laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פארקוזאוריים

פארקוזאוריים (שם מדעי: Parksosauridae) היא משפחה אפשרית של דינוזאורים צמחוניים מקבוצת האורניתופודים, שחיו בתור הקרטיקון שבעידן המזוזואיקון לפני 130 עד 66 מיליון שנה. בעבר כונו תסקילוזאוריים (Thescelosauridae). בעבר סברו שהיא משתייך לקבוצת האורניתופודה אך כיום רואים בהם חברים קדומים יותר, השייכים לנאורניתיסציה. משפחה זו בעלת קירבה רבה למשפחת ההיפסילופודוניים וכן לג'יהולוזאוריים והננוזאוריים. היא הוגדרה בשנת 2002 תוך קיבוץ של מספר סוגים ששויכו בעבר למשפחת ההיפסילופודוניים ובשנות ה-90 החלו להיות מוטלים בספק מדעי כקבוצה פרפילטית, עם זאת המדענים חלוקים בדעתם על קיום משפחה זו. המשפחה כוללת מינים דו-רגליים בעלי זנב ארוך לשיווי משקל וכולם ניזונו מצמחים רכים עד קשיחים. הם חיו לרוב בערבות עשב לאורך אירואסיה ובאמריקה הצפונית והם נכחדו בהכחדת הקרטיקון הגדולה, לפני 66 מיליון שנה. הסוגים הבולטים בקבוצה הם הפארקוזאורוס שהתגלה באלברטה, קנדה והתסקילוזאורוס מארצות הברית. סוגים נוספים נוספו לאורך המאה ה-21 עם גילויים חדשים מרחבי העולם. תת-משפחה Orodrominae סוג Albertadromeus סוג Changchunsaurus? סוג Haya? סוג קוריאנוזאורוס (Koreanosaurus) סוג אורודרומיאוס (Orodromeus) סוג אוריקטודרומאוס (Oryctodromeus) סוג זפירוזאורוס (Zephyrosaurus) תת-משפחה Thescelosaurinae סוג Notohypsilophodon סוג פארקוזאורוס (Parksosaurus) סוג תסקילוזאורוס (Thescelosaurus) קבוצה אלסמריה (Elasmaria)? - ייתכן ששייכת לקבוצה אחרת מדיה וקבצים בנושא פארקוזאוריים בוויקישיתוף פארקוזאוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פארקוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית)
אפונת ואסאבי

אפונת ואסאבי (ביפנית: wasabi mame ;わさび豆) היא חטיף פופולרי שמקורו ביפן המורכב מאפונים מצופים בוואסאבי. את אפונת הוואסאבי מייצרים באמצעות קלייה של אפונים ירוקים וציפויים בבלילה שמרכיביה הם לרוב עמילן, שמן, מלח, סוכר וואסאבי – ממרח יפני חריף עשוי משורש החזרת היפנית. לעיתים התערובת מכילה גם צבעי מאכל ומונוסודיום גלוטמט. החטיף הוא חטיף מודרני שמקורו ביפן אך הוא נפוץ בשוקי אסיה ובעשורים האחרונים הפך לפופולרי גם במערב. ביפן קיימת גרסה דומה של החטיף העשויה משעועית. האפונים שמהם מכינים אפונת ואסאבי הם אפונים ירוקים שנקטפים בשלב מאוד מאוחר, לאחר שכבר התייבשו באופן טבעי בשדה. החטיף התעשייתי, בדומה לממרחי ואסאבי בסושיות רבות במערב, בדרך כלל אינו מכיל ואסאבי אמיתי אלא תחליף המורכב מחומרי טעם וריח. זאת, בשל מחירו הגבוה יחסית של ואסאבי טבעי. על אף שאפונת ואסאבי עשויה מירק ומכילה סיבים תזונתיים וחלבון, ערכה הקלורי גבוה והיא עתירת נתרן ולכן אינה מומלצת לצריכה מרובה. לפי מאגר המידע הלאומי של מחלקת החקלאות האמריקאית, 100 גרם אפונת ואסאבי מכילים כ-430 קלוריות. מדיה וקבצים בנושא אפונת ואסאבי בוויקישיתוף אפונת ואסאבי בבלוג האוכל היפני favy (אנגלית) https://fdc.nal.usda.gov/fdc-app.html#/food-details/784281/nutrients
ליבת מוסקבה סיטי

ליבת מוסקבה סיטי (ברוסית: Центральное ядро «Москва-Сити») הוא קומפלקס הנמצא במוסקבה סיטי, מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה. הליבה מחולקת לשני חלקים: תת-קרקעי ועילי. החלק התת-קרקעי של המבנה כולל את רכזת מחלף המטרו המשלבת שלושה קווי מטרו: דלובוי צנטר (קו פיליובסקאיה), דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה), דלובוי צנטר (קו הטבעת הגדול). כמו כן, המתחם מחובר באמצעות תחנת דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה) עם נמל התעופה הבינלאומי ונוקובו. בחלק התת-קרקעי יש גם חניון ל 2750 מכוניות. המרחב הציבורי התת-קרקעי מאוכלס על ידי מתחם הקניות, שהוא אזור קניות רב-פונקציונלי מפותח, כמו גם הלובי של המטרו עם אזורי הולכי רגל ומעברים למבנים שנמצאים באזורים סמוכים. בצד המערבי של הליבה המרכזית נמצא חניון VIP. החלק העילי כולל שלושה מבנים: מלון «נובוטל» קניון "אפימול סיטי" השייך לאפי פיתוח אולם קולנוע וקונצרטים מדיה וקבצים בנושא ליבת מוסקבה סיטי בוויקישיתוף מלון נובוטל מוסקבה סיטי באתר רשת מלונות נובוטל אתר רשמי של "אפימול סיטי" https://moscow-city.guide/towers/tsentralnoe-yadro-moskva-siti/ https://afi-development.com/projects/shopping-centres/afi-mall ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנאזאוריה

גנאזאוריה (שם מדעי: Genasauria) הוא ענף של דינוזאורים צמחוניים מהסדרה בעלי אגן דמוי עוף, הכוללים את הקבוצות הגדולות בסדרה, אשר התפתחו במשך היורה התחתון והגיעו לגודלם המרבי במשך הקרטיקון. הם שרדו עד ההכחדה הגדולה לפני 66 מיליון שנה. קבוצה זו מחולקת לשתי קבוצות עיקריות: תיראופורה הכוללת את הסטגוזאורים ואת האנקילוזאורים שהתאפיינו בשריון מעוטר ועבה לאורך גופם ודוקרנים על זנבם ונאורניתיסציה, שכללה את ההיפסילופודון וקרוביו, את האורניתופודים שהיו בעלי מקור כמו של ברווז ואת הקבוצה מרגינוצפליה, שכללה את הפכיצפלוזאורים בעלי ה"קסדה" העבה ואת הצרטופסים המקורננים בעלי העטרה הענקית מאחורי ראשם. הגדול מבני קבוצה זו היה השאנטונגוזאורוס שהגיע לאורך של 16.6 מטרים ולמשקל 16 טון. גם בני משפחת הצרטופסיים כמו הטריצרטופס, הטורוזאורוס והטיטאנוצרטופס הגיעו לגודל רב ויכלו להילחם נגד טורפי ענק כמו הטירנוזאורוס. סוג ללא מקור לסוטוזאורוס (Lesothosaurus? סוג סרנדיפצרטופס (Serendipaceratops)? תת-סדרה תיראופורה (Thyreophora) אינפרא-סדרה סטגוזאוריה (Stegosauria) אינפרא-סדרה אנקילוזאוריה (Ankylosauria) תת-סדרה נאורניתיסציה (Neornithischia) משפחה ג'יהולוזאוריים (Jeholosauridae)? משפחה ננוזאוריים (Nanosauridae) משפחה פארקוזאוריים (Parksosauridae) קבוצה Clypeodonta משפחה היפסילופודוניים (Hypsilophodontidae) קבוצה צרפודה (Cerapoda) אינפרא-סדרה אורניתופודה (Ornithopoda) קבוצה מרגינוצפליה (Marginocephalia) אינפרא-סדרה פכיצפלוזאורים (Pachycephalosauria) אינפרא-סדרה צרטופסים (Ceratopsia)
בינדוסארה קיסר מאוריה

בינדוסארה מאוריה (בסנסקריט: बिन्दुसार मौर्य) היה קיסר הודו השני משושלת מאוריה. הוא ירש את אביו צ'נדרגופטה מקים השושלת ובנו היה הקיסר המפורסם ביותר בתולדות הודו, אשוקה. בחייו לא היו רישומים רבים על תולדותיו ורק מאות שנים מאוחר יותר נרשמו אגדות על שלטונו. בינדוסארה ירש את השלטון לאחר ירידתו של אביו מהכס ונדידתו דרומה בשנת 297 לפנה"ס. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון, הגורו הדגול של אביו, צ'אנקיה התפטר מראשות הממשלה והעביר את סמכויותיו של ראש הממשלה לקיסר החדש בעוד הוא עצמו יצא לפרישה. מועד סיום כהונתו אינו ברור ומתוארך בין 273 עד 268 לפני הספירה אף על פי שגרסת כתבים בודהיסטית אחת טוענת כי שלט לכ-70 שנה (דבר שאינו הגיוני מבחינה כרונולוגית). רוב הכתבים על בינדוסארה נכתבו בידי נזיר בודהיסטי טיבטי מהמאה ה-16. כינויו "אמיטאגאתה" פירושו "שוחט היריבים." במסעותיו לכיבושים כבש הקיסר ממפרץ בנגל ועד אל הים הערבי. בעידנו לא היו עוד הרבה כיבושים אלא רק המשך של פעולות אביו. שיא כיבושו היה באזור ג'מו וקשמיר, שם התקדם לעבר מרכז אסיה ביחד עם בנו ויורשו אשוקה, והם הכניעו מספר מרידות רציניות. בינדוסארה שמר על יחסים טובים עם ממלכת הסלאוקים ואף אירח פעם את המלך הסלאוקי אנטיוכוס הראשון בבית המשפט העליון של האימפריה המאורית. מבחינה דתית התקרב בינדוסארה אל הדתות הברהמיות מהמערב, בשונה מכל שליט הודי שקדם לו. בתקופת שלטונו היה חופש דתי מלא והאימפריה הייתה מלאה בבודהיסטים, הינדים, ג'יינים ודתות ברהמיות. בתקופת שלטונו של בינדוסאה חלה התקדמות באיכויות הבנייה והארכיטקטורה, עם בניית מקדשים ומבנים מיוחדים שלא נראו עוד בשום מקום אחר בעולם. כאמור, זמן מותו לא לגמרי ברור אבל בסופו של דבר עד שנת 268 לפני הספירה בנו האמצעי אשוקה ירש את הכס ולעתיד הפך להיות הקיסר ההודי הכי מפורסם בהיסטוריה. מדיה וקבצים בנושא בינדוסארה קיסר מאוריה בוויקישיתוף בינדוסארה קיסר מאוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ראש דופק

ראש דופק (באנגלית: Dufek Head) הוא לשון יבשה מכוסה קרח, בדרום האי רוס, שבאנטארקטיקה. לשון היבשה ממוקמת 8 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת האט. שיא גובהה של לשון היבשה - 620 מטרים מעל פני הים (בצידו המזרחי של שפך קרחון אורורה). שמו של האתר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. האתר נקרא על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק (George J. Dufek), מצי ארצות הברית ששירת תחת אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד בשירות האנטארקטי של ארצות הברית, בין השנים 1939 -1941, וכן שירת כמפקד כוח המשימה המזרחי של מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946-1947. דופק היה מפקד כוח התמיכה של חיל הים האמריקני לאנטארקטיקה, בין השנים 1954 – 1959, תקופה בה הוקמו תחנות המחקר האמריקאיות: תחנת מקמרדו, תחנת אמריקה הקטנה V, תחנת בירד, תחנת הקוטב הדרומי, תחנת וילקס, תחנת כף האלט ותחנת אלזוורת'. אוניות, מטוסים ואנשי צי בפיקודו של דופק סיפקו תמיכה לוגיסטית רחבה במבצעי מחקר וסקר, במשימות צילום אוויריות בכל רחבי אנטארקטיקה. ב־31 באוקטובר 1956 דופק טס במטוס דאגלס C-47 דקוטה בשם "קה סרה סרה" ("Que Sera, Sera") (שהוטס על ידי לוטננט קומנדר קונראד שין (Conrad Shinn)), ממצר מקמרדו דרך קרחון בירדמור כדי לבצע את הנחתת המטוס הראשונה בקוטב הדרומי. אתרים נוספים באנטארקטיקה הקרויים על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק: חוף דופק מסיב דופק הר דופק ראש דופק באתר marineregions • First Landing of an Airplane in the South Pole ראש דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ראש דופק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד ראש דופק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה ראש דופק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על ג'ורג' דופק, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (ביטוי באנגלית, מבוסס על ספרדית) שמשמעו: "יהיה מה שיהיה" חוף דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מאסיב דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
דמויי הדרוזאורים

דמויי הדרוזאורים (שם מדעי: Hadrosauroidea) היא על-משפחה של אורניתופודים גדולי ממדים שהתקיימו בתור הקרטיקון לפני 130 עד 66 מיליון שנה. הקבוצה תוארה לראשונה ב-1869 בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ. הוא כלל בה בעיקר מינים שהתגלו לאורך אסיה, אירופה ואפריקה והתקיימו בקרטיקון, לרוב בקרטיקון התחתון. מינים אלה התפתחו בעיקר לתזונה מצמחים בעלי פרחים שהחלו למלא את הסביבה של שלהי הקרטיקון התחתון. בשביל ללעוס צמחים אלה ההדרוזאורים וקרוביהם פיתחו שורות של שיניים אחוריות שהתחלפו במהירות ושרירי לסת גדולים. דבר זה גרם ללסתם להיראות כ"מקור ברווז". הם חיו בעדרים וחלקם כמו הקוריתוזאורוס היו בעלי ריאות חזקות ואיברי תהודה קולניים, אשר עזרו להם להפיק צלילים ולתקשר ביניהם. הקבוצה כוללת סוגים הקרובים יותר לבני משפחת ההדרוזאוריים מאשר לאיגואנודוניים ושאר האורניתופודים. עם זאת הם לא משתייכים למשפחה עצמה ובעלי מספר הבדלים קטנים. על-משפחה דמויי הדרוזאורים (Hadrosauroidea) סוג ללא מקור אלטירינוס (Altirhinus) סוג ארסטנוזאורוס (Arstanosaurus) סוג Batyrosaurus סוג Bolong? סוג Choyrodon סוג Datonglong סוג Equijubus סוג גוביהדרוס (Gobihadros) סוג Gongpoquansaurus סוג היפסיבמה (Hypsibema) סוג Koshisaurus סוג Jinzhousaurus? סוג מנטליזאורוס (Mantellisaurus)? סוג אורנוזאורוס (Ouranosaurus)? סוג Penelopognathus סוג פרובקטרוזאורוס (Probactrosaurus) סוג Siamodon סוג Sirindhorna סוג Xuwulong סוג Zuoyunlong קבוצה הדרוזאורומורפה (Hadrosauromorpha) משפחה הדרוזאוריים (Hadrosauridae) מדיה וקבצים בנושא דמויי הדרוזאורים בוויקישיתוף דמויי הדרוזאורים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 18 Ornithopoda: Beaks, Bills & Crests, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
החתרן (סדרת טלוויזיה)

החתרן (ברוסית: «Диверса́нт») הוא שמה של סדרת הטלוויזיה הרוסית משנת 2004, שצולמה על פי הרומן באותו שם מאת אנטולי אזולסקי, המהווה פריקוול לסדרה "החתרן: סוף המלחמה" (2007) והסדרה "החתרן: קרים" (2020). הסדרה הייתה מועמד לפרס TEFI לשנת 2005 בקטגוריית "סרט הטלוויזיה והמיני-סדרה הטובים ביותר" והייתה מועמדת גם לפרס נשר הזהב לשנת 2005 בקטגוריות "המיני-סדרה הטובה ביותר" ו"השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה" (לולדיסלב גלקין) שנת 1942. בוגרי בית הספר למודיעין הצעירים, לוניה פילאטוב, בן ה-16, ואלכסיי בובריקוב בן ה-20, נשלחים למיקום היחידה על משאית חולפת. שניהם צעירים ומלאי חיים. הם חולמים על ניצחון ושהם יסיימו את המלחמה עם הקולונלים ויוכתרו לגיבורים. אבל לפתע האויב מפגיז וכתוצאה מקרב יריות עם הגרמנים שורדים לוניה פילאטוב והסמל אליושה. הסמל מבקש מפילאטוב למסור לו את ספר הצבא האדום ואת כל המסמכים של המנוח בובריקוב, כך "שמו ימשיך להכות את הנאצים". בהלם ממות חברו, לוניה אינו מסוגלת להבין עד כמה נשמעת בקשה זו מוזרה ומה יכולה הסכמתו להפוך מאוחר יותר. אלכסיי ברדוקוב - קפטן ליאוניד (לוניה) מיכאילוביץ' פילאטוב ולדיסלב גלקין - סרן ולאחר מכן רב-סרן גריגורי איוואנוביץ' קלטיגין קיריל פלטניוב - קפטן אלכסיי פטרוביץ' בובריקוב אלכסיי סולונצ'ב - סמל זוטר אלכסיי פטרוביץ' בובריקוב (לפני הקרב הראשון) אנדריי קרסקו - רב-סרן וסילי סרגייביץ' לוקשין מיכאיל יפרמוב - סגן אלוף קוסטנצקי קסניה קוזנצובה - מפעילת הרדיו טטיאנה סקריבינה אלכסנדר ליקוב - הצ'כי ולדימיר מנשוב - הגנרל קליאזין ויל האפסלו - וילהלם רנאטה ליטווינובה - ראש בית הספר למפעילי הרדיו מרינה יאקובלבה - קלאודיה יורי צורילו - ראש רכבת הפינוי הרפואי נטליה איוואנובה-פנקינה - אחות ויקטור קוסיך - נהג משאית ולרי בארינוב - גנרל אנדריי סמוליאקוב - סרן חוקר נודר מגאלובישווילי (דיבוב: ארמן ג'יגרחניאן) - גנרל מוסקבאי החתרן: סוף המלחמה החתרן: קרים "החתרן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החתרן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) החתרן באתר הערוץ הראשון "Номинанты премии «Золотой Орёл» за 2005 год". אורכב מ-המקור ב-2011-09-28. נבדק ב-2014-03-30.
הדרוזאורומורפה

הדרוזאורומורפה (שם מדעי: Hadrosauromorpha) היא קבוצה של אורניתופודים דמויי הדרוזאורים שהתקיימו בקרטיקון העליון מלפני 96.7 מיליון שנה. האחרונים שביניהם נכחדו לפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. קבוצה זו צעירה יחסית והיא הוגדרה ב-2014 או 2015 בידי דייוויד ב. נורמן. מיני הקבוצה היו בעלי לסתות בעלות שורת שיניים אחוריות דמויות סוללות שהואתמו לאכילת צמחייה קשיחה. לחלקם כמו הפרזאורולופוס, הזאורולופוס ונוספים היו בעלי בליטות מיוחדות דמויות כרבולת על הגולגולת ובעלי ריאות מיוחדות שאותם יכלו לנפח וליצור קולות כדי לתקשר. ממצאים של עקבות מראים שרבים מהם חיו בעדרים גדולים. קבוצה הדרוזאורומורפה (Hadrosauromorpha) סוג ללא מקור בקטרוזאורוס (Bactrosaurus) סוג קלאוזאורוס (Claosaurus) סוג אאולמביה (Eolambia) סוג גילמורוזאורוס (Gilmoreosaurus) סוג Glishades? סוג Huehuecanauhtlus סוג Jeyawati סוג Jintasaurus סוג Levnesovia סוג Lophorhothon סוג Nanyangosaurus סוג Nanningosaurus סוג Orthomerus? סוג Plesiohadros סוג Protohadros סוג Shuangmiaosaurus סוג Tanius סוג תלמטוזאורוס (Telmatosaurus) סוג טטיסהדרוס (Tethyshadros) סוג Yunganglong סוג Zhanghenglong משפחה הדרוזאוריים (Hadrosauridae)
הר דופק

הר דופק או הר דאפק (באנגלית: Dufek Mountain) הוא הר נישא בחוף הנסיכה ראגנהילד, בארץ המלכה מוד, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 3,150 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם 3.7 קילומטרים דרומית-מערבית מהר מפייל, שבהרי סור רונדיין. ההר מופה על ידי קרטוגרפים נורווגים בשנת 1957, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947. ההר נקרא על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק (George J. Dufek), מצי ארצות הברית ששירת תחת אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד בשירות האנטארקטי של ארצות הברית, בין השנים 1939 -1941, וכן שירת כמפקד כוח המשימה המזרחי של מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946-1947. דופק הוא מפקד כוח התמיכה של חיל הים האמריקני לאנטארקטיקה, בין השנים 1954– 1959, תקופה בה הוקמו תחנות המחקר האמריקאיות: תחנת מקמרדו, תחנת אמריקה הקטנה V, תחנת בירד, תחנת הקוטב הדרומי, תחנת וילקס, תחנת כף האלט ותחנת אלזוורת' . אוניות, מטוסים ואנשי צי בפיקודו של דופק סיפקו תמיכה לוגיסטית רחבה במבצעי מחקר וסקר, במשימות צילום אוויריות בכל רחבי אנטארקטיקה. ב־31 באוקטובר 1956 דופק טס במטוס דאגלס C-47 דקוטה בשם "קה סרה סרה" (שהוטס על ידי לוטננט קומנדר קונראד שין (Conrad Shinn)), עם, ממצר מקמרדו דרך קרחון בירדמור כדי לבצע את הנחתת המטוס הראשונה בקוטב הדרומי. אתרים נוספים באנטארקטיקה הקרויים על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק: חוף דופק ראש דופק מסיב דופק • First Landing of an Airplane in the South Pole הר דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר דופק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר דופק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר דופק באתר מכון הקטבים של נורווגיה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,873 מטרים מעל פני הים מידע היסטורי על ג'ורג' דופק, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית Que Sera, Sera (ביטוי באנגלית, מבוסס על ספרדית) שמשמעו: "יהיה מה שיהיה" חוף דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ראש דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מאסיב דופק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
קוריאצרטופס

קוריאצרטופס (שם מדעי: Koreaceratops; מילולית:"פרצוף מקורנן קוריאני") הוא סוג של דינוזאור צרטופסי שהתקיים במזרח אסיה של הקרטיקון התחתון לפני 103 מיליון שנה מזמננו. סוג זה התגלה בשכבות סלעים מתקופת האלביאן בקוריאה הדרומית והוגדר בידי החוקר יאנג נאם לי (Yuong-Nam Lee) ב-2011. הסוג כלל מין אחד - Koreaceratops hwaseongensis, הקרוי על שם העיר הואסאונג (אנ') שבדרום קוריאה. הוא נמצא באתר של סכר גדול מתחת בתצורות עשויות אבן חול. הממצא העיקרי ממנו כלל אגן ירכיים עבה וגפיים אחוריות, לצד שרידי צלעות וחוליות זנב. דינוזאור זה היה מראשוני הצרטופסים לצד הפסיטקוזאורוס והארכיאוצרטופס, אליהם היה קרוב. הוא היה קטן מאוד, באורך של 170 ס"מ ומשקל של 27 עד 45 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל עמוד שדרה עצבי גבוה עם חוליות זנב הגבוהות פי חמישה מגודל מהחוליות המרכיות, אליהם התחברו והיה בעל כפות רגליים בעלות עצמות בולטות ורחבות. מאפיין זה עשה אותם גבוהים ובולטים יחסית, מאפיין שככל הנראה סייע לבעליהם בשחייה. אם הדבר נכון הוא הצרטופסיד המיימי הראשון שהתגלה אך כמה מדענים סוברים שזה קשור לבררה מינית מוגזמת והוא ככל הנראה פיתח נוצות בחלק מגופו. הדינוזאור המיימי ניזון מצמחי מים לאורך הנהרות של מזרח אסיה. לצד מינים אסייתים נוספים הוא התפתח למינים גדולים ומשוריינים יותר וחלק מהם היגרו לאמריקה הצפונית בהמשך הקרטיקון. מדיה וקבצים בנושא קוריאצרטופס בוויקישיתוף קוריאצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוריאצרטופס, באתר GBIF (באנגלית)
פרנץ הראשון

האם התכוונתם ל... פרנץ הראשון קיסר אוסטריה (12 בפברואר 1768 – 2 במרץ 1835; נודע גם כפרנץ השני קיסר האימפריה הרומית הקדושה) פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (8 בדצמבר 1708 – 18 באוגוסט 1765; נודע גם כדוכס הגדול של טוסקנה) פרנץ הראשון, נסיך ליכטנשטיין (1853–1938) – נסיך ליכטנשטיין מ-1929 עד 1938
מיה ברקי

מיה ברקי (נולדה ב-22 בספטמבר 1985 בקיבוץ כברי) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בליגה הבכירה בכדורגל נשים מתחילת שנות ה-2000 ועד 2018. בתקופה זו זכתה ב-5 אליפויות ו-10 גביעים ורשמה 48 הופעות במדי נבחרת ישראל בין השנים 2002–2016. ברקי החלה דרכה במועדון מכבי חיפה בגיל 15 ועמו זכתה בדאבל בעונת 2001/2002. בתקופה זו רשמה 11 הופעות במדי נבחרת הנערות עד גיל 19 של ישראל. עם התפרקות קבוצת הנשים של מכבי חיפה ב-2003 עברה למכבי חולון עמה זכתה ב-4 אליפויות ו-5 גביעים. ב-2008 עברה לשחק במכבי כישרונות חדרה ולאחר 3 עונות חזרה ל-3 עונות נוספות במכבי חולון שם הוסיפה עוד גביע למאזנה. ב-2014 חזרה לשתי עונות נוספות למכבי כישרונות חדרה והייתה שותפה לזכייה ההיסטורית של הקבוצה בגביע. בשנת 2016 עברה לשחק באס"א תל אביב ושוב זכתה בגביע. שנה לאחר מכן עברה לשחק במדי מ.כ רמת השרון וגם כאן לקחה חלק בזכייה הראשונה של המועדון בגביע. בתום עונה זו פרשה מהמשחק. משנת 2002 שיחקה בנבחרת ישראל והייתה שותפה לקמפיינים רבים וכן לניצחון על נבחרת דנמרק במוקדמות גביע העולם 2015 שנחשב לאחד הניצחונות הגדולים של הנבחרת אי פעם. כשפרשה מהנבחרת בשנת 2016 הובילה את טבלת ההופעות של שחקניות בנבחרת עם 48 משחקים. ברקי בעלת הכשרה בהידרותרפיה, עיסוי רפואי, מאמנת כושר, מדריכת שחייה ומדריכת כדורגל. אליפות המדינה: 2001/2002 גביע המדינה: 2001/2002 אליפות המדינה: 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008 גביע המדינה: 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2012/2013 גביע המדינה: 2014/2015 גביע המדינה: 2016/2017 גביע המדינה: 2017/2018 פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל באתר UEFA ניצחון ענק לנשים: גברו 0:1 על דנמרק בחוץ אור בוקר, הזמנה לחתונה, כיפות וכאפיות בגמר הגביע לנשים בכדורגל, באתר הארץ, 19 במאי 2017
הדיוויזיה ה-33 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-33 (בגרמנית: 33. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1887, וחייליה גויסו בתחילה מאזור שטרסבורג, אולם בשנת 1890 היא החליפה יחידות עם הדיוויזיה ה-30 וחייליה גויסו מאז מאזור מץ. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-16 בפיקוד ברונו פון מודרה, אשר היה חלק מהארמייה החמישית. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה בקרב ורדן ובקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב השני על האן. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה לחמה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 במרץ 1919 פורקה הדיוויזיה. אוטו פון דרנטל (1 באפריל 1887 – 11 ביולי 1888) וילהלם פון שרף (12 ביולי 1888 – 16 ביוני 1889) רוברט פון גצה (17 ביוני 1889 – 23 במרץ 1890) יוליוס פון ברגמן (1 באפריל 1890 – 26 בינואר 1892) רוברט פון קייזר (27 בינואר 1892 – 26 בינואר 1895) רוברט ד'אורוויל פון לוונקלאו (27 בינואר 1895 – 19 במאי 1897) ארנולד פון לאנגנבק (20 במאי 1897 – 5 בינואר 1898) לואיס פון פרייהולד (6 בינואר 1898 – 1 במאי 1901) פרידריך פון ליכטנשטיין (2 במאי 1901 – 1 במאי 1903) פרידריך פון טיפלסקירך (2 במאי 1903 – 21 באפריל 1904) הנס גדה (22 באפריל 1904 – 2 במרץ 1907) אוטו לאו פון בלנקט (3 במרץ 1907 – 1 באפריל 1908) אויגן פצל (2 באפריל 1908 – 21 במרץ 1910) ורנר פון רוסטקן (22 במרץ 1910 – 2 באפריל 1911) אלברט שפפלין (3 באפריל 1911 – 16 בפברואר 1913) פרנץ ריצנשטיין (18 בפברואר 1913 – 25 בספטמבר 1914) ולטר פון ליטוויץ (26 בספטמבר 1914 – 2 ביולי 1915) קרל וולברכט (3 ביולי 1915 – 27 באוגוסט 1916) קונו פון בארפוס (28 באוגוסט 1916 – 12 בינואר 1917) היינריך שיך (13 בינואר 1917 – 15 באוגוסט 1917) וילהלם גרנר (16 באוגוסט 1917 – 22 בדצמבר 1917) ולטר פון שנברג (23 בדצמבר 1917 – 19 במרץ 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-33 בוויקישיתוף
תמיר צור

תמיר צור (נולד ב-1977) הוא קלידן, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי. תמיר צור נולד וגר בחולון. במהלך לימודיו בבית ספר תיכון, הכיר את הזמר ליאור נרקיס. יחד, הם שירתו בצוות הווי של להקת חיל האוויר. הקשר ביניהם הוביל לשיתופי פעולה מוזיקליים בין השניים, בין היתר הפקת אלבום הפלטינה הכפולה של נרקיס, "רק איתך", ושירים נוספים של הזמר במשך הקריירה המוזיקלית שלו. ב-2006 החל שיתוף פעולה נוסף יחד עם הזמר אייל גולן, תוך שהפיק לו את האלבום "הוזה אותך מולי, שיצא לאור בשנת 2008. השיר כלל את השיר "הוזה אותך מולי" שזכה בתואר "שיר השנה" של תחנת הרדיו רשת ג'. ב-2009 יצא אלבומו של אייל גולן, "זה אני". ממנו יצא השיר "זה אני", שזכה בתואר "שיר השנה" של רשת ג'. השיר היה לשיר השלישי אותו הפיק פרץ לזכות בתואר זה. ב-2010 יצא אלבומו של ליאור נרקיס, "ערב טוב" שהפיק צור. באותה השנה, זכה צור בפרס אקו"ם על הישג השנה למעבד. נימוקי השופטים, דנה ברגר, דודי לוי, יאיר ניצני, יוני רועה ויורם רותם היו כי ”תמיר צור בלט השנה באופן מיוחד בזכות הפקות מוזיקליות המצליחות לשלב באופן חכם ומיוחד מוזיקה אלקטרונית עם מוזיקה ים תיכונית. בהפקותיו ניתן לשמוע תעוזה יצירתית שהביאה לחשיפת הזרם הים תיכוני לכל אוזן. [...] תמיר מצליח למצוא את המעטפת המוזיקלית המתאימה ביותר לכל אמן שעימו עבד השנה ועל כך ועדת השיפוט מצאה לנכון להעניק לו את פרס הישג השנה למעבד.” ב-2011 יצא הסינגל "סוף שבוע בפריז" של הזמרת שרית חדד אותו עיבד צור. השיר נכלל באלבומה ה-20 של חדד, "20", בו הפיק צור גם את השיר "שישמעו אותי". ב-2012 הפיק לחדד שיר נוסף בשם "כמה כמה". ב-2015 יצא סינגל הבכורה של הזמרת עדן בן זקן, "מנגינה" אותו הפיק צור. השיר זכה להצלחה רבה, תוך שדורג בעשירייה בפותחת של המצעדים השונים. באותה השנה, לקח חלק בהפקת אלבום הפלטינה של שרית חדד, "שרית חדד". בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. תמיר צור נשוי ואב לארבעה. תמיר צור, באתר MusicBrainz (באנגלית) עינב שיף‏, "אני מתאבד על השירים", באתר וואלה, 24 במרץ 2010 תמיר צור, באתר "פזמונט"
צל הכוכבים

צל הכוכבים (במקור: Тень звезды) הוא סרט מותחן-רומנטי רוסי משנת 2020 בבימויו של דמיטרי גובארב ובכיכובם של אלכסנדרה צ'רקאסובה-סלוז'יטל ופאבל פרילוצ'ני. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי ומשרד התרבות של רוסיה. תאריך בכורת הסרט תוכנן ל-28 במאי 2020, אך בהמשך Megogo.net הודיעה שבעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה יציאתו נדחתה לאוגוסט 2020. בסופו של דבר, הקרנת הבכורה נערכה במסגרת פסטיבל "Gorky Fest" ב-18 ביולי 2020. כוכב ההיפ הופ ניים מגיע לסיבוב הופעות בסנקט פטרבורג. הוא זמר פופולרי אלא שהוא מוצא את עצמו בניסיון התנקשות ומצליח להימלט מהמוות. האמרגן שלו מחליט לשכור שומר ראש. שומר הראש מתגלה כ... בחורה בשם סשה, היא מקצועית בתחומה, אך מתקשה להתמודד עם אנשי עולם הבידור והיא מתחילה להבין את מערכת היחסים הסבוכה של הכוכב ומבינה שכל אחד מפמלייתו של הוא איום. הגנה על מוזיקאי אינה דבר קל, במיוחד בהתחשב בכך שסשה מתחילה לחוות רגשות שאינם מתאימים לעבודתה. "צל הכוכבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צל הכוכבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צל הכוכבים באתר kinobusiness.com צל הכוכבים באתר kinobusiness.com קדימון הסרט (באנגלית) Рэпер Павел Прилучный переживает кризис с помощью телохранительницы Объявлена дата премьеры «Тени звезды» с Павлом Прилучным НА «ГОРЬКИЙ FEST» ПРОШЛА ПРЕМЬЕРА ФИЛЬМА «ТЕНЬ ЗВЕЗДЫ»