laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'וזף וייצנבאום

ג'וזף וייצנבאום (באנגלית: Joseph Weizenbaum,‏ 8 בינואר 1923 – 5 במרץ 2008) היה מדען מחשב אמריקאי יהודי ממוצא גרמני, פרופסור ב-MIT. וייצנבאום נולד בברלין בשנת 1923. בגיל 13 נמלט עם משפחתו מגרמניה הנאצית, והיגר לארצות הברית. בשנת 1941 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת המדינה של ויין שבדטרויט. ב-1942 התגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית ושירת כמטאורולוג. לאחר תום המלחמה חזר לאוניברסיטה, סיים תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1948 ותואר שני ב-1950. הוא המשיך כעוזר מחקר באוניברסיטה, עבד על מחשבים אנלוגיים וסייע בבניית מחשב ספרתי. בשנת 1956 עבד בחברת ג'נרל אלקטריק על מחשב חלוצי לקריאת תווים מגנטית. בשנת 1964 הצטרף לסגל של MIT. ב-1966 פיתח את אלייזה, תוכנה אינטראקטיבית המדמה טיפול פסיכותרפי. "אלייזה" קיבלה את שמה מאלייזה דוליטל, הדמות ממחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון", שלומדת לדבר במבטא של המעמד הגבוה. התוכנית קיימה דיאלוג עם מטופל באמצעות הצגת הצהרות שכותב המטופל כשאלות והפנייתן אליו. למשל, התגובה ל"כואב לי הראש" יכולה להיות "למה אתה אומר שכואב לך הראש?" והתגובה ל"אמי שונאת אותי" יכולה להיות "מי עוד במשפחתך שונא אותך?" בשנת 1976 יצא לאור ספרו רב ההשפעה Computer Power and Human Reason, שבו הציג את עמדתו לפיה ייתכן פיתוח של בינה מלאכותית, אך אין לתת למחשב לקבל החלטות חשובות, משום שלעולם יחסרו בו תכונות אנושיות כמו חמלה. הוא הבחין בין החלטה לבחירה - החלטה היא פעילות חישובית שניתן לתכנת, ואילו בחירה היא תוצאה של הפעלת שיקול דעת. היכולת לבחור, שכוללת גם רגשות, היא שעושה אותנו אנושיים. יצר את שפת התכנות SLIP. בשנת 1996 היגר לברלין, והתגורר סמוך לשכונת ילדותו. בשנת 2007 הופק בגרמניה סרט תיעודי על אודותיו. הוא מופיע גם בסרט התיעודי Plug & Pray שהופק לאחר מותו. וייצנבאום נפטר בשנת 2008 ונטמן בבית הקברות היהודי בברלין. בשנת זו נוסד פרס וייצנבאום (אנ') על שמו. אשר מוענק כל שנתיים ל"חוקר אשר תרם משמעותית לנושאי המידע והאתיקה בתחום המחשוב על ידי מחקרו, עבודתו, שירותו או חזונו". מדיה וקבצים בנושא ג'וזף וייצנבאום בוויקישיתוף ג'וזף וייצנבאום, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'וזף וייצנבאום, באתר dblp
הממשלה האיראנית הגולה

הממשלה האיראנית הגולה, נקראת רשמית: המועצה הלאומית של איראן (National Council of Iran; בפרסית: شورای ملی ایران) היא הממשלה הגולה של איראן, בראשותו של רזא כורש עלי פהלווי. המועצה כוללת איחוד של כ-40 מפלגות ועמותות, ומטרתה הפלת משטר האייתולות באיראן והחלפתה בהשבת כס המלוכה לשושלת פהלווי כמו בימי המדינה האימפריאלית של איראן. המועצה הפכה לקבוצת האופוזיציה האיראנית הקולנית ביותר. המועצה הוקמה בשנת 2013 על ידי רזא פהלווי. לאחר שהמועצה הוקמה נשלחה האמנה דרך האינטרנט ויותר מ-20,000 איש חתמו עליה, כשחצי מהם חיים באיראן. בעקבות הפצת האמנה הקהילה הערבית באיראן מחתה על הגדרת הזכויות האתניות וזכויות המיעוטים, שלפי האמנה היו שונים מאלו של חוקת הרפובליקה האסלאמית. מוג'אהדין ח'לק אתר האינטרנט הרשמי של הממשלה האיראנית הגולה (בפרסית, באנגלית, בצרפתית ובערבית) הממשלה האיראנית הגולה, ברשת החברתית פייסבוק הממשלה האיראנית הגולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הממשלה האיראנית הגולה, ברשת החברתית אינסטגרם הממשלה האיראנית הגולה, סרטונים בערוץ היוטיוב Parker Richards (29 בינואר 2016). "Pahlavi, Elie Wiesel, Rev. King to Be Honored for Promoting Peace". Observer. נבדק ב-1 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה). Elaine Ganley (2 במאי 2013). "AP Interview: New job for son of toppled shah". Associated Press. נבדק ב-1 ביוני 2017 – via Yahoo. {{cite web}}: (עזרה) מפלגה פוליטית המבקשת למשוך אנשים עם נקודות מבט מגוונות. משמש בהתייחס למדיניות של מפלגה פוליטית להתיר או לעודד קשת רחבה של השקפות בקרב חבריה. זאת בניגוד למפלגות אחרות המגנות על אידאולוגיה נחושה ומחפשות בוחרים הדבקים באותה אידאולוגיה ומשכנעים אנשים כלפיה. BBC News Channel - HARDtalk, Reza Pahlavi - Spokesman, Iran National Council, BBC (באנגלית בריטית) ELAINE GANLEY, AP Interview: New job for son of toppled shah, May 2, 2013. Pahlavi's bid as "unity" figure fails amid Ahwazi criticism. Ahwaz News Agency; Politics and human rights. June 11, 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
God Lives Underwater (מיני-אלבום)

God Lives Underwater הוא מיני אלבום של להקת האינדסטריאל מטאל האמריקאית גאד ליבס אנדרווטר, ואלבום הבכורה שלה. האלבום יצא לאור בשנת 1995, למרות שההקלטות הסתיימו כבר בשנת 1993, שנתיים קודם לכן. האלבום מוגדר על פי רוב כאלבום אינדסטריאל מטאל, אך ניתן לזהות בו מאפיינים מסוגות מוזיקליות שונות, ביניהן מוזיקת טכנו ואלקטרוניקה. אומנם האלבום לא זכה לביקורות רבות, אך במעט הביקורות שעבר הוא קיבל בעיקר ביקורות בינוניות. אתר Allmusic העניק לאלבום שניים וחצי כוכבים מתוך החמישה האפשריים - ציון נמוך יחסית, בטענה: "שום דבר באלבום הוא לא הפתעה גדולה, אבל הוא בהחלט נקודת פתיחה טובה שדברים יכולים להתפתח ממנה". כל השירים הולחנו על ידי כל חברי הלהקה. No More Love פורסם כסינגל. בקליפ ניתן לראות את חברי הלהקה מנגנים מסביב לכור גרעיני מעלה עשן, דבר המרמז על כך שהלהקה מנגנת בזמן דליפה גרעינית. הקליפ בוים והופק על ידי קלארק אדי. גאד ליבס אנדרווטר דייוויד ריילי - שירה ג'ף טורזו - גיטרה, קולות רקע אנדראו מקגי - גיטרה בס אדם קרי - תופים הפקה ריק רובין - הפקה קריסטין קאנו - עיצוב עטיפת האלבום קלארק אדי - מיקסר מידע על האלבום God Lives Underwater באתר MusicBrainz האלבום God Lives Underwater באתר Discogs האלבום באתר הרשמי של הלהקה הקליפ הרשמי של הסינגל No More Love, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב ביקורת על האלבום באתר Allmusic
בסוף כל יום (אלבום)

בסוף כל יום הוא אלבומו ה-18 של הזמר אייל גולן, אשר יצא לאור ב-24 במרץ 2015. האלבום זכה בפלטינה כפולה על מכירת 60 אלף עותקים תוך יומיים מצאתו לאור. ההפקה המוזיקלית והעיבודים של מרבית שירי האלבום הופקדו בידיו של יעקב למאי. לפני יציאת האלבום יצאו שני סינגלים. שוב לאהוב ב-3 בנובמבר 2014 הוציא לאור גולן את הסינגל הראשון מתוך האלבום. את השיר כתב יוסי גיספן, והלחין עדי לאון. כשתגדל ב-11 בינואר 2015 הוצא לאור הסינגל השני, שהוקדש לבנו התינוק יאן, למילים של ידי סהר חגי, לחן של ניצן קייקוב, עיבוד והפקה מוזיקלית של יעקב למאי. אמו של יאן - רוסלנה רודינה צילמה את עטיפת הסינגל. רועי בהריר פרל‏, טעון קיפוח 33: איך האלבום החדש של אייל גולן?, באתר וואלה, 26 במרץ 2015 רז שכניק, פלטינה כפולה ב־48 שעות, באתר "ידיעות אחרונות", 13 באפריל 2016
Wired All Wrong

Wired All Wrong (תרגום חופשי: מחווט לגמרי לא נכון) היא להקת רוק אלטרנטיבי מקליפורניה שבארצות הברית. הלהקה נוסדה בשנת 2006 על ידי נגן הבס לשעבר בלהקה גאד ליבס אנדרווטר, ג'ף טורזו, וסולן להקת סלף, מאט מחפאי. הלהקה נוצרה בעקבות מותו של סולן להקת גאד ליבס אנדרווטר, דייוויד ריילי, דבר שאפשר לטורזו להפנות את תשומת לבו ללהקה אחרת. אלבום הבכורה של הלהקה, Break Out The Battle Tapes, יצא לאור בשנת 2006. Wired All Wrong הוציאו לאור את אלבום הבכורה שלהם, Break Out The Battle Tapes, ב-12 בספטמבר בשנת 2006. שלושה סינגלים פורסמו מהאלבום: "Lost Angeles" (משחק מילים באנגלית בין העיר Los Angeles לבין המילה Lost שמשמעותה "אבוד"), Nothing At All ו-Elevatin. בסוף שנת 2006 הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כדי לקדם את האלבום. Wired All Wrong, באתר Last.fm (באנגלית) Wired All Wrong, באתר AllMusic (באנגלית) Wired All Wrong, באתר MusicBrainz (באנגלית) Wired All Wrong, באתר Discogs (באנגלית) Wired All Wrong, באתר Songkick (באנגלית)
ג'ניפר רובין

ג'ניפר רובין (באנגלית: Jennifer Rubin) (נולדה ב-1962) היא פובליציסטית יהודייה-אמריקאית, בעלת טור ובלוג ב"וושינגטון פוסט", שבו שוטחת את דעותיה מנקודת השקפה שמרנית. עם זאת, לאחר היבחרו של דונלד טראמפ בפריימריז הרפובליקניים ולנשיאות, הפכה רובין למבקרת בולטת שלו. רובין (במקור גלייזר) נולדה בפרבר של פילדלפיה. ב-1968 עברה עם משפחתה לקליפורניה. היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ועבדה כעורכת דין בלוס אנג'לס במשך כ-20 שנה. ב-2007 היא החלה לכתוב טורי דעה בירחון קומנטרי ובלטה בחריפותה ובכתיבתה הפרובוקטיבית. טוריה התפרסמו גם בכתבי עת נוספים, בהם באופן תדיר בויקלי סטנדרד. ב-2010 עברה לוושינגטון פוסט בו היא בעלת טור ובלוג בשם "Right Turn". רובין מסקרת את הפוליטיקה המקומית ומדיניות החוץ מנקודת מבט נאו-קונסרבטיסטית ומזוהה עם המפלגה הרפובליקנית. רובין מתגוררת בצפון וירג'יניה, היא נשואה ואם לשניים. היא יהודייה ושומרת שבת. ג'ניפר רובין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ניפר רובין, ברשת החברתית אינסטגרם טורי הדעה של ג'ניפר רובין, באתר וושינגטון פוסט הבלוג של ג'ניפר רובין, באתר וושינגטון פוסט The furor over a Post opinion blogger’s quick reaction on Norway, וושינגטון פוסט, 29 ביולי 2011
רקנאטי (עיר)

רקנאטי (ידועה גם כריקנטי, רקנטי וריקנאטי; באיטלקית: Recanati) היא עיירה (קומונה) בנפת מצ'רטה במחוז מארקה באיטליה, אשר נוסדה ב-1150 כתוצאה מאיחוד שלוש טירות. בשנת 1290 היא הכריזה על עצמה בתור רפובליקה עצמאית. במאה ה-15 התפרסמה בזכות היריד הבין-לאומי שלה. במרץ 1798 נכבשה על ידי נפוליאון בונפרטה. בעיירה נולדו: המשורר הרומנטי ג'אקומו ליאופרדי, והזמר בנימינו ג'ילי. בתקופת המחלוקות בין פרידריך ברברוסה והאפיפיור, גורשו מרקנאטי הרוזנים הפאודלים אשר שלטו באזור שלה. בשנת 1203 הם הוחלפו בפודסטה. בשנת 1228, כאשר האחיין של ברברוסה, פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, היה בסכסוך עם האפיפיורים, רקנאטי תמכה בו, כך היא קיבלה את השליטה בשפת הים, ואת הזכות להקים נמל. בשנת 1239, רקנאטי תמכה באפיפיור, ובשנה שלאחר מכן גרגוריוס התשיעי נתן לה מעמד של עיירה ואת מושב הבישוף שהיה קודם לכן בידי העיירה אוזימו הסמוכה. בראשית המאה ה-13 הייתה יריבות בין פרידריך השני (מבית הוהנשטופן) לבין אוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (מבית ולף) אותו הדיח. באופן טבעי נתמך הקיסר פרידריך השני על ידי הגיבלינים בעוד הגואלפים התייצבו מאחורי אוטו. פרידריך השני היה גם יריב מר של האפיפיור על רקע עקרוני בניסיון להשלטת השררה של הרשות החילונית על הכנסייה. בשל כך נודה פרידריך מהכנסייה והגואלפים, מתנגדיו, הפכו באופן מובהק לפלג פרו-דתי שבאופן עקרוני העמיד את שלטון הרשות האפיפיורית מעל לזו הקיסרית. בראשית המאה ה-14, הסכסוך בין הגואלפים והגיבלינים נגע גם לרקנאטי. הקתדרלה נשדדה ונחרבה ומאוחר יותר נהרגו כמה גואלפים. העיירה הייתה ביתו של יריד סחר פופולרי, אשר מעמדו הועלה אף יותר על ידי מרטינוס החמישי בשנת 1422. במהלך מאות שנים של שגשוג כלכלי, ברקנאטי שכנו משפטנים, סופרים ואמנים כגון לורנצו לוטו ועוד. ברקנאטי קיימים כ-7391 משקי בית. בשנים 1991–2001 האוכלוסייה בעיירה גדלה ב-30.6%. נכון לשנת 2013, האוכלוסייה מנתה כ-21,435 נפשות ונכון ל-2010, בעיירה חיו 1,768 זרים מ-53 מדינות. רקנאטי היא קומונה באיטליה, בנפה מצ'רטה שבמארקה. היא גובלת עם הערים: לורטו, מצ'רטה, אוסימו, פורטו רקנאטי ועוד. היא נמצאת בגובה של כ-296 מטרים מעל פני הים ושטחה 102 קמ"ר. בעיירה רקנאטי הייתה קיימת אוכלוסייה יהודית גדולה למדי במשך מאות שנים. בין חכמי העיירה היה הרב מנחם רקנאטי. במאה ה-13, הרב חיבר את פירושו לתורה, המהווה פירוש לסודות הרמב"ן על התורה, וכן ספר בנושא טעמי המצוות. ר' מנחם ריקאנטי למד כנראה אצל הרב אלעזר מוורמייזא, מגדולי רבניהם של חסידי אשכנז ותלמידו של רבי יהודה החסיד. הרקאנטי הוא מהחכמים הראשונים אשר מזכירים את ספר הזוהר כחיבור שלם. מקורה של משפחת רקנאטי בעיירה רקנאטי. מרקו ארמרו, מרקוס הול, טבע והיסטוריה באיטליה המודרנית, 2010. ג'ינו מוליטרנו, אנציקלופדיה של תרבות איטלקית עכשווית, 2003. רוי פ. דומניקו, אזורי איטליה: מדריך עזר להיסטוריה ולתרבות, 2001. פרנק ג'. קופה, מילון של ההיסטוריה המודרנית האיטלקית, 1895. פרנצ'סקו גואיצ'ארדיני, ההיסטוריה של איטליה, 1984. קת'רין ב. אייברי, אנציקלופדית המאה החדשה של הרנסאנס האיטלקי, 1972. אתר האינטרנט הרשמי של רקנאטי מרכז מידע תיירותי רקנאטי (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית http://www.webcitation.org/6HZM9dymc
קאלימאכוס (פולימארכוס)

קאלימאכוס, (ביוונית: Καλλίμαχος; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי, שפיקד על הכוחות האתונאים בקרב מרתון. בשנת 490 לפנה"ס נחת כוח פרסי תחת פיקודם של דאטיס וארטפרנס במפרץ מרתון במטרה להעניש את העיר אתונה שתמכה במרד האיוני. האתונאים מינו את קאלימאכוס ל"פולימארכוס" (אנ')‏ (ביוונית: πολέμαρχος, מושל לימי מלחמה) והוא יצא עם 10,000 לוחמים לעצור את הפרסים. יחד עמו חלקו את הפיקוד עוד 10 סטרטגוס ביניהם מילטיאדס, תמיסטוקלס, ואריסטידס. פלטיאה הקטנה שלחה לעזרת אתונה עוד 1,000 לוחמים. הצבא היווני חנה על צלע הר ליד המחנה הפרסי שחנה במישור. הפרסים היססו לתקוף את האתונאים כיוון שצלע ההר לא הייתה נוחה עבור הקשתים והפרשים שלהם. והאתונאים היססו לתקוף את הפרסים כיוון שהמישור היה נוח לפרשי האויב. באחד הימים התכנסו 11 המפקדים כדי להחליט מה לעשות, 5 תמכו בעמדתו של מילטיאדס שסבר שיש לתקוף, בעוד 5 אחרים גרסו שאין לעזוב את העמדה הנוחה. קאלימאכוס היה היחיד שעדיין לא הצביע, הרודוטוס מספר שמילטיאדס פנה אליו במילים הבאות: בך הדבר תלוי קאלימאכוס, אם יהיו האתונאים עבדים או אם תזכה בהבטיחך להם את החירות בתהילת נצח, אשר כזאת לא השאירו גם הארמודיוס ואריסטוגיטון. שכן מאז היו האתונאים לעם עוד לא ריחפה עליהם סכנה כסכנה המאיימת עליהם עתה, אם ירכינו ראשם לפני בני מדי אלה, אין צורך לספר מה ירבה הסבל שיפול בחלקם, ואולם אם תהיה יד אתונה על העליונה במערכה זו, הרי שסופה להפוך לעיר הראשונה במעלה ביוון. והנה איך אפשר הדבר הזה ואיך בידך להכריע בעניינים אלה, אומר עתה מיד: בהיותנו אנחנו עשרה מצביאים, נעשו דעותינו שקולות, מהם מצווים להלחם, מהם לא. ועתה, אם לא נאסור מיד קרב על האויב, תביא איזו מזימה רעה לפרוד בין האתונאים, ובוגדים יסגירו את העיר לבני מדי ואולם אם נצא לקרב עמם, הרי בטרם יגבר רקב-הבגידה באתונה, ובתנאי שהאלים לא יאירו פניהם לצד אחד בלבד, נצא אנו מן הקרב וידנו על העליונה. אם כן כל זה בידך ותלוי בך. אם תסכים עתה לדעתי, ארצנו תהיה חפשיה והעיר הראשונה בין אלה אשר בארץ יוון. אולם אם תחזיק בדעת אלה המתנגדים לקרב, יבוא ההפך מכל הטובות שמניתי אני. קאלימאכוס הושפע מאוד מנאום נרגש זה והצביע בעד דעתו של מילטיאדס. לפיכך הוחלט לצאת לקרב שנודע כקרב מרתון, האתונאים ניצחו ניצחון מוחץ על אף נחיתותם המספרית, אם כי קאלימאכוס שפיקד על האגף הימני היוקרתי מת בקרב בעת שהאתונאים ניסו להשתלט על הספינות של הפרסים. האתונאים בנו לזכרו פסל בגובה 4.68 של האלה ניקה. הפסל התגלה מחדש, שוחזר, והוצג לציבור במוזיאון האקרופוליס באתונה בשנת 2010. הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת". משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI) מקרב מרתון עד קרב מצדה, באתר דעת. הגיית השם ביוונית: קלימכוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף). הגיית השם ביוונית: פּולימרכוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף). הרודוטוס, ספר שישי, 109. הרודוטוס, ספר שישי, 114. כתבה ביוונית
דיוניסיוס איש פוקאיה

דיוניסיוס, (ביוונית: Διονύσιος; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מפקד צי איוני בן העיר פוקאיה. התפרסם כמפקד הכוחות האיונים המורדים בקרב לאדה נגד ממלכת פרס האחמנית. במסגרת המרד האיוני שהנהיג אריסטגורס ממילטוס קיבצו המורדים צי של ספינות מערים שונות. דיוניסוס היה המפקד של 3 ספינות שבאו מפוקאיה, מספר זעום לעומת המספרים שהביאו הערים האחרות. אולם במהלך אספת הקצינים התבלט דיוניסוס בנאום שנשא בפני חבריו לפיקוד: "ענייננו, אנשים איונים, עומדים על חודה של תער, או שנהיה חופשים או עבדים... ועתה אם אתם רוצים לקבל עליכם לשאת עמל, תהיינה לכם לפי שעה יגיעות, אחר כך יהיה בידכם להתגבר על אויביכם ולהיות חופשים. אבל אם אתם מתמכרים לחיי תפנוקים ולאי-סדרים, אין לי שום תקווה בשבילכם..." המפקדים האחרים התרשמו מדבריו ונתנו לו לפקד על כל הצי שכלל 353 טריארות. הוא דרש מאנשיו משמעת ברזל ואימן אותם יום ולילה בתרגילים מפרכים. האימונים כללו תנועה בטור עורפי, שהייתה התנועה הסטנדרטית של אוניות אל זירת הקרב, דייקפלוס (diekplous) ולוחמת סיפונים. זוהי העדות הכתובה הראשונה לשימוש בדייקפלוס, שנחשב לאחת מתנועות התקיפה לניגוח היעילות ביותר בלוחמה הימית בעת העתיקה. הדייקפלוס בוצע על ידי שייטת הערוכה בשורה חזיתית או פונה ועוברת מטור עורפי לשורה חזיתית. מטרת האוניות התוקפות הייתה להבקיע דרך (diekplein) אוניות האויב המסודרות גם הן במערך חזיתי, לשבור את משוטיהן תוך כדי ההבקעה ועל ידי כך לשתק את תנועתן. כשהן חסרות יכולת לנוע, חשופות האוניות הפגועות למהלומות ניגוח קטלניות נוספות. אולם האיונים זעמו על כך שאדם שהביא עמו רק שלוש ספינות נותן להם פקודות קשות כל כך, והפסיקו לציית לו. המצב בצי האיוני היה בכי רע, חוסר סדר שרר בכל. הפרסים שיחדו את הקפטנים של הספינות שבאו מסאמוס כדי שבשעת הקרב יערקו. קרב לאדה הוכרע למעשה עוד בטרם החל, כאשר התחיל הקרב נמלטו מרבית הספינות הסאמיות, מה שזרע פאניקה בצי וספינות מלסבוס נמלטו גם הן, הפרסים זכו בניצחון מוחץ. במהלך הקרב דיוניסוס שבה שלוש ספינות פרסיות, הוא נמלט אתן לפיניקיה ושדד ספינות מסחר. בכסף שהרוויח נמלט לסיציליה והפך לשודד ים. אולם בזז רק ספינות קרתגיות ואטרוסקיות ולא נגע לרעה ביוונים. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת". הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. צבי הרמן. קרתגו - המעצמה הימית. תל אביב, הוצאת מסדה, 1963. משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI) Herodotus. Translated by A.D. Godley. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922 (reprinted 1971). Digitized copy in: Perseus Bulwer, Edward Lytton. Athens, Its Rise and Fall: With Views of the Literature, Philosophy, and Social Life of the Athenian People. New York: Harper & brothers Publishers, 1852. Rawlinson, George; Benjamin Jowett, Henry Graham Dakyns and Edward James Chinnock. Greek Historians: The Complete and Unabridged Historical Works of Herodotus, Thucydides, Xenophon and Arrian. New York: Random House Incorporated, 1942. Shaw, Philip. The Sublime. New York: Routledge, 2006. Thirlwall, Connop. A History of Greece. London: Longman, Brown, Green & Longmans, 1846. Waltari, Mika; The Etruscan (Turms kuolematon, 1955). הרודוטוס, ספר שישי, 11. בתרגום ד"ר אלכסנדר שור. הרודוטוס, ספר שישי, 17.
אריאביגנס

אריאבגנס, (ביוונית: Ἀριαβίγνης; המאה ה-5 לפנה"ס) היה נסיך ומצביא פרסי, שפיקד על הצי הפרסי בקרב סלמיס. אריאביגנס היה בנו של דריווש הראשון מהשושלת האחמנית, ושל אשתו שהייתה בתו של גובריאס. היא ילדה לדריווש ארבעה בנים שאחד מהם היה אריאביגנס, והבכור ביניהם היה ארטובזנס. אולם לאחר מכן נישא דריווש לבתו של כורש, אטוסה, והיא ילדה לו עוד ארבעה ילדים שהבכור ביניהם היה חשיארש. עוד בימי חייו של דריווש פרץ סכסוך בין ארטובזנס לבין חשיארש כאשר כל אחד טוען שהוא הראוי לרשת את הכתר. דמרטוס מלך ספרטה שנמלט מאויביו הפוליטיים הגיע אותו זמן לפרס והציע לחשיארש להעלות את הטיעון שארטובזנס נולד כאשר דריווש היה אדם פשוט בעוד חשיארש נולד לאחר שדריווש כבר היה מלך. דריווש קיבל את הנימוק אולם הרודוטוס סובר שגם ללא נימוק זה השלטון היה נופל בידי חשיארש, כיוון שהשפעתה של אטוסה על דריווש הייתה רבה. נראה שהאחים קיבלו את הבחירה בהשלמה, כיוון שהם נזכרים לעיתים קרובות כמפקדים בצבאו של חשיארש. אריאביגנס מונה למפקד הצי הפרסי במהלך פלישתו של אחיו ליוון, ופיקד על הצי במהלך קרב ארטמיסיון שהסתיים ללא הכרעה, הצי היווני נסוג לסלמיס. הפרסים נהנו מיתרון מספרי בולט, 1,000 נגד 380, אולם האדמירל האתונאי תמיסטוקלס גרר את הפרסים למלכודת מתוחכמת והביס אותם, במהלך הקרב מת אריאבגנס. פלוטרכוס מתאר בהרחבה את מותו של אריאביגנס שאותו הוא מכנה "אריאמנס". פלוטרכוס מתאר אותו כאיש אמיץ וחזק, על פי תיאורו הוא ירה חיצים והשליך כידונים במו ידיו, אולם ספינתו התנגשה בספינה יוונית. הוא ניסה לקפוץ עליה, אולם שני יוונים דקרו אותו בחניתותיהם והשליכו אותו לים. גופתו נמצאה בידי המצביאה הפרסייה ארטמיסיה והובאה אל אחיו. הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת". משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI) פלוטרכוס, תולדות גדולי יון ורומא; תרגם: י"ל ברוך, 2 כרכים, תל אביב: אמנות, תרצ"ב. (התוכן: כרך 1: גדולי יון; ספר 1: תזאוס, ליקורג, סולון, תמיסטוקלס; ספר 2: אריסטידס, קימון, פריקלס, ניקיאס) (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית) הרודוטוס, ספר שביעי, 2. הרודוטוס, ספר שביעי, 3. הרודוטוס, ספר שביעי, 97. הרודוטוס, ספר שמיני, 89. פלוטרכוס, "חיי תמיסטוקלס", 14.
גוד

האם התכוונתם ל... נובי גוד – חג לא-דתי לציון תחילת השנה החדשה במדינות ברית המועצות לשעבר גוד מיוזיק – חברת תקליטים והפקה מוזיקלית גוד שארלוט – להקת פאנק רוק אמריקאית גוד דיק – סרט קולנוע אמריקאי עצמאי העוסק במיניות פגועה גוד או איגוד – מונח משפטי במשפט העברי המעניק לשותף יכולת לכפות במקרים מסוימים איחוד בעלות גוד אחית – מונח בדיני מחיצות במשפט העברי, לפיו רואים כאילו ישנה מחיצה שיורדת מלמעלה. גוד אסיק – מונח בדיני מחיצות במשפט העברי, לפיו ניתן לראות כאילו המחיצה עולה מלמטה למעלה. מקומות גוד – עיר במחוז פשט בהונגריה גוד, וירג'יניה המערבית – עיר במדינת וירג'יניה המערבית בארצות הברית אישים מת'יו גוד – שחקן קולנוע אנגלי ריצ'רד גוד – פסנתרן יהודי-אמריקאי ג'וד גודי
קאלימאכוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קאלימאכוס – משורר הלניסטי מהמאה ה-3 לפנה"ס. קאלימאכוס (פסל) – פסל ואדריכל יווני מהמאה ה-5 לפנה"ס. קאלימאכוס (פולימארכוס) – מצביא אתונאי מהמאה ה-5 לפנה"ס. פיקד על הכוחות האתונאים בקרב מרתון.
דיאנקס

דיאנקס (ביוונית עתיקה: Διηνέκης; המאה ה-5 לפנה"ס) היה ספרטני, שלקח חלק בקרב תרמופילאי. מלך פרס חשיארש הראשון פלש ליוון, ו-300 חיילים ספרטנים תחת פיקודו של המלך לאונידס הראשון נשלחו אל תרמופילאי לעכב אותו. טרם הקרב אחד החיילים התלונן בפני לאונידס שהפרסים כה רבים עד ש"כשיורים הברברים את חיציהם, מאפילים הם על השמש בהמון החצים, כה גדול המונם." דיאנקס ששמע את השיחה השיב שהחייל: "מודיע רק טובות, שאם המדים יסתירו את השמש, יהיה להם הקרב בצל ולא בחום השמש." הרודוטוס טוען גם שדיאנקס היה החייל האמיץ ביותר שלחם בקרב, ומציין גם שהוא נודע באמרותיו השנונות. פלוטרכוס מזכיר סיפור דומה אם כי אחרת. לפי פלוטרכוס, לאונידס עצמו היה זה שאמר את המשפט המפורסם: "האם לא יהיה זה נחמד אם יהיה לנו צל כשנלחם בהם?" משפטו ההרואי של דיאנקס מפורסם עד ימינו. בספרו של סטיבן פרספילד "שערי האש", דיאנקס הוא אחת הדמויות המרכזיות. וכך גם בספר "הספרטאי" של קרולין דל סנידקר. בסרט 300 הספרטנים המשפט נאמר בידי המלך לאונידס עצמו בתגובה לאיום מצד הגנרל הפרסי הידרנס, ולא בעקבות תלונה של חייל יווני. בקומיקס הגרפי של פרנק מילר הוא אינו נזכר, ובסרט "300" המשפט נאמר בידי דמות בדיונית בשם סטליוס. בעיר המודרנית ספרטה השוכנת בסמוך לספרטה ההיסטורית קיים רחוב הקרוי על שמו, בסמוך לקבר לאונידס. הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת". פלוטרכוס. ספרטה - אמרות ומנהגים. תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א. הרודוטוס, ספר שביעי, 226. פלוטרכוס, "ספרטה אמרות ומנהגים". תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א.
רפובליקה פדרלית

רפובליקה פדרלית היא צורת ממשל המהווה פדרציה ורפובליקה גם יחד. ברפובליקה פדרלית מדינות אחדות מוותרות על חלק מריבונותן ועצמאותן לטובת שלטון מרכזי משותף. לא כל פדרציה היא רפובליקה פדרלית, קיימות פדרציות שהן מונרכיות חוקתיות. ברפובליקה פדרלית קיים שלטון מרכזי שבסמכותו לכפות את רצונו על מדינות הפדרציה במקרה הצורך. ברפובליקה פדרלית קיים איחוד כלכלי מלא בין המדינות, המתבטא בין היתר במטבע אחיד, ביטול המכסים, ריבית אחידה וכו'. ברפובליקות פדרליות צבא אחד משותף הנתון למרות השלטון הפדרלי, וחוקה משותפת התקפה בכל המדינות. על פי רוב, ניתנות למדינות הפדרציה חופש פעולה חלקי לפחות בתחום הבריאות, החינוך והתשתיות. עיר הבירה הפדרלית נמצאת במחוז עצמאי, ולכל מדינה עיר בירה משלה. הפרלמנט במדינה פדרלית מורכב במקרים רבים משני בתים (הסנאט ובית הנבחרים בארצות הברית, הבונדסראט והבונדסטאג בגרמניה, ועוד), כאשר באחד הבתים מוענק ייצוג שווה לכל מדינה ובבית השני מוענק ייצוג לכל מדינה לפי גודל אוכלוסייתה. כל חוק חייב לעבור אישור של שני הבתים, מה שמבטיח מצב בו גם רוב האוכלוסייה תתמוך בחוק וגם רוב המדינות תתמוכנה בו, כדי להימנע ממצב בו רוב האוכלוסייה המייצגת את המדינות הגדולות תחוקק באופן שיפגע בתושבי המדינות הקטנות. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה (1824-1840) רפובליקת קולומביה הגדולה (1819-1831) צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה (1989-1992) הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה (1945-2003) סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו (2003-2006)