גיבתון חום-ראש

גִּבְּתוֹן חוּם-רֹאשׁ (שם מדעי: Emberiza bruniceps) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הגיבתוניים. בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר עם שלוש תצפיות עד היום: הראשונה באילת ב-23 במאי 1979, השנייה באזור ניצנה ב-15 במאי 2010, והשלישית בעזוז ב-18 ביוני 2023. שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי bruniceps הוא מלטינית, brunus - חום ו-ceps - ראש או של הראש. המין הוא מונוטיפי, ללא תת-מינים שונים. תועדו מקרים של בני-כלאיים עם גיבתון שחור-ראש, מין מקורב אליו, בעיקר באזורי החפיפה בתפוצה בצפון איראן. הגיבתון מקנן במרכז אסיה-אפגניסטן, איראן, קזחסטן, קירגיזסטן, מונגוליה; הפדרציה הרוסית (רוסיה האירופית, רוסיה המרכזית באסיה), טג'יקיסטן, טורקמניסטן, אוזבקיסטן, וסין. הוא נודד, חורף בהודו ובנגלדש. תצפיות ממערב אירופה, שם הוא מזדמן פוטנציאלי, מעורבבות עם פליטי תרבות, במיוחד מכיוון שמין זה מתועד בדרך כלל יותר מאשר גיבתון שחור-הראש הקרוב אליו, למרות שלאחרון יש טווח תפוצה מערבי יותר. הוא משתמש בכיסי שיחים מבודדים בערבות, כמו גם בנאות מדבר ואזורים סמי-מדבריים, וחובב מיני צמחייה עשבונית גבוהה ושיחים. בעונת הקינון יכול להגיע לגובה רב, עד רום של 3,000 מטר. בנדידה הוא עובר לבחגורות יער, יער גדות, חורשות, גנים וסבך גבוה. בחורף, נמצא במיוחד בשדות מעובדים של דגניים, לעיתים קרובות חולק בית גידול עם גיבתון שחור-ראש. גיבתון חום-ראש מתרבה בשטחים פתוחים, כולל קרקע חקלאית. עונת הקינון נמשכת ממאי עד אוגוסט. הקן נבנה על ידי הנקבה, לרוב בשיח קרוב לקרקע. על התטולה, המכילה כלל שתיים עד חמש ביצים, דוגרת הנקבה. הגוזלים בוקעים לאחר 10-14 ימים. שני ההורים מאכילים אותם והם פורחים מהקן לאחר 12-13 ימים. מזונו מורכב בעיקר מזרעים, עם זאת, בעונת הקינון הוא ניזון ממגוון רחב של פרוקי-רגליים. עם אורך של כ-15–16.5 ס"מ, ומשקל של 18–34 גרם, הוא נחשב לגיבתון גדול למדי, גדול יותר מגיבתון סוף, עם זנב ארוך ללא שוליים לבנים. לזכר בלבוש קינון מראה מאוד ייחודי, עם פנים וחזה בגוון אדום-חום, חלקים תחתונים בגוון צהוב בהיר, וחלקים עליונים ירוקים. המקור כחול-אפור, מעט כהה יותר בקצהו, לפעמים בגוון ורדרד בבסיסו; רגליים ורוד כהה חיוור. הנקבה היא גרסה דהויה של הזכר, חלקיה התחתונים חיוורים יותר, גבה אפור-חום וראשה אפרפר. הצעיר דומה לה, ואת שניהם קשה להפריד ממקביליהם במין גיבתון שחור-ראש. בוגר בלבוש קינון פרט ממהרשטרה, הודו. מבט חזיתי, פקיסטן הנקבה בעלת צבעים דהויים בהרבה ביצים של גיבתון חום-ראש, אוסף מוזיאון טולוז איור של זוג מדיה וקבצים בנושא גיבתון חום-ראש בוויקישיתוף גיבתון חום-ראש, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון חום-ראש, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון חום-ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גיבתון חום-ראש, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) גיבתון חום-ראש, באתר GBIF (באנגלית) דף עם מידע על המין באתר של The Cornell Lab of Ornithology תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וצלילים של גיבתון חום-ראש, באתר eBird הקלטות אודיו של גיבתון חום-ראש, באתר xeno-canto גיבתון חום-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN Red-headed Bunting - 1979, www.israbirding.com The Israeli Birding Website - IRDC - Bulletin 8:01, www.israbirding.com Jörg Knocha, רשימת תצפית - 18 ביוני 2023 - Celia's hide המסתור של סיליה, באתר eBird, ‏2023-06-18 גיבתון חום-ראש, באתר הצפרות הישראלי Ali Gholamhosseini, Mansour Aliabadian, Jamshid Darvish, Till Töpfer, and Glenn-Peter Sætre, An Expanding Hybrid Zone between Black-Headed and Red-Headed Buntings in Northern Iran, Ardea 105, 01/06/2017, עמ' 27-36 doi: https://doi.org/10.5253/arde.v105i1.a5 Red-headed Bunting, Emberiza bruniceps, The Cornell Lab of Ornithology Red-headed Bunting, Emberiza bruniceps, Bird life Datazone