אה"מ פורצ'ן (1913)

אה"מ פורצ'ן הייתה משחתת מסדרת אקסטה, והספינה העשרים ואחת של הצי המלכותי שנשאה את השם. היא הושקה ב-1913 והוטבעה בקרב יוטלנד ב-1916. המשחתות מסדרת אקסטה היו גדולות יותר וחמושות יותר בכבדות מהסדרות H ו-I הקודמות (אקורן ואקרון, בהתאמה), עם הדחק גדול יותר בכ-25% והחימוש המעורב הוחלף בהתאמה אחידה של תותחי QF‏ 4 אינץ'. התותחים נפרסו אחד על המצודה ושניים משני הצדדים מאחורי צינור הטורפדו (או באמצע הספינה לפני ואחרי הצינור בחלק מהאוניות). לכל הספינות היו שלוש ארובות, כשהראשונה הייתה גבוהה וצרה, השנייה קצרה ורחבה והשלישית באותו גובה עם השנייה אך צרה יותר. צינור הטורפדו הראשון היה ממוקם בין הארובה השנייה והשלישית, מאפיין ייחודי של סדרה זו. היו בסדרה 12 כלי שיט 'סטנדרטיים' שנבנו לפי תכנון נפוץ של האדמירליות, ושמונה כלים מיוחדים ש (פרט לגרלנד) היו בעלי גוף קצר יותר, פחות רחב; חמישה מהאחרונים היו מת'ורניקרופט עם 22,500 כוחות סוס (16,800 קילוואט (אחת מהספינות של ת'ורניקרופט, הארדי, תוכננה למנועי שיוט דיזל, אך אלה לא היו מוכנים בזמן והארדי הושלמה עם המכונות הסטנדרטיות של ת'ורניקרופט). השישית מאת פארסונס (גרלנד) היו טורבינות חצי-גיר שהעניקו מהירות של 31 קשרים (57 קמ"ש) בניסויים, לשביעית מפיירפילדס היה חרטום מקוצץ. ה'מיוחדת' השמינית הייתה ארדנט מאת ויליאם דני, דמברטון, שנבנתה באמצעות מסגור אורכי ולא מסגור רוחבי קונבנציונלי. בעוד שנראה שהבנייה של ארדנט הייתה הצלחה, לא נבנו עוד משחתות עבור הצי המלכותי תוך שימוש במסגרות אורכיות עד למשחתות מסדרה J בשנות ה-30. האורך הכולל של האונייה היה 267 רגל 6 אינץ' (81.53 מטרים), רוחב של 27 רגל (8.2 מטרים) ושוקע של 9 רגל 6 אינץ' (2.90 מטרים) והדחק האונייה היה 1,072 טונות ארוכות (1,089 טונות). למשחתת היה צוות שכלל 73 קצינים ומלחים. האונייה הונעה על ידי ארבעה דוודי צינור מים מסוג Yarrow שהזינו את טורבינות הקיטור של פארסונס בדירוג של 24,500 כוחות סוס (18,300 קילוואט), שהניעו שני צילינדרים, והעניקו למשחתת מהירות מרבית של 29 קשרים (54 קמ"ש). פורצ'ן קיבלה חרטום מקוצץ ניסיוני. פורצ'ן הייתה חמושה בשלושה תותחי QF‏ 4 אינץ' (101.6 מ"מ) L/40‏ Mark IV על צריחי P Mk. IX. עם זאת, פורצ'ן הייתה "בנייה מיוחדת", והתותח השני בקוטר 4 אינץ' הותקן על פלטפורמה בין הארובות מס' 2 ל-3. האונייה כללה גם תותח 2 ליטראות פום-פום Mk. II. המשחתת צוידה גם בשני צינורות טורפדו בודדים לארבעה טורפדות בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ). פורצ'ן הונחה במסגרת תוכנית הבנייה של 1911 – 1912 על ידי חברת פיירפילד לבניית והנדסת ספינות והושקה ב-17 במרץ 1913. שמה שונה באופן זמני לאה"מ קיסמט באוקטובר 1913, אך שמה הוחזר לה זמן קצר לאחר מכן. היא הצטרפה לשייטת המשחתות הרביעית עם כניסתה לשירות ושירתה בצי הגדול עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. במהלך הערב של 31 במאי 1916, השייטת הרביעית מיסכה את חלקו האחורי של הצי הגדול בקרב יוטלנד, נגד צי הים הפתוח של הצי הקיסרי הגרמני. בשעה 23:20, השייטת הרביעית נתקלה בספינות לא ידועות מכיוון הרבע הימני של אוניות השייטת. בהאמינו שהם בריטים, מפקד מובילת השייטת, טיפררי, הבהב לכיוונם. שש ספינות מנוגדות, הכוללות את אוניות המערכה וסטפאלן, נסאו וריינלנד ושלוש סיירות, הדליקו את הפנסים שלהן ופתחו באש עם החימוש המשני שלהן. רובם כיוונו לטיפררי שעלתה באש עד מהרה. המשחתות החלו להשיב אש ופתחו במתקפת טורפדו, שהובילה להתנגשות בין הגרמנים. במהלך ההתקפה הראשונה הזו, פורצ'ן וארדנט הופרדו משאר השייטת. הם החלו לחפש את הספינות הגרמניות שניתקו מגע לאחר שספגו אש מהשייטת הרביעית. בסביבות השעה 23:30 הם מצאו בסופו של דבר ארבע אוניות גדולות והעסיקו אותן. גם ארדנט וגם פורצ'ן הוטבעו בקרב האש שהתפתח. האחרון שראה את פורצ'ן דיווח כי הספינה בערה אך עדיין ירתה כשהמשחתת טבעה. היו שבעה ניצולים, 67 אנשי הצוות האחרים נהרגו או נעדרו. אתר שרידי האונייה מוגדר כמקום מוגן, במסגרת חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986.