laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תחרות גביע האביב בשחייה על שם פרד כהן

תחרות גביע האביב בשחייה על שם פרד כהן, היא תחרות שחייה ארצית בהשתתפות טובי השחיינים והקבוצות בישראל הנערכת אחת לשנה במרכז ההידרותרפי בשער הנגב בבריכת 25 מטר. התחרות מתקיימת משנת 1985, לזכרו של מייסד התחרות, מאמן השחייה והשופט הבינלאומי בשחייה, פרד כהן ומשנת 2014 קרויה על שמו והיא התחרות הוותיקה בישראל אחרי אליפות ישראל שחייה. תחרות זו מחלקת את סך הפרסים הכספיים הגבוה ביותר בשחייה בישראל. פרד כהן יזם וארגן תחרות שחייה בקיבוצו גבולות בבריכת 25 מטר. במהלך השנים השתתפו עשרות אלופות ואלופי ישראל בשחייה ונקבעו שיאים לאומיים. לאורך השנים כהן ניהל את התחרות גם לאחר שיצא לגמלאות. עם חלוף השנים עברה התחרות שינויים במתכונתה ומשנת 2008 היא מנוהלת על ידי אמיר כהן ("פיש") והמאמנת מיכל גזית. משנת 1993 משתתפת קבוצת שחיינים מגרמניה. בשנים 2020 ו-2021 לא נערכה התחרות בגלל מגפת הקורונה. במאי 2024 נערכה התחרות באופן חריג בבריכה האולימפית (50 מטר) במכון וינגייט בשל מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר שהתרחשה בעוטף עזה הכולל בין היתר את קבוצת "שחייני הנגב", מאמניה והורי השחיינים המפעילים את התחרות והמצב הביטחוני. טקס הפתיחה עסק בהצדעה לחטופים ששוחררו וקריאה לשחרור החטופים שעדיין נמצאים בשבי. התחרות הייתה פתוחה לכל במתכונת שונה מהרגיל והשתתפו בה כלל שחייני ישראל. 1990 - טימאה טוט קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:03.93 דקות. 1996 - ליטל כשריאל קבעה במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:16.29 דקות 2000 - ורד בורוכובסקי קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 59.88 שניות. השיא לא הוכר בשל העדר מערכת אלקטרונית. 2000 - ורד בורוכובסקי קבעה במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 2:14.16 דקות. השיא לא הוכר בשל העדר מערכת אלקטרונית. 1995 - דימה רבינסקי קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 22.91 שניות. הזמנה לתחרות גביע האביב 2019 ארכיון, באתר angelfire ארכיון, באתר angelfire קרני ניצח במרוץ גליל ים - שחייני הפועל חולון, מעריב, 1 ביוני 1986 עוד שיא לאומי לטימאה תות, מעריב, 6 במאי 1990 2.12 מ' לקרויטר בגובה, 8.72 מ' לסלדינו ברוחק, באתר ynet‏,25 במאי 2008 שחייה - ללא גבולות. גביע האביב ואליפות מרכזי מצוינות, באתר Mcity‏, 26 במאי 2010 חדשות ועדכונים - היסטוריה, 2014, באתר פארק המים רעות היציע הדרומי, גביע האביב ע"ש פרד כהן ז"ל, באתר עיתון תושבי מועצה האזורית אשכול, גיליון 150, 7 ביוני 2016 ספורט - המספר הנוסף, באתר Mnews 24-5‏, עמוד 82, 25 במאי 2017 שי בנימין-שמש, גביע האביב בשחייה: מקומות ראשונים לבת ים וגביע הצטיינות, באתר mynet‏, 15 באפריל 2018 הפועל בת-ים אימפריה של שחייה גביע האביב ע"ש פרד כהן - תוצאות 10-11.5.2019, באתר איגוד השחייה בישראל 470 שחייניות ושחיינים השתתפו בגביע האביב, באתר איגוד השחייה בישראל
מלח כפול

מלח כפול (double salt) הוא מלח המכיל 2 או יותר קטיונים או אניונים. יש להבדיל בין מלח כפול לבין קומפלקס: מלח כפול קיים רק במוצק ותוצר ההמסה הם יונים בודדים בתמיסה. יש להבחין גם בין מלח כפול לתערובת מלחים הנוצרת כאשר 2 תרכובות יוניות מתגבשות ושוקעות יחד מהתמיסה ומתקבלת תערובת. דוגמאות למלחים כפולים כוללות: אלום בעל הנוסחה הכללית XAl(SO4)2 (כאשר X הוא יון בעל מטען חיובי יחיד) מלחי טוטון (Tutton's salts) בעלי הנוסחה בכללית M2M`(SO4)2 כאשר M הוא יון בעל מטעו חיובי אחד ו-'M הוא יון דו ערכי למשל מלח מור (Mohr salt) ( N H 4 ) 2 F e ( S O 4 ) 2 {\displaystyle (NH_{4})_{2}Fe(SO_{4})_{2}} המשמש כמקור ליוני ברזל דו ערכי במעבדות. אשלגן אורניל סולפט K2UO2(SO4)2 ששימש את הנרי בקרל בגילוי הרדיואקטיביות נתרן אשלגן טרטרט: מלח נתרן-אשלגן של חומצה טרטרית (Potassium sodium tartrate) קרנליט KMgCl3 מדיה וקבצים בנושא מלח כפול בוויקישיתוף
מוזיאון יפו לעתיקות

מוזיאון יפו לעתיקות שוכן בבית הסראייה הישן ביפו העתיקה ומוצגים בו ממצאים מחפירות ארכאולוגיות ביפו. לאחר הקמת מדינת ישראל ולאור בריחת הערבים מהכפרים שסביב תל אביב, החלו יעקב קפלן ואחרים בחפירות הצלה בתל אביב-יפו המתפתחת טרם יקברו עתיקותיה לעד תחת שלמת בטון ומלט. בתחילה סודרו הממצאים בחדר בקריה, בכמעין מוזיאון ובתל קסילה ולקראת סוף 1950 הוחל בהקמת מוזיאון לעתיקות תל אביב במשכן זמני בקריית שלום. המוזיאון נפתח ב-17 באוקטובר 1951 והוא כלל חדר מוצגים וחדר עיון. בכניסה הראשית הוצגו תמונות מהחפירות ובפרוזדור הוצגו תרשימים מהחפירות. לצד המוזיאון התקיים בית מלאכה לרפאות כלי חרס (אנ'). במרץ 1955 נחתם עם ד"ר ולטר מוזס הסכם להקמת מוזיאון הארץ והכוונה הייתה לשכן את המוזיאון לעתיקות של תל אביב יפו בקריית המוזיאונים ברמת אביב, ליד תל קסילה. עוד קודם לכן נסגר המוזיאון הארעי באבו כביר כדי שהמבנה יוכל לשמש את המכון האוניברסיטאי למדעי הטבע. לקראת סוף שנת 1955 הוחלט למקם את מוזיאון העתיקות ביפו. תחילה דובר על שימוש במסגד ההרוס בשטח הגדול, אך בתחילת 1956 הוחלט למקם את המוזיאון בבית המרחץ של בית הסראייה הישן. בהמשך הוחלט שהמוזיאון יהיה בקישלה ולא בבית המרחץ, בו נפתח מועדון לילה. בספטמבר 1957 דווח על תחילת העבודות להקמת המוזיאון. המוזיאון יועד לכלול מדור ארכאולוגי, מדור אתנוגרפי ומדור לתולדות חברת "פרדס". המוזיאון נחנך ב-19 בינואר 1961, והוא היה תחת הניהול של מוזיאון הארץ. ביולי 1970 מינה יו"ר הוועד המנהל של מוזיאון הארץ ועדת חקירה פנימית לבדוק את המצב במוזיאון, לאור האשמות הדדיות בין אנשי צוות המוזיאון. באוגוסט 1982 פיטר רחבעם זאבי, מנהל מוזיאון הארץ, את יעקב קפלן, שניהל את מוזיאון יפו לעתיקות מאז היווסדו. בקיץ 1984 המוזיאון נסגר לצורך ביצוע עבודות תחזוקה. בשלב כלשהו המוזיאון נסגר והוא נפתח מחדש בשנת 2006 בניהול "החברה לפיתוח יפו העתיקה" כבית לארכאולוגיה, אמנות ותרבות. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון יפו לעתיקות מוזיאון יפו לעתיקות, רשות העתיקות מצודות המלך ינאי בת"א, דבר, 13 ביוני 1950 קדמוניות יפו-ת"א והירקון, חרות, 12 באפריל 1951 מוזיאון עתיקות מיוחד בת"א, הארץ, 5 בדצמבר 1950 פתיחת בית-הנכות הזמני לעתיקות בתל־אביב, קול העם, 23 באוקטובר 1951 יעקב קפלן, מפעליה הארכיאולוגיים של תל־אביב, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1952 בית־הנכות הומני לעתיקות תל־אביב - יפו, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1952 מ. מייזלס, מוקם מוזיאון לעתיקות בתל אביב, מעריב, 27 במרץ 1955 מ. קליר, מוזיאון סגור, הארץ, 13 ביוני 1957 שרידי חומות מהתקופות הכנענית והפרסית נתגלו ביפו, למרחב, 2 בנובמבר 1955 במקום "השטת הגדול" - מוזיאון..., למרחב, 18 בינואר 1956 מוזיאון ייפתח ביפו - בית המרחץ התורכי ייהפך למועדון לילה, מעריב, 3 במרץ 1960 הוחל בהקמת מוזיאון יפו, הארץ, 1 בספטמבר 1957 משה בן שחר, מרכז לתרבות בתל אביב מוקם והולך, חרות, 9 ביוני 1958 נחנך המוזיאון לעתיקות ת״א-יפו, הארץ, 20 בינואר 1961 השבוע: פתיחת המוזיאון לעתיקות תל־אביב-יפו, הארץ, 20 בינואר 1961 אברהם רותם, יש מה לחשוף במוזיאון לעתיקות ביפו, מעריב, 30 ביולי 1970 כבוד הקפלנים החוצה, דבר, 20 באוגוסט 1982; המשך נסגר זמנית מוזיאון יפו העתיקה, מעריב, 25 ביולי 1984 מבצע נופש עירוני, חדשות, 20 בינואר 1989 קובי פינקלר, תערוכת "פלסטלינה-ארט", באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2017
נורי מורד

נורי מורד היה רופא ישראלי יליד עיראק. עם עלייתו ארצה התיישב ברמת גן שם עבד כרופא והשתלב בחיי הקהילה בעיר. הוא כיהן תחילה כחבר מועצת העיר ולאחר מכן כסגן ראש עיריית רמת גן צבי בר. ד"ר נורי מורד עמד בראש מחלקת תרבות המזרח בעיריית רמת גן. במסגרת תפקיד זה, תמך בפעילותה של מקהלת נהריים שהוקמה בשנת 1987 על ידי יצחק אביעזר והופיעה ברמת גן במשך למעלה מ-20 שנה. בשנת 1997 הואשם יחד עם חברי מועצה אחרים בקבלת תגמול כספי עבור פעילותו במועצה בניגוד להוראות חוק הרשויות המקומיות. על עשייתו החברתית, פעילותו הציבורית ומעורבותו למען העיר, הוענק לו אות יקיר רמת גן. מורד הלך לעולמו בשנת 2009. בשנת 2011 החליטה מועצת העיר לקרוא על שמו כיכר בשכונת מרום נווה ברמת גן. IDEA - ALM : מורד נורי/ד"ר - חבר הנהלת העיר, שנות ה-90, באתר www.infocenters.co.il פרשן - 50 שנות פעילותו של המוסיקאי יצחק אביעזר - מאת עזרא מורד, באתר www.parshan.co.il מאת יצחק דנון, ‏צבי בר הורשע ב"קשירת קשר להשגת מטרה כשרה באמצעים אסורים", באתר גלובס, 9 ביולי 1997 IDEA - ALM : מורד נורי, ד"ר - מודעת תנחומים עירונית, 2009, באתר www.infocenters.co.il פרוטוקול ישיבת מועצת העיר מ-30.10.2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמטי צחוק

קמטי צחוק הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית משנת 2015 בכתיבה, הפקה ובימוי של פיני עדן, עם ליא קניג, יוסף כרמון ודניאל עדן בתפקידים הראשיים. העלילה היא על זוג קשישים שמרגישים שהגיעו לסוף דרכם ורוצים לסיים את חייהם ביחד ועל נכדתם שמנסה להקל עליהם בדרכים שונות. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול (2015). האנה זוננהיים (ליא קניג) ובעלה אפרים (פרויקה) (יוסף כרמון) הם זוג קשישים שמרגישים שהגיעו לסוף דרכם. פרויקה חולה בלויקמיה וד"ר שטרן (גיל וסרמן) מציע לו לעבור לדיור מוגן. פרויקה היה רוקח והאנה מציעה ששניהם יבלעו טבליות שינה ויתאבדו ביחד. פרויקה לא דוחה זאת על הסף. יש להם בן, איתן, הנמצא בארצות הברית ולא מתעניין בהם ובת, רינה (אפרת לביא) שנשואה לאלכס (פולי רשף) ולהם בת אחת, דנה (דניאל עדן) בת 24. לדנה יש חבר, תום (שלומי טפיארו) שעובד בחנות צילום. דנה נושאת על כתפיה את בעיותיהם של כל בני משפחתה. היא מנסה לתווך בין הוריה המנוכרים ולשלוח אותם יחד לטיול בדרום אמריקה כדי שיישרו את ההדורים ביניהם. אבל לאביה אלכס יש כבר חברה חדשה והאם רינה טסה לבסוף לבדה. האנה ופרויקה עורכים "סעודה אחרונה", אוכלים את כל המאכלים האסורים עליהם ומזמינים את תום לצלם אותם אבל הוא מסרב כשמתבררת לו כוונתם. דנה מתכננת עם הסבא להעבירו בהיחבא לדיור מוגן לשם המשך טיפול ולספר לכולם שהוא נפטר. האנה נשארת לבד ורינה שחוזרת מהטיול מתכננת להשכיר את הבית להעביר את האנה לדיור מוגן. ברגע האחרון מעבירה דנה את סבתה בהיחבא, לדירתו של תום ואז נוצרות סיטואציות משעשעות בין הקשישה לצעיר שבסוף היא יוצאת מהדיכאון הקשה ו"מתחילה לחיות". האנה מוכרזת כ"נעדרת" ודנה מוזמנת לחוקרת משטרתית קשוחה (עינת ברנובסקי), אך לא מגלה דבר. לאחר שתום מגורש מדירתו על ידי בעל הדירה (אייל רוזלס) לאחר שלא שילם שכר דירה, הם חוזרים לבית הסבתא. בינתיים מידרדר מצבו של פרויקה והוא מועבר לאשפוז. האנה נחבלת ברגלה ובבית החולים היא פוגשת להפתעתה את פרויקה הגוסס ונפרדת ממנו, הפעם לתמיד. "קמטי צחוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קמטי צחוק", באתר ספר הקולנוע הישראלי "קמטי צחוק", באתר אידיבי "קמטי צחוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לקמטי צחוק, באתר יוטיוב קדימון לקמטי צחוק, באתר פייסבוק קמטי צחוק, בספר הקולנוע הישראלי קמטי צחוק, באתר אישים קמטי צחוק, באתר "הבמה" הזמן של פיני עדן, באתר "הבמה" קמטי צחוק, באתר "סרט" קמטי צחוק, באתר אידיבי
יצחק גוילי

יצחק גוילי (נולד ב-24 בינואר 1964) הוא משורר, רואה חשבון ואיש עסקים ישראלי. גוילי נולד ב-1964 באור עקיבא. בנעוריו היה תלמיד ישיבה בישיבת בני עקיבא בנתניה ובישיבת ההסדר בשעלבים ולחם בחזית מלחמת לבנון 1982. לאחר שירותו הצבאי למד חשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב ושימש כמרצה במקצועות החשבונאות והכלכלה במוסדות להשכלה גבוהה. ב-2016 החל לפרסם שירים בבמות שונות, שיריו הופיעו במוספי תרבות בידיעות אחרונות, הארץ, וואלה, מקור ראשון, גלי צה״ל, כאן תרבות ומעריב, בכתבי עת ובאתרי ספרות כמו עיתון 77, מאזנים, משיב הרוח, סלונט, סלון הדחויים, לכל הרוחות, יקום תרבות, בכיוון הרוח, מגזין גלויה, ביטאון שירה, בין סגול ובין תכלת, קול ההמון, שירת הכרך, מוטיב. שיריו פורסמו באסופות שיר כמו השבעה באוקטובר בהוצאת-אוריון, שירת המדע בהוצאת מכון ויצמן, שיעור מולדת 75 שנה למדינה בהוצאת מוסד-ביאליק, במגזין אורות ובעוד אסופות שונות. גוילי אף ערך מספר גיליונות שירה של סלון הדחויים, תרבות נטו ושל כותבים באמונה. ספר ביכוריו "ספק חשכה" ראה אור בשנת 2018, בהוצאת נוצה. ב-2022 יצא ספרו השני "חלון אל הבהיר" בהוצאת עמדה. גוילי חבר באגודת הסופרות והסופרים מראשית 2024. בשנת 1994 מונה גוילי כשותף במשרד ברייטמן אלמגור (Deloitte Israel), ובשנת 2002, פרש והקים משרד רואי חשבון עצמאי. מ-2002 עוסק גם ברכישה ושיקום של נכסים במצוקת אשראי ומפעיל עסקאות מימון במסגרות פרטיות וציבוריות. במהלך השנים עסק ברכישה והשבחה של נכסי נדל"ן. מ-2011 פעיל כאחד הבעלים במניות חברת האשראי הבורסאית אחים נאוי בע"מ. גוילי נשוי, ולו שלושה ילדים. מתגורר בקיסריה. "ספק חשכה", 2018, הוצאת נוצה. עורכת: יעל אורנן. "חלון אל הבהיר", 2022, הוצאת עמדה. עורך: יקיר בן משה. יצחק גוילי באתר בכיוון הרוח יצחק גוילי באתר של נילי דגן יצחק גוילי באוצר הספרות של מוטיב נבו שפיר, יואב גלבוע, ‏סופר אורח, באתר מעריב אונליין, 16 בנובמבר 2020 שירים מאת יצחק גוילי בכתב העת "יהי" מפגש בפסטיבל באר שירה - יצחק גוילי, אגי משעול, טל ניצן זְמַן נְקֻדָּתַים : בהגשת טל פאר מארחת את המשורר יצחק גוילי לשיחה על ספרו ״חלון אל הבהיר״ ראיון עם יצחק גוילי באתר סלונט השיר "צלופן-ביוגרפיה" באתר סלונט ספרו ״חלון אל הבהיר״ באתר עברית ספרו ״ספק חשיכה״ באתר עברית נבו שפיר, ‏שירה זה לא נורא: על הטראומה מלבנון שמתכווצת ומתארכת | שיר מתוך, באתר מעריב אונליין, 6 באוגוסט 2020 חגית בת אליעזר, להיות רק רגע :שירי יצחק גוילי, יקום תרבות. 9 בינואר 2021 אביב לוי, ‏מיהו יצחק גוילי שהפך לאיש הדומיננטי בגמול השקעות?, באתר גלובס, 11 באפריל 2014 שיר לשבת, באתר "ידיעות אחרונות", 13 בספטמבר 2021 מלחמת אזרחים, באתר ynet, 24 באוגוסט 2023 "מסילות אור בנפשי": חמישה משיריו של יצחק גוילי, ערב יום הכיפורים, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2022 אילן ברקוביץ. “עם” של יצחק גווילי: השיר השבועי עם אילן ברקוביץ׳. יקום תרבות, 28.01.2023 יצחק גוילי, באוצר הספרות העברית. השיר "דודה ויולה". בתוכנית "גם כן תרבות" עם גואל פינטו 21.12.2022 רני יגיל. שירה ללא התחכמויות וסתימויות מיותרות. סלונט 23.4.23 בכיוון הרוח על ספר השירה חלון אל הבהיר מאמר מאת שושנה קרבסי, באתר בכיוון הרוח-במה לספרות תרבות הגות דרור רייך, רו"ח יצחק גוילי ירכוש מליאון רקנאטי 25.2% בגמול השקעות, באתר TheMarker‏, 4 באוקטובר 2011 יצחק גווילי רוכש 50% ממניות ארקוטל, המחזיקה ב-70% מזכויות ההצבעה ברוזנטל, באתר TheMarker‏, 24 באוגוסט 2005 "המטרה של האחים נאווי היא לזנב בבנקים הקטנים, ולתת ללקוחות ריבית טובה יותר", באתר גלובס, 6 בינואר 2011 לפי כתב העת יהי
Ça Ira

"Ça Ira" (בעברית: "יהיה בסדר") הוא שיר אלגורי מימי המהפכה הצרפתית, שהושמע לראשונה במאי 1790 ושימש כהמנון פופולרי בקרב המהפכנים. השיר עבר כמה שינויים בניסוחו, שכולם השתמשו במילות הכותרת כחלק מהפזמון. השיר מבוסס על לחן עממי מלפני המהפכה, ואילו מילותיו הותאמו כדי לשקף את שאיפות המהפכנים לצדק חברתי ושוויון. "Ça Ira" שימש לעיתים קרובות בשירי מחאה וקריאות לפעולה כנגד המשטר הישן (המשטר הפיאודלי והמלוכני) ונחשב לאחת הקריאות הבולטות של התקופה. השיר שיקף את הלך הרוח הציבורי והאופטימיות של המהפכנים, על אף המאבקים והאלימות שהתלוו לתקופת המהפכה. נטען כי הביטוי "Ça ira" שמשמעותו "זה ילך" או "יהיה בסדר" נולד מתוך אמירתו של בנג'מין פרנקלין בעת שהיה בצרפת, כשהתבקש לתאר את מצב המהפכה האמריקאית, והשיב בצרפתית שבורה: "Ça ira, ça ira" ("יהיה בסדר"). הביטוי אומץ על ידי תומכי המהפכה הצרפתית והפך לפזמון חוזר בשיר המהפכה. מחבר מילות השיר המקוריות היה חייל לשעבר בשם לאדר, שהתפרנס כזמר רחוב. המוזיקה בשיר היא מנגינה פופולרית הנקראת "Le carillon national", שהולחנה על ידי כנר (על פי מקורות אחרים: נגן תופי צד) מתיאטרון בבוז'ולה. נטען כי המלכה מארי אנטואנט עצמה ניגנה לעיתים קרובות את המנגינה על הצ'מבלו שלה. הכותרת והנושא של הפזמון נוצרו בהשראת בנג'מין פרנקלין כנציג הקונגרס הקונטיננטלי השני, שהיה פופולרי מאוד בקרב העם הצרפתי. כשנשאל על מלחמת העצמאות של ארצות הברית, על פי הדיווחים, הוא היה עונה, בצרפתית קלוקלת, "Ça ira, ça ira" ("יהיה בסדר, יהיה בסדר"). השיר זכה לפופולריות לראשונה כשיר עבודה במהלך ההכנה לפסטיבל הפדרציה של 1790, ובסופו של דבר הוכר כהמנון לא רשמי של מהפכנים. מדיה וקבצים בנושא Ça Ira בוויקישיתוף mlblevins, Famous Songs of the French Revolution With English Translations, Historyplex, ‏2005-04-13 (באנגלית אמריקאית) How Benjamin Franklin Inspired A Revolutionary Song - Celebrating Bastille Day In French, French Language Blog | Language and Culture of the French-Speaking World, ‏2019-07-17
מעבר לאשמה ולכפרה

מעֵבר לאשמה ולכפרה: ניסיונותיו של אדם מובס לגבור על התבוסה (בגרמנית: Jenseits von Schuld und Sühne. Bewältigungsversuche eines Überwältigten) הוא ספר מאת ז'אן אמרי, שם העט של הנס חיים מאייר, סופר אוסטרי ממוצא יהודי ושורד שואה. התרגום העברי של הספר יצא לאור בשנת 2000. הספר החל כתסכית ברדיו דרום גרמניה (SDR) ופורסם בשנת 1966. בתקופה זו גדל השיח בחברה המערב-גרמנית על מלחמת העולם השנייה ובשאלות סביב פשעי המלחמה והפרות זכויות האדם תחת המשטר הנאצי. במיוחד נידונה סוגיית רדיפת היהודים שהחלה לפני המלחמה, שהביאה לשואה. הדיונים התגברו עם התגלותם של הפרטים המחרידים על ההשמדה במהלך השנים שלאחר 1945. הספר הוא אוסף של מאמרים אוטוביוגרפיים מאת המחבר, שהיה בעצמו אסיר במחנה אושוויץ. אף על פי שהיה נוצרי אוסטרי הוא סווג כיהודי על פי הקריטריונים של האידאולוגיה הגזענית הנאצית כפי שנקבעו בחוקי נירנברג. הספר מאופיין בבחינה עצמית רדיקלית של המחבר, שמטרתה הייתה: "לתאר את אופי קיומו של הקורבן". ההתמקדות היא בחוויותיו כפליט, כאסיר וכקורבן של רדיפה והעינויים שאליהם היה נתון. בה בעת, מאמריו של אמרי משקפים את הקושי של החברה המערב-גרמנית שלאחר המלחמה להטמיע את העבר הקרוב ואת רגשות האשמה והבושה שמעוררות עובדות היסטוריות בדיון הציבורי על העבר הנציונל-סוציאליסטי שצבר תאוצה בשנות השישים. לפני מותו, כתב אמרי: ”הדבר שמעסיק אותי והדבר שאני מוסמך לדבר עליו הם הקרבנות של הרייך הזה. איני מבקש להעמיד להם אנדרטה, שכן היות קרבן כשלעצמו עדיין אין בכך משום כבוד. רק את מצבם הקיומי אני רוצה לתאר, והמצב הזה קבוע ואינו ניתן לשינוי.” מעֵבר לאשמה ולכפרה: נסיונותיו של אדם מובס לגבור על התבוסה, תרגם מגרמנית: יונתן ניראד, עם עובד, 2000. התסכית המקורי (בגרמנית) גיל הראבן, "מעבר לאשמה ולכפרה" – מרגש, אבל בדרך אחרת, באתר ynet, 11 בספטמבר 2000 Deutschlandfunk Kultuer Archiv Jean Améry: Werke, Bd. 2: Jenseits von Schuld und Sühne; Unmeisterliche Wanderjahre; Örtlichkeiten. Hg. von Gerhard Scheit ז'אן אמרי באתר יד ושם.
רן בנימין

רן בנימין (נולד ב-6 בפברואר 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל תל אביב מהליגה לאומית. בנימין נולד בעומר, וגדל במחלקות הנוער של הפועל מיתר, הפועל באר שבע, מועדון ספורט אשדוד והפועל תל אביב. ב-30 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בניצחון 1–3 על הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו לעונת 2022/2023. ב-8 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 למועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בהפסד 2–0 להפועל חיפה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. בנימין החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2022. נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. בנימין הוא שחקן קישור מרכזי אגרסבי, ורגלו הדומיננטית היא רגל ימין. יכולותיו וכישוריו מתבטאים כאשר הוא יכול לשחק בכל עמדות הקישור ביניהם גם ההתקפי. רן בנימין, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רן בנימין, באתר Transfermarkt רן בנימין, באתר Soccerway רן בנימין, באתר WorldFootball.net רן בנימין, באתר FootballDatabase.eu רן בנימין, באתר ESPN אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023 יניב טוכמן‏, מדבר במספרות: השער הווירטואוזי הוא רק ההתחלה עבור רן בנימין, באתר וואלה, 13 ביוני 2023
רוי נאווי

אהרון רוי נאווי (נולד ב-3 באפריל 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל חיפה מליגת העל. נאווי נולד באור יהודה שבישראל. הוא החל לשחק כדורגל במועדון כדורגל עירוני אור יהודה, ובשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-5 ביולי 2023 חתם לשלוש עונות בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב והושאל להפועל פתח תקווה לעונה אחת. ביוני 2024 חזר מההשאלה בהפועל פתח תקווה וחזר למכבי תל אביב. נאווי החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2022. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022, בו סיימה נבחרת ישראל במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת אנגליה עד גיל 19, וערך חמש הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. במסגרת טורניר זה נאווי כבש את שער השוויון בניצחון הנבחרת נגד יפן. אלוף האלופים: 2024 רוי נאווי, ברשת החברתית אינסטגרם רוי נאווי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רוי נאווי, באתר Transfermarkt רוי נאווי, באתר Soccerway רוי נאווי, באתר WorldFootball.net רוי נאווי, באתר FootballDatabase.eu תומר חבז, ‏הושאל ממכבי ת"א: רוי נאווי חתם בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 5 ביולי 2023 אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023 תומר חבז, ארגנטינה, ‏מדהים: ישראל עלתה לשמינית גמר המונדיאליטו, באתר ONE‏, 28 במאי 2023
הדר פוקס

הדר פוקס (נולד ב-13 בדצמבר 2003 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מ.ס. כפר קאסם מהליגה לאומית בהשאלה ממכבי פתח תקווה. פוקס גדל במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-11 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, בתיקו 0-0 נגד הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו לעונת 2021/2022. ב-22 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 3-0 על הפועל נוף הגליל במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-12 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על הפועל ירושלים במסגרת הסיבוב השמיני של גביע המדינה לעונת 2022/2023. ב-18 בספטמבר 2024 הושאל פוקס לעונה למ.ס. כפר קאסם. פוקס החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021. נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. מכבי פתח תקווה גביע המדינה: 2023/2024 סגנות אלוף האלופים: 2024 אליפות ליגת המשנה: 2022/2023 הדר פוקס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל הדר פוקס, באתר Transfermarkt הדר פוקס, באתר Soccerway הדר פוקס, באתר FootballDatabase.eu גובהו של הדר פוקס באתר transfermarkt רשמית: אחמד עאבד חתם בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 18 בספטמבר 2024. אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023
שון עדרי

שון עדרי (נולד ב-24 באוקטובר 2003 בגדרה שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת עירוני קריית שמונה, בהשאלה ממכבי תל אביב. עדרי נולד בגדרה שבישראל, וגדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-3 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על מכבי יפו במסגרת שלב רבע הגמר של גביע המדינה לעונת 2021/2022. ב-18 ביולי 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב, והושאל למשך עונה אחת להפועל אשדוד מהליגה הלאומית. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 להפועל ניר רמת השרון במסגרת גביע הטוטו של הליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 מול מכבי אחי נצרת במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-14 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למכבי קביליו יפו במסגרת המחזור התשיעי בליגה. ב-26 ביולי 2023 הושאל לעונה אחת להפועל ניר רמת השרון. ב-24 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–3 על מ.ס. כפר קאסם. ב-18 ביוני 2024 הושאל לעירוני קריית שמונה. עדרי החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022, בו סיימה נבחרת ישראל במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת אנגליה עד גיל 19, וערך ארבע הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. שון עדרי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שון עדרי, באתר Transfermarkt שון עדרי, באתר Soccerway שון עדרי, באתר WorldFootball.net שון עדרי, באתר FootballDatabase.eu שון עדרי, באתר ESPN רז אמיר, ‏עדרי חתם במכבי ל-3 שנים והושאל לאדומים אשדוד, באתר ONE‏, 18 ביולי 2022 תומר חבז, ‏שון עדרי הושאל ממכבי ת"א לעירוני רמת השרון, באתר ONE‏, 26 ביולי 2023 עלה לליגת העל: שון עדרי הושאל לעירוני קרית שמונה, באתר וואלה, 18 ביוני 2024 אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023
פרנסואה מנסאר

פרנסואה מנסאר (בצרפתית: François Mansart; ‏23 בינואר 1598 – 23 בספטמבר 1666) היה אדריכל צרפתי. אנציקלופדיה בריטניקה מכנה אותו כאדריכל המוכשר ביותר בצרפת במהלך המאה ה-17, שעבודותיו "ידועות בדרגת העידון הגבוהה, העדינות והאלגנטיות שלהן." מנסאר הפך את גג המנסארד לפופולרי. פרנסואה מנסאר נולד לאב נגר בפריז. מנסאר לא הוכשר כאדריכל, אך קרוביו עזרו לו בכך כדי להחשיב אותו גם כסתת וכפסל. מנסאר טוען שלמד את כישוריו כאדריכל מסלומון דה ברוזה. מנסאר זכה להכרה רבה בשנות ה-20 של המאה ה-17 בשל סגנונו וכישוריו כאדריכל, אך מנגד הוא נתפס גם כפרפקציוניסט עקשן, שמפרק את המבנים שלו כדי להתחיל לבנות אותם מחדש. רק האנשים העשירים ביותר יכלו להרשות לעצמם שיעבוד עבורם. הדוגמה היחידה ששרדה מעבודתו המוקדמת היא טירת בלרוי (אנ'), שהוזמנה על ידי גאסטון, דוכס אורליאן, ובנייתה החלה בשנת 1626. הדוכס עצמו היה כל כך מרוצה מהתוצאה שהוא הזמין את מנסאר לשפץ את טירת בלואה (1635). מנסאר התכוון לבנות מחדש את הטירה לחלוטין, אך התכנון שלו נבלם ורק האגף הצפוני שוחזר לפי עיצובו של מנסאר. בשנת 1632 עיצב מנסארט את כנסיית מריה הקדושה בפריז (אנ'), תוך שימוש בפנתאון ברומא כהשראה לעיצוב הכנסייה. רוב בנייניו של מנסאר נבנו מחדש או נהרסו. הדוגמה השמורה ביותר לסגנונו היא טירת מאיסון (אנ'), אשר שומרת באופן ייחודי על עיטור הפנים המקורי, כולל גרם מדרגות מפואר. נהוג לחשוב שהמבנה היווה השראה לנאו-קלאסיציזם במאה ה-18. בשנות ה-40 של המאה ה-17 עבד מנסאר על המנזר והכנסייה של ואל-דה-גראס (אנ') בפריז. הפקרות מצדו לכאורה הובילה להחלפתו באדריכל אחר, שעקב אחר תכנונו של מנסאר. בשנות ה-50 של המאה ה-17 מנסאר היה מטרה עבור אויביו הפוליטיים של הקרדינל מאזארן, עבורו עבד מנסאר. ב-1651 פורסמה חוברת המאשימה את האדריכל בפזרנות פרועה ותחבולות. לאחר עלייתו של לואי הארבעה עשר לכס המלכות, הפסיד מנסאר רבות מעבודותיו לאדריכלים אחרים. עיצוביו לשיפוץ מוזיאון הלובר ולמאוזוליאום המלכותי בסן-דני מעולם לא הוצאו לפועל. מנסאר מת בפריז ב-1666. מדיה וקבצים בנושא פרנסואה מנסאר בוויקישיתוף פרנסואה מנסאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) COUVENT DES FILLES DE LA VISITATION SAINTE-MARIE de la rue Saint-Antoine - Tombes Sépultures dans les cimetières et autres lieux, www.tombes-sepultures.com