laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היינץ בראנדט

היינץ בראנדט (בגרמנית: Heinz Brandt;‏ 11 במרץ 1907 – 21 ביולי 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שנרצח במהלך קשר העשרים ביולי. בראנדט נולד ב-11 במרץ 1907 בברלין, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1925 התגייס בראנדט לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-13. במהלך אולימפיאדת ברלין (1936) זכה בראנדט במדליית זהב, בתחרות רכיבה עם סוסו אלכימיה. בפרוץ המלחמה היה בראנדט קצין מטה בדיוויזיה ה-25, ולאחר מכן מונה לקצין במטה הכללי. בפברואר 1940 מונה לקצין אג"ם הדיוויזיה ה-297, ובנובמבר אותה שנה מונה לקצין בOKH, וקיבל ב-1 בינואר 1941 דרגת מיור. ב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת אוברסט. ב-20 ביולי 1944 היה בראנדט במאורת הזאב בתדרוך אצל אדולף היטלר, בדיוק באותו יום שקלאוס שנק פון שטאופנברג החליט להתנקש בחיי היטלר והניח תיק ובו פצצה מתחת לשולחן דיונים בחדר בו שהה היטלר. בראנדט הזיז את התיק בו הייתה הפצצה, מכיוון שזה הפריע לו לגחון לעבר המפה שעמדה על השולחן. הזזת התיק בסנטימטרים ספורים גרמה לכך שבין התיק ובין היטלר חצצה רגל עץ עבה. בעקבות זאת היטלר אמנם נפגע בפיצוץ באזנו ובידו, אך לא באופן שפגע בתפקודו. בראנדט נפצע אנוש עקב הפיצוץ ונפטר למחרת. ב-22 ביולי הועלה לאחר מותו לדרגת גנרל-מיור. מדיה וקבצים בנושא היינץ בראנדט בוויקישיתוף היינץ בראנדט, באתר olympedia.org היינץ בראנדט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
חורבת אחמדיה

חורבת אחמדיה הוא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, בו אותרו שרידי יישוב יהודי ובית כנסת מתקופת התלמוד. על חורבות היישוב הוקם כפר תורכמני. החורבה שוכנת כקילומטר מצפון לאזור התעשייה של קצרין, ברום של כ-440 מטרים מעל גובה פני הים. האתר נחלק לשתי גבעות כאשר בין שתיהן נמצאים ארבעה מעיינות, הגדול מביניהם הוא עין שמר. כקילומטר מצפון מערב לחורבה נמצא אתר בית הכנסת הקדום של עין נשוט. החורבה נסקרה לראשונה בידי החוקר גוטליב שומכר בשנת 1885. באותה עת התיישבו בחורבה מספר משפחות ממוצא טורקמני, אשר עשו שימוש משני בשרידי היישוב הקדום שבמקום. שומכר ציין כי שמו המקורי של האתר היה "שוויכה". שם זה נפוץ למדי בקרב שמות חורבות בארץ, ומקורו לעיתים בשם העברי המקראי שׂוכו. בין הממצאים שתיעד שומכר בחורבה נמנו אבני משקוף עם עיטורים של בעלי חיים ובהם נשר פורס כנפיים. כמו כן, הוא תיעד ברישומיו מספר עיטורים של מנורת תשעת הקנים, מנורת שבעת קנים ומצבה עליה הכתובת: "שמעון בן יוסטינוו[ס]". פריטים ארכיטקטוניים אלו אופייניים לבתי כנסת נוספים באזור מרכז הגולן. כמו כן הוא תיעד בשנת 1913 שומכר שוב ביקר בכפר, אך רוב הממצאים אותם תיאר בביקורו הראשון נעלמו. בשנת 1968 במסגרת סקר החירום שנערך בגולן לאחר מלחמת ששת הימים סקר את המקום ש' גוטמן, אך הוא לא מצא זכר לפריטים אותם שומכר תיעד. הוא כן גילה באתר אבן מעוטרת בשריג גפן, שלצידה קטע מכתובת עברית שלשונה הוא: ”תמושמשמר”. החוקר דן אורמן העלה השערה כי הכתובת המלאה דנה ברשימת משמרות כוהנים או לויים. בשנת 1970 הארכאולוג דן אורמן ביקר באתר ואיתר בה אבן גבול ביוונית, המציינת את שמותיהם של שני כפרים, ARIMOS ו־EUCWM. בשנת 1981 זיהה צ"א מעוז איתר שקע גדול באדמה בו מצבור של אבני גזית וקבע שלדעתו זה מיקום בית הכנסת. הוא גם הסתמך על תיעוד של שומכר לאזור ממנו הוציאו התושבים הטורקמנים אבנים מעוטרות. בשנת 1994 סקר את האתר י. בן אפרים וגילה ממצאים נוספים, אך ללא כתובות. המחקר בחורבת אחמדיה העלה שהבתים ששימשו את תושבי הכפר הטורקמני, נבנו תוך שימוש באבני היישוב היהודי הקדום. דבר זה ניכר באופן ניכר בשימוש באבנים המעוטרות ובמשקוף בית הכנסת. על פי המחקר האתר מתוארך לתקופת הברזל ב', התקופה ההלניסטית, הביזנטית, האומאית, העבאסית והממלוכית. במאה ה־19 התיישבו במקום הטורקמנים. האתר כולל שרידי מבני מגורים ובית בד. לאורך השנים, החל מהמאה ה-19 תועדו מספר רב של פריטים ארכיטקטוניים שונים, בעיקר על ידי שומכר. הממצא הבולט ביותר הוא המשקוף עליו חרוט נשר הפורש את כנפיו וזה של משקוף חלון עליו נחרטו שתי מנורות שבעת קנים. ממצאים אלו הובילו את מעוז אורי צבי למסקנה שבמקום היה בית כנסת יהודי מפואר ויישוב יהודי. ממצאים נוספים כוללים מספר אבנים מעוטרות: אבן מעוטרת בזר וקשר הרקולס, אבן עם טבלת אזניים, כותרות דוריות ושבר כרכוב. בנוסף, נתגלתה אבן גזית עליה שבע זוגות של גומות שנועדה למשחק ובית קברות מהמאה ה־19. עקב העיסוק של התושבים מהמאה ה־19 בשוד עתיקות, רוב הפריטים מהאתר נעלמו. מזרחית לחורבת אחמדיה, נמצאת חורבת דביה וגם בה שרידי בית כנסת עתיק. דפנה וערן מאיר, בתי כנסת קדומים ברמת הגולן, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשע"ג, עמ' 128–135. בן אפרים יגאל, גוטמן שמריה, אורמן דן, מעוז אורי צבי, אילן צבי, סקר רמת הגולן, באתר רשות העתיקות
ארגנטינה במשחקים האולימפיים לנוער

