ביאם שו

ג'ון ביאם ליסטון שו (באנגלית: John Byam Liston Shaw‏; 13 בנובמבר 1872 – 26 בינואר 1919), הידוע בכינויו ביאם שו, היה צייר בריטי, מאייר, מעצב ומורה. ביאם שו נולד במדראס; אביו, ג'ון, היה רשם בית המשפט הגבוה במדרס. המשפחה חזרה לאנגליה בשנת 1878 והתיישבה בקנזינגטון. הוא גילה כשרון אמנותי מוקדם ובשנת 1887 הוצגה עבודתו לג'ון אוורט מיליי, שהמליץ שהילד בן ה-15 ייכנס לבית הספר לאמנות בסנט ג'ון. שם הוא פגש לראשונה את האמנים האחרים ג'רלד פנוויק מטקאלף (יליד הודו) ואת רקס ויקט קול. הוא גם פגש שם את אוולין פייק-נוט, אשתו לעתיד. משנת 1890 למד שו בבתי הספר המלכותיים של האקדמיה שם זכה בפרס ארמיטג' בשנת 1892 על עבודתו "משפט שלמה". לאורך הקריירה שלו עבד ביאם שו במיומנות במגוון רחב של מדיות אמנות, כולל צבעי שמן, צבעי מים, פסטלים, עט ודיו והשתמש בטכניקות כגון צביעה והזהבה. הוא הושפע מהפרה-רפאליטים ולקח רבים מהנושאים שלו משיריו של רוסטי. הוא הציג לעיתים קרובות בגלריה של דאודסוול ברחוב ניו בונד, שם היו לו לפחות חמש תערוכות יחיד בין השנים 1896 ו-1916. בהמשך חייו הפופולריות שלו כאמן דעכה, והוא פנה להוראה למחייתו. הוא לימד במחלקת הנשים בקינגס קולג' בלונדון משנת 1904 ובשנת 1910, יחד עם רקס וויקט קול, הוא ייסד את בית הספר לאמנות. לאוולין שו היה תפקיד פעיל בבית הספר החדש, בהוראת כיתת המיניאטורות, תחום התמחותה. לשו היה קשר ארוך עם האמנית והמאיירת אלינור פורטסקווי-בריקדייל, שלימדה בבית הספר החדש. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסו ביאם שו וויקאט קול ליחידת רובאים, אף שהועבר במהרה למערך המיוחד להסברה. הוא הפיק קריקטורות מלחמה שהתפרסמו בעיתונים רבים וגם מצא עבודה עם ועדות זיכרון. זמן לא רב לאחר סיום המלחמה התמוטט שו ומת בגיל 46 ממגפת השפעת הספרדית (1918–1919) ונקבר בבית העלמין של קנסל גרין. הלווייתו נערכה בסנט ברנבאס, אדיסון רואד. שנים קודם לכן תכנן לכנסייה זו שני חלונות ויטראז' בגוון צהוב, המתארים את הקדושים ססיליה ומרגרט. אנדרטה מעוטרת בצבע אדום, ירוק וזהוב לחייו, בסגנון המאה ה-15, עדיין עומדת שם. בשנת 1899 התחתן ביאם שו עם האמנית אוולין קרוליין יוניס פיקה-נוט, שלימים נודעה בשם אוולין שו (1870–1959). אחותה של אוולין הייתה איזבל קודרינגטון, אמנית נוספת בתחילת המאה העשרים. ביאם שו הגיע ממשפחת איירשייר של עורכי דין ואנשי דת. משפחתה של אוולין, ה-Pyke-Notts, הייתה ג’וניסטית מסווימברידג’ בצפון דבון. לבני הזוג נולדו חמישה ילדים, ביניהם השחקן ובמאי התיאטרון גלן ביאם שו והיסטוריון האמנות ג'יימס ג'ים ביאם שו. בתם היחידה, ברברה, נישאה לאדמירל א.פ. פוגלי. שני בנים שלהם נהרגו במהלך מלחמת העולם השנייה בשירות צבאי. המשפחה מתוארת בציור הפסטל החצי-אוטוביוגרפי של האמן "אשתי, הבארונים שלי וכלב ג'ון" (1903). Browning, Robert (1897), Poems. Boccaccio (1899), Tales, Joseph Jacobs trans Chiswick Shakespeare – 500 plates Hope, Laurence (1901), The Garden of Kama – these illustrations form some of Byam Shaw’s more famous ones Old King Cole's Book of Nursery Rhymes, 25 plates, engraved and printed at the Racquet Court Press by Edmund Evans, published by Macmillan, 1901 Historic Record of the Coronation of King Edward VII and Queen Alexandra, 1904 – commissioned to produce 34 illustrations. Haggard, H. Rider (1903), Pearl-Maiden: A Tale of the Fall of Jerusalem Rossetti, Dante Gabriel (1906), The Blessed Damoze The Great Operas: The Ring of the Nibelung J Cuthbert Hadden, 1907 כרמן – ארקוד עולה לרגל אדם וחווה כניסת המלכה מרי ללונדון הגיבור הגדול גן קאמה הרוצח לה טרוויטה מדיה וקבצים בנושא ביאם שו בוויקישיתוף ביאם שו, ברשת החברתית Goodreads כתבי ביאם שו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ביאם שו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Art and Life of Byam Shaw by Rex Vicat Cole, Seeley Service and Co. Ltd, London, 1932 ArtMagick: John Byam Liston Shaw (British, 1872-1919), web.archive.org, ‏2007-10-28 Byam Shaw School of Art, web.archive.org, ‏2007-12-18 David Peters Corbett, Lara Perry, English Art, 1860-1914: Modern Artists and Identity, Manchester University Press, 2000, ISBN 978-0-7190-5520-1. (באנגלית) The Holland estate: Since 1874 | British History Online, www.british-history.ac.uk "Byam Shaw family", Answers (באנגלית)