laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות לנשיאות קזחסטן 2019

הבחירות לנשיאות קזחסטן 2019 נערכו בקזחסטן ב-9 ביוני 2019. אלה הבחירות הראשונות לנשיאות מאז 1991, שבהן השתתף נשיא קזחסטן האחרון, נורסולטן נזרבייב. נשיא קזחסטן המכהן, קאסים-ג'ומארט טוקאייב, ניצח בבחירות ברוב של כ-70%. נורסולטן נזרבאייב נבחר לכהונה חמישית כנשיא בבחירות 2015. הוא היה צפוי לרוץ שוב ב 2020, אך התפטר במרץ 2019, הקובע כי יושב ראש הסנאט קאסים-ג'ומארט טוקאייב ימשיך לכהן כנשיא עד 2020. עם זאת, בחודש אפריל הודיע טוקאייב כי הבחירות המוקדמות יתקיימו בחודש יוני, כדי למנוע "חוסר ודאות פוליטית". נשיא קזחסטן נבחר באמצעות מערכת בעלת שני סבבים; אם אף מועמד לא יקבל את רוב קולות ההצבעה בסיבוב הראשון, יתקיים סבב שני בין שני המועמדים המובילים. תשעה מועמדים פנו לוועדת הבחירות המרכזית. עם זאת, מאוחר יותר מועמד אחד פרש ממועמדותו. מועמד אחד נפסל משום שלא היה לו מספיק ידע על השפה הקזחית. טולאוטאי רחימבקוב (מפלגת איול), יו"ר מועצת המנהלים של "המרכז הלאומי לחקר המדע והחינוך". אמירג'אן קוסאנוב (אול טגדירי), עיתונאי. ג'מביל אחמטבקוב (מפלגת העם הקומוניסטית), חבר המג'יליס הקזחי, הבית התחתון של הפרלמנט. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות קזחסטן 2019 בוויקישיתוף Kazakhstan to hold early presidential election on June 9 Al Jazeera, 9 April 2019 Kazakh leader Nazarbayev resigns after three decades BBC News, 19 March 2019 Republic of Kazakhstan: Election for President IFES О регистрации Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаева кандидатом в Президенты Республики Казахстан О регистрации Сәді-Бек Түгел кандидатом в Президенты Республики Казахстан "Кандидат в президенты Еспаева: Порядок там, где женщины". zakon.kz (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24. ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Таспихов А.С. Kazakhstan: Election candidate dropped for poor Kazakh skills, Eurasianet (באנגלית) ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Рахимбеков Т.С. ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Косанов А.С. ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Ахметбеков Ж.А. ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהבת נעורי

"אהבת נעורי" היא שיר שכתב, הלחין וביצע שלום חנוך. השיר נכלל באלבום אור ישראלי שיצא לאור בשנת 2003. השיר עוסק באהבה נוסטלגית. הדובר מספר על ילדותו ואהבתו לדמות שלא מוזכרת בשמה. הדובר מספר כי איש לא ידע על אהבתו אליה. בהמשך הדמות מספרת לדובר כי היא נוסעת, והדובר משער כי לא יראה אותה שוב. השיר נכתב על אילנה דוידוביץ. השיר נכתב מספר שנים לפני יצאתו לאור. שלום חנוך הציע לאריק איינשטיין להקליט את השיר עבור אלבומם המשותף מוסקט, אך זה סרב. שלום חנוך ביצע את השיר בהופעות, אך לא רצה להקליט אותו. הוא הקליט אותו רק לאחר מכן, והשיר נכלל באלבום של חנוך "אור ישראלי", אשר יצא לאור בשנת 2003. השיר היה מהבולטים באלבום. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' הגיע השיר למקום הרביעי (כשבמצעד השבועי של התחנה היה 6 שבועות בראש), ובמצעד בשנתי של גלגלצ דורג "אהבת נעורי" במקום השמיני. באוגוסט 2013 הזמר אדיר גץ חידש את השיר. מילות השיר, באתר שירונט חידת שלום חנוך: אהבת נעוריו באתר מקור ראשון אני ואתה: היחסים המורכבים של שלום חנוך ואריק איינשטיין, באתר nrg‏, 3 במרץ 2012
נושה דרנדה

נושה דרנדה (בסלובנית: Nuša Derenda; נולדה ב-30 במרץ 1969) היא זמרת סלובנית. דרנדה נולדה בברז'יצה, מגיל צעיר למדה בבית ספר למוזיקה וניגנה באקורדיון. בתחילת הקריירה שלה היא הייתה חברה בשתי להקות, ואף הופיעה עמן ברחבי יוגוסלביה, גרמניה ושווייץ. בשנת 2001 זכתה ב-EMA, קדם האירוויזיון הסלובני, זאת לאחר שהשתתפה בתחרות שנתיים קודם לכן, אך לא הצליחה לזכות. באירוויזיון 2001 שרה את השיר "Energy" עמו הגיעה למקום ה-7. בשנה לאחר מכן נבחרה להגיש את תוצאות הניקוד של סלובניה באירוויזיון 2002. ב-2002 גם הייתה שופטת בבחירת נציג אסטוניה באירוויזיון. היא ביצעה קונצרט במועדון מעריצי אירוויזיון בקלן. היא הופיעה בפסטיבל הבמה המוזהבת, שם זכתה בפרס מיוחד מטעם משרד התרבות הרומני. בשנת 1995 נישאה לבן זוגה. מדיה וקבצים בנושא נושה דרנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נושה דרנדה נושה דרנדה, ברשת החברתית פייסבוק נושה דרנדה, סרטונים בערוץ היוטיוב נושה דרנדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נושה דרנדה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נושה דרנדה, באתר ספוטיפיי נושה דרנדה, באתר Last.fm (באנגלית) נושה דרנדה, באתר AllMusic (באנגלית) נושה דרנדה, באתר MusicBrainz (באנגלית) נושה דרנדה, באתר SIGIC נושה דרנדה, באתר דיזר נושה דרנדה, באתר Discogs (באנגלית) נושה דרנדה, באתר Genius Nuša Derenda discography, RateYourMusic ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
MercyMe

מרסימי (באנגלית: MercyMe, תרגום חופשי: רחמים עליי, או רחמו עליי) היא להקת מוזיקה כנסייתית אמריקאית שנוסדה באדמונד, אוקלהומה בשנת 1994. הלהקה הוקמה על ידי ברט מילרד וחבריו. עד לשנת 2001 הם הוציאו 6 אלבומים ורק אז חתמו על חוזה בחברת התקליטים INO Records. מאז הלהקה הוציאה עוד שמונה אלבומים, כאשר שישה מהם זכו למעמד של אלבום זהב. כמה שנים לאחר ההקמה עברה הלהקה לנשוויל, אחר כך לדאלאס ובסופו של דבר התיישבה בגרינוויל שבטקסס, שם הפכה ללהקת הבית של הכנסייה הבפטיסטית. גם בהמשך יצירות הלהקה זכו להצלחה וגרפו פרסים מוזיקליים. בסך הכול עד לשנת 2019 הוציאה הלהקה 17 אלבומים שזכו בפרסים רבים בארצות הברית. לאחר שבשנת 2001 חתמה הלהקה עם INO Records, הוציאה לאור את אלבומה החדש – "Almost There". אחד משירי האלבום זכה לפרס דוב (Dove Award). בהמשך יצירות נוספות של הלהקה זכו בפרסי דוב נוספים. בחלק מיצירותיה שיתפה הלהקה פעולה עם זמרי מוזיקה כנסייתית אמריקאים כמו איימי גרנט, נטלי גרנט, טרוויס קוטרל ועוד. מדיה וקבצים בנושא MercyMe בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של MercyMe (באנגלית) MercyMe, ברשת החברתית פייסבוק MercyMe, ברשת החברתית אקס (טוויטר) MercyMe, ברשת החברתית אינסטגרם MercyMe, סרטונים בערוץ היוטיוב MercyMe, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) MercyMe, באתר ספוטיפיי MercyMe, באתר AllMusic (באנגלית) MercyMe, באתר MusicBrainz (באנגלית) MercyMe, באתר דיזר MercyMe, באתר Discogs (באנגלית) MercyMe, באתר Songkick (באנגלית) הלהקה, באתר בילבורד
צ'ימגן הגדול

