תזמורת הרדיו של פרנקפורט

תזמורת הרדיו של פרנקפורט (בגרמנית: hr-Sinfonieorchester), שנקראה עד 2005 "התזמורת הסימפונית של רדיו פרנקפורט", היא תזמורת הרדיו של רשת השידור הציבורית של מדינת הסה הגרמנית (פרנקפורט). קשת סגנונות המוזיקה שלה כוללת את הרפרטואר הקלאסי-רומנטי, תגליות במוזיקה ניסיונית חדישה, קונצרטים לילדים ולנוער, מוזיקה קלאסית קלה ותפיסות תכנון תובעניות. היא נודעת בהקלטותיה המופתיות ובפרשנויותיה. הנס רוזבאוד, מנצחה הראשון, הטביע את חותמו על כיוון התזמורת עד שנת 1937, כשהתמקד לא רק במוזיקה מסורתית אלא גם ביצירות עכשוויות. אחרי מלחמת העולם השנייה, השקיעו קורט שרדר ווינפריד זיליג את מאמציהם בבנייה מחדש של התזמורת ושל רפרטואר מוזיקלי נרחב להופעותיה. דין דיקסון ואליהו ענבל העלו את ההרכב לדרגת תזמורת בעלת מוניטין בינלאומיים בשלושת העשורים שבין 1961 ל-1990. למעמדה של התזמורת ניתן אישוש פעם אחר פעם, בייחוד ב"תקופת ענבל", הודות להופעות אורח ברחבי העולם והפצות של הקלטות חשובות, כגון ההקלטות הראשונות מאז ומעולם שנעשו לגרסאות המקוריות של הסימפוניות השלישית, הרביעית והשמינית מאת אנטון ברוקנר וקיבלו את ה-Grand Prix du Disque (פרס התקליט הצרפתי) וההקלטה הדיגיטלית הראשונה שנעשתה לכל הסימפוניות של מאהלר וזכתה ב- Deutscher Schallplattenpreis (פרס התקליט הגרמני) בשנת 1988. ענבל, שהיה המנצח הראשי משנת 1974 עד 1990, נבחר למנצח כבוד של התזמורת מאז 1996. משנת 1990 עד 1996 היה דמיטרי קיטאיינקו מנצחה הראשי של תזמורת הרדיו של פרנקפורט. עבודתו התמקדה במסורת הגרמנית והרוסית ובסגנונות מודרניים. הקונצ'רטי לפסנתר של סרגיי פרוקופייב, עם ולדימיר קראינב, וסדרת יצירות של אלכסנדר סקריאבין הם רק שניים מן המיזמים שלו, שהונצחו על גבי תקליטורים. בהנהגת קיטאיינקו יצאה התזמורת לסיורים נרחבים בדרום אמריקה, שווייץ ארצות הברית ויפן. בניצוחו של כריסטובאל הלפטר החל מיזם תקליטורים של מכלול יצירותיו התזמורתיות, וכן גם סדרה של יצירות מן האסכולה הווינאית השנייה, בשילוב עם הסימפוניות של שומאן וברהמס עם ענבל. האופרה במערכה אחת של שנברג, Von heute auf morgen ("מהיום למחר") עם מיכאל גילן, יצאה כסרט של ז'אן-מארי שטראוב ודניאל אואיה, ובתקליטור. המנצח האמריקאי יו וולף כיהן כמנצח ראשי של תזמורת רדיו פרנקפורט מאז 1997 עד 2006. "גמישות" ו"גיוון" היו שני נושאים חשובים בעבודתו עם התזמורת. וולף יישם את הניסיון של נוהלי ביצוע היסטוריים בתזמורת סימפונית מודרנית ובדרך זו החזיר לרפרטואר את המאגר העצום של יצירות מן התקופה הקלאסית, הקלאסית המוקדמת והבארוק ובמקביל העשיר את ספרות ההרכב בהיבטים עכשוויים יותר. הצלחתן של פרשנויות מלהיבות ותוכניות יוצאות דופן בגיוון ובשונות היה סמלו המסחרי שח שיתוף הפעולה בין תזמורת הרדיו של פרנקפורט ליו וולף. הצלחה זו מצאה ביטוי במיזמים קונצרטיים, שהרחיקו הרבה מעבר למדינת הסה והניבו הופעות אורח ברחבי אירופה, אסיה וצפון אמריקה. המנצח הצרפתי אלן אלטינוגלו הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת מאז שנת 2021. הנס רוזבאוד (1929 - 1937) אוטו פריקהפר (1937 - 1946) קורט שרדר (1946 - 1953) אוטו מרצראת (1955 - 1961) דין דיקסון (1961 - 1974) אליהו ענבל (1974 - 1990) דמיטרי קיטאיינקו (1990 - 1997) יו וולף (1997 - 2006) פאבו ירווי (2006 - 2013) אנדרס אורוסקו-אסטרדה (2014 - 2021) אלן אלטינוגלו (2021 - ממשיך) מדיה וקבצים בנושא תזמורת הרדיו של פרנקפורט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת הרדיו של פרנקפורט תזמורת הרדיו של פרנקפורט, ברשת החברתית פייסבוק תזמורת הרדיו של פרנקפורט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) תזמורת הרדיו של פרנקפורט, באתר ספוטיפיי תזמורת הרדיו של פרנקפורט, באתר MusicBrainz (באנגלית) תזמורת הרדיו של פרנקפורט, באתר Discogs (באנגלית)