laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוורו

מחוז לוורו (באנגלית, בסוואהילי: Luwero, Luweero) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, לוורו. המחוז גובל במחוז נאקאסונגולה מצפון, במחוז קאיונגה ממזרח במחוז מוקונו מדרום מזרח, במחוז וואקיסו מדרום ובמחוז נאקאסאקה ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא לוורו. בין 1981 ל-1986, נערכה במחוז מלחמת גרילה בין צבא אוגנדה ובין קבוצות מורדים בשם 'צבא ההתנגדות הלאומי' (כיום: 'תנועת ההתנגדות הלאומית'). את נזקי המלחמה ניתן לראות במחוז עד היום, מבחינת כלכלה, ממשל ותשתיות. בתחילה היה המחוז חלק ממחוז בשם מזרח מנגו. בשנת 1974, מחוז מזרח מנגו התפצל למחוזות לוורו ומוקונו. בשנת 2005 התפצלו מהמחוז שתי מחוזות נוספים שנקראים בורולי ונקאסקה. בדומה לשאר המדינה, רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות. הגידולים במחוז הם בננות, תפוחי אדמה, דבש, פירות, קסאווה, ותירס. קצב גידול האוכלוסייה הוא 4.3% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים. מדיה וקבצים בנושא לוורו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוורו מחוז לוורו, מדריך התיירות של אוגנדה Administration | Luwero District, www.luwero.go.ug (באנגלית) (ארכיון) Overview | Luwero District, www.luwero.go.ug (באנגלית) Luwero District | Uganda Travel Guide (באנגלית) Luwero (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
פוליגיניה

פוליגיניה (ביוונית עתיקה: πολύ - בתרגום חופשי: "נשים/רעיות רבות") היא מקרה פרטי של פוליגמיה, שבו מתקיימים יחסי נישואים בין גבר אחד למספר נשים באופן סימולטני, או לכל הפחות לשתיים במקביל. הפוליגיניה נפוצה בתרבויות פטריאכליות, שבהן הגברים הם השולטים בקהילה, בחברה ובמשפחה, והנישואים למספר נשים מעידים על מצב כלכלי וחברתי גבוה של הגבר. בנוסף לכך, צורת נישואים זו מאפשרת לגבר להעמיד מספר רב יותר של צאצאים מאשר בנישואים מונוגמיים. הפוליגיניה מותרת על-פי התורה, כשגם היא וגם הפוליגמיה ביהדות היו מקובלות ביהדות - אם כי, אך ורק בעת העתיקה. במקרא, למשל, מצוין כי לשלמה המלך היו כ-700 נשותיו וכ-300 פילגשות. הפוליגיניה נאסרה בקרב יהדות אשכנז בחרם דרבנו גרשום, בסביבות שנת 1000, והיא אסורה כיום גם בדין הרבני והאזרחי בישראל, ועל-כן מהווה עבירה פלילית. עם זאת, תופעת הפוליגיניה קיימת עדיין בישראל אצל יהודים שעלו מתימן שכיום כבר מבוגרים מאוד שהספיקו להינשא לשתי נשים, לפני שהמנהג נאסר על-ידי החוק הרבני והחוק האזרחי, והן במקרים נדירים ביותר שבהם בית דין רבני מתיר לגבר לשאת אשה נוספת. למרות החוק האזרחי, האוסר את הפוליגיניה במדינת ישראל באופן גורף על שלל אזרחיה, התופעה נפוצה עודנה אם כמעט כי אך ורק בקרב חמולות של תושביה הערבים-מוסלמים, הבדואים בישראל, כשבמשך עשורים רבים מערכת המשפט הישראלית נוטה להימנע מאכיפת החוק כנגדם. האסלאם מתיר את הפוליגיניה מאז היווסדו, והיא תופעה מקובלת בהרבה מדינות מוסלמיות וערביות גם כיום, נודע בפרט בקרב בדואים אך לא רק, כי בין השאר ניתן למנות גם ערבים או מוסלמים בעלי מעמד, כגון רודנים, שייח'ים ואנשי עסקים עשירים מאוד מותרת לעיתים עד היום הנישואים ליותר מבחורה או אשה אחת, כמובן תלוי חוק ומדינה. נפוצה בעבר גם ללא-הגבלת גיל (ראו עאישה כאשת הנביא מוחמד). הנצרות שוללת כיום את הפוליגיניה ברובה, אם כי במספר זרמים נוצריים, כגון המורמונים, היא עודנה מותרת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פוליגיניה בתרבויות מערביות ואחרות. פוליגמיה פוליאנדריה מנאז' א-טרואה פוליגיניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוליאנדריה

פוליאנדריה היא מקרה פרטי של פוליגמיה, שבו מתקיימים יחסי נישואים בין אישה אחת לכמה גברים באותה עת. שלא כמו הפוליגיניה - נישואין בין גבר אחד לכמה נשים, הפוליאנדריה היא תופעה נדירה יחסית, שאינה מקובלת בתרבויות רבות. לפי האטלס האתנוגרפי של ג'ורג מורדוק תועדו רק ארבע תרבויות ברחבי העולם בהם היא מתקיימת. פוליאנדריה מתקיימת בעיקר באזורים חקלאיים בהם עיבוד הקרקע הוא קשה, וכמות השטחים החקלאים מועטה (דוגמת טיבט), וזאת מכיוון שהיא מונעת פיצול של הקרקע לחלקות קטנות שאינן מספיקות לכלכלתה של משפחה ומאפשרת את חלוקת נטל העבודה החקלאית בין גברים רבים. עוד גורם המעודד קיומה של פוליאנדריה הוא המנהג של הפלת עוברים והמתת תינוקות ממין נקבה, המביא לירידת מספר הנשים בקרב האוכלוסייה וכך יכולה אישה אחת לקיים קשר עם מספר גברים, אשר מתמעטות האפשרויות שלהם לקיום קשר זוגי בלעדי. בהלכה היהודית, נישואים של אישה לגבר מונעים נישואים בינה לבין כל אדם אחר ויחסים שלה עם בן זוג נוסף נחשבים לניאוף שהוא מקרה של איסור עריות (לפי הכתוב בספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק כ') והעונש על כך הוא מיתת בית דין (לפי הכתוב בספר ויקרא, פרק כ', פסוק י'). חל איסור הלכתי חמור על אישה נשואה לשכב עם גבר אחר, ואם היא עושה כך הרי ש"אבדה כתובתה" והעונש הן לאשת האיש עצמה, והן לאדם שזנה עימה, הוא מיתה בחנק. חוזה הנישואין היהודי המעוגן בכתובה ובמעמד הקידושין מבטיח כי מיניותה של האישה תוקדש מעתה לבעלה בלבד, ובתמורה הוא יזון ויפרנס אותה ואת ילדיה. לאשה נשואה שזנתה אסור להמשיך לחיות עם בעלה ואסור לבעלה ולבועלה, ועליה להתגרש ממנו תוך ויתור על הכתובה. על האיש והאשה שחטאו נאסר להינשא, גם לאחר גירושי הנואפת.. אם ממעשה הניאוף נולד ילד, אותו ילד הוא 'ממזר'. על פי האריז"ל בספר הגלגולים, דינו של הבועל אשת איש להתגלגל בגלגול נשמות בריחיים: "והנה הבא על אשת איש, אשר מיתתו בחנק, מתגלגל בריחיים, שנותנים בהם החטים, וטוחנים על ידי המים המגלגלים הריחים, ושם נידונים האיש והאשה ההיא, בסוד הכתוב תִּטְחַן לְאַחֵר אִשְׁתִּי וְעָלֶיהָ יִכְרְעוּן אֲחֵרִין".   המושג הקרוב ביותר לפוליאנדריה המוכר בהלכה הוא שיור בקידושין, שמאפשר לקידושי שני גברים לחול על אותה אישה, אך גם אז רק אחד מהם יכול לכתוב לה כתובה ולהינשא לה ממש (אין "שיור בנישואין"). אפשרות נוספת היא נישואין אזרחיים למי שממילא אינו יכול לקדש יהודיה על-פי ההלכה, למשל גוי. לפי ההלכה גוי לא יכול לקדש בת ישראל, ולכן אף אם נישאו בנישואין אזרחים מעולם לא נחשבה כאשתו. לכן היא נחשבת כאשת איש של הישראל בלבד. עם זאת, הנישואין עצמם אינם מותרים בהלכה. פוליגיניה פוליאמוריה פוליגמיה ניאוף לידיה פולגרין, כלה אחת לשני אחים: תרבות נעלמת בהודו, באתר הארץ, 19 ביולי 2010 קרן לויתן, ‏הכול נשאר במשפחה: האישה שנשואה לחמישה אחים, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2013 פוליאנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האטלס האתנוגרפי של ג'ורג מורדוק על פי "פסק הלכה רבתי וכולל לכל קהילות ישראל לישא יותר מאשה אחת", באתר reader.co.il משנה סוטה ה א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org יהדות, שיעורים, זמנים, באתר ישיבה האם תשובה מועילה על ניאוף עם אשת איש?, באתר www.hidabroot.org, ‏2014-02-25 שער הגלגולים/הקדמה כב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org הרב מאיר אליהו (2017-10-25), הרב מאיר אליהו | גלגולי נשמות פרק י״ב - הבא על אשת איש | יזדים, נבדק ב-2024-09-12 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר גולד (אנטארקטיקה)

הר גולד (באנגלית: Mount Gould) הוא הר נישא במרכז הרי טאפלי, בהרי המלכה מוד, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,385 מטרים מעל פני הים. ההר התגלה בדצמבר 1929, על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של לורנס מקינלי גולד (Laurence McKinley Gould). שמו של ההר ניתן לו על ידי אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד. בירד קרא להר על שמו של לורנס מקינלי גולד. בין השנים 1955–1970 גולד עמד בראש הקבוצה המתכננת את התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, וכן כיהן כיו"ר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. הר גולד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר גולד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר גולד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר גולד באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
הר גולד

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר גולד (אנטארקטיקה) – הר בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה אוסטרליה הר גולד (טסמניה) – הר במדינת טסמניה שבאוסטרליה ארצות הברית הר גולד (מונטנה) – הר בשטח הפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית הר גולד (קליפורניה) – הר בהרי סיירה נבדה, בשטח הפארק הלאומי קינגס קניון, במדינת קליפורניה שבארצות הברית הר גולד (וושינגטון) – הר במדינת וושינגטון שבארצות הברית ניו זילנד הר גולד (ניו זילנד) – הר בחבל אוטגו, באי הדרומי של ניו זילנד פסגת גולד – הר בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה
ג'יי. אר. רותם

ג'ונתן ראובן רותם (באנגלית: Jonathan Reuven Rotem; נולד ב-1 בספטמבר 1975), ידוע בשם הבמה ג'יי. אר. רותם (J. R. Rotem), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי-אמריקאי ממוצא יהודי ישראלי. רותם נולד בדרום אפריקה להורים יהודים שעלו לישראל בשנת 1975. הוא עבר לטורונטו שבקנדה בגיל שנתיים ולבסוף לקליפורניה בגיל שתים עשרה. בשנת 2001, נכלל באלבום Survivor של להקת הבנות דסטיניז צ'יילד השיר "Fancy", שהשתתף רותם בכתיבתו והפקתו. בשנת 2006 יצא לאור השיר "SOS" בהפקתו של רותם, בביצוע הזמרת הברבדית ריהאנה, שזכה להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. עוד באותה השנה, הפיק את להיטו של שון קינגסטון, "Beautiful Girls"', שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 אף הוא. בשנת 2019 הפיק את שירו של כריס בראון בשיתוף ג'י איזי וניקי מינאז', "Wobble Up". שנה לאחר מכן, ב-2020, הפיק את שירה של הזמרת הישראלית נטע ברזילי, "Cuckoo", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. ג'יי. אר. רותם, באתר AllMusic (באנגלית) ג'יי. אר. רותם, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יי. אר. רותם, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'יי. אר. רותם, באתר Discogs (באנגלית) ג'יי. אר. רותם, באתר Songkick (באנגלית) A ‘good Jewish boy’ seeks the spotlight in LA, The Jerusalem Post | JPost.com Library Science M. L.S, The Best 20 Britney Spears Songs of All Time, LiveAbout (באנגלית) J.R. Rotem Blender magazine feature | Hip Hop Music | African American Music, Scribd (באנגלית) J. R. Rotem, berklee.onelogin.com Beluga Heights - Artists - Jonathan J.R. Rotem, web.archive.org, ‏2012-07-21 WebCite query result, www.webcitation.org Interview With J. R. Rotem (ארכיון) Sean Kingston, Billboard SMF, “Wobble Up” by Chris Brown (Ft. Nicki Minaj & G-Eazy), Song Meanings and Facts, ‏2019-04-19 (באנגלית) Chris Brown Taps Nicki Minaj & G-Eazy For "Wobble Up", HotNewHipHop (באנגלית) נטע ברזילי - Cuckoo, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2020 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן-גוריון, אפילוג

בן-גוריון, אפילוג הוא סרט תיעודי ישראלי-צרפתי משנת 2016 אותו כתב וביים יריב מוזר וערכה יעל פרלוב. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-13 ביולי 2016 במסגרת תחרות הסרט התיעודי של פסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2017. בשנת 1968 נערך ריאיון מצולם עם דוד בן-גוריון, בביתו שבשדה בוקר. בזמן הריאיון בן-גוריון היה בן 82. הראיון התקיים מספר חודשים לאחר מותה של פולה, רעייתו של בן-גוריון, חמש שנים אחרי שפרש מהפוליטיקה הישראלית וחמש שנים לפני מותו, ב-1 בדצמבר 1973. את הריאיון, שצולם במשך שש שעות ושמעולם לא הוקרן, ניהל העיתונאי הבריטי קלינטון ביילי, והוא התקיים בשפה האנגלית. חומרי הגלם המצולמים של הריאיון, על גבי גלגלי פילם 35 מ"מ נמצאו על ידי הבמאי יריב מוזר והעורכת יעל פרלוב בארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג, אך ללא סלילי הסאונד. מוזר ופרלוב החלו בניסיונות לאתר את סלילי הסאונד, ובסופו של דבר מצאו אותם בארכיון בן-גוריון שבמכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, ופעלו לשיחזור הריאיון המקורי, תוך כדי שהם מתעדים את עבודתם. הסרט נוצר בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. על בסיס הראיון המשוחזר, תוך שילוב סרטי תעודה נוספים (בהם "The Old Young Man" בבימויו של שלמה סוריאנו וכן "הכנסת" בבימויו של נתן גרוס) יצרו מוזר ופרלוב את "בן-גוריון, אפילוג". סרט תיעודי זה מציג את בן-גוריון עורך חשבון נפש עם חייו, עברו הפוליטי ומעמדו בהיסטוריה המודרנית של עם ישראל. דוד בן-גוריון קלינטון ביילי פולה בן-גוריון יריב מוזר יעל פרלוב שמוליק דובדבני, מבקר קולנוע עבור ynet, כתב כי מדובר ב-"סרט תיעודי מרגש למדי" וכי אף פעם לא מאוחר מדי "לשמוע את דברי התוכחה של המנהיג, עתה מובס, מריר ופורש, ולהבין עד כמה הפניות הלא נכונות שנטלו כמה מהבאים אחריו הביאו את המדינה הזו למצבה הנוכחי". בביקורת טלוויזיה שפורסמה באתר וואלה! NEWS, כתב איימן סיכסק כי מדובר ב-"דיוקן אינטימי, ערוך להפליא". בן-גוריון, אפילוג, ברשת החברתית פייסבוק "בן-גוריון, אפילוג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בן-גוריון, אפילוג", באתר Metacritic (באנגלית) "בן-גוריון, אפילוג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בן-גוריון, אפילוג, קדימון הסרט באתר יוטיוב The Spielberg Jewish Film Archive - The Old Young Man, סרטון באתר יוטיוב שמוליק דובדבני, "בן גוריון: אפילוג": הזקן חוזר ונותן על הראש, באתר ynet, 1 במרץ 2017 איימן סיכסק‏, פגז מהעבר: "בן גוריון, אפילוג" הוא מסמך נבואי על ישראל המודרנית, באתר וואלה, 21 ביוני 2017
אברהם בן זמרה

רבי אברהם בן זמרה (משפחתו נקראת גם: בן זמירו. חי במאות ה-15 וה-16) היה רב, פייטן ודיפלומט ספרדי, שהיגר למרוקו בעקבות גירוש ספרד. הוא נולד בספרד, ככל הנראה במאלגה. קיים קשרי ידידות עם שרי המדינה. לאחר גירוש ספרד התיישב בעיר אספי שבמרוקו ומונה לרבה של הקהילה. בשנת ה'רס"ז (1508) הגיש סיוע לממשלת פורטוגל בביסוס שלטונם באספי. היה משורר דגול וכתב שירה בעברית ובערבית. בן דורו, רבי אברהם גבישון, משבח אותו בכתביו על חכמתו הגדולה בשירה המשקלית. רוב שיריו ופיוטיו מצוי בכתב יד, אך מעטים נדפסו על ידי רבי אברהם גבישון. נפגש עם דוד הראובני בעת שזה שהה במרוקו. בעיר אספי ישנו מקום שבו לפי המסורת קבורים שבעה רבנים ממשפת בן זמרה, ובהם רבי אברהם ורבי יצחק בן זמרה. שאול פנחס רבינוביץ, מוצאי גולה, עמודים: 115–117, וורשה, ה'תרנ"ד. יעקב משה טולידאנו, "נר המערב חלק ב" בתוך: מקבציאל לח, עמודים: תתלה–תתלו, מכון אהבת שלום, ה'תשע"ב. יעקב משה טולידאנו, נר המערב עמודים: 72 ו-88, באתר היברובוקס. רבי יוסף בן נאים, מלכי רבנן ערך רבי אברהם בן זמרה, באתר היברובוקס.
ג'ינונג

ג'ינונג (במונגולית: Жонон, נהגה גם ג'ונון) הוא שם תואר ליורש העצר המונגולי (תרגום מילולי: נסיך הכתר) מקור שם התואר ג'ינונג הוא כפי הנראה מהשפה הסינית המסורתית והוא נגזר מהמילה ג'ינאוונג (סינית מסורתית: 晉王) שמשמעותה היא: נסיך ג'ין - יורש הכתר. אולם ישנם חוקרים הטוענים כי מקור המילה ג'ינונג היא במילה הסינית קינוונג (סינית מסורתית: 濟 農) שפירושה הוא נסיך. האדם הראשון שקיבל את התואר ג'ינונג הוא קמלה נכדו של קובלאי חאן, בשנת 1292. הוא קיבל את התואר כששירת במוזיליאום של ג'ינגיס חאן, תפקיד אשר נושאו נקרא בשם האורדוס. במהלך חייו האורדוס התגורר באזור נהר קרלן ולאחר מכן עבר לאזור שנקרא על שמו האורדוס.
בוויקווה

מחוז בוויקווה (באנגלית, בסוואהילי: Buikwe) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, בוויקווה. במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מוקונו. ב-1 ביולי 2009, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. כלכלת המחוז נשענת על המחוז גובל במחוז קאיונגה מצפון, במחוז ג'ינג'ה ממזרח, במחוז בובומה מדרום מזרח, ברפובליקה המאוחדת של טנזניה מדרום ובמחוז מוקונו ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא בוויקווה. רוב כלכלת המחוז נשענת על כספים שמועברים ממשלת המדינה למחוז. ענפי כלכלה נוספים במחוז הם חקלאות, תעשיות ומפעלי תה וסוכר ותיירות שנפוצה בין החודשים יוני וספטמבר, בשל מזג האוויר הנעים. כ-80% מילדי המחוז לומדים במערכת החינוך המקומית. קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.6% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים. שמורת יער מבירה ממוקמת באזורים הטרופיים שמצפון לאגם ויקטוריה, מערבית לנהר הנילוס. השמורה משתרעת על שטח של 306 קמ"ר. זוהי שמורת היער הגדולה ביותר במרכז אוגנדה והיא אחת מיערות הגשם היחידים ששרדו באוגנדה. השמורה ידועה בזכות התיירות האקולוגית שהחלה בראשית שנות השמונים. ביער חיים יותר מ-300 מינים של ציפורים, רובם מינים נדירים, וביניהם קלאו מזרחי, טוראקו שחור-מקור, עיט כתר, אפרור אפריקני וצופית מישור נהדרת. בנוסף, קיימים ביער למעלה מ-300 מינים של צמחים, חלקם בעלי ערך רפואי. בשמורה ניתן למצוא טיולי יער מודרכים, אתרי קמפינג, אתרי פיקניק ובילוי סביבתי. ערך מורחב – הנילוס הלבן הנילוס הוא הנהר השני בגודלו בעולם, ואורכו כ-6,400 ק"מ. הנילוס הלבן הוא אחד משני יובליו של הנהר, שמתחיל בפרברי מחוז ג'ינג'ה וחוצה את אוגנדה, דרום סודאן, צפון סודאן ומצרים, ולבסוף מתחבר לים התיכון באלכסנדריה. הנהר בעל חשיבות גאוגרפית והיסטורית מקומית ובינלאומית. באוגנדה יש לנילוס חשיבות תרבותית וכלכלית רבה. תושבי יישובים רבים לאורך הנהר מתפרנסים מדיג. בתחילת הנהר, הקימה ממשלת אוגנדה שלושה סכרים הידרואלקטרים שמספקים חשמל לתושבים רבים במדינה ובמדינות שכנות. שלושה סכרים נוספים מתוכננים להיבנות בהמשך הנהר בשטחי המדינה. נהר הנילוס מהווה את הגבול בין מחוז בוויקווה ממערב ובין מחוז ג'ינג'ה ממזרח. מי הנהר מתחילים לזרום מאגם ויקטוריה, לאורך הנחל במשך שלושה חודשים, עד לים התיכון. נקודת תחילת הנהר הפכה לאתר תיירות בזכות הנוף הנשקף ממנה. באתר נמצאים מפלי ריפון, שמצא מגלה הארצות ג'ון האנינג ספיק בשנת 1862. בשנת 1954 הסתיימה בניית סכר במפלים. מדיה וקבצים בנושא בוויקווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוויקווה Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏29 באוקטובר 2013 (באנגלית) Finance | Buikwe District, www.buikwe.go.ug (באנגלית) Buikwe District | Uganda Districts | Explore Uganda's Districts, Achieve Global Safaris, ‏2020-03-06 (באנגלית) Buikwe (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
רפאל יצחק זרחיה אזולאי

רבי רפאל יצחק זרחיה אזולאי (1701–1765) היה דיין, מרבני ירושלים במאה ה-18. אביו של רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א). נולד בירושלים בשנת ה'תס"ב (1701 לערך), לרב ישעיה אזולאי, נכדו של רבי אברהם אזולאי ותלמידו של הפרי חדש. נישא לשרה, בתו של המקובל רבי יוסף ביאלר שעלה לירושלים בעליית רבי יהודה חסיד. בצעירותו היה חבר בבית המדרש של ישיבת בית יעקב, מיסודו של הפרי חדש, שם למד אצל הראשון לציון רבי אברהם יצחקי. התגורר בירושלים ושימש כחבר בבית דינו של הראשון לציון רבי אליעזר נחום והחליף עמו מכתבים בהם הציע בפניו את ספקותיו. כן כיהן כחבר בבית הדין של רבי מיוחס בכר שמואל יחד עם רבי יעקב אשכנזי. נחשב לאחד משבעת גדולי החכמים שבעיר וחתם יחד עמם על תקנות רבות, פסקי דין והסכמות לספרים. בשנת תצ"ב נפטרה אשתו במגפה, ורבי יצחק זרחיה נשא אשה שנייה. בשנת תק"א נסע יחד עם רבי אברהם בן אשר לערי אירופה המערבית בשליחות תושבי ירושלים. אולם בהגיעם לקושטא חלה, וחזר לירושלים. נראה שמאז הוסיף לשמו את השם "רפאל". נפטר בירושלים בכ"ג בטבת ה'תקכ"ה, 16 בינואר 1765. מלבד החיד"א, שהיה בנו בכורו, נולדו לרבי יצחק זרחיה מספר בנים נוספים (שככל הנראה נפטרו בצעירותם) ושתי בנות. גיסו היה רבי יונה נבון - בעל ה"נחפה בכסף". השאיר אחריו ספר בכתב יד הכולל חידושים ודרשות בשם זרע יצחק. חידושי תורה בשמו מביא בנו החיד"א במקומות רבים מספריו. כן מוזכרים בשמו חידושי תורה בספר אדמת קודש לרבי ניסים חיים משה מזרחי. תשובה והתכתבות הלכתית שלו עם רבי אליעזר נחום נדפסה בקובץ בית אהרן וישראל. חתימתו הייחודית הייתה בצורת ספינה, כפי שנהגו גם אבותיו וכן בנו החיד"א. זאת בשל מעשה שאירע עם זקנו רבי אברהם אזולאי, אשר בעלותו ארצה טבעה הספינה סמוך לחופי ארץ ישראל, וכל כתביו ורכושו טבעו עמה, כאשר הוא עצמו ניצל בדרך נס. מאז נהג לשלב בחתימתו צורת ספינה, מנהג אותו המשיכו צאצאיו אחריו. מאיר בניהו, אגרות החיד"א לאביו רבי רפאל יצחק אזולאי, בתוך: סיני, מג (תשי"ח) עמ' רכג-רלו. אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל פרק תשיעי (עמ' 389-391) יעקב גליס, אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל, חלק ב, עמ' קסח-קסט. אגרות והסכמות רבינו חיד"א, בני ברק, תשס"ו (תולדות חיים, עמ' יט-כב) מהר"ר רפאל יצחק זרחיה אזולאי זלה"ה, נימוקים וחידושים על הנ"ך, בתוך: קובץ מן הגנזים יב (תשע"ח), מכון אהבת שלום, עמ' מא-עט. כתב שד"רות לרבי יצחק זרחיה אזולאי, באתר בידספיריט החיד"א, מעגל טוב השלם (עמ' 37): "הרב החסיד המקובל איש אלוקים מו"ה יוסף ביאלר ז"ל אשכנזי, בא לעיה"ק ירושלים בחברת הרב הקדוש מו"ה יהודה חסיד" מאיר בניהו רבי אליעזר נחום - פירוש ספרי, יד הרב נסים, תשנ"ג. ראו גם ברכי יוסף, אבן העזר (סימן לא ס"ק ו-ח). מחזיק ברכה, אורח חיים (סימן ריט ס"ק א-ג). שם הגדולים, ערך מה' אברהם אזולאי. כך כותב רבי יצחק זרחיה בהקדמתו לספרו של רבי יונה נבון "נחפה בכסף": "מר גיסי המחבר ה"י". וראה אודות זה בספר אגרות והסכמות רבינו חיד"א (להלן בפרק לקריאה נוספת), הערה 104. ראו: ילקוט חידושי הגרי"ז ז"ל - מר אביו של מרן החיד"א, בתוך: קובץ תורני יורו משפטיך ליעקב, תשנ"ח (עמ' רכא-רנו) רבי רפאל יצחק זרחיה אזולאי, בתוך: קובץ בית אהרן וישראל, שנה יז גיליון א (צז), באתר היברובוקס איגוד עמלי התורה, מדור 'מאורי האומה', הקהילות - גיליון י', ירושלים: הוצאת טקסט רץ, תשפ"א
רפאל ישעיה אזולאי

רבי רפאל ישעיה אזולאי היה שד"ר ואב בית הדין אנקונה, איטליה. נולד בשנת תק"ג (בערך) בירושלים כבנו הבכור של הרב חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א). למד אצל אביו ונודע כאחד מחכמי ירושלים. במכתב משנת תקנ"ה משבח אותו אביו "שהוא מעיין גדול ולמד כמה וכמה עם גאוני אשכנז". נישא בתחילה לשמחה, בת רבי אברהם אסקו. אשתו זו נפטרה כנראה במהלך שהותו בחו"ל כשד"ר. בשנת תק"מ יצא כשד"ר העיר טבריה לארצות שונות. את שליחותו סיים באמשטרדם שם השתקע ונשא את רחל, בתו של רבי יחיאל שלם ונכדת רבי שלמה שלם, רבה של קהילת הספרדים בעיר. יש המשערים שעסק בתקופה זו במסחר ספרים. בשנת תקנ"ה בעקבות פטירתו של רבי חיים אברהם ישראל, רבה של אנקונה, פנו ראשי הקהילה לחיד"א בבקשת המלצה על תלמיד חכם שיעלה על כיסא הרבנות בעירם. החיד"א הציע בפניהם מספר שמות כמו רבי נסים גבאי מקושטא ורבי רפאל יוסף חזן מאזמיר וכן את בנו רבי רפאל ישעיה. ראשי הקהילה החליטו לבחור ברבי רפאל ישעיה והוא הגיע לאנקונה בשנת תקמ"ח כשתנאי המינוי נכתבו בפנקס הקהילה. בתפקיד זה כיהן עד פטירתו. בתקופת שהותו באנקונה עמד בקשר מכתבים רציף עם אביו, ובשנת תקנ"א נסע אביו במיוחד לבקר אותו ושהה בעירו מספר חודשים. בשנת תקנ"ו הזמינה אותו קהילת סיינה לכהן כרבה, רבי רפאל ישעיה שקל זאת, אך נמנע בסופו של דבר בשל המלצת אביו שטען בפניו שאף שאינו מחויב לקהילת אנקונה, מצד מידת דרך ארץ אין מן הראוי שיעזבם. נפטר באנקונה בט' בשבט תקפ"ו בגיל שמונים ושלש. הותיר אחריו כמה ספרים ובהם ידוע ספר תשובות בשם "אמרי נועם". חלק קטן מספרו זה נדפס בשם "תפארת משה" בתוך ספרו של בנו רבי משה "זיכרון משה" (ליוורנו תק"צ). כן חיבר ספר דרשות שנותר בכת"י. חידושים ותשובות ממנו משוקעות בספרי אביו החיד"א שמצטט אותו בכבוד ובחיבה יצחק - מאשתו הראשונה שמחה. נולד בשנת תקכ"ז. שהה באיטליה, בפרשבורג (שם למד מספר שנים בישיבתו של רבי מאיר ברבי), בברלין (שם נישא למרת בילא), בהמבורג ובסוף חייו בלונדון, שם נפטר. רבי משה - מאשתו השנייה רחל. נולד בתקמ"ז בעת שאביו שהה באמסטרדם. התגורר באנקונה וחיבר מספר ספרים המכילים ליקוטים, קיצורים ומפתחות לספרי סבו החיד"א. ובהם "זיכרון משה" (ג' חלקים) ו"לחם מן השמים". נפטר לפני שנת תרי"ג. מלבדם ידוע שהיו לו עוד שתי בנות, שרה ורבקה. יעקב גליס, אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל, חלק ג, עמ' נה. אגרות והסכמות רבינו חיד"א, בני ברק, תשס"ו (תולדות חיים, עמ' נב-סב) הגאון רבי רפאל ישעיה אזולאי, דרוש להספד רבי ישמעאל הכהן זצ"ל, בתוך: קובץ מקבציאל, אלול תש"ס (כח) (עמ' לז-מג) רפאל ישעיה בן חיים יוסף דוד אזולאי (1743-1826), דף שער בספרייה הלאומית אגרות החיד"א, סימן מח ראו למשל: שו"ת יוסף אומץ, סימן ד. שו"ת חיים שאל חלק א (סימן נח) ספר מראית העין, פרק ג אות ב.
תה וסימפתיה

תה וסימפתיה (באנגלית: Tea and Sympathy) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1956 בבימויו של וינסנט מינלי, עם דבורה קר, ג'ון קר ולייף אריקסון בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב בידי רוברט אנדרסון (אנ') והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם שהועלה בהצלחה בברודוויי ב-1953 והוצג ברחבי העולם. הוא הועלה בתיאטרון האוהל בשנת 1955 עם עודד קוטלר בן ה-17 בתפקידו הראשון בתיאטרון מסחרי בישראל. דבורה קר, ג'ון קר ולייף אריקסון שיחקו גם בהצגת המחזה בברודוויי. זה היה אחד מהמחזות הראשונים שעסקו בהומוסקסואליות של נער מתבגר בבית ספר תיכון. לאור הצלחת המחזה רכשה חברת מטרו גולדווין מאייר את הזכויות אבל בגלל קוד הייז בהוליווד שאסר לדון בהומוסקסואלים, שונה התסריט על ידי המחבר עצמו מנער הומוסקסואל לנער שמראה תכונות נשיות ומוחרם לכן על ידי חבריו ואביו. טום לי (ג'ון קר) הוא תלמיד בבית הספר "צ'ילטון", תיכון יוקרתי פרטי בניו אנגלנד. התלמידים גרים בפנימייה ביחד עם המאמן הנערץ שלהם ביל ריינולד (לייף אריקסון) ואשתו לורה (דבורה קר). טום נבדל משאר חבריו - הוא לא נמשך לנערות, לריקודים, לספורט גברי (פרט לטניס בו הכוח חשוב פחות) ולטיפוס הרים. הוא יודע לסרוג ולבשל, מעדיף מוזיקה קלאסית ונגינה בגיטרה של שירי עם. בהצגות הוא מעדיף לקבל תפקידי נשים. התלמידים מקניטים אותו ומכנים אותו "Sister Boy", כינוי המרמז על נטיותיו. הם כותבים את הכינוי הזה על דלת חדרו. גם אביו, הרב לי (אדוארד אנדרוז), מתבייש בו. הוא וביל חברים מתקופת הלימודים וביל הבטיח לו להפוך את טום "לגבר" אבל נכשל. מכל התלמידים רק חברו לחדר, אל תומפסון (דאריל היקמן), מנסה לעזור ולגונן עליו. הוא מבקש ממנו להיות יותר "גבר", להסתפר קצר וגברי ולסגל לעצמו הליכה גברית אבל גם זה לו עוזר. אביו של אל מכריח אותו לעזוב את החדר עם טום. רק לורה אשתו של ביל, מבינה את טום ומזמינה אותו מדי פעם לשיחה סימפתית עם שתיית תה (מכאן שם המחזה והסרט). טום מזכיר לה את בעלה הראשון שהיה עדין ומתחשב (בניגוד לביל) ונהרג במלחמת העולם השנייה. על רקע הפגישות האלה מתערערים היחסים בין ביל ללורה. אל מציע לטום ללכת לפגישה עם אלי מרטין (נורמה קריין) שעובדת כמלצרית בבר הסמוך כדי להוכיח את גבריותו היות אלי ידועה כ"אחת שנותנת". טום מהסס ולורה משכנעת אותו לא ללכת ואפילו כמעט מתמסרת לו אבל הוא מחליט בכל זאת להגיע לאלי. המפגש ביניהם הוא טראומטי לגביו. היא רואה שהוא מפחד לחבק אותה ואז היא נזכרת בכינוי של "Sister Boy" ומכנה אותו בשם זה. טום מזועזע, לוקח סכין מהמטבח, בורח ומנסה להתאבד אך שכנים עוצרים אותו ומזעיקים משטרה. לורה מחפשת את טום ומוצאת אותו מתבודד במקום שאהוב עליו, ליד מגרש הגולף. הוא מדוכא והיא מעודדת אותו ואומרת שבעתיד תהיה לו משפחה. היא מסיימת במשפט: "עוד שנים כשתדבר על הדבר הזה ואכן תדבר, הייה אדיב". כעבור עשר שנים חוזר טום לבית הספר לפגישת מחזור. הוא התחתן וכתב ספר המתבסס על פרשת חייו. הוא נפגש עם ביל שמודיע לו שלורה עזבה אותו והשאירה לו מכתב בו היא כותבת שקראה את ספרו ושלא הייתה לה ברירה אלא לעזוב את ביל. "תה וסימפתיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תה וסימפתיה", באתר AllMovie (באנגלית) "תה וסימפתיה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תה וסימפתיה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לתה וסימפתיה, באתר יוטיוב