laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריה הברונזה

אריה הברונזה (בהולנדית: Bronzen Leeuw) הוא עיטור מלכותי הולנדי גבוה, מיועד לחיילים שהפגינו אומץ לב ומנהיגות קיצוניים בקרב, לטובת הולנד. העיטור הוענק לאזרחים הולנדים או זרים. ניתן לראשונה ב-1944 וניתן מאז 1,210 פעמים. הצעות לעיטור נבדקות על ידי המועצה ההולנדית לאותות גבורה, חלק ממשרד ההגנה. העיטור מוענק בצו מלכותי. ייתכן שלוחם יקבל יותר מפרס אחד של אריה הברונזה, ובמקרה זה נוסף מספר '2' בזהב על סרט אריה הברונזה. אריה הברונזה הוא העיטור השני שבא אחרי העיטור מסדר בית אורנג', והעיטור השלישי הוא מסדר ויליאם הצבאי. אריה הברונזה הוא צלב בארד, שעליו מגן עגול. בחזית ישנו תבליט של אריה הולנדי מוכתר. הצלב מחובר לסרט ברוחב 37 מילימטר המחולק לתשעה פסים אנכיים שווים, כתומים וכחול נסאו הרצועות משני הקצוות בצבע כחול נסאו. ב-31 במאי 2006 העניקה ביאטריקס מלכת הולנד, למייג'ור ג'נרל סטניסלב סוסבובסקי המנוח, מפקד חטיבת הצנחנים העצמאית הראשונה (הפולנית), אריה הברונזה על שירותיו במבצע מרקט גארדן בשנת 1944. ב-7 באוקטובר 2009, הוענקה המדליה לשני חיילים הולנדים "קומנדו" ביורן פטרס (הוענק לאחר מותו) וקפטן גיז 'טוינמן על מעשיהם באפגניסטן. מדיה וקבצים בנושא אריה הברונזה בוויקישיתוף אריה ברונזה - אתר רשמי (אורכב 17.05.2019 בארכיון Wayback Machine) אריה ברונזה, באתר משרד ההגנה ההולנדי Vereniging DMD אתר ארגון הוותיקים עם אריה הברונזה (אורכב 22.02.2012 בארכיון Wayback Machine) (בהולנדית)
סולטנות מוסקט

סולטנות מוסקט (בערבית: سلطنة مسقط) הייתה אימפריה במהלך המאה ה-18, שהתאחדה בשנת 1820 עם עומאן את מוסקט ועומאן. בשנת 1743 כבש נאדר שאה את מסקט. כאשר נרצח נאדר שאה בשנת 1747 התפרקה האימפריה שלו, וכך חזרה סולטנות מוסקט לעצמאות משושלת אפשריד. Eccles, Captain G. J. (1927). "The Sultanate of Muscat and 'Oman − With a description of a journey into the interior undertaken in 1925". Journal of the Royal Central Asian Society. 14: 19–42. doi:10.1080/03068372708724956. Axworthy 2006, p. 263. ערך זה הוא קצרמר בנושא עומאן ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פקטאנה

פקטאנה (במאורית: Whakatāne) היא עיירה באזור המזרח באי הצפוני של ניו זילנד, כ-90 ק"מ ממזרח לטאורנגה וכ-89 ק"מ צפונית-מזרחית לרוטורואה, בפתחו של נהר פקטאנה. מחוז פקטאנה הוא הסמכות הטריטוריאלית המקיפה, המשתרעת על שטח מדרום וממערב לעיירה, למעט מובלעת קוואראו. בפקטאנה יש אוכלוסייה עירונית של 16,700, מה שהופך אותה לאזור העירוני ה-33 בגודלו בניו זילנד, ולאזור העירוני השלישי בגודלו של ביי אוף פלנטי (מאחורי טאורנגה ורוטורואה). 21,500 איש נוספים חיים בשאר מחוז פקטאנה. בסביבות 40% מאוכלוסיית המחוז מוצאם מאורי. למחוז גודל שטח של 4,442.07 קילומטרים רבועים (1,715.09 מילים רבועים). מחוז פקטאנה הוקם בשנת 1976. פקטאנה מהווה חלק מהבוחרים הפרלמנטריים של החוף המזרחי, והם מיוצגים על ידי אן טולי מהמפלגה הלאומית הניו זילנדית. העיירה היא המרכז העירוני הראשי של אזור המפרץ המזרחי של ביי אוף פלנטי, פקטאנה הוא מקום מושב המועצה האזורית ביי אוף פלנטי, שנבחר כפשרה בין שתי הערים הגדולות באזור, טאורנגה ורוטורואה. הטמפרטורה הממוצעת היא 12 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא יולי (6 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,725 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (200 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (86 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא פקטאנה בוויקישיתוף "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדגל הצהוב

הדגל הצהוב (בגרמנית: Die gelbe Flagge) הוא סרט דרמה גרמני משנת 1937, בבימויו של גרהרד למפרכט ובכיכובם של האנס אלברס, אולגה צ'כובה ודורותיאה וויק. תפאורות הסרט עוצבו על ידי הבמאי האמנותי לודוויג רייבר. הצילומים התקיימו ביוגוסלביה. הרפתקן העונה לשם פיטר דירקסן, נוסע לדרום אמריקה כדי להדריך משלחת לג'ונגל. עם זאת, כאשר הספינה נמצאת בהסגר הוא מאמין שהוא חלה בקדחת חמורה. הוא לא מלווה את הטיול, שנתפס בבעיות גדולות. מאוחר יותר הוא מסוגל להציל את הניצולים, כולל העיתונאית האמריקאית הלן רודר שהוא מאוהב בה. האנס אלברס בתפקיד פיטר דירקסן אולגה צ'כובה בתפקיד הלן רודר – עיתונאית אמריקאית דורותיאה וויק בתפקיד Krankenschwester Dolores גוטהרט פורטלוף בתפקיד אלפרד גסקיוס – פלנטגנביצר רודולף קליין רוג' בתפקיד קפיטן אליס ארתור שרדר בתפקיד בנטלי, ארסטר אופיסייר הרברט גרנוט בתפקיד ד"ר רוסבי, ארט היינץ אוולט בתפקיד טובי, סטיוארד אריברט וושר בתפקיד תחנת רמון אורוודה – קומנדנט הסגר אלכסנדר אנגל בתפקיד ד"ר מרטינז – ארט – הסגר-סיון הוגו ורנר-קהל בתפקיד ד"ר פרס, ורטרואנזרט דר גוברן "הדגל הצהוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדגל הצהוב", באתר AllMovie (באנגלית) "הדגל הצהוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Rentschler p.281
מחלף עידן הנגב

מחלף עידן הנגב הוא מחלף בסמוך לאזור התעשייה עידן הנגב וליישובים להבים ורהט, מחבר את כביש 40 לכביש 310. את המחלף תכנן משרד האדריכלים מזור – פישט. במכרז לביצוע הפרויקט שהתבצע באפריל 2020 על ידי חברת נתיבי ישראל זכתה קבוצת "אורון אחזקות". תקציב הפרויקט נאמד בכ־200 מיליון ש"ח. המחלף נפתח ב־14 ביוני 2022. מדיה וקבצים בנושא מחלף עידן הנגב בוויקישיתוף כביש 40 מחלף להבים, באתר "מזור – פירשט, אדריכלים ומתכנני ערים" עודד בר-מאיר, יש צפי: זה התאריך בו מתוכנן להיפתח לתנועה מחלף להבים, באתר מיינט באר שבע, ‏6 באוגוסט 2020
כריסטופר אנקונקו

כריסטופר אלאן אנקונקו (בצרפתית: Christopher Alan Nkunku; נולד ב-14 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בצ'לסי מהפרמייר ליג ובנבחרת צרפת. אנקונקו הוא בוגר האקדמיה של פריז סן ז'רמן וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בדצמבר 2015. הוא רשם עבורם 78 הופעות וזכה בשלושה תוארי ליגה 1, קופה דה פראנס פעמיים וקופה דה לה ליג פעמיים.  אנקונקו הצטרף ל-RB לייפציג הגרמנית ביולי 2019, איתה זכה בפרס שחקן העונה בבונדסליגה וב-DFB-Pokal בעונת 2021–22.   אנקונקו ייצג את צרפת במספר רמות בינלאומיות לנוער, לפני שערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במרץ 2022. אנקונקו עשה את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ב-8 בדצמבר 2015 במשחק ליגת האלופות נגד שחטאר דונצק כשעלה בתור מחליף בדקה ה-87 בניצחון 0–2. הוא כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד בסטיה בגביע הצרפתי ב-7 בינואר 2017. ב-17 ביולי 2019, חתם לחמש שנים ב-ר.ב. לייפציג. בינואר 2023 חתם לשש שנים בצ'לסי. אנקונקו נולד בצרפת והוא ממוצא קונגולזי. שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת. ב-25 במרץ 2022 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת של צרפת נגד נבחרת דרום אפריקה. נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022, אולם נגרע מהסגל מספר ימים לפני פתיחת הטורניר בשל פציעה. פריז סן-ז'רמן ליג 1: 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019 הגביע הצרפתי: 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 גביע הליגה הצרפתית: 2016/2017, 2017/2018 גביע האלופות: 2015, 2016, 2017, 2018 ר.ב. לייפציג הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023 שחקן העונה בבונדסליגה: 2021/22 שחקן החודש בבונדסליגה: אוקטובר 2021, פברואר 2022, מרץ 2022, אפריל 2022 מלך השערים של הבונדסליגה: 2022/23 מדיה וקבצים בנושא כריסטופר אנקונקו בוויקישיתוף כריסטופר אנקונקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטופר אנקונקו, ברשת החברתית אינסטגרם כריסטופר אנקונקו, באתר Transfermarkt כריסטופר אנקונקו, באתר Soccerway כריסטופר אנקונקו, באתר BDFutbol כריסטופר אנקונקו, באתר WorldFootball.net כריסטופר אנקונקו, באתר National Football Teams כריסטופר אנקונקו, באתר FootballDatabase.eu כריסטופר אנקונקו, באתר ESPN מיכאל יוכין‏, הזיקית: כריסטופר אנקונקו השתדרג לאחד הכוכבים המובילים באירופה, באתר וואלה, 2 באפריל 2022 Lens vs. PSG - 17 October 2014 - Soccerway, int.soccerway.com RasenBallsport Leipzig - Neuzugang-Christopher-Nkunku, redbulls (בגרמנית) Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית) Nkunku forfait באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצרפתית, 15 בנובמבר 2022 (בצרפתית)
יוזמת השלום הדתית

יוזמת השלום הדתית היא מאמץ שהקים הרב מיכאל מלכיאור לקידום דיאלוג בין ישראלים לפלסטינים. אחד מעקרונות ההתארגנות המרכזיים של הקבוצה הוא טיפוח וקידום דיאלוג בין מנהיגים דתיים של שני הצדדים בסכסוך זה, ולא בין מנהיגים פוליטיים כמקובל ביוזמות אחרות. הרעיון לקבוצה זו מקורו בפגישה שנערכה בשנת 2002 בראשות מלכיאור יחד עם השייח 'טלאל סידר, באלכסנדריה, מצרים, בחסות המופתי של מצרים, האימאם הגדול של מסגד אל-אזהר, והשייח הגדול של אל-אזהר. אוניברסיטה, מוחמד סעיד טנטאווי; הארכיבישוף מקנטרברי ג'ורג 'קארי; והרב אליהו בקשי דורון, הרב הראשי לישראל. פסגה זו השיקה את תהליך אלכסנדריה, והפגישה מנהיגים דתיים לאמץ עקרונות משותפים שמטרתם לתווך את הסכסוכים באזור ולחפש דרך משותפת לקידום פתרון העימותים. מלכיאור הקים את מרכז הפסיפס לשיתוף פעולה בין-דתי - MERPI (יוזמת השלום הדתי במזרח התיכון) לקידום יישום עקרונות הצהרת אלכסנדריה. מלכיאור הוא גם חבר בוועד המנהיגים הדתיים העולמיים של מכון אליהו. היוזמה מורכבת מקבוצות אישיות שונות מכל קהילה, כולל ארגון הפסיפס הישראלי המנוהל על ידי מלכיאור ומרכז אדם המוסלמי. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טירונות

האם התכוונתם ל... טירונות (צבא) – הכשרתו הבסיסית של חייל בצבא הנערכת בתחילת שירותו טירונות (צה"ל) – הכשרה בסיסית בצבא הגנה לישראל טירונות (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בשנים 1998–2001 טירונות (מחזה) – מחזה משנת 1985 וסרט קולנוע משנת 1988 מאת ניל סיימון
מפרץ סקוילצ'ה

מפרץ סקוילצ'ה (באיטלקית: Golfo di Squillace; בלטינית: Scylleticus Sinus או Scyllaceus Sinus; ביוונית: Σκυλλητικὸς κόλπος) הוא מפרץ קטן הממוקם בים היוני, על החוף המזרחי של קלבריה שבאיטליה. שמו של המפרץ לקוח מעיר החוף האיטלקית סקוילצ'ה. המפרץ נחשב תמיד למסוכן והוא שמר על מוניטין רע עד סוף המאה ה-19 עקב הספינות הטרופות הרבות הקיימות במפרץ. מדיה וקבצים בנושא מפרץ סקוילצ'ה בוויקישיתוף The Times Comprehensive Atlas of the World (13 ed.). London: Times Books. 2011. p. 78 L6. ISBN 9780007419135. ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן קרבאץ

יאן קרבאץ (בהולנדית: Jan Karbaat;‏ 18 בספטמבר 1927 – 11 באפריל 2017) היה רופא הולנדי, מומחה לפוריות ובעל מרכז להזרעות מלאכותיות, שעמד במרכז שערורייה ציבורית לאחר שהשתמש בזרע שלו כתרומה לנשים שהגיעו למרפאתו מבלי ידיעתן. קרבאץ הוא אביהם הביולוגי של לפחות 82 ילדים – 71 מהם מתרומות זרע. קרבאץ נולד למשפחת חקלאים בעיירה רייסווייק, כבכור מבין שישה אחים. לאחר שהתחתן, עבר עם אשתו הראשונה ובנו לסורינאם, שם עבד במרכז רפואי צבאי במשך כחמש שנים. באותה התקופה, החל להתעניין בטיפולי פוריות ועם שובו להולנד, לאחר שקיבל תואר דוקטור, החל לעבוד כמנהל רפואי בבית חולים בדרום רוטרדם. במסגרת בית החולים, הקים מרפאת פוריות בבעלותו בה ביצע הזרעות מלאכותיות (טיפולי IVF לא היו קיימים בזמנו, מה שהפך הזרעות מלאכותיות לדרך היחידה בה נשים יכלו להיכנס להריון מלבד הדרך הטבעית). ניסן צור, הולנד: מנהל בנק זרע נחשד שהפרה נשים מזרעו, באתר nrg‏, 14 במאי 2017 AFP, רופא החליף זרע של תורמים והביא לעולם עשרות ילדים, באתר ynet, 13 באפריל 2019 ארז לין, הולנד: רופא הפרה מטופלות בזרעו ללא אישורן, באתר ישראל היום, 13 באפריל 2019 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יאן קרבאץ".
אסופוס

אסופוס (ביוונית: Ασωπός) היה כפר ורשות מוניציפלית לשעבר בלאקוניה שבפלופונסוס שביוון. מאז רפורמת השלטון המקומי ב-2011 הוא חלק מהנפה מונמבסיה. שטחו של הכפר הוא 94.360 קמ"ר ומספר תושביו עומד על 3840, נכון ל-2011 בית העירייה של הרשות היה בפפאדיאניקה. "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-21. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
CryEngine

CryEngine הוא מנוע משחק, שתוכנן על ידי מפתחת המשחקים הגרמנית Crytek. המנוע שימש בכל הכותרות שלהם כשהגרסה הראשונית משמשת ב-"Far Cry", וממשיך להיות מעודכן כדי לתמוך בקונסולות וחומרה חדשות למשחקים שלהם. הוא שימש גם למשחקי צד שלישי רבים במסגרת תוכנית הרישוי של Crytek, כולל Sniper: Ghost Warrior 2 ו-SNOW. אולפני Warhorse משתמשים בגרסה שונה של המנוע עבור "ממלכת ה-RPG" מימי הביניים שלהם "Kingdom Come: Deliverance". בנוסף, יוביסופט שומרת על גרסה פנימית של CryEngine שעברה שינויים רבים מה- Far Cry המקורי בשם "Dunia", המשמש את הגרסאות המאוחרות יותר של סדרת "Far Cry". על פי דיווחים אנונימיים שונים באפריל 2015, אמזון חכרה את CryEngine תמורת 50–70 מיליון דולר. לאחר מכן, בפברואר 2016, אמזון פרסמה גרסה משודרגת ומורחבת משלה של CryEngine בשם Amazon Lumberyard. מדיה וקבצים בנושא CryEngine בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CryEngine (באנגלית) Schreier, Jason. "Sources: Amazon Spent Big Bucks On Crytek's Engine". Kotaku (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-02-10. Neltz, András. "Amazon Releases Its Own Game Engine For Free". Kotaku (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-02-10. "Welcome to the Amazon GameDev Blog! | Amazon GameDev Blog". aws.amazon.com. נבדק ב-2016-02-10.
ברבר (תבלין)

ברבראה (באורומו: Barbaree, באמהרית: bärbäre ובתיגרינית: በርበረ) הוא תערובת תבלינים. מרכיבי הברבראה כוללים בדרך כלל פלפל צ'ילי, כוסברה, שום, ג'ינג'ר, בזיליקום, קצח, חילבה ותבלינים נוספים. הברבר הוא מרכיב מרכזי במטבח האתיופי ובמטבח האריתראי. תערובת תבלין הברבר מכילה עשבי תיבול ותבלינים שפחות מוכרים בעולם. הם כוללים גם צמחים מעובדים וגם כאלה הגדלים בר באתיופיה, כמו קורארימה (אנ')‏ ופלפל ארוך (אנ')‏. מדיה וקבצים בנושא ברבר בוויקישיתוף טבע הריפוי, ברבר – תערובת תבלינים אפריקאית, באתר מאקו, 30 באוקטובר 2008 מתכון לברבר, באתר RecipeLand.com תמונה של ברבר ארוז Debrawork Abate (1995 EC) [1993 EC]. የባህላዌ መግቦች አዘገጃጀት [Traditional Food Preparation] (in Amharic) (2nd ed.). Addis Ababa: Mega Asatame Derjet (Mega Publisher Enterprise). pp. 22–23. Gall, Alevtina; Zerihun Shenkute (3 בנובמבר 2009). "Ethiopian Traditional and Herbal Medications and their Interactions with Conventional Drugs". EthnoMed. University of Washington. נבדק ב-27 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Katzer, Gernot (20 ביולי 2010). "Ajwain (Trachyspermum copticum [L.] Link)". נבדק ב-28 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Bernard Roussel and François Verdeaux (באפריל 6–10, 2003). "Natural patrimony and local communities in ethiopia: geographical advantages and limitations of a system of indications" (PDF). 29th Annual Spring Symposium of Centre for African Studies. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-11-26. This Zingiberaceae, Aframomum corrorima (Braun) Jansen, is gathered in forests, and also grown in gardens. It is a basic spice in Ethiopia, used to flavor coffee and as an ingredient in various widely used condiments (berbere, mitmita, awaze, among others). {{cite web}}: (עזרה) "Product description: Ethiopian berbere (organic)". אורכב מ-המקור ב-2012-07-22. נבדק ב-2007-09-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוטליב פאול ובר

גוטליב דניאל פאול ובר (בגרמנית: Gottlieb Daniel Paul Weber‏; 19 בינואר 1823 – 12 באוקטובר 1916) היה צייר נוף גרמני בסגנון נטורליזם מוקדם. ובר נולד כבנם של מוזיקאי החצר של הדוכסות הגדולה, יוהאן דניאל ובר (1784–1848) וסופי פרידריקה אדולפין מנגולד (1788–1848) בעיר דרמשטאדט. בילדותו בילה את זמנו הפנוי בציור בפארק בטבע, שם העדיף לצייר את עצי האלון הגדולים. בגיל 13 הוריו אפשרו לו ללמוד שיעורי אמנות פרטיים מאוגוסט לוקאס (1803–1863). הוא הרוויח את דמי הכיס שלו עם דיוקנאות צבעוניים שעשה לחיילים. בין השנים 1842–1844 למד בפרנקפורט אם מיין אצל יאקוב בקר. יחד עם אנטון בורגר הוא עבר ללמוד במינכן, שם חלקו דירה. שניהם למדו אז באקדמיה במינכן עד 1848.כשרטט הוא ליווה את הנסיך יורש העצר לויטפולד מבוואריה בשנים 1846–1847 בנסיעה במזרח הים התיכון, שעברה בקונסטנטינופול, אסיה הקטנה, יוון וסיציליה. הוא סיים את הכשרתו האמנותית אצל יוספוס לורנטיוס דיקמנס וגוסטב ופרס באנטוורפן. בשנת 1849 נסע להמילטון (סינסינטי), ארצות הברית. כשעמיתו הצייר קרל כריסטיאן קוהלר עבר גם הוא לארצות הברית, שניהם יצאו לטיולי ציור שם. בשנת 1850 נולד בנו קרל. ובר התיישב בפילדלפיה בשנת 1854, שם הפך במהרה לצייר בעל שם. הוא נחשב שם לעשיר. עבודותיו נקנו על ידי אזרחים עשירים ומוזיאונים. הוא היה גם מרצה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. תלמידיו כללו את ויליאם סטנלי הסלטיין, אדוארד מורן, אדוארד למסון הנרי וויליאם טרוסט ריצ'רדס. געגועים ביתיים והסיכוי לתפקיד בחצר המלוכה הניעו את ובר לחזור לאירופה ולוותר על ההצלחה הכלכלית באמריקה. באוגוסט 1855 נסע ובר לדיסלדורף דרך פריז לפני שחזר לפילדלפיה. הוא חזר לדרמשטאדט דרך סקוטלנד בשנת 1861 וצרפת. בחצר המלוכה עבד בעיקר כמרצה פרטי לנסיכה אליס, באופן פרטי לימד גם את חתנו פיליפ רות, שהתחתן עם בתו פאולין. רות וחברו ויוגן בראכט עקבו אחר פאול ובר בנסיעות ציור במהלך חופשת הסמסטר. משנת 1864 ובר נסע לפריז מספר פעמים עם אדולף שרייר. הוא הכיר את ז'אן-פרנסואה מילה וצ'ארלס אמיל ז'ק מבית הספר ברביזון. לסגננון הציור של לודוויג ריכטר הייתה השפעה גם על ובר. עם זאת הוא נשאר נאמן לארצות הברית באמצעות תערוכות, עבודותיו היו בין היתר באקדמיה הלאומית לעיצוב בבוסטון. מדיה וקבצים בנושא גוטליב פאול ובר בוויקישיתוף Paul Weber. In: Hans Vollmer (Hrsg.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 35: Waage–Wilhelmson. E. A. Seemann, Leipzig 1942, S. 15. Manfred Grosskinsky, Birgit Sander: Kunstlandschaft Rhein-Main: Malerei im 19. Jahrhundert, 1806-1866. 2000 S. 30 Sabine Morgen: Die Ausstrahlung der Düsseldorfer Schule nach Amerika im 19. Jahrhundert. Düsseldorfer Bilder in Amerika und amerikanische Maler in Düsseldorf. Göttinger Beiträge zur Kunstgeschichte, Band 2. Göttingen 2008, ISBN 978-3-7675-3059-1, S. 386
ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון

ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון (באנגלית: Jeffery Amherst, 1st Baron Amherst;‏ 29 בינואר 1717 – 3 באוגוסט 1797) היה קצין בצבא הבריטי בדרגת פילדמרשל והמפקד העליון של הכוחות בין השנים 1778–1782 ופעם נוספת בין השנים 1793–1795. נודע בעיקר אודות פיקודו לאורך מלחמת שבע השנים, במהלכה פיקד על ההגנה על נסיכות הבוחר מהנובר ומאוחר יותר היה בעל חשיבות מרכזית בכיבוש מצודת לואיסבורג ומונטריאול בלואיזיאנה הצרפתית. ג'פרי אמהרסט נולד בסבנואק, קנט, ממלכת בריטניה הגדולה, בשנת 1717. אביו היה עורך דין ואמו עקרת בית. אמהרסט למד באקדמיה צבאית וסופך למשמר הגרנדירים הבריטי בשנת 1731. ג'פרי נבחר להיות המשנה של ג'ון ליגוניר, רוזן ליגוניר הראשון והשתתף בקרב דטינגן במהלך מלחמת הירושה האוסטרית. במהלך מלחמת שבע השנים, בהמלצתו של ליגוניר בחר ויליאם פיט האב בג'פרי לשמש מפקד הכוחות בקנדה הבריטית בשנת 1758. בכוח של 14,000 איש ג'פרי הטיל מצור וכבש את מצודת לואיסבורג במסגרת המלחמות הבין-קולוניאליות בין בריטניה לצרפת. על פיקודו הוא קודם לפיקוד ראשי במושבות הבריטיות באמריקה הצפונית. אמהרסט פעל באסטרטגיה של גננה ממושכת ותנועה מועטה עד אשר בשנת 1760 תכנן אמהרסט מתקפה תלת-כיוונית נגד מונטריאול, הגדולה בערי קוויבק בקנדה הצרפתית. ב-8 בספטמבר 1760 נכנעו הצרפתים המוצבים במונטריאול לידי הכוחות הבריטים. כניעת הכוחות במונטריאול סימנה את סוף השלטון הצרפתי בקנדה ובהמשך חולקה לואיזיאנה הצרפתית בין האימפריה הבריטית והאימפריה הספרדית. על פי תנאי חוזה פריז בשנת 1763, כל אמריקה הצפונית הצרפתית ממזרח לנהר המיסיסיפי הועברה לידי בריטניה, למעט האיים הזעירים סט. פייר ומיקלון מול חופי ניופאונדלנד. אמהרסט עזב את אמריקה הצפונית בנובמבר 1763 ושב לבריטניה הגדולה. ג'פרי נקרא חזרה מכיוון שטיפולו במרד פומטיאק נגד אינדיאנים עורר ביקורת. לאמהרסט ניתן תואר של אביר בשנת 1761. אמהרסט סירב לקחת חלק במאבק נגד מלחמת העצמאות של ארצות הברית. נוצר למענו תואר האצולה הברון אמהרסט בשנת 1776 והוא הועלה לדרגת פילדמרשל בשנת 1796. לקראת סוף שנות השבעים הוא הועלה לדרגת המפקד העליון של הכוחות ונותר בתפקיד זה עד שנת 1782. עקב פריצתן של מלחמות המהפכה הצרפתית והצטרפותה של בריטניה לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ראש-ממשלת בריטניה, ויליאם פיט הבן, מינה את אמהרסט בפעם השנייה לתפקיד המפקד העליון של הכוחות. אמהרסט נותר בתפקיד עד שנת 1795, עת הוחלף בידי הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני. אמהרסט הקים את המוניטין שלו במערכות באמריקה הצפונית, והוא חייב הרבה מהתקדמותו המאוחרת להצלחתו במהלך מלחמת שבע השנים. מלחמת הצרפתים והאינדיאנים מלחמות המהפכה הצרפתית מלחמת שבע השנים מדיה וקבצים בנושא ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון בוויקישיתוף ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון, באתר אנציקלופדיה קנדית ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מחלף רוזמרין

מחלף רוזמרין הוא מחלף הממוקם בסמוך לשכונת גילה שבירושלים המחבר את כביש בגין (כביש 50) לכביש 60. מחלף רוזמרין משמש תושבים מאזור רחב הכולל את שכונות הר חומה, גילה, בית צפפה, ארנונה, תלפיות ארמון הנציב וגוש עציון. המחלף נחנך בספטמבר 2017 לאחר עבודות של כשנתיים בעלות של כ-140 מיליון ש"ח (מתוך 1.25 מיליארד ש"ח שהושקעו בכביש בגין. בחנוכת המחלף נכחו ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר התחבורה ישראל כץ. עם חנוכתו, הפך מחלף רוזמרין לעשירי בכביש בגין. הקמת המחלף בוצעה על ידי חברת מוריה. בעתיד המחלף אמור לשמש גם את הקו הכחול של הרכבת הקלה בתהליך הרחבה בעלות 120 מיליון ש"ח. ליאת בכרך, הצצה מדהימה, הכביש החדש שחובה שכל ירושלמי יכיר | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏9 באוגוסט 2017 ליאת בכרך, לחצות את ירושלים מצפון לדרום ללא רמזורים | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏7 בספטמבר 2017 אתר ביזנעס, ‏בגין, סוף: מעתה תוכלו לחצות את ירושלים ללא רמזורים, באתר JDN‏, 6 בספטמבר 2017 מחלף רוזמרין המחבר בין כביש בגין לכביש המנהרות, באתר מוריה, ‏11 ביוני 2018
ליטוגרפיית קרן אלקטרונים

ליטוגרפיה של קרן אלקטרונים (EBL) היא שיטה בה סריקת קרן אלקטרונים ממוקדת מייצרת צורות מותאמות אישית על גבי ציפוי רגיש לאלקטרונים הנקרא רזיסט (בדרך כלל פולימר). קרן האלקטרונים משנה את המסיסות של הרזיסט, ומאפשרת הסרה סלקטיבית של האזורים החשופים או הלא חשופים על ידי טבילה בממס (פיתוח). המטרה, כמו בפוטוליתוגרפיה, היא ליצור פיצ'רים קטנים מאוד אשר לאחר מכן ניתן לבצע העברת תצורה אל המצע, לעיתים קרובות על ידי איכול. היתרון העיקרי של ליטוגרפית של קרן אלקטרונים הוא שהיא יכולה לצייר דפוסים מותאמים אישית (כתיבה ישירה) עם רזולוציה של מתחת ל-10 ננומטר. לצורה זו של ליטוגרפיה נטולת מסכה יש רזולוציה גבוהה ותפוקה נמוכה, המגבילה את השימוש בה לייצור מסכות, ייצור בכמויות גדולות של מוליכים למחצה ומחקר ופיתוח. מערכות ליתוגרפיה של קרני אלקטרונים מסחריות הן מערכות כתיבה ייעודיות לקרני אלקטרוניים והן יקרות מאוד (> מיליון דולר). ליישומי מחקר, מקובל מאוד להמיר מיקרוסקופ אלקטרונים למערכת ליתוגרפיה באמצעות תוספים בעלות נמוכה יחסית (<100 אלף דולר). מערכות כאלו בעלות רזולוציה קווית של ~ 20 ננומטר (מאז 1990), בעוד שהמערכות הייעודיות הנוכחיות בעלות רזולוציה קווית בסדר גודל של 10 ננומטר או פחות. ניתן לסווג מערכות ליתוגרפיה של קרן אלקטרונים על פי צורת הקרן ואסטרטגיית הסטת הקרן. מערכות ישנות יותר השתמשו בקרניים גאוסיאניות וסריקת רסטר (הלוך ושוב). מערכות חדשות יותר משתמשות בקרניים מעוצבות, שיכולות להיות מוסטות למיקומים שונים בתחום הכתיבה (זה מכונה גם סריקת וקטור). ברזולוציות נמוכות נעשה שימוש במקורות תרמיונים. עם זאת, מערכות עם דרישה לרזולוציה גבוהה יותר נדרשות להשתמש במקורות של פליטת שדה, כגון W / ZrO 2. מקורות פליטה של שדה תרמי עדיפים על פני מקורות פליטת שדה, מכיוון שהם מאפשרים יציבות טובה יותר לאורך זמני כתיבה אופייניים של מספר שעות. הזמן המינימלי לחשיפת אזור במינון נתון ניתן על ידי הנוסחה הבאה: D ⋅ A = T ⋅ I {\displaystyle D\cdot A=T\cdot I\,} כאשר T {\displaystyle T} משך חשיפת האובייקט (ניתן לחלק לזמן חשיפה חלקי גודל צעד), I {\displaystyle I} זרם הקרן, D {\displaystyle D} הוא המינון ו A {\displaystyle A} שטח האזור הנחשף. טכנולוגיות של קרן האלקטרונים ננוטכנולוגיה פוטוליתוגרפיה ננואלקטרוניקה מדיה וקבצים בנושא ליטוגרפיית קרן אלקטרונים בוויקישיתוף McCord, M. A.; M. J. Rooks (2000). "2". SPIE Handbook of Microlithography, Micromachining and Microfabrication. Parker, N. W.; et al. (2000). "High-throughput NGL electron-beam direct-write lithography system". Proc. SPIE. Emerging Lithographic Technologies IV. 3997: 713. Bibcode:2000SPIE.3997..713P. doi:10.1117/12.390042.