laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרייסי קולדוול דייסון

טרייסי אלן קולדוול דייסון (באנגלית: Tracy Ellen Caldwell-Dyson; נולדה ב-14 באוגוסט 1969) היא כימאית ואסטרונאטית אמריקאית. שהשתתפה בשלוש טיסות נאס"א לחלל, וביצעה 3 הליכות חלל. נולדה בשם טרייסי אלן קולדוול (Tracy Ellen Caldwell) בארקדיה, קליפורניה שבארצות הברית. בתחילת שנות ה-80, עברה עם משפחתה עברה בשל עבודתו של אביה כחשמלאי להתגורר בביומונט, קליפורניה, בה התחנכה בחטיבת הביניים. לה תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון (אנ') (CSUF). ותואר שני ודוקטורט בכימיה פיזיקלית מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס (1997). באותה שנה החלה פוסט-דוקטורט בתחום כימיה אטמוספירית, באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. אולם היא הפסיקה עם קבלתה לנאס"א. נשואה לטייס הצי האמריקאי ג'ורג' דייסון. קולדוול דייסון התקבלה לתוכנית האסטרונאוטים של נאס"א ב-1998, והחלה את אימוניה באותה שנה. בסוף האימונים הוצבה כמומחית משימה (Mission specialist). בשנים הבאות מלאה תפקידים שונים בתוכניות החלל של נאס"א. טיסתה הראשונה לחלל הייתה ב-8 באוגוסט 2007 בטיסה STS-118 של מעבורת החלל אנדוור, בטיסה זו שימשה כמומחית משימה מס' 1. בשנת 2010 צורפה למשלחת מס' 23 ולמשלחת מס' 24 לתחנת החלל הבינלאומית (ISS), שם שהתה 176 ימים. אל התחנה המריאה מקוסמודרום בייקונור ב-4 באפריל בחללית הרוסית סויוז TMA-18, שגם החזירה אותה ב-25 בספטמבר. במשלחת 23 שימשה קולדוול כמומחית משימה ובמשלחת 24 שימשה כמהנדסת טיסה (Flight Engineer). כמהנדסת טיסה ביצעה 3 הליכות חלל ב-7, ב-11, וב-16 באוגוסט 2010. המשך הכולל של הליכות החלל היה 22 שעות ו-49 דקות. בשנת 2024 שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית במסגרת משימת סויוז MS-25. דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון (אנ') (CSUF). התמרת פורייה מיקרוסקופ מנהור סורק כימיה פיזיקלית פעילות חוץ-רכבית מדיה וקבצים בנושא טרייסי קולדוול בוויקישיתוף ביוגרפיה של קולדוול באתר של NASA (באנגלית) טרייסי קולדוול דייסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Soyuz TMA-18 Descent Module Landing Photos".
נתן טרנט

נתנאל קול (בגרמנית: Nathanaele Koll) הידוע בשם הבמה נתן טרנט (בגרמנית: Nathan Trent) הוא זמר-יוצר אוסטרי, ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2017. קול נולד באינסברוק שבאוסטריה, לאב אוסטרי ולאם איטלקייה וגדל בבית דו לשוני בו דברו גרמנית ואיטלקית. אביו הוא כנר בתזמורת הסימפונית הטירולית של אינסברוק. מגיל צעיר גילה התעניינות למוזיקה, בגיל שלוש התחיל לקבל שיעורים פרטיים בנגינה על כינור ופסנתר ומגיל אחת עשרה התחיל לכתוב שירים בעצמו. ב-2003 השתתף בתחרות שירה מקומית לילדים וסיים במקום התשיעי. ב-2011 השתתף כחבר בלהקה "Boyz II Hot" בעונה השנייה של התוכנית אקס פקטור בגרסתה הגרמנית, והם סיימו במקום ה-11. לאחר סיום לימודיו עבר קול לגור בווינה לצורך לימודיו האקדמיים באוניברסיטה הפרטית למוזיקה ואומנות בווינה (MUK). ב-18 ביוני 2016 יצא לאור הסינגל הראשון שלו "Like It Is". לקראת האירוויזיון בשנת 2017 אושר שקול יתמודד בקדם הלאומי לבחירת נציג גרמניה מבין 33 המתמודדים, אולם נפסל בשל חוקי איגוד השידור האירופי. למרות זאת תאגיד השידור האוסטרי (ORF) הכריז כי קול ייצג את אוסטריה בתחרות באותה שנה שתיערך בקייב שבאוקראינה עם השיר "Running on Air", שכתב בשיתוף עם ברנהרד פסציאס. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום ה-16. כיום טרנט משמש כחבר פאנל בגרסתה האוסטרית של הזמר במסכה. מדיה וקבצים בנושא נתן טרנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נתן טרנט נתן טרנט, ברשת החברתית פייסבוק נתן טרנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נתן טרנט, ברשת החברתית אינסטגרם נתן טרנט, סרטונים בערוץ היוטיוב נתן טרנט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נתן טרנט, באתר ספוטיפיי נתן טרנט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נתן טרנט, באתר MusicBrainz (באנגלית) נתן טרנט, באתר דיזר נתן טרנט, באתר Discogs (באנגלית) נתן טרנט, באתר Genius
קנת' וילסבאק

קנת' "קן" ס. וילסבאק (באנגלית: Kenneth "Ken" S. Wilsbach) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית. וילסבאק נולד לאב ששירת בצבא וגדל במקומות שונים בהם הוצב אביו כולל באלסקה. ב-1985 סיים לימודיו באוניברסיטת פלורידה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר. עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר לפלין שבטקסס. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי F-15 איגל בטייסת הקרב הטקטית 94, כמדריך טיסה ומנהל צוות ניסויים על רדאר המטוס בטייסת הניסויים 84 בבסיס טינדול שבפלורידה, וכקצין מערכות נשק וטקטיקה בטייסת הקרב 44 בבסיס קאדנה שביפן. שימש עוזר מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש עוזר קצין אג"ם וקצין אג"ם בטייסת הקרב 19 באלסקה. בשנים 2000–2002 פיקד על הטייסת. הוא השתתף במבצעים לאכיפת אזור אסור לטיסה בעיראק. ביולי 2003 מונה לקצין אג"ם במרכז המבצעים האוויריים של פיקוד מרכז בבסיס אל-עובייד שבקטר. בספטמבר 2004 מונה למפקד להק המבצעים 33 בבסיס אלגין בפלורידה. במאי 2006 מונה למפקד כנף 53 בבסיס המפעילה מגוון טייסות תקיפה, קרב, תובלה ומסוקים. באפריל 2008 מונה לעוזר קצין אג"ם במטה כוחות האוויר באוקיינוס השקט. ביולי 2009 מונה למפקד כנף 18 בבסיס חיל האוויר קאדנה שביפן, באוגוסט אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. ביוני 2011 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד כוח המשימה האווירי התשיעי וסגן מפקד כוחות ארצות הברית באפגניסטן. במאי 2014 מונה לקצין אג"ם של פיקוד מרכז. באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית, מפקד אזור אלסקה בפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה ומפקד פיקוד אלסקה בפיקוד צפון של ארצות הברית. כיהן בתפקיד עד לשנת 2018 כאשר הוחלף על ידי תומאס בוסייר. באוגוסט 2018 מונה למפקד חיל האוויר השביעי של ארצות הברית, סגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, סגן מפקד פיקוד כוחות נאט"ו בקוריאה ומפקד הפיקוד המשותף לכוחות האוויר של ארצות הברית וקוריאה הדרומית. הוא שימש בתפקיד עד יוני 2020. ביולי 2020 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. בפברואר 2024 מונה למפקד פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה והשתתף ב-71 משימות מבצעיות. הטיס מטוסי F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון, F-22 ראפטור, T-37 טוויט, T-38 טאלון, ו-‏MC-12W. וילסבאק בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת פלורידה, בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה, בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה התעשייתית של הכוחות המזוינים, בוגר קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד ובוגר קורס המנהיגות לקצינים בכירים (Capstone) באוניברסיטה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא קנת' וילסבאק בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית Meet the Commander: Alaskan Command, Eleventh Air Force, Alaskan NORAD Region,‏ youralaskalink.com, ‏4 בנובמבר 2016
מגנוס גודמונדסון

מגנוס גודמונדסון (באיסלנדית: Magnús Guðmundsson;‏ 6 בפברואר 1879 – 28 בנובמבר 1937) היה פוליטיקאי איסלנדי. ב-1907 הוא סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קופנהגן. משנת 1916 ועד מותו הוא היה חבר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם מחוז הבחירה שלו בצפון-מערב איסלנד. מ-23 ביוני ועד 8 ביולי 1926 הוא שימש כראש ממשלת איסלנד בפועל לאחר מותו של ראש הממשלה הקודם, יון מגנוססון ועד לבחירתו של יון תורלקסון. הוא היה חבר במפלגה השמרנית של איסלנד (Íhaldsflokkurinn) שכבר לא קיימת כיום. בממשלתו של יון מגנוססון הוא היה שר התעשייה. קודם לכן היא שימש בתפקיד שר האוצר בשנים 1920 – 1922. הוא היה ממייסדי מפלגת העצמאות ושימש כשר המשפטים בממשלה הראשונה שמפלגה זו הייתה שותפה לה, בין השנים 1932 – 1934. מידע מתוך אתר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) (באיסלנדית)
אל דנטה

אַל דֶנְטֶה (באיטלקית: al dente – מילולית: "על השן") הוא מונח בתחום הבישול המתייחס לבישול פסטה לרוב, ולעיתים גם אורז (להכנת ריזוטו) או ירקות, ומשמעותו שהפסטה או האורז מבושלים, אולם עדיין קשים, ונדרשת לעיסה שלהם (ואין מדובר בפסטה רכה שאין צורך ללעוס אותה). כאשר מדובר בירקות, הכוונה, שהירקות בושלו בישול קצר ביותר והם עדיין פריכים. באיטליה מקובל שהפסטה צריכה להיות מוגשת בהיותה במצב בישול בדרגת 'אל דנטה', שהוא רגע לפני שהיא מבושלת עד כדי רכות, אולם לא במצב בו ניתן עדיין להרגיש את טעם הקמח ומרקם הפסטה. נדרשת מיומנות לבשל פסטה לדרגה זו, שכן יש להסיר אותה מהאש בדיוק ברגע הנכון, בטרם תהא מבושלת מדי. במנות מוקפצות מזרח אסייתיות נהוג גם לבשל את האטריות באופן כזה כדי למנוע את הפיכתם לעיסה בזמן ההקפצה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סן מרינו – קטר

יחסי סן מרינו–קטר הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה שבין הרפובליקה של סן מרינו למדינת קטר. בין המדינות מתקיימים יחסים חמים ומלאים. האינטרסים הקטריים בסן מרינו מנוהלים בשגרירות בסן מרינו והשגריר הקטרי הלא תושב בסן מרינו הוא עבד אל-עזיז א-מאליכי אאל ג'והני.האינטרסים הסן מרינזיים בקטר מנוהלים בשגרירות סן מרינו בספרד, השגריר בשגרירות הזו הוא חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז. ב-31 במאי 2010 השתתפה שרת החוץ הסן מרינזית אנטונלה מולרוני ב"פורום דוחה" העשירי. הפורום מתקיים מדי שנה בחסות אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני דאז ודהיום תמים בן חמד אאל ת'אני. גם השגריר הפועל בספרד, חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז הגיע לקטר והשתתף בפורום. ב-1 באוקטובר 2012 ביקר שגריר קטר הלא תושב דאז סולטאן בן סעד אאל מריחי בסן מרינו והשתתף בטקס מינוי קפטני המחוז, הביקור היה הראשון של בעל תפקיד מדרגה ראשונה קטרי בסן מרינו. בביקור