laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הסכמה מינית

הסכמה מינית (באנגלית: Sexual consent) היא הסכמה (אנ') לעסוק בפעילות מינית. פעילות מינית ללא הסכמה מינית נחשבת לאונס או לתקיפה מינית אחרת. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, טען האקדמאי לואיס פינו כי על החברה להתקדם למודל תקשורתי מכיל יותר של מיניות, כך שההסכמה המינית תהיה מפורשת וברורה יותר, אובייקטיבית ומרובדת יותר, עם מודל מקיף יותר מאשר "לא פירושו לא" או "כן פירושו כן". אוניברסיטאות רבות הקימו קמפיינים בנושא ההסכמה המינית. קמפיינים יצירתיים עם סיסמאות ותמונות מושכות תשומת לב יכולים להיות כלים יעילים להעלאת המודעות לתקיפה מינית בקמפוס ולנושאים אחרים שקשורים לכך. בקנדה, "הסכמה [מינית] היא ... הסכמה מרצון של האדם לעסוק בפעילות מינית" ללא ניצול לרעה או ניצול של "אמון, כוח או סמכות", כפייה או איומים. ניתן לבטל הסכמה מינית בכל רגע. מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, הוצעו מודלים חדשים להסכמה מינית. באופן ספציפי, פיתוח המודל "כן פירושו כן" ומודלים חיוביים אחרים, כמו כן ההגדרה של הול: "האישור מרצון של מה שנעשה או מוצע על ידי אחר; רשות; הסכמה בדעה או ברגש." היקמן ומולנהרד קבעו כי הסכמה מינית צריכה להיות "תקשורת מילולית או לא מילולית חופשית של תחושת נכונות בשביל לעסוק בפעילות מינית." הסכמה מינית מתקנת עשויה עדיין להיות מוגבלת מפני שלא תמיד ניתן להכיר בנסיבות האישיות הבסיסיות סביב ההסכמה המינית במודלים "כן פירושו כן" ו-"לא אומר לא". גיל ההסכמה Archard, David. Sexual consent. Westview Press, 1998. Cowling, Mark. Making Sense of Sexual Consent. Routledge, 2017. Ehrlich, Susan. Representing Rape: Language and Sexual Consent. Routledge, 2003. Primoratz, Igor. "Sexual Morality: Is Consent Enough?". Ethical Theory and Moral Practice. September 2001, Volume 4, Issue 3, pp 201–218. Refinetti, Roberto. Sexual Harassment and Sexual Consent. Routledge, 2018. מדיה וקבצים בנושא הסכמה מינית בוויקישיתוף Roffee, James A. (2015). "When Yes Actually Means Yes". Roffee James A., 'When Yes Actually Means Yes: Confusing Messages and Criminalising Consent' in Rape Justice: Beyond the Criminal Law eds. Powell A., Henry N., and Flynn A., Palgrave, 2015. pp. 72–91. doi:10.1057/9781137476159_5. ISBN 978-1-349-57052-2. Beres. A, Melanie (18 בינואר 2007). "'Spontaneous' Sexual Consent: An Analysis of Sexual Consent Literature". Feminism & Psychology. 17 (93): 93. doi:10.1177/0959353507072914. {{cite journal}}: (עזרה) Pineau, Lois (1989). "Date Rape: A Feminist Analysis". Law and Philosophy. 8 (217): 217–243. doi:10.1007/BF00160012. Thomas KA, Sorenson SB, Joshi M. "Consent is good, joyous, sexy": A banner campaign to market consent to college students. Journal of American College Health. 2016; 64(8):639-650 Criminal Code, Canadian (2015). "Canadian Criminal Code". ארכיון מ-2019-05-14. נבדק ב-2021-03-19. Retrieved March 13, 2015. Hall, David S. (10 באוגוסט 1998). "Consent for Sexual Behavior in a College Student Population". Electronic Journal of Human Sexuality. 1. {{cite journal}}: (עזרה) Hickman, S.E. and Muehlenhard, C.L. (1999) '"By the Semi-mystical Appearance of a Condom": How Young Women and Men Communicate Sexual Consent in Heterosexual Situations', The Journal of Sex Research 36: 258–72. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיניות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי מזרחי (רקדן)

אלי מזרחי (נולד ב-29 באוקטובר 1965) הוא רקדן, כוריאוגרף שופט בינלאומי לריקודים סלוניים; בעלים ומנהל של "האקדמיה לריקודים סלוניים בישראל". מזרחי מוכר כשופט בתוכנית "רוקדים עם כוכבים". מזרחי נולד וגדל בתל אביב, בשנות ה-80 מזרחי היה רקדן בלהקת המחול של שלמה ממן, ובהמשך היה רקדן בלהקות "כרמון" ו"בת שבע". מזרחי עבד כדוגמן לפני שירותו הצבאי והיה דוגמן מסלול של רשת האופנה "ראש אינדיאני". מזרחי שימש כוריאוגרף ורקדן במסגרת הופעות בחו"ל ב-"Dance Troops ישראל" ועבד במשך שנים עבור הסוכנות היהודית, במסגרת מחנות קיץ בניו יורק. את שירותו הצבאי עשה מזרחי בעתודה כהנדסאי. לאחר שירותו טס לארצות הברית שם השלים לימודיו באוניברסיטת קונטיקט, כמהנדס מכונות מוסמך. במהלך שהותו בארצות הברית ובקנדה עבד ככוריאוגרף עבור התיאטרון הלירי של קנדה למחזות זמר כגון "כנר על הגג" ו"ברנשים וחתיכות". מזרחי הפיק את המופע "טנגו בוואנוס איירס" בליווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית. במשך שנים התחרה בתחרויות בינלאומיות לריקודים סלוניים. הוא מחזיק בתואר "Master Examiner" - שופט מוסמך לריקודים סלוניים ולטיניים מאת התאחדות הריקודים הסלוניים הבינלאומית. מזרחי היה הראשון בישראל שהחזיק בזיכיון של רשת בתי הספר לריקודים סלוניים "Arthur Murray". בנוסף, כיהן כראש החוג להסמכת מורים לריקודים סלוניים במרכז הבינתחומי באוניברסיטת תל אביב. מזרחי היה אחראי מטעם אגף קנו"ס בעיריית תל אביב על הריקודים הסלוניים בבתי הספר היסודיים ומרכזים קהילתיים ברחבי תל אביב. מזרחי עוסק בהפקת פסטיבלים, ימי עיון לחברות מסחריות, תחרויות ריקוד בינלאומיות ואירועים. כמו כן, הפיק את פסטיבל ה-Pro-Am הראשון בישראל. מזרחי שימש כשופט בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" בכל שבע עונותיה בערוץ 2, ובשלוש עונותיה בקשת 12, ונודע בסגנון שיפוטו הקשוח. הוא יצר כוריאוגרפיות להפקות כגון "פנטום האופרה" בשיתוף האופרה הישראלית ולתוכניות טלוויזיה וסרטים כמו "מרחק נגיעה", "שלוש אימהות", "מוכרחים להיות שמח", "הערת שוליים" ו"געגוע". מזרחי נשוי ואב לשני בנים ובת. מתגורר בתל אביב. אלי מזרחי, ברשת החברתית פייסבוק אלי מזרחי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאת לוי, שופט הכוכבים מגיע לראשל"צ: שונאים אותי אבל זה חלק מהשואו, באתר nrg‏, 30 ביוני 2010
מייסון דיי

מייסון אנדרו דיי (באנגלית: Mason Andrew Dye; נולד ב-15 ביולי 1994) הוא שחקן אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור גארט בסדרה "זאב צעיר" (2014), בתור טום גאליגן בסדרה "בוש" (2019), ובתור ג'ייסון קארבר בסדרה "דברים מוזרים" (2022). מייסון דיי נולד בעיר שוויני (אנ') אוקלהומה. הוא גדל בעיר אדה (אנ'), אוקלהומה. הבן האמצעי מתוך שלושה ילדים, האח הבכור פרסטון והאחות הצעירה טיילור, שחצי מהצמד הקאנטרי "Maddie & Tae" (אנ'). בשנת 2013 דיי התחיל את הקריירה שלו בתפקידי משנה בסרט העצמאי "Adventures of Bailey: A Night in Cowtown" ותפקיד חוזר בסדרת האינטרנט "Secret Diary of an Cheerleader 2: The Fierce One". בשנת 2014 גילם את כריסטופר בסרט של לייפטיים "פרחים בעליית גג", על פי הרומן באותו שם מאת ו. ס. אנדרוז. הוא גם ביצע הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה המוקומנטרית "Review" ובסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" של רשת MTV. בשנת 2015 שיחק בתפקיד ויקטור בסרט הטלוויזיה "My Stepdaughter" מבית ערוץ לייפטיים. דיי שיחק בתפקידי אורח בין היתר בסדרות הטלוויזיה "המפענחת" ו"למצוא את קרטר". בשנת 2016, כיכב דיי בסרט הדרמה "Natural Selection" בכיכובה של קתרין מקנמרה. מאוחר יותר באותה השנה, הוא כיכב בתפקיד ג'וש ג'קסון בסרט דרמת האקשן וההרפתקאות "Vanished: Left Behind - Next Generation" לצד אמבר פרנק ודילן ספרייברי. בשנת 2017 שיחק דיי בסרט המותחן "Stalker's Prey". הוא גילם את טיילר פמהרדט בסרט האימה "אמת או חובה", שהוקרן לראשונה בערוץ syfy. בשנת 2018 הוא כיכב בתור מאט בסרט הטלוויזיה של לייפטיים "The Wrong Son". בשנת 2019 גילם את טום בעונה החמישית של סדרת המשטרה "בוש" מבית אמזון פריים וידאו. בשנת 2022 הצטרף לעונה הרביעית של סדרת