laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספרמטופור

ספרמטופור (באנגלית spermatophore מיוונית spermato "זרע" ו-pohre "מוביל") הוא כמוסה או מיכל המכיל תאי זרע המיוצר על ידי זכרים של מיני בעלי חיים שונים ומועבר בשלמותו לנקבה במהלך ההזדווגות. נוסף לזרע הספרמטופור עשוי להכיל גם מזון ("מתנת כלולות") עבור הנקבה כמו אצל החרגוליים. אצל העש Utetheisa ornatrix הספרמטופור מכיל, נוסף לתאי זרע וחומרי מזון גם חומר רעיל המונע טריפה של הנקבה. העברת ספרמטופור היא דרך ההפריה הנפוצה במחלקת העכבישנים וקיימת גם אצל מינים שונים של חרקים, הספרמטופור מוקף לעיתים במעטפת חלבונית הנקראת spermatophylax המאפשרת מעבר מלא של הזרע לגוף הנקבה. בקרב בעלי החוליות הסלמנדרה והטריטון מייצרים ספרמטופור שהנקבה בוחרת אם להכניס לגופה בהתאם להצלחת מפגן החיזור של הזכר. מדיה וקבצים בנושא ספרמטופור בוויקישיתוף
בריטניה 11

בריטניה 11 הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר. המועדון זכה ב-14 אליפויות וב-3 גביעים. המועדון נוסד בשנת 1907 והוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים בגיברלטר. שם המועדון היה מועדון כדורגל בריטניה. בעונתו הראשונה זכה באליפות הראשונה בשנת 1908. בשנים 1912, 1913, 1918, 1920 זכה באליפות גיברלטר. בשנת 1937 זכה בפעם הראשונה בגביע של גיברלטר ובאליפות. בשנת 1940 זכה בגביע. בשנת 1941 זכה באליפות. בשנת 1948 זכה בגביע. המועדון זכה באליפות גיברלטר 5 שנים ברציפות משנת 1955 ועד שנת 1959. בשנים 1961, 1963 זכה באליפות. בשנת 2009 שונה שם המועדון לשם הנוכחי מועדון כדורגל בריטניה 11. המועדון שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה בגיברלטר מעונת 2009/2010 ועד עונת 2013/2014 שבסופה סיים את הליגה השנייה במקום הראשון והעפיל לליגת העל של גיברלטר בעונת 2014/2015. בעונת 2014/2015 המועדון השתתף בפעם הראשונה בטורניר גביע הליגה. המועדון השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום השלישי מתוך 4 קבוצות ולא עלה לשלב חצי הגמר. אליפות גיברלטר: 14 1908, 1912, 1913, 1918, 1920, 1937, 1941, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1961, 1963 הגביע של גיברלטר: 3 1937, 1940, 1948
ז'וב (קומיקסאי)

ז'וב (צרפתית: Job;‏ 25 באוקטובר 1927 - 8 באוקטובר 2024) היה שם העט של אנדרה ז'ובן, קומיקסאי שווייצרי, מחבר טקסטים לסדרות קומיקס ותסריטאי לסרטים מצוירים. היה בעל אזרחות צרפתית. ז'וב נודע בעיקר בתסריטים לסדרת הקומיקס "יאקארי - מעשיות על נער אינדיאני, המסוגל לדבר עם החיות". ז'ובן נולד בדלמונט, בקנטון ז'ורה בשווייץ וסיים בית ספר לעיתונאות. בשנת 1964 הקים את המגזין לתלמידים "Le Crapaud à Lunettes" (לה קראפו א לונט - הקרפדה עם משקפיים). בגיל 39 בשנת 1966 פרסם את תסריטו הראשון. בשנת 1967 הוא התחיל לשתף פעולה עם צייר הקומיקס דריב ושניהם יצרו את סדרת הקומיקס "ההרפתקאות של פיתגורס וחבריו". גיבור סדרה קצרה זו הוא ינשוף גאון במדעי הטבע אך טייס גרוע, השותה באופן קבוע יין שרף אחרי שהתאושש מעלילותיו. הסדרה פורסמה לראשונה ב-1967 ואחר כך הוצאה לאור בשני כרכים בשנים 1969 ו-1970. בסוף שנות ה-1960 פרסם בכתב העת לקומיקס "ספירו". בשנת 1969 דריב הציע לז'וב לכתוב ביחד סדרה על יאקארי, הנער האינדיאני משבט סו היודע לדבר עם החיות. במהלך מסעותיו ברחבי צפון אמריקה הוא מתוודע לחיות רבות. הסדרה תורגמה למעל 17 שפות. בשנת 1974 הקים ז'וב את המגזין "יאקארי" המוקדש לסדרות המצוירות על יאקארי. הכרך ה-37 של "יאקארי" נקרא "Yakari et les Appalosas". בעקבותיה יצרו ז'וב ודריב שתי סדרות סרטים מצוירים לטלוויזיה בשנים 1983 ו-2005. 1991 בפסטיבל סיירה הוענקה לו תעודת כבוד על מפעל חייו. יחד עם הצייר דריב: Les Aventures de Pythagore et cie (הרפתקאותיו של פיתגורס וחבריו) - ב-3 כרכים "יאקארי" - ב-37 כרכים מדיה וקבצים בנושא ז'וב בוויקישיתוף ז'וב, ברשת החברתית Goodreads ז'וב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) באתר ב.ד.טק באתר comicguide -רשימת יצירות
בסוף הדרך...

