laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ערן סיקורל

ערן מור סיקוּרל (נולד ב-9 בספטמבר 1974) הוא עיתונאי ישראלי איטלקי, מגיש התוכנית "השעה הבינלאומית" ברדיו כאן ב', עורך חדשות החוץ של תחום הרדיו בתאגיד השידור הישראלי כאן. ערן סיקורל נולד בחיפה וגדל ביבנה. למד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי, בוגר בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן ביחסים בינלאומיים (2011). בשנת 1993 התגייס לנח"ל ושירת כחובש קרבי, כבן גרעין בקיבוץ מצר וכשליח השומר הצעיר לערד. לאחר לימודי משחק בבית צבי, החל בלימודי עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. במהלכם החל לערוך ולהגיש תוכניות ברדיו הר הצופים, ביניהן ייסד תוכנית לקהילה הגאה, "החוג לגאווה". נוסף לכך, היה חבר בוועד תא "העשירון האחר". הוא הצטרף לקול ישראל ב-2002, ושימש קריין במוקד התנועה ברשת ב'. בשנת 2003 החל לשמש כתב בדסק החוץ של קול ישראל תחת גדעון רמז, ובשנת 2004 התמנה לכתב לענייני חינוך של קול ישראל. בשנת 2006 מונה לעורך חדשות החוץ של רשת ב', תפקיד בו הוא משמש גם בכאן ב'. סיקורל סיקר את כל אירועי החוץ המרכזיים מאז, בהם אסון הצונאמי, בחירות בארצות הברית ורעידת האדמה ביפן. הוא חשף את דבר שירותה של הישראלית ג'יל רוזנברג במחתרת הכורדית בסוריה ואת פרשת היעלמותו של מיכאל פלקוב יועצו לשעבר של אביגדור ליברמן. על עבודתו זכה בפרס קול ישראל לכתב המצטיין על שם אילן רועה. מאז שנת 2007 שימש סיקורל כתב חוץ בערוץ 1, עורך בחדר החדשות של קול ישראל, עורך יומן החוץ היומי ברשת ב' של קול ישראל - התוכנית "השעה הבינלאומית", ועורך יומני חדשות ומגיש לצד אורן נהרי. מאז שנת 2015 הגיש את "השעה הבינלאומית" בקול ישראל. בשנת 2017, עם סגירת רשות השידור, עבר לשמש ככתב ועורך בדסק החוץ של חטיבת החדשות המאוחדת בתאגיד השידור הישראלי, כשתפקידיו העיקריים הם עורך חדשות החוץ ברדיו, ומגיש יומן החוץ היומי של כאן ב'. בשנת 2020 הוא פרסם לראשונה פרטי מידע על תוכנית פרגוואי משנת 1969. סיקורל חי עם בן זוגו מאז שנת 1999 ונשוי מאז שנת 2002, אז שינה את שמו הרשמי לערן מור-סיקורל. לזוג שני ילדים. בשנת 2013 הובילו בני הזוג מאבק שבעקבותיו התאפשר לבני זוג חד-מיניים לבחור מי מהם יקבל את נקודות הזיכוי ממס בגין כל ילד גם אם אינו ילדו הביולוגי. מדיה וקבצים בנושא ערן סיקורל בוויקישיתוף ערן סיקורל, ברשת החברתית פייסבוק ערן סיקורל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערן סיקורל, ביישום טלגרם השעה הבינלאומית עם ערן סיקורל, עמוד התוכנית באתר כאן 11 כתבתו של ערן סיקורל בערוץ 1 לרגל 150 שנה למלחמת האזרחים בארצות הברית כתבתו של ערן סיקורל לאחר סופת הציקלון נרגיס, ערוץ 1, 15 בינואר 2008 ערן סויסה, ועד חדש לעיתונאי הרדיו ברשות, באתר nrg‏, 15 בדצמבר 2009 ילדי הקהילה, כתבתו של ערן סיקורל באתר GoGay ‏ 26 ביולי 2002 ערן סיקורל הולך נגד הזרם, באתר "כאן בלוג", 28 באוגוסט 2017 עידן יוסף, מי מתנכל לערן סיקורל?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 ביוני 2007 rotter.net, פרשת ישראל ביתנו: לאן נעלם היועץ לשעבר של ליברמן החשוד בהלבנת כספים? - חדשות רוטר, באתר Rotter.net עמרי נחמיאס‏, הזוג הגאה שיזם את הטבות המס: "הישג מרשים", באתר וואלה, 2 בדצמבר 2013
ואנגארד

