laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
השירות הקולוניאלי

השירות הקולוניאלי (באנגלית: Colonial Service) היה שירות ממשלתי בריטי שעסק בניהול המושבות של האימפריה הבריטית, במסגרת משרד המושבות. בין השאר פעל השירות הקולוניאלי בארץ ישראל, במסגרת המנדט הבריטי. השירות לא פעל בהודו, שם מילא פונקציה זו שירות המדינה ההודי. עד לשנות ה-30 של המאה ה-20 לא פעל שירות קולוניאלי מאוחד, וכל מושבה בריטית התנהלה בנפרד. בשנות ה-30 הוקם השירות הקולוניאלי, ובו 16 תת-שירותים. כל פקיד של השירות הקולוניאלי היה חבר במנהלת המושבה שבה הוצב, וכן בתת-השירות הרלוונטי. לאחר מלחמת העולם השנייה מנה השירות כ-10,000 עובדים, והוא הגיע לשיאו בשנת 1957, עם 18,000 עובדים. עם הענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באסיה, בשנות ה-40 ובשנות ה-50, והענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באפריקה, בשנות ה-50 ובשנות ה-60, הצטמצם השירות הקולוניאלי, ובשלהי שנות ה-60 מוזג עם השירות הדיפלומטי הבריטי. השירות הקולוניאלי מנה 16 תת-שירותים: השירות הקולוניאלי האדמיניסטרטיבי שירות הביקורת הקולוניאלי השירות הקולוניאלי הכימי שירות המכס הקולוניאלי שירות החינוך הקולוניאלי שירות היערות הקולוניאלי שירות הסקר הגאולוגי הקולוניאלי השירות המשפטי הקולוניאלי השירות הרפואי הקולוניאלי שירות המכרות הקולוניאלי שירות הסיעוד הקולוניאלי שירות המשטרה הקולוניאלי שירות הדואר הקולוניאלי שירות הקולוניאלי שירות המדידות הקולוניאלי השירות הווטרינרי הקולוניאלי. Kirk-Green, Anthony, On Crown Service: A History of HM Colonial and Overseas Civil Services, 1837-1997 (London: I. B. Tauris & Co. Ltd., 1999)
יאמבורג

יאמבורג (ברוסית: Ямбург) האם התכוונתם ל... יאמבורג (פלך סנקט פטרבורג) – שמה השוודי הקודם של העיר קינגיספ בין השנים 1922-1703 יאמבורג (שדה גז) – שדה הגז הטבעי השני בגודלו ברוסיה והשלישי בגודלו בעולם (אחרי דרום פארס/שדה הגז הצפוני ואורנגוי); התגלה ב-1969 ונמצא כ-150 ק"מ צפונית לחוג הארקטי במחוז האוטונומי של ימלו-ננץ יאמבורג (יישוב) – יישוב של "Газпром добыча Ямбург" (חברת בת של גזפרום) ששוכן בסמוך לשדה יאמבורג וקרוי על שמו (לחצו לצפייה ביישוב ) יאמבורג (שדה תעופה) – שדה תעופה שמופעל על ידי גזפרום אוויה (Газпром авиа) במחוז האוטונומי של ימלו-ננץ, 21 ק"מ מצפון-מערב ליאמבורג יאמבורג (אוניית מפרשים) – אוניית מפרשים (шнява) של הצי הבלטי הקיסרי הרוסי שהשתתפה במלחמה הצפונית הגדולה
Sing (שיר של טראוויס)

Sing הוא הסינגל הראשי מאלבומה השלישי של להקת טראוויס, The Invisible Band. השיר יצא לאור ב-28 במאי 2001. השיר זכה להצלחה בינלאומית, דורג במקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ובעשיריה הפותחת של מצעדי פזמונים שונים ברחבי העולם. נכון לאפריל 2021, לשיר מעל 27 מיליון צפיות ביוטיוב. מידע על היצירה "Sing" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Sing" באתר SecondHandSongs Travis - Sing (Official Video), נבדק ב-2021-04-27 מידע על Sing, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Sing, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Sing, באתר המצעד הגרמני מידע על Sing, באתר המצעד הנורווגי מידע על Sing, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Sing, באתר המצעד הספרדי מידע על Sing, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Sing, באתר המצעד השוודי ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות וימבלדון 1922

