laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ויס וינסנט

ג'ויס קארול וינסנט (באנגלית: Joyce Carol Vincent;‏ 19 באוקטובר 1965 - דצמבר 2003) הייתה אישה בריטית שנמצאה ללא רוח חיים בדירתה בלונדון ואיש לא הבחין בכך וחסרונה הגיע עד לשנתיים לאחר מותה. בטרם מותה, וינסנט ניתקה קשר עם כמעט כל אדם שהכיר אותה. היא התפטרה מעבודתה בשנת 2001, ועברה לגור במעון לנשים מוכות. בערך באותה תקופה היא החלה להתרחק ממשפחתה ומחבריה. היא מתה בדצמבר 2003 במיטתה, כאשר אף אחד מבני משפחתה, חבריה לעבודה או שכניה הבחינו בכך. שרידיה נמצאו ב-25 בינואר 2006, כאשר גורם המוות הוא כפי הנראה התקף אסתמה חריף או מסיבוכים שנבעו מכיב פפטי שהיה לה. סיפור חייה ומותה היו לנושא של סרט דוקמנטרי בשם "Dreams of a Life" ("חלומת על חיים"). כמו כן, סיפורה האישי הוביל לאלבום מוזיקה בשם "Hand. Cannot. Erase" מאת סטיבן וילסון. ג'ויס וינסנט נולדה בהמרסמית' ב-19 באוקטובר 1965 וגדלה במחוז בלונדון. הוריה היגרו ללונדון ממדינת האי גרנדה, אביה לורנס היה נגר בעל שורשים אפריקאיים, ואימה ליריס הייתה ממוצא הודי. בעקבות ניתוח שכשל, אימה מתה כאשר הייתה בת 11 וארבע אחיותה הגדולות ממנה לקחו עליה אפוטרופוסות. הייתה לה מערכת יחסים מתוחה עם אביה המרוחק רגשית והיה טענה שהוא מת בשנת 2001 (למעשה הוא מת בשנת 2004). היא למדה בבתי ספר ממלכתיים בלונדון, אך בגיל 16 פרשה מן הלימודים. ג'ויס וינסנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נווה פנחס

נווה פנחס היא שכונה שומרונית בעיר חולון, הנקראת על שם הכוהן השומרוני פנחס בן אברהם (1923–1992). השכונה ממוקמת בדרום מזרח העיר, סמוך לאזור התעשייה וגובלת בשכונות נאות יהודית ונווה ארזים. מתגוררים בה כ-300 תושבים (2006), רובם ככולם שומרונים. השכונה היא למעשה רחוב אחד בן עשרים וארבעה בתים, רחוב בן עמרם, הקרוי על שמו של משה, הנביא הבלעדי בדת השומרונית. הרחוב מקביל מהצד המערבי לרחוב המעלות השייך לשכונת נאות יהודית, ומצד המזרחי לכביש רחוב המלאכה העובר דרך אזור התעשייה של חולון ומהווה עורק תחבורה חשוב ואחת הגישות לעיר (מצומת אזור). ישנם בשכונה שני בתי כנסת שומרוניים ו"מכון א.ב. ללימודי שומרונות". נווה פנחס מתאפיינת בבנייה נמוכה, כמו בשכונת נווה ארזים הסמוכה, אך ישנם גם שני בנייני דירות בני שלוש קומות בדומה לשכונת נאות יהודית הסמוכה. תושבי חולון לא נוהגים לקרוא לשכונה בשמה, אלא "השכונה השומרונית" ותושבי העיר השומרונים מכנים אותה "השכונה". נווה פנחס היא אחת משתי השכונות השומרוניות היחידות בעולם כיום, ולמעשה גם אחד משני האזורים השומרוניים היחידים בעולם (האזור השני הוא השכונה השומרונית אשר נמצאת בהר גריזים שבשומרון ושמה קריית לוזה). עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 חיו בה כ-60 שומרונים, שלא היו מרוכזים במסגרת קהילתית, אלא היו מפוזרים בערים חולון, תל אביב, רמת גן וראשון לציון. חבר הכנסת יצחק בן-צבי, חוקר עדות ישראל וידיד טוב של הקהילה השומרונית, הציע לרכז אותם על מנת שיוכלו לחיות כקהילה ולשמור על ייחודם השומרוני. עם היבחרו לתפקיד נשיא מדינת ישראל, בן צבי וראשי העיר של חולון ד"ר חיים קוגל ופנחס אילון הקצו את השטח המיועד לבניית שכונה שומרונית בעיר וגם סייעו במימון בניית הבתים הראשונים בשכונה בשנת 1954. באותה שנה עברו כמחצית מקהילת השומרונים בארץ (כ-400 איש) להתגורר בשכונה. בתחילת שנות ה-60 נחנך בית כנסת בשכונה. אחרי מלחמת ששת הימים קלטה השכונה כמה משפחות שומרוניות משכם, ובתוכם משפחות של כוהנים. עד אז לא היו בשכונה (ובחולון בכלל) כוהנים שומרונים. בסוף שנות ה-90 נחנך בית כנסת נוסף, קטן יותר, אשר שופץ משמעותית בשנת 2006. כמו כן נבנו בשנים האחרונות מספר בתי מגורים חדשים בעקבות הריבוי הטבעי של הקהילה. מספר משפחות שומרוניות בחולון מתגוררות בשכונות הסמוכות לנווה פנחס – נווה ארזים, נאות יהודית וקריית שרת. עד 1992 נקראה השכונה בשם נווה מרקה. שילוט רחוב עירוני בשכונה מנורה וכיתוב בארמית בכניסה לבית מגורים בשכונה בית הכנסת הקטן בשכונה רחוב בן עמרם בשכונה מדיה וקבצים בנושא נווה פנחס בוויקישיתוף אתר הקהילה השומרונית בישראל רחוב בן עמרם באתר zoomap (בעמוד השלישי ניתן לראות את בית הכנסת הגדול) תמונה של שער בית הכנסת הישן (הגדול) בנווה פנחס כיום שטחי מקוה ישראל הם חלק מפארק אריאל שרון http://www.holon.muni.il/html%20files/hebrew/shomronim_1.html?HighLightText=נווה אסף קמר, "כאן הדת אינה עסק". אצל השומרונים בחולון, באתר ynet, 2 בספטמבר 2016
יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד

יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (בגרמנית: Juliane Henriette Ulrike von Sachsen-Coburg-Saalfeld;‏ 23 ביולי 1781 – 15 באוגוסט 1860), הייתה נסיכה גרמנית, ואשתו של קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. יוליאנה נולדה ב-23 ביולי 1781 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לפרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולאוגוסטה, רוזנת רויס-אברסדורף, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-אברסדורף וקרולינה ארנסטינה, רוזנת ארבאך-שנברג. היא נקראה על שם אחות סבתה, יוליאנה מריה מבראונשווייג-וולפנביטל. יוליאנה הייתה אחותם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, לאופולד הראשון, מלך בלגיה וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד - אמה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. בשנת 1795 נשלח הגנרל הרוסי אנדריי בודברג על ידי יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, כדי למצוא כלה לנכדה קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. הייתה לו רשימה ענקית של מועמדים, אבל במהלך הנסיעה שלו הוא חלה ונאלץ להישאר בקובורג, שם הביא הברון שטוקהאמר לתשומת לבו את בנותיו של הדוכס פרנץ. יקטרינה הסכימה לרעיון וב-12 באוגוסט 1795 נסעה יוליאנה עם אמה ואחיותיה הגדולות סופיה ואנטוינטה לרוסיה, שם היא נבחרה לכלה עבור קונסטנטין. ב-26 בפברואר 1796 התחתנה יוליאנה בת ה-14 בלבד עם קונסטנטין, וקיבלה את השם אנה, אולם הנישואין לא היו מוצלחים והוא אף התנהג אליה באלימות. בשנת 1799 עזבה יוליאנה את רוסיה ושבה אל משפחתה לצורך טיפול רפואי, ולאחר מכן סירבה לשוב אל בעלה, אולם לאחר לחץ כבד שבה לרוסיה. בשנת 1801 שוב ברחה יוליאנה מרוסיה, ולא חזרה אליה שוב. לאחר בריחתה ניסתה יוליאנה להתגרש מבעלה, אולם הנישואין בוטלו רק בשנת 1820. במהלך השנים קיימה יוליאנה מערכות יחסים עם כמה גברים, ואף נולדו לה שני ילדים בלתי חוקיים; אדוארד פון לוונפלס שנולד לה מז'ול גבריאל אמיל דה סיניו, ולואיז הילדה אגנס ד'וברט, שנולדה מרודולף אברהם דה שיפרלי, מנתח שווייצרי. בשנת 1814 רכשה יוליאנה אחוזה על גדות הנהר ארה ונתנה לה את השם אלפנאו, ובשל היותה חובבת מוזיקה, היא הפכה את אלפנאו למרכז מוזיקלי ודיפלומטי של החברה המקומית והזרה. בשנת 1834 התחתנה בתה עם אדוארד דאפלס, ובשנת 1835 התחתן בנה אדוארד עם בת דודתו ברטה פון שוואנשטיין, בתו הבלתי חוקית של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. בשנת 1837 מתה בתה, וב-15 באוגוסט 1860 מתה יוליאנה באחוזתה באלפנאו. מדיה וקבצים בנושא יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד בוויקישיתוף
שלמה מלץ

הרב שלמה אברהם מלץ (ט"ו בניסן תרפ"ה, אפריל 1925 – כ' באדר א' תשנ"ז, 27 בפברואר 1997) היה ראש ישיבת חפץ חיים ורבהּ השני של רעננה. נולד בגרמניה לקלונימוס קלמן מלץ. בשנת ה'תרצ"ד (1934) עלה עם משפחתו לישראל וגר בחיפה, שם למד בישיבת תפארת ישראל, ובהמשך עברו לקריית אתא. למד בישיבת ישיבת חברון כנסת ישראל יחד עם הרב ברוך מרדכי אזרחי בחברותא. בשנת תשי"א נישא לחיה לאה בת הרב אפרים סוקולובר, ולמד בכולל חזון איש בבני ברק. בשנת תשט"ז התמנה לראש ישיבת חפץ חיים במקומו של הרב אהרן יהודה ליב שטינמן. בבחירות שהתקיימו באלול תשכ"ח נבחר יחד עם הרב יצחק חיים פרץ לרבה של רעננה, שם כיהן גם כרב בית הכנסת הגדול ברעננה עד לפטירתו. נקבר בבית הקברות הישן קלאוזנר ברעננה. שולמית אזרחי, המשגיח - הגביע שעלה על גדותיו, הוצאת פלדהיים, 2001, בעמ' 236, 258, 466 רבי שלמה מלץ, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" התעוררות דתית ברעננה הצופה, 1968 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל עדר (מקום מקראי)

מגדל עדר הוא יישוב בקרבת בית לחם המוזכר בספר בראשית. במקרא נזכר מגדל עדר כמקום שסמוך לו קבע יעקב את מושבו לאחר לידת בנימין, מות רחל וקבורתה בדרך אפרת: ”וַיִּסַּע יִשְׂרָאֵל וַיֵּט אָהֳלֹה מֵהָלְאָה לְמִגְדַּל עֵדֶר”. בנוסף נזכר השם מגדל עדר בנבואת מיכה ”וְאַתָּה מִגְדַּל עֵדֶר עֹפֶל בַּת צִיּוֹן” אך אין הכרח שמדובר במקום זה ופרשני המקרא במקום הסבירו את השם כמטאפורה לירושלים. בעקבות אופיים של דברי מיכה נוספו למקום מאפיינים משיחיים שמובאים במספר מקומות במדרשי חז"ל. במשנה נזכר מגדל עדר במסכת שקלים כמקום בקרבת ירושלים שבהמה הנמצאת בין ירושלים למגדל עדר חזקה עליה שהיא בהמת קודשים: בהמה שנמצאת מירושלים ועד מגדל עדר, וכמידתה לכל רוח, זכרים, עולות. נקבות, זבחי שלמים. — משנה שקלים פרק ז משנה ד המגדל בשמו של המקום מרמז ככל הנראה על מקום מבוצר, כמו במקומות נוספים במקרא הנקראים על שם המגדל שבתוכם, המשמש לשמירה ומחסה עבור רועי הבקר. זיהוי המקום לא ברור ואין לזיהויו אלא השערות בלבד. פרופ' שמואל קליין הניח, כי המקום קשור לשדה הרועים המוזכר בברית החדשה. יש המזהים את מקומו של מגדל עדר עם הגבעה אום א-טלע מצפון לעמק ברכה[דרוש מקור]. מגדל עדר באתר ההנצחה והמורשת בכפר עציון. ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוק כ"א. ספר מיכה, פרק ד', פסוק ח'. ר"א אבן עזרא: "ואתה - אמר יפת: מגדל דוד, והנכון לירושלים שהיא כמגדל לעדר שהם ישראל" וכן ביארו בעל המצודות והמלבי"ם. תרגום יונתן בן עוזיאל על בראשית פרק לה, פסוק כא וכן במדרש שכל טוב פרשת וישלח. "אפשר ולשדה הרועים על יד בית לחם הנזכר בברית החדשה (לוקס ב ח) יש איזה קשר עם מגדל עדר" (ארץ יהודה: מימי העלייה מבבל עד חתימת התלמוד עמ' 89).
הפיגוע (סרט)

הפיגוע (באנגלית: The Attack), הוא סרט דרמה של הבמאי הלבנוני זיאד דווארי משנת 2012. בישראל הופץ גם תחת השם "המתקפה". הסרט מבוסס על הרומן רב המכר של הסופר יסמינה חדרה משנת 2005, צולם בחלקו בישראל ובהפקה משותפת לבנונית-צרפתית-בלגית. דוקטור אמין ג'עפרי (עלי סלימאן) הוא ערבי ישראלי, רופא מנתח, בבית חולים תל אביבי. בתחילת הסרט הוא זוכה בפרס יוקרתי ישראלי על תרומתו בתחום הרפואה. ביום שלאחר מכן, במהלך היום נשמע פיצוץ עז בבית החולים ותוך זמן קצר מגיעים למוסד הרפואי נפגעי הפיגוע וג'עפרי מטפל בהם. הצופים מתוודעים לקולגות של ג'עפרי - רופאה בשם קים (יבגניה דודינה) ורופא בשם אילן (ולדימיר פרידמן) וליחסיו הטובים עם השוטר רביד (דביר בנדק). בסוף יום העבודה נוסע ג'עפרי לביתו המרווח בישראל וכאשר הוא מתקשר לאשתו, סיהאם (ריימונד אמסלם), הוא מגלה שהשאירה את הטלפון הנייד שלה בבית. באותו הלילה מזעיק רביד את ג'עפרי לבית החולים ומתברר שגופת אשתו נמצאה באתר הפיגוע. לאחר שג'עפרי מתבקש לזהות את הגופה חוקר המשטרה משה (אורי גבריאל) מעלה את החשד שסיהאם הייתה המחבלת על פי מצב הגופה ומתחיל בתחקיר ראשוני של ג'עפרי, שמצידו פוסל את האפשרות בכל תוקף. לאחר שהמשטרה מחליטה שמדובר בפיגוע התאבדות, ג'עפרי נעצר ונחקר. מתברר שסיהאם סיפרה לבעלה שהיא יוצאת באוטובוס לבקר את סבה בנצרת. אולם הסב טוען שלא ראה אותה מספר חודשים ונהג האוטובוס טוען שביקשה לרדת ביציאה מתל אביב. בתום מספר ימים ג'עפרי משוחרר, עדיין משוכנע בחפותה של אשתו, כאשר למשטרה ברור שלא ידע דבר על תוכניותיה של רעייתו. לאחר ימים ספורים מגיע לביתו של ג'עפרי מכתב הפרידה של סיהאם, שנשלח משכם. עולמו של ג'עפרי מתהפך עליו, כאשר הוא מבין שאשתו הייתה המפגעת. הוא פונה לרביד, מספר לו שהבין שאשתו הייתה המחבלת, ושואל אותו איזה תהליך עובר על אדם ממוצע כדי שיהפוך למחבל מתאבד. ג'עפרי מבין שאחיינו, עאדל, שנהג להגיע לביתו של דודו ועוסק בסחר בכלי רכב, הוא קצה החוט היחיד שיוכל לספק לו מידע על קורותיה של אשתו בשעותיה האחרונות. הוא יוצא לשכם למשפחת אשתו במטרה למצוא את אחיינו. זיאד דואיירי הוא קולנוען יליד לבנון (1963). במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית יצא לארצות הברית ללימודי קולנוע ושימש מאוחר יותר כעוזר צלם בכמה מסרטיו של קוונטין טרנטינו. בסוף שנת 2011 שב לביירות. "הפיגוע" נאסר להקרנה בלבנון על ידי שר הפנים הלבנוני. כמו כן, לא איפשרו הרשויות הלבנוניות להציע את הסרט כמועמד הלבנוני לפרס האוסקר עבור הסרט הזר. הסרט זכה ב"כוכב הזהב" בפסטיבל הסרטים מרקש 2012 והיה מועמד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2012 ובפסטיבל הסרטים סידני 2013. הסרט צולם בחלקו בתל אביב. הסרט הוקרן בישראל במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2013. "הפיגוע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפיגוע", באתר נטפליקס "הפיגוע", באתר AllMovie (באנגלית) "הפיגוע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הפיגוע", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הפיגוע", באתר Metacritic (באנגלית) "הפיגוע", באתר אידיבי "הפיגוע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט לצפייה, באתר "וואלה" VOD נועה הרשקוביץ‏, סרט לבנוני צונזר במולדתו  ויוקרן בישראל, באתר וואלה, 10 ביוני 2013 ביקורת על הסרט, באתר "קולנוע בראש צלול"
הר פירמיד (אלברטה)

