שדה גוואר

שדה גוואר (בערבית: حقل الغوار, בתעתיק מדויק חקל אלע'ואר; באנגלית: Ghawar Field) הוא שדה הנפט הגדול בעולם הממוקם במחוז משנה אל-חסא של מחוז א-שרקייה (אנ'), ערב הסעודית. השדה הסופר-ענק היבשתי משתרע על שטח של 280 ק"מ אורך על 30 ק"מ רוחב, ונמצא בבעלותה המלאה של חברת הנפט הממלכתית של סעודיה, עראמקו הסעודית, שקיבלה שליטה בלעדית על תעשיית הנפט המקומית בשנת 1980. המאגר במקור התגלה בשנת 1948 (בקידוח אקספלורציה במבנה עין דאר, באר מס' 1) על ידי חברות אמריקאיות, שהרכיבו את התאגיד עראמקו, והחל להניב נפט בכמות מסחרית בשנת 1951. לשדה 5 אזורי הפקה (בסדר גאוגרפי יורד מצפון לדרום): עין דאר (عين دار); שדקום (شدقم); אל-עות'מאניה (العثمانية); אל-חוויה (الحوية); וחרד (حرض). הוא הפיק במשך 62 שנים (נכון לשנת 2013), וכיום עדיין פעיל ונחשב לשדה הנפט הגדול בממלכה. הפקה רבת השנים התאפשרה הודות להצלחת המהנדסים לייצב את שיעור התפוקה בעזרת מיצוי מוגבר של תפוקת הנפט. למשל, החדרת גז דו־תחמוצת הפחמן (CO2) למאגר (בסיוע החדרת קיטור במידת הצורך) כדי להאיץ את תהליך ההפקה בלחץ גבוה יותר. למן אמצע שנות ה-60 לערך הוזרקו מים למאגר כדי לספק לחץ נוסף ללחצים הטבעיים הפועלים בו. כמו כן מאז אמצע שנות ה-90 השקיעה עראמקו הסעודית בסקרים סייסמיים תלת־ממדיים (3D) כדי ללמוד טוב יותר את המבנה של המאגר. בין 60 ל-65 אחוזים מתפוקת הנפט הסעודית נבעה מגוואר. בין השנים 1951–2010 הפיק השדה למעלה מ-65 מיליארד חביות. תפוקתו הגיעה לשיא של 5.7 מיליון חביות נפט ביום (ח/י) בשנת 1981 (התפוקה קוצצה בהמשך העשור בגלל הירידה בביקוש). נכון לראשית שנת 2013 כושר הייצור שלו עומד על 5 מיליון ח/י, ועתודותיו המוכחות הנותרות (remaining proved reserves) נאמדות עדיין בלא פחות מ-70 מיליארד חביות – יותר מבכל מדינה אחרת בעולם למעט 8 מדינות (ונצואלה, ערב הסעודית, קנדה, איראן, עיראק, כוית, איחוד האמירויות הערביות ורוסיה). השדה מספק כרבע מכלל עתודות הנפט המוכחות של הממלכה. בראשית שנת 2010 דווח כי התפוקה בפועל עמדה על 4.5 מיליון ח/י ואין בעיה להגדיל אותה ל-5 במידת הצורך. הנפט המופק הוא מסוג הנפט הסעודי הקל (Arab Light Crude) בעל API °‏34. בנוסף, עראמקו הסעודית מפיקה מהשדה כ-2.5 מיליארד רגל מעוקבת (ר"ק) ליום של גז טבעי הנלווה לנפט. ועוד 4 מיליארד ר"ק/יום גז בדל (בלתי-נלווה) ממאגרי גז עצמאיים מתחתיו שהם לא חלק מהתצורה הגאולוגית שלו. גוואר לבדו אוצר כשליש מכלל עתודות הגז המוכחות של הממלכה. כ-57 אחוזים מעתודות הגז המוכחות של סעודיה מכילים גז נלווה משלושה שדות: גוואר, ושני שדות ימיים, ספאנייה וזלופ. רשימת מדינות על-פי עתודות הנפט המוכחות עראמקו הסעודית מפיקת נדנדה Fredrik Robelius, "Giant Oil Fields – The Highway to Oil: Giant Oil Fields and Their Importance for Future Oil Production", PhD dissertation (Uppsala University, 2007), p. 79, Table 6.1 – The 20 largest oil fields in the world with respect to URR (GF) Rafael Sandrea, "Global Natural Gas Reserves – A Heuristic Viewpoint", MEES, 20 March 2006, pp. 34-35, Table 1 – World's Fifteen Largest Oil and Gas Fields "The List: Taking Oil Fields Offline", Foreign Policy, August 2006 Matthew Simmons, Twilight in the Desert: The Coming Saudi Oil Shock and the World Economy, John S. Wiley & Sons, 2005 אתר האינטרנט הרשמי של שדה גוואר Brett Fischbuch and Tom Keith, Still Going Strong: 62-year-old super-giant Ghawar oil field as productive as ever, (51-55); Brett Fischbuch and Yinka Soremi, The Magnificent Five: Ghawar discovery wells produce oil for generations, (56-57), Saudi Aramco website "Saudi Arabia's Ghawar Field: The Elephant of All Elephants", American Association of Petroleum Geologists (AAPG) website "Ghawar oil field, Saudi Arabia", AAPG Bulletin (via GeoScienceWorld website) Rasoul Sorkhabi, "Elephant Hid in Desert", AAPG Explorer, June 2011 "Ghawar oil field, Saudi Arabia", The Energy Library Matthew R. Simmons, "Twilight in the Desert", World Energy, Vol. 8, No. 2 (2005), pp. 44-51 "The Ghawar Oil Field, Saudi Arabia", Greg Croft Inc. website "حقول البترول . . كنوز في أعماق المملكة", صحيفة الاقتصادية [21 במאי 2008]. "حقل الغوار", صحيفة رسالة الجامعة, 31 ديسمبر 2011 [פרסום של אוניברסיטת המלך סעוד] "مجموع انتاج حقل الغوار منذ العام 1951 م", منتديات تداول ספציפית יותר, שדה נפט סופר-ענק הוא שדה שסך המשאבים שניתן למצות (באנגלית: ultimately recoverable resources או URR ) בו, קרי העתודות המוכחות + התפוקה המצטברת, עולים מעל ל-5 מיליארד חביות. כמרחק בין ירושלים לאילת לערך אגב, הנפט התגלה לראשונה ברחבי הממלכה עשר שנים קודם לכן, בשנת 1938, בבאר דמאם מס' 7 מקור המילה "עראמקו" הוא באנגלית: Arabian American Oil Company - Aramco, ובשם הזה נודע התאגיד מאז שנת 1944, אף שנעדר בו המרכיב הסעודי (רק בשנת 1973 קיבלה לראשונה הממשלה הסעודית 25% ממניות החברה). 4 החברות האמריקאיות השותפות בו היו: חברת-הנפט סטנדרד אויל מקליפורניה (לימים Chevron) שקיבלה בשנת 1933 את הזיכיון לפיתוח הנפט בממלכה; חברת הנפט של טקסס (לימים Texaco שהתמזגה בשנת 2001 עם Chevron) שהצטרפה אליה בשנת 1936; סטנדרד אויל מניו ג'רזי (לימים Exxon ואחר כך ExxonMobil) שהצטרפה בשנת 1948; וסטנדרד אויל מניו יורק (לימים Mobil שב-1999 התמזגה עם Exxon) שהצטרפה ב-1948. "שדה גוואר", רסאלה אל-ג'אמעה, 31 בדצמבר 2011 (בערבית) "Tech-Talk - More on Hydraulic Fracturing", The Oil Drum, 6 May 2012; "Tech-Talk - Conditions and Treatments in North Ghawar", The Oil Drum, 27 May 2012 EIA, Saudi Arabia Country Analysis Brief, 26 February 2013 על פי נתוני מינהל המידע האמריקאי לאנרגיה, ראו: Saudi Arabia was world's largest petroleum producer and net exporter in 2012, Today in Energy [EIA], 5 March 2013 ראו רשימת המדינות המובילות בעולם בעלות עתודות הנפט המוכחות: דוד רחוביץ, "23 מדינות בעלות עתודות הנפט הגדולות בעולם", 1 בינואר 2013 - OGJ", באתר Petroleum Insights, ‏ 12 בדצמבר 2012. (באנגלית) Christopher Helman, "The World's Biggest Oil Reserves", Forbes, 21 January 2010 Brett Fischbuch and Tom Keith, Still Going Strong: 62-year-old super-giant Ghawar oil field as productive as ever, Saudi Aramco website