laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תסמונת קרפנטר

תסמונת קרפנטר (באנגלית: Carpenter syndrome), המכונה גם אקרוצפלופוליסינדקטיליה (Acrocephalosyndactylia), היא הפרעה אוטוזומלית, מולדת, בהורשה רצסיבית. מחלה המאופיינת במומים פניים-גולגולתיים, השמנת יתר, גובה מצומצם וסינדקטיליה (אצבעות דבוקות). תסמונת קרפנטר אובחנה לראשונה בשנת 1901 על ידי ג'י. קרפנטר. הידרוצפלוס סינדקטיליה טמירות אשכים מומים בלב עיוותים גולגולתיים; קרניוסינוסטוזיס סגיטלי ודו-עטרתי תסמונת קרפנטר קשורה למוטציה בגן RAB23, שמצוי בכרומוזום מספר 6 אצל האדם. פיגור שכלי נפוץ עם ההפרעה, אם כי ייתכן ולחלק מהחולים תהיה יכולת אינטלקטואלית ממוצעת. תסמונת קרפנטר שייכת לקבוצת מחלות גנטיות נדירות המכונה אקרוצפלופוליסנדקטיליה (מקוצר ל-ACPS). הביטוי הגופני השכיח ביותר של תסמונת קרפנטר הוא פיוזינג מוקדם של תפרי הגולגולת הסיביים שתוצאתו ראש המעוקל באופן חריג. השילוב של עצמות הגולגולת בולט עוד מהלידה. עצמותיהם הגולגולתיות-ניידות של תינוקות יוצרות צורת חרוט וזמן קצר לאחר מכן חוזרות לצורה הרגילה; אולם, תינוק הנגוע בתסמונת קרפנטר נשאר עם ראש בצורת חרוט. התינוק אשר נגוע בתסמונת קרפנטר יציג גם מומים על פניו, כגון גשר אף משוטח, לחיים רחבות ואף מהופך לו פתחים גדולים ואבנורמליים. האוזניים הן נמוכות ולא אחידות. בנוסף לפגמים אלו, לאינדיבידואלים המושפעים תהיה מקסילה אי-מפותחת ולסת תחתונה מקומרת לצד חך צר שעושה את כישורי השפה קשים להישג. השיניים צומחות מאוחר ולרוב הן גוציות עם מרווחים אחת בין השנייה. ליקויים פיזיים אחרים הקשורים לקרפנטר כוללים ספרות נוספות. מספר גדול מהנורמלי של בהונות הוא שכיח יותר ממספר גדול של אצבעות. לעיתים קרובות האצבעות טוויות, פרוצס המתרחש כלאחר שישה שבועות בתוך התקופה ההריונית. לעיתים קרובות הספרות הן קצרות באופן חריג, ולאצבעות חסר חיבור אינטר-גלילי. סמוך למחצית מהתינוקות להם תסמונת קרפנטר ישנו מום לב, וכ-75% סובלים מעיכובים בהתפתחות עקב פיגור שכלי מתון. בארצות הברית ישנם כ-300 מקרים ידועים של תסמונת קרפנטר. כלומר, 1 מתוך מיליון לידות תביא תינוק נגוע בתסמונת קרפנטר. תסמונת קרפנטר היא מחלה רצסיבית. כלומר, שני ההורים חייבים להיות בעלי גנים פגומים על מנת להעביר את המחלה לילדיהם. גם אם שני ההורים הם בעלי הגן הפגום עדיין יש רק 25% סיכוי שהם ייצרו ילד מושפע מהתסמונת. הילדים שלהם, שאין להם את המחלה, עדיין יהיו נשאים יורשים להם היכולת להעביר את המחלה לצאצאיהם במידה ובני זוגם גם הם נשאים של הגן הפרטיקולארי. מדיה וקבצים בנושא תסמונת קרפנטר בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תוכנית חינוכית יחידנית

תוכנית חינוכית יחידנית (בראשי תיבות: תח"י) היא תוכנית לימודים שנבנית עבור תלמידים עם צרכים מיוחדים אקדמיים הנמצאים בתוכנית השילוב במסגרת מערכת החינוך הרגיל בישראל. אמצעי זה דומה ל-Individualized Education Program שמונהג בארצות הברית בתוקף החוק הפדרלי הקרוי IDEA. מטרת התוכנית היא לשלב בהדרגה את התלמיד בתוכנית הלימודים הרגילה במסגרות של החינוך הרגיל, וזאת על פי גילו, צרכיו והתחשבות בלקויותיו ובחומרתן. משרד החינוך דורש לבצע תוכנית זו לכל תלמיד הנמצא בתוכנית השילוב. צוותי המתי"א הם המנחים המייעצים לצוותים החינוכיים כיצד לבנות את התוכנית. הצוות החינוכי הבונה את התוכנית מורכב ממחנך הכיתה שבה לומד התלמיד, מורה מתחום החינוך המיוחד, ואנשי צוות מקצועי שעובדים עם התלמיד כגון מרפא בעיסוק וקלינאי תקשורת ועוד. הוריו של התלמיד מוזמנים לפגישה לפני קביעת התוכנית, כדי לשמוע את דעתם ולקבל את הסכמתם לתוכנית. העתק התוכנית מועבר אליהם. פירוט התוכנית כולל את תפקודו של התלמיד המשולב בזמן הכנת התוכנית, התחומים בהם צריך טיפול, קביעת מטרות לימודיות, הזמן שבו מקדישים להשגת המטרה, הדרכים שבהן ישתמשו וכיצד יעריכו האם המטרה הושגה. תוכנית זו כוללת גם את שעות השילוב שיינתנו לתלמיד במסגרות שירותי החינוך המיוחד. בתוכנית מודגש הקשר לתוכנית הלימודים הרגילה. תוכנית לימודית אישית שילוב בחינוך למידה יחידנית מידע על תוכנית חינוכית יחידנית באתר משרד החינוך מדריך למורה לתכנון וכתיבה תוכנית תח"י באתר orianit.edu-negev אוגדן לריכוז מידע ובניית תח"י באתר edu-negev
הליוויק

הליוויק (Halliwick) היא גישה להקניית הרגלי מים ושחיה לנכים. זוהי הגישה הנפוצה ביותר בעולם בטיפולי הידרותרפיה. בשנת 1949, מהנדס קנדי בשם ג'יימס מקמילן שהתמחה בנושאי מכניקת הנוזלים החל להעביר שיעורי שחייה לילדות נכות בבית ספר בשם "בית הספר לילדות נכות ע"ש הליוויק" שנמצא בלונדון. מכאן נוצר השם לגישה- "הליוויק". שיעורי השחייה לאוכלוסיית הנכים התרחבו למועדוני שחייה רבים באנגליה. בשנות השישים המוקדמות, מקמילן הוזמן לשווייץ על מנת ללמד שם את שיטתו ללימוד שחייה לנכים ומאז היא מוכרת בכל רחבי העולם. בשנות השמונים, פיזיותרפיסט מהולנד בשם יוהאן למבק החליט כי ניתן לנצל את יתרונות שיטת ההליוויק ואת תכונות המים גם לאלמנטים טיפוליים והגדיר את ההליוויק כגישה טיפולית. מאז, שימש יוהאן למבק כיועץ המדעי של ארגון ההליוויק הבינלאומי. מטרתה העיקרית של גישה זו היא לאפשר למטופל למצוא את יכולותיו במים לעומת המוגבלות ביבשה, מתוך הנחה כי ההצלחה במים תתרום להעלאת הדימוי העצמי, הביטחון והמוטיבציה שלו. שיטת ההליוויק מבוססת על חוקי ההידרודינמיקה והמכניזם של הגוף. היא בטוחה לכל אדם ובכל טווח הגילאים וכן לאנשים עם נכויות רבות. בשיטה זו הטיפול מתחלק לטיפול קבוצתי ולטיפול יחידני: הקבוצה מורכבת מ5-8 מטופלים כאשר לכל מטופל יש מטפל אישי הצמוד אליו. היתרונות שבטיפול הקבוצתי- במים יש גירוי תחושתי רב המקנה למטופל רצון להיות בתנועה מתמדת הגורמת להפרעות בשיווי משקל. דבר זה עלול לגרום לעייפות ולחרדה. לעומת זאת, כאשר נעים בתוך קבוצה, מופחתת השפעת המים על היחיד וכך יורדות חששותיו. היתרונות שבטיפול היחידני - עבודה ממוקדת על הקשיים של המטופל. בשיטת ההליוויק משולבת עבודה על שיווי משקל, שליטת ראש, תבניות תנועה ועוד, בנוסף להרגלי המים והשחייה באמצעות משחקים ופעילויות. במהלך הטיפול, המטופל נעשה מודע לתכונות המים ועל ידי תמיכה נכונה של המטפל מתאפשרת לו התנסות בתנועות שאינן מוכרות לו ביבשה. מטופלים רבים שמחוץ למים מרותקים לכיסאות גלגלים ואינם מסוגלים לעמוד או ללכת, מצליחים במהלך הטיפול להתהלך במים בכוחות עצמם. בטיפול בשיטת ההליוויק אין שימוש באביזרי ציפה. אביזרי ציפה משנים את שיווי המשקל של האדם ועל ידי כך מביאים לתחושה של שיווי משקל פסיבי ואילו מטרת השיטה היא להביא לכך שהמטופל יעבוד ויהיה מסוגל לעצמאות במים מבלי להשתמש באביזרי עזר כפי שהוא רגיל ביבשה.
בנדיקט גרוס

בנדיקט היימן גְרוֹס (באנגלית: Benedict Hyman Gross; נולד ב-22 ביוני 1955) הוא מתמטיקאי יהודי-אמריקאי ופרופסור באוניברסיטת הרווארד. גרוס, יליד סאות' אורנג', ניו ג'רזי, סיים לימודי תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1971, תואר שני מאוניברסיטת אוקספורד בשנת 1974 ובשנת 1978 סיים דוקטורט בהרווארד תחת הנחייתו של פרופסור ג'ון טייט. לימד באוניברסיטת בראון ובאוניברסיטת פרינסטון ובשנת 1985 הצטרף לסגל אוניברסיטת הרווארד. הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובהאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. הוא ידוע על תרומתו לתורת המספרים, במיוחד בעבור משפט גרוס-זאגייר (Gross–Zagier theorem). בשנת 1987 זכה יחד עם דון זאגייר ודוריאן גולדפלד בפרס קול, על תרומה לתורת המספרים. גרוס שימש כמנחה הדוקטורט של פרופ' נועם אלקיס. בשנת 2010 היה חבר בוועדה להערכת הלימודים במתמטיקה באוניברסיטאות בישראל מטעם המועצה להשכלה גבוהה. אתר האינטרנט הרשמי של בנדיקט גרוס בנדיקט גרוס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אושמאל

אושמאל (בספרדית: Uxmal) הייתה עיר גדולה של ציוויליזציית המאיה שהתקיימה באזור מקסיקו לפני עידן הקולוניאליזם. העיר שוכנת כ-78 ק"מ דרומית לעיר מרידה במדינת יוקטן שבמקסיקו. האתר, הכולל בין היתר מספר פירמידות גדולות, מקדשים ואתרי פולחן שונים, הוא כיום אחד מהאתרים הארכאולוגיים החשובים ביותר של ציוויליזציית המאיה, יחד עם אלו של צ'יצ'ן איצה וטיקאל. אושמאל נוסדה בסביבות שנת 500 לספירה על ידי השליט הון יוטציל צ'אק טוטול קסיו. העיר נשארה תחת שלטונה של שושלת קסיו (Xiu) במשך מאות שנים. חלק הארי של העיר נבנה בין השנים 700–1000 לספירה. בשיאה חיו בה כ-25,000 אנשים. בסביבות שנת 1200 ננטשה העיר, ושושלת קסיו עברה למאני. עם זאת, ככל הנראה אושמאל לא ננטשה לחלוטין, שכן עדויותיהם של הכובשים הספרדים מצביעות על כך שהיא הייתה עדיין מיושבת בחלקה במהלך המאה ה-16. פירוש השם אושמאל הוא "נבנתה שלוש פעמים". אושמאל הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1996. המבנים העיקריים באתר הם: פירמידת הקוסם חצר הנזירות ארמון המושל בית הצבים, המוקדש לאל הגשם שאק אתר האינטרנט הרשמי של אושמאל מפה של האתר אושמאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אושמאל, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מקסיקו ובנושא אתרי מורשת עולמית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1879 בארצות הברית

1879 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 103 שנה מיום היווסדה. הנשיא: רתרפורד הייז (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: ויליאם א. וילר (המפלגה הרפובליקנית) 27 בפברואר – מדענים אמריקאים מגלים את הסכרין 25 בספטמבר – שרפה שפורצת בדדווד שבדרום דקוטה מחריבה 300 מבנים ומותריה 200 בני אדם ללא קורת גג. 22 באוקטובר – תומאס אדיסון מצליח לראשונה לגרום לנורה החשמלית לפעול (הנורה פעלה במשך 13 וחצי שעות רצופות). 31 בדצמבר – תומאס אדיסון מציג לראשונה את הנורה החשמלית 3 בינואר – גרייס קולידג', אשתו של נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' והגברת הראשונה של ארצות הברית במהלך כהונתו (נפטרה ב-1957) 2 במאי – ג'יימס פרנסיס ברנס, פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-1972) 28 בדצמבר – בילי מיטשל, גנרל בשירות האוויר של צבא ארצות הברית, מהוגי רעיון הכוח האווירי. (נפטר ב-1936). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1878 בארצות הברית

1878 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 102 שנה מיום היווסדה. הנשיא: רתרפורד הייז (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: ויליאם א. וילר (המפלגה הרפובליקנית) 16 בפברואר – דולר עשוי כסף, הופך למטבע רשמי בארצות הברית 19 בפברואר – הפונוגרף נרשם כפטנט על ידי תומאס אלווה אדיסון 21 בפברואר – ספר הטלפונים הראשון מתפרסם בניו הייבן, קונטיקט 15 ביוני – לילנד סטנפורד ואדוארד מויברידג' עורכים תצוגה פומבית ראשונה של שיטת צילום חדשה שפתחו, כרונופוטוגרפיה, בעזרתה הצליחו לצלם לראשונה סדרת תמונות של סוס בתנועה 9 באוגוסט – טורנדו קטלני מחריב את העיר וולינגפורד שבקונטיקט וגורם למותם של 34 בני אדם ולפציעתם של מעל 70 נוספים. 12 בדצמבר – נצפה ונורה הפרט האחרון בעולם של ברווז לברדור. 19 בפברואר: הפונוגרף נרשם כפטנט על ידי תומאס אלווה אדיסון 15 ביוני: לילנד סטנפורד ואדוארד מויברידג' עורכים תצוגה פומבית ראשונה של שיטת צילום חדשה שפתחו, כרונופוטוגרפיה, בעזרתה הצליחו לצלם לראשונה סדרת תמונות של סוס בתנועה 26 במאי – איזדורה דאנקן, רקדנית אמריקאית (נפטרה ב-1927) 20 בספטמבר – אפטון סינקלר, סופר אמריקאי (נפטר ב-1968) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 13 במאי – ג'וזף הנרי, פיזיקאי אמריקאי (נולד ב-1797) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1877 בארצות הברית

1877 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 101 שנה מיום היווסדה. הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית) עד 4 במרץ, רתרפורד הייז (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: התפקיד לא היה מאויש עד 4 במרץ, ויליאם א. וילר (המפלגה הרפובליקנית) 8 בינואר – מלחמות האינדיאנים: קרב הר הזאב - המנהיג האינדיאני קרייזי הורס ("סוס משוגע") ולוחמיו נלחמים במונטנה בקרב האחרון שלהם בצבא הפרשים של ארצות הברית. 4 במרץ – רתרפורד הייז מושבע לנשיאות ארצות הברית. 6 במאי – המנהיג האינדיאני קרייזי הורס נכנע לכוחות ארצות הברית בנברסקה. 14 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: עובדי חברת הרכבות "Baltimore and Ohio Railroad" החלו לשבות במארטינסבורג שבמערב וירג'יניה לאחר שמשכורותיהם קוצצו בשנית באותה השנה. 17 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: מהומות אלימות פרצו במספר ערים אמריקאיות גדולות במחאה על הקיצוצים בשכר של עובדי הרכבת. 21 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: 26 שובתים במערב וירג'יניה נהרגים במהומות. כמו כן מחסן של חברת הרכבת וחנויות רבות נשרפו. 21-22 ביולי - שביתת הרכבות הגדולה של 1877: הנשיא רתרפורד הייז שולח כוחות צבא לבולטימור על מנת שישיבו את הסדר ושיטפלו בעובדי הרכבת השובתים. בהמשך שלח הנשיא כוחות צבא גם לערים האחרות בהם פרצו מהומות עד אשר השביתה הסתיימה בספטמבר, כ-45 ימים לאחר שהחלה. 9 באוגוסט – מלחמות האינדיאנים: קבוצה קטנה של אינדיאנים במונטנה שסירבו לעבור לשמורה נלחמת בכוחות צבא ארצות הברית. הקרב מסתיים בניצחון של צבא ארצות הברית. 29 חיילים אמריקנים ו-89 לוחמים אינדיאנים נהרגים בקרב. 12 באוגוסט – האסטרונום האמריקני אסף הול מגלה את דימוס, אחד משני ירחיו של מאדים 10 באוקטובר – גופתו של המפקד ג'ורג' ארמסטרונג קסטר, אשר נהרג במהלך קרב ליטל ביגהורן בשנה הקודמת, מובאת לקבורה בבית הקברות הצבאי בוסט פוינט שבניו יורק. 21 בנובמבר – תומאס אדיסון מכריז לראשונה על כך שהוא המציא את הפטיפון - מכונה שמסוגלת להקליט קול. 6 בדצמבר – תומאס אלווה אדיסון מקליט ומשמיע את הקלטת הקול הראשונה - השיר "Mary Had a Little Lamb", באמצעות הפונוגרף הראשון שהמציא 18 ביוני – ג'יימס מונטגומרי פלאג, מאייר כרזת הגיוס של הדוד סם (נפטר ב-1960) 10 באוגוסט – פרנק מרשל - רב אמן בשחמט, אלוף ארצות הברית בשנים 1909‏-1936 (נפטר ב-1944) 25 באוקטובר – הנרי נוריס ראסל, אסטרונום, ממפתחי דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל (נפטר ב-1957) 8 בפברואר – צ'ארלס וילקס, מגלה ארצות וקצין בחיל הים האמריקאי (נולד ב-1798) 29 באוגוסט – בריגהאם יאנג המנהיג השני של הכנסייה המורמונית (נולד ב-1801) 5 בספטמבר – קרייזי הורס ("סוס משוגע"), מנהיג צבאי של שבט הסו (נולד ב-1849) 29 באוקטובר – נייתן בדפורד פורסט, גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ולאחר המלחמה מנהיג הקו קלוקס קלאן (נולד ב-1821) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאו קרקעי

קלאו קרקעי וקָלָאוֹ הַקַּרְקַע (שם מדעי: Bucorvus abyssinicus) הוא מין של קלאו, שמצוי בצפון אפריקה הטרופית. אחד משני המינים שבסוג קלאו קרקע. השני הוא קלאו אדום-פנים. בתי הגידול המועדף עליו הם סוואנות, אזורי צמחייה נמוכה סוב-מדבריים, אזורים סלעיים וככלל מקומות בהם ניתן לחפש בהם מזון בקלות. הגובה בה הקלאו הקרקעי חי הוא כ-3250 מ' מעל גובה פני הים. מין זה שוכן במקומות יבשים יותר מאלה שבהם נמצא בדרך כלל הקלאו אדום הפנים. רגליו של הקלאו הקרקעי מתאימות להליכות ארוכות וריסיו עבים, מה שמסייע לו בחיפוש אחר מזון ומונע מחול ואבק להיכנס לעיניו. הוא ניזון מבעלי חוליות וחסרי חוליות, בין השאר צבים, לטאות, עכבישים, חיפושיות, זחלים, פגרים, פירות, זרעים ואגוזים. אורכו כ-78 עד 106 ס"מ, ומשקלו כ-4 ק"ג, בעוד אורך מוטת כנפיו הוא כ-495 עד 595 ס"מ. כל גופו שחור, מלבד כתם ורוד על לסתו התחתונה, נוצות לבנות בכנפיו ועור חשוף מתחת לצוואר, שצבעו כחול אצל הנקבות ואדום אצל הזכרים. לקלאויים צעירים יש נוצות חומות, וצבע העור החשוף שעל גרונם דהוי יותר מזה של הבוגרים. הקלאויים הקרקעיים מבלים את רוב זמנם על הקרקע, למרות שהם עשויים לעוף במהלך חיפושיהם אחר מזון או בהגנה על הטריטוריה. הם ישנים על עצים, כנראה על מנת למנוע סכנת טריפה. קלאויים צעירים נצפו משחקים ונאבקים בעזרת מקורם, כנראה כהכנה לחייהם כבוגרים. תצוגות החיזור של הזכר והנקבה כוללות השמעת קולות הרעמה. הקלאויים הקרקעיים הם מונוגמיים, ומתרבים כל 3 שנים, בין ינואר לנובמבר. הקן נבנה על עצים, מענפים של עצי באובב ודקלים. הנקבה מטילה כ-2 ביצים, ודוגרת עליהן במשך 37 עד 41 יום. הגוזלים פורחים מהקן 85 ימים לאחר הבקיעה, ונהיים עצמאיים בגיל 3. תוחלת חייו של הקלאו הקרקעי בשבי היא 35-40 שנים. נקבת קלאו קרקעי זכר קלאו קרקעי נקבת קלאו קרקעי זכר קלאו קרקעי עף מדיה וקבצים בנושא קלאו קרקעי בוויקישיתוף קלאו קרקעי, באתר ITIS (באנגלית) קלאו קרקעי, באתר NCBI (באנגלית) קלאו קרקעי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו קרקעי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו קרקעי, באתר GBIF (באנגלית) קלאו קרקעי באתר הרשימה האדומה של IUCN השם בעברית על פי אייבי ארז ונדב לוי, קלאו אדום הפנים: העוף המוזר בעל קרני הפר, "מסע אחר" 67 ע"פ האקדמיה ללשון
אנטרובקטריופאג T4

אנטרובקטריופאג T4 הוא סוג של בקטריופאג המדביק חיידקי אי קולי (E. coli‎). אורך המידע הגנטי של אנטרובקטריופאג T4 הוא 169-170 אלף צמדי בסיסים ומאוחסן בראש איקוסהדרלי. T4 הוא פאג' גדול יחסית – אורכו 200 ננומטרים לערך ורוחבו 90 ננומטרים (אורכם של רוב הפאג'ים, לצורך השוואה, נע בין 25 ו־200 ננומטרים). סיבי הזנב שלו מאפשרים הצמדות לתא הנשא וזנבו חלול כדי לאפשר החדרת החומר הגנטי אל הנשא בזמן הספיחה. T4 אינו מסוגל להיכנס למסלול ליזוגני ולכן הוא עובר רק מסלול ליטי. תחילת ההדבקה של תא חיידקי מסוג E. coli על ידי פאג' T4 היא בזיהוי קולטנים על פני-שטח התא באמצעות סיבי הזנב הארוכים של הפאג' (LTF – Long Tail Fibers), סיבים אלו נצמדים לרצפטורי LPS. מסר הכרה מועבר דרך ה־LTF אל לוחית הבסיס מה שמביא לחשיפת סיבי הזנב הקצרים (STF – Short Tail Fibers) הנקשרים בצורה בלתי הפיכה אל פני השטח של תא ה־E. coli. לוחית הבסיס משנה את צורתה ובכך גורמת לנדן הזנב להתכווץ ומביאה לקריעת הממברנה החיצונית על ידי חלבוני GP5 הנמצאים בקצה הזנב. דומיין הליזוזים של ה־GP5 משופעל ומעכל את דופן הפפטידוגליקן הפריפלסמטית. הממברנה הפנימית מעוכלת אף היא ו־DNA מראש הפאג' יכול לנדוד דרך צינור הזנב ולהיכנס את הציטוזול של תא ה־E. coil. מעגל החיים הליטי (מספיחה ועד הרס התא) לוקח כ־30 דקות (ב־37°C) ומורכב מן השלבים הבאים: ספיחה וחדירה (חל מיידית). עצירת ביטוי גנים של המארח (חל מיידית). סינתזת אנזימים (לאחר 5 דקות). שכפול DNA (לאחר 10 דקות). יצירת ויריונים חדשים (לאחר 12 דקות). לאחר השלמת מעגל החיים, התא הנשא נפרץ ופולט לסביבה את הנגיפים שהורכבו זה עתה. כתוצאה מכך נהרס ללא תקנה התא הנשא. גודל הפיצה של T4 הוא כ־300 ויריונים לערך לכל תא נשא. בקטריופאגים אלו מדביקים את התא הנשא במידע הגנטי שלהם ומייצרים עותקים נוספים, עקב כך מושמד התא הנשא וכך מופץ הבקטריופאג. ל־T4 מספר תכונות ייחודיות: אינטרונים בדומה לתאים אוקריוטים. מנגנון העתקת DNA מהיר עם תדירות טעויות של טעות לכל 300 עותקים. מנגנוני תיקון DNA מיוחדים. מסוגל להדביק את הזן E. coli O157:H7 (זן אגרסיבי במיוחד הגורם להרעלת מזון המלווה בשלשול דמי ולעיתים כשל של הכליות). גנום המכיל קצוות המורכבות ממקטעים החוזרים על עצמם (terminally redundant) – מאפשר מעבר מ־DNA ליניארי ל־DNA מעגלי. גנום משוכפל כיחידה ולאחר מכן מספר יחידות מחוברות בצורה עוקבת ליצירת קונסטמר (Concatemer). לאחר האריזה הגנום נחתך באזורים לא ספציפיים אך באורכים שווים ומחובר מחדש ליצירת פרמוטציות (תמורות) מעגליות של הגנום. מספר זוכי פרס נובל עבדו עם פאג'י T4 או פאג'ים דמויי T4, כולל: מקס דלברוק, סלבדור לוריא, אלפרד הרשי, ג'יימס ד. ווטסון ופרנסיס קריק. מדענים חשובים נוספים שעבדו עם T4 הם: מייקל רוזמן, סימור בנזר, ברוס אלברטס, גיסלה מוסיג, ריצ'רד לנסקי וג'יימס בול. בקטריופאג מדיה וקבצים בנושא אנטרובקטריופאג T4 בוויקישיתוף
מעגל תשע הנקודות

בגאומטריה, מעגל תשע הנקודות (נקרא גם "מעגל אוילר" או "מעגל פיירבך") הוא מעגל העובר במשולש כלשהו דרך תשע הנקודות הבאות: אמצעי הצלעות עקבי הגבהים, כלומר הנקודות שבהן הגבהים נפגשים עם הצלעות אמצעי הקטעים המחברים בין קודקודי המשולש לנקודת מפגש הגבהים בשנת 1765 גילה לאונרד אוילר שתשע הנקודות הללו נמצאות על מעגל אחד. ב-1822 גילה קרל וילהלם פיירבך, שניתן להעביר מעגל דרך אמצעי הצלעות ועקבי הגבהים, והראה שהמעגל הזה משיק לארבעת המעגלים המשיקים למשולש. זמן קצר לאחר מכן גילה אולרי טרקם שהמעגל עובר גם דרך אמצעי הקטעים שבין הקודקודים למפגש הגבהים, והוכיח את קיומו של המעגל. בחלק מהמשולשים מצטמצם מספר הנקודות, עקב התלכדותן של שתי נקודות לאחת: במשולש שווה-שוקיים ישנן שמונה נקודות (משום שבאחת הצלעות עקב הגובה מתלכד עם אמצע הצלע), במשולש שווה-צלעות - שש (משום שבכל הצלעות עקב הגובה מתלכד עם אמצע הצלע), במשולש ישר-זווית - חמש ובמשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים ("משולש כסף") - ארבע. במשולש שווה-צלעות, מעגל תשע הנקודות מתלכד עם המעגל החסום במשולש. מעגל תשע הנקודות מתקבל מהומותטיה (Homothety) במקדם חצי של המעגל החוסם דרך מפגש הגבהים. מכאן נובע: המרכז של מעגל תשע הנקודות נמצא על ישר אוילר, באמצע הדרך בין מרכז המעגל החוסם ומפגש הגבהים. אורכו של רדיוס מעגל תשע הנקודות שווה לחצי מרדיוס המעגל החוסם את המשולש. המעגל משיק לארבעת המעגלים המשיקים למשולש (המעגל החסום ושלושת המעגלים המשיקים לצלעות מבחוץ). נקודת חיתוך קטעי האמצעים של מרובע ציקלי שייכת למעגל תשע הנקודות של משולש האלכסונים. מדיה וקבצים בנושא מעגל תשע הנקודות בוויקישיתוף מעגל פויירבאך, באתר מחלקה להוראת המדעים, מכון ויצמן למדע מעגל תשע הנקודות, באתר MathWorld (באנגלית) נקודות חדשות על מעגל תשע הנקודות (באנגלית) דוד פרייברט, חידושים בגיאומטריה אוקלידית - תיאוריה של מרובע קמור ומעגל היוצר נקודות פסקל על צלעותיו, הוצאת אקדמון, 2021 David Fraivert, New points that belong to the nine-point circle, The Mathematical Gazette, 2019(באנגלית)
פליאדות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פליאדות – שבע דמויות נימפות מהמיתולוגיה היוונית פליאדות (צביר כוכבים) – צביר כוכבים בקבוצת הכוכבים שור פליאדות (לוויינים) – קונסטלצייה בת שני לוויינים לחישה מרחוק, המאפשרים כיסוי נרחב של כדור הארץ אנציקלופדיית הפליאדות – אנציקלופדיה בשפה הצרפתית לה פליאד – קבוצת משוררים צרפתית מתקופת הרנסאנס
ספינות הטילים מסדרת אוסה

אוסה הוא קוד דיווח נאט"ו לסדרה של ספינות טילים מתוצרת ברית המועצות שנכנסה לשירות בשנות השישים והייתה לנפוצה בעולם. האוסה פותחה בראשית שנות השישים ונועדה להוות סדרת ספינות טילים משופרת באופן משמעותי ביחס לספינות הטילים שיוצרו עד אז מסדרת קומאר שנכנסו לשירות בחיל הים הסובייטי ובחילות הים של מדינות ברית ורשה בשנות החמישים. דחי ספינות האוסה הוגדל פי ארבעה ביחס לקומאר, גוף ספינות נבנה ממתכת (בשונה מספינות הקומאר שהיו בנויות עץ), יכולת נשיאת טילי הסטיקס שופרה משמעותית, צוות הספינה מנה כ- 26-30 חיילים (בהשוואה לעשרה בלבד בקומאר), יכולות המכ"ם שופרו, הוכנסה מערכת לזיהוי מכ"ם אויב (מערכת אלינט), הספינה הייתה רחבה יותר והותקנו בה שני צריחי תותחים אחד מלפנים והשני מאחור. מהירות האוסה המרבית 38 קשר. סטי"לי האוסה יוצרו בשני דגמים עיקריים: אוסה 1 ואוסה 2 שהיה בעל מנועים חזקים יותר ושיפורים בשאר מערכות הנשק. ספינות האוסה השתתפו במלחמת יום הכיפורים בחיל הים הסורי ובחיל הים המצרי. מסטי"לים אלה שוגרו עשרות טילי סטיקס כנגד סטי"לים של חיל הים הישראלי בקרבות טילים כגון קרב לטקיה, קרב דמייט ועוד. במהלך המלחמה הוטבעו מספר סטי"לים מדגם אוסה בקרבות טילים ובירי תותחים. ספינות האוסה משרתות עד היום בחיל הים המצרי והסורי. מדיה וקבצים בנושא ספינות הטילים מסדרת אוסה בוויקישיתוף
גיבוב קוקייה

גִּבּוּב קוקייה (מאנגלית: Cuckoo hashing) הוא שיטה במדעי המחשב ליישוב התנגשויות בטבלת גיבוב. בשיטה זו, כל איבר ממופה לשני תאים במערך. כאשר מכניסים איבר חדש למערך, בודקים אם אחד מהתאים אליהם האיבר ממופה פנוי. אם כן, ממקמים בו את האיבר החדש. אם שני התאים אליהם האיבר החדש ממופה תפוסים, ממקמים את האיבר החדש באחד מהתאים התפוסים, ומעבירים את האיבר ששכן בתא קודם לכן לתא האלטרנטיבי שלו. מקור השם נובע משיטות הקינון של זנים מסוימים של ציפור הקוקייה. הקוקייה מטילה את ביציה בקניהן של ציפורים אחרות. כאשר גוזל הקוקייה בוקע מן הביצה, הוא דוחף את הביצים או את הגוזלים האחרים מן הקן. השיטה תוארה לראשונה על ידי רסמוס פה (Rasmus Pagh) ופלמינג פריש רודלר (Flemming Friche Rodler) בשנת 2001. וריאציה אחת של גיבוב קוקייה ממפה כל איבר ליותר משני תאים. וריאציה אחרת מאפשרת לכל תא להכיל יותר מאיבר אחד. וריאציות אלו מגדילות את ניצולת הזיכרון על חשבון הגדלת הזמן הנדרש להכניס איבר חדש ולחפש איבר קיים. Static cuckoo hashtable generator for C/C++ Cuckoo hashtable written in Java Generic Cuckoo hashmap in Java ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרטק סנקט פטרבורג

ספרטק סנקט פטרבורג הוא מועדון ספורט מהעיר סנקט פטרבורג שברוסיה. נקרא בעבר "ספרטק לנינגרד". האם התכוונתם ל... ספרטק סנקט פטרבורג (כדורסל) ספרטק סנקט פטרבורג (כדורסל נשים) ספרטק סנקט פטרבורג (הוקי קרח) ספרטק סנקט פטרבורג (כדורגל) ספרטק סנקט פטרבורג (כדורעף)
שיעור תחלופה שולי

שיעור תחלופה שולי (באנגלית: Marginal Rate of Substitution,‏ MRS) הוא מושג בסיסי בכלכלה, המבטא את הכמות ממוצר כלשהו שעליה מוכן פרט לוותר על מנת לקבל יחידה אחת ממוצר אחר. בניסוח אחר, שיעור התחלופה השולי בין X ל-Y הוא היחס שבו הפרט יכול להמיר יחידה אחת של טובין X ב: d Y d X {\displaystyle {\frac {dY}{dX}}} של טובין Y, תוך שמירה על אותה רמת תועלת. M R S X Y = − d Y d X {\displaystyle MRS_{XY}=-{\frac {dY}{dX}}} (על עקומת אדישות) שיעור התחלופה השולי הוא השיפוע של עקומת האדישות עליה נמצא הפרט, בנקודה המוגדרת על ידי הסל הנוכחי (בהנחה שהשיפוע בנקודה אכן מוגדר). שיפוע העקומה שווה גם ליחס הנגזרות החלקיות שלה. תחת הנחה שימושית ומקובלת במודלים רבים בכלכלה, לפיה הטובין הם גדלים רציפים, ניתן לנתח את המשמעות של שינויים אינפיטסימליים בכמויות הנצרכות ולכן ניתן להגדיר את הנגזרת של גדלים שונים לפי כמות הטובין. נניח, אם כן, כי בכלכלה ישנם שני סוגי טובין – X {\displaystyle X} ו- Y {\displaystyle Y} (רציפים). נניח גם כי לפרט מסוים (למשל צרכן), קיימות העדפות על סלי צריכה שונים, אותן ניתן לתאר באמצעות פונקציית תועלת – U ( X , Y ) {\displaystyle U(X,Y)} . עקומת אדישות היא אוסף נקודות שוות תועלת במישור X − Y {\displaystyle X-Y} . במילים אחרות: על עקומת אדישות כלשהי U ( X , Y ) = C o n s t {\displaystyle U(X,Y)=Const} . אם מסמנים את הנגזרות החלקיות של U {\displaystyle U} לפי X {\displaystyle X} ולפי Y {\displaystyle Y} כ- M U X {\displaystyle MU_{X}} ו- M U Y {\displaystyle MU_{Y}} בהתאמה, אז גזירה של המשוואה המתארת את עקומת האדישות לפי X {\displaystyle X} נותנת: M U Y d Y d X + M U X = 0 {\displaystyle MU_{Y}{\frac {dY}{dX}}+MU_{X}=0} ובאמצעות פעולות אלגבריות פשוטות ניתן לקבל את השוויון המבוקש: M R S X Y = − d Y d X = M U X M U Y {\displaystyle MRS_{XY}=-{\frac {dY}{dX}}={\frac {MU_{X}}{MU_{Y}}}} כלומר: שיעור התחלופה השולי בין X {\displaystyle X} ל- Y {\displaystyle Y} שווה ליחס הנגזרות החלקיות של U ( X , Y ) {\displaystyle U(X,Y)} , והוא מבטא את השיפוע המקומי של עקומת האדישות. עקומת אדישות פונקציית תועלת כלומר, M U X = ∂ U ∂ X , M U Y = ∂ U ∂ Y {\displaystyle MU_{X}={\frac {\partial U}{\partial X}},\quad MU_{Y}={\frac {\partial U}{\partial Y}}}