בסוף הדרך... (באנגלית: The Final Cut) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2004, בכיכובם של רובין ויליאמס, מירה סורבינו וג'יימס קאביזל. הסרט נכתב ובוים על ידי עומאר נעים. הסרט זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים השנתי של דוביל והיה מועמד לפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובפסטיבל הסרטים שבסיטג'ס, ספרד. הסרט מבוסס על פיתוח טכנולוגי של שבבי זיכרון המושתלים לגופם של אנשים ומתעדים את כל חייהם. אלן הקמן (רובין ויליאמס) הוא עורך סרטים המתמחה בעריכת הזכרונות לכדי סרט בשבחו של האדם, שנהוג להקרין בהלוויות. מבוא קצר מציג את ה"עורכים", שתפקידם ליצור סרטי הלוויות על בסיס הסרטה מלאה של חיי הנפטר. קוד אתי אוסר עליהם להשתמש בהסרטה או בשתל המקליט, למעט לצורך עבודתם. הסרט מתחיל בהצגת אלן הקמן כילד, בזמן חופשה משפחתית הוא מתחבר לילד בשם לואי. הם משוטטים במפעל נטוש ולואי נופל מקורה גבוהה. אלן נבהל ובורח מהמפעל בלי לספר לאף אחד על לואי. באותו יום משפחתו עוזבת את העיר. לאחר מכן מוצג הקמן כעורך מקצועי של סרטי לוויות עבור נפטרים לא הגונים. פלצ'ר, עורך לשעבר, מציע לו חצי מיליון דולר עבור ההסרטה של הלקוח האחרון של אלן, צ'ארלס בניסטר, אך הקמן מסרב. בפגישה נוספת ביניהם פלצ'ר דורש את ההקלטות של בניסטר שכן הוא חושד שבניסטר התעלל מינית בילדים. הקמן מתחיל לחשוש לחייו וסוחט עבריין, בעזרת ידע מההסרטות, כדי להשיג אקדח. במהלך צפייה בהסרטות של בניסטר, הקמן נתקל בסצנה המפלילה את בניסטר בהתעללות בבתו, וללא מילים מוחק את הסצנה וממשיך הלאה. הוא מזהה בסרט את לואי וקובע פגישה עם משפחתו של בניסטר במטרה לאתר אותו. בתו של בניסטר טוענת שהוא מורה בשם לואי האנט ושלאחרונה נהרג בתאונת דרכים. הקמן מחפש את לואי במאגרים של ההסרטות, הוא לא מוצא דבר על לואי אך הוא מגלה קובץ על עצמו. הקובץ מתעד את הוריו רוכשים עבורו שתל הסרטה. הקמן נלחץ ופונה לבת זוגו, דלילה. הוא מציג לה את ציוד העבודה שלו ומשאיר אותה בדירתו. כשהוא חוזר דלילה כועסת עליו, לאחר שמצאה סרטים המציגים קשרים קודמים שלה. בכעסה היא שוברת את מציג הסרטים שלו, מה שגורם גם לקבצים של בניסטר להיפגע. פלצ'ר ושותפו פורצים לדירתו של הקמן אך לא מוצאים דבר. הקמן מדווח לרעייתו של בניסטר שקרתה תאונה והקבצים אבדו, היא מעמידה פנים שהיא מאוכזבת אך למעשה היא שמחה שסודותיו של בעלה נשארו שמורים. הקמן עולה לקברו של לואי ושם מוצאים אותו פלצ'ר ושותפו. לאחר מרדף פלצ'ר מהסס ונוטה לתת לו ללכת אך אז שותפו הורג את הקמן. בסצנה האחרונה פלצ'ר מתחיל לצפות בהסרטה של חייו של הקמן. רובין ויליאמס - אלן הקמן מירה סורבינו - דלילה ג'יימס קאביזל- פלצ'ר מימי קוזיק - תלמה סטפני רומנוב - ג'ניפר בניסטר ברנדן פלצ'ר - מייקל ז'נביב ביכנר - איזבל בניסטר (הבת) "בסוף הדרך...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בסוף הדרך...", באתר נטפליקס "בסוף הדרך...", באתר AllMovie (באנגלית) "בסוף הדרך...", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בסוף הדרך...", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בסוף הדרך...", באתר Metacritic (באנגלית) "בסוף הדרך...", באתר אידיבי "בסוף הדרך...", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בסוף הדרך... (אורכב 31.03.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר וואלה! סרטים
אסון המכרה בסומה

