laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אופטופון

האופטופון הוא מערכת חישה אלקטרואופטית המסוגלת לקלוט מגוון רחב של אותות כגון: דיבור, ציתות לשיחות טלפון, מדידת פרמטרים ביו-רפואיים חשובים של בני אדם ועוד, כל זאת ממרחק רב מאוד. ה"אופטופון" פותח בישראל על ידי פרופ' זאב זלבסקי, המהנדס יבגני ביידרמן מאוניברסיטת בר-אילן ופרופ' חבייר גרסיה מאוניברסיטת ולנסיה, ספרד. האופטופון נבחר לאחד מ 45 ההמצאות הגדולות שפותחו בישראל על ידי מוזיאון המדע בירושלים. בשנת 2012 קיבל פרופ' זלבסקי את פרס החוקר הצעיר בתחום מדעי הננו והננוטכנולוגיה כאשר כחלק מהסיבות למתן הפרס ציינה הוועדה את מערכת האופטופון: "מערכת חישה אופטית שיכולה לחוש פרמטרים ביו-רפואיים שונים כדוגמת לחץ דם, דופק, לחץ פנים עיני, להעריך כמות אלכוהול וסוכר בדם וכל זאת ממרחק. בין היישומים הביו-רפואיים של המערכת שעברו בהצלחה ניסוי מעבדה ראשוני, נמצאים ניטור רמות הגלוקוז בדם, ניטור פעימות לב וניטור לחץ הדם באופן מתמיד. התגובות לפיתוח מהשווקים הביטחוניים והרפואיים היו נלהבות ביותר, והפוטנציאל העסקי מוערך בהיקף של מאות מיליוני דולרים". המערכת כוללת מצלמה דיגיטלית מהירה ומכשיר לייזר בתדר שאיננו נראה, ומבוססת על עיקרון ההתאבכות בקרן הלייזר עצמה. כאשר מאירים אזור מסוים, זהו האזור אותו אנו מעוניינים לחקור, נוצרים נקודות אור וחושך, הנובעות מהתאבכות עצמית (Speckle) של האור המתרחשות בתוך אלומת הלייזר בשל הפרשי פאזה במשטח לא-אחיד (מחוספס) שממנו מוחזר הלייזר הקוהרנטי מרחבי. הנקודות נוצרות באופן אקראי, והן משתנות אקראית. אך ניתן להבין על ידי השתנות האקראיות בתזוזה את המבנה התלת־ממדי של המשטח המוקרן, ועל ידי כך לדעת בדיוק ננו-מטרי את צורת התנועה התלת-ממדית של המשטח. בין היישומים הביו-רפואיים נמצאים ניטור רמות הגלוקוז בדם, ניטור פעימות לב וניטור לחץ הדם באופן מתמיד. המכשיר קטן מאוד, בגודל שעון יד בערך, שעוקב אחר הפרמטרים הדרושים. ההמצאות הגדולות של ישראל במוזיאון המדע בי-ם אבי בליזובסקי, ‏ממציא האופטופון, פרופ' זאב זלבסקי מבר-אילן, זכה בפרס החוקר הצעיר לשנת 2012 במדעי הננו ובננוטכנולוגיה בכנס ננו-ישראל 2012, באתר "הידען", 28 במרץ 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שייטת הים הכספי

שייטת הים הכספי (ברוסית: Каспийская флотилия ВМФ России) היא שייטת הצי הרוסי שספינותיה משייטות במימי הים הכספי. בסיס השייטת נמצא באסטרחן וזוהי השייטת החזקה ביותר בים הכספי. בסיסי המשנה של היחידה נמצאים במחצ'קלה ובכספייסק (כ-15 ק"מ ממחצ'קלה). בשנת 2017 הוחלט על הרחבה משמעותית של בסיס בכספייסק והפיכתו לבסיס הראשי של השייטת. עבודות בנייה מתוכננות להיסתיים בשנת 2020. נכון לשנת 2021 הסתיימו שלבים ראשונים של בניית הבסיס החדש. לאחר סיום העבודות הוא יהיה מותאם לעגינה של 54 ספינות. שייטת הים הכספי הוקמה על ידי פיוטר הגדול בנובמבר 1722 כשטבילת האש הראשונה שלה הייתה במלחמת רוסיה–פרס (1722–1723) שבמהלכה הצליחה השייטת לכבוש שורת מבצרים בחוף הים הכספי ולהביס את הצי הפרסי במהלך מבצעים לכיבוש דרבנט ובאקו. בהתאם לתנאי הסכם גוליסטן האימפריה הרוסית קיבלה בלעדיות על אחזקת צי צבאי בים הכספי. מ-1867 ועד 1992 הבסיס העיקרי של השייטת היה בבאקו. ב-1918, בעיצומה של מלחמת האזרחים ברוסיה הגיעו האנגלים לבאקו ומרבית מספינות השייטת הושמדו ולכן הועבר בסיסה לפטרובסק, באותה תקופה הייתה השייטת כחלק מהצי הלבן של הצבא הלבן. ב-1920 השייטת חזרה לבאקו ושם ישבה עד להתפרקות ברית המועצות. באוגוסט 1941 