laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'רט קולבר

ג'רט קולבר (באנגלית: Jarrett Culver; נולד ב-20 בפברואר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. קולבר נולד וגדל בעיר לאבק שבטקסס, ובשנתו האחרונה ב"תיכון קורונאדו" המקומי קלע 30 נקודות בממוצע למשחק כשחקן קבוצת הכדורסל שלה. בשנת 2017 החל קולבר ללמוד באוניברסיטת טקסס טק. בעונת 2017/2018 היה שותף להעפלתה הראשונה אי פעם של קבוצת האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי האלופה שבדרך, אוניברסיטת וילאנובה. לאורך אותה עונה היה קולבר הקלעי השלישי של קבוצתו, עם ממוצע של 11.2 נקודות למשחק. בעונתו השנייה בטקסס טק ניצל את עזיבתם של קינאן אוואנס וזאיר סמית' ל-NBA, והפך לשחקן המוביל של הקבוצה. במשחק הראשון של טורניר אליפות המכללות התעלה על עצמו עם 29 נקודות, 8 ריבאונדים ו-7 אסיסטים בניצחון על אוניברסיטת צפון קנטקי. במשחק שמינית הגמר קלע קולבר 22 נקודות מול אוניברסיטת מישיגן, וברבע הגמר הוביל את קבוצתו לניצחון מול אוניברסיטת גונזגה העדיפה, בה שיחק רוי הצ'ימורה, עם 19 נקודות. בכך העפילה טקסס טק לשלב הפיינל פור, לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת המדינה של מישיגן התקשה קולבר כשקלע 3 בלבד מתוך 12 הזריקות שלקח, אך קבוצתו ניצחה בתוצאה 61–51 והעפילה לגמר טורניר המכללות. במשחק הגמר שוב הציג קולבר יכולת חלשה, כאשר קלע 15 נקודות ב-22.7% בלבד מהשדה (5 מ-22), וקבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת וירג'יניה בתוצאה 77–85. לאורך אותה העונה הוביל את שחקני קבוצתו בממוצעי נקודות (18.5), ריבאונדים (6.4) ואסיסטים (3.7) למשחק, ובסיומה זכה בתואר שחקן העונה של "מחוז ה-BIG 12" ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות. באפריל 2019, לאחר שתי עונות בטקסס טק, עזב קולבר את האוניברסיטה והעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נלקח קולבר על ידי פיניקס סאנס בבחירה השישית, ומיד הועבר למינסוטה טימברוולבס בתמורה לדריו שאריץ' וקמרון ג'ונסון. לאורך עונת הרוקי שלו פתח ב-35 מתוך 64 משחקי קבוצתו, וקלע 9.2 נקודות בממוצע למשחק. באוגוסט 2021 הועבר עם חואן הרננגומס בטרייד לממפיס גריזליס, תמורת פטריק בוורלי. ב-12 בספטמבר 2022 חתם באטלנטה הוקס. מדיה וקבצים בנושא ג'רט קולבר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת טקסס טק סטטיסטיקות המשחק בין טקסס טק לצפון קנטקי, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין טקסס טק לווירג'יניה, באתר sports-reference.com קולבר מעמיד עצמו לבחירה בדראפט 2019, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 18 באפריל 2019 מינסוטה רוכשת את קולבר מפיניקס, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2019
אינוואה

אינוואה (או אילו וואה; בלועזית: Inouwa) הוא מונח במסורת האיגבו המתאר גלגול נשמות. תרגום המונח "אינוואה" לעברית הוא "לחזור לעולם". על פי המסורת, גלגול נשמות מתרחש בין במשפחה הקרובה ובין המורחבת, ולפעמים האדם המתגלגל נשמות מיידע את המשפחה, לפני מותו, בתור מי הם יחזרו לעולם בגלגול הבא שלהם. על פי מסורת האיגבו, קשור האדם עם אחד מאבותיו, ועם חלק מתכונותיו. אבות אלו יכולים להתגלות בכמה אנשים שונים בעת ובעונה אחת. אף על פי שלאחר התקופה הקולוניאליסטית של אפריקה מסורות נוצריות הפכו לדומיננטיות מאוד באפריקה כולל, ובכלל זה גם בניגריה, המדינה העיקרית של תרבות האיגבו, האינוואה נותרה אמונה רווחת גם לאחר צאתם של הבריטים, ובמקרים שונים התמזגה עם הדת הנוצרית לגרסת כלאיים מקומית, אשר משמרת חלק מרעיונות האינוואה באורח חיים נוצרי. מצד שני, חדירה של רעיונות מערביים נוספים לאפריקה השחורה, כמו רעיונות ליברליים ונטורליסטים, גרמה לחלק מצאצאי האיגבו לפקפק במסורות אלו. לבני האיגבו מעמד של יראת כבוד לאבותיהם. חלק מאבותיהם, אשר חיים בדרכי המוסר של האיגבו, ומתים באופן הנחשב הראוי, לרבות טקסי הקבורה המתאימים, ממשיכים את חייהם גם לאחר המוות הפיזי. אבות אלו הם ישויות רוחניות עבור בני האיגבו שמקיימים עבורם טקסי פולחן והקרבת קורבנות, ודואגים לשמר את זכרם, מתוך אמונה שישויות אלו משפיעות על חייהם על ידי תגמול על מעשים טובים או עונשים על מעשים רעים. תכונות אופי, טמפרמנט ומאפיינים פיזיים של אדם קשורים לרוח מהאבות קודמים "אֱקֶה" אשר מתגלגל בו. ה"אקה" נבחר עבור היילוד על ידי הבורא בזמן העיבור. קרובי משפחה מזהים גלגול נשמות קודם, על ידי בדיקה של היילוד וחיפוש סימנים כמו כתמי לידה או תכונות פיזיות שהיו ל"אקה", תהליך שנקרא "איגבה-אגוּ". הצהרות כמו גם התנהגות הנולד התואמים נפטר קודם, משתמשים כדי לוודא את זהותו של הילד בחיים קודמים. אורקל יכולה גם לאשר את זהותו של תינוק בחיים של גלגול קודם. מסורת האינוואה קשורה למסורת נוספת שנקראת אוגבנג'ה. האוגבנג'ה הם רוחות רעות, אשר מצליחות לגרום לאמהות להוליד אותן במקום בנים "רגילים", אשר מתים בגיל צעיר מאוד ומתוכנן מראש, כחלק ממהלך רוחני שגורם למשפחה לחוסר מזל, ולפעמים לרצף של מיתות ילדים בגיל צעיר מאוד. מדיה וקבצים בנושא אינוואה בוויקישיתוף Igbo Funeral Rites Today: Anthropological and Theological Perspectives (עמ' 27-26) Resolving the Prevailing Conflicts Between Christianity and African (Igbo) Traditional Religion through Inculturation (עמ' 206-205) THE CONCEPT OF OGBANJE IN IGBO TRADITION: FACT OR FICTION? Igbo, Encyclopedia of World Cultures ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיב לופז

סטיבן מ. לופז (באנגלית: Steven M. Lopez, נולד ב-1953) הוא עיתונאי אמריקאי, בעל טור בלוס אנג'לס טיימס מאז 2001. הוא בן למהגרים, אב ספרדי ואם איטלקייה. לופז הוא יליד פיטסבורג, קליפורניה, ולמד באוניברסיטת המדינה של סן חוזה. הוא נמנה עם סגל תאגיד טיים וכותב למגזיני טיים, לייף, אנטרטיינמנט ויקלי וספורטס אילוסטרייטד. נוסף לכך, כתב בקביעות ב"פילדלפיה אינקוויירר", "סן חוזה מרקיורי ניוז" ו"אוקלנד טריביון". הוא כתב את הרומנים Third and Indiana, The Sunday Macaroni Club ו-In the Clear. כמו כן ערך קובץ של עבודותיו מן ה"פילדלפיה אינקוויירר", שנקרא "ארץ הענקים", וקובץ של טוריו מן ה"לוס אנג'לס טיימס" בשם "חלומות ומזימות". סדרת הטורים של לופז על הקשר יוצא-הדופן שלו עם הצ'לן הסכיזופרני נתניאל אנתוני איירס הייתה לספר רב-מכר בשם "הסולן", שהיווה השראה לסרט באותו שם, עם רוברט דאוני ג'וניור בתפקיד לופז. לופז התראיין בסרט התיעודי "Skid Row" מ-2007. הקשר של איירס ולופז הוצג בהבלטה גם בפרק של התוכנית 60 דקות מן ה-22 במרץ 2009. באוקטובר 2010 הזמינה פרקליטת העיר לוס אנג'לס, כרמן טרוטאניץ', את לופז להשתתף במבחן נהיגה תחת השפעת מריחואנה. מטרת המחקר הזה הייתה למדוד את ההשלכות האפשרויות של הצעת חוק קליפורניה 19 (2010). לופז זכה במספר רב של פרסי עיתונות אמריקאיים, בהם פרסי ה. ל. מנקן וארני פייל, והיה ברשימת המועמדים הסופיים לפרס פוליצר על טורים בנושא הטיפול בקשישים ובריאותו המתערערת של אביו. בשנת 2008 קיבל לופז את פרס הנשיא ממועדון העיתונות של לוס אנג'לס בחגיגת היובל להענקת פרסי העיתונות של דרום קליפורניה. ספרו, "הסולן", זכה בפרס PEN של ארצות הברית לספרות לא-בדיונית. לופז זכה גם בשלושה פרסי אמי לחדשות מקומיות וחלק בפרס קולומביה דופונט על דיווח על נושאים עירוניים ברשת הטלוויזיה KCET בלוס אנ'לס. ב-29 באפריל 2011 קיבל לופז תואר דוקטור לשם כבוד מן האלמה מאטר שלו, אוניברסיטת סן חוזה. סטיב לופז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Steve Lopez biography via Los Angeles Times לוס אנג'לס טיימס, "סטיב לופז: מצביע מערבה" "lopez-soloist">Lopez, Steve (2008). The Soloist: A Lost Dream, an Unlikely Friendship, and the Redemptive Power of Music. Berkley Trade ISBN "הסולן: חלום אבוד, ידידות בלתי צפויה וכוחה המשקם של המוזיקה." לוס אנג'לס טיימס, "סטיב לופז על נתניאל אנתוני איירס לוס אנג'לס טיימס, סטיב לופז, "הוא אסון רכבת מאחורי ההגה" 20 באוקטובר 2010 Honored SJS alumnus criticizes Cal State cuts as blocking path of upward mobility. mercurynews.com בוגר כבוד של אוניברסיטת סן חוזה מותח ביקורת על הקיצוצים באוניברסיטה, החוסמים את מסלול ההתקדמות כלפי מעלה]
The Trees They Grow So High

The Trees They Grow So High (בעברית: הַעֵצִים הֵם צוֹמְחִים כָּל כָּךְ גָּבוֹהַּ) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. האלבום יצא לאור ב-28 בדצמבר 1988, בהוצאת חברת התקליטים EMI רקורדס. האלבום ידוע גם בשם, Early One Morning, בו הופץ בחלק מרחבי העולם. הוא הופק על ידי ג'ון פרייזר. כמה עשורים לאחר יציאתו, הגיע האלבום למקום ה-135 במצעד האלבומים שביפן. האלבום הופק על ידי ג'ון פרייזר. חלק מהשירים אשר נכללים ב-The Trees They Grow So High הם שירים ידועים אותם ביצעה שרה ברייטמן מחדש, כדוגמת השירים: "Early One Morning", "Sweet Polly Oliver", "The Trees They Grow So High" ו-"The Ash Grove". הביצועים זכו לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. האלבום מורכב משירי עם אירופאים. כמו כן, העיבודים באלבום נעשו על ידי בנג'מין בריטן (פסנתר) וג'פרי פרסונס. מידע על האלבום The Trees They Grow So High באתר MusicBrainz האלבום The Trees They Grow So High באתר Discogs האלבום The Trees They Grow So High באתר ספוטיפיי 'The trees they grow so high', 1988, נבדק ב-2022-01-20 Sarah Brightman Accompanied By Geoffrey Parsons (2) - The Trees They Grow So High, Discogs (באנגלית) サラ・ブライトマンのアルバム売上ランキング 2ページ目 | ORICON STYLE, web.archive.org, ‏2016-10-22 The Trees They Grow So High - Sarah Brightman | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2022-01-20
הספקטייטור

הספקטייטור (באנגלית: The Spectator) הוא מגזין בריטי שבועי שמתמקד בפוליטיקה, תרבות ואקטואליה. המגזין יצא לאור לראשונה ביולי 1828. הוא נמצא בבעלות דייוויד ופרדריק ברקלי שמחזיקים גם בדיילי טלגרף באמצעות Press Holdings. השקפת העריכה שלו תומכת בדרך כלל במפלגה השמרנית, אם כי יש לו כמה תורמים קבועים שמחוץ להגדרה כזאת, כפרנק פילד, רוד לידל ומרטין ברייט. המגזין גם סוקר ספרים, מוזיקה, אופרה, וכולל ביקורות קולנוע וטלוויזיה. תפקיד עריכה בספקטייטור היה לעיתים קרובות תפקיד בדרך למינויים חשובים במפלגה השמרנית בממלכה המאוחדת. בין עורכי המגזין לשעבר, ניתן למנות את בוריס ג'ונסון (1999–2005) וחברי קבינט אחרים לשעבר כאיאן מקלאוד, איאן גילמור ונייג'ל לוסון. בשלהי 2008 הושק הספקטייטור אוסטרליה. הוא כולל 12 עמודים של "תוכן אוסטרלי ייחודי" (כולל דף מערכת נפרד) בנוסף לתוכן המלא של המהדורה הבריטית. מספר הקוראים של הספקטייטור אוסטרליה נחשף באמצעות תיק בבית משפט כעומד על 3,000. בתחילת 2018 הושק הספקטייטור ארצות הברית כאתר אינטרנט. מדיה וקבצים בנושא הספקטייטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספקטייטור (באנגלית) הספקטייטור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "About | The Spectator". The Spectator (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-16 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The First Number of The SPECTATOR". The Times. No. 13637. 5 ביולי 1828. p. 4, column D. {{cite news}}: (עזרה) Meade, Amanda (14 בספטמבר 2018). "News Corp goes potty over the ABC's mystery plant man". The Guardian. נבדק ב-14 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אות'ריאדיס

אות'ריאדיס היה החייל הספרטני האחרון מבין 300 לוחמים ספרטנים ששרד את קרב 300 האלופים. הוא התבייש כל כך בעובדה ששרד את הקרב הקשה בעוד כל מפקדיו ועמיתיו מתו עד שהחליט להתאבד בשדה הקרב. הספרטנים ותושבי ארגוס נלחמו על שליטתם באזור טיראה. במקום לשלוח את כל כוחותיהם הצבאיים לשדה הקרב, הוחלט שכל צד ישלח 300 מלוחמיו הטובים ביותר בלבד והקבוצה שתנצח תכריע את הכף. אות'ריאדיס היה אחד מבין 300 לוחמים שנבחרו להילחם בקרב כנגד 300 לוחמי ארגוס. כדי שהקרב יהיה הוגן, נקבע שצבאות שתי הערים יצאו מן השטח לפני תחילת הקרב כך שלא יהיו בו חיילים נוספים מעבר למספר שנקבע. הקבוצות הלוחמות היו זהות כמעט לחלוטין בכוחן, בסוף הקרב מתוך 600 לוחמים רק שלושה לוחמים שרדו את היריבות. מצד הספרטנים השורד היחיד היה אות'ריאדיס ומצד ארגוס היו שני שורדים, אלקנור וכרומיוס. עם סיום קרב, החיילים מטעם ארגוס חזרו לעירם כדי לספר על ניצחונם בקרב. אות'ריאדיס המשיך לפעול לפי הנוהל הספרטני, נשאר בשטח הקרב והתחיל לבזוז את גופות חיילי ארגוס. ביום שלמחרת, מפקדי הצבאות הגיעו לאזור המאבק כדי לברר מי מהם ניצח. כל צד טען לניצחונו: מפקדי ארגוס טענו שהם ניצחו כי יותר לוחמים מהצד שלהם שרדו ואילו הספרטים טענו שהם ניצחו כי חיילי ארגוס נסוגו משדה הקרב. הוויכוח הוביל למאבק כוחני נוסף שבו ניצחו הספרטנים. אות'ריאדיס, שהתבייש לחזור לספרטה כחייל היחיד ששרד קרב בו נהרגו 299 איש החליט להתאבד. מדיה וקבצים בנושא אות'ריאדיס בוויקישיתוף אוסף ביוגרפיות מימי יוון ורומא אות'ריאדיס - מידע נוסף
ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין

ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Schleswig-Holsteinisches Hügelland) היא אחת משלוש תצורות נוף במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, לצד ביצת העשב לחוף הים הצפוני והגסט (Geest) בפנים המדינה. ארץ-הגבעות מתאפיינת בגבעות נמוכות, באגמים רבים, בלשונות-ים, ובמורנות צעירות (15 עד 20 אלף שנים לפני זמננו). ערים ידועות באזור זה הן ליבק, קיל ופלנסבורג. הנקודה הגבוהה ביותר בארץ-הגבעות היא גבעת בונגסברג (Bungsberg) בשווייץ ההולשטיינית, שגובהה 167 מטרים מעל פני הים, ובה שוכנת גם מעלית הסקי היחידה במדינה. ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין מורכבת מתתי-האזורים הבאים: אנגליה (אנ') שוונזן (אנ') גבעות היטן (אנ') היער הדני (אנ') ואגריה (אנ') ובכללה שווייץ ההולשטיינית אגמי לאונבורג (אנ') מדיה וקבצים בנושא ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין בוויקישיתוף "לשון-ים" כאן הוא Förde – מפרץ ארוך וצר לחופי הים הבלטי. בשונה מפיורדים במקומות אחרים בעולם, לשונות-הים שלחוף הים הבלטי מקורם בקרחון הענק שכיסה את הים כולו בעבר הרחוק וחצב ביבשה. כאשר הקרח נסוג, עלה מפלס המים והתעלות שנחצבו ביבשה התמלאו במים ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר כפתור

בגאומורפולוגיה הר כפתור (באנגלית: Butte) הוא גבעה מבודדת שמדרונותיה תלולים, ולעיתים קרובות אנכיים, שפסגתה קטנה ושטוחה יחסית. הרי כפתור הם תצורות נוף קטנות יותר מהרי שולחן או רמות. במערב ארצות הברית, כולל בדרום-מערב ארצות הברית מכונה תצורת נוף זו ביוט (butte), מילה שמקורה בצרפתית שפירושה "הר קטן", כשהר שולחן, תצורת הנוף הגדולה יותר, מכונה "מסה" (mesa, שולחן בספרדית). בשל הצורות הייחודיות שלהם, הרי כפתור הם לעיתים קרובות ציוני דרך במישורים ובאזורים הרריים. בהבחנה בין הר כפתור להר שולחן, משתמשים הגאוגרפים בכלל אצבע. רוחב הפסגה של הר שולחן גדול יותר מגובהו, ואילו רוחב פסגת הר כפתור קטן מגובהו. הרי הכפתור המכונים "וסט מיטן ביוט" ו"איסט מיטן ביוט" (West and East Mitten Buttes, הרי כפתור הכפפה המערבי והמזרחי) בעמק מונומנט באריזונה הם שניים בין הרי הכפתור המיוחדים והידועים. עמק מונומנט והרי הכפפות שימשו רקע לסצנות לסרטי מערבונים, כולל שבעה סרטים שבוימו על ידי ג'ון פורד. מגדל השטן בצפון-מזרח ויומינג הוא הר כפתור לקוליתי הבנוי מסלע יסוד ולא מאבן חול, אבן גיר או סלעי משקע אחרים. הרי כפתור נוצרים בתהליכי בליה וסחיפה כאשר סלע חיפוי קשה שוכב על שכבה של סלע עמיד פחות שבסופו של דבר נסחף. הסלע הקשה יותר על פסגת הר הכפתור עמיד בפני סחיפה. סלע החיפוי מספק הגנה לסלע העמיד פחות שמתחתיו משחיקה של הרוח שהותיר אותו זקוף בדד. ככל שהפסגה נסחפת על ידי סחיפה ובליה, החומר העודף הנופל מוסיף לדרדרת שסביב הבסיס. בקנה מידה קטן בהרבה יוצר תהליך זה את העמודונים (Hoodoo) שפרסמו את הפארק הלאומי ברייס קניון. קורטהאוז ביוט (Courthouse Butte) סמוך לסדונה באריזונה מבצר קלסי, נפת חוג'אלי בנגורנו קרבאך הרי הכפתור פוני (Pawnee Buttes), קולורדו מחוז טמנרסט (تمنراست) באלג'יריה הר סופהי סמוך לאספהאן באיראן מדיה וקבצים בנושא הר כפתור בוויקישיתוף הר כפתור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) משה ברור הציע את השם "גבעת פִּטְמָה" "Mesa and Butte". Science Clarified. 2008. אורכב מ-המקור ב-2013-12-02. נבדק ב-2019-07-23. "Devils Tower National Monument - Geologic Formations". National Park Service. 10 מרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) Davis, George Herbert (1999). Structural Geology of the Colorado Plateau Region of Southern Utah, with Special Emphasis on Deformation Bands. G.S.A. Special Paper 342. Boulder, Colorado: Geological Society of America. p. 30. ISBN 978-0-8137-2342-6.
קרב מפרץ דלאוור

קרב מפרץ דלאוור (באנגלית: Battle of Delaware Bay), או קרב קייפ מאי (Battle of Cape May), היה קרב ימי שאירע בין ממלכת בריטניה לארצות הברית במלחמת העצמאות האמריקאית בין 7 באפריל ל-8 באפריל 1782. פלגה בריטית של שלושה כלי שיט תקפה שלושה כלי שיט אמריקאים, אשר ליוו צי סוחרים. הקרב שהתפתח לאחר מכן במפרץ דלאוור, ליד קייפ מאי, הסתיים בניצחון מוחץ של הכוחות האמריקאיים. התקרית ארעה בבוקר יום 7 באפריל, עת נתקלו 5 ספינות סוחר אמריקאיות בצי של חיל הים הבריטי. בעקבות ההתערבות של הצי האמריקאי הסתיים הקרב ביום שלמחרת בניצחון של הכוחות האמריקאיים. שני הצדדים הלוחמים ספגו אבדות כבדות, לצי הבריטי נהרגו עשרים איש ושלושים ושלושה נפצעו, ולכוחות האמריקניים היה אובדן של ארבעה הרוגים ואחד עשר פצועים. The United States' naval chronicle, Volume 1 Joshua Barney: hero of the Revolution and 1812 Hazard's Register of Pennsylvania, Volumes 9-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רועי גולדשטיין

רועי גולדשטיין (נולד ב-20 במאי 1993) הוא רוכב אופניים מקצועי ישראלי לשעבר שהחזיק פעמיים בתואר אלוף ישראל באופני כביש. גולדשטיין רכב בקבוצת Israel Cycling Academy משנת 2015 עד 2019 וגם אחיו עומר רוכב בקבוצה בשנתיים האחרונות. פרש מרכיבה מקצועית בתום עונת 2019. רועי החל להתאמן ולהתחרות בקבוצת אופני ההרים של טימישגב - קבוצת האופניים הפועלת באזור משגב בהדרכתו של המאמן עוז דודאי. בהמשך הצטרף לקבוצת אופני הכביש "500 וואט", בהדרכת אילן אולמן. בסוף עונת 2015 הצטרף לIsrael Cycling Academy. הוא סיים שלישי באליפות ישראל באופני כביש ולא הצליח לסיים את אליפות אירופה עד גיל 23 שהתרחשה באסטוניה. באליפות העולם עד גיל 23, סיים במקום ה-117. ב-2016 השתתף במרוצים נוספים כמו טור רואנדה, טור סיביו, ועוד, אך שימש כפועל בהם ולא הגיע להישגים בולטים. באליפות אירופה לא הצליח לסיים את המירוץ, ובאליפות ישראל באופני כביש הגיע 3. ב-2017 מניין המרוצים של גולדשטיין המשיך לעלות, הוא סיים 6 באליפות ישראל בנגד השעון אך ניצח את אליפות הכביש. ורשם עוד הישג נאה כשהחזיק את חולצת המטפס בוואלטה פורטוגל יום אחד. ב-2018 רועי שמר על תוארו כאלוף ישראל כשניצח את גיא שגיב בספרינט אל הקו, אך לא רשם תוצאות בולטות מעבר לכך ושימש בעיקר כפועל. ב-2019 רועי לא היה במאבק על תואר אלוף ישראל באופני כביש, וסיים במקום ה-5 בלבד, 23:39 דקות לאחר המנצח, גיא שגיב. ב-24 באוגוסט 2019, השיג רועי את הישג שיאו לאחר שסיים במקום ה-8 בקטע ה-4 של טור דנמרק, שנחשב טור קשה וטכני מאוד. מדיה וקבצים בנושא רועי גולדשטיין בוויקישיתוף רועי גולדשטיין, באתר Cycling Archives רועי גולדשטיין באתר ProCyclingStats אמיר ענבר, המסע של רועי גולדשטיין לטור דה פראנס כבר נמצא בעיצומו, באתר הארץ, 25 באפריל 2018 אחים וזוכים מדליות זהב במכביה לאחים עומר ועידו גולדשטיין ואליפות ישראל לרועי גולדשטיין מגילון, באתר המועצה האזורית משגב, 25 ביולי 2017 דני אסקרוב, יריבויות מעל ומתחת לפני הכביש – לקראת אליפות ישראל כביש בחסות RIDLEY, באתר "בייקפאנל", 24 ביוני 2015 https://www.procyclingstats.com/race/nc-israel/2015 https://www.procyclingstats.com/race/european-championships/2015 https://www.procyclingstats.com/race/world-championships-u23/2015 https://www.procyclingstats.com/race/uec-road-european-championships/2016 https://www.procyclingstats.com/race/nc-israel/2017 https://www.procyclingstats.com/race/volta-a-portugal/2017/stage-2-kom
קירית אונגול

קירית אונגול הוא מקום בלגנדריום של טולקין שבו פרודו מורעל על ידי העכבישה שילוב וסם לוקח ממנו את הטבעת. בדרכם אל מורדור, פרודו בגינס, סם גמג'י וסמיאגול (גולום) נתקלים במעבר קירית אונגול. שם, לפני הרבה זמן סמיאגול, וחברתו העכבישה שילוב, רקמו תוכנית: שילוב תהרוג את פרודו, וסמיאגול את סם. כשהם מגיעים למאורת שילוב, אז גולום בחשכה עוזבם והולך אל שילוב. כשהם שומעים לחשושים, פרודו מוציא את צלוחית גלדריאל ששמור בה כוכב אארנדיל, ורואה לראשונה את שילוב. אז היא רודפת אחריו וסם מנסה להדביקו. אך סמיאגול עוצר בעדו. הם מתגוששים בזמן שפרודו ושילוב מנהלים קרב. שילוב מרעילה את פרודו, והוא פוגע בה קשה. פגיעה כזאת לא ראתה מאז ברן. סם, לאחר שסמיאגול ברח, רץ אל פרודו ורואה אותו מוטל כמעט כמו מת. עכשיו הבין: המראה שראה במראת גלדריאל לא פרודו ישן, אלא פרודו מת. הוא לוקח את עוקץ, צלוחית גלדריאל, והטבעת והולך. אך אורקים בשם גורבג ושגרט מגיעים, ורואים שפרודו לא מת ותופסים אותו. הם מביאו לצריח קירית אונגול, שם מפשיטים אותו, ושגרט וגורבג רבים על שריון המיתריל של פרודו. סם מנצל את ההזדמנות ומציל את פרודו. שר הטבעות, שלושה כרכים, אחוות הטבעת, עמוד 350: "בצלוחית הזאת, אצור אורו של כוכב אארנדיל, שנקבע במימי המזרקה שלי. בחשכת הלילה אורו בהיר יותר." שר הטבעות, שלושה כרכים, אחוות הטבעת, עמוד 336: "ועתה נדמה לא שהוא רואה את פרודו מוטל לפניו, פניו חיוורות, והוא ישן שינה עמוקה לרגלי מצוק גדול ואפל."
שווייץ ההולשטיינית

שווייץ ההולשטיינית (בגרמנית: Holsteinische Schweiz) הוא אזור במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, בין הערים קיל וליבק. האזור מורכב גבעות רבות, ומתערובת של יערות ואגמים, המזכירים את הגאוגרפיה של שווייץ. זוהי שמורת טבע, ואחד מהאזורים המתוירים בצפון גרמניה. שווייץ ההולשטיינית שוכנת במזרח שלזוויג-הולשטיין. אזור ציורי זה, במחוז ההיסטורי ואגריה (אנ'), אין גבולות גאוגרפיים או פוליטיים מוגדרים. מרבית השטח הוא חלק ממחוזות אוסטהולשטיין ופלן, בערך בין הערים קיל וליבק, והוא משתרע לאורך הים הבלטי. עיירות עיקריות באזור הן מאלנטה (Malente), ליטיינבורג (Lütjenburg), אולדנבורג בהולשטיין (Oldenburg in Holstein), פרץ (Preetz) ופלן (Plön). האזור משופע במורנות צעירות (15 עד 20 אלף שנה לפני זמננו) המאפיינות את ארץ-הגבעות של שלזוויג-הולשטיין, שנוצרו בעידן הקרח האחרון. חורשות קטנות מתחלפות במהירות בשדות מגודרים ומעובדים, ובאזור נראים אגמים רבים בין גבעות נמוכות. בין האגמים אגם פלן הגדול (Großer Plöner See), דיקזה (Dieksee) וקלרזה (Kellersee). נהרות וכרי מרעה כמו נהר השוונטינה, שזורם ללשון-הים קיל, או נהר קוסאו (Kossau), שנשפך לאגם בינן הגדול (אנ') קיימים בשפע באזור. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעת בונגסברג (Bungsberg), שגובהה 167 מטרים מעל פני הים, ובה שוכנת גם מעלית הסקי היחידה במדינה. שווייץ ההולשטיינית מיושבת כבר כמה אלפי שנים. בימי הביניים המוקדמים נכבש חלק מהאזור על ידי ונדים-סלאבים, שעדיין ניתן למצוא את עקבותיהם, למשל, באולדנבורג, והקימו את היישובים פלן ואויטין (Eutin). בימי הביניים, החל מהמאה ה-9, היה האזור בשליטת האימפריה הקרולינגית. בסוף ימי הביניים התפתחו העיירות בשווייץ ההולשטיינית לכדי מרכזים מסחריים ואדונים פיאודליים מקומיים הרחיבו את האחוזות המבוצרות שלהם. בתחילת העת החדשה הפכו האחוזות הללו ל"אחוזות אציליות" (Adliges Güter), אדמות אריסטוקרטים ששלטו בנוף ובכלכלה מ-1500 ועד המאה ה-20. החל מהמאה ה-16 הפכו פלן ואויטין למגורי ענפים שונים של בית אולדנבורג. לאחוזות אלו הייתה סצנה תרבותית משגשגת, שהובילו למשל לכך שאויטין כונתה "ויימאר של הצפון". עד אמצע המאה ה-19 נשלט האזור בידי דנמרק, תחילה כפייף ולאחר מכן כחלק ממדינת הלאום הדנית. בשנת 1867 הועברה לרשות פרוסיה, יחד עם שאר הולשטיין. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפרקו חלק מן האחוזות שאכלסו את האזור, והחל מסיומה של מלחמת העולם השנייה משחקת תיירות חלק משמעותי בכלכלת האזור. מדיה וקבצים בנושא שווייץ ההולשטיינית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שווייץ ההולשטיינית שווייץ ההולשטיינית (בגרמנית) (גרסת ארכיון בארכיון האינטרנט) שמורת הטבע שווייץ ההולשטיינית (בגרמנית) „Eutin war kein Weimar des Nordens“ (בגרמנית)
סנסיס דאוגלישקיס

סנסיס דאוגלישקיס (בליטאית: Senasis Daugėliškis, "דאוגלישקיס הישן"; בעבר רק דאוגלישקיס, בליטאית: Daugėliškis, בפולנית: Daugieliszki, דאוגיילישקי, ברוסית: Даугелишки, דאוגלישקי) הוא כפר במחוז המשנה איגנלינה במחוז אוטנה שבליטא. הוא נמצא על גדות אגם וירקשטה (ליט'), במרחק של כשלושה קילומטרים מנאויאסיס דאוגלישקיס ("דאוגלישקיס החדש") ובמרחק של כשבעה קילומטרים מאיגנלינה, בירת מחוז המשנה. בכפר מתגוררים 31 תושבים (נכון ל-2011). הכפר הוזכר לראשונה במהלך המאה ה-15, אך ככל הנראה נוסד מאות שנים לפני כן ומקור שמו הוא בדוכס הליטאי דאוגירוטיס (אנ') שחי עד תחילת המאה ה-13. ב-1664 יאן השני קז'ימייז', מנהיג האיחוד הפולני-ליטאי, העניק לכפר כמה סמכויות עירוניות כמו עריכת שוק, אך הכפר נפגע ממלחמות וממגפות שפקדו את האזור מאותה תקופה למשך כמאה שנים. עד המאה ה-19 הכפר נודע רק בתור דאוגלישקיס, אך בעקבות היווצרות נאויאסיס דאוגלישקיס בסופו של דבר נוסף לו התואר סנסיס, "ישן". בתחילת המאה ה-18 הגיעו היהודים הראשונים לכפר, אך בסופו של דבר רובם המוחלט עבר לנאויאסיס דאוגלישקיס עם הקמת הכפר החדש. מדיה וקבצים בנושא סנסיס דאוגלישקיס בוויקישיתוף תוצאות מפקד 2011 עבור מחוז אוטנה, מחלקת הסטטיסטיקה הליטאית (באנגלית). Daugėliškis (Didysis Daugėliškis), Voruta.it ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאוגלישקיס

דאוגלישקיס (בליטאית: Daugėliškis, בפולנית: Daugieliszki, דאוגיילישקי) היה שמו של יישוב במחוז אוטנה בליטא שהתפצל לשניים, ושני יורשיו מוכרים לעיתים בשם זה בלבד. האם התכוונתם ל... סנסיס דאוגלישקיס ("דאוגלישקיס הישן") נאויאסיס דאוגלישקיס ("דאוגלישקיס החדש")
נונאטאקי צ'רץ'

נונאטאקי צ'רץ' (באנגלית: Church Nunataks) הם שורה של נונאטאקים קטנים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. שורת הנונאטאקים נמצאת 2 קילומטרים צפונית מזרחית להר סמת'רסט ו-52 קילומטרים דרומית מערבית להר סטור האנאקן. הנונאטאקים מופו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בשנת 1957 על ידי מטוס משלחת החקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה. שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה. הנונאטאקים נקראים על שמו של ס. וו. צ'רץ' (S.W. Church) שהיה קצין רדיו בתחנת וילקס בשנת 1961. נונאטאקי צ'רץ' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נונאטאקי צ'רץ' באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נונאטאקי צ'רץ' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור נונאטאקי צ'רץ' מידע גאוגרפי והיסטורי
אלי קוט

אלי טיבינה קוט (בהולנדית: Elly Tibina Koot; נולדה ב-1943) היא דוגמנית הולנדית. מיס הולנד ומיס אירופה לשנת 1964. קוט נולדה ברוטרדם בזמן שאמה ביקרה קרובי משפחה וגדלה באמסטרדם על הבלומנמארקט, היא הבכורה מבין ארבעה ילדים. היא התגלתה על ידי צלם האופנה הנס דוקרס (Hans Dukkers). ב-1964 נבחרה למיס הולנד אך היא לא לקחה חלק בתחרות מיס עולם עקב התנגדותו של בן זוגה. בתחרות מיס אירופה 1964 היא זכתה במקום הראשון. היא הופיעה בפרסומת של מותג הטיפוח "rexona" ובמהלך הצילומים הכירה את בעלה לעתיד הצלם פרנק ברנדט, לו נישאה ב-1966. היא עבדה בעיקר כדוגמנית צילום אך הופיעה גם בתצוגות אופנה של מספר מעצבים וביניהם פרנק גוברס (Frank Govers). במהלך שנות השבעים היא הייתה שופטת במספר תחרויות יופי בהולנד וביניהן "מיס אמסטרדם 1973". ב-1996 החלה לעבוד בבית האופנה של המעצב מארט ויסר באמסטרדם. ב-1976 נולדה בתה. מדיה וקבצים בנושא אלי קוט בוויקישיתוף כתבה באתר independentfashiondail מיס הולנד 1964 - אלי קויט באתר misshollandnow ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.