laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Macintosh XL

Macintosh XL זוהי גרסה של סדרת המחשבים Apple Lisa (אנ') שיוצרה על ידי אפל מחשבים. בהגדרות ה־Macintosh XL המחשב מסופק עם MacWorks XL, תוכנת Lisa שמאפשרת 64K אימולציית ROM. מחשב זהה שנמכר בעבר הוא הlisa 2/10 עם מערכת הפעלה Lisa בלבד. Macintosh XL בעל כונן דיסקטים "400K 3.5 ודיסק קשיח בנפח 10MB. ניתן להרחיב את נפח האחסון ב־5 או 10MB על ידי דיסק קשיח חיצוני. המחשב השתמש במעבד Motorola 68000, עם 5MHz ביחד עם זיכרון בנפח של 512 KB.בזמן שחרור ה־Macintosh XL בינואר 1985, המחשב כונה בפי אפל כ-"האקינטוש". המחשב יצא מפס הייצור כ־5 חודשים אחר כך, בסוף אפריל 1985. בגלל קשריו עם Lisa - ובניגוד לכל מחשבי המקינטוש האחרים - Macintosh XL השתמש בפיקסלים מלבניים. הרזולוציה של ה־Macintosh XL בעל מסך 12 אינץ' היא 720x364. פיקסלים מרובעים היו זמינים דרך ערכת מסך למחשב, ששינתה את הרזולוציה ל-608x432. ניתן היה להחליף את המעבד בלוח מעבד חדש המכיל עד ל־8MB RAM, שנקרא XLerator 18. כמות הRAM המקסימלית כולל כרטיסי RAM פנימיים הייתה עד 2MB - פי 4 מהנפח המקסימלי בגרסאות המקינטוש הקודמות. מדיה וקבצים בנושא Macintosh XL בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Macintosh XL
פרנץ מוריץ פון לאסי

פרנץ מוריץ, גראף פון לאסי (בגרמנית: Franz Moritz Graf von Lacy; ‏21 באוקטובר 1725, סנקט פטרבורג – 24 בנובמבר 1801, וינה) היה מרשל מהאימפריה הרומית הקדושה (הידועה יותר בשם האימפריה האוסטרית) שנודע במיוחד בשל שירותו בזמן מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת שבע השנים. משפחת לאסי הייתה משפחת אצולה ממוצא נורמני, שהתיישבה באירלנד. לאחר הדחתו של המלך הקתולי ג׳יימס השני גלתה המשפחה יחד עם היעקוביטים לצרפת.[דרושה הבהרה] פרנץ מוריץ נולד ב־21 באוקטובר 1725 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, בנם של הרוזן פטר פון לאסי ואשתו מרתה. לזמן קצר שירת בצבא האימפריה הרוסית אולם לאחר מכן עקר לווינה בירת אוסטריה (אז האימפריה הרומית הקדושה), התגייס לצבא האוסטרי וקודם לדרגת קולונל. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית שירת בלגניצה ובפיאצ׳נצה ולחם בכמה קרבות. במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על הכוחות האוסטרים בקרב ברסלאו, ויחד עם ליאופולד יוזף פון דאון הביסו את הפרוסים בקרב מאקסן. היה מפקד הצבא הכוחות האוסטריים שנשלחו לסייע לרוסים במהלך הקרב על ברלין, בסופו של דבר הביס הגנרל הפרוסי פרידריך וילהלם פון זיידליץ את הכוחות האוסטריים והרוסיים ואילץ אתם לסגת מהעיר. ב־24 בנובמבר 1801 מת לאסי בווינה. יום קודם לכן כתב לו הקיסר יוזף השני מכתב שבו הודה לו על שירותיו. מדיה וקבצים בנושא פרנץ מוריץ פון לאסי בוויקישיתוף פרנץ מוריץ פון לאסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארנסט אוילנבורג

ארנסט אמיל אלכסנדר אוילנבורג (בגרמנית: Ernst Emil Alexander Eulenburg; ‏ברלין, 30 בנובמבר 1847 - 11 בספטמבר 1926, לייפציג), היה מו"ל מוזיקה גרמני יהודי מומר. את הוצאת המוזיקה הנושאת את שמו, הקים אוילנבורג ב-1 בפברואר 1874. ארנסט נולד לרופא יהודי בשם מיכאל מוריץ אוילנבורג, ולאשתו השנייה אוגוסטה. אחיו הגדול הוא הנוירולוג והסקסולוג הגרמני אלברט אוילנבורג. לאחר מותו של סב המשפחה ב-1847, המירו בני המשפחה את דתם לנצרות. בצעירותו, עזב את בית הספר לפני שהשלים את לימודיו, ובחר ללמוד באקדמיה למוזיקה בלייפציג. ב-1874 הקים את הפירמה "ארנסט אוילנבורג". בנו, קורט אוילנבורג, הצטרף להוצאה לאור בשנת 1905, וב-1911 היה לבעלים היחיד שלה. האתר הרשמי של בית ההוצאה לאור, ארנסט אוילנבורג ביוגרפיה של בני משפחת אוילנברג במהדורה המקוונת של הביוגרפיה הגרמנית החדשה (בגרמנית) דיגיטציה של הביוגרפיה של בני משפחת אוילנבורג. (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רונן שמחי

רונן שמחי הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף. שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס רמת דוד ועל בסיס נבטים. כיהן כנספח צבאי בסינגפור. רונן שמחי נולד וגדל במושב משען. למד בפנימייה ובבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. התגייס לקורס טיס ב-1983 וסיים במגמת קרב. שירת כטייס סקייהוק, F-4 פנטום ו-F-16. בשנים 2003–2005 פיקד על טייסת 109. לאחר מכן שירת במטה החיל, ויצא ללימודים. ב-2009 מונה למפקד בסיס רמת דוד, ובאוקטובר 2011 מונה למפקד בסיס נבטים בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקיד עד מאי 2013 ועבר לכהן כנספח צה"ל בסינגפור. שמחי בוגר תואר ראשון בחשבונאות וניהול מאוניברסיטת חיפה; בוגר המכללה לביטחון לאומי; ובעל תואר שני במדע המדינה ולימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה. המריא ובגדול - תת אלוף רונן שמחי - יומן 21.6.13 - כתבתו של אמיר בר שלום, סרטון באתר יוטיוב אשר קשר, בויאר: הסיפורים הקטנים מאחורי המוסד הגדול, באתר mynet‏ ירושלים, 13 במאי 2014 מיכל ויסברוד, תא"ל רונן שמחי מונה למפקד בסיס נבטים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 27/10/2011
ההתכווצות הגדולה

בתחום הקוסמולוגיה הפיזיקלית, ההתכווצות הגדולה או הקריסה הגדולה הוא אחד מהתרחישים האפשריים לגורל היקום. בתרחיש זה, תהליך התפשטות היקום יעצר ובסופו של דבר ינוע בכיוון ההפוך, יקרוס ולבסוף יסתיים כסינגולריות חור שחור או כנקודת התחלה חדשה ליקום עם התרחשות מפץ גדול נוסף. תאוריה זו נזנחה לאחר שהוכח שקצב התפשטות היקום רק מאיץ ולא מאט. אם גודל היקום סופי ומהירות התפשטות היקום לא עולה על מהירות המילוט, המשיכה הכבידתית ההדדית של כל החומר בסופו של דבר יגרמו ליקום להתכווץ. אם האנטרופיה תמשיך לגדול בשלב ההתכווצות, ההתכווצות ה מהיפוך הזמן של ההתרחבות. בעוד שבתחילתו, היקום היה אחיד מאוד, יקום מתכווץ עשוי להפוך ליותר ויותר כבד. בסופו של דבר כל החומר יקרוס לחורים שחורים, ומאוחר יותר יתגבש ליצור חור שחור אחיד או נקודת סינגולריות של ההתכווצות הגדולה. חוק האבל מודד את המצב הנוכחי של התרחבות היקום ואת חוזק כוח הכבידה התלוי בצפיפות ובלחץ של החומר ביקום, במילים אחרות מה שנקרא הצפיפות הקריטית של היקום. אם צפיפות היקום גדולה יותר מהצפיפות הקריטית, החוזק של כוח הכבידה יעצור את היקום מלהתרחב והיקום יקרוס בחזרה לתוך עצמו-בהנחה שאין חומר הדוחה אותו כמו הקבוע הקוסמולוגי. לחלופין, אם צפיפות היקום פחותה מהצפיפות הקריטית, היקום ימשיך להתרחב וכוח משיכה לא יספיק כדי לעצור את היקום מלהתרחב. תרחיש זה נקרא 'הקפיאה הגדולה', במצב זה היקום מתקרר ככל שהוא מתרחב ומגיע למצב של אנטרופיה. תאוריה נוספת מציעה שהיקום יקרוס למצב שבו התחיל ומשם לעוד מפץ גדול, כך שבתרחיש זה היקום ימשיך להתקיים לנצח, אך יעבור דרך שלבי ההתפשטות (המפץ הגדול) וההתכווצות (ההתכווצות הגדולה). תצפיות בסופרנובות רחוקות ומיפוי עדכני של קרינת הרקע הקוסמית הביאו את הקוסמולוגים להבנה שהתפשטות היקום לא מואטת על ידי כוח המשיכה אלא מואצת על ידי מה שמכונה אנרגיה אפלה. משכך, הגיעו למסקנה שההתכווצות הגדולה לא תקרה. תרחישים אפשריים נוספים לגורל היקום הם מות החום של היקום והקריעה הגדולה. תיעוד ראשוני על העלאת נושא ההתכווצות נמצא לראשונה בשיריו של המשורר והמדען האנגלי ארסמוס דרווין בשנת 1791. בספרו של דאגלס אדמס, המסעדה שבסוף היקום מוזכרת התאוריה. ברומן טאו אפס מאת סופר המדע בדיוני האמריקאי פול אנדרסון, קיימת ספינת חלל ששורדת את ההתכווצות הגדולה בסוף הרומן. במשחק הפלטפורמה Super Mario Galaxy, הדמות Bowser בונה שמש שקורסת לתוך עצמה ויוצרת חור שחור על-מסיבי. היקום נשאב לתוכו ובסופו של דבר מושמד כאשר הוא מתכווץ לסינגולריות ומשתקם זמן קצר לאחר מכן עם מפץ גדול. משחק המחשב Anachronox מציג את ההרס ולאחר מכן את יצירת היקומים הבאים. התאוריה מוצגת בפרק בעונה השלישית של הסדרה ננס אדום ומתרחשת בכדור הארץ במהלך ההתכווצות הגדולה ובמהלכה הזמן נע אחורה. בסדרה דוקטור הו בשנים 1980–1989 בפתיחת הפרקים מופיעים קרדיטים וברקע המפץ הגדול והתפשטות היקום, בסיום הפרקים הקרדיטים מופיעים בתנועת הזמן ביקום אחורנית. בסדרת הקומיקסים וולברין מהמארוול קומיקס, הדמות מוג'ו מנסה לעצור את ההתכווצות הגדולה. בסרט קיי-פקס משנת 2001, הדמות הראשית, חייזר לכאורה בשם פרוט, אומר שהגזע שלו הבין מזמן שיום אחד היקום יתכווץ לתוך סינגולריות, ואז יתפשט שוב ויחזור על התהליך לנצח. הוא גם מציין שכל מחזור יהיה בדיוק אותו הדבר, כולל אותם הפעולות של כולם. הקפיאה הגדולה הקריעה הגדולה חץ הזמן פרדוקס בנטלי יקום מחזורי קריסה כבידתית מדיה וקבצים בנושא ההתכווצות הגדולה בוויקישיתוף
פגישה לאין קץ (אלבום)

פגישה לאין קץ הוא אלבום סולו של הזמר הישראלי יגאל בשן, שיצא בשנת 2009. האלבום מורכב מגרסאות כיסוי של שירים עבריים מהקלאסיקה הישראלית. את האלבום עיבד הגיטריסט דורון מזרחי, אותו הפיק מוזיקלית יחד עם יגאל בשן. האלבום זכה לביקורות טובות ושיר הנושא שלו, "פגישה לאין קץ", הושמע רבות ברדיו. הרעיון לחדש שירים עבריים קלאסיים עלה במוחו של בשן עוד בשנות ה-70, כשהקליט את השיר "עין גדי", אבל נדחה על ידו כל פעם לטובת יצירת תקליטים חדשים. הרעיון התממש רק כשפגש בדורון מזרחי והשניים הקליטו סקיצה לשיר "בית הערבה". מידע על האלבום פגישה לאין קץ באתר MusicBrainz על האלבום, באתר של יגאל בשן יוסי חרסונסקי, על הסינגל "פגישה לאין קץ", באתר יוסמיוזיק, 2009 משה צ'יטיאת, ביקורת על האלבום, באתר הסקיצה פלוס, 2010 ארכיון האינטרנט ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילמה אספין

וילמה לוסילה אספין גילואה (בספרדית: Vilma Lucila Espín Guillois; ‏7 באפריל 1930 – 18 ביוני 2007) הייתה מהפכנית קובנית, פמיניסטית, ומהנדסת כימיה. היא הייתה נשואה לראול קסטרו. אספין מכונה בין היתר "האישה הראשונה של קובה". אספין נולדה בסנטיאגו דה קובה למשפחה מהמעמד הבורגני. אביה היה עורך דין עבור מפעל הרום "בקרדי". לאחר שסיימה תואר הנדסאי בהנדסה כימית, התקבלה ללימודי תואר שני ב-MIT אשר בבוסטון, מסצ'וסטס. בתקופת הלימודים, בשנות החמישים, פגשה את המנהיג המהפכני פרנק פאיס, וכך התוודעה למהפכה שהחלה כנגד הרודן פולחנסיו בטיסטה. הפגישה עם פאיס הביאה את אספין להצטרף לשורות המהפיכה, והיא הפכה למנהיגת המהפיכה במחוז אוריינטה. היא פעלה בתור שליחה בין המהפכנים של פאיס לבין "תנועת ה-26 ביולי" של פידל קסטרו, שעבר לפעול במקסיקו כדי לתכנן את הפלישה העתידית. היה זה במקסיקו שפגשה אספין את ראול קסטרו לראשונה. אחרי שתנועת ה-26 ביולי חזרו לקובה, אספין עברה לעבוד עם המהפכנים בהרי הסיירה מדרה. היא וראול קסטרו נישאו בינואר 1959. אספין יסדה את הפדרציה לנשות קובה, וכיהנה כנשיאת הארגון מ-1960 ועד מותה ב-2007. הארגון כולל את רוב נשות קובה (85.2% מכל הנשים הזכאיות מעל גיל 14 -- יותר מ-3.5 מיליון) כחברות, ונחשב למלכ"ר מכיוון שאינו מנוהל או נתמך כלכלית על ידי הממשלה. היא גם הייתה חברה במועצת המדינה, וגם בוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית מ-1980 עד 1991. אספין פעלה רבות למען זכויות נשים, כולל על זכותה של אישה לעשות הפלה, ועל זכותה לאמצעי מניעה. פדרציית הנשים, שעמדה בראשו, הפכה לכוח