אליפות וימבלדון 1922 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-10 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים. זו הייתה האליפות הראשונה שנערכה במגרשים החדשים, בהם תחרויות מתקיימות גם כיום. כמן כן, זו הייתה השנה הראשונה בה אלוף של השנה הקודמת בתחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים היה צריך לעבור את כול שלבי התחרות. כמו בשנים קודמות, באליפות זו בלטה סוזן לנגלן (צרפת) שזכתה באליפות בתחרות הנשים, זוגות הנשים והזוגות המעורבים. לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים, מהם 73 מבריטניה. המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח אליפות וימבלדון 1921, ביל טילדן, לא השתתף בתחרות. בגמר תחרות הגברים ג'רלד פטרסון (אוסטרליה) ניצח את רנדולף ליסט הבריטי ב-3 מערכות וזכה בתואר. בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות (מהם 48 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. השנה גדל באופן משמעותי מספר משתתפות מחוץ לבריטניה. אליזבת ריין (ארצות הברית) הודחה על ידי סוזן לנגלן במהלך משחק רבע-גמר. בגמר סוזן לנגלן פגשה את מולה מלורי (ארצות הברית) וניצחה אותה בשני מערכות. בתחרות הזוגות השתתפו 64 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. זוג אלופי 1921 האחים לוו הודחו במשחק השני של המוקדמות. במשחק סיום נפגשו האוסטרלים פט או'הארה וג'רלד פטרסון נגד ג'יימס אנדרסון (אוסטרליה) ורנדולף ליסט (בריטניה). הזוג ליסט/אנדרסון ניצח ב-5 מערכות. לרנדולף ליסט זו הייתה הזכייה השנייה ברציפות (עם פרטנרים שונים). בתחרות השתתפו 32 זוגות. בגמר התחרות הזוג שכלל את האחיות הבריטיות קיטי מקיין ומרגרט סטוקס נפגשו עם אלופות השנה הקודמת סוזן לנגלן (צרפת) ואליזבת ריין (ארצות הברית). האלופות ניצחו בשתי מערכות ובכך זכו בתואר בפעם הרביעית ברציפות. בתחרות השתתפו 64 זוגות. בגמר התחרות נפגש הזוג רנדולף ליסט (בריטניה) ואליזבת ריין (מנצחי אליפות וימבלדון 1921) עם פט או'הארה (אוסטרליה) וסוזן לנגלן (צרפת) והפסידו בשתי מערכות. לסוזן לנגלן זה היה התואר השלישי באליפות שנת 1922. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות גברים תוצאות משחקי נשים תוצאות משחקי זוגות נשים תוצאות משחקי זוגות מעורבים
ברכה קופשטיין

ברכה קופשטיין - כץ (באנגלית: Bracha Kopstein, ביידיש: ברכה קאפשטיין; 1909 - 14 בספטמבר 2012, כ"ז באלול תשע"ב) הייתה משוררת יידיש. נולדה בפרילוקה שבמחוז קייב שבאוקראינה. בשנת 1924 היגרה קופשטיין לאמריקה. נישאה למשורר יידיש בנימין כץ, בעניאמין קאַץ (1906 - 3 ביולי 2002, כ"ג בתמוז תשס"ב). עלתה ארצה בשנת 1949 עם בעלה בנימין כץ. נטמנה בבית העלמין הדרום. אויף אייגענע וועגן, 1989 אונטער יאנקעלעס וויגעלע, 1976 זינג מיין הארץ, 1945 יום טוב און וואך אין ישראל, 1965 מראות, 1981 משמש אל שמש, 1959 דאס פאלק איז דא, 1951 פון א גרויס גערעטעניש, 1993 שירי ערש ליענקלה: אנתולוגיה / בעריכת בנימין כץ וברכה קופשטיין ; תרגם: אוריאל אופק. תל אביב, מו"ל: שלום, 1983 ילדי שלי באתר הספרייה הלאומית באתר אבלים ברכה קופשטין כץ (1909-2012), דף שער בספרייה הלאומית ערליך, פנחס. ברכה קאפשטיין און איר ניי בוך איבערזעצונגען פון העברעיש. נייע צייטונג, 21 ינואר, 1994. פרידלענדער, יוסף. א גערעטעניש פון א גערעטעניש. פארווערטס 1993. (ביקורת על ספרה של קופשטיין " פון א גרויס גערעטעניש": לידער איבערגעזעצט פון עברית אויף יידיש). תל אביב: פארלאג שלום, תשנ"ג 1993.
ויסקי יפני

הוויסקי היפני מיוצר החל משנת 1870. הייצור המסחרי הראשון של הוויסקי החל בשנת 1924 בחברת קוטובוקאיה ששינתה מאוחר יותר את שמה לסנטורי. הוויסקי היפני ידוע במותגי הסינגל מאלט הרבים שלו, בחוזק ובסגנון המזכיר את הוויסקי הסקוטי. כיום ישנן שתי חברות ויסקי מרכזיות ביפן, בשם Nikka ו-סנטורי. לכל אחת מהחברות יש מספר מותגים וכמה גרסאות לכל מותג. סנטורי וניקה מייצרות גם ויסקי מסוג סינגל מאלט וגם ויסקי מסוג בלנדד. הייצור המסחרי של הסינגל מאלט היפני התחיל בשנת 1924 על ידי שינג'ירו טורי ומאסטאקה טאקצורו. ראשית, שינג'ירו טורי פתח חברת יין אשר נקראה Akadama port wine שעסקה בייבוא יין פורטוגלי מסוג פורט וגם בייצור יין בסגנון הפורט. שינג'ירו טורי לא הסתפק בהצלחת ה-Akadama port wine ולכן הוא שם לעצמו למטרה לייצר ויסקי יפני. שינג'ירו טורי הקים מזקקה ב-Yamazaki, פרבר של קיוטו, מקום אשר מפורסם במים הזכים והאיכותיים הנמצאים בו. שינג'ירו טורי צירף לחברה את מאסטאקה טאקצורו כאחראי על נושא הזיקוק בחברה. מאסטאקה טאקצורו למד את אומנות זיקוק הוויסקי בסקוטלנד והביא את הידע איתו ליפן. למאסטאקה טאקצורו היה תפקיד חשוב בהקמת מזקקת Yamazaki. מאוחר יותר בשנת 1934 מאסטאקה טאקצורו עזב את מזקקת Yamazaki והקים חברה חדשה משל עצמו בשם Dainipponkaju שלימים נקראה Nikka והפכה לחברה המתחרה הראשית לחברת הוויסקי של שינג'ירו טורי שנקראת Suntory. ביפן קיימות כיום המזקקות הבאות: מזקקת יאמאזאקי (אנ'): בבעלות סנטורי, נמצאת בין אוסקה לקיוטו. מזקקת Hakushu : בבעלות סנטורי, נמצאת במחוז Yamanashi. מזקקת Yochi : בבעלות Nikka, נמצאת באי הצפוני Hokkaido. מזקקת Miyagikyo : בבעלות Nikka, ליד העיר Sendai. מזקקת Fuji gotemba : בבעלות Kirin, נמצאת למרגלות הר פוגי. מזקקת Chichibu : מזקקה חדשה שנפתחה ב-2008 ליד העיר Chichibu במחוז Kento. מזקקת Shinshu : בבעלות Hombo, נמצאת במחוז Nagano. מזקקת White oak : בבעלות Eigashima Shuzou, במחוז Hyogo. הוויסקי היפני ידוע בעיקר בשל קרבת הטעם שלו לוויסקי הסקוטי ולטעם החזק של הוויסקי היפני מסוג סינגל מאלט, אך ישנם סוגים שונים של ויסקי יפני כמו ה-Super Nikka, ויסקי מסוג בלנדד אשר מתיישן בחביות sherry) sherry הוא סוג של יין ספרדי), או ה-Nikka coffee Grain whisky. מאז שנות ה-2000, הוויסקי היפני החל לנצח בתחרויות ויסקי רבות כולל בתחרויות ויסקי בינלאומיות כנגד ויסקי מתוצרת סקוטלנד אירלנד וצפון אמריקה. בשנת 2003 בתחרות ה-International Spirits Challenge, הוויסקי של מותג Yamazaki של חברת סנטורי ניצח במדליית זהב ומאז מותגים של חברת סנטורי זכו במדליית זהב כל שנה עד שנת 2013. בשנים 2010 ,2012, ו-2013 חברת סנטורי זכתה בתואר המכובד של מזקקת השנה. בתחרויות טעימה עיוורת שאורגנו על ידי מגזין הוויסקי (Whisky magazine), שבה השתתפו סוגי ויסקי רבים מסגנון סינגל מאלט מיפן ומסקוטלנד, הוויסקי היפני קיבל את הניקוד הגבוה ביותר וקטף את המקום הראשון. מדיה וקבצים בנושא ויסקי יפני בוויקישיתוף
סימון מיניולה

