laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיפרדנג' 03

מועדון כדורגל דיפרדנג' 03 (בגרמנית: Football Club Differdange 03) הוא מועדון כדורגל המשחק בעיר דיפרדנג' בלוקסמבורג. המועדון משחק בליגת העל הלוקסמבורגית ברציפות מעונת 2006/2007. למועדון אליפות אחת ו-5 זכיות בגביע הלוקסמבורגי. המועדון נוסד בשנת 2003 לאחר מיזוג 2 קבוצות כדורגל מהעיר דיפרדנג'. המועדון התחיל לשחק בליגה השנייה של לוקסמבורג. בסוף עונת 2005/2006 עלה מהליגה השנייה לליגת העל של לוקסמורג. בסוף העונה הראשונה בליגת העל הלוקסמבורגית סיים במקום השלישי והעפיל למשחקי האינטרטוטו בשנת 2007. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת סלובן ברטיסלאבה מסלובקיה והודח מהטורניר. בסוף עונת 2008/2009 סיים במקום השני בליגת העל והעפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת רייקה מקרואטיה והודח מהטורניר. בעונת 2009/2010 זכה בפעם הראשונה בגביע הלוקסמבורגי וסיים את הליגה במקום הרביעי. המועדון העפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת ספרטק סובוטיצה מסרביה והודח מהטורניר. בעונת 2010/2011 זכה בגביע הלוקסמבורגי בפעם השנייה וסיים את הליגה במקום הרביעי. המועדון העפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת לבדיה טאלין מאסטוניה ובסיבוב המוקדמות השלישי הפסיד לקבוצת אולימפיקוס וולו מיוון. למרות ההפסד המועדון המשיך לשלב הבא בגלל הוצאת הקבוצה היוונית מהטורניר עקב פרשת מכירת משחקים. בשלב הפלייאוף הפסיד לקבוצת פריז סן-ז'רמן מצרפת והודח מהטורניר. בעונת 2011/2012 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת אנ. אס. אי. רונביק מאיי פארו ובסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת גנט מבלגיה והודח מהטורניר. בעונת 2012/2013 הגיע לגמר הגביע הלוקסמבורגי והפסיד לקבוצת יונס אש וסיים את הליגה במקום הרביעי. המועדון העפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת לאצ'י מאלבניה. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת אוטרכט מהולנד ובסיבוב המוקדמות השלישי הפסיד לקבוצת טרומסה מנורווגיה והודח מהטורניר. בעונת 2013/2014 זכה בגביע הלוקסמבורגי וסיים את הליגה במקום השלישי. המועדון העפיל לליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון הפסיד לקבוצת אטלנטיס מליטא והודח מהטורניר. בעונת 2023/2024 זכה המועדון באליפות ראשונה. ליגת העל הלוקסמבורגית: (1) 2023/2024 הגביע הלוקסמבורגי: (5) 2009/10, 2010/11, 2013/14, 2014/15, 2022/2023 לוקסמבורג לוק הולץ גרמניה מתיאס יאניש לוקסמבורג אורליאן ז'ואקים צרפת פייר פיסקור צרפת גיאנה הצרפתית פלורן מאלודה מדיה וקבצים בנושא דיפרדנג' 03 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיפרדנג' 03 פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway
מרקוס דה ניסה

