laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Document Type Declaration

Document Type Declaration (או DOCTYPE, בעברית: הצהרת סוג מסמך) היא הוראה שמשייכת מסמך SGML או XML מסוים, דף אינטרנט לדוגמה, להגדרת סוג מסמך - DTD (לדוגמה, הצהרה רשמית על סוג מסוים של HTML). ההוראה באה לידי ביטוי על ידי מחרוזת קצרה בשפת סימון עם תחביר קבוע מראש הנכתבת בקוד, בראש הדף. ה-DOCTYPE הוגדר ב-HTML5 כהצהרה "מיותרת ברובה, אבל נחוצה" רק על מנת לגרום לדפדפנים עדכניים לנתח את הדף בצורה הנכונה. התחביר הכללי עבור הצהרת סוג מסמך הוא כזה: <!DOCTYPE root-element PUBLIC "FPI" ["URI"] [ <!-- הגדרות קבוצות משנה פנימיות --> ]> או <!DOCTYPE root-element SYSTEM "URI" [ <!-- הגדרות קבוצות משנה פנימיות --> ]> ב-XML, אלמנט השורש שמייצג את המסמך הוא האלמנט הראשון במסמך. לדוגמה, ב-XHTML, אלמנט השורש הוא <html>, כאשר הוא האלמנט הראשון שנפתח (אחרי הצהרת ה-doctype) והאחרון שנסגר. החלק האחרון, שמוקף בסוגריים המרובעים, קורא לקבוצות משנה פנימיות שבהן ניתן להשתמש על מנת להוסיף ולערוך ישויות או להוסיף ולערוך התנהגויות של מילת המפתח PUBLIC. השורה הראשונה של אתרי אינטרנט רבים נראית כך: <!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML 1.0 Transitional//EN" "http://www.w3.org/TR/xhtml1/DTD/xhtml1-transitional.dtd"> <html lang="ar" dir="ltr" xmlns="http://www.w3.org/1999/xhtml"> Strict DTD ("מחמיר") לא מאפשר הצגת סימון עם אפשרויות שהיה ניתן להשתמש בגיליונות סגנון מדורגים עבורם במקום. כך נראה DTD מחמיר: <!DOCTYPE HTML PUBLIC "-//W3C//DTD HTML 4.01//EN" "http://www.w3.org/TR/html4/strict.dtd"> <html> <!DOCTYPE HTML PUBLIC "-//W3C//DTD HTML 4.01 Transitional//EN" "http://www.w3.org/TR/html4/loose.dtd"> <html> אם נעשה שימוש במסגרות (frames), יש צורך בלהשתמש ב-Frameset DTD במקום: <!DOCTYPE HTML PUBLIC "-//W3C//DTD HTML 4.01 Frameset//EN" "http://www.w3.org/TR/html4/frameset.dtd"> <html> XHTML 1.1 הוא הגרסה המוגמרת ביותר של XHTML, בה הוצגה תמיכה במודולריזציה של XHTML. ההגדרה של משתמשת באותה רמת החמרה כמו ב-XHTML 1.0 Strict. <!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML 1.1//EN" "http://www.w3.org/TR/xhtml11/DTD/xhtml11.dtd"> HTML5 משתמשת בהצהרת DOCTYPE מאוד קצרה, עקב כך שאינה מפנה ל-DTD בצורת URL או FPI. כל מה שהיא כוללת זה את שם התג של אלמנט השורש של המסמך, HTML. במילים של טיוטת התקן בעצמה: במילים אחרות, <!DOCTYPE HTML>, ללא רגישות לרישיות. אם לא נתחשב במקרה החריג שחסר את ה-URI או את מחרוזת ה-FPI (שמטופלת בצורה רגישה לאותיות רישיות על ידי מאמתים), הצורה הזו (חוסר רגישות לרישיות במחרוזת !DOCTYPE HTML) היא אותה צורה שניתן למצוא ב-DOCTYPE של HTML 4.01. גם ב-HTML 4 וגם ב-HTML5, התחביר הרשמי מוגדר באותיות גדולות, אף על פי שאותיות הקטנות וערבובים של אותיות קטנות וגדולות מטופלים כתקינים. ב-XHTML5 ה-DOCTYPE הוא תלוי רישיות, והוא חייב להיות: "<!DOCTYPE html>", זאת מכיוון שבתחביר XHTML כל ה-HTML PUBLIC חייב להיות באותיות קטנות, כולל אלמנט השורש שאליו פונים בתוך ה-DOCTYPE של HTML5. ה-DOCTYPE אינו חובה ב-XHTML5, וניתן להשמיטו. עם זאת, אם רוצים שהמסמך יעובד גם כ-XML וגם כ-HTML, יש להשתמש בו. גיליונות סגנון מדורגים "35 Helpful HTML & HTML5 Interview Questions & Answers". אורכב מ-המקור ב-2015-02-17. נבדק ב-2015-02-19. "The HTML syntax ― HTML5". נבדק ב-2011-06-05.
3D XPoint

3D Xpoint (מבוטא: תְ'רִי דִי קְרוֹס פּוֹינְט) הוא שמה של טכנולוגיית זיכרון בלתי נדיף בפיתוח, שהוכרזה בסוף יולי 2015 על ידי אינטל ומיקרון טכנולוגיה(אנ'). על פי ההכרזה הזיכרון יהיה מהיר במאות אחוזים מאשר זיכרון NAND וצפוף פי 10 מאשר DRAM. לאור נתונים אלו צפוי המוצר לחולל "מהפכה" בתחום הזיכרונות הממוחשבים כשיהיה מסחרי. הטכנולוגיה של 3D XPoint פותחה מסביבות 2012. כל רכיב המבוסס על הטכנולוגיה החדשה יכול נכון להיום להכיל 128 ג'יגה-בייט, וזאת בשתי שכבות של מטריצות המורכבות ממוליכים המחברים 128 מיליארד תאי זיכרון. משך הזמן שלוקח למעבד להגיע לנתונים באחסון ארוך טווח היא אחת המשוכות הגבוהות ביותר של המחשוב המודרני. הקטגוריה החדשה שיצרנו של זיכרונות בלתי נדיפים היא מהפיכה המאפשרת גישה מהירה למערכי נתונים עצומים — מארק אדאמס, נשיא מיקרון ב-19 במרץ 2017 השיקה באופן עצמאי חברת אינטל מוצר ראשון כחלק ממותג בשם "Optane". התקן זיכרון זה נועד בעיקר כמדרגת ביניים בין יחידת האחסון וזיכרון ה-RAM, כאשר התקן זה גם מכיל תוכנת ניהול ייחודית שהופכת את פעולתו דומה יותר לזיכרון ה-RAM, בהתאם לכך הוא תואם אך ורק את סדרת המעבדים וערכות השבבים האחרונות של אינטל. ההתקן מורכב משתי יחידות זיכרון בסיסיות ובעל קיבולת של 375 גיגה-בייט. ברבעון הרביעי של 2017 החלה אינטל למכור כונני SSD המבוססים על הטכנולוגיה - DC P4800X לשרתים, וסדרת 900p למחשבים ביתיים. מדיה וקבצים בנושא 3D XPoint בוויקישיתוף Intel and Micron unveil 3D XPoint, a brand new memory technology, באתר Arstechnica, יולי 2015 Intel, Micron Launch Bulk-Switching ReRAM | EE Times, EETimes "עוד ניצנים לעידן חדש באחסון: טכנולוגיית ה-3D Xpoint ממשיכה להתרחב". HWzone. 2017-11-16. אורכב מ-המקור ב-2017-11-18. נבדק ב-2017-11-17. "Intel Optane SSD 900P Review: 3D XPoint Unleashed". Tom's Hardware (באנגלית). 2017-10-27. נבדק ב-2017-11-17. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיספוריה

דיספוֹריה (Dysphoria; מיוונית: δύσφορος, מורכב מ-δυσ, קשה ו-φέρειν, לשאת) היא מצב רוח של חוסר שביעות רצון או אי-נוחות עמוקה. בהקשר פסיכיאטרי, לדיספוריה עלולים להתלוות דיכאון, חרדה וסערה נפשית. למונח זה משמעות גם בתחושת אי-נוחות עם הגוף, במיוחד במקרים של דיספוריה מגדרית. תגובות שכיחות לדיספוריה הן מצוקה רגשית ואדישות. מצבים רבי-עוצמה של מצוקה ושל אי-נוחות מגבירים את הסיכוי להתאבדות, כמו גם תחושת אי-הנוחות של אדם עם עצמו. הקלה בדיספוריה היא אפוא בעדיפות גבוהה בטיפול הפסיכיאטרי. ניתן לטפל בגורמים הבסיסיים כגון דיכאון והפרעה דו-קוטבית, או בתסמינים הדיספוריים עצמם. ערך מורחב – דיספוריה מגדרית דיספוריה מגדרית היא אי-נוחות, אומללות או מצוקה שחש אדם כתוצאה ממגדרו או ממינו הפיזיולוגי. בגרסה הנוכחית (DSM-5) של המדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות מוזכר מונח זה בעדיפות גבוהה יותר על המונח "הפרעת זהות מגדרית". ב-DSM-5 מוצג המונח "אי-הלימה מגדרית" (gender incongruence) כמזהה טוב יותר ופחות כיוצר סטיגמות. הפרעות נפשיות עצבות בהנקה Fraser, L; Karasic, D; Meyer, W; Wylie, K (2010). "Recommendations for Revision of the DSM Diagnosis of Gender Identity Disorder in Adults". International Journal of Transgenderism. 12 (2): 80–85. doi:10.1080/15532739.2010.509202.
דומא

האם התכוונתם ל... דומא (נפת שכם) – עיירה פלסטינית, 25 ק"מ מדרום לשכם הפיגוע בדומא – אירוע טרור יהודי ביולי 2015 דומא (סוריה) – עיר בסוריה, צפונית-מזרחית לדמשק המתקפה הכימית בדומא (2018) – תקיפה של צבא סוריה את העיר דומא בנשק כימי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נפת דומא – נפה במחוז ריף דמשק בסוריה דומא (סרט) – סרט תיעודי של הבמאית עביר זייבק חדאד משנת 2011, העוסק בפגיעה המינית המודחקת בחברה הערבית ראו גם: דומה
אולפיני

אולפיני (בפולנית: Ołpiny, יידיש: אלפין) הוא כפר במחוז טרנוב שבפרובינציית פולין קטן בדרום פולין. ראשיתה של ההתיישבות באזור בו יושב הכפר, בעמק בו עובר נהר אולשינקה (Olszynka), היא בתקופה הנאוליתית. הכפר נוסד באופן רשמי ב- 7 באוגוסט 1349, בהוראת קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. בשנת 1386 שוחרר הכפר מהחזקת המלוכה, על ידי המלך ולדיסלב השני יגיילו, ובמשך כ-500 שנה החזיקו בו אצילים שונים. יהודי הכפר השתלבו בימי השוק שנערכו בו מימים ימימה, וסחרו במוצרי תעשייה שהביאו למקום. במחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה בכפר קהילה מאורגנת. בשנת 1886 נתמנה לרב הקהילה הרב מרדכי דוד הורוויץ, אשר המשיך בכהונתו עד מלחמת העולם השנייה, בה נספה. בכפר הוקמה חברת "ביקור חולים", שנתמכה ב- 1923 מכספי הג'וינט. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר כ-40 משפחות יהודיות, קרוב ל-200 איש. בימים הראשונים למלחמה עזבו את הכפר כ-20-30 יהודים לז'שוב, ושם ככל הנראה נרצחו. עם כניסתם של הגרמנים לכפר, הם החלו בהתעללות ביהודיו, תוך גזיזת זקנים ופיאות, איסור תפילה, ולקיחת גברים לעבודות כפייה. כן הוגבלה יציאת יהודים מהכפר, והם חויבו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם. בראשות היודנרט שהוקם בכפר הועמד בנימין ורובל, ותפקידו היה לספק יהודים לעבודות כפייה יומיות, ולמסור לשלטונות כספים ודברי ערך. ביוני או יולי 1942 אספו הגרמנים כ-40 צעירים יהודים מהכפר, ושילחו אותם למחנה העבודה פלאשוב. לאחר כמה שבועות, גורשו חלק מיהודי הכפר לבייץ', אך רובם, כ-120 גברים, נשים וטף, הועברו ב-9 באוגוסט 1942 ליער דומברי שליד ז'פייניק ביסקופי, ושם נרצחו ביריות בידי אנשי המשטרה הגרמנית, שבאו מיאסלו ומגורליצה. כל אחד מן המובלים למוות נצטווה לעבור על קרש שהונח מעל קבר אחים, ובעברו את הקרש נורה, ונפל אל תוך הבור. אחדים נפלו אל הבור, המלא סיד לא כבוי, בעודם בחיים. יחד עם תושבי הכפר נרצחו במקום גם יהודים מכפרים סמוכים, ומספר הנספים באתר היה 364 איש. מיהודי הכפר נותרו בחיים ארבעה בלבד - שלושה שהסתתרו, וניצול אחד ממחנות הריכוז. מדיה וקבצים בנושא אולפיני בוויקישיתוף אולפיני באתר מרכז מורשת יהדות פולין "אולפיני", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, אולפיני, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 548), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
אל קאסם

האם התכוונתם ל... לארה אל-קאסם – סטודנטית אמריקאית שהגיעה לישראל לשם לימודים באוניברסיטה העברית בירושלים אך כניסתה לישראל נאסרה, בנימוק שהיא פעילת BDS מחמד בן אל-קאסם – אימאם שיעי סמיח אל-קאסם – משורר פלסטיני דרוזי עבד אל-כרים קאסם – מדינאי עיראקי, היה ראש ממשלת עיראק עז א-דין אל-קסאם – טרוריסט מוסלמי פייסל אל-קאסם – עיתונאי דרוזי יליד סוריה קאסם קסאם
אנדרו יאנג

אנדרו ג'קסון יאנג, הבן (באנגלית: .Andrew Jackson Young, Jr; נולד ב-12 במרץ 1932) הוא פוליטיקאי, דיפלומט, כומר ופעיל זכויות אדם אמריקאי. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ראש עיריית אטלנטה ושגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. יאנג נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת דילארד ותואר בלימודי דתות באוניברסיטת הווארד ב-1951. ב-1955 סיים לימודיו בסמינר לכמרים בהרטפורד שבקונטיקט. שימש כומר בעיירה מריון שבאטלנטה, בתומאסוויל ובביצ'טאון שבג'ורג'יה. ב-1964 מונה ליו"ר בפועל של "התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית" (SCLC), תנועת זכויות האדם שהקים מרטין לותר קינג ושימש סגנו של לותר קינג. הוא היה פעיל בארגון מאבקי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית בין השאר במערכת ברמינגהאם, והמצעדים מסלמה למונטגומרי ונעצר מספר פעמים. הוא שהה לצדו של לותר קינג בעת הירצחו ב-1968. ב-1972 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של ג'ורג'יה, הוא נבחר לתפקיד פעמיים נוספות. בינואר 1977 התפטר מתפקידו ומונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. הוא נאלץ להתפטר ב-1979 לאחר שהמוסד חשף את פגישתו החשאית עם נציג אש"ף באו"ם זהדי לביב תרזי (אנ') וכן פגישות לא-רשמית בווינה עם איש אש"ף עיסאם סרטאווי, וזאת בניגוד להבטחות הממשל האמריקאי לישראל. באוגוסט 1979 התראיין יאנג בתוכנית "פגוש את העיתונות" וכשנשאל אודות הפרשה, גינה את ישראל וכינה אותה "עקשנית ונוקשה." באוקטובר 1981 נבחר לראשות עיריית אטלנטה וכיהן כראש העיר מינואר 1982 עד ינואר 1990. לאחר מכן ניסה ללא הצלחה להיבחר לתפקיד מושל ג'ורג'יה. ב-1994 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון למנהל קרן פיתוח לאזור דרום אפריקה. יאנג זכה לעיטורי כבוד רבים, בהם מדליית החירות הנשיאותית שהעניק לו קרטר ב-1981, לגיון הכבוד הצרפתי, מדליית ספינגרן מטעם ארגון ה-NAACP על הישגים יוצאי דופן כאפרו-אמריקאי, פרס אמי על מפעל חיים וב-2011 הוצג דיוקנו באופן קבע בגלריית הדיוקנאות הלאומית. יאנג נשוי בשנית לאחר שהתאלמן מרעייתו הראשונה ואב לארבעה. ביוגרפיה של אנדרו יאנג באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית Foundation chair, former U.S. Ambassador Andrew Young to speak at MLK celebration at Vanderbilt University, אתר אוניברסיטת ואנדרבילט אנדרו יאנג, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אנדרו יאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנדרו יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו יאנג, באתר Discogs (באנגלית) מרדכי ברקאי, יאנג התפטר, דבר, 16 באוגוסט 1979 דייוויד פרום, How we got here : the 70's, the decade that brought you modern life (for better or worse), עמ' 273 (באנגלית).
11א'

11א' הוא אלבום מוזיקה פרי שיתוף פעולה של ברי סחרוף ורע מוכיח. האלבום מכיל 11 קטעים ששילבו בין האלקטרוניקה של מוכיח לרוק של סחרוף. שבוע לפני צאת האלבום לחנויות, הוא הוצע להורדה בתשלום באינטרנט ונרכש בכ-800 עותקים בתוך שבוע. השיר "רחוק ממך" מכיל קטע מהשיר "השתדלות" שחיברה דליה רביקוביץ שאותו מקריאה יהודית רביץ. רוב האלבום הוקלט ברחוב המכבי 11 א'. באלבום יש 11 שירים האלבום יצא 11 שנה לאחר האלבום "סימנים של חולשה", בו היה שיתוף הפעולה הראשון בין סחרוף למוכיח כשנתיים לפני הוצאת האלבום דורג האלבום "סימנים של חולשה" במקום ה-11 בדירוג "100 האלבומים הגדולים" של ynet אלבום זה הוא המשך ישיר של האלבום סימנים של חולשה וזה בא לידי ביטוי באופיו של האלבום, ובאי ההפצה שלו לכלי התקשורת: 11א' הוא למעשה אלבום האולפן הראשון בו ברי סחרוף ורע מוכיח משתפים פעולה באופן מלא מאז סימנים של חולשה. האלבום נפתח בשיר "אל נעלמים" שבו מתואר מצב של אי סיפוק "די לא יכול יותר איתי, לוקח את מקל הנדודים, שוכח את כל מה שמוכר". ורצון לחזור למקורות "שומע קול רחוק, תקן אותי תקן עכשיו". כלומר, השיר הראשון מתאר דחף ותשוקה לחזור אל המקורות. בשיר השני "רוח חדשה" מתואר המצב העכשווי ובמקביל מה יהיה אופיו של האלבום "הגולה תל אביב יושבת על נהר כבר..." "לב האבן הופך לב בשר." האלבום נחתם בשיר "הדרך" שבעצם מסכם את המסע של האלבום, ומסביר שלכל מסע יש סוף. בנוסף, באלבום קיימים אזכורים רבים מהאלבום סימנים של חולשה "תבואי אליי עכשיו שוב לחשת" (מדבר מהלב, אזכור ל"הזיות"). "שמע שמע" (רוח חדשה, אזכור לרעש לבן). המוזיקה לשירים הולחנה על ידי ברי סחרוף ורע מוכיח. ברי סחרוף - שירה, לחנים, גיטרות, קלידים. רע מוכיח - לחנים, שירה, הפקה מוזיקלית, פסנתר, קלידים, תכנותים, סמפלר, תופים. תם מוכיח - בס. יהודית רביץ - שירה וקריאה בשיר "רחוק ממך". אבי ליבוביץ - טרומבון ב"מדבר מהלב". שלומציון קינן - קולות ב"קצב ועצב". רביעיית מיתרים בשיר "לא שוכח": ניר יועד - צ'לו. הדר כהן - כינור ראשון. שי גליק - ויולה. יוג'ין פובולובסקי - כינור שני. מידע על האלבום 11א' באתר MusicBrainz האזנה לאלבום באתר של ברי סחרוף ביקורת על 11א', באתר השרת העיוור (עותק שמור) גבע קרא עוז, רחוק מהעין, קרוב אל הלב, באתר ynet, 29 במרץ 2005 מערכת וואלה! NEWS‏, 11.11.11: היצירות התרבותיות הגדולות - אושן 11, 11א' של ברי סחרוף ועוד, באתר וואלה, 11 בנובמבר 2011 ארי קטורזה וגבע קרא עוז, מקומות 11–19, באתר ynet, 23 באוקטובר 2003
מרט ומוזל

מרט ומוזל (בצרפתית: Meurthe-et-Moselle) הוא מחוז בחבל גראנד אסט שבצרפת. הוא נקרא על שמם של הנהרות מרט (אנ') ומוזל. המחוז נוצר ב-1871 בסוף מלחמת צרפת–פרוסיה כאיחוד של המחוזות "מרט" ו"מוזל", שנשארו בטריטוריה צרפתית. עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל לורן. החל משנת 2020 רב המחוז הוא החזן והאמן הרב שמואל שפירו. נאנסי - עיר הבירה וונדובר לה-ננסי לונוויל טול לאקסו וילה לה-ננסי לונגווי פונט א-מוסון מקסוויל סנט מקס דומבסל סור-מורט וילרופט ז'רוויל לה-מלגרנ'ג טומבליין אסי לה-ננסי מדיה וקבצים בנושא מרט ומוזל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרט ומוזל (בצרפתית) מרט ומוזל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרט ומוזל, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולשיצה

אולשיצה (בפולנית: Oleszyce; ביידיש: האלשיץ) הוא כפר במחוז לובאצ'וב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה במסמכים משנת 1431. בשנת 1576 הוענקו לו זכויות מגדבורג על ידי האציל היירונים שייניאבסקי, שאושרו כעבור שנתיים על ידי המלך סטפאן באטורי. סביב היישוב הועלו ביצורי עפר, ונבנתה טירה בצורה. במהלך המאה ה-17 סבל היישוב מפשיטות הטטרים והקוזקים, וכן משתי מגפות. בשנת 1726 עבר היישוב לרשותה של משפחת האצולה צ'ארטוריסקי, ובשנת 1786 היה למקום משכנו של הנסיך אדם ייז'י צ'ארטוריסקי. היישוב שימש מרכז מסחר ומלאכה לעורף החקלאי שסביבו, וכן לאחוזות האצולה. בשנת 1880 נלקח מהיישוב מעמדו העירוני. בימי מלחמת העולם הראשונה סבל הכפר בעת הכיבוש הרוסי, כאשר החיילים הרוסים בזזו אותו, ואף העלו מספר בתים באש. על יהודים ראשונים בכפר נמסר בתעודות זכויות הייסוד של אולשיצה משנת 1576, שבהן הותר ליהודים להתיישב במקום. קהילת אולשיצה הייתה לעצמאית בסוף המאה ה-18, ובין רבניה הידועים נמנה אריה (לייב) יפה, אשר כיהן בה עד שנת 1808. במחצית השנייה של המאה ה-19 כיהן ברבנות הכפר הרב נפתלי צבי (הירש) זילברשטיין, אשר בנו, הרב אברהם יעקב זלברשטיין, המשיכו בתפקיד. בין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב אריה במבך, וכדיין שימש הרב שלמה ב"ר יעקב-שרנצל באב"ד (שניהם נספו בשואה). מרבית יהודי הכפר היו חסידי בלז. היישוב היהודי בכפר הלך והתפתח במאה ה-19, והגיע לשיאו מבחינת מספר אוכלוסין בעשור הראשון למאה ה-20, אך בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הלך ופחת. בזמן הכיבוש הרוסי בעת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי הכפר מהתנכלות החיילים הרוסים. עיקר פרנסתם של יהודי הכפר היה מסחר זעיר ורוכלות. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיר גם תנועת הבונד וארגונים ציוניים, וכן קן של הנוער הציוני. בשנת 1938 נמנו בכפר 920 פולנים, 860 אוקראינים וכ-1,700 יהודים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, נכנס לכפר הצבא האדום. ב-22 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את הכפר, ועם כניסתם אסרו 4 בני ערובה יהודים, אשר שלושה מתוכם נרצחו. כעבור ימים אחדים אסרו הגרמנים 25 יהודים מהכפר, מנהיגים לשעבר של המפלגות הפוליטיות, וציוו עליהם לקפוץ מעל מדורה בכיכר העיר. לאחר מכן, נכלאו הללו בבית הסוהר המקומי, ומשם לא שבו. בכפר הוקם יודנרט, אשר בראשו הועמד מוריץ ציגמן, פליט יהודי מגרמניה, ויהודי הכפר חויבו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם, למסור את רכושם, ולשלם קנס של 100,000 רובל. כמו כן, נערכו חיפושים אחר דברי ערך בדירות היהודים, והדירות הטובות הוחרמו על ידי הגרמנים. בתקופה זו יהודי הכפר נלקחו באופן שרירותי לעבודות כפייה באזור הכפר, בהן הוכו ועברו התעללויות, לרבות גזיזת זקנים. בשלהי 1941 נצטוו היהודים למסור חפצי זהב ומוצרי פרווה. בסתיו 1941 החלו להילקח יהודים מהכפר למחנות עבודה. במשלוח הראשון למחנה בזלוטשוב היו 50 גברים, ומהם לא שב איש. כעבור זמן מה נשלחו 100 איש למחנה עבודה ברווה-רוסקה, וגם מהם לא שב איש. היישוב היהודי בכפר חוסל בנובמבר 1942. השלטונות ציוו על היהודים לעבור לגטו שהוקם בלובאצ'וב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר השואה נותרו בחיים כ-30 עד 50 מיהודי הכפר, רובם מאלו שנמלטו לברית המועצות עם פרוץ המלחמה. מדיה וקבצים בנושא אולשיצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולשיצה אולשיצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "אולשיצה", באתר השטעטל הווירטואלי "אולשיצה", באתר JewishGen (באנגלית)
אירוויזיון הילדים 2009

אירוויזיון הילדים 2009 היא ההפקה השביעית של אירוויזיון הילדים. התחרות נערכה בארמון הספורט שבקייב, אוקראינה, לאחר שנבחרה על ידי איגוד השידור האירופי לארח את התחרות. בשנה זו התחרו 13 מדינות והולנד זכתה בפעם הראשונה במקום הראשון באירוויזיון הילדים. ארבע הצעות הוגשו לאירוח התחרות בשנת 2009, ההצעות הוגשו משוודיה (ירדה מהפרק בקיץ 2007 בשל פרישת TV4 מאירוויזיון הילדים 2008), בלארוס, סרביה ואוקראינה לאחר דיון באיגוד השידור האירופי אוקראינה זכתה והחליטה לארח בקייב. בזמן התחרות ובאירועים הנוספים הקשורים לתחרות הופיעו יוליה טימושנקו ו-ויקטור יושצ'נקו. הלוגו שנקרא "עץ החיים" מבוסס על עבודת אומנות של צייר אוקראינית מפורסמת. התחרות שודרה בנוסף למדינות המתחרות גם ב-אזרבייג'ן, אוסטרליה ו-בוסניה והרצגובינה. טימור מירושניצ'נקו מנחה תחרות זו הנחה אותה שוב בשנת 2013. 13 מדינות אישרו את השתתפותן בתחרות: לא היה מקום שלישי בגלל שרוסיה וארמניה זכו שתיהן במקום השני. אוקראינה אוקראינה - מוסרת הניקוד -מריאטה ארמניה ארמניה - מוסר הניקוד - רזמיק ארגניאן בלארוס בלארוס - מוסרת הניקוד - ארינה אלאקוביץ' (מגישת הנקודות של בלארוס גם באירוויזיון הילדים 2008) בלגיה בלגיה - מוסר הניקוד - אוליבר סימונס (הנציג הבלגי ב-2008 שסיים במקום האחד עשר). גאורגיה גאורגיה - מוסרת הניקוד - אנה דויטניה הולנד הולנד - מוסרת הניקוד - מריסה גרסדייק (הנציגה ההולנדית ב-2008 שסיימה במקום השלוש עשרה). מלטה מלטה - מוסר הניקוד - דניאל טאסה (נציג מלטה באירוויזיון הילדים 2008 בו הוא סיים במקום הרביעי ובנוסף הוא השתתף במגוון קדמים מלטזים). מקדוניה מקדוניה - מוסרת הניקוד - יובאנה קרסטבסקה קפריסין קפריסין - מוסר הניקוד -יורגוס לאונידיס סרביה סרביה - מוסרת הניקוד - נוונה בוזוביץ' (נציגת סרביה באירוויזיון הילדים 2007 ובאירוויזיון 2013). רומניה רומניה - מוסרת הניקוד - לוליה קיובנו רוסיה רוסיה - מוסר הניקוד - פיליפ מסורוב (מגיש הנקודות הרוסי באירוויזיון הילדים 2010). שוודיה שוודיה - מוסרת הניקוד - אליס מתיאסון אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון הילדים 2009 (באנגלית בריטית)
פרסי בחירת הנוער 2005

טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2005 התקיים ב-16 באוגוסט 2005 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנית והזמרת הילרי דאף ושחקן הקולנוע רוב שניידר ולאורכו הופיעו האומנים גוון סטפאני, בלאק אייד פיז, הפוסיקט דולז וסימפל פלאן. האומנית גוון סטפאני הייתה היחידה לקבל את פרס Visionary שהוענק פעם אחת בלבד במסגרת הטקס. מספר המועמדויות הרב ביותר: השחקן והמנחה אשטון קוצ'ר - 12 מועמדויות מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "היומן" - 7 זכיות פרסי בחירת הנוער 2005, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2005, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ליסה מרקאוסקי

ליסה מרקאוסקי (באנגלית: Lisa Murkowski; נולדה ב-22 במאי 1957) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית. מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת אלסקה משנת 2002. מרקאוסקי נולדה בקטצ'יקן שבאלסקה. בתם של ננסי ופרנק מרקאוסקי. אביה כיהן כסנאטור מטעם מדינת אלסקה ומושל המדינה. למדה בתיכון בפיירבנקס. מוצאה מצד אביה הוא פולני, בעוד שאמה ממוצא אירי וצרפתי-קנדי. ב-1980 סיימה תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ג'ורג'טאון וב-1985 קיבלה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת וילאמיט שבסיילם. עבדה כעורכת דין באנקורג' באלסקה, בשנים 1990-1991 עמדה בראש צוות מיוחד שהקים ראש עיריית אנקורג' לפתרון בעיית מחוסרי הדיור ובשנים 1997-1998 הייתה חברה במועצה לשוויון זכויות של אנקורג'. ב-1998 נבחרה לבית הנבחרים של מדינת אלסקה. בדצמבר 2002 מונתה על ידי אביה פרנק מרקאוסקי, שנבחר למושל אלסקה, למחליפתו בסנאט של ארצות הברית. ב-2004 נבחרה לכהונה מלאה לאחר שזכתה ב-48.6% מקולות המצביעים לעומת 45.5% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית. ב-2010 הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לג'ו מילר, שנתמך על ידי תנועת מסיבת התה. היא החליטה לא לוותר וקראה לתומכיה לרשום את שמה בפתקי ההצבעה בבחירות הכלליות. היא זכתה ב-39.49% מקולות המצביעים לעומת 35.49% לג'ו מילר ו-23.46% למועמד המפלגה הדמוקרטית. לאחר מאבק משפטי ממושך שכלל ערעור של מילר לבית המשפט העליון של אלסקה, הוכרזה מרקאוסקי כמנצחת. מרקאוסקי נחשבת למתונה במסגרת המפלגה הרפובליקנית. כתוצאה מכך היא עשויה לשבור את קו המפלגה יותר מחבריה. למשל - היא הצביעה בעד ביטול מדיניות "אל תשאל, אל תספר" בשנת 2010 והודיע על תמיכתה בחוקיות נישואין מאותו המין. היא מכהנת בסנאט כיו"ר ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע. כמו כן היא חברה בוועדת ההקצבות, בוועדת הבריאות, חינוך והעבודה ובוועדה לענייני אינדיאנים. מרקאוסקי נשואה לוורן מרטל (Verne Martell) ואם לשניים. אתר האינטרנט הרשמי של ליסה מרקאוסקי ליסה מרקאוסקי, ברשת החברתית פייסבוק ליסה מרקאוסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליסה מרקאוסקי, ברשת החברתית אינסטגרם ליסה מרקאוסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב ליסה מרקאוסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליסה מרקאוסקי באתר הסנאט יצחק בן-חורין, הסנאטורית מאלסקה עושה צרות לרפובליקנים, באתר ynet, 26 בדצמבר 2010 ליסה מרקאוסקי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) יצחק בן-חורין, באלסקה הרוב איית: מ-ו-ר-ק-ו-ב-ס-ק-י, באתר ynet, 18 בנובמבר 2010 BALLOTPEDIA, Lisa Murkowski