laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיגיסוולד קאוקן

סיגיסוולד קאוקן (בפלמית: Sigiswald Kuijken, נולד ב-16 בפברואר 1944) הוא כנר, ויולן ומנצח הנודע בנגינה בכלים אותנטיים. קאוקן היה חבר בהרכב אלאריוס מבריסל בין 1964 ל-1972 והקים את "התזמורת הקטנה" (La Petite Bande) ב-1972, שעימה הקליט עשרות אלבומים. מאז 1971 לימד כינור בארוק בקונסרבטוריונים המלכותיים בהאג ובבריסל. מחלוצי יישום הטכניקה המוקדמת של השענת הכינור על הכתף בלי משענת-כתף, במקום להחזיקו מתחת לסנטר. חבר ב"רביעיית המיתרים קאוקן", שאותה ייסד ב-1986. בשנים האחרונות הופיע גם כמנצח על סימפוניות מן התקופה הרומנטית. אחיו ידועים גם הם בביצוע המודע היסטורית: ברתולד קאוקן הוא חלילן ווילאנד קאוקן הוא צ'לן ונגן ויולה דה גמבה. השלושה הירבו לעבוד עם נגן הצ'מבלו גוסטב לאונהרדט, ומופיעים בקביעות ברחבי העולם. ב-2 בפברואר 2007 העניקה לו האוניברסיטה הקתולית של לוון בבלגיה תואר דוקטור לשם כבוד. מדיה וקבצים בנושא סיגיסוולד קאוקן בוויקישיתוף סיגיסוולד קאוקן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר ספוטיפיי סיגיסוולד קאוקן, באתר Last.fm (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר AllMusic (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר MusicBrainz (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר דיזר סיגיסוולד קאוקן, באתר Discogs (באנגלית) סיגיסוולד קאוקן, באתר Songkick (באנגלית) נועם בן זאב, יש באך משהו שונה: הכנר והמנצח סיגיסוולד קאוק מגיע לישראל, באתר הארץ, 25 במרץ 2011
דאריו שימיץ'

דאריו שימיץ' (קרואטית: Dario Šimić; נולד ב-12 בנובמבר 1975 בזאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי. שימיץ' נחשב בעיני רבים כשחקן ההגנה הקרואטי הטוב בכל הזמנים. שימיץ' החל את הקריירה בגיל 13 בדינמו זאגרב (אז נקראה קרואטיה זאגרב), בה שיחק בכל מסגרות הנערים והנוער. קצת לפני הגעתו לגיל 18, הוא שיחק בפעם הראשונה בקבוצה הבוגרת בניצחון 4-0 על נ.ק זאגרב. שימיץ' שיחק בקבוצה במשך 7 עונות, וזכה עימה ב-5 אליפויות. בעקבות יכולתו זומן לנבחרת קרואטיה הבוגרת כבר בגיל 20. במדי הנבחרת, שיחק רק פעם אחת במהלך יורו 1996, אך במונדיאל 1998 הפך לשחקן הרכב. בטורניר, שימיץ' שיחק ב-6 מתוך 7 משחקיה של הנבחרת, וסיים עם נבחרתו במקום השלישי. בעקבות יכולתו המשכנעת, הן במדי הנבחרת והן במדי דינמו זאגרב, חתם בקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, בינואר 1999, והיה לשחקן הקרואטי הראשון במדינה ובקבוצה. אך, במשך ארבע השנים, בילה בעיקר על הספסל ושיחק מספר מועט של דקות משחק. בגלל סיבה זו הוא עבר לשחק במילאן, יריבתה העירונית, בעסקת חליפין עם אומיט דאיבאלה הטורקי, שעשה את הדרך ההפוכה. שימיץ' שיחק במילאן כמעט באופן קבוע, אך לאחר שתי עונות שוב איבד את מקומו בהרכב על חשבון שחקנים חדשים שנרכשו על ידי הקבוצה. למרות שהקריירה שלו דעכה, המשיך שימיץ' להיות אחד משחקניה החשובים של נבחרת קרואטיה ואחד מעמודי הטווח שלה, ובמונדיאל 2002 הוא שיחק ב-2 מתוך 3 ממשחקי הנבחרת, כמו שנתיים לאחר מכן ביורו 2004. בטורנירים אלו קרואטיה לא עברה את שלב הבתים המוקדם. ב-2003 שימיץ' המשיך בעלייתו, וזכה עם מילאן בליגת האלופות, אך לאחר עונה זאת איבד שימיץ' את מקומו בהרכב ומיעט לשחק במדי הקבוצה. שימיץ' הצהיר שהוא רוצה לעזוב את הקבוצה, אך לאחר מספר שבועות, האריך את חוזהו במפתיע עד 2009, כאמור, הכסף הרב וגילו המתקדם והגבוה הכריעו אותו. במונדיאל 2006 שוב כשלה קרואטיה בניסיון להעפיל אל מעבר לשלב הבתים המקדם, ושימיץ' שיחק בכל שלושת משחקיה. זמן מועט לאחר מכן הוא גם פרש מהנבחרת. באוגוסט 2008 שימיץ' עזב את מילאן ועבר אל מונקו. מחוץ למגרשים, ניצל שימיץ' את מעמדו בקרואטיה כדי להילחם בעוני ובמצוקה של חולי האיידס ביבשת אפריקה. הוא ידוע כנכדו של איש העסקים הידוע, אנדריצ'ה שימיץ', השחקן מחזיק בבעלותו חברה של מים מינרלים, כעסק לאחר פרישתו. בנו הוא כדורגלן רד בול זלצבורג רוקו שימיץ'. עם דינמו זאגרב אליפות קרואטיה: זכייה (5): 1993, 1996, 1997, 1998, 1999. הגביע הקרואטי: זכייה (4): 1994, 1996, 1997, 1998 גביע הסופר קאפ הקרואטי: זכייה (3): 1996, 1997, 1998. עם אינטר גביע אופ"א: זכייה (1): 1998 עם מילאן אליפות איטליה: זכייה (1): 2004 הגביע האיטלקי: זכייה (1): 2003 הסופר קאפ האיטלקי: זכייה (1): 2004 ליגת האלופות: זכייה (2) 2003, 2008 הסופר קאפ האירופי: זכייה (3): 2003, 2007, 2008 אליפות העולם לקבוצות: זכייה (1): 2007 עם נבחרת קרואטיה מונדיאל: מדליית ארד (1): 1998 מדיה וקבצים בנושא דאריו שימיץ' בוויקישיתוף דאריו שימיץ', באתר Transfermarkt דאריו שימיץ', באתר Soccerway דאריו שימיץ', באתר BDFutbol דאריו שימיץ', באתר WorldFootball.net דאריו שימיץ', באתר National Football Teams דאריו שימיץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
רעלן

רעלן (בלועזית: טוקסין) הוא חומר רעיל המופק על ידי אורגניזמים (בעלי חיים, צמחים וכדומה). רעלנים מופרשים במקרים רבים על ידי גורמי מחלות שונים, כגון חיידקים. הרעלנים מפרקים קשרים בין מולקולות בתאי הגוף, או שהם מגיבים עם המולקולות ומוציאים אותן בכך מכלל פעולה. כשהמולקולות הנפגעות הן אנזימים, קולטנים, נוקלאוטידים או חלבונים חשובים, משתבשת או נפסקת פעולת התא. אם לתא תפקיד מוגדר במערכת כלשהי בגוף, הדבר מביא למחלה. דוגמה למחלה הנגרמת על ידי רעלן היא דיזנטריה. מבדילים בין אקסוטוקסין (רַעֲלָן חוּץ-תָּאִי או אקזוטוקסין, Exotoxin), אותו החיידק מפריש, ואנדוטוקסין (רַעֲלָן תּוֹךְ-תָּאִי, Endotoxin), המהווה חלק מדופן התא של החיידק. לעיתים אנדוטוקסינים אינם מזיקים כשהחיידק חי, אך כשהוא נאכל על ידי מאקרופאג'ים (חלק ממערכת החיסון של הגוף) דופן התא שלו מתמוסס, הרעלנים משתחררים ואז הם מזיקים לתאי הגוף ביתר קלות. האנדוטוקסין הוא רעלן המשויך לחיידק מסוים, והוא חלק מדופן התא של החיידק. בניגוד לאקסוטוקסין, אשר מופרש על ידי החיידק בעודו חי, האנדוטוקסין משוחרר בעיקר לאחר שהחיידק מת. דוגמה לאנדוטוקסין הם ליפופוליסכרידים (LPS-Lypopolysaccharide) אשר נמצאים במעטפת החיצונית של חיידקים גרם שליליים, והם הגורם העיקרי להיותם פתוגניים (מחוללי מחלות). בתחום הפרמצבטי, הכרחי להסיר כל שאריות האנדוטוקסינים