עלובי החיים (סרט, 1978)

עלובי החיים (באנגלית: Les Misérables) הוא סרט טלוויזיה בריטי משנת 1978 שמבוסס על ספרו של ויקטור הוגו "עלובי החיים". ליבו של הסרט הוא התיאור של שתי הדמויות המרכזיות: ז'אן ולז'אן, שהיה חוטב עצים מובטל ונאלץ לגנוב פת לחם לילדים, אותו מגלם השחקן ריצ'רד ג'ורדן, וז'אבר, מפקד הכלא בו נאסר ז'אן ולז'אן וקצין משטרה – אותו מגלם השחקן אנתוני פרקינס. ז'אן ולז'אן, לאחר שנמלט מהכלא, בו שהה כעשרים שנה, מנסה לחזור לחברה. גם כאשר היה לתעשיין וראש עיר, הוא ממשיך לחיות בצניעות ושומר על יחס אנושי ואדיב כלפי אנשים פשוטים. הוא אינו שואף לנקמה בחברה, אך נוטר טינה רק למפקד הכלא ז'אבר, על אשר עולל לו. ז'אבר מייצג בצורה מרשימה את דמותו של שומר החוק – יחס קר ונוקשה ללא רגישות אנושית. בדו-שיח שהוא מקיים עם הכומר הוא אומר לו כי לדעתו אין אלוהים ויש רק חוק. הוא מוסיף כי גם "הטוב והרע אינם מחוץ לחוק". ברקע חשים בהשפעת דברי הכומר על הגנב לשעבר. הוא מבטיח לו תקופה חדשה והכומר אומר לו: קניתי את העבירות שלך – עכשיו אתה נקי. אך מסתבר שלא כך סבורה החברה. דברי ויקטור הוגו מצוטטים בתחילת הסרט, שכל עוד יהיו מקרים כאלה, חובה לחשוף אותם בפומבי. ז'אן ולז'אן ברח מכלא טולון, לאחר שנידון על גנבת פת לחם ובריחות חוזרות ונשנות מהכלא, לתקופות שהצטברו לעשרים שנה. הפעם הוא מחליט להיות פושע מצליח וגם לנקום את חילול כבודו על ידי ז'אבר מנהל הכלא. הוא התחיל את חייו בעולם החופשי ברצח שני אנשים אשר עמדו למכשול בדרכו. הוא ממשיך, רעב ועייף, לביתו של כומר במטרה לגנוב מביתו חפצים יקרי ערך, ולראשונה בחייו הוא נתקל באדם הנותן בו אמון ומכבד אותו. הוא מזמין אותו לסעוד ולנוח בביתו וטוען כי אינו עושה טובה בכך שהוא מעמיד את רכושו לרשות הזולת שכן, הבית וכלי הכסף אינם רק שלו. ז'אן ולז'אן גנב ממנו כלי הכסף, נתפס, ואז מודיע הכומר לשוטרים כי את הכלים הוא נתן לז'אן ולז'אן במתנה, ולאחר מכן הוא מציע לו להתחיל חיים חדשים. ואכן, כעבור חמש שנים, הוא היה לתעשיין פנינים ולראש העיר מונטרי. בינתיים מגיע לעיר ראש משטרה חדש, הוא ז'אבר, אחרי סיום 21 שנות שרות בכלא טולון. הוא מוצא דמיון בהתנהגות של ראש העיר, בה הוא הוצב לשרת, לבין האסיר שנעלם מהכלא. ז'אן ולז'אן מסייע לו בכך, כאשר הוא חושף את זהותו על מנת להציל אדם שהמשטרה חשדה שהוא ז'אן ולז'אן האמיתי. וכך ראש העיר נעצר ומובל לכלא. עוד בהיותו ראש העיר הוא גילה את פנטין, אותה מגלמת, השחקנית אנג'לה פלזנס, אם לילדה קטנה בשם קוזט, שנמסרה לשמירה למשפחה בעלת פונדק. מתברר כי פנטין פוטרה מעבודתה במפעלו של ז'אן ולז'אן. לקיומה היא נאלצת לאסוף נדבות ואף למכור את גופה. הוא מוצא אותה בתחנת המשטרה כאשר היא נאשמת בהיטפלות לזרים ברשות הרבים. הוא משחרר אותה ומציע לה את עזרתו אם תראה צורך בכך. ואכן זה קורה. פנטין נפלה למשכב וכאשר מתברר לה כי יש סכנה לחייה, הוא הבטיח לה כי ייטפל בקוזט בתה. בינתיים הוא נעצר, עקב היותו אסיר נמלט. הוא מוכן לשלם את חובו לחברה אך מבקש מראש המשטרה, ז'אבר, שלושה ימים כדי לסיים את הטיפול בילדה. שומר החוק מסרב ועל מנת לקיים את ההבטחה הוא בורח. הוא מגיע לפונדק ותמורת 1,000 פרנק הוא פודה אותה. (בעל הפונדק מתחרט על מעשיה ומביע דעה כי גם 15,000 פרנק היה משלם – הצופה יודע זאת). משם הוא ממשיך לפריז כאן ייחל הפרק האחרון של הסרט. בפריז מתמסר ולז'אן לטיפול בקוזט. הוא מלמד אותה קרוא וכתוב. במקביל, ז'אבר, ממשיך ברדיפתו אחרי ולז'אן ומגיע לפריז. הוא סורק רובע אחר רובע. הסרט עוקב אחרי מהלכי המשטרה ומגלה את נפלאותיהן של סמטאות העיר. ז'אן ולז'אן מצליח להסתתר במנזר הודות לעזרתו של אדם אשר הוא עצמו הציל את חייו בעבר – גם הילדה מתבגרת במנזר. עברו עשר שנים. קוזט מתבגרת ובעזרת תרומה של 5,000 פרנק היא משוחררת מהמנזר. היא מתחילה את חייה בעיר. היא יוצאת לגן ציבורי ופוגשת במהפכן צעיר, מריוס, אליו היא תקשור את חייה. אך בגן יש גם אדם נוסף ז'אבר, שהיה לסוכן חרש, אחרי שחזר שתפקיד משטרתי בכיר בפריפריה. הוא מגלה כי ולז'אן עדיין חי. ולז'אן חש בסכנה בעיר ומחליט זמנית לצאת ממנה, אך הוא לא מספיק לעשות זאת. מגיע אליו מסר, המיועד לקוזט, כי מריוס נלחם ברחובות. הוא רץ לקראתו ושם הוא פוגש את ז'אבר אשר נפל בשבי המורדים. ולז'אן מבקש רשות להוציאו להורג, הוא נמסר לידו ולהפתעתו הוא משלח אותו לחופשי. ולז'אן כבר לא חש ברצון לנקום והוא נותן לו להימלט. הוא מקווה כי בכך ייסתיים המרדף אחריו. ז'אבר החופשי לא מפסיק את הרדיפה אחרי ז'אן ולז'אן, הנושא על גבו את מריוס הפצוע, בתעלות הביוב של העיר. ז'אבר מצליח להדביק אותו, ואז מתקיים הדו-שיח המפורסם, האם שלטון החוק הוא חזות הכל – כפי שז'אבר סבור – ואז עליו לירות בז'אן ולז'אן. ז'אבר מגיע למסקנה כי יש מקום גם לשיקולים מחוץ לחוק. הוא משחרר לחופשי את אויבו, מטייל לאורך נהר הסיינה ושם קץ לחייו. בסיומו של הסרט, קוזט, ז'אן ולז'אן ומריוס וסבו האציל מגיעים לחופש לכנסייה. קוזט ומריוס באים בברית נישואין וממשיכים לבריטניה. עלובי החיים עלובי החיים (מחזמר) עלובי החיים (סרט, 2012) "עלובי החיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עלובי החיים", באתר נטפליקס "עלובי החיים", באתר AllMovie (באנגלית) "עלובי החיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מוטיב זה חוזר בסיפור: "שלח לחמך על פני המים כי ברוב ימים תמצאנו".