laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרסל פניול

מרסל פול פניול (בצרפתית: Marcel Pagnol‏; 28 בפברואר 1895 – 18 באפריל 1974) היה סופר, מחזאי ובמאי קולנוע צרפתי. מבחינה קולנועית, נחשבים סרטיו לאבן הפינה של הקולנוע המודרני. יצירותיו מתמקדות לרוב בחיי הכפר שבצרפת. פניול נולד ביישוב אובניה במחוז בוש די רון בדרומה של צרפת, לאחר מכן עבר למרסיי וכאשר מלאו לו 15 כתב את מחזהו הראשון עבור קבוצת קטנה של תלמידי חוג דרמה בעירו. לאחר שלמד באוניברסיטה, התחיל ללמד אנגלית בבית ספר. עם השנים הבין שייעודו בחיים הוא לכתוב מחזות. הראשונים מבין מחזותיו "סוחרי התהילה" (1924), "ג'אז" (1926) ו"טופז" (1928) זכו להצלחה רבה ופניול זכה לשבחים רבים על כתיבתו. את התפקיד הראשי של טופז שיחקו שחקנים כמו ג'נו טורז, אישטוואן אגרי או גיולה בנקו. בהמשך דרכו כמחזאי כתב עשרות מחזות. הבולטים מביניהם – "מריוס" (1929), "פאני" (1931) ו"סיזאר" (1936) – זכו להצלחה גדולה ולשבחים רבים. בזכות מחזות אלה הפך פניול אהוד ומאוד פופולרי בצרפת. בשנת 1930, פנה פניול גם לעולם הקולנוע והתחיל לעבד את מחזותיו לסרטי קולנוע, את חלקם אף הפיק וביים. בזכות הצלחתם של הסרטים זכה פניול בכסף רב אותו ניצל להקמת אולפני קולנוע פרטיים במרסיי, העיר בה גדל. באולפנים אלו השתמש ברוב סרטיו. בשנות ה-50 פניול שינה כיוון בחייו והתחיל לעסוק בספרות: כתב רומנים, ספרי זיכרונות ואוטוביוגרפיה. מי הגבעות, רומן, חלק ראשון: ז'אן דה פלורט, חלק שני: מאנון, תרגם אביטל ענבר, הוצאת מסדה, 1987. התהילה של אבי, החלק הראשון מספרו "זכרונות ילדות", תרגם ניר רצ'קובסקי, ידיעות ספרים, 2012. הטירה של אמי, החלק השני של הנ"ל, תרגם ניר רצ'קובסקי, ידיעות ספרים, 2012. אתר האינטרנט הרשמי של מרסל פניול (בצרפתית) מרסל פניול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרסל פניול, באתר AllMovie (באנגלית) מרסל פניול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מרסל פניול, באתר MusicBrainz (באנגלית) מרסל פניול, באתר Discogs (באנגלית) מרסל פניול, בארכיון הבימה תלמה אדמון, מפתח לילדות מאושרת: מרסל פניול ממשיך את סיפור חייו, באתר nrg מעריב, 23 באוגוסט 2012 מרסל פניול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרסל פניול (1895-1974), דף שער בספרייה הלאומית
טריוויאלי (מתמטיקה)

במתמטיקה, המונח טריוויאלי מתאר עצם מופשט חסר ייחוד, שקיומו מובן מאליו, ומשום כך אין מוצאים בו עניין. בהקשרים שונים, עשויים להתייחס לפתרון y = 0 {\displaystyle y=0} כאל "פתרון טריוויאלי" של משוואה דיפרנציאלית הומוגנית, לקבוצה הריקה כאל "תת קבוצה טריוויאלית", לתת-חבורה הכוללת את איבר היחידה בלבד כאל "תת חבורה טריוויאלית", לטופולוגיה הטריוויאלית כאל "טופולוגיה טריוויאלית", וכן הלאה. מקורה של המלה "טריוויאלי", שחדרה לאנגלית בסוף ימי הביניים, בשלוש האמנויות שהרכיבו את הטריוויום - החטיבה הנמוכה מבין שבע האמנויות החופשיות שנלמדו באוניברסיטאות בימי הביניים – דקדוק, רטוריקה ולוגיקה. בהשאלה, משתמשים במלה כדי לסמן טיעון שהוא מובן מאליו (או לכל-הפחות אמור להיות כזה), ולכן אין צורך לנסח אותו במפורש. למשל, הוכחה באינדוקציה של האי-שוויון n 2 < 3 n {\displaystyle n^{2}<3^{n}} עשויה להיפתח בהצהרה הבאה: "המקרה n = 1 {\displaystyle n=1} טריוויאלי. כעת נניח שהטענה נכונה עבור n ≥ 1 {\displaystyle n\geq 1} , ונוכיח אותה עבור n + 1 {\displaystyle n+1} ". במשמעות זו, השימוש במושג סובייקטיבי, ותלוי במידת השליטה במתמטיקה של אומרו ושל שומעו. לדוגמה, מבחינתו של בעל ידע בסיסי בחשבון אינפיניטסימלי הטענה: ∫ c c f ( x ) d x = 0 {\displaystyle \int _{c}^{c}f(x)\,dx=0} היא טענה טריוויאלית, ואילו מבחינתו של מי שטרם פגש את מושג האינטגרל, זו טענה שכלל אינו מסוגל להבינה. על כן לשימוש בביטוי "טריוויאלי" במובן זה אין לרוב משמעות מתמטית פורמלית, והשימוש בו הוא יחסי להקשר. מקרה מנוון טריוויאלי, באתר MathWorld (באנגלית)
מכבי עירוני נתיבות

מכבי עירוני נתיבות היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתיבות, המשחקת בליגה ב' דרום ב'. הקבוצה מארחת באצטדיון נתיבות המכיל 3,250 מקומות ישיבה. הקבוצה נוסדה בשנת 2002. לאחר שקבוצת הפועל נתיבות (ששיחקה בליגה א' בשנות ה-50) התפרקה סופית בשנת 2001. בסיום עונת 2003/2004 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה ב'. בתום עונת 2006/2007 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה א'. בעונת 2008/2009 (בהדרכת המאמן אהוד כחילה) הייתה הקבוצה על סף העפלה לליגה הלאומית, אך בעקבות הפסד למכבי באר שבע סיימה במקום השני. באותה עונה הגיעה הקבוצה עד סיבוב ט' של גביע המדינה, בו הוגרלה נגד הפועל עכו מליגה הלאומית. המשחק נערך בנתיבות לעיני 5000 אוהדים והסתיים בתוצאה 0-3 להפועל עכו. בעונת 2009/2010 הגיעה הקבוצה עד סיבוב ח' של גביע המדינה, בו הפסידה 0–1 להפועל באר שבע משער של מאור מליקסון לקראת סיום המשחק. בעונת 2010/2011 הקבוצה הגיעה בפעם השנייה ברציפות לסיבוב ח' והפסידה 0–1 לסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. בסיום עונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום ה-14 שאילץ אותה להתמודד במשחק מבחן מול הפועל אזור מליגה ב' כדי להישאר בליגה א'. אזור ניצחה את נתיבות 0–1, הורידה אותה לליגה ב' ועלתה במקומה לליגה א'. בכך נפרדה מכבי עירוני נתיבות מליגה א' וירדה חזרה לליגה ב' לאחר 5 שנים. לאחר מספר ניסיונות לעלות בחזרה לליגה א', הגיעה הקבוצה בתום עונת 2016/2017 למשחקי המבחן להישארות בליגה ב' ונחלצה בזכות ניצחון מול בית"ר יבנה. בעונת 2021/2022 הגיעה הקבוצה לפלייאוף ממנו מגיעים לליגה א׳ אך הודחה בגמר המחוזות בבעיטות הכרעה לקבוצה מכבי עמישב פתח תקווה לקראת עונת 2022/2023 מונה אוהד יוסף למאמן הקבוצה, אולם כחודש לאחר המינוי התפטר יוסף מתפקידו. במקומו מונה סתיו אלימלך, אשר פוטר בהמשך עקב חוסר שביעות רצונה של ההנהלה מתוצאות הקבוצה, על אף מיקומה אשר דאז אשר הוביל לפלייאוף העלייה. במקומו של אלימלך כמאמן הקבוצה מונה מוטי עטר. אבי מלכה עאטף אבו בילאל אורן פחימה אלירן זראי איציק פרץ אייל עבד מכבי עירוני נתיבות באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אביעד פוהורילס ודוד ג'רבי, באבא של קבוצה, באתר nrg‏, 10 בדצמבר 2008 העולות והיורדות לעונת 2003/4, פיני קינן באתר "ההתאחדות לכדורגל" הגרלת משחקי סיבוב ט' בגביע המדינה, באתר "ההתאחדות לכדורגל" 1 בפברואר 2009 מערכת ONE, ‏נתיב לשלב הבא: 0:1 להפועל ב"ש על נתיבות, באתר ONE‏, 9 בפברואר 2010 בית"ר יבנה קרסה בהארכה, הפסידה לנתיבות וירדה לליגה ג', באתר "myavne" 21 באפריל 2017
יז'י קושינסקי

