הלן מירן

דיים הלן לידיה מירן DBE (באנגלית: Dame Helen Lydia Mirren; נולדה ב-26 ביולי 1945) היא שחקנית בריטית. היא אחת מ-21 השחקנים בעולם שזכו בשלושת הפרסים היוקרתיים ביותר: פרס אוסקר (לקולנוע), פרס אמי (לטלוויזיה) ופרס טוני (לתיאטרון). בשנת 1996 היא זכתה לראשונה בפרס אמי לשחקנית הראשית במיני-סדרה או בסרט, עבור משחקה בתפקיד הבלשית ג'יין טניסון בסדרת הטלוויזיה "החשוד העיקרי". בהמשך הייתה מועמדת 10 פעמים לפרס אמי וזכתה שלוש פעמים נוספות – מספר שיא של מועמדויות ושל זכיות. בשנת 2006 היא זכתה, לאחר שתי מועמדויות, בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, עבור משחקה בסרט "המלכה" שבו גילמה את מלכת בריטניה אליזבת השנייה. בשנת 2015 היא זכתה, לאחר שתי מועמדויות, בפרס טוני, עבור משחקה במחזה "הראיון", שבו שבה לגלם את דמותה של אליזבת השנייה. ב-2023 גילמה את ראש ממשלת ישראל הרביעית גולדה מאיר בסרט דרמת המלחמה הביוגרפי האמריקאי, "גולדה". נולדה בשם הלן לידיה מירונוף (Helen Lydia Mironoff) בלונדון שבממלכה המאוחדת. אביה, וסילי פטרוביץ' מירונוף, היה יליד-רוסיה ובנו של דיפלומט רוסי שננטש בבריטניה במהלך המהפכה הרוסית. אמה, קיטי מטילדה (לבית רוג'רס), הייתה אנגלייה. החלה להופיע על במה כשלמדה בבית ספר תיכון קתולי לבנות על-שם סיינט ברנרד (אנ'), בעיר סאות'אנד-און-סי שבמחוז אסקס, אנגליה. ב-1965 גילמה את דמותה של קלאופטרה, בתיאטרון הלאומי לנוער (National Youth Theatre). בגיל 20 הצטרפה לקבוצת הרויאל שייקספיר קומפני והצטיינה בתפקידים שייקספירים ביניהם קרסידה במחזה טרוילוס וקרסידה וליידי מקבת בהפקה של טרוור נאן. ב-1972 השתתפה בתיאטרון נסיוני של פיטר ברוק, ויצאה עם הקבוצה למסע הופעות באפריקה ובאמריקה. הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה ב-1967 בסרט "Herostratus". וב-1968 שיחקה בחלום ליל קיץ בתפקיד הרמיה. ב-1969 הופיעה בסרט איטלקי "Colpo rovente", ואחרי כן בסרט "Age Of Consent" לצידו של ג'יימס מייסון. ב-1979 הופיעה בסרט השנוי במחלוקת "קליגולה" על חייו של הקיסר קליגולה, בצוות השחקנים היו מגדולי שחקני הבמה הבריטית כמו ג'ון גילגוד, פיטר או'טול ומלקולם מקדואל. ב-1980 שיחקה בסרט "יום שישי הארור" לצידו של בוב הוסקינס, וב-1981 גילמה את דמותה של מורגנה ב"אקסקליבר" גרסה של אגדות המלך ארתור. בטלוויזיה הופיעה מירן בסרטים לפי מחזות שייקספיריים כמו כטוב בעיניכם, חלום ליל קיץ וסימבליין. ב-1984 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן עבור משחקה בסרט "קאל". היא חזרה לשורשיה הרוסיים מצד אביה כשגילמה דמות של קוסמונאוטית רוסיה בסרט "2010" המבוסס על ספר של ארתור סי. קלארק, ופעם נוספת ב"לילות לבנים" כששיחקה את אהובתו של הרקדן מיכאיל ברישניקוב. בתחילת שנות ה-90 החלה מירן להופיע בתפקיד שמזוהה איתה יותר מכל, הבלשית הקשוחה ג'יין טניסון בסדרה החשוד העיקרי. הסדרה זכתה להערכת המבקרים ולפופולריות רבה בקרב הצופים. עד שנת 2006 גילמה מירן את דמותה של ג'יין טניסון במשך שש עונות. על תפקידה בסדרה זכתה מירן שלוש פעמים רצופות בפרס באפט"א וב-1995 זכתה בפרס אמי. במקביל להופעותיה בטלוויזיה המשיכה מירן לשחק בסרטים. ב-1994 גילמה את אשתו של מלך אנגליה ג'ורג' השלישי בסרט "טירופו של המלך ג'ורג'" לצידו של נייג'ל הות'ורן. על תפקיד זה זכתה למועמדות ראשונה בפרס אוסקר בקטגוריית שחקנית המשנה. ב-1996 הופיעה בסרט "בזכות האם" של טרי ג'ורג', במאי יליד בלפסט, שעסק בשביתת הרעב של שנת 1981 בצפון אירלנד. מירן הייתה גם שותפה להפקה של הסרט. בשנת 1999 זכתה שוב בפרס אמי על תפקידה כאיין ראנד בסרט הטלוויזיה "תשוקתה של איין ראנד". באותה שנה גילמה את הדמות הראשית של רות' שטיינר במחזה "הרומן הראשון שלי" מאת המחזאי דונלד מרגוליס שהוצג בתיאטרון היימרקט בווסט אנד של לונדון. ב-2001 הייתה מועמדת שנית לפרס אוסקר על תפקידה כמנהלת משק הבית בסרט "פארק גוספורד" של רוברט אלטמן. ב-2003 שיחקה בסרט "נערות לוח השנה" סרט המבוסס על מקרה אמיתי של קבוצת נשים מבוגרות מיורקשייר שהצטלמו בעירום ללוח שנה כדי לגייס כספים עבור מחקר על מחלת הלוקמיה. ב-2003 קבלה תואר דיים (Dame of the British Empire) מטעם הכתר הבריטי. בשנת 2004 שיחקה את דמותה של דומיניק בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל. ב-2005 גילמה את דמותה של המלכה אליזבת הראשונה במיני-סדרה עבור ערוץ 4 הבריטי. היא דיבבה את דמות מחשב-העל "הרהור עמוק" בעיבוד הקולנועי של "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מאת דאגלס אדמס. מירן חילקה את זמנה בין הקולנוע והתיאטרון. ב-1995 שיחקה בברודוויי במחזה "חודש בכפר" מאת טורגנייב, ובתיאטרון לונדון ב-"Collected Stories" ו-"Orpheus Descending". בשנת 2000 חזרה לברודוויי להופיע ב"ריקוד המוות" לצידו של איאן מקלן, והייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה זה. ב-2006 גילמה מירן את מלכת בריטניה אליזבת השנייה בסרט "המלכה", עליו זכתה בפרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב. בשנת 2012 היא גילמה את עלמה רוויל בסרט "היצ'קוק". ב-3 בינואר 2013 קיבלה מירן את הכוכב ה-2,488 בשדרת הכוכבים בהוליווד. באותה שנה זכתה בפרס גילדת שחקני המסך על תפקידה בסרט הטלוויזיה "פיל ספקטור". בשנת 2015 זכתה מירן לראשונה בקריית המשחק הענפה שלה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בתור אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת במחזה "The Audience". ב-2016 השתתפה בסרט "יופי נסתר", לצד ויל סמית', קייט וינסלט ונעמי האריס. בשנת 2017 שיחקה בסרט "מהיר ועצבני 8". בשנת 2022 החלה לשחק בסדרת הדרמה "1923" בתפקיד ראשי את קארה דאטון. על תפקיד זה קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2023. בשנת 2023 יצא סרט הדרמה הביוגרפי "גולדה" בבימויו של גיא נתיב, בו גילמה את דמותה של ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר. מירן גרה עם השחקן הצפון אירי ליאם ניסן במהלך שנות השמונים המוקדמות; הם הכירו בזמן הסרט על אקסקליבר (1981) ב-31 בדצמבר 1997 התחתנה מירן עם הבמאי האמריקאי טיילור הקפורד, שהיה שותפה לחיים מאז 1986, והזוג מגדל את שני בניו של הקפורד מנישואיו הקודמים. למירן אין ילדים משל עצמה. ב-2007 הצהירה כי היא שמחה על כך מאחר שהיא חסרת כל אינסטינקט אימהי. לדעתה היא אינה חריגה וסבורה שנשים רבות כמוה הופכות לאימהות רק בגלל תחושת החובה. אתר האינטרנט הרשמי של הלן מירן (באנגלית) הלן מירן, ברשת החברתית אינסטגרם הלן מירן, ברשת החברתית Goodreads הלן מירן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הלן מירן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הלן מירן, באתר AllMovie (באנגלית) הלן מירן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הלן מירן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) הלן מירן, באתר Metacritic (באנגלית) הלן מירן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הלן מירן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הלן מירן, באתר Last.fm (באנגלית) הלן מירן, באתר Discogs (באנגלית) רותה קופפר, ממשיכה לרחרח, באתר הארץ, 6 במאי 2004 נירית גורביץ', מי הלן, יו ג'יין - ריאיון עם הלן יוג'ין, באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2005 מיכל הניג, למה אנחנו אוהבים את הלן מירן, באתר nrg‏, 14 ביולי 2010 "הוליווד סוגדת לגבר הצעיר ואיבר מינו", באתר וואלה, 8 בדצמבר 2010 טים אדמס, עדיין מלכה: ריאיון עם הלן מירן, באתר nrg‏, 10 באוקטובר 2011 אמיר קמינר, הלן מירן: "מוזר שאלימות מקובלת יותר ממיניות", באתר ynet, 16 ביולי 2012 איתי יעקב, הלן מירן בת 70: "ענדו את הקמטים שלכן באהבה", באתר Xnet‏, 26 ביולי 2015 מרב יודילוביץ', הלן מירן: "משחק הפך לתחום שרק עשירים עוסקים בו", באתר ynet, 23 ביוני 2016 דודי כספי, המלכה, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2018 שמוליק דובדבני, ברלין, דקה לתוך הסרט כבר הבנו: הלן מירן היא הגולדה מאיר הכי טובה שיכולנו לבקש, באתר ynet, 20 בפברואר 2023 הלן מירן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "רגע מחשמל לצפייה": הלן מירן בסצנה ראשונה מתוך "גולדה", באתר ynet, 17 בפברואר 2023 מערכת את, סורי נוט סורי: המפורסמות שבחרו לא להביא ילדים לעולם, באתר את, ‏21 ביוני 2023 AACTA International Awards, www.aacta.org (ב־Australian English) J. Kim Murphy, Razzie Noms 2024: Chris Evans and Jennifer Lopez Up for Worst Actors; ‘Shazam 2’ and ‘Ant-Man 3’ Tie With 4 Nods, Variety, ‏2024-01-22 (באנגלית אמריקאית) Alli Rosenbloom, Lisa Respers France, SAG Awards 2024: Winners list, CNN, ‏2024-02-25 (באנגלית)