laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוף שימחעס

להקת אוף שימחעס (באיות פונטי ביידיש: בשמחות) היא להקה ישראלית המנגנת מוזיקה חסידית בסגנונות מודרניים. נחשבת לאחת מהלהקות המצליחות בהיסטוריית המוזיקה החסידית. חברי הלהקה היו: ישי לפידות (סולן), שמשון דלבקוביץ', בני שוולב ויענקי אלפא. הלהקה הוקמה בשנת 1996, והייתה הראשונה ששילבה מוזיקה חסידית עם מקצבים מודרניים כדאנס, האוס וראפ. הלהקה הופיעה לראשונה בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "אוי אוי אוי" שזכה במקום השישי. כדי להימנע מבעיות שיכולות לנבוע מסתירה בין סגנונות אלו להלכה ולאופיה הדתי של הלהקה התייעץ לפידות עם רבנים לעיתים (אך לא תמיד, כך למשל, הופעתה הראשונה של הלהקה בקדם אירוויזיון הייתה ללא התייעצות עם רב). לפידות הגדיר זאת "לכל זמר חסידי יש בעצם שני אמרגנים - האמרגן של ההופעות ואמרגן העל, שהוא הקדוש ברוך הוא". תחנות הרדיו הממלכתיות ממעטות להשמיע את הלהקה, אך היא זכתה לפופולריות בתחנות רדיו הפונות לציבור הדתי כ"קול חי", שהרבו להשמיע את שיריה באותה תקופה. על אף שחברי הלהקה הם חרדים, הלהקה מוכרת יותר בקרב הציבור הדתי והחילוני, ופחות בציבור החרדי המתנגד לסגנון המוזיקה שלה. בנוסף לשירים שנכתבו והולחנו על ידי חברי הלהקה עשתה הלהקה גם מספר גרסאות כיסוי לשירים ישראלים עם התאמה מבחינת התוכן לקהל היעד של הלהקה. "אוף שימחעס" הוזכרו פעמים רבות בתוכנית "גור ואוח" ואף השתתפו באחד הפרקים. בשנת 2010 יצא דואט של הזמר הים-תיכוני קובי פרץ עם אוף שימחעס לשיר "ישראל", שזכה להצלחה. ב-27 במרץ 2014 הלך לעולמו בגיל 46 חבר הלהקה שמשון דלבקוביץ' ממחלה. עם ישראל חי דאנס אוף שימחעס דאנס אוף שימחעס - עליכם ועלינו אוף שימחעס וחברים מחרוזת פורים (שני דיסקים) אוף שימחעס בהופעה חיה אוף שימחעס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוף שימחעס, באתר Tab4u אוף שימחעס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אוף שימחעס באתר Qube רביד אורן, דאנס למהדרין, באתר nrg‏, 11 במאי 2005 ישראל כהן, ‏ברוך דיין האמת: הזמר שמשון דלבקוביץ ז"ל, באתר כיכר השבת, 27 במרץ 2014
Foton Tunland

Foton Tunland הוא טנדר מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Foton Motor (אנ'), חברת בת של BAIC Group (שם רשמי: (Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd", בסינית: "北京汽车工业控股有限责任公司") אשר מיוצר משנת 2011 ועד היום דגמי "Foton Tunland" יוצאו ל: אוסטרליה, קולומביה, צ'ילה, הפיליפינים, מלזיה. קבינה כפולה. 4 דלתות. סוגי מנועים: מנועי בנזין, מנוע טורבו דיזל. הנעה אחורית 4x2 הנעה כפולה 4x4 דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland", שנת 2013 דגם "Foton Tunland", שנת 2012 דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland" דגם "Foton Tunland" Foton Saga Foton MP-X Foton Toano Foton Midi Foton Xiangling V מדיה וקבצים בנושא Foton Tunland בוויקישיתוף Foton Tunland, סרטון באתר יוטיוב Foton Tunland, סרטון באתר יוטיוב דגמי "Foton Tunland" caradvice.com.au/foton/tunland דגם "Foton Tunland", שנת 2016 motoring.com.au/foton-tunland-2016-review דגם "Foton Tunland" הנעה 4x4 pruebaderuta.com/foton-tunland-4x4 דגם "Foton Tunland" הנעה 4x4 carsguide.com.au/tradies/foton-tunland-2018-review-4x4
נגאונדרה

נְגָאוּנְדֵרֶה (בצרפתית: Ngaoundéré) היא עיר שמשמשת כבירת אזור אדמאווה במדינת קמרון. העיר נמצאת כ-431 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון. בעיר נמצאת אוניברסיטת נגאונדרה (Université de Ngaoundéré) שבמוסדותיה לומדים כ-23 אלף סטודנטים נכון ל-2016–2017. הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (16 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,832 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (338 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם). העיר נמצאת ליד הכביש D21 והכבישים הלאומיים N1 ו-N15A. ליד העיר, יש תחנת רכבת ובה פועל הקו דואלה-נגאונדרה (גר'). מצפון מערב לעיר נמצא שדה התעופה נגאונדרה (FKKN). במהלך שנות השמונים והתשעים של המאה ה-20 הופעלו ממנו טיסות קבועות מדי שבוע ליאונדה, דואלה, גארואה ונג'מנה. Florian Hoffmann: Okkupation und Militärverwaltung in Kamerun. Etablierung und Institutionalisierung des kolonialen Gewaltmonopols 1891–1914, Göttingen 2007 Victoire Fimigue, La communauté libanaise de la ville de Ngaoudere de 1941 à 1998, Université de Ngaoundere, 1999, 121 p. (mémoire de maîtrise d'Histoire) André Gondolo, N'Gaoundere : évolution d'une ville Peul, Université de Rouen, 1978, 301 p. (thèse de 3e cycle) Hamadou, L'architecture des palais des Laamibe peul du nord-Cameroun : exemples de Mindif, Rey-Bouba et Ngaoundere, Université de Ngaoundere, 1998, 84 p. + pl. (mémoire de master) Wolfgang Hetzel, N'Gaoundéré : Tradition und Wandel im Raum einer « Fulbe-Stadt » in Kamerun, Geographisches Institut der Universität zu Köln, Köln, 1983, 108 p. Anne Lebel (et Emmanuelle Pontié), « Ngaoundéré », in Le Cameroun aujourd'hui, Éditions du Jaguar, Paris, 2011, p. 179-183 ISBN 978-2-86950-464-6 Djingui Mahmoudou, Le pouvoir, le savoir et la richesse : Les Fulbe de Ngaoundéré face au processus de modernisation, Comparative Studies of Humanities and Social Sciences, Graduate School of Letters, Nagoya University, 2008, 317 p. Robert Tendjim, Le volcanisme de la région de Ngaoundéré (Adamaoua-Cameroun) : étude volcanologique et pétrologique, Université Clermont Ferrand 2, 1986, 242 p. (thèse de 3e cycle : Terre, océan, espace). מדיה וקבצים בנושא נגאונדרה בוויקישיתוף נגאונדרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Catholic Hierarchy website The University of Ngaoundere ›› Welcome to Ngaoundere University, www.univ-ndere.cm "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמישהו יעצור אותי (אלבום)

שמישהו יעצור אותי הוא אלבום הבכורה של הזמר והמוזיקאי עדן חסון, שיצא לאור ב-4 באפריל 2019. על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עדן חסון (למעט היכן שמצוין אחרת).  נדב מנוחין‏, הזמר הכי חם בישראל חייב להעלות הילוך אם הוא רוצה להישאר, באתר וואלה, 27 ביוני 2019
בני מיעוטים בפוליטיקה הישראלית

בני מיעוטים בישראל כיהנו במגוון תפקידים בפוליטיקה של ישראל. ב-11 ממשלות כיהנו לאורך השנים 8 נציגים: ארבעה דרוזים וארבעה ערבים מוסלמים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. דרוזים ראשונים בתפקידים ציבוריים בישראל בני מיעוטים בישראל דרוזים בישראל הדת הדרוזית ערביי ישראל בדואים בישראל מוסלמים בישראל צ'רקסים בישראל
עמית הכטר

