laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סבב הטניס העולמי של ה-ITF

טורנירי הסבב העולמי של ה-ITF (באנגלית: ITF World Tennis Tour; מכונים גם "טורנירי הפיוצ'ר") הם סדרה של טורנירי טניס מקצועניים המתקיימים מסביב לעולם ומאורגנים על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF). טורנירים אלו הם נמצאים ברמה המקצוענית השלישית והנמוכה ביותר בסולם הסבבים העולמיים בטניס לגברים (אחרי כלל הטורנירים של ה-ATP: ארבעת הגראנד סלאמים, גמר ה-ATP ותשעת טורנירי המאסטרס, סבב 500 ATP וסבב ATP 250 וטורנירי הצ'לנג'ר. טורניר זה הוכנס בתוך סולם הדירוג של ה-ATP כדי לתת במה לטניסאים צעירים מקצועניים, על מנת לקבל נקודות בדירוג ATP (אנ'), ולהכין אותם אל תוך טורנירי הצ'לנג'ר, ובעתיד אל תוך טורנירי ה-ATP לרמה הגבוהה יותר. למעשה משמש הסבב כטורנירי הכניסה של טניסאים לדירוג ה-ATP, כאשר כיום כמעט כל טניסאי מקצועני מתחיל את דרכו בסבב זה, בו הוא צובר את נקודות דירוג ה-ATP הראשונות שלו. במקור, סבב הטניס לגברים של ה-ITF כלל טורנירי לוויין בודדים, שכל אחד מהם התקיים במשך ארבעה שבועות. הטורניר המקורי הוצג בינואר 1998. עם זאת, בהמשך, ה-ITF הציג טורנירים של ה-Futures (טורנירי הפיוצ'ר), מה שאיפשר גמישות רבה יותר בארגון הטורנירים עבור איגודים לאומיים, והשתתפות בטורנירים לשחקנים. עם הזמן, היחס בין טורנירי Futures ללוויינים גדל עד 2007, אז הופסקו הטורנירים הבודדים לחלוטין, ונשארו טורנירי הפיוצ'ר בלבד. טורנירי הפיוצ'ר מאפשרים לשחקנים חדשים לזכות בתארים בקריירה ולשפר את הדירוג שלהם. הטורנירים מתקיימים הן ביחידים והן בזוגות ונמשכים שבוע כל אחד. נכון לשנת 2017, קרן הפרסים לכל טורניר היא 15,000 דולר או 25,000 דולר. חלק מהטורנירים מספקים גם דיור למשתתפים. לטורנירים אלו יש בדרך כלל הגרלות מוקדמות גדולות יחסית, המאפשרות לשחקנים לא מדורגים העושים את דרכיהם הראשונות בטניס להיכנס לטורנירים ולצבור נקודות דירוג ATP. בשנת 2019, בוצעו רפורמות בסבב, ששינו אותו ל-"ITF World Tennis Tour" כשם גג חדש לטורנירי Pro Circuit ו-Junior Circuit לשעבר, והוא ישמש כמסלול השחקנים הצעירים בין משחק הג'וניור לרמות העילית של הטניס המקצועני. השקת הסבב היא שיאה של סדרת רפורמות של ITF שנועדו לתמוך בשחקנים צעירים מוכשרים בהתקדמותם למשחק הבכיר, ולמקד את כספי הפרסים ביעילות לטורנירים מקצועיים כדי לאפשר ליותר שחקנים להתפרנס מטניס מקצועני, ובכך להגדיל את הכמות העולמית של שחקני הטניס המקצועניים ולשפר את הענף כולו. אתר האינטרנט הרשמי של הפדרציה הבין-לאומית לטניס
בנק הגנים הישראלי

בנק הגנים לצמחי ארץ ישראל או בשמו המקוצר בנק הגנים הישראלי הוא בנק זרעים האחראי על איסוף ושימור זרעי הבר של כלל צמחי ישראל ובדגש על צמחי בר בעלי פוטנציאל כלכלי-חקלאי או חברתי-תרבותי בלתי ממומש, העשוי לשמש לדורות הבאים. הבנק שוכן במרכז וולקני שבצפון-מזרח ראשון לציון. בנק הגנים מקדם מחקר אודות הקמת והחזקת מאגרים גנטיים, איתור תכונות חשובות לתועלת האדם והסביבה ויצירת קשרים ושיתופי פעולה לאומיים ובינלאומיים, בנושאים של תפעול בנקי גנים, שימור זרעים ושימור שונות גנטית. אוסף הבסיס של בנק הגנים במתקני מנהל המחקר החקלאי כולל כ-30,000 דוגמאות של כ-2,070 מינים שונים. כ-15,000 מדוגמאות אלה נאספו בישראל בעיקר מאוכלוסיית הבר. בנוסף, קיים אוסף נרחב של זני תרבות מסורתיים ומסחריים שמקורם ב-152 מדינות. בנק הגנים החל בתהליך של הקמת מאגר זרעי קנאביס רפואי. כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד גנים בוטניים בישראל אתר האינטרנט הרשמי של בנק הגנים הישראלי
לילה לא שקט (שיר)

לילה לא שקט הוא שיר של שלמה ארצי, הכלול באלבום בעל אותו השם, שיצא בשנת 1986. השיר מתאר את חלומו של הדובר בשיר. בחלום הוא חולם על חברו שנפל ("שוב בלילה אני חולם עליך"; "לילה לילה לא שקט ואתה מת...") ועל אשת חברו ("והיא כבר יש לה ילד פה"). האישה מזמינה את דובר השיר אליה ("היא מצלצלת שאבוא"), ובעוד הדובר מספר כיצד מות חברו מהדהד בו ("אני אומר לה זה חוזר"; "כן, זה לא עוזב") ניתן לראות כיצד אשתו של החבר מחזרת אחריו ("היא משקה אותי קפה חם ומלטפת את כולי"; "היא מתפשטת גם כשלא חם ומפתה אותי"). שלמה ארצי כתב והלחין את השיר, ועיבד רביב גזית. השיר נכתב בשנת 1973 אחרי מלחמת יום הכיפורים על חברו של ארצי, סרן מירון גרנות, שהיה טייס יסעור ונהרג במלחמה ב־24 באוקטובר 1973, בעת שטס לחלץ פצועים מעבר לתעלת סואץ. עם זאת, להיבט הלכאורה מיני שבשיר אין פשר. לילה לא שקט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב לילה לא שקט, באוסף המוזיקה הישראלית מידע על היצירה "לילה לא שקט" באתר מיוזיק בריינז שלמה ארצי – לילה לא שקט | מתוך הופעה קטנה בזאפה 2006, נבדק ב-2022-10-08 עפר גביש-אירועי זמר, לילה לא שקט, בין השורות, באתר עפר גביש – אירועי זמר לילה לא שקט – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
אוליביה קולפו

אוליביה פרנסס קולפו (באנגלית: Olivia Frances Culpo; נולדה ב-8 במאי 1992) היא דוגמנית, משפיענית אופנה ושחקנית אמריקאית. היא הוכתרה כמיס תבל לשנת 2012. קולפו נולד בקרנסטון, רוד איילנד, להורים סוזן ופיטר קולפו. היא הילדה האמצעית מבין חמישה אחים. אביה, מסעדן, מחזיק בבעלות על עסקים ברחבי בוסטון. ההיא ממוצא איטלקי ואירי מצד אמה. לקולפו יש שני אחים גדולים יותר, פיט ואורורה, ושני אחים צעירים יותר, גאס וסופיה. קולפו למדה באוניברסיטת בוסטון, אך לא סיימה את לימודיה. היא החלה ללמוד צ'לו בכיתה ב', וניגנה בתזמורת הנוער הפילהרמונית של רוד איילנד. בשנת 2007 קולפו זכתה במיס רוד איילנד נוער והיא ייצגה את רוד איילנד במיס נוער ארצות הברית, אך סיימה בעשירייה המובילה בלבד. לאחר שזכתה בתחרות מיס רוד איילנד 2012, היא זכתה בתחרות מיס ארצות הברית ב-3 ביוני 2012. קולפו ייצגה את ארצות הברית בתחרות מיס תבל שהתקיימה ב-19 בדצמבר 2012 בלאס וגאס, נבדה. היא זכתה בתחרות, והפכה לנציגה השמינית מארצות הברית שזוכה בתואר והראשונה מאז שברוק לי הוכתרה כמיס תבל 1997. קולפו הפכה גם לאישה הראשונה מרוד איילנד שזוכה בתואר. ב-10 בספטמבר 2013, קולפו השתתפה בתצוגת האופנה של שרי היל שהתקיימה במגדל טראמפ בניו יורק. ב-9 בנובמבר 2013, היא הכתירה את גבריאלה איסלר מוונצואלה כמיס תבל הבאה. בכך היא הפכה למיס תבל השלישית מארצות הברית שהעבירה את התואר לוונצואלה, אחרי שון ות'רלי בשנת 1981 וצ'לסי סמית' בשנת 1996. קולפו הפכה לאושיית רשת לאחר שרכשה כמות עוקבים משמעותית בטוויטר, אינסטגרם ויוטיוב, ושיתפה פעולה עם מספר מותגי יופי ואופנה כמו לוריאל, קיפלינג ואוברליס כמשפיענית. קולפו הופיעה גם בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, והופיעה על שער הגיליון של 2020 לצד ג'סמין סנדרס וקייט בוק. היא גם הופיעה בתוכנית הריאליטי "נבחרת הדוגמניות" בשנת 2018. בנוסף, לקולפו היו תפקידים בסרטים "האישה האחרת", "מרגישה פצצה, "פעולת תגמול", ולוהקה לתפקיד ראשי בסרט הדרמה "Venus as a Boy". באוגוסט 2017 פתחה קולפו מסעדה עם משפחתה ברוד איילנד. בין השנים 2013–2015, קולפו יצאה עם המוזיקאי ניק ג'ונאס. קולפו הייתה במערכת יחסים עם שחקן הכדורגל דני אמנדולה מפברואר 2016 עד אפריל 2019. מאז קיץ 2019, היא במערכת יחסים עם שחקן הפוטבול כריסטיאן מקפרי. קולפו ומקפרי נישאו ביולי 2024. מדיה וקבצים בנושא אוליביה קולפו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוליביה קולפו אוליביה קולפו, ברשת החברתית פייסבוק אוליביה קולפו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוליביה קולפו, ברשת החברתית אינסטגרם אוליביה קולפו, ברשת החברתית טיקטוק אוליביה קולפו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוליביה קולפו, באתר MusicBrainz (באנגלית) דליה נוימן, מיס יוניברס 2012: אוליביה קלפו מארצות הברית, באתר Xnet‏, 20 בדצמבר 2012 עומר איסוביץ', אוליביה קולפו: "אפשר להצליח גם בלי אינסטגרם פופולארי", באתר פרוגי, 27 בספטמבר 2018 Christian McCaffrey ties knot with former Miss Universe Olivia Culpo, ESPN.com, ‏2024-07-02 (באנגלית)
החי בסוריה

עולם החי בסוריה כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של סוריה. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו אריות ונמרים, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, סוריה נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ואפריקה כשתועדו בה בסך הכול עד היום כמעט כ-400 מינים של עופות. כמו כן, לסוריה רצועת חוף בים התיכון אשר בעל מגוון מינים גדול. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. במשך השנים, פעילות אנושית השפיעה על המגוון הביולוגי של סוריה. בעבר חיו באזור האריה האסייתי, הברדלס האסייתי, הנמר (מתת-המינים נמר ערבי ונמר אנטולי), אך אלו נכחדו מן האזור, ולכן הדוב החום הסורי והזאב האפור הם הטורפים הגדולים ביותר שנותרו באזור. מינים מקומיים אחרים הם: השועל המצוי, הצבוע המפוספס, התן הזהוב, הנמייה המצויה, חמוס השלגים, הסמור המשויש, גירית הדבש, הגירית המצויה והלוטרה האירופית. משפחת החתולים מיוצגת על ידי הקרקל, חתול ביצות, חתול חולות וחתול בר. הפרסתנים כוללים את הצבי הארץ-ישראלי, צבי הזפק, אייל הכרמל, עז הבר, היעל הנובי והראם הלבן. עשרה מינים של לווייתנים תועדו מול חופי סוריה וכן כלב ים נזירי מצוי. תועדו ארבעה מינים של צבי ים, כשהנפוץ ביותר הוא צב הים החום, וכן כ-295 מינים של דגים ימיים תועדו במי סוריה. כמעט כ-400 מיני ציפורים תועדו במדינה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החיה הלאומית של סוריה היא דוב חום סורי. החי בארץ ישראל החי בירדן החי בלבנון החי בים התיכון החי בסוריה
שאול לוי

שאול אהרון לוי (15 באפריל 1948 – 7 באוקטובר 1973) היה נווט קרב בחיל האוויר הישראלי בעל עיטור העוז שנהרג במלחמת יום הכיפורים. לוי נולד בעיראק לכתון ועבדול-נבי בשנת 1948. משפחתו עלתה לארץ בשנת 1951. הוא למד בבית הספר הולץ בתל אביב, במגמת מכונאות מטוסים. לוי היה חניך בתנועת הצופים. התגייס לצה"ל בנובמבר 1965, והתנדב לשרת בחיל האוויר. לאחר שסיים את הטירונות עבר קורס צניחה וקורס נווטים, אותו סיים בהצטיינות. לוי שירת כחצי שנה כנווט בטייסת תובלה ואחרי-כן עבר לשרת כנווט במטוסי "ווטור". בשנת 1969 נשלח לארצות הברית לקורס נווטי מטוסי "פנטום". לאחר חזרתו לארץ היה אחד המהטייסים הראשונים בטייסת הפאנטומים הראשונה. לוי גם היה אחד מהמדריכים הראשונים בטייסת, ולאחר מכן מונה לסגן השני של מפקד הטייסת. הוא ראשון הנווטים בטייסת שזכה למלא תפקיד בכיר כזה. ב-18 ביולי 1970 בזמן מלחמת ההתשה, טס לוי כנווט במטוס פנטום שאותו הטיס מפקד טייסת 69, אביהו בן-נון, במבצע אתגר לתקיפת סוללות טילי קרקע-אוויר במצרים. מטוסם נפגע מטיל קרקע-אוויר, אך הם הצליחו להנחית אותו בנחיתת אונס בבסיס רפידים. לפני שפרצה מלחמת יום הכיפורים לוי נרשם ללימודי אלקטרוניקה בטכניון בחיפה. ב-7 באוקטובר 1973 הובילו הטייס אהוד חנקין ולוי מבנה של מטוסי פנטום במטרה לתקוף סוללת טילים בסוריה. במהלך הטיסה גילו כי המטרה שרצו לתקוף נמצאת במקום שונה מהמתוכנן וקרובה למטוס. למרות הסכנה החליטו השניים לרדת לכיוון הסוללה כדי לתקוף. הם הפציצו את המטרה, אך עקב הירידה לגובה נמוך נפגע מטוסם מאש נ"מ של הצבא הסורי. גופתו של לוי שנחשב תחילה כנעדר נמצאה וזוהתה והוא הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי קריית שאול. לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סרן. לאחר שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור, "עיטור העוז" פורסמה בעיתון במחנה כתבה לזכרו בשם "הפנטום פגע ונפגע". בשנת 1975 פורסם בעיתון ידיעות אחרונות, ראיון עם שאול, שהיה אמור להתפרסם בשנת 1970, אך קטעים ממנו צונזרו מסיבות ביטחוניות. במאי 1975 העניק הרמטכ"ל מרדכי גור ללוי את עיטור העוז: רס"ן לוי שאול, גילה גבורה. סרן שאול לוי ז"ל היה נווט במטוס "פאנטום" שסא"ל אהוד חנקין ז"ל היה טייסו. ב-7 באוקטובר 1973 הם הובילו מבנה של מטוסי "פאנטום" לתקיפת סוללת-טילים בסוריה. במהלך זיהוי המטרה הם גילו אותה במקום שונה מהמתוכנן וקרוב מאוד למטוס. למרות-זאת בידעם את חשיבות המבצע החליטו לצלול כדי לתקוף את המטרה. הם הפציצו אמנם את המטרה, אולם בגלל הירידה לרום נמוך-מדי נפגע כנראה מטוסם מאש נ"ט והתרסק. סא"ל אהוד חנקין ז"ל וסרן שאול לוי ז"ל גילו בפעולתם זו אומץ לב, קור רוח ודבקות במשימה. שמו מונצח באנדרטה לבני העיר חולון שנפלו במערכות ישראל ובבית יד לבנים בעיר, בקיר זיכרון לאנשי הטכניון שנפלו במערכות ישראל בחיפה, אתר הנצחה לחללי חיל התקשוב (הקשר והאלקטרוניקה) ביהוד ובאנדרטה שהוקמה בהר הטייסים לזכר לוחמי חיל האוויר שנפלו בעת שירותם. בשנת 1969 נשא לאישה את בת זוגו דובה. לוי השאיר אחריו אישה ושני בנים, הורים, אח ושתי אחיות, בנו השני שנולד אחרי מותו, נושא את שמו יניב-שאול. קורות החיים של שאול לוי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון שאול לוי, באתר הגבורה ישגב נקדימון, ‏שאול טייס קרב, בטאון חיל האוויר 163, אפריל 1988, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר סא"ל אהוד חנקין ז"ל, באתר הגבורה
פדרו דמיאנו

פדרו דמיאנו (בפורטוגזית: Pedro Damião; באיטלקית: Damiano ובלטינית: Damianus;‏ 1480 – 1544) היה שחמטאי ורוקח פורטוגזי. הוא נולד בעיר אודמירה בפורטוגל. דמיאנו כתב את הספר "Questo libro e da imparare giocare a scachi et de li partiti", שפורסם ברומא, איטליה, ב-1512; לספר יצאו שמונה מהדורות במאה ה-16. הוא מתאר את כללי המשחק, מציע עצות אסטרטגיות, מציג מבחר של בעיות שחמט ומספק ניתוחים של מספר פתיחות. זה הספר העתיק ביותר שלפיו ניתן לראות כי הריבוע בצד ימין של השורה הקרובה לכל שחקן חייב להיות בצבע לבן. דמיאנו מספק גם עצות הנוגעות לשחמט עיוור, המתמקד בעיקר בצורך לשלוט בסימונים המבוססים על מספור המשבצות מ-1 עד 64. אף על פי שספרו של דמיאנו היה לרב מכר, הוא עצמו אינו נחשב לשחקן הבולט בכישוריי המשחק שלו. בספר זה דמיאנו הציע כי שחמט הומצא על ידי חשיארש הראשון, וזו תהיה הסיבה לכך שהוא היה ידוע בפורטוגזית כ-"שאדרש" ("xadrez") ובספרדית כ-"אחדרש" ("ajedrez"). אך למעשה תאוריה זו הופרכה ונמצא כי המילים שאולות מהשפות סנסקריט ופרסית. ספרו של דמיאנו הוא גם המקור למימרה הידועה "אם אתה רואה מהלך טוב, נסה למצוא אחד טוב יותר", המיוחסת לעיתים בשוגג ללסקר ולסופרים אחרים; אמרות דומות הביע אל-סולי לגבי שאתראנג', הווריאציה הפרסית הקודמת לשחמט. בניתוח הפתיחה שלו, דמיאנו הציע שאחרי 1.ה4 ה5 2.פ-ו3 המענה 2...פ-ג6 הוא המהלך הטוב ביותר ו-2...ד6 (שנקרא כעת הגנת פילידור) לא כל כך טוב. הוא גינה בצדק את 2...ו6 כמהלך נחות בבירור, וציין שמוטב ללבן לשחק 3.פ:ה5 ולזכות ביתרון; עם זאת, אף על פי גינויו, מאוחר יותר פתיחה זו קיבלה את השם הגנת דמיאנו. הוא קבע כי המהלכים 1.ה4 ו-1.ד4 הם המהלכים הראשונים הטובים היחידים וש-1.ה4 עדיף. הוא סיקר את הפתיחה האיטלקית, הפתיחה הרוסית וגמביט המלכה הנרצה. מרבית מניתוחיו הופרכו או הוצגו כלא מדויקים בעת האסכולה המודרנית בשחמט. לבן עושה מט בשלושה מסעים פתרון: 1.מה:א7+ מ:א7 2.צ-א2+ מה-א4 3.צ:א4# לבן עושה מט בחמישה מסעים פתרון: 1.צ:ח8+ מ:ח8 2.צ-ח1+ מ-ז8 3.צ-ח8+ מ:ח8 4.מה-ח1+ מ-ז8 5.מה-ח7# לבן עושה מט בשני מסעים פתרון: 1.מה:ח7+ מה:ח7 2.פ-ו7# פדרו דמיאנו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) H. J. R. Murray, The History of Chess, אוקספורד, אנגליה: Clarendon, 1913, עמ' 788–789. (באנגלית) Edward Winter, Chess Notes 7837 & 7841 "Si hai buon tratto per la mano guarda se ne sia altro megliore" אף על פי היעדרו של המלך הלבן, כך מופיעה החידה בספר
יוסף בקמן

יוסף בקמן (12 בנובמבר 1951 – 26 באוקטובר 1973) היה קצין שנהרג במלחמת יום הכיפורים בעל עיטור המופת. יוסף בקמן נולד בשנת 1951 לסטלה ואברהם, בחיפה. בילדותו עברה המשפחה להתגורר בבית לחם הגלילית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר היסודי "אלון" ולאחר מכן למד בבית הספר המקצועי "נשר" במגמת חשמל. היה פעיל בנבחרת הכדוריד של המושב. בפברואר 1970 התגייס בקמן לצה"ל ושירת בסיירת חרוב. במסגרת שירותו סיים קורס מ"כים חי"ר, קורס צניחה וקורס קציני חי"ר. בפברואר 1973 השתחרר משירות סדיר והחל לעבוד כמאבטח מטוסים בנמל התעופה לוד. ערב מלחמת יום-הכיפורים היה אמור לצאת בתפקיד מטעם מקום העבודה לאמסטרדם. הוא מיהר להגיע ליחידה ולא שעה להפצרות מנהליו בחברת אל על. בקמן לחם בקרבות הבלימה והפריצה בזירת הדרום במלחמת יום הכיפורים. בקמן שהיה מ"מ עמד בראש חייליו בקרב העיר סואץ ופרץ לתוך העיר סואץ. חבריו לקרב סיפרו כי פתאום התפוצץ לידם רכב מצרי וחיילים נפצעו. המצרים הפגיזו את השיירה. בקמן רץ לאורך השדרה וסחב פצועים. לאחר שהמ"פ נפגע, קיבל בקמן על עצמו את הפיקוד. תוך כדי ההפגזות ובקור רוח, חילק פקודות, סייע לפצועים, שוחח בקשר והפעיל את כלי הנשק. בקמן סירב להשאיר את הפצועים בשטח ובכך הציל רבים מהם. ב-26 באוקטובר נשלח כוח בפיקודו לבלום יחידות של הארמייה השלישית שהתקיפה את הכוח במפתיע. כשהסתיים הקרב, עלה בקמן על הסוללה לבדוק מה מצבם של חייליו. בקמן הבחין בכוח מצרי ופתח באש לכיוונם כהוא חשוף ובו בעת מארגן את הכוח ומחלק פקודות. הוא נורה בידי צלף מצרי ונהרג. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין בבית לחם הגלילית. השאיר אחריו אב, אם ואח ובת זוג אורית עמה תכנן להתחתן. לאחר נופלו הועלה לדרגת סרן והוענק לו "עיטור המופת". באפריל 1976 העניק הרמטכ"ל לבקמן את עיטור המופת: סרן בקמן יוסף גילה אומץ לב. במלחמת יום הכיפורים בקרבות בעיר סואץ פיקד סרן יוסף בקמן ז"ל על מחלקת לוחמים. ב- 24 באוקטובר 1973 עם כניסתו לעיר נתקל הכוח בהתנגדות עזה של האויב. מפקד היחידה נפגע. סרן יוסף בקמן ז"ל נטל את הפיקוד והוביל את הכוח כשהוא מסתער בראשו לעבר כל בית ממנו ירו המצרים תוך שהוא מפעיל את נשקו וזורק רימונים. בקרב זה נפגעו לוחמים רבים, ביניהם מרבית המפקדים. סרן יוסף בקמן ז"ל חילץ נפגעים רבים ותחת אש אויב נשא אותם על גבו לנקודת הפינוי. לאחר שעות לחימה רבות ארגן סרן יוסף בקמן ז"ל את חילוץ הכוח מהעיר סואץ ופיקד עליו בשעת החילוץ. בליל 25 באוקטובר 1973 פיקד סרן יוסף בקמן ז"ל על כוח אשר השתתף בניתוק הארמיה השלישית מהעיר סואץ. כוח קומנדו מצרי תקף אותם במפתיע. סרן יוסף בקמן ז"ל שהבחין בו ראשון פתח לעברו באש ובו בזמן ארגן את הכוח שעליו פיקד כשהוא חשוף לאש האויב. בקרב זה נפגע ונפל. במעשיו אלה גילה סרן יוסף בקמן ז"ל אומץ לב, קור רוח יזמה וכושר מנהיגות למופת. משפחתו הוציאה לאור חוברת לזכרו. שמו מונצח באנדרטת הצנחנים כביש גדרה, צומת ביל"ו, אנדרטת חורשת הנופלים ליד עפולה ופינת הנצחה בתיכון "מקיף נשר". קורות החיים של יוסף בקמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון יוסף בקמן, באתר הגבורה ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוסף בקמן".
ג'ק לוסמה

ג'ק לוסמה (באנגלית: Jack Robert Lousma;‏ נולד ב-29 בפברואר 1936, גרנד ראפידס) הוא מהנדס ואסטרונאוט אמריקאי אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב. ג'ק לוסמה נולד בעיירה גרנד ראפידס שבמישיגן למשפחה בעלת שורשים הולנדים. בשנת 1954 הוא סיים את בית הספר התיכון ובשנת 1959 קיבל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת מישיגן. לוסמה קיבל גם תואר שני מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בשנת 1965. בשנת 1959 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית וסיים קורס טיס בשנת 1960. הוא כיהן במספר תפקידים ולזכותו כ-4500 שעות טיסה במטוסי סילון. ג'ק לוסמה התקבל ליחידת הכנת האסטרונאוטים באפריל 1966. הוא היה חבר בצוות תמיכה של אפולו 9, אפולו 10 ו-אפולו 13. לוסמה הוצב בצוות של סקיילאב 3 וביצע טיסה שערכה כ-60 ימים. במהלך הטיסה הוא עשה פעילות חוץ רכבית. הוא מונה למפקד צוות STS-3 ששוגרה בשנת 1983. במהלך טיסה זו לראשונה היה שימוש בקנדארם. במהלך משימות בחלל לוסמה פעמיים ביצע פעילות חוץ רכבית. זמן קצר לאחר הטיסה השנייה לוסמה עזב את נאס"א בדרגת קולונל. בשנת 1984 לוסמה התמודד על מקום בסנאט של ארצות הברית אך הפסיד. לוסמה החל לעבוד בחברות הנדסה שונות והתקדם לתפקידי ניהול בכירות. לוסמה התחתן בשנת 1956 ולזוג נולדו 4 ילדים. בשנת 2013 המשפחה עברה לטקסס. מדיה וקבצים בנושא ג'ק לוסמה בוויקישיתוף ג'ק לוסמה באתר נאס"א (באנגלית) ביוגרפיה ג'ק לוסמה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
א-סדר

האם התכוונתם ל... מוחמד א-סדר – ראש ממשלת עיראק מוחמד באקר א-סדר – איש דת שיעי מוסא א-סדר – מנהיג שיעי בלבנון מוקתדא א-סדר – תאולוג אסלאמי עיראקי מדינת א-סדר – מחוז בבגדד סדר
רוי גומס דה סילבה

דום רוּי גוֹמֶס דָה סִילְבָה (בפורטוגזית: Rui Gomes da Silva; בספרדית: Ruy Gómez de Silva), הנסיך הראשון של אבולי (27 באוקטובר 1516 בשמוסקה (אנ') – 29 ביולי 1573 במדריד), היה אציל פורטוגזי ואחד מיועציו הבכירים של מלך ספרד פליפה השני. רוי גומס דה סילבה נולד בשמוסקה (אנ') שבפורטוגל, בנו השני של דום פרנסיסקו דה סילבה, אדון אולמה ושמוסקה (senhores de Ulme e da Chamusca). במרץ 1526 ליווה את האינפנטה איזבלה, נסיכת פורטוגל, לסביליה, שם נישאה לקרלוס הראשון, מלך ספרד. הוא נשאר בספרד כחלק מפמלייתה של איזבלה. בשנת 1527, כאשר נולד פליפה השני, לעתיד מלך ספרד, הפך רוי למשרת אישי שלו. ידידות עמוקה קשרה בין שני הנערים במהלך כל חייהם. בשנת 1554 כאשר אחיו הבכור ז'ואאו מת, ירש רוי את הנחלה של אולמה ושמוסקה. כשפיליפה ירש את כס המלכות הספרדי ב-1556, קיבל רוי, שהיה מקורב לאחד השרים המשפיעים יותר, כמה תוארי אצולה, בהם, נסיך אבולי (אנ') וסומילר דה קור (אנ') למלך. כשר של פיליפה השני, הייתה לרוי גומס דה סילבה חשיבות יוצאת דופן בתוך הפוליטיקה הספרדית, ופיליפה השני העניק לו את תואר האצולה הגבוה ביותר, גרנדה דה אספניה (אנ'). באפריל 1559 היה אחד החותמים על שלום קאטו-קמברזי שסיים את המלחמות האיטלקיות עם ממלכת צרפת. בשל השפעתו בחצר המלוכה הספרדי, נודע רוי בקרב שגרירים זרים כ"ריי גומס" (Rey Gomes, המלך גומס), במקום שמו הספרדי "רוי גומס". היריב הפוליטי הגדול ביותר שלו היה פרננדו אלווארז דה טולדו, הדוכס השלישי מאלבה. היו להם חילוקי דעות בנוגע לממשלת ספרד. רוי גומס היה בעד מערכת הרבה יותר פדרליסטית ופשרנית, בעוד הדוכס מאלבה היה בעד ריכוז הכוח בתוך מונרכיה מאוחדת ולוחמנית. בשנת 1552 התארס רוי לאנה דה מנדוסה בת ה-12, בתו של דייגו אורטאדו דה מנדוסה, הדוכס הראשון מפרנקווייה, לפי הצעה ובקשה של פיליפה השני. החתונה הרשמית התקיימה ב-18 באפריל 1553. נולדו להם עשרה ילדים: חוזה דה סילבה גומס השלישי (Jose da Silva Gomes III, בערך 1558–1563) אנה דה סילבה אי דה מנדוסה, דוכסית מדינה סידוניה (Ana Gómez de Silva y de Mendoza, duquesa de Medina Sidonia‏, 1560–1610) רודריגו דה סילבה אי מנדוסה (Rodrigo da Silva y Mendoza‏, 1562–1596), הדוכס השני מפסטרנה פדרו דה סילבה אי מנדוסה (Pedro de Silva y Mendoza, בערך 1563) דייגו דה סילבה א מנדונסה (Diego da Silva e Mendonça‏, 1564–1630), משנה למלך פורטוגל (1615–1621), המרקיז הראשון מאלנקר רוי גומס דה סילבה אי מנדוסה (Ruy Gómez de Silva y Mendoza‏, 1565–?), המרקיז הראשון של לה אליסדה (I marqués de la Eliseda) פרננדו דה סילבה אי מנדוסה (Fernando de Silva y Mendoza‏, 10 בפברואר 1570 - 23 ביולי 1639) בישוף של סיגואנסה (1623–1639) מריה דה סילבה אי מנדוסה (María de Mendoza y María de Silva‏, בערך 1570) אנה דה סילבה אי מנדוסה (Ana de Silva y Mendoza‏, 1573–1614) מדיה וקבצים בנושא רוי גומס דה סילבה בוויקישיתוף
צ'אבה קרשי

צָ'אבָּה קֶרֶשִי (בהונגרית: Kőrösi Csaba; נולד ב-1958) הוא דיפלומט הונגרי המכהן כיום כנשיא ה-77 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות. בעבר היה מנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה. צ'אבה קרשי נולד בסגד שבדרום־מזרח הונגריה בשנת 1958. למד במכון הממלכתי ליחסים בין־לאומיים של מוסקבה (רוסיה), במכון ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת לידס (בריטניה), מכון טרומן לחקר המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים (ישראל), ובבית הספר הרווארד קנדי באוניברסיטת הרווארד (ארצות הברית). קרשי הצטרף למשרד החוץ ההונגרי בשנת 1983 ושירת כנציג הונגריה במדינות שונות, בין היתר ביוון, בישראל ובלוב. הוא כיהן גם כנציג הקבוע של הונגריה באו"ם, וכסגן נשיא העצרת הכללית מ-2011 עד 2012. הוא היה סגן מזכיר המדינה האחראי על מדיניות ביטחון, דיפלומטיה רב-צדדית, וזכויות אדם, לפני שמונה למנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה. ב-7 ביוני 2022 נבחר לכהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות במושב ה-77 שלה. הוא החליף את עבדאללה שהיד מהאיים המלדיביים, והחל לכהן ב-13 בספטמבר 2022. מדיה וקבצים בנושא צ'אבה קרשי בוויקישיתוף UN News, "Solidarity, sustainability, science, will guide new General Assembly President’s agenda", 7 June 2022. Retrieved 10 June 2022. United Nations General Assembly, 77th session, "Introducing the President-elect". Retrieved 15 August 2022. UN News, "UNGA77: 5 key things to know about the upcoming General Assembly session", 30 August 2022. Retrieved 2 September 2022 Ambassador Csaba Kőrösi, Director of Environmental Sustainability at the Office of the President of Hungary, Candidate for President of the 77th UN General Assembly. Retrieved 10 June 2022.
אל פובלנואו

אל פובלנואו (בקטלאנית: El Poblenou, נהגה [əl ˌpɔbːləˈnɔw]; פירוש: "הכפר החדש") היא שכונה נרחבת במחוז סאנט מארטי בברצלונה, הגובלת בים התיכון בדרום, בסאנט אדריה דל בסוס במזרח, בפארק המצודה שבמחוז סיוטט וליה ממערב, ומחוז סאנט אנדראו מצפון. בעבר השכונה הייתה עיירה מופרדת לחלוטין מברצלונה. במהלך המהפכה התעשייתית של המאה ה-19, פובלנו הייתה המוקד של התעשייה הקטלונית והאיברית, מה שהקנה לה את הכינוי "מנצ'סטר הקטלונית". מסביב לאשכול המפעלים הנרחב ניצבו בעיקר אזורי מגורים של מעמד הפועלים. עם חלוף הבאז התעשייתי, נקלעה השכונה למצב של נטישה ולאחר תקופה של הזנחה עברה השכונה מהפך דרמטי. המשחקים האולימפיים ב-1992 היו הטריגר העיקרי לשינוי המסיבי הזה של אל פובלנואו. רבים מהאזורים שפותחו - כולל וילה אולימפיקה (אנ'), אזור דיאגונל מאר (אנ') ואזור הפורום - מהווים כ"שכונות" בפני עצמן. אבינגודה דיאגונל משלים את התוכנית המקורית, הלא גמורה, ומשתרע כעת מפלאסה דה לס גלוריס ועד לים. תוכנית 22@ הנרחבת להסבת אל פובלנואו לרובע הטכנולוגי והחדשנות של העיר, כמו גם הגדלת שטחי הפנאי והמגורים. לצד האזורים החדשים והיוקרתיים של וילה אולימפיקה ודיאגונל מאר, אמנים ואנשי מקצוע צעירים רבים הסבו את המפעלים והמחסנים לשעבר ללופטים, גלריות וחנויות. גם בתי ספר וסטודיו לאמנות ועיצוב נפתחו. חלק ממבני המפעלים הישנים מוכרזים כיום כאנדרטאות היסטוריות ונמצאים תחת הגנה ושימור. דוגמה לכך היא המפעל Hispania SA, שנבנה על ידי הסוחר הקובני-גרמני אמיליו היידריך (אנ'), והאדריכל ג'וזף גרנר ב-1923, דוגמה נוספת היא המפעל לכימיקלים "Valls, Teixidor i Jordana". רחוב רמבלה דל פובלנו (Rambla del Poblenou) המוצל, המשתרע מאבינגודה דיאגונל ועד לחוף הים, הוא הרחוב המסחרי הראשי. קו 1 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: מרינה, גלוריס קו 4 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: סלבה דה מאר, פובלנו, לקונה, בוגאטל חשמלית. תחנות: גלוריאס, קה ל'ארניו, פרה IV, פלוביה הפורום האוניברסלי לתרבויות (2004) מדיה וקבצים בנושא אל פובלנואו בוויקישיתוף Online tour of Poblenou from the City's web Poblenou neighbourhood association Information on the Parc Central del Poblenou Sant Martí council Mouckley, Benny. "Poblenou guide". SuiteLife. SuiteLife. Checa-Artasu, Martin. "Poblenou i la reconversió de les fabriques". Icària. Papers de l'arxiu històric del Poblenou., núm. 4.