laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרקוס אנאוס לוקאנוס

מרקוס אנאוס לוקאנוס (לטינית: Marcus Annaeus Lucanus;‏ 3 בנובמבר 39 - 30 באפריל 65) היה משורר רומי. לוקאנוס, שהיה אחיינו של הפילוסוף והמדינאי סנקה, נולד בקורדובה שבדרום ספרד, ובעודו תינוק הובא לרומא. הוא גדל בחוגי האריסטוקרטיה, קיבל חינוך מעולה ברומא, עסק בשירה, למד פילוסופיה ורטוריקה והשלים את לימודיו באתונה. באמצעות דודו המפורסם, התוודע לחוגי השלטון והתמנה על ידי נירון קיסר לקוואיסטור לשנת 59. בשנה שלאחריה כתב את הפואמה "בשבחו של נירון" וזכה בפרס השירה בפסטיבל שאורגן על ידי קיסר זה. כעבור שנתיים התפרסם בשל הפואמה "פרסאליה" (אנ'), על שמו של קרב פרסלוס (9 באוגוסט 48 לפנה"ס), שבה תיאר את מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר. הצלחתו הספרותית של לוקאנוס עוררה את קנאתו של נירון, שציווה עליו לחדול מלפרסם את יצירותיו בציבור. בתגובה, בשנת 65 לספירה הצטרף לוקאנוס לקשר פיסו שמטרתו הייתה רצח נירון. הקשר התגלה ונירון ציווה על לוקאנוס להתאבד. לוקאנוס אזר עוז בנפשו, הזמין את חבריו למשתה, סעד את לבו אתם יחדיו, ולבסוף פתח את עורקיו, נשא את דבריו נגד עריצות ומת. גורל דומה נפל גם בחלקו של דודו סנקה, שהואשם אף הוא בהשתתפות בקשר זה. מלבד הפואמה "פרסאליה", לא שרד דבר מכל יצירותיו של לוקאנוס, אך ליצירתו זו הייתה השפעה חשובה על התיאטרון ועל השירה של המאה ה-17. בספר השני של הפואמה, מזכיר לוקאנוס את היהודים בין העמים שנכנעו לפני פומפיוס ומציין שהם מתפללים "לאל לא ידוע". בספר השלישי הוא מציין את אדום, "העשירה במטעי דקלים", בין הארצות ששלחו סיוע צבאי לפומפיוס. כפי שמצוי אצל משוררים לטינים, "אדום" מופיעה כאן במקום "יהודה". מדובר על הסיוע הצבאי שנשלח לפומפיוס על ידי הורקנוס השני ואנטיפטרוס האדומי. מדיה וקבצים בנושא מרקוס אנאוס לוקאנוס בוויקישיתוף Pharsalia (באנגלית) מרקוס אנאוס לוקאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי מרקוס אנאוס לוקאנוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) מרקוס אנאוס לוקאנוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Pharsalia, II, 590-594 (או: 668-669) Pharsalia, III, 214-217 (או: 249) מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXIX. Lucanus, pp. 438-440
קטיושה (שיר)

קַטְיוּשה (ברוסית: Катюша) הוא אחד מהשירים הרוסיים המפורסמים ביותר בתקופת מלחמת העולם השנייה והידועים ביותר בעולם. השיר הושמע לראשונה ב-1938 בידי הזמרת ולנטינה בטישצ'בה בליווי התזמורת של ויקטור קנושוויצקי, ולאחר מכן הפך לאחד השירים הקבועים ברפטואר של מקהלת הצבא האדום. השיר הולחן על ידי המלחין היהודי מרדכי מטוויי בְּלַנְטֶר והמילים נכתבו על ידי המשורר מיכאיל איסאקובסקי. השיר עוסק בקטיושה (שם חיבה הנגזר מיקטרינה או קטרינה: יקטרינה -> קטיה -> קטיושה) – שם נפוץ לנערות רוסיות. מילות השיר עוסקות באהוב נפשה של נערה, שיצא להגן על המולדת, ולו היא שומרת אמונים. בתקופת מלחמת העולם השנייה הפך השיר גם להמנון הפרטיזנים האיטלקיים. השיר תורגם לעברית על ידי נח פניאל, יהודי יליד פולין שנמלט בתקופת מלחמת העולם השנייה לווילנה ועלה ארצה בשנת 1941 עם קבוצת חלוצים שהתפזרו בקיבוצים שונים והפיצו את השיר. בעברית מכונה השיר לעיתים "לבלבו אגס וגם תפוח". הבית הראשון של הגרסה העברית, בתרגום נח פניאל, שניסה לשמור על רוח המקור: לִבְלְבוּ אַגָּס וְגַם תַּפּוּחַ, עַרְפִלִים כִּסּוּ אֶת הַנָּהָר וְקַטְיוּשָׁה אָז יָצְאָה לָשׂוּחַ אֱלֵי חוֹף תָּלוּל וְנֶהְדָּר. הזמרת ריקה זראי, שעברה מישראל לצרפת, ביצעה שם את תרגומו של השיר לצרפתית בשם "קאזאצ'וק" (Casatchok). מאוחר יותר לקחה הזמרת דלידה את הגרסה הזאת ושרה אותה בגרמנית ואיטלקית. הזמרת טובה פורת הקליטה אותו בטורקיה שרה אותו בטורקית (Yarın Yok (Orijinal Plak Kayıt) ב 1969. מדיה וקבצים בנושא קטיושה בוויקישיתוף מידע על היצירה "קטיושה" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "קטיושה" והאזנה לו באתר זמרשת השיר קטיושה בגרסת הפרטיזנים האיטלקים השיר קטיושה בגרסה רוסית MP3 קטע וידאו של קטיושה בביצוע מקהלה קטע וידאו של קטיושה בביצוע מקהלת הצבא הרוסי ע"ש אלכסנדרוב קטיושה בהופעה בפני חיילים מתוך סרט רוסי קטיושה - תווים ומילים קטיושה - תווים, מילים ומנגינה השיר קטיושה בביצוע טובה פורת בטורקית.
ישמעאל אדו

ישמעאל אדו (באנגלית: Ishmael Addo; ‏30 ביולי 1982) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ. בישראל שיחק אדו בקבוצות מכבי נתניה ומכבי תל אביב. אדו החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת אקרה הארטס אוף אוק הגאנאית והשתתף במדי נבחרת הנערים של גאנה במונדיאל עד גיל 17 בו סיימה נבחרתו במקום השלישי, והוא הוכתר כ"מלך השערים" של הטורניר עם 7 כיבושים בסך הכל. אדו החל את קריירת הבוגרים שלו בהארטס אוף אוק, עמה שיחק גם בליגת האלופות האפריקאית ואף כבש במדיה בשני משחקי הגומלין של גמר המפעל וזכה עם הקבוצה בתואר. לאחר הזכייה עבר אדו לבסטיה הצרפתית אך חזר להארטס אוף אוק אחרי חצי עונה בלבד. בעונת 2001/02 הוכתר כמלך השערים של הקבוצה עם 22 כיבושים, ולאחר שהופיע במדי הנבחרת הצעירה של גאנה קיבל הצעה לעבור לשחק בישראל בקבוצת מכבי נתניה. כאשר עבר למכבי נתניה, בתחילת עונת 2002/2003, עזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה עם 8 כיבושי ליגה, ובעונת 2003/2004, עונת הירידה של מכבי נתניה לליגה הלאומית כבש רק חמישה שערי ליגה. עם ירידתה של נתניה לליגת המשנה עבר אדו לקבוצת מכבי תל אביב, בה כבש רק שער ליגה אחד אך השתתף במשחקיה של הקבוצה בליגת האלופות. בסוף עונת 2004/2005 עזב אדו את ישראל, ושיחק תקופות קצרות בקבוצת ארגוטליס ביוון, ובפראלימני בקפריסין. בשנת 2006 חזר לקבוצת נעוריו בגאנה, ובשנת 2008 חתם לתקופה קצרה בקבוצת מזרח בנגל מקולקטה שבהודו. לאחר ששיחק שנתיים נוספות בהארטס אוף אוק, עבר בשנת 2011 לקבוצה הגנאית וסאמאן יונייטד, אותה עזב בסוף אותה שנה. בינואר 2015 חתם בשורות קבוצת אילבן וונדרס (Eleven Wonders) מהליגה השנייה בגאנה. ישמעאל אדו, באתר Transfermarkt ישמעאל אדו, באתר National Football Teams ישמעאל אדו, באתר FootballDatabase.eu
משרביה

משְרַביה (בערבית: مشربية) היא אלמנט שבכה העשויה לרוב מעץ, אלומיניום או בטון המשמשת בפתחי מבנה, חלונות או קירות. המשרביה היא אלמנט אדריכלי אופייני לאדריכלות אסלאמית המצויה ברוב ארצות ערב, ובבתיה המסורתיים של קהיר בפרט. המשרביה התפתחה במטרה ליצור הבדלה בין פנים הבית לחוץ, שתאפשר כניסת אוויר ואור אל הבית, אך לא תפגע בפרטיות. בשעות בהן מואר הבית באור השמש, חלקה החיצוני של המשרביה מואר מאוד וצפיפות חלקי הסבכה אינה מאפשרת למי שנמצא מחוץ לבית לראות את הקורה בתוכו. מתוך הבית, החשוך יחסית לחוץ, ניתן לראות את המתרחש בחוץ. בבנייה הערבית המסורתית, המשרבייה מותקנת לרוב בקומה השנייה בה הנשים, שבשל חובתן לשמור על צניעות ועבודות הבית שלהן, נשארות בבית אך רוצות לראות את הרחוב ולא להיראות ממנו. המשרביה מאפשרת גם חדירת אור לבית בכמות קטנה אך מספקת בארצות שטופות שמש וחמות ברוב ימות השנה ומספר משרביות בצידי הבית מאווררות אותו באופן טבעי. כיום, המשרביה היא אלמנט אדריכלי נפוץ המשמש לנוי או כדי ליצור את אותו אפקט אדריכלי שיוצרת המשרביה המסורתית, אולם ללא היבטיה החברתיים. באדריכלות הישראלית, לדוגמה, נהוג להשתמש במקרים רבים בלבני משרביה מבטון אשר מונחות זו לצד זו וזו מעל זו כדי ליצור אפקט הדומה לשל משרביה. פרשנויות מודרניות רבות נעשות למשרביה הערבית בצורות שונות: הבריז-סוליי (Brise soleil), אלמנט מודרני נפוץ אשר עושה פעולה דומה עם חומרים מתכתיים או בטון. במכון לתרבות ערב (Institut du Monde Arabe) בפריז שנבנה על ידי האדריכל הצרפתי ז'אן נובל נבנו, בהשראת המשרביות הערביות המסורתיות, משרביות בטכנולוגיה מתקדמת הכוללות צמצמים המאפשרים לגודל הפתחים להשתנות ולווסת אוטומטית את כמות האור במבנה. רחוב בקהיר ובו מרפסות משרביה בקומות העליונות מראה מבפנים של משרביה במאוזוליאום קטן בהודו משרביה המוצגת במוזיאון הבריטי המשרביה קיבלה גם ביטוי בבטון, כמו בדוגמה זו שמופיעה במבנה משרדי והנהלת תחנת הרכבת כפר ג'יניס מתקופת המנדט הבריטי כיזאן מדיה וקבצים בנושא משרביה בוויקישיתוף משרביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קניון

האם התכוונתם ל... קניון (גאולוגיה) – עמק עמוק שגדותיו תלולות ובנויות מצוקים גבוהים וזקופים קניון (מרכז קניות) – מרכז קניות- בניין או מספר בניינים המחוברים ביניהם המכילים מגוון רב של חנויות המקושרות ביניהן ברחבות, בדרך כלל מקורות אישים: קתלין קניון – ארכאולוגית אנגלית סינתיה קניון – גנטיקאית אמריקאית גרנד קניון (פירושונים)
אבו עגילה

