laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנס לודוויג שמידט

הנס לודוויג שמידט (בדנית: Hans Ludvig Smidth;‏ 2 באוקטובר 1839 – 5 במאי 1917) היה צייר דני. הוא זכור בעיקר בזכות ציוריו של יוטלנד ותושביה. שמידט היה בנו של פקיד בית המשפט בעיר סקייב, אדוארד פיליפ שמידט, ואחיו של ורנר פרדריק שמידט שייסד את קונצרן המלט FL Smidth ושות'. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל ללמוד רפואה אך ויתר עליה לטובת אומנות. בשנת 1861 הוא נכנס לאקדמיה הדנית שם למד אצל נילס סימונסן. בשנת 1866, הוא התחיל לחוות קשיים כלכליים ועזב את האקדמיה להמשך לימודיו בעצמו, וצייר סצנות של לימפיורד ושל יוטלנד. הוא הציג לראשונה בקופנהגן בשנת 1867 עם שני ציורי נוף והמשיך להציג שם לאורך השנים. עבודותיו תיארו את חיי הכפר ביוטלנד, רובם בדגש על בעלי חיים ודמויות מקומיות. היה לו כישרון לצורה ולפרטים, אך השימוש בצבע שלו היה בינוני למדי, והפחית את המשיכה של ציוריו בציבור הרחב. בשנים 1870–1871 למד אצל וילהלם קיהן. ככל שחלפו השנים, סגנונו של שמידט התפתח במידה ניכרת, וזיכה אותו בפרס נויהאוזן בשנת 1877. קבלתו כאמן ציור ביוטלנד סללה את הדרך למוניטין שלו ברמה הלאומית. למעשה שמידט נאלץ לחכות עד שנת 1900 לפני שהוא חווה הכרה מלאה. באותה שנה ארגנה החברה לאמנות הדנית תערוכה מיוחדת של עבודות האמן, אף על פי שהיה כבר בן 60. באופן בלתי צפוי נמכרו 290 מתוך 300 העבודות שרטוטים ורישומים שהוצגו. בדיעבד, ציוריו נקיים מדמויות היסטוריות או מיתיות, הם אינם מציגים סצנות בנוסח ציירי סקיין. הם פשוט מתארים את השתקפות האנשים והכפר כפי שהוא ראה אותם. מציוריו נראים כי היה לו כבוד לאדמה ולאיכרים עצמם. הוא זכה במדליית אקרסברג בשנת 1906. מדיה וקבצים בנושא הנס לודוויג שמידט בוויקישיתוף Hans Smidth | lex.dk, Den Store Danske (בדנית) Carl Frederik Bricka, 111 (Dansk biografisk Lexikon / XVI. Bind. Skarpenberg - Sveistrup), runeberg.org (בדנית) Peter Michael Hornung, "Maleren, der gik sine egne veje", in "Ny Dansk Kunsthistorie", Vol. 4, p. 231 et seq., Forlaget Palle Fogtdal, Copenhagen, 1993.
שורש 9

שורש 9, וגם רֶן בּוּ או זֶ'ן בּוּ (בסינית: 人部, פיניין: Rén bù) הוא השורש התשיעי של הכתב הסיני. פירושו "אדם" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי יש 794 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת רדיקל זה. כאשר הוא מרכיב תו סיני יחד עם שורשים אחרים, ומופיע בצד שמאל, הוא בדרך כלל הופך לצורה:⺅(כגון בתווים 仔 או 仅), ורוב המופעים של השורש הם בצורה הזו. השורש בכתב כתובות הברונזה שאנג השורש בכתב כתובות הברונזה אורקל שאנג השורש בכתב כתובות הברונזה ג'ואו מערבי התו בכתב כתובות הברונזה של המדינות הלוחמות השורש בכתיב צ'ו של המדינות לוחמות השורש בכתיב צ'ין של המדינות לוחמות השורש בכתיב שואו-וון Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2 מדיה וקבצים בנושא שורש 9 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+4EBA
יחסי מין בפומבי

יחסי מין בפומבי הוא קיום פעילות מינית על ידי אדם אחד או יותר במרחב הציבורי (לדוגמה בחופים, יערות, מרכזי קניות בתי קולנוע, אוטובוסים ובתי קברות). פעילות מינית שניתן לצפייה ממרחב הציבורי, אבל מתרחשת במרחב הפרטי (לדוגמה בחצרות בתים וחדרים עם חלונות פתוחים), תחשב גם כיחסי מין בפומבי. על פי מחקר שבוצע ב-2008, קיום יחסי מין בפומבי היא פנטזיה מינית נפוצה. במדינות מסוימות, ישנם חוקים שאוסרים על קיום יחסי מין בפומבי, כלומר שקיום יחסי מין חייב להיות אך ורק במרחב הפרטי. עם זאת, יחסי מין שבוצעו בתא שירותים סגור לא תיחשב עבירה על החוק. יחסי מין הומוסקסואליים בשירותים ציבוריים אקסהיביציוניזם מעשה מגונה בפומבי Califia, Pat (1994). Public sex: the culture of radical sex (sex outside). Cleis Press. ISBN 0-939416-89-1. מדיה וקבצים בנושא יחסי מין בפומבי בוויקישיתוף Who’s Been Sleeping in Your Head? The Secret World of Sexual Fantasy (2008) by Brett Kahr, ISBN 9780786721917 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיניות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נילס סימונסן

נילס סימונסן (בדנית: Niels Simonsen‏: 10 בדצמבר 1807 – 11 בדצמבר 1885) היה צייר, ליתוגרף ופסל דני. סימונסן נולד בקופנהגן, דנמרק. הוא היה בנם של סימנון רסמוסון ובולט נילסדטר. הוריו היו חנוונים. בגיל ארבע עשרה למד אצל אמן של ציור דקורטיבי והחל ללמוד שיעורי ציור באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות. מאוחר יותר, הוא לקח שיעורים פרטיים מיוהאן לודוויג לונד. לאחר הצגה מוצלחת בתערוכת האביב של שרלוטנבורג, קופנהגן בשנת 1827, פנה לפיסול וקיבל כמה הזמנות, כולל אחת לתבליטים באולם בכריסטיאנסבורג. בשנת 1830 הוענקה לו מדליית זהב על "ישו המרפא את החולים", המוצג כעת בכיכר ציבורית בקופנהגן. אף שהזמנות האלה היו ניכרות, ציורי דיוקן היו מקור הכנסתו העיקרי. כישלונו לזכות בהכרה רשמית נוספת בעבודתו הביא אותו במהרה לפנות לציור. הוא ערך את התערוכה הראשונה שלו בשנת 1833, לאחר הכשרה קצרה מאוד. ציורו "חייל פצוע" הביא לו את כספי הפרס. מאוחר יותר הוא הופץ באופן נרחב בעיקר כתחריט של קרל אדוארד זון. בשנת 1834, לאחר שלא הצליח לשחזר את ההצלחה הראשונית הזו, הוא ביקש הלוואה מניקולאי אברהם הולטן. ההלוואה ניתנה והיא איפשרה לו לשהות שנתיים במינכן, שם הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות. עד מהרה הוא מצא קונים לעבודתו - בעלי אדמות ואנשי עסקים וכן אספני אמנות זרים. עד 1837, הוא היה מספיק טוב כדי לחזור הביתה ולהתחתן עם ארוסתו, אן מארי פיטרסן. במהלך השנים הבאות הוא נסע לטירול, צפון איטליה ואלג'יר. היצירות שצייר שם נרכשו על ידי משפחות המלוכה של בוואריה וירטמברג והאוסף המלכותי בקופנהגן. בשנת 1842, הוא הפך לחבר באקדמיה של מינכן והוצעה לו פרופסור, אך הוא בחר לקבל הצעה דומה מהמלך כריסטיאן השמיני וחזר לדנמרק. הוא לימד ציור היסטוריה צבאית באקדמיה המלכותית. הוא גם המשיך בקריירה הפרטית שלו והעבודות שנוצרו מביקורו בצפון אפריקה היו פופולריות במיוחד. בשנים 1848–1851, במהלך מלחמת שלזוויג הראשונה, הוא התרכז בבדים גדולים של סצנות צבאיות, כמה מהן נרכשו לאוסף המלכותי. לאחר מכן חזר לסצנות הז'אנר, יצא לטיול בשוודיה ויצר יצירה מרכזית, (1862), המסמלת את הפיוס בין דנמרק ושוודיה לאחר שנים של התמודדות מרה על סקאניה. בשנים 1854–1883, הוא היה מורה בבית הספר של האקדמיה לאמנויות יפות. הוא התמקד שוב בציור קרבות במהלך מלחמת שלזוויג השנייה והיה חבר באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות. את הטיול הגדול האחרון שלו לרומא עשה בשנת 1870. סימונסן נפטר במהלך 1885 בפרדריקסברג ונקבר בבית הקברות בפארק סולברג. מדיה וקבצים בנושא נילס סימונסן בוויקישיתוף Carl Frederik Bricka, "Niels Simonsen, 1807-85, maler", runeberg.org (בדנית) Discover sculptor, lithographer, painter Niels Simonsen, rkd.nl (באנגלית) Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon, www.kulturarv.dk Acquisitions of the Month: November 2018, Apollo Magazine, ‏2018-12-07 (באנגלית אמריקאית) Niels Simonsen, RAK ART FOUNDATION (באנגלית בריטית) Artist: Niels Simonsen, www.kulturarv.dk
הצדק (קלף טארוט)

הצדק, "החרב והמאזניים", "הקארמה" או "ההסתגלות", הוא קלף מספר 8 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט (בחלק מהחפיסות מספרו הוא 11).בקלף מתוארת אלת הצדק עם מאזניים וחרב, כשהיא יושבת על כס בעל שני עמודים ופרוכת כמו בקלף הכוהנת. בחבילת "השחר המוזהב" היא מייצגת את אלת הצדק המצרית מאעת כשמתחתיה ניצב תן המייצג את האל אנוביס שבין עיסוקיו נהג לשקול את נשמות המתים. בהיבט מעשי, מתאר הקלף פעמים רבות עניינים של צדק ומשפט, ואפילו גירושין. קלף זה הוא קלף של יציאת הצדק לאור ושל נקיטת החלטות ממקום שקול והגיוני לאחר לקיחה בחשבון של כל הפרמטרים. קלף הצדק מסמל מחויבות ואחריות לחיים, להחלטות ולמעשים של האדם. כמו כן, מייצג הקלף הגינות ויושר. באסטרולוגיה, יש המקשרים את קלף הצדק עם כוכב הלכת נוגה ועם מזל מאזניים. מדיה וקבצים בנושא הצדק בוויקישיתוף קלף הצדק בטארוט - פירוש, מסרים ומשמעויות, באתר טאו TAO הילה טארוט, פשוטארוט Arthur Edward Waite, The pictorial key to the tarot : being fragments of a secret tradition under the veil of divination, Amer. ed, York Beach, ME: Samuel Weiser, Inc, 2000, ISBN 0-87728-218-8 Justice Tarot Card, askAstrology (באנגלית)
פלשטארקאן

פלשטארקאן (בהונגרית: Felsőtárkány) הוא כפר גדול במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. בכפר יש כנסייה רומית-קתולית שנבנתה בין השנים 1785–1790 על ידי הבישוף אסתרהאזי קארוי (הו'). יהודים חיו בפלשטארקאן במאה ה-18 ובמאה ה-19 עד שנת 1944 אז נרצחו רוב יושבי הכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא פלשטארקאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלשטארקאן פלשטארקאן, ברשת החברתית פייסבוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי פלשטארקאן שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
נמל התעופה בילונד

נמל התעופה בילונד (בדנית: Billund Lufthavn) הוא נמל תעופה בדנמרק הממוקם 1.9 ק"מ צפון מזרח לבילונד. הוא אחד העמוסים במדינה מבחינת טיסות מטען, כמו גם יעד מרכזי לחברות לטיסות שכר (צ'רטר). רוב שדות התעופה הגדולים באירופה מחוברים לבילונד באמצעות טיסות סדירות יומיות. פארק לגולנד הסמוך הוא האטרקציה הגדולה ביותר בדנמרק מחוץ לקופנהגן. בשנת 1961 בנו של מייסד קבוצת לגו, גודטפרד קירק כריסטיאנסן, הקים מסלול טיסה פרטי באורך 800 מטר והאנגר מצפון למפעל הלגו בבילונד. עם כריסטיאנסן כמנהל מרכזי, יותר מהעיריות השכנות נכללו בקבוצת הבעלים, ותוכנן היה להרחיב את נמל התעופה לנמל תעופה ציבורי רגיל. בניית נמל התעופה החדש בוצעה במהלך שנת 1964 ונמל התעופה נפתח ב-1 בנובמבר, עם מסלול אחד באורך 1660 מטרים וברוחב 45 מטר, פלטפורמה קטנה בה ניתן להחנות מטוסים ומגדל פיקוח. הנס אריק כריסטנסן, המנכ"ל לשעבר בלגו, הפך למנהל, והנוסעים השתמשו בהאנגר עד שנפתח הטרמינל הראשון באביב 1966. נמל התעופה הורחב בשנים הבאות, עם מתקנים חדשים, בנייני טרמינל, טרקלין, דיוטי פרי והאנגרים. בשנת 1976 התקיימו מספר טיסות שכר ישירות מבילונד לאילת. אולם בגלל העדר סידורי אבטחה מספקים, נדרשו הטיסות מבילונד לנחות בקופנהגן לצורך בדיקה ביטחונית, ובגלל דרישות הדדיות נדרשו הטיסות מאילת לנחות גם הן בקופנהגן, ועל כן הוחלט לבטל את הטיסות הישירות. נמל התעופה מטפל בממוצע ביותר משלושה מיליון נוסעים בשנה, ובמיליוני קילוגרמים של מטען. מסלול הטיסה המרכזי יכול להתמודד עם מטוסי נוסעים גדולים כמו בואינג 747, אם כי רוב הנוסעים מגיעים במטוסים קטנים יותר, כגון בואינג 737, ATR-72 ואיירבוס A320. פעילות בואינג 747 בנמל מוגבלת כמעט אך ורק לטיסות מטען. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה בילונד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה בילונד (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה בילונד (בדנית) בוטלה טיסת שכר שבועית מדנמרק לאילת מטעמי בטחון, מעריב, 29 בנובמבר 1976
קולמן סטיוארט

קולמן סטיוארט (באנגלית: Coleman Stewart) (נולד ב-3 במרץ 1998) הוא שחיין אמריקאי, שיאן העולם במשחה ל-100 מטר גב (בריכת 25 מטר). סטיוארט גדל במשפחה של שחיינים. הוא למד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה בתחילת מיולי 2019 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות את סגנון הגב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.11 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.00 שניות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה ביוני סיים סטיוארט במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.78 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 51.54 שניות ועלה שלישי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.51 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 48.45 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.91 שניות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. במסגרת הליגה הבינלאומית בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנאפולי ב-29 באוגוסט 2021 קבע סטיוארט במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 48.33 שניות, שיפור לשיא בן השנה של קלימנט קולסניקוב מרוסיה (48.58 שניות). יממה לפי כן, הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא ארצות הברית חדש של 48.91 שניות, שיפור במאית השנייה לשיאו בן 6 השנים של מאט גריוורס (48.92 שניות). 100 מטר חופשי: 48.45 שניות (2021) 50 מטר פרפר: 23.84 שניות (2019) 100 מטר פרפר: 51.54 שניות (2021) 100 מטר גב: 53.85 שניות (2019) 50 מטר גב: 22.61 שניות (2021) 100 מטר גב: 48.33 שניות (2021), שיא עולם 100 יארד פרפר: 44.46 שניות (2019) 100 יארד גב: 43.98 שניות (2019) 200 יארד גב: 1:37.71 דקות (2020) התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב קולמן סטיוארט, ברשת החברתית אינסטגרם קולמן סטיוארט, באתר Swimrankings קולמן סטיוארט, באתר SwimSwam
שורש 100

