laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
43,112,609

43,112,609 (ארבעים ושלושה מיליון, מאה ושנים עשר אלף, שש מאות ותשע) הוא המספר הטבעי שאחרי 43,112,608 ולפני 43,112,610. 43,112,609 הוא מספר ראשוני. יתר על כן, הוא המעריך של מספר מרסן הראשוני ה-47, השווה ל- M 43 , 112 , 609 = 2 43 , 112 , 609 − 1 {\displaystyle M_{43,112,609}=2^{43,112,609}-1} , מספר ראשוני עם 12,978,189 ספרות עשרוניות. ראשוניותו התגלתה ב-23 באוגוסט 2008 על ידי אדסון סמית', מתנדב ב-GIMPS. מספר מרסן הראשוני ה-45, M 37 , 156 , 667 = 2 37 , 156 , 667 − 1 {\displaystyle M_{37,156,667}=2^{37,156,667}-1} , התגלה שבועיים לאחר מכן ב-6 בספטמבר 2008, ובכך היה הפרש הזמן הקצר ביותר בין גילויים של שני מספרי מרסן ראשוניים מאז הקמתו של פרויקט שיתוף הפעולה המקוון בשנת 1996. זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1963, כאשר שני ראשוני מרסן התגלו במרחק של פחות מ-30 יום זה מזה. פחות משנה לאחר מכן, ב-4 ביוני 2009, מספר מרסן הראשוני ה-46, M 42 , 643 , 801 = 2 42 , 643 , 801 − 1 {\displaystyle M_{42,643,801}=2^{42,643,801}-1} , התגלה על ידי Odd Magnar Strindmo, משתתף ב-GIMPS מנורווגיה. התוצאה של ראשוני זה דווחה לראשונה לשרת באפריל 2009, אך עקב באג נותרה ללא תשומת לב במשך כמעט חודשיים. הוא בעל 12,837,064 ספרות עשרוניות, והוא קצר יותר מ- M 43 , 112 , 609 {\displaystyle M_{43,112,609}} ב-141,125 ספרות בלבד, או 1.09%. שני מספרי מרסן הראשוניים אלה מחזיקים בשיא של היחס הקטן ביותר בין מעריכיהם. 43,112,609 היא החזקה של ארבעה מתוך שבעת הטרינומיום הבינאריים הפרימיטיביים הגדולים ביותר מעל GF(2) שנמצאו בשנת 2016. והיו הארבע הגדולות ביותר בשנת 2011. 43,112,609 הוא ראשוני ז'רמן, הגדול ביותר מבין שמונה מספרי מרסן ראשוניים בלבד שיש להם תכונה זו. 43,112,609 אינו שייך לחוג השלמים של גאוס, והוא הגדול ביותר מבין 28 מספרי מרסן ראשוניים ידועים, שיש להם תכונה זו. "GIMPS Discovers 45th and 46th Mersenne Primes, M43,112,609 is now the Largest Known Prime. Titanic Primes Raced to Win $100,000 Research Award". 2008-09-16. נבדק ב-2020-06-04. "GIMPS Discovers 47th Mersenne Prime, M42,643,801 is newest, but not the largest, known Mersenne Prime". 2009-06-12. נבדק ב-2009-06-04. "16987...14751 (12837064 digits)". Prime Curios!. 5 בפברואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Richard P. Brent, Paul Zimmermann, "Twelve new primitive binary trinomials", arXiv:1605.09213, 24 May 2016, Richard P. Brent, Paul Zimmermann, "The Great Trinomial Hunt", Notices of the American Mathematical Society, vol. 58, no. 2, pp. 233–239, February 2011. סדרה A065406 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים סדרה A112634 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים George Woltman, Scott Kurowski, On the discovery of the 45th and 46th known Mersenne primes", Fibonacci Quarterly, vol. 46/47, no. 3, pp. 194–197, August 2008.
אינו טאמברג

אינו טאמברג (באסטונית: Eino Tamberg;‏ 27 במאי 1930 - 24 בדצמבר 2010) היה מלחין אסטוני. יצירותיו מבוצעות במדינות רבות בעולם. הלחין אופרות, ארבע סימפוניות, ומספר קונצ'רטים. לימד קומפוזיציה במשך עשרות שנים באקדמיה האסטונית למוזיקה ותיאטרון. נחשב לגדול המוזיקאים האסטונים. טאמברג נולד בשנת 1930 בטאלין. הוא למד קומפוזיציה באקדמיה האסטונית למוזיקה ותיאטרון, וסיים שם את לימודיו בשנת 1953. הוא עבד כמנהל מוזיקלי בתיאטרון הדרמה של טאלין מ-1952 וכטכנאי קול ברדיו האסטוני בשנים 1953-1957. כמלחין, הוא נודע לראשונה עם ספר השירים שלו שיצא בשנת 1955, Viis romanssi Sándor Petöfi luulele (חמישה רומנים לשירתו של שנדור פטפי) ועם הקונצ'רטו גרוסו שלו, שיצא בשנת 1956, שבגינו זכה במדליית זהב בפסטיבל מוזיקה בינלאומי שהתקיים במוסקבה. הוא נודע יותר מחוץ לאסטוניה משנת 1960 בערך. הוא כתב מוזיקה למגוון רחב של ז'אנרים, אך במיוחד מוזיקה לתיאטרון ולסימפוניות. בשנת 1968 החל ללמד באקדמיה האסטונית למוזיקה ותיאטרון, שם מונה לפרופסור בשנת 1983. בשנים 1997 ו-1998 הוא עבד כמלחין בתזמורת הסימפונית הלאומית של אסטוניה. בשנת 2007, הוענק לו פרס התרבות של אסטוניה, על הישגי חייו. טאמברג נפטר בשנת 2010 בעיר הולדתו ומגוריו, טאלין. טאמברג היה מהמלחינים החשובים ביותר של הנאו-קלאסיציזם במוזיקה האסטונית, אם כי יצירותיו המאוחרות יותר היו בסגנון אקספרסיוניסטי. היצירות הבולטות של טמאברג הן הבלט ג'ואנה טנטטה (1971) והקונצ'רטו לחצוצרה מס 1' (1972). הקונצ'רטו לחצוצרה הועלה לא רק באירופה, אלא גם בסינגפור ובהונג קונג. טאמברג כתב גם ארבע סימפוניות. האופרה השנייה שלו, סיראנו דה ברגראק, הועלתה בהופעת בכורה בשנת 1976. בסך הכל, טאמברג יצר 18 יצירות. אינו טאמברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינו טאמברג, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אינו טאמברג, באתר AllMusic (באנגלית) אינו טאמברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינו טאמברג, באתר Discogs (באנגלית) אינו טאמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Art Media Agency OÜ http://www.artmedia.ee, Composer Eino Tamberg deceased, www.emic.ee Art Media Agency OÜ http://www.artmedia.ee, Eino Tamberg 75, www.emic.ee
נתראה בשמחות

נתראה בשמחות (באנגלית הופץ תחת השם: Happy Times) הוא סרט דרמה קומית-אימה ישראלי-אמריקאי שבוים ונכתב על ידי היוצר מיכאל מאיר. בסרט מככבים מיכאל אלוני, סטפי סלמה, לירז חממי, עידו מור, אלון פדות, איריס בר, גיא אדלר, שני אטיאס, דניאל לביד ומייק בורשטיין, והוא עוסק בקבוצה של ישראלים שירדו מהארץ והשתקעו בלוס אנג'לס, שמתכנסים לארוחת שבת באחוזתם של זוג מבני החבורה, אך עד מהרה, הארוחה השגרתית מתדרדרת לכדי לילה פרוע ומלא בתככים פנימיים. הסרט הוקרן לראשונה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באוקטובר 2019, וזכה בו בפרס התסריט הטוב ביותר, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בעולם, הוחלט לדחות את עלייתו לאקרנים בבתי הקולנוע ל-12 באוגוסט 2021. עלילת הסרט מתרחשת במשך לילה אחד באחוזה בלוס אנג'לס שבו מתגוררים זוג ישראלים: יוסי, איש עסקים, ואשתו, סיגל. אל הבית מגיעים חבריהם ודודנה של סיגל, כולם ישראלים שהשתקעו בלוס אנג'לס, עבור ארוחת שבת שגרתית, אך עד מהרה, הפערים התרבותיים בין חברי הקבוצה ותערובת הרסנית של אלכוהול, אגו ותאוות בצע, מדרדרים במהירות את הערב לכדי מלחמת אחים פרועה ומדממת. הסרט הוקרן לראשונה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באוקטובר 2019, וזכה בו בפרס התסריט הטוב ביותר. עם זאת, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בעולם, הסרט לא עלה לאקרנים בשנת 2019, ובמקום זאת, הוחלט לדחות את הפצתו בבתי הקולנוע ל-12 באוגוסט 2021. נתראה בשמחות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "נתראה בשמחות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נתראה בשמחות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נתראה בשמחות", באתר אידיבי "נתראה בשמחות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עופר ליברגל, פסטיבל חיפה 2019: "לידה", "נתראה בשמחות", "לכוכבים", "אנדרגראונד בלט", "קויה נוי", באתר סריטה, ‏17 באוקטובר 2019 נתראה בשמחות, קדימון הסרט באתר יוטיוב, 4 ביולי 2021
אלסון סקינר קלארק

אלסון סקינר קלארק (באנגלית: Alson Skinner Clark‏; 25 במרץ 1876 - 23 במרץ 1949) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי הזכור בעיקר בזכות נופיו, הוא היה גם צלם, ומחנך. הוא נולד ב־25 במרץ 1876 בשיקגו, אילינוי למשפחה אמידה. הוא גילה כישרון אמנותי מגיל מוקדם ולקח שיעורי אמנות במכון לאמנות בשיקגו. השכלתו באמנות כללה הכשרה בפריז באקדמיה ז'וליאן (1899). בנוסף לכך, למד בסטודיו של ויליאם מריט צ'ייס ובית הספר לאמנות צ'ייס ואקדמיה כרמן אצל ג'יימס מקניל ויסלר. הוא בילה חלק ניכר מהקריירה המוקדמת שלו בפריז, צרפת ושירת בצבא ארצות הברית כצלם אוויר במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנות העשרים לימד אמנות במכללת אוקסידנטל, ובשנת 1919 היה מנהל בית הספר לאמנות סטיקני בפסדינה. הוא היה חבר בארגוני האמנים: אגודת האמנים של פסדינה ובמועדון האמנות בקליפורניה. עבודותיו נכללו בתערוכת האימפרסיוניזם הטונאלי בשנת 1937, יחד עם יצירותיהם של פרנק טני ג'ונסון, פרנק טולס צ'מברלין ותיאודור לוקיץ שהתקיימה בגלריה של האגודה לאמנות בלוס אנג'לס בספרייה הציבורית. בנוסף לציורי נוף, הוא צייר גם ציורי קיר לתיאטרון המעגל בלוס אנג'לס. עדיין ניתן לראות קבוצת ציורי קיר שהושלמו בשנת 1929 בבנק הנאמנות והחסכון הראשון בשדרות קולורדו בפסדינה, קליפורניה. ציורי הקיר מורכבים מארבעה לוחות בגובה של כשלושה מטר, כל אחד מתאר תעשייה מרכזית בדרום קליפורניה: קידוחי נפט, חקלאות הדרים, סרטים וכדומה. בשנת 1898 הוא נסע לצרפת ובשנת 1902 שב לארצות הברית. בשנת 1920 נישא לאטה מדורה מקמלין (1881–1962). מיד לאחר מכן עברו הוא ואשתו לאזור ארויו סקו בפסדינה שבקליפורניה. ב־23 במרץ 1949 הוא מת בעת שצייר בסטודיו שלו בפסדינה, קליפורניה. הוא היה בן 72. מדיה וקבצים בנושא אלסון סקינר קלארק בוויקישיתוף The Irvine Museum featured artist - Alson S. Clark, web.archive.org, ‏2007-04-15 Alson Skinner Clark Biography – Alson Skinner Clark on artnet, www.artnet.com "Alson Skinner Clark's paintings" Gerdts, William H.; South, Will (1998). California Impressionism. Abbeville Press Alson Skinner Clark, archive.is, ‏2007-02-16
סיפורה של הפוליטיקה הישראלית

סיפורה של הפוליטיקה הישראלית הוא ספר עיון של העיתונאי והפרשן הישראלי, עמית סגל. בספר סקירה של ראשי הממשלה בישראל, והחלטות שקיבלו שעיצבו את פניה של הפוליטיקה הישראלית מאז הקמת מדינת ישראל ועד אמצע שנת 2021, עם כניסתו של נפתלי בנט לראשות הממשלה. את הספר אייר הקריקטוריסט הראשי של עיתון הארץ, עמוס בידרמן. בתוך מספר שבועות הספר נמכר בכ-20,000 עותקים, ומהם מעל 10,000 תוך 48 שעות. ביולי 2022 החל סגל להקליט גרסת ספר מוקלט לספר. ב-2023 יצא לאור תרגום של הספר לערבית. הספר מחולק לשנים עשר פרקים העוסקים בראשי ממשלות ישראל מאז קום המדינה ועד שנת הוצאת הספר (2021). בכל פרק מובלטת החלטה, שבמבט היסטורי עיצבה את פניה של הפוליטיקה הישראלית. פרט ליצחק שמיר ולוי אשכול, שאוחדו בפרק אחד, זכה כל ראש ממשלה בפרק עצמאי. הפרק האחרון הוא אחרית דבר. גיל משעלי, ‏עמית סגל מוציא ספר חדש: "סיפורה של הפוליטיקה הישראלית", באתר ‏מאקו‏, 5 ביולי 2021 אביב גפן מסביר לבנו מה כתב עמית סגל בספרו החדש | צפו, באתר כיפה גם מי שמתעב את עמית סגל חייב לקרוא את זה, באתר וואלה! ראיון של עמית סגל עם אילנה דיין על הספר, ביוטיוב קיצור תולדות הפוליטיקה הישראלית (של המאה ה-21), באתר ערוץ 7, 5 בספטמבר 2021 עומר אריכא, ביקורת ספר: סיפורה של הפוליטיקה הישראלית, באתר מידה, 22 באוגוסט 2021 דוד ורטהיים, וואלה! ברנז'ה, ‏הספר של עמית סגל נחטף בטירוף: אז כמה נמכרו תוך 48 שעות?, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2021 הציוץ עשה את שלו: תוך 48 שעות, עמית סגל הגיע לשיא מכירות לספרו החדש, באתר וואלה, 7 ביולי 2021 טירוף: כמה ספרים מכר עמית סגל ביומיים בלבד?, באתר בחדרי חרדים, 8 ביולי 2021 עמית סגל הגיע לאולפן – אבל לא מהסיבה הרגילה, באתר "סרוגים", 5 ביולי 2022 ציוץ של עמית סגל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 19 באפריל 2023 הודעה בחשבון הטלגרם של סגל,19 באפריל 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה ובנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגור שצקי

איגור ולריביץ' שצקי (בקזחית: Олег Валерьевич Шацкий; נולד ב-11 במאי 1989) הוא כדורגלן קזחי המשחק בעמדת השוער בשחטיור קרגנדה, בה הוא משמש כקפטן, ובנבחרת קזחסטן. שצקי נולד בעיר קרגנדה שבקזחסטן, ושיחק במחלקות הנוער השונות של שחטיור קרגנדה המקומית. בשנת 2008 הצטרף לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת, אך לא קיבל את הזדמנות על הדשא, ונותר על הספסל. בינואר 2012 עבר לאסטנה 1964 מליגת המשנה הקזחית, ובמשך שתי עונות היה השוער הראשון שלה. בינואר 2014 עבר לבולאט, גם היא מליגת המשנה הקזחית, ולאחר עונה אחת בקבוצה, בינואר 2015, חזר לקבוצת האם שלו, שחטיור קרגנדה. בינואר 2020 עבר לטובול מליגת העל הקזחית, אך לא הצליח לתפוס את מקומו בהרכב, ובינואר 2021 שב לשחטיור קרגנדה ומעט לאחר מכן מונה לקפטן הקבוצה. שצקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-21 בפברואר 2019, כשעלה כמחליף במחצית בניצחון נבחרתו 1–0 על מולדובה במשחק ידידות. איגור שצקי, באתר Transfermarkt איגור שצקי, באתר Soccerway איגור שצקי, באתר National Football Teams איגור שצקי, באתר FootballDatabase.eu "Игорь Шацкий – новичок". fctobol.kz/ (ברוסית). FC Tobol. 5 בינואר 2020. נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Igor Shatskiy". EU-Football.info. נבדק ב-29 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איגור שצקי".
אליפות העולם בקובייה הונגרית 2019

אליפות העולם העשירית בקובייה הונגרית נערכה במלבורן שבאוסטרליה בין 11 ל-14 ביולי 2019, בהשתתפות שחקנים מ-52 מדינות. הזוכה בתחרות היוקרתית ביותר שהיא הקוביה הסטנדרטית והפופולרית והמוכרת ביותר שהיא 3X3, לשנת 2019 הוא פיליפ וויר (גרמניה גרמניה) שזכה בפרס כספי של 1200$. שיאן הזכיות באליפות העולם ב-2019 שייך למקס פארק (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-5 מדליות זהב: 7X7 ,6X6 ,5X5 ,4X4 ו-3X3 ביד אחת.
אווארית

אווארית (באווארית: Авар мацІ; בתרגום חופשי: השפה של ההרים) היא שפה אשר שייכת למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות, אשר נפוצות בדאגסטן ובאזרבייג'ן. היא מדוברת על ידי אווארים קווקזים, בעיקר בדאגסטן. ב-2010, היו כמיליון דוברי אווארית בדאגסטן ובשטחים נוספים ברוסיה. השפה מדוברת בעיקר בחלקים המערביים והדרומיים של רפובליקת דאגסטן בקווקז הרוסי, באזורי העיר בלקן ובאזורי זקטלה שבצפון מערב אזרבייג'ן. קיימים אווארים שחיים באזורים אחרים של רוסיה. ישנן גם קהילות קטנות של דוברים החיים ברפובליקה הרוסית של צ'צ'ניה וקלמיקיה; בגאורגיה, קזחסטן, אוקראינה, ירדן, ומחוז המרמרה בטורקיה. היא מדוברת על ידי כ-762,000 איש ברחבי העולם. אונסק"ו מסווגת את השפה כשפה שעלולה להיכחד. זוהי אחת משש השפות הרשמיות של דאגסטן, בה היא מדוברת לא רק על ידי האווארים, אלא גם משמשת כשפת התקשורת בין קבוצות אתניות שונות. מדיה וקבצים בנושא אווארית בוויקישיתוף Redirected, Ethnologue, ‏2019-11-19 (באנגלית) UNESCO Atlas of the World's Languages in danger, www.unesco.org ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט מנטל

משפט מנטל בתורת הגרפים הוא משפט הקובע כי בהינתן גרף פשוט לא מכוון עם n צמתים וחסר משולשים (חסר מעגלים באורך 3), אז מספר הקשתות שלו הוא לכל היותר ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle \left\lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\right\rfloor } . החסם אותו נותן משפט מנטל הוא הדוק שכן הגרף הדו-צדדי המלא ( K ⌊ n 2 ⌋ , ⌈ n 2 ⌉ {\displaystyle K_{\lfloor {\frac {n}{2}}\rfloor ,\lceil {\frac {n}{2}}\rceil }} ) הוא חסר משולשים וכן מספר הקשתות שלו הוא ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle \left\lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\right\rfloor } . לפי השקילות הלוגית α ⟹ β ≡ ⌝ β ⟹ ⌝ α {\displaystyle \alpha \implies \beta \equiv \urcorner \beta \implies \urcorner \alpha } נוכל לקבל ניסוח שקול למשפט הטוען כי אם בגרף G פשוט ולא מכוון יש יותר מ ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle \left\lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\right\rfloor } קשתות אז יש ב-G משולש. משפט מנטל הוא מקרה פרטי של משפט טורן. יהי G =< V , E > {\displaystyle G=<V,E>} גרף, נסמן | V | = n {\displaystyle |V|=n} , נניח כי לכל 3 צמתים v 1 , v 2 , v 3 ∈ V {\displaystyle v_{1},v_{2},v_{3}\in V} שונים בגרף, מתקיים ⌝ ( { v 1 , v 2 } ∈ E ∧ { v 2 , v 3 } ∈ E ∧ { v 1 , v 3 } ∈ E ) {\displaystyle \urcorner (\{v_{1},v_{2}\}\in E\wedge \{v_{2},v_{3}\}\in E\wedge \{v_{1},v_{3}\}\in E)} , אז | E | ≤ ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle |E|\leq \lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\rfloor } יהי G =< V , E > {\displaystyle G=<V,E>} גרף חסר משולשים. נבנה ממנו גרף דו-צדדי G ′ =< V , E ′ > {\displaystyle G'=<V,E'>} כך ש | E | ≤ | E ′ | ≤ ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle |E|\leq |E'|\leq \lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\rfloor } ,מה שיוכיח את המשפט, שכן גרף הוא דו צדדי אמ“ם אין בו מעגלים מאורך אי-זוגי, ובפרט באורך 3. נסמן v ∈ V {\displaystyle v\in V} הצומת בעל הדרגה המקסימלית. כמו כן, נסמן ב S {\displaystyle S} את { u ∈ V | { v , u } ∈ E } {\displaystyle \{u\in V|\{v,u\}\in E\}} (קבוצת השכנים). כעת נביט בגרף הדו-צדדי המלא G ′ =< V , E ′ > {\displaystyle G'=<V,E'>} על S ועל V ∖ S {\displaystyle V\setminus S} , נוכיח כעת כי ∀ w ∈ V . d e g G ( w ) ≤ d e g G ′ ( w ) {\displaystyle \forall w\in V.deg_{G}(w)\leq deg_{G'}(w)} , ומנוסחת לחיצות היידים, נוכל להסיק כי | E | ≤ | E ′ | {\displaystyle |E|\leq |E'|} , וזה יסיים את ההוכחה. יהי w ∈ V {\displaystyle w\in V} , נחלק למקרים: אם w ∉ S {\displaystyle w\notin S} , אז d e g G ′ ( w ) = | S | ≥ d e g G ( w ) {\displaystyle deg_{G'}(w)=|S|\geq deg_{G}(w)} שכן | S | {\displaystyle |S|} היא הדרגה המקסימלית בגרף G, לפי הגדרת S . אם w ∈ S {\displaystyle w\in S} , אז d e g G ′ ( w ) = | V ∖ S | ≥ d e g G ( w ) {\displaystyle deg_{G'}(w)=|V\setminus S|\geq deg_{G}(w)} מפני שגם בגרף G לא היו קשתות בין קודקודים S כיוון שG חסר משולשים (אם הייתה קשת בין u 1 , u 2 ∈ S {\displaystyle u_{1},u_{2}\in S} אז v − u 1 − u 2 − v {\displaystyle v-u_{1}-u_{2}-v} משולש בG). כמו כן | E ′ | ≤ ⌊ n 2 4 ⌋ {\displaystyle |E'|\leq \lfloor {\frac {n^{2}}{4}}\rfloor } מפני שהמקרה גרוע ביותר הוא כאשר | S | = ⌊ n 2 ⌋ ∧ | V ∖ S | = ⌈ n 2 ⌉ {\displaystyle |S|=\lfloor {\frac {n}{2}}\rfloor \wedge |V\setminus S|=\lceil {\frac {n}{2}}\rceil } (שטח ריבוע הוא מקסימלי) Local Structure: Forbidden Subgraphs
ג'ויס מנסור

ג'ויס מנסור (באנגלית: Joyce Mansour‏; 25 ביולי 1928 – 27 באוגוסט 1986) הייתה משוררת וסופרת מצרייה-צרפתייה שנולדה באנגליה. נחשבת לאחת המשוררות הסוריאליסטיות הידועות ביותר בעולם. היא חיברה 16 ספרי שירה, וכן מספר קטעי פרוזה ותיאטרון. מנסור נולדה בשנת 1928 בעיר באודן שבאנגליה, להורים יהודיים-מצריים. היא התגוררה בצ'שייר למשך חודש לפני שמשפחתה עברה דירה לקהיר, בירת מצרים. בצעירותה, הצטיינה כאצנית וכקופצת לגובה והתחרתה בתחרויות סוסים. היא גם התחרה בתחרויות סוסים. מנסור למדה באוניברסיטת קהיר. מנסור החלה לגלות את הסוריאליזם הפריזאי בעודה מתגורר בקהיר. היא עברה לפריז בשנת 1953, בגיל 20. אוסף השירים הראשון של מנסור יצא לאור בפריז בשנת 1953, על ידי פייר סגרס. היא מתה מסרטן בפריז בשנת 1986. מנסור נישאה בראשונה בשנת 1947, אך בעלה נפטר שישה חודשים לאחר נישואיהם. בשנת 1949, היא נישאה בשנית עם סמיר מנסור. Cris ‏(1953) Les Éditions ‏(1955) Rapaces ‏(1960) Carré blanc ‏(1966) Les Damnations ‏(1967) Phallus et momies ‏(1969) Astres et désastres (‏1969) Anvil Flowers ‏(1970) Prédelle Alechinsky à la ligne ‏(1973) Pandemonium ‏(1976) Faire signe au machiniste ‏(1977) Sens interdits ‏(1979) Le Grand Jamais ‏(1981) Jasmin d'hiver ‏(1982) Flammes immobiles ‏(1985) Trous noirs ‏(1986) Les Gisants satisfaits ‏ (1958) Jules César ‏(1966) Le Bleu des fonds ‏(1968) Ça ‏(1970) Histoires nocives ‏(1973) mlynxqualey, Sunday Classics: Erotic Surrealist Poet Joyce Mansour, ArabLit & ArabLit Quarterly, ‏2020-08-09 (באנגלית אמריקאית) Joyce Mansour, www.goodreads.com
מוזיאון למבורגיני

מוזיאון למבורגיני (באיטלקית: Museo Lamborghini) הוא מוזיאון רכב שממוקם בסנט'אגתה בולונייזה (אנ') שבאיטליה. המוזיאון הוקם בשנת 2001 על ידי חברת למבורגיני ומוצגים בו רכבי החברה. המוזיאון נמצא בעיר סנט'אגתה בולונייזה, שבה ממוקם המטה של למבורגיני. עיר זו נמצאת בסמוך לעיר מרלנו, שבה נמצא מטה פרארי, ובסמוך לבולוניה, שבה נמצא מטה מזראטי. קומת הקרקע של המוזיאון מוקדשת לכלי רכב היסטוריים, והמפלס העליון מציג דגמים אחרונים, סדרה של מכוניות קונספט ומספר מכוניות מרוץ. בשנת 2019 נפתח מחדש המוזיאון אך בצורה שונה כמוזיאון MUDETEC‏ (Museo delle Tecnologie). מדיה וקבצים בנושא מוזיאון למבורגיני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון למבורגיני (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון למבורגיני (באיטלקית) Lamborghini Media Center : Lamborghini Museum erneuert: Eröffnung des Technologiemuseums MUDETEC in Sant‘Agata Bolognese, media.lamborghini.com
קרייג וין

קרייג וין (Craig Winn) הוא איש עסקים וסופר אמריקאי אשר חיבר מספר ספרים המבקרים את האסלאם. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא הקים אחת החברות הראשונות שעסקו במסחר אלקטרוני. בסוף 1999 הוא עזב אותה ובמהלך קיץ 2000 היא פשטה רגל במהלך משבר הגדול של בועת הדוט-קום. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הוא התחיל לחקור סיבות אפשריות לפיגוע האסלמי. בעקבות כך פורסמו מספר ספרים בנושא. יצירותיו כוללות את הספרים Prophet of Doom ו-Tea With Terrorists. אתר רשמי של הספר Prophet of Doom עם גרסת אונליין חינם קורות חיים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגשות אשמה (סדרת טלוויזיה)

רגשות אשמה (באנגלית: Guilt) היא סדרת דרמת מתח קומית בריטית. זו הייתה סדרת הדרמה הראשונה שהוזמנה עבור ערוץ BBC Scotland, ואחר כך שודרה בערוץ BBC Two. את הסדרה יצר וכתב ניל פורסיית'. במרכז הסיפור עומדים שני אחים, בגילומם של מארק בונאר וג'יימי סיבס, שמעורבים בתאונת פגע וברח. העונה הראשונה שודרה בערוץ BBC Two בין 30 באוקטובר ל-14 בנובמבר 2019. העונה השנייה של הסדרה שורה ב-2021, והשלישית והאחרונה ב-2023. בתחילת הסדרה שני אחים, מקס וג'ייק, חוזרים במכונית מחתונה. כאשר הם פוגעים בטעות והורגים אדם מבוגר שעובר ברחוב, הם מחליטים לטשטש את עקבותיהם ולהסתיר את הפשע. ככל שעובר הזמן גוברים הקשיים שעומדים בפני האחים. לסיפור נוספות דמויות אחרות שהנושא המקשר ביניהן הוא רגשות אשמה. מארק בונאר – מקס ג'יימי סיבס – ג'ייק רות בראדלי – אנג'י שאן ברוק – קלייר אמון אליוט – קני ביל פטרסון – רוי לינץ' מויו אקנדה – טינה נוף מקיואן – קמרון פורסיית היה להוט לכתוב סדרה על אודות אחים, שהוא כינה "מערכת היחסים הדרמטית המעניינת ביותר", ועם מוטיב חוזר שמופיע אצל כל הדמויות, במקרה זה רגשות אשמה. במשך מספר שנים פיתח את התוכנית עד שמצא עבורה מקום ב-BBC. את הסדרה הפיקו חברות Happy Tramp North ו-Expectation Entertainment, וביים רוברט מקילופ. "רגשות אשמה" הייתה תוכנית הדרמה הראשונה שהוזמנה עבור ערוץ הטלוויזיה החדש BBC Scotland, ששידר את הסדרה שבוע לפני השידור בערוץ BBC Two שמשודר בכל רחבי הממלכה המאוחדת. צילומי הסדרה נערכו באדינבורו ובגלאזגו. אתרי צילומים באדינבורו כללו את קלטון היל ושארלוט סקוור. בגלאזגו נבנה אולפן צילומים ב-Parkhouse Business. אתרי צילומים נוספים היו בקליידבנק, אברפויל, ואיסט קילברייד שבלנרקשייר. ביולי 2019 אישרו ב-BBC שמתוכננת עונה שנייה של הסדרה. הצילומים החלו בסקוטלנד בנובמבר 2019, עם צוות שחקנים מורחב הכולל את פיליס לוגן, שרה ויקרס, סטיוארט באומן ואיין פירי. את שתי העונות האחרונות של הסדרה ביים פטריק הרקינס. העונה הראשונה של "רגשות אשמה" הייתה מועמדת למספר פרסים, וזכתה בשנת 2020 בפרס באפט"א הסקוטי, בפרס אגודת הטלוויזיה המלכותית של סקוטלנד, בפסטיבל Celtic Media Festival, וב-Broadcast Digital Awards. "רגשות אשמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רגשות אשמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חן חדד, "רגשות אשמה": רצח, שקרים ותענוג בדרמה סקוטית אפלה, באתר הארץ, 20 ביולי 2021 "BBC Scotland - Guilt - The real-life 'bromance' behind Guilt began in high school". BBC. "Award-winning drama Guilt set to return for a second series on BBC Two and BBC Scotland". BBC. "BBC Studios series 'Guilt' to get Indian remake, Jaideep Ahlawat and Mohd Zeeshan Ayyub to star". The Hindu. "Guilt, series one, episode two review". Herald Scotland. "New BBC drama Guilt". The Herald. "Award-winning drama Guilt set to return for a second series on BBC Two and BBC Scotland". Herald Scotland. "New cast confirmed for Guilt as filming begins on the second series of BBC Two and BBC Scotland's multi award-winning drama". Herald Scotland. "Guilt-Awards-IMDb".
עומרי דור

עומרי דור (נולד בשנת 1979) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף בתפקידו האחרון שימש כמפקד בסיס פלמחים של חיל האוויר הישראלי. דור סיים קורס טיס מס' 141 במגמת מסוקים ב-1998. שירת כטייס מסוקי קרב בטייסת 161. ב-2010 מונה לסגן מפקד טייסת מגע הקסם, ב-2013 מונה לראש מדור שעות טיסה ודלק בלהק ראש המטה. ב-2014 מונה למפקד טייסת מגע הקסם. ב-2017 מונה לראש ענף סיוע באש בלהק השתתפות ומסוקים. ב-2018 מונה לראש מחלקת סגל בלהק כוח האדם. באוגוסט 2021 מונה למפקד בסיס פלמחים. פיקד על הבסיס בעת מתקפת הפתע על ישראל במלחמת חרבות ברזל. מפעילי הכטמ"מים וטייסי המסוקים בבסיס פעלו מתחילת המתקפה לבלימת המחבלים התוקפים. ביולי 2024 סיים את כהונתו בתפקיד והוחלף על ידי יגאל דדון. דור נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא עומרי דור בוויקישיתוף מפקד בסיס פלמחים הנכנס: תא"ל עומרי דור, באתר חיל האוויר הישראלי אמיר בוחבוט‏, "אני שואל 'מה הטלפון עושה פה'. הוא עונה לי 'ככה אני מנהל את הקרב'", באתר וואלה, 10 באוקטובר 2023 עמית מרצ'לי, שירלי אבידור | צילום: רועי קור, ‏"חרבות ברזל״: מפקד חדש לבסיס פלמחים - תא"ל יגאל דדון, באתר חיל האוויר הישראלי, 10 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוטה קליינשמידט

יוטה קליינשמידט (בגרמנית: Jutta Kleinschmidt‏ נולדה ב-29 באוגוסט 1962) היא נהגת מרוצי ראלי גרמנייה. התחרתה 16 פעמים במרוצי ראלי דקר והייתה לאישה היחידה שמנצחת את המרוץ בדירוג הכולל. קליינשמידט היא נולדה בקלן, גרמניה, וגדלה בברכטסגאדן, בוואריה. היא למדה פיזיקה ולאחר סיום הלימודים החלה לעבוד בחברת ב.מ.וו. בשנת 1988 התחרתה לראשונה בראלי דקר בקטגוריית האופנועים. היא התחרתה בקטגוריה גם בשנים 1992 ו-1994, לפני שעברה להתחרות בקטגוריית המכוניות בשנת 1995. בשנת 2001 ניצחה את המרוץ והייתה לאישה הראשונה שמנצחת בדירוג הכולל. שנה לאחר מכן סיימה את המרוץ במקום השני. בשנת 2021 התחרתה באליפות אקסטרים אי לצידו של מטיאס איקסטרם בקבוצת קופרה. שנה לאחר מכן התחרתה לצידו של נאסר אל-עטיה. אתר האינטרנט הרשמי של יוטה קליינשמידט מדיה וקבצים בנושא יוטה קליינשמידט בוויקישיתוף יוטה קליינשמידט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Our Top 10 Female Racing Car Drivers we love, My Car Heaven, 17 August 2020 עמית לאוזון, מלכת המדבר, באתר ynet, 22 בינואר 2001 שובה של המלכה, באתר "שטח כל מילה בסלע" Dakar legends team up for ABT CUPRA XE’s Season 2 title challenge, Extreme-e.com, 3 February 2022