אשאל אלוהיי

"אֶשְׁאַל אֱלֹהַי יִגְאֲלָה שְׁבוּיִים" הוא פיוט גאולה תימני בן שבעה בתים שחיבר יוסף בן ישראל. הפייטן פותח את השיר בתיאור כוונותיו ומצבו: אדם המתחנן לאלהיו שיחזיר את עמו, אותו הוא משווה לשבוי, לארצו. במחרוזת הראשונה עוסק הפייטן בזכות האבות; אברהם, יעקב וישראל לאחר יציאתם ממצרים, כמו גם במידת החסד של אלהיו הדואג לעניים. במחרוזת השנייה מבקש הפייטן כי יעלה אלהיו את עמו לארצו, וזאת בזכות שרה, עקדת יצחק וסבלם של בני ישראל. בבית השלישי מתאונן המשורר על חוסר האונים בו הוא מצוי, כאשר הוא מהרהר בכוחות הפיזיים והרוחניים שיידרשו ממנו כדי לעלות לארץ ישראל ולבנות בה את המקדש; הוא מציין זאת כסיבה לכך שיגאלוִִֹ האל באמצעות משיח. במחרוזת הרביעית מתאר הפייטן את המציאות האוטופית שלאחר הגאולה בארץ ישראל ואת השמחה בעת עליית עם ישראל לארצו. בבית החמישי מבכר הפייטן את שיבתם של בני טבריה, אשר על פי המסורת ייגאלו ראשונים ובהם אותם החכמים שירכיבו את הסנהדרין שיורה לישראל את ההלכות במציאות שתכון להם. אל שובם הוא מתחנן בהזכירו את זכותם של משה ושל דוד. במחרוזת הששית מתאר המשורר את העוצמה הצבאית של ישראל שישובו מהגלות, וזאת בזכות עזרתו של האל שיביס את עמי הארץ, ביניהם העמוניים והמואביים; כינויים נפוצים לשבטי חאשד ובכיל שבמחוז ארחב. בבית האחרון מחלה הפייטן את פניו של האל שיקים לו את סוכת דוד ושיוכל לעבוד את אלוהיו בבית המקדש. הפיוט נחתם בבקשת הפייטן לאל שיכניע את אויביו של עמו כאשר יתקפוהו כפי שמכלים המספריים בצמר הטלאים בעת הגז. הפיוט הוא שיר אזור (מוושח) ובו שישים ושלושה טורים המכונסים בשבעה מחרוזות (בתים); בראשי הבתים האקרוסטיכון: אני יוסף, כברוב פיוטיו של המשורר, גם בפיוט זה הקפיד על אקרוסטיכון שמו. ארבעת השורות הראשונות והשתיים האחרונות בכל מחרוזת מורכבות מדלת וסוגר. בכל סוגר חמש הברות. שורות חמש עד שבע במחרוזות מורכבות משתי מילים כל אחת ויוצרות את ה"אזור". משקלו של הפיוט הוא "הסוער" (רג'ז). הפיוט הוא מהפופולריים והמפורסמים שבשירי תימן, וזכה למספר לחנים מסורתיים ומודרניים. הרב יוסף קאפח כתב עליו: ”נגינתה המיוחדת של שירה זו אצל יהודי תימן מוסיפה נופך לחינה הפלא, רגילים לשיר שירה זאת בהשתפכות נפש, בחלוי שבקדושה, בהתרפקות עדן על קונה שמים וארץ” (יוסף קאפח, כתבים, ב, עמ' 990). הוא מושר בקהילות תימן בהזדמנויות שונות, ללא מועד קבוע. השיר השפיע גם על שירים מודרניים אחרים. אברהם אידלסון, שירי תימן, סינסינטי תרצ"א, עמ' 60–62. ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך א, נויארק, תרפ"ה, עמ' 353 רצון הלוי, שירת ישראל בתימן: ממבחר השירה השבזית־תימנית, תש"ס, עמ' 383–384. יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968, שיר נה, עמ' 113–116. יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף יוסף בן ישראל, "אשאל אלהי יגאלה שבויים" בפרויקט בן-יהודה הפיוט אשאל אלהי יגאלה שבויים, באתר הפיוט והתפילה מילות השיר "אשאל אלוהיי" והאזנה לו, באתר זמרשת יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968 עמ' 116-113. יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 174 השוואה זו מופיעה כבר במגילת איכה, פרק א', פסוק ה' הפיוט אשאל אלהי יגאלה שבויים, באתר הפיוט והתפילה תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"א, עמוד ב' אשאל אלוהי, באתר תרבות יהודית-ישראלית ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך א, נויארק, תרפ"ה, עמ' 353 יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף אברהם אידלסון, שירי תימן, עמ' 60. יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 12. ראש השנה, שאל את אלוהי, באתר מכון שיטים ברק כהן, אשאל אלוהיי, בטוויטר