יעקב הולנדר

יעקב הוֹלַנדֶר (2 במרץ 1928 – 2 באפריל 2014) היה מלחין בזמר העברי, מעבד מוזיקלי ומנצח מקהלות ישראלי. מגדולי המלחינים בזמר העברי, המזוהה בעיקר עם פסטיבלי הזמר, בהם זכה שלוש פעמים במקום הראשון, ועם חבורות הזמר הרבות שיסד לאורך השנים. יעקב (יָנֶק) הולנדר נולד בעיר קרקוב שבגליציה, פולין למשפחה בעלת רקע מוזיקלי. במלחמת העולם השנייה עבר בגטו קרקוב וב-12 מחנות שונים, כולל פלאשוב, אושוויץ ומאוטהאוזן. הוריו ושני אחיו הגדולים נספו בשואה, והוא היחידי ששרד. לאחר המלחמה, כשהוא בן 17, נמנה עם ילדי סלבינו ששהו בבית שיזופולי באיטליה, ושם הצטרף למקהלת נערים שאורגנה בבית הילדים ואף ניצח עליה בהזדמנות אחת. כאן החל לכתוב פיליטונים וחתם בכינוי "הראי העקום". עם חלק מילדי סלבינו ניסה להעפיל לארץ ישראל באונייה "כתריאל יפה" אך היא נתפסה על ידי כוחות המנדט הבריטי, והוא נכלא עם חבריו במחנה המעצר בקפריסין. עם השחרור מקפריסין, נקלט בקיבוץ משמר השרון יחד עם כל חבריו למקהלה, ומשם נשלח ללמוד את יסודות הניצוח וההלחנה. כשנה מאוחר יותר התנדב לחטיבת הראל של הפלמ"ח והשתתף בקרבות לשחרור הדרך לירושלים במלחמת העצמאות. לאחר שחרורו נקלט בקיבוץ צאלים, שם התגורר כשנה, ולאחר מכן עבר לתל אביב ושם החל ללמוד באקדמיה למוזיקה אצל המלחין מרדכי סתר (שלימים היה לשכנו ברמת אביב ולאחד מידידיו הקרובים ביותר). בתקופת הלימודים עבד למחייתו כמורה למוזיקה בבתי ספר, ביניהם "כרמל" בתל אביב, ובתור מנצח מקהלה. עד 1964 התעניין הולנדר יותר במוזיקה קלאסית, אבל בשנה זו חל המפנה הגדול בקריירה המוסיקלית שלו, כאשר הייתה זו אשתו דבורה שעודדה אותו לכתוב שיר לפסטיבל הזמר והפזמון שהיה האירוע המוסיקלי הנחשב ביותר בשנות השישים והשבעים והתקיים בכל מוצאי יום העצמאות ושודר בשידור חי בערוץ הטלוויזיה הבודד בישראל. השיר הראשון שהלחין היה "ילדתי אִמרי" (מאת משה דור), שזכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון 1964, בביצועם של בני אמדורסקי ונחמה הנדל. שני שירים נוספים שהלחין, זכו אף הם במקום הראשון בפסטיבלי הזמר מאוחרים יותר : "מי יודע כמה" למילים של רימונה די-נור ולעיבוד של שמעון כהן בביצועו של מייק בורשטיין, 1967 ו-"פתאום עכשיו, פתאום היום" ("אהבתיה") (מילים תרצה אתר, עיבוד אריה לבנון, בביצועו של שלמה ארצי, 1970). בכך למעשה היה הולנדר לשיאן הזכיות במקום הראשון בפסטיבלי הזמר עם שלוש זכיות, שקידמו את הקריירה המוסיקלית שלו בצורה משמעותית, וקיבעו את מעמדו כאחד המלחינים החשובים והמובילים בזמר העברי. שיר פסטיבלי נוסף שכתב הולנדר הוא, "תנו לנו יד ונלך" (למילותיו של צבי זליקוביץ') – שיר געגוע לאתרים אהובים בתל אביב שאינם עוד. שיר זה הושר בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 על ידי עירית דותן. כמו כן הלחין את "שיר לערב חג" למילים של תרצה אתר, שמירי אלוני ביצעה באותו פסטיבל. הולנדר אמנם לא זכה במקום הראשון אך, כאמור, הביא לפסטיבל שני שירים. תופעה נדירה בפני עצמה. לחן אחר שכתב הוא "אני אוהבת באך" למילותיו של שמואל רוזן. בלחן זה יש מרכיבים המזכירים תבנית לחנית של המלחין הקלאסי באך. עדות נוספת לגיוון הרב בלחניו של הולנדר ניתן למצוא בפסקול שכתב ב-1967 לסרטו הראשון של ג'ורג' עובדיה, "הנחשקת" (נקרא גם "אהבה בנמל"), בכיכובו של אריס סאן; השירים שבסרט, ובמיוחד שיר הנושא, "רק חיוך אחד", למילותיו של יעקב שרת ובביצועם של יהורם גאון ודליה עמיהוד, נושאים גוון ים-תיכוני מובהק. הולנדר, מהאבות המייסדים של חבורות הזמר בארץ, שימש במשך עשרות שנים מעבד קולי ומנצח של הרכבים קוליים רבים, מהם כמה שייסד: "הרעננים" (1970), "אדם לאדם", "שירן", "השרונים" (1994), "זמר לך". ב-1966 הקים את להקת "זמרי החוף", שפעלה במשך שנה אחת בלבד והוציאה אלבום אחד המורכב משיריו ומעיבודיו. מהמחצית השנייה של שנות השישים ובמהלך שנות השבעים הִרבה לעבוד עם הלהקות הצבאיות ושימש כמנהל מוזיקלי של תוכניות, שהבולטות שבהן היו "במרכז העניינים" של להקת פיקוד מרכז, "שבר ענן" של להקת חיל האוויר ו"במוצב רוח" של להקת גולני. כמו כן, הלחין עבור הלהקות הצבאיות שירים רבים, בהם "להתראות" למילים של שמואל רוזן (בביצוע להקת פיקוד דרום), "בימים שכאלה" למילים של צביקה זליקוביץ' (גם הוא בביצוע להקת פיקוד הדרום), "למפקד באהבה" למילים של רימונה די-נור (בביצוע להקת פיקוד צפון), "כל העיר מרכלת עלינו" למילים של יוסי גמזו (בביצוע צוות הווי הנח"ל), ועוד שירים רבים שהיו להיטים באותה תקופה. בשנת 1980 זכה בפרס זעירא. ביום הזיכרון לשואה ולגבורה 2007 נבחר להדליק משואה במהלך העצרת הממלכתית ביד ושם. ב-23 במאי 2011 הוענק להולנדר אות הוקרה על תרומה לזמר העברי בפסטיבל ימי הזמר בר-אילן, שנערך על ידי הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר-אילן, המחלקה למוזיקה והמרכז לחקר המוזיקה העממית הישראלית, בשיתוף עם גלי צה"ל ובמלאת 40 שנה למחלקת המוזיקה בתחנה הצבאית. ב-1 ביוני 2014, חודשיים לאחר מותו, הוענק להולנדר אות הוקרה מטעם "שירת רבים" (מיסודה של עמותת "מיתר" לטיפוח הזמר העברי) על תרומה לתרבות הישראלית ולזמר העברי. הולנדר היה נשוי לדבורה ואב לשניים. הוא נפטר ב-2 באפריל 2014, בגיל 86. נקבר בבית העלמין קריית שאול. אזכור את הדרך: משיריו של יעקב הולנדר, פרדסיה: התקליט, 1996. שיר לערב חג: לקט משירי יעקב הולנדר בביצוע הרכבים קוליים, הליקון, 2004. אֲבָל המנגינה: משירי יעקב הולנדר, תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל – מפעלי תרבות וחינוך (הספרייה למוסיקה על-שם נסימוב), 1985. מדיה וקבצים בנושא יעקב הולנדר בוויקישיתוף יעקב הולנדר, באתר שירונט יעקב הולנדר, באתר MusicBrainz (באנגלית) יעקב הולנדר, דף שער בספרייה הלאומית יעקב הולנדר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) יעקב הולנדר באתר הספרייה הלאומית סרטונים בערוץ של אבי הולנדר, המוקדש כולו ליצירתו של אביו, יעקב הולנדר, באתר יוטיוב לירז לחמנוביץ ואסף טל, "זה מלווה אותי כל החיים...": ריאיון עם המלחין יעקב הולנדר, זיקה 30 (2012), באתר יד ושם מדליקי המשואות 2007: יעקב ינק הולנדר, עדים ועדויות: למען יידעו דור אחרון, יום הזיכרון לשואה ולגבורה תשס"ז, באתר יד ושם (יד ושם ירושלים 45, עמ' 11, אביב תשס"ז, 2007 - גרסת PDF ) לשרוד את השואה: סיפורו של יעקב הולנדר, סרטון באתר יוטיוב אלי לפיד (עורך ומראיין), "כל ההתחלות" עם יעקב הולנדר, רשת ג, 30 ביולי 2010 (להאזנה) אריה לינדנבאום, בין השורות | הנסיון המוסיקלי נרכש בקפריסין ובפלמ"ח, דבר, 19 באפריל 1964 (עם זכיית שירו "ילדתי אמרי" בפסטיבל הזמר הישראלי) צבי אלגת, "מי יודע כמה...", מעריב, 19 במאי 1967 (שיחה עם יוצרי השיר עם זכייתו בפסטיבל הזמר) טלילה בן-זכאי, הזוכים המאושרים, מעריב, 14 במאי 1970 (שיחה עם יוצרי השיר "פתאום עכשיו, פתאום היום", עם זכייתו בפסטיבל הזמר) * יעקב הולנדר, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית עם יואב קוטנר, מאי 2015 יורם רותם, "אזכור את הדרך" עם יעקב הולנדר, גלי צה"ל, 2006 עפרה הלפמן (עורכת), "שלא יגמר לעולם" עם המלחין יעקב הולנדר, רשת ג', נובמבר 2001 יעקב הולנדר באסופת מלחיני שירי משוררים, בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן עם מותו: חגי חיטרון, מת המלחין והמנצח יעקב הולנדר, בן 85, באתר הארץ, 2 באפריל 2014 שגיא בן נון‏, המלחין יעקב הולנדר הלך לעולמו, באתר וואלה, 2 באפריל 2014 אסף נבו, ‏המלחין יעקב הולנדר ז"ל הלך לעולמו בגיל 85, באתר ‏מאקו‏, 2 באפריל 2014 ynet, המלחין יעקב הולנדר הלך לעולמו, באתר ynet, 2 באפריל 2014 יואב קוטנר, ניצחון המוסיקה, באתר ישראל היום, 8 באפריל 2014 אלי לפיד (עורך ומראיין), "כל ההתחלות" עם יעקב הולנדר, רשת ג, 30 ביולי 2010 (להאזנה). אסף טל, לירז לחמנוביץ, ראיון עם המלחין יעקב הולנדר, באתר יד ושם פרסום בעיתון, דבר, 26 באוקטובר 1958 טלילה בן-זכאי, "ילדתי, אמרי" של מ. דור וי. הולנדר זכה בפרס ראשון בפסטיבל הזמר, מעריב, 17 באפריל 1964. הקהל בחר ב"מי יודע כמה" בפסטיבל הישראלי לזמר, מעריב, 16 במאי 1967. ב-2009 דורג השיר במקום הראשון במצעד 100 השירים של תל אביב בגלי צה"ל ונבחר לייצג את תל אביב בחגיגות ה-100 שנערכו באותה שנה. השיר נכתב עבור התוכנית העשירית, "פשוט שריונר", של להקת גייסות השריון לאחר מלחמת ששת הימים ערב חלוקת פרס זעירא, דבר, 4 ביולי 1980. nrg תרבות, אות הוקרה ליעקב הולנדר ז"ל יוענק למשפחתו, באתר nrg‏, 25 במאי 2014