laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרחק צ'בישב

מרחק צ'בישב (או מטריקת מקסימום או מטריקת L ∞ {\displaystyle L_{\infty }} ) הוא מטריקה המוגדרת על מרחב וקטורי בו המרחק בין שני וקטורים הוא ההפרש המקסימלי המתקבל בין הקואורדינטות שלהם בממדים השונים. הוא קרוי על-שם פפנוטי צ'בישב. מרחק צ'בישב גם ידוע כמרחק השחמט: הוא שווה למספר הצעדים המינימלי שהמלך עושה בלוח שחמט כדי להגיע למשבצת כלשהי (המלך יכול לנוע אופקית, אנכית ובאלכסון). למשל המרחק בין ו5 ל ו1 או ב1 הוא: 4. במטריקה זו, מעגל ברדיוס r {\displaystyle r} , הוא קבוצת הנקודות עם מרחק צ'בישב r {\displaystyle r} מנקודת המרכז. צורת המעגל כאן היא ריבוע שצלעותיו באורך 2 r {\displaystyle 2r} והן מקבילות למערכת הצירים של הקואורדינטות. בלוח שחמט בו נעשה שימוש במרחק צ'בישב דיסקרטי ולא רציף, מעגל עם רדיוס r {\displaystyle r} הוא ריבוע שצלעו 2 r {\displaystyle 2r} (יש למדוד ממרכז המשבצת למרכז המשבצת ולא את המשבצות עצמן). מספר המשבצות בכל צלע הוא 2 r + 1 {\displaystyle 2r+1} . למשל עיגול עם רדיוס 1 בלוח שחמט יהיה ריבוע עם 3 × 3 {\displaystyle 3\times 3} משבצות. מרחק צ'בישב בין שני וקטורים או נקודות p {\displaystyle p} ו- q {\displaystyle q} עם קואורדינטות p i {\displaystyle p_{i}} ו- q i {\displaystyle q_{i}} בהתאמה הוא: D C h e b y s h e v ( p , q ) := max i ( | p i − q i | ) .   {\displaystyle D_{\rm {Chebyshev}}(p,q):=\max _{i}(|p_{i}-q_{i}|).\ } בשני ממדים, כלומר בגאומטרית המישור, אם לנקודות p {\displaystyle p} ו- q {\displaystyle q} יש קואורדינטות קרטזיות ( x 1 , y 1 ) {\displaystyle (x_{1},y_{1})} ו- ( x 2 , y 2 ) {\displaystyle (x_{2},y_{2})} אז מרחק צ'בישב שלהן הוא: D C h e s s = max ( | x 2 − x 1 | , | y 2 − y 1 | ) . {\displaystyle D_{\rm {Chess}}=\max \left(\left|x_{2}-x_{1}\right|,\left|y_{2}-y_{1}\right|\right).} במימד אחד, כל המטריקות שווה היות שהן הערך המוחלט של ההפרש. בשני ממדים קיימת שקילות בין מרחק צ'בישב למרחק מנהטן: בשניהם צורת המעגל היא ריבוע. במרחק צ'בישב הריבוע מקביל לצירי הקואורדינטות ובמרחק מנהטן הוא בזווית π / 4 {\displaystyle \pi /4} ‏(45°) אליהן. אורך הצלע שונה: במרחק צ'בישב הוא 2 r {\displaystyle 2r} ואילו במרחק מנהטן 2 r {\displaystyle {\sqrt {2}}r} . ניתן לראות את השקילות של שניהם במישור על ידי סיבוב והכפלה בקבוע. אולם לא ניתן להכליל שקילות זו לשלושה ממדים ויותר: ספירה הנוצרת על ידי שימוש במרחק צ'בישב כמטריקה, תיצור קובייה שפאותיה ניצבות לאחד מצירי הקואורדינטות, בעוד שהספירה הנוצרת על ידי שימוש במרחק מנהטן יוצרת אוקטהדרון. אלה הם פאונים דואלים עם תכונות שונות. מרחק צ'בישב משמש בלוגיסטיקה של מחסנים היות שהוא מודד היטב את הזמן הנדרש לעגורן גשר להעביר חפצים מנקודה לנקודה. העגורן יכול לנוע בציר ה-x או בציר ה-y או באלכסון אך בכל המקרים מהירותו זהה. על רשת (כמו לוח השחמט) הנקודות הנמצאות במרחק צ'בישב 1 מנקודה נתונה מהווים את סביבת מור של אותה נקודה. מרחק צ'בישב, באתר MathWorld (באנגלית)
ארץ החיות הקטנות

ארץ החיות הקטנות (באנגלית: Critter Country) הוא אחד מה"ארצות" או ה"אזורים" בפארקי השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה, ודיסנילנד שבטוקיו שבבעלות חברת וולט דיסני. בדיסנילנד שבקליפורניה, היה בתחילה אזור של מתקנים המציגים את חיי ה-אינדיאנים. בשנת 1972 הפך האזור ל"ארץ הדובים" (Bear Country) בשל הקמת מתקן ג'מבורי דובי הכפר. בשנת 1988 שונה שם הארץ לארץ החיות הקטנות עם הקמת הר הרסס. בארץ זו שני מתקנים: הר הרסס, וקייקי דיווי קרוקט (Davy Crockett Explorer Canoes). בשנת 2002 הוחלף מתקן ג'מבורי דובי הכפר במתקן הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב. עם פתיחת הר הרסס בדיסנילנד שבטוקיו, הוקמה ארץ החיות הקטנות יחד עם ההר. הר הרסס הוא אחד משני מתקנים בארץ זו (השני הוא הקייקים של האחים הבונים (Beaver Brothers Explorer Canoes). בשל גודלה הקטן של הארץ והפופולריות של מתקן הר הרסס, הארץ הומת אדם במרבית שעות היום.
