laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל בנבנישתי

הרב ישראל בנבנישתי (השלישי) היה רב, דיין ודרשן טורקי במאה ה-17. נולד לרבי אליעזר ואשתו בשנת שע"ח בקושטא. אביו היה אחיהם הגדול של הרב חיים בנבנישתי והרב יהושע רפאל בנבנישתי. הרב ישראל היה מחכמי ודייני קושטא, ותלמידו המובהק של דודו, הרב יהושע בנבנישתי בעל ספר שדה יהושע, ואף הוציא לאור את ספר הדרושים שלו, אוזני יהושע. דודו החבי"ב משבח אותו: "אור ישראל וקדושו, פאר הדור והדרו, אביר הרועים החכם השלם הדיין המצוין נשא ורם כמוהר"ר ישראל בנבנשת נר"ו" נפטר בשנת ה'תמ"ח (1688). בית ישראל, באתר היברובוקס - נדפס לראשונה בשנת התל"ח, ובו 52 דרשות על תורה, תשובה, צדקה, הספדים והספדי נשים. דפוס חדש, בשני חלקים, יצא בשנת ה'תשע"ד. דרשותיו מאופיינות במקוריות ושפע הרעיונות שבהם. חכם ישראל בנבנישתי, באתר החכם היומי ישראל בנבנישתי השלישי, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, ירושלים תשס"ו שם הגדולים, מערכת ספרים, אות ב [סג], בית ישראל ישראל בנבנישתי, באתר "החכם היומי" הראשון - אביו של הרב חיים בנבנישתי (מחבר ספר כנסת הגדולה), השני - בנו של מחבר כנסת הגדולה. ככל הנראה. עיין בהקדמת המו"ל לספר בית ישראל הוצאת שנת תשע"ד שהאריך בזה. הקדמת דודו לספר בית ישראל. חלק א' (דרשות) - https://beta.hebrewbooks.org/55866 חלק ב' (הספדים) - https://beta.hebrewbooks.org/55867
שני עצים לזכר המצי"ר

"שני עצים לזכר המצי"ר" (1973) הוא הדפס מאת אריה ארוך. העבודה "שני עצים לזכר המצי"ר" הוא חלק מסדרה של שלושה הדפסים, שיצר אריה ארוך בשנים 1974-1972 בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. ההדפס בוצע בטכניקה של הדפס אבן ובמהדורה בת 25 עותקים. בן שאול שב בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 מלימודי אמנות בפריז, שם התמחה בטכניקות גרפיות. ארוך ביצע כמה מתווים להדפס זה. ההדפס מכיל פרופיל של ראש גבר, המתואר כדמות אנונימית, חסרת פרטים. מתחתיה מתוארות שתי צורות המאזכרות צורות של שני עצים שונים. כמו הראש, גם העצים משורטטים באופן מרומז, ללא גזע. לצד הדימויים, מופיעים שרבוטי צבע שונים בצבע שחור, סגול ובאדום-כחול. הדימויים מודפסים על רקע של משטח לבן, היוצר מסגרת פנימית לעבודה. בחלקו השמאלי של ההדפס מופיעה הכתובת בכתב יד - "שני עצים לזכר המצי"ר", המהווה את שמה של העבודה. המצי"ר הוא כינויו של המשורר העברי מרדכי צבי מאנה (1859–1886). בין היתר כתב מאנה חיבור שכותרתו "חכמת הציור בכלל ובין בני עמנו בפרט" (1881). מרדכי עומר טען כי אחד המקורות לשימוש בדימויי העצים הוא באיורים לספר הלימוד לאמנים של כריסטיאן לודולף ריינהולד מ-1784, ששימש מקור לכמה עבודות אחרות של ארוך. גדעון עפרת הציע לזהות את דמות הפרופיל בהדפס הן עם דמות אביו של ארוך והן עם דמותו שלו. ההדפס מהווה על פיו "פיוס עצמי עם 'שדים' נפשיים של ארוס ואב, אך לא פחות מכך צוואה תרבותית של לב ומוח, שעניינם אחדות ניגודים כסוד היצירתיות בכלל, אך סודו של אמן יהודי". שני עצים לזכר המצי"ר, באתר עזבון האמן "חכמת הציור בכלל ובין בני עמנו בפרט" מאת מרדכי צבי מאנה באתר פרויקט בן יהודה על השימוש בצמד הצבעים אדום-כחול ראו: עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 185-189 ראו: עומר, מרדכי, אריה ארוך, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2003, עמ' 511-507 עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 306
סשה קאייה

