laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
למה לא סיפרת לי!?

למה לא סיפרתָ לי!? הוא אלבום הבכורה של שלמה גרוניך, אשר יצא בשנת 1971 כאשר גרוניך היה בן 22. כל הלחנים והעיבודים המוזיקליים באלבום נעשו על ידי גרוניך. בעת יציאתו היה האלבום חדשני מאוד, וכלל שילוב ייחודי של רוק מחתרתי עם מוזיקה קלאסית, חסידית ומזרחית. כמו כן, כלל האלבום מספר שירים אותם הגדיר גרוניך במרוצת השנים כ"חושפניים עד למערומי נפשו". בין השירים המוכרים באלבום ניתן למנות את "אל נא תלך", אשר הולחן תוך שימוש בפרלוד מספר 1 של יוהאן סבסטיאן באך עם התרגום למילות השיר "The Gardener XXXIV: Do Not Go, My Love" של רבינדרנת טאגור, "אבינו מלכנו", המבוסס על התפילה היהודית ו"רוזה מרציפן", המבוסס על הספר האיש הקטן מאת אריך קסטנר והיה השיר הראשון של גרוניך שהושמע ברדיו. הרצועה האחרונה באלבום, הנושאת את שמו, מכילה הקלטה של גרוניך שהתבצעה ללא ידיעתו, ובמהלכה הוא מאלתר בנגינה על פסנתר. בסיום הביצוע ביקש גרוניך מטכנאי ההקלטה שיתחיל להקליט כעת וכשהתחוור לו כי הטכנאי באולפן הקליט אותו צורח ובוכה, מתוך "טריפ" בהשפעת סמי הזיה (על פי עדותו), שאל אותו Why didn't you tell me? (מה שהפך גם לשמו של האלבום כולו). ובאותו הרגע נקבע שמו של האלבום. רצועה זו נתפסת בעיני רבים כאחת הנועזות והקיצוניות ביותר ברוק הישראלי. באלבום זה גם נכלל לחנו למילים של נורית זרחי בשם "ברחוב שלנו". שירו זה הוצע לחוה אלברשטיין, אך זו סירבה. עם יציאת האלבום, היו מבקרי המוזיקה חלוקים בדעתם אודותיו. חלק מהביקורות היללו את האלבום ואת חדשנותו של גרוניך, ואילו חלקן טענו כי האלבום רועש ויומרני, וכי גרוניך "העתיק" את מרבית רעיונותיו ממוזיקאים אחרים. כאשר בחרה רבקה מיכאלי לשדר מספר קטעים מהאלבום בתוכנית הרדיו שלה, הוצפו משרדי קול ישראל במספר רב של שיחות טלפון ממאזינים, ובהם הזמר יהורם גאון, שהתנגדו לסגנונו של האלבום. עם חלוף השנים זכה האלבום לביקורות חיוביות, והוגדר על ידי גלי צה"ל בשנת 2008 כפורץ דרך וכאחד מ-60 האלבומים החשובים ביותר במוזיקה הישראלית. בשנת 2003 יצא האלבום במהדורה מחודשת, אשר כולל את כל השירים שהופיעו באלבום המקורי, ובנוסף 9 רצועות הכוללות קטעים מתסכית הרדיו "אמריקה" (על פי ספרו של פרנץ קפקא) המלווה בלחניו של גרוניך. קטעים אלה הוקלטו ב-1972 אך לא יצאו באלבום עד שהוקלטו מחדש לאלבום קונצרט ב-1980. כל השירים (למעט "אבינו מלכנו") הולחנו על ידי שלמה גרוניך. הלחן של "אל נא תלך" מבוסס על פרלוד מס' 1 של באך. שלמה גרוניך - פסנתר, אורגן, חליל, לחנים, עיבודים והפקה מוזיקלית שמוליק ארוך - גיטרה בס יוסי לוי - גיטרות ריצ'רד גולדבלאט - גיטרה חשמלית טליה קלינג - קונטרבס פיטר צנינג - תופים ממלו גאיטנופולוס - חליל דייב קארול - גיטרות רפאל פרנקל - כינור אילן גרוניך - כינור אריה ישראלי - ויולה שמחה חלד - צ'לו אבנר חבשוש - גיטרה בס שולמית לורין - צ'לו אפי אהרון - תופים יעקב מנזה - צ'לו משה בראונר - מפוחית פה אהרל'ה קמינסקי - כלי הקשה "למה לא סיפרת לי!?", באתר Discogs ריאיון עם שלמה גרוניך בגלי צה"ל, לרגל הוצאת המהדורה המחדשת של האלבום (מראיין: נועם פיינהולץ) יואב קוטנר, למה לא סיפרת לשלמה גרוניך, מתוך התוכנית "למרות הכל" ביקורת על למה לא סיפרת לי!?, באתר השרת העיוור (עותק שמור) מילות השיר המקורי, באתר Poetry.com אחיו של שלמה גרוניך
FluxBB

FluxBB היא אחת ממערכות הפורומים המהירות והקלות הרשומה בקוד פתוח. המערכת כתובה בשפת PHP. המערכת פותחה להיות מהירה יותר, קטנה יותר ופחות עמוסה גרפית בהשוואה למערכות פורומים אחרות. FluxBB מספקת בבסיסה פחות תכונות ומאפיינים בהשוואה למערכות פורומים אחרות, דבר הנותן למפתחים אפשרות להתמקד במהירותה, במשקלה הקטן ובתכונות הבסיס. אך בעזרת מערכת המיתקעים (Plugins) ניתן להוסיף בקלות תכונות רבות. FluxBB יכולה לעבוד על כל שרת אינטרנט התומך בשפת תכנות PHP. לאחסון המידע, ניתן לבחור אחד מבבסיסי הנתונים הבאים: PostgreSQL ,MySQL או SQLite. בסיס המערכת לקוח מPunBB. הפיצול התבצע ב-9 במאי 2008. FluxBB היא תוצאת הפיצול מ־PunBB שנוצרה על ידי ריקרד אנדרסון. בשנת 2007, PunBB נמכרה לחברה מסחרית. פיתוח המערכת נמשך תחת הנהלתו של ריקרד אנדרסון עד אפריל 2008. באותה עת ריקרד אנדרסון הודיע שיפסיק את מעורבותו בפרויקט, לפחות זמנית. נסיבות שונות (לרבות חילוקי-דעות עם ההנהלה החדשה) אילצו את חברי הקבוצה המפתחת שנשארו להחליט לפצל את הפרויקט פעם נוספת כדי לשלוט על עתיד המיזם ופיתוחו. FluxBB היא התוצאה של החלטה זו. FluxBB השתתפה ועלתה לגמר בתחרות 2008 Community Choice Awards של SourceForge בקטגוריית "הפרויקט החדש הטוב ביותר". הגרסה הנוכחית של FluxBB, 1.4, שהיא שדרוג ישיר מגרסה 1.2 ו1.3, מבוססת על הקוד של 1.2 ומוסיפה לו כמה תכונות נוספות שהועברו מגרסה 1.3. תכונות כגון תמיכה בUTF-8, עיצוב ברירת מחדל חדש, ואפשרות לפיצול ומיזוג נושאים. עם זאת, מערכת הרחבות לא כלולה. FluxBB גרסה 2.0, תוסיף אפשרויות כגון מערכת הרחבות בלחיצה אחת שתאפשר למשתמשים בקלות להרחיב את תכונותיה של המערכת. עוד גרסה 2.0 משפרת שפת תגיות ו-CSS וגם תתמוך בעתיד בפונקציות כמו מערכת תבניות ותת-פורומים. מערכת פורומים vBulletin MyBB Invision Power Board מדיה וקבצים בנושא FluxBB בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של FluxBB (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של FluxBB (באנגלית) FluxBB.co.il - אתר התמיכה הישראלי הלא רשמי של המערכת Ohloh code analysis Open source PHP אודות FluxBB דרישות FluxBB Connor (2008-05-09). "Development team annoucement [sic]". FluxBB.org. נבדק ב-2008-05-10. Sourceforge CCA 2008 finalists Reines (2010-03-12). "Style competition entries". FluxBB.org. נבדק ב-2010-01-16. פיתוח עתידי של FluxBB מפתח של FluxBB מספר לגבי הגרסאות העתידיות Smartys (2008-07-10). "FluxBB 1.2.19 and 1.3 hotfixes released". FluxBB.org. נבדק ב-2008-07-10. Smartys (2008-07-10). "FluxBB 1.2.20 released". FluxBB.org. נבדק ב-2008-07-13. Connor (2008-12-04). "FluxBB 1.2.21 released". FluxBB.org. נבדק ב-2008-12-04. Reines (2009-08-31). "FluxBB 1.2.22 released". FluxBB.org. נבדק ב-2009-08-31. העתיד של FluxBB elbekko (2009-04-23). "FluxBB 1.3-legacy released". FluxBB.org. נבדק ב-2009-04-23. elbekko (2009-05-26). "FluxBB 1.4 beta 1 released". FluxBB.org. נבדק ב-2009-05-27. Reines (2009-08-09). "FluxBB 1.4-beta2 released". FluxBB.org. נבדק ב-2009-08-09.
דניס דוגן

דניס דוגן (אנגלית: Dennis Dugan; נולד ב-5 בספטמבר 1946) הוא שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. דוגן נולד בעיר ויטון, אילינוי, ילד שני מתוך ארבעה ילדים של מריון, עקרת בית ושל צ'ארלס דוגן, מנהל בסוכנות ביטוח. הוא בוגר תואר ראשון בחוג לדרמה של אוניברסיטת דה פול בשיקגו, אילינוי. בהמשך למד גם במכון האמנות של שיקגו. דוגן התחיל את הקריירה שלו בהופעה במספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה בארצות הברית. בין היתר כיכב בסדרה משלו בשם "ריצ'י ברוקלמן, בלש פרטי", שנמשכה עונה אחת בשנת 1977. הופעותיו בתקופה זו נסמכו במיוחד על מראהו החיצוני. דוגן נראה בתקופה זו צעיר בהרבה מגילו, ובסוף שנות העשרים לחייו נראה כבן עשרה. מאז המשיך להופיע בתפקידי משנה בטלוויזיה, וכן מעת לעת בקולנוע בין היתר בקומדיה הרומנטית "צירי לידה" (1988) של הבמאי ג'ון יוז. דוגן פנה לקריירה כבמאי קולנוע. בשנת 1990 ביים את הלהיט "מותק, הילד השתגע" (Problem Child) בו אף שיחק. לאחר מכן המשיך בבמוי קומדיות נוספות כ"להציל את סילברמן" (2001) או "שוטרים ללא הפסקה" (2003). דוגן זכה להצלחה בעיקר בקומדיות בכיכוב אדם סנדלר, כמו "גילמור המאושר" (1996) (בו משחק דוגן משגיח במשחק גולף), או "ביג דדי" (1999) שגם בו משחק דוגן בתפקיד זעיר. כן ביים דוגן בשנות ה-90 פרקים בסדרות טלוויזיה מצליחות כ"בלשים בלילה" (בה גם הופיע כשחקן במספר פרקים), אלי מקביל, ו-NYPD. בשנות ה-2000 היו הצלחותיו של דוגן קשורות במיוחד בשיתוף הפעולה עם סנדלר. בשנת 2006 ביים את קומדיית הספורט "חמים על הספסל" בכיכובו של רוב שניידר. בשנת 2007 ביים את הסרט השנוי במחלוקת "צ'אק ולארי", על שני כבאים בניו יורק שנסיבות ביורוקרטיות מוזרות גורמות להם להצהיר שהם זוג הומוסקסואלים. בשנת 2008 ביים את "אל תתעסקו עם הזוהן", קומדיה העוסקת בחייל ישראלי קשוח המגיע לניו יורק להגשים את חלומו להפוך למעצב שיער. בשנת 2011 הוא ביים את הסרט "לזרום עם זה". בשנת 2020 ביים את הקומדיה "אהבות, חתונות ואסונות אחרים", על פי תסריט של לארי מילר, בהשתתפותם של דיאן קיטון, ג'רמי איירונס, מגי גרייס וג'סי מקרטני. בשנת 2024 שיחק בתור פילו ג'ונס במותחן הפשע "בלתי נשכח" שביים מייקל קיטון. נישואיו הראשונים של דוגן היו לשחקנית ג'ויס ואן פאטן ב-1973. הם התגרשו ב-1987, ולימים הוא התחתן עם שרון א'וקונור, לה הוא עדיין נשוי ויחד יש להם ילד. דניס דוגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניס דוגן, באתר AllMovie (באנגלית) דניס דוגן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דניס דוגן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) דניס דוגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
וייטנאמית

וייטנאמית (tiếng Việt), אשר הייתה ידועה גם תחת השם אנמזית בזמן השלטון הקולוניאלי הצרפתי, היא השפה הרשמית של וייטנאם. זוהי שפת האם של הווייטנאמים, המהווים 86% מאוכלוסיית וייטנאם, ושל מיליונים אחרים החיים מחוצה לה, בעיקר בארצות הברית. זוהי גם השפה השנייה של מיעוטים אתניים שונים החיים בווייטנאם. וייטנאמית שייכת למשפחת השפות האוסטרו-אסיאתית, ומספר דובריה גבוה בהרבה מזה של דוברי שאר השפות במשפחה, למשל חמרית. הדקדוק הווייטנאמי דומה לשפות אחרות בדרום-מזרח אסיה. חלק נכבד מאוצר המילים שלה שאול משפות סיניות, בעיקר מילים המביעות רעיונות מופשטים, בדומה לשאילת השפות האירופיות מלטינית ומיוונית. השפה נכתבה בעבר בכתב הסיני, אף על פי שנהגתה בצורה אחרת. בעקבות רפורמה שערך השלטון הקולוניאלי הצרפתי במאה ה-20, מערכת הכתב השימושית כיום היא האלפבית הלטיני. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. וייטנאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ון גילגוד

סר ג'ון גילגוד (באנגלית: Sir John Gielgud;‏ 14 באפריל 1904 – 21 במאי 2000) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי, מבכירי שחקני התיאטרון בזמנו. גילגוד הוא אחד מהאנשים היחידים שקיבלו את כל פרסי תעשיית הבידור האמריקאי. ג'ון גילגוד נולד בדרום קנזינגטון שבלונדון, והוא אחיין של שחקנית התיאטרון האנגלייה אלן טרי. הוא בוגר RADA ("האקדמיה הבריטית המלכותית לאמנויות"), והופעותיו הראשונות בתיאטרון היו בתפקידים קלאסיים. גילגוד גילם תפקידים רבים בהצגות של הלהקה השייקספירית המלכותית, וגם ביים הצגות ללהקה. תפקידו כהמלט בשנת 1936 נחשב למשובח במיוחד. אחר כך שיחק במחזות של צ'כוב ואיבסן. על אף שהופיע בסרטים כבר בשנות השלושים, לא בלט בתחום עד לתקופה מאוחרת יותר בחייו. בין תפקידיו הידועים בקולנוע : בנג'מין דיזראלי בסרט "ראש הממשלה" גאיוס קסיוס לונגינוס בסרט "יוליוס קיסר" הדוכס קלרנס בסרט "ריצ'רד השלישי" לצידו של לורנס אוליבייה. גילגוד, בניגוד לאולביה, היה בעיקר שחקן תיאטרון. במשך השנים התאים את עצמו לאופנות המשתנות בתיאטרון, בהופעתו במחזות של הרולד פינטר. הוא נודע אף כבמאי תיאטרון, עם הפקות משל צ'כוב, שייקספיר וגרהם גרין. בשנת 1981 זכה גילגוד בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב על תפקידו כראש המשרתים בסרט "ארתור", לצדם של דאדלי מור ולייזה מינלי. הוא זכה לשבחים רבים על תפקידיו בסרטים "ניצוצות", "לחפש את ריצ'רד" ו"אליזבת" (בו הופיע בתפקיד האפיפיור). בין התפקידים הבולטים שגילם בטלוויזיה היו בסדרות "חמדת ימים", "מלחמה וזיכרון" ו"מרלין". גילגוד קיבל תואר אבירות בשנת 1953, ב־1977 קיבל אות Companions of Honour, וב־1996 את אות מסדר ההצטיינות (Order of Merit). הוא הופיע כ-80 שנים מחייו עד כמעט חודש לפני מותו בגיל 96. גילגוד לא נישא מעולם ושמר בקנאות על פרטיותו, אף שידוע היה ברבים כי הוא 'מתגורר עם מזכירו האישי'. עם מותו נחשפו יומניו ובהם לבטיו באשר להומוסקסואליות שלו. מרבית מבקרי בריטניה הגדירוהו כ- "..בעל הקול המושלם ביותר מבין שחקני בריטניה, בכל הזמנים;". ג'ון גילגוד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון גילגוד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'ון גילגוד, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון גילגוד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ון גילגוד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון גילגוד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון גילגוד, באתר Discogs (באנגלית) מיכאל אוהד, שחקן שכולו ניגודים, דבר, 20 ביולי 1962 גילגוד בטקס קריאת תיאטרון על שמו, בארכיון הסרטונים של Associated Press‏, לונדון, פברואר 1994 ג'ון גילגוד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון גילגוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'וזף פיינדר

ג'וזף פיינדר (באנגלית: Joseph Finder; נולד ב-6 באוקטובר 1958) הוא סופר יהודי־אמריקאי שנודע בעיקר בזכות כתיבת מותחני עסקים. ספריו המזוהים ביותר עם סגנון הכתיבה שלו הם: "פרנויה", "המנכ"ל", "רצח בעיניים" ו"משחקי כוח". ספרו "זהות שאולה", עובד לסרט קולנוע בכיכובם של מורגן פרימן ואשלי ג'אד. פיינדר נולד למשפחה יהודית בעיר שיקגו שבארצות הברית. את רוב ילדותו בילה עם משפחתו שעברה בין ארצות שונות, בהן הפיליפינים ואפגניסטן. לבסוף המשפחה שבה לארצות הברית והתיישבה בניו יורק. פיינדר למד לתואר ראשון בלימודי רוסיה באוניברסיטת ייל וכן לתואר שני בחקר רוסיה באוניברסיטת הרווארד. ספרו הראשון שראה אור היה הספר העיוני "השטיח האדום: הקשר בין הקרמלין לבין אנשי העסקים החזקים ביותר באמריקה". ב-2012 החלו צילומי הסרט פרנויה בהתבסס על ספרו של פיינדר, בעל אותו השם. השטיח האדום: הקשר בין הקרמלין לבין אנשי העסקים החזקים ביותר באמריקה (1983). מועדון מוסקווה (1991) (בעברית: הוצאת שלגי-רמדור). המוח הקטלני (1994) (בעברית: הוצאת שלגי-רמדור). שעת האפס (1996) (בעברית: הוצאת נירם - הוצאה לאור). זהות שאולה (1998) (בעברית: הוצאת נירם - הוצאה לאור). הופק לסרט (2002) פרנויה (2004) (בעברית: ידיעות אחרונות - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). המנכ"ל (2005) (בעברית: ידיעות אחרונות - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). רצח בעיניים (2006) (בעברית: ידיעות אחרונות - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). משחקי כוח (2007) (בעברית: ידיעות אחרונות - פרוזה). חשד (2015) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה). מחיר השתיקה (2015) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). ההחלפה‏ (2017) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). Judgement‏ (2019). השתלטות עוינת (2009) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה, תרגמה שרון פרמינגר). סודות קבורים (2011) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה). מחשבה פלילית (2016) (בעברית: ידיעות ספרים - פרוזה). House on Fire‏ (2020). אתר האינטרנט הרשמי של ג'וזף פיינדר ג'וזף פיינדר, ברשת החברתית פייסבוק ג'וזף פיינדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וזף פיינדר, ברשת החברתית Goodreads שירי צוק, איך להוציא לאור ולהכניס לכיס, באתר ynet, 3 באוגוסט 2008 ג'וזף פיינדר, הנשק של פיינדר, באתר ynet, 9 בנובמבר 2009 עלית קרפ, שלושה ספרים בקצרה, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2009 יניב מגל, ‏"קוני הספרים התרגלו קודם כל לחפש מחירים נמוכים", באתר גלובס, 18 במרץ 2012 ציפי שמילוביץ, מתח גבוה, באתר ynet, 17 ביוני 2016 יובל פלוטקין, "אנשים מוותרים על הפרטיות שלהם בלי לחשוב", 21 ביולי 2019 ג׳וזף פיינדר (1958-), דף שער בספרייה הלאומית Red Carpet: The Connection Between the Kremlin and America's Most Powerful Businessmen ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת תהל

קבוצת תהל (.TAHAL GROUP B.V) היא תאגיד תכנון והנדסה בינלאומי שהוקם על יסוד חברת תכנון המים לישראל בע"מ. החברה רשומה בהולנד ומרכזה באמסטרדם.החברות שבמסגרת התאגיד תכננו את מרבית מפעלי המים בישראל וכן מפעלים רבים בעולם. חברת "תכנון המים לישראל", הייתה הגרעין של התאגיד. ערך מורחב – תה"ל התאגיד קבוצת תהל פועל בכל רחבי העולם וממותג כחברת ההנדסה הבינלאומית הגדולה ביותר בישראל. החל משנת 1995 קבוצת תהל היא חברה פרטית בבעלותה הכמעט מלאה של חברת ההחזקות קרדן ישראל ומכילה מספר חברות בת בנושא תכנון הנדסי וביצוע בנושא מים חקלאות וסביבה. התאגיד מדורג בין 100 החברות המובילות בתחום זה בעולם. התאגיד פועל בכל רחבי העולם וממותג כחברת ההנדסה הבינלאומית הגדולה ביותר בישראל. משנת 2001 עד 2012 עמד בראש הדירקטוריון הרמטכל והשר לשעבר אמנון ליפקין-שחק. באוגוסט 2020 התאגיד מכר כ-55% ממניות חברת "פלגי מים" לקבוצת אלייד תמורת כ-25 מיליון שקל. זאב שלו וניסן נבו, תהל: חמישים השנים הראשונות, שנאר תקשורת, 2008 יורם גביזון, "עם בעלים אחרים תהל כבר הייתה מגיעה למחזור של 500 מיליון דולר", באתר TheMarker‏, 24 באפריל 2017
