נועם קניאל

נועם קניאל (מחוץ לישראל מוכר בשמו הפרטי "נועם"; נולד ב-18 באוגוסט 1962 בישראל) הוא זמר ומלחין ישראלי שנחשב בילדותו לילד פלא. הוא נחשב כילד הראשון בישראל שהוציא תקליט אריך-נגן. קניאל נולד וגדל בתל אביב. אביו היה הפסנתרן והמלחין אלי קניאל, יליד מצרים. קניאל התחיל לשיר ב-1971 בגיל 9, והתפרסם לראשונה בפסטיבל שירי ילדים השני באותה שנה עם השיר "גלי", שכתבו אהוד מנור וקובי אשרת, והפך בביצועו ללהיט גדול. בעקבות הצלחתו בפסטיבל הוא החל לשיר כילד במועדונים, שיחק בהצגה "אני שאיש לא מכיר", וביצע את השיר "מודה אני לפניך" בפסטיבל הזמר המזרחי של 1973, שיר שזכה גם לגרסה של עדנה לב שגם זכתה להצלחה. בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים, נקרא קניאל לשיר מול החיילים יחד עם מייק בראנט, שהצליח מאוד בצרפת. בראנט האמין כי קניאל יכול לפתח קריירה מצליחה בצרפת, ושכנע את המפיק חיים סבן להביאו לשם כדי להקליט שירים. השיר הראשון שהקליט בצרפת, "Difficile de Choisir", נכנס ישירות למקום הראשון במצעדים. בשנים 1972–1978 הוציא קניאל בצרפת כמה סינגלים, הבולטים שבהם "Viens Maman on Va Danser" "Une Maman", "Lollipop", וכן שני אלבומים. ב-1973 הוא הוציא בארץ תקליט בעברית שכלל את הלהיט "אמא שלי". ב-1974 השתתף קניאל בשנית בפסטיבל שירי ילדים עם השיר "כשאחינו הקטן יגדל" שזכה במקום העשירי. ב-1975 הוציא קניאל אלבום ביפן שבו שר 12 שירים ביפנית. באותה השנה הוא החל בסדרת מופעים, הראשון בטוקיו, וכן ביוהנסבורג ובמקומות אחרים בעולם. ב-1978 ביצע את שיר הנושא של סדרת האנימה "Goldorak" (אנ'), הראשונה ששודרה בצרפת. השיר זכה להצלחה גדולה והסינגל נמכר ביותר מ-4 מיליון עותקים עד תום שידור הסדרה. בסוף אותה שנה עבר קניאל עם הוריו ללוס אנג'לס שבארצות הברית, והחל ללמוד בבית ספר למוזיקה וכתב פסקולים לסדרות טלוויזיה. קניאל עבד יחד עם חיים סבן ושוקי לוי, שעברו גם הם לארצות הברית. סבן ולוי הפיקו שורה של סדרות אנימציה וקניאל ביצע עבורן את שירי הנושא. ב-1980 כיכב קניאל בסרט הישראלי "כוכב השחר" בבימויו של עקיבא ברקין, בו שיחק נער-זמר שאפתן שמנסה לעזור לאביו הדייג העני. הסרט ושיריו לא זכו להצלחה. ב-1987 נפטרה אשתו קירה ממחלת הסרטן בהיותה בת 23, ולזכרה הקליט קניאל בשנת 1988 את השיר "הפרפר שלי", ולאחר מכן מיעט מאוד לשיר ולהקליט. ב-1998 חבר עם ג'וני ויליאמס ולואיס אלמנט להרכב בשם "מירנדה", תערובת של טכנו-פופ ודאנס פיוז'ן. כמו כן הוא תרם את קולו לפתיח של הדיבוב האנגלי לסדרת אנימציה צרפתית "קוד ליוקו". לאחר היעדרות של למעלה מעשור חזר קניאל לתחום המוזיקה כמלחין לאמנים ולסדרות טלוויזיה, הוא עבר לפריז ועוסק כיום בהלחנה וכתיבת שירים לזמרים בצרפת. קניאל נשוי בשנית ואב לבת. מתגורר בפריז. 1974, Time to cry 1974, Dessine-moi le bonheur 1974, Difficile de choisir 1975, Une maman 1975, Viens maman on va danser 1976, Lollipop 1976, Prends cette rose 1977, Rien ne vaut le mercredi 1978, Goldorak סדרת אנימה, שיר הנושא. 1978, Le Retour de Goldorak 1978, Seul 1979, Albator 78 סדרת אנימה, שיר הנושא 1979, הענק הירוק, סדרת אנימציה, שיר הנושא 1979, ספיידרמן (סדרת אנימציה) 1980, Je t'attends 1982, באק רוג'רס במאה ה-25 1988, My butterfly 2015 it's ladybug(המופלאה) 1975, L'homme et l'enfant 1976, Bonjour... 1976, Rien ne vaut le mercredi Noam - Les Super Héros, 1979 20 להיטי זהב של נועם קניאל, 2008 נועם קניאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נועם קניאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נועם קניאל, באתר AllMovie (באנגלית) נועם קניאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נועם קניאל, באתר ספוטיפיי נועם קניאל, באתר MusicBrainz (באנגלית) נועם קניאל, באתר דיזר נועם קניאל, באתר Yandex.Music (ברוסית) נועם קניאל, באתר Discogs (באנגלית) נועם קניאל, באתר Songkick (באנגלית) נועם קניאל, דף שער בספרייה הלאומית נועם קניאל, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) שוש גבאי, ילדי פלא במוסיקה המזרחית: חוזליטו יש יותר מאחד, באתר ynet, 10 באוגוסט 2000 דודי פטימר, "יש עיר" - סיפורו של המוזיקאי אלי קניאל, בדודיפדיה -בלוג שימור המוזיקה הישראלית של דודי פטימר, 17 בדצמבר 2017