רב-השפעה בקובה, ופעלה למען השכלתן של נשים ומעורבותן בפוליטיקה. אספין הייתה אחראית ל"חוק המשפחה הקובנית" שנקבע ב-1975, אשר עיגן בחוק שוויון זכויות קניין, וקבע כי גברים מחויבים להשתתף בעבודות הבית וגידול ילדים באופן שווה, ואם לא - ייקנסו. נזקפת לזכותה לעיתים קרובות גם העובדה שכ-65% ממחזיקי תארים בקובה הן נשים. אספין עמדה בראש המשלחת הקובנית לקונגרס הראשון על נשים וילדים באמריקה הלטינית שהתקיים בצ'ילה ב-1959. היא גם עמדה בראש המשלחות לכנסי הנשים שהתקיימו במקסיקו, קופנהגן, ניירובי, ובייג'ינג. בנאום בפני כנס הנשים הבינלאומי שאירע במקסיקו ב-1975, אמרה: אנחנו כבר השגנו עבור הנשים במדינתנו את כל מה שכינוס זה מבקש. הנשים אצלנו הן חלק בלתי נפרד מהעם, ואם לא תדברו על פוליטיקה, לא תשנו דבר. אחת מבנותיה, מריאלה, היא סקסולוגית ועורכת דין בכירה במדינה העוסקת בזכויות הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים כנשיאת "סנסקס — המכון הלאומי הקובני לחינוך מיני". לטענתה, אספין היא זו שאחראית להפסקת רדיפתם של הומוסקסואלים בקובה. אספין נפטרה בהוואנה ב-18 ביוני 2007, לאחר מחלה ארוכה. נקבעה תקופת אבל רשמית למחרת. גופתה נשרפה, ושרידיה הונחו במאוזוליאום "חזית פרנק פאיס". מדיה וקבצים בנושא וילמה אספין בוויקישיתוף ynet, מתה וילמה אספין, גיבורת המהפכה הקובנית, באתר ynet, 19 ביוני 2007 וילמה אספין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) On this day Time Magazine. Feb. 9, 2006. “Charting Women’s Progress Since 1959.” Cuba Solidarity Campaign. 1 February, 2004. 10 March, 2008 .Grunig, Larissa A. “The Cuban Women’s Federation: Organization of a Feminist Revolution.” Working Paper, University of Maryland, 1993. "הגאווה של קסטרו", משה מורד, ידיעות אחרונות, 10 ביולי 2007
צ'ולוטקה

צ'ולוטקה (בספרדית: Choluteca) היא בירת מחוז צ'ולוטקה בדרום הונדורס. העיר, שמשמשת כמרכז האזור הדרומי של הונדורס, שוכנת בקרבת נהר צ'ולוטקה, במרחק של 133 קילומטרים מבירת הונדורס טגוסיגלפה. העיר נוסדה ב-1535 תחת השם "וייה דה חרס דה לה פרונטרה דה צ'ולוטקה", שקוצר בהמשך לצ'ולוטקה. צ'ולוטקה קיבלה מעמד של עיר מהקונגרס הלאומי של הונדורס ב-1845. העיר נפגעה קשות מהוריקן מיטש ב-1998. צ'ולוטקה היא אחד המקומות המרכזיים היחידים בהונדורס בהם עובר הכביש הפאן-אמריקאי. מדיה וקבצים בנושא צ'ולוטקה בוויקישיתוף צ'ולוטקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארי בוש