סשה קאייה (בספרדית: Sasha Calle‏ הגייה: [ˈsaʃa ˈkaʝe]; נולדה ב-7 באוגוסט 1995) היא שחקנית אמריקאית. סשה קאייה נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס. היא ממוצא קולומביאני. יש לה אח צעיר יותר. היא ואמה עברו לקולומביה כשהייתה בת עשר וחזרו לארצות הברית לאחר שנתיים. קאייה היא בוגרת תואר ראשון באמנויות יפות באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק. בשנת 2017 החלה לשחק במספר סרטים קצרים וביניהם "18 Minutes", "Rogue Tiger", "The White Shoes", ו"Final Stop". באותה שנה שיחקה בסדרת הרשת "Socially Awkward" בדמותה של וירג'יניה. בספטמבר 2018, קאייה לוהקה לתפקיד השפית לולה רוזלס באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". על משחקה בסדרה היא הייתה מועמדת לפרס אמי לתוכניות טלוויזיה יומיות מבצע צעיר מצטיין בסדרת דרמה בשנת 2020. השתתפותה האחרונה בסדרה הייתה ב-15 ביוני 2021. בפברואר 2021 לוהקה לתפקיד הקולנועי הראשון שלה, גיבורת-העל סופרגירל בסרטי היקום הקולנועי של DC, החל מהסרט "הפלאש", אשר אמור לצאת לאקרנים ביוני 2023. היא תהיה השחקנית הלטינית הראשונה שתגלם את התפקיד. מדיה וקבצים בנושא סשה קאייה בוויקישיתוף סשה קאייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סשה קאייה, ברשת החברתית אינסטגרם סשה קאייה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סשה קאייה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "AMDA Alumni Profile – Sasha Calle". American Musical and Dramatic Academy. 27 באוגוסט 2019. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Sasha Calle". CBS. נבדק ב-10 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandrio, Anthony (19 בפברואר 2021). "DC's New 'Supergirl' Is Actress Sasha Calle; Will Debut In 'The Flash' Movie". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Eugenios, Jillian (21 בפברואר 2021). "Sasha Calle cast as DC Universe's first-ever Latina Supergirl: 'Dreams do come true'". Today. נבדק ב-21 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "ICYMI: Sasha Calle Interview". Soap Opera Digest. 11 בדצמבר 2018. נבדק ב-21 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Vacco-Bolaños, Jessica (3 ביוני 2021). "Who Is Sasha Calle, the Colombian Actress Cast as the New Supergirl". Entertainment Tonight. נבדק ב-4 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Lewis, Hilary (26 ביוני 2020). "Daytime Emmys: 'The Young and the Restless' Wins Best Drama Series". The Hollywood Reporter. נבדק ב-28 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Rubin, Rebecca (19 בפברואר 2021). "Sasha Calle to Debut as Supergirl in 'The Flash' for Warner Bros. and DC". Variety. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Romano, Nick (19 בפברואר 2021). "The Flash movie casts first Latina Supergirl with Young and the Restless actress". Entertainment Weekly. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
רב מלמד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רב מלמד, בראשי תיבות ר"מ – רב המלמד בישיבה הרב זלמן ברוך מלמד – ראש ישיבת בית אל הרב אליעזר מלמד – מחבר פניני הלכה, רב היישוב וראש ישיבת הר ברכה
מערב אוקראינה

