laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברויצרטופס

ברויצרטופס (שם מדעי: Breviceratops; מילולית: "פרצוף מקורנן קצר") הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת הצרטופסים שהתקיים בקרטיקון העליון במשך הקמפן של מונגוליה לפני 83 עד 71 מיליון שנה מזמננו. הסוג כלל מין אחד - Breviceratops kozlowskii, אשר התגלה בתצורות ברון גויוט (אנ') שבמדבר גובי במונגוליה והוא תואר ב-1990 בידי החוקר הרוסי סרגיי קורזנוב (אנ'). שם המין ניתן לכבוד החוקר הפולני רומן קוזלובסקי (אנ'). הברויצרטופס היה דומה לפרוטוצרטופס ועל פי חוקרים רבים שניהם משתייכים למשפחת הפרוטוצרטופסיים, אך כמה מסוגי המשפחה הועברו למשפחה אחרת - בגצרטופסיים (Bagaceratopidae). מינים אלה היו כנראה דו-רגליים בעלי ראש גדול ומקור דומה למקור תוכי אך בניגוד לצרטופסיים היו חסרי קרניים על אפם ומצחם אך היו לו זיזים בולטים מעל העטרה. דינוזאור זה הגיע לאורך של 1 מטר וניזון עם שיניו החזקות ומקורו העבה מצמחייה של שרכים, ציקסיים ומחטניים ואולי ניזון גם מבעלי פרחים מוקדמים. הוא התקיים לצד קרובו הבגצרטופס (Bagaceratops) במדבר גובי לצד פאונה של דינוזאורים שונים. עקב גודלו הקטן היה טרף לטורפים רבים כמו הטרבוזאורוס ונראה שהוא נמלט מהם בזריזות, מאחר שהיה חסר קרניים. מדיה וקבצים בנושא ברויצרטופס בוויקישיתוף ברויצרטופס, באתר GBIF (באנגלית)
באדי רוג'רס

הרמן גוסטב רוד (באנגלית: Herman Gustav Rohde;‏ 20 בפברואר 1921 – 26 ביוני 1992), הידוע בשם הבמה באדי רוג'רס (באנגלית: Buddy Rogers) ובכינוי "נער הטבע" ("Nature Boy") היה מתאבק מקצועי אמריקאי. נחשב לאחד המתאבקים הגדולים בכל הזמנים. הופעותיו השפיעו על מתאבקים רבים אחריו, הכוללים את ריק פלייר שאף אימץ את הגינונים שלו ואת מהלך הסיום המפורסם, הפיגר פור לג לוק, של רוג'רס. רוג'רס זכה פעם אחת באליפות העולם של ה-WWF, והיה הראשון שהחזיק את תוארי האליפות העולם של ה-WWF וה-NWA בו זמנית (והשלישי בכלל יחד עם ריק פלייר וAJ סטיילס). רוג'רס נולד בקמדן, ניו ג'רזי להורים מהגרים מגרמניה. הוא הופיע כמתאבק בשם באדי רוג'רס בטקסס וביוסטון, שם הלבין את שיערו וקיבל את הכינוי "נער הטבע", מבנה גופו החסון והכריזמה שלו הקנתה לו את אהבת הקהל. בשנת 1950 הצטרף לאררגון של וינס מקמהן האב, ה-CWC. בשנת 1961, כשארגונו של מקמהן היה חלק מה-NWA הוא זכה בתואר אלוף העולם במשקל כבד מפאט אוקונור, לפני קהל של כ-38,000 צופים - מספר הצופים הגדול ביותר שחזה בקרב היאבקות עד רסלמניה 3. בהמשך, מקמהן האב פרש מה-NWA והקים את ה-WWWF‏ (World Wide Wrestling Federation), וכיוון שהאלוף הנוכחי ת'ז לא היה אהוד על ידם, קיבל רוג'רס את התואר של אלוף ה-WWWF הראשון, והיה הראשון שהחזיק בו זמנית את אליפות ה-WWWF ואליפות ה-NWA. בהמשך, הפסיד את שתי החגורות. את חגורת ה-NWA הוא הפסיד היות שלא הייתה שייכת לארגון ולפיכך הוחזרה ל-NWA, ועל חגורת ה-WWWF הוא שמר במשך חצי שנה, אך הפסיד אותה לברונו סמרטינו בקרב הקצר בהיסטוריה שארך 47 שניות בלבד. לאחר שבאותה שנה לקה בהתקף לב, בסוף השנה הוא פרש מהיאבקות והתאבק רק בקידום אירועים. בשנת 1978, כשהיה בשנות החמישים המאוחרות שלו, חזר רוג'רס חזר להתאבק בארגונים קטנים. באותן השנים זכה לפרסום כשהתעמת מול מי שגם כינה את עצמו "נער הטבע", ריק פלייר, ומשום כך זכה הקרב ביניהם לשם "קרב נערי הטבע". העימות נמשך עד שרוג'רס הפסיד לפלייר ב-9 ביולי 1978. לאחר מכן, הפך רוג'רס למאמן שהופיע כמנהלם של מתאבקים דוגמת ג'ימי סנוקה, קן פאטרה, ג'ין אנדרסון וביג ג'ון סטאד. לאחר מכן, הנחה פינה ב-WWF בה ראיין מתאבקים בשם "הפינה של רוג'רס". במהלך השתתפותו בקרב זוגות, שבר רוג'רס את הירך ופרש מהיאבקות שוב. בשנת 1992 נפטר רוג'רס מהתקף לב ושנתיים לאחר מכן נבחר להיכל התהילה של ה-WWE. מדיה וקבצים בנושא באדי רוג'רס בוויקישיתוף באדי רוג'רס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית באדי רוג'רס, באתר Online World of Wrestling באדי רוג'רס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת מייזל