סימון מיניולה (בצרפתית: Simon Mignolet; נולד ב-6 במרץ 1988) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת קלאב ברוז' ובנבחרת בלגיה. מיניולה החל את דרכו במחלקת הנוער של סנט טרוידן בעיר הולדתו, ובשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ושימש כשוער הראשון בגיל 18. בעונת 2009/2010 נבחר לכדורגלן השנה בבלגיה. ב-17 ביוני 2010 חתם בקבוצה האנגלית סנדרלנד מהפרמייר ליג, ששילמה עבורו 2 מיליון ליש"ט. ב-15 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול ברמינגהאם סיטי שהסתיים בתיקו 2-2. ב-29 באוקטובר 2011 נפצע במשחק נגד אסטון וילה כאשר התנגש בשחקן הקבוצה היריבה אמיל הסקי וגרם לשבר בגופו. בעונת 2012/2013 השתתף בכל משחקי העונה, והרבה לשמור על רשת נקייה. ב-25 ביוני 2013 חתם מיניולה לחמש שנים בליברפול, ששילמה עבורו 9 מיליון ליש"ט. ב-13 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול, בניצחון 4–0 על פרסטון נורת' אנד במשחק ידידות. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול במסגרת הפרמייר ליג, בניצחון 1–0 על סטוק סיטי. לאחר מכן רשם שני משחקים עם רשת נקייה נגד אסטון וילה ומנצ'סטר יונייטד. שבועיים לאחר מכן, לראשונה בקבוצה נכנע לשער נגד סוונסי סיטי. בעונתו הראשונה בקבוצה התמודדה הקבוצה על האליפות עד למחזור האחרון, ובסופו של דבר סיימה במקום השני. בעונת 2015/2016 בליגה האירופית, על אף חוסר ההצלחה בליגה, העפילו ליברפול ומיניולה עד לגמר. מיניולה עמד בשערה של ליברפול בהפסד 1–3 לסביליה במשחק הגמר. ב-4 באוגוסט 2019 חתם מיניולה לחמש שנים בקלאב ברוז' עבור 6.4 מיליון ליש"ט. לאחר השתתפות בכל הנבחרות הצעירות של בלגיה, זומן ב-1 בספטמבר 2010 לנבחרת הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 במרץ 2011, בניצחון 2–0 על אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2012. עם זאת, לא הצליח להעפיל יחד עם נבחרתו ליורו 2012. במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014 שימש כשוער השני, כשמקדים אותו טיבו קורטואה, והעפיל עם בלגיה לטורניר הראשון שלו והמונדיאל הראשון של בלגיה מאז מונדיאל 2002. נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022. ליברפול ליגת האלופות: 2018/2019 קלאב ברוז' אליפות: 2020/2021, 2021/2022, 2023/2024 הסופר קאפ הבלגי: 2021, 2022 אתר האינטרנט הרשמי של סימון מיניולה (באנגלית) סימון מיניולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סימון מיניולה, באתר Transfermarkt סימון מיניולה, באתר Soccerway סימון מיניולה, באתר BDFutbol סימון מיניולה, באתר WorldFootball.net סימון מיניולה, באתר National Football Teams סימון מיניולה, באתר FootballDatabase.eu סימון מיניולה, באתר ESPN עמוד השחקן באתר הרשמי של ליברפול Roberto Martinez selects 26 devils for the World Cup באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית, 10 בנובמבר 2022 (באנגלית)
בובתי דולי היקרה

בובתי דולי היקרה (באנגלית: Dolly Dearest) הוא סרט אימה אמריקאי לילדים משנת 1991 בכיכובם של דניס קרוסבי וריפ טורן. הסרט הוא חלק מסדרת סרטים בשם צעצועים קטלניים (באנגלית: killer toys), בה נכללים כ-22 סרטים. בלב ליבו של מדבר מקסיקו נפתח מפעל ליצור בובות. תוכנן לבנות באזור עוד מפעל, אך במהלך החפירות מתגלה שם אתר ארכאולוגי, שהיה בעבר בית התפילה והפולחן של בני המאיה. לאחר שבני המאיה התפללו לשטן, הם היו נאספים כל לילה וחותכים בקלות את ביטנם בעזרת סכין על מנת שטיפות דם יזלגו הישר לתוך הגביע של השטן כך שהוא יוכל לשתות את דמם, אלא שמספר מורדים מאותה התקופה אטמו באבן את השער של אותו בית פולחן כדי שהכוחות השחורים של הרשע לא ייצאו ממנו. בהמשך החפירות, נפתח אותו השער של בית הפולחן שהיה קרוב למפעל הבובות שבבעלותו החדשה של אליוט ווייד, וכתוצאה מכך נכנסו הכוחות השחורים של הרשע הישר מבית הפולחן אשר שקע בחולות המדבר לעבר המפעל של „בובתי דולי היקרה”. משפחה אמריקאית בעלת ארבע נפשות מגיעה למקסיקו. אליוט ווייד הוא האב של ג'ימי וג'סיקה ווייד ובעלה של מרלין ווייד. הוא הופך לבעל מפעל הבובות של „בובתי דולי היקרה”. בסופו של דבר הוא נופל קורבן לבובות רוצחות, שכן לאחר שהבובות רצחו אנשים, הן ניסו להרוג גם אותו. הבובות קשרו את רגלו לחבל שהיה מחובר לגלגל המפעל והפעילו את הגלגל כדי שיגרר אל מותו ואול הוא ניצל בזכות הארכאולוג קארל רזניק שהגיע באותה שעה למפעל וכיבה את מנוע הגלגל. לפי הסרט, האגדה מספרת שבעלי הפולחן דיברו בשפת ה"סנציה” בזמן תפילתם לאחר ששחטו מספר ילדים לכבוד ילד-שטן בשם סנציה. אותו ילד-שטן אף פעם לא הסתפק בהקרבת עשרות ילדים אלא רצה לשתות דם של כמאה ילדים מוקרבים ליום, ולשם כך נאלץ האספסוף הזועם לחסום בקיר של בטון ומלבנים את פתח השער של הכניסה. רוב קורבנות ה"סנציה” היו גופות ילדים שרופים. נזירת הכנסייה הכרמליסתית, האחות אלווה, מתחילה להבין שמקברו של ה"סנציה” מתחילים לפתע לצוץ כל מיני כוחות שחורים ומרושעים העומדים מאחורי רציחתה של אחותה, קמילה, ובעקבות השפעתה לרעה של מטופלת של קמילה בשם ג'סיקה. אירוע זה גורם לה לקחת את החוק בידיים, כך שהיא לוקחת כל מיני דברים בעירים כגון נוזל של בנזין דליק ואבקת זרחן ושופכת אותם לעבר פתח הכניסה של מערת הקבר, אלא שאז לרוע מזלה בזמן שהיא מדליקה את הגפרור כדי להחריב את מערת הקבר על ידי השריפה, מגיע באותו הרגע הארכאולוג קארל רזניק ומעיף את הגפרור לאחר שהוא בועט בידה שאוחזת את הגפרור וכך הגפרור הבוער נופל רחוק ארצה. קארל אומר לה: "מה את השתגעת?” אך היא מנסה להזהיר אותו: "אתה חייב להפסיק מייד עם זה (עם המשך המחקר הארכאולוגי באתר) אחרת כולם ימותו במיוחד ילדים, אנא בבקשה ממך תחסום את הגישה לפתח אזור מצבת הקבר בעזרת קיר של בטון ומלבנים” אך הארכאולוג קארל רזניק התעלם מאזהרותיה. "בובתי דולי היקרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בובתי דולי היקרה", באתר נטפליקס "בובתי דולי היקרה", באתר AllMovie (באנגלית) "בובתי דולי היקרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בובתי דולי היקרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לצפיית הסרט ברשת, סרטון באתר יוטיוב [http://www.scaryforkids.com/dolly-dearest/ הסרט בובתי דולי היקרה הוא סרט אימה לילדים
דווינה (פירושונים)

דווינה (ברוסית: Двина) האם התכוונתם ל... דווינה המערבי – נהר הזורם ברוסיה, בבלארוס ובלטביה; נקרא בלטביה דאוגבה Daugava דווינה הצפוני – נהר בצפון רוסיה הזורם ברובו במחוז ארכנגלסק ובמקצתו במחוז וולוגדה ונשפך למפרץ דווינה (לחצו לצפייה במפה ) מפרץ דווינה – מפרץ בים הלבן, במחוז ארכנגלסק שברוסיה (לחצו לצפייה במפה ) S-75 דווינה – מערכת טק"א סובייטית נייחת לגובה רב ולטווח בינוני R-12 דווינה – טיל בליסטי גרעיני סובייטי לטווח בינוני (לחצו לצפייה ) הקרב על נהר דווינה – קרב שנערך ב-25-24 באוגוסט 1665 על נהר הדווינה במהלך מלחמת רוסיה–פולין (1654–1667)
ברידג'ט נוול

ברידג'ט נוול (באנגלית: Bridget Neval; נולדה ב-13 בפברואר 1985) היא שחקנית עבר – אוסטרלית וקנדית. מוכרת בעיקר בשל משחקה ב"אבודים במעבדה" ובגילום דמותה של לנה קרופורד בתוכנית הטלוויזיה "שכנים". נוול נולדה בהודו לאב קנדי ולאם אוסטרלית. בעת שהייתה בת מספר חודשים עברה המשפחה לקנדה ובגיל 13 עברה נוול לאוסטרליה. לנוול יש מבטא ייחודי של תערובת אוסטרלית וקנדית. במרס 2011 נוול נישאה לעמוס פיליפס בביירון ביי שבאוסטרליה ושינתה את שמה באופן חוקי לברידג'ט פיליפס. בבלוג האישי שלה, ובמקומות נוספים, סיפרה נוול על עברה הכולל דיכאון והפרעות אכילה. היא מציינת גורמים אלו כסיבה העיקרית לעזיבתה את תעשיית המשחק. גווינביר ג'ונס (2002) – התפקיד הראשון המרכזי של נוול היה אויבתה של הגיבורה גווינביר ג'ונס וחבריה. לתוכנית היו שתי עונות וסך כולל של 26 פרקים. אבודים במעבדה (2003–2005) – נוול שיחקה את אליזבת הוק (תפקיד ראשי). שכנים (סדרת טלוויזיה) – שיחקה את לנה קרופורד, הדמות הלסבית הראשונה בסדרה, בשנים 2004–2005. לרדוף אחר פגסוס – מחזה שנערך כחלק מפסטיבל פרינג', ב-3 באוקטובר 2006. נוול גילמה את אמיליה בת השש עשרה. Damned by Dawn ‏(2006) – סרט אימה אוסטרלי בו גילמה נוול את רוח הרפאים באנשי. Crawlspace ‏(2012) – סרט אימה אוסטרלי בו גילמה נוול שוב את רוח הרפאים באנשי. ברידג'ט נוול, ברשת החברתית אינסטגרם ברידג'ט נוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברידג'ט נוול, באתר AllMovie (באנגלית) ברידג'ט נוול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טרמולי

טרמולי (באיטלקית: Termoli, בנפוליטנית: Térmle) היא עיר בנפת קמפובאסו שבמחוז מוליזה שבאיטליה. זוהי עיר שגדלה במהירות לאחר מלחמת העולם השנייה והפכה ליעד תיירותי הידוע בחופיו ובביצוריו העתיקים. בעבר הייתה טרמולי ידועה כנמל דיג, אך בשנים האחרונות היא יעד תיירותי למשפחות איטלקיות. על פי ממצאי קבורה הייתה נוכחות אנושית בטרמולי עוד בתקופה הפרה-היסטורית. בתקופה הרומית החזיקו עשירי רומא וילות על החוף הסמוך. התיעוד הראשון על העיר של היום הוא על הקתדרלה שקדמה לזו הנוכחית מהמאה ה-10 לספירה. טרמולי הייתה בשטח שלטונם של הלומברדים עד להגעתם של הנורמנים ובתקופתם היא פרחה והתרחבה. מעשי חורבן בתקופות מאוחרות יותר הובילו לתקופת שפל שנמשכה עד 1770, כאשר אצילים מקומיים הורשו על ידי מלכי נאפולי לבנות מבנים חדשים לאורך החוף ולכיוון אזור הכפר. במסגרת פלישת בעלות הברית לאיטליה בספטמבר-אוקטובר 1943, בוצעה נחיתה משנית בנמל טרמולי, שהפתיעה את הכוחות הגרמניים שלא ציפו לנחיתה מהים. הגרמנים החזיקו בעמדותיהם ובטרמולי התנהל אחד מקרבות השריון בזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה, קרב דבון. טרמולי נעשתה לאחד המרכזים העירוניים החשובים במוליזה. האזור סבל מהגירה שלילית בשנים שלאחר המלחמה והתחוללה הגירה מהעיירות שעל הגבעות הפנימיות לכוון ערי החוף. מעמדה של טרמולי כיעד תיירותי עומד בתחרות עם קמפומרינו (Campomarino), כחמישה ק"מ דרומה. העיר העתיקה משומרת היטב. זו עיר מוקפת חומה המזדקרת לעבר הים, רבים מהבתים בה נבנו מחדש, ונצבעו במגוון צבעים. בכיכר המרכזית שוכנת הקתדרלה, שנבנתה במאות ה-12 וה-13. הקתדרלה היא דוגמה לבניה בסגנון האדריכלות הרומנסקית ובתוכה שמורים שרידים של שני הקדושים של העיר, שאחד מהם הוא טימותיאוס. החלק העליון של חזית הקתדרלה נהרס ברעש אדמה שהתרחש ב-1456, והוא ניזוק גם במהלך הביזה שביצעו הטורקים בעיר ב-1566. התוספות בסגנון הבארוק הוסרו בשחזור שנערך בשנים 1930-1969 ושמטרתו הייתה להשיב את המבנה לחזותו המקורית. המצודה היא המבנה המפורסם ביותר בטרמולי. היא הוקמה בתקופת השלטון הנורמני, במאה ה-11 וחודשה בתקופת שלטונו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1240, לאחר נזק שנגרם כתוצאה מהתקפה של הצי הונציאני. המצודה הייתה חלק ממערך ביצורים רחב יותר, שכלל חומה שהקיפה את כל העיר, ממנה שרד רק מגדל אחד. אתרי הנופש של טרמולי ידועים באיכות של החופים ובצלילות מי הים שלה. התיירים היא בעיקר תיירות פנים, והתיירים המגיעים לנפוש בה הם בעיקר מאזור נאפולי וממחוז פוליה הסמוך. לאחרונה נשתלו עצי דקל לאורך טיילת החוף ובעונת הקיץ המסעדות שוקקות. במרחק של 25 ק"מ מסביב לטרמולי נמצאות עיירות על הגבעות המשמרות אורח חיים ההולך ונעלם באיטליה. פולין חוז'וב, פולין ארצות הברית פומפנו ביץ', פלורידה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא טרמולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרמולי (באיטלקית) המחנה השמיני נחת בנמל טרימולי, משמר, 5 באוקטובר 1943 המחנה החמישי באיטליה, המשקיף, 7 באוקטובר 1943 החל השלב הסופי במערכה על רומא, משמר, 7 באוקטובר 1943 קרבות עזים נטושים באיזור טרמולי, משמר, 8 באוקטובר 1943 ראש הגשר בטרמולי מתרחב והולך, משמר, 11 באוקטובר 1943
ארנסט פיימן

היינריך ארנסט פיימן (בדנית: Hinrich Ernst Peymann ‏22 במאי 1737 ממלכת הנובר – 28 בינואר 1823 רנדסבורג) היה איש צבא דני-גרמני ששימש כמפקד העליון של הצבא המלכותי הדני בזמן הקרבות על קופנהגן במהלך המלחמות הנפוליאוניות נולד למשפחה גרמנית, בעיירה קטנה בממלכת הנובר. במהלך מלחמת שבע השנים נשלח למערכה מול הצרפתים. לאחר המלחמה עקר לשלזוויג-הולשטיין, אז בשליטת דנמרק, התגייס לצבא המלכותי הדני וטיפס בסולם הדרגות. כאשר החלו המלחמות הנפוליאוניות כבר היה פיימן מפקד הצבא הדני. דנמרק-נורווגיה תמכה בצרפת, והבריטים חששו שהצי הצרפתי ילכוד את הצי המלכותי הדני. ולכן הצי הבריטי יצא לכיוון הבירה קופנהגן ב-1807 בפיקודו של ג'יימס גמביר. ומשסרבו הדנים להיכנע הופגזה העיר קשות עד לכניעתה. פיימן נפצע במהלך ההפגזות, לאחר שהובס נפוליאון בונפרטה נידון פיימן למוות אולם קיבל חנינה ממלך דנמרק. מדיה וקבצים בנושא ארנסט פיימן בוויקישיתוף
יצחק פורת

יצחק פורת (25 בנובמבר 1934 – 20 ביוני 2012) היה מהנדס מכונות ומדען ישראלי מבכירי העובדים ברפאל וחבר הוראה נלווה בכיר בטכניון. קיבל פרס ביטחון ישראל למפעל חיים. פורת נולד בתל אביב כיצחק רפפורט, למד בבית חינוך לילדי עובדים ובגימנסיה גאולה. את שלושת תאריו האקדמיים קיבל בטכניון: תואר ראשון (1958) ותואר שני (1961) בפקולטה להנדסת מכונות ותואר שלישי (1967) במחלקה למכניקה, על עבודה שכותרתה "ויסות מהירות סיבוב", שנעשתה בהנחיית בועז פופר. ב־1961 החל לעבוד ברפאל – הרשות לפיתוח אמצעי לחימה. בנוסף לעבודתו ברפאל לימד קורסים בטכניון. ברפאל הקים והוביל פרויקט מורכב ובעל תרומה משמעותית ביותר לביטחון המדינה. על הישגיו בפרויקט זה קיבל ב־1978 את פרס ברגמן מידי הנשיא קציר. לאחר סיום תפקידו כראש פרויקט, התמנה כמהנדס מחקר ראשי של חטיבת אווירומכניקה. בהמשך התמנה ברפאל כעמית מחקר. גם לאחר הגיעו לגיל פרישה המשיך פורת לתרום מקצועית וניהולית לפרויקטים קריטיים לביטחון המדינה, ללמד בטכניון ולהנחות מהנדסים לתארים גבוהים (המסטרנט האחרון שלו עבר את הבחינה לתיזה ימים ספורים לפני שפורת נפטר ממחלה קשה). במהלך עבודתו מונה כחבר בוועדות חשובות כגון: ועדת הבראת רפאל, יו"ר ועדת הדרוג הבכיר ברפאל וחבר ועדת הדרוג העליונה של משרד הביטחון, חבר בוועדות מקצועיות אד-הוק, לקידום בכיר של סגל אקדמי בטכניון, יו"ר ועדת המחקר של רפאל (תפקיד שמילא עד לפטירתו). פורת לימד קורסים בלימודי הסמכה ומוסמכים בטכניון בנושאי דינמיקה, תורת הרטט, תכן מכני, דינמיקת רוטורים, דינמיקה אנליטית ותכן משולב. במהלך השנים הנחה למעלה מ־30 מהנדסים לתואר מאסטר ודוקטורט, רובם עובדי רפאל שתפסו ותופסים עמדות בכירות ברפאל ובמערכת הביטחון. כתב עשרות דוחות פנימיים, פרסומים בספרות המקצועית הבינלאומית ופטנטים. ברפאל קיבל פרס עבור העמדת תלמידים (1987) ופרס מפעל חיים (1999). פורת היה חובב מוזיקה נלהב. אביו חיים רפפורט, היה בונה כינורות מפורסם. פורת הִרבה לנגן בכינור בהרכבים שונים וריכז חוג להאזנה למוזיקה קלאסית. ב־2009 זכה פורת בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים. יצחק פורת נפטר ב־20 ביוני 2012 וטמן בבית הקברות שדה יהושע. היה נשוי לאראלה ואב לשניים. פטנט למציאת קצב הסיבוב של גוף שהמציא יחד עם אהוד נצר יצחק פורת - תקציר הדוקטורט פטנטים של יצחק פורת, באתר Justia (באנגלית) "רפאל שלנו" גיליון 23, אייר תשע"ג, עמוד 23. רשימת פרסי ביטחון ישראל שהוענקו לרפאל בשנים 1958-2012; פרס ביטחון ישראל, 'מומנט, אפריל 2010 יצחק פורת באתר חברה קדישא חיפה
רונן בורשבסקי

רונן בורשבסקי הוא מנצח ישראלי, פרופסור עמית הוראה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. בורשבסקי הוא המנצח והמנהל האמנותי של המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני ומקהלת האיחוד. הוא מכהן כראש המחלקה לניצוח מקהלה ומרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת ת"א, ומשמש כמנצח משנה לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בעבר ניצח על מקהלת פילהרמוניה ומקהלת אורטוריו. רונן בורשבסקי הוא בעל תואר אמן מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, היה תלמידם של נעם שריף ומנדי רודן, והשתלם אצל ברנרד הייטינק, סייג'י אוזאווה והנס גראף. למד בבית הספר לאמנויות הבמה "תלמה ילין" שבגבעתיים. ב-1998, בתחילת דרכו, זכה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית לניצוח ע"ש ניקולאי מלקו בדנמרק ובמדליית ארד בתחרות הבינלאומית בטוקיו, שבה היה צעיר המשתתפים. מאז ניצח על מרבית התזמורות בארץ, כמו גם על תזמורות ברחבי העולם. משנת 2023 הוא משמש כמרצה בסדרת "הקלאסיקות הגדולות של המוזיקה" במסגרת התוכנית "לגלות תרבות" ובשיתוף התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. אתר האינטרנט הרשמי של רונן בורשבסקי רונן בורשבסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב רונן בורשבסקי, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו מידע על רונן בורשבסקי בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.