laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ורג' ג'ונסון

ג'ורג' תומאס ג'ונסון (באנגלית: George Thomas Johnson; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1972–1986. לאורך 13 עונותיו בליגה רשם ממוצע כולל של 2.5 חסימות למשחק, וזכה בתואר "מלך החסימות" ב-3 עונות שונות. ג'ונסון נולד בעיר טיילרטאון שבמיסיסיפי, ובין השנים 1966–1970 למד באוניברסיטת דילארד הקטנה אשר בניו אורלינס, לואיזיאנה. בדראפט ה-NBA‏ 1970 נבחר ג'ונסון בבחירה ה-79 (סיבוב חמישי), על ידי שיקגו בולס, אולם לא זכה לחוזה בקבוצה. בספטמבר 1972, כשנתיים לאחר מכן, חתם על חוזה בקבוצת גולדן סטייט ווריורס. בעונת 1974/1975 זכה עם הווריורס באליפות ה-NBA השלישית של המועדון, כמחליפו מהספסל של הסנטר קליפורד ריי; לאורך סדרת הגמר, בה הביסה גולדן סטייט את וושינגטון בולטס בתוצאה 4–0, רשם ג'ונסון ממוצעים של 6.5 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק. בינואר 1977, לאחר כ-4 עונות וחצי עם הווריורס, הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. לקראת עונת 1977/1978 נשלח בטרייד נוסף לניו ג'רזי נטס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, תמורת נייט ארצ'יבלד. בעונתו הראשונה בניו ג'רזי העמיד שיאי קריירה של 8.7 נקודות ו-9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, וכן זכה בתואר "מלך החסימות של ה-NBA" עם 3.4 חסימות למשחק. באוגוסט 1980, לאחר 3 עונות עם הנטס, חתם ג'ונסון על חוזה בסן אנטוניו ספרס. בשתי עונותיו בקבוצה זכה פעמיים נוספות בתואר "מלך החסימות" עם 3.4 ו-3.1 חסימות למשחק, בהתאמה, על אף ששיחק ב-22.4 דקות בממוצע למשחק בלבד. בסיום עונת 1980/1981 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ובכך הפך לשחקן הראשון בתולדות הספרס אשר נבחר לאחת מחמישיות ההגנה. בין השנים 1982–1986 שיחק עבור אטלנטה הוקס, ניו ג'רזי נטס וסיאטל סופרסוניקס, אך מיעט לשחק ותרם 1.4 נקודות ו-1.2 חסימות למשחק בלבד. בסיום עונת 1985/1986 פרש ג'ונסון ממשחק, בגיל 37. בעת פרישתו ניצב במקום השני ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA, אחרי כרים עבדול-ג'באר, עם 2,082 חסימות. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של ג'ונסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1970, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות סדרת הגמר 1975, באתר basketball-reference.com ארצ'יבלד נשלח בטרייד לבאפלו, באתר הניו יורק טיימס, 2 בספטמבר 1977 מובילי ה-NBA בחסימות בקריירה, נכון לשנת 1986, באתר basketball-reference.com
דניאלה בוס

דניאלה בוס היא זמרת-יוצרת, פזמונאית, גיטריסטית ומפיקה מוזיקלית ישראלית. דניאלה בוס גדלה ולמדה בכפר סבא. היא בוגרת רימון בית ספר למוסיקה ומכללת BPM. בוס החלה את דרכה כגיטריסטית מלווה לצד אומנים ולהקות כדוגמת אתי אנקרי וקרולינה. בשנת 2007 השתתפה בהקלטת אלבום הבכורה של להקת הבנות נחמה כנגנית אורחת בקבקיניו (אנ'). בשנת 2012 זכתה בפרס אקו"ם לתמיכה בהפקת אלבום בשווי כ-20,000 שקלים, מנימוקי השופטים היו כי "בעולם בו אנו חיים בו השירה הנשית שנויה במחלוקת בחוגים מסוימים מצליחה דניאלה בוס לרגש ולעניין בשירים מוזיקליים מאוד, בהפקה אוורירית ומלאת מקום לפרשנות ובטקסטים נשיים מלאי עוצמה ופגיעות." בשנת 2013 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, שהופק בעזרת הפרס שקיבלה בוס. האלבום כולל שירים מקוריים שכתבה בוס בעברית ובאנגלית. האלבום זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והסינגלים מתוכו זכו להצלחה רבה והושמעו פעמים רבות בתחנות הרדיו בישראל. בשנת 2017 הפיקה מוזיקלית את אלבומו של הפזמונאי ברק פלדמן, "שקוף". את שירי האלבום ביצעו אמנים שונים, בהם אלון עדר, סיון טלמור, ליאורה יצחק ושילה פרבר. 2013: אלבום הבכורה אתר האינטרנט הרשמי של דניאלה בוס דניאלה בוס, ברשת החברתית פייסבוק ynet, תראו כמה יפה דניאלה בוס, באתר ynet, 13 ביוני 2012 זוכי פרסם אקו"ם: הזמר יהודה פוליקר והמשוררת צרויה להב, באתר גלובס, 6 במרץ 2012 מנינט טייב לשירי ילדים: ברק פלדמן משנה קהל יעד, באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יש לך שתי פרות

"יש לך שתי פרות" הוא משפט פתיחה עבור אוסף בדיחות שנוצרו כפרודיה על דוגמאות טיפוסיות של הקורס "מבוא לכלכלה", שבהן חוואי בחברה חסרת כסף משתמש בבקר שלו כדי לסחור עם שכניו. הדוגמאות נועדו להראות את המגבלות בשיטת סחר חליפין, ולהוביל להצגה של המטבע והכסף. ה"שתי פרות", לעומת זאת, מציב את בעל הפרות בשיטות כלכליות בוגרות, שבהן הפרות הן מטפורה לכל המטבעות, הון, אמצעי ייצור ועוד. הכוונה היא בדרך כלל להראות את הפגמים והאבסורד בשיטות אלה. בדיחת "שתי הפרות" הראשונה נועדה להשוות שיטות כלכליות נגדיות, כמו קפיטליזם וקומוניזם, בדרך כלל באמצעות אנלוגיה בה הממשלה והביורוקרטיה מתערבות ביחסים בין האדם הפשוט לבין הפרות שלו. הבדיחות מאז התפתחו לסאטירה על שיטות ותאוריות פוליטיות, תרבותיות, חברתיות ופילוסופיות מגוונות. בסופו של דבר, הבדיחות צוחקות כמעט על כל דבר. אירועים חדשותיים שכוללים פרות (כמו התפרצות מחלת הפרה המשוגעת), מהווים אף הם חומר לבדיחות. הגדרות אלה הן דוגמאות לבדיחות הראשונות שהופצו בימיו המוקדמים של האינטרנט. עם זאת, בדיחות אלה הופצו בגרסה מודפסת לפני האינטרנט, בתחילת שנות השמונים. מכיוון שהיו מקור מיידי להומור בתרבויות רבות, בדיחות ה"שתי פרות" הפכו להיות חלק בהתפתחות האינטרנט. הבדיחות האלו עדיין מופצות היום, והן מתורגמות ומצוטטות באתרי אינטרנט רבים, בגרסאות רבות, עם "הגדרות" חדשות יותר שמתווספות כל שנה. בשל החופשיות והאוניברסליות של נושאיהן, בדיחות "שתי פרות" נחשבות לפעמים לדוגמה טובה של "הומור בין-תרבותי". ככאלה, הן יכולות להוות דוגמאות תמציתיות (לא בהכרח מדעיות) לדרך שבה תרבויות שונות מבטאות חזונות שונים, של אותה תפיסה פוליטית (אך למעשה, רוב הבדיחות משקפות את הדעות הביקורתיות של אנשים מחוץ למערכת). בניסיון למצוא מכנה משותף בינלאומי, יש הרואים בהן סימנים הומוריסטיים של תרשים כללי ובסיסי של מדעי המדינה, שמשווה בין תפיסות פוליטיות (כמו הזכות לקניין ומידת ההתערבות של הממשלה בכלכלה) בתרבויות שונות בעולם. לרשימת הבדיחות להלן אין, כמובן, ערך מדעי, אך ייתכן שהבדיחות בה משקפות נקודות מבט מסוימות. אנרכיזם: יש לך שתי פרות. אתה שומר על הפרות וגונב את הפר של השכן שלך. אתה מתעלם מהממשלה. באותו הזמן, השכנים שלך מנסים לקחת את הפרות והורגים אותך. הפרות מחליטות שאין לך שום זכות לעשות משהו עם החלב שלהן, ועוזבות כדי להקים חברה משלהן. ליברטריאניזם: יש לך שתי פרות. למדינה זה לא מזיז. אחת מהן חולה. למדינה זה לא מזיז. היא מדביקה את השנייה. למדינה זה לא מזיז. יש מגפה שמאיימת להרוג את כל הפרות. למדינה זה לא מזיז. סוציאליזם: יש לך שתי פרות. המדינה לוקחת ממך אחת מהן ונותנת אותה למישהו אחר, שאין לו פרות בכלל. קומוניזם מושלם: יש לך שתי פרות. המדינה לוקחת ממך את שתיהן ונותנת לך כל חודש כמה חלב שאתה צריך. קפיטליזם: יש לך שתי פרות. אתה מוכר אחת, קונה במקומה פר זכר, מגדל עדר פרות ומוכר אותן ברווח. פשיזם: יש לך שתי פרות. הממשלה לוקחת אותן ומחייבת אותך לקנות ממנה חלב. העולם השלישי: אין לך שתי פרות, ואם כן אתה הממשלה בעצמה. נאציזם: יש לך שתי פרות. הממשלה לוקחת לך אותן ויורה בך. פמיניזם: יש לך שתי פרות. אתה לא תעז לקרוא להן כך. בדיחות החלפת נורה שתי פרות, אוסף בדיחות באתר "פורטל ההומור" בדיחות שתי פרות, אוסף גדול (באנגלית)
ויטאלי ציהנקוב

ויטאלי ויקטורוביץ' ציהנקוב (באוקראינית: Віталій Вікторович Циганков; נולד ב-13 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת השוער. ציהנקוב נולד בעיר ויניצה שבאוקראינה הסובייטית וגדל במחלקת הנוער של ניבה ויניצה. בעונת 1991–1992 החל לשחק בקבוצת הבוגרים בליגת העל האוקראינית. בהמשך העונה עבר לשחק בקבוצת "סקאלה" מהעיר סטרי בליגה השנייה. בעונות 1992–1994 חזר לשחק בקבוצתו ניבה ויניצה והעפיל איתה לליגה הבכירה והמשיך עוד עונה אחת. בעונת 1995–1996 הגיע לישראל ושיחק תחילה במכבי עכו מהליגה הארצית וסיים איתה במקום השישי. בעונת 1996–1997 שיחק במכבי עירוני אשדוד והעפיל איתה מהליגה הארצית לליגה הלאומית. בעונת 1997–1998 התחיל בקבוצת הפועל טייבה והמשך עבר למכבי כפר כנא בליגה הארצית. בעונת 1998–1999 שיחק במכבי אחי נצרת בליגה השנייה. לאחר מכן חזר לאוקראינה ושיחק בקבוצת חובבים מהעיר מוהיליב-פודילסקי. בעונת 2002–2003 שיחק במכבי עירוני קריית אתא בליגה הארצית. לאחר עונה אחת בהפועל עפולה (איתה העפיל לליגה א'), עבר להפועל עכו מהליגה הלאומית וסיים איתה במקום השלישי. בהמשך שיחק שנתיים בהפועל ג'דיידה-מכר ובסיום העונת 2008–2009 פרש ממשחק וחזר למולדתו. מאז 2012 משמש ציהנקוב כמאמן שוערים בדינמו קייב. בנו ויקטור ציהנקוב, הוא כיום כדורגלן ז'ירונה ונבחרת אוקראינה. ויטאלי ציהנקוב, באתר Transfermarkt ויטאלי ציהנקוב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל כוכב דינמו קייב: סירבתי לייצג את ישראל, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2018
שאקור

האם התכוונתם ל... אסאטה שאקור – פעילה אפרו-אמריקאית טופאק שאקור – ראפר אמריקאי יוסוף שאקור – איש צבא סורי מוסטפא אבו שאקור – פוליטיקאי לובי
ג'ון אוסן

ג'ון אוסן (John Aasen;‏ 5 במרץ 1890 - 1 באוגוסט 1938) היה שחקן אמריקאי בתקופת הסרט האילם, הופיע כשחקן משנה במספר סרטים, והיה אחד השחקנים הגבוהים בהיסטוריה. אוסן נולד במיניאפוליס, מינסוטה. אמו, קריסטי (דניאלסן) מרולאג בנומדל, הייתה אישה נורווגית גבוהה במיוחד בסביבות 2.20 מטרים. לא בטוח מי היה אביו, אך לדברי אחותו של אוסן, אוולין (שנפטרה בשנת 1988), אביו היה אלפרד אוסן. כשאוסן היה בן עשר, הוא ואמו עברו מריידג'אי, איווה (שם התגורר דודו סם עם אשתו קורנליה) לשיין, בדקוטה הצפונית עם שני אחיו הקטנים. אוסן היה בונה חופשי. הוא קודם לדרגה השנייה במסדר הבונים החופשיים בלשכת "הילנד פארק" מס' 382, בלוס אנג'לס ב -14 ביולי 1924. כשהתגוררו בשיין, אמו של אוסן הפעילה מסעדה. הוא למד בבית הספר ועזר בעסק המשפחתי. בשנת 1902 נפטרה אימו והוא נשלח למשפחות אומנות רבות. כשהמשפחה איתה הוא שהה החלה להפעיל בית מלון בלידס, צפון דקוטה, הוא עבר איתם לשם. הצמיחה לגובה של אוסן התחילה לאט. כשהוא הצטרף לזרם הלותרני, בכנסייה הלותרנית ליד שיין, בצפון דקוטה, הוא היה הילד הכי נמוך בכיתה. על פי מקורות מסוימים, בבגרותו אוסן הגיע לגובה רב יותר מאשר נמדד לבסוף, והיה קרוב לגובהו שלרוברט וודלו, האדם המאומת ביותר בהיסטוריה. דבר שלאחר מותו הוכח כלא נכון לאחר שאוסן נמדד, וגובהו היה 219.5 ס"מ. אוסן עבד בחברת "Midway Chemical", חברה שבסיסה היה בשנים 1917–1918 בסנט פול. לאחר מכן הוא עבד במופעים שונים, כולל Barnum & Bailey ותוכנית המופעים המפורסמות ביותר של קרקס CA Wortham. מותו של הענק ג'ורג 'אוגר (George Auger) גרם לכך שאוסן הופיע בסרט למה לדאוג? (1923). מאוחר יותר הוא שיחק במספר סרטים אילמים אחרים כמו טייגר בנגל, צ'רלי צ'אן בקרקס, כאבי גדילה, האם גברים נשואים צריכים לחזור הביתה?, לגיונרים בפריס, צעירים בלהבות, עוקץ העקיצות, יחי המלך ובסרט של טוד בראונינג, "פריקס", בהופעת אורח קטנה. אוסן נפטר מדלקת ריאות ב-1 באוגוסט 1938 בבית החולים מנדוצ'ינו במדינת מנדוצ'ינו, קליפורניה. מאוחר יותר נשלחה גופתו לרופא במיזורי לצורך בדיקה וניתוח. השלד הוחזק על ידי הרופא, ובסופו של דבר נשלח לעיר לומה לינדה, בקליפורניה. גופתו של אוסן נשרפה, ונערכה לו הלוויה לפי המסורת של הבונים החופשיים, בבית הקברות Forest Lawn בגנדלנד, קליפורניה. על פי "ספר השיאים של גינס" משנת 1978 גובהו היה רק 213.4 ס"מ. רגע לפני מותו, בגיל 46, הוא נמדד, ונמצא בגובה של 2.13 מטרים, עם זאת הוא איבד קצת גובה בגלל הגיל ולא יכול היה לעמוד ישר לחלוטין. ביוני 2008, אוניברסיטת לומה לינדה אישרה כי שלד אדם שנמצא באוסף שלהם ונמדד, היה באורך של 7 רגל 2.4 אינץ' (219.5 סנטימטרים) לדבריהם היה זה השלד של ג'ון אוסן. (Why Worry? (1923 (Long Fliv the King (1926 (Legionnaires in Paris (1927 (Bengal Tiger (1936 יוליה אולסון, מורשתנו, 1883–1980, אזור שיין, החברה ההיסטורית של שיינה, שיינה, נ.ד., 1980 ISBN 0-88925-204-1 מדיה וקבצים בנושא ג'ון אוסן בוויקישיתוף ג'ון אוסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון אוסן, באתר AllMovie (באנגלית) אתר המוקדש לג'ון אוסן ג'ון אוסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Hartzman, Marc (2006). American Sideshow: An Encyclopedia of History's Most Wondrous and Curiously Strange Performers (באנגלית). Penguin. pp. 108–109. ISBN 9781585425303. נבדק ב-26 במאי 2018. {{cite book}}: (עזרה) Denslow, William R. 10,000 Famous Freemasons, Vol. I, A-D.
מצעדי המוזיקה בטורקיה

מצעדי המוזיקה הטורקיים (באנגלית: Turkish music charts) מופצים ומשודרים על ידי נילסן מיוזיק קונטרול ובילבורד טורקיה. כמו כן, מצעדי המוזיקה הטורקיים אינם מתבססים על מכירות של סינגלים, היות ששוק המוזיקה הטורקי מפרסם מכירות של אלבומים בלבד. כמו כן, הוקם Popnable שאחראי על חמישה מצעדים שונים נוספים. איגוד תעשיית ההקלטות הטורקי (Mü-Yap) מפרסם את מכירות האלבומים ומעניק להם תארים שונים, אך לא מפרסם מצעד אלבומים שבועי. ישנם שלושה מצעדי שירים עיקריים במדינה, שמתפרסמים על ידי נילסן מיוזיק קונטרול ובילבורד טורקיה: רדיומוניטור טורקיה (בעבר, טורקיה טופ 20) – מדרג שירים בשפה הטורקית בלבד (הוצאת נילסן מיוזיק קונטרול). טורקיה טופ 20 (בין-לאומי) – דירג שירים בשפות שאינן טורקית בלבד (הוצאת בילבורד טורקיה); המצעד הופסק בשנת 2010. טורקיה רוק טופ 20 – מדרג שירי רוק בשפה הטורקית בלבד (הוצאת בילבורד טורקיה). בנוסף לכך, ישנם המצעדים הרשמיים שמתפרסמים על ידי Popnable. בחסות החברה, מתפרסמים חמישה מצעדם שונים: טורקיה טופ 40 – בדומה לרדיומוניטור טורקיה (טורקיה טופ 20), מדובר במצעד שבועי בו מדורגים שירים בשפה הטורקית בלבד (40 בסך הכול). טורקיה טופ 100 – מצעד שירים יומי, המדרג את 100 השירים המצליחים ביותר באותו היום. 20 השירים האהובים ביותר – מצעד יומי של 20 השירים האהובים ביותר באותו היום. 10 השירים הטורדניים ביותר – מצעד יומי של 10 השירים הטורדניים/רועשים ביותר באותו היום. ארטיסטס טופ 40 – מצעד חודשי של 40 האמנים המובילים ביותר באותו החודש. בילבורד טורקיה האתר הרשמי של Mu-Yap (איגוד תעשיית ההקלטות הטורקי) נילסן מיוזיק קונטרול MÜ-YAP – MÜ-YAP Bağlantılı Hak Sahibi Fonogram Yapımcıları Meslek Birliği (בטורקית) World Top Music Charts, Popnable.com (באנגלית) Nielsen Music Control - www.nielsenmusiccontrol.com, web.archive.org, ‏2007-06-23 Top 40 Music Charts from Turkey, Popnable.com (באנגלית) Top 100 Songs - Daily Music Charts from Turkey, Popnable.com (באנגלית) Top 20 Likeable Songs - Daily Music Charts from Turkey, Popnable.com (באנגלית) A. Schmoldt, H. F. Benthe, G. Haberland, Digitoxin metabolism by rat liver microsomes, Biochemical Pharmacology 24, 1975-09-01, עמ' 1639–1641 Artists Top 40 Music Charts from Turkey, Popnable.com (באנגלית)
רדיומוניטור טורקיה

רדיומוניטור טורקיה (בטורקית: Radiomonitor Türkiye) נודע בעבר בשם MusicTopTR הוא מצעד האיירפליי הטורקי הרשמי המורכב אך ורק מסינגלים בשפה הטורקית בטורקיה. המצעד הרשמי פורסם בהתחלה על ידי נילסן מיוזיק קונטרול בשם טורקיה טופ 20 (בטורקית: Türkçe Top 20) אך מפורסם כעת על ידי רדיומוניטור. המצעד פורסם בעבר באתר האינטרנט של נילסן. במגזין בילבורד טורקיה השתמשו גם כן בנתונים של נילסן למצעד הסינגלים שלהם. במגזין בילבורד המשיכו לפרסם את מצעד השירים של טורקיה, המפרט באופן בלעדי שירים בשפה הטורקית באופן שבועי. הסטטיסטיקות שלהלן מבוססות על המצעדים שפורסמו החל משנת 2010 ועד שנת 2020. גולשן – 8 שירים ("Bi' An Gel",‏ "Yeni Biri",‏‏ "Sözde Ayrılık",‏ "Yatcaz Kalkcaz Ordayım",‏ "Kardan Adam",‏ "İltimas",‏ "Bangır Bangır",‏ "Bir İhtimal Biliyorum") סילה – 7 שירים טרקאן – 6 שירים האנדה ינר – 4 שירים דריה אולו – 4 שירים מוסטפא סנדל – 4 שירים פרת גוטר – 4 שירים מוסטפא ג'ג'לי – 4 שירים אמרה איידן – 4 שירים מוראט בוז – 4 שירים ילין – 4 שירים בוריי – 4 שירים אמרה קאיה – 4 שירים הדיסה – 3 שירים טובא יורט – 3 שירים זיינפ באסטיק – 3 שירים זינט סאלי – 3 שירים בנגו – 3 שירים בטול דמיר – 3 שירים האנדה אונסל – 3 שירים מוראט דלקיליץ' – 3 שירים גוקאן טורקמן – 3 שירים מייבל מטיז – 3 שירים אוגוסהן קוץ' – 3 שירים גולשן – 60 שבועות סילה – 37 שבועות גולשן – "Bangır Bangır"‏ (13 שבועות) גולשן – "Bir İhtimal Biliyorum"‏ (13 שבועות) גולשן בשיתוף מוראט בוז – "İltimas"‏ (12 שבועות) טרקאן – "Yolla"‏ (12 שבועות) סילה – "Vaziyetler"‏ (11 שבועות) בורקו גונש – "Oflaya Oflaya"‏ (11 שבועות) אליינה טילקי בשיתוף אמרה קאראדומן – "Yalnız Çiçek"‏ (11 שבועות) גוקאן טורקמן – "Bitmesin"‏ (10 שבועות) טורקיה טופ 20 (2010–2019) טורקיה טופ 20 (2020 ואילך) האתר הרשמי של Mu-Yap (איגוד תעשיית ההקלטות הטורקי) נילסן מיוזיק קונטרול Nielsen Music Control - www.nielsenmusiccontrol.com, web.archive.org, ‏2007-06-23 Radiomonitor Türkiye, Twitter Michael Cusson, Turkey Songs, Billboard, ‏2022-02-15 (באנגלית אמריקאית)
מיס תבל 1957

מיס תבל 1957 הייתה תחרות מיס תבל ה-6 במספר. היא נערכה ב-19 ביולי 1957 בלונג ביץ'. 32 מתמודדות השתתפו בתחרות, בהן לראשונה המדינות פאראגוואי ומרטיניק. בשנה זו חברת הפקות הסרטים "סרטי יוניברסל" הפסיקה להעניק חסות לתחרות. מיס פרו זכתה בתחרות, וזו הפעם הראשונה בה נציגה מאמריקה הלטינית זכתה בתואר. נערה מפרו - מיס תבל אודות הזוכה
הליגה האוקראינית השנייה

הליגה האוקראינית השנייה (באוקראינית: Друга Ліга) היא ליגת הכדורגל השלישית בחשיבותה באוקראינה. הוקמה בשנת 1996 ומנוהלת על ידי ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה (Професіональна футбольна ліга)), הארגון המנהל את הליגה האוקראינית הראשונה והליגה השנייה. הקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים עולות אוטומטית לליגה הראשונה ומחליפות אותן שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בליגה הראשונה. הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השנייה משחקת משחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השש עשרה בליגה הראשונה. שלוש הקבוצות שסיימו אחרונות יורדות לליגות האזוריות בעוד ששלוש הקבוצות שעלו מהליגות האזוריות מחליפות אותן. אתר האינטרנט הרשמי של הליגה האוקראינית השנייה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורקיה טופ 20 (בין-לאומי)

טורקיה טופ 20 (בין-לאומי) (באנגלית: Türkiye Top 20; משמעות: Turkey Top 20) היה מצעד פזמונים בטורקיה, שדירג בתוכו סינגלים ושירים בינלאומיים והיה למצעד השירים הבין-לאומיים הרשמי של המדינה. מצעד הפזמונים פורסם על ידי בילבורד טורקיה ונסגר בשנת 2010. המצעד פורסם על ידי בילבורד טורקיה מנובמבר 2006 ועד שנת 2010. מצעד הפזמונים התפרסם מדי שבוע באתר הרשמי של בילבורד טורקיה, תוך שהייתה מהדורה פיזית של העיתון. בספטמבר 2009, התפרסם המצעד מדי חודש, עד לסגירתו המלאה בשנת 2010. נכון ל-2020, עמוד הטוויטר הרשמי של MusicTopTR, מפרסם מדי שבוע את שלושת השירים הבינלאומיים המצליחים ביותר במדינה. בריטני ספירס – "3" בריטני ספירס – "Circus" דייוויד גטה וקלי רולנד – "When Love Takes Over" ריהאנה – "Disturbia" בריטני ספירס – "Womanizer" טורקיה טופ 20 Mehmet Tez (14 August 2010). "Türkiye'de müzik yayıncılığı neden bitti?". Hafif Müzik (in Turkish). Retrieved 13 March 2016. (ארכיון) MusicTopTR (@MusicTopTR) | טוויטר, באתר twitter.com
ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] ליגת הכדורגל המקצוענית (באוקראינית: Професіональна футбольна ліга) הוא ארגון האחראי לניהול הליגה האוקראינית הראשונה והליגה האוקראינית השנייה בכדורגל. הארגון הוקם בשנת 1996 בשיתוף עם התאחדות הכדורגל האוקראינית, לאחר הקמת הליגה האוקראינית השנייה. זוהי אגודה של מועדוני כדורגל מקצועניים, שפעילותו מכוונת לפיתוח וקידום הכדורגל באוקראינה והוא מנהל את הרמות הנמוכות יותר של מערכת הליגות הכדורגל המקצועניות באוקראינה. הגוף היה מרכז את פעילותן של כל ליגות הכדורגל המקצועניות באוקראינה עד הקמת הפרמייר ליג האוקראיני בכדורגל. הארגון נוסד במאי 1996 ביוזמת בכירי מועדון דינמו קייב וחברי מועצת ליגת העל האוקראינית ומועדוני כדורגל מקצועניים במדינה. לנשיא הארגון נבחר הריהורי סורקיס. ב-17 ביולי אותה שנה הארגון הוסמך על ידי התאחדות הכדורגל האוקראינית לערוך את כלל טורנירי הכדורגל המקצועניים במדינה. באוגוסט 2000, סורקיס נבחר לנשיא ההתאחדות לכדורגל ובמקומו נבחר ב-22 בדצמבר סגן נשיא מועדון שחטאר דונצק, ראוויל סאפיולין. שנבחר בהמשך לקדנציה שנייה. בקיץ 2008 נערכה רפורמה בליגת העל האוקראינית בכדורגל עם הקמת ארגון נפרד לניהול הליגה, מה שהותיר לליגה המקצוענית לנהל רק את הליגה הראשונה והשנייה. הארגון עצמו עבר אף הוא רפורמה עם יצירת מועצה לכל ליגה: מועצת הליגה הראשונה ומועצת הליגה השנייה שפעילותן מתואמת עם הליגה המקצוענית. לקראת עונת 2013/2014 ארוגנה הנהלת הארגון ובה גוף ניהול עליון בשם "מועצת הליגות של ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה" (באוקראינית: Рада ліг ПФЛ), שהחליפה גוף קודם בשם המועצה המרכזית. מועצת הליגה מתכנסת מדי רבעון, שזה ארבעה פעמים בשנה. בשנת 2017 הוועד המנהל של התאחדות הכדורגל החלה ברפורמה רחבת היקף בכדורגל האוקראיני. ב-2 באוקטובר 2017 מנהלת הליגה הציגה את הרפורמה, במהלכה נערך מיתוג מחדש לכלל הליגות, לרבות שינויי לוגו. הליגה חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות. הריהורי סורקיס (26 במאי 1996 – 22 בדצמבר 2000) ראוויל סאפיולין (22 בדצמבר 2000 – 16 בדצמבר 2008) סביאטוסלב סירוטה (16 בדצמבר 2008 – 17 בדצמבר 2009) מיקולה לאברנקו (ממלא מקום, 17 בדצמבר 2009 – 4 במרץ 2010) מילטיי בלקוס (4 במרץ 2010 – 27 ביוני 2014) סרהיי מקארוב (27 ביוני 2014 – ואילך) ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית, רוסיה מדיה וקבצים בנושא ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית אינסטגרם ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, סרטונים בערוץ היוטיוב
אמילי (פרה)

אמילי (באנגלית: Emily) הייתה פרה שנמלטה ב-1995 מבית מטבחיים בעיירה הופקינטון (אנ'), מסצ'וסטס שבארצות הברית, באמצעות קפיצה מעל השער, וחמקה במשך 40 יום מתפיסה. היא מצאה מקלט ב"מנזר השלום" בשרבורן, מסצ'וסטס, עד מותה בשנת 2003. במהלך שמונה שנות שהותה במנזר, הפכה אמילי לדמות מייצגת של זכויות בעלי חיים ודיאטה נטולת בשר. ב-14 בנובמבר 1995, אמילי, פרה בת שלוש במשקל 730 קילוגרם, נמלטה מבית המטבחיים "A. Arena & Sons Inc" בהופקינטון, על ידי קפיצה מעל שער בגובה 1.5 מטר, מספר דקות לפני שהייתה אמורה להישחט. בתקופה של כמויות שיא של שלג, אמילי נצפתה מחפשת אוכל בחצרות אחוריות של בתים. במשך 40 יום הצליחה הפרה להתחמק מלכידתה, במהלכם זכתה לסיוע מצד התושבים המקומיים. לעיתים קרובות היא נראתה רצה עם עדר צבאים, והדיווח על כך עלה לכותרות בעיתונים המקומיים. אמילי התחבאה באזורים המיוערים של הופקינטון. בזמן שבעלי המשחטה עשו מאמצים רבים למצוא אותה, חוואים מקומיים השאירו עבורה חבילות חציר ותושבים מקומיים אף מסרו למשטרה מידע כוזב אודות מקום הימצאה, לשם הטעייה. לואיס ומייגן רנדה (Randa), מייסדי "מנזר השלום" הסמוך, המשמש מרכז רוחני וחינוכי לחיים ללא אלימות, הציעו לקנות את אמילי מהמשחטה ולקלוט אותה במקלט הקטן לבעלי חיים שעל אדמתם. בעל המשחטה, פרנק ארנה, שסיפורה של אמילי נגע ללבו, הסכים למכור את הפרה, ששוויה היה 500 דולר, עבור דולר אחד בלבד. אמילי נרכשה מבית המטבחיים והובאה בערב חג המולד להתגורר ב"מנזר השלום". במהלך שהותה שם, ביקרו אותה מבקרים לאומיים ובינלאומיים והיא הפכה במהרה לנציגה של זכויות בעלי חיים וצמחונות. מפיק הקולנוע אלן ליטל קנה את הזכויות לסיפורה של אמילי תמורת סכום שכיסה את הוצאות מחייתה למשך שארית חייה ותרם 10,000 דולר נוספים לשם בניית אסם חדש עבורה ולידו מרכז חינוכי העוסק בסוגיות בעלי חיים. אמילי סבלה מסרטן הרחם ונפטרה ב-30 במרץ 2003. שבוע לפני מותה, ביקר את אמילי ובירך אותה כהן-דת הינדי מקומי בשם קרישנה בהאטה (Bhatta) ממקדש לקשמי באשלנד (אנ'), מסצ'וסטס, שהניח חוט מוזהב סביב רגלה וחוט נוסף דרך החור באוזנה שעליו היה תלוי פעם תג המספר כשהיא הגיעה לבית המטבחיים. אמילי נקברה ב"מנזר השלום" ב-2 באפריל 2003, בין פסליהם של האם תרזה ומהטמה גנדי. מג ולואיס רנדה הזמינו מהאמן לאדו גודג'בידזה (Lado Goudjabidze) פסל ברונזה בגודל טבעי של אמילי, מעוטר בשמיכה ופרחים, סימני כבוד הינדיים, העומד מעל קברה. הפסל נחשף ביום כדור הארץ. לאחר מותה של אמילי, גזירי שיער מהכתמים על מצחה ומקצה הזנב שלה, טיפות מדמה והחוט המוזהב שהונח בחור באוזנה, שוחררו לנהר גנגס בואראנסי, הודו, באפריל 2003. Meg and Lewis Randa, The Story of Emily the Cow: Bovine Bodhisattva, 2007 Emily the Sacred Cow, באתר "מנזר השלום" Cara Giaimo, Emily the Cow Ran Away From the Slaughterhouse And Became a Star, 22.7.2015 Jason Hribal, Resistance is Never Futile, 17.4.2007 Carol Bedrosian, Sacred Cow Animal Rights Memorial, 28.8.2012 מלאני ג'וי, הפרה שבחדר, עמ' 120. מלאני ג'וי, הפרה שבחדר, עמ' 121. Emily the Sacred Cow, באתר "מנזר השלום" Emily the Cow, Vegetarian Activist, באתר RoadsideAmerica.com
חמש (חדשות 13)

חמש הייתה תוכנית אקטואליה יומית, ששודרה בימים א–ה בשעה 16:50 ברשת 13. התוכנית נפתחת בכותרות היום. במהלך התוכנית משתתפים כתבי ופרשני "חדשות 13" ואורחים שונים בתוכנית ומדווחים על אירועי היום. התוכנית שודרה תחילה כמשדר מיוחד בהנחיית שרון גל, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל. ב-8 באפריל 2020 עלתה כתוכנית יומית קבועה בשעה 17:00 בעקבות ההחלטה להוריד מהאוויר את התוכנית "מהדורת חמש" בהנחייתו של יעקב אילון, שעזב בהמשך את הערוץ. ב-16 בפברואר 2023 הודיע שרון גל כי בכוונתו לעזוב את הערוץ ולעבור לערוץ 14. ב-19 בפברואר 2023 הוחלף מידית, והתוכנית מוגשת על ידי מגישים מתחלפים. ב-8 במרץ 2023 נודע כי ברשת 13 בוחנים תוכנית משותפת חדשה בכיכובם של מגיש הרדיו נתן זהבי ואשת הטלוויזיה ענת גורן. ב-2 באפריל 2023 נודע כי גם בוחנים תוכנית משותפת חדשה בכיכובם של לוסי אהריש ויגאל גואטה; יגאל גואטה סירב. ב-8 במאי 2023 פורסם כי אמנון לוי יעבור להגיש בשעה 17:00 במסגרת שינויים ברצועות הפרה-טיים. ב-1 ביוני 2023 שודרה התוכנית האחרונה. חמש, באתר חדשות 13, 19 בפברואר 2023 חמש עם שרון גל, באתר "רשת 13" מהפך ברשת 13: רביב דרוקר עובר ל-18:00, אמנון לוי נפרד, באתר אייס, 8 במאי 2023