מלכת

מֹּלֶכֶת היא דמות מקראית המוזכרת פעם אחת בתנ"ך בספר דברי הימים, פועלה וייחוסה שנויים במחלוקת. שמות דומים ל"מלכת" קיימים במקרא (כגון מילכה), ייתכן והשם קשור לפולחן מלכת השמים (עשתרת) המוזכר בספר ירמיהו; השם מילכה (mi-il-ka-a) קיים בתעודות אכדיות מאוגרית, ושמות דומים מצויים בלחיאנית (אנ') ובצפאית (אנ'). פרשני המקרא נחלקו האם מדובר בשם פרטי או בתואר "מלכה" בהטיה. בפירוש תלמיד רס"ג לדברי הימים מסביר שזהו שמה הפרטי, וכך כתב הגר"א. הרד"ק ביאר שאישה זו מלכה על קצה גלעד, המלבי"ם כתב שמלכה על 23 ערים. רלב"ג כתב שמלכה על משפחת בעלה, עוד כתב שייתכן בעלה היה נשוי לאישה אחרת והיא מלכה עליה. גם בתרגומים יש בכך מחלוקות, בתרגום דברי הימים מתרגם "די מלכת" כלומר שמלכה. כך גם בחלק מהגרסאות בתרגום השבעים (ἡ Μαλεχεθ,‏ Μελχαθ), לעומת גרסאות הוולגטה שבה תורגם השם כמקראו במובן של שם פרטי (Regina – "מלכה" בלטינית). ספר דברי הימים א מתחיל ברשימות יחש: מאדם הראשון עד יעקב, ורשימות של השבטים. בפרק ז פסוקים יד-יט מופיעה רשימת היחס של מנשה. הרשימה שונה מהרשימה המופיעה בספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק כ"ט ומהרשימה המופיעה בספר יהושע, פרק י"ז, פסוק א'. הטקסט אינו ברור דיו ויש פירושים רבים לכל שורה. הפסוק הראשון (יד): פתיחה - תיאור נישואי מנשה וילדו. למנשה הייתה פילגש ארמייה והיא ילדה את מכיר בפסוק מוזכר גם אשריאל אך לא ברור בן של מי הוא, יש שהבינו שהוא בנו של מנשה מאשתו. הפסוק השני (טו): תיאור נישואי מכיר. בפסוק נאמר שמכיר לקח אשה לחופים ושפים, ההסבר הרווח הוא שהוא לקח אישה ממשפחת חפים ושפים, לאחר מכן נאמר ששם אחתו מעכה, במקרא לא נאמר אחתו של מי היא הייתה, לאחר מכן נאמר ששם השני צלפחד ולצלפחד היו בנות, לא התפרש במה צלפחד היה שני. הפסוק השלישי (טז): תיאור צאצאי מכיר. מעכה אשת מכיר ילדה שני בנים פרש ושרש, בני שרש הם אולם ורקם. הפסוק הרביעי (יז): המשך תיאור צאצאי מכיר מנכדו אולם. בנו של אולם היה בדן, הפסוק נחתם במילים "אלה בני גלעד בן מכיר בן מנשה", ההקשר אינו ברור. הפסוק החמישי (יח): המשך תיאור צאצאי מכיר לא ברור מאיזה גזע. "אחותו המלכת" ילדה את אישהוד אביעזר ומחלה, לא ברור אחות של מי היא הייתה ומה פירושה של המילה "מלכת". הפסוק השישי (יט): המשך תיאור צאצאי מכיר מצאצאו שמידע. בניו של שמידע (שככל הנראה הוא אישהוד) הם אחין, שכם, לקחי ואניעם. מתוכן הפסוקים לא מבואר מי היו הוריה ולמי הייתה נשואה, ישנן מספר דעות במפרשים. תלמיד רס"ג פירש שהייתה אשת מכיר, מבנות חפים ושפים, שמה מעכה. רבי יהודה אלברצלוני פירש שהייתה אשה מזרע המלוכה – בתו של חצרון ואותה לקח מכיר לאשה. רד"ק פירש שהייתה אחות גלעד, והוסיף שהיא נזכרה בפסוקים בשל גדולתה. רבי שמואל מסנות ציטט את דבריו. רלב"ג פירש שהייתה אשת חצרון בן פרץ ואחות גלעד, ילדיה גדלו בבית אביה מכיר. לדבריו, בן נוסף שלה הוא שגוב אבי יאיר המוזכר קודם לכן ברשימות היחש של יהודה. הגר"א פירש שהייתה אשת גלעד בן מכיר, אחות של שפים, שממשפחתה לקח אביו מכיר אישה. המלבי"ם פירש שהייתה אשת יאיר בן שגוב ואחותו של גלעד ממכיר, שגוב היה נכד של מכיר מבתו, כך שהייתה נשואה לאחיינה. הוא מציע פירוש נוסף לפיו מלכת היא בת מכיר אשת חצרון בן פרץ. היא אמו של שגוב, ומאדם אחר היא אמא לשלושת המוזכרים בפסוק. שלמה מנדלקרן כתב שהיא אחות אולם הנזכר בפסוק הקודם, אולם לדבריו היה בן גלעד בן מכיר. אהרן דמסקי זיהה את מלכת עם מלכה בת צלפחד לדבריו היא מנויה בפסוק בשל פסיקת משה להכיר בה כבית אב כשאר בני משפחתה. שמות ילדיה נכתבו באופן ברור: אישהוד, אביעזר ומחלה. יעקב ליוור, "מִלְכָּה", אנציקלופדיה מקראית, כרך ד, מוסד ביאליק, תשכ"ג, עמ' 1118 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") רפאל קירכהיים (עורך), פירוש תלמיד רס"ג לדברי הימים, עמ' 25, פפד"מ תרל"ד (1874), חלק א, פרק ז פסוק יח, באתר היברובוקס רד"ק, ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק י"ח: "ואע"פ שלא נזכר בתורה ובנביאים, ידוע היה אצלם בקבלה. ולפי שהייתה אשה גדולה זכר תולדתה". מלבי"ם, ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק י"ח רלב"ג, ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק י"ח יעקב ליוור, "מלכת", אנציקלופדיה מקראית, כרך ד, מוסד ביאליק, תשכ"ג, עמ' 1158 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") בפשיטתא לא תרגם את המילה "מלכת" אבל כותב ששמה מעכה ומכאן שהבין שהיא שימשה כמלכה. לפי אהרן דמסקי הנוסח המקורי הוא "אחיו" ולא מדובר בבן אדם אלא בתואר, ראו: אהרן דמסקי, שמות פרטיים עבריים חדשים שנולדו בתקופת בית שני מתוך פרשנות המקרא, מחקרי גבעה תשע"ז, עמ' 15 היא נקראת בפסוק "אחות" במובן של בת דודה. גם בפשיטתא כתב ששמה מעכה. רבי יהודה אלברצלוני, פירוש ספר יצירה, מהדורת שזח"ה, ברלין תרמ"ה, עמ' 64 כך פרש גם בהמצודות, ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק י"ח רבי שמואל מסנות, מדרש דברי הימים, זיכרון אהרן, ירושלים תשע"ז, חלק א, פרק ז פסוק יח ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק כ"א הגר"א, ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק י"ח שלמה מנדלקורן, קונקורדנציית היכל הקודש, 1896, מפתח לפי שמות בסוף הספר, מובא גם אצל: מרים סמואל, "האחות המולכת", נשים נסתרות בתנ"ך (ד): אחיות, ירושלים, תשע"ו, עמ' 87–90, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) אהרן דמסקי, רשימות-היחס של מנשה ומיקומה של נחלת מלכה בת צלפחד, ארץ ישראל מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, גיליון טו, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1982, עמ' 170-175, באתר JSTOR יש שכתבו שהוא שמידע, (תלמיד הרס"ג והגר"א) ככל הנראה למדו כן מהפסוק שלאחר מכן "וַיִּהְיוּ בְּנֵי שְׁמִידָע אַחְיָן וָשֶׁכֶם וְלִקְחִי וַאֲנִיעָם". לפי הגר"א הוא "חלק" המוזכר בתורה.