laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
XD-Picture Card

זיכרון xD-Picture (קיצור של Extreme Digital Picture), המכונה גם xD, הוא כרטיס זיכרון מסוג Flash. הכרטיס פותח במאמץ משותף של חברת אולימפוס ופוג'י שהשיקו אותו לראשונה ביולי 2002, לאחר שיוצר על ידי חברות טושיבה וסמסונג. כיום, הכרטיס לא נמצא בשימוש על ידי אף מצלמה דיגיטלית נוכחית. כרטיסי xD היה בשימוש בעיקר במצלמות דיגיטליות של חברות המפתחים וחברת קודאק. הנפחים הקיימים בשוק היו בין 16 מגהבייט לבין 4 גיגהבייט. גודלם של כרטיסי ה-xD הוא 20 מ"מ על 25 מ"מ על 1.78 מ"מ והם שוקלים 2.8 גרם. כרטיסי ה-16MB וה-32MB כותבים במהירות של 1.3MB לשנייה וקוראים במהירות של 5MB לשנייה. לעומתם, הכרטיסים בנפח 64MB‏, 128MB‏, 256MB ו-512MB כותבים במהירות של 3MB לשנייה וקוראים במהירות של 5MB לשנייה. כרטיס ה-1GB מסוגל לכתוב במהירות של 2.5MB לשנייה ולקרוא במהירות של 4MB לשנייה. כאשר רוצים להוריד את התוכן מכרטיס הזיכרון, ניתן להשתמש במצלמה דיגיטלית ולחברה בחיבור באמצעות חיבור USB, או לחבר את הכרטיס למכשיר המסוגל לקרוא כרטיסי זיכרון מסוג זה. בכל מקרה - הכרטיס יופיע כאמצעי לאחסון מידע, אלא אם כן קושחת המצלמה או קושחת קורא הכרטיסים שינתה הגדרה זו. כרטיס ה-xD מהיר יותר בהשוואה לכרטיסי זיכרון אחרים כגון Smartmedia‏, MMC‏, Secure Digital ו-MemoryStick. כמו כן, הוא קטן יותר בהשוואה לרוב הכרטיסים האחרים, יחסית ליכולת הביצועית שלו. כך נראה שכרטיסי ה-xD פותחו כדי להתחרות בכרטיסים כמו Secure Digital‏, CF, ו-Memory Sticks של חברת סוני. כרטיסי xD מהירים יותר בהשוואה לאחיהם הישנים. כרטיסי xD קטנים יותר בהשוואה לאחיהם הישנים. לכרטיסי xD יש כיום (פברואר 2006) קיבולת נמוכה יותר משאר הכרטיסים. כרטיסי xD יקרים יותר בהשוואה לכרטיסים אחרים בשוק. יש כיום מעט מצלמות וקוראי זיכרון אשר תומכים בסוג זה של כרטיסי זיכרון. כרטיסי ה-xD מפותחים כמעט בבלעדיות עבור מצלמות של חברות פוג'י ואולימפוס, דבר היוצר משאבים מעטים הזמינים לכרטיסי זיכרון אלו, לעומת כרטיסים פתוחים כמו Secure Digital. מדיה וקבצים בנושא XD-Picture Card בוויקישיתוף
תרנגול לבן

"תרנגול לבן" (1979) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי יעקב פינס. ההדפס "תרנגול לבן" נוצר בשנת 1979 והודפס במהדורה של 110 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים על נייר "ריבס" (Rives) בגובה 76.5 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ במכבש על ידי סידון רוטנברג. דימוי התרנגול הוא אחד מן הנושאים הרווחים ביצירתו של פינס. קטלוג הדפסיו מציין עוד 8 הדפסים בנושא זה.. ההדפסה כללה שימוש בארבעה לוחות הדפסה, עשויים עץ אורן, שאחד מהם שימש לטכניקת "איריס". השימוש של פינס בלוחות ההדפס מעידים על שליטתו הגדולה בטכניקה. בשונה מעבודותיו המוקדמות יותר, כגון "טיגריס", בעבודה זו ובדומות לה פינס אינו עושה שימוש ב"לוח מפתח" שחור, המגדיר את הדימוי ושלוחות הצבע האחרים מהווים תוספת לו, כי אם הצבע השחור מהווה מרכיב שווה ערך בקומפוזיציה הצבעונית.. ראו: פרי להמן, מאירה, פינס: חיתוכי עץ, 2000-1942, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2000 טכניקת "איריס" המשלבת שני צבעים על לוח ההדפסה המתמזגים ביניהם. ראו: פרי להמן, מאירה, פינס: חיתוכי עץ, 2000-1942, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2000, עמ' 6
סכיר-הר

סכּיר־הר (תורגם כ"שכר של הר (יישות)" או גם: "שכר־אל" שכן המילים "הר" ו"אל" נכתבות באותה הצורה בהירוגליפים) היה פרעה חיקסוסי אלמוני שהוצע כי היה מבין שלושת מלכי החיקסוס הראשונים של השושלת ה־15 במהלך המאה ה־16 לפנה"ס. הוצע כי מלך לאחריו השליט החיקסוסי החזק, חיאן, אך טענה זאת איננה מבוססת דיה מכיוון שאין אינדיקציה איפה בדיוק למקם את סכיר־הר בתוך השושלת ה־15. העדות היחידה שנתגלתה לקיומו היא משקוף דלת מתל אל־דבע שנתגלה בחפירות במהלך שנות ה־90 של המאה ה־20 על ידי המשלחת של מנפרד ביטק שהכיל שם מלכותי שהורכב מהכינויים הבאים: "נבטי (סמל המלכות על מצרים התחתונה ומצרים העליונה יחדיו) הורוס מוזהב ושם נרדף למלך". כיום מופיע המשקוף במוזיאון בקהיר תחת שם המיצג: Cairo TD-8316. לפי האגיפטולוג הדני קים ריולט המשקוף מכיל את הטקסט הבא: "[הורוס ש...] האוחז בוודג'ת ונחבת אוריאוס שהכניעו את תשע הקשתות. חורוס המוזהב שביסס את גבולו. חוקק ארץ הגבעות, סכיר־הר". Ryholt, pp.127-128 Jürgen von Beckerath, Handbuch der ägyptischen Königsnamen (= Münchner ägyptologische Studien, vol 46), Mainz am Rhein: Verlag Philipp von Zabern, 1999. ISBN 3-8053-2310-7, pp.116-17. Jump up Kim Ryholt, The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period c.1800-1550 B.C., Museum Tuscalanum Press, 1997. p.120 Jump up Ryholt, p.123 Charlotte Booth, The Hyksos period in Egypt, A Shire Egyptology Book, 2005. p.31
פיגוע הדריסה בסטוקהולם (2017)

ב-7 באפריל 2017 התרחש בסטוקהולם, בירת שוודיה, פיגוע דריסה באמצעות משאית שנסעה במהירות אל תוך ההמון במרכז העיר. בפיגוע נרצחו חמישה בני אדם ו-15 נפצעו. לאחר הפיגוע נמלט המחבל, ונתפס בהמשך. המחבל, שהזדהה עם המדינה האסלאמית, הוא בן 39, ממוצא אוזבקי, אב לארבעה ילדים. הפיגועים בסטוקהולם (2010) מדיה וקבצים בנושא פיגוע הדריסה בסטוקהולם בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, ‏טרור בשטוקהולם: 4 הרוגים מפגיעת משאית שדהרה לעבר עוברי אורח, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2017 רויטרס, ד-פ-א ו"הארץ", החשוד בפיגוע הדריסה בשטוקהולם: בן 39 מאוזבקיסטאן, באתר הארץ, 8 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא שוודיה ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Intercept

The Intercept הוא אתר חדשות מקוון שהושק בפברואר 2014 בידי First Look Media, תאגיד חדשות שהקים מייסד eBay פייר אומידיאר.עורכיו הם בטסי ריד, גלן גרינוולד וג'רמי סקייהיל. האתר שימש בתחילה כמצע לדיווח על מסמכים שפרסם אדוארד סנודן, אך מטרתו היא "ליצור עיתונים לוחמת ואופוזיציונית במגוון רווח של נושאים." בינואר 2017 החל האתר להעלות גם פודקאסט פוליטי שבועי בשם Intercepted. האתר זכה במספר פרסי עיתונות, בין השאר על סדרת מאמרים שחשפה כיצד תאגיד דופונט פגע בציבור ובעובדיו באמצעות כימיקלים רעילים. מדיה וקבצים בנושא The Intercept בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Intercept The Intercept, ברשת החברתית פייסבוק The Intercept, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Intercept, ברשת החברתית אינסטגרם The Intercept, ברשת החברתית טיקטוק The Intercept, ברשת החברתית LinkedIn The Intercept, סרטונים בערוץ היוטיוב Jon Russel, The Intercept, the first online publication from eBay founder Pierre Omidyar, is now live, thenextweb, Feb 10, 2014 "About The Intercept" The Intercept. Glenn Greenwald, Laura Poitras and Jeremy Scahill (February 10, 2014). "Welcome to The Intercept"The Intercept. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זולה באד

זולה באד-פיטרס (באנגלית: Zola Budd-Pieterse; נולדה ב-26 במאי 1966), אתלטית דרום אפריקאית בעבר. שיאנית עולם בריצת 2000 מטר (1984) ובריצת 5000 מטר (1985) ופעמיים ברציפות אלופת העולם בריצות שדה (1985 ו-1986). באד נודעה בכך שרצה יחפה. באד נולדה בבלומפונטיין בירת פרובינציית המדינה החופשית בדרום אפריקה. בתחרות שנערכה ב-1984 קבעה באד בהיותה בת 17 בלבד בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 15:01.83 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של יריבתה מארי דקר מארצות הברית (15:08.26 דקות). אך מאחר שהיא הייתה אתלטית דרום אפריקאית, תוצאה זו לא הוכרה על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בגלל משטר האפרטהייד שהיה נהוג בדרום אפריקה. העיתון "דיילי מייל" הבריטי, עודד את אביה של באד להגיש בקשה לאזרחות בריטית, בטענה שסבה הוא בריטי, על מנת לעקוף את החרם הספורטיבי הבינלאומי על דרום אפריקה, כדי שתוכל להתחרות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). ביולי אותה שנה היא קבעה בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 5:33.15 דקות. במשחקים עצמם היא ייצגה את בריטניה. במהלך ריצת הגמר ל-3,000 מטר, עקפה באד את מארי דקר מארצות הברית, שהייתה המועמדת העיקרית לזכייה במדליית זהב ויקירת הקהל המקומי, רצה בנתיב הפנימי וכנראה לא הגבירה את מהירותה בהתאמה. רגלה של דקר נתקלה תחילה, בבאד וכשבאד מעדה קלות והתנדנדה, התנגשה בה דקר שנית ומעדה בכבדות על אבן השפה. מפרק הירך של דקר נפגע ולא היה באפשרותה לסיים את המירוץ. היא הורמה מהמסלול ונישאה בידי חברה דאז ובעלה לעתיד ריצ'רד סלייני, תוך שהיא מתייפחת. במסיבת עיתונאים היא אמרה שבאד אשמה בהתנגשות (באתלטיקה קלה בדרך כלל מוטלת על האתלט העוקב האחריות להימנע ממגע עם הרץ המוביל; מצד שני, יש מוסכמה בין רוב האצנים למרחקים ארוכים שעל המוביל להיות ביתרון של צעד שלם לפני שהוא חותך למסלול הפנימי). באד, שסיימה במקום שביעי בתוצאה של 8:48.80 דקות, נפסלה על ידי רשויות האתלטיקה בעוון הכשלה, אולם הפכו את החלטתם כעבור שעה, אחרי שצפו בקלטת המירוץ והשיבו לה את המיקום שנקבע. בשנת 2016, יצא לאור הסרט הדוקומנטרי 'הנפילה' (באנגלית: The Fall) העוסק ברקע של שתי האתלטיות, וכן בהתרחשויות של אותה תחרות. באליפות העולם בריצת שדה שנערכה בליסבון, פורטוגל ב-24 במרץ 1985 זכתה באד במדליית זהב בריצה למרחק של 4.99 ק"מ בתוצאה של 15:01 דקות, 23 שניות לפני השנייה אחריה. בתחרות שנערכה בלונדון, בריטניה ב-26 באוגוסט 1985 קבעה באד בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 14:48.07 דקות, שיפור לשיא בן השנה וחודשיים של אינגריד כריסטיאנסן מנורווגיה (14:58.89 דקות). שיאה זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אינגריד כריסטיאנסן (14:37.33 דקות). שנה לאחר מכן, באליפות העולם בריצת שדה שנערכה בקולומבייה שבקנטון נשאטל, שווייץ לפני השני ב-23 במרץ היא הגנה על תוארה וזכתה שוב במדליית זהב בריצה למרחק של 4.65 ק"מ בתוצאה של 14:49.6 דקות, 18 שניות לפני השנייה אחריה. באולימפיאדת ברצלונה (1992) ייצגה באד את דרום אפריקה וסיימה במקום 25 בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:07.10 דקות. ריצת 800 מטר: 2:00.9 דקות (1984) ריצת 1500 מטר: 3:59.96 דקות (1985) ריצת מייל: 4:17.57 דקות (1985) ריצת 3000 מטר: 8:28.83 דקות (1985) ריצת 5000 מטר: 14:48.07 דקות (1985) ריצת 10000 מטר: 37:31.50 דקות (2003) מדיה וקבצים בנושא זולה באד בוויקישיתוף זולה באד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זולה באד, באתר olympedia.org זולה באד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ליאור ברטל, ‏Run, Zola, Run, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 בספטמבר 2018 The Fall: Zola Budd v Mary Decker, skysports.com
גוטה להבי

גוסטווה גוטה ברלינר לובלסקי להבי (בפולנית: Gustawa Berliner; ‏2 ביולי 1910 - 20 בינואר 2011) הייתה אתלטית פולנית-יהודיה, אלופת המכביה הראשונה (1932), בעלת שתי מדליות, זהב וכסף. להבי נולדה וגדלה בוורשה, בתם של שרה ומשה ברלינר במשפחה של 9 אחים ואחיות. היא התאמנה באתלטיקה בקבוצת מכבי ורשה. בשנת 1927 בהיותה בת 17 זכתה להבי באליפות האביב של מכבי ורשה. באליפות היא התחרתה בריצת 60 מטר, זריקת דיסקוס, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל וריצת 100 מטר. היא קבעה שיאים בזריקת דיסקוס (28.51 מטר) ובקפיצה לגובה (1.25 מטר). בשנת 1928 התחרתה להבי בקרב חמש. במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכתה להבי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 56.8 שניות, לפני גרמניה (57.2 שניות) וישראל (58.0 שניות). מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 31.25 מטר, אחרי פרידה ברסון מפולין (34.45 מטר) ולפני אווה לוי מגרמניה (26.78 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.30 מטר, במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.08 מטר ובמקום רביעי בהתעמלות מכשירים. לאחר המכביה חזרה להבי לפולין, ולמרות שלא היה לה רקע ציוני קודם היא החליטה שהיא חייבת לעלות לישראל. היא הצטרפה לשומר הצעיר לקבוצה שהקימה מחנה בסלונים ושם הכירה ונישאה לאוריאל לובלסקי. בשנת 1934 הזוג עלה לארץ ישראל לקיבוץ מרחביה. בתחרות הפועל שנערכה בתל אביב ב-23 ביוני 1934 זכתה ברלינר במקום הראשון בשלוש תחרויות: בקפיצה לרוחק (4.21 מטר), בהדיפת כדור ברזל (8.82 מטר) ובזריקת דיסקוס (30.54 מטר) ובמקום שני, בקפיצה לגובה (1.30 מטר), אחרי שרה זימון (1.35 מטר). ב-1937 השתתפה באולימפיאדת הפועלים הבינלאומית השלישית באנטוורפן. בארץ הם עיברתו את שם המשפחה ללהבי. לזוג נולדו שלושה ילדים, רותי דקל (1939 - 2001), רוני (1945) ויצחק שנהרג במלחמת יום כיפור (1947 - 1974) ובנו סיוון-יצחק נולד לאחר נפילתו. ארבעת אחיה נספו בשואה. מדיה וקבצים בנושא גוטה להבי בוויקישיתוף נחמן גלבוע, ספורטאית גוטה גוטה(הקישור אינו פעיל), באתר הקיבוצים גוטה להבי, באתר "אלבום יזרעאל שמות ראשונים" יבל ברקאי, מרחביה: זוכת המכביה הראשונה תחגוג בקרוב 99, באתר nrg‏, 1 ביולי 2009 נדב מן, נפש בריאה בגוף פולני: מכבי ורשה והמכביה ה-1, באתר ynet, 18 במרץ 2011 קברה של גוטה להבי, באתר BillionGraves היום נגמרת המכביה בטקס סיום נהדר, דואר היום, 31 במרץ 1932 מתוצאות ההתחרויות, דואר היום, 1 באפריל 1932 Maccabiah Games before World War II (באנגלית) תוצאות התחרויות באתלטיקה קלה, דבר, 25 ביוני 1934 גוטה להבי, באתר ביתמונה גוטה עם משפחתה: הוריה צבי ושרה ברלינר, בעלה אוריאל וילדיה רותי ורוני, בשנת 1946 מקום ראשון בכינוס ספורט 1928 סמל מאולימפיאדת הפועלים באנטוורפן, 1937
אלכסנדרה רוד אסטייט

