laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים

משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים (באנגלית: Mission: Impossible – Ghost Protocol) הוא הרביעי בסדרת סרטי הקולנוע משימה בלתי אפשרית שמתבססים על סדרת הטלוויזיה באותו שם. את הסרט ביים בראד בירד, ובתפקיד הראשי מככב טום קרוז. לאחר שהקרמלין נחרב בפיגוע טרור הסוכן אית'ן האנט (מגולם על ידי טום קרוז) ושאר חברי יחידת "משימה בלתי אפשרית" (IMF) מואשמים בפיגוע. אית'ן האנט וצוותו החדש נאלצים כעת לרדת למחתרת ולהוכיח את חפותם ובמקביל למנוע מתקפה גרעינית גלובלית. טום קרוז – בתפקיד אית'ן האנט, סוכן בכיר ביחידת IMF, המנהיג של הצוות. ג'רמי רנר – בתפקיד ויליאם ברנדט, המנתח הבכיר של יחידת IMF, סוכן שטח של IMF לשעבר אשר מצטרף לצוות של אית'ן. סיימון פג – בתפקיד בנג'י דאן, סוכן שטח טכני ביחידת IMF, הוא בצוות של איתן. פאולה פאטון – בתפקיד ג'יין קרטר, חברה בצוות של אית'ן, סוכנת שטח של יחידת IMF שרוצה נקמה בסבין מוראו על כך שהרגה סוכן IMF טוב במיוחד שהיה החבר הטוב ביותר שלה. טום וילקינסון – בתפקיד יו"ר יחידת IMF אניל קאפור – בתפקיד בריג' נאת', איש עסקים הודי עשיר לאה סֶדוּ – בתפקיד סבין מוראו, מתנקשת צרפתייה ג'וש הולווי – בתפקיד טרבור האנאווי וינג ריימס – בתפקיד לות'ר סטיקל (הופעת אורח) מיכאל נייקויסט – בתפקיד קורט הנדריקס, ידוע גם בכינוי "קובלט", אסטרטג גרעיני שוודי, הנבל הראשי של הסרט סמאולי אדלמן – בתפקיד מריוס ויסטורם, יד ימינו של הנדריקס ולדימיר משקוב – בתפקיד אנטולי סידורוב, איש שירות הביטחון הפדרלי העוקב אחר איתן וצוותו צילומי הסרט החלו ב-30 בספטמבר 2010. הצילומים התקיימו בדובאי, בפראג, במוסקבה, במומבאי, ובונקובר. הסרט צולם בחלקו במצלמות IMAX‏. הקדימון הראשון המלא של הסרט פורסם רשמית ב-29 ביוני 2011.‏ את המוזיקה לסרט הלחין וכתב מייקל ג'אקינו, שהלחין את הפסקול גם לסרט השלישי. פסקול הסרט משלב גם את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה המקורית שהולחן בידי לאלו שיפרין. מדיה וקבצים בנושא משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים (באנגלית אמריקאית) משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים, ברשת החברתית פייסבוק "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר נטפליקס "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר AllMovie (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר Metacritic (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", באתר אידיבי "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נועם סטולרמן‏, הכל עוד אפשרי: ביקורת על "משימה בלתי אפשרית 4", באתר "רוזבאד", 15 בדצמבר 2011 שמוליק דובדבני, "משימה בלתי אפשרית 4": אקשן בטעם של פעם, באתר ynet, 16 בדצמבר 2011 דורון פישלר, בהחלט אפשרית: "משימה בלתי אפשרית: קוד הצללים" מצוין, באתר nrg‏, 16 בדצמבר 2011 אבנר שביט‏, "משימה בלתי אפשרית: קוד הצללים" – טום קרוז נפל לסרט ילדותי מדי, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2011 יאיר רוה, "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", ביקורת, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 16 בדצמבר 2011 Mission Impossible 4 called Ghost Protocol: Cruise | Reuters 'Mission: Impossible Ghost Protocol' Trailer!
סופיה גוביידולינה

סופיה אסגטובנה גוביידולינה (ברוסית: София Асгатовна Губайдулина; נולדה ב-24 באוקטובר 1931) היא מלחינה רוסיה, ממוצא חצי רוסי וחצי טטרי. נולדה בצ'יסטופול שבמחוז האוטונומי הטטרי בברית המועצות הסובייטית למשפחה חצי רוסית וחצי טטרית. אביה היה מהנדס שעסק במדידת קרקעות, אשר נרדף בעבר עקב היותו בן של מולא מוסלמי. היא למדה בנעוריה הלחנה ופסנתר בקונסרבטוריון של קאזאן ובשנת 1954 השלימה שם את לימודיה. באותה שנה נסעה למוסקבה, שם למדה בקונסרבטוריון של מוסקבה, תחילה עם המלחין ניקולאי פייקו (תלמיד של שוסטקוביץ') ואחר כך למדה עם המלחין הרוסי ויסאריון שבלין, עד לשנת 1963. צורת ההלחנה האלטרנטיבית שלה התקבלה בקרירות במהלך לימודיה בברית המועצות, אולם היא קיבלה עידוד משוסטקוביץ. רק בתקופת הגלאסנוסט של גורבצ'וב, כשהיא בשנות החמישים לחייה, החלה המוזיקה של גוביידולינה לזכות בהכרה ולהיות מבוצעת בצורה נרחבת בברית המועצות. בשנת 1985 נסעה גוביידולינה לראשונה למערב, ומאז מעמדה בעולם המוזיקה הקלאסית הרקיע שחקים. היא קיבלה מספר פרסים יוקרתיים, בהם פרס הפרמיום אימפריאלה היפני וקיבלה הזמנות מהתזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הסימפונית של שיקגו, ספריית הקונגרס ועוד. המוזיקה של גוביידולינה מושפעת ממסורות שונות ועשירה במוטיבים וסימבולים דתיים וספרותיים. המוזיקה שלה היא לעיתים קרובות בעלת נופך רוחני, מיסטי, דתי או מטאפיזי. גוביידולינה לעיתים מוזכרת יחד עם אלפרד שניטקה ואדיסון דניסוב כחלק מהגל החדש של המלחינים הרוסים, אשר שללו את הריאליזם הסוציאליסטי וכללו ביצירותיהם מגוון רחב של מוטיבים אוונגארדים, בהם סריאליזם ושיטות אינסטרומנטליות יוצאות דופן (extended instrumental techniques). משנת 1992 מתגוררת גוביידולינה בהמבורג שבגרמניה. מדיה וקבצים בנושא סופיה גוביידולינה בוויקישיתוף סופיה גוביידולינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר AllMovie (באנגלית) סופיה גוביידולינה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סופיה גוביידולינה, באתר ספוטיפיי סופיה גוביידולינה, באתר Last.fm (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט סופיה גוביידולינה, באתר AllMusic (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר MusicBrainz (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר Discogs (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר Songkick (באנגלית) סופיה גוביידולינה, באתר classical.net נעם בן זאב, בחירתה של סופיה גוביידולינה, באתר הארץ, 1 במאי 2013 סופיה גוביידולינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סופיה גובידולינה (1931-), דף שער בספרייה הלאומית
ארמנד עמר

ארמנד עמר (בצרפתית: Armand Amar; נולד ב-1953 בירושלים) הוא מלחין צרפתי ממוצא יהודי-מרוקאי. נולד בירושלים ובילה את ילדותו במרוקו. החל את הלחנתו לסרטים בסרט "אמן" (על פי ממלא המקום של רולף הוכהוט) של קוסטה גברס. הוא היה מועמד מספר פעמים לפרס סזאר על המוזיקה לסרט, ובשנת 2010 זכה בפרס למוזיקה שכתב לסרט הקונצרט של ראדו מיכאיליאנו. בשנת 2005 שימש מלחין לסרט הישראלי "תחיה ותהיה" של הבמאי הרומני ראדו מיכאיליאנו. בשנת 2009 כתב את המוזיקה לסרט Home של יאן ארטוס ברטראן. בשנת 2013 הלחין את הסרט "דרכון לאלג'יר" ובשנת 2012 לסרט "24 ימים". אתר האינטרנט הרשמי של ארמנד עמר ארמנד עמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארמנד עמר, באתר AllMovie (באנגלית) ארמנד עמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארמנד עמר, באתר ספוטיפיי ארמנד עמר, באתר AllMusic (באנגלית) ארמנד עמר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארמנד עמר, באתר Discogs (באנגלית) עומר לאור, האיש מאחורי הצליל של הקולנוע הצרפתי, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זמרי-לים