ממוצר או תרופה - גם כמות מזערית אשר תוחדר למחזור הדם עלולה לגרום למחלות בבני אדם ובעלי חיים. הדבר נעשה בתהליך דה-פירוגנציה (Depyrogenation), בתנור בטמפרטורה מעל 300oC המסוגלת להפסיק פעולתו של החומר. ישנו קשר הניתן להוכחה בין הזמן והטמפרטורה בה נעשה תהליך הדה-פירוגנציה וקצב ירידת כמות האנדוטוקסינים. בדיקה רגישה המסוגלת לבדוק נוכחות של אנדוטוקסינים נקראת בדיקת LAL (Limulus Amebocyte Lysate). הבדיקה עושה שימוש בריאגנט המופק מדמו של סרטן הנקרא סרטן הפרסה (Horseshoe crab). כמויות קטנות מאוד של אנדוטוקסין יגרמו לתחילתה של תגובת שרשרת אנזימטית שבסופה ייווצר ג'ל עמיד, וניתן יהיה לזהות כי ישנם אנדוטוקסינים. תריאק הכשת נחש רעלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רעלנים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יופלה

מחלבת יופלה (צרפתית: Yoplait) נוסדה בשנת 1965 בצרפת. המחלבה הוקמה על ידי חקלאים שרצו לייצר מוצרי חלב ולשווק את תוצרתם החקלאית. כיום יופלה הוא קונצרן מזון בינלאומי המשווק באירופה ובארצות הברית. בישראל קיבלה חברת תנובה את הזיכיון לייצר ולשווק את מוצרי יופלה ב-2001. זאת במקום המותג אמי - Emmi השווייצרי. מאז 2004 מיוצרים מוצרי יופלה בישראל במחלבת אלון תבור. בסוף 2018 הופסק בישראל מסע פרסום שיצרה מקאן תל אביב למוצר יופלה טיוב, מסדרת המוצרים של יופלה, תוך פחות מיממה מעלייתו לשידור וזאת בעקבות תלונות הורים על מסע פרסום שעודד צריכת מזון בעל כמות משמעותית של סוכר ולעג בצורה בוטה למזון בריא ולילדים שצורכים מזון בריא. אתר האינטרנט הרשמי של יופלה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של יופלה (בצרפתית) יופלה, ברשת החברתית פייסבוק יופלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יופלה, ברשת החברתית אינסטגרם ענת ביין, הקרב על היוגורט: תנובה חוברת ליופלה מול דנונה של שטראוס, באתר TheMarker‏, 16 בדצמבר 2001 אביבית אגם-דאלי, "אינקולוגיה של פרסומת: הצבע האדום של יוגורט 'יופלה'", שאר רוח 1, המכללה האקדמית ספיר, אביב תשס"ה - 2005, עמ' 12-16 ורד שרון-ריבלין, ‏קונצרן החלב הצרפתי יופלה ייכנס לשוק הישראלי בשבוע הבא, בשיתוף עם תנובה, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2001 יופלה עולה על המדפים בשבוע הבא; ימחק בהדרגה את "אמי", באתר גלובס, 11 בדצמבר 2001 ענת ביין-לובוביץ', ‏החילונים ביקרו את הקמפיין, תנובה עברה לפרסם לילדים חרדים, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2018 רעות עוזיאל, ‏"מי אתם אותם יצרנים? פרסומאים? מה עבר לכם בראש?", באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משחק ידיים

משחק ידיים הוא משחק שיתופי בדרך כלל (להבדיל ממשחק תחרותי), שמטרתו מחיאת כף הדדית, בין שני ילדים או יותר, לצליליו של פזמון. לעיתים קרובות מילותיהם של הפזמונים משובשות ובלתי מובנות לילדים עצמם. אופן מחיאת הכף חוזר על עצמו בדרך כלל בין הפזמונים השונים, מכיוון שמגוון אפשרויות מחיאת הכף כשלעצמו מוגבל. מגבלה נוספת היא הסימטריה הכרוכה בהיות המשחק שיתופי. הילדים עשויים למחוא את כף יד ימין מעל כף יד שמאל של בן הזוג למשחק, כאשר היד השנייה מבצעת את הפעולה ההפוכה, או למחוא את כף יד שמאל מעל כף יד ימינו של בן הזוג. הילד יכול למחוא כפיים עם עצמו, למחוא כף יד ימין אל מול יד ימין של בן הזוג, יד שמאל אל מול שמאל, או את שתי הידיים בו זמנית מול שתי הידיים של בן הזוג. תנועה נוספת היא הידוק הידיים וליטוף ידיו המהודקות של בן הזוג, בתנועה מימין לשמאל או משמאל לימין. משחקי ידיים משפרים את הקואורדינציה ואת תפיסת המרחב. אף על פי שהם אינם תחרותיים ביסודם, וסיום הפזמון מהווה השג עבור כל המשתתפים בגרסה השיתופית, המשחקים מאתגרים זה את זה בהגבירם את קצב המשחק, ומכבדים את אלו המצליחים לעמוד בקצב גבוה יותר. הם עשויים להפוך אלימים כאשר השחקנים מתחרים זה בזה בכושר עמידתם בכאב. הגרסה השיתופית מתאימה בדרך כלל לשני משתתפים. בגרסה התחרותית, המערבת בדרך כלל מספר רב יותר של משתתפים, התנועות מוגבלות לתנועות א-סימטריות הנעות במעגל, כדוגמת קווה קווה דה לה אומה. מדיה וקבצים בנושא משחק ידיים בוויקישיתוף
סורת א-תין

סורת א-תין (ערבית: التين), או סורת התאנים, היא סורה מספר 95 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-ברוג' ולפני סורת אל-קריש. לסורה שלושה חלקים. בשלושת הפסוקים הראשונים מובאת שבועה ב"בתאנים ובזיתים, ובהר סיני, ובחבל ארץ זה הבטוח!" רובין מציין כי "בתאנים ובזיתים" עשוי לסמל צמד מקומות קדושים, כגון מכה וירושלים, וכי חבל הארץ הבטוח הוא מכה, בה אסור לשפוך דם. מוחמד אסד מפרש את התאנים והזיתים כעצים המסמלים את האזורים בהם הם נפוצים: במזרח הים התיכון ובמיוחד בארץ ישראל ובסוריה, ועל כן הכוונה היא לאזור בו פעל הנביא היהודי האחרון - עיסא. בהתאמה, הר סיני מסמל את משה וחבל הארץ הבטוח, הוא מכה - את מוחמד. כך השבועה מביעה ביטחון בשלושת גלגולי הדת המונותאיסטית: היהדות, הנצרות והאסלאם.בשנת 2021 הודח המופתי סוריה אחמד חסון בשל פירוש זה של סורת א-תין בעת ניחום האבלים של האמן סבאח פח'רי זאת בשל טענה של פירוש הקוראן בהתאם לדעה פוליטית עם זאת המופתי חסון טען כי מי שעזב את סוריה קרי הפליטים הסורים היא מי "עשינוהו נחות שבנחותים" חלקה השני (פס' 4–6) של הסורה מספר על בריאת האדם בצלם אלוהים, פסוק 4: "ואכן בראנו אותו באופן הטוב ביותר", אולם "אז עשינו אותו נחות שבנחותים". רובין מפרש כי הכוונה להידרדרות האדם בזקנתו, ומציין כי פרשנות אחרת רואה בהידרדרות את שהות האדם בתחתית השאול. הפסוק הבא מסייג את "המאמינים ועושי הטוב" כמי שלא יחלקו גורל זה, ויזכו ב"שכר עד אין קץ". חלקה השלישי (פס' 7–8) של הסורה פונה אל המכחישים את יום הדין ואת שבחו של אללה בו, ולועג להם בהבעת תמיהה רטורית על כך שגם השופטים נשפטים בידי אלוהים. מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה. סורה 95 (סורת א-תין), פסוקים 1–3 רובין, שם, הערות 1,2 בעמוד 526. بسبب "خريطة سوريا في القرآن".. الأوقاف ترد على بدر الدين حسون: تحريفات, CNN Arabic, ‏2021-11-14 (בערבית) יש לציין שפניות בגוף ראשון בקוראן הן של אללה, הכולל עמו את המלאכים, על פי כלל הריבוי המלכותי(Royal we), וכמו "נעשה אדם בצלמנו כדמותנו" בחומש בראשית, א', כ"ו. רובין, שם, הערה 5 בעמוד 526.
בנאי (מדעי המחשב)

בתכנות מונחה-עצמים, בנאי (באנגלית: constructor, לעיתים נכתב בקיצור: ctor) הוא פיסת תוכנה (דומה לשגרה) המאתחלת אובייקט, ונקראת באופן אוטומטי מיד לאחר שהאובייקט נוצר. בנאי דומה למתודות רגילות, אך תפקידו שונה באופן מהותי. בתחילת הריצה של הבנאי האובייקט אותו הוא צריך לבנות עדיין איננו מוגדר עד תומו. תפקידו של הבנאי הוא למעשה לדאוג לכך שהאובייקט יהיה בנוי היטב (כלומר, שהאינווריאנט של האובייקט יתקיים), למשל עבור אובייקט המגדיר תאריך, לדאוג שהשדה של היום בחודש יכיל ערך חוקי ביחס לחודש אליו האובייקט מאותחל, ולא יכיל "זבל". זאת בניגוד למתודה רגילה המניחה שהאובייקט עליו היא פועלת בנוי היטב, וצריכה רק לדאוג לשמור אותו במצב זה. הבנאי נקרא רק לאחר שהזיכרון עבור האובייקט כבר הוקצה; בשפות תכנות המאפשרות למתכנת לשלוט בהקצאה, זו תתבצע בעזרת פונקציה נפרדת. על פי רוב מוגדר בשפת התכנות בנאי "ברירת מחדל" למחלקה, ולעיתים די בבנאי זה - למשל כאשר ניתן להגדיר ערכי התחלה לשדות באופן ישיר, או כאשר אין צורך בפרמטרים, או כאשר השפה מאפשרת אתחול ישיר של השדות על ידי הצד שיוצר את האובייקט. ישנן שפות תכנות בהן ניתן לכתוב מספר בנאים שונים לאותה מחלקה. בנאים יכולים לקבל פרמטרים, אך בשפות תכנות רבות הבנאי שונה ממתודות גם בכך שאין לו ערך החזרה, כך שלא ניתן לסמן כישלון דרך ערך החזרה. בשפות תכנות התומכות בניהול חריגות ניתן לסמן כישלון של הבניה בעזרת חריגה. בשפות בהן יש הורס (destructor) שתפקידו לשחרר משאבים המוחזקים על ידי המחלקה, ושנקרא אוטומטית כאשר אובייקט נהרס, הוא לא ייקרא אם הבנאי סימן כישלון. שמו של הבנאי הוא לרוב כשם המחלקה עבורה הוא מוגדר, אך ישנן שפות תכנות (למשל שפת D) שבהן אין לבנאי שם, או שהבנאי נקרא this, על מנת שלא לחזור על שם המחלקה במקומות שונים שלא לצורך. בתכנות פונקציונלי, בנאים הם פונקציות היוצרות באופן חד-חד-ערכי ערך מטיפוס נתונים מורכב, ולהן קיים גם "הורס" (על פי רוב, בצורה של תבנית) המאפשר לקבל בחזרה את הפרמטרים שהועברו להן. בנאים כאלה אינם כוללים קוד המוגדר על ידי המשתמש. הגישה הזו מקלה על הוכחת נכונות של תוכניות, בעזרת הוכחה באינדוקציה. ב-Java הבנאי מהווה חלק מהמנגנון של גוש אתחול. public class Example { //הגדרת הבנאי public Example() { this(1); } //העמסת הבנאי public Example(int input) { data = input; } //declaration of instance variable(s). private int data; } //code somewhere else //instantiating an object with the above constructor Example e = new Example(42); class Example { public: // בנאי שאינו מקבל פרמטרים Example() { data = 0; } // העמסה של בנאי Example(int data) { this->data = data; } private: int data; }; // Code somewhere else // Instance an object on the stack with the above constructor Example a(4); // Instance one on the heap Example *b = new Example(4); מדעי המחשב תכנות מונחה-עצמים גוש אתחול Destructor (אנ') Copy constructor Finalizer (אנ') למשל, בשפת ++C עשויים להיות לאובייקט שדות שערכיהם כלל אינם מוגדרים; בשפת ג'אווה, ערכי השדות מוגדרים על ידי השפה, אך לא בהכרח בעלי ערך משמעותי עבור המחלקה.
שח"ם

האם התכוונתם ל... שח"ם - ארגון השחקנים בישראל – ארגון מקצועי של שחקני קולנוע וטלוויזיה בישראל שירות חובה במשטרה – מסלול שירות במשטרת ישראל כתחליף לשירות חובה בצה"ל שטח חתך מכ"ם – פרמטר המאפיין גופים, בעיקר כלי שיט או כלי טיס, ומכמת את מידת ההחזרה של קרינת מכ"ם מהם. תוכנית שח"ם - שילוב חינוך, חברה ומשפחה (עמותת בעצמי) - תוכנית שרות לאומי ברחבי הארץ, בתחומי חינוך ורווחה לילדים ומשפחות מהקהילה האתיופית מקורות – שירותים חשמליים מכניים (שח"ם) היא חברה בת של מקורות
הגשרים הפתוחים

"הגשרים הפתוחים" הוא כינויה של המדיניות שננקטה על ידי ממשלת ישראל זמן קצר לאחר תום מלחמת ששת הימים, ואפשרה תנועת פלסטינים תושבי השטחים אל ממלכת ירדן וממנה דרך שני גשרי הירדן: גשר אלנבי וגשר אדם. מדיניות הגשרים הפתוחים התחילה כיוזמה מקומית של סרן איתן ישראלי, קצין חקלאות ראשי בממשל הצבאי. באישורו של שר הביטחון דאז, משה דיין ובתאום עם חקלאים פלסטינים בעלי אדמות משני צידי הירדן העבירו משאיות עמוסות ירקות בחלקים הרדודים של הנהר. מאוחר יותר המעבר הוסדר על ידי גשרים אשר מדיניותם הונהגה על ידי משה דיין, שהיה אחראי מתוקף תפקידו זה למנהל בשטחים אלו, במטרה לאפשר שמירה של זיקה לאומית, חברתית וכלכלית של תושבי השטחים עם ממלכת ירדן ולייצר רגיעה ובסיס לנורמליזציה ביחסים עם מדינות ערב. כמו כן אפשרה מדיניות זו חזרה של פליטים שברחו מיהודה ושומרון תוך כדי ומיד אחרי מלחמת ששת הימים. בתקופה זו דובר רבות על "האופציה הירדנית", כלומר הרעיון כי בעתיד יועברו יהודה ושומרון לידי סוג כלשהו של שליטה ירדנית או ירדנית ישראלית משותפת. קיום מדיניות "הגשרים הפתוחים" מנעה את ניתוק תושבי השטחים ממשפחותיהם, ואפשרה להם מחיה ברמת חיים שאינה פחותה מזו שהייתה בטרם החלה ישראל להחזיק בשטחים, שכן השוק הירדני לא נותק מהם כלכלית. רבים מהם גם ניצלו את ההזדמנות ויצאו לעבוד או ללמוד בארצות ערב. מנגד, פתיחת הגבול גם הקלה על אש"ף לבסס אחיזה בקרב תושבי יהודה ושומרון, בין אם בהתנדבות או בכפייה. מדיניות זו החזיקה מעמד עד פרוץ האינתיפאדה הראשונה בשנת 1987, ויש הטוענים כי היה בה כדי ליצור רגיעה מסוימת בקרב הפלסטינים במשך כ-20 שנה, על אף מעשי טרור שלא חדלו (אך בוצעו ברובם על ידי פלסטינים שמחוץ לשטחים). דויד גרוסמן, בובה בגשר אלנבי, כותרת ראשית, 29 באפריל 1987 סדרת צילומים מביקור שר הביטחון, משה דיין, במעבר גשר דמיה ב-1969
מוד פרידלנד

מוד פרידלנד (באנגלית: Maud Friedland;‏ 20 ביוני 1927 – 9 ביולי 1996) הייתה אמנית קרמיקה ישראלית ילידת אוסטריה. פרידלנד ידועה בשימוש האקספרסיבי שעשתה בגלזורות ביצירתה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מוד קלודין מרי פרידלנד נולדה בווינה לבני הזוג אליס ויונל פרידלנד, משפחה בורגנית ואמידה. אביה, יונל שימש כסגן מנהל בנק, והוא החזיק באוספו יצירות אמנות של אמנים כטיציאן, פאולו ורונזה, קאראווג'ו ואחרים. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית, בשנת 1938, פוטר האב ממשרתו בבנק. הנהלת הבנק הציע לו כפיצוי לנהל יקב בעיר ארד שבמערב רומניה. לאחר מלחמת העולם השנייה החלה פרידלנד ללמוד אמנות. בתחילה באופן פרטי ובשנת 1948 נרשמה ללימודי פיסול באקדמיה לאמנות בבוקרשט. בשנת 1950 נמאס עליה "לפסל את כפתורי מעילו של סטלין", כדבריה, והיא עלתה לישראל עם משפחתה לישראל ונשלחה למעברת "שער העלייה". משם עברה המשפחה לחדרה. בשנת 1951 נסעה לצרפת במימון מלגה של ארגון הג'וינט, שם למדה, רישום ופיסול בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (ה"בוזאר"). עם סיום לימודיה, בשנת 1954, נסעה להשתלם בקרמיקה בווינה. בשנת 1956 חזרה לישראל והתיישבה בקריית האמנים בצפת. מיד לאחר עלייתה, חיה במושבים בפרוזדור ירושלים עד שנמצאה לה דירה בבית נטוש בעין כרם. בשנים 1951–1954 שהתה בפריז ולמדה אמנות. בשנים 1954 - 1956 השתלמה בווינה. עם שובה לישראל, התקבלה לעבודה כמרצה באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים. בשנת 1964 נסעה לשליחות בגויאנה הצרפתית, מטעם הסיוע של מדינת ישראל למדינות מתפתחות. בשנת 1970 עיצבה פרידלנד קיר דקורטיבי שיוצר במפעל "לפיד", עבור חברת "מאי" האמריקאית, שיועד לסניפה בקולורדו. הקיר הוצג בתערוכות ייצוגיות של ישראל בארצות הברית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עקרה מעין כרם ליפו, שם התגוררה עד מותה. בשנת 2012 החלה עמותת אמנים יוצרים / אגודת הקרמיקאים להעניק את "פרס מוד פרידלנד לאמנות קרמית" על שמה. תבליט קיר (פרט) כנסיית האחיות ציון, עין כרם תבליט קיר (פרט) כנסיית האחיות ציון, עין כרם מדיה וקבצים בנושא מוד פרידלנד בוויקישיתוף מוד פרידלנד, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל קיר דקורטיבי אשר עוצב ויוצר במפעל "לפיד", ממפעלי "כור" מוצג עתה ב"שבוע ישראל" במיניאפוליס וזוכה להצלחה רבה, דבר, 27 בספטמבר 1970 ראו: רוזנהיימר, יורם, "סיפור חיים", מוד פרידלנד, משפחת רוזנהיימר ואגודת אמני קרמיקה בישראל, 2011, עמ' ז מרכז מידע לאמנות ישראלית | מוזיאון ישראל, ירושלים, באתר museum.imj.org.il קיר דקורטיבי אשר עוצב ויוצר במפעל "לפיד", ממפעלי "כור" מוצג עתה ב"שבוע ישראל" במיניאפוליס וזוכה להצלחה רבה, דבר, 27 בספטמבר 1970
שד'א חסון

שד'א חסוּן (בערבית: شذى حسون) (נולדה ב-3 במרץ 1981) היא זמרת עיראקית ילידת מרוקו, זוכת העונה הרביעית של תוכנית המציאות הלבנונית "סטאר אקדמי". שד'א חסון נולדה בשנת 1981 בשם שד'א אמג'ד חסון אלשמרי בעיר קזבלנקה שבמרוקו לאם מרוקאית ולאב עיראקי שמוצאו ממחוז באבל. בתום לימודיה התיכוניים למדה ספרות אנגלית בקזבלנקה ומאוחר יותר עברה ללמוד בעיר טנג'יר שבצפון מרוקו. את תואר המוסמך שלה קיבלה לאחר שסיימה את לימודיה בצרפת. חסון התפרסמה בזכות השתתפותה בתוכנית המציאות "סטאר אקדמי", המקבילה הלבנונית ל"כוכב נולד" הישראלי ול"אמריקן איידול" האמריקני. בתוכנית, ביצעה חסון שירים במספר רב של סגנונות מוזיקליים ובשפות שונות, בהן: אנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית וגרמנית וכן במספר ניבים של השפה הערבית. כמו כן, ביצעה דואטים מוצלחים עם אמנים ערביים ומערביים בולטים. במהלך התוכנית, הועמדה חסון להדחה פעם אחת בלבד. בגמר שנערך ב-31 במרץ 2007, גברה חסון על המתמודד הלבנוני, המתמודד המצרי, והמתמודדת התוניסית כאשר זכתה בלמעלה מ-40 אחוז מקולות המצביעים וגרפה כשבעה מיליון הצבעות מסרונים. חסון, הפכה הן לנציגת עיראק והן לאישה הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בתחרות זו. לאחר ניצחונה, יצא המון לרחובות הערים בעיראק וחגגו את ניצחונה של חסון, מוקדי החגיגות היו בעיקר בעיר ארביל בחבל כורדיסטן, בעיר נג'ף השיעית ובבגדאד הבירה. חסון זכתה לשבחים רבים במולדתה ותמונותיה הופצו בכל העיתונים המובילים במדינה. בראיונותיה לכלי התקשורת, אמרה חסון כי מטרתה הייתה לאחד את העם העיראקי הנתון במשברים פנימיים קשים בעקבות מלחמת עיראק. על אף השבחים להם זכתה הזמרת הוטחה בפניה ביקורת על שימושה במצוקת העם העיראקי כגימיק. המבקרים, טענו כי חסון, ילידת מרוקו, אשר אינה מתגוררת בעיראק, אינה ראויה לייצג את עיראק בתוכנית. לאחר זכייתה בתוכנית, הוחתמה חסון בחברת ההקלטות "רותאנה", חברת ההקלטות המובילה במזרח התיכון, והחלה חסון לעבוד על תקליטה. באלבום המתוכנן, צפויים להיכלל שירי עם עיראקיים ושירים במספר ניבים של השפה הערבית, בהם: הניב הלבנוני, הניב המצרי, הניב העיראקי והניב המרוקאי. כמו כן, עתידה הזמרת להקליט דואט עם הזמרים הלבנוניים מלחם ברקאת ומרואן ח'ורי אשר אף כתב לה שיר. עד כה, הוציאה הזמרת שלושה סינגלים מצליחים: "רוח", "סמאללה סמאללה", ו"עושאק". בהופעות שלה היא שיתפה פעולה עם ראמי עייאש וג'ורג' וסוף. נכון לשנת 2008 מתגוררת חסון בפרבר של ביירות, בירת לבנון. מדיה וקבצים בנושא שד'א חסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שד'א חסון שד'א חסון, ברשת החברתית פייסבוק שד'א חסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שד'א חסון, ברשת החברתית אינסטגרם שד'א חסון, סרטונים בערוץ היוטיוב שד'א חסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) שד'א חסון, באתר ספוטיפיי שד'א חסון, באתר דיזר שד'א חסון, ברשת החברתית MySpace (באנגלית) מערכת מחסום, הזמרת העיראקית שד'א חסון זכתה בתחרות "סטאר אקדמי", באתר מחסום (דף ארכיון) יוני מנדל‏, בזכות ה-SMS: עירקית ניצחה ב"כוכב נולד" - וואלה חדשות, באתר וואלה, 1 באפריל 2007
ברוס גולדינג

אוֹרט ברוס גולדינג (אנגלית: Orette Bruce Golding‏; נולד ב-5 בדצמבר 1947) הוא ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר. גולדינג נולד בשנת 1947 בצ'אפלטון שבג'מייקה. אביו, טאסיוס, כיהן כחבר הפרלמנט של ג'מייקה ונבחר בשנות השישים ליו"ר הפרלמנט. בנעוריו הוא החל לפעול במסגרת מפלגת הלייבור של ג'מייקה, בה נבחר בגיל 21 למזכירות המפלגה ומטעמה נבחר בשנת 1972 לחבר הפרלמנט והיה לצעיר ביותר בתולדות המדינה להיבחר לתפקיד (בגיל 24). בשנת 1974 הוא נבחר למזכ"ל המפלגה (1974–1984) ולאחר מכן ליו"ר (1984 - 1995). במשך 19 שנים כיהן גולדינג כחבר הפרלמנט ותשע שנים נוספות כיהן כסנטור. בין השנים 1980–1989 הוא שימש שר השיכון בממשלת ג'מייקה, תפקיד במסגרתו הוא נבחר לעמוד בראש ועדת האו"ם לנושא התנחלויות (1984 - 1985). בסיום כהונתו כשר שימש גולדינג מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים ועמד בראש ועדת המשנה לכלכלה (1989 - 1995). פעילותו הציבורית בשנים אלו כללה חברות בוועדת הבחירות המרכזית, חבר מועצת המנהלים של מכון ג'מייקה וחבר מועצת המנהלים של הלוטו הלאומי. בשנת 1995 פרש גולדינג ממפלגת הלייבור והיה לנשיא המייסד של התנועה הדמוקרטית הלאומית, ממנה שב אל הלייבור בשנת 2002. בשנת 2003 נבחר גולדינג בשנית ליו"ר מפלגת הלייבור והחל משנת 2005 נבחר לראש האופוזיציה. בבחירות שנערכו בשנת 2007 ניצחה המפלגה בראשותו בבחירות לפרלמנט וגולדינג מונה לראש הממשלה. במקביל לעיסוקיו הפוליטיים הוא מנחה תוכנית אירוח טלוויזיונית בשם "Jamaica House Live". גולדינג נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר שני בכלכלה ומינהל ציבורי בשנת 1969 מאוניברסיטת איי הודו המערבית. מדיה וקבצים בנושא ברוס גולדינג בוויקישיתוף ברוס גולדינג, ברשת החברתית פייסבוק ברוס גולדינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורות חייו באתר מפלגת הלייבור של ג'מייקה
מפלגת הלייבור של ג'מייקה

מפלגת הלייבור של ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Labour Party - JLP) היא אחת משתי המפלגות הגדולות בג'מייקה. המפלגה נחשבת לשמרנית וימנית יותר מיריבתה העיקרית, מפלגת העם הלאומית. השם "לייבור" מטעה, כיוון שהמפלגה דוגלת בליברליזם כלכלי וזיקה לארצות הברית בנושאי מדיניות חוץ. המפלגה נוסדה בשנת 1943 על ידי אלכסנדר בוסטַמָנְטה, לימים ראש ממשלת ג'מייקה, והחלה את דרכה כאגף הפוליטי של איגוד העובדים מייסודו של בוסטמנטה. עם קבלת העצמאות של ג'מייקה, בשנת 1962, עלתה המפלגה לשלטון והחזיקה בו בין השנים 1962 - 1972, 1980–1989 ומשנת 2007 עד 2012. בבחירות שנערכו בפברואר 2016 שבה המפלגה לשלטון. סמלי המפלגה הם פעמון הדרור והצבע הירוק. אלכסנדר בוסטמנטה, 1943 - 1974 דונלד סנגסטר, 1967-1965 (בפועל) יו שירר, 1967 - 1974 (בפועל) אדוארד סגה, 1974 - 2005 ברוס גולדינג, 2005 - 2011 אנדרו הולנס, 2011 ואילך אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת הלייבור של ג'מייקה (באנגלית) מפלגת הלייבור של ג'מייקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאמר על המערכת הפוליטית בג'מייקה ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא הקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.