laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'עפר בן אבי טאלב

ג'עפר בן אבי טאלב (בערבית: جعفر بن أبي طالب), הידוע גם בשמות ג'עפר אל-טיאר (جَعفَر الطَيّار) וד'ו אל-ג'נאחין (ذو الجَناحَین) היה אחד מהצחאבה, אחיו של האימאם עלי בן אבי טאלב, ובן דודו של מוחמד נביא האסלאם. היה מנהיגם של המוסלמי שיצאו להגירה לחבש, והיה מפקד הצבא של המוסלמים בקרב מוטה (אנ'), בו הוא גם נהרג. אביו היה אבו טאלב בן עבד אל-מוטליב בן האשם בן עבדל מנאף בן קסי בן כּלאב בן מרה מן כּעב בן לואי בן גאלב בן פהר בן מאלק בן אל-נדר בן כנאנה בן ח'זימה בן מדרכּה בן אליאס בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן. אמו הייתה פאטמה בנת אסד בן עבד מנאף אל-האשמיה אל-קרשיה. אשתו הייתה אסמאא בנת עמיס, וילדיו היו: חמיד, חמזה, עבד אללה אל-אכבר, מוחמד אל-אכבר, עון, מוחמד אל-אסע'ר, עבד אללה אל-אווסט, עבד אללה אל-אסע'ר, אל-חוסיין, אחמד, נעמא, ואום אל-קאסם. בשנת 614, מוחמד הורה לקבוצה של מוסלמים להגר ממכה לחבש על מנת שיוכלו לתפוס שם מחסה ולהתגונן מפני הרדיפות שחוו וסבלו המוסלמים במכה באותה תקופה. מוחמד אמר להם "תפסו מחסה בחבש, המלך שלהם הוא אדם צדיק, אשר לא עושה עוול לאיש. סעו לשם, עד שאללה יפתח את הדרך למוסלמים". ג'עפר מונה להיות המנהיג של ההגירה הזאת. כשהמוסלמים הגיעו לחבש, המלך החבשי זימן אותם אליו. ג'עפר אמר לו "אני אגיד לך את אשר שמעתי מהמנהיג שלי, הנביא". אז הוא אמר "נביא הגיע מתוכנו, כדי לקרוא לנו להימנע מעבודת אלילים, ריבית, עשיית עוול לאחרים, שפיכות דמים, ניאוף וזנות. הוא הזמין אותנו אל הצלאה והזכאה, אל הצדק והנחמדות לשכנים". מלך חבש שאל את ג'עפר "האם יש לך משהו מהדברים שהנביא שלך הביא לכם מאלוהים?", אז ג'עפר הקריא לו פסוקים מסורת מרים המספרת את סיפורם של ישוע ואמו. המלך התרגש למשמע הפסוקים הללו, והסכים לתת למוסלמים מחסה בארצו. דמותו של ג'עפר בן אבי טאלב הופיעה במספר סדרות וסרטים. ב-1975, גילם את דמותו של ג'עפר השחקן מוניר מעאסרי (אנ') בסרט המסר. ב-2008, גולמה דמותו על ידי השחקן עמאר שלק, בסדרה Muhammad: The Final Legacy (אנ'). ב-2012, השחקן ראפי ווהאבי גילם את דמותו של ג'עפר בסדרה עומאר (אנ'). עקיל בן אבי טאלב מדיה וקבצים בנושא ג'עפר בן אבי טאלב בוויקישיתוף SahabaJa'far b Abi Talib Personal InformationFull Name Ja'far b Abi Talib b 'Abd al-MuttalibTeknonym Abu 'Abd Allah, Abu l-MasakinEpithet Ja'far al-Tayyar, Dhu l-janahaynLineage QurayshWell-Known Relatives Holy Prophet, Imam Ali, Abu TalibBirth circa 590 C. E. Place of Birth MeccaMuhajir/Ansar MuhajirPlaceof Residence Mecca, Ja'far b. Abi Talib, WikiShia (באנגלית) Jafar al-Tayyar, Al-Islam.org, ‏2013-01-21 (באנגלית) Bonhams : Hussein Bicar (Egypt, 1913-2002) The First Hijra, www.bonhams.com Battle of Mu'ta, WikiShia (באנגלית) Ja'far ibn Abi Talib - SunnahOnline.com, sunnahonline.com Family tree of Jafar ibn Abi Talib Quraish, Geneanet (באנגלית) Biḥār al-anwār, כרך 18, עמ' 412 Najashi: The king who supported Muslim emigrants, Arab News, ‏2014-03-28 (באנגלית) Amīn, Aʿyān al-Shīʿa, כרך 4, עמ' 123
צבי היימן

צביקה (צבי) היימן (כונה "פיצ'לה") (נולד בינואר 1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר הקיצוני. מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל רמת גן. היימן נולד בקזחסטן הסובייטית שבברית המועצות, לאחר מכן עבר עם הוריו לפולין בשנת 1946. התחיל לשחק בתור נער בקבוצת הילדים של ויסלה קרקוב. ב-1956 עלה עם הוריו לישראל זמן מה לפני מבצע סיני והתחיל לשחק בקבוצות הנוער של הפועל רמת גן. בגיל 16 הוקפץ לקבוצת הבוגרים על ידי מאמן הקבוצה משה וארון לאחר שהתבלט בקבוצת הנוער, וב-9 בינואר 1960 ערך את הופעת הבכורה במדי הבוגרים. ב-1962 הגיע לאמן את הקבוצה דוד שווייצר, והיימן החל לתפוס מקום של קבע בהרכב הקבוצה, ובמקביל התגייס לצה"ל ושירת כנהג של קצין השלישות בפיקוד מרכז בצריפין. היימן היה אחד מכוכבי הקבוצה בעונת האליפות ההיסטורית של רמת גן ב-1963/1964. סגנון משחקו בקבוצה כקשר קיצוני התקפי כלל זריזות, מסירות מהירות ויכולת כידרור מול היריבים על מנת לפרוץ את ההגנה. למרות הצלחתו הספורטיבית, התבלט באותה עת לגבי המשך דרכו בכדורגל בשל בעיות פרנסה. בעונת 1969/1970 עבר למכבי תל אביב שם שיחק עד עונת 1972/1973, והיה לו חלק בשתי אליפויות מדינה, גביע מדינה אחד (שהשלים דאבל ב-1970) ובגביע אסיה לאלופות השני שלקחה הקבוצה ב-1970/1971. לאחר מכן בילה תקופה קצרה מאוד בהכח מכבי רמת גן אך עקב מלחמת יום הכיפורים התגייס היימן לצה"ל ובמשך שבעה חודשים היה מגויס לגדוד משוריין בסיני. לאחר מכן חזר היימן להפועל רמת גן למשך עונה וחצי, לאחריה פרש ממשחק פעיל, כאשר ב-5 ביוני 1976 ערך את הופעתו האחרונה במדי הקבוצה. היימן הופיע בסך הכל 264 משחקים במדי הפועל רמת גן והבקיע 39 שערים בליגה ו-7 בגביע, לאורך 14 עונות במועדון. עד היום נמצא היימן במקום החמישי בין שיאני ההופעות ובמקום ה-12 ברשימת מלכי השערים של המועדון. להיימן אף שלוש הופעות במדיה הבוגרים של נבחרת ישראל. לאחר הפרישה אימן היימן בקבוצות הנערים במועדון, ותחתיו עברו בקבוצות: שולי גילארדי, יובל נעים, אבי ברשצקי, עוזי צדקה ועוד. לאחר שלוש שנים כמאמן בנערים של המועדון עבר לאמן את הנוער של הפועל רמת השרון. במשך חלק משנותיו ככדורגלן ו-35 שנים סך הכל, נשאר היימן בעבודתו השנייה - נהג בחברת האוטובוסים וההיסעים אגד. הפועל רמת גן אליפויות: 1963/1964 מכבי תל אביב אליפויות: 1969/1970, 1971/1972 גביע המדינה: 1969/1970 אליפות אסיה לקבוצות: 1970/1971 עמוד השחקן של צבי היימן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל (רשום בטעות בשם בני היימן) ראיון מקיף עם צביקה היימן, בבלוג אתר "המכתש" צבי היימן במיזם מכביפדיה היימן: שנה אחרי שחרורי מצה"ל עדיין מחוסר עבודה, מעריב, 6 ביולי 1964 רשימת מלכי השערים של הפועל רמת גן, מוזיאון הפועל רמת גן - המכתש
כוכב נולד (סרט, 1937)

כוכב נולד (באנגלית: A Star Is Born) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1937, בבימויו של ויליאם ולמן, עם ג'נט גיינור, פרדריק מארץ' ואדולף מנז'ו בתפקידים הראשיים. העלילה מספרת על כוכב קולנוע מפורסם שמריץ את הקריירה של אשתו ובאותו זמן הקריירה שלו דועכת עד לסוף טרגי. שלושה רימייקים נוספים הופקו לסרט: כוכב נולד (1954) – בכיכובם של ג'ודי גרלנד וג'יימס מייסון. כוכב נולד (1976) – בכיכובם של ברברה סטרייסנד וקריס קריסטופרסון כוכב נולד (2018) – בכיכובם של בראדלי קופר וליידי גאגא. אסתר ויקטוריה בלדג'ט (ג'נט גיינור) גרה בחוה חקלאית בדקוטה הצפונית ושואפת להיות שחקנית קולנוע. אביה ודודתה מתנגדים לכך ורק סבתה (מיי רובסון) תומכת בה בהשגת שאיפותיה ונותנת לה כסף בחשאי לטיסה להוליווד. היא מתחילה לחפש עבודה כשחקנית אך נאמר לה שהסיכוי שלה הוא אחד למאה אלף. היא מתוודעת לדייר סמוך לחדרה בשם דני מקווייר (אנדי דיויין) שהוא עוזר במאי שמזמין אותה לקונצרט בהוליווד בול שם היא רואה לראשונה את נורמן מיין (פרדריק מארץ') שהקריירה שלו מקרטעת בגלל בעיות השתייה שלו. דני מסדר לה עבודה כמגישה בנשף של שחקנים שם היא נתקלת שוב בנורמן שמתאהב בה ומשכנע את המפיק שלו, אוליבר נילס (אדולף מנז'ו) לתת לה תפקיד בסרט שבו הוא מופיע. נילס מתלבט אך לבסוף מסכים. היחצ"ן העיתונאי שלו, מאט ליבי (ליונל סטנדר), מראיין את אסתר, משפץ את קורות חייה ובהסכמה עם נילס הוא משנה את שמה לוויקי לסטר. ויקיר מתפרסמת בסרט הזה שמצליח בקופות והם מתחתנים ונוסעים לירח דבש. הקריירה של נורמן יורדת לשפל בעוד שוויקי מתפרסמת. הוא מובטל ונשאר בבית והיא מפרנסת אותו. כאשר היא מקבלת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הוא מתפרץ שיכור ומטיח דברים קשים נגד האקדמיה. לבסוף הוא נעלם ונעצר על ידי המשטרה באשמת שוטטות ושיכרות. השופט רוצה לכלוא אותו לשנתיים אך ויקי מגיעה למשפט ומשכנעת את השופט כי יבטל את גזר הדין והיא תהיה אחראית על שיקומו. הוא חוזר הביתה והיא ממשיכה בעבודתה אך הוא שקוע בדיכאון עמוק, פוסע לים ומתאבד בטביעה. ויקי בדיכאון ורוצה להפסיק לשחק אך סבתה מגיעה ומשכנעת אותה להמשיך. בטקס ההקרנה של סרטה החדש היא מודיעה לקהל: "אני גברת נורמן מיין". פרס אוסקר לשם כבוד – ויליאם הווארד גרין, על טכניקת הטכניקולור בסרט. פרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר – ויליאם ולמן, רוברט קרסון. מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר – דייוויד או סלזניק. מועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר – ויליאם ולמן. מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר – פרדריק מארץ' מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר – ג'נט גיינור מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר – אלן קמפבל, רוברט קרסון, דורותי פרקר מועמד לפרס אוסקר לעוזר במאי – אריק סטייסי מדיה וקבצים בנושא כוכב נולד בוויקישיתוף "כוכב נולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כוכב נולד", באתר נטפליקס "כוכב נולד", באתר AllMovie (באנגלית) "כוכב נולד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כוכב נולד", באתר אידיבי "כוכב נולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כוכב נולד 1937, באתר TCM קדימון לכוכב נולד 1937, באתר יוטיוב
לוק ביינס

לוק ביינס (באנגלית: Luke Baines; נולד ב-8 ביוני 1990) הוא שחקן אוסטרלי יליד אנגליה, הידוע בעיקר בזכות מתפקידו בתור ג'ונתן מורגנשטרן בסדרה "ציידי הצללים". ביינס נולד בעיירה הייד במנצ'סטר, אנגליה. הוא גדל בפרוור של העיר סידני, אוסטרליה. ביינס החל להשתתף בשיעורי משחק כבר בהיותו בן חמש ואף למד מוזיקה וריקוד. ביינס למד בתיכון לאמנויות הבמה בצפון סטראטפילד, ניו סאות' ויילס באוסטרליה, שם למד דרמה, מוזיקה וריקוד. את הקריירה שלו החל בגיל צעיר, בשנת 2004 הופיע במספר פרקים בסדרה האוסטרלית קרוב רחוק. ביינס הופיע גם בסרטים "מעגל הזהב" של מייקל קינג ובסרט להציל את מיסטר בנקס. בשנת 2013, ביינס כיכב בסרטו של ריצ'רד צלניקר "כשהלילה מגיע". הסרט עוקב אחר שון הולוואי (מיקו אוליבייה) בן ה-17 שנקלע לקבוצת מנודים מתבגרים בשם 'המיספיטים', שמנהיגו הכריזמטי והלא מתפקד ריקי גלדסטון (ביינס), לוקח אותו תחת כנפיו. ב־2014 הופיע בסרט "The Ever After" של מארק וובר וטרזה פאלמר. הוא צולם בלוס אנג'לס ובניו יורק בין יולי לאוגוסט 2013. בשנת 2015 הוא הופיע כרוצח סדרתי בסרט "הנערה בתמונה" שהופק על ידי וס קרייבן, והוקרן לראשונה ב-Midnight Madness בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, קנדה. הופעתו זכתה לשבחים רבים[דרוש מקור]. בשנת 2016 הצטרף לאנדרו גארפילד וריילי קיוך בסרט "תעלומה בסילבר לייק" של דייוויד רוברט מיטשל. ביינס הופיע בכמה תוכניות טלוויזיה, כולל "ציידי הצללים", שם גילם את ג'ונתן מורגנשטרן, אחיה של קלרי, בחלק השני של העונה השלישית. בשנת 2020 הוא הופיע בדמותו של רוניקום בפרק מתוך הסדרה "סוכני S.H.I.E.L.D." וגילם טייס מעבורת אימפריאלית בסדרה "המנדלוריאן" בשירות הסטרימינג של דיסני+. בשנת 2021 ביינס כתב וכיכב בסרט קומדיית האימה "Untitled Movie Horror Movie", שצולם מרחוק על ידי השחקנים במהלך מגפת הקורונה. ביוני 2022 הצהיר ביינס כי הוא הומוסקסואל, וכי הוא נמצא במערכת יחסים עם גבר. יצא בעבר עם השחקנית מירנדה ריי מיו. מדיה וקבצים בנושא לוק ביינס בוויקישיתוף לוק ביינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוק ביינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוק ביינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 'Shadowhunters' Luke Baines Comes Out: 'I've...Been in Love Twice', Gay Pride - LGBT & Queer Voices, ‏2022-06-27 (באנגלית)
גאורג זאל

גאורג אדוארד אוטו זאל (בגרמנית: Georg Eduard Otto Saal‏; 11 במרץ 1817 – 3 באוקטובר 1870) היה צייר גרמני. זאל היה בנו של פקיד בעיר קובלנץ אוטו פיליפ זאל. הוא הצליח לעבוד כשרטט בשחזור חורבות מצודת סטולצנפלס ליד קובלנץ. ציוריו הראשונים נוצרו מעט מאוחר יותר. בין השנים 1842–1846 הוא למד ציור נוף כסטודנט חופשי אצל הנס גודה באקדמיה של דיסלדורף בניהולו של יוהאן וילהלם שירמר ובשנה הראשונה בכיתת אדריכלות של רודולף ויגמן. במהלך תקופה זו נסע בגרמניה והגיע ליער השחור. סביר להניח שגודה ואנדראס אכנבאך עוררו את התעניינותו בנורווגיה. בשנת 1847 הוא יצא לטיול לימודי בן חמישה חודשים לנורווגיה יחד עם אוגוסט לאו ואוגוסט בקר (מאוסלו ועד ברגן). ולאחר מכן וילהלם פון שדו קיבל אותו כסטודנט לתואר שני. תמונותיו על נורווגיה, נוצרו באולפן, הביאו לו תהילה והכרה. בשנת 1848 עבר להיידלברג. בשנת 1850 הוא נסע לטיול נוסף בנורווגיה. בשנת 1852 נסע לשווייץ, בשנת 1853 לבוואריה. הוא התחתן עם סוזן לאנג ב-16 באוקטובר 1852 איתה נולדו לו שני ילדים. ב-1852/53 עבר לבאדן-באדן, שם היה בית המגורים העיקרי שלו עד מותו. בשנת 1853 הוא קיבל את התואר צייר בית המלוכה של באדן. מאז 1857 היה לו בית שני בפריז. מכאן הוא הגיע לברביזון בשנת 1858, שם, על פי הצהרתו שלו, הוא "באמת למד לראות". נסיעתו השלישית לנורווגיה התקיימה בשנת 1854 ולקחה אותו לכף הצפוני. הוא גם נסע לסאבוי ולאנגליה בשנת 1864. זאל נפטר משבץ מוחי. קברו נמצא בבית העלמין בעיר באדן-באדן. זאל ידוע בעיקר בזכות תמונותיו של נורווגיה שצוירו בסטודיו, המביעות את גדולתו של הטבע. התמונות הן פנורמיות מנקודות מבט גבוהות. מפלי מים הם מהנושאים העיקריים שלו. עבודותיו הנורדיות נמצאות באוספים ציבוריים במוזיאון סטדל בפרנקפורט, במוזיאון לאמנויות יפות בלייפציג ובמוזיאון מיטלריין קובלנץ 1854. עם זאת, הוא צייר גם נופים מבאדן ומנסיעותיו האחרות. לעיתים קרובות הוא צייר תמונות של לילות ירח ושמש של חצות שהיו פופולריים באותה תקופה. בתחילה, זאל הושפע מהרומנטיקה של הריין. מורו שירמר לימד אותו את הייצוג המוגזם של המציאות מבחינת התוכן הרומנטי שלה, בשילוב קומפוזיציה זהירה ופירוט מוקפד. משנת 1854 ואילך החל זאל להתנתק מגישות המורה שלו ולפנות יותר לעבר ריאליזם. פריצת דרך הגיעה בזמן שהותו בברביזון בשנת 1858, כאשר למד להעריך ציור בחוץ, בסגנון קליל ומוטיבים לא יומרניים. עם זאת, הוא מעולם לא ויתר לחלוטין על הקישוט ועל תשומת הלב לפרטים והמשיך לצייר בצורה הקודמת, במיוחד לצורך מכירות. בנוסף לציורי נוף, זאל עשה גם דיוקנאות רבים, תמונות בעלי חיים וציורי ז'אנר וקריקטורות. מדיה וקבצים בנושא גאורג זאל בוויקישיתוף Gabriele Häussermann: Leben und Werk des badischen Hofmalers Georg Otto Eduard Saal (1817–1870). Dissertation, University of Freiburg, 2004 (Full text online) Ontdek schilder, tekenaar Georg Eduard Otto Saal, rkd.nl (בהולנדית)
אלישה ויינרייט

אלישה אנה וויינרייט (באנגלית: Alisha Ena Wainwright; נולדה ב-14 ביולי 1989) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בתפקידיה בסדרה "איך לגדל גיבור-על" (אנ') של נטפליקס ומהסדרה "ציידי הצללים" ברשת Freeform. וויינרייט נולדה וגדלה באורלנדו שבפלורידה. אימה היא ילידת ג'מייקה ואילו אביה מהאיטי. אחרי שהופיעה במערכון קומדיה באינטרנט בערוץ היוטיוב "סמוש" בשנת 2012, ויינרייט התארחה בכמה הפקות קולנוע וטלוויזיה כולל "מחשבות פליליות", "הוחלפו בלידתן" ו"המפענחת: פשעים חמורים". בספטמבר 2016, לוהקה בתור אשת הזאב מאיה רוברטס בסדרת הפנטזיה "ציידי הצללים" של Freeform, המבוססת על סדרת הספרים The Mortal Instruments מאת קסנדרה קלייר. לאחר שהייתה דמות חוזרת בעונה השנייה, היא קודמה לסדרה כדמות ראשית בעונה השלישית של התוכנית. בשנת 2018 החלה לשחק בסדרה "איך לגדל גיבור-על" של נטפליקס. אלישה ויינרייט, ברשת החברתית פייסבוק אלישה ויינרייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלישה ויינרייט, ברשת החברתית אינסטגרם אלישה ויינרייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אלברט עמר

אלברט עמר (נולד ב-7 בנובמבר 1956) הוא זמר ויוצר ישראלי, אשר התפרסם בעקבות הוצאת התקליט "שקוף" בשנת 1990. אלברט עמר עלה עם משפחתו מקזבלנקה במרוקו, בגיל 6. גדל בפרדס חנה במשפחה מרובת ילדים, אחד מאחיו הוא הראשון לציון שלמה עמאר. הוא התחנך בבית ספר יסודי ממלכתי דתי, ממנו המשיך ללימודים בישיבה. בגיל הצבא, לא היה כשיר לגיוס, לדבריו היה בתקופה קשה "מפוצץ בסמים וכועס על כל העולם". בגיל 21 התגייס לצבא במסגרת "נערי רפול" (מקא"ם) ושירת בחיל התותחנים. ולאחר השחרור חזר לפרדס חנה, שם הקים תיאטרון קהילתי עם הבמאי רמי רוזן. נולה צ'לטון הזמינה אותו להצטרף לפרויקט תיאטרון חברתי בקריית שמונה, שם הופיע לצד שחקנים צעירים, שלאחר מכן התפרסמו, ביניהם איציק ויינגרטן, עופרה ויינגרטן, מוני מושונוב, סנדרה שדה, שלמה בראבא, חוה אורטמן, דליק ווליניץ, ארנון צדוק ואחרים. בעידודה של נולה צ'לטון ובזכות מאבקה, התקבל ללמודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, למרות שלא הייתה לו תעודת בגרות. בפסטיבל ישראל ב-1989, הופיע במופע היחיד "שקוף", מופע מוזיקלי שיצר עם המחזאית דניאלה כרמי והמלחין אלדד לידור. המופע הציג במונולוגים ובשירים את סיפורה של "החצר האחורית של ישראל", קשיי הקליטה וההשתלבות בארץ והכאב החברתי. לאחר מספר חודשים, הוציא תקליט עם שירי המופע, הנושא את שם המופע: "שקוף". לאחר הוצאת התקליט פנה עמר לעבודה חינוכית עם בני נוער בסיכון. כעשר שנים לאחר הוצאת התקליט "שקוף" חזר עמר בתשובה. עמר נשוי עם חמישה ילדים מנישואים אלו ושניים מקשרים קודמים. הוא ממשיך ליצור מוזיקה ומלמד משחק בסמינר הקיבוצים. אחיו, הרב שלמה משה עמאר, היה הרב הראשי הספרדי לישראל, ונשיא בית הדין הרבני הגדול. שקוף (1990) יעקב בר-און, ‏אלברט עמר חוזר למופע חייו: "השקופים של ש"ס הם לא השקופים שלי", באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2016 הבלוג של אורי הייטנר יעקב בר-און, ‏אלברט עמר חוזר למופע חייו: "השקופים של ש"ס הם לא השקופים שלי", באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2016 שוש אביגל, תאטרון-מוזיקה - "שקוף" מופע יחיד, אלברט עמר, חדשות, 24 במאי 1989 יוסי חרסונסקי, ביקורת - רואה לך שקוף, מעריב, 4 בינואר 1991
אפס אמון

רשת Zero-trust, רשת אפס אֵמוּן או סתם אפס-אמון (וגם ארכיטקטורת אפס אמון, מודל אבטחה אפס אמון, ZTA, ZTNA), הוא מונח בתחום טכנולוגיית המידע (IT) והגנת סייבר, המתאר גישה לעיצוב ויישום של רשתות ה-IT. הרעיון המרכזי העומד מאחורי אפס-אמון הוא כי אין לסמוך כברירת מחדל על מכשירים ברשת, כגון מחשבים ניידים, גם אם הם מחוברים לרשת ארגונית מנוהלת כגון ה-LAN הארגוני וגם אם אומתו בעבר. ברוב סביבות הארגון המודרניות, הרשתות הארגוניות מורכבות ממקטעים רבים המחוברים זה לזה, שירותים ותשתיות מבוססי ענן, חיבורים לסביבות מרוחקות וניידות, ומתחברים יותר ויותר ל-IT לא קונבנציונלי, כמו מכשירי IoT. הגישה הישנה של אמון אוטומטי במכשירים בסביבה הארגונית, או מכשירים המחוברים אליו באמצעות VPN, הפכה הגיונית פחות בסביבות המודרניות שהן מגוונות ומבוזרות. במקום זאת, גישת רשת האפס-אמון דוגלת באימות הדדי, כולל בדיקת זהות ותקינות של מכשירים ללא קשר למיקום, ומתן גישה ליישומים ושירותים על סמך אמון זהות המכשיר ובריאות המכשיר במקביל ובנוסף לאימות משתמשים. מסוף שנת 2018, עבודות שבוצעו בארצות הברית על ידי חוקרי אבטחת סייבר של המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST) והמרכז הלאומי לביטחון סייבר (NCCoE), הובילו לפרסום מיוחד תקני (SP) של הגדרות לארכיטקטורת אפס-אמון שנקרא: "SP-800-207, Zero Trust Architecture". התקן מגדיר אפס אמון (ZT) כאוסף של מושגים ורעיונות שנועדו לצמצם את חוסר הוודאות באכיפת החלטות גישה מדויקות לפי בקשה במערכות מידע ושירותים מול רשת שנחשבת לפגועה. ארכיטקטורת אפס אמון (ZTA) היא תוכנית אבטחת סייבר לארגון המשתמשת במושגי אפס-אמון ומקיפה קשרי רכיבים, תכנון זרימת מידע ופעילויות, ומדיניות גישה. לכן, ארגון אפס אמון הוא תשתית הרשת (פיזית ווירטואלית) והמדיניות התפעולית הקיימת עבור ארגון כתוצר של ZTA. גישה חלופית אך עקבית ננקטת על ידי NCSC, בזיהוי העקרונות המרכזיים העומדים מאחורי ZTA: מקור חזק יחיד לזהות משתמש אימות משתמשים אימות מכונות הקשר נוסף, כגון תאימות למדיניות ומדד בריאות המכשירים ברשת מדיניות הרשאה לגישה ליישומים מדיניות בקרת גישה ביישום "Mutual TLS: Securing Microservices in Service Mesh". The New Stack (באנגלית אמריקאית). 2021-02-01. נבדק ב-2021-02-20. "Zero Trust Architecture | NCCoE". www.nccoe.nist.gov. נבדק ב-2020-08-25. Rose, Scott; Borchert, Oliver; Mitchell, Stu; Connelly, Sean. "Zero Trust Architecture" (PDF). nvlpubs.nist.gov. NIST. נבדק ב-17 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Network architectures". www.ncsc.gov.uk (באנגלית). נבדק ב-2020-08-25.
דניאל לוי (קצין משטרה)

דניאל (דני) לוי (נולד ב-1964) הוא קצין משטרה בדרגת רב-ניצב המכהן כמפקח הכללי ה-20 של משטרת ישראל. את שירותו בצה"ל עשה לוי בחיל התותחנים. התגייס למשטרה ב-1985. שימש קצין סיור, מודיעין ובילוש בתחנות יפו ובת-ים במחוז תל אביב. בוגר תואר ראשון בלימודים כלליים (2001) ותואר שני במדעי החברה (2012). ב-2005 מונה למפקד תחנת שכונות במחוז תל אביב, ב-2007 מונה לקצין אגף מבצעים של מרחב יפתח. ב-2009 מונה למפקד תחנת לב תל אביב וב-2013 מונה לקצין אגף מבצעים במחוז תל אביב. ב-2016 מונה למפקד מרחב יפתח. ב-2017 מונה למפקד מרחב ירקון. בזמן שירותו כמפקד מרחב ירקון פיקד על אירוע, שבמהלכו נעצר הצלם ערן ורד ללא עילה ובאלימות לא-מידתית. ורד תבע את המשטרה וזכה לפיצוי של עשרות אלפי שקלים תוך שבית המשפט קובע כי במעצר הופעל כוח בלתי סביר, וכי היה זה מעצר סלקטיבי ואישי המבוסס על היכרות קודמת, ולא על בסיס התנהגותו של ורד. ב-2021 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים. ביולי 2023 הועלה לדרגת ניצב ובאוגוסט נכנס לתפקיד מפקד מחוז חוף. לאחר כניסתו לתפקיד עלה מספר מקרי הרצח במחוז בכ-77%. כמו כן, מחוז חוף דורג אחרון מבין אגפי ומחוזות המשטרה במדד "האקלים הארגוני" של המשטרה. ביולי 2024 הודיע השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר כי בחר בלוי להיות המועמד לתפקיד מפכ"ל משטרת ישראל. באוגוסט 2024 אישרה הוועדה למינוי בכירים בראשות אשר גרוניס את מינויו של לוי לתפקיד מפכ"ל משטרת ישראל. בהמשך החודש אישרה הממשלה את מינויו, והוא הועלה לדרגת רב-ניצב. נשוי לרחל ואב לשלושה. מתגורר בזכרון יעקב. עודד שלום, סערת המפכ"ל: זה לא הציטוט, זו הכשירות, באתר ynet, 10 באוקטובר 2024 מתי טוכפלד, דני לוי מונה למפכ"ל המשטרה "לא נתפשר על השירות לציבור", באתר ישראל היום, 25 באוגוסט 2024. אורן פרסיקו, המשטרה תפצה צלם שנעצר באלימות רק משום שתיעד הפגנה נגד אלימות משטרתית, באתר העין השביעית, 17 באוגוסט 2024 סבב מינויים לקצינים בכירים במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, באתר משטרת ישראל, 10 בפברואר 2021 החלפת פיקוד במחוז חוף באתר משטרת ישראל ג'וש בריינר, במחוז חוף הפשיעה חוגגת, הרציחות בשיא והמפקד מיועד להיות מפכ"ל, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2024 משה שטיינמץ, אין אמון והרצון להתפטר בו הכי גדול: המחוז שהמפכ"ל פיקד עליו במקום האחרון במשטרה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 בספטמבר 2024 קובי רוזן, ‏השר בן גביר: אבשלום פלד הסיר את מועמדתו לתפקיד מפכ"ל המשטרה, באתר כיכר השבת, 29 ביולי 2024 שלומי הלר‏, הוועדה אישרה: ניצב דני לוי מונה לתפקיד מפכ"ל המשטרה, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2024 טל שלו, שלומי הלר‏, הממשלה אישרה פה אחד את מינויו של ניצב דניאל לוי למפכ"ל, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2024
דניאל לוי

האם התכוונתם ל... דניאל לוי (איש עסקים) – איש עסקים בריטי-יהודי, ובעליו של מועדון הכדורגל האנגלי טוטנהאם הוטספר דניאל לוי (זמר) – זמר צרפתי דניאל (דני) לוי (קצין משטרה) – מפכ"ל משטרת ישראל דניאל לוי (שחקנית) – שחקנית וזמרת ישראלית דן לוי – שחקן קולנוע וטלוויזיה, סופר, במאי ומפיק קנדי ממוצא יהודי דניאל יצחק לוי – חבר הכנסת מטעם המפד"ל.
אדולף שרייר

כריסטיאן אדולף שרייר (בגרמנית:Christian Adolf Schreyer‏; 9 ביולי 1828 – 29 ביולי 1899) היה צייר בעלי חיים, נוף וז'אנר גרמני. שרייר נולד כבנם של סוחר היין פטר שרייר משפייר ואשתו מריה סלומה. הוא הגיע ללמוד אמנות בגיל 15 והיה סטודנט עם אנטון בורגר, יאקוב מאורר ופיליפ רומף, בין היתר. שרייר למד בפרנקפורט עד 1854, בהפסקות עם כמה שהיות באקדמיות לאמנות בדיסלדורף, מינכן ושטוטגרט. הוא למד באקדמיה של דיסלדורף בשנת 1848. שם הוא היה סטודנט בשיעור הציור של תיאודור הילדברנדט. בשנת 1854 עזב שרייר את עיר הולדתו והצטרף לצבא האוסטרי כמתנדב במלחמת קרים עד 1856. לאחר מכן שימש כבן לוויה של הנסיך אמריך פון תורן במסעו דרך הונגריה, רומניה ורוסיה. בשנת 1856 שרייר נסע לפריז, בשנה שלאחר מכן לבוקרשט וחזר לגדודו למשך זמן מה. בסוף 1857 חזר שרייר לפרנקפורט וביקר גם את חבריו במושבת הציירים קרונברג. מאוחר יותר הוא עשה טיול ארוך לפריז ולאלג'יר בשנת 1861. שרייר התגורר בפריז מחורף 1861/62. הוא שהה בצרפת ברציפות עד 1870. בזמן הזה עשה כמה מסעות למזרח התיכון. בדומה לאוגן בראכט בן זמנו, הוא פנה בציור לאוריינטליזם, מה שתרם משמעותית לתהילתו. בשנת 1872 קנה שרייר בית בקרונברג והתגורר בקיץ בטאונוס ובחורפים בפריז עד סוף ימיו. בשנת 1895 הוא מונה לאזרח כבוד של העיר קרונברג. הוא נפטר בשנת 1899 בגיל 71. באותה שנה הגלריה הלאומית בברלין הציגה 150 מעבודותיו לרגל תערוכת זיכרון. פרשים ערבים ערבים בדואים מחנה של עות'מאנים מדיה וקבצים בנושא אדולף שרייר בוויקישיתוף Findbuch 212.01.04 Schülerlisten der Kunstakademie Düsseldorf (ארכיון) HOME - Kronberger Malerkolonie, www.kronberger-malerkolonie.com
ג'ון ויטלי

ג'ון אוֹיְלֶר ויטלי (באנגלית: John Euler Whitley; נולד ב-15 בספטמבר 1970) הוא פקיד ממשל אמריקאי, שכיהן בפועל כמזכיר הצבא של ארצות הברית מאז השבעתו של ג'ו ביידן לנשיא ארצות הברית ב-20 בינואר 2021 ועד לאישור מינויה של כריסטין וורמות' בשלהי מאי אותה שנה. בשנים 2018–2021 היה עוזר מזכיר הצבא לענייני ניהול פיננסי וביקורת. ויטלי נולד בפלורידה, אך גדל בעיר קליר ספרינג (Clear Spring) שבצפון מרילנד. בשנת 1996 השלים את לימודיו הגבוהים בווירג'יניה טק עם תואר ראשון במדעי בעלי החיים ותואר ראשון נוסף בכלכלה חקלאית. בשנת 2000 קיבל תואר שני בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו. משנת 1988 עד 1992 שירת ויטלי בצבא ארצות הברית. הוא שירת כמפקד שאינו קצין. בעת שירותו הצבאי השלים את ריינג'ר סקול (אנ') וכן קורסים רבים אחרים. בשנת 2007 עבד וויטלי במשרדו של ג'ון קייל, לשעבר חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה. לזמן מה היה ויטלי עמית בכיר ב"המכון לניתוח ביטחוני" (IDA) שבאלכסנדריה בווירג'יניה. כמו כן, הוא משמש כפרופסור חבר בבית הספר למדיניות ציבורית ומנהל ציבורי של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. ב-1 בפברואר 2018 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על ויטלי כעוזר מזכיר הצבא לענייני ניהול פיננסי וביקורת. ב-18 בספטמבר 2018 אישר הסנאט של ארצות הברית את מועמדותו בהצבעה קולית. הוא הושבע לתפקידו ב-26 בספטמבר אותה שנה. החל מ-16 באוגוסט 2019 ועד 13 במרץ 2020, היה ויטלי ממלא המקום של מנהל הערכת עלויות ואמדן תוכניות במחלקת ההגנה של ארצות הברית. לאחר מכן הועבר לתפקיד באורח רשמי דה יורה, החל מ-1 במרץ 2020 עד 4 במאי אותה שנה. באותו יום תמה כהונתתו בתפקיד זה, והוא הועמד למשרה באופן רשמי. עם זאת, ב-3 בינואר 2021 — יום התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית — הוחזרה מועמדותו לנשיא היוצא טראמפ במסגרת כללי הסנאט האמריקאי. הנשיא ג'ו ביידן מינה את ויטלי עם השבעתו למזכיר הצבא של ארצות הברית בפועל. ויטלי קיבל על עצמו את מינויו של ביידן וכן פיקח על 25,000 אנשי המשמר הלאומי של ארצות הברית שהוצבו בוושינגטון הבירה במהלך ההשבעה הנשיאותית של הנשיא. ב-28 במאי תמה כהונתו כמזכיר הצבא בפועל. ג'ון ויטלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "John Whitley - IBM Center for The Business of Government, באתר Business Of Government (באנגלית) דובר הבית הלבן, President Donald J. Trump Announces Key Additions to his Administration, באתר הבית הלבן, 2 בפברואר 2018 (באנגלית) Conversations with authors: John Whitley on Five Actions to Improve Military Hospital Performance, באתר Federal News Network‏, 9 בינואר 2018 (באנגלית) The nominees Donald Trump tapped for key roles during his term, באתר וושינגטון פוסט, 15 בינואר 2021 (באנגלית) Department of Defense Key Officials September 1947–December 2020, מסמך מאת מחלקת ההגנה של ארצות הברית, עמ' 44, 1 בדצמבר 2020 (באנגלית) Here’s Who Will Be Running the Pentagon When Biden Takes Office, באתר Defense One‏, 19 בינואר 2021 (באנגלית)