זמרי-לים (נכתב גם זִימְרִי-לִים, זימרילים או זִמרִלִם) היה מלך מארי בערך בין השנים 1761-1775 לפנה"ס. זמרי-לים היה בנו של חדני-אדו שהשתייך למשפחת המלוכה של המלך יחדון-לים. אמו הייתה אדודורי אחותו של המלך דדיחדון שהיה מלך של שבט רבום, מבני ימין. בשנה הראשונה למלכותו נחתם מכתב שבו מצוינים פרטי הוריו, לאחר מכן החליט כנראה ליחס את עצמו ליחדון-לים, ובהתאם לכך הוכנו חותמות חדשות. לאחר שיחדון-לים נרצח על ידי אנשי חצרו, הוא ברח לימחד (שבירתה הייתה חלב). מלך אשור שמשי-אדד הראשון השתלט על מארי ומינה את בנו ישמח-אדד לשליט העיר. לאחר מותו של שמשי-אדד הראשון חזר זמרי-לים והשתלט מחדש על מארי בעזרתו של מלך ימחד ירים-לים הראשון. זמרי-לים שלט במארי כ-13 שנה ועל אזורים סמוכים לאורך הפרת ועמק החבור. הוא כרת פעם אחת ברית עם חמורבי מלך בבל נגד אשנונה. כל הידוע לנו על חייו של זמרי-לים מקורו בלוחות טין שהתגלו בארכיון של מארי. בתקופת מלכותו מארי סבלה מפשיטות של בני ימין שנהגו לפשוט על אזורים שבין מארי תרקה וושַגַרַתֻם, בזזו את הצאן ולעיתים התיישבו במקום. זמרי-לים נלחם בהם, הוא הרג את שר הצבא דוידום ואת המלכים של בני ימין. חשיבותו של הניצחון הביאה לכך שלפחות שתיים משנות מלכותו נקראו על שמו. הוא נישא לשיבתו, שהייתה נסיכה מימחד, ונולדו לו לפחות שמונה בנות מנשים שונות. חלק מבנותיו התחתנו עם שליטים מקומיים ושתי בנות הפכו לכוהנות. מארי נכבשה על ידי חמורבי שבזז אותה, ומאז שמו של זמרי-לים נעלם מהעדויות ההיסטוריות. מארי הכתרת זמרי-לים Marie-Louise Buhl, Un sceau de Zimrilim, Syria. Archéologie, Art et histoire 59, 1982, עמ' 93–100 doi: 10.3406/syria.1982.6789 SASSON, J. M. (1998). "The king and I. A Mari king in changing perceptions " Journal of American Oriental Society 118(4): 453-470. CHARPIN, D. (1992) "Les legendes de sceaux de Mari: Nouvelles Données" in: YOUNG, G.(ed.) Mari in restrospect, Eisenbrauns, pp.59-76 נתן וסרמן ויגאל בלוך, האמורים - מסופוטמיה בראשית האלף השני לפני הספירה, הוצאת כרמל, 2019, עמ' 292-316 בעיקר. משה ענבר, השבטים האמוריים במארי, אוניברסיטת תל אביב, 1985, עמ' 58 - 70. מדיה וקבצים בנושא זמרי-לים בוויקישיתוף זימרילים (פעל במאה ה-18 לפנה"ס), מלך מארי, דף שער בספרייה הלאומית משה ענבר, נבואות, בריתות ושבטים בתעודות מארי, מוסד ביאליק, 2007, עמ' 16 הערך "בנימין" אנציקלופדיה מקראית, כרך ב, עמ' 264
אבי קורניש

אֶבִּי קוֹרְנִיש (באנגלית: Abbie Cornish; נולדה ב-7 באוגוסט 1982) היא שחקנית וראפרית אוסטרלית. התפרסמה בין היתר בתפקידיה בתור פאני בארון בסרט "כוכב בהיר (2009), בתור סוויט פי בסרט "סאקר פאנץ'" (2011), בתור לינדי בסרט "ללא גבולות" (2011), בזכות הופעתה בתור קלרה מרפי בסרט "רובוקופ" (2014) וגם בזכות עבודתה עם הבמאי מרטין מקדונה בסרטיו "שבעה פסיכופתים" (2012) ו"שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי" (2017). קורניש נולדה בעיירה לוצ'ינבר (אנ') ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. הצעירה מבין חמישה אחים. היא גדלה בחווה שמתפרשת על 170 דונם, ולמדה בבית ספר קתולי. בילדותה הייתה צופה ושואבת השראה מסרטים עצמאיים וזרים. הקריירה של קורניש החלה בגיל 13, כאשר היא החלה לדגמן לחברות שונות. בסביבות גיל 16, היא כבר הופיעה מדי פעם בסדרות טלוויזיה. ב-1999 היא קיבלה את פרס הקולנוע האוסטרלי "Australian Film Institute" על תפקידה בסדרת הטלוויזיה של ABC‏ "Wildside". זכייתה בפרס הובילה אותה לקבלת תפקיד בסרטה הראשון "מסכת הקוף". ב-2004, היא כיכבה בסרט עטור הפרסים "Everything Goes". היא קיבלה את פרס "Australian Film Institute Awards" בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר" על תפקידה בסרט "התהפכות", סרט אשר הובילה אותה להכרה עולמית. ב-2006, היא כיכבה בסרט קנדי. היא גם כיכבה בסרטים "שנה מופלאה", "אליזבת: תור הזהב" ו"הארכת שירות". באפריל 2010 היא לוהקה לסרט ללא גבולות. הסרט יצא לאקרנים במרץ 2011. בשנת 2011 היא כיכבה בסרט פנטזיה "סאקר פאנץ" בבימויו של זאק סניידר, ושיחקה בסרט "ללא גבולות". קורניש שיחקה את וולי וינטרופ בסרטה של מדונה "וואליס ואדוארד" משנת 2011, שמספר על ווליס סימפסון ואדוארד השמיני. בשנת 2015 גילמה את הסוכנת קתרין אוולס בסרט המתח "נחמה", שביים הבמאי הברזילאי אפונסו פויארט, בהשתתפותם של אנתוני הופקינס, קולין פארל וג'פרי דין מורגן. בשנת 2018 היא כיכבה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "ג'ק ראיין", פרי עיטו של טום קלנסי, בתפקיד קאת'י מיולר לצד ג'ון קרסינסקי. מאז 2000, היא מופיעה לעיתים עם להקת ההיפ הופ האוסטרלית "Blades". בעת ראיונה אצל ג'ימי קימל בינואר 2010, היא הצהירה שהיא עדיין משתפת פעולה עימם כראפרית תחת שם הבמה Dusk. קורניש היא כצמחונית, ובשנת 2006 הפכה לשגרירה של הארגון האוסטרלי Voiceless – למען זכויות בעלי החיים, ולקחה חלק במסע פרסום עולמי ב-2012. היא נהנית לצייר בזמנה הפנוי כמו אמה, ציירת במקצועה. בין השנים 2007–2010 הייתה בזוגיות עם השחקן האמריקאי ראיין פיליפה. ב-2019 התארסה לאמן הלחימה אדל אלטמימי. מדיה וקבצים בנושא אבי קורניש בוויקישיתוף אבי קורניש, ברשת החברתית פייסבוק אבי קורניש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אבי קורניש, ברשת החברתית אינסטגרם אבי קורניש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבי קורניש, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אבי קורניש, באתר AllMovie (באנגלית) אבי קורניש, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אבי קורניש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבי קורניש, באתר MusicBrainz (באנגלית) אבי קורניש, באתר Discogs (באנגלית) אמיר קמינר, שערורייתית, באתר ynet, 21 בספטמבר 2010
מהפכת כפכפי העץ

מהפכת כפכפי העץ (ידועה גם כמרד הצ'ומפי) היא מהפכה שהתרחשה בעיר פירנצה שבאיטליה בחודשים יולי ואוגוסט בשנת 1378. היא נחשבת למהפכת הפרולטריון הראשונה בהיסטוריה. את המרד ארגנו העובדים השכירים, העניים ביותר וחסרי הזכויות הפוליטיות, אשר מנו כרבע מתושבי פירנצה. הובילו אותה סורקי הצמר, באיטלקית ciompi. רבים מהם לא יכלו לרכוש נעליים רגילות ונעלו כפכפי עץ, ומכאן הכינוי "מהפכת כפכפי העץ". הסיבות שהביאו למהפכה: למרות המחסור החמור בכוח אדם, לאחר המגפה השחורה, נאסר על העובדים לנצל זאת. הלוואות שנתנו הבנקים בפירנצה למלך אנגליה למימון מלחמת מאה השנים ולא נפרעו הביאו את פירנצה לסף פשיטת רגל, פיטורי החיילים והשוטרים הביא לחוסר סדר. העובדים העניים התארגנו נגד המעסיקים והצליחו להשתתף בממשלה ולהחזיק במוסד הנשיאות למשך 40 יום. המרד דוכא על ידי מפקדה הצבאי של פירנצה, הקונדוטיירי (מפקד צבאי שכיר חרב) ג'ון הוקווד. מדיה וקבצים בנושא מהפכת כפכפי העץ בוויקישיתוף שעה היסטורית 251 - מהפכת כפכפי העץ - על מרד הצ'ומפי בפירנצה, סרטון באתר יוטיוב מהפכת כפכפי העץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריבורן!

המורה המתנקש ריבורן! (ביפנית: 家庭教師ヒットマン!; באנגלית: !Reborn) אנימת שונן המבוססת על מנגה בעלת 42 כרכים מאת היוצר אקירה אמאמנו. העלילה עוסקת בילד מעט מגושם וללא חברים, ההופך להיות ראש המאפיה האיטלקית. משפחת וונגולה (vongola) היגרה מאיטליה ליפן. טסונה, ילד חסר חברים נבחר להיות ראש המאפיה העשירי של המשפחה משום ששאר המועמדים מתו. ראש משפחת וונגולה שהוא היורש התשיעי נתן פקודה לילד קטן ששמו ריבורן לאמן את טסונה להיות ראש המאפיה. ריבורן הוא מתנקש שנשלח לאמן את טסונה. הוא משתמש ברובה ההופך את מי שנורה בו ל-5 דקות אחרי שנורה לחזק, וזה בתנאי שהוא חושב על מטרה שברצונו לבצע. במהלך הסדרה טסונה נפגש עם אויבים ומקבל צורת רצון המוות חדשה. סאוודה טסונאיושי - נער הכושל בכל התחומים (לימודים, ספורט ועוד) נבחר על ידי הבוס התשיעי של משפחת הוונגולה להיות הבוס העשירי של המשפחה. הוא נעזר בריבורן באסוף חברים שילחמו לצדו. הוא השומר של טבעת השמיים. ריבורן - נמנה בין 7 התינוקות האקובלנו: תינוקות החזקים במאפיה. יש לו קילעים מיוחדים הנקראים קליעי רצון המוות. בעזרתם הוא מלמד את טסונה איך להיות הבוס העשירי של המאפיה. לאון היא זיקית מחמד שלו, היכולה לשנות את צורתה למגוון חפצים ביניהם נשקים. היאטו גוקודרה - נער, נמצא במאפיה. הנשק המיוחד שלו - פצצות. אותן הוא מחביא פצצות על הגוף שלו ומדליק אותן בדרך לא ידועה. בפרק מסוים המציא פצצות רקטה. אלו פצצות המוציאות עשן מהחלק האחורי וכך מתקדמות באוויר מרחק יותר גדול. שומר טבעת הסופה. יאמאמאמוטו טאקשי - נער הלומד של טסונה. פופולרי, תמיד חייכן ואופטימי, שחקן בייסבול. למד להילחם בחרב מאביו, במהלך הסדרה מקבל מריבורן חרב והופך להיות אמן קנדו (ספורט יפני). יאמאמאמוטו שומר טבעת הגשם. היבארי קיויה - אחראי ועדת המשמעת בבית הספר, חזק מכל אדם בבית הספר וגם מחלק מאנשי המאפיה. שומר תמיד על קור רוח, אינו מפחד להראות את כוחו. בית הספר חשוב לו כדי כך שאפילו צלצלו הטלפון שלו הוא המנון בית הספר. שומר טבעת הענן. סאסאגוואה ריוהי - מתאגרף, מקדיש את חייו לאקסטרים. משתמש בביטוי "אקסטרים" בכל הזדמנות. הוא רואה את טסונה במצב רצון המוות ומחליט שהוא מתאים למועדון האגרוף, מנסה לצרף אותו ונכשל. אחיה הגדול של קיוקו. שומר טבעת השמש. לאמבו - ילד בן חמש שעבד כמתנקש במשפחת המאפיה בווינו (Bovino) ועבר לממשפחת הוונגולה. לבוש בתלבושת פרה וזוג קרניים צמודות לתסרוקת האפרו שלו. לאמבו הוא בעל נפש רגישה וכל פעם שנכשל במשהו הוא פורץ בבכי. נלחם בעזרת נשקים המוחבאים בשיער שלו. מחזיק ב"בזוקת עשר השנים", שכל מי שנורה בה מתחלף עם הגרסה של עצמו בעוד עשר שנים. הוא שומר טבעת הברק. הכרך הראשון של המנגה יצא לאור בשבועון היפני "weekly shonen jump", ונכתב עד כרך 26 בשבועון. מאז המנגה יצאה בכרכים נפרדים. המנגה תורגמה על ידי דהינו מדיה לשפות האנגלית, גרמנית וצרפתית. יש באנימה שמונה שירי פתיחה שירים אלו הולחנו על ידי טושיהיקו שאהאשי. להלן את רשימת שירי הפתיחה של התוכנית: First. "Drawing day" 2.boys & girls" 3."dive to world" 4."88" 5."last cross" 6."easy go" 7."funny sunny day" 8."listen to the stereo" מדיה וקבצים בנושא ריבורן! בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריבורן! העמוד של הסדרה בTV TOKYO הערוץ שמשדר את הסדרה ביפן
משקאות אניס

משקאות אניס הם סוג של משקאות אלכוהולים המיוצרים מהתססה וזיקוק של אלכוהול בעיקר ענבים והשריית זרעי אניס בתוך הנוזל. במשקאות אלו טעם האניס הוא מודגש מאוד ואחוז האלכוהול בהם הוא גבוה, בדרך כלל בין 40 ל-80. רוב משקאות האניס הם המשקה הלאומי של מדינות המזרח התיכון ומהווים חלק חשוב מהתרבויות באזור. מאפיין של משקאות האניס הוא שינוי צבעו במגע עם נוזלים. כאשר שמני האניס מומסים בריכוז גבוה של אלכוהול צבעם הוא שקוף, אך כאשר הנוזל בא במגע עם נוזל אחר, ריכוז האלכוהול יורד והשמנים עוברים קריסטליזציה ומתקבל צבע לבן עכור. בעוד משקאות האניס הופכים לבנים, משקאות הפסטיס הופכים צהובים. ישנם כמה צמחים המשמשים להכנת משקאות אניס: אניס שומר פשוט לענה לענה שיחנית שוש קירח ערק - המזרח התיכון אוזו - יוון ראקי - טורקיה אבסינת' - אירופה פסטיס - צרפת אוג'י - ארמניה זיווניה - קפריסין סמבוקה - איטליה חלק מסוגי הראקיה - חבל הבלקן אגוארדינטה - קולומביה אייראג - מונגוליה סויו - קוריאה סוצ'ו - יפן ערקי - אתיופיה קומיס - מרכז אסיה מדיה וקבצים בנושא משקאות אניס בוויקישיתוף גיא גיסר‏, אניס אניס, באתר וואלה, 22 ביוני 2004 כתבה על משקאות אניס באתר נענע
זמרי ברודי

זמרי בְּרוֹדִי (ביידיש: בראָדער זינגער) היו אמנים נודדים יהודים מברודי שבאוקראינה (אז דרום-מערב האימפריה הרוסית), שפעלו לפחות מתחילת המאה ה-19 בגליציה האוסטרית, ברומניה וברוסיה. הם היו בין הראשונים שביצעו בפומבי שירים ביידיש שלא במסגרת של פורים שפיל וחתונות, וכן היו מבשרים חשובים של תיאטרון יידיש. הם פעלו כשחקנים, כותבי שירים מקצועיים או חצי-מקצועיים, בדחנים, זמרים ורקדנים, והופיעו לעיתים קרובות בתחפושות קומיות. הופעותיהם כללו בדרך כלל מחזות קצרים בני מערכה אחת. הם הקימו במות קטנות בבתי מרזח, מרתפי יין ומסעדות ושעשעו בהם את הקהל. הרישומים הראשונים על הבראדער זינגער הם הערות של יהודים שעברו בברודי, שהייתה אז מרכז מסחרי ונקודת עצירה של הסוחרים היהודים הרוסים במסעם ללייפציג. ברישומים אלה מובעת בדרך כלל אי שביעות רצון מתופעת השירה בהיעדר אירוע המצדיק זאת. בשם "בראדער זינגער" השתמשו מאוחר יותר גם שחקנים שלא היה להם שום קשר לברודי. בין המפורסמים מבין הבראדער זינגער נמנו ברל מרגוליס, הידוע יותר כברל ברודר (1815–1868), משה פריזָמֶנט ובנו שלמה פריזמנט, ופפי ליטמן. חלק מן השירים המקוריים של ברל ברודר וכן אלה של בנו ונכדו שהמשיכו את המסורת של כתיבה חילונית ביידיש, ניתן למצוא בספרו של נכדו, בר מרגליות: "דריי דורות: לידער פון בערל בראדער (מרגליות), פעליטאנען פון ים הציוני (יצחק מרגליות), פאעמען און לידער פון בער מרגליות". שירים ומשוררים, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית). תיאטרון, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית). לעקסיקאן פון יידישן טעאטער, באנד 1, עמ' 216–217.
הנעה וקטורית

הנעה וקטורית (או דחף וקטורי) היא היכולת של כלי טיס סילוני או רקטי להטות את סילון הפליטה מן המנוע. היכולת מאפשרת שליטה בכיוון הטיסה או בסיבוב כלי הטיס. הנעה וקטורית פותחה עבור מטוסים בתחילה כדי לאפשר המראה ונחיתה קצרה (STOL) ואף אנכית (VTOL). בהמשך התברר שהנעה וקטורית מאפשרת תמרונים שאינם אפשריים עבור מטוסים ללא הנעה וקטורית, תכונה הנקראת "תמרוניות-על" (supermaneuverability) ומקנה להם יתרון גדול בקרב אוויר. להנעה וקטורית יתרון בשליטה בכלים כמו טילים בליסטיים ולוויינים מחוץ לאטמוספירה, סביבה שמאופיינת בריק, שם אמצעי ניהוג אווירודינאמים כמו הגה גובה, מדפי כנף של מטוס או כנפיים בטיל המבוססים על התנגדות האוויר אינם יעילים. שיטת הניהוג הווקטורי מורכבת יותר מבחינה חישובית. בשיטת הניהוג האווירודינמי, נדרש לשנות את זווית הכנפיים בכיוון מסוים כדי לייצר כוח אווירודינמי בכיוון ניצב למהירות הטיל, מה שמאפשר פנייה. בשיטת הניהוג הווקטורי, לעומת זאת, ביצוע פנייה מתואמת אינו אפשרי, משום שבכל כיוון שיופעל דחף תיווצר פנייה של מרכז המסה וסיבוב של הטיל סביב ציר מסוים (אחת מדרגות החופש של הסיבוב שלו) שהן במגמות הפוכות. למשל טיל במצב אנכי שנדרש להפנותו ימינה. לשם כך יש להטות את הדחף מעט ימינה כך שייווצר רכיב דחף ימינה. אולם, במצב זה ייווצר מומנט סיבוב על הטיל בכיוון הפוך לכיוון השעון, ולכן לא יהיה תיאום בין כיוון ציר הטיל וכיוון התנועה שלו, כלומר תהיה זווית התקפה שונה מאפס. בנוסף לכך השגת ניהוג בשיטה הווקטורית לעולם אינה מתקבלת באמצעות שימוש בכיוון דחף יחיד. בפועל כדי לפנות בכיוון מסוים, יש להפעיל דחף בכיוון מסוים ומהר מאוד לשנות אותו, תוך ניצול מהירות הסיבוב בציר המתאים שהטיל צבר. מאמר של בנימין גל-אור על הנעה וקטורית מדיה וקבצים בנושא הנעה וקטורית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיכרון גורלי (סרט, 2012)

זיכרון גורלי (באנגלית: Total Recall) הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי בבימויו של לן וייסמן ובכיכובו של קולין פארל. הסרט, אשר מבוסס במקור על הספר "We Can Remember It for You Wholesale"(אנ') מאת פיליפ ק. דיק, הוא עיבוד מחודש לסרט באותו שם משנת 1990. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ובקנדה ב-3 באוגוסט 2012. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 2084. לוחמה כימית הפכה את רוב השטחים בכדור הארץ לבלתי ראויים למחיה. בעקבות כך האנושות מרוכזת כעת בשתי מעצמות משני צדי כדור הארץ: "הפדרציה המאוחדת של בריטניה" ו"הקולוניה" (אוסטרליה לשעבר). אזרחי המעצמות מסוגלים לנסוע בין האומות דרך מעלית תת-קרקעית שעוברת במהירות עצומה דרך ליבת כדור הארץ. השליט הרודן של הפדרציה המאוחדת של בריטניה, קנצלר וילוס קוהאגן (מגולם על ידי בריאן קראנסטון) שולט בה ביד ברזל. קוהאגן מתכנן לפלוש ולהשתלט על הקולוניה באמצעות צבא רובוטים. קבוצה של מורדים המונהגת על ידי אדם בשם מתיאס (מגולם על ידי ביל ניי) מנסה לסכל את תוכניותיו של קוהאגן. עלילת הסרט מתמקדת בדאג קוויד (מגולם על ידי קולין פארל), פועל בפס ייצור של רובוטים אשר גר בקולוניה יחד עם אשתו לורי (מגולמת על ידי קייט בקינסייל). קוויד סובל מסיוטים חוזרים ונשנים משונים שבהם הוא לוחם מחתרת ואשר בהם מופיעה דמותה של אשה שאותה הוא איננו מכיר (מלינה אשר מגולמת על ידי ג'סיקה בייל). לקוויד נמאס מהחיים המונוטונים שלו בקולוניה. בשל כך הוא מחליט לרכוש חופשה וירטואלית בחברת "ריקול בע"מ" על ידי השתלת זיכרונות מלאכותיים במוחו של הרפתקאות שמעולם לא חווה בתור סוכן חשאי. אף על פי כן, ההליך ככל הנראה משתבש כאשר מתגלה כי קוויד הוא סוכן חשאי בעצמו, אף על פי שקוויד לא יודע שום דבר מזה, ולאחר שחיילי הפדרציה יוצאים בעקבותיו ומנסים לחסלו. קולין פארל - בתפקיד דאג קוויד / קרל האוזר, פועל מפעל שסובל מחלומות אלימים מוזרים. הדמות הראשית והגיבור הראשי בסרט. קייט בקינסייל - בתפקיד לורי קוויד, סוכנת סמויה של UFB ותחת הסוואה כאשתו של דאג. בריאן קראנסטון - בתפקיד הקנצלר וילוס קוהאגן, הנבל הראשי של הסרט. הוא מתכנן לפלוש ולהשתלט על הקולוניה באמצעות צבא רובוטים. ג'סיקה בייל - בתפקיד מלינה. בכתיבת התסריט השתתפו קורט וימר, מארק בומבק וג'יימס ונדרבילט. לן וייסמן נבחר כבמאי של הפרויקט, פול קמרון נבחר כצלם וכריסטיאן וגנר נבחר בתור העורך. צילומי הסרט החלו ב-16 במאי 2011 בטורונטו והסתיימו ב-16 בספטמבר 2011. זיכרון גורלי - הסרט המקורי משנת 1990 מדיה וקבצים בנושא זיכרון גורלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זיכרון גורלי "זיכרון גורלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זיכרון גורלי", באתר נטפליקס "זיכרון גורלי", באתר AllMovie (באנגלית) "זיכרון גורלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זיכרון גורלי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זיכרון גורלי", באתר Metacritic (באנגלית) "זיכרון גורלי", באתר אידיבי "זיכרון גורלי", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "זיכרון גורלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הקדימון הרשמי בגרסה הארוכה דורון פישלר, בחזרה לעתיד: "זיכרון גורלי" לא מוסיף שום דבר למקור, באתר nrg‏, 12 באוגוסט 2012 אבנר שביט‏, "זיכרון גורלי": מהנה למדי ומיותר לגמרי, באתר וואלה, 13 באוגוסט 2012 שמוליק דובדבני, "זיכרון גורלי": הלוואי שנשכח מהרימייק הזה, באתר ynet, 13 באוגוסט 2012 Sony Schedules ‘Total Recall’ For August 2012, Also Dates ‘I Hate You, Dad’ And Kevin James’ MMA Film | /Film
אסקוט

האם התכוונתם ל... אסקוט (בית ספר) – בית ספר "ציבורי" (כלומר פרטי) באנגליה עניבת אסקוט – עניבה בעלת שני קצוות רחבים, המוטלים זה לצד זה כאשר היא קשורה. (על שם בית הספר) מסלול המרוצים אסקוט – מסלול מרוצי סוסים בבריטניה אסקוט (ויסקי) – מותג ויסקי ישראלי אסקוט (סיגריה) – מותג סיגריות ישראלי (על שם מרוצי הסוסים) תערובת אסקוט – להקה מוזיקלית ישראלית (על שם הסיגריה) הונדה אסקוט – מכונית מתוצרת הונדה