השייטת נטלה חלק במבצע משולב עם חיל הנחתים וחיל הצנחנים במבצע לכיבוש איראן, יחד עם צבא בריטניה, והשייטת עגנה לעיתים קרובות גם בפהלוואי, נואושהר ובנדר-שך שבצפון אירן ולחופי הים הכספי. ב-1992 אוניות שייטת הים הכספי חולקו בין מדינות חבר המדינות שבים הכספי ושייטת הים הכספי הרוסית עברה לבסיס הימי באסטרחן. שייטת הים הכספי משמשת כיום כשייטת עזר למבצעי אכיפה של משמר החופים הרוסי במסגרת המאבק בציד לא חוקי של הדיג באזור הים הכספי והרצון לשמור על הסחר החוקי בקוויאר. השייטת מחזיקה בצי אוניות כשהישנות שבהן נבנו בשנות ה-80 והחדשה שבהן היא אוניית המשמר "טטרסטן" שנכנסה לשירות ב-2003. לאחרונה החל תהליך חידוש ספינות השייטת והיא אמורה להכיל כ-90% אוניות משמר מודרניות, ביניהן ספינת התותחים הקטנה "בּוּיאן", שאב טיפוס שלה יצא ב-2006. ב-2010 שלב המודרניזציה בשייטת התקדם עוד שלב כאשר הוחל בבניית הסטי"ל "בּוּיאן-M". בשנת 2020 בבסיס החדש בקספייסק נכנסה לשימוש מבצעי מערכת חדשה להגנה מבוססת על טילים. בשנת 2015 במסגרת המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה ספינות השייטת שיגרו טילים לאזור סוריה. בשנת 2022 ספינות השייטת שיגרו טילים מדגם 3M-54 Klub לאוקראינה. הרכב הצי (נכון לשנת 2020): ספינות סיור- 2 ספינות סיור מדגם גפרד (ספינה בגודל של פריגטה ועליה כ-100 חיילים) מצוידות ב-3M-54 Klub. ספינות טילים - 7. חלקם מצוידות ב-3M-54 Klub. ספינות תותחים - 8 (ספינה קטנה ועליה כ-15 חיילים) שולות מוקשים - 7 ספינות נחיתה לא חמושות - 8 יחידות יבשתיות: רגימנט נחתים עם שני גדודים 2 גדודים של משמר חופים חמושים בטילים מדיה וקבצים בנושא שייטת הים הכספי בוויקישיתוף מידע על השייטת https://dsm.forecastinternational.com/wordpress/2020/01/30/russian-caspian-flotilla-receiving-bal-missile-system/
ארנסטו תאודורו מונטה

ארנסטו תאודורו מונטה (איטלקית: Ernesto Teodoro Moneta;‏ 20 בספטמבר 1833 - 10 בפברואר 1918) היה עיתונאי איטלקי וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1907, במשותף עם לואי רנו הצרפתי. מונטה קבע את הביטוי "In varietate unitas", אשר שימש כהשראה למוטו של האיחוד האירופי - In varietate concordia ("מאוחדים בגיוון"). ב-1848, כנער בן 15, מונטה השתתף בניסיון הפיכה כנגד השלטון האוסטרי, שנודע בשם "חמשת הימים של מילאן". לאחר מכן היה חניך באקדמיה הצבאית באיווריאה. ב-1859 הצטרף למסע האלף של גריבלדי, וכמו כן לחם בשורות הצבא האיטלקי במלחמת העצמאות האיטלקית השלישית נגד האוסטרים ב-1866. למרות השקפתו הלאומנית החזקה, הפך מונטה בהדרגה לפעיל שלום בינלאומי, ובשנת 1887 ייסד את הליגה הלומברדית לשלום (באיטלקית: Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato). מונטה קרא לפירוק מנשק, וראה בחזונו יצירת ארגון בינלאומי לשלום בדומה לחבר הלאומים. ב-1907 זכה מונטה בפרס נובל לשלום, ביחד עם לואי רנו. בשנות חייו האחרונות חידש מונטה את משנתו הלאומנית והביע תמיכה פומבית בכיבוש האיטלקי בלוב ב-1912, ובהשתתפותה של איטליה במלחמת העולם הראשונה ב-1915. מדיה וקבצים בנושא ארנסטו תאודורו מונטה בוויקישיתוף ארנסטו תאודורו מונטה, באתר פרס נובל (באנגלית) ארנסטו תאודורו מונטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארנסטו תאודורו מונטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כותש שום

כותש שום הוא כלי מטבח, שמטרתו היא לרסק שיני שום ביעילות. הפעולה נעשית על ידי הפעלת לחץ באמצעות רשת של חורים קטנים, בדרך כלל עם סוג כלשהו של בוכנה. במרבית כותשי השום, ישנה גם רשת סיכות תואמת, שנועדה לנקות את הכלי לאחר השימוש בו. כותש השום נותן תחלופה נוחה לקציצת השום באמצעות סכין. היתרון העיקרי בשימוש בכותש שום על-פני סכין הוא שבעת השימוש בכותש, קליפת השום נשארת בפנים בזמן שפנים השום יוצא החוצה. מגזין הבישול Cook's Illustrated טוען, ששימוש בכותש שום מעניק יתרון גדול יותר מסכין בשל העובדה, שהוא חותך את השום בצורה דקה ושווה יותר. לטענת המגזין-משמעות הדבר, שטעם השום מתחלק בכלי הבישול בצורה טובה יותר. התועלת בשימוש כותש השום, נתונה למחלוקת: לטענת חלק ממומחי הבישול, הפעלת לחץ על ידי כותש השום גורמת לשחרור טעם חזק יותר, בניגוד לאמצעים אחרים (כמו למשל סכין). לעומת זאת, אחרים הטוענים, שהפעלת לחץ על השום הופכת אותו לנחות יותר. כמו למשל סופרת הבישול הבריטית אליזבת דויד, שכתבה מאמר בישול שכותרתו "כותשי השום הם חסרי תועלת לחלוטין". השף אנתוני בורדיאן, מכנה את כותש השום 'תועבה' ואף מייעץ לאחרים לא להשתמש בו. מטבח מדיה וקבצים בנושא כותש שום בוויקישיתוף .Wu, Sandra. "Notes from Readers", Cook's Illustrated, Sept. & Oct. 2006 p. 3 .Underkoffler, Renée (2004). Living Cuisine: The Art and Spirit of Raw Foods. Avery. p. 179 .Elizabeth (2000). Is There a Nutmeg in the House? Viking. p. 51 .Bourdain, Anthony (2001). Kitchen Confidential. HarperCollins. p. 81
דרור יקרא

"דְּרוֹר יִקְרָא" הוא פיוט לשבת, שחיבר דונש בן לברט בימי הביניים בספרד. הפיוט הפך פופולרי בקהילות ישראל השונות ונחשב לאחד הפיוטים החביבים ביותר בקהילות ישראל בכל התקופות וחוברו לו לחנים רבים. חלקם 'אימוץ' של לחנים קיימים ו'הלבשתם' על הפיוט. שמו של מחבר הפיוט, דונש חתום באקרוסטיכון כמה מהבתים: הראשון, השני, השלישי והשישי. הפיוט בוצע בסרט "השכונה שלנו" (1968). דנה אינטרנשיונל הקליטה את השיר, והוציאה אותו כרצועה ה-11 באלבום האולפן השני שלה, אומפטמפה. בעקבות הקלטת השיר, התראיינה לידיעות אחרונות והצהירה: ”הקשר ליהדות הוא מאוד חשוב, וחבל שהצעירים היום לא מספיק קרובים אליה. שירי שבת הם דבר נפלא, שרתי אותם בבית, ואני יכולה לשיר אותם ולהתרגש מהם לא פחות מכל חזן מזוקן”. בשנת 1999 הקליטה גרסה נוספת ל"דרור יקרא" בשפה האנגלית, שנכללה באלבום הבין-לאומי שלה, Free.‏ הערך "דרור יקרא", באתר ויקישיבה זאב מילר, משקל הזמר דרור יקרא על פי גירסת ר"י בער, ירושתנו, כרך א, אלול תשס"ז, עמ' קנה, באתר היברובוקס באור הרובד הקבלי באתר "ויקיקבלה". עזרא פליישר, "פרקי דונש" אות ד, מתוך: השירה העברית בספרד ובשלוחותיה דרור יקרא, באתר "הפיוט והתפילה" זמירות ליום שבת - דרור יקרא באתר "דעת" ניתוח השיר "דרור יקרא" באתר "חיבה - התנועה למורשת ישראל" ביצוע השיר על ידי להקת הא-קפלה המכביטס ביצוע השיר מתוך ערוץ חיבת הפיוט על ידי הפייטן עוזיאל סבתו דרור יקרא, באתר Dana International community Release group “Umpatampa” by Dana International - MusicBrainz, musicbrainz.org Release group “Free” by Dana International - MusicBrainz, musicbrainz.org
שחר סגל

האם התכוונתם ל... שחר סגל (במאי) שחר סגל (מגישה)
יום שבתון (פיוט)

יוֹם שַׁבָּתוֹן הוא פיוט לשבת שחובר על ידי רבי יהודה הלוי והוא מושר בקהילות אשכנז בסעודה השנייה של שבת. הפיוט מתייחס לסיפור יונתו של נח השבה כשהיא מבשרת על סוף המבול ובפיה בדמותו של עלה זית כאות לכך שמצאה מנוח לכף רגלה. רבי יהודה הלוי מקשר בפיוט את היונה לנמשל - כנסת ישראל הנמשלת ליונה במדרש שיר השירים, ומוצאת מנוחה ביום השבת. ”כִּי מֵי נֹחַ זֹאת לִי אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי מֵעֲבֹר מֵי נֹחַ עוֹד עַל הָאָרֶץ כֵּן נִשְׁבַּעְתִּי מִקְּצֹף עָלַיִךְ וּמִגְּעָר בָּךְ. כִּי הֶהָרִים יָמוּשׁוּ וְהַגְּבָעוֹת תְּמוּטֶינָה וְחַסְדִּי מֵאִתֵּךְ לֹא יָמוּשׁ וּבְרִית שְׁלוֹמִי לֹא תָמוּט אָמַר מְרַחֲמֵךְ ה'.” - כפי שמבשר ישעיהו, מתקשרת שאיפת המנוחה הגדולה של ציון מזעפו של ההווה בחסד הגאולה העתידי. פזמונו של הפיוט הוא המשפט "יוֹנָה מָצְאָה בוֹ מָנוֹחַ וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כֹחַ" (משפט מהבית הראשון של הפיוט). הנוסח המצוי בסידור הוא נוסח מאוחר יותר, והנוסח הקדום לפיוט כולל תוכן שונה לבית השלישי. במקום להרחיב בתיאור מעמד הר סיני מתאר הטקסט את נקמת ה' באויבים ואת השמחה במפלתם בעת גאולת ישראל. מחרוזת זו הוחלפה בתקופה מאוחרת יותר מחשש לעימות עם הגויים ומפני "דרכי שלום" (הגרסה המאוחרת נמצאת כבר בכתבי יד אשכנזיים). להלן נוסח המחרוזת הקדומה: "ומתוך ערפל האיר אופל / ועד עב הרים יושבי שפל / ומגדל צרים ארצה נפל (י"ס אראה נופל) / אך אנוכי מלאתי כוח. יש שכתבו שגם הבית הרביעי אינו מקורי אלא הוחלף מפני דרכי שלום (הנוסח המקורי לדבריהם מובא לקמן) אך בכתבי יד של הפיוט מופיע הבית הרביעי כמו בדפוסים. מקור טענה זו הוא בהשלמה ספרדית לפיוט זה שהיה נפוץ אצל הספרדים בלי הבית הרביעי (ולא סימנוהו בשם "יהודה" אלא בשם ה') ועל זה כתב הרב שאול הכהן מג'רבא המכונה מוהרש"ך (בהערה לס' שפתי רננות מהד' ליוורנו תקע"ט) שהוא מצא באיזה כת"י שסימן השיר יהודה אלא שהושמט בית מפני הצנזורה ואף הביאו כביכול את נוסח הבית המושמט - אלא שכפי שניתן לְהִוָּכַח בכתבי היד לא זהו הבית המושמט. להלן הנוסח שצוין בטעות כמחרוזת הקדומה: דרוך בנעל אויבים וצרים / וגם המעד קרסולי זרים / ואז יענו לך עמי בשירים / אל המתהלך על כנפי רוח". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הפיוט יום שבתון (פיוט), באתר הפיוט והתפילה מאמר אודות השיר, באתר דעת בית זה אינו בפיוט המקורי, ושונה מחמת הצנזורה. בית זה מופיע בפיוט המקורי תחת הבית הקודם. נוסח גניזת קהיר וְעַד נוסח גניזת קהיר אַרְצָה י"ג אֵל. י"ג מֵהַר. ראו בערך ובהערה הבאה, שיש שטענו שבית זה אינו מהפיוט המקורי. יש שכתבו שאף בית זה הוא המקורי, במקום הבית שקדם לו, ראו בערך. י"ג הַשְּׁבוּעָה זמירות לשבת וברכת המזון, ש. קאופמן
גיא דויטשר

גיא דויטשר (נולד ב-1969 בתל אביב) הוא בלשן ישראלי המתגורר בבריטניה, מחברם של ספרי מדע פופולרי בבלשנות. דויטשר הוא עמית מחקר באוניברסיטת מנצ'סטר, ובעבר לימד במחלקה לשפות ותרבויות מסופוטמיה העתיקה באוניברסיטת ליידן בהולנד. הוא קיבל תואר במתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', ולאחר מכן קיבל תואר דוקטור בבלשנות באותה אוניברסיטה. השתתף במחקר בבלשנות היסטורית במכללת סיינט ג'ון, קיימברידג'. נשוי לג'יין, חוקרת ספרות בריטית. בתו היא המוזיקאית עלמה דויטשר. התגורר בדורקינג, שבמחוז סארי בבריטניה. בשנת 2018 עבר עם משפחתו לווינה. Syntactic Change in Akkadian (בתרגום חופשי לעברית: "שינויים תחביריים באכדית"; יצא באנגלית ב-2000) גלגולי לשון: מסע בעקבות המצאתו הגדולה ביותר של האדם (יצא באנגלית ב-2005 בשם The Unfolding of Language ותורגם לעברית ב-2007) בראי השפה: כיצד המילים צובעות את עולמנו (יצא באנגלית ב-2010 בשם Through the Language Glass ותורגם לעברית ב-2011). מדיה וקבצים בנושא גיא דויטשר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיא דויטשר איתי להט, ביידיש זה נשמע יותר טוב, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2010 אורן הוברמן, למה אין כחול בתנ"ך?, באתר כלכליסט, 14 ביולי 2011 קובי מידן מראיין את גיא דויטשר, בתוכנית "חוצה ישראל" של הטלוויזיה החינוכית, באתר YouTube‏ עופרה עופר אורן, על הספר "גלגולי לשון", בבלוג "סופרת ספרים", 18 ביולי 2018 עופרה עופר אורן, על הספר "בראי השפה", בבלוג "סופרת ספרים", 11 בפברואר 2020 מידע על דויטשר, גיא, 1969- בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפלגה בשבת

איסור הפלגה בשבת הוא איסור מדרבנן לצאת בימי רביעי, חמישי ושישי להפלגה אשר תימשך בשבת. האיסור הוא רק בהפלגה לצורכי רשות, כמו טיול, וחל גם כאשר המלחים הם גויים. איסורי שבת, בין דאורייתא ובין דרבנן, חלים ביום השבת בלבד, ולפיכך, מותר לכאורה לצאת ביום שישי לדרך בה יצטרך האדם לחלל שבת באונס. אלא שהדין אוסר על יהודי להיכנס מלכתחילה למצב בו יצטרך לחלל שבת. על כן, קבעו חכמים שכבר מיום רביעי צריך היהודי לתכנן מעשיו כך שלא יבוא לידי חילול שבת בשבת הקרובה. לכן, אסור לצאת להפלגה בימי רביעי, חמישי ושישי לצורכי רשות, כטיול. טעמי האיסור הם כדלקמן: יש חשש שמא ייווצר מצב של פיקוח נפש, ויצטרך היהודי לבצע מלאכות האסורות מדאורייתא כדי לסייע בהשטת הספינה. אם מחצית מן הנוסעים בספינה הם יהודים, נמצא שבשבילם עובדים המלחים הגויים בשבת, ומדרבנן אסור ליהודי ליהנות ממלאכת גוי בשבת. אם תשוט הספינה במים רדודים, במקום שאין 10 טפחים בין הספינה לקרקעית הים, עוברים בהפלגה על איסור יציאה מתחום שבת. רבים מהנוסעים בספינה סובלים בימי ההפלגה הראשונים ממחלת ים, ונמצאו מבטלים מצוות עונג שבת. כדי שיהיה מותר לטלטל חפצים בכל האנייה צריך לעשות עירוב חצרות בין היהודים בפת, וקודם לכן גם לשכור מבעל הספינה הנכרי את רשותו, דבר שבפועל לא מבוצע. בשבת עצמה אסור לעולם לצאת להפלגה (אפילו לדבר מצווה), מפני גזירה שגזרו חכמים שמא יבוא האדם לתקן לעצמו כלי שיט בשבת. במצב בו אין חשש לכל ארבעת הטעמים דלעיל, כגון שמלחי הספינה ורוב נוסעיה גויים, וההפלגה נעשית במים עמוקים (מעל עשרה טפחים), ומסתבר שבגלל גודלה של הספינה לא יחלו הנוסעים במחלת ים ויוכלו לקיים מצוות עונג שבת, יש שהתירו לצאת להפלגה בשלושה הימים הסמוכים לשבת, אף שתימשך אף בשבת עצמה. אולם אחרים חלקו וסברו שבכל אופן ניתן להתיר זאת רק לצורך מצווה. בשלשת ימי השבוע הראשונים מותר לכתחילה לצאת להפלגה, אף כשיש חשש לטעמים האמורים לעיל, וגם שלא לצורך מצווה, אף אם ידוע שבוודאות תמשיך ההפלגה גם ביום השבת, מפני שבימים אלה אין צריך האדם להגביל מעשיו מחשש שמא יגרום לו חילול שבת או ביטול מצוות עונג שבת. בספינות המודרניות בימינו, בהם כל המערכות חשמליות, כולל מערכות המים, הדלתות, מצלמות אבטחה וכדומה, יש שכתבו שאין אפשרות להימנע מחילול שבת באופן אקטיבי, ועל כן אין היתר אפילו לשהות על ספינה, ובמיוחד הדבר אמור בספינות נופש. עם זאת, בספינות רבות מתחשבים בשומרי השבת, ונמצאים פתרונות הלכתיים חלקיים לשמירת שבת כהלכתה. אם ההפלגה היא לצורך מצווה, כדוגמת הכנסת כלה או פדיון שבויים, מותר לצאת להפלגה אפילו בערב שבת. יש מן הפוסקים הסוברים שגם במצב כזה צריך להתנות היהודי עם בעל הספינה הגוי שהספינה תעגון בשבת, ואם בעל הספינה לא יסכים, אסור ליהודי להפליג. אך לדעת רב הפוסקים, גם אם בעל הספינה יסרב, מותר להפליג עמו לצורך המצווה. רז"ה רמב"ן רבינו חננאל רי"ף סוף סימן שפ"ב בית יוסף בשם שבולי הלקט, רמ"א שו"ת שבות עילם עמ' 35 מסכת ביצה, לו ע"ב, שולחן ערוך, סי' של"ט סע' ב' הגר"ע יוסף, יחוה דעת ו,טז. ציץ אליעזר א,כא. הלכה ברורה חלק י"ג עמוד שיז, שו"ת שבות עילם עמ' 31 שו"ת שבות עילם עמ' 31 לעת עתה לא נמצאו עדיין פתרונות לשאלת מערכות המים שעובדות על חשמל, לבעיית עירובי חצרות שהובאה לעיל, ולעוד שאלות הלכתיות יעקב מאור, שו"ת על שייט, באתר Jewish Traveler ותוליכנו לשלום, ‏2018-10-26 מגן אברהם הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
מרד האיכרים ברומניה

מרד האיכרים הרומני התחולל במרץ 1907 במולדובה והתפשט במהירות עד מונטניה. העילה העיקרית הייתה מורת הרוח של האיכרים בשאלת אי-השוויון בבעלות על הקרקע, שהייתה בידי מספר קטן של בעלי קרקעות גדולים, אשר החכירו אותה לאיכרים. באותה תקופה היוו האיכרים כדי 80% מכלל האוכלוסייה הרומנית וכ-60% מהם החזיקו מעט מאוד אדמה, אם בכלל, בעוד שהאחוזות הגדולות החזיקו בבעלותן יותר ממחצית מן האדמה החקלאית. המרד החל על אדמתו של חוכר הקרקעות יהודי בשם מוכי פישר, בכפר פלמנזי Flămânzi (שפירושו המילולי הוא "רעבים"); החוכר פישר, שנהג להחכיר את הקרקעות חכירת משנה לאיכרים, סירב לחתום על חוזים, המאפשרים תשלום חלקי בעבודה, עם האיכרים המקומיים. משפחת פישר האוסטרית-יהודית החזיקה עד אז כ-75% מכלל האדמות החקלאיות בשלושה מחוזות רומניים של חבל מולדובה (מה שנקרא "נחלת פישר"). האיכרים, שחששו שמא יישארו ללא עבודה, וחשוב מזה, ללא מזון, החלו לפעול באלימות. מוכי פישר נבהל ונמלט אל חברו בצ'רנוביץ בלי לחתום על החוזים עם האיכרים. החשש להישאר ללא קרקע, שאותו העצימו, על פי הטענה, מסיתים אוסטרו-הונגרים, הוביל את האיכרים למרד. המרד התפשט עד מהרה על רוב שטחה של מולדובה. המפלגה השמרנית (Partidul Conservator) לא יכלה להשתלט על המצב והמפלגה הלאומית-ליברלית (Partidul National-Liberal) של טאקה יונסקו עלתה לשלטון. ב־18 במרץ הוכרז מצב חירום, ובהמשך גיוס כללי, שבמהלכו גויסו 140,000 חיילים עד 29 במרץ. הצבא הרומני החל לירות באיכרים. על פי הטענה, 11,000 איכרים נספו ויותר מ-10,000 נעצרו. מספר הקורבנות איננו ידוע למעשה, ואפילו מה שקרה אינו ברור, כיון שקרול הראשון, מלך רומניה הורה שכל הרשומות מאותם ימים יושמדו, כדי שממשלה שמרנית שתקום בעתיד לא תוכל להטיל את האשמה על הממשלה הליברלית. המספרים שעליהם דיווחו דיפלומטים, ששהו ברומניה אותו זמן היו: בין 3,000 ל-5,000 (לדעת דיפלומטים אוסטרים) ובין 10,000 ל-20,000 (לדעת דיפלומטים צרפתים). היסטוריונים קובעים את המספרים בין 3,000 ל-18,000, כשהמספר המקובל ביותר בשימוש הוא 11,000. אולם למרד זה היו גם תוצאות חיוביות מבחינתם של האיכרים: כתוצאה מהמרד והלחץ הגובר על הממשל, חלקו השלטונות כ-40 מיליון דונם לאיכרים. בעקבות הקשיים שהיו לממשלת רומניה בדיכוי המרד, הוחלט על הקמת משטרת ביטחון בשם סיגורנצה. מדיה וקבצים בנושא מרד האיכרים ברומניה בוויקישיתוף SIGURANŢA ROMÂNĂ ÎN BASARABIA INTERBELICĂ (סיגורנצה רומנית בבסרביה שבין מלחמות העולם) (ברומנית). Despre răscoala din 1907 așa cum n-ați învățat la școală (ברומנית)
לואי רנו

לואי רֶנוֹ (בצרפתית: Louis Renault;‏ 21 במאי 1843 – 8 בפברואר 1918) היה משפטן צרפתי, וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1907, במשותף עם ארנסטו תאודורו מונטה האיטלקי. רנו נולד בעיר אוטן אשר בחבל בורגון בצרפת. החל משנת 1868 שימש כפרופסור בפקולטות למשפטים של האוניברסיטאות בדיז'ון ופריז. ב-1890 מונה ליועץ המשפטי של משרד החוץ הצרפתי, ועיקר עבודתו התמקדה בבחינת מדיניות החוץ של צרפת באור המשפט הבינלאומי. במסגרת תפקידו השתתף רנו בשתי ועידות השלום בהאג ב-1899 וב-1907. באותה שנה זכה להכרה על פועלו כשהוכרז כחתן פרס נובל לשלום, ביחד עם ארנסטו תאודרו מונטה. רנו שימש גם כבורר ומפשר בסכסוכים בינלאומיים וחיבר מספר דו"חות בתחום, כמו בפלישה הגרמנית לבלגיה ולוקסמבורג ב-1917. מדיה וקבצים בנושא לואי רנו בוויקישיתוף לואי רנו, באתר פרס נובל (באנגלית) לואי רנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואי רנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האינוולוציה הסימפלקטית

באלגברה ליניארית, האינוולוציה הסימפלקטית של מטריצות מסדר   2 m × 2 m {\displaystyle \ 2m\times 2m} היא ההעתקה   M 2 m ⁡ ( F ) → M 2 m ⁡ ( F ) {\displaystyle \ \operatorname {M} _{2m}(F)\rightarrow \operatorname {M} _{2m}(F)} המוגדרת לפי   ( A B C D ) s = ( D t − B t − C t A t ) {\displaystyle \ \left({\begin{array}{cc}A&B\\C&D\end{array}}\right)^{s}=\left({\begin{array}{cc}D^{t}&-B^{t}\\-C^{t}&A^{t}\end{array}}\right)} , כאשר   A , B , C , D {\displaystyle \ A,B,C,D} הם בלוקים בגודל   m × m {\displaystyle \ m\times m} במטריצה, ו-   X t {\displaystyle \ X^{t}} מסמן את המטריצה המשוחלפת של הבלוק X {\displaystyle \,X} . האינוולוציה הסימפלקטית של אלגברת המטריצות היא אינוולוציה, כלומר, העתקה שומרת חיבור והופכת סדר בכפל, שהפעלתה פעמיים נותנת את העתקת הזהות. בניגוד לאינוולוציה האורתוגונלית   X ↦ X t {\displaystyle \ X\mapsto X^{t}} על   M n ⁡ ( F ) {\displaystyle \ \operatorname {M} _{n}(F)} , שבה מרחב המטריצות הסימטריות הוא ממימד   n ( n + 1 ) 2 {\displaystyle \ {\frac {n(n+1)}{2}}} ומימד מרחב המטריצות האנטי-סימטריות הוא מהמימד המשלים   n ( n − 1 ) 2 {\displaystyle \ {\frac {n(n-1)}{2}}} , באינוולוציה הסימפלקטית המצב הפוך. כל אינוולוציה של אלגברה פשוטה מרכזית ההופכת להיות סימפלקטית לאחר הרחבת סקלרים לשדה פיצול, נקראת "אינוולוציה סימפלקטית". לדוגמה, האינוולוציה הסטנדרטית של אלגברת קווטרניונים   Q = F [ x , y | y x = − x y , x 2 = a , y 2 = b ] {\displaystyle \ Q=F[x,y|yx=-xy,x^{2}=a,y^{2}=b]} , המוגדרת לפי   α + β x + γ y + δ x y ¯ = α − β x − γ y − δ x y {\displaystyle \ {\overline {\alpha +\beta x+\gamma y+\delta xy}}=\alpha -\beta x-\gamma y-\delta xy} , היא סימפלקטית (משום שמימד האיברים הסימטריים הוא 1). אינוולוציה (תורת החוגים)
קלאס פונטוס ארנולדסון

קלאס פונטוס ארנולדסון (שוודית: Klas Pontus Arnoldson;‏ 27 באוקטובר 1844 – 20 בפברואר 1916) היה סופר ומדינאי שוודי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1908, במשותף עם פרדריק באייר הדני. ארנולדסון נולד בעיר השוודית גטבורג. אביו היה המוזיקאי אולוף אנדרסון. בצעירותו נמשך לקבוצות שמאל רדיקלי ואף חיבר מספר מאמרים בנושא. בשנת 1882 נבחר לכהן כחבר בפרלמנט השוודי, ושנה לאחר מכן הקים ביחד עם חברי פרלמנט נוספים את הליגה השוודית לשלום ובוררות (בשוודית: Svenska freds- och skiljedomsföreningen) ומונה לעמוד בראשה. הארגון קרא להפצת השלום בעולם, פירוק מנשק ודמוקרטיזציה. ארנולדסון תמך גם בנייטרליות של המדינות הנורדיות. בשנת 1901 פרסם את ספרו Seklernas hopp ("התקווה לדורות") שהטיף לפציפיזם, וב-1908 זכה בפרס נובל לשלום, ביחד עם פרדריק באייר. מדיה וקבצים בנושא קלאס פונטוס ארנולדסון בוויקישיתוף קלאס פונטוס ארנולדסון, באתר פרס נובל (באנגלית) קלאס פונטוס ארנולדסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קלאס פונטוס ארנולדסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי קלאס פונטוס ארנולדסון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Klas Pontus Arnoldson Swedish politician, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפעלי חבל מעון

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] מפעלי חבל מעון (יח"מ) הם מפעלים אזוריים שמטרתם היא לאגד את פעילות שיווק התוצרת החקלאית של 14 קיבוצים בנגב המערבי, רובם במועצה האזורית אשכול. ענפי הייצור המרכזיים של התאגיד, הפועל כקואופרטיב, הם תפוח אדמה, גזר, צנונית, בוטנים והדרים. המפעלים עובדים בכל עונות השנה ומטפלים בתוצרת חקלאית משטח מעובד המשתרע על כ-250 אלף דונם קרקע שלחין ו-4,000 דונם של פרדסי הדרים. המפעלים אינם עוסקים בעיבוד מזון, אלא אך ורק בטיפול ראשוני בתוצרת חקלאית ובשיווקה. למרות תנאי האקלים באזור והקרקע החולית, החקלאות בחבל אשכול היא אינטנסיבית. סך התוצרת של ירקות שורש (תפוחי אדמה, גזר וצנונית) המשווקת על ידי התאגיד מגיעה ליותר מ-160 אלף טון בשנה. תפוחי האדמה, המהווים גידול מרכזי בנגב המערבי, תופסים כ-85% מנפח הפעילות במפעלים. נתח השוק של יח"מ בתפוחי אדמה לשוק המקומי עומד על כ-25%. 45% מהתוצרת מיוצאת לשווקים באירופה כשאנגליה רוכשת 45% מכלל התוצרת, גרמניה (15%), הולנד (15%), צרפת (13%) ושווייץ (12%). שאר התוצרת משווקת למזרח אירופה ורוסיה. בנובמבר 2011 הקימו מפעלי חבל מעון חברת יצוא עצמאית בעקבות קריסת אגרקסקו. לאחר שעבדה עם זו במשך עשרות שנים והייתה הלקוח הגדול ביותר שלה בהיקף הכמותי של היצוא. רמת המשקעים השנתית הממוצעת באזור נעה בין 100 ל-300 מ"מ ולא מאפשרת גידול ירקות בדרך של חקלאות בעל. נקודת המפנה בחקלאות בנגב המערבי הייתה בשנות החמישים, עם הקמת מפעל ירקון-נגב שסיפק מים גם לצורכי חקלאות והביא להתאמת הגידולים לתנאי הקרקע והאקלים. עם השנים התפתחו החקלאות הקיבוצית והחקלאות המושבית באזור לכיוונים שונים; המושבים פנו לגידול ירקות בעיקר בחממות ובבתי צמיחה והתארגנו לשיווק בנפרד. הקיבוצים התמקדו בעיקר בגידולים בשטחים פתוחים ושמרו על שיווק משותף בחלק גדול מהגידולים החקלאיים. רק בסוף שנות החמישים הוצב במפעל האזורי מערך ראשון למיון תפוחי אדמה. נחל עוז, בארי, רעים, כיסופים, עין השלושה, נירים, ניר עוז, מגן, גבולות, צאלים, ניר יצחק, כרם שלום, חולית וסופה. החקלאות המאוגדת היא בסיס ההכנסה העיקרי של מרבית קיבוצי חבל אשכול, למעט התעשייתיים שביניהם (בארי, ניר יצחק ומגן). עיקר הפעילות מתבצע בעבודה עצמית על ידי חברי הקיבוצים [דרוש מקור] ורוב היישובים המשווקים למפעלים עדיין מוגדרים כ"קיבוצים שיתופיים". בשנת 1999 נבחר צבי (השי) רובין מקיבוץ ניר עוז לכהן בתפקיד יו"ר ומנכ"ל מפעלי חבל מעון. לאחר 12 שנים, בחודש מרץ 2011, נבחר שלמה תירוש להחליפו כיו"ר ודרור תנורי החליף את רובין כמנכ"ל. בתפקידו הקודם שימש תנורי כמנהל ענף תפוחי האדמה ביח"מ במשך 12 שנים ולפני כן היה מרכז משק וחבר ההנהלה הכלכלית בנירים. עודד בר-מאיר, שלמה תירוש נבחר ליו"ר מפעלי חבל מעון, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 16 במרץ 2011 עודד בר-מאיר, נרשם שיא במכירות תפו"א "דוד משה", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 30 במרץ 2011 עמירם כהן, יצואנית תפו"א הגדולה בישראל הקימה חברת יצוא עצמאית, באתר TheMarker‏, 13 בנובמבר 2011 שמעון וילנאי, תחום חקלאות במועצה אזורית אשכול, באתר כנס מדיה, 25 בנובמבר 2021