laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פומה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פומה (סוג) – סוג במשפחת החתוליים פומת ההרים – מין בסוג פומה פומ"ה – "פורץ מכשולים הנדסי", רכב קרבי משוריין של חיל ההנדסה הישראלי פומה (נגמ"ש גרמני) – נגמ"ש לחימה גרמני פומה GTB – מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הברזילאי Puma Veículos e Motores אשר יוצרה בין השנים 1973–1984 פומה (מסוק) וסופר פומה - מסוקי תובלה מתוצרת יורוקופטר (במקור איירוספסיאל) פומה (חברה) – חברה גרמנית לנעליים ומוצרי ספורט
לוגיקה טרינארית

לוגיקה טרינארית, לוגיקה תלת-ערכית, או לוגיקה טריוולנטית הוא מונח המתאר מערכת רב-ערכית שבה שלושה ערכי אמת: אמת, שקר, וערך שלישי. זאת בהשוואה ללוגיקה בוליאנית שבה שני ערכי אמת בלבד: אמת ושקר. כמו בלוגיקה בוליאנית, ערכי האמת בלוגיקה טרינארית יכולים להיות מיוצגים נומרית באמצעות מספר ייצוגים. כמה מהנפוצים ביותר הם: 1 עבור 'אמת', 2 עבור 'שקר', ו-0 עבור הערך השלישי. 1 עבור 'אמת', 0 עבור 'שקר', וסימול אחר עבור הערך השלישי כגון ½, או #. טרינארי מאוזן: 1 עבור 'אמת', '1-' עבור 'שקר' ו-0 עבור הערך השלישי. באלקטרוניקה: H עבור 'אמת', L עבור 'שקר', ו-X עבור הערך השלישי. הערך השלישי נקרא לעיתים 'לא-ידוע' (Unknown, Don't Know, or Don't Care), או 'א-רלוונטי' (Irrelevant) בדומה ללוגיקה בוליאנית בה ספרה בודדת מכונה ביט (Binary Digit - Bit), בלוגיקה טרינארית ספרה בודדת מכונה טריט (Trinary Digit - Trit). לוגיקה טרינארית עוסקת בפסוקים אלגבריים שאיבריהם שייכים לבסיס אריתמטי 3 (להבדיל מלוגיקה בוליאנית שאיבריה שייכים לבסיס 2 או הבסיס המקובל לספירה שהוא בסיס 10). לכן לביטוי בעל n {\displaystyle n} ספרות טרינאריות יהיו 3 n {\displaystyle 3^{n}} צירופי ערכים אפשריים. טבלת האמת הבסיסית מציגה את שלוש הפעולות הלוגיות הבסיסיות: And, Or לשני ערכים, ו-Not לערך יחיד. הערך # משמש לצרכים לוגיים כמשתנה ש'ערכו לא נקבע', 'שערכו אינו ידוע', 'שערכו עשוי להיות 0 ועשוי להיות 1'. לכן פיתוח הטבלה: OR: מקבל תוצאה 1 כאשר לפחות אחד מהמבואות הוא 1, מקבל 0 כאשר שני המבואות הם 0, ומקבל # במקרים אחרים, שכן מבוא # עשוי להיות 1. AND: מקבל תוצאה 0 כאשר לפחות אחד מהמבואות הוא 0, מקבל 1 כאשר שני המבואות הם 1, ומקבל # במקרים אחרים, שכן מבוא # עשוי להיות 0. אחת מראשונות מכונות החישוב שנבנתה מעץ ב-1840 על ידי טומאס פוולר (Thomas Fowler) הייתה מחשב טרינארי המבוסס על לוגיקה טרינארית. היישום המודרני היחיד והאחרון נכון לשנת 2008 הוא מחשב הסטון, Setun הסובייטי שנבנה בשלהי שנות ה-50 במוסקבה ועשה שימוש בלוגיקה טרינארית (בייצוג טרינארי מאוזן). ניתן ליישם לוגיקה טרינארית אמיתית באמצעות רכיבים אלקטרונים, אולם סיבוכיות התכנון, יחד עם היכולת לממש לוגיקה טרינארית בקלות ובזול יחסית באמצעות מערכות לוגיקה בינארית, מנעו מתחום זה להתפתח. מספר שימושים נפוצים ללוגיקה טרינארית הממומשים באמצעות לוגיקה בינארית כוללים שיטות מסוימות בתיקון שגיאות, יישומים בלוגיקה עמומה (Fuzzy Logic), וכן בתכנות ובמסדי נתונים, בהם NULL מייצג ערך שטרם נקבע, או UNKNOWN שמייצג ערך שאינו ידוע. טענה שהושמעה בעבר וככל הנראה לא הוכחה מעולם היא שיישומי לוגיקה טרינארית עשויים להיות יעילים ביחס ליישומי לוגיקה בינארית, מאחר שבסיס 3 יותר קרוב מאשר בסיס 2 בערכו לערך האקספוננט (בסיס הלוגריתם הטבעי e ≈ 2.718 {\displaystyle e\approx 2.718} ). לוגיקה טרינארית עשויה להיות שימושית ביישומים אופטו-אלקטרוניים, בהם ייצוג הערכים באמצעות עוצמת אור, לדוגמה 0=כבוי, 1=חלש, 2=חזק. מספר מוסדות מחקר וחברות מסחריות כגון Hypres ו-IBM פעילות לעיתים ומפרסמות פרסומים בתחום הלוגיקה והמחשוב הטרינארי. הפשטות והיעילות של הלוגיקה הטרינארית עשויים להחזיר אותה להתעניינות מחקרית, כפי שחזה דונלד קנות'. לוגיקה בוליאנית כדורגל תלת צדדי האתר הטרינארי של סטיב גרוב לוגיקה טרינארית, באתר MathWorld (באנגלית)
לבנון במשחקים האולימפיים

לבנון משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לונדון (1948). היא נעדרה מאז מהמשחקים רק פעם אחת, מאולימפיאדת מלבורן (1956), במחאה על המעורבות הבריטית והצרפתית במלחמת סיני. האולימפיאדה המוצלחת בתולדות לבנון הייתה השנייה בה השתתפה, אולימפיאדת הלסינקי (1952). שני מתאבקים לבנונים זכו בה במדליות, כריה שיהאב במדליית כסף וח'ליל טאהא במדליית ארד. 20 שנה מאוחר יותר, באולימפיאדת מינכן (1972), זכה מרים המשקולות מוחמד טרבולסי במדליית כסף, ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה המתאבק חסן בשארה במדליית ארד. מאז, אף ספורטאי לבנוני לא עמד על הפודיום במשחקים האולימפיים, והישגיהם של הספורטאים הלבנונים היו נמוכים למדי. לבנון השתתפה גם בכל אולימפיאדות החורף מאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1948), למעט האולימפיאדות שנערכו ב-1994 וב-1998. אף ספורטאי לבנוני לא זכה במדליה באולימפיאדת חורף. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: לבנון במשחקים הפאראלימפיים לבנון במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא לבנון במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי הלבנוני "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-27 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-27 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
זוגיות (מתמטיקה)

במתמטיקה, זוגיות היא תכונה שיש לכל מספר שלם, בהתאם לשארית המתקבלת מחלוקתו ב־2: כל מספר שלם שמתחלק ב־2 ללא שארית (או ששארית החלוקה שלו ב־2 היא 0) נקרא מספר זוגי כל מספר שלם שאינו מתחלק ב־2 ללא שארית (או ששארית החלוקה שלו ב־2 היא 1) נקרא מספר אי־זוגי כל מספר שלם הוא או זוגי או אי־זוגי (אך לא שניהם). לדוגמה, 2 , 4 , − 18 , 0 {\displaystyle 2,4,-18,0} הם מספרים זוגיים, ואילו 7 אינו זוגי אלא אי־זוגי. המספרים הזוגיים נקראים כך משום שאם בקבוצה יש מספר זוגי של עצמים, אז אפשר לחלק אותם לזוגות. את קבוצת המספרים השלמים, Z {\displaystyle \mathbb {Z} } , ניתן לחלק לשתי קבוצות זרות: זוגיים: { 2 k : k ∈ Z } {\displaystyle \{2k:k\in \mathbb {Z} \}} אי־זוגיים: { 2 k − 1 : k ∈ Z } {\displaystyle \{2k-1:k\in \mathbb {Z} \}} את קבוצת המספרים הזוגיים נהוג לסמן 2 Z {\displaystyle 2\mathbb {Z} } . תכונת הזוגיות מוגדרת עבור המספרים השלמים, ואפשר להכליל אותה למספרים רציונליים (מספר רציונלי ייחשב זוגי אם בהצגתו כשבר מצומצם המונה זוגי). עבור מספרים ממשיים כלליים הזוגיות אינה מוגדרת. חזקה במעריך טבעי של מספר זוגי היא זוגית, וחזקה במעריך טבעי של מספר אי־זוגי היא אי־זוגית. חזקה במעריך זוגי של מספר ממשי היא אי שלילית. בהינתן מספר ריבועי זוגי, שורש המספר גם זוגי, באופן תואם בהינתן מספר ריבועי אי־זוגי, שורש המספר יהיה גם הוא אי־זוגי. מספר שלם הנתון בהצגה עשרונית הוא זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו זוגית (כלומר, שווה ל־0, 2, 4, 6 או 8). עובדה זו נכונה בכל בסיס זוגי: המספר זוגי אם ורק אם ספרת האחדות זוגית. הסיבה לכך היא שכל ספרה שמעל לספרת האחדות תורמת כפולה של הבסיס, ולכן אינה משפיעה על הזוגיות. בהתאם לכך, מספר בינארי הוא זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו היא 0, והוא אי־זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו היא 1. בבסיס אי־זוגי, מספר הוא זוגי אם ורק אם סכום הספרות שלו זוגי, זה כי: ∑ i = 1 n a i k i ≡ ∑ i = 1 n a i ( mod 2 ) {\displaystyle \sum _{i=1}^{n}a_{i}k^{i}\equiv \sum _{i=1}^{n}a_{i}{\pmod {2}}} בבסיס אי־זוגי. המספר 2 הוא המספר הזוגי היחיד מבין אינסוף המספרים הראשוניים (כל השאר הם אי־זוגיים). השערת גולדבך, שהיא בעיה פתוחה בתורת המספרים, טוענת כי כל מספר זוגי גדול משתיים ניתן להצגה כסכום של שני מספרים ראשוניים. על המספרים השלמים מוגדרת הערכה לא ארכימדית   ν 2 : Z → N ∪ { 0 } {\displaystyle \ \nu _{2}:\mathbb {Z} \rightarrow \mathbb {N} \cup \{0\}} , לפי מספר גורמי־2 המקסימלי המחלק את המספר. מספר הוא זוגי אם ורק אם ההערכה שלו גדולה מאפס. פונקציות זוגיות ואי־זוגיות זוגיות, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ובאני דראגוני

ג'ובאני אנדראה דראגוני (באיטלקית: Giovanni Andrea Dragoni; סביבות 1540 - בדצמבר 1598) היה מלחין איטלקי מן האסכולה הרומאית של שלהי תקופת הרנסאנס, תלמיד של ג'ובאני פלסטרינה, שהתבלט כמלחין וכמאסטרו די קאפלה ברומא בסוף המאה ה-16. הוא השאיר אחריו מספר רב של יצירות קודש וחול, כמעט כולן ווקאליות ונודע בייחוד בספרי המדריגלים שלו, שזכו להדפסות חוזרות ונשנות. דראגוני נולד במלדולה, לא רחוק מפורלי, אבל אין פרטים על ראשית חייו. הוא למד אצל פלסטרינה, כפי שציין בהקדשה בספר המדריגלים הראשון שלו (1573). כעבור שנה השיג את המשרה היוקרתית של מאסטרו די קאפלה בכנסיית סיינט ג'ון לטראן, אחד ממוסדות הדת והמוזיקה הבולטים ביותר ברומא, משרה שבה נשאר עד סוף חייו. ב-1594, באחרית ימיו, מינה החשמן דל מונטה את דראגוני להעריך את התקדמות התיקונים בשירה הליטורגית, חלק מן הרפורמות המקיפות שנבעו ממועצת טרנט. דראגוני מת ברומא. תפוקתו של דראגוני הייתה רחבת ממדים, אבל חלק גדול ממוזיקת הקודש שלו, שנשמר בארכיב של סיינט ג'ון לטראן, אבד עם השנים, לרבות קובץ של מוזיקה ל"קינות ירמיהו" (יחד עם קובץ דומה של אניבאלה סטאבילה) וכן כרך של מוזיקה למגניפיקט. דראגוני כתב לפחות שישה ספרי מוטטים, שחמישה מהם אבדו. דראגוני הוציא לאור שבעה ספרי מדריגלים לארבעה, חמישה ושישה קולות, בין 1575 ל-1594. הדפסתם החוזרת ונשנית מעידה על הפופולריות שזכו לה. המלחינים שהשפיעו על דראגוני הם מורו פלסטרינה, בעיקר בראשית הקריירה שלו, ובהמשך מחבר המדריגלים הנודע, לוקה מארנציו. סגנונו של דראגוני שם דגש על הבלטת הטקסט ובהירותו במוזיקה, אבל בשנות ה-90' של המאה ה-16 ניכר במוזיקה שלו דגש גובר והולך על קווי הסופרן והבס, לצד הבנה של אחדות מוטיבית, שניהם מאפיינים של סגנון תקופת הבארוק המתפתח. נוסף לכך ערך ניסויים במרקמים פוליכוראליים בכמה מיצירותיו המאוחרות, תו היכר אופייני יותר למוזיקה ונציאנית מאשר רומאית. Patricia Ann Myers: "Giovanni Dragoni", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed June 23, 2006), (subscription access) Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4 פטרישה אן מאיירס: "ג'ובאני דראגוני", מילון גרוב המקוון למוזיקה בעריכת ל. מייסי גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות' 1954 ג'ובאני דראגוני, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ובאני דראגוני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
בית פומרוק

בית פּוֹמְרוֹק הוא בית מגורים שנבנה בסגנון הבאוהאוס השוכן ברחוב אחד העם מס' 56 בתל אביב. המבנה, שבנייתו החלה בסוף שנות ה-20, נקרא על שם מקימיו, ד"ר יוסף פומרוק (1894–1942), רופא שיניים ואיש ציבור, חבר מועצת עיריית תל אביב, ואשתו שמחה לבית שלוש (1897–1900), נכדתו של אהרן שלוש ואחותו של האדריכל זכי שלוש, שתכנן את המבנה. כשהושלמה קומתו הראשונה, היא הושכרה לעובד בן עמי (שלימים היה מייסד הערים נתניה ואשדוד), ובמקביל נמשכה בניית שתי הקומות העליונות. בשנת 1933 נסתיימה הבנייה, ומשפחת פומרוק עברה להתגורר בקומה השנייה. כאן בביתו הקים פומרוק מרפאת שיניים וטיפל חינם במעוטי יכולת. הבית שימש כמקום מפגש לאירועים חברתיים, תערוכות ציור וקונצרטים. בביתם היה פסנתר מפורסם מסיינה. בשנת 2000 שוחזר המבנה על ידי ילדיהם של מקימיו, וכיום הוא מכיל בעיקר משרדים ודירות מגורים. בחצר המבנה ניטע בוסתן בן כ-30 עצים לזכר הפרדסים שהקיפו את תל אביב הקטנה. מדיה וקבצים בנושא בית פומרוק בוויקישיתוף דוד הכהן, בוסתן בבית הבאוהאוס ליד הבורסה, באתר ynet, 8 במרץ 2001 סעודת מצווה של קבצני העיר, באתר צבי פומרוק מספר על תל אביב: סיפורים על ראשיתה של תל אביב והשכונות (הכותב הוא בנם המנוח של מקימי הבית, עו"ד צבי אברהם פומרוק) על ד"ר יוסף פומרוק: דוד תדהר (עורך), "ד"ר יוסף פומרוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 205, דוד תדהר (עורך), "המשך", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יז (1968), עמ' 5244 ד"ר יוסף פומרוק, דבר, 27 באפריל 1942 יוסף פומרוק, באתר MyHeritage על שמחה פומרוק-שלוש: דוד תדהר (עורך), "שמחה (שלוש) פומרוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4942 שמחה פומרוק, באתר MyHeritage
נאפולי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נאפולי – עיר בדרום איטליה. נאפולי (נפה) – נפה במחוז קמפניה באיטליה, שהעיר נאפולי היא בירתה. נאפולי (כדורגל) – מועדון כדורגל איטלקי. נאפולי באסקט – מועדון כדורסל איטלקי. מפרץ נאפולי – מפרץ בים הטירני, בחופה המערבי של איטליה. ממלכת נאפולי – ממלכה היסטורית בדרום איטליה. לראות את נאפולי ולמות (פירושונים)
שערי ירושלים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שערי ירושלים – שערים בחומת העיר העתיקה בירושלים שערי ירושלים (ספר) – ספר מאת משה ריישר שערי ירושלים (שכונה) – שכונה בעיר ירושלים מלון שערי ירושלים (אנ') - בית מלון בכניסה המערבית לירושלים
ווזאבה, מלך אקסום

ווזאבה (תחילת המאה ה -4) היה מלך אקסום. הוא ידוע בעיקר הודות למטבעות שטבע במהלך שלטונו. הוא היה המלך הראשון של אקסום שכתב על מטבעותיו בשפת הגעז והיחידי מבין מלכי אקסום שהשתמש בשפת הגעז על מטבעות הזהב שלו. מואנרו-האי מציע, בהתבסס על מספר מטבעות שנמצאו שבהם דמותו של ווזאבה בצידו האחד המטבע ודמותו של אוסאנאס בצדו האחר, כי ייתכן שלמעשה שני המלכים היו שותפים בשלטון. מדיה וקבצים בנושא ווזאבה, מלך אקסום בוויקישיתוף בדרך כלל מלכי אקסום נהגו לחרוט על מטבעותיהם בשפה היוונית שהייתה השפה הבינלאומית של האזור. S. C. Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity' .(Edinburgh: University Press, 1991), p. 189. Munro-Hay, Aksum, p. 76.. Munro-Hay, Aksum, p. 76. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארסנישווילי

האם התכוונתם ל... ארסנישווילי (שם משפחה) (არსენიშვილი) - שם משפחה גאורגי גיאורגי ארסנישווילי – מדען ופוליטיקאי גאורגי, וראש ממשלת גאורגיה בשנים 2000-2001 (נולד ב-1942) קונסטנטין ארסנישווילי – מדען גאורגי (1907-1968) אלכסנדר ארסנישווילי – מבקר ומתרגם גאורגי (1892-1939) זאירה ארסנישווילי – תסריטאית גאורגית
גוגושווילי

האם התכוונתם ל... גוּגוּשווילי (שם משפחה) (გუგუშვილი) - שם משפחה גאורגי אישים: בסריון גוגושווילי – פוליטיקאי גאורגי וראש ממשלת גאורגיה לשעבר גיאה גוגושווילי – צייר גאורגי (נולד ב-1952) פאטא גוגושווילי – כלכלן גאורגי (1905-1987)
הפפירוס של אני

הפפירוס של אני הוא פפירוס של ספר המתים, מתקופת השושלת ה-19 במצרים העתיקה. הפפירוס כתוב בכתב חרטומים. לפי מסורת הדת המצרית, לאחר מותו, האדם עובר לעולם הבא ועובר סדרה של מבחנים ותלאות עד להגיעו למנוחה. כדי לעזור למת לצלוח את העולם הבא, נכתב ספר המכונה ספר המתים, שכלל לחשים ועצות שיעזרו לו. לכל אדם נכתבה גרסה אישית של ספר המתים על פפירוס, שנערך במיוחד לכבודו על ידי כהני הדת, נועד לשימושו הפרטי ונקבר יחד איתו. מכוון שעלות ומורכבות הכנת הפפירוס הייתה גבוהה מאוד באותם הימים, רק שכבות האליטה של החברה המצרית יכלה לרכוש לעצמה עותק אישי. ה'פפירוס של אני' היא גרסה של ספר המתים שנעשתה עבור אדם בשם 'אני', שהתגורר בעיר תבאי והיה פקיד בכיר בשלטון המצרי. הפפירוס נרכש בשנת 1888 על ידי ארנסט וואליס באדג' בעבור אוסף המוזיאון הבריטי, שם שוכן הפפירוס עד היום. על מנת לשלוח את המגילה לאנגליה, חתך באדג' את המגילה, שאורכה כ-24 מטר, ל-37 גיליונות באורך אחיד ובכך פגם בה באופן משמעותי. כיום היא אחד מהמקורות השלמים והעיקריים ללמידה על ספר המתים שיש בידי החוקרים. מדיה וקבצים בנושא הפפירוס של אני בוויקישיתוף ספר המתים - הפפירוס של אני ספר המתים: הפפירוס של אני - מדריך לעולם שלאחר המוות
The New York Review of Books

The New York Review of Books (או NYREV או NYRB) הוא כתב עת דו-שבועי המכיל מאמרי ביקורת ספרות, תרבות, ונושאים אקטואליים המתרחשים בעיר ניו יורק. הוא יוצא מנקודת הנחה שסקירתם של ספרים חשובים היא כשלעצמה פעילות ספרותית חשובה. כתב העת אסקווייר מכנה אותו "כתב העת הספרותי-אינטלקטואלי החשוב ביותר בשפה האנגלית". נכון לשנת 2007, כתב העת נמכר בכ-140,000 עותקים בקרוב. רוברט סילברס שימש כעורך כתב העת מאז היווסדו ב-1963, ביחד עם ברברה אפסטין, עד למותה ב-2006, ולאחר מכן שימש כעורך יחיד עד מותו במרץ 2017. כתב העת מתאפיין בסגנון ונקודת ראות ייחודיים מאז היווסדו. אתר האינטרנט הרשמי של The New York Review of Books The New York Review of Books, ברשת החברתית פייסבוק The New York Review of Books, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The New York Review of Books, ברשת החברתית אינסטגרם לזכרה של מייסדת The New York Review of Books ברברה אפסטין, 19 ביוני 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אותר פצציה

אוֹתָּר פָּצָצִיָּה (בגאורגית: ოთარ ფაცაცია; ‏15 במאי 1929 – 9 בדצמבר 2021) היה פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה בין השנים 1993–1995. פצציה נולד בכפר אינגירי (אנ') שבנפת זוגדידי, סמגרלו בגאורגיה הסובייטית. הוא סיים את לימודיו כמוסמך אוניברסיטה בהנדסה וכלכלה במכון המדינה לטכנולוגיה של סנקט פטרבורג (אנ'). הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית בזוגדידי, ושימש כמזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית המקומית משנת 1955 ועד שפוטר ב-1965. בשנת 1966 מונה למנהל מפעל הנייר של זוגדידי, וכיהן בתפקיד במשך כ-25 שנה עד שנת 1990. בשלהי העידן הסובייטי בגאורגיה נבחר לוועידת נציגי העם (1989-1990) וזכה בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בשנת 1992 עמד אדוארד שוורדנדזה בראש המדינה של גאורגיה, זמן קצר לאחר הדחתו האלימה של זוויאד גמסחורדיה בהפיכה. ב-20 באוגוסט 1993 מינה שוורדנדזה את פצציה לראש ממשלת גאורגיה. והוא כיהן בתפקיד עד 5 באוקטובר 1995. משנת 1995 ועד שנת 1999 כיהן כחבר בוועדת התקציב הפרלמנטרית, והקים ועדה זמנית לקידום נושא איחוד לאומי. במהלך כל הקריירה הפוליטית שלו הוא לא השתייך לשום מפלגה פוליטית אולם הצביע עבור מפלגת איחוד האזרחים של גאורגיה (אנ') בראשות אדוארד שוורדנדזה. נפטר ב-9 בדצמבר 2021 בטביליסי ממחלת הקורונה, בגיל 92. אותר פצציה (1995-1999), באתר הפרלמנט של גאורגיה, (באנגלית) ოთარ ფაცაცია (1929-2021), www.nplg.gov.ge ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרשל אולמן

מרשל סקוט אולמן (באנגלית: Marshall Scot Allman; נולד ב-5 באפריל 1984) הוא שחקן אמריקאי, שידוע בעיקר בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "נמלטים" בתור אל. ג'יי. בורוז, ובזכות תפקידו בסדרה "דם אמיתי" בתור טומי מיקנס. אולמן נולד וגדל באוסטין, טקסס שבארצות הברית, בנם של איידנל (לבית בראון) ושל ג'יימס מרטין אולמן ג'וניור. הוא נוצרי. בנעוריו, אולמן שיחק כדורגל במועדונים ובבית הספר והתעניין מאוד במוזיקה עכשווית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוסטין ב-2002, הוא בחר להתחיל בקריירת משחק בלוס אנג'לס, על פני לימודי אמנות בניו יורק. אולמן שיחק בסדרות טלוויזיה רבות בתפקידי אורח: "ללא עקבות", "מלקולם באמצע", "הפרקליטים", "תקועים בזמן" ועוד, ביניהם התארח אולמן בשנת 2007 - בעונה הרביעית של הסדרה הידועה "האנטומיה של גריי". תפקידו המשמעותי ביותר היה בסדרת דרמת המתח "נמלטים". הוא גם השתתף בעונה השלישית של הסדרה "דם אמיתי". בשנת 2009 שיחק בסרט הקומדיה "התפיסה ללא רבב של דיזל קטן" לצד נטשה ליון. בשנת 2012 שיחק לצד קלייר הולט בסרט הדרמה "כחול כמו ג'אז" שמבוסס על ספר באותו שם, ובסרטו של בילי בוב תורנטון "המכונית של ג'יין מנספילד". בשנת 2014 השתתף בקומדיה הרומנטית "סקס וסקס מרומם", לצד שרה פקסטון. בשנת 2015 התארח בסדרת הטלוויזיה "אקווריוס" בכיכובו של דייוויד דוכובני. ב-17 ביוני 2006 נישא לשחקנית ג'יימי אן אולמן (אנ') (לבית בראון). לזוג יש תאומים שנולדו ב-2013; המשפחה מתגוררת בלוס אנג'לס. מדיה וקבצים בנושא מרשל אולמן בוויקישיתוף מרשל אולמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרשל אולמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מרשל אולמן, באתר AllMovie (באנגלית) מרשל אולמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מרשל אולמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עקביות (פסיכולוגיה)

עקביות היא מושג בפסיכולוגיה המתאר את הציפייה מאופיו של אדם להישאר קבוע לאורך זמן. עקביות בפסיכולוגיה היא בחירה דומה של אדם המופיעה במצבים דומים לאורך זמן. הציפייה לאופי קבוע משותפת הן לאדם עצמו והן לחברה סביבו. מצד שני, ישנה ציפייה מהאדם לעבור שינויים מסוימים ולאמץ שינויים התנהגותיים על ידי תהליכים של למידה. נוסף על כך, כוחות חברתיים הפועלים על האדם, כגון לחץ חברתי, יכולים לגרום לשינוי התנהגות חד פעמי. על פי תאוריית הייחוס, במצבים מסוימים תוסבר פעולתו של אדם בהיותה חלק מאופיו, ולעיתים סיבת ההתנהגות המיוחסת לאדם תהיה השפעה סביבתית. הציפייה של אדם מעצמו לעקביות, על פי גישה פסיכולוגית אחת, היא כה חזקה עד שלעיתים ישנה האדם את דעותיו בהתאם לעקרון העקביות, כדי שיוכל לשמור על תחושת עקביות של העצמי. שינוי עמדות זה נקרא דיסוננס קוגניטיבי. עקביותו של אדם היא המקנה לו אמינות. כשלים לוגיים בשם אד הומינם, מערערים על אמינותו של אדם בעזרת הצבעה על חוסר העקביות שלו. הערעור על העקביות אינו משמש הפרכה לטיעון שנאמר משום שאינו מתייחס לתוכנו או מבנהו. תחושת עקביות נוצרת אצל הפרט כשהוא מסוגל לראות הגיון בהתנהגות הסביבה שלו, ההרגשה ש'העולם הגיוני'. תפיסת העולם כעקבי מורכבת מתפיסת עולם רחבה, הן בזמן והן בחשיפה למרחב התנסויות גדול יותר. החוקר אנטונובסקי הגיע למסקנה כי המשותף לגורמים השונים העוזרים לאדם להתמודד עם מצבי לחץ הוא שיש בהם ביטויים שונים של תחושת עקביות. שלושת הגורמים התומכים בהתמודדויות אלה הם: ההבנה, יכולת הניהול וייחוס המשמעות. כשיש לאדם תחושת עקביות, הוא מרגיש שהעולם ברור ומסודר, שיש לו את המשאבים לנהל את הסיטואציה בה הוא נמצא ולשלוט בה, ושיש משמעות לדברים שהוא עושה. אנשים שהתגלתה אצלם תחושת עקביות נמוכה נטו להיכנס יותר ללחץ ולחרדה ובריאותם הייתה פחות טובה. הגורמים התומכים בהתפתחותה של התחושה כי הסביבה היא עקבית הם מגוונים, ביניהם אפשר למצוא את מידת התמיכה המשפחתית, המעמד החברתי ואף גורמים גנטיים.
סנטאנדרה

סֶנְטְאֵנְדְרֵה (בהונגרית: Szentendre) היא עיירת אמנים קטנה השוכנת במרחק של כ-20 קילומטרים צפונית לבודפשט שבהונגריה. העיירה היא יעד תיירות פופולרי ועשיר בחנויות הפונות לתיירים, בזכות ריבוי הגלריות והמוזיאונים שבה וקרבתה לעיר הגדולה. סנטאנדרה יושבה לראשונה לפני למעלה מאלף שנה, ונקראה בפי הרומאים בשם 'אולסיסיה קאסטרה' (מצודת הזאבים). במאה ה-16 התיישבה בה קהילת גולים סרביים, והיא הפכה למרכזם של הסרבים-ההונגרים עד עצם היום הזה. במאה ה-17 כבר עמדו בסנטאנדרה 13 בתי תפילה נוצריים, אשר שמונה מתוכם היו כנסיות של הקהילה הסרבית. קהילה נוספת שמצאה לה אחיזה בסנטאנדרה היא הקהילה הבולגרית, שמוצאה מהעיר הבולגרית Chiprovtsi. מסמך משנת 1690, שנכתב על ידי ראש הקהילה הסרבית בסנטאנדרה, מלמד כי העיר אף נקראה אז בשם Bolgarija בפיהם של לא מעט מתושביה. במאה ה-18, לאחר ששוחררה משלטון האימפריה העות'מאנית, הפכה סנטאנדרה לאבן שואבת למתיישבים חדשים מסרביה, קרואטיה, סלובקיה, גרמניה ויוון. מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1720 מלמד כי מוצאם של 88% מיושבי סנטאנדרה היה סלאבי. סנטאנדרה נודעת ביופייה הציורי ובסמטאותיה המפותלות, המרוצפות באבנים. במרכז העיירה נמצאת כיכר גדולה, ובמרכזה אנדרטה שבראשה צלב גדול. בתי העיירה נושאים אופי דרום-אירופאי, ורובם הגדול מעוצב בסגנון הבארוק הכפרי, הכולל מרפסות מיוחדות, גגות משופעים ובהם חלונות קוקיה מעוגלים, ופתחים וחלונות מסוגננים. בעיירה שוכנות כנסיות של קתולים ואורתודוקסים, וכן פנסיונים ביתיים, בתי מלאכה וסדנאות רבות של אמנים ואומנים. עקב אופייה הקוסמופוליטי של העיירה, משכה אליה סנטאנדרה גם יהודים. עד מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כמה משפחות יהודיות, שאף ניהלו בית כנסת צנוע לצד אחת הכנסיות. כמעט כל יהודי סנטאנדרה נספו בשואה, ומשפחה אחת בלבד שבה לביתה. בראשית שנות האלפיים פתחה משפחה זו אתר הנצחה קטן, הכולל לוח הנצחה בעברית ובהונגרית עם שמות הנספים, וחדר קטן ובו כמה חפצים שנותרו, כמו ספרי תורה, סידורי תפילה וכדומה. בשולי העיירה שוכן בית העלמין היהודי, ובראשו שער ברזל בו יצוקים מנורה ומגן דוד. המשפחה היהודית היחידה בסנטאנדרה היא שמטפחת את בית הקברות, הכולל כמה עשרות מצבות, משלהי המאה ה-19 וראשית המאה העשרים. בנוסף כיום ישנו בית חבד פעיל עם בית קפה כשר קטן בעיירה ברחוב פאטריארקה מספר 6 ).6 Szentedre 2000, Patriarka( דיולה וארגה (במקור וייס, 1902 – 1973) היה יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, פרופסור. אחת האטרקציות בסנטאנדרה היא מוזיאון המרציפן, שבו מוצגות עבודות פיסול ועיצוב במרציפן. המוזיאון משתרע על פני שתי קומות, וכולל גם בית קפה וחנות. בין היצירות המוצגות במוזיאון ניתן למצוא דמויות מסיפורי ילדים, כמו כיפה אדומה או פינוקיו, וכן חפצי בית, פירות וירקות, ודיוקנאות של גיבורי תרבות עולמיים והונגריים. היצירה הגדולה ביותר היא תבנית בית הפרלמנט ההונגרי, השוכן בבודפשט. עקב הפופולריות הרבה של המוזיאון בקרב מטיילים ישראלים, מחולק במוזיאון גם דף הסבר בעברית, והתגים על כל המוצרים בחנות מופיעים אף הם בעברית. צרפת ברביזון, צרפת איטליה גוביו, איטליה פולין קאליש, פולין סרביה קרושבץ, סרביה וייטנאם הוי אן, וייטנאם בולגריה קופריבשטיצה, בולגריה קרואטיה סטארי גראד, קרואטיה הכיכר המרכזית בית בסנטאנדרה סמטה תיירים בסנטאנדרה אתר האינטרנט הרשמי של סנטאנדרה אתר הבית של סנטאנדרה (באנגלית) סנטנדרה (Szentendre), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם כרמית וייס, ‏טיולי יום צפונה מבודפשט - העיירה סנטאנדרה, באתר GoTravel סנטאנדרה, ברשת החברתית פייסבוק סנטאנדרה, סרטונים בערוץ היוטיוב
סאו ויסנטה (סאו פאולו)

סאו ויסנטה (בפורטוגזית: São Vicente) היא עיר במדינת סאו פאולו שבברזיל על חוף האוקיינוס האטלנטי. סאו ויסנטה היה יישוב הקבע הפורטוגזי הראשון באמריקות ולאחר מכן היה לבירת הקפיטניה של סאו ויסנטה, שהפכה ברבות הימים למדינת סאו פאולו. העיר קרויה על שם סאו ויסנטה מסרגוסה, הקדוש המגן של ליסבון. העיר נוסדה בשנת 1532 בידי מרטים אפונסו דה סוזה במקום שנקרא באותם הימים "נמל העבדים" (Porto dos Escravos) ואשר נוהל בידי שלושה מתיישבים פורטוגזים שסחרו בעבדים אינדיאנים עם השבטים המקומיים. ב-22 באוגוסט אותה השנה נבחרה מועצת העיר (Câmara de Vereadores) של היישוב החדש. היו אלו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בכל האמריקות. בשל עובדות אלו מכונה העיר "תא האֵם" (בלטינית: Cellula Mater) של ברזיל ו"העיר הראשונה של ברזיל", ולעיתים גם "ערש הדמוקרטיה האמריקאית". כיום ממוקמת העיר במחצית צידו המערבי של האי סאו ויסנטה ומהווה בעיקר עיר שינה של סנטוס, החולקת עם סאו ויסנטה את האי. בעיר מתקיימת גם תעשיית דיג קטנה. היא מקושרת עם העיר סאו פאולו על ידי כביש "רודוביה דוס אימיגראנטס" מדיה וקבצים בנושא סאו ויסנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאו ויסנטה סאו ויסנטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תולדות ייסוד העיר באתר עירית סאו ויסנטה. (הקישור אינו פעיל, 8 ביוני 2020) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.