אסון המכרה בסומה (טורקית: Soma Faciası) הוא אסון מכרה שאירע במכרה פחם בעיר סומה שבמערב טורקיה ב-13 במאי 2014. המכרה נמצא בבעלות מפיקת הפחם הגדולה ביותר בטורקיה, חברת סוֹמָה קֵמִיר אִישְלֶטְמֶלֶרִי (Soma Kömür İşletmeleri A.Ş). באסון נהרגו 301 כורים והוא אסון המכרה הכבד ביותר בתולדות טורקיה, והכבד ביותר במאה ה-21. ב-13 במאי 2014 נגרם קצר חשמלי שגרם לפיצוץ והצית שרפה תת-קרקעית במכרה בעומק של שני קילומטר. האסון אירע בעת חילופי משמרות במכרה, ועל כן מספר הכורים הלכודים לא היה ידוע במדויק. יום לאחר האסון, ב-14 במאי, מסר שר האנרגיה של טורקיה, טאנר ילדיז, כי מדובר "ככל הנראה באסון המכרה הקטלני ביותר בתולדות המדינה". הוא הוסיף כי עד כה זוהו 205 הרוגים, שרובם מתו כתוצאה מהרעלת פחמן דו-חמצני, ועוד 57 פצועים. לדבריו, היו בתוך המכרה 787 אנשים בעת שאירע הפיצוץ, ושאר האנשים עדיין מוגדרים כנעדרים. ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שביטל ביקור באלבניה בעקבות האסון, הכריז על שלושה ימי אבל לאומיים במדינה. בעקבות האסון נערכו בטורקיה הפגנות נגד הממשלה והעומד בראשה, על שאינם אוכפים את חוקי הבטיחות בעבודה. ב-17 במאי הודיע שר האנרגיה הטורקי ילדיז כי הסתיימו פעולות החילוץ באסון. מניין ההרוגים הרשמי הוא 301 בני אדם, ולא ידוע לרשויות על נעדרים נוספים. לאחר סיום החילוץ נאטמה הכניסה למכרה בקיר בטון. ב-18 במאי עצרה המשטרה המקומית 18 חשודים במסגרת חקירת התאונה, בין העצורים גם מנהל המכרה, המהנדס הראשי של חברת הכרייה ומנהל התחזוקה שלה. בנוסף, הוגשה תביעה בגין הונאה נגד ראש חברת "סומה קמיר אישלטמלרי", אלפ גורקאן. מדיה וקבצים בנושא אסון המכרה בסומה בוויקישיתוף ynet, אסון בטורקיה: 201 נהרגו בשרפה במכרה, באתר ynet, 14 במאי 2014 ynet, אסון המכרה: 6 חולצו מהאדמה אחרי 18 שעות, באתר ynet, 14 במאי 2014 עמית ולדמן, ‏מרוץ נגד הזמן לחילוץ הלכודים במכרה: "התאונה הקשה בתולדות טורקיה", באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2014 המונים יצאו לרחובות בעקבות אסון קריסת המכרה בטורקיה: "ארדואן רוצח", באתר "חדשות 2", 14 במאי 2014 חדשות 2, ‏הסתיימו פעולות החילוץ בטורקיה: 301 נהרגו באסון המכרה, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2014 האסון בטורקיה: בכירי חברת הכרייה נעצרו לחקירה, באתר וואלה, 18 במאי 2014
דאנקן

האם התכוונתם ל... אישים: דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד – ממלכי סקוטלנד דאנקן השני, מלך סקוטלנד – ממלכי סקוטלנד שם משפחה: איזדורה דאנקן – רקדנית אמריקנית ארני דאנקן – מזכיר החינוך בממשל אובמה ג'וש דאנקן – כדורסלן אמריקאי ויליאם פיץ דאנקן – ממזרו של דאנקן השני טים דאנקן – כדורסלן אמריקאי לינדזי דאנקן – שחקנית סקוטית מייקל קלארק דאנקן – שחקן קולנוע אמריקני צ'ארלס דאנקן – איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי אחר: אדמירל דאנקן – פאב בלונדון הרי דאנקן – רכס הרים באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה הר דאנקן אישים ששמם הפרטי הוא דאנקן
איסק אברמוב

איסק אברמוב (נולד ב-31 בדצמבר 1971), הוא טניסאי שולחן ישראלי, 6 פעמים אלוף ישראל ליחידים, שחקן נבחרת ישראל בין השנים 2013-1994 ומאמן נבחרת ישראל. מנכ"ל חברת הרשתות הכחולות ביחד עם שותפו יניב שרון. נכון לשנת 2022 משחק אברמוב בבית"ר מיכה ראשון לציון מליגה לאומית. איסק נולד בעיר דושנבה, טג'יקיסטן, בן לרחמים ורוזה. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל 9 בדינמו דושנבה. מגיל 9 ועד גיל 12 התאמן בהדרכתה של אלה סבורובה ומגיל 12 ועד גיל 19 התאמן בהדרכתו של וולארי אלנתנוב. בשנת 1985 נכנס לנבחרת של טג'יקיסטן ולנבחרת הקדטים של ברית המועצות. בשנת 1987 זכה באליפות טג'יקיסטן ונכנס לנבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנת 1989 זכה במדליית ארד באליפות ברית המועצות לגילאי 20. בשנת 1992 עלה לישראל ושיחק בקריית מלאכי עם נועם ברקאי ודרור פולק. בשנת 1993 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא התגייס לצה"ל ושירת כשנתיים ובמקביל התאמן במכון וינגייט כספורטאי מצטיין בהדרכתם של איזי כהן ולמבי פודגוריינו. בשנת 1994 זכה שוב במדליית כסף באליפות ישראל לאחר שהפסיד שוב ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב ביחד עם גיא בסיס וגיל ברכה. בשנת 1995 זכה במדליית זהב באליפות ישראל. הוא הגן על תוארו בשנת 1996. באליפות אירופה שנערכה בסלובקיה הוא ניצח בשלב 1/64 את אלפרדו קרנרוס מספרד והפסיד בשלב 1/32 ליאן אובה ולדנר. בשנת 1997 זכה באליפות ישראל בפעם השלישית ברציפות. בשנת 1998 באליפות אירופה לזוגות מעורבים שנערכה בהולנד, הגיע אברמוב ביחד עם מרינה קרבצ'נקו לשלב רבע גמר שבו הפסידו לזוג מאיטליה, למרות שהובילו במערכה השלישית והמכרעת 15:19 הם הפסידו 21:19. באליפות העולם שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 1999 הוא הגיע לשלב 1/16 שבו הפסיד לקריסטוף לגו. בשלב 1/64 הוא ניצח את Qian Qialnly ובשלב 1/32 הוא ניצח את בבור מהודו. בשנת 2000 זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות העולם דרג ב' במלזיה ביחד עם שמעון רבינוביץ' ויניב שרון. בשנים 2001 ו-2002 הוא זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2003 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד במשחק הגמר ליניב שרון. בשנת 2004 זכה באליפות ישראל בפעם הרביעית. בשנת 2006 מונה למאמן/שחקן בקבוצת קידום הספורט גבעתיים. בשנת 2007 זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2008 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם החמישית ומונה למאמן נבחרת ישראל (מאמן/שחקן) עד לשנת 2010. בשנת 2009 זכה במדליית ארד באליפות ישראל ובשנת 2010 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם השישית. בשנת 2016 עבר לשחק בקבוצת מכבי רחובות. בין השנים 2016-2014 ומשנת 2018 מאמן את נבחרת ישראל. 6 פעמים אלוף ישראל (1995, 1996, 1997, 2004, 2008 ו-2010) 8 פעמים אלוף ישראל בזוגות גברים זכה 15 פעמים בדאבל קבוצתי (7 פעמים עם קבוצת מכבי תל אביב, 3 פעמים עם מכבי חולון ו-5 פעמים עם קבוצת קידום הספורט גבעתיים) הגיע לשלב רבע גמר בזוגות מעורבים באליפות אירופה (1998) ביחד עם מרינה קרבצ'נקו לדרוג השיא הגיע בשנת 1999, מקום 102 בעולם. בשנת 2000 זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות העולם דרג ב' במלזיה ביחד עם שמעון רבינוביץ' ויניב שרון בשנת 2005 זכה במדליית כסף במכביה השבע-עשרה איסק נשוי, אב ל-4 ילדים ומתגורר בחולון. בנו נתנאל גם שחקן טניס שולחן, ומשחק בבית"ר מיכה ראשון לציון לצד אביו. הוא הקים את חברת הרשתות הכחולות ביחד עם שותפו יניב שרון. ריאיון עם אלוף ישראל - איסק אברמוב (אורכב 23.01.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר איגוד טניס השולחן בישראל 2007 ניל, על השולחן-והיום ריאיון עם איסק אברמוב באתר ספינים - חדשות טניס שולחן, 28 בדצמבר 2012 דוד דודסון, טנ"ש: אברמוב בשולחן של הגדולים, באתר nrg‏, 5 במאי 2010
התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית

התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית הוא התיקון אשר מאפשר למחוז קולומביה לשלוח נציגים לחבר האלקטורים הבוחר את הנשיא ואת סגן הנשיא. Section 1 The District constituting the seat of Government of the United States shall appoint in such manner as the Congress may direct: A number of electors of President and Vice President equal to the whole number of Senators and Representatives in Congress to which the District would be entitled if it were a State, but in no event more than the least populous State; they shall be in addition to those appointed by the States, but they shall be considered, for the purposes of the election of President and Vice President, to be electors appointed by a State; and they shall meet in the District and perform such duties as provided by the twelfth article of amendment. Section 2 The Congress shall have power to enforce this article by appropriate legislation. סעיף 1 המחוז המהווה את מקום מושבה של ממשלת ארצות הברית ימנה, באופן שיורה הקונגרס: מספר אלקטורים בבחירות לנשיאות ולסגנות-הנשיאות השווה לסך הסנאטורים והצירים בבית הנבחרים שלהם היה המחוז זכאי אילו היה מדינה מן המדינות, במניין שלא יעלה על מניין האלקטורים של המדינה הכי פחות מאוכלסת בארצות הברית; ואלקטורים אלה יתווספו על האלקטורים של המדינות, אך ייחשבו, לצורך בחירת הנשיא וסגן-הנשיא, כאילו היו אלקטורים מטעם מדינה מן המדינות; והם יתכנסו במחוז ויבצעו את תפקידם באופן שנקבע על ידי התיקון ה-12. סעיף 2 לקונגרס תהיה סמכות לאכוף תיקון זה על ידי חקיקה מתאימה. התיקון מתיר למחוז קולומביה לשלוח צירים שווי-זכויות למועצת האלקטורים כאילו היה מדינה מן המדינות; ברם, הוא אינו הופך את המחוז למדינה ואינו מעניק לו נציגות בבית הנבחרים או בסנאט. כמו כן, התיקון מגביל את נציגותו של המחוז: הוא אינו יכול לשלוח יותר נציגים למועצת האלקטורים מאשר המדינה הכי פחות מאוכלסת. דבר זה גרם לכך, שבין השנים 1964 ל-1980, אף על פי שהמחוז היה זכאי לשלוח למועצת האלקטורים 4 נציגים אילו היה מדינה מן המניין, הוא יכול היה לשלוח רק שלושה, כי זה היה המינימום. אולם, החל משנת 1980 המחוז היה זכאי לשלוח שלושה נציגים בלבד למועצה בין כך ובין כך. במקור, מחוז קולומביה תוכנן להיות כמקום מושבה של ממשלת ארצות הברית ותו לא, ולכן לא ניתן לו מעמד של מדינה. אך במרוצת הזמנים אוכלוסייתו גדלה עד כדי כך שבשנת 1960 הוא היה מאוכלס יותר מאשר 13 ממדינות ארצות הברית. התיקון נועד לפתור את הבעיה, שלמחוז מאוכלס לפחות כמו מדינה מן המדינות, או אף יותר, אין ייצוג הולם בבחירת ראשי המדינה. הוא הוצע על ידי הקונגרס ב-17 ביוני 1960 ואושר ב-29 במרץ 1961. מדיה וקבצים בנושא התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית בוויקישיתוף התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) National Archives: 23rd Amendment CRS Annotated Constitution: 23rd Amendment
אלטין ללה

אלטין ללה (נולד ב-18 בנובמבר 1975; טיראנה שבאלבניה) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר. ללה הוא שיאן ההופעות במדי נבחרת אלבניה עם 79 הופעות. ללה נולד בטיראנה וכבר בגיל 9 הצטרף לקבוצת הילדים של דינמו טירנה. בשנת 1991 היה עם נבחרת הנערים של אלבניה במחנה אימונים בגרמניה, ובעקבות המצב ביטחוני באלבניה החליט להישאר בגרמניה. הוא עבר במחנה פליטים בפולדה, ושיחק במדי בורוסיה פולדה, אחרי שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת. ב-21 ביולי 1998, עבר להנובר 96 ששיחקה אז בליגה השנייה בגרמניה. ב-30 ביולי 1998, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד קרלסרוהה. בעונת 2001/2002 עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ללה רשם במדי האנובר 296 הופעות, 149 מתוכם בליגה הראשונה וכבש 9 שערים, רק אחד מהם בתקופתו כשחקן בליגה הראשונה. בעונת 2004, הוא הפך לקפטן הקבוצה עד 2007. בקיץ 2012 סיים את החוזה שלו בהנובר 96, ועבר לקבוצת המילואים של באיירן מינכן אחרי 14 שנה. ללה ערך 3 הופעות בלבד, ובאוקטובר 2012 פרש מכדורגל בעקבות פציעה. ללה הוא שיאן ההופעות של נבחרת אלבניה בכל הזמנים עם 79 הופעות, בהן כבש 3 שערים. ב-29 במרץ 2003 כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1-3 נגד רוסיה במסגרת מוקדמות יורו 2004. ב-11 ביוני 2003 כבש את שערו השני במדי הנבחרת. בנוסף ללה שימש כקפטן הנבחרת עד לפרישתו. ב-3 במרץ 2014 מונה על ידי לעוזר מאמן בנבחרת אלבניה על ידי המאמן הראשי ג'יאני דה ביאסי. הבונדסליגה השנייה:2001/2002 מדיה וקבצים בנושא אלטין ללה בוויקישיתוף אלטין ללה, באתר Transfermarkt אלטין ללה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלטין ללה, באתר Soccerway אלטין ללה, באתר WorldFootball.net אלטין ללה, באתר National Football Teams אלטין ללה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מצר ליטקה

מְצַר ליטקה (ברוסית: Пролив Литке;‏ Proliv Litke) הוא מצר ים במפרץ קרגינסקי (Карагинский залив) שבים ברינג, לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי קמצ'טקה שברוסיה. המצר מפריד בין קמצ'טקה ממערב לבין האי קרגינסקי (Карагинский остров) ממזרח. רוחבו של המצר נע בין 21 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 72 ק"מ ואורכו למעלה מ-120 ק"מ. המצר מכוסה קרח מדצמבר ועד יוני. קרוי על שם מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני פיודור ליטקה. לחופו המערבי של המצר (בצדו של חצי האי קמצ'טקה) שוכן היישוב אוסורה (Оссора) שמשמש כמרכז אדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה קרגינסקי. מדיה וקבצים בנושא מצר ליטקה בוויקישיתוף מחוז-משנה השייך למחוז קמצ'טקה. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאי

סאי (ביפנית: 釵) הוא כלי נשק ופגיון המשמש במסורת אמנויות הלחימה קראטה, טגומי וקובודו בסגנון אוקינאווה. רכיבי הסאי הם מוט, חוד ושתי שיניים בצדדים. ידית הסאי לרוב מצופת עור, והסאי משמש בתרבות הפופולרית ככלי המזוהה עם נינג'ות. לפני הגעתו של הסאי למחוז אוקינאווה, מדינות כמו תאילנד, וייטנאם, סין, מלזיה ואינדונזיה עשו שימוש בסאי. צורתו האינדונזית של הסאי נקראה "צ'אבאנגה" או "טז'אבאנג", ושימוש את מתרגלי הסילת. הסאי ככל הנראה פותח מהטרישולה, מעין קלשון, ועקב העובדה שמקור הטרישולה הוא באסיה, יש להניח שהסאי הומצא בהודו במקביל לעליית ההינדואיזם והבודהיזם. באוקינאווה, המשטרה המקומית השתמשה בסאי לעצירת פושעים, ונסיך אוקינאווה משנת 1668 עשה שימוש בסאי ככלי נשק. הסאי פותח לג'יטה, בעל עיצוב דומה לסאי אך בעל רק שן אחת בצד, ולעיצוב המאנג'י – בעל יוקו אחת כלפי מעלה ושנייה כלפי מטה. מונוצ'י – פיר הסאי. עשוי להיות עגול או חלול. יוקו – שיני הסאי משני צדדיו. השפיע במידה קלה על סמל צלב הקרס. טסיום – חוד הסאי המרכזי. מוטו – הקצה העגול של הסאי, המחבר את שלושת החודים. טסוקה – ידית הסאי. מצופה בדרך כלל בעור או בחומר פלסטיים כדי לספק אחיזה נוחה. טשוקאגאשירה (או בקיצור טשוקה) – התחתית של ידית הסאי. סאקי – קצה בתחתית. לוחמים משתמשים בסאי בדרך כלל בזוגות: אחד בכל יד. הסאי נלמד בתרגול הקיהון והקאטה, וכולל הגנות ומתקפות ברמות גבוהות. הסאי משמש בעיקר לדקירות קצרות במקלעת הצליאק, אך יש בו גם טכניקות הגנה. ישנן דרכים שונות לאחיזה בסאי, הנותנות רבגוניות וקטלניות ללחימה: דרך אחד היא לתפוס את הטסוקה, ולדחוף את האצבעות במרווחים בין היוקו והטסיום. זה מאפשר לתפעל את הסאי כך שיהיה לחץ על הזרוע, ועוזר