נחמן רחמילביץ

נחמן (נתן) רחמילביץ (בליטאית: Nachmanas Rachmilevičius;‏ 25 במאי 1876 – 26 בינואר 1942) היה עסקן ופעיל ציוני, פוליטיקאי ליטאי והקונסול הראשי של ליטא בארץ ישראל. רחמילביץ נולד בעיר וולקוביסק, מחוז גרונדו, בלארוס. לאימו נחמה ולאביו, אליהו לייב, עסקן וסוחר יערות. הוא למד מדעי הטבע ופילוסופיה באוניברסיטת קניגסברג (כיום קלינינגרד) ופיזיקה, כימיה ומתמטיקה גבוהה באוניברסיטת היידלברג. בשנת 1901 הוסמך כדוקטור לפילוסופיה. הוא התגורר בווילנה, עסק בסחר עצים במקביל לפעילותו הציבורית, והיה פעיל במרבית המוסדות הציבוריים בווילנה. בשנת 1895 נבחר כבורר לדומה הממלכתית ברוסיה, כנציג היהודים. בנוסף נבחר לוועד הקהילה בווילנה. במלחמת העולם הראשונה נבחר כחבר כבוד בוועד העזרה לנפגעי המלחמה, ועמד בראש מפעל המטבחים לסיוע לפליטים היהודים שגורשו על ידי משטר הצאר ממחוזות גרודנו וקורלנד. בשנת 1915 נבחר כחבר מועצת העיר וילנה. בשנת 1917 נכלא כאסיר פוליטי על ידי הכובשים הגרמנים והיה במאסר עד תום המלחמה. עם הקמת מדינת ליטא העצמאית, בתום מלחמת העולם הראשונה, נבחר רחמילביץ "לטאריבה", ה-Seimas בית הנבחרים הליטאי, כאחד משלושת הנציגים היהודים - כנציג אגודת ישראל. רחמילביץ מונה לכהן כסגן שר הכספים, המסחר והתעשייה הליטאי, ולכן עבר להתגורר בבירה קובנה. הוא נודע כמי שהיה מעורב מאוד בניסוח החוקה למדינת ליטא ויעץ לנשיא ליטא בעניין מינוי הממשלה והשרים. רחמילביץ פעל בארגון המוסדות היהודיים האוטונומיים בליטא, ובין היתר נבחר לסגן נשיא הוועד הלאומי היהודי. במשך שנים מספר היה יושב ראש ומנכ"ל הבנק המרכזי היהודי. עוד פעל רחמילביץ להקמת כ-80 בנקים קטנים בקהילות בערי השדה ברחבי ליטא. במרוצת כהונתו כסגן שר, ניסה לקדם חקיקה להבטחת עצמאות מוסדות היהודיים בליטא. משלא התקבלה עמדתו, עזב לברלין, גרמניה, שם עמד בראש אגודת אזרחי ליטא בגרמניה. בתקופה זו עסק גם בזיוף סרטיפיקטים שסייעו ליהודים לעזוב את ברלין. ערב אחד הבחין מרחוק שאורות דירתו דולקים, ושחיפוש נעשה בדירה. כשהבין כי השלטון הנאצי חשף את פעילותו עזב את גרמניה מיד. בשנת 1933 הוענק לו אות כבוד ליטאי מטעם מסדר הדוכס הקדוש "גדימינו". בשנת 1935 מונה על ידי נשיא ליטא אנטאנס סמטונה כמחליף לקונסול ליטא למנדט הבריטי, רוזנבוים שהלך לעולמו. תחילה מונה כקונסול כבוד, וכעבור זמן קצר מונה כקונסול הראשי של ליטא בפלסטינא. כתב האמנה ניתן על ידי ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. רחמילביץ היה בין מקימי מועדון צעירי ליטא בישראל, וניסה לקדם את הבנק הליטאי בישראל (קופת ישראל ליטא). הוא עמד בראש איגוד יוצאי ליטא בישראל וארגון יוצאי הארצות הבאלטיות. בנוסף היה פעיל באגודת משמרת השבת בתל אביב ונבחר למועצה הדתית בעיר. רחמילביץ היה חבר ועד הלשון העברית ונמצא בקשרים עם שאול טשרניחובסקי. ב-26 בינואר 1942 נפטר בבית חולים הדסה בירושלים לאחר שלקה בליבו ונטמן בהר הזיתים בירושלים. ממלא מקומו של רחמילביץ היה העיתונאי ג. וולקאוסקאס. בשנת 1999 הציבה עיריית וילנה לוח זיכרון על הבית בו התגורר בעיר ברחוב וילניאוס (Vilniaus) 27. בחודש אוקטובר 2021 פורסם כי שגרירת ליטא בישראל עלתה לקברו של רחמילביץ בהר הזיתים בירושלים לטקס זיכרון שיזמה השגרירות הליטאית. נישא לחנה בת שמואל-זליג לינדנשט מוורשה, אב לשניים, זיגה ואלינה. נכדו וניניו חיים בישראל. Rachmilevičius Nachmanas, ביוגרפיות קצרות של חברי הסיימאס, Klaipėda, 1924, עמ '. 46. רחמילביצ'יוס נחמנאס, האנציקלופדיה הליטאית, בוסטון, 1961, כרך. 24, עמ '. 315. Bendikaitė E., Rachmilevičius Nachmanas, ספר ביוגרפיות חברי סימאס (1920–1922), מאת A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, עמודים 291–293. Šarūnas Liekis, מדינה בתוך מדינה? אוטונומיה יהודית בליטא 1918–1925, וילנה 2003, ISBN 9955-9613-5-X, עמ '. 183–86 מדיה וקבצים בנושא נחמן רחמילביץ בוויקישיתוף Lithuania Death Records LVIA/1817/1/131 ועוד ראיתי תחת השמש, אליהו רחמיליביץ, עמוד 24, הוצאה עצמית הקונסול הליטאי החדש, הארץ, 14 במרץ 1935 מסיבת עיתונאים עם הקונסול הליטאי החדש הד"ר רחמילביץ, הארץ, 15 באפריל 1935 רחמילביץ, קונסול ליטאי הא"י, הארץ 24 בינוארת 1935 דאר היום, 26 באוגוסט 1935 דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, עמודים 1418-1419 ד"ר נחמן רחמילביץ ז"ל, הארץ, 27 בינואר 1942 נתמנה מ"מ קונסול ליטא בארץ, המשקיף, 27 בפברואר 1942 פורסם בחשבון הפייסבוק הרשמי של שגרירורת ליטא בישראל