אורידיקה (אוקוין)

אורידיקה היא אופרה שהלחין מתיו אוקוין עם לברית מאת שרה רוהל המבוססת על מחזה באותו שם משנת 2003, שחזור של אגדת אורפאוס ואורידיקה. הבכורה התקיימה באופרה של לוס אנג'לס ב-1 בפברואר 2020, בניצוח המלחין. הבכורה של המטרופוליטן אופרה הייתה ב-23 בנובמבר 2021. היצירה הוזמנה והופקה בשיתוף המטרופוליטן אופרה, ונכתבה ברובה בזמן שאוקוין שימש כאמן בית האופרה של לוס אנג'לס. הלוס אנג'לס טיימס ציין כי הפקה זו, "האופרה הגדולה החדשה ביותר בעולם", העוסקת באותו נושא כמו האופרה העתיקה ביותר ששרדה בעולם, אורידיקה של יאקופו פרי, שהוצגה בבכורה 420 שנים קודם לכן בשנת 1600. אופרה זו מגוללת מחדש את האגדה על אורפיאוס ואורידיקה, הפעם מנקודת מבטה של אורידיקה. רוהל הסבירה כי "במיתוס, אנחנו אף פעם לא שומעים מאורידיקה - היא תמיד עלומה. אני מתעניינת בקולה, קול שלא נשמע קודם לכן". אורפיאוס, הנגן ואורידיקה מנגנים על החוף. אורפיאוס מציע נישואים לאורידיקה והיא נעתרת. אביה המנוח נראה בעולם המתים, כותב לה מכתב ותוהה כיצד לשלוח לה אותו. בחתונתה, אורידיקה יוצאת החוצה ומביעה משאלה לראות עוד אנשים מעניינים. מופיע "גבר מעניין" מסתורי ומזמין אותה לדירתו. לאחר שנתן לה שמפניה, הוא מראה לה את המכתב מאביה. היא מנסה לתפוס אותו אך מועדת ונופלת במורד גרם מדרגות ארוך אל מותה בעולם התחתון. שלוש האבנים, מעין מקהלה יוונית, מסבירות שאורידיקה חצתה את לתה, נהר השכחה (המתואר כמטר במעלית היורדת אל השאול), וכעת אין לה זיכרון ואין לה יכולת דיבור. אביה מברך אותה, אבל היא לא מזהה אותו. בארץ החיים מתאבל אורפיאוס על מותה של אורידיקה וכותב לה מכתב, אך אינו יודע כיצד להביאו אליה; הוא מחליט למסור אותו לתולעת, שנסחפת לה אל השאול, שם אביה של אורדיקה מקריא לה אותו. משהיא שומעת את שמו של אורפיאוס, זיכרונה חוזר אליה והיא מזהה גם את אביה. לאחר מכן אורפאוס שולח מטה את היצירות של שייקספיר על חוט. אביה מקריא לה אותן ועוזר לה ללמוד את השפה מחדש. אורפיאוס מחליט לרדת לעולם התחתון ולהחזיר את אורידיקה. הוא שר מחוץ לשער ומעיר את האדס, אדון השאול, שהיה "האיש המעניין" שפגשה רגע לפני מותה. אורפיאוס אומר להאדס שהוא נחוש להחזיר את אורידיקה לארץ החיים. האדס מסביר שהיא יכולה לעקוב אחריו, אבל אסור לו להסתכל אחורה כדי לראות אם היא שם; אם יעשה זאת היא תאבד לו לנצח. אורידיקה מפחדת ואינה רוצה לעזוב את אביה, אבל הוא מתעקש שהיא חייבת לחזור עם בעלה. היא מפחדת שזו תרמית ולא באמת אורפיאוס. בעודה עוקבת אחריו, היא קוראת בשמו. הוא מסתובב והיא נמשכת בחזרה לעולם התחתון. בינתיים, אביה, המדוכא בגין אובדנה, טובל בנהר השכחה. אורידיקה, שחזרה לאחר מותה בשנית, מגלה שלאביה כעת אין זיכרון או יכולת דיבור. האדס מצהיר שהוא ייקח את אורידיקה לכלתו. היא כותבת מכתב לאורפיאוס, מניחה אותו על הארץ ופוסעת אל נהר השכחה. אורפיאוס מגיע ורואה אותה, אבל אז נתז מים מהנהר גוזל ממנו את זכרונו. הוא מוצא את המכתב שכתבה לו, אבל לא יודע איך לקרוא אותו. תגובות הביקורת להקרנת הבכורה של האופרה בלוס אנג'לס היו מעורבות. מארק סוויד מלוס אנג'לס טיימס אמר כי האופרה היא "שאפתנית, בטוחה בעצמה, לרוב מרשימה, בעיקר מרתקת, צבעונית מבחינה אינסטרומנטלית וניתנת לשיר להפליא. במיטבה, היא אופרה גדולה משמחת". אנתוני טומסיני מהניו יורק טיימס הציע שאוקוין היה נאמן למקור למחזה של רוהל, כך ש"השפה המוזיקלית של אורידיקה היא לפעמים מאולצת באופן מוזר". הוא הוסיף כי "ההפתעה הנועזת ביותר של האופרה" היא יצירת כפיל לאורפיאוס, כך שהדמות הראשית מצטיירת כ"בחור רגיל" בעל כישרון למוזיקה, עם ממד אלים המתבטא בכפיל שלו. ג'ים פרבר כתב ב־Orange County Register כי ההפקה הייתה "ניצחון – מוזיקלית, ויזואלית וקולית". מתיו ריצ'רד מרטינז, שכתב עבור Bachtrack, ציין כי היוצרים (המלחין אקוין, הליברית רוהל והבמאית צימרמן) כולם מקבלים נמצאים בתוכנית המצוינות עמיתי מקארתור, ואמר כי "המוזיקה של היצירה היא מבריקה ומרגשת, והיא מציגה תפיסה ייחודית של מיתוס אורפיאוס ואורידיקה. שלושה 'גאונים' יוצרים אופרה אחת שובת לב". ב-23 בנובמבר 2021 הוצגה הבכורה של אורידיקה במטרופוליטן אופרה. צוות השחקנים כלל את ארין מורלי(אנ') כאורידיקה, ג'ושוע הופקינס כאורפיאוס, ג'קוב יוזף אורלינסקי(אנ') בתור הכפיל של אורפיאוס, בארי בנקס(אנ') בתור האדס, ונייתן ברג(אנ') בתור אביה של אורידיקה; המנצח היה המנהל המוזיקלי של החברה, יאניק נזה-סגין, והבמאית הייתה מרי צימרמן(אנ'). ההופעה הועברה בשידור חי על ידי רדיו מטרופוליטן אופרה דרך ערוץ Sirius XM,Zachary Woolfe שסקר את הביצוע עבור הניו יורק טיימס, שיבח את הליברית של רוהל, אך ציין שהמוזיקה והתזמור של אוקוין היו מהממים מידי עבור הסיפור. ובכל זאת, הוא חשב שזו "יצירה ברורה וחזקה יותר" מהאופרה הקודמת שלו, Crossing (2015), וציין כי "הריקודים בחתונתם של אורפיאוס ואורידיקה, רמז של מוזיקת פופ המופיעה מבעד לצללים מבשרי רע, היא פינוק קטן." האופרה בוצעה במטרופוליטן שבע פעמים באותה עונה. ההופעה הרביעית, ב-4 בדצמבר, שודרה בשידור חי כחלק מסדרת Metropolitan Opera Live in HD ושודרה גם ברשת Metropolitan Opera Radio ו-SiriusXM. הקלטת וידאו HD של ההופעה הזו זמינה להזמנה ב-Met Opera on Demand. הביצוע האחרון של האופרה באותה עונה (16 בדצמבר) שודר גם ב-Sirius XM. Swed, Mark (3 בפברואר 2020). "Review: At L.A. Opera, Matthew Aucoin's Eurydice almost has it all". The Los Angeles Times. {{cite news}}: (עזרה) "Eurydice fact sheet | LA Opera". אורכב מ-המקור ב-4 באוקטובר 2022. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Alspaugh, Leann Davis. "Eurydice: A Myth for Modern Times". Performances Magazine. Tommasini, Anthony (3 בפברואר 2020). "Review: Eurydice, a New Opera, Looks Back All Too Tamely". The New York Times. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Farber, Jim (3 בפברואר 2020). "Los Angeles Opera's Eurydice is a triumph with fresh twists". Orange County Register. נבדק ב-5 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Martinez, Matthew Richard (2 בפברואר 2020). "Matthew Aucoin's Eurydice: a new take on an heroic journey". Bachtrack. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Eurydice (November 23, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive. Woolfe, Zachary (24 בנובמבר 2021). "Review: The Met Opera's 'Eurydice' Tries to Raise the Dead". The New York Times. {{cite news}}: (עזרה) Eurydice (2021–2022 season) (אורכב 22.08.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive. Eurydice (December 4, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive. Eurydice (December 4, 2021), Met Opera on Demand. Eurydice (December 16, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive.