laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרכז תקשו"ב

מרכז תקשו"ב הייתה יחידה טכנולוגית במספן הציוד של חיל הים הישראלי. המרכז הווה בית תוכנה לפיתוח מערכות לחימה מבצעיות, פיתוח מערכות שו"ב (שליטה ובקרה), מערכות תקשורת מבצעיות ומערכות סימולציה וסימולטורים. במרכז תקשו"ב פותחו מערכות עתירות תוכנה למערך הלוחם בחיל הים: סטי"לים, צוללות, כלי בט"ש, מערך חופי, מסוקים ומטוסים, לוחמה זעירה והדרכה כגון מערכות לוחמה אלקטרונית, מערכות REAL TIME עתירות תוכנה, מערכות נשק, תקשורת, מערכות לחימה תת-מימיות, מערכות דימוי ואימון, מערכות שילוב וניטור תהליכים מבצעיים. היחידה הורכבה מענפי תוכנה, אלקטרוניקה ושילובים. ביחידה היו צוותי פיתוח עצמאיים וצוותי פיתוח בתעשייה העוסקים בפיתוח תוכנה בפרויקטים בחזית הטכנולוגיה. ענפי התוכנה והשילובים ביחידה הורכבו מעתודאים בוגרי הנדסת מחשבים/מדעי המחשב/הנדסת תוכנה ובוגרי קורס תכנות. בענפי האלקטרוניקה שירתו עתודאי אלקטרוניקה וחשמל אשר מפתחים בשיתוף עם התעשייה את מערכות התקשורת המבצעיות, כלים בלתי מאוישים, תוכניות תקשו"ב למים כלכליים ועוד. היחידה הייתה כפופה למספן הציוד (מצ"ד), ובראשה עמד קצין בדרגת אלוף-משנה. היחידה שכנה בבסיס מחנה החותרים הסמוך לחיפה. "מרכז תקשו"ב" הוקמה בשנת 1999 כפיצול של יחידת ממח"י לשתי יחידות תוכנה: מרכז תקשו"ב (מערכות מבצעיות), וממת"ם (יחידת מערכות מידע, תהליכים ומחשוב). עם פיצול היחידות הפך אל"ם נתן ברק, שהיה מפקד ממח"י, למפקדה הראשון של תקשו"ב. בשנת 2018 אוחדה היחידה חזרה עם ממת"ם למרכז מפת"ח. אל"ם נתן ברק אל"ם אהרון הוברמן אל"ם עודד פישר אל"ם אסף שפי אל"ם גיל בן-עמי אל"ם משה קנזין יוסי הטוני, איך ה-IT של חיל הים מגן על אסדות הגז?, באתר "אנשים ומחשבים",‏ 1 בפברואר 2017 ברית אלמוג, מהפכת הכלים הבלתי מאוישים קרובה מתמיד, באתר "זרוע הים", 16 בדצמבר 2016 עמי רוחקס דומבה, חיל הים 2.0 - הדור הבא, באתר "IsraelDefense",‏ 6 באוקטובר 2016 שי לוי, ‏חמושים במקלדת: המוחות מאחורי עוצמת חיל הים הישראלי, באתר ‏מאקו‏, 12 בנובמבר 2015 יוסי הטוני, חיל הים מציג: דטה סנטר לכל ספינה, באתר "אנשים ומחשבים",‏ 31 באוגוסט 2015 יוסי הטוני, חיל הים יעלה מערכות שו"ב חדשות על ספינותיו בפרויקט מחשוב שאפתני בהיקף מיליוני שקלים, באתר "אנשים ומחשבים",‏ 20 באוקטובר 2009
יהדות טאיוואן

האזכור הראשון לגבי הנוכחות היהודית בטאיוואן מתועד רק החל מאמצע המאה ה-20, כאשר עוד מימיה הראשונים, הקהילה היהודית בטאיוואן היוותה קהילה קטנה יחסית מבחינה מספרית. הנוכחות היהודית בטאיוואן נחשפה לראשונה לציבור הרחב במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר טקסי דת יהודיים החלו להתקיים בכנסייה הצבאית של ארה״ב בטאיוואן, כאשר גם לאזרחים טאיוואנים ניתנה האפשרות להשתתף בטקסים אלו. בשנת 1975, הרב אפרים פרדיננד איינהורן החל לשמש כרב הראשי של הקהילה היהודית באי. איינהורן החל לנהל תפילות בבית הכנסת בטאיוואן כ-5 שנים לאחר הגעתו. עד למותו בשנת 2021 ניהל בית כנסת בטאיפיי שבטאיוואן. לאור העובדה שמדינת ישראל מקיימת קשרים דיפלומטיים מלאים עם הרפובליקה העממית של סין, הדבר מונע ממנה מלהכיר באופן רשמי בעצמאותה של טאיוואן, לאור הסכסוך ארוך השנים בין שתי המדינות. עם זאת, בחודש מאי 1993 נפתח בתל אביב-יפו "משרד הכלכלה והסחר של טאיפיי" ובחודש אוגוסט של אותה השנה פתחה ישראל בטאיפיי את "משרד הכלכלה והסחר של ישראל", ובכך קיבלו יחסי המסחר בין שתי המדינות גושפנקה. בקיץ 2011 נחנך בטאיפיי בירת טאייואן מרכז חב"ד, המוכר גם בשם "המרכז היהודי של טאיפיי". בשנת 2016 התקיים בטייפה לראשונה טקס לציון יום הזיכרון הבינלאומי לשואה ביוזמת נציגות ישראל בטאיוואן. בטקס השתתף גם נשיא טאיוואן מא יינג ג׳ו שנשא דברים. לפי הערכות, בטאיוואן מתגוררים כיום כ-800 תושבים יהודים, מתוכם 95-90% מתגוררים בטאיפיי. בשנת 2002, מוזיאון השואה של טאיוואן נפתח לציבור הרחב בעיר טאינאן. המוזיאון נוסד על ידי צ'או צ'או (בסינית: 卓枝安), כומר טאייואני אשר משתייך לזרם היהדות המשיחית, שנחשב לפי היהדות ולפי הנצרות כזרם בדת הנוצרית.  אפרים פרדיננד איינהורן יהדות סין מדיה וקבצים בנושא יהדות טאיוואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט של בית חב"ד בטאיוואן דרור משעני, בארץ להדם, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2007 טייפה, טיוואן: "אף יהודי לא בודד כאן" ■ סובב עולם, אתר שטורעם.נט שביל החלב • פרק שני: הרפובליקה הסינית טאיוואן, אתר חב"ד און ליין Taipei's Jewish community has deep roots Overshadowed by China, a few Jews hold on in Taiwan Taipei's Jewish community has deep roots A down-home davening ... in Taiwan Toast of Taiwan TAIPEI OFFICIALLY OPENS A JEWISH COMMUNITY CENTRE בית חב"ד טייוואן State or State of Mind? ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל ובנושא טאיוואן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אופל ג'וניור

אופל ג'וניור (בגרמנית: Opel Junior) היא מכונית עירונית המוגדרת מכונית קונספט בתצורת מכונית סופרמיני, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס. "אופל ג'וניור" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט (International Motor Show Germany) בספטמבר 1983. 3 דלתות האצ'בק מקדם גרר - 0.31 אופל מכונית קונספט מדיה וקבצים בנושא אופל ג'וניור בוויקישיתוף אופל ג'וניור, סרטון באתר יוטיוב אופל ג'וניור, סרטון באתר יוטיוב "אופל ג'וניור" קונספט oldconceptcars.com/1930-2004/opel-junior-concept-1983 "אופל ג'וניור" - מפרט autominded.net/brochure/opel/Opel%20Junior "אופל ג'וניור" כולל תמונות archivioprototipi.it/europa/opel/junior "אופל ג'וניור" - תמונות כולל פנים הרכב carstyling.ru/en/car/1983_opel_junior/images "אופל ג'וניור" כולל תמונות פנים הרכב cardesignnews.com/media/imported
אתי (שיר)

אתי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, חופשייה. השיר יצא לאור ב-29 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד השירים היומי של מדיה פורסט, המקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט, והמקום הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך. השיר נכתב על ידי דיקלה לבדה, והופק על ידה, ועל ידי רוני בראון ועדי רותם. על פי מאקו, מילותיו של השיר מדברות על כך שה-"הזמרת מספרת פה על אתי, השכנה מלמעלה, שמנסה לעזור לה להתגבר על הכאב ולחזור לשגרה." דיקלה הודיעה ברשתות החברתיות כי השיר יהיה הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי. ב-26 במרץ 2018, הוציאה דיקלה רמיקס רשמי לשיר, שנעשה על ידי מור דוד. על פי דיקלה, רמיקס זה יצא בדיוק לפני בואו של חג הפסח, כשיר "כשר לפסח" כביכול, עבור קהל המעריצים שלה. בסמוך לכך, פרסמה את עטיפתו הרשמית. את הרמיקס השני עבור השיר הוציאה דיקלה ב-8 ביוני 2018, לכבוד מצעד הגאווה בתל אביב, אשר התקיים באותה העת. בסמוך ליציאתו של השיר כסינגל, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה ווידאו קליפ עם מילותיו של השיר. סרטון השיר "אתי" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אתי, יוסי חרסונסקי Dikla דיקלה - מי בא לאן?❤️, נבדק ב-2020-01-09 חן פרורדין, ‏"משהו נפתח, זאת איזושהי בשורה", באתר ‏מאקו‏, 18 ביולי 2018 דיקלה - אתי, נבדק ב-2020-01-09 Instagram post by Dikla דיקלה • Feb 1, 2018 at 11:45am UTC, באתר Instagram (באנגלית) Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון) רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון) דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2018-01-29), דיקלה - אתי, נבדק ב-2018-02-01 דיקלה - אתי, באתר ‏מאקו‏, 30 בינואר 2018 Dikla דיקלה (@dikla_official) • Instagram photos and videos, באתר www.instagram.com (באנגלית) דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2018-03-26), דיקלה - אתי - Mor David Remix, נבדק ב-2018-04-04 Dikla דיקלה on Instagram: “רגע לפני החג, קבלו את ״אתי״ בגרסה כשרה לפסח. וכדאי לכם להתכונן טוב טוב..... כי בקרוב נתראה באמפי שוני! 2/4 - לכרטיסים אחרונים- לינק בביו.…”, באתר Instagram (באנגלית) [https://www.instagram.com/p/Bju__PbgUl9/?taken-by=dikla_official Dikla דיקלה on Instagram: “אני ואתי מחר מגיעות למצעד הגאווה לבמה המרכזית בגן צ׳רלסקלור הכנתי הפתעה🌈🌈🌈”], באתר Instagram (באנגלית) מה היו השירים המושמעים ביותר ברדיו בשבוע האחרון?, באתר הארץ, 13 בפברואר 2018
1772 בצרפת

שנת 1772 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 785 שנות לאום. לואי החמישה עשר, מלך צרפת 12 בפברואר – מגלה הארצות הברטוני-צרפתי מגלה את איי קרגלן שבאוקיינוס הדרומי במהלך המשלחת הצרפתית לחקר אנטארקטיקה. 7 באפריל – שארל פורייה, פילוסוף צרפתי (נפטר ב-1837) 18 באוגוסט – גראו דורוק, גנרל בצבא הצרפתי של נפוליאון וגיבור מלחמה (נפטר ב-1813) 21 במרץ – ז'אק-ניקולא בלין, קרטוגרף צרפתי (נולד ב-1703) 26 במרץ – שארל-פינו דוקלו, סופר צרפתי (נולד ב-1704) 15 ביוני – לואי קלוד דאקן, משורר צרפתי (נולד ב-1694) 8 באוקטובר – ז'אן-ז'וזף דה מונדונוויל, כנר ומלחין צרפתי (נולד ב-1711) מדיה וקבצים בנושא 1772 בצרפת בוויקישיתוף
1773 בצרפת

שנת 1773 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 786 שנות לאום. לואי החמישה עשר, מלך צרפת 2 בספטמבר – לואי-אוגוסט-ויקטור קאון דה גייסנס דה בורנמו, איש צבא צרפתי, מרשל צרפת. (נפטר ב-1846) ניקולס ויטון דה סן אליי - גנאלוג צרפתי (נפטר ב-1842) שארל לפבוואר דנסוטה - איש צבא (נפטר ב-1822) פרנסואה פורנייה-סרלובז - איש צבא (נפטר ב-1827) פיליבר קומרסון, חוקר טבע צרפתי (נולד ב-1727) פיליפ באוצ'ה, גאוגרף צרפתי (נולד ב-1700) מקסימין דה בומפרט, מושל מרטיניק לשעבר (נולד ב-1698) פיליפ דה לה גוויפה, ארכיטקט צרפתי (נולד ב-1715) מדיה וקבצים בנושא 1773 בצרפת בוויקישיתוף
נייתן צ'ן

נייתן צ'ן (באנגלית: Nathan Chen; נולד ב-5 במאי 1999) הוא מחליק אמנותי אמריקאי, אלוף אולימפי (בייג'ינג 2022), שלוש פעמים ברציפות אלוף העולם (מילאנו 2018, סאיטאמה 2019 וסטוקהולם 2021), ושש פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (2017–2022) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים. זוכה מדליית כסף וארד אולימפית (בייג'ינג 2022, פיונגצ'אנג 2018) בתחרות הקבוצתית. הוא שיאן העולם בתוכנית הקצרה, בתוכנית החופשית ובמשולב. צ'ן נולד בסולט לייק סיטי שביוטה, הצעיר מבין חמישה ילדים של הטי ואנג וג'ידונג שהיגרו מסין ב-1988. הוא החל להתאמן בהחלקה על קרח בגיל שלוש. ב-2010 זכה באליפות ארצות הברית לנערים בהחלקה אמנותית וב-2011 זכה בתואר בפעם השנייה. ב-2012 זכה באליפות ארצות הברית לנוער, סיים שלישי ב-2013 וזכה שוב ב-2014. ב-2016 זכה במדליית ארד באליפות ארצות הברית לבוגרים. בשנים 2017–2019 הוא זכה 3 פעמים ברציפות במדליית זהב באליפות ארצות הברית. נוסף לכך, הוא זכה באליפות ארבע היבשות ב-2017, במדליית כסף בגמר הגרנד-פרי ב-2017 ובמדליית זהב בגמר הגרנד-פרי ב-2018. הוא היה המחליק הראשון בהיסטוריה שרשם חמש קפיצות סיבוביות-מרובעות במקצה אחד. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכה צ'ן במדליית ארד בתחרות הקבוצתית וסיים במקום חמישי בתחרות האישית. צ'ן דורג במקום ה-17 בלבד לאחר התוכנית הקצרה, אך בתוכנית הארוכה סיים ראשון לאחר שביצע לראשונה שש קפיצות סיבוביות מרובעות.. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם בתוצאה של 321.40 נק', לפי שומה אונו מיפן (273.77 נק') ומיכאיל קוליאדה מרוסיה (272.32 נק'). באליפות העולם שנערכה בסיאטמאה יפן ב-23 במרץ 2019 זכה צ'ן בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 323.42 נק', לפני יוזורו האניו מיפן (300.97 נק') ווינסנט ז'ו מארצות הברית (281.16 נק'). בתחרות הגרנד-פרי קבע שיאי עולם של 224.92 נק' בתוכנית החופשית ו-335.30 נקודות במשולב. באולימפיאדת בייג'ינג זכה במדליית זהב בתחרות יחידים בתוצאה של 332.60 נק', לפני יומה קג'יאמה (310.05 נק') ושומה אונו (293.00 נק'), שניהם מיפן. במהלך התחרות קבע בתוכנית הקצרה שיא עולם של 113.97 נקודות. בתחרות הקבוצתית סיים ראשון וסייע לנבחרת ארצות הברית לזכות במדליית הכסף, אחרי רוסיה ולפני יפן. בעקבות פסילתה של המחליקה הרוסיה קמילה ואליבה בשל אימרוץ, נפסלה נבחרת רוסיה ומדליית הכסף הקבוצתית של צ'ן ונבחרת ארצות הברית צפויה להשתדרג למדליית זהב. בשנת 2022 נכלל ברשימת טיים 100. מדיה וקבצים בנושא נייתן צ'ן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נייתן צ'ן (באנגלית) נייתן צ'ן, ברשת החברתית פייסבוק נייתן צ'ן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נייתן צ'ן, ברשת החברתית אינסטגרם נייתן צ'ן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי נייתן צ'ן, באתר olympedia.org נייתן צ'ן באתר web.icenetwork.com How U.S. teen Nathan Chen jumped into upper echelon of figure skating, ‏ESPN, ‏29 במרץ 2017 For Nathan Chen, a 10-year-old's figure-skating dream is now an Olympic reality, ‏ABC, ‏8 בינואר 2018 Nathan Chen Just Made History With 6 Quad Jumps. What's That, טיים מגזין, 17 בפברואר 2018 Simu Liu: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
ארסקין קולדוול

ארסקין קולדוול (באנגלית: Erskine Caldwell‏; 17 בדצמבר 1903 - 11 באפריל 1987) היה סופר אמריקאי. כתיבתו על עוני, גזענות ובעיות חברתיות בדרום ארצות הברית הביאו לו פרסום רב, אך גם ביקורת רבה מצד אנשים בדרום ארצות הברית שטענו נגד הדרך בה הם הוצגו בספריו. קולדוול נולד בעיירה קטנה בג'ורג'יה, בן יחיד לכומר של פלג דרומי של הכנסייה הפרסביטריאנית ואשתו שהייתה מורה. במהלך ילדותו, נדדה המשפחה ברחבי הדרום בעקבות עבודתו של האב. הוא למד בקולג' נוצרי בדרום קרוליינה, אך לא סיים את לימודיו. הוא עבד בעבודות שונות, בין השאר ככתב באטלנטה ז'ורנל. בשנת 1929 הוציא את ספרו הראשון, הממזר (The Bastard). שנה לאחר מכן הוציא את Poor Fool. את תהילתו השיג מהספרים "דרך הטבק" שיצא בשנת 1932 וחלקת אלוהים הקטנה שיצא בשנת 1933. בשנות ה-30 הוא ניהל עם אשתו הראשונה, הלן, חנות ספרים במיין. לאחר גירושיו הוא התחתן עם מרגרט ברק-וייט, אותו פגשה במהלך עבודתם המשותפת על הספר "ראית את פניהם" (You Have Seen Their Faces). לאחר שלוש שנות נישואין, בהם גם עבדו ביחד, הם התגרשו. בשנת 1941 סייר בברית המועצות ושהה באזור סמולנסק בחודשים הראשונים של מבצע ברברוסה. כתב בשובו לארצות הברית את הספר "בדרך לסמולנסק". עד שנת 1965 הוציא יותר מ-40 ספרים שנמכרו ביותר מ-70 מיליון עותקים. הוא סבל מנפיחות בידיים בעקבות הכתיבה במכונת כתיבה ובעקבות זאת עבר ניתוח. בתחילת 1953 הוא היה הסופר הראשון שתבע הוצאות בישראל על הפרת זכויות יוצרים בכך שתרגמו ומכרו את ספריו ללא קבלת רשות. באותה תקופה, היה זה מנהג רווח בישראל וסופרים נהגו להתייחס לעניין בסלחנות בגלל ההיקף הקטן של האוכלוסייה הקוראת עברית. מדיה וקבצים בנושא ארסקין קולדוול בוויקישיתוף ארסקין קולדוול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ארסקין קולדוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ארסקין קולדוול בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ארסקין קולדול (1903-1987), דף שער בספרייה הלאומית ארסקין קולדוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארסקין קולדוול, באתר AllMovie (באנגלית) ארסקין קולדוול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נקמת תושבי הדרום, מעריב, 19 בספטמבר 1985 מוסקבה בימי המלחמה, המשקיף, 8 באוקטובר 1941 ח. רוקוטוב, אנשי שם על הצבא האדום, משמר, 23 בפברואר 1944 קולדוול: 70 מיליון, מעריב, 10 בדצמבר 1965 ארסקין קולדוול- הסופר בעל הידיים המצולקות, דבר, 15 במאי 1964 א. פרנקל, משפט ראשון על קופירייט, מעריב, 13 בינואר 1953 קלדוול תובע לדין מו"לים שהוציאו ספרו ללא רשות, על המשמר, 2 במאי 1954
בוזון כיול

בוזוני כיול הם חלקיקים מקבוצת הבוזונים המתנהגים כנושאי כוחות היסוד. לפי תורת השדות הקוונטית, חלקיקים אלמנטריים מפעילים כוחות האחד על השני על ידי החלפת בוזוני כיול. על־פי המודל הסטנדרטי, קיימים שלושה סוגים של בוזוני כיול, המשויכים לכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש. פוטונים הם בוזוני הכיול של הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החלש מועבר באמצעות בוזוני W ו-Z, ונושאי הכוח הגרעיני החזק הם הגלואונים. בגלל הכליאה, גלואונים אינם יכולים להמצא לבדם, ועל־כן מתקבלים כדורי גלואונים מסיביים במקום, או מזונים, המורכבים כל אחד מקווארק ואנטי קווארק. קיימת השערה כי קיים סוג רביעי של בוזון כיול, גרביטון, הנושא את כח הכבידה. ואולם התצפית בו קשה מאוד, ועצם קיומו לא הוכח ניסיונית. השדה הקוונטי המתאים לבוזון כיול נקרא שדה כיול, ותכונותיו נקבעות לפי תורת הכיול המתאימה. המודל הסטנדרטי תורת כיול שדה כיול בוזון היגס
יחסי דנמרק–עיראק

יחסי דנמרק-עיראק הם היחסים הבילטרליים בין דנמרק לבין הרפובליקת העיראקית. ב-21 במרץ 2003, החליט הפרלמנט הדני לתמוך בפעולה צבאית אמריקאית בעיראק ואף סייעה לארצות הברית בעזרת תרומת נשק ימי למלחמה. ב-2006, הודיע שר התחבורה העיראקי, סלאם אל-מלכי, על הקפאת היחסים הכלכליים עם חברות דניות ונורווגיות במחאה על קריקטורות מעליבות על עיראק שפורסמו בעיתוני המדינות. האוכלוסייה העיראקית בדנמרק מונה סביב ה-29,600 עיראקים וכמה ארגונים עיראקים פועלים כיום בקופנהגן. ב-2006 איש הדת השיעי, איתאללה עלי אל-סיסטאני, גינה את הקריקטורות שפורסמו ביילנדס פוסטן, אך גם התייחס לקיצונים המוסלמים אשר פועלים בשם האסלאם. סיסטאני הדגיש כיצד פעולות קיצוניות לא מוסלמיות משמשות הצדקה לתקוף את האסלאם. דנמרק מחזיקה בשגרירות בבגדאד, משרד מסחר בבצרה וקונסוליה בארביל. מאידך, עיראק מחזיקה בשגרירות בקופנהגן. יחסי דנמרק–ישראל יחסי עיראק-שוודיה שגרירות עיראק בקופנהגן (בערבית) שגרירות דנמרק בבגדאד Iraq-Denmark-Freeze (אורכב 21.02.2015 בארכיון Wayback Machine) Iraqi-Danish Culture Days Festival in Copenhagen (אורכב 04.10.2011 בארכיון Wayback Machine) Hurriyet.com.tr. "Protestolar yayılıyor". work (בטורקית). נבדק ב-2006-02-03. נציגות דנמרק בעיראק שגרירות עיראק בדנמרק
פאסטליין (WWE)

"פאסטליין" (שפירושו בעברית: "הנתיב המהיר" ובאנגלית: Fastlane) הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ומשודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. אירועו הראשון נערך בשנת 2015 כשהוא משמש כתחליף של האירוע "תא ההדחות" (שהוזז לחודש מאי) בחודש פברואר. השם של האירוע נוצר כתוצאה ממיקומו בלוח השנה של אירועי השלם וצפה של הארגון ומשום שהוא משמש כאירוע בעל השם המתאים לתיאור "הדרך לרסלמניה". בשנים 2015 ו-2016 האירוע נערך בחודש פברואר עד לרגע שבוטל צעד "איחוד התוכניות" בין Raw לסמאקדאון (מה שבעצם יצר את פיצול הארגון לשתי תוכניות שאיפשר לכל תוכנית להיות אחראית על המתאבקים שיהיו בלעדיים אליה) ובשנים לאחר מכן הוזז לחודש מרץ. בשנת 2017 האירוע שימש כאירוע הבלעדי של התוכנית Raw ובשנת 2018 הפך האירוע להיות הבלעדי לתוכנית סמאקדאון. אתר האינטרנט הרשמי של פאסטליין (באנגלית) חודש פברואר מקבל את פניו של האירוע שיהיה בלעדי לו
מנסורזאורוס

מנסורזאורוס (שם מדעי: Mansourasaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי באפריקה בתקופת הקרטיקון העליון, כ-80 מיליון שנה לפני זמננו. הוא נקרא על שם אוניברסיטת מנסורה במצרים, שחוקריה גילו אותו. מנסורזאורוס היה דינוזאור צמחוני בינוני בעל צוואר ארוך, אך קטן יחסית לזאורופודים: אורכו היה 8–10 מטר ומשקלו כ-5 טון מטרי (משקלו של פיל אפריקני). המאובנים שנתגלו היה של פרט לא בוגר, כך שייתכן שגודלו המרבי היה גדול יותר. מבחינה פילוגנטית הוא קרוב יותר לטיטאנוזאורים מאירופה מאשר לזאורופודים אפריקנים אחרים, מה שמרמז שדינוזאורים מאירופה כן יכלו לעבור לאפריקה בתקופה זו או לפניה. הוא נתגלה ב-2018 במצרים על ידי צוות פלאונטולוגים שכלל חוקרים מארצות הברית, פלאונטולוגים מצריים בראשות האשם סלאם וציידי מאובנים מקומיים. תגליתו נחשבת לחשובה ביותר, בעיקר עקב הפער הגדול שיש במאובנים משלהי הקרטיקון באפריקה והמחסור בשלדים שלמים. השלד שנתגלה נחשב לשלם יחסית והמאובנים שנתגלו כללו חלקים מהגולגולת, לסת תחתונה, חוליות צוואר, עצם השכם, חלק מעצמות הגפיים הקדמיות וחלקים מעצמות כף הרגל, חוליות הגב וצלעות. מדיה וקבצים בנושא מנסורזאורוס בוויקישיתוף Sallam, H.; Gorscak, E.; O'Connor, P.; El-Dawoudi, I.; El-Sayed, S.; Saber, S. (2017-06-26). "New Egyptian sauropod reveals Late Cretaceous dinosaur dispersal between Europe and Africa". Nature. doi:10.1038/s41559-017-0455-5. ynet, תגלית במצרים: הגביע הקדוש של הדינוזאורים, באתר ynet, 31 בינואר 2018 Sallam, H.; Gorscak, E.; O'Connor, P.; El-Dawoudi, I.; El-Sayed, S.; Saber, S. (2017-06-26). "New Egyptian sauropod reveals Late Cretaceous dinosaur dispersal between Europe and Africa". Nature. doi:10.1038/s41559-017-0455-5.. ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורט מאזור

קורט מאזור (בגרמנית: Kurt Masur;‏ 18 ביולי 1927 – 19 בדצמבר 2015) היה מנצח גרמני. מאזור נולד בבריג שבשלזיה (אז בגרמניה; מאז 1945 נקראת העיר בז'יג, ושייכת לפולין). הוא למד נגינה בפסנתר, קומפוזיציה וניצוח בלייפציג שבגרמניה. כיהן בכמה משרות ניצוח בגרמניה המזרחית. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של דרזדן משנת 1955 עד 1958 ושוב משנת 1967 עד 1972. בשנת 1970 התמנה למנצח תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג. ב-1991 החליף את זובין מהטה כמנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק, משרה בה החזיק עד 2002. בשנת 2000 התמנה למנצח הראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ובאפריל 2002 למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת. הוא ניצח פעמים רבות גם על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מי שהפך לימים להיות מנצח אורח בר-כבוד של התזמורת עד מותו. מאזור נודע במיוחד בפרשנותו למוזיקה גרמנית רומנטית. התפרסם בגרמניה ב-1989, עת קרא למניעת מלחמת אחים. מדיה וקבצים בנושא קורט מאזור בוויקישיתוף קורט מאזור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורט מאזור, באתר AllMovie (באנגלית) קורט מאזור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורט מאזור, באתר ספוטיפיי קורט מאזור, באתר AllMusic (באנגלית) קורט מאזור, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורט מאזור, באתר דיזר קורט מאזור, באתר Discogs (באנגלית) קורט מאזור, באתר Songkick (באנגלית) עומר שומרוני, ריאיון עם קורט מאזור, באתר "רשימות" ביוגרפיה של קורט מאזור באתר IMBd (באנגלית) קורט מאזור ב"אינטרמצו עם אריק", יוטיוב גל אלפרויט, המנצח הגרמני קורט מאזור מת בגיל 88, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2015 קורט מאזור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קורט מאזור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Com Hem

Com Hem הייתה קבוצת תקשורת שוודית שמספקת שירותי תקשורת הכוללים אינטרנט בפס רחב, טלוויזיה בכבלים, טלפון. שמה, 'Com Hem' הוא משחק מילים בשוודית שפירושו "בוא הביתה". בתחילה הוקמה החברה כציבורית, אך כיום היא חברה פרטית, לאחר שנמכרה ל-Telia Digital-tv. בשנת 2021, זמן קצר לפני הפסקת פעילות המותג, היו לחברה 135 ערוצים זמינים. החברה הציגה שידורי טלוויזיה דיגיטלית בשנת 1997, ופס רחב המתבסס על רשת הכבלים של החברה בשנת 1999. בשנת 2004 הוצג שירות הטלפון של החברה שהפך אותה לשירות הטריפל הראשון בפריסה ארצית בשוודיה. לכל משקי הבית המחוברים לרשת של Com Hem גישה לשירותי האינטרנט בפס רחב, לשירות הטלוויזיה ולטלפוניה נייחת. לחברה היו כ-1,000 עובדים עם משרדים בסטוקהולם, גטבורג, מאלמה, וסטרוס ובמקומות נוספים בשוודיה. בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי החברה הפרטית Com Hem. ב-17 ביוני 2014 היא נרשמה בבורסת סטוקהולם. ב-27 באפריל 2017 רכשה Kinnevik, חברת השקעות שוודית, 18.5% מהמניות והפכה לבעלת השליטה הגדולה ביותר ב-Com Hem. ב-27 באפריל 2021, הופסק השימוש במותג Com Hem והוא הוחלף ב-Tele2 שמציע את אותם השירותים תחת המותג שלו. SVT1 SVT2 TV3 TV4 Kanal 5 TV6 Sjuan TV8 Kanal 9 MTV TV4 Sport SVT24 SVT Barnkanalen Kunskapskanalen SVT1 SVT2 TV3 TV4 Kanal 5 TV6 Sjuan TV8 Kanal 9 יורוספורט TV10 Kanal 11 TV12 Kanal 10 Kanal Global Horse1 Lifestyle TV ערוץ האופנה TVins ערוצי Com Hem BBC Knowldege BBC HD ערוץ ההיסטוריה נשיונל ג'יאוגרפיק WILD TV7 אנימל פלנט Axess TV BBC Entertainment ערוץ דיסקברי דיסקברי וורלד דיסקברי סיינס Viasat Canal Digital אתר האינטרנט הרשמי של Com Hem Com Hem, ברשת החברתית פייסבוק Com Hem, ברשת החברתית אינסטגרם Com Hem, סרטונים בערוץ היוטיוב Com Hem, הבלוג הרשמי Mobile, broadband and entertainment converges in one brand as Com Hem becomes Tele2 - Tele2, web.archive.org, ‏2021-04-27
1774 בצרפת

שנת 1774 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 787 שנות לאום. לואי החמישה עשר, מלך צרפת לואי השישה עשר, מלך צרפת 10 במאי – לואי החמישה עשר ("האהוב"), מלך צרפת, נפטר כתוצאה ממחלת אבעבועות שחורות ואותו יורש נכדו, לואי השישה עשר. 9 במרץ – לואי אוגוסט סיי, איש עסקים, כלכלן, ומוצא מרבצי הסוכר בקרבת הערים פריז ונאנט (נפטר ב-1840) 4 בפברואר – שארל מארי דה קונדומין, גאוגרף, מתמטיקאי ומגלה ארצות צרפתי (נולד ב-1701) 24 באפריל – שרה באזנט, אשת חינוך צרפתית (נולדה ב-1745) 10 במאי – לואי החמישה עשר, מלך צרפת (נולד ב-1695) 30 בנובמבר – ניקולא-פרנסואה דופר דה סן מור, כלכלן וסטטיסטיקאי צרפתי (נולד ב-1711) 16 בדצמבר – פרנסואה קוונסיי, כלכלן צרפתי (נולד ב-1694) 29 בדצמבר – שארל אובריאן, דוכס קלר (נולד ב-1757) ג'סטין פריז - מכובדת צרפתית (נולדה ב-1705) מדיה וקבצים בנושא 1774 בצרפת בוויקישיתוף
שמואל חיים (רב)

רבי שמואל חיים (תק"כ 1760 ~ - תר"ב, 1842), מחבר הספר שמן המשחה, היה רבה של קושטא. נפטר בירושלים. למד מפי רבי אליהו פאלומבו, רבי מנחם אשכנזי ורבי רפאל יעקב אסא. היה ראש ישיבה בבאלאט שבטורקיה. שימש כדיין ועסק בסידור גיטין החל משנת תקנ"ח. כאשר נבחר לחכם באשי (סוכות תקצ"ז, 1837) התברר שהוא נתין אוסטרי (למרות שלא היה באוסטריה, אלא קיבל נתינות מתוקף קשריו עם שגריר אוסטריה בטורקיה), ואז פוטר על ידי הממשלה ונשאר כאב בית דין. בבית דינו כיהן גם הרב אליעזר די טולדו. ספרו 'שמן המשחה' (נדפס בקושטא ת"ר; מצוי גם בפרויקט השו"ת) ערוך על פי סדר הרמב"ם, אולם פעמים רבות אינו עוסק בפרשנות הרמב"ם אלא זהו דיון עצמאי, כולל תשובות רבות בהלכה. הגיעו אליו שאלות מכל רחבי תורקיה ומחוצה לה, ואף מקרים ומלונדון. המחבר מספר שסידר כך את ספרו מפני שבישיבה בה למד בימי שלישי למדו לפי סדר הרמב"ם, אולם את חידושיו בדיני עגונה סידר לפי סדר הטור, מאחר שעניין זה נלמד בישיבה אחרת, בה למדו בימי חמישי לפי סדר הטור אבן העזר. הספר כולל גם דברי תורה מרבנים אחרים בקושטא ומסורות על מנהגי קושטא, כגון על איסור אכילת קטניות בפסח. הספר מצוטט רבות בכתבי רבנים אחריו, כגון בשו"ת ציץ אליעזר (חכ"ב סי' י): "בזאת השאלה עצמה מצינו שכבר דן בזה בספר שמן המשחה (לאחד מגדולי קדמוני האחרונים)". רבי שמואל חיים עסק גם בהוצאה לאור של ספרי חכמי קושטא: ספר 'אם הדרך' מאת רבו, רבי מיכאל אשכנזי, בתוספת הערות משלו הפותחות במילים "א"ש [=אמר שמואל] חיים". ספר 'זכור לאברהם' מאת רבי אברהם ב"ר אביגדור, בתוספת הערות משלו. וספר 'ידיו של משה' מאת רבי משה פרישקו. בערוב ימיו עלה לארץ ישראל, נפטר בירושלים ונטמן בהר הזיתים. נוסח מצבתו: "מקום קבורת גדול הדור האחרון, הוא הרב המופלא שבסנהדרין בעיר ואם בישראל קושטא יע"א, כמה"ר שמואל חיים בן אסטרוגה זצוק"ל. פעל וחיבר ספר שמן המשחה. נלקח לשמיים מנוחתו עדן ו' חשוון שנת ה'תרב". שלמה אברהם רוזאניס, קורות היהודים בתורקיה, חלק ו, עמ' 28 - 33. קובץ "ירושלים" א מאת אברהם משה לונץ עמ' 129.
שמואל חיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמואל חיים – עיתונאי, מנהיג קהילתי ופעיל ציוני יהודי-איראני. שמואל חיים (רב) – מחבר הספר שמן המשחה, היה רבה של קושטא.