laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי נג'מנה

נמל התעופה הבין-לאומי של נג'מנה (בערבית: مطار انجمينا الدولي, בצרפתית: Aéroport international de N'Djaména) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בנג'מנה, בירת צ'אד. זהו נמל התעופה הבינלאומי היחיד במדינה. נמל התעופה משמש כנמל התעופה אזרחי וגם כבסיס טיסה של חיל האוויר הצרפתי וחיל האוויר של צ'אד. נמל התעופה שוכן בגובה של 968 רגל (295 מ') מעל גובה פני הים. בנמל מסלול טיסה אחד מאספלט באורך 2,800 מטר וברוחב 45 מטר (9,186 רגל × 148 רגל). ב-28 בינואר 1978, דאגלס C-47 TT-EAB של חברת אייר צ'אד יורט על ידי מורדים ליד הרי טיבסטי (אנ'). המטוס הפגוע נחת ככל הנראה בנמל התעופה הבינלאומי נג'מנה. ב-19 בספטמבר 1989 מטוס נוסעים מדגם מקדונל דאגלס DC-10-30 שהיה בדרכו לפריז, פוצץ כ-45 דקות לאחר ההמראה מנמל התעופה. המטוס התרסק באזור המרחב האווירי של ניז'ר. כל 156 הנוסעים ו-14 אנשי הצוות שהיו על המטוס נספו. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי נג'מנה בוויקישיתוף היסטוריית תאונות בנמל באתר Aviation Safety Network Harro Ranter, ASN Aircraft accident Douglas C-47-DL (DC-3) TT-EAB Tibesti, aviation-safety.net "UTA 772: The forgotten flight" (באנגלית בריטית). 2003-08-19. נבדק ב-2019-01-22. Harro Ranter, ASN Aircraft accident McDonnell Douglas DC-10-30 N54629 Ténéré desert, aviation-safety.net
חסן הראשון, סולטאן מרוקו

חסן הראשון, סולטאן מרוקו (בערבית: الحسن الأول بن محمد; 1836 - 7 ביוני 1894) היה הסולטאן של מרוקו בין השנים 1873–1894. חסן נולד בשנת 1836 בפאס למוחמד הרביעי, סולטאן מרוקו. הוא היה חבר השושלת העלווית, ומבין הסולטנים המצליחים ביותר. הוא הגביר את כוחו של המחזן במרוקו, ובאותו זמן שבו חלק ניכר משאר חלקי אפריקה נפלו תחת שליטה זרה, הוא הביא לרפורמות צבאיות ומנהליות, ולחיזוק המשטר בתוך שטחו, והוא ביצע תוכנית צבאית ודיפלומטית פעילה בפריפריה. כבנו של הסולטן מוחמד הרביעי, הוכרז מולאי חסן כסולטאן מרוקו בעת מותו של אביו בשנת 1873. הפעולה הראשונה שלו הייתה למחוץ מרד עירוני בבירה פאס. הסולטאן החדש היה מחויב להמשיך במדיניות המודרניזציה והרפורמה של אביו. ידוע במיוחד הוא המסע שחסן נטל על עצמו בשנת 1893. הוא נסע מפאס (אותה עזב ב-29 ביוני) למרקש, עבר דרך תאפילאלת, דיונות החול של ארג צ'בי, עמק הדאדס, עמק הטודרה, ורזאזאת, הקסבה של איית בן חדו, המעבר הגבוה טלואט, מעבר טיצ'קה (2260 מ') במעבר האטלס הגבוה שבסהרה המערבית. המסע נמשך שישה חודשים והצליח במשימתו לאחד מחדש את השבטים של כמה אזורים ולהשקיט אותם. תותח הקרופ שהעניק בהזדמנות זו לקאיד של טלואט (חבר במשפחת גלאווה המפורסמת) עדיין מוצג במרכז ורזאזאת. בשנת 1881 ייסד חסן את טזנית. חסן מינה את מוהא או חאמו זאיאני לקאיד של זאיאנס בחניפרה בשנת 1877. מוהא או חאמו זאיאני היה לדמות חשובה במלחמה הקולוניאלית במהלך המאה ה-20 נגד צרפת. בשנת 1887 מינה חסן את שייח מא-אל-עין כפקידו בסהרה המערבית. גם מא-אל-עין מילא תפקיד חשוב במאבק לעצמאותה של מרוקו. מולאי עבד אל-עזיז, סולטאן מרוקו מולאי עבד אל-חפיט', סולטאן מרוקו מולאי עבדול רחמן אל כביר מולאי עומר מולאי איסמעיל מולאי אל חסן מולאי אידריס מולאי אחמד סומאיה סידי מולאי אבו בכר מולאי טוהאמי סידי מוחמד אל מהדי מולאי אל זין מולאי מוחמד מולאי אל טהר מולאי עלי מולאי עבדאללה מולאי אל טייב מולאי יוסף, סולטאן מרוקו מולאי אל מעמון מולאי ג'עפר מולאי עות'מאן מולאי ערפאת מולאי אל אמין מולאי מוסא מולאי אל-מוסטפא מולאי בילגיית חסן הראשון במקנס מותו של חסן הראשון מדיה וקבצים בנושא חסן הראשון, סולטאן מרוקו בוויקישיתוף חסן הראשון, סולטאן מרוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מ. Hotsma: האנציקלופדיה הראשונה של בריל על האסלאם 1913–1936. First Encyclopaedia of Islam: 1913-1936, BRILL, 1993. (באנגלית)
עמק מטאריס

עמק מֶטָארִיס (באנגלית: Metaris Valley) הוא קרקס קרחוני (עמק מעוגל בצורתו, בעל שוליים תלולים), הנמצא ממערב לפסגת דריק ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה. שמו של העמק ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת וואיקאטו מהמילטון שבניו זילנד, אשר חקרה את האזור בין השנים 1979–1978 בראשותו של מייקל סלבי. בדומה להרים אחרים ברכס בריטניה ניתן לעמק שם הקשור לבריטניה - "מטאריס" שם של מפרץ בפרובינקיה הרומית "בריטניה", המכונה כיום "מפרץ ויי" (בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס בריטניה שנקראים על שם אתרים בבריטניה הרומית). עמק מטאריס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית עמק מטאריס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה עמק מטאריס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR מתן שם רשמי לעמק, באתר ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי
פוקיס

פוקיס (ביוונית מודרנית: Φωκίδα, ביוונית עתיקה: Φωκίς) היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון. פוקיס שייכת למחוז מרכז יוון, וממוקמת במרכז יוון התיכונה, בין בויאוטיה במזרח, מפרץ קורינתוס בדרום, אטוליה-אקארנאניה במערב, לבין פתיאוטיס בצפון. גבולותיה של פוקיס העתיקה היו מצומצמים יותר, והיא גבלה בחבלי הארץ העתיקים של לוקריס ושל דוריס במזרח ובצפון, חבלי ארץ שחלקים נרחבים מהם שייכים ליחידה האזורית המודרנית. שטחה הכולל של פוקיס המודרנית עומד על 2,210 קמ"ר, ונכון לשנת 2011, אוכלוסייתה מונה 40,343 נפשות, מה שהופך אותה לאחת מהיחידות האזוריות הכי פחות מאוכלסות ביוון. היישוב הגדול ביותר בפוקיס הוא אמפיסה, שמהווה גם את בירתה המנהלית. פוקיס העתיקה הייתה מאוכלסת בדלילות, ותושביה, שהתארגנו בפדרציה של שבטים, עסקו בעיקר בחקלאות ומרעה. חשיבותה ההיסטורית של פוקיס הייתה במיקומה של דלפי בתחומיה: דלפי הייתה מקום מושבו של האורקל מדלפי, שהיה האורקל החשוב ביותר ביוון הקלאסית, והיא הייתה אתר חשוב עבור המאמינים באל אפולו. בנוסף לכך המקום המקודש בדלפי היה מקדש פאן-הלני, ובמקום זה התחרו פעם בארבע שנים ספורטאים מכל רחבי העולם היווני במשחקים הפיתיים. בשל החשיבות הדתית של דלפי, הפוקים סבלו מהתערבויות מתמדת בענייניהם מידי שכניהם, והם הותקפו בשורה של מלחמות, הידועות כמלחמות הקודש של דלפי, על ידי הכוחות הבולטים ביוון העתיקה. מדיה וקבצים בנושא פוקיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוקיס ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאצ'יה נובה

דאצ'יה נובה (ברומנית: Dacia Nova) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1995–2000. 5 נוסעים. 5 דלתות בסגנון "Liftback". מנוע בנזין קדמי. מנוע הנעה קדמית. תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 18.0 שניות. (מנוע 1,397 סמ"ק) תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 17.0 שניות (מנוע 1,557 סמ"ק). "Nova 1.4L". "Nova GLi". "Nova GT". "Nova GTi". 1.4 ליטר. 1.6 ליטר. "דאצ'יה נובה" "דאצ'יה נובה" "דאצ'יה נובה" דגם "GT" - מבט לתא הנהג "דאצ'יה נובה" "דאצ'יה נובה" דגם "GT" דאצ'יה דלתא (רכב) דאצ'יה לוסטון דאצ'יה סולנזה דאצ'יה סופרנובה מדיה וקבצים בנושא דאצ'יה נובה בוויקישיתוף דאצ'יה נובה, סרטון באתר יוטיוב "דאצ'יה נובה" web.archive.org/web/20100705132649 "דאצ'יה נובה" topspeed.com/cars/dacia-nova Liftback - דלת המטען האחורי אופקית יותר מאשר בסגנון "hatchback". בזמן פתיחת הדלת, הדלת מורמת כלפי מעלה "דאצ'יה נובה" מנוע 1.4 - מפרט carinfo.autold.com/car-dacia_nova-14 "דאצ'יה נובה" 1.6 - מפרט carinfo.autold.com/car-dacia_nova-16.html
רעידת האדמה במפרץ אילת (1995)

רעידת האדמה במפרץ אילת בשנת 1995 (נקראת גם רעידת האדמה נואיבה) הייתה רעידת אדמה אשר התרחשה ב-22 בנובמבר 1995 בשעה 06:15 (זמן מקומי) באזור מפרץ אילת, כ-150 קילומטר דרומית לאילת. רעידת האדמה הייתה בעוצמה 7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד של רעידת האדמה היה בחלק המרכזי של מפרץ אילת. לפחות 8 בני אדם נהרגו ברעידת האדמה וכ-30 בני אדם נפצעו. המוקד של רעידת האדמה היה 150 קילומטרים מדרום לחופי אילת, באזור הנמצא בסמוך לנואיבה. רעידת האדמה גרמה לנזקים בבניינים באילת ובעקבה. בקרבת העיר המצרית נואיבה נהרסו כליל כמה בתי בטון מחוזקים היטב. רעידת האדמה הורגשה אף בלבנון ובסוריה, וזו הייתה רעידת האדמה החזקה ביותר בבקעת הירדן מאז רעידת האדמה ביריחו בשנת 1927, אשר אירעה בקרבת ים המלח. הנזק הכבד ביותר אירע בעיר הנופש אילת בה נפגעו שבעה בתי מלון ו-50 בניינים נוספים, ונפערו סדקים בכבישים. מלון "גני שולמית" יצא מכלל שימוש כתוצאה מנזקי רעידת האדמה והוגדר כמבנה מסוכן. בישראל טופלו 15 בני אדם שנפצעו או לקו בהלם, ובעקבה נפטר אדם אחד מהתקף לב. בסעודיה דווח על שתי נשים שנהרגו כתוצאה מרעידת האדמה ובמצרים דווח על חמישה מקרי מוות כתוצאה מרעידת האדמה כאשר שלושה מהם נהרגו בעיירת הנופש נואיבה. שמונה מבנים התמוטטו בקהיר. אדם אחד נהרג ושניים נפצעו קלות באל-בדא שבסעודיה, וגם דווח שנגרמו בערב הסעודית נזקים ביישובים אל-עלא וחקל. USGS (1 בדצמבר 2008), EXPO-CAT Earthquake Catalog, Version 2007-12, United States Geological Survey {{citation}}: (עזרה) USGS (4 בספטמבר 2009), PAGER-CAT Earthquake Catalog, Version 2008_06.1, United States Geological Survey {{citation}}: (עזרה) USGS. "Significant Earthquakes of the World — 1995". United States Geological Survey. אורכב מ-המקור ב-2011-06-08.
משחקי אפריקה

משחקי אפריקה (באנגלית: African Games), הידועים גם בשם משחקי כל-אפריקה (All-Africa Games) והמשחקים הפאן-אפריקאיים (Pan African Games) הם אירוע ספורט רב-ענפי, המתקיים אחת לארבע שנים באפריקה. האירוע מאורגן על ידי האיחוד האפריקאי (AU), איגוד הוועדים האולימפיים הלאומיים של אפריקה (ANOCA) והתאחדות הקונפדרציות הספורטיביות באפריקה (אנ') (AASC). המשחקים הראשונים נערכו בשנת 1965 בברזוויל, קונגו. החל משנת 1999 כוללים המשחקים גם תחרויות לאתלטים בעלי מוגבלויות. פייר דה קוברטן, מייסד המשחקים האולימפיים המודרניים, ניסה ליזום קיומם של משחקים פאן-אפריקאיים בראשית שנות העשרים של המאה ה-20. המעצמות הקולוניאליסטיות ששלטו באותו הזמן ביבשת התנגדו לכך מתוך חשש שהמשחקים יעודדו את המדינות לדרוש עצמאות. ניסיונות לקיים את האירוע באלג'יר בשנת 1925 ובאלכסנדריה בשנת 1928 לא צלחו. בתחילת שנות השישים המדינות דוברות הצרפתית באפריקה ארגנו את משחקי הידידות. המשחקים התקיימו במדגסקר (1960) ובחוף השנהב (1961). האירוע השלישי תוכנן להתקיים בשנת 1963 בסנגל. בשנת 1962 התכנסו שרי ספורט ונוער ממספר מדינות באפריקה בפריז, ביניהם שרים ממדינות דוברות אנגלית שהחליטו להצטרף למשחקים, ששמם שונה למשחקים הפאן-אפריקאיים. המתכונת החדשה זכתה להכרה מצד הוועד האולימפי הבינלאומי כאליפות היבשת בדומה למשחקי אסיה ולמשחקים הפאן-אמריקאיים. בשנת 1965 נערכו המשחקים לראשונה בברזוויל, קונגו ונקראו בשם "המשחקים הכל-אפריקאיים". כ-2,500 ספורטאים משלושים מדינות לקחו חלק באירועים. מצרים סיימה את המשחקים כמנצחת לאחר שספורטיאה זכו בשלושים מדליות, מתוכן שבע עשרה מדליות זהב. האירוע השני תוכנן להתקיים בשנת 1969 במאלי, אך הפיכה צבאית במדינה הובילה לביטולם. לאגוס, ניגריה נבחרה להחליף את מאלי והמשחקים נקבעו לשנת 1971, אך בסופו של דבר נדחו בשנתיים נוספות עקב מלחמת ביאפרה. הסבב השלישי של המשחקים נקבע לשנת 1977 באלג'יר, אך מסיבות טכניות נדחו המשחקים לשנת 1978. הדפוס של דחיות המשחקים נמשך גם בסבב הרביעי שתוכנן להתקיים בשנת 1983 בקניה, נדחה לשנת 1985 ולאחר מכן נדחה שוב בשנתיים נוספות. מאז שנת 1987 מתקיימים המשחקים אחת לארבע שנים. בשנת 2015 התקיימו המשחקים בשנת בברזוויל לציון 50 שנה לפתיחת המשחקים. במשחקי אפריקה מתקיימות תחרויות ב-30 ענפים. המספרים בסוגריים מציינים את השנה הראשונה בה נערכו התחרויות בענף. בעבר התקיימו גם תחרויות בהוקי שדה (1987–2003), בייסבול (1999–2003) וחתירה (2007) מדיה וקבצים בנושא משחקי אפריקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משחקי אפריקה משחקי אפריקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דאצ'יה סופרנובה

דאצ'יה סופרנובה (ברומנית: Dacia SupeRNova) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר יוצרה בין השנים 2000–2003. 4-5 נוסעים. 5 דלתות בסגנון "Liftback". מנוע בנזין קדמי מתוצרת רנו. מנוע הנעה קדמית. מנוע קירור מים. תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.0 שניות (מנוע 1,390 סמ"ק). סדאן - 4 נוסעים. סלון - 5 נוסעים. "דאצ'יה סופרנובה" "דאצ'יה סופרנובה" "דאצ'יה סופרנובה" "דאצ'יה סופרנובה" "דאצ'יה סופרנובה" "דאצ'יה סופרנובה" דאצ'יה דלתא (רכב) דאצ'יה לוסטון דאצ'יה סולנזה דאצ'יה נובה מדיה וקבצים בנושא דאצ'יה סופרנובה בוויקישיתוף דאצ'יה סופרנובה, סרטון באתר יוטיוב דאצ'יה סופרנובה, סרטון באתר יוטיוב דגמי "דאצ'יה סופרנובה" - מפרט טכני ומידות carfolio.com/specifications "דאצ'יה סופרנובה" automobileromanesti.ro/Dacia/Dacia_SuperNova Liftback - דלת המטען האחורי אופקית יותר מאשר בסגנון "hatchback". בזמן פתיחת הדלת, הדלת מורמת כלפי מעלה
דאצ'יה סנדרו

דאצ'יה סנדרו (ברומנית: Dacia Sandero) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר מיוצרת משנת 2007 ועד היום. מיוצר משנת 2007 ועד היום. יוצר בברזיל בין השנים 2007-2014. יוצר ברומניה בין השנים 2008-2012. יוצר בקולומביה בין השנים 2008-2015. מיוצר באיראן משנת 2015 ועד היום. הצ'בק - 5 דלתות. הצ'בק - 5 דלתות מוגבה - STEPWAY. מנוע בנזין - 999 סמ"ק המפיק 77 כ"ס. מנוע בנזין - 1,149 סמ"ק המפיק 75 כ"ס. מנוע בנזין - 1,390 סמ"ק המפיק 72, 75 כ"ס. מנוע בנזין - 1,598 סמ"ק המפיק 85, 95, 105, 112 כ"ס. מנוע דיזל - 1,461 סמ"ק המפיק 75, 90 כ"ס. מיוצר משנת 2012 ועד היום. מיוצר ברומניה, מרוקו, אלג'יריה, רוסיה, ברזיל, קולומביה. הצ'בק - 5 דלתות. הצ'בק - 5 דלתות מוגבה - STEPWAY. מנוע בנזין 898 סמ"ק המפיק 90 כ"ס (מגדש טורבו). מנוע בנזין 989 סמ"ק המפיק 73 כ"ס. מנוע בנזין 1,149 סמ"ק המפיק 72, 75 כ"ס. מנוע בנזין 2.0 ליטר המפיק 150 כ"ס (בדגם "R.S. 2.0", יוצר מאוגוסט 2014 - ספטמבר 2015)). מנוע דיזל - 1,461 סמ"ק המפיק 75, 90 כ"ס. דור ראשון "דאצ'יה סנדרו" "דאצ'יה סנדרו" "דאצ'יה סנדרו" "דאצ'יה סנדרו" "דאצ'יה סנדרו", מבט ללוח מחוונים "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway" "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway" "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway" דור שני "דאצ'יה סנדרו", שנת 2013 "דאצ'יה סנדרו", שנת 2013 "דאצ'יה סנדרו", שנת 2014 "דאצ'יה סנדרו", שנת 2017 "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway", שנת 2012 "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway", שנת 2012 "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway", שנת 2012 "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway", שנת 2012 "דאצ'יה סנדרו" דגם "Stepway", שנת 2012 דאצ'יה דלתא (רכב) דאצ'יה דוקר מדיה וקבצים בנושא דאצ'יה סנדרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאצ'יה סנדרו דניאל שמיל, דאצ'יה משתפרת, אך בדרך מאבדת את היתרון הגדול שלה — המחיר, באתר TheMarker‏, 10 באוקטובר 2024 "דאצ'יה סנדרו", שנת 2019 patentati.it/listini-auto/marca/Dacia/sandero "דאצ'יה סנדרו" informatiiauto.ro/dacia-sandero-dezvaluit-in-premiera-mondiala-la-geneva "דאצ'יה סנדרו" - ברזיל renault.com.br/veiculos/conheca-nossa-gama/sandero/ficha-tecnica "דאצ'יה סנדרו" dacia.de/dacia-modellpalette/dacia-modelluebersicht/sandero "דאצ'יה סנדרו" דגם "stepway" bristolstreet.co.uk/new-car-deals/dacia/sandero-stepway "דאצ'יה סנדרו" דגם "stepway" - התרשמות ראשונית מנהיגה quattroruote.it/news/primo_contatto/2012/11/23/le_prime_impressioni_di_guida
פשפשוק

פִּשְׁפֵּשׁוּק היא רשת קבוצות פייסבוק הגדולה ביותר בישראל. בקבוצה נמכרים מוצרי יד שנייה וגולשים יכולים לסחור ביניהם, ולמכור מוצרים שונים. הקבוצה המקורית מונה כ-520 אלף חברים, וכל הקבוצות יחד מונות למעלה משניים וחצי מיליון חברים. הקבוצה נפתחה בשנת 2012 על ידי אהוד פורת, לאחר שניסה למכור חפצים עקב מעבר דירה, והתאכזב מהממשק של אתר יד2. על הקבוצה נמתחה ביקורת בגין מקרים שונים של מכירת בעלי חיים ופגיונות עם צלבי קרס. חברת פשפשוק מתמחת בשיווק, מיתוג ופרסום עסקים ברשתות החברתיות באמצעות יצירת תוכן ויראלי ופרסומו לקהל היעד הרלוונטי לעסק. כיום, לפשפשוק יש מספר עמודים עם מאות אלפי עוקבים ברשת אינסטגרם: פשפשוק - עמוד המפרסם דברים שחמים ורצים ברשת. הכל אוכל - עמוד המפרסם מתכונים, דיבורים על מוצרים, טיפים לבישול ועוד. (גם בפייסבוק) קול החיילים - עמוד המפרסם על אירועים הקשורים לחיילים בצה"ל. פשפשוק רכב - עמוד המפרסם דברים הקשורים לרכבים. פשפשוק ראשי - עמוד המפרסם דברים הקשורים למוצרי יד שנייה. חדשות אונליין - עמוד המפרסם דיווחי חדשות מהארץ ומהעולם. הגיון של אישה - דרוש הסבר פשפשוק, ברשת החברתית פייסבוק פשפשוק, ברשת החברתית פייסבוק אלקנה שור, יד שנייה בפייסבוק: איך לא חשבו על זה קודם, באתר nrg‏, 24 בינואר 2014 דשה אברמנקו, המדור של דשה: אהוד פורת מדבר על אימפריית פשפשוק שלו, באתר SchokenGroup, ‏18 בינואר 2018 ירון אחר‏, סוד ההצלחה של 'פשפשוק', 'כשאמא ואבא בני דודים' וקהילות של מיליונים. מידע מבפנים, באתר וואלה, 31 ביולי 2022 מירב קריסטל, פגיונות של נאצים בפשפשוק: "צריך את הכסף", באתר ynet, 10 באוקטובר 2016
גביע המדינה בכדורסל 1977/1978

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1977/1978 היא התחרות ה-18 מאז היווסדו של המפעל. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-15 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל תל אביב. מכבי תל אביב זכתה בתואר ה-15 בתולדותיה, לאחר שניצחה בהארכה (83:83) את הפועל תל אביב. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 202-205 יעקב פתאל, גביע המדינה למכבי תל אביב, דבר, 9 במאי 1978 אוהד גרינוולד‏, לקראת חצאי הגמר: משחקי הגביע הגדולים ביותר, באתר וואלה, 16 בפברואר 2015 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
ציפי שמיר

ציפורה "ציפי" שמיר (שלזינגר) (נולדה בשנת 1956), היא שחיינית עבר ישראלית, חברה בנבחרת ישראל בשחייה. זוכת מדליית ארד מהמכביה התשיעית (1973). שמיר גדלה בבת ים. היא התאמנה ביחד עם אחותה הצעירה ממנה תמי, אף שחיינית מצטיינת, בקבוצת הפועל בת ים בהדרכתם של נלו בילדרמן ודורית זלץ. אביה, יצחק, הקים וניהל את האגודה במשך כ-7 שנים. בתחרות שמונה האומות שנערכה ברמת גן בשנת 1971 סיימה שמיר במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.6 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:26.7 דקות, אחרי שלומית ניר מהפועל איילת השחר (1:23.9 דקות) ולפני נאוה כגן מהפועל שמיר (1:27.0 דקות). בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1972 סיימה שמיר במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:21.4 דקות. בתחריות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו באמצע יולי 1973 זכתה שמיר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.0 דקות, אחרי כרמן גודמן מדרום אפריקה (2:56.4 דקות) וונדי פסקין מארצות הברית (2:58.2 דקות) אחת משתי מדליות ארד שבהן זכו שחייניות ישראל. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.0 דקות, תוצאה זהה לזו שקבעה נאוה כגן שזכתה במדליית הארד. שבוע לאחר מכן, בתחרות שמונה האומות שנערכה בסיון, שווייץ בסוף יולי היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:04.7 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם תמר שמיר, רעיה צורף ואילת יוטבת בתוצאה של 5:09.1 דקות. שמואל טל, ציפי של זהב, דבר, 1 באוגוסט 1971 שמואל טל, החממה הגדולה של שחייני ישראל, סניף הפועל בת ים הגעי ל"יבול" שיא בבריכה, דבר, 9 ביולי 1972 אורי ירון, הגל החדש בשחייה, מעריב, 23 ביולי 1974 השחיינים הישראלים במפעלי "שמונה האומות", מעריב, 28 ביולי 1974 ברוך דגון, השחיינים הצעירים מפארים עירם אך חולון מתנכרת להם, דבר, 5 באוקטובר 1975 שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971 שמואל טל (עיתונאי), אניטה הקטנה - גדולה בבריכה, דבר, 11 ביולי 1973 שמואל טל (עיתונאי), אניטה לקראת הישג ללא תקדים: 8 מדליות זהב, דבר, 15 ביולי 1973 שרי רובר, רק איסלנד מפגרת אחרי ישראל בתחרות "8 האומות", מעריב, 22 ביולי 1973
קיינגנתוס

קיינגנתוס (שם מדעי: Caenagnathus; מילולית: "לסת טרייה") הוא סוג של דינוזאור תרופוד. הוא חי בקרטיקון העליון לפני 75.5 מיליון שנה. מאובניו כללו שרידי לסת תחתונה, עצמות גפיים וחוליות שנמצאו ליד הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה. המאובנים קיבלו שם ב-1940 בידי החוקר צ'ארלס הזליוס שטרנברג. במקור הוא נחשב לעוף קדום אך התברר שהיה דווקא דינוזאור מקבוצת המנירפטורים, שהייתה קרובה לעופות, אך עקב דמיון למיני אובירפטורוזאוריה קרובים הוא שויך למשפחת הקנגנתיים. דינוזאור זה היה קרוב לצ'ירוסטנוטס מאותו אזור ותקופה והיה בעל מבנה קל אך עדייך הגיע למשקל 96 ק"ג. הוא היה בעל מקור קרני וחסר שיניים שאיתו ניזון מיצורים קטנים או מצמחים. הרגליים הארוכות שלו עזרו לו לנוע במהירות והוא היה בעל זרועות בעלות טפרים ארוכים בקצוות ידיו. ביחס למשפחתו היה מעט פרימיטיבי. דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים!. מדיה וקבצים בנושא קיינגנתוס בוויקישיתוף קיינגנתוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיינגנתוס, באתר GBIF (באנגלית)
ריוחזאורוס

ריוחזאורוס (שם מדעי: Riojasaurus; מילולית: "לטאת ריוחה") הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד פרימיטיבי ממשפחת הריוחזאוריים הקדומה אשר התקיימה בסופו של תור הטריאס. הוא קרוי על שם הימצאות מאובניו בתצורות בלה ריוחה שבארגנטינה. הוא היחיד מהמשפחה שחי באמריקה הדרומית, כשקרובו למשפחה, האאוקנמזאורוס (Eucnemesaurus) נמצא בדרום אפריקה. דינוזאור זה דמה בצורתו לזאורופודים האמיתיים אך היה קטן יותר ואולי היה יכול להזדקף על שתיים אך בתנועתו היה נע על ארבע, בדומה לדובים. הוא הגיע לאורך עשרה מטרים, למשקל שלושה טון והיה בעל צוואר ארוך, ראש קטן וגפיים עבות ומסיביות. היו לו חמש שיניים בקדמת הלסת ועוד 24 בחלקה האחורי. המבנה של טבעות העיניים מרמז שהיה פעיל בשעות היום וכנראה ניזון מעלי צמחים כמו מחטניים, שרכים וציקסיים ששלטו בתקופתו. ככל הנראה היה הריוחזאורוס סוג מעבר בין הפרוזאורופודים הפרימיטיביים לזאורופודים הענקיים ששלטו בתור היורה והקרטיקון. הסוג תואר ב-1969 בידי הפלאונטולוג חוסה בונפרטה (אנ'). דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים!. מדיה וקבצים בנושא ריוחזאורוס בוויקישיתוף ריוחזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
הילאוזאורוס

הילאוזאורוס (שם מדעי: Hylaeosaurus; מיוונית: "hylaios" - שייכים ליער, "sauros" - לטאה/זוחל) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האנקילוזאורים. חי בתור הקרטיקון ברחבי בריטניה שלפני 140-136 מיליון שנה. המאובנים של הדינוזאור נמצאו ב-1832 במערב סאסקס, בריטניה בידי החוקר והפלאונטולוג גדעון מנטל ומאובניו נותחו בידי החוקר ריצ'רד אוון (היחיד שנותח בידיו לצד האיגואנודון והמגלוזאורוס), אשר טבע את השם דינוזאור, אך מאובניו כללו רק שרידים מועטים שרובם היו שבורים. נמצא בסוג זה מין אחד - Hylaeosaurus armatus. הוא קרוי "לטאת היער", עקב הימצאו ביער אטילגייט (Tilgate Forest) במערב סאסקס. אנקילוזאור זה היה קרוב לפולקנתוס והגיע לאורך 5 מטרים ומשקל 2 טון. הוא היה מעוטר בשורת קוצים ארוכים מעל גבו והיה בעל ראש קטן ורגליים קצרות. הזנב היה קצר והיה חסר "אלה" בקצה והראש היה קטן וכוסה במקור. לא נמצאו מאובני שיניים כך שלא ברור אם היו לו ואיך ניזון. ככל הנראה הוא היה יצור צמחוני שחי בדומה לקרנף מודרני. דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים!. מדיה וקבצים בנושא הילאוזאורוס בוויקישיתוף הילאוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הילאוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Hylaeosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
ווארוזאורוס

ווארוזאורוס (שם מדעי: Wuerhosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים אשר חי בסין ומונגוליה של הקרטיקון התחתון והיה מאחרוני בני משפחתו, אשר רובם חיו בתור היורה. הוא קרוי על שם קרבתו לעיר אורקו או "ווארה" (Wū'ěrhé) שבשינג'יאנג בסין, בהם התגלה ב-1973. המאובנים כללו 3 ממצאים מאותו המין. ממצאים נוספים של הדינוזאור התגלו במונגוליה ב-1993, בהם נמצא שלד כמעט שלם שלו. בעבר סברו שהיה מין של סטגוזאורוס. החוקר גרגורי ס. פאול העריך שהווארוזאורוס מהמין Wuerhosaurus homheni הגיע לאורך 7 מטרים ולמשקל 4 טונות. המין Wuerhosaurus ordosensis היה קטן יותר, באורך 5 מטרים ומשקל 1.5 טונות. הוא היה בעל לוחיות לאורך גבו שהיו נמוכות יותר ממינים אחרים במשפחה אך בעל דוקרנים ארוכים בזנבו. הצוואר היה ארוך יחסית ואולי עזר לדינוזאור לאכול מענפי שיחים ועצים נמוכים. דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים! ובמשחקי המחשב Jurassic World: Alive, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park: Operation Genesis, עולם היורה: המשחק וJurassic World Evolution 2. מדיה וקבצים בנושא ווארוזאורוס בוויקישיתוף ווארוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
לקסוביזאורוס

לקסוביזאורוס (שם מדעי: Lexovisaurus) הוא סוג דינוזאור צמחוני ממשפחת הסטגוזאוריים שחי בתור היורה לפני 164.7 מיליון שנה. משמעות השם של דינוזאור זה היא "לטאת לקסובי" (Lexovii), שבט של קלטים אשר חיו בגאליה, זאת עקב הימצאו בנורמנדי, בה שבט זה חי. הוא התגלה בקיימברידג'שייר, בריטניה בידי החוקר אלפרד ניקולסון לידס. עם זאת במקור סברו שהיה מין של דסנתרורוס (בשמו הקודם "Omosaurus"). בהמשך הבינו שמדובר במין חדש שחי באותו האזור. מדינוזאור זה נמצאו שרידים מעטים ובעיקר עצמות אגן ירכיים באורך 114 ס"מ. הסטגוזאור עצמו הגיע לאורך שיה מטרים ולמשקל שתי טונות. הוא היה בעל לוחיות מחודדות ודקות על גבו וקוצים ארוכים בסמוך לזנב. בדומה לקנטרוזאורוס היו לו בליטות מחודדות גם בבסיס הכתפיים שפנו כלפי חוץ ועזרו להגנה מטורפים. דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים!. מדיה וקבצים בנושא לקסוביזאורוס בוויקישיתוף לקסוביזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
אמונה בסיסית

אמונות בסיס (הנקראות גם אמונות בסיסיות) הן, תחת התפיסה האפיסטמולוגיות המכונה "יסודות פילוסופים", אחת האקסיומות של מערכת האמונות. אמונת הבסיס הנפוצה ביותר היא באלוהים. תורת ההכרה קובעת כי לכל האמונות חייבת להיות הצדקה כדי להאמין, אמונות בסיס מחולקות לשתי קטגוריות: אמונות שהן מבוססות כראוי, בכך שהן אינן תלויות בהצדקה של אמונות אחרות, אלא במשהו מחוץ לתחום האמונה. אמונות הנובעות מאמונה בסיסית אחת או יותר, ולכן תלויות באמונות בסיסיות לגבי תוקפן. בתורת ההכרה הקלאסית, האמונות מוחזקות כאמונות בסיס אם הן אקסיומות מבונות מאליהן, או שהן ניכרות בחושים (אמפיריציזם). בתורת ההכרה המודרנית האמונות מוחזקות אם הן היו אקסיומות מובנות מאליהן או אינטגרליות. דוגמה לאקסיומה היא האקסיומה של רנה דקארט, ("אני חושב, משמע אני קיים"). אמונות הן כאלה שאפשר להאמין בלי שיוכחו כבלתי אפשריות. האמונות בסיס על ידי החושים, טען דקארט, לא בסיסיות כי כל החוויה החושית שלנו יכולה להיות אשליה. קית לרר כינה את "היסודות המתונים" בתור "יסודות לא יציבים" שנשמרת החלוקה בין אמונות באופן שקשור להסקת מסקנות לבין אמונות שאינן קשורות להסקת מסקנות אך הדרישה של "חוסר תקנה" יורדת. לטענתו הדבר מאפשר לחושים להיות בסיס אמונה למרות האפשרות שלהם לטעות. לפי הבניה המנטלית אמונות בסיסיות, כדי להיחשב אמונות בסיסיות צריכות להיות סבירות ועקביות עם השקפת עולם רציונלית. נוגדי האפיסטמולוגיה דוחים את תורת ההכרה ואת האפשרות של אמונות בסיסיות להתקבל מבחינה רציונלית מיכוון שאינן מוכחות מבחינה מדעית. לוגיקה מודלית מודל מנטלי דפוס חשיבה פרדיגמה לוגיקה אמונה World Christian Database Gordon–Conwell Theological Seminary Centre for the Study of Global Christianity אמונה ורציונליות, אלווין פלנטינגה, 1983 אמונה ורציונליות, לונדון: אלווין פלנטינגה, 1983, עמ' 58-59 "זה הגיוני לאנשים להאמין במה שהם חווים לפי החושים, לכן אמונות כאלו מתקבלות כאמונה בסיסית".[1](קית לרר') מתוך הארכיון ג. הנזי ז. צלדרס, מילון קולומביה ביקורות ספרותיות ותרבויות מודרניות, עמ 100.