laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אצטדיון ויסנטה קלדרון

אצטדיון ויסנטה קלדרון (בספרדית: Estadio Vicente Calderón) היה אצטדיון בעיר מדריד בן 54,907 מושבים ששימש בתור אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל אתלטיקו מדריד עד שנת 2017, עת עברה הקבוצה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון ונדה מטרופוליטנו שבעיר. מלבד משחקיה של אתלטיקו מדריד, אירח האצטדיון משחקים של נבחרת ספרד ואף להופעות. העבודות להקמת האצטדיון החלו בשנת 1961 והסתיימו כחמש שנים לאחר מכן. בעת פתיחתו הכיל האצטדיון 62,000 מקומות ונקרא "אצטדיון מנסנרס", על שם נהר המנסנרס שעל גדותיו הוא ממוקם. משחק הפתיחה של האצטדיון נערך ב-2 באוקטובר 1966 בין אתלטיקו מדריד לוולנסיה והסתיים בתוצאה 1-1. הדרבי של מדריד, בין אתלטיקו לריאל מדריד, נערך לראשונה באצטדיון ב-16 באפריל 1967 והסתיים בתיקו 2-2. ב-1971 שונה שם האצטדיון לשמו הנוכחי, על שמו של הנשיא לשעבר של אתלטיקו מדריד, ויסנטה קלדרון. לקראת מונדיאל 1982 שנערך בספרד עבר האצטדיון שיפוצים ובמהלך התחרות אירח את שלושת משחקי בית ד' בשלב השני. ב-2003 העניקה אופ"א לאצטדיון דירוג 5 כוכבים המאפשר לקיים בו משחקי גמר אירופים. ב-28 במאי 2017 התקיים באצטדיון משחק פרידה לפני הריסתו (בחסות האפיפיור) בהשתתפות כוכבי כדורגל מהעבר ובהווה. יום לפני כן התקיים בו המשחק הרשמי האחרון במסגרת גמר גביע המלך הספרדי לעונת 2016/17, שבו ניצחה ברצלונה את אלאבס. האצטדיון נהרס לטובת הקמת פארק. האצטדיון ממבט על חזית האצטדיון מבט פנימי מדיה וקבצים בנושא אצטדיון ויסנטה קלדרון בוויקישיתוף אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר של אתלטיקו מדריד אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר Estadios de España אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר Stadium Guide 20 דקות לברקוביץ', 4:5 לכוכבי העולם, באתר ynet, 28 במאי 2017
רחוב בולדווין

רחוב בולדווין בדנידין שבניו זילנד הוא רחוב המוגדר כרחוב התלול ביותר בעולם, על-פי ספר השיאים של גינס. הרחוב נמצא בפרוור, 3.5 ק"מ צפונית למרכז העיר דנידין. ברחוב יש קטע מישורי בודד, אשר אורכו 350 מטרים. שיא התלילות ברחוב מגיעה (בקירוב) לזווית של 19 מעלות, ולרמת שיפוע של כ-35%. הרחוב קרוי על שמו של ויליאם בולדווין, תושב חבל אוטגו וחבר מועצה בו. הרחוב משמש למגורים אך גם כאטרקציה תיירותית קטנה. כיוון שהוא תלול, לרוב אורכו יש מדרגות במקום מדרכה. ויכוח התעורר לגבי טעות טיפוגרפית בספר השיאים של גינס שאובחנה בשיא הקיים דאז. בספר היה כתוב שהשיפוע המוגדר התלול ביותר שקיים הוא בזווית של 38 מעלות (בספר צוינה המידה 1:1:266). דבר שלמעשה נוגד את ההיגיון. לא ניתן לעמוד על שיפוע מסוג זה, או לחיות עליו באיזושהי צורה. לאחר זמן מה, החלה לעלות השערה כי בספר כתובה בטעות המידה 1:1:266, במקום 1:2:266, מידה שלעצמה תלולה מאוד. לאחר מדידה של רחוב בולדווין, גילו כי תלילותו עומדת על המידה 1:2:86, אשר מעט יותר תלולה מן השיא הקיים. ככל הנראה, הטעות נבעה מהבלבול בין מדידה במעלות, לבין מדידה באחוזים. כך שהפכו רמת שיפוע של 38% לשיפוע המוטה ב-38 מעלות – מידות המתארות שיפוע שונה לגמרי זו מזו. ספר השיאים של גינס נאלץ להודות בטעות המביכה, והכריז על רחוב בולדווין באופן רשמי כרחוב התלול ביותר בעולם.
נמלול

נִמְלוּל או נִימוּל (פרסתזיה) הוא תסמין ביניים של איבוד (או חזרה) של תחושה חלקית. עשוי להתבטא בתחושת עקצוץ/דקירות, דגדוג (בעיקר בחזרת תחושה), צריבה והתחממות קלה ועד לאובדן תחושה בעור (תחושה המתוארת לרוב כ"הירדמות" האיבר), כל זאת ללא השלכות גופניות ארוכות טווח. התסמין נקרא כך בשל התחושות המורגשות על פני העור, הנדמות לחווה אותן כנמלים הצועדות עליו. התסמין עשוי להיות קצר טווח או כרוני. נמלול בפה ובגפיים הם תסמינים רגעיים נפוצים של נשימת יתר ושל התקף פאניקה. כמו כן, התסמין מופיע לעיתים קרובות כאשר פועל לחץ ממושך על עצב, או שנחסם מעבר של דם לאזור - במקרה זה, תחושת הנמלול תדעך בהדרגה לאחר הסרת הלחץ וחידוש זרימת הדם, אם לא נגרם נמק. נמלול כרוני מצביע על בעיה בתפקוד של תאי העצב, למשל תסמין של נוירופתיה. בבני אדם בגיל מתקדם, נמלול הוא לרוב תוצאה של זרימת דם פחותה בגפיים, שעשויה להיגרם בשל טרשת עורקים, למשל. ללא הספקה תקינה של דם וחומרים מזינים, תאי עצב אינם מסוגלים לשלוח אותות למוח. מכאן שנמלול עשוי להיות תסמין של חוסר בוויטמינים, תת-תזונה והפרעות מטבוליות כגון סוכרת. גירוי של העצב יכול להיגרם מדלקת של רקמה סמוכה. מחלות מפרקים כגון תסמונת תעלת שורש היד (תסמונת התעלה הקרפלית) ודלקת מפרקים שיגרונית הן גורמים שכיחים לנמלול. עצבים בבסיס הראש עשויים להיות נתונים ללחץ בשל בעיות כרוניות בצוואר ובעמוד השדרה. בין הגורמים לבעיות מסוג זה, ניתן לציין התכווצויות שרירים, שעשויות להיגרם בשל מתח נפשי, מחלות עצם, יציבה לקויה, הרמת משאות כבדים בצורה שאינה בטוחה או טראומה גופנית כמו צליפת שוט. נמלול נוסף הוא אובדורמישן (Obdormition), או בשמה העממי הירדמות גפיים (רגל או יד), הוא מונח רפואי לקהות חושים באחת מהגפיים המתרחשת עקב לחץ על עצב תחושתי. רון דבי, נוירופתיה | נמלים בקצות העצבים, באתר הארץ, 5 ביולי 2009 Dictionary.com, "obdormition," in The American Heritage® Stedman's Medical Dictionary. Source location: Houghton Mifflin Company. http://dictionary.reference.com/browse/obdormition. Available: http://dictionary.reference.com. Accessed: April 21, 2011. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ירי ספורטיבי

ירי ספורטיבי הוא שם כולל לענפי ספורט הכוללים תחרויות ירי וקליעה למטרות נייחות או ניידות במגוון סגנונות, המבוצעות במגוון סוגי כלי נשק. בין ענפי הירי הספורטיבי ניתן למצוא ענפים אולימפיים כגון קליעה, בהם נעשה שימוש ברובה או אקדח בקוטר זעיר, או ירי בצלחות חרס, המבוצע ברובה ציד, וענפים שאינם אולימפיים כגון ירי מעשי, המדמה מצבים דינאמיים של הגנה עצמית, או ספורטינג (ירי דינאמי המדמה מתווי ציד). ישנן תחרויות ספורט המשלבות ירי ספורטיבי עם ענפים אחרים, כגון הביאתלון. עם זאת לא נהוג לכלול ענפים מסוג זה תחת הגדרת ירי ספורטיבי. ישנן מדינות בהן גם ציד מוגדר כירי ספורטיבי. בשנת 1900 הוכנסה לאולימפיאדת פריז תחרות ירי בפסיונים. בשנים האחרונות ארגוני ספורט רבים מתנגדים לשימוש בכינוי זה מטעמי אידאולוגיה והגנת החי. בשפות שונות, ענף הציד נקרא גם ספורט סינגטי. בישראל ציד לא מוגדר כספורט ואינו כלול בהגדרת ירי ספורטיבי. ענפי הירי הספורטיבי ממוינים בהתאם לסוג כלי הנשק, קוטרו, סוג ותצורת מטרות, המרחק מהמטרה וניידות. העוסקים בספורט זה נקראים קלעים (בתחומים האולימפיים) או ספורטאי ירי (כמו במקרה של ירי מעשי). בעברית קיים בלבול בין המושגים ירי ספורטיבי, ירי אולימפי וקליעה, עם זאת לא כל ירי ספורטיבי הוא ענף אולימפי, ולא כל פעילות קליעה נעשית לצורכי ספורט (קליעה צבאית או צליפה, למשל). ירי אולימפי יכול לכלול רק ענפים מסוימים מתחום רחב יותר (כמו במקרה של ירי בצלחות חרס). ככלל, נהוג בעברית לחלק את המושג ירי ספורטיבי לירי אולימפי וירי מעשי, אף כי קיימים תחומים ש"נופלים" בין ההגדרות. קשתות היא ענף קליעה, אולם אינה ענף ירי. ספורטאים העוסקים בענף זה נקראים קשתים ולא קלעים. הגדרה זו נכונה גם לקשת מוצלבת, על אף שמנגנון הירי בה כולל הדק. אתר האינטרנט הרשמי של ירי ספורטיבי (באנגלית) אתר התאחדות הקליעה בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יין סימור (שחקנית)

ג'יין סימור (באנגלית: Jane Seymour; נולדה ב-15 בפברואר 1951) היא שחקנית בריטית-אמריקאית ממוצא יהודי. זוכת פרס אמי ושני פרסי גלובוס הזהב. התפרסמה בתפקידה הראשי כד"ר מיקלה קווין בסדרת הדרמה "ד"ר קווין, רופאה במערב". נולדה בשם ג'ויס פנלופה וילהלמינה פרנקנברג (באנגלית: Joyce Penelope Wilhelmina Frankenberg) בלונדון שבממלכה המאוחדת לאב יהודי מאנגליה ולאם נוצרייה-פרוטסטנטית מהולנד. ב-2005 היא התאזרחה בארצות הברית, בנוסף לאזרחות הבריטית שלה מלידה. בשנת 2007 התמודדה בתוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים", והייתה למודחת השביעית. אתר האינטרנט הרשמי של ג'יין סימור ג'יין סימור, ברשת החברתית פייסבוק ג'יין סימור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יין סימור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יין סימור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'יין סימור, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יין סימור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יין סימור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יין סימור, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יין סימור, באתר Discogs (באנגלית)
תושיה (יישוב)

תּוּשִׁיָּה הוא יישוב כפרי דתי בנגב הצפוני-מערבי, השוכן 5 ק"מ מנתיבות, וממזרח לכפר מימון. היישוב משתייך למועצה האזורית שדות נגב. שם היישוב מן התנ"ך, מהפסוק ”יִצְפֹּן לַיְשָׁרִים תּוּשִׁיָּה” שבספר משלי. נוסד בשנת 1957 בשם "שובה ה'" (ששונה מאוחר יותר) כחלק מגוש ההתיישבותי של יישובי "השובות" (שובה א', שובה ב' שהפך לזמרת, שובה ג' שהפך לשוקדה, שובה ד' שהפך לצומחה, תקומה ויושיביה) במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 מסוקי תובלה עם חיילים שנחתו סמוך ליישוב, נלחמו בעשרות מחבלים שהתכוונו לתקוף את היישוב והרגו אותם. סא"ל במיל' איציק עמר רבש"צ תושייה וסגנו שהיו היחידים עם נשקים ארוכים, שבו שני מחבלים שחדרו ליישוב מהשער האחורי. היושב היום מונה כ-100 משפחות, רוב המשפחות ביישוב הם משפחות צעירות עם ילדים בגלאים מגוונים. ביישוב הייתה הרחבה לפני כעשור[דרושה הבהרה], והרחבה שנייה מתוכננת בקרוב. היישוב צמוד לכפר מימון, וחלק נכבד מן השירותים הקהילתיים משותפים לשני היישובים. ישיבת בני עקיבא "בית יהודה", הידועה כישיבת כפר מימון, ממוקמת למעשה בתושיה. האוכלוסייה ביישוב היא דתית תורנית, רוב התושבים עובדים במקצועות חופשיים, ומקצתם אף עובדים כמורים וגננות ביישוב עצמו. חיי הקהילה מגוונים ומשותפים לשני היישובים, תושיה וכפר מימון הסמוך, וכוללים תלמוד תורה, חוגים ועוד. ישיבת בני עקיבא בית יהודה רחוב ביישוב אמירת(הקישור אינו פעיל, 5.7.2021) סליחות של תלמידי ישיבת " בית יהודה" בכפר השיקומי "עדי נגב" ישיבת בית יהודה - האתר הרשמי תושיה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור(הקישור אינו פעיל, 5.7.2021) תושיה(הקישור אינו פעיל, 5.7.2021) באתר המועצה האזורית שדות נגב הישוב תושיה, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1956 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ספר משלי, פרק ב', פסוק ז' עדות רבש"צ תושייה, ישראל במלחמה, איילה חסון, ערוץ כאן11, 17 בינואר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר דנילוב

אלכסנדר דנילוב (נולד ב-10 בנובמבר 1969) הוא קלע אקדח ישראלי-רוסי. הוא השתתף ב-3 אולימפיאדות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוא ייצג את רוסיה ואת ישראל ייצג בשתי אולימפיאדות (סידני 2000 ואתונה 2004). דנילוב הוא בכיר קלעי האקדח של ישראל. דנילוב נולד במוסקבה. הוא זכה במקום שני באליפות אירופה 1995 בתרגיל 50 מטר באקדח חופשי. ב-1997 דנילוב, שייצג את רוסיה, סיים חמישי בתחרות אקדח אוויר בגביע העולם במינכן. ב-1999 זכה במקום הראשון (ייצג את ישראל) באליפות אירופה שנערכה בארנהם, הולנד, בתרגיל 10 מטר (אקדח אוויר). ב-2000 זכה במקום ראשון באליפות אירופה במינכן בתרגיל אקדח אוויר. באולימפיאדת סידני (2000) הוא נפסל מהשתתפות בתרגיל אקדח אוויר. בבדיקה נמצא שמשקל ההדק (כוח הלחיצה) נמוך מהמשקל הסטנדרטי (500 גרם). הוא קבע תוצאה של 574 שלא הספיקה לעלייה לגמר. בתרגיל באקדח חופשי קבע תוצאה של 556 נקודות, תוצאה שלא הספיקה לעלייה לגמר. ב-2001 זכה במדליית ארד בגביע העולם באטלנטה. בטורניר סבב הגביע העולמי של 2002 שנערך בפינלנד, סיים רביעי בתרגיל אקדח חופשי ושני בתרגיל אקדח אוויר. באליפות אירופה ב-2003, סיים במקום התשיעי בתרגיל אקדח חופשי. ב-2004 זכה במדליית ארד בגביע העולם בבנגקוק. ב-5 באוגוסט 2004, זכה בגראנד פרי הצ'כי עם 668.7 נקודות, ובכך קבע שיא ישראלי חדש. באולימפיאדת אתונה (2004), הגיע למקום 15 בתרגיל אקדח חופשי. בתרגיל אקדח אוויר סיים במקום 20 ולא עלה לגמר. בתחרות שנערכה במינכן מאי 2008 השיג דנילוב את הקריטריון הבינלאומי לאולימפיאדת בייג'ינג אך לא את הקריטריון הישראלי. ערעורו לוועד האולימפי הישראלי בנושא זה נדחה. אשתו, אולגה דנילוב, היא ספורטאית בענף החלקה מהירה במסלול קצר וייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף ב-2002. השניים מתגוררים עם בתם ניקול במטולה. אלכסנדר דנילוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסנדר דנילוב, באתר olympedia.org אלכסנדר דנילוב, באתר התאחדות הקליעה הבין-לאומית שיאי ישראל בקליעה SHOOTING - Two Americans in Free Pistol Finals at Atlanta World Cup (באנגלית) תוצאות רשמיות, 50 מטר באקדח חופשי, אליפות אירופה בקליעה 2003 (באנגלית) דני בורשבסקי‏, קליעה: דנילוב עלה לגמר גביע העולם במינכן, באתר וואלה, 17 במאי 2008
קתדרלת אורליאן

קתדרלת אורליאן (בצרפתית: Cathédrale Sainte-Croix d'Orléans, קתדרלת הצלב הקדוש) היא קתדרלה קתולית בעיר אורליאן שבצרפת. קתדרלת הצלב הקדוש באורליאן, נבנתה בשנים 1278–1329 בסגנון גותי. לאחר שנבזזה בידי ההוגנוטים בשנות השישים של המאה ה-16, מלכי בית בורבון שיפצו אותה במאה ה-17. הקתדרלה מפורסמת בעיקר בזכות הקשר שלה לז'אן ד'ארק. הגיבורה הצרפתית נכחה במיסה בקתדרלה ב-2 במאי 1429, כאשר העיר הייתה תחת מצור. כמו בקתדרלת שארטר, גם לקתדרת אורליאן יש צמד קומות של תמיכות דואות המחוברות בעמודים אלכסוניים ביניהן. אורך: 140 מטרים (460 רגל) רוחב: 40 מטר גובה 2 המגדל: 88 מטרים (289 רגל) גובה הצריח: 114 מטרים (374 רגל) גובה הקמרונות: 32 מטרים (105 רגל) גובה הספינה הראשית: 32 מטר רוחב הספינה הראשית: 14.23 מטר אורך חיצוני של הבית הרוחב (טרנספט): 65 מטר אורך פנימי של הטרנספט: 53 מטר קתדרלת אורליאן, ב-Structurae.de תמונות של הקתדרלה מפה המראה את מיקום הקתדרלה אתר הדיוקסיה (בצרפתית) (הקישור אינו פעיל, 16 בנובמבר 2019) קתדרלת אורליאן, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Joan of Arc Archive Biography Accessed 5 Sept 2006. ערך זה הוא קצרמר בנושא כנסיות ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האביר על הסוס הלבן

האביר על הסוס הלבן (באנגלית: Prince Charming או Knight in shining armor ולעיתים גם White horse rider) הוא ארכיטיפ לדמות שנפוצה בסיפורי מעשיות. דמות זו מיוחסת לרוב לנסיך בעל ייחוס, יפה מראה ואמיץ לב, המגיע על מנת להציל עלמה במצוקה. לרוב הוא גם נישא לעלמה כדי לשחרר אותה מכישוף רע, חיי מצוקה וכדומה. שם זה ניתן לגיבורים במספר מעשיות מסורתיות בפולקלור, כגון: שלגיה, היפהפייה הנרדמת, סינדרלה ועוד. דמות זו בדרך כלל נאה ורומנטית, דוגמה לגבורה, ולעיתים רחוקות מאופיינת עמוקות. במעשיות שונות, דמות זו היא בעיקרה גמול לעלמה. בנוסף, משמש המונח בהשאלה בחיי היומיום כאידיאל גברי שלא קיים במציאות. במאה ה-18, מאדאם ד'אולנויי כתבה מעשייה בה הגיבור נקרא "The Charming King" (המלך המקסים). כשאנדרו לנג כתב לראשונה את אחת ממעשיותיו, הוא קרא לגיבור "Charming" (מקסים), בסיפורו הבא קרא לגיבור "King Charming" (המלך המקסים). על אף שאף אחד מאלה לא היה נסיך והראשון אף לא היה בן מלוכה, היה זה ככל הנראה השימוש הראשוני בכינוי "Charming". ברומן "תמונתו של דוריאן גריי" משנת 1890, התייחס אוסקר ויילד באופן אירוני לכינוי "Prince Charming". בעיניה של שחקנית צעירה, הדמות הראשית דוריאן עשוי להיות "האביר על הסוס הלבן" בעבורה, אך הוא עוזב אותה ובייאושה היא שולחת יד בנפשה. ייתכן שהיה זה השימוש הראשון בכינוי "Prince Charming" במדויק. בסרט האנימציה "שלגיה ושבעת הגמדים" של חברת וולט דיסני, שלגיה מתארת בפני הגמדים את הנסיך כמקסים (Charming), אך הוא לא מתואר בסרט בכינוי המדויק "Prince Charming". בסדרת הטלוויזיה שלגיה במאה העשרים נקראים שלגיה ובעלה אריק בשם "משפחת צ'ארמינג". בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה" שכל הדמויות מהאגדות עוברות לעולמנו נקרא בעלה של שלגיה "Charming" (הנסיך מקסים בעברית). במונח נעשה שימוש במקומות שונים כדמות קומית וכדמות לא קומית: הלהקה אדם והנמלים השתמשה במונח זה כשם לשיר ושם לאלבום. בסרטי שרק מופיע "הנסיך מקסים" (Prince Charming) כדמות קומית של נבל, שאמו הפיה הסנדקית לוחצת עליו להתחתן עם הנסיכה פיונה, על אף שזאת אוהבת את שרק. על עלמה בררנית הפוסלת מחזרים וממתינה ל"אחד והיחיד" נאמר שהיא "מחכה לאביר על הסוס הלבן" בלשון ביקורתית כמחכה לדבר שאין סיכוי שיתממש במציאות ועליה להתפכח לפני שיהיה מאוחר מדי.
אדי האמל

אדוארד (אדי) האמל (אנגלית: Eddy Hamel;‏ 21 באוקטובר 1902 – 30 באפריל 1943) היה שחקן כדורגל יהודי אמריקאי הולנדי ששיחק בקבוצת הכדורגל אייאקס אמסטרדם וניספה בשואה. האמל נולד בניו יורק, והיה בן למהגרים הולנדים בארצות הברית. בשנות נעוריו עבר עם משפחתו לאמסטרדם. האמל הפך לכדורגלן מקצועני והיה השחקן היהודי הראשון שהגיע להרכב הראשון של הקבוצה, שאוהדיה מכנים עצמם "יהודים". האמל שיחק בתפקיד קיצוני ימני, ונחשב לאחד מחביבי אוהדי הקבוצה, והכינוי שלו עצמו היה "The Joden" ("היהודי"). מ-1922 עד 1930 שיחק במדי הקבוצה 125 משחקים ובהם הבקיע 8 שערים. לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שימש במשך שלוש שנים כמנג'ר של קבוצת הכדורגל אלקמריה ויטריקס, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הוותיקים של איאקס. לאחר כיבוש הולנד על ידי הנאצים נעצר ונשלח לאושוויץ, שם הופרד מאשתו יוהנה האמל-ויינברג וילדיו התאומים רוברט ופאול בני החמש, ונשלח למחנה העבודה בירקנאו ועבד במשך ארבעה חודשים במחנה. האמל נשלח לתאי הגזים במחנה ונרצח ב-30 באפריל 1943. סיימון קופר, "איאקס, הולנד והמלחמה - אנטישמיות, יהודים וכדורגל במלחמת העולם השנייה", הוצאת כתר מעריב, 2008. מדיה וקבצים בנושא אדי האמל בוויקישיתוף אדוארד האמל באתר ההנצחה ליהודי הולנד שנרצחו בשואה הגב החם של אדי האמל אתר אוהדי איאקס בארצות הברית דניאל שחק, ‏היהודי של אייאקס, באתר ערוץ הספורט, 27 באפריל 2014 ניר קיפניס, ‏בגלל המלחמה ההיא, ניר קיפניס, באתר גלובס, 26 ביולי 2008 הגב החם של אדי האמל הבלוג של ליאור אלפרוביץ דוד דודסון, זוכרים: הקריירות שנקטעו בשואה, חלק א', באתר nrg‏, 18 באפריל 2012
צ'יטגונג

צ'יטגונג (בבנגלית: চট্টগ্রাম - צ'וֹטוֹגְרַם) היא העיר השנייה בגודלה בבנגלדש ועיר הנמל החשובה שלה. צ'יטגונג נמצאת בדרום-מזרח בנגלדש, על גדת נהר קרנפולי, אשר שפכו למפרץ בנגל נמצא בסמוך לעיר. אוכלוסיית העיר מונה כ-3.65 מיליון נפש, נכון לשנת 2008 ונמצאת בצמיחה מתמדת. רוב העיר מוקפת בגבעות. בהיותה נמל הים העיקרי של בנגלדש, צ'יטגונג משמשת שער לרוב היבוא והיצוא מן המדינה ויוצרת חלק משמעותי מהכנסות המדינה. נמל צ'יטגונג מצויד במתקני נמל מתקדמים המתאימים לאוניות גדולות. ב-29 באפריל 1991 תקפה סופת ציקלון עוצמתית את האזור וגבתה את חייהם של כ-138,000 איש, ויותר ממיליון איש נותרו חסרי בית. לאוס ויינטיאן, לאוס מדיה וקבצים בנושא צ'יטגונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'יטגונג אתר הבית של צ'יטגונג צ'יטגונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'יטגונג באתר World Gazetteer. ערך זה הוא קצרמר בנושא בנגלדש ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פייטרו פרנקווילה

פייטרו פרנקווילה (באיטלקית: Pietro Francavilla; ‏1548 – 25 באוגוסט 1615) פסל פרנקו פלמי שהתמחה בפירנצה המשתייך למסורת סגנון המנייריזם המאוחר של ג'אמבולוניה. נולד בקמבריי שבצרפת. עבודותיו: ,ניצחון דוד על גלית, מונומנט קוזימו מדיצ'י בפיזה, פסל האביב בגשר סנטה טריניטה, פסל יאסון במוזיאון הלאומי ברג'לו ניצחון דוד על גלית במוזיאון הלובר פסל משה בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה פסל יאסון במוזיאון הלאומי ברג'לו פסל האביב בגשר סנטה טריניטה פסלי בישופים במוזיאון הדואומו
אנדרה קאבוש

אנדרה קאבוש (במקור אדה כ"ץ, בהונגרית: Kabos Endre; 5 בנובמבר 1906 – 4 בנובמבר 1944) היה סייף יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 3 זהב משתי אולימפיאדות (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ואלוף עולם בעל 7 מדליות מהן 6 זהב. קאבוש נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בזמן השואה, ובהמשך חזר לבודפשט ופעל במחתרת האנטי-נאצית עד למותו ב-1944 בנסיבות שלא הובררו עד תום. קאבוש החל את קריירת הסיוף כאשר קיבל מידיד ציוד לסיוף כמתנת יום הולדת. לאחר שקיבל את המתנה, הסתיר אותה בארונו, אך כאשר הידיד התגרה בו, נרשם למועדון סיוף, והפך לאחד הסייפים הטובים בעולם בזמנו. ב-1928 זכה באליפות סלובקיה במדליית הזהב בסיוף בחרב. ב-1931 זכה במדליית הכסף באליפות העולם בסיף בתחרות החרב. ב-1933 וב-1934 זכה במדליות זהב אישיות באליפות העולם, וב-1931, 1933, 1934 ו-1935 זכה במדליות הזהב הקבוצתיות. בין חבריו לקבוצה היו היהודים אטילה פטשאואר ושנדור גומבוש. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה קאבוש במדליית זהב קבוצתית, ובמדליית ארד אישית בחרב. בתחרויות הקבוצתיות ניצחה קבוצתו את ארצות הברית (3-13), איטליה (2-9) ופולין (1-9) בגמר. קאבוש לא היה משופע באמצעים כחבריו לקבוצה, שהיו לרוב ממשפחות עשירות. בעקבות ניצחונו באליפות אירופה ב-1934, פרש מהסיוף לזמן מה כדי לפתוח חנות מכולת. לאחר שמצא פטרון עשיר, שב לסייף, והוביל את הונגריה לניצחון נוסף באליפות אירופה ב-1935. באולימפיאדת ברלין (1936) זכה קאבוש בשתי מדליות זהב. הוא הוביל את קבוצתו למדליית הזהב פעם נוספת, כשהיא בלתי מנוצחת, וזכה במדליית הזהב האישית בחרב עם 24 ניצחונות ב-25 קרבות. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, השתנה לרעה מצבם של יהודי הונגריה. קאבוש נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ושהה שם במשך 5 חודשים. לאחר מכן שהה במחנות הצבא ההונגרי ולימד את הקצינים סיוף. בעזרת קצין צבא ידידותי נשלח ביוני 1944 לקרובי משפחה בבודפשט ושהה בביתם, תוך שהוא פעיל במסגרת המחתרת ההונגרית. בנובמבר 1944 נסע בעגלה עם סוסים על גשר מרגיט בבודפשט, כאשר תקלה טכנית הביאה לפיצוץ מתקן שהצמידו הגרמנים לגשר, בציפייה לבואו של הצבא האדום. קאבוש, ועמו רבים אחרים, טבעו בנהר הדנובה. ישנם דיווחים סותרים על מותו, אך כולם מציינים כי טבע בדנובה בראשית נובמבר 1944. ב-1986 הונצח קאבוש ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט. מדיה וקבצים בנושא אנדרה קאבוש בוויקישיתוף אנדרה קאבוש, באתר olympedia.org ביוגרפיה יד לאיש הספורט היהודי. הישגים אולימפיים ביוגרפיה באתר הספורט היהודי ביוגרפיה באתר היהודים בספורט ביוגרפיה באתר אגדות ספורט יהודיות תמונה במוזיאון השואה ביוגרפיה בהונגרית סער הס, ברלין 1936: היהודים באולימפיאדה הנאצית, באתר ynet, 1 במאי 2008 דוד דודסון, על החרב: ענף הספורט שסטר בפרצופם של הנאצים, באתר nrg‏, 27 בינואר 2014 אנדרה קאבוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עיתונאי

עיתונַאי הוא אדם העוסק בעיתונאות, כלומר עובד עבור אמצעי התקשורת וכותב, מכין או מגיש מאמרים וכתבות בנושאים מגוונים או בתחום מסוים שבו הוא מתמחה. נהוג לעשות הבחנות בין סוגים שונים של עיתונאים. כתב: עיתונאי האחראי על השגת ידיעות חדשותיות ופרסומן בעיתון. פרשן: עיתונאי המתמקד בניתוח המצב ובהסברתו לקהל הרחב שלא בקיא בכל המתרחש. לדוגמה: פרשן צבאי, פרשן פוליטי, פרשן כלכלי. פובליציסט: עיתונאי המפרסם מאמרי דעות, שתפקידם לעורר דיון ולהוות במה לדעות שונות, הפובליציסט מבטא את דעותיו האישיות. כתב צבע: עיתונאי האחראי על "כתבות שטח" או "כתבות צבע" עבור מוספי העיתון ומגזינים שונים. כאשר הכתב מספק בדרך כלל כתבות קוריוז (למשל כתבות על טיפוסים צבעוניים ומוזרים) הוא נקרא "כתב צבע". צלם: עיתונאי האחראי על צילום תמונות של אירועי חדשות ופרסומן בעיתון. עורך: עיתונאי האחראי על עריכת העיתון, קביעת הכתבות והמאמרים שיפורסמו, עיצובי העמודים, עריכה לשונית וגרפית, קביעת הכותרות וכדומה. כתב: עיתונאי האחראי על השגת ידיעות חדשותיות ועל דיווחן. תחקירן: עיתונאי האחראי על השגת מידע מקיף על מושאי החדשות. מגיש תוכניות: עיתונאי האחראי על ניווט תוכנית האקטואליה, ביצוע ראיונות בשידור-חי והפניה לכתבות והדיווחים השונים. קריין: עיתונאי האחראי על הקראת כותרות, בדרך כלל בזמן מבזקי החדשות. אין חובה בהכשרה מקצועית ספציפית כדי להיות עיתונאי, אך פועלות מסגרות שונות להכשרת עיתונאים ולקידומם המקצועי. מסגרות אלה כוללות: השתלמויות פנימיות באמצעי התקשורת, לשם הכשרת עובדים לעצמם. בישראל עיתונאים רבים מתחילים דרכם עוד בשירות הצבאי, בגלי צה"ל ובעיתון במחנה, ומקבלים שם הכשרה לתפקידם. לימודים בבתי ספר מקצועיים, המעניקים מיומנות בסיסית לעבודת עיתונאי. לימודים לתואר ראשון בתקשורת במכללות ובאוניברסיטאות. בישראל מעניקה לשכת העיתונות הממשלתית תעודת עיתונאי, המאפשרת כניסה לאירועים ממשלתיים הפתוחים רק לאנשי תקשורת, ויש בה יתרונות נוספים מבחינתו של העוסק בתקשורת המונים. ללשכת העיתונות הממשלתית אין מעמד חוקי מחייב, וקבלת תעודת עיתונאי ממנה אינה מהווה תנאי לעיסוק בעיתונאות בישראל. עיתונאים בישראל מאוגדים במסגרת ארגון העיתונאים. ככל חברות באיגוד מקצועי, גם החברות בארגון העיתונאים היא וולונטרית. בין העיתונאים יש המועסקים במשרה מלאה באמצעי תקשורת מסוים, ויש המועסקים כפרילנסרים, הנותנים שירותיהם לאמצעי תקשורת אחדים. מרבית העיתונים נותנים קרדיט לעיתונאי על כל ידיעה או מאמר שמסר לפרסום (יוצא דופן בולט הוא השבועון האקונומיסט, שמרבית תוכנו מתפרסם ללא קרדיט), ושמו של העיתונאי מתנוסס בראש הכתבה. שותפים נוספים לכתיבת הכתבה, כגון עורך שיזם את כתיבתה, עורך לשוני שסגנן אותה ואחרים, אינם מקבלים קרדיט לכתבה הספציפית, אך לעיתים הם מוזכרים באזור קרדיטים כללי בעיתון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרס פוליצר: פרס אמריקני שנתי לתקשורת המונים, שנחשב לפרס החשוב ביותר לעיתונות הכתובה. פרס סוקולוב לעיתונות הכתובה והאלקטרונית ע"ש נחום סוקולוב: מוענק מטעם עיריית תל אביב-יפו. רשימת עיתונאים מפורסמים עיתון חדשות עורך ראשי גיא קצוביץ', ‏סופו של העיתונאי? האלגוריתם שיחליף אותו כבר כאן, באתר גלובס, 16 ביוני 2012 עיתונאים, דף שער בספרייה הלאומית
חמור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בעלי חיים: חמור (תת-סוג) – תת-סוג בסוג סוס חמור הבית – תת-מין של חמור, שבוית מן הערוד חמור ים – דג בקלה אחר: חמור החיווי – דמות מקראית, אביו של שכם חמור (שרק) – דמות בסרט שרק פטר חמור – מצווה ביהדות ירוקת חמור מצויה – עשב רב שנתי ממשפחת הדלועיים עלילת החמור – עלילה שהופצה נגד היהודים בתקופת בית שני חמור הזהב – רומן קומי מאת אפוליוס (המאה ה-2 לספירה) חמור (ספר) – ספר זוכה פרס ספיר ופרס ברנר פרי עטו של סמי ברדוגו "חמור" - כינוי למקל-עזר במשחקי ביליארד וסנוקר "חמור" - שם גנאי חמור - פנזין בנושא רוק אלטרנטיבי ישראלי בהוצאת קובי אור משחקי ילדים: חמור ארוך חמור חדש חמור באמצע