laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפורום לסלולריות שפויה

הפורום לסלולריות שפויה הוא עמותה ישראלית הפועלת בנושאי אנטנות סלולריות, קרינה סלולרית והפצת מודעות לקרינה ולשימוש סביר במכשירים פולטי קרינה בלתי מייננת. הפורום הוקם במסגרת שיתוף פעולה בין מספר קבוצות, עמותות, גופים סביבתיים ואזרחים כדי לתת מענה לתופעה של התקנת אנטנות סלולריות בשכונות מגורים בקרבת בתי תושבים ולעיתים ללא ידיעתם וללא קבלת אפשרות להתנגד להקמתן. לפורום ועד מנהל פעיל המתכנס מדי כמה שבועות, שורה של פעילים ובעלי תפקידים. חברי הפורום פועלים בהתנדבות וללא שכר. בשנים הראשונות הוביל את פעולת הפורום לסלולריות שפויה אבי דבוש. נכון ל-2015 יושב ראש העמותה הוא רוני קלר. מטרת הפורום היא הסדרת נושא הקרינה הסלולרית כך שזו תהיה סבירה, מידתית, ומבוקרת לטובת האינטרס הציבורי. הפורום פועל למען חקיקה, הסדרה תכנונית, כפיית רישוי אנטנות, ויידוע הציבור על כל אנטנה המוקמת באזור המגורים שלו. כמו כן, עוסק הפורום בסיוע לוועדי פעולה מקומיים, ייעוץ לנפגעי אנטנות[דרוש מקור] ואיסוף כל המידע הנחוץ על מנת לעזור לאוכלוסייה הזקוקה לו. הפורום מרכז פעילות אנשים וגופים אשר טוענים כי השימוש הנרחב במכשירי טלפון סלולרי עלולה להיות השפעות בריאותיות של קרינה בלתי מייננת ברמות נמוכות. במהלך השנים 2009–2010 הוביל הפורום, בצד מרכז השלטון המקומי, מהלך משפטי נגד הקמת אנטנות סלולריות קטנות ברחבי הארץ. הארגון עתר לבג"ץ בטענה שיש למנוע הקמת אנטנות קטנות שאינן דורשות הליך אישור מסודר וממוקמות לעיתים במרפסות בתים ובסמוך לתושבים וילדים שעלולים להפגע מהקרינה. הפורום הצליח להשפיע על עמדת המדינה כאשר היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, הצטרף לעמדת העותרים. פעילות משפטית בנושא הקמת אנטנות סלולריות ללא אישורי בנייה, הקרויות גם "מתקני גישה אלחוטיים" על ידי חברות הסלולר. פעילות משפטית ותמיכה במאבקים מקומיים של אזרחים בנושא אנטנות סלולריות בסביבת מגוריהם. פעילות פרלמנטרית בנושא חקיקה, הסדרה תכנונית כפיית רישוי ובקרה על אנטנות סלולריות. קידום תקינה מחמירה ומגנה ביולוגית של רמות חשיפה לקרינת רדיו ולשדות מגנטיים בתדר נמוך. הפצת מודעות לשימוש נכון במכשור סלולרי ומכשור פולט קרינה. אתר הפורום לסלולריות שפויה הפורום לסלולריות שפויה, באתר "גיידסטאר ישראל" אבי דבוש, תולדות המאבק באנטנות הסלולריות, באתר ynet, 26 באוגוסט 2007 ערן גבאי, הפורום לסלולריות שפויה דורש לאסור הקמת אנטנות במרפסות; פורום חברות הסלולר זועק לפופוליזם, באתר TheMarker‏, 30 בספטמבר 2007 יעל גרונטמן, ‏בג"ץ אסר על חברות הסלולר להקים אנטנות סלולר קטנות נוספות, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2010
וול סטריט (בית ספר לאנגלית)

בית הספר לאנגלית וול סטריט (באנגלית: Wall Street Institution) הוא אחד מבתי הספר הגדולים בעולם, העוסק בהוראת אנגלית לילדים, למבוגרים וללקוחות עסקיים. בית הספר מונה למעלה מ-450 מרכזי לימודים, המפוזרים בכ-30 מדינות ברחבי העולם. מדי שנה לומדים בבית הספר וול סטריט למעלה מ-200 אלף תלמידים, ועד כה בית הספר סייע ל-2 מיליון תלמידים בעולם ללמוד אנגלית. שיטת הלימוד של וול סטריט משלבת תוכני לימוד קלאסיים לצד חוויות מחיי היומיום ומעולם העסקים, והיא כוללת שיעורי מולטימדיה, שיעורים בכיתות קטנות, ופעילויות העשרה מחוץ לכיתה. הלמידה מותאמת להתקדמות האישית של כל תלמיד, כשהמורים והצוות בכל מרכזי הלימוד של וול סטריט בעולם מדברים אך ורק באנגלית, כחלק משיטת הלימוד אשר מכוונת את התלמידים לחשוב באנגלית. החל מ-2010, בית הספר וול סטריט הוא חלק מקבוצת Pearson, חברת ההשכלה הגדולה בעולם. חברת וול סטריט ללימודי אנגלית נוסדה ב-1972 במילאנו שבאיטליה, על ידי לואיג'י טיציאנו פצ'ניני (Luigi Tiziano Peccenini), ושמו ניתן לו על ידי פרסומאי איטלקי בשם אנג'לו אדריצי, על מנת לקשור את אזור ההשקעות המפורסם בניו יורק: וול סטריט, בהשקעה המבורכת שבלימוד השפה האנגלית. בעת הקמת בית הספר הוא הפעיל 4 מרכזי לימוד באיטליה, לאחר שנתיים נפתחו 24 סניפים נוספים ברחבי המדינה, וב-1983 התרחב בית הספר ברחבי אירופה. במהלך שנות ה-90 התרחבה פעילות בית ספר גם לדרום אמריקה, המזרח התיכון ואסיה. ב-2007 שיטת הלימוד של וול סטריט: "השיטה הטבעית" הוכרה על ידי אוניברסיטת קיימברידג' כשיטה הטובה ביותר בעולם ללימוד שפה חדשה. השיטה נותנת דגש רב לכישורי השפה השונים: דיבור, שמיעה, קריאה וכתיבה, לצד סט נרחב של כלים ותכנים נוספים. וול סטריט החל לפעול בישראל בשנת 1998, וכיום מונה 11 מרכזי לימוד המפוזרים בקניונים ברחבי הארץ. ב - 19 במאי 2020 נכנס לקשיים כלכליים, וביקש מבית המשפט להגיע להסדר עם נושיו. מדיה וקבצים בנושא וול סטריט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וול סטריט (באנגלית) הסכם פשרה בתובענה ייצוגית בעניין אפשרות ביטול לימודי אנגלית בוול סטריט, 2018. אתר וול סטריט ישראל אתר Wall Street Institute העולמי וול סטריט, ברשת החברתית פייסבוק וול סטריט, ברשת החברתית אינסטגרם וול סטריט, ברשת החברתית LinkedIn ליטל דוברוביצקי, רשת וול סטריט ללימודי אנגלית הגישה בקשה להסדר עם נושיה, באתר כלכליסט, 19 במאי 2020.
אקסלנס נשואה

אקסלנס השקעות בע"מ, או בשמו המוכר אקסלנס נשואה, הוא בית השקעות ישראלי. בשנת 1992 נוסדה חברת אקסלנס השקעות. בשנת 1993 נוסדה חברת נשואה זנקס בידי ערן גורן ועורך הדין אלי נחום. בנובמבר 2001, בביקורת שערכה הבורסה לניירות ערך בחברת הבורסה נשואה זנקס, התגלה כי נשואה לא עמדה בדרישות להון עצמי מזערי וחרגה מהיקף האשראי ללא ביטחונות מלאים לכלל לקוחותיה. בעקבות זאת היא נקנסה בכ-180 אלף שקל. במאי 2003 התמזגו שתי החברות וקיבלו את השם החדש "אקסלנס נשואה". אקסלנס הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב משנת 1994. ביוני 2016 נמחקה החברה ממסחר לאחר שבוצעה הצעת רכש למניותיה, וכיום היא חברה פרטית בבעלות מלאה של הפניקס אחזקות. לחברה מגוון פעילויות רחב בשוק ההון באמצעות חברות בנות. אקסלנס מנהלת כ-50.6 מיליארד ש"ח בנכסים מנוהלים (נכון לספטמבר 2020). עד לסוף שנת 2016 ניהלה אקסלנס קופות גמל בהיקף של כ-23 מיליארד ש"ח. ב-1 בינואר 2017 עברה פעילותה של חברת הגמל לבעלות ישירה מלאה של הפניקס חברה לביטוח. החל מאפריל 2022 אבנר חדד מכהן כמנכ"ל אקסלנס בית השקעות (החליף את חנה הולנדר). מנכ"ל החברה: אבנר חדד יו"ר הדירקטוריון: בועז נגר בית השקעות אקסלנס מרכז את פעילותו בתחומים: אתר אקסלנס ערוץ אקסלנס ביו-טיוב ערוץ קסם מדדים ביו-טיוב מאני טיים - אקסלנס בשיתוף דה מרקר שלומית לן, ‏מנכ"לית אקסלנס שוברת את תקרת הזכוכית בראיון ראשון: "הבורסה צריכה להיות יותר גדולה וחזקה", באתר גלובס, 30 בנובמבר 2018 אסא ששון, מינויים באקסלנס: אבנר חדד ימונה למנכ"ל, בועז נגר ליו"ר הדירקטוריון, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2022 ליאור כגן, מנכ"ל נשואה זנקס, ערן גורן, נטל אשראי מהחברה בהיקף החורג מהנחיות הבורסה, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2001 רותם שטרקמן, אקסלנס רוכשת את נשואה זנקס תמורת 24 מיליון שקל, באתר הארץ, 1 במאי 2003 אסא ששון, הפניקס ממזגת את פעילות הגמל לחברה אחת, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2016
