laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 1954/1955 בפוטבול ליג

עונת 1954/1955 הייתה העונה ה-56 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-21 באוגוסט 1954 והסתיימה ב-30 במאי 1955. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי ואברטון היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. צ'לסי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו לסטר סיטי ושפילד ונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו בירמינגהאם סיטי ולוטון טאון (בפעם הראשונה בהיסטוריה). רוני אלן מוסט ברומיץ' אלביון כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. דון ריווי ממנצ'סטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. נתונים מפורטים מאתר rsssf
עונת 1955/1956 בפוטבול ליג

עונת 1955/1956 הייתה העונה ה-57 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1955 והסתיימה ב-2 במאי 1956. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. בירמינגהאם סיטי ולוטון טאון (בפעם הראשונה בהיסטוריה) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו האדרספילד טאון] ושפילד יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו שפילד וונסדי ולידס יונייטד. נאט לופטהאוס מבולטון וונדררס כבש 32 שערים וזכה בתואר מלך השערים. ברט טראוטמן ממנצ'סטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. נתונים מפורטים מאתר rsssf
מחנה הריכוז פוסטקוב

מחנה הריכוז פוסטקוב (בכתיב יידי פוסטקאוו, בגרמנית: היידלאגר) היה מחנה ריכוז של כוחות הכיבוש הנאציים, שהיה ממוקם ליד העיר דמביצה (בפולנית: Dębica; ביידיש: דעמביץ) בפולין. מחנה זה היה מחנה הריכוז הראשון בפולין שהנאצים גירשו אליו יהודים מהגטאות. במחנה היו חלקים נפרדים ליהודים ולאסירים פולנים. המחנה שימש מחנה עבודה ופעלו בו בתי מלאכה שפעלו עבור ה-SS. המחנה הוקם ביוני 1940 בגליציה המערבית. המחנה נסגר בידי הנאצים עם התקרבות כוחות הצבא האדום ב-1944. ביוני 1940 נשלחו למחנה יהודים שנחטפו מגטו דמביצה. ב-1942 גורשו למחנה חלק מיהודי מיילץ. בנובמבר 1943 נסגר מחנה שבניה והיהודים שבו הועברו למחנה פוסטקוב. לפי דפי עד ביד ושם, נרצח במחנה הסופר והמשורר החרדי המפורסם ר' אלימלך שטייאר. ב-28 בספטמבר 1943 ביקר במחנה היינריך הימלר בליווי הפמליה המלאה שלו. ביוני 1944, עם התקדמות כוחות הצבא האדום, המחנה פורק, והאסירים היהודים שבו נשלחו לאושוויץ. הכוונה המקורית הייתה להוביל אותם היישר לתאי הגזים, אך בעקבות צורך שהתעורר בעובדים הועברו אנשי הקבוצה למחנה העבודה גלייביץ, בו הוחזקו עד שחרור המחנה בידי הרוסים. חיים שלמה פרידמן, יליד קרקוב, מספר על הריכוז במחנה: ”לא אחת התנפלו על אזור מסוים וסחבו את כל הגברים לעבודה במחנה הריכוז 'פוסטקאוו' שנמצא ביער לא הרחק מהעיר דמביץ, אלפי יהודים ממקומות שונים רוכזו שם במטרה לחסלם באמצעות הרעבות ומכות רצח. כן קיננו שם מחלות קטלניות, שכתוצאה מכך מתו שם מאות ואלפים. חלקם נורו למוות, גם זאת בשיטה מיוחדת בצורת משחק; מדי יום הובלו כמה עשרות יהודים לשטח מיוחד ורחב ידיים, שם 'התאמנו' עליהם הרשעים בקליעה למטרה... אלפי יהודים נפלו כזבובים במחנה זה. כאשר אך נתרוקן המחנה, דאגו הרשעים למלאותו שוב ביהודים”. יונה שטיינר, יליד העיירה גרוניק, גורש למחנה פוסטקוב בגיל 13 והוא מתאר את המחנה: ”הייתי כלוא בפוסטקוב ארבעה חודשים. בדרך כלשהי שרדתי... בכל ארבעת החודשים ששהיתי במחנה לא התרחצנו ולו פעם אחת. המזון שקיבלנו הלך והצטמצם עד שהפך לכוס מים חמים עם קצת צבע בבוקר, וכיכר לחם אחת שחולקה בין עשרים איש. בכל אותם ימים הילד בן השלוש-עשרה שצעד בסך לשדות, חפר תעלות, פרק פחם, הביט במתים המובלים משם, נזהר ממלקות...” בשנת 1943 שהו במחנה רק בעלי מלאכה, והוקלו מעט התנאים בו: במקרה בריחה של אסיר פולני, נענשו האסירים הפולנים בשלילת החבילות המזון שנשלחו אליהם, למשך שבוע. במקרה כזה הגרמנים מסרו את החבילות ליהודים. פעם בשבוע הותר ליהודים להשתמש במקלחות המים החמים שבחלק הפולני. מדיה וקבצים בנושא מחנה הריכוז פוסטקוב בוויקישיתוף עו"ד אליעזר שופט: "ליל הסדר במחנה ריכוז פוסטקוב" - הרצאה בטקס יום השואה של משרד המשפטים (2017) באותו זמן בשטח גנרלגוברמן. כיום בפולין וסף אלגזי (גלילי) קול העם, 27 בספטמבר 1964 המנון לחנוכת ישיבת חכמי לובלין / ר' אלימלך שטייאר הי"ד "זכרונות אליהו", אליהו שופט, 1992, עמודים 126 - 128 "לא אמות כי אחיה", יצחק אייזיק אוביץ, אנטוורפן, ה'תשמ"ז, עמוד נט אתר יד ושם "זכרונות אליהו", אליהו שופט, 1992, עמודים 124 - 125
סתיו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סתיו – אחת העונות אישים: אריה סתיו – פובליציסט ומשורר ישראלי דוד סתיו – רב היישוב שוהם ויושב-ראש ארגון צהר שירה סתיו – משוררת ומבקרת ספרות ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא סתיו
WAF

WAF (ראשי תיבות של: Web application firewall) היא מערכת חומת אש (Firewall) ייעודית לאפליקציות מקוונות, המסננת, מציגה, וחוסמת תשדורת HTTP אל יישום אינטרנט וממנו. WAF שונה מחומת אש רגילה בכך שהיא מסוגלת לסנן תוכן ספציפי של יישומי אינטרנט בזמן שחומת אש רגילה משמשת כשער בטיחות בין שרתים. באמצעות בדיקת תנועת ה-HTTP, ניתן למנוע התקפות הנובעות מפגמי אבטחה של יישומי אינטרנט, כגון הזרקת SQL או XSS. מערכות WAF כוללות בדרך כלל מדיניות אבטחה גלובלית ובמקביל מדיניות אבטחה לדפים ספציפיים של הארגון. במדיניות הגלובלית ניתן להגדיר נושאים כגון חסימת user-agent לא סטנדרטי, התייחסות לכתובות מקור, ונושאים נוספים הרלוונטיים לכלל האתר המוגן. במדיניות הפרטנית ניתן להגדיר נושאים כגון תווים אסורים/מותרים לשדה ספציפי. מערכות WAF דורשות קבלת תעבורה לא מוצפנת, ולכן לעיתים קרובות הן מבצעות את פתיחת תעבורת ה־TLS. בדרך כלל יישום ה־WAF יעשה בענן, ובמידה והיישום מותקן בענן ניתן להשתמש ב־WAF של ספק הענן. עם החברות המפתחות WAF נמנות L7 defense ,F5, פורטינט ואימפרבה הישראלית. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראובן ירון (מלחין)

ראובן ירון (18 בספטמבר 1932, אוסייק, ממלכת יוגוסלביה – 3 בנובמבר 1956, סמוך לדהב במהלך מבצע סיני) היה מנצח, מוזיקאי ומלחין ישראלי ממייסדי מקהלת רינת. נולד באוסייק כרוּבֶּן מִיכָאִיל פְרָיְיבֶּרְגֶר (בסרבו-קרואטית: Ruben Mihael Freiberger) לאירנה ושלום פרייברגר אשר כיהן בהמשך כרב הראשי ליהודי זאגרב. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור קרואטיה נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפות יהודים. אביו נעזר בקשריו האישיים עם אלויזיה סטפינאץ הבישוף של זאגרב והצליח להבריח מהעיר 11 מילדי הקהילה ובכללם בנו רובן מיכאיל. רובן הגיע ברכבת לאיסטנבול וממנה לארץ ישראל המנדטורית, שם נקלט בחברת הנוער של קיבוץ שער העמקים. כל בני משפחת פרייברגר שנותרו בזאגרב נרצחו במחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר השירות הצבאי הוא עברת את שמו לראובן ירון והחל בלימודי מוזיקה בתל אביב אצל מרדכי סתר. ירון נמנה עם הגרעין המייסד של מקהלת רינת. ביוני 1956 זכתה המקהלה בפרס ראשון בתחרות מקהלות שנערכה בפריז, לביצוע קומפוזיציה של ראובן ירון ובניצוחו של גרי ברתיני. בתחרות נטלו חלק מקהלות מ-16 מדינות והזכייה עוררה הדים תקשורתיים בארץ ובעולם. ירון הלחין עשרה שירים ליחיד ולמקהלה ושני פרקי נגינה. יצירתו "משיר השירים" זכתה בפרס נסימוב תשי"ז. ירון נהרג ב-3 בנובמבר 1956 במלחמת סיני, כאשר לחם כחייל במילואים בקרב באזור דהב. הוא הובא לקבורה זמנית באילת, ובהמשך נטמן בבית העלמין בשער העמקים. מדיה וקבצים בנושא ראובן ירון בוויקישיתוף ראובן ירון, דף שער בספרייה הלאומית ראובן ירון - פועלו של היוצר, באתר "שירה עובדת" אזכרה באילת, דבר, 26 בדצמבר 1956 ראובן ירון, באתר "יזכור" מלחינים ומוזיקאים בין קרואטיה לישראל, באתר docslide.net. נצחונות ישראליים בפאריס, דבר, 25 ביוני 1956. ראובן ירון, בתוך: "תצליל, למחקר המוזיקה ולביבליוגרפיה", כרך 3, גיליון 7, 1967, עמוד 167. מיצירות ראובן ירון, הוצאת מרכז לתרבות ולחינוך של ההסתדרות הכללית בשיתוף הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, תשי"ח. "פרס נסימוב", נוסד על ידי המרכז לתרבות והסברה של ההסתדרות לזכרו של המלחין נסים נסימוב - מי שכיהן בראש המדור למוזיקה מטעם ההסתדרות עד 1951. הפרס נועד לעודד מלחינים צעירים להלחין למקהלות. עם חבר השופטים נמנו אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', ידידיה אדמון, ארנסט הורוביץ, מרדכי סתר, פרנק פלג, עדן פרטוש, שלמה קפלן, ומטעם המרכז לתרבות ישעיהו אברך. החל משנת 1954 נמנה עם צוות השופטים גם פאול בן-חיים. מקור: מחלקת המוזיקה, בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, האוניברסיטה העברית, ירושלים. "פרס נסימוב", שנת 1952. ראובן ירון, באתר קיבוץ שער העמקים
אנדז'יי ספקובסקי

אנדז'יי ספקובסקי (בפולנית: Andrzej Sapkowski;‏ נולד ב-21 ביוני 1948) הוא סופר פנטזיה פולני הידוע בעיקר בשל סדרת הספרים שלו המכשף. מכונה גם "טולקין הפולני". אנדז'יי ספקובסקי נולד בלודז' שבפולין. בצעירותו למד כלכלה באוניברסיטת לודז', ולפני שהתמקד בכתיבה, עבד כנציג מכירות של חברת מסחר זרה. הוא החל את הקריירה הספרותית שלו כמתרגם, במגזין פנטזיה פולני (Fantastyka magazine). בעקבות העבודה בעיתון הוא הגיש סיפור קצר (The Witcher) לתחרות שהמגזין ערך, וזכה במקום שלישי. הסיפור פורסם במגזין בשנת 1986 וזכה לביקורות חיוביות מאוד. הסיפורים הבאים שלו פורסמו לראשונה ב-Fantastyka magazine. ספקובסקי כתב את מעגל האגדות אשר התבסס על העולם של "The Witcher". הכתבים כוללים שלושה אוספים של סיפורים קצרים, וחמישה רומנים. עבודותיו הפכו אותו לאחד מכותבי ספרי הפנטזיה הגדולים בפולין בשנות התשעים. הדמות הראשית בסדרת הספרים היא גארלט, בן אנוש שעבר השבחה גנטית דרך מוטציות והתאמן מילדות במטרה לצוד ולחסל מפלצות. גארלט חיי בעולם מעורער מוסרית, אך מצליח לשמור על קוד מוסר משלו. הספרים מושפעים הן מטולקין והן מהמיתולוגיה הסלאבית. על בסיס הספרים פותחו משחקי וידאו בשם הספר, The Witcher, על ידי חברת CD Projekt הפולנית. ספקובסקי זכה בחמישה "פרסי זיידל" (Janusz A. Zajdel Award), פרס לכותבי ספרות מדע בדיוני בפולין. בשנת 1997 זכה בפרס "Polityka's Passport", המוענק מדי שנה לאמנים פולנים עם פוטנציאל לחשיפה בינלאומית. ב-2003 הוא זכה בפרס הספרדי לספרות "Premios Ignotus", על האנתולוגיה הטובה ביותר, "The Last Wish" ("המשאלה האחרונה") והסיפור "מוזיקאים" כסיפור הקצר הזר הטוב ביותר. ספקובסקי הוא אזרח כבוד של העיר לודז', ומתגורר בה. בנו היחיד, קשישטוף, נולד ב-1972 ונפטר ב-2019 ממחלת הסרטן. הוא היה קורא מושבע של מגזין הפנטזיה הפולני "Fantastyka", ואנדז'יי הקדיש עבורו את סיפור "המכשף" הראשון שכתב אי פעם. המכשף חרב הגורל המשאלה האחרונה משהו מסתיים, משהו מתחיל המלדי וסיפורים אחרים דם האלפים זמן של בוז טבילת האש מגדל הסנונית גבירת האגם מדיה וקבצים בנושא אנדז'יי ספקובסקי בוויקישיתוף קטע מהרומן "נרנטורם" בתרגום ענת זיידמן עודד ירון, נטפליקס מביאה את הוויטצ'ר לטלוויזיה, באתר הארץ, 21 במאי 2017 "Andrzej Sapkowski | Artist | Culture.pl". Culture.pl (באנגלית). נבדק ב-2017-06-14. Andrzej Sapkowski, Goodreads Andrzej Sapkowski / Instytut Książki, www.bookinstitute.pl (בפולנית)
אברהם אלוני

אברהם אלוני (1932 – 8 במאי 2010) היה ראש המועצה המקומית וראש עיריית קריית שמונה בין השנים 1971–1980 (למעט חופשה בלא תשלום בנובמבר 1975 – דצמבר 1976). אלוני נולד במושב גבתון, ליד רחובות והתחנך בתל אביב. הוא התגייס לפלמ"ח[דרושה הבהרה], לצה"ל ומשם למוסד. במוסד היה שותף להעלאתם החשאית של יהודי מרוקו. בהמשך שימש כיושב ראש תנועת "הנוער העובד והלומד". הוא השלים תואר ראשון במינהל ובמשפטים באוניברסיטת תל אביב. אלוני נשלח בשנת 1962 לקריית שמונה לשמש כמזכיר מועצת הפועלים המקומית, תפקיד אותו מילא עד היבחרו לראשות המועצה ב-1971. בתחילה, הוא נבחר לראשות המועצה על ידי חברי המועצה עצמם, אחרי הדחת אשר ניזרי. בהמשך, בינואר 1974, הוא זכה לרוב בבחירות. בנובמבר 1975 אלוני הכריז על חופשה של שנה בלא תשלום. את מקומו מילא סגנו, דוד חזן. אלוני פיתח את העיירה והשיג עבורה מעמד של עיר (היא הוכרזה כעיר בספטמבר 1974). הוא הביא לבנייתם של מוסדות רבים מאוד בעיר ולשיפור התחבורה בה ואליה. הוא גם ייסד שכונות נוספות. אולם, בשנת 1980 הדיחה מועצת העיר את אברהם אלוני. תשעה מחברי המליאה הצביעו בעד הדחתו. שר הפנים מינה במקומו ועדה קרואה, בראשות רוברט ראובן מקריית אתא. במהלך כהונתו של אלוני היו תקופות של מתיחות ביטחונית וירי קטיושות לקריית שמונה. ב-19 במרץ 1978, למשל, נהרגו שני תושבי העיר מקטיושה. היו גם חדירות של חוליות מחבלים. באפריל 1974 חדרה חוליה, הגיעה עד רחוב יהודה הלוי, ורצחה 18 תושבים (ראו הפיגוע בקריית שמונה (1974)). אלוני נפטר בבית הסיעודי בקיבוץ עמיר, אחרי שסבל מספר שנים ממחלת אלצהיימר. אברהם אלוני באתר "ישראל נגלת" עדי חשמונאי, ק. שמונה: נפטר אברהם אלוני, ראש העירייה הראשון, באתר nrg‏, 9 במאי 2010 ראשי העיר מאז ועד היום, אתר עיריית קריית שמונה דף הזיכרון לאלוני באתר העירייה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוזן שולטי

סוזן שולטי (באנגלית: Suzanne Scholte נולדה ב-13 ביוני 1959) היא פעילת זכויות אדם אמריקאית, המכהנת כנשיאת "קרן ההגנה" ויושבת ראש "הקואליציה לקוריאה הצפונית חופשית". היא מתמקדת בפעילות למען זכויות אדם בקוריאה הצפונית ובסהרה המערבית. שולטי נולדה בנורווק שבקונטיקט. ב-1981 סיימה תואר ראשון באנגלית מקולג' ויליאם ומרי. עבדה כראש מטה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מארק סוויני מטקסס. יחד עם בעלה ייסדה ב-1987 את עמותת "קרן ההגנה" לקידום הביטחון הלאומי של ארצות הברית וזכויות אדם ברחבי העולם. משנת 1989 היא מכהנת כנשיאת הארגון. ב-1996 החלה לפעול למען שיפור זכויות האדם בקוריאה הצפונית, ב-1999 ארגנה את השימוע הראשון שנערך בקונגרס של ארצות הברית בנושא מחנות המאסר הפוליטיים בקוריאה הצפונית. ב-2003 הביאה להופעתו של הואנג ג'אנג יופ, העריק הבכיר ביותר מקוריאה הצפונית, בפני הקונגרס. באותה שנה ייסדרה את ארגון "הקואליציה לקוריאה הצפונית חופשית" ומאז עומדת בראשו. לאורך השנים סייעה למבקשי מקלט מקוריאה הצפונית ולמשפחותיהם להימלט מהמדינה ולהיקלט בארצות הברית. היא ייסדה ועומדת בראש עמותת ארצות הברית-סהרה המערבית, הפועלת למען זכויות אדם של אנשי האומה הסהראווית. על פעילותה למען זכויות אדם זכתה בפרס סיאול לשלום ב-2008, בפרס החירות על שם וולטר ג'אד ב-2010 ובמדליית מסדר הכבוד הדיפלומטי של קוריאה הדרומית ב-2013. שולטי פעילה במפלגה הרפובליקנית. ב-2014 התמודדה בבחירות למושב מחוז 11 של וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפסידה לחבר הקונגרס המכהן גרי קונלי מהמפלגה הדמוקרטית. שולטי נשואה לצ'דוויק גור ואם לשלושה בנים. סוזן שולטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביוגרפיה באתר פרס סיאול לשלום ביוגרפיה באתר הבחירות של סוזן שולטי (ארכיון ספריית הקונגרס) סוזן שולטי באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
תיכרית

תִּכְּרִית (בערבית: تكريت) היא בירת מחוז סלאח א-דין בצפון עיראק. העיר שוכנת על גדות נהר החידקל באזור המשולש הסוני כ-160 ק"מ צפון-מערבית לבירה בגדאד. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מנתה 108,964 בני אדם. סדאם חוסיין, שליט עיראק בשנים 1979 עד 2003 נולד בכפר אל-עוג'ה שליד תכרית. בתקופות מסוימות הוא הבליט עובדה זו וכינה את עצמו "סדאם חוסיין אל תכריתי". לאורך שלטונו הוא הקיף את עצמו במקורבים שהכיר עוד מתכרית. בתקופת שלטונו בנה סדאם חוסיין עשרות אחוזות נשיאותיות מפוארות בעיר ובסביבותיה. ערך מורחב – המתקפה בצפון עיראק (2014) ב-11 ביוני 2014 הודיע צבא עיראק כי ארגון המדינה האסלאמית השתלט על העיר. ב-28 ביוני פתח הצבא במתקפה לשחרור העיר ויום למחרת הודיע על השתלטותו על האוניברסיטה בעיר. ב-4 ביולי הכריז הצבא על שחרור הכפר אל-עוג'ה מידי המדינה האסלאמית, אך הודה כי לא הצליח להדוף אותם מתיכרית. ב-31 במרץ 2015 נכבשה העיר בחזרה על ידי צבא עיראק. לאחר שהעיר שוחררה, נחשפו בה קברי אחים, שבהם לפי ההערכות כ-1,700 חיילים עיראקים שנרצחו על ידי ארגון המדינה האסלאמית. מדיה וקבצים בנושא תיכרית בוויקישיתוף תיכרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Iraq: Governorates, Major Cities & Urban Centers - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de סואדד אל סלחי וטים אראנגו, Sunni Militants Drive Iraqi Army Out of Mosul, הניו יורק טיימס,‏ 11 ביוני 2014 Iraqi military making slow progress in Tikrit, ‏באתר אי-פי, 29 ביוני 2014 Iraq army retakes Saddam's home village, ‏באתר רויטרס, 4 ביולי 2014 סוכנויות הידיעות‏, ראש ממשלת עיראק: שחררנו את תיכרית מידי דאעש, באתר וואלה, 31 במרץ 2015 סוכנויות הידיעות‏, אחרי שחרור תיכרית מדאעש: נחשפו קברי אחים המוניים, באתר וואלה, 7 באפריל 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בעיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוכל מנחם

אוכל מנחם (באנגלית: Comfort food; בערבית: لقمة مجابرة) הוא מזון שנאכל בזמן שאדם זקוק לנחמה ומתנחם באוכל, בגלל ערכו הנוסטלגי או הסנטימנטלי. בדרך כלל אוכל מנחם הוא עתיר קלוריות, מכיל רמת פחמימות גבוהה ופשוט להכנה. הערך הנוסטלגי של המזון יכול להיות ספציפי לאדם יחיד, או מייצג ערכי תרבות. המונח "comfort food" קיים בשפה האנגלית לפחות משנת 1966, בה נכתב במאמר בעיתון "פאלם ביץ' פוסט": "מבוגרים המצויים בלחץ נפשי רב נוטים לאכול אוכל המכונה "אוכל מנחם" - מזון הקשור לביטחון של הילדות, כמו ביצה קלה של אמא או מרק העוף המפורסם." סוגי מזון אלה נחשבים כמנגנון התמודדות להרגעת רגשות שליליים. מחקרים פסיכולוגיים גילו שאוכל מנחם נצרך כאשר אדם מעוניין בהקלת תופעות פסיכולוגיות שליליות, או בהגברת רגשות חיוביים. צריכה זו מקושרת לבעיית השמנת יתר חולנית בארצות הברית (אנ') ובאופן כללי להתמכרות למזון. בין המזונות הנחשבים לאוכל מנחם במדינות שונות נמנים מרק צח, מחית תפוחי אדמה ופאי תפוחים. חוקרים גילו שגם בעלי חיים חווים הקלה בכאב בזמן שהם אוכלים או שותים. לעומת זאת, ממחקר של נאס"א עולה כי הקשר בין אוכל לנחמה הוא מיתוס בלבד, המושתת על האמונה שבכוחו של אוכל זה או אחר לשפר את מצב הרוח. מקור התחושה הטובה הוא הזיכרונות הנעימים, לא האוכל עצמו. צריכת אוכל מנחם באופן מוגזם יכולה להיחשב כאכילה רגשית ולהוביל להשמנת יתר. במקרים כאלה נדרש טיפול רגשי לאיתור הגורמים לאכילה מופרזת ולימוד דרכי התמודדות עם רגשות שליליים. ביצירה "בעקבות הזמן האבוד" של מרסל פרוסט, הוא זקוק לנחמה ומחפש מזון, ומתנחם בעוגיית מדלן. בעקבות סיפור זה נפוץ בצרפתית הביטוי "המדלן של פרוסט" כשם נרדף לאוכל מנחם. מדיה וקבצים בנושא אוכל מנחם בוויקישיתוף רותם אחיהון, מה הופך אוכל ל"אוכל מנחם"?, אתר כאן, 9.1.2020 אסף אביר, האם אוכל באמת יכול לנחם?, באתר כלכליסט, 13 באוגוסט 2020 שחר שילוח, נחמה של שותים: אוכל מנחם לא חייב להיות שמן ומתוק, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2009. ג'ון ג'ייקובס, מזון מנחם: למה הוא מנחם – ואיך להפסיק את ההתמכרות אליו, באתר ynet, 20 באוקטובר 2016.
עונת 1956/1957 בפוטבול ליג

עונת 1956/1957 הייתה העונה ה-58 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-18 באוגוסט 1956 והסתיימה ב-1 במאי 1957. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. שפילד וונסדי ולידס יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בסוף העונה לליגת משנה ירדו קארדיף סיטי וצ'רלטון את'לטיק. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ונוטינגהאם פורסט. ג'ון צ'ארלס מלידס יונייטד כבש 38 שערים וזכה בתואר מלך השערים. טום פיני מפרסטון נורת' אנדזכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. נתונים מפורטים מאתר rsssf
אכילה רגשית

אכילה רגשית מוגדרת כאכילת יתר על מנת להקל על רגשות שליליים. אכילה רגשית לעיתים קרובות עלולה להגביר את הסיכון להפרעות אכילה כגון בולימיה ואנורקסיה נרבוזה. מחקרים הראו גם כי קיים גם קשר הפוך - הפרעות אכילה קיימות מעלות את הסיכוי לאכילה רגשית. זיהוי קשר זה מאפשר לפסיכולוגים ותזונאים קליניים לספק את הטיפול המתאים לבעיית אכילה רגשית. אכילה רגשית מוגדרת כ"עלייה בצריכת מזון כתגובה לרגשות שליליים" והיא נחשבת לדרך התמודדות הסתגלותית עם רגשות קשים. אף על פי שאכילה רגשית איננה רשומה במדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות, היא נחשבת לסוג של הפרעת אכילה ומטופלת ככזו. אכילה רגשית משמשת גם להתמודדות עם לחצים חברתיים או פסיכולוגיים. מחקרים זיהו קשרים רבים בין אכילה רגשית לבין הפרעות אכילה אחרות כמו בולימיה, אנורקסיה נרבוזה והפרעת אכילה כפייתית (אנ'). זיהוי מצבים של אכילה רגשית והפרעות אכילה נוספות מתבצע באמצעות מבחן המכונה "השאלון ההולנדי" ובו סולם המאפשר לסווג את הרגלי האכילה הבאים: אכילה מאופקת, המלווה בחששות לגבי דיאטה ושמירה על המשקל, אכילה רגשית - אכילת יתר כתגובה לרגשות שליליים או כדרך להפחתת רגשות שליליים, אכילה חיצונית - אכילת יתר של מזון בעל מראה, מרקם או ריח מושכים. אכילה רגשית היא דרך התמודדות עם רגשות שליליים המניבה תוצאות באופן זמני, ולא מטפלת בגורמי הלחץ שיצרו מלכתחילה את הרגשות השליליים. אכילה כזו גורמת לרמות אינסולין גבוהות הגורמות לגלוקוקורטיקואידים להזרים למחזור הדם אנזימים הסופחים את אבות המזון ומאחסנים אותם ברקמת השומן הבטני. לכן, מי שמתמודד עם אכילה רגשית נמצא בסיכון גבוה יותר להשמנה בטנית, המעודדת בתורה מחלות לב וכלי דם. מחקרים הראו כי אכילה רגשית שמאופיינת לרוב בצריכה גבוהה של סוכרים ושומנים, משחררת במוח אופיואידים שגורמים לגוף להירגע באופן פיזי ממשי. אופיואידים הם רכיבים פעילים המצויים בסמים כמו קוקאין והרואין, כך שהאכילה הרגשית ממכרת ויהיה קשה להפסיק אותה ללא תוכנית מסודרת. ישנן דרכים רבות שבהן אפשר להפחית את רמת המצוקה הרגשית, ללא אכילה רגשית. הדרך המקובלת היא הקניית הרגלים להתמודדות עם רגשות שליליים ומצוקה נפשית. מחקר משנת 2007 בחן את הקשר בין הרגלי אכילה לדרכי התמודדות עם מצבי מצוקה, ומצא כי אנשים הנוטים לאכילה רגשית נוטים גם להימנע מהתמודדות עם מצבי מצוקה, והאכילה היא אחת מדרכי ההימנעות. החוקרים ממליצים להקנות דרכי התמודדות עם מצבי מצוקה שאינן כוללות אכילה. דרך נוספת להתמודד עם אכילה רגשית היא פיתוח מודעות המאפשרת להבחין בין מצב של רעב אמיתי למצבי אכילה רגשית. בשיטות אלה האדם שואל את עצמו אם הוא מזהה מאפיינים של אכילה רגשית, כמו השתוקקות למזון שמתפתחת באופן מהיר וספונטני, או אכילה המלווה ברגשות של אשמה או בושה. במקרים קיצוניים אכילה רגשית עלולה לגרום להתפתחות הפרעות אכילה קשות יותר ואף לסיבוכים פיזיולוגיים. מקרים כאלה דורשים טיפול של פסיכולוג קליני או פסיכולוג רפואי. אוכל מנחם נטע-חן ליבנה, 6 דרכים להתמודד עם אכילה רגשית, באתר Xnet‏, 8 ביוני 2011 אופיר תשובה, אכילה רגשית: איך מתמודדים איתה?, באתר "doctors.co.il" רן לוי, אכילה רגשית- ממחר דיאטה?, באתר "עושים היסטוריה", 6 באוקטובר 2024 (שידור של הפודקאסט וטקסט מלא שלו) Jennifer Kromberg PsyD, Emotional Eating? 5 Reasons You Can’t Stop, Psychology Today, ‏2013 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ג'ונתן קלץ

ג'ונתן ליפרט קלץ (באנגלית: Jonathan Lippert Keltz; נולד ב-17 בינואר 1988) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי, הידוע בתפקידו בתור ג'ייק שטיינברג בסדרה של HBO, "הפמליה" (2009–2011) ועל עבודתו בסרטים "נשף סיום" (2011) ו-"21+" (אנ') (2013). הוא כיכב בתור לית' בייארד בסדרה "ממלכה" (2013–2017) של רשת The CW. קלץ נולד בעיר ניו יורק, בנם של קארין ליפרט, שעבדה ביחסי ציבור, ומרטין קלץ, שהוא מייסד שותף של Scholastic Productions. לאחר שמשפחתו היגרה עמו לקנדה, הוא התחנך שם בבית הספר התיכון נורת'רן (אנ') שבטורונטו, אונטריו. אביו ממוצא יהודי-פולני ואילו אמו גרמנייה-נוצרייה (ילידת העיר המבורג). קלץ גדל בדת היהודית של אביו. קלץ החל ללמוד שיעורי משחק כשהיה בן 10 והחל לעבוד כשחקן כשהיה בן 16. בטורונטו, הוא התגורר בדירה שפעם התגורר בה קיאנו ריבס. קלץ מתגורר כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה, בעוד הוריו מתגוררים בטורונטו. בשנת 2004 הוא החל לשחק כאשר גילם את נייט בארבעה פרקים של הסדרה " דגראסי - הדור הבא". בשנת 2005 שיחק בסרט "כלה להשגה" לצד הת'ר גראהם, והתארח בסדרות הטלוויזיה "הכי גאים שיש" ו"נעדרים". בשנת 2007 הוא שיחק בסרט "אמריקן פאי מציגים: בית בטא". בשנת 2009 הוא החל לשחק את עוזרו של ארי בסדרת הדרמה של HBO "הפמליה" וגם שיחק בסרט של דיסני "אבא בצרה". בשנת 2011 שיחק בסרט "נשף סיום" את הדמות בה מאוהבת הגיבורה הראשית. באותה שנה, הוא הופיע גם בפרקים של סדרות הטלוויזיה "מלכי הבריחה" ו"העוקץ". בשנת 2013 שיחק בסרט הנעורים "21+" לצד מיילס טלר. בשנים 2013–2017 שיחק בסדרה "ממלכה". בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה הקנדי של ערוץ הולמרק "היה היה נסיך". בשנת 2021 שיחק בסרט טלוויזיה נוסף של ערוץ הולמרק "נסיך בהתאמה". בשנת 2023 גילם את דמותו של הבלש ויסמן בסדרת המותחן "שממה" מבית אמזון פריים וידאו. בשנת 2013 החל לצאת עם השחקנית הקנדית לייזלה דה אוליברה (אנ') (המוכרת מהסדרות "המפתחות של משפחת לוק" ו"הלביאות: מבצעים מיוחדים"). הם התארסו בדצמבר 2021. ג'ונתן קלץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
קורי הנרי

קורי אלכסנדר הנרי (באנגלית Cory Alexander Henry; נולד ב-27 בפברואר 1987) הוא קלידן ג'אז אמריקאי, פסנתרן, יוצר בתחום מוזיקת הנשמה ומפיק מוזיקלי. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בשנת 2006, והקליט שני אלבומי סולו, First Steps ואת The Revival. הנרי נולד בברוקלין, ניו יורק, שם הוא ניגן בפסנתר ואורגן כבר בגיל שנתיים כשהצטרף לאמו לחזרות בכנסייה. הוא הופיע בתיאטרון אפולו בגיל שש, והחל בקריירה מוזיקלית רצינית בשנת 2006, כאשר ניגן בסיבובי הופעות עם מוזיקאים כברוס ספרינגסטין, שון קומבס, קירק פרנקלין, קני גארט, מייקל מקדונלד ועוד. הוא התפרסם בעיקר בשל חברותו בהרכב הפיוז'ן ג'אז המפורסם סנארקי פאפי, וזכה איתם בשלושה פרסי גראמי. נכון לנובמבר 2022, קורי הוא מוביל ההרכב "קורי הנרי ושליחי הפאנק", איתם הוא מופיע ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא קורי הנרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורי הנרי קורי הנרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורי הנרי, סרטונים בערוץ היוטיוב קורי הנרי, באתר ספוטיפיי קורי הנרי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קורי הנרי, באתר AllMusic (באנגלית) קורי הנרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורי הנרי, באתר Discogs (באנגלית) קורי הנרי, באתר Songkick (באנגלית) קורי הנרי, באתר בילבורד (באנגלית) Royal Artist Group - Cory Henry Snarky Puppy’s Cory Henry on five organ essentials Cory Henry : Biography Cory Henry - Official Website, Fighting for Peace - Available Worldwide (באנגלית אמריקאית) 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.