פריץ היינה

פריץ היינה (בגרמנית: Fritz Heine ‏ 6 בדצמבר 1904 - 5 במאי 2002) היה עיתונאי ופוליטיקאי גרמני מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. פריץ הוכר כחסיד אומות העולם על פעילותו למען הצלת יהודים במלחמת העולם השנייה. היינה נולד בשנת 1904 כבן יחיד להוריו פרידריך ולואיס היינה, בעיר הנובר שבגרמניה. אמו נפטרה במלחמת העולם הראשונה כאשר היה בן 12. אביו היה ממייסדיה הראשונים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, המפלגה העיקרית אשר התנגדה באופן חריף לפעילות הנאצים במדינה. המפלגה הוצאה מחוץ לחוק על ידי הנאצים ורבים מחבריה נשלחו למחנות ריכוז והשמדה. כאשר היה היינה בן 18, הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית כמתנדב. בשנת 1925 החל לעבוד בכפוף למנהל הלאומי של המפלגה וגם כעיתונאי בעיתון ספורט. חצי שנה לאחר מכן, היינה מונה למזכיר ועוזר במערכת עיתון המפלגה. בשנת 1928 החל לעסוק בפרסום ותעמולה למען המפלגה ובשנת 1929 קודם לראשות מחלקת הפרסום שלה. בשנת 1932 הועמד היינה לדין בגין הוצאת לשון הרע נגד פוליטיקאי נאצי ונגזר עליו מאסר על תנאי. בשנת 1933 הפכה המפלגה הנאצית למפלגה היחידה המותרת בגרמניה והיינה, כמו שאר חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, נאלץ לפעול במחתרת עד אשר נמלט לפראג שם המשיך לעבוד כמזכיר. בפראג היינה הפיץ תעמולה נגד המשטר הנאצי והשתתף בארגון משלחות של אנשי המפלגה שעברו מפראג לגרמניה בזהויות בדויות עם דרכונים מזויפים. באופן זה נשמר הקשר בין סניף המפלגה בפראג למי שנותרו בגרמניה. למרות ייעול שיטות מסירת מסמכי תעמולה, הצליחו הגסטפו לתפוס מסמכים ולקטוע את העברת התקציבים אל המפלגה בפראג. בשנת 1936 רוב פעילויות התעמולה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בפראג נפסקו, אך בגסטפו המשיכו ללחוץ על השלטונות בפראג לעצור לגמרי את פעילות המפלגה ואת פרסום העיתון שלהם. בשנת 1937 נשיא צ'כוסלובקיה נכנע והודיע למפלגה כי עליהם לחדול מפעילותה בפראג או לעזוב את צ'כוסלובקיה. ב-1938 ראש ממשלת צרפת ליאון בלום הציע לחברי המפלגה לעבור לפריז. היינה הסכים, קיבל אזרחות צרפתית ואיבד את אזרחותו הגרמנית. בפריז המשיכה עבודת המפלגה בתנאים כלכליים קשים, והיינה מונה למשנה לראש המפלגה הגולה בפריז. בצרפת הוגברו המעקבים אחר פליטים פוליטיים כמו היינה, אשר הופיעו ברשימת "אנטי פשיסטים בינלאומיים ידועים". במאי 1940 פלשה גרמניה לצרפת. היינה נכלא יחד עם מאות פליטים פוליטיים נוספים. כעבור מספר שבועות במעצר, היינה ברח והצטרף למאות אלפי אנשים אשר נמלטו לדרום צרפת והגיע למרסיי, שם התיידד עם עיתונאי בשם וריאן פריי (Varian Fry). השניים עבדו יחד בוועדת החירום בשם האי. אר. סי. (ERC - Emergency Rescue Committee) ועסקו בארגון מסמכים מזויפים, אשר חלקם הגדול נועד עבור יהודים. בשנת 1941 נדרשו הצרפתים להעביר לגרמנים רשימה של אנשים מבוקשים וביניהם היה גם היינה, אשר תכנן לברוח וכן לסייע לבריחתם של שני פוליטיקאים בכירים במפלגה, רודולף פריידטשילד והיהודי רודולף הלפרדינג. במהלך ניסיון בריחתם, נעצרו פריידטשילד והלפרדינג ונרצחו על ידי הנאצים. היינה הצליח לברוח ללונדון, שם הצטרף ל-BBC ולמחלקת המודיעין הפוליטי בבריטניה ונשאר בה עד סוף המלחמה. אף על פי שחלק גדול מעיר הולדתו נהרסה בהפצצות אוויריות, היינה ואשתו החליטו לחזור לביתם בגרמניה ולעזור בשיקום פיזי ופוליטי של המקום. הבריטים לא אפשרו להם לעשות מהלך זה מכיוון שהיו עסוקים לתקן נזקים חשובים יותר אשר נגרמו מהמלחמה. עם זאת, ביולי 1945 הורשו לחזור לביתם לשלושה ימים, על מנת להשתתף בוועדת ויניגר, אשר מטרתה הייתה לשקם את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. בפברואר שנת 1946 הורשו היינה ושאר חברי המפלגה שנותרו בחיים, לחזור לביתם באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה והמפלגה החלה להתארגן מחדש באופן לא רשמי. היינה קיבל שוב את האחריות על התעמולה והפרסום של המפלגה ולאחר מכן נבחר גם כחבר הנהלת המפלגה. המפלגה קמה רשמית במאי 1946 והיינה שימש כראש העיתונות והיה הפנים הציבוריות של המפלגה. בזכות ידיעת השפה האנגלית, שהשתפרה בזמן שהותו בלונדון, היינה הפך גם לאיש הקשר של המפלגה עם ה-CIA והDGB והוא הפך לחבר חשוב בצוות הנהגת המפלגה. בעקבות פעולותיו זכה היינה לאות חסיד אומות העולם ב-31 בינואר 1986 ושמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. בנוסף קיבל היינה את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית בשנת 2002. מדיה וקבצים בנושא פריץ היינה בוויקישיתוף "פריץ היינה - מנהיג הסוציאל-דמוקרטיה הגרמנית", עיתון קול העם, 8/12/1947 - הספרייה הלאומית של ישראל תיק M.31/3522 ארכיון יד ושם פריץ היינה, באתר "יד ושם", באתר The Righteous Among the Nations Database