פטר פלדמן

פטר פלדמן (בגרמנית: Peter Feldmann; נולד ב-7 באוקטובר 1958, הלמשטדט) הוא מדינאי יהודי-גרמני, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, ראש עיריית פרנקפורט, שנבחר ברוב קולות ב-25 במרץ 2012, והיה לראש העירייה היהודי הראשון בתולדות פרנקפורט, מאז תקופת גרמניה הנאצית. פטר פלדמן נכנס לתפקיד ראש העירייה ב-1 ביולי 2012, במקומה של פטרה רות(אנ'), מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. לאחר שעבר לפרנקפורט בשנת 1979, בילה פטר שנה בישראל ולמד להיות גנן. עם הזמן למד מדעי המדינה באוניברסיטת מרבורג עד לשנת 1986, ועשה קריירה אקדמית בתור מרצה במקום, תוך כדי התמחות בכלכלה למגזר החברתי. פטר פלדמן עסק במהלך השנים בארגונים ללא רווח, גם בשכר וגם בהתנדבות. בשנת 1974 הצטרף ל-SPD, ומשנת 1981 לקח פטר חלק פעיל בפוליטיקה כיושב ראש ועד הסטודנטים הכללי באוניברסיטת מרבורג. באותה שנה הוא נבחר לתפקיד סגן נשיא ארגון הנוער SPD, ארגון צעירים סוציאליסטים בתנועת ה-SPD. בשנת 1988 הצטרף פטר למועצת העיר פרנקפורט, ובשנת 2004 נבחר לסגן נשיא הקבוצה הפרלמנטרית של מפלגתו. בשנת 2007 היה פטר אחד ממייסדי הוועדה היהודית ב-SPD. ב-25 במרץ 2012, נבחר פטר פלדמן מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ברוב קולות. על אף שעיתונים דיווחו שהוא ראש העירייה היהודי הראשון בתולדות גרמניה, מאז תקופת גרמניה הנאצית, קדמו לו הרברט ויכמן(אנ'), ראש העירייה היהודי הראשון של המבורג ב-1965. מדיה וקבצים בנושא פטר פלדמן בוויקישיתוף האתר של פטר פלדמן לקמפיין הבחירות לראשות עיריית פרנקפורט מאקו, לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה: ראש עיר יהודי בגרמניה
Bryce

ברייס (מאנגלית: Bryce) היא תוכנה ליצירת גרפיקת תלת-ממד אשר מאפשרת גם להכין סרטי אנימציה. התוכנה מתמחה במיוחד ביצירת תמונות או אנימציות של נופים פרקטליים. השם של התוכנה נלקח מהפארק הלאומי ברייס קניון, פארק לאומי בארצות הברית המאופיין ברכסי הרים וסלעים ייחודיים הדומים לנופים אותם התוכנה מסוגלת לייצר. התוכנה נוצרה במקור לצורך יצירת הדמיות מחשב ריאליסטיות של רכסי הרים וקווי חוף פרקטליים. הגרסה הראשונית של התוכנה פותחה על ידי המתכנת האמריקני קן מוסגרייב (Ken Musgrave) אשר היה סטודנט של הוגה רעיון הפרקטלים בנואה מנדלברוט. המתכנת אריק ונגר (Eric Wenger) שיפר בהמשך את התוכנה הזו באופן ניכר. בהמשך ונגר פגש ועבד יחד עם המתכנת ומעצב הממשקים הנודע קאי קראוזה אשר פיתח יחד עמו את ממשק המשתמש של התוכנה. הגרסה המסחרית הראשונה של התוכנה, Bryce 1.0, השוקה בשנת 1994 עבור מערכות המקינטוש. הגרסה השנייה של התכונה, Bryce 2.0, הושקה במהלך שנת 1996, ואפשרה לבצע הדמיה של רכסי הרים, הוספת וכוונון של מקורות אור תאורה, הוספת אפקטים אטמוספיריים מורכבים, יצירת מודלים פשוטים ואפשרה לערוך את המרקמים של המודלים. גרסה זו הופצה בהמשך גם למערכות ווינדוס. במהלך 1997 הושקה הגרסה השלישית של התוכנה, Bryce 3.1, בה התווספה היכולת ליצור אנימציות. במהלך 1999 הושקה הגרסה הרביעית של התוכנה, Bryce 4.0, אשר הכילה שיפורים משמעותיים בטיפול באפקטים האטמוספיריים והשמים, בעריכת המרקמים ובייבוא והייצוא של אובייקטים. בשנת 2000 ברייס נרכשה על ידי חברת Corel Corporation. בשנת 2001 יצאה לשווקים גרסה 5.0 של התוכנה אשר כללה מספר תכונות חדשות, בהם עורך לעצים. בשנת 2004 התוכנה נרכשה על ידי חברת Daz 3D. בשנת 2005 הושקה גרסה 5.5 של התוכנה אשר הכילה את התוסף DAZ Studio Character שאפשר לייבא תוכן משתי תוכנות אחרות של החברה – DAZ Studio ו-Poser, ובכך הקלה על תהליך הוספת דמויות אנושיות להדמיות שאותן מייצרת התוכנה. באוקטובר 2006 הושקו גרסאות 6.0 ו-6.1 של התוכנה אשר אפשרו לייבא אנימציות, הכילו תמיכה למעבדים בעלי ליבה כפולה והכילו תמיכה לHDR. החל מיוני 2007 גרסה 5.5 של התוכנה מופצת כתוכנה חינמית. בדצמבר 2009, הושקה גרסה 6.3 של התוכנה. ביולי 2010 הושקה גרסה 7.0 של התוכנה אשר הכילה אפשרויות מתקדמות רבות. גרסה 7.0 של התוכנה זמינה ב-3 מהדורות – המהדורה החופשית אשר בעלת אפשרויות מוגבלות, המהדורה הרגילה אשר לא כוללת את התכונות החדשות ומהדורת ה-Pro שכוללת את התכונות החדשות. להלן דוגמאות לתמונות אשר נוצרו באמצעות התוכנה: אתר האינטרנט הרשמי של Bryce (באנגלית) האתר הרשמי של ברייס (אורכב 23.08.2011 בארכיון Wayback Machine) הדמו הרשמי של ברייס 7.0 באתר יוטיוב צורי שמר, דיוקן: הגורו של פוטושופ, באתר ynet. פורסם במקור בגיליון #3 של מגזין "זמן דיגיטלי" בהוצאת מכללת מנטור, 2004
סרגיוס השלישי

סרגיוס השלישי (בלטינית: Sergius III;‏ 860 בערך – 14 באפריל 911) היה אפיפיור מ-29 בינואר 904 עד למותו ב-14 באפריל 911. סרגיוס נולד למשפחת אצולה רומאית ואביו נקרא בנדיקטוס. כהונתו הייתה בתקופת אי סדר במרכז איטליה, בה הייתה האפיפיורות כלי משחק בידיהן של משפחות אצולה יריבות. עם זאת, כל המסמכים הרשמיים אודותיו אבדו ומרבית המידע עליו מגיע מיריביו ומתנגדיו. הוא היה דיאקון לפני שפורמוסוס מינה אותו לבישוף של צ'רווטרי, כדי להרחיקו מרומא. מאוחר יותר, ב-898 סרגיוס הוכרז על ידי תומכיו ובראשם הפטרון שלו, תאופילאקטוס הראשון (Theophylactus), רוזן טוסקולום (עיר עתיקה בלאטיום) כאפיפיור החדש. אולם יריביו שתמכו ביוחנן התשיעי הצליחו להכתיר אותו ולגרום לנידוי של גרגוריוס שנאלץ לנטוש את כס הבישוף ולהימלט לתקופה מסוימת. לאחר שיוחנן התשיעי ויורשו מתו, תפס האנטי-אפיפיור כריסטופר את הכס למשך שנה והדיח את לאו החמישי. אז התמרדו תומכיו של סרגיוס, גירשו את כריסטופר והזמינו את סרגיוס לשוב מגלותו. יום שובו נחשב ליום תחילת כהונתו. מעשיו הראשונים היו לבטל את כל הצווים של יריבו המת מזה כבר, פורמוסוס ולקבוע שכל הסמכוֹת הבישופים שנעשו על ידו, אינן בתוקף - החלטה שבוטלה שוב לאחר מותו של סרגיוס. כמו כן, הוא שיבח וטבע סימן כבוד על מצבתו של האפיפיור סטפנוס השביעי שהוציא מהקבר, שפט והעניש את גופתו של פורמוסוס. לפי דיווחים מסוימים, הוא אף הוציא שוב את גופתו של פורמוסוס מהקבר, שפט ומצא אותו אשם וערף את ראשו. מקורות היסטוריים אחרים לעומת זאת, אינם מזכירים סיפור זה, עובדה שמטילה בספק את אמיתותו. על פי מקורות מסוימים, הוא כלא את האנטי-אפיפיור כריסטופר ואת האפיפיור הקודם, לאו החמישי ולאחר זמן ציווה להוציאם להורג בחניקה. האנציקלופדיה הקתולית מכחישה את הסיפור ומכנה אותו "מפוקפק ביותר". עם זאת, בגלל היותו האפיפיור היחיד שידוע עליו שציווה על רצח של אפיפיור אחר והיותו האפיפיור היחיד שבנו הלא חוקי התמנה גם הוא לאפיפיור (יוחנן האחד עשר), נקראת הכהונה שלו "העגומה והבזויה". כהונתו תוארה על ידי ההיסטוריון האיטלקי מהמאה ה-10, ליוטפראנד כתחילתה של "התקופה האפלה" (בלטינית: Saeculum obscurum) בתולדות הוותיקן שכונתה גם "שלטון הפרוצות", תקופה בה התנהל השלטון מאחורי הקלעים על ידי נשים חזקות, כדוגמת תאודורה שהייתה חברת הסנאט ברומא והייתה כמשוער פילגשו של סרגיוס ה-3. גם בתה של תאודורה, מרוזיה, הייתה פלגשו של סרגיוס והיא אמו של יוחנן האחד עשר, מידע שהגיע בעיקר מכתביו של ליוטפראנד. במהלך כהונתו שיפץ סרגיוס את בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו שנהרסה ברעידת אדמה ב-897. סרגיוס השלישי הוא האפיפיור הראשון שמתואר כשהוא חבוש בכתר אפיפיורי. מדיה וקבצים בנושא סרגיוס השלישי בוויקישיתוף סרגיוס השלישי באנציקלופדיה הקתולית סרגיוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The lives of the popes from the time of our Saviour Jesus Christ to the accession of Gregory VII עמוד 120 עוסק בסרגיוס ה-3 עמוד 169 עוסק בסרגיוס ה-3 The Cadaver Synod: Strangest Trial in History - Professor Wilkes - University of Georgia School of Law 1911 Encyclopædia Britannica/Liudprand - Wikisource, the free online library Popes and Pornocrats
סימיטר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סימיטר – חרב מעוקלת מאזורי המזרח התיכון. הומוטריום – מוכר גם בתור 'חתול סימיטר'; חיה נכחדת ממשפחת החתוליים. ראם סהרה – מוכר גם בתור 'ראם סימיטר'; מין של ראם ממשפחת הפריים. סימיטר (רק"מ סיור) – רק"מ סיור של הצבא הבריטי. סופרמארין סימיטר – מטוס אשר שירת בצי המלכותי הבריטי במהלך שנות ה-60. תסמונת סימיטר (אנ') – מום לב מולד נדיר
מחוברים לחיים

מחוברים לחיים (בצרפתית: Intouchables) הוא סרט דרמה קומית צרפתי שבוים והופק על ידי אוליביה נקש ואריק טולדנו שיצא לאקרנים ב-2 בנובמבר 2011. הסרט מבוסס על יחסיו של פיליפ פוזו די-בורגו (Philippe Pozzo di Borgo) המשותק בכל גופו למעט ראשו ושל הסועד שלו עבדל יסמין סלו (Abdel Yasmin Sellou). בסרט צפו 19 מיליון צופים בצרפת, והוא היה הסרט הנצפה ביותר בצרפת בשנת 2011. בנוסף, צפו בסרט עוד 19 מיליון צופים ברחבי העולם. הוא גם הסרט המכניס השלישי בצרפת אחרי "טיטניק" ו"ברוכים הבאים לצפון". הוא שבר שיא והיה עשרה שבועות הסרט הנצפה ביותר בצרפת מ-2 בנובמבר 2011 ועד 10 בינואר 2012. עומאר סי זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר בשנת 2012. בשנת 2017 יצא בארצות הברית הסרט The Upside (אנ'), שהוא גרסה מחודשת של הסרט, בהשתתפות קווין הארט ובריאן קראנסטון. בעקבות תאונת מצנח רחיפה, פיליפ, אריסטוקרט עשיר, נשאר משותק מהצוואר ומטה. הוא שוכר כמטפל ביתי את דריס, צעיר סנגלי מהפרוורים שזה עתה השתחרר מהכלא ובא לראיון העבודה רק על מנת לקבל דמי אבטלה. דריס מתבקש לחזור למחרת על מנת לקבל את המסמך חתום. כאשר הוא חוזר, מתברר לו כי החליטו להעסיק אותו לתקופת ניסיון של חודש. לצורך זה מעמידים לו חדר באחוזה של פיליפ בו הוא עובר לגור, שינוי גדול ביחס לדירה הקטנה בפרוור בו הוא גר יחד עם דודתו וילדיה. דריס, למרות התנגדותו הראשונית, ממלא את תפקידו ומלווה את פיליפ בשגרת חייו, ועם הזמן נוצר בין השניים קשר רגשי אמיץ, המשנה את נקודת מבטם ביחס לחייהם. פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו (2011): זכייה בפרס סקורה (הסרט הטוב ביותר) פרס השחקן הטוב לעומאר סי ופרונסואה קלוזה פרס לומייר (2012): פרס לומייר לשחקן הטוב ביותר לעומאר סי גלובוס הקריסטל (2012): פרס הסרט הטוב ביותר פרס השחקן הטוב ביותר לעומאר סי פרס סזאר (2012): פרס השחקן הטוב ביותר לעומאר סי פרס הסרט הטוב יותר פרס התסריט המקורי פרס הבימוי הטוב יותר פרס שחקנית המשנה לאן לה ניי פרס הצילום הטוב יותר פרס המפיק הטוב יותר פרס המנגינה הטובה יותר מדיה וקבצים בנושא מחוברים לחיים בוויקישיתוף "מחוברים לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מחוברים לחיים", באתר נטפליקס "מחוברים לחיים", באתר AllMovie (באנגלית) "מחוברים לחיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מחוברים לחיים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מחוברים לחיים", באתר Metacritic (באנגלית) "מחוברים לחיים", באתר אידיבי "מחוברים לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, "מחוברים לחיים": ריאיון עם במאי וכוכב הסרט, באתר וואלה, 15 במרץ 2012 נחום אבניאל, צחוק פראי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 20 באפריל 2012 אורי קליין, ביקורת: "מחוברים לחיים": לוחץ על בלוטות הרגש, באתר הארץ, 30 במרץ 2012 יובל ברוסילובסקי‏, איך הפך הסרט הצרפתי "מחוברים לחיים" ללהיט ענק בישראל?, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2012 שחר עמית, ‏מחוברים לחיים - "לכל המשפחה", באתר "סרט" מידע מאתר jpbox-office בצרפת על מנת לקבל דמי אבטלה נדרשים להגיש שלושה מסמכים מראיונות עבודה שבהם מצוין כי המועמד לא התקבל לעבודה מידע הכנסות מאתר boxofficeintouchables(הקישור אינו פעיל, 18.06.2018) מידע כמות צופים בבלגיה מאתר unifrance מידע על כמות הצופים מאתר החדשות 20minutes
סימיטר

סימיטר (באנגלית: Scimitar) היא סיף פרשים ארוך או חרב קצרה בעלת להב מעוקל אשר מקורה באזור המזרח התיכון. מקורו של השם ככל הנראה מהמילה הפרסית "שָאפשְר" שפירושה טופר האריה משום העיצוב הארוך והמעוקל של הלהב. המונח סימיטר משמש להגדרת קשת רחבה של חרבות בעלות עיצוב דומה אשר מקורם באזורים שונים במזרח התיכון, צפון אפריקה ודרום אסיה בהם גם "הסייף" הערבי (בעברית; חרב). קיים חוסר בהירות לגבי מקור המונח סימיטר לציון שלל החרבות בעלות הלהב המעוקל הנפוצות בעולם המזרח-תיכוני והמוסלמי. המילה נמצאת בשימוש בשפה האנגלית מאמצע המאה ה-16 ומקורה מצרפתית עתיקה (cimeterre) או ישירות מאיטלקית (scimitarra), אך המקור למילים אלו לא ידוע ונחשב להיות ככל הנראה עיוות של המילה הפרסית שאמשיר (شمشير; חרב). ג'אנביה (בערבית; جنبية): פגיון בעל ערך סמלי אשר נלבש על החגורה. פרוש השם ג'אמביה הוא פגיון בערבית, נפוץ במדינות ערב שונות אך מזוהה במיוחד באזור תימן. הג'אמביה דומה בצורתה לגרסה מוקטנת של חרב הסימיטר המעוקלת. שאמשיר (בפרסית; شمشیر): סוג של סימיטר הנפוץ במרכז אסיה ופרס, מקור השם במילה הפרסית לחרב. השאמשיר שייך למשפחת הסימיטר ובעל להב מעוקל בזווית יחסית קיצונית של 5 עד 15 מעלות מבסיס החרב עד לקצה. גרסה נוספת לשאמשיר היא השאמשיר שיקארגר; חרב ציידים המעוטרת בדרך כלל באיורי צייד לאורך הלהב. קיליג' (בטורקית; kılıç): חרב סימיטר הנפוצה באזורי המזרח התיכון וטורקיה. מקורה של הקיליג' (מטורקית: חרב) בחרב הטורקית-מונגולית (אנ'). נימחה: חרב סימיטר הנפוצה באזורי צפון אפריקה ובעיקר במרוקו. הנימחה מורכבת מלהב ישר המתעקל בקצהו ומבוסס בעיקר על חרב הסייף הערבית. פולוור: חרב סימיטר הנפוצה בצפון הודו, פקיסטן ואפגניסטן ונחשבת החרב המסורתית של הפתאנים (פשטונים). טלוור (בפשטו; تلوار): חרב סימיטר הנפוצה בעיקר בהודו ופקיסטן. הטלוור מורכבת מלהב בעלת עיקול עדין לאורך כל הלהב מהבסיס עד הקצה, עיצוב אשר היה בין היתר למקור חיקוי לחרבות פרשים הבריטיות של המאה ה-19. שלא כמו רוב סוגי הסימיטר, הטלוור בעלת העיקול העדין יכולה לשמש לא רק לשיסוף אלא גם לדקירה. טלוור סימיטרים מהאימפריה העות'מאנית טלוור סמל ערב הסעודית המורכב מעץ דקל וזוג סימיטרים
פרנסואה השני, מלך צרפת

פרנסואה השני (בצרפתית: François II;‏ 19 בינואר 1544 – 5 בדצמבר 1560), בן לשושלת ולואה, היה מלך צרפת בשנים 1559–1560. פרנסואה היה בנם הבכור של אנרי השני וקטרינה דה מדיצ'י, וירש את הכתר אחרי מותו של אביו ביולי 1559. הסכם הנישואין של פרנסואה למרי מלכת הסקוטים נעשה בידי אביו, המלך אנרי השני ב-1548 כאשר פרנסואה היה בן ארבע שנים בלבד. מרי סטוארט הוכתרה למלכת סקוטלנד ב-14 בדצמבר 1542, כשהייתה בת שישה ימים בלבד. לאחר שאושר הסכם הנישואין, המלכה בת השש מרי סטיוארט נשלחה לצרפת כדי לקבל את חינוכה בחצר המלכות הצרפתי. הנישואין נערכו ב-24 באפריל 1558, כאשר פרנסואה היה בן 14 ומרי סטיוארט בת 15. שנה מאוחר יותר מת אנרי השני ופרנסואה הוכתר בשם פרנסואה השני. היות שנישא למלכת סקוטלנד, פרנסואה השני היה מלך צרפת וסקוטלנד. אך מכיוון שהיה בן 15 בלבד, אמו, קטרינה דה מדיצ'י, שמשה כעוצרת בשמו. בתקופה זו נמשכו רדיפות ההוגנוטים (הפרוטסטנטים הצרפתיים) ורבים מהם נידונו למוות, אם כי קטרינה דה מדיצ'י עשתה ניסיונות להגיע עמם לפשרה. פרנסואה מת ב-5 בדצמבר 1560 בשל קדחת במוח. אחיו שארל ירש את הכתר בשם שארל התשיעי, אבל היות שהיה בן עשר בלבד, המשיכה אמו של שארל, קטרינה דה מדיצ'י לשמש כעוצרת בשמו. מדיה וקבצים בנושא פרנסואה השני, מלך צרפת בוויקישיתוף פרנסואה השני, מלך צרפת, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסואה השני, מלך צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עמלים ומהפכנים: תנועת הפועלים היהודית

עמלים ומהפכנים: תנועת הפועלים היהודית, הוא קובץ מאמרים ותמונות רבות ונדירות שהופק במהדורה אלבומית, וראה אור בעריכתה של תמר מנור-פרידמן, בשנת תשנ"ד 1993, לקראת תערוכה בשם זה בבית התפוצות בתל אביב. בספר השתתפו ההיסטוריונים: משה מישקינסקי, ישראל ברטל, שמואל אטינגר, אריה גרטנר והעורכת תמר מנור-פרידמן. בפתח דבר מסבירה מנור-פרידמן, כי התערוכה והספר מביאים "ביטוי לתנועת הפועלים היהודית על כל פלגיה: הכללי, האוטונומיסטי, הציוני והטריטוריאליסטי. בדומה לתנועת הפועלים הכללית, כך גם רבים מהפעילים בארגוני הפועלים היהודים באו מחוגי האינטליגנציה: סטודנטים, אנשי-רוח ועסקנים". פועלים יהודים היו פעילים בולטים בתנועות המהפכניות במזרח אירופה, השתתפו במהפכות ברוסיה ב-1917, הכירו את עולם הרעיונות והמושגים הסוציאליסטי והקומוניסטי, ושיננו את עמדות כנגד על הקפיטליזם ובעד "מלחמת מעמדות", ואף הזדהו עם מאבקם של הבולשביקים שתפסו את השלטון ברוסיה, שהפכה לברית המועצות, במהפכת נובמבר 1917. ראשיתה של תנועת הפועלים היהודית המאורגנת הייתה באיסט-סייד של לונדון ועד שנת 1900 קמו בבריטניה עשרות איגודי עובדים ופועלים יהודים. רבים מהפועלים היהודים, המאורגנים ושאינם מאורגנים, היגרו ממזרח אירופה אל ארצות מערב אירופה ואמריקה. בארצות החדשות והשתתפו בארגון כלל העובדים, ובמאבק על זכויותיהם. הם הצטיינו בהקמת מסגרות רבות לעזרה הדדית: קופות עזרה הדדית, בתי כנסת, ומסגרות להקנית מקצועות שונים. ביטוי שכיח להתארגנויות המגוונות היו כתבי עת רבים שראו אור על ידי ארגוני פועלים יהודים, אשר הצטיינו במאמרים נלהבים, בהצגת "פרוגרמות" (תוכניות ומצעים רעיוניים) וכן באיורים, תמונות וקריקטורות. הספר, כמו התערוכה, עסקו בתנועת הפועלים היהודית ברחבי עולם, בדמויות מייצגות של בעלי מלאכה ופועלים, ובארגוניהם, משלהי המאה ה-19 עד מלחמת העולם השנייה והשואה; הארגונים הגדולים והנודעים היו "הבונד" ו"פועלי ציון" במזרח אירופה, "מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית" (ס"ס) ו"מפלגת הפועלים היהודית-סוציאליסטית" ("סיימיסטים"); וכן מפלגות הפועלים בארץ ישראל: "הפועל הצעיר", ו"פועלי ציון" שהפכה ל"אחדות העבודה", ואחר כך נתאחדו ל"מפא"י". לקראת הכנת התערוכה והספר, נאספו תמונות רבות מארכיונים ומוזיאונים ברחבי העולם, בהם: ארכיון הג'וינט וארכיון הבונד בניו יורק, הארכיון ההיסטורי הלאומי של ליטא, המוזיאון היהודי בניו יורק, המוזיאון לחיי היהודים בלונדון, הספרייה הלאומית בוורשה וספריית הקונגרס בוושינגטון, ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג והספרייה הלאומית בירושלים. הספר ראה אור בחסות ההסתדרות הכללית, בנק הפועלים, קרנות תרבות ותורמים פרטיים. עמלים ומהפכנים: תנועת הפועלים היהודית, באתר OCLC (באנגלית) אליהו בנימיני, פתח דבר, עמ' 10. אריה גרטנר, תנועת הפועלים היהודית באנגליה ובארצות הברית, עמ' 78. תמר מנור-פרידמן, שפת הדימויים של תנועת הפועלים היהודית, עמ' 133-115.
CompuColor II

CompuColor II המכונה גם "מכונת הרנסאנס", היה אחד מהמחשבים הביתיים הראשונים, אשר הושק לראשונה בשנת 1977 על ידי חברת Intelligent Systems. המחשב היה בפועל גרסה מוזלת של מחשב האב CompuColor, אשר נודע בתור המחשב הביתי הראשון שהציג גרפיקה צבעונית. המחשב הכיל את כל הרכיבים למעט המקלדת בקופסה אחת. המחשב הוכנס לתוך מארז סטנדרטי של טלוויזיה 13" מבית GE, ללא טיונר. המחשב הכיל כונן פנימי לתקליטוני "5.25 בני 53KB כל אחד. הכונן הושתל במקום טיונר התחנות שהיה בדגם הטלוויזיה המקורי. חברת Intelligent Systems כמעט ולא כתבה כותרי-תוכנה. רוב התוכנות למחשב זה נכתבו על ידי חובבים או על ידי חברות צד-שלישי. מדיה וקבצים בנושא CompuColor II בוויקישיתוף ComputerCloset.org – מידע אודות Compucolor II (באנגלית) AtariArchives.org – פרופיל המוצר (באנגלית) Old-Computers.com – מידע טכני (באנגלית) Compucolor II במוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סימיטר (רק"מ סיור)

ה-FV107 סימיטר (באנגלית: Scimitar; על שם חרב הסימיטר) הוא רק"מ סיור כחלק מסדרה רחבה של כלי רק"מ, אשר בפיתוח ובשירות הצבא הבריטי. פותח על ידי חברת אלביס ומשרת בצבא הבריטי החל משנת 1971 בתפקידי סיור משוריין כחלק מיחידות השריון. הסימיטר דומה בצורתו לסקורפיון אך כולל תותח 30 מ"מ במקום תותח 76 מ"מ של קודמו, אותו הוא כיום מחליף. הסימיטר הוא כלי משוריין קטן יחסית ובעל עבירות טובה בשדה הקרב, הוא משרת ברגימנטים המשוריינים הבריטים בעיקר בפלוגות הסיור המורכבות מחמש מחלקות של 8 כלים כל אחת. הסימיטר שייך למשפחת רכבי הסיור המשוריינים הבריטיים; (T)‏CRV, עם זאת, לעיתים נחשב הסימיטר טנק קל. ווריור (נגמ"ש) אג'קס (נגמ"ש) מדיה וקבצים בנושא סימיטר בוויקישיתוף תיאור הכלי באתר משרד הביטחון הבריטי (באנגלית). תיאור הכלי באתר 'ארמור' (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.