laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם קרוון

אברהם קרוון (1902 – 23 במרץ 1968) היה גנן העיר תל אביב במשך כארבעה עשורים אשר במהלכן השפיע רבות על תפיסת הגנים הציבוריים והמרחב הפתוח בעיר תל אביב, עבודותיו וחותמו ממשיכים לקבל ביטוי עד לימינו ברחבי העיר תל אביב וגניה. קרוון נחשב בעיני רבים כאחד מאבות אדריכלות הנוף הישראלית על אף שמעולם לא קיבל תואר של אדריכל נוף. בנו דני קרוון (7 בדצמבר 1930 – 29 במאי 2021) היה פסל, מעצב תפאורות וצייר ישראלי, חתן פרס ישראל לשנת 1977. קרוון נולד בלבוב, אז בגליציה. בשנת 1903 היגרה משפחתו למנצ'סטר באנגליה. מסופר שאהבתו לטבע ולגנים החלה בילדותו במנצ'סטר שם הוא נהג לטייל עם אמו בגני העיר. באותה עת הושפע רבות מהגן האנגלי על צורותיו השונות. בשנת 1914 כאשר היה בן 12 חזרה משפחתו ללבוב עקב בעיות בריאותיות של אביו. לאחר 6 שנים, בשנת 1920 כאשר קרוון היה בן 18 הוא עזב את משפחתו יחד עם אשתו לעתיד, זהבה לבית גרינר וחמישה צעירים נוספים, ועלו לארץ ישראל. החבורה חצתה את הגבול הצ'כי בשעת לילה והמשיכו לווינה, למשרדי התנועה הציונית שם הם קיבלו דרכונים מזויפים. משם הם עלו לספינה שעשתה את דרכה מטריאסט (כיום בצפון איטליה) לחופי יפו, משם הועברו ישירות לביתניה (כיום קיבוץ אלומות) בגליל התחתון. את משפחתו לא ראה עוד לעולם. קרוון הגיע לתל אביב בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 והחל לעבוד במחלקת הנטיעות של עיריית תל אביב, אשר עיקר פעילותה בימים אלו הייתה נטיעת עצים בצידי צירי התנועה הראשיים בעיר (דוגמה שקיימת עד היום הם שדרות רוטשילד בעיר). לאחר מספר שנים במחלקה, בעיצומן של העבודות על גן מאיר נפטר אביגדור משל שהיה ראש המחלקה. ראש העיר דאז ישראל רוקח הציע לקרוון את התפקיד, וכך בשלהי שנות השלושים התמנה לראש מחלקת הנטיעות ולגנן הראשי של העיר תל אביב - תפקיד שהחזיק כמעט עד לסוף חייו. קרוון האמין שיש חשיבות לשימור ערכי הטבע ו"החזרת" הטבע לעיר שכן ועבודתו התאפיינה בגנים נטולי כבישים ובניינים ומתן דגש על צמחייה בת-קיימא, השפעתו על העיר תל אביב וגניה ניכרת עד היום והוא היה מעורב בתכנון ובביצוע של גנים רבים בעיר. בתחילת שנות החמישים יצא קרוון למסע חובק עולם אשר התחיל בקיוטו ביפן שם הוזמן לכנס של IFLA (ארגון אדריכלי הגן והנוף הבינלאומי), משם המשיך וטייל בהודו, קליפורניה, ניו יורק, לונדון ואף חזר למנצ'סטר. קרוון נפטר בשנת 1968, בן 66 היה במותו. קרוון מוכר כאחד מאבי אדריכלות הנוף הישראלית, כפורץ הדרך ומניח אבני היסוד שלה יחד עם אישים נוספים כליפא יהלום, הלל עומר ועוד. כיום מוענק פרס על שמו "פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף" על ידי קרן למתן פרסים על שמו אשר הוקמה לעידוד אדריכלות הנוף בישראל. להלן חלק מהגנים שקרוון היה מעורב בתכנון ובביצוע שלהם ברחבי העיר ת"א: גן מאיר, גן יעקב, גן לונדון, גן העצמאות, גן הפסגה, גן סעדיה שושני, גן התקווה, גן הכובשים. אברהם קרוון נפטר בתל אביב ונטמן לבקשתו בקיבוץ שובל. הותיר אחריו את רעייתו, בת ובן. עיריית תל אביב הנציחה את שמו ב"גינת אברהם קרוון" ברחוב הרמן שפירא. דני קרוון, ברשות הרבים, מחווה לגנן העיר תל אביב, אברהם קרוון. בעריכת יעל מוריה וסיגל ברניר. 2003. מדיה וקבצים בנושא גינת אברהם קרוון בוויקישיתוף מיכל נהרי, גנים ותיקים בתל אביב, גן ונוף - פורטל גנים. פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף, באתר עיריית תל אביב אתר "BillionGraves" גינה ציבורית ע"ש האדריכל אברהם קרוון, מעריב, 8 ביוני 1970
ספידבול (קומיקס)

ספידבול (באנגלית: Speedball, בתרגום לעברית: "כדור מהיר") הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man Annual #22 מספטמבר 1988, ונוצרה בידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר סטיב דיטקו. ספידבול הוא האלטר אגו של רוברט "רובי" בולדווין, נער צעיר שנחטף על ידי מיזם ניסיוני סודי. בולדווין הסקרן צפה בניסוי סודי על מקור אנרגיה רב ממדים, אך כשהניסוי השתבש רוברט ספג חלק מכוחו. כתוצאה מכך, הוא קיבל יכולת ליצירת שדה אנרגיה קינטית, המיוצג כסוג של בועות אנרגיה. רוברט נהיה חבר מייסד של קבוצת הלוחמים החדשים, ואף נהיה חבר ואיש סודו של נובה, וזאת לאחר שהוא מאמץ את הכינוי ספידבול. במהלך אירועי מלחמת אזרחים, רוברט חש ברגשות אשם על מותם של 612 אזרחים, מתוכם 60 ילדים. כתוצאה מכך, הוא עוטה על עצמו חליפת שריון בעלת 612 דוקרנים הנעוצים בעורו - תזכורת מתמדת לאסון לו הוא גרם. בנוסף, הוא מפתח כוחות יצירת מטחי אנרגיה, מצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס הרצחנית ומאמץ את שם הקוד '"פנאנס". לאחר קרב עם נובה, רוברט חוזר לדרכיו כספידבול, אך כשקבוצת הלוחמים החדשים מתפרקת, הוא מצטרף לאקדמיית האוונג'רס. בהמשך, ספידבול יוצא מהקבוצה, ומקים את קבוצת הלוחמים החדשים מחדש. הוא מצרף אליה את ג'סטיס ואת נובה החדש. את דמותו של ספידבול בסדרת הלייב אקשן "הלוחמים החדשים" עתיד לגלם השחקן קלום וורת'י. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון לודוויג

מוזיאון לודוויג (בגרמנית: Museum Ludwig) הוא מוזיאון לאומנות מודרנית, בעיר קלן שבגרמניה, צמוד לקתדרלת קלן. מוזיאון לודוויג נפתח בשנת 1976, על שמו של האספן פיטר לודוויג אשר הודות לתרומתו הנדיבה של 350 יצירות אמנות, ששווין הוערך בזמנו ב-45 מיליון דולר, נפתח המוזיאון. במוזאון זה קיים אגף גדול שמוקדש לאומנות הפופ ארט ולנציגו המובהק של סגנון זה, אנדי וורהול. באגף תמונה של ג'ספר ג'ונס בהשראת מפת הדימקסיון של פולר. עוד באוסף המוזיאון יצירות מפורסמות של פבלו פיקאסו, מארק שאגאל, ארנסט לודוויג קירכנר וקזימיר מלביץ'. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון לודוויג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון לודוויג (בגרמנית) מוזיאון לודוויג, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון לודוויג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון לודוויג, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הילד - נווה מיכאל

בית הילדים נווה מיכאל הממוקם בפרדס חנה שבצפון הארץ, הוקם בשנת 1943 על ידי נשות אמונה. מנהלו בפועל של המקום הוא דוד פרידמן. במקום בית ספר ממ"ד הכולל כתות חינוך מיוחד. כמו כן, מתקיימים חוגים, קונסרבטוריון, פעילות חברתית, מסגרות התנדבות ומרכז למידה. הכפר משמש כמרכז חינוכי-טיפולי לכ-250 ילדים בגילאי 4-18, ישראלים ועולים (לא בהגדרת החוק) כ-30% מהתלמידים ממוצא אתיופי, רובם ילידי הארץ. ילדי הכפר מגיעים ממשפחות במעמד סוציו-אקונומי נמוך מהן הוצאו הילדים על ידי גורמים מלשכת הרווחה, מסיבות כמו- אי תפקוד הורי (כלא, סמים) ועד התעללות פיזית/מינית. למרות שהמוסד דתי רוב התלמידים אינם דתיים. מסגרות ההמשך אליהם הולכים הילדים לאחר סיום הלימודים במוסד משתנים על פי מגדר התלמידים: בנים מגיל 14 - מסגרות המשך לפי היכולת הקוגניטיבית והנפשית של החניך בנות מגיל 18- מסגרות רגילות, טיפוליות או פוסט אשפוזיות הצוות הטיפולי כולל ראש צוות, עובדים סוציאליים, פסיכולוג קליני, פסיכיאטרית, מרפאים בעיסוק, מטפלים באמצעות אמנויות, קלינאית תקשורת, אנשי חינוך, ובנות שרות לאומי המשמשות כמדריכות. הילדים מושמים במשפחתונים קטנים ובהם צוות, המורכב ממשפחה אורגנית ואנשי צוות נוספים. אנשי הצוות מקבלים הדרכה מאנשי הצוות המקצועיים במקום. בשטח הכפר פועל מרכז חירום לילדים ומרכז חירום לנערות. מרכז החירום לילדים בסיכון נפתח בשנת 2000 והוא מכיל ילדים בין הגילאים 4-14, המקום מותאם ל-15 ילדים בבת אחת ובשנה 50 ילדים בסך הכל. מרכז החירום לנערות הוא המסגרת הראשונה מסוגה בארץ, אשר נפתח בנוה מיכאל באוקטובר 2009. המרכז שייך לרשת אמונה והוא תחת חסות הכפר. המסגרת מיועדת ל-15 נערות בגילאי 13-16 אשר נחשפו למצבי סיכון. הן מופנות למרכז החרום על ידי פקידי הסעד בקהילה ובסמכות צו בית המשפט לנוער. מספרם של אנשי הצוות במקום כפול ממספר החוסות, והוא מורכב ממדריכות, אם בית, מורה, עובדות סוציאליות, פסיכולוג ומנהלת. מטרת כל אלה היא להכיר את החניכה ובכך לסייע ולקדם את שיקומה. למרכז החירום שתי מטרות מרכזיות: הגנה על הנערות מהסביבה שפגעה בהן, ולעיתים אף הגנה מפני עצמן. אבחון פסיכולוגי מקיף ובחינת אופן ההתנהלות במסגרת - הרגלים, יכולת השתתפות בפעילויות ובלימודים, כישורים חברתיים והתמודדות עם גבולות וסמכות. שהותן במרכז נועדה להעניק להן הגנה, לאבחן את כישוריהן ואת מצבן הנפשי בתנאים של ניתוק ממציאות חייהן הקודמת. במרכז פועלת תוכנית התנהגותית אישית עם גבולות ברורים, רחוק מבני המשפחה, מהחברים, ללא טלפון נייד וחיבור לאינטרנט ובנוכחות צוות מקצועי. neve michael 2 חניכים מספרים- באתר יו- טיוב אמונה נוה מיכאל, באתר תנועת אמונה מוסדות ילדים בפרדס חנה, באתר בית הראשונים המרכז לתולדות פרדס חנה מענים חוץ ביתיים - פריסת מרכזי החירום, באתר משרד הרווחה והביטחון החברתי
גאורגיוס סמראס

גאורגיוס סמראס (ביוונית: Γεώργιος Σαμαράς; נולד ב-21 בפברואר 1985 בהרקליון שביוון) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק 81 משחקים במדי בנבחרת יוון. סמראס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של OFI כרתים כאשר היה בן 9. בגיל 15 עבר לשחק במחלקת הנוער של הירנביין ההולנדית. בעונת 2002/2003 עלה לבוגרים, למרות היותו בן 18 הבקיע 3 שערים ב-4 משחקים ואנשי המועדון החתימו אותו על חוזה לשלוש שנים. ב-25 באוקטובר 2003 הבקיע את שער הבכורה שלו לעונת 2003/2004 בהפסד 2-1 לניימכן, ובסיום אותה עונה הגיע סמראס עם הירנביין למקום הרביעי בליגה. בספטמבר 2005 נפצע ברגלו לראשונה בקריירה ונעדר למספר שבועות. ב-23 בספטמבר חזר לשחק ואף הבקיע נגד ניימכן. ב-30 בדצמבר הבקיע צמד בניצחון 2-4 נגד אייאקס אמסטרדם. ב-30 בינואר 2006 חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 6 מיליון פאונד, סכום שיא ששולם עבור שחקן יווני אי פעם. ב-1 בפברואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-65 במקומו של אנדי קול בניצחון הביתי 0-3 נגד ניוקאסל יונייטד. במשחק הביתי שלאחריו הבקיע סמראס את שערו הראשון במועדון, בניצחון 1-2 נגד צ'רלטון אתלטיק. ב-6 משחקים הספיק סמראס להבקיע 4 שערים. בעונת 2006/2007 כבש סמראס 6 שערים בלבד בכל המסגרות, ובעונת 2007/2008 כבש רק שער אחד ב-7 משחקים. בינואר 2008 הושאל לסלטיק הסקוטית, שקיבלה אופציה לרכוש את השחקן בסיום העונה. עם 5 שערי ליגה עזר למועדון לזכות באליפות, שהייתה לאליפות הראשונה של סמראס בקריירה. בקיץ 2008 ממשה סלטיק את האופציה על סמראס, והחתימה אותו על חוזה חדש במועדון. בספטמבר 2008 נבחר לשחקן החודש בליגה ועם 7 שערים התייצב בראש טבלת מלך השערים. עד תום העונה כבש בסך הכל 15 שערי ליגה, שיא קריירה עבור סמראס. במהלך שנותיו בסלטיק הספיק סמראס לזכות עם המועדון בארבע אליפויות, וכן זכה עמה פעמיים בגביע הסקוטי ופעם אחת בגביע הליגה הסקוטי. בקיץ 2014 חתם בווסט ברומיץ' אלביון. סמראס הוא בעל אזרחות אוסטרלית, היות ששאביו נולד במלבורן, דבר שאיפשר לו לשחק במדי נבחרת אוסטרליה. בסופו של דבר החליט סמראס לשחק עבור נבחרת יוון. ב-28 בפברואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד בלארוס, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו שהיה השער היחידי במשחק. סמראס השתתף עם הנבחרת ביורו 2008, מונדיאל 2010, יורו 2012 ומונדיאל 2014. נכון ל-29 ביוני 2014 נכון ל-29 ביוני 2014 סלטיק אליפות (4): 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 הגביע הסקוטי (2): 2011, 2013 גביע הליגה הסקוטי (1): 2009 תארים אישיים שחקן החודש בסקוטלנד (1): ספטמבר 2008 אתר האינטרנט הרשמי של גאורגיוס סמראס גאורגיוס סמראס, באתר Transfermarkt גאורגיוס סמראס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) גאורגיוס סמראס, באתר Soccerway גאורגיוס סמראס, באתר BDFutbol גאורגיוס סמראס, באתר WorldFootball.net גאורגיוס סמראס, באתר National Football Teams גאורגיוס סמראס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt האתר הרשמי של השחקן פרופיל השחקן באתר הרשמי של סלטיק
חוצנים במדע הבדיוני

בשנות ה-50 של המאה ה-20 העלה הפיזיקאי אנריקו פרמי פרדוקס הידוע בכינויו פרדוקס פרמי שעיקרו השאלה "אם אכן ישנם חיים תבוניים ביקום, אז היכן הם?". שאלה זו באה לאחר עשרות שנים של שימוש בדמויות חוצניות בספרות המדע הבדיוני. בין אם החוצנים קיימים במציאות ובין אם לא, האלמנט של חוצנים נפוץ מאוד במדע בדיוני. השימוש שעושה המדע הבדיוני בדמויות חוצנים הוא המשך ישיר של דמויות בדיוניות ששימשו בתרבות האנושית מאז שחר ההיסטוריה – יצורים כשדים, אלים ובעלי חיים דמיוניים. כבר במאה ה-17 תיאר יוהאן קפלר בספרו "סומניום, או: האסטרונומיה של הירח", חוצנים החיים על הירח. קפלר תיאר אותם כיצורים בעלי עור קשיח, הנחבאים במערות מפני אור השמש. בסוף המאה ה-19 תיאר אורסון וולס בספרו מלחמת העולמות פלישה מהחלל של חוצנים שמקורם ממאדים. עם התרחבותה של ספרות המדע הבדיוני במאה ה-20 נפוץ השימוש בחוצנים, ועמו הרב גוניות של תיאוריהם. הרעיון של חוצנים חדר גם לקולנוע המדע הבדיוני. הגיוון הרב של שימוש בדמויות חוצנים מאפשר להצביע על תכונות עיקריות. ישנם חוצנים המתוארים במדע הבדיוני לפרטי פרטים, עד כדי תיאור של מבנה פנימי ותכונות פיזיולוגיות. להלן מספר מיונים אפשריים של חוצנים בעקבות ספרות המדע הבדיוני: רוב החוצנים המתוארים במדע הבדיוני הם אורגניזם. יחד עם זאת, תוארו חוצנים שאינם אורגניים. על פי רוב מתוארים החוצנים בצורה המאפשרת שיוכם למיון הטקסונומי. כך ניתן למצוא חוצנים דמויי יונקים, זוחלים, חרקים, רכיכות, צמחים ועוד. תיאור נפוץ מאוד הוא של חוצנים דמויי אדם. חוצנים לא אורגניים הם בדרך כלל תבוניים באופן מלא או חלקי, ובכך נבדלים מחפצים סתמיים. דוגמאות לחוצנים שאינם אורגניים: פרנק הרברט מתאר גזע תבוני "קלבנים", שבפועל הם כוכבים בעלי תבונה. רוג'ר מקברייד אלן מתאר יצור בעל תבונת מכונה המהווה בשלב הסופי של התפתחותו כדור דייסון. רוברט צ'ארלס וילסון מתאר תבונה חוצנית בענן של ננו-מחשבים. סטניסלב לם, בספרו סולריס מתאר אוקיינוס תבוני שאנשים מתקשים לתקשר איתו. בספרות המדע הבדיוני מוצגים שלשה מבנים אפשריים לתבונה חוצנית: מינים לא תבוניים: בספרות המדע הבדיוני נעשה שימוש נרחב במיני בעלי חיים, חיידקים או צמחים. דוגמה מפורסמת היא תולעי החול בסדרת חולית. מינים תבוניים למחצה: אלו מינים שחלק מהמין תבוני וחלק אחר אינו – למשל מינים בהם יש מספר מגדרים ורק חלק מהם תבוניים, או מינים ששלבי התפתחות מסוימים במחזור החיים תבוניים ושלבים אחרים לא. מינים תבוניים: ספרות המדע הבדיוני מתארת מינים ברמות שונות של תבונה – מבסיסית ביותר ועד לתבונה העולה משמעותית על זו האנושית כדוגמת הטיילונים בסדרת המדע בדיונית ארץ: הקונפליקט האחרון. תכונה נוספת בה נבדלים מיני חייזרים תבוניים זה מזה היא יחסם לאנושות. בספרות המדע הבדיוני המוקדמת היה יחסם של גזעי חייזרים לאנושות על פי רוב עוין, והסיפורים התמקדו בקונפליקט שבין האנושות לבין החוצנים. כיום ניתן למצוא מגוון רחב של יחסים בין האנושות לגזעי חוצנים - גזעי חוצנים אשר אינם בעלי נטייה כגזע אך לפרטים עצמם עשוי להיות יחס כזה או אחר. ישנם תיאורים של גזעים שיחסם כגזע משתנה במהלך העלילה - ברוב המקרים מדובר ביחס עוין שמשתנה לטובה. דוגמה אופיינית למין כזה הם הפורמיקים בסדרת המשחק של אנדר. מדיה וקבצים בנושא חוצנים במדע הבדיוני בוויקישיתוף
דליה אטלס

דליה אטלס (נולדה ב-17 בנובמבר 1933) היא מנצחת ישראלית בינלאומית, פרופסור אמריטוס במחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון. דליה שטרנברג נולדה בחיפה. כנערה למדה באקדמיה למוזיקה בירושלים עד 1952. למדה ניצוח אצל מנטורים ידועים ברחבי העולם. אטלס הייתה האישה הראשונה שזכתה ב-7 פרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות לניצוח באיטליה, ארצות הברית, בריטניה וברזיל, בשנות ה-60 וה-70. בעקבות זכיותיה הוזמנה אטלס לנצח על תזמורות ידועות רבות בעולם; היא ניצחה לאורך השנים על 82 תזמורות במסגרת קונצרטים, פסטיבלים והקלטות אולפן, רדיו וטלוויזיה, ב-29 מדינות. בין השאר ניצחה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורות הפילהרמוניות של הלסינקי ושל סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ברלין, ועוד. אטלס הקליטה יותר מ-20 תקליטורים, אותם גם ביצעה במסגרת קונצרטים ופסטיבלים בינלאומיים. בשנות ה-50 וה-60 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הקאמרית חיפה. החל משנת 1963 לימדה במחלקה ללימודים הומניסטים ואמנויות בטכניון סטודנטים מצטיינים למוזיקה ולנגינה. באותה שנה הקימה את התזמורת הסימפונית ומקהלת הטכניון. בנוסף הייתה מנצחת ראשית ומנהלת מוזיקלית של מספר תזמורות מקצועיות וחינוכיות נוספות בישראל. שימשה כמרצה אורחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במהלך מלחמת המפרץ (1991), כאשר לא ניתן היה לקיים קונצרטים באולמות ברחבי הארץ, הקימה את תזמורת ה"קאמרטה אטלס", שכללה עולים מברית המועצות לשעבר. התזמורת הקליטה והופיעה בסיורים ברחבי הארץ. אטלס חוקרת את המוזיקה של ארנסט בלוך, הקליטה 25 קומפוזיציות שיצר, אלה שהיו פחות מוכרות בתקופתה. ב-2007 הקימה את "אגודת ארנסט בלוך בישראל" והיא עומדת בראשה. בנוסף היא מכהנת כסגנית כבוד של אגודת ארנסט בלוך הבינלאומית בלונדון. ב-1995 קיבלה אטלס את תואר הכבוד יקירת חיפה. הערך "דליה אטלס" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 23, 2018, חיפה. אתר האינטרנט הרשמי של דליה אטלס דליה אטלס, באתר AllMusic (באנגלית) דליה אטלס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דליה אטלס, באתר Discogs (באנגלית) פרופ' דליה אטלס, באתר הטכניון (באנגלית) Atlas, Dalia (née Sternberg), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians (2001), on HighBeam Research אריאלה ראובני, קשה להיות... מנצחת, דבר, 3 בספטמבר 1965 אלה איילת, מנצחת בקצב "מולטו פרסטו", מעריב, 27 בנובמבר 1969 אריאלה ראובני, מנצח בחצאית, דבר, 26 בנובמבר 1976 John Fitzgerald, How Dalia Atlas found her forte in conducting, The Montreal Gazette, March 17, 1979, p. 21 ביוגרפיה, באתר של דליה אטלס (באנגלית)
נקודות שיפנר

נקודות שִׁיפְנֵר (באנגלית: Schüffner's dots,‏ Schüffner's stippling וגם Schüffner's granules) הן נקודות אופייניות בגוון אדום-ורוד, המאפיינות אריתרוציטים נגועים באחד משני טפילי פלסמודיום, גורמי מחלת המלריה בבני האדם, Plasmodium vivax או Plasmodium ovale. נקודות שיפנר נקראות על שם וילהלם אוגוסט פול שיפנר (Wilhelm August Paul Schüffner), רופא ומיקרוביולוג גרמני, אשר תיאר אותן לראשונה בשנת 1899 במֶדַן שבאינדונזיה. ארבעת טפילי המלריה בבני האדם ידועים כמעודדים את היווצרותם של שינויים מורפולוגיים מיקרוסקופיים באריתרוציטים אליהם פלשו, דוגמת בליטות המזדקרות מקרום האריתרוציט (Knobs), אִינְוָוגִינָצְיוֹת (יצירת מעין שקעים הנמשכים אל פנים התא) וחריצים (בקיעים) בקרום התא. בנוסף לכל אלה, טפילי P. vivax ו-P. ovale מעודדים את היווצרותם של מעין גרגירים (גרנולות) ייחודיים אשר ניתנים להבחנה במיקרוסקופ אור רגיל לאחר צביעת רומנובסקי, או גימזה. אריתרוציטים שנגועים בטפילי פלסמודיום אלה מכפילים תחילה את ממדיהם (במקרה של הדבקות ב-P. ovale גם רוכשים צורה סגלגלה) ולאחר מכן מתחילים ליצור אינווגינציות הדומות לוסיקולות בממברנה, המזכירות בצורתן את נאדיות הריאה. דבר שנראה, לאחר צביעה, במיקרוסקופ אור כנקודות אדומות. מחקרים מלריולוגיים שבוצעו בנושא הראו כי וסיקולות אלה מכילות את חלבוני הטפילים. הופעת נקודות שיפנר מתרחשת בכל אחד משלבי מחזור חיי P. vivax ו-P. ovale באריתרוציטים פרט לשלב המוקדם ביותר, המתרחש לאחר הפלישה, אשר נקרא Ring stage (השלב הטבעתי). הופעת הנקודות מהווה כלי אבחנתי חשוב באיתור גורם מחלת המלריה. למרות שהנקודות מופיעות באריתרוציטים הנגועים באחד משני טפילי פלסמודיום הנ"ל, רק האריתרוציטים הנגועים בטפיל P. ovale נראים סגלגלים במשטח דם. זאת בניגוד לאריתרוציטים הנגועים בטפיל P. vivax שממשיכים לשמור על צורה עגולה יותר. פלסמודיום מלריה תרשים התפתחות טפיל Plasmodium vivax באריתרוציט אנושי, מתוך האתר www.gefor.4t.com. תרשים התפתחות טפיל Plasmodium ovale באריתרוציט אנושי, מתוך האתר www.gefor.4t.com. מתוך מדריך למלריה באתר www.polconsultant.com. מיני טפיל הפלסמודיום מתוך אתר אוניברסיטת מדינת מישיגן. Wickert H, Krohne G. (2007). The complex morphology of Maurer's clefts: from discovery to three-dimensional reconstructions. Trends in Parasitology. 23(10):502-9. PMID 17888738 Udagama PV, Atkinson CT, Peiris JS, David PH, Mendis KN, Aikawa M. (1988). Immunoelectron microscopy of Schüffner's dots in Plasmodium vivax-infected human erythrocytes. The American Journal of Pathology. 131(1):48-52. PMID 3281470
Game Cache File

Game Cache File (בקיצור: GCF; בשמו הקודם: Grid Cache File) הוא פורמט קבצים היסטורי ששימש כקובץ ארכיון שנמצא בשימוש בתוכנת הסטים שבו מאוחסנים קובצי משחקי Steam רשמיים. קובצי GCF יכולים להיות משותפים בין משחקים (לדוגמה: הקובץ half-life.gcf משמש בכל משחקי המנוע GoldSrc) ומאוחסנים בתיקייה Steam\SteamApps (ספריית ברירת המחל למשחקי Steam). כאשר קובץ GCF נוצר או מתעדכן, שטח האחסון שנדרש נשמר באופן מיידי, וזאת כדי למנוע פיצול חלקים של הקובץ בכונני HDD. תהליך זה יכול להיות איטי, ואפילו לגרום לקיפאת תוכנת הקליינט של סטים במחשבים ישנים וחלשים. קובצי GCF אינם יכולים להשתנות, ואם כן, תוכנת ה-Steam מתקנת זאת באופן מיידי על ידי סנכרון הקובץ מול השרתים של Steam. אף על פי כן, ניתן לראות את תוכנם. אדם המכנה את עצמו "Nemesis" פיתח ספרייה בשם HLLib, שבין השאר יכולה לקרוא קובצי GCF ואף לחץ את תוכנם וכן פיתח את התוכנה GCFSpace אשר משתמש בספרייה זו. VTFEdit היא תוכנה נוספת אשר יכולה לקרוא קובצי GCF גם כאשר תוכנת ה-Steam רצה, אך כוללת מספר מגבלות. קיימת גם תוכנה בשם VTF Explorer אשר יכולה לקרוא קבצים אלו, לחלץ את תוכנם ואף לאסוף מידע טכני על קובצי GCF שהורדתם לא הושלמה. פורמט קבצים זה מאפשר הזזת משחקים ממקום למקום בקלות רבה ומוודא שהמערכת ההפעלה לא תבזבז זמן באינדוקס מחדש של קובצי המשחק המועברים וכן מפריד בין קובצי המשחק המקוריים לקבצים מותאמים אישית של המשתמש אשר מאוחסנים בתיקייה "/<שם המשתמש>/<שם המשחק>/". ב-2013, בעקבות עדכון המכונה "SteamPipe", הפורמט נזנח לטובת פורמט קבצים חדש בשם Valve Package‏ (VPK). מידע על פורמט הקובץ בויקית קהילות המפתחים של Valve מידע על פורמט הקובץ באתר wunderboy.org GCFSpace Grid הוא שם הקוד של התוכנה סטים Source engine games on SteamPipe, באתר סטים (באנגלית)
זכויות אדם כחולבן

זכויות אדם כחולבן היא ארגון זכויות אדם ישראלי ימני שהוקם ב-2013 תחת המכון לאסטרטגיה ציונית ובראשו עמד ד"ר יועז הנדל בטרם נבחר כחבר כנסת. הארגון הוקם במרץ 2013 על ידי יועז הנדל ונתמך על ידי המכון לאסטרטגיה ציונית. בין המתנדבים בארגון נמנים העיתונאי אראל סג"ל וחברת הכנסת לשעבר איילת שקד. ב-2013 זכה יועז הנדל באות אומ"ץ לזכויות אדם על הקמת הארגון. בדצמבר 2013 פורסם שארגון "אם תרצו" החל לשתף פעולה עם ארגון זכויות אדם כחולבן. "מעברים כחול לבן" - פיקוח על זכויות האדם במחסומי צה"ל ונקודות הבידוק "טוהר הנשק" - ארגון חינוכי המחנך תלמידי תיכון וחיילים בסוגיות של טוהר הנשק "רפואה מוסרית" - ארגון המספק טיפול רפואי באופן שוויוני, ללא הבדל דת, גזע ומין, וגם לפלסטינים ב-2018 הגיש הארגון, ביחד עם פרופ' אריה אלדד, סיוע רפואי ומשפטי לפלסטינים שעונו על ידי הרשות הפלסטינית. לדברי עו"ד ברק קדם, ארגוני זכויות האדם של השמאל - בהם אמנסטי אינטרנשיונל, בצלם, יש דין ועדאלה - סירבו לסייע להם. על פעילות הארגון נטען כי היא נועדה להכשיר את דעת הקהל הישראלי להשלמה וקבלה של הכיבוש הישראלי על העם הפלסטיני ושהארגון שואף להראות כי אין הכרח בהפסקת הכיבוש כדי לשמור על זכויות אדם. כמו כן נטען כלפי הארגון שמטרתו המוצהרת היא להתמודד עם בעיות ספציפיות שנוצרות כתוצאה מהמחסומים, ואינו פועל כדי להסיר את הגורם לבעיה הרחבה שיוצרת פגיעה בזכויות האדם של הפלסטינים. ולכן, היכולת של הארגון לשפר משמעותית את מצב זכויות האדם של הפלסטינים מוגבלת. זכויות אדם כחולבן - מידע על הארגון באתר המכון לאסטרטגיה ציונית זכויות אדם כחולבן, ברשת החברתית פייסבוק "מאמין בעליונות המוסרית של צה"ל בלי הסתה אנטי-ישראלית", באתר גלובס, 13 באפריל 2013 שי שחף, זכויות אדם בלי פוליטיקה, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2013 - מאמר דעה של פעיל ב"זכויות אדם כחולבן" רועי שרון, ארגון זכויות אדם ימני: "חובה מוסרית של מי שרואה עצמו ריבון על הארץ", באתר 13news.co.il, ‏2013-04-04 שקד: זכויות אדם כחול-לבן, ערוץ 7, 9 בספטמבר 2013. יועז הנדל זכה בפרס אומץ בתחום זכויות האדם, באתר nrg‏, 10 באוקטובר 2013. תעודת הפרס של יועז הנדל וזכויות אדם כחולבן, אתר אומ"ץ 2013 סרטון שהעלו עמותת "אם תרצו" על הפעילות המשותפת שלהם עם "זכויות אדם כחולבן", יוטיוב. פוסט בדף פייסבוק של זכויות אדם כחולבן, 2 במרץ 2018. ברק רביד, לראשונה: ארגון ימני יתעד פגיעה בזכויות פלסטינים בגדה, באתר הארץ, 14 במרץ 2013 יניב איצקוביץ', די להתרפסות השמאל, באתר הארץ, 18 באפריל 2013. היאיר לפיד של הימין, הבלוג "החברים של ג'ורג'".
קיי קנדל

ג'וסטין קיי קנדל מקארת'י (באנגלית: Justine Kay Kendall McCarthy;‏ 21 במאי 1927 - 6 בספטמבר 1959) הייתה שחקנית קולנוע אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1957 על תפקידה בקומדיה המוזיקלית "לס גירלס". קנדל נולדה בעיירה ווית'רנסי שבמערב יורקשייר, אנגליה. קנדל הייתה נכדתה של הזמרת המפורסמת מרי קנדל, אביה היה טרי קנדל ואחיה הוא השחקן קייוון קנדל. קנדל התחנכה באנגליה ובסקוטלנד ולמדה ב"אקדמיית לידייה קאיישאט לריקוד" שבלונדון. החלה את דרכה בקולנוע הבריטי במספר סרטים זניחים והתגלתה לראשונה בראשית שנות ה-50 בקומדיות "ג'נבייב" בתפקיד הדוגמנית רוזלינד פיטרס (1953), ב"רופא לעת צרה" (1954) ובסרט ההרפתקאות "הרפתקאותיו של קווינטן דורוורד". בשנת 1958 זכתה קנדל בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד/קומי מוזיקלי על הופעתה בתור נערת השעשועים סיביל וורן בקומדיה המוזיקלית של ג'ורג' קיוקור "הנשים". קנדל חלקה את הפרס ביחד עם חברתה לסרט טיינה אלג. לאחר מכן הופיעה קנדל לצידו של רקס הריסון בקומדיה של וינסנט מינלי "בנות ה-17 מבלות" (The Reluctant Debutante). קנדל ידעה בחייה האישיים מערכות יחסים רבות, בהן עם השחקן סידני צ'אפלין (בנו של אגדת הקולנוע צ'ארלי צ'אפלין). בשנת 1955 הכירה את כוכב הקולנוע רקס הריסון על סט הסרט "הבעל הנצחי", והשניים החלו לנהל רומן. הריסון שהיה מעורב מאוד בחייה האישיים התבשר מרופאה שקנדל סובלת מלוקמיה, קנדל מעולם לא הייתה מודעת לכך והייתה בטוחה עד למותה שהיא סובלת מחוסר ברזל. הריסון שהתגרש מאשתו השחקנית לילי פלמר דאג לקנדל עד למותה מהמחלה בגיל 32 ב-6 בספטמבר 1959. קנדל מתה זמן קצר לאחר שסיימה להצטלם לסרטה האחרון "עוד פעם, עם רגש!" לצדו של יול ברינר. מדיה וקבצים בנושא קיי קנדל בוויקישיתוף קיי קנדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קיי קנדל, באתר AllMovie (באנגלית) קיי קנדל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קיי קנדל, באתר MusicBrainz (באנגלית) קיי קנדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)