ואנגארד (Vanguard) היא צורתו האנגלית של המונח הצרפתי אוונגרד, שמשמעותו המילולית היא חלוץ, כלומר: משמר קדמי, ומציין זרמים מתקדמים ופורצי דרך בתרבות ובאמנות. האם התכוונתם ל... תוכנית ואנגארד – תוכנית לוויינים מלאכותיים של מעבדת המחקר של צי ארצות הברית (NRL) של ארצות הברית שפעלה בשנות החמישים ואנגארד (משגר) – משגר שתוכנן במסגרת תוכנית ואנגארד אה"מ ואנגארד – אוניית המערכה הגדולה ביותר והאחרונה שנבנתה עבור הצי המלכותי הבריטי וילג' ונגארד – מועדון ג'אז בגריניץ' וילג' בניו יורק ואנגארד רקורדס – חברת תקליטים אוונגרד (פירושונים)
בציעת הפת

בציעת הפת היא הלכה בהלכות סעודה שענינה סדר בציעת הלחם בסעודה וחלוקתו לסועדים. למרות שהלכה זו תקפה בכל סעודה שהיא, כיום היא נהוגה בעיקר בסעודת שבת ולכן חלק מהלכותיה קשורות בדווקא לשבת. על פי הנאמר בגמרא, הבציעה צריכה להיות במקום האפוי היטב ולא במקום הלבן. דין זה לימד המלך מנשה את רב אשי כאשר נגלה אליו בחלום. למעשה נהוג לבצוע את הלחם מן הצד, כך שנחתכים יחדיו הן צדו העליון של הלחם והן צידו התחתון, עקב מחלוקות הלכתיות שהתעוררו בעניין זה. הבוצע בדרך כלל הוא בעל הבית כדי שיבצע למסובים בעין יפה. אם ישנו בסעודה אדם גדול או שזו חתונה, מקובל לכבד בבציעה את הגדול או החתן. לכתחילה היה ראוי לבצוע על הפת שלמה קודם בציעתה מפני כבוד הברכה, אולם מאידך יהיה בכך הפסק רב בין הברכה לאכילה, לכן כפשרה יש לבצוע מעט קודם הברכה (בשיעור שיוכלו להרים את הלחם אם יאחזו בפרוסה) ואת ההמשך לאחריה. בשבת שצריך לבצוע בדווקא על כיכר שלמה, יש פוסקים הסוברים שאין לבצוע כלל כי זה יפגום בשלמות הפת, אולם בספר משנה ברורה מביא שהמדקדקים נוהגים לרשום בסכין (כלומר קלות) קודם הברכה. המחלק צריך להניח את פרוסת הבציעה על השולחן ולא לתתה ביד הסועד, משום שלאבל כן נותנים בידו ואין לגרום לאדם להרגיש כאבל. בגמרא נאמר שעניין זה נרמז בפסוק ”פרשה ציון בידיה” - רמז שנותנים ביד האבל את פרוסת הלחם. בסעודת שבת בוצעים על לחם משנה. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ו; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קס"ז, סעיף י"ד.
סיסי

האם התכוונתם ל... אישים: עבד אל-פתאח א-סיסי – נשיא מצרים אליזבת, נסיכת בוואריה שכינוייה היה "סיסי" - נסיכת ממלכת בוואריה, אשתו של הקיסר האוסטרי פרנץ יוזף סיסי הנסיכה – סדרת אנימציה המבוססת על קורות חיה של הנסיכה אליזבת מבוואריה ויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה – כונתה בילדותה "סיסי" מרי אליזבת ספייסק שכינוייה "סיסי" – שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית סיסליידה דו אמור לימה שכינוייה "סיסי" – כדורגלנית ברזילאית סיסי (סרט) – סרט אוסטרי עופות: סיסאים – סדרת ציפורים קטנות סיסיים – משפחת עופות מסדרת הסיסאים סיס (פירושונים)
In the Closet

In the Closet הוא שיר של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר הופץ בהוצאת אפיק ב-8 במאי 1992, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השמיני של ג'קסון, Dangerous. השיר מבוצע כדואט בין ג'קסון לבין אלמונית אשר מאוחר יותר נחשפה זהותה כנסיכה סטפני ממונקו. במקור, ג'קסון תכנן לשתף פעולה עם הזמרת מדונה. בראיון שנערך עמה ב-1992, היא טענה כי עבדה על מילים לשיר אך ג'קסון חשב שהן פרובוקטיביות מדי ולכן הוחלט לא להמשיך את שיתוף הפעולה ביניהם. מילות השיר מדברות על שמירת מערכת יחסים חשאית בין שני אוהבים. למרות הקונוטציה על נטייה מינית, השיר עוסק במערכת יחסים הטרוסקסואלית בין גבר לאישה. בווידאו-קליפ ג'קסון רוקד עם דוגמנית העל, נעמי קמפבל. מידע על היצירה "In the Closet" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"In the Closet" באתר SecondHandSongs ריאיון עם מדונה באתר יוטיוב In the Closet באתר הבילבורד האמריקאי, ארכיון מידע על In the Closet, במצעד הבריטי הרשמי מידע על In the Closet, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על In the Closet, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על In the Closet, באתר המצעד הגרמני מידע על In the Closet, באתר המצעד הנורווגי מידע על In the Closet, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על In the Closet, באתר המצעד הספרדי מידע על In the Closet, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על In the Closet, באתר המצעד השוודי
מולטימדיה

מולטימדיה (Multimedia) הוא היכולת לנהל ולהפעיל מספר סוגים של מדיה בסביבה תפעולית ממוחשבת אחת (מולטי הוא ריבוי ומדיה בהקשר זה הוא המדיום בו משתמשים כגון מלל, קול, ציור, וכיוצא בזה, כלומר מולטימדיה היא שילוב בין תחומים שונים של יצירה אומנותית). בעוד שבעבר אמצעי האחסנה העיקרי של מידע היה טקסטואלי, כיום ניתן לשלב מגוון רחב של יכולות גרפיות, ויזואליות, קוליות ואחרות. יישום מולטימדיה יכיל לרוב שילוב של קול (צליל) ומידע חזותי (תמונה), אמצעי הפלט יהיו לרוב שילוב של צג (או מקרן) עם רמקולים. מדיות מטכנולוגיות שונות דורשות לרוב שמירת המידע בקבצים בעלי מבנה (פורמט) פנימי ייחודי. לדוגמה, קובצי DOC של תוכנת Word, או קובצי HTML המשמשים לתצוגה בדפדפן. סוגים נפוצים של קובצי מולטימדיה מכילים מידע טקסטואלי פשוט או עשיר (RTF), מצגות, גליונות אלקטרוניים, קובצי גרפיקה, אנימציה, צילומים, וקול. בהשוואה ליישומים טקסטואליים, הפעלת המדיות במחשב דורשות משאבי זיכרון מחשב ועוצמת מעבד גדולים יותר – אמצעים שבעבר היו יקרים ונדירים. השימושים הנפוצים במולטימידיה הם משחקי מחשב, מצגות, כלי הדרכה ממוחשבת ופרסום ממוחשב. וידאו אינטרנט גרפיקה ממוחשבת מציאות מדומה פרסום מדיה וקבצים בנושא מולטימדיה בוויקישיתוף מילון למונחי מולטימדיה (2004), באתר האקדמיה ללשון העברית דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "מולטימדיה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוסט ריידר: רוח הנקמה