דין ודברים

האם התכוונתם ל... דין ודברים - מחלוקת, טענות ומענות, משא ומתן דין ודברים (כתב עת) – כתב עת משפטי דין ודברים (תוכנית רדיו) – תוכנית רדיו בענייני משפט וזכויות אדם דין ודברים (יוטיובר) – יוטיובר ישראלי, יוצר הסדרה "משפחת שווץ"
חמש בודהות החוכמה

חמש בודהות החוכמה או הבודהות הדהיינים הן חמש דמויות המייצגות בזרם הוג'ריאנה של הבודהיזם חמש תכונות של הבודהה. הדמויות מופיעות תדיר באומנות הוג'ריאנה הטיבטית בציורי מנדלה, גלגל הקיום וציורים אחרים. בין הדמויות ניתן להבחין על פי תנוחותיהן השונות. החוכמה של כל אחת מהבודהות מהווה סגולה כנגד תכונה שלילית אחרת. ויירוקאנה הוא הבודהה המלמד, כנגד הבורות שהיא אחד מגורמי הסבל (דוקהה) העיקריים בבודהיזם. רַטְנַסָמבהַאווה - הבודהה המעניק, המחזק כנגד גאווה וחמדנות. אַמִיטַאבְּהַה (או אַמִידַה בגרסה הקוריאנית/יפנית) - הבודהה בתנוחת מדיטציה, המגדיל את המודעות כנגד ההתאוות וההשתוקקות. זהו אחד הייצוגים הנפוצים ביותר של בודהה בציור ובפיסול. פירוש המילה אמיטה הוא אין-סוף ופירוש המילה אבהה הוא אור מכאן שזהו הבודהה של האור האינסופי, אותו בודהה שאליו מתפללים זרמים רבים הבודהיזם. אמוגַסידהי - המרים ידו לסימון "אל פחד" מייצג את ההתגברות על הקנאה. אקשוביה - הבודהה הנוגע בארץ, מייצג את התגברות ההכרה על השנאה והכעס. בבודהיזם הטיבטי מופיעים חמשת ייצוגי הבודהה בחמשת חלקי המנדלה. הויירוקאנה יהיה תמיד במרכז, כי הוא הכוח המאחד. האקשוביה יופיע במזרח, האמוגסידהי בצפון, האמיתאבהא במערב והראת'אסאמבאווה בדרום. בבורמה קיים מקדש בשם חמש הבודהות המוקדש לחמשת ייצוגי החוכמה. בטקס בחירת הקומארי (האלה החיה) בנפאל משתתפים 5 כהני דת המייצגים כל אחד גילום אחר של בודהה. וַיירוקנה, בודהה מלמד, פסל מקוריאה הדרומית אמיטאבהה, הבודהה המודט אקשוביה, הבודהה הנוגע בקרקע. מגילה טיבטית מהמאה ה-13 מדיה וקבצים בנושא חמש בודהות החוכמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שן בינה

שן בינה (באנגלית: Wisdom tooth) הוא כינוי לשן הטוחנת השלישית (באנגלית: Third molar). שן זו בוקעת בדרך כלל בין גיל 17 ל-30, או מאוחר יותר. שמה נובע מן השלב המאוחר, בדרך כלל שבו בוקעת שן זו. באוכלוסיות קדם-תעשיותיות שיני בינה שאינן בוקעות כהלכה נדירות, ובאוכלוסיות קדם-חקלאיות נדירות עוד יותר. זאת כיוון שהלסתות הגדלות בזמן הילדות, מגיבות ללחצי הלעיסה של מזונות קשים יותר, גדלות יותר, וכך יש מקום בלסת לשיני הבינה לבקוע כהלכה. כאשר אין די מקום בלסת, הן בוקעות חלקית מבעד לרירית החניכיים או נשארות כלואות לגמרי בחניכיים עצמן. שנים רבות היה מקובל לעקור שיני בינה מיד כשנראה היה שיש בעיה בבקיעתן לחלל הפה. זאת כיוון, למשל, שבקיעה חלקית של שיני הבינה מבעד לרירית החניכיים עלולה לגרום להצטברות של חלקי אוכל בקפל החניכיים שנוצר, וכך לדלקת חניכיים ולעששת חמורה (עקירה מתבצעת במקרים אלו לאחר שטיפולים שמרניים יותר, כגון ניתוח להסרת קפל החניכיים שנוצר מעל לשן הבינה, כשלו) כמו כן, שיני בינה שכלואות בחניכיים יכולות לצמוח בצורה עקומה ולהפריע לשורשי שיניים שכבר בקעו. אולם, בעשורים האחרונים פורסמו הנחיות על ידי רשויות בריאות בארצות הברית ובבריטניה המנחות שלא לעקור שיני בינה שלא בקעו בצורה תקינה אם אינן גורמות למחלות מסוימות כגון היווצרות ציסטה או עששת שאינה ניתנת לטיפול באמצעות סתימה, טיפול שורש וכו'. למרות הנחיות אלו, מספר מחקרים הראו, שעדיין, אחוז ניכר מרופאי השיניים עוקרים שיני בינה שלא בקעו באופן תקין גם כשלא נמצאו בהן בעיות כלשהן. כמו כן, קיימים מקרים שבהן שיני הבינה לא בוקעות כיוון שהן לא קיימות מלכתחילה. קיימים אנשים שנולדו כששיני הבינה שלהם חסרות, מצב כזה נפוץ בכשליש מהמקרים. בשנת 2008 הראו מדענים יפנים שניתן לייצר תאי גזע משן בינה. כאב שיניים עקירת שן מדיה וקבצים בנושא שן בינה בוויקישיתוף יורם שורק, ‏דברים שיורמים יודעים: למה צריך שיני בינה? האבולציה של השיניים הטוחנות, באתר "הידען" What teeth reveal about the lives of modern humans, What teeth reveal about the lives of modern humans (באנגלית אמריקאית) Julia Boughner, Bad molars? The origins of wisdom teeth, The Conversation (באנגלית) DocDoc.com, What is Operculectomy: Overview, Benefits, and Expected Results, DocDoc.com (באנגלית) אמיר לביא, שיני בינה – למה אנחנו סובלים כל כך?, באתר Infomed, ‏דצמבר 2013 National Institute for Health and Care Excellence, Guidance on the Extraction of Wisdom Teeth, www.nice.org.uk Zadik Yehuda, Levin Liran (באפריל 2007). "Decision making of Israeli, East European, and South American dental school graduates in third molar surgery: is there a difference?". J Oral Maxillofac Surg. 65 (4): 658–62. PMID 17368360. {{cite journal}}: (עזרה) Zadik Yehuda, Levin Liran (באפריל 2006). "Decision making of Hebrew University and Tel Aviv University Dental Schools graduates in every day dentistry--is there a difference?". J Isr Dent Assoc. 23 (2): 19–23. PMID 16886872. {{cite journal}}: (עזרה) ד"ר סיוון קארס וד"ר מנדי גרוס, חוסר שיניים מולד: איך זה קורה ומה הטיפול, באתר ynet, 2 ביולי 2014 Paddock, Catharine. "Wisdom Teeth As Source Of Stem Cells". Medical News Today, 22 August 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נעמה שנדר

נעמה שנדר (נולדה ב-10 ביולי 1982) היא שחקנית ואמנית ישראלית. התפרסמה בשל תפקידה בסדרת הטלוויזיה "חשופים". שנדר נולדה בירושלים, בת לערן שנדר, לימים פרקליט המדינה, ולנעה צור שנדר, סופרת. נעמה גדלה במוצא עילית, למדה משחק ועיצוב בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים ובאקדמיה לאמנות ריטפלד באמסטרדם, שם התגוררה בין השנים 2005–2007. את התואר השני שלה באומנות היא עשתה ב-Royal College of Art, בלונדון, אותו היא סיימה בהצטיינות והוזמנה ללמד באוניברסיטת גולדסמיט בלונדון. ב-2005 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "קרוב לבית", בו גילמה לוחמת משמר הגבול המשרתת במזרח ירושלים. הסרט זכה לתשבחות מצד המבקרים, זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים ואף השתתף בפסטיבל ברלין. בשנת 2007, לאחר שובה לישראל, הופיעה שנדר בהצגות הפרינג' "אמה צונץ" ו-"הלא מחונכים", בתיאטרון תמונע, "גרילה", בתיאטרון החאן, ו"חוזר חלילה ומג'נון" בתיאטרון המעבדה. היא עבדה בין היתר עם הבמאים: אריאל אפרים אשבל, נאוה פרנקל, עינת גנץ ובן בוכנבכר, לוי זיני ואוהב פלנץ. שנדר הופיעה בתפקיד ראשי בטלנובלה "חשופים" בערוץ הוט 3, בה גילמה את דמותה של שירה מזור. ב-2010 עבודה הראשונה, ׳תיאטרון מסך׳ כבמאית עלתה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר וזכתה בפרס ראש העיר. ב-2012 עבודתה "ערימת ילידים" הוצגה בתיאטרון תמונע בתל אביב. ב-2013 עלתה עבודה "בית חינוך עיוורים" בירושלים כחלק מהפקות המקור של פסטיבל בבית, עונת התרבות הירושלמית. כמו כן בשנת 2013 השתתפה בסרט "כפויים במחלוקת". שנדר משלבת בעבודותיה לעיתים קרובות מופיעים לא מקצועיים ועולמה האסתטי משלב בין המדיום התאטרוני לקולנועי. מדיה וקבצים בנושא נעמה שנדר בוויקישיתוף נעמה שנדר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נעמה שנדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נעמה שנדר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי נעמה שנדר, באתר ספר הקולנוע הישראלי נעמה שנדר, דף שער בספרייה הלאומית גואל פינטו, תנאים של חיבה, באתר הארץ, 27 ביוני 2006 "קרוב לבית" יוקרן בפסטיבל ברלין, באתר ynet, 20 בנובמבר 2005 שירה מזור (נעמה שנדר), באתר ynet, 19 במאי 2008 NATIVES Excerpts, סרטון בערוץ "naama schendar", באתר יוטיוב (אורך: 03:41) מקודשת (מבית עונת התרבות בירושלים), באתר www.mekudeshet.com בית חינוך עיוורים - הצצה מוקדמת, סרטון בערוץ "מקודשת Mekudeshet مقدسة", באתר יוטיוב (אורך: 01:13)
חוקי צ'רגף

חוקי צ'רגף (באנגלית: Chargaff's rules) קובעים כי DNA של כל תא מכל אורגניזם יכלול בסיסי פירימידין ופורין ביחס של 1:1. באופן יותר ספציפי, כמות הגואנין (G) שווה לכמות הציטוזין (C) וכמות האדנין (A) שווה לכמות התימין (T). החוקים קרויים על שם הביוכימאי היהודי אמריקאי ארווין צ'רגף, שגילה אותם בעת עבודתו באוניברסיטת קולומביה. ווטסון וקריק נעזרו בחוקי צ'רגף בגילוי מבנה ה-DNA ב-1952. השמירה על חוקי צ'רגף ברחבי עולם החי מודגמת בטבלה הבאה, המציינת את האחוז של כל בסיס ב-DNA של אורגניזמים שונים: ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל סינגפור

נמל סינגפור (באנגלית: Port of Singapore) הוא מערכת של מתקנים ומסופים שבהם מתנהלת תנועת האוניות הבאות ויוצאות מרציפי סינגפור. נמל סינגפור, נכון ל-2022, הוא הנמל המסחרי השני העמוס ביותר בעולם על פי מדד מעמס האוניות העוברות בו (אחרי נמל שאנגחאי שחלף על פניו ב-2010). בנמל עוברות רבע מכלל מספר המכולות בעולם ונמל המכולות של סינגפור הוא העמוס בעולם, הנמל מטפל בחצי מכמות הנפט הגולמי הנסחר בעולם ואף במדד כמות הסחורות החולפות בנמל, בדרכן לנמלי יעד אחרים, זהו הנמל העמוס בעולם. נמל סינגפור היה, עד לשנת 2005, גם הנמל העמוס בעולם במדד משקל המטענים שחלפו בו, אז נטל את הבכורה נמל שאנגחאי. נמל סינגפור הוא עמוד השדרה הכלכלי של מדינת סינגפור, החסרה משאבי טבע ועתודות קרקע. הנמל מהווה ערוץ חיוני ליבוא משאבים טבעיים ויצואם לאחר שעובדו וזוקקו, כך למשל, זיקוק נפט. הנמל מהווה מקור הכנסה עיקרי לתעשיית שירותי האירוח והתיירות בסינגפור וכן לתעשיית המזון. הנמל תועד בפרק בשם: "נמל סינגפור - הנמל ההומה ביותר בעולם" בסדרת הטלוויזיה בנייה מעולם אחר בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. מדיה וקבצים בנושא נמל סינגפור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל סינגפור ערך זה הוא קצרמר בנושא סינגפור ובנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.