רמתיים

רמתיים הייתה אחת מארבע המושבות שמהן נוסדה הוד השרון (מגדיאל, רמתיים, כפר הדר ורמת הדר), וכיום שכונה בעיר זו. היא מהווה את מרכזה של העיר, ובה שוכן בית העירייה. רחובה הראשי של העיר הוד השרון, 'דרך רמתיים', נקרא על שם המושבה. הרחוב הוא גם כביש חשוב (402), ומחבר בין פתח תקווה וצומת רעננה. ההחלטה להקים את רמתיים התקבלה ביולי 1924. מקור שמה בשתי גבעות או רמות באזור. אדמות המקום נרכשו בראשית שנות העשרים, הצריף הראשון נבנה בינואר 1926 ובית הספר הראשון, ממלכתי א', נבנה בפברואר 1941. חלק גדול מהקרקעות בשרון הדרומי היו שייכות לשבט הבדואי ערב אבו כישכ. בתחילת המאה ה-20 משפחת אבו כישכ הייתה החזקה ביותר באזור כולו. עושר וכוח המשפחה היו תלויים באדמות שהיו לה בצפון ובדרום של הירקון. בסופו של דבר המשפחה נאלצה לנטוש את השטח אחרי פרשיית רצח שאירעה במקום, עקב דרישת הבריטים לתשלום פיצויים. בסוף המאה ה-19 קם הרעיון של רכישת קרקעות באזור זה בידי מספר יזמים שראו באדמות השרון יעד חקלאי. בשנת 1924 נרכשו 17 חלקות אדמה כמתנה ליישוב על ידי צבי איזקסון ומנשה בכור. מ-1925 עלו למקום 14 אנשים. באותה התקופה פנה אריך מוזס למספר אמידים בעל הון כדי שיסייעו לו לרכוש גוש גדול של קרקעות ליישוב שביקש להקים. באופן הזה נקנו 200 דונם משני איכרים מפתח תקווה, בנוסף לשתי החלקות שכבר נקנו. כך היה שטחו של היישוב 260 דונם בסך הכל. כעבור מספר שנים הרחיבו תושבי רמתיים את המקום ב-650 דונם כאשר קנו מיהושע חנקין חלק מהקרקעות של אבו כישכ בתוספת עזרה של תרומה מהולנד. האדמות הללו נקראו על שם הנדבן האוטהקר, עד היום בהוד השרון מצויה שדרה על שמו. רמתיים הוקמה על ידי שיתוף פעולה בין היזם אריך מוזס שביקש להקים "כפר טקסטיל" שיציע את תוצרתו לכל הארץ וקבוצת חברי "החלוץ" עולי העלייה השלישית מהולנד שביקשו להקים כפר אזרחי הבנוי ממשקים זעירים, שיתרכז סביב לתעשיית חלב ופרדסים וחיפשו אדם אמיד שילווה להם כסף לרכישת הקרקע שעליה יוקם היישוב, כיוון שלא רצו להיות תלויים במוסדות היישוב. ב-1924 התגבשה קבוצת החלוצים מהולנד לרכישת שטח האדמה בשטחי אבו כישכ וייסדו את הכפר רמתיים, בתמיכת הנדבן ההולנדי האוטהקר. 13 חברי הקבוצה עלו על הקרקע ב-1926. כבר בשנת 1923 התיישבו במקום ברוך ובילה גליניק ובנם על 20 דונם שרכשו מדרום לגבעת הכיבוש, ובשנת 1924 השתקעו אברהם ופסיה קאופמן ושבעת ילדיהם, שהגיעו מליטא, באזור גבעת הכיבוש. הם רכשו שטח בן חמישים דונם שלימים נבנו עליו מוסדותיה של רמתיים, כמו בית המועצה. הקבוצה ההולנדית כללה ארבע משפחות: סחפ (מאיר ובוקס), קריגר (מלכה ויוסף), טמפלינסקי (סבינה ויהודה) ואמסטרדמר (אסתר ושמואל). קבוצת המייסדים כללה שבע משפחת גפני (ז'ניה ואברהם), בינדר (דינה ויוסף), מוזס (אלזה ואריך), קנטרוביץ (ודוב), בראון (פרידה ויחיאל), יעקובה (סופי ויעקב), לרנר (ליזל ושלום), שפר (ברינדל ו) ובן-מנחם (גיתה ויחזקאל). אלה 13 המשפחות שייסדו את היישוב. ב-1932 הסתיימה סלילת כביש השרון שלפי בקשת "ועד מושבות השרון" עבר קרוב לרמתיים. לאחר סלילת הכביש הקימה חברת החשמל רשת חשמל לאזור. הפיתוח היה עירוני: חנויות רבות, בעלי מלאכה וסוחרים שהתיישבו על שטחים קטנים ולאחר זמן קצר "חוברו" רמתיים וכפר הדר ליישוב אחד. טוביה מטוס - היה אחד מראשי המועצה הבולטים של רמתיים. בנה את בית הספר הראשון בהוד השרון, ממלכתי א'. לפני מספר שנים קמה על שמו כיכר ברמתיים ולידה שלט המסביר קצת על אישיותו. כיהן משנת 1943 עד לשנת 1947. צבי ציימן - שימש כמחליף למשך שנתיים. כיהן משנת 1947 עד לשנת 1949. שלום לרנר - ביוזמתו התאחדו כפר הדר ורמתיים. כיהן משנת 1949 עד לשנת 1955. רמתיים וכפר הדר אוחדו בשנת 1964 עם רמת הדר ומגדיאל ליצירת הוד השרון. מדיה וקבצים בנושא רמתיים בוויקישיתוף יוסף קריגר, מזכרונותיו של ציוני - סיפור הקמתה של רמתיים דרך סיפורו האישי של המחבר, מדור המייסדים. רמתיים (הוד השרון, ישראל), דף שער בספרייה הלאומית מפה משנת 1944 בהוצאת המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, עם סימון ארבעת היישובים, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור