laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
TBC Bank

TBC Bank (בגאורגית: თიბისი ბანკი, תיבּיסי בַּנקי) או הבנק המסחרי המוביל הוא הבנק הגדול ביותר בגאורגיה. הבנק הוקם בשנת 1992 ובמשך עשור הפך לאחד משני הבנקים הגדולים בגאורגיה. לבנק נתח שוק של כ-30% (הנתח שלו בנכסי כל הבנקים הוא 27%). לבנק 12 סניפים ברחבי גאורגיה, ומרכזו ממוקם בבירה, טביליסי. ההתמחות הבנק מתמחה במגוון מוצרים קמעונאיים ובנקאות עסקית לתאגידים ולעסקים בינוניים. ההון העצמי של הבנק עומד על כ-751 מיליון דולר נכון ל-15 באוגוסט 2014. הבנק זכה בתואר "הבנק הטוב ביותר בגאורגיה" במגזין הבריטי "הבנקאי" ("The Banker") לשנים 2002, 2003, 2004 ו-2005. זאת עקב הצמיחה המהירה שלו וההובלה שלו בכל האינדיקטורים. הבנק נמצא בבעלות משותפת של: International Finance Corporation)) IFC) זרוע ההשקעות הפיננסית הפרטית של הבנק העולמי קרן ההשקעות הגרמנית DEG קבוצה של אנשי עסקים גאורגים בינואר 2007 חתם בנק לאומי על זיכרון דברים עם Bank TBC על רכישת 20% ממניותיו תמורת כ-40 מיליון דולר, סכום שיוזרם להגדלת ההון העצמי של הבנק, כך שההון העצמי לאחר הרכישה יהיה 100 מיליון דולר. בנק לאומי יחזיק ב-20% ממניות הבנק ואילו IFC ו-DEG יחזיקו בכ-30% מהמניות. מדיה וקבצים בנושא TBC Bank בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TBC Bank אתר האינטרנט הרשמי של TBC Bank TBC Bank, ברשת החברתית פייסבוק TBC Bank, ברשת החברתית אקס (טוויטר) TBC Bank, ברשת החברתית LinkedIn TBC Bank, סרטונים בערוץ היוטיוב נתן שבע, לאומי מתפשט בחו"ל: ירכוש 20% מבנק בגאורגיה תמורת כ-40 מיליון דולר, באתר הארץ, 24 בינואר 2007 הארץ, לאומי רכש מניות בבנק בגאורגיה ורוני מילוא יגרוף מאות אלפי ש', באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2007 רם דגן, לאומי אינו מצליח להשלים את רכישת בנק TBC הגיאורגי; המוכרים חזרו בהם מהסיכום, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2007
אלבר רוסל

אלבר רוסל (בצרפתית: Albert Roussel;‏ 5 באפריל 1869 – 23 באוגוסט 1937) היה מלחין צרפתי. בשנת 1889 שירת כקצין בצי הצרפתי ובעת ההפלגות החל להלחין. המוזיקה משכה אותו ובשנת 1894 פרש מהצבא והחל בלימודי מוזיקה. למד בסקולה קנטורום והיה מתלמידיו הראשונים של המלחין הצרפתי ונסן ד'אנדי. יצירותיו הראשונות היו קאמריות. בשנת 1904 החל להלחין את הסימפוניה הראשונה פואמת היער שבוצעה לראשונה ב-1908 וזכתה להצלחה. במלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא הצרפתי למרות גילו המתקדם ושירת כנהג אמבולנס בחזית, וכקצין תובלה ביחידת ארטילריה. בגלל בריאותו הרופפת שוחרר מהצבא בשנת 1918 והשתקע במחוז ברטאן. רוסל המשיך להלחין וללמד. בין תלמידיו היו אריק סאטי וז'אן מרטינו. בזמנו נחשב אחד המלחינים הצרפתים החשובים. את יצירתו האחרונה, טריו לאבוב, בסון וקלרינט, לא הצליח לסיים, והוא נפטר בעיר רויאן מהתקף לב בגיל 68. בתקופה הראשונה הושפע רוסל מהאימפרסיוניזם ובמיוחד מדביסי. ביצירותיו האחרונות הודגש המרכיב הקלסי עם השפעה של המוזיקה של ימי הביניים והרנסאנס המוקדם. כמה מהבולטות מיצירותיו: סימפוניה מס' 1, פואימת היער (אופוס 7, 1904 -1906). היצירה מושפעת מהמוזיקה של דביסי, ובחלק השלישי משתתפת גם מקהלה סימפוניה מס' 2 (אופוס 23, 1919-1921) סימפוניה מס' 3 (אופוס 42, 1930) סימפוניה מס' 4 (אופוס 53, 1935) רוסל חיבר גם סוויטות לתזמורת, קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת (אופוס 36, 1927), קונצ'רטינו לצ'לו ותזמורת (אופוס 57), מוזיקה קאמרית, יצירות לבלט, ושירים. בשנת 1930 פרסם רוסל שתי סוויטות מתוך הבלט באכחוס ואריאדנה. זו היצירה המפורסמת והמנוגנת ביותר שלו. העלילה מבוססת על סיפור במיתולוגיה היוונית שעוסק באהבותיהם והרפתקאותיהם של תזאוס, אריאדנה ובאכחוס אל היין. מדיה וקבצים בנושא אלבר רוסל בוויקישיתוף אלבר רוסל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלבר רוסל, באתר ספוטיפיי אלבר רוסל, באתר Last.fm (באנגלית) אלבר רוסל, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אלבר רוסל, באתר AllMusic (באנגלית) אלבר רוסל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלבר רוסל, באתר Discogs (באנגלית) אלבר רוסל, באתר Songkick (באנגלית) אלבר רוסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלבר רוסל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ברבו קטרג'יו

ברבו קטרג'יו (ברומנית: Barbu Catargiu‏), 26 באוקטובר 1807 - 20 ביוני 1862) היה ראש ממשלת רומניה, עיתונאי ופוליטיקאי רומני מהמפלגה השמרנית, בן למשפחת בויארים מיוחסת מוולאכיה. ב-15 בפברואר 1862 התמנה ברבו קטרג'יו, על ידי הנסיך המושל אלכסנדרו יואן קוזה, לראש ממשלתה הראשון של רומניה המאוחדת, בעקבות מימוש איחוד הנסיכויות הרומניות ("האיחוד הקטן") באותה שנה. הוא החליף בפועל את אלכסנדרו ק. מורוזי (Alexandru C. Moruzi), ראש ממשלת נסיכות מולדובה עד אותו מועד, ובמקביל גם את דימיטריה גיקה - שהיה עד אז ראש ממשלת נסיכות ולאכיה. ברבו קטרג'יו כיהן בתפקידו כחצי שנה בלבד, עד לרציחתו ב-20 ביוני, אותה שנה. בהיותו קורבן הרצח הפוליטי הראשון ברומניה המודרנית, והיחיד במאה ה-19. מדיה וקבצים בנושא ברבו קטרג'יו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאורופסידה

זאורופסידה (שם מדעי: Sauropsida) היא קבוצה של חולייתנים בעלי שפיר עוברי. קבוצה זו היא ענף (פילוגנטיקה) אבולוציוני שהתפצלה על-מחלקת בעלי ארבע הרגלים, וקבוצת הזוחלים התפתחה ממנו, ממנה התפתחו הדינוזאורים, ומחלקת העופות התפתחה מהם. כל העופות והזוחלים בני ימינו משתייכים לזאורופסידים. קבוצה פררפטילה (Parareptilia) – נכחדה קבוצה Eureptilia משפחה Captorhinidae – נכחדה קבוצה Romeriida משפחה Protorothyrididae – נכחדה קבוצה דיאפסידה (Diapsida) קבוצה Araeoscelidia – נכחדה קבוצה Neodiapsida קבוצה זאוריה (Sauria) – בה מרבית הזוחלים החיים פריאזאורוס Typothorax צב יבשה מצוי Pararhabdodon טריצרטופס עכסן מוהאבי חרדון מזוקן תלסודרומאוס אליגטור אמריקני אאופרקריה הואצין Cisticola aridulus זאורופסידה, באתר NCBI (באנגלית) זאורופסידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
צזיקי

צזיקי (יוונית: Τζατζίκι, היגוי נכון:דזדזיקי; בטורקית: Cacık, ג'ג'יק; בכורדית יהודית: ג'ג'יג) הוא סלט יוגורט ומלפפונים שמקורו ביוון ונפוץ גם במדינות הבלקן, במדינות אגן הים התיכון ובמזרח התיכון, בשמות שונים. מרכיבי הצזיקי הם יוגורט (או לבנה בחלק ממדינות המזרח התיכון), מלפפונים חתוכים או מרוסקים במגררת גסה, מלח, שמן זית, שמיר, שום, חומץ ולעיתים סוכר. יהודי כורדיסטן נוהגים להוסיף גם את רגלת הגינה. מרקם הצזיקי יכול להיות סמיך יותר או דליל יותר, מה שמאפשר הגשתו כסלט, כמנה ראשונה (כמרק קר), כממרח, כמטבל או כתוספת למנה העיקרית. הייצור המסחרי של הצזיקי בישראל החל על ידי מחלבות ייחודיות בשנות התשעים והוא משווק ברשתות המזון באריזות פלסטיק כממרח או בבקבוקים בגרסה דלילה יותר. טרטור מדיה וקבצים בנושא צזיקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיתרים

מיתרים - רשת לחינוך יהודי משלב היא רשת של מוסדות חינוך - גנים, בתי ספר, מכינות בישראל בהם מתחנכים יהודים בעלי אורחות חיים שונים על הרצף הדתי-חילוני יחדיו ובהם מתקיים "חינוך יהודי המבוסס על ההלכה ומסורת ישראל, בגישה לא כפייתית, המאפשרת ריבוי ביטויים למורשת היהודית" (על פי אתר הרשת). הרשת הוקמה על ידי הרב מיכאל מלכיאור בעת שכיהן כשר לענייני חברה ותפוצות בשנת 2001. שם הרשת "מיתרים" מיועד להעיד על גישתה הבסיסית לתרבות רבת צלילים וקולות. הרשת מלווה כיום (2021) כ-140 מוסדות חינוך הכוללים בתי ספר יסודיים, תיכונים וגני ילדים. בנוסף מלווה הרשת את מכינת מיתרים לכיש שהיא מכינה קדם צבאית של דתיים וחילונים הפועלת בקיבוץ בית גוברין, בעלת 3 שלוחות (בית גוברין, נחל עוז, דורות). כמו כן מלווה הרשת את ישיבת השילוב בנטור ברמת הגולן. המנכ"ל הראשון של הרשת הוא יוסי פניני, איש חינוך. מויש לוי, כיום ס' ראש עריית מודיעין-מכבים-רעות שימש כמנכ"ל השני של הרשת. כיום מנהלת את הרשת ד"ר רנית בודאי-היימן. הרשת כותבת תוכניות חינוכיות המותאמות לבתי הספר המשלבים, מתוך מגמה לשנות את פני החברה הישראלית, על ידי טיפול בשורש בעיה עצמה, ולא בסימפטום שלה. לשבור את החומות שבין החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי דתי ולגדל כאן דור של יהודים ישראלים ציוניים המכבדים את האחר ואת דעותיו ומברכם את העושר והגיוון שמציעה החברה הישראלית. דור של פרטים שיפתחו את הזהות האינדיבידואלית, יעמיקו אותה ויחקרו אותה. יפתחו יכולת למחשבה מורכבת וחשיבה עצמאית. . בשנת 2018 התמזגה רשת מיתרים עם רשת הקהילות המעורבות בישראל. עיסוקיה של הרשת התרחבו לליווי לא רק של מוסדות חינוך וקהילות ההורים שהתאגדו סביבם, אלא גם לליווי של קהילות משלבות שבהן חיים בצוותא דתיים, חילונים ומסורתיים, שוברים את חומות הבדלנות ויוצרים חברה יהודית, ישראלית, ציונית חדשה, חזקה ומלוכדת. בשנים האחרונות רשת מיתרים מפעילה את תוכנית "מיתרים" במכללה האקדמית הרצוג (בשיתוף עם מועצת המכינות הקדם צבאיות). התכנית נועדה להכשיר מורים ואנשי חינוך לחינוך המשלב. פרס ירושלים לאחדות ישראל במאי 2022, בקטגוריית ארצי. קשת (חינוך) חינוך ממלכתי משלב מיתרים, אתר הבית אנשיל פפר, יהודי ידידותי למשתמש, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2003 תמר רותם, הילדים כאן לא מבדילים מיהו דתי ומיהו חילוני, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2002 בי"ס יחד מודיעין מיתרים רעננה רעות ירושלים יוסי שוהם, אתר מיתרים, באתר https://meitarim.org/, ‏29.7.2021 ענבל גוכמן, מיתרים, באתר מועצת המכינות הקדם צבאיות בישראל מסלול אקדמי, באתר מיתרים מיתרים, באתר המכללה האקדמית הרצוג מערכת ישראל היום, הוכרזו הזוכים בפרס ירושלים לאחדות ישראל, באתר ישראל היום, 15 במאי 2022
דבאייל

דְבַּאיֶיל (ידוע גם כמקלוני חומוס) הוא חטיף חומוס מטוגן מלוח וחריף המבוסס על קמח חומוס ותבלינים. מקורו של החטיף הוא במטבח ההודי, שם הוא ידוע בשם "סֶב". מרכיבי הדבאייל העיקריים הם קמח חומוס, מלח, פלפל חריף, אבקת פלפל שחור, כורכום ותבלינים שונים. תהליך ההכנה כולל ערבוב החומרים לבצק, יצירת מקלונים דקים בצורת "חוטים" (בדרך כלל באמצעות מכונה לטחינת בשר) וטיגונם בשמן עמוק. החטיף הגיע והופץ בישראל על ידי יהודים שעלו מעיר הנמל עדן שבתימן, אשר הייתה קולוניה של הודו הבריטית (Aden Province) והושפעה רבות מהתרבות ההודית [1]. כמו כן, מיקומה הגאוגרפי והאסטרטגי של העיר, שהפך אותה לעיר נמל חשובה הנמצאת על מסלול הודו-אירופה, תרם אף הוא להשפעות תרבויות הודיות על המטבח המקומי. בשנות החמישים והשישים שווק הדבאייל בשווקים בישראל על ידי רוכלים שהכינו אותו במקום באמצעות מטחנת בשר ידנית שמתחתיה סיר טיגון המונח על פרימוס. בשנות השבעים פחתה בצורה ניכרת הפופולריות שלו עם שווקם של החטיפים התעשייתיים דוגמת הביסלי. כיום משווק הדבאייל באריזות אטומות או במשקל ברשתות השווק, בקיוסקים ובחנויות התבלינים. בתקופה בה היה הדבאייל פופולרי נהגו הרוכלים בשוק להצהיר בפני קהל הקונים כי הדבאייל הוכן מחומוס בלבד בקריאה "דבאייל אוריגינל", זאת מאחר שנודע כי חלק מהרוכלים שהכינו את הדבאייל נהגו להוסיף לעיסה גם קמח חיטה במטרה להוזיל עלות ההכנה. מדיה וקבצים בנושא דבאייל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלבנת פנים

הלבנת פנים היא השפלה נפשית של הזולת. מקור המונח העברי הוא בכך שכאשר אדם חווה עלבון הוא מחוויר - מלבין. השפלה היא גרימה לאדם לתחושת אי-נוחות נפשית ובפרט תחושת פגיעה בכבוד, כתוצאה מיחס (אמיתי או מדומה) של אנשים אחרים: אליו, להתנהגותו או למאפיינים כלשהם הקשורים אליו. עוצמת תחושת ההשפלה קשורה בפער שבין הדימוי העצמי ותחושת הכבוד של המושפל לפני ואחרי שהושפל. במקרים קיצוניים עלולה השפלה לדחוף את האדם לביצוע פעולות קיצוניות, עד כדי התאבדות. השפלתו של אדם נעשית מסיבות שונות כמו כדרך של ענישה, עינויים או התעללות ונקמה. מניע נוסף הוא רצון להביע מחאה, לדוגמה: הטחת עוגה בפניו של מדינאי בעת שהוא מופיע בעצרת עם. השפלה עלולה להיווצר גם על ידי האדם המושפל עצמו, ללא מעורבות חיצונית, כתוצאה ממעשה או מחדל שלו הפוגעים בכבודו. בִּיוּש (שֶׁיְימִינְג) הוא פרסום התנהגות שלילית של אדם על מנת לביישו, וכן פגיעה מסיבות דומות במוניטין של מותג או ארגון. בימינו אמצעי נפוץ לביוש הוא האינטרנט והרשתות החברתיות. ערך מורחב – איסור הלבנת פנים במסכת כתובות מסופר על האמורא מר עוקבא ואשתו שהסתתרו בתנור לוהט, כדי להקפיד על מתן צדקה בסתר ולמנוע מעני שקיבל ממנו נדבה לראות אותו, שמא יתבייש. על הלבנת פנים נאמר "נוח לו לאדם שיפיל עצמו לכבשן האש ואל ילבין פני חבירו ברבים" וגם "כל המלבין פני חבירו ברבים כאילו שופך דמים". במסכת סוטה (דף י') דן התלמוד בהתנהגותה של תמר כפי שהיא מתוארת בספר בראשית. תמר נמנעה מלומר במפורש שחמיה יהודה הוא שהכניסה להריון כשחשבה לזונה. תוצאתה של שתיקה זו כמעט הובילה לכך שנגזר עליה מוות בשרפה. מכאן מסיק רבי יוחנן המביא את דברי רבי שמעון בר יוחאי: "נוח לו לאדם שיפיל עצמו לכבשן האש ואל ילבין פני חבירו ברבים". מסקנה זו עומדת בקנה אחד עם תפיסתם של חז"ל שביוש בפרהסיה דומה להריגה. התוספות תוהה מדוע אין מונים בפירוש את הלבנת הפנים בדברים שהם "ייהרג ואל יעבור" ומשיב שאכן גם הלבנת פנים ראויה להימנות עמהם. הפוסקים נחלקו ביניהם האם לקבל את מסקנת התוספות, או שמא דברי התלמוד נכתבו כלקח מוסרי, ולא כהלכה למעשה. הרמב"ם, למשל, אינו מסכים עם התוספות. לשון הרע מלבין פנים, במאגר אספקלריא אביעד הכהן, ‏האיסור לבייש אדם וחובת השמירה על כבודו, באתר "דעת" הרב יהושע פפר, "כאילו שופך דמים": המלבין פני חברו ברבים הרב ישועה רטבי, איסור הלבנת פנים הערך "הלבנת פנים", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה מאמרים בנושא הלבנת פנים, באתר ספריית אסיף רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: שיימינג, בריונות רשת והלבנת פנים, באתר nrg‏, 29 במאי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
פרנסיסקו פאבון

פרנסיסקו פאבון בראונה (בספרדית: Francisco Pavón Barahona; נולד ב-9 בינואר 1980 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי. פאבון שיחק את משחקו הראשון עם ריאל מדריד קסטיליה נגד אתלטיקו מדריד באצטדיון סנטיאגו ברנבאו ב-6 באוקטובר 2001. שיחק 38 משחקים בקבוצה והבקיע שער אחד. באותה שנה עלה לקבוצה הבוגרת. בשש שנים בקבוצה ערך 106 הופעות. ב-2007 עבר לריאל סרגוסה. בעונתו הראשונה בקבוצה, שבסופה היא ירדה לליגת המשנה בספרד, הופיע פאבון בשמונה משחקים בלבד. בקיץ 2010 עבר לקבוצה הצרפתית ארל. בנובמבר 2013 פרש ממשחק פעיל בגיל 33. ליגת האלופות: 2001-02 הגביע הביניבשתי: 2002 הסופר קאפ האירופי:2002 לה ליגה: 2002-03, 2006-07 הסופר קאפ הספרדי: 2003 מדיה וקבצים בנושא פרנסיסקו פאבון בוויקישיתוף פרנסיסקו פאבון, באתר Transfermarkt פרנסיסקו פאבון, באתר Soccerway פרנסיסקו פאבון, באתר BDFutbol פרנסיסקו פאבון, באתר WorldFootball.net פרנסיסקו פאבון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל סנט וינסנט והגרנדינים

דגל סנט וינסנט והגרנדינים אומץ ב-21 באוקטובר 1985. הוא מורכב משלושה פסים אנכיים בצבעים כחול-צהוב-ירוק (מימין לשמאל). הפס הצהוב באמצע יוצר מעין פס קנדי כשהוא תופס מחצית מאורכו של הדגל, ובמרכזו שלושה מעוינים דמויי האות הלטינית V לציון וינסנט. שלושת היהלומים מציינים את כינויה של סנט וינסנט "אבן החן של האיים האנטילים". הצבע הכחול מציין את השמיים הטרופיים הכחולים, הצהוב את החולות הקריביים הזהובים והצבע הירוק את הצמחייה השופעת של האי. 1979 - 1985 מאי 1985 - אוקטובר 1985 סמל סנט וינסנט והגרנדינים המנון סנט וינסנט והגרנדינים מדיה וקבצים בנושא דגל סנט וינסנט והגרנדינים בוויקישיתוף דגל סנט וינסנט והגרנדינים, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל סנט וינסנט והגרנדינים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התהוות מותנית

התהוות מותנית (או "היווצרות תוך תלות גומלין"), בסנסקריט: pratītyasamutpāda; בדוונאגרי: प्रतीत्यसमुत्पाद; בפאלי: paticcasamuppāda - היא מושג חשוב במטפיזיקה הבודהיסטית. על פי השקפה זו, המשותפת לכל הזרמים בבודהיזם, כל תופעה מתהווה בזכות הימצאותן של תופעות אחרות, אשר שזורות זו בזו ברשת מורכבת של השפעה הדדית. סמל נפוץ המשמש לייצוג עיקרון "ההתהוות המותנית" הוא "רשת אינדרה": זוהי רשת קורי עכביש רב-ממדית, הזרועה באינספור טיפות-טל (או אבני-חן), המשקפות את שאר הטיפות ואת ההשתקפויות שבהן, בתהליך רקורסיבי אינסופי. הבנת ההתהוות המותנית היא שלב חשוב בדרך להתעוררות ולהארה. ניסוח כללי של מושג זה מובא באופן הבא: כאשר גורם מסוים, X, קיים דבר מה, Y, מתהווה. כאשר גורם מסוים, X, אינו קיים דבר מה, Y, אינו מתהווה. לדוגמה, על פי הקאנון הפאלי, הבודהה מלמד: כאשר יש לידה-מחדש, הזדקנות-ומוות קורה; כאשר אין לידה-מחדש, הזדקנות ומוות לא קורה. כל התופעות נתונות לאינטראקציה מתמשכת זו, בזרם מתמיד של "עתיד להתרחש, ומפסיק להתרחש". עקרון לוגי זה מסייע להסביר מדוע כולן ברות-חלוף, ומתאפיינות בארעיות ("אניצ'ה", בשפת פאלי). ניתן לזהות את עקרון ההתהוות המותנית בארבע האמיתות הנאצלות, המתארות את תהליך היווצרות הסבל ותהליך השחרור ממנו. התהוות מותנית נוספת ניתן לזהות במעגל הלידה מחדש, המתואר בתריסר הנידאנות או "תריסר הקישורים לקיום מותנה". מדיה וקבצים בנושא התהוות מותנית בוויקישיתוף התהוות-מותנית באתר של אסף פדרמן התהוות מותנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קריית שמואל

