laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם)

מכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם) (בצרפתית: (Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musiq (IRCAM) הוא מכון לחקר המוזיקה בפריז, שייסד המלחין והמנצח הצרפתי פייר בולז, לפי הזמנת נשיא צרפת ז'ורז' פומפידו בשנת 1970. כמרכז לחקר מוזיקה חדשה וטכנולוגיות מקורבות לה, נועד להיבנות בצמוד למרכז פומפידו. בשנת 1977 החל המכון לפעול בניהולו של בולז, שהמשיך בתפקידו זה עד 1992 ואז העביר אותו ללורן בייל. כמרכז רב-תחומי, בהתאם לחזונו של בולז, אורגן אירקאם בראשיתו בחמישה תחומים נפרדים - אלקטרו-אקוסטיקה, מחשב, פדגוגיה, כלי נגינה וקול - שבראש כל אחד מהם יעמוד מומחה לתחומו. בשנים 1981 ושוב ב-1984 התבצע ארגון מחדש, שפתר את בעיות החלוקה הראשונית ויצר מבנה יעיל יותר, ששמר על המטרות המקוריות והתמקד בעיקר בשני תחומים, הפקת מוזיקה ממוחשבת וחקר מוזיקת מחשב. אירקאם מטפח מגוון רחב של פעילויות מוזיקליות. המחקר הטכני שהתבצע בו הניב תועלת רבה וקידם כלי חומרה ייחודיים, כגון מעבד שמע דיגיטלי 4X, שנבנה בראש ובראשונה כדי לענות על דרישותיו של בולז בחיבור "רספונסוריות" (1984), למערכות גנריות יותר. אנסמבל אנטרקונטמפורן משמש כאנסמבל הבית של המכון. La musique en projet (Paris, 1975) [pubn of IRCAM] Contemporary Music Review, i/1 (1984) [IRCAM issue] L. Bayle, P. Boulez and others: Recherche et création: vers de nouveaux territoires (Paris, 1992) G. Born: Rationalizing Culture: IRCAM, Boulez and the Institutionalization of the Musical Avant-Garde (Berkeley, 1995 מדיה וקבצים בנושא המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (בצרפתית ובאנגלית) פיטר מנינג, "אירקאם" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין גרוב
בן ציון אלגאזי

הרב בן ציון משה אלגאזי (נולד בו' באלול ה'תשכ"ז, 11 בספטמבר 1967) הוא מייסד וראש מכון צורבא מרבנן וראש ישיבת ההסדר רמת גן. נולד בפתח תקווה ליעקב ורחל, וגדל ביהוד. ובהמשך עבר עם משפחתו לנווה צוף. למד בישיבה תיכונית נחל-יצחק בנחלים. לאחר מכן למד כחצי שנה בישיבת טלז סטון ואז עבר ללמוד בישיבת כרם ביבנה, ולאחר נישואיו המשיך את לימודיו כאברך בכולל אברכים. הוא למד והוסמך לרבנות, רבנות-עיר ודיינות מהרבנות הראשית לישראל, שימש כר"מ ובשנת תשס"ג הקים את מכון צורבא מרבנן, שפיתח שיטת לימוד ללומדי ההלכה. שירת בצה"ל בחיל התותחנים במסגרת הסדר מרכז ולאחר מכן עבר קורס רבנים צבאיים ומשרת כיום כראש מדור הלכה בפיקוד מרכז, בדרגת רב-סרן במילואים. בשנים 1997–2001 יצא עם משפחתו לשליחות רבנית-חינוכית בת ארבע שנים בקהילה היהודית בעיר אנטוורפן בבלגיה, כשליח הסוכנות היהודית. שם כיהן כראש ישיבה תיכונית, אולפנה לבנות, וכרב בית הכנסת וקהילת הרב עמיאל-המזרחי. שם הוציא לאור את הספר "בעלות המנחה" הכולל שיעורים בהלכה ובאגדה שנאמרו בקהילה. בשנים תשע"ג–תשע"ד שימש כראש ישיבה משני בישיבת כרם ביבנה. בעל טור הלכתי קבוע בעלון השבת מצב הרוח. בחורף של שנת תשע"ה מונה לראש בית המדרש של ישיבת ההסדר רמת גן. בחג השבועות תשע"ח מונה לראש ישיבת ההסדר רמת גן, לצידו של הרב יהושע שפירא. הרב אלגאזי נשוי לעדינה בתו של הרב אליהו ידיד, אב ל-2 ומתגורר ביד בנימין. גיסו הוא הרב יעקב ידיד, ראש ישיבת כרמיאל. בשנת 2016 קיבל אות הוקרה מטעם מכון הרב פרנק. רשימת המאמרים של בן ציון אלגאזי, באתר רמבי"ש מאמרים של הרב בנציון משה אלגאזי, באתר ספריית אסיף שיעורי הרב בן ציון אלגזי באתר ישיבת כרם ביבנה רויטל שנור, פוסק לביתו, 7 באפריל 2005, בעיתון בשבע אורי פולק, הרב בן ציון אלגאזי ימונה לראש ישיבת כרם ביבנה, 3 באפריל 2013, באתר כיפה עפרה לקס, עניין אישי עם הרב בן ציון אלגאזי, באתר ערוץ 7, מתוך בשבע, ג' בסיון תשע"ח, 17 במאי 2018 אלישיב רייכנר, ‏"כשעולם התורה הספרדי לא נוכח, גם האשכנזים מפסידים", בעיתון מקור ראשון, 10 ביולי 2020 כל הכתבות על הרב אלגאזי, באתר ערוץ 7 בן-ציון משה אלגאזי (1967-), דף שער בספרייה הלאומית היום שאחרי: 10 הרבנים הסרוגים שימשיכו את הפסיקה הספרדית, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2013 שלמה פיוטרקובסקי, הרב אלגאזי מונה לראש ישיבת רמת גן, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2018 אות הוקרה מטעם מכון הרב פרנק הוענק לרב בן ציון אלגאזי. באתר כיכר השבת (אתר אינטרנט). 08-08-16.
אריוברזנס הראשון, מלך קפדוקיה

אריוברזנס הראשון פילורומאיוס (ביוונית עתיקה: Ἀριοϐαρζάνης Φιλορώμαιος; כונה "פילורומיוס" שמשמעותו "מאהב של רומא") היה מלך קפדוקיה משנת 95 לפנה"ס ועד לשנת 63 לפנה"ס לערך. אריוברזנס הראשון היה אציל קפדוקי ממוצא פרסי מעורפל. משנת 102 לפנה"ס ואילך התחולל מאבק בין מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לבין ניקומדס הרביעי מלך ביתיניה על השלטון בקפדוקיה, כאשר ניקודמס מצדד באריארתס השביעי ולאחר הירצחו באריארתס השמיני ואילו מיתרידטס מצדד בבנו אריארתס התשיעי ושם אותו בשלטון. תושבי קפדוקיה התקוממו כנגד מיתרידטס. לבסוף שטחו שני הצדדים את טענותיהם בפני הסנאט הרומי שהורה לשניהם ליסוג מקפדוקיה. בקפדוקיה נבחר למלך אריוברזנס הראשון, ונתמך על ידי לוקיוס קורנליוס סולה, הנציב הרומאי של קיליקיה (בערך בשנת 95 לפנה"ס). במהלך מלחמות מיתרידטס כנגד רומא גורש אריוברזנס שלוש פעמים מקפדוקיה על ידי מיתרידטס. אריוברזנס הגדיל את שטחי ממלכתו תחת פומפיוס במהלך מלחמת מיתרידטס השלישית. בשנת 63 או 62 לפנה"ס הוא ויתר על כס המלוכה לטובת בנו, אריוברזנס השני. אריוברזנס הראשון נשא לאישה אצילה יוונית בשם אתניאס פילוסטורגוס. אתניאס ילדה לו שני ילדים: אריוברזנס השני שירש את אביו, ובת בשם אייסיאס שנישאה לאנטיוכוס הראשון, מלך קומגנה. מדיה וקבצים בנושא אריוברזנס הראשון, מלך קפדוקיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Medal of Honor: Rising Sun

Medal of Honor: Rising Sun הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA, והופץ על ידי EA וסטים. המשחק יצא לפלטפורמות הפלייסטיישן 2, ה-Xbox והנינטנדו גיימקיוב. הוא יצא בתאריכים 11 בנובמבר 2003 צפון אמריקה, בתאריך ה-28 בנובמבר אירופה ובתאריך ה-4 בדצמבר 2003 יפן. ערך מורחב – Multiplayer למשחק יש רק שני מצבים ב-Multiplayer, מצב Deathmatch שבו כולם מול כולם, ומצב ששמו Team Deathmatch שבו בוחרים קבוצה ובה משחקים קבוצה נגד קבוצה (דומה בקצת למשחק Half-Life 2: Deathmatch). המשחק במצב מקוון היה ממש מצליח אך לא כל כך בפלייסטיישן 2, אבל בשאר הפלטפורמות היה מצליח מאוד עד שנסגר בינואר 2007. בשנת 2013 נכנס מחדש החלק המקוון של ה-Multiplayer במשחק ונכנס גם למחשב, אך פותח מחדש בעזרת מנוע ה-Source. Medal of Honor Medal of Honor 2010 מדיה וקבצים בנושא Medal of Honor: Rising Sun בוויקישיתוף המשחק ב-IMDb (באנגלית) המשחק ב-MobyGames (באנגלית) Medal of Honor: Rising Sun, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מניוס אקוויליוס

האם התכוונתם ל... מניוס אקוויליוס (קונסול 129 לפנה"ס) מניוס אקוויליוס (קונסול 101 לפנה"ס)
מלון נאות מדבר

מלון נאות מדבר היה בית מלון שהוקם במבואותיה המערביים של באר שבע ב-1962 ופעל עד סוף העשור הראשון של המאה ה-21. המלון ניצב במקום בו נמצא היום הגרנד קניון באר שבע. ביולי 1961 הונחה אבן הפינה לבניית המלון וחנוכת הבניין התקיימה ב-29 בדצמבר 1962. ב-24 במרץ 1963 נערכה הפתיחה החגיגית שלו. היזם לבניית המלון ובעליו הראשון של המלון היה רפי אילן (טננבאום). הוא גייס משקיעים מקנדה וארצות הברית, ואת האדריכל דוד עקדי, שהתמחה בבניית בתי מלון (תכנן את מלון אוויה), שתכנן את המלון כבעל צללית נמוכה יחסית שאגפיו בצורת H. התקציב הראשוני עמד על 1.5 מיליון דולר (כ-2.7 מיליון לירות) אולם בסופו של דבר הושקעו בבניית המלון ארבעה מיליון לירות. עיצוב הפנים של המלון תוכנן על ידי משרד "בלומנפלד-חזקיה". בית המלון מוקם מחוץ לבאר שבע, על הכביש הראשי מתל אביב, וסימן את ההגעה לעיר הדרומית. המלון כלל בהקמתו 120 חדרים ומאוחר יותר הורחב ל-164 חדרים. כמו כן כלל המלון מסעדה, גריל ופאב שהפך בשעות הלילה למועדון לילה. בשטח המלון נבנו שתי בריכות שחייה, סאונות יבשות ורטובות, אולם אירובי לקבוצות, חדר כושר, שולחנות טניס שולחן, מגרשי טניס, ג'קוזי, מועדון ספינינג, טיפולי ספא, קומות עסקיות ואולמות אירועים. נוסף לכך, בראשיתו הייתה אטרקציה של רכיבת גמלים. שנים מעטות לאחר פתיחתו נקלע המלון לקשיים כלכליים ואף הגיע לפשיטת רגל. שמעון קוטלר, מי שהיה באותה עת מנהל בית הספר למלונאות "תדמור" גויס לנהל את המלון והצליח בכך. בשנים שלאחר מכן ידע המלון עליות וירידות. בשנותיו היפות היה המלון מוקד לחיי החברה בבאר שבע, ואירח גם מנהיגים, שחקני קולנוע ואישי ציבור. שיחות השלום עם מצרים בנושא המחלוקת על קו הגבול בטאבה התקיימו במלון במהלך 1985. בשנת 2000 היה המלון הראשון בישראל שקיבל הכרה בינלאומית כ"מלון ירוק". בשנותיו האחרונות של המלון ירדה קרנו ושמו נקשר בעיקר עם שימושו כמעון קליטה לעולים חדשים מחבר המדינות ומאתיופיה וכמקום אירוח לתושבי הצפון בעת מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2006 נרכש המלון והמתחם שסביבו על ידי יזמים. בתחילת 2008 נהרס המלון ובמקומו נבנה קניון גרנד קניון. שלמה גבעון, "נאות מדבר" מלון חדיש בתוך ערבת הנגב, מעריב, 25 במרץ 1963 מנחם תלמי, נאות מדבר בבאר-שבע, מעריב, 30 בדצמבר 1962 מ.ג תשתיות הריסת בית מלון נאות המדבר, באתר יוטיוב, 14 באפריל 2012 שלמה גבעון, "נאות מדבר" מלון חדיש בתוך ערבת הנגב, מעריב, 25 במרץ 1963 באותה עת, הכביש הראשי מתל אביב לבאר שבע היה כביש 25. רק ב-1974 חוברה באר שבע לכביש 40. מועדון הלילה "מאהל השייח", באתר "המלונאים", עמ' 223-222 תמונה מאוסף התצלומים הלאומי, צלם: נתי הרניק אורית הראל, נאת מדבר, מעריב, 8 באוקטובר 1986 עודד בר מאיר, עזרא ארבלי, על הדבש ועל העוקץ, באתר mynet, ‏19 באוקטובר 2008
מניוס אקוויליוס (קונסול 101 לפנה"ס)

מניוס אקוויליוס (מת בשנת 88 לפנה"ס) היה קונסול רומי בשנת 101 לפנה"ס. ככל הנראה היה בנו של מניוס אקוויליוס (קונסול 129 לפנה"ס), וכן היה חסיד נאמן של גאיוס מריוס. במהלך מערכת הבחירות לקונוסלט הרביעי שלו, הפקיד מריוס את אקוויליוס על הצבא למקרה של מלחמה עם הקימברים עד שמריוס ישוב לפקד על הצבא בעצמו. כהוקרה על שירותיו הנאמנים החליט מריוס שאקוויליוס ירוץ איתו לקונסולאט של 101 לפנה"ס. לאחר הקונסולאט, בעת שרומא סבלה ממחסור חמור במזון שנגרם כתוצאה ממלחמת העבדים השנייה שפרצה בסיציליה, נשלח אקוויליוס לדכא את המרד. לאחר שמיתרידטס השישי, מלך פונטוס נלחם כנגד ניקומדס הרביעי מלך ביתיניה והשתלט על קפדוקיה וגם על ביתיניה, החליט הסנאט הרומי לשלוח משלחת שבראשה עמד מניוס אקוויליוס במטרה לוודא שגם מיתרידטס וגם ניקומדס ייסוגו מקפדוקיה. הסנאט ציווה על הנציב של הפרובינקיה אסיה להעמיד את צבאו לרשות אקוויליוס. מיתרידטס נסוג מקפדוקיה וביתיניה, וניקומדס חזר לכיסאו בביתיניה. מבלי ששאל ושלא לרצון הסנאט, אקוויליוס דרש מניקומדס שכר בתמורה לכך שהחזיר אותו לכסאו. הסכום שקבע היה גדול מכדי שניקומדס יוכל לשלמו, ולכן אקוויליוס לחץ עליו לפלוש לפונטוס. ניקומדס נענה והתקיף את מיתרידטס. מיתרידטס שלח שליח לאקוויליוס ודרש לרסן את ניקומדס או להרשות לו לתקוף בחזרה. אקוויליוס לא הסכים, ומיתרידטס הגיב בפלישה לקפדוקיה. שוב שלח שליח לאקוויליוס, אך הפעם השליח נעצר ונשלח בחזרה למיתרידטס עם מסר שייסוג מיידית מקפדוקיה ולא יתנגד לניקומדס. לאחר מכן החליט מיתרידטס לפלוש לביתיניה (ולאחר מכן לאסיה הקטנה) והתחיל את מלחמת מיתרידטס הראשונה. בקרב בפרוטופקיום, הנחיל המצביא הפונטי נאופוטלמוס תבוסה לאקוויליוס. אקוויליוס ברח לפרגמון ומשם ללסבוס, אבל לאחר מכן הוא הוסגר על ידי תושביה למיתרידטס והוצא להורג ביציקת זהב מותך לתוך גרונו. בניסיון להחדיר פחד ברומאים, השתמש מיתרידטס בשיטה זו של הוצאה להורג כדי להראות מה "גורלו של החמדן". שיטה זו של הוצאה להורג נהייתה למפורסמת וחוקתה על ידי הפרתים שהוציאו כך להורג את מרקוס ליקיניוס קראסוס, כסמל לתאוות הבצע שלו.
תתארו לכם

"תתארו לכם" הוא שיר של שלמה ארצי מתוך האלבום העשרים ושניים שלו "שפויים" (2007). השיר באורך של 3:45 דקות, הולחן ונכתב על ידי שלמה ארצי. השיר יצא כסינגל החמישי מהאלבום. הקליפ הופק על ידי חברת הינדלר הפקות ונצפה ביוטיוב למעלה מ-35 מיליון פעמים (נכון ליוני 2024). השיר הגיע למקום השני במצעד החיילים שארגן גלגלצ לרגל שנת ה-70 למדינת ישראל. על שמו של השיר נקרא אוסף משולש של שלמה ארצי מ-2013, "תתארו לכם - האוסף המשולש". לשיר בוצעה גרסת כיסוי על ידי משתתפי התוכנית "The Voice ישראל" בעונה הראשונה שלה. סרטון השיר "תתארו לכם" באתר יוטיוב מילות השיר "תתארו לכם" באתר שירונט מצעד החיילים של גלגלצ ו-וואלה! NEWS: "כאב של לוחמים" של עידן עמדי במקום ה-1, באתר וואלה, 19 באפריל 2018 המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר web.archive.org, ‏2023-10-22 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוליוס ריכרד פטרי

יוליוס ריכרד פטרי (בגרמנית: Julius Richard Petri;31 במאי 1852 – 20 בדצמבר 1921), מיקרוביולוג גרמני הנחשב לממציא צלחת פטרי בעת שעבד עם רוברט קוך. פטרי נולד בבַּרְמן (Barmen), בקונפדרציה הגרמנית דאז. בשנים 1871-1875 למד רפואה באקדמיית הקייזר וילהלם לרופאים צבאיים ושנה אחר כך זכה לתואר רופא. הוא המשיך את לימודיו בבית החולים שריטה שבברלין, ובמקביל שירת כרופא צבאי עד 1882 ולאחר מכן כרופא במילואים. בשנים 1877 ל-1879 הצטרף לצוות משרד הבריאות הקיסרי בברלין, שם הפך לעוזרו של רוברט קוך. בעצת אנג'לינה הסה, אשתו של עוזר מעבדה אחר, וולטר הסה, החלה מעבדת קוך לגדל חיידקים על צלוחיות אגר. פטרי המציא את צלוחית הגידול הסטנדרטית שנודעה כ"צלחת פטרי", ושכלל את תהליך הכנת מצע האגר וכן טיהור או שיבוט מושבות חיידקים שמקורם בתאים בודדים. התקדמות זו אפשרה זיהוי מדויק של החיידק האחראי למחלה. מדיה וקבצים בנושא יוליוס ריכרד פטרי בוויקישיתוף מילון למונחים בביולוגיה איתי נבו, 164 שנים להולדתו של יוליוס פטרי, ממציא הצלוחית המפורסמת לגידול חיידקים, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 31 במאי 2016 יום הולדת ליוליוס ריכרד פטרי באתר הידען הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-161 של פטרי, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרק סופר

מרק סופר (נולד ב-1954) הוא דיפלומט ישראלי ששימש כשגריר ישראל באוסטרליה (2017-2020), באירלנד ובהודו. סופר נולד בלונדון. הוא מחזיק בתואר ראשון בכלכלה ויחסים בין-לאומיים מבית הספר לכלכלה של לונדון ובתואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1981 הצטרף סופר למשרד החוץ. הוא מילא תפקידים דיפלומטיים בפרו, נורווגיה וניו יורק. בתחילת שנות ה-90 היה יועץ מדיני של שר החוץ שמעון פרס. בין השנים 1999–2002 שירת כשגריר ישראל באירלנד. בשנת 2008 מונה לשגריר ישראל בהודו ושגריר לא תושב בסרי לנקה. בשנת 2011 יצא לחופשה משירות החוץ ומונה לנשיא הקרן לירושלים. בשנת 2015 חזר למשרד החוץ לכהן בתפקיד סמנכ"ל אסיה והפאסיפיק. בנובמבר 2017 החל לשמש כשגריר ישראל באוסטרליה. Jeremy Issacharoff and Mark Sofer go from being best friends at Hasmonean to diplomatic ambassadors for Israel, באתר THE JEWISH CHRONICLE ONLINE, 9 ביולי 2008 (באנגלית) מרק סופר מונה לנשיא הקרן לירושלים, באתר רשת ב, 30 באוקטובר 2011 טל שלו‏, סבב מינויים במשרד החוץ: ג'רמי יששכרוף מונה לשגריר בברלין, באתר וואלה, 5 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא דיפלומטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטרי

האם התכוונתם ל... אישים: אגון פטרי – פסנתרן גרמני אליסטר פטרי – שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי ג'ורג' פטרי (אנ') – שחקן יהודי-אמריקאי דייוויד פטרי – איש מודיעין בריטי יוליוס ריכארד פטרי – מיקרוביולוג גרמני, על שמו צלחת פטרי פלינדרס פיטרי – אגיפטולוג אנגלי אחר: העיקרון הפיטרי – טענה מתחום הפסיכולוגיה הארגונית מוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית – מוזיאון בלונדון קתדרה פטרי – קתדרה בבזיליקת פטרוס הקדוש פטר
נבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21

נבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל המייצגת את דנמרק במסגרות בינלאומיות לשחקנים שטרם עברו את גיל 21 ומנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל הדנית. הנבחרת השתתפה 6 פעמים באליפות אירופה עד גיל 21 כאשר הישג השיא שלה היה העפלה לחצי הגמר בשנת 1992 ו-2015. 1978 - רבע גמר 1980-1984 - לא העפילה 1986 - רבע הגמר 1988-1990 - לא העפילה 1992 - חצי הגמר 1994-2004 - לא העפילה 2006 - שלב הבתים 2007-2009 - לא העפילה 2011 - שלב הבתים 2013 - לא העפילה 2015 - חצי הגמר 201 - שלב הבתים 2019 - שלב הבתים 2021 - רבע הגמר
תתארו לכם (אלבום)

"תתארו לכם: אוסף שירים משולש" הוא אלבום אוסף משולש של הזמר הישראלי שלמה ארצי, אשר יצא ב-11 במרץ 2013. האלבום קרוי על הלהיט הנצפה ביותר של ארצי, תתארו לכם. אלבום זה הוא אלבום האוסף העשירי של שלמה ארצי, והשני שהוא אוסף משולש. האלבום כולל שירים של ארצי מכל אלבומיו, ביניהם: "דרכים", "אושר אקספרס", "ירח" ועוד. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלמה ארצי (למעט היכן שמצוין אחרת).  מידע על האלבום תתארו לכם באתר MusicBrainz אסף נבו, ‏תתארו לכם ששלמה ארצי מדבר מהלב, באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2013
ויטוס ברינג

ויטוס יוהנסן ברינג (בדנית: Vitus Jonassen Bering, ברוסית גם: Иван Иванович Беринг – איוואן איוואנוביץ' ברינג; 5 באוגוסט 1681 – 19 בדצמבר 1741) היה יורד ים דני שפעל בשירות רוסיה. על שמו נקראים מצר ברינג המפריד בין אסיה לאמריקה הצפונית, ים ברינג שמדרום לו, האי ברינג (אנ') – הגדול באיי קומנדור (שאף הם נקראים על שמו של ה"קומנדור" ויטוס ברינג שגילה אותם ב-1741) שבים ברינג, ממזרח לחצי האי קמצ'טקה ועוד. ויטוס ברינג נולד בהורסנס שבדנמרק באוגוסט 1681. בשנת 1703 התנדב לצי הרוסי הקיסרי ושירת בצי הבלטי. בשנת 1724 מונה לראש משלחת מחקר שהייתה צריכה לצאת דרך היבשה לחצי האי קמצ'טקה שבצפון מזרח סיביר, משם לרדת אל הים ולחפש את הגשר שחיבר (כך האמינו) בין אמריקה הצפונית לאסיה. מסעו של ברינג נמשך זמן רב, יותר משלוש שנים. כשהגיע ברינג עם משלחתו לקמצ'טקה, הוא בנה ספינה, ובשנת 1728 שט בה לכיוון צפון מזרח ואחר כך צפונה, ועבר במצר שמפריד בין אסיה לאמריקה הצפונית שנקרא כיום על שמו (אף על פי שהתגלה כבר קודם על ידי מגלה אחר). מסע זה הוכיח שאסיה ואמריקה הצפונית אינן מחוברות, אך הוא לא היה מודע לגודל התגלית, משום שהערפל מנע ממנו לראות יבשה מצד זה או זה. בשנת 1730 חזר ברינג לסנקט פטרסבורג שברוסיה, דיווח שלא עלה בידו לברר אם אסיה ואמריקה מחוברות או מופרדות, והכין עוד משלחת, שעימה התכוון לצאת לכיוון אלסקה. הקיסרית הרוסית אנה הורתה לו לצאת למסע שני בסיביר. המשלחת הצפונית הגדולה (1733–1742) הייתה פרויקט מחקר בקנה מידה גדול, עם כמעט 1,000 משתתפים, שנחלקו לשבע משלחות נפרדות שכל אחת נוהלה בנפרד. המטרה הכוללת הייתה למפות את הגבולות המזרחיים של סיביר ואת קו החוף של צפון אמריקה, וכן לתעד את הבוטניקה, האתנוגרפיה והאסטרונומיה של האזורים. לאחר עוד מסע יבשתי מפרך, הגיע ברינג בפעם השנייה בחייו לחצי האי קמצ'טקה במזרח סיביר. הפעם היה לו צוות גדול יותר, שכלל גם את המדען הגרמני גאורג וילהלם סטלר, שגילה מספר תגליות בוטניות וזואולוגיות במהלך המסע. יום אחד ראה ברינג רכס הרים גבוה וחוף מפורץ, ובכך גילה את אלסקה שביבשת אמריקה. הוא לא הגיע לאלסקה בגלל מזג האוויר הקשה, שגרם לרבים מאנשי צוותו לחלות. הים הסוער הדף את ספינתו מערבה לחופי קמצ'טקה, ושם, באי הנושא כיום את שמו, מת ב-19 בדצמבר 1741. מדיה וקבצים בנושא ויטוס ברינג בוויקישיתוף ויטוס ברינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויטוס ברינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Francesc Bailón, Dire Straits: Bering's deadly exploration of the Pacific, NATIONAL GEOGRAPHIC, ‏8-1-2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא דנים ובנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרכז לחקר הרציונליות

המרכז לחקר הרציונליות הוא מכון מחקר בין-תחומי באוניברסיטה העברית בירושלים העוסק בחקר הבסיס הרציונלי של קבלת החלטות. המחקר מתבצע בדיסציפלינות של מתמטיקה, כלכלה, פסיכולוגיה, ביולוגיה, מדעי המחשב, פילוסופיה, סטטיסטיקה, משפטים ועוד. במוקד עומד השימוש בתורת המשחקים ויישומיה כפרדיגמה מחקרית. המרכז לחקר הרציונליות הוקם בשנת 1991 בהשראת עבודתם של ישראל אומן (זוכה פרס נובל לכלכלה), מנחם יערי, סרג'יו הרט, מיה בר-הלל, אבישי מרגלית ואחרים. כיום חברים בו כ-50 אנשי-סגל ו-30 סטודנטים לתארים גבוהים מן הדיסציפלינות השונות. הוא ממוקם בקמפוס גבעת רם. מדיה וקבצים בנושא המרכז לחקר הרציונליות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לחקר הרציונליות טקס קריאת שם מרכז פדרמן לחקר הרציונליות
חנוך גוטפרוינד

חנוך גוטפרוינד (Hanoch Gutfreund; נולד ב-5 באוקטובר 1935) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים. כיהן כרקטור האוניברסיטה (1991–1992) וכנשיאהּ (1992–1997). לשעבר יו"ר ארגון "בשער - קהיליה אקדמית למען החברה בישראל", והחל מ-2020, מכהן כמנהל מרכז איינשטיין וכראש הוועד המנהל של הקרן הלאומית למדע. גוטפרוינד נולד בקרקוב, פולין לאידה ועו"ד אברהם גוטפרוינד. בפרוץ מלחמת העולם השנייה, עבר עם משפחתו לרוסיה. בשנת 1948 עלה לארץ ולמד בצעירותו בתל אביב. בשנת 1957 לאחר שירותו הצבאי בנח"ל, החל בלימודיו ובשנת 1962 קיבל תואר מוסמך במדעים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1966 קיבל ממנה תואר דוקטור בפיזיקה עיונית. נושא הדיסרטציה: "מכניזמים של ריאקצית הלכידה הקרינתית של נוקלאונים באנרגיות בינוניות". מ-1966 עד 1968 שהה לצורך פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד, ועם שובו ב-1968 מונה למרצה. ב-1970 מונה למרצה בכיר, וב-1978 היה לפרופסור מן המניין. משנת 1985 כיהן בקתדרה ע"ש אנדרה אייזנשטט לפיזיקה עיונית. היה מרצה אורח באוניברסיטת סטנפורד, באקול נורמל סופרייר ובאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. גוטפרוינד מילא תפקידים אקדמיים ומִנהליים באוניברסיטה העברית, בהם ראש מכון רקח לפיזיקה, ראש המכון ללימודים מתקדמים, רקטור (1991–1992) ונשיא (1992–1997). נמנה גם עם היוזמים והמקימים של המרכז לחישוביות עצבית. ב-2006 פרש לגמלאות. כיום גוטפרוינד מנהל מרכז איינשטיין וממונה על הטיפול בקניין הרוחני של אלברט איינשטיין. הוא ראש הוועד המנהל של הקרן הלאומית למדע וחבר בוועד המנהל של מכון ירושלים למחקרי מדיניות. בספטמבר 2021 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה החופשית של ברלין. נשוי לרעיה. לזוג נולדו שלושה ילדים. בנם יובל, נהרג בתאונת ירי בעת שירותו הצבאי בשנת 1982. Daniel J. Amit, Hanoch Gutfreund, H. Sompolinsky, "Spin-glass models of neural networks", Phys. Rev. A 32, 1007–1018 (1985) Daniel J. Amit, Hanoch Gutfreund, H. Sompolinsky, "Storing Infinite Numbers of Patterns in a Spin-Glass Model of Neural Networks", Phys. Rev. Lett. 55, 1530–1533 (1985) Daniel J. Amit, Hanoch Gutfreund, H. Sompolinsky, "Statistical mechanics of neural networks near saturation", Annals of Physics Volume 173, Issue 1, January 1987, Pages 30–67 מדיה וקבצים בנושא חנוך גוטפרוינד בוויקישיתוף דף מרצה ברשות למחקר ופיתוח של האוניברסיטה העברית בירושלים רינו צרור מראיין את חנוך גוטפרוינד, בתוכנית "חוצה ישראל" של הטלוויזיה החינוכית, באתר YouTube‏ חנוך גוטפרוינד (1935-), דף שער בספרייה הלאומית מכּתביו: אלברט איינשטיין: האדם, היהודי והציוני, באתר תולדוט תורה ואורה לכל העולם הנאור, באתר תולדוט Gutfreund Hanoch, in: The Hebrew University of Jerusalem, 1972, p. 373. פרופ' חנוך גוטפרוינד, מכון ירושלים למחקרי מדיניות Freie Universität Berlin Awards Professor Hanoch Gutfreund an Honorary Doctoral Degree, Freie Universität Berlin, September 2, 2021 קורות החיים של יובל-מאיר גוטפרוינד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
Medal of Honor: Pacific Assault

Medal of Honor: Pacific Assault הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA, עוצב על ידי קריסטופר לנרץ והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לאור בווינדוס בתאריכים ה־4 בנובמבר 2004 (בצפון אמריקה) ובתאריך ה־19 בנובמבר 2004 (באירופה). המשחק פותח על ידי EA LA והופץ על ידי Electronic Arts ל־PC. המשחק הוא מסוג יריות בגוף ראשון, למעטה ברמה אחת במשחק. המנוע של המשחק הוא הגרסה החדשה של המנוע הגרפי Lithtech Jupiter והמנוע הפיזיקלי Havok. Medal of Honor Medal of Honor: Rising Sun Call of Duty Battlefield 1942 המשחק ב-IMDb (באנגלית) הביקורת על המשחק ב-GameRankings (באנגלית) הביקורת על המשחק ב-Metacritic (באנגלית) Medal of Honor: Pacific Assault, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Medal of Honor: Pacific Assault, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
Ritchie Blackmore's Rainbow

Ritchie Blackmore's Rainbow הוא אלבום הבכורה של להקת ההארד רוק הבריטית ריינבו שיצא לאור באוגוסט 1975. ב-1974 פרש ריצ'י בלקמור גיטריסט להקת דיפ פרפל מהלהקה. אחת הסיבות העיקריות שהאיצו את פרישתו הייתה חוסר הסכמתם של חברי הלהקה להקליט גרסת כיסוי לשיר "Black Sheep of the Family" של להקת "Quatermass". במהלך הופעה של להקת "Elf", התרשם בלקמור עמוקות מהזמר רוני ג'יימס דיו, והחליט לעזוב את "דיפ פרפל", ולחבור ללהקה. לאחר הצטרפותו, שונה שם הלהקה ל"ריינבו". הקלטות האלבום נערכו במינכן שבגרמניה, מה-20 באוגוסט עד ל-14 במרץ באולפני "Musicland Studios". זמן קצר לאחר צאת האלבום, כל חברי להקת Elf, למעט דיו, פוטרו. מיד לאחר מכן החלו בלקמור ודיו בחיפוש אחר מוזיקאים אחרים לאלבומם הבא. ההרכב הראשון של הלהקה מעולם לא ניגן בהופעה חיה. האלבום זכה לביקורות חיוביות מאוד, ושובח על הליריקה האיכותית והחדשנות שהציג. האתרים "MelodicMusic" ו-Sputnikmusic העניקו לאלבום 5 כוכבים מתוך 5. ריצ'י בלקמור - גיטרה רוני ג'יימס דיו - שירה מיקי לי סול - פסנתר, מלוטרון, עוגב קרייג גרובר - גיטרה בס גארי דריסקול - תופים מידע על האלבום Ritchie Blackmore's Rainbow באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ritchie Blackmore's Rainbow באתר AllMusic האלבום Ritchie Blackmore's Rainbow באתר Discogs האלבום Ritchie Blackmore's Rainbow באתר ספוטיפיי שקלול ציונים וביקורת על האלבום, באתר Sputnikmusic
Medal of Honor: Heroes

Medal of Honor: Heroes הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Team Fusion והופצה על ידי Electronic Arts. המשחק יצא ל-PSP בלבד בתאריכים 20 באוקטובר 2006 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-9 בנובמבר 2006 (ל-אוסטרליה) ובתאריך ה-24 בנובמבר 2006 (ל-אירופה). המטרה במשחק כוללת חבלה, חדירה ולכידת מטרות מסוימות. רוב המשימות בכל מסע כוללת מספר של אויבים שצריך להרוג, גנבת פרטים מהאויב ולפעמים חוזרים למקום מסוים כדי לברוח. במשחק שלוש רמות: ברונזה, כסף וזהב. בברונזה השחקן צריך להשמיד את המטרות העיקריות, בכסף זהו אותו הדבר רק צריך שיפור משמעותי בכיוון ומספר הריגת אויבים גבוה יותר, בזהב זהו גם אותו הדבר רק צריך להיות ממש מקצועי כדי לסיים את המשחק ברמה כזאת, מכיוון שהרמה הזאת דורשת שחקנים מנוסים שיודעים איך לשחק בצורה ממש טובה. Battlefield Heroes Medal of Honor: Heroes 2 המשחק ב-MobyGames (באנגלית) המשחק ב-IGN (באנגלית) המשחק ב-GameSpot (באנגלית) הביקורת ב-GameSpot (באנגלית) הביקורת ב-IGN (באנגלית) כתבה על המשחק ב-IGN (באנגלית) הביקורת ב-GameRankings (באנגלית) הביקורת ב-Metacritic (באנגלית)
דניאל סנדרס

דניאל הנדל סנדרס (בגרמנית: Daniel Hendel Sanders;‏ 12 בנובמבר 1819 – 11 במרץ 1897) היה מילונאי, משורר, מתרגם וחוקר שפות יהודי-גרמני. דניאל סנדרס היה בנם השני של הסוחר היהודי הנדל סנדרס ואשתו אמלי. סנדרס למד בברלין מתמטיקה ופילולוגיה, ואת הדוקטורט קיבל בשנת 1842. עבודתו העיקרית של סנדרס, שנהייתה לספר עיון מקובל, היא המילון הגרמני: "Wörterbuch der deutschen Sprache mit Belegen von Luther bis auf die Gegenwart" (בעברית: "מילון השפה הגרמנית עם אזכורים מלותר ועד זמננו"). מדיה וקבצים בנושא דניאל סנדרס בוויקישיתוף דניאל סנדרס (1819-1897), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.