צ'ימגן הגדול(באוזבקית: קאטה צ'ימיון Katta Chimyon) הוא חלק מרכס הרי צ'טקל (הרי טיאן שאן המערביים) הממוקם בשטחי הפארק הלאומי אוגם-צ'טקל, בנפת בוסטנליק של מחוז טשקנט שבאוזבקיסטן. על פסגתו הגבוהה ביותר (3,309 מ') בגובה 1620 מ' נמצא לפני 400–500 שנה כפר בשם צ'ימגן. במורדות ההר זורמים הנחלים צ'ימגנסאי (או אקסאי), בלדרסאי, נורקאטאסאי, צ'ולמירוב (יובל של קאראארצ'י) וגולקמסאי. לפי השערה אחת, השם צ'מינגן הוא ממקור שתי מילים סיניות. לפי הסברים אחרים משמעות המילה היא "פיסת עשבה" או "כר דשא שופע מים" או "עמק ירוק". ההר מהווה לתושבי טשקנט והסביבה אטרקציה תיירותית מזה דורות רבים. בתחילת המאה ה-20 הוא הפך יעד למטפסי הרים לסוגיהם. בימי השלטון הסובייטי נחשב ההר לאתגר ראשון לאלפי מטפסי הרים מברית המועצות. הוא נותן הזדמנויות רבות לטיפוס הרים ולטיולים ולפעילויות ספורט ופנאי נוספות כמו סקי, גלשני שלג, רחיפת מצנחים ורכיבה על סוסים. קימים על ההר מסלולי טיפוס בעלי דרגאות שונות של מורכבות (צ-1B עד 4B). מטפסי הרים מתחילים יעלו קודם על המדרון המערבי הפחות מסובך של ההר (1B). תנאי האקלים מוכתבים על ידי החלק ההררי של פארק הטבע הלאומי אוגם-צ'טקל. האקלים הוא יבשתי, עם תנודות עונתיות ויומיות. ביום חם יותר ובערבים קריר. האביב מתחיל בהרים האמצעים באמצע חודש אפריל. בהרים הגבוהים יורד שלג ומזג האוויר הוא קר עד לאמצע הקיץ. הטמפרטורות הגבוהות ביותר הן ביוני-יולי ותחילת אוגוסט. הטמפרטורה הממוצעת היומית בחודש החם ביותר (יולי) נעה בין 20–35 מאלות צלזיוס. הכמות הממוצעת השנתית של המשקעים היא 650 מ"מ. בחורף יורדים שלגים כבדים, המאפשרים ענפי ספורט של חורף כמו סקי וסנובורד. השלג מכסה את ההרים למשך 4–5 חדשים. הקרח נמשך כ-130 יום. צ'ימגן נמצא כ-60 ק"מ מבירת הנפה, גזלקנט, ו-40 ק"מ מתחנת הרכבת חוג'יקנט. במרחק 100 ק"מ מההר נמצא נמל התעופה הבינלאומי טשקנט. כביש חדש איכותי מחבר את טשקנט עם חוג'יקנט. בכמה אתרים קיימת תאורה מלאכותית. מחוג'יקנט מגיעים לצ'ימגן באוטובוס ציבורי (50 דקות נסיעה). קיימים מסלולי אוטובוס לגזלקנט ובחזרה. ניתן לנסוע במכוניות פרטיות ובמוניות. הדרכים נגישות כל השנה, לפעמים יש מגבלות באביב בגלל גלישות אדמה ושיטפונות. בחורף קיימת סכנת אבנים מתגלגלות. באזור פועלים גם מסוקים אך השימוש בהם מוגבל. נוף של ההר בתחילת האביב טיפוס סלעים בסוף ינואר ראש ההר בחורף רכבל בספטמבר. מדיה וקבצים בנושא צ'ימגן הגדול בוויקישיתוף באתר advantour
קטלינה

האם התכוונתם ל... PBY קטלינה – השם שהעניק הצי האמריקני לסירה מעופפת שיוצרה בארצות הברית וקנדה בשנות ה-30 ובשנות ה-40 סנטה קטלינה – אי השוכן כ-20 מייל מחופי דרום קליפורניה קטלינה – מחזה מאת הנריק איבסן קטלינה – סוג של רוטב קטלוניה קטלנית
צלוליטיס