מערב אוקראינה (באוקראינית: Західна Україна) הוא אזור נרחב במערב אוקראינה. זהו האזור היחיד של אוקראינה אשר היה לאורך ההיסטוריה תחת שליטת מדינות אירופאיות שונות מלבד רוסיה (פולין, ליטא, הונגריה, רומניה, צ'כוסלובקיה וטורקיה) ומכאן תחת השפעה ניכרת של תרבות מרכז אירופה. אזור מערב אוקראינה, בדומה למרבית שטחה של אוקראינה שלאחר מלחמת העולם השנייה, התפתח ממה שהיה במקור הישות הפוליטית רוס של קייב. לאחר ההיחלשות של רוס של קייב, ובעקבות ההתקפות מצד הממלכה המונגולית אורדת הזהב, המרכז התרבותי והפוליטי עבר מקייב מערבה ובשנת 1199 הוקמה מדינה מערבית אוקראינית חדשה - נסיכות האליץ'-וולין. החל משנת 1349 גם רוס של קייב וגם נסיכות האליץ'-וולין איבדו את עצמאותן, ושטחה של אוקראינה נכבש על ידי המדינות השכנות. בתחילה שולבה אוקראינה באיחוד הפולני-ליטאי, ומאוחר יותר חולקה אוקראינה בין מדינות האיחוד הפולני-ליטאי (מערב אוקראינה וחלק ממרכזה) והאימפריה הרוסית (מזרח אוקראינה ויתרת מרכז אוקראינה). לאחר חלוקת פולין, הייתה מערב אוקראינה לחלק מההאימפריה האוסטרו-הונגרית, בעוד שמרכז ומזרח אוקראינה נותרו תחת שליטה רוסית. בשנת 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, האוקראינים שהיו תחת שליטה רוסית הכריזו על עצמאות, ונוסדה הרפובליקה העממית של אוקראינה, בעוד שהשטחים של מערב אוקראינה שהיו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית הכריזו על עצמאותם, והפכו בעקבות כך לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. ב-22 בינואר 1919 שתי המדינות חתמו על חוק איחוד. עם זאת, בסופו של דבר המדינה האוקראינית העצמאית חולקה שוב בין פולין וברית המועצות. החלק הסובייטי של אוקראינה, שכונה "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית" הפך באופן רשמי לאזור אוטונומי. מאוחר יותר, כתוצאה מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ברית המועצות שילבה את מערב אוקראינה ברבפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. רק ב-1991 במסגרת הכרזת העצמאות של אוקראינה זכתה אוקראינה בעצמאותה, והתפרקות ברית המועצות התרחשה זמן קצר לאחר מכן. אזור מערב אוקראינה כולל מספר אזורים היסטוריים כמו טרנסקרפטיה, הליכינה כולל פוקוטיה (החלק המזרחי של גליציה המזרחית), מרבית אזור ווהלין, צפון בוקובינה ומערב פודוליה. ההשפעה התרבותית הרוסית במערב אוקראינה היא זניחה. מוסקבה השיגה את השליטה על אזור מערב אוקראינה רק במהלך המאה ה-20, כלומר, במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר האזור סופח לברית המועצות לאחר חלוקת פולין. העיר לבוב היא המרכז התרבותי העיקרי של אזור מערב אוקראינה ולבוב הייתה גם הבירה ההיסטורית של נסיכות האליץ'-וולין. ערים חשובות נוספות הן בוצ'אץ', צ'רנוביץ, דרוהוביץ', האליץ', איוואנו-פרנקיבסק, חוטין, לוצק, מוקצ'בו, רובנו, טרנופול, אוז'הורוד ועוד. על פי סקר שבוצע במהלך שנת 2016 על ידי מרכז רזומקוב נמצא כי כ-93% מאוכלוסיית אזור מערב אוקראינה הצהירו שהם מאמינים בדת כולשהי, בעוד 0.9% הצהירו שהם לא מאמינים בשום דת, ו-0.2% הצהירו שהם אתאיסטים. מכלל אוכלוסיית אזור מערב אוקראינה, 97.7% הצהירו שהם נוצרים (57.0% משתייכים לכנסייה האורתודוקסית המזרחית, 30.9% הם חברי הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית, 4.3% הם רק "נוצרים", 3.9% הם חברים בכנסיות פרוטסטנטיות שונות, ו-1.6% הם קתולים). 0.2% ציינו כי הם יהודים. כל יתר האנשים היוו כ-2.1% מאוכלוסיי מערב אוקראינה. גליציה מערב בלארוס РЕЛІГІЯ, ЦЕРКВА, СУСПІЛЬСТВО І ДЕРЖАВА: ДВА РОКИ ПІСЛЯ МАЙДАНУ (Religion, Church, Society and State: Two Years after Maidan), 2016 report by Razumkov Center in collaboration with the All-Ukrainian Council of Churches. pp. 27-29. ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'אז מודאלי

