הרוקי מורקמי

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא מוראקאמי. הַרוּקי מוּרַקַמי (ביפנית: 村上 春樹; נולד ב-12 בינואר 1949) הוא סופר ומתרגם יפני. ספריו תורגמו ליותר מחמישים שפות והיו לרבי מכר ביפן וברחבי העולם. עבודתו זכתה להוקרה בעולם בדמות פרסים ספרותיים בינלאומיים כגון פרס הפנטזיה העולמי, פרס פרנץ קפקא ופרס ירושלים. בין יצירותיו הבולטות ניתן למנות את "יער נורווגי", "קורות הציפור המכנית", "קפקא על החוף", "1Q84" ו"הרג קומנדטורה". נוסף על יצירתו הספרותית המקורית, מורקמי תרגם מאנגלית ליפנית ספרים מאת קארבר, סלינג'ר ועוד. הפרוזה שלו לא התקבלה על ידי הממסד הספרותי ביפן בתחילת דרכו, ונחשבה כ'לא יפנית' בסגנונה השוטף וכמושפעת יתר על המידה מתרבות המערב ומתרבות אמריקאית בפרט. מורקמי שאב השראה מכתיבתם של סופרים מערביים שונים, החל מצ'נדלר וקורט וונגוט וכלה בבראוטיגן ופרנץ קפקא, וסגנונו מתקשר לספרות הפוסטמודרנית. סיפוריו זכו להערכה על צורתם המגיעה מן הריאליזם הפנטסטי ומשלבת יסודות של רומן פיקרסקי, יחד עם מאפיינים רומנטיים וסוריאליסטיים. כתיבתו מאופיינת בהומור דק, למרות המימד המלנכולי של המספרים בספריו שמציגים מוטיבים קיומיים כמו בדידות, ניכור, אדישות וניתוק בתוך הפוסט-מודרניות של החברה הקפיטליסטית. מורקמי נחשב לאחד הסופרים היפניים הפופולריים והמוערכים ביותר, והוא מזה מספר שנים מועמד מוביל לזכייה בפרס נובל לספרות. מורקמי נולד בקיוטו ב-1949, אך את רוב נעוריו בילה בעיר קובה. אביו היה בן לנזיר בודהיסטי, אמו הייתה בתו של סוחר מאוסקה. שניהם לימדו ספרות יפנית. מורקמי הושפע עוד מילדותו מהתרבות המערבית, ובמיוחד מהמוזיקה ומהספרות, והשפעה זו ניכרת בספריו. בשנת 1968 החל את לימודי התיאטרון באוניברסיטת ואסדה שבטוקיו, שם פגש את אשתו יוקו, איתה התחתן בשנת 1971. את לימודיו סיים רק לאחר חמש שנים (ולא לאחר ארבע, כנהוג ביפן) ואת תוארו קיבל בשנת 1975. בשנת 1974 פתח מועדון ג'אז בשם Peter Cat (פטר חתול), שאותו ניהל עד 1982. לאחר שמכר את מועדון הג'אז שלו התרכז מורקמי בכתיבה. בכדי לאזן את שעות הישיבה הרבות שהקדיש לכתיבה הוא החל לרוץ בזמנו הפנוי, ועקב כך הפסיק לעשן. ברבות השנים השתתף בתחרויות מרתון, ביניהן מרתון ניו יורק, וכן אולטרה מרתון וטריאתלון. בשנת 2007 פרסם ספר על חוויותיו כאצן בשם על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה, הלקוח משם ספרו של ריימונד קארבר על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה. הוא תרגם ליפנית את התפסן בשדה השיפון של סלינג'ר וכמה מיצירותיהם של ריימונד צ'נדלר וריימונד קארבר. ספרו הראשון, שמע את הרוח שרה(אנ'), פורסם בשנת 1979, וזכה בפרס ספרותי לכישרונות צעירים. במהלך השנים פרסם מורקמי עשרות ספרי סיפורת, ספרי עיון וכן תרגומים שונים, בעיקר מספרות אמריקאית החביבה עליו במיוחד - דבר הנלמד היטב מקריאה בספריו. לשיא פרסומו הגיע בשנת 1987, כאשר פרסם את הספר יער נורווגי (שקרוי כך בעקבות שיר של הביטלס בעל אותו שם מתוך האלבום Rubber Soul). הספר נמכר ביותר מ-3 מיליון עותקים. בשנת 1991 קיבצה ההוצאה היפנית קודנשה את כל ספריו מהעשור הראשון של כתיבתו בהוצאה של 8 כרכים. בשנים 2015–2017 מיאקו קוואקמי ערכה איתו מספר ראיונות שבסופו של דבר פורסמו בספר "הרוקי מורקמי: ראיון ארוך, ארוך". ב 13 באפריל 2023 יצא לאור ספרו החדש The City and Its Uncertain Walls בשפה היפנית. על סגנונו ניתן ללמוד מתוך דרך תיאורו את אחת הדמויות בספרו קורות הציפור המכנית: ...סיפוריה היו ארוכים וסבוכים בהרבה מאלה שלי. נוסף על כך היא - בניגוד לי - לא הייתה משליטה שום סדר בסיפוריה, אלא הייתה קופצת מנושא לנושא על פי מה שרגשותיה הכתיבו לה. היא הייתה הופכת ללא כל הסבר את סדר הזמנים או מתארת כגיבור ראשי מישהו שלא הזכירה כלל עד לאותו רגע. כדי לשייך כל אחד מהקטעים בסיפורה לפרק החיים המתאימים לו נדרשה למאזין מחשבה רבה, ובמקרים מסוימים גם היא לא עזרה. היא הייתה מספרת את הדברים שראתה במו עיניה, וגם אירועים שלא הייתה עדה להם בכלל. — מתוך "קורות הציפור המכנית", בתרגומו של יונתן פרידמן, הוצאת זמורה ביתן לעיתים קרובות מבדילים אותו מסופרים יפנים אחרים בשל השפעות התרבות המערבית על כתיבתו. ספרות יפנית לעיתים קרובות שמה דגש על שפה יפה, אשר הופכת את החיבור לנוקשה ובלום, ואילו שפתו של מורקמי שוטפת יותר. ניתן למצוא הקבלות בין יצירותיו לספריהם של טומיהיקו מורימי וניל גיימן. הפיל נעלם, תרגמו מאנגלית: רינה וגדעון ברוך, עם עובד (1999): קובץ ובו שבעה-עשר סיפורים קצרים, שהאלמנט הבולט בהם הוא השילוב בין הריאליזם לבין אירועים סוריאליסטיים, ספק מאגיים. ריקוד האדמה(אנ'), (כתר ספרים, 2008): קובץ ובו שישה סיפורים קצרים, תרגמה מיפנית: מיכל דליות־בול. ערבה עיוורת, עלמה נמה(אנ'), מיפנית: עינת קופר. כתר הוצאה לאור בשיתוף זמורה ביתן, 2009 גברים ללא נשים, תרגום: שאול לוין. כנרת זמורה ביתן, 2021 גוף ראשון יחיד (אנ'), יצא לאור באנגלית בשנת 2021. שינה, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2011 המתקפה על המאפייה, 2013 הספרייה המוזרה, מיפנית: עינת קופר. הוצאת זמורה ביתן, 2015 אנדרגראונד(אנ'), (כתר ספרים, 2002): בו פרסם את ראיונותיו עם קורבנות התקפת הגז ברכבת התחתית בטוקיו על ידי כת אום שינריקיו ועם חברים בכת. על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה, מיפנית: עינת קופר. הוצאת כתר, 2010 biography/Murakami-Haruki הרוקי מורקמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרוקי מורקמי (1949-), דף שער בספרייה הלאומית הרוקי מורקמי, ברשת החברתית פייסבוק הרוקי מורקמי, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט הרשמי של הרוקי מורקמי (באנגלית) Hanami Web - Haruki Murakami נעמה כרמי, התבגרות או השלמה עם המוות, על הספר "יער נורווגי" נועה לימונה, ערבה עיוורת, עלמה נמה, הרוקי מורקמי, באתר הארץ, 18 בפברואר 2009, על ספרו "ערבה עיוורת, עלמה נמה" האתר הרשמי של הסופר עצה לסופרים מתחילים יאיר שכטר, אדמה משגעת(הקישור אינו פעיל, 11.1.2023), נענע 10, 31 במרץ 2008 מיה סלע, עכבר העיר אונליין, הסופר הרץ למרחקים ארוכים, באתר הארץ, 15 בפברואר 2009 מרב יודילוביץ', "בחרתי לראות בעצמי מאשר לא לראות", באתר ynet, 15 בפברואר 2009 למרות לחצים שהופעלו על הרוקי מורקמי שלא להגיע לישראל בשל המלחמה בעזה, פותח היום הסופר את יריד הספרים הבינלאומי בירושלים, באתר גלובס, 15 בפברואר 2009 הספרים של הרוקי מורקמי, באתר "סימניה" דוד רוזנטל‏, וואלה! תרבות רוקדת עם הרוקי מורקמי, באתר וואלה, 3 במאי 2010 סאם אנדרסון, הניו יורק טיימס, מורקמי על החוף, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2011 סטיבן פול, הגרדיאן, ראיון | המוזרות הבריאה של הרוקי מורקמי, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2014 נילי איזיקוביץ, הרוקי מורקמי: "נשים ממלאות משהו שחסר בתוכי", באתר הארץ, 4 באוקטובר 2021 מכּתביו: פרק מתוך "ריקוד האדמה", באתר nrg‏, 28 בפברואר 2008 פרק מתוך "ערבה עיוורת, עלמה נמה", באתר הארץ, 11 בפברואר 2009 פותחים ספר: אחרי החשכה, באתר הארץ, 8 ביוני 2009 "שנת הספגטי", סיפור מתוך קובץ הסיפורים "ערבה עיוורת, עלמה נמה", באתר ynet, 5 בפברואר 2009 על ספריו: גיא אורן, חלום טוקיו, "אחרי החשיכה", באתר הארץ, 30 ביוני 2009 יותם שווימר, מורקמי מדליק אור אחרי החשכה, באתר nrg‏, 14 ביולי 2009 נמרוד דביר, לרוץ איתו: על הספר החדש של הרוקי מורקמי, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2010 יוסי מלמן, "על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה" מאת הרוקי מורקמי, לא רצתי עם מורקמי, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2010 איימן סיכסק, על הספר 'ארץ פלאות קשוחה וסוף העולם', באתר הארץ, 25 ביוני 2008 דורון קורן, האדמה רועדת, והנפש נשברת לאט, באתר ynet, 21 בפברואר 2008 יעל הראל, "לרקוד לרקוד לרקוד" מאת הרוקי מורקמי, געגועיו לסובארו, באתר הארץ, 9 ביוני 2010 עמיחי שלו, חידה סתומה בלי פתרון, באתר ynet, 16 במאי 2010 בועז כהן, לרקוד, לרוץ, לפעול: על החדש של הרוקי מורקמי, באתר nrg‏, 7 במאי 2010 רות אלמוג, מטר של קואנים, באתר הארץ, 19 ביולי 2007 גתית פז, המוות כחידה המלווה את החיים, באתר הארץ, 16 במרץ 2008 מיה יסעור, אלימות זה ליבידו, אורגזמה זה מוות: על "1Q84" של מורקמי, באתר nrg‏, 19 בנובמבר 2011 יעל הראל, לפעמים זה חוזר וחומק ונוגע: על 1Q84 של הרוקי מורקמי, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2011 אריק גלסנר, על 1Q84, של הרוקי מורקמי, באתר מבקר חופשי, 14 בנובמבר 2011 גדעון לוי, מסע אל עולם הבדידות של הרוקי מורקמי, באתר הארץ, 21 בינואר 2013 נטע הלפרין, עולם ללא צבע, באתר ישראל היום, 27 במרץ 2015 אסף מונד, "גברים ללא נשים": הרוקי מורקמי לייט, באתר ynet, 8 ביולי 2017 עמרי רייס, משל הביצה של מורקאמי והמפלט שבאוניברסליות, באתר nrg הסופר היפני הרוקי מורקאמי הוא זוכה פרס ירושלים לשנת 2009, באתר nrg Roland Kelts, The Harukists, Disappointed, The New Yorker (באנגלית) Morimi Tomihiko in the Encyclopedia of Science Fiction, 20.11.2019 https://www.penguinrandomhouse.com/books/746554/the-city-and-its-uncertain-walls-by-haruki-murakami/, PenguinRandomhouse.com (באנגלית אמריקאית)