laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כארתלי הפנימית

כּארתלי הפנימית (בגאורגית: შიდა ქართლი, בתעתיק: שידָה כּארתְלי) היא מחוז בגאורגיה. חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי. נפת גורי נפת קאספי נפת כארלי נפת ג'ווה נפת חאשורי צחינוואלי ערך מורחב – דרום אוסטיה חלקים מנפת ג'ווה ומהנפות הצמודות אליה מדרום, נפת גורי ונפת כארלי, בשטח כולל של 1,393 קמ"ר, נשלטים למעשה על ידי האדמיניסטרציה האוטונומית הנקראת דרום אוסטיה, ולא על ידי ממשלת גאורגיה, וזאת משנת 1992. ערים: 4 (גורי, קאספי, כארלי, חאשורי) וצחינוואלי שנמצאת בדרום אוסטיה עיירות: 2 (סוראמי, אגארה) כפרים: 366 1994 באדרי חאטידזה 1996 איראקלי בוצ'ורידזה 2003 איראקלי אוכרואשווילי 2004 מיכאיל כארלי 2007 לאדו גגלישווילי 2008 לאדו וארדזלשווילי אנדרו ברנוב אטניס סיוני (ატენის სიონი) מנזר קינצווי (ყინწვისის ეკლესია) מנזר סמתאווי (სამთავისის ეკლესია) אופליסציחה (უფლისციხე) מנזר רקוני (რკონის მონასტერი) מצודת גורי (გორის ციხე) מצודת סוראמי (სურამის ციხე) מנזר צרימי (წრომის ეკლესია) מדיה וקבצים בנושא כארתלי הפנימית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כארתלי הפנימית
ויליאנדי (מחוז)

מחוז ויליאנדי (באסטונית: Viljandi maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל בלטביה מדרום, במחוזות ולגה, טרטו וייגבה במזרח, במחוז יארבה בצפון ובמחוז פרנו במערב. מחוז ויליאנדי או ויליאנדימאה (Viljandimaa - "ארץ ויליאנדי") היה מרכז מסחרי חשוב בימי הביניים. כיום ניתן למצוא שם חורבות רבות של טירות ומבצרים. עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 15 נפות, מתוכן 3 עירוניות והשאר כפריות. בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2009 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי למביט קרוסה (Lembit Kruuse). במחוז מצויים שני אגמים בולטים: אגם וורטסיירב, השני בגודלו באסטוניה, ואגם ויליאנדי. אגם וורטסיירב מפריד בינו למחוז טרטו. במחוז שוכן אזור הביצות סומאה (Soomaa) המשתרע על שטח של 1,545 קמ"ר. 370 קמ"ר מתוכם הוגדרו בשנת 1993 כשמורת טבע. הגבעה הגבוהה ביותר של רמת סאקאלה (Sakala kõrgustik), גבעת רוטו (Rutu mägi), מגיעה לגובה של 146 מטרים שוכנת אף היא במחוז ויליאנדי. לפי נתונים מ-2009 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן: אסטונים - 94.33% רוסים - 3.33% אחרים - 2.34% המחוז מחולק ל-4 נפות. ישנן נפה עירונית (linn, עיר) אחת ו-3 נפות כפריות (vallad) במחוז ויליאנדי. נפות עירוניות: ויליאנדי (Viljandi) נפות כפריות: ויליאנדי: נפה הכוללת את הנפות לשעבר טרבאסטו וקולגה-יאני מולגי (Mulgi): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר אביה, הליסטה, ומייסאקילה קארקסי פיכיה סאקאלה (Põhja-Sakala): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר וכמה, סורה-יאני, קאוֹ וקפו נפות לשעבר: מייסאקילה (Mõisaküla), נפה עירונית לשעבר וכמה (Võhma), נפה עירונית לשעבר אביה (Abja) - העיר אביה-פאלואויה (Abja-Paluoja) צורפה לנפת אביה ב-1998 הליסטה (Halliste) ויראטסי (Viiratsi) טרבאסטו (Tarvastu) קארקסי (Karksi) - העיר קארקסי-נויה (Karksi-Nuia) צורפה לנפת קארקסי ב-1999 קולגה-יאני (Kolga-Jaani) קאוֹ (Kõo) קפו (Kõpu) פאיסטו (Paistu) פרסטי (Pärsti) סארפדי (Saarepeedi) סורה-יאני (Suure-Jaani) - העיר סורה-יאני והמועצות אולוסטברה (Olustvere) וואסטמייסה (Vastemõisa) אוחדו לנפה אחת בשנת 2005 מדיה וקבצים בנושא ויליאנדי בוויקישיתוף מחוז ויליאנדי לתיירים (באנגלית)
משרד הבנייה והתחזוקה

משרד הבנייה והתחזוקה היה ארגון של צי ארצות הברית שפעל בין השנים 1864 עד 1940. המשרד היה אחראי בין היתר על תכנון, בנייה, הסבה, רכישה, תחזוקה ותיקון של ספינות וכלי שיט אחרים של הצי. כמו כן, המשרד ניהל את המספנות, מתקני התיקונים, המעבדות ותחנות חוף. ב-20 ביוני 1940, הקונגרס של ארצות הברית העביר חוק שאיחד את תפקידי המשרד עם אלו של משרד ההנדסה, ויצר את משרד הספינות. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת גורי

נפת גורי (בגאורגית: გორის მუნიციპალიტეტი, גוֹריס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. בשנים 1846–1917 נכללה בפלך טביליסי ונקראה אוייזד גורי או בגאורגית המזרה של גורי. בשנים 1917-1930, נכלל באזור גורי. ומשנת 1930 נפה נפרדת. לאחר ביטול הפרובינציה לשעבר של דרום אוסטיה, כללה נפת גורי את נפת צחינוואלי לשעבר. כעת, יחד עם שני תת-מחוזות נוספים, נמצא חלק ממנה בדרום אוסטיה. בתחילת 2014 מנתה אוכלוסיית הנפה 125,692 איש. מדיה וקבצים בנושא נפת גורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת גורי
וילם קס

וילם קס (בהולנדית: Willem Kes;‏ 16 בפברואר 1856, דורדרכט, הולנד – 22 בפברואר 1934, מינכן, גרמניה) היה מנצח וכנר הולנדי. הוא היה המנצח הראשי הראשון של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, בשנים 1888–1895. הוא פרש מן הקונצרטחבאו אל משרת ניצוח בסקוטלנד, על התזמורת הסימפונית של גלאזגו. משנת 1905 עד 1926 היה קס מנהל הקונסרבטוריון למוזיקה בקובלנץ, גרמניה. מדיה וקבצים בנושא וילם קס בוויקישיתוף וילם קס, באתר MusicBrainz (באנגלית) וילם קס, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה

האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה (ברוסית: Юго-Осетинская автономная область) או המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה נוסד בשנת 1922 במסגרת גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) והתקיים עד להתפרקותה של ברית המועצות. האובלסט נוסד באפריל 1922 במסגרת מדיניות של יצירת יחידות טריטוריות אוטונומיות בברית המועצות עבור מיעוטים אתניים, שנקראה קורניזציה (коренизация)‏, תחת הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז בתחילה ולאחר מכן תחת גאורגיה הסובייטית (רס"ס גאורגיה). אף שלאוסטים שפה משלהם, האוסטית, היו הרוסית והגאורגית לשפות האדמיניסטרטיביות. כיום אוסטית היא השפה האדמיניסטרטיבית המשמשת את הממשלה הבדלנית בצחינוואלי. בתקופה הסובייטית, תחת השלטון הממשלה הגאורגית, נהנתה דרום אוסטיה ממידה מסוימת של אוטונומיה, בכל מה שקשור לשפה האוסטית ולימודה בבתי הספר. באותו זמן החלו לצבור תאוצה קבוצות לאומניות בגאורגיה. הדבר הביא לחידוש המתיחות הגאורגית-אוסטית, שהגיעה לשיאה בסוף שנות השמונים. אזור דרום אוסטיה כלל באותם ימים כפרים רבים שהיו מאוכלסים בתושבים שמוצאם האתני היה גאורגי. האוסטים היו מרוכזים בעיקר באזור העיר ג'ווה (נפת ג'ווה) ובבירת המחוז צחינוואלי. בשנות השמונים היוו האוסטים 66% מהאוכלוסייה כאשר הגאורגים בה היוו 33% בלבד. בשנת 1989 התגוררו 60% מהאוסטים בגאורגיה מחוץ לאזור דרום אוסטיה. לאורך השנים נטמעו הגאורגים והאוסטים, באופן כללי, ונישואי התערובת היו נפוצים, יותר מאשר כל מיעוט אחר בגאורגיה. בשנת 1988 נוצרה החזית העממית האוסטית כתגובה ללאומניות הגאורגית הגואה. עד לשנת 1989 הגיעה החזית העממית האוסטית לשלטון במחוז האוטונומי. ב-10 בנובמבר 1989 תבעה החזית העממית כי מעמד המחוז ישונה מאובלסט לרפובליקה, אולם הממשל הסובייטי של גאורגיה דחה את התביעה. הדרישה והדחייה הביאו להפגנות סוערות בשני הצדדים. הממשל הגאורגי לא רק שלא נענה לדרישות האוסטים אלא אף הרחיק לכת והטיל, בספטמבר 1990, חרם על כל המפלגות הפוליטיות במחוז, במהלך הבחירות הפרלמנטריות. המנהיגים הסובייטים במוסקבה הסכימו לאיחוד של המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה לרסס"א צפון אוסטיה. לעומתם דחו המנהיגים הסובייטים של גאורגיה הסובייטית את דרישתה של דרום אוסטיה לאיחוד עם צפון אוסטיה. ‏באוסטית: Хуссар Ирыстоны автономон бӕстӕ;‏ בגאורגית: სამხრეთ ოსეთის ავტონომიური ოლქი‏ קורניזציה (коренизация) - מדיניות הפיכת אזורים בעלי ייחוד אתני ליחידות מנהליות בדרך כלל אוטונומיות, שהונהגה בברית המועצות בשנות העשרים. משמעותו המילולית של המושג הוא "נטיעת שורשים". האזורים שקיבלו אוטונומיה היו לעיתים קרובות אזורי מיעוטים שדוכאו. דוד סוסלן בעלה של תמר, מלכת גאורגיה, מלכת ממלכת גאורגיה בתקופת תור הזהב שלה, נחשב לאוסטי במוצאו בעיני האוסטים. חזית עממית - ברית בין המפלגה הקומוניסטית ושאר מפלגות מרכז ושמאל נגד מפלגות הימין. ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסעד אסעד

אסעד אסעד (בערבית: أسعد أسعد; נולד ב-10 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם הליכוד ויועץ ראש הממשלה לענייני דרוזים וצ'רקסים. אסעד נולד בבית ג'ן. התגייס לצה"ל בנובמבר 1963 ושירת ביחידת המיעוטים. ב-1968 מונה למפקד פלוגה שעסקה בפינוי מוקשים ובהכשרת צירים בסיני. ב-1970 מונה למפקד פלס"ר שחר בגבול הצפון, במלחמת יום הכיפורים לחם בגזרת הצפון, שימש סגן מפקד חטיבה ומפקד חטיבה בדרגת אלוף-משנה. סיים את המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בהצטיינות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה, פיקד על כוחות צה"ל בהרי השוף ובעת מלחמת ההרים, בה טבחו הפלנגות הנוצריות בדרוזים. בעת ששירת היה הקצין הדרוזי בעל הדרגה הגבוהה ביותר. לאסעד תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. הוא השתתף בסמינרים שונים של האקדמיה הבינלאומית לשלום בניו יורק. בשנת 1988 הושאל מהצבא למשרד החוץ והיה חבר במשלחות ישראל לאו"ם, בעת שבנימין נתניהו שימש כשגריר. ב-1991 יצא עם משלחת ישראל לוועידת מדריד. בשנת 1992 נבחר אסעד לכנסת ה-13 מטעם הליכוד. היה חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדת החינוך והתרבות, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדה למאבק בנגע הסמים ובוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל. בנוסף, היה חבר בוועדה למינוי קאדים. אסעד היה מחברי הכנסת הבודדים מטעם הליכוד שלא הצביעו בהצבעה בכנסת נגד הסכם אוסלו הראשון, לצד מאיר שטרית ורוני מילוא. זאת לאחר שנפגע מדברי חברי הכנסת של הליכוד, שאמרו שאין "רוב יהודי" להסכם בכנסת. הוא אף שקל להצביע בעד ההסכם, בעקבות לחץ של נציגי העדה הדרוזית, שביקשו להראות שהעדה שוחרת שלום למרות שאנשיה משרתים בצה"ל. בעקבות הימענותו בהצבעה דרשו מספרי חברי כנסת של הליכוד להדיחו מהמפלגה. לאחר שלא הוצב במקום ראלי ברשימת הליכוד בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולא נכנס לכנסת, מונה ליועץ ראש הממשלה לנושא דרוזים. בתוקף תפקידו תיווך בניסיונות להביא לפשרה עם מצרים בפרשת עזאם עזאם. בשנות ה-2000 היה בין מנהיגי העדה הדרוזית ועמד בראש הפלג היריב למשפחת טריף. היה חבר הוועד המנהל של המועצה לשלום ולביטחון. אסעד אסעד, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) אסעד אסעד, באתר כנסת פתוחה אלוף-משנה אסעד אסעד - רשת ב - 2 באוגוסט 2018 ערוץ הכנסת -אהרן ברנע מראיין אל"מ במיל' אסעד אסעד - 2 באוגוסט 2017, סרטון באתר יוטיוב אורן כהן, גורל העם היהודי שלכם, חדשות, 24 בספטמבר 1993 יהודה גורן, הסורים ערכו "וודסטוק" למען הדרוזים ברמת הגולן, מעריב, 14 במאי 1989 רן דגוני, אסעד אסעד חבר המשלחת לאו"ם הסביר לטד קנדי את בעיות ישראל, מעריב, 26 ביוני 1988 פאיז עבאס, מדריד 91 - עיתונות - "אסעד פגע בדרוזים", חדשות, 4 בנובמבר 1991 אורן כהן, הילה טוב, פאיז עבאס, אדי גל, אסעד: ביבי חברי, תסלח לי אבל מצפוני אומד לי להימנע, חדשות, 23 בספטמבר 1993 אורן כהן, בליכוד תובעים להדיח את אסעד, שטרית ומילוא, חדשות, 24 בספטמבר 1993 אורה קורן והסוכנויות, ‏שגרירות מצרים מאשרת: אזרח ישראלי נעצר בחשד שהיה מעורב בעבירת ריגול, באתר גלובס, 13 בנובמבר 1996 יוסי מלמן, יריבים רבים ליונה דרוזית, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2001
הקוורטט לענייני המזרח התיכון

הקוורטט לענייני המזרח התיכון או בקיצור הקוורטט (באנגלית: Quartet on the Middle East) הוא גוף בין-לאומי המורכב מארצות הברית, האיחוד האירופי, האומות המאוחדות ורוסיה, שתפקידו לפקח על פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני על פי מפת הדרכים. הגוף נוסד בשל הצורך בגורם המקובל על שני הצדדים כמי שיהיה הבורר ויקבע האם הצדדים עומדים במילוי חובותיהם או שאחד מהם מפר את ההסכמים. הדבר נובע ממסקנות הצדדים מההסכמים הקודמים אשר לא הצליחו בעקבות היעדר גורם מקובל על שני הצדדים. הקוורטט נוצר במדריד ב-2002, כתוצאה מוועידה שיזם ראש ממשלת ספרד דאז, חוסה מריה אסנאר, שמטרתה הייתה למצוא דרך להתקדמות במשא ומתן הישראלי-פלסטיני. פעילות הקוורטט ממומנת בידי מספר גופים באו"ם. ג'יימס וולפנזון שימש כנציג הקוורטט במזרח התיכון לאחר פרישתו מתפקיד נשיא הבנק העולמי ב-31 במאי 2005. הוא שימש בתפקיד עד 30 באפריל 2006. הוא פרש לאחר שורה של צעדים בצד הישראלי שלדעתו דרדרו את הסיכויים למצוא פתרון לסכסוך, כמו הגבלות במגעים עם תנועת חמאס, הטלת קשיים על אפשרותו של חמאס לגייס מימון לפעולות אזרחיות, החרמת כספי המסים של הרשות הפלסטינית בידי ישראל והגבלות תנועה על הפלסטינים. טוני בלייר מונה לנציג הקוורטט ב-27 ביוני 2007, מייד עם פרישתו מתפקידו כראש ממשלת בריטניה, ושימש בתפקיד עד לשנת 2015. פירוש השם "קוורטט" הוא רביעייה, ובעיקר נפוץ כינוי זה לרביעיית כלי מיתר.
אוקטובר

אוקטובר (מלטינית October, ההגייה העברית נגזרת מהשפה הגרמנית) הוא החודש העשירי בלוח השנה הגרגוריאני. שמו של חודש זה נובע מהמילה הלטינית octo, אוקטו, שפירושה "שמונה". זאת מכיוון שהחודש הזה היה החודש השמיני בלוח השנה הרומי המקורי, אשר נפתח בחודש מרץ ושהיו בו רק עשרה חודשים (החודשים ינואר ופברואר נוספו רק מאוחר יותר). באזור חצי הכדור הצפוני, אוקטובר הוא חודש סתווי ואילו באזור חצי הכדור הדרומי, אוקטובר הוא חודש אביבי. בשנים שאינן מעוברות, חודש אוקטובר מתחיל באותו יום בשבוע שבו התחיל חודש ינואר. בחודש אוקטובר יש 31 ימים. צבעי הסתיו, באוקטובר באנגליה החג הנוצרי העממי ליל כל הקדושים נחגג מדי שנה ב-31 באוקטובר בקרב קהילות נוצריות רחבי העולם המערבי חודש אוקטובר בשעת חריש. אחד מדפי לוח השנה כפי שמופיע בספר השעות "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי" אוקטובר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השנה בלוח השנה הרומי הסתיימה בדצמבר, ולא כללה את חודשי ינואר ופברואר בהם לא הייתה פעילות חקלאית. את השנה התחילו שוב בזריחת הירח בחודש מרץ.
ויליאנדי

ויליאנדי (באסטונית: Viljandi, בגרמנית: Fellin) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז ויליאנדי שבאסטוניה. העיר הוזכרה לראשונה ב-1211. בתקופה זו היא הייתה מבצר אסטוני שנבנה על גבעה, והוטל עליה מצור בידי צבא משולב של גרמנים, לטבים וליבונים, כחלק ממסע צלב. המבצר נכבש באוגוסט 1223 מהצבא הרוסי שנקרא לעזרתם של האסטונים. בשנה שלאחר מכן נבנתה טירה במקום המבצר, והיא נקראה פלין ("Fellin" - שיבוש של המילה האסטונית). היא הייתה לאחת הגדולות והמבוצרות ביותר שבאזור הבלטי. ב-1248 מונה לה לראשונה מפקד, והיא נבנתה ועברה תהליך של מודרניזציה פעמים רבות במשך 200 השנה שלאחר מכן. ב-1283, הטירה זכתה לתואר "עיר", וזו הפכה לחברה בברית ערי הנזה במאה ה-14. כיום היא אחת מחמש הערים האסטוניות שהיו חברות בליגה. ב-1560 נכבשה ויליאנדי בידי האימפריה הרוסית. במהלך המאה ה-17, עברה הטירה לשליטה פולנית ואחר כך שוודית ואז רוסית פעם נוספת, והפכה לחורבה. הדבר נכון גם לגבי העיר, שנגזלו ממנה הפריווילגיות בהן זכתה. לאחר המלחמה הצפונית הגדולה, הרוסים שמרו על האוטונומיה המקומית עד 1783, כשהקיסרית יקתרינה הגדולה הפכה את ויליאנדי לעיר מחוז. זה כלל גם שינוי בחוקי העיר. חשיבותה הכלכלית והפוליטית של ויליאנדי נמצאה במגמת עליה. האוכלוסייה, לאחר דעיכה משמעותית של כמות וממון, החלה לשגשג כשהמלאכה, המסחר והתרבות שבו לפרוח. העיר נשארה בירה מחוזית ב-1991 כשאסטוניה זכתה בעצמאותה. מדי שנה מתקיים "פסטיבל המוזיקה של ויליאנדי" (Pärimusmuusika Festival), אשר זכה לפרסום ברמה בינלאומית. בעיר פועל תיאטרון בשם Seasaare Teater המארח מדי שנה בחודש אוגוסט פסטיבל תיאטרון בינלאומי בהשתתפות קבוצות תיאטרון מאירופה וישראל. ארצות הברית קמברלנד, מרילנד, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא ויליאנדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויליאנדי (באנגלית)
נפת קאספי

נפת קאספי (בגאורגית: კასპის რაიონი, מילולית: קאספּיס מוניציפליטי), היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. היא ממוקמת בדרום-מזרח מחוז כארתלי הפנימית וגובלת ממערב בנפת גורי, מצפון בנפת אחלגורי, מצפון-מזרח בנפת דושתי, ממזרח בנפת מצחתה, מדרום בנפת תתריצקארו ומדרום-מערב בנפת צאלקה. מעמדה כנפה ניתן לה בתקופת הרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז בשנת 1930. הנפה מאוכלסת ב-43,771 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 54,5 איש לקמ"ר. כלכלת הנפה מתמקדת בחקלאות ישנו יצור של מספר מוצרים: בלחום הבניה, בדים ואלכוהול (יין). בירת הנפה היא העיר קאספי. העיר תיאנתי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 73 כפרים המחולקות ל-16 תמי: אָרַ'אִיאַנִי, אָחַלכָּלַכִּי, אחַלצִיחֶה, גוֹרִי, פּוֹאֶסִי, זֶמוֹ חַאנדָאקִי, תֶלִיאָנִי, קָאוותִיסחֶווִי, קוֹדִיסצקַארוֹ, לָאמִיסקַאנָה, מֶטֶחִי, אוֹקַאמִי, סָאמתַאווִיסִי, כּווֶמוִ צַ'אלָה, צִינַארֶחִי וחוֹבלֶה. הנפה ממוקמת במישור כארתלי הפנימית, ונמתחת על פני שני צידי נהר הקורה, כשהוא גובל בחלקים הדרומיים של הרי הקווקז הגדול בצפונו וברכס תריאלתי מדרומו. הנהרות הזורמים בנפה הם: נהר הקורה, כסאני, לֶחוּרִי (זורם בנפת קאספי ונפת אחלגורי), קָאוותוּרָה ותֶדזַאמִי. ישנם מספר אתרים היסטוריים וארכאולוגיים בנפה. ביניהם: מנזר רקוני חפירות ארכאולוגיות במנזר סָמתַאווִיסִי מצודת סחווִילוֹ מנזר כּווַאתַאחֶווִי צריח כוומו צ'אלה צריח כפר נוֹסטֶה כנסיית הלאורה של לווריסחווי- כנסיית לאורה בכפר לָוורִיסחֶווִי ארמון ג'מבקור-אורבליאני טירת אמילאחווארי אתר האינטרנט הרשמי של נפת קאספי מדיה וקבצים בנושא נפת קאספי בוויקישיתוף תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
שיתוק על שם ארב

שיתוק על שם ארב (באנגלית: Erb's palsy) הוא פגיעת שיתוק מולדת המוגבלת לשורשי העצבים הצוואריים של החוליות החמישית והשישית (C5, C6). אחת מהפגיעות האפשריות במקלעת הזרוע. התינוק יאבד מכח היכולת לבצע הרחקה של הזרוע במפרק הכתף, להטות את זרועו הצידה (סיבוב חיצוני) או לסובב את האמה כך שגב כף היד יהיה כלפי מעלה. כתוצאה מכך תוותר היד במנח אופייני בו הזרוע מסובבת פנימה ממפרק הכתף (קירוב וסיבוב פנימי) והאמה מסובבת כלפי מטה. הכח בישור מפרק המרפק ישמר אך יייעדרו ההחזרים של שריר הזרוע הדו ראשי. בילוד יעדר החזר המורו בצד הפגוע. תיתכן הפרעה תחושתית מסוימת בהבט הצידי של הזרוע. כח האמה וכח הלפיתה ישמרו אלא אם תילווה פגיעה נמוכה יותר במקלעת הזרוע. כאשר יכלול הנזק גם את העצב הפרני יראו שינויים בתנועת הסרעפת. נזקי מקלעת זרוע שכיחים יותר בהקשר של מתיחת צוואר ויד או שבר עצם הבריח, תוך לידה. לרוב עובר מצב זה מאליו עד גיל שנתיים. מידת ההחלמה היא על פי מידת הנזק הראשוני לעצב. בנוכחות בצקת ודמם בלבד סביב העצב - תופיע ההחלמה תוך חודשים עם ספיגתם. במקרים של קרע ממשי בסיבים - לא תראה החלמה מלאה. כעקרון ככל שקו הפגיעה ביד גבוה יותר - כך הנזק קטן יותר. מעורבות של שריר הדלתא תרמז עם זאת על פגיעה קשה ותלווה דלדול שרירי הכתף. הטפול כולל קיבוע של היד בתנוחה נגדית למנח השיתוק האופייני כלומר הרחקת הזרוע לזווית של 90 מעלות, סיבוב חיצוני של הכתף וסיבוב כלפי מעלה של האמה. עיסויים עדינים והנעה פסיבית נעשים מגיל שבועיים לחיים כדי לשמר את טווחי התנועה. צורות הקיבוע המדויקות מוגדרות בהתאם לתצורת הפגיעה וחומרתה. בהיעדר שיפור נשקלים ניסיונות ניתוחיים עצביים - נוירופלסטיות ואורתופדיים כהעברות גידים או שנוי מנחי מפרקים. במקרה של איבוד טווחים על ידי התעבויות גידים (קונטרקטורות) - תשקל הזרקת בוטולינום טוקסין. פגיעה נוספת במקלעת הזרוע היא הפגיעה על שם klumpke המייצגת נזק בשורשי העצבים הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) כשתוק רפה של הגפה ובאם תלווה גם פגיעה בשורש עצב חוליית החזה הראשונה (T1) - יופיעו גם שנוי גודל האישון והעדר דמעת באותו הצד. שכיחות כלל הפגיעות במקלעת הברכיאלית (שעיקרן שיתוק על שם ארב) היא 0.6-4.6 ל 1000 לידות חי. נועם בור, שיתוק המקלעת הברכיאלית בתינוקות, כתב העת הישראלי לרפואת ילדים, פברואר 2011, גיליון מס' 75 מדיה וקבצים בנושא שיתוק על שם ארב בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סיווה גנג'י

סֵייוַוה גֵנג'י (Seiwa Genji 清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן. משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו. רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונות קמקורה, היו צאצאים של משפחה זו. המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו צוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י. למינאמוטו נו מיצוּנאקה, בנו של מינאמוטו נו צונמוטו, היה בתורו שלושה בנים: יוֹרימיצוּ (944-1201) בנו של מיצונאקה, ואב של הסֵטסוּ גנג'י. יוריצ'יקה (?-954) בנו של מיצונאקה, ואב של הימטו גנג'י. יורינוֹבוּ (968-1048) בנו של מיצונאקה, ואב של הקוואצ'י גנג'י. יוריושי (?998-1082) בנו של יורינובו. יושיי (1041-1108) בנו של יוריושי, וכונה "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"). יושיצונה (1134-?) בנו של יוריושי. יושימיצו (1045-1127) בנו של יוריושי, כונה "שינרה סאבורו", ואב של משפחות סאטאקֵה, היראגה וטקֵדה. יושיקוּני (1082-1155) בנו של יושיי, ואב של משפחות אשיקאגה וניטה. יורימסה (1106-1180) נינו של יורימיצו. טמֵיושי (1096-1156) נכדו של יושיי. יושיטוֹמוֹ (1123-1160) בנו של טאמיושי. טאמטוֹמוֹ (1139-1170) בנו של טאמיושי. יושיקאטה (1155-?) בנו של טאמיושי. יוּקֵיי (1186-?) בנו של טאמיושי. יושיהירה (1140-1160) בנו של יושיטומו. יוריטומו (1147-1199) בנו של יושיטומו, מייסד שוגונת קמקורה. נוריורי (1156-1193) בנו של יושיטומו. יושיצְונֵה (1159-1189) בנו של יושיטומו. יושינאקה (1154-1184) בנו של יושיקאטה. יורֵיי (1182-1204) בנו של יוריטומו, והשוגון השני בשוגונת קמקורה. סאנֵטומו(*) (1192-1219) בנו של יוריטומו, והשוגון השלישי בשוגונת קמקורה. (*)בשנת 1219, כאשר סאנטומו כיהן כשוגון ומהיג אחרון לשבט מינאמוטו, מינאמוטו קוּגיוֹ, אחיינו ובנו של יוריי, רצח את דודו ואחר כך הוצא להורג. אחיין נוסף, איצ'ימן, שהיה גם הוא בנו של יוריי, הוצא להורג בשנת 1203 בפקודת שבט הוג'ו. Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press. Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co.
חצוצרות יריחו

חצוצרות יריחו (Jericho's Echo) הוא סרט קולנוע שהופק ב-2004, בוים על ידי ליז נורד ועוסק בסצנת הפאנק בישראל. הסרט עוסק בהשקפת עולמם של חברי סצנת הפאנק הישראלית, ועובר דרך טווח של מספר מוקדי עניין, כגון דת, צבא, הסכסוך הישראלי-פלסטיני ועוד. הסרט כולו צולם בשנת 2003 בישראל. פאנק ישראלי הפוסי של לוסי ביר7 Useless ID "חצוצרות יריחו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חצוצרות יריחו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האתר הרשמי של הסרט (ארכיון האינטרנט) עמוד מידע אודות הסרט באתר האוזן השלישית סרט, באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שקע

האם התכוונתם ל... שקע (גאולוגיה) – שקע בקרום כדור הארץ שקע (תקשורת מחשבים) – Socket, ממשק תוכנה במחשב בין התוכנה ל-TCP/IP שקע חשמלי במטאורולוגיה: שקע ברומטרי שקע שרבי שקע דינמי שקע תרמי שקע קפריסאי שקע מריאנה דפוס שקע (תגליף) – שיטת דפוס שקע ותקע – דמויות בפרסומת של חברת החשמל משקע
טום ארנולד

האם התכוונתם ל... טום ארנולד (שחקן) – קומיקאי ושחקן אמריקני. טום ארנולד (פוליטיקאי) – פוליטיקאי בריטי.
אות הלוחם בנאצים

אות הלוחם בנאצים הוא אות שירות ישראלי שמוענק לוותיקי מלחמת העולם השנייה. באמצע שנות ה-60 התקיימו דיונים על יצירת אות שיוענק ללוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה. עיקר הדיון עסק בשאלה מי יהיה מעניק האות, משרד הביטחון או יד ושם כשארגוני ותיקי מלחמת העולם השנייה צידדו במתן האות על ידי משרד הביטחון מפני שכך יהיה לאות אופי יותר צבאי, בניגוד לאות בעל אופי אזרחי שיוענק על ידי יד ושם. בשנת 1965 הוחלט על הקמת ועדה לעיצוב האות ונקבע שהוא יחולק על ידי משרד הביטחון. האות חולק לראשונה ב-8 במאי 1967 – יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום השנה לכניעת גרמניה הנאצית – בטקס ממלכתי בהשתתפות ראש ממשלת ישראל לוי אשכול. ב-9 ביולי 1986 הוענק דגל ישראל עם אות הלוחם בנאצים למוזיאון הלוחמים והפרטיזנים ולמוזיאונים של קיבוץ לוחמי הגטאות וקיבוץ תל יצחק, לציון ארבעים שנה לניצחון על גרמניה הנאצית. מקבלי אות הלוחם בנאצים זכאים אוטומטית לקבל גם את עיטור לוחמי המדינה, שהחלו לחלק בשנת 1968. בשנת 2000 נוצרה מדליה שניתנת בנוסף לאות. האות מוענק לכל אזרח או תושב ישראלי שעונה על אחד מן הקריטריונים הבאים: שירות פעיל באחד מצבאות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה (בתקופה שבין 1 בספטמבר 1939 ובין 2 בספטמבר 1945) שירות בתנועת התנגדות לשלטון עוין במהלך מלחמת העולם השנייה. הוכר באופן רשמי מצד ברית המועצות כחייל ששרת בהגנת לנינגרד, או אזרח שהשתתף בהגנה עליה או נמצא בתחומה בזמן המצור הגרמני על העיר. צורת המדליה עגולה, וצבעה זהוב. על צד החזית של המדליה שני מגני דוד, אחד בצורת הטלאי הצהוב ועליו ממוקמת חרב, והשני בצורת מגן דוד שעל דגל ישראל ועליו ממוקם ענף עץ זית. בצד האחורי של המדליה, מופיע סמל מדינת ישראל במרכז ומתחתיו הכתובת: לוחם בנאצים – ותיק מלחמת העולם השניה. המדליה מחוברת לסרט בד, באמצעו פס אדום עבה ומשני צדדיו פס לבן אשר עליו פס תכול ובשוליו שני פסים שחורים. צבעי הסרט דומים (מלבד הצבע התכול שנוסף כדי לסמל את ישראל) לצבעי הסרט של העיטור הגרמני הידוע ביותר בזמן מלחמת העולם השנייה, צלב הברזל. בעז כהן, "אקטיביזם של ניצולי השואה בעשורים הראשונים של מדינת ישראל: המקרה של מרק דבורז'קי", קתדרה 174, עמ' 142–147 מדיה וקבצים בנושא אות הלוחם בנאצים בוויקישיתוף אות הלוחם בנאצים, באתר מוזיאון הלוחם היהודי "אות הלוחם בנאצים" יוענק לאלפים ביום בי בהר הזיכרון, הצופה, 3 במאי 1967
אגו

האם התכוונתם ל... פסיכולוגיה ופילוסופיה "אגו" ("אני") – במודל הפרוידיאני, חלק ממבנה הנפש המכיל את המודעות העצמית, ראו המודל הסטרוקטורלי#"האגו" (האני) אנוכיות ("אֵגוֹאִיזְם", "אגוטיזם") – התחשבות רק בצרכי ה"אני" אגוצנטריות – ראיית מבט מתוך עיני המתבונן ללא התייחסות לנקודת מבט האחר הפרעת אישיות נרקיסיסטית ("נרקיסיזם") – הפרעת נפש הפוגעת ביכולת לראות את הזולת אגואיזם אתי – גישה פילוסופית הרואה עיקרון מוסרי בדאגה של אדם לעצמו ערוצי טלוויזיה אגו (ערוץ) – ערוץ ישראלי לגברים (משנת 2002) אגו טוטאל (ערוץ) – היה ערוץ ישראלי לגברים (בשנים 2011–2021), ראו אגו (ערוץ)#אגו טוטאל אחר אגו הכוכב החי – נבל-על ביקום מארוול Ego (פירושונים)
יוזף הלמסברגר הבן

יוזף הלמסברגר הבן (Joseph Hellmesberger;‏ 9 באפריל 1855 - 26 באפריל 1907) היה מלחין, כנר ומנצח. בין השנים 1901 ל-1903 כיהן כמנצחה הראשי של הפילהרמונית של וינה. יוזף הלמסברגר היה בנו של הכנר והמנצח יוזף הלמסברגר האב, (1828–1893), שהיה מורו הראשון. בשנת 1870 הצטרף לרביעיית הלמסברגר שייסד אביו ככינור שני ובשנת 1887 התייצב בראשה. בשנת 1878 התמנה הלמסברגר לכנר סולן בתזמורת החצר הוינאית ולפרופסור בקונסרבטוריון של וינה. בשנת 1890 היה למנצח הראשי הראשון של אופרת החצר של וינה. יצירותיו כוללות 22 אופרטות, 6 באלטים, מוזיקה לריקודים ושירים. מדיה וקבצים בנושא יוזף הלמסברגר הבן בוויקישיתוף יוזף הלמסברגר הבן, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוזף הלמסברגר הבן, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.