שיגר השגריר את הברכה של אמיר קטר לקפטני המחוז החדשים של סן מרינו ואיחל להם בהצלחה בחצי שנת שלטונם. ב-23 בספטמבר 2015 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ושר התעשייה הסן מרינזי ברומא, אחד הנושאים הבולטים שהועלו בפגישה הוא שיפור היחסים הדיפלומטיים בין קטר לסן מרינו וייסוד שיתופי פעולה. ב-2 באפריל 2017 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ומזכיר החוץ של סן מרינו בסן מרינו, הנושאים שהועלו בפגישה בין השניים היו בין היתר מציאת מכנים משותפים בין שתי המדינות, תמיכה של כל אחת מהמדינות בשנייה ושיפור של היחסים הדו-צדדיים הקיימים. סן מרינו היא אחת מ-33 מדינות שאזרחיהן רשאים להיכנס למדינה עם אשרה כללית לקטר ועומאן. Diplomatic Representations in San Marino, Ministry of foreign affairs of San Marino Diplomatic Representations of San Marino, Ministry of foreign affairs of San Marino San Marino to take part to the 10th Doha Forum, איטליקה, 31 במאי 2010 Qatari Envoy Attends San Marino Captains Regent Inauguration Ceremony, ברייטבארט, 1 באוקטובר 2012 Qatar, San Marino Discuss Bilateral Relations, קיו אן איי, 23 בספטמבר 2015 San Marino's Secretary of State for Foreign Affairs Meets Qatar's Ambassador, קיו אן איי, 2 באפריל 2017 סאנאללה אטאללה, Joint Qatar-Oman visa for citizens of 33 nations, "חצי האי", 15 ביולי 2016
קווין דוניגן

קווין מ. "קיד" דוניגן (באנגלית: Kevin M. "Kid" Donegan; נולד ב-1958) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כמנהל מטה הצי, כמפקד הצי החמישי של ארצות הברית וכמפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית. דוניגן סיים ב-1980 תואר ראשון בהצטיינות בהנדסת תעופה וחלל מאוניברסיטת וירג'יניה. הוא בוגר מצטיין של בית הספר לטייסי ניסוי של הצי, בוגר בית הספר לטיסה קרבית ("טופ גאן"). בוגר בית הספר לכוח גרעיני של הצי, המכללה לפיקוד ומטה של הצי, המכללה למטה של הכוחות השלובים ובוגר תוכנית בכירים בביטחון לאומי ובינלאומי באוניברסיטת הרווארד. שירת כטייס F/A-18 הורנט בטייסת הצי 131 שהוצבה בנושאת המטוסים "קורל סי" וערך את טבילת האש שלו ב"מבצע קניון אל דוראדו" לתקיפת לוב. בהמשך שירותו שירת כמפקד מחלקה בטייסת הצי 37. שימש טייס ניסוי ופיקד על טייסת הצי 131 במהלך משימות קרביות במפרץ הפרסי. שירות כעוזר סגן ראש המבצעים הימיים לענייני תכנון ומבצעים, עוזרו של מפקד כוחות נאט"ו בדרום אירופה, קצין קישור של נאט"ו בסרייבו ויועץ לתקיפות האוויריות בבוסניה והרצגובינה במהלך "מבצע כוח מכוון". פיקד על אוניית לוחמה אמפיבית "USS Coronado". פיקד על נושאת המטוסים "קרל וינסון" בין מאי 2004 לאוקטובר 2006, והוביל אותה במהלך פעילות מבצעית במלחמת עיראק. בדצמבר 2008 מונה למפקד כוח משימה של הצי השביעי וכוח התקיפה 5 בראשות נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון" ביפן. ביוני 2010 מונה לקצין אג"ם של פיקוד מרכז של ארצות הברית. באוגוסט 2012 מונה לראש ענף לוחמה משולבת במטה הצי, במרץ 2013 מונה לראש מחלקת אסטרטגיה ומדיניות במטה הצי. באוגוסט 2013 מונה לראש צוות הכנת התוכנית הארבע-שנתית של הצי במחלקת ההגנה. ביולי 2014 מונה לממלא מקום סגן ראש המבצעים הימיים לענייני תכנון, מבצעים ואסטרטגיה. בספטמבר 2015 מונה למפקד הצי החמישי של ארצות הברית ומפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית. שירת בתפקיד עד ספטמבר 2017. בתפקידו הבא מונה למנהל מטה הצי. פרש מהשירות הצבאי באוגוסט 2018. במהלך שירותו עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, חמש פעמים באות לגיון ההצטיינות, במדליית השירות הראוי לשבח של משרד ההגנה, ארבע פעמים במדליית השירות הראוי לשבח של הכוחות המזוינים ובמדליית האוויר. הוא צבר למעלה מ-3,800 שעות טיסה על 31 סוגי מטוסים שונים וביצע למעלה מ-800 נחיתות על נושאות מטוסים. מדיה וקבצים בנושא קווין דוניגן בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הצי This is what a real resume looks like, ‏chronicallybiased.net, ‏17 ביוני 2004 USS CARL VINSON CVN 70 U.S. Naval Forces Central Command Welcomes New Commander, אתר צי ארצות הברית, 3 בספטמבר 2015 Flag Officer Announcements, אתר מחלקת ההגנה, 7 ביוני 2017
אדוארד קרטיס ולס

אדוארד קרטיס ולס (באנגלית: Edward Curtis Wells,‏ 26 באוגוסט 1910 - 1 ביולי 1986) היה מהנדס אמריקאי, מחלוצי התעשייה האווירית של ארצות הברית. הוא תרם תרומה משמעותית לעיצוב המטוסים המפציצים B-17 ו-B-47 וכן של מטוסי הנוסעים בואינג 707, 747 ואחרים. קיבל את התואר "זקן התעופה" מהאיגוד הלאומי האמריקאי לאווירונאוטיקה. ולס כיהן במועצת המנהלים של חברת בואינג כסגן יושב ראש בכיר שלה. ולס נולד בשנת 1910 בבויסי שבאיידהו כבנם של אדוארד לנסינג ולס ולורה אליס לונג. למד בתיכון גרנט בפורטלנד שבאורגון. אחר כך למד שנתיים באוניברסיטת ויאלמט בסיילם ובהמשך באוניברסיטת סטנפורד, בה סיים ב-1931 תואר ראשון בהנדסה, כחבר באחוות המצטיינים "פי בטא קפא". בשנת 1931 הצטרף ולס לצוות המהנדסים של חברת בואינג. ב-1937 היה לראש צוות העיצוב ההנדסאי המקדים והיה אחראי לעיצוב המפציץ B-17 ("המבצר המעופף") שהופעל בצורה מסיבית בימי מלחמת העולם השנייה. עיצוב הכנפיים על ידי ולס, באופן כזה ששימשו כבלמי אוויר בנחיתה, השפיעה על עיצובי הכנפיים במטוסים עד ימינו. ב-1938 התמנה למהנדס ראש המיזם הצבאי בחברה. בשנת 1943 התמנה המהנדס הראשי של החברה. בשנת 1947 התמנה לסגן יושב ראש אחראי על תחום ההנדסה בחברה. במהלך השנים היה ולס, בין השאר, מנכ"ל מערכות המטוסים הצבאיים וסגן יושב ראש אחראי על פיתוח מוצרים. בתקופתו מילא ולס תפקיד חשוב בעיצוב כל המטוסים בואינג מ-B-17 ו-B-29, שהשתתף גם כן כמפציץ במלחמת העולם השנייה, דרך מפציצי הסילון B-47 ו-B-52, עד למטוסי התעופה האזרחית בואינג 707, 727, 737, 747, 757 ו-767. ולס נפטר ב-1986 בגיל 76 בבלוויו שבמדינת וושינגטון. השאיר אישה, דורותי לבית אוסטלונד, בן - אדווארד ל. ולס, בת - לורי טול, ושני נכדים. 1942 - פרס לורנס ספרי של המכון למדעי התעופה - על תרומותיו לעיצוב המטוסים, בייחוד אלו עם ארבעה מנועים. 1944 - פרס פוסט לתעופה 1980 - מדליית דניאל גוגנהיים 1991 - שמו נוסף להיכל התהילה של התעופה הלאומית האמריקאית ביוגרפיה - באתר מדליית דניאל גוגנהיים אדוארד ולס באתר "היכל התהילה" של התעופה הלאומית האמריקאית כתבת הספד מאת Wallace Turner בעיתון "ניו יורק טיימס" ב-3.7.1986 W.Turner, NYT 1986 באתר "היכל התהילה" של התעופה הלאומית
בית הספר הצרפתי בירושלים

בית הספר הצרפתי בירושלים (בצרפתית: Lycée Français de Jérusalem; היה ידוע גם בשם בית ספר סן ז'וזף) הוא בית ספר המתנהל בשפה הצרפתית. שוכן ברחוב הנביאים 66 בירושלים, בחצר מנזר סן ז'וזף. בית הספר נועד להבטיח חינוך יסודי, ותיכון לחברי הקהילה הצרפתית המקומית ולילדי דיפלומטים ועוד. לומדים בו כ-300 תלמידים החל מגן ילדים ועד תיכון. מסדר האחיות הצרפתי סן ז'וזף נוסד במרסיי בשנת 1843, והחל לפעול בעיר העתיקה בשנת 1851. בשנת 1880 הקים המסדר את בית הספר הצרפתי, שפעל בעיר העתיקה עד מלחמת העולם השנייה. בשנת 1893 עבר המנזר עצמו למשכנו הנוכחי לרחוב הנביאים, ובית הספר נפתח מחדש בשנת 1967 בחצר המנזר ברחוב הנביאים. כיום בית הספר נמצא בפיקוח AEFE הסוכנות לחינוך צרפתי מחוץ לצרפת (Agence pour l'enseignement français à l'étranger) של משרד החוץ הצרפתי. בית ספר זה, כמו בתי ספר צרפתיים רבים בעולם, עומד בסטנדרטים של משרד החינוך הצרפתי כולל לימודים לתעודת בגרות צרפתית, ומקנה לתלמידיו את הערכים של הרפובליקה הצרפתית. האתר הרשמי של בית הספר (בצרפתית) תקנון בית הספר בעברית(הקישור אינו פעיל) בית הספר הצרפתי באתר AEFE הסוכנות לחינוך צרפתי מחוץ לצרפת (בצרפתית) אתר אגודת ידידי בית הספר הצרפתי (בצרפתית)
הסכם גג

"הסכם גג" הוא הסכם שנערך בין מדינת ישראל, רשות מקרקעי ישראל, משרד האוצר ומשרד הבינוי והשיכון לבין רשויות מקומיות, על מנת להגדיל את היצע הדירות. ההסכם מאפשר הקמת שכונות חדשות בנות אלפי יחידות דיור בתחום הרשויות המקומיות איתן נחתם ההסכם. במסגרת ההסכם מתחייבת המדינה בפני הרשות המקומית להעמיד קדם-מימון להקמה של מבני ציבור, מוסדות חינוך ותשתיות, עוד טרם שיווק הפרויקט. הרשות המקומית מתחייבת להעניק ליזמים היתר בנייה תוך 90 ימים. במסגרת ההסכם, נקבע לוח זמנים מוגדר לקידום הפרויקט. מודל הסכמי הגג היה בשימוש עד לשנות ה-90, בעקבות גלי העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר. המודל חודש בשנת 2013, כאשר נחתם ההסכם הראשון עם עיריית קריית גת, לצורך הקמת שכונת "כרמי גת", בה אמורות היו להיבנות כ-7,000 יחידות דיור. נכון לחודש אפריל 2017, נחתמו הסכמים עם 14 רשויות מקומיות, לצורך בניית כ-160 אלף יחידות דיור. חלק מן הדירות בשכונות החדשות ייבנו במסגרת מודל "מחיר למשתכן". התוכנית נתקלה בקשיים. בקריית גת חל עיכוב בהוצאת היתרי הבנייה ופיתוח התשתיות בשכונה החדשה. בראש העין נוצרו קשיים במימוש ההסכם. לטענת תושבים בראש העין, בשכונות חדשות שאוכלסו לא נבנו תשתיות ראויות, ובכך לא מילאה המדינה את חלקה, לו התחייבה בהסכם. בספטמבר 2021 נחתם לראשונה הסכם גג ביישוב ערבי. במסגרת הסכם ייבנו באום אל-פחם כ-15000 דירות חדשות, לצד שטחי תעסוקה ומסחר. מירב מורן, קופצים מהגג: ההסכמים לבניית מגורים עם הרשויות מאיימים על מצבן הכלכלי, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2017 הסכמי גג באתר רשות מקרקעי ישראל הילה ציאון, לפיד ואריאל חתמו על "הסכם גג" בקריית גת, באתר ynet, 5 בדצמבר 2013 דותן לוי, נחתם הסכם גג עם עיריית באר שבע: ייבנו 20 אלף דירות, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2015 יעל דראל‏, פרויקט הדגל בקריית גת מקרטע: אלפי דירות תקועות, באתר וואלה, 31 בדצמבר 2016 אביב גוטר, ראש העין מאיימת לעצור את מחיר למשתכן, באתר כלכליסט, 29 באוגוסט 2016 הילה ציאון, תושבי ראש העין: "העיר לקראת אסון אורבני", באתר ynet, 7 בנובמבר 2016 אוכלוסיית אום אל פחם תוכפל כחלק מתכנית בנייה חדשה, באתר וואלה, 13 בספטמבר 2021
פייטרו ורכובוד

פייטרו ורכובוד (באיטלקית: Pietro Vierchowod‏; נולד ב-23 ביולי 1956) הוא כדורגלן עבר איטלקי ממוצא אוקראיני. שיחק בעמדות מגן בקבוצת סמפדוריה, יובנטוס ובנבחרת איטליה. מאז פרישתו ממשחק פעיל אימן קבוצות מהליגות הנמוכות באיטליה. פייטרו ורכובוד נולד בעיירה קלצ'ינטה שבנפת ברגמו בצפון איטליה. אביו, איוואן ורכובוד, היה אוקראיני יליד העיר סטרובילסק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת בצבא האדום ונפל בשבי. היה אסיר במחנה שבויים בשטח איטליה. לאחר המלחמה השתקע באיטליה. פייטרו ורכובוד החל ללמוד כדורגל בקבוצת הילדים של מועדון רומאנזה, משם המשיך לקבוצת הנוער. בשנת 1976 חתם בקבוצת קומו ששיחקה בסרייה ב'. בשנת 1981 עבר ורכובוד לפיורנטינה למשך עונה אחת ובעונה הבאה הוא שיחק ברומא (עמה זכה באליפות סרייה א'). מקום ראשון במונדיאל 1982 מקום שלישי במונדיאל 1990 מקום ראשון בליגת האלופות : 1996 גביע אירופה למחזיקות הגביע: 1990 אליפות איטליה: 1983, 1991 קופה איטליה: 1985, 1988, 1989, 1994 מדיה וקבצים בנושא פייטרו ורכובוד בוויקישיתוף פייטרו ורכובוד, באתר Transfermarkt פייטרו ורכובוד, באתר Soccerway פייטרו ורכובוד, באתר WorldFootball.net פייטרו ורכובוד, באתר National Football Teams פייטרו ורכובוד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מייק שומייקר

טרוי "מייק" שומייקר (באנגלית: Troy "Mike" Shoemaker) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות האוויר של הצי. שומייקר נולד בסיינט פיטרסברג שבפלורידה. ב-1982 סיים תואר ראשון בהצטיינות בהנדסת מערכות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. ביולי 1984 סיים הכשרתו כטייס צי. שירת בפעילות מבצעית כטייס מטוסי ווט A-7 קורסייר II בטייסת התקיפה הקלה 105 שהוצבה על נושאת המטוסים "USS Forrestal", שירת בטייסת 174, כמדריך טיסה בטייסת 122 ובטייסת 106, שירת בכנף 3 על נושאת המטוסים "ג'ון פ. קנדי", כטייס F/A-18 הורנט בטייסת 105 בעת שהוצבה על נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור", על נושאת המטוסים "אנטרפרייז" ועל נושאת המטוסים "הארי טרומן". פיקד על טייסת 105, על טייסת האימון 106 ובמאי 2006 מונה למפקד כנף 17 בעת שהוצבה על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון". תפקידי המטה שלו כללו שירות כראש ענף שיבוץ קציני תעופה בפיקוד כוח האדם של הצי, כעוזר למפקד צי האוקיינוס השקט, כעוזר סגן ראש המבצעים הימיים ועוזר למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באוקטובר 2008 קודם לדרגת אדמירל משנה ומונה לעוזר למפקד פיקוד כוח האדם במטה הצי. במאי 2011 מונה למפקד קבוצת התקיפה 9 בראשות נושאת המטוסים "אברהם לינקולן". באוקטובר 2012 מונה למפקד קבוצת התקיפה 3 בראשות נושאת המטוסים "ג'ון ס. סטניס". ביוני 2013 מונה למפקד חיל האוויר האטלנטי. בינואר 2015 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד כוחות האוויר של הצי, שירת בתפקיד עד פרישתו בינואר 2018. במהלך שירותו עוטר שש פעמים באות לגיון ההצטיינות, במדליית השירות הראוי לשבח של משרד ההגנה, שלוש פעמים במדליית השירות הראוי לשבח של הכוחות המזוינים ושלוש פעמים במדליית האוויר, מהן אחת עם סימן V לגבורה. הוא צבר למעלה מ-4,400 שעות טיסה בעיקר על מטוסי ווט A-7 קורסייר II ומטוסי F/A-18 הורנט, וביצע 1,066 נחיתות על נושאות מטוסים. שומייקר בוגר תוכנית הלימודים מרחוק של מכללת המלחמה של הצי ובוגר המכללה למטה של הכוחות המשולבים. מדיה וקבצים בנושא מייק שומייקר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הצי ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מייק שומייקר".
עונת 1926/1927 בפוטבול ליג

עונת 1926/1927 הייתה העונה ה-35 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 באוגוסט 1926 והסתיימה ב-7 במאי 1927. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. ונסדיי ודרבי קאונטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. ניוקאסל יונייטד זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו לידס יונייטד ווסט ברומיץ' אלביון. במקומן לליגה הבכירה עלו מידלסברו ופורטסמות' (בפעם הראשונה בתולדות המועדון). ג'ימי טרוטר מונסדיי כבש 37 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
זבודה בת פדיה

זְבוּדָּה בַת-פְּדָיָה (כתיב: זבידה) היא דמות מקראית הנזכרת בספר מלכים, אימו של יהויקים, מלך יהודה בסוף המאה ה-7 לפנה"ס. פירוש שמה הוא מתנה. זבודה הייתה אחת ממספר נשותיו של המלך יאשיהו, מלך יהודה במחצית השנייה של המאה ה-7 לפנה"ס, שכן ליאשיהו היו גם בנים מחמוטל בת ירמיהו. בסיפור גלות יהויכין (597 לפנה"ס) בספר מלכים, מוזכרים "נשי המלך" כך שניתן ללמוד כי למלך יהודה באותה תקופה היה הרמון נשים. ייתכן כי בניו של יאשיהו משתי נשותיו: זבודה וחמוטל, מייצגים שתי תפישות מדיניות: הפרו-בבלית, אשר אותה מייצג יהואחז בנה של חמוטל בת ירמיה, שהודח על ידי פרעה נכה, ותפישה פרו-מצרית, אשר אותה מייצג יהויקים בן זבודה שהומלך על ידו, ולכן יש הסוברים כי זאת הסיבה לבחירתו של נבוכדנצר בצדקיהו. מוצאה של זבודה הוא מהעיר רומה. ישנם המזהים עיר זאת בחורבת רומא באזור בקעת בית נטופה.. בהתאם לכך מועלית ההשערה שזבודה נישאה ליאשיהו, בנישואים פוליטיים, שנועדו לחזק את הקשרים הפוליטיים עם שבטי הצפון. מוצאה הגלילי של זבודה, שלא משבט יהודה, על פי פרשנות זאת, מובא כהסבר לכך שלאחר מותו של יאשיהו, "עם הארץ" בחרו להמליך את יהואחז, בנה של חמוטל בת ירמיהו במקומו, אף על פי שהיה צעיר מיהויקים, בנה של זבודה. חיים אריה גינזברג העדיף לזהות את רומה עם דומה בדרום יהודה. ישנם המזהים את רומה עם אחד המקומות בשם "רמה" בעקבות תרגום השבעים. גליה סמו, הגבירה במקרא ובמזרח הקדום, אתר מקראנט ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"ו. ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"א. ספר מלכים ב', פרק כ"ד, פסוק ט"ו. חיה כץ, ארץ דגן ותירוש ... ארץ זית יצהר ודבש: הכלכלה בממלכת יהודה בימי בית ראשון, ירושלים, יד יצחק בן צבי, 2008, עמ' 143 בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 211. אנסון רייני, אנציקלופדיה מקראית, כרך ז', עמוד 337, ערך רומה בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 207. יהודה קיל, דעת מקרא, מלכים ב', כ"ג לו שלום זמירין, יאשיהו ותקופתו, ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ז, עמ' 56