laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי ארמניה–ברזיל

יחסי ארמניה–ברזיל הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין ארמניה לברזיל. הקהילה הארמנית בברזיל היא השנייה בגודלה באמריקה הלטינית (אחרי ארגנטינה) ומונה כ-100,000 חברים. הארמנים הראשונים הגיעו לברזיל בסוף המאה ה-19. גל ההגירה הגדול ביותר לברזיל התרחש בשנות העשרים של המאה העשרים כאשר אלפי ארמנים הגיעו לברזיל (בעיקר מלבנון וסוריה) רבים שרדו את רצח העם הארמני שבוצע על ידי האימפריה העות'מאנית. רוב הארמנים התיישבו באזור סאו פאולו. ב-26 בדצמבר 1991 זכתה ארמניה בעצמאותה לאחר התפרקות ברית המועצות. בדצמבר 1991 ביקר שר החוץ הארמני, ראפי הובניניסיאן בברזיל כדי לסלול את הדרך לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ב-17 בפברואר 1992, ארמניה וברזיל כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. ביוני 1992 הגיע נשיא ארמניה לבון טר-פטרוסיאן לביקור רשמי בברזיל. בשנת 1998 פתחה ארמניה קונסוליה כללית בסאו פאולו. בשנת 2006 פתחה ברזיל שגרירות בירוואן. בשנת 2011 פתחה ארמניה שגרירות בברזיליה, ולאחריה הפכה הקונסוליה הכללית הארמנית בסאו פאולו לקונסוליית כבוד. בשנת 2015 הכיר הסנאט הפדרלי בברזיל ברצח העם הארמני. ביקורים רמי דרג מארמניה בברזיל שר החוץ ראפי הובניסאניאן (1991) נשיא ארמניה לבון טר-פטרוסיאן (1992) נשיא ארמניה רוברט קוצ'ריאן (2002) נשיא ארמניה סרז' סרקיסיאן (2016) שר החוץ אדוארד נלבנדיאן (2016) ביקורים רמי דרג מברזיל בארמניה שר החוץ אלויסיו נונס (2017) ארמניה וברזיל חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות בשנת 1992, כגון הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (2002) והסכם לביטול ויזה ביחס לבעלי דרכון דיפלומטי (2002). בשנת 1985 קראה העיר סאו פאולו לתחנת מטרו על שם ארמניה. בשנת 2003 נקראה כיכר במרכז העיר ירוואן, בירת ארמניה, על שם ברזיל. ארמניה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליית כבוד בסאו פאולו. ברזיל מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארמניה–ברזיל בוויקישיתוף Armenian embassy in Brazil: About Community "Brazilian Ministry of Foreign Affairs: Armenia". אורכב מ-המקור ב-2017-10-10. נבדק ב-2017-07-31. "Armenian Ministry of Foreign Affairs: Brazil". אורכב מ-המקור ב-2017-12-26. נבדק ב-2017-07-31. Federal Senate of Brazil Recognizes Armenian Genocide Brasil-Armênia (in Portuguese) Embassy of Armenia in Brazil Embassy of Brazil in Armenia
החברה הממשלתית להגנות ים המלח

החברה הממשלתית להגנות ים המלח היא חברה ממשלתית שהוקמה בשנת 2008 על מנת לפתח את ים המלח, ולטפל בעליית המפלס בדרומו. החברה כפופה למשרד התיירות ובראשה עומד שמעון דניאל, לשעבר קצין ההנדסה הראשי. משרדי החברה נמצאים בשכונת גבעת שאול שבירושלים. לאורך השנים החברה ביצעה מספר פרויקטים, ובהם שיפוץ כביש 90 העובר בסמוך לים ופיתוח החופים. בספטמבר 2017 החברה הוסמכה לפתח תשתיות תיירותיות גם באזורים אחרים בנגב, ובהם הערבה, אילת ומצפה רמון. מפעלי ים המלח החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון אתר האינטרנט הרשמי של החברה הממשלתית להגנות ים המלח החברה הממשלתית להגנות ים המלח, ברשת החברתית פייסבוק הקמת החברה הממשלתית להגנות ים המלח בע"מ, החלטה מספר 3262 של ממשלת ישראל השלושים ואחת, משנת 2008, באתר של משרד ראש הממשלה פרויקטים, באתר החברה הממשלתית להגנות ים המלח רינה רוזנברג קנדל, הממשלה הסמיכה את החברה להגנות ים המלח לפתח תשתיות תיירותיות בדרום, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2017
עימאד חסן

עימאד חסן הוא קצין בדרגת תת-ניצב במשטרת ישראל, כיהן כמפקד מג"ב ירושלים. חסן נולד וגדל בסאג'ור. הוא שירת במגוון תפקידי פיקוד במשמר הגבול, בהם סגן מפקד מג"ב עוטף ירושלים, סגן מפקד מג"ב ערבה וסגן מפקד בה"ד מג"ב. ב-2017 מונה למפקד מג"ב דרום. בספטמבר 2018 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מג"ב ירושלים. ב-2021 הוחלט על מינויו למפקד מרחב השפלה, אך המינוי בוטל בעקבות פתיחת חקירה במח"ש בעניינו. מח"ש החליטה לא להעמידו לדין פלילי והעבירה את הטיפול בו למחלקת המשמעת של משטרת ישראל. חסן הורשע בניגוד עניינים ובהתנהגות שאינה הולמת לאחר שניהל מערכת יחסים מינית עם פקודה שקידם במקביל, ובית הדין המשמעתי גזר עליו עונש של נזיפה חמורה וקנס כספי בסך 15 אלף ש"ח. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בלימודי אסלאם והמזרח התיכון. נשוי ואב לארבעה. אחיו ג'האד חסן אף הוא קצין בכיר במג"ב. טקס הענקת דרגות משטרה והרמת כוסית לכבוד ראש השנה תשע"ט, אתר משטרת ישראל, ספטמבר 2018 בעקבות חשיפת וואלה!: תנ"צ עימאד חסן לא ימונה למפקד מרחב שפלה, באתר וואלה, 3 במרץ 2021 בעקבות חשיפת וואלה! NEWS: מח"ש תחקור את תת-ניצב עימאד חסן, באתר וואלה, 22 בפברואר 2021 לירן לוי‏, לאחר שנחשד בקיום יחסי מרות עם פקודתו: מח"ש סגרה את התיק של תנ"צ עימאד חסן, באתר וואלה, 17 באפריל 2021 אשקלוני בצמרת: נצ"מ אשר לוי, מפקד מג"ב דרום, סיים תפקידו, כאן דרום, 2 ביוני 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון

החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון היא חברה ממשלתית שנוסדה בשנת 2013. החברה קמה לאחר שבאפריל 2011 הממשלה ה-32 קיבלה החלטה להקים גוף שיתכנן ויקים הגנות על המצוקים בים התיכון. באוגוסט 2012 הממשלה החליטה להקים את הגוף במתכונת של חברה ממשלתית בכפוף למשרד לאיכות הסביבה. מטרות החברה שהוקמה הן פיתוח ושימור המצוקים שבחופי הים התיכון, ומתן שירותי פיתוח, ניהול וייעוץ לרשויות המקומיות בנושאים אלו. מאז הקמתה, החברה ביצע מספר פרויקטים בחופי בית ינאי, חדרה, הרצליה, נתניה ואשקלון במטרה להגן אותם מהתמוטטות. משרדי החברה ממוקמים בנתניה. המנהלת הכללית של החברה היא הילה ארנרייך ויושב ראש הדירקטוריון הוא עמוס עוזני. החברה הממשלתית להגנות ים המלח אתר האינטרנט הרשמי של החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון יישום המדיניות להתמודדות עם התמוטטות מצוק חוף הים התיכון | מספר החלטה 3097, באתר Gov.il הקמת חברה ממשלתית ייעודית להתמודדות עם התמוטטות המצוק החופי, החלטה מספר 5053 של ממשלת ישראל השלושים ושתיים, משנת 2012, באתר של משרד ראש הממשלה
יחסי איחוד האמירויות הערביות – ארמניה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–ארמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבן איחוד האמירויות הערביות לבין רפובליקת ארמניה. לארמניה יש שגרירות רשמית באבו דאבי, ואילו שגרירות איחוד האמירויות הערביות ממוקמת בירוואן. כשארמניה קיבלה את עצמאותה לראשונה בשנת 1991, בכל זאת ארמניה הייתה מעורבת במלחמת נגורנו-קרבאך העקובה מדם, ולכן לשתי המדינות לא היו יחסים רשמיים. עם זאת, איחוד האמירויות הערביות וארמניה עדיין הצליחו לכונן יחסים דיפלומטיים רשמיים. בשנים האחרונות, בגלל גישת הנאו-עות'מאניות להגדלת ההשפעה הטורקית האזורית שיזם רג'פ טאיפ ארדואן, היחסים בין שתי מדינות השתפרו מאוד. איחוד האמירויות הערביות עוינת את השאיפות הטורקיות והתעמתה מול ניסיונות השפעה טורקיים על סוריה, סודאן ולוב; בעוד שמערכת היחסים של ארמניה עם טורקיה הייתה גרועה עקב סכסוך רצח העם הארמני. במהלך סכסוך נגורנו קרבאך ב-2020, איחוד האמירויות הערביות ובעלת בריתה ערב הסעודית תמכו בסתר בארמניה נגד אזרבייג'ן. מוקדם יותר, מנהיג איחוד האמירויות הערביות, השייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, בירך את ארמניה ב-21 בספטמבר 2020, יום העצמאות הארמני המציין את שחרורה משלטון מברית המועצות. ערך מורחב – רצח העם הארמני המתיחות הגוברת בין איחוד האמירויות לטורקיה גרמה גם לאיחוד האמירויות לערוך קשר הדוק יותר עם ארמניה, וכתוצאה מכך הצהירה רשמית באפריל 2019 כי לאט לאט תתחיל להכיר ברצח העם הארמני. אמירות אבו דאבי הפכה לאמירות הראשונה שהכירה ברצח העם. באשר לתוצאה ההולכת וגוברת של הקשר בין ארמנית לאמירות, היה עד לשיתופי פעולה כלכליים וצבאיים הולכים וגוברים. במהלך מלחמת נגורנו קרבאך (2020) עם אזרבייג'ן, הוזמן נשיא ארמניה ארמן סרקסיאן לנאום בערוץ האמירויות הערביות הסעודיות אל ערביה, בקריאה לקהילה הבינלאומית לעצור את טורקיה להתערב בסכסוך. זמן קצר לאחר תום המלחמה ערך סרקיסיאן ביקור עבודה באיחוד האמירויות, שם פגש את נסיך הכתר מאבו דאבי, מוחמד בן זייד בן סולטאן אל נהיאן, ודן בשיתוף פעולה דו-צדדי בין המדינות. אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ארמניה באבו דאבי (באנגלית) MENAFN, Azerbaijan, UAE mull socio-economic ties, Nagorno-Karabakh conflict, menafn.com UNITED ARAB EMIRATES : Abu Dhabi to recognise Armenian genocide - Issue 824 dated 20/02/2019, Intelligence Online, ‏20 בפברואר 2019 (באנגלית)
יוהאן ולטר-קוראו

יוהאן ולטר-קוראו (בגרמנית: Johann Walter-Kurau‏; 3 בפברואר 1869 – 19 בדצמבר 1932) היה אמן לטבי וגרמני. כאחד ממייסדי הציור הלטבי המודרני, הוא צייר נופים, דיוקנאות וסצינות ז'אנריות. הוא עבד במיטאו עד 1906, אחר כך בדרזדן ואחר כך בברלין. יאניס ולטר, בנו של הסוחר ויועץ העירייה תיאודור ולטר, היה אחד מחמישה ילדים. שם הנעורים של האם היה קוראו. בין השנים 1880–1888 למד ולטר בבית הספר התיכון "מיטאו", שם היה קורט ויסנר אחד ממורי האמנות. הוא גם לקח שיעורים פרטיים בסטודיו של האמן יוליוס דורינג וקיבל שיעורי כינור. בין השנים 1889–1897 למד באקדמיה לאמנות בסנט פטרסבורג אצל אלכסיי דנילוביץ' קיוושנקו וולדימיר מאקובסקי. לאחר שאביו פשט את הרגל, הוא נאלץ לממן את לימודיו באמצעות עבודה. בשנת 1897 קיבל מדליית זהב עבור ציור "השוק" התזה שלו במיטאו. לאחר מות הוריו והתהפוכות שגרמה המהפכה של 1905, בשנת 1906 נסע ולטר לגרמניה, בה התגורר עד סוף ימיו. אחת הסיבות להגירה הייתה הגירושין מאשתו. הוא חתם על עבודותיו המאוחרות בגרמניה בשם הכפול ולטר-קוראו. תחת שם זה הוא גם רשום כחבר באיגוד האמנים הגרמני. בעקבות הזמנתו של הברון פול פון שליפנבאך, שהיה גם צייר, התיישב בדרזדן. כאן הוא התפרנס בתחילה בנגינה בכינור בבית האופרה בדרזדן. אשתו השנייה הייתה כנרית. ולטר-קוראו היה ממייסדי קבוצת האמנים גרון-וייס וקבוצת האמנים דרזדן בשנת 1913. הוא נשא נאום בפתיחת תערוכת קבוצת האמנים דרזדן 1913 מ -1 בפברואר עד 21 בפברואר 1914 בגלריה ארנולד. בשנת 1917 עבר לברלין. כחלק מעסקי האמנות הוא השתתף בתערוכות וצייר דיוקנאות לפי הזמנה. השתתפותו האחרונה בתערוכה שנתית של התאחדות האמנים הגרמנית הייתה בשנת 1929 בריינפארק בקלן, שם הוא הציג טבע דומם. בבית הספר שלו לציור השתתפו תלמידים רבים שהתפרסמו לימים: הנס זאנק, וילי גריקה, אילסה הלר-לזרד, אווה לנגקמר, אלזה לוהמן, מיננה קוהלר-רובר, תיאה האק, פלורנס הנרי, אוטו מאניג, קארן שאכט, לואיז גרים, הנס לודוויג. פייפר. אחד מתלמידיו, אוטו פון קורסל, הפך מאוחר יותר למנהל האקדמיה לאמנויות בברלין. סצנות הז'אנר "השוק" (1897), "אשת איכרים" (1905 לערך), "ילד יתום" (1907) היו המפורסמות מיצירותיו המוקדמות של ולטר. הציור "בנים מתרחצים" היה ידוע גם בלטביה. ולטר צייר נופים בסגנון ריאליזם. בשנים מאוחרות יותר, האקספרסיוניזם הגרמני היה השולט בסגנון העבודות. אפשר לראות את התשוקה שלו למוזיקה בציור של ולטר. בעוד שהוא נחשב לאחד האמנים החשובים בלטביה, הוא נשכח במידה רבה בגרמניה. ניתן לראות את עבודותיו באוספי המוזיאון הלאומי לאטביה ובמוזיאונים בערים קולדיגה וטוקומס. דיוקן עצמי, 1924 נערים מתרחצים בוקר ביער שוק בילגבה ברווזים נוף עם צפצפות מדיה וקבצים בנושא יוהאן ולטר-קוראו בוויקישיתוף Johans Valters - Latvijas mākslas vēsture, www.makslasvesture.lv Deutscher Künstlerbund e.V. - Mitglieder seit 1903, web.archive.org, ‏2016-03-04 Jeremy Howard, Valters, Jānis Teodors, Oxford University Press, 2003, Oxford Art Online Katalog Deutscher Künstlerbund Köln 1929. Mai–September 1929 im Staatenhaus, M. DuMont Schauberg, Köln 1929, S. 33: Walter-Kurau, Joh., Berlin. Katalognr. 308, Stilleben. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוהאן ולטר-קוראו".
מג"ב עוטף ירושלים

משמר הגבול מרחב עוטף ירושלים הוא מחט"ב (מפקדת חטיבה) של משמר הגבול, האחראית על פעילות מג"ב באזור עוטף ירושלים. החטיבה אחראית על אבטחת כל הגדר בעוטף ירושלים, וכן התמודדות עם אירועי פח"ע, והפרות הסדר על הגדר. בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה הוחלט ב-2001 על העברת האחריות המבצעית לביטחון שוטף ולמניעת פעילות חבלנית עוינת בצדו המערבי של מרחב ירושלים מצה"ל לידי משמר הגבול. במהלך 2002 הוקמה מפקדת מג"ב עוטף ירושלים וגויסו פלוגות מג"ב חדשות שהוקמו על מנת להתמודד עם הטרור הגואה, ומניעת חדירתו למרחב ירושלים. ב-2003 הוחלט על העברת האחריות על כלל מרחב התפר לידי מג"ב. ב-2004 אורגנה החטיבה לשני גדודים אך עם השנים גדלה כאשר ב-2018 הוקם גדוד שלישי, גדוד אדומים. 2016 הופרד מג"ב עוטף ירושלים ממרחב ירושלים והיה למרחב עצמאי. לוחם מג"ב עוטף ירושלים בפעילות פעילות פלוגה נ"ו - מג"ב עוטף ירושלים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:05) חיים גולדברג, ‏כך לוחמי מג"ב עוטף ירושלים מתמודדים עם הרמדאן והשב"חים, באתר כיכר השבת החל גיוס פלוגות מג"ב לתוכנית "עוטף ירושלים", באתר הארץ, 1 באפריל 2002 דוח שנתי מבקר המדינה 60א, משמר הגבול - ארגון ותקינה
הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב

הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב היא רשות ממשלתית שהוקמה בשנת 2007. הרשות הוקמה בעקבות החלטה 1999 של הממשלה ה-31 על מנת לקדם מספר מטרות: הסדרת היישובים בפזורה הבדואית בנגב. קידום ופיתוח תשתיות מקומיות. תיאום שירותים לאוכלוסייה בין משרדי הממשלה השונים. עם הקמתה, הוכפפה הרשות למשרד הבינוי והשיכון. בזמן כהונת הממשלה ה-34 הרשות הוכפפה למשרד החקלאות. עם הקמת הממשלה ה-35 בשנת 2020, עברה הרשות לסמכות משרד הכלכלה. באותה השנה הגישה מפלגת חד"ש הצעת חוק לביטול הרשות, אך היא לא קודמה בשל המשבר הפוליטי והתפזרות הכנסת ה-23 בחודשים שלאחר מכן. בחודש יולי 2021 החליטה הממשלה כי הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב, תעבור לסמכות משרד הרווחה. בינואר 2023 החליטה הממשלה ה-37 להעביר את הרשות לאחריות המשרד לשוויון חברתי. עד ליוני 2023 שימוש כמנהל הרשות יאיר מעיין שמונה לתפקידו בשנת 2016 על ידי שר החקלאות אורי אריאל, ביוני 2023 התפטר מתפקידו והודיע על התמודדותו הבחירות לראשות העיר ערד. נכון לשנת 2024 המנהל הכללי של הרשות הוא יובל תורגמן, משרדי הרשות נמצאים בעיר באר שבע. אג'יק - מכון הנגב אתר האינטרנט הרשמי של הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב, ברשת החברתית פייסבוק קים לגזיאל, טלי חרותי-סובר, "רשות הבדואים הייתה אמורה לסייע לבדואים — ונהפכה לאויבת שלהם", באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2023 הקמת רשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב, החלטה מספר 1999 של ממשלת ישראל השלושים ואחת, משנת 2007, באתר של משרד ראש הממשלה ערוץ 7, הממשלה אישרה כי הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים תעבור לאחריותו של שר הכלכלה עמיר פרץ., באתר ערוץ 7, 7 ביוני 2020 שלבי החקיקה של הצעת חוק לביטול הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב, התש"ף-2020, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת מורן אזולאי, דרישות רע"מ נענו ואושרו: יקבלו אגפים לפיתוח התיישבות הבדואים בנגב, באתר ynet, 11 ביולי 2021
יהודה עוזיאל (השני)

רבי יהודה עוזיאל השני (נפטר בשנת ה'שס"ד - 1604 בערך), היה פוסק הלכה, ודרשן, אב בית הדין ורבה של בפאס שבמרוקו ומחבר הספר "בית העוזאלי". רבי יהודה נולד לרבי שמואל עוזיאל למשפחת מגורשים בעיר פאס שבמרוקו בה התחנך. נשא לאישה את בתו של החכם יצחק פלייאג'י הנזכר בתקנות המגורשים. כנראה כיהן כראש ישיבה, ומבין תלמידיו נמנה רבי ישעיה בקיש. בהמשך שימש כאב בית הדין. בין השאר כיהן לצד הדיינים: רבי אהרן אבן חיים, רבי וידאל הצרפתי, רבי ישעיה בקיש, רבי שמואל אבן דנאן, רבי שמואל בן חביב, ורבי שאול סירירו. בית דינו יצר תקנות שהשתמרו בין "תקנות המגורשים" ומספרן עולה על אלה שהותקנו בבתי הדין שקדמו לו. עד לשנת ה'שס"ג (1603) הוא חתם על תקנות ופסקי דין ובשער הספר של דרשותיו בשם "בית העוזאלי" שיצא בשנת ה'שס"ד (1604) הוא כבר אינו בין החיים. מגורשים תקנות המגורשים יהדות פאס מדיה וקבצים בנושא יהודה עוזיאל בוויקישיתוף רבי יהודה עוזיאל, בית העוזיאלי, ונציה, ה' שס"ד, באתר היברובוקס. יעקב משה טולידאנו, נר המערב עמ' 72, באתר היברובוקס רבי יוסף בן נאים, מלכי רבנן ערך רבי יהודה עוזיאל השני, באתר היברובוקס. ראו בחידושי ר"מ מימראן ע"ז מו, ב.
יחסי ארמניה–בולגריה

יחסי ארמניה–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת ארמניה לרפובליקה הבולגרית. שתי המדינות ניהלו יחסים דיפלומטיים מאז הקמתן בשנת 1992. לארמניה יש שגרירות בסופיה; מאז 19 בדצמבר 1999, לבולגריה יש שגרירות בירוואן. שתי המדינות חברות במלואן בארגון שיתוף הפעולה הכלכלי בים השחור (BSEC). הארמנים הראשונים בהיסטוריה של בולגריה הוזכרו בתקופת הזהב של האימפריה הבולגרית הראשונה, אך זה הפך חשוב כאשר אחד האנשים המפורסמים ביותר בהיסטוריה של בולגריה, שמואל בולגריה, היה חצי ארמני. בגלל קישור זה, זה הפך להשפעה לפתיחת אחת הידידות הוותיקות בעולם: הידידות הארמנית-בולגרית. כל שלושת נשיאי ארמניה ערכו ביקורים רשמיים בבולגריה וביקורים הדדיים נערכו גם על ידי נשיאי בולגריה וראשי ממשלה. ארמניה מייצאת בעיקר כימיקלים, גרוטאות מתכת וחומרי גלם לבולגריה, ואילו בולגריה מייצאת בעיקר מינרלים, מזון מעובד, גומי וחומרי גלם לארמניה. עיר החוף הבולגרית ורנה היא יעד תיירותי פופולרי עבור אזרחי ארמניה. בשנת 2015 בולגריה הכירה רשמית ברצח העם הארמני. הארמנים הם המיעוט הרביעי בגודלו בבולגריה, והם מונים 6,552 על פי מפקד 2011. כיום חיים בבולגריה כ-30,000 איש ממוצא ארמני. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארמניה–בולגריה בוויקישיתוף Bulgaria - Bilateral Relations - Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Armenia, web.archive.org, ‏29 בדצמבר 2014 Население по местоживеене, възраст и етническа група, באתר האינטרנט של המפקד
יחסי ארמניה–קנדה

יחסי ארמניה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה לקנדה. שתי המדינות חברות בארגון לה פרנקופוני ובאו"ם. קנדה הכירה בארמניה זמן קצר לאחר פרידתה מברית המועצות בשנת 1991. בשנת 1992, ארמניה וקנדה כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. קנדה מיוצגת בירוואן מאז 1997 על ידי קונסולית כבוד. שגרירות קנדה במוסקבה מוסמכת לארמניה. ארמניה פתחה שגרירות באוטווה בשנת 1995. במהלך השנים שתי המדינות חתמו על הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם סחר ומסחר (1999); הסכם קידום והגנה על השקעות (1999) והסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למיסים על הכנסה ועל הון (1999). CIDA מספקת מימון לארמניה באמצעות פרויקטים של עזרה טכנית אזורית. יתר על כן, קרן קנדה לפרויקטים לפיתוח מקומי מנוהלת על ידי שגרירות קנדה במוסקבה (רוסיה), באזורים הכוללים בניית יכולות מדיניות סחר, פיתוח כפרי, פרויקטים בתחום הבריאות ותוכניות סביבתיות. בשנת 2017, סך המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-35.7 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ארמניה כולל: מתכות יקרות, אבנים ומוצרי טקסטיל. הייצוא העיקרי של קנדה כולל: מוצרי מזון, מכונות וציוד ומוצרים כימיים. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארמניה–קנדה בוויקישיתוף Foreign Affairs Trade and Development Canada Government of Canada, Canada-Armenia Relations, www.canadainternational.gc.ca, ‏27 ביולי 2009 Canada - Bilateral Relations, משרד החוץ הארמני (בארמנית) The Prime Minister concludes a successful visit to Armenia and his participation at the XVII Francophonie Summit, Prime Minister of Canada, ‏13 באוקטובר 2018 (באנגלית)
מינהל התכנון

מינהל התכנון הוא גוף האחראי על תכנון פרויקטים שונים במדינת ישראל – תכנון מגורים ותשתיות, רגולציה ורישוי בבינוי, מכין תקנות ותוכניות אסטרטגיות בהתאם לחוק התכנון והבנייה. המינהל כפוף למשרד הפנים. המועצה הארצית לתכנון ולבנייה – הוקמה בפברואר 1966. אמורה לייעץ לממשלה ולמשרד הפנים בכל הקשור לביצוע חוק התכנון והבנייה. בנוסף על כך, המועצה אחראית על תכנון תוכניות מתאר ארציות ומחוזיות. מורכבת משש ועדות משנה: עררים, בנייה ותקנות, הקלות מתשתיות תחבורה, קידום תוכניות, מתחמי רעש מטוסים ואישור תוכניות עבודה למשק הגז. הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים – הוקמה בשנת 1953, תפקידה לבחון האם התוכניות המוגשות לה שומרות על השטחים הפתוחים והקרקעות החקלאיות. הוועדה לתשתיות לאומיות – הוקמה בשנת 2002, על מנת לזרז הליכי תכנון של תשתיות המוגדרות "תשתיות לאומיות". הוועדה לשמירת הסביבה החופית – הוקמה בשנת 2004 מתוקף חוק שמירת הסביבה החופית. משנת 2007 פעילות הוועדה חלה גם על חופי מפרץ אילת ומשנת 2008 גם על חופי הכנרת. הוועדה למתחמים מועדפים לדיור – הוקמה בשנת 2014, מתוקף חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים (הוראת שעה). תפקידה לאשר תוכניות לדיור. אתר האינטרנט הרשמי של מינהל התכנון מינהל התכנון, ביישום טלגרם אודות מינהל התכנון, באתר Gov.il מינהל התכנון-ועדות משנה של המועצה הארצית, באתר Gov.il
אנה דוסון

