laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניתוח מערכות

ניתוח מערכות הוא תחום הנדסי העוסק בניתוח אופן פעולתן של מערכות גדולות ומורכבות ובאינטראקציה בין מרכיביהן. ענף זה קשור קשר הדוק לחקר ביצועים ולניהול סיכונים. המערכות שבהן עוסק ניתוח מערכות עשויות להיות מכל תחומי החיים: תהליכים תעשייתיים, תהליכים מנהליים, תהליכי קבלת החלטות וכדומה. בתהליך ניתוח המערכות נבנה לעיתים מודל של המערכת הנבחנת, שבו שלושה מאפיינים של המערכת: רכיבים, תהליכים ומבנה. מודל זה מאפשר בדרך כלל ביצוע סימולציה, לשם הבנה טובה יותר של המערכת ושל חלופות אפשריות. ניתוח מערכות מידע גישת המערכות תאוריית המערכות הדינמיות מדיה וקבצים בנושא ניתוח מערכות בוויקישיתוף topic/systems-analysis-economic-and-mathematical-analysis, topic/systems-analysis-political-science ניתוח מערכות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניתוח מערכות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וינדזור

האם התכוונתם ל... בית וינדזור – בית מלוכה הנוכחי של המלוכה הבריטית דוכס וינדזור – תואר אצולה שנשא אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת, לאחר שהפסיק למלוך הסכם וינדזור – הסכם מ-1386 בין ממלכת פורטוגל וממלכת אנגליה שיט הדלעות של וינדזור – אירוע שיט בסירות דלעת המתרחש בווינדזור שבנובה סקוטיה מקומות ארצות הברית וינדזור (קולורדו) – עיירה במדינת קולורדו שבארצות הברית וינדזור (קונטיקט) – עיירה במדינת קונטיקט שבארצות הברית וינדזור (קליפורניה) – עיירה במדינת קליפורניה שבארצות הברית הממלכה המאוחדת וינדזור (ברקשייר) – עיירה במחוז ברקשייר באנגליה שבממלכה המאוחדת טירת וינדזור – טירה בקרבת העיירה וינדזור, אחד מבתי המגורים העיקריים של המלוכה הבריטית וינדזור פארק – אצטדיון כדורגל בבלפסט שבצפון אירלנד ספרד מגדל וינדזור – גורד שחקים ששכן במדריד עד 2005 קנדה וינדזור (אונטריו) – עיר בפרובינציית אונטריו שבקנדה וינדזור (נובה סקוטיה) – עיירה בפרובינציית נובה סקוטיה שבקנדה שם משפחה אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן – דוכס קונוט וסטראת'רן ליידי אמיליה וינדזור – דוגמנית אנגלייה מולי וינדזור – שחקנית אנגלייה ארצ'י מאונטבאטן-וינדזור – בנם של הנסיך הארי, דוכס סאסקס, ורעייתו מייגן, דוכסית סאסקס ליליבת דיאנה מאונטבאטן-וינדזור – בתם של הנסיך הארי, דוכס סאסקס, ורעייתו מייגן, דוכסית סאסקס ראו גם ונדזור
פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר

פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר (באנגלית: Arthur L. Schawlow Prize in Laser Science) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי החברה האמריקאית לפיזיקה מאז 1991. המועמדים נבחרים על פי תרומתם יוצאת הדופן במחקר בסיסי שנעזר בלייזרים כדי לחקור תחומות חומרים והאינטראקציה שלהם עם אור. הפרס נקרא על שם ארתור שולוב (1921–1999), חלוץ בתחום הלייזרים וזוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1981. נכון ל-2007 שווי הפרס $10,000. בפרס זה זכה חוקר ישראלי אחד, מוטי שגב. 1991: פיטר סורוקין (Peter P. Sorokin) 1992: יואן-רון שן (Yuen-Ron Shen) 1993: ג'ון הול (John L. Hall) 1994: סטיבן צ'ו (Steven Chu) 1995: ריכארט סלושר (Richart E. Slusher) 1996: תיאודור האנצ' (Theodor W. Hänsch) 1997: צ'ארלס שאנק ואריך פיטר איפן (Charles V. Shank, Erich Peter Ippen) 1998: ויליאם דניאל פיליפס (William Daniel Phillips) 1999: קרל וינמאן (Carl Wieman) 2000: ריצ'רד נזייר (Richard Zare) 2001: דייוויד וינלנד (David Jeffrey Wineland) 2002: סטיבן האריס (Stephen E. Harris) 2003: דייוויד פריצ'רד (David E. Pritchard) 2004: פדריקו קפאסו (Federico Capasso) 2005: מרלן סקאלי (Marlan O. Scully) 2006: פול קורקום (Paul Corkum) 2007: שמעון סאקוור (Szymon Suckewer) 2008: ג'יימס ברגקואיסט (James Bergquist) 2009: רוברט א. פילד (Robert E. Field) 2010: הנרי קפטיין ומרגרט מארניין (Henry C. Kapteyn, Margaret M. Murnane) 2011: ג'ורג' רוקה (Jorge Rocca) 2012: מייקל מאייר (Michael D. Fayer) 2013: רוברט אלפנו (Robert Alfano) 2014: מוטי שגב 2015: כריסטופר מונרו (Christopher Monroe) 2016: רוברט וו. בויד (Robert W. Boyd) 2017: לואי פ. דימאורו (Louis F. DiMauro) 2018: ז'ראר מורו 2019: סטיבן טי. קנדיף (Steven T. Cundiff) 2020: שאול מוקמל (Shaul Mukamel) 2021: פיטר ג'יי. דלפט ג'וניור 2022: טוני פ. היינץ 2023: דמטריוס כאיסטודוידס
סבו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סבו – אי ופרובינציה במחוז מרכז ויסאיאס באיי ויסאיאס בפיליפינים סבו סיטי – עיר באי סבו, בירת פרובינציית סבו והעיר השנייה בגודל אוכלוסייתה (מטרופולין) בפיליפינים סבו (מצר) ממלכת סבו – מדינה שהתקיימה בשלטון הראג'ה על האי סבו בפיליפינים בין השנים 1565-1450 טרם בואם של הספרדים סבו (נהר) (سبو) – נהר בצפון מערב מרוקו אישים: דרור סבו – קולנוען ישראלי סאבו – מספר איים בשם זה (savo או savu) שבו
קני ברטרם

קני ברטרם (באנגלית: Kenny Bartram; נולד ב-23 באוגוסט 1978) הוא אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אמריקאי. ברטרם נולד באוקלהומה וידוע בכינויו "הקאובוי". לפני שהוא עבר לפריסטייל, ברטרם זכה פעמים רבות באליפות אוקלהומה במוטוקרוס. ברטרם היה חבר ב"קרקס נייטרו" וב"שדי קראסטי". 2001 - ברטרם זכה במדליית זהב של X Games במקצה ה-Big Air 2002 - ברטרם זכה במקום ראשון בתחרות WFA Cleveland, OH בפריסטייל אתר האינטרנט הרשמי של קני ברטרם האתר של קאוובוי קני (באנגלית)
אנרי ברביס

אנרי ברביס (בצרפתית: Henri Barbusse‏; 17 במאי 1873 – 30 באוגוסט 1935) היה סופר, פובליציסט, ועורך. פעיל קומוניסטי ופציפיסט צרפתי. מזוכי פרס גונקור. ברביס נולד ב-1873 בצרפת, באנייר-סיר-סן, קרוב לפריז, כאמצעי מבין שלושה ילדים ובן יחיד. אביו, אדריין ברביס, עיתונאי ומבקר תיאטרון צרפתי, בוגר לימודי תאולוגיה בז'נבה היה צאצא למשפחה פרוטסטנטית מהרי סוון (אנ') בדרום צרפת ולאם אנגלייה, אן ברביס לבית בנסון, הוא התייתם מאמו לפני שמלאו לו שלוש שנים, ואז עבר לגור עם אביו ברובע מונמארטר בפריז. אביו התחתן בשנית. ברביס למד בבית ספר קלוויניסטי בפריז. בשנים 1891-1884 למד ב"מכללת רולן", בה היו לו מורים דגולים כמו סטפאן מלארמה, פייר ז'נה ואנרי ברגסון. אחרי מבחני הבגרות בספרות ובמדעים, למד ברביס בסורבון לתואר ראשון בספרות. זכה בתחרות שירה של העיתון "ל'אקו דה פארי", אז בניהולו של קטול מנדס. הכרותו עם מרסל שווב ועם מנדס פתחה בפניו את דלתות החוגים הסימבוליסטים. בשנים 1894-1893 שירת ברביס בצבא בקומפיין וב-1898 התחתן עם אחת הבנות של קטול מנדס ושל המלחינה אוגוסטה הולמס, אליון מנדס (Helyonne Mendès). בשנת 1914, בגיל 41, התגייס בהתלהבות לצבא הצרפתי, כדי להשתתף במלחמת העולם הראשונה ושירת בחזית במשך 17 חודשים, עד סוף 1915. ברביוס פרסם כבר ב-1908 את הנובלה L'Enfer (התופת) אך לפרסום זכה ב-1916, לאחר פרסום הרומן Le Feu (האש), המבוססת על ניסיונו בשדה הקרב. עבור רומן זה זכה בפרס גונקור היוקרתי. ב-1918 נסע לברית המועצות, שם הצטרף למפלגה הבולשביקית. ב-1923 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית ובהמשך היה פעיל מאוד בקידום התעמולה והמטרות הקומוניסטיים. ב-1927 נערך במוסקבה קונגרס של ידידי ברית המועצות וברביס השתתף בו. ב-1928 ייסד שבועון בינלאומי בשם Monde ועמד בראשו עד מותו ב-1935. ב-1932 הוא עמד בראש הקונגרס העולמי נגד מלחמה אימפריאליסטית, שנערך באמסטרדם. ב-1933 הוא עמד בראש הוועד העולמי נגד מלחמה ופשיזם. ברביס היה ממעריצי לב טרוצקי ואף הקדיש לו ספר, אך לאחר שטרוצקי הודח מתפקידיו תקף אותו ברביס, הצטרף לתעמולתו של סטלין וכתב ביוגרפיה של סטלין. ברביס הוביל מתקפה חריפה נגד פנאיט איסטרטי, לאחר שזה פרסם את ספרו וידוי עבור מנוצחים ובו ביקורת על הנעשה בברית המועצות. הסופר לקה בדלקת ראות ב-1935 בזמן אחד מביקוריו החוזרים בברית המועצות, התאשפז בבית החולים של הקרמלין והלך לעולמו במוסקבה. גופתו הובלה לצרפת ונקברה בבית החולים פר לשז בפריז. אנרי בארביס - יומן מלחמה - (מכתבים מהחזית) - ספרי משלט - הוצאת ספריית הפועלים (1949) הקדמה לספרו של מרסל אוליבייה "ספרטקוס" רחל המשוררת - ממאמר על ספרו "האור" (Clarté) מוזיקה "חיבה" (Tendresse) - מונו-אופרה לקול של אישה ותזמורת קאמרית - מאת גארא גאראייב - 1972 - לפי המחזה של ברביס בדצמבר 1936 גדוד שהיה חלק מהבריגדה הבינלאומית ה-14 בצבא הרפובליקני נקרא לכבודו "הגדוד אנרי ברביס". באתר טירת איסי באיסי לה מולינו בצרפת קיים פארק על שמו. מדיה וקבצים בנושא אנרי ברביס בוויקישיתוף אנרי ברביס, ברשת החברתית Goodreads אנרי ברביס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אנרי ברביס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אנרי ברביס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנרי ברביס (1873-1935), דף שער בספרייה הלאומית ביוגרפיה קצרה באתר ארכיון המחוז סן דני-סן, קרן אנרי ברביס-אנט ויטל באתר bookwiki אדריין ברביס באתר הגניאלוגי geni קרן ברביס-ויטל אן בנסון ברביס באתר הגניאלוגי geni Alexander Clifford - Fighting for Spain, Pen@Sword Militart, Yorkshire 2020 p.24
טרבוניאנוס גאלוס

גַּאיוּס וִיבִּיוּס טְרֶבּוֹנִיָאנוּס גַּאלוּס (בלטינית: Gaius Vibius Trebonianus Gallus; ‏206 - אוגוסט 253) היה קיסר רומא בין השנים 251 לספירה עם הוסטיליאנוס, ולאחר מכן בשלטון משותף עם בנו, וולוסיאנוס, עד לשנת 253. גאלוס נולד באיטליה, במשפחה בעלת רקע בסנאט. היו לו שני ילדים בנישואיו עם אפיניה גמינה בבינייה: הקיסר לימים גיוס ויביוס וולוסיאנוס, וילדה בשם ויביה גלה. גאלוס עסק בתפקידים צבאיים ומדיניים. הוא היה קונסול ובשנת 250 מונה למושל הפרובינציה הרומית של מואסיה על ידי הקיסר הרומי דקיוס. במואסיה, גאלוס היה דמות מפתח בהדיפת הפלישות התכופות של השבטים הגותים של הדנובה, והוא הפך להיות פופולרי בצבא. ב-1 ביולי 251, דקיוס והקיסר השותף לו, בנו הרניוס אטרוסקוס, נהרגו בקרב אבריטוס בעת שניסו להעניש את השבטים הגותים על פלישתם. בעת שנודע על כך לצבא, החיילים מינו את גאלוס לקיסר, אף על פי שבנו של דקיוס הוסטיליאנוס היה אמור לרשת את השלטון. גאלוס הכריז על הוסטיליאנוס כשותף לו בתפקיד הקיסר כדי למנוע מלחמת אזרחים. באותה שנה מת הוסטיליאנוס ממגפה שפרצה ברומא, וגאלוס מינה את בנו וולוסיאנוס כשותף לו בתפקיד הקיסר. גאלוס, שהיה להוט להיות פופולרי בקרב אזרחיו, פעל בזריזות נגד המגפה וקבר את הקרבנות. גאלוס הואשם שהוציא להורג נוצרים, אך אין לכך הוכחות למעט כליאתו של האפיפיור קורנליוס ב-252. כמו אצל קודמיו, שלטונו של גאלוס לא התנהל בקלות. במזרח, שאפור הראשון מפרס פלש לסוריה וכבש אותה, בלי תגובה מרומא. בדנובה, שבטים גותיים מרדו ברומא בשנית למרות הסכם שלום שנחתם בשנת 251. הצבא התנגד לקיסר וכאשר איימליאנוס, מושל מואסיה ופנוניה, החליט לצאת לקרב נגד הגותים והביס אותם, החיילים מינו אותו לקיסר. גאלוס אשר התכונן לקרב נגד הצבא ואיימליאנוס, הכין מספר לגיונות וקרא לתגבורות לשוב לרומא מקצוות האימפריה. למרות זאת, לגאלוס לא נותר סיכוי להיפגש עם איימליאנוס בקרב, לאחר שהוא נהרג על ידי צבאו שלו באוגוסט 253. משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 (הספר בקטלוג ULI) אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.   The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005  מדיה וקבצים בנושא טרבוניאנוס גאלוס בוויקישיתוף טרבוניאנוס גאלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רובי מדיסון

רוברט ויליאם מדיסון (באנגלית: Robbie Maddison; נולד ב-14 ביולי 1981) הוא אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אוסטרלי. 2004 - מדיסון זוכה במדליית זהב ב-X Games לאחר שהוא מבצע 13 היפוכים אחורנית ברצף. 2005 - "שדי קראסטי" נותנים למדיסון הזדמנות לשבור שתי שיאי עולם על אופנוע באופנוע של 125 סמ"ק ובעופנוע של 250 סמ"ק. 2007 - מדיסון שובר את שיא העולם בקפיצה לרוחק עם אופנוע של איוול קניוול כשהוא מעופף באוויר 98.34 מטר. 2008 - מדיסון שובר את שיא העולם שוב וקופץ לרוחק 104.42 מטר במלבורן, אוסטרליה. 2009 - בשידור ישיר בערוץ ESPN מדיסון קופץ מול קהל 29 מטר לגובה מול מלון פריז בלאס וגאס. לאחר מכן הוא קופץ בחזרה למטה, ושובר את ידו. 2009 - מדיסון מוכיח את עצמו שוב וזוכה מקום ראשון בתחרות Red Bull X-Fighters בקנדה. 2009 - מדיסון עושה סלטה אחורנית מעל גשר לונדון. וגם זוכה במקצה ה-Best Trick בתחרות Red Bull X-Fighters במדריד, כאשר הוא מבצע לראשונה בעולם under flip one hander to side saddle lander. 2010 - מדיסון קופץ מעל תעלת קורינתוס ביוון 2011 - מדיסון קופץ ביחד עם האופנוען Levi LaVallee 2012 - רובי מדיסון משתתף בסרט סקייפול. מדיה וקבצים בנושא רובי מדיסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רובי מדיסון (באנגלית) רובי מדיסון באתר רד בול (באנגלית) רובי מדיסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ליל הקרנבל

ליל הקרנבל (ברוסית: Карнавальная ночь) הוא סרט מוזיקלי סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים "מוספילם" ובוים על ידי אלדר ריאזנוב. הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות (למעלה מ-48.6 מיליון צופים). זה היה הסרט הראשון של הבמאי. בעקבות הסרט לודמילה גורצ'נקו פרצה לתודעה כלל ארצית לאור משחקה ושירה. באופן מסורתי הסרט הוקרן בטלוויזיה סובייטית ורוסית במהלך סוף דצמבר/תחילת ינואר. בשנות ה-2000 הופקה גרסה על DVD. בשנת 2006 אלדר ריאזנוב ביים סרט "ליל הקרנבל 2". עובדי מרכז הקהילתי מתכוננים לחגיגות השנה החדשה. מתוכנן נשף מסכות ותוכנית אמנותית שכוללת שירה, הופעת קוסם, בדרנים, להקת ג'אז ועוד. "חבר אוגרצוב" שמונה לממלא מקום של מנהל המרכז לא מסכים עם התוכנית. לדעתו צריך לכלול הרצאה על הישגים של השנה שעברה, הרצאה בנושא אסטרונומיה והופעת להקת מוזיקה קלאסית של הגמלאים. עובדי המרכז מנסים בכול דרך אפשרית לשמור את התוכנית המקורית ובסופו של דבר מצליחים. להפתעת המנהל, פקידי ממשל בכירים שהשתתפו בנשף נתנו מחמאות למארגני הנשף והתוכנית האמנותית. "ליל הקרנבל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליל הקרנבל", באתר AllMovie (באנגלית) "ליל הקרנבל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליל הקרנבל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליל הקרנבל, סרטון באתר יוטיוב
מדיין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מדיין – העיר השנייה בגודלה בקולומביה ובירת מחוז אנטיוקיה מדיין (ספרד) – רשות מקומית בפרובינציית בָּדָחוֹס בקהילה האוטונומית של אקסטרמדורה שבספרד – מקום הולדתו של הקונקיסטאדור הרנאן קורטס מדיין (מקסיקו) – רשות מקומית במדינת וראקרוס במקסיקו מדיין (פיליפינים) – רשות מקומית בפרובינציית סבו בפיליפינים קרטל מדיין – קרטל הסמים של העיר מדיין מדיין (נהר) – נהר בקולומביה הזורם דרך העיר מדיין והמטרופולין שלה קבוצות כדורגל דפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין אתלטיקו נסיונל מדיין אחר מדין – ארץ מקראית
דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון

דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון (בסינית מסורתית: 史記索隱; בסינית מפושטת: 史记索隐; בפין-יין: shǐjì suǒyǐn, שְׁה גִ'י סְווֹ יִין) היא מחקר על "רשומות ההיסטוריון" (שְׁה-גִ'י) אשר נעזר בהצלבת מידע ובמחקר טקסטואלי על מנת לאמת את הטקסט. היצירה נכתבה על ידי סְה-מָה גֶ'ן, פקיד בכיר בתקופת שושלת טאנג, כ-800 שנים לאחר "רשומות ההיסטוריון". היצירה כוללת 30 מגילות. בשל הגלגולים שעברו על העותקים השונים של רשומות ההיסטוריון מימי שושלת האן ועד ימי שושלת ג'ין, נוצרו הבדלים בסימנים ובמשפטים בין הגרסאות. כאשר חקרו את הטקסט בתקופת שושלת ג'ין, נתגלה צורך לפרש אותו, מאחר שמילים וביטויים שהופיעו בו כבר לא היו חלק מן השפה המקובלת. כתוצאה מכך נוצרו גם פרשנויות על שגיאות העתקה, ועד תקופת שושלת טאנג כבר נוצר סבך של חומר מקורי ושגוי, ותילים של פרשנויות אשר בנויים על גבו. כאשר כתב סְה-מָה גֶ'ן את "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" כיוון לפתרון העניין הזה, כמו גם למילוי חורים, להוספת מקורות, ולאיתור חומר אבוד. ביצירת הטקסט השתמש סְה-מָה גֶ'ן ביותר מ-400 מקורות ובכך שימר אוסף עשיר של מסמכים היסטוריים. רשימות הספרים של ה"דרישה" אִפשרו לדורות מאוחרים ללקט ולשחזר יצירות, ולהסתמך עליהן בלימוד מקורות. הישגיה של "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" בתחום חקר הטקסט גם הם מרשימים, וסוקרים שמות, עובדות היסטוריות, ואף פרטים מחייו של סְה-מָה צְ'ייֵן. סְה-מָה גֶ'ן נחשב לאחד הפרשנים החשובים ביותר של רשומות ההיסטוריון. הגרסה שנמצאת כיום בספריות האקדמיות, מקורה בסוף שושלת מינג. מדיה וקבצים בנושא דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון בוויקישיתוף
טאסילאק

טאסילאק (בגרינלנדית: Tasiilaq, בעבר נקראה אמסליךּ (Ammassalik) או אנגמגסליךּ (Angmagssalik)) היא עיר במזרח מחוז סרמרסוק שבגרינלנד. טאסילאק היא העיר השביעית בגודלה באי, בשנת 2013 התגוררו בעיר 2,017 תושבים. את האזור בו שוכנת העיר, יישבו לראשונה אנשי תרבות סאקאק (Saqqaq), שהגיעו מחצי האי פירי לנד (Peary Land) ומפיורד אינדפנדנט (Independence Fjord) שבצפון האי. אחריהם הגיעו אנשי תרבות דורסט. ובמאה ה-15 התגוררו במקום בני עם התולה (אנ') (אינואיטים), שהיו בדרכם לחופים הדרומיים של גרינלנד. בימי הביניים, העדיפו המהגרים לגרינלנד להתיישב במערב האי, שהיה מאוכלס בצפיפות יחסית. עקב כך, דרום-מזרח האי נותר שומם כמאתיים שנה, עד לסוף המאה ה-18. יישוב הקבע הנוכחי נוסד בשנת 1894, כתחנת מסחר דנית. בתחילה נקראה אמסליךּ או אנגמגסליךּ, בשנת 1997 שונה שמה לטאסילאק. טאסילאק ממוקמת כ-106 קילומטרים דרומית לחוג הארקטי, לחוף מעגן טבעי הנמצא בקצה פיורד טאסילאק, בקצה הדרום-מזרחי של האי אמסליךּ. פיורד טאסילאק מתחבר לפיורד אמאסאליק, הנשפך לאוקיינוס האטלנטי מזרחית לעיר. לעיר נתוני צמיחה מהגבוהים בגרינלנד, מהגרים מערים ויישובים בסביבתה מחזקים מגמה זו. בכל מחוז סרמרסוק, רק לטאסילאק ולבירה נוק, נתוני צמיחה יציבים בשני העשורים האחרונים. אוכלוסיית העיר גדלה בשיעור של למעלה מ-37% בהשוואה לשנת 1990, ולמעלה מ-18% בהשוואה לשנת 2000. בעיר מנחת מסוקים שאורכו 30 מטרים, ורוחבו 20 מטרים. קוד היאט"א שלו הוא AGM, וקוד ICAO הוא BGAM. חברת התעופה הלאומית; אייר גרינלנד, מפעילה שירות מסוקים לעיר הסמוכה כּולוסוךּ (Kulusuk) שבה יש שדה תעופה עם מסלול. מנחת טאסילאק משמש כבסיס מקומי, ממנו יוצאות טיסות למספר כפרים סמוכים. חברת הספנות רויאל ארקטיק ליין מפעילה קווי מטען בקיץ בלבד, המהווים תחלופה לטיסות. האקלים בעיר הוא טונדרה ארקטית, החורף ארוך, והקיץ קצר וקר. העיר סובלת מפיטראק, רוח קטבטית המצויה בחוף המזרחי של גרינלנד, ומקורה בקוטב הצפוני. ב-6 בפברואר 1970, תועדה הפגיעה הקטלנית ביותר של רוח כזו בטאסילאק, שגרמה לנזקים כבדים. לטאסילאק הסכם ערים תאומות עם: איסלנד קואופווגיר, איסלנד מדיה וקבצים בנושא טאסילאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאסילאק טאסילאק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) History of East Greenland Greenland in Figures 2013 משרד הסטטיסטיקה הגרינלנדי The Observed Climate of Greenland, 1958-99 המכון המטאורולוגי הדני 96-98 האקלים בטאסיאילק באתר המכון המטאורולוגי הדני
אלטה ויסטה (פירושונים)

אלטה ויסטה (Alta Vista) – בספרדית ובפורטוגזית "תצפית מלמעלה" האם התכוונתם ל... אלטה ויסטה – מנוע חיפוש מקומות: מקסיקו אלטאויסטה (סקטקס) – אתר ארכאולוגי מסו-אמריקאי במדינת סקטקס אלטאויסטה (נאיאריט) – אתר ארכאולוגי שמכיל אוסף חשוב של פטרוגליפים בסמוך לעיירה צ'אקלה, במדינת נאיאריט ארצות הברית אלטה ויסטה (סן דייגו) – שכונה בדרום מזרח העיר סן דייגו אלטאויסטה (וירג'יניה) – עיר במדינת וירג'יניה קנדה אלטה ויסטה (אוטווה) – שכונה בבירת קנדה, אוטווה ובה כ-24,000 תושבים אלטה ויסטה דרייב – כביש פרברים באוטווה קולומביה אלטאויסטה (מדיין) – תת-מחוז כפרי (corregimiento) ברשות המקומית של מדיין אישים: חואן קרלוס אלטאויסטה – שחקן וקומיקאי ארגנטינאי
דייוויד פאוסטינו

דייוויד אנתוני פאוסטינו (באנגלית: David Anthony Faustino; נולד ב-3 במרץ 1974) הוא שחקן וראפר אמריקאי, ידוע בעיקר בשל תפקידו כבאד באנדי בסדרה נשואים פלוס וכמדובב דמותו של מאקו בסדרת האנימציה "האגדה של קורה". פאוסטינו נולד בלוס אנג'לס קליפורניה ב-3 במרץ 1974, בנם של קיי פרימן ורוג'ר פאוסטינו. אביו, רוג'ר, היה יצרן חליפות. לדייוויד שני אחים. אחיו החורג מנישואיה הקודמים של אמו, ג'ף לייבר, גם הוא שחקן פעיל. אחיהם הצעיר, מייקל, הופיע במספר פרקים בסדרה נשואים פלוס, לרבות בפרק שדייוויד עצמו כתב בשם T*R*A*S*H (ז*ב*ל באנגלית). הופעתו הראשונה על המסך הקטן הייתה בגיל שלושה חודשים, כאשר הופיע בתוכנית מיוחדת של לילי טומלין. מאז לא הופיע בטלוויזיה עד לשנות השמונים. הוא שיחק בבית קטן בערבה, וכן היה בהופעות אורח בסדרות כמו קשרי משפחה וספינת האהבה. בשנת 1987 החל לשחק בסדרה שפרסמה אותו - נשואים פלוס, בתפקיד באד באנדי (בנם של אל ופגי באנדי). בסדרה זו כיכב במשך 257 פרקים, מה-5 באפריל 1987 כאשר הסדרה שודרה לראשונה ועד ל-9 ביוני 1997. ב-2001, פאוסטינו שיחק בסרט "10 Attitudes". כמו כן כיכב גם במספר פרקים בסדרות כמו פרקר לואיס ומד טי.וי ובסרט משפחת אדמס החדשה. בשנת 2012 דיבב את דמותו של מאקו כשף האש בסדרה האגדה של קורה. לאחר שנפגשו במרכז רוחני בלוס אנג'לס ויצאו במשך חמש שנים, דייוויד ואנדראה אלמר התחתנו ב-24 בינואר 2004. הזוג נפרד במאי 2006. הוא סירב לשלם לה דמי מזונות ודרש גט ב-6 בפברואר 2007. בחודש מאי 2007 דייוויד נעצר בגין אחזקה לא חוקית של מריחואנה. התיק שנפתח לו נסגר לאחר שהסכים להשתתף בתוכנית לגמילה מסמים. הוא בעלים של מועדון לילה בלוס אנג'לס בשם "בליסטיקס", כפי שמו של אלבום הראפ שלו. יערה יעקב, "באד באנדי" יתארח בסדרה "משפחה מודרנית", באתר ynet, 19 בדצמבר 2012 רותה קופפר, איחוד צפוי וסדרת המשך ל"נשואים פלוס", באתר הארץ, 13 בספטמבר 2014 בן זגגי, להרים מסך: RTL תחת חקירה, באד באנדי מחפש כיוון, באתר nrg‏, 30 ביוני 2009 מדיה וקבצים בנושא דייוויד פאוסטינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד פאוסטינו דייוויד פאוסטינו, ברשת החברתית פייסבוק דייוויד פאוסטינו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד פאוסטינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד פאוסטינו, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד פאוסטינו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויד פאוסטינו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דייוויד פאוסטינו, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד פאוסטינו, באתר Discogs (באנגלית)
רפאל אבוהב

רפאל אבוהב (16 במרץ 1929 – 18 בינואר 1991) היה מוהל, מלחין, פייטן, חזן, ויוצר ישראלי. אבוהב נולד באיסטנבול שבטורקיה ליצחק ורחל. מגיל צעיר נמשך לשירה ולעולם החזנות. כשהיה בן 10 החל לשמש כעוזר חזן בבית הכנסת הגדול בטורקיה. בהגיעו לגיל הנערות החל ללמוד בקונסרבטוריון וסיים את לימודיו בהצטיינות. לאחר שנישא לאשתו קלרה נבחר לחזן הראשי של בית הכנסת הגדול "בית ישראל" באיסטנבול. בכהונה זו שימש למעלה מ-10 שנים. משבגר עלה לישראל והתיישב בתל אביב עם רעייתו קלרה. לאחר מכן עבר לגור בבני ברק. עבד כמוהל בבית חולים "הקריה" בתל אביב, וכן היה חזן במועצה דתית בתל אביב ושליח ציבור בבית הכנסת הגדול בעיר. במהלך חייו הלחין כ-100 שירים. מבין שיריו הידועים: "בן חמש שנים למקרא", "הוא יברך את החתן והכלה", "א-ל בנה בית המקדש", "כן תחננו אבינו", "כי אשמרה שבת", ו"מה אנו מה חיינו" ששר בקביעות. למדו אצלו בין היתר הרב אבי זרקי, יחיאל נהרי ומשה חבושה. אבוהב שימש כחזן בתפילות ימים נוראים בקהילות בחו"ל. המקום הראשון היה אורוגוואי שבדרום אמריקה, שם הוציא שני תקליטים של קטעי חזנות מובחרים. משם המשיך לארגנטינה, שבה קיבל לאות הוקרה מדליית זהב בצורת שני לוחות הברית. משם המשיך לארצות הברית, היה החזן הראשי בקהילה הספרדית "אמת ושלום" בניו יורק. בשנת 1974 השתתף אבוהב בקונצרט שנערך בתיאטרון ה'חאן' שבירושלים במסגרת הקונגרס ה-10 של האיגוד הבינלאומי של ספריות למוזיקה. הקונצרט נערך במפגש כל הדתות והשתתפו בו זמרים, חזנים ופייטנים מהעולם היהודי, המוסלמי, הנוצרי ועוד. ביום חמישי ג' בשבט תשנ"א 18 בינואר 1991, היום השני למלחמת המפרץ, שב לביתו מהשיעור הקבוע בו למד מדי יום חמישי אצל הרב רפאל הילל, כאשר נשמעה האזעקה הראשונה נגד טילים ברחבי הארץ. בהתרגשות שנוצרה, הרב רפאל אבוהב לקה בלבו. כוחות ההצלה לא הורשו לצאת לטיפול, מאחר שהוראות פיקוד העורף (אז- הג"א) אסרו על יציאת כוחות מחשש למתקפה כימית. בנו, הרב יצחק אבוהב ניסה לסייע לשווא, ואבוהב נפטר כשהוא בן 62. מקרה זה עורר פולמוס הלכתי, אשר תועד בספר "נס להתנוסס" על מלחמת המפרץ מאת הרב יצחק זילברשטיין. אבוהב הותיר אחריו אישה וחמישה ילדים. בתו הגדולה רחל נישאה למקובל הרב נסים פרץ. בנו, יצחק הוא איש חינוך ושליח ציבור ובנו הרב אברהם הוא רב בנתניה, בתו עדנה הייתה נשואה לרב יצחק יוסף למשך תקופה קצרה. פרקי חזנות ספרדית פרקי חזנות ספרדית שירת הבקשות תפילה לפרנסה (שירים בסגנון המזרחי, האשכנזי והטורקי) כמו כן היה שותף לחובבי הבקשות של בית הכנסת אוהבי ציון, שהוציאו את אחת ההקלטות הראשונות של שירת הבקשות. ההקלטה הוצאה לאור על ידי מכון רננות והשתתפו בה כמה מגדולי החזנים של אותה תקופה, כגון משה נר גאון, נסים שלום, ומוני טבעוני. רפאל אבוהב, דף שער בספרייה הלאומית פרקי חזנות ספרדית הספרייה הלאומית חברא קדישא תל אביב ארכיון רשות השידור הרב רוזנבלום על הברית הידועה עם החזן רפאל אבוהב אתר אבוהב קונצרט בתיאטרון החאן - 1974 ראשי המדינה בחתונת בנו של הרב יוסף, דבר, 9 ביולי 1973 ישראל כהן (עורך), אור תורה, (סג-עב), תמוז תשלג, עמ' לח, באתר אוצר החכמה
נמל התעופה גדנסק לך ולנסה

נמל התעופה גדנסק לך ולנסה (בפולנית: Port Lotniczy Gdańsk im. Lecha Wałęsy) הוא נמל תעופה בינלאומי בפרובינציה פומרניה שבצפון פולין, בסמוך לערים גדנסק וגדיניה. בשנת 2017 עברו בו 4,611,714 נוסעים במסגרת 43,422 תנועות מטוסים. נמל התעופה נפתח בשנת 1974. הוא הוקם על מנת להחליף נמל תעופה אשר שכן בשטח העירוני של גדנסק. מספר הנוסעים העוברים דרך נמל התעופה היה נמוך במהלך רוב שנותיו, אך מראשית שנות האלפיים החל לעלות בתלילות. בשנת 2006 עברו דרכו 1,249,780 נוסעים - ב-84% יותר מאשר בשנה שקדמה לה. מחצית מאלו היו נוסעים בטיסות בינלאומיות. בשנת 2004 נקרא נמל התעופה על שמו של לך ולנסה, נשיא פולין לשעבר, אשר החל את דרכו הציבורית כמנהיג פועלים במספנת גדנסק. הלוגו של הנמל כולל את האות W כפי שהיא נכתבת בכתב ידו של ולנסה. כיום עוברות דרך הנמל טיסות פנימיות כמו גם טיסות בינלאומיות מרחבי אירופה ובפרט ארצות סקנדינביה, גרמניה ובריטניה. הוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של החברות יורולוט וויז אייר. ב-5 באוגוסט 1981 השתלט בנמל התעופה חוטף על מטוס חברת לוט בטיסת פנים שנועדה לצאת לקטוביץ. כוחות ביטחון פולניים הסתערו על המטוס ועצרו את החוטף ללא נפגעים. הנמל ממוקם בקרבת "שלוש הערים" שלחוף הים הבלטי - גדנסק, גדיניה וסופוט (מרחקו מהן 12 קילומטרים, 23 קילומטרים ו-10 קילומטרים, בהתאמה). הוא שוכן בגובה של 149 מטרים מעל פני הים. בנמל התעופה קיים מסלול טיסה יחיד בכיוון דרום מזרח-צפון מערב (מסלול 11/29), באורך של 2,800 מטרים. בנמל שני בנייני טרמינל, הממוקמים מצפון למסלול הטיסה ובמקביל לו: טרמינל 1 החדש נפתח בשנת 1997; טרמינל 2 נפתח ב-6 באפריל 2012, לקראת משחקי יורו 2012 שנערכו בפולין ובאוקראינה. קו רכבת מחבר בין נמל התעופה לבין גדנסק וגדיניה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה גדנסק לך ולנסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה גדנסק לך ולנסה נמל התעופה גדנסק לך ולנסה, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה גדנסק לך ולנסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקור: אתר Aviation Safety Network.