laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וינאקספו

וינאקספו (בצרפתית: Vinexpo) היא תערוכת יין המתקיימת בבורדו, צרפת. וינאקספו היא תערוכת היין החשובה בעולם, היא מתקיימת מאז שנה 1981, מדי שנה אי-זוגית, בחודש יוני, ברובע צפון-לאק, השוכן בצפונה של העיר בורדו. משתתפים בה יקבים מכל רחבי העולם, אבל נעדרים ממנה טובי היקבים בעולם. עקב ההצלחה הרבה הוגבלה הכניסה לתערוכה למקצועני ענף היין ולעיתונאים. בתערוכת וינאקספו ה-16 במספר שנערכה בשנת 2011 השתתפו 2,400 מציגים מ-47 מדינות בעולם. שלמה פפירבלט, עולם היין, הוצאת אריה ניר, תשס"ב 2002; עמ' 131-130. אביטל ענבר. התענוגות של יינות בורדו. ירושלים, הוצאת כתר, 2005, עמ' 16, 26, 63, 78, 79, 102, 118, 147, 150, 153, 223-222. מדיה וקבצים בנושא וינאקספו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינאקספו ג'ון סאלבי, סיכום וינאקספו 2011(הקישור אינו פעיל), באתר איש הענבים, 28 ביוני 2011 דנה ניגרו, "וינאקספו 2011: התקדמות, כשאסיה ניצבת בחזית, ויין ספקטייטור, 28 ביוני 2011 (באנגלית) מני פאר, כוכב נולד, באתר nrg‏, 9 באוקטובר 2007 חיים גן, תערוכת וינאקספו - מי נושף בעורף הצרפתים?, באתר אכול ו-Chateau, ‏9 בספטמבר 2005 ישראל פרקר, וינאקספו 2003, באתר ynet, 2 ביולי 2003
אוגוסט הרבין

אוגוסט הרבין (בצרפתית: Auguste Herbin‏; 29 באפריל 1882 – 31 בינואר 1960) היה צייר צרפתי. הרבין נולד בכפר קוובי שליד הגבול הבלגי למשפחה ממעמד הפועלים. הוא למד ציור בבית הספר לאומנות של ליל. לאחר מכן עבר לפריז שם הושפע מהאימפרסיוניזם ולאחר מכן מהפוביזם. בשנת 1909 עבר לסטודיו בקרבתם של בראק ופיקאסו, ובהשפעתם התקרב הרבין לקוביזם, וצייר את הציור הקוביסטי הראשון שלו בשנת 1913. החל משנת 1917 ואילך החל לצייר ציור מופשט גאומטרי. מדיה וקבצים בנושא אוגוסט הרבין בוויקישיתוף ביוגרפיה יצירותיו באתר AllPosters ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ציור (זריצקי, 1964)

ציור (1964) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. זריצקי יצר את הציור בשנת 1964 על שלושה בדים זהים בגודלם (130 על 270 ס"מ) והוא מהווה חלק מסדרה של ציורים שנוצרו באותה עת וכונו בידי מרדכי עומר כ"נגיעות בירוק". קבוצת יצירות זו מכילה קבוצה של קומפוזיציות מופשטות, בהן שולט הגוון הירוק. מבנה הציור של זריצקי מושתת על צורות גאומטריות המצוירות בעזרת משיכות מכחול חופשיות. צורת ציור זו מעניקה ליצירה אופי אקספרסיבי. בשנת 1968 זכה זריצקי ב"פרס סנדברג", שהוענק לו ב-2 בינואר 1968. בין חברי ועדת הפרס היו וילם סנדברג ויונה פישר. בעקבות הזכייה בפרס נרכש הציור על ידי מוזיאון ישראל. בראיונות רבים שהעניק לרגל קבלת הפרס הדגיש זריצקי את תפיסת העולם שלו ביחס לעצמאותו של מעשה הציור. "אסור למסתכל לראות יותר ממה שיש בתמונה", הסביר זריצקי. "אסור לו לפתח דמיון בקשר למה שהוא רואה. זה מה שהוא רואה זה מה שיש. תמונה זה לא חלום". מאז שנרכש הוצג הציור דרך קבע בתצוגות האוסף של מוזיאון ישראל. בשנת 1984 הוצג הציור במסגרת רטרוספקטיבה שנערכה לזריצקי במוזיאון תל אביב לאמנות. החל משנת 2010 שולב הציור בתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל. "ציור (1964)" באתר מוזיאון ישראל ראו: עומר, מרדכי, זריצקי, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1984, עמ' 128. "דבר", 19 בינואר 1968
מדסן

האם התכוונתם ל... ג'סיקה מדסן – שחקנית בריטית וירג'יניה מדסן – שחקנית קולנוע אמריקאית מייקל מדסן – שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי מקלע מדסן – מקלע קל דני מדיסון
פליקס הופמן

פליקס הופמן בגרמנית: Felix Hoffmann‏; 21 בינואר 1868 - 8 בפברואר 1946) היה כימאי גרמני, הראשון אשר הצליח לסנתז גרסאות רפואיות לאספירין ולהרואין. הופמן נולד בשנת 1868 בעיר לודוויגסבורג (12 ק"מ משטוטגרט) בבאדן-וירטמברג אשר בגרמניה, ולמד כימיה במינכן. בשנת 1894 הצטרף לצוות המחקר של חברת התרופות באייר, בה היה לראש צוות מחקר ההרואין עד לפרישתו בשנת 1928. בשנת 1897 הצליח הופמן ליצור לראשונה גרסה רפואית יציבה ושימושית של חומצה אצטילסליצילית (ASA), חברת באייר שיווקה חומצה זו תחת השם אספירין. אולם, בשנת 1949 פרסם הכימאי ארתור אייכנגרין מאמר בו הוא טען כי הוא זה אשר תכנן וניהל את סינתזת האספירין, לצד סינתזה של תרכובות נוספות. בנוסף טען גם, כי הוא זה האחראי על הניסויים הקליניים הראשונים של האספירין אשר נעשו בחשאי, ואילו הצלחתו של הופמן הייתה מוגבלת לניסויים המעבדתיים הראשונים בלבד, כחלק מהליך עבודתו של אייכנגרין. במשך 50 שנה זכו טענותיו להתעלמות, עד שב-1999 פורסמו תגליות ועדויות חדשות על ידי הכימאי הסקוטי וולטר סנידר (Walter Sneader) מאוניברסיטת סטראת'קלייד שבגלאזגו, המראות שאכן היה זה אייכנגרין שהפיק את האספירין. חברת באייר הכחישה טענה זו בהודעה לעיתונות. נכון ל-2005 העניין טרם הוברר באופן סופי. 11 ימים לאחר הצלחת סינתזת האספירין, הצליח הופמן ליצור גרסה רפואית שימושית להרואין (דיאצטילמורפין). שני החומרים הופקו כבר בעבר (אספירין בשנת 1853 והרואין בשנת 1873 בגרסאות כימיות, אך לא בגרסאות רפואיות טהורות. מדיה וקבצים בנושא פליקס הופמן בוויקישיתוף Felix Hoffmann, באתר של חברת באייר (באנגלית) Sneader W. The discovery of aspirin: a reappraisal. BMJ 2000;321:1591-4.PMID 11124191
צין

האם התכוונתם ל... הר צין – הר בנגב נחל צין – נחל אכזב בנגב משה צין – איש צבא ישראלי צ'ין: שושלת צ'ין – שושלת סינית צ'ין (מדינה) – מדינה מסוף התקופה הקדומה בסין, הפכה לממלכת צ'ין ובהמשך להקיסרות הסינית בהנהגתו של צִ'ין שְׁה-חְוָאנג, מייסד שושלת צִ'ין צ'ין יפני – גזע כלבים צ'ין (בורמה) – אזור גבעות בספר של בורמה צ'ין (אתניה) – קבוצה אתנית היושבת בגבעות צ'ין בבורמה ציון זין
עונת הנדידה אל הצפון

עונת הנדידה אל הצפון (בערבית: موسم الهجرة إلى الشمال) הוא רומן פוסט-קולוניאלי מאת הסופר הסודאני א-טייב סאלח. הרומן פורסם בשנת 1966 ויצא לאור בביירות תחילה. לאחר מכן תורגם ליותר מ-30 שפות, ביניהן אנגלית, צרפתית, גרמנית, הולנדית, שוודית ועברית. המספר, עלום שם, חוזר לכפר מולדתו בסודאן, לאחר שבע שנים באנגליה, בהן התקדם בתחום לימודיו וזכה לתואר דוקטור. בדרכו לביתו, הוא פוגש כפרי חדש, שלא הכיר קודם, בשם מוסטפא סעיד (Sa'eed). מוסטפא מוצג בסיפור כאדם שהוא מושא להערצת הכפריים, הודות להישגיו שרוב האחרים אינם מסוגלים לבצע. המספר מתאר אופי קשה, מנוכר ועוין. המספר מתייחס אליו תחילה כאל בוגד. אך ערב אחד בהיותו שיכור, מוסטפא מתאר בפני המספר את חיי העבר שלו בערגה, באמירת שירה באנגלית רהוטה. מוסטפא עוזב בחטף את המספר. ואילו המספר נחוש בדעתו לגלות את זהותו של הזר. כפי שמתברר, מוסטפא היה לא רק תלמיד מבריק, ומשכיל בסודאן, אלא גם מצליח בלימודיו בקהיר ובמערב. הוא התמנה למרצה וחוקר בדרגת פרופסור, באחת האוניברסיטאות היוקרתיות באנגליה. באותה עת מוסטפא מתאר, בפני המספר, מערכת יחסים מורכבת ביותר, של שנאה ואלימות המופנית כלפי הזהות המערבית וכנגד מכריו בגולה. הסיפור על העבר הבעייתי של מוסטפא באירופה בפרט, הרומן שלו עם נשים בריטיות, מהווה מרכז העלילה המערבית של הרומן. המספר נפגש שוב ושוב עם מוסטפא סעיד כדי לגלות מהו עברו של הזר. דמותו מעוררת בו סקרנות רבה, ייאוש וכעס. למעשה המספר חושף את מוסטפא ומגלה את הכפיל שלו, שהחביא בתוכו. כולל העמדתו לדין וישיבתו בכלא, על רצח נשים... הסיפורים על חיי העבר של מוסטפא באנגליה, ההשלכות על הכפר סביבו, מעוררים במספר תהיות רבות וחשש רב, עד כדי התמודדות עם עצמו, על סף השפיות. רק לבסוף, צף נהר הנילוס כמרכיב מסיים של העלילה, המתאר את הנילוס בצורה מסכנת, בין חיים ומוות. כל זאת על מנת לסיים את הסיפור בבחירה מודעת, כדי להזיז את ההשפעה המערבית המתמשכת של מוסטפא, ולעמוד כפרט בעל השפעה בזכות עצמו. הרומן נאסר לקריאה, בסודאן, ארץ מולדתו של הסופר. ככל הנראה הדבר קשור במחצית השנייה של הרומן, המכילה כמה דימויים מיניים עוצמתיים, אשר הממשלה האסלאמית בסודאן לא יכולה לאשר. המספר (ללא שם, מדי פעם מכונה אפנדי כאות לכבוד) פרופ' מוסטפא סעיד. מאהבותיו של מוסטפא סעיד באנגליה: שילה גרינווד, אן המונד, ג'ין מוריס (אתה התחתן), איזבלה סימור. חאג' אחמד, סבו של המספר. וואד אל ריס, חבר סבו של המספר. כל פעם שהוא מתאלמן, מצליח לשאת אישה צעירה יותר. אדון וגברת רובינסון, הוריו המאמצים של מוסטפא בקהיר. מחג'וב, חברו של המספר מילדות. חסנה בנת מחמוד, אשתו של מוסטפא סעיד בכפר ושני ילדיה בנת מג'זוב, זקנה צעירה בגופה ובנפשה, המתארת בפני מספר את הדרמה שהתרחשה בכפר בהיעדרו. בני ובנות משפחתו של המספר ואנשי הכפר. הרומן תורגם לעברית בידי פרופסור טוביה שמוש מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הרומן עובד למחזה תיאטרון ולהצגה שהופיעה בפסטיבל עכו עם השחקן מוחמד בכרי אשר זכה בפרס השחקן המצטיין בשנת 1993, בבימוי אוריאל זוהר. א-טייב צאלח עונת הנדידה אל הצפון, הוצאת עם עובד, 2005 יוסף אלגזי, אלטייב צאלח - (2009-1929) הסופר מסודאן שחי בין שני עולמות, 29 במרץ 2009 עונת הנדידה אל הצפון, באתר OCLC (באנגלית) אוריאל זוהר, עונת הנדידה אל הצפון
חלוקה מנהלית של גרמניה

האם התכוונתם ל... מדינות גרמניה – חלוקת גרמניה למדינות מחוזות גרמניה – חלוקתה של גרמניה למחוזות אזורי הכיבוש בגרמניה – חלוקת גרמניה הנאצית אחרי מלחמת העולם השנייה חלוקה מנהלית של גרמניה המזרחית – חלוקתה המנהלית של גרמניה המזרחית
ראזה ג'אפרי

ראזה ג'אפרי (באנגלית: Raza Jaffrey; נולד ב-28 במאי 1975) הוא שחקן בריטי. ידוע בעיקר בתפקידו כזאפר יוניס בסדרת הריגול של ה-BBC "ספוקס". ג'אפרי נולד בליברפול לאב הודי מאגרה ולאם אנגלייה מליברפול. הוא גדל בלונדון והתחנך ב"דאלוויץ' קולג'", שבו למד גם חברו לסדרה "ספוקס" רופרט פנרי-ג'ונס. הוא למד ספרות אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר, ולמד משחק בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק. אחרי סיום לימודיו באוניברסיטה רצה להיות טייס והתכוון להתגייס לחיל האוויר המלכותי. בתקופת לימודיו הופיע במספר הצגות בפסטיבל תיאטרון השוליים של אדינבורו ובפסטיבל שייקספיר בפנדליי, בהם "הנרי השמיני" ו"קומדיה של טעויות". בשנתו האחרונה באוניברסיטה הוא עבד עם הבמאי גרגורי דוראן, ולדבריו ממנו הושפע להרשם לבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק" ולפנות לקריירה מקצועית של שחקן. עוד בתקופת שהותו במנצ'סטר הוא היה סולן בלהקת ג'אז-פאנק (Funk). אחרי סיום לימודיו באולד ויק הופיע ג'אפרי הרבה על במות התיאטרון. הוא שיחק ברומיאו ויוליה, סיראנו דה ברז'ראק, "East Is East", וכן ב- 14 Songs 2 Weddings and A Funeral. הפריצה שלו הייתה בשנת 2001 כשקיבל את תפקיד סקיי במחזמר מאמה מיה! בתיאטרון הנסיך אדוארד שבלונדון בבימויה של פילידה לויד. בהמשך הופיע בהפקה של אנדרו לויד ובר "Bombay Dreams" בתיאטרון אפולו. הוא קיבל ביקורות מהללות על משחקו. אחר כך הופיע בסדרת הטלוויזיה "M.I.T.: Murder Investigation Team" של רשת ITV, במותחן "Dirty War" ובסדרת הדרמה "החיים הם לא רק הא הא" של ה-"BBC". ב-2005 החל להשתתף בסדרה "ספוקס" בתפקיד זאפר יוניס. באותה תקופה המשיך להופיע בתיאטרון וגילם את אורסינו במחזה "הלילה ה-12" בתיאטרון אלברי שבלונדון, ולוהק לסרטו של דייוויד קרוננברג "סימנים של כבוד". ב-2007 עזב את "ספוקס" והחל להופיע בסדרת הטלוויזיה "מאהבות". עוד כיכב לצידו של שון בין בסרט הטלוויזיה "Sharpe's Peril" והשתתף בסרט הקולנוע "Infinite Justice", תפקיד שעליו זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר ב"קארה פילם פסטיבל" (פסטיבל קולנוע בינלאומי בקאראצ'י). ב-2010 הופיע ב"סקס והעיר הגדולה 2" סרט ההמשך של סקס והעיר הגדולה. עוד הופיע בסרטים "צוות", "הארי בראון" ובקומדיה "Accidental Farmer". ב-2011 השתתף בסדרת הטלוויזיה על גיבורי על "The Cape" בתפקיד הנבל קיין, ובסדרת הטלוויזיה "Smash" של NBC. ב-2007, זמן קצר אחרי שעזב את הסדרה "ספוקס" התחתן עם שותפתו לסדרה מירנדה רייסון. הם נפרדו בנובמבר 2009. ב-2012 החל ג'אפרי לצאת עם השחקנית לארה פולבר והשניים התחתנו ב-27 בדצמבר 2014. ראזה ג'אפרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראזה ג'אפרי, ברשת החברתית אינסטגרם ראזה ג'אפרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראזה ג'אפרי, באתר AllMovie (באנגלית) ראזה ג'אפרי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ראזה ג'אפרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ראזה ג'אפרי, באתר Discogs (באנגלית) Raza Jaffrey at bbc.co.uk Boffey, Daniel (2 במאי 2010). "Hand in hand, Miranda the Spook and her 'Married, Single Other' co-star". London: Daily Mail. Jaffrey, 35 {{cite news}}: (עזרה) Adam Jacques (29 במרץ 2015). "Camilla Schneideman & Lara Pulver: 'I realised the flapjacks I gave". The Independent. {{cite web}}: (עזרה)
אנונימוס

האם התכוונתם ל... אנונימוס (קבוצה) – שמם הקולקטיבי של אלמונים המשתתפים בפעילויות מסוימות באינטרנט ובעולם האמיתי אנימלס (לשעבר "אנונימוס") – עמותה למען זכויות בעלי חיים המבוססת בישראל גאלוס אנונימוס – כרוניקן מן המאה ה-12, מחבר ההיסטוריה הקדומה של פולין והונגריה אנונימוס או "הנוטריון של המלך בלה" - כרוניקן הונגרי מימי הביניים
לחופש נולד

לחופש נולד הייתה עמותה אשר פעלה לקידום וזירוז שחרורם של שבויי צה"ל ונעדרי צה"ל. העמותה הוקמה בשנת 2001 ומאז פעלה בישראל ובעולם במטרת מציאת מידע על השבויים והנעדרים הישראלים במטרה להשיבם. יושב ראש העמותה היה עו"ד אליעד שרגא ומנכ"לה היה איל בן ראובן. שמה של העמותה נגזר מתוך כרזה שהופצה במאות אלפי עותקים בישראל ובה הסלוגן "רון ארד - לחופש נולד" בפברואר 2011, הוקמה ועדה לבדיקת הורדת תקצוב העמותה (שעמד על סך של 11 מיליון ש"ח בשנה) ממשרד הביטחון. בעקבות זאת העמותה יצאה ב-28 בפברואר במסיבת עיתונאים ובה חשפה עדויות חדשות על גורל נעדרי קרב סולטאן יעקוב. בינואר 2012 החליטה העמותה להשעות את פעילותה עקב קשיים כלכליים. להלן רשימת שבויי ונעדרי צה"ל אשר העמותה פעלה לשחרורם: זכריה באומל - נעדר מאז 11 ביוני 1982 - קרב סולטאן יעקב. גופתו הובאה לישראל בפעילות מבצעית חסויה בשם "מבצע זמר נוגה". הודעה על כך נמסרה ב-3 באפריל 2019. יהודה כץ - נעדר מאז 11 ביוני 1982 - קרב סולטאן יעקב. צבי פלדמן - נעדר מאז 11 ביוני 1982 - קרב סולטאן יעקב. רון ארד - נפל בשבי ב-16 באוקטובר 1986 ומאז נעדר. גיא חבר - נעדר מאז 17 באוגוסט 1997. מג'די חלבי - נעדר מאז 24 במאי 2005, גופתו נמצאה ב-2012 סמוך לעוספיה. גלעד שליט - נחטף ב-25 ביוני 2006 בידי מחבלים פלסטינים, הוחזר במסגרת עסקת שליט ב-2011. העמותה הציעה פרס בגובה 10 מיליון דולר למוסר מידע אמין לגבי אחד או יותר מהנעדרים. ביוני 2019 פסק בית המשפט העליון כי המדינה תשלם 10 מיליון דולר למוצאי גופתו של החייל מג'די חלבי ב-2012. הפסיקה עוררה ויכוח נוקב. בן-ראובן אמר בתגובה שהפסיקה מופרכת לחלוטין לאור עובדת היות העמותה בפירוק בעת מציאת הגופה, ובנוסף לאור הכוונה המקורית של הצעת התגמול בעבור מסירת מידע במדינת אויב העשוי לסייע למציאת הנעדרים, ולא להתקלות מקרית בגופה ביער. ביולי באותה שנה, נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות נעתרה לבקשת משרד הביטחון לקיום דיון חוזר בעתירה, ודחתה את חובת התשלום של הפסיקה האחרונה. אתר האינטרנט הרשמי של לחופש נולד בארכיון האינטרנט עוזי ברוך, איראן: עמותת 'לחופש נולד' היא סוכנות ריגול, באתר ערוץ 7, 31 בינואר 2011 נתיב נחמני, עדות: אחד מנעדרי סולטן יעקב נהרג בקרב, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2011 רוני לינדר, רגשות האשם על נעדרי צה"ל עלו למדינה 100 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2013 רוני לינדר, מנהלי עמותת לחופש נולד ניסו לעצור הבדיקה, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2013 לחופש נולד, באתר "גיידסטאר ישראל" יהושע בריינר‏, "לחופש נולד" נגד ברק: "מחריב כל דבר טוב", באתר וואלה, 28 בפברואר 2011 אביאל מגנזי, עמותת "לחופש נולד" משהה את פעילותה עקב קשיים כלכליים, באתר כלכליסט, 2 בינואר 2012 יובל אזולאי, קמפיין חדש לעמותת "לחופש נולד": מציעה פרס בסך 10 מיליון דולר למוסרי מידע מהימן בנוגע לנעדרי סולטן יעקב והנעדר גיא חבר, באתר הארץ, 8 בפברואר 2006 יואב איתיאל‏, למרות החלטת העליון: תשלום הפרס למוצאי שרידי מג'די חלבי יעוכב, באתר וואלה, 4 ביולי 2019
מס מותרות

מס מותרות הוא מס המוטל על מוצרי מותרות, מוצרים שאינם מוצרי יסוד, או מוצרים חיוניים, במטרה להקטין צריכת מוצרים אלה. דרך הטלת מס מותרות עשויה להיות דומה לזו של מס מכירות ומס ערך מוסף, כאחוז מכל המוצרים מסוג מסוים. אולם הטלת מס זה משפיעה בעיקר על קבוצות צרכנים עשירים, כיוון שהם הצרכנים העיקריים של מותרות, כגון: כלי רכב יוקרתיים, תכשיטים וכדומה. ניתן אף להטיל מס מותרות לרכישות מעל סכום מסוים, וכך לדוגמה, בחלק ממדינות ארצות הברית מוטל מס מותרות על רכישות נדל"ן מעל מחיר מסוים. מוצר מותרות עשוי להיות "מוצר ובלן", שהוא סוג של מוצר שהביקוש אליו גובר ככל שמחירו עולה. לכן, הטלת מס מותרות עשויה לעיתים להגביר את הביקוש לאותו מוצר מותרות. אולם, באופן כללי, כיוון שלמוצרי מותרות גמישות הכנסה מעצם הגדרתם, הרי שאפקט ההכנסה ואפקט התחלופה יפחיתו בחדות את הביקוש ככל שהמס יאמיר. במדינת ישראל הונהג מס מותרות בשנת 1949, מכוח פקודת מס מותרות, תש"ט-1949, והוטל על סחורות מוגמרות, בהן רהיטים ומכשירי חשמל. המס הוטל גם על נעליים, אך בהמשך צומצם לנעליים יקרות בלבד. בשנת 1952 הוחלפה פקודת מס מותרות ב"חוק מס מסויג ומס מותרות", אשר איפשר הטלת מס מוגבל גם על סחורות שלא הוגדרו כמותרות.. בשנת 1954 תוקן החוק ושונה שמו ל"חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952". התיקון ביטל למעשה את ההבחנה בין מוצרים שמוגדרים כמותרות ומוצרים אחרים. מס המותרות משמש כחלק ממערכות חוקי השכר בענפים כלכליים ובליגות ספורט שונות, בעיקר כאלו המשתמשות בתקרת שכר, על חריגות מסוימות מהתקרה. בעיקר בספורט, המס מתממש במידה והתקרה המונהגת היא תקרת שכר רכה. מס מותרות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) על שם הכלכלן תורסטיין ובלן (Thorstein Veblen) מס מותרות פורסם בעיתון הרשמי, מעריב, 2 בפברואר 1949 מס מותרות רק על נעליים יקרות, הצופה, 8 ביוני 1953 נופר סיני, ברוך שפטרנו, באתר הארץ, 16 במרץ 2006 חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952, באתר נבו, וראו גם הצעת חוק מס מסויג ומס מותרות (תיקון), תשי״ד—1954, דברי הסבר לסעיף 4, עמ' 125 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (1924)

אולימפיאדת פריז (1924) נערכה בפריז, צרפת בפעם השנייה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-6 ביולי לבין ה-13 ביולי 1924. נערכו 27 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו, בהשתתפות 660 משתתפים מ-40 מדינות. התחרויות נערכו באצטדיון קולומב במסלול שאורכו 500 מטר. הייתה זו הפעם האחרונה במשחקים האולימפיים שתחרויות הריצה לא נערכו במסלול שאורכו 400 מטר. סוכם סופית על אורך מסלול ריצת המרתון - 42,195 מטר (26 מייל ו-385 יארד). הפינים המעופפים (פינלנד): פאבו נורמי (פינלנד פינלנד) שזכה ב-5 מדליות זהב שהצטרפו ל-3 מדליות זהב מאולימפיאדת אנטוורפן (1920), וילה ריטולה (פינלנד פינלנד) שזכה ב-6 מדליות מהן 4 מדליות זהב ושתי מדליות כסף, אלבין סטנרוס (פינלנד פינלנד) שזכה במדליית זהב בריצת מרתון ואליאס כץ (פינלנד פינלנד) היהודי שזכה בשתי מדליות מהן אחת זהב. הרולד אברהמס יהודי (בריטניה בריטניה) זכה בשתי מדליות, מהן מדליית זהב בריצת 100 מטר. אירוע זה תואר בשנת 1981 בסרט מרכבות האש, זוכה 4 פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר. באד האוזר (ארצות הברית ארצות הברית) והארולד אוסבורן (ארצות הברית ארצות הברית) שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. רוברט לה-ג'נדר (ארצות הברית ארצות הברית) קבע בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.765 מטר, במסגרת תחרות בקרב חמש שבה זכה במדליית ארד, יום לפני התחרות בקפיצה לרוחק. בתחרות עצמה הוא לא השתתף ויכול היה לזכות במדליית הזהב. דהרט האברד (ארצות הברית ארצות הברית) היה לאתלט האפרו אמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב בתחרות אישית, בקפיצה לרוחק. מורגן טיילור מארצות הברית מנצח ריצת 400 מטר משוכות מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת פריז בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת פריז (1924), באתר סימוכין ספורט אולימפי
קרקע (התעמלות)

קרקע (באנגלית: Floor) הוא אחד המכשירים עליהם מתחרים גברים ונשים בענף התעמלות מכשירים. התחרות מתבצעת על משטח מיוחד שהוכן עבור פעילות ספורטיבית. תרגיל המבוצע על המשטח הייעודי, נקרא "תרגיל קרקע". תרגיל קרקע מבוצע על משטח מרובע בגודל של 12×12 מטר עם תוספת ביטחון של 1 מטר מכל צד. המשטח עשוי בדרך כלל מקצף מוקשה ומעליו שכבה של עץ לבוד, והוא נתמך על ידי קפיצים או גושי קצף גומי מוקשה, דבר המייצר משטח קשיח המגיב בעוצמה לדחיסתו, ומאפשר למתעמלים להגיע לגובה רב יותר ולנחות על משטח רך יותר מרצפה רגילה. המתעמלות מבצעות תרגיל עם כוריאוגרפיה בזמן שלא יעלה על 1:30 דקות, ומשלבות אותו יחד עם מוזיקה. על המוזיקה להיות אינסטרומנטלית ואין לכלול בה מלל. תרגיל ארוך מהזמן שנקבע יגרור הורדת ציון. התרגיל מורכב מסדרה של קפיצות הנקראות "אלמנטים" המשלבות גמישות וכוח רב. בנוסף על המתעמלות לקשר בין הקפיצות על ידי אלמנטים תנועתיים, קטעי קישור וכוריאוגרפיה המתאימה לאופי המוזיקה. קטעי קישור אלה משלבים תנועות ריקוד, בלט ומחול. מתעמלות ברמה גבוהה נדרשות לבצע תרגילים ברמה גבוהה המכונים שרשראות אקרובטיות עם או בלי ידיים בזה אחר זה. קיים צוות שיפוט המוריד נקודות על שגיאות באמנותיות של התרגיל (כוריאוגרפיה, הבעה, חוסר יכולת למלא תפקיד או אופי המותאם למוזיקה, יצירתיות והקשר בין המוזיקה לתנועה והקצב). למשל, ניקוד התרגיל נפגע כאשר המתעמלת אינה מסיימת את התרגיל, עם סיום המוזיקה. המתעמלים מבצעים תרגיל שמטרתו להפגין גמישות וכוח גופני על ידי אלמנטים אקרובטיים והדגמה של יכולות שיווי משקל. מרבית תרגילי הקרקע של הגברים מבוצעים בין 60–70 שניות ונעשים ללא מוזיקה, בניגוד לתרגילי הנשים. הכללים מחייבים את המתעמלים לגעת בכל אחת מפינות המשטח, לפחות פעם אחת, במהלך התרגיל שלהם. ניקוד התרגיל נפגע כאשר יש פגם בתנועות הבסיסיות של גוף המתעמל, כגון החמצת פויינט, רגליים לא ישרות, נחיתה לא יציבה, נפילה ועוד. כמו כן, יציאה של רגל אחת מעבר לפס הלבן המקיף את המשטח תגרור הורדה של 0.1 מניקוד התרגיל ויציאה של שתי רגליים תגרור הורדה של 0.3 נקודות. קורה מקבילים מדורגים מתח מדיה וקבצים בנושא קרקע בוויקישיתוף אתר איגוד ההתעמלות בישראל אתר ההתאחדות ההתעמלות הבינלאומית קרקע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איגוד ההתעמלות, מכשירים וחוקה, באתר Israel Gymnastics Federation
הליברטינז

הליברטינז (באנגלית: The Libertines) היא להקת רוק בריטית שהוקמה בלונדון ב-1997 והייתה חלק ממהפכת הגראג' רוק והאינדי רוק של שנות ה-2000. הלהקה הוקמה על ידי קארל בארט ופיט דוהרטי שצירפו אליהם את המתופף גרי פוואל והבסיסט ג'ון האסל, למרות שהצלחתם בהתחלה הייתה מוגבלת, הפופולריות שלהם צברה תאוצה לאחר אלבומם הראשון שיצא ב-2002, אלבום ממנו יצאו להיטים רבים. הביקורות היללו את הלהקה, ולמרות מכירות פושרות הלהקה זכתה ליותר פופולריות עם השנים, זאת הודות למגזיני המוזיקה בבריטניה שמשבחים את הלהקה. גם סגנון חייו הפרוע של פיט דוהרטי, והתמכרויותיו לסמים, פרסמו את הלהקה. בהמשך הלהקה הוציאה כמה סינגלים לרבות Don't Look Back into the Sun. תוך מספר שנים הלהקה התפרקה אך בשנת 2010 הוקמה מחדש. מדיה וקבצים בנושא הליברטינז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הליברטינז (באנגלית) הליברטינז, ברשת החברתית פייסבוק הליברטינז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הליברטינז, ברשת החברתית אינסטגרם הליברטינז, סרטונים בערוץ היוטיוב הליברטינז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הליברטינז, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הליברטינז, באתר ספוטיפיי הליברטינז, באתר Last.fm (באנגלית) הליברטינז, באתר AllMusic (באנגלית) הליברטינז, באתר MusicBrainz (באנגלית) הליברטינז, באתר דיזר הליברטינז, באתר Discogs (באנגלית) הליברטינז, באתר Songkick (באנגלית) הליברטינז, באתר SecondHandSongs הליברטינז, באתר בילבורד (באנגלית) תרבות ובידור nana10, הליברטינז התאחדו בהופעה מיוחדת בלונדון, באתר nana10‏, 25 באוגוסט 2010 nrg מעריב, הליברטינז מתאחדים, באתר nrg‏, 30 במרץ 2010 אמרי מרמור‏, חוגגים עשור לאלבום הבכורה של הליברטינז, באתר וואלה, 14 באוקטובר 2012 הדר גפני, הפרח האנגלי האחרון - סקירת קריירה של פיט דוהרטי, מגזין "מרפסת", 18 באפריל 2014 הגר רבט, דיוקן האמן כאיש שביר - רשמים מההופעה של פיט דוהרטי, מגזין "מרפסת", 7 במאי 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארמייה התשיעית (ארצות הברית)

הארמייה התשיעית של ארצות הברית היא עוצבה של צבא ארצות הברית, שמפקדתה מוצבת באיטליה. היא ידועה בעיקר בזכות לחימתה במסגרת כוחות בעלות הברית במערב אירופה במלחמת העולם השנייה. מפקדה הראשון והיחיד אז היה לוטננט גנרל ויליאם סימפסון. הארמייה הוקמה ב-15 באפריל 1944 בטקסס שבארצות הברית ונקראה בתחילה הארמייה השמינית. ב-22 במאי באותה שנה, לאחר שהגיעה מפקדתה לבריטניה, שונה שמה לארמייה התשיעית, על מנת שלא יחול בלבול בינה לבין הארמייה השמינית הבריטית. הארמייה נועדה לקבל את הפיקוד על חלק מן הדיוויזיות האמריקניות שהוזרמו לצרפת לאחר הפלישה לנורמנדי והפריצה של בעלות הברית מנורמנדי אל צפון צרפת. הארמייה הפכה למבצעית ב-5 בספטמבר 1944 במסגרת קבוצת הארמיות ה-12. התפקיד הראשון שהוטל עליה היה הכנעת חיל המצב הגרמני שנותר בעיר הנמל ברסט שבברטאן, בעוד שהארמיות האמריקניות האחרות בצרפת (הראשונה והשלישית) התקדמו באותה עת מזרחה. בהמשך החודש, לאחר כניעת הגרמנים בברסט, יצאה הארמייה מזרחה ותפסה את מקומה בין הארמייה הראשונה מצפון לבין הארמייה השלישית מדרום. בחודש נובמבר הועברה הארמייה התשיעית צפונה, לאגפה של קבוצת הארמיות ה-12, כשהארמייה הראשונה מימינה ומשמאלה הארמייה הבריטית השנייה, שהשתייכה לקבוצת הארמיות ה-21. באותו חודש תקפה הארמייה התשיעית את קו ההגנה הגרמני על גבול בלגיה-גרמניה (קו זיגפריד) ובדצמבר החלה לתקוף את מערכי הגרמנים בסמוך לנהר הרואר (Roer). עם תחילת קרב הארדנים ב-16 בדצמבר 1944 נמצאה הארמייה בצפון בלגיה, מצפון לגזרת הפריצה הגרמנית בארדנים, בעוד שמפקדת קבוצת הארמיות ה-12 נמצאה מדרום לגזרת ההתקפה הגרמנית. על כן הועברה הארמייה ב-20 בדצמבר תחת פיקודה של קבוצת הארמיות ה-21 (ביחד עם הארמייה האמריקנית הראשונה). רבות מיחידות הארמייה התשיעית הועברו תחת פיקוד הארמייה הראשונה כדי לתגבר אותה בלחימתה נגד הגרמנים בקרב הארדנים, בעוד הארמייה התשיעית עוסקת בעיקר במגננה. בפברואר ובמרץ 1945, לאחר סיום קרב הארדנים, תקפה הארמייה התשיעית אל תוך גרמניה במסגרת קבוצת הארמיות ה-21 והשתתפה במערכה על חבל הריין. ב-23 בפברואר חצתה הארמייה את נהר הרואר. עד ה-10 במרץ הגיעה הארמייה אל גדת נהר הריין לכל אורך גזרתה וב-20 במרץ היא החלה לצלוח אותו. לאחר הצליחה תקפה הארמייה מזרחה והיוותה את האגף הצפוני של תנועת המלקחיים האמריקנית, אשר כיתרה כ-300 אלף חיילים גרמנים בכיס הרוהר. ב-4 באפריל הועברה הארמייה חזרה לפיקודה של קבוצת הארמיות ה-12. אחד מן הקורפוסים שלה - הקורפוס ה-16 השתתף בחיסולו של כיס הרוהר, והאחרים הוסיפו להתקדם מזרחה, הגיעו אל נהר האלבה וחצו אותו. ב-15 באפריל נמצאה הארמייה 120 קילומטרים ממערב לברלין והייתה העוצבה הקרובה ביותר אליה של בעלות הברית המערביות. היא עמדה לפתוח בהתקפה קרקעית על מנת להגיע לעיר, אך נצטוותה לסגת לעברו המערבי של האלבה, בהתאם להסכמים שבין מנהיגי בעלות הברית. ב-2 במאי התייצבו כוחות הארמייה לאורך קו העצירה שנקבע מול הצבא האדום שבגזרתה. באפריל 1945 פעלו במסגרת הארמייה 13 דיוויזיות אמריקניות, מהן תשע דיוויזיות רגלים, שלוש דיוויזיות משוריינות ודיוויזיה מוטסת אחת (ה-17). מפקדת הארמייה התשיעית הוחזרה לארצות הברית לאחר תום המלחמה ופורקה ב-10 באוקטובר 1945. ב-2012 הוקמה מחדש כפיקוד כוחות הצבא בפיקוד אפריקה של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא הארמייה התשיעית בוויקישיתוף ג'ון טולנד, מאה ימים אחרונים, תל אביב: משרד הביטחון, תשכ"ט, עמ' 293-294. Dwight D. Eisenhower, Crusade in Europe, Garden City, NY: Permabooks, 1948, 1952, pp.528.