בית מובילשט

בית מובילשט (ברומנית: Movilești או בני מובילה או מוגילה (ברומנית: Movilă או Moghilă, בפולנית: Mohyła, בכתב קירילי:Могила, בהיגוי אוקראיני: מוהילה) היו משפחת בויארים רומנים מחבל מולדובה, שנקשרו ביחסי נישואין עם בית מושאט, שושלת של שליטי מולדובה, וכן עם משפחות מגנטים פולנים. ברומנית משמעות המילה "מובילה" היא "תל". המילה היא ממקור סלאבי ושמשמעותה המקורית "מוגילה" הייתה "קבר". לפי האגדה, המסופרת בספרו של יון נקולצ'ה "שורה של דברים" שם המשפחה קשור לדמות ה"אפרוד" (נושא כלים) פוריצ'ה, בויאר זוטר בימי השליט שטפן הגדול של מולדובה (1504-1457). בזמן קרב נגד ההונגרים עזר האפרוד פוריצ'ה לשליט שטפאן שאיבד את סוסו, לרכב על סוס חדש. פוריצ'ה כרע ברך והתכופף כדי שהשליט, שהיה נמוך קומה, יטפס עליו ויוכל לרכב על הסוס. אחרי שניצח בקרב, שטפאן העניק לפוריצ'ה אחוזות רחבות ידיים, את התפקיד "ארמאש" ופסק ששם משפחתו של פוריצ'ה (שמשמעותו היה "פרעוש") אינו מתאים והוא ישונה ל"מובילה", כלומר "תל". משפחת מובילה הגיעה לגדולות בסוף המאה ה-16. חלק מבניה תמכו בברית עם האיחוד הפולני-ליטאי, יצרו קשרי נישואים עם משפחת פוטוצקי הפולנית ומאימת הפלישות העות'מאניות מצאו מקלט בדרום פולין. במהלך השנים מנציגים של משפחה זו עלו לשלטון בנסיכויות הרומניות - מולדובה ווולאכיה, בעזרת תמיכה פולנית. אחרי שנת 1634 הם נעלמו מהתחרות על כס המלכות בנסיכויות אלה ושרדו בחברי השלאכטה הפולנית. למשפחתם היה סמל אופייני לאצולה הפולנית. בנסיכות מולדובה: ירמיה מובילה - ייסד את מנזר סוצ'ביצה ואת כנסיית עליית מרים השמיימה בברטסק-לבוב, ייסד את העיר מוהיליב- פודילסקי היו לו שלוש בנות: ראינה (רגינה) מוהילה - נשואה לנסיך מיכאל וישנבייצקי (ממשפחת קוריבוט); ייסדה את המנזר אנה הקדושה קתרינה מובילה (בפולנית:קטז'ינה מוהילה), נשואה לנסיך סמואיל קורצקי מריה עמליה מובילה (מוהילה), אנה - נשואה 4 פעמים, עם: מקסימיליאן פז'רמבסקי יאן שנג'יבוי צ'ארנקובסקי ולדיסלב מישקובסקי סטניסלב "רוורה" פוטוצקי מריה עמליה מובילה - נשואה לוויבוד מברצלב, סטפאן פוטוצקי סימיון מובילה מיכאיל מובילה קונסטנטין מובילה אלכסנדרו מובילה מירון ברנובסקי-מובילה מויסה מובילה בוולאכיה: סימיון מובילה גבריל מובילה פטרו מוהילה – מיטרופוליט קייב, קדוש של הכנסיות האורתודוקסיות הרוסית, האוקראינית והרומנית גריגורה אורקה – כרוניקן, בויאר בכיר בדרגות לוגופט, ספטאר וורניק גדול מדיה וקבצים בנושא בית מובילשט בוויקישיתוף Ion Neculce O samă de cuvinte, legenda a V-a
טטרה 700

טטרה 700 (בצ'כית: Tatra 700) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית טטרה (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה בין השנים 1996–1999. 2 דלתות - סלון. 4 דלתות - סלון. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.8 שניות (מנוע 3,495 סמ"ק המפיק 201 כ"ס) תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 7.5 שניות (מנוע 4,479 סמ"ק המפיק 234 כ"ס) תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 5.0 שניות (מנוע 4,589 סמ"ק המפיק 430 כ"ס, דגם "GT") "V8 3.5i" "V8 4.4i" "V8 4.6 GT" "טטרה 700" "טטרה 700" "טטרה 700" "טטרה 700" "טטרה 700" טטרה טטרה 87 מדיה וקבצים בנושא טטרה 700 בוויקישיתוף טטרה 700, סרטון באתר יוטיוב טטרה 700 web.archive.org טטרה 700 tatra700.cz טטרה 700 tatra-club.com/forum-tema/tatra-700 טטרה 700 - תמונה autobild.de/klassik/bilder/tschechischer-technokrat-5165879.html#bild13 טטרה 700 - תמונה]
Shakira in Concert: El Dorado World Tour

Shakira in Concert: El Dorado World Tour (בעברית: שאקירה בהופעה חיה) הוא אלבום ההופעה החמישי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, אשר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2019. אלבום ההופעה יצא לאור על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. ההופעה אשר עליה נתמך האלבום התקיימה בלוס אנג'לס שבארצות הברית, שנה קודם לכן. ב-26 במאי 2017, הוציאה שאקירה את אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. לאחר מכן, ב-3 ביוני 2018, יצאה לסיבוב ההופעות השישי שלה "El Dorado World Tour", שם קיימה למעלה מ-50 מופעים. במהלך סיבוב ההופעות, קיימה הופעה בלוס אנג'לס, אשר צולמה ויצאה כסרט קולנוע בשנת 2019. כמו כן, יצאה ההופעה בפורמט של תקליטור ו-DVD. מידע על האלבום Shakira in Concert: El Dorado World Tour באתר MusicBrainz האלבום Shakira in Concert: El Dorado World Tour באתר ספוטיפיי Shakira, in arrivo il DVD dell’ultimo tour, Trendit, ‏2019-08-25 (באיטלקית) Shakira - El Dorado World Tour DVD - First Film Trailer, נבדק ב-2019-08-26 Album review: Shakira’s El Dorado is a summer treat for her Latino fans, The National (באנגלית) The Unit, December 27th, 2017, Shakira Shakira Setlist at Barclaycard Arena, Hamburg, setlist.fm (באנגלית)
אולג אטקוב

אולג יורייביץ' אטקוב (ברוסית: Олег Юрьевич Атьков; ‏נולד ב־9 במאי 1949) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7. אולג אטקוב נולד בכפר חבורוסטיאנקה במחוז קויבישב. בשנת 1966 הוא סיים בית הספר בעיר חרסון, והחל ללמוד רפואה בסימפרופול. במהלך הלימודים הוא התחתן, עבר למוסקבה וסיים בה לימודי רפואה בשנת 1973. במקביל לעבודה כרופא הוא עסק במחקרים שונים וסיים פוסט דוקטורט. ב-1975 החל אטקוב לעבוד במרכז הכנת הקוסמונאוטים, ואף הוצע לו להתחיל בהכנות לטיסה, אך הוא סירב. בשנת 1982 הוחלט לשלוח לחלל את קונסטנטין פאוקטיסטוב, שכבר היה בן 56 ובצמוד אליו לשלוח רופא. בעקבות כך החל אטקוב בהכנות לטיסה. לבסוף בוטלה טיסתו של פאוקטיסטוב עקב הרעה במצב בריאותו. ב-1983 שוגר אטקוב לחלל בחללית סויוז T-10 לצד לאוניד קיזים (מפקד צוות) וולדימיר סולוביוב. הם התחברו לתחנת החלל סאליוט 7 והחלו לפעול כמשלחת מס' 3. אטקוב שהה בתחנת החלל מעל ל-235 ימים וחזר בחללית סויוז T-11. במהלך תקופה זו הוא ביצע מספר רב של מחקרים. לאחר חזרה מחלל, חזר אטקוב לעסוק במחקרים בתחום הרפואה ובמקביל החל ללמד. בהמשך מונה לפרופסור. ב-2002 החל לכהן בתפקידי ניהול במערכת מסילות הברזל הרוסית. הוא סיים עבודה בתחום זה בשנת 2015. מדיה וקבצים בנושא אולג אטקוב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
זיוה שמרת

זיוה שמרת (שולקיס) (נולדה ב-1937) היא דוגמנית עבר ישראלית. נבחרה לסגנית שנייה, בתחרות מיס עולם 1959. שמרת נולדה וגדלה בקריית חיים, בתחרות מלכת היופי 1959 הייתה לסגנית שנייה, בתחרות מיס עולם באותה שנה נבחרה לסגנית שנייה. במסגרת ההכנות לתחרות בלונדון לקחה חלק באירוע למען מכון וינגייט שנערך במועדון ספורט לאומי בלונדון העיר בה נערכה בתחרות. לאחר מכן נהייתה לדוגמנית מובילה ובין התצוגות שהופיעה בהן נמנות תצוגת שמלות כלה של מעצבים מובילים בתל אביב, תצוגת אופנה ישראלית ביריד ניו יורק, תצוגה של חברת אקרילן, ושל בית האופנה "גליה מודל"[1] ותצוגה של הקונגרס הבינלאומי לפרוונים שנערכה בתל אביב, ב-1972 לקחה חלק במשלחת ישראלית לארצות הברית במסגרת שבוע ישראל, ברוריה אבידן-בריר ודליה בן-ארי, "לאשה", ואת הבגדים תביאו מהבית, באתר ynet, 31 בינואר 2001 אשה אחת בין 250 גברים מעריב, 20/11/1959 תצוגת אופנה ראשונה של שמלות הופה,מתוצרת פיון מדי" בתל אביב חרות, 31/03/1965 תצוגת אופנה בניו יורק מעריב, 16/06/1961 הצגת בכורה' של וילונות "אקרילן", חרות, 26/02/1964 הקונגרס הבינלאומי של הפרוונים בתל אביב דבר, 18/03/1968 סוף המסע מעריב, 02/01/1972
ריצ'רד קורדרי

ריצ'רד קורדרי (באנגלית: Richard Cordery) הוא שחקן אופי בריטי המופיע בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון. בטלוויזיה הופיע קורדרי בין השאר בתפקיד דניס דודס בסדרה "דוק מרטין", בדמות ג'ורג' קולייר בסדרת הדרמה "וייטצ'אפל", בתפקיד סר סמפסון רייט בפרק בסדרה "Garrow's Law", ובתפקיד ד"ר ג'ון קול בסדרה "רציחות במידסומר". הוא גילם את דוק דה ראגוס בסרט "עלובי החיים" משנת 2012. בסדרה המבוססת על דמויות מספריו של צ'ארלס דיקנס, "עלילות דיקנס" שיחק קורדרי בתפקיד סר לסטר דדלוק. ב-2013 הופיע קורדרי בסרט "כל הזמן שבעולם" בתפקיד הדוד דזמונד, "חביב אבל מאותגר שכלית", דודו של הפרוטגוניסט טים. חלק גדול מהקריירה של קורדרי הייתה בתיאטרון. הוא הופיע בתפקידים שייקספיריים רבים כגון בטרגדיה "רומיאו ויוליה" (1991), בטרילוגיה "הנרי השישי" (2000), בדרמה "ריצ'רד השלישי" (2001), במחזה "מקבת'" (2004), ובקומדיה "אגדת חורף". ב-2002 גילם קורדרי את מנניוס בהפקה של תיאטרון סוואן למחזה "קוריולנוס" מאת שייקספיר. עוד באותה שנה הופיע בתפקיד פלסטאף במחזה שייקספירי נוסף "נשות וינדזור העליזות". ב-2005 שיחק קורדרי בתפקיד מלווליו בהפקה של תיאטרון רויאל שייקספיר למחזה "הלילה השנים עשר". ב-2008 שיחק קורדרי בתפקיד ראסל בלקבורו במחזה "Waste" בתיאטרון אלמיידה. בשנה לאחר מכן הופיע במחזמר "האביב מתעורר" בתיאטרון ליריק. ב-2011 גילם קורדרי את הכומר קאנון צ'זיובל בהפקה של המחזה "חשיבותה של רצינות" בתיאטרון רוז שברובע קינגזטון בלונדון. הדיילי טלגרף שיבח את הופעתו במחזה. קורדרי היה בעבר מורה שלימד בבית ספר תיכון בלונדון. ריצ'רד קורדרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד קורדרי, באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד קורדרי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) A flying piano, a sinking heart, The Telegraph, 3 May 2005 Felperin, Leslie (8 באוגוסט 2013). "Film Review: 'About Time'". Variety. נבדק ב-1 בדצמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Butler, Robert (9 בנובמבר 1997). "The Critics: Death in Life with Marguerite Duras, Life in Death with Romeo and Juliet". The Independent. אורכב מ-המקור ב-2013-12-01. נבדק ב-1 בדצמבר 2013 – via Highbeam. {{cite news}}: (עזרה) Smallwood, Robert Leo (2004). Players of Shakespeare 6: Essays in the Performance of Shakespeare's History Plays. p. 184. ISBN 9780521840880. Charles Spencer, ‏The Importance of Being Earnest, Rose Theatre, Kingston, review, The Telegraph, 10 October 2011 Coveney, Michael (4 ביולי 2005). "Young bards". The Guardian. נבדק ב-1 בדצמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה)
המגפר

המגפר היה מפעל ישראלי לייצור מוצרי גומי ונעליים, שפעל תחת שם זה משנות ה-30 של המאה ה-20 עד שנות ה-80. המגפר נוסד ב-1935 במפרץ חיפה כמפעל קואופרטיבי לייצור מוצרי גומי, בפרט גיפור צמיגים, תהליך המקנה למוצר קושי, גמישות ועמידות. מפעולת הגיפור נגזר שמו של המפעל. במהלך מלחמת העולם השנייה התרחבה פעילותו לשיפוץ צמיגים לצבא הבריטי. בשנות ה-40 נרכש המגפר על ידי ההסתדרות ושולב בקבוצת סולל בונה, בניהולו של יוסף טייכר. בהמשך התמקד המגפר בייצור נעליים, הוא היה אחד ממפעלי חברת חברת העובדים, והוחזק בשותפות על ידי "כור תעשיות", "המשביר המרכזי" וחברת "נוע". בתחילה ייצרו נעלי צבא. ב-1954 בעקבות הסכם עם חברה קנדית, החלו לייצר נעלי עבודה מעור ומגפי גומי. בשנות ה-50 וה-60 ייצר המפעל כ-50 דגמי נעליים שונים. הנעליים יוצרו על פי פטנט, שאיחד בין עור הנפה והגומי בעודו רך, ללא תפר או סרט מאחד. המגפר ייצרו גם נעלי ספורט לפי הסכמי ידע עם החברות האמריקאיות Welco ו-Ro-search. ב-1968, בעקבות הסכם ידע עם חברת "סלמנדר" האירופאית, החל המפעל לייצר את המותג "יגואר", נעל חצאית אלגנטית, שזכתה לפופולריות רבה. בשנת 1958 רכש 50% מהבעלות על מפעל הנעליים "אינגום" בנתניה. בשנת 1964 המפעל בחיפה העסיק כ-300 עובדים ושיווק 1,100,000 זוגות נעליים. בשנת 1968 רכש את מפעל "נעלי ירושלים" שייסד נחמן חבס. ב-1979 החל המפעל לייצר נעליים של המותג הצרפתי "קיקרס" (Kickers). בשנות ה-70 וה-80 ייצר המפעל דגם של נעלי "פלדיום" (מותג צרפתי), שאומץ על ידי יחידות העילית של חיל הים הישראלי: שייטת 13 וילת"ם והיה אהוד גם על בני הנוער. נעלי הבית החורפיות של המגפר, מבד עבה בגווני חום בדוגמת פסים או משבצות, היו פופולריות מאוד בישראל במשך 40 שנה, עד כדי כך ששימשו גם להליכה מחוץ לבית. הדמות קיפי בן קיפוד מרחוב סומסום (בגילומה של שרי צוריאל) נעלה אותן, דבר שתרם אף הוא לפופולריות שלהן. אהרון מידן, שהיה מנהל אגף השיווק של המגפר בין השנים 1984–1987, מיתג מחדש את החברה ושמה שונה ל"מגה". המפעל שכר את שירותיו של המעצב האיטלקי ג'יאן-פרנקו ג'ירוטי ומיתג את מוצריו תחת הסיסמה: "מגה ג'ירוטי - האיש שנולד עם נעל ביד". המפעל נסגר בשנת 1990, ובמקומו הוקם המרכז המסחרי "חוצות המפרץ". ייצור ושיפוץ צמיגים במפעל המגפר: 1944 1942 1942 1942 ייצור נעליים בהמגפר: 1946 1946 1946 מדיה וקבצים בנושא המגפר בוויקישיתוף מפעל המגפר, בעמוד הפייסבוק של המפעל הציוני נעלי בית המגפר שנות ה-40, באתר הארץ, 26 באפריל 2006 עופר אדרת, פיתח צמיגים עמידים לירי עבור "ההגנה", באתר הארץ, 21 באוגוסט 2014 המגפר לקראת חידוש הציוד, קול העם, 16 ביולי 1947 "המגפר" מרחיב ייצורו, למרחב, 4 בספטמבר 1955 "המגפר" רוכש ציוד חדיש, דבר, 17 ביוני 1973 "המגפר" רכש את "אינגום", קול העם, 16 בדצמבר 1958 הםכם־שותפות ,המגפר' ,ואינגום', הארץ, 16 בדצמבר 1958 דגמים חדשים של "המגפר", דבר, 21 ביולי 1965 איחוד "המגפר" ו"נעלי ירושלים", על המשמר, 21 באוגוסט 1968 האמיתיות הגיעו, דבר, 24 בנובמבר 1978 צועדות קדימה: נעלי פלדיום נוחתות בישראל, באתר Xnet‏, 22 במרץ 2012 סהר שלו, הדרך הארוכה של הפלדיום, באתר הארץ, 28 בינואר 2013 נעלי בית המגפר מיוצרות כבר 40 שנה, חדשות, 17 באפריל 1991 אביב הברון, רחוב הסומסום בעברית, בטלוויזיה / השוטף החדש של מוחות הילדים, כותרת ראשית, 7 בספטמבר 1983 מגה ג'ירוטי - האיש שנולד עם נעל ביד, סרטון באתר יוטיוב אריק מירובסקי, העסקים בצ'ק פוסט התנהלו כאילו הם באמצע העולם - אבל אמצע העולם זז, באתר הארץ, 3 במרץ 2005 אלעזר לוין, ‏כור מחסלת את כור נכסים שהקים גאון: הנדל"ן נמכר והעובדים מפוטרים, באתר גלובס, 2 בינואר 2001
ג'וש ויגינס

ג'וש ויגינס (באנגלית: Josh Wiggins; נולד ב-2 בנובמבר 1998) הוא שחקן קולנוע אמריקאי, שנודע בעקבות משחקו כג'ייקוב וילסון בסרט הדרמה "הליון" וכג'סטין וינקוט בסרט הדרמה "הכלב האמיץ מקס". ג'וש ויגינס נולד ב-2 בנובמבר 1998 ביוסטון, טקסס לג'ניפר וסטיב ויגינס. לג'וש שני אחים בוגרים, ג'ייקוב ולוק. בשנת 2014 ערך ויגינס את הופעת הבכורה שלו בסרט הראשון שלו בתפקיד ראשי בדרמה "הליון" עם אהרון פול וג'ולייט לואיס, ובוים על ידי קאט קנדלר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-17 בינואר 2014 ועלה לאקרנים בבתי הקולנוע ב-13 ביוני 2014. הופעתו בסרט זכתה לשבחים מכמה מבקרים. בשנת 2015 ויגינס כיכב בסרט דרמת ההרפתקאות "הכלב האמיץ מקס", לצד תומאס היידן צ'רץ ורובי אמל, בסרט שעסק בכלב בשם מקס. הסרט הופץ ב-26 ביוני 2015 על ידי האחים וורנר. ויגינס גם כיכב בסרט הפעולה "אבד בשמש", אשר עלה לאקרנים בשנת 2015. מדיה וקבצים בנושא ג'וש ויגינס בוויקישיתוף ג'וש ויגינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וש ויגינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיגל מ. סמית, קרש הקפיצה של Indiewire: הנער ג'וש ויגינס גורם לדמעות במשחקו בסרט 'הליון' עם אהרון פול, באתר IndieWire, ‏13 ביוני 2014 אמה בראון, אהרון פול וג'וש ויגינס מעולם לא היו 'הליונס', באתר Interview, ‏24 בינואר 2014 דנה מתיו, ג'וש ויגינס, כוכב הפריצה הגדולה של סאנדנס, התגלה ב-YouTube, באתר Teen Vogue, ‏27 בינואר 2014 לינדזי בהר, סאנדנס: דיקפריו הבא? הכירו את 'הפריצה הגדולה' של הליון, ג'וש ויגינס, באתר Entertainment, ‏17 בינואר 2014 פיטר דברוג, ביקורת הסרטים של סאנדנס: הליון, באתר וראייטי, ‏18 בינואר 2014 אריק פדרסון, האחים וורנר שומרים את 'מקס' ליוני; RLJ Entertainment ממנה מישהו אחר, באתר Deadline, ‏3 במרץ 2015 קרייג פלסטר, 'אבודים בשמש' עם ג'וש דוהל: ביקור יוצא דופן, באתר MTV News, ‏26 במרץ 2014
סטיבן רבינוביץ'

סטיבן "סטיב" רבינוביץ' (באנגלית: Stephen "Steve" Rabinovitch; ‏25 באוגוסט 1942 - 11 ביולי 1990) היה שחיין יהודי-קנדי, אלוף ושיאן המכביה השישית (1961) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה מדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים (1959) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה שתי מדליות ארד במשחקי חבר העמים הבריטי (1962) במשחה ל-100 מטר חזה ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. ייצג את מדינתו במשחקים האולימפיים (רומא 1960), וסיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. רבינוביץ' נולד בפריז. במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בשיקגו, אילינוי בשנת 1959 זכה רבינוביץ' במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.3 דקות, אחרי ארצות הברית (4:14.9 דקות) ולפני מקסיקו (4:25.0 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה. באולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:16.8 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:12.4 דקות, בשלב המוקדמות הרביעייה הקנדית קבעה תוצאה של 4:15.3 דקות ועלתה למשחה הגמר מהמקום השלישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום 25 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.2 דקות. באותה העת לא נערך במשחקים האולימפיים המשחה החזק שלו, 100 מטר חזה. בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה רבינוביץ' בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא מכביה חדש של 4:29.1 דקות, לפני ארצות הברית (4:34.1 דקות) וישראל (4:38.9 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:49.0 דקות, אחרי פיטר פוגרסי שקבע שיא מכביה חדש של 2:38.1 דקות ובל וייטין אף הוא מארצות הברית (2:48.3 דקות). במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בפרת' אוסטרליה בסוף נובמבר 1962 זכה רבינוביץ' בשתי מדליות ארד, במשחה ל-110 יארד חזה בתוצאה של 1:14.1 דקות, אחרי איאן או'בריאן (1:11.4 דקות) וויליאם ברטון (1:13.9 דקות), שניהם מאוסטרליה ובמשחה שליחים 4x110 יארד מעורב בתוצאה של 4:19.9 דקות, אחרי אוסטרליה (4:12.4 דקות) ואנגליה (4:19.9 דקות).(אנ') סטיבן רבינוביץ', באתר olympedia.org PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics (באנגלית) הקנדי שאפל חתר 100 מ' - 58,3 ש' ג'יין כץ: 100 מ' פרפר - 1:15,8 ד', דבר, 4 בספטמבר 1961 קרפן ומלמד שיפרו שלושה שיאים במשחה 1500 מטרים, דבר, 5 בספטמבר 1961 COMMONWEALTH GAMES MEDALLISTS - SWIMMING AND DIVING (MEN), באתר gbrathletics (באנגלית)
בריאן סטייל

בריאן ג'ורג' סטייל (באנגלית: Bryan George Steil; נולד ב-31 במרץ 1981) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ויסקונסין. סטייל נולד בעיר ג'יינסוויל שבדרום ויסקונסין, ולמד בבית הספר התיכון ע"ש ג'וזף א. קרייג. סטייל הוא בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון ובעל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-2003, היה עוזרו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממחוז הקונגרס הראשון של ויסקונסין, פול ראיין. אחר כך עבד סטייל במועצה המשפטית של תאגיד "רגאל בלויט" (Regal Beloit) וכעורך דין במשרד עורכי הדין "מקדרמוט ויל & אמריי". נוסף על כך, סטייל שימש כעורך דין עבור יצרנית פלסטיק בעיר מילטון שבוויסקונסין. ב-2016 מונה סטייל בידי מושל ויסקונסין סקוט ווקר לחבר במועצת המנהלים של מערכת האוניברסיטאות בוויסקונסין. ב-2018 ניצח סטייל בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של ויסקונסין בבית הנבחרים, כאשר נציג המחוז בבית הנבחרים, פול ראיין (שכיהן גם כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית), הודיע כי יפרוש מהחיים הפוליטיים עד התפזרות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית. בבחירות בארצות הברית (2018) לבית הנבחרים, ניצח סטייל את ראנדי ברייס מן המפלגה הדמוקרטית. מועמדותו של סטייל לבית הנבחרים זכתה לתמיכתם של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס, תשעת נציגי מדינת ויסקונסין בבית הנבחרים, התובע הכללי של ויסקונסין בראד שימל, המושל לשעבר טומי תומפסון ועוד מחוקקים מקומיים ומדינתיים אחדים. מדיה וקבצים בנושא בריאן סטייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאן סטייל (באנגלית) בריאן סטייל, ברשת החברתית פייסבוק בריאן סטייל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריאן סטייל, ברשת החברתית אינסטגרם בריאן סטייל, ברשת החברתית LinkedIn בריאן סטייל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) סוכנויות הידיעות‏, מכה לרפובליקנים: יו"ר בית הנבחרים פורש לפני הבחירות לקונגרס, באתר וואלה, 11 באפריל 2018 מרי ספיקוזה, Bryan Steil defeats Randy Bryce in 1st Congressional District race, באתר Milwaukee Journal-Sentinel‏, 11 בנובמבר 2018 (באנגלית)
איגור וולק

איגור פטרוביץ' וולק (ברוסית: Игорь Петрович Волк; 12 באפריל 1937 – 3 בינואר 2017) הוא קוסמונאוט סובייטי-רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7. איגור וולק נולד בעיירה זמיאב במחוז חרקוב. משפחתו עברה מספר מקומות מגורים ואת בית הספר הוא סיים בקורסק. בשנת 1954 איגור וולק התגייס לצבא ברית המועצות ולאחר קורס טייס החל את השרות בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1963 הוא עבר לשירות מילואים. בשנת 1965 איגור וולק סיים קורס לטייסי ניסוי והחל את עבודתו במכון לחקר התעופה במוסקבה. הוא עשה טיסות ניסוי במספר רב של מטוסים מתורצת ברית המועצות. במקביל לעבודה, בשנת 1969 הוא סיים לימודי הנדסה בתחום תעופה. בשנת 1981 איגור וולק התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. בשנת 1983 איגור וולק שוגר לחלל בחללית סויוז T-12 לצד ולדימיר דז'ניבקוב כמפקד צוות וסבטלנה סביצקאיה. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 7 שהייתה מאוישת על ידי צוות משלחת מס' 3. במהלך טיסה זו הם ביצעו מספר רב של מחקרים. לאחר הטיסה איגור וולק המשיך בהכנות לטיסה במעבורת החלל בוראן. הוא היה מיועד להיות מפקד הטיסה הראשונה. אומנם התוכנית בוטלה. בשנת 1995 איגור וולק עזב את יחידת הקוסמונאוטים. הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים. בשנים אחרונות הוא ניסה לקדם קרן "ילדים ותעופה". במסגרת זו הוא נסע לפלובדיב לפגישה עם נשיא בולגריה שהיה טייס וחבר אישי של איגור וולק. במהלך הנסיעה, איגור וולק נפטר. מדיה וקבצים בנושא איגור וולק בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) איגור וולק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
חואנה גאלאן

חואנה גאלאן (בספרדית: Juana Galán;‏ 1787–1812), שזכתה לכינוי "לה גאלאנה" (La Galana), הייתה לוחמת גרילה ספרדייה במלחמת חצי האי (1808–1814) אשר עמדה נגד חיל הפרשים הצרפתי, שניסה לעבור דרך העיירה ולדפניאס (אנ'). בתור עובדת בטברנה של הכפר, מקום אסטרטגי לאיסוף מידע, היא נחשבה לבעלת הידע המדויק והמעודכן ביותר בסביבה. ב-6 ביוני 1808, בקרב ולדפניאס שנערך נגד כוחותיו של נפוליאון, לא היו מספיק גברים כדי להגן על העיירה, ולכן הפצירה גאלאן בנשים לצאת ולהילחם. על אף שגאלאן בדרך כלל מתוארת בסיפורים ובאמנות כחמושה באלה, בגרסה אחת מסופר שהיא ניפצה את ראשיהם של החיילים הצרפתים באמצעות מחבת ברזל. נשים אחרות שפכו מים רותחים לרחוב דרך חלונות בתיהן, ופיזרו שמן רותח על הכביש. הקרב הזה היה בין הגורמים לכך שהצבא הצרפתי עזב את מחוז לה מאנצ'ה (אנ'), אשר בתורו הוביל לניצחון המוחלט של הספרדים בקרב ביילן. גאלאן נישאה לברתלומה רואיס דה לרמה ב-2 במאי 1810, איתו היו לה שתי בנות. היא מתה במהלך הלידה השנייה, ב-24 בספטמבר 1812, באותו היום שלה מאנצ'ה השתחררה מצבאו של נפוליאון. מדיה וקבצים בנושא חואנה גאלאן בוויקישיתוף Rudorff, Raymond (1974). War to the death: the sieges of Saragossa, 1808-1809. Hamilton. p. 101. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חואנה גאלאן".