נאוטילוס (צוללת, 1800)

נָאוּטִילוּס (באנגלית: Nautilus) הייתה צוללת ניסיונית לשימוש צבאי שתוכננה ונבנתה על ידי הממציא האמריקאי רוברט פולטון ונוסתה לראשונה בצרפת ב-1800. אומנם קדמו לה הצוללת הנסיונית של קוֹרְנֵלִיס דְּרֶבֶּל (אנ') מ-1620 וה"צָב" של דייוויד בושנל מ-1775, אך "נאוטילוס" נחשבת לעיתים לצוללת הצבאית השימושית הראשונה בהיסטוריה, מאחר שהצליחה בצלילת הניסוי שלה להצמיד מטען אבק שריפה לתחתית של אוניית מפרשים ולהטביעה. פולטון ניסה לשכנע את הצרפתים ואחר כך את הבריטים לבנות צוללת כדוגמת "נאוטילוס" לפי תכנונו, אך מאמציו נכשלו והוא לא הוסיף עוד לעסוק בצוללות עד סוף ימיו. על שמה נקראו לימים הצוללת של קפטן נמו בספרו של ז'ול ורן "20,000 מיל מתחת למים" והצוללת הגרעינית הראשונה בעולם, שנבנתה על ידי צי ארצות הברית. פולטון קרא לצוללת שפיתח "נאוטילוס מֵכָנִי" (mechanical Nautilus), אך אינו מזכיר בכתביו מדוע בחר בשם זה. "נאוטילוס" (ναυτίλος) ביוונית עתיקה פירושו – "ספן", "יורד ים", וגם שמה של רכיכה ימית בעלת קונכייה, קרובה לתמנונים ולדיונונים, המתוארת לראשונה בספרו של אריסטו (מאה 4 לפנה"ס), "חקר בעלי החיים" (Historia Animalium). בלטינית היא נקראת Argonautica Argo. וכך כותב אריסטו: "הנאוטילוס הוא רב-רגליים (polypous) מיוחד במינו, לא רק בשל צורתו אלא גם בשל אופן תנועתו, כי הוא מתרומם ממעמקי הים ושט על פני המים. הוא עולה אל פני המים כשקליפתו מהופכת, כדי שיוכל לצאת ממנה בנקל ולשחות בקליפה ריקה. בהגיעו לפני המים הוא הופך את קליפתו על פניה. בין שתי זרועותיו נמתח קרום, דומה לזה שבכפות רגלי ציפורים, אלא שהקרום אצלן עבה יותר ואילו של הנאוטילוס דק ומראהו כשל רשת קורי עכביש. כשנושבת רוח הוא משתמש בקרום כמפרש, ופורש שתיים מזרועותיו לשמש לו כהגאים. כאשר מאיימת עליו סכנה, הוא נכנס לקליפתו וצולל למעמקי הים." יצור ימי זה מתואר גם על ידי פליניוס הזקן (מאה 1 לספירה) בספרו "תולדות הטבע". בעברית חדשה הוא נקרא "שייטן". הצוללת תוכננה בין השנים 1793–1797 על ידי הממציא האמריקאי רוברט פולטון עבור הרפובליקה הצרפתית הראשונה. הוא הציע את התכנון פעמיים לדירקטוריון (הנהלת הרפובליקה), שסירב לממן את הצוללת כל עוד לא טיבעה ספינה בריטית. לבסוף הסכים משרד הימיה לממן את בניית הצוללת, בהסכמתו של נפוליאון בונפרטה, בין השאר בשל השתדלותו של לפלס. הצוללת נבנתה בין השנים 1797 - 1799 במספנה ברואן. הצוללות הושקה לנהר הסיין ליד רואן ב-29 ביולי 1800. לאחר מכן הוסעה הצוללת לנמל לה הבר, שם התחרתה עם סירת משוטים שנעה מעל פני המים. הצוללת סיימה את מעבר 110 המטרים של מסלול ההתחרות שתי דקות לפני הסירה. צורת הצוללת היה כשל סיגר עם מבנה כיפתי, ששימש כמגדל פיקוד, ניווט, תצפית ואף לכניסה ויציאה. אורך הצוללת היה 6.47 מטרים ורוחבה בנקודה הרחבה 1.93 מטרים. גופה היה עשוי צלעות עץ שצופו בלוחות נחושת. היא הונעה ידנית מתוך גוף הצוללת באמצעות מדחף עץ. שני לוחות עץ שימשו כהגה כיוון והגה עומק. בעת ציפה נפתח מעל הצוללת מפרש מתקפל. עבור כניסת חמצן שימש שנורקל עשוי עור, שהיה נסגר בעת צלילה. הצוללת תוכננה במטרה לשנע ולהטיל מוקשים ימיים שכונו "פגרים" או "טורפדו". מנגנון מיוחד כעין רובה בראש הכיפה יועד לירות כעין צִלְצָל על מנת שיינעץ בתחתית העץ של ספינת אויב ויצמיד לה "קוף מחט" בו מושחל כבל ארוך עם מוקש, מתיחת הכבל תוך כדי התרחקות הצוללת הייתה מצמידה את המוקש לתחתית כלי השיט ולבסוף גורמת לפיצוצו במגע עם כלי השיט. פולטון הדגים את המנגנון הן לממשלת צרפת והן לממשלת בריטניה, אך הרעיון לא זכה להתקבל. במסגרת הניסויים צללה הצוללת לעומק של כ-8 מטרים והצליחה לפוצץ אוניית מפרשים. Works of Aristotle, Vol. IV: Historia Animalium. Translated by D'Arcy Wintworth Thompson. Oxford, At the Clarendon Press, 1910. Digitized copy in Internet Archive. Colden, Cadwallader David (1817), The Life of Robert Fulton. New York, Kirk & Mercein. Digitized copy in Internet Archive. Dickinson, Henry (1913). Robert Fulton, Engineer and Artist: His Life and Work. London and New York, John Lane. Digitized copy in Internet Archive. Dirkzwager, Jan M. (2007) "Fulton, Robert" in: J. Hattendorf (editor), Oxford Encyclopedia of Maritime History. Oxford University Press, 2007. Vol. 2, p. 72. Fulton, Robert (1796), A treatise on the improvement of canal navigation. London, I. and J. Taylor. Digitized copy in Internet Archive. Fulton, Robert (1798), A letter to Earl of Stanhope, praising free trade. Source: Gilder Lehrman Institute. E-text in Digital History. Fulton, Robert (1810), Torpedo War and Sumbarine Explosions. New York, William Elliot, 1810. Reprintd by William Abbatt, New York, 1914. Digitized copy in Internet Archive. Morgan, John S. (1977), Robert Fulton. New York, Mason/Charter. pp. 54–80. Parsons, William Barclay (1922), Robert Fulton and the submarine. New York, Columbia University Press. Digitized copy in Internet Archive. Pliny, Natural History. Translated by H. Rackham. Loeb Classical Library. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1940. Volume III, Libri VII–XI. Digitized copy in Internet Archive. Roland, Alex (1978), Underwater warfare in the age of sail. Bloomington and London, Indiana University Press. pp. 106–119. Sutcliffe, Alice Cary [Fulton's great grand-daughter] (1909), Robert Fulton and the "Clermont". New York, The Century Co., Digitized copy in Internet Archive. E-book in Project Gutenberg. Sutcliffe, Alice Cary [Fulton's great grand-daughter] (1915), Robert Fulton. New York, Macmillan. Digitized copy in Intrenet Archive. Sutcliffe, Alice Crary [Fulton's great grand-daughter] (1915), Robert Fulton and the Submarine. New York, The Macmillan Company. Digitized copy in Internet Archive. Thomson, David Whittet (1942), "Robert Fulton and The Nautilus". USNI Proceedings, Vol. 68/10/476, October 1942, p. 1397 ff. E-text (subscription required). יונה רות, "התפתחות הצוללת". "מערכות-ים", מס' 82, פברואר 1967, עמ' 11–14. ב. גרא, הצוללת – תולדותיה ועלילותיה. תל אביב, הוצאת ארז, תשי"ט. פרק ד', עמ' 16–20. (ספר לגיל הנעורים.) מידלטון, דרו. הצוללת. מאנגלית: נעמי כרמל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1987. עמ' 9–12. מדיה וקבצים בנושא נאוטילוס בוויקישיתוף "The Aristotelian Anecdote on the Sailing Sea-Shell" in: The Study (blog), 3 September 2012. Roland (1978), p. 92. Aristotle, Historia Animalium, 622b5. Plinius, Naturalis Historia, 9.47 .