ההפיכה בתימן (2011)

ההפיכה בתימן החלה בגל של הפגנות ומהומות רחבות היקף שהתחוללו בתימן לאחר השלב הראשון של ההפיכה בתוניסיה, בד בבד עם גל ההפגנות שהוביל להפיכה במצרים, כחלק מגל המחאות שנודע בשם "האביב הערבי". תחילה המפגינים מחו נגד אבטלה, מצוקה כלכלית ושחיתות, כמו גם נגד הצעות נשיא תימן, עלי עבדאללה סאלח לשינויים חוקתיים. לאחר מכן, דרישות המפגינים עלו מדרגה לכדי דרישה לפרישתו של הנשיא, וההפגנות החריפו לכדי התקוממות עממית או מלחמת אזרחים שהתנהלה בין השבטים מהם מורכבת אוכלוסיית תימן, תוך שימוש בנשק חם על ידי הצדדים המתעמתים, כאשר ארגונים אסלאמיסטיים קיצוניים כמו אל-קאעידה, מעורבים בהתקוממות וכובשים שטחים וערים בצפון המדינה. בשנת 2014 כוחות החות'ים המתקוממים בתימן כבשו, בגיבוי איראן וחזבאללה, את צנעא בירת תימן, וביצעו הפיכה שלטונית. ב-26 במרץ 2015 פתחה קואליציה של מדינות ערביות ומוסלמיות, בהובלת ערב הסעודית, במבצע סופה נחרצת, שמטרתו להדוף את החות'ים ולהחזיר את השלטון לידי הממשלה התימנית הגולה. אל-קאעידה והמדינה האסלאמית מחזיקות כיום גם הן טריטוריות נרחבות, בעיקר במרכז המדינה, ומתקיפות את שני הצדדים הלוחמים בה. הפגנה מרכזית של למעלה מ-16,000 איש התרחשה בבירה צנעא ב-27 בינואר 2011. ב-2 בפברואר הכריז הנשיא סאלח כי לא יתמודד בבחירות שצפויות להתקיים ב-2013, ולא יעביר את סמכויות השלטון לידי בנו. ב-3 בפברואר הפגינו 20,000 איש כנגד הממשלה בצנעא, ואחרים הפגינו בעדן, לציון "יום הזעם", לדברי אחת ממארגנות ההפגנות, תווכל כרמאן. במקביל להפגנות אלה, התקיימו גם הפגנות של חיילים, חמושים אחרים מטעם קונגרס העם הכללי ורבים נוספים אשר הזדהו ותמכו בממשלה הנוכחית בצנעא. ב-10 במרץ, כהמשך לסירובו של הנשיא עלי עבדאללה סלאח להתפטר, הוא הציע שבהמשך השנה יהיה מעבר לשיטה פרלמנטרית, שבה הסמכויות יהיו בידי הממשלה, אך הצעתו נדחתה בידי האופוזיציה שטענה כי "זה מעט מדי ומאוחר מדי". בהפגנות שנערכו בהמשך החודש בהשתתפות רבבות אנשים, פרצו עימותים קשים עם כוחות חמושים של השלטון, בהם נפגעו מאות מפגינים. ב-21 במרץ, מפקד צבאי בכיר הודיע שהוא וכוחותיו מצטרפים ואף יגנו על האופוזיציה, בעקבות זאת שורה של דיפלומטים ובכירי ממשל התפטרו. למחרת, הודיע הנשיא סלאח כי יפרוש באותה שנה, שינוי קל מהצהרתו הקודמת כי יפרוש רק בתום כהונתו המלאה. גורמי אופוזיציה הודיעו כי הם דורשים את התפטרותו המיידית. הצבא הודיע כי הוא עדיין נותר נאמן לסלאח. יום למחרת הנשיא סלאח הכריז על שלושה חודשים של מצב וחוקי חירום. ב-4 באפריל, לאחר יומיים של התנגשויות קשות של המפגינים וכוחות הביטחון, עם כ-100 פצועים ושני מפגינים הרוגים בתעז, ארצות הברית הכריזה כי על הנשיא סלאח לעזוב את תפקידו ולהיענות לדרישות המפגינים. ב-22 באפריל מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (ה-GCC) יצאה ביוזמה על פיה יתפטר הנשיא בתוך 30 יום ותוך 60 יום ייערכו בחירות לנשיא חדש, כאשר תוקם ממשלת אחדות הכוללת גם גורמי אופוזיציה. ב-23 באפריל דיווחה רשת החדשות הערבית אלג'זירה כי הנשיא סלח קיבל את היוזמה של מדינות המפרץ. האופוזיציה גם קיבלה את היוזמה בברכה, אך הסתייגו מסעיף המאפשר לפרלמנט לדחות את התפטרות הנשיא כמו גם סירבו להשתתף בממשלת אחדות. על פי ההסכם הנשיא סלח גם צפוי לזכות לחסינות משפטית בתמורה לפרישתו המהירה. ב-30 באפריל, היה צפוי כי הנשיא עלי עבדאללה סלאח יחתום על עסקת הפשרה של מדינות המפרץ, אולם שליחי ה-GCC יצאו בידיים ריקות לאחר שהנשיא סלאח סירב לחתום על העסקה בטקס החתימה בריאד שבסעודיה, בטיעון שהוא מעוניין לחתום על ההסכם כראש המפלגה השלטת ולא כראש המדינה. למרות זאת, חזר על עמדתו כי הוא מברך על היוזמה של מדינות המפרץ. ב-18 במאי, לאחר לחצים מצד ה-GCC וארצות הברית, שוב הוכרז מידי עוזר הנשיא סלאח כי הוא צפוי לחתום על העסקה, ואולם העסקה לא נחתמה שוב בסופו של דבר. בימים האחרונים של חודש מאי, פרצה למעשה מלחמת אזרחים במדינה, כאשר מאות טרוריסטים ופעילים מוסלמים סוניים קיצוניים מארגון הטרור אל-קאעידה, כבשו את העיר זינג'יבר וחיל האוויר של צבא תימן הפציץ את עמדותיהם מן האוויר. כמו כן, שר ההגנה של תימן הודיע על התפטרותו והצטרפותו לכוחות המורדים, תוך מתן נאום טלוויזיוני, שבו קרא לכל המשרתים בכוחות המזוינים של תימן, "לפעול לפי צו מצפונם", לערוק ולתמוך במתקוממים נגד שלטון הנשיא. בכיכר המרכזית של העיר תעז, אחד ממוקדי ההפגנות העיקריים נגד הנשיא, הקימו המפגינים מחנה אוהלים אך חיילי המשמר הרפובליקני מתוגברים בטנקים, הגיעו למקום לדיכוי המחאות, וככל הנראה נהרגו כ-20 בני אדם כתוצאה מירי של כוחות הצבא ויידויי בקבוקי התבערה והאבנים מצד המפגינים. מתחילת ההפגנות בתימן, מעריכים ארגוני זכויות אדם, כי נהרגו כ-300 בני אדם בכל רחבי המדינה. ב-3 ביוני 2011, דיווחו כלי התקשורת כי כתוצאה מהפצצת הארמון, נפצעו נשיא תימן ובכירים נוספים, בהם ראש הממשלה, סגן רה"מ, ויו"ר הפרלמנט שמצבו אנוש. שבעה אנשים נהרגו. בעקבות הזמנתו של עבדאללה מלך ערב הסעודית, הוטסו הנשיא והבכירים שנפצעו לארצו לקבלת טיפול רפואי. סגן הנשיא, עבד אל ראב מנסור אל האדי, מונה לממלא מקום הנשיא בפועל ולמפקד העליון של הצבא. לאחר מספר ימים התברר, כי פציעת הנשיא חמורה וכוללת כוויות ב-40% מגופו, ועל פי דברי דיפלומט מערבי שדיווח לרויטרס, פציעתו נגרמה מפצצה שהוטמנה במסגד שבו התפלל ולא מהפגזת הארמון. ב-2 ביולי, דיווח צבא תימן על כ-50 חיילים נעדרים לאחר התקפות של טרוריסטים אסלאמיים סונים של אל-קאעידה בעיר זינג'יבר בדרום המדינה. ב-8 ביולי נראה סאלח בפעם הראשונה מאז פציעתו כשנשא נאום בטלוויזיה מערב הסעודית. בנאום היה נראה כי פניו של סאלח נכוו וידיו היו חבושות. בנאומו הבטיח כי יפעל לרפורמות וטען שעוד יחזור לתימן וימשיך לכהן כנשיא. למרות הבטחתו של סאלח לחזור לארצו ולכהן כנשיא, הרשויות הסעודיות הודיעו שסאלח התחרט ואינו מתכוון לשוב לארצו, בעיקר בגלל לחץ אמריקאי וחשש מפני העמדתו לדין בתימן, כפי שנעשה לנשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ, שמשפטו שודר בשידור חי. ב-16 באוגוסט הופיע בפעם נוספת נשיא תימן בטלוויזיה התימנית הממלכתית, והודיע כי בכוונתו לשוב לארצו בקרוב. ראש ממשלת תימן, עלי מוחמד מוג'אוור, שב למדינה ב-24 באוגוסט והנשיא סאלח חזר לתימן ב-23 בספטמבר. לאחר שיבתו, הודיע סאלח ב-8 באוקטובר כי הוא מתכוון להתפטר מתפקידו כנשיא תימן בעוד מספר ימים. ב-23 בנובמבר חתם סאלח בטקס שנערך בערב הסעודית בחסות בית המלוכה הסעודי ובנוכחות מנהיגי האופוזיציה בתימן על הסכם העברת סמכויות לסגנו אל האדי. ההסכם נוסח על ידי מדינות המפרץ וקבע כי סאלח ישמור זמנית על תוארו, אך יעביר את סמכויותיו במהלך החודש הקרוב לסגנו. תוך שלושה חודשים, יתקיימו בחירות בתימן לתפקיד הנשיא, שבהן לא יתמודד סאלח אך ההסכם העניק לו ולמקורביו חסינות מפני העמדה לדין."הפילוג של עשרת החודשים האחרונים השפיע באופן משמעותי על תימן בתחומי התרבות, הפיתוח והפוליטיקה", אמר סאלח. רבים מבני משפחתו של סאלח ממשיכים לאייש תפקידי מפתח בצבא ובכוחות הביטחון, שמפולגים בין תומכיו למתנגדיו. נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, אמר: "ארצות הברית מברכת על החלטת הנשיא להעביר מייד את סמכויותיו לסגנו. זה צעד חשוב לעם התימני, שמגיעה לו ההזדמנות לקבוע את עתידו". ב-25 בפברואר 2012 הושבע סגן הנשיא של סאלח עבד אל ראב מנסור אל האדי לנשיא תימן החדש, כשבמקביל התרחש פיגוע טרור במדינה שהרג עשרות אנשים, ואל-קאעידה לקח אחריות על הפיגוע. מעבר השלטון לא עבר בצורה חלקה עקב מאבקי כוחות בין החות'ים לבין קבוצות אחרות בצפון תימן במקביל לפעילות טרור מצד לוחמי אל-קאעידה. בספטמבר 2014, כבשו לוחמים חות'ים שטחים נרחבים מצנעא, והכריזו על הקמת "ממשלת אחדות" הכוללת ייצוג למיעוטים. בינואר כבר שלטו המורדים החות'ים כליל על אל-חודיידה וצנעא. ב-20 בינואר 2015 השתלטו המורדים החות'ים על הבירה צנעא, פרצו אל ארמון הנשיאות והכניסו את הנשיא עבד רבו מנסור האדי למעצר בית. כעבור מספר ימים האדי נאלץ להתפטר עם ממשלתו. המורדים הכריזו על "ניצחון המהפכה". ב-26 במרץ 2015 פתחה קואליציה של מדינות ערביות ומוסלמיות, בהובלת ערב הסעודית, במבצע סופה נחרצת, שמטרתו להדוף את החות'ים ולהחזיר את השלטון לידי ממשלו של האדי. במהלך המלחמה בתימן הותקפו גם יעדים צבאיים ואזרחיים בערב הסעודית. באפריל 2016 נפתחו שיחות שלום בכווית בין נציגי החות'ים לנציגי הממשלה הגולה. לאחר מספר סבבים של שיחות למשא ומתן על עתידה של תימן כשלו שיחות השלום באוגוסט לאחר שהחות'ים הכריזו על הקמת מועצת שלטון שתנהל את ענייני המדינה. ב-4 בדצמבר 2017 נהרג הנשיא לשעבר עלי עבדאללה סאלח בידי המורדים החות'ים. הפצצת ההלוויה בצנעא ענבל נסים-לובטון ועוזי רבי, "תימן: מ'מהפכת הצעירים' למלחמה אזורית", בתוך: אלי פודה, און וינקלר (עורכים), הגל השלישי: מחאה ומהפכה במזרח התיכון, הוצאת כרמל, 2017, עמ' 174–199. רועי נחמיאס והסוכנויות, נשיא תימן מאבד שליטה: מקורביו בעריקה המונית, באתר ynet, 21 במרץ 2011. תימן: הנשיא הציב טנקים ומשוריינים בבירה, באתר nana10‏, 22 במרץ 2011. דניאל פייפס, באתר ישראל היום, 12 ביוני 2011 סוכנויות הידיעות, תימן: הנשיא סאלח חזר לארצו אחרי 3 חודשים, באתר ynet, 23 בספטמבר 2011 ההפיכה בתימן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תימן: לפחות 84 בני אדם נפצעו בעימותים בין מפגינים לכוחות הביטחון, באתר nana10‏, 17 במרץ 2011 סוכנויות הידיעות, דיווח בתימן: יותר מ-30 הרוגים מירי בהפגנה בבירה, באתר ynet, 18 במרץ 2011 סוכנויות הידיעות, ארה"ב: הגיע הזמן שנשיא תימן יפרוש מתפקידו, באתר ynet, 4 באפריל 2011 AP, עסקת חייו: נשיא תימן מוכן לפרוש תמורת חסינות, באתר ynet, 23 באפריל 2011 Yemen transition deal falls through at last minute, Ynetnews, ‏2011-05-18 (באנגלית) תימן: חה"א של צבא תימן הפגיז מספר עמדות של אל-קאעדה בעיר זינג'בר, באתר nana10‏, 30 במאי 2011 תימן: חיילים פצחו באש חיה לעבר מפגינים - "20 נהרגו", באתר nana10‏, 30 במאי 2011 דיווח: נשיא תימן נפגע במתקפת פגזים על ארמונו, באתר וואלה, 3 ביוני 2011 סוכנויות הידיעות, זה הסוף? "נשיא תימן יצא לטיפול רפואי בסעודיה", באתר ynet, 4 ביוני 2011 רועי נחמיאס, כמו קדאפי ואסד, נשיא תימן שבה את עצמו, באתר ynet, 5 ביוני 2011 סוכנויות הידיעות, הפגיעה בנשיא תימן: סובל מכוויות ב-40% מגופו, באתר ynet, 7 ביוני 2011 רויטרס, "נשיא תימן נפצע מחומר נפץ שהוטמן במסגד", באתר ynet, 23 ביוני 2011 תימן: 50 חיילים נעדרים לאחר מתקפה של פעילי אל-קאעדה, באתר וואלה, 2 ביולי 2011 נשיא תימן נאם לראשונה מאז ניסיון ההתנקשות, באתר וואלה, 8 ביולי 2011 ניר יהב‏, לא רוצה לגמור כמו מובארק: "נשיא תימן לא ישוב", באתר וואלה, 8 באוגוסט 2011 ראש ממשלת תימן שב לארצו, ערוץ 7, 24 באוגוסט 2011 נשיא תימן שב לארצו, ערוץ 7, 23 בספטמבר 2011 המהפכה הצליחה? נשיא תימן סאלח הודיע כי יתפטר, באתר וואלה, 8 באוקטובר 2011 אחרי 33 שנים: נשיא תימן פרש, ישראל היום, 24 בנובמבר 2011 ניר יהב‏, תימן: בזמן השבעת הנשיא - פיגוע תופת רב נפגעים, באתר וואלה, 25 בפברואר 2012 רועי קייס, דרמה בתימן: הבית הופצץ, הנשיא לשעבר נהרג בקרבות, באתר ynet, 4 בדצמבר 2017