיבו משמעותית את יחסי הדיפלומטיה והסחר. תאילנד היא גם אחת מבעלות בריתה העיקריות של ארצות הברית שאינן חברות בנאט"ו. ארצות הברית היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של תאילנד (אחרי יפן וסין). הסחר הכולל בין שתי המדינות הסתכם ביותר מ-35 מיליארד דולר בשנת 2011. ארצות הברית היא גם אחת המשקיעות הגדולות במשק התאילנדי, ומשקיעה בה יותר מ-466 מיליון דולר. יבוא תאילנד מארצות הברית כולל: מכונות, כימיקלים, זהב, אופטיקה, מכשירים רפואיים, מטוסים ומוצרים חקלאיים. יצוא תאילנד לארצות הברית כולל: מכונות, גומי, בשר, שרימפס וטונה, תכשיטים, מוצרים חקלאיים. ארצות הברית מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק וקונסוליה כללית בצ'יאנג מאי. תאילנד מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-13 קונסוליות באטלנטה, בוסטון, שיקגו, דאלאס, דנוור, הונולולו, יוסטון, לוס אנג'לס, מיאמי, ניו אורלינס, ניו יורק, פורטלנד וסולט לייק סיטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – תאילנד בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי בלגיה–שווייץ

יחסי בלגיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת בלגיה לבין הקונפדרציה השווייצרית. בלגיה פתחה לראשונה שגרירות בשווייץ בשנת 1840. השגרירות השווייצרית בבריסל נפתחה בשנת 1918. אלברט הראשון, מלך הבלגים היה מבקר בשווייץ כדרך קבע תוך שמירה על מסורות משפחת המלוכה הבלגית. בין 1945 ל-1950, לאופולד השלישי, מלך הבלגים ומשפחתו חיו בשווייץ. לאחר שבודואן, מלך הבלגים הומלך בשנת 1951, הוא המשיך לקיים מערכת יחסים טובה עם שווייץ וקיים ביקור בה בשנת 1989. אחד עשר שנים אחר כך, אלברט השני, מלך הבלגים ביקר בשווייץ (21 בנובמבר–22 בנובמבר 2000). לאחר מסירת הכתר של אלברט השני לידי בנו, פיליפ, מלך הבלגים, בלגיה הוסיפה לקיים קשרים טובים עם שווייץ. בלגיה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. בלגיה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות ארבע קונסוליות שהיא מחזיקה בז'נבה, לוגאנו, סנט גאלן, וציריך. שווייץ מיוצגת בבלגיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבריסל, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת בבלגיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה באנטוורפן, ובליאז'. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בבלגיה שבעת אלפים שמונה מאות שלושים וארבעה אזרחים שווייצרים, כאשר חמשת אלפים שש מאות ועשרים מהם החזיקו באזרחות כפולה בלגית-שווייצרית. מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Belgium, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF BELGIUM IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF BELGIUM IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE OF BELGIUM IN LUGANO, SWITZERLAND CONSULATE OF BELGIUM IN ST. GALLEN, SWITZERLAND CONSULATE OF BELGIUM IN ZURICH, SWITZERLAND EMBASSY OF SWITZERLAND IN BRUSSELS, BELGIUM CONSULATE GENERAL OF SWITZERLAND IN ANTWERP, BELGIUM CONSULATE OF SWITZERLAND IN LIEGE, BELGIUM
רוברט ברקמן

רוברט ברקמן (באנגלית: Robert Brackman;‏ 25 בספטמבר 1898 – 16 ביולי 1980) היה צייר יהודי-אמריקאי, שהתפרסם בעיקר מציורים דיוקנות. רוברט ברקמן נולד בסביבות אודסה באימפריה רוסית. בשנת 1908 משפחתו עברה לארצות הברית. הוא למד באקדמיה לעיצוב בשנים 1919–1921. בשנת 1931 הוא התחיל קריירה ארוכת שנים של מורה לציור במוסדות שונות בניו יורק וקונטיקט. בין תלמידיו היו ציירים אמריקאים רבים לרבות יצחק הולץ. רוברט ברקמן צייר דיוקנות של ג'ון ד. רוקפלר, הבן, צ'ארלס לינדברג, ג'ון פוסטר דאלס וידוענים אמריקאים נוספים. בשנת 1958 הוענקה לו מדליית זהב של בק. ציורים שלו כלולים באוסף של מוזיאונים שונים בארצות הברית לרבות מוזיאון ברוקלין ומוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית. מדיה וקבצים בנושא רוברט ברקמן בוויקישיתוף ציורים של רוברט ברקמן קורות חיים וציורים רוברט ברקמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) https://www.jta.org/1930/10/16/archive/thirteen-jewish-painters-show-canvasses-at-annual-carnegie-institute-exhibit ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אירלנד–שווייץ

יחסי אירלנד–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הקונפדרציה השווייצרית. שווייץ פתחה קונסוליה כללית בדבלין ב-1934, היא עבדה בכפוף לשגרירות השווייצרית בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. צירות שווייצרית נפתחה בדבלין ב-1939 והיא נהפכה לשגרירות ב-1962. אירלנד מחזיקה נציגות דיפלומטית בשווייץ מאז שנת 1940, היא הייתה בתחילה נציגות שראשה הוא הממונה על היחסים, אחר כך שר החוץ, ואז היא שודרגה בשנת 1962 לשגרירות. הביקור הרשמי של נשיא אירלנד שון או'קלי הוא אבן דרך ביחסים השווייצריים-איריים. שתי המדינות נהגו במדיניות נייטרלית במלחמת העולם השנייה ושתיהן עקב כך יצאו עם נזקים כלכליים פחותים מהמלחמה לעומת שכנותיהן שנלחמו למען צד מסוים. אירלנד מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. אירלנד מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך. שווייץ מיוצגת באירלנד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בשווייץ אלף שש מאות ושמונה עשרה אזרחים שווייצרים. מדיה וקבצים בנושא יחסי אירלנד–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Ireland, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF IRELAND IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF IRELAND IN ZURICH, SWITZERLAND EMBASSY OF SWITZERLAND IN DUBLIN, IRELAND
יחסי דנמרק–לטביה

יחסי דנמרק–לטביה הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לבין לטביה. שתי המדינות הן חברות האיחוד האירופי ונאט"ו. דנמרק הכירה בלטביה ב-7 בפברואר 1921, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 באוגוסט 1991. ב-3 בנובמבר 1924, נחתם בין המדינות הסכם מסחר וניווט. ב-28 באוגוסט 1930, נחתם הסכם הסגרה הדדית. היצוא הדני ללטביה הסתכם בסך של 1 מיליארד קרונה דנית, והיצוא הלטבי לדנמרק הסתכם 1,6 מיליארד קרונה דנית. דנמרק היא המשקיעה השלישית בגודלה בלטביה, אחרי אסטוניה ושוודיה. ב-1992 ביקרה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק בלטביה ושאר המדינות הבלטיות, אסטוניה וליטא. ב-27 באוגוסט 2001, כשמוגנס ליקטופט ביקר בריגה הוא תמך בצירוף לטביה לאיחוד האירופי. שר החוץ של לטביה, גירטס ולדיס קריסטובסקיס ביקר בדנמרק ב-19 בינואר 2011, ונפגש עם שר החוץ של דנמרק, לין Espersen. השרים דנו במצב באפגניסטן, אמנת ליסבון ועל המצב בבלארוס. שרי החוץ של דנמרק ולטביה, גינו יחד את מעצר חברי האופוזיציה בבלארוס. דנמרק מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה. מאידך, לטביה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן. מדיה וקבצים בנושא יחסי דנמרק–לטביה בוויקישיתוף "Establishment and Renewal of Diplomatic Relations" (PDF). Ministry of Foreign Affairs of Latvia. נבדק ב-7 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Recueil Des Cours, Collected Courses. Hague Academy of International Law. 1996. ISBN 90-411-0441-0. Harrison & Sons (1932). Recueil des traités volume 113. League of Nations. Ministry of Foreign Affairs of Denmark. "Landefakta Letland" (בדנית). WayBack Machine. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2008. נבדק ב-22 בדצמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Kongehuset debuterer i Mexico". Jyllands-Posten. 4 בפברואר 2008. נבדק ב-9 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Latvia: Danish Foreign Minister Pledges Continued Support for Latvia". IPR Strategic Business Information Database. 29 באוגוסט 2001. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2012. נבדק ב-8 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "While on visit in Denmark, Foreign Minister Kristovskis highlights significance of closer economic co-operation". Latvijas reitingi. 20 בינואר 2011. נבדק ב-8 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "The Ministers for Foreign Affairs of Denmark and Latvia strongly condemn the continued detention of opposition and civil society representatives including several presidential candidates in Belarus". Ministry of Foreign Affairs of Denmark. 19 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-25 באפריל 2011. נבדק ב-8 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Danish embassy in Riga, Latvia". Ministry of Foreign Affairs of Denmark. אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2011. נבדק ב-7 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Latvian embassy in Copenhagen, Denmark". Ministry of Foreign Affairs of Latvia. אורכב מ-המקור ב-2012-03-08. נבדק ב-7 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה)
הארייט ליין

הארייט רבקה ליין (באנגלית: Harriet Rebecca Lane‏; 9 במאי 1830 – 3 ביולי 1903) הייתה אחייניתו של נשיא ארצות הברית הרווק ג'יימס ביוקנן, ושימשה כגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1857–1861. הארייט ליין הייתה בתו הצעירה של הסוחר אליוט טול ליין (Elliott Tole Lane) וג'יין ביוקנן ליין (Jane Buchanan Lane). אמה של הארייט, ג'יין, נפטרה בהיותה בת 9, ואביה נפטר בהיותה בת 11. הילדה ביקשה להתגורר עם דודה, ג'יימס ביוקנן, אשר כיהן כסנאטור דמוקרטי מטעם מדינת פנסילבניה. לבקשתה מונה ביוקנן כאפוטרופוס שלה. הארייט התחנכה בפנימיות בצ'ארלסטון (אז חלק מווירג'יניה, כיום וירג'יניה המערבית), ולאחר מכן במכללת מנזר הביקור (Academy of the Visitation Convent) בג'ורג'טאון שבוושינגטון הבירה (היה זה בתקופה בה כיהן ביוקנן כמזכיר המדינה). בשנת 1854 הצטרפה הארייט לביוקנן בלונדון, שם כיהן כשגריר ארצות הברית לארמון סנט ג'יימס. הארייט פגשה את המלכה ויקטוריה אשר העניקה לה את התואר "אשת השגריר", והייתה פופולרית בקרב החברה הגבוהה הלונדונית. בעת שמונה ביוקנן לנשיא בשנת 1857 התגוררה הארייט עמו בבית הלבן. החברה הגבוהה של וושינגטון העדיפה את הארייט העליזה ואוהבת המסיבות על הממשל של קודמו - פרנקלין פירס, בו היה שרוי הבית הלבן באבל תמידי (בשל אבלה של ג'יין פירס). הארייט כונתה "המלכה הדמוקרטית" ואירחה אירועים רבים בבית הלבן. הארייט הפכה למודל לחיקוי - נשים חיקו את סגנונות לבושה ותסרוקותיה, ורבים קראו לבנותיהם על שמה. בהיותה בבית הלבן ניצלה הארייט את השפעתה לנסות לקדם את עניינם של האינדיאנים באמריקה שהיו חסרי זכויות וחיו במצב קשה. כמו כן פעלה הארייט לחיזוק התרבות בארצות הברית על ידי הזמנת אומנים ומוזיקאים לבית הלבן והצגתם לחברה הגבוהה בוושינגטון. בשל פעולותיה אלו נחשבת הארייט לראשונה מבין "הגברות הראשונות המודרניות". בעת שגברו החיכוכים בין המדינות (חיכוכים שהובילו מאוחר יותר לפרישה של מדינות שונות מהאיחוד) הקפידה הארייט על סידורי הישיבה באירועים בבית הלבן על מנת למנוע מיריבים פוליטיים לשבת זה ליד לזה, במטרה למנוע חיכוכים. עם פרישתו של ביוקנן עברו הוא ואחייניתו להתגורר בביתו בויטהד שבלנקסטר שבפנסילבניה. הארייט נישאה בגיל 36 להנרי אליוט ג'ונסון, בנקאי מבולטימור. שני בניה מתו זמן קצר לאחר לידתם ובעלה נפטר זמן קצר לאחר מות בנה השני. לאחר מות דודה, הארייט שבה לוושינגטון. במותה, בשנת 1903 הורישה למדינה את אוסף האומנות הגדול שלה. האוסף הועבר למכון הסמית'סוניאן ונקרא "אוסף הגברת הראשונה לאמנות", ולימים הפך לחלק מרכזי של מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית. סכום כסף נוסף שהורישה לבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור, שימש להקמת קליניקה לילדים הפועלת עד היום. הארייט נקברה בבית הקברות גרינמאונט בבולטימור שבמרילנד. מדיה וקבצים בנושא הארייט ליין בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הבית הלבן ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות הארייט ליין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הארייט ליין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)