שורש 100 או שֶׁנְג בּוּ (בסינית: 生部, פיניין: Shēng bù) הוא השורש ה-100 של הכתב הסיני. פירושו "חיים" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מחמישה קווים. במילון קאנגשי יש 22 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתיב "עצמות הניחוש", 甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן (פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתיב כתובות הברונזה, גִ'ין וֶן 金文 (פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה הצורה בכתב החותם הגדול, דָאגְ'ווָאן (大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה הצורה בכתיב החותם הקטן או שְׂיָאוגְ'ווָאן (小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 100 בוויקישיתוף "Unihan data for Unihan data for U+751F". Unicode Consortium. נבדק ב-30 במרץ 2011. {{cite web}}: (עזרה)
אנדרוורלד

אנדרוורלד (באנגלית: Underworld) היא להקת מוזיקה אלקטרונית בריטית שהוקמה בשנת 1980 בקארדיף. לאחר שביצעו בז'אנר הפאנק ו סינטיסייזר-פופ, והציאו שני אלבומים בין 1988 ו-1989, Underworld זכו להצלחה לאחר ששינו את סגנונם לטראנס וטכנו. הלהקה השפיעה על מגוון אמנים והופיעה בפסקולים של סרטים, תוכניות טלווזיה, ואולימפיאדת לונדון. אלבומי אולפן Underneath the Radar (1988) Change the Weather (1989) Dubnobasswithmyheadman (1994) Second Toughest in the Infants (1996) Beaucoup Fish (1999) A Hundred Days Off (2002) Oblivion with bells (2007) Barking (2010) Barbara Barbara, We Face a Shining Future (2016) Drift Series 1 (2019) חברים נוכחיים קארל הייד - שירה, גיטרות (1979 - היום) ריק סמית' - קלידים ומיקס, שירת רקע (1979 - היום) חברים לשעבר גרי בונד - פסנתר, סינתיסייזר (1979) (The Screen Gemz) סטיב ארווין - תופים (1979) (The Screen Gemz) סטיוארט קלינג - גיטרה, שירת רקע (1979) (The Screen Gemz) ברין בורוז - תופים (1979–88) (The Screen Gemz/Freur/Underworld Mk1) אלפי תומאס - גיטרות, קלידים, בס (1979–90) (The Screen Gemz/Freur/Underworld Mk1) ג'ון וורוויקר - קלידים (1983–86) (Freur/Underworld Mk1) בז אלן - בס (1986–90) (Underworld Mk1) פסקל קונסולי - תופים (1989–90) (Underworld Mk1) דארן אמרסון - קלידים ומיקס (1991–2001) חברי טיול דארן פרייס - קלידים ומיקס (2005–2016) מדיה וקבצים בנושא אנדרוורלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרוורלד אנדרוורלד, ברשת החברתית פייסבוק אנדרוורלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדרוורלד, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרוורלד, סרטונים בערוץ היוטיוב אנדרוורלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרוורלד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנדרוורלד, באתר ספוטיפיי אנדרוורלד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אנדרוורלד, באתר Last.fm (באנגלית) אנדרוורלד, באתר AllMusic (באנגלית) אנדרוורלד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרוורלד, באתר דיזר אנדרוורלד, באתר Discogs (באנגלית) אנדרוורלד, באתר Songkick (באנגלית) אנדרוורלד, באתר Genius אנדרוורלד, באתר SecondHandSongs אנדרוורלד, באתר בנדקמפ אנדרוורלד, באתר בילבורד (באנגלית) אנדרוורלד, באתר טיידל (באנגלית) Thompson, Ben (8 במרץ 2015). "Underworld review – still properly electrifying". The Guardian. ISSN 0261-3077. {{cite news}}: (עזרה)
אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית

אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית (באנגלית: Rhythmic Gymnastics European Championships) היא תחרות ההתעמלות האמנותית החשובה ביותר באירופה. האליפות נערכה לראשונה בשנת 1978 במדריד, ספרד ובהתחלה נערכה כל שנתיים. בשנת 1993 אוחדה אליפות הבוגרות יחד עם אליפות הנערות, ומאז היא נערכת בכל שנה. אלינה קבייבה מרוסיה, זכתה ב-21 מדליות באליפות (15 זהב, 3 כסף ו-3 ארד), יותר מכל מתעמלת אחרת. נבחרת ישראל נערות בקבוצתי, התחרתה לראשונה ב-1999 בבודפשט. בתחרות זו ישראל גם הגיעה להישג תקדימי ועלתה לראשונה בתולדות הענף הישראלי, לגמר אליפות אירופה, עם ציון של 18.533 מתוך 19 נק' אפשריות, בתרגיל 5 סרטים. הישג תקדימי נוסף בשנת 2011, נטע ריבקין זכתה במדליית כסף בתרגיל עם אלות באליפות אירופה שנערכה במינסק בבלארוס. במשחקים האירופיים שנערכו בשנת 2015 בבאקו, שבאזרבייג'ן, זכתה נבחרת ישראל לבוגרות בקבוצתי לראשונה במדליות באליפות אירופה (השיגה כבר מדליה קודם לכן בהישג היסטורי באליפות עולם): מדליית כסף אחת בתחרות הקרב רב ואחת בתרגיל החישוקים והאלות, ומדליית ארד בתרגיל הסרטים. בין 17 ל-19 ביוני 2016 התקיימה לראשונה בישראל, באולם ההתעמלות האמנותית הבינלאומי, היכל הספורט חולון, אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית. לראשונה בתולדותיה זכתה נבחרת ישראל במדליית זהב קבוצתית (בתרגיל המשולב של אלות וחישוקים) במשחקי אירופה שנערכו ב-2019 במינסק, בלארוס, זכתה לינוי אשרם לראשונה באליפות אירופה ביחידות בשתי מדליות זהב. מדליית זהב בתרגיל האלות ובמדליית זהב נוספת בתרגיל הכדור, באותה האליפות גם הגיעה לשיא ישראלי כשסיימה עם 4 מדליות אישיות (כולל ה-2 מזהב). באליפות אירופה שנערכה בקייב 2020, זכתה ישראל לראשונה ב-2 מדליות זהב בקרב רב, נבחרת ישראל זכתה בתחרות הקבוצתית (בשכלול הציונים של שני התרגילים), לינוי אשרם זכתה בתחרות ליחידות (בשכלול 4 תרגילים עם מכשירים שונים). בשנת 2022, נערכה אליפות אירופה בישראל ולראשונה זכתה דריה אטמנוב להיות המתעמלת הישראלית הראשונה שזוכה בזהב בתחרות הקרב רב ביחידות באליפות אירופה על אדמת ישראל. ב-2024, באליפות שנערכה בבקו - אזרבייז'אן, זכו המתעמלות להישגים בתחרויות היחיד ובקבוצתי. דריה אטמנוב זכתה במדליית הארד בפורמט הנוק-אאוט, דניאלה מוניץ, זכתה במדליית הארד בכדור בציון 33.85. הנבחרתבה משתתפות: אופיר שחם (עירוני נתניה), דיאנה סברצוב (מכבי תל אביב), הדר פרידמן (מכבי פתח תקווה), רומי פריצקי (מכבי תל אביב) ושני בקנוב (מכבי חיפה), זכתה בזהב באליפות הקרב רב, ובזהב בתרגיל החישוקים עם ציון 38.95 נקודות. | |valign=top| |} בוגרות בלבד. כולל אליפות אירופה 2021 מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית בוויקישיתוף ספורט, ynet (2024-05-05). "התעמלות אמנותית: מדליית זהב נוספת לנבחרת ישראל בסבב גביע אירופה". Ynet. נבדק ב-2024-05-06.
שורש 10

שורש 10, או אר בּוּ (בסינית: 儿部, פיניין: Er bù) הוא השורש העשירי של הכתב הסיני. פירושו "רגליים" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי יש 52 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2 מדיה וקבצים בנושא שורש 10 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+513F
עקל

האם התכוונתם ל... חבל להחזקת הכאפייה סעיד עקל – משורר, סופר ומחזאי לבנוני עבדאללה עקל – שחקן ערבי-ישראלי עימאד עקל (ג'באליה) – מפקדו הראשון של ארגון גדודי עז א-דין אל-קסאם עימאד עקל (נוסייראת) – פעיל בכיר בחמאס תושב מחנה הפליטים נוסייראת עיקול
Rain (שיר)

Rain (גשם) הוא שיר של להקת הביטלס, שראה אור ב-30 במאי 1966 כבי-סייד בתקליטון Paperback Writer. שני השירים הוקלטו במהלך הקלטות האלבום "Revolver", אך שניהם לא נכנסו לאלבום והופצו בנפרד. הסינגל נכתב על ידי ג'ון לנון שטען כי המדובר ב"אנשים המתלוננים כל הזמן על מזג האוויר". בהקלטה משולבת הקלטה הפוכה, בה השירה והנגינה מושמעות לאחור, לראשונה בשיר פופ. בטכניקה זו השתמשו הביטלס גם בשיר "Tomorrow Never Knows" שהוקלט מספר ימים קודם לכן. רינגו סטאר אמר כי ביצוע התופים בסינגל זה היה ביצועו הטוב ביותר שהוקלט. נוצרו שלושה סרטוני וידאו לקידום השיר, והם נחשבים בין סרטוני המוזיקה המוקדמים ביותר. ההשראה לשיר באה ממסע ההופעות של הלהקה באוסטרליה. מנהל ההופעות של הלהקה, ניל אספינל, וג'ון לנון סיפרו אודות סופת גשמים ומזג אוויר גרוע עם הגעתם לסידני באוסטרליה. פרשנות אחרת לשם השיר היא שהמושגים "גשם" ו"שמש" בשיר מתארים תופעות של טריפ LSD. ההקלטה החלה ב-14 באפריל 1966, יחד עם Paperback Writer והסתיימה ב-16 באפריל, עם חלק משכבות ההקלטה. באותה התקופה ערכו הביטלס הקלטות ניסיוניות להשגת צלילים ואפקטים חדשים שחלקם בא לידי ביטוי באלבומם השביעי, Revolver. טכנאי ההקלטות היה ג'ף אמריק שהיה שותף לניסיונות ולהטמעת טכניקת היפוך כיוון הנגינה בשיר זה ובמספר שירים באלבום Revolver. בתקליטון ובו שני השירים נעשה לראשונה שימוש במכשיר ATOC שפותח באולפני אייבי רואד, אשר איפשר קיטוע הקלטות ברמת צליל גבוהה בהרבה מכל מכשיר הקלטות אחר. ההקלטות בוצעו בערוצי מונו בלבד וכך הופץ התקליטון. גרסת סטריאו של השיר נוצרה על ידי צוות ההקלטות רק ב-2 בדצמבר 1970 מאותן הקלטות מונו. ב-30 במאי 1966 הופץ הסינגל לראשונה בארצות הברית וב-10 ביוני בבריטניה. ב-26 בפברואר 1970 השיר הופיע באלבום האוסף Hey Jude בארצות הברית כשהוא כבר בגרסת סטריאו, באלבום "Rarities" ב-2 בדצמבר 1978 וב-2 מרס 1988 באלבום "Past Masters". השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ב-9 ביולי 1966. במגזין הרולינג סטון מדורג השיר במקום ה-469 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים". מבקר המוזיקה ג'ים דרוגטיס מתאר אותו כ"שיר הרוק הפסיכדלי הגדול הראשון של הביטלס". הביטלס יצרו שלושה סרטי תדמית לשיר. ג'ורג' האריסון אמר "אז אני מניח שבמובן מסוים המצאנו את MTV". הסרטונים בוימו על ידי מייקל לינדזי-הוג שעבד איתם מוקדם יותר בתוכנית טלוויזיה. אחד הסרטונים מציג את הביטלס כשהם שרים בגינה (צולם ב-20 במאי 1966 בבית צ'יזוויק בלונדון). השניים האחרים מציגים את הלהקה כשהם שרים על במה (צולמו ב-19 במאי 1966, אחד בצבע לתוכנית של אד סאליבן והשני בשחור לבן לבריטניה). בסרטון נראה פול מקרטני, שחצי שנה לפני כן נפצע בתאונת טוסטוס ב-26 בדצמבר 1965, בתקריב כשהוא עם צלקת בשפה ושן סדוקה. מידע על היצירה "Rain" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Rain" באתר SecondHandSongs RAIN, הקליפ הצבעוני באתר Internet Archives
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר

אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר (בשם מלא בצרפתית: Élisabeth-Claude Jacquet de La Guerre;‏ 17 במרץ 1665 – 27 ביוני 1729) הייתה מלחינה ונגנית צ'מבלו צרפתייה. אליזבת נולדה ב-1665 בצרפת, לאם עם קשרים לבית המלוכה ולאב בונה הרפסיקורדים ונגן עוגב מקצועי. אליזבת, אחותה ושני אחיה קיבלו חינוך מוזיקלי מינקות וכולם גדלו להיות מוזיקאים מקצועיים. אליזבת למדה שירה, נגינה בהרפסיקורד, אלתור, ליווי והלחנה, ובגיל 7 הוצגה בפני המלך לואי ה-14 שהתרשם ממנה מאוד. ילדת הפלא המשיכה ללמוד ולהתאמן עד שבגיל 12 עברה להתגורר בחצר המלך, תחת חסותה של פילגשו, המרקיזה דה מונטספאן, שהמשיכה להשקיע בהשכלתה המוזיקלית. בגיל 18 קיבלה אליזבת אישור מהמלך לעבור לפריז, ואף קיבלה ממנו פנסיה לכל חייה. בפריז הכירה את נגן העוגב מארין דה לה גר, והשניים נישאו. אליזבת החליטה לאחד בין שני שמות המשפחה ועל כן נקראה – אליזבת קלוד ז'אקה-דה לה גר. אליזבת, שבנעוריה ספגה אופרות נהדרות בחצר המלך, רצתה מאוד לכתוב יצירה בימתית משל עצמה. היא ידעה שסביר שתספוג ביקורת על עצם הניסיון להלחין יצירה שכזו, בשל היותה אישה, וכדי לצמצם את הנזק, ביקשה מלואי ה-14 להקדיש לו את הבלט-אופרה "לכבוד הניצחון". ב-1685 עלתה היצירה, וכצפוי ספגה ביקורת קשה. לאחר הכישלון חזרה להופיע ולהלחין לצ'מבלו. ב-1694, שנתיים לאחר לידת בנה היחיד, עלתה בפריז האופרה "צפאל ופרוקריס" שהלחינה אליזבת, בוצעה כמה פעמים באותה שנה וירדה מהבמה. העובדה שהייתה האישה הראשונה בצרפת שהלחינה אופרה לא הרשימה את המבקרים של אז. רק לקראת שנות האלפיים נשמעו דעות אחרות ואוהדות על האופרה הזו. חוסר ההצלחה גרם לאליזבת לחזור לחבר קנטטות וקטעים לצ'מבלו, ובמקביל החלה להתעניין בז'אנר החדש שהתפתח באיטליה וכבש את פריז – הסונאטה. היא הייתה בין הראשונות שהלחינו סונטות בצרפת, ובתקופה בה היה מאבק תרבותי בין הסגנון הצרפתי לאיטלקי, אליזבת לא חששה ושילבה ביצירתה בין שני הסגנונות. תחילת המאה ה-18 הביאה עמה טרגדיות אישיות לאליזבת. בהפרש לא רב זה מזה, מתו בנה היחיד (גם הוא מוזיקאי מבטיח), אביה, וכעבור שנתיים גם בעלה. לאחר הפסקה ארוכה, החלה להתאושש והקיפה את עצמה בחברים בסלון מוזיקלי שפתחה בביתה, ולאט לאט חזרה גם להלחין. רוב יצירותיה הוקדשו למלך. לקראת סוף חייה חיה אליזבת בכנסייה, ונפטרה ב-1729. מדיה וקבצים בנושא אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר בוויקישיתוף אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר, באתר Discogs (באנגלית) Elisabeth-Claude Jacquet de la Guerre | French musician, Encyclopedia Britannica (באנגלית) אדית זק, אהבת הסירנות, ישראל: אשתר הוצאה לאור, 2015
שורש 19

שורש 19, או לי בּוּ (בסינית: 力部, פיניין: Lì bù) הוא השורש התשעה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "כּוֹחַ" או "חוֹזֶק" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי (Kangxi Dictionary), המילון הסטנדרטי לשפה הסינית, יש 163 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2 מדיה וקבצים בנושא שורש 19 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+529B