laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איסי מיאקי

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא מיאקי. איסי מיאקה (ביפנית: 三宅 一生,‏ 22 באפריל 1938 – 5 באוגוסט 2022) היה מעצב אופנה יפני שנודע בזכות ביגוד בעיצוב טכנולוגי, תצוגות אופנה, ובשמים. מיאקה נולד בשנת 1938 בהירושימה, יפן. כילד בן שבע היה עד וניצל מן הפצצה הגרעינית שהופלה על העיר ב-6 באוגוסט 1945. הוא למד עיצוב גרפי באוניברסיטה לאמנות טאמה בטוקיו וסיים לימודיו בשנת 1964. עם סיום הלימודים החל לעבוד בפריז ובניו יורק. הוא שב לטוקיו בשנת 1970 וייסד את סטודיו לעיצוב מיאקה. בסוף שנות ה-80 החל לבצע ניסויים בשיטות חדשות ליצירת פְּליסֶה אשר תאפשרנה גמישות בתנועה ללובש הבגד לצד קלות בכביסת הבגד ובייצוגו. ניסיונותיו הובילו בשנת 1993 לפיתוח שיטת פליסה חדשה לבדים, שבה ראשית הבד נגזר ונתפר, ואחר כך מהודק בין שכבות נייר ונדחס למגהץ קיטור חם לצורך יצירת הפליסה. "זיכרון" הבד משמר את הפליסה גם לאחר סיום הגיהוץ בתבנית הנייר וניתן ללובשו. בשיטה זו יצר בגדי פליסה לבלט של פרנקפורט. למיאקה הייתה ידידות ארוכת שנים עם אמנית החרס לוסי רי. בעזבונה היא הותירה לו את אוסף הקרמיקה הגדול שלה ואוסף כפתורי חרסינה שאותם שילב בעיצוביו והציגם בתצוגותיו. בשנת 1994 העביר מיאקה את תחום עיצוב אופנת הגברים לידי נאוקי טקיזאווה, ובשנת 1999 העביר לידיו אף את תחום אופנת הנשים, זאת כדי שיוכל להפנות את מלוא מרצו למחקר. בשנת 2007 הפך נאוקי טקיזאווה למעצב עצמאי בקבוצת איסי מיאקה, ודאי פוג'יווארה מונה למנהל בית האופנה איסי מיאקה. בדומה לבתי אופנה גדולים אחרים, גם איסי מיאקה שיווק בשמים. הבושם הראשון שלו, L'eau d'Issey (מילולית: "מי איסי"), שווק לראשונה בשנת 1992. שמו של הבושם הוא משחק מילים, כיוון שבצרפתית הוא נשמע זהה למילה "אודיסאה". הבקבוק, שעוצב על ידי מיאקה, מבוסס על מראה הירח הנשקף מאחורי מגדל אייפל, כפי שהוא נצפה מדירתו בפריז. בשנת 1994 הוציא מיאקה אף בושם לגברים (L'eau d'Issey Pour Homme). ב-1998 נפתחה ב-Fondation Cartier's התערוכה "Making Things" של איסי מיאקה שהציבה לעצמה למטרה לחקור דרך חדשה להבין בגדים, בה הדמיון משתלב עם הטכנולוגיה החדשנית ביותר. דרך עיצוב חלל חדשני, התערוכה שרטטה את עבודתו של מיאקה דרך ארבעה חללים: חופש ותנועה, היחסים בין אופנה לאמנות, מחקר חומרים ודרכי ייצור חדשות והבגדים של העתיד. מיאקה נפטר ב-5 באוגוסט 2022. מדיה וקבצים בנושא איסי מיאקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איסי מיאקי (באנגלית) האתר הרשמי של בית איסי מיאקה השפעתו של איסי מיאקה על עולם הבשמים רוני קציר, איסי מיאקי: "לייצר אושר ותקווה", באתר כלכליסט, 19 באוגוסט 2012 עמוד התערוכה של איסי מיאקה "Making Things" (אורכב 23.01.2020 בארכיון Wayback Machine) איסי מיאקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איסי מיאקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חדשות חוץ, מעצב העל איסי מיאקי מת בגיל 84, באתר כלכליסט, 9 באוגוסט 2022 איתי יעקב, מעצב האופנה המשפיע איסי מיאקי הלך לעולמו בגיל 84, באתר ynet, 9 באוגוסט 2022 פליסה הם קפלים קבועים, מרובים ואחידים בבד, לעיתים דמויי אקורדיון.
רדוקציה (מוזיקה)

רדוקציה (מאנגלית: Reduction) היא פעולה של צמצום תפקידי הכלים בפרטיטורה תזמורתית לביצוע בפסנתר. התוצאה מאפשרת לקורפטיטור או לפסנתרן חזרות לעבוד עם סולנים, בין אם נגנים, זמרים או רקדני בלט לקראת הופעה. פרטיטורה ווקאלית, או פרטיטורה לפסנתר וקול, היא פרטיטורה של אופרה, או של יצירה ווקאלית או מקהלתית עם תזמורת, כגון אורטוריה או קנטטה. בפרטיטורה כזאת תפקידי השירה כתובים במלואם אך הליווי מצומצם ומותאם לכלי מקלדת (בדרך כלל פסנתר). על פי רוב מצמצמים את המוזיקה לשתי חמשות, אבל קיימים גם עיבודים לחמשות רבות יותר, לפסנתר בארבע ידיים או לשני פסנתרים, לפי הצורך. יש שני סוגים עיקריים של פרטיטורות קול-פסנתר. הסוג הראשון כולל אותן פרטיטורות שהמלחין יוצר בתהליך ההלחנה, בדרך כלל כמפה הרמונית של היצירה לתזמור בעתיד. בסוג השני כלולים עיבודים או עריכות, שנעשו לאחר השלמת היצירה, בדרך כלל בידי אדם אחר, לא המלחין. פרטיטורות קול-פסנתר נוצרות לרוב מסיבות מעשיות בלבד, כגון חזרות עם זמרים או לימוד המבנה בקומפוזיציוני של היצירה. לפני שהקלטות נעשו זמינות לציבור הרחב, היו פרטיטורות קול-פסנתר נמכרות לביצוע ביתי או באולם קטן, שאינו מאפשר הכנסת תזמורת מלאה. מדיה וקבצים בנושא רדוקציה בוויקישיתוף
אתה חברה שלי

האם התכוונתם ל... אתה חברה שלי (שיר) – שיר מאת יונה וולך אתה חברה שלי (אלבום) – מופע ואלבום של ערן צור, המבוסס על שירי יונה וולך
מוזיקה דתית

מוזיקת דתית היא מוזיקה הנכתבת ומבוצעת מטעמים דתיים. יצירות מוזיקליות רבות הולחנו לצרכים דתיים ומלחינים רבים קבלו השראה מאמונתם הדתית. במקרים רבים יצירות עממיות אומצו לצרכים דתיים או שהתפתחו מיצירות מוזיקליות דתיות. לנצרות היסטוריה ארוכה של מוזיקה כנסייתית. יוהאן סבסטיאן באך לדוגמה, כתב את רוב יצירותיו עבור הכנסייה הלותרנית. מוזיקה דתית משתנה לעיתים קרובות כדי להתאים לתקופה. מוזיקה נוצרית מודרנית וגם מוזיקת גוספל, מלבישות מילים המבטאות מסרים נוצריים על מוזיקה פופולרית. גם ביהדות יש מסורת מוזיקלית עתיקה וחזקה, למעשה טעמי המקרא הם מהעדויות הראשונות לכתיבת תווים. גם במסורות המזרח כדוגמת הינדואיזם יש מקום חשוב עבור המוזיקה, כמו גם לדתות מאפריקה. מוזיקה כנסייתית מדיה וקבצים בנושא מוזיקה דתית בוויקישיתוף מוזיקה דתית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצפה עופר

מצפה עופר הוא מצפה יערנים של קק"ל, השוכן ביער חוף הכרמל, על מורדותיו המערביים של הכרמל, בין היישובים כרם מהר"ל ממזרח וצרופה ממערב. המקום קרוי על שמו של מושב עופר הסמוך. במקום שכן בעבר הכפר הערבי ג'בע (כרמל), שהיה אחד משלושת יישובי המשולש הקטן אשר הטרידו את התחבורה היהודית לאורך מישור החוף. במהלך מבצע שוטר ב-24 ביולי 1948 וביום המחרת, נכבש האתר בידי חטיבות אלכסנדרוני וכרמלי. בשנותיה הראשונות של המדינה ניטע במקום יער עצי אורן, בין היתר, כדי לספק תעסוקה לתושבי האזור. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוקם בלב היער מגדל תצפית מכספי תרומות של יהודי אוסטרליה, ניו זילנד והונג קונג. כאשר גבהו אמירי העצים סביב המגדל שנועד לאתר שריפות, הוספה לו קומה נוספת, וכיום הוא מתנשא לגובה של ארבע קומות. מראש המגדל נשקף נוף פנורמי על רכס הכרמל ואל מישור חוף הכרמל. במקום הוכשר חניון ואתרים לעריכת פיקניקים, חלקם נגישים לבעלי מוגבלות פיזית, שבילי הליכה ורכיבה על אופני הרים. בנוסף חולף שביל ישראל בסמוך למצפה. מדיה וקבצים בנושא מצפה עופר בוויקישיתוף אגדת יער ביער חוף הכרמל יער עופר, נחל שימרי וחורבת שימרי נרקיסים פורחים ביער עופר (יער חוף הכרמל) מצפה עופר משה גלעד, בימים הכי יפים של הטבע הישראלי כדאי לבקר במצפה עופר, באתר הארץ, 28 בפברואר 2024
פרס אבי חי