ארגנטינה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הארגנטינאים 38 מדליות, מהן 13 מדליות זהב. ארגנטינה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, אף ספורטאי לא זכה במדליית נוער אולימפית במשחקי החורף עד כה. בשנת 2018 ארגנטינה אירחה את משחקי הקיץ האולימפיים לנוער ה-3 בעיר בירתה בואנוס איירס. המשלחת הראשונה של ארגנטינה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 59 ספורטאים שהתחרו ב-18 ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב־5 מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית זהב בהטלת כידון בנים והגעה למקום השישי בגמר הקפיצה לגובה בנות, ועם זכייתה במדליית כסף בענף הכדורעף על ידי נבחרת הבנים ובענף ההוקי שדה על ידי נבחרת הבנות. בענף האיגרוף בקטגוריית משקל קל-חצי-כבד בנים ובענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 48 ק"ג בנים זכתה המשלחת במדליית ארד. הישג נוסף רשמה המשלחת בענף השיט כאשר נציגיה בגלישת רוח על דגם ביק טכנו 293 סיימו במקום השביעי בתחרות הבנים ובמקום השישי בתחרות הבנות. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה הגדולה ביותר ששלחה ארגנטינה עד כה ומנתה 62 ספורטאים שהתחרו ב-23 ענפים. המשלחת זכתה ב-7 מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת. המשלחת המשיכה להציג הישגים נאים בענף השיט, בה היא זכתה במדליית זהב בתחרות גלישת הרוח על דגם ביק טכנו 293 בנים, ובענפי ההוקי שדה (בנות) וכדורעף חופים (בנים) בה היא זכתה במדליית ארד לעומת מדליית הכסף מאולימפיאדת הנוער הקודמת. בענף הרכיבה זכתה המשלחת במדליית כסף. כמו כן, המשלחת השתתפה לראשונה בענף הרוגבי, בה נבחרת הבנים זכתה במדליית כסף, ובענף הכדורסל, בה נבחרת הבנים זכתה במדליית ארד, ובענף הרמת משקולות, בה זכתה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג בנות. הישג נוסף רשמה המשלחת בענף האתלטיקה עם סיום במקום השמיני בגמר הדיפת כדור ברזל בנים. ארגנטינה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. ההשתתפות באולימפיאדה זו הייתה סמלית והמשלחת כללה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. הישג השיא של המשלחת היה בענף הסקי בסגנון חופשי כאשר הגיעה למקום השביעי בתחרות גלישת סקי בנות ולמקום העשירי בתחרות גלישת סקי בנים. הישגים נוספים נרשמו בענף הסקי אלפיני, בתחרות הבנים הגיע הגולש למקום ה-16 במסלול משולב ולמקום ה-25 במסלול סופר G ובתחרות הבנות הגיעה הגולשת למקום ה-20 במסלול משולב ולמקום ה-22 במסלול סופר G. המשלחת גם השתתפה בענף סקי למרחקים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר היא הגדולה ביותר שארגנטינה שלחה עד כה במשחקי החורף. המשלחת מנתה תשעה ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט. הישג השיא של המשלחת היה בענף הלוז', בה היא השתתפה לראשונה וזכתה במקום השביעי במקצה הבנות. בענף הסקי בסגנון חופשי בתחרות גלישת בסגנון מדרון הגיעה הגולשת למקום השביעי. הישגים נוספים נרשמו בענף הסקי אלפיני, בתחרות הבנים הגיע הגולש למקום ה-28 במסלול משולב בעוד ביתר המסלולים הוא סיים במקומות נמוכים. בתחרות הבנות הגיעה הגולשת למקום ה-10 במסלול סלאלום, למקום ה-18 במסלול משולב, למקום ה-28 במסלול סופר G ולא סיימה את מסלול סלאלום ענק. בנוסף, המשלחת השתתפה לראשונה בענפים: הוקי קרח, החלקה אמנותית וגלישת שלג.   מובילה בענף   ענף לא פעיל ארגנטינה במשחקים האולימפיים ארגנטינה במשחקים הפאראלימפיים
שרקרק (סוג)

שְׁרַקְרַק (שם מדעי: Merops) הוא סוג עוף ממשפחת השרקרקיים והסוג הגדול במשפחה. מיני השרקרקים הם עופות בינוניים וצבעוניים בעלי מקור ארוך וכהה המותאם במיוחד ללכידת חרקים מעופפים שונים לרבות שפיריות, דבורים ופרפרים ועוד מינים רבים. השרקרק תופס את ארוחתו באוויר, הורג אותה על ידי מכות לצד הענף ומשפשף את ארס הדבורים לפני שהוא בולע את טרפו. השרקרקים הם עופות מונוגמיים עם מעט הבדלים בין הזכר לנקבה. הם מגוננים על קינם הנבנה בצוקים מטורפים ומיריבים, כולל מטורפים הגדולים מהם בהרבה. לישראל מגיעים המינים: שרקרק מצוי, שרקרק ירוק ושרקרק גמדי. שרקרק לבן גרון נצפה לראשונה בישראל באוגוסט 2019. כיום ישנם עשרים ושמונה מינים מוכרים בסוג: (הערה: השמות העבריים המופיעים ברשימה זו מבוססים בחלקם על תרגומים חופשיים מהשם העממי באנגלית, שכן עדיין לא התקבל לכולם שם רשמי בעברית) בעבר, חלק מהרשימות ראו גם את המין הבא כמין בסוג: עפרוני עורבני (בתור Merops picatus) מדיה וקבצים בנושא שרקרק בוויקישיתוף שרקרק, באתר ITIS (באנגלית) שרקרק, באתר NCBI (באנגלית) שרקרק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרקרק, באתר GBIF (באנגלית) שרקרק מהחלומות, באתר הצפרות הישראלי, ‏14 באוגוסט 2019 Gill, Frank; Donsker, David, eds. (באוגוסט 2022). "Todies, motmots, bee-eaters". World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union. נבדק ב-2 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Species Updates – IOC World Bird List" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-06-18.
חוגלת עצים

חוגלת עצים (שם מדעי: Dendrortyx) הוא סוג של עופות קרקע מסדרת התרנגולאים. למרות שהם מכונים חוגלות הם דווקא שייכים למשפחה שלווים אמריקניים ונפוצים רק במקסיקו ובאמריקה המרכזית. לחוגלת העצים ישנו גוף כתום-אפור וראש חשוף ואדמוני עם ציצת ראש זקורה אחורה. הגבות צהובות והעיניים כחולות, המקור קצר ומעוקל ויש להם גם "זקן" קטן. לחוגלה זו זנב ורגליים אדמדמים וארוכים העוזרים לה לנוע מהר על אדמות היער. חוגלות אלה הן עופות החיות ביערות הרריים ברחבי מקסיקו ואמריקה הלטינית. חלק מהמינים נפגעו עקב כריתת היערות. Dendrortyx barbatus Dendrortyx leucophrys Dendrortyx macroura מדיה וקבצים בנושא חוגלת עצים בוויקישיתוף חוגלת עצים, באתר ITIS (באנגלית) חוגלת עצים, באתר NCBI (באנגלית) חוגלת עצים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלת עצים, באתר GBIF (באנגלית)
שליו עצים

שליו עצים (שם מדעי: Odontophorus) הוא סוג של עופות קרקע מהמשפחה שלווים אמריקניים והם נפוצים ביערות שונים באמריקה המרכזית וגם בצפון אמריקה הדרומית, באזור המיוער של הרי האנדים בקולומביה. אורכם של שלווי העצים 22–30 ס"מ והם בעלי גוף עגלגל וקטן, ראשים כהים, גרון בהיר או צבעוני וחזה כהה. הנקבות דומות לזכרים אך לעיתים ה"כיפה" שעל ראשם לבנה. הם מעופפים חלים אך יודעים לטפס ולחיות בין העצים ואף לקנן שם. הם פעילים בעיקר בשעות של בין הערביים ולעיתים ניתן לראות להקות של עד 10 פרטים שלהם. הם ניזונים על קרקע היער מזרעים, פירות וחרקים. Odontophorus gujanensis Odontophorus capueira Odontophorus melanotis Odontophorus erythrops Odontophorus atrifrons Odontophorus hyperythrus Odontophorus melanonotus Odontophorus speciosus Odontophorus dialeucos Odontophorus strophium Odontophorus columbianus Odontophorus leucolaemus Odontophorus balliviani Odontophorus stellatus Odontophorus guttatus מדיה וקבצים בנושא שליו עצים בוויקישיתוף שליו עצים, באתר ITIS (באנגלית) שליו עצים, באתר NCBI (באנגלית) שליו עצים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שליו עצים, באתר GBIF (באנגלית)
אופליה לוביבונד

אופליה לוסי לוביבונד (באנגלית: Ophelia Lovibond, נולדה ב־19 בפברואר 1986) היא שחקנית אנגלייה שידועה בעיקר בשל תפקידה בתור קיטי וינטר בסדרת הטלוויזיה "אלמנטרי". אופליה לוביבונד גדלה בשפרדס בוש בלונדון, במשפחה חד-הורית. אמה עבדה בתור יועצת בכלא וורמווד סקרבס. יש לה שני אחים. לוביבונד הייתה סטודנטית עם מלגה בבית הספר לטימר. היא גם השתתפה בחוג התיאטרון לצעירים "יאנג בלאד" בהאמרסמית. היא למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת סאסקס, וסיימה את לימודיה בשנת 2005. ההופעה הראשונה של לוביבונד בטלוויזיה הייתה בגיל 12 בסדרה "וילסון" בערוץ ITV. על פי עדותה היא שיקרה לגבי הגיל שלה כדי לקבל את התפקיד. היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה FM. בתוכנית הסאטירה W1A ב־BBC היא שיחקה את הדמות של איזי גולד. לוביבונד שיחקה תפקיד קבוע בעונה השלישית של "אלמנטרי", בתור המתמחה החדשה של שרלוק, קיטי וינטר. ב־2016 היא שיחקה את התפקיד של ליידי אלכס לינדו-פרקר בסדרה "הוטן והליידי" בערוץ Sky1. ב-2019 שיחקה בסדרה של ABC "וויסקי קוואליר" ל-3 פרקים את אמה דייוויס. בשנת 2020 גילמה את בינקי בסדרת הטלוויזיה "מיי וג'ורג'". בשנת 2021 לוהקה לסדרת הטלוויזיה "מינקס" של רשת HBO Max, לצדם של ג'ייק ג'ונסון ומייקל אנגרנו. הסדרה בוטלה בשנת 2023 לאחר 2 עונות. לוביבונד שיחקה לראשונה בקולנוע בסרט "אוליבר טוויסט" של רומן פולנסקי ב־2005. היא שיחקה בנער משום מקום, סרט ביוגרפי על ג'ון לנון. היא שיחקה תפקיד ראשי בסרט 4.3.2.1, וכן בסרטים "שדרות לונדון",  "קשר לא מחייב", "יריית אחת" ו-"מר פופר והפינגווינים". היא שיחקה את קארינה, השפחה של האספן בסרט "שומרי הגלקסיה" ב־2014. ב-2016 שיחקה בסרטים הנתיחה של האלמונית ו-"Tommy's Honour". בשנת 2020 שיחקה בסרטו של טום מקארתי "טימי פיילייר: טעויות קורות". בשנת 2024 שיחקה בסרט הדרמה האמריקאי "כאן" של הבמאי רוברט זמקיס. ב־2016 היא שיחקה את אליזבת' בארי בהצגה "The Libertine" של סטיבן ג'פריס בתיאטרון היימרקט. אופליה לוביבונד, ברשת החברתית אינסטגרם אופליה לוביבונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אופליה לוביבונד, באתר AllMovie (באנגלית) אופליה לוביבונד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Gilbert, Gerard (16 בפברואר 2015). "Ophelia Lovibond on Elementary, schooldays and living with that name". The Independent. {{cite news}}: (עזרה) Cole, Olivia (18 במרץ 2011). "FROM HAMMERSMITH TO HOLLYWOOD; Who Needs Hoity-Toity RADA When an Unpretentious Drama Club Is Offering a One-Way Ticket to Stardom?". The Evening Standard. נבדק ב-21 בפברואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Wilson, Benji (4 במאי 2014). "Meet the glam queen of comedy: Why actress Ophelia Lovibond is set to take the romcom crown". Daily Mail Online. נבדק ב-10 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Joe Otterson, ‘Minx’ Canceled at Starz After Network Rescued Show From Max, Variety, ‏2024-01-05 (באנגלית אמריקאית) Clair, Stephanie (28 במאי 2014). "Ophelia Lovibond – a flower child for today". The Glass Magazine. נבדק ב-10 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Review: 'Nowhere Boy'". Variety. Empire's 4.3.2.1 Movie Review Kit, Borys (22 באפריל 2013). "'Guardians of the Galaxy' Adds One More to Cast (Exclusive)". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-2013-04-22. נבדק ב-22 באפריל 2013. {{cite news}}: (עזרה) Blackmon, Joe (8 בנובמבר 2013). "Thor: The Dark World After The Credits Detailed Explanation". Comicbook.com. נבדק ב-10 בנובמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
שליו מונטזומה

שליו מונטזומה (שם מדעי: Cyrtonyx) הוא סוג של עופות קרקע מהמשפחה שלווים אמריקניים. שלווים אלו כוללים 2 מינים הנפוצים במקסיקו ובקצה הדרומי של ארצות הברית. בעבר המין שליו ליצן אמריקאי (Cyrtonyx montezumae) היה המין היחיד בסוג, אך עקב בדיקות מולקולריות הוחלט שישנו עוד מין בסוג - שליו אמריקאי מנומר (Cyrtonyx ocellatus). שני המינים דומים מאוד ומכונים שלווי ליצן עקב צבעם הייחודי - שחור לבן משובץ, עם פנים הנראות מאופרות ובעלי פנים שחורות עם תווים שחורים בולטים - מראה המזכיר מסיכת ליצן. על ראשם ישנה כרבולת כתומה הנראית כמו פיאה וגולשת עד לקצה העורף. בטנם חומה ורגליהם קטנות ואפורות. הם חיים ברחבי המדרונות הסלעיים וההרריים של מקסיקו וארצות הברית ומחפשים זרעים, שורשים, פירות וחרקים. שליו ליצן אמריקאי (Cyrtonyx montezumae) שליו אמריקאי מנומר (Cyrtonyx ocellatus) מדיה וקבצים בנושא שליו מונטזומה בוויקישיתוף שליו מונטזומה, באתר ITIS (באנגלית) שליו מונטזומה, באתר NCBI (באנגלית) שליו מונטזומה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו מונטזומה, באתר GBIF (באנגלית)
שליו אבנים

שליו אבנים (שם מדעי: Ptilopachus) הוא סוג של עופות קרקע מסדרת התרנגולאים המשויך למשפחה שלווים אמריקניים, אף על פי שהוא מצוי באפריקה. הסוג כולל 2 מינים, כשבעבר היה בסוג מין יחיד. מינים אלה אינם מזכירים שלווים ונראים יותר כמו תרנגולים קטנים או לפרנקולין. בעבר הם השתייכו לתת-משפחת החוגלות אך כמה מחקרים הצביעו על כך שקרוביהם הם שלווי העולם החדש ולמעשה הם הנציגים היחידים של המשפחה מחוץ לאמריקות. ישנם חוקרים שעדיין משייכים אותם למשפחת הפסיוניים הגדולה. מינים אלה חיים באזורי סוואנות שיחים או ביערות באפריקה שמדרום לסהרה, אך בקרבה לאזורים סלעיים - מה שנתן להם את שמם. הם בעלי עור פנים ורוד עם עיניים כחולות, כרבולות קטנה ונוצות זנב זקורות. הכנפיים שלהם שחורות וחלשות והם מעופפים לעיתים נדירות. במקום זה הם מתחבאים מטורפיהם בין השיחים. אורכם הממוצע 25 ס"מ. שליו סלעים (Ptilopachus petrosus) שליו נהן (Ptilopachus nahani) מדיה וקבצים בנושא שליו אבנים בוויקישיתוף שליו אבנים, באתר ITIS (באנגלית) שליו אבנים, באתר NCBI (באנגלית) שליו אבנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו אבנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שליו אבנים, באתר GBIF (באנגלית)
שליו הרים אמריקני

שליו הרים אמריקני (שם מדעי: Oreortyx pictus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווים אמריקניים והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי בעיקר לאורך הרי הרוקי ומגיע מקנדה עד למקסיקו בתפוצתו. הוא קרוב למיני השליו המצויץ. אורכו של השליו 26-28 ס"מ והוא בעל "קרן" נוצה ארוכה הבולטת מעל ראשו. צבע הראש והחזה כחול עם לחיים אדומות ופס לבן החוצה את העיניים עד המקור השחור. הגוף אפור מלמעלה ואדום מלמטה עם סימנים לבנים לאורך הבטן. הכנפיים בעלות פסים לבנים והם חלשות. השליו מסוגל לעופף אך באופן מגושם והוא מעדיף להימצא על הקרקע ולעוף רק כמוצא אחרון. שליו זה חי ברחבי מדרונות הרים באזור הרי הרוקי לאורך אמריקה הצפונית ומגיע עד לגובה 3,000 מ' מעל הקרקע. השלווים הבוגרים ניזונים בעיקר מזרים, אך הצעירים יאכלו בעיקר חרקים ויצורים דומים. שלווי ההרים הם עופות מונוגמיים והם חיים יחדיו בהרים, מקננים בקיץ והנקבה מטילה 9-10 ביצים בקן המוסווה תחת שיחים או עצים. O. p. pictus O. p. plumifer O. p. russelli O. p. eremophilus O. p. confinis מדיה וקבצים בנושא שליו הרים אמריקני בוויקישיתוף שליו הרים אמריקני, באתר ITIS (באנגלית) שליו הרים אמריקני, באתר NCBI (באנגלית) שליו הרים אמריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו הרים אמריקני, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שליו הרים אמריקני, באתר GBIF (באנגלית) שליו הרים אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
שליו צהוב-פנים

שליו צהוב-פנים (שם מדעי: Rhynchortyx cinctus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווי העולם החדש והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי ביערות טרופיים וסובטרופיים באמריקה המרכזית ובקצה הצפוני של אמריקה הדרומית. הוא קרוב למיני שליו העצים מאותם אזורים. זהו שליו קטן שאורכו 18 ס"מ והוא בעל פנים צהובות עד כתומות עם פסים חומים לאורך העיניים ו"כיפה" חומה, צוואר אפור ובטן צהובה או אדומה. חלק הגוף העליון צהוב מנומר בנקודות שחורות. השליו בעל רגליים אפורות וארוכות היכולות לרוץ מהר כדי לברוח מטורפים. הוא מסתתר בסבכי היער ויוצא בשעות בין הערביים ללקט מזונות כמו גרגרים ופירות יער וגם חרקים. השליו מצוי במדינות הבאות: קולומביה, קוסטה ריקה, אקוודור, הונדורס, ניקרגואה ופנמה. מדיה וקבצים בנושא שליו צהוב-פנים בוויקישיתוף שליו צהוב-פנים, באתר ITIS (באנגלית) שליו צהוב-פנים, באתר NCBI (באנגלית) שליו צהוב-פנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו צהוב-פנים, באתר GBIF (באנגלית) שליו צהוב-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
הקדש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הקדש – ההקדש כמושג משפטי בחוקי מדינת ישראל הקדש (הלכה) – ההקדש בהלכה היהודית וקף – ההקדש בהלכה האסלאמית קדש
שליו אמריקני מפוספס

שליו אמריקני מפוספס (שם מדעי: Philortyx fasciatus) הוא מין יחיד בסוגו של עוף אמריקאי ממשפחת שלווים אמריקניים המצוי בעיקר ברחבי יערות וערבות שיחים במקסיקו. אורך השליו 17-21 ס"מ והוא בעל נוצות חומות עם זנב ארוך וציצת ראש ארוכה אדמדמה. לאורך גופו פסים שחורים היוצאים מבטנו ועד לקצה גרונו על הצוואר האפור-חום והבטן הלבנה. פלג הגוף העליון והכנפיים חומים-כתומים והזנב ארוך וחום. הרגליים צהובות וארוכות. לצעירי השליו ישנם ראשים וצווארים שחורים אך הם נעלמים תוך שש עשרה שבועות. השליו מצוי בעיקר סביב אזורים הררים של יערות ושיחים במקסיקו, בעיקר ליד נהר באלאס (Balsas River). הוא יכול להגיע לגובה של 1,800 מטר מעל פני הים. השליו חי בעיקר על הקרקע ונראה בחבורות של 20-30 פרטים. הוא ניזון מזרעים, ניצנים וחרקים שהוא מלקט. מדיה וקבצים בנושא שליו אמריקני מפוספס בוויקישיתוף שליו אמריקני מפוספס, באתר ITIS (באנגלית) שליו אמריקני מפוספס, באתר NCBI (באנגלית) שליו אמריקני מפוספס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו אמריקני מפוספס, באתר GBIF (באנגלית) שליו אמריקני מפוספס באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג

אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג (בגרמנית: Albrecht II., Markgraf von Brandenburg;‏ 1177 - 25 בפברואר 1220) היה מרקיז ברנדנבורג בין השנים 1205–1220. אלברכט נולד בשנת 1177, לאוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואדה מהולנד, בתם של פלוריס השלישי, רוזן הולנד ועדה מהאנטינגדון. בשנת 1184 מת אביו אוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ואלברכט מונה לרוזן ארנבורג, אולם אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג ערער על כך. בשנת 1189 יצא אלברכט למסע הצלב השלישי, ובשובו בשנת 1194 נכלא על ידי אחיו לתקופה קצרה. לאחר שחרורו היה אלברכט בשנת 1198 ממייסדי המסדר הטבטוני בעכו. בשנת 1205 מת אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג, ואלברכט עלה לשלטון במקומו. במהלך הסכסוך על כתר הקיסרות בין פיליפ משוואביה, מלך גרמניה לאוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמך בתחילה אלברכט בפיליפ, אולם לאחר הירצחו בשנת 1208 עבר לתמוך באוטו, והלה אישר את חזקתו במרקיזות ברנדנבורג. במהלך שלטונו היה אלברכט מסוכסך עם אלברכט הראשון מקפרנבורג, ארכיבישוף מגדבורג, וכן איבד את נחלותיו בפומרניה לבני משפחת גריפין. ב-25 בפברואר 1220 מת אלברכט השני, ונחלתו עברה לבניו יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג. מכיוון שהיו קטינים, כיהן בתחילה אלברכט הראשון, ארכיבישוף מגדבורג כעוצר, ובשנת 1221 מונתה אלמנתו לעוצרת עד למותה בשנת 1225, ואז תפסו בניו את השלטון. בשנת 1205 התחתן אלברכט עם מתילדה מגרוייטש, בתם של קונרד השני, מרקיז לאוזיץ ואלז'ביטה מפולין גדול, דוכסית בוהמיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים: יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג (1213–1266) אוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג (1215–1267) מתילדה מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-לינבורג (1210–1261), התחתנה עם אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג אליזבת מברנדנבורג, רוזנת תורינגיה (1207–1231), התחתנה עם היינריך ראזפה, רוזן תורינגיה מדיה וקבצים בנושא אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג בוויקישיתוף
שליו מזמר

שליו מזמר (שם מדעי: Dactylortyx thoracicus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווי העולם החדש והוא המין היחידי בסוגו. מין זה מצוי במקסיקו ובאמריקה המרכזית ביערות הרריים באזורים הטרופיים והסובטרופיים. אורכו של השליו 20 ס"מ והוא בעל פנים כתומות, עיניים חומות וכרבולת שחורה בקצה ראשו. הגוף אפור ומנומר בשחור והחזה והבטן אדמדמים. פלג הגוף העליון אפור והוא מעט מוסווה בין העלים ביער. הוא עוף קולני וקיבל מכך את שמו. השליו חי על קרקע היער אך מעופף גם לענפים הנמוכים ביער ומחפש מזון כמו פירות וזרעים על הקרקע, לעיתים בחבורה קטנה של שלווים. השליו נמצא בעיקר באזורים הרריים שונים ממקסיקו עד גואטמלה. לשליו המזמר 11 תת-מינים: Dactylortyx thoracicus pettingilli Dactylortyx thoracicus thoracicus Dactylortyx thoracicus sharpei Dactylortyx thoracicus paynteri Dactylortyx thoracicus devius Dactylortyx thoracicus melodus Dactylortyx thoracicus chiapensis Dactylortyx thoracicus dolichonyx Dactylortyx thoracicus salvadoranus Dactylortyx thoracicus fuscus Dactylortyx thoracicus conoveri מדיה וקבצים בנושא שליו מזמר בוויקישיתוף שליו מזמר, באתר ITIS (באנגלית) שליו מזמר, באתר NCBI (באנגלית) שליו מזמר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו מזמר, באתר GBIF (באנגלית) שליו מזמר באתר הרשימה האדומה של IUCN
סטיבן קוק

סטיבן ארתור קוק (נולד ב-14 בדצמבר 1939), הוא מדען-מחשב ומתמטיקאי אמריקאי-קנדי שתרם רבות לתורת הסיבוכיות. כיום הוא פרופסור באוניברסיטת טורונטו. סטיבן קוק נחשב לאחד האבות המייסדים של תורת הסיבוכיות. במאמרו מ-1971 "המורכבות של הוכחת משפט", קוק טבע פורמלית את המושגים של רדוקציה פולינומית ובעיות NP-שלמות, והוכיח את קיומה של בעיה NP-שלמה על ידי שהראה שבעיית הספיקות היא NP-שלמה. משפט זה הוכח באופן עצמאי על ידי לאוניד לוין בברית המועצות, ולכן מכונה משפט קוק-לוין. המאמר גם מציג פורמלית את הבעיה המפורסמת במדעי המחשב, שאלת P=NP. קוק זכה בפרס טיורינג בשנת 1982 על תרומתו לתורת הסיבוכיות. מדיה וקבצים בנושא סטיבן קוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן קוק סטיבן קוק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה סטיבן קוק, באתר dblp סטיבן קוק, באתר ResearchGate סטיבן קוק, באתר גוגל סקולר סטיבן קוק באתר פרס טיורינג (באנגלית) סטיבן קוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The Complexity of Theorem Proving Procedures", PDF file of a scanned version "The Complexity of Theorem Proving Procedures", PDF file of a retyped version
אולודניז

אולודניז (בטורקית: Ölüdeniz) הוא כפר קטן ואתר נופש ידוע בריביירה הטורקית בדרום מערב המדינה, בגבול שבין הים התיכון לבין הים האגאי. באתר מצוי חוף חלוקים וכן לגונה מבודדת, שהיא שמורת טבע מוכרזת, ובה חוף חולי. מימיו של המקום מפורסמים בשל גוני הטורקיז והאקוומרין שלהם. האתר הוכר רשמית כחוף דגל כחול. המקום הוא פופולרי כאתר רחיפה בשל גובהו של הר באבאדאג (Babadağ) הסמוך (1,969 מטרים), המשמש כנקודת זינוק, ובשל המראה הנשקף ממנו. הוא פופולרי גם כאתר צלילה. מאז 2010 משמש האתר כנקודת זינוק לתחרות אולטרה מרתון שנתית המתנהלת על תוואי הדרך הליקית. פירוש שמו של האתר הוא ים המוות, כשהכוונה היא למימיו השקטים גם בעת סערות. מדיה וקבצים בנושא אולודניז בוויקישיתוף אולודניז, באתר Turkey Travel Planner הלגונה באולודניז כולל תמונות, באתר Places to see in your lifetime (מס' 8 ברשימה) מקור:http://www.likyayoluultramaratonu.com/ENG/?p=Race-Course.
פניניית הציצה

פניניית הציצה (שם מדעי: Guttera) היא סוג עוף ממשפחת הפניניתיים המכילה שני מינים בעלות ציצת ראש שתפוצתם באפריקה שמדרום לסהרה. הפניניות הן קרובות רחוקות של התרנגולת והפסיונים החיות רק באפריקה. גופן שחור ומכוסה בנקודות דמויות פנינה, מהם קיבלו את שמן. אורכן של הפניניות עד 50 ס"מ ומשקלם עד 1,500 גרם. לפניניות רגליים חזקות וראשם חסר נוצות ובעל עור כחול, עיניים אדומות ומקור לבן. מעל הראש ישנה ציצה מזדקרת או כרבולת שחורה. הפניניות חיות באזורי סוואנות ויערות ומחפשות פירות, עשבים ויצורים קטנים. פניניית הרעמה (Guttera plumifera) פנינייה מצויצת (Guttera pucherani) מדיה וקבצים בנושא פניניית הציצה בוויקישיתוף פניניית הציצה, באתר ITIS (באנגלית) פניניית הציצה, באתר NCBI (באנגלית) פניניית הציצה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פניניית הציצה, באתר GBIF (באנגלית)