laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קסטוריום

קסטוריום (Castoreum) היא הפרשה נוזלית שומנית בצבע חום כהה שמדיפה ריח עז ומופקת בבלוטה של הבונה הקנדי (Castor canadensis) והבונה האירופי (Castor fiber), הממוקמת באזור פי הטבעת של החיה. ההפרשה משמשת את הבונה לצורך טיפוח פרוותו וכן לצורך סימון טריטוריה. כיום השימוש בנוזל נפוץ בעיקר בתעשיית הבשמים ולעיתים רחוקות בתעשיית המזון כחומר טעם טבעי. עד למאה ה-18 החומר היה נפוץ גם כתרופת פלא לטיפול במחלות שונות בהם כאבי ראש, חום, והיסטריה. לאחר שחולץ מהבלוטה קסטוריום משמש בין היתר לצורך הפקת בשמים. חלק מהבשמים הפופולריים ביותר שמשתמשים בחומר זה כוללים את הבשמים – Emeraude, Chanel Antaeus, Cuir de Russie, Magie Noire, Lancôme Caractère, Hechter Madame, Givenchy III ו-Shalimar. מנהל המזון והתרופות האמריקני אישר להשתמש בחומר במזונות כאשר הוא מסווג בתור "חומרי טעם טבעיים". הקסטוריום משמש בעיקר לצורך הפקת הטעמים וניל, פטל ותות שדה במאכלים שונים. לפי נתונים על תעשיית המזון בארצות הברית, השימוש בקסטוריום כחומר טעם מועט מאוד. בסקנדינביה נעשה שימוש בקסטוריום כחומר טעם במשקה המכונה באוורהויט (Bäverhojt).‏ על אף שהשימוש בקסטוריום ברפואה המודרנית נדיר יחסית, עד למאה ה-18 החומר היה נפוץ כתרופת פלא לטיפול במחלות שונות בהן כאבי ראש, חום, והיסטריה. הרומאים האמינו כי האדים שנוצרים כתוצאה משריפת קסטוריום מסייעים לגרום להפלות. הרופא השווייצרי פאראצלסוס סבר שניתן להשתמש בחומר לצורך טיפול באפילפסיה. כוורנים בימי הביניים נהגו גם להשתמש בחומר לצורך הגברת ייצור הדבש. קסטוריום משמש גם לצורך הוספת טעם וריח ייחודיים לסיגריות. כנימת קוכיניאל מדיה וקבצים בנושא קסטוריום בוויקישיתוף קסטוריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Safety Assessment of Castoreum Extract as a Food Ingredient CRC Handbook of Food Additives - Thomas E. Furia - Google Boeken Castoreum, Center for Science in the Public Interest, January 29 2022 Burdock, George A., Fenaroli's handbook of flavor ingredients, Sixth edition. CRC Press, 2010. p. 273-5 J and Nordic award Wining Products For Premium Restarangs and Bars The Beaver: Its Life and Impact - Dietland Muller-Schwarze - Google Boeken Mummy or Mumia What's Inside: For a Refreshing Hint of Tear Gas, Light Up a Cigarette
אברהם יצחק לנאל

הרב אברהם יצחק לנאל (י' בתשרי ה'תרצ"ב, 1931 – כ"ג בשבט ה'תשע"ג, 3 בפברואר 2013) היה אב"ד רחובות ולאחר מכן חבר בית הדין הרבני הגדול. נולד בירושלים במוצאי יום הכיפורים ה'תרצ"ב, בנם של באשה-רייזל ושרגא-פייבל לנאייל, שהיה ראש המלמדים בבית היתומים דיסקין, וגיסו של שלמון שפירא, בעלה של אחותו מרים. בגיל 15 זכה בפרס מצטיין ארצי במבחנים על ידיעת מסכתות בש"ס שערכה אגודת ישראל, אחר כך עבר ללמוד בישיבת עץ חיים בירושלים, ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק, שם היה מתלמידיו הקרובים של הרב יחזקאל אברמסקי. כעבור כמה שנים נמנה עם קבוצת תלמידים ששמעו שיעורים בקביעות מפי הרב יצחק זאב סולובייצ'יק ובנו הרב יוסף דב סולובייצ'יק, והם היוו את גרעין היסוד של ישיבת בריסק בירושלים. לאחר שנים ארוכות פנה אליו הרב יוסף דב סולובייצ'יק וביקש ממנו את המחברות שרשם את השיעורים, שהיוו אבן יסוד לספריו על קדשים. בשנת ה'תשי"ז (1957) נישא לאיטה-דינה, בתו של הרב אברהם דוד רוזנטל, רבה של שכונת שערי חסד. גיסו היה הרב יעקב ניסן רוזנטל. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת מיר בירושלים. בשנות ה-60 התמנה כדיין ולאחר מכן כאב"ד בבית הדין ברחובות, ובעקבות זאת עבר להתגורר בה. היה מהדמויות התורניות הבולטות ברחובות. בשנת ה'תש"ן (1990) עבר להתגורר בירושלים, וכעבור שנה התמנה כחבר בבית הדין הרבני הגדול. ביום הולדתו פרש מעבודתו בבית הדין והקדיש את זמנו ללימוד תורה. משנישא שנית עבר להתגורר בשכונת שערי חסד בירושלים, ושם נהג ללמוד בחברותא עם גיסו הרב יהושע מאיר רוזנטל, רב השכונה. בשנת ה'תשס"ג (2003) נפטרה אשתו, נישא בשנית למאטל-לאה קוטקס. עסק בנושאי טכנולוגיה והלכה ופרסם מאמרים בתחום זה בפרסומי המכון המדעי הטכנולוגי לבעיות הלכה. הלווייתו יצאה מבית הכנסת הגר"א בשכונת שערי חסד. בהספדו אמר גיסו, רב השכונה יהושע מאיר רוזנטל, כי אינו צריך לבקש ממנו מחילה בשם הציבור, כנהוג בהלווייה, שכן מעולם הוא לא פגע באיש ואיש לא פגע בו. נקבר בהר המנוחות בירושלים. בשנת ה'תשע"ה הוציאו נכדיו ספר זיכרון לזכרו ולעילוי נשמתו בשם 'כאיל תערג', ובו חידושי תורה ממנו ומצאצאיו וקורות חייו. בניו: הרב שרגא פייבל, חתנו של חיים ברילנט מראשי תנועת צא"י, והרב ישראל יוסף. חתניו: הרב אריה גולדשמידט, מהדיר ספר התרומות ומחזור ויטרי; הרב יעקב משה זק"ש, ראש ישיבת בית זבול בשכונת שערי חסד; הרב אברהם ישעיהו פפויפר, מחבר הספר "אשי ישראל" על הלכות תפילה; הרב דוד פלק, מחבר הספרים "בתורתו יהגה", "עניינו של יום" ועוד; הרב שלמה קלגסבלד, רב ומו"צ בשכונת הר נוף; והרב ניסן בן ציון תלמיד חכם בבני ברק.
יונת כתר

יונת כתר (שם מדעי: Goura) היא סוג של עוף ממשפחת היוניים. יונֵי הכתר הן עופות שגדלים ביערות. במשך היום הם נמצאים על הקרקע בחיפוש אחרי פירות שנשרו מהעצים ובלילה הם ישנים בין ענפי העצים. בסוג זה שלושה מינים: יונת כתר מערבית Goura cristata יונת כתר דרומית (Goura scheepmakeri) יונת כתר ויקטוריה (Goura victoria) הקליידוגרמה שיצרה בת' שפירו, פרופסור לאבולוציה ואקולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, בשיתוף פעולה עם עמיתים למחקר בשנת 2002, מצביעה על קשרי המשפחה הקרובים של יונת הכתר בתוך משפחת היוניים. קליידוגרמה דומה התפרסמה בשנת 2007. בקליידוגרמה זו התחלפו המיקומים בין יונת הכתר ויונת סמואה ונוספו בבסיסה יונת הפסיון (Otidiphaps nobilis) ויונת-קרקע דקת-מקור (Trugon terrestris). מדיה וקבצים בנושא יונת כתר בוויקישיתוף יונת כתר, באתר ITIS (באנגלית) יונת כתר, באתר NCBI (באנגלית) יונת כתר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) יונת כתר, באתר GBIF (באנגלית) לפי המיון של קונגרס האורניתולוגיה הבינלאומי (גרסה 2.79 מינואר 2013) קליידוגרמה של יונת כתר, על פי שפירו 2002 The Dodo and the Solitaire: A Natural History, Jolyon C. Parish, Indianan university press, 2013, עמ' 340 Mitochondrial and Nuclear DNA Sequences Support a Cretaceous Origin of Columbiformes and a Dispersal-Driven Radiation in the Paleogene ‏ באתר עיתון אוקספורד
פזאיים

פַּזָּאִיִּים (שם מדעי: Icteridae) היא משפחה של ציפורי שיר הנפוצה באמריקה הצפונית והדרומית. המשפחה כוללת 29 סוגים בהם 107 מינים. בעבר משפחה זו נחשבה לתת משפחה בתוך משפחת הפרושיים אולם כיום איגוד הצפרים האמריקאי, האירופאי וועדת הצפרים הבינלאומית מסווגים משפחה זו בנפרד. Agelaioides ובו 2 מינים Agelaius ובו 5 מינים - בו פזאי אדום-כנף Agelasticus ובו 3 מינים סוג ומין יחיד Amblycercus holosericeus סוג ומין יחיד Amblyramphus holosericeus קאסיקה (Cacicus) ובו 9 מינים סוג ומין יחיד Cassiculus melanicterus Chrysomus ובו 2 מינים סוג ומין יחיד Curaeus curaeus סוג ומין יחיד Anumara forbesi Dives ובו 3 מינים סוג ומין יחיד ארוך טופר (Dolichonyx oryzivorus) Euphagus ובו 2 מינים סוג ומין יחיד Gnorimopsar chopi סוג ומין יחיד Gymnomystax mexicanus סוג ומין יחיד Hypopyrrhus pyrohypogaster פזאי (Icterus) ובו 33 מינים סוג ומין יחיד Lampropsar tanagrinus Macroagelaius ובו שני מינים פזאי הבקר (Molothrus) ובו 5 מינים סוג ומין יחיד Nesopsar nigerrimus סוג ומין יחיד Oreopsar bolivianus אורופנדולה (Psarocolius) ובו 9 מינים Pseudoleistes ובו 2 מינים קוויסקלוס (Quiscalus) ובו 7 מינים (אחד מהם נכחד) Sturnella ובו 8 מינים סוג ומין יחיד Xanthopsar flavus סוג ומין יחיד Xanthocephalus xanthocephalus מדיה וקבצים בנושא פזאיים בוויקישיתוף פזאיים, באתר ITIS (באנגלית) פזאיים, באתר NCBI (באנגלית) פזאיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פזאיים, באתר GBIF (באנגלית) פזאיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפי הרשימה של ועידת הצפרות הבינלאומית
פימליקו

פימליקו (באנגלית: Pimlico) היא שכונה בחלק הדרומי של רובע הסיטי של וסטמינסטר. גבולות השכונה הם מצפון תחנת לונדון ויקטוריה ושכונות ויקטוריה ובלגרביה, ממזרח דרך גשר ווקסהול ושכונת וסטמינסטר, מדרום נהר התמזה וממערב מסילת הברזל המובילה לתחנת הרכבת ויקטוריה והשכונות בלגרביה וצ'לסי. השכונה החלה את ההתפתחות שלה בשנת 1825 כאשר עלה הביקוש בצד המערבי של העיר והביצות באזור יובשו. הלורד גרובנור שהיה מהיזמים העשירים בעיר, שכר את שירותיו של תומאס קוביט לפתח ולבנות את אזור זה לצד שכונות ואזורים נוספים בצד המערבי (כמו שכונת בלגרביה). השכונה נבנתה בעיקר משורות של בתים טוריים לבנים בסגנון בנייה של התקופה (תקופת העוצרות; Regency era). במהלך המאה ה-19 נחשבה השכונה בעיקר לשכונת מגורים שקטה של מעמד הביניים, אך לקראת סוף המאה החלה דעיכה ביוקרתיות השכונה עם פרויקטים שונים של מעבר שכבות עניות יותר לתוך השכונה. בתחילת המאה ה-20 החל גל פיתוח נוסף לשטוף את השכונה והיא החלה לחזור למעמדה היוקרתי, קרבתה לאזור וסטמינסטר ובתי הפרלמנט הפכה אותה לחביבה בעיני פוליטיקאים רבים שעברו לגור בה. בין שנות ה-30 לשנות ה-50, נבנו מספר פרויקטים בשכונה ואחוזות רבות מהתקופה הוויקטוריאנית הומרו לבתי מלון. חלקים מהשכונה שנהרסו במהלך הבליץ נבנו מחדש גם הם בתקופה זו. בקצה הצפוני של השכונה כאמור נמצאת תחנת הרכבת לונדון ויקטוריה וכן תחנת הרכבת התחתית ויקטוריה, בדרום-מזרח השכונה נמצאת גם תחנת הרכבת התחתית פימליקו. הרחובות העיקריים המרכיבים את השכונה הם דרך גשר ווקסהול (התוחם אותה ממזרח), דרך בלגרייב (כביש ה-A3213) שעובר במקביל לדרך גשר ווקסהול לאורך השכונה, רחוב לופס שחוצה את השכונה ממזרח למערב, ודרך גרובנור (כביש ה-A3212) אשר עובר לאורך גדת נהר התמזה בגבולה הדרומי של השכונה. רחובות חשובים אחרים הם דרך סינט ג'ורג' ורחוב סאת'רלנד העוברים במקביל לדרך בלגרייב ומתחברים לרחוב לופס, ודרך וורויק החוצה את כל רחובות אלו ממזרח למערב. מוזיאון טייט בריטניה: באופן רשמי מחוץ לגבולות השכונה, אך המוזיאון בכל זאת מזוהה איתה. אקדמיית פימליקו: בית ספר תיכון המתמחה באומנות. ספריית פימליקו משרד הסטטיסטיקה לאומי בית המילניום גינות פימליקו בניין פימליקו פלייס מטה יחידת הפשע הלאומית מדיה וקבצים בנושא פימליקו בוויקישיתוף מדריך לפימליקו באתר 'לונדון טאון'. 'בואו נעבור לפימליקו, מרכז לונדון', הגרדיאן, 26 באוקטובר 2012. תיאור קצר של השכונה באתר 'Airbnb'. דרכון לפימליקו
שנת

שֶנֶת (ברבים: שְנָתות) הוא סימון על כלי מדידה. השנתות מצויות בכלי מדידת נפח, כגון כוס כימית או משורה, לצד הכלי (כשהכלי שקוף) או בתוכו (כשהוא אטום). בכלי מדידת אורך, כגון סרגל, מצויות השנתות לאורך הכלי, וכך גם בכלי מדידת טמפרטורה, כגון מדחום כספית. מקור המילה הוא מלשון חז"ל: שְׁנָתוֹת הָיוּ בַּהִין – עַד כָּאן לְפַר, עַד כָּאן לְאַיִל, עַד כָּאן לְכֶבֶשׂ — משנה, מסכת מנחות, פרק ט', משנה ב' כלומר, שבכלי מדידת השמן בבית המקדש שמידתו הייתה הין היו שנתות, כך שאפשר היה למדוד את כמות השמן הנדרשת עבור כל אחד מן הקרבנות השונים.
קונצנזוס וושינגטון

קונצנזוס וושינגטון הוא מושג שטבע הכלכלן ג'ון ווילאמסון ב-1989 אשר נוגע לתוכנית כלכלית שהוכנה במערב בעקבות המשברים הכלכליים של שנות ה-80 שהחלו בפשיטת הרגל של מקסיקו ב-1982. מקור השם הוא בשלושה מוסדות סמוכים בוושינגטון שנמצאים במרחק של ק"מ אחד מהשני, קרן המטבע הבינלאומית, משרד האוצר האמריקאי והבנק העולמי שמזוהים כולם עם אותה תפיסת עולם כלכלית המאפיינת את עידן הגלובליזציה. במרכז הקונצנזוס עומד ההיגיון של כלכלה הנאו-ליבראלית הקובע כי הגרעון והאינפלציה הובילו למשברים הכלכליים והן שורש הבעיה של הכלכלה המודרנית. כדי למנוע ממדינות להגיע למצב זה מסכימים ביניהם שלושת המוסדות הכלכליים כי יש צורך בשוק חופשי וכדי לקיימו יש לבצע כך: על המדינה להשקיע בתשתיות פיזיות ובחינוך. רפורמה במס – הרחבת בסיס התקציב, ביטול כל הפטורים ממסים, והפחתת נטל מיסים מהמעמד הגבוה ומעמד הביניים. ליברליזציה פיננסית – שער חליפין יציב ואחיד. ליברליזציה של הסחר. הפרטה כדי למשוך משקיעים. הסרת פיקוח. קונצנזוס זה מאפיין את המעבר מכלכלה מתערבת ואת מותו של הסכם ברטון-וודס (המודל הקיינסיאני). קונצנזוס וושינגטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוצ'צ'אה

בוצ'צ'אה (ברומנית: Bucecea; ביידיש: בוטשעטשה) היא עיירה במחוז בוטושאן בצפון-מזרח רומניה. שם המקום נגזר משמו של נחל מקומי קטן. העיירה נוסדה ב-16 בינואר 1828 (תקפ"ח) באישורו של נסיך מולדובה יוניצה סנדו סטורדזה Ioniță Sandu Sturdza, על ידי אציל מקומי בשם דימיטריה ראלט Dimitrie Ralet. לצורך ביסוסה והקמתה של העיירה חפץ המייסד ברב בעל שיעור קומה, שיבוא להתגורר בה יחד עם חסידיו, והזמין את רבי אליעזר זאב מבוטשעטש שיקבע בה יתד ויכהן בה כרב וכמנהיג חסידי. רבי אליעזר זאב בא יחד עם חסידיו ועם נערים רבים שאימץ בתקופת "גזירת הקנטוניסטים". מפקד האוכלוסין של העיירה בשנת 1931 (תקצ"א) מראה על אוכלוסייה של 85.97% יהודים מתוך כלל תושבי העיירה. יהודים התפרנסו כמגדלי בקר, קצבים, אופים, חנוונים ורוכלים. במשך כמאה ועשר שנים מאז הקמתה, עד שנת 1940, היו היהודים חלק עיקרי מתושבי העיירה. בשנת 1851 היו 523 תושבים ומתוכם 61% יהודים. בשנת 1891 היו בעיירה 1281 תושבים ומתוכם 72% יהודים. בספטמבר 1894, מאות מתוך יהודי העיירה היו צפויים לגירוש אך שליט האזור ביטל את צו הגירוש בשל הנזק שגירוש היהודים יגרום לכלכלת העיר. עד תחילת מלחמת העולם השנייה התנהלו בעיירה חיים יהודיים תקינים, בשנת 1937 היו חמישה בתי כנסת בעיירה, תלמוד תורה, ומקווה כשר. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן המצב השתנה במהירות, ובשנת 1941 נתפסו כל יהודי העיירה ונשלחו למחנה ריכוז. אחדים מהניצולים חזרו אחרי השואה. שתי המצבות האחרונות בבית הקברות הן משנת 1956 ומשנת 1975. בעיירה כיהנו ברבנות ובאדמו"רות האדמו"רים של שושלת חסידות בוטשעטש, אשר סמכותם הקיפה גם את יהודי האזור, באמצעות כוחה של תנועת החסידות, שהייתה חזקה בבוטשעטש. האדמו"רים נטמנו בה לאחר פטירתם, ואוהל קיים על קברם. עד מלחמת העולם השנייה המוני יהודים מרומניה וגם מחוצה לה, היו פוקדים את העיירה בימי ההילולא של צדיקי שושלת בוטשעטש בוטושאן, להתפלל על קברי הצדיקים הטמונים באוהל האדמו"רים בעיירה, בו טמונים רבי אליעזר זאב מבוטשעטש, בנו רבי יוסף אהרן מבוטשעטש, ובנו רבי אליעזר זאב מרילוס מבוטשעטש. כיום רבים עורכים נסיעה מיוחדת לרומניה על מנת לפקוד את המקום. אתר האינטרנט הרשמי של בוצ'צ'אה (ברומנית) מדיה וקבצים בנושא בוצ'צ'אה בוויקישיתוף יהודי מולדובה 1821 - 1866 (ברומנית) האדמו"ר מבוטושאן פוסע בעיירה בוטשעטש סמוך לבית הקברות היהודי.אתר יוטיוב. "בוצ'צ'אה", באתר JewishGen (באנגלית)
קולד הארבור

קולד הארבור (באנגלית: Cold harbour), הוא ספר מאת סופר הבריטי ג'ק היגינס. הספר יצא לאור ב-1989. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין הגרמני והבריטי, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה. בעוד שחלק מן הדמויות והאירועים המדויקים עשויים להיות דמיוניים, הספר מבוסס על אירועים אמיתיים. עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944. הביון הבריטי מפעיל בקולד הארבור, מפרץ בצפון אנגליה, נמל ימי סודי. מנמל זה יוצאים צוותי מלחים וטייסים של בעלות הברית המתחזים לחיילי הרייך, בספינות ומטוסים שנתפסו שלל מן הצבא הגרמני, למשימות ריגול וחבלה בצרפת הכבושה. גיבור הספר, רב-סרן קרייג אוסבורן איש ה-או.אס.אס, הוא מטובי אנשי המבצעים של ארגון הביון האמריקני, אשר הוכשר בלוחמת גרילה, חבלה, קומנדו, צניחה ולוחמה זעירה, ופעל בעבר בצרפת במספר מבצעי ביון וקומנדו רבים. על אוסבורן הוטלה המשימה להתנקש בחיי גנרל ה-אס.אס דיטריך בעת שהלה מתוודה בכנסייה. אף שאוסבורן משלים את המשימה והורג את הגנרל, הוא בורח ונעזר בחברי תא מחתרת צרפתי בראשות אן-מארי, אהובתו משכבר, וכעת סוכנת של ה-אס.או.אי. בעזרתם מצליח אוסבורן להגיע לספינת טורפדו גרמנית הפועלת מנמל קולד הארבור, עליה מפקד קומנדר מרטין הייר מן הצי האמריקני. הייר ואנשיו משיבים את אוסבורן לקולד הארבור, שם הוא פוגש בממונה על מחלקה ד' ב-אס.או.אי, בריגדיר גנרל דוגאל מאנרו, ובעוזרו רב-סרן ג'ק קארטר. מאנרו חושף בפני אוסבורן כי אן-מארי נלכדה בידי הגסטפו, נאנסה ונרצחה. על אף שאוסבורן מתנגד לרעיון, מטיל עליו מאנרו לפגוש את אביה של אן-מארי ואת ג'נבייב, אחותה התאומה, למסור להם את החדשות המרות ולאחר מכן לגייס את ג'נבייב לשורות המודיעין הבריטי. שאיפתו של בריגדיר מאנרו היא להכשיר את ג'נבייב כסוכנת של ה-אס.או.אי בתוך ימים ספורים כדי שתוכל לחדור לצרפת ולצלם את תוכניות ההגנה שערך הגנרל ארווין רומל על חופי דרום צרפת מפני פלישת בעלות הברית. לשם כך מובאת ג'נבייב לנמל קולד הארבור ומתוודעת למרטין הייר ולצוותו אשר אמונים על החדרת הסוכנים לצרפת בדרך הים. לאחר הכשרה ומבחנים מזורזים נשלחת ג'נבייב לצרפת למשימת הריגול הגורלית. ואילו בבריטניה חושף קרייג אוסבורן את כוונותיו הסמויות של בריגדיר מאנרו, ומבין כי המשימה טומנת בחובה הרבה יותר מן הנראה לעין. הספר "קולד הארבור", באתר "סימניה" ג'ק היגינס, "קולד הארבור", הוצאת מודן, 1992, עמוד 51. ג'ק היגינס, "קולד הארבור", הוצאת מודן, 1992, עמוד 84. ג'ק היגינס, "קולד הארבור", הוצאת מודן, 1992, עמודים 18-19. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בני דניאל

בני דניאל הוא רומן לבני הנוער מאת הסופרת אסתר שטרייט-וורצל, שיצא לאור בשנת 1989 בהוצאת עמיחי. דניאל הוא נער יהודי בן 15 המתגורר בווינה עם משפחתו. אביו הרברט הוא רופא ואמו עליזה (ליזל) בעלת חנות למוצרי קוסמטיקה. הקהילה היהודית בעיר קטנה, ורוב החברים בה אינם מפגינים בגלוי את יהדותם. דניאל ואחיו הצעיר בנימין (בֶּנֹו) סובלים לא אחת מגילויים אנטישמיים מצד חברים אחרים בכיתה ואף מצד מורים בבית-הספר. דניאל מנגן בחצוצרה ומופיע בהרכב קטן עם שנים מחבריו בבית הספר. לאחר ביקור של שתי ישראליות בביתו, רות גונן ובתה אורית בת ה-11, דניאל נוסע לישראל לחופשת הקיץ, ושוהה בבית משפחת גונן: האבא יעקב קבלן בניין, האם רות, וילדיהם: ערן, רמי ואורית. נוסף לכך, גרה בבית משפחת גונן שבחדרה סבתא בטי, אמה של רות, שמגלה חיבה יתרה לדניאל. במהלך השהות בארץ דניאל נחשף לקשיי שפה. הוא דובר גרמנית, ואילו שאר בני הבית מדברים בעברית, ולכן הם נאלצים לתקשר ביניהם באנגלית. רק סבתא בטי מדברת עם דניאל ביידיש, שדומה דיה לגרמנית. כמו כן, דניאל מתמודד עם תופעות תרבותיות הזרות לו, שאותן הוא מאפיין בהבדל בין התרבות האוסטרית לבין הישראליות. בין אורית ודניאל מתפתח קשר מיוחד, ובביקור במוזיאון אורית מגלה לו כי היא אוהבת את בן-דוד שלה. דניאל חוקר את הגנאלוגיה המשפחתית, ומופתע לגלות שאין לאורית בני-דודים בטווח הגילאים שלה, ולכן איננו מבין את כוונתה. הדבר יוצר ריחוק בינו לבין אורית. בעקבות הריחוק, יוצא דניאל לטיול בגליל עם ערן ורמי, ובין השאר הם מבקרים בכנרת ובצפת. אולם, במהלך הטיול סבתא בטי לוקה בהתקף לב, והילדים שבים הביתה. רמי וערן הולכים לבית החולים, ואילו דניאל נותר לבדו בבית. הוא מגלה אלבום תמונות בחדרו של רמי, ובו מופתע לגלות תמונות נישואין של אמו עליזה ושל דוד משפחת גונן המנוח, מאיר. לאחר שחוזרת אורית מבית החולים, היא מגלה לו כי למעשה דניאל נולד לעליזה מנישואיה הראשונים, ואביו איננו הרברט אלא מאיר. דניאל מתקשה להתמודד עם התגלית המפתיעה. לאחר שיחה עם אמו בווינה, הוא קורא מכתבים ששלחה לו מבעוד מועד כדי להסביר את המצב. במכתבים, מסבירה עליזה לבנה כי היא הייתה עולה חדשה בארץ ומאיר דאג לה, ולבסוף התחתנו. אולם, כשנה לאחר שנולד דניאל, מאיר נפטר ממחלה קשה, והיא ירדה מן הארץ לבסוף, ושם פגשה את הרברט ונישאה לו. דניאל עולה לקברו של אביו הביולוגי, ונפגש עם סבתא בטי בבית החולים הואיל ונודע לו שהיא סבתו. הקשר הרומנטי עם אורית נמשך, למרות שמתברר שהם קרובי משפחה. בסוף חופשת הקיץ, דניאל חוזר למשפחתו בווינה. יחסיו עם הרברט, שעתה מסתבר שאיננו אלא אביו החורג, כמעט שעולים על שרטון, אולם הם מתפייסים.
בית הזכוכית

האם התכוונתם ל... בית הזכוכית (בודפשט) – בית ברחוב ודאס 29 בבודפשט, ששימש כמוקד הצלה ליהודי הונגריה בתקופת השואה, ולימים הפך למוזיאון. בית הזכוכית (קונטיקט) – בית מגורים שתכנן האדריכל האמריקאי הנודע פיליפ ג'ונסון, ושנבנה בעיירה ניו כנען שבקונטיקט. בית הזכוכית (חיפה) – בית לשימור בחיפה, אשר נבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 מוזיאון הזכוכית
בית טורי

בית טוּרי (באנגלית: Terraced house או Row house) או לחלופין בנייה טוּרית, הוא סגנון בנייה וצורה של תכנון עירוני בו נבנים מספר בתי מגורים באותו עיצוב (או בתמונת מראה), הצמודים זה לזה כאשר בכל בית מגורים יחידת דיור רב אחת אשר בנויה במפלסים או לחלופין מספר יחידות דיור שהכניסה אליהן מחדר מדרגות משותף. באופן היסטורי, בתים אלו מאופיינים לרוב בבנייה לגובה עם רוחב צר ומספר קומות. צורת בנייה זו ניתן למצוא בעיקר בחלקים הוותיקים של ערים רבות באירופה וצפון אמריקה. כיום ניתן למצוא בתים טוריים גם רחבים ונמוכים יותר ואף קוטג'ים טוריים. סגנון בנייה זה התפתח באירופה במאה ה-16. אחת הדוגמאות הראשונות לבנייה זו היא הפלאס דה ווז' בפריז שנבנה בתחילת המאה ה-17. בהמשך הבנייה הטורית הופיעה ברחבי אירופה והיום ניתן למצוא אותה בערים רבות בעיקר באירופה, צפון אמריקה ואוקיאניה. בערי ישראל שכונות רבות שבהן הבניה השכיחה היא בניה טורית למגורים. זו, נבנתה בעיקר בשנות החמישים והשישים ביוזמת חברות ממשלתיות. בניה זו, שכונתה גם "בנייני רכבת", נועדה לספק פתרון דיור מהיר וזול לגלי העלייה הגדולים ולשם פינוי המעברות. בניה זו הייתה מודולרית בשתי קומות ולעיתים שלוש או ארבע קומות, בחלוקה אופיינית של שתי דירות קטנות בכל קומה. לשם הוזלת עלויות הבניה בדרך כלל לא נוצקה תקרת בטון מעל הדירות בקומה העליונה אלא תקרת רביץ שמעליה אגד עץ ורעפים. בניה טורית רוויה זו התאפיינה במגרשים גדולים שמותירים חצר עורפית משותפת נרחבת לשימוש הדיירים. לנוכח העלייה ברמת החיים ובאיכות הבניה אושרו בחלק משכונות אלה במרוצת השנים תוכניות בניין עיר שמאפשרות הרחבת הדירות באמצעות הוספת בניה בעורף המבנה. מימוש זכויות הבניה במבנים הטוריים קשה בשל הצורך בהסכמה ותאום בין בעלי דירות רבים. שורת בתים טוריים, אורגון, ארצות הברית. שדרת רולאנד, בולטימור, ארצות הברית. רחוב לארק, אלבני, ניו יורק. שדרות לנוקס, הרלם, ניו יורק. רחוב הבן, רדינג, מסצ'וסטס. רחוב ברוקלין, באת', בריטניה. בתים טוריים בקורנוול, בריטניה. בתים טוריים לאורך הסהר המלכותי, באת', בריטניה. בתים טוריים בבלפסט. בתים טוריים בפלאס דה ווז', פריז. בית מדורג הוא בית טורי, הבנוי על צלע הר, כך שקיים הבדל מפלס משמעותי בין קומות הכניסה של היחידות, המרכיבות את כלל הבניין. במבט כולל, בית מדורג נראה שונה מבית טורי אחר, בכך שהמראה הכללי שלו הוא מדורג. לדירי בית מדורג יש יותר פרטיות מאשר לדיירי בית טורי רגיל. זאת משום, שבשל הבדלי המפלסים בין יחידות הדיור שבו, יש בכול יחידת דיור פחות שטח של קירות משותפים עם השכנים ויותר שטח קיר, הפונה אל צלע ההר עצמו. לבנייה מדורגת יש גם יתרון על פני בנייה רגילה, כשזו נעשית על צלע הר - הבנייה המדורגת דורשת פחות עבודות עפר. בישראל, ניתן למצוא בתים מדורגים בחלק מהשכונות של הערים הרריות. בירושלים, שכונת צמרת הבירה בנויה מבתים מדורגים בלבד וכך גם רחוב אל סלוודור, שבשכונת גבעת משואה. בחלק מהמקרים, בבנייה המדורגת, גגה של כל יחידת דיור משמש כמרפסת עבור יחידת הדיור הבאה אחריה. במקרה כזה, הבית המדורג קצת פחות דומה לבית טורי. דוגמה אחרת לבניין, שיש בו אלמנטים מדורגים הוא בניין שבו על היחידה המדורגת הקרובה ביותר לראש ההר נבנה מגדל מגורים. בניינים מטיפוס "מדורג למחצה" זה, ניתן למצוא ברחוב פראן שבשכונת רמת אשכול, בירושלים, ובמיזם הולילנד, באותה עיר. דיור האמצע החסר הגדרת בית טורי באתר 'מעות' של ארגון הכלכלה ומינהל העסקים.
Unorthodox Jukebox

Unorthodox Jukebox הוא אלבום האולפן השני של הזמר האמריקאי ברונו מארס, שיצא ב-6 בדצמבר 2012. את האלבום כתב והפיק מארס יחד עם חבריו לסמיזינגטונס. האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: Locked Out of Heaven ששיחזר את הצלחת להיטיו הקודמים והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 ושהה שם במשך שישה שבועות, When I Was Your Man שיצא בינואר 2013 שגם הגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, ושהה שם במשך שבוע אחד, Treasure שמשמש כסינגל השלישי, Gorilla שמשמש כסינגל הרביעי, והסינגל החמישי Young Girls. מידע על האלבום Unorthodox Jukebox באתר MusicBrainz מידע על האלבום Unorthodox Jukebox באתר AllMusic האלבום Unorthodox Jukebox באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חובת הגוף

חובת הגוף היא מצווה שהיא חובה על האדם ללא קשור ותלות במקום הימצאו, וחלה עליו בין אם נמצא בארץ ישראל או בחוץ לארץ. זאת בניגוד למצוות שהן 'חובת הקרקע' (ובלשון המשנה: מצוות התלויות בארץ) שהן מצוות שחיובן חל רק בארץ ישראל. חיוב זה נלמד ממידת דבר הלמד מעניינו, שהיא אחת מי"ג מידות של רבי ישמעאל שבהן התורה נדרשת. רוב התרי"ג מצוות הן חובת הגוף כגון כיבוד אב ואם, הנחת תפילין ושמירת שבת. אף במצוות לא תעשה ישנן מצוות ששייכות לכלל זה; כגון איסור עריות, הימנעות מאכילת בהמה טרפה ואיסור סירוס אברי המין ועוד רבים שאינם 'תלויים בארץ' וחיובם הוא בכל מקום. בתלמוד הובא דין זה בשם רב יהודה, שאמר שישנו חיוב על כל יהודי שגר בחוצה לארץ לשמור על כל המצוות שהן חובת הגוף שנמצאים בתורה: אמר רב יהודה..יכול כל המצות כולן לא יהו נוהגים אלא בארץ? תלמוד לומר ”כָּל הַיָּמִים אֲשֶׁר אַתֶּם חַיִּים עַל הָאֲדָמָה” (דברים יב א) אי כל הימים יכול יהו נוהגים בין בארץ בין בחוצה לארץ -תלמוד לומר ” בָּאָרֶץ” (דברים יב א), אחר שריבה הכתוב ומיעט צא ולמד ממה שאמור בעניין ”אַבֵּד תְּאַבְּדוּן אֶת כָּל הַמְּקֹמוֹת אֲשֶׁר עָבְדוּ שָׁם...” (דברים יב ב) מה עבודת כוכבים מיוחדת שהיא חובת הגוף ונוהגת בין בארץ בין בחוץ לארץ אף כל שהיא חובת הגוף נוהגת בין בארץ בין בחוצה לארץ — תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ז, עמוד א' רש"י בספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק כ"ד. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.