צבא הטרקוטה

צְבָא הַטֵּרָקוֹטָה (בסינית: 兵馬俑 מילולית: צלמי חיילים וסוסים) הוא שמם של פסלי טרקוטה (סוג של קרמיקה עשויה חרס) שהתגלו במרץ 1974 במרחק של כ-1,500 מטר מהמאוזוליאום של צ'ין שה-חואנג, קיסרה הראשון של סין, ליד העיר שי-אן במחוז שאאנשי. זהו אחד מהאתרים הארכאולוגיים החשובים והגדולים מסוגם בעולם. הפסלים התגלו ב-29 במרץ 1974, כשחקלאי סיני בשם יאנג ג'ה-פה חפר באר חדשה ונתקל בשרידים. הידיעה החדשותית על הגילוי עברה במהירות בעולם, ארכאולוגים החלו לחפור במרץ, וכך נחשפו מספר אתרי פסלים נוספים, הידועים כפיט 1, פיט 2 ופיט 3. הממצאים רוכזו במוזיאון שנפתח רשמית באוקטובר 1979. צבא הפסלים כולל יותר מ-7,000 דמויות עשויות מטרקוטה של חיילים בגודל טבעי ערוכים לקרב עם שריוניהם, סוסיהם וכלי נשקם, שנקברו יחד עם הקיסר הראשון בשושלת צ'ין בשנת 210 לפנה"ס. קבורת הצבא יחד עם המצביא הייתה למעשה הבטחה שהוא יוכל להשתמש בחייליו גם בעולם הבא. צבא הטרקוטה נקבר במבנה התקפי בשלושה חללי קבורה הנמצאים כקילומטר וחצי מזרחית לקברו של הקיסר. עומקו של כל חלל קבורה שכזה נע בין 4 ל-8 מטרים. כיום החללים מקורים על ידי תקרת המוזיאון שהוקם במקום, ונפתח לציבור ב-1979. לפני קבורת הדמויות הן נצבעו בצבעים שהקנו להן מראה של חייל אמיתי, וכך הן גם נמצאו בחפירות הארכאולוגיות. החשיפה הממושכת לאוויר מאז הגילוי גרמה לדהיית הצבעים, וכיום צבען הוא צבע הטרקוטה. נראה שבמקור הודקו הצבעים לחרס על ידי ורנית שהופקה משרף של עץ (Toxicodendron vernicifluum). הדמויות מופיעות במספר תנוחות, בהן חיילים זקופים, קשתים הכורעים על ברך ופרשים עם סוסיהם. פניהן של הדמויות עוצבו בנפרד, ולכל אחת מהן הבעה ותסרוקת שונה. התסרוקת מעידה על דרגתו של החייל. הגובה הממוצע של החיילים הוא 1.80 מטר אך יש גם חיילים המתנשאים לגובה 2.10 מטר. החיילים מוצגים בתנוחת נכונות לקרב ופונים לכיוון מזרח, אל עבר שש המדינות שהיו האויבות של שושלת צ'ין באותה תקופה. לפי מבנה הקרב ניתן ללמוד על אסטרטגיית המלחמה אז. חלק מכלי המלחמה החלידו אך אחרים שעברו ציפוי כרום נשתמרו. רבים מהפסלים נשאו כלי נשק אמיתיים ורובם נמשחו בארס רעיל. איכרים אשר מצאו את הקבר ראשונים ונגעו בכלי הנשק מתו כתוצאה ממגע עם הלהב המורעל. במערך כולו זוהו כ-10,000 כלי נשק. היסטוריונים שחיו בתקופה בה נקברו הדמויות דיווחו כי הקבר מצויד בקשתות ירייה הקבועות במסגרת מיוחדת, היורות במסיגי גבול באופן אוטומטי. במקור הפיטים היו מוקפים במסגרות עץ שככל הנראה נשרפו זמן קצר לאחר מות הקיסר. פיט מספר 1 בעומק 5 מטר, מבנה מלבני שאורכו 230 מטר ורוחבו 62 מטר גודלו הכולל 14 דונם. בפיט 1 מבנה של מעט חיילים במבנה התקפי מלווים בכרכרות. פיט מספר 2 ממוקם 20 מטר צפונית מזרחית לפיר 1. צורתו כמו האות ר'. עומקו 5 מטר, אורכו בצד מערב 124 מטר ו-89 מטר בצד צפון ובסה"כ שטח של 12 דונם. בפיט 2 89 כרכרות עם 356 סוסים מהם 116 לפרשים בפיט זה מעל 900 לוחמים במבנה קרב עם חיצים וקשתות, חיל רגלים. פיט מספר 3 גם הוא בעומק 5 מטר ושטחו חצי דונם בלבד, הפיט מחולק לשלשה חלקים, במרכז כרכרה בצדדים שומרים עם כלי מלחמה ארוכים ככל הנראה חיילי משמר המפקד. בשנת 1980 התגלו במרחק של 20 מטרים מערבית לצבא, שתי מרכבות צבועות עשויות ארד. כל מרכבה בנויה מ-3,000 חלקים נפרדים, מונהגת על ידי רכב ומונעת על ידי ארבעה סוסים. המרכבות והסוסים קושטו בכסף וזהב והם מוצגים כיום במוזיאון. המרכבות הן חיקוי מושלם למרכבות האמיתיות בקנה מידה של 1:2. כל חלק במרכבה יכול לתפקד תפקוד מלא. מספור המרכבות נעשה לפי סדר הגילוי. מרכבה מספר 1, המרכבה המובילה, נקראת גם הכרכרה הגבוהה. כרכרה פתוחה, נהוגה על ידי גנרל חמוש בחרב מנחושת, מעליה מטריית נחושת, בצד שמאל מקדימה יש קשת וחצים. כרכרה מספר 2 כונתה כרכרת הביטחון. זוהי כרכרה סגורה במבנה מרובע ומעליה גג עגול, היא שוקלת 1.8 טון ומורכבת ממעל ל-300 חלקים. המטריה וכיסוי הגג עשויים נחושת בעובי 4 מ"מ. בכל צד של כרכרה 2 יש חלון הנפתח בזויות שונות, מה שמסייע בקירור תא הנוסעים. בכל גלגל 30 מוטות. הכרכרה מקושטת בפאר וכוללת למעלה מ-1000 חתיכות כסף וזהב. יצור הכרכרות מעיד על כך שבסין הייתה טכנולוגיית ריתוך ברמה גבוהה ביותר. בשנת 1987 הוסיפה אונסק"ו את צבא הטרקוטה ואת קבר הקיסר לרשימת אתרי המורשת העולמית. ברוק לארמר, הצבעים הנסתרים של לוחמי הטרקוטה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, יוני 2012 אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון לוחמי הטרקוטה (בסינית) Mausoleum of the First Qin Emperor - תיאור המאוזוליאום באתר UNESCO צבא הטרקוטה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) כתבה של Archaeological Institute of America