laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלוש דקות של נצח

שלוש דקות של נצח הוא ספר מאת אלון אמיר, שנכתב בשנת 2017. הספר מהווה יומן מסע אל מה שנראה כעולם של זוהר, אך מתברר שמאחורי הקלעים התדמית והקלישאות הרווחות בקרב הציבור הרחב, חברי משלחת ישראל לאירוויזיון, מוצאים עצמם במצבים מסכני חיים. הספר חושף את אחורי הקלעים של האירוויזיון – אירוע המוזיקה הגדול בעולם. הוא מציץ אל הפוליטיקה הפנימית שמתרחשת בישראל בכל הקשור לתחרות, לפוליטיקה העולמית, לשחיתויות, לרומנים ולמה שקורה בחדרי חדרים. זוהי הפעם הראשונה בעולם שספר כזה נכתב מתוך חוויות אישיות של משתתף פעיל בתחרות. הספר מסופר מנקודת מבטו של אלון אמיר, אשר לקח חלק במספר רב של תחרויות אירוויזיון, הוא שימש מספר פעמים כדובר המשלחת הישראלית, הסלובקית והבלארוסית. כמו כן, שימש כשופט בינלאומי פעמים רבות בקדמי אירוויזיון במספר מדינות באירופה. לספר יצא גם ספר המשך ב-2022 בשם "זה מה יש". ינאי טננבאום, איש יחסי ציבור ומי ששימש בעבר כמה פעמים כדובר המשלחת הישראלית לאירוויזיון, מתבקש לקחת חלק בתחרות שתתקיים בבאקו, אזרבייג'ן, מדינה מוסלמית עם גבול פתוח לאיראן. במסגרת העבודה על התחרות עם הזמרת ירדן עוז, השניים עוברים מסע ארוך ומפותל, הכולל פוליטיקות פנים מערכתיות בישראל, וחווים על בשרם מה המשמעות של להיות ישראלים המייצגים את מדינתם מול אירופה. המשתתפים במשלחת מאפשרים לעצמם להישאב אל תוך רומנים, לשתות את עצמם לדעת ותוך כדי מצליחים, בדרכם הייחודית והוולגארית, להקסים את הסובבים אותם. מספר אמנים וכוכבי אירוויזיון כתבו המלצות על הספר, בין היתר ניתן למצוא את מירה עווד, דנה אינטרנשיונל, מורן מזור, אחינועם ניני, שירי הדר (איזבו), אן-מארי דוד, משה דץ, אילנית, אורנה דץ, סאניה ווצ'יץ', שריל בייקר ועוד. לספר מהדורה באנגלית שתורגם על ידי המתרגמת שרון זינגר בשם Three Minutes of Eternity. במרץ 2021, לקראת אירוויזיון 2021, יצא הספר לאור גם בשפה ההולנדית. עמי פרידמן, דוד ד'אור וטיפקס לא היו בחירות טובות לאירוויזיון, באתר ynet, 25 במרץ 2017 וואלה!תרבות‏, שחיתות, רומנים וסכנה: הספר "שלוש דקות של נצח" חושף את אחורי הקלעים של האירוויזיון, באתר וואלה, 24 במרץ 2017 Alon Amir on his Eurovision book "Three Minutes of Eternity", סרטון באתר יוטיוב UMK17 | la 28.1.2017 (בפינית), נבדק ב-2020-07-21 ירון פריד, ‏"זה מה יש": האירוויזיון כמו שלא ראינו אותו מעולם, באתר מעריב אונליין, 29 באפריל 2022 bol.com | In 3 minuten vereeuwigd, Alon Amir | 9789049401290 | Boeken, www.bol.com
הר סנדרסון

האם התכוונתם ל... הר סנדרסון (אנטארקטיקה) – הר בדרום הרי רואן שבצפון האי אלכסנדר, אנטארקטיקה הר סנדרסון (ניגריה) – הר בניגריה הר סנדרסון (קולומביה הבריטית) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה סנדרסון (פירושונים)
נורית דאבוש

נורית דאבוש (נולדה ב-23 באוגוסט 1966) היא מרצה בקריה האקדמית אונו לאסטרטגיה תקשורתית. לשעבר יושבת ראש הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ודירקטורית בבנק יהב. נולדה באשקלון לאברהם וניצה (מיסה), שעלו מלוב בשנת 1949. בתחילה הגיעו לירושלים ואחר כך עברו לאשקלון. הצעירה במשפחה של שמונה אחים ואחיות. גדלה באשקלון. למדה בתיכון דתי רוגזין. כנערה השתתפה בתוכנית הטלוויזיה 'זהו זה', בפינה שבה הגשימו חלומות. את השירות לאומי עשתה כמדריכה במד"צים. היא סיימה לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וחינוך בלתי פורמלי באוניברסיטה בר-אילן, נבחרה לאגודת הסטודנטים ושלוש שנים הייתה פעילה. התמודדה ליושבת ראש האגודה אך הפסידה. במקביל עבדה במחלקת המחקר של המוסד לביטוח לאומי. והייתה בין המגבשים את הצעת חוק הסיעוד הממלכתי. לאחר מכן עבדה כעוזרת דובר משרד השיכון תחת שר הבינוי והשיכון אריאל שרון. בהמשך נבחרה לשמש כדוברת האגודה למען החייל. שימשה יועצת אסטרטגית לפרויקטים לאומיים. ב-1995 החלה להרצות בתחומי תקשורת, דוברות, יחסי ציבור והסברה. בחוג לתקשורת בבר-אילן ובמכללת עמק יזרעאל. בבחירות 1996 עבדה עם זבולון המר כחלק מהמערך האסטרטגי. שימשה סגנית יו"ר תיאטרון הבימה במשך שנתיים וחצי ויו"ר דירקטוריון תיאטרון הבימה במשך כשלוש שנים וחצי. כמו כן שימשה דירקטורית בחברת ממ"ן (מסוף מטענים) ובחברות רבות, בהן חוצה ישראל, המשקם, וקרן קיסריה. שימשה חברה בוועדה לבחירת מדליקי המשואה וכשנתיים נציגת ציבור בוועדה לסל התרופות, בוועדת האיתור לדירקטוריון תאגיד השידור הציבורי כאן ובוועדה לבחירת הרבנים הראשיים לישראל. בשנת 2004 מונתה לחברת מועצת הרשות השנייה. ב-20 בנובמבר 2005 מונתה על ידי שרת התקשורת דליה איציק לתפקיד יו"ר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. במהלך כהונתה פתחה במכרזים לרדיו הציבורי ובהם הקמת שתי תחנות רדיו: קול ברמה וגלי ישראל. בשנת 2020 מונתה כחברה במועצה של המוסד לביטוח לאומי. שימשה כיו"ר חברת גני יהושע. כיום היא מרצה לאסטרטגיה תקשורתית בקריית־אונו ודירקטורית בבנק יהב. ונשיאת איגוד דוברי רשויות המקומיות לשעבר. אם לבת ומתגוררת ברמת גן. מדיה וקבצים בנושא נורית דאבוש בוויקישיתוף טלי ליפקין-שחק, תחנות בזמן עם נורית דאבוש, באתר nrg‏, 26 במאי 2006 ליאת רון, ‏פורטפוליו / נורית דאבוש, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2006 ירעם נתניהו, שליפות עם נורית דאבוש, באתר nrg‏, 16 בינואר 2007 מוריה זלצר-וולשטיין, נורית דאבוש: קודם ישראלית, אחר-כך דתית, באתר ynet, 30 בינואר 2008 שרי מקובר-בליקוב, אלוהים שלי: נורית דאבוש, באתר nrg‏, 6 במרץ 2009 דיאנה בחור ניר, ד.נ.א: נורית דאבוש למדה מאבא לדבר עם אלוהים, באתר כלכליסט, 18 באוגוסט 2016 מירי בן־דוד ליוי, יחד לתמיד, באתר "ידיעות אחרונות", 19 באפריל 2017 טליה לוין, ‏נורית דאבוש: "מרצה תקשורת לחרדיות, כי כל המגזרים צריכים להיות מיוצגים", באתר מעריב אונליין, 18 ביולי 2018 רבקי גולדפינגר, עניין אישי והפעם עם נורית דאבוש, באתר ערוץ 7, 22 במאי 2019
אלחנדרו סקופלי

אלחנדרו סקופלי (בספרדית: Alejandro Scopelli;‏ 12 במאי 1908 – 23 באוקטובר 1987) היה כדורגלן ומאמן איטלקי-ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ. סקופלי נולד ב-12 במאי 1908 בלה פלאטה שבארגנטינה. קבוצתו הראשונה הייתה אסטודיאנטס דה לה פלאטה שמעיר הולדתו, בה היה חלק מהקבוצה האגדית של לוס פרופסורס. ב-1933 עבר לאיטליה שם שיחק בקבוצות אינטר מילאנו ורומא בשנים שלאחר מכן. סקופלי היה לאחד מהשחקנים הארגנטינאים הראשונים ששיחקו באירופה. בזמן שהייתו באיטליה שיחק את משחקו היחיד עבור הנבחרת האיטלקית. ב-1936 חזר לארגנטינה לשחק בראסינג קלוב בה לא לקח חלק במשחק ושנה אחר כך שב לאירופה והפעם לכוכב האדום (צרפת) וראסינג פריז בזמן שפרצה מלחמת העולם השנייה. בעקבות כך עבר סקופלי לבלננסש שמפורטוגל שלא הייתה לה מעורבות במלחמה. ב-1941 חזר לדרום אמריקה שם סיים את הקריירה במדי אוניברסידד דה צ'ילה. במדי נבחרת ארגנטינה השתתף במשחק חצי גמר מונדיאל 1930 נגד ארצות הברית בו גם כבש. במשחק הגמר אורוגוואי ניצחה את ארגנטינה 4–2. בשנתו האחרונה בנבחרת זכה עימה בקופה אמריקה 1937 בו כבש שני שערים במשחק נגד פרגוואי. מדיה וקבצים בנושא אלחנדרו סקופלי בוויקישיתוף אלחנדרו סקופלי, באתר Transfermarkt אלחנדרו סקופלי, באתר BDFutbol אלחנדרו סקופלי, באתר WorldFootball.net אלחנדרו סקופלי, באתר National Football Teams אלחנדרו סקופלי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
יחסי יפן–קובה

יחסי יפן–קובה הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה של קובה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים לראשונה ב-1929. בשנת 1929, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה. בדומה לשאר מדינות הקריביים, בשנת 1941, קובה ניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם יפן בעקבות השתייכותה למדינות הציר במלחמת העולם השנייה. בשנת 1952, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בפעם השנייה. 2001 – ראש ממשלת יפן, ריוטרו האשימוטו. 2005 – ראש ממשלת יפן, צוטומו האטה. 2013 – ראש ממשלת יפן, יושירו מורי. 2015 – שר החוץ היפני, פומיו קישידה. 2016 – ראש ממשלת יפן, שינזו אבה. 2003 – נשיא קובה, פידל קסטרו. בשנת 2017, שוויו של הייצוא היפני לקובה הסתכם ב-4.72 מיליארד ין, וכלל בעיקר מכונות, רכבים וחלקי רכב. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני מקובה הסתכם ב-1.55 מיליארד ין, וכלל בעיקר, טבק, קפה ודגים. יפן מיוצגת בקובה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בהוואנה, בירת המדינה. קובה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–קובה בוויקישיתוף יחסי יפן–קובה, באתר משרד החוץ היפני אתר שגרירות קובה ביפן אתר השגרירות היפנית בקובה EMBASSY OF JAPAN IN HAVANA, CUBA EMBASSY OF CUBA IN TOKYO, JAPAN
סאוואן

מחוז סאוואן (בצרפתית: Savanes) הוא אחד מחמשת המחוזות ברפובליקה הטוגולזית (טוגו) - מדינה במערב אפריקה. המחוז עשיר באוצרות היסטוריים ותרבותיים, כמו ציורי מערות. בעיר הגדולה ביותר במחוז, לורה, מתגוררים כשני מיליון תושבים.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] המחוז גובל בבורקינה פאסו מצפון, ברפובליקת בנין ממזרח, במחוז קארה מדרום וברפובליקת גאנה ממערב. עיר הבירה והעיר השלישית בגודלה של המחוז היא דאפאונג. קצב גידול האוכלוסייה הוא 3.24% בשנה. כ־80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים. מחוזות טוגו Togo: Regions, Cities & Urban Localities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנטלי S3

בנטלי S3 (באנגלית : Bentley S3, קרוי גם : בנטלי קונטיננטל S3) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית בנטלי אשר יוצרה בין השנים 1965–1952 בבריטניה 4 דלתות - סלון (דגם "בנטלי S3", יוצרו 1,286 יחידות) 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה דגמי "בנטלי קונטיננטל S3" - דגמי פאר בדרגת הלוקסוס הגבוהה ביותר, יוצרו 311 יחידות בסיס גלגלים ארוך 3,225.8 מ"מ - יוצרו 32 יחידות בסיס גלגלים קצר 3,124.2 מ"מ - יוצרו 1,597 יחידות יוצרו 1,629 יחידות מנוע קדמי - אורכי. בלוק הצילינדרים והראשים יצוקים בסגסוגת אלומיניום וברזים הידראוליים מפעילים את שסתומי התקורה מנוע בנזין, מנוע קירור מים, סוג הנעה : הנעה אחורית קיבולת מכל דלק - 81.8 ליטר תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.9 שניות (דגם "בנטלי S3 קונטינטל", 2 דלתות) "בנטלי S3" "בנטלי S3", שנת 1964 "בנטלי קונטיננטל S3" דגם "Flying Spur" "בנטלי S3" "בנטלי S3", שנת 1965, דגם קופה, נבנה על ידי "James Young" "בנטלי S3" - דגם קבריולה "בנטלי S3", קבריולה, נבנה על ידי "Mulliner Park Ward" "בנטלי S3" - דגם קופה "בנטלי S3" - דגם קופה "בנטלי S3", שנת 1964 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים בנטלי S1 בנטלי S2 מדיה וקבצים בנושא בנטלי S3 בוויקישיתוף בנטלי S3, סרטון באתר יוטיוב בנטלי S3, סרטון באתר יוטיוב האתר הרשמי של חברת בנטלי "בנטלי קונטיננטל S3" - דגמים בעלי ביצועים גבוהים בתצורות: סלון 4 דלתות, קופה 2 דלתות, קבריולה 2 דלתות "בנטלי S3", שנת 1963 מפרט carfolio.com/specifications/models/car "בנטלי S3", סלון 4 דלתות, שנת 1963 topspeed.com/cars/bentley/1963-bentley-s3-saloon דגם "בנטלי S3", שנת 1963 superclassics.eu/listing/bentley-s3-1963 "בנטלי S3 קונטיננטל" דגם "Flying Spur", שנת 1965 classicdriver.com/en/car/bentley/s3/1965 "בנטלי קונטיננטל S2", שנת 1959 - מפרט טכני carfolio.com/specifications
הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי

הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי היא ועדה מיוחדת, שהוקמה בכנסת העשרים על מנת לצמצם פערים בחברה הישראלית ולגרום לפיתוח הפריפריה החברתית. הוועדה הוקמה ב-27 ביולי 2016 ופעילותה הסתיימה עם סוף כהונתה של הכנסת העשרים. בועדה דובר בין היתר על המחסור בצוותי הרפואה באזורי הפריפריה, אפליית ספורטאים דתיים בכך שנקבעים משחקים ליום שבת, הרחבת שירותי מד"א במחוז הצפון, התנהלות מפלה וחוסר שקיפות מצד רשות מקרקעי ישראל, החוסר במתקני ספורט שמאפשרים לילדים ולנוער לשחק בימי חול ואף בחינת הפערים במתן שירותים בריאותיים בין מבוטחי קופות החולים בצפון הארץ לעומת מבטוחי קופות החולים במרכז הארץ. מלבד אלו דובר בהרחבה גם על הבדלי תוחלת החיים בין חלקיה השונים של ישראל, היעדר מוקדים רפואיים בדרום הארץ. בוועדה התארחו בין היתר: יוסי שרעבי מנכ"ל משרד התרבות והספורט, אלי בין מנכ"ל מד"א, סיון יחיאלי ראש המועצה המקומית כפר ורדים. צמצום הפערים בין תושבי המרכז לתושבי הפריפריה החברתית בתחומי הבריאות, החינוך, הרווחה והתרבות. עידוד רשויות מרובות מקרי רווחה מטופלים. חלוקה מחודשת של הדיור הציבורי שייבנה בעתיד בישראל. חלוקת מחודשת של קרקעות וגבולות אזורי התעשייה הנמצאים תחת הרשויות המקומיות. חלוקה מחודשת של תקציבי ספורט ותרבות. הטבות מס לאנשים שגרים ביישובי הפריפריה. פיזורם של מבני הציבור שייבנו ברחבי הארץ. ייצוג הולם של בנות ובני קבוצות תרבותיות, אתניות, מגדריות, דתיות ולאומיות במשרות ציבוריות. המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל מדד פריפריאליות קולוניאליזם פנימי המשרד לשוויון חברתי אתר הוועדה, באתר הכנסת כתבה על דיון הוועדה בו נידון על מחסור בצוותי חירום רפואיים בפריפריה., באתר הכנסת, פורסם ב-1 בינואר 2018 כתבה על דיון הוועדה בו נידון על אפליית ספורטאים בשבת, באתר הכנסת, 10 בינואר 2018
אידאולוגיה פוליטית

אידאולוגיה פוליטית היא מכלול הרעיונות הפוליטיים של אדם. בפוליטיקה המודרנית יש סוגיות רבות עליהן נחלקות דעות של אנשים, כגון הכלכלה, סוגיות חברתיות ומידת הכוח שיש לממשלה. הכלכלה בדרך כלל מחולקת לימין ושמאל, הימין מאופיין בתמיכה בקפיטליזם, ובבעלות פרטית של אמצעי הייצור, בטענה שההון ירד מהעשירים למעמד העובדים. אנשים משפיעים מאוד בימין הכלכלי הם אדם סמית' ומילטון פרידמן. דמויות שנויות במחלקות בימין הכלכלי הקיצוני הם אישים כמו איין ראנד, ומארי רות'בארד, אף על פי שאפילו אדם סמית' חשב שרעיונות כמו שלהם לא הגיוניים. בחלק מהמדינות השמאל הפוליטי מאופין בהתנגדותו ליישום מוחלט של הקפיטליזם, ובדרך כלל משלב בכלכלה בעלות ציבורית של אמצעי הייצור, בין אם זה דרך הממשלה (לניניזם) דרך ארגוני העובדים (סינדקליזם) או דרך דמוקרטיה ישירה (אנרכו קומוניזם). חלק מהתומכים בגישה זו טוענים שבדומה לדמוקרטיה ברמת המדינה, יש לתמוך גם בדמוקרטיה ביחסי העבודה. אנשים משפיעים מאוד בשמאל הכלכלי הם קרל מרקס ופרדיריך אנגלס. חלק השמאל הכלכלי הקיצוני תומכים גם באישים כמו ולדימיר לנין וצ'ה גווארה, אשר היו דמויות שנויות במחלוקת. מפני שהמצב שברוב מדינות העולם אנחנו חיים תחת מערכת קפיטליסטית, אין בדיוק מרכז כלכלי, אבל אנשים שתומכים במצב הקיים בלי לשנותו כוללים אנשים כמו רייגן ותאצ'ר, אף על פי שיש טענות רבות שהם עשו זאת עבור רווח פוליטי ופגיעה באוכלוסיות שלא תמכו בהם. דעות לגבי סוגיות חברתיות גם כן מתחלקים לימין ושמאל. הימין מאובחן ברצון לשמור על המצב הקיים, ולכן הוא מתנגד להפלות, מתנגד לנישואין חד מיניים, ובדרך כלל יותר שמרני, המרכז נחשב יותר ליברלי. הוא ברובו יותר תומך בזכות של אנשים לעשות כרצונם, אבל הוא לא מחבב לעשות מעבר. השמאל מאובחן כיותר פרוגרסיבי, ומאמין בפירוק המצבים שהוא חושב שאינם צודקים. למשל קיבוע בחוק את זכותם של הומואים להתחתן, לעומת ליברלים שפשוט רוצים שזה יפסיק להיות לא חוקי. דעות לגבי התערבות ממשלתית אינם מחולקים לימין ושמאל אלא למדיניים, וחירותנים. המדיניים מאמינים שזה תפקיד הממשלה לשמור על ביטחון האזרח ולוודא שהוא שומר על החוק, ובדרך כלל מאמינים במעקב אחרי אזרחים, בעוד החירותנים מאמינים שהאזרחים ישמרו על החוק, ושמעקב מוגזם אחרי אזרחים אינו מוסרי, יגרום לכולם להיכנס לכלא על טעויות פשוטות. רובם תומכים בלגליזציה. שמאל וימין בפוליטיקה מדיה וקבצים בנושא אידאולוגיה פוליטית בוויקישיתוף Suleman, Adam Smith and the Role of the State | Bohatala.com, Bohat ALA, ‏2019-10-14 (באנגלית) james muldoon, council democracy towards a democratic socialist politics, center for the study of democracy The Nationalities Question in the Russian Revolution (Rosa Luxemburg, 1918), libcom.org (באנגלית) Guevara, Ernesto "Che", 1928-1967, libcom.org (באנגלית) Lee Atwater - Wikiquote, en.wikiquote.org
ואלבייק

ואלבייק (בהולנדית: Waalwijk ‏האזנה‏Ⓘ‏; בניב של בראבנט: Wólluk) היא עיר הולנדית השייכת למחוז צפון בראבנט. נכון לשנת 2019, בעיר מתגוררים כ-48,240 תושבים. לעיר ניתנו זכויות כעיר בשנת 1303. בשנת 1815 אוחדה ואלבייק עם רחוב לנגרסטה הסמוך, שרק אז נוסף למחוז צפון בראבנט. בשנת 1922 אוחדו גם הכפרים Besoyen ו-Baardwijk לוואלבייק. בשנת 1997 נוספו לעיר גם הכפר וספיק ועיריית ספראנג-קפל. לעיר קבוצת כדורגל בשם RKC ואלבייק, המשחקת בליגה הבכירה בהולנד. הקבוצה משחקת באצטדיון אצטדיון מנדמייקרס בעיר, המכיל 7,500 מקומות. ואלבייק ידועה גם בזכות אירוע "80 van de langstraat", המתקיים בעיר ובסביבתה בכל ספטמבר, ובו כמה אלפי אנשים עושים מסלול של 80 ק"מ לאורך כל העיירות שנמצאות באזור Langstraat. גרמניה אונה, גרמניה פולין חויניצה, פולין מדיה וקבצים בנושא ואלבייק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואלבייק ואלבייק, ברשת החברתית פייסבוק ואלבייק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ואלבייק, ברשת החברתית אינסטגרם ואלבייק, ברשת החברתית LinkedIn Mandemakers Stadion – StadiumDB.com, stadiumdb.com
הקש בעץ (סרט)

הקש בעץ (באנגלית: Knock on Wood) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1954 עם דני קיי ומאי צטרלינג (אנ') בתפקידים הראשיים. השירים בסרט נכתבו והולחנו על ידי סילביה פיין, אשתו של קיי, כולל השיר המפורסם "All about you". ג'רי מורגן (דני קיי) הוא אמן פיתום המופיע עם בובותיו קלרנס וטרנס במועדון "תרנגול הזהב" בפריז. הוא אינו שולט בעצמו ומפליט מדי פעם דברים בפי הבובות שמרגיזים את חברתו הרקדנית, אודרי (וירג'יניה יוסטון) שעוזבת אותו. ג'רי נסער וזורק את הבובות. אמרגנו מרטי (דייוויד ברנס), מצליח לשכנע אותו לטוס לציריך לבדיקה אצל הפסיכיאטר ד"ר קרוגר (סטיבן גרי). בינתיים הוא נותן את הבובות לתיקון למר פפיצ'ק (אבנר ביברמן). במקביל מתפתחת עלילת ריגול. תוכנית סודית ליצור נשק קטלנית נגנבת. המרגל מצליח לברוח מהמשטרה להגיע לפפיצ'ק שהוא גם מרגל והוא מטמין את התכנית בראשם של הבובות קלרנס וטרנס. גם הנוכל הבינלאומי גודפרי לנגסטון (טורין תאצ'ר), טס בעקבות התכנית לציריך ופוגש במטוס את ג'רי. במטוס טסה גם הפסיכיאטרית ד"ר אילזה לנגסטרום ויש לה כמה היתקלויות מביכות עם ג'רי. בציריך בודק אותו ד"רה קרוגר (סטיבן גרי) ומציג לפניו את עמיתתו למקצוע ד"ר לנגסטרום שמתמחה בפסיכואנליזה. היא מזריקה לו חומר היפנוטי והוא שוקע ומספר על ילדותו לשני הורים שחקני וודויל שהזניחו אותו. במסגרת הזכרונות רואים את הוריו מבצעים את השיר "הקש בעץ". ד"ר לנגסטרום מציעה להמשיך את הטיפול בלונדון שם היא מתגוררת. לנגסטון שוכר למענם מטוס ובהמשך הטיפול מתאהבים הרופאה והפציינט. בינתיים מחפשים המרגלים ואנשי לנגסטון את התכנית בבובות וכל אחד הורג את השני. בחדרו של ג'רי נמצאים ארבע גופות והוא נרדף על ידי המשטרה והפושעים. בעיתונים הוא מוכתר בתואר "המרטש". הוא מוצא מקלט בבר אירי, בעסק למכירת מכוניות יוקרה ואחר כך במופע בלט שם הוא "משתתף" בריקוד. לבסוף הוא מסגיר עצמו לשוטרים ומשכנע שאינו הרוצח, הפושעים נעצרים וג'רי מתחתן עם הרופאה. מדיה וקבצים בנושא הקש בעץ בוויקישיתוף "הקש בעץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקש בעץ", באתר נטפליקס "הקש בעץ", באתר AllMovie (באנגלית) "הקש בעץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקש בעץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להקש בעץ, באתר יוטיוב הקש בעץ, באתר TCM דני קיי שר הקש בעץ, באתר יוטיוב דני קיי בבר אירי, באתר יוטיוב
קונצ'רטו לפסנתר (סקריאבין)

הקונצ'רטו לפסנתר של סקריאבין בפה דיאז מינור אופוס 20 הוא קונצ'רטו לפסנתר, שנכתב על ידי המלחין הרוסי אלכסנדר סקריאבין. סקריאבין השלים את הקונצ'רטו בימים ספורים בלבד בסתיו 1896, אך לא סיים את התזמור עד למאי שלאחר מכן (ורק לאחר דחיפות מתמדת על ידי מו"לו ופטרונו מיטרופן בילייב). בילייב שילם למלחין 600 רובל; הקונצ'רטו בוצע לראשונה ב-1897 ויצא לאור ב-1898. בהיותה יצירתו הראשונה שכללה תזמורת (למעט הפנטזיה שכתב לפסנתר ותזמורת קודם לכן, אם כי זאת מעולם לא תוזמרה בידיו ונכתבה למעשה לשני פסנתרים), היצירה נשלחה לסקירה לפני צאתה אצל ניקולאי רימסקי-קורסקוב, שהיה ידוע במיוחד בזכות כישורי התיזמור שלו. רימסקי קורסקוב קטל את היצירה ובמיוחד את התזמור שלה. סקריאבין (אז בן 24) הגיב במכתב, שאותו שלח בטעות לידידו המלחין אנטולי ליאדוב. השערורייה הקטנה דעכה במהירות לאחר הופעת הבכורה. מקובל להניח כי סקריאבין שינה מעת לעת את תפקיד הפסנתר, עד שסיים במתכונתו הנוכחית. היצירה כתובה לפסנתר, ולתזמורת הכוללת שני חלילים, שני פיקולו, שני אבובים, שני קלרינטים, שני בסונים, בנוסף ארבע קרניים, שתי חצוצרות, שלושה טרומבונים, טימפאני, וכלי מיתר. התזמור אמנם מזכיר בקלילותו את זה של שופן, אך בניגוד לקונצ'רטי שלו, אצל סקריאבין התזמורת ממלאת תפקיד חשוב ומרכזי ביצירה, ולעיתים נדמה כי הפסנתר הוא חלק מהתזמורת. הפרק הראשון בנוי בצורת סונטה עם נושא אחד. התזמור והמרקם דינאמי מאוד, ברוח הפוסט רומנטית של סוף המאה ה-19, עם שימוש רחב בכלי הנשיפה, אוניסונים של כלי הקשת, ופוליפוניה פשוטה. בניגוד לקונצ'רטים פוסט רומנטיים רבים, לתזמורת תפקיד רחב ביותר בהצגת הנושאים והפיתוח, בעוד תפקיד הפסנתר מצומצם למדי. הפרק השני בנוי בצורת נושא ווריאציות, כאשר הנושא מוצג לראשונה על ידי התזמורת בלבד, והפסנתר מצטרף בהמשך לארבע וריאציות. הפרק השלישי סוגר את הקונצ'רטו בריקוד מהודר שמשתמש ומפתח חומרים מהפרק הראשון. James M. Keller, Program Annotator, The Leni and Peter May Chair, https://nyphil.org/~/media/pdfs/program-notes/1920/Scriabin-Piano-Concerto.pdf?la=en Anatole Leikin, Not Set in Stone: Mikhail Pletnev's Rewrite of Scriabin's Piano Concerto, Performance Practice Review 22, 2018-03-13 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנטלי 4.5 ליטר

בנטלי 4.5 ליטר (באנגלית: Bentley 4½ Litre) היא סוג של מכונית מהודרת שיוצרה במספר תצורות: קבריולה, ספורט, סלון ומכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית בנטלי אשר יוצרה בין השנים 1931–1927 בבריטניה 4 מושבים - סלון 4 מושבים - קבריולה 2 מושבים - קופה קבריולה 4 מושבים - קופה 2 מושבים - מכונית מרוץ (הייתה קרויה "Blower Bentley") יוצרו 720 יחידות כולל 55 יחידות בעלי מגדש המקבל את כוחו באופן ישיר מהמנוע : "מגדש-על" (Supercharger) מנוע קדמי סוג הנעה : הנעה אחורית תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 10.0 שניות (מנוע 4,398 סמ"ק המפיק 177 כ"ס עם מגדש-על) בשנת 1928 זכתה "בנטלי 4.5 ליטר" במקום הראשון בתחרות "מרוץ 24 השעות של לה מאן". בשנת 1929 הגיעו דגמי "בנטלי 4.5 ליטר" למקום השני והשלישי ב"מרוץ 24 השעות של לה מאן". בשנת 1930 הגיעה "בנטלי 4.5 ליטר" למקום השני במרוץ "Circuit de Brooklands" (אנ'). בשנת 1930 הגיעה "בנטלי 4.5 ליטר" למקום השני במרוץ "Gran Premio de Francia" (אנ'). "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1928 "בנטלי 4.5 ליטר" "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1928 - קבריולה "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1928 - קבריולה "בנטלי 4.5 ליטר" - קבריולה "בנטלי 4.5 ליטר" - קבריולה, 2 מושבים "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1931 - קופה "בנטלי 4.5 ליטר" "בנטלי 4.5 ליטר" "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1928 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "בנטלי 4.5 ליטר" בנטלי בנטלי ספיד 6 מדיה וקבצים בנושא בנטלי 4.5 ליטר בוויקישיתוף בנטלי 4.5 ליטר, סרטון באתר יוטיוב בנטלי 4.5 ליטר, סרטון באתר יוטיוב האתר הרשמי של חברת בנטלי בנטלי - היסטוריה לפי שלדות intagebentleys.org/bentley-registry דגם "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1927 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "בנטלי 4.5 ליטר" hristies.com/LotFinder/lot_details "בנטלי 4.5 ליטר" מגדש-על web.archive.org/web/20120324100140 "בנטלי 4.5 ליטר", מגדש-על, שנת 1931 revsinstitute.org/the-collection/1931-bentley-4-12-supercharged "בנטלי 4.5 ליטר", שנת 1919 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "בנטלי 4.5 ליטר" bonhams.com/auctions/24124 "בנטלי 4.5 ליטר" לה מאן brooklandsmuseum.com/explore/our-collection/cars/4-litre-le-mans-bentley
הבניינים הגבוהים בסנקט פטרבורג

הבניינים הגבוהים ביותר בסנקט פטרבורג וסביבתה הם בניינים שגובהם 100 מטר ומעלה. כרגע בעיר ישנם 712 בניינים שגובהם נע בין 75 עד 100 מטר ומגדל אחד שגובהו 462 מטרים והוא הגבוה ברוסיה ובאירופה. במשך למעלה מ-300 שנה קתדרלת פטרופבלובסקיה הייתה הבניין הגבוה בעיר. כיום מרכז לאחטה הוא המגדל הגבוה בעיר (462 מטרים). מדיה וקבצים בנושא הבניינים הגבוהים בסנקט פטרבורג בוויקישיתוף "СНиП 2.08.02-89*. ПРИЛОЖЕНИЕ 3* Обязательное. Правила подсчета общей, полезной и расчетной площадей, строительного объёма, площади застройки и этажности зданий". ארכיון מ-2011-08-25. נבדק ב-22 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) Bogatyrsky Prospekt 20 St. Petersburg — SkyscraperPage.com Башня НИИ РТК Poema u Tryokh Ozyor 3A
Moscow Towers

Moscow Towers הוא גורד שחקים שנמצא ב"מוסקבה סיטי", מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה. מורכב משני מגדלים שמחוברים עם מסד אחד. בעבר, באתר ה-15, תוכנן לבנות מגדל של עיריית מוסקבה, שיהפוך למקום מושבה החדש של עיריית הבירה. רעיון זה עלה עוד בשנת 2002. אנטון נגאוויצין ומיכאיל חזאנוב זכו במכרז האדריכלי לעיצוב בניין העירייה במוסקבה. גורד השחקים היה אמור להיות בגובה 308 מטר ובו 72 קומות. גג גורד השחקים עוצב בסגנון האות M. ב-7 בדצמבר 2004 פרסמה עיריית מוסקבה צו להחרמת אתר זה מהחברה המנהלת אותו. ברם, ב-24 במרץ 2006, לאחר החלטה של בית הדין לבוררות במוסקבה הצו בוטל. בשנת 2010, עקב המשבר הכלכלי במדינה, הוקפאה הבנייה ומאוחר יותר ננטש הפרויקט הזה לחלוטין. בסוף 2011 נרכש האתר על ידי גוד ניסנוב וזרח אילייב. באמצע 2012 נמשכו העבודות באתר. הפרויקט המודרני אומץ בשנת 2013, אך בשנת 2015 העבודות שוב הופסקו. בנובמבר 2017 נרכש הפרויקט על ידי גריגורי באבסקי. הוכרז מועד חדש לסיום המגדל: 2022 ובשנת 2019 התחדשה הבנייה. באביב 2022 שם המתחם שונה לשם הנוכחי - Moscow Towers. אכלוס צפוי במהלך שנת 2024 מדיה וקבצים בנושא Moscow Towers בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Moscow Towers (ברוסית) https://www.mcity.ru/page/architecture_grand_tower Grand Tower в Москва Сити https://www.rbc.ru/newspaper/2017/12/06/5a267ffe9a794765a6cad202 https://www.m24.ru/news/gorod/31032022/446575 Елена Лыкова (2014-12-01). "Небоскребы «Москва-Сити»: каким задумывали район 20 лет назад". РБК (газета). אורכב מ-המקור ב-2015-05-01. נבדק ב-2015-05-01. Площадь высотки Grand Tower в комплексе «Москва-Сити» достигнет 400 тысяч «квадратов» / Новости города/ Сайт Москвы «Москва-Сити», который мы потеряли: 11 нереализованных проектов в ММДЦ פרויקט מגדל עיריית מוסקבה, תמונה Распоряжение Правительства Москвы № 2447-РП от 7 декабря 2004 года "Об изъятии у ОАО «СИТИ» земельного участка N 15 ММДЦ «Москва-Сити» для государственных нужд (Центральный административный округ)" Распоряжение Правительства Москвы № 471-РП от 24 марта 2006 года "Об отмене распоряжения Правительства Москвы от 7 декабря 2004 г. N 2447-РП" Комплекс административных зданий законодательной и исполнительной власти г.Москвы (архив 09.05.2010) Высотку для мэрии столицы не будут строить в «Москва-Сити» Мэрии придется долго сидеть на чемоданах: кризис заморозил их небоскреб в "Москве-Сити" Владельцы торгового комплекса «Европейский» купили долгострой в «Москва-Сити» (архив 2012 года) Турецкая Renaissance Construction с партнером достроит «Москва-Сити» (архив 2012 года) Год Нисанов и Зарах Илиев вышли на площадку в Сити Проект Grand Tower в «Москва-Сити» купил партнер Ротенбергов Возобновлено строительство многофункционального комплекса на 15-м участке «Москва-Сити» https://kf.expert/news/zaversheno-stroitelstvo-neboskreba-moscow-towers-v-mmdcz-moskva-siti