לוטי דוד

שרלוט "לוֹטי" דוֹד (באנגלית: Charlotte "Lottie" Dod; ‏ 24 בספטמבר 1871 - 27 ביוני 1960) הייתה ספורטאית רב-תחומית בריטית. כטניסאית זכתה חמש פעמים בגמר אליפות וימבלדון, כאשר את תואר האליפות הראשון שלה השיגה בגיל 15 (הגיל הצעיר ביותר עד שנת 1996, אז זכתה מרטינה הינגיס בתואר בגיל צעיר מדוד בשלושה ימים). בנוסף, זכתה במדליית כסף בקשתות באולימפיאדת לונדון (1908), שיחקה עבור נבחרת ארצה לנשים בהוקי שדה (England women's national field hockey team), אותה אף סייעה לייסד ובשנת 1904 זכתה באליפות בריטניה לשחקניות גולף חובבות (British Ladies Amateur Golf Championship). נולדה למשפחה עשירה ליד ליברפול. הון משפחתה, שעשתה את הונה במסחר כותנה, תרם לכך שלוטי ואחיה לא נאלצו לעבוד כלל. כל בני המשפחה הצטיינו בספורט. אחותה אנני הייתה טניסאית, שחקנית גולף וביליארד ומחליקה על הקרח. אחיה וילי זכה במדליית זהב בקשתות באולימפיאדת לונדון (1908) ואחיה טוני היה קשת, שחמטאי וטניס. כל בני משפחתה שיחקו טניס וב-1883 (בגיל 12) שיחקה לוטי לראשונה בטורניר תחרותי במנצ'סטר. שנתיים לאחר מכן באותו טורניר שיחקה היטב, אך הפסידה, מול אלופת וימבלדון מוד ווטסון. לאליפות וימבלדון 1887 הגיעה כבר לאחר סדרת ניצחונות בטורנירים ברחבי בריטניה. בגמר הביסה את אלופת השנה החולפת, בלאנש בינגלי בשתי מערכות 6–2, 6–0 וזכתה בתואר בגיל 15 שנים ו-285 יום בלבד. בכל השנים הבאות בהן נפגשה דוד עם בינגלי בגמר וימבלדון (1888, 1891, 1892 ו-1893), הביסה אותה. בנוסף להיותה כוכבת ספורט, פעלה דוד בתחום האופנה. באותה עת לבשו שחקניות הטניס שמלות לבנות ארוכות ומחוכים. דוד הובילה קו לבוש נוח וספורטיבי יותר לנשים על המגרש, שכלל קיצור אורך החצאית בחצי וחוללה מהפכה בתחום. ב-1897 החלה קריירה בהוקי שדה. היא יסדה מועדון הוקי שדה לנשים במרזיסייד והייתה קפטן הקבוצה. בהמשך עברה למועדון מחוז צ'שייר ושיחקה בנבחרת הלאומית מ-1899 ועד מות אמה ב-1901. גולף נשים היה מוגבל מאוד בבריטניה של סוף המאה ה-19. התאחדות הגולף לנשים (Ladies' Golf Union) נוסדה ב-1893 ושנה לאחר מכן סייעה דוד להקים מועדון גולף לנשים במרזיסייד. היא שיחקה מעט ושבה לגולף לאחר תקופת האבל על מות אמה. רק ב-1904 שבה להתחרות בגולף במסגרת אליפות בריטניה לשחקניות חובבות וזכתה באליפות. ב-1905 ייצגה את אנגליה בנבחרות לחובבות מול ארצות הברית, סקוטלנד ואירלנד, אך לא קצרה הצלחות ופרשה מהמקצוע. ב-1905 עברו לוטי ואחיה וילי וטוני לניובורי שבברקשייר. לפי מסורת משפחתית, אחד מאבות המשפחה היה מפקד קשתי הקשת הארוכה בקרב אז'נקור, לפיכך החלו אחיה וילי והיא להתאמן בקשתות. בשנים 1906, 1907 ו-1908 הופיעו השניים במפגשי הקשתות הלאומיים (Grand National Archery Meeting). הישגיהם הקנו להם מקום בנבחרת האולימפית. באולימפיאדה עצמה השיגה דוד את המקום השני, כל שאר מתחרותיה היו בריטיות. ב-1910 הייתה קרובה לזכות באליפות הלאומית בקשתות, משנכשלה, פסק הספורט לעניין אותה. לאחר נישואי אחיה טוני, התגוררה לוטי עם אחיה וילי בבידפורד שבדרום-מערב אנגליה. במלחמת העולם הראשונה שירתה כאחות בבית חולים צבאי בבריטניה. לאחר המלחמה עברה להתגורר עם וילי הן בדבון והן בלונדון. ב-1954 נפטר וילי ולוטי עברה להתגורר בדיור מוגן. עד שנות השמונים שלה הקפידה לבקר בטורניר וימבלדון מדי שנה. היא נפטרה ערירית בבית אבות המפשייר, בגיל 88 בעת שהאזינה לשידור מטורניר וימבלדון ברדיו. מדיה וקבצים בנושא לוטי דוד בוויקישיתוף לוטי דוד, באתר olympedia.org לוטי דוד, באתר היכל התהילה של הטניס Wimbledon's First Wunderkind ספורטס אילוסטרייטד, 14 ביוני 1993 ביוגרפיה באוקספורד אינדקס Lottie Dod (1871-1960) - The first teenage tennis prodigy משחקיה של דוד בווימבלדון במסד הנתונים של האולימפיאדה How Lottie started rise of the hem, גארדיאן, 3 בספטמבר 2006 Wimbledon's First Wunderkind