האם התכוונתם ל... קריית שמואל (חיפה) – שכונה דתית לאומית בחיפה מחנה העולים בקריית שמואל – מחנה העולים הראשון שהוקם על ידי הסוכנות היהודית לצורך קליטת גלי העלייה הצפויים ממחנות העקורים באירופה קריית שמואל (טבריה) – שכונה בטבריה קריית שמואל (ירושלים) – שכונה בירושלים קריית שמואל (קריית מלאכי) – יישוב יהודי שהוקם בשנת 1933 באזור בו נמצאת היום קריית מלאכי
צפדינה

צַפְדִּינָה (Scurvy) היא מחלה הנגרמת ממחסור חמור בוויטמין C (חומצה אסקורבית) ומתבטאת ברִפיון החניכיים ובשטפי דם וחולשה כללית עד כדי ריתוק לכיסא גלגלים. כיום מחלה זו נדירה, אך יכולה להופיע אצל ילדים או מבוגרים עם נטייה אובססיבית למזון, או דיאטה חריפה נטולה ויטמין C לחלוטין. הגורמים העלולים לתרום לחסר בוויטמין C היא בראש ובראשונה צריכה ירודה של פירות וירקות או תחליפים, היחשפות הכבד לרעלנים במקום העבודה ועישון. כמו כן, נטילת תרופות אספירין ותרופות ממשפחת ה-NSAIDs ושימוש בתכשירים אמינופירין, פארא-אלדהיד ו-hydantoin, מגבירים הפרשת ויטמין C בשתן, ומפחיתים את רמתו בדם. מחסור בוויטמין C פוגע באפשרות ליצור קולגן תקין (יציב). קולגן הוא החלבון המרכיב חלק גדול מרקמות החיבור בגוף (גידים, רצועות, עור, עצמות וסחוס). סינתזה נורמלית של קולגן תלויה בהידרוקסילציה - הוספת קבוצת OH (הידרוקסיל) - של פרולין וליזין ברשתית התוך-פלזמתית. האנזימים שמבצעים את ההידרוקסילציה דורשים ויטמין C בתור קו-פקטור. במקרים של חסר כרוני בוויטמין C אנזימים אלה לא יתפקדו וההידרוקסילציה לא תתבצע. כיוון שכך, תהיה חסרה קבוצת OH, וקשרי מימן המאפשרים את יצירת מבנה הסליל המקנה יציבות למולקולת הקולגן, לא ייווצרו בה. כשיצירת מבנה הסליל לא מתאפשרת, המולקולה חלשה ולא יציבה, מה שגורם למחלה. רמת ויטמין C בפלזמה של הדם הנמוכה מ-1.8 מיליגרם לליטר בשתי מדידות עוקבות בהפרש של שבועיים, מתפרשת כצפדינה (עם או ללא תסמינים). מדידת רמת ויטמין C בתאי הדם הלבנים (לויקוציטים) מהווה תמונה אמינה יותר לגבי מצב מאגרי הוויטמין בגוף, כיון שבניגוד למדידת רמת הוויטמין בדם, מדידה זו אינה מושפעת מתנודות ברמת הוויטמין בגלל ארוחה או בגלל שעון צירקדי. ניתן לטפל במחלה על ידי צריכה של ויטמין C שאותו ניתן לקבל ממקורות שונים, לרבות פירות וירקות למיניהם. ההחלמה כמעט מיידית. כתוצאה ממחסור בקולגן תקין, מתרופפות השיניים והחניכיים מדממים בתחילה; עם התקדמות המחלה ממשיך כל הגוף להידרדר בצורה דומה. המחלה הייתה נפוצה במשך מאות שנים, בעיקר בקרב מלחים שלא אכלו פירות וירקות טריים במשך החודשים הארוכים שבילו בלב ים. המודעות לאכילת ויטמין C החלה ב-1753, בניסוי שערך ג'יימס לינד. לינד חיפש תרופה למחלת הצפדינה שהייתה למלחי ספינת הוד מעלתו 'סולסברי', ונתן לכל זוג מלחים מתוך 12 המלחים שהיו על הספינה תרופה מסורתית אחרת. בין התרופות היו מיץ תפוחים, אגוז מוסקט, מי ים, חומץ ותערובת שום, חרדל ומור. אך אלה לא השפיעו ורק המלחים שקיבלו שני תפוזים ולימון נרפאו. בראשית המאה ה-18 עלה הרעיון לשמר את מיץ הלימון בהוספת 25% רום (רעיון שהתקבל בעין יפה מצד הימאים). שיטה זו מיגרה את מחלת הצפדינה בהצלחה כה רבה, עד שרופא בעל שם, שנתקל בה בשנת 1830, אבחן אותה בטעות כסרטן של החניכיים, משום שלא הכיר את תסמיני הצפדינה. בתלמוד הבבלי מוזכרת מחלת השיניים "צפדינא" שהקנתה את השם העברי למחלה בתלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ"ח, עמוד א' יחד עם אזכור נוסף במסכת בבא מציעא דף פה עמוד א' (על פי כתבי היד, בדפוסים "צפרנא"). כמוו כן, במסכת יומא מובאים דרכי טיפול מסורתיים שניסו לטפל במחלה.. מדיה וקבצים בנושא צפדינה בוויקישיתוף קארין בשרה, תכנית ח"צ, הניסוי הקליני המבוקר הראשון בהיסטוריה, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 20 במאי 2017 צפדינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Alan Gurney' "Below the Convergence", w. w. Norton, New York 1997, p. 45 דף פ"ד עמוד א' ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הרשעה

במשפט פלילי, הרשעה היא מונח משפטי המתאר מצב בו בית משפט מצא נאשם אשם במיוחס לו בכתב האישום, או בעבירה אחרת כפי שקבע בהכרעת הדין. בית משפט יכול להרשיע אדם על-פי הודאתו, או לאחר ניהול משפט הוכחות. אם בית המשפט פסק בהכרעת-הדין כי הנאשם אשם, המשמעות היא כי בית המשפט הרשיע את הנאשם במיוחס לו בכתב האישום, או בעבירה אחרת כפי שפסק בית המשפט. אם בית המשפט הרשיע את הנאשם, השלב הבא במשפט יהא שלב הטיעונים לעונש, ולאחריו יקבע בית המשפט את גזר-דינו של המורשע. מן הצד השני, יכול בית משפט לקבוע כי הנאשם אינו אשם במיוחס לו בכתב האישום, ואף בעבירה אחרת, ובכך לזכותו. בית המשפט יכול לזכות נאשם זיכוי מלא או זיכוי מחמת הספק. בהולנד ובסקוטלנד בתי המשפט יכולים לפסוק פסק-דין הנקרא "לא הוכח", שמשמעו זיכוי. זיכוי נאשם נקבע ברוב המקרים לאחר ניהול משפט הוכחות. להרשעה יכולות להתלוות סנקציות נוספות כמו רישום פלילי וקלון, בהתאם לעבירה בה הורשע הנאשם ולקביעתו של בית המשפט. סמכות בית המשפט לקבוע כי הרשעה בעבירה תישא רישום פלילי מופחת תלויה בגוף השופט. לדוגמה, למערכת בתי הדין הצבאיים אין סמכות להמיר את סעיף העבירה המיוחס לנאשם ולקבוע כי העבירה לא תישא רישום פלילי, גם אם בית הדין סבור שכך צודק ונכון לעשות. בעבר פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים לפיהם כ-99% מהכרעות הדין בישראל מסתיימות בהרשעה. עם זאת, מחקר מ-2012 מצא כי בבתי משפט השלום בישראל, פחות מ-40% מהנאשמים מורשעים בכל העבירות המיוחסות להם בכתב האישום, ועוד כ-25% מורשעים באופן חלקי. עבור 5%, נקבע כי ביצעו את העבירה אך בית המשפט משתמש בסמכותו שלא להרשיע אותם. ההליכים כנגד 30% הנותרים מסתיימים מסיבות שונות אחרות שאינן הרשעה או זיכוי. יצוין כי גם לפי מחקר זה, שיעור כתבי האישום המסתיימים בזיכוי מכל סעיפי האישום עומד על פחות מאחוז. נתונים דומים נרשמו גם בשנת 2020. פסק דין מדריך לעיון במרשם הפלילי, מחלקת חנינות, באתר משרד המשפטים אורן גזל-אייל, הרשעות שווא, האוניברסיטה המשודרת, גלי צה"ל, יולי 2020 ראו התובע הצבאי הראשי נגד אטדגי ע/43/01. אבי לוי, ‏סמכות בית דין צבאי להמיר סעיפי אישום מטעמים של צדק, משפט וצבא 16, התשס"ג ראו הרשעות במשפטים פליליים ראו אורן גזל אייל, ענבל גלון וקרן וינשל-מרגל, שיעורי הרשעה וזיכוי בהליכים פליליים. יאיר אלטמן, רק 1.2% מהתיקים הפליליים ב-2020 הסתיימו בזיכוי, באתר ישראל היום, 26 באוקטובר 2021 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
דיאפסידה

דיאפסידה (שם מדעי: Diapsida) הוא ענף של זוחלים שהתפתחו מהזאורופסידים, להם גולגולת בעלת שני פתחי צדע מאחורי ארובת העין. פתח אחד גובל בעצם הקשקשת ובעצם הקודקוד. פתח שני גובל בעצם הקשקשת ובעצם העול. הדיאפסידים כוללים את כל הזוחלים המודרניים, ואת העופות והדינוזאורים. קבוצה Araeoscelidia – נכחדה קבוצה Araeosceloidea משפחה Petrolacosauridae משפחה Araeoscelidae קבוצה Neodiapsida משפחה Claudiosauridae – נכחדה משפחה Tangasauridae – נכחדה. בה ההובזאורוס משפחה Weigeltisauridae – נכחדה. בה הצלורוזאוראווס סדרה Eosuchia – נכחדה סדרה תאלטוזאוריה (Thalattosauria) – נכחדה קבוצה Ichthyosauromorpha – נכחדה סדרה Hupehsuchia קבוצה דמויי איכתיוזאורים (Ichthyosauriformes) – נכחדה קבוצה זאוריה (Sauria) זוחלים פראפסידים – קבוצה פופליטית שמיניה התפתחו מהדיאפסידים מדיה וקבצים בנושא דיאפסידה בוויקישיתוף דיאפסידה, באתר ITIS (באנגלית) דיאפסידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל בחריין

דגל בחריין הוא דגלה הלאומי של ממלכת בחריין. הדגל מורכב מרצועה לבנה בצד שמאל המופרדת מאזור אדום בצד ימין על ידי חמישה משולשים היוצרים קו משונן. בחריין, כיתר האמירויות השונות שלחוף המפרץ הפרסי במאה-18, החזיקה בדגל אדום כדגלה החל מ-1783. ב-1820, כפתה בריטניה על האמירויות את ההסכם הימי הכללי (אנ'), שיצר את חוף שביתת הנשק, ומנע מהאמירויות את העיסוק בשוד ימי. במסגרת ההסכם, הוסיפו האמירויות מסגרת לבנה סביב הדגל האדום, שתייצג שלום. רוב האמירויות צמצמו את החלק הלבן, ובחריין הותירה אותו כקו לבן בצד שמאל. ב-1932 הפכה בחריין את הקו הישר בין שני חלקי הדגל לקו משונן, בעל עשרים ושמונה ראשים, כדי להבדיל את דגל בחריין מדגלי שכנותיה. לאחר עצמאות בחריין ב-1972, צומצם מספר הראשים לשמונה ראשים לבנים. ב-2002 צומצמו מספר הראשים פעם נוספת, ונותרו בו רק חמישה משולשים, המסמלים את חמשת עמודי האסלאם. הצבע האדום מסמל ככל הנראה את הפלג הח'ארג'י של האסלאם, והדגלים העתיקים ביותר של בחריין היו פשוט בצבע אדום. יש נטייה מסוימת לבלבל בין דגל בחריין לדגל קטר, שכנתה מדרום. ההבדלים המרכזיים הם שהצבע של הרצועה הגדולה של דגל קטר הוא בצבע ערמון ולא אדום עם תשעה קצוות משוננים (ולא חמישה כמו בדגל בחריין). הדגל המלכותי של בית ח'ליפה כולל את הדגל, אשר מוצבים שני קווים לבנים מעליו ומתחתיו, ומוטבע כתר צהוב בפינתו, שעליו שתי נקודות, המסמלות את 'ממלכת שני הימים' - משמעות בחריין בערבית. דגל כוחות הביטחון של בחריין דגל בחריין הראשון (1783-1820) דגל בחריין (1820-1932) דגל בחריין (1932-1972) סמל בחריין המנון בחריין מדיה וקבצים בנושא דגל בחריין בוויקישיתוף דגל בחריין, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל בחריין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)