laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברנדון בימר

ברנדון ריצ'רד בימר (באנגלית: Brandon Richard Beemer; נולד ב-27 בפברואר 1980) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, שנודע בעיקר מתפקידו כשון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", וכאוון נייט באופרת הסבון "היפים והאמיצים". בימר נולד ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית למשפחה ממוצא אירי וגרמני. עבודתו הראשונה הייתה כנהג במפעל מקומי של חברת קוקה-קולה. עם תום לימודיו בבית הספר התיכון הוא עבר לניו יורק והחל לדגמן ולקחת שיעורי משחק. בהמשך הוא עבר ללוס אנג'לס על מנת לעסוק בקריירת המשחק שלו במשרה מלאה. בשנת 2001 שיחק לראשונה בסרט האימה העצמאי "האחווה". באותה שנה הצטרף לעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "לא לבושה" ברשת MTV, בדמותו של לוקאס. בשנים 2005-2006 גילם את הדמות של סת' באופרת הסבון של CBS "ג'נרל הוספיטל". בשנת 2006 לוהק בימר לגלם את הדמות של שון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", דמות שגולמה במקור על ידי השחקן ג'ייסון קוק מאז 1999 בינואר 2008 פוטר בימר והופעתו האחרונה בסדרה הייתה ב-24 במרץ 2008. ביולי 2008 הצטרף לאופרת סבון אחרת "היפים והאמיצים", בדמותו של אוון נייט, עד לפרישתו מהסדרה ב-2012. ב-2016 חזר בימר לשחק ב-"ימי חיינו" בדמותו הקודמת. בשנת 2011, השתתף בימר בדוקו-ריאליטי של ערוץ E! ‏"Dirty Soap", אשר מתמקדת בחייהם של כוכבי אופרות סבון ומתעדת את חייהם האישיים והמקצועיים. בשנת 2012 כיכב בסרט אימה קצר "BloodMoon" בתפקיד של הפסיכולוג לוק פארקר. בשנת 2015 גילם את דילן בסרט מותחן האימה "Fear Clinic". בשנת 2019 שיחק בסרט האקשן "Dead Trigger" לצד דולף לונדגרן, ושיחק בדרמת המסתורין "Gates Of Darkness" לצד טובין בל, מדיה וקבצים בנושא ברנדון בימר בוויקישיתוף ברנדון בימר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברנדון בימר, ברשת החברתית אינסטגרם ברנדון בימר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ריצ'רד פנקהרסט

ריצ'רד פנקהרסט (באנגלית: Richard Keir Pethick Pankhurst;‏ 3 בדצמבר 1927 - 16 בפברואר 2017) היה פרופסור ממוצא בריטי, שהתמחה בחקר תולדות אתיופיה. פנקהרסט נולד בלונדון לסילביה פנקהרסט, שהייתה מראשי תנועת הסופרג'יזם בבריטניה, ולאנרכיסט סילביו רוסריו. פנקהרסט סיים לימודי דוקטורט בהיסטוריה כלכלית בבית הספר לכלכלה של לונדון. מילדותו נחשף פנקהרסט לענייני אתיופיה היות שאימו, סילביה, הייתה תומכת פעילה של התרבות האתיופית ומהפעילות המובילות בבריטניה כנגד הכיבוש האיטלקי של אתיופיה. אימו, אשר הייתה ידידתו האישית של קיסר אתיופיה היילה סלאסי, פרסמה בשנת 1955 את ספרה "אתיופיה: היסטוריה תרבותית". ב-1956 עברו ריצ'רד ואימו להתגורר באדיס אבבה בירת אתיופיה. ריצ'רד החל ללמד בקולג' האוניברסיטאי באדיס אבבה, שם ייסד ב-1963 את המכון ללימודי אתיופיה. כמו כן ערך מספר עיתונים הקשורים לתרבות האתיופית וכתב ספרים רבים אודות אתיופיה ומורשתה. כאשר פרצה מלחמת האזרחים האתיופית הודח הקיסר היילה סלאסי על ידי מנגיסטו היילה מרים וריצ'רד נאלץ לשוב לבריטניה. בבריטניה היה פנקהרסט לעמית מחקר בבית הספר ללימודי אפריקה והמזרח ובבית הספר לכלכלה של לונדון, לפני שהועסק כספרן בחברה המלכותית האסייתית (Royal Asiatic Society). ב-1986 שב פנקהרסט להתגורר באתיופיה עם משפחתו, וחידש את עבודתו במכון ובאוניברסיטה. פנקהרסט היה ממובילי המאבק להשבת האובליסק של אקסום מרומא בחזרה לאתיופיה, מאבק שהסתיים בהצלחה עם הקמתו מחדש של האובליסק באקסום בשנת 2008. על חלקו במאבק הוענק לפנקהרסט תואר אצולה אתיופי על ידי ארגון "האיחוד הטיגראי של צפון אמריקה". פנקהרסט אף זכה בתואר אצולה במסגרת השרות הדיפלומטי שמעבר לים ב-2004 ממלכת בריטניה על תרומתו הייחודית ללימודי אתיופיה. בנוסף לספרים ולמחקרים הרבים אודות ההיסטוריה והתרבות האתיופית כתב פנקהרסט גם ביוגרפיה מקיפה אודות אימו. ריצ'רד פנקהרסט מת בביתו שבאדיס אבבה ב-16 בפברואר 2017, בגיל 89. פקידי ממשל, אקדמאים ואזרחים ספדו לפנקהרסט וקראו לקיים לוויה ממלכתית לכבודו. שר החוץ של אתיופיה, וורקנה גבייהו (Workneh Gebeyehu), תיאר את פנקהרסט כ"אחד מידידיה הגדולים של אתיופיה". ביבליוגרפיה של פרסומי ריצ'רד פנקהרסט Sylvia Pankhurst, Workers Liberty #58 The Pankhurst Family, SylviaPankhurst.com Tigrai Online ,‏ 8 במאי 2009 London Gazette, (Supplement) no. 57315. p. 23, ‏14 ביוני 2004, אוחזר ב-1 במרץ 2012 Adrian Blomfield, ‏Ethiopians call for state funeral as Richard Pankhurst, champion of Ethiopian culture, dies aged 89, The Telegraph, 17 February 2017
דון דיאמונט

דון דיאמונט נולד בשם דונלד פיינברג (באנגלית: Don Diamont; נולד ב-31 בדצמבר 1962) הוא שחקן טלוויזיה אמריקאי-יהודי. ידוע בשל גילום הדמות בראד קרלטון אותה גילם שנים רבות בסדרה של CBS "צעירים חסרי מנוח". נכון להיום הוא משחק את ביל ספנסר ג'וניור בסדרה "היפים והאמיצים". דיאמונט נולד בניו יורק, ניו יורק. דיאמונט הוא יהודי, ובראיון שהעניק ל"Soap Opera Digest" הוא הצהיר שחבק בשלמות ביהדותו רק בשלב מאוחר יותר בחייו. במשך כמה שנים דגמן למותגים מצליחים. ב-1990 הוא נכנס לרשימת "הגברים הכי יפים" מטעם מגזין "פיפל". דיאמונט היה בעמוד השער של המגזין "פלייגרל" פעמיים, ב-1988 ו-1995. ב-2009 הוא נבחר ל"שחקן האופרה הוותיק הסקסי ביותר" מטעם מגזין "פיפל". הוא קיבל את התפקיד הראשון שלו כשחקן בסדרה "ימי חיינו" ב-1984. הוא שיחק בסדרה שנה אחת בלבד. דיאמונט ידוע בעיקר מגילום איש העסקים בראד קרלטון בסדרה "צעירים חסרי מנוח" שבה שיחק מ-1985 עד 1996. הוא חזר לשחק בסדרה בשנת 1998 עד שדמותו נהרגה בתחילת שנת 2009. ב-5 במרץ 2009 יצאה הודעה לתקשורת שדיאמונט לוהק לאופרת הסבון של CBS "היפים והאמיצים" בתפקיד ביל ספנסר ג'וניור, דמותה אותה מגלם עד היום. בשנת 2018 הוא השתתף בגרסה איטלקית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" בהנחיית מילי קרלוצ'י. הוא נשר בסיבוב הראשון. שיים הנבזי (1994) OP Center‏ (1995) Country Justice‏ (1997) סדנה לעצבים (2003) ימי חיינו (1984) צעירים חסרי מנוח (1985-1996; 1998-2009) היפים והאמיצים (1993; 2009-היום) משמר המפרץ (1998) מדיה וקבצים בנושא דון דיאמונט בוויקישיתוף דון דיאמונט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רפלקס האישון

רפלקס האישון הוא רפלקס שבו האישון מגיב לאור על ידי כיווצו. כיווץ זה יכול להתבצע בתגובה לאור המופעל על אותה עין (כיווץ ישיר), או כתגובה לאור המופעל על העין השנייה (כיווץ קונצנזואלי). לרוב, באופן נורמלי, כיווץ ישיר מעט יותר מובהק וחד מאשר כיווץ קונצנזואלי. האישון מתכווץ גם בתגובה להתקרבות של עצמים לעין האדם. ההסבר האנטומי לכיווץ האישונים מוסבר במסלולי העצבים ומעברם באזורים מוחיים שונים: כאשר אור מופעל על העין הימנית, לדוגמה, מופעלים סיבי עצבים אָפרנטיים (Afferent) אשר יוצאים מתוך עצב הראייה, ומסלול עצבי אחד עובר לצד הימני של המוח (והשני לצד השמאלי) ומבצע סינפסה ראשונה בגרעין הפּרֶטֶקטי (פּרֶטֶקטוּם; Pretectal nucleus), משם נשלחים שני אותות עצביים – האחד לעין הימנית עצמה, בתור סיב אֶפרנטי (Efferent) המביא לכיווץ השריר האחראי על כיווץ האישון הימני, והשני לעין השמאלית, על מנת לכווץ גם את האישון השמאלי. מסלולים עצביים אלו עוברים במבנים המכונים גרעיני אֶדינגֶר-וֶסטפַאל (Edinger-Westphal). מכאן נובע כי אור המופעל על עין אחת יביא לכיווצם של שני האישונים. קיימות פתולוגיות שונות שבהן רפלקס האישון אינו פועל או פועל באופן חלש יותר. בין פתולוגיות אלו: מצב שבו האישון אינו מגיב לאור אולם כן מגיב להתקרבות – Light near dissociation: מצב זה מערב לרוב את שני האישונים, ויכול להיגרם כתוצאה ממצבים כגון "עגבת עצבית" (נוירו-סיפיליס), סוכרת, פתולוגיות בעצב האופטי וכן גידולים בגזע המוח. "אישון ע"ש ארגיל רוברטסון" (Argyll Robertson pupil,‏ AR pupil): האישונים קטנים, מגיבים בקושי לאור (אך כן מגיבים להתקרבות), ולרוב צורתם אינה רגילה והם אינם שווים בגודלם. המחלה הקלאסית המיוחסת לקיום אישונים אלו היא "עגבת עצבית", אולם גם טרשת נפוצה היא סיבה רפואית לפתולוגיה זו. אישון ע"ש אדי (Adie; נקרא גם אישון טוֹנִי, Tonic pupil): מצב שבו האישון הפגוע גדול יותר מהאישון השני, הוא מורחב יותר, ותגובתו לאור חלשה יחסית, אלא אם יש שימוש באור עקבי. אבנורמליות זו מקושרת לרוב להפרעה משפחתית שפירה, שלרוב משפיעה על נשים צעירות, המכונה "תסמונת אדי" (או תסמונת הולמס-אדי, Holmes-Adie's syndrome). תסמונת זו יכולה להופיע עם ירידה ברפלקסים גידיים (בעיקר ברגליים), חוסר הזעה באזורים מסוימים, תת לחץ דם אורתוסטטי או חוסר יציבות לבבית אוטונומית. התופעה נגרמת לעיתים על ידי ניוון של "הגנגליון הציליארי" (Ciliary ganglion), שדרכו עוברים סיבי העצב בדרכם לעַצבֵּב את השריר המכווץ את האישון. אישון ע"ש מרקוס גאן (Marcus gunn; קרוי גם Relative afferent pupillary defect): במצב זה אישון אחד מתכווץ פחות בתגובה לאור ישיר המופעל עליו, אולם מתכווץ יותר כשאור מופעל דווקא על האישון הלא פגוע; זאת בשונה מהמצב הנורמלי, שבו האישון מתכווץ דווקא מעט יותר בחוזקה כשאור ישיר מופעל עליו. מצב זה יכול להיגרם כתוצאה למשל מנגע בעצב עצמו, ומנגנון הפגיעה מוסבר על ידי כך, שנוצרת פגיעה במסלול האָפרנטי, כלומר במסלול המגיב לאור באופן ישיר (ומכאן השם הנוסף לתופעה זו). מדיה וקבצים בנושא רפלקס האישון בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סלביאנוס

סלביאנוס (Salvianus;‏ 400 לערך – 470 לערך) היה כותב נוצרי במאה החמישית בגאליה הרומית. סלביאנוס נולד בין שנת 400 ו-405 בקלן, והתחנך בטרבס, ככל הנראה כנוצרי. הוא עסק בלימודי חוק ומשפחתו הייתה כנראה בעלת מוצא אציל. הוא היה נוצרי כאשר נשא את פלדיה, בת להורים פגנים, שהתנגדותם לקשר הובילה אותו לשכנע את אשתו לפרוש עמו למנזר הונרטוס הקדוש באי לרה המרוחק. במשך שבע שנים לא היה כל קשר בין ענפי המשפחה אך כאשר הפך אבי אשתו, היפטיוס, לנוצרי, כתב אליו סלביאנוס מכתב מרגש בשמו, בשם אשתו ובשם בתם הקטנה אוספיקיולה. נטען כי בעקבות המכתב ויתר אבי פלדיה על כל רכושו והפך לנזיר. במנזר בלרה הכיר סלביאנוס את הונורטוס (מת 429, הילריוס מארל (מת 449) ואוכריוס מליון (מת 449). הוא הפך לידידו של הראשון וכתב את סיפור חייו. הוא שימש חונך לשני בניו של הונוריוס יחד עם ונסן הקדוש מלרין. מאחר שהוא ירש את הונורטוס והילריוס בתפקידם, הדבר אירע לא הרבה אחרי 426 או 427. על–פי העדויות, הפך סלביאנוס לפני שנת 430 לכומר ולאחר מכן עבר למרסיי וחי שם כנזיר. מכתביו של סלביאנוס שרדו שתי מסות: "על מצב הממשל" (De praesenti judicio; או "על הנהגת האל", De gubernatione Dei) ו"על הדת" (Ad ecclesiam), וסדרה של תשעה מכתבים. כתיבת "על מצב הממשל" הסתיימה כנראה לא הרבה אחרי שנת 439, כיוון שסלביאנוס מזכיר את כיבוש טולוז משנת 439 וכיבוש קרתגו על ידי הונדלים באותה שנה, אירועים שסלביאנוס מתייחס אליהם ב"על מצב הממשל" כ"מלחמה שארעה באחרונה." סלביאנוס עדיין מדבר על ההונים כמשרתי צבא רומא, מה שמבהיר שכתיבת היצירה הייתה לפני פלישת אטילה ההוני בשנת 450. עבודה זו כוללת תיאור רב ערך, אף כי מוטה, של החיים בגאליה במאה החמישית. סלביאנוס עוסק בבעיה שטרדה גם את אוגוסטינוס ואורוסיוס, היינו, מדוע נפלו כל הפגעים והאסונות על האימפריה. האם ייתכן כי הדבר אירע, כדבר הפגנים, בגלל נטישת האלים הישנים? או, כפי שטוענת התורה הפגנית-למחצה של חלק מהנוצרים שהאל אינו שולט תמיד בעולם אותו יצר? סלביאנוס מתעלם מן הראשונה ועונה לשנייה באמצעות הוכחה לנוכחותו ושליטתו המתמידים של האל. בספר השלישי, הוא טוען כי סבלו של העולם הרומי נובע מזניחת מצוות האל והחטאים הרבים של כל מעמד בחברה. לא רק העבדים הם גנבים, נמלטים, שתיינים וזללנים—העשירים גרועים מהם. קשי לבם וחמדנותם הם הגורמים לעניים להצטרף לבגאודאי ולהמלט למחסה הפולשים הברברים. בכל מקום נערמים המיסים על הנצרכים ואילו העשירים, הנהנים מהכנסות המיסים, נמלטים בלא פגע. הערים הגדולות הפכו לחזיונות קרקס ותיאטרון, ועדיין קיים פולחן האלים הישנים מינרווה, מרס ונפטון. סלביאנוס טוען כאן כי נפילתם של הרומים באה בגלל חטאיהם הללו והמכה המונחתת עליהם באה מידי הברברים, שאף שאינם תמיד נוצרים ובחלק מהמקרים אריאנים, עדיין הם ניחנים בצניעות ובחסד. גישה זו מציבה את סלביאנוס בשורה אחת עם שורה ארוכה של כותבים, החל ב"גרמניה" של טקיטוס, המנגידה בין הפראים בעלי הלב הטהור (הגרמאנים) ואנשי העיר המנוונים ושטופי היצרים (הרומים). עבודתו השנייה "על הדת" עוסקת, כפי שניתן ללמוד משמה הנפוץ "נגד החמדנות" (contra avaritiam) בהטפה נגד רכוש וחיי העולם הזה. לפי סלבניאוס, צריך אדם לנהוג התכחשות עצמית מוחלטת ולהעניק את כל רכושו עלי–אדמות לכנסייה. סלביאנוס מרחיק לכת עד כדי כך שהוא ממליץ להורים שלא להוריש את רכושם לבניהם, משום שעדיף לילדים לסבול חסר בעולם הזה משיידונו ההורים לגיהנום בעולם הבא. ישראל שצמן, האימפריה הרומית ומורשתה, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 164, הערה 51.
מלווינה מייג'ור

דיים מלווינה מייג'ור (באנגלית: Dame Malvina Lorraine Major נולדה ב-28 בינואר 1943) היא זמרת אופרה ניו זילנדית. מייג'ור נולדה בהמילטון, ניו זילנד למשפחה מוזיקלית גדולה. כילדה הופיעה בקונצרטים שונים, בעיקר בשירת קאנטרי ופופ מערבי ומוזיקה מתוך מחזות. את הכשרתה בתחום המוזיקה הקלאסית החלה בשנת 1955, בפיתוח קול ונגינה בפסנתר. בהמשך נסעה מדי שבוע לאוקלנד, שם למדה בבית הספר למוזיקה של סנט מרי קולג', אצל הנזירה מרי לאו, מורה בעלת שם בינלאומי למוזיקה, שהייתה לאחר זמן גם למורתה של עוד זמרת סופרן ניו זילנדית מפורסמת, קירי טה קאנאווה. מייג'ור נסעה לאנגליה להמשיך שם את לימודיה ב"מרכז האופרה הלונדוני" אצל רות פקר. בשנת 1963 זכתה בתחרות שירה בניו זילנד. (טה קאנאווה הגיעה אותה שנה למקום השני, אך זכתה במקום הראשון בתחרות של 1965). מייג'ור ניצחה גם בתחרות במלבורן שבאוסטרליה בשנת 1965 וזכתה בפרס היוקרתי על שם קתלין פרייר בלונדון בשנת 1966. מלווינה מייג'ור הופיעה בין השאר עם התזמורת הסימפונית של קהיר בקונצרט בפירמידות של מצרים. במשך השנים ביצעה יותר מ-30 תפקידי אופרה בשפות המקור והקליטה מספר רב של תקליטים ותקליטורים. בשנת 1991 קיבלה תואר אצולה בריטי על תרומתה למוזיקה ובשנת 2008 קיבלה תואר כבוד ניו זילנדי על תרומתה לאופרה. בשנת 1992 ייסדה קרן לקידום חינוך באמצעות פרסים ומתן הכשרה לילדי ניו זילנד באמנויות הבמה. בין הזוכות בהכשרה כזו זמרת הסופרן היילי וסטנרה. לאחרונה יצאה להופעות קונצרטים בינלאומיות באסיה, במזרח התיכון, בארצות הברית, אוסטרליה ובריטניה. כיום מכהנת מייג'ור כפרופסור לפיתוח קול באוניברסיטת קנטרברי בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד. בשנת 2008 שרה את "מה גדול הנך" ( How Great Thou Art) בהלווייתו של סר אדמונד הילרי. ב-18 במרץ 2011 שרה מייג'ור בטקס הזיכרון הלאומי לנפגעי רעידת האדמה, שהכתה בכרייסטצ'רץ' בפברואר 2010. בטקס נכחו הנסיך ויליאם, ראש הממשלה ג'ון קי, ראש עיריית כרייסטצ'רץ' בוב פארקר, היילי וסטנרה, מקהלת הקתדרלה של כרייסטצ'ץ', מכובדים, צוותי הצלה בינלאומיים ועשרות אלפי ניו זילנדים. מדיה וקבצים בנושא מלווינה מייג'ור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלווינה מייג'ור (באנגלית) מלווינה מייג'ור, באתר AllMusic (באנגלית) מלווינה מייג'ור, באתר MusicBrainz (באנגלית) מלווינה מייג'ור, באתר Discogs (באנגלית) Facility directory information at the University of Canterbury
ארין דניאלס

ארין דניאלס (באנגלית: Erin Daniels; נולדה ב-9 באוקטובר 1973) היא שחקנית אמריקאית-יהודיה. נולדה בשם ארין כהן בסנט לואיס למשפחה יהודית, ובגיל 22 שינתה את שם משפחתה לנוכחי. היא למדה ב"מכללת ואסר" (אנ') שבניו יורק, לשם גם עברה להתגורר כדי לפתח קריירת משחק. דניאלס זכתה לחשיפה ראשונה בשנת 1999 בקומדיית המצבים "אקשן", בה שיחקה בתור אשת קריירה הוליוודית בשם ג'ני. ב-2002 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "לחיות בתמונות" (אנ') לצידם של מייקל ורטן ורובין ויליאמס. בשנת 2003 הופיעה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתור דניס ויליס הנכלאת ומעונה על ידי משפחת סדיסטים. ב-2006 השתתפה דניאלס בסדרת הדרמה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "צדק" (אנ'), בתור הבלשית הפרטית בטסי האריסון. דניאלס זכתה להכרה נרחבת בזכות תפקידה הראשי בסדרת הדרמה "ישנן בנות", בתור הטניסאית הלסבית דנה פיירבנקס. בשנת 2012 השתתפה בסרט "עץ הישועה, 1951 – פורטרט של ג’יימס דין" (אנ'). לדניאלס בן אחד מבעלה כריס אוטוויילר. ארין דניאלס, ברשת החברתית אינסטגרם ארין דניאלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארין דניאלס, באתר AllMovie (באנגלית) ארין דניאלס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ארין דניאלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
חג המוזיקה הישראלית

חג המוזיקה הישראלית הוא פסטיבל שנתי המוקדש למוזיקה אמנותית ישראלית מקורית, כולל מוזיקה קלאסית, ג'אז, מוזיקת עולם, מוזיקה אנדלוסית, מוזיקה ניסיונית ועוד. הפסטיבל מתקיים החל מ-1997 והוא מתנהל במשך מספר ימים במקומות שונים ברחבי ישראל. העורכת הראשונה של חג המוזיקה הישראלית הייתה זמירה לוצקי. הפסטיבל הוקם על ידי המדור למוזיקה במשרד התרבות והספורט לקראת שנת היובל למדינה, ומתוקצב על ידי משרד התרבות והספורט. הפסטיבל "פותח חלון לעשייה המגוונת והמסקרנת של מוזיקה הנוצרת בארץ. מימי טרום הקמתה של המדינה ועד ימינו אנו. חיבורים למקורות ולקלאסיקה, לצד כתיבה עכשווית והתייחסות למתרחש כאן ועכשיו, בארץ ובעולם". הפסטיבל פתוח לקהל בכניסה חופשית ובמסגרתו מתקיימים מופעים, סדנאות ועוד פעילויות. הפסטיבל נמשך 4–5 ימים ומתקיים בתחילת אוקטובר בין כסה לעשור. במהלך הפסטיבל מוענק פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. 1997–2004: זמירה לוצקי 2005–2011: מיכאל וולפה (שתי קדנציות) 2012–2017: בועז בן משה 2018–2022: עודד זהבי 2022–הווה: יובל צורן חג המוזיקה הישראלית 2012, באתר הספרייה הלאומית הודעה על חג המוזיקה הישראלית ה-14, באתר משרד התרבות והספורט נעם בן זאב, של מי החג הזה, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2007 נעם בן זאב, פסנתרי הכחול-לבן, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2011 https://www.gov.il/he/pages/israeli_music_festival חג המוזיקה הישראלית 2010
Will You Be There

Will You Be There (האם תהיה שם) הוא הסינגל השמיני מתוך אלבום האולפן השמיני, "Dangerous", של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-28 ביוני 1993. השיר הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ושימש גם כפסקול הסרט לשחרר את וילי. הגרסה המלאה של השיר כוללת את מקהלת קליבלנד המבצעת קטע מהסימפוניה התשיעית של בטהובן, "Ode to Joy". נגד השיר הוגשו שתי תביעות. הראשונה, בגין הפרת זכויות יוצרים של הקלטת תזמורת קליבלנד וחוסר בקרדיט לבטהובן. התביעה אשר הייתה על סך 7 מיליון דולר יושבה מחוץ לכותלי בית המשפט. הדפסות עוקבות של Dangerous כללו אזכורים מלאים בחוברת האלבום. עילת התביעה השנייה הייתה גנבה ספרותית (פלגיאט). התביעה הוגשה על ידי הזמר האיטלקי אל באנו אשר טען כי השיר הועתק משירו "I Cigni di Balaka". לאחר משפט שארך 7 שנים, פסק בית המשפט האיטלקי לטובת ג'קסון וטען כי שני השירים מאוד דומים, אך שניהם הושפעו משיר אינדיאני מסורתי. קאריזי חויב לשלם את כל הוצאות המשפט. הווידאו קליפ מציג את ג'קסון מבצע את השיר במסגרת סיבוב ההופעות של Dangerous בשילוב קטעים מתוך הסרט לשחרר את וילי. הסינגל מכר 1,600,000 עותקים ברחבי העולם, מתוכם 500 אלף עותקים בארצות הברית. השיר נכלל באלבום "פסקול הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים" אשר הופץ על ידי סוני ב-1999. מידע על היצירה "Will You Be There" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Will You Be There" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Will You Be There" באתר יוטיוב מידע Will You Be There , באתר הבילבורד האמריקאי מידע על Will You Be There , במצעד הבריטי הרשמי מידע על Will You Be There, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Will You Be There, באתר המצעד הגרמני מידע על Will You Be There, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Will You Be There, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Will You Be There, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Will You Be There, באתר המצעד הגרמני מידע על Will You Be There, באתר מצעד דנמרק מידע על Will You Be There, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Will You Be There, באתר המצעד השוודי
השריר מנגד האגודל

השריר מְנַגֵּד האגודל (TA: Musculus opponens pollicis) הוא אחד משרירי האגודל הנמצאים בבליטת כף היד באזור בסיס האגודל. השריר מנגד את האגודל מול יתר אצבעות כף היד וכן מסובב אותו פנימה. התנועה המנוגדת של האגודל, שיכולה להתרחש אל מול כל אחת מאצבעות היד, חיונית לתפקוד המורכב של היד באחיזה של חפצים ובתמרונם. תחילתו של השריר מנגד האגודל ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובגבששת של העצם רבת הזוויות הגדולה, אחת מעצמות שורש כף היד. השריר נאחז בחלק הצידי של עצם המסרק הראשונה (של האגודל). השריר מנגד האגודל הוא אחד משרירי בליטת כף היד, יחד עם השריר מצדיד האגודל הקצר והשריר כופף האגודל הקצר. השריר מנגד האגודל מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף החוזר של עצב התווך. מדיה וקבצים בנושא השריר מנגד האגודל בוויקישיתוף
401

שנת 401 היא השנה הראשונה במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 401 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אינוקנטיוס הראשון יורש את אנסטסיוס הראשון על כס האפיפיור הוונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער) הוויזיגוטים מתחילים במסע הרס ברחבי איטליה קומרג'יבה מגיע לצ'נגן תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-450) לאון הראשון, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-474) אאליה אאודוקיה, אשת תאודוסיוס השני 10 באפריל – תאודוסיוס השני, קיסר ביזנטי (נהרג ב-450) 19 בדצמבר – האפיפיור אנסטסיוס הראשון להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 401‎ נפטרים ב-401‎ מדיה וקבצים בנושא 401 בוויקישיתוף
השריר מתוויך האגודל

השריר מתווייך האגודל (TA: Musculus adductor pollicis) הוא אחד השרירים הפנימיים של כף היד. בעת כיווצו, מקרב השריר את האגודל לאצבע המורה, פעולה המתרחשת בעיקר בזמן אחיזת כוח. השריר מתוויך האגודל מורכב משני ראשים, הראש המלוכסן (Caput obliquum musclusadductoris pollicis) והראש הרוחבי (Caput transversum musclusadductoris pollicis). בין שני הראשים עובר עורק החישור. תחילתו של הראש המלוכסן בעצם הפיקן, בבסיס עצמות המסרק השנייה והשלישית ובעצמות שורש כף יד נוספות סמוכות. תחילתו של הראש הרוחבי בחלקו הקדמי של גוף עצם המסרק השלישית. שני הראשים נאחזים בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של האגודל. השריר מתוויך האגודל מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד. מדיה וקבצים בנושא השריר מתוויך האגודל בוויקישיתוף
שטפאן החירש

שטפאן החֵירֵש (ברומנית: Ștefan Surdul,‏ ? - 2 בפברואר 1595) היה שליט נסיכות ולאכיה בין סוף מאי 1591- יולי 1592. הראשון בין שליטי ולאכיה שנקרא בשם שטפאן. (השני יהיה שטפאן קנטאקוזינו (1714-1715)). שטפאן החירש היה בן (חוקי, או מחוץ לנישואים לפי מקורות שונים) של שליט מולדובה, יואן הידוע כ"יואן האיום" או "האמיץ". לפי הכרוניקון ראדו פופסקו, כינויו - "החירש" היה בשימוש עוד בחייו, כנראה מפני שסבל מליקוי בשמיעה. בשנת 1590 נשא לאשה את בתו של הבנקאי היווני עשיר מקונסטנטינופול, אנדרוניקוס קנטקוזינו. במאי 1591 "השער הנשגב" העניק לו את כתר ולאכיה בתמורה להבטחותיו כי יפרע את חובותיו של השליט הקודם המודח, מיכניה המתאסלם. בפועל לא הצליח שטפאן "החירש" לרצות את הטורקים למרות שהטיל מיסים כבדים על העם. בין האמצעי העושק שהיו מופעלים בעת מלוכתו מציינים האפשרות שנתן לבויארים להפקיע נכסים של כפרים שמהם ברחו צמיתים (vecini)‏ כבר ביולי 1592 הסולטאן הדיח אותו מהתפקיד והחליף אותו עם אלכסנדרו הרע. אחרי שנשלח לגלות קצרה באי כיוס, זכה לתמיכתם של החאן הטטרי גאזי גיראי השני של קרים ושל הווזיר הגדול קוג'ה סינאן פאשה ויועצו, קורט אגה, ולפי המלצתו של האחרון, נקרא שוב לנסיכויות הרומניות על מנת לכהן כשליט מולדובה. הוצב בתפקיד זה במקום השליט המרדן ארון הטירן (1591–1592 ו 1592–1595), בן בריתם של שליט טרנסילבניה ז'יגמונד באטורי ושל שליט ולאכיה מיכאל האמיץ. זאת בנסיבות העימות הממושך בין האימפריה העות'מאנית בראשותו של מוראט השלישי ובין האימפריה ההבסבורגית בראשות הקיסר רודולף השני. לאחר שבנובמבר 1594 הטורקים הכתירו אותו כשליט מולדובה, שטפאן החירש הועמד בינואר 1595 בראש כוח טורקי של 8,000 לוחמים ופנה איתם לכיוון הדנובה במטרה להגיע למולדובה. מיכאל האמיץ ארב לשטפאן ויצא לקראתו ב-2 בפברואר 1595 בעת הניסיון לחצות את הדנובה הקפואה באזור בראילה. שטפאן החרש הובס וטבע למוות בנהר. 1976 Giurescu, Constantin C. [e] Dinu C., Istoria Românilor : volumul II (1352-1606), Bucureşti. (קונסטנטין ג'ורסקו - תולדות הרומנים 1976 ) (ברומנית) טיבריו צ'ובאנו - מלוכות קצרות, אך חשובות בהיסטוריה של הרומנים:שטפאן החירש (ברומנית) Tiberiu Ciobanu - Domnii scurte, dar insemnate în istoria românilor: Ştefan Surdul :Agero Stuttgart oct, 2008 (ברומנית) T.Ciobanu T.Ciobanu
יוניפול ארנה

היוניפול ארנה (באנגלית: Unipol Arena), הידוע יותר בשמותיו הקודמים "פלאלמגוטי" ו"פיוטצ'ר שואו סטיישן", הוא מתקן ספורט השוכן בעיר בולוניה שבאיטליה. הוא נחנך בשנת 1993 ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל וירטוס בולוניה. בשנים 2016, נערכו באולם ובסביבתו עבודות שהביאו להרחבתו ולשכלולו. מספר מקומות הישיבה באולם שעמד בעבר על 8,650 עלה ל-11,000. כמו כן, נבנה מוזיאון המתאר את ההיסטוריה של הקבוצה. מוזיאון נוסף שיוקם בו, יוקדש לזמר הטנור הנודע, לוצ'אנו פבארוטי. בשנת 2002 אירח האולם את משחקי הפיינל פור של היורוליג, שהתקיימו לראשונה במסגרתו. במשחק הגמר עצמו גברה פאנתינייקוס על וירטוס בולוניה המקומית. מדיה וקבצים בנושא יוניפול ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוניפול ארנה (באיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.