laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליזבת מלוקסמבורג

אליזבת מלוקסמבורג (בגרמנית: Elisabeth von Luxembourg; ‏7 באוקטובר 1409 – 19 בדצמבר 1442), הייתה בתו של זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של אלברכט השני, מלך גרמניה. אליזבת נולדה בשנת 7 באוקטובר 1409 בווישגראד, לזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולברברה מציליה, בתם של הרמן השני, רוזן ציליה ואנה משאונבורג. בשנת 1410 נבחר אביה למלך גרמניה, ובשנת 1411 הוכרזה אליזבת כיורשת העצר של ממלכת הונגריה. בשנת 1418 גורשה אמה מהחצר המלכותית בעוון ניאוף, ונכלאה בתחילה בנאד'-וואראד ולאחר מכן בשאקולקה. על אף שאליזבת הייתה נסיכת הכתר היא נשלחה לגלות עם אמה, שנמשכה עד להתפייסות הוריה בשנת 1419. באותה שנה הוכתר אביה למלך בוהמיה, לאחר מיתת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה. ב-28 בספטמבר 1421 נחתם הבכם נישואים בין אביה לבית הבסבורג, ולפיו כל עוד אליזבת תישאר בת יחידה היא תירש לאחר מותו של אביה הן את כתר הונגריה והן את כתר בוהמיה, אולם אם תיוולד לאביה עוד בת, כל בת תקבל את הכתר בממלכה אחת. ההסכם לא היה מקובל על האצולה בשתי המדינות, שטענו שזכותם לבחור את המלך, וזה לא כתר העובר בתורשה. ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה, ולאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בווינה. בשנת 1437 מת אביה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולפני מותו ביקש מהאצולה הבוהמית שתבחר באלברכט כמלך. לאחר מותו של זיגיסמונד נפגשו בני הזוג עם האצולה ההונגרית, ולאחר שהתחייבו לא לשנות את הגבול בין אוסטריה להונגריה ושהם יתגוררו בהונגריה, נבחרו הזוג ב-18 בדצמבר 1437 למלכי הונגריה. לאחר מחלוקת קצרה בין ארכיבישוף אסטרגום לבישוף וספרם מי יכתיר את אליזבת כמלכה, הוחלט שבישוף וספרם יעשה זאת, וב-1 בינואר 1438 נערך טקס ההכתרה בבזיליקת סקשפהרוואר. במרץ אותה שנה נבחר בעלה אלברכט למלך גרמניה, ובמאי אותה שנה הוא נבחר למלך בוהמיה, אולם אליזבת לא נסעה לטקס ההכתרה בפראג. ב-7 באוקטובר 1439 מת בעלה אלברכט השני, מלך גרמניה לאחר מסע קצר נגד האימפריה העות'מאנית, ואליזבת שראתה את עצמה היורשת החוקית של ממלכת הונגריה נאבקה להכתיר את בנה לאדיסלאוס למלך, אולם האצילים ההונגרים הכתירו את ולדיסלב השלישי, מלך פולין כאולסלו הראשון, מלך הונגריה. האומנת של בתה אליזבת, הלנה קוטננרין, גנבה את כתר ההכתרה של הונגריה והביאה אותו לאליזבת, וב-15 במאי 1440 הוכתר בנה כלסלו החמישי, מלך הונגריה, אולם מלחמת האזרחים במדינה נמשכה. למען ביטחונם והגנתם הועברו ילדיה לחסותו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וב-19 בדצמבר 1442 מתה אליזבת בגיור, והועלו שמועות שהיא מתה כתוצאה מהרעלה. ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט השני, מלך גרמניה, ממנו נולדו לה 4 ילדים: אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה (1432–1462). גאורג (1435). אליזבת מאוסטריה (1438–1505). לסלו החמישי, מלך הונגריה (1440–1457). מדיה וקבצים בנושא אליזבת מלוקסמבורג בוויקישיתוף אליזבת מלוקסמבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יעקב יחזקיה גרינוולד (ניו יורק)

רבי יעקב יחזקיה גרינוולד (נולד בח' בניסן ה'תש"ח, 17 באפריל 1948) הוא אדמו"ר מפאפא בארצות הברית. נולד באנטוורפן, בנם השני של הרב יוסף גרינוולד, רבה האחרון של פאפא לפני השואה, ושל אשתו השנייה מרים. הוא נימול בידי אביו וכסנדק כובד הרב חיים מאיר יחיאל שפירא מנארול. בילדותו היגרה המשפחה לארצות הברית שבה כונן אביו את חסידות פאפא. נישא לברכה פרידא בתו של הרב מאיר גרינוולד אב"ד טעטש, חמיו היה בן-דודו של אביו, בנו של הרב אברהם יוסף גרינוולד ונכדו של הרב משה גרינוולד. במשך שנים כיהן כדיין ומו"צ של חסידות פאפא, ומאז פטירת אביו הוא מכהן כאדמו"ר השלישי מחסידות פאפא. הרב גרינוולד מתגורר בוויליאמסבורג שבברוקלין, כאשר רוב חסידיו מתגוררים בארצות הברית (בעיקר בניו יורק) ובקנדה ומיעוטם בישראל ובלונדון. גיסו (חתן חמיו), הוא הרב ישעיה יעקב פורטוגל, האדמו"ר מסקולען. הרב מאיר גרינוואלד, דיין ומו"צ של חסידות פאפא בויליאמסבורג (ברוקלין), חתן הרב נפתלי אריה לייבוש טויב מקאלוב. בת, נשואה להרב מאיר יחיאל מיכל הלוי דייטש, אב"ד קהל מעייני הישועה במונסי. הרב פנחס חיים גרינוולד, רב חסידות פאפא במונסי, חתן רבי מאיר יוסף רוזנבוים האדמו"ר מסטרוז'ניץ ויליאמסבורג. בת, נשואה להרב אהרן כ"ץ, אב"ד תולדות אהרן בוויליאמסבורג. הרב לוי יצחק גרינוולד, דומ"ץ בחסידות פאפא בבורו פארק וראש הכולל של כולל פאפא בוויליאמסבורג, חתן רבי דוד אייכנשטיין האדמו"ר מבורשטין בבורו פארק. בת, נשואה להרב ברוך רובין, בן רבי יעקב ישראל וישורון רובין האדמו"ר מסוליצה בפאר ראקעוועי, קווינס. הרב יוסף גרינוולד, חתן הרב באב"ד מטארטאקוב בורו פארק. הרב משה גרינוולד, חתן הרב נפתלי צבי ווייס, האדמו"ר מספינקה בורו פארק. תגית לידיעות אודותיו, באתר JDN אלי בן דוד, מונסי: בנו של האדמו"ר מפאפא הוכתר במעמד מיוחד לכהן כאב"ד הקהילה, באתר JDN - חדשות, ‏2013-07-03
SBRCT

SBRCT (ראשי תיבות של Small-blue-round-cell tumor, לעיתים נקרא SRBCT או SRCT. בעברית: גידול מסוג של תאים-עגולים-קטנים-כחולים) הוא כל גידול ממאיר שיש לו מראה אופייני של תאים עגולים קטנים שנראים בצבע כחול בצביעת המטוקסילין-אאוזין. גידולים אלו נפוצים יותר בילדים מאשר במבוגרים. בדרך כלל הם נראים כתאים לא ממוינים. הדומיננטיות של הצבע הכחול נובעת מכך שהתאים מורכבים בעיקר מגרעין, ולכן יש להם ציטופלזמה דלילה. סרקומה על שם יואינג. מדולובלסטומה. נוירובלסטומה. רבדומיוסרקומה. סרקומה סינוביאלית. קרצינואיד. מזותליומה. סרטן ריאה מסוג תאים קטנים. נפרובלסטומה. גידול של תאי מרקל. כונדרוסרקומה מזנכימלית. "Small round blue cell tumours: diagnostic and prognostic usefulness of the expression of B7-H3 surface molecule". Histopathology. 53 (1): 73–80. ביולי 2008. doi:10.1111/j.1365-2559.2008.03070.x. PMC 2658025. PMID 18613926. אורכב מ-המקור ב-2019-12-16. נבדק ב-2017-06-15. {{cite journal}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אברהם דב ברומברג

הרב אברהם דב הלוי ברומברג (נולד ~1950) הוא ראש ישיבה ופוסק הלכה אמריקאי, ראש ישיבת "שער התלמוד" בלייקווד, ניו ג'רזי. בעבר כיהן כר"מ ואחר כך כראש ישיבה בישיבת בית התלמוד בארצות הברית (אנ'). הרב ברומברג נישא לחנה בת הרב בנימין ציילברגר, ראש ישיבת בית התלמוד (אנ'), ונכדת הרב ישראל חיים קפלן. כיהן כר"מ בישיבת בית התלמוד מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 ובהמשך התמנה לכהן כאחד מראשי הישיבה. בעשור הראשון של המאה ה-21 התמנה כראש ישיבת "שער התלמוד" בלייקווד שבניו ג'רזי. בשנת 2002 נמנה כאחד מחברי בית דין מיוחד שהתיר את אחת מעגונות אסון מגדלי התאומים, על סמך שילוב של תוצאות בדיקת DNA והקלטת שיחת טלפון שהוצגה כהוכחה לכך ששהה בקומה ה-105. היתר עגונה זה זכה לאישורו של הרב יוסף שלום אלישיב. יחד עם ראשי ישיבות אחרים היה מעורב בניסיונות לפתור את מה שכונה "משבר השידוכים ברחוב החרדי-אמריקאי". יחד עם חבריו חתם על מכתב הקורא לבחורים חרדים להינשא לבחורות בנות גילם, ועל מכתב הקורא לאפשר לבחורים לצאת לפגישות שידוכים בגיל צעיר יותר ממה שהיה מקובל. מכתב מ-2009 שפורסם בישיבות החרדיות בארצות הברית. מכתב בנושא זה שהתפרסם בישיבות החרדיות בארצות הברית.
אברהם ברומברג

האם התכוונתם ל... אברהם דב ברומברג – ראש ישיבה אמריקאי אברהם יצחק ברומברג – רב פולני ומחבר פורה אברהם ירחמיאל ברומברג – רב פולני, רבה של לנצ'נה ומחבר "עמק אברהם" וספרים נוספים אברהם ברומברג - חייל שנרצח בפיגוע טרור בשנת 1980 אברהם ברומברג
לבוא חמת

לְבוֹא חֲמָת (גם: לְבֹא חֲמָת) הוא ביטוי הנזכר רבות בתנ"ך לציון גבולה הצפוני של ארץ כנען המיועדת לעם ישראל. הדעות חלוקות האם מדובר בשם מקום או מושג מופשט. ראשית נזכר האתר בסיפור המרגלים: ”וַיַּעֲלוּ וַיָּתֻרוּ אֶת הָאָרֶץ מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת”, ובהמשך נזכר האתר בתיאור גבולותיה הצפוניים של ארץ כנען: ”מֵהֹר הָהָר תְּתָאוּ לְבֹא חֲמָת וְהָיוּ תּוֹצְאֹת הַגְּבֻל צְדָדָה”. בספר יהושע ובספר שופטים נזכר האתר כגבול "הארץ הנשארת" שנותר לעם ישראל לכבוש: ”וְהָאָרֶץ הַגִּבְלִי וְכָל הַלְּבָנוֹן מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ מִבַּעַל גָּד תַּחַת הַר חֶרְמוֹן עַד לְבוֹא חֲמָת”, וכן: ”חֲמֵשֶׁת סַרְנֵי פְלִשְׁתִּים וְכָל הַכְּנַעֲנִי וְהַצִּידֹנִי וְהַחִוִּי יֹשֵׁב הַר הַלְּבָנוֹן מֵהַר בַּעַל חֶרְמוֹן עַד לְבוֹא חֲמָת”. בתקופת דוד המלך ושלמה המלך השתרעה ממלכת ישראל בצפונה עד לבוא חמת: ”וַיַּקְהֵל דָּוִיד אֶת כָּל יִשְׂרָאֵל מִן שִׁיחוֹר מִצְרַיִם וְעַד לְבוֹא חֲמָת”, וכן: ”וַיַּעַשׂ שְׁלֹמֹה בָעֵת הַהִיא אֶת הֶחָג וְכָל יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ קָהָל גָּדוֹל מִלְּבוֹא חֲמָת עַד נַחַל מִצְרַיִם”. בתקופה מאוחרת יותר מתואר כיצד ירבעם בן יואש החזיר את השליטה הישראלית עד לבוא חמת: ”הוּא הֵשִׁיב אֶת גְּבוּל יִשְׂרָאֵל מִלְּבוֹא חֲמָת עַד יָם הָעֲרָבָה”. כמו כן, לבוא חמת נזכר כגבול ההבטחה של עם ישראל בנבואותיהם של יחזקאל ושל עמוס. רב תרגומי התנ"ך המסורתיים מתרגמים את "לבא" כמילה ולא כשם. רב החוקרים מסכימים לפירוש זה. לעומת זאת, ישנם חולקים הטוענים ש"לבוא" חייב להיות שם כי ה"ל" שורשית וכי הביטוי מופיע לעיתים בין שמות. יש מי שמזהים את לבוא חמת עם הכפר לבווה (אנ') שבצפון בקעת הלבנון, בסמוך למוצא נהר האורונטס. אייל בן-אליהו, בין גבולות - תחומי ארץ-ישראל בתודעה היהודית בימי הבית השני ובתקופת המשנה והתלמוד, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים התשע"ד, עמ' 35. מאמרו של פרופ' יוחנן אהרוני באתר דעת (מכללת הרצוג) ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"א. ספר במדבר, פרק ל"ד, פסוק ח'. ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ה'. ספר שופטים, פרק ג', פסוק ג'. ספר דברי הימים א', פרק י"ג, פסוק ה'. ספר מלכים א', פרק ח', פסוק ס"א, וכן ספר דברי הימים ב', פרק ז', פסוק ח'. ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק כ"ה. ספר יחזקאל, פרק מ"ז, פסוק כ', וכן ספר יחזקאל, פרק מ"ח, פסוק א'. ספר עמוס, פרק ו', פסוק י"ד. אנציקלופדיה מקראית, כרך ד', עמ' 416-417
שטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן

שטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן (בגרמנית: Stefan von Pfalz-Simmern-Zweibrücken; ‏23 ביוני 1385 - 14 בפברואר 1459), היה רוזן פאלץ-זימרן-צווייבריקן (אנ') בין השנים 1410–1453. שטפן נולד ב-23 ביוני 1385, לרופרכט מפפאלץ ולאליזבת מנירנברג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן. בשנת 1410 מת אביו רופרכט, מלך גרמניה, ולפני מותו חילק את נחלותיו בין בניו: לודוויג קיבל את נסיכות הבוחר מפפאלץ, יוהאן קיבל את רוזנות פפאלץ-נוימרקט, שטפן קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן-צווייבריקן ואוטו קיבל את רוזנות פפאלץ-מוסבאך. בשנת 1444 מת חמיו פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ, ושטפן ירש ממנו את רוזנות שפונהיים ואת רוזנות ולדנץ. באותה שנה חילק שטפן את נחלותיו לבניו, על אף שהמשיך לשלוט בהם באופן רשמי: פרידריך קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן ואת רוזנות שפונהיים, ואילו לודוויג קיבל את רוזנות פפאלץ-צווייבריקן ואת רוזנות ולדנץ. בשנת 1448 מת אחיו יוהאן, רוזן פפאלץ-נוימרקט, ושטפן ירש חלק מנחלתו, אך עד מהרה הוא מכר זאת לאחיו אוטו הראשון, רוזן פפאלץ-מוסבאך. בשנת 1453 פרש שטפן מניהול הרוזנויות, וב-14 בפברואר 1459 מת שטפן בזימרן. ביוני 1410 התחתן שטפן עם אנה מוולדנץ, רוזנת פפאלץ-זימרן-צווייבריקן, בתם של פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ ומרגרטה מנסאו-זארבריקן, ממנה נולדו לו 8 ילדים: אנה מפפאלץ-זימרן (1413–1455) מרגרטה מפפאלץ-זימרן (1416–1426) פרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן (1417–1480) אלזה מפפאלץ-זימרן (1420–1480), התחתנה עם מיכאל פון קורבי רופרכט מפפאלץ-זימרן (1420–1478) שטפן מפפאלץ-זימרן (1421–1485) לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1424–1489) יוהאן מפפאלץ-זימרן (1429–1475) מדיה וקבצים בנושא שטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן בוויקישיתוף שטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן (בגרמנית)
נקודות בן-דיי

תהליך ההדפסה נקודות בן-דיי, נקרא על שם המאייר והמדפיס בנג'מין הנרי דיי ג'וניור, (בנו של המו"ל של המאה ה-19, בנג'מין הנרי דיי) הוא טכניקה משנת 1879. בהתאם לאפקט, צבע, והאשליה האופטית הדרושים, ממקמים נקודות קטנות וצבעוניות בצפיפות, ברווח או באופן חופף. נקודות מג'נטה, לדוגמה, ממוקמות במרווחים גדולים כדי ליצור צבע ורוד. קומיקסים מ-1950 ו-1960, השתמשו בנקודות בן-דיי בארבעת הצבעים הבסיסיים (כחול-ירקרק, ארגמן, צהוב ושחור) כדי לייצר בזול הצללה וצבעים משניים כגון ירוק, סגול, כתום וגוונים חיים. נקודות בן-דיי נבדלות מנקודות חצי גוון בכך שנקודות בן-דיי תמיד בגודל ופיזור שווה באזור מסוים. כדי להחיל את הנקודות על ציור, על האמן לרכוש גיליונות ציפוי שקופים מספק מכשירי כתיבה. הגליונות היו זמינים במגוון רחב של גודלי נקודות ופיזור, אשר נתן לאמן מבחר של גוונים לשימוש בעבודתו. האמן היה חותך את חומר הציפוי בצורות של אזורי הגוונים הרצויים — כלומר צל או רקע או משטח — ומשפשף על אזורים מסוימים של הציור. שימוש בנקודות בן-דיי היה לסימן היכר של האמן אמריקאי רוי ליכטנשטיין שהגדיל והפריז איתם ברבים מציוריו ופסליו. מאיירים ומעצבים גרפיים אחרים השתמשו בנקודות בן-דיי מוגדלות בתקשורת הכתובה כדי להשיג אפקט דומה. פוינטיליזם G.H.E. Hawkins (1914) "Ben Day Effects", Newspaper Advertising, pp. 17-21, Advertisers Publishing Company, Chicago Edmund F. Russ (Oct 1919) "The Ben Day Process", Western Advertising, Vol. 1 No. 9, pp. 5-&c, Ramsey Oppenheim Co., San Francisco Benjamin H. Day (1905) How to work it: a manual for the use of the Ben Day rapid shading mediums and its registry attachments, Benjamin Day, NY Cormack, Bridget (18 בינואר 2012). "Lichtenstein's little dots to prove a big draw". The Australian. נבדק ב-2012-06-27. {{cite news}}: (עזרה) Churchwell, Sarah (23 בפברואר 2013). "Roy Lichtenstein: from heresy to visionary". The Guardian. London. נבדק ב-2012-06-27. {{cite news}}: (עזרה) W. Livingston Larnard (1921) "How and When to Use Ben Day", The Printing Art Vol. 37, No.4, pp. 305-312 (See also: pp. 30, 216, 218, 347, 463) "The Use and Abuse of Ben Day" (Jan 6, 1920) Business Digest and Investment Weekly, Vol. 25, No. 1. pp. 10-11, Arrow Publishing Corporation, NY Success in Commercial Art (1920) Meyer Both College of Commercial Art Gilbert P. Farrar (Sep 18, 1913) "Strong Displays by Use of 'Ben Day' Process", Printer's Ink, Vol. 34, No. 12, pp. 33-36, New York Willard C. Brinton (1919) Graphic Methods for Presenting Facts, The Engineering Magazine Company, NY Monroe, Robert (30 בספטמבר 1997). "A Pioneer of Pop Art movement". Pittsburgh Post-Gazette. The Associated Press. נבדק ב-2012-06-27. {{cite news}}: (עזרה)
יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן

יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן (גרמנית: Johann I. von Pfalz-Simmern; ‏15 במאי 1459 - 27 בינואר 1509) היה רוזן פפאלץ-זימרן בין השנים 1480–1509. יוהאן נולד בשטארקנבורג שברוזנות פפאלץ-זימרן ב-15 במאי 1459, לפרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן ומרגרט מחלרה, בתם של אדולף, דוכס חלרה וקתרינה מקלווה. בשנת 1480 מת אביו פרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן, ויוהאן עלה במקומו לשלטון. יוהאן הרחיב את העיר זימרן, ושיפץ הרבה מבתיה, והניח את היסודות לכנסיית סנט שטפן ובית העירייה. במהלך מלחמת לנדסהוט שמר יוהאן על נייטרליות, ובכך הציל את הרוזנות מחורבן. ב-27 בינואר 1509 מת יוהאן, ובנו יוהאן השני, רוזן פפאלץ-זימרן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1481 התחתן יוהאן עם יוהנה מנסאו-זארבריקן, בתם של יוהאן השני, רוזן נסאו-זארבריקן ויוהנה מלון, ממנה נולדו לו 3 ילדים: פרידריך מפפאלץ-זימרן (1490) יוהאן השני, רוזן פפאלץ-זימרן (1492–1557) פרידריך מפפאלץ-זימרן (1494 - לא ידוע) מדיה וקבצים בנושא יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן בוויקישיתוף
פרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן

פרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן (גרמנית: Friedrich I. von Pfalz-Simmern; ‏19 בנובמבר 1417 - 29 בנובמבר 1480) היה רוזן פפאלץ-זימרן בין השנים 1453–1480. פרידריך נולד ב-19 בנובמבר 1417, לשטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן ואנה מוולדנץ, רוזנת פפאלץ-זימרן-צווייבריקן, בתם של פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ ומרגרטה מנסאו-זארבריקן. בשנת 1444 מת סבו פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ, ואביו שטפן ירש ממנו את רוזנות שפונהיים ואת רוזנות ולדנץ. באותה שנה חילק שטפן את נחלותיו לבניו, על אף שהמשיך לשלוט בהם באופן רשמי: פרידריך קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן ואת רוזנות שפונהיים, ואילו לודוויג קיבל את רוזנות פפאלץ-צווייבריקן ואת רוזנות ולדנץ. בשנת 1453 פרש שטפן מניהול הרוזנויות, ופרידריך ואחיו החלו לשלוט לבד בנחלותיהם. פרידריך טיפח את נחלותיו, ואף הקים את טירת זימרן. ב-29 בנובמבר 1480 מת פרידריך, ובנו יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן עלה לשלטון במקומו. ב-6 באוגוסט 1454 התחתן פרידריך עם מרגרט מחלרה, בתם של אדולף, דוכס חלרה וקתרינה מקלווה, ממנה נולדו לו 10 ילדים: קתרינה מפפאלץ-זימרן (1455–1522) שטפן מפפאלץ-זימרן (1457–1489) וילהלם מפפאלץ-זימרן (1458) יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן (1459–1509) פרידריך מפפאלץ-זימרן (1460–1518) רופרכט מפפאלץ-זימרן (1461–1507) אנה מפפאלץ-זימרן (1465–1517) מרגרטה מפפאלץ-זימרן (1466–1506) הלנה מפפאלץ-זימרן (1467–1555) וילהלם מפפאלץ-זימרן (1468–1481) פרידריך הראשון, רוזן פפאלץ-זימרן (בגרמנית)
מינו ראיולה

קרמיין "מינו" ראיולה (באיטלקית: Carmine "Mino" Raiola;‏ 4 בנובמבר 1967 – 30 באפריל 2022) היה סוכן כדורגלנים איטלקי הולנדי, שנחשב לאחד מסוכני הכדורגל הבולטים בעולם. בין מיוצגיו זלאטן איברהימוביץ', ארלינג הולאן, פול פוגבה, אדינסון קבאני, מריו באלוטלי, הנריך מחיתריאן, מתייס דה ליכט וג'אנלואיג'י דונארומה. ראיולה נולד בעיר סלרנו בדרום איטליה. בהיותו בן שנה עברה המשפחה להולנד, ואבי המשפחה פתח פיצרייה איטלקית שבה עבד ראיולה כמלצר. בנעוריו שיחק מעט כדורגל חובבני אך לא הצליח להתמקצע בו. בגיל 23, לאחר שסיים תואר במשפטים, החל להיות מעורב בניהול של קבוצת כדורגל חובבנית בשם HFC הארלם, והחל לייצג שחקנים מהאזור. מספר שנים לאחר מכן פנה אליו סוכן השחקנים ההולנדי רוב יאנסן וביקש ממנו לסייע (בעיקר בתרגום) בהעברת דניס ברגקאמפ מאייאקס לאינטר. לאחר שהעסקה הושלמה, ראיולה החל ללמוד את רזי המקצוע. בשנת 1996 עשה את העסקה הרצינית הראשונה שלו, לאחר שתיווך בעסקה שהעבירה את הכדורגלן הצ'כי פאבל נדבד ללאציו ובהמשך ליובנטוס עבור 41 מיליון אירו. השחקן שבזכותו ראיולה התפרסם הוא זלאטן איברהימוביץ' שחתם בסוכנות שלו בשנת 2000. הוא תיווך במעברים של איברהימוביץ' מאייאקס ליובנטוס ולאחריה לאינטר, לברצלונה, למילאן לפאריס סן ז'רמן ולמנצ'סטר יונייטד, כשעל כל מעבר הוא מרוויח עמלה. ב-2016 תיווך בהעברתו של פול פוגבה מיובנטוס למנצ'סטר יונייטד תמורת 105 מיליון יורו, שבזמנו הייתה ההעברה הגבוה ביותר בכדורגל העולמי. תמורת העברה בודדת זו הרוויח לפי פרסומים 27 מיליון יורו. באותה שנה הוא רכש אחוזה מפוארת במיאמי, תמורת כעשרה מיליון יורו. לפי פרסומים האחוזה הייתה שייכת בעבר לאל קפונה. לפי פרסום בפורבס, ב-2018 ייצג ראיולה שחקנים החתומים על חוזים בשווי של מעל 600 מיליון דולרים. הוא הרוויח מעמלות על עסקאות שתיווך כשישים מיליון דולרים. לסוכנות השחקנים שלו קראו "מגווייר", על שם דמות סוכן השחקנים הממולח (טום קרוז) בסרט ג'רי מגווייר. ראיולה היה ידוע בראיונות פרובוקטיביים בהם הוא תוקף שחקנים ומאמנים שלדעתו לא התייחסו כראוי למיוצגיו, סגנון לבושו מרושל לעיתים, אך הוא נחשב כסוחר ממולח. היה דובר שבע שפות שסייעו לו לתקשר עם שחקנים שונים בשפתם. מדיה וקבצים בנושא מינו ראיולה בוויקישיתוף מינו ראיולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מינו ראיולה, ברשת החברתית אינסטגרם מצא את מינו: על הסוכן הלא שפוי שמייצג משוגעים, באתר ONE דור הופמן, דבר עם הסוכן שלי | ישראל היום, באתר ישראל היום, 18 ביוני 2015 שחר שקלש, ‏‏סוכן כפול: מינו ראיולה משגע את כל הגדולות, באתר ספורט1, 1 באוגוסט 2016 יעקב זיו, ‏‏דובר שבע שפות, אין לו סטייל ופרגי שונא אותו, באתר ספורט1, 29 באפריל 2016 Dan Burke, Mino Raiola's family confirm agent's death aged 54, OneFootball, ‏30.04.2022 =Official: Pogba to Man Utd for €105m, ‏ באתר Football Italia ‏8 באוגוסט 2016 ynet ספורט, העמלה לסוכן של פוגבה: 27 מיליון אירו, באתר ynet, 25 באוקטובר 2016 התפנק: ראיולה רכש את האחוזה של אל קפונה, באתר ערוץ הספורט, 17 באוגוסט 2016 שירות כלכליסט, פורבס קבע: מיהם סוכני הספורט "המשפיעים" בעולם, באתר כלכליסט, 27 בספטמבר 2018
רונן וגלעד קצב

רונן וגלעד קצב הם צמד אחים המשמשים כסוכני שחקנים, בעלי חברת "Top Sport Services" לייצוג שחקני ומאמני כדורגל. רונן (יליד 1966) החל בייצוג ותיווך שחקנים בשנת 1988. הוריו היו עולים מארגנטינה ושחקני כדורגל ארגנטינאיים ששיחקו בישראל היו מתארחים בביתם, רונן שהשפה הספרדית הייתה שגורה בפיו סייע להם בהתאקלמות ובמשא ומתן מול הקבוצות בתחילה בהתנדבות בהמשך בצורה מקצועית והפך לסוכן מורשה. בשנת 2006 הפך גם אחיו הצעיר גלעד (יליד 1971), שעבד עמו במשרד, לסוכן שחקנים מורשה. החל מהעשור השני של המאה ה-21 הם שותפים עם סוכן שחקנים נוסף, אדם קידן. השלושה הם סוכני שחקנים מורשים ומייצגים מעל מאה שחקנים, רובם מישראל, ובהם מבכירי שחקני ליגת העל בכדורגל. האחים קצב ייצגו את יוסי בניון והיו מעורבים במעבריו לווסטהם, ליברפול וצ'לסי, וכן יצגו את דודו אוואט בקריירה האירופית שלו. העברה בין לאומית גדולה נוספת הייתה העברתו של הכדורגלן הצ'ילאני - יהודי סבסטיאן רוזנטל לגלאזגו ריינג'רס, ב-1996. הם מייצגים גם את ערן זהבי והיו מעורבים בהעברה שלו לסין בה הוא קיבל את השכר הגבוה ביותר לכדורגלן ישראלי אי פעם. עמוד האינסטגרם של רונן קצב אביתר לנג, 5 הסוכנים המשפיעים בכדורגל הישראלי, באתר כלכליסט, 11 בספטמבר 2008 דותן מלאך, מוצש, בקצב הקצב: גלעד קצב מוכן לחלון ההעברות, באתר nrg‏, 10 בינואר 2014 ראיון מוקלט עם רונן קצב בפודקאסט "הפודיום", מראיין אורן יוסיפוביץ. 27 במרץ 2019. ynet, גלעד קצב סוכן, ריקי בכר יו"ר דירקטוריון הפועל, באתר ynet, 28 בספטמבר 2006 אף על פי שמשנת 2011 ביטלה פיפא את הצורך ברישיון מיוחד כדי להיות סוכן כדורגל, וכל אדם יכול לעסוק במקצוע זה, עוזי דן, פיפ"א מבטלת את הצורך ברישיון לסוכני שחקנים, באתר הארץ, 15 בפברואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רונן וגלעד קצב".
עונת 1948/1949 בסרייה א'

עונת 1948/1949 בסרייה א' הייתה העונה ה-47 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-19 בספטמבר 1948 והסתיימו ב-12 ביוני 1949. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. נובארה, פדובה ופלרמו עלו מהליגה השנייה. טורינו זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון ובפעם החמישית ברציפות. ב-4 במאי בקרבת טורינו התרחש האסון האווירי בסופרגה בו נספו כל שחקני טורינו. ב-5 סיבובים האחרונים של הליגה השתתפה קבוצת עתודה שהצליחה לשמור על המקום הראשון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו מודנו וליבורנו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו קומו וונציה. אישטוואן ניארש (הונגריה הונגריה) מאינטר כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מאתר rsssf
שפמנון מערות זהוב

שפמנון מערות זהוב (שם מדעי: Clarias cavernicola) הוא מין של דג מערה (אנ') מהסוג שפמנון שבמשפחת השפמנוניים. הוא חי באפריקה הדרומית, ואזור המחיה שלו מתרכז רק בכמה מערות מוצפות בנמיביה, שהידועה בהן היא מערת נשימת הדרקון. שמפנון המערות הזהוב נמצא בסכנת הכחדה חמורה. אורכו של השפמנון מגיע ל-16 ס"מ. הוא בעל גוף בצבע זהוב והוא כמעט עיוור לחלוטין אך מתמצא בזכות הזיפים הרגישים שלו. השפמנון מצוי במים בקבוצות הפעילים בלילה וניזונים מחסרי חוליות שהם מוצאים ומשיריים. ישנם 200-400 פרטים של השפמנון וחלה ירידה באוכלוסייה עקב שינויים אקראיים שונים ועקב שימוש במי האגמים של המערה לצריכה, מה שהוריד את המפלס. מדיה וקבצים בנושא שפמנון מערות זהוב בוויקישיתוף שפמנון מערות זהוב, באתר ITIS (באנגלית) שפמנון מערות זהוב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שפמנון מערות זהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפמנון מערות זהוב, באתר FishBase (באנגלית) שפמנון מערות זהוב, באתר GBIF (באנגלית) שפמנון מערות זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN Subterranean Fishes of the World, cavefishes
לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן

לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (בגרמנית: Ludwig I. von Pfalz-Zweibrücken; ‏1424 - 19 ביולי 1489), היה רוזן פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1453–1489. לודוויג נולד בשנת 1424, לשטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן ואנה מוולדנץ, רוזנת פפאלץ-זימרן-צווייבריקן, בתם של פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ ומרגרטה מנסאו-זארבריקן. בשנת 1444 מת סבו פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ, ואביו שטפן ירש ממנו את רוזנות שפונהיים ואת רוזנות ולדנץ. באותה שנה חילק שטפן את נחלותיו לבניו, על אף שהמשיך לשלוט בהם באופן רשמי: פרידריך קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן ואת רוזנות שפונהיים, ואילו לודוויג קיבל את רוזנות פפאלץ-צווייבריקן ואת רוזנות ולדנץ. בשנת 1453 פרש שטפן מניהול הרוזנויות, ופרידריך ואחיו החלו לשלוט לבד בנחלותיהם. במהלך השנים 1455, 1460 ו-1470–1471 נלחם לודוויג נגד פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ, בשל טענתו של פרידריך על רוזנות ולדנץ. ב-19 ביולי 1489 מת לודוויג, ובניו קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ואלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ירשו את נחלותיו. ב-20 במרץ 1454 התחתן לודוויג עם יוהנה מקרוי, בתם של אנטואן הראשון, רוזן קרוי ומרגריט מלורן-וודמון, ממנה נולדו לו 12 ילדים: מרגרטה מפפאלץ-צווייבריקן (1456–1527), התחתנה עם פיליפ, רוזן נסאו-אידשטיין קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1458–1527) יוהנה מפפאלץ-צווייבריקן (1459–1520) אנה מפפאלץ-צווייבריקן (1461–1520) אלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1462–1514) דויד מפפאלץ-צווייבריקן (1463–1578) אלברכט מפפאלץ-צווייבריקן (1464–1513) קתרינה מפפאלץ-צווייבריקן (1465–1542) פיליפ מפפאלץ-צווייבריקן (1467–1489) יוהאן מפפאלץ-צווייבריקן (1468–1513) אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן (1469–1500), התחתנה עם יוהאן לודוויג, רוזן נסאו-זארבריקן זמזון מפפאלץ-צווייבריקן (1474–1480) מדיה וקבצים בנושא לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן בוויקישיתוף לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (בגרמנית) לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ישיבת פאר רוקאוואי

ישיבת פאר רוקאוואי (באנגלית: Yeshiva of Far Rockaway; ידועה גם כ"יְשִׁיבָה דֶרֶךְ אֵיתָן", Derech Ayson Rabbinical Seminary) היא ישיבה תיכונית חרדית-אמריקאית בפאר רוקאוויי (אנ') שבקווינס, ניו יורק. בישיבה לומדים כ-160 תלמידים. הישיבה נוסדה ב-1969 בידי הרב יחיאל יצחק פאר והרב נחמן בולמן. יחסית לישיבות תיכוניות אחרות בארצות הברית יש בה דגש על לימודי קודש[דרוש מקור]. שיחות המוסר של ראשי הישיבה הן בסגנון ישיבות נובהרדוק. הרב פאר הוא חתנו של הרב יהודה לייב נקריץ, חתנו של הרב אברהם יפה'ן שעל שם ספרו "דרך איתן" נקראת הישיבה. לצידו היה חבר בנשיאות הנהלת הישיבה הרב אהרן מרדכי ברפמן (אחיו הגדול של בנג'מין ברפמן). מלמדים בה גם הרב משה בצלאל בראון שמשמש גם רב קהילת 'אגודת ישראל' בווסט לורנץ, הרב אברהם קליינקופמן והרב יוסף ברונר. בצוות הישיבה התיכונית: הרב יהושע קאליש. בין בוגרי הישיבה: הרבנים עזריאל בראון ויעקב מאייר, מייסדי וראשי הישיבה הגדולה בקרטרט (YGOC) (אנ'); הרב עזרא שוורץ ראש ישיבה בישיבה יוניברסיטי וישיבת רבנו יצחק אלחנן.; היועץ אבי ברקוביץ' והמוזיקאי החסידי ארי גולדוואג. אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת פאר רוקאוואי (באנגלית) אתר הישיבה הרב מרדכי קמנצקי (21 פבר' 2018). "Streets of Life". Ami Magazine (356): 140–141. {{cite journal}}: (עזרה) Administration, Yeshiva University