laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1838 בארצות הברית

1838 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 62 שנה מיום היווסדה. הנשיא: מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: ריצ'רד ג'ונסון (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 6 בינואר – סמואל מורס מדגים לראשונה בפומבי את הטלגרף. 26 במאי – מתחילה העברתם בכפייה של אידיאנים משבט הצ'רוקי לשמורות, תהליך אשר במהלכו נהרגו כ-4000 מאנשי שבט הצ'רוקי. 12 ביוני – נוסדה טריטוריית איווה. 4 בספטמבר – מתחילה העברתם בכפייה של 859 אידיאנים משבט הפוטאוואטומי לשמורות, תהליך אשר במהלכו נהרגו כ-40 מאנשי שבט הפוטאוואטומי. 27 באוקטובר – המושל של מיזורי מוציא צו המורה על הגירוש של כל המורמונים מהמדינה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 6 בפברואר – הרב ישראל מאיר הכהן, "החפץ חיים" (נפטר ב-1933) 10 במאי – ג'ון וילקס בות', שחקן תיאטרון אמריקאי, רוצחו של אברהם לינקולן (נפטר ב-1865) 8 באוקטובר – ג'ון היי, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-1905) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1 בספטמבר – ויליאם קלארק מגלה ארצות אמריקני (נולד ב-1770) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1837 בארצות הברית

1837 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 61 שנה מיום היווסדה. הנשיא: אנדרו ג'קסון (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, ריצ'רד ג'ונסון (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 26 בינואר – מישיגן מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-26 8 בפברואר – ריצ'רד ג'ונסון הופך לסגן הנשיא הראשון אשר נבחר על ידי הסנאט של ארצות הברית 4 במרץ – מרטין ואן ביורן מושבע לנשיאות ארצות הברית 28 בספטמבר – 9 באוקטובר - אחד מההוריקנים המאסיבים ביותר במאה ה-19 עובר ברחבי ארצות הברית תוך שהוא גורם לנזקים כבדים בערים רבות ולמותם של 105 אנשים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 18 במרץ – גרובר קליבלנד, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1908) 27 במאי – ג'יימס באטלר היקוק, "ביל הפראי", אקדוחן אמריקאי במערב הפרוע (נפטר ב-1876) 22 ביוני – פול מורפי, שחמטאי אמריקאי שנחשב בתקופתו כאמן השחמט הטוב ביותר בעולם (נפטר ב-1884) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 באוקטובר – אייזק וילבור, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, מושל רוד איילנד ונשיא בית המשפט העליון שלה (נולד ב-1763) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1836 בארצות הברית

1836 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 60 שנה מיום היווסדה. הנשיא: אנדרו ג'קסון (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 5 בינואר – דייווי קרוקט מגיע לטקסס. 3 בפברואר – המפלגה הוויגית מקיימת את הכנס הראשון שלה באולבני שבניו יורק. 23 בפברואר – קרב אלמו מתחיל בסן אנטוניו שבטקסס. 2 במרץ – רפובליקת טקסס זוכה בעצמאות על פי הכרזת העצמאות של טקסס 6 במרץ – קרב אלמו מסתיים בניצחון מקסיקני. 189 לוחמים טקסנים נהרגים בקרב מול 1,600 לוחמים מקסיקנים. 17 במרץ – טקסס מבטלת את סחר העבדים. 20 באפריל – טריטוריית ויסקונסין מפוצלת ממדינת מישיגן (טריטוריית ויסקונסין הורכבה מהאזורים בהם נמצאים כיום המדינות ויסקונסין, מינסוטה, איווה, דרום דקוטה וחלקה המזרחי של דקוטה הצפונית). 21 באפריל – מסתיימת מלחמת המהפכה הטקסנית בניצחון רפובליקת טקסס 15 ביוני – ארקנסו הופכת למדינה ה-25 בארצות הברית 5 בספטמבר – סם יוסטון נבחר כנשיא הראשון של רפובליקת טקסס 7 בדצמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1836: מרטין ואן ביורן מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית 23 בפברואר - 6 במרץ: קרב אלמו 15 ביוני: ארקנסו מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-25 7 בדצמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1836: מרטין ואן ביורן מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 2 במרץ – ג'ון פוסטר, דיפלומט אמריקני ומזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-1917) 8 בנובמבר – מילטון בראדלי, ליתוגרף ויצרן משחקים אמריקאי (נפטר ב-1911) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 6 במרץ – דייווי קרוקט, גיבור עם אמריקני מהמאה ה־19 (נולד ב-1786) 23 במאי – אדוארד ליווינגסטון, פוליטיקאי אמריקני (נולד ב-1764) 28 ביוני – ג'יימס מדיסון, הנשיא הרביעי של ארצות הברית (נולד ב-1751) 14 בספטמבר – ארון בר, סגן נשיא ארצות הברית ה-3 (נולד ב-1756) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצי הכדור המזרחי