לשמור על האגודל בעת מתקפה נגדית. דרך נוספת היא ריכוז כוח האגרוף על הטסוקה, ובזמן שהטסיום משמש לדקירה, היוקו מסוגלות להגן על היד ממתקפה. השיטה הנפוצה ביותר היא אחיזת כל היד על הטסוקה, כמו הקטאנה והוואקיזאשי. הסאי ככל הנראה מזוהה יותר מכל עם רפאל, אחד מצבי הנינג'ה. בסרטי נינג'ות שונים, הסאי הוא מנשקיהם הנפוצים של הנינג'ות. בספרי הקומיקס השונים, הסאי משמש לעיתים נינג'ות ומתנקשים. ניתן למנות את אלקטרה מחוברות הקומיקס דרדוויל של חברת מארוול קומיקס, ורפאל מקבוצת צבי הנינג'ה. היות שהסאי מזוהה עם נינג'ות, הוא מופיע בסדרות אנימציה וכנשק במשחקי וידאו. בסרט "המומיה חוזרת" נראות הנסיכה נפרטירי ואנך סו-נמון נלחמות ביניהן עם פגיונות סאי. קובודו אוקינאווה טרישולה ג'יטה פומיו דמורה, "סאי: נשק הקראטה של ההגנה העצמית" מדיה וקבצים בנושא סאי בוויקישיתוף
אריאל ויסמן

אריאל ויסמן (נולד ב-15 באפריל 1987) הוא תסריטאי, קומיקסאי, קומיקאי וסטנדאפיסט ישראלי. ויסמן גדל בראשון לציון. בין השנים 2008–2009 השתתף בכתיבת תוכנית הרדיו "ץ סופית" ששודרה ברדיו תל אביב, וגילם בה דמויות שונות. ב-2011 החל לעבוד בצוות הכותבים של התוכנית "קאמבק" ששודרה ב-HOT קומדי סנטרל. באותה שנה כתב גם לתוכנית הטלוויזיה "נבחרת ישראל בטלוויזיה" ששודרה בערוץ 10. ב-2012 כתב לתוכנית הטלוויזיה "פוטו פיניש" בהנחייתו של אלי פיניש ששודרה בערוץ הראשון. ב-2013 היה בין הכותבים לסדרת הטלוויזיה הסאטירית "היהודים באים" שיצרו נטלי מרכוס ואסף בייזר לערוץ הראשון; בעקבות סערה ציבורית שעוררה התוכנית, היא נגנזה ועלתה לשידור שנה לאחר מכן, ב-7 בנובמבר 2014. בנוסף כתב ויסמן גם לתוכניות הסאטירה "ארץ נהדרת" ו"גב האומה". ב-2014 שיחק בסדרת הטלוויזיה "חלם בהלם", שכתב איתי רייכר וביימה שירלי שטרן. ביולי 2017 עלתה לשידור בזכיינית "רשת" של ערוץ 2 תוכנית המערכונים "טלוויזיה מהעתיד", אותה הוא יצר, כתב ומשתתף בה כמגיש יחד עם ניב מג'ר ויואב רבינוביץ'. לאחר מכן, ביולי 2018, נחשף בחשבון הטוויטר שלו כי לסדרה "כוח חרדון", ששודרה בסדרה זאת, עומדת לצאת עונה שנייה. ויסמן חבר בקבוצת הסטנד-אפ "כל מה שמצחיק בעולם" ומופיע לצד שאר חברי הקבוצה: ירמי שיק בלום, ניב מג'ר, גלית חוגי, תומר פישמן, ליאור אמסטרדמסקי ואסף קפלנסקי. ויסמן הקים את הטאמבלר "מצחיקולים", בו פרסם בין השאר קומיקס פארודי על הקומיקסים של דניאלה לונדון דקל. בין השנים 2021–2022 הגיש את הפודקאסט הסאטירי Wako עם אשתו, הקומיקאית רחלי רוטנר, ואמיר בוקסבאום (המכוּנה בוקסי). ב-2023 עבר הפודקאסט לרשת "בית הפודיום" תחת השם החדש "הפעם הגזמתם". נשוי לרחלי רוטנר, עיתונאית, יוצרת קומיקס וקומיקאית. הזוג מתגורר בתל אביב ולהם בן. ערך מורחב – הוברט הוברט "הוברט הוברט" החל להתפרסם כוובקומיקס באתר האינטרנט "דורימאני עורלה", בו הוצגו קומיקסים ואנימציות. ערך מורחב – אודי (קומיקס) "אודי" הוא מדור קומיקס שבועי שהתפרסם בג'נענע, פורטל הצעירים של אתר "נענע", מה-6 בפברואר 2006 ועד ה-5 באוקטובר 2007, ולאחר מכן בין ה-20 בינואר 2008 ועד ה-13 באוגוסט 2010. אודי הופיע בנוסף גם ב"החוברת המסריחה הזאת", פרויקט קומיקס משותף לוויסמן וליוצרים אחרים. מדיה וקבצים בנושא אריאל ויסמן בוויקישיתוף אריאל ויסמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריאל ויסמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אריאל ויסמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דף הפייסבוק של אריאל ויסמן עידו קינן, הפאוור קאפל של ההומור העברי בפייסבוק: תילטף אוּתה כבר כסאמאמק!, באתר חדר 404, 16 במאי 2012 איתמר רונאל, התהומות הרקובים של פייסבוק || הטרול שהמציא מחדש את ההומור הישראלי, באתר הארץ, 4 באפריל 2013 פסק זמן עם רחלי רוטנר, אריאל ויסמן ושמנמני, באתר "Time Out תל אביב", 12 במרץ 2014 יהודה נוריאל, זוג מכסח, באתר "ידיעות אחרונות", 24 ביולי 2018 איתמר קציר, בשביל רחלי רוטנר ואריאל ויסמן אין דבר כזה פרובוקטיבי מדי. יש לא מספיק מצחיק, באתר הארץ, 22 במרץ 2023 הציוץ בחשבון הטוויטר של ויסמן מצחיקולים-ארכיון הפעם הגזמתם, באתר הפודיום מועמדי אושיית הרשת של השנה, באתר עכבר העיר
אוקיאן אלזי

אוקיאן אלזי (באוקראינית: Океан Ельзи, בתרגום מילולי: האוקיינוס של אלזה) היא להקת רוק אוקראינית. הלהקה נוסדה בעיר לבוב ב- 1994, ונחשבת לאחת הלהקות המפורסמות באוקראינה ובחבר העמים. הלהקה הוציאה תשעה אלבומים, בין השנים 1998–2013. בשנת 1992 שלושה חברים בעיר לבוב החליטו לנגן יחדיו. בין החזרות הם פגשו בחור שזמזם מנגינה מעניינת, התעניינו במה שיש לו להציע, והזמינו אותו לחזרה. כך נולד השיר הראשון שלהם "вiдпусти"-"תשחררי". הבחור ה"מזמזם" הוא סבטוסלב וקרצ'וק שעד היום נחשב למלחין, כותב וראש הלהקה. רק בשנת 1994 ארבעת החברים התחילו את החזרות שלהם כלהקה. ב-1995 הם הופיעו לראשונה כלהקה בכיכר המרכזית בעיר לבוב, אוקראינה. מיד אחרי ההופעה הזאת הוציאו קלטת בשם "דמו 94-95". בשנת 1996 הלהקה התחילה את ההופעות מול קהל רחב לא רק באוקראינה אלא גם בפולין, גרמניה וצרפת. בשנת 1997 חברי הלהקה יצאו לסבב הופעות ראשון. אחרי ההתחלה המוצלחת, הם הפסיקו להופיע ועברו לעבוד על אלבום הבכורה שלהם בקייב. במהלך כ-3 חודשים הם הופיעו ב-32 ערים באוקראינה. בשתי ההופעות בקייב הם הופיעו בסך הכל מול כ-23,000 איש. בשנת 2003 סבטוסלב ואקרצ'וק מונה לשגריר תרבות של אוקראינה. זאת הפעם הראשונה שהתפקיד ניתן לזמר רוק. בשנת 2005 הוא מונה לשגריר של רצון טוב. לאחר מכן הם הוציאו שיר תמיכה לנבחרת אוקראינה בכדורגל בעקבות כניסתה למונדיאל 2006. בשנת 2010 החלה הלהקה להופיע באירופה ובאמריקה הצפונית ולא רק מול קהל דובר אוקראינית. בסוף שנת 2013, הלהקה הופיעה בכיכר החירות בקייב בזמן הפגנות התמיכה באוקראינה הדמוקרטית והחופשית. ב- 2014 הם החלו סבב הופעות חדש שנועד גם לתמוך באלבום חדש. הם קראו לסבב "עשרים שנה ביחד" ופתחו אותו בהופעה יחידה ומרשימה בתל אביב. כל ההופעות שלהם ברוסיה שתוכננו לאביב 2014 בוטלו על ידי המארגנים. באתר הרשמי של הלהקה, נמסר כי הביטול בוצע בעקבות האשמתם על ידי ממשל רוסיה בפעילות אנטי-רוסית, ותמיכה באוקראינה. 1998 - "Tam, de nas nema" 2000 - "Yananebibuv" 2001 - "Model" 2003 - "Supersymetriya" 2003 - "Tviy format" 2005 - "Gloria" 2007 - "Mira" 2010 - "Dolce Vita" 2013 – "Zemlya" מדיה וקבצים בנושא אוקיאן אלזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוקיאן אלזי (באנגלית) אוקיאן אלזי, ברשת החברתית פייסבוק אוקיאן אלזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוקיאן אלזי, ברשת החברתית אינסטגרם אוקיאן אלזי, ברשת החברתית VK אוקיאן אלזי, סרטונים בערוץ היוטיוב אוקיאן אלזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר ספוטיפיי אוקיאן אלזי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר Last.fm (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר AllMusic (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר דיזר אוקיאן אלזי, באתר Yandex.Music (ברוסית) אוקיאן אלזי, באתר Discogs (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר Songkick (באנגלית) אוקיאן אלזי, באתר Genius אוקיאן אלזי, באתר טיידל (באנגלית) קונצרט של אוקיאן אלזי 2014, סרטון באתר יוטיוב