laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שברולט נומד

שברולט נומד (באנגלית: Chevrolet Nomad) היא מכונית סטיישן מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1955–1961 ובין השנים 1968–1972 בארצות הברית. דור ראשון - יוצר בין השנים 1955–1957. דור שני - יוצר בין השנים 1958–1961. דור שלישי - יוצר בין השנים 1968–1972. מנוע קדמי. מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית. מנוע קירור מים. קיבולת מכל דלק - 68 ליטר (דור שלישי). 2 דלתות + חלון אחורי מוסט כלפי מעלה וחלק תחתון של דלת אחורית מתחת לחלון מוסט כלפי מטה, מושבים דו-ספסלים (דור ראשון). 4 דלתות, 5 מושבים (דור שני, דור שלישי). "שברולט נומד", שנת 1955 "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1955 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1956 "שברולט נומד", שנת 1956 "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1957 "שברולט נומד", שנת 1957 "שברולט נומד", שנת 1959 "שברולט נומד", שנת 1960 "שברולט שבט נומד", שנת 1969 שברולט שברולט בל אייר שברולט אימפלה מדיה וקבצים בנושא שברולט נומד בוויקישיתוף שברולט נומד, סרטון באתר יוטיוב "שברולט נומד", שנת 1957 gmheritagecenter.com/featured/1957_Nomad שברולט 1957 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1957 שברולט 1958 - סטיישן oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1958 "שברולט נומד", שנת 1972 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "שברולט נומד", שנת 1958 - הסבר מבנה חצי הדלת האחורית כולל תמונה oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1958
אנדרניק אסקנדריאן

אנדרניק אסקנדריאן (בארמנית: Անդրանիկ Իսքանտարեան; נולד ב-31 בדצמבר 1951) הוא כדורגלן איראני-אמריקאי ממוצא ארמני. אסקנדריאן שיחק במונדיאל 1978 במדי נבחרת איראן. זמן קצר לאחר מכן, בתחילת עונת 1979, עבר לשחק בקבוצה המובילה בארצות הברית באותה תקופה, ניו יורק קוסמוס. בשנת 1984, עבר אסקנדריאן לניו יורק אקספרס מליגת ה-MISL, שבה שיחק במשך כמה שנים. אסקנדריאן קיבל אזרחות אמריקאית ב-1984. בנו, אלקו, היה כדורגלן מקצועני אף הוא. מדיה וקבצים בנושא אנדרניק אסקנדריאן בוויקישיתוף אנדרניק אסקנדריאן, באתר Transfermarkt אנדרניק אסקנדריאן, באתר WorldFootball.net אנדרניק אסקנדריאן, באתר National Football Teams אנדרניק אסקנדריאן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט

נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט ספרמיראט טורקמנבאשי (בטורקמנית: Saparmyrat Türkmenbaşy halkara aeroporty) הוא נמל התעופה הראשי של טורקמניסטן, הממוקם כ-10 ק"מ צפון מערבית לבירה אשגבאט, בשולי העיר. הנמל משמש כבסיסה של חברת התעופה טורקמניסטן איירלינס. בנמל קיימים שני מסלול המראה מקבילים, ומסלול קצר נוסף עשוי אספלט. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא טורקמניסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורקמניסטן איירלינס

טורקמניסטן איירלינס (באנגלית: Turkmenistan Airlines; בטורקמנית: Türkmenhowaýollary/ Түркменховаёллары) היא חברת התעופה הלאומית של טורקמניסטן ובסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי אשגבאט. החברה מפעילה טיסות מסחריות וטיסות תובלה ליעדים פנימיים ובינלאומיים. החברה הוקמה ב-4 במאי 1992. ב-1992 הייתה חלוצת חברות התעופה הסובייטיות לשעבר שרכשו מטוס בואינג 737. באפריל 1993 הצטרפה ל-ICAO. טיסת התובלה הראשונה של החברה הושקה באפריל 1993, במטוס האיליושין Il-76, מאשגבט לברסט. משנת 2001 החלה החברה להמיר את צי המטוסים שלה מהתקופה הסובייטית לצי מחודש יותר של מטוסי בואינג 717. אלה שימשו בעיקר לטיסות פנים, עד שיצאו משימוש. 7 מטוסי בואינג 717 נרכשו; הראשון הוצג בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה ב-2001. בשנת 2009 הודיעה חברת בואינג כי טורקמניסטן איירלינס הזמינה ארבעה מטוסי בואינג 737 - 700 בשווי של 192 מיליון דולר אמריקאי. במאי 2013 נוסף מטוס בואינג 737 - 800 לצי. בשנת 2012 נשאה החברה 57,500 נוסעים ל-15 יעדים בינלאומיים, ו-90,000 נוסעים בקירוב בחודש, ליעדים פנימיים. בפברואר 2019 הקפיאה הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה את אישורה של החברה לטוס מעל שמי אירופה, מה שמאלץ את החברה להימנע מלטוס מעל שמי בריטניה, צרפת וגרמניה. נכון לאפריל 2015 החברה מפעילה טיסות ל-23 יעדים בינלאומיים ופנימיים מבסיסה בנמל התעופה אשגבט, ומבסיסה המשני בנמל התעופה טורקמנבט. החברה מקיימת שותפות קוד עם חברות התעופה בלאביה ו-S7 איירליינס. צי המטוסים נכון לפברואר 2019: אתר האינטרנט הרשמי של טורקמניסטן איירלינס אתר האינטרנט הרשמי של טורקמניסטן איירלינס מדיה וקבצים בנושא טורקמניסטן איירלינס בוויקישיתוף טורקמניסטן איירלינס, ברשת החברתית פייסבוק טורקמניסטן איירלינס, ברשת החברתית אינסטגרם ТУРКМЕНСКИЕ АВИАЛИНИИ» ПОЛУЧИЛИ ЕЩЕ ОДИН «БОИНГ», ‏2 בפברואר 2001 (ברוסית) Banned Turkmenistan Airlines leaves thousands stranded, BBC, ‏4 בפברואר 2019 (באנגלית)
ירון גינדי

ירון גינדי הוא יועץ מס ומשנת 2012 מכהן כנשיא לשכת יועצי המס בישראל. גינדי עומד בראש פירמת הייעוץ המס י. גינדי ושות'. ירון גינדי נולד וגדל בחולון כבן יחיד, למד בבית הספר היסודי שנקר ובתיכון קוגל ומקיף תל גיבורים. ירון הוא דור שני ליועצי מס: אביו היה מפקח מס הכנסה במשך 25 שנה, ובשנת 1976 פתח את פירמת ייעוץ המס "י. גינדי ושות'". אמו עבדה כתופרת וכעוזרת גננת. בשנת 1984 התגייס לצבא כלוחם. במהלך שירותו הצבאי יצא גינדי לקורס מפקדי כיתות, קורס קציני חי"ר וקורס מפקדי פלוגות רב חיילי. לאחר 5 שנים, בשנת 1988 השתחרר מהצבא בדרגת סגן, ובתפקידו האחרון כיהן כמפקד פלוגה בקורס מפקדי כיתות. במהלך שירות המילואים מילא מספר תפקידים בגדודים הקרביים ביניהם מ"פ, קמב"ץ, סמג"ד ומג"ד. גינדי השתחרר בסיום שירות המילואים בדרגת סגן אלוף וכמג"ד לפרויקט חץ וקשת - תוכנית מיוחדת של תנועת הצופים לנוער מחוץ לישראל, עליה פיקד כ-7 שנים. לאחר השחרור נסע לטייל בעיקר למזרח הרחוק ולדרום אמריקה למשך שנתיים רצופות, במהלכן עשה קורס טיס פרטי בארצות הברית ועבד למימון הטיול באוסטרליה, יפן, תאילנד וארצות הברית. בשובו מחוץ לישראל בסוף שנת 1990 התחיל לעבוד כמרכז שבט הצופים של רמת אפעל ובמקביל שקד על לימודי תואר ייעוץ המס. לקראת תחילת שנת 1992 החל את דרכו כיועץ מס במשרד ייעוץ המס של אביו ובהמשך ניהולה עבר לידיו. הפירמה מייצגת מעל אלף עצמאים ועסקים קטנים ובינוניים בכל רחבי הארץ. ירון גינדי ואשתו עידית מתגוררים ביישוב תלמי מנשה. הם הורים ל-3 בנות. בשנת 2010 הצטרף גינדי ללשכת יועצי המס בישראל כחבר הנהלת מחוז תל אביב בלשכה. בשנת 2011 נבחר ליו"ר מחוז תל אביב בלשכת יועצי המס. החל משנת 2012 גינדי ממלא את תפקיד נשיא הלשכה, ומתוקף תפקידו הוא משתתף בדרך קבע בדיוני ועדת הכספים ובדיונים השוטפים מול הנהלת רשות המיסים. בשנת 2022 הכריז יו"ר ועדת הכספים, ח"כ אלכס קושניר, כי ירון יעמוד בכנציג המגזר העסקי בראש צוות לגיבוש מתווה הפיצויים בעקבות השלכות גל הקורונה החמישי (האומניקרון) על בעלי העסקים. במהלך המשא ומתן מונה גידני כיועץ הכלכלי וחבר בצוות הכלכלי המיוחד שייעץ לראש הממשלה, נפתלי בנט, בנושא הקורונה. לשכת יועצי המס בישראל אלה לוי וינריב, ‏"לפתוח עסק בישראל זו התאבדות. הרגולציה חונקת את המגזר העסקי, באתר גלובס, 27 ביולי 2019 ליאת רון, ‏"החבר'ה באוצר אמרו לי: 'לא נורא אם כמה עסקים ייפלו'", באתר גלובס, 25 במאי 2020 עמרי מילמן, לשכת יועצי המס עתרה לבג"ץ: תנו לעצמאים ולבעלי שליטה דמי אבטלה, באתר כלכליסט, 2 באפריל 2020 אלה לוי-וינריב, ‏"פיצוי לאחר המשבר? יפצו פה גוויות ולא עסקים": ראשי ארגוני העצמאים יוצאים למתקפה, באתר גלובס, 14 באפריל 2020 יהודה שרוני, ‏למרות ההבטחות, שר האוצר לא מעניק לעסקים פיצוי במזומן ומסתפק בפירורים, באתר מעריב אונליין, 28 בינואר 2022 אלה לוי-וינריב, ‏"לפתוח עסק בישראל זו התאבדות. הרגולציה חונקת את המגזר", באתר גלובס, 27 ביולי 2019 ירון גינדי, באתר מרכז הנדל"ן יהודה שרוני, ‏ליברמן עורג במפתיע על משרד האוצר - שעומד לפני חילופי הנהלה, באתר מעריב אונליין, 21 בספטמבר 2019 סוניה גורודיסקי, לאחר הביקורת: דמי הבידוד לעצמאים יעלו ל-570 שקלים ליום, באתר ישראל היום, 24 בינואר 2022 גד ליאור, בנט רוצה פיצוי לעסקים לפי מתווה צוק איתן, ייפגש עם ליברמן, באתר ynet, 3 בפברואר 2022
הפורום הדוקומנטרי בישראל

הפורום הדוקומנטרי בישראל (לשעבר "פורום היוצרים הדוקומנטריים") הוא עמותה ללא מטרת רווח המשמשת כארגון גג ליוצרות וליוצרים התיעודיים בישראל. בניגוד לאיגודי יוצרים אחרים הפורום מתפקד הן כאיגוד יוצרים והן כגוף ששם לעצמו למטרה לקדם את הסוגת הקולנוע התיעודי, לשכלל את איכות היצירה ולשמור על חופש אמנותי מול גופי השידור, קרנות הקולנוע וגופי האסדרה השונים. הפורום הוקם בשנת 1998, יושב הראש הראשון שלו היה הבמאי דורון צברי ולהנהלתו המייסדת נבחרו הקולנועניות מיכל אביעד ואילנה צור. בפורום חברים יותר מ-300 יוצרות ויוצרים משלל תחומי העשייה התיעודית: במאים, מפיקים, עורכים ותחקירנים שעומדים מאחורי יצירתם של עשרות רבות של יצירות תיעודיות בשנה. הפורום יזם ומקיים מדי שנה את פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי - המקבילה התיעודית לתחרות פרסי אופיר המתקיימת מאז שנת 2005. במרץ 2020 בעת מגפת הקורונה פתח הפורום סרטים רבים לצפייה חופשית ברשת. אתר האינטרנט הרשמי של הפורום הדוקומנטרי בישראל הפורום הדוקומנטרי בישראל, ברשת החברתית פייסבוק הפורום הדוקומנטרי בישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הפורום הדוקומנטרי בישראל, סרטונים בערוץ היוטיוב הפורום הדוקומנטרי בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" דוקורונה (ערוץ הבידוד) אודות הפורום, באתר הפורום הדוקומנטרי בישראל מיכל אביעד, תקריב כתב עת לקולנוע דוקומנטרי - זיכרונות חלקיים ומעט דהויים מהשנים הראשונות של פורום היוצרים הדוקומנטריים תמרה שרייבר, ‏החזית התיעודית, באתר גלובס, 8 במאי 2006 אודות תחרות פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי, באתר הפורום הדוקומנטרי בישראל דוקורונה: 50 ממיטב סרטי הדוקו הישראליים מחכים לכם, באתר "Time Out ישראל", 20 במרץ 2020 עושים לביתנו בימי הקורונה, באתר כלכליסט, 17 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי גינאה–צרפת

יחסי גינאה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה הצרפתית. לקראת סיומן של המלחמות הנפוליאוניות, לאחר שהשיבה לחיקה את האי גורֵה (Gorée) בסנגל של ימינו, החלה צרפת לגלות עניין בחבל ארץ זה. בו בזמן החלו הבריטים, ממקום מושבם בגמביה וסיירה לאון, לגלות עניין ב"נהרות הדרומיים" (Rivieres du Sud), כלומר שמדרום לסנגל, כפי שנקרא האזור באותו הזמן, וכן לאזור רכס הרי פוטה ג'אלון (Fouta Djallon) שבפנים הארץ. מסעו של מגלה הארצות הצרפתי רנה קאייה (René Caillé), האירופי הראשון ששב בחיים מטימבוקטו אפופת המסתורין, החל מהעיר בוקה (Boké) שבאזור בשנת 1827 והחיש את ההתעניינות הצרפתית בחבל הארץ. החל משנת 1838 החלו הקברניט הצרפתי בו-וילומה (Bout-Willaumez) וממשיכי דרכו ללמוד את אזור החוף ביסודיות. גנרל פיידרבה (Faidherbe), שמונה בשנת 1854 למושל סנגל, פעל לביסוס השליטה הצרפתית באזור כנגד שאיפות בריטיות דומות. ביסוס השליטה נעשה באמצעות מספר הסכמים בין השנים 1848 ו-1865 עם שבטים מקומיים שהצדיקו את הנוכחות הצרפתית לשם הגנה על הילידים, והסכמים נוספים נחתמו בין השנים 1876–1880. בשנת 1881 הציב עצמו האמיר של פוטה ג'אלון תחת הגנת הצרפתים ובכך עלה בידי הצרפתים למנוע את יצירתו של רצף בריטי בין גמביה וסיירה לאון. שנה לאחר מכן, ב-1882, הכירה בריטניה בזכותה של צרפת על רצועת החוף, ובשנת 1886 זנחו הגרמנים את תביעותיהם באזור. בשנת 1886 הוסדר הגבול הצפוני של הפרוטקטורט עם פורטוגל. במהלך השנים הבאות חלו מספר שינויים בגבולותיה של המושבה בהתאם לשינויים מנהליים פנימיים בתוך גבולות אפריקה המערבית הצרפתית ובשנת 1891 הופרדה גינאה הצרפתית מסנגל והפכה למושבה עצמאית. עם זאת, הוכפפה גינאה הצרפתית לסמכותו של המושל הכללי שניהל את כלל מערב אפריקה הצרפתית החל משנת 1895 מדקר, על אף ששמרה על מידה מרובה של אוטונומיה ואף ניהלה תקציב נפרד. הפרוטקטורט קיבל עצמאות מצרפת בשנת 1958 לאחר דחיית חוקת הרפובליקה החמישית של שארל דה גול, והיה למושבה היחידה שסירבה לקבל את החוקה החדשה. גינאה הצרפתית הפכה למדינת גינאה, ושמרה על הצרפתית כשפתה הרשמית, אך במדינה גם מדברים ערבית. מיד לאחר דחיית החוקה הכירה צרפת בעצמאותה של גינאה. מאז עליית הנשיא אלפה קונדה לשלטון התגברו היחסים הדיפלומטיים ושיתופי הפעולה הכלכליים בין שתי המדינות. גינאה מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. גינאה מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בליון, ובבורדו. צרפת מיוצגת בגינאה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקונאקרי, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בגינאה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בעיר קמסר. מדיה וקבצים בנושא יחסי גינאה–צרפת בוויקישיתוף Relations bilatérales, אתר משרד החוץ של צרפת EMBASSY OF GUINEA IN PARIS, FRANCE CONSULATE OF GUINEA IN LYON, FRANCE CONSULATE OF GUINEA IN BORDEAUX, FRANCE EMBASSY OF FRANCE IN CONAKRY, GUINEA CONSULATE OF FRANCE IN KAMSAR, GUINEA
דיספלזיה

דִּיסְפְּלַזְיָה (באנגלית: Dysplasia, תרגום מיוונית: "צורה רעה". במינוח האקדמיה ללשון העברית: פֶּרַע הִתְפַּתְּחוּת) היא מונח מעורפל המשמש בפתולוגיה להתייחסות לחריגות בהתפתחות או בצמיחה ובידול של האפיתל (דיספלזיית אפיתל). מונחים כמו דיספלזיית ירך, דיספלזיה סיבית מעידים על התפתחות חריגה ברמה המיקרוסקופית וגם המאקרוסקופית. התסמונת המיאלודיספלזטית או דיספלזיה של תאים יוצרי דם, מראה עליה במספרם של תאים לא בשלים במח העצם, וירידה בתאים בוגרים ופונקציונליים בדם. לעיתם גידולים דיספלזטיים נסוגים ללא התערבות, במקרה שאין נסיגה ספונטנית ניתן להסיר את הגידול בניתוח, בצריבה או בהקפאה. הסרת הרקמה הדיספלזטית מונעת התפתחותה של הדיספלזיה לגידול סרטני מלא- ניאופלזיה. הדיספלזיה הידועה ביותר היא הנגע הקדם סרטני של צוואר הרחם (cervical intraepithelial neoplasia - CIN). אף על פי שנשים חשות ברקמה הלא נורמלית רק לעיתים נדירות, הדיספלזיה מתגלה בבדיקת משטח צוואר הרחם וכך מטופלת מבעוד מועד לפני התפתחות סרטן צוואר הרחם. דיספלזיית אפיתל מורכבת מהתרחבות של תאים לא בשלים (כגון תאים של האקטודרם), עם ירידה במספר ומיקום של תאים בוגרים במקביל. דיספלזיה היא בדרך כלל מעידה על תהליך ניו-פלסטי מוקדם. משתמשים במונח דיספלזיה בדרך כלל כשמדובר בחריגות תאית המוגבלת לרקמת מקור, כמו במקרה של נאופלזיה מקורית מוקדמות. דיספלזיה, שבה מתעכבת הבשלה וההתמיינות של התאים, יכולה להתנגד למטפלזיה, שבה תאים בוגרים, מתמיינים מסוג אחד מוחלפים על ידי תאים בוגרים, מתמיינים מסוג אחר. אחת הדוגמאות לדיספלזיה היא דיספלזיה אפיתילית של צוואר הרחם (גידול תוך-אפיתל של צוואר הרחם - הפרעה שבדרך כלל מזוהה על ידי בדיקת פאפ חיובית) שנוצרת על ידי עליה בהיקף התאים הלא בשלים המוגבלות למשטח הרירי, ולא חודרים לתוך הרקמה הרכה העמוקה דרך הקרום הבסיסי (Basement membrane) חלק מבדיקות גילוי סרטן יכולות להיקרא "מיסוך לדיספלזיית אפיתל". העיקרון מאחורי בדיקות אלה הוא שרופאים מצפים שדיספלזיה מתפתחת אצל בן אדם טיפוסי באותו קצב של האוכלוסייה. בהתבסס על העיקרון הזה חוקרים מעצבים את המלצות מיסוך עם ההנחה שאם הרופא לא יכול למצוא דיספלזיה בזמן מסוים, אז קביעת עוד בדיקה בלי לחכות תקופה עד שיהיה פוטנציאל להתפתחות דיספלזיה חדשה עלולה להוות בזבוז של משאבים רפואיים של המטופל והמטפל כי הסיכויי לגלות משהו חדש יהיה קלוש מאוד. סרטן (מחלה) מטפלזיה The Parents' Guide to Hip Dysplasia Paperback – April 9, 2013 by Betsy Miller דיספלזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר NCI - (אנגלית) דיספלזיה של מפרק הירך פֶּרַע הִתְפַּתְּחוּת במילון מונחים שונים ברפואה ב (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Se piangi, se ridi

"Se piangi, se ridi" (בעברית: "אם את בוכה, אם את צוחקת") הוא שיר שנכתב בידי ג'אני מרקטי, רוברטו סאט ומוגול. בינואר 1965 בוצע השיר לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-15. הזמר האיטלקי בובי סולו ולהקת הפולק האמריקאית המיניסטרלים החדשים על שם כריסטי ביצעו בתחרות שתי גרסאות של השיר וזכו במקום הראשון. השיר נבחר לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1965, באיטלקית, בביצועו של בובי סולו. השיר שובץ במקום ה-13 בסדר ההופעה, אחרי השיר "Sol de Inverno" בביצוע סימון דה אוליביירה מפורטוגל, ולפני השיר "For din skyld" של ברג'יט ברואל מדנמרק. לשיר הוענקו 15 נקודות, והוא הגיע למקום החמישי מתוך 18. השיר הוא בלדת אהבה שבה אומר הזמר לאהובתו שהוא תמיד מרגיש כמוה בשל הקרבה שביחסים שביניהם. כפי שמתבטא במילות השיר "זכרי תמיד: מה שאת עושה / תראי זאת על פני". בתחרות האירוויזין בשנת 1966 היה דומניקו מודוניו נציגה של איטליה עם השיר "Dio, come ti amo". מידע על היצירה "Se piangi, se ridi" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Se piangi, se ridi" באתר SecondHandSongs "Eurovision Song Fest Lures Brightest European Stars". Billboard. Nielsen Business Media, Inc. 13 במרץ 1965. p. 14. נבדק ב-21 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Il podio di Sanremo". Corriere della Sera (באיטלקית). 30 בינואר 1965. נבדק ב-21 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה)
אצטדיון סק"א רוסטוב

אצטדיון סק"א רוסטוב הוא אצטדיון ברוסטוב על הדון. נבנה בשנת 1971 והיה מסוגל לקלוט בשיאו 27,300 צופים. בשנים 2016–2018 בוצע שחזור בהיקף נרחב עם הריסת כל יציעים, שלאחריה הקיבולת הוקטנה לכדי 2,200 מושבים בלבד. משמש בתור אצטדיונה הביתי של קבוצת סק"א רוסטוב. הקמת מתחם הספורט החלה באמצע שנות ה-60 ביוזמת מפקד כוחות מחוז הצבא הקווקזי, אלוף-משנה אלטונין. הצבא החזיק בבעלות על מועדון הכדורגל ולכן יזם את הקמת המתחם. מתחם הספורט המחוזי כלל את זירת הספורט העיקרית עם יציעים ל-33,000 מושבים, מגרש כדורגל, מרכז אתלטיקה למגרשים ושטח, מתחם ספורט מים עם שלושה בריכות, מגרשי ספורט, בית הארחה עם 300 מקומות ישיבה ואולם אתלטיקה במגרש המזרחי. זירת הספורט העיקרית וכל מתחם הספורט הושלמו באפריל 1971. מעצב הבניינים והמבנים היה ארגון Voenproekt, שפעל בחסות משרד ההגנה הסובייטי. ב-1981 נערכו משחקי 16 האחרונות ושמינית גמר גביע המחזיקות האירופי בעונת 1981/1982, כאשר מחזיקת הגביע הסובייטי סק"א רוסטוב פגשה את אנקראגיוז'יו ואת איינטרכט פרנקפורט. מאז פברואר 2007 האצטדיון שופץ פעם אחת. היציעים המזרחיים והמערביים (השכבה הנמוכה יותר ולא האח"מי) תפקדו באופן מלא. האצטדיון יכול להכיל 11,000 איש. לאחר שחזור יציעי הדרום והצפון, קיבולת האצטדיון הייתה 25,000 איש. ב-28 בינואר 2016 אישרה פיפ"א רשימה של 36 מגרשי אימונים למונדיאל 2018, כולל אצטדיון סק"א. לכן היה צורך לשפץ שוב את האצטדיון כדי להתאימו לדרישות. בשנת 2018, לאחר שלב השיפוץ הראשוני (כאשר נהרסו לחלוטין כל היציעים הישנים), קיבולת האצטדיון הייתה 500 איש. אז הותקנו היציעים החדשים עם עלייה בקיבולת הכוללת של האצטדיון ל-2,200 מושבים, הותקן לוח התוצאות הדיגיטלי ונוספו מסלולי האתלטיקה. הפתיחה הרשמית של הזירה המשופצת התקיימה ב-23 במרץ 2019, עם משחק בין סק"א (רוסטוב) לדינמו (סטברופול) (0: 2). נחתם הסכם בין צסק"א לבין סק"א, כך שהשניים התקשרו בהסכם שיתוף פעולה ארוך טווח. ביולי 2020 בעלי קבוצת סק"א הצהירו על כוונתם לשפץ את האצטדיון או לבנות חדש במקומו. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון סק"א רוסטוב בוויקישיתוף בשל חוסר במושבי פלסטיק ביציעים הדרומים והצפוניים, תכולת האצטדיון בסוף 2007 עמדה על 27,300 איש Стадион СКА - Ростов-на-Дону открытие: в родной гавани СКА пока штормит, «Футбольный курьер», 26 марта 2019 FIFA: Предматчевые тренировочные площадки ЧМ-2018 Число зрительских мест на ростовском стадионе СКА после реконструкции сократилось в 60 раз В Ростове после реконструкции открыли стадион СКА Назаров Александр: биография заместителя генерального директора «Ростеха», theperson.pro Баста построит для СКА новый стадион
על גגות תל אביב

על גגות תל אביב הוא פזמון שכתבה, הלחינה וביצעה אלונה דניאל. השיר יצא לאור בשנת 1990. השיר נכלל באלבום הבכורה של אלונה דניאל "מסיבה במרתף הארמון", לאחר התפרקותה של להקת טאטו, שבה הייתה סולנית. בחורף 1991, במהלך מלחמת המפרץ והתקפות הטילים על ישראל, הושמע השיר רבות ברדיו. הוא היה ללהיט המזוהה עם המלחמה. אלונה דניאל סיפרה על השיר: "בכלל לא התכוונתי לכתוב על מלחמות. 'על גגות תל אביב' היה יכול להיות גם שיר על מסיבה, אבל במלחמת המפרץ שידרו אותו אחרי כל טיל. בשבוע השלישי למלחמה הזמינו אותנו להופיע לפני חיילים. הסיעו אותנו לבסיס סודי בוואן עם חלונות סגורים. ירדנו באמצע יער. אני זוכרת שהיו שם מיקרופונים ומגברים, אבל לא הייתה במה. הנחנו את התופים על האדמה, התחלנו לכוון את הכלים, ופתאום הגיעו לשם אוטובוסים עם אלפיים חיילים. כששרנו את השיר, היער נדלק. החיילים השתוללו, שרו ורקדו, היו באטרף של שמחה, וכמו שבאו, ככה נעלמו אל תוך הלילה. מאז אני מפחדת להוציא אלבום, שלא תפרוץ עוד מלחמה. בכל פעם שיש טילים על ישראל, אנשים שואלים אותי, התחלת לעבוד על סקיצות?". במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"א (1991) הגיע השיר למקום ה־17. השיר נכלל באלבום האוסף "אני תל אביבי" שהפיק סאבלימינל במסגרת משפחת תאקט בשנת 2009. סרטון השיר "על גגות תל אביב" באתר יוטיוב מילות השיר "על גגות תל אביב" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית שרי מקובר-בליקוב, סדאם ועמורה, באתר "ידיעות אחרונות", 20 בינואר 2016
בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש

בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש (בהונגרית: Gránátos utcai izraelita temető) הוא בית הקברות האורתודוקסי היחיד הפועל בבודפשט בשנות ה-2000. בית הקברות נפתח בשנת 1927 ושטחו נגזר מבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. הכניסה של בית הקברות הייתה מול מסוף הלולאה לשעבר של החשמלית מספר 28 ברחוב גראנאטוש. מאז שהטרמינל נסגר ב -1995, גדלה צמחייה צפופה מול הכניסה לבית הקברות שהטיפול בה הוזנח וחלקו התחיל לשמש כמזבלה. הכניסה לבית הקברות אם כן היא רק מסוף הרחוב הקצר היחיד שנפתח מרחוב גראנאטוש, מרחוב צ'וּצ'וֹר. בית הקברות מוקף גדר ובכניסה אליו ממוקם בית לוויות בן שלוש קומות צבוע בצהוב. בבית הלוויות חדרים נפרדים לנפטרים גברים ונשים. בהשוואה לבית הלוויות של בית הקברות ברחוב קוזמה הצמוד, בניין זה הוא פוריטני ומינימליסטי. המבואה מסוידת בלבן ומוצב בה שלט בעברית. מנקודה זו ניתן להגיע לחדרי הטהרה של בית ההלוויות של הנשים ושל הגברים, שם מכינים את המתים לקבורה על פי מצוות הדת המחמירות (האורתודוקסים). הדבר המעניין ביותר בבית הקברות הוא שעל פי מסורת הקבורה לא ניתן לכסות את הקברים. כיסוי יכול להיבנות רק במקרה של אנשים מפורסמים עם פתרון הדומה לגג אוהל. בבית קברות זה טמונים כמאה דרי בית האבות ברחוב אלמה שנטבחו שם במהלך מלחמת העולם השנייה, כמו גם רבים ובולטים מהיהדות האורתודוקסית (בעיקרו חרדית) ההונגרית: רבנים, מנהיגים דתיים, ראשי הקהילה היהודית, כגון: מרטין וייס, ינו שיק, מור קוהן, ארמין שכטר, מתיאש וייס. עד 1995 שימש בית הקברות כתחנה הסופית של חשמלית מספר 28 ואחרי זה של 37. מאז סגירת קווים אלה ישנה תחנת אוטובוס בפינת רחוב קוזמה ורחוב גראנאטוש בה עוצרים אוטובוסים 68 ו -195. כעת בית הקברות נמצא ברשות ובהשגחה של הקהילה היהודית האוטונומית היהודית האורתודוקסית, שלקחה על עצמה את המשימה מהתאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה לאחר ההכרה בהם כזרם יהודי דתי עצמאי בשנת 2012. בית הקברות היהודי האורתודוקסי היחיד המתפקד ברחוב גראנאטוש : ערכים שלא ניתן להערכה בבתי העלמין היהודיים בבירה, עמוד 5, רב-גילאי, 12 בנובמבר 2004 (ניגש ל -26 במרץ 2012) בתי קברות, אתר הקהילה היהודית האוטונומית היהודית בהונגריה (גישה 26 בדצמבר 2016) מדיה וקבצים בנושא בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש בוויקישיתוף
מאלמה ארנה

מאלמה ארנה (בשוודית: Malmö Arena) הוא אולם מקורה רב תכליתי במאלמה שבשוודיה. על אף היותה של מאלמה העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בשוודיה, היא החמיצה פעמים רבות הזדמנויות לקיים בה אירועים וקונצרטים בסדר גודל מסוים, עקב מחסור באולם המתאים לכך. ההחלטה לבנות אולם חדש במאלמה הוגשה לראשונה במאי 1997, הרישיון להתחלת בניית האולם אושר על ידי עיריית מאלמה בספטמבר 2006. ב-2008 נפתח האולם באופן רשמי, באירוע הפתיחה של המקום הופיעו אמנים רבים וביניהם ייל יונסון. הוא משמש כאצטדיון הבית של קבוצת ההוקי קרח "Malmö Redhawks". עבור אירועי ספורט האולם מכיל 12,600 מקומות ישיבה. ב-2009 אירח את תחרות האתלטיקה "Malmö Indoor Gala". ב-2011 הזמרת בריטני ספירס ביצעה הופעה במקום. ב-2014 אירח האולם את אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים. האולם אירח מספר קונצרטים ואירועי מוזיקה שונים, אירוויזיון 2013 נערך במקום, שוודיה בחרה בו לארח את התחרות עקב מיקומו האסטרטגי במערכת התחבורה השוודית וכמו כן היה רצון לקיים את התחרות באולם קטן יותר מבשנים הקודמות. המקום אירח את אירוויזיון 2024. מדיה וקבצים בנושא מאלמה ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאלמה ארנה מאלמה ארנה, ברשת החברתית פייסבוק כתבה באתר esctoday
פסאודופלטיומה

פסאודופלטיומה (שם מדעי: Pseudoplatystoma) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים. דגים אלה חיים בטבע במים מתוקים בנהרות ואגמים באמריקה הדרומית וגם ביערות מוצפים, בהם מצויים בעיקר הצעירים. שפמנונים אלה מגיעים לאורך 55 ס"מ עד 1.5 מטרים והם בעלי גוונים אפורים-סגולים עם פסים או נקודות כחולות עד סגולות מעליהם והצידיים התחתונות או בטנם לבנה. הראש מוארך עם שפמות מחודדים ועיניים גדולות. אלו דגים בעלי גוף זרים המותאם לתאוצה והם צדים דגים אחרים, בעיקר חריתאים גדולים, אמנוניים ודגי חשמל טרופיים וגם חסילונים וסרטנים, בעיקר במימי האמזונאס ויובליו. הם צדים בעיקר בלילה. דגים אלו אינם מסוכנים לבני אדם. האוכלוסיות החיות על גדות האמזונאס צדות את השפמנונים הללו באופן קבוע. בנוסף הם נידוגים כדגי מאכל ברחבי ברזיל ובכמה אזורים מספרם פחת ביותר. פסאודופלטיומה קורוסקאנס (Pseudoplatystoma corruscans) חתול שוולנוס מנומר (Pseudoplatystoma fasciatum) Pseudoplatystoma magdaleniatum Pseudoplatystoma metaense Pseudoplatystoma orinocoense Pseudoplatystoma punctifer Pseudoplatystoma reticulatum Pseudoplatystoma tigrinum מדיה וקבצים בנושא פסאודופלטיומה בוויקישיתוף פסאודופלטיומה, באתר ITIS (באנגלית) פסאודופלטיומה, באתר NCBI (באנגלית) פסאודופלטיומה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פסאודופלטיומה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פסאודופלטיומה, באתר GBIF (באנגלית)
פרס גולדבאג

פרס גולדבאג (בשוודית: Guldbaggen) הוא פרס הקולנוע השוודי, המוענק באופן שנתי עבור הישגים בקולנוע השוודי. הפרס הוא המקבילה השוודית לפרס אוסקר. טקס פרסי הגולדבאג הראשון נערך ב-1964 במלון גראנד הוטל בסטוקהולם, ונכללו בו ארבע קטגוריות: הסרט, הבמאי, השחקן והשחקנית הטובים ביותר. לזוכים מוענק פסלון נחושת בצורת חיפושית. הסרט הזוכה בקטגוריית " הסרט הטוב ביותר" נשלח להתמודד מטעם שוודיה על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. ב-1981 שודר לראשונה הטקס בטלוויזיה בערוץ הציבורי SVT2, ולאחר מכן שודר בערוצים נוספים. עד 1990 לא הוצגו המועמדים לפרס אלא הוכרזו אך ורק הזוכים. ב-1991 קרן הקולנוע השוודית החלה להציג שלושה מועמדים בכל קטגוריה. משנת 2000 מתקיימת בו הקטגוריה "פרס מפעל חיים" לאישים בתעשיית הקולנוע השוודית. ב-2005 קיבל הפרס ביקורת בשל העובדה שמכל 33 הסרטים שהופקו בשוודיה ב-2004 רק שלושה היו מועמדים לפרס בקטגוריות הראשיות בו. מכאן ניתן היה להסיק שחבר השופטים במועצה השוודית לקולנוע הבוחרים את הזוכים לא צפו בכל 33 הסרטים. עם מנחי טקס פרסי הגולדבאג נמנים לנה אנדרה ופייטרה מיידה. מדיה וקבצים בנושא פרס גולדבאג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס גולדבאג (באנגלית ובשוודית) פרס גולדבאג, ברשת החברתית פייסבוק פרס גולדבאג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרס גולדבאג, ברשת החברתית אינסטגרם פרס גולדבאג, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר הפרס (בשוודית) מכון הסרטים השוודי (בשוודית)