הר פירמיד (באנגלית: Pyramid Mountain) הוא הר בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי ג'ספר, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. גובהו של ההר 2,786 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 761 מטרים מעל סביבתו. ההר ממוקם 10 קילומטרים צפונית מערבית לעיירה ג'ספר. אגם פירמיד נמצא 4.5 קילומטרים דרומית מערבית להר. על פסגת ההר הוקם מגדל תקשורת, ורכבת שירות למגדל התקשורת נבנתה על הפסגה הצפונית של ההר. הרכבת ומגדל התקשורת נהרסו בשנת 2004. שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'יימס הקטור בשנת 1859.  ההר נקרא בשם "פירמידה" בשל צורתו (פרמידה). הראשונים שטיפסו על ההר היו ג'ורג' ב. קיני (George B. Kinney) וקונרד קיין (Conrad Kain) ב-11 ביולי 1911. מדיה וקבצים בנושא הר פירמיד בוויקישיתוף הר פירמיד באתר peakbagger תצלום לוויין של הר פירמיד ָ* מסלולי הטיפוס על הר פירמיד ומידע למטפסים באתר alltrails חמישה מסלולי הליכה בפארק הלאומי ג'ספר הר פירמיד באתר travelalberta תצלומי טיפוס על הר פירמיד טיפוס על הר פירמיד, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי מידע היסטורי וגאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
הר פירמיד

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר פירמיד (הרי קווטרמיין) – הר ברכס הרי קווטרמיין באנטארקטיקה הר פירמיד (הרי צ'רצ'יל) – הר ברכס הרי צ'רצ'יל שבאנטארקטיקה אוסטרליה הר פירמיד (טסמניה) – הר במדינת טסמניה שבאוסטרליה קנדה הר פירמיד (אלברטה) – הר בשטח הפארק הלאומי ג'ספר, בפרובינציית אלברטה שבקנדה מספר הרים בקולומביה הבריטית בשם זה ובהם: הר פירמיד (ולס גריי) – הר בשטח הפארק הפרובינציאלי ולס גריי, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה ארצות הברית הרי פירמיד – במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית הר פירמיד (וושינגטון) – במדינת וושינגטון הר פירמיד (מונטנה) – במדינת מונטנה
רשות התקשוב הממשלתי

רשות התקשוב הממשלתית הייתה רשות אשר הייתה כפופה למשרד הכלכלה והתעשייה לפני האיחוד עם ישראל דיגיטלית והפיכה למערך הדיגיטל הלאומי. הרשות מנחה את אגפי מערכות המידע במשרדי הממשלה בנוגע להנגשת המידע הממשלתי לציבור ומקדמת את מאמצי ההגנה על תשתיות ומערכות המידע הממשלתיות. רשות התקשוב הממשלתי הוקמה תחילה כמטה במשרד האוצר, בעקבות מסקנות ה"וועדה לבחינת הקמת מערך תקשוב ממשלתי ומינוי מנהל מערכות מידע ממשלתי", וזאת במטרה לשפר ולחזק את יכולות הממשלה בתחום טכנולוגיות המידע (החלטת ממשלה 3058 מיום 27.3.2011). בהמשך החליטה הממשלה על העברת מטה התקשוב לאחריות משרד ראש הממשלה והגדרתו מחדש כרשות ולא כמטה. בראש הרשות עמד יאיר פרנק, מאז מאי 2015, לאחר שכיהן כראש אגף בכיר מערכות מידע (מנמ"ר) במשרד המשפטים וכן כיהן במגוון תפקידים בכירים בצה"ל. במאי 2019 מונה שחר ברכה למ"מ ראש רשות התקשוב הממשלתי. בהחלטת הממשלה 2097 מ-10 באוקטובר 2014 נקבע כי רשות התקשוב הממשלתי "תנחה את אגפי מערכות המידע במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, תקדם משילות בתחום התקשוב בממשלה, תטמיע מתודולוגיות וסטנדרטים רוחביים ותפעל לפיתוח תשתיות, מערכות ושירותים לייעול עבודת הממשלה ולהנגשה מידע ושירותים ממשלתיים לציבור". כמו כן, נקבע כי "הרשות תקדם את מאמצי ההגנה על תשתיות ומערכות המידע הממשלתי ותפעל לפיתוח ההון האנושי בתחום התקשוב בממשלה". ב-7 ביוני 2020 הועברה הרשות לאחריות משרד הדיגיטל הלאומי, אך שנה לאחר מכן הועברה למשרד הכלכלה והתעשייה. בחודש יולי 2021, התקבלה החלטת ממשלה לסגור את משרד הדיגיטל הלאומי – פעולה שיצאה לפועל באוגוסט באותה שנה. בעקבות ההחלטה, הגופים רשות התקשוב הממשלתי ומטה המיזם הלאומי "ישראל דיגיטלית", אוחדו לכדי גוף חדש שהוקם במשרד הכלכלה והתעשייה.שנקרא מערך הדיגיטל הלאומי. רשות התקשוב פועלת באמצעות ארבע יחידות: ממשל זמין היחידה לשיפור השירות הממשלתי לציבור היחידה להגנת הסייבר בממשלה חטיבת תכנון ואסטרטגיה אתר האינטרנט הרשמי של רשות התקשוב הממשלתי רשות התקשוב הממשלתי, סרטונים בערוץ היוטיוב סטלה קורין-ליבר ועמירם ברקת, ‏"למידע הממשלתי יש ערך כלכלי אדיר", באתר גלובס, 25 באוקטובר 2016 אמיתי זיו, רשות התקשוב מציעה: הנגשת תוכנה ממשלתית בקוד פתוח לכל - כמו במדינות אחרות בעולם, באתר TheMarker‏, 6 במרץ 2017 כנרת רצון-פיקובסקי, רשות התקשוב הממשלתי: 5 עובדות שיפתיעו אתכם, באתר להב, אוניברסיטת תל אביב, 24 ביוני 2018 משרד ראש הממשלה - הקמת יחידת מטה ותקשוב ממשלתי במשרד האוצר, באתר www.gov.il החלטת הממשלה בעניין הקמת רשות התקשוב הממשלתי החלטה מספר 56 של הממשלה מיום 07.06.2020
לונג איילנד נטס

לונג איילנד נטס (באנגלית: Long Island Nets) היא קבוצת כדורסל מלונג איילנד שבניו יורק, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה בשנת 2016 ומסונפת לקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA. ב-5 ביוני 2015 הודיעה קבוצת ה-NBA ברוקלין נטס על כוונתה להקים קבוצת בת בליגת הפיתוח, וב-5 בנובמבר פרסמה כי הגיעה להסכם עם ליגת הפיתוח על הקמת קבוצת "לונג איילנד נטס". עוד פורסם כי אולמה הביתי של הקבוצה יהיה נסאו וטרנס קולוסיאום אשר באי לונג איילנד, אותו אולם בו שיחקה ניו ג'רזי נטס בתקופתה בליגת ה-ABA. בעונתה הראשונה בליגה אירחה לונג איילנד את משחקיה הביתיים בברקליס סנטר, אולמה של ברוקלין נטס, בשל שיפוצים בנסאו קולוסיאום. ב-15 באפריל 2016 מונה רונלד נורד למאמן הראשי של הקבוצה. בעונתה הראשונה רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות 17–33 (34%), וסיימה במקום העשירי באזור המזרחי. בעונה הבאה שיפרו הנטס את מאזנם ל-27–23, אך שוב נשארו מחוץ לפלייאוף. בעונת 2018/2019 הפסידו הנטס מול ריו גראנדה ואלי וייפרס בסדרת גמר הליגה, בתוצאה 1–2. אתר האינטרנט הרשמי של לונג איילנד נטס (באנגלית) לונג איילנד נטס, ברשת החברתית פייסבוק לונג איילנד נטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לונג איילנד נטס, ברשת החברתית אינסטגרם לונג איילנד נטס, סרטונים בערוץ היוטיוב Brooklyn Nets Purchase NBA Development League Team, באתר הרשמי של הקבוצה, 6 בנובמבר 2015 Long Island Nets Unveil Logo And Uniform For Inaugural Season, באתר הרשמי של הקבוצה, 4 במרץ 2016 BROOKLYN NETS NAME RONALD NORED HEAD COACH OF LONG ISLAND NETS, באתר הרשמי של הקבוצה, 15 באפריל 2016
אנקת גבהים (סרט, 1954)

אנקת גבהים (באנגלית: Wuthering Heights; המקור בספרדית: Abismos de pasión - תהום של תשוקה) הוא סרט מקסיקני משנת 1954 בבימויו של לואיס בוניואל. ב-1931 כתבו בוניואל ופייר אוניק תסריט המבוסס על הרומן "אנקת גבהים" אבל לא הצליחו להשיג מימון לסרט. ב-1954 הופק הסרט על ידי אוסקר דנסיגרס ואבלרדו רודריגס. מככבים בסרט אירסמה דילאן וחורחה מיסטרל בתפקידים הראשיים של קאתי והתקליף. אירסמה דילאן – קטלניה חורחה מיסטרל – אלחנדרו ליליה פראדו – איזבל ארנסטו אלונסו – אדוארדו פרנסיסקו ריגרה – חוסה הורטנסיה סנטובנייה – מריה חיימה גונזלס קיניונס – חורחה לואיס אסבס קסטניידה – ריקרדו "אנקת גבהים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנקת גבהים", באתר AllMovie (באנגלית) "אנקת גבהים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנקת גבהים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Wuthering Heights on Screen - Film Comment
אנקת גבהים (סרט, 1953)

אנקת גבהים (באנגלית: Wuthering Heights) הוא סרט טלוויזיה בריטי משנת 1953 עיבוד לרומן הקלאסי מאת אמילי ברונטה. ריצ'רד טוד, שהיה אז בשיא הפופולריות שלו, הביע עניין לגלם את דמותו של היתקליף, ולכן ה-BBC הפיקו עבורו את הסרט. הסרט היה פופולרי מאוד. ריצ'רד טוד – היתקליף איבון מיטשל – קאתי ויליאם דוולין – לוקווד סידני ברומלי – ג'וזף רנה ריי – איזבלה ג'יין הנדרסון – נלי רוברט בראון – הינדלי ארנשו פיטר בריאנט – אדגר לינטון ג'ון קיד – ד"ר קנת' "אנקת גבהים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנקת גבהים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Richard Todd (Obituary), The Telegraph, 4 December 2009 "Bronte classic on TV". The Australian Women's Weekly. National Library of Australia. 11 ביולי 1962. p. 37 Supplement: Television. נבדק ב-18 בדצמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה)
הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס

הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס או גלקסיית אנדרומדה VI (לפעמים נקראת גם הגלקסיה הננסית פגסוס, אך שם זה משמש גם את הגלקסיה הלא-סדורה הננסית פגסוס ולכן לא מקובל) היא גלקסיה אליפסואידית ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים פגסוס במרחק של כ-2.55 מיליון שנות אור ממערכת השמש והיא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה (M31). לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 13.2 והיא התגלתה בשנת 1999 על ידי האסטרונומים איגור קרצ'נצב וולנטינה קרצ'נצבה בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר יחד עם הגלקסיה הננסית קסיופאה (אנדרומדה VII). הגלקסיה נמצאת כ-5.8 מעלות מדרום-מערב לכוכב אלפרץ וכמעלה וחצי ממערב-דרום-מערב לכוכב ψ בפגסוס. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-4 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 3,000 שנות אור. מסתה מוערכת בלמעלה מ-‎2.1×107‎ מסות שמש, כ-50 מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎2.8×106‎ מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 3.4 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-5% בלבד מהמתכתיות של השמש, כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבים של שביל החלב ושל גלקסיית אנדרומדה. הגלקסיה מקיפה את מרכזה של גלקסיית אנדרומדה במרחק שנע בין 810,000 שנות אור ל-1,040,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-11 מיליארד שנים, כך שלמעשה מאז יצירתה היא השלימה הקפה אחת בלבד. מדיה וקבצים בנושא הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס בוויקישיתוף הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Pegasus Dwarf Galaxy A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) M. L. M. Collins, S. C. Chapman, R. M. Rich, R. A. Ibata, N. F. Martin, M. J. Irwin, N. F. Bate, G. F. Lewis, J. Peñarrubia, N. Arimoto, C. M. Casey, A. M. N. Ferguson, A. Koch, A. W. McConnachie & N. Tanvir: The Masses of Local Group Dwarf Spheroidal Galaxies: The Death of the Universal Mass Profile, The Astrophysical Journal, Vol. 783, Iss. 1, article id. 7, p. 9 (2014) I. D. Karachentsev & V. E. Karachentseva: New probable companions to M 31 found on the POSS-II, Astronomy & Astrophysics, vol. 341, p. 355-6 (1999) A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012) J. S. Kalirai, R. L. Beaton, M. C. Geha, K. M. Gilbert, P. Guhathakurta, E. N. Kirby, S. R. Majewski, J. C. Ostheimer, R. J. Patterson & J. Wolf: The SPLASH Survey: Internal Kinematics, Chemical Abundances, and Masses of the Andromeda I, II, III, VII, X, and XIV Dwarf Spheroidal Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 711, Iss. 2, p. 685 (2010) L. L. Watkins, N. W. Evans & G. van de Ven: A census of orbital properties of the M31 satellites, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 430, Iss. 2, p. 9 (2013)
גלקסיית פגסוס הננסית

האם התכוונתם ל... גלקסיית פגסוס הלא-סדורה הננסית - גלקסיה לא-סדורה ננסית בקבוצה המקומית גלקסיית פגסוס האליפסואידית הננסית - גלקסיית לוויין אליפסואידית ננסית של גלקסיית אנדרומדה (גלקסיית אנדרומדה VI)
זלמן מייזל

זלמן מייזל (1873–1947) היה מראשוני תנועת המזרחי בארץ ישראל, יושב ראש החברה קדישא של תל אביב. מייזל נולד בירושלים. הוא התייתם בגיל צעיר וגדל בבית סבו, זיסל שחור. למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן עבד בשותפות עם דודו, זאב שחור, במכירת תרופות. הוא עבר לגור ביפו כדי לפתוח בו סניף של העסק שלהם. ביפו הוא התגייס לפעילות ציבורית. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה ממייסדי המזרחי בארץ ישראל. לימים הוא תואר בהצופה כ"הרוח החיה אז והמנהיג העיקרי". הוא ייצג את ארץ ישראל, יחד עם הרב יהודה לייב פישמן מימון והרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל בוועידת המזרחי באמסטרדם בתחילת 1920. הוא נבחר לאספת הנבחרים הראשונה ברשימת החרדים. באותה תקופה הוא היה בהנהלת אגודת בית וגן היפואית שרכשה את הקרקע להקמת בת ים וזמן מה אף עמד בראש הוועד. בשנים 1920 ו-1922 נבחר לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב. לאחר מיזוג ועד הקהילה אל תוך עיריית תל אביב, והקמת המועצה הדתית בשנת 1939, היה מייזל חבר במועצה הדתית ויושב ראש ועדת "עזרת תורה" לסיוע לתלמידי חכמים. בשנים תש"ב עד תש"ה הוא עמד בראש הוועד של חברה קדישא של תל אביב. בשנת 1944 הוא צורף למועצה הארצית של המזרחי כחבר כבוד. נפטר ב-27 בינואר 1947 ונקבר בהר הזיתים. על שמו רחובות בתל אביב ובבת ים. בשנת 1904 היה פעיל עם אליהו אהרון כהנא בהקמת "חדר תורה" שלימים היה לבית הספר תחכמוני. בית הספר שייסד נבדל מתלמוד תורה שערי תורה בכך שהלימודים היו בעברית והוכנסו בו לימודי חול. הרב יהודה לייב פישמן מימון כתב עליו ש"היה הראשון שהבין שצריכים להכניס תיקונים בחינוכו של הדור הצעיר הדתי ללמדו בעברית וגם להמציא לו ידיעות בלימודי חול". לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא היה ממייסדי בית ספר תלפיות (כיום פועלת במקום מכללת תלפיות). הוא עמד בראש הוועד המנהל של בית הספר, כמו גם בראש ועד ההורים וועדת הבניין שהקימה את מבנה בית הספר בשנת 1926. בשנת 1929 הוא היה ממייסדי הגימנסיה תלפיות. שמעון גליצנשטיין, לא רק בשביל עצמו, הַבֹּקֶר, 28 בפברואר 1947 יעקב רימון, זכרון להולכים, הצופה, 17 בינואר 1967 בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ר' זלמן מייזל ז"ל, הצופה, 25 בפברואר 1947 משה המאירי, מתולדותיו, הצופה, 25 בפברואר 1947 הרב ר' זלמן מייזל ז"ל, הצופה, 15 בינואר 1948 בארצות המערב, המזרחי, 21 במאי 1919 בחירת הנשיאות, דואר היום, 17 בספטמבר 1919 ר. ב., אירגון היישוב בעשרים שנה, הצופה, 27 באוקטובר 1940 הועידה המזרחית העולמית, המזרחי, 15 בינואר 1920 הד יפו, דואר היום, 10 במאי 1920 זכרון דברים, דואר היום, 24 בנובמבר 1922 אספת בית וגן ביפו, דואר היום, 3 באוקטובר 1924 הבחירות לועד העיר ביפו, דואר היום, 31 באוקטובר 1920 הבחירות לועד העיר, דואר היום, 26 בדצמבר 1922 מפעל מעות חיטין לשנת תש"א, הצופה, 31 בינואר 1941 מר זלמן מייזל על "עזרת תורה" ומפעל "מעות חיטין", הצופה, 12 בפברואר 1941 עזרת תורה הכריזה על מפעל "מעות חיטין", הצופה, 11 בפברואר 1943 מפעל מעות חיטין, הד-המזרח, 15 במרץ 1946 התקפה מרוכזת על המועצה הדתית בתל־אביב, המשקיף, 6 בינואר 1941 בית העלמין טרומפלדור, אתר חברה קדישא תל אביב ועידת המזרחי ננעלה, הצופה, 26 במאי 1944 זלמן מייזל ז"ל, הַבֹּקֶר, 28 בינואר 1947 רפי כפיר, בית ספר תחכמוני, אהבת ירושלים יהודה לייב פישמן מימון, דמעות על אדם כשר, הצופה, 8 בינואר 1957 בבית הספר לבנות תלפיות, דואר היום, 29 ביולי 1926 חנוכת הבית של ביה"ם לבנות "תלפיות" בת"א, דואר היום, 13 בדצמבר 1926 גמנסיה לבנות תלפיות, דואר היום, 23 ביולי 1929
טופאק

האם התכוונתם ל... טופאק אמארו – מנהיגם האחרון של בני האינקה בפרו (מת ב-1572) טופאק אמארו השני – (1742–1781) מנהיג אינדיאני אשר נאבק בשלטון הספרדי בפרו טופאק שאקור – ראפר אמריקאי הקרוי על שמו של טופאק אמארו השני טופאק קטארי – חוליאן אפאסה, מנהיג מרידה אינדיאנית של שבטי האיימרה באלטיפלאנו