laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכורים למין אנונימיים

מכורים למין אנונימיים (באנגלית: Sex Addicts Anonymous) היא התארגנות שמספקת לחבריה תוכנית "שנים עשר צעדים" כדי להתמודד עם התנהגות מינית בלתי מבוקרת, המכונה גם התמכרות למין. מכורים למין אנונימיים קיימת לצד התארגנויות אחרות של שנים עשר צעדים המיועדות למכורים למין: מכורים למין ולאהבה אנונימיים, מכורים למין כפייתי אנונימיים, סקסוהוליסטים אנונימיים ומחלימים מיניים אנונימיים. קיימות גם קבוצות עבור בני משפחות של מכורים למין. תפקידן דומה לתפקיד קבוצות דומות לאלכוהוליסטים אנונימיים ולמכורים לסמים אנונימיים. מכורים למין אנונימיים נוסדה בשנת 1977 בארצות הברית, על ידי גברים שהתמודדו עם התנהגות מינית בלתי נשלטת והחליטו להיעזר לשם כך בתוכנית שנים עשר הצעדים של אלכוהוליסטים אנונימיים, תוך שהם מתאימים אותה להתמודדויות הייחודיות למכורים למין. התוכנית פתוחה לכל מי שמעוניין להפסיק התנהגות מינית בלתי נשלטת. אין כל דרישה אחרת להגעה לקבוצות. התוכנית פתוחה לבעלי כל נטייה מינית וזהות מגדרית. בשל האופי הרגיש של הנושאים שעליהם מדברים בקבוצות, חלק מהקבוצות עורכות היכרות עם חברים חדשים המעוניינים להצטרף, לפני שנמסר להם המיקום והזמן של המפגשים. קיים שאלון שנועד לסייע לחבר חדש להחליט אם הוא סובל מהתמכרות למין. ב"מכורים למין אנונימיים" כל חבר יוצר לעצמו הגדרה אישית של מפוכחות מינית, שתובעת הימנעות מאופנים מסוימים של פעילות מינית, שאותו חבר רואה כבלתי נשלטים, מסוכנים או מזיקים. הקבוצה מעודדת את החבר לכבד אחד את הגדרת הניקיון של חברו. הרבה מחברי "מכורים למין אנונימיים" נעזרים בכלי שמכונה "שלושה מעגלים" כדי לסווג צורות שונות של התנהגות מינית. בתוך מעגל פנימי כותבים התנהגויות שמהם רוצים להימנע (כדוגמת מין בתשלום, מין אנונימי, צפייה בפורנוגרפיה). פעולה כזאת תיחשב "נפילה" או "שימוש". במעגל אמצעי כותבים התנהגויות ומצבים שעלולים להוביל למעגל פנימי (שוטטות ממשית או וירטואלית, מצבים שבהם עולים רגשות תסכול, בדידות או כאב). ובמעגל החיצוני כותבים התנהגויות בריאות - מיניות ולא מיניות (יחסי מין במסגרת קשר אינטימי, לקיחת חלק במפגשים קבוצתיים, עיסוק בספורט או באמנות יצירתית, שינה וארוחות סדירות). הספר המרכזי של קבוצת מכורים למין אנונימיים הוא ספר "מכורים למין אנונימיים" המכונה גם "הספר הירוק". הוא מסביר את אופי ההתמכרות למין, את שנים עשר הצעדים וגם כולל מידע על הקבוצות וכלי ההחלמה של התוכנית. חלקו השני של הספר כולל מגוון רחב של סיפורים אישיים של מכורים למין. בסיפורים מתוארים אופנים שונים של התמכרות למין, כמו גם צורות שונות של החלמה. מטרת הסיפורים האישיים היא לשמש השראה ולהראות שעבודת שנים עשר הצעדים אכן מאפשרת החלמה מהתמכרות למין. חונך (ספונסר) הוא אחד ממשתתפי התוכנית שחבר נעזר בו להחלמה ושהקשר איתו נועד לסייע בהחלמה של אותו חבר. רצוי שחונך יהיה כבר תקופה כלשהי בתוכנית, יצבור פרק זמן משמעותי של ניקיון מפעילות מינית ממכרת ויעבור את שנים עשר הצעדים. מקובל שחונך נמצא בקשר אישי רציף עם חניך, כדי להדריך אותו בעבודת התוכנית. השפעתו העיקרית של החונך היא דרך דוגמה אישית. בדרך כלל מומלץ לחבר חדש לקחת חונך בהקדם. חונך יכול להיות זמני או קבוע, אך גם חונך קבוע ניתן להחליף. קבוצה של מכורים למין אנונימיים קיימת בישראל מאוגוסט 2014. מכורים למין אנונימיים, ישראל