חצי הכדור המזרחי, הקרוי גם ההמיספירה המזרחית, חצי הכדור האוריינטלי וההמיספירה האוריינטלית (באנגלית: Eastern Hemisphere ו-Oriental Hemisphere), הוא מונח גאוגרפי המתאר את חצי כדור הארץ הממוקם מזרחית למרידיאן הראשי (שחוצה את גריניץ', לונדון, הממלכה המאוחדת) ומערבית לקו אורך 180 (שחוצה בעיקר את האוקיינוס השקט). בנוסף, משתמשים במונח כדי להתייחס לאירואפרסיה ואוקיאניה, בניגוד לחצי הכדור המערבי, שכולל בעיקר את אמריקה הצפונית והדרומית. בנוסף, משתמשים לעיתים במונח זה בהקשר גאופוליטי ותרבותי כשם נרדף לעולם הישן. העיגול הכמעט-מושלם (כדור הארץ הוא ספרואיד אובלי ששטוח יותר מסביב לקו המשווה) שתוחם את חצאי הכדור המזרחי והמערבי הוא מוסכמה מוחלטת ושרירותית, בניגוד לקו המשווה (קו דמיוני שמקיף את כדור הארץ, במרחק שווה מהקטבים שלו), שמחלק את כדור הארץ לחצי הכדור הדרומי וחצי הכדור הצפוני. המרידיאן הראשי בקו אורך 0° והאנטימרידיאן בקו אורך 180°, הם הגבולות המוסכמים, מאחר שהם מחלקים את קווי האורך המזרחיים ואת קווי האורך המערביים. המוסכמה הזו הוחלטה ב-1884, בועידת המרידיאן הבינלאומית שנערכה בוושינגטון די. סי., ושם אומצו הרעיונות של המהנדס הקנדי סאנדפורד פלמינג לזמן סטנדרטי. ההמיספרות שאושרו לא מקבילות ליבשות מדויקות. חלקים ממערב אירופה, מערב אפריקה, אוקיאניה, וצפון-מזרח רוסיה נמצאים בחצי הכדור המזרחי, כאשר הם מנותקים מהיבשות שיוצרות את אבן הבוחן לרוב המבנים הגאופוליטיים של "המזרח" ו"המערב". המרכז של חצי הכדור המזרחי ממוקם באוקיינוס ההודי, בהצטלבות של קו המשווה וקו האורך 90° מזרח, 910 ק"מ מערבית לאינדונזיה, ברכס 90 מזרח. האדמה הקרובה ביותר היא האי סימלוואי ב-2°35′N 96°05′E﻿ / ﻿2.583°N 96.083°E﻿ / 2.583; 96.083. השטח היבשתי של חצי הכדור המזרחי הוא גדול יותר מכל השטח היבשתי של חצי הכדור המערבי והוא כולל מגוון גדול של בתי גידול. 82% מבני האדם (כ-6.29 מיליארד) חיים בחצי הכדור המזרחי, ו-18% (כ-1.38 מיליארד) בחצי הכדור המערבי. מזרח אנטארקטיקה חצי הכדור המערבי מדיה וקבצים בנושא חצי הכדור המזרחי בוויקישיתוף חצי הכדור המזרחי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) How Much of Humanity is in Your Hemisphere? – Brilliant Maps, brilliantmaps.com (באנגלית אמריקאית)
אייר פראנס-KLM

