laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אירווין קרדונה

אירווין קרדונה (בצרפתית: Irvin Cardona; נולד ב-8 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ באספניול. לאחר מספר שנים במחלקת הנוער של לה פונטט, ב-2012 הצטרף קרדונה למחלקת הנוער של מונקו. לקראת עונת 2016/2017 זומן לקבוצת המילואים של המועדון, וב-2 בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבכירה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בניצחון קבוצתו 5–4 על צ'אמבלי במסגרת הגביע הצרפתי. את הופעת הבכורה שלו בליג 1 ערך ב-11 בפברואר, כשעלה כמחליפו של רדאמל פלקאו בדקה ה-81, בניצחון קבוצתו בבית 5–0 על מץ. ב-18 ביולי 2017 האריך קרדונה את חוזהו במונקו עד ליוני 2021 ומיד הושאל לקבוצת-הלווין של מונקו, סרקל ברוז' מהליגה הבלגית השנייה. למרות שנעדר מספר שבועות בשל פציעה, קרדונה הפך לשחקן מרכזי בקבוצה, כבש בעיטת עונשין בדקה האחרונה במשחק המכריע על העלייה והעפיל עם הקבוצה לליגת העל הבלגית. הוא נבחר לשחקן השני הטוב ביותר בליגה באותה עונה, מיד אחרי בן קבוצתו חאווייר מרסייה. לאחר עונה נוספת עם סרקל ברוז' בליגה הבכירה, שב קרדונה למונקו. ב-12 באוגוסט 2019 רכשה אותו ברסט, העולה הטרייה לליג 1, תמורת מיליון וחצי אירו. ב-13 בספטמבר 2020 הבקיע שער בבעיטת יעף בניצחון 2–0 על דיז'ון, שהוגדר על ידי התקשורת כשער שצריך לזכות ב"פרס פושקש". ב-18 בינואר 2023 חתם באאוגסבורג הגרמנית לארבע שנים וחצי. ב-3 בינואר 2024 הושאל לסנט אטיין עד לסוף העונה. ב-10 באוגוסט 2024 הושאל לאספניול. מונקו ליג 1: 2016/17 סרקל ברוז' ליגת המשנה בבלגיה: 2017/18 אירווין קרדונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אירווין קרדונה, באתר Transfermarkt אירווין קרדונה, באתר Soccerway אירווין קרדונה, באתר WorldFootball.net אירווין קרדונה, באתר FootballDatabase.eu "Chambly vs. Monaco - 1 February 2017 - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-19 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Monaco vs. Metz - 11 February 2017 - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-19 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Monaco prolonge Irvin Cardona et le prête au Cercle de Bruges" (בצרפתית). L'Équipe. נבדק ב-18 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) jtp. "Thriller met erg bittere afloop voor Beerschot Wilrijk: Cercle Brugge naar 1A na penalty in slotminuut". Gazet van Antwerpen. "Best Player of Proximus League: Xavier Mercier". jupilerproleague.be. "Transferts : Irvin Cardona (Monaco) à Brest jusqu'en 2023". L'Équipe. Rayson, Zac (14 בספטמבר 2020). "Irvin Cardona scores Puskas award contender with incredible volley". foxsports.com.au. נבדק ב-14 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Ligue 1: Brest's Irvin Cardona scores incredible Puskas Award contender vs Djon". Give Me Sport. 13 בספטמבר 2020. נבדק ב-14 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) FCA sign Irvin Cardona, FC Augsburg (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינאלי דיומאנדה

סינאלי דיומאנדה (בצרפתית: Sinaly Diomandé; נולד ב-9 באפריל 2001 בדג'קאנו שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אוסר מליגת העל הצרפתית ובנבחרת חוף השנהב. דיומאנדה גדל במחלקות נוער של מועדונים בחוף השנהב ובמאלי. בחודש ספטמבר 2019 חתם באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. בעונת 2019/2020 שיחק באולימפיק ליון II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-18 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את ליאו דובואה בדקה ה-56 בתיקו 1-1 מול נים במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך 27 הופעות ליגה. ב-30 באוגוסט 2024 חתם לשלוש שנים באוסר. ב-8 באוקטובר 2020 ערך דיומאנדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בלגיה במשחק ידידות. סינאלי דיומאנדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סינאלי דיומאנדה, באתר Transfermarkt סינאלי דיומאנדה, באתר Soccerway סינאלי דיומאנדה, באתר BDFutbol סינאלי דיומאנדה, באתר WorldFootball.net סינאלי דיומאנדה, באתר National Football Teams סינאלי דיומאנדה, באתר FootballDatabase.eu L'OL recrute le jeune défenseur Sinaly Diomande et prête Théo Ndicka à Bourg-en-Bresse, באתר ל'אקיפ, 2 בספטמבר 2019 (בצרפתית)
הכהן הגדול (קלף טארוט)

הכהן הגדול הוא קלף מספר 5 בסדרת קלפי הארקנה הגדולה של הטארוט. במקור, בסדרות הקלפים הקדומות ביותר, נקרא הקלף "האפיפיור", והשם הוחלף בחבילת הקלפים של "השחר המוזהב" והשם בזה מופיע גם בחבילות של וויט וקראולי, ובחבילות שהושפעו מהם. הכוהן מתואר ככוהן דת נוצרי המקבל מספר תלמידים (לרוב שניים) כאשר הוא אוחז בשרביט האפיפיורים עם כפפתו השמאלית ובימנית מברך את ברכת הכוהנים ומאחוריו זוג עמודים. בחבילת הריידר ובחבילות שהושפעו ממנו מופיעים המפתחות של פטרוס הקדוש. הכהן הגדול מייצג את האב הרוחני, המטפל, היועץ, המורה שאליו מגיעים על מנת לקבל עזרה, יכול גם לייצג את ה"יועץ הפנימי" של האדם. בהיבט נוסף יכול לייצג מוסדות מדיניים גדולים וברי סמכא כגון בתי ספר, בתי משפט, מוסדות דת, מוסדות ציבוריים וכדומה. הקלף מסמל גם צורך באיזון והרמוניה, ואת הצורך בייעוץ ועזרה על מנת להשיב את האיזון. כמו כן, קלף הכהן הגדול מייצג את העיקרון של לימוד, ביטחון עצמי, ומוסריות מתוך הכרה בערכים. ארתור אדוארד וייט גרס כי בין היתר, מסמל הקלף השראה, רחמים ונישואים. מדיה וקבצים בנושא הכהן הגדול בוויקישיתוף הילה טארוט, פשוטארוט Arthur Edward Waite, The pictorial key to the tarot, Mineola, NY: Dover Publications, 2005, ISBN 0-486-44255-1
סטיב מונייה

סטיב מישל מונייה (בצרפתית: Steve Michel Mounié; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת החלוץ באאוגסבורג ובנבחרת בנין. מונייה גדל באקדמיית הנוער של מונפלייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-28 באוקטובר 2014, כשעלה כמחליף בדקה ה-86 במשחק גביע הליגה הצרפתית נגד אז'אקסיו. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לעונה אחת לנים מהליגה הצרפתית השנייה. מונייה כבש 11 שערים ב-32 משחקי ליגה, סיים את העונה כמלך השערים של קבוצתו ושב למונפלייה. ב-26 ביוני 2016 האריך את חוזהו במונפולייה עד ליוני 2019. בחודשים פברואר ומרץ 2017 כבש בחמישה משחקי ליגה ברציפות. ב-5 ביולי 2017 נרכש על ידי האדרספילד טאון מהפרמייר ליג ב-13 מיליון אירו, כשהוא חותם על חוזה לארבע עונות והופך לשחקן היקר בתולדות המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-12 באוגוסט, וכבש שני שערי בכורה בניצחון 3–0 על קריסטל פאלאס. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 9 שערים ב-31 משחקים וסיים כמלך השערים של הקבוצה, אך בעונתו השנייה כבש שני שערים בלבד ב-32 משחקים, והקבוצה סיימה במקום ה-20 בטבלה וירדה לצ'מפיונשיפ. בעונת 2019/2020 כבש 8 שערים ב-32 משחקים, והקבוצה סיימה בתחתית בצ'מפיונשיפ אך ניצלה מירידת ליגה נוספת. ב-9 בספטמבר 2020 נרכש על ידי ברסט בחמש מיליון אירו. ב-5 ביולי 2024 חתם באאוגסבורג. מונייה משחק בנבחרת בנין, והגיע עם נבחרתו עד לרבע גמר גביע אפריקה לאומות 2019. מדיה וקבצים בנושא סטיב מונייה בוויקישיתוף סטיב מונייה, באתר Transfermarkt סטיב מונייה, באתר Soccerway סטיב מונייה, באתר BDFutbol סטיב מונייה, באתר WorldFootball.net סטיב מונייה, באתר National Football Teams סטיב מונייה, באתר FootballDatabase.eu "Montpellier vs Ajaccio 0–1". Soccerway. 29 באוקטובר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Trois recrues pour Nîmes". L'Équipe. 31 באוגוסט 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Montpellier : Steve Mounié prolonge son contrat". L'Équipe. 29 ביוני 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Sala nets winner as Nantes beat Montpellier". ligue1.com. 11 במרץ 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Steve Mounie: Huddersfield sign Montpellier striker for a club-record fee". BBC. 5 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Doyale, Paul. "Steve Mounié double gives Huddersfield perfect start against Crystal Palace". The Guardian. "Stade Brestois. Steve Mounié à Brest, c'est officiel". Ouest France (בצרפתית). 9 בספטמבר 2020. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Benin - S. Mounié - Profile with news, career statistics and history - Soccerway, int.soccerway.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלוריאן וירץ

פלוריאן ריכרד וירץ (בגרמנית: Florian Richard Wirtz; נולד ב-3 במאי 2003 בגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת באייר לברקוזן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה. וירץ גדל במחלקת הנוער של פ.צ. קלן, והצטרף למחלקת הנוער של באייר לברקוזן מהבונדסליגה בחודש ינואר 2020. ב-18 במאי 2020 ערך וירץ את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 61 דקות בניצחון 1–4 על ורדר ברמן במסגרת המחזור ה-26 לעונת 2019/2020, והפך להיות השחקן הצעיר ביותר של באייר לברקוזן בהיסטוריה של הבונדסליגה, בגיל 17 שנים ו-15 ימים. ב-6 ביוני הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-30 בליגה, והפך להיות הכובש הצעיר ביותר בהיסטוריה של הבונדסליגה, בגיל 17 שנים ו-34 ימים. בסך הכל ערך וירץ שבע הופעות ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, והבקיע שער אחד. בעונתו השנייה ערך וירץ 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים. וירץ היה חלק מסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, בו זכתה נבחרתו, וערך שלוש הופעות בטורניר. ב-2 בספטמבר 2021 ערך וירץ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, בניצחון 1–2 על נבחרת ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-23 במרץ 2024 כבש את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0–2 מול צרפת, שבע שניות מפתיחת המשחק, השער הבינלאומי המהיר ביותר בתולדות נבחרת גרמניה. נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר יורו 2024 ובטורניר עצמו פתח בכל שלושת משחקי שלב הבתים ואף כבש במשחק הפתיחה של הטורניר את השער הראשון בטורניר מול נבחרת סקוטלנד, ובסוף שלב הבתים הגרמנים סיימו במקום הראשון והעפילו לשמינית הגמר. מעודכן ל-25 במאי 2024 מעודכן ל-23 ביוני 2024 באייר לברקוזן בונדסליגה: 2023/24 הגביע הגרמני: 2023/24 נבחרת גרמניה עד גיל 21 אליפות אירופה עד גיל 21: 2021 אישיים שחקן החודש בבונדסליגה (4): ספטמבר 2021, אוקטובר 2023, דצמבר 2023, פברואר 2024 נבחרת העונה בבונדסליגה: 2021/22, 2023/24 שחקן העונה בבונדסליגה: 2023/24 השחקן הצעיר של העונה בליגה האירופית: 2022/23, 2023/24 נבחרת העונה בליגה האירופית: 2023/24 מדיה וקבצים בנושא פלוריאן וירץ בוויקישיתוף פלוריאן וירץ, ברשת החברתית אינסטגרם פלוריאן וירץ, באתר Transfermarkt פלוריאן וירץ, באתר Soccerway פלוריאן וירץ, באתר BDFutbol פלוריאן וירץ, באתר WorldFootball.net פלוריאן וירץ, באתר National Football Teams פלוריאן וירץ, באתר FootballDatabase.eu Florian Wirtz: Who is Bayer Leverkusen's new wonderkid and youngest-ever debutant? באתר הרשמי של הבונדסליגה, 22 במאי 2020 (באנגלית) Wirtz replaces Kai Havertz as Bayer Leverkusen’s youngest ever player באתר הרשמי של הבונדסליגה, 18 במאי 2020 (באנגלית) Auch Leverkusen kein Hindernis: Bayern marschiert weiter zum Titel באתר Kicker, ‏ 6 ביוני 2020 (בגרמנית) השער המדהים של גרמניה אחרי 7 שניות? "זה היה מתוכנן", באתר וואלה, 24 במרץ 2024
מפרצון לאטינקה

מפרצון לאטינקה (באנגלית: Latinka Cove; בבולגרית: залив Латинка) הוא מפרצון בחוף הצפון מערבי של חצי האי פפור (ונטימילייה), בצפון-מערב חצי האי האנטארקטי, באזור חוף דאנקו של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. רוחב פתחו של המפרצון 1.95 קילומטרים; אורכו של המפרצון (מרחק חדירתו אל תוך היבשת) 1.65 קילומטרים. המפרצון ממוקם בין נקודת אקנר (שממערב למפרצון) לבין נקודת בינקוס (שממזרח למפרצון). קרחון פודואן נשפך אל ראשו של המפרצון. המפרצון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. המפרצון נקרא על שם הכפר לטינקה (Латинка) שבדרום בולגריה. השם אומץ רשמית ב-4 ביולי 2013. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מפרצון לאטניקה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המפרצון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי ראו ב-הגאזט האנטארקטי הבולגרי בפסקת "לקריאה נוספת"
פליקס לפבר

פליקס לפבר (בצרפתית: Félix Lefebvre; נולד ב-19 בנובמבר 1999) הוא שחקן צרפתי. ידוע בשל תפקידו כאלכסיס רובין בסרט הדרמה "קיץ 85", עבורו היה מועמד לפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי סזאר 2021. בשנים 2017–2018 הופיע לפבר במיני-סדרה הצרפתית "הבקתה" (אנ'), אותה יצרו אלכסיס לקאי וקמיל בורד-רנה, בתפקיד ז'וליאן רודייה, בנם של ז'אן-לואי ופרנסואה רודייה, שעוברים לבקתה מרוחקת יחד עם משפחתם. הוא השתתף גם במותחן המסתורין "L'heure de la sortie" (אנ') בבימויו ובכתיבתו של סבסטיאן מרנייה, שהוקרן בבכורה בוונציה באוגוסט 2018 ויצא לבתי הקולנוע בצרפת בינואר 2019. בשנת 2020 השתתף לפבר בסרט הדרמה "קיץ 85", שנכתב ובוים על ידי פרנסואה אוזון ומבוסס על רומן מאת הסופר איידן צ'יימברס (אנ'). הוא גילם את התפקיד הראשי של אלכסיס רובין, שעבורו הוא זכה בפרס לומייר לשחקן המבטיח של השנה והיה מועמד לפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי סזאר לשנת 2021. בשנת 2023 שיחק לצדה של איזבל הופר בקומדיית הפשע "הפשע כולו שלי" של הבמאי פרנסואה אוזון.   מדיה וקבצים בנושא פליקס לפבר בוויקישיתוף פליקס לפבר, ברשת החברתית אינסטגרם פליקס לפבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פליקס לפבר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פליקס לפבר, באתר Metacritic (באנגלית) פליקס לפבר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "César 2021: qui sont les révélations de l'année?". Allo Cine. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Keslassy, Elsa (9 בספטמבר 2020). "Music Box Acquires U.S. Rights to Francois Ozon's Cannes 2020 Highlight 'Summer of 85' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-30 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Dunand, Jérémie (25 במרץ 2018). "Le Chalet: que vaut la nouvelle série thriller de France 2 dans la lignée des Dix Petits Nègres?". AlloCiné (בצרפתית). {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Lemercier, Fabien (5 ביוני 2019). "François Ozon shooting Summer of 1985". Cineuropa. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Baronnet, Brigitte (30 בנובמבר 2020). "César 2021 : qui sont les révélations de l'année?". AlloCiné (בצרפתית). {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Goodfellow, Melanie (19 בינואר 2021). "'Love Affair(s)', 'DNA', 'Two Of Us' top France's Lumière awards". Screen Daily. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
צ'ארלס ביקפורד

צ'ארלס ביקפורד (באנגלית: Charles Bikford;‏ 1 בינואר 1891 – 9 בנובמבר 1967) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, שיחק בתפקידי משנה והיה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. ביקפורד התעתד ללמוד הנדסה בMIT אך זנח זאת לטובת הופעות בתיאטרון. הוא החל לשחק בתיאטרון בשנת 1911. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין הנדסה בצבא ארצות הברית. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "דינמיט" בשנת 1929 בבימויו של ססיל ב. דה-מיל שהיה הסרט המדבר הראשון באורך מלא. שנה לאחר מכן הופיע בסרט אנה כריסטי (סרט, 1930) לצידה של גרטה גרבו. ביקפורד הופיע בעשרות סרטי קולנוע וטלוויזיה בתפקידי משנה. הוא היה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר: שירת ברנדט לצידה של ג'ניפר ג'ונס (1943). בת החוואי לצידה של לורטה יאנג (1947) ג'וני בלינדה לצידה של ג'יין ויימן (1948) שני תפקידיו הזכורים ביותר הם: המערבון "האדמה הגדולה" לצידם של גרגורי פק וברל אייבס. (1958) "ימים של יין ושושנים" לצידם של ג'ק למון ולי רמיק (1962) אנה כריסטי (1930) שירת ברנדט (1943) בת החוואי (1947) מערבולת (1950) דו-קרב בשמש (1946) ג'וני בלינדה (1948) כוכב נולד (1954) לא כזר (1955) משפטו של בילי מיטשל (1955) האדמה הגדולה (1958) הגזע המוחרם (1960) ימים של יין ושושנים (1962) מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ביקפורד בוויקישיתוף צ'ארלס ביקפורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלס ביקפורד, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארלס ביקפורד, באתר Internet Broadway Database צ'ארלס ביקפורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אית'ן גלבריית'

אית'ן סטיוארט ויליאם גלבריית' (באנגלית: Ethan Stuart William Galbraith; נולד ב-11 במאי 2001 בגלנגורמליי שבצפון אירלנד) הוא כדורגלן צפון אירי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דונקסטר רוברס מהפוטבול ליג הראשונה, בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד, ובנבחרת צפון אירלנד. גלבריית' גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בצפון אירלנד, ובשנת 2017 הגיע אל מחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג. ב-28 בנובמבר 2019 ערך גלבריית' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה האחרונה בהפסד 2-1 לאסטנה במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2019/2020. לקראת עונת 2021/2022 הושאל גלבריית' לדונקסטר רוברס מהפוטבול ליג הראשונה. ב-14 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לשפילד ונסדיי במסגרת המחזור השני בליגה. ב-5 בספטמבר 2019 ערך גלבריית' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צפון אירלנד בכדורגל, בניצחון 1-0 על נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא אית'ן גלבריית' בוויקישיתוף אית'ן גלבריית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) אית'ן גלבריית', ברשת החברתית אינסטגרם אית'ן גלבריית', באתר Transfermarkt אית'ן גלבריית', באתר Soccerway אית'ן גלבריית', באתר WorldFootball.net אית'ן גלבריית', באתר National Football Teams אית'ן גלבריית', באתר FootballDatabase.eu Under-17 international earns deal at Old Trafford באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האירית, 21 במאי 2018 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אית'ן גלבריית'".
פיליפו סטרוצי

פיליפו סטרוצי (באיטלקית: Filippo Strozzi il Giovane‏; 4 בינואר 1489 - 18 בדצמבר 1538) היה קונדוטיירי ובנקאי, נצר למשפחות סטרוצי וג'אנפיליאצי מפירנצה. פיליפו סטרוצי נולד בפירנצה והוטבל בשם ז'אנבטיסטה. כעבור שנתיים לאחר פטירת אביו, אמו שהייתה ממשפחת ג'אנפיליאצי) שינתה את שמו ל"פיליפו" לזכר אביו. בשנת 1513 הוא היה נציג האפיפיור בפרארה ובהדרגה הפך לדמות חשובה בפוליטיקה של פירנצה. בשנת 1508 הוא התחתן עם קלריצ'ה מדיצ'י ובכך כרת ברית עם משפחת מדיצ'י הענפה. כאשר מדיצ'י חזרו לשלטון, פיליפו סטרוצי קיבל מספר מינוים חשובים. בשנת 1534 הוא סיים את בניית "פלצו סטרוצי" המפואר. כאשר חלק מתפקידיו הועברו לאלסנדרו מדיצ'י, פיליפו ובנו פיירו החלו במאבק על השליטה בפירנצה אך בסופו של דבר נמלטו לרומא. בשנת 1537, בתמיכת מלך צרפת, פיליפו סטרוצי בראש צבא גדול החל לנוע לכיוון פירנצה. בקרב מכריע שנערך ב-1 באוגוסט 1537 קוזימו הראשון דה מדיצ'י ניצח ופיליפו נפל בשבי. בינואר 1538 הוא נפטר, לא ברור האם זה היה רצח או התאבדות. בנו פיירו נמלט לצרפת ובשרות במלך התקדם עד לתפקיד מרשל צרפת. מדיה וקבצים בנושא פיליפו סטרוצי בוויקישיתוף קורות חיים (באיטלקית)
הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר

הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר (בסינית מפושטת: 察南自治政府) הייתה מדינת בובות של האימפריה היפנית בחלק משטחי מונגוליה הפנימית. לאחר הפלישה היפנית לסין במסגרת מלחמת סין–יפן השנייה ביולי 1937, הוקמו ממשלות בובות מקומיות בשטחים שנכבשו על ידי היפנים. ב-27 באוגוסט 1937 כבש צבא קוואנטונג את בירת מחוז צ'האר של הרפובליקה הסינית, ב-4 בספטמבר הוקמה הממשלה האוטונומית בדרום צ'האר. ג'אנגג'יאקואו נבחרה להיות עיר הבירה. בנוסף לממשלה האוטונומית של דרום צ'האר, הוקמו במקביל מדינות בובות נוספות באזור סין, בהם הממשלה האוטונומית המאוחדת של המונגולים, מנגג'יאנג והממשלה האוטונומית של צפון שאנשי. שלוש הממשלות האלו, הקימו את "ועד האיחוד המונגולי" על מנת להקל אחת על השנייה, אך בפועל וועדה זו לא תפקדה כראוי. בספטמבר 1939 אוחדו שלוש הממשלות למדינת מנגג'יאנג. במקביל, הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר אוחדה אף היא ואנשיה שולבו בממשל החדש. מדיה וקבצים בנושא הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נדז'דה ואסילבה

נָדֶזְ'דָה סְוֶויטוֹסְלָאבוֹבָה וָאסִילֶבָה (בבולגרית: Надежда Светославова Василева‏; 6 באוגוסט 1891, ניקופול, נסיכות בולגריה – ?) הייתה אחות וחסידת אומות העולם מבולגריה. נאדז'דה וסילבה נולדה בעיר ניקופול אשר לגדות הדנובה. היא התייתמה בגיל צעיר וקיבלה סיוע ממשפחות מקרב הקהילה היהודית שבעיר. היא הוסמכה כאחות ובהמשך הועסקה בבית החולים בעיר לום. בראשית חודש מרץ 1943 ביצעו כוחות בולגריים בפיקודו של ירוסלב קאליצין אקציה ברחבי תראקיה המערבית, ועצרו 4,219 מיהודי החבל. בהמשך הועלו על רכבות משא והוסעו אל העיר לום. המגורשים היו במצב גופני קשה, ונמנעו מהם מזון וטיפול רפואי. רבים מהם זעקו לעזרה וביקשו מזון ומים, בבולגרית, טורקית ולאדינו. למרות איומי השוטרים הבולגרים ניגשה ואסילבה לקבוצת מגורשים, והעניקה להם מים, מזון וטיפול בסיסי. לשוטרים שניגשו אליה ואיימו, אמרה: "אתם יכולים להרוג אותי, אבל לפני כן, תנו לי להשקות את האנשים המסכנים הללו". יהודי תראקיה הועלו על ארבע מעבורות נהר לכיוון וינה, ממנה הובלו ברכבות לקטוביץ ומשם למלקיניה גורנה ועד למחנה ההשמדה טרבלינקה. כמה עשרות ניצלו מהשמדה. ב-18 בדצמבר 2001 הוכרה נדז'דה ואסילבה כחסידת אומות העולם. ואסילבה נפטרה ותאריך פטירתה אינו ידוע.[דרוש מקור] נדז'דה ואסילבה, באתר יד ושם (באנגלית) נדז'דה וסילבה, באתר hera.bg (בבולגרית) כנרי מוטי, סיפורם הטראגי של יהודי תראקיה, באתר GoTravel. נדז'דה ואסילבה, באתר יד ושם (באנגלית).
פיטוסוציולוגיה

פיטוסוציולוגיה (באנגלית: Phytosociology) (מכונה סוציולוגיה של צמחים) היא מדע העוסק בחקר האקולוגיה, התורשה והתפוצה הגאוגרפית של חברות צמחים. פיטוסוציולוגיה שואפת לתאר באופן אמפירי את הסביבה הצמחית של שטח נתון. קהילת צמחים ספציפית נחשבת ליחידה חברתית, תוצר של תנאים מוגדרים, בהווה ובעבר, והיא יכולה להתקיים רק כאשר מתקיימים תנאים כאלה. המונח "פיטוסוציולוגיה" נטבע בשנת 1896 על ידי יוזף פצוסקי. את המונח 'פיטוקואנולוגיה' טבע הלמוט גאמס בשנת 1918. בעוד שהמינוח פיטוקואנולוגיה הפך לפופולרי ביותר בצרפת, שווייץ, גרמניה וברית המועצות, המינוח פיטוסוציולוגיה נותר בשימוש בחלק ממדינות אירופה. תחילה נחשב פיטוסוציולוגיה לתת תחום של 'גיאובוטניקה'. ביוגאוגרפיה פיטוגאוגרפיה מדיה וקבצים בנושא פיטוסוציולוגיה בוויקישיתוף פיטוסוציולוגיה, באתר אוניברסיטת ייל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
666 (מספר)

666 הוא מספר טבעי הבא אחרי 665 ולפני 667. המספר הוא מספר משולשי, והוא סכום המספרים הטבעיים מ-1 ועד 36. 666 הוא מספר סמית (בבסיס עשרוני). 666 הוא פלינדרום 666 הוא מספר משולשי ערך מורחב – החיה בנצרות מייצג המספר 666 את החיה, אחת מהדמויות השליליות המקושרות לאחרית הימים. בברית החדשה מופיע המספר 666 כ-"מספרה של החיה": בָּזֹאת חָכְמָה מִי שֶׁבִּינָה לוֹ יְחַשֵּׁב מִסְפַּר הַחַיָּה כִּי מִסְפַּר אָדָם הוּא וּמִסְפָּרוֹ שֵׁשׁ מֵאוֹת וְשִׁשִּׁים וָשֵׁשׁ — הברית החדשה, חזון יוחנן, פרק י"ג, פסוק 18 . פרשנות מקובלת היא כי 666 היא גימטריה בעברית לשמו של נירון קיסר (בכתיב חסר של שמו היווני - נרונ קסר). The Number of the Beast הוא אלבום אולפן שלישי של להקת ההבי מטאל איירון מיידן. בשיר הנושא של האלבום בעל אותו השם, מופיעה מספר פעמים השורה "Six six six the number of the beast". "666" (אנ') היה גם שמו של הרכב טראנס גרמני שפעל בין השנים 1997-2005. המספר הראשוני של בלפגור מדיה וקבצים בנושא 666 בוויקישיתוף 666, באתר MathWorld (באנגלית) דורון פישלר, מה רע ב-666?, באתר עושים היסטוריה - התשובה, ‏28 ביוני 2021 Mike Keith, The Number of the Beast (באנגלית) McGinn, Bernard: Anti-Christ: Two Thousand Years of the Human Fascination With Evil, New York 1994, PP 45-50. בלדד השוחי, מה הקשר בין המספר 666 לשטן?, באתר nana10‏, 3 באוגוסט 2004; אורכב, בארכיון האינטרנט Iron Maiden - Studio Albums, www.ironmaiden.com (באנגלית)
חצרמותית

חצרמותית (בתעתיק מדויק: חַצְ'רַמַוְּתּיתּ, קרובה יותר להגייה "חדרמותית" בעברית; בערבית: حضرموتية "חַצְ'רַמַוְּתִיַה") הייתה השפה העתיקה ביותר, והמזרחית מבין ארבע השפות הידועות בקבוצת שפות דרום-ערב העתיקות במשפחה השמית. היא שימשה באזור חצרמוות וגם באזור שסביב הבירה החצ'רמותית שבווה, כיום נפת שבווה בתימן. החצ'רמותים שלטו במסחר בלבונה באמצעות תחנת המסחר החשובה שלהם סוּמְהוּרַם (בחצ'רמותית "ס1מהרם"), כיום האתר הארכאולוגי ח'וּר רוּרִי בנפת זפאר (טֻ'פָאר), שבעומאן. מקור השם חצ'רמות לא הובהר. המקום זוהה עם "חֲצַרְמָוֶת" המקראי (בעברית), וגם בערבית נהוג לפרשו בדומה: חַצַ'ר ("הגיע") + "מוות". מנגד, ההיסטוריון כמאל סאליבי טען כי הבסיס הוא השם "חצ'רם" 𐩢𐩳𐩧𐩣, משורש ח-צ'-ר "ירוק". ערך מורחב – כתב דרום-ערבי עתיק כמעט כל העדויות בשפה החצ'רמותית מגיעות מכתובות שנכתבו בכתב הדרום-ערבי העתיק המונומנטלי (אותיות רישיות), המורכב מ-29 אותיות שמקורן בכתב הפרוטו-סינאי. הפונמות המשוחזרות בשפה היו זהות בעיקרן לאלה של שבאית (ראו שם). מאפיינים ייחודיים של חצ'רמותית משמרים אלמנטים מפרוטו-שמית, במיוחד בכתובות מוואדי חצ'רמוות. כך, העיצור השורק [s3] מפרוטו-שמית נשמר כך, בעוד שהוא הפך לבין-שיני [ṯ] ביתר שפות דרום-ערב העתיקות. למשל, המילה "שלוש" היא [שלס] (בתעתיק השמי s2ls3) בחצ'רמותית, לעומת [שלתֿ'] (s2lṯ) בשבאית. מצד שני, יש גם מקרים שבהם מוצאים תֿ' [ṯ] במילים שצורתן הקדומה נכתבת בסָמֶך [s3], למשל בחצ'רמותית המילה "כְּתב" היא [מתֿ'נאד] mṯnad, לעומת [מסנד] ms3nd ביתר שפות דרום-ערב העתיקות. במהלך חייה של השפה כנראה הופיעו שינויים פונטיים מסוימים, ככל שניתן להסיק משינויים בכתיב, בהשוואת כתובות מתקופות שונות: מהאות עין [ˤ] לאות אלף [ˀ], מהאות ט'ית' [ẓ] לאות צאד [ṣ], מהאות ת'או [ṯ] לאות סמך [s3]. כמו בשפות שמיות אחרות, לעיתים נוּן [n] עוברת הידמות מלאה לעיצור הבא אחריה. לדוגמה, ברבים של המילה "נפש" [נפס1] nfs1 הנוּן נטמעת בפֶא שאחריה, וכך המילה "נְפשוֹת" במקום [אנפס1] ʾnfs1 נכתבת [אפס1] ʾfs1. מורפולוגיה כינויי הגוף השלישי בחצ'רמותית מתחילים באות סאת [s1]. יש בשפה סופיות נקבה המסתיימות באות תֿ'אוּ [ṯ] או באות סמך [s3]. הממצאים הקדומים ביותר של כתב דרום-ערבי עתיק היו חרסים שנמצאו ברַייבּוּן (כיום ואדי דַװְעַן), הבירה הישנה של חצ'רמוות, ותוארכו באמצעות תיארוך פחמן-14 למאה ה-12 לפני הספירה. על כן חצ'רמותית היא שפת דרום-ערב העתיקה ביותר. לאחר כיבוש ממלכת חצ'רמות במאה ה-4 לספירה על ידי חמיירים, כחלק מהרחבת ממלכת שבא, שבאית הפכה לשפה הרשמית באזור, ומאז פסקו הכתובות בחצ'רמותית. ייתכן שהיעלמות הכתובות החצ'רמותיות, שברובן היו כתובות הקדשה לאלים המקומיים, מוסברת בכך שהחמיירים הביאו איתם את המונותאיזם, ועל כן לא ידוע אם חצ'רמותית אכן מתה בזמן זה או שמא רק פסקה לשמש כשפת הכתובות. Leonid Kogan and Andrey Korotayev: "Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian)" in Semitic Languages. London: Routledge, 1997, p. 157–183. Leonid E. Kogan and Andrey Korotayev: Sayhadic (Epigraphic South Arabian). In: The Semitic Languages, edited by Robert Hetzron.Pg. 223. Routledge, London, 1997. Leonid E. Kogan and Andrey Korotayev: Sayhadic (Epigraphic South Arabian). In: The Semitic Languages, edited by Robert Hetzron. Pg. 223. Routledge, London, 1997. L. E. Kogan, A. V. Korotayev, Epigraphic South Arabian Morphology, Penn State University Press, 2007-07-21, עמ' 220 L. E. Kogan, A. V. Korotayev, Epigraphic South Arabian Morphology, Penn State University Press, 2007-07-21, עמ' 221