ששון גבאי

ששון גבאי (נולד ב-24 בנובמבר 1947, י"א בכסלו ה'תש"ח) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי. זוכה ארבעה פרסי אופיר (שיא לשחקן ישראלי), פרס האקדמיה האירופית לקולנוע, פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, פרס התיאטרון הישראלי, פרס קלצ'קין ופרס רוזנבלום. ששון נולד בבגדאד שבעיראק כבנם הקטן של משה גבאי, ואמירה (נזימה, למשפחת אברהמי). נקרא על שם אבי אביו, ששון. סבו היה מגבאי מתחם קבר יחזקאל הנביא בעיירה אל כפל (צ'פל), ומשם נבע שם המשפחה "גבאי". אביו עבר מעיירה זו לבגדאד, שם עסק בסחר בדים והתחתן. אחיו הבכור היה הדיפלומט והמזרחן צבי גבאי. המשפחה הייתה אמידה, וגרה בבית מרווח בשכונה החדשה "באב אל שרקי" (השער המזרחי) בבגדאד. הם חיו בצל עימותים בלתי פוסקים עם השכנים המוסלמים, ובאווירה עוינת. בפרהוד משפחת סבו וסבתו, מצד אמו, ניצלה בזכות שכניה הערבים. לאחר כ"ט בנובמבר 1947, הורע מצבם בכלל יהודי עיראק, וב-1951, לאחר שביתם הוחרם על כל תכולתו, עלתה המשפחה ארצה במבצע "עזרא ונחמיה" והתגוררה בחיפה. ב-1968 נרצח אביו במכולת שלו בחיפה, בידי ערבי-נוצרי. את שירותו הצבאי עשה ששון במשטרה הצבאית. לאחר מכן, למד תיאטרון ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. עם סיום לימודיו החל לשחק בתיאטרון החאן בלהקתו של מייקל אלפרדס שם עבד עם אילן רונן, ספי ריבלין ואחרים. לאחר מכן שיחק בהצגות רבות בהבימה, בתיאטרון הקאמרי, בתיאטרון באר שבע ובתיאטרון בית ליסין, שם הוא נמנה כיום עם סגל השחקנים הקבוע. הוא הרבה לשתף פעולה על הבמה עם השחקנית יונה אליאן. בין ההצגות בהן שיחק ניתן למצוא את "משרתם של שני אדונים", "מלכוד 22", "מי מפחד מווירג'יניה וולף?", "זינגר", "אוכלים", "רוזנטה חזר משדה הקרב", "זוג פתוח", "הוצאה להורג", "זהות", "איש הגשם" ,"פילומנה","רוחל'ה מתחתנת", "מלאכת החיים" ו"אוצר יקר". גבאי שיחק גם בשנת 1989 במחזמר "פיטר פן" בתפקיד קפטן הוק ובשנת 2007 השתתף במחזמר "אוליבר", שם גילם את פייגן. גבאי שיחק בסרטי קולנוע ישראליים וזרים רבים, בהם: "אור מן ההפקר", "סיפורי תל אביב", "לגנוב את השמיים", "צלקת", "המחצבה", "עונת הדובדבנים", עליו זכה בפרס אופיר, "רמבו 3", "המרגל הישראלי בדמשק", "הבריחה מערב הסעודית", "Made in Israel", "אביבה אהובתי", "לא בלי בתי". הוא שיחק גם בהפקות של הטלוויזיה החינוכית והכללית, בין היתר שיחק בסדרות "שכונת חיים", "ארץ מולדת", "סיטון", "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", בדרמה "משפט קסטנר" (שם גילם את דמותו של ישראל קסטנר), כמגיש פינה ולעיתים כמגיש תוכנית בסדרה "זהו זה!", בתפקיד אורח בסדרה הקומית "קרובים קרובים", ובהפקות רבות אחרות. בשנת 2004 השתתף גבאי בקלטת הילדים "איזה כיף בים" לצידם של שרון שחל, רבקה מיכאלי, ואורי בנאי. בשנת 2007 כיכב גבאי בסרט עטור השבחים "ביקור התזמורת", בתפקיד עליו זכה בפרס אופיר וב"פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר" בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע. למרות הצלחתו הבינלאומית, סרט זה לא התמודד על האוסקר לסרט הזר וזאת מנסיבות טכניות. בשנת 2009 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "פולישוק". על תפקידו בסדרה זו זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית. בשנת 2011 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "בוקר טוב אדון פידלמן", עליו היה מועמד לפרס אופיר, זכה בפרס השחקן בפסטיבל הודו הבינלאומי בגואה, והיה בין חמשת המועמדים לפרס האוסקר האסיאתי. באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בסרט "החזיר מעזה" (Le Cochon de Gaza) שהוא סרט הביכורים של הבמאי הצרפתי סילבן אסטיבל. בכורת הסרט נערכה בצרפת ובה גם זכה לביקורות חיוביות מהעיתונות הצרפתית ומקהל הצופים. הסרט לא הופץ בישראל. בשנת 2012 שיחק בסדרת המתח של ערוץ 2 "המיוחדת", וב-2013 שיחק בסרטים "לצוד פילים" לצד מוני מושונוב ופטריק סטיוארט, ו"כידון". ב-2014 שיחק בסרט "גט - המשפט של ויויאן אמסלם", שעל תפקידו בו זכה בפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר. באותה שנה החל לשחק ב"בתולות" בתוך האבא של שלי ומאיה. בשנת 2015 שיחק בסרט המילים הטובות של שמי זרחין, בתפקיד האב, וכן בעונה השנייה והשלישית של הסדרה שטיסל, בתפקיד נחום (נוחעם) שטיסל, אחיו של שולם שטיסל, המגולם על ידי דב גליקמן. בשנת 2017 השתתף בסדרה אנחנו במפה בתפקיד מאמן נבחרת ישראל. ב-21 במאי 2018 הודיע גבאי שיעבור לניו יורק לשחק בתיאטרון ברודוויי בגרסת התיאטרון לסרט "ביקור התזמורת". ב-2018 השתתף בסדרת הטלוויזיה "סטוקהולם" ובסרטו של הבמאי אבי נשר, "סיפור אחר". באותה שנה השתתף גם בסרט של נטפליקס, "המלאך", בו גילם את סגן נשיא מצרים שלאחר מכן הפך לנשיא מצרים. ב-2021 הופיע בתפקיד מאיר בסרטו של משה רוזנטל "קריוקי", עליו זכה בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר. החל מנובמבר 2021 השתתף בסדרה "מנגן ושר" של YES, על תפקידו בסדרה זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה. בינואר 2022 השתתף בתוכנית "מוזות" של תאגיד השידור כאן יחד עם בנו אדם גבאי. בשנת 2023 שיחק בסדרה "אבירם כץ" ששודרה ב"כאן 11". על תפקידו בסדרה זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקן משנה בסדרת קומית לשנת 2023. בתחילת אותה שנה נודע שלוהק לעונה השלישית של "טהרן", ויגלם מדען איראני. כמו כן יככב בשנית בתפקיד נוחעם שטיסל, הפעם בתפקיד ראשי בסדרה קוגל, סדרת פריקוול של שטיסל. בשנת 2024 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של שמי זרחין "חמדה" לצדה של אסי לוי. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרט בתי אהובתי. על משחקו בסרט היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר. גבאי היה נשוי למימי ברעם, ולהם שלושה ילדים. הוא נשוי בשנית לסופרת, דפנה חלף-גבאי, ולהם שני ילדים, שאחד מהם הוא השחקן אדם גבאי, שאף שיחק לצידו בהצגה בגרסת ברודוויי של "ביקור התזמורת". מתגורר בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא ששון גבאי בוויקישיתוף ששון גבאי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ששון גבאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ששון גבאי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ששון גבאי, באתר ספר הקולנוע הישראלי ששון גבאי, באתר AllMovie (באנגלית) ששון גבאי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ששון גבאי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ששון גבאי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ששון גבאי, דף שער בספרייה הלאומית ששון גבאי, בארכיון הבימה ששון גבאי, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים ששון גבאי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ששון גבאי, באתר "הבמה" ליאת רון, ‏ששון גבאי | שחקן, באתר גלובס, 11 בפברואר 2010 גילי איזיקוביץ, "ששון גבאי, איך זה לגלם פוליטיקאי בינוני ולזכות על כך בפרס השחקן הקומי הטוב?", באתר הארץ, 16 ביולי 2010 ציפי שוחט, התפקיד הכפול של ששון גבאי, באתר הארץ, 29 באפריל 2011 אמיר בוגן, ששון גבאי: "אני מחפש את ששון בכל דמות", באתר ynet, 26 באוגוסט 2011 מאיה כהן, הקונצרט של ששון גבאי, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2012 יובל אברמוביץ', ששון גבאי צד פילים, באתר ישראל היום, 13 ביולי 2013 נועה הרשקוביץ‏, "במקצוע שלי אתה תמיד חושש 'מתי זה ייגמר?'": ריאיון עם ששון גבאי לקראת "כידון", באתר וואלה, 24 באוקטובר 2013 זוהר ישראל, ‏ששון גבאי: "השעון מתקתק ובני גילי יכולים להישאר בצידי הדרך", באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2014 נעמה לנסקי, קול ששון, באתר ישראל היום, 27 במאי 2015 יואב בירנברג, משחק פוליטי, באתר "ידיעות אחרונות", 24 במאי 2017 איתי שטרן, מסעות ששון גבאי בתל אביב, סטוקהולם, ניו יורק, באתר הארץ, 15 ביולי 2018 אבנר שביט‏, המוות הכה פעמיים: ששון גבאי מדבר על האושר והטרגדיות, באתר וואלה, 25 באוקטובר 2018 ציפי שמילוביץ, "לא חלמתי את החלום הזה, הוא חלם אותי", באתר "ידיעות אחרונות", 27 במרץ 2019 דותן מלאך, ‏בוקר טוב אמריקה, בעיתון מקור ראשון, 13 במאי 2019 נעמה לנסקי, "רוצים להספיק לתפוס מה שנשאר", באתר ישראל היום, 7 במאי 2020 29 פרסים לכאן בטקס האקדמיה לטלוויזיה, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי