laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרן ההשקעות הציבורית הסעודית

קרן ההשקעות הציבורית (באנגלית: Public Investment Fund, ר"ת PIF; בערבית: صندوق الإستثمارات العامة) היא קרן עושר ריבונית של ערב הסעודית. היא אחת מקרנות ההון הריבוניות הגדולות בעולם עם סך נכסים מוערכים של לפחות 600 מיליארד דולר. הקרן הוקמה בשנת 1971 לצורך השקעת כספים מטעם ממשלת סעודיה. העומד בראשה הוא הנסיך ויורש העצר מוחמד בן סלמאן אאל סעוד, בנו של סלמאן, מלך ערב הסעודית. לקרן יש אחוזים בעשרות חברות מובילות בעולם כגון: SoftBank, WeWork, Uber, General Electric, Lockheed Martin, Boeing, Bank of America, Meta, Disney, Qiddiyah, BP, Jio Platforms ועוד. בשנת 2021 הוביל PIF קונסורציום שרכש את מועדון הכדורגל ניוקאסל יונייטד. ההשתלטות עוררה גינויים מצד ארגוני זכויות אדם. 19 מועדוני הפרמייר ליג האחרים גינו את ההשתלטות הסעודית על ניוקאסל שהפכה אותו למועדון העשיר ביותר בעולם וקבעו כי היא פוגעת במותג הפרמייר ליג. אתר האינטרנט הרשמי של קרן ההשקעות הציבורית הסעודית (בערבית) קרן ההשקעות הציבורית הסעודית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא ערב הסעודית ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלשיך הספרייה הצרפתית

אלשיך הספרייה הצרפתית (בצרפתית: ALCHEH Librairie Française) הייתה רשת חנויות ישראלית לספרים בצרפתית. ה"ספרייה הצרפתית" הראשונה נפתחה בנחלת בנימין 62 בתל אביב בשנת 1939, והחנות האחרונה שנותרה, בנחלת בנימין 55, נסגרה בשנת 2016. החנות הגדולה והידועה ביותר, בבעלות בן ציון ג'רסי ויעקב כהן, הייתה ממוקמת בפסאז' הוד, בקרן הרחובות דיזנגוף ופרישמן בתל אביב, ופעלה בין השנים 1958–1984. הקוראים מצאו ב"אלשיך" מבחר גדול של ספרי פרוזה ושירה קלאסיים ומודרניים, ספרי עיון, אלבומי אמנות, אנציקלופדיות וספרי לימוד, וגם ירחוני אופנה ועיצוב, שבועונים ועיתונות יומית, שהגיעו מצרפת בדואר אוויר - עניין נדיר באותן שנים. החנות בפסאז' הוד הפכה למרכז תרבות צרפתי. התקיימו בה אירועים רבים, ובין השאר גם אירועי חתימות על ספרים. בין הסופרים המפורסמים שהשתתפו באירועים אלה היו ז'אן פול סרטר, סימון דה בובואר, אלי ויזל, אנדרה שוורץ בארט, אלבר כהן ועוד. החנות בפסאז' הוד השתרעה על פני שלוש קומות ונודעה גם בשל תכנונה האדריכלי המיוחד. בשנת 1961 זכה המתכנן, האדריכל היינץ (חיים) פנחל, בפרס רוקח לאדריכלות מטעם עיריית תל אביב, על עיצוב הפנים של "הספרייה הצרפתית". החנות הראשונה נפתחה ברחוב נחלת בנימין 62 בתל אביב. ראשיתה בספריית השאלה בניהולו של אלבר אברהם אלשיך. אלבר, יחד עם אחיו איזק אלשיך, היו מנהלים ומחנכים בבית ספר יהודי-פרטי בסלוניקי שביוון, ושפת הלימוד בו הייתה צרפתית. בשל שינויים במדיניות ממשלת יוון נאלצו המנהלים לסגור את בית הספר בשנת 1936. אלבר אלשיך החליט לעלות לארץ, ושלח לתל אביב את כל ספרי הספרייה המפוארת של בית הספר, שהיו הבסיס לספריית ההשאלה בתל אביב. אלשיך עלה לארץ בשנת 1938, ובשנת 1939 פתח את "הספרייה הצרפתית". בשנת 1950 נפטר אלבר אלשיך ממחלה ממארת, וכיוון שהיה ערירי הועברה ספריית ההשאלה לידי בן ציון ג'רסי