laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קילונובה

קילונובה (הידועה גם בשם: סופרנובה מחודשת) הוא אירוע שבו שני כוכבי נייטרונים נקלעים לאינטראקציה כבידתית משותפת. בעקבות האינטראקציה החזקה ביניהם, נוצרים גלי כבידה. כוכבי הנייטרונים נעים סביב מרכז המסה המשותף במהירות ההולכת וגדלה ובמרחק ההולך וקטן, דבר המחזק את גלי הכבידה הנוצרים, עד שלבסוף הם מתאחדים לכדי חור שחור בפיצוץ. בליבות הכוכבים שוכנים טריליוני נייטרונים וכתוצאה מהפיצוץ העז קורות מספר תגובות שרשרת. חלק מהנייטרונים שלא נבלעו בחור השחור עוברים דעיכת בטא, כתוצאה מאינטראקציה עם הכוח הגרעיני החלש. במסגרת דעיכה זו הם משחררים בוזוני W שמתפרקים לבסוף לאלקטרונים ולנייטרינו. האלקטרונים מהדעיכה נמשכים לפרוטונים שסביבם, ולעומתם אלפי טונות של נייטרינו משתחררים לחלל וגורמים לסערת נייטרינו, הרחק מהחור השחור. בנוסף, בשל כוח הכבידה החזק, הפרוטונים האלקטרונים והנייטרונים הנותרים, יוצרים יסודות כבדים יותר. ברגעי הפיצוץ נוצרים תנאים כה קיצוניים עד שהאטומים מסתדרים מחדש, לא כתוצאה מהיתוך גרעיני אלא בעקבות התרכבות מחדש של חומר העשיר בנייטרונים. כמו בסופרנובה מסיבית היוצרת חור שחור, גם בקילונובה יכולות להיווצר קרני גמא. מהגילויים האחרונים נובע כי הקילונובה היא האחראית הבלעדית לקיומן של מתכות הכבדות יותר מברזל (כמו אורניום, זהב ופלטינה). חלק לא זניח מהמסה, שהייתה מעורבת בקילונובה, תתפזר בעקבות הפיצוץ בצורת חומרים אלו ואחרים, והחלק הנותר יהפוך לחור שחור. מדיה וקבצים בנושא קילונובה בוויקישיתוף סרטון המחשה של אמן המראה כיצד שני כוכבי נויטרונים זעירים וצפופים מאוד מתמזגים ומתפוצצים כקילונובה, סרטון באתר יוטיוב, 16 באוקטובר 2017 גלי כבידה מקילונובה מתפוצצת התגלו לראשונה, סרטון באתר יוטיוב, 16 באוקטובר 2017 (באנגלית) המועדון האסטרונומי: איך באים יסודות לעולם?, הרצאה באתר יוטיוב, 8 באפריל 2018 (בעברית) דעיכת קילונובה, סרטון באתר יוטיוב, 12 בנובמבר 2020 * List of all known kilonovae at The Open Kilonova Catalog (באנגלית) יגאל פת-אל, לראשונה תועדה התנגשות של שני כוכבי נייטרונים, ynet.co.il,‏ 16באוקטובר 2017 Nadia Drake, In a First, Gravitational Waves Linked to Neutron Star Crash, nationalgeographic.com, December 21, 2017 משה נחמני, מוצאם של היסודות הכבדים – בהתמזגות כוכבי נייטרון, באתר "הידען", 21 באפריל 2019 –- תקציר המאמר (באנגלית) האוניברסיטה העברית, גילוי פלוטוניום רדיואקטיבי מאבק קוסמי משוקע על כדור הארץ מאשש תאוריות של היווצרות היסודות, באתר "הידען", 14 במאי 2021 –- תקציר המאמר (באנגלית)
דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה (בריטניה)

הדיוויזיה הראשונה של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית סדירה, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה במספר גלגולים מתחילת המאה ה-19 ועד לפירוקה בשנת 1960. הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד ג'ון הופ, והיא כללה כוחות אנגלים והנובריים, וכן את הלגיון הגרמני של המלך. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו בפיקודו של ג'ורג' קוק. הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים בפיקודו של הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג', תוך שהיא כוללת את חטיבת המשמר ואת חטיבת היילנד, לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה והמצור על סבסטופול. הדיוויזיה לחמה במלחמת הבורים השנייה תחת פיקודו של פאול מתואן, והייתה חלק מהקורפוס ה-1. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המלחמה, תוך שהיא סופגת בחלקם אבדות כבדות, ומיולי 1900 עד סוף המלחמה היא לא פעלה כיחידה אחת. לאחר המלחמה הוצבה הדיוויזיה בפיקוד אלדרשוט כחלק מהקורפוס ה-1, והתעתדה להיות חלק מחיל המשלוח במקרה שתפרוץ מלחמה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים של החזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, קרב לוס, הקרב על הסום וקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-1 לצרפת תחת פיקודו של הרולד אלכסנדר, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לצפון אפריקה, שם לחמה כחלק מהארמייה הראשונה במהלך המערכה בתוניסיה. בדצמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה לחזית האיטלקית, שם לחמה בתחילה כחלק מהארמייה הבריטית השמינית, אולם עד מהרה היא הועברה תחת פיקוד הארמייה האמריקנית החמישית, עימה היא לחמה במהלך קרב אנציו. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בשחרור רומא ובלחימה כנגד הקו הגותי, ובינואר 1945 הוחזרה הדיוויזיה לבריטניה. לאחר המלחמה הדיוויזיה שהתה בארץ ישראל לזמן קצר, הועברה למצרים במשך כמה חודשים וחזרה לארץ ישראל באפריל 1946. שנתיים לאחר מכן, עם סיום המנדט הבריטי על ארץ ישראל, חזרה הדיוויזיה למצרים, ובילתה גם תקופות בלוב עד שנת 1951. באוקטובר אותה שנה. בזמן שכוחות בריטיים יצאו ממצרים מחוץ לאזור תעלת סואץ, החזיקה הדיוויזיה את האזור הקטן הזה. לאחר הנסיגה של כוחות בריטיים ממצרים, חזרה הדיוויזיה לבריטניה לזמן קצר בשנים 1955 ו-1956. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה בגרמניה כחלק מהקורפוס ה-1 במסגרת ארמיית הריין הבריטית, ובשנת 1960 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-1 באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
ליגת המשנה הרוסית בקטרגל

ליגת המשנה הרוסית בקטרגל (ברוסית: Высшая лига чемпионата России по мини-футболу‏; רשמית: "הליגה הבכירה של אליפות רוסיה בקטרגל") היא הליגה השנייה בחשיבותה בענף הקטרגל, שנערכת בחסות התאחדות הקטרגל הרוסית. מנצחת הליגה מעפילה לליגת העל. עד 2003 היא נקראה "הליגה הראשונה". הטורניר מורכב משתי חטיבות: "מערב" ו"מזרח". התחרויות מתקיימות בשני שלבים - אזוריים וסופיים. המשתתפים מחולקים לשתי חטיבות: "מזרח" ו"מערב". בחטיבת "מערב" הקבוצות משחקות 2 משחקים: בבית ובחוץ ובחטיבת "מזרח" הקבוצות מחולקות לבתי משנה (צפון, דרום, מערב, מרכז, מזרח), כל קבוצה בבית המשנה משחקת שני משחקי בית וחוץ. בהתבסס על תוצאות השלב האזורי בתחרות, מתחיל השלב האחרון הכולל 4 הקבוצות הטובות ביותר מחטיבת "מערב" ו-4 הקבוצות הטובות מחטיבת "מזרח". שלב הגמר נערך על פי שיטת גביע, החל מרבע הגמר שמסתיים במשחקים על המקום השלישי והגמר, בו משחקים משחק אחד בבית ומשחק חוץ. ברבע הגמר הקבוצות מפוצלות לזוגות "מערב" - "מזרח": המנצחות מרבע הגמר עולות לחצי הגמר ומשחקות משחק אחד בבית ומשחק חוץ. המנצחות בחצי הגמר משחקות בגמר האליפות והמפסידות מתמודדות במשחק על המקום השלישי. בתום העונה, התאחדות הקטרגל הרוסית מזמינה את הזוכה בליגה או אפילו מספר מועדונים (הזמנות מגיעות אפילו למועדונים מהליגה הראשונה) להשתתף באליפות, אך המעבר לאליפות כרוך ברישוי מיוחד קפדני ולא כל מועדון מוכן להעפיל ומעדיף להישאר בליגה התחתונה. התאחדות הקטרגל של רוסיה «Париматч» новый титульный спонсор Суперлиги и Высшей лиги
פרס דוב הכסף לתסריט הטוב ביותר

פרס דוב הכסף לתסריט הטוב ביותר (בגרמנית: Silberne Bär für das beste Drehbuch) הוא פרס שניתן בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בברלין על הישג בתסריטאות. האתר הרשמי של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
שי רוזנצוויג

שי רוזנצוויג (נולד ב-16 בדצמבר 1975) הוא יזם הייטק ישראלי וראש מועצת אלפי מנשה. רוזנצוויג שירת כמ"פ במילואים בדרגת סרן. ראש מועצת אלפי מנשה בבחירות 2018 התמודד רוזנצוויג מול שלושה מועמדים נוספים, בהם ראש המועצה המכהן שלמה קטן, וניצח בסיבוב הראשון כאשר זכה בכ-42% מן הקולות. כראש מועצה רוזנצוויג התמקד בהבראת היישוב מבחינה כלכלית, אשר היה שרוי בחובות של עשרות מיליוני שקלים. כיום, לפי נתוני משרד הפנים, היישוב מאוזן תקציבית וסיים בהצלחה תוכנית הבראה. מבחינה ביטחונית, רוזנצוויג נחשב ממי שהוביל את המאבק לסגירת הפרצות בגדר במהלך 2022 ואף העביר את לשכתו לפרצה בגדר ההפרדה. במהלך ההתמודדות לתפקיד ראש המועצה, הבטיח רוזנצוויג לקדם שקיפות ציבורית כדי לחזק את הידע, האמון והשתפות הציבור במערכת הפוליטית. בתוך כך החל רוזנצוויג לשדר את הישיבות לראשונה בשידור חי וכן להשקיף את יומנו לציבור. בבחירות שהתקיימו בפברואר 2024, זכה רוזנצוויג להמשיך לקדנציה שנייה, כאשר זכה בכ-85% מן הקולות, ואף דורג ברשימת 15 ראשי הערים האהודים ביותר. רשימתו למועצה, עשייה, זכתה להישג השיא אי פעם באלפי מנשה, עם 7 מנדטים מתוך 9 בסה"כ. בשנת 2013 ייסד רוזנצוויג את סיעת ״עשייה״, אשר חרתה על דגלה את קידום הצעירים, חיזוק הקהילה, החדשנות והחינוך. בבחירות שהתקיימו ב-2013, זכתה הסיעה ב-36% מן הקולות. בשנים אלה כיהן רוזנצוויג כחבר מועצת אלפי מנשה, כמ"מ החברה הכלכלית, כיו"ר וועדת החדשנות והשירות לתושב וכן בתפקידים נוספים. לצד תפקידו כראש מועצת אלפי מנשה, רוזנצוויג פעיל בשלטון המקומי במועצת יש"ע וממלא מספר תפקידים: יו"ר ועדת טכנולוגיה בשלטון המקומי יו"ר דירקטוריון החברה לחדשנות בשלטון המקומי חבר בוועדת החינוך של השלטון המקומי ממייסדי אשכול הרשויות יו"ש יו"ר ועדת החדשנות של יו"ש חבר דירקטוריון במפעל הפיס חבר דירקטוריון בשלטון המקומי רוזנצוויג גרוש ואב לשלושה ילדים. שי רוזנצוויג, ברשת החברתית פייסבוק שי רוזנצוויג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שי רוזנצוויג, ברשת החברתית אינסטגרם שי רוזנצוויג, ברשת החברתית טיקטוק Ynet, ראש מועצת אלפי מנשה העביר את לשכתו לפרצה בגדר ההפרדה, באתר ynet, 13 באפריל 2022 ערוץ 7, משבר קורונה: ראש מועצת אלפי מנשה, שי רוזנצוויג, ויתר על העלאה בשכר, באתר ערוץ 7, 18 באפריל 2020 חדשות כיפה, ‏לפי החלטת ראש המועצה: הישוב אלפי מנשה יהיה סגור לכניסת תושבים מן החוץ, באתר כיפה, 25 במרץ, 2020 גיא נרדי, ‏"פגיעה באיכות החיים": מחאה נגד תחנות כוח באזור השרון, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2019 בני קימרון, תוכנית הקיצוצים של אלפי מנשה, ידיעות השרון, 22 ביוני 2019 שי רוזנצוויג, רשת הלינקדאין תוצאות הבחירות המקומיות 2018, אתר משרד הפנים אלישע בן קימון, ראש מועצת אלפי מנשה העביר את לשכתו לפרצה בגדר ההפרדה, באתר ynet, 13 באפריל 2022 יומן ראש המועצה 2019, באתר מועצת אלפי מנשה ראשי הרשויות שהבטיחו וקיימו, באתר "שקוף", 15 באוקטובר 2019 עופר פטרסבורג‏, הפתיעו בענק: אלו 15 ראשי הערים הכי אהודים בישראל, באתר וואלה, 28 בפברואר 2024 סיעת ״עשייה״, רשת הפייסבוק תוצאות הבחירות המקומיות 2013, אתר משרד הפנים
חג הרפובליקה

חג הרפובליקה (באיטלקית: Festa della Repubblica), הנקרא גם "השני ביוני", הוא חג לאומי ויום רפובליקה איטלקי, שנחגג בתאריך ה-2 ביוני בכל שנה ומציין את הולדת האומה המודרנית. החגיגה המרכזית נערכת ברומא. חג הרפובליקה הוא אחד מהסמלים הלאומיים של איטליה. החג מציין את משאל העם החוקתי שהתקיים בזכות בחירה אוניברסלית בשנת 1946, בו העם האיטלקי נקרא לקלפי כדי להחליט על צורת הממשל בעקבות מלחמת העולם השנייה ונפילת הפשיזם. טקס האירוע המאורגן ברומא כולל הנחת זר דפנה כמחווה לחייל האלמוני באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני על ידי נשיא נשיא ומצעד צבאי לאורך ויה דיי פורי אימפריאלי ברומא. ב-2 וב-3 ביוני 1946 נערך משאל העם חוקתי בו נקראו האיטלקים לקלפיות כדי להחליט איזו צורת ממשל - מונרכיה או רפובליקה - לתת למדינה. משאל העם הוכרז בתום מלחמת העולם השנייה, שנים ספורות לאחר נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה, המשטר הדיקטטורי שנתמך על ידי בית המלוכה האיטלקי, בית סבויה, במשך למעלה מעשרים שנה. תומכי הרפובליקה בחרו בסמל האיטליה טוריטה, ההאנשה הלאומית של איטליה, ששימש במערכת הבחירות והוטבע על כרטיס משאל העם, בניגוד לשלט האצולה של סבויה שיצג את המונרכיה. משאל העם החוקתי זה היה ההצבעה הראשונה בזכות הבחירה האוניברסלית באיטליה. תוצאותיו היו 12,717,923 קולות (54.3%) לטובת רפובליקה ו-10,719,284 (45.7%) בעד מונרכיה, הועברו ב-10 ביוני 1946, אז הכריז בית משפט העליון קאסציה, לאחר 85 שנים של ממלכת איטליה, על הולדת הרפובליקה האיטלקית, שאושרה סופית ב-18 ביוני. מלך איטליה, אומברטו השני מבית סבויה, החליט לעזוב את איטליה ב-13 ביוני כדי להימנע מההתנגשויות בין מונרכיסטים לרפובליקנים, שכבר התבטאו באירועים עקובים מדם בערים שונות באיטליה, מחשש שיוכלו להתרחב ברחבי המדינה. הוא יצא לגלות בפורטוגל. החל מה-1 בינואר 1948, עם כניסתה לתוקף של חוקת הרפובליקה האיטלקית, נאסר על כניסתם של צאצאי אומברטו השני לאיטליה; האיסור בוטל בשנת 2002. 11 ביוני 1946, היום הראשון של איטליה הרפובליקנית, הוכרז כחג בציבור. יום השנה לשחרור איטליה מדיה וקבצים בנושא חג הרפובליקה בוויקישיתוף "Perché la Festa della Repubblica è proprio il 2 giugno" (באיטלקית). נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Ma chi è il volto della Repubblica Italiana?" (באיטלקית). נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "UMBERTO II re d'Italia in "Enciclopedia Italiana"" (באיטלקית). נבדק ב-4 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Vittorio Emanuele di Savoia: "Fedeltà alla Costituzione"". נבדק ב-1 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Decreto legislativo presidenziale 19 giugno 1946, n.2" (באיטלקית). נבדק ב-4 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
ראיין מקארתי

ראיין ד. מקארתי (באנגלית: Ryan D. McCarthy;‏ נולד ב-1973) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי ולשעבר איש יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית. החל מ-30 בספטמבר 2019 ועד השבעת ג'ו ביידן לנשיאות כיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית. ביוני 2017 מינה אותו נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כתת-מזכיר הצבא. ב-1 באוגוסט אותה שנה אישר הסנאט את מינויו. מ-3 באוגוסט ועד 20 בנובמבר 2017 הוא שימש כמזכיר הצבא בפועל. מ-24 ביוני ועד 15 ביולי 2019, כאשר מזכיר הצבא מארק אספר שימש כמזכיר ההגנה בפועל, נטל מקארתי על עצמו את תפקידי מזכיר הצבא. ב-21 ביוני אותה שנה מינה הנשיא טראמפ את מקארתי כמזכיר הצבא. ב-26 בספטמבר אושר מינויו על ידי הסנאט וב-30 בספטמבר הוא הושבע כמזכיר הצבא. מקארתי סיים תואר ראשון בהיסטוריה במכון הצבאי של וירג'יניה. הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר למנהל עסקים על שם רוברט ה. סמית' של אוניברסיטת מרילנד. כאיש יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית הוא שירת ברגימנט הריינג'רס ה-75 במהלך הפלישה האמריקאית לאפגניסטן. לאחר שחרורו מהצבא עבד מקארתי ב"תאגיד הבנקאות של הונג קונג ושאנגחאי". לאחר מכן הוא היה לחבר צוות מקצועי של הוועדה ליחסי חוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית. בהמשך הוא שימש כעוזר מיוחד למזכיר ההגנה רוברט גייטס. ב-2011 הצטרף מקארתי ללוקהיד מרטין, שם הוא עבד במיזמים שונים, כולל במיזם ה-F-35 לייטנינג II. בתפקידו האחרון שם הוא שימש כסגן הנשיא לתוכנית התחזוקה של מיזם ה-F-35. מדיה וקבצים בנושא ראיין מקארתי בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר מחלקת ההגנה (באנגלית) Britzky, Haley (September 9, 2019). "This former Ranger was just nominated to be the next Secretary of the Army". Task & Purpose. "President Donald J. Trump Announces Key Additions to his Administration". The White House. June 6, 2017. Dickstein, Corey (June 21, 2019). "Former Ranger McCarthy will take on duties of Army secretary on Monday". Stars and Stripes. Weisgerber, Marcus (July 15, 2019). "Inside the Pentagon's Game of Musical Chairs". Defense One. Seck, Hope Hodge (June 21, 2019). "Trump to Nominate Mark Esper as SecDef, Ryan McCarthy as Army Secretary". Military.com. "Senate confirms Ryan McCarthy as Army secretary". Stars and Stripes. Mitchell, Ellen (June 7, 2017). "Trump to nominate former Ranger for Army undersecretary". The Hill. Nicholas, Scott (June 7, 2017). "Former Lockheed Exec Ryan McCarthy to Be Nominated as Army Undersecretary". ExecutiveGov.
הטמרייר הלוחמת

הטמרייר הלוחמת (באנגלית: The Fighting Temeraire) היא יצירה בצבעי שמן של הצייר האנגלי ויליאם טרנר משנת 1838. היצירה הוצגה לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1839. בציור מתוארת ספינת מלחמה אה"מ טמרייר (אנ'), אחת מהספינות שהשתתפו בקרב טרפלגר. הציור מוצג בגלריה הלאומית שבלונדון, וטרנר הוריש אותו למדינה בשנת 1851. ב-2005, בסקר שנערך על ידי רדיו BBC, היצירה נבחרה כציור הבריטי האהוב ביותר. בשנת 2020, הציור נוסף לגב שטר ה-20 פאונד הבריטי. טרנר השלים את הציור בשיא הקריירה שלו, והציור הוצג באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון במשך כ-40 שנה. הצייר נודע בציורי הנוף שלו שבהם הוא עשה שימוש בים, במזג האוויר ובאור. טרנר חיי רוב חייו ליד נהר התמזה, ורוב יצירותיו נסובו על סצנות של סירות ומים. הוא נהג להשתמש בצבעי שמן ומים, לעשות סקיצות של יצירותיו ולהשלימם בסטודיו. טרנר חזה בטמרייר בביצות בגריניץ' ביחד עם הצייר קלארקסון סטנפילד בצהריי 5 בספטמבר 1838. הטמרייר, אוניית מפרש ידועה אך מיושנת, נגררה למעגן רות'רהית' (Rotherhithe) שם הייתה מיועדת לפירוק, לאחר שהצי המלכותי מכר אותה לטובת הצטיידות באוניות חדישות יותר, ושיט זה היה איפוא בבחינת דרכה האחרונה. לא ידוע אם בעת הזו טרנר הספיק ליצור סקיצות של האונייה, אך מאוחר יותר הוא הספיק לתפוס את הספינה במעגן ברות'רהית', שם הוא יצר מספר סקיצות ליצירה. מזג האוויר באותו יום היה שמשי, והרקע המעונן הוא פרי המצאתו של הצייר. בציור נראית ספינת גרר מונעת בקיטור המושכת את הטמרייר, אף על פי שבמציאות היו שתי גוררות כאלו. ניתן לראות את טרנר ואת סטנפילד בסירה קטנה בצידו הימני של הציור. הצייר היה בן 28 כאשר בריטניה נכנסה למלחמות הנפוליאוניות, ותקופה זו חיזקה אצלו את רגש הפטריוטיזם כלפי המדינה. הטמרייר הייתה ידועה מאוד עקב ההצלחה שלה בקרב בטרפלגר, ומכירתה לפירוק עוררה התעניינות וסיקור תקשורתי נרחב. ייתכן כי זאת הסיבה שהביאה את האונייה לידיעתו של טרנר ולרצונו לצייר אותה. הקומפוזיציה בציור היא ייחודית מפני שהנושא המרכזי בה, האונייה, מופיע רק בחלקו השמאלי. הספינה מודגשת על רקע השמים הכחולים והערפל שמסביבה. יופייה של הטרמרייר הישנה מנוגד לספינת הגרר החדישה אך מכוערת, המוציאה עשן מארובתה. טרנר יצר משולש של ארבע ספינות התוחמות את רקע השמים הכחולים. הספינה הגדולה שבהן היא הטרמייר, והשלוש האחרות קטנות יותר באופן היוצר את המשולש. בצידו האחר של הציור, בדיוק באותו מרחק של הטמרייר מהקצה, שוקעת השמש. קרני השמש השוקעת מתפרסות על רחבי העננים מעליה, וניתן לראות את השתקפותה על המים. ההשתקפות של השמש על המים והעשן המיתמר מהגוררת דומים מאוד בצבעם. שקיעת השמש מסמלת סופה של תקופה עבור הצי המלכותי הבריטי. מעל התורן של הטמרייר מגיח הירח, המסמל את תחילתה של תקופת המהפכה התעשייתית. היצירה מסמלת את סוף עידן הגבורה של אוניות המפרש, ואולי גם חששות מסוף הקריירה המפוארת של הצייר עצמו. מדיה וקבצים בנושא הטמרייר הלוחמת בוויקישיתוף "Turner wins 'great painting' vote", BBC (באנגלית)
נועם אביבי

נועם אביבי (נולד ב-25 בפברואר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל עפולה מליגת העל בכדורסל. אביבי גדל בגבעתיים, שיחק כילד בקבוצת הכדורסל של עירוני רמת גן עד לכיתה ט'. בכיתה י' עבר לאקדמיה לכדורסל של איגוד הכדורסל במכון וינגייט. את לימודי התיכון סיים בכיתת ספורטאים בבית הספר העל יסודי חוף השרון. עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018 בליגה העל בקבוצת בני הרצליה. בעונת 2018/19 הושאל לקבוצת הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית בכדורסל. בקיץ 2019 חזר לשחק בקבוצת בני הרצליה שירדה בתום העונה הקודמת לליגה הלאומית. לקראת סוף העונה של 2019/20 בעקבות משבר הקורונה, הופסקה הליגה הלאומית כאשר בני הרצליה ממוקמת במקום הראשון בטבלה. בהחלטת איגוד הכדורסל נקבע שבני הרצליה תעלה לליגת העל ביחד עם השנייה בטבלה הפועל חיפה. בעקבות סיום הליגה המוקדמת, אביבי הושאל לקבוצת מכבי ראשון לציון עד לסוף העונה בליגת העל. בתום העונה חתם חוזה לשנתיים במכבי ראשון לציון. ב-2015 וב-2016 היה חלק מהסגל של הנבחרת הקדטים והנוער. ב-2017 שיחק באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18. בטורניר שנערך בטאלין אסטוניה, הנבחרת סימה את הטורניר במקום הרביעי. במשחק השיא שלו בטורניר קלע 15 נקודות בניצחון על נבחרת פורטוגל. ביולי 2018 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה. ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל. במשחק השיא שלו בטורניר קלע 17 נקודות בניצחון על נבחרת מונטנגרו. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל השחקן (אורכב 18.02.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר איגוד הכדורסל בישראל אור שקדי‏, אחרי ההנפה: יאיר קרביץ חתם במכבי רעננה, באתר וואלה, 22 ביולי 2019
Shameless

Shameless (בעברית: חסרת בושה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו מתוך האלבום השני שלה, Romance. הוא יצא באותו היום עם הסינגל "Liar" ב-5 בספטמבר 2019, כאחד משני הסינגלים המובילים מתוך האלבום. ב-1 בספטמבר קביו פרסמה טיזר לפרויקט עתידי בשם "Romance". החלק הראשון מתוך הפרויקט היה עתיד לצאת ב-5 בספטמבר. בימים שלאחר מכן חשפה קביו את עיצוב העטיפה לסינגלים "Shameless" ו"Liar". השיר הוא בלדת פאוור פופ אפלה. השיר נכתב על ידי קמילה קביו, אלי טמפוסי, אנדרו וואט, ג'ון בליון, ג'ורדן ג׳ונסון וסטפן ג׳ונסון. נכון למאי 2020, יש לשיר מעל ל-100 מיליון השמעות בפלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי. הקליפ מכיל כמה סצינות של הזמרת מופיעה במקומות שונים, כמו בתא וידוי קתולי, רוקדת לצד חבורת רקדניות שלובשות שמלות אדומות, זוחלת בחדר בוער, ורצה ברחוב תוך שהיא לבושה בשמלה לבנה. הווידאו יצא ב-5 בספטמבר 2019. נכון ליוני 2020, הקליפ מחזיק בכ-94 מיליון צפיות ו-1.7 מיליון לייקים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Shameless" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Shameless" באתר Discogs מילות השיר "Shameless" באתר Genius סרטון השיר "Shameless" באתר יוטיוב מידע על השיר "Shameless" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "Shameless" באתר טיידל קמילה קביו, אלי טמפוסי, אנדרו וואט, ג'ון בליון, ג׳ורדן ג׳ונסון וסטפן ג׳ונסון אנדרו וואט, המונסטרס & סטריינג'רז Camila Cabello Drops Teaser for New Music Titled 'Romance', Entertainment Tonight (באנגלית) Camila Cabello Teases 'Romance' Project, בילבורד, ‏1 בספטמבר 2019 שאלין גרייבס, Camila Cabello announces two new songs 'Shameless' and 'Liar' out this week?, Coup De Main Magazine, ‏4 בספטמבר 2019 (באנגלית) The 5 Best Songs of the Week From Camilla Cabello's 'Shameless' to Adam Lambert's 'Superpower', טיים (באנגלית)
פאפא ג'ונס פיצה

פאפא ג'ונס (באנגלית: Papa John's) היא רשת זיכיונות פיצה אמריקאית בינלאומית. זוהי רשת הפיצריות השלישית בגודלה בעולם, המונה כ-5,800 סניפים במעל 50 מדינות וטריטוריות, כולל בישראל. המסעדה של 'פאפא ג'ון' הוקמה בשנת 1984 על ידי ג'ון שנאטר בחלק האחורי בבית אביו, בג'פרסוויל, אינדיאנה שבארצות הברית. שנאטר מכר את מכונית הקמארו Z28 שלו (דגם שנת 1971) במטרה לרכוש ציוד פיצה משומש בשווי 1,600 דולר, והחל למכור פיצות ללקוחות. הפיצות הפכו לפופולריות והוא המציא את הטבילה של הפיצה ברוטב מיוחד שהומצא על ידו. בשנת 1993 הוא כבר הקים 500 חנויות, בשנת 1997 היו 1,500 חנויות ובשנת 2009 הוא רכש בחזרה את רכב הקאמרו שלו בתגמול של 250,000 דולר. במהלך השנים החברה הפכה לבינלאומית ונכנסה ליבשות חדשות כגון אירופה, אסיה ואמריקה הלטינית. ב-21 בדצמבר 2017 פרש ג'ון שנאטר והוחלף על ידי נשיא החברה סטיב ריצ'י. ב-22 במרץ 2019 הצטרף לדירקטוריון החברה כפרזנטור שחקן ה-NBA שאקיל אוניל. ב-27 באוגוסט 2019 מונה רוב לינץ' למנכ"ל במקום סטיב ריצ'י. החברה היא ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה. הכנסותיה לשנת 2021 עמדו על 2.068 מיליארד דולר. המותג "פאפא ג'ונס ישראל" נכנס לישראל בשנת 2016 על ידי אסף גרינברג (בעלי רשת הסושייה לשעבר) ובשנת 2020 עבר הזיכיון של פאפא ג'ונס בישראל לאיש העסקים מוטי ריכטר. ריכטר ניהל בעברו את רשת פיצה האט ישראל במשך מספר שנים והקים מותג פיצה באנגליה עבור איש העסקים טדי שגיא, הפועל תחת השם Camden Pizza ומונה מספר סניפים בקמדן מרקט וברחבי לונדון. רשת פאפא ג'ונס ישראל מונה נכון לשנת 2024, 30 סניפים. לרשת מפעל לבצק אשר מייצר ומספק בצקים טריים לסניפי הרשת. הרשת מוכרת פיצות בשריות, פיצות צמחוניות, אצבעות גבינה, פפרוני רול, צ'יזי רול, קינוחים, רוטב שום, רוטב פיצה ועוד. מדיה וקבצים בנושא פאפא ג'ונס פיצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאפא ג'ונס פיצה פאפא ג'ונס פיצה, ברשת החברתית פייסבוק פאפא ג'ונס פיצה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאפא ג'ונס פיצה, ברשת החברתית אינסטגרם מידע עסקי על חברת פאפא ג'ונס פיצה באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) פאפא ג'ונס פיצה, בגוגל פיננסים פאפא ג'ונס פיצה, באתר Crunchbase (באנגלית) פאפא ג'ונס פיצה, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית)