הנרי ליווינגסטון

הנרי ברוקהולסט ליווינגסטון (באנגלית: Henry Brockholst Livingston;‏ 25 בנובמבר 1757 – 18 במרץ 1823) היה איש צבא אמריקאי, שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, שופט בבית המשפט לעתירות של מדינת ניו יורק, ובסופו של דבר, שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הנרי ליווינגסטון נולד בניו יורק לסוזאנה פרנץ' ולויליאם ליווינגסטון, לימים מושל ניו ג'רזי הראשון. ב-1774 הוא סיים את לימודיו בתואר ראשון בקולג' ניו ג'רזי, כיום אוניברסיטת פרינסטון. ליווינגסטון ירש את אחוזת המשפחה בניו ג'רזי, ליברטי הול, כיום חלק מקמפוס אוניברסיטת קין, בה הוא החזיק עד 1798. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא שירת כקצין בדרגת לוטננט קולונל בכוחות הצבאיים של ניו יורק, שם הוא שירת במטהו של הגנרל פיליפ סקיילר בשנים 1775–1777 וכשלישו האישי של מייג'ור גנרל בנדיקט ארנולד בקרב סרטוגה. בשנים 1779–1782 הוא היה מזכירו האישי של ג'ון ג'יי, אז שגריר ארצות הברית בספרד. ב-1782 נאסר ליווינגסטון לזמן קצר על ידי הבריטים. לאחר המלחמה למד ליווינגסטון משפטים בקריאה עצמית וב-1783 התקבל ללשכת עורכי הדין. לאחר מכן ועד 1802 הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי בניו יורק. הוא היה אחד החברים המקוריים של אגודת סינסינטי (אנ'). ליווינגסטון שימש כאחד משלושת פרקליטי ההגנה, לצד אלכסנדר המילטון וארון בר, במשפטו של לוי ויקס (אנ') על רצח אלמה סנדס. ליווינגסטון היה חבר באספה המדינתית של מדינת ניו יורק ופעיל פוליטי בולט. בשל קשריו המשפחתיים, הזדהותו הפוליטית עם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית נמוגה עד מהרה והוא עבר לתמוך בפדרליסטים. יחד עם ארון בר ועם דודניו רוברט ר. ליווינגסטון ואדוארד ליווינגסטון, הוא היה לאחד מחברי הגרעין המוצק בניו יורק שחברו לתומכיו של תומאס ג'פרסון בווירג'יניה. גוף זה נקרא "ברית וירג'יניה-ניו יורק" (Virginia-New York alliance) והיה חיוני במסע הבחירות של ג'פרסון בבחירות לנשיאות של 1800. בשנים 1802–1807 כיהן ליווינגסטון כשופט בבית המשפט העליון של מדינת ניו יורק, שם הוא פרסם ב-1805 את פסק דין דעת המיעוט המפורסם בתיק "פירסון נגד פוסט". ב-10 בנובמבר 1806 קיבל ליווינגסטון מינוי פגרה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית מהנשיא תומאס ג'פרסון במקומו של ויליאם פטרסון שנפטר. המינוי הוגש באופן רשמי ב-15 בדצמבר, והיה מינויו השני של ג'פרסון לבית המשפט העליון. המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-17 בדצמבר וב-20 בינואר 1807 הושבע ליווינגסטון לכהונתו. במהלך כהונתו על כס השיפוט הצביע ליוונגסטון ברוב המקרים על פי דעתו של נשיא בית המשפט ג'ון מרשל. בתקופה זו נדרשו שופטי בית המשפט לשמש גם כשופטים פדרליים במדינות השונות בסבבי רכיבה, וליווינגסטון כיהן בתפקיד זה במדינת ניו יורק. הוא כיהן על כס השיפוט עד למותו. סבו של ליווינגסטון מצד אביו, פיליפ ליווינגסטון, היה בעליה של אחוזת ליווינגסטון שבניו יורק, סוחר, וסוחר עבדים. סבתו, קתרין ואן ברו, הייתה ילדתו היחידה של ראש עיריית אולבני, פיטר ואן ברו. אחותו, שרה ואן ברו ליווינגסטון, נישאה לג'ון ג'יי, דיפלומט, אחד האבות המייסדים של ארצות הברית, מחותמי חוזה פריז, מושל ניו יורק השני והנשיא הראשון של בית המשפט העליון של ארצות הברית. אחותו השנייה, סוזנה ליווינגסטון, נישאה לג'ון קליווס סימס, שהיה נציג ניו ג'רזי בקונגרס הקוטיננטלי ובהמשך חלוץ בטריטוריה הצפון-מערבית. בתה החורגת, אנה סימס, בתו של סימס מנישואים קודמים, הייתה רעייתו של מי שלימים כיהן כנשיא ארצות הברית, ויליאם הנרי הריסון וסבתו של הנשיא בנג'מין הריסון. הנרי ליוונגסטון היה נשוי שלוש פעמים. בדצמבר 1784 הוא נשא לאישה את קתרין קיטלס, בתם של פיטר קיטלס ואליזבת ואן זנדט. לשניים נולדו שלוש בנות ובן. לאחר מותה של רעייתו ב-1804 נישא ליווינגסטון בשנית לאן נ. לודלאו, בתם של גבריאל הנרי לודלאו ואן ויליאמס. לשניים נולדו בן ובת. לאחר מותה של אן ב-1815, נישא ליוונגסטון בשלישית לקתרין סימן, בתו של אדוארד סימן. לשניים נולדו שני בנים ובת. הנרי ליוונגסטון נפטר בוושינגטון הבירה ב-18 במרץ 1823. הוא נטמן בבית הקברות גרין-ווד שבברוקלין, ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא הנרי ליווינגסטון בוויקישיתוף הנרי ליווינגסטון באתר המדריך הביוגרפי של השופטים הפדרליים (באנגלית) הנרי ליווינגסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנרי ליווינגסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) James, Bill (2012). Popular Crime: Reflections on the Celebration of Violence. Simon and Schuster. p. 12. Kamuf, Betty (July 20, 2016). "The Life of John Cleves Symmes". Cincinnati.com. USA Today.