עמית הכטר (נולד ב-30 בספטמבר 2001) הוא שחקן ישראלי. בשנת 2014, כשהיה בגיל 12, גילם את דמותו של יונתן בסרט "מדינת הגמדים" שיצא לאקרנים בשנת 2017. בשנים 2017–2018 שיחק בסדרה "בית הכלבים", בה גילם את הדמות רויו, בערוץ ניקלודיאון. בחנוכה 2019 השתתף במחזמר "כל ההתחלות" (מכולת קטנה ומדליקה 2) המשלב את שיריו של אמיר פרישר גוטמן, וגילם את הדמות אמיר. המחזמר עלה באשדוד ובוים על ידי קובי מחט. בדצמבר של אותה שנה גילם את הדמות יורגן בעונה השלישית של הסדרה "אחותי קפצה כיתה". בשנים 2020–2022 שיחק בתור דניאל פישר בסדרה "ספיידרז" בערוץ טין ניק לצופי HOT. באפריל 2020 החל להנחות לצד קים אור אזולאי את התוכנית "זורמים" העוסקת בשמירה על איכות הסביבה והנחלים ומשודרת בערוץ TeenNick. הכטר גילם את דמותו של ניתאי בסדרה "מחנה אבא", שעלתה לראשונה למסך ב-8 באוגוסט 2020 בערוץ KIDZ לצופי yes. בשנת 2021 גילם את שי בסדרה "מי פה הבוס?" של כאן חינוכית. באותה שנה שיחק את יצחק רבין במספר פרקים ברשתות החברתיות של חיל החינוך והנוער. בשנת 2024 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "בלקספייס" של רשת 13. באותה שנה חזר לשחק את רויו בסדרה "בית הכלבים", בעונתה הרביעית. הכטר למד בבית הספר תיכון מו"ר ברעות, ולמד במגמת תיאטרון. הוא התגורר מספר שנים בארצות הברית ונכון ל-2024, גר בעיר מודיעין. הוא הדריך בתנועת הצופים ויש לו אח ואחות. משרת בתיאטרון צה"ל. מדיה וקבצים בנושא עמית הכטר בוויקישיתוף עמית הכטר, ברשת החברתית אינסטגרם עמית הכטר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עמית הכטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עמית הכטר, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים נוי טל, עמית הכטר: "החברים הגיבו נורמלי יותר מהמורים", באתר פרוגי, 10 בדצמבר 2017 משה אבוטבול, קבלו אותם: אלו הפנים החדשות שנראה השנה על המסך, באתר פרוגי, 29 בספטמבר 2019 לגדול על הבמה מודיעין NEWS נועם ארבל, עמית הכטר: "ניצלתי מזה בשנייה האחרונה", באתר פרוגי, באוגוסט 2020 נועם אסולין, בוויב רגוע וחיים רגילים: עמית הכטר כובש את עולם הבידור, באתר פרוגי, בספטמבר 2020 רותי בוסידן, כוכב עולה, בעיתון ידיעות מודיעין, עמוד 59, 12 במאי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליגווה

בלטביה העתיקה, ליגווה (Līgo, נקרא גם יאני -Jāņi) היה פסטיבל שנערך ב-20 ביוני. הנשים והילדות אספו עשבים ופרחים וארגו מהם זרים. חוואים חתכו ענפי תרזה ושמו אותם במתבנים, כדי למנוע מעכברים וממכרסמים אחרים מלאכול את היבול. הפרות הוזנו ב-John's Grass וחול נבזק על ראשיהן כדי שיניבו חלב מתוק. נערות נתנו כתרי פרחים למחזריהן הפוטנציאליים. ועם כתרים אלו הלכו הבנים והבנות לישון, ואם חלמו זה על זו, הם היו מיועדים להינשא. מדיה וקבצים בנושא ליגווה בוויקישיתוף Lauris celebrates "Līgo" and "Jāņi" in Pāvilosta, Latvia! ביוטיוב ליגווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישי שטקלר

ישי שטקלר גרין (נולד ב-14 בינואר 1973) הוא מנצח אופרה, תזמורות ומקהלות ישראלי. שימש כמנצח הבית ומנצח המקהלה באופרה הישראלית, וכיום הוא מנהל מוזיקלי של אנסמבל זמרי קולגיום תל אביב ועוזר מנצח באופרה הלאומית של פריז. שטקלר נולד וגדל בישראל. למד בתיכון לאומניות תלמה ילין ושר במקהלת העפרוני, בניצוחה של מיה שביט. לאחר שירותו הצבאי בגלי צה"ל כמוזיקאי מצטיין למד באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב והקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. כיהן כמנצח הבית ומנצח המקהלה באופרה הישראלית במשך עשר עונות, במהלכן ניצח על יותר משלושים הפקות אופרה, בהן יבגני אונייגין, לה בוהם, כרמן, פאוסט, היהודיה, נורמה ורבות אחרות. ניצח על הפקות הענק של האופרה הישראלית, נבוקו, טוסקה, לה טרוויאטה ומאדאם באטרפליי בפארק הירקון בתל אביב ובבריכת הסולטן בירושלים לעיני עשרות אלפי צופים בשידורים ישירים ברדיו ובטלוויזיה. ניצח על כל התזמורות החשובות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, סימפונט רעננה והסינפונייטה הישראלית באר שבע. שטקלר מנצח בבתי אופרה גדולים בעולם וכן מנצח על תזמורות סימפוניות בצרפת, איטליה, ספרד, גרמניה, ברזיל, רומניה וקוריאה הדרומית. הקלטת האופרה ״לה ג'וקונדה״ מאת אמילקארה פונקיילי, בניצוחו, יצאה בחברת Brilliant Classics ברחבי העולם. משנת 2014 שטקלר הוא גם מנהלו המוזיקלי ומנצחו הראשי של אנסמבל זמרי קולגיום תל אביב. כמו כן, הוא משמש עוזר מנצח באופרה הלאומית של פריז. שטקלר הוא מנצח מקהלת בית הספר התיכון הארצי לאמנויות על שם תלמה ילין מזה 13 שנה.[דרושה הבהרה] אלבום אוסף של המקהלה יצא לאור בשנת 2016. באותה שנה שימש כמפיק המוזיקלי של הסרט "החטאים" של הבמאי אבי נשר. בשנת 2017 יזם והקים את פרויקט המקהלות בקונסרבטוריון ירוחם שבמסגרתו פועלות כיום שש מקהלות בירוחם. שטקלר מתגורר ברחובות עם אשתו, נגנית הקלרינט קרן דביר-שטקלר ושלושת ילדיהם. שטקלר הוא דבוראי בשיטות ביו-דינמיות והוא מכין ומשווק דבש טבעי ומוצריו. בשנת 2018 חשף ביחד עם אסף הראל כי הוא ותלמידים נוספים בבית הספר תלמה ילין נפגעו מינית על ידי המנצח מנחם נבנהויז. זוכה מלגות AVI בז'נבה זוכה מלגות הקרן ע"ש וינגייט בלונדון פרס ההשתלמות הבינלאומית למנצח ישראלי צעיר ע"ש גארי ברתיני לשנים 2006–2007 זכה במלגות השתלמות ובמענקים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. ישי שטקלר, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו דף האמן באתר האופרה הישראלית ישי שטקלר מנצח על מקהלת העבדים העברים, מתוך נבוקו בפארק ראיון לפודקאסט ״זה קלאסי״ של אסף מעוז מאיה נחום שחל, "ידעתי שאשלם מחיר כבד על הניצוח הזה", באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2020 רונית ורד, "יותר ממה שאני הצלתי דבורים, הדבורים הצילו אותי", באתר הארץ, 21 במאי 2020 שטקלר ישי, מנצח, באתר www.israel-opera.co.il ראם שרמן, פרק #697 – ישי שטקלר מנצח על דבורים, באתר גיקונומי, ‏19.03.2023 ראיון של ישי שטקלר בגלי צה"ל, באתר glz.co.il מורה ב"תלמה ילין" שלמד אצל המנצח נבנהויז: "גם אני הוטרדתי", באתר החדשות 13
דני קמושביץ

דני קמושביץ (נולד ב-12 באפריל 1982) הוא שחקן, כותב, יוצר וקומיקאי ישראלי. קמושביץ נולד בתל אביב וגדל ברעננה. בשנת 2000 סיים את לימודיו בתיכון מטרו-ווסט. ב-2001 התגייס לצה"ל בתור מפקד בבסיס קליטה ומיון (מיט״ב - בקו״ם) בתל-השומר. בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים. בשנת 2017 החל לשמש כתסריטאי ושחקן בתוכנית המערכונים קומדי סנטרל סטיישן ששודרה בערוץ HOT קומדי סנטרל. קמושביץ עובד כקופירייטר בתחום הפרסום, כותב בנושאים שונים ומשחק בהפקות טלוויזיה שונות. 2021 - פגום, בתפקיד עמי 2020 - קיבוצניקים, בתפקיד: ארנון כץ 2020 - סטוקהולם, בתפקיד רופא 2019 - פאנץ', בתפקיד: קובי ידעיה 2019 - צומת מילר (סדרה), בתפקיד: נחום הרשלקוביץ 2019 - לה פמיליה (סדרה), בתפקיד: אורן 2019 - השוטר הטוב (קומדיית מצבים), בתפקיד: יאחונה 2017 - קומדי סנטרל סטיישן, דמויות שונות 2017 - בית הכלבים (סיטקום), בתפקיד: הבעלים של נינג'ה קמושביץ נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בראשון-לציון. דני קמושביץ, ברשת החברתית פייסבוק דני קמושביץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דני קמושביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראיון עם דני קמושביץ באתר ילדי הקומדיה תומר ברנד, אין כניסה לשמנים: דני קמושביץ משיב לשאלון, באתר nrg‏, 9 במאי 2016 קומדי סנטרל סטיישן, באתר www.ishim.co.il
פאולה ארנולד

פאולה ארנולד (בגרמנית: Paula Arnold; ‏8 בפברואר 1885 - 5 בספטמבר 1968) הייתה עיתונאית, צפרית וקדרית. פאולה ארנולד נולדה ב-1885 בווינה שהייתה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביה, פרופסור ליאון קלנר, לימד באוניברסיטת וינה ספרות אנגלית והיה מראשוני הציונות ומאנשי חוגו הקרוב של הרצל. בגיל 12 פגשה לראשונה את הרצל. בגיל 13 נסעה עם הוריה לשנה לאנגליה. כשבגרה עסקה בהוראה, אך אחרי נישואיה בשנת 1910 לפרקליט ד"ר מרקוס (מקס) ארנולד עזבה מקצוע זה והחלה לכתוב בעיתונים ובכתבי עת שונים. כמו כן כתבה את הפרק שעסק באוסטריה בספר "ארצות ועמים" שהוציאה הוצאת פיטמן בלונדון. בשנת 1926 החלה ללמד בגימנסיה "חיות" בווינה. שנה אחר כך החלה לכתוב ל"בולטימור סאן" וב-1931 ל"מנצ'סטר גארדיאן". כיוון שהחלה לאבד את שמיעתה, החליטה לזנוח את חלומה ללמד אנגלית בארץ ישראל, ולמדה קדרות בבית המלאכה של הקדר האומן ממוצא רוסי, איסקרא. בנובמבר 1933 עלתה עם בן זוגה לארץ ישראל. השניים התיישבו בבנימינה והקימו בית מלאכה לקדרות. לאחר פטירתו של מקס ב-1942 החלה פאולה ארנולד לכתוב ב-Palestine Post, שם כתבה טור קבוע של ביקורות ספרים ושל "רשימות טבע", שכונסו מאוחר יותר בספר Israel Nature Notes. בצד זאת פרסמה בעיתונים שונים בעברית, באנגלית ובגרמנית. בשנת 1960, לרגל שנת המאה להולדת הרצל, יצא תרגום מגרמנית לאנגלית מפרי עטה לספרו האוטופי של הרצל "אלטנוילנד". בשנת 1962 התפרסם המדריך מפרי עטה "צפורי הארץ" ובו איורים מאת וולטר פרגסון. ארנולד כתבה אוטוביוגרפיה שהתפרסמה בשם "זכרונות באהבה". אחותה הצעירה של ארנולד, דורה, הייתה נשואה במשך מספר שנים לפילוסוף ולטר בנימין. ארנולד נפטרה ב-1968. מדיה וקבצים בנושא פאולה ארנולד בוויקישיתוף תולדותיה של פאולה ארנולד, בעיתון הייקים "יקינתון MB" פה ושם בארץ ישראל, אפיזודה 20 - מווינה לבנימינה מאת יפתח מזור צפורי ישראל וסבתא פאולה ארנולד בת ה-80, מאמר בעיתון מאת איתמר בן חור גיטה אבינור, "זכרונות על פאולה ארנולד", בצל הזכרונות: מאמרים בבקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1975. מידע על ארנולד, פאולה, 1885-1968 בקטלוג הספרייה הלאומית פאולה ארנולד (1885-1968), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורשקה ז'ולניר

אורשקה ז'ולניר (בסלובנית: Urška Žolnir; נולדה ב-9 באוקטובר 1981) היא ג'ודוקא עבר סלובנית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג, האלופה האולימפית מלונדון 2012. ז'ולניר השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008 ו-2012. באתונה 2004 היא זכתה במדליית ארד. היא התחילה בשלב שמינית הגמר בו ניצחה בניקוד יוקו את דריאוליס גונזאלס הקובנית. ברבע הגמר היא ניצחה באיפון את גלה ונדקביי הבלגית לאחר תרגיל סוקוי-נגה. בחצי הגמר ז'ולניר הפסידה לקלאודיה הייל האוסטרית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה בווזארי על מארי-הלן צ'יסולם הקנדית. באולימפיאדת בייג'ינג 2008 היא הייתה נושאת הדגל של המשלחת הסלובנית בטקס הפתיחה. בתחרות הג'ודו היא סיימה במקום השביעי לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר. באולימפיאדת לונדון 2012, ז'ולניר זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג כאשר 4 מתוך 5 ניצחונותיה היו באיפון. בסיבוב הראשון היא ניצחה את קלאודיה מלצהאן הגרמנייה, בשמינית הגמר היא ניצחה את אסטפניה גרסיה מאקוודור וברבע הגמר היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית. בחצי הגמר היא ניצחה את צדבסורנגין מונקזאיה המונגולית. בגמר ז'ולניר התמודדה מול שו לילי הסינית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח. ז'ולניר מחזיקה בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2005 ו-2011. באליפויות אירופה היא זכתה בארבע מדליות. מדליית זהב (2009), מדליית כסף (2007) ושתי מדליות ארד (2008 ו-2011) במהלך הקריירה ז'ולניר זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. ביוני 2015 היא פרשה מג'ודו תחרותי והחלה לאמן במועדון הג'ודו בו גדלה. מדיה וקבצים בנושא אורשקה ז'ולניר בוויקישיתוף אורשקה ז'ולניר, ברשת החברתית פייסבוק אורשקה ז'ולניר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורשקה ז'ולניר, ברשת החברתית אינסטגרם אורשקה ז'ולניר, באתר olympedia.org אורשקה ז'ולניר, באתר איגוד הג'ודו העולמי אורשקה ז'ולניר, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
דול סרדינאי

דול סרדינאי (שם מדעי: Cynotherium sardous) הוא מין של כלב נכחד אשר חי בתקופת הפליסטוקן, בערך לפני 11,300 שנים מהיום, באיים סרדיניה וקורסיקה (בתחומי איטליה וצרפת של ימינו, בהתאמה) שבים התיכון. הוא קרוב מאוד לדול המודרני אך היה קטן ממנו, ככל הנראה כתוצאה של גמדות איים. המשמעות של שמו: "כלב הבהמה של סרדיניה". דול זה היה קטן יחסית לכלב והיה קרוב לסוג או תת-הסוג הנכחד Xenocyon, ממנו, ככל הנראה, התפתח. אפשרויות נוספות הם שהוא קשור למין הכלב הנכחד Canis arnensis או לזאב הטלוא, אך לא ברור אם קרוב לדול החי. הוא הגיע למשקל ממוצע של 10 ק"ג והיה בעל גפיים קצרות, צוואר קצר וחוטם וראש מוארכים מעט, התאמה למעקב חרישי אחרי טרף. הוא התפתח על האיים שם ניזון מטרף קטן יחסית של מכרסמים וארנבות עליהם זינק בהפתעה כמו שועל. הדול נכחד לאחר הגעת בני האדם הראשונים לאיים, לפני כ-11,000 מזמננו, ככל הנראה כתוצאה מציד או מהבאת מינים פולשים מתחרים. מדיה וקבצים בנושא דול סרדינאי בוויקישיתוף דול סרדינאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דול סרדינאי, באתר GBIF (באנגלית)
ברברה (אי, אנטארקטיקה)

האי ברברה (באנגלית: Barbara Island) הוא הגדול והצפוני מבין איי דבנהאם, שבחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. האי התגלה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1937–1934 בפיקודו של ג'ון ריימיל. ריימיל קרא לאי על שמה של ברברה, בתו של פרנק דבנהאם, חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר הבריטית אל ארץ גרהאם. האי ברברה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי ברברה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה האי ברברה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור האי ברברה תצלום הנוף הנשקף מהאי ברברה מידע גאוגרפי והיסטורי
בוריהאינה

בוריהאינה (שם מדעי: Borhyaena; מילולית: "צבוע מחוזק") הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הבוריהאיניים שבסדרת הספרסודונטה, אשר חי בתחילת תקופת המיוקן לפני 17.5-15.5 מיליון שנה באמריקה הדרומית. מאובניו התגלו במספר תצורות בפטגוניה שבארגנטינה וצ'ילה ותוארו לראשונה ב-1887 על-ידי פלורנטינו אמגינו (Florentino Ameghino) שגם העניק את השם בוריהאינה. הבוריהאינה היה טורף-ראשי באמריקה הדרומית הקדומה, עקב מבנה לסתותיו החזקות ושרירי הראש והצוואר הגדולים שדמו לאלה של צבוע נקוד. הוא הגיע לגובה 50 ס"מ ולמשקל משוער של 23-65 ק"ג וכנראה יכל לנוע במהירות במישורים, אך קצת פחות טוב מזאבים והיה בעל טפרים חצי-נשלפים וזנב ארוך מאחוריו. ייתכן שהוא הסתמך על ציד ממארב או שניזון בעיקר מנבלות. יצור זה כנראה צד לבד או בקבוצות קטנות טרף אשר חי במישורים הקדומים כמו דלשינאים שונים, דמויי קביה ומינים קטנים של מרידיונגולטיים. כל אלה נכחדו לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה. מדיה וקבצים בנושא בוריהאינה בוויקישיתוף בוריהאינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בוריהאינה, באתר GBIF (באנגלית) Borhyaena, https://paleobiodb.org/ (באנגלית) Borhyaena Ameghino, 1887, https://www.gbif.org/ (באנגלית)
האי ברברה

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה האי ברברה – אחד מאיי דבנהאם, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה ארצות הברית האי ברברה – אחד מאיי אדריאנוף שבאיים האלוטיים במדינת אלסקה שבארצות הברית קנדה האי ברברה – אי בפרובינציית אונטריו שבקנדה איי סנטה ברברה (ברברה הקדושה): איי סנטה ברברה – איי התעלה של מדינת קליפורניה שבארצות הברית האי סנטה ברברה – אחד מאיי סנטה ברברה
ג'אן לימינג

ג'אן לימינג (באנגלית: Jan Leeming; נולדה ב-5 בינואר 1942) היא מגישת טלוויזיה אנגלייה. לימינג נולדה במחוז קנת ועבדה תקופה כשחקנית ומנחה באוסטרליה וניו זילנד. ב-1966 הופיעה בקומדיית המצבים "Hugh and I". ב-1969 החלה להנחות את תוכנית המדע לילדים "Tom Tom" בערוץ BBC1 וביצעה זאת עד 1970. מ-1976 ועד 1979 הגישה את תוכנית המגזין "Pebble Mill at One", באותה תקופה גם לקחה חלק בהגשת תוכנית הרדיו "Woman's Hour". ב-1979 הנחתה את תחרות מיס אנגליה בה זכתה קרוליין סיוורד. היא הנחתה את אירוויזיון 1982 בהרוגייט. ב-1999 הופיעה בתפקיד עצמה בסרט "Whatever Happened to Harold Smith?‎". ב-2006 התמודדה בתוכנית המציאות "I'm a Celebrity...Get Me Out of Here!‎". ב-2010 הופיעה בתוכנית "בואו לאכול איתי" בפרק ספיישל בו השתתפו ידוענים בתוכנית. היא נישאה חמש פעמים ולה בן אחד. אתר האינטרנט הרשמי של ג'אן לימינג ג'אן לימינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Jan Leeming is voted off I'm A Celebrity, 2006-11-30 Jan, sensational at 70... but my marrying days really are over, now, says five-times wed newsreader, Mail Online, ‏2012-01-07 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בובת סמרטוטים

בובת סמרטוטים היא בובה תפורה מבד, אשר באופן קלאסי ניתן היה ליצרה בבית משאריות בד ולמלאה בהן. כיום בובות אלו מיוצרות באופן תעשייתי. בובות סמרטוטים מככבות בספרות ילדים, למשל בובה בשם ראגדי אן בסדרת ספרים לגיל הרך שכתב ואייר ג'ון ברטון גרואל (1880-1938). ראגדי אן היא בובת סמרטוטים בצבעי כחול-לבן, ולה שיער מחוט אדום. הדמות נוצרה בשנת 1915 כבובה, והוצגה לקהל בשנת 1918 בספר בשם "סיפורי ראגדי אן". בובה שווקה יחד עם הספר, והדבר היווה הצלחה מסחרית. בספר המשך, "סיפורי ראגדי אנדי" (1920), הוצגה דמותו של אחיה אנדי, לבוש חליפת מלחים וכובע מלחים, שקיבל בעברית את השם רני סמרטוטני. מדיה וקבצים בנושא בובת סמרטוטים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים ובנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייכנר

אייכנר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Aichner או Eichner). האם התכוונתם ל... איתמר אייכנר – עיתונאי ישראלי בילי אייכנר (Eichner) – קומיקאי ושחקן אמריקאי פביאן אייכנר (Aichner) – מתאבק איטלקי
הוגו בקר (שחקן)

הוגו בקר (בצרפתית: Hugo Becker; נולד ב-13 במאי 1987) הוא שחקן ובמאי צרפתי. בקר ידוע בעיקר בתור לואי גרימלדי בסדרה "אחת שיודעת". הוגו בקר למד בקונסרבטוריון אמנות הדרמה שבצרפת, בחצר פלורנט, ומאוחר יותר גם באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה שבלונדון. בקר היה אחד מהכישרונות הצעירים בפסטיבל קאן בשנת 2010, שבה גם הופיע לראשונה בטלוויזיה במגוון תפקידים. הוא שיחק דמות של פוליטיקאי צעיר ב"התקיפה" שביים. כמו כן, בשנת 2010 עשה בקר את הופעת הבכורה שלו בהוליווד, כשגילם את לואי גרימלדי בסדרה אחת שיודעת, ששודרה בערוץ The CW. בשנת 2011 שיחק בקר את חוויאר בסרט האמריקאי עלמות במצוקה. הסרט חתם את פסטיבל הסרטים של ונציה ובהמשך ניצח בפסטיבל טורונטו. בשנת 2012 כיכב בדמות אנטואן לווסיאר בסרט המוקומנטרי מסתורין העניין. בשנת 2013 גילם את איזק דרייפוס, כוכב פוטבול שמעורב בפרשת טרור, בשני פרקים בסדרה ששודרה בערוץ BBC3. בשנת 2014 שיחק הוגו בקר בדמות רומן ב-6 פרקים של הסדרה שפים, ואשר על משחקו זה זכה בפרס אדמי בקטגוריית השחקן המבטיח הטוב ביותר. ב-2015 שיחק בסדרה שירות חשאי מאוד בדמות הראשית של אנדרה מרלו, צעיר המגויס לשירות החשאי של צרפת, ומשרת בו במהלך שנות ה-60. ב-2016 החל לגלם את תפקידו של סיריל בלסן בדרמה הפוליטית ברון נואר. כמו כן, באותה שנה הוא כיכב בתפקיד הראשי בסדרת הפשע הספרדית חשדנות, שם הוא ביצע דמות של שוטר שמסתנן לבית חולים כדי למצוא נעדר. ב-2019 שיחק בקר בסדרה אוסמוסיס המשודרת בנטפליקס. מאז שנת 2014 הוגו בקר הוא אחד המפיקים ב"נובל דון הפקות". שירות חשאי מאוד אחת שיודעת מדיה וקבצים בנושא הוגו בקר בוויקישיתוף הוגו בקר, ברשת החברתית פייסבוק הוגו בקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הוגו בקר, ברשת החברתית אינסטגרם הוגו בקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הוגו בקר, באתר AllMovie (באנגלית) הוגו בקר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הוגו בקר, באתר Metacritic (באנגלית) הוגו בקר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הוגו בקר, באתר Genius “Chefs”, une série qui sent bon, Télérama.fr (בצרפתית) Hugo Becker. Première étoile, Libération.fr, ‏2015-02-10 (בצרפתית) Hugo Becker, l’acteur messin au pays des Chefs, www.republicain-lorrain.fr (ב־)