laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מעמדות (יהדות)

על פי המתואר במשנה, רוב ישראל התחלקו למעמדות, כלומר קבוצת יהודים שייצגו את כלל העם בבית המקדש ושימשו כנציגיהם במעמד הקרבת קרבן התמיד. המקור הראשון במשנה למעמדות מוזכר בעקבות המאמר הקובע כי "בשלשה פרקים בשנה כוהנים נושאים את כפיהם", כשאחד מהפרקים הם המעמדות שבהם הייתה נשיאת כפיים, בעקבות כך מבהירה המשנה מה הן המעמדות: אלו הן מעמדות, לפי שנאמר, "צו את בני ישראל ואמרת אלהם את קרבני לחמי", וכי היאך קרבנו של אדם קרב, והוא אינו עומד על גביו, התקינו נביאים הראשונים, עשרים וארבע משמרות. על כל משמר ומשמר היה מעמד בירושלים של כהנים, של לוים ושל ישראלים. הגיע זמן המשמר לעלות, כהנים ולוים עולים לירושלים, וישראל שבאותו משמר מתכנסין לעריהן וקוראין במעשה בראשית — משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ב'. ערך מורחב – כ"ד משמרות כהונה חלוקת הכהנים ל-24 קבוצות עבודה, על פי בתי אבות, נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר דברי הימים. שם נזכרות גם חלוקות של הלויים ל-24 קבוצות. המשנה מסבירה כי היו עשרים וארבע המשמרות של הכהנים שהיו בירושלים (מקובל מפי רב כי משה רבנו תיקן לעם ישראל שמונה משמרות, שמואל הנביא הרחיבן לשש עשרה, ודוד המלך העמידן על עשרים וארבע). תפקידם של הכהנים, היה להיות "שלוחי דרחמנא" (=שלוחי ה') ולהקריב את הקרבנות. על פי הפסוק תוקן על ידי חכמי ישראל, כי המשמרות (של הכהנים) עצמם יהיו כלולים בעשרים וארבעה מעמדות, שבהם כלולים היו משלוש הקבוצות - כהנים, לויים, ו"ישראלים" - יהודים שאינם כלולים באחת משתי קבוצות אלו. במעמדות באו השליחים לייצג את העם, הכהנים ייצגו זאת בעבודה, הלויים בדוכנם, וה"ישראלים" ייצגו את ה"ישראלים" שבעם, שבשליחותם מוקרב קרבן התמיד, (על פי ההלכה שמקריב הקרבן צריך לשהות שם בשעת ההקרבה). חלק ה"ישראלים" שבמעמד התפצל לשניים: חלקם שהתגוררו ירושלים לעמוד בפועל ליד קרבן התמיד כדי לקיים את ההלכה שמקריב הקרבן צריך לעמוד על גביו בשעת ההקרבה, וחלק אחר מכל היהודים שהתגוררו מחוצה לה, התכנס בבית הכנסת - במקומם ולא בירושלים, שם קבעו את היום ליום תפילה ותענית, ואף קראו בתורה בפרשת בראשית כפי הסדר המפורט במשנה. סדר המעמדות, או סדר המערכה הוא מערכת ליטורגית מימי הביניים, המורכבת מקטעים של מקרא וספרות חז"ל. הוא מופיע בהרבה סידורים, במגוון נוסחאות ומבחר הקטעים שבו. הערך מעמדות באנציקלופדיה יהודית דעת אופיר מינץ-מנור, מ'סדר המערכה' ל'סדר המעמדות': גלגוליו של מנהג ליטורגי בימי הביניים, בתוך תרביץ כרך עג, חוברת ב (טבת-אדר תשס"ד), עמ' 293-310. הלינק למאגר JSTOR. יעקב ישראל סטל, אמירת 'נשמת כל חי' בימות החול ובכל יום: לתולדות מנהג המעמדות בקרב יהודי אשכנז, באתר "דעת". נדפס במקור בספר השנה ירושתנו, ספר חמישי, תשע"א ספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ב'. ספר דברי הימים א', פרק כ"ד ספר דברי הימים א', פרק כ"ה ופרק כ"ו תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ז, עמוד א'. משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ג'. ראו לדוגמה בסדר עבודת ישראל עמ' 495 ואילך.
דלתא 1000

הדלתא 1000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-8 שיגורי לוויינים בין 1972 ל-1975. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 1. לכל גרסאות הדלתא 1000 היו אותם מגברים ואותו שלב ראשון. השלב הראשון היה שלב Extended Long Tank Thor שהיה שדרוג של הLong Tank Thor שהיה בעצמו נגזרת של טיל התור המקורי. לשלב הראשון נוספו ארבעה, שישה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2. לשב שני השתמשו בשלבים מתאימים ליעדי המשימה. שלושה שיגורים השתמשו בשלב שני מסוג דלתא F (לשיגור אקספלורר 47, 50 ו-51), ובשיגורים האחרים השמשו בשלב חדש בשם דלתא P. במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E (לשיגורים אל מעבר למסלול לווייני נמוך). שיגורי הדלתא 1000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. שמונה שיגורים בוצעו וכולם הושלמו בהצלחה. משגר לוויינים מדיה וקבצים בנושא דלתא 1000 בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Delta 1000 (אנגלית)
מרק היינץ

מָרֶק הֵיינְץ (בצ'כית: Marek Heinz; נולד ב-4 באוגוסט 1977 באולומואוץ, צ'כיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת החלוץ. היינץ החל את הקריירה שלו בסיגמה אולומואוץ ב-1996. ב-2000 עבר להמבורג שם שיחק שנתיים עד שעבר לארמיניה בילפלד. ב-2003 עבר לבאניק אוסטרבה ולאחר מכן לבורוסיה מנשנגלדבך. ב-2005 עבר לגלאטסראיי. ב-2006 עבר לסנט אטיין. ב-2007 עבר לנאנט. ב-2008 עבר לפ.צ ברנו. ב-2009 עבר לקאפפנברג. ב-2010 עבר לפרנצווארוש. ב-2011 חזר לקבוצת נעוריו סיגמה אולומואוץ. ב-2013 הושאל לקבוצת זנוז'מו. עם נבחרת צ'כיה שיחק ביורו 2004 וכבש שני שערים. מדיה וקבצים בנושא מרק היינץ בוויקישיתוף מרק היינץ, באתר Transfermarkt מרק היינץ, באתר Soccerway מרק היינץ, באתר WorldFootball.net מרק היינץ, באתר National Football Teams מרק היינץ, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור

עלילות פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר בקיצור הוא ספר ילדים עברי שכתב אפרים סידון ואייר יוסי אבולעפיה. הספר יצא לאור בשנת 1976 בהוצאת כתר, בסדרה "כתר לי" שבעריכת אסתר סופר. הספר מנוקד וכתוב בחרוזים. הוא מיועד לילדים בגיל הגן ובראשית קריאה, ומלמד, בצורה משעשעת, על מגבלות הכוח של השלטון. הספר עוסק ב"מלך זקן, נבון וחכם" שנקרא בקיצור פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר. המלך היה אהוב על עמו, אך במסיבת מלכים אמר בן מלך ידוע: ” הוא עושה רק דברים שהעם בם רוצה, משום כך עמו כל כך מרוצה, אם יפסיק פרדיננד להיות מלך טוב יפסיק העם אותו לאהוב. ” פרדיננד פדהצור רצה להוכיח שבן המלך טועה, ולכן הוציא צו שעל כל תושבי המדינה להפסיק ללכת על שתיים ובמקום זאת ללכת על רגל אחת. בנוסף, על כל הפקידים "מקל של כביסה באוזן לתלות". משלחת של זקנים פנתה אל המלך בבקשה שיתיר ללכת על שתיים, אך הוא לא נענה לבקשה, והוסיף עוד צו: איסור על הגייתן של האותיות א', ד', י', מ', ו'. שוב עלתה משלחת זקנים אל המלך, בבקשה לבטל צו זה, וציינו שבעם מתחילה מחאה. המלך סירב, וצעק אל העם ברמקול: ” תושבי המדינה, כולכם תיענשו, גזרות חדשות מדי יום יתחדשו יהיו עונשים לגברים ונשים מהיום יסבלו אלפי אנשים. ” בעודו מאיים, עלה כל העם אל הארמון, תפס את המלך ודחפוֹ לארגז, ושלח אותו הרחק ככל האפשר. והעם חי בשלווה ובשקט, בלי מלך נחמד לאהוב, אך גם בלי חשש משגעונות של מלך טיפש. בספר עשרים עמודים, והוא עשיר באיורים: כמחצית מעמודי הספר (בדרך כלל העמודים השמאליים) מכילים איורים בלבד. וגם בעמודי הטקסט משולבים איורים. מחצית מהאיורים צבעוניים, ומחציתם בשחור-לבן. במהדורה המחודשת שיצאה בשנת 2015, כל איורי הספר בצבע. הסיפור מלמד על מגבלות הכוח של השלטון: גם מלך אהוב אינו יכול להתמיד בהטלת גזרות על עמו, משום שגישה זו תביא להדחתו. מנחם רגב העיר על כך: ”האם זהו סתם סיפור מצחיק ומשעשע? לקורא המבוגר, מכל מקום, ברור, שלמחבר הייתה כוונה פוליטית ברורה: רצון למסור מסר חברתי בדמותו של שיר-סיפורי לקטנים. זוהי התרסה נגד כל שלטון שרירותי, שסופו להגיע לידי הסתאבות, וכן אזהרה לכל שליט לבל ינצל לרעה את כוחו.” רגב מוסיף כי: ”הילדים ודאי יהנו מן הסיטואציה של המלך הנופל, ממש כשם שהם נהנים מכשלונם של מבוגרים "רעים" בשאר ספרי הילדים, אך רק בשלבים מאוחרים יותר של גיל והתפתחות יעמדו גם על המשמעות הפוליטית שביצירה.” מעמדו של המלך רם ונישא, אך גישה ביקורתית כלפיו, כאשר מעשיו ראויים לביקורת, מופיעה ביצירות אחדות לילדים. מנחם רגב מונה ומנתח יצירות אחדות כאלה: "הנסיך הקטן", "בגדי המלך החדשים", שירה של קדיה מולודובסקי "כף אורז" וספרו של דוקטור סוס "המלך צב-צב". הסיפור עובד למחזה בבימויו של ישראל גוריון שהוצג בתיאטרון "מדיטק" בחולון. מחזה נוסף המבוסס על הספר, יצא בשנת 1977 בבימוי נחום שליט, ובכיכובם של אברהם סלקטר, אבי יקיר, תמי אשל ודורית פן. נעשו עיבודים טלוויזיוניים לסיפור בתוכניות הטלוויזיה "שלוש ארבע חמש וחצי" ו"בעקבות הסיפורים הקסומים" . בחולון הוקם גן סיפור "עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור" ובו שלושה פסלים: המלך פרדיננד, אזרח מדדה על רגל אחת ופקיד עם מקל כביסה תקוע באזנו. מנחם רגב, בדרכי הספרות לילדים, אורנים, בית-ספר לחינוך של התנועה הקיבוצית, 1985, עמ' 89-81 רות גונן, "עם המסרב לשאת ולסבול : הפן הוויזואלי בספרו של סידון 'עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור'", מעגלי קריאה 21, תשנ"ב, עמ' 84-63 מדיה וקבצים בנושא גן סיפור "עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור בוויקישיתוף יותם שווימר, אפרים סידון לילדים: סאטירה שפותחת את הראש, באתר ynet, 15 בנובמבר 2015 מנחם רגב, בדרכי הספרות לילדים, אורנים, בית-ספר לחינוך של התנועה הקיבוצית, 1985, עמ' 89-81
והיא שעמדה

"והיא שעמדה" הוא קטע קצר בהגדה של פסח העוסק בהצלת עם ישראל על ידי הקדוש ברוך הוא מכל אויביו. נהוג לקרוא את הקטע בנעימה, וכיום הוא רווח גם כשיר העומד בפני עצמו. הקטע נפתח במילים "והיא שעמדה", המתייחסות לפי מרבית הפרשנויות למילים שנאמרו קודם לכן: "בָּרוּךְ שׁוֹמֵר הַבְטָחָתוֹ לְיִשְׂרָאֵל, בָּרוּךְ הוּא" – כלומר, ההבטחה היא שעומדת לעם ישראל. הרב ישראל מאיר לאו ציין שניתן להוסיף לפרשנות זו ש"היא" זו האמונה של עם ישראל בכל הדורות שהעם עתיד להיגאל ולשוב לארצו. רבי ישעיה הלוי הורוביץ (השל"ה), בספרו "שני לוחות הברית" ציין "וכשאומר הפיסקא והיא שעמדה לאבותינו כו', יאחז הכוס בידו עד שמסיים הפיסקא והקב"ה מצילנו מידם". פרשני ה"שולחן ערוך" מגן אברהם, באר היטב ומשנה ברורה הביאו בפירושם את עמדתו זו של השל"ה. בהתאם לכך נוהגים[דרושה הבהרה] להגביה את הכוס (אחת מארבע כוסות) בשעת האמירה. הנוהגים כמנהג האר"י אומרים קטע זה בעמידה. על פי המהר"ל מפראג, כוס זאת באה כנגד לשון הגאולה "והצלתי" כדי להדגיש את ההצלה שנעשתה לעם ישראל. לקטע מספר לחנים. המפורסמים שבהם: ניגון שמח עממי; ניגון איטי "ניגון והיא שעמדה" שמיוחס בחסידות קרלין לרבי אהרן הגדול מקרלין, ומושר גם כן בחסידות חב"ד בסגנון דומה; וניגון בקצב בינוני, של חסידות באבוב. בשנת 2008 הוציאו יונתן רזאל ויעקב שוואקי ביצוע חדש לקטע בלחן של רזאל, שהפך ללהיט. ביצוע נוסף של השיר על ידי דוד ד'אור (בשילוב מקהלת ילדים) זכה אף הוא לתהודה רבה ומשודר רבות בסמיכות לחג הפסח במספר תחנות רדיו בישראל. הגיטריסט הישראלי אלי דאלי עשה עיבוד כלי (אינסטרומנטלי), בסגנון רוק כבד, ללחן המסורתי של הקטע במסגרת הפרויקט שלו, "תפילה מתכתית". העיבוד נכלל באלבום הבכורה של אלי, ששמו כשם הפרויקט שבמסגרתו נעשה העיבוד - "תפילה מתכתית". לחנים מודרניים נוספים הולחנו בין השאר על ידי הזמר מרדכי שפירא ועל ידי אייל ויאיר שריקי (בביצוע מנחם קובי) מילות השיר "והיא שעמדה" והאזנה לו באתר זמרשת הקטע [1], באתר הפיוט והתפילה אלי שיינפלד, והיא שעמדה, פרשנות באתר של ארגון רבני צהר מידע על והיא שעמדה בקטלוג הספרייה הלאומית עיבוד ללחן המסורתי של והיא שעמדה, של הגיטריסט אלי דאלי, בסגנון רוק כבד, סרטון באתר יוטיוב מידע על והיא שעמדה בקטלוג הספרייה הלאומית הקטע והיא שעמדה, באתר הפיוט והתפילה. הגדת הרב לאו, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 35 ישעיה הלוי הורוביץ, ‏שני לוחות הברית, טקסט דיגיטלי באתר ספריא שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תע"ג, סעיף ז' הרב ש. ב. גנוט, מנהגי ליל הסדר והיא שעמדה בלחן המיוחס לחסידות באבוב, בביצוע חיליק פרנק בין השאר הגיע למקום הראשון במצעד העשור החסידי של רשת קול חי תוצאות המצעד החסידי - קול חי Eli Dali - Vehi Sheamda - אלי דאלי - תפילה מתכתית - והיא שעמדה, נבדק ב-2022-04-16 וְהִיא שֶׁעָמְדָה, בביצוע מרדכי שפירא, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב, 14 במרץ 2021 והיא שעמדה, בביצוע מנחם קובי, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב, 26 במרץ 2022
אברקיים

