laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרס הפדרציה הרוסית

פרס הפדרציה הרוסית (ברוסית: Государственная премия Российской Федерации) הוא פרס כבוד ברוסיה. הפרס נוסד בשנת 1992 אחרי פירוק ברית המועצות והחליף את פרס ברית המועצות. הוא מוענק לאזרחי רוסיה בלבד למעט פרס עבור פעילות הומניטרית שהתווסף בשנת 2005. הפרס מוענק בטקס בארמון הקרמלין הגדול השוכן בקרמלין של מוסקבה ב-12 ביוני, יום רוסיה. הפרס מוענק על בסיס שנתי, בתחומים שונים – מדע, טכנולוגיה, ספרות, אדריכלות ואומנויות. בהתאם לתקנות משנת 2006 הפרס מוענק בתחומים הבאים: 4 פרסים בתחום מדע וטכנולוגיה 3 פרסים בתחום ספרות ואומנות פרס בתחום פעילות הומניטרית (מוענק גם לאזרחי מדינות אחרות) היקף הפרס הכספי הוא 5 מיליון רובל. ככלל הפרס מוענק לזוכה בודד. במקרים מיוחדים ניתן להעניק את הפרס לקבוצה של לא יותר מ-3 זוכים. במקרים יוצאי דופן ניתן להעניק את הפרס לאחר פטירת הזוכה. במקרה זה דיפלומה, אות וסכום כספי מועברים ליורשים. מדיה וקבצים בנושא פרס הפדרציה הרוסית בוויקישיתוף פרס הפדרציה הרוסית, באתר הקרמלין צו נשיאותי ותקנות הפרס
החברה העליזים

החברה העליזים (ברוסית: Весёлые ребята) הוא סרט קולנוע בבימויו של גריגורי אלכסנדרוב משנת 1934. הוא היה הראשון בסדרה של קומדיות מוזיקליות של הבמאי בשיתוף פעולה עם איסאק דונייבסקי. בשנת 1934 הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים בוונציה וזכה לשבחים. הסרט נחשב לקלסיקה של הקולנוע הסובייטי ורוסי. הסרט מתאר הרפתקאות של רועה צאן ומוזיקאי בשם קוסטיה פוטכין. בתחילת הסרט הוא מכיר זמרת מתלמדת שחושבת שהוא מנצח איטלקי. היא מזמינה אותו לנשף שנערך בביתה המפואר אך הוא נאלץ להביא לאזור המסיבה את כל החיות שלו. במהלך המסיבה הוא פוגש את אניוטה - עוזרת בית שהיא גם זמרת מוכשרת והם מתאהבים. החיות פורצות לבית ובסופו של דבר היא מגלה שקוסטיה אינו המנצח האיטלקי. בהמשך להקה ג'אז בניצוחו מופיעה במוסקבה ביחד עם אניוטה והם זוכים להצלחה רבה. במסגרת ההכנות לתחרות הלהקה מנגנת בלוויה ברחובות מוסקבה. תסריטאי הסרט נעצרו במהלך הטיהורים הגדולים ושמותיהם לא הוזכרו בכתוביות הסרט עד לתחילת שנות ה-60. בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב החליט על הכנת גרסה חדשה של הסרט ושחקנים חדשים שרו את שירי הסרט מחדש. בסוף שנות ה-60 בלחץ הציבור הגרסה הוצאה משימוש. בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב שוב הוציא גרסה חדשה עם תיקונים נוספים בפסקול. זו הייתה הגרסה שהוקרנה עד לשנת 2010. בשנת 2010 בערוץ הראשון של הטלוויזיה הרוסית הוקרנה גרסה צבעונית של הסרט שהתבססה על הגרסה המקורית של שנת 1934. במרץ 2010 הופק DVD צבעוני ושחור לבן של הסרט המשוחזר בהתאם לגרסה המקורית של שנת 1934. השיר הידוע ביותר של הסרט "הלב" ("רינה" בגרסה עברית) נכתב עבור לאוניד אוטיוסוב עוד לפני הסרט ושולב בו. בשנת 1991 צולם סרט באורך מלא המתאר צילומי הסרט המקורי. הסרט צולם באתרי הצילום המקוריים והנופים היו בסיס להכנת הגרסה הצבעונית של הסרט המקורי בשנת 2010. מדיה וקבצים בנושא החברה העליזים בוויקישיתוף "החברה העליזים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החברה העליזים", באתר AllMovie (באנגלית) "החברה העליזים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שיר "הלב" (רינה)
דפני

האם התכוונתם ל... אישים: אמוץ דפני – פרופסור ישראלי לבוטניקה אפרים דפני – מאנשי העלייה החמישית ומצנחני היישוב ראובן דפני – דיפלומט ישראלי יעקב דפני – ביולוג ימי, איש אילת נדב דפני – בנו של יעקב דפני בעל אתר סטיפס ואאוריקה! ועוד דפני ליף – ממנהיגי מחאת האוהלים בשדרות רוטשילד בתל אביב אחר: דפניס – דמות במיתולוגיה היוונית מנזר דפני – מנזר ביוון דפנה דפניס מעלות דפנה דופן עקומה
כנפיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כנפיים – הגפיים הקדמיות של העופות, ואיברים אנלוגיים בחרקים, המאפשרים לרובם לעוף כנפיים (צה"ל) – אות הניתן לחיילים לציון מקצועם הצבאי, כגון כנפי טיסה כנפיים (סרט) – סרט משנת 1927 כנפיים (סדרת טלוויזיה ישראלית) – סדרת טלוויזיה עלילתית על קורס טיס (צה"ל) כנפיים (סדרת טלוויזיה אמריקאית) – סדרה קומית משנות ה-90 כנפיים (סדרת טלוויזיה, BBC) – סדרת טלוויזיה בריטית כנפיים (ספר) – ספר נוער - חלק מסדרת "כנפיים" כנפיים (עמותה) עמותה ישראלית כנפיים אחזקות – חברה ישראלית, בעלת השליטה ב"אל על" וקודם לכן בעלת השליטה ב"ארקיע" (אז נקראה כנפיים - אחזקות ארקיע) Paul McCartney and Wings – להקת רוק בריטית שנוסדה על ידי פול מקרטני Wings (אלבום של BTS) – אלבום של להקת הקיי-פופ BTS ראו גם: כנף (פירושונים)
כף מדידה

כף מדידה היא כף המשמשת להעברת מזון בכמות מדידה, בהתאם לגודל הכף, מכלי אחד לכלי אחר. סוגים מסוימים של כף המדידה משמשים לנטילת מזון בתפזורת, לדוגמה אורז, קמח ותבלינים. סוגים אחרים משמשים למדידה של כמויות מזון בעת בישול. סוג אחר של כף מדידה היא כף הגלידה הקעורה, המשמשת ליצירת "כדורי" גלידה. קיימים גדלים רבים של כפות מדידה, החל ממשקל של 20 גרם ועד לגודל של כוס. צורות כף המדידה הן שונות, החל בצורה של את חפירה וכלה בצורת כף אכילה. כף מדידה בצורת את חפירה. כף מדידה בתוך תפזורת פיצוחים. כף מדידה בגודל של שמינית כוס. מדיה וקבצים בנושא כף מדידה בוויקישיתוף
פפירוס לונדון הרפואי

הפפירוס הרפואי מלונדון הוא פפירוס רפואי מצרי עתיק הכתוב בכתב היראטי. הפפירוס נשמר במוזיאון הבריטי בלונדון. הפפירוס הוא שילוב של מתכונים ועצות רפואיות מעשיות ולחשים מאגים. על פי סגנון הכתיבה מתוארך הפפירוס לסוף השושלת ה-18 במחצית המאה ה-14 לפנה"ס, כנראה תקופתו של תות ענח' אמון, והוא מתעד כנראה טקסטים קדומים. הפפירוס ידוע גם בשם BM EA 10059. הפפירוס, שמקורו לא ידוע, נמסר כתרומה לידי המכון המלכותי של בריטניה הגדולה, ולאחר מכן בשנת 1860 הגיע לידי המוזיאון הבריטי. הפפירוס פורסם לראשונה בשנת 1912 בלייפציג, גרמניה על ידי ולטר ורסינסקי (Walter Wreszinski). הפפירוס הוא אחד מן הפפירוסים הרפואיים המצריים ששימשו לתיעוד שיטות ריפוי שהיו נקוטות במצרים העתיקה. הפפירוס הוא באורך 2.10 מטר, ו-17 ס"מ רוחב. מצבו הפיזי גרוע. הפפירוס מקוטע, תחילתו וסופו חסרים. הוא כולל 19 עמודים ונכתב משני צידיו. הפפירוס כולל 61 מתכונים, מתוכם 25 מתכונים המתמקדים במרשמים רפואיים. יתרת המתכונים מוגדרים כלחשים. עיקרם של המרשמים עוסק בתלונות הקשורות בבעיות עור, גירויי עיניים ועיוורון, דימומים בעיקר בדרכים למניעת הפלה באמצעות כישוף ולחשים, גידולים וטיפול בכוויות. חלק מהלחשים משמשים בעת מתן תרופה מסוימת, אחרים צריכים להיאמר כדי להרחיק רוחות רעות היכולות להשפיע על המטופל והמטפל. חלק מהלחשים נכתבו בשפות שמיות צפון-מערביות וחלק בשפות מינואיות. חלק מהחוקרים מעריכים כי שישה מרשמים העוסקים בטיפול בכוויות, מאשרות את המצאות נשורת געשית במצרים הקשורה להתפרצות הר הגעש בסנטוריני בתקופת הברונזה במאות ה-17–16 לפנה"ס לערך, ארבעה מרשמים מתארים את הטיפול בהשפעת האפר על העור, מרשם אחד מתאר את הטיפול במים שזוהמו על ידי אפר, ומרשם אחד מתאר את ההשפעה של גשם חומצי בעקבות הפיזור של אפר באטמוספירה. פפירוס הרסט פפירוס אברס מדיה וקבצים בנושא פפירוס לונדון הרפואי בוויקישיתוף הפפירוס באתר המוזיאון הבריטי. The Oldest Medical Books in the World Richard C. Steiner Northwest Semitic Incantations in an Egyptian Medical Papyrus of the Fourteenth Century B. C. E. pp. 191-200 The University of Chicago Press Medical Hypotheses Treatments for burns in the London Medical Papyrus
יבסיי ויינרוב

יֶבְסֶיי (יהושע) גְרִיגוֹריֶיבִיץ' וַיינְרוּבּ (ברוסית Евсе́й Григо́рьевич Вайнруб; ‏15 במאי 1909 - 20 במרץ 2003) היה פולקובניק (אל"ם) יהודי סובייטי, מפקד חטיבת שריון בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, אשר קיבל את אות גיבור ברית המועצות בשל פעולותיו במלחמה. הוא והחטיבה בראשה עמד היו חלק מהכוח הסובייטי שכבש את ברלין וסיים בכך את המלחמה. ויינרוב נולד ב-1909 למשפחה יהודית בעיר בוריסוב, שהשתייכה אז לגוברניית (מחוז) מינסק באימפריה הרוסית. הוא היה הבכור מבין ארבעת ילדי המשפחה: היו לו שני אחים ואחות, שאחד מהם, מטביי, זכה אף הוא באות גיבור ברית המועצות. אביו היה חוטב עצים שעבד במנסרה ואחר כך בתור שומר בתחנת רכבת. ויינרוב עצמו עבד אף הוא במנסרה החל מגיל 11. אחר כך למד בבית ספר טכני ומונה למנהל עבודה במנסרה בגיל 16. בגיל 17 עבד בבית יציקה של זכוכית. כשהיה בן 19 נישא לפאניה ובגיל 21 היה כבר אב לתינוק. באותה שנה, 1931 התגייס לצבא האדום, למד במסגרתו במשך 7 שנים והפך למהנדס חימוש של כלי רכב צבאיים. ב-1938 נשלח לאקדמיה הצבאית על שם פרונזה בעיר אוריול. הוא סיים את לימודיו ב-1941, כאשר גרמניה הפרה את הברית בת השנתיים שכרתה עם ברית המועצות מאז תחילת מלחמת העולם השנייה (הסכם ריבנטרופ–מולוטוב) ופלשה אליה (מבצע ברברוסה). ויינרוב השתתף במלחמת גרמניה - ברית המועצות מתחילתה. הוא השתייך לגיס הממונע השלישי שהגן על מוהילב. ב-1942 לחם כמפקד בריגדת טנקים בדרגת סגן-אלוף. ב-27 בדצמבר 1944 הועמד בראש חטיבת הטנקים הסובייטית מס' 219, שהייתה חלק מהקורפוס הממוכן הראשון של לוטננט גנרל סמיון קריבושיין, יהודי אף הוא, במסגרת החזית הבלארוסית הראשונה של המרשל גאורגי ז'וקוב. ויינרוב ופקודיו הצטיינו במהלך מבצע ויסלה-אודר באזור העיר קוטנו. לאחר קוטנו, הוא וחטיבתו שחררו את גנאזנו, קוסטין, לודז', ורשה, בידגושץ', קניגסברג, ופומרן. בפקודה מטעם נשיאות הסובייט העליון הוענקו לו ב-6 באפריל 1945 עיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין וכוכב הזהב מס' 4569. ב-22 באפריל 1945 פיקד ויינרוב על כוח שהשתלט על וייסנזי ומשם דהר לעבר ברלין. הכוח שלו היה זה שהבקיע את המערך הגרמני האחרון בברלין וב-2 במאי הניף את הדגל הסובייטי על בניין הרייכסטאג. בשל מעשיה זכתה חטיבת הטנקים של ויינרוב לשם "חטיבת ברלין". יצא לגמלאות ב-1955 בדרגת קולונל והתגורר במינסק. עבד כמכונאי הראשי של משרד תעשיית היערות של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית ולאחר מכן כמהנדס ראשי במפעל מכוניות. לאחר שיצא לפנסיה עלה בינואר 1995 לישראל והתגורר באשדוד. באותה השנה השיא משואה בטקס הממלכתי בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. נפטר ב-20 במרץ 2003 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. טנק על מעמד (Танк на пьедестале), מינסק, 1979 (רוסית) תלים של גאווה קרבית (Курганы боевой славы), מינסק, 1981 (רוסית) "באשדוד יציבו זיכרון אחים - גיבורי ברית המועצות", אתר איזרוס, 25.04.2013 (רוסית) דף אישי, באתר מוזיאון הלוחם היהודי מדליקי המשואות תשנ"ה (1995), סיפורו של יבסיי ויינרוב (סרטון)
ורוניקה מחליטה למות (סרט)

ורוניקה מחליטה למות (באנגלית: Veronika Decides to Die) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי שיצא בשנת 2009. הסרט בוים על ידי אמילי יאנג ומבוסס על רומן בעל אותו שם מאת פאולו קואלו. שרה מישל גלר מככבת בתפקיד שם הכותרת, כשלצידה ג'ונתן טאקר, פלורנסיה לוזאנו, מליסה לאו, דייוויד ת'יוליס ואריקה כריסטנסן מופיעים בתפקידי המשנה. בעוד עלילת הספר מתרחשת בליובליאנה שבסלובניה, העלילה בסרט מתרחשת בניו יורק. ורוניקה מתעוררת בבית חולים פסיכיאטרי לאחר ניסיון התאבדות שנכשל. היא מגלה שכתוצאה מלקיחת מנת יתר של כדורים, הלב שלה נחלש ונותרו לה רק מספר שבועות לחיות. הסרט עוקב אחר מסעה, שבמסגרתו היא מוצאת אהבת אמת ומגלה הערכה חדשה לחיים. במהלך הסרט, ורוניקה משנה את דעתה על המוות ומוצאת הנאה מסוימת בחיים. שרה מישל גלר - ורוניקה דקלאבה ג'ונתן טאקר - אדוארד אריקה כריסטנסן - קלייר פלורנסיה לוזאנו - ד"ר תומפסון מליסה לאו - מרי דייוויד ת'יוליס - ד"ר בלייק אדריאן מרטינז - אח במיון הצילומים לסרט החלו ב-18 במאי 2008 בניו יורק, והסתיימו ב-21 ביוני. חברות ההפקה שמימנו את הפקתו היו "מיוס הפקות", "סרטי דאס" ועוד. בסצנות מפתח לאורך הסרט התנגנו מנגינות פסנתר שנלקחו מ"רסיטל בלילה" שהולחן על ידי מוריי גולד ו"Comptine d'un autre ete - L'apres midi" שהולחן על ידי יאן טירסן. הסרט הוקרן לראשונה בהקרנה מיוחדת בברזיל ב-7 באוגוסט 2009, ולאחר מכן יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-21 באוגוסט. בסוף השבוע הראשון להקרנתו צבר הסרט 90,455 דולר. "ורוניקה מחליטה למות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ורוניקה מחליטה למות", באתר נטפליקס "ורוניקה מחליטה למות", באתר AllMovie (באנגלית) "ורוניקה מחליטה למות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ורוניקה מחליטה למות", באתר Metacritic (באנגלית) "ורוניקה מחליטה למות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Veronika Decides to Die". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2017-05-22. "Casting Call for 'Veronika'". נבדק ב-11 באפריל 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Young Hollywood Awards". Interview. נבדק ב-17 ביוני 2008. {{cite web}}: (עזרה) Fleming, Michael (2008-05-16). "Das Films teams for adaptation". Variety. נבדק ב-17 במאי 2008. {{cite news}}: (עזרה)
Come Taste the Band

Come Taste the Band (בעברית: בואו לטעום את הלהקה) הוא אלבומה העשירי של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור באוקטובר 1975. Come Taste the Band הוא אלבום האולפן הראשון של הלהקה בו לא השתתף ריצ'י בלקמור. בלקמור פרש עקב סכסוכים פנימיים בלהקה, ובעקבות זאת הקים את להקת ריינבו. רבים סברו כי פרישתו תגרום ללהקה לחדול מלהתקיים.[דרוש מקור] חששותיהם לא היו עורבא פרח, מאחר שג'ון לורד התכוון לפרק את הלהקה, והיה זה דייוויד קוברדייל שהציע את טומי בולין כגיטריסט חלופי על מנת למנוע מהלהקה להתפרק. זהו האלבום האחרון בו השתתף הבסיסט גלן יוז, והסולן דייוויד קוברדייל שלאחר פרישתו הקים את להקת וייטסנייק. ההקלטות תוכננו להתבצע בידי רוברט סימון, אך סכסוך ביניהם על מועד ההקלטות אילץ את הלהקה להעביר את הסמכות לידי המפיק הוותיק מרטין בירץ'. האלבום נכתב ברובו בלוס אנג'לס, למעט הרצועה "Comin' Home", והוקלט כולו במינכן. הבסיסט גלן יוז נאלץ לעזוב את האולפן לפני השלמת האלבום בעקבות התמכרות חמורה לסמים, וניסיון להיגמל ממנה. מבחינה מוזיקלית, האלבום בבסיסו הוא רוק כבד עם אלמנטים קלים של פאנק ומוזיקת נשמה. האלבום התקבל אצל רוב המבקרים באופן חיובי, כשהם משבחים בעיקר את תרומתו של טומי בולין לאלבום. אתר Allmusic העניק לאלבום 3.5 נקודות מתוך 5. מגזין הרולינג סטון הגדיר את האלבום כ"חיובי". צד ב' דייוויד קוברדייל - שירה טומי בולין - גיטרה (קולות רקע ב-"Comin' Home" וב-"Dealer"), גיטרה בס ב-"Comin' Home" גלן יוז - גיטרה בס (שירה ב-"Gettin' Tighter", "This Time Around" וב- "You Keep On Moving") ג'ון לורד - קלידים, פסנתר, סינתיסייזר איאן פייס - תופים, כלי הקשה מידע על האלבום Come Taste the Band באתר MusicBrainz מידע על האלבום Come Taste the Band באתר AllMusic האלבום Come Taste the Band באתר Discogs האלבום באתר Allmusic ביקורת על האלבום, באתר Allmusic ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
OneDrive

OneDrive (או בשמו הקודם Microsoft SkyDrive, וקודמיו Windows Live SkyDrive ו-Windows Live Folders) הוא שירות אחסון קבצים המאפשר למשתמשיו להעלות ולסנכרן קבצים באחסון בענן ואז לגשת אליהם דרך הדפדפן או דרך התקן מקומי. זהו חלק משלל השירותים המקוונים שמציע האתר Windows Live מבית מיקרוסופט. בין היתר מאפשר OneDrive למשתמשיו לאחסן קבצים בצורה פרטית שנגישה רק למי שהעלה את הקובץ עצמו. כמו כן, ניתן לשתף את אנשי הקשר באותם קבצים שהועלו לענן של המשתמש או להפוך אותם זמינים לכולם. משתמש בעל חשבון OneDrive מקבל 5GB של אחסון חינם בענן (בעבר 15GB). יש גם 3GB למי שיש לו Windows 8 על מנת לסנכרן את התמונות עם ה-OneDrive. כמו כן יש אפשרות להגדיל את קיבולת האחסון בתשלום. דרך הגרסה המקוונת של OneDrive ניתן להעלות עד 300 מגה בייט לקובץ יחיד. ודרך הגרסה במחשב האישי ניתן להעלות עד 2 גיגה בייט לקובץ יחיד. גרסת המחשב האישי זמינה רק לבעלי מערכות הפעלה חלונות ומקינטוש בלבד. בהשקת השם OneDrive, הייתה אפשרות לשדרג לעוד 25GB, והיו עשרה שקיבלו 100GB מתוך מבצע הטוויטר. בנובמבר 2015 הודיעה החברה על הורדת נפח האחסון ללא תשלום ל-5GB בשנת 2014, בעקבות תביעה של חברת השידור הבריטית BSkyB על השימוש במילה Sky ("שמיים") בשם, החליט בית-המשפט שעל מיקרוסופט לשנות את שם השירות מ-SkyDrive ל-OneDrive. בעקבות כך, מיקרוסופט החלה לשנות באופן הדרגתי את שם השירות ל־OneDrive. כעת כניסה דרך הכתובת הישנה של האתר מעבירה משתמשים לאתר החדש בכתובת onedrive.com. ב־OneDrive (גרסת ה־web בלבד) קיימות אפשרויות של יצירה, עריכה ושיתוף מסמכי Office היישר מהדפדפן. המשתמשים יכולים ליצור, לקרוא ולערוך מסמכי word, excel, powerpoint, OneNote מתוך הדפדפן ובחינם (ללא צורך ברכישת תוכנת Microsoft Office). OneDrive מאפשרת למשתמשיה להטמיע את מסמכיהם באתרי אינטרנט. ל־OneDrive אינטגרציה עם Outlook.com מה שמאפשר למשתמשים לעשות את הפעולות הבאות: העלאה ישירה של מסמכי Office ותמונות בOutlook.com, לאחסן אותם ב־OneDrive, ולשתף אותם עם אנשים אחרים. לשמור ישירות מסמכי office שנשלחו והתקבלו ב־outlook.com אל תוך ה־OneDrive, ולצפות או לערוך אותם מתוך הדפדפן. עריכת מסמכי Office בדפדפן האינטרנט באמצעות Office Online, ולהשיב ישירות לשולח עם העריכות שנעשו. החל מגרסת Microsoft Office 2013 OneDrive יכול להשתלב עם רשתות חברתיות כמו פייסבוק, טוויטר ו-LinkedIn כדי לאפשר למשתמשים לשתף את קובציהם עם אנשי הקשר שלהם במהירות. ב OneDrive אפשרות רשימת בקרת גישה שבה יכול המשתמש לבחור לאיזה אנשים להעניק הרשאות של קריאת או עריכת קבצים. וזה תקף גם לאנשים מהרשתות החברתיות השונות בהם OneDrive שולבה. המערכת מגובה במכשירי הIOS, Android וה- Microsoft. msn כונן גוגל Dropbox iCloud מדיה וקבצים בנושא OneDrive בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OneDrive OneDrive, ברשת החברתית פייסבוק OneDrive, ברשת החברתית אקס (טוויטר) OneDrive, ברשת החברתית אינסטגרם OneDrive, הבלוג הרשמי שהוא למעשה חשבון מיקרוסופט הכללי יותר https://support.office.com/he-il/article/שינויים-באחסון-של-Microsoft-OneDrive-bf91132d-d0cb-4cbb-96ba-86278c5c1c2f?WT.mc_id=PART_OneDrive-Unknown_OneRM_StorageChanges_FAQ&ui=he-IL&rs=he-IL&ad=IL&fromAR=1
אנסמבל קוינטה וחצי

אנסמבל קוינטה וחצי הוא הרכב קולי ישראלי של שלוש זמרות ושלושה זמרים, השרים יחד א-קפלה (שירה ללא ליווי כלי). ההרכב מבצע מגוון רחב של קלאסיקות ישראליות לצד קלאסיקות לועזיות ידועות, בעיבודים עצמאיים, באמצעות קולותיהם בלבד. האנסמבל הוקם בשנת 2006 על ידי דורון בן-עמי, מי שאחראי על כתיבת רוב העיבודים בהרכב ועל ניהולו המוזיקלי. כל חברי האנסמבל הם בוגרי מגמת המוזיקה של התיכון ע"ש ברל כצנלסון בכפר סבא, אשר במסגרתו פעל בשנותיו הראשונות. האנסמבל הופיע עד היום בפסטיבלים ואירועים שונים בכל רחבי הארץ, בין היתר: "על המצדה" בפסטיבל ערד 2006, אירועי חג המוזיקה הישראלית 2007 בירושלים, כנסים של ארגון אקו"ם, מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה בתל אביב, מוזיאון ראלי בקיסריה, פסטיבל "מי מפחד מא'קאפלה?" בכפר האמנים עין הוד, קונצרטים בקריפטה במסגרת פסטיבל אבו גוש 2012 וכמו כן, בתוכניות טלוויזיה שונות כגון, "כוכב נולד 6", אולפן יום העצמאות, תוכניות הבוקר של ערוץ 2, "האולפן השקוף" בערוץ 24, טקסים ממלכתיים ועוד. האנסמבל אף לקח חלק בערבי הוקרה למשוררים ומלחינים כגון לאה גולדברג, לוין קיפניס, יוסף הדר, סשה ארגוב ועוד. בשנת 2011 הקליט וצילם האנסמבל קליפ בכורה, אשר גרף מספר רב של צפיות ברשת האינטרנט. החל משנת 2011 מרבים קוינטה וחצי להופיע גם בפני תלמידי בתי ספר ברחבי הארץ, במסגרת תוכנית "סל תרבות" של משרד החינוך. המופע נקרא "אקפלה נקודה" ומטרתו להעניק לתלמידים חוויה חינוכית מוזיקלית מעשירה שפותחת בפניהם חלון אל תוך העולם המופלא של האקפלה. ההרכב קיים קונצרטים רבים במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה בתל אביב ובמאי 2012 אף קיים קונצרט מיוחד באורך מלא במסגרת פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה, שמתקיים מדי שנה במוזיאון תל אביב. בשנת 2021 יצא הסינגל הראשון של ההרכב, "מכל אהבתי", לקראת אלבום הבכורה שלהם. השיר נכתב על ידי אחד מחברי ההרכב, רביב לייבזירר. האלבום המלא של קוינטה וחצי הנושא את אותו השם, "מכל אהבתי", יצא שנה לאחר מכן, בנובמבר 2022. אלט: איילה פוספלד טנור: דורון בן עמי וארז טל מצו: ירדן כהן-ברוש סופרן: ניצן אופיר בס: רביב לייבזירר עיבודים וניהול מוזיקלי : דורון בן-עמי וירדן כהן-ברוש פרס קרן "בוכמן-היימן" - במרץ 2012 זכה ההרכב להימנות על מקבלי הפרס היוקרתי למוזיקאים צעירים. הפרס ניתן במסגרת הקונצרט השנתי שעורכת הקרן במרכז ענב לתרבות בתל אביב.. אתר האינטרנט הרשמי של אנסמבל קוינטה וחצי אנסמבל קוינטה וחצי, ברשת החברתית פייסבוק אנסמבל קוינטה וחצי, ברשת החברתית אינסטגרם אנסמבל קוינטה וחצי, סרטונים בערוץ היוטיוב אנסמבל קוינטה וחצי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנסמבל קוינטה וחצי, באתר ספוטיפיי קוינטה וחצי, באתר הקאמרי קווינטה וחצי- מחרוזת מחברים - בערב הוקרה ל יקירי אקו"ם, סרטון בערוץ "ACUMALLMUSIC", באתר יוטיוב (אורך: 06:27) פסטיבל הזמריה 2020 - ראיון עם קוינטה וחצי, סרטון בערוץ "Quinta.5", באתר יוטיוב (אורך: 49:22) דף הסינגל מכל אהבתי, באתר פטיפון, 14 בנובמבר 2021 פוסט על יציאת האלבום, באתר פייסבוק, נובמבר 2022
רבפק

רבפאק (ברוסית Рабфак, ראשי תיבות של Рабочий факультет) היו מכינות לפועלים ברוסיה הסובייטית. בתי הספר האלו הוקמו בכל רוסיה הסובייטית במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20, ונועדו הן להשלמת לימודי תיכון לאלה שלא הצליחו לסיים לימודי התיכון והן להקניית השכלה לכאלו שלא למדו בכלל במסגרות מסודרות. ב-2 באוגוסט 1918, הוציאה הממשלה הבולשביקית צו שאפשר לאיכרים ופועלים לרכוש השכלה אוניברסיטאית ללא מבחני כניסה וללא רקע לימודי. התוצאה של צעד זה הייתה הצפה של האוניברסיטאות בסטודנטים חסרי רקע מתאים וחסרי יכולת לימודית. ההיסטוריון מיכאל פוקרובסקי (Михаи́л Никола́евич Покро́вский) שכיהן כסגן קומיסר החינוך וכמנהל המכון הקומוניסטי להשכלה גבוהה (ИКП) יזם הקמת בתי ספר ערב מיוחדים להשלמת השכלה והכנה ללימודים גבוהים. המכינה הראשונה הוקמה בבית הספר למסחר במוסקבה כהכנה לכניסה למכון המסחרי (כיום אוניברסיטה על שם פלחאנוב לכלכלה). ב-11 בספטמבר 1919 החליט משרד החינוך הסובייטי (Наркомпрос) על הקמת מכינות לפועלים, בהן יוכל כל מי שרוצה ללמוד להשלים את לימודיו בשעות היום (במשך 3 שנים) או הערב (במשך 4 שנים) בהתאם ליכולתו. בתחילת 1920 נחקק החוק בקשר לרבפקים. תלמידים התקבלו מגיל 16 ואילך ומי שלמד בבית ספר יום היה זכאי למענק חודשי צנוע ולהכרה בוותק עבודה. בסוף שנות ה-20 היו למעלה מ-1,000 מכינות כאלו מפוזרות בכל רוסיה הסובייטית ובהן למעלה מ-350,000 תלמידים. עם השלמת החלת חוק חינוך חובה והיכולת לרכוש השכלה מסודרת בגיל הנעורים ירדה חשיבותם של הרבפאקים והם נסגרו, במהלך מלחמת העולם השנייה נסגרו האחרונים שבהם.
איתן גפני

איתן גפני (נולד ב-13 במאי 1981) הוא במאי סרטי אימה וזומבים ישראלי, תסריטאי ומפיק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. סרטיו של גפני הוקרנו בישראל וברחבי העולם, ואף זכו בפרסי קולנוע. הוא ממפעילי וכותבי בלוג ביקורת הקולנוע "רוזבאד" ובוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. סרט הקולנוע באורך מלא הראשון שביים הוא "בשר תותחים", משנת 2012. הסרט הוקרן ב-35 פסטיבלים ברחבי העולם. סרטו ילדי הסתיו היה הבחירה של 15 פסטיבלים שונים. איתן גפני חבר באיגוד התסריטאים. אתר האינטרנט הרשמי של איתן גפני איתן גפני, ברשת החברתית פייסבוק איתן גפני, ברשת החברתית אינסטגרם איתן גפני, ברשת החברתית LinkedIn איתן גפני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתן גפני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איתן גפני, באתר AllMovie (באנגלית) איתן גפני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיר בוגן, "קולנואני", סרט וראיון: איתן גפני נגוע במחלת הזומבים, באתר ynet, 10 במרץ 2011 Felix007, פרטי החבר, באתר איגוד התסריטאים ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלריית דגלי מדינות העולם

גלריית דגלי מדינות העולם: א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת מדינות עצמאיות שאינן מוכרות או שנויות במחלוקת גלריית סמלי מדינות העולם גלריית דגלי מדינות עבר אתר דגלי העולם (באנגלית) האקונומיסט, ציור של קלצ'ניקוב ומוטו בצרפתית: מה אפשר ללמוד מהדגלים הגרועים בעולם?, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2023
יעקב ג. רוזנברג

יעקב ג. רוזנברג (ביידיש יעקב ראֳזענבערג; באנגלית: Jacob G. Rosenberg ‏ לודז' 1922 – ‏ מלבורן 2008) היה סופר ומשורר יהודי-אוסטרלי ממוצא פולני. יעקב (בן גרשון) רוזנברג נולד ב-1922 בלודז' פולין והיה הבן הצעיר במשפחה בת למעמד הפועלים. אביו ואמו עסקו בטקסטיל. הוא למד בבית ספר של הבונד בלודז'. אחרי שהגרמנים כבשו את העיר הוא היה בגטו שהוקם בשכונת המגורים שלו באלוט. בגטו התגוררו בדירה אחת הוא, הוריו, שתי אחיותיו והבנות שלהן עד שנשלחו לאושוויץ. כל בני משפחתו, מלבדו ואחותו שהתאבדה שם אחרי כמה ימים, הומתו בגז ביום בו הגיעו למחנה. הוא שהה באושוויץ חודשיים ואחרי כן במחנות ריכוז שונים. במאי 1945 הוא שוחרר והועבר למחנה עקורים באיטליה. שם הוא פגש והתחתן עם אסתר לאופר ששרדה שמונה מחנות ריכוז. ב־1948 היגר הזוג לאוסטרליה ובה נולדה ביתם היחידה. ב־2006 זכה בפרס ניו סאות' ויילס על כתיבה שאינה סיפורת וב־2007 בפרס הביבליוגרפיה הלאומי על ספרו ממזרח לזמן. רוזנברג נפטר ב-2008 בגיל 86 במלבורן. שניי אין פרילינג: לידער, דערציילונגען, מאמרים. תל אביב: פריינד, 1984. אין טרעפעס געקאוועטע מיט שניי: לידער, דערציילונגען, עסייען. תל אביב: פריינד, 1988. ליכט, שאטן, ליכט: לידער, פאעמעס, באלאדן. מעלבורן: דזשעמא, 1992. ממזרח לזמן, מאנגלית - יעל סלע-שפירו. אור יהודה: דביר, 2009. Snow in Spring in Yiddish (1984) Wooden Clogs Shod with Snow (1988) Light-Shadow-Light (1992) Lives and Embers (2003) East of Time (2005) Sunrise West (2007) The Hollow Tree (2008) יעקב בן גרשון רוזנברג (1922-2008), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר פוגה

פוגה או בשמה המלא אייר פוגה (Air Fouga) הייתה חברה צרפתית בבעלות פרטית ליצור כלי טיס. החברה הוקמה תחת השם Les Etablissements Fouga & Cie (חברת פוגה ושו"ת), על ידי גאסטון פוגה, בשנת 1920 בעיר בזייה. בתחילה עסקה החברה בתיקון קטרים, קרונות רכבת וייצור טרקטורים. לבסוף עברה החברה לייצר כלי טיס ונודעה בעיקר בזכות עובדה זו. בשנת 1936, בהמשך לקבלת ייעוץ טכני ממהנדסי חברת ברגה תעופה (אנ'), החלה "פוגה" לייצר כלי טיס, באמצעות עיצובים שנרכשו מפייר מאובוסין, טייס צרפתי ומעצב כלי טיס (בעל חברת יצור כלי הטיס קאסטל מאובוסין - Castel Mauboussin) שגויס גם הוא על ידי החברה. אליו הצטרף רוברט קסטלו (צר'), מהנדס אווירונאוטיקה שהשתייך בעבר ליצרנית התעופה Dewoitine (אנ'). דגמי כלי טיס מוקדמים ורבים של חברת "פוגה", נושאים את השם "Castel Mauboussin". אפילו מאוחר יותר, נשאו דגמי החברה, בדרך כלל את ראשי התיבות "CM" כחלק מכינוי כלי הטיס. הצלחתה הגדולה ביותר של חברת "פוגה" הייתה המטוס "CM.170 מגיסטר", מטוס אימון צבאי סילוני, שעיצובו נבע מעבודה על דאונים, שנעשתה לאחר מלחמת העולם השנייה. עבודה אשר שיקפה את מסורת עיצובי הדאונים של החברה, שאופיינו בכנפיים דקות גזרה, ההולכות ונהיות צרות וחדות בקצותיהן. עם הצלחתו של מטוס המגיסטר, הוקם מפעל חדש במיוחד עבור ייצורו, בטולוז בשנת 1953. במאי 1958 נקנתה החברה ומוזגה לתוך חברת "פוֹטֵז" (אנ')‏ כדי ליצור את החברה "פוטז אייר-פוגה" (Potez Air-Fouga). השם "פוגה" כחברה, נמחק לחלוטין בסוף שנת 1961. חברת "פוטז" כשלה מבחינה כלכלית ולבסוף נסגרה ונכסיה נקנו על ידי סוד אוויאסיון בשנת 1967. "סוד אוויאסיון" מוזגה בשנת 1970 לתוך SNIAS (ששמה שוּנה לאיירוספסיאל בשנת 1984) כך שבספרים ופרסומים שונים, מופיעים מטוסי חברת "פוגה" כשהם נושאים, לאו דווקא את קידומת השם "פוגה", אלא את שם אחת החברות שירשו אותה: "פוטז אייר-פוגה", "סוד אוויאסיון", "SNIAS" או "איירוספסיאל". המטוס CM.170 מגיסטר - בשנים 1957-2010. מדיה וקבצים בנושא אייר פוגה בוויקישיתוף היסטוריה ותמונות טרקטורים של חב' פוגה (בצרפתית)