אלכסנדרה רוד אסטייט (באנגלית: Alexandra Road estate) הוא מתחם מגורים ברובע קמדן שבצפון-מערב לונדון, אנגליה. המתחם עוצב במסגרת הדיור הציבורי בשנת 1968 על ידי האדריכל ניב בראון שעבד בשעתו במחלקת התכנון העירונית. ב-1978 הושלמה בנייתו של הפרויקט הכולל 520 דירות, בית ספר, מרכז קהילתי, מועדון צעירים וחניון כלי רכב. הפרויקט שעוצב כולו מבטון הפך לאחד מסמלי סגנון הברוטליזם והודות לכך הוכרז בתחילת שנות ה-90 לשימור. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה רוד אסטייט בוויקישיתוף אסתר זנדברג, ישראלים, למדו מהבריטים: ככה בונים דיור ציבורי, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביבה לורי

אביבה (קריסטינה) לוֹרי (1946 – 9 באוקטובר 2013) הייתה עיתונאית, מרצה לתקשורת וסופרת ישראלית. נולדה בשם קריסטינה לורי, בוורוצלב שבפולין, ועלתה לישראל בילדותה עם אחיה והוריה במסגרת עליית גומולקה, ב-1957. המשפחה התגוררה בתל אביב. למדה בתיכון חדש, בצה"ל שירתה בממר"ם ולאחר שחרורה השלימה לימודי קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בהמשך, למדה לימודי קולנוע בסמינר הקיבוצים, במכללה למינהל בחוג לתקשורת ועיתונות ובבית הספר לעיתונות כותרת. לורי החלה לעסוק בתקשורת בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, עבדה כתחקירנית בתוכנית כלבוטק ובהמשך ככתבת בעיתונים חדשות ומעריב. ב-1993 החלה לעבוד בעיתון הארץ, שבו עבדה עד יום מותה. לורי כתבה במוסף הארץ במגוון נושאים: ספרות, תרבות, חברה, היסטוריה ועוד. לורי התגוררה בהרצליה, הייתה במערכת יחסים זוגית ואם לבן. היא נפטרה ב-2013 ממחלת הסרטן ונטמנה בבית העלמין "מנוחה נכונה" בכפר סבא. לורי כתבה שלושה מדריכי טיולים: "סקי: מדריך לאתרי אירופה", בשיתוף עם שבתאי עזריאל (1991) "טוסקנה הקסומה", בשיתוף שלמה פפירבלט (2005) "התענוגות של פראג" (2012) "גן החיים: על אנשים וחיות", שמספר את סיפור הצלת היהודים, בתקופת מלחמת העולם השנייה בגן החיות בוורשה. אביבה לורי, דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves" נרי לבנה, אביבה האהובתי, הארץ, 18.10.2013 עופר אדרת, מתה אביבה לורי, כתבת מוסף "הארץ" ב-20 השנים האחרונות, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2013 אביבה לורי, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2020 טוסקנה הקסומה - אביבה לורי, שלמה פפירבלט, באתר www.text.org.il התענוגות של פראג - אביבה לורי, באתר www.text.org.il אביבה לורי, גן החיים, באתר הארץ, 19 בפברואר 2008
השביעייה הסודית שלנו

הסדרה "השביעיה הסודית שלנו", מאת שרגא גפני (בשם העט אבנר כרמלי) היא סדרת המשך ישראלית לסדרה האנגליה המצליחה "השביעייה הסודית" שכתבה איניד בלייטון. הסדרה כללה שישה ספרים ויצאה לאור בין השנים 1995- 1999. מסופר בסדרה על שני ילדים שנקראים מתן ויוני, שמלבד זה שהם גרים באותו בניין מגורים ולומדים באותה כיתה אין ביניהם קשר, וזה השתנה כשמתן סיים לקרוא את הסדרה האנגליה "השביעיה הסודית" והחליט להקים לעצמו חבורה משלו. יוני שהיה אויבו משכבר, ריגל אחריו וכאשר גילה את תוכניותיו החליט להיות טוב יותר ממתן ולהקים חבורה משלו, וכך היה מהספר השני. החבורה של מתן מוצלחת יותר ופותרת תעלומות רבות, בעוד שהחבורה של יוני נאלצת להסתפק בהמצאת תעלומות. חברי החבורה בנוסף למתן הם בת דודתו עדי וחבריו לכיתה גילה, לימור, דרור, אילן ואיתי (שהצטרף לחבורה בסוף הספר הראשון). השביעיה הסודית שלנו בחורשת הנחשים (1995) (הספר בקטלוג ULI) השביעיה הסודית שלנו במערת הסתרים (1996) (הספר בקטלוג ULI) השביעיה הסודית שלנו בבית הרוחות (1997) (הספר בקטלוג ULI) השביעיה הסודית שלנו במתיחה הגדולה (1997) (הספר בקטלוג ULI) השביעיה הסודית שלנו בתעלומת החייזרים המעופפים (1999) (הספר בקטלוג ULI) השביעיה הסודית שלנו בתעלומת מכתבי האיום (1999) (הספר בקטלוג ULI) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפלגת הכפר

האם התכוונתם ל... מפלגת הכפר של אוסטרליה - שמה הקודם של המפלגה הלאומית של אוסטרליה. מפלגת הכפר (בריטניה) – מפלגה פוליטית שפעלה בבריטניה בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. מפלגת הכפר של פפואה גינאה החדשה – מפלגה פוליטית בפפואה גינאה החדשה. מפלגת הכפר (ניו זילנד) – מפלגה פוליטית שפעלה בניו זילנד בעיקר בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20.
ג'ון דולן

ג'ון ל. דולן (באנגלית: John L. Dolan) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כקצין האג"ם של המטות המשולבים. דולן למד לתואר ראשון בכימיה באוניברסיטת צפון קולורדו במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית. באוקטובר 1986 התגייס לחיל האוויר ועבר קורס טיס בבסיס רייס שבטקסס. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי F-16 פייטינג פלקון בבסיס מיסוואה שביפן. בינואר 1992, במהלך שירותו ביפן, התנגש מטוסו עם מטוס תדלוק, הוא נאלץ לנטוש וחולץ לאחר חמש שעות ממימי האוקיינוס השקט על ידי חיל הים היפני. בתפקידו הבא שימש קצין נשק ומוביל מבנה בטייסת F-16 בגרמניה. לאחר מכן שימש מדריך ועוזר קצין מבצעים בבסיס נליס שבנבדה, וקצין בטיחות בכנף הקרב השמינית בבסיס קונסאן שבקוריאה הדרומית. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שימש ראש מדור אוויוניקה וחקר ביצועים של מטוסי F-22 ראפטור במפקדת פיקוד הקרב של חיל האוויר. בשנים 2002–2005 שימש עוזר מפקד בית הספר למערכות נשק של חיל האוויר ומפקד טייסת F-16 המשויכת לבית הספר. בשנים 2006–2008 מילא תפקידי מטה במחלקת ההגנה. ביולי 2008 מונה לסגן מפקד כוח המשלוח האווירי 332 שהוצב בעיראק. ביולי 2009 מונה לקצין קישור לסנאט במשרד מזכיר חיל האוויר. במאי 2010 מונה למפקד כנף הקרב השמינית בבסיס קונסאן בקוריאה הדרומית. במאי 2011 מונה לסגנו של ראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר. בנובמבר 2012 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח האווירי 451 ולמפקד שדה התעופה של נאט"ו בקנדהאר שבאפגניסטן. בינואר 2013 מונה לעוזר סגן מפקד כוחות האוויר של פיקוד מרכז. במאי 2014 מונה לראש מטה פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. ביוני 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ולמפקד כוחות ארצות הברית ביפן. באוגוסט 2016 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. במהלך שירותו צבר דולן למעלה מ-4,000 שעות טיסה, והשתתף בלמעלה מ-200 טיסות מבצעיות. ב-2019 מונה לסגן נשיא בחטיבת המודיעין והחלל של חברת ריית'יאון. דולן בעל תואר שני במדעי אווירונאוטיקה וטכנולוגיה מאוניברסיטת אמברי-רידל בפלורידה, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובוגר המכללה הלאומית למלחמה. מדיה וקבצים בנושא ג'ון דולן בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית ג'ון דולן באתר המטות המשולבים פרטי התאונה, באתר aviation-safety.net U.S. Forces Japan commander reconnects with Japanese service members who saved his life, אתר חיל הנחתים, ‏29 בספטמבר 2015
הפיגוע בסטוקהולם

האם התכוונתם ל... הפיגועים בסטוקהולם (2010) – פיגוע מכונית תופת ופיגוע התאבדות שהתרחשו ב-11 בדצמבר 2010 במרכז סטוקהולם פיגוע הדריסה בסטוקהולם (2017) – פיגוע דריסה שהתרחש ב-7 באפריל 2017 במרכז סטוקהולם מרחץ הדמים של סטוקהולם המהומות בשוודיה (2013)
ליל הבארות

ליל הבארות (מבצע יהלום) היא פעולת תגמול שערך צה"ל בעיירה קלקיליה שבשטח ירדן, בלילה שבין 4 ל-5 בספטמבר 1965. בפעולה הרסו כוחות צה"ל 11 משאבות מים. ההחלטה לצאת לפעולת תגמול התקבלה לאחר סדרת פעולות חבלה שביצעו אנשי פת"ח שפעלו משטח ירדן כנגד מטרות ישראליות החל מחודש יוני אותה שנה. כמפקד הפעולה נקבע מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם רפאל איתן. הפעולה נועדה להזהיר את השלטונות הירדנים ולא לפגוע בהם בנפש. בשל כך נקבעו הוראות פתיחה באש מחמירות. בליל 4 בספטמבר 1965 תקפו כוחות מחטיבת הצנחנים בפיקוד רפאל איתן, ובהם כוח בפיקוד מפקד גדוד 202, אפרים חירם, וכוח מסיירת מטכ"ל, בפיקוד דב תמרי, 11 משאבות מים (בארות) במרחב העיירה קלקיליה והרסו את כולן באמצעות מטעני חבלה. במהלך הפעולה הכוחות כמעט שלא נתקלו בהתנגדות מצד הצבא הירדני. רק חייל ירדני אחד ואזרח אחד נפגעו במהלך המבצע. כל יעדי הפעולה הושגו. הכוחות שבו לשטח ישראל לאחר שפגעו בכלל משאבות המים. הייתה זו הפעולה הראשונה של סיירת מטכ"ל שכללה לחימה. מבצע יהלום, אתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים רפאל איתן ודב גולדשטיין, "רפול - סיפור של חייל", ספרית מעריב, 1985, עמוד 84. זאב דרוריוכח מסיירת הצנחנים בפיקוד מ. הסיירת צימל, מנהיגות שקטה - דן שומרון, הוצאת ידיעות אחרונות, 2016, עמוד 62. אבנר שור, "חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן", הוצאת כנרת, 2008, עמוד 244.
ג'יימס קלאפר

ג'יימס רוברט "ג'ים" קלאפר (באנגלית: James Robert "Jim" Clapper Jr.; נולד ב-14 במרץ 1941) הוא לוטננט גנרל בדימוס בחיל האוויר האמריקאי שכיהן כראש המודיעין הלאומי בין השנים 2010–2017 תחת נשיא ארצות הברית ברק אובמה. לפני כן כיהן כראש DIA‏ (1991–1995), כראש ה-NGA‏ (2001–2006), וכסגן ראש מזכיר ההגנה למודיעין (2007–2010). ב-4 במרץ 2017 האשים הנשיא דונלד טראמפ את ברק אובמה באישור האזנות במגדל טראמפ לו ולצוותו. למחרת הופיע ג'יימס קלאפר בתוכנית פגוש את העיתונות ברשת NBC והכחיש שממשל אובמה הוציא אי פעם צווי האזנה בבית המשפט המיוחד לנושאי ביטחון לצורך האזנה לקמפיין של טראמפ או לאנשיו. אך לאחר מכן נחשף כי לפחות שלושה צווים להאזנות סתר הוצאו, כשהבסיס לאותה בקשה הוסתר מהשופט ב-23 במאי 2018, אמר קלאפר בתוכנית "שעת החדשות", כי רוסיה הצליחה לשנות את ההצבעות ב-2016 בשלוש מדינות של ארצות הברית, ולמעשה היטתה את הבחירות לטובת טראמפ, זאת אף שב-5 בינואר 2017 הצהיר בשימוע לפני ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט של ארצות הברית שרוסיה לא היטתה שום הצבעה. קלאפר נולד בפורט ויין, אינדיאנה. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס קלאפר בוויקישיתוף יוסי מלמן, ראש המודיעין הלאומי לשעבר של ארה"ב: הרס מוחלט של חמאס הוא גם הרס מוחלט של עזה, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2023 FBI obtained FISA warrant to monitor former Trump adviser Carter Page, וושינגטון פוסט PBS NewsHour | CLAPPER | Season 2018 (באנגלית), נבדק ב-2020-07-28 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל גלעדי

דניאל גלעדי הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר, בעל 4 מדליות זהב. גלעדי נכה צה"ל קטוע יד. הצטרף לאימוני ספורט בבית הלוחם והיה חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) השתתף בארבע תחרויות ובכולן זכה במדליית זהב: בשני משחי 50 מטר בסגנונות חזה (41.27 שניות) וחופשי (32.79 שניות), בריצת 100 מטר (11.7 שניות) ובתחרות הכדורעף כחבר הנבחרת. הוא צורף שוב לנבחרת הכדורעף לקראת המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) והתחרה במשחקים בהם סיימה הנבחרת ברבע הגמר. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית)
אסטבן אוקון

אסטבן אוקון (בצרפתית: Esteban Ocon, נולד ב-17 בספטמבר 1996) הוא נהג מרוצים צרפתי המתחרה בקבוצת אלפין באליפות הפורמולה 1. שימש במשך שלוש עונות כנהג בקבוצות מאנור וסהרה פורס אינדיה. אוקון החל להתחרות בתחרויות קארטינג בגיל 10. שנה לאחר מכן זכה באליפות צרפת בקטגוריית המינימי ובשנת 2008 זכה באליפות הקאדטים. במשך שלוש שנים התחרה בקטגוריית ה-KF3 ובשנת 2011 סיים כאלוף צרפת וכסגן אלוף אירופה בקטגוריה. בשנת 2012 ערך את הבכורה בתחרויות רכבים חד-מושביים, כשלקח חלק באליפות הפורמולה רנו 2.0 כנהגה של קבוצת קוריניאן מוטורספורט (Koiranen Motorsport). בשנת 2013 עבר להתחרות בקבוצת ART. את העונה סיים במקום השלישי ובמהלכה רשם את הניצחון הראשון. באוקטובר אותה שנה ערך את הופעת הבכורה בפורמולה 3, במסגרת הגרנד פרי של מקאו. עונה לאחר מכן הצטרף באופן מלא לאליפות אירופה בפורמולה 3. במהלך העונה השיג 9 ניצחונות והבטיח את הזכייה באליפות, כשנותר עוד מרוץ לסיום העונה. בשנת 2015 עבר להתחרות בסבב ה-GP3 עבור קבוצת ART. הוא ניצח רק מרוץ אחד במהלך העונה, אך בעשרה מרוצים נוספים הגיע למקום השני וזכה באליפות. במקביל, שימש כנהג המבחן של קבוצת סהרה פורס אינדיה. את עונת 2016 החל כנהג קבוצת המרוצים של מרצדס באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM), בה לקח חלק בעשרת המרוצים הראשונים של העונה. במקביל, שימש כנהג מבחן בקבוצת רנו. במהלך חודש אוגוסט הודיעה קבוצת מאנור על החתמתו של אוקון כמחליפו של ריו הריאנטו עד לסיום העונה. הוא ערך את הבכורה בגרנד פרי הבלגי, אותו סיים במקום ה-16. הוא שותף בתשעה מרוצים עד לסיום העונה, אך לא צבר נקודות. לקראת עונת 2017 חתם על חוזה רב שנתי בקבוצה סהרה פורס אינדיה. במרוץ הפתיחה של העונה סיים במקום העשירי והשיג את נקודת האליפות הראשונה בקריירה. במהלך העונה צבר נקודות בכל המרוצים, למעט שניים. את העונה סיים במקום השמיני. במהלך עונת 2018 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים ונכנסה למהלך של פשיטת רגל. איש העסקים הקנדי לורנס סטרול רכש את הקבוצה ושינה את שמה לרייסינג פוינט. לקראת עונת 2019 החליט סטרול להחליף את אוקון בבנו, לאנס. לאחר שנותר ללא קבוצה שימש במשך שנה כנהג מבחן בקבוצת מרצדס. באוגוסט 2019 הוחתם כמחליפו של ניקו הולקנברג בקבוצת רנו, החל מעונת 2020. ביוני 2021 האריך את חוזהו בקבוצה עד לסוף עונת 2024. בשל תנאי מזג האוויר המרוץ הופסק לאחר 2 הקפות. הוענקו רק מחצית מהנקודות העונה טרם הסתיימה מדיה וקבצים בנושא אסטבן אוקון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסטבן אוקון (באנגלית) אסטבן אוקון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אסטבן אוקון, ברשת החברתית אינסטגרם אסטבן אוקון, באתר DriverDB לנהגי מרוצים French Championship Minime 2007 standings French Championship Cadet 2008 standings Lotus Formula 1 protege Esteban Ocon gets Prema Macau Formula 3 seat, Autosport.com, 15 October 2013 Esteban Ocon set to get Renault Formula 1 reserve role for 2016, Autosport.com, 2 February 2016 Esteban Ocon steps up to replace Rio Haryanto at Manor, Skysports.com, 10 August 2016 Force India signs Ocon on multi-year deal, Motorsport.com, 10 November 2016 Ocon to replace Hulkenberg at Renault, Motorsport.coo, 29 August 2019 Esteban Ocon signs new Alpine F1 deal until 2024, Motorsport.com, 16 June 2021