laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מי רצח את אגנתה פאלסקוג

מי רצח את אגנתה פאלסקוג? הוא אלבום הבכורה של להקת נושאי המגבעת. האלבום כולל גרסאות מחודשות לשירים ישנים של הלהקה שיצאו קודם לכן בקלטות (כגון "Live in בית שמש" ו"מתנה לחג") וגם שירים חדשים. אלבום זה הוא האלבום היחיד של נושאי המגבעת שיצא בזמן פעילותה. מעט אחרי הוצאת האלבום התפרקה הלהקה. שם האלבום מתייחס לאנייטה פלטסקוג מלהקת אבבא, אך שמה שובש. בדצמבר 1990 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת הד ארצי, לאחר חודשים רבים של משא ומתן. כמפיק מוזיקלי של האלבום נבחר שלומי ברכה. הקלטת האלבום החלה בינואר 1991. האלבום יצאה לחנויות ב-27 ביוני 1991. את יציאת האלבום הקדימו ארבעה תקליטי שדרים: "הבא בתור הוא סוס", "לייב אין בית שמש" (שהופיע גם בקלטת הראשונה של הלהקה) והוקלט בגרסה חדשה, "איש, קופה ומשאית" ו״אני טקסט פוליטי?" (גם הוא בגרסה חדשה). את יציאת "מי רצח את אגנטה פלסקוג", לוו בהמשך עוד ארבעה תקליטי שדרים ("זיפים", "בום וטראח", "מתנה לחג" ו״פיקציה"), וגם סיבוב הופעות ארצי, כשהופעה ראשונה הייתה בפסטיבל ערד, ב-24 ביולי 1991. האלבום זכה לביקורות נלהבות. לפי עיתונאי המוזיקה עמית שהם: אין תקליט שאי־אפשר לעשות טוב יותר, אבל יש תקליטים שמתקרבים לזה. אם לוקחים בחשבון את המדינה, את ההיסטוריה, את מגבלות הסצינה, אפשר, בתור התחלה, לקבוע, בצניעות, ש״מי רצח את אגנתה פאלסקוג", הוא, לכל הפחות, תקליט הפופ הכי חשוב שנעשה עד היום בישראל — עמית שהם, קדחת מוצאי שבת, חדשות, 3 ביולי 1991 רוב שירי האלבום נכתבו על ידי אהד פישוף, "בום וטראח" ו"פיקציה" נכתבו על ידי אדם הורוביץ ו"אני טקסט פוליטי?" נכתב על ידי אהד פישוף במשותף עם רותי אשורי. ההלחנה נעשתה על ידי כל הלהקה. האלבום הופק על ידי שלומי ברכה. כן, כן (02:00) (אהד פישוף) הבא בתור הוא סוס (04:28) (אהד פישוף) ניסיון (02:35) (אהד פישוף) נגד כיוון הזיפים (02:54) (אהד פישוף) בום וטראח (3:14) (אדם הורוביץ) מתנה לחג (03:56) (אהד פישוף) Live in בית שמש (03:41) (אהד פישוף) אשת יחסי הציבור של נושאי המגבעת (02:45) (אהד פישוף) איש, קופה ומשאית (02:53) (אהד פישוף) אני טקסט פוליטי? (04:14) (אהד פישוף, רותי אשורי) זבובים (03:57) (אהד פישוף) מכיל סימפולים מהסרט השוודי המדובב לאנגלית The Island of the Bloody Plantation פיקציה (03:54) (אדם הורוביץ) מי רצח את אגנתה פאלסקוג (02:08) (אהד פישוף) אהד פישוף - קלידים ושירה תמיר אלברט - גיטרה ושירה אדם הורוביץ - גיטרה בס ושירה רם אוריון - גיטרה אלון כהן – תופים וקולות על עטיפת התקליט, בה נראים חברי הלהקה מביטים מעלה תוך כדי שהם יוצאים מצורה גרפית המזכירה כוכב, היו אחראים: פלי סלע, גרפיקה, ויורם בוזגלו, צילום. מידע על האלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג באתר MusicBrainz האלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג באתר Discogs האלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג באתר ספוטיפיי האלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג באתר אפל מיוזיק ליה פן, הכוכב הזה נגמר בעוד שנייה - 20 שנה לאלבום הראשון והאחרון של "נושאי המגבעת", באתר הארץ, 1 ביולי 2011 הבא בתור הוא סוס, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר יוטיוב מי רצח את אגנתה פאלסקוג במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 שחר בן ברק, לא מורידים את המגבעת, מעריב, 28 בנובמבר 1990 עמית שהם, תנו לשמש לעלות, חדשות, 17 בדצמבר 1990 עמית שהם, אנגטה פלסקוג חיה ומתה בהד ארצי, חדשות, 27 ביוני 1991 עמית שהם, פסטיבל ערד / עמית שהם גידי גוב השחית את הנוער, חדשות, 25 ביולי 1991 The Island of the Bloody Plantation, באתר IMDb
פוטנציאל זטה

פוטנציאל זטה הוא הפוטנציאל הכימי על פני שטח של חלקיק טעון. המטענים החשמליים על חלקיק נחלקים לשני אזורים. האזור הראשון נקרא שכבת סטרן ובה יונים בעלי מטען הופכי למטען החלקיק וקשורים בצורה חזקה לפני השטח של החלקיק, והאזור השני הוא שכבה דיפוסיונית שבה ריכוז היונים הנגדיים קטן והיא תלויה במרחק. הירידה בפוטנציאל פני החלקיק היא במרחק שבו הפוטנציאל קטן עד לe/1 מערכו ההתחלתי. כיוון שמדידת פוטנציאל פני השטח היא בעייתית עקב המצאות שכבת סטרן, במציאת פוטנציאל זטה נמדד פוטנציאל פני השטח יחד עם מרחק זה (המסומן ב1/K ונמדד ביחידות של nm). פוטנציאל זטה נמדד (ביחידות של mV) על ידי אלקטרופורזה. בהפעלת מתח חשמלי מתחילה תנועה של החלקיקים הטעונים לעבר האלקטרודה בעלת המטען המנוגד למטען החלקיק (חלקיק חיובי ינוע לעבר האלקטרודה השלילית ולהפך). החלקיק ינוע יחד עם היונים המקיפים אותו (האטמוספירה היונית שלו). לפי זמן הגעת החלקיק לאלקטרודה ניתן למדוד את הפוטנציאל שלו. הפוטנציאל שנמדד הוא למעשה הפוטנציאל האפקטיבי של החלקיק, שכן הוא כולל את פוטנציאל פני השטח יחד עם שכבת סטרן, המהווה חלק מהאטמוספירה היונית של החלקיק. גודלו של פוטנציאל זטה מהווה מדד ליציבות המערכת. כאשר ערך הפוטנציאל גבוה מ40mV (בערך מוחלט) המערכת נחשבת ליציבה ומיוצבת על ידי אינטראקציות אלקטרוססטיות. כאשר הפוטנציאל קטן מערך זה אינטראקציות אלה זניחות יחסית והמערכת אינה יציבה. מדיה וקבצים בנושא פוטנציאל זטה בוויקישיתוף
נושאי המגבעת (אלבום)

נושאי המגבעת הוא אלבום אוסף של להקת נושאי המגבעת, שיצא בשנת 1996, כארבע שנים לאחר שהלהקה התפרקה. את האלבום הוציא מוטי שהרבני, שהיה מנהל הלהקה בזמן פעילותה. באלבום נכללו שירים מתקופות שונות של הלהקה, ובעיקר שירים שיצאו קודם לכן רק בקלטות. שלושה מהשירים באלבום הופיעו גם באלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג, אך בגרסה שונה, ושבעה שירים נלקחו מהקלטת הראשונה שהוציאה הלהקה בשנת 1988. שני השירים הפותחים את האלבום, כמו גם השיר "חומר חדש", הוקלטו בצוותא במהלך בסיבוב ההופעות האחרון של הלהקה בשנת 1992. השיר "רדיו" הוקלט בהופעה חיה ברוקסן באוגוסט 1991. נושאי המגבעת ואני (3:18) קול של אלוהים אחר (7:21) אני טקסט פוליטי? (3:38) ביקור בהר (3:09) מתנה לחג (3:08) האלוהים שלי עייף (3:12) "רוכסן" (2:47) נושאי המגבעת (4:03) רדיו (5:46) Live in Beit Shemesh‏ (3:16) יום הולדת (5:58) רוכסן (2:54) חומר חדש (1:13) המוהלת (4:19) קול של אלוהים אחר (4:44) יש לי חברה (2:18) שיר כחול (4:28) מידע על האלבום נושאי המגבעת באתר MusicBrainz ביקורת על נושאי המגבעת, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
מכשור רפואי

מכשור רפואי הוא שם כולל למוצרים טכנולוגיים המשמשים לטיפול רפואי במטופלים, לשם אבחון, טיפול או ניתוח. השפעת המכשור הרפואי היא בעיקרה פיזית, בניגוד לתרופות שהשפעתן כימית. המכשור הרפואי כולל מוצרים רבים, כגון מכשירי דימות רפואי, מדי חום, מכשירי רנטגן, אולטרסאונד, הרדמה, אנדוסקופיה, מערכות ממוחשבות שונות ועוד . על מנת לאפשר שימוש מעשי בבתי חולים של מכשיר רפואי שפותח, עליו לזכות קודם כל באישור מנהל התרופות והמזון האמריקני (ה-FDA) בארצות הברית, ובאירופה, בתקן ה-CE, לאחר שהמכשירים עוברים בדיקות רבות המוכיחות את יעילותו. מחקר ופיתוח נרחב בתחום המכשור הרפואי מתקיים בארצות הברית, באירופה ובישראל. אחוז משמעותי מהפרויקטים בחממות הטכנולוגיות בישראל מתמקדים בפיתוח מכשירים רפואיים. בין החברות הגדולות והמובילות בעולם בפיתוח מכשור רפואי ניתן לציין את סימנס, ג'נרל אלקטריק, פיליפס, ג'ונסון אנד ג'ונסון, בוסטון סיינטיפיק, מדטרוניק ואולימפוס. מכשור רפואי הוא אחד התחומים החשובים ברפואה. מבחינה משפטית בישראל הנושא הוסדר בחוק ציוד רפואי. ערך מורחב – אלקטרוניקה רפואית אלקטרוניקה רפואית כוללת את שלל האבזרים והכלים האלקטרוניים המשמשים את הרפואה. ישנם שלושה סוגים של אלקטרוניקה רפואית: כלים המשמשים את הרופא באבחון מצב בריאותו של הנבדק. כלים למתן טיפול רפואי. כלים המשמשים את החולה להתגברות על בעיה רפואית שהוא סובל ממנה. הנדסה ביו רפואית מדיה וקבצים בנושא מכשור רפואי בוויקישיתוף כתבות בנושא מכשור רפואי באתר הידען. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורד נמוך

יורד נמוך הוא אלבומו השלישי של הזמר-יוצר הישראלי דן תורן, אשר יצא בתחילת ינואר 1996 ונחשב לאלבומו המצליח ביותר. האלבום הופק מוזיקלית על ידי ברי סחרוף והוא כולל את להיטו הגדול ביותר של תורן כאמן סולו, "שוב השקר הזה". כמו כן גם התפרסמו השירים "אימפריות נופלות לאט", "יחסי ציבור של המוות" ו"טיפות של שיש" (שכתב מאיר גולדברג והלחין דן תורן). בהקלטות השתתפה רשימה ארוכה ונכבדת של מוזיקאים ובהם ברי סחרוף וירמי קפלן. בשנת 2002 זכה השיר "אימפריות נופלות לאט" לביצוע מחודש של חמי רודנר ושליחי הבלוז. הגרסה נכללה באלבום "עוד סיבוב, הופעה חיה בבארבי" של דן תורן. שוב השקר הזה (3:46) יחסי הציבור של המוות (4:36) טוב לי (5:00) אימפריות נופלות לאט (4:36) יורד נמוך (3:23) אם את הולכת (5:36) העולם השטוח (5:00) צעד לא חשוב (3:44) טיפות של שיש (3:44) מביא לך פרחים (4:39) פאזל (4:47) אוטו כחול (3:52) דן תורן - מילים (חוץ מ-2, 4 ו-9), לחנים, שירה, גיטרות וסמפלרים. ברי סחרוף - הפקה מוזיקלית, גיטרות וקלידים. מאיר גולדברג - מילים ("אימפריות נופלות לאט", "יחסי הציבור של המוות", "טיפות של שיש") וניהול אמנותי. עמית לירון ואורן קפלן - גיטרות. ג'נגו - בס וקולות. יובל שפריר, עודד פרח וירמי קפלן - תופים. רמי פורטיס ומירב אסרה - קולות רקע. רע מוכיח - כלי הקשה. אמיר קרטס - פסנתר. נגנים נוספים: חיים לרוז ויאיר גת - בס אוהד דקל - קלידים וסמפלרים רן לב-ארי - תופים קרן לם - קרן אנגלית האלבום יורד נמוך באתר ספוטיפיי דוד פרץ, ניתוח השיר אימפריות נופלות לאט, באתר תרבות.il ביקורת על יורד נמוך, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
גילי שם טוב

גילי שם טוב (נולדה ב-15 ביולי 1976) היא עיתונאית, שדרנית ומגישת חדשות וספורט ישראלית. שימשה כיועצת התקשורת של השר לאיכות הסביבה עמיר פרץ וכיום היא הדוברת של תאגיד השידור הציבורי. שם טוב נולדה בירושלים, בת לאיש התקשורת שמוליק שם טוב ונכדה לשר הבריאות לשעבר, ויקטור שם טוב. היא בעלת תואר ראשון בחינוך גופני ממכון וינגייט. שם טוב החלה את דרכה המקצועית בשנת 1998 כשדרנית וככתבת בערוץ הספורט. ב-2003 עברה לערוץ הראשון, שם שימשה ככתבת לענייני משפט, ומגישת ספורט וחדשות. במסגרת זו הגישה משדרי ספורט מרכזיים בהם המשחקים האולימפיים ב-2004 וב-2008. שם טוב גם שידרה את משחקי נבחרת ישראל בכדורסל באליפות אירופה 2007. במסגרת עבודתה במחלקת החדשות סיקרה את תוכנית ההתנתקות ואת אירועי מלחמת לבנון השנייה, הגישה את מהדורת החדשות של HOT מקריית שמונה שבצפון והייתה כתבת מבט לחדשות באזור. ואחר כך את המהדורה המקומית של "חדשות הוט" במרכז. ב-2010 השתתפה שם טוב בעונה השישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", בה רקדה עם הרקדנית דורית מילמן. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התוכנית שבה רקדו זוגות חד-מיניים. בשנת 2011 כיכבה, לצד סיגל שחמון, גאיה טראוב, אמירה בוזגלו, מיכל שפירא וגלית לוי, בדוקו-ריאליטי של "קשת" "בקרוב אהבה". ביולי 2012 עזבה את הערוץ הראשון, לאחר תשע שנים. באוקטובר אותה שנה מונתה לתפקיד מנכ"לית מינהלת ליגת העל בכדורסל נשים, אך התפטרה חודש לאחר מכן. ומונתה ליועצת התקשורת לשר להגנת הסביבה עמיר פרץ. משמשת כדוברת תאגיד השידור הציבורי מאז הקמתו ב-2016. שם טוב היא לסבית ואם לשני בנים. מיה מנע, עכבר העיר אונליין, רק אל תקראו לה לסבית, באתר הארץ, 8 ביוני 2007 תמי שמש-קריץ, אהבה מול המצלמות: ריאיון עם גילי שם טוב ומאיה פרר, באתר nrg‏, 10 בינואר 2011 גילי שם טוב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גילי שם טוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גילי שם טוב, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יונתן אסתרקין, עזבו את נוימן: גילי שם טוב מגנה על ערוץ 1, באתר nrg‏, 23 ביוני 2010 קרן נתנזון, גילי שם-טוב תגיש את מהדורת הצפון, באתר ynet, 17 בדצמבר 2007 ערן סויסה, רוקדת עם כוכבת, באתר nrg‏, 13 באוגוסט 2010 ערן בר-און, גילי שם טוב עוזבת את ערוץ 1, באתר ynet, 8 ביולי 2012 רענן וייס, גברתי המנכ"לית: גילי שם טוב פותחת עונה, באתר ynet, 5 בנובמבר 2012 רענן וייס, גילי שם טוב התפטרה ממנהלת הנשים, באתר ynet, 25 בנובמבר 2012 נועה פרייס‏, גילי שם טוב תשמש כדוברת תאגיד השידור החדש, באתר וואלה, 18 באפריל 2016
פליקס יעקובי

פליקס יעקובי (בגרמנית: Felix Jacoby;‏ 19 במאי 1876 – 10 בנובמבר 1959) היה פילולוג וקלסיקאי גרמני. יעקובי נולד במגדבורג למשפחה יהודית בעלת עסקי מסחר מצליחים. בגיל 11 הוטבל כנוצרי פרוטסטנטי. את לימודי הדוקטורט השלים באוניברסיטת הומבולדט, בהנחיית הרמן דילס (Diels). הוא לימד באוניברסיטת קיל, משם גורש עם עליית הנאצים לשלטון, יעקובי היה חלק מקומץ יהודים שתמכו באדולף היטלר, אך לבסוף ברח מגרמניה לאנגליה ועבר ללמד באוניברסיטת אוקספורד. הוא היה חבר האקדמיה הפרוסית למדעים. הוא נפטר בברלין. בקיץ 1933 יעקובי עדיין הצהיר בפתיחת הרצאותיו על המשורר הרומי הורציוס: "בתור יהודי אני מוצא את עצמי במצב קשה. אבל כהיסטוריון למדתי שלא להשקיף על האירועים ההיסטוריים מנקודת־מבט פרטית. מאז 1927 אני מצביע בעד אדולף היטלר, ואני מחשיב את עצמי בר מזל על שיש ביכולתי להרצות על משורר של אוגוסטוס בשנה של תחייה לאומית. אוגוסטוס הוא הדמות היחידה בתולדות העולם שאפשר להשוותה אל אדולף היטלר". יעקובי נודע בעיקר בשל מפעל ה-Fragmente der griechischen Historiker ‏ (FGrH). זוהי סדרה בת 15 כרכים שהיא אסופת פראגמנטים של כל הסופרים היוונים העתיקים שכתביהם לא שרדו. עבודה חשובה נוספת שלו הייתה הערך שלו ב-Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft על ההיסטוריון היווני הרודוטוס; הערך נכתב ב-1913 והיווה בסיס למחקר המודרני של הרודוטוס. מדיה וקבצים בנושא פליקס יעקובי בוויקישיתוף Mortimer Chambers, Biography, Brill Scholarly Editions – Jacoby Online Safranski, Rüdiger. Martin Heidegger: Between Good and Evil. pp. 230 שאול פרידלנדר, גרמניה הנאצית והיהודים: שנות הרדיפות, 1939-1933; תרגמה מאנגלית עתליה זילבר; ספרית אפקים, הוצאת עם עובד, תל אביב 1997; עמ' 30. Dewald and Marincola, eds. (2006). The Cambridge Companion to Herodotus. Cambridge. pp. 1–2.
האיש שראה הכל

האיש שראה הכל הוא אלבומה השני של להקת רוקפור. האלבום מתאפיין בסאונד פסיכדלי, בדומה למוזיקה של שנות ה-60 של המאה ה-20. אף על פי ששירי האלבום היו ארוכים ומורכבים, חלקם אינסטרומנטליים, הוא הפך לאלבום פולחן, והניב להיטים רבים, כגון: "האיש שראה הכל", "מכונת הזמן", "חור בלבנה" ו"כל כיוון". על עטיפת האלבום מופיע תצלום ישן של אביו של איסר טננבאום, עליה סיפר בריאיון למקומון "זמן חיפה": ”כיוון שרצינו לצלם לבדנו את הקליפים לשירים והיה לנו חשוב לבטא בהם את רוח התקופה שבאלבום, עשינו שימוש בסרטי ה-8 מ"מ שצילם אבי- שהסתובב בכל העולם ואפשר לומר שהוא היה בעצם 'האיש שראה הכל'. הקרנו אותם על קיר לבן בבית של אלי לולאי והחלטנו להשתיל בינם את הקטעים שלנו. יצא שבאחת הפעמים התמונה נעצרה על הדמות של אבא שלי”. האלבום יצא ב-24 במרץ 1995 ולאחר שבפברואר 2010 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, יצאה הלהקה למיני-סיבוב הופעות לרגל המעמד ולרגל חגיגת 15 שנים ליציאת האלבום. לאחר אלבום הבכורה רשת פרפרים, עזב את הלהקה אמיר צורף, וצורף הבסיסט מרק לזר, כשברוך בן יצחק עבר מתפקיד הבסיסט לגיטרה. תהליך הכנת האלבום ארך כ־3 שנים, במהלכן טסו חברי הלהקה לאנגליה ורכשו ציוד נגינה בסגנון שהיה פופולרי בשנות השישים, החל מגיטרות ותופים וכלה במגברים, מתוך כוונה להעניק לאלבום צליל אותנטי של תקופת שנות השישים. כך גם בהקלטות הוכנסו קולות כמו "גיהוקים, שיעולים, טריקות דלת, צעדים, רעשים שבקעו ממכונות ההקלטה, וצעקות לתוך הפיק-אפים של הגיטרות". בנוסף לגרסה העברית, הוקלטו שירי האלבום למילים באנגלית, אך הקלטות אלה לא ראו אור עקב בעיות זכויות יוצרים. בדצמבר 2019 הוציאה המוזיקאית עדי-קשת כהן גרסת כיסוי לשיר "חור בלבנה" עבור כאן 88 לציון 25 שנה להוצאת האלבום. השיר יצא בשיתוף עם תוכנית סינטיסייזר שבה השתתפה. בשנת 2005 דירג העיתון ידיעות אחרונות את האלבום במקום ה-19 ברשימת 100 האלבומים הישראליים הטובים בכל הזמנים. האלבום נבחר במקום ה־15 במצעד 60 האלבומים הישראלים הטובים בכל הזמנים של נענע 10 במצעד שנערך בשנת 2008. במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות, שנערך ב־2009, נבחר השיר "חור בלבנה" במקום ה־78, ונכתב עליו כי "מה שמפריד בין טוב לרע זה לחן חלומי". כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רוקפור. אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה ברוך בן יצחק – גיטרות, בס, שירה, כלי הקשה, פסנתר מרק לזר – בס, גיטרות, שירה איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה גדי פוגטש – כינורות, פנדר רודס, קולות, טכנאי הקלטה ומיקס דני רכט – הפקה וניהול אמנותי ביקורת על האיש שראה הכל, באתר השרת העיוור (עותק שמור) ניצוץ של יהלום: אמנים כותבים על "האיש שראה הכל" של רוקפור, באתר וואלה, 3 בינואר 2016 האיש שראה הכל במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 ניר גורלי, חור בלבנה | רוקפור, בפודקאסט "שיר אחד" האיש שראה הכל, מתוך אתר מימה סטריאו ומונו, רוקפור – האיש שראה הכל (1995), באתר סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית עינב שיף‏, בכורה: רוקפור חוזרת לעברית, באתר וואלה, 24 בפברואר 2010 ynet, רוקפור - הערב אצלכם במחשב, באתר ynet, 9 במרץ 2010 KZradio רדיו הקצה - אינקובטור - מחוץ למיינסטרים הישראלי - תכנית מס' 2!, באתר KZradio רדיו הקצה, ‏4 במרץ 2020 7 לילות, 100 האלבומים הישראלים הטובים, באתר ynet, 30 בספטמבר 2005 פרויקט "שומעים 60", מתוך אתר נענע10. מוסף 7 לילות, ידיעות אחרונות 18.9.09
שייע כהן

שייע כהן (באנגלית: Shaye J. D. Cohen, נולד ב-21 באוקטובר 1948) הוא היסטוריון יהודי-אמריקאי החוקר את תקופת הבית השני. כהן קיבל את הדוקטורט שלו בהיסטוריה עתיקה בהצטיינות מאוניברסיטת קולומביה ב-1975. בנוסף, הוא גם מוסמך לרבנות וכיהן במשך שנים רבות כדיקן של בית הספר לבוגרים ופרופסור שנקמן להיסטוריה יהודית בסמינר התאולוגי היהודי בניו יורק. אחרי כן שימש כפרופסור סמואל אונגרליידר ללימודי יהדות ופרופסור ללימודי דתות באוניברסיטת בראון. ביולי 2001 עבר לאוניברסיטת הרווארד שם הוא פרופסור ליטאואר לספרות ופילוסופיה עברית במחלקה לשפות ותרבויות של המזרח הקרוב. שייע כהן עוסק במחקריו בקו התפר שבין היהודים לגויים ובזה שבין היהדות לתרבויות הסובבות אותה. הוא גם פרסם מחקרים על התגובות היהודיות להלניזם ולנצרות. כהן זכה למספר תוארי כבוד עבור עבודתו, בכללם תואר דוקטור לשם כבוד מהסמינר התאולוגי היהודי. הוא שימש כפרופסור מחקר על שם קרוגהאן לדתות בויליאמס קולג', כמרצה לואיס ג'יקובס באוניברסיטת אוקספורד, כמרצה דייוויד לואיס באוניברסיטת אוקספורד, כפרופסור אורח של ליידי דייוויס להיסטוריה יהודית באוניברסיטה העברית בירושלים, כמרצה אורח רולאנד באוניברסיטת סטנפורד וכמרצה פריטצ'ט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה התיעודית נובה כמומחה להיסטוריה יהודית. Josephus in Galilee and Rome : his Vita and development as a historian / by Shaye J.D. Cohen. Boston : Brill Academic Publishers, 2002, 1979. Cohen, Shaye J. D., From the Maccabees to the Mishnah, Westminster John Knox Press, 1988. ISBN 0-664-25017-3 Cohen, Shaye J. D. The Beginnings of Jewishness: Boundaries, Varieties, Uncertainties, University of California Press, 2001. ISBN 0-520-22693-3 Why aren’t Jewish women circumcised? : gender and covenant in Judaism. Berkeley : University of California Press, 2005. The State of Jewish studies / edited by Shaye J.D. Cohen and Edward L. Greenstein. Detroit : Wayne State University Press, 1990. Diasporas in antiquity / edited by Shaye J.D. Cohen, Ernest S. Frerichs. Atlanta, Ga. : Scholars Press, 1993. The Jewish family in antiquity / edited by Shaye J.D. Cohen. Atlanta, Ga. : Scholars Press, 1993. Studies in the cult of Yahweh / by Morton Smith ; edited by Shaye J.D. Cohen. Leiden : E.J. Brill, 1996. The synoptic problem in rabbinic literature / edited by Shaye J.D. Cohen. Providence, R.I. : Brown Judaic Studies, 2000. Studies in Josephus and the varieties of ancient Judaism : Louis H. Feldman jubilee volume / edited by Shaye J. D. Cohen and Joshua J. Schwartz. Leiden : Brill, 2007. רשימת המאמרים של שייע כהן באתר רמב"י
רשת פרפרים

רשת פרפרים הוא אלבום הבכורה של להקת רוקפור אשר יצא בשנת 1991 בהפקת דני רכט. חברי הלהקה באלבום זה, קראו לעצמם באנגלית "4 ROCK". שם האלבום נלקח ממילות השיר "שיר ערש" שכתבה יונה וולך ומופיע באלבום, שם הופיעה השורה "שיר ערש שהוא רשת פרפרים". על רקע גל להקות הרוק הישראליות של אותה שנה, שהושפעו מהרוק האמריקאי והבריטי של התקופה, אלבום זה היה מיוחד בכך שנשען באופן מובהק על הצליל של להקות אמצע שנות השישים כגון הבירדס, ההוליס והביטלס בתקופתם האמצעית וכן של אבות הרוק העברי בראשית הקריירה שלהם, כאריק איינשטיין והחלונות הגבוהים. ההישענות הסגנונית על תקופת שנות השישים לוותה גם בסגנון העיצובי, הן של עטיפת האלבום והן של הבגדים הצבעונים והפרחוניים שלבשו חברי הלהקה בהופעותיהם. עטיפת האלבום עוצבה על ידי נורית וינד קידרון, אשר עבדה בראשית שנות התשעים כמעצבת הבית של NMC. היא בדיוק סיימה את לימודיה ב"ויטל" (לימים שנקר) והעטיפה הזו היא הראשונה שעיצבה. ההשראה לעטיפה בסגנון הסיקסטיז הייתה הלבוש והאווירה של להקת רוקפור. עטיפת האלבום היא קולאז', אשר נעשה בגודל 1:1 למידות של תקליט, כאשר מרבית האובייקטים נגזרו במספרי ציפורניים והודבקו זה לצד זה. בין היתר, כולל הקולאז' חתיכות אמיתיות של בדים, תמונות של בדים שצולמו בזירוקס צבעוני, שושנים מלינולאום, ציור של ארבעת חברי הלהקה, צילומי פירות וירקות מחוברת של מועצת הפירות וורד שצייר אלי לולאי, הסולן. באלבום ניתן למצוא את "הכעס" שאת מילותיו כתבה טל גורדון, תרגום לשיר "Bus Stop" של ההוליס. במהלך ההקלטות לאלבום הוקלטו שני שירים נוספים שבסופו של דבר לא נכללו בו. גרסת כיסוי לשיר ״אינך יכולה״ של החלונות הגבוהים, וגרסת כיסוי מעוברתת ל-"See Emily Play" של פינק פלויד, שנקראה בקיצור ״אמילי״. השיר "שוב לא שקט" דורג במקום ה-23 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"א. בפרויקט עבודה עברית במסגרת חגיגות ה־60 למדינת ישראל, ביצע רמי קלינשטיין גרסת כיסוי לשיר "הכעס". השיר דורג במקום 155 במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות. "שוב לא שקט" - 4:03 "רחובות העיר" - 3:28 "שיר ערש" - 4:03 "חום" - 3:43 "הכעס" - 4:13 "תגידי אולי" - 3:28 "סינדרלה - Bus Stop" - 3:28 "שם יש" - 2:32 "שלכת" - 5:58 אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה ברוך בן יצחק – בס, שירה אמיר צורף – גיטרות איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה דני רכט - הפקה מוזיקלית האלבום רשת פרפרים באתר Discogs רוקפור – רשת פרפרים, 1991, באתר סיפור, כיסוי., ‏2011-03-12
One Fantastic Day

One Fantastic Day הוא אלבום האולפן החמישי של להקת רוקפור, והשני המושר כולו באנגלית. האלבום, שנכתב במהלך סיבוב ההופעות לקידום אלבומם הקודם Supermarket, מסמן העמקה של הלהקה לתוך סגנון הפסיכדליה של שנות השישים, עמוס השפעות וציטוטים ועם זאת מקורי וחדשני. לאלבום יצאו 3 סינגלים: "Seatbelts" (הכולל גם גרסה בהופעה לשיר "Tomorrow Never Knows" של הביטלס), "President of Me" (הכולל גם את הקטע האינסטרומנטלי "Sanjay" בליווי נגן הסארוד ההודי סאנג'אי קומר שרמה, ואת השיר "Pop Song '89" בביצוע בהופעה, במקור של להקת R.E.M.), ו־"Where The Byrds Fly". בנוסף להפצה על גבי תקליטורים, האלבום נמכר גם על גבי תקליט בהפצה מצומצמת של 500 עותקים ממוספרים. האלבום קיבל ביקורות טובות: המגזין All Music Guide העניק לו ציון של 3 כוכבים (מתוך 5). בדירוג המבקרים של מגזין המוזיקה הנחשב רולינג סטון לאלבומים הטובים ביותר לשנת 2001, בחר בו המבקר ריצ'י אונטרברגר לאחד מעשרת אלבומי השנה שלו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רוקפור. "In a Blink"‏ - 03:38 "Seatbelts"‏ - 04:11 "Flowers"‏ - 04:39 "Smell of Sweets"‏ - 03:56 "One Fantastic Day"‏ - 03:40 "Where The Byrds Fly"‏ - 03:34 "President of Me"‏ - 04:42 "Funny Paper / Money Maker"‏ - 04:40 "Astronauts"‏ - 06:35 "Automatic Man"‏ - 05:06 אלי לולאי - קולות, גיטרת קצב, אפקטים ברוך בן יצחק - גיטרות, מלוטרון, פסנתר, קולות שניים מרק לזר - גיטרה בס, בס כפול, פסנתר, סטילופון, גלוקונספיל, קולות שניים איסר טננבאום - תופים, טבלה, כלי הקשה נעם רפפורט - מלטרון ופסנתר אלדד גואטה - סינתיסייזר מוג ואורגן האמונד מידע על האלבום One Fantastic Day באתר MusicBrainz האלבום One Fantastic Day באתר Discogs ביקורת על One Fantastic Day, באתר השרת העיוור (עותק שמור) ביקורת על האלבום באתר AMG. Rolling Stone, ‏Our Critics' Top Albums of 2001, באתר הרולינג סטון, 26 בדצמבר 2001
גרף מושלם

בתורת הגרפים, גרף מושלם הוא גרף שבו בכל תת גרף מושרה, גודל הקליקה המקסימלית שווה למספר הצביעה של תת-הגרף. צביעה חוקית של גרף G היא בפרט גם צביעה חוקית של כל תת-גרף שלו, לכן אם קיימת ב -G קליקה בגודל k אז כל צביעה חייבת להשתמש בלפחות k צבעים. מכאן שגודל הקליקה המקסימלית מהווה חסם תחתון על מספר הצביעה של הגרף. אם חסם זה הוא הדוק לכל תת-גרף מושרה של G, אז G נחשב מושלם. גרפים מלאים - כל תת-גרף מושרה של גרף מלא הוא בעצמו גרף מלא ולכן הן מספר הצביעה שלו והן גודל הקליקה המקסימלית המוכלת בו הם כמספר הצמתים בו. גרפים דו צדדיים – גרפים בעלי מספר צביעה 2. כל תת-גרף מושרה של גרף דו צדדי או שאינו מכיל אף צלע (ואז כל קליקה מכילה צומת יחיד וכן ניתן לצבוע את כל הצמתים באותו צבע, כלומר מספר הצביעה של תת-הגרף הוא 1) או שהוא מכיל צלעות, אבל אינו מכיל אף קליקה עם יותר משני צמתים (ואז מספר הצביעה הוא 2, כגודל הקליקה המקסימלית). גרפים מיתריים – גרפים בהם לכל מעגל באורך 4 לפחות קיים מיתר, או לחלופין לא קיים בהם תת-גרף מושרה שהוא מעגל מאורך 4 לפחות. גרפי השוואה של סדר חלקי – אלו גרפים אשר ניתן לכוון את הקשתות שלהם כך שהיחס שהן יוצרות יהיה יחס סדר חלקי. גרפי קטעים – גרפים אשר ניתן להתאים בין הצמתים שלהם לבין קטעים על הישר באופן כזה ששני צמתים מחוברים בקשת אם ורק אם הקטעים המתאימים להם נחתכים. המשפט החלש של הגרף המושלם: (לובאס): G הוא גרף מושלם אם ורק אם המשלים של G הוא מושלם. המשפט החזק של הגרף המושלם: G הוא גרף מושלם אם ורק אם G והמשלים של G לא מכילים תת-גרף מושרה שהוא מעגל באורך אי זוגי מגודל 5 לפחות. השערה זו הייתה פתוחה במשך שנים רבות עד שהוכחה על ידי צ'ודנובסקי, רוברטסון, סימור ותומאס ב-2006. בעיות הצביעה במספר הצבעים הקטן ביותר, מציאת הקבוצה הבלתי תלויה הגדולה ביותר, מציאת הקליקה הגדולה ביותר ומציאת כיסוי מינימלי באמצעות קליקות כולן ניתנות לחישוב בזמן פולינומי בגרפים מושלמים, אם כי האלגוריתם הכללי איננו יעיל במיוחד, והוא אינו קומבינטורי באופיו, אלא מבוסס על תכנון ליניארי ואלגוריתם האליפסואידים. במשפחות מסוימות של גרפים מושלמים, כדוגמת הגרפים המיתריים, ידועים אלגוריתמים קומבינטוריים יעילים מאוד. גם בעיית הזיהוי של גרפים מושלמים הייתה פתוחה שנים רבות, אולם לאחר הוכחת המשפט החזק של הגרף המושלם נמצא לה אלגוריתם פולינומי. גרף מושלם, באתר MathWorld (באנגלית) Chudnovsky, Maria; Robertson, Neil; Seymour, Paul; Thomas, Robin (2006). "The strong perfect graph theorem". Annals of Mathematics 164 (1): 51–229. Chudnovsky, Maria; Cornuéjols, Gérard; Liu, Xinming; Seymour, Paul; Vušković, Kristina (2005). "Recognizing Berge graphs". Combinatorica 25: 143–186.