צלוליטיס רַקֶּמֶת או דלקת רקמה תת-עורית היא דלקת אקוטית של רקמות החיבור התת-עוריות. צלוליטיס נגרמת לרוב על ידי אחד משני מזהמים שכיחים; Staphylococcus aureus, או Streptococcus pyogenes. המזהם חודר את שכבת העור דרך פתח היכול להיגרם מטראומה: חתכים מקומיים, שפשופים, שריטות או ניתוחים. ייתכן גם עקב נשיכת בעלי חיים או עקיצה על ידי חרקים היכולים להעביר חיידקים. לאחר החדירה, הוא משחרר את הרעלנים שלו. ללא טיפול מתאים הדלקת יכולה להחמיר: לדלקת בכלי הלימפה (lymphangitis) וקשריות לימפה (lymphadenitis) ולנמקים מקומיים על העור. סיבוך קשה יותר אפשרי הוא בקטרמיה ואלח דם (sepsis). מקומות שכיחים לזיהום הם הגפיים התחתונות והפנים אף על פי שכל מקום בגוף יכול להזדהם. לאחר התפתחות דלקת האזור יהיה אדום, נפוח, רגיש, כואב וחם. בדרך כלל יתלוו גם סימנים סיסטמיים כגון חום, צמרמורות, ברדיקרדיה, לחץ דם נמוך, כאבי ראש והזעה. בשכיחות מועטה יכולות להופיע שלפוחיות על האזור ונקודות אדומות על האזורים המודלקים. האזורים הנגועים נוטים להתפשט עם הזמן. בספירת דם תהיה עלייה של תאי דם לבנים בעיקר מסוג נויטרופילים (סטייה שמאלה). פטרת הרגל (athlete's foot / tinea pedis), דלקת עור (dermatitis), כיבים, ניתוחים, גיל מבוגר, מטופלים מדוכאי חיסון, חולי סוכרת, מטופלים כנגד וירוסים ממשפחת ה-Herpesviridae‏ (HSV1/2, ‏VZV, ‏EBV, ו-CMV). עור שהוא יבש לאורך זמן או נפוח נוטה להתפוצץ וגם הוא מהווה גורם סיכון לזיהום חיידקי. בדרך כלל יינתנו תרופות מקבוצת הצפלוספורינים. אם הדלקת היא בגפה, יש להגביהה מעל לגובה הלב על מנת להוריד את הנפיחות. יש לשקול הנחת רטיות רטובות וחמות כל 2-4 שעות, יש להקפיד על הטמפרטורה של הרטיות, בייחוד במקרים של מטופלים עם תחושות מופחתות כמו בסוכרת על מנת למנוע כוויות. הדרכת המטופל צריכה להתמקד במניעת חזרת הדלקת וטיפול נכון בעור כמו במקרים של ציפורן חודרנית. בבתי החולים הטיפול הוא במתן אנטיביוטיקה לווריד 3 פעמים ביום במינון גבוה וזאת על מנת למנוע מהזיהום, שיתפשט לשאר אזורי הגוף ולמנוע נזק לבלוטות הלימפה (המגנות על הגוף נגד זיהומים). הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אדוארד פון קאפלה

אדמירל אדוארד פון קאפלה (בגרמנית: Eduard von Capelle; ‏ 10 באוקטובר 1855 – 23 בפברואר 1931), היה קצין בצי הגרמני ושר הצי הגרמני הקיסרי. אדוארד קאפלה נולד ב-10 באוקטובר 1855 בצלה. ב-18 באפריל 1872 הוא הצטרף כצוער לצי הגרמני הקיסרי, השלים את הטירונות שלו ושירת על הבריג SMS רובר. ב-6 באוקטובר 1872 הוא החל את לימודיו באקדמיה הימית. מה-17 באפריל 1873 עד ה-31 בדצמבר 1876 הוא שירת על SMS Hertha ו-SMS Arcona. קאפלה נשלח אז לאקדמיה הימית עד ה-28 באוקטובר, ולאחר מכן הועלה לדרגת סגן, ומונה לקצין בשייטת ה-2 של הצי. החל משנת 1891 הוא שירת במשרד הצי הקיסרי ובשנת 1904 מונה למנהל המחלקה האדמיניסטרטיבית. ב-7 ביולי 1906 הוא הועלה לדרגת קונטראדמירל, ב-5 בספטמבר 1909 הועלה לדרגת ויצאדמירל, וב-12 באפריל 1913 הוא הועלה לדרגת אדמירל. ב-30 במאי 1914 הוא מונה לסגן שר הצי, ובמהלך כהונתו שימש עוזרו החרוץ של אדמירל אלפרד פון טירפיץ, ובמרץ 1916 הוא מונה לשר הצי במקומו של טירפיץ. ב-5 באוקטובר 1918 התפטר קאפלה מתפקידו, וב-23 בפברואר 1931 הוא מת בביתו בויסבאדן. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדמאר הופן

ולדמאר הופן (10 בפברואר 1903 – 2 ביוני 1948), קצין אס אס והרופא הבכיר במחנה הריכוז בוכנוואלד, שם גם היה אחראי על המתת אסירים באמצעות הזרקת פנול ובנזין. הורשע כפושע מלחמה במשפט הרופאים בגרמניה והוצא להורג. הופן נולד וגדל בפרייבורג. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עבד כפועל חקלאי בדנמרק, שוודיה וארצות הברית. בשנת 1925 שב לפרייבורג ושימש כפקיד בסנטוריום שבבעלות אחיו. משנת 1930 עבר לפריז ועבד שם עבור ברון. לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933 שב לגרמניה, השלים תעודת בגרות והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת פרייבורג. הופן הצטרף לשורות האס אס בשנת 1934. הוא סיים את לימודיו ב-1939. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר הכשרת חי"ר ומשנת 1940 שימש כקצין רפואה של הוואפן אס אס במחנה הריכוז בוכנוואלד. מיולי 1942 שימש כראש המחלקה הרפואית במחנה, ומינואר 1943 כסגן מנהל "המכון להגיינה של הוואפן אס אס" (Hygiene-Institut der Waffen-SS). הופן נעצר בספטמבר 1943 בהוראת שופט האס אס קונראד מורגן במסגרת חקירת שחיתות במחנה סביב קארל קוך. הופן נחשד בהמתת אנשי אס אס שרצו להעיד כנגד קוך. לאחר שישה חודשי חקירה הועמד הופן לדין על ידי האס אס. הוא הורשע בהזרקה קטלנית של אקוניטין לקצין אס אס, אשר היה עד פוטנציאלי בחקירה כנגד אילזה קוך, שאיתה, על-פי עדויות מסוימות, קיים רומן, ונדון למוות. הוא ריצה 18 חודשים במעצר בבוכנוואלד לפני שנחון, מכיוון שלנאצים היה מחסור ברופאים. בתחילת אפריל 1945 שוחרר. עם תום מלחמת העולם השנייה הועמד לדין במסגרת משפט הרופאים בגרמניה. בשנת 1947 נשלל ממנו תואר הדוקטור לאחר שהתברר שעבודת הדוקטורט אותה הגיש ביולי 1943 נכתבה בידי שני אסירים במחנה. הוא נמצא אשם בביצוע פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות וחברות בארגון פושע. הוא נתלה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה. מדיה וקבצים בנושא ולדמאר הופן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Karma and Effect

Karma and Effect (קארמה ואפקט) הוא אלבומה הרביעי של הלהקה הדרום אפריקנית סית'ר, ששוחרר ב-24 במאי 2005 תחת חברת התקליטים Wind-up Records. מידע על האלבום Karma and Effect באתר MusicBrainz מידע על האלבום Karma and Effect באתר AllMusic האלבום Karma and Effect באתר Discogs מילים לשירי האלבום
סדרת רדוול

רדוול (אנגלית: Redwall) היא סדרה של ספרי פנטזיה מאת הסופר בראיין ג'ייקס, הספר הראשון יצא לאור ב-1986. על אף שלספרים מעריצים בכל הגילאים, הם נכתבו במקור לקהל יעד של ילדים. ב-1999 נוצרה סדרת טלוויזיה בשם רדוול המבוססת על הספרים. לאחר מכן נוצרו עוד שתי עונות, שמבוססות על הספרים מטימאו ומרטין הלוחם. כרגע מתוכננת עונה נוספת לסדרת הטלוויזיה שמבוססת על הספר מוספלאואר. כרגע תורגם לעברית רק ספר אחד - רדוול. רדוול (1986) מוספלאואר (1988) מטימאו (1989) מריאל מרדוול (1991) סלמנדרסטורן (1992) מרטין הלוחם (1993) יוצר הפעמונים (1994) חסר הבית של רדוול (1995) הפנינה של לוטרה (1996) הסיור הארוך (1997) מרלפוקס (1998) האגדה על לוק (1999) לורד ברוקטרי (2000) הטגרונג (2001) טריס (2002) לומהאדג' (2003) רקטי טאם (2004) רהוליין הגבוה (2005) יולאליה (2007) לורד ברוקטרי האגדה על לוק (ספר II) מרטין הלוחם מוספלאואר האגדה על לוק (ספרים I ו-III) חסר הבית של רדוול מריאל מרדוול יוצר הפעמונים סלמנדרסטורן רדוול מטימאו הפנינה של לוטרה הסיור הארוך מרלפוקס הטגרונג טריס לומהאדג' רקטי טאם רהוליין הגבוה יולאליה (2007) אתר האינטרנט הרשמי של סדרת רדוול (באנגלית) ויקי-רדוול
חצר המטרה

