laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיאט 615

פיאט 615 (באיטלקית Fiat 615) היא משאית קלה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1951–1965. בין השנים 1953–1958 דגם ה"פיאט 615" יוצר ברישיון פיאט באוסטריה, והיה קרוי "Steyr 260". בדגם הורכב מנוע 1,997 סמ"ק המפיק 50 כ"ס. החל משנת 1954 הורכב מנוע דיזל 1,901 סמ"ק, המפיק 47 כ"ס. דגם זה היה קרוי "Steyr 260 Diesel". בין השנים 1956–1970 הדגם יוצר ברישיון פיאט ביוגוסלביה, על ידי חברת "Zastava" (הדגם היה קרוי "Zastava 615B"). המנוע שהורכב לדגם היה בנפח 1,901 סמ"ק, שהפיק 48 כ"ס ב-3,200 סל"ד. משקל הרכב היה 3,15 טון. בין השנים 1962–1976 יוצר דגם הטנדר זסטאבה 620B. כושר העמסה המקסימלי של ה"פיאט 615" היה כ-1,500 ק"ג Fiat 615 - Tipo 2102 (יוצר בין השנים 1951-1952) Fiat 615-2 - (יוצר בין השנים 1952-1956) Fiat 615N - (יוצר בין השנים 1956-1960) Fiat 615N1 - (יוצר בין השנים 1960-1965) Steyr 260 - (יוצר באוסטריה, בין השנים 1953-1957) Steyr 260D - (יוצר באוסטריה בין השנים 1954-1959) Zastava 615B - (יוצר ביוגוסלביה ברישיון פיאט, על ידי חברת "Zastava" בין השנים 1956-1970) (zuckerfabrik 24. de ) http://www.zuckerfabrik24.de/steyrpuch/steyr260_1.htm] Steyr 260, 260 Diesel] פיאט 615 (Fiat 615, 615N - Zuckerfabrik24) פיאט 615 - גלריית תמונות (Gallery of Fiat-615 - Car Reviews) פיאט 615 - מפרט טכני ( Fiat 615 Free Tractor Data | Instant Online Info, Specs and ) מדיה וקבצים בנושא פיאט 615 בוויקישיתוף פיאט 615 N (2:30 דקות), יו-טיוב פיאט 615 (2:11 דקות), יו-טיוב פיאט 615 CNH Industrial Village - Fiat 615 N1 פיאט 615Retrieved 14 December 2013, zuckerfabrik 24. de
יעקב כלפון

הרב יעקב כלפון (היכ"ל) (ה'תקס"ח, 1808 - י"ט באב ה'תרט"ו, 3 באוגוסט 1855) היה דרשן, ופוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של טיטואן שבמרוקו במאה ה-19. מחבר ספרים ופיוטים. נולד ליוסף ולפרחה כלפון בשנת ה'תקס"ח (1808), בתטואן שבמרוקו, ונקרא על שם הרב יעקב אבן מלכא (מהריב"ם) בעקבות חלום שחלמה אימו (ראו להלן). בתחילת חייו חי חיי רווחה, אביו היה סוחר וגביר שפעל באזור גיברלטר ואמו שכרה לו לרב את הרב יהודה אלמאליח שהתגורר בביתם וכילכלה אותו. אחרי שאביו נפטר בעיר בה הלך לרגל מסחרו הם הפכו לעניים מרודים, ומאז למד תורה מתוך מחסור. בהמשך, כיהן כאב בית הדין בקהילת יהודי טיטואן. התנהג בחסידות ובפרישות, ועסק רבות בתורת הנגלה והנסתר. ניהל חלופת מכתבים עם רבני דורו מערי צפון אפריקה. נפטר בי"ט באב ה'תרט"ו (1855). בנו הבכור יוסף. בנו הרב יהודה כלפון שהיה דרשן מפורסם. בנו הרב יצחק. בנו הרב משה שהיה סופר סת"ם וסופר שטרות. בנו מאיר (נפטר בה'תרס"ו) שהתחיל להשתדל להדפיס מספריו ואת ספרי 'נר מערבי'. בתו פריחא, אשת הרב יונה נהון. בתו זהרא אשת משה גרשון, ראש החברא קדישא בתטואן. הרב עמרם אבורביע, הוא נכד בנו יצחק. והרב יעקב גרשון, שכיהן כרב הקהילות הספרדיות בקראקס ובסאו פאולו, הוא נין לבנו יוסף וכן נין לבתו זהרה. הרב כלפון כתב ספרים רבים, ביניהם: נגד מלכים - מערכות עניינים לפי סדר הא-ב. ובתוכו קונטרס ינוקא דבי רב - כללים ויסודות בהלכה לפי סדר א-ב. ירושלים ה'תרצ"א. שו"ת משפטים צדיקים, ב' חלקים (חלק א וחלק ב). ובתוכו (בחלק ב) שו"ת חסד ה' - על חושן משפט. ירושלים ה'תרצ"ה. רנו ליעקב שמחה - חידושים על פרשיות השבוע. ירושלים ה'תש"ז. ויעמידה ליעקב - חידושים על התורה. יגל יעקב - פיוטים שחיבר, ופיוטים נוספים, קזבלנקה . דורש טוב - דרושים. שו"ת נר מערבי, ב' חלקים. ספרו של הרב יעקב (בן) מלכא, הרב כלפון אסף את החומר, תכנן להדפיסו ואף כתב לו הקדמה, אך הדבר לא יצא לפועל, גם בנו מאיר שהשקיע בכך ממון נפטר, ולבסוף נכדיו הדפיסוהו, ירושלים ה'תרצ"ה. יעקב כלפון, באתר "החכם היומי" גאוני טיטואן, מהר"י כלפון, מתוך ההקדמה לספר משפטים צדיקים, באתר אור החמה יעקב בן יוסף כלפון (1808-1855), דף שער בספרייה הלאומית ראו 'עמרם אבורביע', באתר דעת ראו גם באתר מורשת יהדות מרוקו ראו שער הספר, באתר ווינרס(הקישור אינו פעיל)
פרנקלין (אי)

האי פרנקלין (באנגלית: Franklin Island) הוא אי באורך 12.6 ק"מ, השוכן בים רוס, כ-128 ק"מ מזרחית לכף היקי, ארץ ויקטוריה. האי התגלה ב-27 בינואר 1841 על ידי ג'יימס קלארק רוס, ונקרא על שם סר ג'ון פרנקלין, החוקר הנודע של החוג הארקטי, שבתפקידו כמושל ארץ ואן דימן שבטסמניה, בשנת 1840, אירח כיד המלך את המשלחת, כשעגנה בדרכה דרומה בהובארט. אף כי האי נמצא רק 80 ק"מ צפונית לאי בופור ונראה במבט ראשון כמשתייך לאותה קבוצה,, לא מקובל לראות באי פרנקלין חלק מארכיפלג רוס. באי שוכנת מושבת קינון גדולה של פינגוויני אדלי. צוק ברנאקי (76°8′S 168°20′E﻿ / ﻿76.133°S 168.333°E﻿ / -76.133; 168.333) הוא מצוק תלול, בקצה הדרומי של האי פרנקלין. את שמו נתנה לו משלחת צלב הדרום, 1900-1898, על שם לואיס ברנאקי, חבר המשלחת. השם הגנרי שונה מ"כף" ל"צוק" על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים כדי למנוע כפילות עם כף ברנאקי על חוף ארץ ויקטוריה. שרטוני פרנקלין (76°0′S 169°0′E﻿ / ﻿76.000°S 169.000°E﻿ / -76.000; 169.000) הם שרטונים בסמוך לאי פרנקלין. מדיה וקבצים בנושא פרנקלין בוויקישיתוף Tom Griffiths, "Slicing the Silence"' Harvard University Press,2007, p. 167
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2003

אליפות אירופה בכדורסל נשים 2003, הייתה האליפות האזורית ה-29 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה ביוון בין ה-19 בספטמבר ל-28 בספטמבר 2003. רוסיה ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה. בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הן חולקו לשני בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ בהשתתפות 4 קבוצות. הנבחרת סיימה את המוקדמות במקום השני בבית והעפילה למשחקי האליפות. במהלך משחקי האליפות ביוון הנבחרת לא הצליחה לנצח באף משחק וסיימה את התחרות במקום ה-12. כדורסלניות הנבחרת: לימור מזרחי - 127 נקודות אורנית שוורץ - 80 נקודות לירון כהן - 65 נקודות תמר מעוז - 51 נקודות שרון זאבי - 32 נקודות שרית ארבל - 29 נקודות ריבי גרינבוים - 25 נקודות ליעד סואץ-קרני - 22 נקודות מיכל אפשטיין - 10 נקודות טלי נוי - 8 נקודות נילי נאתכו - 6 נקודות שירי שרון - 2 נקודות יורובאסקט 2003 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 2003 באתר פיב"א
הפועל תל חנן

הפועל תל חנן הייתה קבוצת כדורגל ישראלית משכונת תל חנן שבעיר נשר, שבשיאה שיחקה בליגת המשנה. משחקי הבית של הקבוצה נערכו במגרש הכדורגל בתל חנן ששכן בצמוד לרחוב ישורון. הקבוצה נוסדה בשנת 1954 והתפרקה בשנת 2009. לאחר מכן הוקמה קבוצת עירוני נשר שהיא ממשיכת דרכה הרשמית של הפועל תל חנן. המועדון נוסד בשנת 1954, וייצג את שכונת "תל חנן" שבנשר. מגרש הכדורגל של הקבוצה השתרע בצידה המערבי של השכונה בין רחוב ישורון לבין הכביש שעלה לשכונת בן דור. בספטמבר 1963 התמזגה הקבוצה עם הפועל המכונית ונקראה הפועל המכונית-תל חנן. בעקבות המיזוג עברה הקבוצה המאוחדת לארח במגרשה של הפועל תל חנן בעיר נשר. בשנת 1966, קשיים כלכליים במפעל קייזר-אילין תעשיות גרמו לפיטורי עובדים ובסופו של דבר גם לסגירתו של המפעל. המיזוג פורק והפועל תל חנן המשיכה תחת שמה המקורי. במאי 1975 עלתה הפועל תל חנן לליגה א'. בעונת 1975/1976 השתתפה לראשונה בליגת המשנה בישראל (שנקראה אז ליגה א'). הייתה זו עונת רפורמה במערכת הליגות הישראלית כאשר ליגה א' הפכה להיות הליגה השלישית והוקמה הליגה הארצית שהייתה החל מעונת 1976/1977 ליגת המשנה. בעונה זו סיימה תל חנן במקום ה-14 בבית הצפון ונשארה למעשה בליגה א' שהייתה הליגה השלישית. בסיום עונת 1980/1981 עלתה תל חנן לליגת המשנה. בעונת 1981/1982 שיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז). במחזור הסיום של העונה הביסה הקבוצה 5–1 את הכח רמת גן, ובכך מנעה ממנה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה) באופן רשמי, בעודה מסיימת במקום ה-13 ונשארת בליגה. עונה לאחר מכן ירדה תל חנן חזרה לליגה השלישית מהמקום ה-16 ומאז דשדשה הקבוצה בין הליגה השלישית לליגה הרביעית. הקבוצה שיחקה בעונתה האחרונה במחוז השומרון של ליגה ג' וסיימה במקום השמיני. בסיום עונת 2008/2009 התפרקה הקבוצה רשמית עקב קשיים כלכליים. מעט לאחר מכן הוקמה קבוצת עירוני נשר שנחשבת לממשיכת דרכה, והתחילה את דרכה בליגה ג' בעונת 2009/2010. מדיה וקבצים בנושא הפועל תל חנן בוויקישיתוף פרוטוקול המועצה המקומית נשר הו/24 מ-26 במאי 1975 ממעוף הנשר, באתר דאבל פס, 14 בספטמבר 2010
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2005

אליפות אירופה בכדורסל נשים 2005, הייתה האליפות האזורית ה-30 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בטורקיה בין ה-2 בספטמבר ל-11 בספטמבר 2005. צ'כיה ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה. בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הן חולקו לשני בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ג'. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ בהשתתפות 4 קבוצות. הנבחרת הפסידה את כל המשחקים וסיימה את הבית במקום האחרון. יורובאסקט 2005 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 2005 באתר פיב"א
קוף עכביש שחור-יד

קוף עכביש שחור-יד (שם מדעי: Ateles geoffroyi) הוא מין בסוג קוף עכביש המצוי במקסיקו, אמריקה המרכזית והקצה הצפוני של אמריקה הדרומית בקולומביה. וביערות גשם טרופיים. אורכו של קוף נע בין 30–63 ס"מ, אורך הזנב 60–80 ס"מ ומשקלם 6–9 ק"ג. אין הבדלים מהותיים בין שני המינים. הקוף בעל פרווה כתומה עם ראש כהה וגפיים וזנב חומים כהים עד שחורים. הזנב ארוך מאוד ומשמש להיתפס בין הענפים. קופים אלה חיים כמעט את כל חייהם בין העצים ויורדים לקרקע לעיתים רחוקות. הם אוכלי כל הניזונים מצמחים מבעלי חיים קטנים. הקוף מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא נפוץ במספר גני חיות בעולם, ביניהם גן החיות התנ"כי. מדיה וקבצים בנושא קוף עכביש שחור-יד בוויקישיתוף קוף עכביש שחור-יד, באתר ITIS (באנגלית) קוף עכביש שחור-יד, באתר NCBI (באנגלית) קוף עכביש שחור-יד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוף עכביש שחור-יד, באתר GBIF (באנגלית) קוף עכביש שחור-יד באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סניה

סֶניה (בסלובקית: Seňa; בהונגרית: Abaújszina, אַבּאַאוּיסִינַה; בפי יהודי המקום: שעֶניעֶ) היא כפר ורשות מקומית במחוז קושיצה שבדרום-מזרח סלובקיה. העיירה, שהייתה במקורה הונגרית, עברה לאחר מלחמת העולם הראשונה לחזקת צ'כוסלובקיה והוחזרה להונגריה ב-1938 בעקבות חבירתו של שליט הונגריה מיקלוש הורטי למדינות הציר של גרמניה הנאצית. לאחר המלחמה שבה העיירה להיות חלק מצ'כוסלובקיה, ומאז פירוק המדינה בשנות ה-90 היא בשטח סלובקיה. הקהילה היהודית המקומית התגבשה במחצית השנייה של המאה ה-18 מיחידים שהתיישבו בעיירה בראשית המאה, בשיאה מנתה הקהילה כ-300 משפחות. בראשית המאה ה-20 התדלדלה הקהילה היהודית בתהליך העיור, ומספר יהודי העיירה עמד ערב מלחמת העולם השנייה על כ-90. עם הכיבוש הנאצי, ב-1944, הועברו יהודי המקום לגטו קאשה (בקאשה) ומשם נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. רוב יהודי הקהילה הושמדו בשואת יהודי הונגריה. רבני הקהילה היו: הרב יצחק יהודה ליברמן, הרב שמעון ליברמן, והרב שמעון ארנפלד, שכיהן בהמשך כרבה של מיהלוביץ (אנ') (בנו של הרב דוד צבי ארנפלד ונכדו של החתם סופר). רבה האחרון של הקהילה היה הרב טוביה שווייגר, שכיהן בה קרוב לחמישים שנה, הוא המביא לבית הדפוס של הספר "אבן נזר" של דודו, וגיסו של הרב נחמיה יוסף בן עקיבא קורניצר. הוא נספה בשואה בגיל 80. אבאוי-סינא (שעניע), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה – תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 5 (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944). מדיה וקבצים בנושא סניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סניה "סניה", באתר JewishGen (באנגלית)
קלוטיאפין

קלוטיאפין (Clotiapine) היא תרופה אנטי פסיכוטית טיפוסית ממשפחת הדיבנזותיאזפינים. התרופה משווקת בישראל בשם אנטומין ומכונה גם לפעמים אטומין. קלוטיאפין משמשת בעיקר לטיפול בסכיזופרניה או בפסיכוזה ללא סכיזופרניה שמקורה בשימוש בתרופות או סמים ובמחלות נפש נוספות המלוות בפסיכוזה. התרופה משמשת גם לטיפול במאניה[דרוש מקור]. בזכות השפעתה המרדימה החזקה, התרופה משמשת פעמים רבות גם להרגעה והקלה במצבים פסיכוטיים אקוטיים, במצבי חרדה חריפים, באגיטציה חריפה ואף כקו משני לטיפול באינסומניה אקוטית חריפה. בדומה לשאר התרופות האנטי-פסיכוטיות, לקלוטיאפין תופעות לוואי רבות. תופעות הלוואי השכיחות ביותר של התרופה כוללות טשטוש ראייה, נמנום, קשיים במתן שתן, יובש בפה, סחרחורות והפרעות שונות בתפקוד המיני. במקרים נדירים התרופה עלולה לגרום לצהבת ולטרדיב דיסקינזיה. המבנה הכימי של מולקולת קלוטיאפין דומה מאד למבנה הכימי של מולקולת לוקסאפין (אנ') כאשר ההבדל היחיד ביניהן הוא שאטום הגופרית (S) בתחתית הטבעת המרכזית של קלוטיאפין, מוחלף באטום חמצן (O) בלוקסאפין. הן קלוטיאפין והן לוקסאפין דומות בהרכבן הכימי לקלוזאפין, אולנזפין, קווטיאפין ואמוקסאפין (אנ'). מדיה וקבצים בנושא קלוטיאפין בוויקישיתוף קלוטיאפין באתר infomed Seminara, G.; Trassari, V.; Prestifilippo, N.; Chiavetta, R.; Calandra, C. (1993). "Atypical tricyclic neuroleptics for treatment of schizophrenia. Clothiapine and clozapine". Minerva psichiatrica. 34 (2): 95–99. PMID 8105359. נכון לשנת 2023 התרופה לוקסאפין לא משווקת בישראל (אך משווקת בארצות הברית).
בית הכנסת מגן דוד (קולקטה)

בית הכנסת מגן דוד הוא בית כנסת הממוקם בצומת רחוב ברבורן וקאנינג שבקולקטה, מערב בנגל, הודו. "מגן דוד" הוא אחד משני בתי הכנסת הפעילים בעיר, והשני הוא בית הכנסת "בית אל" ברחוב פולוק. בית הכנסת נבנה ב-1884 על ידי אליאס דוד עזרא לזכרו של אביו דוד יוסף עזרא, אשר עסק בסחר נדל"ן בעיר. דוד יוסף עזרא מזוהה עם כמה מהבניינים הידועים ביותר בקולקטה, כולל אחוזת אספלנדה, אחוזת עזרא ואחוזת צ'ארוונגי. רחוב עזרא נקרא על שמו. בית הכנסת נבנה בסגנון הרנסאנס האיטלקי, עם גימור אדום של לבנים. הכניסה למתחם בית הכנסת מוסתרת מאחורי דוכנים מאולתרים שמספקים תכשיטים שונים. לבית הכנסת דלת המעוטרת במגן דוד ובכיתוב בעברית. שני הקירות הצדדיים כוללים לוחות זיכרון המוקדשים ליהודי קולקטה. אף על פי שפעילותו של בית הכנסת הופסקה לפני זמן רב, הוא עדיין מטופח להפליא. רצפת השיש המשובצת, הנברשות הנוצצות, חלונות הזכוכית הצבעוניים ועמודי הפרחים המעוטרים, משפרים את המראה של בית הכנסת. מזבח בית הכנסת מעוטר בחצי כיפה המשובצת כוכבים, שמייצגת את השמיים. הלוח הגדול שבמרכז מכיל את עשרת הדיברות, כולל גם כמה כתובות בעברית ועוד כמה פריטים אחרים של איקונוגרפיה יהודית, כולל המנורה. במרכז המסדרון עומד דוכן מוגבה במקום שבו בעבר הטיף הרב. שני גרמי מדרגות המובילים למרפסות העליונות בצידי האולם, שמורים לעזרת נשים. כיום פעיל בית הכנסת רק לעיתים בימי החגים. בין חברי הקהילה מתחולל ויכוח באשר לעתיד בית הכנסת. בעוד חלק תומכים בהעברתו לירושלים, אחרים מעוניינים בהשארתו בהודו למען זכר הקהילה. יהודי קולקטה הם בעיקר יהודי בגדאד שהגיעו לקולקטה למטרות סחר. בנקודת זמן מסוימת, אף כללה הקהילה כ-6,000 יהודים, אם כי 60 שנה לאחר הקמת מדינת ישראל, ב-2010 נותרו בעיר רק כ-30 יהודים. המהגר היהודי הראשון שהגיע לקולקטה הוא שלטון כהן, שהגיע ב-1798 מחלב שבסוריה. המשפחה היהודית המשפיעה ביותר בקרב יהודי העיר הייתה משפחת עזרא, שמלבד בית הכנסת בנתה גם את בית הספר היהודי לבנות. לקהילה היהודית היו בעבר חמישה בתי כנסת, מתוכם פועלים בימינו שניים בלבד: מגן דוד ובית אל[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת מגן דוד בוויקישיתוף רוי, נישיט רנג'אן (1990). Saswata Kolkata, Ingrej Amaler Sthapotho. p. 38. אהרון דניאל, יהדות הודו, באתר the-south-asian, ‏מרץ 2001 (באנגלית) תכשיטים יהודיים, באתר The Telegraph, ‏25 באפריל 2010 יובל נעמן, קולקטה-המיידן וסביבתו, באתר יובל נעמן - לראות את העולם בדרך אחרת
צ'ינצ'ילה ארוכת זנב

צ'ינצ'ילה ארוכת זנב או שִׁינְשִׁילָה מְצוּיָה (שם מדעי: Chinchilla lanigera) הוא מין של מכרסם לילי קטן מהסוג צ'ינצ'ילה שבמשפחת הצ'ינצ'יליים שמוצאו בהרי האנדים שבדרום אמריקה. אורכה של הצ'ינצ'ילה הוא 26 ס"מ בממוצע עם זנב באורך של כ-10 ס"מ. משקל אופייני הוא כ-500 גרם גרם בזכרים וכ-800 גרם בנקבות. צ'ינצ'ילות הן בדרך כלל בעלות פרווה צפופה, עבה ורכה בצבע אפור כהה ומעט שחור בקצוות, אבל קיימות מוטציות צבע רבות כמו שחור, לבן, בז' ועוד. לצ'ינצ'ילות אוזניים ארוכות ורודות וזנב ארוך ושעיר. הצ'ינצ'ילות חיות בטבע בהרי האנדים, שם הטמפרטורה יכולה לרדת במהירות לטווח האפס. הן מתכנסות יחדיו במחילות סגורות ושם מתחממות מהקור. הן צמחוניות וניזונות בעיקר מצמחיית סלעים. אורך חייהן בטבע הוא כעשר שנים. בטבע היא נמצאת בסכנת הכחדה ונפגעת מציד למסחר בפרוותה המשובחת. הצ'ינצ'ילה היא חיית מחמד פופולרית ואורך חייה בשבי הוא כעשרים שנה. מדיה וקבצים בנושא צ'ינצ'ילה ארוכת זנב בוויקישיתוף צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, באתר ITIS (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, באתר NCBI (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב, באתר GBIF (באנגלית) צ'ינצ'ילה ארוכת זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית Long-tailed chinchilla, Smithsonian's National Zoo, ‏2016-04-25 (באנגלית)
אבאויקר

אַבּאַוּיקֵר (בהונגרית: Abaújkér) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון-מזרח הונגריה. אוכלוסיית אַבּאַוּיקֵר קטנה משמעותית מ-726 תושבים בשנת 1990 עד 555 תושבים בשנת 2021. עד מלחמת העולם השנייה התקיימה בכפר קהילה יהודית קטנה, שהייתה כפופה לרבה של סאנטוב ולמוסדות הקהילה שלה. בעיר נותר בית קברות יהודי אַבּאַוּי-קאֵר, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 5. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא אבאויקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבאויקר (בהונגרית) בית הקברות היהודי באבאויקר, סרטון באתר יוטיוב, 9 בספט' 2019 https://www.ksh.hu/apps/hntr.telepules?p_lang=EN&p_id=26718 הלמ"ס ההונגרי] בית הקברות היהודי באבאויקר מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאגן שחור

שאגן שחור (שם מדעי: Alouatta caraya) הוא מין פרימט מהסוג שאגן החי באמריקה הדרומית. השאגן נפוץ בצפון מזרח ארגנטינה, מזרח בוליביה, דרום ומזרח ברזיל ובפרגוואי. הוא שוכן ביערות הגשם וגם בפנטנל ומצוי רוב זמנו בין ענפי העצים. אורך השאגן 60-65 ס"מ ומשקלו 6-9 ק"ג בזכרים ו3-6 ק"ג בנקבות. למרות השם רק לשאגנים הזכרים הבוגרים ישנה פרווה שחורה. פרוות הנקבות והצעירים אפורה-בלונדינית עם פנים כהות. לכולם זנב ארוך היכול ללפות ענפים אף שהם גדולים יותר מקופי העכביש ואינם יכולים להיתלות כלפי מטה איתו. השאגנים הם יצורים עצלנים הניזונים מעלים, פירות ופרחים ביער וקרוב ל-70% מזמנם הם נחים. הם חיים בלהקות של עד 19 פרטים ושואגים יחדיו על העץ כדי לשמור על הטריטוריה המשותפת מזרים. מדיה וקבצים בנושא שאגן שחור בוויקישיתוף שאגן שחור, באתר ITIS (באנגלית) שאגן שחור, באתר NCBI (באנגלית) שאגן שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שאגן שחור, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שאגן שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שאגן שחור, באתר GBIF (באנגלית) שאגן שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
אגוטי זהוב-ירך

אגוטי זהוב-ירך (שם מדעי: Dasyprocta leporina) הוא מין ממשפחת האגוטיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית ובכמה איים בים הקריבי. האגוטי הוא יצור דמוי-שרקן בעל רגליים ארוכות ופרווה זהובה סביב אזור השת. אורכו 48–64 ס"מ ומשקלו 3–6 ק"ג בממוצע. הזכרים גדולים מהנקבות. הפנים ורודות וכך גם האוזניים הקטנות. לאגוטי ראייה ושמיעה טובות ושיניים חדות איתן הוא מסוגל לפצח קליפות וזרעים קשים. תזונתו כוללת בעיקר פירות וזרעים קשים כמו אגוז ברזילאי. לעיתים עוקב האגוטי אחרי קופים שאוכלים פירות ביער וממתין שיפילו אותם מטה. האגוטי מסוגל לרוץ מהר ביער ולהתחבא בין הצמחייה. בתקופת הרבייה ממליטה הנקבה 1–3 גורים, הנגמלים תוך 20 שבועות. בישראל נמצא האגוטי בגן החיות התנ"כי, במתחם החיות הקטנות, יחד עם חיות נוספות מאמריקה הדרומית. מדיה וקבצים בנושא אגוטי זהוב-ירך בוויקישיתוף אגוטי זהוב-ירך, באתר ITIS (באנגלית) אגוטי זהוב-ירך, באתר NCBI (באנגלית) אגוטי זהוב-ירך, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אגוטי זהוב-ירך, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגוטי זהוב-ירך, באתר GBIF (באנגלית) אגוטי זהוב-ירך באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרפנזין

פרפנזין (perphenazine) היא תרופה אנטי-פסיכוטית טיפוסית ממשפחת הפנותיאזינים (אנ'). התרופה משווקת בישראל תחת השם פרפנאן. פרפנזין פוטנטי בערך פי חמישה מכלורפרומאזין. במינונים נמוכים משמשת התרופה לטיפול בדיכאון מז'ורי. קיימות תרופות המשלבות פרפנזין ואמיטריפטילין במינונים שונים. ישנם מחקרים המצביעים כי שימוש של פרפנזין יחד עם פלואוקסטין מביא לתוצאות טובות במטופלים הסובלים מדיכאון פסיכוטי. לפרפנזין השפעה מרגיעה ונוגדת חרדה, מה שהופך אותה ליעילה גם עבור חולים פסיכוטיים נסערים כמו גם עבור חולים הסובלים מקטטוניה מסכנת-חיים. במינונים גבוהים יותר, התרופה משמשת לטיפול בפסיכוזה. היא יעילה בטיפול בתסמינים ה"חיוביים" של מחלת הסכיזופרניה, טובה לטיפול בהפרעה טורדנית כפייתית וגם בטיפול בהזיות ודלוזיות. עם זאת, היעילות של התרופה בטיפול בתסמינים ה"שליליים" של המחלה אינה ברורה. כתרופה אנטי-פסיכוטית ממשפחת הפנותיאזינים, פרפנזין חולקת באופן כללי את כל תופעות הלוואי של כלורפרומאזין. סקירה של קוקרן משנת 2015 מצאה כי "אין הבדלים משמעותיים מבחינת תופעות לוואי בין פרפנזין לתרופות אנטי-פסיכוטיות אחרות". פרפנזין גורמת לתופעות אקסטרא-פירמידליות בשיעור דומה לתרופות אנטי-פסיכוטיות בעלות פוטנטניות בינונית. מדיה וקבצים בנושא פרפנזין בוויקישיתוף Rees L (באוגוסט 1960). "Chlorpromazine and allied phenothiazine derivatives". British Medical Journal. 2 (5197): 522–5. doi:10.1136/bmj.2.5197.522. PMC 2097091. PMID 14436902. {{cite journal}}: (עזרה) Hartung, B; Sampson, S; Leucht, S (2015). "Perphenazine for schizophrenia". Cochrane Database of Systematic Reviews. 3: CD003443.pub3. doi:10.1002/14651858.CD003443.pub3.
אגוטי (סוג)

אגוטי (שם מדעי: Dasyprocta) הוא סוג של בעל חיים ממשפחת האגוטיים החי באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. זהו הסוג הגדול במשפחתו וכלל את כל המינים למעט המינים אקושי אדום (Myoprocta acouchy) ואקושי ירוק (Myoprocta pratti) ששייכים לסוג אקושי (Myoprocta). האגוטי הוא יצור קטן באורך הקרוב לשרקן ולקפיבארה ומזכיר במראו אייל יער קטן. הוא בעל כפות גדולות, שיניים חדות ואוזניים קטנות וצורתו עגלגלה. הוא ניזון מפירות ומזרעים שנפלו ביער ומפצח אותם בעזרת שיניו החדות. אגוטי אזרה (Dasyprocta azarae) אגוטי קויבן (Dasyprocta coibae) אגוטי מצוייץ (Dasyprocta cristata) אגוטי שחור (Dasyprocta fuliginosa) אגוטי האורינוקו (Dasyprocta guamara) אגוטי קלינוסקי (Dasyprocta kalinowskii) אגוטי זהוב-ירך (Dasyprocta leporina) אגוטי מקסיקני (Dasyprocta mexicana) אגוטי שחור-עכוז (Dasyprocta prymnolopha) אגוטי מרכז אמריקאי (Dasyprocta punctata) אגוטי איי רוטאן (Dasyprocta ruatanica) מדיה וקבצים בנושא אגוטי בוויקישיתוף אגוטי, באתר ITIS (באנגלית) אגוטי, באתר NCBI (באנגלית) אגוטי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אגוטי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגוטי, באתר GBIF (באנגלית) אגוטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סנאי חמש-פס

סנאי חמש-פס (שם מדעי: Funambulus pennantii) הוא מין של מכרסם עצים ממשפחת הסנאיים. הוא מצוי בדרום אסיה מאיראן ופקיסטן עד הודו. הוא מצוי גם בכמה מאיי האוקיינוס ההודי. אורכו של סנאי זה 13-15 ס"מ ומשקלו 95-105 גרם. הוא בעל גוף אפור עם פסים לבנים ופסים חומים אדמוניים לסירוגין מעל גבו. הראש אפור ומפוספס מעל המצח. הזנב גדול ושעיר בצבע שחור-אפור. הסנאי הוא מטפס עצים זריז המחפש מחסה סביב הענפים. הוא מצוי ביערות, יערות טרופיים, אזורים הרריים עד גובה 4,000 מטר וגם בגינות ובפארקים עירוניים. הוא ניזון מזרעים, אגוזים ופירות. Funambulus pennantii argentescens Funambulus pennantii pennantii מדיה וקבצים בנושא סנאי חמש-פס בוויקישיתוף סנאי חמש-פס, באתר ITIS (באנגלית) סנאי חמש-פס, באתר NCBI (באנגלית) סנאי חמש-פס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סנאי חמש-פס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סנאי חמש-פס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנאי חמש-פס, באתר GBIF (באנגלית) סנאי חמש-פס באתר הרשימה האדומה של IUCN
סנאי דקלים

סנאי דקלים (שם מדעי Funambulus) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הסנאיים מתת-משפחת סנאים יפים החי בתת-היבשת ההודית. סנאים אלה חיים על העצים, לעיתים רבות של דקליים ומכאן שמם. הם חיים באזורי הודו ביערות ויערות טרופיים וגם בערים ובכפרים. רבים מהם מאוד חביבים על התושבים המקומיים וחלקם אולפו לאכול מידי אנשים. הסנאים בעלי פסים לאורך גבם וראשם ובעלי זנב ארוך. הם ניזונים מזרעים ואגוזים וכן מפירות ומחרקים. חלק ממיני הסוג הובאו לישראל והם מהווים מינים פולשים. ניתן למצוא סנאים כאלה באזור חוות האלפקות, מודיעין ועוד. סוג סנאי דקלים (Funambulus) תת-סוג Funambulus מין Funambulus layardi מין סנאי דקלים הודי (Funambulus palmarum) מין Funambulus sublineatus מין Funambulus obscurus מין Funambulus tristriatus תת-סוג Prasadsciurus מין סנאי חמש-פס (Funambulus pennantii) מדיה וקבצים בנושא סנאי דקלים בוויקישיתוף סנאי דקלים, באתר ITIS (באנגלית) סנאי דקלים, באתר NCBI (באנגלית) סנאי דקלים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סנאי דקלים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנאי דקלים, באתר GBIF (באנגלית) גואל פינטו, פלישת הסנאים, באתר הארץ, 10 בפברואר 2007
למור שחור

למור שחור (שם מדעי: Eulemur macaco), הוא מין ממשפחת הלמוריים, החי בצפון מדגסקר. אורכו של הלמור 90–110 ס"מ ומשקלו 1.8-2 ק"ג. הוא בעל פרווה כהה עד שחורה אצל הזכר עם עיניים צהובות. הנקבות בעלות פרווה חומה-כתומה עם צווארון לבן וראש כהה. הזכר דומה מאוד למין למור שחור כחול-עין ובעבר האחרון נחשב לתת-מין שלו עד ל-2008 אז הופרד למין עצמאי. למורים אלה חיים בחבורות של 2–15 פרטים ומסתובבים יחדיו ביערות הגשם של צפון מדגסקר. כמעט 80% מתזונתו מורכבת מפירות אך ניזון גם מעלים, פטריות, צוף פרחים וחסרי חוליות. ההזדווגות מתרחשת בחודשים אפריל עד מאי. תקופת ההיריון היא עד 125 יום ובסיומה הנקבה יולדת צאצא אחד. הלמור נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב במדגסקר וציד . מדיה וקבצים בנושא למור שחור בוויקישיתוף למור שחור, באתר ITIS (באנגלית) למור שחור, באתר NCBI (באנגלית) למור שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למור שחור, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) למור שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למור שחור, באתר GBIF (באנגלית) למור שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN