laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הספרייה הלאומית של אלבניה

הספרייה הלאומית של אלבניה (באלבנית: Biblioteka Kombëtare e Shqipërisë) היא ספרייה לאומית של רפובליקת אלבניה הממוקמת בבירתה טירנה. בשנת 1916 בעיר שקודר הוקמה ועדה ספרותית. מוסד אלבני-אוסטרי משותף. בפגישתה של הוועדה ב-16 באפריל 1917 הוחלט להקים ספרייה. בספרייה זו בשנת הקמתה היו כ-3,000 כרכים והיו אלו בעיקר ספרים בנושא אלבניה. ספרייה זו הייתה לגרעין הראשוני של הספרייה הלאומית של אלבניה. בהוראתו של משרד התרבות האלבני ב-1920 האוסף הועבר משקודר לטירנה. באותה שנה היו בספרייה כ-6,000 כרכים והיא הועברה למבנהו של משרד החינוך. לתאריך ההקמה הרשמי של הספרייה הלאומית נחשב 10 בדצמבר 1922 אז חוקק חוק הפקדה. במהלך שנותיה הראשונות הספרייה נדדה בין מספר מבנים. בסוף מלחמת העולם השנייה הספרייה עברה למבנה חדש אשר עד היום משמש אותה כ"נספח". ב-1966 הספרייה שוכנה במבנה חדש ובו הספרייה שוכנת גם כיום. היום הספרייה ממוקמת באותם שני מבנים. בשנת 1959 בספרייה החלה לפעול מחלקה לביבליוגרפיה אשר מאז משמשת כמרכז הביבליוגרפיה הלאומית של אלבניה. כיום הספרייה שוכנת בשני מבנים והיא נמצאת תחת סמכותו של משרד התרבות. הספרייה פועלת, מאז 1998, כמרכז למתן מסת"ב, והמרכז הלאומי היחיד לשימור ושיחזור של אוספים נדירים. ב-1998 הספרייה חוברה לרשת האינטרנט. השינויים הדמוקרטיים שעברו על אלבניה בשנות ה-90 הביאו גם לשינויי המדיניות של הספרייה הלאומית. החלו תהליכים להסרת הגבלות של הספקת מידע ומעבר לחופש מידע מוחלט למשתמשים. Buzo. (1995). Planning library buildings in Albania. Library Management, 16(8), 33–36. https://doi.org/10.1108/01435129510098110 Domi. (2011). The National Library of Albania: Tradition and Modern Vision. Alexandria (Aldershot), 21(3), 15–24. https://doi.org/10.7227/ALX.21.3.3 Domi. (2015). Albanian Libraries in a Changing Society. Library Trends, 63(4), 647–662. https://doi.org/10.1353/lib.2015.0025 מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית של אלבניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של אלבניה (באלבנית) Buzo, p.1 Domi (2011), p. 15 Domi (2015), p. 651 Domi (2015), p. 652 דף ההיסטוריה באתר הספרייה הלאומית של אלבניה (באלבנית)
קריד 3

קריד 3 (באנגלית: Creed III) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת ספורט משנת 2023, בבימויו של מייקל בי. ג'ורדן על פי תסריט שכתבו קינן קוגלר וזאק ביילין. בסרט חוזרים לככב מייקל בי. ג'ורדן, טסה תומפסון, פלוריאן מונטינו, ווד האריס ופלישיה רשאד יחד עם ג'ונתן מג'ורס. סילבסטר סטאלון שכיכב בסרטים הקודמים בתפקיד רוקי בלבואה, הפעם לא ישתתף כשחקן בסרט אך ישמש כאחד המפיקים. הסרט הוא התשיעי בזיכיון סרטי רוקי, אך מהווה גם ספין אוף מהסדרה המקורית וסרט המשך לקריד 2. לאחר אירועי הסרט השני, אדוניס "דוני" קריד משגשג הן בקריירת האגרוף והן בחיי המשפחה שלו. כאשר חבר ילדות וילד פלא אגרוף לשעבר, דמיאן "דיים" אנדרסון, צץ מחדש לאחר שריצה עונש מאסר ארוך בכלא, הוא להוט להוכיח שהוא ראוי לקרב שלו בזירה. העימות בין חברים לשעבר הוא יותר מסתם ריב. על מנת להסדיר את התוצאה, דוני חייב לשים את עתידו על הקו לקרב בדיים - לוחם שאין לו מה להפסיד. מייקל בי. ג'ורדן – אדוניס "דוני" קריד טסה תומפסון – ביאנקה טיילור ג'ונתן מג'ורס – דמיאן "דיים" אנדרסון ספנס מור השני – דמיאן "דיים" אנדרסון הצעיר פלוריאן מונטינו – ויקטור דראגו ווד האריס – טוני "דוק הקטן" אוורס פלישיה רשאד – מארי אן קריד מייקל בי. ג'ורדן ציטט סדרות אנימה כמו Megalobox, נארוטו, האג'ימה נו איפו ו-דרגון בול זי כהשפעות כבדות לכוריאוגרפיית הקרב. (מקור) אתר האינטרנט הרשמי של קריד 3 "קריד 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קריד 3", באתר AllMovie (באנגלית) "קריד 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קריד 3", באתר Metacritic (באנגלית) "קריד 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Valerie Complex, Black Reel Awards Nominations: ‘The Color Purple’ And ‘Rustin’ Dominate, Deadline, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית) Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית) Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
טלאל מח'לוף

טלאל שפיק מח׳לוף (בערבית: طلال شفيق مخلوف) הוא קצין סורי בדרגת "עמיד", מפקד חטיבה לשעבר במשמר הרפובליקה הסורי. טלאל מח'לוף נולד ב-1 בדצמבר 1958, בקרדאחה, לטקיה, סוריה. מח'לוף התגייס לצבא סוריה ועלה במהרה בדרגות, בין היתר בזכות ייחוסו המשפחתי לאניסה מח'לוף, רעייתו של חאפז אל-אסד נשיא סוריה לשעבר, ואמו של בשאר אל-אסד, נשיא סוריה הנוכחי. הוא גם היה מקורב לאחיו של באשר והיורש המיועד, באסל אל-אסד, איתו עבר את קורס מפקדי הנדסה. בינואר 2016 מונה מח'לוף למפקד משמר הרפובליקה הסורי, אחרי הגנרל בדיא חסן עלי, שטלאל שימש כסגנו. בפיקודו, משמר הרפובליקה הסורי מילא תפקיד מרכזי במעשי הטבח במזרח חלב. לאחר שהשיג שליטה על האזור, הוא העניק לכל חייל שהשתתף בטבח פרס של 50,000 לירות סוריות, במיוחד באזורי בני זייד, אל־לירמון, ואל-קסטל, כמו גם לחיילים שלחמו במידעא, בחוש אל-פארה, בע'וטה ובדמשק. תחת פיקודו, כוחות משמר הרפובליקה הסורי השתתפו בפשעים במהלך המבצע של המשטר להשתלטות על ואדי ברדה ומזרח ע'וטה. הגנרל טלאל נושא באחריות לכל הפשעים שבוצעו על ידי חטיבה 105 בפרט, ומשמר הרפובליקה הסורי בכלל. במהלכם נהרגו אלפי תושבי חלב, חומס, דמשק וזמרחב הכפרי שלה, ע'וטה וואדי ברדה, ומאות אלפי אחרים נעקרו מבתיהם. כתוצאה מהרישום הפלילי שלו, שמו של טלאל מח'לוף נכלל בדו"ח של ארגון Human Rights Watch שפורסם בדצמבר 2011, על פשעים נגד האנושות בסוריה. לפי עדויות של לוחמי חטיבה 105, עליה פיקד טלאל מח'לוף, הוא הורה לירות לעבר מפגינים לא חמושים בדומא, חרסטה ומקומות נוספים. מח'לוף נמנה ברשימת הסנקציות שפרסמה שווייץ בסוף 2011, כתוצאה מהפשעים שביצע נגד אזרחים. הוא נתון גם לסנקציות שהוטלו עליו על ידי ממשלת בריטניה מאז 2015, ומשרד האוצר האמריקני מתחילת 2017. Talal Shafiq Makhlouf – Pro Justice مجرمون / طلال شفيق مخلوف, مع العدالة Pro-justice
טראבון ווקר

יורי טראבון ווקר (באנגלית: Yury Travon Walker; נולד ב-18 בדצמבר 2000) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת הליינבקר חיצוני בקבוצת ג'קסונוויל ג'אגוארס. הוא שיחק באוניברסיטת ג'ורג'יה וזכה עימה באליפות המכללות לפני שנבחר ראשון בדראפט 2022 של ה-NFL. ווקר נולד בתומאסטון, ג'ורג'יה. שיחק פוטבול אוניברסיטת ג'ורג'יה. בעונתו הראשונה ב-2019 שותף ב-12 משחקים והיה לו 15 תיקולים ו-2.5 סאקים. בעונתו השלישית זכה עם הקבוצה באליפות המכללות ולאחר מכן הכריז על הרשמתו לדראפט ה-NFL. מדיה וקבצים בנושא טראבון ווקר בוויקישיתוף טראבון ווקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טראבון ווקר, ברשת החברתית אינסטגרם
ג'ון וויק 4

ג'ון וויק 4 (באנגלית: John Wick: Chapter 4) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2023, בבימויו של צ'אד סטהלסקי בו מככבים קיאנו ריבס, דוני ין, ביל סקושגורד, לורנס פישבורן, הירויוקי סנאדה, לאנס רדיק, רינה סאוואיאמה, סקוט אדקינס, קלנסי בראון, נטליה טנה, שאמיר אנדרסון ואיאן מקשיין. זהו הסרט הרביעי בסדרת סרטי ג'ון וויק. ג'ון וויק מוצא דרך להביס את הפסגה הגבוהה, אבל לפני שיוכל לקבל את החופש שלו, וויק מוכרח להתמודד עם יריב חדש עם בריתות חזקות ברחבי העולם ולהתמודד עם חברים ותיקים שהפכו לאויביו החדשים. קיאנו ריבס – בתפקיד ג'ונתן "ג'ון" וויק, מתנקש לשעבר שנמצא כעת במנוסה דוני ין – בתפקיד קיין, מתנקש עיוור בפסגה הגבוהה וחבר של ג'ון וויק ביל סקושגורד – בתפקיד המרקיז דה גראמונט, חבר בפסגה הגבוהה אשר מטרתו להתמודד מול ג'ון וויק הירויוקי סנאדה – בתפקיד שימאזו, חבר ותיק של ג'ון וויק לורנס פישבורן – בתפקיד באורי קינג, ראש ארגון פשע בולט רינה סאוואיאמה – בתפקיד אקירה נטליה טנה לאנס רדיק – בתפקיד שרון, השוער במלון קונטיננטל אשר עוזר לג'ון וויק איאן מקשיין – בתפקיד וינסטון, הבעלים והמנהל של מלון קונטיננטל בניו יורק, דמות מרכזית בעולם התחתון סקוט אדקינס - בתפקיד קילה הארקן, ראש השולחן הגרמני מרקו זרור - שידי הסרט זכה להמון ביקורות מהללות, וקיבל ציון גבוה מאוד של 94% ב- rotten tomatoes. כבר במהלך השבוע הראשון להקרנתו בארצות הברית ובקנדה הצליח להכניס סכום שנע בין 60 ל -75 מיליון דולר אמריקאי ב-3,855 בתי קולנוע. כבר ביומו הראשון להקרנתו, הכניס כ- 29.4 מיליון דולר אמריקאי. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון וויק 4 (באנגלית) "ג'ון וויק 4", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ון וויק 4", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'ון וויק 4", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ון וויק 4", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ג'ון וויק 4", באתר Metacritic (באנגלית) "ג'ון וויק 4", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) San Diego Film Critics, 2023 San Diego Film Critics Society Award Winners, San Diego Film Critics Society, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית) Horton, Adrian (2024-01-08). "Golden Globes 2024: the full list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-15. Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית) Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית) Alli Rosenbloom, Lisa Respers France, SAG Awards 2024: Winners list, CNN, ‏2024-02-25 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אזור תעשייה עד הלום

אזור התעשייה עד-הלום הוא אזור תעשייה ליד אשדוד. אזור התעשייה ממוקם מדרום מזרח לעיר אשדוד ומעברו המערבי של כביש 4, בקטע שבין מחלף עד הלום לצומת אמונים. מדרום גובל האזור בשטחים חקלאיים וממערב במסילת רכבת. אזור התעשייה נמצא במערב תחומה המוניציפלי של המועצה האזורית באר טוביה, אשר לשטח השיפוט שלה משתייכים אף אזורי התעשייה באר טוביה, פארק ראם (מבצע) וכנות. עיריית אשדוד דרשה להעביר את אזור התעשייה לתחומה, ועל כך נוצרה מחלוקת בין עיריית אשדוד למועצה האזורית באר טוביה. הגישה אל אזור התעשייה מתאפשרת באמצעות כביש 4, דרך צומת עד הלום. השימושים באזור התעשייה כוללים בעיקר שימושי תעשייה כבדה ואחסנה פתוחה לצד כניסת שימושים מסחריים בסמיכות לכביש היציאה לכביש 4. משה סידי, הקרב על אזור התעשייה "עד הלום" - אשדוד אונליין, באתר אשדוד אונליין, ‏14 בדצמבר 2020 המפתח למשכנתאות אשדוד, למי שייך אזור התעשייה עד הלום?, באתר המפתח למשכנתאות אשדוד, ‏2021-01-17 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוצאת אוניברסיטת פרינסטון

הוצאת אוניברסיטת פרינסטון היא חברת הוצאה לאור הפועלת מטעם אוניברסיטת פרינסטון. החברה נוסדה ב-1905 ועבדה בראשיתה באמצעות מכונות דפוס. בניין ההוצאה לאור נוסד ב-1911 בעיר פרינסטון. הספר הראשון שפורסם מטעם החברה יצא לאור ב-1912. מדיה וקבצים בנושא הוצאת אוניברסיטת פרינסטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת אוניברסיטת פרינסטון (באנגלית) הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, ברשת החברתית פייסבוק הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, ברשת החברתית אינסטגרם הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, ברשת החברתית LinkedIn Princeton University Press, Erected Through the Generosity of Charles Scribner, a New and Unieq Adjunct to the University, בעיתון הניו יורק טיימס (באנגלית) Princeton University Press, באתר אוניברסיטת פרינסטון, מאורכב מ-19 באוקטובר 2017 (באנגלית)
מאקרו-משפחה

מאקרו-משפחה, הקרוי גם בשמות משפחת-על או פילום (באנגלית: Phylum, Superfamily, Macrofamily) הוא רעיון בבלשנות היסטורית, שלפיו ניתן ליצור מכמה משפחות של שפות קבוצה אחת, כדי לערוך השוואה בין מילותיהן, וכך לשחזר מוצא משותף אפשרי השייך להן. דוגמה למאקרו-משפחה של שפות היא משפחת העל של השפות הנוסטרטיות, שכוללת בתוכה את השפות הדראווידיות, השפות האוראליות, השפות אפרו-האסיאתיות והשפות ההודו-אירופיות. אהרן דולגופולסקי, מאמריו המדעיים של אהרון דולגופולסקי ברוח פופולרית, האוניברסיטה העברית, עמ' 34
מאזן כוחות

מאזן כוחות היא תאוריה ביחסים בינלאומיים הגורסת כי השלום והיציבות יישמרו קרוב לוודאי אם תתחלק העצמה הצבאית כך שלא יהיה בכוחה של שום מעצמה אחת, או בכוחו של שום גוש, לשלוט על מדינות אחרות. התאוריה היא חלק מיסודות גישת הריאליזם הפוליטי במדע המדינה. מודל תאורטי זה הוצג על ידי מורטון קפלן (אנ'), פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו בארצות הברית, בשנת 1957. על פי מודל מאזן הכוחות, מדינה יכולה להיות גורם מאזן במערכת בינלאומית (בתור העוגן הראשי של המערכת) או להצטרף לגוש קיים; בחירה זו יכולה לקבוע את גורלה של המדינה וסיכויי הישרדותה במערכת הבינלאומית. במודל הציג קפלן 6 מערכות בינלאומיות, במטרה להראות באיזה מבנה תצליח לשמור המערכת הבינלאומית על יציבותה. חלק מן המערכות הן תאורטיות בלבד ולא נתקיימו במציאות. מאזן כוחות: במצב כזה ישנן 5 מדינות לפחות במערכת. במצב כזה לא תוכל מדינה אחת להגיע להגמוניה בקלות, שכן היא ניצבת מול שחקנים רבים במערכת. המוטו העיקרי במערכת כזו היא לשאוף לקיומו של משא ומתן. דו־קוטבית רופפת: המערכת מורכבת משני גושים גדולים על כן כל שינוי צבאי באחד מן הגושים יכול לזעזע את המערכת. חלק מהמדינות במערכת הבינלאומית בוחרות להישאר נייטרליות ולא מצטרפות לאחד הגושים. דו־קוטבית הדוקה: המערכת מורכבת משני גושים, ללא מדינות נייטרליות. כל מדינה משתייכת לאחד מן הגושים. כלל עולמית: מערכת ללא חילוקי דעות, ללא סכסוכים וללא מלחמות. כולם מאמינים באותה אידאולוגיה. היררכית:ישנה מדינה אחת שלטת, ושאר המדינות נשמעות למרותה. וטו יחידתי: נסב סביב עניין הנשק הגרעיני. ישנן 11 מדינות במערכת הבינלאומית המחזיקות בנשק גרעיני. עצם העובדה שלכל אחת מהן יש נשק גרעיני תורמת להרתעה ההדדית, ובכך מסייעת בשמירה על היציבות. קפלן עצמו מונה וריאציות נוספות ל-6 הקיימות: מערכת דו־קוטבית רופפת ביותר: מצב שבו הגושים נחלשים ומתחזקים בודדים בעלי יכולת גרעינית. מצב העלול להביא לוטו יחידתי. מערכת הפשרה: הוא מתייחס למלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית. במצב פשרה המערכת הסובייטית תתמתן, תהיה התרופפות בגיבוש הפנימי של הגושים. כתוצאה מכך שחקנים יצליחו לצאת מתוך בריתות צבאיות ויופחת החימוש לרמת ההרתעה המזערית הנדרשת. מדע המדינה יחסים בינלאומיים דר' מרטין שרמן, דיון בנושא תורת מאזן כוח מילון מונחים ביחסים בינלאומיים:כשלי איזון בתאוריית מאזן הכוחות מאזן כוחות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טריטה

טריטה אפטיה הוא דמות של גיבור המופיעה במיתולוגיה ההינדואית. ב"ריג ודה", קובץ של מזמורים הינדואיסטים עתיקים, טריטה מופיע 41 פעמים. אחד הסיפורים המופיעים בקובץ זה עוסק במאבקו של טריטה בנחש בעל שלושה ראשים בשם וריטה, שגנב מספר פרות. טריטה הרג את הנחש בעזרת אל מזג האוויר אינדרה ושלח את הפרות לחופשי. גרסה דומה של סיפור זה מופיעה במיתולוגיה הפרסית, וכך גם סיפורו של הגיבור היווני הרקולס. אילון גלעד, כך קיבל התַּנִּין את שמו, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2015 M. L. West, Indo-European Poetry and Myth, Oxford University Press, 2007, p. 260
הלהאונד

הלהאונד (באנגלית: Hellhound) הוא כלב אגדתי ממיתולוגיות אירופיות, לרבות המיתולוגיה הגרמאנית והמיתולוגיה הקלטית. תפקידו של הלהאונד הוא לייצג את הגיהנום או את השטן. הוא גם נחשב לשומר הכניסה לעולם הבא, ולפיכך הוא מקביל בתפקידו לקרברוס מהמיתולוגיה היוונית, לגראמר מהמיתולוגיה הנורדית ולשרווארה מהמיתולוגיה ההינדואית. הלהאונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Benjamin W. Fortson IV, Indo-European Language and Culture: An Introduction, 2004, p. 25
איוואן סלזניוב

איוואן סלזניוב (ברוסית: Иван Селезнёв;‏ 3 בינואר 1856 – 31 במרץ 1936) היה צייר ומורה לאמנות רוסי ואוקראיני, הידוע בעיקר בשל ציוריו ההיסטוריים. הוא נולד למשפחת איכרים שהגיעה במקור ממחוז קאלוגה, באימפריה הרוסית. מ-1872 עד 1881, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות אצל פאבל צ'יסטיאקוב. בהיותו שם, הוענקו לו שתי מדליות כסף (1877, 1878) ומדליית זהב אחת (1880), על ציורו של "יעקב המזהה את בגדיו של יוסף". עם סיום לימודיו, הוא קיבל את התואר "אמן" ראשון על ציורו של "סרגיוס הקדוש מברך את דמיטרי דונסקוי". בשנה שלאחר מכן, תיאורו של "הנסיך דמיטרי יורייביץ' קרסני", בנו הצעיר של יורי מזבניגורוד, זיכה אותו במענק ללימודים ברומא. הוא היה שם מ-1883 עד 1886. מ-1886 עד 1890, לימד בבית הספר לציור בקייב, שהופעל על ידי מיקולה מורשקו. מ-1898 עד 1920, הוא נתן שיעורים במכון הפוליטכני של קייב. לאחר 1901, הוא גם לימד במכללה החדשה לאמנות קייב ושימש כמנהל שם מ-1911 עד 1914. בין תלמידיו הבולטים יותר היו בוריס ארונסון, מיכאילו קוז'יק, בוריס ולדימירסקי. הוא היה ממייסדי "אחוות קייב לציור דתי" וכיהן כיושב ראשה לאחר 1908. הוא גם עשה עבודות שחזור של ציורי הקיר במנזר סנט סיריל. מדיה וקבצים בנושא איוואן סלזניוב בוויקישיתוף Kenneth, Ivan Seleznyov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) http://artru.info/ar/364/
מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק

מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק של דתיה בן דור היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "קלסיקלטת", וים הפקות ויצאה בשנת 1994 על גבי קלטות וידאו, קלטת שמע ואלבום פסקול. מאוחר יותר הופקה כתקליטור DVD, ובהמשך עובדה להצגת ילדים. עכבר העיר ועכבר הכפר מוזמנים לחגיגת שירים קצבית ועליזה עם גיבורי האגדות המוכרים והחביבים. רמי ברוך – עכבר העיר סער בן יוסף – עכבר הכפר / אבא דוב דפנה ארמוני – אחות חורגת / יהושוע הפרוע / מכשפה / אמא דובה אלינור אהרון – כיפה אדומה / לכלוכית / טינקרבל / דובון דדי זהר – נסיך / פיטר פן לינוי רייך - ילדה רחל שיין ארגמן - אחות חורגת דתיה בן דור - בתפקיד עצמה בואו כמו שאתם שלום לכן בנות שלום לכם בנים מתנות בהזדמנות מה נועלים אני נקי איך צומחים חבר חדש בראי מי שטוב לו ושמח שובבים במיטה אני תמיד נשאר אני יש לנו תזמורת הקלטת עובדה ב-2006 להצגת ילדים בישראל בהפקת תיאטרון "נדנדה", שנכתבה על ידי בן-דור, בוימה בידי אבי מלכה ועובדה מוזיקלית בידי רמי בר-דויד. אלון ליטבק יוסי טייב עדי ארד עדי אייזנמן מיכאלה לוי. ירון אשל הדס חייט אורלי חסון ליאור נחמני ירון חכם. מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ההצגה "מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק" באתר "הבמה"
ינה לנר

ינה לנר, יש גם גרסת שם להנר (בהונגרית: Léner Jenő; סובוטיצה (אז הונגריה כיום סרביה), 24 ביוני 1894 – ניו יורק, 4 בנובמבר 1948) היה כנר יהודי-הונגרי, מייסד ומנהל רביעיית לנר בעלת השם העולמי בתקופת פעילותה. ינה לנר היה בעלה של השחקנית ארז'י פוטי (הו'), וגיסו של ארתור פהר. לנר היה לא רק כנר מבריק, אלא גם מנהל מוזיקלי ומנהל מוכשר בכלל שהצעיד את הרביעייה לגדולות. ינה להנר נולד במשפחה יהודית כבנם של המוזיקאי יוז'ף להנר ושל קטלין ברוּקר. את לימודיו המוזיקליים הראשונים קיבל מאביו, שהיה המנצח השני של תיאטרון קיראי בבודפשט, ולאחר מכן נרשם לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם קיבל תעודת אמן. לאחר האקדמיה למוזיקה הפך לחבר בתזמורת של בית האופרה המלכותי ההונגרי, ממנה פרש ב-1922. הוא הקים תחילה שלישייה עם יוז'ף שמילוביץ' ואימרה הרטמן, שאותה הרחיב מאוחר יותר לרביעיית מיתרים בהוספתו של שאנדור רוט. רביעיית המיתרים של לנר, בבימויו של לאו ויינר תחילה, הופיעה על הבמה בעיר סגד כבר ב-1919 הם הופיעו בווינה לראשונה ב-1920 באותה שנה יצאו למסע הופעות באיטליה מאוחר יותר המלחין הצרפתי מוריס רוול הזמין אותם להופעות בפריז ב-1923 התיישבה הרביעייה בבריטניה. הם השתתפו בכ-120 קונצרטים בשנה בנוסף לאירופה הופיעו בניו יורק בשנים 1929 ו-1930 סיירו בכל ארצות הברית ובקנדה. בקיץ 1935–1936 ערכו קורס של מוזיקה קאמרית בשווייץ אחרי שווייץ ב-1936 ניגנו ברחבי צפון אפריקה בקיץ 1937 שוב בבריטניה ב-1938 במצרים בשנת 1939, במהלך סיבוב ההופעות שלהם בדרום אמריקה ביקרו בארגנטינה, ברזיל, וצ'ילה ב-1941 ביקרו במרכז אמריקה באותה השנה הם נסעו למקסיקו שם התפרקה הרביעייה ב-1942 רביעיית המיתרים שלהם הייתה אחת מרביעיות המיתרים המשובחות בתקופתם, והנגינה שלהם התאפיינה בצליל הומוגני ובטכניקה מבריקה. הרביעייה אורגנה מחדש אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 אך פורקה עם מותו של לנר. רביעיית לנר הייתה אחת הרביעיות המפורסמות ביותר בתקופתה, בהיותה ידועה במיוחד בזכות הפרשנויות שלה לרביעיות המיתרים של בטהובן. הלקסיקון המוזיקלי של רימן. עורך דאלהאוס, קרל ואגנברכט, הנס היינריך. המהדורה ההונגרית. אנטל בורונקאי. בודפשט, הוצאת מוזיקה, 1983–1985. זולטאן קלפיש: מדריך ביוגרפי. אלף ביוגרפיות הונגריות ממדינות דרום סלאביות. נובי סאד, הוצאת פורום, 2002. Ki-kicsoda? Kortársak lexikona (מיהו מי? לקסיקון אנשי בני זמננו) ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנר. בודפשט, אדן הוואש, 1936 A magyar társadalom lexikonja (הלקסיקון של החברה ההונגרית) Révai új lexikona XIII. (L–Mag). (הלקסיקון החדש של רוואי) ISBN 963-955-613-0 Új magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי החדש) ISBN 963-547-414-8 בנצה סאבולצ'י – אלדאר טוט: לקסיקון המוזיקה I-III. מהדורה חדשה מתוקנת. עורך ראשי ד"ר דנש ברטה, עורכת מרגיט טוט. Bp., Music Publishing Company, 1965. Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (Magyar Életrajzi Lexikon (oszk.hu). עורכת ראשית אגנש קניירש) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ערך פטר אויווארי. גישה מקוונת. Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגר הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי) Világ, 1948. november 6. / 1030. szám. (העולם, כתב עת, גיליון 1030, 6 בנובמבר 1948) ינה לנר, באתר Discogs (באנגלית) מאמרי רביעיית לנר ממוקמים בחטיבת המוזיקה של הספרייה הציבורית לאמנויות הבמה של ניו יורק. "Születési bejegyzése a szabadkai izraelita hitközség születési akv. 5/1894. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-06-20. Világ, 1948. november 6. / 1030. szám.
מיכאילו קוז'יק

מיכאילו קוזיק (באוקראינית: Михайло Козик;‏ 20 בספטמבר 1879 – 2 בינואר 1947) היה צייר ומורה לאמנות אוקראיני. הוא נולד למשפחת איכרים גדולה. אביו זיהה את כישרונו ועודד את כישוריו האמנותיים ולכן, מ-1897 עד 1904, הוא הצליח ללמוד בבית הספר לציור אייקונים בקייב. המורה הראשי שם, איוואן יז'קביץ, בחר בו לעבוד על האיקונוסטאזיס בכנסיית הקדושים בוריס וגלב. בשנת 1904 הוא עבר את מבחן הכניסה לבית הספר לאמנות קייב. במהלך המהפכה של 1905, הוא הפיץ עלונים מהפכניים. מאוחר יותר באותה שנה הודח מבית הספר, עקב השתתפותו בשביתת תלמידים. הוא חזר לעיר הולדתו, ובשנה שלאחר מכן נעצר בעצרת סוציאל-דמוקרטית. הוא הצליח להימלט מהכלא והסתתר. כשהיה בטוח יחסית, הוא הצטרף לקבוצת אמנים שעיטרו את קתדרלת הטרנספיגורציה בבילה צרקווה. ב-1907 הורשה לחזור לבית הספר לאמנות, שם למד אצל איוואן סלזניוב. שנתיים לאחר מכן, הוענקה לו תעודה להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים. לאחר מכן נסע למוסקבה, שם נרשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות. המדריכים העיקריים שלו שם היו קונסטנטין קורובין ולאוניד פסטרנק. הוא סיים את לימודיו ב-1913 כ"אמן בתואר ראשון". באותה שנה החל להשתתף בתערוכות. מ-1915 עד 1925, הוא היה מורה בבית הספר לאמנות קייב. לאחר שהפך לפרופסור, הוא עבד במכון לאמנות קייב עד 1932. לאחר מכן עבר למכון לאמנות חרקוב, שם לימד עד 1941. במהלך מבצע ברברוסה, המכון הועבר לסמרקנד, אך קוזיק נשאר בחרקוב, ולקח אחריות על מה שנותר במאמץ לשמר אותו. בשנת 1943 עזב את חרקוב כדי ללמד בבית הספר לאמנות ותעשייה בלבוב. הוא בילה את שנותיו האחרונות בלבוב, כפרסונה נון גרטה על כך שנשאר בחרקוב בתקופת הכיבוש הגרמני באוקראינה. המוניטין שלו לא שוקם במלואו עד 1973. מוזיאון לבוב לאמנות אוקראינית ערך תערוכה רטרוספקטיבה גדולה של עבודתו ב-1979, וכן נקרא רחוב בלבוב על שמו. מדיה וקבצים בנושא מיכאילו קוז'יק בוויקישיתוף "Mykhailo Kozik: Years of Creative Development" by Lyubov Voloshyn @ the National Academy of Arts of Ukraine "Mykhailo Yakymovych Kozyk is Our Outstanding Compatriot", a detailed biography @ the Semenivka-Chernihiv website.
אראגצוטן

אראגצוטן (בארמנית: Արագածոտն) הוא מחוז (מארז) של ארמניה. הוא ממוקם במערב המדינה. בירתה והעיר הגדולה שלה היא אשטרק. בשנת 2011 מספר תושביה היה 132,925. משמעות השם "אראגצוטן" הוא "מרגלות אראגט" (ההר הגבוה של ארמניה). המחוז של ימינו נקרא כך לפי הקנטון אראגוצטן שבמחוז ההיסטורי איראררט שבארמניה העתיקה, שנשלט בזמנו על ידי משפחת האצילים אמטוני בחסות שושלת הארשקית. לפי מובסס חורנאצי, אראמניאק, בנו של חאיק, אביה העתיק של האומה הארמנית, יחד עם משפחתו, התיישבו באזור הנוכחי של אראגצוטן. באתר הארכאולוגי "ורין נאוור"נמצאו בו שירידי בתי קברות מן המאה ה-24 ו-14 לפנה"ס בזכות עמדתה בלב האזור אייררט במרכז רמת ארמניה, ארגצוטן היא אזור אסטרטגי מדרגה ראשונה מאז הקמת ממלכת ארמניה על ידי השושלת האורונטית ב-331 לפנה"ס. מאוחר יותר ב-190 לפנה"ס עלתה לשלטון ארמניה השושלת הארשקים. בבימי הארשקים במאה השנייה אחה"ס הזכיר תלמי את הערים קסלה (במקור - קסאג, כיום אפארן) וטלינה (כיום טאלין) שטח נפת ניג, כולל האזור אפאראן היה בבעלות משפחת האצילים גנוטניאן, בעוד ש שטח נפת אראגצוטן לרבות האזור אשטאראק, נשלטו על ידי משפחת האצילים אמטוני. אחרי חלוקת ארמניה ב-386 וב-428 בין האימפריה הביזנטית והאימפריה הססנית מזרח ארמניה כולל אראגצוטן נכנסו תחת שליטה ססנית. בזיליקת הצלב הקדוש של קאסאג שנבנתה במאה הרביעית בפרברי העיר אפאראן של היום, היא אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר של אדריכלות כנסייתית ארמנית ששרדו עד לזממנו. ב-658 בימי הח'ליפות האומיית נכבשה על ידי הערבים. בסוף המאה התשיעית, הפכה ארגצוטן לחלק ממלכת ארמניה מיסודם בל בני הבגרטים. באותה תקופה שלטו בארגצוטן משפחות האצילים קמסרקן ופהלבוני. בין המאות 15-11 אראגצוטן יחד עם שאר שטחיה ההיסטוריים של ארמניה סבלו מנחת זרועם של שורת פולשים:הסלג'וקים, המונגולים, אק קויונלו וקארא קוינולו. בהתחלת המאה ה-16 הפכה אררגצוטן לחלק מהביילרבגות אריבן במסגרת פרס הספווית. במחצית הראשונה של המאה ה-18 הייתה ארגצוטן לחלק מהח'אנות אריבן תחת שלטון שושלת האפשרים ומאוחר יותר תחת שושלת קג'ארים הפרסית. הוא נשאר תחת שלטון פרסי עד 1828-1827 כשמזרח ארמניה סופחה לאימפריה הרוסית כתוצאת ממלחמת פרס-רוסיה ב-1826–1828 וחתימת הסכם טורקמנצ'אי. מחוז ארגצוטן משתרע בצפון-מערב ארמניה על שטח של 2756 קמ"ר (9.3% מכלל שטח המדינה) הוא גובל בצפון עם המחוז שירק, בצפון-מזרח עם המחוז לורי, במזרח עם המחוז קוטאיק, בדרום עם המחוז ארמביר ובדרום מערב עם העיר ירבאן. במערב הנהר רחוריאן מפריד בינו ולנפת קארס שבטורקיה. מבחינה היסטורית השטח הנוכחי של המחוז תופס בעיקר חלקים מהקנטונים אראגצוטן, ניג ושירק מממלכת ארמניה העתיקה. החלק הצפון-מרבי של המחוז נשלט על ידי רכס הרי אראגץ. בצפון-מזרח ובמזרח מתרוממים הרי פמבק ובהתאמה, צאגחוניאץ. הרי ארטני שולטים בתפון מזרח ובמרכז מזרח של המחוז. העמק הזעיר אחוריאן נמצא בקצה המזרחי של אראגצוטן. בדרום ובדרום-מזרח המחוז מכיל גם כן את החלקים הצפון-מערביים של מישור אררט. הגובה של המחוז משתנה מ-950 מ' עד 4090 מ' מעל מפלס הים. בהרי אראגץ הפסגה הגבוהה ביותר של המחוז ושל ארמניה כולה - 4.090 מ'. פרט לנהר אחוריאן, הנהרות קאסאג, גגראוט ואמברד הם מקורות המים העיקריים של המחוז. בהרי אראגץ נמצאים אגמים כמו קארי, לסינג, אמברד, טאגאבור וקוראגביור. בשנים 1862–1967 בנהר קאסאג נבנה מצבור המים אפאראן. המחוז מתחלק ל-114 קומונות, 3 מהן ערים. בטבלה הקומונות חולקו לפי "נפות" (או "ראיונים"), יחידה מנהלית שהייתה קיימת עד 1995. מדיה וקבצים בנושא אראגצוטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אראגצוטן