בית הכנסת מייזל (בצ'כית: Synagoga Maiselova) הוא בית כנסת ברחוב מייזלובה 10 שברובע היהודי יוספוב בפראג שנבנה במאה ה-17. כיום, בית הכנסת אינו משמש עוד לתפילה, אלא מהווה חלק מהמוזיאון היהודי של פראג, ובו תערוכה המציגה את ההיסטוריה היהודית של בוהמיה ושל יהדות פראג מהמאה העשירית ועד המאה ה-18. בשנת 1590 קנה הבנקאי והפרימוס של הקהילה היהודית מרדכי מייזל קרקע בדרום הרובע היהודי של פראג כדי לבנות שם בית כנסת פרטי משלו. בשנת 1591 הוענקה לו הזכות המיוחדת הדרושה להקמה על ידי הקיסר רודולף השני. בית הכנסת נחנך בשנת 1592. באותה תקופה היה בית הכנסת מייזל בית הכנסת הגדול ביותר בפראג. הוא נבנה בסגנון הרנסאנס, והיו בו 20 עמודים. מרדכי מייזל צייד אותו בחפצי פולחן רבים. במבנה הוצב גם עוגב, שניגן במהלך התפילות. הבניין המקורי והמפואר נשרף בשנת 1689 בשריפה שהרסה חלקים נרחבים של הרובע. בית הכנסת נבנה מחדש עד שנת 1691, אם כי הוקטן בשליש ומבנהו שונה. במבנה החדש נוסף קמרון חבית. בבניין החדש נבנו עזרות נשים במעברים הצדדיים. משנת 1862 עד 1864 עבר בית הכנסת שיפוץ כולל על פי תוכניותיו של האדריכל י. מ. ורטמילר (J. M. Wertmüller). שיפוץ זה הפך את בית הכנסת לבעל אופי מודרני-ליברלי, והוכנסו בו עוגב ומקהלה. כדרשן ומטיף כיהן בבית הכנסת המשופץ אברהם שטיין (גר'). משנת 1895 עד 1905 נערך שיפוץ שהעניק למבנה את המראה הנאו-גותי שיש לו מאז, על פי תוכניותיו של אלפרד גרוטה (Alfred Grotte). בגלל השינויים במפת הרחובות שנבעו משיקומה של השכונה היהודית המוזנחת, הועברה הכניסה לבית הכנסת מהצד המזרחי לצד המערבי. במהלך מלחמת העולם השנייה אוחסן בבית הכנסת מייזל רכוש יהודי שעבר אריזציה. בית הכנסת נמצא תחת הנהלת המוזיאון היהודי מאז שנת 1955. תחילה היה מחסן של המוזיאון, ולאחר מכן שופץ בשנים 1963–1964. בשנים 1965–1988 הייתה במבנה תערוכה קבועה על חפצי פולחן יהודיים מבוהמיה וממורביה. לאחר שנסגר ושופץ מחדש בשנים 1994–1995, מוצגת בו מאז 1996 תערוכה על ההיסטוריה היהודית של בוהמיה. בשנים 2014–2015 שופץ הבניין והצבע ההיסטורי של החזית שוחזר. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת מייזל בוויקישיתוף בית הכנסת מייזל באתר המוזיאון היהודי בפראג דוד אלנסון, A Disputed Precedent: The Prague Organ in 19th Century Central European Legal Literature and Polemics. איזידור זינגר, אלכסנדר קיש, ‏"STEIN, ABRAHAM", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
יחסי מרוקו – סנט לוסיה