ג'אז מודאלי (באנגלית: Modal jazz) הוא סגנון בג'אז, שמבוסס על סולמות מודאליים (שעליהם הושתתה המוזיקה של ימי הביניים והרנסאנס) במקום על מהלכים הרמוניים. בג'אז המודאלי האלתור (בסולואים בעיקר) מתבצע בשונה מבסגנונות הג'אז שקדמו לו. למשל, בסגנונות הבי-בופ וההארד-בופ נעשה האלתור על פי תחלופת אקורדים מהירה. על המוזיקאי היה לעבור בין האקורדים במהלך השיר, שוב ושוב. בג'אז המודאלי נעשה האלתור על פי המודוסים, ואלה מתחלפים לאט יותר, אם בכלל. בג'אז מודאלי יש לנגנים הרבה יותר חופש, שכן המודוסים בשונה ממהלכים הרמוניים מאפשרים למחלקת הקצב כמו גם לסולנים לפתח רעיונות ומוטיבים מלודיים מורכבים הרבה יותר. הסגנון התפתח בשנות ה-50 המאוחרות. הקטעים המפורסמים ביותר בג'אז המודאלי הם "So what" של מיילס דייוויס ו-"Impressions" של ג'ון קולטריין, שני המוזיקאים הללו גם נחשבים כאבותיו של הסגנון. "Modal jazz", Grove Music Online, Oxford Music Online, Oxford University Press. Peter Gammond, "modal jazz", The Oxford Companion to Music, ed. Alison Latham, Oxford Music Online, Oxford University Press. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלייבי

פלייבי (באנגלית: Flybe) הייתה חברת תעופה בריטית לטיסות חסך. החברה נוסדה בשנת 1962 ונסגרה ב-2020. החברה נוסדה בשנת 1962 בתור Flybe airlines inc מאוחר יותר בשנת 1973 שנתה את שמה לשמה הנוכחי Flybe בשנת 2002 החברה החזירה את שמה לשם המקורי לכבוד 40 שנות פעילות. בשנת 2010 החברה נקלעה לקשיים כלכלים והכריזה על הליך פשיטת רגל. בשנת 2011 החברה נמכרה לתאגיד בריטיש איירוויז. בשנת 2020, בעקבות משבר הקורונה, חדלה החברה מלטוס ופשטה את הרגל. כל מטוסיה עברו לחברת בריטיש איירוויז סיטי פלאייר. צי המטוסים נכון לינואר 2020 מדיה וקבצים בנושא פלייבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלייבי פלייבי, ברשת החברתית פייסבוק פלייבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פלייבי, ברשת החברתית אינסטגרם
ליגת העל המוזמביקית

ליגת העל המוזמביקית (בפורטוגזית: Campeonato Moçambicano de Futebol; מכונה גם ע-Moçambola - מוזמבולה) היא ליגת הכדורגל הבכירה במוזמביק, שהוקמה רשמית בשנת 1976. הליגה התחילה לפני עצמאות מוזמביק, עוד בתקופה הקולוניאלית הפורטוגזית החל מ-1956, בה האלופה הראשונה הייתה פרוביאריו. ליגה לא רשמית זו התקיימה עד 1974, ואז הוקמה רשמית מדינת מוזמביק תחתיה התחילו האליפויות הרשמיות בכדורגל בליגה ב-1976. הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מוזמביק, אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2022, בליגה 14 קבוצות, המשחקות ביניהם ב-2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 26 מחזורים. הליגה משוחקת ממרץ/אפריל ועד אוקטובר/נובמבר של אותה השנה קלנדרית. הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית, בעוד הקבוצות בשלושת המקומות האחרונים יורדות לליגת המשנה המוזמביקית. קבוצת פרוביאריו דה מפוטו היא הקבוצה המצליחה ביותר במוזמביק, עם 18 זכיות באליפות הליגה (מאז 1956). שנייה בדירוג היא קוסטה דו סול עם 10 אליפויות ושלישית בדירוג היא GD מפוטו עם 8 אליפויות, כאשר מקור שלושתן הוא בעיר הבירה של מוזמביק, מפוטו. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בטאקה דה מוזמביק באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות.
תחנת הרכבת באקה אל גרבייה-ג'ת

תחנת הרכבת באקה אל גרבייה-ג'ת היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל, התחנה צפויה לשרת את תושבי היישובים באקה אל-גרבייה, ג'ת ויישובי עמק חפר. והיא מתוכננת לקום לצד אזור התעשייה החדש של באקה אל-גרבייה ובסמוך לכביש 6. התחנה תמוקם על מסילת מנשה העתידית שתקשר את המסילה המזרחית אל מסילת העמק. התחנה צפויה לקום כחלק מתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל. בעתיד צפויים לעבור דרך התחנה מספר קווי נוסעים כחלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040, במסגרתה צפויים לעבור קווים ממרכז הארץ אל צפון הארץ, כאשר צפונית לתחנה הקווים ימשיכו לתחנת הרכבת בית שאן או לכיוון חיפה וצפונה ומדרום לתחנה הקווים ימשיכו לכיוון לוד דרך המסילה המזרחית החדשה וייתכן שגם לכיוון תל אביב דרך מסילת הירקון או דרך מסילת השרון. המועצה הארצית החליטה: תוקם תחנת רכבת בבאקה אל גרבייה-ג'ת, באתר חריש 24, ‏23 בדצמבר 2021
ניצוצות (סרט)

ניצוצות (באנגלית: Shine) הוא סרט קולנוע אוסטרלי, משנת 1996, המספר את סיפור חייו של הפסנתרן דייוויד הלפגוט. השחקן ג'פרי ראש, שגילם בסרט את דייוויד הלפגוט בבגרותו, זכה על כך בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. עלילת הסרט מתפרשת על תקופת חייו של דייוויד הלפגוט כילד, כנער וכבוגר. את דייוויד כנער מגלם נח טיילור וכילד מגלם אותו אלכס רפלוביץ'. דייוויד הלפגוט הוא פסנתרן יהודי שגדל באוסטרליה להורים ניצולי השואה. אביו, אדם קשוח ושתלטן שנוטה להלל את עצמו, שהיה כנר בצעירותו, מלמד את דייוויד לנגן על פסנתר ומחנך אותו לוותר על הכול לטובת הנגינה. דייוויד גדל בחששות גדולים מפני העתיד, ביגיעה בלתי פוסקת לרצות את אביו ותוך קושי בזיהוי רגשותיו שלו. הוא לא נגמל מעולם מהרטבת המיטה בלילה. דייוויד, שמתקדם בנגינה ומתפרסם רואה את פסגת חייו ומטרתו המוזיקלית לנגן את הקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב שאותה מגדיר אביו כיצירה הקשה ביותר לנגינה. לאחר מופע בו דייוויד מרשים נציג המחפש כישרונות צעירים מלונדון מגיע דייוויד ללמוד מוזיקה בלונדון. שם אומר עליו הפרופסור שמלמד אותו לפרופסור אחר שהוא רואה בדייוויד "ניצוצות של גאונות" (מוזיקלית) (ומכאן שם הסרט). לקראת תחרות מוזיקלית מבקש מהפרופסור שילמד אותו לקראת התחרות את הקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב, הפרופסור, שניגן לפני רחמנינוב עצמו, מסכים. דייוויד מנגן את היצירה בתחרות ובסופה מתמוטט נפשית. את שתים עשרה השנים הבאות מבלה דייוויד בבית חולים פסיכיאטרי ונאסר עליו לנגן. דייוויד לא חוזר לעולם להיות אדם בעל שיקול דעת סביר, אבל במהלך שיקומו הוא זוכה בשמחת חיים שמעולם לא הייתה לו, בנינוחות ובחוש הומור. לאחר שיוצא דייוויד מבית החולים הוא חוזר לנגינה ומוצא במקרה עבודה כפסנתרן במסעדת דגים. הוא נפגש עם אסטרולוגית בשם גיליאן ומתחתן איתה. היא מעודדת אותו להופיע בפני קהל גדול, באולם קונצרטים והוא עומד היטב במשימה. הסרט מסתיים עם ביקורו של דייוויד בבית הקברות ליד קברו של אביו והשיחה שלו עם אשתו שם. שיחה נינוחה וחסרת אותו פחד שהיה מקבל בנוכחות אביו. אף שהסרט הוא מוזיקלי בהגדרתו לא מושמעת בו יצירה קלאסית שלמה אחת חוץ ממעוף הדבורה אותה מנגן דייוויד במסעדת הדגים לפני קבלתו כפסנתרן שם. הסרט מעצים את הקושי בקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב עד כדי דבריו של אביו של דייוויד "זה האוורסט של היצירה המוזיקלית". לבד מזאת מובאים בסרט מספר קטעי יצירות קלאסיות. הוריו של דייוויד ניצולי שואה והדבר משפיע על חינוכו של דייוויד כפי שניתן לראות בתחילת