המסתורין "דברים מוזרים" של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס", בדמותו של האתלט העשיר ג'ייסון קארבר. מייסון דיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייסון דיי, ברשת החברתית אינסטגרם מייסון דיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייסון דיי, באתר AllMovie (באנגלית) מייסון דיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Adventures Of Bailey: A Night In Cowtown (באנגלית), נבדק ב-2018-11-25 "Flowers in the Attic | Lifetime". Lifetime (באנגלית). נבדק ב-2018-11-25. Roots, Kimberly (2014-03-11). "Teen Wolf Adds Flowers in the Attic's Mason Dye". TVLine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-25. "My Stepdaughter | Lifetime". Lifetime (באנגלית). נבדק ב-2018-11-25. "A 'Teen Wolf' Assassin Has His Sights Set On 'Carter'". MTV News (באנגלית). נבדק ב-2018-11-25. Murthi, Vikram (2016-08-17). "'Natural Selection' Exclusive Clip: A Lost Teenager Finds Comfort In A Troubled, Violent Friend". IndieWire (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-25. "Vanished: Left Behind the Next Generation (Digital) | Dove Family Friendly Movie Reviews". Dove.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-25. "Stalker's Prey". Lifemark Halltime (באנגלית אמריקאית). 2018-04-04. נבדק ב-2018-11-25. "Film Review: Truth or Dare (2017) | HNN". horrornews.net (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-25. "The Wrong Son | Lifetime". Lifetime (באנגלית). נבדק ב-2018-11-25.
מפרץ טייבל

מפרץ טייבל (באנגלית: Table Bay; באפריקאנס: Tafelbaai) הוא מפרץ המשקיף לאוקיינוס האטלנטי, ונמצא ליד קייפטאון. המפרץ נמצא בקצה הצפוני של חצי האי קייפ (אנ'), המשתרעת בדרום ועד לכף התקווה הטובה. שמו של המפרץ נקרא על שם הר השולחן. מגלה הארצות הפורטוגזי, בארתולומיאו דיאש, היה האירופי הראשון שחקר את האזור הזה ב-1486. המפרץ, על אף שהיה מפורסם במשך מאות שנים כמקלט לאוניות, הוא למעשה נמל טבעי גרוע למדי והוא חשוף קשות לסופות חזקות ולגלים חזקים מדרום-מזרח המפרץ ומצפון-מערב המפרץ. ספינות מפרש רבות שחיפשו מקלט במפרץ במהלך המאות ה-17 וה-18 הונעו על ידי אותן סופות לחוף. עם זאת, הקולוניסטים ההולנדים בכל זאת הצליחו להפוך את המפרץ לנמל. במפרץ סלדניה (אנ'), חסרו מים מתוקים, והחלופות המציאותיות היחידות (מפרץ סיימונס ומפרץ הוט (אנ')) היו, באותה תקופה, לא הייתה נגישות למפרץ ומזג האוויר באזור היה גרוע בחצי האי קייפ ורק מעט היה ידוע על מזג האוויר של האזור, שלעיתים קרובות גרוע בחצי האי קייפ. בסופו של דבר, נבנה נמל במפרץ טייבל באמצעות אחזור קרקע על ידי שוברי גלים, בשביל להגן על האוניות שבנמל. רובן איילנד, בו נכלא, למשך עשרות שנים, נלסון מנדלה, נמצא במפרץ זה. בעקבות תאונה, בנובמבר 1953, בה היה מעורב האונייה ההולנדית, סלידרכט, חופי המפרץ שומנו. האונייה עברה 60 ק"מ מהחוף בשביל לשאוב 1,000 טון נפט שנשפכו לים לאחר התאונה. ספינות הולנדיות במפרץ טייבל, המאה ה-17 משקיף על ספינות מפרש במפרץ טייבל ב-1727, כשברקע הר השולחן מפת מפרץ טייבל, 1882 מפת הרציפים והתשתיות שבמפרץ טייבל, 1884 קייפטאון מהחלל, מביטה דרומה מעל מפרץ פוסל עם נקודת האנגקליפ (למעלה משמאל), קייפ פוינט (אנ') (מימין למעלה) ומפרץ טייבל מדרום וממזרח לרובן איילנד, פברואר 1995 קייפטאון מהחלל, מביטה מזרחה מעל חצי האי קייפ (אנ') ומפרץ פולס (מאחור) עם רובן איילנד (קדמית משמאל), הר השולחן (חזית מרכזית) וקייפ פוינט (אנ') (קדמית מימין). הנקודה הלבנה בצד שמאל במפרץ פולס היא סיל איילנד (אנ'). מפרץ פולס מדיה וקבצים בנושא מפרץ טייבל בוויקישיתוף מפרץ טייבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Ship Oil Kills Fish, Penguins". Newcastle Sun (NSW : 1918 - 1954). 1953-11-03. p. 8. ארכיון מ-2021-03-21. נבדק ב-2020-04-22.
פרספונה (סטרווינסקי)

פֶּרְספוֹנֶה (בצרפתית: Perséphone, ביוונית: Περσεφόνη) היא מלודרמה מוזיקלית לקריין, זמרים סולנים, מקהלה, רקדנים ותזמורת, למוזיקה מאת איגור סטרווינסקי ולברית מאת אנדרה ז'יד. היצירה בוצעה לראשונה באופרה של פריז ב-30 באפריל 1934 לצד הבלט "דיאנה ופואטייר" מאת ז'אק איבר. הבמאית הייתה אידה רובינשטיין שרקדה בעצמה עם להקת הבלט שלה ואף קריינה את תפקיד פרספונה. הטנור רנה מייזון שר את תפקיד אומולפה. היצירה בוצעה גם בתאטרו קולון בבואנוס איירס, בניצוח סטרווינסקי עצמו בשנת 1936, ואחר בריו דה ז'ניירו. ויקטוריה אוקאמפו, אינטלקטואלית חשובה מארגנטינה, הייתה נוכחת בבכורה בבואנוס איירס. הפקה מחודשת התקיימה בתיאטרון קולון ב-1995, עם צ'ינה זורילה בניצוח פדרו איגנסיו קלדרון. גרסאות כוריאוגרפיות אחרות כוללות את אלה של ז'ורז' בלנשין, קורט יוס (1955), פרדריק אשטון (1961), ופינה באוש (1965). "פרספונה" של מרתה גרהאם מבוצע בליווי הסימפוניה בדו של סטרווינסקי. "פרספונה" הוקלטה בניצוח סטרווינסקי עצמו עם ורה זורינה, וכן בניצוח אנדרה קלויטנס עם ניקולאי גדה, (1965, פריז), סר אנדרו דייוויס (עם פול גרובס, לונדון), מייקל טילסון תומאס (עם סטיוארט נייל, 1999, סן פרנסיסקו ואסה-פקה סאלונן (עם אנדרו סטייפלס, 2018, האופרה הפינית הלאומית). אומולפה, טנור, רנה מייזון פרספונה, הבלרינה אידה רובינשטיין דמטר, הבלרינה קרקובסקה מרקוריוס, הרקדן אנטול וילצאק פלוטו, רקדן דמופון, רקדן המלודרמה מספרת את סיפורה של האלה היווניה פרספונה בשלושה חלקים: חטיפת פרספונה (Perséphone ravie) פרספונה בשאול (Perséphone aux enfers) תחיית פרספונה (Perséphone renaissante) Holden, Amanda (Ed.). The New Penguin Opera Guide. New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4 Levitz, Tamara: Modernist Mysteries: Perséphone. Oxford and New York: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-973016-2 יוטיוב, "פרספונה" אתר הפילהרמונית של לוס אנג'לס, על "פרספונה" Persephone on Frederick Ashton page of ROH archive online "פרספונה" על הדף של פרדריק אשטון של ארכיב ROH המקוון
סמיה סולוהו

סמיה חסן סולוהו (בסוואהילי: Samia Hassan Suluhu; נולדה ב-27 בינואר 1960, זנזיבר) היא פוליטיקאית טנזנית, המכהנת כנשיאת טנזניה השישית. סולהו היא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד הנשיאה בטנזניה והשנייה שעושה זאת בקהילייה המזרח-אפריקנית אחרי סילבי קיניגי. סולוהו נולדה בזנזיבר. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1977 והחלה לעבוד. לאחר מכן, היא עברה מספר קורסים קצרים. בשנת 1986 סיימה את לימודיה במכון לניהול פיתוח באוניברסיטת מזומבה עם תעודה במינהל ציבורי. בין השנים 1992–1994 למדה באוניברסיטת מנצ'סטר וסיימה תואר שני בכלכלה. בשנת 2015, היא סיימה את התואר השני בפיתוח כלכלי קהילתי באמצעות תוכנית משותפת בין האוניברסיטה הפתוחה בטנזניה לבין אוניברסיטת דרום ניו המפשייר. לאחר לימודיה התיכוניים היא הועסקה במשרד התכנון והפיתוח כפקידה. עם סיום התואר במנהל ציבורי, היא הועסקה בפרויקט במימון תוכנית המזון העולמית. בשנת 2000 החליטה להתמודד לתפקיד ציבורי. היא נבחרה כחברה בבית הנבחרים של זנזיבר ומאוחר יותר מונתה לשרה על ידי הנשיא אמאני קרומה. היא הייתה שרת האישה הבכירה היחידה בקבינט. היא נבחרה מחדש בשנת 2005 ומונתה מחדש לשרה בתיק אחר. בשנת 2010 התמודדה לאספה הלאומית כשעמדה במחוז הבחירה הפרלמנטרי של מקונדוצ'י וזכתה ביותר מ-80% מהקולות. הנשיא ג'קאיה קיקווטה מינה אותה לשרת המדינה לענייני איחוד. בשנת 2014 נבחרה כסגנית יו"ר האספה המכוננת המוטלת על ניסוח החוקה החדשה במדינה. ביולי 2015, נשיא טנזניה ג'ון מגופולי מינה אותה לסגניתו ובכך הפכה לאישה הראשונה בתפקיד זה. מגופולי וסולוהו נבחרו מחדש לתקופת כהונה שנייה בת חמש שנים ב-28 באוקטובר 2020. ב-17 במרץ 2021, בשל מותו של הנשיא מגופולי, הושבעה סולוהו לתפקיד נשיאת טנזניה ב-19 במרץ 2021. בעקבות השבעתה הפכה סולוהו לנשיאה השישית של טנזניה והאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה והיא אחת משתי נשים המכהנות כראשי מדינות באפריקה, לצד סאהלה–וורק זוודה המכהנת כנשיאת אתיופיה. ממשלת סולוהו יזמה מאמצים לרסן את התפרצות מגפת הקורונה בטנזניה, בניגוד גמור לסקפטיות של הנגיף בתקופת כהונתו של מגופולי, והחליטה לחייב בבידוד במשך 14 יום למטיילים שנכנסים לטנזניה ממדינות בהן הייתה התפשטות של גרסאות חדשות של SARS-CoV-2. המבקרים הומלצו לחבוש מסכות פנים, לחטא את עצמם ולקיים כללי ריחוק חברתי. ממשלת סולוהו התירה לשגרירויות ולארגונים בינלאומיים אחרים לייבא חיסונים למדינה כדי לחסן אזרחים זרים בעבודתם השוטפת בטנזניה, בסיוע משרד הבריאות הטנזני. בספטמבר 2021 אישרה סמיה סולוהו כי בכוונתה להתמודד לנשיאות בשנת 2025 ובכך עשויה להפוך לנשיאה הראשונה הנבחרת במדינה אם תזכה. בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100. בשנת 1978 נישאה סולוהו לחאפה אמיר, קצין חקלאי בדימוס ולהם ארבעה ילדים. בתה מואנו חאפה אמיר (ילידת 1982), ילדתם השנייה של בני הזוג, היא חברה בבית הנבחרים בזנזיבר. מדיה וקבצים בנושא סמיה סולוהו בוויקישיתוף ניו יורק טיימס, הנשיאה הראשונה של טנזניה מקווה לשקם את האמון של אזרחיה בדמוקרטיה, באתר הארץ, 25 באפריל 2022 "Samia Suluhu Hassan - Tanzania's new president". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-03-19. נבדק ב-2021-03-19. Parliament of Tanzania, web.archive.org, ‏13 ביולי 2015 Tanzania (United Republic of) 1977 (rev. 2005) Constitution - Constitute, www.constituteproject.org (באנגלית) "Tanzania's Samia Suluhu Hassan sworn in as first female president". The Economic Times. נבדק ב-2021-03-19. Samia Suluhu Hassan: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית) TSN : 404 - Page Not Found, dailynews.co.tz House of Representatives - Home, www.zanzibarassembly.go.tz
אנרגיה חלופית

אנרגיה חלופית הוא שם כולל לאנרגיה שמקורה אינו דלק מאובן. להבדיל מהמונחים אנרגיה ירוקה או אנרגיה מתחדשת, אשר בעיקרם מתן מענה לצורך בהקטנת הזיהום, המונח אנרגיה חלופית מתייחס בעיקר לבעיית התלות בנפט המתכלה ובייצרניו. רוב האנרגיה המופקת כיום בעולם נובעת ממקורות מחצביים כמו דלק מאובנים (נפט, פחם וגז טבעי) ואנרגיה גרעינית, שהשימוש בהם כרוך בהקטנה משמעותית של מאגר האנרגיה הזמינה האצורה בהם. הסיבה העיקרית לחיפוש אנרגיה חלופית היא החשש מפני התמעטות עד כדי העלמות של מקורות האנרגיה הזמינים כיום לצד ההבנה כי מקורות האנרגיה היום נמצאים בשליטת מספר מצומצם של מדינות ומעשירים שכבה מצומצמת של בני-אדם. הנושא עלה על סדר היום העולמי מיד עם פרוץ משבר הנפט של שנת 1973 כאשר מחיר חבית נפט עלה מ-2 דולרים אמריקניים עד כ-40 דולר אמריקני, ובפעם השנייה כעשור לאחר מכן בעקבות אסון צ'רנוביל. המונח אנרגיה חלופית מתייחס בעיקר לסוגים שונים של אנרגיה מתחדשת, כמו אנרגיית מים (כמו אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיית גאות ושפל ואנרגיית גלי הים), אנרגיה סולארית, ביומסה (כולל דלק ביולוגי), אנרגיה גאותרמית ואנרגיית רוח. עם זאת, המונח כולל גם מקורות אנרגיה סינתטיים שמקורם במשאבים מתכלים, שלא נוצלו באופן משמעותי עד פרוץ משבר הנפט בשנות ה-70 של המאה ה-20. מקורות אלו כוללים פצלי שמן, חולות ביטומניים (חול זפת) אבני פחם ואדמת כבול בעלי נצילות אנרגיה נמוכה וכן הפקת גז ודלק נוזלי מפחם טבעי. ביו דיזל ננו-אנטנה חברת 2000-ואט אנרגיות חילופיות - באתר אורט (אקספלורר בלבד) שיתוף פעולה בינלאומי לפיתוח אנרגיה חלופית -באתר מט"חמקורות אנרגיה חלופיים לנפט, באתר ynet, 11 באוגוסט 2005 ג'ודי ואריה מלמד-כץ, שיטות ירוקות ליצירת אנרגיה - "שלא תיגמר לעולם", מסע אחר 205, אוקטובר 2008 - מאמר אודות אנרגיה חלופית ומתחדשת דורון אורבך, על צורכי האנרגיה של החברה האנושית בימינו נטע אחיטוב, אנרגיות שליליות: למה בישראל אין אנרגיות מתחדשות?, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2012 איתי נבו, דלק מאוויר ואור שמש, אתר רשת ב', אוגוסט 2014 מיסוי ירוק 3 – קביעת מדיניות מס מושכלת לתחליפי דלק, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 התועלת הלאומית בהנעת התחבורה הכבדה בגז טבעי, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 גידולים חקלאיים כמקור בר-קיימא לדלקים ביולוגיים באזורים יובשניים – חדשנות ישראלית, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 היבטים שונים בהפקת ביו-אתנול ממָקרו-אצות בישראל, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 היבטים כלכליים של הפקת אנרגיה מפסולת עירונית וחקלאית, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 שיפור מערך הפקת האנרגיה מפסולת אורגנית בישראל, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 תוצרי לוואי חקלאיים כמשאב לאנרגיה – היתכנות ומדיניות, באתר "אקולוגיה וסביבה", אוקטובר 2015 פעילות בנושא אנרגיה חלופית - באתר הגן הסולארי מרכז חינוך לקיימות משנת 2009
Riptide

"Riptide" (בעברית: "גאות שוטפת") הוא שיר של הזמר והיוצר האוסטרלי ואנס ג'וי. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל מתוך המיני-אלבום, God Loves You When You're Dancing, ולאחר מכן הוא הופיע גם באלבום הבכורה של ג'וי, Dream Your Life Away. השיר נכתב על ידי ג'וי עצמו והופק על ידי ג'וי עצמו אדווין וואייט וג'ון קסטל. "Riptide" שיר אינדי פולק, אשר מבחינה לירית מתאר סיפור אהבה של נער מתבגר ומשלב מטפורות ואזכורים לתרבות הפופ. השיר ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, אשר שיבחו את מילותיו, הפקתו והשירה עצמה של ג'וי. בנוסף, הם ערכו השוואות למוזיקאים כמו פול קלי וג'ף באקלי. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. הוא הגיע למקום השישי באוסטרליה ולימים קיבל מעמד של 9 פלטינות במדינה על מכירות של 630 אלף עותקים במכירות משולבות ואף הגיע למקום הראשון במצעד שירי הרדיו של המדינה. בנוסף הוא גם הגיע למקום ה-12 במצעד סוף השנה האוסטרלי לשנת 2013 והמשיך להיכנס למצעד זה גם בשנת 2014. בשנת 2019 הוא הוכתר כשיר ה-14 המצליח ביותר באוסטרליה באותו עשור. בבריטניה השיר הגיע למקום ה-10 וזכה למעמד של שלוש פלטינות כאשר נמכר בלמעלה מ-1.8 מיליון עותקים במדינה במכירות משולבות ובנוסף גם הגיע למקום ה-42 במצעד סוף השנה הבריטי