laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת העצמות

עונת העצמות (באנגלית: The Bone Season) הוא ספר פנטזיה אורבנית מאת הסופרת הבריטית סמנתה שאנון והספר הראשון שלה שיוצא לאור. הספר ראה אור ב-20 באוגוסט 2013 ב-20 מדינות במקביל, כולל ישראל. הספר הוא הראשון מבין סדרה של שבעה ספרים, אשר שלושת הראשונים מביניהם נמכרו להוצאת בלומסברי בסכום של שש ספרות (בליש"ט). הזכויות לסרט על "עונת העצמות" נמכרו לאולפנים הבריטיים אימג'ינריום. בעברית יצא הספר לאור בהוצאת "אגם", בתרגום דבורה בושרי. שאנון הצהירה לגבי הספר, כי תהתה מה יקרה אם "הדיסטופיה תתמודד עם העל-טבעי" ואם יהיה ציד מכשפות נוסף. עלילת "עונת העצמות" מתרחשת בשנת 2059 ומסקרת את מצבה של הדמות הראשית, פייג' מארני. לפייג' יש יכולת על טבעית המאפשרת לה לפרוץ לנשמות של אנשים. היא מותקפת ונחטפת למושבת עונשין באוקספורד. שאנון החלה בכתיבת הספר בעודה עובדת עבור סוכן הספרים דייוויד גודווין ותוך כדי למידה בקולג' סנט אן של אוניברסיטת אוקספורד. היא החלה לעבוד אצל גודווין לאחר שזה הציע לה התמחות לאחר שלא קיבל את ספרה הראשון, 'אורורה'. לאחר שקראה כתבי יד וצברה ניסיון בעסקי הספרים, עלה לשאנון הרעיון הבסיסי עבור "עונת העצמות". שאנון דמיינה "ילדה, שהיה לה בדיוק אותו יום בעבודה כמוני, רק שלה הייתה יכולת על-טבעית" והחלה לתכנן את הספר בעודה בארוחת הצהריים. היא החלה להשתמש באווירה בקולג' סנט אן ובארכיטקטורה הכללית של אוניברסיטת אוקספורד כהשראה עבור תיאור מושבת העונשין "שאול I" שבספרה. לפני יציאתו לאור, הושווה "עונת העצמות" לסדרת הספרים של הארי פוטר ושאנון קיבלה פעמים רבות את הכינוי "ג'יי קיי רולינג הבאה". העיתונות מצאה קווי דמיון בין המקרים כיוון ששאנון חתמה באותה הוצאת ספרים (בלומסברי) בה חתמה רולינג עבור 'הארי פוטר' וכיוון שבשני המקרים הסדרה הורכבה משבעה ספרים. עם זאת, כתב ה-Atlantic Wire (אתר אחות ל-The Atlantic) הגיב ש"התרועות הרגילות של התקשורת... גרמו להשוואה של כמעט כל סופרת מדע בדיוני או פנטזיה מוכרת ומזוהה". הביקורות המשמעותיות על הספר היו בעיקר חיוביות. USA Today כתב אודות הדמיון לסדרת "הארי פוטר" בביקורת החיובית שלו ל"עונת העצמות", באמירה שהרעיון בבסיס הספר "דומה מאוד בהיבטים מסוימים" לסדרה הנ"ל אך גם טען שהספר כולל "רעיונות חדשניים מצוינים ומעל לכל, קול חדש ומרשים עבור ספרות הפנטזיה". NPR הבחין גם הוא בהשוואה הזו, אך העיר שהספר יותר דומה לסדרת משחקי הרעב מאשר לסדרת 'הארי פוטר'. גם הביקורת של הטלגרף ציינה שהספר דומה לסדרת 'משחקי הרעב' ואמרה שהעלילה תהא מוכרת לקוראי פנטזיה, אך גם אמרה ששאנון "מראה כישרון אמיתי בשילובם בקלות לעולם דמיוני מהנה ומקורי". אתר האינטרנט הרשמי של עונת העצמות (באנגלית) טריילר "עונת העצמות", באתר YouTube, ‏26 באוגוסט 2013 עונת העצמות, באתר OCLC (באנגלית) מיה סלע, היורשת של ג'יי קיי רולינג - סטודנטית בת 20, באתר הארץ, 7 במאי 2012 יותם שווימר, אזור הדמדומים: סדרות הספרים לנוער, באתר ynet, 19 בספטמבר 2013 'עונת העצמות' מאת סמנתה שאנון, באתר סימניה
האגם הפוקיני

האגם הפוקיני או אגם פוקינוס (בלטינית Fucinus Lacus; באיטלקית Lago Fucino) היה אגם רחב-ידיים במרכז איטליה, בחבל אברוצו. בתקופת הקיסרות הרומית נעשו כמה ניסיונות לנקז את מי האגם ולייבשו, אך הוא יובש סופית רק ב-1875, וכיום הוא עמק בשם פוּצִ'ינוֹ. הרומאים הכירו את האגם בשם "פוקינוס", ובשם זה הוא מופיע בחלק השביעי של האינאיס מאת ורגיליוס, המתאר כיצד מבכה האגם את מותו של הכוהן אוּמְבּרו. הרומאים בנו יישובים לגדת האגם (כולל העיר מָרוּביוּם, כיום סן בנדטו דֵיי מָארְסִי), ונערך שם קרב חשוב בשנת 89 לפנה"ס במסגרת מלחמת בעלות הברית. אלא שהאגם, אף על פי שסיפק קרקע חקלאית פורייה ושפע של דגים, היה גם מקור ליתושי מלריה, ומאחר שלא היה לו ניקוז טבעי הוא היה מציף לעיתים תכופות את האדמות החקלאיות שסביבו. הקיסר קלאודיוס ניסה לפתור את הבעיה באמצעות חציבת מנהרה באורך 5.6 ק"מ דרך ההרים, שתזרים את מי האגם אל נהר הלירי, משימה שארכה אחת-עשרה שנה ועבדו בה 30,000 פועלים, אלא שלא ברורה מידת הצלחתו. את סיום העבודות, לפני פתיחת הסכר, הוא חגג בנאומכיה ראוותנית. שטח האגם המקורי, המשתנה על פי העונה, היה כ-140 קמ"ר, וייתכן שמפעלו של קלאודיוס צמצם אותו לכ-90 קמ"ר. אדריאנוס הרחיב והעמיק תעלת אגירה באורך 4.5 ק"מ, והקטין את שטח האגם לכ-57 קמ"ר. המנהרה הגדולה יותר שנבנתה במאה ה-19, פחות או יותר במסלול זהה לזו הרומית, חיסלה את רוב הממצאים הארכאולוגיים של המנהרה הרומית, ולפיכך קשה לאמוד אל נכון את מידת הצלחתו של קלאודיוס. התעלה שבנה אדריאנוס השמידה את שרידי התעלה של קלאודיוס. התעלה הרומית האחרונה, לעומת זאת, השאירה ממצאים ברורים: במרחק קילומטר מן האגם היא הייתה בעומק 7.5 מטר ורוחבה 19.5 מטר בשפתה ו-4.5 מטר בבסיסה. השיפוע שלה היה 0.05%. לאחר נפילת הקיסרות הרומית, מערכת הניקוז הרומית לא תוחזקה ולבסוף נסתמה התעלה בסחף ובצמחייה. רעידת אדמה מוטטה את הקרקע לצד האגם והנמיכה את פני השטח ב-30-35 ס"מ ביחס לחיבור למנהרה, אבל הממצאים מצביעים על כך שהסחף נצבר בה עוד קודם לכן. קרוב לוודאי שעד סוף המאה החמישית חזר האגם למצב שבו היה לפני העבודות של קלאודיוס. במאות ה-13 וה-15 היו הצעות לשקם את הניקוז הרומי, אבל הן לא יצאו אל הפועל: פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תכנן לייבש את האגם, וכמוהו גם אלפונסו החמישי, מלך אראגון. במאה ה-19 שכר הנסיך אלסנדרו טורלוניה את המהנדס השווייצרי פרנץ מאיור דה מונטרישה (Montricher) לייבש את האגם אחת ולתמיד. העבודות החלו ב-1862 והסתיימו כעבור שלוש-עשרה שנה, שבמהלכן נחצבה תעלה באורך 6.3 ק"מ וברוחב 21 מטרים. האגם נוקז והתייבש, וכיום מישור פוצ'ינו הוא אחד האזורים הפוריים ביותר באיטליה. עתיקות רומיות ושרידים שנותרו מעבודות הניקוז הקדומות של האגם הם היום חלק מאוסף טורלוניה. מדיה וקבצים בנושא האגם הפוקיני בוויקישיתוף ראו סווטוניוס, שנים עשר הקיסרים, "קלאודיוס", 20.
גאורג היים

גאורג היים (בגרמנית: Georg Heym; ‏30 באוקטובר 1887 - 16 בינואר 1912) היה סופר ומשורר גרמני. מחשובי המשוררים האקספרסיוניסטים, המייצג את האקספרסיוניזם המוקדם. היים נולד בילניה גורה שבשלזיה בשנת 1887 להרמן ולג'ני היים. במשך חייו הקצרים, היה תדיר בקונפליקט מול מוסכמות חברתיות. הוריו, בני מעמד הביניים, לא הבינו את גישתו המרדנית של בנם. גישתו של היים עצמו כלפי הוריו הייתה דו ערכית; מצד אחד הייתה בו חיבה עמוקה כלפיהם אך מצד שני הוא התנגד בנחרצות לכל ניסיון לדכא את האינדיבידואליות והעצמאות שלו. בשנת 1900 עברה משפחת היים לברלין, שם הלך גאורג למספר בתי ספר שונים, אך לא בהצלחה רבה. לבסוף הגיע לגמנסיית פרידריך וילהמס שבברנדנבורג. הוא לא היה מרוצה, וכדי להשתחרר מעט החל לכתוב שירה. לאחר שסיים את בית הספר, החל ללמוד משפטים בווירצבורג ולכתוב מחזות. רוב ההוצאות לאור התעלמו מכתביו. בשנת 1910 פגש היים את הכותב והמשורר סיימון גוטמן, שהזמין את היים להצטרף ל"מועדון החדש" שייסדו קורט הילר ויעקב ואן הודיס, בו ביקרו בין היתר גם אלזה לסקר-שילר, גוטפריד בן, קרל קראוס, דוד באומגרט וגאורג טראקל. למרות שלמועדון לא הייתה מטרה מוצהרת, כל חבריו היו שותפים בתחושת מרד נגד התרבות העכשווית של זמנם וברצון למהפך פוליטי ואסתטי. המועדון העלה קברטים ייחודים (Neopathetisches Cabaret (גר')) בהם החברים הציגו עבודות. זה היה המקום בו השיג היים את הכרתו הראשונה, ושירתו קיבלה מיד שבחים. בינואר 1911, יצא לאור ספרו הראשון של היים והיחיד שהתפרסם בחייו: Der ewige Tag. בשנים הבאות עסק היים במספר עבודות משפטיות, אך לא החזיק באף אחת מהן זמן ממושך, לאור חוסר ההערכה שלו כלפי סמכות. ב-16 בינואר 1912 היים וחברו ארנסט באלקה יצאו להחליק בנהר הקפוא של האוול. כמה ימים מאוחר יותר, נמצאו גופותיהם. נראה שבאלקה נפל למי האגם דרך פתח בקרח והיים ניסה להצילו אך נפל גם הוא. היים נותר בחיים כחצי שעה וזעק לעזרה. קריאותיו נשמעו בידי כמה עובדי יערות, אך הם לא הצליחו להגיע אליו. Der Gott der Stadt, ‏1910 Der Krieg, ‏1911 Der ewige Tag, ‏1911 Umbra vitae, ‏1912 Marathon, ‏1914 Der Dieb. Ein Novellenbuch, ‏1913 Der Athener Ausfahrt, ‏ 1907 Versuch einer neuen Religion, ‏1909 Heym, Georg (1994). The Thief and Other Stories. Translated by Susan Bennett (1st ed.). London: Libris. ISBN 1-870352-48-3. Heym, Georg (2004). Poems. Translated, with an introduction and notes by Antony Hasler (1st ed.). London: Libris. ISBN 1-870352-97-1. Bilingual edition. Review by Will Stone (2004). Review by Michael Hoffman (21 May 2005). (הוצאה מחודשת: Evanston, Illinois: Northwestern University Press, 2006. ISBN 0-8101-2322-3.) מדיה וקבצים בנושא גאורג היים בוויקישיתוף גיאורג היים, שלושה שירים, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2012 גאורג היים, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גאורג היים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גאורג היים, באתר MusicBrainz (באנגלית) גאורג היים, באתר Discogs (באנגלית) אשר רייך, סוף העולם, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2013 - עמוד 69
ג'ייק ג'ונסון

ג'ייק מארק ג'ונסון (באנגלית: Jake Mark Johnson; נולד ב-28 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, מדבב, קומיקאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי ממוצא יהודי. נודע בעיקר בזכות תפקידו בתור ניק מילר בסיטקום האמריקאי "הבחורה החדשה" ומתפקידיו בסרטים בסרטים "קשר לא מחייב", "נראה אותך שוטר", "עולם היורה", "תופסת" ו"ספיידרמן: ממד העכביש". נולד בשם מארק ג'ייק ג'ונסון ויינברגר (Mark Jake Johnson Weinberger) באוונסטון, אילינוי שבארצות הברית. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים, והוא גדל בחיק אמו, ביחד עם אחיו ואחותו הגדולים, דן ורייצ'ל. אביו, קן ויינברגר היה בעלים של סוכנות רכב והוא ממשפחה יהודית-אשכנזית. אמו, איב ג'ונסון היא אומנית שיוצרת חלונות מזכוכית ויטראז', וממשפחה קתולית. הוא קרוי על שם דודו מצד אמו, מארק ג'ונסון, שמת בגיל 26 בתאונת אופנוע בשנת 1977, כשנה טרם לידתו שלו. את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון ניו טרייר בווינטקה שבמחוז קוק, אילינוי, והחל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת איווה. במהלך שהותו באיווה סיטי, הוא כתב מחזה, שבסופו של דבר סייע לו להתקבל לבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק, שם למד תסריטאות. לאחר שעבר ללוס אנג'לס, ג'ונסון פרנס את עצמו כמלצר וכעוזר הפקה, כמו כן מצא לעצמו מספר תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה. בשנת 2007 שיחק והתארח בין היתר בסדרות "תרגיע" ברשת HBO, ובסדרה "היחידה" ברשת CBS. כמו גם קיבל תפקיד קצת יותר משמעותי בתוכנית המערכונים "דרק וסיימון" ב-TBS, שהפיק וביים בוב אודנקירק. בשנת 2009 ג'ונסון הופיע בסרט המוקומנטרי "לב מנייר". ב-2010 הוא לוהק לתפקיד קטן בסרט הקומדיה "תביא אותו כמו גבר" והופיע בסרט "טקס" לצדה של אומה ת'ורמן. בשנת 2011 הוא הופיע בתפקיד משני בסרט הקומדיה הרומנטית "קשר לא מחייב", בכיכובם של נטלי פורטמן ואשטון קוצ'ר. מאותה שנה החל לשחק בתפקיד מרכזי בתור ניק מילר בסדרה "הבחורה החדשה" לצידה של זואי דשנל, ברשת פוקס האמריקאית. גילם את תפקיד זה במשך שבע עונות, עד תום הסדרה בשנת 2018. בשנת 2012 הוא שיחק בסרט קומדיית הפעולה "רחוב ג'אמפ 21", בכיכובם של ג'ונה היל וצ'אנינג טאטום. באותה שנה הוא הוזמן לפסטיבל הסרטים סאנדנס יחד עם צוות השחקנים שהופיע לצדו בסרט העצמאי "על אחריותכם בלבד". בשנת 2013 כיכב בסרט הקומדיה "חברים לשתייה" לצידה של אוליביה ויילד, ובהמשך כיכב גם בסרט הדרמה הקומית "The Pretty One"(אנ'), לצידה של זואי קאזאן. בשנת 2014 הוא כיכב בסרט הקומדיה "נראה אותך שוטר" לצדו של דיימון ואינז ג'וניור, וכן השתתף בסדרת פרסומות לרכבי דודג' דארט לצדו של השחקן קרייג רובינסון. ב-2015, שיחק בסרטו של קולין טרוורו "עולם היורה" בתור לורי קרות'רס, המשמש כמפעיל הטכני של פארק היורה. בשנת 2018 הוא כיכב בסרט הקומדיה "תופסת" בדמותו של רנדי סיליאנו לצדם של ג'ון האם וחניבעל בורס(אנ'). בשנה זו דיבב את פיטר פרקר / ספיידרמן בסרט ההנפשה "ספיידרמן: ממד העכביש" מבית מארוול קומיקס. בשנת 2019 לוהק לסדרת הטלוויזיה "סטאמפטאון" של ABC בתפקיד הראשי של גריי מק'ונל. הוא לקח את התפקיד מהשחקן מארק וובר, שגילם את הדמות בפרק הפיילוט. ב-2006 נישא לארין פיין, ולהם שתי בנות-תאומות. מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא ג'ייק ג'ונסון בוויקישיתוף ג'ייק ג'ונסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייק ג'ונסון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייק ג'ונסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייק ג'ונסון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ייק ג'ונסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ייק ג'ונסון, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'ייק ג'ונסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ייק ג'ונסון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
10 אירו-סנט

10 אירו-סנט הוא מטבע האירו בעל העריך החמישי במחזור. מטבע זה כמו מטבעות ה50 אירו-סנט וה-20 אירו-סנט עשוי מסגסוגת מסוג זהב נורדי. בעוד צד הנושא של המטבע נושא עיצוב ייחודי לכל מדינה המנפיקה אותו, ועל כן נקרא גם הצד הלאומי, צד הערך הוא משותף ונושא עיצוב של מפת אירופה יחד עם הכיתוב 10 אירו סנט. קוטרו של המטבע הוא 19.75 מילימטרים עוביו של המטבע הוא 1.93 מילימטרים משקלו של המטבע הוא 4.1 גרם שולי המטבע בדומה למטבע ה50 אירו-סנט בעלי חריצים המשמשים לזיהוי על ידי לקויי ראייה. בצד המשותף של המטבע מוטבעת מפת אירופה ועל גביה עריך המטבע באלפבית לטיני. בצדה הימני של הטבעת החיצונית מוטבעים 12 כוכבים, המסמלים את 12 הכוכבים בדגל האיחוד האירופי, והם מצומדים ומחוברים בקווים. מימין מופיעים ראשי התיבות של האמן שעיצב את צד הערך של המטבע, לוק לואיקס. עד שנת 2007 הוטבעה על הצד המשותף מפה שכללה את מדינות האיחוד האירופי בלבד, אולם בעקבות הצטרפותן של 11 מדינות נוספות לאיחוד הורחבה המפה לאירופה כולה. אירו 50 אירו-סנט 20 אירו-סנט 1 אירו 2 אירו מדיה וקבצים בנושא 10 אירו-סנט בוויקישיתוף
עטלפון לבן-שוליים

עטלפון לבן-שוליים (שם מדעי: Pipistrellus kuhlii) הוא מין של עטלף. העטלפון לבן-השוליים הוא עטלף חרקים הנפוץ באירופה, אסיה, אפריקה והמזרח התיכון, לרבות ארץ ישראל. למעשה, זהו עטלף החרקים הנפוץ ביותר בישראל. העטלפון לבן-השוליים שוקל בין 5 ל-8.5 גרם וגודלו אינו עולה על זה של כף יד. הוא נקרא כך על שם פס בהיר בקצה כנפיו. זהו עטלף קטן הניזון מחרקים. הוא חי במגוון אקלימים: מאקלים ממוזג, עבור באקלים טרופי וכלה באקלים ים-תיכוני. עטלפון קטן זה הוא צייד חרקים יעיל ביותר: הוא צד חרקים בגדלים שונים מהאוויר, מהקרקע ומעל צמחים. בשל יכולתו לטרוף כמות גדולה של חרקים מדי לילה הוא נחשב למדביר ביולוגי מבוקש. בניגוד לעטלפי חרקים רבים, העטלפון לבן-השוליים אינו לן בעיקר במערות, אלא בעיקר בעליות גג, בקתות עץ, ענפי עצים ונקרות עצים. התנהגות זו הגנה עליו כאשר מערות עטלפים רבות הודברו בגז רעיל בשנות ה-60 של המאה ה-20 ופגעו פגיעה קשה בעטלפים שדרו בהן. בכך ששרד את ההדברה הגדולה ובזכות חיותו גם במשכנות האדם הפך העטלפון לבן-השוליים לעטלף החרקים הנפוץ בישראל. אוכלוסייתו בישראל נאמדת בעשרות עד מאות אלפי פרטים. עם התגברות ההתיישבות בנגב, החל העטלפון לבן-השוליים לחדור גם לחבל ארץ זה וניתן לראותו צד חרקים ליד פנסי תאורה. מדיה וקבצים בנושא עטלפון לבן-שוליים בוויקישיתוף עטלפון לבן-שוליים, באתר ITIS (באנגלית) עטלפון לבן-שוליים, באתר NCBI (באנגלית) עטלפון לבן-שוליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עטלפון לבן-שוליים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עטלפון לבן-שוליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עטלפון לבן-שוליים, באתר GBIF (באנגלית) מידע באתר IUCN עטלפון לבן שוליים במדור עטלפי ישראל, עמותת מן השדה ארז ארליכמן, רמת-גן: תיבות קינון למען עטלפי החרקים, באתר ynet, 9 באוגוסט 2007 עטלפון לבן-שולים, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - בעלי חיים, כרך 2, עמ' 147, באתר כותר עטלפון לבן-שוליים באתר הרשימה האדומה של IUCN פרופ' יורם יום-טוב, "הרואים את הקולות: עטלפים - בין מיתוס למציאות", הוצאת החברה להגנת הטבע, 2018. עמ' 214–216. ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קסם של הורים - הסרט: חג המולד

קסם של חג מולד הוא סרט טלוויזיה המבוסס על הסדרה קסם של הורים. הסרט שודר לראשונה ב-29 בנובמבר 2012 וב-10 בדצמבר 2013 בערוץ ניקלודיאון האמריקאי והוא הסרט השני של הסדרה. מספר הצופים בתאריך השידור המקורי של הסרט עמד על 4.473 מיליון אנשים.[דרוש מקור] הסרט שודר בישראל בעברית ב-26 באוגוסט 2013. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בסרט טימי, טוטי, קוזמו, וונדה ופוף מטיילים סביב העולם ומגשימים משאלות לילדים עדיין בלי לחשוב איזה דברים רעים יכולים לקרות מהמשאלות האלה. לאחר מכן אנו רואים את סנטה קלאוס נמצא בקוטב ומתכונן לחג המולד הבא, אך הילדים ב"רשימת הנחמדים" נמחקים מהרשימה. בנוסף, כמה מ"רשימת השובבים" נמחקים מהרשימה. סנטה לא יכול לסבול את הדבר ומזמן את טימי וחבריו לביתו בקוטב הצפוני. כשסנטה מגלה שהמכונה לעטיפת המתנות התקלקלה, הוא מתבונן בתוכה וטימי מבקש שהמכונה תתוקן. סנטה מחליק ונופל למכונה. הוא מאבד את זיכרונו. לפתע יורגן מודע לטימי שהוא יהיה סנטה קלאוס המחליף עד שיחזור לסנטה הזיכרון, אך טימי לא יכול לקבל את התפקיד משום שהוא עצמו נמצא ב"רשימת השובבים". כדי להוריד את חפותו מ"רשימת השובבים", עליו להגיע לביתו של אחראי רשימת השובבים, אלמר זקן הגמדים. בדרכם אליו, טימי, טוטי, קוזמו, וונדה, פוף, דנזל קרוקר ו-2 שדונים צריכים לעבור מספר קשיים: החלקה על מוט, התפצלות בין טימי ודנזל קרוקר לשאר הקבוצה, פגישה עם אנשי עוגייה מפלצתיים שתוקפים אותם בגלל שדנזל קרוקר אכל את הראש של אחד מהם ועוד. טימי מגיע לביתו של אלמר זקן הגמדים ומגלה שהוא ב"רשימת השובבים", לא רק משום שהוא גרם לסנטה לאבד הזיכרון, אלא גם מפני שהוא לא באמת עוזר לאנשים, אלא הפיות עזרו להם. לבסוף דנזל קרוקר מוכיח את בטענה שטימי הציל את חייו. אלמר זקן הגמדים מאמין בהוכחה ומוחק את טימי מרשימת השובבים. טימי מחלק את כל המתנות ולבסוף הזיכרון של סנטה חוזר. "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קסם של הורים - חג המולד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פרנק נטר

פרנק הנרי נטר (באנגלית: Frank Henry Netter;‏ 25 באפריל 1906 – 17 בספטמבר 1991) היה כירורג ואמן אמריקאי, שעסק באיור רפואי של אנטומיית האדם ותחומי רפואה אחרים, ויוצרו של "אטלס נטר" לאנטומיה. עבודתו בתחום האיור הרפואי תרמה רבות להבנת האנטומיה של גוף האדם, ולחינוכם של תלמידי רפואה בכל העולם. נטר נולד ב-1906 במנהטן שבניו יורק. למד בתחילה בסיטי קולג' ואחר כך למד אמנות באקדמיה הלאומית לציור ובליגת הסטודנטים לאמנות. הוא הושפע מסגנונם של המאיירים הגדולים של המגזינים של אותה תקופה, כמו רוברט הנרי, ג'ורג' בלואוס וחברים אחרים ב"אסכולת אשקן" (Ashcan School) שניסו לתעד את חיי היום-יום. כצייר מסחרי צעיר, הוא זכה להצלחה יחסית, אך בעצת הוריו שינה מקצוע והחל ללמוד רפואה באוניברסיטת ניו יורק. כבר בתחילת לימודיו גילה כי הוא מיטיב לזכור את חומר הלימודי באמצעות איורו, במקום שינונו בכתב. ציוריו של נטר זכו עד מהרה להכרה על ידי הפקולטה לרפואה, ונטר החל, כעבודה צדדית, לצייר איורים לספרי לימוד ולהרצאות. נטר התמחה בכירורגיה, אך לאור הביקוש העצום לאיוריו, זנח את הכירורגיה והתמקד באיור רפואי. עבודתו הראשונה של נטר כמאייר רפואי הייתה בשנת 1938, כאשר חברת התרופות CIBA ביקשה ממנו לצייר פרסומת לתרופה דיגיטליס, אשר זכתה להצלחה גדולה. בעקבות זאת פרסם נטר עוד סדרת תמונות של איברים שונים, שגם הן זכו להצלחה בזכות דיוקן האנטומי ובהירותן. בהמשך צייר איברים ומערכות אנטומיות ופתולוגיות מגוונות של גוף האדם. חברת התרופות פרסמה את איוריו בספר "The Netter Collection of Medical Illustrations", שיצא לאור בשנת 1948. איורי האנטומיה של נטר משמשים עד היום כאמצעי מרכזי ללימוד אנטומיה בפקולטות לרפואה ברחבי העולם. בחורף 1989 בעת ניתוח הסרת כיס המרה אובחן אצלו מפרצת בטנית באבי העורקים. ב-1990 במרכז הרפואי טקסס עבר ניתוח שהסתבר כמורכב יותר והסתבך. בעקבותיו שהה ששה שבועות בטיפול נמרץ ונשאר מרותק למיטה, אך עדיין במודע צלול ומסוגל לנשום חופשי. במאי 1991 הועבר מבית החולים בטקסס לבית החולים הר סיני בניו יורק, בו נהנה מביקורי משפחתו וחבריו. בספטמבר 1991 אחרי הטבה במצבו לקה בספסיס ונפטר באותו בית חולים ב-17 בספטמבר 1991. ב-2010 נקרא על שמו בית הספר לרפואה של אוניברסיטת קיניפיאק בנורת' הוון, קונטיקט (Frank H. Netter M.D. School of Medicine at Quinnipiac University), שהוקם במימון תרומות בני משפחתו. מדיה וקבצים בנושא פרנק נטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרנק נטר פרנק נטר, באתר elsevierhealth תערוכה של נטר במוזיאון מוריס, באתר Artdaily פרנק נטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תערוכה של נטר במוזיאון מוריס, באתר Artdaily Francine Mary Netter, Gary E. Friedlaender, Frank H. Netter MD and a Brief History of Medical Illustration, Clinical Orthopaedics and Related Research 472, 2014-3, עמ' 812–819 doi: 10.1007/s11999-013-3459-8
פלאשדאנס

פלאשדאנס (באנגלית: Flashdance) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית-מוזיקלית שיצא ב-1983 בבימוי אדריאן לין. העלילה עוסקת בצעירה המתפרנסת כרתכת וכרקדנית בפאב, המנסה להתקבל לבית ספר לריקוד, במקביל נוצר קשר רומנטי עם המעסיק שלה במפעל המתכת, המסייע לה. בסרט נוצר שיתוף הפעולה הראשון בין המפיקים דון סימפסון וג'רי ברוקהיימר. הסרט כלל מספר חלקים בסגנון קליפ מוזיקלי, שהשפיעו על סרטים חשובים נוספים שיצרו סימפסון וברוקהיימר בשנות ה-80, בהם "אהבה בשחקים". פסקול הסרט פלאשדאנס כלל מספר להיטים, בהם "Flashdance... What a Feeling" בביצוע איירין קארה, שזכה בפרס אוסקר, ו-"Maniac" בביצוע מייקל סמבלו. הסרט קיבל ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע. אך זכה להצלחה מסחרית מפתיעה בקופות בארצות הברית, והפך לסרט השלישי בדירוג הסרטים המכניסים בארצות הברית לשנת 1983, בנוסף הכניס הסרט ברחבי העולם יותר מ-100 מיליון דולר. בשנת 2008 הועלה על בימות וסט אנד המחזמר המבוסס על הסרט. ביולי 2019 הועלה המחזמר על בימות ישראל בתיאטרון תל אביב. המחזמר בארץ הועלה עם התרגום לעברית מאת דניאל אפרת, בנוסף על כך השירים תורגמו גם הם לעברית, חוץ מהשירים "What A Feeling", "Maniac" ו- "I Love Rock n' Roll". להלן התפקידים והאנשים שמשחקים במחזמר בארץ: בתפקיד אלכס - ספיר יצחק. בתפקיד ניק הארלי - צחי הלוי / יפתח מזרחי. בתפקיד האנה - ריקי גל / דפנה דקל בתפקיד גלוריה - רויטל זלצמן/ מיטל נוטיק בתפקיד טס - מיי פיינגולד / שיר פופוביץ בתפקיד קיקי - עדי כהן. בתפקיד ג'ימי - רועי וינברג/ יפתח מזרחי בתפקיד הארי - ליאור זוהר. בתפקיד C.C - יונתן פז בוגנים. בתפקיד לואיז / גב' ווילד - ענת סלונים / סיון קרצ'נר. "פלאשדאנס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פלאשדאנס", באתר נטפליקס "פלאשדאנס", באתר AllMovie (באנגלית) "פלאשדאנס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פלאשדאנס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פלאשדאנס", באתר Metacritic (באנגלית) "פלאשדאנס", באתר אידיבי "פלאשדאנס", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "פלאשדאנס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פלאשדאנס באתר the numbers
מונד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונד – רכיב מקובל בכתרים לה מונד – עיתון יומי צרפתי תל מונד – מועצה מקומית במחוז המרכז בישראל אישים: אלפרד מונד – לורד מלצ'ט, ממנהיגי יהדות בריטניה ופעיל ציוני חוה מונד – דוגמנית ומגישת טלוויזיה ישראלית
מודנה (כדורגל)

מועדון כדורגל מודנה (באיטלקית: Modena Football Club) היה מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר מודנה שבאיטליה. המועדון, המשחק בסרייה ב'. המועדון פורק בנובמבר 2017 בעקבות פשיטת רגל, וחזר לפעילות עונה לאחר מכן. המועדון נוסד בשנת 1912 לאחר איחוד 2 מועדוני כדורגל בעיר מודנה. המועדון התחיל לשחק בעונת 1912/1913 בליגה הראשונה באיטליה. המועדון שיחק בליגה הראשונה באיטליה 20 שנה ברציפות עד עונת 1931/1932 שבסיומה ירד בפעם הראשונה לליגה השנייה באיטליה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1932/1933 ועד עונת 1948/1949 . בעונת 1935/1936 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת אלסנדריה. בעונות 1938/1939, 1939/1940 הגיע לרבע גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצות נובארה וגנואה בהתאמה. בעונת 1941/1942 הגיע לחצי גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת יובנטוס. בעונת 1942/1943 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת בולוניה. מעונת 1949/1950 ועד עונת 1959/1960 המועדון שיחק ברציפות בליגה השנייה. בתקופה זו שיחק במועדון הטנור לוצ'אנו פבארוטי. בסוף עונת 1959/1960 הגיע למקום 19 מתוך 20 בליגה השנייה וירד בפעם הראשונה לליגה השלישית באיטליה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לקו ועלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 1962/1963 ועד עונת 1963/1964 שבסיומה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית מעונת 1964/1965 ועד עונת 2001/2002. בעונת 1990/1991 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת בולוניה. בסוף עונת 2001/2002 חזר לליגה הראשונה אחרי 38 שנה. המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 2002/2003 ועד עונת 2003/2004 שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לאציו. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. ביוני 2015 מונה הרנן קרספו למאמן הקבוצה. ב-2022 שבה הקבוצה לסרייה ב', לאחר שש שנות היעדרות. איטליה מרקו בלוטה איטליה ג'וזפה בארזי איטליה ברונו דוגוני איטליה ג'יורג'יו פרזוליני גאנה אסמואה ג'יאן איטליה אנצו מנגוטי איטליה מיינו נרי איטליה ארמנדו פרנה איטליה יורי טמבוריני צ'ילה יורג טורו מדיה וקבצים בנושא מודנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מודנה (באיטלקית) מודנה, ברשת החברתית פייסבוק מודנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מודנה, ברשת החברתית אינסטגרם מודנה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
הבשורה (בוטיצ'לי, המט)

הבשורה, של מוזיאון המטרופוליטן היא ציור טמפרה וזהב על לוח עץ במידות של 19.1X31.4 ס"מ מאת הצייר האיטלקי מתקופת הרנסאנס, סנדרו בוטיצ'לי. הציור מוצג במוזיאון המטרופוליטן בניו-יורק. הציור כולל את האלמנטים האייקוניים של הבשורה למרים, נושא שבוטיצ'לי עסק בו במשך שנים. כיום מוכרים שבעה ציורים של האמן המתארים את האירוע, הראשון מ-1479 והאחרון מ-1493. ציורי בשורה נוספים מאת בוטיצ'לי: הבשורה שבגלריית אופיצי בפירנצה. הבשורה במוזיאון קלווינגרוב בגלאזגו. הבשורה - פרסקו בגלריה אופיצי. הבשורה בקטלוג מוזיאון המטרופוליטן (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.