laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאת השולחן

פְּאַת הַשֻּׁלְחָן הוא ספר מאת הרב ישראל משקלוב העוסק בהלכות ארץ ישראל ובמצוות התלויות בארץ. הספר מחולק לשניים: חלק אחד הוא הבאת ההלכה המעשית בנושא הנדון, וחלק שני המבאר את מקורות ההלכה המעשית במובאות [דרושה הבהרה] מן התלמוד וספרות הראשונים והאחרונים בנושא. לחלק השני קרא המחבר בשם "בית ישראל". בהקדמה לספרו מטעים המחבר ארבעה טעמים מדוע קרא לספרו בשם פאת השולחן, וטעם נוסף למשמעות השם "בית ישראל" לחלקו השני. בספר 29 סימנים ו-531 סעיפים. הספר חובר על ידי הרב ישראל משקלוב, בן העיירה שקלוב, שעלה לארץ ישראל בראש תלמידי הגר"א והתיישב בעיר צפת. מורו ורבו של ר' ישראל, הגאון מווילנא, ראה בעלייה לארץ ישראל עניין ראשון במעלה, ודרבן את תלמידיו לעשות מעשה. על רקע זה ראה ר' ישראל משקלוב לנכון לחבר ספר בנושא מצוות התלויות בארץ, ובכך סייע לקיום דברי רבו בשלושה עניינים: לעולים לארץ תהיה אפשרות לקיים את המצוות התלויות בארץ כפי דרישת ההלכה (ובפרט כפי פסקי ופירושי הגאון מווילנא). דרבון האנשים לעלות לארץ ולקיים מצוותיה. גם אם האדם לא יעלה לארץ, לכל הפחות יוכל להגות בהלכותיה, ויש בזה מעלה כאילו מקיים, בבחינת "כל העוסק בתורת חטאת כאילו הקריב חטאת". עיקר חשיבות הספר היא בהשלמה לשולחן ערוך בהלכות התלויות בארץ. הלכות אלו נצרכו ליישוב היהודי בארץ ישראל שהתפתח באותה תקופה, הלכות שבתפוצות ישראל בחו"ל כמעט ולא עסקו בהם. לראשונה נדפס הספר בשנת תקצ"ו (1836) בעיר צפת על ידי המחבר בעצמו. לאחר 75 שנה בשנת תרע"א (1911) נדפס פעם שנייה על ידי הרב אברהם משה לונץ, בעיר ירושלים, בהוצאה זו נוספו הערות מהאדר"ת ומחתנו הרב אברהם יצחק הכהן קוק. בה'תרע"ב יצא שוב על ידי הרידב"ז בתוספת פירוש שלו "בית רידב"ז" ובתוספת הגהות שנקראו "שו"ע לשבת". בשנת ה'תשכ"ח הודפס שוב על ידי הוצאת ספרים "יד בנימין" בעיר ירושלים. בשנת תש"ס הוציא הרב אהרן הראל את החלק העוסק בהלכות שמיטה בספר בהוצאה מחודשת של ישיבת רמת גן. אליה צורפו הסכמותיהם של הרב ניסים קרליץ והרב אברהם אלקנה שפירא הקדמתו של רבי ישראל משקלוב לספר היא אחד המקורות החשובים לתולדות הגאון מווילנה. הוא הכריע שאין קדושת שביעית בפירות נוכרים שגדלו בארץ. וזאת בהסתמך על שיטת הגאון מווילנא שיש קנין לנכרים בזמן הזה להפקיע את חיוב הארץ במצוות. הוא הכריע שהחיוב של שביעית בזמן הזה הוא מדרבנן. הוא הכריע, בניגוד לבעל השל"ה, שראש השנה לשביעית חל בא' בתשרי, גם לאילנות. על שם החיבור קרויים היום רחובות בעיר תל אביב-יפו ובירושלים. ישראל משקלוב, פאת השולחן, באתר היברובוקס תלמוד בבלי מנחות דף ק"י עמוד א'.
עכן

האם התכוונתם ל... עכן בן כרמי – דמות מקראית מימי יהושע בן נון; לקח לעצמו שלל ונידון עם משפחתו לסקילה עכן (סוג) – סוג נחש ארסי קטן עכן חרטומים – מין בסוג עכן עכן גדול – מין בסוג עכן עכן קטן – מין בסוג עכן
הפיגוע בצומת מחולה (1993)

הפיגוע בצומת מחולה התרחש ב-16 באפריל 1993 באמצעות מכונית תופת, ובו נהרג, בנוסף למחבל, אזרח פלסטיני אחד. יש הטוענים שפיגוע זה הוא פיגוע ההתאבדות הראשון שבוצע על ידי טרוריסטים פלסטינים בשטח שבשליטה ישראלית, אך יצחק אילן, ש-17 שנה לאחר האירוע מונה לסגן ראש השב"כ, טען בריאיון ב-2020 כי מות המחבל נגרם מתקלה. לטענתו, המחבל תכנן להחנות את רכבו בצמוד לאוטובוסים ולאחר מכן להימלט מהזירה, אך מטען החבלה הופעל בטרם בריחתו של המחבל. גם בתחקיר הראשוני שנערך בשטח עלתה סברה שהמטען הופעל מוקדם בטעות. הפיגוע אירע בצומת מחולה שבבקעת הירדן ביום שישי בצהריים, 16 באפריל 1993. המחבל ביצע את הפיגוע באמצעות מכונית תופת, אשר הכילה מטען חבלה שהורכב משני בלוני גז. המכונית נגנבה בחולון כחודש לפני כן והותקנו עליה לוחיות רישוי מזויפות. המחבל הצמיד את מכונית התופת לשני אוטובוסים ישראלים שחנו ריקים במקום, האחד מהם שימש להסעת חיילי צנחנים והשני שימש להסעת אזרחים מטבריה לירושלים. פרט למחבל נהרג בפיגוע אזרח פלסטיני אחד. אחיו של ההרוג ושמונה חיילים נפצעו קל. כתוצאה מפיצוץ מכונית התופת, התפוצצה גם תחמושת של החיילים שהייתה באוטובוס. חוליית חמאס "מספר 68" פרסמה כרוז בעמאן ובו קיבלה את האחריות לפיגוע. התברר כי המחבל היה חבר בחוליה של עז א-דין אל-קסאם. שירות הביטחון הכללי הגדיר את הפיגוע "סוג חדש של פיגועי טרור, חמור מכל מה שידענו, וקשה יותר לסיכול ולמניעה מאשר כולם". תחקיר שנערך לאחר הפיגוע העלה שמספר שבועות לפני הפיגוע, ב-15 במרץ 1993 דרס המחבל למוות את אביש יעקב ברכה, תושב הר ברכה, ועופר כהן. ביולי 1993 עצר השב"כ את מפקד חוליית עז א-דין אל-קסאם בשכם, עבד חכים עזיז חניני, שהיה אחראי לתכנון הפיגוע. צומת מחולה פיגוע הירי בצומת מחולה (2001) פיגוע הירי בצומת מחולה (2024) פיגוע מכונית התופת בעפולה אהרן קליין. שלמה דרור. פאיז עבאס, מכונית תופת בבקעה, חדשות, 18 באפריל 1993 אלכס פישמן, פרשנות / המתאבד תופס היום את מקומו של הדוקר הספונטני, חדשות, 5 באוקטובר 1993 בן כספית, ‏הפיגועים הגדולים, החיסולים, המרגלים המפורסמים והחקירות: סגן ראש השב"כ לשעבר בראיון מצמרר, באתר מעריב אונליין, 28 במאי 2020 אהרן קליין, שלמה דרוד, גופת המתבל המתאבד עפה כ־20 מטרים ממכונית התופת, חדשות, 18 באפריל 1993 מעריב, 18 באפריל 1993 דף הנצחה לאביש יעקב ברכה ז"ל, באתר הביטוח הלאומי דף הנצחה לאביש יעקב ברכה ז"ל, באתר מועצה אזורית שומרון אורנה קזין, מכונית תופת במחולה - מתבל מתאבד פוצץ עצמו בין אוטובוסים בבקעה, חדשות, 6 ביוני 1993 שלמה דרוד, מפרד הזרוע הצבאית של החמאס אחראי לפיגועי□ באפעל ובמחולה, חדשות, 21 ביולי 1993
איש הקאדילק

איש הקאדילק (באנגלית: Cadillac Man) הוא סרט קומדיה משנת 1990 בכיכובם של רובין ויליאמס וטים רובינס. ג'ואי או'בריאן (רובין ויליאמס) הוא סוכן רכב ממולח מברוקלין, אשר נקלע לצרות רבות: הבוס שלו מאיים לפטר אותו אם לא יצליח תוך יומיים למכור 12 מכוניות, הוא חייב כסף למאפיונר המקומי, אשתו לשעבר דורשת לקבל ממנו תשלומי מזונות, שתי המאהבות שלו משגעות אותו. כאילו לא די בכך– באמצע יום העבודה, כאשר הוא מנסה לסגור במקביל שתי עסקות למכירת רכב, מתפרץ לסוכנות איש רכוב על אופנוע החמוש ברובה סער מסוג AK-47 ולוקח את כל הנמצאים בה כבני ערובה. האיש על האופנוע הוא לארי (טים רובינס), בעלה של דונה, שעובדת כמזכירה בסוכנות. לארי משוכנע כי היא בוגדת בו עם אחד מעובדי הסוכנות ומאיים להרוג את כולם. בהמולה שנוצרת בסוכנות ג'ואי הוא היחיד שמצליח לשמור על קור רוח. הוא לוקח על עצמו את ניהול משא ומתן הן עם החוטף והן עם המשטרה שמקיפה את הסוכנות. רובין ויליאמס - ג'ואי או'בריאן טים רובינס - לארי פאמלה ריד - טינה, אשתו לשעבר של ג'ואי פראן דרשר - ג'וי מונצ'אק, מאהבת של ג'ואי אנבלה סקוריא - דונה, אשתו של לארי. לורי פטי - לילה, מאהבת נוספת של ג'ואי לורן טום - הלן. "איש הקאדילק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איש הקאדילק", באתר נטפליקס "איש הקאדילק", באתר AllMovie (באנגלית) "איש הקאדילק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איש הקאדילק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "איש הקאדילק", באתר Metacritic (באנגלית) "איש הקאדילק", באתר אידיבי "איש הקאדילק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אברהם נומה

אברהם נומה (נולד ב-1947) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל באר שבע בשנות ה-60 וה-70, איתה זכה בשתי אליפויות. בשנת 1968 זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל. אברהם נומה נולד בעיראק לסלים ונזימה נומה ועלה לארץ עם משפחתו באפריל 1951 והתגורר בבאר שבע. נומה החל לשחק כילד בליגות העירוניות מיסודו של אהרון בן יעקב ועלה לשורות הקבוצה הבוגרת ב-1964 בעת שהיה בן 17. ברוב הקריירה שלו שיחק כחלוץ ולעיתים רחוקות שיחק גם בעמדות נוספות כגון קשר ימני. בעונת המשחקים 1966/1968, גברה קבוצתו של נומה, הפועל באר שבע פעמיים על קבוצת מכבי תל אביב שזכתה באליפות. במשחק השני (משחק חוץ), שנערך לעיני 6000 צופים באצטדיון המכביה בתל אביב ושהסתיים בתוצאה של 0:3 היה זה נומה שפתח במסכת השערים. בסיום עונה זו, שהייתה העונה הארוכה בתולדות הליגה הלאומית הוא זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל. שנה לאחר מכן (1968/1969), למרות שקבוצתו החלשה סיימה במקום 14, מקום אחד לפני ירידה לליגה הארצית, הוא סיים במקום הרביעי. במהלך שנות ה-70 סיים נומה במספר עונות כמלך השערים של הפועל באר שבע. בסיום עונת 1972/1973 הוא הבקיע שלושער במשחק הביתי האחרון לעונה זו, נגד קבוצת מכבי חיפה, שהסתיים בניצחון קבוצתו 2:4. היה שותף לשתי האליפויות בהן זכתה הפועל באר שבע (1974/1975 ו-1975/1976). במשך כל העונה (1976/1977) שלאחר שתי האליפויות, נעדר נומה בשל פציעה קשה וקבוצתו סיימה במקום 13, מקום אחד לפני ירידה לליגה הארצית. במהלך עונת 1978/1979 עבר לקבוצת בית"ר באר שבע, ובה סיים את הקריירה. בסך הכל שיחק נומה 15 עונות במדי הפועל באר שבע והבקיע 64 שערים בליגה העליונה. נומה בלט במהירותו, בניידותו במחצית הקדמית של המגרש, באתלטיות וביכולת הניתור והנגיחה שלו. נחשב גם כ"שחקן נשמה" שנהג לעיתים להלהיב את האוהדים ולעיתים להתעמת עם חבריו על המגרש ואף עם אוהדים שהקניטו אותו. לאחר הפרישה החל נומה בקריירת אימון במחלקות נוער במספר מוסדות בבאר שבע. הפועל באר שבע ליגה ראשונה: אליפות (2): 1974/1975, 1975/1976 אלוף האלופים: זכייה (1): 1974/1975 סגנות (1): 1975/1976 ליגה לאומית: אליפות (2): 1964/1965, 1970/1971 אלוף האלופים לאומית: זכייה (1): 1970/1971 כדורגלן העונה בישראל: 1967/1968 אתר האינטרנט הרשמי של אברהם נומה ר. אריה, הכדורגלן של העונה, מעריב, 24 ביוני 1968 בן כמה הוא אברהם נומה מבאר שבע 19, 20 או 21?.., מעריב, 14 בפברואר 1967 ר. אריה, הכדורגלן של העונה, מעריב, 24 ביוני 1968 אריה רפפורט, 40 שנות ספורט בנגב, הוצאה בחסות "כל-בי" הפטל הוחזר מירח הדבש אך גם זה לא עזר להכח, דבר, 26 במרץ 1967 ישעיהו פורת, באר שבע עשתה זאת שוב, מעריב, 17 בספטמבר 1967 המצב ב"כדורגלן השנה" בתום העונה:, מעריב, 22 ביוני 1969 שלושער של נומה בב"ש, דבר, 29 באפריל 1973 א. בינדר, הכרזות של אוהדי הפועל באר-שבע נפרשו בדקה ה-90, דבר, 23 בפברואר 1975 אורי בינדר, לאחר 5 מחזורים - המשחק הביתי הראשון של באר שבע, דבר, 10 בנובמבר 1977 "היכל התהילה", זמן הנגב - מקומון רשת מעריב, עמ' 48, 25 בדצמבר 2009
דה-שליט

האם התכוונתם ל... משה דה שליט – פעיל ציוני וממייסדי הרצליה פיתוח עמוס דה-שליט – פיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע, בנו של משה דה שליט אבנר דה-שליט – פרופסור למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, בנו של עמוס דה-שליט אהוד דה-שליט – מתמטיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים, בנו של עמוס דה-שליט מאיר דה שליט – איש קהילת המודיעין הישראלית, דיפלומט, איש ציבור, בנו של משה דה שליט תמר דה שליט – אדריכלית פנים ומעצבת, בתו של משה דה שליט כיכר דה שליט – כיכר בהרצליה בסמוך לחוף השרון, על שמו של משה דה שליט. בית ספר דה-שליט – קריית החינוך השש שנתית ע"ש עמוס דה-שליט רחובות
צ'ילי קון קרנה

צ'ילי קון קרנה (בספרדית: Chili con carne - מילולית "פלפל עם בשר") הוא נזיד מקסיקני חריף מפלפלים חריפים, בשר, שום, בצל וכמון. באופן מסורתי מכינים אותו עם בשר בקר קצוץ או טחון. יש גרסאות רבות למאכל ובהן נוספים למרכיבים עגבניות, שעועית או מרכיבים אחרים. וריאציות שונות של התבשיל, ע"פ מיקום גאוגרפי או העדפות אישיות, כוללות סוגים שונים של בשר או מרכיבים מגוונים אחרים. גרסאות צמחוניות וטבעוניות של התבשיל עושות שימוש בתחליפי בשר, דוגמת ה"צ'ילי קון סויה" המבוססת על סויה. המאכל, שמקורו במקסיקו, נחשב גם למאכל הלאומי של מדינת טקסס בארצות הברית וניתן למצוא אותו גם ברחבי העולם בוואריאציות שונות ובפרט במסעדות אמריקאיות. בספרדית, המילה צ'ילי מתייחסת ל"פלפל הצ'ילי" החריף, ו"קרנה" בספרדית זה בשר. המתכון המקורי הכיל בשר מיובש, חֵלֶב כבשים, פלפלי צ'ילי מיובשים ומלח אשר נכתשו ביחד, אותם הכינו בצורות לבנים, ייבשו ומאוחר יותר בישלו בסירים. יש ראיות משמעותיות לכך שהתבשיל הגיע מן הכובשים הספרדים שהגיעו למקסיקו במאה השש-עשרה. במהלך התערוכה העולמית של שיקגו בשנת 1893 דוכן סן אנטוניו עזר לאנשים לטעום ולהעריך צ'ילי. דוכן סן אנטוניו היה יעד תיירותי ועזר לצ'ילי קון קרנה בסגנון טקסס להתפשט בדרום ובמזרח.. צ'ילי קון קרנה - אוכל - ynet / הדי שרון, באתר ynet "History of Chili, Chili Con Carne". whatscookingamerica.net. 2004. נבדק ב-6 בינואר 2008. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכופף הבננות

"מכופף הבננות" הוא פזמון שכתב מאיר אריאל והלחין שלום חנוך. הביצוע המוכר ביותר לפזמון הוא של אריק איינשטיין, באלבומו "מזל גדי" משנת 1968. ביצועים נודעים נוספים הם בפי שלום חנוך ורמי קלינשטיין. בשנת 1995 יצאה להקת שב"ק ס' בפזמון בשם "מכופף הבננות", שלו זיקה קלושה לפזמון המקורי. בשנת 2000 יצא לאור ספר ילדים בשם "מכופף הבננות", שנכתב בהשראת הפזמון של מאיר אריאל. הפזמון הוא פנטסיה המספרת על יצור מוזר (”אֶפֶּעס איזה מין גמד ענק, אני חושב כזה”), הנותן לכל פרי וירק את צורתו הייחודית, למשל: ”זה הוא אשר מושך את הפטמות בלימונים”. הפזמון החוזר מלמד מה הפעולה החביבה עליו ביותר: ”אבל יותר מכל אוהב הוא לכופף בננות”. סוף הפזמון מלמד מדוע כיפוף בננות הוא החביב ביותר על היצור: הוא את כל התפקיד הזה עתיר המעשים ירש מאבותיו הנפילים הננסים מהם למד הוא טריקים מדי לילה בלילו אבל כיפוף בננות זאת ההברקה שלו. מילות הפזמון משלבות טווח רחב של רמות משלב. תחילתו במשלב תקני: הידעתם מה מתרחש בכל הבוסתנים בלילה בו שותקים הצרצרים והתנים? בהמשכו נכללת גם לשון מדוברת: ”תרד אל הבננות, אם אתה לא מפונק”, וכן משולבות בו מילות סלנג, כגון אֶפֶּעס (שתרגומה "משהו" ביידיש), קנאק וטריק. השורה ”לראות אותו אפשר עם איזה אינפרא צעיר” דורשת הסבר: מהו "אינפרא צעיר"? אינפרא הוא כינוי סלנג לאמצעי ראיית לילה המזהה קרינת אינפרא-אדום. המילה "צעיר" כאן היא במשמעותה בסלנג – "טרי, יפה, נחמד, מעורר הנאה" כיוון שמכופף הבננות פעיל בלילה, קשה לראותו, אך ”אפשר עם איזה אינפרא צעיר”. בביצועו של הפזמון ניכרות שגיאות הגייה מכוונות מרובות: שמו של גיבור הפזמון, "מכּופף הבננות", מושר עם דגש בכ"ף, בניגוד לכללי הדקדוק. גם בשורה ”אבל יותר מכל אוהב הוא לכּופף בננות” מושמע דגש מיותר באות כ"ף שבמילה "לכופף". הטעם במילה "בננות" הוא מלרעי, בניגוד להגיית המילה בשיר. בשורה ”זה הוא אשר מושך את הפטמות בלימונים” – המילה "פטמות" נהגית בצורת הסמיכות (פ"א בחיריק, טי"ת בשווא: פִּטְמוֹת) בזמן שיש להגות אותה ללא סמיכות (פ"א בשווא, טי"ת בקמץ: פְּטָמוֹת). המילה "ראיתם", בשורה ”אבטיחים הרי ראיתם בצדי דרכים”, נהגית בפי מבצעי השיר ברי"ש קמוצה (כמקובל בלשון המדוברת), ולא ברי"ש שוואית, כנדרש בלשון התקנית. כמו כן, הטעם הוא מלעילי, שלא כראוי. ההגייה ”צְרָצָרִים” נשמעת כהגייה מוקפדת, בהשוואה להגייה הנפוצה ”צַרְצָרִים”, אך גם היא אינה עומדת בכללי הדקדוק, הקובעים ”צִרְצָרִים”. בביצוע של איינשטיין נעשה שימוש בנבל פה הנשמע בין השאר בתחילת ההקלטה ובסיומה. ב"שבק ס", אלבום הבכורה של להקת שב"ק ס', שיצא בשנת 1995, נכללת גרסה שונה לחלוטין של מילות הפזמון, אשר בה משולבות פה ושם מילים של הפזמון המקורי, ובפרט הפזמון החוזר "מכופף הבננות". לעומת הפנטסיה העדינה של מאיר אריאל, יצרה שב"ק ס' שיר בעל משמעות שונה לגמרי: כן, אני המכופף ששובר את הבנות הן רואות אותי בשטח, מתחילות מכות. בשנת 2000 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספר ילדים בשם "מכופף הבננות", מאת רינת פרימו. הספר נכתב בהשראת הפזמון של מאיר אריאל, כפי שמלמד תיאורו של מכופף הבננות: הוא נולד לפני אלפ'תלפים שנים, למשפחה מאוד גדולה של ענקים קטנים. בגיל צעיר קטף כבר תפוחים מהגנים, ניסר אותם ושם בכל תפוח גרעינים. מידע על היצירה "מכופף הבננות" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "מכופף הבננות" באתר יוטיוב "מכופף הבננות" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "מכופף הבננות" באתר שירונט מכופף הבננות, באתר אקו"ם דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, מילון עולמי לעברית מדוברת, זמורה ביתן, 1982 מחופף הבננות, באתר הארץ, 9 בינואר 2005 מכופף הבננות, באתר "תפוז אנשים" מכופף הבננות / רינת פרימו, באתר "ידיעות ספרים"
מטח כבוד

מטח כבוד הוא ירי טקסי מתואם של תותחים או רובים שמטרתו לחלוק כבוד. לפי כללי הפרוטוקול הבינלאומי, ירי של 21 מטחי כבוד היא דרך מקובלת לחלוק כבוד לראש מדינה, נשיא או מלך. ככל שדרג האישיות בכיר פחות, כך יורד מספר המטחים, אך הוא לעולם אי זוגי. בהלוויות של אישים וחללי צבא ומשטרה, מקובל בכל העולם ירי של שלושה מטחים מנשק קל, לרוב רובים. בלוויה של חיילים או שוטרים מקובל כי משמר כבוד, המורכב ממספר אי זוגי של חיילים, יורה שלושה מטחי כבוד. מקורו של נוהג זה בקרבות באירופה, בו צוין תום הפסקת האש שנועדה לאיסוף הפצועים והמתים בשלוש יריות. לרוב נעשה שימוש ברובה בעל קנה ארוך, אך בלוויות של אנשי משטרה מקובל גם ירי של אקדחים או רובי ציד. מקובל כי יורים שלושה כדורים כאשר הרובים מכוונים אל מעל לארון הנפטר. לרוב, נעשה שימוש בכדורים חסרי קליע, כאשר לאחר כל ירי נטענים הרובים מחדש, באופן ידני, כחלק מכללי הטקס. במדינות רבות מעדיפים לעשות שימוש ברובים מדוגמת M1 גאראנד או רובה M-14 עקב מראיהם. עם זאת, נעשה גם שימוש ברובה M16 ונגזרותיו השונות. מקורו של נוהג זה הוא כפי הנראה במאה ה-17. ספינות מלחמה, בעת קרבתן אל חוף זר, היו מרוקנות את תותחיהן בטרם התקרבותן אל החוף. כיוון שזמן הטעינה היה ארוך, נוצר מצב שהספינה המתקרבת הייתה ריקה כאשר נכנסה לטווח התותחים המוצבים על החוף, ובכך הפגינה אמון בצד השני, כיוון שהיא נכנסת לשטחו בתותחים ריקים. מקור המספר 21 אינו ברור, אך ייתכן כי מקורו בעובדה כי על כלי שיט בריטים רבים היו 7 תותחים. כיוון שבאותה התקופה היה קל יותר לשמור על אבק השרפה, נתרן חנקתי, יבש ביבשה מאשר בים, היה מקובל כי תותחי היבשה יורים פי 3 מאשר שבעת התותחים אשר על הספינה, דהיינו 21 מטחים. בשלבים מאוחרים יותר, עם תחילת השימוש באשלגן חנקתי כחומר הנפץ ההודף, החלו נפוצים 21 מטחים גם בספינות המלחמה. בעת ביקור של נשיא, ראש ממשלה או ראש מדינה זרה, נהוג לחלוק לו כבוד על ידי ירי של 21 מטחים. ככל שהאישיות בכירה פחות, כך קטן מספר המטחים, אך מספרו לעולם אי זוגי. בארצות חבר העמים הבריטי נהוג לציין את יום הולדתו של המלך (או כל מונרך מכהן) בירי. בנוסף, יום ההכתרה של המונרך, יום הולדתו של יורש העצר ואירועים נוספים. בקנדה, מעבר לציונים שהוזכרו לעיל, מצוינים גם יום קנדה ויום הזיכרון הלאומי. מקרה נוסף בו נעשה שימוש ב-21 מטחים הוא מותו של נשיא ארצות הברית, הנשיא הנבחר או נשיא לשעבר. במקרה כזה מבצעים מספר גופים וכלי שיט ירי של 21 מטחי כבוד. בישראל בוטל הנוהג לפיו מכובדים ראשי מדינות במטחים עקב החשש שהירי יצור בהלה בקרב האזרחים, בעקבות פיגועי הטרור. מטחי כבוד עדיין מקובלים בישראל בהלוויות צבאיות, בהן במטחי הכבוד נורים כדורים חסרי קליע. במהלך מבצע צוק איתן הורה נריה ישורון, מפקד גדוד שריון על ירי פגזים לעבר מרפאה בשג'אעיה כמטח כבוד והצדעה לקצין שנהרג יום קודם מאש צלפים מאותו מבנה. כעבור שנתיים ננזף ישורון על ידי סגן הרמטכ"ל, האלוף יאיר גולן, לפי המלצת הפרקליט הצבאי הראשי שרון אפק. הלוויה ממלכתית מדיה וקבצים בנושא מטח כבוד בוויקישיתוף Gun salutes mark Her Majesty The Queen's birthday, ‏21 באפריל 2008 איתי בלומנטל, נזיפה לסא"ל שירה "מטח כבוד" לזכר קצין בצוק איתן, באתר ynet, 14 ביוני 2016
ריי למונטיין

ריימונד צ'ארלס "ריי" למונטיין (באנגלית: Raymond "Ray" Charles Jack LaMontagne; נולד ב-18 ביוני 1974) הוא זמר-יוצר, מלחין ופזמונאי אמריקאי של מוזיקת פולק ומוזיקת נשמה. למונטיין נולד בשנת 1974 בעיר נשואה שבניו המפשייר. אביו היה מוזיקאי. זמן קצר לאחר לידתו של ריי, אמו עזבה את אביו בעת שהיה בסבב הופעות. הקריירה המוזיקלית של למונטיין החלה לאחר ששמע ברדיו באופן מקרי את שירו של סטיבן סטילס "Treetop Flyer". בעקבות זאת למונטיין החליט להתפטר ממפעל הנעליים בו עבד ולהקדיש את עיקר זמנו ומרצו בתור זמר וכותב שירים. בקיץ 1999 בעודו עובד באופן חלקי כנגר הקליט למונטיין קלטת דמו שכללה 10 שירים מקוריים אותם ביצע בהופעות בברים מקומיים קטנים. ההקלטה הצליחה בהמשך למשוך את תשומת לבם של חברת התקליטים Chrysalis Music Publishing אשר הציעה לו בשנת 2004 חוזה הקלטות. בעקבות כן הקליט למונטיין את אלבום הבכורה שלו "Trouble" בלוס אנג'לס במשך שבועיים יחד עם המפיק אית'ן ג'ונס. בארצות הברית, האלבום נכנס למצעד ה-Billboard 200, מכר מעל ל-250 אלף עותקים בארצות הברית ומעל ל-400 אלף עותקים ברחבי העולם. ב-29 באוגוסט 2006 הוציא למונטיין לשווקים את אלבום האולפן השני שלו "Till the Sun Turns Black". אלבום זה הופק גם כן בשיתוף פעולה עם אית'ן ג'ונס. בארצות הברית, האלבום נכנס למצעד ה-Billboard 200 ומכר מעל ל-28 אלף עותקים בשבוע הראשון בלבד. ב-14 באוקטובר 2008 הוציא למונטיין לשווקים את אלבום האולפן השלישי שלו "Gossip in the Grain". אלבום זה הופק גם כן בשיתוף פעולה עם אית'ן ג'ונס. בארצות הברית, האלבום הגיע למקום השלישי במצעד ה-Billboard ומכר מעל ל-60 אלף עותקים בשבוע הראשון בלבד. למונטיין מתגורר כיום בחווה בעיירה וילטון שבמיין יחד עם אשתו ושני בניו. 2004: Trouble 2006: Till the Sun Turns Black 2008: Gossip in the Grain 2010: God Willin' & The Creek Don't Rise מדיה וקבצים בנושא ריי למונטיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריי למונטיין ריי למונטיין, ברשת החברתית פייסבוק ריי למונטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריי למונטיין, ברשת החברתית אינסטגרם ריי למונטיין, סרטונים בערוץ היוטיוב ריי למונטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריי למונטיין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ריי למונטיין, באתר ספוטיפיי ריי למונטיין, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ריי למונטיין, באתר Last.fm (באנגלית) ריי למונטיין, באתר AllMusic (באנגלית) ריי למונטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריי למונטיין, באתר דיזר ריי למונטיין, באתר Yandex.Music (ברוסית) ריי למונטיין, באתר Discogs (באנגלית) ריי למונטיין, באתר Songkick (באנגלית) ריי למונטיין, באתר Genius ריי למונטיין, באתר SecondHandSongs ריי למונטיין, באתר בילבורד (באנגלית) ריי למונטיין, באתר טיידל (באנגלית)
מלכי אסקס

מלכי אסקס שלטו בממלכת אסקס מהקמתה בשנת 527 ועד לפירוקה הסופי שלוש מאות שנים מאוחר יותר, בשנת 825. ממלכת אסקס הייתה אחת משבע מממלכות ההפטרכיה אשר הוקמו באנגליה בעקבות הפלישה האנגלו-סקסונית אליה במאה ה-5. לכל אורך שנות קיומה של הממלכה, שלט בה בית מלוכה אחת, בית אסקס. מהשושלת, אשר יוסדה על ידי אסקווין, המלך הראשון של אסקס, יצאו כל 18 המלכים של אסקס. בית אסקס ממלכת אסקס Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 15-16., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 17-18., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 18., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 18-19., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 20., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 25., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 22-23., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 23., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7). Barbara Yorke, "The Kingdom of the East Saxons", Anglo-Saxon England, p. 24., Cambridge University Press, vol. 14, 1985 (ISBN 978-0-521-71292-7).
מלכי קנט

התיעוד ההיסטורי אודות מלכיה הקדומים של ממלכת קנט מועט. עיקר התיעוד מקורו בכתביו של בדה ונרביליס המתאר בספרו "ההיסטוריה הכנסייתית של האומה האנגלית" את תולדות הנצרות בממלכת אנגליה. ספר זה היה ספר מגמתי אשר מטרתו לפאר את המלכים הנוצריים בממלכות ההפטרכיה אשר קדמו לממלכת אנגליה, ולכן ככל הנראה, ומתוך כוונת מכוון, לא פירט את קורות החיים של המלכים הפגאניים ולעיתים אף ויתר על שמות מלכים אשר מלכו במקביל על מנת לקצר בתיאורים. בשל חולשתה של ממלכת קנט, החל מהמאה השביעית, פוצלה הממלכה פעמים רבות ומלכו בה במקביל מספר מלכים. מלכים אלה מפורטים בכרוניקות השונות מימי הביניים, ואולם הכרוניקות אינן מדויקות, ולעיתים מפרטות שמות של חלק מהמלכים אשר מלכו יחד, דבר המקשה על ההיסטוריונים המודרניים לדייק בפירטי מלכי קנט. כמו כן הכרוניקות מבוססות על השמות המופיעים בצווים מלכותיים ששרדו מהמאה השישית עד ימי הביניים באנגליה (שהחלו לאחר הכיבוש הנורמני, בשנת 1066). חלק מצווים אלה היה מזויף, דבר המקשה על דיוק היסטורי. בתקופות אלה מלכים רבים היו למעשה מלכי בובה, אשר מלכו בחסות ממלכות אחרות (ממלכת וסקס וממלכת מרסיה). חלק ממלכים אלה נשאו בתואר rex שיכול להשתמע כ"מלך" אך גם כ"מלך משנה". מלכים אלה לא נשאו את התואר regulus שמשמעו "שליט". על פי בדה ונרביליס
פנורמה (עיתון)

פנורמה (בערבית: بانوراما) הוא עיתון שבועי ארצי מוביל במגזר הערבי שמשרדו הראשי נמצא בעיר טייבה שבמשולש. העורכים הראשיים של העיתון הם פרידה ג'אבר-בראנסי ובסאם ג'אבר, שעורך גם את האתר פאנט ועבד בחדשות קול ישראל בערבית וברשת ב' במשך שנים רבות. העיתון נוסד בשנת 1986. בעיתון כ-128-120 עמודים, רובם עמודי צבע. העיתון מסכם מדי שבוע את האירועים החשובים במדינה, במיוחד אלה הנוגעים לאוכלוסייה הערבית. הוא מודפס בפורמט גדול, שטח כתיבה של 38 ס"מ/26 ס"מ. העורכים והבעלים של העיתון, מטיפים לדו-קיום ולשלום צודק בין יהודים וערבים, על בסיס של שתי מדינות לשני עמים. פנורמה ממומן על ידי המודעות והמכירות והוא מופץ ב-35,000 עותקים ונמכר נכון לינואר 2010 ב-4 ש"ח. העיתון מתחלק לשלושה חלקים: חדשות: המכיל את השער, ידיעות וכתבות בעלות אופי חדשותי בכל הנושאים הפוליטיים, החברתיים והכלכליים. מוסף: המכיל כתבות תחקיר וכתבות צבע לצעירים, מדורי נשים, אמנות, רדיו, טלוויזיה וספורט בהרחבה רבה. המוסף מיועד בעיקר לצעירים. במוסף יש כיסוי מורחב לקבוצות הליגה הלאומית בכדורגל, וכן סיקור הקבוצות הערביות הבולטות כמו שאר הקבוצות הישראליות. מוסף רכב: פנורמה הוא העיתון היחיד מבין העיתונים בערבית בישראל, המוציא לאור מוסף רכב, המכיל חדשות רכב מהארץ ומהעולם, נסיעות מבחן, המלצות קנייה וכלי רכב משומשים למכירה. המוסף מחולק ב-35,000 עותקים בתוך העיתון. לעיתון יש אתר חדשות אינטרנטי בשם פאנט (ראשי תיבות של Panorama Net). אתר העיתון פנורמה (עיתון), בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות אורן פרסיקו, בטלוויזיה, באינטרנט, בעיתונות המודפסת, באתר העין השביעית, 12 ביולי 2021 אורן פרסיקו, פנורמה של צריכת תקשורת, באתר העין השביעית, 19 בדצמבר 2022