laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי איטליה–סלובניה

בין איטליה לבין סלובניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1992. סלובניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות במילאנו, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה וקונסוליה כללית בקופר. מלבד האיסטריאנים איטלקים והסלובנים איטלקים, חיים באיטליה גם כ-3,500 איש ממוצא סלובני. החל משנת 2010 מבקרים בסלובניה מדי שנה כ-400,000 איטלקים. למרות המחלוקת בין הלאומנים בסלובניה לאיטלקים על השליטה בטריאסטה, היחסים בין שתי המדינות מצוינים, וקיים שיתוף פעולה בין המדינות במגוון תחומים. מדיה וקבצים בנושא יחסי איטליה–סלובניה בוויקישיתוף משרד החוץ הסלובני אתר על יחסי מדינות
יחסי גרמניה–הולנד

בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין ממלכת הולנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. היחסים בין הולנד לקיסרות הגרמנית כוננו לאחר הקמת הקיסרות בשנת 1871. במהלך מלחמת העולם הראשונה שמרה גרמניה על הנייטרליות של הולנד, וכך נשמרו היחסים בין המדינות. לאחר תבוסת גרמניה בסוף המלחמה ומהפכת נובמבר, ברח וילהלם השני, קיסר גרמניה והשתקע בהולנד. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה הולנד לאחר קרב קצר, והייתה תחת כיבוש גרמני עד סוף המלחמה. ניסיון של בעלות הברית לכבוש את הגשר מעל הריין בארנהם נכשל, וגרם נזק והרס רב בעיר. בשנים הראשונות לאחר המלחמה ניסתה הולנד שוב ושוב להגדיל את שטחה באמצעות סיפוח שטחים מגרמניה, על פי תוכנית באקר-סכוט. ארצות הברית שללה את התוכניות רחבות ההיקף (סיפוח עמוק שכלל את העיר קלן, ופינוי השטח כולו מגרמנים, מלבד דוברי גרמנית תחתית, הקרובה להולנדית), אך בוועידת לונדון שהתקיימה ב-1949 הורשתה הולנד לספח שטחים בקנה-מידה קטן יותר. כמעט כל השטח שסופח הוחזר לגרמניה ב-1963. במבצע הצבעוני השחור שתכנן ב-1945 שר המשפטים ההולנדי, גורשו באישון ליל כ-3,700 גרמנים תושבי הולנד, כ-15% מהאוכלוסייה הגרמנית. התוכנית המקורית כללה את גירוש כל הגרמנים, אך הגירוש הופסק בעקבות התערבות בעלות הברית, שביקשו לעצור את זרם הפליטים שחזר לגרמניה. הצבא הבריטי בגרמניה הגיב בחריפות למבצע הצבעוני השחור, וגירש כ-100,000 הולנדים מגרמניה להולנד. לאחר המלחמה הצטרפו גרמניה (כגרמניה המערבית) והולנד לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מינהליים ואישיים. כיום מתגוררים בגרמניה כ-164,000 הולנדים. גרמניה היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של הולנד. הסחר ההדדי מהווה בין 20 ל-30% מהתל"ג ההולנדי. היבוא (בעיקר מוצרים תעשייתיים) והיצוא (בחלקו מוצרים תעשייתיים, ובחלקו מוצרי אנרגיה ומוצרים חקלאיים) לגרמניה עומד על 19-24%, ונורדריין-וסטפאליה היא שוק היצוא החשוב ביותר עבור הולנד. לעומת זאת, השפעתה של הולנד על סחר החוץ הגרמני, היא יותר קטנה, ומהווה 6% מהיצוא הגרמני ו-8.5% מהיבוא הגרמני. נתונים אלה היו בירידה מ-1993 עד 2005, גם בגלל התגברות הסחר עם סין, וגם בשל מיקור חוץ של הייצור בשל התפתחויות השכר. שתי המדינות נותרו חשובות כמדינות מעבר אחת לשנייה, הולנד בשל הנמל החשוב שלה - נמל רוטרדם, וגרמניה בשל קשרי התחבורה הטובים שלה עם דרום ומזרח אירופה. גרמניה מחזיקה בהאג, את לשכת המסחר ההולנדית-גרמנית כסניף של לשכת המסחר. גרמניה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג, ו-9 קונסוליות באמסטרדם, ארנהם, איינדהובן, אנסחדה, חרונינגן, לייוורדן, מאסטריכט, מידלבורך ורוטרדם. מאידך, הולנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-15 קונסוליות בברלין, אאכן, ברמן, קלן, דרזדן, דיסלדורף, אמדן, פרנקפורט, המבורג, הנובר, קלווה, מינכן, מינסטר, נירנברג ושטוטגרט . מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–הולנד בוויקישיתוף http://www.nhi-online.de/deutsch/akt/ProfvanParidon.pdf (הקישור אינו פעיל, 8 בספטמבר 2019) אתר על יחסי מדינות
רוס-סטי

חברת "רוס-סטי" (ברוסית: Российские сети, בקיצור ПАО Россети) הייתה חברה ציבורית להולכה ואספקת חשמל ברוסיה. החברה נוסדה ב-4 באפריל 2013 במסגרת פירוק מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה שהיוותה את מונופול החשמל ברוסיה מאז התפרקות ברית המועצות. חברת רוס-סטי הייתה אחת מחברות מפעילות רשתות האנרגיה הגדולות בעולם. פעילותה מפוזרת בין חברות הבת שלה הכוללות גם את "חברת ההולכה הבינאזורית" MRSK, חברת האנרגיה הפדרלית ומכוני מחקר מדעיים שונים. 85.3% ממניות החברה נמצאו בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה. עד פירוקה בשנת 2023, החברה ניהלה 2.3 מיליון קילומטרים של קווי חשמל. לחברה היו מספר חברות בת הפועלות במחוזות רוסיה. במסגרת רפורמה מתמשכת בענף האנרגיה, החברה פורקה בשנת 2023 ומוזגה לתוך חברת הרשת הפדרלית. מדיה וקבצים בנושא רוס-סטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוס-סטי אודות החברה (ברוסית) חברות בת אזוריות
עבדות מינית (BDSM)

עבדות מינית ביחסי מין עם בן זוג (BDSM) מתייחסת לאדם כנוע ביחסים של BDSM עם אדם דומיננטי (המכונה גם בעלים או האדון או המאהב) המטפלים בכנוע כעבד שלהם, דהיינו רכושם. העבדות המינית בהקשר של BDSM היא גם פנטזיה מינית או תפקידים מיניים. אדון העבד או המאהבת יכולים להיות כל אדם או קבוצה, אם כי רוב היחסים האלה הם בדרך כלל אחד דומיננטי, או זוג דומיננטי ומחויבת, בעלות על אחד או יותר עבדים. עבד מין ובעל, ואחרים המעורבים במערכת היחסים, יכולים להיות מכל מין, וזהות מינית. עבדות מינית היא מוסכמות בין הכנוע לדומיננטי, אם כי היקף הכניעה אינו יכול להיות מוגבל ולא ניתן למשוך אותו בכל עת. סוגי הפעילויות של שעבוד המין עשויים בדרך כלל להיות מוגדרים מראש ולפעמים מפורטים בחוזה עבדות, מסמך ללא ערך ממשי המפרט את הרצונות, הגבולות והציפיות של הצדדים. העבד מינית צפוי לעיתים קרובות לבצע מין, אם כי בדרך כלל הדינמיקה ביחסים היא גם במשא ומתן ברור, כולל בגדים, דיאטה, הגבלות דיבור, ענייני הבית לוחות זמנים, אם כי הפרטים עשויים להישאר לאדון או פילגשו. בדרך כלל מתוארים ציפיות ברורות אם הזוג יהיה מונוגמי או פוליאורי, ואם תהיה הרשאה או ציפייה לאינטראקציה מינית עם אנשים אחרים. אחרת, ניתן לצפות כי עבד מין יבצע תפקידים רבים המצופים לעבד / כנוע, כולל ללבוש בגדים חשופים מאוד, להיות משותפים, לענוד קולר או רצועה, פעילויות S&M או שעבוד. מערכת יחסים של הורים ועבדים היא בדרך כלל מערכת יחסים ארוכת טווח, השווה בין משך הזמן לבין יחסים נורמליים, בעוד ש"יחסים "דומיננטיים וכנועים יכולים להיות דומים או קצרים יותר מכמה דקות, כמו בסצנה. בהתאם לחוזה שלהם, עבדי מין יכול להיות נסחרים על ידי המאסטר, בהנחיית אירועים במועדון המין, אישיות במגזינים עניין BDSM או ברשתות חברתיות מבוססות אינטרנט. בדרך כלל, עבד הוא גם אמור להיות עם קולר, אם כי לא כל עבדים לובש צווארון עבדים פיזית. עבד אשר ימלא את משך זמן המשא ומתן של השירות צפוי להשתחרר, אלא אם כן ירצה משך זמן חדש של שירות על ידי משא ומתן. העבד רשאי בכל עת לבטל את ההסכמה ליחסים, ובכך לבטל את יחסי העבדים. Snitow, Ann Barr; Stansell, Christine; Thompson, Sharon (1983), Powers of desire : the politics of sexuality, New feminist library, Monthly Review Press, ISBN 978-0-85345-610-0
יחסי בלגיה–גרמניה

בין ממלכת בלגיה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. שטחי בלגיה המודרנית היו במשך ימי הביניים חלק מהאימפריה הרומית הקדושה, ולקראת סוף המאה ה-15 עברו תחת שלטון בית הבסבורג. בשנת 1556 חילק קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את נחלותיו, וארצות השפלה עברו לשליטת ספרד ההבסבורגית. בשנת 1568 פרצה מלחמת העצמאות של מדינות השפלה, "מרד ארצות השפלה". מלחמה זו ארכה 80 שנה, ובסופה גירשו הולנד והמחוזות בני בריתה את הספרדים מעל אדמתם, ואילו בלגיה ולוקסמבורג נותרו בשליטת ספרד הקתולית ונודעו כארצות השפלה הדרומיות או ארצות השפלה הספרדיות. במסגרת חוזה אוטרכט (1713), שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, עברו ארצות השפלה הספרדיות לידי אוסטריה. בעקבות המהפכה הצרפתית פלשו הצרפתים לאזור, ובשנת 1794 כבשו את ארצות השפלה האוסטריות. הכיבוש הצרפתי היה הזרז להתבססות התנועה הלאומית הפלמית, שהתנגדה לשלטון צרפת. ארצות השפלה לשעבר הפכו לחלק אינטגרלי מצרפת, שחילקה אותן מחדש לתשעה חבלים. בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, אך כעבור 15 שנה, בשנת 1830, התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו לראשונה את ממלכתם הנפרדת תוך כדי אימוץ השם הרומי של האזור בלגיקה/בלגיה. הבלגים שאפו להקים ממלכה עצמאית ופנו למלך צרפת בבקשה להכתיר את בנו למלך בלגיה. משסירב, הוצעה הממלכה לנסיך הגרמני לאופולד לבית סאקסה-קובורג-גותה (דודה של המלכה הבריטית ויקטוריה). ב-21 ביולי 1831, יום העצמאות הבלגי, הוכתר הנסיך לאופולד כלאופולד הראשון, מלך הבלגים, ובכך החלה שושלת המלוכה הבלגית. בשנת 1839 נחתם הסכם לונדון, ובו הכירה הולנד בעצמאות בלגיה, והמעצמות וביניהם פרוסיה, ערבו לשלום בלגיה ולנייטרליות שלה. בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה, ובעקבות כך הצטרפה בריטניה למלחמת העולם הראשונה, אולם רוב שטח בלגיה נשאר תחת שלטון גרמני עד לשנת 1918. לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, קיבלה בלגיה שטחים מסוימים באזור אופן-מלמדי שהשתייכו לגרמניה. בשנת 1940 נכבשה בלגיה על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית. לאחר המלחמה הצטרפו בלגיה וגרמניה (כגרמניה המערבית) לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מינהליים ואישיים. בהנאו וקלן שבגרמניה קיימות קהילה בלגית די גדולה, ואילו בבלגיה האזורים המזרחיים מיושבים בדוברי גרמנית, והם מהווים את הקהילה השלישית בגודלה במדינה, אחרי הפלמים והואלונים. בלגיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-8 קונסוליות באאכן, ברמן, דואיסבורג, פרנקפורט, המבורג, הנובר, מינכן ושטוטגרט. מאידך, גרמניה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-5 קונסוליות בבריסל, אנטוורפן, אופן, האסלט וליאז' . מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–גרמניה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
ראיין גונזלבס

ראיין פ. גונזלבס (באנגלית: Ryan F. Gonsalves) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. גונזלבס נולד בקולורדו ספרינגס וגדל בפורט קרסון בקולורדו. ב-1984 סיים תואר ראשון בניהול באוניברסיטת אריזונה והתגייס לצבא ארצות הברית. שירת כמפקד מחלקת טנקים, מפקד מחלקת מרגמות, סגן מפקד פלוגה וקצין לוגיסטי בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-40 בדיוויזיית הרגלים הרביעית. בשנים 1989–1991 הוצב בבמברג שבגרמניה המערבית כקצין אג"ם ומפקד פלוגת מפקדה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-35. בתקופה זו נשלח עם יחידתו ללחימה במלחמת המפרץ. שירת כקצין כוח אדם בחטיבה השנייה של דיוויזיית הרגלים השלישית, קצין אג"ם וסגן מפקד הגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. השתתף במבצע שועל מדבר (אנ'). ב-2002 מונה למפקד כוח המשימה הראשון של רגימנט השריון ה-66 בדיוויזיית הרגלים הרביעית, ולחם עמו במלחמת עיראק. בשנים 2008–2010 שירת כמפקד החטיבה השנייה בדיוויזיית הפרשים הראשונה והוצב עמה במחוז כירכוכ שבעיראק. תפקידים נוספים אותם מילא הם קצין המבצעים של הקורפוס הרב-לאומי בעיראק, עוזר למפקד כוחות ארצות הברית בעיראק, עוזר מפקד פיקוד הכוחות המשותפים. ב-2011 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית הרגלים הרביעית ובמהלך תפקיד זה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. במאי 2013 מונה לראש מחלקת מבצעים, כשירות וניידות באגף המבצעים של הצבא. במאי 2015 מונה למפקד דיוויזיית הרגלים הרביעית ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2017. בתפקידו הבא נקבע שישרת כסגן מפקד הקורפוס השלישי. קידומו הושהה בעקבות פתיחת חקירה להתנהגות לא הולמת. בינואר 2018 בוטל קידומו לדרגת לוטננט גנרל והוא קיבל נזיפה על התנהגותו. במאי 2018 פרש מהשירות הצבאי. גונזלבס נשוי לג'נט ואב לשניים. הוא בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה הלאומית. מדיה וקבצים בנושא ראיין גונזלבס בוויקישיתוף ביוגרפיה, באתר צבא ארצות הברית Former Fort Carson leader Ryan Gonsalves investigated for misconduct, ‏,gazette.com‏, 9 בנובמבר 2017 Army 2-star loses promotion after calling congressional staffer ‘sweetheart’, ‏armytimes.com‏, 7 בינואר 2018 General Retires 6 Months After 'Unprofessional' Behavior, ‏military.com, ‏3 במאי 2018
יחסי בלגיה–צרפת

בין ממלכת בלגיה לבין צרפת מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. בשנת 1830 התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו לראשונה את ממלכתם הנפרדת תוך כדי אימוץ השם הרומי של האזור בלגיקה/בלגיה. הבלגים שאפו להקים ממלכה עצמאית ופנו למלך צרפת בבקשה להכתיר את בנו למלך בלגיה. משסירב, הוצעה הממלכה לנסיך הגרמני לאופולד לבית סאקסה-קובורג-גותה (דודה של המלכה הבריטית ויקטוריה). ב-21 ביולי 1831, יום העצמאות הבלגי, הוכתר הנסיך לאופולד כלאופולד הראשון, מלך הבלגים, ובכך החלה שושלת המלוכה הבלגית. בשנת 1839 נחתם הסכם לונדון, ובו הכירה הולנד בעצמאות בלגיה, והמעצמות וביניהם צרפת, ערבו לשלום בלגיה ולנייטרליות שלה. בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה, במטרה לאגף את הצבא הצרפתי כחלק מתוכנית שליפן, אולם המתקפה הגרמנית נכשלה בקרב הראשון על המארן, והמלחמה נגררה למלחמת חפירות שנמשכה 4 שנים. בשנת 1940 נכבשה בלגיה על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בצרפת התקיים בתחילה משטר וישי, אולם בשנת 1942 נכבשה צרפת לחלוטין על ידי גרמניה הנאצית, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד קיץ 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית. לאחר המלחמה הצטרפו בלגיה וצרפת לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מנהליים ואישיים. בשנת 1997 חתמו שרי ההגנה של שתי המדינות אלן רישאר וז'אן-פול פונסלה על הסכם לשיתוף פעולה ביטחוני, ועל פי ההסכם ניתנה לצבא בלגיה האפשרות להשתמש בשירותי הלוויין הצרפתי סירקיוס. בלגיה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-13 קונסוליות באז'אקסיו, בורדו, שרלוויל-מזייר, דיז'ון, לוריאן, ליון, מרסיי, מץ, מונפלייה, נאנט, פרפיניאן, טולוז וטור. מאידך, צרפת מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-13 קונסוליות בבריסל, אנטוורפן, ארלון, ברוז', שרלרואה, גנט, קורטרייק, לוון, ליאז', מונס, מוסקרון, נאמור וטורנה . במאי 2007 נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ביקר את ראש ממשלת בלגיה ג'י ורהופשטאט, ובפברואר 2008 ביקר ורהופשטאט את הנשיא סרקוזי. בפברואר 2014 פיליפ, מלך הבלגים ומתילדה, מלכת בלגיה ביקרו בפריז, והתקבלו בברכה על ידי הנשיא פרנסואה הולנד. מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–צרפת בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
צבגון מצויר

צבגון מצויר או צַבְגּוֹן מָצוּי (שם מדעי: Chrysemys picta) הוא מין של צב מים ממשפחת הצבים הביצתיים המצוי בביצות ואגמים באמריקה הצפונית. מין זה יחידי בסוגו. זהו צב קטן שאורכו 10–26 ס"מ בנקבות הגדולות יותר, ו-7–15 ס"מ בזכרים, ומשקלם 500 גרם בנקבות, ו-300 גרם בזכרים. הם בעלי שריון שטוח בצבע כחול כהה ולעיתים צומחים עליו אצות ירוקות וצבע הגוף אדמדם עד חום ומפוספס בפסים צהובים לבנים עדינים. הראש והרגליים קצרים ומתכנסים לשריון. תחתית השריון צהובה. צב זה מותאם לחיים במים ויודע לשחות טוב. הוא נפוץ בנהרות איטיים, אגמים וביצות מקנדה בצפון עד לצפון מקסיקו, ונפוץ הן באזורים סובטרופיים והן באזורים ממוזגים. הצב מצוי רוב חייו במים או בגדות נהרות ואגמים, וניזון מצמחי מים, חרקים, סרטני נהרות ודגים קטנים וכן מנבלות. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי נחשים, צבים נשכנים, עורבים, שועלים, אליגטור אמריקני, אנפות, ראקון, שלך, עיטם ומגוון עופות דורסים. זהו צב נפוץ לגידול כחיית מחמד אותו אפשר לשים באקווריום. Chrysemys picta picta Chrysemys picta marginata Chrysemys picta dorsalis Chrysemys picta bellii מדיה וקבצים בנושא צבגון מצויר בוויקישיתוף צבגון מצויר, באתר ITIS (באנגלית) צבגון מצויר, באתר NCBI (באנגלית) צבגון מצויר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבגון מצויר, באתר GBIF (באנגלית) צבגון מצויר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צבגון מצויר באתר הרשימה האדומה של IUCN
לטאת הארמדילו

לטאת הארמדילו או קורדיל הארמדילו (שם מדעי: Ouroborus cataphractus) הוא מין זוחל קטן ממשפחת הקורדליים המצוי במדבריות ואזורים יבשים בחופיה המערביים של דרום אפריקה. זהו המין היחיד בסוגו. אורכו של 7.5-10 ס"מ והוא בעל קשקשים משוריינים בחום וצהוב לכל אורך גופו. הראש גדול וישנה עטרה סביבו לכל אורכו עד לשפתיים ולעיניים השחורות. תחתית הגוף שחורה. הקורדיל חי באזורים יבשים בקרבה לסלעים והוא מצוי בחבורות של עד 30 פרטים המתחממות על הסלעים בבקרים ואחרי הצהריים. הזכרים טריטוריאליים ומזדווגים עם הנקבות השוכנות על סלעי החימום שלהם. בשונה ממרבית הלטאות הם יולדים צאצאים חיים. הקורדילים נשמרים מאויבים היכולים להפתיע אותם והם אינם מתרחקים הרבה מהסלעים. אם טורף תופס את הקורדיל הוא יתגלגל לכדור וינשוך את זנבו כך שכל גופו יהיה מוקף בקוצנים גדולים, בדומה לארמדילו. הוא ניזון מחרקים, פרוקי רגליים והפרטים הגדולים יאכלו גם חולייתנים קטנים. מדיה וקבצים בנושא לטאת הארמדילו בוויקישיתוף לטאת הארמדילו, באתר ITIS (באנגלית) לטאת הארמדילו, באתר NCBI (באנגלית) לטאת הארמדילו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לטאת הארמדילו, באתר GBIF (באנגלית) לטאת הארמדילו באתר הרשימה האדומה של IUCN
צב רך אסייתי ענק

צב רך אסייתי ענק או צב רך קנטור (שם מדעי: Pelochelys cantorii) הוא מין של צב שחי בהודו ודרום-מזרח אסיה. הוא קרוי ע"ש החוקר תיאודור קנטור (Theodore Edward Cantor). זהו המין הגדול ביותר במשפחת הצבים הרכים. אורכו של צב ענקי זה עולה על 1.8 מ' ויכול להגיע למשקל 100 ק"ג. הוא בעל שריון רך וגוף בצבע כתום-סגול שטוח. הראש קטן ובעל חדק גדול, כפות ענקיות וזנב קצר. הצב מותאם לחיים במים ויודע לשחות מהר. הוא חי באגמים נהרות איטיים וגדות מהודו ועד אינדונזיה. צב זה שוחה לאט על הקרקעית ומתחבא בחול. הוא טורף מארב הניזון ממגוון מינים של סרטנים, רכיכות ודגים אותם הוא בולע בפיו הגדול. צב זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב אובדן בית גידולו. מדיה וקבצים בנושא צב רך אסייתי ענק בוויקישיתוף צב רך אסייתי ענק, באתר ITIS (באנגלית) צב רך אסייתי ענק, באתר NCBI (באנגלית) צב רך אסייתי ענק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צב רך אסייתי ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב רך אסייתי ענק, באתר GBIF (באנגלית) צב רך אסייתי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
סופיה, נסיכת הוהנברג

סופיה מריה פרנצ'סקה אנטוניה איגנצה אלברטה, נסיכת הוהנברג (בגרמנית: Sophie Marie Franziska Antonia Ignatia Alberta Fürstin von Hohenberg; 21 ביולי 1901 – 27 באוקטובר 1990) הייתה בתם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה. סופיה נולדה ב-21 ביולי 1901 בטירת קונופישטה, 50 ק"מ מדרום לפראג. אביה היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמה הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. היא הייתה בתם הבכורה. חרף העובדה שאביה היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שסופיה ואחיה היו מנושלים מכל זכות לרשת את הכתר, כיוון שהוריהם היו נשואים בנישואים מורגנטיים. סופיה ירשה עם לידתה את התואר "דוכסית הוהנברג" מאמה. הוריה צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שסופיה תוכל להינשא בעתיד לגבר שהיא תאהב ולא בנישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריה ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הקושרים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל סופיה ואחיה ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. אחיה של סופיה הדוכס מקסימיליאן, כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. סופיה חתמה על המכתב, אולם האח השלישי, הנסיך ארנסט סירב לחתום. סופיה ואחיה עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. ב-8 בספטמבר 1920 היא נישאה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך, וילדה לו ארבעה ילדים. בעקבות האנשלוס נעצרו שני אחיה ונשלחו לדכאו. היא ובעלה שרדו את מלחמת העולם השנייה בשקט, אם כי רבים מנכסיהם הוחרמו. הוא מת ב-1973, ולאחר מכן חיה סופיה חיים שקטים באוסטריה, וטופלה בידי נכדיה. ב-1981 היא ביקרה בקונפישטה, שישים שנה לאחר שעזבה אותה. היא נפטרה בעיר טאנהאוזן שבאוסטריה ב-27 באוקטובר 1990 בגיל 89. באחד מפרקי הסדרה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר", אינדיאנה ג'ונס נפגש עם סופיה בווינה. מנישואיה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך ילדה סופיה ארבעה ילדים: ארווין (1921–1949) פרנץ (1923–1945) אלויס (1925–2003) סופיה (נולדה ב-1929) מדיה וקבצים בנושא סופיה, נסיכת הוהנברג בוויקישיתוף סופיה, נסיכת הוהנברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עבאס חלמי הראשון

עבאס חלמי הראשון (1 ביולי 1813–13 ביולי 1854; בערבית: عباس حلمي الأول; תעתיק מדויק: עבאס חלמי אלאול), ואלי (מושל) מצרי, בנו של טוּסוּן פאשא ונכדו של מושל מצרים מוחמד עלי שייסד את השושלת של מנהיגי מצרים בתקופה ההיא. עבאס חלמי נולד ב-1 ביולי 1813 בג'דה וגדל כנער בקהיר. כאיש צעיר הוא לחם בסוריה, תחת פיקודו של דודו, אבראהים פאשא. מותו של איברהים בנובמבר 1848 עשה את עבאס המושל המצרי. רבים תיארו אותו כרודף-תענוגות, אך נובאר פאשה (שמאוחר יותר היה ראש ממשלת מצרים) תיאר אותו כג'נטלמן טורקי אמיתי. דימו אותו כשתקן, מתנגד לקידמה, עגום וקודר, ובילה את רוב זמנו בארמונו. הוא לא המשיך את דרכו של סבו. בין השאר, הוא ביטל את חברות המונופולים, סגר מפעלים ובתי-ספר וצמצם את מספר החיילים בצבא המקומי. הוא לא רצה להוסיף דברי יוקרה וחידושים טכנולוגיים למצרים, אך תחת לחצים רבים של ממשלת בריטניה, הוא הסכים לבנות מסילת רכבת מאלכסנדריה לקהיר. ביולי 1854, הוא נרצח על ידי שניים מעבדיו, ודודו מוחמד סעיד פאשה היה ליורשו. אחת הפסגות הבולטות בדרום חצי האי סיני, ג'בל עבאס באשה, נקראת בשם זה בעקבות ארמון שעבאס החל בבנייתו על פסגת ההר, אלא שהבנייה נפסקה בעקבות ההתנקשות בחייו. מדיה וקבצים בנושא עבאס חלמי הראשון בוויקישיתוף עבאס חלמי הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קניון שער הצפון

קניון שער הצפון הוא מרכז קניות הנמצא סמוך למחלף אתא דרום בקריית אתא, ובסמוך לכביש 22 ("כביש עוקף קריות"). הקניון הוקם בשיתוף חברת שיכון ובינוי מקבוצת אריסון וקבוצת ברונפמן-פישר בהשקעה של כ-600 מיליון שקלים, ותוכנן על ידי משרד משה צור אדריכלים. הקניון מחובר לסניף קריית אתא של "איקאה", החנות הצפונית של הרשת בישראל, כך שמסדרונות הקניון מובילים ישירות אל הסניף וממנו, ללא צורך במעבר לבניין נפרד. קניון שער הצפון פתח את שעריו לציבור באוקטובר 2014 והוא הקניון הראשון בישראל שהוא בעל תקן לבנייה ירוקה בכלל ובעל הסמכת "LEED" בפרט. התכנון שלו שילב בתוכו כיכרות כניסה, המשמשות גם כמקומות עצירה ומנוחה. בנוסף, תקרת הקניון היא שקופה, לצורך מתן אפשרות לאור השמש לחדור פנימה, כחלק מפעילותו כקניון בבנייה ירוקה. שטח הקניון הוא כ-60,000 מ"ר ופועלים בו כ-100 בתי עסק. ביניהם, סופרמרקט של רשת שופרסל, חנויות אופנה והנעלה ובתי קפה. החל מאפריל 2018, בשטח הקניון ממוקמת גם לשכה של רשות האוכלוסין וההגירה. הקניון ממותג כ"קניון המשפחות של הצפון". משנת 2015 ועד אמצע 2018, הובילה הקומיקאית ליטל שוורץ את הקמפיין הפרסומי שלו. בשנת 2021 הוקם בסמוך לקניון מתחם "Redesign", שבו חנויות ואולמות תצוגה של חברות העוסקות במוצרים לעיצוב הבית. מנכ"ל הקניון הוא דותן שלום. מדיה וקבצים בנושא קניון שער הצפון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניון שער הצפון רותם כבסה, קניון שער הצפון נפתח לקהל הרחב, באתר "בלינקר", 5 באוקטובר 2014 שמעון בן עמי, השקת הקניון שער הצפון בקריית אתא של קבוצת שיכון ובינוי וברונפמן פישר, באתר zepo‏, 5 באוקטובר 2014 משה בנימין, ליטל שוורץ תוביל את מהלך המיתוג של קניון 'שער הצפון' - מתחם איקאה, באתר אייס, 13 ביולי 2015