לשנת 2014 ולמקום ה-65 במצעד סוף העשור הבריטי. גם בשאר אירופה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-16 במצעד האירופאי הדיגיטלי. בארצות הברית השיר הגיע רק למקום ה-30 אך הוא הגיע למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים ונכון לשנת 2021, הוא זכאי לשש מעמדות פלטינה על מכירות של 6 מיליון עותקים במכירות משולבות. בנוסף הוא גם היה לשיר השני ששהה הכי הרבה שבועות במצעד האמריקאי כאשר שהה 43 שבועות במצעד. במצעד סוף השנה של שנת 2015 האמריקאי השיר הצליח להגיע למקום ה-71. בקנדה השיר זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר הגיע למעמד יהלום על מכירות של 800 אלף עותקים במכירות משולבות, והגיע למקום ה-13 במצעד הקנדי הרשמי ודורג שנתיים ברצינות במצעד סוף השנה הקנדי. בסך הכול השיר הצליח להגיע למעמד פלטינה או יותר ב-9 מדינות שונות ולמעמד זהב בעוד 6 מדינות נוספות. במאי 2015 השיר הוכרז כשיר ששהה הכי הרבה שבועות במצעד האוסטרלי כאשר שהה במצעד במשך 107 שבועות כשהוא שובר את השיא של ליידי גאגא עם השיר "Poker Face". סך הכול שהה השיר 120 שבועות במצעד. נכון לינואר 2018 השיר מכר 6 מיליון עותקים נקיים בכל העולם. באותו חודש נעשה מצעד כל הזמנים באוסטרליה, בו דורג השיר במקום ה-94. טיילור סוויפט ביצעה גרסת כיסוי בשילוב פסנתר לשיר, במהלך הופעתה בלייב לאונג' ששודרה בחסות BBC רדיו 1 ב-9 באוקטובר 2014. מידע על היצירה "Riptide" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Riptide" באתר Discogs מילות השיר "Riptide" באתר Genius Vance Joy – Riptide, 3LinksMusic, ‏2012-06-06 (באנגלית) Music: Top 100 Songs | Billboard Hot 100 Chart, web.archive.org, ‏2015-04-14 Gavin Ryan, ARIA Singles: Justin Bieber ‘Love Yourself’ Is Australia’s First No 1 Of 2016, Noise11.com, ‏2016-01-02 (באנגלית אמריקאית) Paul Cashmere, Here Is The New Vance Joy Song ‘We’re Going Home’, Noise11.com, ‏2018-01-10 (באנגלית אמריקאית) Here Are The Songs That Made Triple M's 'Ozzest 100', Music Feeds, ‏2018-01-27 Peter Vincent, Taylor Swift's gift to Vance Joy 'angelic' and 'sublime', The Sydney Morning Herald, ‏2014-10-09 (באנגלית) Billboard Global 200, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Billboard Global Excl. U.S., Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) NZ Top 40 Singles Chart, מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, ‏12 באוגוסט 2024
כמעט מפורסמים (פודקאסט)

"כמעט מפורסמים" הוא פודקאסט תרבות פופולרית מבית רדיו תל אביב, שנערך ומוגש על ידי צליל הופמן ועדן יואל. "כמעט מפורסמים" עלה לראשונה ביולי 2019, ופרק או פרקים חדשים מוקלטים מדי שבוע ומועלים להאזנה באפליקציות השמע השונות. הפרקים אורכים בין 50 ל-90 דקות, ובמהלכם הופמן ויואל משוחחים ומנתחים סוגיות ואירועים מתרבות הפופ. הופמן ויואל סיפרו במהלך הפרקים כי את ההשראה לפודקאסט הם שאבו מ-"Who? Weekly" (אנ'), פודקאסט ותיק בהגשת כותבֵי ומבקרי התרבות האמריקאים לינדזי וובר ובובי פינגר. בדומה לוובר ופינגר, גם הופמן ויואל הם עיתונאי תרבות המתמחים בתרבות פופ - הופמן עורכת את מאקו תרבות מזה ארבע שנים ויואל הוא סגן העורך שלה. השניים הכירו בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב ב-2013 והתחילו את דרכם המקצועית המשותפת ב-2017 כאשר הופמן הביאה את יואל לעבוד במאקו סלבס, אותו ערכה בשעתו. בינואר 2021, "כמעט מפורסמים" הגיע למקום השני יחד עם "שיר אחד" בתחרות הפודקאסטים הטובים של השנה בתחום התרבות. התחרות נערכה במעריב אונליין ואת תוצאותיה קבעו המאזינים. בכל שבוע המנחים דנים לעומק בסוגיות אקטואליות שהתרחשו בעולם הבידור. לרוב, מדובר באירועים ואנשים ישראליים. מלבד דיונים בחדשות הבידור והאופן בו הן מסוקרות בתקשורת, השניים גם נוהגים לשחק משחקים ולחוד חידונים. שמו של אחד המשחקים, "מוכר או אבישג נגר", במהלכו צריכים השניים לקבוע אם אדם מסוים הוא מפורסם או לא, הפך לביטוי שגור בקרב המנחים והמאזינים. פרקים שונים ב"כמעט מפורסמים" כוללים אורחים בעלי ניסיון וידע בתרבות הפופולרית. בין השאר התארחו בהסכת עורך מדור הרכילות של אתר מאקו, גיל לוסטיג, התסריטאי והעיתונאי איתמר רונאל והתסריטאי, המגיש ויוצר התוכן אהרון גבע. בדצמבר 2020, פצחו המנחים בקמפיין הומוריסטי למימון האירוח של כוכבת הריאליטי ליהיא גרינר בתוכנית. תוך שעות ספורות הסכום גויס וגרינר הגיעה להתארח בפרק מיוחד. "כמעט מפורסמים", באתר אפל פודקאסטים "כמעט מפורסמים", באתר Spotify "כמעט מפורסמים", באתר Deezer "כמעט מפורסמים", באתר Pocket Casts "כמעט מפורסמים", פיד RSS אתר האינטרנט הרשמי של כמעט מפורסמים "כמעט מפורסמים" באתר רדיו תל אביב צוף ישראלי, ‏אתם קבעתם: הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2020 – תוצאות המצעד, באתר מעריב אונליין, 1 בינואר 2021 יפעת הללי אברהם, ‏"אני חושבת שהוא מאוהב בתקוה והיא לא רוצה אותו", באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2021
Dylan

Dylan (בעברית: דִּילַן) היא שפת תכנות מרובת פרדיגמות תכנות ששוחרה לראשונה בשנת 1992 ופותחה על ידי קבוצה שבראשה עמדה חברת אפל. Dylan כוללת תמיכה בתכנות פונקציונלי ומונחה עצמים, היא דינמית ורפלקטיבית, וכן מספקת מודל תכנותי המכוון ליצירת קוד מכונה יעיל. Dylan הושפעה מ-Scheme ומניבי Lisp אחרים, וכן ירשה את עקרון התכנות מונחה העצמים מ-Common Lisp Object System (בקיצור: CLOS) – מערכת העצמים של Common Lisp. מימושים מסוימים של Dylan נבנו על מערכות Lisp, אך על אף הדמיון בין התחביר של Dylan ל-Lisp, ל-Dylan יש תחביר שבאופן כללי מבוסס יותר על שפת התכנות ALGOL, מאשר תחביר תחילי של ניבי Lisp. Dylan מציעה תכונות מתקדמות כגון ירושה מרובה (Multiple Inheritance), פולימורפיזם, Multiple dispatch, הגדרת שמות הפרמטרים לפעולה (named parameters). המטרה העיקרית של דילן היא להיות שפת תכנות דינמית שמתאימה היטב לפיתוח של תוכנות מסחריות. Dylan פותחה בראשית שנות ה-90 על ידי קבוצה שהובלה על ידי חברת אפל. מטרתה הראשונית של השפה הייתה לשמש במחשב כף היד של אפל, ניוטון, אך מימושי Dylan לא הגיעו לזמן ריצה יעיל מספיק, ולכן מחשבי ניוטון השתמשו לבסוף ב-C וב-NewtonScript, שפותחה על ידי וולטר סמית. אפל סיימה את מאמץ הפיתוח של Dylan בשנת 1995, על אף שהם הוציאו גרסה שאף הכילה סביבת פיתוח משולבת (IDE) מתקדמת. בנוסף לכך, חברת הטכנולוגיה הבריטית Harlequin שחררה סביבת פיתוח מסחרית של Dylan למערכת ההפעלה Windows מבית מיקרוסופט, ואוניברסיטת קרנגי מלון (Carnegie Mellon University) הוציאה מהדר בעל קוד פתוח בשביל מערכות Unix, שנקרא Gwyidion Dylan. ג'יימס ג'ואקין העניק לשפה את השם Dylan מצירוף המילים DYnamic LANguage. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. האתר Open Dylan ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.