laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פייר בוגה

פייר בוגה (בצרפתית: Pierre Bouguer‏; 16 בפברואר 1698 - 15 באוגוסט 1758) היה מתמטיקאי, גאופיזיקאי, גאודזיסט, ואסטרונום צרפתי. הוא ידוע גם כ"אבי הארכיטקטורה הימית". מאמרו על המיקום האופטימלי של תרנים באונייה - "On the masting of ships", עליו זכה בפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים. מאמרו "On the best method of observing the altitude of stars at sea" - "על השיטה הטובה ביותר לצפייה בגובה של הכוכבים בים", עליו זכה גם בפרס. מאמרו "On the best method of observing the variation of the compass at sea" עליו זכה גם בפרס. מאמרו "Optical Treatise on the Gradation of Light" בו תיאר כמה מהמדידות המוקדמות ביותר בתחום הפוטומטריה. חיבורו "Traité du navire" - המגנום אופוס שלו - החיבור הראשון על ארכיטקטורה ימית, שבין הישגיו הרבים הסביר לראשונה את השימוש בגובה המטאסנטר כמדד ליציבות של אונייה. החיבור הניח את היסודות להיבטים רבים של תכנון אוניות. השתתף במשלחת מדעית למדידת אורך המרידיאן ליד קו המשווה. ב-1748 המציא את ההליומטר. מדיה וקבצים בנושא פייר בוגה בוויקישיתוף פייר בוגה, באתר MacTutor (באנגלית) פייר בוגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אבטומוביליסט יקטרינבורג

אַבְטוֹמוֹבִּילִיסְט יֵקָטֵרִינְבּוּרְג (מרוסית: Автомобилист Екатеринбург) היא קבוצת הוקי קרח מהעיר יקטרינבורג שבמחוז סברדלובסק שברוסיה, אשר נוסדה בשנת 2006 והחלה לשחק ב-KHL בשנת 2009 בבית חרלמוב שבחטיבה המזרחית. אבטומוביליסט יקטרינבורג הוקמה בשנת 2006. הקבוצה נקראת על שם קבוצת "דינמו אנרגיה יקטרינבורג", שהוקמה בשנת 1950 בשם "ספרטק סברדלובסק". במשך השנים שונה שמה של "ספרטק סברדלובסק" ל"אבטומוביליסט" בשנת 1967 וחזר להיות "ספרטק יקטרינבורג" בשנת 1997. הקבוצה לבסוף התפרקה בשנת 2007. האבטומוביליסט החלו את דרכם ב-VHL, וכבר בעונתם הראשונה סיימו את העונה במקום השני והעפילו לפלייאוף, אך לא הצליחו לעבור את השלב הראשון. עונת 2007/08 הייתה מוצלחת עוד יותר. האבטומוביליסט סיימו במקום הראשון בחטיבת המזרח והגיעו לגמר הפלייאוף, שם הפסידו לקבוצת חימיק ווסקרסנסק. הקבוצה נבחרה להשתתף בליגת ה-KHL שהוקמה בשנת 2008, אך בשל בעיות כלכליות שהובילו לפשיטת רגל, תפסה את מקומה קבוצת חימיק וסקרסנסק. בעונת 2008/09 שוב סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך הפסידה ברבע הגמר לקבוצת קריליה סובייטוב מוסקבה בשנת 2009 שוב הודיעו כי האבטומוביליסט יצטרפו ל-KHL. בהמשך השנה התברר כי הקבוצה תתפוס את מקומה של חימיק שנקלעה בעצמה לבעיות כלכליות. בעונתה הראשונה בליגה אימן את הקבוצה המאמן הצ'כי מארק סיקורה, ולמרות פתיחה חלשה של העונה, בזכות ניצחון נגד סק"א פטרבורג הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף מהמקום השמיני. עם זאת, היא לא הצליחה לעבור את השלב הראשון כשהפסידה ברבע גמר החטיבה המזרחית לסלבאט יולאייב אופה. את עונת 2018/2019 הקבוצה פתחה עם רצף של 18 ניצחונות והתמקמה בראשות הבית שלה, אך לא הצליחה לשבור את השיא של סק"א סנקט פטרבורג, שפתחה עונה קודם עם רצף של 20 ניצחונות. עם זאת, היא הייתה הקבוצה הראשונה להעפיל לפלייאוף ה-KHL, כבר בינואר 2019 ובפעם הראשונה בתולדותיה בליגת KHL העפילה לחצי גמר המזרח בגביע גגארין, לאחר שגברה ברבע גמר על האלופה המכהנת, אק בארס קאזאן. בעונת 2023/2024 שוב גברה על אק בארס קאזאן, הפעם כשניצחה אותה בשלב שמינית גמר הפלייאוף והעפילה לרבע גמר הטורניר, בה הפתיעה שוב כאשר ניצחה את סק"א סנקט פטרבורג 4:1 בסדרה והעפילה לחצי גמר גביע גגארין, בפעם הראשונה בתולדותיה. מתחם אוראלץ הוא מתחם תרבות ובידור בעיר יקטרינבורג, הידוע גם בשם היכל ספורט הקרח; בעבר נקרא היכל הספורט של האיגוד המקצועי והוא נבנה בשנת 1972. שופץ בשנת 2006 ובעל תכולה של 5,570 צופים. משמש כמגרש הבית של אבטומוביליסט ומועדון ההוקי לנשים ספרטק-מרקורי. בשנת 2019 החלה בניית UGMK ארנה, כמגרש הבית החדש וצפוי להיפתח בשנת 2023 לקראת אוניברסיאדת הקיץ באותה שנה ולהכיל 15,000 מושבים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה. מדיה וקבצים בנושא אבטומוביליסט יקטרינבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבטומוביליסט יקטרינבורג אבטומוביליסט יקטרינבורג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אבטומוביליסט יקטרינבורג, ברשת החברתית אינסטגרם אבטומוביליסט יקטרינבורג, סרטונים בערוץ היוטיוב עמוד הקבוצה באתר ה-KHL עמוד הפייסבוק של הקבוצה עמוד הטוויטר של הקבוצה אבטומוביליסט תשחק ב-KHL(ברוסית)
אוסקמן

אוסקמן (בקזחית: ‏Öskemen/Өскемен‏Ⓘ‏; ברוסית: Усть-Каменогорск - אוסט-קמנוגורסק) היא בירת מחוז מזרח קזחסטן שבמזרח קזחסטן. העיר ממוקמת בשפך נהר האולבה אל הנהר אירטיש כ-800 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אסטנה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מונה 372,694 בני אדם. העיר נוסדה בשנת 1720 כמבצר במהלך מסע לאיתור זהב במעלה האירטיש שנערך בהוראת הצאר פיוטר הגדול. המבצר מופיע על מפות המשלחת בשם "אוסט-קמניה". ב-1868 הפכה העיר שצמחה במקום לבירת אובלסט סמיפלטינסק. בתקופה הסובייטית הייתה העיר מרכז לכרייה ועיבוד של מגוון מתכות חשובות כאורניום, בריליום, נחושת, עופרת, טנטלום, כסף ואבץ. ב-1952 הוקם על האירטיש סכר הידרואלקטרי גדול לשירות תחנות הכוח ההידרואלקטריות של אוסט-קמנוגורסק (Усть-Каменогорская ГЭС) ותחנת הכוח בוחטרמינסקאיה (Бухтарминская ГЭС). עקב היותה מרכז תעשייה גרעינית וחלק מפרויקט הגרעין הסובייטי, הייתה העיר במעמד של "עיר סגורה" (עיר עם מגבלות כניסה ויציאה, אך עם רמת חיים גבוהה יחסית לעובדי התעשיות האסטרטגיות החשובות והסודיות). חלק מתשלובת "מפעלי המתכת אולבה" היה מתקן סודי לעיבוד והעשרת אורניום. העיר המרוחקת כ-3,030 ק"מ ממוסקבה ונתונה תחת פיקוח הדוק, היוותה גם "עיר גזירה" אליה נשלחו מתנגדי-משטר. בהם שליט ברית המועצות לתקופה קצרה, גאורגי מלנקוב, שנשלח לעיר ב-1961 לשמש כמנהל מפעל הידרואלקטרי ושהה בה כשלושים שנה, עד מותו. בספטמבר 1990 אירעה התפוצצות במפעל הבריליום של תשלובת מפעלי אולבה, שיצרה ענן רעיל שהפך את העיר לאזור אסון אקולוגי. העיר מהווה עדיין מרכז לתעשיות מתכת ואנרגיה. ב-2013 הודיעה חברת אווטוואז שבכוונתה להקים בעיר מפעל לייצור כלי רכב שייחנך ב-2016. בעיר 4 מסגדים, 6 כנסיות אורתודוקסיות ובית כנסת יהודי חב"ד. מסגד באוסקמן כנסייה אורתודוקסית באוסקמן הערים התאומות של אוסקמן הן: ישראל יקנעם עילית, ישראל בלארוס בוברויסק, בלארוס קוריאה הדרומית גנגנאונג, קוריאה הדרומית טורקיה בורסה, טורקיה רוסיה ברנאול, רוסיה מדיה וקבצים בנושא אוסקמן בוויקישיתוף אודות העיר באתר אודות קזחסטן אתר תשלובת מפעלי המתכת אולבה אוסקמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de Disaster Zone Is Urged After Soviet Nuclear Blast, הניו יורק טיימס, 29 בספטמבר 1990 הודעה לעיתונות, נובמבר 2013 מבני ציבור ודת באתר העיר
Master of Puppets (שיר)

Master of Puppets (בעברית: אדון הבובות) הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, שיצא כסינגל היחיד מהאלבום בעל אותו השם. Master of Puppets הוא השיר השני באלבום. כמו כן, מופיע השיר באלבומה של מטאליקה, S&M. כפי שהסביר סולן וגיטריסט הלהקה ג'יימס הטפילד, "השיר עוסק בסמים. איך שהדברים משתנים, במקום שאתה שולט בעצמך, הסמים שולטים בך". מבחינה מוזיקלית Master of Puppets היא יצירה ארוכה בת שלושה חלקים, כאשר החלק השני שונה בתכלית מהשאר. החלק הראשון של היצירה הוא כבד, מהיר, "עצבני", בלא מלודיה קלה ומלא בדיסטורשיין. היצירה מתחילה בפתיחה אינסטרומנטלית ארוכה וכבדה, הכוללת סולו טכני של גיטריסט הקצב, ג'יימס הטפילד, ורק לאחר מכן מתחילות המלים. בין החלקים מנוגן סולו מלודי מלא רגש של גיטרות חשמליות, אשר מהווה ניגוד מוחלט לחלקים האחרים. החלק השלישי חוזר, בהדרגה, על העוצמות של הראשון, כולל סולו מהיר במיוחד של קירק האמט ומסתיים בציחקוקים מעוררי פחד. ניגון הגיטרה בשיר נחשב לפסגת שיטת ה- down picking בדיסטורשן, כאשר הטפילד "חופר" במיתרים במהירות חוזרת ובשינויים תכופים בקצב. החלק האמצעי וההרמוני שכתב וניגן ג'יימס הטפילד מהווה ניגוד מיוחד, כך, נוצרה לשיר הערכה גדולה על מקצועיות ויצירתיות הגיטריסטים. השיר נחשב לאחד הפופולריים והמפורסמים ביותר של הלהקה, והוא מנוגן בכל הופעות הלהקה מאז יציאתו. השיר נבחר ל"שיר המטאל הטוב ביותר" בערוץ VH1. כמו כן, נבחר מקום ה-51 במגזין Guitar World ברשימת 100 סולואי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים. השיר נכלל במשחק הווידאו Guitar Hero: Metallica. השיר זכה בגרסאות כיסוי רבות של להקות מטאל, כגון "Ugly Kid Joe", ‏"Trivium", ‏"Pendulum" ועוד. בסיסט הלהקה, קליף ברטון, ציין בזמן יציאת האלבום, כי זהו השיר האהוב עליו ביותר באלבום. בפרק הסיום של עונתה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים" מופיעה סצנה בה מנגן אדי מנסון (ג'וזף קווין) את סולו הגיטרה מהשיר במטרה למשוך אליו את המפלצות המעופפות, ובתוך כך מקריב את עצמו ומאבד את חייו על מנת להציל את חבריו ואת העיירה כולה. בעקבות הסצנה חזר השיר לצעוד במצעדים ברחבי העולם, 36 שנה לאחר צאתו. בעקבות ההצלחה הוציאה הלהקה וידאו קליפ לשיר. [https://www.songfacts.com/facts/metallica/master-of-puppets מידע על היצירה "Master of Puppets" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Master of Puppets" באתר SecondHandSongs cDc 068: Thrasher's Metallica Interview Part 2 Joseph Quinn Recounts ‘Master of Puppets’ Scene on ‘Stranger Things’, Billboard News, July 26, 2022, Billboard News, Yahoo! Entertainment Fraser Lewry, 36 years on, Metallica have released a video for Master Of Puppets, July 27, 2022, LouderSound
קונור מיינרד

קונור פול מיינרד (באנגלית: Conor Paul Maynard; נולד ב-21 בנובמבר 1992) הוא זמר-יוצר בריטי. מיינרד נולד בברייטון, לגארי והלן מיינרד. יש לו אח צעיר ממנו בשם ג'ק ואחות בשם אנה. ב-2006 החל מיינרד להעלות לאתר שיתוף הסרטונים יוטיוב סרטונים שלו מבצע קאברים לשירים אחרים כאשר השיר הראשון שהעלה היה "Breathe". לאחר שהעלה מספר סרטונים וביניהם גרסת כיסוי לשיר "Beautiful Monster" של הזמר ני-יו. הקאבר משך את תשומת לבו של ני-יו אשר הפך למנטור של מיינרד ואף החתים אותו בחברת ההקלטות פרלופון. בנובמבר 2011 קיבל מיינרד מועמדות לפרס ה-"Brand New" של MTV לשנת 2012 מול זמרים מתחילים אחרים בתוכם גם הזמרת לנה דל ריי. ב-31 בינואר הוכרז כי מיינרד זכה במקום הראשון. בתחילת 2012 החל מיינרד לעבוד על אלבום הבכורה שלו יחד עם הזמר ני-יו ואומנים נוספים דוגמת ריטה אורה ופארל ויליאמס. הסינגל הראשון היה "Can't Say No" ויצא ב-2 במרץ 2012. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ומכר מעל 70 אלף עתקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל השני מהאלבום היה "Vegas Girl" אשר יצא ב-22 ביולי והגיע למקום הרביעי. אלבום הבכורה של מיינרד אשר נשא את השם "Contrast" יצא לאור ב-30 ביולי 2012 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל השלישי מהאלבום היה שיתוף פעולה עם ני-יו בשיר "Turn Around" אשר יצא ב-11 באוקטובר והגיע למקום השמיני. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר ויילי בשיר "Animal". ביוני 2013 פורסם כי מיינרד החל לעבוד על ספר מעריצים אשר יתן למעריציו מבט אל עולמו הפנימי. הספר יצא לאור באוקטובר של אותה שנה ונקרא "Take Off". מיינרד החל לעבוד על אלבום שני יחד עם לברינת' וטרווי מקוי. הסינגל הראשון מאלבומו השני של מיינרד היה "R U Crazy" אשר יצא ב-4 באוקטובר 2013. 2012: "Contrast" 2016: "Covers" מדיה וקבצים בנושא קונור מיינרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונור מיינרד קונור מיינרד, ברשת החברתית פייסבוק קונור מיינרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קונור מיינרד, ברשת החברתית אינסטגרם קונור מיינרד, ברשת החברתית טיקטוק קונור מיינרד, סרטונים בערוץ היוטיוב קונור מיינרד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קונור מיינרד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קונור מיינרד, באתר ספוטיפיי קונור מיינרד, באתר AllMusic (באנגלית) קונור מיינרד, באתר MusicBrainz (באנגלית) קונור מיינרד, באתר דיזר קונור מיינרד, באתר Discogs (באנגלית) קונור מיינרד, באתר Songkick (באנגלית) קונור מיינרד, באתר Genius קונור מיינרד, באתר בילבורד (באנגלית)
נסים אלבחרי

נסים אלבחרי (בסרבו-קרואטית: Nisim Albahari; בסרבית קירילית: Нисим Албахари; ‏28 בינואר 1916, טשאני, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1992, סרייבו, בוסניה והרצגובינה) היה פרטיזן ופוליטיקאי יוגוסלבי יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה. נסים אלבחרי נולד ב-1916 בטשאני ובהמשך היגרה משפחתו לסרייבו ובה רכש השכלה תיכונית. ב-1935 הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה פעיל באיגודים מקצועיים. ב-1936 נעצר על ידי שלטונות יוגוסלביה, נשפט בעוון פעילות מחתרתית ונידון לשנת מאסר. גם לאחר שחרורו המשיך בפעילותו במפלגה הקומוניסטית, וב-1940 נכלא שוב. ב-29 במרץ 1941, לאחר ההפיכה הצבאית שבמהלכה הודח הנסיך פאבלה ופטר השני הומלך תחתיו, השתחרר אלבחרי מכלאו. עם כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף אלבחרי לכוחות הפרטיזנים של טיטו ופעל לארגון כוחותיהם באזור סרייבו. לאחר כינון מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, נלכד אלבחרי ונכלא בסרייבו תוך שהוא עובר עינויים קשים. אנשי המחתרת בסרייבו מילטו אותו מהכלא, והוא שב לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, מונה לקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים והתקדם לתפקיד קצין המודיעין של גיס הפרטיזנים ה-3. שני אחיו הצעירים, דוד וחיים, הצטרפו אף הם לכוחות הפרטיזנים, ונהרגו בקרבות. לאחר המלחמה סיים אלבחרי את בית הספר למדע המדינה בבלגרד והשתלב במנגנון השלטון היוגוסלבי. הוא כיהן כחבר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית, חבר פרלמנט ושר העבודה של בוסניה והרצגובינה תחת יוגוסלביה. כמו כן היה חבר במועצת הפדרציה של יוגוסלביה. ב-27 בנובמבר 1953 העניק לו שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור גיבור יוגוסלביה. נסים אלבחרי הלך לעולמו בסרייבו ב-1992. יהודים - גיבורים לאומיים של עמי יוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-17 באוגוסט 2014.
חסוס גאמס

חסוס גאמס דוארטה (בספרדית: Jesús Gámez Duarte; נולד ב-10 באפריל 1985), הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת המגן הימני. גאמס נולד בפואנחירולה שבקהילה האוטונומית אנדלוסיה. בין השנים 1997 ו-2000 שיחק בקבוצה המקומית קהילות פואנחירולה ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מאלגה. בעונת 2003/2004 הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו, בקבוצת המילואים מאלגה ב', בליגה הספרדית השנייה. בעונת 2005/2006 קודם לקבוצה הראשונה של מאלגה, וערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-27 בנובמבר 2005, בהפסד 3-2 לחטאפה. בסיום העונה ירדה מאלגה לליגת המשנה. בקיץ 2005 זכה גאמס עם נבחרת ספרד עד גיל 23 במדליית זהב בטורניר הכדורגל של משחקי הים התיכון. בשתי העונות הבאות הפך גאמס לשחקן המועדף בעמדת המגן הימני, ובעונת 2007/2008 הופיע ב-35 משחקים, ובכך סייע למאלדה לחזור לליגה העליונה. בעונה שלאחר מכן הופיע גאמס בכמות דומה של משחקים כמו בעונה שלפני כן, וסייע למאלגה להגיע למקום השמיני בלה ליגה. בקיץ 2011 נבחר גאמס לקפטן מאלגה. ב-29 בינואר 2012 ערך השחקן את הופעתו ה-200 במדי הקבוצה בליגה, בניצחון 1-2 את סביליה. באותה עונה סייע גאמס למאלגה להגיע להישג השיא שלה בלה ליגה, המקום הרביעי. ב-15 במאי 2012 האריך גאמס את חוזהו במאלגה עד ליוני 2016. ב-21 באוקטובר אותה שנה האריך את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2017. בעונת 2012/2013 סייע גאמס למאלגה להגיע לשלב רבע הגמר בליגת האלופות, בעונת הבכורה של הקבוצה במפעל. ב-8 באוגוסט 2014 חתם גאמס על חוזה לשלוש שנים באלופת ספרד אתלטיקו מדריד. ב-8 ביולי 2016 חתם לשנתיים בניוקאסל יונייטד האנגלית. אתלטיקו מדריד הסופר קאפ הספרדי: 2014 נבחרת ספרד עד גיל 23 מדליית זהב במשחקי הים התיכון: 2005 מדיה וקבצים בנושא חסוס גאמס בוויקישיתוף חסוס גאמס, באתר Transfermarkt חסוס גאמס, באתר Soccerway חסוס גאמס, באתר BDFutbol חסוס גאמס, באתר WorldFootball.net חסוס גאמס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר הרשמי של אתלטיקו מדריד
מגדל המים של שיקגו

מגדל המים של שיקגו הוא מגדל מים היסטורי שתוכנן בשנת 1869 בידי האדריכל ויליאם וורן בוינגטון. זהו מגדל המים השני שהוקם בארצות הברית, כשקדם לו מגדל המים בלואיוויל שבקנטקי (1856). גובהו של המגדל 47 מטרים, צורתו החיצונית מזכירה טירה בסגנון נאו-גותי והוא עשוי מלבני גיר שנכרו בעיר ג'ולייט, דרומית-מערבית לשיקגו. המגדל הוא מטיפוס פשוט, ללא מיכל לאגירת מים בראשו: בסמוך לו ניצבה תחנת השאיבה בשדרת שיקגו, שקיבלה את אספקתה במנהרה מעריסת מים בימת מישיגן. בתוכו התנשא לגובה של 42 מטרים צינור מים אנכי שדרכו הוזרמו המים למערכת. המגדל סייע בכיבוי שריפות אש ובוויסות לחץ המים. המגדל ותחנת השאיבה הסמוכה לו היו מהמבנים הבודדים ברובע ששרדו את השרפה הגדולה של שיקגו שהתרחשה ב-1871. בשנים העוקבות לשריפה סימל המגדל את שיקגו הישנה ואת תהליך התחדשותה של העיר אחרי השריפה. המגדל זכה לשיקום ראשון בשנים 1913–1916, במסגרתו הוחלפו חלק מלבני הגיר של המבנה, ולשיקום נוסף שהתמקד בפנים המבנה בשנת 1978. נכון לראשית העשור השני של המאה ה-21 פועלת במבנה גלריה לאמנות של לשכת התיירות בשיקגו. ב-1969 זכה המבנה לתואר "ציון דרך במשק המים האמריקאי" (American Water Landmark) מטעם איגוד מקצועות המים האמריקאי (AWWA). באפריל 1975 נוספו המגדל ותחנת השאיבה למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (NRHP). מדיה וקבצים בנושא מגדל המים של שיקגו בוויקישיתוף מגדל המים של שיקגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נמל התעופה איסטנבול

נמל התעופה איסטנבול (בטורקית: İstanbul Havalimanı) הוא נמל תעופה המוקם במחוז ארנבוטקוי שבצפון-מערב איסטנבול, כ-35 קילומטרים ממרכז העיר. הנמל הוגדר ב-2020 כנמל התעופה העמוס ביותר באירופה. באוגוסט 2012 הוחלט בקבינט הטורקי על הקמת שדה תעופה שלישי באזור איסטנבול, מאחר שנמל התעופה הגדול בעיר; אטאטורק, פועל סמוך לסף הקיבולת שלו. על פי התוכניות; יוקמו בנמל שמונה מגדלי פיקוח, שישה מסלולי המראה ונחיתה, ושישה עשר מסלולי הסעה. הנמל יקושר למרכז העיר באמצעות אוטוסטרדה חדשה, מסילת רכבת, וגשר חדש שיעבור מעל מצרי הבוספורוס. נמל התעופה ישמש כבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה הלאומית טורקיש איירליינס. מיקום הנמל; באחד מאזורי היער היחידים באזור, גורר התנגדויות של ארגונים סביבתיים לפרויקט. ב-2014 נשמעו קריאות בקרב הממשל לקרוא לנמל התעופה על שם רג'פ טאיפ ארדואן. טקס הנחת אבן הפינה לנמל נערך ב-7 ביוני 2014, והוא נחנך ב-29 באוקטובר 2018, הטיסה הראשונה נחתה יומיים לאחר מכן ב-31 באוקטובר. הוא מתוכנן להיות נמל התעופה הגדול בעולם, עם קיבולת מקסימלית של 150 מיליון נוסעים בשנה. באפריל 2019 השדה קיבל את קוד היאט"א של אטאטורק, ובכך השתנה מ-ISL ל-IST. טורקיש איירליינס מפעילה החל מ-6 באפריל 2019 תשע טיסות יומיות בין הנמל לתל אביב במקום תשע הטיסות שפעלו בעבר מנמל התעופה אטאטורק. החל מקיץ 2023 מפעילה ארקיע קו שבועי אחד במטוס Embraer 195 בין תל אביב לנמל. נכון ליוני 2023 נחשב נמל התעופה איסטנבול לקו העמוס ביותר מנמל התעופה בן-גוריון, כאשר ממוצע הטיסות השבועיות לנמל עומדות על 85–100. בעקבות מלחמת חרבות ברזל הצטמצמו כמות הטיסות, כאשר השהתה טורקיש איירלינס את טיסותיה לישראל, והמטה לביטחון לאומי הוציא אזהרת מסע לטורקיה. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה איסטנבול (בטורקית, באנגלית, בסינית, בצרפתית, בספרדית ובערבית) אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה איסטנבול (בטורקית ובאנגלית) נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית אינסטגרם נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית טיקטוק נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית LinkedIn נמל התעופה איסטנבול, סרטונים בערוץ היוטיוב נמל התעופה איסטנבול, ברשת החברתית אינסטגרם ישראל פישר, ארדואן בעננים: באיסטנבול נפתח שדה התעופה הגדול בעולם, באתר TheMarker‏, 31 באוקטובר 2018 יואב קרן, אבוד בטרמינל, באתר "ידיעות אחרונות", 24 באפריל 2019 מהשלכות הקורונה: נמל התעופה החדש של איסטנבול העמוס באירופה דני שדה, החזון הטורקי: נמל התעופה הכי גדול בעולם, באתר ynet, 11 ביוני 2014 איתי בלומנטל, שדה התעופה החדש של טורקיה - ע"ש ארדואן, באתר ynet, 15 באוגוסט 2014 יונתן בייסקי, ‏נמל התעופה הגדול בעולם - על שם ארדואן, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2014 "איסטנבול: שדה התעופה החדש ייפתח ב-29 באוקטובר". פורט2פורט. נבדק ב-2018-06-01. ארדואן חנך את שדה התעופה "הגדול בעולם", באתר ynet, 29 באוקטובר 2018 טורקיה מקימה את נמל התעופה הגדול בעולם, באתר TheMarker‏, 23 בינואר 2013 מכוונת גבוה: טורקיה תבנה את נמל התעופה הגדול ביותר בעולם, באתר פורבס ישראל 21 בינואר 2013 אילן גטניו, נמל התעופה של איסטנבול עובר דירה, באתר ישראל היום, 12 במרץ 2019 לידיעת הנוסעים: טורקיש איירליינס עוברת היום לנמל התעופה החדש באיסטנבול, באתר TheMarker‏, 6 באפריל 2019 נתוני תנועות נוסעים, דוח שנתי נמל התעופה בן-גוריון, 2022 סתיו ליבנה, ‏דרמה בשמיים: טורקיש דוחה את החזרה לישראל לעוד שנה, באתר גלובס, 3 באפריל 2024 הדר קנה, חברות התעופה הישראליות מוציאות טיסות חילוץ מטורקיה בעקבות אזהרת המסע, באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2023
דגל המדינה האסלאמית

דגל המדינה האסלאמית או בשמו הקודם "דאעש" (ראשי תיבות בערבית של "א-דולה אל-אסלאמיה פי אלעיראק וא-שאם" - "המדינה האסלאמית בעיראק וסוריה") הוא הדגל של ארגון הטרור האסלאמי סוני הקורא לג'יהאד, שהשתלט על שטחים נרחבים בעיראק ובסוריה והכריז על הקמת ח'ליפות אסלאמית. דגל דומה, אם כי ביחס גובה/רוחב אחר ובעיצוב קצת שונה לכתב, משמש גם כמה זרועות של אל-קאעידה, ביניהן ארגון "א-שבאב" הסומלי, אל-קאעידה בחצי האי ערב ואל-קאעידה במגרב האסלאמי. הדגל הוא בצבע שחור ובכיתוב ערבי בצבע לבן מופיע בו הפתיח של השהאדה (העדות) - הכרזת האמונה האסלאמית: לַא אִלַהַ אִלַּא אַללָּה (لَا إِلٰهَ إِلَّا الله - "אין אלוה אלא אללה"). החלק השני של השהאדה מופיע בתוך עיגול לא מדויק בעל רקע לבן ובסדר מילים הפוך, כך שיש לקוראו מהסוף להתחלה: אללה רסול מוחמד (الله رَسُولُ مُحَمَّدٌ - "אללה שליח מוחמד"). סדר זה נועד להדגיש את עליונות האל. הדגל והמוטיבים השונים שבו מצביעים על האידאולוגיה הסלפית-והבית הקיצונית של הארגון אשר מבקש לחזור לאסלאם הראשוני כפי שהוא מפרש אותו. כך למשל, לצבע השחור שבדגל, שאומץ על ידי תנועות ג'יהאד סלפי נוספות כגון אל-קאעידה וג'בהת א-נוצרה, יש מקורות החוזרים לראשית האסלאם, אז, לפי מסורות אסלאמיות, השתמש מוחמד בדגל השחור במהלך מלחמותיו. הצבע השחור מסמל גם אמונות משיחיות המבוססות על חדית' לפיו דגלו של המהדי, המשיח, יהיה שחור, ובכך מעניק נופך משיחי לארגון. גם הגופן שבו כתובה השהאדה, בכתב יד פשוט, מצביע על חזרה לשורשים אסלאמיים, בשונה למשל מהכתב הקליגרפי שבו כתובה השהאדה בדגל ערב הסעודית או בדגל חמאס. לעיגול בתחתית הדגל רקע לבן כאמור. עיגול זה מזוהה כ"חותם הנביא", אשר לתפיסת חברי הארגון שימש את מוחמד לצורך חתימה על מכתביו במהלך ימיו הראשונים של האסלאם. מדיה וקבצים בנושא דגל המדינה האסלאמית בוויקישיתוף Ilene Prusher, "What the ISIS Flag Says About the Militant Group", Time, Sept. 9, 2014 Sam Prince, "Islamic State Flag Meaning: 5 Fast Facts You Need to Know", Heavy.com, August 8, 2014 הטענה מופיעה למשל במסמך העוסק בדגל שפורסם על ידי הארגון, על פי ארגון "SITE" אשר תיעד פעילות מקוונת של ארגוני טרור אם כי הוא לא הצבע היחיד שמופיע במסורות האסלאמיות. ראו בהרחבה - David Alexander, "THE BLACK FLAG OF THE ‘ABBASIDS", Gladius XX (2000), pp. 221-238 David Alexander, "THE BLACK FLAG OF THE ‘ABBASIDS", Gladius XX (2000), p. 226 Ilene Prusher, What the ISIS Flag Says About the Militant Group, Time, Sept. 9, 2014 ריאיון רדיו עם פרופ' ג'ונת'ן בלום, מרצה לאמנות אסלאמית בבוסטון קולג'
ג'פרי כאן

ג'פרי אלן כָאן (באנגלית: Geoffrey Allan Khan; נולד ב־1 בפברואר 1958 בצ'לטנהאם, הממלכה המאוחדת) הוא בלשן בריטי העומד מאז שנת 2012 בראש הקתדרה המלכותית ללימוד העברית באוניברסיטת קיימברידג' (אנ'). פרסם ספרי דקדוק לניבים של ארמית חדשה צפון-מזרחית של ברוואר, קרקוש, ארביל, סולימאניה וחלבג'ה בעיראק, ושל אורמיה וסננדג' באיראן, ומנהל את מסד הנתונים של הארמית החדשה הצפון-מזרחית. כאן נולד בצ'לטנהאם ולמד בבית ספר במידלסברו. בשנת 1984 הוא קיבל תואר דוקטור מבית הספר ללימוד המזרח ואפריקה (SOAS) של אוניברסיטת לונדון. כותרתה של עבודת הדוקטורט שלו הייתה Extraposition and Pronominal Agreement in Semitic Languages ("אקסטרה-פוזיציה והתאם בכינויים בשפות שמיות"). הוא עבד כחוקר כתבי-יד מגניזת קהיר ביחידת מחקר הגניזה ע"ש טיילור-שכטר בספריית אוניברסיטת קייברידג' (1983–1993). הוא הצטרף לפקולטה ללימודי אסיה והמזרח התיכון באותה אוניברסיטה ב־1993. ב־2002 הוא מונה שם לפרופסור לפילולוגיה שמית. מחקרו עוסק בעיקר במחקרים בלשונות עברית, ארמית ובמיוחד בארמית חדשה צפון-מזרחית, וכן בערבית יהודית. כאן הוא העורך הראשי של האנציקלופדיה של הלשון העברית ובלשנותה (Encyclopedia of Hebrew Language and Linguistics) שיצאה לאור ב־2013 בהוצאת בריל. חבר האקדמיה הבריטית, 1998 חבר כבוד באקדמיה ללשון העברית, 2011 מדליית זהב על שם לידזברסקי לחקר השפות השמיות, 2004 ג'פרי כאן באתר האקדמיה ללשון העברית ג'פרי כאן, דף שער בספרייה הלאומית