laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סעפת

סעפת (באנגלית: Impetigo; לפי האקדמיה ללשון העברית: גַּלֶּדֶת) היא מחלת עור מדבקת ונפוצה הנגרמת עקב זיהום, ומתבטאת בהופעת שלפוחיות מוגלתיות או פצעונים/חבורות שיטחיים על הפנים (בעיקר באזור האף והפה) ובידיים. שם המחלה נגזר מהמילה הלטינית impetere, שפירושה להתקיף. המחלה נודעת גם כ"פצעי בית ספר" (school sores). המחלה מתחלקת לשני סוגים: סעפת לא-שלפוחית (Non-bullous impetigo) היא הסוג הנפוץ יותר. היא נגרמת על ידי החיידקים Streptococcus pyogenes ו-Staphylococcus aureus. בתחילה מופיעים פצעים אדומים ומגרדים במקבץ או פריחה על העור. אחר כך מופיעות שלפוחיות שמתמלאות בנוזל צהבהב והאזור הנגוע הולך ומתרחב במידה ולא ניתן טיפול מתאים. סעפת שלפוחית (Bullous impetigo) נגרמת על ידי החיידק Staphylococcus aureus אשר מפריש רעל ששובר את החיבור בין האפידרמיס לשכבה התחתונה של העור. השלפוחיות יכולות להופיע במקומות שונים, במיוחד שכיחה הנגיעות באזור הירכיים. השלפוחיות מתפוצצות בקלות ומשאירות פצע כואב ומגרד. הסעפת נפוצה בעיקר אצל פעוטות בגילאים 2-6 ובעיקר בחודשי הקיץ. אנשים העוסקים בספורט הכולל מגע קרוב כמו רוגבי, פוטבול והיאבקות אולימפית/מקצוענית מועדים אף הם ללקות בה, ללא קשר לגילם. בדרך כלל היא מתפתחת אחרי פציעת/מחלת עור קודמת כמו אקזמה, עקיצות ואלרגיה לסבון או איפור. הידבקות מתאפשרת בעקבות מגע ישיר או עקיף בפצע (למשל מגע עם בגדים שלבש החולה). גרוד הפצע יגרום בדרך כלל להרחבתו. אי-טיפול במחלה עלול לגרום לצלקות באזור ובמקרים קיצוניים לאי-ספיקת כליות עקב התפשטות הזיהום. מתן טיפול מתאים יכול להקל על הסימפטומים ולהביא להחלמה מלאה במידה וניתן בזמן. אם האזור הנגוע קטן, הרופא יכול לרשום משחה אנטיביוטית. אם האזור הנגוע גדול יותר, יש צורך בטיפול אנטיביוטי הניתן בכדורים או נוזל. השיפור צפוי להתרחש תוך מספר ימים. יש לשמור על היגיינה ולהשתמש בסבון מחטא מדי יום. כדי למנוע הדבקה של אזורים נוספים בגוף, מומלץ לחבוש את האזור בפד גאזה. יש להשתמש במגבות נפרדות משל שאר דיירי הבית כדי למנוע הדבקה. אמצעי מניעה כוללים היגיינה אישית: ניקיון יומי עם סבון, מקלחת וקציצת ציפורניים. סעפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) למד לשונך 88 באתר האקדמיה ללשון העברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פירוג

פירוג או פירוגה (בצרפתית: Pirogue) הוא כלי שיט צר וארוך, המיוצר מגזע עץ אחד. את הפירוג/ה מייצרים על ידי כריתת גזע עץ, ללא ענפים ושורשים, יצירת חלל על ידי הוצאת החלק הפנימי של הגזע (לרוב בעזרת אש) ועיצוב חיצוני מתאים. הפירוג היה מכלי השיט המוקדמים ביותר בשימוש האדם והשימוש בו נמשך עד ימינו בפולינזיה, בדרום-מזרח אסיה, באפריקה ובאזורים מסוימים באמריקה. הקאנו היה במקורו פירוגה. מדיה וקבצים בנושא פירוג בוויקישיתוף פירוג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קורט ולאנדר

קורט וולנדר הוא דמות ספרותית, פרי יצירתו של הסופר השוודי הנינג מנקל. קורט הוא בלש בדרגת מפקח במשטרה השוודית, בעיר איסטד, 56 ק"מ מדרום-מזרח למאלמה. וולנדר, המתקרב לשנות החמישים, היה בעבר נשוי למונה, אך זו עזבה, ובסדרת הספרים הוא מתואר כגרוש, אב לילדתו לינדה (שניסתה בגיל 15 להתאבד) ובן לאב בעל מצבי רוח, שהיה צייר. הוא מהורהר, קדורני, ובעל אינטואיציות חזקות החולפות לעיתים מבלי שיגיעו לתודעתו. גם הוא, כאביו, בעל מצבי רוח ונטייה להתרגז. הוא מנהל את צוותו בצורה שיתופית, מקשיב לבלשיו אך גם מתחמק מהם ופונה לדרכים משלו. בצעירותו הוא כמעט נהרג כששיכור שנחקר ניסה לדקור אותו בסכין קצבים. וולנדר מתואר כחובב אופרה, ונוהג להאזין בנסיעה לזמרת האופרה מריה סלאס ולעיתים נוסע להופעותיה בקופנהגן, דנמרק. בספרים מתוארת לעיתים מערכת היחסים שלו עם התובעת אנט ברולין ועם אישה מריגה, לטביה בשם בייבה לייפה, אותה פגש במהלך חקירת רצח. במהלך הספרים ולקראת סופם הוא מאובחן כחולה סוכרת ואלצהיימר. 1991 Mördare utan ansikte "רוצחים ללא פנים". 1992 Hundarna i Riga "כלבי ריגה". 1993 Den vita lejoninnan "הלביאה הלבנה". 1994 Mannen som log "האיש המחייך". 1995 Villospår "הסחת דעת". 1996 Den femte kvinnan "האישה החמישית". 1997 Steget efter "צעד אחד לפני". 1998 Brandvägg "חומת אש". 1999 Pyramiden "הפירמידה" - סיפורים קצרים. 2004 Handen "היד" 2009 Den orolige mannen "האיש המוטרד" שניים מן הספרים, "רוצחים ללא פנים" ו"הסחת דעת" תורגמו לעברית. בשנת 2002 פורסם הספר "לפני הכפור" (Innan frosten) שבו וולנדר הוא דמות משנית בעוד בתו לינדה מהווה דמות ראשית. בשנת 2007 פורסם ספר ההמשך, Kinesen "הסיני". מרבית הספרים זכו לגרסה מוסרטת; השחקן השוודי Rolf Lassgård גילם את קורט וולנדר בתשעה סרטי טלוויזיה בשנים 1994–2007. משנת 2005 עד 2006 יצאו 13 פרקים של סדרת טלוויזיה בכיכובו של כריסטר הנריקסון כקורט וולנדר. הפרק הראשון "לפני הכפור" יצא כסרט קולנוע. חברת ההפקות Yellow Bird הצהירה במרץ 2008 כי תוציא 13 פרקים נוספים בסדרת סרטי וולנדר בכיכובו של הנריקסון. הסרטים שוחררו החל מינואר 2009. רשת BBC הבריטית הפיקה בשיתוף פעולה עם השוודים מיני-סדרת טלוויזיה בת שלוש עונות המתפרסות על פני תשעה פרקים, בכיכובו של השחקן האנגלי קנת בראנה כקורט וולנדר המיוסר. בישראל הוקרנו שישה פרקים. העונה הראשונה צולמה בשוודיה בקיץ 2008, ושודרה בסוף אותה שנה. עונה שנייה שודרה בינואר 2010. העונה השלישית, שצולמה בשוודיה ובלטביה בקיץ 2011, שודרה ביולי 2012. העונה הרביעית והאחרונה כללה שלושה פרקים בלבד. הצילומים החלו באוקטובר 2014 ונערכו במקביל בדנמרק ובשוודיה; העונה שודרה במאי 2016. בשנת 2020 עלתה לשידור בנטפליקס הסדרה "ולאנדר הצעיר", המציגה את סיפור הרקע של הדמות. האתר הרשמי של הנינג מנקל ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביירנייה

ביירנייה (נורווגית Bjørnøya; "אי הדובים") הוא אי בצפון האוקיינוס האטלנטי בקצהו המערבי של ים ברנץ, השייך לנורווגיה. האי הוא הדרומי בין איי סבאלברד ושוכן במחצית הדרך בינם לבין נורדקאפ שבצפון סקנדינביה. שטחו של האי הוא 178 קמ"ר וצורתו כשל משולש הניצב על קודקודו. המרחק המקסימלי באי מצפון לדרום מגיע ל-20 ק"מ וממזרח למערב הוא משתרע לרוחב של 15.5 ק"מ לכל היותר. חלקו הדרומי של האי הררי והוא מגיע לשיא גובהו בהר מיסרי (Miseryfjellet) שגובהו 536 מטר. בצפונו של האי משתרע מישור התופס כשני שלישים משטחו, ובו משובצים מספר אגמי מים מתוקים ששטחם הכולל הוא 19 קמ"ר. קו החוף תלול ברובו ובו צוקים גבוהים, אם כי קיימים גם מספר חופים חוליים. האקלים מתון יחסית לקו הרוחב הצפוני בו שוכן ביירנייה, בשל זרמי המים החמים המגיעים לצידו המערבי של האי מדרום. האקלים הוא ארקטי-ימי והטמפרטורות הממוצעות נעות בין −8.1°C בחורף לבין ל-4.4 °C בחודשי הקיץ. היקף המשקעים השנתי נמוך יחסית ומגיע ל-371 מ"מ בממוצע בחלקו הצפוני של האי. מזג האוויר בקיץ עשוי להיות יציב למדי אך הערפל שכיח ומכסה את האי בחמישית מימי חודש יולי, כאשר אוויר ימי חם בא במגע עם מים קרים. מ-8 בנובמבר ועד 3 בפברואר שרוי ביירנייה באפלת הלילה הארקטי ומ-2 במאי עד 11 באוגוסט שורר בו אור יום. האי התגלה ב-10 ביוני 1596 על ידי וילם ברנץ ושמו ניתן לו בעקבות דוב קוטב שנראה שוחה בסמוך לו. האי נחשב כ"טרה נוליוס" (לטינית terra nullius, ארץ שאינה שייכת לאיש), עד 1920 עת הושם תחת ריבונות נורווגית. למרות ריחוקו וצחיחותו, התקיימה באי פעילות אנושית במאות הקודמות, כמו כריית פחם, דייג וציד לווייתנים. עם זאת, שום התיישבות על האי לא נמשכה יותר ממספר שנים, והאי אינו מיושב בהווה למעט סגל התחנה המטראולוגית שבו. בשנת 2002 הוכרז האי יחד עם ממי חופיו כשמורת טבע. מדיה וקבצים בנושא ביירנייה בוויקישיתוף אודות ביירנייה ביירנייה באתר נורווגיה
אי הדובים

האם התכוונתם ל... ביירנייה – אי בצפון האוקיינוס האטלנטי. אי הדובים (סדרת טלוויזיה) – סדרת אנימציה.
סימפלקס

במתמטיקה, סִימְפְּלֵקְס הוא מבנה גאומטרי או קומבינטורי פשוט, המאופיין במספר הקודקודים הקטן ביותר האפשרי לגוף מאותו ממד. כמבנה גאומטרי, הסימפלקס הוא פאון במרחב האוקלידי ה-n ממדי, שיש לו n+1 קודקודים. הסימפלקסים בממדים נמוכים הם נקודה, קטע, משולש ופירמידה משולשת (טטרהדרון). את הסימפלקס שקודקודיו הם הווקטורים   v 0 , v 1 , … , v n {\displaystyle \ v_{0},v_{1},\dots ,v_{n}} אפשר לכתוב כקבוצת הצירופים   ∑ i = 0 n α i v i {\displaystyle \ \sum _{i=0}^{n}\alpha _{i}v_{i}} כאשר המקדמים   α 0 , … , α n {\displaystyle \ \alpha _{0},\dots ,\alpha _{n}} אי שליליים וסכומם 1. τ = { ∑ i = 1 n α i v → i ∣ ∀ i : α i ≥ 0 ,   α 0 + ⋯ + α n = 1 } {\displaystyle \tau =\left\{\sum _{i=1}^{n}\alpha _{i}{\vec {v}}_{i}\mid \forall i:\alpha _{i}\geq 0,\ \alpha _{0}+\cdots +\alpha _{n}=1\right\}} כמו בפירמידה, לכל בחירה של קבוצת קודקודים, הסימפלקס שהם פורשים מהווה פאה של הסימפלקס המקורי. יריעות טופולוגיות, מכל ממד, אפשר ללמוד באמצעות טריאנגולציה שאבני היסוד שלה הם סימפלקסים. הסימפלקס הקומבינטורי הוא הפשטה של המבנה הגאומטרי, והוא מתואר על ידי n+1 קודקודים, בתוספת ההנחה שכל תת-קבוצה של i+1 קודקודים מהווה תא i-ממדי. הסימפלקס הוא הקומפלקס הפשוט ביותר. סימפלקס, באתר MathWorld (באנגלית)
פלנסבורג

פְלֶנְסבּוּרג (בגרמנית: Flensburg; בדנית: Flensborg) היא עיר נמל והעיר השלישית בגודלה במדינה הפדרלית שלזוויג-הולשטיין (אחרי קיל וליבק). זו העיר הצפונית ביותר של גרמניה, שנמצאת פחות מעשרה ק"מ מהגבול הדני. מספר תושביה, נכון לשנת 2020, הוא כ-89,934. פלנסבורג נוסדה בסוף המאה ה-12, ובשנת 1284 הוכרה כעיר עצמאית וצמחה להיות אחת הערים החשובות בדוכסות שלזוויג, אז חלק מממלכת דנמרק. למרות שלא הייתה חלק מברית ערי הנזה, קיימה קשרים ענפים עם רשת המסחר הימי בצפון אירופה, ושימשה מרכז לסחר בהרינג. במאה ה-18 וה-19, כאשר פלנסבורג הייתה דנית, ייבאה העיר קני סוכר מאיי הודו המערבית הדנים כדי לייצר רום. הרום הפך לסחורה החשובה ביותר בעיר במשך שנים רבות. כיום עדיין ניתן למצוא כמה מפיקי רום בעיר. פלנסבורג ידועה גם בזכות הבירה שלה המיוצרת על ידי מבשלה פרטית. היא ידועה בכינויו "פלנס" ומגיעה בבקבוק נדנדה אייקוני. המבשלה של פלנסבורג (Flensburger Brauerei) מייצרת כיום עשרה סוגים שונים של בירה וששה משקאות שונים שאינם אלכוהוליים. ב-1864 עברה לידי פרוסיה, אך נותר בה מיעוט דני גדול. כיום נחשבת פלנסבורג למרכז המיעוט הדני בגרמניה. לקראת תום מלחמת העולם השנייה, התכנסה בפלנסבורג הממשלה הזמנית שכונתה ממשלת פלנסבורג, מ-30 באפריל 1945 עד 8 במאי 1945. ציוני דרך מפורסמים נוספים בפלנסבורג הם: שער צפון (נורדרטור), שער עיר מהמאה ה -16, הרציף ההיסטורי והמוזיאון הימי, כנסיית סנט ניקולאס (ניקולאיקירצ'ה) בשוק "סודמרקט" והאקדמיה הימית מורוויקבפלנסבורג, מספר מוזיאונים, בהם המוזיאון לאמנות Museumsberg Flensburg וכמה מוזיאונים לשיט ובניית ספינות. הספורט העיקרי והבולט בעיר הוא הכדוריד, שבו יש לעיר את קבוצת SG פלנסבורג, הנציגה בליגה הבכירה במדינה, שזכתה באליפות וגביעים ובשני גביעים אירופאים. פלנסבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פלנסבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלנסבורג (בגרמנית) אתר המוזיאון לאמנות בפלנסבורג (בגרמנית) medium.com, Flensburg — Germany’s northernmost city is the third largest city of Schleswig-Holstein, ‏14-3-2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דטרגנט

דֵּטֶרְגֵּנְט (מאנגלית: Detergent. בעברית, על פי הצעת האקדמיה ללשון העברית: בֹּרִיתָן) הוא חומר או תערובת של חומרים המשמשים לניקוי והמסת שומנים. דטרגנטים הם סבונים סינתטיים שפותחו כבר במאה התשע-עשרה. הסבון שאותו מייצרים מחומרים טבעיים (שומן ונתר מאכֵּל, המתקבל גם מאפרם של צמחים מסוימים העשירים באשלגן כלורי), היה ידוע כבר בימי קדם. פעולת הניקוי של הסבון הטבעי מבוססת על כך שחלק מהמולקולות שלו מסיס בשומן, וחלק אחר מסיס במים. כאשר מרטיבים את הסבון במים, באות הבועות שלו במגע עם השומן שבלכלוך, ומולקולות הסבון מקיפות את השומן בשכבה דקיקה; החלק המסיס בשומן שבהן ממס את השומן שבלכלוך, וזה נשטף במים ומותיר את הבד נקי. הסבון פועל היטב רק במים "רכים", שלא מומסים בהם מלחי סידן ומגנזיום בשיעור רב, ואילו במים "קשים" נוצרים לאחר הסיבון משקעים אפורים (מלחי סידן), הנדבקים לבד המכובס. טרם עידן ההתפלה, היו המים בישראל "קשים" במיוחד ברוב המקומות, והכילו עד 400 מיליגרם מלחי סידן מומס לליטר מים. אי יצירת משקעים אפורים אלה כמו לאחר הכיבוס בסבון, כמו גם יתרונות נוספים, הם שהביאו לפיתוחו של הדטרגנט. במשך הזמן שוכלל יצור הדטרגנטים, וכיום הם מהווים את המרכיבים העיקריים של כל חומרי הניקוי הנוזליים, המשמשים להדחת כלים ולניקוי משטחים וכדומה, ושל אבקות הכביסה. כושר הניקוי של הדטרגנטים מקורו בחומרים "פעילי השטח" שבהם. אלה הם חומרים המקטינים את מתח הפנים של השכבה הדקיקה, החד-מולקולרית, שבין המים והשומנים שבלכלוך, ומאפשרים להמס שומנים אלה, כלומר להופכם לתחליב, הנשטף במים, וכך להרחיק את הלכלוך. החומרים פעילי השטח כוללים סבון וחומרים דמויי סבון, המיוצרים יצור סינתטי מתוצרי נפט (חומרים המופקים מנפט), או משומנים שפירקו אותם פירוק כימי. נוסף עליהם מכילים הדטרגנטים מרכיבים שתפקידם לנטרל את קשיות המים, כדי להגביר את כושר הניקוי של החומרים פעילי השטח. לדטרגנטים מוסיפים גם חומרי הלבנה ומרכיבים נוספים. תערובות הדטרגנטים כוללות לעיתים קרובות חלק מהמרכיבים הבאים: חומרים להקטנת מתח הפנים של נוזלים (מים לבדם לא יכולים לנקות לכלוך בשל מתח הפנים הגבוה שלהם). חומרים שוחקים. חומרים המשנים את רמת ה-pH של התערובת, לצורך שיפור היעילות והיציבות של החומרים האחרים, או כדי להסיר לכלוך על ידי חומציות או בסיסיות גבוהה. חומרים "מרככים" לשם סתירת ההשפעה של יונים ה"מקשים" חומרים אחרים בתערובת. חומרים מחמצנים, להלבנה ולהשמדת לכלוך. חומרים סותרי קצף כדי למנוע הקצפה (או הקצפת-יתר) של החומרים האחרים בתערובת. בנוסף, דטרגנטים כוללים לעיתים קרובות חומרים שאין להם השפעה ישירה על תהליך הניקוי אך הם מובילים לתופעות רצויות אחרות: צבעים, ריחות, חומרים המבהיקים את הבד וכדומה. בין הדטרגנטים השונים כלולים סבונים, חומרי ניקוי אל-סבוניים, אבקות כביסה, מרככי כביסה, חומרים לשטיפת רצפות ועוד. חגית מאור, דטרגנטים, הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית. ד"ר ענת לונדון, מהו החומר הפעיל בסבון הכלים הנוזלי?, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, מכון ויצמן למדע. דטרגנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
WE3

We3 (מתורגם גם כ"אנחנו שלושתנו") היא מיני סדרת קומיקס שנכתבה על ידי גרנט מוריסון ואוירה על ידי פרנק קוויטלי, אשר התפרסמה תחת חותם "ורטיגו" מבית DC קומיקס למשך שלושה גליונות בין אוקטובר 2004 למרץ 2005 ונאספה לאוגדן בשנת 2005. עטיפת כל גיליון מורכבת ממודעת אבדה של חיית בית. בגיליון הראשון הייתה מודעת אבדה על כלב בשם 'בנדיט'. במהלך הגיליון הראשון מגלים כי שמו של הכלב הוחלף למספר '1' ומכאן גם שמות שתי החיות שאיתו בצוות - '2' (טינקר החתול) ו-'3' (פיראט הארנב). חיות אלו נגנבו, למעשה, על ידי זרועות ממשל אשר לקחו אותן בתור ניסוי לבניית נשק צבאי חדיש: הפיכתם לסייבורגים - חצי רובוטים וחצי יצורים חיים. לכל חבר בצוות We3 יש את ההכשרה שלו והנשקים הייחודיים בהם הוא משתמש למען משימות הצוות. העלילה מסתבכת כאשר הוחלט שמיצו את הניסוי הזה, וניתנה ההוראה להשמידם. החיות הצליחו להשתחרר משדות ההגנה שכבלו אותן ויצאו לחופשי, רק כדי למצוא ולהבין את המושג המעורער אליו הייתה להם כמיהה טבעית - "בית", תוך כדי ניסיונות יוצריהן לחסלם. גרנט מוריסון מנסה להביע דרך הקומיקס את דעותיו על האלימות והזילות של האדם כלפי בעלי החיים. מוריסון נלחם נגד תעשיות הקוסמטיקה והניסויים בבעלי החיים, ומתאר דרך הקומיקס דוגמה בדיונית לצעדים רחוקים למדי בשימוש בבעלי החיים למען מטרותיו האישיות של בן האדם. הוא כינה את סגנון האיור בשם "מאנגה מערבית". למרות שאין תיעוד לכך, נרמז בידי מוריסון כי הניסוי הממשלתי הוא למעשה חלק מ"נשק פלוס", התוכנית הממשלתית שאחראית ליצירתם של קפטן אמריקה, וולברין, סייברטות', דדפול, ליידי דת'סטרייק, X-23 ופנטומאקס, דמויות בדיוניות מבית מארוול קומיקס (גרנט מוריסון הוא יוצרה של תוכנית "נשק פלוס", כפי שהוצגה בחוברת New X-Men #128 מאוגוסט 2002). סדרת הקומיקס התקבלה בחום בקרב המבקרים והן אצל הקוראים. הביקורות השליליות דיברו על ממדי האלימות והדם הגדולים בסדרה, וכן על הטכניקה האיורית של הקומיקס - שימוש בכמות גדולה ומרוכזת של מסגרות קטנות המתארות בנפרד אירוע אחד, הטענה היא שהדבר מקשה על חוויית הקריאה. We3 באתר הרשמי של DC קומיקס We3 בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בתולות הים

בתולות הים (במקור באנגלית: Mermaids) הוא סרט דרמה משנת 1990 בכיכובה של שר. זהו הסרט הראשון בו שיחקה כריסטינה ריצ'י. הסרט מספר על אם ושתי בנותיה. השנה היא 1963, גברת רייצ'ל פלקס היא אישה חופשייה העושה כרצונה, דבר הנחשב כנועז לשנות ה-60, ולה שתי בנות - הבוגרת בת 15, אשר מחליטה להיות נוצרייה אדוקה על אף שמשפחתה יהודייה. שני מאפיינים מלווים את המשפחה, הן מרבות לעבור דירה (כ-18 פעמים) והאם אינה יודעת לבשל דבר שאינו עוגיות ועוגות. הן מגיעות לעיירה שקטה, שם האם פוגשת מוכר נעליים, והשניים מתאהבים. הוא מכין להן לראשונה עוף ומתחבר גם אל הילדות. האם חושדת בו שהוא רוצה להסית את הבנות נגדה, והבת מתאהבת באיש האחזקה של הכנסייה, שהוא גם נהג האוטובוס של בית הספר שלה. רייצ'ל פלקס - שר שרלוט פלקס - וינונה ריידר קייט פלקס - כריסטינה ריצ'י לו לנדסקי - בוב הוסקינס "בתולות הים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בתולות הים", באתר נטפליקס "בתולות הים", באתר AllMovie (באנגלית) "בתולות הים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בתולות הים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בתולות הים", באתר אידיבי "בתולות הים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הני ונצל

הנלור ונצל (בגרמנית: Hannelore Wenzel; נולדה ב-14 בדצמבר 1956) היא גולשת סקי ממוצא גרמני המתגוררת בנסיכות ליכטנשטיין. זכתה במדליה הראשונה בתולדות ליכטנשטיין כאשר סיימה שלישית בתחרות הסללום הענק בענף הסקי אלפיני, באולימפיאדת אינסברוק (1976). ונצל נולדה בגרמניה, בעיר שטראובינג ובגיל צעיר עברה לליכטנשטיין. לאחר מכן, היא ואחיה אנדריאס הצליחו בענף הסקי, זכתה במדליית זהב בסללום באליפות העולם בשנת 1974, המשפחה קיבלה אזרחות מטעם המדינה, ובשנת 1976 היא העניקה למדינה את המדליה האולימפית הראשונה שלה, כאשר זכתה ב-2 מדליות ארד באותה אולימפיאדה. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) זכתה ונצל בשתי מדליות זהב (הראשונות בתולדות הנסיכות) ובמדליית כסף. ונצל נישאה לגולש הסקי ואלוף העולם הרטי וייארתר. בתם היא הגולשת טינה וייארתר. מדיה וקבצים בנושא הני ונצל בוויקישיתוף הני ונצל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי הני ונצל, באתר olympedia.org הני ונצל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנץ קראוס

פרַנץ קראוס (בגרמנית: Franz Krausz או Kraus;‏ 13 במאי 1905, סנקט פלטן, אוסטריה – 7 באפריל 1998, תל אביב) היה גרפיקאי ישראלי. קראוס נולד בעיירה סנקט פֶּלְטֶן (St. Pölten) שבצפון-מזרח אוסטריה, וגדל בגראץ, במשפחה של אמני עיצוב וגרפיקאים יהודים. בגיל 18 עבר לווינה, והחל שם בקריירה כגרפיקאי. שם גיבש תודעה ציונית. בין השנים 1926–1933 עבד כגרפיקאי אצל מוציא לאור בולט בברלין, בירת גרמניה של ויימאר. עם עליית הנאצים לשלטון החליט קראוס לעלות לארץ ישראל, אך נתקל בקשיים עקב הגבלות ההגירה של המנדט הבריטי. בין 1933 ל-1934 שהה עם אשתו אנני (Anni) בברצלונה, ועסק בעיצוב כרזות לסרטים. באוקטובר 1934 הגיע קראוס לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. כאן החל בעיצוב כרזות, ורכש מוניטין כמעצב. בין לקוחותיו הקבועים היה מפעל הסיגריות "דובק", שעבורו עבד במשך 45 שנה, ומפעל" עלית", שעבורו עיצב את המותג "שוקולד פרה". קראוס הביא לארץ ישראל שיטות פרסום וגרפיקה שלא נודעו בה עד אז, ופיתח מאוד את ענף הפרסום. על אף שהשתמש בצילום בעבודותיו המאוחרות, נודע ביצירותיו המצוירות, לרוב בצבעי גואש. בשנת 1935 נמנה עם מייסדי אגודת המעצבים הגרפיים בארץ ישראל, הפעילה כיום בשם "אגודת המעצבים הגרפיים בישראל". יצירתו הידועה ביותר היא הכרזה "Visit Palestine" משנת 1936, שנוצרה עבור גוף בשם "אגודת התיירות בארץ ישראל" (Tourist Association of Palestine) – גוף ציוני, שככל הנראה בחר בשם זה כדי להיראות כגוף של ממשלת המנדט. המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל, ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל. הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים. קראוס המשיך ליצור גם לאחר קום מדינת ישראל וזכה להוקרה ולהערכה עוד בימי חייו, כאמן מוביל. בשנת 1981 יזם האמן דוד טרטקובר תערוכה רטרוספקטיבית של קראוס במוזיאון תל אביב. תערוכה זו שימשה כבסיס לאוסף הכרזות בתצוגת הקבע במוזיאון. דוד טרטקובר (אוצֵר), פרנץ קראוס: כרזות, תל אביב: מוזיאון תל אביב (קטלוג), תשמ״א-1981. תמונה של פרנץ קראוס עם בנו מיכאל בתל אביב בשנת 1936, בדף התערוכה "Pionier der Werbegrafik in Israel" (גראץ, 2005) (בגרמנית) דורית שרפשטיין, עורכת גרפית בהוצאת עם עובד, ממליצה על עיצובים של פרנץ קראוס(הקישור אינו פעיל), באתר עם עובד פרנץ קראוס, באתר מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל
עכו"ם

ראשי תיבות של 'עבודת כוכבים ומזלות'. האם התכוונתם ל... פגניות – דתות פוליתאיסטיות; עבודה זרה – יחסה של היהדות כלפי הפגניות; גוי – מי שאינו יהודי; בספרות הרבנית המצונזרת נקרא גם עַכּוּ"ם. הלכות הרחקה מגויים – הלכות הנוגעים לקשרים חברתיים בין יהודים לגויים;
בנייה מתועשת

בנייה מתועשת היא מכלול של שיטות בנייה המייעלות את תהליך הבנייה באמצעים תעשייתיים. רוב הבנייה המודרנית היא מתועשת במידה כזו או אחרת והיא שונה במהותה משיטת הבנייה הטרומית. עיקרה של הבנייה המתועשת היא ייצור סדרתי של רכיבי בניין באמצעים שונים, אך בניגוד לבנייה טרומית בה הייצור מתבצע במפעל ומובא לאתר, בבנייה המתועשת מיוצרים הרכיבים באתר הבנייה עצמו ולרוב כחלק אינטגרלי מבניית השלד. בבנייה קונבנציונלית, בה נבנה השלד מבטון מזוין, נוצקים חלקי המבנה בעזרת טפסות עץ המורכבות בכל פעם לטובת היציקה. בבנייה מתועשת נעשה לרוב שימוש בטפסות פלדה רב-שימושיות אותן ניתן בקלות יחסית לצקת שורה של רכיבים בקצב תעשייתי. ניתן להשוותה לפס ייצור המתקדם ומשאיר את התוצר במקום. לרוב, כאשר מדובר בבנייה מתועשת, נעשה שימוש רב יותר בכלים מכנים הנדסיים משוכללים כדי לייעל את הבנייה בהגברת קצב הבנייה והגדלת איכותה. שימוש בטכנולוגיית בנייה מתועשת משתלם כאשר נבנה מבנה בעל מאפיינים חזרתיים וכאשר שוק הבנייה מורכב מכח עבודה יקר יחסית. אחת משיטות הבניה המתועשת המתאימה דווקא למבנים קטנים היא שיטת ICF (‏Insulated concrete Forms) שבה בונים את הבית מלבני קלקר שבהם חללים להכנסת בטון וברזל. כך מתקבל מבנה חזק עם בידוד מצוין. יתרון נוסף של שיטה זו היא הקלות והזמן הקצר בו בונים את המבנה (מלבנים קלות מאד שמשתלבות כמו לגו) ואז יוצקים. ייצור בתי עץ מוכנים לשיכון עולים, אפריל 1949, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים בנייה מתועשת להקמת שיכונים, יומני כרמל יוני 1950 (התחלה 5:20) אמיתי גזית, אינסטנט בית: 12 פועלים, 12 קומות, בחודש, באתר כלכליסט, 3 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט אוסטרובסקי

במתמטיקה, משפט אוסטרובסקי הוא שמם המשותף של שני משפטים על ערכים מוחלטים של שדות. את המשפטים הוכיח אלכסנדר אוסטרובסקי ב-1918. המשפט הראשון מסווג את כל הערכים המוחלטים הלא-ארכימדיים של שדה המספרים הרציונלים   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } , עד כדי שקילות. על פי המשפט, כל ערך מוחלט לא ארכימדי על   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } שקול לערך מוחלט p-אדי, עבור מספר ראשוני p. המשפט השני מסווג את הערכים המוחלטים הארכימדיים, וקובע שיש רק שני שדות שלמים ביחס לערכים מוחלטים כאלה: שדה המספרים הממשיים (עם הערך המוחלט הרגיל), ושדה המספרים המרוכבים (כנ"ל) . יחדיו, שני המשפטים עומדים ביסודה של תורת המספרים האלגברית, שכן ניתן להסיק מהם את כל הערכים המוחלטים של כל שדה מספרים. מהמשפטים נובע כי הדרכים היחידות לשכן את שדה הרציונליים באופן צפוף בשדה קומפקטי מקומית הן לתוך שדה הממשיים, או לתוך אחד מן השדות ה-p-אדיים. שני ערכים מוחלטים | | ו-*| | על שדה F הם שקולים אם קיים מספר ממשי i > 0 {\displaystyle \,i>0} כך שלכל x ∈ F {\displaystyle \,x\in F} מתקיים | x | ∗ = | x | i {\displaystyle \,|x|^{*}=|x|^{i}} . הערך המוחלט הטריוויאלי על שדה F מוגדר על ידי | x | 0 := { 0 , if  x = 0 1 , if  x ≠ 0. {\displaystyle |x|_{0}:={\begin{cases}0,&{\mbox{if }}x=0\\1,&{\mbox{if }}x\neq 0.\end{cases}}} . הערך המוחלט הממשי על   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } הוא הערך המוחלט הרגיל שמוגדר על המספרים הממשיים, כלומר | x | ∞ := { x , if  x ≥ 0 − x , if  x < 0. {\displaystyle |x|_{\infty }:={\begin{cases}x,&{\mbox{if }}x\geq 0\\-x,&{\mbox{if }}x<0.\end{cases}}} . בהינתן מספר ראשוני p, הערך המוחלט הp-אדי על   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } מוגדר בדרך הבאה: כל מספר רציונלי   x ≠ 0 {\displaystyle \ x\neq 0} ניתן לכתוב (בצורה יחידה) כשבר x = p n ⋅ a b {\displaystyle \,x=p^{n}\cdot {\frac {a}{b}}} , שבו a ו-b מספרים שלמים הזרים לp, כאשר n מספר שלם. הערך המוחלט הp-אדי מוגדר אז על ידי | x | p := { 0 , if  x = 0 p − n , if  x ≠ 0. {\displaystyle |x|_{p}:={\begin{cases}0,&{\mbox{if }}x=0\\p^{-n},&{\mbox{if }}x\neq 0.\end{cases}}} (וראו מספר p-אדי). המשפט הראשון קובע, אם כן, כי כל ערך מוחלט לא טריוויאלי על   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } שקול ל- | ⋅ | ∞ {\displaystyle \,|\cdot |_{\infty }} או ל- | ⋅ | p {\displaystyle \,|\cdot |_{p}} עבור p ראשוני כלשהו. מן ההגדרות נובע שהמספרים הרצונליים מקיימים את תכונת ההיפוך: לכל מספר רציונלי   x ≠ 0 {\displaystyle \ x\neq 0} , רק מספר סופי מבין הערכים המוחלטים   | x | p {\displaystyle \ |x|_{p}} שונה מ-1, והמכפלה תמיד   | x | ∞ ⋅ ∏ p | x | p = 1 {\displaystyle \ |x|_{\infty }\cdot \prod _{p}|x|_{p}=1} . Gerald J. Janusz (1996–1997). Algebraic Number Fields (2nd ed.). American Mathematical Society. ISBN 0-8218-0429-4. Nathan Jacobson (1989). Basic algebra II (2nd ed.). W H Freeman. ISBN 0-7167-1933-9. Edwin Weiss (1998). Algebraic Number Theory (dover ed.). Dover. ISBN 0-486-40189-8. Algebraic Number Theory, E. Weiss, משפט 1-8-3