laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק

"י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק" (1987) הוא ספר אמן שיצר האמן הישראלי משה גרשוני המכיל סדרת הדפסים לשיריו של חיים נחמן ביאליק. המניע הראשוני ליצירת ספר האמן "י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק" הייתה הזמנתו של דן מירון מגרשוני ליצור איורים לשיריו של ביאליק עבור מחקרו אודות המשורר. ספר האמן עצמו נוצר בהפקה ובהזמנתה של סדנת ההדפס ירושלים. גרשוני עבד על יצירת הפלטות בין חודש יוני 1986 ועד חודש אוקטובר 1987 בעזרתה של ברבי קרביץ, דפסית-אמנית בסדנה. הלוחות נוצרו על גבי פלטות ברזל בגובה של 20.8 ס"מ וברוחב של 13.8 ס"מ. סדרת ההדפסים שיצר כללה 16 תצריבים. מהם, הודפסו 13 בספר האמן, ואילו שלושת הנותרים הודפסו כסדרות עצמאיות. את ההדפסים עצמם הדפיסו קרביץ וסידון רוטנברג. סדרת ההדפסים איננה מאיירת את השירים באופן ישיר, אלא מכילה תערובת של ציטוטי שירים וטקסטים עם דימויים קוסמולוגיים כגון כוכבים, מגיני דוד, סימן האינסוף, סמלים המאזכרים צלב קרס ועוד. במידה רבה משותפת איקונוגרפיה זו עם סדרות ציורים כ"במראה ובחידות" ו"לילות ירושלים" מאותה עת. מירון טען כי גרשוני בחר ליצור פרשנות לאומית של השירים, המציבה אותם בקונטקסט מודרני-נבואי. רבות מהעבודות מצביעות על עיסוקו של גרשוני בשואה וביחס אל האל שבעקבותיה. בהדפס המצורף לשיר "לבדי", לדוגמה, מופיעים מגיני דוד, וסמלים המאזכרים צלבי קרס עם כתובת ביידיש – "יינגלע מיישע". הספר הודפס במהדורה של 50 עותקים ממוספרים על גבי 13 דפי נייר בגובה של 26.5 ס"מ וברוחב 37 ס"מ הנתונים בקופסת קרטון שעיצב יהודה מיקלף. כל דף מכיל הדפס, כשהוא מלווה בשיר. השירים והטיפוגרפיה שלהם נלקחו מתוך "כרך שירי ביאליק" של מהדורת יובל ה-50 למשורר, בהוצאת חובבי השירה העברית (ברלין, תרפ"ג) הודפסו בטכניקה של הדפס רשת. מהדורה זו עוצבה על ידי יוסף בודקו, שעיצב גם את האותיות הרישיות. כותרות השירים במהדורה זו עוצבו על ידי פרנצ'סקה ברוך. שיר אחד, "תחת העצים הירקרקים", נכתב בכתב ידו של גרשוני ביידיש והועבר לגיליון הנייר בדפוס-רשת. ב-16 ביוני 1988 הוצג הספר בתערוכה במוזיאון תל אביב לאמנות, אותה אצרה עדנה מושנזון. עבור התערוכה הודפסה מהדורה מצולמת ומוקטנת של הספר ששימשה כקטלוג התערוכה. בשנת 1990 הוצג חלק מן הספר בתערוכה "על נייר / בנייר / עם נייר" במוזיאון ישראל, ירושלים. בשנת 1999 הוצג בתערוכה "עבודות מופת על נייר ממוזיאון ישראל ירושלים", שהוצגה במוזיאון קליבלנד לאמנות. י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק באתר סדנת ההדפס ירושלים ראו: בריטברג-סמל, שרה, גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 268; מירון, דן, ה"פרידה מן האני העני, מהלך התפתחות שירתו של ח.נ. ביאליק 1891 -1901", בלוויית שמונה תחריטים מאת משה גרשוני, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב / מחקרי האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ו, 1986 ראו: מירון, דן, משה גרשוני: י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1988 (עמ' 6, ללא מספרי עמודים) ראו: פרי-להמן, מאירה (עורכת), על נייר / בנייר / עם נייר: 100 יצירות מן המאה העשרים מאוסף מוזיאון ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1990, עמ' 207-206
בית הטרור

בית הטרור (בהונגרית: Terror Háza) הוא מוזיאון שהוקם לזכר קורבנות הטרור הנאצי והקומוניסטי שהופעל בהונגריה במאה העשרים. בתקופה בה שלטו בהונגריה משטרים אלה, נכלאו במקום, נחקרו, עונו ונרצחו אזרחים הונגריים רבים שנחשדו בהתנגדות למשטר. המוזיאון נפתח בפברואר 2002 בשדרת אנדראשי שבבודפשט בירת הונגריה. הבניין הבנוי בסגנון הנאו-רנסאנס נבנה בשנת 1880. בשנות ה-30 של המאה העשרים היה בבעלותו של הצייר יצחק פרלמוטר, עד לשנת 1936. בשנת 1937 נשכרו חדרים בבניין על ידי המפלגה הנציונל-סוציאליסטית ההונגרית בראשותו של פרנץ סלשי. בשנת 1940 המקום הפך למטה מפלגת צלב החץ הפשיסטית שהשתלטה עליו כולו, והוא קיבל מהם את השם "בית הנאמנות". בשנת 1944 לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה, הפך המקום לבית סוהר, וחברי ממפלגת צבא החץ עינו ורצחו במקום מאות אזרחים. גם לאחר הכיבוש הסובייטי המשיך הבית לשמש כמקום רצחני והיה לבית סוהר בו שוכנו עצורים במרתפי הבניין. במקום שכן מטה המשטרה החשאית ההונגרית (ÁHV), עד לשנת 1956. בשנה זו עברה המשטרה החשאית למקום אחר. המבנה נמכר והשתכנו בו חברות מסחריות ועקבותיו הרצחניים נעלמו. המבנה שופץ ושוקם בסיוע ממשלתו של ויקטור אורבן ראש ממשלת הונגריה. בדצמבר 2000 נרכש המבנה על ידי הקרן לחקר ההיסטוריה והחברה של מרכז ומזרח אירופה, על מנת להופכו למוזיאון שיציג את זוועות המשטר הנאצי והמשטר הקומוניסטי בהונגריה. המוזיאון בן 3 הקומות וקומת המרתף, מציג תמונות, חפצים ומייצגי וידאו המתעדים את השליטה הנאצית, ולאחריה את השליטה הקומוניסטית-סובייטית בהונגריה, ומהווה אתר הנצחה לקורבנותיהם. במרתף הבניין ניתן לסייר בתאי הכלא ובגרדום שהיה בשימוש בתקופה זו. בחצר הפנימית מוצג טנק T-54. בחזית המוזיאון פסל סמלי של 'מסך הברזל'. מדיה וקבצים בנושא בית הטרור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הטרור בית הטרור, ברשת החברתית פייסבוק בית הטרור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בית הטרור, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון הטרור, באתר עכבר העיר
עונת 1956/1957 בסרייה א'

עונת 1956/1957 בסרייה א' הייתה העונה ה-55 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-16 בספטמבר 1956 והסתיימו ב-16 ביוני 1957. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. אודינזה ופלרמו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. מילאן זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו טריאסטינה ופלרמו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו הלאס ורונה ואלסנדריה. דינו דה קוסטה מרומא כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1956/1957 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
אירקוט (חברה)

תאגיד אירקוט (ברוסית: ПАО Корпорация „Ирку́т“) היא חברה רוסית, העוסקת בתעופה ובמערכות חלל ומהווה חלק מתאגיד המטוסים המאוחד. החברה נוסדה כמפעל התעופה של אירקוטסק, בהחלטת הסובנארקום משנת 1932 ובצו קומיסר התעשייה הכבדה סרגו אורדז'וניקידזה. בשנת 1992 המפעל הופרט והפך לתאגיד אירקוט. שתי החטיבות העיקריות שלה הן החטיבה הצבאית (מוצרי צבא) והחטיבה למטוסי נוסעים. זו אחת מיצרניות המטוסים הגדולות במדינה ומניותיה נסחרות בבורסת מוסקבה. החברה נמצאת בבעלות תאגיד התעופה המאוחד, המאגד מספר יצרניות מטוסים ובבעלות מזערית של חברת סוחוי ואף סייעה לה בהשבחת מטוסי הקרב סוחוי Su-30. מאז 2005, התאגיד שולט על 75% ממניות יצרנית המטוסים יאקובלב ואחראי לייצור מטוסי האימון יאק-130. בשנת 2017 החברה החלה בייצור סדרתי של מטוס הנוסעים MC-21. תעשיית תעופה ברוסיה אתר האינטרנט הרשמי של אירקוט
ג'ורג' דנציג

