laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מלחמת לוב–מצרים

מלחמת לוב–מצרים הוא כינויה של תקרית גבול שאירעה בין לוב למצרים בין ה-20 ל-24 ביולי 1977. עקב התקרבותה של מצרים בראשות אנואר סאדאת למערב ועקב שמועות על הסכם שלום קרב בין מצרים לישראל, החלו אלפי אזרחים ואנשי מיליציה עממית לובים לצעוד אל גבול מצרים. התנועה גובתה בירי ארטילרי ותנועת מטוסי קרב מעל שטח מצרים. צבא מצרים הגיב בתקיפות ובעוצמה, הפציץ בסיסי חיל אוויר לובים ונכנס בכוח של שלוש דיוויזיות לתוך שטח לוב, תוך איום כיבוש ערים בשטחה. מעשי האיבה הסתיימו ב-24 ביולי תוך הסכם להסגת הכוחות המצריים אל שטחם. לאחר עלייתו של אנואר סאדאת לשלטון במצרים ובמיוחד לאחר מלחמת יום כיפור, חל שינוי במדיניות המצרית שכלל התקרבות אל ארצות הברית ואל המערב. זאת בניגוד ללוב, שהמשיכה לדבוק בתמיכה בברית המועצות. שמועות על תחילת מגעים בין מצרים לישראל לקראת הסכם שלום אפשרי עוררו את זעמו של השליט הלובי, מועמר קדאפי, שראה בכך הפרה מצרית של הצהרת ועידת חרטום ("שלושת הלאווים": לא לשלום עם ישראל, לא להכרה בישראל, לא לעריכת משא ומתן עם ישראל). בתגובה לקרע בין המדינות עלה המתח ביחסים. שגרירויות המדינות הותקפו על ידי מפגינים וב-1 ביוני הורה קדאפי ל-225,000 העובדים המצרים בלוב לשוב לביתם. התסיסה האזרחית לובתה על ידי ממשלת לוב, עד ההצהרה על קיום "צעדה ספונטנית" לקהיר ששיאה היה בגבול מצרים ב-20 ביולי. לפי דיווח משנת 1978 עולה כי המוסד הישראלי הזהיר ערב המאורעות את ממשלת מצרים מפני כוונות עוינות של לוב וניסיונות של קדאפי לחמם את הגזרה בתקווה למעשי איבה שיגלשו למצרים גופה ויאיימו על יציבות השלטון המצרי. ב-20 ביולי הגיעו אלפי צועדים, אזרחים ואנשי מיליציה אל גבול מצרים מול העיר המצרית סאלום. במקביל לעצירתם בגבול החל צבא לוב בירי ארטילרי ומטוסי מיראז' 5 לובים הוזנקו וטסו בשמי מצרים. ב-21 ביולי נמשכה המתקפה על סאלום, כאשר גדוד הטנקים ה-9 של צבא לוב חצה את הגבול והתקדם תחת המטרייה האווירית וסיוע ארטילרי. ב-22 ביולי החלה מתקפת הנגד החריפה. 3 דיוויזיות (אוגדות) של צבא מצרים הדפו את ההתקפה ושעטו אל תוך השטח הלובי. במקביל הפציץ חיל האוויר המצרי יישובים ובסיסי חיל אוויר לובים. ערי הגבול של לוב הושמו תחת מצור מצרי. ב-24 ביולי נחתם הסכם הפסקת אש בתיווך נציגי הליגה הערבית, נשיא אלג'יריה הווארי בומדיין ויו"ר אש"ף, יאסר ערפאת. הכוח המצרי נסוג מן השטח הלובי, אך נוצר רושם הרתעתי מצרי. למצרים נרשמו כ-100 נפגעים (פצועים והרוגים), כמו כן הופלו 6 מטוסים מצריים. ללובים נרשמו כ-400 נפגעים וכן אובדן ציוד רב שכלל 60 טנקים, 40 נגמ"שים, 40 מטוסי מיראז' 5 ומטוס מיג-23 שהושמדו על הקרקע. באוגוסט נחתם הסכם חילופי שבויים בין המדינות, אירוע שסיים את מצב הלוחמה סופית. במאמר מערכת של הניו יורק טיימס סוכמה עילת המלחמה בין לוב למצרים: אם אין לערבים את ישראל להילחם בה, הם נלחמים זה בזה. Kenneth M. Pollack, Arabs at War: Military Effectiveness 1948–91, University of Nebraska Press, Lincoln and London, 2002, ISBN 0-8032-3733-2 Simons, Geoff (2004). Libya and the West: From Independence to Lockerbie, I.B. Tauris. ISBN 1-8606-4988-2 שלמה נקדימון, שלמה נקדימון משרטט את היחסים האישיים שהתפתחו בין מנחם בגין לאנואר סאדאת, באתר הארץ, 10 במרץ 2011 מלחמת לוב-מצרים באתר מלחמות העולם (באנגלית) הקשרים הסודיים של ישראל טיים, 14 באוגוסט 1978 Marvine Howe, הניו יורק טיימס 24 ביולי 1977
הלחנה סילאבית

הלחנה סילאבית (באנגלית: syllabic composition - "הלחנה הברתית") היא הלחנה בה כל הברה ביצירה מוזיקלית מקבלת תו משלה. ההלחנה הסילאבית מופיעה בעיקר בשירי ילדים, איתם היא מזוהה. לעיתים יכולה הלחנה זו להופיע גם בשיר שרובו מורכב מהלחנה סילאבית קטעים או הברות מסוימות שמורכבות מהלחנה מיליסמטית. לדוגמה: בשיר "האוטו שלנו גדול וירוק" השיר רובו מורכב מהלחנה סילאבית, אך כשמגיע הקטע "האוטו שלנו נוסע רחוק" המילה "רחוק" מתארכת קמעה, ולכן היא נחשבת להברה מיליסמטית. דוגמה נוספת לשיר המורכב רובו מהלחנה סילאבית הוא השיר דו-רה-מי, שהפזמון שלו הוא ממש התווים עצמם - שכל אחד מקבל תו משלו. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Justin.tv

Justin.tv היה אתר אינטרנט לשידור וצפייה בתכני וידאו המופקים על ידי משתמשים באתר. כמו יוטיוב, גם Justin.tv מכנה את דפי המשתמשים "ערוצים", והזרמת וידאו בזמן אמת נקרא "ברודקאסט" (שידור). חברת הסטארט-אפ שהפעילה את האתר שכנה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, והיא הוקמה על ידי ג'סטין קאן (אנ') שנהג לשדר ללא הפסקה. השפה המרכזית של האתר היא אנגלית, אך האתר היה זמין ב-14 שפות נוספות, ברמות שונות. בפברואר 2014 דורג האתר במקום 2,210 בדירוג האתרים העולמי של חברת אלקסה. ב-5 באוגוסט 2014 נסגר האתר רשמית והודעה על סגירתו הופיעה בדף הראשי שלו. חברת Twitch שרכשה את Justin.tv, עשתה צעד זה מתוך מטרה להתמקד באתר המרכזי שלה, הנושא את שמה. מדיה וקבצים בנושא Justin.tv בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Justin.tv (באנגלית) Laura Sydell, Live From San Francisco, It's Justin Kan's Life, npr, ‏2007-04-11 (בבאנגלית אמריקאית) Sam Machkovech, Streaming video site Justin.tv announces closure effective immediately, Ars Technica, ‏2014-08-05 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאראנגטאנג

הר קאראנגטאנג (באינדונזית: Gunung Karangetang) המכונה גם אפי סיאאו (Api Siau) הוא הר געש הממוקם בחלקו הצפוני של האי סיאאו (השוכן כ-130 ק"מ מצפון לסולאווסי) באינדונזיה. הר הגעש פעיל, והתפרץ 41 פעמים מאז שנת 1675. התפרצות ההר בשנת 1997 הביאה למותם של שלושה מתושבי האי. ההר התפרץ לאחרונה ב-11 במרץ 2011, זמן קצר לאחר רעידת האדמה בסנדאי שביפן. מדיה וקבצים בנושא קאראנגטאנג בוויקישיתוף פרטי ההר כתבה על התפרצות ההר במרץ 2011 אתר Global Volcanism Program
מארק איצ'יסון יאנג

סר מארק איצ'יסון יאנג (באנגלית: Sir Mark Aitchison Young;‏ 30 ביוני 1886 – 12 במאי 1974) היה פקיד קולוניאלי בריטי, שכיהן כמושל הונג קונג בעת כניעת הונג-קונג ליפנים, ושהה תקופה ארוכה בשבי היפני. כמו כן, שימש יאנג במשרת המזכיר הראשי של ממשלת המנדט, המשרה השנייה בחשיבותה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. יאנג התחנך במכללת איטון ובמכללת קינגס שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1909 הצטרף לשירות הקולוניאלי הבריטי ושירת בציילון. במהלך מלחמת העולם הראשונה, החל משנת 1915, שירת בצבא הבריטי. בין השנים 1923–1928 שירת כעוזרו של מזכיר מושבת ציילון, ובין 1928–1930 שירת כמזכיר מושבת סיירה לאון. בין השנים 1930–1933 כיהן כמזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, ומתוקף תפקידו כיהן בפועל כנציב העליון בין כהונתם של ג'ון צ'נסלור וארתור ווקופ. בשנת 1931 התקבל כחבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. בשנת 1934 קיבל תואר אביר במסדר זה, וב-1946 קיבל תואר אביר גדול במסדר. בין ה-5 באוגוסט 1933 ועד מרץ 1938 כיהן כמושל ברבדוס, והחל מנובמבר 1937 ועד פברואר 1938 כיהן גם כמושל טרינידד וטובגו. בין 1938 ועד 1941 כיהן כמושל טנגניקה. ב-10 בספטמבר 1941 החל לכהן כמושל הונג קונג. זמן קצר לאחר מכן, ב-7 בדצמבר 1941 תקף חיל האוויר היפני את פרל הארבור ואת הונג קונג. הקרב על הונג קונג נמשך 18 ימים, ולבסוף, לאחר כיבוש מאגרי המים של האי הונג קונג נאלץ יאנג להודיע על כניעת המושבה ב-25 בדצמבר, והחל הכיבוש היפני של הונג קונג במלחמת העולם השנייה. מפקד הצבא שהגן על המושבה, הגנרל מאלטבי, הציע ליאנג להודיע על כניעה מספר ימים קודם לכן, אולם בשל הוראה מפורשת של ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל להילחם על כל פיסת אדמה באי, סירב יאנג להצעה. יאנג נכלא על ידי הצבא היפני. בתחילת הכיבוש היפני הוחזק במלון פנינסולה, וזמן קצר לאחר מכן הועבר למחנה שבויי מלחמה בסטנלי שבדרום האי הונג קונג. משם הועבר יאנג למחנה שבויים בשאנגחאי ומשם דרך טאיוואן ליפן. לקראת שלהי מלחמת העולם השנייה, הועבר למחנה שבויי מלחמה במנצ'וריה, ובו נותר עד כניעת יפן בסוף המלחמה. בספטמבר 1945 שוחררה המושבה מידי הכוחות היפניים ושבה לשליטה בריטית. יאנג חזר לכהן כמושל המושבה ב-1 במאי 1946 (לאחר תקופת התאוששות באנגליה שנמשכה כשנה). לאחר שובו לכהונתו הציע יאנג רפורמה בחוקת המושבה, במסגרתה תיבחר המועצה המחוקקת של הונג קונג בבחירות ישירות, וכן הציע כי גוף מחוקק זה ינהל בפועל את המושבה (כשלמושל עצמו אין זכות וטו על החלטות הגוף המחוקק). יאנג פרש מתפקידו ב-25 ביולי 1947, ותוכניותיו לרפורמה חוקתית נזנחו על ידי המושל הבא אלכסנדר גרנתהאם. יאנג נפטר ב-12 במאי 1974. יאנג הוא אחד משלושת המושלים שלא נקראו על שמם אתרים בהונג קונג (לצד ויליאם רובינסון וכריס פאטן). יאנג נשא לאישה את ג'וזפין מרי, ונולדו להם שני בנים ושני בנות. מדיה וקבצים בנושא מארק איצ'יסון יאנג בוויקישיתוף תמונות של יאנג בעת כהונתו כמזכיר הראשי של ממשלת המנדט עשרים שנה לשלטון אזרחי בארץ, הצופה, 16 בספטמבר 1940
ג'רולד קסל

ג'רולד (יורם) קסל (Jerrold Kessel; ‏ 3 במרץ 1944 - 24 בפברואר 2011) היה עיתונאי ישראלי ממוצא דרום אפריקאי, אשר סיקר במשך שנים את ישראל בעבור העיתונות דוברת האנגלית, בין השאר כשליח רשת CNN, במשך 13 שנים, בין השנים 1990 ל-2003. קסל עלה לישראל מיוהנסבורג כשהיה בן 17. למד ספרות אנגלית וספרנות באוניברסיטה העברית. בשנות השישים החל את הקריירה בעיתונות. הוא עבד בגופי תקשורת רבים בהם הוול סטריט ג'ורנל, האקונומיסט, הגרדיאן, הלונדון ג'ואיש כרוניקל והבי-בי-סי. בשנת 1981 מונה לעורך הספורט בג'רוזלם פוסט ואחר כך קודם לתפקיד עורך חדשות בעיתון. תפקידו המוכר ביותר לציבור היה בין השנים 1990 ל-2003, כאשר שימש שליח רשת CNN לישראל. במהלכו דיווח על מלחמת המפרץ, סיקר את הסכסוך הישראלי-פלסטיני ואת הסכמי השלום וכן את רצח ראש הממשלה יצחק רבין. לאחר שעזב את משרתו ב-CNN המשיך לעבוד בעיתונות. הוא כתב טור בשם The Sakhnin Diaries, אשר עובד מאוחר יותר לסרט דוקומנטרי וטור ספורט - On the Couch - במהדורה האנגלית של עיתון הארץ. נפטר בשנת 2011 כשהוא בן 66, ממחלת הסרטן והותיר אחריו אישה ובן, עמם התגורר בישראל ונקבר בבית הקברות גבעת השלושה. סיימון ספנג'ין, מת עיתונאי "הארץ" וסי-אן-אן לשעבר ג'רולד קסל, באתר הארץ, 24 בפברואר 2011 Jerrold Kessel, journalist, author, filmmaker, dies at 65, Leslie Susser, The Jerusalem Post
פיקדון קצר מועד

פיקָדון קְצר מועד (בראשי תיבות הכתיב התקני הוא פָּקָ"ם) הוא פיקדון המבטיח תשואה ואת קרן ההשקעה בערכה הנקוב. הפיקדון נקרא "קצר מועד" מכיוון שתקופת ההפקדה בפיקדון מסוג זה אינה עולה על שנה אחת[דרוש מקור]. פק"מ הוא מכשיר השקעה המוצע על ידי בנקים לתקופה מוגדרת מראש, בריבית קבועה או משתנה. כמו כל הפיקדונות הבנקאיים, פיקדון קצר מועד אינו נסחר בבורסה ולכן מתאים במיוחד למשקיעים סולידיים. היות שהוא קצר, קיימת לרוב התפשרות על התשואה שבריבית, בתמורה לנזילות. פיקדון ריבית יומי ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלי בושה (סדרה ישראלית)

בלי בושה היא סדרה דוקו-דרמה בת 20 פרקים העוקבת אחר חיי שישה צעירים בני 17 ומשפחותיהם. דרך נקודת מבטה של לני, מספרת מסתורית בת 17, שמנהלת את חייה בעולם וירטואלי, אנו מקבלים הצצה נדירה לחייהם של שישה בני 17 מנסים לחפש את זהותם בתקופה הכי מרגשת בחיים. התמונה שמתגלה היא מורכבת, פרובוקטיבית, משעשעת ומפתיעה. גיבורי הסדרה אכן חיים בעולם מהיר שטחי וריקני אבל מתחת לפני השטח ההתמודדויות שלהם מחייבות אותם לבגרות ומחייבות את הוריהם להתמודד עם עולמם הפרוע והמהיר של ילדיהם. מעיין – תלמידה מצטיינת ויפה המתאהבת במוזיקאי מבוגר, בן 41 קטיה ומיכאל – אחים, בני 18 ו-17 בהתאמה. נולדו לחיי בורגנות ועושר. אביהם נמצא אשם בהונאת פונזי ונשפט ל-8 שנות מאסר. קורלי – בת להורים מהגרי עבודה מגאנה ומאוריציוס. נולדה בארץ וזכתה לאזרחות ישראלית, אך אביה גורש לפני 17 שנים. גרה באזור התחנה המרכזית של תל אביב, ומדריכה בשבט הצופים בשכונה, שבט ילדי עובדים זרים. סשה – נכנסה להריון לא מתוכנן בגיל 17. גיא – בן למשפחה בורגנית ירושלמית, שיצא מהארון בגיל 16. בעוד שהוריו קיבלו את נטייתו המינית, קשה להם להשלים עם משיכתו לעולם הדראג קווינז. בלי בושה, באתר yes וואלה! עדי רובינשטיין, מחוצ'קנים, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2011 מורן שריר, גיל 17, טייק 2, באתר הארץ, 14 במרץ 2011 אריאנה מלמד, יהיה בסדר. או שלא, באתר ynet, 14 במרץ 2011 פז חסדאי‏, הנוער האובד: על "בלי בושה", באתר וואלה, 14 במרץ 2011
לסלי וליאנט

לסלי וליאנט (אנגלית: Leslie Valiant; נולד ב-28 במרץ 1949) הוא מדען מחשבים בריטי, זוכה פרס טיורינג לשנת 2010. פרופסור באוניברסיטת הרווארד ומחלוצי המחקר בלמידה ממוחשבת. את לימודיו עשה באימפריאל קולג', בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת ווארויק (Warwick), שם השלים דוקטורט, בשנת 1974. וליאנט הוא חלוץ בתחום הבינה המלאכותית ועסק רבות בפיתוח התשתית התאורטית ללמידה ממוחשבת. וליאנט הביא לפריצות דרך גם בתאוריות על מורכבות חישובית וגם בחישוב מבוזר ומקבילי. אחד מהישגיו העיקריים הוא מאמרו משנת 1984, "תאוריה של הניתן ללמידה" (A Theory of the Learnable), העוסק בלמידה ממוחשבת באמצעות חישובים מקורבים והסתברותיים ובו הציג את הרעיון של למידת PAC. בשנת 1986 זכה בפרס נבנלינה, בשנת 1997 בפרס קנות', בשנת 2008 הוענקה לו מדליית EATCS מטעם האיגוד האירופי למדעי המחשב התאורטיים. בשנת 2010 זכה בפרס טיורינג. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה כי "ב-30 השנים האחרונות תרם לסלי וליאנט תרומות בסיסיות להיבטים רבים במדע המחשב התאורטי. עבודתו פתחה חזיתות חדשות, תרמה מושגים מבריקים חדשים והציגה תוצאות שופעות מקוריות, עומק ויופי. עבודתו של וליאנט פשוטו כמשמעו הגדירה ושינתה את נוף המחקר במדעי המחשב". מדיה וקבצים בנושא לסלי וליאנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לסלי וליאנט לסלי וליאנט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לסלי וליאנט, באתר MacTutor (באנגלית) לסלי וליאנט, באתר dblp לסלי וליאנט, באתר גוגל סקולר לסלי וליאנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דף אישי באתר אוניברסיטת הרווארד אסף שטול-טראורינג, האיש שמאחורי ווטסון זכה בפרס טיורינג, באתר הארץ, 11 במרץ 2011 לסלי וליאנט באתר פרס טיורינג (באנגלית)
עמוס פיאט

עמוס פיאט (נולד ב-1 בדצמבר 1956 בחיפה) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1976 ל-1982 שירת בצה"ל. בשנת 1987 סיים דוקטורט במכון ויצמן בהנחיית עדי שמיר. בשנים 87–89 היה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי אצל מנואל בלום וריצ'רד קארפ ובשנת 1989 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב. יחד עם עדי שמיר ואוריאל פייגה פיתח את פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר. ב-1987 ייסדו פיאט ויוסי טולפן את חברת אבטחת המידע "מחקר אלגוריתמים". ב-1997 נמכרה החברה לסיילינק האמריקנית תמורת כ-83 מיליון דולר במזומן ובמניות. זכה בשנת 2016 בפרס פריס קנלאקיס של ה-ACM. עמוס פיאט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה עמוס פיאט, באתר dblp עמוס פיאט, באתר גוגל סקולר אתר אישי באוניברסיטת תל אביב גדי אלכסנדרוביץ', פוסט בנושא פרוטוקול פיאט-שמיר, באתר "לא מדויק", 7 באוגוסט 2007 ACM Paris Kanellakis Award
מוני נאור

מוני נאור (נולד ב-24 במרץ 1961) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור במכון ויצמן, זוכה פרס גדל לשנת 2014, פרס פריס קנלאקיס לשנת 2016 וחתן פרס רוטשילד במדעי המחשב לשנת 2024. נאור נולד וגדל בחיפה. בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה, הוא קיבל תואר ראשון במדעי המחשב מהטכניון בשנת 1985 ודוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית מנואל בלום בשנת 1989. בשנים 1989 ל-1993 היה חוקר במרכז IBM Almaden. החל משנת 1993 הוא חבר סגל מכון ויצמן ומופקד על הקתדרה על שם ג'ודית קלימן. נאור עוסק בחקר יסודות הקריפטוגרפיה ופיתח יחד עם עדי שמיר את הקריפטוגרפיה הוויזואלית. ב-1992 המציא יחד עם סינתיה דוורק את מערכת הוכחת עבודה, שמשמשת כבסיס התאורטי לכריית ביטקוין. היה פרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד ואורח במעבדות המחקר של חברת מיקרוסופט. בשנת 2008 נבחר לעמית האגודה הבינלאומית למחקר קריפטולוגי (IACR). בשנת 2014 הוענק לו פרס גדל, יחד עם רונאלד פייגין ואמנון לוטם, "על תוצאות פורצות דרך באלגוריתמים של קיבוץ מידע (אגרגציה)" במאמר שפרסמו. מוני נאור, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מוני נאור, באתר dblp מוני נאור, באתר גוגל סקולר דף הבית של מוני נאור באתר מכון ויצמן בחירות ממוחשבות, בחירות מקוונות: מדוע, כיצד ומתי?, הרצאה באתר איגוד האינטרנט הישראלי זוכי פרס גדל לשנת 2014, אתר EATCS Pricing via Processing or Combatting Junk Mail - Abstract, www.wisdom.weizmann.ac.il ויקי אוסלנדר, ראיון"טרם הגעתי למסקנה אם ביטקוין זה חיובי או שלילי", באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2024 Ronald Fagin, Amnon Lotem, Moni Naor, Optimal aggregation algorithms for middleware", Journal of Computer and System Sciences 66 (2003) 614–656
עינפזיים

עינפזיים (שם מדעי: Chrysopidae) היא משפחת חרקים מסדרת ארינמלאים, אחידים מאוד בצורתם. בעלי גלגול מלא. המשפחה מונה כ-1,350 מינים. הם נקראים גם ארינמלאים ירוקים. תפוצתם כלל עולמית. בארץ ישראל מצויים כ-20 מינים, חלקם שכיחים מאוד. הבוגרים ירוקים או חומים, ולהם עיניים מבריקות מוזהבות. אורך גופם 6–30 מ"מ. המחושים חוטיים, ולרוב ארוכים מן הכנפיים הקדמיות. הגוף והכנפיים אינם שעירים. העינפזיים ניזונים מצוף ומטל דבש שמפרישות כנימות וציקדות. מינים אחדים הם טורפים. הנקבות מטילות את ביציהן יחידות או בצברים. הביצים נישאות על זירים מוארכים. הזירים נוצרים מהתקרשות טיפת ריר המופרשות עם כל ביצה, לאחר שהנקבה נגעה בקצה בטנה במצע ההטלה (עלה, ענף או אבן) ומשכה את בטנה כלפי מעלה. הזחלים שונים מאוד זה מזה בצבעיהם. מבנה גופם מוארך תמיד ותנועתם זריזה. לזחלים של מינים רבים נודעת חשיבות כלכלית חיובית (עינפז ירוק לדוגמה), שכן הם טורפים יעילים של מזיקי חקלאות, כגון: כנימות עלים, כנימות עש, ציקדות, פסילות, תריפסאים ואקריות. עינפזיים, באתר ITIS (באנגלית) עינפזיים, באתר NCBI (באנגלית) עינפזיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עינפזיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עינפזיים, באתר GBIF (באנגלית)
ג'ון ווטסון

האם התכוונתם ל... ג'ון ה. ווטסון – הדמות המשנית העיקרית בספרי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל ג'ון ב. ווטסון – פסיכולוג אמריקאי, נחשב לאבי תורת הביהביוריזם ג'ון ל. ווטסון – שחמטאי אמריקאי בדרגת אמן בינלאומי ג'ון ווטסון – נהג מרוצים צפון-אירי ג'ון ווטסון פוסטר – דיפלומט אמריקאי
דן בונה

דן בונה (נולד בישראל ב-1969) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור באוניברסיטת סטנפורד, זוכה פרס גדל לשנת 2013. מחקריו עוסקים בתחומי הקריפטוגרפיה ואבטחת מחשבים. בשנת 1996 סיים דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת פרינסטון בהנחיית פרופסור ריצ'רד ליפטון. זכה במספר פרסים, בהם פרס פקרד, פרס אלפרד סולן (Alfred P. Sloan Award), פרס טרמן (Terman Award) ופרס ה-RSA. בשנת 2002 היה ממקימי חברת Voltage Security. היה שותף בוועדת הייעוץ לכתיבת האנציקלופדיה לקריפטוגרפיה ואבטחה. בשנת 2013 הוענק לבונה פרס גדל (בשיתוף עם מת'יו פרנקלין ואנטואן ז'וקס), על מאמרו עם פרנקלין בנושא הצפנה מבוססת מיפוי בי-ליניארי, ופיתוח הצפנת בונה-פרנקלין. מדיה וקבצים בנושא דן בונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דן בונה (באנגלית) דן בונה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דן בונה, באתר dblp דן בונה, באתר ResearchGate דן בונה, באתר גוגל סקולר דן בונה, באתר IEEE דן בונה, באתר SSRN דף אישי באתר אוניברסיטת סטנפורד (באנגלית) Boneh, Dan; Franklin, Matthew (2003). "Identity-based encryption from the Weil pairing". SIAM Journal on Computing 32 (3):586–615 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכס ביריוקוב

אלכס ביריוקוב הוא מדען מחשב ישראלי המלמד באוניברסיטת לוקסמבורג. בשנת 1994 סיים תואר שני בטכניון בהנחיית אלי ביהם ובשנת 1999 סיים דוקטורט בטכניון בהנחיית שמעון אבן ואיל קושילביץ. אחר כך השתלם במכון ויצמן תחת עדי שמיר ואחר כך לימד ב-Katholieke Universiteit Leuven בבלגיה. הוא כתב כשלושים ערכים באנציקלופדיה לקריפטוגרפיה ואבטחה בהוצאת שפרינגר. עבודתו הנודעת ביותר היא פיתוח צופן זרם LEX. בשנת 1998 פיתח יחד עם עדי שמיר ואלי ביהם את קריפטאנליזה דיפרנציאלים לא אפשריים (Impossible differential cryptanalysis). אתר האינטרנט הרשמי של אלכס ביריוקוב אלכס ביריוקוב, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אלכס ביריוקוב, באתר dblp אלכס ביריוקוב, באתר גוגל סקולר אלכס ביריוקוב, באתר Semantic Scholar ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צלה עמידרור

צִלה עמידרור (הֶלֶר) (דצמבר 1916 - 18 בפברואר 2017) הייתה ממפקדות בית"ר ולוחמות אצ"ל ומאסירות אצ"ל שנכלאו על ידי הבריטים בבית הסוהר לנשים בבית לחם. יקירת תל אביב. צִלה הֶלֶר נולדה בפולין לבנימין ולמלכה הלר. בשנת 1921 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל. בשנת 1931, בהיותה בת 15, הצטרפה לבית"ר והייתה פעילה בסניף התנועה בתל אביב, במקום שבו ניצב כיום בניין מצודת זאב. היא התמנתה למפקדת בבית"ר הצעירה. בשנת 1935, בהיותה בת 19, התגייסה לאצ"ל. כעבור שנה נישאה לאריה טפליצקי, לימים עמידרור. בשנת 1940 התגייס בעלה לצבא הבריטי ונשלח ליוון, שם נפל בשבי הגרמני למשך חמש שנים, עד תום מלחמת העולם השנייה. בתחילת שנות ה-40 השתתפה בקורס מפקדים בשוני. היא פיקדה והשתתפה בפעולות שונות מטעם הארגון. בדצמבר 1941 נעצרה בידי הבריטים. היא נלקחה לבית הסוהר ביפו וכעבור מספר ימים הועברה לבית הסוהר לנשים בבית לחם. במשך תקופה הייתה האם היחידה בבית הסוהר. במהלך שהותה במעצר סרגה בובה כדי להעביר את הזמן, וכיום מוצגת הבובה במוזיאון אסירי המחתרות. בשנת 1961 פרסמה את זיכרונותיה מימי מעצרה בספר "במעצר בבית-לחם" בהוצאת מכון ז'בוטינסקי (עם הקדמה מאת מנחם בגין). הספר תורגם לאנגלית בשנת 1999 (Tzila Amidror Heller, Behind Prison Walls: a Jewish Woman Freedom Fighter for Israel’s Independence) ויצא לאור בהוצאת "כתב". לאחר קום המדינה הייתה מראשי "המשפחה הלוחמת" של יוצאי אצ"ל. במשך שנים רבות הייתה חברת מרכז תנועת החרות ומרכז הליכוד. יקירת תל אביב לשנת תשמ"ט (1989). בנה בנימין עמידרור – מומחה לתאוריה והיסטוריה צבאית. בנה יעקב עמידרור – אלוף (מיל.), ראש המטה לביטחון לאומי. בתה אהובה ינאי – אל"ם (מיל.), לשעבר קצינת פניות הציבור בצה"ל. חתנה שלמה ינאי – תעשיין ישראלי, יושב ראש חברת הביוטכנולוגיה פרוטליקס, אלוף בדימוס, כיהן כמנכ"ל מכתשים אגן וכמנכ"ל חברת טבע תעשיות פרמצבטיות. במעצר בבית-לחם, תל אביב: מכון ז'בוטינסקי, תשכ"א (1961) (יצא שוב בתשכ"ב (1962), ובהוצאת הדר ב-1977). יהודה לפידות, בית-הסוהר לנשים בבית-לחם: צילה עמידרור (מתוך: "היום שרה הקטנה", שער חמישי: נשים במעצר) צילה עמידרור (הלר) מפקדת באצ"ל, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" עופר אדרת, וידויה המרגש של אם לוחמת אצ"ל, באתר הארץ, 23 בפברואר 2017 חגית כהן, חוויות המאסר של אסירות פוליטיות בכלא בית לחם: רות לוביץ' וצילה עמידרור (הלר) כמקרה מבחן, מסכת, יח (תשפ"ג-תשפ"ד)
עינפז ירוק

עינפז ירוק (שם מדעי: Chrysoperla carnea), הידוע גם כארינמל ירוק, הוא חרק ממשפחת עינפזיים המשתייך לסדרת ארינמלאים, בעלי גלגול מלא. זהו המין השכיח ביותר בישראל, וקרוב מאוד למין עינפז רקום כנף. בוגרים וזחלים מצויים בכל ימות השנה בכל חלקי ישראל. בחורף מתקיימים הבוגרים באוכלוסיות קטנות במטעים ירוקי עד כגון אבוקדו, זיתים, חורשות אורנים וכן בשדות בור ובגינות נוי. הבוגרים מופיעים באביב ובקיץ באוכלוסיות גדולות ממדים על גידולי שדה, כגון: אספסת, כותנה וירקות לא מרוססים. הם מעמידים שם דורות אחדים. להבשלת הביצים זקוקות הנקבות למזון חלבוני. הן מקבלות אותו מאכילת טל דבש ואבקת פרחים. הביצים מוטלות בקבוצות, בדרך כלל ליד חלקי צמח הנגועים בריכוזי כנימות. הזחלים הבוקעים מסוגלים לסבול רעב ימים אחדים עד למציאת טרף. עד להשלמת גידולו עשוי זחל אחד להיזון מ־300–400 כנימות עלים או מעשרות זחלי עשים צעירים, לכן הזחלים משמשים גם בהדברה ביולוגית. כל דרגות ההתפתחות נפגעות על ידי צרעות טפיליות. מדיה וקבצים בנושא עינפז ירוק בוויקישיתוף עינפז ירוק, באתר ITIS (באנגלית) עינפז ירוק, באתר NCBI (באנגלית) עינפז ירוק, באתר GBIF (באנגלית) עמיר וינשטיין, חלון פתוח לחרקים - עינפז ירוק.
האגודה הבין-לאומית למחקר קריפטוגרפי

האגודה הבין-לאומית למחקר קריפטוגרפי(באנגלית: International Association for Cryptologic Research; בראשי תיבות: IACR) הוקמה בשנת 1982 במטרה לקדם את המחקר בנושא הקריפטוגרפיה. האגודה מוציאה לאור את כתב העת האקדמי Journal of Cryptology, מפעילה את Cryptology ePrint Archive, ארכיון למאמרים בנושאי הצפנה. האגודה מקיימת כשלושה כנסים בשנה, את כנס CRYPTO (International Cryptology Conference) המתקיים משנת 1981 מדי שנה באוניברסיטת קליפורניה שבסנטה ברברה, את Eurocrypt, המתקיים באירופה ו-Asiacrypt באסיה. האגודה בוחרת מדי שנה כארבעה-חמישה חברים לעמיתים בעבור הישגים יוצאי דופן או תרומה כבירה לתחום. כיום כ-45 עמיתים באגודה, בהם: מרטין הלמן, שפי גולדווסר, מוני נאור, עודד גולדרייך, מיכאל רבין, ז'יל ברסר, אנדרו יאו, עדי שמיר, רונלד ריבסט,ז'ק שטרן, אנטואן ז'ו, מוטי יונג, ויטפילד דיפי, אלי ביהם, מנואל בלום ודן בונה. אתר האינטרנט הרשמי של האגודה הבין-לאומית למחקר קריפטוגרפי
אהובה ינאי

אהובה ינאי (נולדה בשנת 1952) היא אלוף-משנה במילואים, לשעבר קצינת פניות הציבור של צה"ל. בעשור השני של המאה ה-21 היא מנכ"ל ארגון "מתן - משקיעים בקהילה". ינאי נולדה בתל אביב לאריה וצלה עמידרור, אנשי אצ"ל. בוגרת בית הספר צייטלין. בעלת תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. שירתה בצה"ל בשורה של תפקידים בתחומי כוח אדם והדרכה. בשנות ה-90 מונתה לקצינת פניות הציבור של צה"ל. לאחר שחרורה כיהנה כמנכ"ל הקרן העולמית הצעירה. כיום היא מנכ"ל "מתן – משקיעים בקהילה", ארגון המסייע לחברות לנהל בצורה מקצועית את פעילותן החברתית ותרומתן לקהילה. בעלה הוא האלוף (מיל.) שלמה ינאי, לשעבר מנכ"ל חברת טבע. אחיה הם האלוף (מיל.) יעקב עמידרור ואיש תורת הלחימה בנימין עמידרור. ינאי מתגוררת ברמת רזיאל, ואם לשלושה. מדיה וקבצים בנושא אהובה ינאי בוויקישיתוף גלית עדות, ‏"תהליכים שוביניסטיים עדיין קורים בחברה הישראלית, וצריך להילחם בהם", באתר מעריב אונליין, 19 ביוני 2018 מכתביה: המגזר השלישי // אל תשפטו עמותות לפי ההוצאות שלהן, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2014 הקול המשלים של הדמוקרטיה, באתר כלכליסט, 7 במרץ 2014 דרושה התנדבות מתוכננת, באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2013 משרד הרווחה לבדו לא יכול לחלץ מעוני, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2013 כבוד שר הרווחה, ההתלהמות נגד העמותות מנותקת מהמציאות, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2012 זו לא הכלכלה - אלא הערכים, באתר TheMarker‏, 30 באוגוסט 2011 אל תצפו מאנשי המחאה לייצר פתרונות, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2011 יחימוביץ' מסכנת את התרומות למגזר השלישי, באתר TheMarker‏, 18 בנובמבר 2010 תורם המשקיע בקהילה זקוק למידע, באתר TheMarker‏, 30 באוגוסט 2010 הגיע הזמן לשינוי חברתי, באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2009 להניח את האגו בצד, באתר TheMarker‏, 17 בנובמבר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.