אנה דוסון (באנגלית: Anna Dawson; נולדה ב-27 ביולי 1937) היא שחקנית וזמרת אנגלייה. דוסון נולדה בבולטון שבלנקשייר, אנגליה. בילדותה שהתה בחלק מהזמן בטנגניקה, שם עבד אביה. היא למדה בבית הספר לבלט "אלמהרסט". אחרי שלמדה משחק ב-Central School of Speech and Drama, החלה להופיע עם להקות תיאטרון רפרטוארי. דוסון כיכבה במספר מחזות זמר בתיאטראות וסט אנד. היא השתתפה בסדרות טלוויזיה בהן, "Dixon of Dock Green" ו"המופע של בני היל". דוסון גילמה את ויולט, אחותה של הייסינת' באקט, בעונה האחרונה של הסיטקום "מה יגידו השכנים?", אבל הופיעה רק בארבעה פרקים. דוסון נשואה לג'ון באולטר, הסולן של "Black and White Minstrel Show". אנה דוסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה דוסון, באתר AllMovie (באנגלית) אנה דוסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Unsung Heroines". musical-theatre.net. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2013. נבדק ב-10 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Ross, Robert (1999). Benny Hill: merry master of mirth; the complete companion. London: Batsford. p. 122. ISBN 978-0-7134-8422-9. נבדק ב-17 בינואר 2011. {{cite book}}: (עזרה)
עמותת קעליטה

קעליטה (Qualita) היא עמותה ישראלית, שמטרתה לסייע לעולים דוברי צרפתית בישראל. העמותה הוקמה ביוני 2015 על ידי מרק אייזנברג, נדבן ואיש עסקים יהודי-צרפתי. מנכ"ל העמותה משנת 2016 הוא אריאל קנדל, לשעבר ראש המשלחת של הסוכנות היהודית בצרפת. עמותת קעליטה פועלת כארגון-גג המאחד תחתיו יותר מ-60 ארגונים ועמותות, בהם כל ישראל חברים, המרחבים הפרנקופוניים, אדיר, בעצמי, קו לנוער ועוד, הפועלים למען עולים דוברי צרפתית בישראל. העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם גופים נוספים, בהם הסוכנות היהודית, משרדי ממשלה ורשויות מקומיות, קרן אדליס, קרן פטריק ולינה דרהי וגופים נוספים, במטרה ליצור ולקדם פרויקטים בתחום קליטת העלייה. מאז החלה לפעול מסייעת קעליטה לשפר את סיכויי ההצלחה של העולים מצרפת ומארצות דוברות צרפתית להתבסס בישראל באמצעות הסרת חסמים ביורוקרטיים עבור העולים, הנגשת השירותים הקיימים עבורם והכנת תוכנית קליטה מקיפה, בדגש על הצרכים הייחודיים של אוכלוסיות עולים מארצות דוברות צרפתית. HUB התעסוקה: העולים לישראל מתמודדים עם בעיית תעסוקה, הנובעת בעיקר מאי-ההכרה של מדינת ישראל ברישיונות ובתעודות של העולים שרכשו מקצוע בצרפת, למשל, אחיות, פסיכולוגים ומהנדסים. קעליטה הקימה מרכזי תעסוקה בירושלים, בתל אביב ובנתניה, בהם מקיימים פעילויות השמה, ייעוץ, אבחון והכוונה תעסוקתית, לצד סדנאות הכשרה מקצועיות, נטוורקינג, סיוע בהכרה בתארים אקדמאיים מחו"ל ובהנפקת רישיונות. BUSINESS ALYAH: הוא פרויקט שיזמה קעליטה בשיתוף עם עיריית ירושלים, במסגרתו מוענק ייעוץ וליווי חינם לעולים המעוניינים להקים עסק, או סטארט-אפ, בירושלים. הפרויקט מלווה את היזמים מתחילת התהליך ועד לפתיחת העסק המיוחל. QUALITIME: תוכנית התנדבותית הפועלת משנת 2017, אשר יוצרת קשרים בין ישראלים ועולים ותיקים לבין עולים חדשים. במסגרתה עולים שנעזרו בתוכנית והתבססו עוזרים לעולים חדשים ומעניקים ליווי אדמיניסטרטיבי, עזרה בתרגום מסמכים וטפסים, ליווי במוקדים רפואיים ובבתי חולים, ייעוץ מקצועי ראשוני, עזרה בשיעורי הבית לילדים, ביקור אצל קשישים או חולים בודדים ועוד. סטודיו קעליטה: רדיו אינטרנטי מצולם המנגיש מידע לעולים. נכון לדצמבר 2020, כ-100,000 מאזינים בחודש לרדיו קעליטה. ישראל צדקה: פרויקט המגייס כספים עבור עולים שידם אינה משגת. הכספים מחולקים ישירות למשפחות הנזקקות באמצעות עמותת קעליטה או באמצעות עמותות רווחה כעמותת אדיר, אחדות וחסד, עלומים לניצולי שואה ועוד. פרויקט מחוברים: בפברואר 2019, בעקבות סדרת אירועי אלימות כלפי נוער עולה, ובראשם - תגרה שהסתיימה ברצח של נער עולה בירושלים, החליט משרד החינוך להקים את פרויקט מחוברים, המספק מסגרת חינוכית לילדים ובני נוער בסיכון עולים מצרפת. הפרויקט פועל בירושלים, בנתניה ובאשדוד. Preparation ALYAH: מרכז קליטה וירטואלי עבור המעוניינים לעלות לישראל. המרכז הווירטואלי מאפשר למועמדים לעלייה לקבוע פגישות בזום עם מומחי קליטה: יועצי השמה בשוק העבודה הישראלי, גורמים המתמחים בייעוץ והכוונה תעסוקתית, סדנאות הכשרה מקצועיות, פרויקטורים, אנשי קשר ברשויות המקומיות ונציגים של כ-30 עמותות. אתר האינטרנט הרשמי של עמותת קעליטה עמותת קעליטה, באתר "גיידסטאר ישראל" אתר Hub התעסוקה QUALITIME סטודיו קעליטה פרויקט ישראל צדקה המרכז הווירטואלי Preparation ALYAH משה גלנץ, "המדינה חייבת תכנית לקליטת עולי צרפת", באתר ynet, 27 ביוני 2016 צביקה קליין, "אם לא יהיה שיפור, אנשים יפסיקו להגיע לישראל, 4 במרץ 2018, מקור ראשון Associations et communautés francophones en Israël, viewer.mapme.com רועי ינובסקי ויעל פרידסון, אישום על הריגת הנער בירושלים: "רוצה אבן בראש או מוט ברזל?", באתר ynet, 7 בדצמבר 2016
יחסי איחוד האמירויות הערביות – תימן

יחסי איחוד האמירויות הערביות–תימן הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות לתימן. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות החלו בשנת 1971, וזאיד בן סולטאן אאל נהיאן ביקר בתימן ארבעה ביקורים רשמיים, הראשון היה ב-21 בנובמבר 1972 והרביעי ב-21 בדצמבר 1986, כאשר נחנך סכר מאריב, שנבנה מחדש על חשבון האמירויות. איחוד האמירויות הערביות, יחד עם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, היא יו"ר קבוצת העבודה בנושא כלכלה וממשל תקין בקבוצת "ידידי תימן" הבינלאומית, שהוקמה במהלך ועידת לונדון 2010 לתמיכה בפיתוח בתימן. רשות הסהר האדום של האמירויות פתחה משרד בבירה צנעא בשנת 1996. שתי המדינות הסכימו על הקמת ועדת שרים משותפת בשנת 1995 תחת חסותם של שרי החוץ. בשנת 2015 השתתפה איחוד האמירויות במבצע סופה נחרצת, במטרה להדוף את המורדים החות'ים שכבשו חלקים נרחבים מתימן ולסייע לנשיא המודח עבד רבו מנסור האדי להשתלט מחדש על המדינה. ערב הסעודית עמדה בראש המבצע, וחברו אליה איחוד האמירויות הערביות, כווית, בחריין, קטר, ירדן, מצרים, מרוקו וסודאן. שכנותיה של תימן ומדינות האזור חששו מהאפשרות שהמורדים השיעים, הנתמכים בידי איראן, יצליחו לכבוש לחלוטין את המדינה לנוכח התקדמותם לעבר העיר הדרומית עדן, שם הקים הנשיא המודח ממשלה יריבה. המתקפה זכתה לתמיכה מצד ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צרפת וטורקיה ושל הליגה הערבית. ב-3 ביוני 2012 העניקה איחוד האמירויות הערביות לתימן 136 מיליון דולר סיוע במזון, כחלק מהמאמצים הבינלאומיים למנוע אסון הומניטרי ולהשיג יציבות בעקבות המהפכה התימנית בשנת 2011. איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא. תימן מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי. אתר על יחסי מדינות
בית ספר שדה חצבה

בית ספר שדה חצבה הוא בית ספר שדה, הממוקם בסמוך למושב חצבה שבמועצה אזורית הערבה התיכונה. בית הספר מכיל כ-30 חדרים עם כ-210 מיטות וחניון שטח. בית הספר מציע הדרכת טיולים באזור הערבה, הנגב ומדבר יהודה. נוסף על כך, בית הספר מפעיל פעילויות נוספות ובהן התנדבות באזור, הרצאות וסיורי לילה. אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר שדה חצבה מידע על בית הספר, באתר מועצה אזורית הערבה התיכונה בית ספר שדה חצבה, דף שער בספרייה הלאומית בית ספר שדה חצבה, באתר החברה להגנת הטבע