אבו עגילה (למפת סיני מוגדלת)   אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית הים התיכון ים סוף אבו עגילה (למפת סיני רגילה)   אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית הים התיכון ים סוף אבו עגילה אַבּוּ עַגֵילַה (בערבית: أبو عجيلة) הוא צומת דרכים במזרח חצי האי סיני שבמצרים, הסמוך לגבול הבין-לאומי עם ישראל ונמצא כ-30 קילומטרים מערבית לניצנה וכ-45 קילומטרים דרומית מזרחית לאל-עריש. גובה השטח הוא 150 מטר מעל פני הים ובסמוך אליו נמצא ואדי אל-עריש. הצומת והמשלטים הסמוכים אליו עמדו במוקד קרבות חשובים במלחמת העצמאות, במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים. הצומת הוא למעשה צומת מדורג וההסתעפות צפונה נמצאת כ-10 קילומטר ממערב להסתעפות דרומה. מן הצומת מסתעפות דרכים: מזרחה אל ניצנה לדרום מזרח אל קוסיימה (סמוך לקדש ברנע) צפונה לאל-עריש מערבה לתעלת סואץ מקור השם אינו ברור. יש המבטאים "אַבּוּ עֻגֵילַה", ופירושו בערבית: אבי העקאל הקטן. על פי יצחק ביילי, שם המקום נגזר מהשם הבדואי לצמח הגה מצויה – "עגול". עקב חשיבותו האסטרטגית של הצומת וקרבתו לגבול הישראלי, הוקמו על ידי הצבא המצרי משלטים בסביבותיו. במלחמת העצמאות, במסגרת מבצע חורב (מבצע עי"ן), נכבשו הצומת והמשלטים סביב על ידי כוחות צה"ל ב-29 בדצמבר 1948. לחץ מדיני בין-לאומי על ממשלת ישראל הביא לפקודת נסיגה מהאזור לאחר מספר ימים. לאחר מלחמת העצמאות שיפרו המצרים את ביצורי המתחמים שסביב לצומת. במבצע קדש הותקף אזור הצומת על ידי חטיבה 7. על אחד ממשלטיו, משלט סכר הרואיפה הנמצא על ואדי אל-עריש, נערך אחד מהקרבות המכריעים במבצע – קרב סכר הרואיפה. מערכת אום כתף - אבו עגילה הייתה הכבדה ביותר במערכת סיני ונהרגו בה 61 חיילי צה"ל. לאחר השלמת המבצע, ביצע הרב שלמה גורן, שהיה אז הרב הראשי לצה"ל, טקס הקדשה שנועד להגדיר אזור זה, הלכתית, כ"ארץ ישראל". במלחמת ששת הימים פעל כוח אוגדתי משולב שכלל כוחות רגלים, שריון, ארטילריה והנדסה בפיקודו של אריאל שרון במטרה לכבוש את מתחם אום כתף הנמצא ממזרח לאזור הצומת. יש הטוענים, כי ניצחון הצבא הישראלי על הצבא המצרי בקרב אום-כתף היה נקודת ההכרעה בקרב היבשה בחצי האי סיני במלחמה. בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-20 רווח בישראל הכינוי "אבו עגילה" לתסרוקת נשית שנועדה ליישר שיער מתולתל ודרשה שימוש במוצרי שיער, ברולים ובסיכות, למשך שעות מספר. אום-כתף מערכת אום כתף - אבו עגילה (1956) קרב אום-כתף מאיר פעיל, "שלוש מערכות אבו עגילה - 1948, 1956, 1967", בספר: אריה שמואלביץ' (עורך), זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2007. זאב וילנאי, סיני עבר והווה, הוצאת אחיעבר, 1969 יצחק ביילי, יסודות של שימור הטבע בקרב הבדואים, באתר "סנונית", 1976 ירון זילברשטיין, Sanctification and “Sacred Sites” in a Jewish Democratic State: A Study of Rabbi Shlomo Goren’s Halakhic Rulings, https://jcpa.org/article/sanctification-and-sacred-sites-in-a-jewish-democratic-state/, ‏6/12/2021 Frank N. Schubert, (אנ'), Book Review - George Walter Gawrych, Key to the Sinai: the battles for Abu Ageila in the 1956 and 1967 Arab-Israeli wars, Army History: The Professional Bulletin of Army History, Issues 13-23, 1989, p. 37 הגר אנוש, תסרוקת "אבו עגילה", דבר, 24 במאי 1972 אריאנה מלמד, מה שאין בה, חדשות, 23 בנובמבר 1990 טלי רוזין, הייתי ברווזון, חדשות, 14 במרץ 1988
דונובן ביילי

דונובן ביילי (באנגלית: Donovan Bailey; נולד ב-16 בדצמבר 1967) הוא אתלט קנדי. הוא אלוף אולימפי (אטלנטה 1996) בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם (גטבורג 1995) בעל 4 מדליות מהן 3 מדליות זהב ושיאן עולם בריצת 100 מטר. ביילי היה לאתלט השני, לאחר קרל לואיס, שהחזיק בכל התארים העיקריים בריצת 100 מטר בו זמנית. הוא שיאן העולם הנוכחי (2017) בריצת 50 מטר (5.56 שניות). ביילי נולד במנדוויל שבג'מייקה והיגר לקנדה בגיל 13. החל להתחרות כריצות קצרות ב-1991, אך רק ב-1994 החל לעסוק באתלטיקה באופן מקצועי. בשנת 1995 עשה את פריצת הדרך הבין-לאומית שלו כשבאליפות העולם בגטבורג שבשוודיה זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר. באולימפיאדת אטלנטה (1996) חזר ביילי על הזכייה הכפולה ואף שבר את שיא העולם בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.84 שניות, שיפור במאית השנייה לשיא העולם של לירוי בורל מארצות הברית. שיא זה נשבר על ידי מוריס גרין מארצות הברית בשנת 1999. קנדים רבים הרגישו כי ניצחונו שיקם את תדמית האתלטים הקנדים, שהוכתמה על ידי פסילת ניצחונו הקודם של בן ג'ונסון באולימפיאדת סיאול (1988). אותה שנה ברינו שבנבדה הוא קבע שיא עולם בריצת 50 מטר באולם (5.56 שניות). מוריס גרין שבר שיא זה ב-1999, אך ריצתו לא אושרה כשיא עולם. באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 זכה ביילי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר, ומדליית כסף בריצת 100 מטר אחרי מוריס גרין ולא הצליח להגן על תוארו. ביוני 1997 התחרה נגד מייקל ג'ונסון בריצת 150 מטר בטורונטו במטרה להוכיח מיהו האדם המהיר בעולם וזכה בשני מיליון דולר עבור ניצחונו בתחרות זו, בה ג'ונסון חצה את קו סיום מאה המטרים עם פציעה בשריר הארבע ראשי. לאחר אותה עונה סבל ביילי מפציעות, ובאולימפיאדת סידני (2000) סבל מדלקת ריאות. מכאן והלאה לא הצליח ביילי לשחזר את הישגיו ופרש מספורט תחרותי בשנת 2001. לאחר פרישתו פנה ביילי לעולם העסקים כשהקים את חברת "DBX ניהול ספורט" (DBX Sport Management), העוזרת לאתלטים חובבנים לקדם את עצמם. התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא דונובן ביילי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דונובן ביילי (באנגלית) דונובן ביילי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דונובן ביילי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דונובן ביילי, באתר olympedia.org דונובן ביילי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דונובן ביילי, באתר Track and Field (גברים) דונובן ביילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טונאלמאטל

טונאלמאטל (בנאוואטל: Tonalamatl) הוא אלמנך מקודש שהיה בשימוש במרכז מקסיקו בעשורים, ואולי אף במאות, שקדמו לכיבוש מקסיקו. משמעות המילה בשפת הנאוואטל היא "דפי הימים". הטונאלמאטל נבנה סביב טונאלפוואלי, השנה המקודשת בת 260 ימים. שנה זו הורכבה מ-20 טרסנות (trecena) בנות 13 יום כל אחת. כל עמוד בטונאלמאטל מציין טרסנה אחת, והוא מקושט בציור הישות האלוהית שנתנה את חסותה לטרסנה זו, ומעוטר בסימני 13 הימים וקישוטי דמויות נוספות. סימני ימים וקישוטים שלו נועדו לכתיבת הורוסקופ ולניבוי העתיד. הטונאלמאטל הטובים ביותר ששרדו עד לימינו הם קודקס בורבוניקוס וקודקס בורג'ה. מדיה וקבצים בנושא טונאלמאטל בוויקישיתוף
שלמה מיידנצ'יק

שלמה מיידנצ'יק (כונה שלוימק'ה; י"א בניסן תרפ"ד, אפריל 1924 - ט"ו בניסן תשס"ד, אפריל 2004) היה יושב ראש הוועד של כפר חב"ד, ויושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל. לפרנסתו עבד כנהג רכבת. נולד בעיירה מינקיבצי באוקראינה למשפחה שומרת מצוות. בילדותו נשלח לבית ספר ממשלתי קומוניסטי ובהשפעתו עזב את הדת. בתום לימודי התיכון למד בבית ספר לנהגי רכבות בעיר קרסנודר. באותה עת החל בתהליך חזרה בתשובה, בהשפעת האדמו"ר רבי אברהם יהושע העשל טברסקי ממחנובקא וחסידי חב"ד. בשנת תש"ו (1946) עלה לישראל. היה ממקימי כפר חב"ד, ובשנת תש"ך (1959) נבחר ליושב ראש הוועד של כפר חב"ד. שימש בתפקיד זה במשך כעשרים וחמש שנה, עד שנת תשמ"ג (1983), שבה נבחר מנחם לרר לראשות הוועד. פעילותו הציבורית נעשתה בהתנדבות, ולפרנסתו עבד כנהג קטר ברכבת ישראל. בשנת ה'תש"ן (1990) החליף את אפרים וולף בתפקיד יושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל, ושימש בתפקידו עד פטירתו בשנת תשס"ד (2004). היה ממקימי ארגון מטה משיח. היה בעל קשרים ענפים בצמרת השלטון בישראל, ושמר על יחסי ידידות קרובים גם עם ראשי הממשלה, ובהם שמעון פרס, יצחק רבין, יצחק שמיר ואריאל שרון, וכן עם שרים ואלופי צה"ל. שלומי חסקי, מיידנצ'יק - הקטר של חב"ד, 2013 מדיה וקבצים בנושא שלמה מיידנצ'יק בוויקישיתוף שרון על הרב מיידנצ'יק: "ייחסר לי יועץ חכם", באתר ערוץ 7, 7 במאי 2004 ראש הממשלה, אריאל שרון מקבל ממיידנצ'יק מצה שמורה לחג הפסח, 19 במרץ 2002, אתר משרד ראש הממשלה (הקישור אינו פעיל, 2020) שלמה מיידנצ'יק אצל הרבי מנחם מנדל שניאורסון - אתר חב"ד אורג גלעד מורג, רב וגם נהג קטר: "בשלמה מיידנצ'יק היה ניצוץ", באתר ynet, 16 ביוני 2013 אילן מרסיאנו, הרב שלמה מיידנצ'יק, מראשי חב"ד, נפטר בגיל 80, באתר ynet, 6 באפריל 2004 אהרן חזן, המאבק והנצחון, בני ברק, תשס"ח, עמ' 126 יצחק מאיר שיינר, לעבדך באמת, פרקים ממשנת חייו של כ"ק מרן אדמו"ר מחנובקא זי"ע, עמ' קמ"ז הע' 7 אתר מטה משיח ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התקנון האורגני

התקנון האורגני (ברומנית: Regulamentul organic) היה קובץ החוקים שהופעלו בוולאכיה ובנסיכות מולדובה על ידי השלטונות האימפריאליים הרוסים בראשות המושל הרוסי גנרל פאבל קיסליוב בשנים 1831–1832. התקנון האורגני היה קובץ החוקים המשותף הראשון עבור שתי הנסיכויות והבסיס לחקיקה העתידית של איחוד הנסיכויות ממנו צמחה רומניה. הדיוואן של ולאכיה אישר את התקנון האורגני ביום 13 ביולי 1831 והדיוואן של נסיכות מולדובה עשה זאת ביום 13 בינואר 1832. התקנון האורגני ביטל זכויות רבות שהיו ליהודי הנסיכויות ויצר משטר דיכוי עבורם, בדומה למקובל באימפריה הרוסית. היסטוריה של בוקרשט היסטוריה של רומניה ממלכת רומניה מדיה וקבצים בנושא התקנון האורגני בוויקישיתוף התקנון האורגני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאבל קיסליוב

פאבל קיסליוב (ברוסית: Павел Дмитриевич Киселёв) ‏ (8 בינואר[דרושה הבהרה] 1788 – 14 בנובמבר 1872), גנרל רוסי שהצטיין במלחמות נפולאון, רפורמטור רוסי, מושל נסיכות מולדובה וולאכיה ברבע השני של המאה ה-19, מחבר התקנון האורגני. פאבל קיסליוב נולד במוסקבה, רוסיה. במהלך שרותו כמפקד יחידה צבאית באזור דרום רוסיה, רבים ממשתתפי מרד הדקבריסטים שרתו תחת פיקודו. בשנת 1839 הוענק לו תואר רוזן. היה שר הרכוש הממלכתי הרוסי הראשון מ-1837 עד 1856. בשנת 1856 נשלח לפריז בתור שגריר. בשנת 1862 עזב את השרות, אך רוב הזמן התגורר מחוץ לרוסיה. הלך לעולמו בפריז. על השרות המצטיין הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש. אחד הרחובות הראשיים בבוקרשט קרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא פאבל קיסליוב בוויקישיתוף פאבל קיסליוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחידה תנועתית

יחידה תנועתית (או יחידה מוטורית) היא סיב עצבי תנועתי אחד וכל סיבי השריר המעוצבבים על ידו. כאשר הסיב העצבי של היחידה מופעל, מתכווצים יחד כל סיבי השריר של היחידה. מספר יחידות תנועתיות יכולות לפעול יחד, להשגת תנועה מתואמת של השריר בו הן נמצאות. מספרם של סיבי השריר בכל יחידה תנועתית משתנה, בשרירי הירך ימצאו אלפי סיבים בכל יחידה ואילו בשרירים המניעים את העין ימצאו רק עשרה סיבי שריר בכל יחידה תנועתית. ככלל, ככל שמספרם של סיבי השריר קטן יותר, תושג תנועה מדויקת יותר ומאידך, ככל שמספרם של סיבי השריר גדול יותר, יגדל כוחה של היחידה התנועתית. אצל חסרי חוליות יחידות תנועתיות מאורגנות מעט שונה, לכל שריר יש מעט יחידות תנועתיות (בדרך כלל פחות מ-10), וכל סיב שריר מועצבב על ידי הרבה ניורונים. בגלל זה בעוד שבבעלי חוליות הכוח שיפעיל השריר נקבע על ידי מספר היחידות התנועתיות המופעלות, אצל חסרי חוליות הוא נקבע על פי האיזון בין האותות המעוררים והמעכבים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיאורגי ארוולדזה

גיאורגי ארוולדזה (גאורגית: გიორგი არველაძე, נולד ב-10 ביולי 1978 בטביליסי) היה השר לפיתוח כלכלי של גאורגיה, אשר מונה לתפקידו ב-20 בנובמבר 2006, עם התפטרות קודמו, איראקלי אוכרואשווילי, שכיהן בתפקיד במשך שבוע אחד בלבד עד ינואר 2008. תפקידו הקודם של ארוולדזה היה "מנהל משרד נשיא המדינה" של גאורגיה, וכן שימש כחבר פרלמנט, מזכ"ל מפלגת השלטון הגאורגית, התנועה הלאומית המאוחדת (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა), ראש המשלחת הפרלמנטרית הגאורגית הקבועה לאספה הפרלמנטרית של נאט"ו (NATO Parliamentary Assembly), והיה הממונה על רפורמת בתי הסוהר במשרד המשפטים (כאשר המשרד עצמו נוהל על ידי מיכאיל סאקשווילי). כבעל ברית ותיק, וסגנו של סאקשווילי, ארוולדזה שיחק תפקיד מרכזי במהפכת הוורדים של נובמבר 2003. ארוולדזה הועמד בראש מטה הבחירות של סאקשווילי לבחירות לנשיאות גאורגיה, שהתקיימו ב-5 בינואר 2008. ראש הממשלה הנכנס של גאורגיה, לאדו גורגנידזה, החליף את ארוולדזה באקתרינה שרשידזה, צעירה אמריקאית ממוצא גאורגי בת 34. ארוולדזה עצמו פרש לעסקים פרטיים. מדיה וקבצים בנושא גיאורגי ארוולדזה בוויקישיתוף העמוד האישי באתר ממשלת גאורגיה, בגאורגית אורה קורן, "אם הממשלה לא רוצה להילחם בשחיתות, העם צריך לכפות את רצונו - זו דמוקרטיה", כולל בתוכו ריאיון עם גיאורגי ארוולדזה על מיגור השחיתות בגאורגיה, דה-מרקר, 9.5.2007 גיאורגי ארוולדזה - פרופיל אישי באתר המשרד לפיתוח כלכלי של גאורגיה, באנגלית רויטרס, הוכרז על שר לפיתוח כלכלי חדש בגאורגיה, 20.11.2006, באתר רדיו חירות, באנגלית
צמצום (מזון)

צמצום מזון היא שיטה לרכז את טעמי המזון (בעיקר נוזלים כגון: רטבים, צירים או סירופים). צמצום משמש להפיכת רטבים לסמיכים יותר, להעמקת טעמיהם של צירי מאכל, המשמשים כבסיס לתבשילים ולחיזוק טעמם של מאכלים שונים. תהליך הצמצום מתבצע, בדומה לתהליך הזיקוק, על ידי חימום המזון על חום נמוך יחסית, ללא כיסוי, כך שאדי המים שבמזון יוכלו להתאדות אל האוויר הפתוח, בעוד בתוך הסיר נשארים החומרים שמספקים את הטעם. אופן ביצוע התהליך גורם לריכוז של הטעם. בנוסף, התהליך גורם למזון להיות יותר סמיך. לדוגמה: סירופ סוכר מורכב מתמיסה של סוכר ומים. באמצעות חימום של הסירופ מתאדים המים והנוזל שבתוך הסיר מתרכז, ונהיה מתוק וסמיך יותר. תהליך זה מתרחש כיוון ששיעור המים בתמיסה קטן ככל שהמים מתאדים מהסיר, ושיעור החומר המוצק - הסוכר, עולה. צמצום הוא שיטת בישול שכיחה המצויה ברוב המטבחים בעולם. מבחינה כימית משול ה"צמצום" לאידוי. לרוב החומרים האורגניים (לדוגמה, רוב מה שבבישול שאינו מים) קיימת טמפ' רתיחה גבוהה יותר משל המים ומסיבה זו המים מתנדפים ראשונים, ומשאירים את המולקולות האורגניות, מאחור. יש להזהר שלא להשתמש בחום גבוה מדי, שעלול לפרק (ולשרוף) את החומרים האורגניים הרצויים. בכימיה קיימות שיטות רבות לביצוע הפרדה באמצעות טמפרטורת רתיחה, בהן זיקוק מקוטע, זיקוק בוואקום וזיקוק בקיטור. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מועצת השליט

מועצת השליט (ברומנית: Sfatul domnesc) היה גוף שלטוני שכיהן בנסיכות מולדובה ובוולאכיה שהורכב מגדולי הבויארים, הדרגטורים וראשי הכנסייה. המועצה במולדובה מנתה 30-20 חברים ובוולאכיה 15-10. מסמכי השלטון שנחתמו על ידי השליט היו חסרי תוקף ללא חתימת ההסכמה של מועצת השליט. שטפן הגדול חיזק את המועצה בצרפו אליה את מושלי הערים המבוצרות. הבויארים היו מצרפים לחתימתם על מסמכי השלטון גם את בניהם, כדי לציין בכך את המחויבות המתמשכת, אך הדרגטורים לא עשו זאת, כי תפקידם לא עבר בירושה. חברי המועצה כונו בתואר פאן (pan) או ז'ופן (jupan) במולדובה ובתואר ולאסטל (vlastel) או ול (vel) בוולאכיה. בשלהי המאה ה-16, תחת ההשפעה העות'מאנים, התחילו לכנות את מועצת השליט בשם דיוואן (divan).
פלפל צ'ומה

פלפל צ'ומה היא תערובת תבלינים חריפה המשמשת כבסיס למאכלים, או בפני עצמה לתיבול מנות שונות במטבח הטריפוליטאי. מקורה של התערובת בטריפולי, אולם היא נפוצה גם בשאר המטבחים הצפון אפריקאיים, ומשמשת כתיבול עבור מנות טריפוליטאיות שונות: מאכלי דגים שונים כגון החריימה, כבסיס לשקשוקה וכתיבול לבשר. התערובת מורכבת מפפריקה טריפוליטאית מתוקה או חריפה, שום כתוש ומעט מים. יש הנוהגים להוסיף לתערובת חומרים אחרים כגון קימל טחון, מיץ לימון, שמן ומלח. תהליך הכנתה כולל כתישת התבלינים עם השום והוספת נוזלים: שמן, מים או מיץ לימון. מקור שמה של התערובת הוא הלחם: פפריקה (פלפל) ושום (פלפל ושום -> פלפלצ'ומה). ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון ובנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליה (מאכל)

קָ֫לְיָה או חָ֫לְיָה (בגאורגית: ყალია) הוא תבשיל בשר מתובל הדומה לגולאש, שהמיוחד בו הוא תבלין נוזלי בשם צ'ו (תבלין על בסיס תמרינדי), נותן לו את המרקם המיוחד. המטבח הגאורגי ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטופירי

קטופירי (בפורטוגזית: Catupiry) היא גבינת שמנת פופולרית בברזיל. במקורה יוצרה הגבינה בידי חברת קטופירי, אולם כיום חברות רבות מחקות את המוצר והשם הפך לשם גנרי לגבינות שמנת מסוג זה, והחליף למעשה את המונח הפורטוגזי המדויק לגבינת שמנת, רקייז'ו (requeijão). משמעות השם בטופי-גוארני הוא "מצוין". הגבינה נוצרה בשנת 1911 בידי מריו ואיסירה סילבסטריני (Silvestrini), זוג מהגרים איטלקיים שהתגוררו בעיר למבארני (Lambari) שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל. גבינת הקטופירי משמשת מרכיב נפוץ במטבח הברזילאי, ובמיוחד במילוי חטיפים מטוגנים מגוונים בדוכני המזון השונים וכן בפיצה ברזילאית. מדיה וקבצים בנושא קטופירי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטופירי (בפורטוגזית ברזילאית) קטופירי, ברשת החברתית פייסבוק קטופירי, ברשת החברתית אינסטגרם קטופירי, ברשת החברתית LinkedIn
עכברונת שחורה

עכברונת שחורה (צרפתית: Souris noire) היא סדרת דרמה/הרפתקאות צרפתית לילדים מ-1987. הסדרה כללה שתי עונות ו-20 פרקים בסך הכל. הסדרה שודרה במקור בערוץ FR3 הצרפתי בין השנים 1987 עד 1989. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הראשון בתחילת שנות התשעים בצרפתית עם תרגום לעברית. הסדרה התמקדה בנערה צעירה (מגולמת על ידי ונסה גואדג'(צר')) שפותרת תעלומות שונות בשכונה שלה בתור האני האחרת שלה, "עכברונת שחורה", במהלכם היא עוברת הרפתקאות שונות. "עכברונת שחורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.