יחסי מרוקו–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת מרוקו לבין סנט לוסיה. היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת מרוקו לבין סנט לוסיה כוננו בשנות השמונים של המאה העשרים ושתי המדינות החלו בתהליך של התקרבות האחת לשנייה. בחודש דצמבר 2014 נחנכה שגרירות מרוקו בקסטריז, בירת סנט לוסיה. בין שתי המדינות שיתופי פעולה רבים בעיקר במגזרי החינוך והחקלאות. מרוקו נוהגת להציע לסנט לוסיה מספר קטן של מלגות לימודים לתואר ראשון, לתואר שני ולדוקטורט בשטחה, כשמרוקו בוחרת את המתאימים ביותר לתוכנית. התוכינת החלה להתקיים בשנת 2014. ב-11 בנובמבר 2017 התקיים מפגש בין ראש ממשלת מרוקו סעד א-דין אל-עות'מאני לבין מזכיר ארגון ה-OECS (ארגון המדינות הקריביות המזרחיות), וראש ממשלת סנט לוסיה אלן צ'אסטנט. שני המנהיגים חתמו על הסכמים פיננסיים בין שתי המדינות, רובם בדבר השקעות מרוקאיות ישירות ועקיפות באזור האנטילים הקטנים בפרט והאיים הקריביים בכלל. ב-19 באוקטובר 2018 נערך ביקור של צ'אסטנט ברבאט, בירת מרוקו, בו נחתמו הסכמים נוספים. בביקור התבטא ראש הממשלה בעד שליטתה של מרוקו בסהרה המערבית; "אנחנו תומכים ונמשיך לתמוך בשלמותה הטריטוריאלית של מרוקו". סנט לוסיה הכירה עם עצמאותה שלה בעצמאותה של סהרה המערבית, היא השעתה את ההכרה שלה בסהרה המערבית ב-1987 ועברה להכיר במקום כשטח מרוקאי ב-2010. בתחילת אוגוסט 2019 נחגג יום השנה ה-20 לשלטונו של מוחמד השישי במרוקו בשגרירות המרוקאית בסנט לוסיה. בשנת 2020 החלו המדינות לשתף פעולה בתחום הטכנולוגי. מרוקו מיוצגת בסנט לוסיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקסטריז, בירת המדינה. סנט לוסיה אינה מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות. סנט לוסיה מיוצגת במרוקו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה ברבאט, בירת המדינה. St. Lucia, Morocco Deepen Relations, דה וויס, 30 במאי 2015 TWENTY SCHOLARSHIPS Study in the Kingdom of Morocco, אתר ממשלת סנט לוסיה Morocco, Saint Lucia meet, סנט לוסיה טיימס, 21 בנובמבר 2017 'We Support and Will Continue to Support Morocco's Territorial Integrity’, Says PM of Saint Lucia, אתר ממשלת מרוקו, 19 באוקטובר 2018 מיכה ג'ורג', Morocco Tightens Bond with Saint Lucia, דה וויס, 3 באוגוסט 2019 Eastern Caribbean States to the Kingdom of Morocco plan Technical Cooperation Roadmap for 2020-2021, סנט לוסיה ניוז, 10 בפברואר 2020 EMBASSY OF MOROCCO IN CASTRIES, SAINT LUCIA CONSULATE OF SAINT LUCIA IN RABAT, MOROCCO
טטיזאורוס

טטיזאורוס (שם מדעי: Tatisaurus) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מהקבוצה תיראופורה, בה הסטגוזאורים והאנקילוזאורים. הוא התקיים ביורה התחתון של סין והוא נחשב לדינוזאור צמחוני קדום מאוד מקבוצת בעלי אגן דמוי עוף, הקרוב בעיקר לסקוטלוזאורוס. הסוג התגלה בידי הכומר אדגר אוהלר מאוניברסיטה בניו טאיפיי, טאיוואן בשכבות סלעים בתצורות לופנג (אנ') שביונאן, סין כמספר עצמות שבורות, לרוב עצמות לסת ושיניים והוא תואר ב-1965. משמעות השם של הסוג הוא על שם הכפר הקרוב לאתר המאובנים, "Da Di" המכונה "Ta Ti" ובצירוף הסיומת "saurus" - לטאה/זוחל. בסוג נכלל רק מין אחד - Tatisaurus oehleri, הקרוי על שם מגלה המאובנים אוהלר. אורך הלסת התחתונה שנמצאה הגיע ל-6 ס"מ ובעליהם היה קטן מאוד באורך של 1.2 מטר ומשקל של 4 ק"ג בקירוב. מבנה השיניים רמז על כך שניזון מצמחייה. המבנה שלהם דמה מעט לזה של ההיפסילופודוניים והוא שויך למשפחה זו בתחילה, אך בהמשך חקרו את המבנה ונראה שהם דומים יותר לשיני ההואיאנגוזאורוס או לסקלידוזאורוס. הוא נחשב לאב קדום פרימיטיבי לאנקילוזאורים והסטגוזאורים. עם זאת החוקר דייוויד ב. נורמן בדק את ממצאי הדינוזאור ב-2007 וקבע שדינוזאור זה הוא טקסון מוטל בספק עקב מקורות מפוקפקים לממצאים ולמבנה של השיניים. מדיה וקבצים בנושא טטיזאורוס בוויקישיתוף טטיזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
בגלל הרוח (אלבום)

בגלל הרוח הוא אלבומו השני של הזמר שלומי שבת, שיצא לאור בסוף שנת 1989. האלבום זכה להצלחה, ושיר הנושא מתוכו, "בגלל הרוח" שכתב מיכה שטרית והלחינה לאה שבת, הפך ללהיט גדול, אשר הביא לפריצתו של שבת לתודעה. השיר מושמע עד היום בתדירות גבוהה בתחנות הרדיו, וחודש על ידי ריקי גל במסגרת הפרויקט והאלבום "עבודה עברית" שיצא ב-1998. עוד בלטו באלבום: מחרוזת מרגריטה, "האדמירל", ו"שנה חדשה". את מרבית שירי האלבום עיבד ננסי ברנדס, כשארקדי דוכין עיבד 2 שירים: "שנה חדשה", ואת שיר הנושא. האלבום בגלל הרוח באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יי אדי פק

ג'ון אדוארד פק (באנגלית: J. Eddie Peck; נולד ב-10 באוקטובר 1958) הוא שחקן אמריקאי. פק נולד בלינצ'בורג ולאחר מכן עבר למיזורי. בתיכון היה חבר בנבחרת הטניס של בית הספר. הוא סיים תואר בשיווק באוניברסיטה הדרומית של מיזורי (Missouri Southern State University). בתחילת עבודתו כשחקן הופיע במספר סדרות טלוויזיה וביניהן הדרך לגן העדן ואביר על גלגלים. ב-1986 שיחק בסרט הפעולה "Dangerously Close" לצד קארי לוול. בשנים 1988–1989 גילם את אחד המאהבים של אלקסיס באופרת הסבון שושלת. ב-1987 הופיע בסרט "Breaking Home Ties", אשר לקח השראה מציור באותו שם של נורמן רוקוול. ב-1990 גילם מורה בבוורלי הילס בסרט "Lambada" לצד מלורה הארדין, אותו ביים יואל זילברג והפיק יורם גלובוס. בשנים 1991–1992 שיחק באופרת הסבון ימי חיינו. ב-1992 שיחק בסרט הטלוויזיה "To Grandmother's House We Go", כשליח המתאהב באמם של מרי קייט ואשלי אולסן. הוא הנחה את תחרות מיס ארצות הברית 1998. בשנים 2000–2003 שיחק בתפקיד מרכזי בכל ילדיי. בשנים 2006–2008 שיחק בסדרת המדע הבדיוני קייל XY. ב-2009 גילם מאמן בפרק של ג'ורדן וזהו. ב-1989 נישא ולו שני בנים. ג'יי אדי פק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יי אדי פק, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יי אדי פק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
בקאשמגייר

בקאשמגייר (בהונגרית: Békásmegyer, בגרמנית: Krottendorf) היא שכונה בבודפשט שבהונגריה. מבחינה מנהלית היא שייכת לרובע השלישי של העיר, אובודה. בקאשמגייר מורכבת משני חלקים שונים: שכונת מגורים גדולה ובעלת בניינים גבוהים; והכפר העתיק המסורתי, אופלו (Ófalu), ובו בתים עתיקים יותר. בקאשמגייר מחולקת לשניים על ידי קו Szentendre HÉV. בקאשמגייר הייתה כפר עצמאי, וב-1 בינואר 1950 היא מוזגה עם בודפשט. כיום מתגוררים בבקאשמגייר 41,000 איש. רובם מתגוררים בבנייני המגורים הגבוהים, וכמה אלפים מתגוררים בכפר לשעבר. בקאשמגייר שוכנת בקצה בודפשט, ליד בודקלאס (אנ'), נהר הדנובה וגבעות בודה. בקאשמגייר היא תחנת הרכבת האחרונה בגבולות העיר של בודפשט על קו הרכבת הפרוורי HÉV. שמו המתועד הראשון של הכפר היה מגייר (Megyer), שם המתייחס לעובדה שאנשים משבט המגייר (Megyer), שנתנו את שמם למדיארים, התיישבו בבקאשמגייר לאחר נדידתם של הונגרים לפאנוניה בראשית המאה העשירית. מגייר שייכת לשמות העתיקים ביותר בטופונומיה (מדע מתן השמות) (אנ') ההונגרית. במחצית השנייה של המאה ה-17 נהרס הכפר מגייר במלחמות נגד האימפריה העות'מאנית. הכפר יושב מחדש על ידי גרמנים משנות הארבעים של המאה העשרים ואילך. הם קראו לכפר קרוטנדורף (Krottendorf; בגרמנית: "כפר הצפרדעים") בגלל הביצות מיושבות הצפרדעים בכרי הדשא שלאורך חופי נהר הדנובה. מאז תחילת המאה ה-19 כינו ההונגרים את הכפר בקאש-מגייר (Békás-Megyer), שם שפירושו "מגייר של הצפרדעים", מאותה סיבה. עד 1890 חיו בבקאשמגייר 1,340 איש, 95% מהם ממוצא שוואבי (גרמני). זרם קבוע של מדיארים הביא לעלייה של פי עשרה באוכלוסייה עד מלחמת העולם השנייה, ולירידה בחלקם של השוואבים באוכלוסייה עד פחות מ-25%. בשנת 1946 הופקע רכושם של שלושה רבעים מהשוואבים והם הוגלו למערב גרמניה. במהלך שנות השבעים והשמונים גדלה אוכלוסיית בקאשמגייר במהירות עקב בניית המיקרו-מחוז החדש (מאלפים בודדים עד 50,000-55,000). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לפני הכיבוש בידי הגרמנים שאירע במרס 1944 היו בבקאשמגייר כ-250 יהודים, כשני אחוזים מאוכלוסיית הכפר. במאי 1944 הוחלט על הקמת גטאות באזור, והחל גירוש היהודים לגטאות. יהודי בקאשמגייר רוכזו בגטו בכפר. מעטים גויסו לעבודת כפייה במסגרת הצבא ההונגרי וכ-200 יהודים ברחו לבודפשט. ביוני 1944 נכלאו תושבי הגטו עם 18,000 יהודים בבתי חרושת סמוכים, בתנאי רעב, ובתחילת יולי גורשו לאושוויץ. אובודה מדיה וקבצים בנושא בקאשמגייר בוויקישיתוף האתר הרשמי של המחוז השלישי בבודפשט קהילת בקשמגייר באתר בית התפוצות "בקאשמגייר", באתר JewishGen (באנגלית) בקשמג'ר (Békásmegyer), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
איגנץ פייפר

איגנץ פייפר (בהונגרית: Pfeifer Ignác; סנטגאל, 30 בספטמבר 1867 – בודפשט, 7 בספטמבר 1941) היה מדען יהודי הונגרי, מהנדס כימיה, פרופסור באוניברסיטה, ראש המעבדה למחקר של חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת". הוא נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף פייפר ושלרוזליה שטיינר. למד באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, שם השלים תואר בהנדסה כימית בשנת 1892. לאחר מכן היה מרצה במחלקה לטכנולוגיה כימית ואחר כך מרצה בכיר. בשנת 1894 נכנס לתפקיד במכון לבדיקת חומרים של חברת הרכבות ההונגרית (MÁV). בשנת 1904 קיבל הסמכה כפרופסור חבר. בשנים 1904 עד 1912 החזיק מעבדה פרטית בה ביצע את הניסויים שלו. בשנת 1912 החליף את וינצה ורתה באוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט שם הפך לראש המחלקה לכימיה כפרופסור מן המניין. שנה לפני כן, בשנת 1911 ערך מסע לימודים בארצות הברית. הוא השתתף בהקמת חוג גלילאו. פייפר השתתף במלחמת העולם הראשונה כקצין הנדסה, ובנו היחיד נפל. אסון אישי זה וניסיונו במלחמה הפכו אותו לאחד המתנגדים החדים והפעילים ביותר למלחמה. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית התמנה לראש מחלקת הכימיה של קומיסריאט (מיניסטריון) של הייצור הסוציאלי. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית הותקף בגין תפקידו זה. עקב ההתקפות עליו התפטר מראשות הפקולטה בשנת 1920 והגיש בקשה לפרישה לגמלאות. ליפוט אשנר מנכ"ל חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" הציע לו מיד עבודה ותפקיד של ניהול מעבדת המחקר של החברה. שם הוא יכול היה לעבוד עם עמיתים כמו אימרה ברודי, פאל שלני (שלזינגר), זולטן באי, טיוודר מילנר, ארנה ווינטר. לפייפר זכויות שלא ניתנות לתיאור בהצלחתה של חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" ובהפיכת החברה למפורסמת בעולם. מותו נגרם כתוצאה מניוון שריר הלב. אשתו הייתה יוליאנה קוגל. פייפר הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. עבודתו המשמעותית ביותר הייתה תהליך ריכוך המים (1894), עליו החיל סיד וסודה בכמויות מחושבות. כדי לקבוע את קשיות המים, הוא פיתח שיטה אנליטית המבוססת על אותו עיקרון (שיטת Wartha-Pfeifer), אשר שימשה עד לאחרונה ברחבי העולם לבדיקות מים תעשייתיות. עבודתו הייתה גם חלוצה בתחום טכנולוגיית הבעירה, חיפושי גז טבעי ופחם וניצול מוצריהם, כמו גם טכנולוגיית התאורה. נשיא איגוד הכימאים ההונגרים נשיא כבוד לנצח של איגוד הכימאים ההונגרים חבר מערכת מגזין הכימיה ההונגרי חבר מערכת של כתב העת של הכימאים עורך העיתון "הדוד והמכונה". כתב מספר רב של מחקרים מקצועיים איגנץ פייפר היסטוריה - לוח המלגות פרנץ סבדווארי: איגנץ פייפר. בתוך: לקסיקון המדענים ההונגרים 90 שנה לאיגוד הכימאים ההונגרים המגזין סקירה על פיזיקה. שיחה עם פרנץ קרשי, חברת כבוד של האקדמיה ההונגרית למדעים ליום הולדתו התשעים. שיחה עם החוקר לשעבר של טונגסרם, הפרופסור בדימוס לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, בדירתו בחברת אשתו, על זיכרונותיו ועל חייו. לקסיקון ביוגרפי הונגרי לקסיקון יהודי הונגרי. איגנץ פייפר ימים משמעותיים. 50 שנה למותו של איגנץ פייפר. מדיה וקבצים בנושא איגנץ פייפר בוויקישיתוף Halálesete bejegyezve a Bp. XI. ker. állami halotti akv. 226/1941. folyószáma alatt.
היפופוטם מג'ור

היפופוטם מג'ור (שם מדעי: Hippopotamus major) הוא מין נכחד של מכפיל פרסה ממשפחת ההיפופוטמיים שהתקיים באירופה בתחילת עד לאמצע הפליסטוקן לפני 1.81 עד 0.126 מיליון שנה. מאובניו התגלו לראשונה בבריטניה ותוארו על ידי החוקר הצרפתי ז'ורז' קיוויה ב-1824. פירוש השם של המין "major" פירושו: "גדול". המאובנים שלו התגלו בעוד מדינות במערב אירופה ביניהם: צרפת, הולנד, ספרד ואיטליה, אם כי ייתכן שמבלבלים בינו לבין היפופוטם גורגופס או היפופוטם אנתיקוס שחיו לצידו. היפופוטם זה הגיע על פי מדידה של הגולגולת למשקל של 4,000 ק"ג, כך שהיה כפול מההיפופוטם המודרני. הוא חי ככל הנראה במקווי מים שתמכו במשקלו ובעזרת לסתותיו נלחם על נקבות. היפופוטם זה התקיים לצד הניאנדרתלים שאולי הכחידו אותו לבסוף במשך עידן הקרח שלפני 126 אלף שנה מזמננו. מדיה וקבצים בנושא היפופוטם מג'ור בוויקישיתוף היפופוטם מג'ור, באתר GBIF (באנגלית)
ינון מועלם

ינון מועלם (נולד ב-1968) הוא מוזיקאי, מלחין וסופר ישראלי. ינון מועלם נולד בקריית אונו להורים ממוצא עיראקי. אביו הוא השופט והמוזיקולוג דוד מועלם. הוא החל את קריירת המוזיקה שלו לאחר שירותו הצבאי. ב-2002 עזב מועלם את ביתו בשכונת נווה צדק שבתל אביב ועבר לאיסטנבול, שם הקליט את אלבומו הראשון, "Changing Moments", שיצא לאור בשנת 2002. בהמשך הוציא מועלם אלבומים נוספים אשר זכו להצלחה רבה ושבחים רבים בישראל ומחוצה לה, דרך חברות תקליטים בינלאומיות, בהן החברות הגרמניות "גלילאו" ו"Oriente Musik". אלבומיו שילבו אלמנטים של מוזיקה אתנית, מוזיקת עולם ומוזיקה טורקית, סגנונות עליהם גדל. ב-2016 הוציא את הספר "איסטנבול - תל אביב" המתאר את מסעו באיסטנבול והמעבר בחזרה לתל אביב. ב-2018 זכה מועלם בפרס אקו"ם לתמיכה בהפקת אלבום. ב-2019 הוציא ספר נוסף בשם "עמוק בתוך כינור סדוק", בהוצאת כרמל. באותה השנה, זכה בפרס אח"י למוזיקה. 2002: Changing Moments 2003: Klezmer for the Sultan 2008: The Way It Is 2010: Telveten 2010: תנשמי 2013: Klezmer for the Sultan 2013: Funky Dervish 2016: Meeting of Hearts 2016: Offlines 2018: Ta Ki Dum 2019: Back Home אתר האינטרנט הרשמי של ינון מועלם ינון מועלם, ברשת החברתית פייסבוק ינון מועלם, סרטונים בערוץ היוטיוב ינון מועלם, באתר ספוטיפיי ינון מועלם, באתר MusicBrainz (באנגלית) ינון מועלם, דף שער בספרייה הלאומית סיגל בן דוד, ‏המוזיקאי הישראלי שליווה את ארדואן ממלא אולמות ומקרב ללבות, באתר מעריב אונליין, 3 באוקטובר 2019 ורד לי, הרומן של ינון מועלם עם איסטנבול, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2016 וואלה! תרבות‏, "המרמרה היתה קטע קשה עבורי": המוזיקאי ינון מועלם על החיים בטורקיה, באתר וואלה, 30 בספטמבר 2016 ורד לי, הרומן של ינון מועלם עם איסטנבול, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים ובנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל ישכר רוזנגרטן

הרב שמואל ישכר רוזנגרטן (ט' באלול תרצ"ב, ספטמבר 1932 – ט' באייר ה'תש"ף, מאי 2020) כיהן כראש ישיבות בעלזא בישראל וחבר מערכת הכשרות בד"ץ מחזיקי הדת. נולד בציריך שבשווייץ, לאברהם דוד ולבריינדל יוטא רוזנגרטן. נקרא 'שמואל ישכר' על שם אבי אמו, רבי שמואל יששכר שטארק רב אב בית דין בוטשאטש וויז'ניצא, מחבר ספר 'אבני שיש' ופירוש על ספר תיבת גמא להפמ"ג ועוד ספרים. בגיל שנתיים נפטרה אמו, ואביו נישא בשנית. למד בישיבת קאפעלן שבבלגיה, אצל הרב יצחק דוב קופלמן. בשנת תשי"א עלה לישראל ולמד בישיבת ישיבת חברון כנסת ישראל אצל הרב יחזקאל סרנא שהעניק לו היתר הוראה. כשנתיים לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת בעלזא בירושלים. לאחר נישואיו לשושנה בת משה מעד, למד בכולל של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. בשנת תשכ"ג החל לשמש כמשיב בישיבת גדולה של בעלז בירושלים ובשנת תש"ל החל לשמש כר"מ. בשנת תשמ"ט התמנה על ידי האדמו"ר מבעלזא לכהן כחבר בד"ץ מחזיקי הדת, ולראש ישיבה גדולה בעלז וראש כל הישיבות של החסידות. היה חבר בוועד הישיבות וחבר נשיאות במפעל הש"ס העולמי. בשנת תשנ"ג יצא ספר שיעורים כלליים שלו במסכת גיטין. במוצאי שבת ט' באייר תש"ף התמוטט בביתו בשכונת קריית בעלז ונפטר. מסע הלווייתו התחיל בבית הלוויות שמגר, בהשתתפות בני המשפחה המצומצמת, לעבר קריית בעלז, ארונו הוכנס לרחבת בית המדרש הגדול, שם נערך מסע ההספדים בראשות אדמו"ר מבעלז. נקבר בחלקת קהל מחזיקי הדת במעלות הר המנוחות בירושלים. לרב 3 בנים ו-2 בנות: הרב יצחק עוזר, ראש ישיבה לצעירים של חסידי בעלז וראש כולל "לומדי הש"ס" בלונדון, נפטר בשנת ה'תשע"ג לאחר התקף לב הרב מאיר, כיהן ר"מ בישיבת בעלזא בירושלים, לאחר פטירת אביו מונה לראש ישיבת 'דובר שלום' בעלז באשדוד חתנו הרב דובער קרניאול, ר"מ בישיבת בעלזא בטלז סטון חתנו, הרב דובער שטרן, ראש כולל בעלזא בירושלים משה ויסברג, אבל כבד: הגאון רבי שמואל רוזנגרטן זצוק"ל ראש ישיבות בעלזא, באתר בחדרי חרדים, 2 במאי 2020
תמיד עולה המנגינה

"תמיד עולה המנגינה" הוא פזמון שכתב יורם טהרלב, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר. ב-1974 התבקש רוזנבלום להלחין כמה מנגינות לשירי שלישיית הגשש החיוור. לחן השיר יועד בתחילה לשיר שכתב להם יוסי בנאי "בין הזמנים", אך חברי הגשש החליטו שאיננו מתאים לצרכיהם. השיר של בנאי פורסם לבסוף בלחן של יצחק גרציאני, בתקליט של הגששים "אופסייד סטורי" (1974). לחן נוסף שנדחה על ידי הגששים, שימש לבסוף לשיר יש לי ציפור קטנה בלב של יגאל בשן. השיר הועלה במסגרת התוכנית "מוכרחים להמשיך לנגן" בשנת 1974, (שנשאה את שם השיר המצליח בתוכנית, מוכרחים להמשיך לנגן). הסולנים בשיר היו רחל שיין ארגמן, עמי ויינברג ודגנית יורם-קריב (אמו של מורן קריב). בין חברי הלהקה באותה עת היו גם נתנאלה ודני בסן. הוא הגיע לראש מצעד הפזמונים, אך לא דורג במצעד השנתי. בשנת 2004 האחיות פיק ביצעו גרסת כיסוי לשיר, ששימשה כשיר הפתיחה של הסדרה מ.ק. 22. פזמון השיר גם מבוצע כחלק משיר הפתיחה של העונה השלישית והרביעית של הסדרה השיר שלנו. בשנת 2020, ביצעה להקת "הזאבות" גרסת כיסוי לשיר. תמיד עולה המנגינה (מן השעות והשניות) | להקת חיל האוויר (מילים: יורם טהרלב), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:44) מילות השיר "תמיד עולה המנגינה", באתר שירונט באתר genius תמיד עולה המנגינה, באתר שרים במדים תמיד עולה המנגינה, באתר פזמונט הזאבות - תמיד עולה המנגינה
Canzone per te (שיר של סרג'ו אנדריגו)

"Canzone per te" (בעברית: "שיר בשבילך") הוא שיר שכתב המוזיקאי האיטלקי סרג'ו אנדריגו, ושר הזמר הברזילאי רוברטו קרלוס. השיר זכה במקום הראשון בפסטיבל סן רמו של שנת 1968. בליל התחרות, שהתקיימה בסן רמו שבאיטליה, ביצעו את השיר גם אנדריגו וגם קרלוס. זמר הטנור האיטלקי-אמריקאי סרג'ו פרנקי הקליט גרסה באנגלית של השיר בשם "I Wrote a Song For You" ("כתבתי שיר בשבילך"). השיר יצא באלבום "Wine and Song" משנת 1968 בהוצאת RCA Victor. בשנת 2015 הוציאה להקת איל וולו (Il Volo) האיטלקית גרסת כיסוי של השיר לאלבומם "Sanremo grande". מידע על היצירה "Canzone per te" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Canzone per te" באתר SecondHandSongs "Sergio Franchi - Wine & Song". Discogs (באנגלית). "Il Volo, Canzone per te: testo e video ufficiale (Versione 2015 – nuovo singolo)". Nuove Canzoni (באיטלקית). 27 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצר דובייה

מבצר דובייה הידוע גם בשם הערבי קלעת דובאי (בצרפתית: Le château de Doubiyé, בערבית: قلعة دوبية, בתעתיק מדויק: קלעת דוביה) הוא מבצר צלבני חרב בדרום לבנון המתוארך למאה ה-12. המבצר נמצא מזרחית לכפר שקרא (אנ') במפגש ואדי ג'מאל ונחל סלוקי. אורך המבצר 125 מטר ורוחבו 80 מטר. המבצר היה מוקף בחפיר והכיל כ־30 חדרים, מסביב למבצר היו בארות. מחוץ למבצר נחצב מאגר מים גדול. מגדל המבצר נועד לשמור על הדרך בין דמשק לצור. המבצר ככל הנראה נכבש על ידי הממלוכים. במחצית השנייה של המאה ה-19 חקרו את המבצר משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל קלוד קונדר והוריישו קיצ'נר. הם העריכו שהמצודה נבנתה במקביל למצודה האחרונה שבנה יו סנט אומר (אנ') נסיך הגליל בשנת 1104. תפקיד המצודה היה לשמור על רצף בין המצודה בהונין למצודת בתבנין. הם מצאו דמיון לחאן ג'וב יוסף וחאן אל מיניה. ב-16 באוגוסט 1999 התרחשה במבצר ובסביבתו היתקלות של חטיבת גולני עם מחבלי חזבאללה במהלך מבצע שבר ענן. Cyril Yovitchitch, Qal‘at Doubiyé, une forteresse-garnison de l’arrière-pays de Tyr, 2011 Claude Reignier Conder and H.H. Kitchener (1881): The Survey of Western Palestine: memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology. London:Committee of the Palestine Exploration Fund. vol 1 The full text, archive.org, Can download PDF מדיה וקבצים בנושא מבצר דובייה בוויקישיתוף Le château de Doubiyé (Liban), Le Crac des Chevaliers (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לבנון ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.