רבאט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות: רבאט – בירת מרוקו ובירת מחוז רבאט-סלה-זמור-זעיר רבאט (פרפקטורה) – תת-מחוז במחוז רבאט-סלה-זמור-זעיר שבמרוקו רבאט (מלטה) – עיר באי מלטה השוכנת בצמוד לעיר מדינה רבאט (גוזו) – כינויה בפי המקומיים ושמה הקודם של העיר ויקטוריה באי גוזו שבמלטה רבט (איראן) – עיר מחוז מערב אזרבייג'ן שבאיראן אחר: רב"ט – דרגת צה"ל רבאט (סרט) – סרט מסע הולנדי משנת 2011
שרון כהן

שרון כהן (נולד ב-1 בנובמבר 1968) הוא במאי דיבוב, מדבב, מתרגם, מוזיקאי ושחקן ישראלי. מתחילת שנות האלפיים הוא האחראי לדיבוב לעברית של רבים מסרטי האולפנים הגדולים המופצים בישראל. הוא המייסד והבעלים של אולפן הדיבוב SC Produb. כהן נולד לשחקן התיאטרון אלברט כהן ולפסנתרנית הקלאסית רות מנזה. הוא אחיו של המלחין עדי כהן. את שירותו הצבאי עשה בלהקה צבאית, שם שר, שיחק וניגן בסקסופון. בהמשך, הופיע לפרנסתו כקוסם. למד סאונד ושיחק בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון המסחרי, השתתף בדרמות בטלוויזיה הישראלית ואף השתתף בהנחיית תוכנית הטלוויזיה "בקצה המכחול", העוסקת באומנות. השתתף במחזהו של חנוך לוין "המתלבט". היה חבר בשלישית ה"נונסנס" "צ'ה צ'ה צ'ה" עם יואב צפיר וניצן זיצר. תרגם, ביים, הקליט, ערך, ניהל מוזיקלית והשתתף במאות תפקידים בדיבוב לטלוויזיה ולקולנוע. דיבובו הראשון היה בסרט "המסע המופלא - הביתה" של חברת וולט דיסני, שהיה סרט הלייב אקשן הראשון שדובב לעברית. בסרט דיבב כהן את הכלב צ'אנס, הדמות הראשית. כהן דיבב גם את דיפסי ב"טלטאביז". בשנת 1992 החל את דרכו בבימוי דיבוב באולפני "אולפנטו" של יוני חן (ולאחר מכן באולפני "אלרום"). הוא תרגם, ביים וניהל מוזיקלית עשרות סדרות וסרטים. מסוף שנות ה-90 היה אחראי לתרגום ולבימוי הדיבוב של עשרות סרטי קולנוע מובילים של אולפני פוקס, האחים וורנר, סוני, יוניברסל, דרימוורקס, סרטי פרמאונט ועוד. בשנת 2004 החליף את שפרירה זכאי בתפקיד במאי הדיבוב העברי לסרטי דיסני. הסרט הראשון שביים היה "מרי פופינס". עד היום עבד במאות הפקות דיבוב לקולנוע ולטלוויזיה. בשנת 2016 הקים את אולפני הדיבוב והתוכן "SC Produb", ובהם הוא ממשיך לנהל ולביים את הפקות הדיבוב לקולנוע ולתכנים נוספים. כהן גם מעביר לשחקנים ולמוזיקאים קורסים באמנות הדיבוב. כהן מתגורר ברמת גן. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים. בתו הבכורה היא השחקנית לני כהן, שגם היא עובדת בבימוי דיבוב. מדיה וקבצים בנושא שרון כהן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שרון כהן שרון כהן, ברשת החברתית פייסבוק שרון כהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שרון כהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שרון כהן, ברשת החברתית פייסבוק שרון כהן, דף שער בספרייה הלאומית
אהוד אפרת

אהוד אפרת (17 במרץ 1924 – 23 בדצמבר 2023) היה קצין בדרגת אלוף-משנה, שמילא תפקידים בכירים באגף המודיעין. אהוד אפרת נולד כאהוד רפפורט, בן למשפחה מוותיקות היישוב מראשון לציון. אביו היה חקלאי ולימים בעל תחנת דלק. את לימודיו היסודיים למד ב"בית הספר העממי" בראשון לציון, שנקרא כעבור שנים בית הספר חביב. את לימודיו התיכוניים למד בגימנסיה הריאלית בעיר. היה מדריך בתנועת המכבי הצעיר. בצעירותו היה חבר בארגון ההגנה. במסגרתו עבר קורס מפקדי כיתות והיה מדריך. עסק באיתות של דגלים ופנסים, שהיה נהוג באותה עת. התנדב למשטרת היישובים העבריים. השתייך למנגנון הש"י, שירות המודיעין של ההגנה. במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין מרחבי ב"מודיעין 10" (לימים יחידה 504). אהוד רפפורט שירת בחזית המרכז – בסיס ג' והיה אחראי על הפעלת מודיעים/סוכנים בגזרה קולה – לטרון – הרטוב. בסוף שנת 1950 נשלח לטהראן והחליף את אורי בבאי-שפר אשר הקים בטהראן את בסיס "האחד" של "מודיעין 10" (בסיס "האחד" עסק בגיוס והפעלת סוכנים בעיראק). בשנת 1953 חזר לארץ ועבר לאגף המודיעין של צה"ל. בראשית שנות ה-60 עמד בראש מערך ביטחון המידע של צה"ל, בתפקיד ראש ענף ביטחון שדה (עב"ש) בדרגת סגן-אלוף, ענף שמאז שנת 1970 שודרג לרמת מחלקה (מחב"ש), שבראשה אלוף-משנה. בשנות האלפיים הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע והמחלקה נקראת מאז מחלקת ביטחון מידע (מחב"ם). ביולי 1967 סיים אהוד אפרת את לימודיו במכללה לביטחון לאומי. בספטמבר אותה שנה יצא לטורקיה כדי לכהן בה כנספח צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. היה זה בתקופה של פריחת היחסים הביטחוניים של מדינת ישראל עם טורקיה ואיראן, כשבשתיהן שירתו נספחי צה"ל, אהוד אפרת בטורקיה ויעקב נמרודי באיראן. במקביל שימש גם נספח צה"ל ביוגוסלביה. תוך כדי שירותו הצבאי יצא גם לשליחויות מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לאיראן ואתיופיה. בשנת 1971 השתחרר משירותו בצה"ל. לאחר תום שירותו שימש אהוד אפרת מנכ"ל בחברת בנייה. בשנת 1991 פרש לגמלאות. אהוד אפרת היה בוגר בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והוסמך כעורך דין בשנת 1956. היה חבר בעמותת המרכז למורשת המודיעין וחבר עמותת ידידי מוזיאון ראשון לציון. נפטר ב-23 בדצמבר 2023. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. על אהוד אפרת, באלבום המשפחות של מוזיאון ראשון לציון ראיונות שנערכו על ידי עמותת תולדות ישראל- לתיעוד דור תש"ח חלק א': אהוד אפרת - ראיון מלא 1 מתוך 2 חלק ב': אהוד אפרת - ראיון מלא 2 מתוך 2 אל"ם אהוד אפרת נספח ישראל בטורקיה, מעריב, 24 באוגוסט 1967, עמ' 7 "בסיס האחד" – בסיס הקת"מ בטהרן בראשית ימי המדינה, IsraelDefense, 29 בנובמבר 2018 הוסמכו 58 עורכי דין חדשים, דבר, 31 ביולי 1956
גאורג ויסובה

גאורג אוטו אוגוסט ויסובה (בגרמנית: Georg Otto August Wissowa; ‏17 ביוני 1859 – 11 במאי 1931) היה פילולוג קלאסי גרמני. ויסובה נולד בנוידורף (אנ') שליד ברסלאו, ולמד באוניברסיטת ברסלאו. בהמשך מונה לפרופסור באוניברסיטת מרבורג (מ-1886) ובאוניברסיטת האלה (מ-1985). הוא ידוע כיום בעיקר בהוצאת המהדורה השלישית והעצומה של "אנציקלופדיה לעולם הקלאסי" (Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft), אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שאת כתיבתה יזם בשנת 1839 מורה בשם אוגוסט פרידריך פאולי (1796-1845). פאולי מת לאחר 6 שנים, והבאים אחריו השלימו את המהדורה הראשונה שכללה 6 כרכים. במהדורה השנייה נוספו 2 כרכים, ובשנת 1890 החל ויסובה בהוצאת מהדורה נוספת, פרויקט שאפתני אותו קיווה ויסובה להשלים בתוך 10 שנים. אך בפועל, הכרך האחרון באנציקלופדיה, שכללה לבסוף 66 כרכים ועוד 15 כרכי מילואים ו-2 כרכי מפתח, הופיע רק בשנת 1978 (כרך המפתח האחרון הופיע בשנת 1980). ויסובה היה המחבר של עבודה חשובה על הדת ברומא העתיקה, בשם "Religion und Kultus der Römer" (יצא לאור בשנת 1902). בספרו חוקר ויסובה את תהליכי ההתפתחות של הדת הרומית, ומביא תיאור מקיף של האלים הרומיים והמנהגים הדתיים שנהגו ברומא. בנוסף, ויסובה ההדיר את ספרו של הפילולוג הגרמני לודוויג פרידלנדר - "Sittengeschichte Roms", עבד על האנציקלופדיה של המיתולוגיה היוונית והרומית שחיבר וילהלם היינריך רוסטשר - "Ausführlichem Lexikon der griechischen und römischen Mythologie" וכן הוציא לאור מהדורה שנייה של ה-"Römische Staatsverwaltung" ("מנהל ציבורי ברומא") של ההיסטוריון הגרמני יואכים מרקרט. מדיה וקבצים בנושא גאורג ויסובה בוויקישיתוף ביוגרפיה של גאורג ויסובה, באתר Bookrags.com (באנגלית) גאורג ויסובה, New International Encyclopedia בויקיטקסט האנגלית
רוס בלקנר

רוס בלקנר (באנגלית: Ross Bleckner; נולד ב-1949) הוא צייר יהודי-אמריקאי המתגורר בעיר ניו יורק. בלקנר הוא הצייר הצעיר ביותר שקיים תערוכה בתצוגת יחיד במוזיאון גוגנהיים בניו יורק, ב-1995. הוא החל להציג בגלריה מרי בון בשנת 1979. ניתן למצוא את עבודותיו באוספי המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון., DC, מוזיאון קרנגי לאמנות בפיטסבורג, ומרכז האמנות ווקר במיניאפוליס. עבודותיו עוסקות בתחומים כגון אובדן, שינוי, זיכרון ואיידס. עבודותיו הפואטיות כוללות לעיתים קרובות תמונות סימבוליות חוזרות, כמו נברשות, יונים ופרחים, המוצגות עם תחושת אור מטושטשת וזוהרת. מדיה וקבצים בנושא רוס בלקנר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוס בלקנר רוס בלקנר, ברשת החברתית אינסטגרם אודות רוס בלקנר (באנגלית) הציור "recognition"- "הכרה". 1999 הציור מעורר המחשבה "דמות חסרה" - "absentee bid form" (אורכב 20.03.2005 בארכיון Wayback Machine) רוס בלקנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) artnet.com, Ross Bleckner (American, born 1949) ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנז

האם התכוונתם ל... אישים דוד גנז – אסטרונום, מתמטיקאי, גאוגרף והיסטוריון יהודי-גרמני יואכים גנז (Gaunse) – היהודי הראשון שהגיע לאמריקה הצפונית (1584) חיים גנז – פרופסור למשפטים באוניברסיטת תל אביב גַּנָּז ארכיונאי – אדם המופקד על ארכיון (גַּנְזַךְ) אוצֵר (מקצוע) – מפקח, מעריך ומנהל במוזיאון או גלריה אחר מכון גנזים – מכון ביו-ביבליוגרפי, המוסד המרכזי בישראל לשימור יצירתם של הסופרים העבריים בית גנזיא (בית גנזים) – רשות לאגירת אוצרות ומסמכים של ממלכות, כגון ממלכת פרס בעת העתיקה גאנז (פירושונים) גנץ (פירושונים) גנס (פירושונים)
טייס ניסוי

טייס ניסוי הוא טייס המטיס כלי טיס חדשים, כאלה שנערך בהם שינוי, או כלי טיס בשלב האבטיפוס, בטיסת ניסוי, על מנת לבחון אותם או מכלולים חדשים שהותקנו בהם, לקבוע אם הם עומדים בדרישות ולהפעיל מכשור צב"ד. בשל העובדה שהתנהגותו של כלי הטיס באוויר לא נבחנה עד תום ובשל העובדה שטיסות המבחן נערכות פעמים רבות במתארים קיצוניים, התאונות מרובות ולפעמים קטלניות ולפיכך נחשב המקצוע למסוכן ביותר. טייסי ניסוי מועסקים אצל יצרני מטוסים, חילות אוויר וחברות תעופה אזרחיות. בנוסף, מטיסים טייסי ניסוי כלי טיס ניסיוניים, שלא נועדו לשירות, אלא לבחינת טכנולוגיות חדשניות ויש הפעילים גם בתחום האווירובטיקה (טיסות ראווה). טייסי ניסוי הם טייסים מנוסים, לאחר שעות טיסה מעשיות רבות, לרוב בעלי הכשרה של מהנדסי אווירונאוטיקה והכשרה בתחומי הפעלת ציוד אוויוני, אמצעי לחימה ותקשורת, היכרות עמוקה עם נושא הבטיחות ויכולת אלתור ותגובה מהירה במקרה של תקלה. תיאור המשרה (באנגלית) אגודת טייסי הניסוי (באנגלית) בית הספר הבריטי האימפריאלי לטייסי ניסוי (באנגלית) בית הספר האמריקאי הלאומי לטייסי ניסוי (באנגלית)
רודולף שמונדט

רודולף שמונדט (בגרמנית: Rudolf Schmundt,‏ 13 באוגוסט 1896 – 1 באוקטובר 1944), היה שלישו הצבאי של אדולף היטלר. נרצח בקשר העשרים ביולי. שמונדט נולד במץ ושירת כלויטננט במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נשאר כקצין קבע ברייכסווהר בשורה של תפקידי מטה. היה נאצי מושבע וב-1938 מינה אותו היטלר לשלישו הצבאי. בתפקיד זה היה נוכח כמשתתף קבוע בישיבות להערכת המצב הצבאי. ב-20 ביולי 1944 עמד ליד היטלר בביתן הישיבות במאורת הזאב. כאשר התפוצצה הפצצה שהניח שם קלאוס שנק פון שטאופנברג הוא נפצע קשה. איבד עין אחת ושתי רגליים. הוא הועבר לטיפול בבית החולים במאורת הזאב. בתחילה התאושש במקצת והצליח לשוחח עם היטלר אבל אחר כך התדרדר מצבו, והוא מת מאלח דם וכשל מערכתי. לפי הוראת היטלר נערך לשמונדט טקס אשכבה ממלכתי ליד מצבת הזיכרון בטננברג בפרוסיה המזרחית בנוכחות הרמן גרינג. ב-7 באוקטובר 1944 הוא נקבר בבית הקברות אינוואלידן בברלין וגנרל היינץ גודריאן ספד לו. הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. רוג'ר מורהאוז: ברלין במלחמה, הוצאת זמורה ביתן, 2012 מדיה וקבצים בנושא רודולף שמונדט בוויקישיתוף רודולף שמונדט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי ישראל – מקדוניה הצפונית

בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של מקדוניה הצפונית קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים נכון לשנת 2021, כאשר שתי המדינות מקיימות יחסים קרובים בתחומים שונים, ונחשבות לבעלות ברית בתחומים פוליטיים ותרבותיים למקדוניה הצפונית יש שגרירות רשמית בתל אביב, בעוד שאת ישראל מייצג במקדוניה הצפונית שגריר שאינו תושב, אשר מקום מושבו בישראל. שתי המדינות כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים מלאים בתאריך 7 בדצמבר 1995, זמן קצר לאחר התפרקותה של יוגוסלביה במהלך מלחמות יוגוסלביה, והיווסדה של מקדוניה כמדינה עצמאית. השקת היחסים הדיפלומטיים בין ישראל למקדוניה, מצידה של ישראל, נעשתה תוך הכרה במקדוניה כ"רפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה", וזאת על סמך השם הזמני במסגרתו התקבלה מקדוניה לאו"ם. עם זאת, בהמשך שינתה ישראל את עמדתה והכירה רשמית במקדוניה בשם "הרפובליקה של מקדוניה", שמה המוכרז של המדינה החדשה, וכך הצטרפה ישראל ל-130 מדינות נוספות בעולם המכירות במקדוניה תחת שם זה, ולא תחת השם הזמני אשר ניתן לה על ידי האו"ם. ב-2019 שינתה המדינה את שמה ואימצה את השם "הרפובליקה של מקדוניה הצפונית". ערך מורחב – יהדות מקדוניה הצפונית נכון לשנת 2019, הקהילה היהודית במקדוניה הצפונית היא קהילה קטנה, אבל בעלת מעמד איתן ומכובד במדינה, המשמשת כגשר בין מקדוניה הצפונית וישראל. הקהילה מונה כ-200 איש, אשר רובם מתגוררים בבירת מקדוניה הצפונית סקופיה, וכן בעיר שטיפ. הארגונים היהודיים במקדוניה הצפונית, אשר פועלים תחת חסותה של ממשלת מקדוניה הצפונית, הדגישו במספר הזדמנויות כי נכון לשנת 2013, אין כלל אנטישמיות כלפי יהודים במדינה. במסגרת פגישה בין נציגי הקהילה היהודית במקדוניה לשגריר ישראל החדש במדינה, בסוף שנת 2009, אמרו הנציגים לשגריר כי לתחושתם, מקדוניה היא כיום המדינה היחידה שבה אין כל עדות לאווירה אנטישמית, וכי היהודים במקדוניה חשים כי הם חיים במדינה שאוהבת ומכבדת את בני העם היהודי, מה שבא גם לידי ביטוי בקשרים החמים שבין מקדוניה וישראל. במהלך שנת 2002, מקדוניה הפכה לאחת המדינות היחידות בעולם אשר מיסדה מנגנון רשמי המשמש ליישוב מחלוקות הנוגעות לגזל של רכוש יהודי במהלך ימי מלחמת העולם השנייה, מנגנון אשר זכה לאהדת בני הקהילה היהודית במדינה. כחלק מפועלה המתמשך של ממשלת מקדוניה הצפונית להנצחת זיכרון השואה, נחנכה בבירה סקופיה אנדרטה מודרנית להנצחת השואה, וכן מרכז תיעוד אודות תולדותיהם של בני העם היהודי בשטח מקדוניה הצפונית, אשר מהווה את אחד ממרכזי ההנצחה לשואה הגדולים ביותר בעולם. בפועלה זה זכתה ממשלת מקדוניה הצפונית בהערכה של גורמים בקרב העם היהודי, אשר מוקירים את מחויבותה של מקדוניה הצפונית להנצחת רדיפת בני העם היהודי במדינה בימי מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ישראל – מקדוניה הצפונית בוויקישיתוף אתר שגרירות ישראל במקדוניה הצפונית Embassy of the Republic of North Macedonia in Israel, www.facebook.com אנדרטה חדשה בירושלים: רימון השמות של יהודי צפון מקדוניה, באתר www.jerusalem.muni.il Нема антисемитизам и ксенофобија во Македонија No anti-semitism in macedonia AJC PRAISES MACEDONIA FOR HISTORIC HOLOCAUST RESTITUTION ACCORD
HAL

האם התכוונתם ל... שכבת הפשטת חומרה (hardware abstraction layer) (אנ') – רכיב במערכות הפעלה המספק ממשק אחיד לתקשורת בין התוכנה לרכיבי חומרה ו"מסתיר" הבדלים בין התקני חומרה לשכבות התוכנה הגבוהות יותר. ראשי התיבות עשויים להתייחס ספציפית לרכיב HAL.dll של מערכת ההפעלה חלונות. HAL 9000 (אנ') ‏(Heuristically–programmed Algorithmic Computer) – מחשב תבוני בדיוני בספר ובסרט 2001: אודיסיאה בחלל מאת ארתור סי. קלארק HAL (ארכיון) (אנ') (Hyper Articles en Ligne) – ארכיון פתוח צרפתי המאפשר שמירת עבודות אקדמיות Hindustan Aeronautics Limited – התעשייה האווירית ההודית Hyundai A-League – שמה הרשמי הנוכחי של ליגת העל האוסטרלית בכדורגל, כתוצאה מהחסות שמעניקה לה חברת יונדאי מוטור קודים HAL – קוד הארגון הבין־לאומי לתעופה אזרחית (ICAO) לחברת הוויאן איירליינס HAL – קוד הבורסה לניירות ערך בניו יורק לתאגיד הליברטון האל (פירושונים) ראשי התיבות נבחרו כמחווה ל–HAL של ארתור סי. קלארק. ראו גישה פתוחה.
מטוס אימון

מטוס אימון הוא מטוס ייעודי לצורכי לימוד טיסה, הדרכה ותרגול. מטוסי אימון מתוכננים ומיוצרים כך שיהיו בהם מרכיבים בטיחותיים נוספים, כמו ממשקי היגוי כפולים בתצורת טנדם, תכונות טיסה סלחניות וסידור פשוט של מכשירי תא הטייס ורק את המערכות הרלוונטיות לצורכי האימון והתרגול. מרכיבים אלה מאפשרים לפרחי הטיס ולטייסים המתלמדים ללמוד בביטחה ולהתקדם במטוס סלחני יותר לטעויות. מטוסי אימון כוללים בדרך כלל שני מושבים, למדריך הטיסה ולטייס המתלמד. כאמור, למטוסי אימון יש ממשקי היגוי כפולים, כדי שהמדריך יוכל לקחת פיקוד ולהטיס את המטוס במקרה חירום. המטוסים מיוצרים בשתי תצורות עיקריות: צד-בצד (Side-by-side), בו יושב המדריך לשמאלו של החניך וטנדם (Tandem) לשלבי האימון המתקדמים יותר. בתצורת טנדם יושב החניך בתא טייס נפרד, המדמה טוב יותר מטוס חד-מושבי, והמדריך יושב בתא טייס משלו, מאחוריו. למרות השימוש הגובר במדמה טיסה אין תחליף לטיסה אמיתית לשם לימוד טיס ואימונים. מטוסי האימון נחלקים לסוגים המתאימים לשלבי לימוד ואימון הטיס: שלב מכין ובסיסי - מטוס קל המיועד ללימוד העקרונות הבסיסיים של התעופה והטיס, המראה, נחיתה ותפעול בסיסי של הכלי. למשפחה זו שייכים למשל ה-T-6 טקסאן II ("עפרוני"), הגרוב G-120 ("סנונית"), היאק-11 והפוגה מגיסטר ("צוקית"). מטוסי האימון הבסיסי הם לרוב מטוסי סילון קלי-תפעול (טורבו-פרופ). שלב האימון המתקדם - מטוסי השלב הבסיסי אינם מדמים תנאי טיס במהירות על-קולית, טיסה במטוס סילון רב-מנועי ואוויוניקה מתקדמת. על-מנת ללמוד את אלה, נדרש אימון במטוס הכולל אלמנטים מתקדמים כגון T-38 טאלון, האארו L-39 אלבטרוס ו-A-4 סקייהוק, בתצורה מותאמת. על-אף הדימוי הריאליסטי של טיסה במטוס קרב מתקדם, כולל מטוס האימון אלמנטים מוגברים של בטיחות ואינו כולל מערכות בלתי דרושות לאימון. מאמן מוביל (LIFT - lead in fighter trainer) - מטוס הכולל אמצעי לחימה ומערכות דימוי קרב. משמש פעמים רבות ללימוד הפעלת אמצעי לחימה, מערכות אוויוניקה ושיתוף-פעולה ולא לשם לימוד הטיסה כשלעצמה. אימון אופרטיבי - כמעט כל מטוס קרב מגיע גם בתצורת אימון דו-מושבית, על מנת לאפשר לימוד מערכותיו הספציפיות. אימון למטוסי תובלה ונוסעים - קיימים מטוסי אימון לצורך הסבה ולימוד מערכות מטוסי תובלה ומטוסי נוסעים, אחד הפופולריים ביותר למטרה זו הוא הבואינג 707 וגרסאות של בואינג 737. במדינות בעלות חילות אוויר קטנים ומעוטי-אמצעים, נעשה שימוש במטוסי אימון לצרכים קרביים. גם ארגוני גרילה (למשל נמרי השחרור של טאמיל אילם) מנסים לשים ידם על מטוסי אימון קלים, פשוטים לתפעול ולהברחה, לצרכים צבאיים. צוותי אווירובטיקה עושים פעמים רבות שימוש במטוסי אימון (למשל פוגה מגיסטר וגרוב G-120) לצורך פעלולים אוויריים. מדיה וקבצים בנושא מטוס אימון בוויקישיתוף כתבה ומפרט של IAR-99C Soim, מטוס LIFT לחיל האוויר הרומני שלבי אימון טייס בחיל האוויר האמריקאי Tamil Tigers unveil latest tactic, BBC, ‏27 במרץ 2007
אלפרד דה מיסה

אלפרד דה מיסה (בצרפתית: Alfred de Musset; ‏11 בדצמבר 1810 – 2 במאי 1857) היה מחזאי, משורר וסופר צרפתי. דה מיסה נולד בפריז לאב שכתב ספרים בנושאים היסטוריים וספרי מסעות. בהיותו בן תשע שנים החל ללמוד בבית הספר אנרי הרביעי בפריז בו גמר את לימודיו בהצטיינות (1827). למד רפואה, משפטים, ציור, אנגלית ונגינה בפסנתר, לפני שכתב את שירו הראשון "חלום" (1828). ב-1829 פרסם את קובץ שיריו הראשון "סיפורים ספרדיים ואיטלקיים", שנתקבל באהדה על ידי ויקטור הוגו, ונעשה חבר בחוגים הספרותיים של פריז. ב-1833 פגש בסופרת ז'ורז' סאנד והתאהב בה. מכאן התפתחה ביניהם מערכת יחסים שנמשכה עד 1835. הם נסעו יחד לאיטליה, ונדבקו במחלה בוונציה. סאנד התאהבה ברופא שלה, ואלפרד דה מיסה חזר לפריז בגפו. מאורעות אלה באו על ביטויים ברומן שלו "וידויו של בן הדור", המהווה גם אוטוביוגרפיה, ובמחזה "אין להתלוצץ עם האהבה" (1836). ב-1837 התארס עם אימה ד'אלטון, אירוסין שנסתיימו בפרידה כעבור שנה. ב-1845 זכה בתואר "אביר לגיון הכבוד". שימש כספרן של משרד הפנים הצרפתי, והחל ב-1848 - כספרן של משרד החינוך הציבורי. ב-1852 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. באותה שנה התאהב בלואיז קולט, מאהבתו לשעבר של הסופר גוסטב פלובר. בשנים האחרונות לחייו מיסה לא הרבה לצאת מדירתו שהייתה ליד התיאטרון "קומדי פרנסז" בפריז. הוא לקה בדלקת אבי העורקים על רקע מחלת העגבת (Syphilitic aortitis) ומצבו הידרדר עוד יותר בגלל שתייה מרובה. אלפרד דה מיסה נפטר בפריז ב-1857 כתוצאה ממחלת העגבת ונקבר בבית העלמין פר לשז. וידויו של ילד המאה, מצרפתית: ניר רצ'קובסקי, הוצאת כתר, 2009. אלפרד דה מיסה – המשורר והפרוזאיקן (מצרפתית: רותם עטר), דחק, כרך טו', 2022. כתבי אלפרד דה מיסה בפרויקט בן-יהודה לנה שילוני, דיזנטריה בוונציה, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2008 רונית מטלון, הקלפים מתחת לשולחן, באתר ynet, 13 ביולי 2009 אלפרד דה מיסה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלפרד דה מיסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלפרד דה מיסה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אלפרד דה מיסה (1810-1857), דף שער בספרייה הלאומית אלפרד דה מיסה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלפרד דה מיסה, באתר AllMovie (באנגלית) אלפרד דה מיסה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלפרד דה מיסה, באתר ספוטיפיי אלפרד דה מיסה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלפרד דה מיסה, באתר Discogs (באנגלית) L F Haas. (1996). Louis Charles Alfred de Musset (1810-57). Journal of Neurology, Neurosurgery & Psychiatry. 61(1):25. PMID 8676152
טענו חיטין והודה לו בשעורין

טענו חיטים והודה לו בשעורים הוא ביטוי בשפה העברית, שמשמעותו המושאלת היא "השיב תשובה לא לעניין", "ענה שלא ממין הטענה". מקורו של ביטוי זה הוא מדברי התלמוד במסכת שבועות בסוגיה העוסקת בדיני מודה במקצת במסגרתה נדון האם גם כאשר אדם נתבע שחייב חיטים והוא מודה שחייב שעורים, נחשב הדבר כהודאה במקצת. המקרה של טענו חיטים והודה לו בשעורים מובא הן לגבי שאלת חיוב שבועה מדין מודה במקצת, והן לעניין חיוב ממון מדין הודאת בעל דין. חיוב שבועה- מדין תורה, מי שנתבע על ידי חברו, על חוב ממוני, שכביכול הוא חייב לו, והנתבע כופר בכל החוב, אם אין לו לתובע כל הוכחה לקיומו של החוב, הנתבע פטור, מדין 'חזקה שאין אדם מעיז פניו, כנגד בעל חובו'. לעומת זאת, מודה במקצת, הוא אדם הנתבע על ידי חברו, בנוגע לחוב ממוני שלטענת התובע הוא חייב לו, והוא טוען שאינו חייב את מלוא סכום החוב, אך מודה שחייב חלק מן הסכום, במקרה זו חייב שבועה מהתורה שאכן אינו חייב יותר ממה שהודה. המשנה במסכת שבועות, דנה במקרה שאדם תובע את חברו כי הוא חייב לו חפץ מסוים, וחברו מודה שאכן חייב לו, אך חפץ אחר ממה שנתבע, וכך לשון המשנה: ”טענו חיטים, והודה לו בשעורים”. במשנה נחלקו תנאים האם מקרה זה נכנס תחת ההגדרה של 'מודה במקצת' ומתחייב שבועה או לא. לדעת חכמים, וכך נפסק להלכה, הנתבע נחשב כ'כופר הכל' פטור מן השבועה. חיוב ממון- על אף שהודה הנתבע שחייב שעורים, והודאת בעל דין מחייבת ממון, הגמרא אומרת שהנתבע פטור מלשלם גם על השעורים. נחלקו ראשונים בטעם הדבר: לדעת רש"י הטעם הוא, שמאחר והתובע תבע רק חיטים ולא שעורים, הדבר מוכיח שהוא מחל לנתבע עליהם. כעין זה כתב ההרמב"ם, הרא"ש סבר שבכך שהתובע לא תבע 'שעורים' משמש הדבר כהודאת בעל דין נגדית, שאין הנתבע חייב לו שעורים. טעם נוסף כתב הראב"ד שבמקרה שאדם הודה מעצמו על דבר שלא נתבע, לא נאמר הכלל 'הודאת בעל דין', ואנו מפרשים את הודאתו כאמירה שנאמרה שלא ברצינות ('משטה הייתי בך'). חכמי היהדות שלאחר התלמוד, השתמשו בביטוי ההלכתי "טענו בחיטין", בהשאלה, על מנת להביע פליאה, או אף לעג, על תשובה שאינה עונה לשאלה שנשאלה. רבי יוסף קארו בספרו "מגיד מישרים", תמה על תשובת כָּלֵב למרגלים וכך הוא כותב: ”וקשה מאי הוי דאמר כלב עלה נעלה וירשנו אותה הא מרגלים לא אכחשו האי ומחזי טענת כלב עם טענתייהו כעין טענו חיטים והודה לו בשעורים”. כלומר: המרגלים הרי טענו בדבר גבורתם של תושבי הארץ, וקשה מדוע משיב כלב על טוּבָה של הארץ, הרי זאת תשובה שלא ממין הטענה, וכאן משתמש בהשאלה בביטוי "טענו חיטים והודה לו בשעורים". ביידיש, מתוך הומור, הביאו את הביטוי לידי קיצוניות נוספת: ”טענו בחיטין, והודה לו בלאקשען” כלומר באטריות. פרפרזה נפוצה על ביטוי זה להמחיש את חוסר הקשר בין הנושא לנשוא, גורסת כך: ”טענו חיטים והודו לזכר קדשו”. טְעָנוֹ חִטִּים וְהוֹדָה לוֹ בִּשְׂעוֹרִים, באתר מילון אבניאון משנה, מסכת שבועות, פרק ו', משנה ג' ב"ק לה ב טוען ונטען ג יש שסוברים שהרא"ש סבר כרש"י אבל זו ההבנה הפשוטה של הרא"ש נמסר לרבי יוסף קארו, מגיד מישרים, מהדורת וילנא, ה'תר"ם, פרשת שלח לך, עמוד ל"ח, באתר היברובוקס חיים שלמה סמט, השפעת ספרותנו העתיקה על פתגמי העם - חלק א, מהדורת ורשה, ה'תרצ"ה, עמוד 147, באתר היברובוקס