אלן גינסברג

אלן גינסברג (באנגלית: Allen Ginsberg;‏ 3 ביוני 1926 – 5 באפריל 1997) היה משורר יהודי-אמריקאי, מהדמויות הבולטות ב"דור הביט" של אמצע המאה ה-20 בסן פרנסיסקו. מבקר חריף של תרבות ארצות הברית. גינסברג נולד בניוארק, ניו ג'רזי למשפחה יהודית ממוצא רוסי בעלת מודעות פוליטית חזקה שהתעניינה במרקסיזם ופמיניזם. אביו, לואיס, היה מורה ומשורר שפרסם מיצירותיו מדי פעם בניו יורק טיימס. אמו, נעמי, סבלה מהתקפי פרנויה חוזרים ונשנים עד שבסופו של דבר אושפזה ועברה ניתוח כריתת אונה. אלן הצעיר התחבט בשאלת זהותו המינית, ונחשב לתלמיד מצטיין. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון נרשם לאוניברסיטת קולומביה. באוניברסיטה הצטרף גינסברג לקבוצת יוצרים צעירים שניסו להתעמת עם החברה השמרנית האמריקאית של שנות החמישים. בין חברי הקבוצה נמנו ג'ק קרואק, ויליאם ס. בורוז, לוסיאן קאר וניל קאסאדי. לצד התעניינות בפילוסופיה ובספרות נהגו חברי הקבוצה להשתמש בסמים, לנהל חיי מין חופשיים ואף לעסוק בפשע. השייכות לקבוצה בעלת האופי המיני המתירני הקלה על גינסברג לקבל את נטייתו הפאנסקסואלית ולנהל כמה רומנים מזדמנים. גינסברג קרא בצעירותו את שירתו של המשורר האמריקאי וולט ויטמן והיא השפיעה רבות על השירה שכתב בעצמו, אך בתקופה זאת כמעט ולא פרסם את יצירותיו. הוא השקיע את מירב מרצו וזמנו בטיפוח כישרון הכתיבה של חבריו קרואק ובורוז, שחבים לו במידה רבה את ראשית הקריירה הספרותית שלהם. מעורבותו העקיפה של גינסברג במעשי הפשע של חבריו גרמה להשעייתו מהלימודים ולקטיעת הפרק האקדמי בחייו. במשך כשנה עבד במבחר עבודות מזדמנות כמו שוטף כלים בספינה וכשומר לילה. לאחר מכן גינסברג התנתק מחבריו ההוללים וניסה לאמץ אורח חיים "נורמטיבי": הוא עבר טיפול פסיכיאטרי במשך מספר חודשים, מצא עבודה בשיווק וניהל מערכת יחסים רומנטית עם אישה. תקופת הרוגע היחסי נסתיימה במהרה. גינסברג הכיר את המשורר ויליאם קרלוס ויליאמס, ששימש עבורו מעין מורה דרך רוחני שהוציא אותו ממימוש "החלום האמריקני", אליו נגרר גינסברג, והחזיר אותו לעולם היצירה. ויליאמס קשר בין גינסברג לבין חבורת משוררים צעירים בסן פרנסיסקו. בסן פרנסיסקו כתב גינסברג, באמצע שנות העשרים לחייו, את הפואמה "יללה" (Howl; תורגם לעברית גם כ"נהמה"), שמתארת את שחיקת האדם בחברה המודרנית. היצירה, שהוקראה בפומבי בגלריה נודעת בעיר, זכתה להצלחה מיידית. הדפסת הפואמה באופן מסחרי בשנת 1957 לוותה בקשיים רבים. המשטרה אסרה על הפרסום בטענה כי מדובר בתועבה, בשל ההתייחסות המופגנת והבוטה ביצירה ליחסי מין בכלל ויחסים הומוסקסואלים בפרט. האיסור נדון בבית משפט ושם נפסק לטובת גינסברג ופרסום היצירה. הפסיקה העניקה לפואמה מעמד של סמל בולט לדור הביט ולמראה של הלך הרוח בקרב הצעירים האמריקאים של אותה תקופה - עיסוק במין, בהזיות, בסמים ובשיגעון. בספר מופיע גם השיר סופרמרקט בקליפורניה. יצירתו של גינסברג משקפת לא רק את עולמו הפנימי של אדם המתייסר בכאביו הפרטיים, אלא גם את פני הדור והתהפוכות החברתיות והתרבותיות של אותה תקופה. גינסברג היה מורה דרך רוחני לדורות של צעירים שבאו אחריו, עבורם שימש מודל ללוחם חופש ומגן זכויות האדם. מותה של אמו של גינסברג, נעמי, השפיע מאוד על חייו ויצירתו, והוא הקדיש לה את הפואמה "קדיש" שפרסם בשנת 1961. בפואמה הוא מתאר את חייה הקשים ומבכה את מותה. "קדיש" נחשבת לאחת מהחשובות ומהבולטות שביצירותיו. בסתיו 1961 הגיע המשורר גינזברג לביקורו הראשון בישראל ונפגש בין היתר עם חוקר הקבלה גרשום שלום. גינזברג שב לביקור בארץ בשנת 1986, יחד עם הצלם האמריקאי רוברט פרנק. בשנת 1954 הכיר גינסברג את פיטר אורלובסקי, שהיה לבן זוגו עד ליום מותו. גינסברג ואורלובסקי טיילו ברחבי העולם וגינסברג הושפע בעיקר מתרבות המזרח ומהדת הבודהיסטית. לאחר ששימש כנציגו של דור הביט, קיבל עליו גינסברג גם את התפקיד של אחד הדוברים הבולטים ביותר של דור ההיפים בשנות השישים. גינסברג נפטר ב-5 באפריל 1997 בניו יורק ממחלת הסרטן. יללה - 1956 קדיש - 1961 המפנה - 1963 קדיש - המחזה ושני קטעים מתוך הפואמה, תרגם וצרף מבוא: דוד אבידן. אחרית דבר: רונן סוניס. עורך: יהודה ויזן, דחק לספרות טובה, 2013. התרגום פורסם לראשונה בכתב העת 'פרוזה' ב-1976 (גיליון 4–5) והוצג בתיאטרון הבימה באותה השנה בכיכובה של ליא קניג. קדיש ושירים אחרים, תרגם, ערך והאיר נתן זך, ציורים - צבי מילשטיין, עם עובד, 1988. נהמה, שירה ביטניקית אמריקנית, מאת לורנס פרלינגטי, אלן גינסברג, גריגורי קורסו, ערך ותרגם דן עומר, הקדים אלן ג’ופרואה, מרכוס 1967. ננופואטיקה: מחווה לאלן גינזברג, עורכים: עמיחי חסון וגלעד מאירי, הוצאת מקום לשירה, 2017. גלעד מאירי, "וולט ויטמן ואלן גינזברג: מבשרי העידן החדש בשירה", פופואטיקה 1, הוצאת מקום לשירה, 2020, עמ' 173-178. Yaacov Ariel, From a Jewish Communist to a Jewish Buddhist: Allen Ginsberg as a Forerunner of a New American Jews, Religions, 10, (2019). אלן גינסברג – באיזה אופן אני כותב (מאנגלית: אביעד שטיר), דחק, כרך יז', 2024. מרגישים אותך כמו אבא רחוק אלן גינסברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלן גינסברג (1926-1997), דף שער בספרייה הלאומית אלן גינסברג, ברשת החברתית פייסבוק אלן גינסברג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלן גינסברג, ברשת החברתית אינסטגרם אלן גינסברג, סרטונים בערוץ היוטיוב אלן גינסברג, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט הרשמי של אלן גינסברג (באנגלית) אלי אליהו, עכבר העיר אונליין, "יללה": מחווה של אמנות הקולנוע לאמנות השירה, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2010 עמיחי חסון, "אמריקה נתתי לך הכול ועכשיו איני כלום" אלן גינסברג, ניו יורק ודור הביט, מקור ראשון, 22 באוקטובר 2010 הרמיוני הובי, הגרדיאן, הסרט "יללה", החברים של אלן גינזברג, באתר הארץ, 8 באפריל 2011 אלי הירש, על 'יללה' (הסרט), ידיעות אחרונות, 29 באפריל 2011 קרן אלקלעי-גוט, קפה נטמן "משורר הדור דורש הייחוד", באתר הארץ, 13 בדצמבר 2013 אלן גינסברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מהי "היללה" של אלן גינסברג?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה משיריו: שלושה שירים, באתר הארץ, 30 ביולי 2010, תרגם מאנגלית והעיר משה דור האני העצוב שלי, באתר הארץ, 12 בינואר 2005, תרגמה מאנגלית אורה סגל מתוך שוד, באתר הארץ, 17 באפריל 2006, תרגמה מאנגלית אורה סגל חמישה שירים של אלן גינסברג, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2016, תרגם מאנגלית רועי ארד אלן גינזברג, לְאֵיזוֹ מִלְחָמָה נִכְנַסְתִּי בִּשְׁבִיל אֵיזֶה פְּרָס!, באתר הארץ, 19 במאי 2017 חוף גלילי, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2017, תרגם מאנגלית ערן צלגוב פה בוורשה, באתר הארץ, 11 ביוני 2019, תרגם מאנגלית ערן צלגוב רונן סוניס, לאן מופנה זקנך הלילה?, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2024 בספריו המתורגמים לעברית הכתיב הוא גינזברג עמיחי חסון, האידיאל שלכם הוא להקים כאן ברונקס חדשה" – המשורר אלן גינזברג פוגש את פרופ' גרשום שלום בירושלים, פרסום במקור ראשון, 29 בדצמבר 2017 יותם ראובני, 20 שנים למותו של אלן גינזברג: סופרמרקט שבו מוכרים סקס, לחם ומלים, באתר הארץ, 6 במרץ 2018