פרס אבי חי היה פרס שנתי ליחידים ומוסדות הפועלים לקירוב לבבות בין המחנות השונים בחברה היהודית בישראל, גובה הפרס עמד על 100 אלף ש"ח, מטעם קרן אבי חי. הפרס הוענק לפעילים, יחידים ומוסדיים, בעיקר בתחום החינוך. מורים, מחנכים, ראשי מוסדות חינוכיים, המצטיינים בפעולה חינוכית שעונה על מטרות היסוד של קרן אבי חי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. תיאור קורות הצטיינות הזוכים בפעולה חינוכית שעונה על מטרות היסוד של הקרן. המידע מתוך אתר הקרן: תשנ"ג: ד"ר דניאל טרופר תשנ"ד: אריה בן-גוריון תשנ"ה: ד"ר צבי צמרת תשנ"ו: רב מנחם פרומן תשנ"ז: רות קלדרון בן-שחר ומוטי בר-אור תשנ"ח: פרופ' אברהם שפירא תשנ"ט: טובה אילן תש"ס: הרב, פרופ' דוד הרטמן תשס"א: פרופ' רות גביזון והרב יעקב מדן תשס"ב: אדם ברוך תשס"ג: הושע פרידמן בן-שלום תשס"ד: פרופ' בנימין איש-שלום אתר האינטרנט הרשמי של פרס אבי חי אתר הבית של קרן אבי חי פרס אבי חי, באתר אבי חי ישראל ע"ר יעקב לזר, פותחים מבערים ורצים קדימה, אתר "הדף הירוק", ‏ 16.10.2003.
ירח (אלבום)

ירח הוא האלבום ה-19 של הזמר והמוזיקאי הישראלי שלמה ארצי משנת 1992. האלבום ביסס את מעמדו של ארצי כאחד מהזמרים הפופולריים בישראל. האלבום הקודם של ארצי, "כרטיס ללונה פארק", נחל כישלון מסחרי ולא השאיר להיטים רבים, אם כי לא גרם לחזרתם של הימים הרעים בקריירה של ארצי. לאחר הוצאת אלבומי האוסף "השירים 1", "השירים 2" ו"השירים 3 - ביצועים אחרים", נסע ארצי ללוס אנג'לס. כשחזר לישראל החל לעבוד על אלבומו "ירח" שיצא ב-1992. ארצי כתב והלחין את כל השירים באלבום בהפקתו המוזיקלית של יהודה עדר, בעלות שנאמדת בכ-200 אלף דולרים. לראשונה מזה זמן רב לא עבד ארצי עם מעבד מוזיקלי אחד קבוע, אלא עם שלושה מעבדים: רביב גזית, יהודה עדר ויועד נבו. האלבום זכה להצלחה מסחררת עם מכירות של יותר מ-100 אלף עותקים והיה לאלבום השני הנמכר ביותר של ארצי עד אז, אחרי 'לילה לא שקט'. באלבום היו להיטים רבים, והוא נחשב לאחד האלבומים המוצלחים של ארצי בקריירה. האלבום סימן תחילת תקופה השיא בקריירה של ארצי שנמשכה לאורך כשני עשורים לפחות. 8 מתוך 12 השירים באלבום הפכו ללהיטים ברדיו. השיר "ואלס בחמש ושלושים" שימש כפסקול בסרטו של יהונתן אינדורסקי "דרייבר" (2010). על עטיפת התקליט מצויר, בין היתר, הציור שעל דיסקית פיוניר. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלמה ארצי.  בקלטת: שירים: 1–6 - צד א', שירים 7–12 - צד ב'. עיבודים: רביב גזית, יהודה עדר, יועד נבו, יאיר מיכאל. הפקה מוזיקלית: יהודה עדר יהודה עדר: גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, מנדולינה, עיבוד לגיטרה אקוסטית (ב-"ירח"), קולות (ב-"כמו אז", "שאלתי מה קרה", "ואלס בחמש ושלושים"). רביב גזית: פסנתר, סינטיסייזרים, עיבוד כינורות (ב-"ערב בלי ירח"). יועד נבו: גיטרה חשמלית, תכנות תופים (ב-"אני בא"), אקורדיון חשמלי (ב-"אני בא"). יאיר מיכאל: גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית. עוז נוי: גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית. אריה וולניץ: גיטרה בס. מאיר ישראל: כלי הקשה, תופים ותכנות תופים, שירה (ב-"שאלתי מה קרה"). משה לוי: עיבוד כינורות, אקורדיון, פסנתר. נאור דיין: גיטרה חשמלית (ב-"כמו אז"). איתן גדרון: גיטרה חשמלית (ב-"פעם תורי ופעם תורך"). אלון נדל: גיטרה בס (ב-"כמו אז"). מישל עמר: תופים (ב-"כמו אז"). רונית שחר: שירה. עמי איילי: שירה. דרור בן גור: סקסופון (ב-"שאלתי מה קרה"). אמיר בקמן: אבוב. אמיר פרי: חצוצרות (ב-"אני בא"). הוקלט באולפני "המון" 1992-1991, הקלטות ומיקסים נוספים באולפני "טריטון" וקולינור" 1992-1991. תכנון סאונד ומיקס: יועד נבו, תכנון סאונד ומיקס ל"שאלתי מה קרה" ו"אחרת אתה מת" וטכנאי הקלטה כללי: עמי איילי טכנאי הקלטות נוספים והשלמות: שגיא גל ועודד פרח מפיק: מיכאל תפוח - "המון הפקות" ניהול ההפקה: לימור אל - עד עיצוב עטיפת אלבום: שרון מורו צילומי עטיפת אלבום: ציפי מנשה, דניאל חכים מירי בן-יוסף: יחסי ציבור. מידע על האלבום ירח באתר MusicBrainz האלבום ירח באתר Discogs יואב בירנברג, נכנס לאוטו ומחליט לבד, באתר חדשות, ‏5 במרץ 1992 ניר יהב‏, המשבר והקאמבק: שלמה ארצי חושף את הסיפור מאחורי "ירח", באתר וואלה, 13 בספטמבר 2017 צחי לוי, איך להיות שלמה ארצי ב-10 צעדים פשוטים, באתר ynet, 14 במרץ 2002
מונטנה (מחוז)

מחוז (אובלסט) מונטנה (בבולגרית: Област Монтана) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה ושוכן בצפון מערב המדינה. המחוז משתרע על כ 3.2% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא מונטנה. במאה ה-1, היה האזור חלק מפרובינציית מואסיה, של האימפריה הרומית המערבית ועם פיצולה עבר לחזקת האימפריה הרומית המזרחית, תוך שהוא מחליף ידיים, כתוצאה מפלישת ההונים, ובהמשך הגירה מאסיבית של שבטים סלבים ופרוטו-בולגארים, אשר ייסדו את האימפריה הבולגרית הראשונה. ב-108, לאחר קריסת האימפריה הראשונה, נשלט האזור שוב על ידי הביזנטים, עד להקמת האימפריה הבולגרית השנייה בסוף המאה ה-12 וידע קרבות לא מעטים במסגרת המאבק להגמוניה אזורית בין הבולגרים לדספוטט סרביה. בסוף המאה ה-14 נכבש שטח המחוז על ידי צבא האימפריה העות'מאנית ונותר בחזקתם עד ל-1878. עם תום המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). השטח עבר לשליטת נסיכות בולגריה שהפכה בהמשך, למדינת הלאום בולגריה. שטח המחוז מהווה 3.2% משטחה של בולגריה, בצפונו הוא נתחם בנהר הדנובה וגובל ברומניה, במערבו הוא גובל בסרביה ובדרומו מצויים המורדות הצפוניים של הרי הבלקן. האקלים הוא אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, להוציא רצועה צרה לאורך הדנובה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.1oc. בשטח המחוז מספר מפעלים לעיבוד שבבי, ייצור מזון וטקסטיל. מגזר השירותים הוא המוביל מבחינת תוצר מקומי גולמי. במחוז מונטנה עוברים שני עורקי תחבורה של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. עורק מספר 7 העובר לאורך הדנובה ועורק מספר 4, המחבר את מזרח אירופה לסלוניקי שביוון. העיר לום היא עיר נמל חשובה לאורך נהר הדנובה ומהווה שער כניסה ויציאת סחורות מרחבי אירופה. תעבורת המסחר דרך הנמל בלום מהווה כ-40% מתעבורת הסחורות בבולגריה, המתבצעת דרך נהר הדנובה. תנאי המחוז נוחים גם לחקלאות ובאזורים שונים מגדלים חיטה, תירס, חמניות, גפנים, פירות וכן ישנן חוות לגידול צאן ובקר לתעשיית המזון. באזור הכפרי ישנם מעיינות מרפא, המושכים אליהם תיירים, גם מחוץ למדינה. אוכלוסיית המחוז, מהווה כ-2.3% מכלל אוכלוסיית בולגריה ונמצאת במגמת ירידה כמותית וממוצע גיל בעלייה. מבחינה אתנית, 84.6% מהאוכלוסייה הם בולגרים ו 12.5%, הם צוענים. 92.3% מקרב תושבי המחוז הם נוצרים אורתודוקסים. מדיה וקבצים בנושא מחוז מונטנה בוויקישיתוף "כלכלת מחוז מונטנה" באתר מחוז מונטנה ובהתייחס לשנת 2004 (בבולגרית).
בעיית k המרכזים

בתורת הגרפים, בעיית k המרכזים היא בעיית אופטימיזציה, המבקשת להקים ברשת נתונה מספר קבוע מראש של "מרכזי שירות", כך שהמרחק של ה"לקוח" הרחוק ביותר מכל המרכזים יהיה קטן ככל האפשר. פורמלית, הבעיה מקבלת גרף ממושקל בעל n צמתים ומטרתה למצוא תת-קבוצה בגודל k, המביא למינימום את המרחק בין כל צומת בגרף לאחד הצמתים בקבוצה k. האלגוריתמים הידועים לבעיה מניחים שהמרחקים בגרף מקיימים את אי-שוויון המשולש. יהי G גרף מלא לא מכוון ממושקל ותהיינה V ו-E קבוצת הצמתים והקשתות בגרף בהתאמה. יהי המרחק d ( V i , V j ) ∈ N {\displaystyle d(V_{i},V_{j})\in N} המרחק בין הצמתים i ו-j המקיים את אי-שוויון המשולש. יש למצוא תת-קבוצה S של V בגודל k כך שהערך המקסימלי (על-פני   v ∈ V {\displaystyle \ v\in V} ) של כל ערכי המינימום min s ∈ S d ( v , s ) {\displaystyle \min _{s\in S}d(v,s)} , הוא הקטן ביותר האפשרי. בעיית k המרכזים ידועה כבעיה NP שלמה מכיוון שניתן באמצעות רדוקציה חישובית להראות שבהינתן פתרון לבעיית k המרכזים ניתן למצוא פתרון לבעיית הקבוצה השולטת (Dominating set) בגרף כלשהו. קיימים מספר אלגוריתמי קירוב לבעיה. בשנת 1985 הראה טופילו גונזלס אלגוריתם חמדן הפותר את הבעיה עם שגיאת קירוב 2 ובונה את הפלט S תוך שימוש ב-k איטרציות. באיטרציה הראשונה האלגוריתם בוחר צומת שרירותי ומוסיף אותו ל-S. לאחר מכן, בכל איטרציה בוחר האלגוריתם את הצומת הרחוק ביותר מצומת כלשהו ב-S ומוסיף אותו ל-S. זמן הריצה הכולל של האלגוריתם הוא (O(kn. אלגוריתם קירוב נוסף בעל שגיאה דומה מבצע רדוקציה לבעיית מציאת קבוצה בלתי תלויה מקסימלית (Maximal independent set) בגודל k בגרפים המתקבלים על ידי הוספת צומתי G לקבוצה הריקה, העלאת G בחזקה (Power Graphs) ומציאת הגרף הקטן ביותר עבורו ניתן למצוא קבוצה שולטת מלאה בגודל k. Approximation algorithms, Vijay Vazirani, עמודים 47-48 כלומר, אורך המסלול המקסימלי בו הוא לכל היותר פי 2 מאורך המסלול המקסימלי בפתרון האופטימלי. Dorit S. Hochbaum & David B. Shmoys, A unified approach to approximation algorithms for bottleneck problems, Journal of the ACM (JACM), 1986, Volume 33, Issue 3 (July 1986).
אביהו שבת

אביהו שבת (ידוע בשם הבמה "אביהו"; נולד ב-2 בפברואר 1986) הוא זמר-יוצר ישראלי. שבת נולד בברוקלין, וב-1987, בגיל שנה, עלה עם משפחתו לישראל. שבת היה חלוץ מועדון הפועל רמת גן עד גיוסו לצה"ל, אז עזב את תחום הכדורגל. הוא שירת בצה"ל בלהקת "החימושיות", לימים להקת חיל החימוש, והיה מפקדהּ במשך שנתיים. לאחר שחרורו החל להפיק את אלבום הבכורה שלו. ב-16 באוגוסט 2009 הוציא סינגל ראשון בשם "עדיין שלך", שאותו כתב והלחין לי בירן. ב-31 באוקטובר הוציא סינגל שני בשם "קחי את ליבי", גרסת כיסוי לשירה של מנדי מור, "In My Pocket"; את המילים בעברית כתבה יסמין אבן ללחן של אמיליו אסטפן. ב-10 בינואר 2010 הוציא סינגל שלישי בשם "בשבילך", אותו כתב עם "נערי רפול" והלחין עם איתי זילברשטיין. ב-31 בינואר 2010 יצא אלבום הבכורה שלו, שנקרא "אביהו" על שמו. במרץ 2010 הוציא סינגל רביעי מהאלבום, בשם "אהבת חיי". לקראת הקיץ הוציא סינגל נוסף, "יאללה" (דואט עם מיכל אמדורסקי), שהפך ללהיט. באוקטובר של אותה שנה הוציא סינגל בשם "תישארי" מתוך אלבומו השני, "עושה לך טוב". בסוף שנת 2010 הוציא סינגל בשם "אמונה", דואט עם אביו שלומי שבת. באותה שנה זכה לתואר "תגלית השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ. ב-2011 השתתף בתוכנית המציאות "חי ב-LA LA לנד". במסגרת התוכנית הופיע גם בפרק בסדרה "היפים והאמיצים". בנובמבר התארח שבת בשיר "לא יודע/ת כלום על אהבה" של ג'ולייטה, שהופיעה אף היא עמו ב"חי ב-LA LA לנד". ב-2012 השתתף בתוכנית "רוקדים עם כוכבים". בשנת 2012 שר שבת את שיר הפתיחה של הסדרה "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים. בסוף שנה זו הוציא שבת את אלבומו השלישי "דרך". שבת מגיע ממשפחה של מוזיקאים - אביו הוא שלומי שבת, דודתו היא לאה שבת ואחותו היא מנור שבת. במאי 2013 התארס לבת זוגו מיכל אלמור, וב-1 באפריל 2014 נישא לה. הם הורים לשלושה ילדים. שבת מתגורר בהוד השרון. "אביהו" (2010) "עושה לך טוב" (2011) "דרך" (2012) סינגלים "עדיין שלך" (16 באוגוסט 2009) "קחי את ליבי" (31 באוקטובר 2009) "בשבילך" (10 בינואר 2010) "אהבת חיי" (מרץ 2010) "יאללה" (21 באפריל 2010) "תישארי" (5 באוקטובר 2010) "אמונה" דואט עם אביו שלומי שבת (27 בדצמבר 2010) "עושה לך טוב" (30 במאי 2011) "אי אפשר איתך" (31 ביולי 2011) אביהו שבת, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אביהו שבת, סרטונים בערוץ היוטיוב אביהו שבת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אביהו שבת, באתר שירונט אביהו שבת, באתר MusicBrainz (באנגלית) אביהו שבת, דף שער בספרייה הלאומית תימורה לסינגר, לא אביו הוא, באתר ynet, 11 בפברואר 2010 אסף בן אשר, חי משבת לשבת, באתר nrg‏, 12 בפברואר 2010 אבי שושן, אביהו שבת: "ב'לה לה לנד' ניסו לסכסך בינינו", באתר ynet, 25 ביוני 2011 הכירו את אביהו, 16.8.2009, אתר charts, כולל קליפ לשיר "עדיין שלך". תמונות: אביהו בצילומי הקליפ "קחי את ליבי", 4.11.2009, אתר Charts. אביהו מוציא סינגל שלישי: "בשבילך", 10.1.2010, אתר Charts. מערכת ynet, עכשיו התור של אביהו, באתר ynet, 31 בינואר 2010. yes tv (יס) (2011-09-04), חי בלה לה לנד: אביהו על הסט של 'היפים והאמיצים', נבדק ב-2019-04-23 מזל טוב! לשלומי שבת נולד נכד חדש, באתר "סרוגים", 7 באפריל 2021
ג'וני צ'אן

ג'וני צ'אן (בכתב סיני: 陳強尼; נולד ב-1957) הוא שחקן פוקר מקצועני, אשר נולד סין, ומתגורר בלאס וגאס, נבדה. צ'אן ידוע בעולם הפוקר בכינויו "האוריינט אקספרס". צ'אן עבר בשנת 1962 עם משפחתו מגואנגג'ואו, עיר הולדתו, להונג קונג. בשנת 1968 עברה המשפחה לפיניקס, אריזונה, ובשנת 1973 ליוסטון, טקסס, שם מחזיקה משפחתו בבעלות על מספר מסעדות. בגיל 16 התוודע צ'אן לראשונה לפוקר, כששיחק באופן לא חוקי בלאס וגאס. צ'אן מספר כי הצליח להפוך 500 דולרים ל-20,000 דולרים בלילה אחד, אך הפסיד הכל למחרת. בגיל 21 החליט לפרוש מלימודי מלונאות וניהול על מנת להפוך למהמר מקצועי. צ'אן זכה להכרה בינלאומית לאחר שהצליח באופן חריג לזכות בשני תוארי אליפות העולם בפוקר ברציפות – בשנת 1987 ובשנת 1988. צ'אן כמעט והצליח לזכות בתואר גם שנה לאחר מכן, 1989, אך לבסוף סיים שני לפיל הלמות. ג'רי באס, הבעלים של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס ושחקן פוקר חובבן, הבטיח לצ'אן טבעת אליפות NBA אם יצליח לזכות 3 פעמים ברציפות. צ'אן הופיע בסרט הקאלט "ראונדרס" בכיכובו של מאט דיימון בתפקיד עצמו, עובדה שהגבירה משמעותית את חשיפתו מחוץ לעולם הפוקר. צ'אן ידוע במנהגו להניח לפניו בשולחן הפוקר את "תפוז המזל" שלו, מנהג שזכה לחיקוי על ידי מספר שחקני פוקר לאחר שתי זכיותיו באליפות העולם בפוקר. בשנת 2005, היה צ'אן לשחקן הפוקר הראשון אשר זוכה ב-10 צמידים באליפות העולם בפוקר לאחר שניצח את פיל לאק, הישג שהושווה לאחר מכן על ידי דויל ברונסון ושופר על ידי פיל הלמות אשר זכה ב-15 צמידים. בשנת 2008, זכה צ'אן בכסף בטורניר אליפות העולם בפוקר לראשונה מאז שנת 1992, כשזכה ב-32,166 דולרים על סיומו במקום ה-329. צ'אן ידוע כשחקן קבוע במשחק הגדול בקזינו בלאג'יו בלאס וגאס, שם משחקים על מאות אלפי דולרים כל לילה. צ'אן הופיע במספר תוכניות טלוויזיה המשדרות פוקר, וזכה במספר טורנירים בהם. סך כל הכנסותיו מטורנירי פוקר, לא כולל משחקי מזומן, עומד על מעל שמונה מיליון דולר נכון לשנת 2009. צ'אן נשוי ולו שישה ילדים. בנוסף למשחק פוקר, בבעלותו של צ'אן מסעדה בלאס וגאס, והוא הביע את שאיפתו לפתוח קזינו בבעלותו. צ'אן כותב לעיתים למגזין הפוקר קארד פלייר. צ'אן פרסם שני ספרי פוקר, אחד לאסטרטגיית משחק פוט לימיט הולדם, ושני למספר סוגי משחק. מדיה וקבצים בנושא ג'וני צ'אן בוויקישיתוף ג'וני צ'אן, באתר The Hendon Mob ג'וני צ'אן, באתר Global Poker Index ג'וני צ'אן, באתר אליפות העולם בפוקר ג'וני צ'אן, באתר סבב הפוקר העולמי
אימג'

אִימֶג' (באנגלית: Image) הוא קובץ לאחסון תוכנו של אמצעי לאחסון נתונים כגון דיסק קשיח או תקליטור. קובץ אימג' נוצר על ידי קריאת הסקטורים של המדיה המקורית, וצירוף הנתונים שנקראו אל קובץ האימג' - כך שהקובץ שנוצר הוא עותק של הנתונים ואופן הסידור שלהם. ייתכן כי מטעמי חיסכון במקום, זמן או נפח אחסון קובצי האימג' יעברו דחיסת נתונים לעומת המקור. חלק מהשיטות ליצירת קובצי אימג' לא כוללות שטחי אחסון שאינם בשימוש. גיבוי העתקה שדרוג חומרת האחסון תוך שמירה על נתונים קיימים הפצת תוכנה פריסה מהירה/זהה יצירת כוננים וירטואליים ניתוח תוכן כוננים דמות ISO NRG DMG GHO IMA IMZ IMG QCOW Norton Ghost CloneDVD IsoBuster Nero Acronis True Image Ashampoo אתחול אמצעי לאחסון נתונים ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טומוג'ירו איקנוצ'י

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא איקנוצ'י. פרופסור טומוג'ירו איקנוצ'י (ביפנית: 池内 友次郎; 21 באוקטובר 1906 – 9 במרץ 1991) היה מלחין יפני. איקנוצ'י נולד בטוקיו, בן למשורר האיקו. בשנת 1927 יצא לפריז ושם למד הלחנה אצל אנרי ביסה. ביצירתו ניכרת השפעת המוזיקה האימפרסיוניסטית הצרפתית. בשנת 1933 חזר איקנוצ'י ליפן. איקנוצ'י לימד באוניברסיטה הלאומית לאמנויות ולמוזיקה של טוקיו, החל בשנת 1947. בין תלמידיו הנודעים היו סאנג יון, טושי איצ'יאנאגי, אקירו יאשירו ואחרים. יחד עם כמה מתלמידיו, הקים את קבוצת שינשין קאי בשנת 1955. נגנית כריסטינה ראיקו קופר היא נכדה של המלחין. Cooper, Kristina Reiko (2001). "Tomojiro Ikenouchi and His Influences." DMA dissertation. The Juilliard School. קופר, קריסטינה רייקו (2001), "טומוג'ירו איקנוצ'י והשפעותיו", עבודת דוקטורט, ג'וליארד. טומוג'ירו איקנוצ'י, באתר MusicBrainz (באנגלית) טומוג'ירו איקנוצ'י, באתר Discogs (באנגלית)
אביהו (אלבום)

אביהו הוא אלבום הבכורה של הזמר אביהו שבת שיצא בשנת 2010. מלהיטי האלבום: "עדיין שלך", "קחי את ליבי", "בשבילך" ו"יאללה" עם מיכל אמדורסקי. תוך חודשיים הגיע האלבום לאלבום פלטינה סלולרי לרגל הגעת אלבום הבכורה שלו ל-100,000 הורדות סלולריות[דרוש מקור]. הנרי - הפקה מוזיקלית נדב ביטון - הפקה מוזיקלית ניצן קייקוב - הפקה מוזיקלית פתיח (1:14) עדיין שלך (לי בירן) (3:25) בשבילך (אביהו ונערי רפול/אביהו ואיתי זילברשטיין) (3:35) הולך לאיבוד (סהר חגי/ניצן קייקוב) (3:00) אהבת חיי (אביהו) (3:31) קחי את ליבי (יסמין אבן/אמיליו אסטפן) (2:54) ביקשתי רק (גיל זכאי) (3:39) להיות (סהר חגי/ניצן קייקוב) (3:10) רק אותך (ניב קייקוב/ניב קייקוב וליאל אשכנזי) (3:11) יאללה - דואט עם מיכל אמדורסקי (דורון מדלי/איסקנדר פאיידש ומוראט צ'קם) (3:28) רק את יודעת (דורון דוידסקו/ליאור דטאוקר) (3:36) אותך בחרתי (אביהו) (3:21) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קדימה (אגודת סטודנטים)

קדימה (בגרמנית: A.V. Kadima Wien) הייתה אגודת סטודנטים יהודים שנוסדה בווינה ב-25 באוקטובר 1882 על ידי נתן בירנבוים, ראובן בירר, פרץ סמולנסקין ומשה שנירר. "קדימה" הייתה ארגון הסטודנטים היהודי הלאומי הראשון באירופה. פרץ סמולנסקין הוא זה שנתן לתנועה את שמה במובנה הכפול הלאה ומזרחה. האגודה פעלה עד 1938. האגודה הוקמה על רקע איסור אגודות סטודנטים לקבלת חברים יהודים ואחרי פרעות הסופות בנגב. מטרות האגודה היו לשמש בית לפעילות לאומית ולמלחמה באנטישמיות ובהתבוללות. ראשי הקהילה היהודית לא ראו בעין יפה את פעילות האגודה, שכן היא כיוונה להתבדלות היהודים – במהופך למגמת ראשי הקהילה. במיוחד התנגשו דרכיהן לאחר פרסום כרוז שבו דיברה האגודה על ההכרה העצמית של היהודים ועל ההשתייכות המשותפת שלהם. כל זאת על רקע מעשים, למשל, של בני רב הקהילה שנכנסו לטבילה נוצרית. בתחילת דרכה, בדומה לאגודות אחרות, עסקו חבריה בסיף, וכך התחבר אליה הרצל. ב-1889 הצטרף לאגודה איזידור שליט, שבהמשך היה לנשיאהּ. שליט התוודע בפעילותו להרצל, ועורר אותו לפעילות הציונית. עם השנים הפך שליט למזכירו האישי. גם שאר חברי קדימה שימשו כתשתית האנושית לקונגרס הציוני הראשון. נושא ההגנה העצמית היה רעיון מרכזי באגודה, כסמל לאומץ לב אישי ולאומי. יוצאי האגודה הקימו מאוחר יותר אגודות ספורט כהכח ומכבי. האגודה הייתה הארגון היהודי-לאומי הראשון מחוץ למזרח אירופה. דבר האגודה הופץ ברחבי אירופה, ובהמשך הוקמו אגודות נוספות בשם זה (לונדון 1887, ברלין 1890 ועוד). עם חברי האגודה נמנו גם זיגמונד פרויד ובאגודה הברלינאית היו חברים חיים ויצמן ושמריהו לוין, ואחד ממדריכיה היה האומן מאיר בן אורי, תלמידו של הרמן שטרוק. על שם התנועה רחוב בחיפה. Robert S. Wistrich, The Jews of Vienna in the Age of Franz Joseph, Oxford University Press, 1989, chapter 11. Kadimah and Jewish Student Nationalism, pp. 347-380 ד"ר א. שליט, "קדימה" (מזכרונותי), דבר, 31 ביולי 1942 קדימה, באתר הסוכנות היהודית (הקישור אינו פעיל) Robert S. Wistrich, The Jews of Vienna in the Age of Franz Joseph, Oxford University Press, 1989, p. 246. אמציה פלד, רחוב קדימה, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה א. שליט, "קדימה", דבר, 31 ביולי 1942 [1] מתוך אתרו של איתמר לוי דוד תדהר (עורך), "ד"ר יצחק (איזידור) שליט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1444