laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מורן גרוס

מורן גרוס כהן (נולדה ב-15 בספטמבר 1984) היא דוגמנית ושחקנית טלוויזיה ישראלית. גרוס נולדה בחיפה. היא התגלתה בגיל ארבע עשרה על ידי הצלם עדי ברקן והחלה לדגמן במילאנו ובפאריס. סיימה לימודים בבית ספר אליאנס בחיפה והחלה את קריירת המשחק שלה. תפקידה הראשון היה בסדרה אהבה מעבר לפינה. בשנים 2004–2005 שיחקה בסדרה "אהבה מעבר לפינה" בתפקיד אליאן. בשנת 2005 השתתפה בתוכנית המציאות "פעם בחיים" בתפקיד עצמה. בשנת 2007 שיחקה בסדרה "המובילים" בתפקיד רעות ובאותה שנה שיחקה בסדרה "אולי הפעם" בתפקיד מורן. בשנת 2010 שיחקה בסדרה "נשות הטייסים" בתפקיד רווית. בשנת 2012 הנחתה את התוכנית "משטרת האופנה" בערוץ האופנה הישראלי. בשנת 2015 שיחקה בסדרה "כוכב הצפון" בתפקיד נטלי. בשנת 2020 הצטלמה לסרט "אמצע החיים" בתפקיד שרי. בשנת 2022 הצטלמה לסרט "יאקוטה" בתפקיד דוניה. בשנת 2006 החלה להוביל את קמפיין התכשיטים של שגית רביבו. ב-2010 הופיעה בקמפיין לתכשיטי צבאן. בשנת 2004 גרוס הייתה בזוגיות עם השחקן רן בכור. את רן הכירה את סט הצילומים לסדרה אהבה מעבר לפינה. בשנת 2008 התחתנה גרוס עם איש יחסי הציבור גילי כהן ולהם שלושה ילדים, מתגוררים ברחובות. גרוס מקיימת אורח חיים דתי, היא בעלת תואר ראשון בניהול מערכות בריאות. מורן גרוס, ברשת החברתית פייסבוק מורן גרוס, ברשת החברתית אינסטגרם מורן גרוס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מורן גרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורן גרוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ציפי שמילוביץ, מורן גרוס: "תמיד נשפטתי לפי החיצוניות. גם כשמגלים שאני דתייה זה יוצר דיסטנס", באתר ynet, 24 במאי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואדים אננייב

ואדים פטרוביץ' אננייב (נולד ב-21 במרץ 1959, קויבישב, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא זמר סובייטי-רוסי, סולן מוביל של מקהלת של הצבא הרוסי על שם א' אלכסנדרוב. אמן העם של הפדרציה הרוסית (2005). בעל קול טנור לירי רך, מה שמאפשר לו במשך עשורים לבצע שירים כמו "קלינקה" ו-"קטיושה" באנסמבל של המקהלה. ואדים נולד ב-21 במרץ 1959 באזור קויבישב. אביו היה וטרינר כפרי, אמו הייתה טבחית. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בבית ספר למוזיקה בפסנתר. בשנים 1977 עד 1979 שירת בצבא הסובייטי בכוחות הטילים האסטרטגיים בבלארוס, במהלכו ניגן בלהקה צבאית. לאחר שירותו בצבא סיים את לימודיו במחלקה לניצוח ומקהלה במכון התרבות הממלכתי של קאזאן ושירת כסולן בתיאטרון המוזיקלי של יושקר-אולה. בשנת 1984 הוא נכנס למחלקה הקולית של המכון הממלכתי למוזיקה ופדגוגיה על שם גנסין, תחת פרופסור קונסטנטין פאבלוביץ' ליסובסקי, שייעץ לו, בסתיו 1987 להשתתף באודישנים למקהלת הצבא האדום. מאז 1999 הוא סולן מוביל של המקהלה. הוא השתתף בקונצרטים חגיגיים ויצא לסיבוב הופעות בערים הגדולות והקטנות ברוסיה, אירופה, אסיה ואמריקה לאורך כל שנות שירותו, תוך שהוא מופיע גם באזורי סכסוך ביוגוסלביה, צ'צ'ניה וסוריה. ברבים מכלי תקשורת מקומיים וזרים מכונה בשם "מר קלינקה" בשל היותו המבצע היחיד במקהלה של השיר הרוסי המפורסם. בשנת 2004, ואדים ביצע את "קלינקה" ושירים מפורסמים אחרים עבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בקונצרט אקסקלוסיבי לכבוד יום השנה ה-26 לחייו בארמון האפוסטולי בוותיקן וזכה לשבחים רבים על כישורי הביצוע שלו - הוא זכה במדליית כסף של המועצה הפונטיפית. בהזמנת יו"ר המועצה הפונטיפית לתרבות, הקרדינל ג'אנפרנקו רבאזי, ואדים אנאנייב השתתף בישיבה שנערכ עם האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר עם אמנים בקפלה הסיסטינית ב-21 בנובמבר 2009. בפגישה השתתפו 250 אמנים, פסלים, אדריכלים, סופרים, מוזיקאים, זמרים, במאי תיאטרון וקולנוע מרחבי העולם. ב-25 בדצמבר 2016, בשל לידתו בנו, אנאנייב לא טס עם ההרכב להופעה בבסיס האוויר חמיימים להופיע בסוריה. באותו יום המטוס התרסק ורוב הרכב אנסמבל אלכסנדרוב מתו . נשוי ואב לארבעה ילדים (שלושה בנים ובת). הוא גר במוסקבה עם משפחתו. מדיה וקבצים בנושא ואדים אננייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת הצבא האדום [1] Ансамбль Александрова в Ватикане (The Best) - YouTube Российские военные покорили сердце Папы Римского. Новости. Первый канал "Мистер Калинка" избежал гибели благодаря рождению ребенка — Российская газета
יחסי טרינידד וטובגו – פרו

יחסי טרינידד וטובגו–פרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין רפובליקת פרו. בין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין רפובליקת פרו מתקיימים יחסים דיפלומטיים. טרינידד וטובגו מחזיקה קונסוליה בלימה בעוד שפרו מחזיקה שגרירות בפורט אוף ספיין. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון מדינות אמריקה ובארגון האומות המאוחדות. בשנת 2017 שיבח השגריר הפרואני לטרינידד וטובגו את טרינידד וטובגו על פועלה למען הגנת הדמוקרטיה. נוסף על כך, הביע השגריר תקווה להתפתחויות נוספות ביחסים הדיפלומטיים הרשמיים הקיימים בין שתי המדינות הללו. פרו מיוצגת בטרינידד וטובגו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפורט אוף ספיין, בירת המדינה. טרינידד וטובגו אינה מיוצגת בפרו בדרג השגרירות. טרינידד וטובגו מיוצגת בפרו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בלימה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי טרינידד וטובגו – פרו בוויקישיתוף Trinidad and Tobago commended by Peru on its role to reinforce democracy, אתר משרד החוץ של טרינידד וטובגו, 26 במאי 2017 EMBASSY OF PERU IN PORT-OF-SPAIN, TRINIDAD AND TOBAGO CONSULATE OF TRINIDAD AND TOBAGO IN LIMA, PERU
פו ריצ'רדסון

ג'רום "פו" ריצ'רדסון הבן (באנגלית: .Jerome "Pooh" Richardson Jr; נולד ב-14 במאי 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1989–2000. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.1 נקודות, 6.5 אסיסטים, 2.8 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק. ריצ'רדסון נולד וגדל בפילדלפיה, שבפנסילבניה, ובין השנים 1985–1989 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). לאורך ארבע עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן וולט האזרד, ורשם ממוצעים של 12.0 נקודות, 6.8 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק. בעונות 1987 ו-1989 העפיל עם הקבוצה לשלב "32 הגדולות" של טורניר אליפות המכללות, לצדם של רג'י מילר ודון מקליין, בהתאמה. בכל שלוש עונותיו האחרונות בליגת המכללות נבחר לחמישיית העונה של מחוז "Pac 10". בעת עזיבתו את האוניברסיטה, בשנת 1989, החזיק בשיאי הקבוצה עבור סך אסיסטים בקריירה (833), סך אסיסטים בעונה (236) ואחוזי הקליעה לשלוש הגבוהים ביותר (46.4%). בדראפט ה-NBA‏ 1989 נבחר ריצ'רדסון בבחירה העשירית, על ידי מינסוטה טימברוולבס, לקראת עונת הבכורה של המועדון. בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 11.4 נקודות ומסר 6.8 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 17.1 נקודות, 9.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו, ובעונת 1991/1992 המשיך להציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 16.5 נקודות ו-8.4 אסיסטים למשחק. על אף הצטיינותו של ריצ'רדסון, לצדם של טיירון קורבין, טוני קמפבל וסם מיטשל, לאורך שלוש העונות העמידו הטימברוולבס מאזן כולל של 66 ניצחונות ו-180 הפסדים. בקיץ 1992 הועבר יחד עם מיטשל בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לצ'אק פרסון ומייקל ויליאמס. בשתי עונותיו באינדיאנה חזר לשתף פעולה עם רג'י מילר, עמו שיחק ב-UCLA, ורשם ממוצעים של 10.3 נקודות ו-7.3 אסיסטים למשחק כרכז הפותח של הקבוצה. בשל פציעה נעדר ריצ'רדסון מכל פלייאוף 1994, בו העפילו הפייסרס לגמר האזור המזרחי. לקראת עונת 1994/1995 הועבר עם מליק סילי ואריק פיאטקאוסקי בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה למארק ג'קסון וגרג מיינור. בשתי העונות הראשונות עם הקליפרס המשיך לשמש כשחקן חמישייה, ותרם 11.2 נקודות ו-6.8 אסיסטים בממוצע למשחק, ובארבע העונות הבאות היה מחליפם מהספסל של דריק מרטין ושרמן דאגלס, וקלע 4.7 נקודות למשחק בלבד. בקיץ 1999 עבר ריצ'רדסון לשחק באולימפיה מילאנו, אשר השתתפה בליגת העל האיטלקית ובטורניר גביע ספורטה. מילאנו סיימה את עונת 1999/2000 במקום ה-13 בליגה האיטלקית, והודחה מגביע ספורטה בשלב שמינית הגמר. בסיום אותה עונה פרש ריצ'רדסון ממשחק, בגיל 33. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של ריצ'רדסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של ריצ'רדסון, באתר sports-reference.com ריצ'רדסון מצטרף לצוות האימון של מכללת המדבר, באתר desertsun.com,‏ 16 בדצמבר 2017 רשימת הנבחרים בדראפט 1989, באתר basketball-reference.com ריצ'רדסון ומיטשל נשלחים בטרייד לאינדיאנה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 בספטמבר 1992 ריצ'רדסון נשלח בטרייד לקליפרס, באתר tampabay.com,‏ 1 ביולי 1994 ריצ'רדסון זוכר את בראיינט לפני התהילה, באתר desertsun.com,‏ 27 בינואר 2020
ליביקוזאורוס

ליביקוזאורוס (שם מדעי: Libycosaurus; מילולית: "לטאה לובית", זאת על אף שמדובר ביונק) הוא סוג נכחד של פרסתן ממשפחת האנתרקותריים, שחי בין אמצע לסוף המיוקן (בטווח זמן שבין 13 עד 10 מיליון שנה מזמננו) בין צפון אפריקה למרכז אפריקה עד ודרומה עד אוגנדה. אזור זה כוסה בביצות סבוכות וחמימות בתקופתו. הליביקוזאורוס היה יונק מגושם ונמוך דמוי-חזיר, אך היה מקורבם של ההיפופוטמיים, שעלה על אורך 3 מטרים ומשקל של קרוב לטון. בדומה להיפופוטם הוא היה בעל חוטם ולסתות בולטות בעלות זוג ניבים בולטים, מבנה חותכות בעל שורש עמוק ורחב וטוחנות עבות בעלות ציפוי חזק לאכילת שורשים ועשבים, מה שרמז על היותו אוכל צמחים. היונק הקדום גם היה בעל עיניים בחלק העליון של הראש, התאמה של יונקים מימיים לחיים בתוך המים. היו לו ארבע רגליים קצרות שהסתיימו בגלילים עם ארבע פרסות שסועות. סוג זה התגלה בידי החוקר גווידו בונרלי (גר'), על בסיס של מאובנים לא ברורים מלוב. הוא העריך שמדובר על ממצאי זוחל ונתן לסוג את שמו השגוי שלא השתנה גם כשנודע על שיוכו. מרבית הממצאים כללו לסתות ושיניים טוחנות ונוספות שהתגלו בנוסף ללוב גם בתוניסיה, אלג'יריה, צ'אד ואוגנדה - אזורים שבעבר כוסו בביצות רחבות בהרבה מאשר כיום, עם התפשטות מדבר סהרה. סוג זה הוא קרובו של המריכופוטמוס (Merycopotamus) שחי לצידו ובעבר שויך לאותו הסוג. ליביקוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ליביקוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Anthracothere dental anatomy reveals a late Miocene Chado-Libyan bioprovince (באנגלית)
יחסי בנין–האיטי

יחסי בנין–האיטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין רפובליקת האיטי. האיטי ובנין מקיימות יחסים דיפלומטיים כאשר ישנה שגרירות האיטית לא תושבת לבנין. בנין פינתה את כל אזרחיה והדיפלומטים שלה מאדמת האיטי בשנת 2010 בעקבות רעידת האדמה בהאיטי. בנין תרמה 32 שוטרים לכוח המשימה למען העזרה להאיטי. שתי המדינות חולקות היסטוריה תרבותית ענפה בעקבות סחר העבדים האטלנטי והייבוא להאיטי שהתקבל כתוצאה מכך. החברה בהאיטי מאמינה בחלקה בוודו בעקבות השפעה תרבותית מאזור בנין. בעקבות רעידת האדמה התפללו אזרחי בנין תפילות רבות למען הקורבנות והניצולים בהאיטי. בנין אינה מיוצגת בהאיטי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. האיטי אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Africa helps Haiti earthquake victims, רדיו הולנד, 20 בינואר 2010
אריזונזאורוס

אריזונזאורוס (שם מדעי: Arizonasaurus) הוא סוג של ארכוזאור פרהיסטורי מתור הטריאס, שהיה בעל מפרש-גב גדול. הוא דמה במראהו לדינוזאור, אך היה קרוב בהרבה לתנינים. כיום משייכים אותו לקבוצה פסאודוסוכיה, לצידו של הפופוזאורוס. בסוג נכלל מין אחד - Arizonasaurus babbitti. האריזונזאורוס התגלה בשכבות חפירה בתצורת מואנקופי שבצפון אריזונה, כשרידים של חלקי לסת תחתונה ושרידי שיניים, והוא נקרא על שם המדינה (מילולית: "לטאה/זוחל אריזוני") בידי החוקר סמואל פול ולס (אנ'). אך רק ב-2002 נחשף שלד שלם בידי החוקר סטרלינג נסביט (אנ'). יצור זה היה בעל מפרש-גב כמו של דימטרודון או אדפוזאורוס, ובמידה מסוימת דמה גם למפרש הספינוזאורוס, והוא שימש ככל הנראה לחימום בעליו. מפרש זה הוא סימן היכר של בני המשפחה הקדומה Ctenosauriscidae שהייתה קרוב לפוזוזאורוס ולאפיגיה. הוא הגיע לאורך של 3 מטרים וייתכן שעמד זקוף או חצי-זקוף. בני קבוצתו של האריזונזאורוס היו נפוצים מאוד לאורך הטריאס בין אירופה לאמריקה הצפונית, והם היו בין ראשוני הקבוצות שנפרדו בין הארכוזאורים דמויי-העופות (אוומטאטרסליה) לארכוזאורים דמויי-התנינים (פסאודוסוכיה). מדיה וקבצים בנושא אריזונזאורוס בוויקישיתוף אריזונזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אריזונזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
מולדובה (חבל ארץ)

מולדובה (ברומנית: Moldova) הוא חבל ארץ בצפון-מזרח רומניה. מאז הכרזת העצמאות של רפובליקת מולדובה מכונה החבל גם בשם "מערב מולדובה" (Moldova occidentală או Moldova de vest). החבל, המשתרע על פני 35,806 קילומטרים רבועים, שוכן באזור שהיה בעבר שייך לנסיכות מולדובה. במהלך ההיסטוריה של האזור ספחה האימפריה הרוסית חלק משטחי הנסיכות. שארית הנסיכות התאחדה עם נסיכות ולאכיה ויצרו בכך את המדינה הקרויה רומניה. חלק מהאזורים שסופחו לאימפריה הרוסית מהווים כעת מדינה עצמאית הנושאת את השם רפובליקת מולדובה ובחלקם הקטן משתייכים לאוקראינה. חבל מולדובה שברומניה גובל בצפון עם אוקראינה, בצפון מערב עם חבל בוקובינה המחולק בין אוקראינה לרומניה, במערב עם טרנסילבניה, בדרום עם מונטניה, בדרום מזרח עם דוברוג'ה ובמזרח עם רפובליקת מולדובה. חבל מולדובה שברומניה כולל בימינו את המחוזות הבאים (מצפון לדרום): מחוז בוטושאן - לא כולל את היישובים סינאוץ, רוגוז'שט וקנדשט, שהם חלק מחבל בוקובינה. מחוז סוצ'אבה - רק החלק הדרומי והמזרחי, כולל העיר פלטיצ'ן. מחוז יאשי מחוז ניאמץ - לא כולל את היישובים ביקאזו ארדלאן, ביקאז-קיי ודמוק, שהם חלק מחבל טרנסילבניה. מחוז וסלוי מחוז בקאו - לא כולל את היישובים גימש-פגט ופויאנה סראטה, שהם חלק מחבל טרנסילבניה. מחוז גאלאץ מחוז ורנצ'אה - לא כולל את היישובים שמדרום לנחל מילקוב, השייכים לחבל מונטניה. אוכלוסיית החבל, לפי נתוני שנת 2011, כוללת 4,284,062 תושבים. מדיה וקבצים בנושא מולדובה בוויקישיתוף מולדובה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רומניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוורוסטרה

אוורוסטרה (שם מדעי: Averostra; מילולית: "חוטם עוף") הוא ענף גדול של דינוזאורים בעלי אגן דמוי לטאה מקבוצת התרופודים, הכוללים את מרבית התרופודים הקיימים. הם התפתחו החל מהיורה התחתון שלפני 201 מיליון שנה ונכחדו לפני 66 מיליון שנה עם הכחדת הקרטיקון, למעט העופות שכנראה התפתחו מהם. בני הקבוצה כוללים את מיני הדינוזאורים הנאותרופודים שבקבוצת התרופודה שהם בעלי התמחות גדולה בציד וטריפה והם בעלי לסת עליונה בעלת פתחי צד רחבים יותר, אשר פינו מקום לחוטם ארוך בעל אמצעי הרחה וכן שורות נוספות של שיניים משוננות שהועילו לציד. עם זאת מספר קבוצות איבדו את הלסתות הארוכות והשיניים החרוטיות, ביניהם מיני המנירפטורים. הקבוצה מתחלקת לשתי קבוצות ששתיהן שרדו עד סוף הקרטיקון, אם כי לא באותם אזורים. הצרטוזאורים כוללים את הצרטוזאוריים, האבליזאוריים, הנואזאוריים וקרוביהם והטטנורים, בהם נכללים המגלוזאורים, הקרנוזאורים, הקלורוזאורים והמגרפטוריים. קבוצה צרטוזאוריה (Ceratosauria) קבוצה טטנורים (Tetanurae) קבוצה אוריואידס (Orionides) קבוצה מגלוזאורים (Megalosauroidea) קבוצה אוונתרפודה (Avetheropoda) קבוצה קרנוזאוריה (Carnosauria) קבוצה קלורוזאורים (Coelurosauria) קבוצה מגרפטוריים (Megaraptora)? - מצויים במחלוקת אוורוסטרה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
הינקו פון ליטוויץ

הינקו פון ליטוויץ (בגרמנית: Hinko von Lüttwitz;‏ 20 באוקטובר 1855 – 16 ביוני 1928) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה. פון ליטוויץ נולד ב-20 באוקטובר 1855 לארנסט פרייהר פון ליטוויץ, שהיה יערן ראשי והמפקח על הסוללות, ואשתו ססיליה, הרוזנת סטראשוויץ פון גרושה-זאושה וקמינץ, והיה אחיו של הגנרל ולטר פון ליטוויץ. בשנת 1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-11 (שלזיה ה-2). בשנת 1875 הוא עבר לגדוד ההנדסה ה-6 (שלזיה), ובשנת 1876 עבר לגדוד היגרים ה-6 (שלזיה ה-2). לאחר מכן חזר לרגימנט הגרנדירים ה-11,ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנים 1893–1895 שירת כקצין מטה בקורפוס ה-6, ובשנת 1896 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-11. ב-30 במאי 1896 הועלה לדרגת מיור וקיבל תפקיד ברגימנט הרגלים ה-83 (הסן ה-11 - פון ויטיך). ב-3 ביולי 1899 הוא הועבר לקובורג, שם פיקד על הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-95 (תורינגיה ה-6). ב-19 ביוני 1902 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט והועבר לפוזן למטה רגימנט הגרנדירים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1 - "גראף קלייסט פון נולנדורף"). במסגרת תפקידו זה, ב-15 בספטמבר 1905 הועלה לדרגת אוברסט, וב-19 בנובמבר 1905 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-53 (וסטפאליה ה-5) בקלן. ב-20 בדצמבר 1909 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים ה-33 באלטונה. ב-22 באפריל 1912 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-18 בפלנסבורג, וב-30 בדצמבר 1913 פרש מהצבא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון ליטוויץ למפקד דיוויזיית המילואים ה-12 ולחם עמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-6, שהיה חלק מהארמייה החמישית בקרבות המערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. ב-12 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-6, וב-25 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-203 בחזית המזרחית ופיקד עליה עד ה-30 בספטמבר 1917. לאחר מכן הוא פרש לביתו, וב-16 ביוני 1928 הוא מת בגיל 73. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
הדיוויזיה ה-203 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-203 (בגרמנית: 203. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-6 ביולי 1916 בחזית המזרחית, ובשנת 1917 היא לחמה שם בקרב ריגה. לאחר שביתת הנשק הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה בקרב השלישי על האן ובמתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-1 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה. פרידריך פון אוורטר (6 ביולי 1916–24 באוקטובר 1916) הינקו פון ליטוויץ (25 באוקטובר 1916–30 בספטמבר 1917) וילהלם קאופרט (1 באוקטובר 1917–1 בפברואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
מוזיאון הטרקטור

מוזיאון הטרקטור נמצא במושב עין ורד שבלב השרון, הוא מוזיאון הטרקטורים והמיכון החקלאי הגדול במזרח התיכון. במוזיאון תצוגת קבע של כ-200 טרקטורים ומאות כלי עבודה חקלאיים שהיו בשימוש בארץ ישראל. בנוסף במוזיאון מגוון כלי רכב צבאיים וכן תצוגה של פריטי אספנות שונים ששימשו את היישוב העברי בארץ מתחילת הציונות ועד ימנו מתחומי החיים ובעלי מקצוע שונים כגון ספר, נגר, רופא ואופה. מאחר שלארץ ישראל הגיעו כלים חקלאיים מארבע כנפות תבל, המגוון המגוון במוזיאון רחב לעומת אוספי טרקטורים מקבילים בעולם. במוזיאון שני סוגי פעילות. האחד שיקום ושיפוץ טרקטורים המבוצע על ידי קבוצה של כמאה מתנדבים, רובם פנסיונרים ופעילות לציבור הרחב, בדרך כלל קבוצות של תלמידים, ילדים ובני נוער אך גם קבוצות חיילים שבאים ללמוד על ההיסטוריה המוטורית החקלאית. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון הטרקטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הטרקטור מוזיאון הטרקטור, ברשת החברתית פייסבוק אודות מוזיאון הטרקטור באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל מוזיאון הטרקטור, באתר "גיידסטאר ישראל" מורן שריר, מוזיאון הטרקטור הישראלי מנציח צורת חיים שהיתה קיימת בישראל ואינה עוד, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2023 אלי סגל, הטרקטור שלנו זקן ורועש ומניע כמו חדש, באתר ynet, 29 ביולי 2017 ביקור במוזיאון הטרקטורים בעין ורד (אוסף מילשטיין), 20 במאי 2014
מרצדס-בנץ F-Cell

מרצדס-בנץ F-Cell (בגרמנית: Mercedes-Benz F-Cell) היא מכונית משפחתית עם מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק מימן מתוצרת יצרן הרכב הגרמני מרצדס-בנץ חברת בת של דיימלר AG אשר יוצרה בין השנים 2007–2002 יוצרו 60 יחידות אשר שווקו ב-אירופה, ארצות הברית, יפן ו-סינגפור. "מרצדס-בנץ F-Cell" נבנו והתבססו על פלטפורמות של 2 דגמי "מרצדס-בנץ". הפלטפורמה הראשונה הייתה של מרצדס-בנץ A-קלאס, והשנייה של "מרצדס-בנץ B-קלאס". זוהי גרסה של רכב תאי דלק מימן "מרצדס-בנץ F-Cell" בתצורה של 5 דלתות עם מנוע חשמלי המפיק 88 כ"ס. לדגם טווח נסיעה של 160 ק"מ. מהירות השיא היא 132 קמ"ש. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.0 שניות שלוש מכוניות מהדגם השתמשו בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט לשירותי הסעות עיתונאים. ב־18 ביוני 2004 נמסרו 4 רכבי "מרצדס-בנץ F-Cell" לחברת הטלקומוניקציה דויטשה טלקום ו- BEWAG/Vattenfall Europe ("Bewag (Berlin)" (גר')) בברלין. טווח הנסיעה שופר משמעותית ל-402 ק"מ. הספק המנוע החשמלי שופר ל-134 כ"ס. מהירות השיא שופרה ל-170 קמ"ש. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 11.4 שניות. שיפור טווח זה נובע בחלקו מהמרחב הגדול יותר של דגם ה-"B-Class" להחזקת מיכלים של מימן דחוס, בלחץ אחסון גבוה יותר, כמו גם התקדמות טכנולוגית של תאי הדלק. שתי המכוניות שיוצרו השתמשו בקונספט עיצובי "כריך" (sandwich design concept), שמטרתו למקסם את מרחב הנוסעים וגם לרכיבי ההנעה. תא הדלק הוא תא דלק ממברנה מחליפה פרוטון ("Proton-exchange membrane fuel cell" (אנ') (PEMFC), שתוכנן על ידי חברת תאי הדלק לרכב (AFCC). "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס מרצדס-בנץ מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר מדיה וקבצים בנושא מרצדס-בנץ F-Cell בוויקישיתוף "מרצדס-בנץ F-Cell" תשווק באירופה emercedesbenz.com/autos/mercedes-benz/concept-vehicles/mercedes-benz-f-cell-world-drive-in-europe "מרצדס-בנץ F-Cell" web.archive.org/web/20070929145603 "מרצדס-בנץ F-Cell" traumautoarchiv.de "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסה A-קלאס באיסלנד paultan.org/2007/07/26/mercedes-benz-a-class-f-cell-in-iceland "מרצדס-בנץ F-Cell" בדגם B-קלאס mercedes-benz.com/en/classic/museum/mercedes-benz-b-klasse-f-cell
רוברטו חוארוס

רוברטו חוארוס (ספרדית: Roberto Juarroz; ‏ 5 באוקטובר 1925 - 31 במרץ 1995) הוא משורר ארגנטינאי. רוברטו חוארוס נולד בעיירה בסביבת בואנוס איירס למשפחת עובד במערכת הרכבות. הוא למד פילוסופיה וספרות באוניברסיטת בואנוס איירס והמשיך את לימודיו בסורבון. בשנים 1958–1965 רוברטו חוארוס עבד במשרדי אונסק"ו וארגון מדינות אמריקה. בהמשך הוא עבד באוניברסיטה בה למד בה התקדם לתואר פרופסור. בין תלמידיו היה פבלו אורבני. רוברטו חוארוס פרסם סדרה של ספרי שירה בשם "Poesía vertical" שמוספרו מ-1 עד 14. הספר הראשון פורסם בשנת 1958 והאחרון בשנת 1997 לאחר מות המשורר. בהמשך יצאה לאור גם כרך ה-15 שערכה אשתו. היצירות שלו תורגמו למספר שפות. ב-1977 יצא לאור ספר דו-לשוני אנגלי-ספרדי. על יצירותיו רוברטו חוארוס זכה במספר פרסים ספרותיים בארגנטינה ובעולם. הוא נבחר לחבר באקדמיה ארגנטינאית לספרות. יצירות של חוארס (בספרדית) רוברטו חוארוס, באתר Discogs (באנגלית)
יחסי פורטוגל – קוריאה הצפונית

יחסי פורטוגל–קוריאה הצפונית הם יחסי חוץ בין הרפובליקה הפורטוגלית לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה. כיום פורטוגל היא אחת משלוש המדינות היחידות באיחוד האירופי יחד עם אסטוניה וצרפת שלא מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים עם קוריאה הצפונית והיא היחידה מהשלוש שקיימו בעבר יחסים עימה. פורטוגל כוננה לראשונה יחסים דיפלומטיים עם קוריאה הצפונית בפברואר 1975. המושבה הפורטוגזית לשעבר של מקאו בפרט הייתה מוקד חשוב ביחסים בין המדינות. לצפון-קוריאנים יש נוכחות במקאו מאז שנות ה-50, הם מאמנים מרגלים, מבצעים עסקים ומכניסים אליטות מחוץ לבית. מכיוון שמערכת היחסים של קוריאה הצפונית עם סין חביבה יותר מאשר היחסים עם פורטוגל, חשיבותה של מקאו התגברה עוד יותר מאז מסירתה לסין ב-1999 . קים יונג-נאם הצהיר המאשר את מערכת היחסים הטובה בין שתי המדינות, כמו התנחומים שהעניק לנשיא ז'ורז'ה סמפאיו, כאשר פרנסיסקו דה קוסטה גומס נפטר, והברכות שהעניק לנשיא קבאקו סילבה לאחר שניצח את הבחירות בפורטוגל. בשנת 2017 ניתקה פורטוגל את קשריה הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית. פורטוגל אישרה כי ניתקה את הקשרים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית, תוך הגברת המאמצים הבינלאומיים להפסקת הצפון עם פרובוקציות הגרעין והטילים. יחסי החוץ של קוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא יחסי פורטוגל – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף "포르투갈과우리나라의관계". kin.naver.com. "현재 북한과 교류하는 나라와 독재국가". kin.naver.com. Carvalho, Raquel (3 ביולי 2017). "How Macau became North Korea's window to the world". South China Morning Post. נבדק ב-2018-01-17. {{cite web}}: (עזרה) "Past news". 64.233.183.104. [1](הקישור אינו פעיל, February 2018) Herald, The Korea (11 באוקטובר 2017). "Portugal cuts diplomatic ties with N. Korea: report". koreaherald.com. {{cite web}}: (עזרה)
צומת הרקה והקדקוד

צומת הרקה והקדקוד (באנגלית: Temporoparietal junction) או בקיצור TPJ, היא אזור בקליפת המוח הנמצא במפגש בין האונה הרקתית לבין האונה הקודקודית, בקצהו האחורי של המענית הצידית. האזור משמש כאחת הצמתים המרכזיות ביותר במוח, והוא לוקח חלק כ-Hube מרכזי במספר רשתות. האזור נחשב כמתמחה באיסוף מיזוג ועיבוד מידע המגיע מחלקים נרחבים במוח, ומלבד פעילות של עיבוד מלטה למעלה הוא נחשב כמשתתף ביכולות קוגניטיביות גבוהות המייחדות את המיינד האנושי. אל ה-TPJ מגיע מידע מהתלמוס, מהמערכת הלימבית והמערכות החושיות כמו מערכת הראיה, השמיעה והתחושה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נהוג לחלק את ה-TPJ לכמה תתי חלוקות לפי סוג התאים, לפי קישוריות תפקודית ולפי קישוריות אנטומית. מדיה וקבצים בנושא צומת הרקה והקדקוד בוויקישיתוף Igelström, K. M., & Graziano, M. S. (2017). The inferior parietal lobule and temporoparietal junction: a network perspective. Neuropsychologia, 105, 70-83.
מרצדס-בנץ N1300

מרצדס-בנץ N1300 (בגרמנית : Mercedes-Benz N1300) היא מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1986–1963 בספרד. בין השנים 1974–1963 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי יצרנית הרכב הספרדית "IMOSA" (צר') (שם רשמי : "Industrias del Motor S.A") ברישיון "מרצדס-בנץ". בין השנים 1980–1974 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי יצרנית הרכב הספרדית "MEVOSA". הון החברה חולק כדלקמן: מרצדס-בנץ 27.5%, פולקסווגן 27.5%, משרד התעשייה הלאומי INI ("Instituto Nacional de Industria" (ספ')) שותפות 24%, בנקו דה בילבאו, בנקו דה וויסקאיה, גרופו אכובריה (Grupo Echeverría) ובעלי מניות פרטיים אחרים 21%). בין השנים 1986–1980 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי "Mercedes-Benz España". מנוע קדמי סוג הנעה : הנעה קדמית 4x2 מסחרית מיניבוס "מרצדס-בנץ N1300" "מרצדס-בנץ N1300" "מרצדס-בנץ N1300", שנת 1980 מרצדס-בנץ מרצדס-בנץ O309 מדיה וקבצים בנושא מרצדס-בנץ N1300 בוויקישיתוף אתר מרצדס-בנץ העולמי מסחריות תוצרת מרצדס mercedes-benz-vans.ca/en/achievements דגם Mercedes-Benz para 1200 pegasoesmicamion.com דגם "DKW Imosa F 1000 D", שנת 1972 - תמונה flickr.com/photos/93207294 מרצדס-בנץ ספרד" aunamendi.eusko-ikaskuntza.eus/artikuluak/artikulua