ג'יימי באביט

ג'יימי באביט (באנגלית: Jamie Babbit; ‏ נולדה ב-16 בנובמבר 1970) היא במאית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא ביימה מספר סרטים ביניהם "יחידה במינה" (1999), "השקט" (אנ') (2005), "אגודת איטי ביטי טיטי" (2007), "פרזנו" (אנ') (2015) ו"חיה בסרט" (אנ') (2020), ומספר רב של סדרות טלוויזיה ביניהם; "צעירים לנצח", "בנות גילמור", "מלקולם באמצע", "טרה", "ניפ/טאק", "גדולה מהחיים", "בנות", "ברוקלין תשע-תשע", "עמק הסיליקון", "פילדלפיה זורחת", "ישנן בנות", "בובה רוסית" ו"רק רוצחים בבניין". הייתה מועמדת לחמישה פרס אמי, שתיים על עבודתה כבמאית ושלושה נוספים בתור מפיקה. ג'יימי נולדה בשייקר הייטס, אוהיו. היא גדלה בקליבלנד עם אביה, שהיה עורך דין ופרופסור למשפטים, ואמה, שניהלה תוכנית לטיפול בנוער המכור לסמים ולאלכוהול, לפני שנפטרה בשנת 2006. התוכנית נקראה "כיוון חדש" (New Directions) והיוותה השראה למחנה ההמרה הבדיוני "כיוון נכון" (True Directions) בסרטה של ג'יימי "יחידה במינה". ג'יימי החלה לשחק בתיאטרון הקהילתי של קליבלנד בגיל שבע, ובהמשך עסקה בהפקה ובתאורה. היא למדה לתואר ראשון בלימודים אפריקאיים במכללת ברנרד במנהטן, ניו יורק, ולאחר שסיימה את לימודיה ב-1993, החלה לקחת קורסים בקולנוע באוניברסיטת ניו יורק במהלך חופשות הקיץ. לאחר שסיימה את לימודיה במכללת ברנרד בשנת 1993, החלה באביט לעבוד בתפקידים שונים בתעשיית הקולנוע. בתחילה כעוזרת של מרטין סקורסזה בסרטו עידן התמימות. לאחר מכן עבדה כמתמחה עם הבמאי ג'ון סיילס על סרטו The Secret of Roan Inish, שם הכירה את קרין קוזאמה ויסמין קוזביק, יוצרות סרטים שהיוו לה השראה. בהמשך עבדה כמנהלת תסריט בסרט "אילו הקירות יכלו לדבר", שם הכירה את בת זוגה לעתיד, אנדראה ספרלינג. בשנת 1996, עבדה ג'יימי כמנהלת תסריט בסרטו של דייוויד פינצ'ר, "המשחק". ביוני 2014 באביט ביקרה בישראל כאורחת של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, הקרינה סרטים, העבירה סדנת אמן וקיבלה פרס הוקרה. בשנת 1996 ביימה ג'יימי את סרטה הקצר הראשון Frog Crossing, סרט קומדיה העוסק בפעילים למען זכויות בעלי חיים המגינים על קבוצת צפרדעים המקפצות על כביש ראשי, יחד עם הבמאי ארי גולד. בשנת 1999 ביימה את הסרט הקצר "יפהפיות נרדמות", בסיועו של דייוויד פיצ'ר. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל סאנדנס בשנת 1995. סרטה הקצר הבא, "תקועה", הוקרן גם הוא לראשונה בפסטיבל סאנדנס בשנת 2002. בשנת 1999 ביימה ג'יימי את הסרט באורך מלא הראשון שלה, יחידה במינה (But I'm a Cheerleader) בכיכובן של נטשה ליון וקליאה דובאל. הסרט היה קומדיה רומנטית על מעודדת תיכוניסטית שנשלחת למחנה המרה כיון שהוריה חושדים שהיא לסבית. ג'יימי קיבלה את ההשראה לסרט מכתבה שקראה על אדם שנשלח למחנה דומה. ג'יימי הופיעה בסרט התיעודי This Film Is Not Yet Rated ודיברה על הסרט ועל מאבקה נגד הגבלתו לצפייה מגיל 18 ומעלה. בשנת 2000, זכה הסרט בפרס חביב הקהל ובפרס ועדת השופטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים בקריטיי. הסרט זכה לאהדה רבה בקרב מבקרים ומבקרות והפך בהמשך לסרט קאלט. סרטה השני, "השקט", היה מותחן בכיכובן של אלישה קאת'ברט וקמילה בל שיצא בשנת 2005. הסרט עוסק בנערה חרשת שנשלחת לגור עם סנדקיה ומגלה סודות אפלים על משפחתם. סרטה הבא היה הקומדיה אגודת איטי ביטי טיטי (אגודת שטוחות החזה), ויצא לאקרנים בשנת 2007. הסרט הופק על ידי חברת POWER UP, וכיכבה בו מלאני דיאז. הסרט עוקב אחר נערה המצטרפת לקבוצת פמיניסטיות רדיקליות. הוא קיבל בעיקר ביקורות שליליות, אבל היה מועמד לפרס טדי בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין וזכה בפרס ועדת השופטים בפטיבל South by Southwest בשנת 2007. באביט הפיקה וביימה פרקים של מספר סדרות טלוויזיה, לרבות פופולרית, בנות גילמור, מלקולם באמצע, ארצות הברית של טרה, ניפ/טאק, ישנן בנות, המופע של ברני מק, גדולה מהחיים, בטי המכוערת וזהות בדויה. עבודתה בטלוויזיה מאפשרת לה להתפרנס בזמן שהיא משיגה את מטרותיה בתחום יצרת הסרטים. באביט מתגוררת כיום בלוס אנג'לס. יש לה שתי בנות, פינלי וריידר, עם בת זוגה לשעבר, המפיקה אנדריאה ספרלינג (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ג'יימי באביט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יימי באביט ג'יימי באביט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימי באביט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימי באביט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נירית אנדרמן, הבמאית שמעזה לצחוק על לסביות, באתר הארץ, 11 ביוני 2014 Film Talk: Directors at Work, ווילר וינסטון דיקסון. עמודים 160-173. נירית אנדרמן, הבמאית שמעזה לצחוק על לסביות, באתר הארץ, 11 ביוני 2014