ויעקב כהן, שניהם תלמידיו לשעבר של אלשיך, שהפכו את הספרייה לחנות ספרים. בתחילת שנות החמישים התהדקו מאוד היחסים בין צרפת וישראל, ושתי המדינות פעלו לטיפוח הקשרים התרבותיים ביניהן. כתוצאה מכך נפתחו כיתות ללימוד השפה הצרפתית בכל רחבי הארץ, והציבור בישראל גילה עניין רב בספרות ובתרבות צרפת. על רקע זה התרחבה הפעילות של "אלשיך", ג'רסי וכהן יצרו קשרים הדוקים עם שגרירות צרפת בישראל ועם הוצאות ספרים ומערכות עיתונים בפריז, וייבאו ספרי קריאה, ספרי לימוד ועיתונים למכירה. שם החנות נשאר "אלשיך הספרייה הצרפתית", כמחווה למורים אלבר ואיזק אלשיך. בהמשך נפתחו סניפים נוספים: בתל אביב - ברחוב דיזנגוף פינת פרישמן וברחוב נחלת בנימין 55, ברחוב נורדאו בחיפה, וברחוב יפו בירושלים. תקופת הפריחה של הרשת הייתה בשנות החמישים, השישים ועד סוף שנות השבעים. בשנת 1984 נמכרה החנות בפסאז' הוד לאנשי עסקים, שפתחו במקום דוכן לממכר מזון. באותה שנה קנה בן ציון ג'רסי את חלקו של יעקב כהן בשותפות. בשנת 1985, לאחר פטירתו של בן ציון ג'רסי, עברו שאר חנויות הרשת לידי בנו חנן ג'רסי. עם הזמן התרכזה הפעילות בחנות בנחלת בנימין 55, שעיקר התמחותה היה ספרים ועיתונים מקצועיים בתחומי אדריכלות, עיצוב אופנה וקולינריה. סניף זה היה האחרון שנותר, והוא נסגר סופית בשנת 2016. אצלנו אין אפליות, באתר העולם הזה, ‏30 ביולי 1953, גיליון 823, עמוד 7 בן וקובי פרג', באתר גלי צה"ל, ‏8 באוקטובר 2020, נחום שוורצברג על "הספרייה הצרפתית", דקה 28 בית ממכר עתיקות, באתר הארץ, 26 בפברואר 2009 ת. לוריא, זכו בפרס רוקח לאדריכלות, באתר מעריב, ‏10 בספטמבר 1961 אצלנו אין אפליות, באתר העולם הזה, ‏30 ביולי 1953, גיליון 823, עמוד 7 בשלהי מאי, באתר מעריב, ‏10 ביוני 1985
Be Alright

האם התכוונתם ל... Be Alright (שיר של דין לואיס) Be Alright (שיר של אריאנה גרנדה)
מיכאל אגורסקי

מיכאל אגורסקי (ברוסית: Михаил Самуилович Агурский;‏ 1933 מוסקבה – 21 באוגוסט 1991 מוסקבה) היה סופר, פעיל ציוני ופרופסור של אוניברסיטה העברית בירושלים. אגורסקי נולד במוסקבה למשפחת פעיל במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שמואל אגורסקי. בשנת 1938, במהלך הטיהורים הגדולים אביו נשלח לסיביר ממנה לא חזר. שמו טוהר מכל אשמה בשנת 1956. מיכאל אגורסקי סיים לימודי הנדסה ועבד בתחום התמחותו. במאי 1969 הוא סיים עבודת הדוקטורט בקיברנטיקה. למרות השכלתו הטכנית, מיכאל אגורסקי התעניין בנושאים שונים של מדעי החברה. הוא למד לעומק יצירות פילוסופיות לרבות פילוסופים שיצירותיהם נאסרו בברית המועצות. במחצית שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא התקרב לאלכסנדר מן. קשרים של אגורסקי עם כמרים ופעילות למען ישראל לא התיישרו עם עבודתו במכון לפיתוח אמצעי לחימה. לאור כך הוא עזב את עבודתו, אך כל ניסיונותיו להתקבל לעבודה בתחום התמחותו לא צלחו. כתוצאה מכך, אגורסקי החל להתפרנס מתרגום. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 אגורסקי התקרב לפעילים ציוניים במוסקבה אך גם לפעילים דיסידנטים רוסים. בשנת 1971 הוא לראשונה ביקש לקבל אשרת יציאה לישראל ולאחר סירוב כתב מספר מכתבים ללאוניד ברז'נייב. בשנת 1972 הוא השתתף בהפגנה מול שגרירות לבנון במוסקבה. כל משתתפי ההפגנה נעצרו. בשנת 1973 הוא חתם על עצומה להגנת אנדריי סחרוב. ביוזמת אלכסנדר סולז'ניצין, אגורסקי כתב מאמר לאוסף מאמרים בעריכת הסופר. האוסף פורסם בסאמיזדאט בשנת 1974 ובהמשך בפריז. בעקבות פעילותו הרחבה, באפריל 1975 אגורסקי קיבל אשרת יציאה מברית המועצות. בשנת 1976 מיכאל אגורסקי התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1979 הוא סיים עבודת דוקטורט בסורבון ומונה לפרופסור ללימודי תרבות ומדינות סלאביות. במקביל לעבודה באוניברסיטה, אגורסקי נתן חוות דעת לממשלת ישראל, עבד בטלוויזיה ופרסם מאמרים על המצב בברית המועצות. בשנים 1983–1990 הוא כתב 3 ספרים על המצב בברית המועצות. לאחר תחילת הפרסטרויקה אגורסקי קיבל הזדמנות לנסוע לברית המועצות. במהלך ביקורו הוא נפגש עם מכרים ותיקים ונתן מספר הרצאות לרבות הרצאה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1991 הוא הוזמן לביקור נוסף. אגורסקי הגיע למוסקבה ב-19 באוגוסט 1991 בשיא האירועים של ניסיון ההפיכה. הוא נפטר לאחר מספר ימים בעקבות התקף לב. מדיה וקבצים בנושא מיכאל אגורסקי בוויקישיתוף ביוגרפיה קורות חיים (ברוסית) מיכאל אגורסקי, דף שער בספרייה הלאומית
מאייד סיבובי

מאייד סיבובי (בלועזית: רוטרי אוופורטור, באנגלית: Rotary Evaporator), הוא מכשיר נפוץ המשמש במעבדות כימיות להסרה יעילה ועדינה של ממסים מדגימות על ידי אידוי, ולתהליך זיקוק הדגימות. תהליך הזיקוק משמש להסרת ממסים נדיפים מתערובות נוזליות באמצעות אידוי והתעבות שלאחר מכן. בנוסף, משמשים מאיידים סיבוביים גם בגסטרונומיה מולקולרית להכנת תזקיקים ותמציות. מערכת אידוי סיבובית פשוטה הומצאה על ידי לימן סי קרייג (Lyman C. Craig). מערכת פשוטה יוצרה באופן מסחרי לראשונה על ידי החברה השווייצרית ביכי (Büchi) בשנת 1957. קיימים סוגים שונים של מאיידים סיבוביים בנפחים שונים, החל ממכשירים מעבדתיים בעלי קיבולת של 1 ליטר, ועד למכשירים תעשייתיים בעלי קיבולת של 20 או 50 ליטר. מרכיביו העיקריים של מאייד סיבובי הם: מנוע המסובב את בקבוק האידוי או הבקבוקון המכילים את דגימת החומר. צינור אדים המהווה את הציר לסיבוב הדגימה, ומהווה צינור אטום לוואקום עבור האדים הנמשכים מהדגימה. מערכת ואקום, להפחתה של הלחץ בתוך מערכת האידוי. אמבט נוזלים מחומם (בדרך כלל מים) לחימום הדגימה. מעבה עם סליל בו זורם נוזל קירור, או "אצבע קרה" שאליה מוזרמות תערובות נוזל קירור, כגון קרח יבש ואצטון. בקבוק לאיסוף בתחתית המעבה, לתפיסת הממס המזוקק לאחר התעבותו. בקר לשליטה על הטמפרטורה, מהירות הסיבוב, והואקום. מדיה וקבצים בנושא מאייד סיבובי בוויקישיתוף Büchi - Rotary Evaporation technique & Distillation process Harwood, Laurence M. (1990). Experimental organic chemistry : principles and practice. Christopher J. Moody. Oxford [England]: Blackwell Scientific Publications. ISBN 0-632-02016-4. OCLC 18589460. Craig, L C.; Gregory, J D.; Hausmann, Werner. (1950-11-14). "Versatile Laboratory Concentration Device". Analytical Chemistry (באנגלית). 22 (11): 1462–1462. doi:10.1021/ac60047a601. ISSN 0003-2700.
הטעיה

הטעיה הוא מעשה או אמירה אשר מטעים, מסתירים את האמת או מקדמים אמונה, מושג או רעיון שאינם אמת. על פי רוב, הטעיה נעשית למטרות רווח או יתרון אישי. הטעיה יכולה להיות כרוכה בשקרים, תעמולות, וכמו כן בהסחות דעת, הסוואה או הסתרה. הטעיה יכולה להיות גם הונאה עצמית בחוסר תום לב. הטעיה היא עבירה גדולה יחסית, המובילה לעיתים קרובות לתחושות של בגידה וחוסר אמון בין שותפים ביחסים. הטעיה מפרה את כללי הנורמה בין השותפים. הטעיה גם מתרחשת בין שותפים רומנטיים. הונאה וחוסר יושרה יכולים גם להוות עילה להתדיינות אזרחית בענייני דיני נזיקין או דיני חוזים, או לגרום לתביעה פלילית בגין הונאה. הטעיה מהווה חלק חיוני בלוחמה פסיכולוגית. שקר מיסאינפורמציה דיסאינפורמציה פייק ניוז פחד, אי-ודאות וספק תרמית הונאה Robert W.; Thompson, Nicholas S., eds., Deception. Perspectives on Human and Nonhuman Deceit. New York: State University of New York Press. Kopp, Carlo, Deception in Biology: Nature's Exploitation of Information to Win Survival Contests. Monash University, October 2011. Zhang Yingyu, The Book of Swindles: Selections from a Late Ming Collection, translated by Christopher Rea and Bruce Rusk (New York, NY: Columbia University Press, 2017). מדיה וקבצים בנושא הטעיה בוויקישיתוף גנבת דעת, דף שער בספרייה הלאומית "Definition of 'deception' - English Dictionary". Cambridge Dictionary. Cambridge University Press. ארכיון מ-2019-09-05. נבדק ב-11 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Definition of 'deceive'". Collins English Dictionary. HarperCollins. ארכיון מ-2019-04-21. נבדק ב-11 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Guerrero, L., Anderson, P., Afifi, W. (2007). Close Encounters: Communication in Relationships (2nd ed.). Los Angeles: Sage Publications. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרד (אתר מקראי)

ספרד הוא שם מקום המוזכר בתנ"ך פעם יחידה בספר עובדיה "וְגָלֻ֥ת יְרוּשָׁלַ֖͏ִם אֲשֶׁ֣ר בִּסְפָרַ֑ד יִֽרְשׁ֕וּ אֵ֖ת עָרֵ֥י הַנֶּֽגֶב". כיום מקובל לזהות את המקום עם העיר סרדיס באסיה הקטנה שנמצאת ליד העיירה סארט בטורקיה של ימינו. בפרשנות היהודית המוקדמת היה מקובל לזהות את המקום עם ספרד של ימינו, המצויה בחצי האי האיברי. למשל תרגום יונתן בן עוזיאל מתרגם את הפסוק בעובדיה ל-"וְגָלוּת יְרוּשְׁלֵם דִבְאַסְפַּמְיָא". בוולגטה מתורגם השם ספרד ל"בוספרו" היינו בוספורוס באזור החוף הצפון מזרחי של אסיה הקטנה. ישנם חוקרים שזיהו את ספרד עם ספרדה המוזכרת באנאלים של סרגון השני כמחוז באזור מדי או עילם. ישנם שזיהו אותה עם מקום המוזכר בכתובת ביסותון כחלק מרשימה של ארצות עליהם שלט דריווש, שם נכתב בין השאר "ואלו ליד הים ספרדה איוניה (יוון)" ועל פי ההקשר ניראה שספרדה היא באסיה הקטנה. בשנת 1916 נמצאה בסרדיס כתובת דו לשונית בארמית ולודית מתקופת שלטון האימפריה האחמנית. בחלק הארמי של הכתובת מופיע השם ספרד כשמה הארמי של העיר, בלודית שם העיר היה סְפָרְד (Sfard). ̈‎in Obadiah v. 20 and the Median Exile, Ben Porat YosefːStudies in the Bible and Its World ספרד ‎Bustenay Oded, The Enigma Toponym ספר עובדיה, פרק א', פסוק כ' Tolman, Herbert and Cushing, Ancient Persian lexicon and the texts, NASHVILLE, TENNESSEE: VANDERBILT UNIVERSITY, 1908 Charles C. Torrey, THE BILINGUAL INSCRIPTION FROM SARDIS, The American Journal of Semitic Languages and Literatures 34, 1918 Enno Littmann, LYDIAN INSCRIPTIONS, Gottingen, 1916
יהושע נתן גנסין

הרב יהושע נתן גְנֶסִין (ביידיש: גנעסין או גנעשִׂין;‏ ה'ת"ר – ה'תרפ"א), היה רב וראש ישיבה, מחסידי חב"ד. יהושע נתן גנסין נולד בשנת ה'ת"ר לאביו ר' אורי ניסן. התחתן עם אסתר בת הרב שניאור זלמן באסין. היה ראש ישיבת סטארודוב, והיא נסגרה בשנת תרמ"א על־יד השלטונות, עקב דיווח כי בישיבה נמצאים משתמטים. בשנת תרמ"ג עבר לשמש כרבה של הקהילה היהודית בקריצ'ב, ובתרמ"ו-תרמ"ז עדיין כיהן שם ברבנות. אחר כך מונה לרב בעיר פוצ'פ, והצטרף לניהול ולראשות הישיבה שהקים חותנו שהייתה לשם דבר ברמתה הלימודית, ותלמידים רבים שיצאו ממנה היו מפורסמים ברבנותם. בישיבה זו למדו אצלו יעקב מלכוב, יוסף חיים ברנר, הלל כדורי ועוד. ברנר הוסיף להיות איתו בקשר גם לאחר סיום לימודיו בישיבה, וכך כתב לו באחת ממכתביו: ”למורי ורבי הרה“ג חסיד ותמים באמת כש”ת מוהר“ר יהושע נתן אב”ד בעיר פאָטשעפ יצ"ו”. רבים מתלמידיו המשיכו ללמוד בישיבת תומכי תמימים, והיו המצטיינים בלימודם. על שיטתו בלימוד הגמרא נכתב: כל סוגיא ביאר הרי"נ בתחלת הלימוד ע"פ שיטת רש"י, ובביאוריו ישב כל קושיות התוספות על פרש"י. וכאשר ניגשו ללימוד התוספות - אף שלפי שיטתו ע"פ פרש"י אין מקום לקושיות התוס', ביאר וקיים שיטת התוספות, איך שאעפ"כ יש מקום לקושיות התוספות ומוכרחים לתירוצי ושיטת התוספות — רשימות דברים, תשס"ט, עמ' 280 נפטר בשנת תרפ"א. בצוואתו ציווה למנות כרב במקומו את הרב משה מרדכי עמרמי (פוגורלסקי). הרב גנסין הוא אביהם של אורי ניסן גנסין ומנחם גנסין. שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק תרע"ב, עמ' 147. לעיתים מכונה "העשיל נטע" (ראו למשל: אורי ניסן גנסין, עוללות, בפרויקט בן-יהודה). בכמה מקומות ציינו את שמו 'צבי נטע' (שלום דובער לוין, תולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא, עמ' פז; ועוד). טעות זו כנראה נובעת מהעתקת השם 'העשיל' בהוסיפם את האות ר, דהיינו 'הערשיל' שהוא כינוי של 'צבי הירש'. שלום דובער לוין, פז, תולדות חב"ד ברוסיא הצארית, ניו יורק: קה"ת, תש"ע ⁨הדשות בישראל ⁩ | ⁨הצפירה⁩ | 26 ספטמבר 1886 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ישראל ג'ייקובסון, שלום דובער לוין (ע), זכרון לבני ישראל, ניו יורק: קה"ת, תשנ"ו, עמ' כד. רבי יוסף יצחק שניאורסון, שלום דובער לוין (ע), אגרות קודש, כרך ח, ניו יורק: קה"ת, תשמ"ד, עמ' רפח. יוסף חיים ברנר, אגרות י"ח ברנר, כרך ג, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1967, כל כתבי י"ח ברנר יהודה חיטריק, רשימות דברים, תשס"ט, עמ' 279. יהושע מונדשיין, אהלי שם, כרך ו, עמ' יג, על יסוד צוואתו בכתב-יד שבספרייה הלאומית, 4361 8° עמ' רנט. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית יחיא הכהן

בית יחיא הכהן הוא בית היסטורי בשכונת תל נורדאו בתל אביב, שהיה ביתו של יחיא הכהן, מראשוני שכונת תל נורדאו. יחיא בן מאיר הכהן נולד בצנעא שבתימן, עלה לארץ ישראל בשנת 1914 והתגורר ביפו. בשנת 1917 גורש על ידי הטורקים לטבריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה חזר ליפו. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 קנה מגרש בשכונת תל נורדאו, ובנה בחלקו האחורי בית חד קומתי בן שני חדרים. בשנת 1930 קיבל יחיא מהעירייה אישור לבנות בניין ושלוש חנויות, ובשנת 1935 הסתיימה בניית הבית בקדמת החצר בתכנון האדריכל יעקב פינקרפלד, כך שבקומת הקרקע נבנו שלוש חנויות ומעליהן שתי קומות מגורים. בשנת 1931, כשהחנויות כבר היו בנויות, הגיש יחיא בקשה לעירייה להקמת חנות למכירת מוצרי חלב. בקשתו אושרה, ובמקום הוקמה חנות בשם "תנובה ו'". החנות נוהלה בידי שרה, אשתו של יחיא. לאחר פטירתה של שרה בשנת 1948, חכרה את החנות אישה אלמנה בשם יוטקה (יהודית), שהחזיקה בה עד סוף שנות החמישים. אחרי הקמת הבית החדש נהרס הבית הראשון שבסוף החצר, ויסודותיו קיימים עד היום בחצר. בשנת 1946 נבנתה קומה רביעית על ידי פינקרפלד. החל משנת 1958 תכנון האדריכל יעקב שלגי תוספות שונות לבניין, עד לפטירתו של יחיא בשנת 1982. לאחר פטירתו נמכרו הדירות בבניין לדיירים אחרים. פרופ' רם גופנא, בית יחיא כהן, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
זהרון אפריקני

זהרון אפריקני (שם מדעי: Pterois mombasae) הוא מין של דג גרם טרופי מהסוג זהרון שבממשפחת העקרבנוניים שבסדרת העקרבנונאים. הוא קיבל את שמו המדעי מהעיר מומבסה שבקניה, בה הוא נמצא לראשונה. הזהרון מצוי בטבע באזורים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי בין האוקיינוס ההודי למערב האוקיינוס השקט מחופי מזרח אפריקה ועד לדרום יפן. לרוב הוא חי על קרקעית הים בעומקים רדודים (10 עד 70 מטרים), לרוב סביב צמחייה או בעלי חיים נייחים כמו ספוגיים או אלמוגים. זהרון זה יכול להגיע לאורך 20 ס"מ אך יכול להגיע עד אורך 31 ס"מ. הוא בעל פסים אנכיים אדומים בהירים ולבנים ובעל מניפת קוצים לאורך סנפיריו. קוצים אלה מכילים ארס חלש אך מכאיב שיכול להתנפח באזור הפגיעה. רק לעיתים נדירות הוא גורם לפגיעה חמורה. הזהרון הוא טורף האורב לטרפו בשעות הלילה כשהוא משתמש במניפות כדי לשטות בטרף כמו חסילונים או דגים קטנים ואז בולע אותם בלסתותיו במהירות. הזהרונים מתרבים בכמות גבוהה ומייצרים צאצאים רבים. זהרון זה נידוג לעיתים לחופי אפריקה בהם הוא מצוי אך אוכלוסייתו גדולה והוא לא בסכנה. מדיה וקבצים בנושא זהרון אפריקני בוויקישיתוף זהרון אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) זהרון אפריקני, באתר NCBI (באנגלית) זהרון אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זהרון אפריקני, באתר FishBase (באנגלית) זהרון אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) זהרון אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
Boa Me

Boa Me הוא סינגל של הזמר והראפר האנגלי פיוז ODG, בהשתתפות הזמר-יוצר האנגלי אד שירן והזמר מוג'יז. השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2017 להורדה דיגיטלית בבריטניה. השיר הגיע למקום ה-52 במצעד הסינגלים הבריטי. אד שירן טס לגאנה כדי לעבוד עם פיוז ODG. הם כתבו שירים יחד, בהם "Boa Me". בשיר שר אד שירן בטווי, שפה גאנית. בראיון לדיילי סטאר אמר פיוז ODG, "אד לא שר מילה אחת באנגלית בשיר, רק בטווי, והוא עשה את זה רק אם הבין את זה נכון. הראיתי לו כל מיני סוגים שונים של מוזיקה שם בחוץ, הוא רצה ליצור רצועה אמיתית של היילייף (אנ') -זאת המוזיקה האפריקאית הישנה שההורים שלי היו מנגנים. אד הפך לאגדת היילייף, כי כשניגנתי את זה לאנשים בגאנה הם אפילו לא הבינו שזה אד, הוא נשמע כמו הדבר האמיתי. עשינו בדיקה שבה אנשים הגיעו לבית והתגובה הייתה: 'זה מטורף' ". השיר הוקלט במקביל לשיר "Bibia Be Ye Ye", רצועה מתוך אלבום האולפן השלישי של שירן, ÷. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-58 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של "Boa Me" עלה ליוטיוב ב-16 בנובמבר 2017. "ASCAP Repertory entry for this song". ASCAP. נבדק ב-12 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Boa Me (feat. Ed Sheeran & Mugeez) – Single by Fuse ODG". iTunes Store (GB). נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ed Sheeran Teams Up With Fuse ODG On Surprise Collab 'Boa Me'". MTV UK. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ed Sheeran speaks fluent Ghanaian in new track with Fuse ODG". Daily Star. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Boa Me, נבדק ב-2021-10-14 "BBC – Radio 1 – Playlist". BBC Radio 1. אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2017. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
Hearts Don't Break Around Here

"Hearts Don't Break Around Here" (בעברית: "לבבות לא נשברים כאן") הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן. השיר נכלל באלבום האולפן השלישי של שירן, ÷ (2017). לאחר יציאת האלבום, הגיע השיר למקום ה-15 במצעד הסינגלים הבריטי, על אף שאינו סינגל. השיר הוא הרצועה התשיעית בגרסה הסטנדרטית של אלבום האולפן השלישי של אד שירן, ÷ (Divide). "Hearts Don't Break Around Here" היא בלדה איטית שנכתבה על ידי שירן וג'וני מקדייד. השיר הוא אחד מתוך מספר שירים שהשניים כתבו יחד כשנפגשו, בהם הרצועה הראשונה באלבום, "Eraser". לדברי שירן, זהו השיר האהוב עליו ביותר באלבום, שכן הפיק את השיר בעצמו. השיר נכתב על ילדה שהכיר בבית הספר. הוא תיאר את השיר כגרסתו של זמר-יוצר ל"ראפ ממולמל"(אנ'), כיוון שהוא זורם ולא מובנה, כמו זרם התודעה. במקור תוכנן כי הזמר הבריטי ג'יימס בלאנט ישיר את פזמון השיר, אך שירן שכח מכך. דה אליזבת מ-Teen Vogue סקר את השיר בחיוב וכתב: "זה עשוי להיות הזמן להוציא החוצה את הטישו, כי יש לנו עוד שיר אהבה בידיים... והשיר הזה מתוק במיוחד. 'Hearts Don't Break Around Here' עוסק בפחד להיפתח ולהראות את הפגיעות שלך לאדם אחר, וכן את היתרונות מהצד השני כאשר אתה עושה זאת [...] זה מסוג השירים שתרצה לצטט בכתב עת ... או בכיתוב של תמונוה באינסטגרם". O'Connor, Roisin (3 במרץ 2017). "Ed Sheeran, Divide, album review: Singer-songwriter's third record is impressive for ambition alone". The Independent. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Divide and conquer: Ed Sheeran smashes UK chart records with new album and dominates singles rankings, The Telegraph, 10 March 2017 "Ed Sheeran – ÷". Apple Music. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Watch Ed Sheeran's Candlelit Take on 'Hearts Don't Break Around Here'". Rolling Stone. 30 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) Zane Lowe (3 בפברואר 2017). Zane Lowe and Ed Sheeran, Pt 2. iTunes. Event occurs at 00:30–00:42. {{cite AV media}}: (עזרה) Zane Lowe (3 בפברואר 2017). Zane Lowe and Ed Sheeran, Pt 2. iTunes. Event occurs at 34:24–38:10. {{cite AV media}}: (עזרה) Elizabeth, De (3 במרץ 2017). "Ed Sheeran Releases 'Divide,' First Album in 3 Years". Teen Vogue. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
קארפול קריוקי (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

קארפול קריוקי היא תוכנית טלווזיה ישראלית המבוססת על הפורמט "Carpool Karaoke" של התוכנית לייט לייט שואו (אנ') עם ג'יימס קורדן. העונה הראשונה של התוכנית עלתה לשידור בערוץ כאן 11 במאי 2017, בהנחיית ניקי גולדשטיין, ובינואר 2021 עלתה העונה השנייה שצולמה במהלך מגפת הקורונה בישראל בהנחייתו של אודי כגן, שהנחה גם את העונה השלישית, שהחלה את שידוריה בדצמבר 2022. ביולי 2023, פורסם ששחר חסון ינחה את התוכנית החל מעונתה הרביעית. אורחי העונה הראשונה היו אייל גולן, דודו אהרון, הראל סקעת, טיפקס, ירדנה ארזי, ישי לוי, מוניקה סקס, מוש בן ארי, מירי מסיקה, סטטיק ובן אל, עידן רייכל, עילי בוטנר וילדי החוץ, פבלו רוזנברג, צביקה פיק, קובי אפללו, קורין אלאל, ריקי גל, רמי קלינשטיין, שירי מימון ושלומי שבת. ביולי 2023, פורסם ששחר חסון ינחה את התוכנית החל מעונתה הרביעית. הצילומים החלו רק במהלך אמצע שנת 2024 לאור מלחמת חרבות ברזל. בעונה ישתתפו בין השאר זהבה בן, סטטיק, עדי ביטי, גלי עטרי, התקווה 6, דני רובס ואנה זק. כל הפרקים בעברית באתר כאן 11 סמדר שילוני, "קארפול קריוקי": ניקי גולדשטיין סימפטי, אבל לא משתווה למקור, באתר ynet, 18 במאי 2017 נדב מנוחין‏, מונית הקסם: "קארפול קריוקי" היא הממתק החדש על המסך, באתר וואלה, 25 בינואר 2021 רן בוקר, אודי כגן עוזב, שחר חסון ינחה את "קארפול קריוקי", באתר ynet, 23 ביולי 2023 רן בוקר, אודי כגן עוזב, שחר חסון ינחה את "קארפול קריוקי", באתר ynet, 23 ביולי 2023 ״קארפול קריוקי״ חוזרת עם מנחה חדש שחר חסון - פותח זיג על המצב, סרטון בערוץ "קומדי בר T.V", באתר יוטיוב (אורך: 18:56)
דז'ה שומלו

דז'ה שומלו (במקור זילברשטיין עד 1915, בהונגרית: Somló Dezső; דיולה, 16 באוקטובר 1884 – ברית המועצות, דצמבר 1923) איש עסקים יהודי-הונגרי, סוציאל-דמוקרט ולאחר מכן חבר ופעיל המפלגה הקומוניסטית. דז'ה זילברשטיין נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף זילברשטיין ושל רגינה זילברשטיין. בצעירותו הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) באוראדיה, ובשנים שאחרי תחילת המאה ה-20 היה מראשי המפלגה המקומית. בשנת 1904 היה אחד ממארגני ההפגנה ההמונית שפוזרה במה שמכונה "מט"ח הירי ביישוב אלשד" (מט"ח הירי באלשד ב-24 באפריל 1904 היה באלשד שבטרנסילבניה (כיום רומניה, אז הונגריה) שהתרחש בעקבות הפגנה ביישוב שדוכאה באכזריות על ידי הז'נדרמריה. באירוע היו יותר משלושים הרוגים). בגין ארגון ההפגנה נגזרו עליו 3 שנות מאסר. לאחר שריצה את עונשו, הוא פעל כתועמלן. באוגוסט 1913, ביוזמת שומלו וחברו אמיל ג'אג'ובסקי, הוקמה "ההתאחדות ההונגרית של איגודי הפועלים חובבי האמנות". משימתו של ארגון הייתה לארגן חידונים, להציג שירה, להקים במות קבועות להופעות עבור פועלים, לספק כרטיסי תיאטרון בחינם, כלומר לבדר את הפועלים ולזכות בתמיכתם. בשנים 1917 ו-1918 ערך את כתב העת המקצועי "הפועל בתעשייה הכימית" (Vegyipari Munkás). באותה השנה ייסד גם את ההוצאה לאור דנטה. בסוף 1918 עזב את ה-MSZDP והצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) בה הפך לחבר ב"וועד המרכזי הראשון" של המפלגה (שכלל 18 חברים מתוכם 10 יהודים). הוא היה ממנהיגי איגוד העובדים. שולו נעצר ב-22 בפברואר 1919 כמו מנהיגים רבים נוספים של המפלגה ושוחרר ב-21 במרץ 1919, וכך גם כל חבריו הקומוניסטים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה שומלו ראש משרד הדיור בבודפשט, וב-7 ביוני 1919, ברובע 5 של בודפשט, נשא לאישה את רוזליה לאצי, בתם של יוז'ף לאצי ושל מאריה פאפ. אחרי נפילת הרפובליקה נעצר ב-14 באוגוסט 1919, בשעה 9 בבוקר. ב-20 בדצמבר 1920 נידון ל-15 שנות מאסר וכן ל-10 שנים השעיה מכל תפקיד ושלילת זכויותיו כל הפוליטיות לאותה תקופה. ב-21 באוקטובר 2021 הוא נשלח לרוסיה הסובייטית במסגרת מבצע חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי כשהיה כבר חולה סופני. בברית המועצות עבד כפקיד באיגוד הבינלאומי האדום עד מותו. על Dezső Somló בדף של עיתון גיולה (Gyulai Hírlap) על דז'ה שומלו בדף fotóművészet.net כתב העת "התיאטרון" (Színház) כרך 4 עמוד 41 אגנש קניירש (עורכת ראשית), דז'ה שומלו, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900 (ברומנית) מסת"ב 9630525003 Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest:. 1976. 577. o. ISBN 963 09 0412 8 (לקסיקון תולדות תנועת הפועלים) "דז'ה שומלו". המוזיאון הספרותי פטפי. דז'ה שומלו באתר MaNDA שלוש שנים בכלא. דז'ה שומלו באתר Arcanum מוזיאון יוז'ף ריפל-רונאי. תמונת דז'ה שומלו דז'ה שומלו באתר unionpedia הוצאה לאור דנטה. המייסד דז'ה שומלו בשנת 1918 A Belügyminisztérium 1915. évi 116492. sz. rendelete. MNL-OL 30805. mikrofilm 132. kép 2. karton. "Születési bejegyzése a gyulai izraelita hitközség születési akv. 13/1884. folyószáma alatt". שלוש שנות מאסר. דז'ה שומלו ייסוד הוצא לאור דנטה על ידי דז'ה שומלו HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1919 - 890 HU BFL - VII.102.a - forradalomutan - 1919 - 239