laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כלב, קיסר אקסום

כלב, מלך בשנים 520–540 לערך. הוא הקיסר האקסומי המתועד ביותר. פרוקופיוס מקיסריה מכנה את כלב "הלאסטיאוס" כנראה גרסה שונה של שם הכתרתו אלה-אצבחה. בכתובות שהוא השאיר באקסום ובמטבעות שהוא טבע וכן ברשימות השליטים הוא מכנה את עצמו בנו של טאזנה. בסביבות 520 פלש כלב לתימן לאחר שמלכה האחרון של חִמְיַר, יוסף ד'ו נואס, התייהד וכנקמה על רדיפת היהודים בביזנטיון נקט צעדים לדיכוי הנוצרים בדרום ערב. מהלך זה גרר תגובות של יוסטינוס קיסר ביזנטיון וכלב מלך אקסום, כשהאחרון מצא עילה להשתלט על המפתח לסחר עם הודו. לאחר שהביס את צבאו של יוסף החל להיות מכונה קדוש אלסבן מכיוון שהגן על הנוצרים בדרום ערב וזה למרות היותו מהפייסיטי. לאחר הניצחון הוא מינה את סומופא אשווה, נוצרי יליד המקום כסגנו בחמיר. השליטה האקסומית נמשכה עד שסמופא אשווה הודח על ידי הגנרל החבשי אברהא (אברהה) שהמליך את עצמו בשנת 525 לערך, ניסיונותיו של כלב להחזיר לו את השליטה לא צלחו ולבסוף ויתר על הכתר ופרש למנזר כנסיית הקבר בירושלים. ניסיונו הכושל של אברהה לכבוש את מכה בתקופה הטרום איסלאמית מתוארת בקוראן בסורת אל-פיל. היסטוריונים מאוחרים יותר שמספרים את האירועים של תקופת שלטונו של המלך איבן הישאם, איבן איסחאק וטאברי כותבים שכלב ישב בכפר ששמו בוגנה שיותר מאוחר יוסד שם מנזר גברה-מסקל.. הסופר והמחזאי האתיופי מיקאל קבדה (ሚካኤል ከበደ) חיבר מחזה שכותרתו "כלב" (ካሌብ) העוסק בקיסר. המחזה פורסם באתיופיה ב 1966. המחזה פורסם גם בשפות אחרות, כמו למשל בגרמנית. מדיה וקבצים בנושא כלב, קיסר אקסום בוויקישיתוף געז: "מעלה השחר" סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד 84 מהפייסיטי: ראו הערך בוויקיפדיה באנגלית המוכר על ידי הערבים בשם אברהא אל-אשראם ("המצולק"), וזאת עקב הצלקות שעל פניו. Munro-Hay, Aksum, עמוד 88 התרגום של כתובת אחת, נכתבה בגעז, מופיע עם דיון ב-GWB Huntingford, הגאוגרפיה ההיסטורית של אתיופיה (לונדון: האקדמיה הבריטית, 1989), עמודים 63-65 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Meteora

Meteora (בעברית: מטאורה) הוא אלבום האולפן השני של לינקין פארק. הוא יצא שנתיים וחצי אחרי Hybrid Theory, ב-25 במרץ 2003. לינקין פארק הוציאה סינגלים של שירים מהאלבום במשך מעל לשנה, כדוגמת "Somewhere I Belong", "Numb" ו-"Faint". ‏Meteora הוא אלבום האולפן הקצר ביותר של לינקין פארק. הסגנון המוזיקלי של האלבום שונה באופן ניכר מהסגנון של Hybdrid Theory. סוגת האלבום היא עדיין נו-מטאל, אך הוא מאופיין בהשפעות בולטות של ראפקור, למשל בשירים "Faint", "Figure.09" ו-"Lying from You". השיר האינסטרומנטלי "Session" היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר" ב-2003. Meteora הוא האלבום המצליח ביותר בהיסטוריית מצעד הרוק המודרני (Modern Rock Tracks), מצעד של בילבורד שמתמחה בשידורי רדיו של שירי רוק אלטרנטיבי. השיר "Numb" היה השיר המצליח ביותר באותה שנה במצעד. נמכרו 5.5 מיליון עותקים של האלבום בארצות הברית ומעל ל-11 מיליון ברחבי העולם. האלבום קרוי על שם מטאורה שביוון. הלהקה ביקרה במנזרים שם במהלך טיול באירופה, והיא קיבלה השראה מהמבנה הייחודי שלהם. הלהקה רצתה לשחזר במוזיקה את התחושה העילאית שחשו חבריה בעת הביקור במטאורה, ולכן בחרו לקרוא לאלבום בשם Meteora. דון גילמור היה מפיק האלבום. הלהקה תרגלה שירי האלבום בקפידה רבה. האלבום הוקלט באמצעות תוכנה זהה לזו שהשתמשו בה להקלטת האלבום הראשון. כל השירים באלבום מחוברים אחד לשני, דהיינו המעבר ביניהם מתבצע בצורה חלקה ועדינה. הרצועה הראשונה בשיר, "Foreword" הוא קטע קצר בן 13 שניות בו מושמע צליל המחיצה של צורב על ידי מקל. הצליל בהדרגה הופך לצליל הפתיחה של השיר "Don't Stay", כך שנדמה בעצם שהם אותו שיר. בשבוע הראשון לצאת האלבום נמכרו כ-810,000 עותקים שלו. השיר "Session" שהושמע בסרט "המטריקס רילודד". Meteora הגיע למקום הראשון במצעדי האלבום בארצות הברית ובממלכה המאוחדת. בנוסף, הגיע האלבום למקום השני במצעדים בקנדה ובאוסטרליה. האלבום הוא אלבום הרוק הנמכר ביותר של שנת 2003. כל חמשת הסינגלים שיצאו בארצות הברית הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד לרוק מודרני. כל הסינגלים של האלבום הגיעו למקום הראשון או השני במצעדי רוק המיינסטרים. Tour Edition צ'סטר בנינגטון - סולן מייק שינודה - סולן, פסנתר בראד דלסון - גיטרה רוב בורדון - תופים ג'ו האן - די ג'יי דייב פארל - גיטרה בס דון גילמור- הפקה לינקין פארק- הפקה מידע על האלבום Meteora באתר MusicBrainz מידע על האלבום Meteora באתר AllMusic האלבום Meteora באתר Discogs האלבום Meteora באתר ספוטיפיי האלבום Meteora באתר דיזר האלבום Meteora באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Meteora באתר אפל מיוזיק האלבום Meteora באתר טיידל מילות השיר באתר הרשמי של לינקין פארק Billboard News Report Billboard 200 Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock & Alternative Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית) Top Alternative Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
דיל נהואד, קיסר אקסום

דיל נהואד היה קיסר אקסום האחרון לפני עליית שושלת זאגווה, ובנו הצעיר ביותר של דאגנה דג'אן. הוא חי במאה התשיעית או העשירית. ירש את הכתר מאחיו אנבאסה וואדאם. לפי וואליס באדג' "תקופת שלטונו של דיל נהואד הייתה מאוד קצרה, אולי 10 שנים". אולם, ג'יימס ברוס תיעד מסורת אחרת, על פיה דיל נהואד היה פעוט בזמן שיהודית המלכה טבחה בנסיכים הכלואים בדברה דאמו (אמב), קרוביו, ואילצה חלק מבני האצולה שלו לקחתו מחוץ לממלכה כדי להציל את חייו. דיל נהואד מתועד כמי שיצא לקמפיינים ברמה האתיופית דרומה מאקסום ושליחת מיסיונרים לאזור וכן סייע לאבונה סלאמה הראשון בבניית כנסיית דברה אגזיבהר שמשקיפה על אגם חייאק. הוא הובס על ידי מארה תקלה היימנות נסיך מחוז לסתה שנשא את בתו לאישה. לפי האגדה צאצאיו של דיל נהואד מצאו מחסה בשוואה ובשנת 1270 בהנהגת יקונו אמלאק הם חזרו לשלטון באתיופיה (השושלת הסולומונית). Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 55 n.3. E. A. Walis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 (Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970), p. 276. Bruce, Travels to Discover the Source of the Nile 2, 1805, עמ' 451–53
מקלנבורג-מערב פומרניה

מקלנבורג־מערב פומרניה (בגרמנית: Mecklenburg-Vorpommern) היא אחת מ־16 המדינות המהוות את גרמניה. המדינה הוקמה ב-9 ביולי 1945 תחת הכיבוש הסובייטי, והיוותה חלק מגרמניה המזרחית, עד שהאחרונה התפרקה. באוקטובר 1990, עם איחוד גרמניה מחדש, הוקמה המדינה מחדש בשמה הנוכחי. המדינה נמצאת בצפון-מזרח גרמניה, וגובלת בים הבלטי מצפון ובפומרניה המערבית שבפולין ממזרח, שתיהן מהוות חלק מאזור המכונה פומרניה, שהיה בעבר פרובינציה של המדינה הפרוסית, ושנמצא ברובו תחת ריבונות פולנית מאז תום מלחמת העולם השנייה. אוכלוסייתה, 1.6 מיליון בני אדם, היא מהקטנות שבמדינות גרמניה, וקטנות ממנה רק מדינת חבל הסאר ועיר המדינה ברמן. לעומת זאת, שטחה הוא 23,174 קמ"ר, ובכך היא המדינה השישית בגודלה בגרמניה מבחינת שטח. צפיפות האוכלוסייה במדינה, 69 נפש לקמ"ר בלבד, היא הנמוכה בגרמניה. מקלנבורג־מערב פומרניה, כמו אזורים אחרים בגרמניה המזרחית לשעבר, סובלת מהגירה שלילית. היא איבדה 17% מאוכלוסייתה משנת 1990 ועד שנת 2013, וצפויה לאבד 11% נוספים עד שנת 2035 בהשוואה לשנת 2017. בירת המדינה היא שוורין. עם מעט פחות מ־100,000 תושבים, זוהי עיר הבירה הקטנה ביותר בגרמניה. העיר הגדולה במדינה היא עיר ההנזה רוסטוק, עם מספר כפול של תושבים. עריה של מקלנבורג קטנות ואלמוניות יחסית. בהן ניתן למנות את נויברנדנבורג (ברנדנבורג החדשה) וערי ההנזה גרייפסוואלד (בה נמצאת אוניברסיטה ידועה - אוניברסיטת גרייפסוואלד; זו ואוניברסיטת רוסטוק הן היחידות במדינה), שטרלזונד וויסמר. מקלנבורג היא המדינה הנחשלת ביותר בגרמניה. שיעור האבטלה בה (כ־25% ב־2005) שני רק לסקסוניה־אנהלט. הבדלים גדולים קיימים בין מערב המדינה, בה האבטלה נמוכה יותר (כ־15%) ואזור הגבול עם פולין, כנראה האזור הנחשל ביותר בגרמניה. מקלנבורג־מערב פומרניה היא המדינה ההומוגנית ביותר בגרמניה; רק כ־2% מאוכלוסייתה אינם גרמנים. רבים מהזרים הם פליטים לשעבר מווייטנאם. ראש ממשלת מקלנבורג (נכון ל־2024) היא מנואלה שווזיג (Manuela Schwesig) שנבחרה ב־2017. היא משתייכת ל־SPD, המפלגה הסוציאל־דמוקרטית הגרמנית. למפלגת הירוקים הגרמנית אין כלל יצוג בלנדטאג; לעומתה, אחת המפלגות החזקות במדינה היא המפלגה הנוצרית־דמוקרטית, ה־CDU. מקלנבורג־מערב פומרניה היא מאזורי התיירות החשובים בגרמניה. מספר התיירים במדינה בשנים האחרונות רשם את העלייה הגבוהה ביותר בכל גרמניה. המדינה מיושבת בדלילות ויש בה שטחי נוף נרחבים ורבים, שמורות טבע ופארקים לאומיים. זוהי אחת מארבע המדינות בגרמניה השוכנות לחוף הים (הבלטי, נקרא גם הים המזרחי). תיירים רבים פוקדים את חופיה החוליים של המדינה, בעיקר בקיץ. לאורך החוף נמצאות עיירות נופש רבות, בהן הייליגנדם, אתר הרחצה הוותיק בגרמניה. למקלנבורג שייכים גם מספר איים מבודדים, המציעים שקט ומרגוע שקשה למצוא במקומות אחרים בגרמניה, כגון אוזדום וריגן. פנים המדינה, ובתוכו אזור "שווייץ המקלנבורגית" (אשר בניגוד לשווייץ דווקא אינו מתגאה בהרים רמים), עשיר באגמים ובנהרות, המושכים גם הם תיירים רבים. לרבות מעריה של מקלנבורג, ובראשן רוסטוק, היסטוריה ענפה שנשתמרה היטב ברחובות הערים. גזע הכלבים הפומרני נקרא על שם האזור. מקלנבורג-מערב פומרניה, ברשת החברתית פייסבוק מקלנבורג-מערב פומרניה, ברשת החברתית אינסטגרם מקלנבורג-מערב פומרניה, סרטונים בערוץ היוטיוב מדיה וקבצים בנושא מקלנבורג-מערב פומרניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקלנבורג-מערב פומרניה (בגרמנית) מקלנבורג-מערב פומרניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המצב הדמוגרפי לשנת 2019 מאת מכון ברלין לאוכלוסייה ופיתוח [1]
לאופולד ביטמן-רוגה

לאופולד ביטמן-רוגה (רומנית: Leopold Bitman-Ruga;‏ 1909 - 17 במרץ 1992) היה סופר יהודי ישראלי שכתב בשפה הרומנית. לאופולד ביטמן-רוגה נולד בגאלאץ, רומניה. ברומניה פרסם פרוזה ותסכיתים. המשיך בפעילותו הספרותית בישראל, בה פרסם נובלות ותסכיתים וזכה להצלחה עם הספר Niciodată nu va fi tăcere (אף פעם לא תהיה שתיקה). בין השנים 1974–1976 היה נשיא התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית. Marea călătorie "הנסיעה הגדולה". Niciodată nu va fi tăcere "אף פעם לא תהיה שתיקה". ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ישראלים ובנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם ביטון

אברהם ביטון (21 בפברואר 1923 - 18 בפברואר 2005) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השישית. ביטון נולד בשנת 1923 בארץ ישראל. בגיל 16 החל לפעול בארגון ההגנה והתקדם בו למפקד מחלקה בחי"ש. במלחמת העצמאות היה מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי ולאחריה שירת בצה"ל בדרגת רב-סרן. משנת 1947 עבד ביטון בחברת החשמל, בה היה אחראי להפעלת ציוד טכני ונבחר לשמש יו"ר המזכירות הארצית של ועד העובדים. כיהן כחבר הכנסת בכנסת השישית (1965–1969) מטעם המערך והיה חבר ועדת השירותים הציבוריים, ועדת הכספים, ועדת העבודה וועדת הפנים. מדיה וקבצים בנושא אברהם ביטון בוויקישיתוף אברהם ביטון, באתר הכנסת אברהם ביטון, באתר כנסת פתוחה ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרים הסורי

אפרים הסורי (סביבות 306–373; סורית: ܐܦܪܝܡ ܣܘܪܝܝܐ, תעתיק: אַפְרֵים סוּרִיָיָא; יוונית: Ἐφραίμ ὁ Σῦρος; לטינית: Ephraem Syrus) הוא קדוש נוצרי. אפרים היה דיאקון, אחד ממחברי המזמורים החשובים בשפה הסורית ותאולוג של המאה ה-4. הוא מוכר כקדוש בכל רחבי העולם הנוצרי, אך במיוחד בקרב הכנסייה הסורית (הנוצרים האשורים). הוא נחשב לאחד ממורי הכנסייה (מאז 1920). בתקופתו הושלם תרגום התנ"ך והברית החדשה לסורית. אפרים נולד בנציבין (נוסייבין של ימינו). הוא ניהל חיי פרישות ולימד שם עד שקיסר רומי יוביאנוס נאלץ לסגת מן העיר לטובת הכובשים מן האימפריה הסאסאנית בשנת 363. הוא מת באדסה (אורפה בטורקיה של ימינו). מדיה וקבצים בנושא אפרים הסורי בוויקישיתוף אפרים הסורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אפרים הסורי, דף שער בספרייה הלאומית אפרים הסורי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אפרים הסורי, באתר Discogs (באנגלית)
מרדכי עופר

מרדכי עופר (20 בפברואר 1924 - 1 בספטמבר 1971) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה. עופר נולד בשם מרדכי קסבינר בקרקוב שבפולין. בהיותו בן שנה עלתה משפחתו ארצה והתיישבה תחילה ברמת ישי ולאחר מכן בנחלת יצחק. למד בגימנסיה נורדיה. בבגרותו הצטרף למשטרת היישובים העבריים ושירת כנוטר. עם קום המדינה הצטרף לשורות צה"ל, ממנו השתחרר בשנת 1950 בדרגת סגן-אלוף. בתום שירותו הצבאי הצטרף לחברת "אגד" ונבחר להנהלת הקואופרטיב. בשנים 1961–1971 שימש מנהל אגף הכספים בחברה. במקביל, עופר נבחר בשנת 1965 לכנסת השישית מטעם המערך. כהונתו בכנסת נמשכה עד לפטירתו, בשנת 1971, במהלך הכנסת השביעית. בשנים אלו היה חבר ועדת הכלכלה, ועדת הכספים וועדת הכנסת. התחנה המרכזית בת גלים שבחיפה נקראה על שמו. מדיה וקבצים בנושא מרדכי עופר בוויקישיתוף מרדכי עופר, באתר הכנסת מרדכי עופר, באתר כנסת פתוחה מת ח"כ מרדכי עופר, מעריב, 2 בספטמבר 1971 תחנת האוטובוסים הגדולה בישראל, מעריב, 31 במאי 1974 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיורבל

דיורבל (בערבית: ديوربل, בסרר: Jurbel, בוולוף: Njaaréem) היא עיר בסנגל הנמצאת מזרחית לעיר טיאס. העיר ידועה במסגדיה ובתעשיית הבוטנים המקומית שלה. העיר היא בירתו של מחוז דיורבל. נכון ל-2007 בעיר יש 100,445 איש. מדיה וקבצים בנושא דיורבל בוויקישיתוף דיורבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטרושקה

פטרושקה (ברוסית: Петрушка) הוא בלט הכולל 4 תמונות. את הכוריאוגרפיה למחזה חיבר מיכאיל פוקין ואת המוזיקה איגור סטרווינסקי שכתב את הלברית יחד עם אלכסנדר בנואה אשר עיצב גם את התלבושות והתפאורה. 3 מריונטות: פטרושקה, בלרינה ומורי, וכן קוסם זקן. המוזיקה מעמידה בפני הרקדנים והכוריאוגרף מקצבים מורכבים ומשתנים במהירות, ואתגר מחולי לא פשוט. הנושא משולש יחסים: פטרושקה המופנם והמורי המוחצן רבים על ליבה של הבלרינה הבובתית. פטרושקה הוא בובה המגלה רגשות אנושיים. תמונה ראשונה: יריד הקרנבל בכיכר בסנקט פטרבורג - המוזיקה מיטיבה לתאר את אווירת הקרנבל על שלל הקולות, הרקדנים ניצבים משתדלים לתת לכך ביטוי מחולי, קול תיפוף ונגינת חליל מסתורית מבשרים את כניסת הקוסם ותיאטרון הבובות שלו, עם היפתח מסך תיאטרון הבובות נגלים שלושה תאים ובהן שלוש המריונטות. המורי ופטרושקה מאוהבים בבלרינה, פטרושקה מקנא במורי ומתקיף אותו, הקוסם בניסיון להציל את המצב מסיים את ההצגה. תמונה שנייה: חדרו של פטרושקה - פטרושקה נעול בחדרו כעונש על מעלליו, הדלת נפתחת והבלרינה נכנסת, פטרושקה מחזר אחריה באופן מגושם והיא עוזבת את פטרושקה למגינת ליבו. תמונה שלישית: חדרו של המורי - המורי נעול אף הוא בחדרו אבל הוא אינו מתרגש ומשחק להנאתו באגוז קוקוס, הבלרינה נכנסת ומנסה להגביר את הערצתו אליה, פטרושקה נכנס בהפתעה ומאיים על יריבו, המורי רודף אחריו עם חרבו השלופה ופטרושקה מצליח להימלט בעור שיניו. תמונה רביעית: חזרה לכיכר - חגיגות הקרנבל בכיכר נמשכות, כשלפתע פטרושקה נכנס ואחריו המורי הדוקר אותו למוות. המשטרה באה וחוקרת, אך הקוסם הזקן טוען ומדגים שזאת בסך הכל בובה. וכולם יכולים להתפזר, הקוסם גורר את הבובה חסרת החיים אל האוהל כאשר לפתע נראה חלקה העליון של בובת פטרושקה מעל הגג, כסמל לניצחון רוחה של דמותו של פטרושקה המריונטה הטראגית. ההופעה הראשונה נערכה בתיאטרון שאטלה בפריז 1911 על ידי להקת הבלט הרוסית של סרגיי דיאגילב. בתפקיד פטרושקה: ואצלב ניז'ינסקי, בתפקיד הבלרינה: תמרה קרסבינה, בתפקיד המורי: אלכסנדר אורלוף, ובתפקיד הקוסם הזקן: אנריקו צ'יקטי. על התזמורת ניצח פייר מונטה. מדיה וקבצים בנושא פטרושקה בוויקישיתוף ג'פרי אשטון, פטרושקה, ספריית מעריב, 1989
סוכר מחזר

סוכר מחזר (באנגלית: Reducing sugar) הוא כל סוכר אשר בתמיסה בסיסית מתפקד כחומר מחזר. בתמיסה בסיסית (אלקאלית), סוכר מחזר יוצר אלדהיד חופשי או קטון. דבר זה מאפשר לו לתפקד כגורם מחזר, לדוגמה בתגובת מייאר ובבדיקות בנדיקט. סוכרים מחזרים כוללים חד סוכרים כגון גלוקוז, פרוקטוז (יחזר רק אם פחמן מס' 1 ופחמן מס' 2 חופשיים) אראבינוז וגליצראלדהיד. בנוסף קיימים גם דו סוכרים ואוליגו סוכרים מחזרים כגון לקטוז ומלטוז. כל החד-סוכריים המכילים קבוצות אלדהיד ידועים כאלדוזיים (אנ') (Aldoses). לעומתם, סוכרוז ידוע כסוכר "לא מחזר" מכיוון שהקשר הגליקוזידי מחבר את שתי הקבוצות המחזרות: האלדהיד בפחמן מס' 1 של הגלוקוז והקטון בפחמן מס' 2 של הפרוקטוז (הפחמנים האנומרים בצורה טבעתית ואינם חופשיים). על מנת לקבוע הימצאות של סוכר מחזר משתמשים בריאגנט בנדיקט. אם אכן זהו סוכר מחזר, התמיסה תהפוך לירוקה, כתומה או אדומה. ניתן להשתמש גם בתמיסת פאלינג (אנ'), מפני ששתי התמיסות מכילות יוני נחושת (II), אשר מחוזרים למשקע אדום של תחמוצת הנחושת (I) בעת חימום התמיסה. דרך נוספת לבדיקת הימצאות סוכרים מחזרים בתמיסה היא בשיטת Bernfeld. בשיטה זאת מוסיפים לתמיסה ריאגנט סמנר (אנ') (Sumner) שצבעו במצב הלא מחוזר צהוב; כאשר ישנם סוכרים מחזרים בתמיסה, ריאגנט הסמנר מחוזר וצבעו הופך לחום. את עוצמת הצבע ניתן לקרוא בספקטרופוטומטר באורך גל של 550 ננומטר ועל ידי כך לקבוע כמותית את נוכחות הסוכרים המחזרים בתמיסה. סוכר מחזר מתקבל כאשר הפחמן האנומרי שלו חופשי. מפני שסוכרים נוצרים במבנה שרשרת וכן במבנה טבעת, ייתכן כי נוצר שיווי משקל כימי בין שני החומרים. כאשר קבוצות ההידרוקסיל של ההמי–אצטל או הקטאל חופשייה ע"ע אינה נעולה, אינה קשורה לקבוצת סוכר אחרת, צורת האלדהיד (או הקטון) פנויה לחיזור יוני הנחושת (II). כאשר הסוכר מחומצן, קבוצת הפחמן הקרבונילי (קבוצת אלדהיד או קטון) מומרת לקבוצת פחמן קרבוקסילי. J.B. Sumner, Dinitrosalicylic acid: a reagent for the estimation of sugar in normal and diabetic urine., Journal of Biological Chemistry 47, 1921, עמ' 5 ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגירין

אגירין הוא מינרל, חבר בקבוצת הקלינופירוקסן - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים. האגירין בנוי משרשרת בודדת. נוסחת המבנה הכימי של האגירין היא: NaFe3+ Si2O6. האגירין נמצא בתחילת השורה האיזומורפית של האגירין-אוגיט (Ca,Mg,Fe)SiO3)). בשורה זו הנתרן מתחלף בכמויות משתנות עם הסידן, כאשר ברזל (Fe+2) ומגנזיום מחליפים את הברזל (Fe+3) על מנת לאזן את המטען החשמלי. אלומיניום מחליף גם הוא את הברזל (Fe+3). אגירין מופיע כגבישים דקים ארוכים עד 35 סנטימטר אורכם, הגבישים מקווקווים לאורכם, לעיתים מכופפים או מעוותים וגונם ירוק כהה. לאגירין יש ברק זגוגי ופצילות מושלמת. קשיות המינרל נעה בין 5 ל-6 על פי סולם מוס ומשקלו הסגולי נע בין 3.2 ל-3.4. מבחינת תכונותיו האופטיות האגירין הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). מזווית אחת הוא נראה ירוק עמוק בגוון האזמרגד, מזווית שנייה הוא נראה ירוק צהוב ומזווית שלישית ירוק חום, או חום צהבהב. האגירין מופיע בסיאניט-נפלין פראלקליני ובסלעי יסוד דומים. מקומות בהם ניתן למצוא אגירין כולל את אזור הר סנט-אילר (Mont Saint-Hilaire) בחבל קוויבק שבקנדה, העיירה קונגסברג (Kongsberg) שבנורווגיה, נרסרססוק (Narsarssuk) בגרינלנד, חצי האי קולה ברוסיה, העיירה מגנט קוב (Magnet Cove) בארקנסו שבארצות הברית, קניה, סקוטלנד וניגריה. בישראל ניתן למצוא אגירין בנורדמרקיט (סוג של סיאניט) של מכתש רמון; איגרין-אוגיט (המינרל הנמצא באמצע השורה האיזומורפית בין אגירין לאוגיט) מופיע בנפלין-מונזוניט של גבעת המורה. במצרים ניתן למצוא אגירין בגרניטים אלקליניים בסיני ובמדבר המזרחי. האגירין נתגלה לראשונה בנורווגיה בשנת 1835 וקיבל את כינויו על שמו אגיר, אל הים במיתולוגיה הנורדית. שם נרדף למינרל הוא "אקמיט" (מיוונית נקודה) בהתייחס לגבישים המחודדים שלו. יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים". אגירין באתר Mindat אגירין באתר webmineral אגירין באתר Mineral Galleries אגירין בפרויקט rruf אגירין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לרשימה המלאה מומלץ לגשת לאתר Mindat המצוי בקישורים החיצוניים להלן.
וירג'יל דודה

וירג'יל דודה (ברומנית: Virgil Duda;‏ 25 בפברואר 1939 – 5 בספטמבר 2017) היה סופר ועורך יהודי ישראלי בשפה הרומנית. דודה נולד בברלאד כבנם של אוקה סולומון וקארול ליבוביץ'. סיים ב-1970, בהצלחה, את לימודי המשפטים באוניברסיטת בוקרשט והוסמך כעורך דין. הוא היה יועץ משפטי של בית הזיקוק טלאז'ן (Teleajen), בפלוישט ועורך תסכיתים ומפיק של הסטודיו הקולנועי של בוקרשט בין השנים 1970 - 1987. לאחר עלייתו לישראל ב-1988 עבד כספרן ובין השנים 1989 - 2004, כעורך בעיתונים הישראלים בשפה הרומנית, "השעה האחרונה" (Ultima oră) ו"חיינו" (Viaţa noastră). דודה היה סגן נשיא התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית. נפטר ב-5 בספטמבר 2017. 1967 Povestiri din provincie (סיפורים פרובינציאליים). 1969 Catedrala (הקתדרלה). 1972 Anchetatorul apatic (החוקר האדיש). 1973 Deruta (ההטעיה). 1975 Al doilea pasaj (הפאסאז' השני). 1977 Cora (קורה). 1979 Măştile (המסכות). 1981 Războiul amintirilor (מלחמת הזכרונות). 1984 Hărţuiala (התגרות). 1986 Oglinda salvată (הראי המוצל). 1991 România, sfârşit de Decembrie (רומניה, סוף דצמבר). 1993 Alvis şi destinul (אלוויס והגורל). 1996 A trăi în păcat (לחיות בחטא). 1999 Viaţă cu efect întîrziat (חיים עם תגובה מאוחרת). 2002 Şase femei (שש נשים). 2004 Evreul ca simbol (היהודי כסמל). 2005 Despărţirea de Ierusalim (הפרידה מירושלים). 1972 Premiul Uniunii Tineretului Comunist (פרס איגוד הנוער הקומוניסטי). 1979 Premiul Asociaţiei Scriitorilor din Bucureşti (פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט). 1981 Premiul Uniunii Scriitorilor din Romania (פרס איגוד הסופרים של רומניה). 1993 פרס הארגון הציוני העולמי לכלל היצירה. 1994 פרס מועדון ארקדיה בתל אביב. 1999 פרס ציון של התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית. 2001 פרס סבסטיאן קוסטין מטעם החוג התרבותי של ירושלים. 2003 Premiul Asociaţiei Scriitorilor din Bucureşti (פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט). 2005 Premiul Uniunii scriitorilor din România (פרס איגוד הסופרים של רומניה). מדיה וקבצים בנושא וירג'יל דודה בוויקישיתוף וירג'יל דודה באתר "עולם ללא גבולות" באנגלית
ג'ונו (סרט)

ג'ונו (באנגלית: Juno) הוא סרט דרמה-קומי שיצא בדצמבר 2007, בוים על ידי ג'ייסון רייטמן ונכתב על ידי דיאבלו קודי. הסרט, שהופק בתקציב נמוך, זכה להצלחה קופתית, להערכת המבקרים, זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד במספר קטגוריות נוספות, לרבות הסרט הטוב ביותר. השחקן ג'ון מלקוביץ' נמנה עם מפיקי הסרט. במרכז העלילה עומדת ג'ונו מקגאף (אליוט פייג'), נערה סרקסטית בת 16, אשר מגלה שנכנסה להריון. הסרט עוקב אחר ההתמודדות שלה עם מצב זה שכוללת מספר מערכות יחסים: עם אבי התינוק, פולי בליקר (מייקל סרה), בו היא מאוהבת אך לא מודה בכך; עם אביה מאק (ג'יי קיי סימונס) ואימה החורגת ברן (אליסון ג'ני); ועם ונסה ומארק (ג'ניפר גארנר וג'ייסון בייטמן), זוג בורגנים להם היא מתכוונת למסור את התינוק. במהלך הסרט מתחברת ג'ונו עם מארק, איתו היא חולקת את אהבתה לנגינה, שמיעת מוזיקה וצפייה בסרטים. כשוונסה ומארק נפרדים, ג'ונו מוצאת עצמה בדילמה. הסרט היה עטור מועמדויות ופרסים. מלבד זכייתו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, הוא היה מועמד גם לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית הראשית, בשלוש מועמדויות לפרס גלובוס הזהב, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל רומא ועוד. מגזין "Paste" ציין את הסרט כ"הסרט הטוב של השנה". באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 94%, בהתבסס על 216 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.10 מתוך 10. הסרט קיבל ציון של 81 מתוך 100 באתר Metacritic, בהתבסס על 38 ביקורות. אלבום הפסקול של הסרט "ג'ונו" יצא ב-8 בינואר 2008, ונקרא "Music from the Motion Picture Juno" ("מוזיקה מסרט הקולנוע ג'ונו"). הפסקול זכה בפרס גראמי לשנה זו. בארי לואיס פוליסר – "All I Want Is You" קימיה דוסון – "My Rollercoaster" הקינקס – "A Well Respected Man" באדי הולי – "(Ummm, Oh Yeah) Dearest" מתיאו מסינה - "Up the Spout" קימיה דוסון – "Tire Swing" בל וסבסטיאן – "Piazza, New York Catcher" קימיה דוסון – "Loose Lips" סוניק יות' – "Superstar" קימיה דוסון - "Sleep" בל וסבסטיאן – "Expectations" מוט דה הופל – "All the Young Dudes" קימיה דוסון – "So Nice So Smart" קאט פאוור – "Sea of Love" קימיה דוסון ואנטזי פנטס – "Tree Hugger" הוולווט אנדרגראונד – "I'm Sticking with You" המולדי פיצ'ז – "Anyone Else but You" אנטזי פנטס - "Vampire" מייקל סרה ואליוט פייג' – "Anyone Else but You" אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונו "ג'ונו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ונו", באתר נטפליקס "ג'ונו", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'ונו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ונו", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ג'ונו", באתר Metacritic (באנגלית) "ג'ונו", באתר אידיבי "ג'ונו", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "ג'ונו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי קליין, כמה אמריקה נחמדה, הארץ, 11 בפברואר 2008 ביקורת באתר "יעל מבקרת בקולנוע"
הלגולנד

הֶלְגוֹלַנד (גרמנית: Helgoland, הליגולנדית (אנ'): deät Lun) הוא ארכיפלג גרמני קטן, הממוקם במפרץ הלגולנד בפינתו הדרום-מזרחית של הים הצפוני. הארכיפלג נתפס על ידי הבריטים ב-1807, במהלך המלחמות הנפוליאוניות. קודם לכן נשלט המקום על ידי הדנים. בשנת 1890 הועבר המקום, יחד עם רצועת קפריבי, לידי גרמניה, תמורת הכרתה של האחרונה בשלטון הבריטי בזנזיבר. מאז נותר הלגולנד בשלטון גרמני, למעט תקופה של שבע שנים מסוף מלחמת העולם השנייה, אז היה בחסות בריטית. האי מאוכלס בכ־1,650 איש. הארכיפלג הוא היחיד מכל האיים הגרמנים שמרוחק מאדמתה של גרמניה, ונמצא במרחק של שעתיים שיט מהדלתה של נהר האלבה. בנוסף לגרמנית, האנשים המקומיים בארכיפלג דוברים גם את הניב הפריזי הקרוי "הליגולנדי", הנקרא בשפתם Halunder. פעם נקראה הליגולנד, Heyligeland, או "ארץ הקודש", מכיוון שהאי מקושר לאל הנורדי פורסטי. במלחמת העולם השנייה הוקמו באי ביצורים וכן מבצור צוללות והוא הופצץ קשות על ידי חיל האוויר הבריטי. לאחר המלחמה, החל ממרץ 1946 ועד שנת 1949, בוצע פרויקט "רובי" שהיה שתוף פעולה בין חיל האוויר המלכותי לזה של חיל האוויר של ארצות הברית. הפרויקט נועד לבחינת פצצות חודרות בונקרים. למטרה זו נבחרו אתרים מבוצרים שונים לרבות מבצור הצוללות נורדזי 3 ועוד מתקנים תת-קרקעיים באי. בוצעו כ-140 גיחות של מטוסי אוורו לנקסטר, בואינג B-29 סופרפורטרס ומטוסי בואינג B-17 מבצר מעופף שהטילו פצצות מדגמים שונים בחלק מהאתרים. ב-18 באפריל 1947 ערכה בריטניה פיצוץ ענק באי, שמטרתו הייתה הריסת הביצורים של האי. הפיצוץ הוביל לשינוי המבנה הטופוגרפי של האי. מדיה וקבצים בנושא הלגולנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלגולנד (בגרמנית) יובל בן-עמי, ביקור בהלגולנד, באתר הארץ, 4 במרץ 2020 הלגולנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הלגולנד (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גרמניה ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.