גוסט ריידר: רוח הנקמה (באנגלית: Ghost Rider: Spirit of Vengeance) הוא סרט גיבורי על אמריקאי מז'אנר הפעולה מבית סוני ומארוול קומיקס, הוא יצא לאקרנים ב-2012, והוא סרט המשך ל"גוסט ריידר" הקודם מ-2007. הסרט, כמו קודמו, מבוסס על הקומיקס גוסט ריידר. הסרט יצא לאקרנים בפורמט 3D ב-17 בפברואר 2012, והוא השני לשאת את חותם Marvel Knights אחרי הסרט "המעניש: אזור מלחמה" משנת 2008. ג'וני בלייז נמצא בגלות במזרח אירופה, גלות שכפה על עצמו מאחר שהוא משוכנע כי כוחותיו הם קללה. הפעלולן לשעבר, בלייז, מתקבל לעבודה אצל מוֹרוּ, חבר במסדר נזירי מיכאל, המלאך הלוחם. מורו תר אחר מגן עבור אם ובנה, שנרדפים על ידי דמות בשם רורק, אדם המכיר את עברו וסודותיו הכמוסים של גוסט ריידר ומי שמתגלה כשטן בדמות אדם. ניקולס קייג' - ג'וני בלייז/גוסט ריידר ג'וני ויטוורת' - ריי קריגן/בלאקאאוט, שכיר חרב וסוחר נשק המנסה ללכוד את דני כדי להביאו אל השטן, אבל אחרי קרב מתיש מול ג'וני, השטן הופך אותו לשליח שלו שמעניק לו כוחות כמו של גוסט ריידר רק כוחות אפלים ואחרים, השטן העניק לו את כוח הריקבון ובכך הוא יכול לגרום לכל חפץ שהוא נוגע להירקב פרגוס ריורדן - דני קטץ', ילד צעיר שנקלע לקונספירציית השדים ונלקח תחת חסותו של ג'וני בלייז. קירן היינדס - מפיסטופלס "מפיסטו" רוארק, השד שהפך את ג'וני בלייז לגוסט ריידר. ויולנטה פלסידו - נדיה קטץ', אמו של דני וחברתו לשעבר של ריי שעוזרת לג'וני לעצור את מפיסטו מלקחת את גופו של דני. אידריס אלבה - מורו, צרפתי החבר בארגון דתי חשאי שחובר לג'וני בלייז ואומר לו לחפש אחר דני. כריסטופר למברט - הנזיר מתודיוס אנתוני הד - בנדיקט, בכיר הנזירים בטירה בה מתחבאים נדיה ודני בתחילת הסרט. וינסנט רייגן - טומה ניקסביק, סוחר נשק שעובד עם קריגן. יאסק קומן - טרוקוב ב-9 בפברואר 2007 הודיעה מארוול כי המפיק אבי ארד עובד על פיתוח גוסט ריידר 2. בתחילת דצמבר 2007, ניקולס קייג' הביע נכונות לחזור לשחק בתפקיד הראשי. בראיון בספטמבר 2008, הודיע ניקולס קייג' כי אולפני קולומביה נקטו פגישות כדי להתחיל בהפקת סרט ההמשך. קייג' ציין כי הסיפור "מזכיר מאוד את העלילה בצופן דה וינצ'י". בפברואר 2011, גילה קייג' כי סרט ההמשך הוא לא סרט המשך ישיר לסרט מ-2007, אלא אפילו פרשנות חדשה וכיוון עלילה אחר, המבוסס על דמותו של גוסט ריידר. ביולי 2010 חשף קייג' כי העבודה על הסרט תחל כבר בנובמבר 2010. השחקנית אווה מנדז חשפה שלא תחזור לשחק את רוקסן. הסרט צולם ברומניה ובטורקיה. קדימון רשמי לסרט יצא לאינטרנט באוגוסט 2011. אתר האינטרנט הרשמי של גוסט ריידר: רוח הנקמה "גוסט ריידר: רוח הנקמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר נטפליקס "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר AllMovie (באנגלית) "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר Metacritic (באנגלית) "גוסט ריידר: רוח הנקמה", באתר אידיבי "גוסט ריידר: רוח הנקמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ghost Rider: Spirit of Vengeance will not be a sequel ריאיון קצר עם ניקולס קייג'
גשר החירות (בודפשט)

גשר החירות (בהונגרית: Szabadság híd; עד 1945: "גשר פרנץ יוזף") הוא גשר על נהר הדנובה התוחם את מרכז בודפשט מדרום. הגשר, העשוי ברזל ושני מגדלי אבן, הוקם בין 1894 ו-1896 לפי תכנונו של האדריכל יאנוש פקטהאזי (János Feketeházy). תבנית הגשר מרמזת על גשר תלוי, אף שאינו כזה. בצד פשט (המזרחי) מתחבר הגשר בכיכר Fővám tér, סמוך לשוק המקורה של פשט ולאוניברסיטת בודפשט לכלכלה. בצד בודה (המערבי) מתחבר הגשר לכיכר גלרט (Gellért tér), לצידם של מלון ומרחצאות גלרט ולמרגלות גבעת גלרט. אורך הגשר 366.6 מטרים ורוחבו 20.1 מטרים, והוא מיועד לתנועת מכוניות, חשמליות והולכי רגל. שני עמודי התמיכה מעוטרים בסמל הונגריה הכולל כתר מוזהב ושני פסלים עשויים ברונזה של הציפור האגדית טורול בראש כל אחד מהם. חנוכת הגשר, ב-4 באוקטובר 1896, התבצעה במעמדם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והונגריה ורעייתו, מלכת הונגריה אליזבת (סיסי). המסמר האחרון בגשר, שהיה עשוי כסף, חובר בצידה של פשט על ידי הקיסר עצמו. באותה עת, ועד סוף מלחמת העולם השנייה נקרא הגשר "גשר פרנץ יוזף". ב-16 בינואר 1945 פוצץ הגשר, כמו שאר גשרי הדנובה בבודפשט, על ידי צבא גרמניה הנאצית, אולם נפגע פחות מכולם. הכוחות הסובייטים הקימו גשר זמני ששימש כמעבר יחיד בין שני חלקי העיר בין מרץ 1945 לינואר 1946. ב-20 באוגוסט (החג הלאומי ההונגרי) 1946 נחנך הגשר מחדש כגשר החירות בהתבסס על תשתית שבכת ברזל עליה הותקן הכביש. השבכה הוחלפה בתשתית בטון ב-1984, והגשר נצבע מחדש בצבעו המקורי, ירוק. ב-20 באוגוסט 2007 נפתח הגשר מחדש לאחר שהיה סגור במשך כשנה ומחצה לצורך שיפוצים מקיפים. מדיה וקבצים בנושא גשר החירות בוויקישיתוף אתר גשרי בודפשט - גשר החירות (באנגלית) הודעה על תחילת השיפוצים (בהונגרית)
Heal the World

"Heal the World" (רפא את העולם) הוא שיר של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר הופץ בהוצאת אפיק רקורדס ב-23 נובמבר 1992, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השמיני של ג'קסון, Dangerous. השיר מדבר על מצב ילדים החיים תחת תנאי מלחמות ועוני ברחבי העולם וכיצד יכול האדם לרפא את העולם ולהפוך אותו לטוב יותר למען עתיד ילדיו. ג'קסון אף הקים את קרן תרומות Heal the World Foundation למען מטרה זו. הוידאו קליפ של השיר הוא מהיחידים בהם מייקל ג'קסון לא מופיע בעצמו. הקליפ מציג בראשיתו סבל של ילדים מהעולם כולו, בסיטואציות של אזורי עימות בעולם בהם נמצאים שני כוחות חמושים אחד מול השני (חיילים סינים, טנקים סובייטים, חייל ישראלי מול ערבים, ככל הנראה חיילים בריטים מול איריים, הפגנות קו קלוקס קלאן, ככל הנראה גם רמיזה ליוגוסלביה ובורונדי) ובתווך צופים בהם הילדים. בהמשך הקליפ רואים את הילדים משחקים ולקראת סופו ילדים רבים ניגשים לחיילים בצד האחר, כמה מהם עם פרחים, משחקים, רוקדים ומחייכים. החיילים מקבלים את הילדים בברכה ומשליכים את הנשק שלהם. בסצנה האחרונה בקליפ רואים ילדים רבים מלאומים שונים מחזיקים בידיהם נרות ובשלב מסוים המצלמה מתרחקת ורואים אין ספור נרות, עד שרואים את כל כדור הארץ וידיים של ילד מחזיקות אותו. אתר האינטרנט הרשמי של Heal the World מידע על היצירה "Heal the World" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Heal the World" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Heal the World" באתר יוטיוב באתר הבילבורד האמריקאי, ארכיון Heal the World, באתר המצעדים הבריטי מידע על Heal the World, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Heal the World, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Heal the World, באתר המצעד הגרמני מידע על Heal the World, באתר המצעד הנורווגי מידע על Heal the World, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Heal the World, באתר המצעד הספרדי מידע על Heal the World, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Heal the World, באתר המצעד השוודי
ישיבת באר התורה

ישיבת באר התורה היא ישיבה גדולה המשתייכת לזרם החרדי ליטאי הממוקמת בבית שמש. בראשה עומד הרב גבריאל יוסף לוי. הישיבה הוקמה בשכונת בית וגן בירושלים, בשנת תשנ"ג (1993) על ידי הרב לוי, תלמידו של הרב שמואל רוזובסקי, שכיהן עד אז כר"מ בישיבת בית מתתיהו; ועל ידי חותנו, הרב אהרן פלדמן, בעידודם של הרב שלמה זלמן אויערבך והרב אלעזר מנחם שך. הרב פלדמן, שהוא חבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית, נטל חלק פעיל בהנהגת הישיבה עד ל-2001, אז נקרא לעמוד בראשות ישיבת נר ישראל בבולטימור. במקביל הוא עומד בנשיאות הישיבה ומשתתף באירועיה. דבק בישיבה הכינוי גי"ל, ראשי תיבות שמו של ראש הישיבה גבריאל יוסף לוי. דגש רב מושם על שיעורו של ראש הישיבה מדי יום רביעי. קודם השיעור מעביר ראש הישיבה שיעור קצר המכונה "תקדים" לשיעור המרכזי, ולאחר השיעור מחולקים דפי תקציר ובחורים מבוגרים יחסית חוזרים על השיעור עבור בחורים צעירים יותר ("זאָגער"). המשגיח בישיבה מאז הקמתה היה הרב עמנואל בש, תלמידו של הרב מאיר חדש. בתחילת קיץ 2014 הוא פרש מתפקידו. מגידי השיעורים הם הרב מנחם יוסף דויטש, הרב יעקב משה ליבוביץ, הרב אריה פרידמן, הרב יעקב לוי והרב אביגדור לוי. ראש ה"קיבוץ" הוא הרב יעקב גולדברג, והמשגיח הרב מרדכי לוי. בשנת 2015 למדו בישיבה כ-350 תלמידים. בשנת 2016 הגיע לשיאו משבר כלכלי שפגע בישיבה, והרב משה הלל הירש נחלץ לעזרתה. הישיבה ששכנה במבנים שכורים שונים בעשורים הראשונים לפעילותה נאלצה לעזוב את ירושלים ובאלול ה'תשע"ו עברה הישיבה לשטח שהוקצה לה בעיר בית שמש. מבני הקבע של הישיבה עודם בשלבי תכנון. בתחילת שנת תשפ"ד שיעור א' עברו לחדר"ש בבנין קבע. כמו כן בחודש טבת של שנת תשפ"ד פתח ראש הישיבה הרב גבריאל יוסף לוי קבוצה לבחורי העילית הנקראת חבורת ידיעת התורה שבראשה עומד הרב דוד מילר ונכון לתאריך 26 בינואר לומדים הבחורים סדר ב' וסדר ג' תחת חסותה של הישיבה כמה ישיבות-בנות: ישיבת "באר התורה" בירוחם, הוקמה ב-1998. בראשה עמד הרב ברוך דב בן שלום, מרבני הישיבה. הישיבה נסגרה ב-2001 מחוסר תקציב. ב-1999 הוקמה ישיבת "באר התורה" ביישוב טלז סטון ליד ירושלים, ובראשה עומד הרב שמואל גרוסברד. כיום הישיבה נקראת "מעיני החכמה" ואינה קשורה ל"באר התורה" ולומדים בה כ-50 אברכים. ב-2001 הוקמה ישיבת "באר התורה" לצעירים, בראשה עמד הרב מרדכי אפוליון, מתלמידי הרב אלעזר מנחם שך. עקב מחלתו של אפוליון ופטירתו ב-2007 נסגרה הישיבה. ב-2009 הוקמה ישיבת "באר החכמה" בבית שמש, לבני עדות המזרח, בראשות הרב חגי קטן. הישיבה נסגרה בשנת 2018 בשל קשיים כלכליים. ב-2010 נפתחה שלוחה בשכונת הר נוף בירושלים. בנו של ראש הישיבה, הרב אביגדור, היה ראש ישיבה [דרוש מקור] ואחיו הרב מרדכי לוי היה משגיח. השלוחה עברה למושב כסלון. באוגוסט 2017 עברה לביתר עילית, ולאחר מספר חודשים חזרה לכסלון. נכון ל-2018 הישיבה עצמאית ובראשה הרב אהרון סלומון. שמה "הישיבה הגדולה כסלון". ישיבת באר התורה, באתר עולם התורה ישיבת באר התורה (רמת בית שמש), דף שער בספרייה הלאומית בנו של הרב חיים שלמה ליבוביץ. משה ויסברג, הפרויקט השנתי: מצעד הרישום לישיבות הגדולות האשכנזיות, באתר בחדרי חרדים, 11 ביולי 2016
רדיוניקס

רדיוניקס היא שיטה פסבדו מדעית המתיימרת לאבחן ולהשפיע מרחוק על ה"אנרגיות האלקטרומגנטיות" ואחרות המוכלות ומקיפות, כביכול כל דבר חי, צומח ודומם. לרוב המילה מקושרת למצבים בריאותיים של אבחון ו"טיפול גוף ונפש" באמצעות דגימה של המטופל כגון: שיער, דם, רוק ואפילו תצלום או כתב יד. אין עדות מדעית כלשהי ליעילות השיטה, ועקרונותיה אינם עומדים בקנה אחד עם הפיזיקה והביולוגיה המודרניים. השיטה פותחה בתחילת המאה ה-20 בידי אלברט אברהמס (1864–1924), על בסיס הטענה שבגוף אדם בריא "תדרים" מסוימים, ואילו בגוף אדם חולה "תדרים" אחרים. המשמעות של המילה "תדרים" בקרב העוסקים ברדיוניקס שונה מהמשמעות המדעית של המילה תדר, ואינה תואמת רעיון ידוע כלשהו בפיזיקה. העוסקים ברדיוניקס משתמשים במכשירים שונים שנועדו לאתר את הבעיה, כביכול ב"תדריו" של המטופל, ולתקן אותה. ה-FDA האמריקני אינו מכיר שימוש רפואי ליגיטימי כלשהו למכשירים אלו. ריימונד רייף
Angie

"Angie" הוא שיר רוק של להקת הרולינג סטונז, השיר, אשר נכלל באלבום Goats Head Soup הוא אחד מן השירים המפורסמים של הלהקה. השיר נכתב על ידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס. השיר הוא בלדה אשר מספרת על סופו של רומן. השיר מלווה בנגינת גיטרה אקוסטית ובגרסה באלבום בנגינת פסנתר של ניקי הופקינס. השיר הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 ולראשי המצעדים במדינות שונות בעולם. על אף שנהוג לחשוב שהשיר נכתב על אשתו של דייוויד בואי אנג'לה, או על השחקנית אנג'י דיקנסון השיר למעשה לא נכתב על דמות מסוימת. באוטוביוגרפיה שפרסם ריצ'רדס בשנת 2010 כתב כי התחיל לכתוב את השיר כאשר הוא שהה במכון גמילה מסמים, אשתו דאז אניטה פלנברג הייתה בהיריון, ואנג'י היה "פשוט שם", ולא מדובר על דמות מפורסמת. לבת שנולדה לו ולאניטה כמה חודשים מאוחר יותר הם קראו אנג'י בעקבות השיר. בנוסף טען ג'אגר פעמים רבות בראיונות שהוא כלל לא פגש את אנג'לה בואי כאשר כתב את שארית המילים. בשנת 2005 המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית השתמשה בשיר בקמפיין הבחירות של אנגלה מרקל על אף שלא קיבלו אישור להישתמש בו. השיר חודש בין השאר על ידי גאנז נ' רוזס וטורי איימוס. השיר הוקלט בסוף שנת 1972 ויצא בתור סינגל באוגוסט 1973. הבי-סייד של השיר הוא Silver Train. אורך השיר הוא 4:33. מידע על היצירה "Angie" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Angie" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Angie" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Angie" באתר יוטיוב Angie Stones' Angie in German poll row ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית)
שן ארי

האם התכוונתם ל... שן-ארי – סוג של צמחים ממשפחת המורכבים שינן רפואי – צמח עשבוני רב שנתי ממשפחת המורכבים
סינגולריות טכנולוגית

סינגולריות (או ייחודיות) טכנולוגית היא מונח בתחום העתידנות המשער שבנקודת זמן עתידית ישיגו המחשבים יכולות אינטלקטואליות הגבוהות במידה משמעותית מאלו של בני האדם. בינה מלאכותית מתקדמת כזאת תשיג ידע, אם כהסקת מסקנות או שיחה עם בינה מלאכותית אחרת, שייושם בטכנולוגיה אשר תשנה את הציוויליזציה האנושית באופן קיצוני שאינו ניתן לחיזוי אמין בידי תבונה אנושית לפני נקודת הסינגולריות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. השימוש הראשון במושג "סינגולריות" בהקשר זה נעשה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי המתמטיקאי הבריטי ארווינג ג'ון גוד, כדי לתאר התקדמות טכנולוגית. בשנות ה-80 של המאה ה-20 התפרסמה הסינגולריות ברבים בזכות סופר המדע הבדיוני האמריקאי ורנור וינג'י. ישנו ויכוח אם ומתי הסינגולריות תתרחש, וישנם עתידנים הטוענים שהיא תתרחש בעשור השלישי של המאה ה-21. אחרים, ובעיקר ריי קורצווייל, הציעו הרחבות לחוק מור מעבר לכוח חישוב של טרנזיסטורים, שבהם יש גידול מעריכי בהתפתחות הטכנולוגית במשך כל ההיסטוריה האנושית ואפילו בהתפתחות היקום. לפי קורצוויל, גידול זה יגיע לשיאו בהתקדמות טכנולוגית בלתי ניתנת לתיאור במאה ה-21. תבנית זו מוצגת בטבלה משמאל. ערך מורחב – בינה מלאכותית אחד התחומים היכולים להוביל לתופעת הסינגולריות הוא בינה מלאכותית, או בקיצור באנגלית AI. על פי חוקרים כמו ורנור וינג'י, לבינה מלאכותית אין מחסום ביולוגי ולכן היא מסוגלת לבצע שיפור עצמי ולבנות מכונה ברמה אינטלקטואלית גבוהה יותר, כך תהליך זה ימשיך לאין סוף. טרנס הומניזם עתידנות עידן המכונות החושבות ריי קורצווייל מבחן טיורינג העלאת תודעה עידן המכונות החושבות, 575 עמ', תרגום בת שבע מנס, הוצאת כנרת, 2001. מדיה וקבצים בנושא סינגולריות טכנולוגית בוויקישיתוף אוריאל בריזון, סינגולריות - קץ העידן האנושי, באתר ynet, 22 בדצמבר 2004 מהי סינגולריות? - מאת ריי קורצוויל (תורגם לעברית באתר "סינגולריות") גיא גרימלנד, היום שבו האינטיליגנציה המלאכותית תהיה יותר חכמה מאיתנו, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2011 ירון כהן צמח ואליחי וידל, איך נחיה בעתיד והאם זה יהיה לנצח? לסינגולריות יש תשובות, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2012 Hillel Kobrovski, ריי קורצווייל - צופה סינגולריות טכנולוגית עד שנת 2045 - היכנו ל אנושות גרסה 2, באתר Hillel Kobrovski, ‏2018-10-25 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חץ

חץ (ברבים: חִצִּים) הוא מוט מחודד בקצהו, שניתן לירות באמצעות קשת, לשם ספורט או ציד. בתקופות קדומות שימשו החץ והקשת כאמצעי לחימה לפגיעה באויב מרחוק. החץ כאמור הוא מוט מחודד בקצהו, המשמש כקליע שיורה הקשת וזו גם ההגדרה שלו (התחמושת של הקשת). מוט החץ היה עשוי מעץ, וכיום משמשים לייצורו גם אלומיניום וחומרים מרוכבים. בראש המוט נמצא ראש החץ המחודד. ראשי החץ נעשו בהתחלה מאבן אך עם התקדמות הטכנולוגיה נעשו ממתכות שונות, כאשר בימי הביניים כבר היו נפוצים ראשי חץ מפלדה. ראשי החץ עוצבו בצורות שונות בהתאם למטרה שבה נועדו לפגוע. חיצים חודרי-שריון עוצבו כחוד דק מאוד, בעוד שחיצי ציד היו בעלי חתך רחב על מנת להינעץ בבשר ולגרום נזק רב שישתק את המטרה. הכנת החיצים השתכללה אף היא במהלך השנים, כאשר בתחילת דרכם החיצים היו פיסות עץ מגולפות בלבד. עוד לפני היציאה הראשונה של ההומו סאפיינס מאפריקה החלו להקשות את החיצים בעזרת הנחתו מעל אש/על גחלים כדי להקנות לו קלילות ויכולת אווירודינמית. בהמשך, נוספו לחץ סנפירים, מעין "כנפונים" קטנים, בזנבו, שנועדו לאזן את מעוף החץ ובכך להגדיל את דיוקו וטווח הירי. בעת מלחמה, נהגו גם להבעיר חיצים באמצעות טבילת ראש החץ בחומר בעירה והדלקתו בטרם ירי החץ. פעולה זו, אם בוצעה עם חטיבה של קשתים מיומנים, יכלה לגרום לאפקט קטלני, אם בהצתת שרפות ואם בהפחדת האויב. עד סוף ימי הביניים החץ והקשת היו כלי הירייה העיקרי בשימוש הצבא. הקשתים באו לרוב מקרב פשוטי העם, והתאמנו במשך זמן רב (בייחוד באנגליה) כדי לצבור מיומנות וכוח לתפעל את הקשת בקרב. את החיצים היו הקשתים מחזיקים באשפת חיצים שהייתה תלויה על גבם (נפוצה בעיקר בציד) או נעצו אותם בקרקע שלפניהם. בסוף ימי הביניים החלה הקשת לאבד את הבכורה, בהתחלה לרובה הקשת ובהמשך לרובה המופעל על ידי אבק שרפה, שהיה בעל יכולת חדירת שריון גדולה לאין ערוך מזו של הקשת. בשפה האנגלית קיימת הבחנה בין חיצים הנורים מקשת (Arrows) לחיצי הטלה (Darts) המושלכים ביד. הטווח של חיצי ההטלה קצר בהרבה מזה של קשת והם גם מדויקים פחות. עיקר השימוש בהם כיום הוא בספורט קליעה למטרה. בימינו צורת החץ או ציורו משמשים להוראת כיוון. החץ גם מככב בכמה ביטוים ציוריים: "כחץ מקשת" – דבר שנעשה במהירות מרובה "גירא בעיניה דשטנא" – (חץ בעיני השטן) "חץ הצפון" – קבוצות כוכבים בדרום המצביע על כיוון צפון. חץ וקשת הטלת חיצים קשת מוצלבת תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ח, עמוד א'