אייר פראנס-KLM (באנגלית: Air France-KLM), היא חברת החזקות אירופאית. החברה הוקמה בשנת 2004 כתוצאה ממיזוג חברות התעופה אייר פראנס הצרפתית, ו-KLM ההולנדית. החברה היא החברה בעלת צי המטוסים הגדול באירופה עם למעלה מ-700 מטוסים. שווי השוק של החברה כ-4.3 מיליארד דולר (ספטמבר 2019). החברה פועלת בעיקר מנמל התעופה שארל דה גול שבפריז ומנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם. לחברה מועדון נוסע מתמיד בשם "Flying Blue". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אייר פראנס-KLM נוצרה כממיזוג חברות התעופה אייר פראנס הצרפתית, ו-KLM ההולנדית ב-5 במאי 2004. כתוצאה מהמיזוג ירד חלקה של הממשלה הצרפתית בחברת אייר פראנס מ-54.4% ל-44% בחברה הממוזגת, כשבהמשך הפחיתה את החזקה פעמים נוספות. בעת המיזוג, טסו החברות ל-225 יעדים בעולם. בשנת 2009 טסו בחברה כ-71.3 מיליון נוסעים, וב-2014 טסו 87.3 מיליון נוסעים. מאז היווסדה ועד 2018 הייתה חברת התעופה הגדולה באירופה. נכון למאי 2011 היו בצי אייר פראנס 254 מטוסים, בצי KLM 116 מטוסים, בצי רז'יונל 49, ל-KLM cityhopper 48, לבריטאייר 45, לטראנסאוויה 44, לסיטיג'ט 39, ולמרטינאייר 19 מטוסים. בסה"כ בצי החברות 728 מטוסים, מתוכם 25 מטוסי מטען. מדיה וקבצים בנושא אייר פראנס-KLM בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר פראנס-KLM (בשפות מרובות) מדיה וקבצים בנושא KLM באתר Airliners.net מדיה וקבצים בנושא אייר פראנס באתר Airliners.net בלומברג (2019-01-10). "בראשונה מזה 14 שנים: אייר פראנס כבר לא חברת התעופה הגדולה באירופה". TheMarker. נבדק ב-2019-01-11.
רב סמא בריה דרבא

רב סמא בריה דרבא היה אמורא ידוע בדור השביעי לאמוראי בבל. אחרי פטירת רב רחומי בשנת תשס"ז למניין השטרות (ד'רט"ז 456), הוא מונה לשמש כראש ישיבת פומבדיתא, אותו כיסא עליו ישב אביו רבא (זהו אינו רבא שהיה כמה דורות קודם), עד פטירתו בשנת תשפ"ז למניין השטרות. הוא מוזכר בתלמוד פעמיים בלבד, פעם אחת בהלכות כשרות. והפעם השנייה בדיני המשפט העברי. אגרת ר"ש גאון ח"ב ספ"ד תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ז, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ב, עמוד ב'. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסדי נתונים - מונחים

הערה: כל הדוגמאות בהמשך נלקחות ממערכת מרשם התושבים, בהנחה שכל קורא ראה תעודת זהות או לפחות יש לו מושג בסיסי על המידע הנכלל בה. שדה (field): יחידת הנתונים הקטנה ביותר במסד נתונים או בקובץ, למשל שם פרטי של אדם. רשומה (record): אוסף כל השדות המתארים נושא מסוים, למשל רשומת תושב במרשם התושבים. טבלה (table): במסד נתונים יחסי, טבלה היא אוסף כל הרשומות בנושא מסוים. טבלת כתובות במרשם התושבים, למשל, תכיל את כל רשומות הכתובת של כל התושבים. מפתח (key): שדה המשמש לאיתור רשומה, למשל מספר זהות או שם משפחה ושם פרטי. מפתח ראשי (primary key): שדה המשמש לזיהוי חד משמעי של הרשומה, למשל מספר זהות. מפתח מורכב: מפתח המורכב משדות אחדים, למשל שם משפחה ושם פרטי. מפתח זר (foreign key): שדה בטבלה אחת, המצביע על מפתח בטבלה אחרת, ובכך מקשר בין הטבלאות. קובץ (file): אוסף של מידע המיועד למחשב או למשתמש. קובץ הוא יחידת המידע שאליה מתייחס המחשב ואותה ניתן לשמור בהתקן זיכרון לטווח ארוך כמו דיסק קשיח ודיסקט. מסד נתונים או בסיס נתונים (database): תוכנה לאחסון נתונים ואחזורם ומימושה הפיזי של תוכנה זו בצורת קבצים המאוחסנים על-גבי דיסק מסד נתונים יחסי (relational database): המודל הדומיננטי כיום למסדי נתונים, ולפיו הנתונים מאוחסנים בטבלאות. מסד נתונים רשתי: מסד נתונים המציג את מסד הנתונים כרשת של צמתים וערוצים, כאשר כל הצמתים מייצגים רשומות נתונים והערוצים מייצגים יחסים בין הרשומות. מסד נתונים היררכי (hierarchical database): מסד נתונים שישויות המידע ("סגמנטים") קשורים ביניהן ביחסים של היררכיה, כאשר בראש ההיררכיה יש מופע אחד ולסגמנטי הבנים יכולים להיות כמה מופעים מסד נתונים מונחה עצמים (object-oriented database): נירמול מסד נתונים (database normalization): יצירת מבנה תקין של טבלאות ושדות, למניעת בעיות במסד הנתונים. מודל ישויות-קשרים (entity–relationship model): שיטה לייצוג מסדי נתונים יחסיים. אחסון נתונים - מונחים תוכנה - מונחים חומרה - מונחים רשת מחשבים - מונחים מילון טכנולוגיית המידע: מסדי נתונים (תשנ"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
1835 בארצות הברית

1835 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 59 שנה מיום היווסדה. הנשיא: אנדרו ג'קסון (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 30 בינואר – ריצ'רד לורנס מנסה להתנקש בחייו של הנשיא אנדרו ג'קסון, אך נכשל במה שהיה הניסיון הראשון להתנקש בחייו של נשיא בארצות הברית 25 באוגוסט – העיתון "ניו יורק סאן" מפרסם את תרמית הירח הגדולה 2 באוקטובר – פורצת המהפכה הטקסנית, מרידתם של התושבים הצפון אמריקאים בממשלת מקסיקו 16 בדצמבר – השרפה הגדולה של ניו יורק הורסת חלקים נרחבים מהעיר 19 בדצמבר – ארצות הברית מכירה בעצמאותה של הוואי 30 בינואר: ניסיון ההתנקשות הראשון בנשיא אמריקני. 16 בדצמבר: השריפה הגדולה של ניו יורק פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 10 ביוני – רבקה לטימר פלטון, הסנאטורית האמריקאית הראשונה (נפטרה ב-1930) 15 בספטמבר – ריצ'רד אולני, שר המשפטים ומזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-1917) 11 באוקטובר – תיאודור תומאס, מוזיקאי ומנצח אמריקאי (נפטר ב-1905) 30 בנובמבר – מארק טוויין, סופר אמריקאי (נפטר ב-1910) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1834 בארצות הברית

1834 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 58 שנה מיום היווסדה. הנשיא: אנדרו ג'קסון (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: מרטין ואן ביורן (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 28 ביוני – הקונגרס מעביר את "חוק המטבעות של 1834" (Coinage Act of 1834) אשר התאים את מחיר הזהב למחיר הכסף. 4 באוגוסט – במהלך משאל עם שנערך בקרב תושבי מדינת אילינוי קבעו הבוחרים איזה עיר תהיה עיר הבירה של המדינה. על אף שהעיר אלטון קיבלה את רוב קולות הבוחרים, בסופו של דבר ספרינגפילד נבחרה לעיר הבירה של אילינוי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 12 במרץ – הילרי אבנר הרברט, היה מזכיר הצי תחת הנשיא גרובר קליבלנד (נפטר ב-1919) 6 בספטמבר – פרנק היסקוק, פוליטיקאי רפובליקני אמריקני (נפטר ב-1914) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 במאי – ג'ון קונדיט, פוליטיקאי אמריקאי. (נולד ב-1755) 10 באוקטובר – תומאס סיי, זואולוג אמריקאי נודע. (נולד ב-1787) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי שמעון בן חלפתא