ג'ורג' ברנרד דנציג (באנגלית: George Bernard Dantzig‏; 8 בנובמבר 1914 – 13 במאי 2005) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי, אשר תרם תרומות חשובות למדעי המחשב, כלכלה וסטטיסטיקה. ידוע בעבודתו על תכנון ליניארי ופיתוחו של אלגוריתם הסימפלקס לפתרון בעיות תכנון ליניאריות. היה פרופסור באוניברסיטת סטנפורד במספר מחלקות בהן חקר ביצועים, מדעי המחשב ותחבורה. דנציג נולד בפורטלנד שבמדינת אורגון בארצות הברית, להורים יהודים. אביו, טוביאס דנציג, היה בלשן ומתמטיקאי ידוע בזכות עצמו, אשר נולד בליטא, ולמד בצרפת, באוניברסיטת פריז. הוא פגש שם את האם, אניה לבית אוריסון, יהודיה צרפתית, בלשנית אף היא והשניים נישאו והיגרו לארצות הברית. ג'ורג' ברנרד דנציג, בנם הבכור, קרוי על שם הסופר המפורסם ג'ורג' ברנרד שו, ואילו אחיו הצעיר זכה לשם אנרי פואנקרה על שם המתמטיקאי אצלו למד אביו טוביאס דנציג. בסופו של דבר הלכו האחים בעקבות אביהם, ושניהם הפכו למתמטיקאים. ג'ורג' למד בתיכון בעיר וושינגטון די. סי.. הוא אהב מתמטיקה ומדעים כבר בתיכון וכדי לשפר את הישגיו פתר בתקופה זו בעיות רבות בגאומטריה שקיבל מאביו. לאחר סיום לימודיו בתיכון נרשם ג'ורג' ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת מרילנד ושם סיים את לימודי התואר הראשון בגיל 22. כעבור שנה קיבל תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת מישיגן. אחרי סיום לימודיו האקדמיים פנה דנציג לעבוד כסטטיסטיקאי בלשכת הסטטיסטיקה של מחלקת העבודה של ארצות הברית. באחד הימים התבקש דנציג לסקור מאמר של יז'י ניימן, ודנציג התלהב מהמאמר ומהגישה הלוגית של ניימן למדע הסטטיסטיקה ופנה אליו בבקשה לעשות אצלו דוקטורט. ניימן הסכים ודנציג הגיע לאוניברסיטת ברקלי בשנת 1939 שם לקח שני קורסים שאותם העביר המנחה שלו. באחד מהקורסים שלקח, דנציג הגיע מאוחר לאחד השיעורים וראה על הלוח שתי בעיות מהתחום של בדיקת השערות, והעתיק אותן למחברתו כשהוא סבור שאלו הם שיעורי הבית. הבעיות היו קשות מהרגיל, אך דנציג עמד במשימה ופתר אותן תוך כמה ימים. הוא הגיע למשרדו של ניימן, התנצל על האיחור בהכנת שיעורי הבית ושאל אם עדיין יש טעם להגיש את הפתרונות. שישה שבועות מאוחר יותר, התבשר דנציג כי המנחה שלו כתב מבוא לאחד המאמרים שלו ומעוניין לשלוח אותו לפרסום לדנציג רק אז התברר כי המנחה שלו רשם על הלוח באותו שיעור שתי השערות בסטטיסטיקה שטרם הוכחו, ושהוא היה הראשון שמצא את ההוכחות. דנציג קיבל את המדליה הלאומית למדעים לשנת 1975, את פרס ג'ון פון נוימן לשנת 1975 ואת פרס הארווי מהטכניון בשנת 1985. על שמו פרס תלת שנתי המוענק על ידי האגודה לאופטימיזציה מתמטית. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' דנציג בוויקישיתוף סרטון על פיתוח שיטת הסימפלקס על ידי ג'ורג דנציג ג'ורג' דנציג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ורג' דנציג, באתר MacTutor (באנגלית) חלק מעבודותיו של דנציג, באתר WorldCat ג'ורג' דנציג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ורג' דנציג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Prize Winners (זוכי פרס הארווי), באתר הטכניון (באנגלית)
עונת 1957/1958 בסרייה א'

עונת 1957/1958 בסרייה א' הייתה העונה ה-56 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1957 והסתיימו ב-25 במאי 1958. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. הלאס ורונה ואלסנדריה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו הלאס ורונה ואטאלנטה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו טריאסטינה ובארי. ג'ון צ'ארלס,(וויילס וויילס) מיובנטוס כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1957/1958 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
הקורפוס השני (סוריה)

הקורפוס השני הוא קורפוס של הצבא הסורי אשר מורכב משלוש דיוויזיות ואחראי על המרחב מצפון לדמשק והגבול עם לבנון. הוא הוקם בשנת 1985 יחד עם שני הקורפוסים הסדירים האחרים כחלק משינוי מבני בצבא הסורי, מטרתו הראשונית של הקורפוס הייתה לאגד את היחידות שהוצבו בלבנון ולשמש מפקדה לכוחות הסורים בלבנון. לאחר הנסיגה הסורית מלבנון ב-2005, הוצבו יחידות הקורפוס במספר בסיסים מצפון לדמשק ולאורך קו הגבול עם לבנון, כאשר תחום האחריות של הקורפוס כלל את כל השטח בין דמשק לעיר חומס. בשנים שלאחר הנסיגה צורפה לקורפוס דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-14 ומאז פרוץ מלחמת האזרחים בשנת 2011, יחידות הקורפוס נמצאות בלחימה קשה גם במרחב דמשק, גם בשטחים שמצפון כולל הקרבות בחומס וגם במוקדים נוספים סביב סוריה. כיום קשה מאוד להעריך כמה מכוח הלחימה של יחידות הקורפוס נותר והאם בכלל מבנה הפיקוד של הקורפוס מתפקד באופן מלא, נוכח האבדות הקשות שספג הצבא הסורי לאורך שנות מלחמת האזרחים. בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה, הדיוויזיה הראשונה בפיקודו של איברהים סאפי הייתה מוצבת בבקעת הלבנון. המפגש הראשון בין כוחות סורים וכוחות צה"ל התרחש בסביבת העיירה ג'זין, בחלקו הדרומי של הבקע הלבנונית. כדי להגן על העיירה מפני הכוחות הישראלים המתקדמים, נשלחו למקום מספר יחידות חיל רגלים וקומדו בסיוע גדוד שריון (טנקי T-62) מחטיבת השריון ה-76. בקרב ג'זין שהתפתח, הצליח צה"ל להביס את הכוחות המחופרים ולכבוש את העיירה. מספר ימים לאחר מכן, כוחות הדיוויזיה הראשונה נכנסו ללחימה עם כוחות צה"ל אשר תקפו את המתחם הדיוויזוני בו הם ישבו ב-11 ביוני 1982, בקרב סולטאן יעקוב. במהלך הקרב, נסוגו החטיבה ה-91 וה-76 פנימה למבנה הגנתי והחטיבה ה-58 נשארה כעתודה, באותה העת כוחות הדיוויזיה השלישית החלו לנוע דרומה לאורך בקעת הלבנון במטרה לסייע כנגד ההתקפה הישראלית. לבסוף, לאחר קרבות קשים, הצליחה הדיוויזיה לבלום את ההתקדמות הישראלית והמשיכה להחזיק את החלק המזרחי של כביש ביירות-דמשק. למרות האבדות הקשים שספגו הסורים בקרב, הוא נחשב להצלחה רבה משום בלימת המאמץ הישראלי אל מול עדיפות מספרית של צה"ל. הדיוויזיה הראשונה (משוריינת): שוכנת באל-כיסווה, מחוז ריף דמשק ומורכבת מהחטיבה המשוריינת ה-76, החטיבה המשוריינת ה-91, החטיבה המשוריינת ה-153, החטיבה הממוכנת ה-58 ורגימנט ארטילריה. הדיוויזיה העשירית (ממוכנת): מורכבת מהחטיבה הממוכנת ה-85, החטיבה הממוכנת ה-62, החטיבה הממוכנת ה-18, החטיבה המשוריינת ה-56 ורגימנט ארטילריה. דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-14: שוכנת באל-חמה ומורכבת משלושה רגימנטים של כוחות מיוחדים: הרגימנט ה-36, ה-554 והרגימנט ה-556. דו"ח ארגון זכויות האדם 'Human Rights Watch'. פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק, תל אביב: המכון לחקר מלחמות ישראל, 2014, עמ' 773. מתוך; John Laffin The War of Desperation: Lebanon, UK:Osprey Publishing, 1985, עמ' 33-37. Holliday, Joseph, "The Syrian Army: Doctrinal order of battle" (report), The Institute for the Study of War, feb. 2013.
הסמינר התיכוני האמריקאי ע"ש אלכסנדר מוס

הסמינר האמריקאי ע"ש אלכסנדר מוס (AMHSI או HSI) היא תוכנית אקדמית אמריקאית המציעה סמסטר בחו"ל – בישראל. התוכנית היא אקדמית, המציעה נקודות זכות כלליות של אוניברסיטת מיאמי. תוכנית הלימודים משלבת סיורים בישראל וביקור באתרים היסטוריים. התוכנית פעילה לאורך כל השנה, והיא נמשכת מ-6 שבועות עד 18 שבועות. הסמינר ממוקם בהוד השרון, בשטחי כפר הנוער מוסינזון. הסמינר נוסד בשנת 1972 על ידי הרב מוריס קיפר בשיתוף עם הפדרציה היהודית של מיאמי. הרעיון של הוראת היסטוריה במקום בו ההיסטוריה התרחשה היא הזדמנות חינוכית לחבר את התלמידים להיסטוריה והתרבות של ישראל.  בהמשך גדל הפרויקט מעבר לפלורידה והפך לפרויקט ארצי, ומקדם בברכה תלמידים מכל רחבי צפון אמריקה, אוסטרליה, ואירופה. מתיסיהו שריל סנדברג – סמנכ"ל תפעול של Facebook לורן וייסברגר – מחברת הספר "השטן לובשת פראדה". ברט רטנר – במאי קולנוע שי שדה - כדורגלנית "First Group of Semester Program Students Begin Year at AMHSI in Negev". Ejewishphilanthropy.com. 2012-09-19. נבדק ב-2017-01-05. "Israel high school programs – AMHSI". Amhsi.org. נבדק ב-2017-01-05.
תשע נשמות

האם התכוונתם ל... לחתולים תשע נשמות – אמונה טפלה ביחס לחתולים תשע נשמות (הוצאת ספרים) – הוצאה לאור ישראלית תשע נשמות (סרט, 2002) – סרט קולנוע בכיכובה של פריס הילטון תשע נשמות (סרט, 2005) (אנ') – סרט קולנוע בבימויו של רודריגו גרסיה מר תשע נשמות (אנ') – סרט קומדיה צרפתי משנת 2016 בבימויו של בארי זוננפלד תשע נשמות (אלבום) – אלבום מוזיקה בהוצאת "נענע דיסק" תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט – ספר פנטזיה לילדים ונוער מאת הסופרת הבריטית דיאנה וין ג'ונס 9 Lives – שיר של הזמרת-יוצרת אלכסנדרה סטאן, מאלבומה Alesta
דייוויד הנדרסון

דייוויד מקינלי הנדרסון (באנגלית: David McKinley Henderson; נולד ב-21 ביולי 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ומאמן. גובהו 1.96 מטר. דייוויד הנדרסון נולד בעיר הנדרסון שבצפון קרוליינה, ארצות הברית. לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק במכללת דיוק, בשנים 1983 - 1986. היה קלע מוביל בשנתו הראשונה בקבוצה, לאחר מכן עלה במשך שתי עונות מן הספסל כשחקן השישי, ובעונתו הרביעית השיג בממוצע 14.2 נקודות למשחק ו-4.8 ריבאונדים למשחק, היה קפטן הקבוצה במשותף עם שחקן נוסף בקבוצה, והוביל את הקבוצה לגמר הפיינל פור של אליפות המכללות ה-NCAA. בגמר הפסידה הקבוצה למכללת לואיסוול. לאחר סיום לימודיו נבחר בסיבוב השלישי בדראפט ה-NBA על ידי הוושינגטון בולטס, במקום ה-58 הכללי, אך לא השיג חוזה בקבוצת NBA. בשנת 1986 עבר לשחק בליגת ה-CBA, למשך עונה אחת ולאחריה חתם בפילדלפיה 76', מה-NBA. הוא שיחק 22 משחקים בלבד בקבוצה, והגיע לממוצע של 5.7 נקודות למשחק. במהלך העונה עבר לשחק בליגת הכדורסל של קנדה. ב-1990 חתם בהפועל תל אביב, ואת העונה הסדירה סיים בממוצע נקודות של 25.7 ו-27.3 בפלייאוף. ב-1991 שב לליגת ה-CBA, ובעונה שלאחר מכן חזר לשחק בישראל בקבוצת מכבי ראשון לציון, אך שוחרר לאחר שבעה משחקים . לאחר מכן חתם בהפועל חולון למשך שתי עונות. את עונת 1992/93 סיים בממוצע נקודות של 22.6 ובעונת 1993/93 סיים בממוצע של 22.1. בעונת 1995/96 שיחק בגלאטסראיי הטורקית. בעונה הבאה עבר לעונה אחת בעירוני רמת גן. בשנת 1988 שיחק בליגה השווייצרית. בשנים 1996 - 2000 היה לעוזר המאמן במכללת דיוק, ומשנת 2000 היה למאמן ראשי באוניברסיטת דלאוור. לאחר עונתו השישית בקבוצה הוא פוטר בשל יכולת חלשה שהציגה הקבוצה. משסיים את עבודתו בדלאוור מונה כסקאוט של קבוצת ה-NBA קליבלנד קבאלירס. נשוי לקרלה ואב לשניים. מתגורר במידלטאון, דלאוור. מדיה וקבצים בנושא דייוויד הנדרסון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל סטטיסטיקה אישית, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל Dave Henderson, באתר basketball-reference.com אמיר בוגן, לאן נעלמו כוכבי הכדורסל של פעם - דייויד הנדרסון, באתר ynet, 14 ביולי 2005 דיוויד הנדרסון יאמן את מכללת דלאוור, באתר ynet, 21 ביולי 2000 אמיר בוגן, סרביה: לוקה פאביצ'ביץ' פוטר מוורסאץ', באתר ynet, 18 במאי 2006 אורן יוסיפוביץ‏, משנכנס הדר: "הפודיום" על סיפתח האימון של רמי הדר בחולון 1994, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2016 קווין טרסוליני, Scouts honor: Ex-Hen coach Henderson thrives with Cavs, באתר delawareonline‏, 28 בפברואר 2017
הלבנה (קריפטוגרפיה)

בקריפטוגרפיה, הלבנה (whitening) או הלבנת מפתח (key whitening), היא טכניקה לחיזוק ביטחון צופן בלוקים איטרטיבי על ידי חיבור חלק מהמפתח הסודי עם הקלט לפני הסבב הראשון של הצופן וחלק אחר של המפתח עם הפלט לאחר סיום כל הסבבים. טכניקה זו יושמה לראשונה בגרסה משופרת של DES שפותחה על ידי רון ריבסט מחברת RSA שנקראת DES-X וכן בצופן FEAL. ריבסט הוא זה שכינה אותה "הלבנה". בהלבנה של DES-X משתמשים בשלושה מפתחות שונים K 1 , K 2 , K 3 {\displaystyle K_{1},K_{2},K_{3}} וההצפנה/פענוח נראים כדלהלן: C = K 3 ⊕ DES-X K 2 ( P ⊕ K 1 ) {\displaystyle C=K_{3}\oplus {\text{DES-X}}_{K_{2}}(P\oplus K_{1})} P = K 1 ⊕ DES-X K 2 ( C ⊕ K 3 ) {\displaystyle P=K_{1}\oplus {\text{DES-X}}_{K_{2}}(C\oplus K_{3})} כלומר בהצפנה תחילה מחברים ב-XOR את הקלט עם המפתח K 1 {\displaystyle K_{1}} , את התוצאה מצפינים כרגיל עם K 2 {\displaystyle K_{2}} ולאחר מכן מחברים את התוצאה האחרונה ב-XOR עם המפתח K 3 {\displaystyle K_{3}} . בפענוח מבצעים את הפעולות המתוארות בסדר הפוך. הרעיון מאחורי פעולה זו הוא למנוע התקפת כוח גס בכך שמקשים על מנתח הצופן להשיג זוגות של טקסטים גלויים/טקסטים מוצפנים ומאלצים אותו לנתח כמות רבה יותר של מידע, בגלל שעליו לנחש גם את מפתחות ההלבנה בנוסף למפתחות ליבת האלגוריתם. התוספת מספקת חזוק משמעותי בעיקר נגד התקפת כוח גס גנרית שנקראת תקיפת היפגשות באמצע. במקרה שמשתמשים בשלושה מפתחות שונים, סיבוכיות התקפת נפגש באמצע עולה ל- 2 n + m + 1 {\displaystyle 2^{n+m+1}} פעולות עם שלושה טקסטים-גלויים ידועים, כאשר n {\displaystyle n} הוא אורך המפתח ו- m {\displaystyle m} הוא אורך הבלוק לעומת סיבוכיות ההתקפה נגד מפתח אחד שהיא 2 n {\displaystyle 2^{n}} וסיבוכיות ההתקפה נגד שני מפתחות שהיא 2 n + 1 {\displaystyle 2^{n+1}} . אילו נעשה שימוש בשני מפתחות שונים כאשר K 3 = K 1 {\displaystyle K_{3}=K_{1}} אז סיבוכיות ההתקפה תהיה 2 n + m / p {\displaystyle 2^{n+m/p}} כאשר p {\displaystyle p} הוא מספר הטקסטים הגלויים שבידי המתקיף. בכל אופן מסתבר שנגד קריפטואנליזה דיפרנציאלית או ליניארית פעולה זו מספקת עליה קטנה בסיבוכיות ההתקפה, כלומר במספר סיביות בלבד. זוהי תוספת קטנה ולא משמעותית בביטחון האלגוריתם. היות שתוספת זו לא עולה הרבה במונחי מחשוב אין סיבה שלא לעשות בה שימוש. לכן צפנים מודרניים רבים אימצו את טכניקת ההלבנה, ביניהם אפשר למנות את AES, Twofish, קמליה ו-MARS. AES צופן בלוקים Schneier, Bruce (1996). Applied Cryptography (2nd ed.). John Wiley & Sons. pp. 366–367. ISBN 0-471-11709-9.
מלאך המערות

מלאך המערות (שם מדעי: Cryptotora thamicola) הוא מין יחיד בסוגו של דג נדיר מסדרת הקרפיונאים המצוי רק במערות ספורות בתאילנד והוא נחשב לטרוגלוביט החי רק בתוך המערות. זהו דג קטן שאורכו רק 2.8 ס"מ. הוא בעל גוף שקוף דרכו נראים איברים פנימיים ורודים ושאר הגוף לבן. דג זה בעל "כנפיים" גדולות הגורמות לו להיראות כ"מלאך" ומכאן שמו. הלסתות זעירות והוא יונק את מזונו הכולל בקטריות מבין הסלעים וגם נאחז בסלעים עם הבינים. הדג מצוי רק במערות במחוז מאה הוג סון פרווינס (Mae Hong Son Province) בתאילנד. הוא שוחה במים ומחלץ את החמצן המועט מהמים. הוא מצוי בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא מלאך המערות בוויקישיתוף מלאך המערות, באתר ITIS (באנגלית) מלאך המערות, באתר NCBI (באנגלית) מלאך המערות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מלאך המערות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מלאך המערות, באתר FishBase (באנגלית) מלאך המערות, באתר GBIF (באנגלית) מלאך המערות באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוקייה רצנית גדולה

קוקייה רצנית גדולה (שם מדעי: Geococcyx californianus) הוא מין של קוקייה הנפוצה בערבות ומדבריות בדרום ארצות הברית ובמקסיקו. אורכה של הקוקייה הרצנית מהזנב עד המקור נע בין 43 ל-61 ס"מ בממוצע ומשקלה 125–250 גרם. נוצותיה חומות, שחורות ולבנות. לקוקייה רגליים ארוכות. על אף שהיא מסוגלת לעוף היא מבלה את רוב זמנה על הקרקע. הקוקייה הרצנית מסוגלת לרוץ במהירות של עד 35 ק"מ לשעה ובאופן כללי מעדיפה לרוץ מאשר לעוף. היא תעוף על מנת להימלט מטורפים מהירים יותר, כגון זאבי ערבות. היא חיה באזורים פתוחים ולעיתים גם יבשים והיא אוכלת בעיקר בשר. היא ניזונה מחרקים, פרוקי-רגליים, זוחלים קטנים, כגון לטאות ונחשים קטנים, כולל ארסיים. הקוקייה יכולה לפרוש כנפיים כדי להפנט נחש ואז לדקור אותו במקורה. היא מגישה את המזון לגוזליה אך לא מרפה מהמזון עד שהיא מפרישה ממקורה נוזלי עיכול מיוחדים, שהגוזלים זקוקים להם. מדיה וקבצים בנושא קוקייה רצנית גדולה בוויקישיתוף קוקייה רצנית גדולה, באתר ITIS (באנגלית) קוקייה רצנית גדולה, באתר NCBI (באנגלית) קוקייה רצנית גדולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוקייה רצנית גדולה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קוקייה רצנית גדולה, באתר GBIF (באנגלית) קוקייה רצנית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן

וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (גרמנית: Wolfgang. von Pfalz-Zweibrücken; ‏26 בספטמבר 1526 - 11 ביוני 1569), היה רוזן פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1532–1569. וולפגנג נולד ב-26 בספטמבר 1526, ללודוויג השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ואליזבת מהסן, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, בתם של וילהלם הראשון, רוזן הסן ואנה מבראונשווייג-וולפנביטל. בשנת 1532 מת אביו לודוויג השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ווולפגנג עלה לשלטון במקומו. בתחילה החזיק וולפגנג גם בשטחי רוזנות ולדנץ, אולם בשנת 1543 מסר אותם לדודו רופרכט, רוזן פפאלץ-ולדנץ. בשנת 1548 כבש קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את חלק משטחי הרוזנות במהלך הלחימה נגד הפרוטסטנטים, אולם החזיר אותם בשנת 1552. בשנת 1555 נחתם הסכם אוגסבורג שהסדיר את ענייני הדת בגרמניה, ובשנת 1556 נלחם וולפגנג כקצין פרשים נגד הטורקים. בשנת 1557 ירש אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-נויבורג את נסיכות הבוחר מפפאלץ, ולפי חוזה היידלברג העביר את רוזנות פפאלץ-נויבורג לוולפגנג. בשנת 1569 הגיע וולפגנג בראש 14,000 חיילים לעזרת ההוגנוטים במלחמה השלישית של מלחמות הדת בצרפת ופלש לבורגון, אולם ב-11 ביוני 1569 נהרג וולפגנג בקרב על יד נקסון. לאחר מותו חילקו בניו את נחלותיו ביניהם: פיליפ לודוויג קיבל את פפאלץ-נויבורג, יוהאן קיבל את פפאלץ-צווייבריקן, אוטו היינריך קיבל את פפאלץ-זולצבאך, פרידריך קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-ווהנשטראוס-פארקשטיין וקרל קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד. בשנת 1545 התחתן וולפגנג עם אנה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 13 ילדים: כריסטינה מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1546–1619) פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג (1547–1614) יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1550–1604) דורותיאה אגנס מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1551–1552) אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1553–1554) אנה מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1554–1576) אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1555–1625) אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1556–1604) פרידריך, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-ווהנשטראוס-פארקשטיין (1557–1597) ברברה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1559–1618), התחתנה עם גוטפריד, רוזן אטינגן-אטינגן קרל הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד (1560–1600) מריה אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1561–1629), התחתנה עם אמיך השנים עשר, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-הארדנבורג סוזנה מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג (1564–1565) מדיה וקבצים בנושא וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן בוויקישיתוף וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (בגרמנית)
קוקייה רצנית קטנה

קוקייה רצנית קטנה (שם מדעי: Geococcyx velox) הוא מין של עוף קרקעי ממשפחת הקוקייתיים מהסוג קוקייה רצנית. קוקייה זו דומה לקוקייה הרצנית הגדולה במראה אך קטנה יותר וגם בעלת מקור דק ועבה יותר בצבע שחור. אורכה מגיע ל-46–51 ס"מ. הנוצות הצבע צהוב חיוור עם נקודות שחורות והיא בעלת ציצה גבוהה. הפנים כחולות והעיניים שחורות. קוקייה זו יכולה לרוץ מהר עם רגליה הארוכות וזנבה השחור והארוך. היא חיה באזורים חמימים מדרום-מערב מקסיקו, חצי האי יוקטן ודרומה באמריקה המרכזית. היא ניזונה מזרעים, פירות, חרקים, עכבישים, לטאות, נחשים ודו-חיים קטנים. ניזונה גם מפגרי חיות שנדרסו בדרכים. מדיה וקבצים בנושא קוקייה רצנית קטנה בוויקישיתוף קוקייה רצנית קטנה, באתר ITIS (באנגלית) קוקייה רצנית קטנה, באתר NCBI (באנגלית) קוקייה רצנית קטנה, באתר GBIF (באנגלית) קוקייה רצנית קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN