אילת שמיר

איֶלֶת שמיר (נולדה ב-17 במאי 1964) היא סופרת ישראלית, מלמדת בחוג לספרות במכללה האקדמית אורנים כפרופסור יוצר חבר. בין השנים 2010–2018 שימשה כראשת החוג. אילת שמיר נולדה בחדרה וגדלה בקיבוץ ניצנים עד גיל 4, אחר כך שהתה שלוש שנים באתיופיה מכיוון שאביה איש צבא הקבע היה שם בשליחות. בגיל 7 שבה עם משפחתה לישראל והם גרו בחדרה עד גיל 18. בשנים 1982–2004 גרה בחיפה, לאחר מכן בשנים 2004–2010, גרה בכרכור. בשנים 2010–2019 גרה בחיפה, מ-2019 גרה בתל אביב עם שני בניה ועם בן זוגה הסופר יובל שמעוני. ב-2017 התמנתה לפרופסור חבר במסלול יוצרים מטעם מל"ג. סיימה דוקטורט בספרות באוניברסיטת חיפה בשנת 2004, בנושא: "הזר המקומי" – גילומי כלאיים בפרוזה הישראלית החדשה. העבודה דנה במושג הכלאיים, בגניאולוגיה המושגית והתרבותית שלו, במהותו ובמאפייניו, ומציעה אותו כפריזמה לקריאה בשלוש יצירות מן הפרוזה הישראלית החדשה. פרס ווינר לעידוד יצירה מקורית מטעם הוצאת עם עובד לשנת 2007. ספרה "פסנתר בחורף", היה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס ספיר לשנת 2008. פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשס"ט 2009. פרס רמת גן לעידוד הספרות העברית תשע"ד, 2014. זהו ספרה הראשון של אילת שמיר, שראה אור בהוצאת "עכשיו" בשנת 1999. הספר הוא אוסף של ארבעה סיפורים ארוכים, שדוחסים את החוויות במרקם לשוני המהווה את הקוטב ההפוך לשפה הרזה וה"שיינקיאנית". זו אינה פרוזה ריאליסטית, אלא סיפורי חקירה ניסיוניים שיש בהם פירוק ושבירה לא רק של המסגרת הפורמלית של העלילה ושל התחביר הקוהרנטי, אלא גם של הרגלי המחשבה. באופן כזה, חייב הקורא, במידה רבה להיות שותף לשחזור המסגרת הכללית, שבה, ואולי כתוצאה ממנה, מתרחשות החוויות. כך למשל בסיפור "גנסין 3", שעל שמו קרוי הקובץ, מתוארות חוויותיו הקשות של זוג צעיר, בבית שעובר תהליך של פירוק ובניה מחדש, ורק בהדרגה מתברר כל מתאר היחסים ביניהם. באופן דומה, משולבת הכוחנות הגברית של כמה מן הגיבורים ה"חוקרים" כגון החייל ("המיטה שאתה מציע בעצמך") המורה ("אוגוסט וכו', רקוויאם לתלמידה") והנערה (אפריקה בלוז"), ברגישות לה ניתן לצפות מכושר ההכלה וההסתכלות של האישה. שמיר קיבלה על הספר מענקים מטעם "קרן הנשיא" ומטעם "קרן תרבות חיפה". זוהי נובלה פרי עטה של אילת שמיר שראתה אור בספר "בזמן מלחמה" בהוצאת כנרת בשנת 2002. הספר מורכב, משתי מסות של פרופ' נסים קלדרון, שמנתח בין היתר, את הסמלים הספרותיים והפוליטיים שהתפתחו בצל האינתיפאדה השנייה, מהנובלה של שמיר ומקטעים מהסיפור "אמנות המלחמה" של יובל שמעוני. הנובלה "האם אתה רואה את מה שאני שומע" מנסה לחדור אל הדינמיקה ואל האינטימיות ואל התשוקה שמעורבים במעשה חקירה של אסיר פלסטיני במתקן חקירות של השב"כ. וזאת באמצעות פירוק והרכבה מחדש של מפגש התודעות בין חוקר ונחקר, של לשון החקירה, ושל הזמן והמרחב בתא במהלך העינויים. שמיר כתבה את הסיפור מיד אחרי שפרצה האינתיפאדה השנייה בספטמבר 2000, והוא מבוסס על סיפור אמיתי של בכיר בממשל הפלסטיני מג'נין שהיה כלוא במהלך שנות השמונים במשך תשע שנים בכלא הישראלי בשל פעילות פוליטית, מתוכן שנה וחצי בחקירת שב"כ. שמיר נפגשה עמו בחיפה, ואף ביקרה בג'נין באוגוסט 2000, כחודש לפני ההתפרצות. כעבור תשע שנים, במאי 2009 בעת כנס במכללה האקדמית אורנים ("הכתובת הייתה על הקיר") הרצתה שמיר על הסיפור שמאחורי הנובלה והזמינה את מר עבדאללה ברכאת המשמש כיום (2009) כסגן מושל ג'נין, אותו ראיינה ועליו ביססה את סיפורה, למסור עדותו שלו המקורית לאירועים. ב־2003, שמיר זכתה במענק מטעם אוניברסיטת חיפה לתרגום הנובלה לשפה האנגלית. הרומן "פסנתר בחורף" ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2007. הספר נבחר לאחד מחמשת המועמדים הסופיים של פרס ספיר לשנת 2008 וזכה בפרס ווינר לעידוד יצירה מקורית מטעם הוצאת עם עובד לשנת 2007. הוא תורגם לצרפתית וראה אור ב-2010 בהוצאת Christian Bourgois éditeur. הספר מתאר ליל דצמבר סוער אחד בפיאנו-בר בשולי מושבה נידחת, שבו נמצא ג'ו אוחנה בעל בית שהוא גם הברמן, גדי מאירי הפסנתרן ופאדיל, נער ערבי שמשמש כטבח-כולבויניק. למקום נקלעת חבורת אנשי-כספים – ארבעה גברים ושתי נשים – בדרכם חזרה לתל אביב מסעודת גיבושון במסעדת ציידים כפרית. אוחנה בעל-הבית כבר רוצה לסגור וללכת הביתה, אך החבורה מתעקשת להישאר ולשתות דווקא בפיאנו-בר שלו. במהלך הלילה הקצר הזה – מ-12 בלילה עד 4 בבוקר – מתפתחת בהדרגה דרמה אלימה וקשה שעיקרה ההתנגשות האנושית הבלתי נמנעת בין המקומיים לבין הזרים שנקלעים למקום. בסיטואציה הדחוסה והיצרית שבה כמעט לאף אחד אין מה להפסיד, נחשפים החיים של כל אחת מהדמויות; נחשפות הצלקות שכל אחת מהן נושאת עמוק בתוכה; נחשפות האכזבות שלהן, חרדות-הכישלון, הגסות, הבהמיות והנואשות; ונחשפת גם הכמיהה העמוקה לאינטימיות. הספר מתאר פיסה של המציאות הישראלית שרוויה במובלעת של אלימות. רומנו, עורך דין חיפאי, נקלע לקרב של חייו. שנים עברו עליו בשולי האירועים הגדולים, עד שהוא נקרא להגן על נגר ערבי שהיה מעורב בתקרית אלימה ומגלה שנלכד בסבך מוסרי ורגשי שלא שיער את מידותיו. מה שנראה כסכסוך עסקי מגלה פנים אחרות מרגע שנחשפים שורשיו בעבר, וגם בחלוף שלושה עשורים מתברר שדבר לא נשכח. האם תעלה עכשיו ממעמקי השנים אשמה נוספת, חמורה יותר, או להפך, יתגלו שם נסיבות מקילות? ואולי לא טינות מן העבר יכריעו, אלא ההווה ואהבה שאינה תלויה בדבר? אילת שמיר, כלת פרס ראש הממשלה ופרס רמת גן למצוינות ספרותית, מבודדת בספרה השלישי מקטע מליבת חיינו כאן, ובכתיבה בוטחת ורבת־כוח מצליחה להאיר את המורכבות הסבוכה של ההוויה הישראלית. היה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס ספיר 2019 קצין ישראלי מגיע לאפריקה עם אשתו ועם בתו הקטנה כדי לאמן קצינים אפריקאים. הקיסר היילה סלאסי ביקש שיאמנו את צבאו, אבל זמן רב מדי הוא נאחז בשלטון וקבוצת קצינים צעירים כבר מתכננת הפיכה צבאית כדי להדיח אותו. בתוך הנופים הרחוקים, הזרים, עולה סיפור המרידה בקיסר עם סיפורה של משפחה ישראלית אחת, ועשורים יעברו עד שהבת הקטנה תתחיל להבין מה היה שם – ההבנה הזאת מאירה חיים שלמים לאחור. על סגנונה נכתב: "חריפות ריאליסטית רבת עוצמה [...] חריג ביותר בנוף הספרים שיוצאים לאור בעברית בשנים האחרונות [...] נוגעת בפצע ממאיר שמפעיל את הדרמה הישראלית ואת סיפוריה [...] ללא הרדמה וללא חומרי טשטוש" (עמרי הרצוג, הארץ). "תנופת הכתיבה של איילת שמיר מרשימה ביותר [...] היכולת שלה לעצב דמות על נפתולי הנפש שלה, [...] ועברה המשפיע על מי שהיא בהווה - מופתית" (שופטי פרס רמת גן למצוינות ספרותית). אפריקה בלוז, עם עובד, 2024 75 - תמונת מצב', עריכה לצד יובל שמעוני, עם עובד, 2023 נטל ההוכחה, מועמד החמישייה הסופית של פרס ספיר 2019. הוצאת עם עובד 2018 הזר המקומי – גילומי כלאיים בספרות ישראלית. רסלינג, תל אביב, 2016 המיטה שאתה מציע בעצמך, הוצאת עם עובד, 2013 פסנתר בחורף, מועמד החמישייה הסופית של פרס ספיר 2008, הוצאת עם עובד, 2007 הספר תורגם לצרפתית: Un piano en hiver, traduit de l'hébreu par Katherine Werchowski; Christian Bourgois editeur; parution 2010; ISBN 978-2-267-02074-8 בזמן מלחמה, (בשיתוף עם נסים קלדרון), הוצאת כנרת, 2002 גנסין 3, הוצאת עכשיו, 1999 מאמר על פסנתר בחורף - של: אוריין יהודית, מתוך "עיתון 77", גיליון 8–327, ינואר-פברואר 2008 "הכלאה משחררת – גילומי כלאיים בהכלה המשחררת לא"ב יהושע", ראה אור בספר "מבטים מצטלבים" (2010) שיצא בשיתוף הוצאת הקיבוץ המאוחד ומרכז "הקשרים" של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב L'ibrido liberato: la personificazione dell' ibrido ne "La sposa liberata" התפרסם בספר מאמרים על יצירתו של א"ב יהושע Leggere Yehoshua, Giulio Einaudi editore, s.p.a. Torino, 2006 ד"ר יעל לוי חזן, "מה את מבינה: נשים כותבות על מלחמה בספרות העברית", הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2019. עמ' 101–135 שם הפרק: "מה שלא יעלה על הדעת" ו"מה שהנייר אינו סובל" הפונקציה התרבותית והפואטיקה של העינויים: אילת שמיר "האם את ה רואת את מה שאני שומע" פרופ' זיוה שמיר, "הספרות ורוח המוזיקה", הוצאת ספרא, 2019. עמ' 190–200 שם הפרק: שלל האפשרויות של קלידי הפסנתר ברומן "פסנתר בחורף" נקשרות - סופרות כותבות על נשיות, הוצאת אריה ניר, 2022 פרק בספר "לכתוב ולהוציא לאור", מאת הגר ינאי, עם עובד, 2022 אפריקה בלוז, פרק ראשון לספרה "אפריקה בלוז" בגיליון כתב העת "פנס", 1 באוגוסט 2022 באפריל 2023, הוקדש מוסף הספרות של ידיעות אחרונות ל-10 סיפורי חירות, של סופרים שונים, במסגרתו ראה אור "ההפיכה" - פרק מתוך הרומן הבא שלה "אפריקה בלוז" שראה אור בשנת 2024 בהוצאת עם עובד השתתפה באנתולוגיה "כל הפתאם הזה" בהוצאת אפרסמון, 2023 רשימת הפרסומים של אילת שמיר, בקטלוג הספרייה הלאומית אילת שמיר, ברשת החברתית פייסבוק אילת שמיר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אילת שמיר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מידע על אילת שמיר בקטלוג הספרייה הלאומית שירי לב-ארי, "אחרי 7 באוקטובר הגענו למבוי סתום. מצור. לא רק מבחוץ אלא גם מבפנים", באתר ynet, 2 במאי 2024 חיפה זוכרת את בולי: ערב מיוחד במלאת שלושים למותו של הסופר א.ב. יהושע, 16 ביולי 2022 פרק מתוך פסנתר בחורף – אילת שמיר, באתר nrg‏, 31 במאי 2008 עמרי הרצוג, להעיר את המתים, באתר ynet, 6 בספטמבר 2007 עמרי הרצוג, האצבעות כבר התקשו על ההדק, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2007 יצהר ורדי, כמה מעייף לנוע בין הצללים, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2007 אריק גלסנר, על "פסנתר בחורף", מעריב, 4 במאי 2008 שירי לב-ארי, אילת שמיר: "סופרים מתעלמים מהערבים", באתר ynet, 1 ביולי 2013 גילי איזיקוביץ, מה גורם לאילת שמיר לכתוב מנקודת מבט גברית?, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2018 פרק מתוך ספרה בדפוס "אפריקה בלוז", בפנס מוסף לביקורת ספרות, יולי 2022 אילת שמיר, גנסין 3 - הביקורת הראשונה שלי, בפנס מוסף לביקורת ספרות, יוני 2023 ביקורות ספרים שכתבה: אילת שמיר, בוקר אחד, אחרי המלחמה הגדולה, באתר הארץ, 22 באפריל 2008 אילת שמיר, "בבוא מותי" של פוקנר: נייר לקמוס תרבותי למורכבות של דרום ארה"ב, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2018 אילת שמיר, מהדורה מחודשת ל"חמדת": מיפוי עומק של הטראומה השחורה של העבדות, באתר הארץ, 27 במרץ 2019 אילת שמיר, "חברת נעורי" של אליס מונרו: המגבלה של כלת הנובל נהפכה לתו מזהה, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2019 אילת שמיר, "העניין הוא שאני לא רוצה למות", באתר הארץ, 31 במרץ 2008 אילת שמיר, כ–90 שנה אחרי כתיבתו, "הקול והזעם" של ויליאם פוקנר זוכה לתרגום חדש ומעולה, באתר הארץ, 1 ביולי 2020 אילת שמיר, "המשרד לאושר עילאי": לאן נעלמה ארונדהטי רוי?, באתר הארץ, 20 באפריל 2021 אודות ספרה "המיטה שאתה מציע בעצמך" שירי לב-ארי, ריאיון עם אילת שמיר, באתר ynet, 1 ביולי 2013 עמרי הרצוג, הגברים הקשוחים של המערבון הישראלי, באתר הארץ, 18 ביולי 2013 חבצלת פרבר, הסוד הנלחש לסוסים, פורסם במוסף 'שבת', מקור ראשון, 5 ביולי 2013 יוסף אורן, לקחי המניפה כשהיא נפרשׂת (חלק א'), באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 ביוני 2013 אדם וסוס בחיקו (חלק ב'), באתר חדשות מחלקה ראשונה, 14 ביולי 2013 ד"ר מירה טנצר, המיטה שאתה מציע בעצמך, בלוג בגוגל, 17 ביולי 2013 טל גולדשטיין, סקירה, באתר מגאפון, 21 ביוני 2013 אביגייל פולק כהן, סקירה, באתר סלונה, 22 ביוני 2013 על ספרה "הזר והמקומי" רבקה שאול בן צבי, זהות היברידית; מוסף שבת מקור ראשון לתורה, הגות, ספרות ואמנות, 13 במרץ 2016 אודות ספרה "נטל ההוכחה" אילת שמיר על "נטל ההוכחה" אילת שמיר, מתכוננים לפרס ספיר: טעימה מהספר "נטל ההוכחה", באתר ynet, 12 במרץ 2020 נסים קלדרון‏, "נטל ההוכחה": ספר שבוחן את הגבריות באינטנסיביות, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2018 קרן אגמון, נטל ההוכחה: "ספר נהדר – כדאי מאוד לקרוא." סלונה, אוקטובר 2018 מור דיעי חנני, "נטל ההוכחה-איילת שמיר, כשהחטא הקדמון מחפש לעצמו נחמה." עושה רוח, אוגוסט 2018 יוני ליבנה, בג'ונגלים של העיר התחתית, באתר "ידיעות אחרונות", 12 בספטמבר 2018 ענת שרון-בלייס, ריאיון רדיו מדקה 20:58, בערוץ כאן תרבות, 14 באפריל 2020 שירי לב-ארי וענת שרון-בלייס ריאיון רדיו בתוכנית "נטל ההוכחה" מדקה 5:29, 4 באוקטובר 2018 אודות ספרה "אפריקה בלוז" עופרה עופר אורן, הפצע בלב הסיפור, בבלוג "סופרת ספרים", 19 במאי 2024. אסתי אדיבי-שושן, "זה אני?", פנס מוסף לביקורת ספרות, מאי 2024. שירי לב-ארי, "אחרי 7 באוקטובר הגענו למבוי סתום. מצור. לא רק מבחוץ אלא גם מבפנים", באתר ynet, 6 במאי 2024. על זיכרונות מאפריקה ועידן ה-Woke: אילת שמיר לוחצת על כל הנקודות. יונתן דה שליט, ישראל היום, 7 ביוני 2024. "אפריקה בלוז": חומרי נפץ אורבים מתחת לציור עדין בצבעי מים. אודי בן סעדיה, וואלה, 11 ביולי 2024. "אפריקה בלוז" מצליח להיות אישי ופוליטי במידה שווה. עמרי הרצוג, הארץ ספרים, 23 ביולי 2024. "אפריקה בלוז" הוא מעט המכיל את המרובה. אריאל שנבל, מקור ראשון, 11 באוגוסט 2024. אפריקה בלוז: רומן אוטוביוגרפי של בת הקצין שנשלח לאתיופיה. ירון אביטוב, מקור ראשון, 14 באוגוסט 2024 כתבות ומאמרים בצרפתית על "פסנתר בחורף" Dominique Aussenac. Un piano en hiver, Le Matricule des Anges, April 2010 Julie Coutu. AYELET SHAMIR – UN PIANO EN HIVER, Chro, 11.7.2010 Kate et Mapero, Un Piano en Hiver, W O D K A, 17.11.2010 Christian Desmeules. Littérature étrangère - Si par un soir d'hiver, Le Devoir.com - Libre de penser, 15.5.2010 Chronique : Un piano en hiver, de Ayelet Shamir, Actualitté, 04.06.2010 אפריקה בלוז, פרק ראשון לספרה החדש ״אפריקה בלוז״ בגיליון כתב העת ״פנס״ 1 באוגוסט 2022 בועז כהן, ‏טקס פרס ספיר יתקיים ביום ראשון הקרוב, באתר גלובס, 27 במאי 2008 מיה סלע, אילת שמיר ושולמית אפפל בין זוכי פרס רמת גן, באתר הארץ, 30 במרץ 2014 חוברת פרס רמת גן לספרות - תשע"ד 2014 נסים קלדרון בספרו על הנובלה של אילת שמיר, גוגל ספרים משה יצחקי, "הכתובת הייתה על הקיר", בלוג באתר "בננות" 18 במאי 2009 אלו המועמדים הסופיים לפרס ספיר 2019, באתר ynet, 5 בפברואר 2020 יונתן דה שליט, על זיכרונות מאפריקה ועידן ה-Woke: אילת שמיר לוחצת על כל הנקודות, באתר ישראל היום, 7 ביוני 2024 אפריקה בלוז, באתר עם עובד ‏75 - תמונת מצב, באתר עם עובד סקירות ספרים, אילת שמיר, 3 בדצמבר 2023