רבי שמעון בן חלפתא היה תנא בדור החמישי. היה מבאי ביתו של רבי יהודה הנשיא, והיה חביב עליו מאוד. היה חברו של רבי חייא, עמו למד בבית המדרש בטבריה. את תורתו קיבל מרבי מאיר, התגורר בעין נוטרה. רבי שמעון בן חלפתא מוזכר במשנה רק פעם אחת - במשנה האחרונה בש"ס, שם מובא: ”אמר רבי שמעון בן חלפתא: לא מצא הקדוש ברוך הוא כלי מחזיק ברכה לישראל אלא השלום, שנאמר: ה' עֹז לְעַמּוֹ יִתֵּן ה' יְבָרֵךְ אֶת עַמּוֹ בַשָּׁלוֹם”. בתלמוד הבבלי מובא שרבי שמעון בן חלפתא היה אדם כבד בשר. מסופר, כי ביום חם הוא ביקש מבתו לנופף עליו במניפה כדי להשיב עליו רוח קרה, וישלם לה בככרות של בשמים בשם נרד. לפתע נשבה רוח, נענה רבי שמעון: כמה ככרות נרד עלי להביא לבעל הרוח (- אלוהים)! היה עני מרוד, ולא היה לו די להוצאות שבת ויום טוב. בעקבות תפילתו, ניתנה לו מרגלית מן השמים, ובתמורתה השתמש לצורך הוצאות שבת ויום-טוב. כששמעה על כך אשתו, אמרה שאינה מסכימה לזה, כדי שלא יחסר מחלקו לעולם הבא. הלך רבי שמעון בן חלפתא לשדה והתפלל, וחזרו ונטלו אותה ממנו. חז"ל אמרו, שהנס השני גדול מן הראשון, כי מהשמים נותנים ולא לוקחים בחזרה את מתנות השמים. בתלמוד הירושלמי מובא מעשה שבו טייל עם רבי חייא בבקעת ארבל עם הנץ החמה, ואלו דימו בכך את גאולת ישראל לעתיד לבוא: ”רבי חייא רבא ורבי שמעון בן חלפתא הוו מהלכין בהדא בקעת ארבל בקריצתה וראו איילת השחר שבקע אורה, אמר רבי חייא רבה לרבי שמעון בן חלפתא, בי רבי, כך היא גאולתן של ישראל, בתחילה קימאה קימאה, כל מה שהיא הולכת היא רבה והולכת”. אמרה זו מצוטטת רבות במסגרת הדיון על "אתחלתא דגאולה" בספר "תוצאות ארץ ישראל" (1270–1320 לערך) טוען כי רבי שמעון נקבר בכפר חנניה לצד משפחתו. רבי חיים ויטאל בספרו שער הגלגולים מביא את גרסת רבו האר"י כי רבי שמעון טמון בבית העלמין העתיק בצפת: ”בלכתך מצפת, לצד מערב לבית הקברות הנז"ל, יש שם באר א', ונקרא בור של גויזו, והנה שם יותר רחוק מעט לצד מערב, קבור רבי שמעון בן חלפתא, ואין בו שום היכר”. בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" נכתב כי אותר אזור הקבר בבית העלמין, אליו התכוון רבי חיים ויטאל וסומן. מלאכת האיתור נעשתה בעזרת כתבי עולי הרגל, המתארים את אזור הקבר לא רחוק מקברו של רבי יהושע בן חנניה ובארי. עולה רגל שביקר בצפת בשנת 1891 מתאר בספרו "מורה דרך לארץ ישראל" (א.מ. לונץ) את אזור קבורת רבי שמעון ומוסיף כי נקבר עם אביו. בתלמוד הירושלמי רבי בא בר זבדא, רבי חוניא דברת חוורין, ורבי יעקב בר אידי מביאים מפעם לפעם מימרות בשמו, וייתכן שחלקם היו תלמידיו. הדעה הרווחת היא שרבי שמעון היה בנו של רבי חלפתא הראשון ואחיו של רבי יוסי. יש הטוענים שכיוון שרבי חלפתא ראה את רבן גמליאל הזקן, לא הגיוני שבנו יכיר את רבי יהודה הנשיא שחי דורות רבים אחריו, ולכן הם טוענים שהוא היה בנו של רבי חלפתא ברבי יוסי, ונינו של רבי חלפתא הראשון. רבי שמעון בן חלפתא מתוך הספר "שיחות לנוער", באתר "בית חב"ד" הרב אהרן הימן, "רבי שמעון בן חלפתא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 1174-1176, באתר היברובוקס רות רבה ג, ד לפרק א, יז. משנה, מסכת עוקצין, פרק ג', משנה י"ב תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ"ה, עמוד א'. שמות רבה פנ"ב ג, ומדרש תהילים תענית כה, א (לגרסת העין יעקב והב"ח). הובא במת"כ לשמות רבה שם תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק א', הלכה א'. הקדמה ל"ז מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל, חלק ב' עמ' 38-39 הרב אהרן הימן, "רבי חוניא דברת חוורן", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק א, עמוד 413, באתר היברובוקס הרב אהרן הימן, "רבי שמעון בן חלפתא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 1174-1176, באתר היברובוקס
נעמי בן עמי

נעמי בן עמי (נולדה ב-10 ביוני 1960) היא דיפלומטית ישראלית אשר שימשה כראש ארגון "נתיב". נולדה בצ'רנוביץ שבאוקראינה ורוב ילדותה עברה עליה בקזחסטן, שם עבדו הוריה. משפחתה של בן עמי עלתה לישראל בשנת 1973, כשהיא בת 13. המשפחה התגוררה בדימונה ואחר כך בירושלים. בן עמי למדה בגימנסיה העברית בעיר ושירתה כפקידה בפיקוד מרכז. היא למדה יחסים בין-לאומיים ולימודים סובייטים באוניברסיטה העברית בירושלים וכן החלה בלימודים לתואר שני בהיסטוריה רוסית. בן עמי החלה לעבוד במשרד החוץ בשנת 1986 במשרת סטודנטים. היא כיהנה במספר תפקידים דיפלומטים, בין השאר בליסבון וריגה. אחר כך שימשה כיועצת מדינית בשגרירות ישראל במוסקבה. בין השנים 2003 ל-2006 כיהנה כשגרירת ישראל באוקראינה, בין השאר בתקופת המהפכה הכתומה, וכשגרירה לא-תושבת במולדובה, תפקיד שעליו קיבלה את אות מסדר הכבוד (אנ') מנשיא מולדובה ולדימיר וורונין ב-2007. בן עמי נבחרה לתפקיד ראש נתיב על ידי ועדת איתור מיוחדת בראשות מזכיר הממשלה, ישראל מימון ומונתה על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט והחליפה בתפקיד את צבי מגן. בעת בחירתה שימשה כשגרירת ישראל באוקראינה. לאחר סיום כהונתה בנתיב (2015) מונתה לדיקרטורית בחברה אפריקה ישראל של איש העסקים לב לבייב. בן עמי נשואה לאודי, אותו פגשה במשרד החוץ והיא אם לשניים. אנשיל פפר, יוצאת מהמחתרת, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2008 אנשיל פפר, יוצאת מהמחתרת, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2008 "privind conferirea "Ordinului de Onoare" doamnei Naomi BEN-AMI". Ministerul Justiției (ברומנית). 2007-01-24. נבדק ב-2023-02-13. מינוי הגב' נעמי בן עמי לתפקיד ראש לשכת הקשר – "נתיב", באתר משרד ראש הממשלה, ‏20 באוקטובר 2006 גיל קליאן, לב לבייב מינה עובדת בכירה לשעבר במשרד רוה"מ לדירקטוריון אפריקה, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2015
שמאס ונחאס

שמאס ונחאס (בערבית: شماس نحاس) הוא שם הבמה של חנא שמאס ואימן נחאס, צמד סאטיריקנים וסטנדאפיסטים ערבים ישראלים. אימן נחאס הוא יליד תרשיחא, גדל בחיפה והוא בוגר החוג למשחק באוניברסיטת חיפה. חנא שמאס הוא יליד חיפה ובוגר החוג לקולנוע ולטלוויזיה ב"קמרה אובסקורה". השניים נפגשו באקראי באירוע אמנותי בחיפה בשנת 2001 ומאז הם מופיעים ביחד. המופע הראשון שלהם התחיל כתגובה לאירועי אוקטובר 2000. הצמד מוכר בסאטירה שהוא מציג על נושאים אקטואליים כמו מצב הערבים בישראל והתמודדות הפלסטינים בחיי היומיום עם הכיבוש בשטחים. הזוג משדר תוכנית סאטירה שבועית בתחנת הרדיו "א-שמס". כמו כן הוציאו דיסק הכולל שירים ומערכונים. הם השתתפו בתשדירי תעמולת הבחירות של מפלגת בל"ד. סיפורם של שמאס נחאס יואב שטרן, לא נהיה הערבי הטוב של התקשורת הישראלית, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2005 What's So Funny in the Mideast?‎, וושינגטון פוסט, Daniel Williams איתמר ענברי, ארץ נעדרת, באתר nrg מידע מאתר מינרווה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוריס שימל

מוריס שימל הוא קומדיה מאת חנוך לוין שהושלמה ב-1998 והופיעה בדפוס כעבור שנה במסגרת הקובץ מחזות 11 - החייל הרזה ואחרים. המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון האוניברסיטה (אוניברסיטת תל אביב) בנובמבר 2003 בבימויה של עדנה שביט. בשנת 2010 הועלה המחזה בתיאטרון הבימה בשיתוף התיאטרון העירוני חיפה בבימויה של יעלי רונן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בימוי: עדנה שביט תפאורה: פזית גת-סגל תלבושות: נטשה טוכמן תאורה: אורי אופיר בהשתתפות: דורי אנגל - מוריס שימל; דפנה הרכבי - ברבובה, שכנה, חייל טורקי; חלי זינדר - תולבריינה; עדי מאירוביץ - טלגרפציה, איכר רוסי, אם; גיא סלמן - חולה זקן, עמוס פופ; ריקי עופר דה-לריינה - חולודונקה; נתלי פיינשטיין - שיבולת, שכנה, תינוק ארמני, ילד; דביר שוורצברד - גומפרץ, אלכסנדר דוך, רופא; אייל שי - גורדון בלו, פומפה; רועי שולברג - ביטרפלד. תפאורה: לילי בן נחשון תלבושות: ילנה קרלין משתתפים: ליא קניג - תולבריינה, אבי קושניר - מוריס שימל, עמי סמולרצ'יק - גורדון בלו, אורי הוכמן - עמוס פופ, תומר שרון - אלכסנדר דוך, אנה דוברוביצקי (החליפה אותה רונה פרומצ'נקו) - שיבולת נרד, מיקי פלג רוטשטיין - חולדונקה, יוסי סגל - גומפרץ ופומפה, דבורה קידר - טלגרפציה וטלגרפציה, רוברטו פולק - היינה מריינה ביטרפלד והחולה הזקן. המחזה זכה לרוב לביקורות חיוביות. מוריס שימל, הטקסט המלא, באתר חנוך לוין מוריס שימל, באתר ארכיון "הבימה" ביקורות: מיכאל הנדלזלץ, "מוריס שימל", של חנוך לוין, מציג את תמצית הסיטואציה של כותבו, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2010 גיתית גינת, עכבר העיר, מוריס שימל: תצוגה מרהיבה של דיכאון ועונג, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2010 ביקורת תיאטרון: מוריס שימל, אורית הראל, מוטק'ה איתן בר־יוסף, עכבר העיר תל אביב, מוריס שימל: הצגה שמשאירה טעם סתמי בפה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2010 צבי גורן, מוריס שימל- חגיגת במה, 28 בנובמבר 2010, אתר "הבמה" דן לחמן, מוריס שימל / תיאטרון הבימה, באתר e-mago, ‏9 בדצמבר 2010 רון שוורץ, ‏הצגה פומפה, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2010
כרטיס הרחבה

כרטיס הרחבה הוא רכיב חומרה מסוג מעגל מודפס המוסף למחשב כדי לאפשר לו לבצע פעולות שלא תוכנן לבצע קודם, או כדי לייעל ביצועים של פעולות קיימות. לדוגמה, כרטיס קול עשוי לאפשר למחשב לעבד מידע קולי (כולל הקלטה וניגון) או לשפר את הדרך בה המחשב עושה זאת. כרטיס ההרחבה מתחבר אל לוח האם של המחשב. כרטיסי הרחבה פשוטים מכילים רק את רכיבי החומרה הייעודיים לפעולה אותה הם מבצעים. כרטיסים יקרים יותר עשויים להכיל גם חומרה להוספת משאבי זיכרון או עיבוד מידע כלליים אשר יוקצו לפעולה זו. לדוגמה כרטיס מסך משוכלל יכיל רכיבי זיכרון RAM משל עצמו ומעבד משל עצמו שיוקצו רק לעיבוד המידע המוצג על המסך. מדיה וקבצים בנושא כרטיס הרחבה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערך (אתיקה)

באתיקה ובמדעי החברה, המונח ערך מתייחס למדד של הערכת טיבו המוסרי של מעשה מסוים, תוך בחינת אמות מידה אידיאליות המבוססים על השקפות עולם ביחס לשאלות של צדק, מוסר, אמת, אסתטיקה וסוגיות נוספות. הערכים החברתיים קובעים מה נכון וראוי בחברה מסוימת. לכל אדם ולכל חברה יש ערכים שבהם הם מאמינים. אדם הדבק בערכים בהם הוא מאמין ורואה בהם מטרה עליונה/תכלית, עשוי לחוות תחושות של משמעות, סיפוק ואושר. תחום הידע העוסק בערכים נקרא "תורת הערך", או "אקסיולוגיה" (אנ'). פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: חובבנות. זיהוי ערכים יכול להיעשות בשלוש רמות; ברמה הראשונה תפקידו לסייע בהערכת מעשים שיסייעו ליכולת האדם לשרוד, לאור ההנחה המרכזית שהחיים הם ערך ראשון במעלה; ברמה השנייה תפקידו לסייע בהערכת מעשים שיסייעו ליכולתו של האדם להתקיים בכבוד; וברמה השלישית תפקידו לסייע בהערכת המאוויים אשר יסייעו ליכולתו של האדם לשגשג.[דרוש מקור] לאחר הגדרת הערכים, נבחרים כללי התנהגות המיועדים לקדם את השגתם של הערכים הללו. מאחר שכללים אלה מאפשרים את השגתם של הערכים, חובה לעשותם כנגזרת מהחובה לקיים את הערכים עצמם. ערך זה קריטריונים נתונים שנועדו להשוות בין טוב לרע. כך או כך, עולם האקסיולוגיה (הלוגיה/לוגיקה של הערכים) זר לנו מאוד ומחקרו על גבול הבלתי אפשרי (ע"ס פרופ' י. ליבוביץ, קובץ מכתבים ותשובות). לא בכל מקרה מוצמד ערך לאידיאל, משום שאידיאל הוא על-ערכי והוא אשר מכתיב את הערכים. לדוגמה: האידיאל "האדם המושלם" עשוי להתבטא בערך "ואהבת לרעך כמוך", האידיאל הסוציולוגי עשוי להתבטא בערך שוויון, וכולי. הערך מכתיב את מטרות העל, ואלו מכתיבות את הנורמות, שהן כללי התנהגות מחייבים. ערך נחשב על-זמני ונצחי, והוא מהווה את היסוד עליו מושתתת החברה. לעומתו, נורמות יכולות להשתנות, והן משתנות מחברה לחברה, ומתקופה לתקופה. הערך מכתיב לנו מה רצוי ומה לא רצוי בחברה, כלומר אילו התנהגויות רצויות ואילו לא. החיברות הוא התהליך שבו האדם לומד את הערכים של התרבות והתקופה שבה הוא חי ואת הצורך לפעול על פיהם. כאשר אדם מפר ערך חברתי לרוב מצופה ממנו להפגין חרטה על מעשיו. כמו כן, החברה עשויה לנקוט בענישה כלפי אנשים המפרים ערכים בעלי חשיבות ולתגמל אנשים התורמים לערכים אלו. נורמה Mario Bunge. (1989). “Treatise on Basic Philosophy”, Vol 8. Ethics: The Good and the Right. Dordrecht: D. Reidel Publishing Company ערכים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם רובינסון

סר ויליאם רובינסון (באנגלית: Sir William Robinson; בסינית: 威廉·羅便臣; ‏ 1836 - 1 בדצמבר 1912) היה המושל האחרון של טרינידד בטרם מוזגה המושבה עם טובגו, והמושל הראשון של טרינידד וטובגו, וכן המושל ה-11 של הונג קונג. ויליאם רובינסון נולד בשנת 1836 והיה בנו הבכור של הכומר ג. בנקס רובינסון. בין השנים 1874–1880 כיהן כמושל איי בהאמה, ובין השנים 1875–1880 כיהן בנוסף כמושל איי וינדוורד. בשנת 1880 החל לכהן כמושל ברבדוס ולאחר מכן, ב-19 באוקטובר 1885 מונה, לתפקיד מושל טרינידד. בשנת 1889 אוחדה המושבה עם טובגו ורובינסון כיהן כמושל הראשון של טרינידד וטובגו עד שנת 1891. בשנת 1891 מונה לתפקיד מושל הונג קונג וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1898. בתקופת כהונתו קיבל ד"ר סון יאט-סן תואר ברפואה, ורובינסון אף פנה לנציג הבריטי (פלנטיפוטנשארי) בפקינג על מנת לסייע לו במציאת עבודה. רובינסון נפטר ב-1 בדצמבר 1912. רובינסון נשא לאישה, בשנת 1862, את ג'וליה סופיה ( Julia Sophia). ג'וליה סופיה נפטרה בשנת 1881 ושלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1884, נשא לאישה את פליסיאדה הלן. לזוג היו שלושה בנים ושתי בנות. בשנת 1877 קיבל תואר חבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, ובשנת 1883 קיבל תואר אביר במסדר זה, וב-1897 תואר אביר גדול במסדר זה. בניגוד לסברה המקובלת, אין אתרים בהונג קונג הקרויים על שמו. אתרים רבים הנושאים את השם "רובינסון" נקראים על שם מושל קודם - הרקולס רובינסון. מדיה וקבצים בנושא ויליאם רובינסון בוויקישיתוף רובינסון וסון יאט-סן מושלי טרינידד וטובגו מושלי ברבדוס