laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיסיון מפני הפללה עצמית

חיסיון מפני הפללה עצמית הוא עיקרון משפטי לפיו אדם רשאי להימנע מפעולה העשויה להפליל אותו. בליבת העיקרון מצויה הזכות שלא להשיב לשאלות בחקירה (זכות השתיקה). בשיטות משפט רבות, לא ניתן לחייב אדם להודות בעובדה או למסור מידע שיביאו להטלת אחריות פלילית עליו. החיסיון מספק מגוון הגנות וזכויות, למשל - חשודים, ונאשמים רשאים שלא להשיב לשאלות בחקירת משטרה, להימנע ממסירת מידע ומסמכים וכן שלא להעיד במשפטם או שלא להשיב בבית משפט תשובות שעשויות להפלילם. בשיטות משפט בהן החיסיון מפני הפללה עצמית חל באופן מלא, השתיקה או היעדר שיתוף הפעולה לא ישמשו נגד חשודים ונאשמים והם לא ייענשו על כך. היקף הזכות משתנה בין מדינות שונות, וחלק מהמדינות כלל אינן מכירות בזכות זו. בישראל מוסדרת הזכות להימנע מהפללה עצמית בסעיף 47 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971: א) אין אדם חייב למסור ראיה אם יש בה הודאה בעובדה שהיא יסוד מיסודותיה של עבירה שהוא מואשם בה או עשוי להיות מואשם בה. ב) ביקש אדם להימנע ממסירת ראיה מחמת שהיא עשויה להפלילו כאמור בסעיף קטן א' ובית המשפט דחה את הבקשה והראיה נמסרה, לא תוגש הראיה נגד אותו אדם במשפט שבו הוא מואשם בשל העבירה שהעובדה המתגלית מן הראיה היא יסוד מיסודותיה, אלא אם הסכים לכך. ג) נאשם שבחר להעיד במשפטו כעד הסניגוריה, לא יחול עליו סעיף זה לגבי העבירה שהוא מואשם בה באותו משפט. — החיסיון מפני הפללה עצמית, אף שלכאורה נראה כאילו נפרש על פני כל אינטראקציה בין הפרט לגוף שלטוני, אינו חל בכל הנוגע לדיווח על הכנסות לרשות המיסים. בת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי נקבע שהחיסיון מפני הפללה עצמית חל בבתי המשפט בלבד ולא ברשויות המדינה האחרות. זאת בניגוד לתיקון מספר 5 לחוקה האמריקאית שם מוגדרת הזכות לחיסיון מפני הפללה עצמית באופן רחב. אולם מכיוון שעדיין חייבים שמירה כלשהי על זכות החסיון מפני הפללה עצמית, ניתן לעגן את שמירת הזכות בהפעלת חובת הסודיות שחלה על עובדי מס הכנסה מתוקף תפקידם, חובה המעוגנת באופן קונקרטי בסעיף 232 לפקודת מס הכנסה, וכן בסנקציה הקבועה בסעיף 234 לפקודת מס הכנסה לעובד הקשור לגביית מס ושהפר את חובתו לשמור על סודיות הנישומים. זכות השתיקה אזהרת מירנדה אין אדם משים עצמו רשע תשאול התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית מבחן ויגמור גיא רוטקופף. "על החובה למסור מסמכים לרשות - הצורך להגדיר מחדש את תחומי החיסיון מפני הפללה עצמית ואת זכות השתיקה". המשפט, י"א 293 (2007) דורון מנשה, שתיקת החפים - עיון מחודש בהלכת מילשטיין, הארת דין ה(2), התשס"ט חיסיון מפני הפללה עצמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר המוסד לביטוח לאומי ת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי, תשמ"ו(1) 022 (1985) ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
הר חוזק

הר חוזק (ידוע גם כ"תל חזקה") הוא תל געשי במזרח רמת הגולן, הגבוה מבין הפסגות של רכס בשנית. גובהו 1,158 מטר מעל פני הים, והוא חלק מקו התלים הישראלי. על פסגת ההר מוצב של צה"ל. הר חוזק, כמו הרכס כולו, נמצאים בתוך שמורת הטבע "רכס בשנית", יחד עם הר בני רסן (1,072 מטרים), תל א-שעף אל כביר (1,118 מטרים), הר קורטם (1,108 מטרים) ותל א-סמקת (1,018 מטרים). הרכס משתרע לאורך כ-12 קילומטרים, בין עין זיוון בצפון עד תל שעף א-סינדיאן בדרום. מדיה וקבצים בנושא הר חוזק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארק ויליאמס (שחקן סנוקר)

מארק ג'יימס ויליאמס (באנגלית: Mark James Williams; נולד ב-21 במרץ 1975) הוא שחקן סנוקר מקצועני ולשי. נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים והמפורסמים בעולם. ויליאמס זכה שלוש פעמים באליפות העולם בסנוקר (בשנים 2000, 2003 ו-2018), ודורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות. עד כה זכה ויליאמס ב-26 תוארי דירוג, שני תוארי דירוג מינוריים, שמונה תארים ללא דירוג, ובשני תארים קבוצתיים. ויליאמס הוא שחקן הסנוקר השמאלי הראשון בהיסטוריה שזכה באליפות העולם בסנוקר. אחרי סטיב דייוויס וסטיבן הנדרי, ויליאמס הוא שחקן הסנוקר השלישי והאחרון עד כה בהיסטוריה שזכה ב"כתר המשולש" (כינוי לזכייה בשלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר בעונה אחת), והוא ביצע הישג זה בעונת 2002/2003. נכון לספטמבר 2024, מדורג ויליאמס במקום השישי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי. ויליאמס החל את הקריירה המקצוענית שלו בסבב העולמי בשנת 1992, וכבר בצעירותו נחשב לכישרון גדול. את הפריצה הגדולה עשה ב-1996 כאשר ניצח את ג'ון פארוט, שאז דורג במקום הרביעי בעולם, וזכה באליפות ויילס הפתוחה. ויליאמס דורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות: 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004 ו-2011/2012. עד כה זכה ויליאמס שלוש פעמים באליפות העולם, פעמיים באליפות בריטניה, ופעמיים בטורניר המאסטרס. בנוסף, זכה ויליאמס באליפות העולם בסנוקר בשישה כדורים אדומים בשנת 2017. במהלך הקריירה, ביצע ויליאמס 645 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, ואף ביצע שלוש פעמים רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות. בשנת 2004 זכה ויליאמס באות הכבוד כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE). עד כה הרוויח ויליאמס מסנוקר בלבד מעל 7 מיליון פאונד. בשנת 2001 נישא לג'ואן פיאנזה, ולהם שלושה ילדים, קונור, קייל וג'ואל. ויליאמס הוא חברם הטוב של שחקני הסנוקר מתיו סטיבנס וסטיבן הנדרי, וגם של המתאגרף ג'ו קולג'אק. מדיה וקבצים בנושא מארק ויליאמס בוויקישיתוף מארק ויליאמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארק ויליאמס, באתר ה-WST Ron Florax, CueTracker - Prize Money Won - All-time - Professional - Snooker Results & Statistics Database, cuetracker.net (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארק ויליאמס

האם התכוונתם ל... מארק ויליאמס (כדורגלן דרום אפריקאי) – שחקן כדורגל שהופיע ב-23 משחקים במדי נבחרת דרום אפריקה מארק ויליאמס (כדורגלן צפון אירי) – שחקן כדורגל שהופיע ב-36 משחקים במדי נבחרת צפון אירלנד מארק ויליאמס (כדורסלן) – כדורסלן אמריקאי שנבחר בבחירה ה-15 בדראפט 2022 ב-NBA מארק ויליאמס (שחקן סנוקר) – שחקן סנוקר ולשי מארק ויליאמס (שחקן קולנוע) – שחקן קולנוע בריטי שגילם בין השאר את דמותו של ארתור ויזלי בסדרת הסרטים המבוססת על ספרי הארי פוטר
זוג

האם התכוונתם ל... זוגיות – מערכת יחסים הדוקה בין שני בני-זוג זוג או פרט – משחק ילדים לשני שחקנים זוג שזור – כבל לרשת מחשבים, המורכב מזוגות של גידי נחושת זוג בסיסים – מושג בביולוגיה מולקולרית יצירת זוג – תהליך פיזיקלי בו חלקיק אחד מתפצל לזוג זוגיות (פיזיקה) – תכונה פיזיקלית של חלקיקים המתארת את השפעת היפוך המרחב על החלקיק. זוג מינימלי – מושג בבלשנות אשר מתייחס לשתי מילים בעלות משמעות שונה, הנבדלות זו מזו בתכונית מבדילה אחת בלבד סיבית זוגיות – שיטה לאיתור שגיאות המשמשת בתקשורת מחשבים ובמערכות RAID זוג, מלך אלבניה (אהמט זוגו) – מלך אלבניה בשנים 1928–1939 מונחים במתמטיקה: זוגיות (מתמטיקה) – מספר זוגי הוא מספר שלם, אשר שארית החלוקה שלו ב-2 היא 0 זוג סדור – מקרה פרטי של n-יה סדורה פונקציות זוגיות ואי-זוגיות צמד (דף פירושונים)
הומובונוס

הומובונוס (נולד בתחילת המאה ה-12 - מת ב-13 בנובמבר 1197) הוא קדוש נוצרי. משמעות שמו בלטינית היא "איש טוב" (homo bonus) הומובונוס היה סוחר מקרמונה שבצפון איטליה, ששמו אומבונו טיצ'ינגו. הוא לא השתייך לדרג הכנסייתי והיה איש נשוי שהאמין שעבודתו ניתנה לו על ידי האל, כך שהוא יוכל לתמוך בעניים. הומובונוס הוא הקדוש המגן של החייטים ויום חגו ב-13 בנובמבר. הומובונוס ירש הון מאביו (שהיה איש עסקים וחייט מצליח בקרמונה). הוא הקדיש חלק ניכר מהכנסותיו לעזרה לנזקקים והיה ידוע כאיש עסקים ישר. מדיה וקבצים בנושא הומובונוס בוויקישיתוף
רוצ'סטר

רוצ'סטר (באנגלית: Rochester) היא עיר במחוז מונרו שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית, דרומית לימת אונטריו. אזור המטרופולין של רוצ'סטר הוא הכלכלה השנייה בגודלה במדינת ניו יורק, אחרי העיר ניו יורק. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 היא הייתה ידועה בכינוי "מרכז התמונות העולמי" מתוקף היותה מרכז של תעשיית האופטיקה העולמית שבה הוקמו ופעלו החברות קודאק, זירוקס וקורנינג. בעבר היא הייתה ידועה בכינויה "עיר הקמח" ולאחרונה בכינוי "עיר הפרחים". כמו כן, רוצ'סטר היא עיר המחוז של מחוז מונרו. נכון ל-2020 אוכלוסייתה של רוצ'סטר מונה כ-211,328 תושבים, והיא העיר הרביעית בגודלה במדינת ניו יורק, אחרי ניו יורק סיטי, באפלו ויונקרס. היא נמצאת במרכז אזור מטרופולין גדול יותר שכולל חלקים מעבר למחוז מונרו, ובהם מחוז ג'נסי, מחוז ליווינגסטון, מחוז אונטריו, מחוז אורלינס ומחוז וויין. אזור זה מונה כיום כמיליון תושבים. בעיר קיימת קהילה יהודית גדולה ופעילה המונה כ-30,000 חברים המפעילה 14 בתי כנסת, מרכז קהילתי ובית ספר פרטי יהודי רוב הקהילה היהודית מתגוררת מדרום למרכז העיר, בפרברים ברייטון ופיטספורד. ראש העיר הנוכחית של רוצ'סטר היא לאוולי א. וורן. צרפת רן, צרפת (מ־1958) גרמניה וירצבורג, גרמניה (מ־1964) איטליה קלטניסטה, איטליה (מ־1965) ישראל רחובות, ישראל (מ־1972) פולין קרקוב, פולין (מ־1973) מאלי במקו, מאלי (מ־1975) אירלנד ווטרפורד, אירלנד (מ־1983) רוסיה נובגורוד, רוסיה (מ־1990) יפן האמאמטצו, יפן (מ־1996) הרפובליקה הדומיניקנית פורטו פלטה, הרפובליקה הדומיניקנית (מ־1997) ישראל מודיעין-מכבים-רעות, ישראל (מ־2004) חלק מתוכנית שותפות ביחד (ידועה גם כשותפות 2000 או P2G) של הסוכנות היהודית הרפובליקה העממית של סין שייניאנג, הרפובליקה העממית של סין (מ־2008) נפאל קטמנדו, נפאל אתר האינטרנט הרשמי של רוצ'סטר (באנגלית) אתר העירייה אסתר שוורץ, התחדשות ברוצ'סטר, באתר ynet, 2 ביולי 2012 - על הקהילה היהודית בעיר גלויה מרוצ'סטר, 2012, באתר "פוליטון" רוצ'סטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוצ'סטר (ניו יורק), דף שער בספרייה הלאומית "U.S. Census Bureau QuickFacts: Rochester city, New York". www.census.gov (באנגלית). נבדק ב-2021-08-13. About-Us | Jewish Federation of Greater Rochester, www.jewishrochester.org ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוצר

בכלכלה, המונח מוצר מתאר סחורה או שירות שיש להם שווי כספי; בדרך כלל סחורה או שירות אשר עברו עיבוד אנושי ותהליכי ייצור הקשורים לידע ולתנאים התרבותיים והחברתיים של הייצור. בתעשייה וחקלאות מוצר הוא תוצאה אחידה של תהליך ייצור היכול להשתנות (כמו נעליים), בניגוד לתוצר בו תהליך הייצור אחיד והתוצאה יכולה להשתנות (כמו עגבניות). בתחום השיווק, מוצר הוא כל דבר אשר ניתן להציע לשוק ואשר יספק את צורכי השוק. בתחום הייצור והתעשייה, נרכשים מוצרים כחומרי גלם (או מיוצרים בהליכי מיחזור) ונמכרים כסחורה מוגמרת. מצרכים הם בדרך כלל חומרי גלם (כמו מתכות ותוצרים חקלאיים), אבל מצרך יכול להיות נגיש גם לצרכן בשוק החופשי. השימוש כיום במונח "מוצר" נרחב וכולל תחומים שאינם יצרניים גרידא, כמו בשירות הציבורי, שבו ה"מוצר" עשוי להיות נתונים או מידע (החלטות, וכו'). במקרו כלכלה, "תוצר" הוא מונח המתאר את מכלול המוצרים שיוצרו במשק מסוים. מודולריות מוצרי צריכה מוצר מדף מוצר טרומי התאמה אישית ניהול מוצר מחזור חיי מוצר מוצרים מסחריים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וזף מריק

ג'וזף קארי מריק (באנגלית: Joseph Carey Merrick;‏ 5 באוגוסט 1862 – 11 באפריל 1890), הידוע בכינויו "איש הפיל", היה בריטי שזכה לאהדתה של בריטניה הוויקטוריאנית בשל עיוותו המורפולוגי. מריק נולד בלסטר, ובגיל חמש החלו לגדל עיוותים משמעותיים על פניו וגופו. הוא הלך לבית ספר בערך עד גיל 11, אז מתה אימו. אביו התחתן בשנית ואמו החורגת דחתה אותו. במשך שנתיים הוא עבד בייצור סיגרים, אולם התקשה בעבודה בגלל עיוותו. מאז התקשה למצוא עבודה. אביו ניסה לסייע לו לעבוד כרוכל, אולם אנשים נרתעו ממנו ולא קנו אצלו. הוא הופיע במופע שוליים בקרקס. בהמשך חייו הפך מריק לידוען בחברה הוויקטוריאנית הגבוהה, ולבסוף הפך לחביבה של המלכה ויקטוריה עצמה. עם זאת, פעם אחת עלה החשד כי הוא "ג'ק המרטש", דבר שהופרך תוך זמן קצר. מריק מצא נחמה בכתיבה של פרוזה ושירה ואף כתב על עצמו אוטוביוגרפיה קצרה. מריק התיידד עם ד"ר פרדריק טרבס, רופא בבית חולים לונדון. הוא טופל והתגורר במקום זה עד מותו. בריאותו של מריק התערערה בעיקר משום שהעיוות בו לקה הקשה עליו לישון במאוזן. בסופו של דבר הוא נפטר משום שנחנק בשינה כתוצאה מהתנוחה בה הונח ראשו, בשל משקל פניו. מאמינים כי זו הייתה תאונה, שנבעה מניסיונו של מריק לחקות חיים רגילים. טרם התאונה הוא ישן בישיבה. על סמך סיפור חייו כתב ברנארד פומרנץ מחזה שהוצג בברודוויי בבימויו של ג'ק הופסיס ובכיכובו של דייוויד בואי וזכה בשלושה פרסי טוני ב-1979 ושלושה פרסי אובי. ב-1980 הופק סרט קולנוע בנושא זה בכיכובם של ג'ון הרט ואנתוני הופקינס ובביומו של דייוויד לינץ'. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ב-1980. גם הסרט וגם המחזה נקראו "איש הפיל". ב-1971, אשלי מונטגיו הציע שמריק סבל מנוירופיברומטוזיס מטיפוס 1 - מחלה גנטית הידועה גם בשם מחלת פון רקלינגהאוזן, אותה תיאר הפתולוג הגרמני פרידריך דניאל פון רקלינגהאוזן ב-1882. מחלה זו (וגם אלפנטיאזיס) עדיין מקושרת עם מריק בעיני הציבור. ב-1979 זיהה מיכאל כהן מצב שרודולף ווידרמאן כינה ב-1983 תסמונת פרוטאוס. ב-1986 נטען כי מריק סבל מסינדרום זה בעצם. בניגוד לנוירופיברומטוסיס, תסמונת פרוטאוס (הקרוי על שם האל משנה הצורה פרוטאוס), פוגעת ברקמות נוספות פרט לשרירים, והיא מחלה ספורדית ולא גנטית העוברת בתורשה. ביולי 2003, ד"ר קאריס אנג הודיעה שכתוצאה מבדיקות DNA שבוצעו על דגימות משערו ומעצמותיו של מריק, ניתן לקבוע בוודאות כי מריק אכן סבל מתסמונת פרוטאוס, וייתכן שסבל בנוסף לכך גם מנוירופיברומטוסיס מטיפוס 1. גן PTEN שלו, אשר בדרך כלל עובר מוטציה בתסמונת פרוטאוס, נראה בריא (כלומר לא עבר מוטציה). שלדו המשומר של מריק נמצא בתצוגה קבועה בבית החולים המלכותי בלונדון. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף מריק בוויקישיתוף ג'וזף מריק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'וזף מריק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The life and adventures of Joseph Carey Merrick in Joseph: A Victorian Fairy Tale, Lulu.com, May 21, 2005, pages 159-160 "Bernard Pomerance" in Gabrielle H. Cody, Evert Sprinchorn, The Columbia encyclopedia of modern drama, Columbia University Press, 2007, page 1090 James T. Goodrich, Neurofibromatosis, page 436 in Tumors of the pediatric central nervous system, Thieme, 2001
פארק דה לה וילט

פארק דה לה וילט (צרפתית: Parc de la Villette) הוא פארק עירוני הנמצא ברובע התשעה-עשר של פריז (צפון-מזרח העיר). הפארק הוא השלישי בגודלו בתחומי העיר ומשתרע על שטח כולל של 250,000 מ"ר. הפארק הוקם בהדרגה מ-1983 עד 1998 במקומו של שוק בשר ובתי מטבחיים ישנים. בתחומי הפארק נמצאים גם מוזיאון המדע והתעשייה (Cité des Sciences et de l'Industrie) שהוא מוזיאון המדע הגדול באירופה ו"הזֶ'אוֹד" ("la Géode") - כדור כסוף ומבריק שבתוכו קולנוע IMAX. הפארק, פרי תכנונו של האדריכל השווייצרי ברנרד טשומי, כולל פונקציות ציבוריות ומתקנים מסוגים שונים בנושא מדע ומוזיקה, וכן מתקנים ואטרקציות לילדים. תכנונו של הפארק הוא דוגמה לגישת הדה-קונסטרוקטיביזם בתחום אדריכלות הנוף ואבן דרך חשובה בזרם אדריכלי זה. טשומי זכה בתחרות על תכנון הפארק ובתכנונו הושפע באופן ישיר ממשנתו של הפילוסוף ז'אק דרידה אשר עמו אף התייעץ. תכנונו הדה-קונסטרוקטיביסטי של הפארק בא לידי ביטוי בכמה מערכות גאומטריות המכתיבות אותו. הן מולבשות זו על גבי זו ב"סופרפוזיציה". מערכות אלה מתוות את שלד הפארק על שביליו, המבנים הפזורים בו ואופן החיבור של מתחם הפארק אל המרקם העירוני שסביבו. הרצפים קוראים תיגר על ערכי השימוש הצפויים בדרך כלל בפארק עירוני גדול. בולטים במיוחד בנוף הפארק 35 מבני "פֿולי" (Folly) אדומים הפזורים ברחבי הפארק בהתאם למתווה שאינו בהכרח תואם את התוכנית הכללית. דוגמה זו למערכת סופרפוזיציונית יוצרת יחד עם שאר המערכות, על פי תכנונו של טשומי, מספר אופנים שבהם ניתן לקרוא ולפרש את המרחב הפיזי. מבני הפֿולי אינם דומים זה לזה, כשכל מבנה הוא מעין "תרגיל אדריכלי" בפני עצמו, אך לכולם אותו סדר גודל וכולם צבועים באדום. בפועל הם מסייעים להתמצאות של המבקרים בפארק. חלקם משמשים כמרכז מידע, כחנות קטנה או כמתקני שעשועים לילדים, לחלקם ניתן לטפס לצורך תצפית וחלקם הם כפסלים לכל דבר. תכנון הנוף בפארק משתלב עם גוף המים "אגן לה וילט" (Bassin de la Villette), אגם מלאכותי המחובר למערכת תעלות מים, בהם תעלת סן מרטן. נוסף על אלה הפארק מכיל מספר רב של אלמנטים נופיים ואדריכליים שונים המשתלבים זה בזה. מדיה וקבצים בנושא פארק דה לה וילט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק דה לה וילט פארק דה לה וילט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ג'ון ברימן

ג'ון אלין ברימן (באנגלית: John Allyn Berryman;‏ 25 באוקטובר 1914 – 7 בינואר 1972) היה מגדולי המשוררים האמריקאים המודרניים, והוא נמנה עם מייסדי אסכולת שירה וידויית לצד אלן גינסברג, סילביה פלאת', אן סקסטון ועוד. ברימן נולד במק'אלסטר שבאוקלהומה. אביו היה ספסר קרקעות. בגיל 12 היה עד להתאבדותו של אביו ביריית רובה. חוויה זו רדפה אותו לאורך חייו והשפיעה עמוקות על יצירתו. אימו נישאה מחדש שלושה חודשים לאחר מות האב, והמשפחה עברה להתגורר בניו יורק. ברימן למד באוניברסיטת קולומביה והצליח בלימודי הספרות. בגיל 25 החל ללמד באוניברסיטה, ולצד כתיבת השירה פיתח קריירה אקדמית מזהירה. הוא כתב עבודות נחשבות על שייקספיר, וולט ויטמן, סול בלו ועוד, ונחשב למורה מבריק ומרתק. בגיל 43 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת מינסוטה, אבל הדיכאון והאלכוהוליזם שמהם סבל שיבשו את חייו; הוא נהג להתאשפז בשל מצבו לפחות אחת לשנה. את עיקר פרסומו קנה בעקבות פרסום "77 שירי חלום", שעליו זכה בפרס פוליצר. בשנת 1968 פרסם את הכרך השני של "שירי חלום", ומהדורה מאוחדת של השניים יצאה לאור שנה לאחר מכן. ברימן יצר בתוך מסגרת צורנית מגבילה: "שירי חלום" בנויים כל אחד משלושה בתים בני שש שורות מחורזות. כל שיר מתאר באופן אסוציאטיבי רגש המתעורר בדמות המרכזית, הנרי - אדם יצרי וחסר עכבות - לנוכח אירוע יומיומי. בשיר חלום מס' 76, "הווידוי של הנרי", כותב ברימן: in a modesty of death I join my father who dared so long agone leave me. A bullet on a concrete stoop close by a smothering southern sea spreadeagled on an island, by my knee. —You is from hunger, Mr Bones. אריה זקס כתב במבוא לתרגום 39 מ"שירי חלום" (מתוך קרוב ל-400): "ברימן עשה לשפה האמריקנית מעשה שכרות. הוא המציא לשון שירה שנתנה לו חופש משכר". כמתרגם נטל לעצמו זקס חירות יצירתית גדולה והיה "יותר ברימן מברימן" בהכניסו לתרגום שיבושי לשון שלא היו כלל במקור. ב-1970 ביצע ברימן תפנית נוספת בסגנון יצירתו ב"אהבה ותהילה". הסגנון הדיבורי המופגן והרמיזות המיניות המתריסות זכו לביקורת שלילית ברובה, אך היוו מקור השראה למשוררים צעירים. הניו יורק טיימס הגדיר את סגנונו המיוחד במילים: "ג'אזי, רצוף תפניות משונות ותחביר מעוקם". כשהתבקש להסביר את סגנונו שובר המוסכמות אמר ברימן: "I set up The Dream Songs as hostile to every visible tendency in both American and English poetry." בגיל 58 קפץ אל מותו מגשר שדרות וושינגטון במיניאפוליס שבמינסוטה. יצירתו האחרונה, "הזיות וכו'", ראתה אור לאחר מותו. הופיע בתרגום לעברית: שירי חלום, תרגום אריה זקס, מסדה 1978 Homage to Mistress Bradstreet, 1953 77 Dream Songs, 1964 Berryman's Sonnets, 1967 His Toy, His Dream, His Rest, 1968 Love & Fame, 1970 Delusions, Etc 1972 על חייו ועל יצירתו ‏ 208 שירים של ג'ון ברימן מתוך "שירי חלום" בתרגומו של אריה זקס, אתר מקום לשירה "שיר חלום 26" ו"שיר חלום 29", אתר מדרשראם ג'ון ברימן מתראיין ג'ון ברימן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון ברימן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון ברימן (1914-1972), דף שער בספרייה הלאומית ג'ון ברימן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון ברימן, באתר Discogs (באנגלית)
דב גולדשטיין

דב גולדשטיין (1931 - 17 באוגוסט 2007) היה עיתונאי וביוגרף. עבד ב"מעריב" מ-1956. נודע ככותב האוטוביוגרפיות של עזר ויצמן, יצחק רבין, רפאל איתן, טדי קולק ושמואל תמיר. נולד בפולין בשנת 1931 ועלה לארץ ישראל בהיותו בן חודשים אחדים. המשפחה התגוררה בראשון לציון וגולדשטיין למד בית הספר הגימנסיה הריאלית. בתחילת שנות ה-50 עבד במשך שנתיים כמורה במזכרת-בתיה ובראשון-לציון. לאחר מכן היה פקיד בנק ברחובות. בשנת 1956 כתב העיתון "מעריב" בדרום הארץ, יהושע ביצור, עבר לתפקיד הכתב הפרלמנטרי של העיתון בירושלים. הוא הכיר את גולדשטיין והציע לו להחליפו כתב בדרום הארץ. ב-1958 עבר גולדשטיין למערכת העיתון בתל אביב והחל לכתוב על נושאים כלל-ארציים. בשנת 1979 כתב עם יצחק רבין את הספר האוטוביוגרפי "פנקס שירות", שבו הגה את הביטוי "חתרן בלתי נלאה", שחולל מהומה באמצעי התקשורת. דב גולדשטיין נפטר בגיל 76 ממחלת הסרטן. הוא הותיר אחריו רעיה, רותי ושלושה בנים. אחד מבניו הוא העיתונאי ממי גולן. כאלה הם היו, הוצאת אחיאסף, 1974 הרצליה - אגדה של עיר, הוצאת מלוא, 1998 לך שמיים, לך ארץ (עם עזר ויצמן, 1974) פנקס שירות (עם יצחק רבין, 1979) רפול - סיפורו של חייל (עם רפאל איתן, 1985) ירושלים של טדי (עם טדי קולק, 1994) בן הארץ הזאת (עם שמואל תמיר, 2002) מרדכי נאור, עיתונאי בלתי נלאה, באתר העין השביעית, 30 בינואר 2013 דב גולדשטיין, דף שער בספרייה הלאומית טל לוי, לין, היום לפני 31 שנה: יצחק רבין מדביק לשמעון פרס את הכינוי "חתרן בלתי נלאה", באתר הארץ, 8 באוגוסט 2010 אסף כרמל, מת העיתונאי דב גולדשטיין, מבכירי "מעריב", בן 76, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2007 עקיבא נוף, האיש שבער לו, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2002
פיליפ פון בסלאגר

פיליפ פרייהר פון בסלאגר (בגרמנית: Philipp Freiherr von Boeselager‏) (6 בספטמבר 1917, טירת היימרצהיים ליד בון – 1 במאי 2008, טירת קרויצברג ליד אלטנר, ריינלנד-פפאלץ), קצין ורמאכט גרמני שהיה בין הקושרים נגד היטלר, והאחרון מחברי החוג הפנימי של הנינג פון טרסקו וקלאוס שנק פון שטאופנברג שנותר בחיים. בסלאגר, נצר למשפחה אריסטוקרטית, היה בעלים של יערות ועסקן בתחום היערנות בגרמניה. פיליפ פון בסלאגר נולד בשנת 1917 כילד רביעי מבין שמונת ילדיהם של אביו אלברט פון בסלאגר ואמו מריה-תרזה פון סליס-סוליו באחוזת המשפחה, טירת היימרצהיים שבקרבת בון. במשפחה האריסטוקרטית שררה רוח הקתוליות של חבל הריין. כקתולי אדוק גילה בסלאגר כבר בנעוריו עמדה מהוססת כלפי הנאציזם. הסרת הצלבים מבתי הספר קוממה אותו. בשנת 1936 השלים את לימודיו בבית הספר של המסדר הישועי בבאד גודסברג. כוונתו הייתה ללמוד משפטים, על מנת להצטרף לשירות החוץ הגרמני. סבו ייעץ לו שלא לפנות למסלול זה בגלל עמדת השלטון הנאצי, ותחת זאת להתגייס לצבא, ובסלאגר הצעיר הצטרף לרגימנט הרכוב בפאדרבורן. בסלאגר הוצב כעוזרו האישי של גנרלפלדמרשל גינתר פון קלוגה בחזית המזרחית. שם התוודע לראשונה להשמדה השיטתית של יהודים וצוענים. מגעיו עם קציני אס אס בכירים ועם ראשי המפלגה הנאצית שכנעוהו בחוסר המוסריות של הנאציזם וביחסו קל-הערך לחיי אדם. בשנת 1942 הכיר את הנינג פון טרסקו במהלך התדרוך היומי של זה האחרון על המצב בשטחים שנכבשו מברית המועצות, והצטרף לקבוצת המורדים שהיה מראשיה. במרץ 1943 היה בסלאגר מעורב בניסיון התנקשות בהיטלר. כאשר עמד היטלר לבקר בחזית, עלתה האפשרות להתנקש בחייו, ופיליפ בסלאגר ואחיו גאורג התנדבו למשימה. התוכנית הייתה לירות בהיטלר למוות, אלא שגנרלפלדמרשל פון קלוגה שלל אפשרות זו. מדיה וקבצים בנושא פיליפ פון בסלאגר בוויקישיתוף פיליפ פון בסלאגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כיטין

כיטין (באנגלית: Chitin) הוא רב-סוכר בעל חשיבות בביולוגיה. כיטין הוא אחד המרכיבים העיקריים בדופן התא של פטריות, ובשלד החיצוני והמוקשה (exoskeleton) של החרקים, פרוקי-רגליים אחרים ומספר בעלי חיים נוספים. הכיטין הוא פולימר המורכב מתתי יחידות של אצטילגלוקוזאמין (N-acetyl-D-glucos-2-amine) אשר מחוברות ביניהן בקשרים גליקוזידיים 1,4 בטא. חיבור זה זהה לחיבור מולקולות הגלוקוז בתאית, ולכן מולקולת הכיטין היא למעשה מולקולה של תאית, שבכל מונומר של גלוקוז, אחד ההידרוקסילים (קבוצות -OH) הוחלף בקבוצה אצטילאמינית. החלפה זו מאפשרת יצירת קשרי מימן נוספים בין שרשרות סוכריות קרובות, מה שמביא לחוזק הרב של החומר הנוצר. השילוב של קשיותו וגמישותו של כיטין הפכו אותו לחומר העיקרי המשמש ליצירת חוטים המשמשים בניתוחים. למילים כיטין וכיטון, אותו מקור כמו למילה היוונית לטוניקה שמשמעותה מעטפה מגינה. מדיה וקבצים בנושא כיטין בוויקישיתוף כיטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כיטין, דף שער בספרייה הלאומית
הנעה חשמלית בחלל

מערכת הנעה חשמלית לחללית משתמשת בחשמל או בשדה מגנטי, כדי לשנות את מהירות החללית. זוהי קבוצה של שיטות הנעה בחלל שרובן משתמשות בחשמל כדי להדוף החוצה מסת תגובה במהירות גבוהה – דוגמה לכך הוא מנוע יונים, המשתמש באלומות יונים שהואצו בעזרת שדה חשמלי חזק כדי ליצור דחף. בדרך כלל מנועים חשמליים משמשים במסת־תגובה הרבה יותר קטנה לעומת מנועים רקטיים כימיים, מכיוון שיש להם מהירות פליטה גבוה יותר. עקב הכוח החשמלי המוגבל שיש בדרך כלל לגשושיות ולוויינים הדחף של מנועים אלו חלש בהרבה לעומת מנועים רקטיים כימיים, אבל מסוגלים לספק דחף למשך זמן ארוך ולכן הנעה חשמלית מסוגלת לספק מהירות גבוהה לאורך זמן ובכך לספק הנעה טובה יותר למשימות של חקר החלל העמוק. כיום הנעה חשמלית בחלל היא טכנולוגיה קיימת ונמצאת בשימוש רחב. לוויינים מתוצרת רוסיה השתמשו בטכנולוגיה זו במשך עשרות שנים. נכון לשנות 2019, מעל 500 לוויינים וחלליות במערכת השמש משתמשים בהנעה חשמלית לשם שמירתם במסלול – הגבהת מסלול, או בתור הנעה ראשית. בעתיד ייתכן שימוש בהנעה חשמלית של חלליות לכוכבים לכת אחרים במערכת השמש, אם כי לא צפוי שטכנולוגיה זו תשמש לשם מסע לכוכבים אחרים. שיטות הנעה של חללית מנוע פלזמה מדחף אפקט הול מדחף מגנטו־פלזמי דינמי רקטת מגנטו־פלזמה בעלת מתקף סגולי משתנה
חד-קרן (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים חד-קרן נמצאת באזור קו המשווה שמימי של שמי החורף. זאת קבוצה חלשה במיוחד, ללא כוכבים מדרגה 3 או בהירים יותר והיא מוקפת בקבוצות בולטות כמו אוריון, כלב גדול, כלב קטן ותאומים שמאפילות עליה. הקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 ולכן אין מיתולוגיה הקשורה בה למרות שהיא מייצגת חד-קרן - יצור מיתולוגי. β בחד-קרן הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים כחולים בדרגות בהירות 4.5, 5 ו-6 היוצרים משולש ונראים היטב גם בטלסקופ חובבים. צמוד ל-δ בחד-קרן, כוכב כחול עם דרגת בהירות 4, נמצא 21 בחד-קרן עם דרגת בהירות 5 שניתן לראות במשקפת ובעלי ראייה חדה אפילו ללא ציוד עזר בתנאי צפייה מיטביים. ε בחד-קרן הוא כוכב כפול נוסף המורכב מזוג צהוב וכחול בדרגות בהירות 4 ו-7, הניתנים להבחנה בעזרת טלסקופ קטן. M50 הוא צביר כוכבים הניתן לצפייה במשקפת. הוא מכיל כ-100 כוכבים ובו ענק כתום בולט. NGC2264 הוא צביר כוכבים השוכן בתוך ערפילית. במשקפת ניתן לראות כ-20 כוכבים המסודרים בצורת משולש. צורה זו נתנה לו את השם "צביר עץ חג המולד". בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין בערפילית המכונה בשל צורתה "ערפילית החרוט". הערפילית והצביר נמצאים במרחק של כ-3000 שנות אור. ערפילית הורד (NGC2237-9) היא ענן גז עצום בקוטר של כ-130 שנות אור ובמרחק של כ-5200 שנות אור ומסתו הכוללת כ-10000 מסות שמש. בתוך הערפילית נוצרים כוכבים חדשים והיא מכילה בין השאר את צביר הכוכבים NGC2244 המכיל כ-20 כוכבים הניתנים לצפייה במשקפת. את הערפילית עצמה, ניתן לראות רק בטלסקופ גדול ורק צילום בחשיפה ארוכה מגלה את צורת הורד שלה. מדיה וקבצים בנושא חד-קרן בוויקישיתוף חד-קרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)