יֶז'י ניקוֹדֶם קוֹשינסקי (בפולנית: Jerzy Nikodem Kosiński;‏ 14 ביוני 1933 – 3 במאי 1991) היה סופר אמריקאי-פולני-יהודי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. קושינסקי נולד בעיר לודז' שבפולין למשפחה יהודית עירונית-חילונית, אמידה, אביו היה מורה ללשונות עתיקות ואמו הייתה פסנתרנית. במהלך מלחמת העולם השנייה התחבא עם הוריו מפני הנאצים. במהלך המלחמה נרצחו בני משפחתו המורחבת. בשנת 1948 אושפז בעקבות תאונת סקי, שהיממה את גופו וכך החזירה לו את יכולת הדיבור. בין 1950 ל-1956 היה מדריך סקי באתר סקי פולני וסיים לימודי תואר במדע המדינה באוניברסיטת לודז'. בשנים 1955-1957 שימש כמרצה במכון לסוציולוגיה ומדעי התרבות, באקדמיה הפולנית למדעים בוורשה. בדצמבר 1957 נמלט מפולין והיגר לארצות הברית. ב-1965 פורסם ספרו "הציפור הצבועה". בשנת 1966 קיבל את הפרס הצרפתי לספר הטוב ביותר עבור ספרו זה. בשנת 1969 זכה הרומן שלו "צעדים" (1968, "Steps") בפרס הספר הלאומי בארצות הברית. הספר "להיות שם" עובד לסרט בבימויו של האל אשבי ובכיכובם של פיטר סלרס ושירלי מקליין. ב-1981 הופיע בתפקיד בולט בסרטו עטור השבחים של ידידו וורן בייטי "אדומים". ב-1989 חזר לפולין לביקור לרגל הוצאת ספרו "הציפור הצבועה" בפולנית. ב־3 במאי 1991, בגיל 57, התאבד קושינסקי בנטילת כדורי הרגעה, סמים ואלכוהול. במכתב פרידה שהותיר אחריו כתב: "אני הולך לישון, מעט יותר מן הרגיל". הציפור הצבועה, תרגם מאנגלית אהרון בר, הוצאת תמוז, 1980 להיות שם, הוצאת תמוז משחק תאווה, הוצאת תמוז עץ השטן, הוצאת תמוז פגישה עיוורת, הוצאת תמוז צעדים, הוצאת תמוז תא טייס, הוצאת תמוז מכונת משחק, תורגם מאנגלית על ידי עתליה הרכבי והופיע בשנת 1982 בהוצאת עם עובד. מדיה וקבצים בנושא יז'י קושינסקי בוויקישיתוף יז'י קושינסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יז'י קושינסקי, ברשת החברתית Goodreads יז'י קושינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר הבית של קושינסקי עמיחי שלו, בדרך לשום מקום: חייו של יז'י קושינסקי, באתר ynet, 15 בדצמבר 2013 מיה סלע, אלכוהול, סמים, סאדו-מאזו, החיים הפרועים של יז'י קושינסקי, באתר הארץ, 11 בפברואר 2014 דוד הדר, שובו של יז’י קושינסקי לעולם הספרות הפולני, באתר הארץ, 5 בפברואר 2014 הספרים של יז'י קושינסקי, באתר "סימניה" THE RISE AND FALL OF JERZY KOSINSKI, מאמר באנגלית הבוחן לעומק את הטענות שהועלו נגד קושינסקי יז'י קושינסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יז'י קושינסקי (1933-1991), דף שער בספרייה הלאומית NEW YORK : Kosinski Death Laid to Drugs, Alcohol בארכיון אתר הלוס אנג'לס טיימס ניוזוויק, 13 במאי 1991.
כנסיית יוחנן המטביל (ירושלים)

כנסיית יוחנן המטביל (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת)   כנסיית יוחנן המטביל (למפת ירושלים העתיקה רגילה)   כנסיית יוחנן המטביל (למפת ירושלים רגילה)   כנסיית יוחנן המטביל (למפת ירושלים מוגדלת)   כנסיית יוחנן המטביל כנסיית יוחנן המטביל בירושלים, היא כנסייה יוונית-אורתודוקסית קטנה ברובע הנוצרי. הכנסייה מצויה בדרום הרובע הנוצרי בפינת רחוב הנוצרים ורחוב דוד (רחוב השוק) והכניסה אליה היא מתוך שער בין החנויות בקצה הדרומי של רחוב הנוצרים. חלק מהכנסייה מתוארך לתקופה הביזנטית והיא מהכנסיות הקדומות ביותר בעיר העתיקה. הכנסייה קרויה על שמו של יוחנן המטביל ומכונה גם פרודרומוס, כינויו של יוחנן המטביל בשפה היוונית. מתחת לרצפת הכנסייה מצויה קריפטה אליה יורדים בגרם מדרגות צדדי, בקריפטה מצויים שרידי כנסייה מהתקופה הביזנטית (המאות ה-4 - ה-6 לספירת הנוצרים) או הצלבנית מהמאה ה-11 (יש חוקרים שרואים בשרידים מבנה רומי מתקופת אליה קפיטולינה). בתקופה הצלבנית הייתה הכנסייה ברשותו של מסדר ההוספיטלרים אשר אימץ את יוחנן המטביל כפטרונו. גם לאחר קרב קרני חיטין אשר בו איבדו הצלבנים את אחיזתם בארץ ישראל בכלל ובירושלים בפרט, נשארו מספר נזירים על מנת להשגיח על הכנסייה. הכנסייה חרבה בשנת 1244 ושוקמה מחדש בשנת 1842. אז גם הוקמה כנסייה חדשה יותר המצויה מעל הכנסייה הקדומה. בבניין הכנסייה החדשה יותר מצויות בשימוש משני אבנים מתקופות קדומות. כמו כן מצויה בכנסייה החדשה עצם המיוחסת לגולגולתו של יוחנן המטביל. אחד מקדושי הכנסייה הוא סנט פאנאיוקיס שהגיע לירושלים בשנת 1820 בבגדים מסורתיים יוונים, נכלא על ידי העות'מאנים במצודה והוצא להורג. עצמותיו שמורות בכנסייה. בכנסייה איקונוסטאזיס מפואר שהוא בין הארוכים ביותר בארץ. הכנסייה מצויה ברשותה של הפטריאכיה היוונית-אורתודוקסית. והיא מצויה בתוך חצר. בחצר יש עץ הדר ובור מים. על חוליית הבור מצויה כתובת קדומה בשפה היוונית. מדיה וקבצים בנושא כנסיית יוחנן המטביל בוויקישיתוף אתר הכנסייה בעיר העתיקה
צלקנית

צלקנית (שם מדעי: Carpobrotus, באנגלית pigface) היא סוג של צמח סוקולנטי בעל עמידות גבוהה ליובש עונתי, קרקע דלה ורסס ים. הסוג "צלקנית" כולל כ-20 מינים, שמוצאם של רובם הוא דרום אפריקה, אך קיימים גם מינים שמקורם באוסטרליה ובדרום אמריקה. הסוג רגיש לקרקע כבדה או בוצית. מקור השם המדעי carpobrotus הוא ביוונית, ומשמעותו "פרי אכיל". בארץ גם קיים שם עממי, "אהל האצבעות". עלי הצלקנית בשרניים מאוד, בעלי חתך משולש ומסתיימים בחוד. הצלקנית משתרעת על פני הקרקע, כשבכל התפצלות קיים אגד שורשים. פרחיה גדולים, אופקיים וצורתם כצורת כתר. הפרחים בעלי דמיון מסוים לפרחי חרצית, אלא שעלי הכותרת של הצלקנית זקורים יותר. צבעה שונה ממין למין - לבן, כתום, צהוב או סגול. לפירות צורה אליפטית, כשבקצם פיטמה, וגודלם כשני סנטימטרים. בזכות עמידותם הרבה של מיני הצלקנית, דרישותיהם הצנועות מהקרקע ועמידותם בתנאי יובש, בצלקנית משתמשים לעיגון חוליות ומדרונות בשולי דרכים. בגננות נוי משמשת הצלקנית לכיסוי שטחים שאינם מיועדים לדריכה. בגינות רבות משמשת הצלקנית כצמח כיסוי קל מאוד לתחזוקה. את הצלקנית ניתן להרבות על ידי ייחורים (יש לכלול אגד שורשים בכל יחור), השרשה (גבעול צלקנית במים יפתח שורשים תוך מספר שבועות) או על ידי זרעים. בנוסף, מיני הצלקנית משמשים למאכל. כשהם בשלים, פירות הצלקנית ראויים למאכל. לפרי הבשל גוון צהוב והוא מפיץ ריח עז. לחלק ממיני הצלקנית טעם מר ולא נעים, אך הם ראויים למאכל. למין Carpobrtus deliciosus טעם מתוק. את עלי הצלקנית אוכלים צבים. הם טובים למאכל אדם לאחר בישול. בעבר השתמשו מלחים בעלי הצלקנית כתרופה לצפדינה. ילידי אוסטרליה השתמשו בעלים צלויים כתחליף למלח. בצלקנית משתמשים גם לצרכים רפואיים. מיץ העלים מכווץ כלי דם ובעל יכולת חיטוי מסוימת והרגעה מקומית, ועל כן ניתן להיעזר בו בצורתו הגולמית על פצעים פתוחים, כוויות, פריחה, מחלות עור כרוניות מסוימות ועקיצות. בנוסף, ניתן להשתמש במיץ העלים להקלה במצב של שלשול, ולגרגור להקלה בדלקת גרון. מתקיימים מחקרים להפקת תרופה מסחרית ממיצוי העלים. בישראל גדלים מספר מינים שיובאו מדרום אפריקה, שזכו לשם העממי "אהל אצבעות". לפחות שני מינים התאזרחו היטב והחלו מתפשטים על חשבון מינים מקומיים, ועל כן הוגדרו כמינים פולשים. תופעה זו אינה קיימת רק בישראל, אלא גם במדינות נוספות, דוגמת קליפורניה. מינים הגדלים בישראל: צלקנית החרבות (Carpobrotus Acinaciformis) - פולשנית צלקנית נאכלת (Carpobrutus edulis, מכונה גם "אהל האצבעות") - פולשנית צלקנית שוות-צדדים (Carpobrotus Aequilaterali) צלקנית, באתר ITIS (באנגלית) צלקנית, באתר NCBI (באנגלית) צלקנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צלקנית, באתר Tropicos (באנגלית) צלקנית, באתר GBIF (באנגלית) צלקנית, באתר IPNI (באנגלית) הערכת הסיכון של הצלקנית כמין פולש בהוואי. (אנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כוכב הצוענים

כוכב הצוענים (באנגלית: "Star of Gypsies") הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי הסופר האמריקאי רוברט סילברברג בשנת 1986. הספר ראה אור בעברית ב-1989 בהוצאת עם עובד בתרגומו של ד"ר עמנואל לוטם. הספר מתאר את סיפורו של יקוב, מלך הצוענים המתאר בגוף ראשון את קורותיהם של עם הצוענים ועל יכולתם הייחודית לנוע במרחב ובזמן וללבוש צורות חדשות לאורך השנים. הסיפור מתרחש בשנת 3159 ומתאר את ההיסטוריה של הצוענים לאורך התקופות השונות - בפלנטות שונות ובכדור הארץ ועל הדרך בה תמרנו הצוענים את הקורה סביבם לתועלתם האישית לאורך השנים. על פי הספר, מקורם של הצוענים הוא בכוכב רומאני ואף על פי כן, לא ברור אם הצוענים הם חייזרים או בני אדם. הספר "כוכב הצוענים", באתר "סימניה" ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דודי כהן

דוד (דודי) כהן (נולד ב-1955) הוא קצין משטרה בדרגת רב ניצב אשר כיהן כמפכ"ל ה-16 של משטרת ישראל בין השנים 2007–2011. כהן נולד ביפו. שירת בצה"ל כלוחם וקצין בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים. השתחרר בדרגת סגן בשנת 1977. במלחמת שלום הגליל לחם כמפקד מחלקה בפלוגת חרמ"ש במילואים בגזרה המזרחית. במהלך המלחמה כהן הפיל מסוק סורי באמצעות ירי ממקלע M2 בראונינג. בתום המלחמה הועלה לדרגת סרן. לאחר שחרורו מצה"ל החל כהן לשרת במשטרת ישראל, שם מילא שורה של תפקידים בכירים. תחילה שירת כקצין יחידה במרחב ירקון ואחר כך שימש בין היתר כמפקד תחנת משטרת הרצליה, מפקד היחידה המרכזית של מחוז תל אביב, מפקד מרחב נגב, סגן ראש אגף המודיעין וראש אגף מבצעים. ב-2005 מונה על ידי המפכ"ל משה קראדי לתפקיד מפקד המחוז הדרומי, ארבעה חודשים לאחר מכן הודח ראש אגף החקירות דאז, ניצב משה מזרחי, בשל חשד להפעלת האזנות סתר לאישי ציבור בניגוד לחוק. לכהן הוצע לעבור לתפקיד סגן המפכ"ל או לתפקיד ראש אגף החקירות והמודיעין. כהן בחר להיכנס לתפקיד ראש אגף החקירות והמודיעין, ובמסגרת תפקידו הוביל עבודת מטה לאיחוד אגפי המודיעין והחקירות, אשר היו נפרדים עד לאותה עת. לאחר כשנה, מונה לתפקיד מפקד מחוז מרכז. באפריל 2007 החליט השר לביטחון פנים אבי דיכטר למנותו לתפקיד המפכ"ל ה-16 של משטרת ישראל, לאחר שהניסיון למנות את רב-גונדר יעקב גנות לתפקיד גרר ביקורת קשה מצד היועץ המשפטי מני מזוז וגופים נוספים. כהן החל בתפקידו כמפכ"ל ב-1 במאי 2007. מספר חודשים לאחר מינויו, פורסמה קלטת בה הוא נראה נוסע במהירות מופרזת בעת היותו ניצב, ועוררה ביקורת. בספטמבר 2008 עורר סערה כאשר בריאיון לעיתון הארץ טען כי ממשלת ישראל עסקה בנושא הזוי. בעקבות כך ננזף כהן על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט וכהן שלח מכתב התנצלות. כהן סיים את תפקידו ב-1 במאי 2011. ב-2012 מונה כהן ליו"ר חברת האנרגיה "כהן פיתוח" הנמצאת בשליטת יצחק תשובה. ב-2013 הקים את חברת סקופ ניהול אסטרטגי בע"מ וב-2020 הקים יחד עם משה חוגג את חברת סירין סייבר, בה הוא משמש שותף מנהל יחד עם רוני ריטמן. לכהן תואר ראשון במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה ותואר שני בחינוך מטעם אוניברסיטת תל אביב. כהן מתגורר בגבעתיים, גרוש ואב לשניים. אחיו הוא ניצב מוטי כהן, שהיה ממלא מקום המפכ"ל בשנים 2018–2020 ומפקד מחוז דרום. אבירם זינו, ועדת טירקל אישרה מינוי דודי כהן למפכ"ל, באתר ynet, 13 באפריל 2007 טל וולבוביץ, המפכ"ל השלים סבב המינויים, באתר nrg‏, 4 במאי 2007 ארי שביט, השכפ"צ, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2008 אמיר אורן, פירור של בירור, באתר הארץ, 23 באפריל 2009 שי פוגלמן, חיי הנצח של מכונת ההרג בראונינג אם-2, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2016. אבי אשכנזי, דודי כהן תפס מקלע והשאר היסטוריה, באתר nrg‏, 13 ביוני 2008 טל ימין-וולבוביץ', השר גדעון עזרא הדיח את ניצב מזרחי, באתר nrg‏, 22 בנובמבר 2004 רענן בן צור ואפרת וייס, גנות: נקראתי לדגל ולא אוותר על התפקיד, באתר ynet, 20 בפברואר 2007 נתיב נחמני‏, דוגמה אישית: המפכ"ל טס ב-180 קמ"ש, באתר וואלה, 28 בינואר 2008 ארי שביט, דודי כהן: המרסק של משפחת אברג'יל, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2008 אפרת וייס, המפכ"ל: מצטער אם מישהו נפגע מדבריי, באתר ynet, 28 בספטמבר 2008 יהודה שרוני, יצחק תשובה מגייס עוד מפכל לשורותיו: דודי כהן מונה כיור חברת כהן פיתוח, באתר nrg‏, 12 במרץ 2012 רועי קצירי, ‏משה חוגג מקים חברת סייבר עם המפכ"ל לשעבר דודי כהן | בלעדי, באתר גלובס, 10 במרץ 2020
אלפרד היצ'קוק מגיש

אלפרד היצ'קוק מגיש היא סדרת טלוויזיה שהונחתה על ידי אלפרד היצ'קוק. הסדרה הציגה תעלומות וגם מלודרמות וכל פרק בה ארך חצי שעה. בפרמיירה של התוכנית ב-2 באוקטובר 1955 היצ'קוק כבר הספיק לביים סרטים למעלה משלושה עשורים. היצ'קוק הופיע תמיד בתחילת התוכנית והציג באופן כללי את הסיפור מאולפן ריק או מהתפאורה של הפרק הנוכחי. הפרקים היו גדושים במתח ואופיינו באלמנט ההפתעה בסופם. מדיה וקבצים בנושא אלפרד היצ'קוק מגיש בוויקישיתוף "אלפרד היצ'קוק מגיש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלפרד היצ'קוק מגיש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלפרד היצ'קוק מגיש", באתר Metacritic (באנגלית) "אלפרד היצ'קוק מגיש", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "אלפרד היצ'קוק מגיש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דגל הרפובליקה הדומיניקנית

דגל הרפובליקה הדומיניקנית הוא הדגל של המדינה, הדגל הלאומי משמיט את הסימן האמצעי. הדגל מורכב מצלב לבן ממורכז שקצותיו מגיעים לקצה הדגל, והוא מחלק את הדגל לארבעה מלבנים. המלבנים העליונים הם בצבע כחול (צד התורן) ואדום, בעוד התחתונים הם בצבע אדום (צד התורן) וכחול. במרכז הצלב מופיע סמל קטן ובו מגן הנתמך על ידי ענף זית (משמאל) וענף דקל (מימין). מעל המגן ישנו סרט כחול ועליו המוטו הלאומי: "דיוס, פאטריה, ליברטאד" (אלוהים, מולדת, חופש). מתחת למגן ישנו סרט אדום ועליו כתוב "רפובליקה דומיניקנה". סמל הרפובליקה הדומיניקנית המנון הרפובליקה הדומיניקנית מדיה וקבצים בנושא דגל הרפובליקה הדומיניקנית בוויקישיתוף דגל הרפובליקה הדומיניקנית, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל הרפובליקה הדומיניקנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמנת חמוצה

שמנת חמוצה היא מוצר חלב עשיר בשומן, המיוצר על ידי התססת שמנת באמצעות חיידקי חומצה לקטית. החיידקים, הנמצאים בשמנת באופן טבעי או מוחדרים אליה, יוצרים חומצה לקטית המחמיצה ומעבה את השמנת. קיימים שני סוגי שמנת חמוצה תעשייתית - קלה ועשירה. העשירה - מכילה 16–21 אחוזי שומן; היא מכילה לעיתים מרכיבים נוספים כמו ג'לטין, רנין ואנזימים צמחיים. הקלה - עשויה מתערובת של שמנת וחלב, ומכילה פחות שומן משמנת חמוצה עשירה. בישראל נמכרת שמנת חמוצה של 27% שומן ("שמנת של פעם") ושל 15% שומן, וכן מוצרים מופחתי-שומן: 9% שומן ו-7.5% שומן. תחליף נטול-שומן: מעובה באמצעות חומרים מייצבים. השימוש בשמנת חמוצה נפוץ במטבח האירופאי והצפון-אמריקאי. היא משמשת כציפוי מסורתי לתפוחי אדמה אפויים, ומוסיפים אותה קרה, עם עירית קצוצה. היא משמשת גם כבסיס לרוטבי סלט מסוימים וניתן להשתמש בה גם לאפייה, לתערובות של עוגות, עוגיות, ביסקוויטים אמריקאים וסקונס. טוגנים בטעם שמנת חמוצה ובצל פופולריים בארצות הברית, וכן מטבל שמנת חמוצה ובצל לטוגנים ולקרקרים. במטבח הרוסי והאוקראיני מוסיפים שמנת חמוצה לבורשט ולמרקים אחרים. במטבח הטקסני-מקסיקני מוסיפים שמנת חמוצה לטאקוס, נאצ'וס, בוריטוס וגואקמולה. במטבח ההונגרי היא משמשת כחומר גלם לרטבים וכמילוי לקרפים. יוגורט גבינה לבנה פסטה ברוטב שמנת חמוצה או יוגורט - אוכל - ynet / מיכל אלמוג, באתר ynet מרק אפונה עם שמנת חמוצה, מהבלוג "תופינים, מגדנות, ממתקים וכל מיני תרגימא"
מטבל

מטבל הוא רוטב אשר במקום למרוח או לפזר אותו על המזון, המזון נטבל בתוכו (ומכאן שמו). מאכלים אשר נהוג לטבול במטבלים הם "מאכלי אצבעות" או מאכלים אחרים שקל לאחוז, כגון קרקרים, טוגנים, חטיפים, ירקות חתוכים, פיסות פיתה (שמשמשות ל"ניגוב" המטבל), פלאפל, מאכלי ים, קוביות גבינה או בשר. מגוון המטבלים הוא עצום, והם קיימים בכל התרבויות. דוגמאות למטבלים: איולי - רוטב איטלקי העשוי מתחליב של שום, שמן זית ומיץ לימון. רוטב ברביקיו - משמש כמטבל לסוגי בשר שונים, לא רק צלויים. צ'ילי קון קסו - רוטב סמיך המכיל פלפלים חריפים וגבינה. מקורו במטבח הטקסני-מקסיקני והוא משמש לטבילת חטיפי טורטייה. צ'אטני - מגוון גדול של רטבים הודיים, עשויים מחומרי גלם רבים, החל ביוגורט עם עשבים קצוצים וכלה במרקחות פרי. משמשים כמטבל לחטיפים מטוגנים בשמן עמוק, כמו סמוסה ופקורה. רוטב דגים- משפחת רטבים מלוחים העשוים מאנשובי מותסס. בדרום-מזרח אסיה מעורבב עם פלפלים חריפים וכוסברה ומוגש כמטבל לצד מנות מטוגנות, לדוגמה ספרינג רול. פונדו - רוטב גבינה מותכת. מקורו בשווייץ ומאז שנות ה-70 גוברת הפופולריות שלו בארצות הברית ובמדינות נוספות. גואקמולה - ממרח אבוקדו וירקות נוספים שמקורו במקסיקו, משמש כמטבל לחטיפי טורטייה. חומוס וטחינה הם מטבלים מזרח-תיכוניים ש"מנוגבים" על ידי פיתה. חרוסת היא מטבל מתוק הנאכל בפסח. קטשופ משמש מטבל לטוגנים, טבעות בצל ומגוון מאכלים נוספים. רוטב מרינרה - רוטב עגבניות המוגש עם מקלות לחם, פיצה ועוד. מיונז הוא מרכיב ברטבים רבים, אך גם מטבל בפני עצמו, למאכלי ים ולירקות מטוגנים וצלויים. חרדל משמש כמטבל למגוון מאכלים במטבח האסייתי. מטבל בצל - מטבל משמנת חמוצה, בצל קצוץ ומלח בצל. ממרח ליפטאואר - מטבל אוסטרי על בסיס גבינת ברינזה וחמאה. רוטב סלסה - רוטב המבוסס על עגבניות, פלפלי צ'ילי, בצל ועשבי תיבול. משמש בעיקר כמטבל לחטיפי טורטייה. שמנת חמוצה - בפני עצמה, או מעורבבת עם מיונז או מרכיבים אחרים, משמשת בעיקר כמטבל לטוגנים. רוטב סויה - משמש כמטבל המוגש בקעריות למאכלים ממזרח אסיה, לדוגמה סושי. רוטב חמוץ-מתוק, מטבל סמיך מהמטבח הסיני המוגש עם מגוון מנות דים סאם, למשל האגרול ההסיני-אמריקאי. סלט איקרה. רוטב טרטר - עשוי ממיונז, מחמצים ותבלינים, משמש כמטבל למאכלי ים. סיראצ'ה - רוטב האופייני למטבח התאילנדי המשמש גם כמטבל למאכלי ים. בארוחות מזנון ישראליות נהוג להגיש ירקות חתוכים סביב קערית מטבל, שהוא לרוב גבינה לבנה, רוטב אלף האיים או רוטב שום (ממיונז ושום). רוטב תיבול
רגולית

רגולית הוא שכבה של חומר חופשי והטרוגני המכסה סלע מוצק. מקור המילה ביוונית ומשמעותה "שמיכת אבן". רגולית נמצא בכדור הארץ, על הירח, על מטאוריטים ובכמה כוכבי לכת נוספים. על כדור הארץ נחשב רגולית ל"קרקע טרייה" והוא מורכב מקרקע, אלוביום (מעטה שעבר דה-ליתיפיקציה לפני זמן קצר), וסאפרוליט (אשר יכול להיות סאפרוליט עליון המורכב מסלע אם שעבר התחמצנות מוחלטת, או סאפרוליט תחתון, משמע, תולדה כימית מסלעים שעברו בלייה חלקית). בספר "כך נחיה על מאדים" מתוארת אדמת מאדים, סטיבן ל' פטרנק קורא לה רגולית, אדמה מעורבת בקרח קפוא, המכילה חרסית מסוג סמקטיט, חומר סופג מים וניתן לגדל בו צמחים. רגולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטיבן ל' פטרנק, כך נחיה על מאדים, מאנגלית שלומית כנען. TEDBooks הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד. 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלמיס (אי)

סלמיס (ביוונית עתיקה: Σαλαμίς; ביוונית מודרנית: Σαλαμίνα - סאלאמינה) הוא הגדול באיי המפרץ הסרוני שביוון. הוא נמצא מרחק מייל ימי אחד לערך מפיראוס וכ-16 קילומטרים מערבית לאתונה. שטחו של האי 96.09 קמ"ר ובשנת 2001 נמנו בו 38,022 תושבים ובכך הוא האי הצפוף ביותר ביוון עם 413 תושבים לקמ"ר. הוא נקרא על שם הנימפה סלמיס. בגלל צורת הסהר של האי, הוא מכונה בפי תושביו קולורי (κουλούρι), כשמו של כעך עגול. העיר הראשית באי, סאלמינה, שוכנת לחופו של מפרץ סלמיס, הפונה אל המפרץ הסרוני. הנמל הראשי של האי, פאלוקיה, שני בגודלו רק לפיראוס ונמצא בצדו המזרחי. סלמיס משמש כיום כבסיס הראשי של הצי ההלני. את עיקר פרסומו חב האי לקרב סלמיס שנערך לחופיו ב-480 לפנה"ס בין הצי הפרסי לצי היווני. ניצחון היוונים בקרב הציל את ארץ יוון מכיבוש בידי מלך פרס, והוא ציון דרך חשוב בתולדות התרבות המערבית. מדיה וקבצים בנושא סלמיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלמיס סלמיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) New publication provides clearer picture of Greek islands | eKathimerini.com, www.ekathimerini.com, ‏2017-04-06 (ב־) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Good Morning Revival

Good Morning Revival הוא האלבום הרביעי של להקת הפאנק רוק "גוד שארלוט", שיצא לאור ב-27 במרץ 2007. לאלבום קיימים מספר שירי בי-סייד, שלא יצאו באלבום אך נכנסו לגרסאות מיוחדות שלו ולסינגלים שיצאו בתור בונוסים: האלבום אמור היה לצאת ביוני 2006, אך לאחר זמן מה הצהירה הלהקה באתר הרשמי שלה על דחיית הוצאתו. לבסוף יצא האלבום ב-27 במרץ 2007. הסינגל הראשון מהאלבום, Keep Your Hands Off My Girl, יצא בסוף 2006. הקליפ הופיע לראשונה בבריטניה, בערוץ מוזיקת הרוק "Scuzz", ב-17 בינואר 2007; באמריקה הלטינית הוא הופיע ב-5 בפברואר 2007. לסינגל יצאו שני קליפים: קליפ מחווה למעריצים, אותו הלהקה צילמה והעלתה לאינטרנט; וקליפ רשמי ששודר בערוצי המוזיקה, בבימויו של סאם בייר. השיר התחיל כבדיחה של הסולן ג'ואל מאדן, אך בסופו של דבר יצא כסינגל, לאחר שהשתלב עם הסגנון הכללי של האלבום. האלבום הגיע לדירוג במצעדי עשרת האלבומים הנמכרים ביותר ב-13 מדינות, מה שהפך אותו לאלבום הלהקה שדורג במקום הגבוה ביותר במצעדים. האלבום דורג במיקום ה-17 במצעד ה-Billboard 200 של ארצות הברית. הוא נמכר ב-66 אלף עותקים בשבוע הראשון לצאתו. מידע על האלבום Good Morning Revival באתר MusicBrainz מידע על האלבום Good Morning Revival באתר AllMusic האלבום Good Morning Revival באתר Discogs האלבום Good Morning Revival באתר ספוטיפיי