חצר המטרה הייתה בית כלא בירושלים בתקופת בית המקדש הראשון. האתר מוזכר בספר ירמיהו, ומסופר שהנביא ירמיהו נכלא בה בצו המלך צדקיהו. "חצר המטרה" - היא "חצר השמירה" מהשורש נ.ט.ר. = ש.מ.ר. התרגום הארמי של ספר ירמיהו מתרגם "בית אסיריא" - בית כלא. בעת שהעיר ירושלים הייתה תחת מצור של הצבא הבבלי, ניבא ירמיהו על חורבן העיר, ובצו המלך צדקיהו נשלח לכלא זה. וירמיהו הנביא היה כלוא בחצר המטרה אשר בית מלך יהודה — ירמיהו, ל"ב, ב' ובהמשך מסופר: ויקחו את ירמיהו, וישלכו אתו אל הבור מלכיהו בן המלך אשר בחצר המטרה וישלחו את ירמיהו בחבלים. ובבור אין מים כי אם טיט, ויטבע ירמיהו בטיט. וישמע עבד מלך הכושי איש סריס והוא בבית המלך כי נתנו את ירמיהו אל הבור, והמלך ישוב בשער בנימן. ויצא עבד המלך מבית המלך, וידבר אל המלך לאמר: אדני המלך, הרעו האנשים האלה את כל אשר עשו לירמיהו הנביא אשר השליכו אל הבור, וימת תחתיו מפני הרעב כי אין הלחם עוד בעיר. ויצווה המלך את עבד מלך כושי לאמר: קח בידך מזה שלושים אנשים והעלית את ירמיהו הנביא מן הבור בטרם ימות. ויקח עבד מלך את האנשים בידו ויבוא בית המלך אל תחת האוצר ויקח משם בלויי הסחרבות (קרי: סחבות) ובלוי מלחים וישלחם אל ירמיהו אל הבור בחבלים. ויאמר עבד מלך הכושי אל ירמיהו, שים נא בלואי הסחבות והמלחים תחת אצלות ידיך מתחת לחבלים, ויעש ירמיהו כן. וימשכו את ירמיהו בחבלים, ויעלו אתו מן הבור, וישב ירמיהו בחצר המטרה. — ירמיהו, ל"ח, ו'–י"ג מיקומה המדויק של חצר המטרה אינו ידוע. בספר ירמיה מסופר שהייתה "בתחום בית מלך יהודה", ועל כן חוקרים משערים שמקומה הייתה באזור ירושלים בתקופת הבית הראשון - עיר דוד, העופל או העיר העליונה. בספר נחמיה מסופר כי בקרבת מקום היה שער בחומה: ועמדו בשער המטרה — נחמיה, י"ב, ל"ט החל מסוף ימי הביניים זיהו עולי רגל יהודים ויהודי העיר העתיקה את חצר המטרה במערה הנמצאת מחוץ לחומת העיר העתיקה, סמוך למערת צדקיהו, בין שער שכם ושער הפרחים. האר"י הצביע על מערה זו כקבר ירמיהו. וכן המערה והקבר בה תוארו על ידי עולי רגל יהודיים שהגיעו לעיר, כגון הקראי שמואל בן דוד שביקר בעיר בשנת 1641. וזאת על אף מסורות אחרות הממקמות את הקבר במצרים. רבי משה ירושלמי ביקר במקום בשנת 1769, ובתאורו את המערה אינו מזכיר קבר במקום. אזכורה הראשון של המערה בספרות הערבית הוא בכתביו של הגאוגרף המוסלמי אלמקדסי, המתאר אותה במאה העשירית בשם "ג'ב ארמייה" - "כלא ירמיהו", ומכנה את השער הסמוך (שער הפרחים) "באב ארמייה" - שער ירמיהו. החוקר האירופי זצן, המבקר בעיר בשנת 1806 מציין כי תושבי העיר המוסלמים קוראים למערה "ח'בא ארמייה א נבי" - מחבוא ירמיה הנביא. בימי הביניים התגוררו במערה נזירים מוסלמים בני כת אלאדהמיה, והם כונו "החיים מתחת למתים" בשל בית הקברות המצוי מעל המערה. המערה נמצאת מצפון לעיר-העתיקה בקרבת שער שכם. בכניסה אליה ממוקם מסגד. חצר המטרה באתר "לדעת"
רוסקי סטנדרט

רוסקי סטנדרט (ברוסית: Русский Стандарт) היא אחת מיצרניות הוודקה הגדולות בעולם ומייצרת וודקת פרימיום שנושאת את אותו השם. המותג נוסד על ידי רוסטם טאריקו (Roustam Tariko) בשנת 1998. כיום רוסקי סטנדרט היא חלק מקבוצת רוסט (Roust Group), שהיא יצרנית הוודקה השנייה בגודלה בעולם (IWSR, 2019). רוסטם טאריקו, המייסד של רוסקי סטנדרט, הציג את המוצר שמהווה ספינת הדגל, רוסקי סטנדרט אוריג'ינל בשנת 1998, כ"וודקת הפרימיום הרוסית האותנטית הראשונה". שנתיים לאחר השקתה, עלו מכירות רוסקי סטנדרט אוריג'ינל על אלה של כל מותגי הפרימיום וודקה המיובאים לשוק הרוסי. עובדה זו הובילה להתרחבות עולמית ולהשקתן של רוסקי סטנדרט "פלטינום", בשנת 2001, "אימפריה וודקה" - מותג היוקרה של החברה ב-2004, ורוסקי סטנדרט "גולד" ב-2008. ב-2006 הקימה החברה מזקקה חדישה בסנקט פטרבורג. למזקקה זו יכולת ייצור של 36 מיליון ליטרים בשנה. נכון לשנת 2020, וודקה רוסקי סטנדרט היא וודקת הפרימיום הרוסית הנמכרת ביותר בעולם (IMPACT, 2020). נתח השוק בקטגוריית וודקת הפרימיום ברוסיה הוא 30%, והמכירות עברו רף של 3.6 מיליון קרטונים של 9 ליטרים ברחבי העולם. בבריטניה, רוסקי סטנדרט היא הוודקה השנייה הנמכרת ביותר (Nielsen, 2019) והיא נמכרת ב-85 שווקים באירופה, ארצות הברית ואסיה, כמו גם ב-1,200 שדות תעופה. לייצור רוסקי סטנדרט וודקה משתמשים במים שמקורם בקרחון של אגם לאדוגה (Lake Ladoga), שבצפון רוסיה. החיטה המשמשת לייצור רוסקי סטנדרט וודקה היא חיטת חורף רוסית, הגדלה על האדמה השחורה של הערבה הרוסית. רוסקי סטנדרט אוריג'ינל רוסקי סטנדרט גולד - לפי החברה, וודקה זו קיבלה את השראתה ממתכון וודקה סיבירי עתיק, שהיה אהוב במיוחד על הצאר פטר הגדול. מכילה תמציות שורש סיבירי זהוב[דרושה הבהרה]. רוסקי סטנדרט פלטינום - בייצורה של פלטינום משתמשים במערכת סינון ייחודית בכסף. אימפריה וודקה - מסוננת בשכבות של גבישי קוורץ מהרי אורל. לאחר תהליך הייצור מונחת אימפריה למשך 72 שעות במיכלי "מנוחה", לפני שהיא מבוקבקת. מדיה וקבצים בנושא רוסקי סטנדרט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוסקי סטנדרט
ויליאם פיגוש-ביסטרי

ויליאם פִיגוּש-בּיסְטְרִי (בסלובקית: Viliam Figuš-Bystrý (במקור ויליאם פיגוש) (28 בפברואר 1875 - 11 במאי 1937) היה מלחין, מורה סלובקי, מחבר האופרה הסלובקית הלאומית הראשונה, "דטוואן". ויליאם פיגוש נולד בבאנסקה ביסטריצה. בשנים 1885 עד 1889 למד בגימנסיה ובין 1889 ל-1893 בסמינר למורים בבאנסקה סטיאבניצה. אחרי סיום לימודיו, עבד כמורה במקומות שונים בסלובקיה. בשנת 1907 השתקע בבאנסקה ביסטריצה, שם לימד בבית ספר לותרני. מ-1911 עד 1914, למד אצל זולטאן קודאי באקדמיה מוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. בשנות ההוראה בערים שונות, אסף פיגוש שירי-עם והוציא לאור עיבודים שלהם בכמה קבצים (Slovenské ľudové piesne z Veľkej Slatiny, 1000 slovenských ľudových piesní, Púchovské piesne, Zbojnícke piesne). גם ביצירות שהלחין, הושפע משירי-עם ממרכז סלובקיה ובנעוריו, גם מהונגריה. מלבד עריכה ועיבוד של שירי-עם, הלחין יצירות תזמורתיות, מוזיקה קאמרית, קנטטה, יצירות לפסנתר וכינור ושירים. ב-1926 סיים את האופרה "דטוואן", אופוס 64, האופרה הלאומית הסלובקית הראשונה, המבוססת על פואמה בשם "דטוואן" מאת אנדרה סלאדקוביץ'. פיגוש-ביסטרי מילא תפקיד חשוב בחיי המוזיקה של באנסקה-ביסטריצה. הוא היה ממייסדי התאחדות האמנים הסלובקים ויו"ר ההתאחדות בשנת 1925. בין תלמידיו היה המלחין יאן ציקר, גם הוא בן באנסקה ביסטריצה. הוא מת בבאנסקה ביסטריצה. מדיה וקבצים בנושא ויליאם פיגוש-ביסטרי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון פירין

קרחון פירין (באנגלית: Pirin Glacier; בבולגרית: ледник Пирин) הוא קרחון הממוקם ממזרח לחצי האי צ'אוודאר, בחוף דייוויס, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 5.7 קילומטרים, ורוחבו 6 קילומטרים. הקרחון ממוקם ממערב להדום הקרח רייט, צפונית לקרחון גרגורי, ומזרחית לקרחון סאמודיווה. הקרחון מנקז את פסגת בולטון, לכיוון צפון - צפון - מערב, ונשפך אל מפרץ קרטיס, מזרחית לנקודת סיפליין. הקרחון נקרא על שמם של הרי פירין שבדרום מערב בולגריה. השם אושר רשמית ב-3 ביוני 2010. קרחון פירין בגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון פירין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
ז'ולקייבקה

האם התכוונתם ל... ז'ולקייבקה-אוסאדה (ידוע גם כז'ולקייבקה) - כפר בפרובינציית לובלין במזרח פולין. ז'ולקייבקה (שלזיה תחתית) – כפר בפרובינציית שלזיה תחתית במערב פולין.
עדי גפני

עדי גפני היא קיאקיסטית עבר ישראלית אשר התחרתה בתחרויות ה-500 ו-1,000 מטר בקיאקים. היא מחזיקה במדליית ארד מאליפות העולם (2002) בה זכתה לצד שותפתה לריסה פסחוביץ'. גפני השתתפה באליפות העולם בשנת 2001 שנערכה בפוזנן שבפולין וסיימה במקום החמישי בגמר ה-1,000 מטר יחיד לאחר שסיימה עם תוצאה של 4:13.82 דקות. באותה אליפות היא התחרתה גם במקצה האולימפי של 500 מטר אך לא העפילה לגמר. באליפות אירופה 2002 שנערכה בסגד, הונגריה, היא סיימה במקום השישי במקצי 1,000 מטר יחיד ו-1,000 מטר זוגי לצדה של ליאור כרמי. במאי 2002 היא זכתה במדליית ארד במקצה 1,000 מטר יחיד בתחרות מסבב הגביע העולם שנערכה במכלן, בלגיה כאשר קבעה זמן של 4:07.3 דקות. באליפות העולם 2002 שנערכה בסביליה שבספרד היא זכתה במדליית הארד במקצה הלא אולימפי 1,000 מטר זוגי לצד שותפתה לריסה פסחוביץ' לאחר שסיימו עם תוצאה של 3:42.16 דקות. במאי 2006 היא זכתה במדליית ארד במקצה 1,000 מטר יחיד בתחרות מסבב גביע העולם שנערכה בדיסבורג, גרמניה. באליפות העולם באותה השנה שנערכה בסגד שבהונגריה, גפני העפילה לשלב חצי הגמר במקצה האולימפי של 500 מטר אך סיימה בו במקום השביעי ולא עלתה לגמר. באליפות אירופה בשנת 2012 שנערכה בזאגרב שבקרואטיה, העפילה גפני לגמר מקצה ה-1000 מטר יחיד וסיימה במקום השביעי. עדי גפני, תוצאות וסטטיסטיקות באתר The-Sports.org גפני סיימה חמישית, קלגנוב מחר בגמר, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2001 קיאקים: גפני שישית באליפות אירופה, באתר ynet, 20 ביולי 2002 יצחק ויסהוף, קיאקים: כסף לקלגנוב; ארד לילין וגפני, באתר ynet, 5 במאי 2002 קיאקים: מדליית ארד לגפני ופסחוביץ' באליפות העולם, באתר ynet, 31 באוגוסט 2002 רמי היפש, הקדם מונדיאל של עדי גפני, באתר הארץ, 29 במאי 2006 קיאקים: קולגנוב ולופן בגמר אליפות העולם, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עדי גפני".
מעבר אגירה

מעבר אגירה או תעלת אגירה או ערוץ אגירה (באנגלית: Aguirre Passage או Canal Aguirre או Aguirre Channel) היא מצר ים בין האי למייר לבין חוף דאנקו, המאפשר גישה מצפון למפרץ פאראדייס, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. המעבר התגלה על ידי הספינה בלגיקה, של המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את האזור בין השנים 1899–1897. המשלחת קראה למצר "מצר פאראדייס", על שמו של מפרץ פאראדייס הסמוך. ציידי לווייתנים נורווגים עשו שימוש במעבר משנת 1913. המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית, הפעילה תחנת מחקר בנקודת ווטרבואוט בין השנים 1973–1951. שמו של המעבר ניתן לו על ידי המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית שחקרה את המצר בעונת המחקר 1951–1950. המצר נקרא על שמו של דון פדרו אגירה סרדה, נשיא צ'ילה בין השנים 1941–1938. מעבר אגירה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מעבר אגירה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מעבר אגירה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הפלגה בתעלת אגירה, סרטון באתר יוטיוב הפלגה בתעלת אגירה, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי