laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית היגר ה-118 (ורמאכט)

דיוויזיית היגר ה-118 הייתה דיוויזיית חי"ר קלה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1943, לאחר ארגון מחדש ועיצוב מחדש של דיוויזיית הרגלים ה-718. היא השתתפה בקרב על הסוטיזקה ביוני 1943, ונלחמה בפרטיזנים בבוסניה לפני שנשלחה לחוף הדלמטי כדי לשמור מפני נחיתות בעלות הברית בקיץ 1944. לאחר מכן היא נלחמה בחזית המזרחית במתקפת וינה במהלך החודשים האחרונים של המלחמה לפני שנכנעה לבריטים בקרינתיה במאי 1945. המטרה העיקרית של דיוויזיות ה-jäger הגרמניות הייתה להילחם בשטח קשה שבו יחידות קטנות ומתואמות היו מסוגלות להילחם בקלות רבה יותר מאשר הכוח הכבד שהציעו דיוויזיות חיל הרגלים הסטנדרטיות. דיוויזיות ה-jäger היו מצוידות יותר מדיוויזיית הרים, אך לא חמושות כמו דיוויזיית חי"ר גדולה יותר. בשלבים המוקדמים של המלחמה הם היו הכוחות שנלחמו בשטחים קשים ובמרגלות גבעות וכן באזורים עירוניים, בין ההרים והמישורים. ה-jägers (ציידים בגרמנית), הסתמכו על רמה גבוהה של הכשרה ותקשורת מעט עדיפה, כמו גם על התמיכה הארטילרית הלא מבוטלת שלהם. בשלבי הביניים של המלחמה, עם צמצום דיוויזיות החי"ר הסטנדרטיות, הפך מבנה ה-Jäger של דיוויזיות עם שני רגימנטים חי"ר לצורת הארגון הסטנדרטית. יוזף קיבלר (1 באפריל 1943 – 10 ביולי 1944) הוברטוס לאמיי (10 ביולי 1944 – 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית היגר ה-118 בוויקישיתוף דיוויזיית היגר ה-118 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Mcoy, Breaker (2009). German Army 101st Light Division, 101st Jager Division 1941 – 42. אורכב מ-המקור ב-29 יוני 2009. נבדק ב-3 אפריל 2009.
סלוואן מומיקה

סלוואן סבאח מתי מומיקה (בערבית: سلوان صباح متى موميكا. 23 ביוני 1986) הוא פליט עיראקי ומבקר האסלאם. נודע בארגון הפגנות בשוודיה, שם שרף בפומבי את הקוראן ועורר זעם בקרב העולם המוסלמי. סלוואן מומיקה נולד למשפחה נוצרית בצפון עיראק, אך הגדיר עצמו כאתאיסט. מומיקה הגיע לשוודיה כפליט, לאחר שהיה פעיל פוליטי בעיראק, שם היה חלק מכוחות הגיוס העממיים (PMF) שנלחמו נגד המדינה האסלאמית. הוא הופיע בסרטונים בלבוש מיליציה בשבועת אמונים לגדודי האימאם עלי, הזרוע הצבאית של התנועה האסלאמית בעיראק, שפעלה תחת ה-PMF. לאחר מכן הוא הציג עצמו כקצין של מיליציה בשם "בריגדת רוחו של האל ישוע, בן מרים". הוא גם ייסד מפלגה של האיחוד הדמוקרטי הסורי והכוחות הסוריים של הווקס, מיליציה חמושה שהוקמה ב-2014 והייתה מזוהה עם המיליציה הפסאודו-נוצרית "גדודי בבל". מומיקה הגיש בקשה לוויזה בשוודיה בשנת 2018, ונרשם כמהגר מעיראק באפריל 2021. הוא קיבל אישור שהייה למשך שלוש שנים. בשוודיה הוא נפגש עם חברת הפרלמנט של שוודיה-דמוקרטית, ג'וליה קרונליד. מומיקה הצהיר מאוחר יותר כי הוא רוצה להתמודד לריקסדג כמועמד למפלגה. ערך מורחב – השחתת הקוראן בשנת 2023 מומיקה ארגן סדרה של הפגנות כביקורת על האסלאם, במהלכן הוא השחית את הקוראן על ידי שריפתו בחסות המשטרה השוודית שאפשרה זאת. פעולות אלה לוו בהתקפות כלפי מומיקה. באותה שנה החליטה סוכנות ההגירה השוודית כי מומיקה יורחק מהמדינה עקב איומים נגדו בעיראק, עם זאת, לא ניתן היה לממש את הגירוש, ולכן הוא קיבל אישור שהייה זמני חדש עד אפריל 2024. במרץ 2024 כתב מומיקה בחשבונו ברשת X: "האדמה שעליה מתגוררים הפלסטינים, שלה הם קוראים פלסטין, היא ארץ היהודים, הארמים והכנענים. מבחינה היסטורית, הם נעקרו על ידי מוסלמים, ועלינו לעמוד לצד היהודים כדי להחזיר את כל אדמתם". מדיה וקבצים בנושא סלוואן מומיקה בוויקישיתוף סלוואן מומיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סלוואן מומיקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) A woman interrupts a Quran-burning protest in Sweden by spraying activist with a fire extinguisher, AP News, ‏2023-08-18 (באנגלית) Koranbränning i Malmö stormades – och avbröts, www.tv4.se (בשוודית) ממשיך לתמוך בישראל - גם כשחייו מוטלים מנגד: מי אתה סלוואן מומיקה?, באתר הידברות, ‏3 במרץ 2024
קצין ארגון רפואה

קצין ארגון רפואה (בר"ת: קא"ר) הוא קצין בחיל הרפואה, אשר אחראי על פיקוד, ארגון וניהול מערכות הרפואה בצה"ל בשגרה, בפעילות ביטחון שוטף ובעת חירום. מבין מגוון תפקידי קציני ארגון רפואה ניתן למצוא מפקדי קורסים בבית-הספר לרפואה צבאית של חיל הרפואה, קציני ארגון רפואה בחטיבות (שאף מחליפים במקרים חריגים את קצין הרפואה החטיבתי), באוגדות, בפיקודים השונים, במפקדות ראשיות וביחידות מיוחדות וקצינים במפקדת קצין רפואה ראשי. המשותף לכולם הוא העיסוק בקידום, ניהול, בנייה וארגון נושאי הרפואה בצה"ל, כאשר הפן הטיפולי כמו גם המחקר מוטל בעיקר על קציני הרפואה (רופאים בהכשרתם). הדרגה הבכירה ביותר לקצין ארגון רפואה היא אלוף-משנה, המוענקת למפקד בית הספר לרפואה צבאית. עד לפני מספר שנים, היה קצין ארגון רפואה נוסף בדרגה זו, ראש מערך הקא"רים, עוזר קצין הרפואה הראשי לארגון, אך במסגרת הארגון מחדש שנעשה בחיל הרפואה בשנים האחרונות, הורד התקן לתפקיד זה לדרגת סגן-אלוף. תפקיד הקא"ר נחלק לשלוש קטגוריות מרכזיות: שדה, פיקוד והדרכה, ומטה: בחטיבה סדירה הקא"ר שותף בחלק האופרטיבי של החטיבה עוסק בבניין הכוח מבחינה רפואית (הוצאה לקורסים והכשרות) אחראי לקידום מוכנות הרפואה בחטיבה בכלל המרכיבים (לדוגמה: תכנון תוכניות הסיוע הרפואי בצורות הקרב השונות לחטיבתו) אחראי לשמור על הכשירות הרפואית של הצוותים הרפואיים בחטיבה (לדוגמה: תכנון אימונים, ביקורות כשירות ועוד) אחראי לתכנון מלאי ותוקף ציוד רפואי לשגרה ולחירום בחטיבה מרחבית אחראי על הפעלת הכוח, פיקוד על אירוע מבחינה אג"מית ממונה על שמירת הכוננות רפואית בגזרת החטיבה המרחבית קא"ר בתפקיד פיקודי כמפקד קורס חובשים בבה"ד 10 כמפקד קורס חובשים הקא"ר הוא מפקדם של כ-64 חניכים ו 6 אנשי סגל המפקד אמון על הכשרתם המקצועית של כלל החניכים עד להסמכתם כחובשים בצה"ל (לדוגמה: העברת שיעורים מקצועיים, פיקוד בסדרה שבמסגרתה מתבצעות פריסות ומתורגלים החניכים בטיפול בנפגעים מדומים ובפינויים) מפקד הקורס אמון על מענה פיקודי ואישי לכל צורכיהם השונים של כל חייליו חונך רפואה במתקן אימונים לוגיסטיים הקא"ר אחראי לחנוך מקצועית בתחום הרפואה את גופי הרפואה השונים המגיעים לאימון (מחלקות רפואה גדודיות, פלוגות רפואה ועוד) קא"ר משמש בתפקידי מטה במפקדות השונות במפקדת קצין רפואה ראשי כקציני מדורים בתפקידי ניהול ותכנון במפקדות הפיקודים והזרועות (חיל האוויר, חיל הים ומפקדת זרוע היבשה) כקציני הדרכה וחמ"ל במפקדת שירותי הרפואה קציני ארגון הרפואה מתחילים דרכם הצבאית לרוב כחובשים, למרות שניתן למצוא ביניהם פרמדיקים, אחים ומספר מקצועות פרא-רפואיים. המיועדים לשמש קציני ארגון רפואה עוברים קורס קצינים בבה"ד 1 לרוב במגמת מעוז, ולאחריו הם עוברים השלמה חילית בבה"ד 10 (בקורס קציני ארגון רפואה). ההשלמה נמשכת כ-12 שבועות. הקא"ר מתחיל את דרכו בהיותו סגן-משנה ומבצע את התפקיד בדרך כלל עד כניסתו לשירות קבע. תפקיד שני יבצע בדרגות סגן במשך כשנה וחצי עד שנתיים. אם יהיה מעוניין להמשיך את דרכו בצבא, יעבור לתפקיד שלישי (תקן דרגת סרן) במשך כשנתיים. כשהוא בדרך כלל בן 25, יכול הקא"ר לצאת ללימודים אקדמאים מלאים לתואר ראשון במסגרת תוכנית שירות של חיל הרפואה, בנושאים הקשורים לחיל הרפואה, כגון ניהול מערכות בריאות ורפואת חירום (הכשרה כפרמדיק). לאחר שסיים את הלימודים האקדמאיים יחל הקצין בתפקיד רביעי שעתיד להמשך כשלוש שנים.
האנציקלופדיה של השואה

האנציקלופדיה של השואה, בעריכת פרופ' ישראל גוטמן, יצאה לאור בשנת 1990 בהוצאת יד ושם, ידיעות ספרים וספרית פועלים בשתי מהדורות במקביל - בעברית ובאנגלית. למהדורה העברית שישה כרכים ולאנגלית ארבעה. האנציקלופדיה כוללת מאות ערכים, איורים, מפות ורשימות ביבליוגרפיות. כן כוללת האנציקלופדיה מפתח מונחים. במהדורה העברית המפתח (בסוף כרך שש) מכיל רשימות דו-לשוניות של שמות אנשים, מקומות וארגונים. לאנציקלופדיה מצורפים נספחים שונים, ביניהם: נספח כרונולוגי, נספח סטטיסטי של קורבנות השואה, רשימת דרגות צבא ואס אס, רשימת ראשי תיבות וקיצורים לועזיים. גזענות והרקע לעליית האידאולוגיה הנאצית. חקיקה נאצית ומדיניות דיכוי היהודים. תהליכי הדיכוי, הרדיפה וההשמדה. גטאות, מחנות ריכוז, מחנות השמדה. הנרדפים והקורבנות - הנהגתם, המידע והדעות באשר לצפוי להם, חייהם במהלך השואה, מאבקם לשרוד ודרכי התנגדות. הארצות הכבושות, עמיהן ומדיניותן תחת הכיבוש הנאצי. רדיפה ורצח של קבוצות אחרות כגון שבויי מלחמה סובייטים וקבוצות אזרחים שונות. יחס העמים השונים, לרבות תנועות ההתנגדות, להשמדת היהודים בקרבם. התנהלות המדינות הדמוקרטיות בתקופת השואה. התנהלותם של יהודי ארץ ישראל ויהודים במדינות הדמוקרטיות בתקופת השואה. השפעות השואה לאחר מלחמת העולם השנייה. הכחשת השואה. יצחק ארד - יד ושם, ירושלים יהודה באואר - האוניברסיטה העברית, ירושלים רנדולף ברהם - סיטי יוניברסיטי, ניו יורק כריסטופר בראונינג - פסיפיק לותרן יוניברסיטי, ארצות הברית מרטין ברושאט (1926 - 1989) - אוניברסיטת מינכן ישראל גוטמן - האוניברסיטה העברית, ירושלים; יד ושם, ירושלים מרטין גילברט - אוניברסיטת לונדון, אנגליה אנדריאס הילגרובר (1925 - 1989) - אוניברסיטת קלן אהרון וייס - יד ושם, ירושלים; אוניברסיטת חיפה יז'י טומאשבסקי - אוניברסיטת ורשה לני יחיל - אוניברסיטת חיפה אברהרד יקל - אוניברסיטת שטוטגרט ירחמיאל כהן - האוניברסיטה העברית, ירושלים סטיבן כץ - אוניברסיטת קורנל, ארצות הברית דב לוין - האוניברסיטה העברית, ירושלים מיכאל מארוס - אוניברסיטת טורונטו, קנדה צ'סלו מדייצ'יק - האקדמיה הפולנית למדעים, ורשה שמואל ספקטור - יד ושם, ירושלים הנרי פיינגולד - סיטי יוניברסיטי, ניו יורק שאול פרידלנדר - אוניברסיטת תל אביב דב קולקה - האוניברסיטה העברית, ירושלים שמואל קרקובסקי - יד ושם, ירושלים יהודה ריינהרץ - ארצות הברית דירדי רנקי - האקדמיה ההונגרית למדעים, בודפשט האנציקלופדיה של השואה, ישראל גוטמן, עורך. הוצאת יד ושם וספריית פועלים. 1990. 6 כרכים. ISBN 965-04-2085-1 The Encyclopaedia of the Holocaust, Israel Gutman, editor-in-chief. New York: Macmillan, 1990. 4 volumes . ISBN 0028960904 ערכי האנציקלופדיה של השואה לפי סדר אלפביתי במרכז המידע אודות השואה באתר יד ושם האנציקלופדיה של השואה באתר הספרייה הווירטואלית של מטח האנציקלופדיה של השואה, באתר OCLC (באנגלית)
שמורת נבי נון

שמורת נבי נון (בערבית: نبي نون) היא שמורת טבע שבמרכזה מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון. המתחם ממוקם מזרחית לכפר יאנון ודרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון, על רכס הרי ארומה. השמורה משתרעת בכיפת גבעה הנמצאת כ-600 מטרים מזרחית לכפר יאנון וכ-850 מטרים דרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון. בשמורה גדלים עצים עתיקים סביב המקאם, בעיקר אלון מצוי וחרוב מצוי. בין העצים נמצא אזור טרשים בו גדלים בעיקר צמחי סירה קוצנית. בשטח הטרשי שבגבעה גדלים גאופיטים שונים, ובהם חצב מצוי, עירית גדולה וכדן סגול. במורדות הגבעה נטועים עצי שקד מצוי ועצי פרי נוספים. הגבעה מהווה חלק מקו פרשת המים של גב ההר. בשמורה מצוי מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון, בשל הדמיון לצליל שמו של הכפר יאנון. עם זאת, יש המציעים כי הכפר משמר את שמו של היישוב המקראי ינוח, הנזכר בספר יהושע כנקודת גבול בין השבטים אפרים ומנשה. את קבריהם של יהושע ואביו נון מקובל לזהות בכפר כיפל חארת' שליד אריאל או בתל תבנה שליד נוה צוף. הכניסה למקאם היא מצפון-מזרח דרך פתח מקומר. בצידו הצפוני של המבנה ישנו פיר של חפירה חצובה בעומק של כ-15 מטרים מתחת לפני הקרקע, ממנה נפלט אוויר חם לחלל המבנה. במבנה אין מצבת קבר. כארבעים מטר מדרום למבנה נמצאים שרידי מסגד חרב המיוחס על פי המסורת המקומית לקברו של יהושע בן נון, ולצידו שלוש אלות אטלנטיות גדולות. הגבעה עליה בנוי המקאם צופה לעבר הכפר יאנון. באתר טבע ונופים בישראל.
הדיוויזיה ה-162 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-162 (בגרמנית: 162. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. דיוויזיית הרגלים ה-162 הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 באזור האימונים הצבאי של גרוס בורן, ולמפקדה מונה הרמן פרנקה, שהחזיק בתפקיד זה עד 13 במאי 1942. בתחילת המערכה על צרפת הייתה הדיוויזיה עתודת ה-OKH באזור דרמשטאדט. במאי 1940 הדיוויזיה הוקצתה לקורפוס ה-23 ושימשה להגנת אגפים באזור שמדרום ללוקסמבורג. ביוני 1940 הייתה הדיוויזיה כפופה לקורפוס ה-31 והוצבה בלורן. לאחר סיום המערכה במערב, חזרה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית בסוף יוני 1940. ביוני 1941, דיוויזיית הרגלים ה-162 הייתה חלק מהקורפוס ה-20, כשהחל מבצע ברברוסה. עמדה הדיוויזיה בלחימה מתמשכת בין יוני 1941 לחורף 1941/42 וספגה אבדות קשות במהלך הקרב על מוסקבה. ב-18 במאי 1942, יחידות המטה הנותרות של פיקוד הדיוויזיה ה-162 הועברו לשטטין כדי לקבל תגבורת ולהיבנות מחדש. כאן, מטה הדיוויזיה הוגדר מחדש לשמש יחידת הדרכה למשתפי פעולה ומתנדבים פרו-גרמנים. ב-21 במאי 1942, דיוויזיית הרגלים ה-162 הותאמה באופן סופי למטרה זו והפכה לדיוויזיה הטורקסטנית ה-162. במהלך הארגון מחדש של הדיוויזיה, עבר הפיקוד מפרנקה לאוסקר פון נידרמאייר, שהמוניטין שלו בתחום מדיניות החוץ הפך אותו למועמד אטרקטיבי לפנייה המיועדת של הדיוויזיה למתנדבים זרים. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-162 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-162 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Mitcham, Samuel W. (2007). "162nd Infantry Division". German Order of Battle: 1st–290th Infantry Divisions in WWII. Stackpole Books. ISBN 9780811746540. Tessin, Georg (1972). Die Landstreitkräfte 131-200. Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945 (בגרמנית). Vol. 7. Osnabrück: Biblio Verlag. ISBN 3764808721. Mitcham, Samuel W. (1985). Hitler's Legions: The German Army Order of Battle, World War II. Stein and Days Publishing. ISBN 0812829921.
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162

הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הייתה דיוויזיה שהוקמה על ידי הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא משכה את אנשיה מקרב שבויי מלחמה שהגיעו מהקווקז ומאזור טורקסטן מזרחה יותר. הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הוקמה במאי 1943 וכללה חמש יחידות ארטילריה וחי"ר אזריות ושש טורקסטניות. היחידה שמרה על צוותים גרמנים רבים שהתגייסו, והכילה גם "אוסטרופן" גאורגים וארמנים, אם כי הם כונו ביחד "טורקים". החיילים אומנו בנויהאמר. הדיוויזיה נשלחה, באוקטובר 1943, לצפון איטליה. הדיוויזיה ה-162 הפכה לדיוויזיה הגדולה ביותר מבין כל ה"אוסטלגיון". רגימנט הרגלים ה-450 כלל גם טורקים אתניים ואזרים. בתחילת 1944 הוטלה הדיוויזיה לשמור על החוף הליגורי וביוני 1944 נשלחה ללחימה באיטליה אך הוצאה מהקו עקב ביצועים גרועים. במשך שארית המלחמה, נלחמה הדיוויזיה בתנועת ההתנגדות האיטלקית ליד ספציה ו-Val di Taro באיטליה. לאחר כישלונות ראשוניים, הדיוויזיה התגלתה כיעילה למדי. הגוף העיקרי של הדיוויזיה נכנע ליד פדובה במאי 1945 לבעלות הברית המערביות ונשלח לטרנטו. בהתאם להסכמים שנחתמו על ידי הבריטים והאמריקאים בוועידת יאלטה, החיילים הוחזרו לברית המועצות. לפי ניקולאי טולסטוי, הם קיבלו עונשי מאסר של עשרים שנה של "עבודה מתקנת". גנרל-מיור אוסקר פון נידרמאייר (13 במאי 1943 – 21 במאי 1944) גנרל-לויטננט ראלף פון הייגנדורף (21 במאי 1944 – 8 במאי 1945) הדיוויזיה הייתה מעורבת במספר פשעי מלחמה באיטליה בין דצמבר 1943 למאי 1945, שניים מהם, בינואר 1945 באמיליה-רומאניה הביאו להוצאה להורג של לפחות 20 אזרחים כל אחד. הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Thomas, Nigel and Stephen Andrew, The German Army 1939-45 (5): Western Front 1943-45, (Osprey Publishing, 2000), 12. Altstadt, Audrey L., The Azerbaijani Turks: power and identity under Russian rule, (Hoover Press, 1992), 157. Thomas, 12. Alstadt, 157. Beckett, Ian Frederick William, Modern insurgencies and counter-insurgencies, (Routledge, 2001), 62. Mitcham, Samuel W., German order of battle: Panzer, Panzer Grenadier, and Waffen SS, Vol.3, (Stackpole Books, 1997), 215. Tolstoy, Nikolai (1977). The Secret Betrayal. Charles Scribner’s Sons. p. 304ff. ISBN 0-684-15635-0. "162. Turkistan-Infanterie-Division" (באיטלקית). Atlas of Nazi and Fascist Massacres in Italy. נבדק ב-20 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
הדיוויזיה ההררית ה-188 (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית ה-188 (בגרמנית: 188. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה מס' 188 הוקמה בסוף 1939. היא כללה את הרגימנטים ההרריים המחליפים ה-136, ה-138 וה-139 ואת רגימנט הארטילריה של התחלופה ה-112, בתוספת יחידות תומכות. היא החלה את המלחמה במשמר הגבול באזור ההררי שבין אוסטריה ליוגוסלביה במשימה העיקרית של הכשרת חיילי מילואים ומחליפים לדיוויזיות ההרריות הרגילות. באביב 1941 הצטרפה לפלישה ליוגוסלביה, כאשר שלושת הרגימנטים ההרריים קיבלו אחריות להשתלט על קרניולה וקרינתיה בצד היוגוסלבי של הגבול, אותם ביצעו במהירות וביעילות כנגד התנגדות מועטה עד ללא התנגדות. לאחר המערכה, נשארה הדיוויזיה במילואים באינסברוק. ב-8 באוקטובר 1943 סומנה מחדש כדיוויזיית המילואים ההררית ה-188 ואורגנה מחדש עם רגימנטים הרריים מילואים 136, 137, 138 ו-139, כל אחד עם שני גדודים, ורגימנט ארטילרייה מילואים 112, גם הוא עם שני גדודים, והועברה לצפון איטליה. ב-27 בפברואר 1944 היא הועברה לאיסטריה לניהול לוחמת ביטחון (Bandenbekämpfung). כמה ימים לאחר מכן היא שוב סומנה מחדש כדיוויזיה ההררית ה-188 והרגימנטים שלה סומנו מחדש כרגימנטים הרריים 901, 902, 903, 904 ורגימנט ארטילריה הררי 1088. היא נכנעה באיסטריה כשהמלחמה הסתיימה ב-1945. גנרל-לויטננט הנס פון הסלין (26 באוגוסט 1939 – 8 במאי 1945): נידון על פשעי מלחמה ביוגוסלביה ונתלה בליובליאנה ב-18 באוגוסט 1947. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ההררית ה-188 בוויקישיתוף הדיוויזיה מס' 188 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית המילואים ההררית ה-188 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הדיוויזיה ההררית ה-188 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
בת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בת – צאצאית ישירה להוריה (ובמשמעות כללית יותר, נקבה אנושית). בת (אלה) – אלה מצרית. בת (יחידת מידה) – יחידת נפח הלכתית. בט
מעיינות

האם התכוונתם ל... הספרייה הישראלית – הוצאה לאור שפעלה בשנות החמישים של המאה העשרים, שפעלה גם בשם "מעיינות" מעיין – מבוע של מי תהום מתוך האדמה מעיינות (כתב עת) – כתב-עת לענייני חינוך
צור מעון

צור מעון היה קיבוץ של העובד הציוני ואחר כך מושב של תנועת המושבים שהתקיים בין 1949 ל-1955 במערב הנגב סמוך לרצועת עזה, וננטש. סמוך למקום הוקם קיבוץ ניר עוז. מקור שמו הוא בספר תהילים, פרק ע"א, פסוק ג': "הֱיֵה לִי לְצוּר מָעוֹן לָבוֹא תָּמִיד", ופירושו הוא מקום להתגונן בו, והוא כולל גם את שמו של האזור "חבל מעון" (על שם היישוב היהודי הקדום שהתקיים בקרבת מקום). הגרעין המייסד של צור מעון הורכב מיהודים הונגרים ניצולי השואה, שהתארגנו במאי 1945 בהונגריה לקבוצה בשם "הפועל", ויצאו להכשרה בגרמניה לקראת עלייה, שם הקימו משק חקלאי. בדרכם לארץ נאסרו בני החבורה במחנות המעצר בקפריסין, ועם שחרורם הצטרפו לבבית הספר החקלאי בנהלל. במלחמת העצמאות לחמו יחד כפלוגה ב' בגדוד הראשון של הנח"ל, ובין היתר סייעו בשיקום ניצנים שנפגעה במלחמה. עם שוך הקרבות התארגנו לעלייה לקרקע במסגרת העובד הציוני, כשאליהם מצטרפים חברי עליית הנוער מרומניה ופולין, וכן קבוצה קטנה של פליטי קיבוץ נירים הסמוך שננטש במלחמת העצמאות (אנשי נירים עזבו לאחר זמן קצר להתיישב במיקומו הנוכחי של הקיבוץ). כ-90 המתיישבים הראשונים, מרביתם צעירים, עלו על הקרקע ב-20 בדצמבר 1949 (כ"ט בכסלו ה'תש"ט) ממזרח לחורבות הכפר מעין. בראשית הדרך, התבססו המתיישבים על מים ששאבו ממעיין הבשור, עד שהתקינו צינור שיחבר את הקיבוץ לבאר הכפר הנטוש. הקיבוץ היה נקודת ההתיישבות היהודית ה-29 בנגב. המתיישבים הקימו מגדל מים וצריפים למגורים וכן מאפייה חברי הקיבוץ התפרנסו כשכירים ביישובי הסביבה. בין קיבוץ צור מעון לקיבוץ נירים הסמוך נודעה מערכת יחסים עכורה, על רקע היריבות הפוליטית-חברתית בין השומר הצעיר (נירים) לבין העובד הציוני (צור מעון). היישוב סבל מקרבתו לגבול עם רצועת עזה. היישוב צורף למועצה אזורית הנגב המערבי. ב-1951 החליטה תנועת העובד הציוני להעביר את גרעין צור מעון לקיבוץ (לימים מושב) מבקיעים דרומית לאשקלון. המקום נשאר שומם לתקופת מה, ובנובמבר של אותה שנה התיישב בו גרעין של ארגון בני המושבים, בוגרי מושבים ובתי ספר חקלאיים, שכלל כ-25 צעירים. הם זרעו את השדות ביבולי חורף וקיץ, וכן עסקו בעבודות חוץ ובהדרכה במושבי עולים בסביבה. בתחילת 1954 גרעין זה עזב את צור מעון כדי להתיישב בנקודת הקבע שלהם, מושב ניר בנים, ואת מקומם תפסו בני גרעין נח"ל, שקיבלו אישור מהרמטכ"ל משה דיין להתיישב בצור מעון, בתנאי שיעסקו בהדרכה במושבי עולים. כאשר חברי הגרעין השתחררו מצה"ל, בספטמבר 1954, נעזבה צור מעון לצמיתות. כיום, שרידיה של צור מעון נמצאים בתחומי הרפת של קיבוץ ניר עוז. צור מעון מוזכר במחזה קזבלן מאת יגאל מוסינזון. אדון פלדמן, אביה של רחל היה חבר מושב צור מעון, שאותו עזב לטובת חיי הבורגנות העירוניים. כשנשאל פלדמן מדוע עזב את צור מעון, ענה: היה קשה. היינו עובדים ביום ושומרים בלילה. מסתננים היו יורים, גונבים את הפרדות שלנו וצינורות השקאה. אחד נהרג בצור־מעון ושני אחרים נפצעו רחל לא שלמה עם מהלך זה של הוריה, ורוצה לשוב ולחיות בצור מעון. יאיר דואר, לנו המגל הוא חרב, בהוצאת יד טבנקין, 1992, עמ' 269 - 270. צור מעון, באתר עמוד ענן. דן גזית, ובתווך – צור מעון… (גם זה קרה בשטחה של המועצה האזורית אשכול דהיום), באתר "אבני גזית". מ. גד, צור מעון, הַבֹּקֶר, 15 באפריל 1952 די 29-קאלאניע געגרינדעט אין נגב, די יידישע פאסט (מלבורן), 5 בינואר 1950 במיקומו המקורי של קיבוץ נירים הוקם לימים קיבוץ ניר יצחק. המסתננים מעזה מגבירים פעילותם, שערים, 8 באפריל 1954 מסתננים שדדו, דבר, 5 בפברואר 1954 כנופיות אחרות עוסקות בשוד מתמיד, חרות, 12 ביוני 1953 קצת היסטוריה, באתר המועצה האזורית באר טוביה יגאל מוסינזון, "קזבלן" בפרויקט בן-יהודה
הדיוויזיה ההררית התשיעית (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית התשיעית (בגרמנית: 9. Gebirgs-Division) היה השם שניתן לשתי דיוויזיות הרריות גרמניות נפרדות במקרה ב-1945. שני ניסיונות בו-זמניים אך עצמאיים נעשו להקים את הדיוויזיה בימי המלחמה; היחידות מובדלות באופן קונבנציונלי כנורד ("צפון") ואוסט ("מזרח"), בהתאם לזירות שבהם הם הוקמו. בפועל, הדיוויזיה ההררית ה-9 מעולם לא הוקמה במלואה. באביב 1944, הרגימנט ההררי ה-139, שהושאר בלפלנד על ידי הדיוויזיה ההררית השלישית כשפרשה בסוף 1941, תוגבר כדי להפוך ל-Divisionsgruppe Kräutler. בספטמבר היא הוגדרה כדיוויזיה ה-140 למטרות מיוחדות, וכתוצאה מכך מוזכרת פעם אחת בתיעוד של סוף המלחמה בתור "הדיוויזיה ה-140". ב-6 במאי 1945, ה-OKW הוציא צו המגדיר אותה מחדש כדיוויזיה ההררית ה-9, אך הצו הגיע כל כך מאוחר עד שהיא למעשה אינה רשומה ככזה במפות מצב או ברשומות רשמיות אחרות. היחידה נסוגה מלפלנד לנורווגיה כאשר הכוח הגרמני באזור הארקטי דעך, ונכנעה לבריטים בתום המלחמה (תיעוד מסוים מהתקופה שלאחר המלחמה מבלבל עוד יותר את העניינים על ידי התייחסות ליחידה זו כאל הדיוויזיה ההררית ה-10). מפקד הדיוויזיה היה מתיאס קראוטלר. באביב 1945, שלטה דיוויזיית הצללים שטיירמרק על שתי חטיבות RAD, ואלה גויסו לתפקיד קרבי כדיוויזיית "אזעקה" תחת השם הדיוויזיה ההררית "שטיירמרק". שני הרגימנטים של הדיוויזיה הורכבו מתמהיל מגוון מאוד של אנשי צבא, לופטוואפה, קריגסמרינה, וואפן אס אס, משטרה וארגונים אחרים. נראה שהיא קשורה גם ל-Kampfgruppe Raithel ו/או ל-Kampfgruppe Semmering, אם כי התיעוד של סוף המלחמה חלש. מרכיביה נכנעו לסובייטים בתום המלחמה. מפקד הדיוויזיה היה אוברסט הריברט רייתל. הדיוויזיה ההררית ה-9 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
בירנברוט

בירנברוט (בגרמנית: Birnbrot; מילולית: "לחם אגסים" או Birnweggen; מילולית: "לחמנית אגסים") הם מאפה מסורתי שמקורו בשווייץ עם מילוי של אגסים מיובשים. המאפים קיימים ברחבי שווייץ והווריאציות הפופולריות כוללות את "בינדנר בירנברוט" (Bündener Birnbrot) מקנטון גראובינדן, "גלארנר בירנברוט" (Glarner Birnbrot) מקנטון גלרוס, "טוגנבורגר בירנברוט" (Toggenburger Birnbrot) מטוגנבורג ו"לוצרנר בירנווגן" (Luzerner Birnweggen) מלוצרן. מלבד אגסים מיובשים המילוי מכיל גם צימוקים, אגוזי מלך ופירות יבשים אחרים כמו תפוחים או תאנים. המילוי מתובל בנוסף בפירות מסוכרים, כוסברה, קינמון, כוכב אניס, אניס, ציפורן וסוג כלשהו של אלכוהול. ההבדל בין בירנברוט לבין בירנווגן טמון בדרך ההכנה והשכיחות הגאוגרפית: מכינים את הבירנברוט על ידי ערבוב המילוי עם בצק ומקיפים את המילוי שהוכן כך במעטפת של בצק שמרים ואילו בירנווגן מכינים על ידי פיזור המילוי על יריעת בצק שמרים ורידודו כמו רולדה. בירנווגן פופולרי במרכז שווייץ וניתן למצוא את הבירנברוט במזרח שווייץ קרוב ליד הרי האלפים. הווריאציות של טוגנבורג וגלרוס הן שמבשלים וצורבים מעט את האגסים לפני ערבובם עם שאר המרכיבים. בגראובינדן האגסים מושרים בברנדי אגסים או מי ורדים המעניקים טעם אגסים מובחן יותר. במקור המאכל היה וריאציה של לחם לאיכרים שהאריכה והגדילה את שמירת החיטה היקרה עם פירות יבשים. בגראובינדן, ניתן למצוא וריאציות מקומיות הכוללות כמות גדולה יותר של בצק לחם ואינן עטופות בבצק שמרים. כיום זהו מאפה פופולרי בסביבות חג המולד וערב השנה החדשה ויש כמה מנהגים סביבו. לדוגמה, באנגדין (אנ') בנות נותנות לחברת הכיתה האהובה עליהן בירנברוט ב-26 בדצמבר ובתמורה מוזמנות לטיול במזחלת. למרות זאת, הוא זמין לאורך כל השנה בשווייץ דוברת הגרמנית והוא נאכל עם חמאה וגבינה מלאת טעם ביחד עם שתיית תה או כמאכל פיקניק למטיילים או לגולשי סקי. רשימת מאפים המורשת הקולינרית של שווייץ מדיה וקבצים בנושא בירנברוט בוויקישיתוף
נתק אותי

"נתק אותי" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמר והראפר הישראלי כפיר צפריר והזמרת נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2024. מאוחר יותר נכלל באלבום הבכורה של ברזילי, הכל עליי השיר נכתב והולחן על-ידי ברזילי וצפריר, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר נוצר בימי מלחמת חרבות ברזל לאחר ביקורה של ברזילי באולפנו של צפריר. השניים שיתפו כי בחרו שלא להתמקד במצב הפוליטי או החברתי, אלא ברגשות הנלווים לו ובבריחה מהמציאות. השיר הוקדש לעמית בן אבידה ז"ל שנרצח במסיבה ברעים. השיר זכה להצלחה רבה, נכנס לפלייליסטים של גלגלצ וכאן גימל, והיה בשיאו לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל, לפי המצעד השבועי של מדיה פורסט. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של כפיר צפריר ב-12 במרץ 2024. נכון לאפריל 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-900,000. סרטון השיר "נתק אותי" באתר יוטיוב מילות השיר "נתק אותי" באתר שירונט זוכת האירוויזיון: "הנוכחות שלנו השנה חשובה מבחינה היסטורית" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-04-01 דודי פטימר, ‏חם באוזן: החיבור המפתיע בין נטע ברזילי לכפיר צפריר, באתר מעריב אונליין, 14 במרץ 2024 כפיר צפריר ונטע ברזילי - נתק אותי | KFIR & NETTA - Natek Oti, נבדק ב-2024-04-02