הסרט. משפחתו אמנם לא דתית אבל על מנת לגייס כספים כדי לשלוח את דייוויד לארצות הברית מארגן אביו בר מצווה לדייוויד. לקראת סוף הסרט אומר דייוויד לאשתו ששם משפחתו הלפגוט (Helfgott) הוא שיבוש מהלפגוד (help-God, בתרגום חופשי "בעזרת האל") אם כי הוא עצמו בספק אם הוא אדם מאמין. מדיה וקבצים בנושא ניצוצות בוויקישיתוף "ניצוצות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ניצוצות", באתר נטפליקס "ניצוצות", באתר AllMovie (באנגלית) "ניצוצות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ניצוצות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ניצוצות", באתר Metacritic (באנגלית) "ניצוצות", באתר אידיבי "ניצוצות", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "ניצוצות", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "ניצוצות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הסרט (מאורכב) שסעת בעין העדשה: על סכיזופרניה בקולנוע, מאמרה של אורית בליצר צור המתייחס לסרט "ניצוצות" בכתב העת המקוון של האקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל"
חוקת צרפת 1875

חוקת צרפת של 1875 או בשמה המוכר יותר החוקים בדבר החוקה של 1875 (בצרפתית: Lois constitutionnelles de 1875), הם סדרת חוקים שנחקקו בידי האספה הלאומית של צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית ולמעשה היוו את בסיס החוקה הצרפתית של המשטר הרפובליקאי. החוקה עברה מספר תיקונים עד אשר משטר וישי למעשה נטרל את עיקרה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכתבו חוקות רפובליקניות חדשות, אשר עיקרי סדרי השלטון שלהן בוססו על חוקת 1875. החוקה הסדירה את הרכב הרשות המחוקקת עם בית מחוקקים בן שני בתים (עם סנאט שנבחר בעקיפין על בסיס מחאה שמרנית כמשקל נגד ללשכת בית הנבחרים, האספה הלאומית, הנבחרת בידי הציבור); מועצת שרים האחראית לאספה; ונשיא בעל סמכויות הדומות לאלו של מונרך חוקתי. חוקים אלו הותירו היבטים רבים של המבנה הממשלתי הצרפתי ללא שינוי. בעיקרם, החוקים מבססים את מבנה המשטר הרפובליקאי בצרפת העומד עד היום בימי הרפובליקה החמישית. החוקים, המהווים למעשה חוקי יסוד, נחקקו באורח הדרגתי, לפי הסדר הבא: חוק ארגון הסנאט (l'organisation du Sénat) - 24 בפברואר 1875 חוק ארגון הממשלה הצרפתית (l'organisation des pouvoirs publics) - 25 בפברואר 1875 חוק יחסי הרשויות (les rapports entre les pouvoirs publics) - 16 ביולי 1875 שלושת החוקים הללו שונו מעט בהמשך. זו הפעם הראשונה והאחרונה שמשטר רפובליקאי בצרפת אינו מאורגן על ידי חוקה אמיתית (מוצהרת ומוחלטת בהרכבה), אף על פי שעם הזמן נקלט הכינוי, לשם הפשט, "החוקה של 1875". החוקים לא בוטלו כדין עד פרסום החוקה של הרפובליקה הרביעית ב-27 באוקטובר 1946. עם זאת, תפעולם הושעה הלכה למעשה בין 10 ביולי 1940 - תאריך העברת סמכויות עריצות לידי המרשל פיליפ פטן, שאמור היה להציב, על פי תנאי העברת הסמכויות, חוקה חדשה, אשר מעולם לא ראתה אור - ועד לפרסום החוקה של הרפובליקה הרביעית. החוק החוקתי מ-2 בנובמבר 1945 הקים למעשה ממשלה זמנית לאחר שחרור צרפת, ששמרה על החוקים החוקתיים של 1875 דה-פקטו באי-אתחולם. מועצת המדינה של צרפת הפרלמנט הצרפתי הצהרת זכויות האדם והאזרח חוקת צרפת 1875, בוויקיטקסט (בצרפתית) חוקת צרפת 1875, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חוקת צרפת 1875, המועצה החוקתית של צרפת (בצרפתית)
סווינברן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סווינברן – אי מלאכותי במפרץ ניו יורק התחתון אוניברסיטת סווינבורן לטכנולוגיה – אוניברסיטה במלבורן שבאוסטרליה אלג'רנון צ'ארלס סווינברן – משורר, מחזאי, ביוגרף ומבקר ספרותי אנגלי
פיטר ברטרם

פיטר ברטרם (בדנית: Peter Bartram;‏ נולד ב-4 במאי 1961) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2012–2017. ברטרם נולד ב-4 במאי 1961 באורהוס. ב-1981 הוא התגייס לצבא המלכותי הדני ועד 1985 למד בקורס להכשרת קצינים. באותה שנה הוא החל בשירות בכוחות השריון בדרגת לוטננט. בין השנים 1990–1991 הוא שימש כמפקד פלוגת חרמ"ש ולאחר מכן למד בקורס המטכ"ל עד 1993. ב-1994 הועלה לדרגת מיור, ועד 1997 שרת במטה הכללי. לאחר מכן שרת כקצין הכשרה במפקדת בעלות הברית בשלזוויג-הולשטיין ויוטלנד (כוח צבאי משותף של דנמרק וגרמניה). ב-1999 פורקה המפקדה. בין 2001–2003 שימש כמפקד גדוד בכוח קוסובו. ב-2006 הוא מונה למפקד הבריגדה הדנית ה-1. ב-2008 הוא הועלה לדרגת בריגדה גנרל וב-2010 הוצב בפיקוד הטרנספורמציה של בעלות הברית בנורפוק (וירג'יניה). ב-2012 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-11 בינואר 2017 פרש ברטרם ומונה לסגן יו"ר JP/Politikens Hus ולסגן יו"ר Jyllands-Postens Fond. ברטרם מתגורר בקופנהגן, נשוי ליוליאנה ברטרם ואב לבן. אתר האינטרנט הרשמי של פיטר ברטרם מדיה וקבצים בנושא פיטר ברטרם בוויקישיתוף פיטר ברטרם, ברשת החברתית פייסבוק פיטר ברטרם, ברשת החברתית LinkedIn פיטר ברטרם, באתר נאט"ו
מזכ"ל נאט"ו

המזכיר הכללי (מזכ"ל) של ארגון האמנה הצפון אטלנטית (נאט"ו) (באנגלית: Secretary General of NATO) הוא נושא המשרה האזרחית הרמה ביותר בנאט"ו. נושא המשרה הוא דיפלומט העוסק במסגרת התפקיד בשיתוף פעולה בין חברות ארגון האמנה, עומד בראש ועידות ופסגות אזרחיות של החברות, מנהיג את המטה הבינלאומי של הארגון ואחראי על יו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו (אנ'). כהונת המזכ"ל נמשכת ארבע שנים וניתן להאריך אותה בארבע שנים נוספות. נושא המשרה הנוכחי הוא ראש ממשלת נורווגיה לשעבר, ינס סטולטנברג, שהתמנה ב-2014. בראש ובראשונה, המזכיר הכללי עומד בראש המועצה הצפון-אטלנטית, גוף קבלת ההחלטות הפוליטי העיקרי של הברית, וכן בראש ועדות בכירות אחרות, כמו קבוצת התכנון הגרעיני, מועצת נאט"ו-רוסיה ומועצת השותפות האירו-אטלנטית. כמו כן, לצד נציג אוקראיני, המזכיר הכללי עומד בראש ועדת נאט"ו-אוקראינה, כמו בראש ועדת נאט"ו-גאורגיה לצד נציג גאורגי. מעבר לתפקיד היושב ראש, למזכ"ל יש סמכות להציע נושאים לדיון ולשמש כבורר במקרה של מחלוקות בין מדינות שונות בברית. המזכיר הכללי מקיים קשר ישיר עם ראשי מדינות, ממשלות, שרי חוץ והגנה של החברות בנאט"ו, על מנת להקל על תהליך שיתוף הפעולה. הדבר כרוך בביקורים קבועים במושבי מטות נאט"ו ובמדינות השותפות, כמו גם פגישות דו-צדדיות עם בכירים ממדינות שונות המבקרים במטה נאט"ו. למעשה, תפקידו של המזכ"ל מאפשר לו להשפיע במידה מסוימת על תהליך קבלת ההחלטות תוך כיבוד העיקרון הבסיסי לפיו הסמכות לקבלת החלטות נתונה רק בידי הממשלות החברות עצמן. המזכיר הכללי הוא גם הדובר הראשי של הברית, אשר מייצג אותה בפומבי ברחבי העולם ומשקף את עמדותיהן המשותפות של המדינות החברות בה. הוא גם מייצג את נאט"ו מול ארגונים בינלאומיים אחרים וכן מול התקשורת והציבור הרחב. לשם כך עורך המזכ"ל באופן קבוע תדרוכים וכנסים לעיתונאים וכן הרצאות ונאומים לציבור. המזכיר הכללי הוא בעל התפקיד הביצועי הבכיר של הסגל הבינלאומי של נאט"ו, האחראי על מינויים של צוות ופיקוח על עבודת הסגל האזרחי. על המזכיר הכללי להיות דמות פוליטית בכירה ממדינה החברה בנאט"ו, הממונה על ידי המדינות החברות לכהונה בת ארבע שנים. הבחירה מתבצעת באמצעות התייעצויות דיפלומטיות לא פורמליות בין המדינות החברות, המציגות מועמדים לתפקיד. שום החלטה לא תאושר עד שתושג הסכמה לגבי מועמד אחד. בתום כהונת המזכיר הכללי, ייתכן שיציעו המדינות החברות לבעל התפקיד להישאר לקדנציה נוספת. נושא המשרה הוא באופן מסורתי דמות פוליטית בכירה מבין החברות באירופה. ישנו גם סגן המזכיר הכללי, העובד בכפוף למזכ"ל ומחליף אותו בהיעדרו. סגן המזכיר הכללי הוא גם יו"ר של מספר ועדות בכירות, ועדות אד הוק וועדות עבודה. מדיה וקבצים בנושא מזכ"ל נאט"ו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזכ"ל נאט"ו (באנגלית) המזכיר הכללי, באתר נאט"ו ינס סטולטנברג, באתר נאט"ו נאט"ו: אישים ועובדות, באתר נאט"ו
קרחון צ'רבלאטי

קרחון צ'רבלאטי (באנגלית: Cervellati Glacier) הוא קרחון הזורם במדרונות המזרחיים רכס סנטינל שבהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. קרחון צ'רבלאטי ממוקם דרומית-מזרחית לקרחון פאטון. קרחון צ'רבלאטי ממוקם צפונית-מערבית לקרחון ראמורינו. אורכו של הקרחון 9 קילומטרים. קרחון צ'רבלאטי זורם לכיוון צפון-מזרח בין רכס טיירי לבין רכס אפרלי. הקרחון נשפך אל קרחון קרוסוול דרומית-מזרחית להר ברסקין. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שם רוברטו צ'רבלאטי (Roberto Cervellati), שהיה נציג איטליה לוועדת המומחים של SCAR למידע גאוגרפי (the SCAR Expert Group on Geographic Information), בין השנים 1992–2006, וכן מנהל הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR באותן שנים. קרחון צ'רבלאטי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון צ'רבלאטי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור קרחון צ'רבלאטי תצלום לוויין של אזור קרחון צ'רבלטי תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון צ'רבלאטי (תחזית לפי שעות) מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
גבינת עיזים

גבינת עיזים היא גבינה העשויה מחלב עיזים. לָבַּנֶה סנט מור רוקמדור פטה מחוררו (ספ'). לחלב פרה ולחלב עיזים יש תכולת שומן כללית דומה. עם זאת, השיעור הגבוה יותר של חומצות שומן בעלות שרשרת בינונית בחלב עיזים (למשל חומצה קפרואית וחומצה קפרילית, שמקבלות את שמן מהמילה הלטינית capra, שמשמעותה "עז") תורם לטעם החמוץ האופייני לגבינות עיזים. תכונה נוספת שמבדילה בין חלב פרה וחלב עיזים היא שיעור הלקטוז הנמוך יותר בחלב עיזים. גבינות עיזים הוכנו כבר כ-7,000 שנה לפני זמננו בחבל הבלקן. בצורת ההכנה הפשוטה ביותר, מיוצרת גבינת העיזים באמצעות הקרשה טבעית של החלב הגולמי, שלאחריה מתבצע ניקוז ולחיצה של מי הגבינה. טכניקות אחרות משתמשות בחומצה (כגון חומץ או מיץ לימון) או באנזים הגבנה כדי להקריש את החלב. גבינות עיזים רכות מיוצרות במטבחים ברחבי העולם, כאשר טבחים תולים צרורות מלאים של בד גבינה במטבח החם במשך מספר ימים כדי לנקז את מי הגבינה. אם הגבינה אמורה להיות מיושנת, היא מומלחת לעיתים קרובות על מנת שתיווצר קליפה, ולאחר מכן מאוחסנת במערת גבינה קרירה במשך מספר חודשים. גבינת עיזים מתרככת כאשר היא נחשפת לחום, אם כי היא נמסה בצורה שונה[דרושה הבהרה] מזו שבה גבינות פרה רבות נמסות. גבינות עיזים קשות יותר עם קליפה נאפות לפעמים בתנור כדי ליצור מרקם רך וצמיגי יותר. גבינת כבשים מדיה וקבצים בנושא גבינת עיזים בוויקישיתוף "Content of Milk by Species". havemilk.com. "Capric acid", Chemical LAND21.com. Accessed 26 June 2008. "Goaty - Cheese Science Toolkit". www.cheesescience.org. נבדק ב-2021-09-29. "NATIONAL GOAT CHEESE MONTH - August". National Day Calendar (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-29. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.