laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור (צרפת)

המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור (בצרפתית: Coordination nationale du renseignement et de la lutte contre le terrorisme) הוא משרה בממשלת צרפת – הנתון למרותו, הכוונתו ושליטתו הישירה של הנשיא – האחראי על ייעוץ בענייני מודיעין ולוחמה בטרור וכן על תיאום בין כלל קהילת המודיעין הצרפתית. כל סוכנויות המודיעין מדווחות ישירות למתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור. תפקיד זה נוצר בחודש יולי 2008 וקיבל ביטוי חוקי בצו משנת 2009. בשנת 2017, התפקיד הורחב והותאם למאבק בטרור, והוגדר מחדש כ"מתאם המודיעין הלאומי והלוחמה בטרור" בצו מיום 14 ביוני 2017. מתן מידע וייעוץ בנושאים הקשורים למודיעין ומאבק בטרור לנשיא הרפובליקה. אחראי על הכנת ישיבותיה ועל הבטחת יישום החלטותיה של מועצת המודיעין הלאומית. מכין את אסטרטגיית המודיעין הלאומית. רשאי להציע לראש הממשלה משימות בקרה, ביקורת, מחקר, ייעוץ והערכה בכל הנוגע לשירותי מודיעין מיוחדים מטעם פיקוח שירותי המודיעין. מתאם אינטגרציה ומבטיח שיתוף פעולה טוב בין גופי קהילת המודיעין הצרפתית. מעביר את הנחיות נשיא הרפובליקה לראשי שירותי המודיעין, אשר מעבירים לו את המידע שיש להביא לידיעת נשיא הרפובליקה וראש הממשלה, ומדווחים לו על פעילותם. מופקד על מדיניות משאבי האנוש של שירותי הביון הצרפתיים. מועצת המודיעין הלאומית היא גוף ממשלתי האחראי על תיאום, פיקוח והכוונה של כלל פעילות המודיעין בצרפת. המועצה משמשת כ"קורת גג" לכל ארגוני המודיעין הצרפתיים, ומטרתה להבטיח כי המידע המודיעיני שמתקבל מכלל הגופים ינוהל בצורה יעילה, ינותח בצורה מדויקת וישמש לקבלת החלטות אסטרטגיות ברמה הלאומית. במועצת המודיעין הלאומית חברים: נשיא הרפובליקה (יושב-ראש), ראש הממשלה, השרים ומנהלי שירותי המודיעין שנוכחותם נדרשת על פי סדר היום וכן מתאם המודיעין והביטחון הלאומי ומלחמה בטרור. מפקחת על פעילותם של ארגוני המודיעין השונים, ומבטיחה כי הם פועלים בהתאם לחוק ולמדיניות הממשלתית. אחראית על קביעת סדרי העדיפויות הלאומיים בתחום המודיעין, חלוקת משאבים והקצאת משימות בין הגופים השונים. מספקת הכוונה אסטרטגית לארגוני המודיעין, ומגדירה את האתגרים המודיעיניים העומדים בפני צרפת. ראש המודיעין הלאומי (ארצות הברית) ועדת המודיעין המשולבת (הממלכה המאוחדת) אתר האינטרנט הרשמי של המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור L'académie du renseignement, L'académie du renseignement L'académie du renseignement, L'académie du renseignement L'académie du renseignement, L'académie du renseignement L'académie du renseignement, L'académie du renseignement
חדרו של מרווין

חדרו של מרווין (באנגלית: Marvin's Room) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1996 בבימויו של ג'רי זקס, המבוסס על מחזה מאת סקוט מקפרסון. הסרט מציג שורה של הופעות חזקות מהשחקנים הראשיים, בהם מריל סטריפ, לאונרדו דיקפריו, דיאן קיטון, רוברט דה נירו, הום קרונין, גוון ורדון, האל סקארדינו ודן הדייה. הסרט עוסק בקשרים משפחתיים מורכבים, מחלות ונושאים של חרטה ואהבה. התסריט נכתב על ידי ג'ון גואר ומבוסס על המחזה באותו שם מאת סקוט מקפירסון, שמת ב-1992. מקפירסון השלים תסריט לגרסה קולנועית לפני מותו; עם זאת, גואר נשכר לעדכן אותו כאשר הסרט החל בסופו של דבר בהפקה שנים מאוחר יותר. הסרט הכניס 12.8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-30 מיליון דולר ברחבי העולם אל מול תקציב של 23 מיליון דולר. הסרט מספר את סיפורן של שתי אחיות, בי (דיאן קיטון) ולי (מריל סטריפ), שלא היו בקשר קרוב במשך שנים. בי טיפלה באביה החולה, מרווין (האל סקארדינו), ואמה המוגבלת בבית. לעומת זאת, לי יצאה לבנות קריירה עצמאית. כאשר מתברר שבי חולה בלוקמיה וזקוקה לתרומת מח עצם, לי נאלצת לחזור הביתה יחד עם בנה האבעייתי, האנק (לאונרדו דיקפריו), במטרה לבדוק אם מי מהם מתאים לתרום. הסרט עוסק בנושאים של משפחה, מחלה וסליחה, כששתי האחיות לומדות להתמודד עם הבחירות שעשו בעברן ומנסות להתקרב מחדש. מריל סטריפ בתפקיד לי, האחות שמרוחקת ממשפחתה ונאלצת לחזור לטפל באחותה. דיאן קיטון בתפקיד בי, האחות שמטפלת במשפחתה החולה ונאבקת בלוקמיה. לאונרדו דיקפריו בתפקיד האנק, בנה הבעייתי של לי. רוברט דה נירו בתפקיד ד"ר וולאס, הרופא שמטפל בבי. יום קרונין בתפקיד מרווין, אביהן של בי ולי שמרותק למיטתו. גוון ורדון בתפקיד רות, הדודה הסובלת משיתוק חלקי, אותה מטפלת בי. האל סקארדינו בתור צ'רלי הבן של לי. דן הדייה בתפקיד בוב, הדמות החברתית בחיי המשפחה. חדרו של מרווין קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים, במיוחד עבור הופעותיהם של דיאן קיטון ומריל סטריפ. דיאן קיטון אף קיבלה מועמדות לפרס אוסקר על תפקידה בסרט. המבקרים שיבחו את הנרטיב הרגשי העמוק של הסרט ואת הדרך שבה הוא מתמודד עם נושאים כמו מחלות וסליחה במשפחה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 84% על סמך 31 ביקורות, שמשקפות ביקורות חיוביות. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 68 מתוך 100, המצביע על ביקורות חיוביות באופן כללי. אתר האינטרנט הרשמי של חדרו של מרווין "חדרו של מרווין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חדרו של מרווין", באתר AllMovie (באנגלית) "חדרו של מרווין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חדרו של מרווין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חדרו של מרווין", באתר Metacritic (באנגלית) "חדרו של מרווין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Marks, Peter (8 בדצמבר 1996). "Two Wrenching Dramas Find Unexpected New Lives". The New York Times. {{cite web}}: (עזרה) A Door Left Opened accessed 11/23/2016
טים קנדי

טימותי מרטין קנדי (באנגלית: Timothy Martin Kennedy; נולד ב-20 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-26 של מדינת ניו יורק, מאז מאי 2024. טרם היבחרו לקונגרס כיהן כחבר הסנאט של ניו ניו יורק 2024-2011. קנדי גדל בדרום באפלו, אחד מחמשת ילדיהם של מרטין פ. ומרי קנדי. אביו עבד כממונה על השומה והמיסוי של באפלו, ואמו היא אחות לשעבר שלימדה סיעוד באוניברסיטת ד'יוביל (D'Youville University). את השכלתו הראשונית רכש בבית הספר היסודי סנט מרטין, ולאחר מכן למד במכון המכללה סנט ג'וזף. הוא השלים לימודי תואר ראשון ותואר שני בריפוי בעיסוק באוניברסיטת ד'יוביל. מ-1999 עד 2010 היה מרפה מוסמך בעיסוק במוסד ללא כוונת רווח בשם "Catholic Health". בשלהי 2004, בגיל 28, מונה קנדי לרשות המחוקקת של מחוז אירי כניצג מחוז הבחירה השני, לאחר שמארק ג'. פ. שרדר נבחר לבית המחוקקים המדינתי של ניו יורק. בשנת 2005 נבחר לתקופת כהונה מלאה לאחר שזכה ב-72% מהקולות נגד יריבתו הרפובליקנית ג'וליאן מזורקביץ'. בשנת 2007 נבחר לקדנציה שנייה ברשות המחוקקת של מחוז אירי. מדיה וקבצים בנושא טים קנדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טים קנדי בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) טים קנדי, ברשת החברתית פייסבוק טים קנדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טים קנדי, ברשת החברתית אינסטגרם טים קנדי, ברשת החברתית LinkedIn טים קנדי, סרטונים בערוץ היוטיוב טים קנדי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע

לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע (באנגלית: The Day the Earth Blew Up: A Looney Tunes Movie) הוא סרט קומדיית מדע בדיוני מונפש אמריקאי שהופק על ידי Warner Bros. Animation. בבימויו של פיט בראונגרדט בהופעת הבכורה שלו בבימוי, זהו סרט ההנפשה המקורי הראשון של הזיכיון לוני טונס שזוכה לאקרנים בקולנוע ברחבי העולם. הסרט הוא עיבוד לסדרת Looney Tunes Cartoons שפותחה על ידי בראונגארדט וכולל את הקולות של אריק באוזה, קנדי מילו, פיטר מקניקול, פרד טטאסקיור ולריין ניומן. סיפור העלילה מתרכז בדאפי דאק ופורקי פיג כשהם מנסים להציל את כדור הארץ מפלישת חייזרים. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-11 ביוני 2024, וצפוי לצאת לאקרנים בארצות הברית מאוחר יותר באותה שנה על ידי Ketchup Entertainment, מה שהופך אותו לסרט הראשון של לוני טונס. עקב סדרה של תעלולים במפעל המסטיקים, דאפי דאק ופורקי פיג מגלים מזימה סודית של חייזרים להשתלט על כדור הארץ באמצעות שליטה תודעתית. הצמד חייב לעבוד יחד כדי לעצור את החייזרים, תוך ניסיון להימנע מלהוציא זה את זה מדעתו. אריק באוזה / צביקה פורמן – דאפי דאק אריק באוזה / יובל בינדר - פורקי פיג קנדי מילו / טליה ברקאי – פטוניה פיג פיטר מקניקול – הפולש פרד טטאסקיור – ג'ים, חקלאי ומדען לרן ניומן – בעלת הבית ויין נייט – הומלס בספטמבר 2021 דווח כי סרט המבוסס על סדרת "הסרטים המצוירים של לוני טונס" נמצא בפיתוח ב־Warner Bros. Animation, תוך התמקדות בדאפי דאק ופורקי פיג. קווין קוסטלו, שכתב בעבר את טום וג'רי של Warner Animation Group שיצא מוקדם יותר באותה שנה, הוכרז ככותב, עם פיט ברונגרדט שחזר מ-Looney Tunes Cartoons כמפיק ובמאי בפועל. אריק באוזה שב לדבב את דאפי ובנוסף דיבב גם את פורקי, ובכך החליף את בוב ברגן, מדבב הדמות המקורי. קנדי מיילו החליפה את לארה ג'יל מילר בתור פטוניה פיג. חברי צוות נוספים בכיכובם כוללים את פיטר מקניקול, פרד טאטאסקיורה, לארן ניומן וויין נייט. הסרט הוקרן בחגיגת פסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-11 ביוני 2024.הוא הופץ לראשונה בתיאטרון בגרמניה ובשווייץ על ידי הסניף המקומי של Warner Bros. Pictures ב-1 באוגוסט 2024. באותו חודש, הוכרז כי Ketchup Entertainment רכשה את הזכויות בצפון אמריקה על הסרט, אשר צפוי לצאת לאקרנים בקולנוע בארצות הברית מאוחר יותר ב-2024. הסרט היה אמור לצאת במקור ב־Max, שהיה ידוע אז כ־HBO Max, ובלוק "ACME Night" ברשת Cartoon Network. אולם באוגוסט 2022, דווח כי עקב ארגון מחדש בחברת Warner Bros. Discovery, הסרט לא יצא לאור ב-HBO Max או Cartoon Network ובמקום זאת יעבור קניות בשירותי סטרימינג אחרים. ביוני 2023, הסרט נקרא מחדש "לוני טונס: מוחות הבועה". באוקטובר 2023, הוכרז כי הסרט ישוחרר במקום זאת בבתי הקולנוע ב-2024, כשהכותרת תחזור למקור; GFM Animation השיקה מכירות והציגה צילומי מבט ראשון בשוק הסרטים האמריקאי, שהתנהלו מ-31 באוקטובר עד 5 בנובמבר 2023. הסרט קודם במהלך פאנל Warner Bros. Discovery בקומיקון 2022 בסן דייגו, שם נחשף שם הסרט. קליפ אנימציה מוקדם לסרט שוחרר ב-22 בספטמבר 2022. הוא הוצג במהלך פאנל האנימציה של האחים וורנר בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אוטווה. "לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הלוני טונס חוזרים בסרט משוגע, באתר אינסטגרם
הדוד באק

הדוד באק (באנגלית: Uncle Buck) הוא סרט דרמה קומדית אמריקאי משנת 1989 שנכתב ובוים על ידי ג'ון יוז, ובכיכובו של ג'ון קנדי בתפקיד הראשי. הסרט, אשר הופק בתקציב של כ-15 מיליון דולרים, גרף מעל ל-79 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם. בני הזוג בוב וסינדי ראסל, ושלושת ילדיהם - טיה בת ה-15 (ג'ין לואיזה קלי), מיילס בן ה-8 (מקאולי קולקין) ומייזי בת ה-6 (גבי הופמן) - עוברים לגור בפרברי שיקגו. לאחר שאביה של סינדי לוקה בהתקף לב, בוב וסינדי חייבים לנסוע אליו באופן מיידי ולכן הם נאלצים לבקש מאחיו הרווק, חסר הדאגות והבלתי אמין של בוב, באק, לשמור על הילדים. באק מסכים לשמור על הילדים והוא נחוש להפוך את הביקור אצל אחייניו לחוויה בלתי נשכחת. ג'ון קנדי בתפקיד באק ראסל ג'ין לואיזה קלי בתפקיד טיה ראסל, בתם הבכורה של בוב וסינדי מקולי קאלקין בתפקיד מיילס ראסל, בנם היחיד של בוב וסינדי גבי הופמן בתפקיד מייזי ראסל, בתם הצעירה של בוב וסינדי איימי מאדיגן בתפקיד צ'ניס קובולובסקי, חברתו של באק אשר בעלת פנצ'ריה לורי מטקאלף בתפקיד מרסי דאלגרן-פרוסט ג'יי אנדרווד בתפקיד באג, החבר של טיה גארט מ. בראון בתפקיד בוב ראסל, אחיו של באק ובעלה של סינדי איליין ברומקה בתפקיד סינדי ראסל, אשתו של בוב בעקבות הצלחת הסרט בשנת 1990 רשת CBS הפיקה קומדיית מצבים המבוססת על הסרט, בכיכובו של קווין מייני בתפקיד הדוד באק. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2016 רשת ABC הפיקה עיבוד טלוויזיוני נוסף לסרט בכיכובו של מייק אפס בתפקיד הדוד באק, אך גם הסדרה הזו בוטלה לאחר עונה אחת. "הדוד באק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדוד באק", באתר נטפליקס "הדוד באק", באתר AllMovie (באנגלית) "הדוד באק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדוד באק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הדוד באק", באתר Metacritic (באנגלית) "הדוד באק", באתר אידיבי "הדוד באק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Uncle Buck (1989)". Box Office Mojo. Petski, Denise (6 ביולי 2016). "'Uncle Buck' Canceled By ABC After One Season". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
קיילב רודני לייטון

קיילב רודני לייטון (באנגלית: Caleb Rodney Layton‏; 8 בספטמבר 1851 – 11 בנובמבר 1930) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית, וכיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. לייטון נולד ב-8 בספטמבר 1851 בלונג פארם, ליד פרנקפורד, דלאוור, והיה בנם של סמואל הנרי לייטון ואליזבת לונג לייטון. הוא נקרא על שמו של סבא רבא שלו, מושל דלאוור קיילב רודני, והיה נכדו של חבר קונגרס ומזכיר המדינה של דלאוור קיילב סיפל לייטון. אביו היה חקלאי ששימש שריף, שופט השלום ופקיד בית המשפט של מחוז סאסקס. קיילב לייטון למד באקדמיית ג'ורג'טאון ובמכללת אמהרסט במסצ'וסטס, וסיים את לימודיו ב-1873. לאחר מכן הוא למד בבית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה וקיבל את התואר שלו ב-1876. בשנת 1906 הוא התחתן עם אנה אליזבת סיפל ונולדו להם שלושה ילדים: רייצ'ל סיפל לייטון, דניאל ג'ון לייטון וקיילב סיפל לייטון. כשחזר למחוז סאסקס, לייטון התיישב בג'ורג'טאון והחל לעסוק ברפואה. תפקידו הראשון בתחום הפוליטי היה כמזכיר ועדת המחוז הרפובליקנית, בה כיהן מ-1876 עד 1888. הוא היה יושב ראש ועדת המחוז של האיחוד (אדיקס) הרפובליקני בין השנים 1896 ל-1901 וכן שימש כאחד מעשרת הנציגים של דלאוור לוועידות הלאומיות הרפובליקניות בשנים 1896, 1900 ו-1904. בינתיים, מ-1897 עד 1905, הוא היה עורך של ה-Union Republican, עיתון של ג'ורג'טאון. לאחר שפרש לחלוטין מהעיסוק הרפואי שלו, לייטון מונה למזכיר המדינה של דלאוור ב-1901, וכיהן עד 1905. במשך ארבע השנים הבאות הוא מונה למבקר של מחלקת המדינה של ארצות הברית בוושינגטון הבירה מ-1912 עד 1918 הוא היה חבר בוועדת המדינה של המפלגה הרפובליקנית הפרוגרסיבית. לייטון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1918, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן אלברט פ. פולק. הוא ניצח שוב בבחירות ב-1920, הפעם ניצח את הדמוקרט ג'יימס ר. קלמנטס. במהלך הקדנציות הללו כיהן ברוב הרפובליקני בקונגרסים ה-66 וה-67. ביקש להיבחר מחדש ב-1922, הוא הפסיד לדמוקרט ויליאם ה. בויס, שופט בדימוס מג'ורג'טאון. לייטון כיהן שתי קדנציות, מ-4 במרץ 1919 עד 3 במרץ 1923, במהלך הממשלות של נשיאי ארצות הברית ווודרו וילסון ווורן הרדינג. הוא הוחלף מתפקידו עקב הצבעתו נגד הצעת החוק נגד לינץ' של דייר. אליס דנבר-נלסון, פעילה פוליטית אפרו-אמריקאית ומייסדת ה-Anti-Linching Crusaders, סייעה ל-12,000 מצביעים חדשים שתמכו בהצעת החוק להירשם בדלאוור. לייטון הפסיד בסופו של דבר בבחירות ב-7000 קולות, שהיה שווה למספר המצביעים השחורים שהצביעו ליריבו במחאה. לאחר מכן חידש לייטון את העיסוק ברפואה בג'ורג'טאון, דלאוור. הוא מת שם ב-11 בנובמבר 1930 ונקבר בחצר האפיסקופלית של סנט פול בג'ורג'טאון. בנו, דניאל ג'יי לייטון, הפך מאוחר יותר לתובע הכללי של דלאוור ולאחר מכן לשופט הראשי של בית המשפט העליון של דלאוור. מדיה וקבצים בנושא קיילב רודני לייטון בוויקישיתוף קיילב רודני לייטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) קיילב רודני לייטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קריסטין

"קריסטין" (באנגלית: Christine) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 1983, בבימויו של ג'ון קרפנטר, המבוסס על הרומן המפורסם של סטיבן קינג שפורסם באותה שנה. הסרט עוסק במכונית קטלנית בשם "קריסטין" מסוג פלימות' פיורי משנת 1958, שמפתחת קשר על-טבעי עם בעליה ויוצאת למסע רציחות מתוך קנאה ואובססיה. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 בדצמבר 1983 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים והכניסה 21 מיליון דולר בקופות. הסרט הפך מאז לסרט פולחן. הסרט עוקב אחר ארני קנינגהם (קית' גורדון), נער תיכון ביישן ומוחלש שנקלע לקשיים חברתיים. כשארני רוכש מכונית ישנה ובלויה בשם "קריסטין", הוא מתחיל לשפץ אותה באובססיביות. ככל שהמכונית משוחזרת למצבה המפואר, כך גם ארני משתנה. אישיותו הופכת לאפלה ואכזרית, וקריסטין מתחילה לגלות רצון חזק משלה, כשהיא נוקמת בכל מי שמאיים על הקשר שלה עם ארני. ככל שהקשר בין ארני וקריסטין מתחזק, המכונית מתחילה לרצוח את כל מי שמתנגד להם, ומערכת היחסים המסוכנת הזו מובילה להשלכות טראגיות ומסכנות חיים. קית' גורדון בתפקיד ארני קנינגהם ג'ון סטוקוול בתפקיד דניס גילדר, חברו של ארני אלכסנדרה פול בתפקיד לי קאבוט, בת זוגו של ארני רוברט פרוסקי בתפקיד וויל דארנל, בעל החנות שבה ארני משחזר את המכונית ברוס פרנץ' בתפקיד מר סמית' הסרט קריסטין זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, אך עם השנים הוא הפך לסרט פולחן, במיוחד בקרב אוהבי סרטי האימה ומעריצי ג'ון קרפנטר. השילוב של עלילת המתח העל-טבעית עם הנוכחות הקודרת והמאיימת של המכונית קריסטין הפכה את הסרט ליצירה ייחודית בז'אנר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 69% על סמך 42 ביקורות, בעוד הציון מהקהל גבוה יותר ועומד על 63%. ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 57 מתוך 100, בהתבסס על 11 ביקורות, מה שמצביע על תגובות מעורבות מצד המבקרים. "קריסטין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קריסטין", באתר נטפליקס "קריסטין", באתר AllMovie (באנגלית) "קריסטין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קריסטין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קריסטין", באתר Metacritic (באנגלית) "קריסטין", באתר אידיבי "קריסטין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Suckley, Jamie (31 ביולי 2013). "Christine". Static Mass Emporium. ארכיון מ-31 באוקטובר 2020. נבדק ב-27 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
בית יעקב זוננברג

בית יעקב זוננברג הוא בית מגורים בחיפה שנבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 המשלב את הסגנון הבין-לאומי עם סגנון רומנטי וברוולדי הנחשב למופת אדריכלי, והמבנה הראשון שנבנה ברחוב שונמית בחיפה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל לאופולד קרקואר בעבור יעקב זוננברג, תעשיין חיפאי בעל מפעלי מתכת שעלה מדנציג בפולין. התוכניות אושרו בחודש נובמבר 1938, ועבודות הבניה הסתיימו במהלך 1939-1940 על שתי חלקות בחלקו התחתון של רחוב שונמית בשכונת רמת התשבי בכרמל הצפוני, שזה עתה החלה להתפתח. במהלך מלחמת העצמאות שימש כבית בידוד למפוני שער הגולן. הבית בעל 3 קומות ומאופיין בשילוב מאסות מלבניות לקטני ואלמנטים של הסגנון הבין-לאומי, פתחים רבועים ופתחים בעלי קשת עליונה. גימור הבית הוא בטיח מסורק עדין. המבנה ניצב על מדרון מעל ואדי לוטם (במקור 'ואדי טטאר') ומשקיף על החוף המערבי של חיפה. לבית גרמי מדרגות חיצוניים חשופים, המאפיינים את עבודתו של האדריכל דאז בדומה לאלו שתכנן במלון הר הכרמל (טלטש). המדרגות היורדות לגן ההיקפי בקומות הקרקע נבנו בגושים גדולים של אבן טבעית, כמו גם הגדר שנבנתה ביחד עם המבנה ותוחמת את החלקה הרחבה. אלמנט מיוחד נוסף הוא אדני חלונות מסורקים (מפוספסים). הכניסה לבית היא מקצה הדרך, הבנוי כ־Cul-de-sac מבוי_(רחוב). המבנה נשמר במהלך השנים ללא שינויים מהותיים ומשמש גם כיום למגורים. מבט אל הבית מן המדרון שתחתיו, זמן קצר לאחר השלמתו. תחילת שנות ה-40. צלם לא ידוע קטעי מסמכים מקוריים מארכיון מנהל ההנדסה של עירית חיפה, מלמעלה בכיוון השעון: תוכנית החזית המערבית. בקשת רישיון הבניה עם שם בעל הנכס, אוקטובר 1938. כריכת תוכנית הבניין המקורית (גרמושקה), חתימתו של קרקואר למטה. סקר מבנים ואתרים לשימור בכרמל צרפתי ורמת התשבי 2012, אתר עירית חיפה (אדר' נעה שק). קישור לכתבה בעיתון "הבקר" (7 לינואר 1940) בק"ע זוננברג ומפעלו, מתוך ארכיון העיתונות הלאומי.
חרתוויסי

מצודת חֶרְתְּוִויסִי היא אחת המבצרים העתיקים בגאורגיה, והייתה בשימוש במשך כל התקופה הפיאודלית בגאורגיה (אנ'). היא ממוקמת בצפון כפר חרתוויסי (אנ') שבנפת אספינדזה בדרום גאורגיה במחוז ההיסטורי ג'אוואחתי (סאמצחה-ג'אוואחתי). המצודה ממוקמת בראש מצוק על גדות נהר הפָּרַוְוָאנִי (גאו') בקרבת נקודת המפגש בין פָּרַוְוָאנִי לנהר הקורה. בתוך החומות ניצב מבצר (הקיפּ) מרובע עם פינות מעוגלות. מהקיר המזרחי של המצודה מובילות שתי מנהרות אל הנהר, האחת לאספקת מים והשנייה לתקשורת עם העולם שבחוץ. במתחם בחלק המערבי נמצאת כנסייה עתיקה. חרתוויסי נזכרת לראשונה ברשומות הגאורגיות במאות ה-10 וה-11. המצודה נבנתה במאה ה-2 לפנה"ס. הכנסייה נבנתה בשנת 985, בתקופת המלכה תמר הורחבה, והחומות הקיימות כיום נבנו ב־1354. במאה הרביעית לפני הספירה, לפי הרישומים של לאונטי מרובלי, כומר והיסטוריון גאורגי מהמאה ה-11, אלכסנדר מוקדון, בדרכו לכיבושיו במזרח, החריב אותה. במאות ה-10 וה-11, היא הייתה מרכז אזור מסכתי. במהלך המאה ה-12 היא הפכה לעיר. במאה ה-13, הרסו אותה המונגולים. ועד למאה ה-15 היא איבדה את כוחה. במאה ה-15 הייתה בבעלות הבעלים של מסכתי ממשפחת ג'קליי. במאה ה-16, פלשו העות'מאנים לדרום גאורגיה. במהלך שלוש המאות הבאות החזיקו גם בחרתוויסי. בסוף המאה ה-19, בתקופת מלחמת רוסיה טורקיה, הצבא הרוסי חזר לטריטוריות שאבדו, וחרתוויסי הפכה לבסיסם הצבאי. האגדה מספרת על המלכה תמרה, שהכריזה על תחרות מי יבנה את המגדל המפואר ביותר בחרתוויסי. בנאי מומחה והשוליה שלו היו בין המתחרים, ולמרבה הבושה עלה השוליה על מורו, והאחרון קפץ מהמגדל אל מותו. חרתוויסי ברוחב מלא. בצד ימין כנסייה עתיקה (עם גג אדום). מצודת חרתוויסי, גדולה ושולטת על הדרך. המצודה מכיוון הכביש לורדזיה. בולטים לעין התלילות והקושי להגיע אליה. מדיה וקבצים בנושא חרתוויסי בוויקישיתוף
אלברט פולק

אלברט פאוסט פולק (באנגלית: Albert Fawcett Polk‏; 11 באוקטובר 1869 – 14 בפברואר 1955) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור, ולאחר מכן וילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית ושימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. פולק נולד ב-11 באוקטובר 1869 בפרדריקה, דלאוור. הוא למד במכללת דלאוור, כיום אוניברסיטת דלאוור, בניוארק, וסיים את לימודיו ב-1889. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1892, והחל לעסוק במקצוע בג'ורג'טאון. בשנת 1899 הפך פולק לעורך דין של הסנאט של דלאוור ובשנת 1902 הפך ליושב ראש הוועדה הדמוקרטית של מחוז סאסקס. הוא החזיק בתפקיד זה עד 1908 ושוב בשנים 1915–1916. במקביל, הוא היה חבר בוועדת המדינה הדמוקרטית. הוא הפך לחבר במועצת החינוך של ג'ורג'טאון ב-1905 וכיהן שם עד 1912. מ-1914 עד 1921 היה חבר ומזכיר מועצת הבוחנים של מחוז סאסקס. פולק נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1916, כשהביס את חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן תומאס וו. מילר. במהלך קדנציה זו כיהן עם הרוב הדמוקרטי בקונגרס ה-65. הוא ביקש להיבחר מחדש ב-1918, אולם הפסיד לרפובליקני קיילב ר. לייטון, רופא מג'ורג'טאון. פולק כיהן מ-4 במרץ 1917 עד 3 במרץ 1919, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. פולק חידש את עיסוקו בעריכת דין, והעביר את משרדו לווילמינגטון ב-1921. הוא מונה לנציב ארצות הברית עבור מחוז דלאוור ב-1929 ושימש בתפקיד עד פרישתו ב-1951. פולק מת ב-14 בפברואר 1955 בווילמינגטון, דלאוור. הוא קבור בבית הקברות של האיחוד, הממוקם ברחוב סאות' רייס, ג'ורג'טאון. מדיה וקבצים בנושא אלברט פולק בוויקישיתוף אלברט פולק, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אלברט פולק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סמסון קהמקר

סמסון קהמקר (12 בפברואר 1927 – 6 ביולי 2007), היה מוזיקאי וכנר ישראלי, חבר להקת הברירה הטבעית. קהמקר נולד בהודו שם ניגן מוזיקה קלאסית, הקליט מוזיקה לסרטים ומחזות, ניגן בקרקס ובהרכבי מוזיקת פופ. עם הגעתו לישראל בסוף שנות ה-70 נפגש עם המוזיקאי שלמה בר והקים איתו את ההרכב הברירה הטבעית. הלהקה הוציאה ב-1980 את תקליטה "מחכים לסמסון", שהוקלט בהופעה חיה בצוותא והופק על ידי דודו אלהרר. האלבום קיבל את שמו עקב הרגלו של קהמקר לאחר. קהמקר הוציא יחד עם הלהקה 11 אלבומים עד פרישתו ב-2001 עקב מחלה. באותה שנה נערכה לכבודו הופעת פרידה בה השתתפו מוזיקאים שניגנו עימו לאורך השנים ביניהם אהוד בנאי, דוד ד'אור, אתי אנקרי, אהובה עוזרי, מיקה קרני, ומאיר בנאי. קהמקר השתתף בסרטו הדוקומנטרי של יוסי אשדות, הריקוד האחרון על להקת הברירה הטבעית. הסרט חשף את מצבו הבריאותי והכלכלי הקשה של קהמקר, שנאלץ לקטוע את רגלו עקב מחלת הסוכרת. קהמקר היה ידוע כאדם אינטליגנטי, בעל חוש הומור ואהבת החיים. קהמקר נפטר ב-2007 עקב מחלתו באשדוד עיר מגוריו. חן רוזנק‏, נפרדים מהמוזיקאי סמסון קהמקר, באתר וואלה, 8 ביולי 2007 תמר סוקניק, מת סמסון קהמקר, כנר "הברירה הטבעית", באתר הארץ, 8 ביולי 2007
כשהלכת

"כשהלכת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. את השיר הוציאה ב-4 בפברואר 2008 לאור חברת התקליטים הליקון, כסינגל השני מתוך אלבומה השני של הזמרת, "רגע לפני ש...". "כשהלכת" נכתב על ידי מימון בהתאם ללחן שחובר בידי חזי שקד. על הפקתו המוזיקלית היה אסף דר אחראי. השיר עוסק בכאב ובבדידות שחווה הדוברת לאחר פרידה מבחיר לבה. היא מתארת כיצד ויתורו על הקשר אירע בקלות מדאיגה. בנוסף, מתארת חלום על פיו יום אחד ירוצו השניים יחד כזוג בין שדה פרחים, כסמל לאהבה ולכמיהתה הרבה לחזרתו. עזיבתו משולבת בצער על כך שהוא לקח ממנה את האור והתקווה. בחלק השני, הדוברת משתפת בתחושותיה הנוכחיות – היא מצאה אהבה חדשה, אך עדיין מתגעגעת לגבר שעזב. היא שומעת את קולו ואת הבטחותיו, על-אף שהוא איננו, וממשיכה לחכות וללחוש לו שיחזור. היא מביעה תקווה לחידוש הקשר, אך בד בבד מתמודדת עם הניגוד שבין אהובה העכשווי לבין הנוכחות המתמשכת של הגבר שעזב. במרכז התמונה מופיעה מימון בתקריב של פניה, כאשר עיניה עצומות. שערה פזור ומעט מסתיר את פניה. התאורה בתמונה היא רכה ומעומעמת, והיא עצמה בשחור-לבן, דבר המדגיש את הדרמטיות והרגש שבה. בחלק התחתון של העטיפה מופיע שם הזמרת "שירי מימון" בכתב לבן, ומתחתיו שם השיר "כשהלכת" יחד עם ציון אורכו, שלוש דקות ושלושים ושבע שניות. העיצוב הכללי משדר רגש עמוק של פרידה וגעגוע, שמתאים לאווירה ולנושא של השיר, כשהשימוש בגווני השחור-לבן מחזק את התחושה המלנכולית. ב-21 בפברואר 2008 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. שבוע לאחר מכן דורג במקום ה-12. ב-27 במרץ 2008 הגיע למקום הרביעי – מיקון השיא שלו במצעד. לבסוף, ב-5 ביוני יצא מהדירוג השבועי לאחר 12 שבועות צעידה רצופה. "כשהלכת" נחל הצלחה גדולה גם במצעד השבועי של גלגלצ. הוא הופיע בו לראשונה במקום השישי – מיקום השיא שלו במצעד. ב-13 במרץ יצא מהדירוג לאחר שישה שבועות צעידה רצופה. ל"כשהלכת" לא הופק וידאו קליפ רשמי. אולם ב-21 במאי 2012 הועלה קטע אודיו רשמי שלו בערוץ היוטיוב של מימיון. נכון לספטמבר 2024 עומד מונה הצפיות של הקטע על 1.5 מיליון. מילות השיר, באתר שירונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 בפברואר 2008. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 בפברואר 2008. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 במרץ 2008. פזמונט כשהלכת – שירי מימון, יוטיוב, 21 במאי 2012