מרקוס דה ניסה (בספרדית Marcos de Niza) ‏(1495 - 25 במרץ 1558), היה חוקר ארצות באמריקה הצפונית מטעם ספרד. נולד בניס, צרפת שהייתה באותה תקופה בשליטת בית סבויה. כנזיר מטעם מסדר הפרנציסקנים, הוא שירת בפרו וגואטמלה החל משנת 1531. לאחר מכן עבר למקסיקו. בקרב הספרדים התהלכה אז האגדה בדבר שבע ערי הזהב של סִיבּוֹלָה (Cíbola), על פיה מצפון לספרד החדשה (מקסיקו של ימינו) שוכנת ממלכה ובה שבע ערים עשירות מאוד. העובדה שרק החוף המזרחי של יבשת אמריקה הצפונית מופה בתקופה זו ולא היה ידוע דבר על פנים היבשת צפונית למקסיקו של ימינו העניקה לאגדה נופך של אמינות. על מנת לברר האם האגדה נכונה שלח פרנסיסקו וסקס דה קורונדו, המושל של ממלכת נואבה גליסיה (גַלִיסְיָה החדשה, פרובינציה של ספרד החדשה ששכנה בצפון-מערב מקסיקו וכללה את מדינות מקסיקו חליסקו, סינלואה ונאיאריט של ימינו) ב-1539 את מרקוס דה ניסה ואת העבד המשוחרר אסטוואניקו (כינוי חיבה לאסטבן) בראש משלחת צפונה. שני אלו נבחרו משום שהכירו את תרבותם ומנהגיהם של האינדיאנים בגבול הצפוני של ספרד החדשה. דה ניסה פעל שנים רבות בקרב האינדיאנים בגבול הצפוני של ספרד החדשה ואֶסְטֶוַואנִיקוֹ היה אחד מארבעת הניצולים היחידים מתוך 400 ממשלחתו של פַּאנְפִילוֹ דֶה נַארְוַואֶס (Pánfilo de Narváez) שיצאה מפלורידה ב-1528 ונתגלו ב-1536 כשהם קרובים למות באזור הנהר סינלואה, כ-1,100 קילומטרים צפונית מערבית למקסיקו סיטי. ארבעת הניצולים עברו ברגל במשך שמונה שנים שני שלישים מיבשת אמריקה הצפונית. במשך זמן זה פגש אסטוואניקו אינדיאנים בני שבטים רבים. המשלחת יצאה מקוליאקאן (כיום בירת מדינת סינלואה) ב-7 במרץ 1539, אבל רק הכומר דה ניסה חזר בחיים מהמסע. בספטמבר של אותה שנה דיווח דה ניסה לאנטוניו דה מנדוסה, המשנה למלך, שהוא הגיע לסיבולה והיא עיר עשירה ביותר, ושתושבי העיר, הילידים בני עם הזוני הרגו את אסטוואניקו. הוא אומנם סיפר שהוא לא נכנס לעיר סִיבּוֹלָה ורק ראה אותה מרחוק, אבל העיר שניצבה על גבעה רמה, נראתה עשירה וגדולה כמו טנוצ'טיטלאן בירתם של האצטקים (כיום מקסיקו סיטי). על בסיס הסיפורים של דה ניסה החליט דה מנדוסה למנות את קורונדו, שהיה ידידו, לפקד על משלחת שמטרתה למצוא ולספח לספרד החדשה את סיבולה ואת הערים העשירות סביבה. המשלחת יצאה בפברואר 1540 מקומפוסטלה (כיום במדינת נאיאריט בצפון מקסיקו), כשדה ניסה היה אחד ממנהיגיה. היא הגיעה ביולי 1540 למקום אותו תיאר דה ניסה, רק כדי לגלות כפר עני גדול של בני עם הזוני, ודה ניסה נשלח בבושת פנים בחזרה למקסיקו. מרקוס דה ניסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Vimeo

Vimeo (הגייה באנגלית: וִימִיֹו) הוא אתר אינטרנט לשיתוף וידאו, ומשתמשיו יכולים להעלות, לשתף ולצפות בתכנים בו. שרתי האתר נמצאים בארצות הברית. האתר נוסד על ידי צמד המפתחים האמריקאים ג'ייק לודוויק וזאק קליין בנובמבר 2004, אך הם עזבו את החברה בשנת 2007 ו-2008. השם נבחר על ידי לודוויק והוא שיבוש מכוון של המילה "Video" באנגלית (וידאו), בהכללת המילה "me" (אני) ומתייחסת לעצם היות האתר מבוסס על תוכן אישי של כל משתמש. בנוסף השם הוא אנגרמה של המילה "movie" (סרט). חברת IAC רכשה את Vimeo באוגוסט 2006 כחלק מסדרת רכישות מיזמים מקוונים. בינואר 2009 די מלנקאמפ חברה לחברת IAC והפכה למנהלת הכללית של Vimeo. היא שירתה כמנהלת בתפקיד עד 19 במרץ 2012, ואז הוחלפה על ידי קרי טריינור. מטה Vimeo בישראל ממוקם בנס ציונה. נכון לדצמבר 2011 מבקרים באתר בממוצע חודשי, כ-65 מיליון גולשים שאינם רשומים ועוד כ-8 מיליון גולשים רשומים. 15 אחוזים מכלל המבקרים גולשים באתר ממכשירים ניידים. נכון לפברואר 2013 היוותה Vimeo ‏0.11% מכלל תעבורת הרשת, כשהיא עוקבת מבחינה מספרית אחרי אתרי שיתוף וידאו נוספים כיוטיוב ופייסבוק.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא Vimeo בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Vimeo (באנגלית) Vimeo, ברשת החברתית פייסבוק Vimeo, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Vimeo, ברשת החברתית אינסטגרם Vimeo, ברשת החברתית טיקטוק Vimeo, ברשת החברתית LinkedIn Vimeo, סרטונים בערוץ היוטיוב Vimeo, סרטונים באתר Vimeo Vimeo - An IAC Brand, www.iac.com (ארכיון) Gigaom | The industry leader in emerging technology research, gigaom.com (באנגלית) (ארכיון) Vimeo, PCWorld, ‏2007-08-21 (באנגלית) History | IAC, www.iac.com (ארכיון) IAC replaces Vimeo CEO with former AOL exec Kerry Trainor | VentureBeat, venturebeat.com (באנגלית) Vimeo begins rolling out silky smooth redesign with huge videos | VentureBeat, venturebeat.com (באנגלית) Vimeo shows slick new video apps for Android, Windows Phone, iPhone, iPad | VentureBeat, venturebeat.com (באנגלית)
משפחת בניה הסופר

משפחת בניה הסופר הייתה משפחת סופרים, דהיינו מעתיקי ספרים, שפעלה בסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 בצנעא, בירת תימן. בראש המשפחה עמד הרב בניה הלוי (בניה הוא תרגום של "עמר"). שמו המלא היה בניה בן סעדיה בן זכריה אלמרגזי. הוא נחשב לגדול מעתיקי הספרים ביהדות תימן. יש הסבורים כי שימש כראש אב בית דין העיר צנעא. גם ארבעת ילדיו דוד, יוסף, סעדיה ומרים וכן נכדיו בני בנו דוד, מעודד והרב אביגד (כיהן כראש אב בית הדין צנעא) היו סופרים. הם העתיקו ספרים מגוונים: חומשים, נ"ך, ש"ס, מדרש, תכאליל, כתבי הרמב"ם ועוד. כארבעים מהם נשתמרו בספריות ובידיים פרטיות. מחזור שהועתק בשנת 1508 על ידי הבן הרב יוסף, נמצא בספריה הממלכתית בברלין. העתקותיהם נחשבות כמדויקות. שאלת היחס בין נוסח המקרא בספריהם למסורה של טבריה עוררה פולמוס בין החוקרים בשנת התשכ"א 1961 מעל דפי "הארץ". לפי תאריכי הקולופונים, העתיק רבי בניה כתבים בשנים 1483-1460, רבי דוד בשנים 1473-1510, רבי יוסף בשנים 1478-1508. רבי סעדיה העתיק ספר פילוסופי של אלגזאלי בשנת 1498 ורבי אביגד העתיק ספרים בשנים 1540-1531. רבי יעקב ספיר, שביקר בתימן בשנת התרי"ט 1859, ראה חומש בכתב ידה של הסופרת מרים, ובו היה כתוב: "אל תשיתו עלי חטאת אם תמצאו בו שגיאות, כי אשה מינקת אנכי. מרים בת בניה הסופר". עוד כותב ספיר, כי יהודי צנעא אומרים שהרב בניה העתיק ארבע מאות ספרים, אולם מספר זה נראה מופרז. יהודה רצהבי, תורתן שלבני תימן, קריית אונו התשנ"ה 1995, עמוד צט. משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, בני ברק התשנ"ז 1997. מיכאל ריגלר, בניה הסופר וצאצאיו, באתר נוסח תימן אדם בן-נון, משפחת בניה הסופר: האמנם מעודד בן דוד בן בניה הוא נכד בניה הסופר?, באתר נוסח תימן שלמה מורג, "גילויים נוספים בכתבי יד של המקרא", הארץ, תרבות וספרות, ב בתמוז תשכ"א יעקב ספיר, "ספר מסע תימן", כט: קדמות היהודים בתימן וקורותיהם. גדולי הדור וחבוריהם, באתר פרויקט בן-יהודה
עיצור חיכי משופתת, מקורב

עיצור חיכי משופתת מקורב הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות מעטות. סימן ה-IPA לעיצור הוא H לטינית קטנה הפוכה /ɥ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-H. ניתן לכתבו משנית ⟩jʷ⟩ היות שזהו [j] משופתת. לעיצור זיקה לתנועה קדמית, סגורה, מעוגלת y. בסיס חיתוכו חיכי ומשופתת כאחד - החלק האחורי בלשון קרב מעט לחך הקשה והשפתיים מעוגלות בו זמנית. הביצוע דומה מאוד ל-⟨w⟩ אך החך משמש כמקום החיתוך תחת הווילון. אופן חיתוכו מקורב - זרימת האוויר על־גבי הלשון אינה קרובה מספיק לחך כדי ליצור זרימה מערבולתית כחוכך, בדומה ל-⟩j⟩. בצליליותו הוא קולי - מיתרי הקול רוטטים. זרימת האוויר עוברת אך ורק דרך הפה ולא בחלל האף. מרכזי - האוויר זורם מעל מרכז הלשון יותר מצדיה. ריאתי - האוויר משוחרר מתוך הריאות אל הפה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ליברטריאניזם אזרחי

ליברטריאניזם אזרחי (בעברית ידוע גם כליברליזם אזרחי) הוא סט עקרונות מגוונים מתוך התפיסה הליברטריאנית המקדשים את זכויות הפרט, זכויות פוליטיות, והחופש האזרחי בכללותו אל מול גופי סמכות כגון מדינה, תאגיד, או נורמות חברתיות. בניגוד לתפיסות שונות במדע המדינה, ליברטריאניזם אזרחי אינה השקפה פוליטית שלמה, אלא אוסף של עקרונות משותפים כלפי מימוש זכויות הפרט והאזרח. על כן ניתן למצוא מוטיבים "ליברטריאנים אזרחיים" במספר פילוסופיות פוליטיות, הן בימין והן בשמאל המפה הפוליטית. מהות התפיסה הליברטריאנית-אזרחית היא בהצרת ההגבלות על חופש הפרט מצד בעלי סמכות: המדינה, אוניברסיטה, מעסיק וכו' - אל המינימום האפשרי. בפרט, שמירה נרחבת על חופש הביטוי כחלק מהתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, אף כלפי שריפת דגל, דברי תועבה והסתה. אלמנטים נוספים של התפיסה הליברטריאנית-אזרחית הם הגנה על זכויות דיגיטליות ושמירה על פרטיות ברשת, הפרדת הדת מהמדינה ושמירה על חופש דת וחופש מדת, והתנגדות לצמצום והתעלמות מזכויות אדם בשם "ביטחון לאומי" או המלחמה בטרור. בארצות הברית, שתיים מהתנועות המרכזיות הדוגלות בתפיסה זאת הן האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות וקרן החזית האלקטרונית. ליברליזם ליברטריאניזם זכויות הפרט פשע ללא קורבן לגליזציה Transforming Free Speech; the Ambiguous Legacy of Civil Libertarianism, מתוך ספרו של מרק גרבר רמי לבני, הארץ‏, אל תמהרו לקבור את השמאל הישראלי. בארצות הברית ובדרום אמריקה הצליחו הסוציאליסטים להמציא עצמם מחדש, באתר וואלה, 20 בפברואר 2009 Civil Libertarians and Academics Who Support Censors , מאמר דעה של אלן דרשוביץ, בהפינגטון פוסט
הר אלדד

הַר אֶלְדָד הוא פסגה שטוחה ברכס הר הנגב, בין נחל עבדת לבין נחל צין. גובהו 652 מטר מעל פני הים. נמצא דרומית-מערבית לגן לאומי עבדת. למרגלותיו המזרחיים עובר כביש 40. ממזרח לו נמצא הר מידד ומצפון-מערב הר ערקוב. במקום נמצאו שרידי יישוב, עתיקות, כתובות וציורי סלע מתקופת הברונזה התיכונה, התקופה הנבטית והביזנטית. באוגוסט 2013 הקימה קבוצה בת 60 חברים מבאר שבע יישוב בלתי חוקי על ההר, אשר פונה באוקטובר. Runoff from loess or bedrock? Hillslope geoarchaeology of ancient runoff farming systems at Horvat Haluqim and Har Eldad in the central Negev Desert צפריר רינת, חזון הר אלדד בנגב: פגיעה סביבתית במסווה של "ישוב אקולוגי", באתר הארץ, 29 באוגוסט 2013 ילקוט הפרסומים אורי בינדר, אזרחים הקימו יישוב בנגב: "רצינו 'חומה ומגדל'", באתר nrg‏, 13 באוגוסט 2013 אולפן שישי, מי עומד מאחורי "עיר האלוהים"? (הקישור אינו פעיל, 4 בדצמבר 2019) שירלי סיידלר, חברי המאחז האקולוגי "הראל" פונו מהר אלדד שבנגב, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצר רייסין

חצר רייסין (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת)   חצר רייסין (למפת ירושלים העתיקה רגילה)   חצר רייסין (למפת ירושלים רגילה)   חצר רייסין (למפת ירושלים מוגדלת)   חצר רייסין חצר רייסין היא מתחם מגורים יהודי ברובע המוסלמי בעיר העתיקה, בפינת הרחובות מעלות אל-ח'אלידיה ואל קירמי, מזרחית לחצר גליציה, שהוקם בידי כולל רייסין במאה ה-19. בחצר מתגוררות כיום 6 משפחות יהודיות. חצר רייסין שוכנת ברובע המעורב המכונה גם רובע חברון. תחומי הרובע הם רחובות מעלה חלאדיה, הסראיה ואל קירמי. החצר נרכשה בידי כולל רייסין (של הפרושים) בתרומתו של ר' סעדיה שור ממוהילב במאה ה-19. במאה ה-19 התגוררה בחצר משפחת וולפנזון שניהלה בחצר אכסניה והשכירה בה דירות. בחצר פעלה במשך עשרות שנים טחנת קמח תת-קרקעית, בבעלות משפחת וולפנזון ובניהולה של רבקה וולפנזון. הטחנה שימשה נקודת מוצא של אנשי הגורדיה היהודית החשאית של ירושלים, לפעולותיהם. זאב וולפנזון, היה עסקן ירושלמי שמוזכר בדברי תולדות היישוב היהודי. זאב עסק בתחומי פעילות רבים: מדפיס, מגיה ורב-בנאי וסוחר, שד"ר ודיפלומט. בנוסף היה איש כולל רייסין ושימש במשך שנים בתור הממונה על הכולל. בשלהי המאה ה-19 התגורר במקום הישיש הרב אברהם יצחק הומינער מברעזין. גבאי המקום ומגיד השיעורים היה אחיינו הרב שמואל הומינר ממייסדי שכונת מאה שערים ובית היתומים דיסקין. בשנת 1905 הקימה "לשכת ירושלים" של ארגון בני ברית גן עברי בעיר העתיקה, צמוד לחצר רייסין. ככל הנראה היה זה גן הילדים הראשון בעיר העתיקה. בשנת 1993 שבו 2 משפחות יהודיות להתגורר בחצר. בסוף שנת 2013 נכנסו למקום שלוש משפחות יהודיות לאחר שנים ארוכות של דיונים בבית המשפט. בשנת 2014 התווספו 2 משפחות יהודיות שעברו לגור באולם טחנת הקמח. בשנת 2019, לאחר מאבקים משפטיים ארוכים, נכנסה משפחה יהודית לדירה נוספת ואחרונה בבניין ובכך הושלמה גאולתה של החצר כולה. בחצר רייסין פעל בשנות ה-20 בית המדרש קהלת ישרון, בית כנסת ליטאי של פרושים בנוסח הגר"א. ליד בית הכנסת פעלה חנות לטחינת קפה של חיה בלומקה. יהודה מוטס יליד הרובע מתאר ”לידו (ליד בית הכנסת) מתחת לכיפה קמורה חשוכה... שם התאספו מתפלל בית הכנסת לאחר תפילת שחרית והשיעור בגמרא, ישבו על שרפרפים לטעום מהקפה השחור והטרי, ובין שתיה לשתיה נהנו לספר זה לזה מעשיות פולטיות שהיו ושלא היו, ובאותה עת שחקו הילדים...” בעקבות התנכלויות פורעים ערבים, בשנות ה-20 נטשו יהודים רבים את האזור. כתוצאה מכך נסגר בית הכנסת. צידו הדרומי של המתחם הספרייה שהייתה במתחם שבתי זכריה, סיפורי חצרות ובתים בין החומות : פרקים בתולדות היישוב היהודי בירושלים העתיקה בדורות האחרונים, ירושלים: ראובן מס, תשס"ו 2006. החוקר של ירושלים הבלתי נודעת "למשפחותם" - משפחת וולפנזון הרב מרדכי הומינר, מבן שמואל, ירושלים, תשט"ו שבתי זכריה, יהודים ומוסדות יהודיים ברחוב השלשלת, 1995, עמ' 22–24. אברהם משה לונץ, בתי הכנסיות והמדרשות של כל העדות בירושלם ת"ו, בתוך לוח ארץ ישראל, מס' 36, בפרויקט בן-יהודה. יהודים ומוסדות יהודיים ברחוב השלשלת, 1995, עמוד 27. שבתי זכריה, ירושלים הבלתי נודעת, הוצאת בית אל, ירושלים 1998, עמ' 273
חצר החבצלת

חצר החבצלת הייתה אזור מגורים יהודי ברחוב הדגל ברובע המוסלמי בעיר העתיקה. החצר שכנה בין רחוב הויה דולורוזה למעלות המדרשה, סמוך לארמון הגבירה טונשוק. בחצר היה בית הדפוס שבו הודפס עיתון החבצלת ומכאן שם החצר. החצר הייתה שייכת לישראל ב"ק שהתגורר בה עם משפחתו. מלבדו התגוררו במתחם משפחות יהודיות נוספות, בהם עורך החבצלת ישראל דב פרומקין, רבי משה אהרון הדיין מבריסק, ושלום מימון - ספרדי בעל חנות לגיהוץ תרבושים בשוק הבשמים. אליעזר בן-יהודה שהתגורר במקום, החזיק גם חדר עבודה, בו ערך את "מפעל העברית" שלו. ישראל דב פרומקין הקים בחצר בית דפוס, בכספיו של משה מונטיפיורי כחלק מתוכנית ה"פרודוקטיביזציה" שלו. עיתון החבצלת שהודפס בו, פעל גם כפרסומת חשובה לבית הדפוס. הדפוס שכן במספר חדרים שבקצה הקומה האמצעית. ר' יהודה גרובר - המכונה 'יודא', תושב 'בית שערי הכותל' - ניהל בפועל את הדפוס. בנו, אליעזר גרובר עבד בדפוס, ובסופו של דבר רכש את בית הדפוס. הבן איש חי שלח לדפוס זה את כתב-היד של ספרו, והוא הודפס במקום. בצידה הדרומי של הקומה האמצעית פעל בית כנסת. בבית הכנסת התפללו "כמנהג חסידי חב"ד". בית הכנסת שימש גם כמקום חלוקת פתקאות ה'קמחא דפסחא' שהעניק ישראל דב פרומקין לנזקקים, אשר קיבלו תמורתן מצות במאפייה, ויין לארבע כוסות אצל שלמה שיינקר המוזג ברחוב חברון. בעיתון 'המוריה' משנת 1912 נכתב כי הבית בחצר החבצלת היה בן 3 קומות, אך היה בנוי בצורת מדרגות כך שגגה של קומה אחת שימש חצר לקומה שמעליה. בקומה התחתונה גר משרת ערבי וכן דיירים יהודים ונוצרים. כשהורחב בית הדפוס היו שם מחסני נייר, ספרים וכריכיה. מהחצר התחתונה הובילו מדרגות לגינה, שבה היו עופות, עז וחמור. החצר התיכונה הייתה החצר של בית הדפוס. החצר העילית לא הייתה מרוצפת ולא נטועה. ליד הקיר השמאלי שלה נמצאה ערימת אבנים גדולה, שממנה אפשר היה לעבור, דרך פרצה בקיר, לבית הגדול של החוסיינים. ליד הכניסה היה מרתף ששימש יקב ואסם, מחסן למצרכים שונים, כמו עצי הסקה, שמן וכדומה. ממול למדרגות נמצאו חלונות בית הכנסת, שהיה החדר האמצעי של החצר האמצעית. השופט גד פרומקין שגדל כילד בחצר, מתאר:”במרתף היתה תנועה רבה בימי אלול, כשהיו דורכים בו את הענבים ליין. אבא היה מזמין כמה קנטרין של ענבים, ממיטב ענבי חברון, ודורכים מומחים היו מוזמנים ובאים על גיגיותיהם וכליהם, חולצים את נעליהם ופושטים את גרביהם, רוחצים את רגליהם לנקיון, ומוציאים בדריכת רגלים את העסיס, ולשד הענבים מזגיהם, ותירוש זה נכנס לחביות המוכנות לכך. משך כמה וכמה שבועות היו יוצאים ונכנסים למרתף בשביל לפקח על מהלך התסיסה עד שהגיעה השעה לחתום את החביות בגמר התסיסה.” יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים החדשה בראשיתה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, באתר "כותר" הפרק על העיר העתיקה. גד פרומקין, דרך שופט בירושלים, תל אביב: הוצאת דביר, 1956. שבתי זכריה, סוחרים ובעלי מלאכה יהודים בירושלים העתיקה בעבר: אישים, דמויות ואתרים / ירושלים: צור-אות, תשס"ב/ 2002. מדיה וקבצים בנושא חצר החבצלת בוויקישיתוף ד"ר מוחמד Abdulkareem Okasha (ערבית) (אורכב 02.06.2020 בארכיון Wayback Machine) שבתי זכריה, ירושלים הבלתי נודעת, הוצאת בית אל, ירושלים 1998, עמ' 227 מוריה א' באדר תרע"ב גיליון מ"ו יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה ירושלים: במאה התשע-עשרה | העיר העתיקה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1977, עמ' 425‏, באתר "כותר" שבתי זכריה, ירושלים הבלתי נודעת, הוצאת בית אל, ירושלים 1998, עמ' 280
פרייס

האם התכוונתם ל... אברהם אהרן פרייס – ראש ישיבה ואב בית דין בטורונטו אוסטין פרייס – כדורסלן אמריקאי, המשחק בישראל אלן פרייס – הייתה סייפת אוסטרית ממוצא יהודי ג'ונתן פרייס – שחקן בריטי דייוויד פרייס (כדורגלן) – כדורגלן אנגלי דריו פרייס – פרופסור לפדיאטריה באוניברסיטת תל אביב וינסנט פרייס – שחקן אמריקאי לאונטין פרייס – זמרת אופרה אמריקאית לינדסי פרייס – שחקנית אמריקאית מארק פרייס – כדורסלן אמריקאי מרגרט פרייס – זמרת סופרן ולשית נעה פרייס – לוחמת טאקוונדו ישראלית ערן פרייס – תסריטאי, מעבד ומחזאי ישראלי שלי-אן פרייזר-פרייס – אתלטית ג'מייקנית שרון אלרעי פרייס – רופאה ישראלית, ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות
דייוויד פרייס

האם התכוונתם ל... דייוויד פרייס (כדורגלן) – כדורגלן עבר אנגלי דייוויד פרייס (שחקן בייסבול) – שחקן בייסבול בטמפה ביי רייס דייוויד פרייס (מתאגרף) – מתאגרף אנגלי דייוויד פרייס (פוליטיקאי) – פוליטיקאי אמריקאי
טיספרנס

טיספרנס (ביוונית עתיקה: Τισσαφέρνης ; בפרסית עתיקה: چیثرافرنه; מת ב-395 לפסה"נ) היה מצביא ומדינאי פרסי, ושימש כאחשדרפן באסיה הקטנה בשנים 395–413 לפסה"נ. הוא היה נכדו של הינדרנס, ששימש כמפקד יחידת העילית הידועה בכינויה "רבבת בני האלמוות" במהלך פלישת צבאו של קסרקסס ליוון. טיספרנס ופועלו ידועים לנו בעיקר בזכות התפקיד שמילא במלחמה הפלופונסית, אשר תואר בידי היסטוריונים יוונים בני התקופה כגון תוקידידס. מקורות פרסיים אודותיו לא השתמרו. טיספרנס היה האחשדרפן של לידיה ו-קאריה, ובנוסף שימש כמפקד העליון של הצבא הפרסי באסיה הקטנה. בהתאם להוראת דריווש השני להשתלט על הערים היווניות באזור אסיה הקטנה, כרת טיספרנס ברית עם הספרטנים כנגד האתונאים, דבר שאיפשר לו להשתלט על רוב שטחה של איוניה עד שנת 412 לפנה"ס. אולם לאחר מכן החליט טיספרנס, ככל הנראה בעקבות עצותיו של אלקיביאדס, להימנע מהמשך התמיכה בספרטה, ולאפשר לצדדים היריבים במלחמה הפנימית בעולם היווני להתיש את עצמם ללא מעורבות פרסית. לכן, כאשר בשנת 408 לפסה"נ החליט המלך הפרסי על אימוץ מדיניות של תמיכה בספרטנים במלחמתם נגד אתונה, הודח טיספרנס מתפקידו כמפקד הכוחות הפרסיים באסיה הקטנה, ונשאר כאחשדרפן של קאריה בלבד. טיספרנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולהאננסה

ספורטינג קלוב אולהאננסה (בפורטוגזית: Sporting Clube Olhanense) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר אולהו שנמצא במחוז אלגארבה. הישג השיא של המועדון היה בעונת 1923/24 כאשר הקבוצה זכתה באליפות פורטוגל ששוחקה באותה תקופה במתכונת פלייאוף. בעונת 1945/46 סיים המועדון במקום הרביעי בליגה, מיקום השיא של המועדון. בשנת 1974/75 ירד המועדון ליגה ורק בשנת 2009, לאחר 34 שנים, הצליח להעפיל חזרה לליגה הבכירה. בסיום עונת 2013/2014 ירד המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיים במקום האחרון בליגה. בסיום עונת 2016/2017 ירד המועדון אל הליגה הפורטוגלית השלישית. אליפות פורטוגל לשעבר: (1) זוכה: 1923/24 אתר האינטרנט הרשמי של אולהאננסה פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל פורטוגזי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתיל מתאקרילט

מתיל מתאקרילט היא תרכובת אורגנית שנוסחתה C5H8O2, נוזל שקוף בטמפרטורת החדר שהוא אסטר של חומצה מתאקרילית ומתנול. החומר משמש כמונומר לייצור פרספקס ופולימרים נוספים וכן בניתוחים אורתופדים. השיטה המקובלת לסינתזה של מתיל מתאקרילט היא מאצטון ציאנוהידרין המיוצר מתגובת מימן ציאניד עם אצטון ( C H 3 ) 2 C O + H C N → ( C H 3 ) 2 C ( O H ) C N {\displaystyle (CH_{3})_{2}CO+HCN\rightarrow (CH_{3})_{2}C(OH)CN} אצטון ציאנוהידרין מגיב עם חומצה גופרתית לתת אסטר סולפט של מתאקרילאמיד ( C H 3 ) 2 C ( O H ) C N + H 2 S O 4 → ( C H 3 ) 2 C ( O S O 3 H ) C ( O ) N H 2 {\displaystyle (CH_{3})_{2}C(OH)CN+H_{2}SO_{4}\rightarrow (CH_{3})_{2}C(OSO_{3}H)C(O)NH_{2}} בתגובת טרנס-אסטריפיקציה של אסטר הסולפט עם מתנול מתקבל מתיל מתאקרילט ואמוניום ביסולפט (NH4HSO4). מתיל מתאקרילט הוא המונומר לייצור פרספקס וכן לייצור הקו-פולימר מתיל מתאקרילט- בוטאדיאן -סטירן (methyl methacrylate-butadiene-styrene MBS) המשמש תוסף לPVC. משתמשים במתיל מתאקרילט בניתוחים אורתופדים כגראוט לייצוב שתלים בעצמות ובניתוחים להחלפת מפרק הירך והברך. מדיה וקבצים בנושא מתיל מתאקרילט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קדם-מעבד

במדעי המחשב, קדם־מעבד (Preprocessor) הוא תוכנית המעבדת קלט ויוצרת ממנו פלט המיועד להיות קלט לתוכנית אחרת, בדרך כלל עבור מהדר. סוג העיבוד תלוי בטבעו של הקדם־מעבד: ישנם קדם־מעבדים הבנויים להחלפה טקסטואלית של פקודות מאקרו בלבד, בעוד אחרים כוללים יכולות מלאות של שפת תכנות. תהליך ההידור בחלק מהשפות, למשל PL/I ו־C, מכיל שלב של קדם־עיבוד. קדם־מעבדים מילוליים הם הקדם־מעבדים מהרמה הנמוכה ביותר של קדם־מעבדים, המבצעים ניתוח מילולי בלבד, על ידי החלפת סדרות תווים בסדרות תווים אחרות על פי הגדרת המשתמש. בייחוד משמשים להחלפה טקסטואלית של פקודות מאקרו, ולהכללה של קובצי כותרת (header files). ערך מורחב – הקדם-מעבד של שפת C הדוגמה הנפוצה ביותר לקדם־מעבד מילולי הוא הקדם־מעבד של C, המפרש שורות המתחילות בסימן # כהנחיות (directives) ובפרט ההנחיות: define#,‏ include#. מכיוון שהקדם־מעבד אינו יודע דבר אודות השפה, הוא עלול לבצע פעולות המחבלות בפעילות התוכנית ויש צורך בזהירות רבה מצד המתכנת. הנחיות קדם־מעבד לשם ביצוע החלפות מאקרו, מבוצעות על ידי ההנחיה define#. הנחיה זו משמשת להגדרת שמות משמעותיים לקבועים על ידי כתיבת השם ולאחריו הקבוע המבוקש. שימוש נוסף נעשה על ידי הצמדת סוגריים לשם, בתוך הסוגריים כותבים את הפרמטרים של פקודת המאקרו, ולאחר מכן כותבים את פקודת המאקרו, תוך שימוש בפרמטרים. הקדם־מעבד יחליף כל מופע של פרמטר בשמו של הפרמטר שנשלח לפקודה. הנחיית הכללה של קובצי כותרת נעשית על ידי include#. שימוש בפונקציות הנמצאות בקבצים שונים, בין מהספרייה הסטנדרטית ובין מקבצים של המתכנת, מצריכה הכרזה על הפונקציות וכדי לחסוך כתיבה של ההכרזות בכל תוכנית מכלילים קבצים של הכרזות, הנקראים קובצי כותרת על ידי הנחיה זו. קדם־מעבד תחבירי הוצג לראשונה במשפחת השפות LISP. תפקידו להמיר עצים תחביריים בהתאם למספר כללים המוגדרים על ידי המשתמש. בחלק מהשפות הכללים נכתבים בשפת התכנות עצמה, למשל בLISP וב־OCaml. שפות אחרות מסתמכות על שפה חיצונית להגדרת ההמרות, למשל קדם־מעבד XSL עבור XML. קדם־מעבדים תחביריים משמשים בדרך כלל להתאמת תחביר של שפה, הרחבת שפה, הכללה של שפה המיועדת לתחום ספציפי (DSL) בתוך שפה למטרות כלליות. מאקרו (תכנות)
בוגדאן לובונץ

בוגדאן יונוץ לובונץ (ברומנית: Bogdan Ionuț Lobonț; נולד ב-18 בינואר 1978 בחונדוארה, רומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת השוער. לובונץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו, קורוינול. בשנת 1997 עבר לראפיד בוקרשט, במדיה ערך 80 הופעות בשלוש שנים. בשנת 2000 עבר לקבוצה ההולנדית אייאקס. לאחר שסבל מפציעה בעונתו הראשונה בקבוצה, הושאל לעונה אחת בחזרה לרומניה, הפעם לדינמו בוקרשט. כשחזר לאייאקס הפך להיות השוער הראשון של הקבוצה. אף על פי שהתמודד בו זמנית עם פציעות שספג, הוא שיחק גם בליגה וגם בליגת האלופות. בינואר 2006 נמכר לובונץ לקבוצת הסרייה א', פיורנטינה, שחיפשה שוער מחליף לסבסטיאן פריי שנפצע. בשל החלמתו של פריי, הרומני חזר להיות שוער מחליף. בתחילת 2007 חזר לדינמו בוקרשט ועזר לקבוצה לזכות באליפות. בסוף אוגוסט 2009, קבוצת רומא החתימה את לובונץ בהעברה חופשית, עם אופציה לרכוש אותו בסוף העונה. לובונץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי רומא בתחילת אוקטובר, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-23 במשחק נגד נאפולי. בעקבות פציעתו של השוער הראשון, מארטן סטקלנבורג, הפך לובונץ להיות השוער הזמני של הקבוצה. ב-1 ביולי 2013 חתם לובונץ על חוזה לשלוש שנים נוספות במדי רומא. לובונץ היה שוערה של נבחרת רומניה מאז שנת 1998, אז ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת ליכטנשטיין, ועד שנת 2013 שבה פרש מהמדים הלאומיים. לובונץ השתתף עם הנבחרת במשחקי יורו 2000 ויורו 2008. מדיה וקבצים בנושא בוגדאן לובונץ בוויקישיתוף בוגדאן לובונץ, באתר Transfermarkt בוגדאן לובונץ, באתר Soccerway בוגדאן לובונץ, באתר WorldFootball.net בוגדאן לובונץ, באתר National Football Teams בוגדאן לובונץ, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt