laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וייט מין

וייט מין (Việt Minh, קיצור של Việt Nam Ðộc Lập Ðồng Minh Hội, "הליגה למען עצמאות וייטנאם") היה ארגון שחרור מהפכני שהקים הו צ'י מין בשנת 1941 כדי ללחום להשגת עצמאות וייטנאם מן השלטון הצרפתי ולהתנגד לכיבוש היפני. עיקר פעולתו של הארגון בתקופת הקמתו היה כנגד הכיבוש היפני בשטחים בהם שלטה קודם לכן צרפת (ושנודעו בשם "הודו-סין הצרפתית"). ככזה, קיבל הארגון סיוע מן האמריקנים והסינים. אחרי כניעתה של יפן באוגוסט 1945, העבירו היפנים את השליטה בחלק מהמבנים הציבוריים בהאנוי לידי הוייט מין, שהונהגה שוב על ידי הו צ'י מין, שהתאושש ממחלתו והשתחרר מן הכלא הסיני, וזה הכריז ב-2 בספטמבר 1945 על הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, שהתקיימה לפי שעה באופן תאורטי בלבד. הסינים, הצרפתים והווייטנאמים הגיעו להסכמה לפיה הסכימו הסינים לסגת מווייטנאם ובתמורה ויתרו הצרפתים על חלק מזכויותיהם בסין והבטיחו עצמאות לווייטנאם בתוך "האיחוד הצרפתי". השיחות בין צרפת לוייט מין התמוטטו בתוך זמן קצר, מה שהוביל ל"מלחמת הודו-סין הצרפתית". במהלך המלחמה, ובייחוד אחרי 1949, זכו הוייט מין לסיוע סיני, והצליחו להשתלט על חלק נכבד מאזורי הכפר של וייטנאם. הוייט מין חדל להתקיים באופן רשמי בשנת 1951 כאשר התאחד עם ארגון הליכה הלאומית המאוחדת של ויטנאם לארגון בשם החזית הויטנאמית המאוחדת. לאחר מכן, בספטמבר 1955 השם של הארגון המאוחד שונה לחזית ארץ המולדת של ויטנאם. אחרי קרב דיין ביין פו ב-1954 החליטו הצרפתים לסגת מווייטנאם והחלו נושאים ונותנים בוועידת ז'נבה על הסכם שלום. וייטנאם חולקה לחלק צפוני ודרומי, לאורך קו הרוחב 17, חלוקה שנועדה להתקיים עד לבחירות שייערכו 1956. המנהל האזרחי בצפון וייטנאם הועבר לידי הוייט מין והו צ'י מין מונה לראש הממשלה הסוציאליסטית במדינה. נו דין דיים, שמונה קודם לראש ממשלת דרום וייטנאם על ידי הקיסר באו דאי, שלט בדרום וייטנאם. מאוחר יותר, התכחשה ממשלת דרום וייטנאם להתחייבות לערוך בחירות לאיחוד המדינה, בעיקר בגלל החשש מניצחונו של הו צ'י מין בבחירות אלו, מצב שהיה לצנינים בעיני ארצות־הברית, התומכת העיקרית של ממשלת דרום וייטנאם. מדיה וקבצים בנושא וייט מין בוויקישיתוף וייט מין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עמק הוורדים

עמק הוורדים נמצא בבולגריה, הרי הבלקנים, בין שני נחלים. בפתח המזרחי של עמק הוורדים שוכנת העיר קאזאנלק. העמק מתוחם ממערב על ידי הנחל סטריאמה, יובל של המריצה וממזרח על ידי הנחל טונדז'ה, יובל נוסף של המריצה. העמק מפורסם בגידול הוורדים מזן ורד בולגרי (Rosa Centifolia). מעלי הכותרת של הוורדים מופק שמן ורדים, מוצר יקר שמחירו עולה על מחיר הזהב (לפי משקל). קטיף הוורדים מתבצע בחודשים מאי-יוני מהזריחה ועד השעה 08:00 לכל המאוחר, וזאת כדי למנוע התאיידות שמן הוורדים. בתקופה זו האוויר מבושם בריח ורדים והמקום משמש גם כנקודת משיכה לתיירים. בעמק גדלים גם גפנים ועצי פרי שונים. בעמק תלים של קברים תראקיים עתיקים. הקבר הידוע ביותר באזור הוא הקבר התראקי בקאזאנלק. קרחון רוז ואלי באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה נקרא על שם עמק זה. מדיה וקבצים בנושא עמק הוורדים בוויקישיתוף
קאזאנלק

קאזאנלק (בבולגרית: Казанлък) היא עיר במחוז סטארה זאגורה, במרכז בולגריה, בפתח המזרחי של עמק הוורדים. נכון לדצמבר 2010, מספר התושבים של קאזאנלק עמד על 52,779 נפשות. בעיר קיימת תעשיית שמן ורדים ומוזיאון בו מוצג תהליך הפקת השמן. אספקת הוורדים מקורה בעמק הוורדים. בתקופת קטיף הוורדים נערכים במקום פסטיבלים וריקודים המוקדשים לוורדים. העיר נוסדה ב-1300 כמבצר, אך במקום מצוים קברים תראקים עתיקים וקבר אחד, מהמאה הרביעית, לפני הספירה, השתמר היטב, כולל פרסקות המתארות ריטואלים קדומים. הקבר אינו פתוח לציבור הרחב, אך למען התיירים נבנה העתק שלו. בקאזאנלק שורר אקלים ממוזג כאשר הטמפרטורות נעות מ-1oc בינואר ועד 21oc ביולי. החודש הגשום בשנה הוא יוני והשחון הוא פברואר. בנוסף לתעשיית שמן הוורדים, ידועה העיר במפעלי הנשק המצויים בה ובין היתר מפעל גדול לייצור רובי AK-47 "קלצ'ניקוב" שנוסד ב-1924. ערך מורחב – יהדות בולגריה בעיר התגוררה קהילה יהודית קטנה אשר נוסדה בשלהי המאה ה-18 ומתועדת במקורות שניוניים במהלך המאה ה-19. לאחר קבלת העצמאות הבולגרית הותקפו היהודים על ידי התושבים הבולגרים מאחר שזוהו עם השלטון העות'מאני ותועדו מעשי רצח ואונס. בראשית המאה ה-20 נמנתה קהילת קאזאלנק ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה ומנתה כ-300 נפשות. הקהילה בנתה בית ספר יסודי ובית כנסת אחד. במהלך שנות ה-20 הייתה בעיר פעילות ציונית ענפה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ 500 יהודים. ב-15 ביוני 1943 גורשו יהודים מהעיר לערי השדה והכפרים הסמוכים והורשו לחזור רק בתחילת אוקטובר. מרבית היהודים עלו למדינת ישראל בין השנים 1947–1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובקאזאנלק נמנו 85 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר. הרב הראשי הראשון ליהודי בולגריה המודרנית גבריאל אלמושנינו טען ששבתי צבי מת ונקבר בעיר קאזאנלק. בסיור שערך ב-1886 לעיתונאי אנגלי ציין שעל מצבתו של שבתי צבי בקאזאנלק נכתב: "משנה הדת, הנביא צבי שבתאי, בא מאזיא הקטנה וישב בשאלוניקי, משם עבר במדינת מוקדון, ואחר כך בגד באמונתו, ובפקודת השולטן הובא לבית האסורים, ואח"ן יצא לחופשי. פה מת ופה נקבר". מצרים אלכסנדריה, מצרים מצרים לוקסור, מצרים צרפת גראס, צרפת צרפת סנט הרבליין, צרפת יוון וריה, יוון רוסיה טוליאטי, רוסיה יפן פוקויאמה, יפן מקדוניה הצפונית קוצ'אני, מקדוניה הצפונית הונגריה נג'קניז'ה, הונגריה רומניה טרגובישטה, רומניה הקבר התראקי בקאזאנלק מדיה וקבצים בנושא קאזאנלק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאזאנלק הקבר התראקי בקאזאנלק תצלומים מקאזאנלק ההיסטוריה של קאזאנלק קאזאנלק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חיים קשלס, דורות הראשונים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65. חיים קשלס, המצב אחרי הגירוש, בתוך אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 876. חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296. בולגריה, המגיד, 29 בספטמבר 1886.
רעיה אדמוני

רעיה אדמוני (נולדה ב-1947) היא עורכת ומגישת תוכניות רדיו ישראלי ומדבבת בתוכניות טלוויזיה. רעיה נולדה וגדלה בנחלת אחים בירושלים. אביה, נחמיה רוט, עלה מצ'כוסלובקיה לישראל, בהיותו בגיל 15. אמה לאה (הרשלר) היא ילידת ירושלים. לה אחות גדולה ואחות קטנה. בהיותה בת כ-10 עברה רעיה עם משפחתה להתגורר בשיכון "ותיקי ההגנה" בשכונת טלביה. למדה ביסודי ובתיכון בבית הספר הדתי "מעלה". את קריירת הרדיו שלה החלה כבר בגיל 13 כשהשתתפה בתסכיתי רדיו של אולפן הילדים הירושלמי של קול ישראל אותו ניהל הבמאי אלף ארי וולף. במקביל השתתפה בתסכיתים רבים אחרים של מחלקת הנוער ברדיו כשחקנית ילדה. תפקידה הראשון היה נמר ב"ספר הג'ונגל". גילמה גם את האסופית ודמויות אחרות בתסכיתים שונים. עם הזמן גם ביימה תסכיתים וערכה תוכניות. למדה משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה הסמכה לעסוק בעריכת דין. בשנות ה-70 הציעה לה מרים הרמן, מנהלת מחלקת השידורים לילדים ולנוער בקול ישראל, להחליף באופן זמני את אחת העורכות שנסעה לשנתיים לארצות הברית עם בעלה, ומאז היא עורכת ומגישה תוכניות ברדיו. היא הייתה מהמגישות הבולטות בתוכניות הילדים והנוער בקול ישראל בשנות ה-70 ובשנות ה-80, ובכלל זה השתתפה בתוכנית הילדים לבת ולבן ולמי שמתעניין. במסגרת תוכניות אלה היא ערכה וביימה תסכיתים, קראה סיפורים ושירים, ובימי שישי ב-2 בצהריים ברשת א' ערכה והגישה את הפינה "שירים וברכות כבקשתכם". דיבבה את פינוקיו ואת בלה בסדרה "פינוקיו" ואת איזמרלדה החתולה בתוכנית הטלוויזיה "הצריף של תמרי". דיבבה את אוליביה ב"אורסון ואוליביה". בהמשך ערכה והגישה תוכניות למבוגרים. היא שימשה עורכת מוזיקלית והייתה למגישה נוספת בתוכנית הרדיו "נתיבה מדברת ומקשיבה", שהגישה נתיבה בן-יהודה עד לשנת 2009. היא הגישה ברשת ג את התוכנית "עוד חוזר הניגון" והחליפה את מגיש תוכנית זו אברהם זיגמן שפרש לגמלאות. כיום היא מגישה את התוכנית "בית הורי" ברשת א' ותוכניות נוספות. אדמוני נשואה לעו"ד דרור שמחיוף ולהם שלוש בנות. "אמא אומרת: מאֻחר" - אוסף של שירים מחורזים לפני השינה (2001) "חלומות" - רומן היסטורי מבוסס על קורות משפחתו של שדרן הרדיו מנחם פרי (2012) "דסטינו" - רומן היסטורי, שנכתב בהשראת סיפור אמיתי ומביא את הווי החיים של יהדות טורקיה שמוצאה בספרד, החל מהמאה ה-19 ועד למאה ה-20 (2022) רעיה אדמוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רעיה אדמוני, באתר MusicBrainz (באנגלית) רעיה אדמוני, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל אלי אלון, סיפורה של אשת הרדיו רעיה אדמוני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בפברואר 2015
מי סודה

מי סודה (ובקיצור סודה) הם משקה המכיל מים שבהם מומס פחמן דו-חמצני, ליצירת תחושה תוססת בפה. תהליך המסת הפחמן הדו-חמצני במים יוצר חומצה פחמתית שנוסחתה: H2CO3. מי סודה נמצאים בטבע באגמי סודה על פני כדור הארץ. את מי האוקיינוס של אנקלדוס, אחד מירחי שבתאי, כינו "מי סודה". סודה הייתה מיוצרת בקיוסקים העוסקים במכירתה ממכונות מתאימות, וכן ניתנת לייצור ביתי באמצעות מכשיר ביתי ליצירת סודה. הסודה התעשייתית עשויה להיות מורכבת אך ורק ממים ופחמן דו-חמצני, או להכיל בנוסף לכך כמות קטנה של מלח בישול וכדומה. תפקידם של תוספים אלה הוא לחקות את הטעם המעט מלוח של סודה תוצרת בית. סודה מהווה מרכיב מרכזי במשקאות ממותקים רבים. ג'וזף פריסטלי היה הראשון שמצא שיטה להמיס פחמן דו-חמצני במים, כאשר הניח קערת מים מעל מכל בירה במבשלת בירה מקומית בלידס. האוויר שכיסה את הבירה התוססת היה ידוע בכך שחיסל עכברים. פריסטלי מצא את המים ש"טופלו" באופן זה טעימים ולכן הציע את התערובת הזו לחבריו כמשקה מרענן. בשנת 1772 פריסטלי פרסם מאמר בשם "הרווית מים עם פחמן דו-חמצני", ובו תיאר הזלפת שמן של חומצה גופרתית על גיר כדי ליצור פחמן דו-חמצני, וכמו כן כדי לעודד את הגז להתפזר בתוך קערת מים תוססים. בשנת 1771 הכימאי הבריטי טוברן ברגמן (אנ') המציא באופן עצמאי תהליך דומה ליצירת מי סודה. בשל בריאותו המעורערת הוא ניסה להפיק מחדש מי מעיינות תוססים באופן טבעי, שנחשבו בשעתו כיעילים לבריאות. כיום, מי סודה מיוצרים על ידי הכנסת פחמן דו-חמצני דחוס למים. הלחץ מגביר את המסיסות ומאפשר ליותר פחמן דו-חמצני להתמוסס מאשר היה קורה בתנאים של לחץ אטמוספירי. כאשר בקבוק סודה נפתח, הלחץ משתחרר, דבר המאפשר לגז לצאת החוצה מהתמיסה וכך מופיעות הבועות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לסודה היו מספר כינויים במהלך השנים. עד מלחמת העולם השנייה היא נקראה Soda water. בשנות החמישים צצו כינויים חדשים כגון Sparkling water ו-Seltzer water. המונח Seltzer water מקורו בכפר הגרמני Nieder-Selters (אנ'), שבו נמצאים מעיינות הסלצר המפיקים מים תוססים טבעיים. בארצות הברית מכונה הסודה Club soda, כאשר השם "סודה" מתייחס לכלל המשקאות המוגזים. לעיתים קרובות מבוססים משקאות ממותקים על מי סודה, בתוספת סוכר, חומרי טעם, צבעי מאכל וכדומה. כמו כן, לעיתים נעשה שימוש במי סודה לטיפול בכתמים, על ידי שפיכתם על הכתם וייבוש. סודה מהווה גם מרכיב בכמה קוקטיילים אלכוהוליים. מאמרו של פריסטלי בנושא הרווית מים עם פחמן דו-חמצני (באנגלית) ניו יורק טיימס, בירח של שבתאי יש "ים סודה" שמכיל את המרכיבים מתאימים לקיום חיים, באתר הארץ, 16 ביוני 2023
דניאל זילברשטיין (זמר)

דניאל זילברשטיין (נולד ב-8 באוקטובר 1986), זמר פופ ומדבב ישראלי בעבר ומעצב אופנה החי בניו יורק בהווה. זילברשטיין נולד ברעננה. במשך שבע שנים למד נגינה בחצוצרה בקונסרבטוריון למוזיקה ברעננה, וניגן בהרכבים שונים. התגלה בקיץ 2003 על ידי אנשי "פופ ארט", כשעבד כמלצר מזמר. היה חבר בלהקת "המורדים הישראלים" שהוקמה לקראת ביקורה בישראל של להקת "erreway" וכוכבי הסדרה "המורדים" מארגנטינה. כמו כן ב-2002 השתתף במחזמר "קטנטנות". באוקטובר 2004 התגייס לצה"ל, תוך כדי העבודה על אלבומו הראשון, כשהוא משרת בשלישות ברמת גן. במאי 2006 יצא הסינגל הראשון מאלבומו, הנקרא "אלייך", שיר פופ בעל נגיעות של דאנס. בעקבותיו יצאו הסינגלים "זמן", "מה שאת עושה לי", "זה לא אני" ו"ונרקוד". אלבומו הראשון, "מה שאת עושה לי", הופק על ידי המפיק השוודי ג'ורג' סמואלסון יחד עם המפיקים המקומיים מומי לוי, רוי אדרי וחגי מזרחי. יצא לחנויות בדצמבר 2006. במהלך דצמבר 2006 יצא לסבב הופעות בקניונים בחסות "ICQ". ביוני 2007, הוציא זילברשטיין את הסינגל הראשון מהאלבום השני "סדר יום", אותו הפיקו סאבו וקותי. זהו קאבר ללהקה רטורית. זילברשטיין מתפרנס גם מדיבוב סרטים וסדרות מצוירות ושירה, בהם: "נארוטו" (בעונה הראשונה), "פוקימון", "דיג'ימון", "טוקיו מיו מיו" (בעונה הראשונה), "ג'וניפר לי" (שירה בלבד), "רוץ, דייגו, רוץ!" (תיק הפלא), "קוד ליוקו", "דואל מאסטרס", "יו יו האקושו", "ג'ים על הירח", "קפטן פלמינגו", "מועדון ווינX" ועוד. בשנת 2008 נבחר זילברשטיין להחליף את עוז זהבי בפסטיגל של אותה שנה. בהמשך החליט זילברשטיין להתפתח לכיוונים חדשים, ועל כן עבר להתגורר בניו יורק, שם למד עיצוב אופנה בבית הספר לאופנה, ה-Fashion Institute of Technology. בנוסף, פיתח מותג אישי משלו – Daniel Silverstain והחל לעבוד כמעצב אופנה. בין השאר עבד עם מעצבי האופנה מנדי קון ופרנק טל ועם ירחון האופנה הבינלאומי מארי קלייר. בשנת 2021 השתתף בעונה השמינית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא". "מה שאת עושה לי" (2007). דניאל זילברשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דניאל זילברשטיין, באתר שירונט דניאל זילברשטיין, באתר Tab4u דניאל זילברשטיין, דף שער בספרייה הלאומית דניאל זילברשטיין, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) מור שני‏, מותק 2: תכירו את דניאל זילברשטיין, באתר וואלה, 10 במאי 2006 לילי שרצקי, הזמר דניאל זילברשטיין הכי רחוק מלהיות מוצר צעצוע, באתר Eonline מירב קריסטל, דניאל סופרסטאר, באתר ynet, 27 במאי 2006 איתי יעקב, מייד אין יזראל: המעצב דניאל זילברשטיין מלביש את ליידי גאגא, באתר Xnet‏, 30 באפריל 2014 Eonline.co.il, archive.ph, ‏2006-07-21
Hullabaloo Soundtrack

Hullabaloo Soundtrack (מוכר גם כ-Hullabaloo) הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הבריטית מיוז. האלבום כולל שני תקליטורים ו-DVD. בתקליטור הראשון הקלטות בי-סייד ובהן גרסה אקוסטית לסינגל "Hyper Music" ששמה "Hyper Chondriac Music". בדיסק השני, וב-DVD, הקלטת הופעת הלהקה ב"לה זנית", פריז. מקור מרבית שירי הסט הוא שני אלבומי האולפן הקודמים של מיוז: Showbiz ו- Origin of Symmetry. משמעות שם האלבום היא מהומה באנגלית. Forced In – 4:18 Shrinking Universe – 3:06 Recess – 3:35 Yes Please – 3:05 Map of Your Head – 4:23 Nature_1 – 3:39 Shine Acoustic – 5:12 Ashamed – 3:47 The Gallery – 3:30 Hyper Chondriac Music – 5:28 Dead Star - 4:11 Micro Cuts – 3:30 Citizen Erased – 7:21 Showbiz – 5:04 Megalomania – 4:36 Dark Shines – 4:36 Screenager – 4:22 Space Dementia – 5:32 In Your World – 3:10 Muscle Museum – 4:29 Agitated – 4:11 בדיסק נמצאת הקלטה חבויה של טום וייטס קורא את שירו "?What's He Building" (שנלקח מאלבומו Mule Variations) כשהוא נקטע על ידי קולות הקהל. נראה שנעשה בו שימוש כ"הקלטת הפתיחה" של הלהקה בליל ההופעה. ניתן לשמוע אותו על ידי ניגון השיר הראשון ולחיצה מיידית על כפתור ההחזרה לאחור עד להגעה ל"pregap" (משמש בדרך כלל כאינדקס 00 בסוג מסוים של תקליטורים). "?What's He Building" "Dead Star" "Micro Cuts" "Citizen Erased" "Sunburn" "Showbiz" "Megalomania" "Uno" "Screenager" "Feeling Good" "Space Dementia" "In Your World" "Muscle Museum" "Cave" "New Born" "Hyper Music" "Agitated" "Unintended" "Plug In Baby" "Bliss" "Dark Shines" "Documentary" "Interactive Discography / clips" "Photos" מידע על האלבום Hullabaloo Soundtrack באתר MusicBrainz מידע על האלבום Hullabaloo Soundtrack באתר AllMusic האלבום Hullabaloo Soundtrack באתר Discogs האלבום Hullabaloo Soundtrack באתר ספוטיפיי
מדנס

האם התכוונתם ל... מאדנס – להקה בריטית אלון מדנס – איש צבא ישראלי עדי מדנס – מוזיקאי ישראלי מדנס סוכנות לביטוח
הנץ החמה

הָנֵץ הַחַמָּה הוא ציון זמן בהלכה לרגע שבו נראית בוודאות הנקודה הראשונה מגוף השמש. הזמן הקודם להנץ החמה הוא עלות השחר, אשר במהלכו ניתן להבחין בהתבהרות ראשונית של השמיים בזכות התקרבותה של השמש. הרמב"ם מכנה את הנץ החמה עלות השמש. הזמן המוקדם ביותר של הנץ החמה חל בישראל, על פי שעון הקיץ, סמוך לנקודת ההיפוך הקיצית שבחודש יוני, בשעה 05:34. הזמן המאוחר ביותר לכך חל עם המעבר משעון קיץ לשעון חורף בשלהי חודש אוקטובר, בשעה 06:54. בראשית חודש ינואר, סמוך לנקודת ההיפוך החורפית, חל הנץ החמה ב-06:43, שעה שמקבילה ל-07:43 בשעון קיץ. כאשר ישנם הרים המסתירים את קו האופק, או כאשר המקום גבוה - שאז הזריחה נראית קודם לכן, יש המחשבים את הנץ החמה לפי זמן הזריחה בפועל (הנץ החמה הנראה), שהוא שונה מן הזמן המחושב לפי האופק (שאינו מתחשב בגובה הצופה או בהרים שמסתירים לו את האופק), מה שמסבך את חישוב הנץ החמה ומחייב גם לקחת בחשבון את הנתונים הטופוגרפיים של האזור. כאשר ההרים קרובים למקום, לא תמיד הם נלקחים בחשבון, וברור שכאשר אדם יעמוד ליד מצוק גבוה המטיל עליו צל לא ייחשב שלגביו הנץ החמה יתרחש כמה שעות מאוחר יותר – כאשר תגיע אליו השמש. אין הגדרה מדויקת לגבי הקרבה של ההרים למקום בו הם מנוכים מהחשבון, וכל מקרה נבחן לגופו. כאשר מחשבים את זמני הנץ החמה לעיר מסוימת, אין מחשבים לגבי כל אזור ואזור בעיר בפני עצמו את הזמן בו תתגלה השמש, אלא מחשבים את הזמן בו תזרח השמש בעיר במקום כלשהו בה. הדבר מסבך עוד יותר את החישוב, במיוחד לאור העובדה שלא בכל פעם השמש מתגלה באותו מקום בעיר בפעם הראשונה, ויש למצוא מהו המקום הזה. גם כאן יכולות להיווצר בעיות של הגדרה, האם מקום מסוים שייך לעיר או לא, וגם כאן נבחן כל מקרה לגופו. לפי שיטת הרמב"ם ובעקבותיו הגר"א, ידיעת זמן הנץ החמה נחוצה לשם חישוב כל זמני היום (להרחבה ראו שעות זמניות), שכן שעות הנספרות לפי שיטה זאת החל מהנץ החמה. הנץ החמה הנראה מעל ראשי ההרים רלוונטי רק לעניין זמן הזריחה אך לא לעניין חישוב השעות הזמניות, שנמדד בכל מקרה לפי הנץ החמה מעל לאופק. באופן עקרוני כל המצוות שחייבים לעשות אותן ביום (לדוגמה תקיעת שופר וברית מילה) החובה מתחילה מעלות השחר, אך תקנו חכמים לעשותם מהנץ החמה ואילך, מפני שאין הכל בקיאין בזמן עלות השחר. מנייני "ותיקין" נוהגים להתחיל להתפלל לפני הנץ החמה ולכוון כך שיתחילו את תפילת שמונה עשרה בדיוק בזמן הנץ החמה, ומכאן החשיבות הגדולה לדיוק בחישוב. זמני היום, באתר כיפה לוח עם זמני היום, באתר "ישיבה" הערך "הנץ החמה", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה מאמרים בנושא הנץ החמה, באתר ספריית אסיף טעות נפוצה היא לקרוא למועד זה כ"נץ החמה", אך למעשה האות "ה" היא חלק מן המילה ואיננה ה' הידיעה והשרש הוא נצ"צ ומבנין הפעיל ולכן הה"א בקמץ (ולא בפתח) כי בא במקום הנציץ. (השוו למגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק י"ג – "הנצו הרימונים", וראו אטימולוגיה עממית). ראה הערך "הנץ" במילון אבן-שושן. כמו כן ראה [1]. תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק א', הלכה ב': "שתהא החמה מטפטפת על ראשי ההרים", וכן בספר הערוך, ערך "נץ": "תחילת היראות פניה". ועיין בביאור הלכה, סימן נח, ד"ה כמו. מילה א, ח; קידוש החודש א, ז ועוד Tel Aviv, Israel — Sunrise, Sunset, and Daylength, באתר "Time and Date" (באנגלית) "הגדרת הזמן שמעלות השחר עד הנץ | שאלות ותשובות". yeshiva.org.il. נבדק ב-2017-07-04. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
נור-פה דה קאלה

נור-פה דה קאלה (בצרפתית: ‏Nord-Pas de Calais‏Ⓘ‏) היה אחד מ-26 חבלי הארץ (régions) של צרפת על פי החלוקה המנהלית שנהגה בה עד לסוף שנת 2015. משנת 2016 החבל הוא חלק מהחבל החדש או-דה-פראנס. החבל ממוקם בצפון הקיצוני של המדינה והיה מורכב משני מחוזות (départements) - נור ("צפון") ופה דה קאלה ("מצר קאלה", הוא מצר דובר). עיר הנציבות שלו הייתה ליל, והוא גבל בבלגיה מצפון וממזרח, תעלת למאנש ממערב, ובמחוז פיקרדי בדרום. עד סוף המאה ה-20 נשא את השם "נוֹר". בעבר היה לחלק מארצות השפלה הדרומיות, עד אשר הפך סופית לחלק ממדינת צרפת ב-1713. צפיפות האוכלוסייה בחבל נור-פה דה קאלה גבוהה מאוד (כ-331 נפשות לקמ"ר). מתגוררים בו כ-4 מיליון תושבים שהם 7% מאוכלוסיית צרפת. הוא החבל הרביעי בצרפת מבחינת גודל האוכלוסין. לאזור כ-140 ק"מ של חוף, המשמש כשער כניסה לבריטניה ולים הצפוני. מצפון נמצאת בלגיה, מדרום-מערב החבל-לשעבר פיקרדי ומדרום-מזרח רמת ארדן של החבל-לשעבר שמפאן-ארדן. בקצהו נמצאת העיר קאלה, שהיא הנקודה הקרובה ביותר באירופה לאי הבריטי, כאשר ביניהם מפריד מצר דובר. שטחים חקלאיים נרחבים בו מיועדים לגידול תפוחי אדמה ולמעלה משליש מאספקת תפוחי האדמה של צרפת מגיעה מנור-פה דה קאלה. תחילה היה לשטחם של הבלגים, שבט קלטי אשר ישב באזור. בהמשך נכבש יחד עם צפון צרפת על ידי הרומאים. ב-55 לפנה"ס הפליג יוליוס קיסר לכבוש את אנגליה מלשון הקאפ בלאן נז, כיום במחוז פה דה קאלה. לאחר מפלת הרומאים במאה ה-5 אזור זה נכלל בנויסטריה - אחת משלוש הטריטוריות שהרכיבו בזמנו את צרפת. במשך מלחמת מאה השנים נכנעה קאלה לאנגלים לאחר מצור ארוך. במשך המצור, שישה מנכבדי העיר התנדבו להיתלות כדי לחוס על חייהם של שאר התושבים. למרות שלבסוף קיבלו חנינה, אומץ לבם הווה השראה לפסל שועי העיר קאלה של אוגוסט רודן שהושלם ב-1888. העיר נשארה תחת שליטת האנגלים עד שחזרה לידיים צרפתיות אך ב-1558. בשנת 1477, לאחר סיום מלחמת צרפת-אנגליה והתחלת דעיכתה של דוכסות בורגונדיה ששלטה באזור עם מותו של שארל הראשון, ביקש לואי האחד עשר לכבוש את האזור שהיה למעוז כלכלי. תוכניותיו כשלו כאשר יורשת בורגונדיה, מארי דה בורגון התחתנה עם מקסימיליאן הראשון מבית הבסבורג, אליו עברו כל שטחי הבורגונדיה. במהרה הפך האזור לשטח שנחשק על ידי מלכויות אירופה, והיה לזירת קרבות נוראה ועקובה מדם בין הצבאות השונים עד שנת 1713, כשהאזור נקבע כשטח צרפת באמנת אוטרכט. מדיה וקבצים בנושא נור-פה דה קאלה בוויקישיתוף נור-פה דה קאלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מצגת ארגון מגדלי תפוחי האדמה הצרפתי, יצור לשנת 2007, עמ' 10 [1]
ג'ורג'ה טופרצ'אנו

ג'ורג'ה טופרצ'אנו (רומנית: George Topîrceanu‏; 20 במרץ 1886 - 7 במאי 1937), משורר וסופר רומני, הומוריסטן, חבר מתכתב של האקדמיה הרומנית. ג'ורג'ה טופרצ'אנו נולד ב-1886 בבוקרשט כבנם של ג'ורג'ה טופרצ'אנו האב, תופר מעילי איכרים ושל פאראסקיבה, אורגת שטיחים, שניהם מאזור סיביו. כבר בתקופת לימודיו בבית הספר התיכון (בבתי הספר "מאטיי בסאראב" ו"ספנטול סאבה") התחיל לפרסם בעיתונות כשהפרסום הראשון היה בשנת 1904 בכתב העת ההומוריסטי "בלגיה של המזרח" ("Belgia Orientului"). הוא נרשם ללימודי משפטים, אחר כך עבר לפקולטה לספרות, אך עזב את הלימודים לפני סיומם. פרסומיו בכתבי העת השונים התרבו, והוא הפך לחלק מהחוגים הספרותיים של תקופתו. בשנת 1911 התיישב ביאשי ולקח חלק בעריכת כתב העת "החיים הרומניים" (Viaţa Românească}. בשנת 1912 התחתן עם מורה שילדה את בנו היחיד, גאורגה. הנישואים התפרקו במהרה. בשנים 1912–1913 הפיק, יחד עם שותף, את כתב העת "התיאטרון". במלחמת העולם הראשונה גויס, בשנת 1916, נלחם בחזית הבולגרית בקרב טורטוקאיה ונשבה בימים הראשונים של המלחמה. הוא שוחרר בשנת 1918 עם סיום המלחמה. הוא חזר לעבודת העריכה והחלו להופיע ספרים עם שיריו וסיפוריו, ספרים שזכו (בעיקר השירים) להצלחה גדולה מאוד. בשנת 1926 הוענק לו הפרס הלאומי לשירה של רומניה ובשנת 1936 נבחר כחבר מתכתב של האקדמיה הרומנית. הלך לעולמו בשנת 1937 ביאשי. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ה טופרצ'אנו בוויקישיתוף ביוגרפיה של טופרצ'אנו (אורכב 06.01.2007 בארכיון Wayback Machine) ברומנית Ion Lazu Scriitori români în Primul Război Mondial
שמואל אוזידא

רבי שמואל די אוזידא (1545, ה'ש"ה – 1604, ה'שס"ד) היה ראש ישיבה, מקובל ומחבר ספרים שחי בצפת. מתלמידיו הראשונים של האר"י, וחברו של רבי משה קורדובירו. נולד בצפת לרבי יצחק די אוזידא. למד בבית מדרשו של רבי אלישע גאליקו, ובהשראתו הפך לדרשן נלהב. בהמשך ייסד ישיבה גדולה שעסקו בה בנגלה ובנסתר. נודע בחיבורו על פרקי אבות בשם מדרש שמואל. חיבור זה בחלקו הגדול הוא אנתולוגיה - מעין "שיטה מקובצת" - לפירושים אחרים על המסכת, בתוספת פירושים משלו מדרשות שנשא לקהל שומעיו. החיבור נדפס לראשונה בחייו בוונציה בשנת של"ט (1579), שלוש פעמים נוספות בחיי המחבר, ובמשך השנים נדפס עשרות פעמים, הספר הוא מקור חשוב, הואיל ורבים מהפירושים אותם מצטט הרב אוזידא אינם בידינו כיום. כמו תלמיד אחר של האר"י, רבי משה אלשיך, די אוזידא עסק בספריו בעיקר בתחום הדרש ולא התמקד בקבלה. לאחר פטירת האר"י בשנת של"ב (1572) המשיך ר' שמואל ללמוד קבלה אצל ר' חיים ויטאל, והוא חתום בשנת של"ה (1575) על שטר ההתקשרות של חבורת תלמידי האר"י שהכירו בר' חיים ויטל כיורשו הרוחני. יצא לשליחות בקושטא בשנת שנ"ז. ספריו שנדפסו: מדרש שמואל, חיבור על פרקי אבות, נדפס בויניציאה בשנת של"ט (ובמהדורה שלישית, בשנת ש"ס, בהגיה של משה אלפלס). לחם דמעה, פירוש על מגילת איכה נדפס בחייו בשנת ש"ס (1600). אגרת שמואל, פירוש על מגילת רות בשם "אגרת שמואל", נדפס בקורוג'ישמי בשנת שנ"ז. פירוש על מגילת אסתר - יצא לראשונה בשנת תשמ"ג על ידי הרב חיים אהרן קאופמן ובשנית במקראות גדולות חמש מגילות, מכון "אבן ישראל" תשס"ד. מדרש שמואל על התורה, פירוש על התורה מכת״י, הוצאת קדמוניות, ניו יורק תשע״ה. ספריו בכתב יד: קובץ הדרושים הגדול - אוסף קטעי דרשות לא מעובדות. פירוש על ספרי התנ"ך ישעיהו, איוב, דניאל ספריו: שמואל אוזידא, מדרש שמואל, הוצאת "מכון הכתב", תשס"א. עם תולדות חייו, באתר היברובוקס מדרש שמואל באתר ספריא די אוזידא, שמואל בן יצחק, ביאור רבי שמואל די אוזידא על מגילת אסתר, ירושלים תשנ"ג, באתר אוצר החכמה די אוזידא, שמואל בן יצחק, דרשות רבי שמואל די אוזידא, ירושלים תשנ"א, באתר אוצר החכמה די אוזידא, שמואל בן יצחק, אגרת שמואל, מונקץ תרנ"ה, באתר אוצר החכמה שמואל בן יצחק די אוזידה, דף שער בספרייה הלאומית אודותיו: מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שמואל אוזידא", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1318-1317, באתר היברובוקס שם הגדולים מערכת גדולים אות ש [עט] מהר"ר שמואל אוזידא מדרש שמואל באתר ספריא