אַבְרָקַיִם הם מכנסיים קצרים המגיעים עד הברך ולעיתים עד הקרסול. היו פופולריים במיוחד כפריט לבוש במאות ה-17 וה-18. בדומה לניקרבוקרס ההולנדיים, הם מכנסיים הנסגרים סביב הברך. שימשו הן לאירועי יום-יום והן לרכיבה. אברקיים הפכו לסמל ל"משטר הישן" שלפני המהפכה הצרפתית והתקופה המודרנית, ובמהלך המהפכה כינו עצמם פעילים קיצוניים "סנקילוטים", 'חסרי אברקיים'. הפריט עודנו נפוץ בחצרות מלוכה כחלק ממדי המשרתים. כמו כן, הוסיף לשמש בצבאות שונים: לדוגמה, הן הוורמאכט והן צבא מזרח גרמניה הנהיגו אותם כחלק ממדי השרד במאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא אברקיים בוויקישיתוף Inbal Nakdimon, אברקיים, באתר מה תלבשו למסע בזמן, ‏2022-04-02 ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מציצת אצבע

מציצת אצבע היא תופעה של דחף אוראלי למצוץ את אחת מאצבעות היד. לרוב נעשה לצורך כך שימוש באגודל. זהו הרגל השכיח בעיקר בקרב פעוטות. ההתנהגות מתמתנת עם הגיל, כך שניתן לראות אותה לעיתים רחוקות יותר בקרב ילדים. היא מתקיימת גם בצורה מלאה או מעודנת יותר בקרב מבוגרים (למשל, נגיעה מהירה בשפתיים). התופעה של מציצת אצבע אינה ייחודית לאדם והיא קיימת גם אצל פרימטים אחרים. גם פילים נצפו כשהם מוצצים את החדק בגיל צעיר. מציצת אצבע יכולה להתחיל כבר מהרחם. יש עוברים הנראים כבר באולטראסאונד מוצצים אצבע. ההרגל יכול להתפתח בכל שלב בילדות, אך רוב הילדים מוצצים אצבע בגיל 18 עד 21 חודשים.‏ 80% מהילדים נגמלים כבר בגיל 5, אך לעיתים התופעה נמשכת גם מעבר לכך. תינוקות חווים את העולם באמצעות הפה, והכנסת אצבעות הידיים לתוכו היא אחת הדרכים לכך. רופאים טוענים שמציצת אצבע עלולה להשפיע על צורת השיניים יותר מאשר מציצת מוצץ, וזאת משום שהאצבע זמינה יותר לפעוט ולכן קשה יותר להיגמל ממנה. כתוצאה ממציצת אצבע לאחר בקיעת השיניים הקבועות ייתכן שעצם הלסת תשנה את צורתה והשיניים תחרוגנה מהזווית שלהן: השיניים העליונות יבלטו החוצה והתחתונות ייכנסו פנימה. גם בעיות בלעיסה, בליעה, דיבור ומיקום הלשון עלולות להופיע. לעיתים מציצת אצבע יכולה לגרום לנזק בשיני החלב. לרוב יפסיק הילד את מציצת האצבע עוד לפני בקיעת השיניים הקבועות. פסיכולוגים ממליצים לגמול את הילד ממציצת אצבע עד גיל ארבע, אחרת יידרשו ההורים להיות שותפים בתהליך על ידי הסברת הנזקים או תכנון תוכנית פעולה. בדרך כלל הגמילה הקשה ביותר היא בשעות הלילה. השיטות שננקטות תלויות בגיל בו ההורה מעוניין לגמול, אם מדובר בגיל ינקות יש המניחים כפפה או גרב על כפות ידיו של התינוק ובכך מונעים ממנו להגיע לאצבעו. בגיל מתקדם יותר, כאשר הילד מודע לגופו, יש הורים המורחים על הציפורן חומרים מרים או חריפים כדי שהילד יימנע מהכנסת האצבע לפיו בעקבות טעמה המר. ברב־המכר לילדים שטרובלפטר מאת הרופא, הצייר והמשורר הגרמני היינריך הופמן מוצג סיפור מחורז, בו ילד בשם קונרד מוזהר על־ידי אמו שלא ימצוץ את אגודלו בזמן היעדרה מן הבית, אך עושה זאת חרף אזהרתה. כעונש, מגיע חייט וקוצץ את אגודליו באמצעות מספריים ענקיים. בציור הנועל את הסיפור נראה קונרד לאחר שעבר את הגמילה ה”חינוכית”: הוא איננו מסוגל למצוץ, כי שני אגודליו נכרתו זה־מקרוב, גדמיו עדיין זבים דם ובכל אחת מידיו נותרו ארבע אצבעות בלבד. הסיפור הושמט משני התרגומים הראשונים לעברית, יהושע הפרוע (לילי צדק, 1940) ויפתח המלוכלך (אורי סלע, 1975), אך הוא מופיע בתרגום שוע הפרוע (אוריאל אופק, 1985), כאשר הקיצוץ הפך בגרסה עברית זו לחלום־בלהות של הילד. ^ Benjamin, Lorna S.: "The Beginning of Thumbsucking." Child Development, Vol. 38, No. 4 (Dec., 1967), pp. 1065–1078. אורנה ישר-פישמן, מדוע ילדים מוצצים אצבע, באתר mamay דרור איזנבוד, שיניים קטנות, באתר המרכז הרפואי רמב"ם
דלתא 2000

הדלתא 2000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-44 שיגורים בין 1974 ל-1981. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 2. השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor שמנועיו המקוריים (MB-3-III) הוחלפו במנועים חדשים מסוג RS-27. לשלב הראשון נוספו שלושה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2 להגדלת יכולת הנשיאה. השלב השני היה שלב דלתא P ששימש במספר שיגורים בטיל הדלתא 1000. במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E כדי להגיע לטווחים רחוקים יותר. שיגורי הדלתא 2000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. 43 שיגורים מתוך 44 שיגורים בוצעו בהצלחה. השיגור היחיד שנכשל היה השיגור הראשון שהביא את הלוויין Skynet 2A למסלול לא שמיש. משגר לוויינים מדיה וקבצים בנושא דלתא 2000 בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Delta 2000 (אנגלית)
השירות לסיכול ריגול צבאי (גרמניה)

השירות לסיכול ריגול צבאי (בגרמנית: Der Militärische Abschirmdienst; רשמית: Amt für den Militärischen Abschirmdienst, קרי, משרד שירותי סיכול הריגול הצבאי, בראשי תיבות: MAD) הוא אחת משלוש סוכנויות הביון הפדרליות של גרמניה (האחרות הן BND ו־BfV). מטה הארגון בקלן, והוא כולל 12 קבוצות הפזורות בערים בגרמניה. הארגון מעסיק כ-1,300 עובדים. בעבר נודע הארגון בשם "המשרד לביטחון הבונדסווהר" (Amt für die Sicherheit der Bundeswehr). בשל פעילויותיו הביטחוניות כארגון לסיכול ריגול צבאי, הוא משתף פעולה באופן הדוק עם המשרד הפדרלי להגנת החוקה, סוכנות ביטחון הפנים של גרמניה. בנוסף לכך הוא עוסק באבטחת מתקני הצבא הגרמני, וחקירת חשודים בהדלפות חומר ביטחוני מסווג, וכן נוטל חלק בתכנון ובנייה של מתקני צבא שונים. לארגון אין סמכויות מעצר והוא נחשב לסוכנות ביון העוסקת באיסוף מודיעיני לצורכי צבא ובביצוע מבצעים על פי הוראות משרד ההגנה הפדרלי בברלין. מחלקה 1 - שירותים מרכזיים מחלקה 2 - לוחמה בקיצוניות מחלקה 3 - סיכול ריגול וחתרנות מחלקה 4 - אבטחת סודות מדינה (פועלת כמקבילה למלמ"ב) מחלקה 5 - טכנולוגיה ולוגיסטיקה (פיתוח אמצעי לוחמה) הארגון מחזיק ב-12 משרדים אזוריים והללו ממוקמים ב: אמברג הנובר הילדן קיל קובלנץ לייפציג מיינץ מינכן רוסטוק שווילובסה שטוטגרט וילהלמסהאבן מדיה וקבצים בנושא השירות לסיכול ריגול צבאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השירות לסיכול ריגול צבאי השירות באתר קהילת הביון הגרמנית
עציץ פרחים

עֲצִיץ פְּרָחִים (לעיתים נקרא "פרח עציץ") הוא שיר קצר פרי עטו של חיים נחמן ביאליק. השיר אויר על ידי בתיה קולטון. השיר עוסק בעציץ פרחים הנמצא על החלון ובגעגועיו אל הטבע שנמצא בגן, עליו הוא מסתכל כל היום וממנו נעקר. העציץ עובר האנשה ומאופיין, בדומה לאדם, בבדידות. מרית בן-ישראל מצביעה על היות השיר חלק מחוויה אישית של המשורר חיים נחמן ביאליק, שגדל בכפר ונעקר ממנו בגיל צעיר, ובדיוק כמו עציץ הפרחים, הוא מתגעגע אל היופי של הטבע בתוך הבדידות העירונית. ישנם גם פירושים לשיר כתיאור של חווייתו של ביאליק כנער "הכלוא" בישיבה וכמה לצאת אל החופש החילוני. השיר הולחן על ידי מוני אמריליו ובוצע בידי ליאור ייני וכן בידי גיתית שובל ורון דרויאן במשותף. בפרק של התכנית "מה פתאום?!" שהוקדש לשירי ביאליק, השיר בוצע על ידי ישראל גוריון. זיוה שמיר, שירים ופזמונות גם לילדים - לחקר שירת ביאליק לילדים ולנוער, הוצאת פפירוס, 1986, הפרק: 'עציץ פרחים' - הלבטים בין "הספר" ובין "החיים", עמ' 69-63 מדיה וקבצים בנושא עציץ פרחים בוויקישיתוף מידע על היצירה "עציץ פרחים" באתר מיוזיק בריינז "עציץ פרחים" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "עציץ פרחים" והאזנה לו באתר זמרשת עֲצִיץ פְּרָחִים, באתר פרויקט בן-יהודה חנה גולדברג, בשביל מה ילדים צריכים ביאליק?, באתר ynet, 21 במאי 2010 עציץ פרחים, בספר "שירים ופזמונות לילדים", הוצאת דביר, 1933, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית מרית בן-ישראל, האיור הלא מתאים: על גילויי חתרנות במספר איורים של בתיה קולטון לשירי ילדים - הרצאה ביום עיון לאיור ספרי ילדים בבצלאל, באתר הפנקס
טרמדול

טרמדול הוא אופיואיד משכך כאבים המיועד לטיפול בכאב חזק עד חזק מאוד ועלול לגרום להתמכרות. לתרופה זו יש מגוון רחב של שימושים, בהם גם טיפול בתסמונת רגל חסרת מנוח ודאבת השרירים. התרופה פותחה על ידי חברת הרוקחות הגרמנית Grünenthal GmbH בשנות השבעים של המאה ה-20. טרמדול מסווג כתרופה למערכת העצבים המרכזית. הוא מגיע בצורות שונות בהן קפסולות (שחרור קבוע ומורחב), גלולות (לשחרור קבוע, מורחב, לעיסות, למתן מתחת ללשון או לספיגה בלחיים), פתילה, אבקה, אמפולות של תמיסה סטרילית למתן בזריקה (לשריר, לווריד או תת-עורי) ונוזל. המנה המקסימלית לצריכה יומית היא 400 מ"ג במתן דרך הפה, או 600 מ"ג כשלא ניתן דרך מערכת העיכול. חלק מהתרופות המסחריות של טרמדול מוגבלות יותר במנה המרבית היומית, למשל Ultracet ‏(37.5 מ"ג/325 מ"ג גלולות טרמדול/אצטאמינופן) שמכיל גם אצטאמינופן ומוגבל ל-300 מ"ג ליום. על פי קטגוריית סיכון בהיריון של ה-FDA מסווג הטרמדול בקטגוריה C, וככזה הוא עלול להיות מסוכן לשימוש בהריון. תופעות הלוואי השכיחות ביותר בצריכת טרמדול הן בחילה, הקאה, הזעה, גירוד ועצירות. כמו כן התרופה עשויה לגרום לנמנום, אף שבמידה פחותה ביחס לאופיואידים לא סינתטיים. טרמדול הוא אגוניסט חלש הפועל על קולטן μ-אופיואיד, המשחרר סרוטונין ומעכב ספיגה חוזרת של נוראדרנלין, וכן הוא פועל כאגוניסט לקולטן TRPV1. לו פעילות של שחרור סרטונין (SRA), אנטגוניסט לקולטני NMDA ול‎5-HT2C, לקולטן הניקוטיני α7 ולקולטנים המוסקרינים M1 ו-M3. טרמדול הוא אנלוג סינתטי של הפננטרן האלקולאיד קודאין, וככזה הוא אופיואיד וקדם-תרופה (קודאין הופך למורפין, וטרמדול הופך ל-O-desmethyltramadol). אופיואידים הם תרכובות כימיות הפועלות על אחד או יותר מקולטני הגוף לאופיאטים. מדיה וקבצים בנושא טרמדול בוויקישיתוף טרמדול, האנציקלופדיה של שביל הדרך לחיים
תור (משגר)

תור (באנגלית: Thor) שנקרא גם PGM-17 Thor היה הטיל הבליסטי המבצעי הראשון של חיל האוויר האמריקאי. הטיל נקרא על שם אל הרעם תור מהמיתולוגיה הנורדית. הטיל הוצב בבריטניה בין 1959 לספטמבר 1963. משפחה גדולה של משגרי לוויינים - משפחת טילי הדלתא - פותחה מטיל התור. דגם משופר של התור עדיין משמש כשלב הראשון של הדלתא 2. טיל בליסטי בין יבשתי משגר לוויינים וחלליות מדיה וקבצים בנושא תור בוויקישיתוף
חושיאל בן אלחנן

רבי חושיאל בן אלחנן (סוף המאה ה-10 – תחילת המאה ה-11) מגדולי חכמי התלמוד בדורו (הדור של רב שרירא גאון), אביו של רבנו חננאל וראש ישיבת קירואן. היה רבּם של בנו, רבנו חננאל, ושל רבנו נסים. על פי המסורת היה רבי חושיאל אחד מארבעת השבויים, וכך הגיע לקירואן שבתוניסיה. מסורת זו מקובלת על דעתם של חוקרים אחדים (כגון: פרופ' משה גיל), בעוד שלדעת חוקרים אחרים (כגון: שניאור זלמן שכטר) הוא הגיע באופן עצמאי ומרצונו החופשי. גם מקטע מכתבו שנמצא בגניזת קהיר עולה שהוא הגיע לקירואן מעצמו. גם מקום מוצאו נתון במחלוקת, והאפשרויות הן איטליה, בבל וספרד. מכל מקום, העובדות מראות שבני קירואן הכירו בגדולתו של רבי חושיאל, אפשרו לו להקים בה את ישיבתו, ולהפוך את קירואן למרכז תורה של צפון אפריקה לדורות. רבי חושיאל פיתח בישיבתו שיטת לימוד חדשה לתורה שבעל-פה, וקבע את התלמוד הירושלמי ומדרשי ההלכה כמקור לקביעת הלכה, לעיתים אף בניגוד גמור לאמור בתלמוד הבבלי.[דרוש מקור] שיטתו זאת מקבלת ביטוי בפירושו של בנו רבנו חננאל, לתלמוד הבבלי, בו הוא מרבה לצטט את התלמוד הירושלמי. תורתו של רבי חושיאל לא נשארה בכתב ואנו יודעים עליה מתוך מובאות מעטות וקצרות בדברי החכמים ובעיקר בכתבי רבנו נסים. אצל רבנו נסים נמצאים גם דברי הערכה כגון: ”וזה המעשה בקבלה הוא אצלי מרבי אדוננו הרב הקדוש רבנו חושיאל ראש בי רבנן ז"ל ולתחיה, וגם מצאתי אותו בתשובות הגאונים כמו כן”. עם היוודע דבר פטירתו של רבי חושיאל, שלח שמואל הנגיד מכתב תנחומים והספד לבנו חננאל. מכתב שנמצא בגניזה הקהירית ושנכתב על ידי רבי חושיאל הראה כי לרבנו חושיאל היה בן ששמו אלחנן. בעקבות כך יש שסברו כי לרבי חושיאל היה בן נוסף ששמו היה אלחנן. חוקרים אחרים העריכו כי מדובר ברבנו חננאל שנשא גם את השם אלחנן. יש המציעים כי מדובר ברבי חושיאל אחר. מ. בן-אמוץ, חכמי קיירואן, ב"שערים", 28 במרץ 1952. מכתב רבי חושיאל בן אלחנן לרבי שמריה, באתר "מאגרים" של המילון ההיסטורי ללשון העברית יש חוקרים שסוברים כי הגיע לקירואן מעט לפני (או אחרי) פטירתו של ראש הישיבה יעקב בן נסים, ונשאר שם כדי למלא את מקומו. הודפס באוצר טוב תרל"ט, עמוד 64 ראו בקצרה: אהרון נחלון, עיונים ברבינו חננאל: יחסו של רבינו חננאל לדבריהם של גאוני בבל ויחסו של הרי"ף לדבריו של רבינו חננאל, בתוך: שנתון המשפט העברי, תשמ"ד-תשמ"ו. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממרא

האם התכוונתם ל... ממרא – דמות מקראית, מ"בעלי ברית אברם" אלוני ממרא – אתר ארכאולוגי בחברון זקן ממרא – בהלכה, תלמיד חכם שמורה בניגוד לפסיקת הסנהדרין
ענר, אשכול וממרא

עָנֵר אֶשְׁכּוֹל וּמַמְרֵא הם שלושה אחים המוזכרים בספר בראשית כ"בעלי ברית אברם" וכשותפים לניצחונו במלחמתו נגד ארבעת המלכים. על פי המדרש אחת הסיבות לכינויה של חברון בשם קריית ארבע הוא משום "שדרו בה ד' צדיקים, ענר אשכול ממרא ואברהם, ונימולו בה ד' צדיקים אברהם ענר אשכול וממרא". המדרש מספר עוד כי גם בנותיהם של ענר, אשכול וממרא היו צדקניות ולמרות זאת העדיף אברהם שלא להשיא את בנו יצחק להן בשל היותם של ענר, אשכול וממרא אמוריים המיוחסים לזרעו של כנען שקולל על ידי נח. על פי המקרא מקום מגוריו של אברם לאחר שחזר ממצרים ונפרד מבן אחיו לוט, היה בנחלתו של ממרא, "אלוני ממרא", המזוהה כיום לפי חלק מהחוקרים באתר המכונה חירבת רמת ח'ליל. הרמב"ן מסביר כי קריית ארבע-חברון כונתה גם בשם ממרא וממרא האיש נקרא על שמה. באלוני ממרא אירעה ההתגלות של ה' אל אברם לאחר שמל את עצמו. על פי המדרש לפני שאברם מל את עצמו הוא נועץ בשלושת רעיו ורק ממרא ייעץ לו לקיים את דבר ה'. בזכות עצתו זכה ממרא שההתגלות תהיה בנחלתו. "ולמה נקרא שמו ממרא? ר' עזריה בשם ר' יהודה בשם ר' סימון: שהמרה פנים באברהם; בשעה שאמר הקב"ה לאברהם למול, הלך ונמלך בשלושה אוהביו. אמר לו ענר: כבר בן מאה שנה אתה, ואתה הולך ומצער את עצמך?! אמר לו אשכול: מה את הולך ומסיים את עצמך בין שונאיך?! אמר לו ממרא: אלהיך, שעמד לך בכבשן האש ובמלכים וברעבון, והדבר הזה שאמר לך למול אין אתה שומע לו?! אמר לו הקב"ה: אתה נתת לו עצה למול, חייך שאיני נגלה אליו לא בפלטין של ענר ולא בפלטין של אשכול אלא בפלטין שלך. הה"ד "וירא אליו ה' באלוני ממרא". במדרשים נוספים מתוארת דמותו של ממרא שלא רק השיא עצה לאברם אלא גם נתן דוגמה אישית ומל את עצמו תחילה. הרב ברוך שלום הלוי אשלג הסביר כי שלושת האישים מסמלים שלושה כוחות בנפש האדם המכוונים אותו במהלך חייו. לפי מדרש במדבר רבה למרות שנראה כי נחל אשכול נקרא על שמו אשכול, רעו של אברהם, למעשה הוא נקרא על שם המאורע שהתרחש בנחל מאות שנים אחר כך, לקראת כניסתם של בני ישראל לארץ ישראל, כמתואר בספר במדבר. " למקום ההוא קרא נחל אשכול" זש"ה "מגיד מראשית אחרית" שהכל צפוי היה לפני הקב"ה אשכול אוהבו של אברהם היה ונקרא אשכול על אודות האשכול שעתידין ישראל לכרות ממקומו". ענר, אשכול וממרא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק י"ג ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק כ"ד בראשית רבה, פרשה נ"ח, פסקה ד' ספר בראשית, פרק י"ג, פסוק י"ח; ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק י"ג S: רמב"ן על בראשית יב ו ספר בראשית, פרק י"ח, פסוק א' בראשית רבה, פרשה מ"ב מדרש הגדול, בראשית, יז, כג; אוצר מדרשים, 165 ברוך שלום הלוי אשלג, וירא אליו ה' באלוני ממרא (אברהם מרדכי גוטליב, ביאור) במדבר רבה, פרשה ט"ז, פסקה ט"ז