laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'רארדו דה קרמונה

ג'רארדו דה קרמונה (באיטלקית: Gerardo da Cremona; בערך 1114–1187) היה מתרגם של חיבורי מדעיים מן הלשון הערבית ללשון הלטינית. ג'רארדו דה קרמונה נולד בקרמונה שבלומברדיה. משום שלא היה מרוצה מן הפילוסופיה של מוריו, עקר לטולדו שבקסטיליה (בערך ב-1144). טולדו, שהייתה בירת הפרובינציה טולדו בחליפות קורדובה, נכבשה ב-1085 בידי אלפונסו השישי מלך קסטיליה והפכה לבירת ספרד. שליטיה של העיר הגנו על הקהילה היהודית ושמרו על צביונה של טולדו כמרכז תרבות יהודי-מוסלמי, שבו היו ספריות שהכילו כתבי יד עתיקים. תושביה היהודים והמוסלמים של העיר אמצו לעצמם את שפתם ואת מנהגיהם של הכובשים הנוצריים. ג'רארדו דה קרמונה למד ערבית כדי שיוכל לקרוא את "אלמגסט", חיבורו הגדול של תלמי, האסטרונום היווני העתיק. הוא התפעל מן הספרות המדעית העשירה, שהייתה כתובה בשפה הערבית, והחליט לתרגמה ללטינית. בטולדו ג'רארדו דה קרמונה, שהקדיש את חייו לתרגום הספרות המדעית ללטינית, תרגם מערבית חיבורים מדעיים רבים ובהם: "אלמאגסט" של תלמי, "יסודות" של אוקלידס, "תרבוע העיגול" של ארכימדס, "על השמים" של אריסטו, 11 חיבורים המיוחסים לגלנוס, 11 ספרי רפואה ובהם ספרו של אל-ראזי "קיטאב אל-מנסורי" וספרו של אבו אל-קאסם א-זהראווי "כתאב אל-תסריף", הספר "חשבון ההשלמה וההקבלה" של אבו ג'עפר מחמד אל ח'ואריזמי, חיבורים מדעיים של אל-פאראבי, של אל-כנדי ושל הרופא יצחק ישראלי (בן המאה העשירית במצרים). הוא היה בין המתרגמים הפוריים של אסכולת המתרגמים של טולדו. תרגומו ללטינית של ספרם המתמטי של האחים בנו מוסא "הספר על חישוב של מישורים וצורות מעגליות" היה בשימוש רחב בימי הביניים, וצוטט על ידי מלומדים כגון ת'אבת אבן קורה, איבן אל-היית'ם, פיבונאצ'י, רוג'ר בייקון ועוד. תרגומו ללטינית של ספרו של אל ח'ואריזמי שימש כטקסט העיקרי באוניברסיטאות של אירופה עד המאה השש עשרה. תרגומו ללטינית של ספרו של תלמי היה התרגום היחיד במערב אירופה עד שג'ורג' מטרביזונד תרגם את תלמי מן המקור היווני במאה החמש עשרה. מלבד תרגומיו הרבים, ג'רארדו דה קרמונה כתב גם חיבורים מקוריים בתחום האלגברה, האריתמטיקה והאסטרונומיה. מדיה וקבצים בנושא ג'רארדו דה קרמונה בוויקישיתוף ג'רארדו דה קרמונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) החיבור קיבל שני שמות בלטינית: 1) Liber trium fratrum de geometria ו-2) Verba filiorum Moysi filii Sekir Josep Casulleras, Banū Mūsā, The Biographical Encyclopedia of Astronomers, Springer, 2007.
גרוטה ג'יגאנטה

גרוטה ג'יגאנטה (למפת איטליה מוגדלת)   בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי הים הטירני הים הליגורי הים התיכון גרוטה ג'יגאנטה (למפת איטליה רגילה)   בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי הים הטירני הים הליגורי הים התיכון גרוטה ג'יגאנטה (למפת פריולי-ונציה ג'וליה רגילה)   טריאסטה אודינה פורדנונה גוריציה מונפאלקונה סלובניה אוסטריה ונטו מפרץ טריאסטה גרוטה ג'יגאנטה (למפת פריולי-ונציה ג'וליה מוגדלת)   טריאסטה אודינה פורדנונה גוריציה מונפאלקונה סלובניה אוסטריה ונטו מפרץ טריאסטה גרוטה ג'יגאנטה גרוטה ג'יגאנטה (איטלקית Grotta Gigante - "המערה הענקית"; גרמנית Riesengrotte) היא מערה בחלקו האיטלקי של חבל הקראס, ושוכנת בסמוך לעיירה זגוניקו בצפון נפת טריאסטה. האולם המרכזי במערה משתרע לאורך של 130 מטר, רוחב של 65 מטר, וגובהו 107 מטר, דבר שהביא את ספר השיאים של גינס להעניק לה את תואר המערה התיירותית הגדולה בעולם ב-1995. במערה תופעות קרסטיות שונות כולל נטיפים וזקיפים בעושר כמותי ואסתטי. המערה נחקרה לראשונה ב-1840 במטרה לאתר את חלקו התת-קרקעי של נהר טימאבו (Timavo). היא מופתה ב-1897 ונפתחה לקהל הרחב ב-5 ביולי 1908. ב-1957 הותקנה במערה תאורה חשמלית, דבר שהפך אותה לאתר תיירותי חשוב. קראס קרסט מדיה וקבצים בנושא גרוטה ג'יגאנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרוטה ג'יגאנטה
נודל (סרט)

נודל הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויה של איילת מנחמי, שכתבה את התסריט יחד עם שמי זרחין. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2007. מנחמי ביססה את הדמות הראשית בסרט, על אישה אמיתית, דיילת בכירה באל על, שהתאלמנה פעמיים ופנתה אליה בעקבות תוכנית טלוויזיה שבה סיפרה מנחמי כיצד מדיטציית ויפאסנה שינתה את חייה. על הרעיון לתסריט החלה לעבוד בשנת 1999. ב-2005 אושר תקציב להפקת הסרט על ידי קרן הקולנוע הישראלי. באוצ'י צ'ן, שמגלם את הילד הסיני שנותר תחת חסותה של גיבורת הסרט, נבחר בתחילת 2006 לתפקיד, מתוך 2,000 ילדים שעשו אודישנים בסין, מדינה שבה גם צולמו חלקים מהסרט. מירי קלדרון (מילי אביטל), דיילת אוויר ב"אל על" ואלמנה בשנית, חיה בדירתה באופן זמני עם אחותה, גילה (ענת וקסמן), אשר נמצאת במשבר נישואין עם בעלה איזי ששון (אלון אבוטבול). באחד מימי השבוע, בו מגיעה לביתה העוזרת הסינית שלה, ליאנג סו (ויקי לין), מבקשת העוזרת רשות לצאת בדחיפות לשעה ולהשאיר את בנה הקטן והשתקן בן השש (באוצ'י צ'אן) בדירתה. העוזרת יוצאת אך לא חוזרת, ומשאירה את מירי עם בנה, ללא דרך להשיגה. עניין זה מעורר את חייה הרדומים של האלמנה שחיה חיי שגרה מונוטוניים. היא מחפשת את האם ומגלה כי משטרת ההגירה גירשה אותה חזרה לסין. מכיוון שבנה נולד בישראל, הוא אינו רשום מבחינה חוקית ואין דרך כשרה להחזירו לסין. בעודה מתכננת את המסע להחזרת הבן שאותו היא מכנה "נודל" לאמו באמצעות אחותה, גיסהּ וחבר הילדות שלה מתי גואטה (יפתח קליין), נוצר בין מירי ובין הילד קשר של אחווה, אמון ואהבה. ביולי 2007 זכה "נודל" ב-10 מועמדויות לפרסים מתוך 13 בטקס פרסי אופיר. בספטמבר זכה הסרט בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול, קנדה. בהמשך החודש זכתה כוכבת הסרט ענת וקסמן בפרס לשחקנית המשנה בטקס פרסי אופיר. אתר האינטרנט הרשמי של נודל "נודל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נודל", באתר AllMovie (באנגלית) "נודל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נודל", באתר ספר הקולנוע הישראלי "נודל", באתר אידיבי "נודל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "נודל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים ביקורות פבלו אוטין, ‏חמוץ מתוק, באתר גלובס, 24 ביולי 2007 אורי קליין, תבשיל חם אך לא מספק, באתר הארץ, 26 ביולי 2007 רותם דנון‏, המנה החריפה, באתר וואלה, 27 ביולי 2007 שמוליק דובדבני, אטריות מחוממות, באתר ynet, 30 ביולי 2007 אורון שמיר, עכבר העיר, סרט לקחת הביתה, באתר הארץ, 31 ביולי 2007 ירון פריד, ‏כל עוד בלבב - "נודל", במאית: איילת מנחמי, סרט רגיש ומלא באמפתיה כלפי דמויות מאוד לא מאושרות, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2007 נירית אנדרמן, אטריות חמות, באתר הארץ, 25 ביולי 2007 אלון הדר, השיבה מהודו, באתר הארץ, 25 ביולי 2007 גואל פינטו, פסטיבל קולנוע ישראלי בסין, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2005 גואל פינטו, סינית אני מדברת אלייך, באתר הארץ, 25 בינואר 2006 "ביקור התזמורת" מועמד ל-13 פרסי אופיר, באתר ynet, 24 ביולי 2007 נירית אנדרמן, הסרט "נודל" זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל מונטריאול, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2007 מרב יודילוביץ', הערב של התזמורת, באתר ynet, 20 בספטמבר 2007
נודל

האם התכוונתם ל... אידה נודל – אסירת ציון ופעילה חברתית ישראלית שם משפחה יהודי אשכנזי. פירושו ביידיש "מחט". נודלס – מאכל מבצק שמקורו במטבח האסייתי נודל (סרט) – סרט ישראלי מ-2007 נודל – דמות וירטואלית, חברה בלהקה "גורילז"
דון מינה ואוקי באתרה

דּוּן מִינַּהּ וְאוֹקֵי בְּאַתְרַהּ הוא כלל תלמודי לפיו גם כאשר למדים דין מסוים מדין אחר, עדיין גדרי הדין הנלמד הם כפי שאר הדינים באותו עניין ולא כפי דיני המלמד. התרגום לעברית של המונח הוא "למד ממנה והעמד במקומה". בתלמוד הובאו דעות חולקות, הסוברות כי "דון מינה ומינה", לפיו חלים על הדין הנלמד כל הדינים והפרטים שיש בדין המלמד. דוגמה למחלוקת בנוגע לכלל זה נמצאת בתלמוד במסכת יבמות, דף ע"ח, עמוד ב': ההלכה היא שממזר אסור לבוא בקהל, איסור זה חל על כל צאצאיהם לעולם. בתלמוד נחלקו אמוראים האם איסור נישואי עם ממזר חל על נשים אף לאחר שעברו עשרה דורות, כלומר האם ניתן להינשא לצאצא של ממזרת לאחר עשרה דורות. שורש המחלוקת הוא מחמת שאף שבתורה נאסרו נישואי ממזר, הן נשים והן גברים, אך לא נאמר עד כמה דורות. ולמדו בגזירה שווה מאיסור עמוני ומואבי שלגביהם האיסור לעולם מפורש בתורה, שאף איסור ממזר הוא לעולם. אמנם איסור נישואין עם עמוני ומאובי, אינם תקפים לנשים אלא רק לזכרים. משכך הסובר "דון מינה ואוקי באתרה" סובר שאף על פי שהאיסור נלמד מאיסור עמוני ומואבי, האיסור מקבל את הגדרים המקוריים של איסור ממזרות, וממילא הוא חל גם על נקבות לעולם. אמנם לדעה ש"דון מינה ומינה" מכיוון שלמדנו שהאיסור חל לעולם מעמוני ומאובי, ובהן אין איסור על נשים, לכך אף ממזר לאחר עשרה דורות אינו חל על נשים. דהיינו, הסובר "דון ממינה ומינה" סובר שיש ללמוד מן המלמד הן את עצם הדין והן את פרטיו, ולכן סובר "דון מינה (את עצם הדין) ומינה (גם את פרטיו)". לעומת זאת, הסובר "דון מינה ואוקי באתרה" סובר שיש ללמוד מן המלמד רק את עצם הדין, ואילו את פרטיו להשאיר כפי שהיו לולא נלמדו מן המלמד, ולכן סובר "דון מינה (את עצם הדין) ואוקי באתרה (את פרטיו)". בתלמוד מבואר שכלל זה תקף לא רק כאשר הדין נלמד בגזירה שווה, אלא גם כאשר הדין נלמד בבניין אב או בריבוי. אמנם כאשר הדין נלמד בהיקש, קיימת מחלוקת ראשונים האם אומרים כלל זה או שבמקרה כזה לכל השיטות אומרים "דון מינה ומינה". כאשר דין נלמד בקל וחומר, מוסכם שאומרים "דון מינה ומינה", משום שכלל אחר קובע כי בקל וחומר "דיו לבא מן הדין להיות כנדון". לרוב הדעות ההלכה נפסקה ש"דון מינה ואוקי באתרה", אך ברמב"ם יש כמה מקומות מהם רואים שלעיתים פסק לפי הכלל של "דון מינה ומינה". בספרות האחרונים יש דיון נרחב בדעתו של הרמב"ם בניסיון להבין את המקרים השונים בהם פסק באופנים שונים. בתורה כתוב במפורש שממזר אסור עד עשרה דורות, אולם ישנה גזירה שווה המלמדת שאיסור ממזר מקביל לאיסור עמוני ומואבי, שאיסורים הוא איסור עולם. ראו מסכת מנחות, דף ס"ב, עמוד א' ראו תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף צ"א, עמוד ב' רש"י במסכת זבחים, דף צ"א, עמוד ב' בדיבור המתחיל "בדון" שסובר שאומרים, לעומת הרא"ש המובא בשיטה המקובצת במסכת בבא קמא, דף כ"ה, עמוד ב' ראו בתוספות מסכת שבועות, דף ל"א, עמוד ב' בדיבור המתחיל "מההיא" ספר הכריתות חלק ה' ש"נ סימן קע"ה; יבין שמועה כלל ק"ו; תוספות יום טוב מסכת נזיר, פרק ט', משנה ה' ומסכת זבחים, פרק ז', משנה ב'. עיינו בלחם משנה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק ט"ז, הלכה י"ד, ושו"ת חוות יאיר סוף סימן ר"ג.
קיסר הודו

קיסר הודו או קיסרית הודו (באנגלית: Emperor of India או Empress of India) הוא התואר שנשא הקיסר המוגולי האחרון באהאדור שאה השני ומלכי הראג' הבריטי. שליטי האימפריה המוגולית לא נשאו בתואר "קיסר הודו" אלא בתואר "פאדישאה" שמשמעו "קיסר" מבלי ציון שם הקיסרות או האזור הגאוגרפי. בתקופת המרד ההודי הגדול של שנת 1857 הכריז באהאדור שאה השני על עצמו כ"פאדשא -אי -הינד" - "קיסר הודו". לאחר תום המרד גורש באהאדור שאה לרנגון שבבורמה בשנת 1858 ושושלתו הגיעה לקיצה. לאחר נפילת האימפריה המוגולית השתלטה בפועל חברת הודו המזרחית הבריטית על הודו. לאחר פירוק החברה עברה הודו לשליטה מלאה של ממשלת הממלכה המאוחדת וב-1 במאי 1876 קיבלה המלכה ויקטוריה את התואר "קיסרית הודו". הקיסרות כללה את הודו הבריטית שבשטחה נמצאות המדינות בנות ימינו: הודו (למעט המושבה הפורטוגזית גואה, מדינת סיקים והמושבה הצרפתית פודוצ'רי), פקיסטן, בנגלדש ובורמה. התואר ניתן למלכה ויקטוריה ביוזמת ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי לאחר שהתברר שבתה של המלכה הנסיכה ויקטוריה תישא בתואר קיסרית עם הכתרת בעלה וילהלם הראשון לקיסר גרמניה. לאחר מותה של ויקטוריה, בנה, אדוארד השביעי ירש את התואר "קיסר הודו" והוריש אותו אחריו עד קבלת עצמאותה של הודו בחצות הלילה שבין ה-14 וה-15 באוגוסט 1947. התואר עצמו נזנח רק בשנת 1948 על ידי המלך ג'ורג' השישי. קיסרי הודו נהגו להוסיף לחתימתם את האותיות R (קיצור של המונח הלטיני: Rex/Regina - "מלך") ו-I (קיצור של: Imperator/Imperatrix). נשות המלכים נשאו בתואר "מלכה-קיסרית" אולם תואר זה לא סימן שליט מכהן אלא אשת שליט מכהן (בניגוד לוויקטוריה שהייתה בפועל הקיסרית המכהנת). ג'ורג' השישי המשיך לשאת בתואר "מלך הודו" גם לאחר עצמאות הודו, בתקופת כהונתו של לואי מאונטבאטן כמושל הכללי של הודו, ורק עם הפיכת הודו לרפובליקה ב-26 בינואר 1950, נזנח תואר זה. ג'ורג' השישי נשא בתואר "מלך פקיסטן" עד מותו בשנת 1952. המלכה אליזבת השנייה נשאה בתואר זה ארבע שנים עד שפקיסטן הפכה לרפובליקה, ב-23 במרץ 1956. המלוכה הבריטית הכתר האימפריאלי של הודו האימפריה המוגולית מדליית קאיזר אי הינד מדיה וקבצים בנושא קיסר הודו בוויקישיתוף
ערפילית הסליל

ערפילית הסליל (ידועה גם בשם NGC 7293) היא ערפילית פלנטרית הנמצאת במרחק 650 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים דלי. היא אחת מהערפיליות הקרובות ביותר לכדור הארץ. קארל לודוויג הרדינג גילה אותה זמן קצר לפני 1824. המראה שלה דומה מאוד לערפילית הטבעת. כמו כן קיים בינה לבין ערפילית המשקולת דמיון רב בגודל, גיל ומאפיינים פיזיקליים, עם הבדל משמעותי דווקא במראה מפני שסך כל חלקיה נראה שלם יותר ומזווית הראייה שלנו היא נראית משוונית יותר מערפילית המשקולת. הערפילית כונתה מספר פעמים, בין היתר גם בתרבות הפופולרית, גם בשמות עין האלוהים והעין של סאורון. היא הופיעה גם בטלוויזיה בשנת 2004 בסדרת המדע הבדיוני "באטלסטאר גלקטיקה". ערפילית הסליל היא דוגמה טובה לערפילית פלנטרית שנוצרה בסוף חייו של כוכב דמוי השמש. הגזים החיצוניים של הכוכב נראים כאילו הם התפזרו לחלל מנקודת הראות שלנו וצורתה מזכירה סליל כפי שהוא נראה מלמעלה. הליבה הכוכבית שנותרה נראית כעת כמו ננס אדום והיא עתידה להפוך לננס לבן בוהקת בינתיים באור כל כך חזק הגורם גם לגזים החיצוניים לזרוח. קווי הסליל נמצאים במרחק 650 שנות אור בכיוונה של קבוצת הכוכבים דלי ואורכה בערך 2.5 שנות אור. תמונות עדכניות של הערפילית הושגו בזכות מערכת צילום מתקדמת על טלסקופ החלל האבל הקרויה ACS וצילום של מצלמת מוזאיק בעדשה רחבה של 0.9 מטר של איגוד WIYN שנמצא באוניברסיטה הלאומית קיט פיק. גילה מוערך ב-10,600 שנים, עם טווח טעות של 2,300 שנים, בהתאם למהירות שבה היא מתרחבת, כ-31 קילומטר לשנייה. צורת הערפילית נחשבת דומה לספרואיד קוטבי (צורה אליפטית שהיקפה סביב קוטביה גדול מההיקף סביב קו המשווה) שריכוז הצפיפות שלה חזק במיוחד לכיוון המישור המשווני של הדיסק שלה. זווית הנטייה היא בין 21° ל-37° במבט מכדור הארץ. היא מורכבת מדיסק פנימי בהיקף 0.52 פארסק, טורוס בהיקף 0.77 פארסק וטבעת חיצונית בהיקף 1.76 פארסק. הטבעת החיצונית ביותר משוטחת לצד אחד בגלל ההתנגשות שלה עם גזים המקיפים את כולה מצידה השני. ההערכות אומרות שהערפילית הפלנטרית התרחבה במשך 6,560 שנים לממדים של הדיסק הפנימי ובמשך 12,100 שנים לטבעת החיצונית שלה במהירויות 40 ו-32 קילומטר לשנייה בהתאמה. חשוב לציין שנתונים אלה סותרים במידה מסוימת את הנתונים על גילה של הערפילית ומדובר בחישובים על סמך השערות ולא במספרים מדויקים. מדיה וקבצים בנושא ערפילית הסליל בוויקישיתוף ערפילית הסליל, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים The 'Eye of God' Photographed by Hubble Space Telescope, Snopes.com (באנגלית אמריקאית) The Eye of Sauron (aka NGC7293) | Paulo Lobao, Sky & Telescope (באנגלית אמריקאית)
היספניה

היספניה (בלטינית: Hispania) הוא השם שהוענק בעת העתיקה לחצי האי האיברי (ספרד ופורטוגל של ימינו), ושממנו נגזרו שמותיה של ספרד ברוב השפות. מקור השם היספניה אינו ידוע. בין ההשערות הנפוצות נמצא מקור פיניקי, במילים המקבילות ל"אי-שפנים" בעברית. ולראיה, ראו מטבעות מימי הקיסרים שנולדו בספרד טראיאנוס ובנו אדריאנוס; כדוגמה מטבע זהב המציג בצד אחד את אדריאנוס ובצד השני של המטבע את היספניה ישובה ולרגליה ארנבון. סברה אחרת שהמילה נגזרת מהמילה הפיניקית המקבילה ל"ספון", כלומר נסתר או מרוחק. בתקופת הרפובליקה הרומית נחלקה היספניה לשתי פרובינקיות: היספניה קיטריור (Hispania Citerior, מילולית: היספניה הקרובה) והיספניה אולטריור (Hispania Ulterior, מילולית: היספניה המרוחקת). בתקופת אוגוסטוס חולקה היספניה אולטריור לשתי פרובינקיות חדשות, בייטיקה (Baetica) ולוסיטניה (Lusitania), ושמה של היספניה קיטריור הוחלף לטרקוננסיס (Tarraconensis). מאוחר יותר, בימי דיוקלטיאנוס ויורשיו, נוצרו הפרובינקיות החדשות קרתגיננסיס (Carthaginensis), גלאיקיה (Gallaecia) והאיים הבליאריים, שהשתייכו מבחינה מינהלית לדיוקסה בראשות ויקאריוס של היספניאי (Hispaniae, היינו הפרובינקיות הקלטיות). מדיה וקבצים בנושא היספניה בוויקישיתוף תולדות היספניה (באנגלית) היספניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספרד, היסטוריה, תקופה רומית, 218 לפני הספירה-414 לספירה, דף שער בספרייה הלאומית קרתגו, המעצמה הימית. מאת צבי הרמן, מסדה, 1963 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרנסאנס האנגלי

הרנסאנס האנגלי הוא מונח המתאר תנועה תרבותית ואמנותית באנגליה, שהחלה בתחילת המאה ה-16 והסתיימה בתחילת המאה ה-17. תנועה זו קשורה לרנסאנס האירופאי שהחל ככל הנראה בצפון איטליה במאה ה-14. תקופה זו בהיסטוריה התרבותית של אנגליה נקראת לעיתים "העידן האליזבתני" או "עידן שייקספיר", על שם השליטה הכי חשובה והסופר הכי מפורסם של הרנסאנס האנגלי. אולם מונחים אלו הם מטעים, משום ששייקספיר לא היה מפורסם בזמנו באותה מידה של היום, והרנסאנס האנגלי מכסה תקופה שהחלה לפני והסתיימה אחרי תקופת שלטונה של אליזבת הראשונה. בתקופה זו משוררים, כמו ג'ון מילטון, פרסמו עבודות שניתן למצוא בהן את העניין הגובר של אנשי התקופה להבין את האמונות הנוצריות האנגליות. מחזאים כמו ויליאם שייקספיר וכריסטופר מרלו חיברו ייצוגים תיאטרלים של תפיסת החיים, המוות וההיסטוריה של האנגלים. לקראת סוף עידן שושלת טיודור, פילוסופים כמו תומאס מור ופרנסיס בייקון פרסמו את רעיונותיהם לגבי האנושות והחברה. מדיה וקבצים בנושא הרנסאנס האנגלי בוויקישיתוף רנסנס - אנגליה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיופנטוס

דיופנטוס (ביוונית: Διόφαντος), מתמטיקאי הלניסטי שחי באלכסנדריה, פחות או יותר בין השנים 200–284 לספירה. חיבר את "אריתמטיקה", היצירה היחידה ששרדה משאר כתביו, העוסקת בעיקר במשוואות דיופנטיות – מערכת משוואות אשר מספר הנעלמים בהן גדול ממספר המשוואות ופתרונותיהם הם מספרים שלמים בלבד. בזכות יצירה זו מכונה דיופנטוס בשם "אבי האלגברה". דיופנטוס חי במאה ה-3 לספירה באלכסנדריה שבמצרים, אולם מעט מאוד ידוע על מהלך חייו. פרטים מעטים על דיופנטוס נתונים בחידה הבאה. את הבעיה המילולית חיבר במאה ה-4 לספירה מטרודורוס, שכפי הנראה היה תלמידו של דיופנטוס – אם כי יש המאחרים אותו עד המאה ה-6; על פי לשון החידה, היא מתיימרת להיות הכתובת החרוטה על מצבתו: כָּאן יָשֵׁן דִּיוֹפַנְטוֹס לָעַד אֶת שְׁנָתוֹ. רַק שִׁשִּׁית מֵחַיָּיו נִמְשְׁכָה יַלְדּוּתוֹ. עוֹד חַיָּיו-חֶלְקֵי-שְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה - צָץ לוֹ זָקָן; עוֹד שְׁבִיעִית מֵחַיָּיו - וְהִנֵּה הוּא חָתָן. עוֹד חָמֵשׁ שְׁנוֹת חַיִּים - וְנוֹלַד לוֹ הַבֵּן: חַי פִּי שְׁנַיִם פָּחוֹת מֵאָבִיו, הַמִּסְכֵּן! הִזְדַּקֵּן הֶחָכָם בְּאַרְבַּע שְׁנוֹת הַשְּׁכוֹל אַחֲרֵי מוֹת הַבֵּן - וְיָרַד אֶל הַשְּׁאוֹל. עוֹבֵר-אֹרַח! כַּבְּדֵהוּ לְפִי תוֹרָתוֹ וְחַשֵּׁב: בֶּן כַּמָּה הוּא הָיָה בְּמוֹתוֹ? — מטרודורוס; Anthologia Graeca 14.126; נוסח עברי: אלי בר-יהלום פתרון: נסמן את גילו של דיופנטוס בזמן מותו ב-x ונקבל את המשוואה: x 6 + x 12 + x 7 + 5 + x 2 + 4 = x {\displaystyle {\tfrac {x}{6}}+{\tfrac {x}{12}}+{\tfrac {x}{7}}+5+{\tfrac {x}{2}}+4=x} שפתרונה הוא 84. ערך מורחב – אריתמטיקה (ספר) ה"אריתמטיקה" היא היצירה הבולטת ביותר בתקופה זו בתחום האלגברה ותרומתה לענף זה נחשבת כמקבילה לתרומת היצירה של אוקלידס – ה"יסודות" לענף הגאומטריה. כנראה שה"אריתמטיקה" כללה במקור 13 כרכים, מתוכם שישה שרדו עד לימינו. הספר לא זכה לפרסום רב במערב, ורק בשנת 1621 תורגמה ה"אריתמטיקה" מיוונית עתיקה ללטינית על ידי קלוד באשה. לעומת זאת במזרח הוא זכה לפרסום ניכר עוד בתקופת תור הזהב של האסלאם; כך בין היתר הוא תורגם לערבית על-ידי בית החכמה שבבגדאד. אחת מהבעיות ב"אריתמטיקה", על שלשות פיתגוריות, הביאה ליצירתה של אחת מההשערות המתמטיות המסקרנות ביותר, שהוכחה רק בסוף המאה ה-20: עותק של ה"אריתמטיקה" הגיע לידיו של פייר דה פרמה, שהתעניין בשלשות הפיתגוריות שרשם דיופנטוס והעלה את השאלה, מה יקרה אם ישנו את החזקה השנייה במשפט פיתגורס לחזקות גבוהות יותר. אז הוא רשם בשולי ה"אריתמטיקה" את הערת השוליים המפורסמת ביותר בהיסטוריה של המתמטיקה, הידועה בשם – המשפט האחרון של פרמה, על מציאת ההוכחה שאין בנמצא שלושה מספרים טבעיים   a , b , c {\displaystyle \ a,b,c} המקיימים את הקשר:   a n + b n = c n {\displaystyle \ a^{n}+b^{n}=c^{n}} עבור:   n > 2 {\displaystyle \ n>2} טבעי. לעבודתו של דיופנטוס הייתה השפעה רבה במהלך ההיסטוריה. לספרו ה"אריתמטיקה" הייתה השפעה גדולה על פיתוח האלגברה באירופה של סוף המאה ה-16 ועד למאה ה-18. בנוסף היה דיופנטוס הראשון שסימן נעלמים באותיות ופעולות חשבון – בסמלים. צורת כתיבה זו של בעיות מתמטיות הייתה חדשנית באותה עת והיוותה את הבסיס לצורת הכתיבה של משוואות בה משתמשים כיום. דיופנטוס, באתר MacTutor (באנגלית) biography/Diophantus דיופנטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הנרי וילסון

הנרי וילסון (באנגלית: Henry Wilson; ‏16 בפברואר 1812 - 22 בנובמבר 1875) היה סנאטור של מדינת מסצ'וסטס וסגן נשיא ארצות הברית ה-18. במשך 18 שנות חברותו בסנאט האמריקאי נודע בפעילותו הרבה נגד סחר העבדים. נולד בשם ג'רמייה ג'ונס קולבאת' (Jeremiah Jones Colbath) בעיירה קטנה בדרום-מזרח ניו המפשייר. בילדותו עבד בחקלאות. בגיל 21 שינה את שמו להנרי וילסון ועבר להתגורר בנאטיק שבמסצ'וסטס, שם עבד כסנדלר. בהמשך למד במספר מוסדות אקדמיים ועבד כמורה. במשך 11 שנים שימש כחבר הפרלמנט של מסצ'וסטס והיה הבעלים והעורך הראשי של העיתון "Boston Republican", בשנים 1848–1851. ב-1852 נכשל בניסיונו להיבחר לקונגרס האמריקני. שנה אחר כך שימש כנציג בוועידה מיוחדת שהוקמה במטרה לדון בתיקונים בחוקת מדינת מסצ'וסטס (Massachusetts Constitutional Convention of 1853). עוד באותה שנה כשל בניסיונו להיבחר לתפקיד המושל. ב-31 בינואר 1855 נבחר לסנאט האמריקני מטעם המפלגה הרפובליקנית, לאחר שהחליף את הסנאטור אדוארד אברט, שפרש. וילסון נבחר שלוש פעמים נוספות לסנאט, בשנים 1859, 1865 ו-1871. סך הכול שימש כסנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס במשך 18 שנים, עד ל-3 במרץ 1873, אז החל את כהונתו כסגן נשיא ארצות הברית, לאחר שיוליסס גרנט נבחר לכהונה שנייה כנשיא ארצות הברית. כסגן הנשיא כיהן עד למותו, ב-22 בנובמבר 1875, בבניין הקפיטול שבוושינגטון הבירה. בנוסף לקריירה הפוליטית היה וילסון חוקר בתחום ההיסטוריוגרפיה. עיקר מחקריו עסקו בעבדות בארצות הברית, כשהבולט בספריו בנושא זה היה "History of the Rise and Fall of the Slave Power in America", אשר יצא לאור לראשונה ב-1872. מדיה וקבצים בנושא הנרי וילסון בוויקישיתוף הנרי וילסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הנרי וילסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הנרי וילסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Listeria

Listeria (בתעתיק לעברית: ליסטריה) הוא סוג של חיידקים הכולל שישה מינים וקרוי על שם ג'וזף ליסטר. מיני ה-"Listeria" הם חיידקי מתג גראם-חיוביים. "Listeria monocytogenes", המין הידוע ביותר בסוג זה, הוא הגורם למחלת הליסטריוזיס (Listeriosis). הליסטריוזיס שנגרמת מהחיידקים היא מחלה קשה לבני אדם, ובצורה הגלויה שלה יש סכנת מוות של כ-20%. תקופת הדגירה נעה בין 3 ל-70 יום. רוב החיידקים מסוג Listeria מאותרים על ידי מערכת החיסון ומטופלים באמצעותה לפני שהם יכולים לגרום לזיהום. אלו מהם שחומקים מהתגובה הראשונית של מערכת החיסון, מתפשטים בגוף כאשר הם מוגנים בתוך תא המאכסן מפני גורמים מסיסים של מערכת החיסון, כגון נוגדנים. על מנת לחדור לתאים, חיידקי Listeria מביאים לבליעתם על ידי מקרופאגים שם הם משתחררים מהפאגוליזוזום תוך הרס הממברנה שלו על ידי המוליזין. לאחר השחרור מהפאגוליזוזום חיידקי ה-Listeria חופשיים להתרבות בציטופלזמה של התא המאכסן. מאכלים העשויים להכיל חיידקי Listeria: נקניקיות ובשר נא, עוף, חלב לא מפוסטר, גלידה, ירקות או פירות חיים, דג נא או מעושן. הטיפול בחיידקי Listeria נעשה באמצעות שימוש באנטיביוטיקה. היעילה ביותר היא אמפיצילין. אם לא ניתן לטפל באמפיצילין החלופה העדיפה היא קוטרימוקסזול (ספטרין). תחליף נוסף הוא ואנקומיצין. החיידק יהיה כמעט תמיד עמיד לתרופות מקבוצת הצפלוספורין. נשים הרות נמצאות בסיכון גבוה ללקות בליסטריוזיס, פי 20 בהשוואה לכלל האוכלוסייה. הדבר נובע משינויים הורמונליים החלים בעת ההיריון אשר מחלישים את כושרה של מערכת החיסון להילחם בחיידק. במרבית המקרים תוקפת המחלה נשים במהלך השליש השלישי להריונן, אך תיתכן הדבקה גם במהלך השליש הראשון. ליסטריוזיס במהלך ההיריון עלול לגרום להפלה, לידת עובר מת, או מוות של היילוד לאחר הלידה. כ- 20-30% ממקרי הליסטריוזיס בעת היריון יסתיימו במות העובר או היילוד. אישה הרה שלקתה בליסטריוזיס תסבול בדרך כלל מחום, הרגשה כללית רעה, כאב שרירים ולעיתים גם שלשול. במקרה של מחלת חום מסיבה שאינה ברורה בזמן ההריון נדגמת תרבית דם לאיתור חיידק ה-Listeria. כדי למנוע הדבקה בליסטריוזיס מומלץ להימנע מאכילת המזונות שלהלן במהלך ההיריון: ממרחי כבד. מוצרי חלב שלא עברו פסטור. חמאה. גבינות רכות כגון ברי או קממבר. גבינות כחולות (גבינות שמכילות עובשים). נקניקים ובשרים מעושנים. סלמון מעושן. ירקות שאינם רחוצים, ובכלל זה עלי חסה וכרוב. סושי שמכיל דג נא וכן סושי צמחוני, או מוצרים שמכילים דגים שאינם מבושלים עדיף לוודא שמאכלים במקררים הביתיים יהיו מתחת ל-4 מעלות צלזיוס להאטת גדילה בקטריאלית. יש לבשל/לאפות את כל סוגי העוף, הבשר, והדגים בלפחות 73 מעלות צלזיוס לבטיחות, על מנת לוודא הריגה של הפתוגן דרך המזון. Listeria grayi - רחוק יחסית משאר מיני ה-Listeria. Listeria innocua Listeria ivanovii Listeria monocytogenes - המין הידוע ביותר Listeria seeligeri Listeria welshimeri מדיה וקבצים בנושא Listeria בוויקישיתוף Listeria, באתר ITIS (באנגלית) Listeria, באתר NCBI (באנגלית) Listeria, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Listeria, באתר GBIF (באנגלית) דן אבן, מי מפחד מחיידק הליסטריה?, באתר nrg‏, 15 בפברואר 2009 ליסטריוזיס (מחלה זיהומית שנגרמת בעקבות אכילת מזון מזוהם בחיידק ליסטריה מונוציטוגנאז) באתר מכבי שירותי בריאות הריון וליסטריה באתר מכבי שרותי בריאות.