laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרצל עמיקם

הרצל עמיקם (ורהפטיג; 22 באפריל 1918 – 12 ביולי 1986) היה לוחם מחתרת בארץ ישראל, חבר הלח"י. נולד לזלמן ובלה בלוצין שבלטביה כהרצל ורהפטיג. אחיו, דוד ורהפטיג, כיהן כנציב בית"ר בלטביה, אסטוניה ופינלנד עם פלישת הכוחות הסובייטים למדינות הבלטיות בשלהי 1939. הרצל הצטרף לבית"ר בגיל 10, ובאוגוסט 1939, עם משב רוחות המלחמה מאירופה, החליט להימלט מלטביה. הוא עזב את אירופה ביום פרוץ המלחמה, 1 בספטמבר 1939, על גבי אוניית המעפילים "נעמי יוליה", שנתפסה על ידי הבריטים ליד חופי ארץ ישראל. לאחר תקופת מעצר קצרה במחנה המעצר בעתלית, שוחרר והתגייס לאצ"ל. מאוחר יותר נמנה עם חבורת הפורשים מהאצ"ל לטובת הלח"י - לוחמי חרות ישראל מייסודו של אברהם שטרן (יאיר). הרצל בחר בכינוי "עמיקם" וכונה על ידי חבריו למחתרת בשם 'הרצק'ה'. ב-1941 נתפס בנס ציונה על ידי הבריטים, והושם במעצר במחנה המעצר מזרעה. מאוחר יותר עבר עם העצירים למחנה המעצר בלטרון, שם היה ממתכנני בריחת ה-20 מלטרון, בה חפרו הוא וחבריו מנהרה באורך 76 מטרים דרכה נמלטו בליל 31 באוקטובר 1943. עמיקם המשיך בפעילותו בלח"י וב-1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה, נשלח על ידי מפקד הלח"י יצחק יזרניצקי (שמיר) לאירופה כדי לייסד שם תא מחתרתי. כשהוא מתחזה לחייל בריגדה עבר עמיקם דרך מצרים לאיטליה ומשם המשיך לצרפת. הוא היה שותף לפעילות נגד הבריטים באותן שנים והיה הרוח החיה מאחורי מניעת הסגרתם של לוחמי המחתרות יעקב אליאב ובטי קנוט מבלגיה לבריטניה. סיפור גיוס פרקליט בית המלוכה, קארטון דה-וויאר, היה אחד המפורסמים. עמיקם שידל את הפרקליט המכובד להגן על חבריו כשהוא מבטיח שאת שכר טרחתו יראה מהברון רוטשילד, ולמרות שהדבר לא תואם עם הברון קודם לכן, כך אכן היה. ב-1948, עם סיום המנדט הבריטי, שב לישראל, התגייס לגדוד 89 של חטיבה 8 והיה שותף לקרבות על כיבוש משטרת עיראק סווידאן ועוג'ה אל-חפיר. מאוחר יותר היה שותף להקמת היישוב נוה יאיר בנגב, והיה מזכיר היישוב. כמו כן, נמנה עם מייסדי "מפלגת הלוחמים". בשנת 1950 נשא לאִשה את דינה לבית גרשון, עולה מבולגריה. ב-1956 גויס ל"מוסד", ובמשך למעלה מ-15 שנה היה שותף לעשרות מבצעים חשאיים. בין השנים 1962–1965 כיהן כקונסול ישראל באורוגוואי וב-1966 גויס ל"נתיב" ונשלח כמזכיר שלישי לשגרירות ישראל במוסקבה, לא לפני שפעל לשחרור אחיו דוד מהגולאגים בסיביר והעלאתו לישראל. במהלך שירותו במוסקבה פגש את יעקב קדמי שהתפרץ לשגרירות והנחה אותו לגבי המשך תהליך העלייה. ב-1986, תוך כדי עבודתו ב"נתיב", לקה באירוע מוחי ונפטר לאחר מחלה קצרה. נטמן בחלקת הלח"י בבית עלמין הדרום. הותיר אחריו את רעייתו ושלושה בנים, ביניהם עיתונאי הספורט רון עמיקם ויאיר עמיקם. שולמית לבנת, השמיים קרובים יותר, הוצאת בית יאיר. ביוגרפיה של הרצל עמיקם. הרצל עמיקם, באתר הלח"י הלוחמים חוגגים עלייתם לנוה יאיר, חרות, 14 באוגוסט 1949 א. רמבה, הדיפלומטים הישראלים בדרום אמריקה, חרות, 17 בינואר 1964
BA-64

BA-64 (מרוסית: Бронеавтомобиль 64 בעברית: רכב ממוגן 64) היא שריונית שפותחה בברית המועצות ושימשה בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. השריונת בעלת הנעה 4X4, ושימשה בעיקר למטרות סיור וקישור. ה-BA-64 שירת בצבא ברית המועצות החל מ-1942 עד לשנות ה-60, כאשר סך בכל נוצרו בסביבות ה-9,100 כלים מהגרסאות השונות של ה-BA-64. עד לפיתוח ה-BA-64 בשנת 1942, הרכבים המשוריינים הקיימים בצבא ברית המועצות כמו ה-BA-20 היו מיושנים, בעלי מיגון קל מדי אשר לא עמדו בסטנדרטים של מלחמת העולם השנייה כאשר נאלצו להתמודד עם הרק"ם הגרמני. עבודת הפיתוח על ה-BA-64 החלה ביולי 1941, חודש בלבד אחרי פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות במבצע ברברוסה כאשר עלה צורך מיידי בפיתוח רק"ם סיור קל שיעמוד בסטנדרטים העדכניים. פיתוח ה-BA-64 נעשה על ידי חברת גא"ז שנשענה על רכב השטח GAZ-64 ובהשראת המשוריינים הגרמנים שהצבא הרוסי פגש בשדה הקרב, במיוחד ה-Sd.Kfz. 222, ממנו נפל כלי אחד שלל והגיע לחברת GAZ. ב-9 בינואר 1942 חברת גא"ז הפיקה אב טיפוס ראשון לרכב המשוריין בשם הראשוני שלו: אובייקט 64-152. ב-14 במרץ 1942, לאחר ניסויי שטח של הצבא ומספר תיקונים, התקבל הכלי לצבא הסובייטי בשם BA-64 כאשר כבר ביולי באותה השנה הגיעו הכלים הראשונים לחזית המזרחית לטבילת אש ראשונה. ה-BA-64 הוכיח את עצמו בשדה הקרב כרכב סיור אמין בעל רמת מיגון טובה, במיוחד הוכיח את עצמו ה-BA-64 בלחימה אורבנית, זאת הודות לזווית ההגבהה הגבוהה של המקלע שהיה מסוגל להגיע לקומות העליונות של מבנים. BA-64: הדגם הראשוני המבוסס על רכב השטח GAZ-64 אשר שימש כרק"ם סיור. BA-64B: גרסה המבוססת על ה-GAZ-67 בעלת שדרוגים למערכת ההינע ובולמי הזעזועים, כמו גם שיפור במיגון הצדדי. BA-64V: גרסה אשר שימשה להתניידות על גבי מסילות רכבת. BA-64G: גרסה שפותחה כדי לשלב התניידות רגילה (כבישים ושטח) ונסיעה על גבי מסילות רכבת, לשם כך הותקנו ארבע גלגלי רכבת, אחד לצד כל צמיג והכלי היה מסוגל לעבור מהצמיג לגלגל הרכבת כאשר היה צורך בכך. BA-64D: גרסה בעלת צריח משופר ומחוזק על מנת להרכיב את המקלע הכבד DShK בעל קליבר של 12.7 מ"מ. BA-64E: גרסת הכלי שפותחה כדי להסיע מספר גדול יותר של לוחמים, כך על ידי בנייה מחדש של החלק האחורי של הכלי הורחב מספר הלוחמים בצוות ל-6. BA-64Z: גרסה להתניידות בתנאי שלג בה הוחלפו הצמיגים במערכת של זחלים בחלק האחורי ומגלשיים בחלק הקדמי. מדיה וקבצים בנושא BA-64 בוויקישיתוף פירוט ה-BA-64 על כל דגמיו באתר בטלפיילד (אורכב 09.07.2011 בארכיון Wayback Machine). ישנם גרסאות שונות למספר הכלים המדויק שיוצר, ההערכות השונות הן בין 9,063 עד 9,110.
המשטרה הפדרלית של אוסטריה

המשטרה הפדרלית של אוסטריה (גרמנית: Bundespolizei) היא משטרה פדרלית באוסטריה שנוסדה ב-1 ביולי 2005 ומהווה לגוף השיטור הפדרלי הלאומי העיקרי במדינה לענייני אכיפת חוק ושמירה על הסדר הציבורי. עד שנת 2005 המשטרה הפעילה כוחות שיטור בערים הגדולות, כוינה הבירה, זלצבורג וגראץ. ב-2004 ממשלת אוסטריה הסכימה לאגד שני כוחות משטרה עם השירות לחקירות פשיעה, כוח השיטור לביטחון הציבור והז'נדרמריה האוסטרית. המשטרה כפופה למשרד הפנים הפדרלי (Bundesministerium für Inneres) וכוללת 9 פיקודים מחוזיים. פיקוד משטרת המדינה של וינה (Landespolizeikommando Wien) פיקוד משטרת המדינה של זלצבורג (Landespolizeikommando Salzburg) פיקוד משטרת המדינה של טירול (Landespolizeikommando Tirol) פיקוד משטרת המדינה של וורארלברג (Landespolizeikommando Vorarlberg) פיקוד משטרת המדינה של שטאיירמארק (Landespolizeikommando Steiermark) פיקוד משטרת המדינה של אוסטריה עילית (Landespolizeikommando Oberösterreich) פיקוד משטרת המדינה של אוסטריה תחתית (Landespolizeikommando Niederösterreich) פיקוד משטרת המדינה של קורינתיה (Landespolizeikommando Kärnten) פיקוד משטרת המדינה של בורגנלנד (Landespolizeikommando Burgenland) אקדמיית הביטחון (Sicherheitsakademie, SIAK) מרכזי האימון של כוחות הביטחון (Bildungszentren der Sicherheitsexekutive, BZS) משטרת האוויר יחידת קוברה ז'נדרמריה (אוסטריה) DSN - שירות הביטחון והביון האוסטרי. יורש BVT שקדם לו המשטרה הפיננסית משמר המשפט מדיה וקבצים בנושא המשטרה הפדרלית של אוסטריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הפדרלית של אוסטריה (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טעות סופר

האם התכוונתם ל... טעות העתקה – טעות הנעשית בעת העתקת מסמך שגיאת דפוס – טעות הנעשית בעת הכנת כתב יד לדפוס שגיאת כתיב – טעות הנעשית בעת הכתיבה טעות סופר (משפטים) – שגיאה הנעשית בעת כתיבת מסמך משפטי
סנטה מריה דל נרנקו

כנסיית סנטה מריה דל נרנקו (בספרדית: Iglesia de Santa María del Naranco, באסטורית: Ilesia de Santa María'l Narancu) היא כנסייה קתולית אסטורית בעלת ארכיטקטורה טרום-רומנסקית הממוקמת על שיפולי הר נרנאקו, כ-3 קילומטרים מאוביידו, שבצפון ספרד. רמירו הראשון, מלך האסטורים הורה לבנות אותה כארמון מלכותי כחלק מקומפלקס גדול בהרבה שכולל גם את כנסיית סן מיגל דה ליליו אשר ממוקמת 100 מטר ממנה. היא הושלמה ב-848. המבנה הוסב להיותו כנסייה בסוף המאה ה-13. הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת עולמי על ידי אונסק"ו בשנת 1985. הכנסייה עצמה אינה כמו אף בניין בן התקופה שאנו מכירים. בפועל היא מבנה בסגנון פורטיקו, אם ניתן בכלל לנכס מושג כזה למבנה נוצרי דתי. עד כמה שניתן להבין מממצאים ארכאולוגיים, המזבח היה ממוקם באחת המרפסות ועל כן נראה שהתפילה התנהלה מחוץ למבנה. ההבדל הגדול הוא שעושה רושם שהייתה כניסה צידית וחלק מהמתפללים קיבלו כניסה לחלק הפנימי של המבנה. הקישוט הפנימי שונה אף יותר ממודלים קלאסיים כמו המתאר החיצוני. על הקירות הפנימיים ישנם עיטורים תמוהים אשר מהם בוקעות צלעות הבניין. כמו כן עמודי התווך בנויים בסגנון שונה מאוד מהאפייני לתקופה ולאופי הכללי של המבנה. מדיה וקבצים בנושא סנטה מריה דל נרנקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנטה מריה דל נרנקו ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם גוטמן

מנחם (חמי) גוטמן (נולד בנובמבר 1936) הוא ביופיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לנוירובילוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. גוטמן הוא חבר האקדמיה האירופית למדעים, סופר וצייר. גוטמן נולד בתל אביב לצייר נחום גוטמן ואשתו דורה. את שנות ילדותו בילה בתל אביב, שם ינק את אהבת הציור מאביו ואת אהבת הכתיבה מסבו, הסופר ש. בן ציון. גוטמן היה חניך השומר הצעיר (גדוד יחיעם, קן צפון) ובוגר תיכון חדש בתל אביב. בשנת 1954 התגייס לגדוד 88 של הנח"ל המוצנח ובמהלך שירותו הסדיר השתתף בפעולות התגמול ובמלחמת סיני (מבצע קדש). כמו כן, היה רועה צאן בקיבוץ מגן. לאחר שחרורו משירות סדיר, גוטמן שרת כחייל מילואים בסיירת שריון במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, בה נפצע במהלך הקרבות. גוטמן נישא לרות דים בשנת 1960, ונולדו להם שני ילדים, גילי וגיורא. בשנת 1957, גוטמן החל לימודיו לתואר במיקרוביולוגיה במכון האוניברסיטאי למדעי הטבע באבו כביר, שהיווה את הבסיס להקמתה של אוניברסיטת תל אביב, והוא סיים את לימודיו לתואר שני בשנת 1961. לאחר סיום הלימודים, גוטמן נרשם ללימודי דוקטורט בביוכימיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, על-אף שאת המחקר ביצע בפועל במכון למחקר ביולוגי בנס ציונה. במהלך לימודיו, החל משנת 1960, שימש כמדריך בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר שסיים את לימודי הדוקטורט, הוא פנה ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו אצל פרופ' תומאס סינגר (Thomas P. Singer). ב-1971 חזר גוטמן לישראל והקים מעבדת מחקר במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת תל אביב. בראשית דרכו, חקר אנזימים מיטוכונדריאלים וביצע אנליזות קינטיות לאנזימים שונים. בשנת 1979, גוטמן פיתח, יחד עם פרופסור דני הופרט מבית הספר לכימיה, מערכת למעקב אחר מעברי פרוטונים בין מולקולות לממס בתמיסה. המערכת הניסויית התבססה על עירור של מולקולות צבע שהוביל לשחרור של פרוטון לתמיסה. התצפיות הניסוייות התבססו על שינויים מהירים (מיקרושניות) ומהירים מאוד (פיקושניות) בספקטרום הבליעה והפלואורסצנציה של התמיסה, שנותחו באמצעות אינטגרציה של משוואות קצב דיפרנציאליות. מדידות אלו שימשו בעיקר כדי לחקור את האתרים הפעילים של חלבונים, המרחב הבין-ממברנלי של ממברנות מרובות שכבות, הסביבה המימית של מיצלות הפוכות ושכבת הסולבציה של חלבונים (מולקולות המים הנמצאות בסמוך לחלבונים). גוטמן פרסם לאורך השנים למעלה מ-150 מאמרים מדעיים והדריך כ-50 תלמידים לתארים מתקדמים. בשנת 2002 נבחר גוטמן לאקדמיה האירופית למדעים. ביום העצמאות ה-61 לישראל נמנה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות. מנחם גוטמן פרסם שני ספרי ילדים: שמלת הקסמים עם תמר ברגמן, 1981, הוצאת כתר הנסיכה, הדרקון והחור, 1985, הוצאת מסדה מנחם גוטמן, באתר ResearchGate כתבי מנחם גוטמן בפרויקט בן-יהודה אתר הבית של פרופסור חמי גוטמן במחלקה לביוכימיה של אוניברסיטת תל אביב סמדר שיר, תמונה משפחתית, באתר "ידיעות אחרונות", 1 ביוני 2018 ריקי רט, ‏מחוץ לתמונה: הציורים האבודים של נחום גוטמן, בעיתון מקור ראשון, 31 במאי 2021 אברהם בלבן, רשימות תל אביביות | ואיפה האיש בתוך הבגדים?, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2023 בני הספל, אוניברסיטת תל אביב - אבני דרך Gutman, M., and D. Huppert (1979). Rapid pH and deltamuH+ jump by short laser pulse. J. Biochem Biophys Methods 1(1):9-19 אוניברסיטת תל אביב - עדכונים חודשיים - חודש אוקטובר 2002 מדינת ישראל חוגגת 61 שנות עצמאות, באתר ynet, 28 באפריל 2009
יחידת קוברה

יחידת קוברה (בגרמנית: Einsatzkommando Cobra) היא יחידת מבצעים טקטית למלחמה בטרור שכפופה למינהל הכללי לביטחון הציבור של משרד הפנים האוסטרי. היחידה הוקמה ב-1978 והייתה ידועה בשם יחידת הז'נדרמריה (GEK, Gendarmerieeinsatzkommando). היחידה פעלה כדי להגן על אזרחי אוסטריה וכדי למנוע מתקפות טרור על אדמתה. משימה זו הוטלה על היחידה כמסקנה בעקבות טבח הספורטאים הישראליים באולימפיאדת מינכן 1972 והפיגועים בשנות השבעים באוסטריה כנגד מטרות יהודיות וישראליות. ב-2002 שונה שם היחידה ל"יחידת קוברה". היחידה השתתפה במבצעי חילוץ בני ערובה מבית הכלא גראץ קארלאו ב-1996. ב-17 באוקטובר 1996 חילצה יחידת קוברה חטופים ממטוס, כשכלי הטיס עדיין היה באוויר. ארבעה קצינים מהיחידה ליוו אסירים מהעיר לאגוס, בירת ניגריה, במטוס טופולב 154 בטיסת איירופלוט. במהלך הטיסה אחד מהניגרים איים בסכין על צוות תא הטייס ותבע לנחות בגרמניה או דרום אפריקה, רביעיית הלוחמים השתלטה על האיש והעבירה אותו לידי הרשויות בנחיתה. לקצינים הוענק עיטור מיוחד מטעם הנשיא הרוסי, ולדימיר פוטין. מדיה וקבצים בנושא יחידת קוברה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יחידת קוברה מידע על הכוחות המיוחדים האוסטריים יחידת קוברה באתר משרד הפנים האוסטרי ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשטרה הפדרלית של אוסטרליה

המשטרה הפדרלית באוסטרליה (באנגלית: The Australian Federal Police, בראשי תיבות: AFP) הוקמה ב-19 באוקטובר 1979 כיורשת למשטרת הקהילייה, משטרת טריטוריית הבירה האוסטרלית ולשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה. המשטרה הפדרלית כפופה למשרד הפנים והתובע הכללי האוסטרלי ועד נובמבר 2007 הייתה כפופה למשרד המשפטים והמכס. המשטרה הפדרלית אחראית על: הגנת האינטרסים הלאומיים של אוסטרליה מפני פשיעה חמורה במדינה ומחוצה לה; הענקת שירותי שיטור בעיר הבירה ובאיים הסמוכים לאוסטרליה; אבטחת בכירי הממשל באוסטרליה; מפקד המשטרה הוא היועץ הראשי של ממשלת אוסטרליה בענייני משטרה; מאבק בסחר לא חוקי בסמים; מאבק בהברחה מאורגנת של בני אדם, למטרות זנות או ניצול אנוש; מאבק בהונאה חמורה; אספקת מידע נכון אודות פשעי היי טק ומאבק בהם; חקירה, מניעה ומאבק בטרור; מאבק בהלבנות הון ופשע מאורגן; הצוותים המשולבים ללוחמה בטרור הם קציני מודיעין המנהלים חקירות למניעת טרור ואלימות קיצונית בכל טריטוריה ומדינה באוסטרליה. מרכז מאגר הנתונים לפצצות הוא המקור העיקרי למודיעין בתחום שימוש לא מורשה בחומרי נפץ. המרכז מספק דו"ח סטטיסטי מדי שנה על כל תקריות הנפץ. פועלת מאז 1978. הוא יחידת הסייבר הלאומית של אוסטרליה, הנאבקת בפשעי מחשב ופועלת בשיתוף פעולה עם ארגון הביון והביטחון האוסטרלי (Australian Security Intelligence Organisation) ומינהל האותות האוסטרלי (Australian Signals Directorate). המרכז אחראי לתיאום בין ארגוני אכיפת החוק לצורך מאבק בפשעי מחשב ואבטחת תשתיות מחשוב ממשלתיות. מכללת המשטרה הפדרלית (Australian Federal Police College) מהווה את מתקן האימונים של המשטרה. לשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה (Federal Bureau of Narcotics) היא הארגון המרכזי באוסטרליה למאבק בסחר בסמים והיא חלק מהמשטרה הפדרלית. ב-1969 ייסד ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון גורטון, את הוועדה הלאומית למאבק בתפוצת הסמים (National Standing Control Committee on Drugs of Dependence). אלן קרמודי, היה יו"ר הוועדה הראשון. קרמודי היה מנהל המכס האוסטרלי והוא הקים את לשכת הסמים (Narcotics Bureau) אגף במכס שתכליתו להילחם בסמים ברמה הלאומית. לשכת הסמים הפדרלית הוכפפה בספטמבר 1979 למשרד המשפטים האוסטרלי וכעבור זמן קצר הפכה לחלק מהמשטרה הפדרלית של אוסטרליה. הקצין הבכיר ביותר במשטרה הוא הנציב (Commissioner). RCMP בקנדה שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה פסק"ן - השירות הפדרלי הרוסי למלחמה בסמים ועדת החקירות הפדרלית ברוסיה לשכת החקירות הפדרלית בארצות הברית השירות החשאי של ארצות הברית שירות האבטחה הפדרלי של ארצות הברית DEA - מינהל הסמים האמריקני שירות הביטחון הפדרלי הרוסי מדיה וקבצים בנושא המשטרה הפדרלית של אוסטרליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הפדרלית של אוסטרליה (באנגלית אוסטרלית) המשטרה הפדרלית של אוסטרליה, ברשת החברתית פייסבוק המשטרה הפדרלית של אוסטרליה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשטרה הפדרלית של אוסטרליה, ברשת החברתית אינסטגרם המשטרה הפדרלית של אוסטרליה, ברשת החברתית LinkedIn המשטרה הפדרלית של אוסטרליה, סרטונים בערוץ היוטיוב אודות לשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה (באנגלית) the Australian Federal Police Annual Report 2007–08 Appendix 4 Archived copy from the Australian Federal Police Budget Report 2010–11
המשטרה הפדרלית של בלגיה

המשטרה הפדרלית של בלגיה (בהולנדית: Federale Politie; בצרפתית: Police Fédérale du Belgique) היא משטרת בלגיה וארגון אכיפת חוק בבלגיה שנוסד ב-7 בדצמבר 2001. המשטרה הוקמה מתוך סדרת ארגונים שקדמו לה: הז'נדרמריה; חילות הצבא של משרד הפנים הבלגי והמשטרה המשפטית הפדרלית. המשטרה הפדרלית הבלגית אחראית לביטחון פנים במדינה כאשר מפקד המשטרה הוא הנציב הכללי שאחראי לשלוש המחלקות המבצעיות העיקריות בארגון: המשטרה האדמיניסטרטיבית יחידת התמיכה המבצעית המחלקה לחקירות פשיעה – המשטרה המשפטית הקומיסריות הכללית המחלקה לשיתוף פעולה משטרתי בינלאומי - כוללת לשכות קישור למשטרות מקבילות במדינות שכנות וקישור לאינטרפול ויורופול. המחלקה ליחסים עם משטרות מקומיות המחלקה למודיעין מבצעי משטרתי מחלקת היחידות המיוחדות - הוקמה ב-1972 המחלקה לתיאום מרכזי המחלקה האדמיניסטרטיבית של המשטרה, המשטרה האדמיניסטרטיבית (הולנדית: Bestuurlijke politie; צרפתית: Police administrative; גרמנית: Verwaltungspolizei) כוללת חמישה משימות: אבטחה, סיוע כללי, תחבורה ותמיכה אווירית ויבשתית. הפלוגות לאבטחת המשפחה המלכותית - ארגון אבטחת אישים בבלגיה מחלקת משטרת התנועה מחלקת התקשורת המשטרתית - אבטחת גבולות המדינה מחלקת הרזרבה הכללית - סיוע למשטרה המקומית שירות הפרשים שירות האוויר המינהל הכללי של המשטרה המשפטית היא המחלקה הפדרלית לחקירות פשיעה והמשטרה המשפטית בבלגיה (הולנדית: Gerechtelijke politie; צרפתית: Police judiciaire; גרמנית: Gerichtspolizei). חטיבת המודיעין והמבצעים (DJO) החטיבה לפשע אישי (DJP) אחראית למאבק בסחר בבני אדם החטיבה לפשעי רכוש (DJB) אחראית למאבק בגנבות רכב, הברחות שונות, גנבת יצירות אמנו, שודים מזוינים והברחות נשק החטיבה לפשע פיננסי וכלכלי (DJF) נאבקת בשחיתות, פשעי כלכלה ופשע מאורגן כלכלי ופשעי מחשב היחידה הפדרלית לפשעי מחשב חטיבת הפשע המאורגן (DJC) נאבקת בפשע המאורגן ברמה אסטרטגית, טקטית ומבצעית. נלחמת בכנופיות פשע כ"מלאכי הגיהנום" הקנדיים ואנשי המאפיה הרוסית, הבלקנית והאסייתית התוכנית הפדרלית להגנת עדים החטיבה לזיהוי פלילי (DJT) החטיבה לפשע צבאי (DJMM) חוקרת פשעים ומעשי שחיתות בשורות הצבא הבלגי ועדה פ' - ועדת הפיקוח הפרלמנטרית על המשטרה הבלגית מדיה וקבצים בנושא המשטרה הפדרלית של בלגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הפדרלית של בלגיה (בהולנדית, בצרפתית ובגרמנית) המשטרה הפדרלית של בלגיה, ברשת החברתית פייסבוק המשטרה הפדרלית של בלגיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשטרה הפדרלית של בלגיה, ברשת החברתית אינסטגרם המשטרה הפדרלית של בלגיה, סרטונים בערוץ היוטיוב
פרידריך פון שולץ

פרידריך פון שולץ (בגרמנית: Friedrich von Scholtz;‏ 24 במרץ 1851, פלנסבורג, פרוסיה – 20 באפריל 1927, בלנשטדט, רפובליקת ויימאר) היה גנרל גרמני, שכיהן כמפקד הקורפוס ה-20 והארמייה השמינית של צבא הקיסרות הגרמנית בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך כמפקד כוחות מעצמות המרכז בחזית המקדונית. פון שולץ סיים את האקדמיה הצבאית ב-1870 והתנדב כצוער למלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית בפוטסדם וב-9 במרץ 1872 הוסמך כקצין ארטילריה בדרגת סגן. בין השנים 1874–1876 הדריך בבית הספר לארטילריה בברלין וב-1901 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1908 מונה לפקד על הדיוויזיה ה-21, וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים בצבא הקיסרי, ומונה למפקד הקורפוס ה-20. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שולץ מפקד על הקורפוס ה-20 של הצבא הגרמני ועימו נלחם במסגרת החזית המזרחית בקרב טננברג וקרב לודז'. ב-26 במאי 1915 התמנה בנוסף כמפקד הארמייה השמינית וכוחותיו נשלחו לאבטח את קווי הביצורים ליד הורדנה. ב-29 בספטמבר 1915 פורקה הארמייה השמינית, ופון שולץ נשאר בתפקידו כמפקד הקורפוס ה-20. ב-28 באוקטובר 1915 הפך הקורפוס ה-20 שבפיקודו לפלגת הארמייה שולץ. ב-2 בינואר 1917 מונה למפקד הארמייה השמינית. ב-22 באפריל 1917 הועבר מהחזית המזרחית לזירת הבלקן, במסגרת החזית המקדונית, כדי להחליף את הגנרל אוטו פון בלוב שהועבר לחזית האיטלקית. הגרמנים הרכיבו את קבוצת הארמיות שולץ, כוח בפיקודו של הגנרל שולץ שנועד ליישם מדיניות מתואמת מטעם מעצמות המרכז בחזית זו והורכב מהארמייה ה-11 הגרמנית והארמייה הראשונה הבולגרית שהורכבה מ-7 דיוויזיות בגיבוי פיקודי של קציני מטה גרמנים ואוסטרו-הונגרים. לכוח צורפה גם הארמייה השנייה של צבא בולגריה, אך היא נותרה תחת פיקוד עצמאי בהתאם לבקשתו של ניקולה ז'קוב מפקד החזית הבולגרי. חוסר האיזון בין כמות הקצינים הגרמנים לקצינים הבולגרים, אשר פיקדו על האוגדות הבולגריות גרם להתמרמרות גוברת וירידה במורל בלחימה בקרב החיילים והקצינים הבולגרים. בנוסף, לא יחס פון שולץ חשיבות לתנאי הקרקע הקשים מחד ולהתעצמותו הגדלה והולכת של צבא מדינות ההסכמה בחזית, מאידך. בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הוארדאר. המתקפה החלה בהפגזה ארטילרית כבדה מ-500 תותחים מגזרת ביטולה ועד נהר הווארדאר. בשל הפגזת ההסחה, סבר הגנרל פון שולץ שהמתקפה תתנהל באזור ביטולה וריכז את מרבית כוחותיו שם. כפועל יוצא מטעות זו, נאלץ פון שולץ להורות על נסיגה רחבה של כוחותיו לאורך כל החזית המקדונית במטרה לייצב קו חדש, אך הכוחות הבולגרים התמוטטו, עניין שהוביל לקריסת החזית כולה ולבסוף לכניעת ממלכת בולגריה. פון שולץ שוחרר מהשירות הצבאי ב-24 בינואר 1919, פרש לחייו הפרטיים והלך לעולמו 8 שנים מאוחר יותר והוא בן 76 שנים. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה H. Collinson Owenחזית סלוניקי ומה שאחריה-הזירה הצדדית שסיימה את המלחמה הגדולה, באתר www.archive.org, (באנגלית). מדיה וקבצים בנושא פרידריך פון שולץ בוויקישיתוף אינצקלופדיה לתולדות מלחמת העולם הראשונה, "חזית סלוניקי במלחמת העולם הראשונה", באתר גוגל ספרים (באנגלית). Richard C. Hall, "קרב דוברו פולה, פריצת הדרך במערכה בבלקן", באתר גוגל ספרים (באנגלית). David F. Burg,L. Edward Purcell, "Almanac of World War I", באתר גוגל ספרים (באנגלית). "הגנרל פרידריך פון שולץ", באתר הארכיון הפדרלי הגרמני (בגרמנית).
המשטרה הפדרלית של ארגנטינה

המשטרה הפדרלית של ארגנטינה (בספרדית: Policía Federal Argentina; בקיצור: PFA) אחראית לכל תפקידי השיטור במחוז הפדרלי של בואנוס איירס כשהיא יורשת את התפקיד הזה מידי משטרת המטרופולין לשעבר. המשטרה הוקמה ב-24 בדצמבר 1943. ב-1580 הקפטן חואן דה גאראיי ייסד מיליציית שיטור מקומית שנודעה בשם "משטרת בואנוס איירס" (Policía de Buenos Aires) ב-1880 ירשה אותה משטרת הבירה (Policía de la Capital) שב-1943 הפכה למשטרה הפדרלית. ב-24 בדצמבר 1943, הנשיא הארגנטינאי, פדרו פאבלו רמירס חתם על צו מס' 17.750 להקמת המשטרה הפדרלית, רעיון שהועלה על ידי מפקד המשטרה, אמיליו רמירס, בנו של הנשיא. המשטרה לא החליפה מיד את משטרת הבירה, אלא תחילה נטלה ממנה סמכויות שונות; ב-7 בפברואר 1944, המשמר הנשיאותי של הבית הוורוד (מעון הנשיא הארגנטינאי) היה לחלק מהמשטרה הפדרלית. בינואר 2017 ניטלו ממנה סמכויות האכיפה בעיר בואנוס איירס והיא פועלת בכל המדינה ובמחוז בואנוס איירס, כשעל תפקידי השיטור בבואנוס איירס אחראית משטרת העיר בואנוס איירס. המשטרה הפדרלית כפופה למשרד הפנים הארגנטינאי והיא מנוהלת על ידי הנציב הכללי (Comisario General). מטה המשטרה ידוע בשם מחלקת המשטרה המרכזית (Departamento Central de Policía) והוא שוכן ברחוב מורנו 1650, בואנוס איירס. המשטרה הפדרלית כוללת מטה כללי/מועצה (Jefatura) מחלקת החבלנים הפדרלית (Superintendencia Federal de Bomberos) המחלקה לחקירות פדרליות (Superintendencia de Investigaciones Federales) יחידת השתלטות משטרתית שהוקמה ב-1994. יחידת מבצעים מיוחדים שהוקמה ב-1978 כדי לאבטח את המונדיאל שנערך במדינה והפכה ליחידה העיקרית ללוחמה בטרור של המשטרה הפדרלית בארגנטינה. שוטרים ארגנטינאיים ליד ארמון הנשיאות הקאסה רוסדה מכתזי"ת ניידת משטרה של המשטרה הפדרלית של ארגנטינה רכב התערבות של היחידה ללוחמה בטרור שוטרים רכובים מיחידת האופנועים שוטרי היחידה המיוחדת של המשטרה הפדרלית ניידת משטרה מסוג פורד מדיה וקבצים בנושא המשטרה הפדרלית של ארגנטינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הפדרלית של ארגנטינה המשטרה הפדרלית של ארגנטינה, ברשת החברתית פייסבוק המשטרה הפדרלית של ארגנטינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
קודקס הירושה האחיד

קודקס הירושה האחיד (אנגלית: Uniform Probate Code) הוא חוק בענייני ירושה שנוסח על ידי המועצה הלאומית לאחידות החוק בין מדינות ארצות הברית. העבודה על ניסוח הקודקס החלה בשנת 1964 וגרסה ראשונה של הקודקס פורסמה בשנת 1969. במהלך השנים הוכנסו שינויים לקודקס, האחרון שבהם בשנת 2006. בעקבות הצגתו, אומץ הקודקס על ידי 16 מדינות בשנת 1969. מדינות אלו היו: אלסקה, אריזונה, קולורדו, פלורידה, הוואי, איידהו, מיין, מישיגן, מינסוטה, מונטנה, נברסקה, ניו מקסיקו, דקוטה הצפונית, דרום קרולינה, דרום דקוטה ויוטה. מדינות נוספות של ארצות הברית אמצו חלקים של הקודקס. אולם גם בין המדינות שאמצו באופן מלא את הקודקס, ישנם הבדלים בין הנוסח של הקודקס במדינות שונות. בית משפט בפלורידה פסק שעורך דין שטעה בגלל שהסתמך על נוסח הקודקס באתר הרשמי של המועצה הלאומית לחוקים אחידים או על נוסח של הקודקס במדינה אחרת, אינו יכול לבקש התחשבות בגלל טעותו. בשנת 1990 תוקן הקודקס על מנת להכיר בצוואה שוללת שלא הוכרה קודם לכן בהתאם לנהוג במשפט המקובל. UNIFORM PROBATE CODE, 2006 ע"א 4660/94 היועץ המשפטי לממשלה נ' לישיצקי משה, סעיף 40
המשטרה הפדרלית של גרמניה

המשטרה הפדרלית של גרמניה (בגרמנית: Bundespolizei; בקיצור: BPOL) היא ארגון אכיפת חוק פדרלי ממשלתי הכפוף למשרד הפנים הפדרלי של גרמניה שהוקם ב-1951 ככוח הגנת הגבול הפדרלי (BGS, Bundesgrenzschutz), ב-1 ביולי 2005 משמר הגבול הפדרלי הגרמני הפך למשטרה הפדרלית. מטה הארגון ממוקם בפוטסדאם. המשטרה הפדרלית בגרמניה אחראית על: ביטחון הגבולות באמצעות Grepo - משטרת הגבולות (Grenzpolizei) שכוללת את משמר החופים הפדרלי הגרמני (Küstenwache des Bundes) שהוא ארגון פדרלי לאבטחת גבולותיה הימיים של גרמניה. אבטחת מתקנים פדרליים ושגרירויות זרות בערים הפדרליות. משטרת הפלילים הפדרלית (גרמניה) מדיה וקבצים בנושא המשטרה הפדרלית של גרמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הפדרלית של גרמניה (בגרמנית) המשטרה הפדרלית של גרמניה, ברשת החברתית פייסבוק המשטרה הפדרלית של גרמניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשטרה הפדרלית של גרמניה, ברשת החברתית אינסטגרם המשטרה הפדרלית של גרמניה, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של המשטרה הפדרלית הגרמנית ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.