הארי בוש (באנגלית: Harry Bosch) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר, חוקר פרטי לשעבר ובלש משטרה שהוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח בלשיים פרי עטו של הסופר האמריקאי מייקל קונלי. הארי בוש קרוי כך על שמו של הצייר הירונימוס בוש. הספרים עובדו בשנים 2015–2021, לסדרת טלוויזיה, שבה 7 עונות בנות 10 פרקים כל אחת, בשירות פריים וידאו. בוש גדל בלוס אנג'לס. אמו עסקה בזנות, ונרצחה במהלך עיסוקה. הניסיון לפתור את תעלומת הירצחה מלווה את בוש הבוגר. לאחר מותה, הועבר בוש למוסד לנוער-בסיכון. בהתבגרותו, הוא התגייס לצבא ארצות הברית לאוגדת חיל הרגלים הראשונה. הוא שירת כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, בין היתר בגזרת קו צ'י. בהמשך דרכו שירת כבלש משטרה במשטרת לוס אנג'לס. הוא מגדל לבדו את בתו המתבגרת. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כחוקר חד-מחשבה נחוש, וכאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וכצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח. לבוש, יש קשרי עבודה עם אחיו-למחצה, עורך-הדין מיקי הולר, דמות אחרת שיצר מייקל קונלי. הולר, מנהל את משרד עורכי הדין שלו מתוך מכונית לינקולן. בוש מופיע גם בספרים העוסקים במיקי הולר. אמנם שם כדמות משנית, אך משמעותית. מעוף המלאכים (תרגום: טלי נתיב-עירוני), מודן, 2000. עיר העצמות (תרגום: אריה חשביה), מודן, 2004. אור סמוי (תרגום: דרורה בלישה), מודן, 2006. המפענחים (תרגום: רוני בק), מודן, 2009. אקו פארק (תרגום: אריאלה רביב), מודן, 2009. הנפילה (תרגום: כנרת היגינס-דוידי), מודן, 2014. ההפך מפרידה (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2016. הצטלבות (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2018. סניגור במבחן (תרגום: שרון מור יוסף), מודן, 2007. משפט שדה (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2013. ההד השחור (1992) הקרח השחור (1993) בלונדינית המלט (1994) הקויוטי האחרון (1995) מוזיקת המזוודה (1997) אפילה כהה מלילה (2001) המעבר הצר (2004) העלמת העין (2007) אתר האינטרנט הרשמי של הארי בוש (באנגלית) עלית קרפ, שלושה ספרים בקצרה, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2009. העונה השביעית של הסדרה התחילה להיות משודרת בארצות הברית ב-25/7/2021. בעונה השביעית יש רק 8 פרקים. מייקל קונלי, "אקו פארק", מודן, 2009, עמוד 265. מייקל קונלי, "אקו פארק", מודן, 2009, עמוד 77.
איל סודומה

איל סודומה (באיטלקית: Il Sodoma; נולד בשם ג'ובאני אנטוניו באצי, באיטלקית: Giovanni Antonio Bazzi‏1477 – 14 בפברואר 1549) היה צייר איטלקי מתקופת שיא הרנסאנס בציור האיטלקי. הוא פיתח את סגנון הציור של אסכולת סיינה ממנה הגיע והושפע מאמני רומא, בה בילה חלקים מחייו. הוא נולד למשפחת באצי בעיר ורצ'לי שבמחוז פיימונטה. מורהו הראשון היה ג'ובאני מרטינו ספאנצוטי ואחריו למד אצל ג'רולמו ג'ובנונה, שניהם מצפון איטליה. ייתכן שלמד אצל לאונרדו דה וינצ'י או שעשה תקופה במחיצתו במילאנו. הוא נסע לסיינה והחל לעסוק שם במנזר מונטה אוליבטו מג'ורה של המסדר הבנדיקטי ביצירת פרסקו המתאר את חייו של בנדיקטוס הקדוש, בהמשך לעבודותיו של לוקה סיניורלי שם, שהחלו ב-1498. הוא צייר בפרסקו דיוקן עצמי שלו, כשלרגליו שתי גיריות, וסיים אותו ב-1502. יחד עם פינטוריקיו, היה מראשוני המייצגים של שיא הרנסאנס בסיינה. ב-1508 הוזמן לרומא על ידי אגוסטינו קיגי והועסק שם על ידי האפיפיור יוליוס השני במקביל לרפאל בקישוט חדרי ארמון האפיפיור. על פי ההשערה המקובלת, רפאל צייר את איל סודומה בציורו אסכולת אתונה, ליד הדיוקן העצמי של רפאל עצמו. לאחר מכן חזר לסיינה ועסק בקישוט ארמון קיגי בעיר. עבודותיו מאותה תקופה מראות השפעות של אסכולת פירנצה ובמיוחד של פרא ברתולומאו (Fra Bartolomeo). הוא חזר לרומא כדי לקשט את בית משפחת קיגי בעיר, שם עבד לצידו של בלדסאר פרוצי (Baldassare Peruzzi) וצייר תמונות מחיי אלכסנדר הגדול. בעת הכתרתו של האפיפיור לאו העשירי, קיבל אותו איל סודומה בציור המתאר את מותה של לוקרטיה (או קלאופטרה, לפי גרסאות אחרות). לאו העניק לו סכום כסף גבוה ותואר אביר. הוא חזר לסיינה ומאוחר יותר שהה גם בפיזה, וולטרה ולוקה, ומת לבסוף בסיינה. ג'ורג'ו וזארי טען שכינויו ניתן לו בגלל היותו הומוסקסואל (על שם מעשה סדום). עם זאת, נראה שווזארי לא אהד אותו וכי הכינוי נוצר מבדיחה והאמן עצמו השתמש בו. הביוגרפיה של סודומה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. עבודותיו מוצגות במיטב המוזיאונים בעולם, בהם הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה, גלריית אופיצי, הגלריה הלאומית בלונדון, המוזיאון לאמנות יפה בבודפשט, ארמיטאז' וגלריה בורגזה. מדיה וקבצים בנושא איל סודומה בוויקישיתוף אודות איל סודומה איל סודומה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איל סודומה, באתר MusicBrainz (באנגלית) איל סודומה, באתר Discogs (באנגלית) תמונות הפרסקו בויקישיתוף באנציקלופדיה בריטניקה
Fauna Palaestina

Fauna Palaestina (לטינית: הפאונה של ארץ ישראל) היא סדרת מונוגרפיות באנגלית, בהוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים אשר עוסקת בתיאור ממלכת החי בארץ ישראל וסביבתה הקרובה. הסדרה מחולקת לכמה תת-סדרות כגון חרקים, זבובים ויונקים. כל כרך מתמקד בקבוצת בעלי חיים ומתאר את המורפולוגיה, אקולוגיה וזואוגאוגרפיה שלה בפירוט. ערך מורחב – חרקים נכון ל-2014 מונה הסדרה שישה כרכים: Oskar Theodor, Fauna Palaestina: Insecta 1 - Diptera Pupipara, 1975. Oskar Theodor, Fauna Palaestina: Insecta 2 - Diptera Asilidae, 1980. Lev Fishelson, Fauna Palaestina: Insecta 3 - Orthoptera: Acridoidea, 1985. Amnon Freidberg and Jehoshua Kugler, Fauna Palaestina: Insecta 4 - Diptera: Tephritidae, 1989. Henri J. Dumont, Fauna Palaestina: Insecta 5 - Odonata of the Levant, 1991. Lazare Botosaneanu, Fauna Palaestina: Insecta 6 - Trichoptera of the Levant: Imagines, 1992. ערך מורחב – דגים Ben-Tuvia A., Fauna Palaestina: Pisces 1 - Mediterranean Fishes Goren M. Fauna Palaestina: Pisces 2 - Gobiidae of the Red Sea ערך מורחב – סרטנים Engelina A. Zelickman, 2005. Fauna Palaestina. Crustacea I: Amphipoda: Hyperiidea of Israel - A Morphological Atlas ערך מורחב – יונקים Mendelssohn H. & Yom-Tov Y., 1999. Fauna of Palaestina: Mammalia of Israel ערך מורחב – עכבישנים Levy G. & Amitai P., 1980, Fauna Palaestina: Arachnidae 1 - Scorpiones Levy G., 1985. Fauna Palaestina: Arachnidae 2 - Araneae: Thomisidae Levy G., 1998. Fauna Palaestina: Arachnidae 3 - Araneae: Theridiidae ערך מורחב – רכיכות Barash A. & Danin z., 1992. Fauna Palaestina: Mollusca 1 - Annotated List of Mediterranean Molluscs of Israel and Sinai. Forcart L., Fauna Palaestina: Mollusca 2 - Gastropoda Terrestria (בוטל) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כושר תמרון

בהנדסת טילים, כושר התמרון, הוא גודל המוגדר על ידי היחס בין התאוצה הרדיאלית (lateral acceleration) המקסימלית וזמן התגובה האופייני של מערכת הבקרה של הטיל. לרוב נמדד ביחידות של מטר לשנייה בשלישית [m/s^3]. כושר התמרון מגדיר את היכולת של הטיל להגיב לשינויים בסביבה ולהתמודד מול מטרה מתמרנת. כולל מעבר בין שני מצבי ניהוג שונים בזמן מינימלי. באופן אינטואיטיבי, כושר התמרון של הטיל הוא מדד ליכולתו לנוע במסלולים בעקמומיים דמוי סללום, והוא מתבטא בשינויי כיוון במסלול הטיל. מנקודת מבטו של עצם הנמצא בתוך הטיל, כושר התמרון מתבטא בקצב שינוי המשקל שלו. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סימן הטעמה משני כפול

סימן הטעמה משני כפול ( ̏ ) הוא סימן דיאקריטי המשמש באלפבית הלטיני והאלפבית הקירילי. באלפבית הלטיני, בשפות הסלובקית והסרבית, סימן ההטעמה המשני הכפול משמש לציון טון יורד במקצת, תפקיד שאותו ממלא גם סימן ההטעמה המשני. סימן ההטעמה המשני הכפול יכול להופיע מעל האותיות Aa Ee Ii Oo Rr Uu, ומעל האותיות המקבילות להן באלפבית הרוסי Аа Ее Ии Oo Pp Уу. באלפבית הלטיני, קיים תו מסוים לכל אות (גדולה וקטנה) שהוא האות וסימן ההטעמה המשני הכפול. באלפבית הקירילי, יש צורך לכתוב את האות ולהוסיף מעליה תו נוסף, שהוא הסימן המתחבר שיופיע מעל האות, שממוקם ביוניקוד ב-U+030F. סימן דיאקריטי סימן הטעמה עלי סימן הטעמה משני אלפבית לטיני אלפבית קירילי
גרון הים הלבן

גרון הים הלבן (ברוסית: Горло Белого моря) הוא מצר ים ברוסיה בין החוף הדרום-מזרחי או חוף טרסקי (Терский берег) (אנ') של חצי האי קולה, לבין החוף החורפי (Зимний берег) (אנ') שבין מפרץ מזן (Мезенская губа) (אנ') למפרץ דווינה (Двинская Губа) (אנ'). המצר מקשר בין הים הלבן שמדרום-מערב לו לבין ים ברנץ שצפון-מזרחית לו. רוחבו של המצר נע בין 46 קילומטרים בנקודה הצרה ביותר ועד 93 ק"מ; עומקו המרבי הוא 130 מ' ואורכו 160 ק"מ. בחורף מכוסה קרח. במצר שוכן האי סוסנוביץ (Сосновец), במרחק של כ-3.5 ק"מ מחוף טרסקי, וביציאה לים ברנץ ובכניסה למפרץ מזן – האי מורז'ובץ ששטחו 110 קמ"ר. המצר נמצא בתחום השיפוט המנהלי של המחוזות מורמנסק וארכנגלסק. מדיה וקבצים בנושא גרון הים הלבן בוויקישיתוף הוראות ניווט לימאים בים הלבן: תיאור הניווט - גרון הים הלבן, באתר rivermaps.ru (ברוסית) החוף משתרע משפך נהר הוורזוגה (Ва́рзуга) (אנ') שבמפרץ קנדלאקשה (Кандалакшский залив) (אנ') ועד לכף סביטוי נוס (Мыс Святой Нос) (אנ') בצפון. החוף משתרע משפך נהר דווינה הצפונית (Северная Двина) (אנ') בסביבת העיר ארכנגלסק ועד לכף וורונוב (Мыс Воронов) בדרום-מערב מפרץ מזן (Мезенская губа) (אנ'). ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיסה 702 של אתיופיאן איירליינס

טיסה 702 של אתיופיאן איירליינס הייתה טיסה סדירה מנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה באדיס אבבה שבאתיופיה אל נמל התעופה מילאנו מלפנסה, דרך נמל התעופה לאונרדו דה וינצי-פיומיצ'ינו ברומא. הטיסה המריאה מאדיס אבבה ב-17 בפברואר 2014, והמטוס, מדגם בואינג 767-300ER, נחטף בידי הקצין הראשון בהיותו מעל שטחה של סודאן. בעת שהקברניט יצא לשירותים, נעל הקצין הראשון את עצמו בתא הטייס, והמשיך להטיסו בגפו. המטוס אולץ לנחות בז'נבה, לאחר שאחד המנועים כבה בשל מחסור בדלק, ובסך הכל נותר דלק לכעשר דקות טיסה. הוא נעצר לאחר שיצא מתא הטייס באמצעות חבל ששלשל מחלון התא. החוטף ביקש להבטיח לעצמו מקלט מדיני והבטחה שלא יוסגר לאתיופיה. כל 202 הנוסעים ואנשי הצוות לא נפגעו בתקרית. במרץ 2015, הואשם הטייס בהיעדרו בבית המשפט העליון באדיס אבבה ונדון ל-19 שנים ו-6 חודשים בכלא. טייס משנה חטף טיסה מאתיופיה; המטוס הונחת בז'נבה, באתר וואלה, 17 בפברואר 2014 רויטרס, טייס משנה מאתיופיה חטף מטוס לרומא, ונחת בז'נבה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2014 תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 702 של אתיופיאן איירליינס, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקריות ואסונות תעופה ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גארי מדל

גארי אלקסיס מדל סוטו (בספרדית: Gary Alexis Medel Soto; נולד ב-3 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית ובנבחרת צ'ילה בעמדת הקשר אחורי. מדל ידוע בסגנון המשחק הקשוח שלו ובאגרסיביות שלו. מדל התחיל את הקריירה שלו באוניברסידד קאתוליקה. בשנת 2009 עבר לבוקה ג'וניורס, אחרי שנתיים לסביליה. ב-11 באוגוסט 2013, חתם בקארדיף סיטי ל-4 שנים. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 0–2 נגד ווסטהאם יונייטד. ב-9 באוגוסט 2014 חתם באינטר מילאנו. ב-11 באוגוסט 2017 חתם מדל בבשיקטש. ב-29 באוגוסט 2019 חזר מדל לאיטליה וחתם לשלוש שנים בבולוניה. במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה במשחק ידידות נגד ארגנטינה. ב-15 ביוני 2008 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד בוליביה, במשחק זה גם הבקיע את שני שעריו הראשונים במדי הנבחרת שנגמר בתוצאה 0–2 לטובת צ'ילה. הוא הגיע עם הנבחרת לשמינית גמר מונדיאל 2010, רבע גמר קופה אמריקה 2011 והעפיל עם הנבחרת למונדיאל 2014 ואף זומן לסגל הנבחרת לקראת האליפות. מדל היה שותף לזכייתה של צ'ילה בטורניר הקופה אמריקה בשנים 2015 ו-2016. מדיה וקבצים בנושא גארי מדל בוויקישיתוף גארי מדל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גארי מדל, באתר Transfermarkt גארי מדל, באתר Soccerway גארי מדל, באתר BDFutbol גארי מדל, באתר WorldFootball.net גארי מדל, באתר National Football Teams גארי מדל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית אהבה ותפילה

בית אהבה ותפילה (באנגלית The House of Love and Prayer) היה מרכז רוחני שפעל בשנות ה-60 וברוח תופעת ההיפים, בין השנים 1967-1978 בסן פרנסיסקו, בהנהגת הרב שלמה קרליבך, ושימש מקום בו יכול היה כל אדם לבוא ולקבל אהבה, מזון, לינה והדרכה רוחנית. בשנת 1966 השתתף הרב שלמה קרליבך בפסטיבל ברקלי למוזיקה אמריקאי עממית (פולק), ושם פגש לראשונה את תופעת ההיפים של אלפי בני נוער רבים מהם יהודים המשוטטים בחוסר מעש ברחבי אזור מפרץ סן פרנסיסקו כאשר חלקם מסוממים ומטושטשים. הרב קרליבך החליט לפעול, ושכר בית פרטי גדול בשכונת הייט-אשבורי, שם התגוררו עשרות צעירים יהודים בעוד הרב קרליבך מוסר שם שיעורים ושיחות ובעיקר נותן להם אהבה וחום ומקרב באמצעות המוזיקה המפורסמת. בית אהבה ותפילה היה מיוחד בהיותו בית פתוח לכל, וכל אחד שנכנס לשם התקבל בחיבוק גדול וזרועות פתוחות, וקיבל מזון ולינה ללא הגבלה. ולמרות שעיקר מטרתו הייתה לקירוב יהודים רחוקים, נמשכו אליו מחפשי רוחניות בני כל הדתות, וחלקם אף התגיירו לאחר מכן ונעשו לתלמידיו של הרב קרליבך. סיפורים רבים ישנם על פעילותו של הבית, כאשר אחד המפורסמים שבהם הוא על בתו של אחד מראשי הקו קלוקס קלאן שהסתתרה בבית וכשאביה גילה זאת ובא לחפשה, הסתתרו כולם מחשש לפגיעה, והרב קרליבך חיבקו ונשקו בחום, והצליח לפשר בינו לבתו. במשך 10 שנות פעילותו של הבית עברו בו אלפי בני נוער, ברובם יהודים, רבים מהם חזרו בתשובה וחלקם נעשו תלמידיו של הרב קרליבך. עם הקמת מושב מבוא מודיעים בשנת 1976 על ידי תלמידיו של הרב קרליבך, עלו הרב קרליבך ודיירי הבית באותה תקופה, לארץ, והצטרפו לקהילת המושב, שהפך גם הוא למקום המקבל בזרועות פתוחות כל יהודי באשר הוא. בשנת 2011 הוקם בעיר צפת בית כנסת הנקרא בית אהבה ותפילה על שם בית האהבה והתפילה ומונהג אף הוא ברוח הרב שלמה קרליבך. ספר הרבי מקרן הרחוב מאת יוטא הלברשטאם-מנדלבאום פרק א' בית האהבה והתפילה.