ויליאם לנגסון לאטרופ

ויליאם לנגסון לאטרופ (באנגלית: William Langson Lathrop;‏ 29 במרץ 1859 – 21 בספטמבר 1938) היה צייר נוף אמריקאי אימפרסיוניסטי ומייסד מושבת האמנות בניו הופ, פנסילבניה. לאטרופ נולד בפיינסוויל, אוהיו וגדל בחווה של משפחתו. לאטרופ החל את הקריירה האמנותית שלו בעיר ניו יורק בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19 כמאייר וחרט, שני עיסוקים שנתנו לו מעט כסף. בסוף שנות השמונים של המאה ה-19 נסע לאטרופ לאירופה שם נפגש ונשא את אשתו. בשובו לאמריקה, סבל מקשיים כלכליים, חבריו שכנעו אותו להיכנס לציור בצבעי המים, שהוצגו בתערוכה יוקרתית בניו יורק. לאטרופ קיבל את הפרס הראשון וביקורת מצוינת ב"ניו יורק טיימס", והקריירה שלו המריאה. בשנת 1899 עברו לאטרופ ומשפחתו לכפר ניו הופ בתעלת דלאוור, לצד נהר דלאוור, פנסילבניה. אמנים אחרים החלו להתיישב במקום וללמוד אצלו ציורי נוף בטבע (en plein air). לאטרופ היה לוקח את תלמידיו בתעלת דלאוור על הדוברה שכינה "סאנשיין", מה שנתן לתלמידים אפשרות לשרטט את הנוף החולף. כמו בשיעורי ויליאם מריט צ'ייס בהרי שינקוק של לונג איילנד, או כמו שיעורי הנוף של בירג' האריסון בליגת הסטודנטים לאמנות בוודסטוק, ניו יורק, שיעורי ציור הנוף החיצוניים של לאטרופ הניחו את הזרעים להתפתחות מושבת אמנות אמריקאית. במשך יותר משלושים שנה עבד לאטרופ בציור נוף בניו הופ, והציג את עבודותיו בגלריות ברחבי ארצות הברית. במהלך תקופה זו סגנון הציור של לאטרופ התפתח מטונליסט, המאופיין בצבעים כהים יותר והדגשה על מצב הרוח, לציורים האימפרסיוניסטיים הבהירים יותר שבזכותם הוא זכור. בשנת 1916 הקימו שישה אמנים מקומיים את "קבוצת ניו הופ", בהם לטרופ, צ'ארלס רוזן, דניאל גרבר, מורגן קולט, ריי סלואן ברדין ורוברט ספנסר. כולם התגוררו בסמיכות זה לזה, בסמוך לנהר דלאוור. המשמעות של קבוצה זו נעוצה בעובדה שהם הציגו את עבודותיהם יחד ומייצגים אסכולה אחת של ציור נוף. קבוצת ניו הופ הציגה רק בשנת 1916 ו- 1917, הם היוו את הליבה המוקדמת של אסכולה זו. הם הציגו במוזיאון האמנות בסינסינטי, במכון לאמנות דטרויט, בגלריה קורקורן, במכון קרנגי ובמוזיאון. גלריה ארלינגטון בניו יורק, בין היתר. לאטרופ סייעה בייסודה של גלריית פיליפס מיל, שמוקמה בטחנת קמח מהמאה ה-18, כמקום התצוגה המוביל למושבה החדשה. הטחנה שכנה מול ביתו של לאטרופ ברחוב ריבר, בצפון ניו הופ. אשתו, אנני, הפכה למארחת למספר הולך וגדל של מבקרים בשעת התה של יום ראשון אחר הצהריים. האורחים כללו את התלמידים של לאטרופ - כמו מרגרט פולטון ספנסר - ואמנים אחרים שעברו בסופו של דבר לאזור. עם זאת, מפגש התה עבר מעבר לנהר אל פיליפס מיל. באוקטובר 1928 מונה האמן המקומי ויליאם טיילור לעמוד בראש ועדה לרכישת הטחנה כמרכז קהילתי. הטחנה נרכשה בסכום של 5,000 דולר, ולאטרופ הפך לנשיא הראשון של הטחנה. בסוף שנות העשרים, בנה לאטרופ סירה מעץ בחצר האחורית שלו. באורך של שישה מטר. לאטרופ וחבריו השיקו את הסירה בנהר דלאוור בשנת 1930. לאטרופ היה יורד ים מנוסה וניווט את הסירה למי החוף האטלנטי. הוא המשיך להפליג להנאתו בשנותיו המאוחרות, צייר סצינות של קו החוף האטלנטי ואפילו אירח את אלברט איינשטיין על סיפונה. ב-21 בספטמבר 1938 תמרן לאטרופ את סירתו ברחבי מזרח לונג איילנד כאשר יצאה אזהרה על הוריקן מתקרב. הוא בחר לצאת לעבר הסערה מהמפרץ המוגן. בעוד שהסירה שרדה את הסערה, גופתו של לאטרופ נמצאה בקו החוף, חודש לאחר מכן. על פי עדויות עולה כי ייתכן שהוא מת מהתקף לב במהלך הסערה ונפל או נשטף מסירתו. עם זאת, הציור האחרון שצייר בזמן הסערה שרד את ההוריקן. מדיה וקבצים בנושא ויליאם לנגסון לאטרופ בוויקישיתוף ויליאם לנגסון לאטרופ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "William Langson Lathrop — Bucks County Artists — James A. Michener Art Museum", Bucks County Artists Database (באנגלית) Jean Duncan, Tonalism to Impressionism, Circa, 1982, עמ' 19 doi: 10.2307/25556653 TIMES, Special to THE NEW YORK (1938-09-25). "ARTIST, 79, FEARED LOST WITH SAILBOAT; Family of William L. Lathrop Gets No Word From Him". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-07-10.