laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מועדון הדאנג'ן

דאנג'ן (אנגלית: Dungeon; בתרגום מילולי לעברית: צינוק), הוא מועדון פטיש וBDSM, הראשון שפעל בישראל. המועדון משרת קהילה של אלפי חובבי BDSM ופטיש ואף פתוח בימים מסוימים לקהל הרחב. המועדון תרם במידה משמעותית להתרחבותה ופרסומה בציבור הרחב של קהילת ה-BDSM בישראל. המועדון נוסד בשנת 2002 על ידי עמוס לוי ושכן בכיכר קדומים ביפו העתיקה, במבנה טורקי עתיק. לאורך השנים משך המועדון תשומת לב תקשורתית ועורר מחלוקת ציבורית סביב פעילותו. בנוסף למאפיינים הרגילים של מועדון לילה, דוגמת בר משקאות, תקליטן ורחבת ריקודים, ייחודו של המועדון הוא בהופעות ה-BDSM והפטיש הנועזות שמתקיימות בו, ובאווירה המינית המתירנית שמאפיינת אותו. הכניסה למסיבות מחייבת עמידה בקוד לבוש, שכולל ביגוד קינקי ופטישיסטי, עם דרישת מינימום של לבוש מכובד בצבע שחור. כמו כן, על אורחי המועדון נאסר לצלם בתחומו, וזאת על מנת לשמור על פרטיותם של חברי הקהילה. במהלך שנות פעילותו צולמו במועדון מספר וידאו קליפים, לשירים "חבל שחור" של רגב דהן, "ממעמקים" של עידן רייכל, "אינטואיציה" של שלומי שבן ו-"Satisfaction's Guaranteed" של הילה דוידסון. כמו כן, צולמו במועדון פרקים לתוכניות טלוויזיה כגון "דאבל דייט", "הכל דבש" ו"מה זה השטויות האלה?!". הפרק העשירי בעונה השנייה של הסדרה "צומת מילר" נקרא "המורה מהדאנג'ן", ובו אדיר מילר והסוכן שלו מבקרים במועדון כדי לבדוק האם המורה של בנו של מילר מבלה שם. בנובמבר 2007 נסגר המועדון בהוראת עיריית תל אביב, בטענה כי הוא גורם לרעש ומפריע לדיירים במקום. בעקבות מחאה ציבורית ועתירה שהוגשה בנושא לבית המשפט המחוזי בתל אביב, איפשר בית המשפט לפתוח את המועדון לתקופת ניסיון של חודש בינואר 2008, אולם בסופו של דבר המועדון לא חזר לפעול. לאחר סגירתו לא נפתח מועדון BDSM במקומו, אך מסיבות המיועדות לקהילה המשיכו להתקיים במועדונים רגילים בתל אביב. ביולי 2010 נפתח המועדון מחדש, במיקום אחר ברחוב השרון בדרום תל אביב. הנכס ברחוב השרון היה בבעלות חברה בת של הסוכנות היהודית, שלאחר שגילתה שהשכירה את הנכס לטובת מועדון סאדו-מאזו, סירבה לחדש את חוזה השכירות. לאחר מאבק משפטי ותקשורתי שארך כשנתיים, במרץ 2018 נאלץ המועדון להעתיק את מקומו פעם נוספת, לרחוב הארבעה בתל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של מועדון הדאנג'ן מרב יודילוביץ', כואב? כאב?, באתר ynet, 27 בנובמבר 2002 סגירת הדאנג'ן - דיכוי של מיעוט מיני, GoGay עינת אוליבייר, עכבר העיר אונליין, אנשי המסיבות: לילה של פנטזיות עם עמוס לוי, באתר הארץ, 22 באפריל 2012 יריב פלג, נאוה מרקו, ‏מועדון הדאנג'ן: מבט מבפנים, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2014 עכבר העיר אונליין, 13 שנים של עבדות: מה באמת קורה בדאנג'ן?, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2015 טלי קיים‏, "הייתי מוליכה את סרסיי על ארבע": טוויסט הסאדו מאזו של "משחקי הכס", באתר וואלה, 24 בינואר 2016 צחי דבוש, צינוק המריבה: שרנסקי נגד מועדון הדאנג'ן, באתר ynet, 29 בדצמבר 2016 זוהר צלח, 50 גוונים של שחור: איך נראה לילה במועדון הדאנג'ן?, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 18 ביולי 2018 סמדר פלד, מה קשור: הצצה נדירה אל מאחורי הקלעים של מועדון הדאנג'ן, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 30 בנובמבר 2018 זוהר צלח, ‏מה שקורה בדאנג'ן, באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2021 זוהר צלח, ‏"עדיין יש מי שיעקם פרצוף": הדאנג'ן חוגג עשרים שנה של סדום ועמורה, באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2022 מוריה בן יוסף, מועדון הסאדו מאזו דאנג'ן נפתח מחדש, nrg, ‏10.8.2010 עינת שרון, משנה מקום משנה מכה: מועדון הדאנג'ן ייפתח מחדש ברחוב הארבעה, באתר טיים אאוט תל אביב, 12 במרץ 2018
אוקספורד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אוקספורד – עיר באנגליה אוניברסיטת אוקספורד – אוניברסיטה בעיר אוקספורד, אנגליה, המהווה התארגנות-על, המאגדת בתוכה כמה עשרות קולג'ים שונים ונפרדים. המילון האנגלי של אוקספורד – מילון אנגלי-אנגלי בהוצאת הספרים של אוניברסיטת אוקספורד אדוארד דה ויר, רוזן אוקספורד ה-17 – אציל אנגלי ואחד מאנשי חצר המלוכה של העידן האליזבתני. נחשב בקרב חוגים אקדמיים כאחד המועמדים להיות מחבר הצללים העומד מאחורי זהותו האמיתית של מחבר מחזות שייקספיר רחוב אוקספורד – רחוב מרכזי בלונדון כיכר אוקספורד – כיכר ותחנת רכבת תחתית ברחוב אוקספורד שבלונדון אוקספורד (ניו זילנד) – עיר בניו זילנד איירספיד אוקספורד מטוס אימון מתקופת מלחמת העולם השנייה מוריס אוקספורד מכונית מתוצרת מוריס אוקספורד (מסצ'וסטס) מקום הולדתה של קלרה ברטון, מייסדת הצלב האדום האמריקני אוקספורד (מיסיסיפי) עיר-מחוז של מחוז לפאייט, מיסיסיפי, בארצות הברית, הנקראת על שם אוניברסיטת אוקספורד הבריטית. אוקסברידג' (Oxbridge) - הֵלְחֵם שנוצר מחיבור שמות שתי האוניברסיטאות הוותיקות ביותר בבריטניה - אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג'.
בנג'מין בריגז

בנג'מין ספוּנר בְּרִיגְז (באנגלית: Benjamin Spooner Briggs;‏ 24 באפריל 1835–נעלם ב-1872) היה יורד ים אמריקאי ורב החובל של ספינת הרפאים "מרי סלסט" בשעה שנתגלתה ב-4 בדצמבר 1872. הוא, אשתו שרה, ובתו סופיה מתילדה, נעלמו. בריגז פיקד בעבר על בריגנית בשם Sea Foam ("קצף הגלים"), ובשעת נישואיו לשרה קוֹבּ בשנת 1862 פיקד על סקונר בשם Forest King ("מלך היער"). על ספינה זו הפליג הזוג לירח הדבש שלו באירופה. בשנת 1865 נטל את הפיקוד על הברקה "ארתור", והעביר את הפיקוד על "מלך היער" לאחיו אוליבר. בנו, ארתור ס' בריגז, נולד בעיירה מָרִיוֹן שבמסצ'וסטס. המשפחה עברה למרסיי שנה לאחר מכן, וחזרה למריון לפני שנולדה בתם ב-31 באוקטובר 1870. בשנת 1871 שקלו בריגז ואחיו לוותר על הימאות ולפתוח חנות למכירת מוצרי מתכת בניו בדפורד, מסצ'וסטס, אולם לבסוף נמלכו בדעתם. בשנת 1872 קנה בריגז מניה בבריגנית "מרי סלסט", ושיפץ את תא הנוסעים כדי להתאימו למשפחתו. אשתו שרה ובתו נלוו אליו במסע לג'נובה, בשעה שבנו ארתור נותר עם סבתו במסצ'וסטס על מנת שלא לקטוע את לימודיו בבית הספר. הספינה עזבה את חופי אמריקה ב-7 בנובמבר לכיוון אירופה, ונתגלתה, כאשר היא נטושה באופן מסתורי, ב-4 בדצמבר כ-600 מייל מחופי גיברלטר. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין בריגז בוויקישיתוף בנג'מין בריגז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לינדזי פרייס

לינדסי ג'לין פרייס (באנגלית: Lindsay Jaylyn Price; נולדה ב-6 בדצמבר 1976) היא שחקנית טלוויזיה וזמרת אמריקאית. לינדזי פרייס נולדה ב-6 בדצמבר 1976 בארקאדיה, קליפורניה, הוריה גדלו כאחים חורגים. אימה הייתה בילדותה יתומה קוריאנית, ואומצה על ידי משפחה אמריקאית. יש לה אח גדול בשם בריאן. פרייס החלה את הקריירה שלה בגיל 6 כאשר הופיעה בפרסומת ל"טויס אר אס". בגיל 8 היא ביצעה הופעת אורח בסדרה "Finder of Lost Loves". מ-1991 עד 1993, היא שיחקה בסדרה "כל ילדיי", ומ-1995 עד 1997, היא שיחקה בסדרה "היפים והאמיצים". לאחר מכן היא שיחקה בסדרה "בוורלי הילס 90210". ב-1999 שיחקה בסרט "הפיצול הגדול" בכיכובה של ג'ודי גריר. בשנת 2003 שיחקה בסיטקום "זיווגים" של רשת NBC, התכנית אשר מבוסס על סדרת טלוויזיה בריטית באותו שם ירדה מן המרקע לאחר עונה אחת. ב-2005 הוציאה פרייס אלבום הנושא את שמה, ובאותה שנה הופיעה בסדרה "פפר דניס". בשנים 2008–2009 הופיעה בשתי עונות של סדרת הדרמה "ליפסטיק ג'ונגל", בתפקיד המעצבת ויקטורי פורד. במחצית השנייה של 2009 הופיעה פרייס בסדרת הדרמה "איסטוויק", המבוססת על ספרו של ג'ון אפדייק, "המכשפות מאיסטוויק". ב-31 ביולי 2004, נישאה פרייס לשון פילר בחוות סדלרוק, מליבו קליפורניה. הזוג התגרש בשנת 2007. בשנת 2009 נישאה פרייס בשנית לשף האוסטרלי קרטיס סטון. מדיה וקבצים בנושא לינדזי פרייס בוויקישיתוף לינדזי פרייס, ברשת החברתית פייסבוק לינדזי פרייס, ברשת החברתית אינסטגרם לינדזי פרייס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינדזי פרייס, באתר AllMovie (באנגלית) לינדזי פרייס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לינדזי פרייס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאוניד קאופמן

לאוניד קאופמן (נולד ב-26 באוגוסט 1958) הוא המאמן הראשי של פנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט, מאמן נבחרת ישראל (1994–2002, 2007–2016) והמנהל המקצועי של איגוד השחייה בישראל. קאופמן נולד בבלארוס הסובייטית, אז חלק מברית המועצות, והחל לשחות בגיל שש. כשהיה בן 17 החל ללמוד לתואר ראשון בחינוך גופני וכשסיים את לימודיו בגיל 21 הצטרף לצבא האדום כמאמן של ספורטאים מצטיינים. בשנת 1984 החל לעבוד כמאמן שחייה. בין השנים 1987-1991 שימש כמאמן נבחרת השחייה של ברית המועצות. בין השאר אימן את ילנה רודקובסקאיה, האלופה האולימפית במשחה ל-100 מטר חזה מברצלונה. באפריל 1991 עלה לישראל. באוגוסט 1991 גייס גלעד ויינגרטן (ששימש אז כמנהל מכון וינגייט) את קאופמן כמאמן השחייה של המרכז לטיפוח מחוננים בספורט, שפועל במכון וינגייט, והחל משנת 1994 הצטרף למסגרות השונות באיגוד השחייה בישראל. במקביל השלים תואר שני ושלישי. בין השנים 1994–2002 שימש כמאמן נבחרת השחייה של ישראל, וחזר לתפקיד שוב בין השנים 2007–2016. תחת הדרכתו השיג ענף השחייה בישראל פריצות דרך משמעותית, וצוות השחיינים שלו הגיע לראשונה למשחה הגמר באולימפיאדה של אטלנטה שהתקיימה ב-1996. קאופמן הדריך גם את הפיינליסט הבא של ישראל, יעקב טומרקין, שסיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר גב באולימפיאדת לונדון ב-2012, ההישג הישראלי הטוב ביותר בשחייה במשחקים האולימפיים. השחיינים הישראליים הגיעו גם לגמר באליפות העולם בפעם הראשונה במהלך כהונתו וזכו במדליות באליפויות אירופה רבות. בין השחיינים הבולטים שאימן קאופמן, נמנים: מיקי חליקה, איתן אורבך, יואב גת, יואב ברוק, שילו איילון, קרן רגאל, עדי ביכמן, אניה גוסטומלסקי, רותם פלד, יעקב טומרקין, גיא ברנע, גל נבו, אנדראה מורז, קרן זיבנר, שי לבנת ועוד. נבחר למאמן השנה לשנת 2011, על ידי הוועד האולימפי בישראל. לאוניד קאופמן ימשיך לאמן את נבחרת השחייה, באתר ynet, 19 באפריל 2007 ד"ר לאוניד קאופמן - מאמן השנה לשנת 2011, באתר איגוד השחיה בישראל רון קופמן, אין אורבך, יש אחרים (בעיקר אחרות), באתר הארץ, 11 באפריל 2002 יניב טוכמן‏, ליאוניד קאופמן: "הבעיה היא שאין בכלל מקצוע כזה שנקרא מאמן", באתר וואלה, 17 באוקטובר 2016 ליאוניד קאופמן לא ימשיך כמאמן נבחרת השחייה, באתר ONE‏, 17 בנובמבר 2017 יואב גורן, בכמות דווקא נרשמה התקדמות. אבל באיכות, זה כבר משהו אחר, באתר הארץ, 20 ביולי 2003 ניר יהלום, ילד רע? אני?, באתר הארץ, 19 במאי 2001 רמי היפש, שחייה: 12 שחיינים יתמודדו באליפות אירופה, באתר הארץ, 5 במאי 2004 אורי טלשיר, שחייה: הדברים החשובים בחייו של גל נבו, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2009 רון קופמן, הוא פורח מאוחר, אבל פורח, באתר הארץ, 11 ביולי 2003
פובליוס הקדוש

פובליוס הקדוש (במלטית: San Publju) נחשב לבישוף הראשון של מלטה ולמי שעשה אותה לאומה הנוצרית הראשונה במערב ובין הראשונות בעולם. פובליוס היה השליט הרומאי של האי. לפי מעשי השליחים הוא הקביל את פניו של פאולוס הקדוש לאחר שספינתו של האחרון נטרפה אל היבשה ליד איי סנט פול בצפון-מערבו של האי בשנת 60, עת היה פאולוס בדרכו לרומא. לפי הברית החדשה ריפא פאולוס הקדוש את אביו של פובליוס ממחלת הדיזנטריה: "ובסביבי המקום ההוא שדות אשר לראש אנשי האי ושמו פובליוס, הוא הביא אותנו לביתו ויכלכל אותנו בטובו שלושה ימים; ואבי פובליוס נופל למשכב בקדחת ובמחלת המעיים ויבוא אליו פאולוס ויתפלל וישם עליו את-ידיו וירפאו; ואחרי כן באו גם-החולים האחרים אשר באי וירפאו." — מעשי השליחים, 28, 7-9 לאחר מכן, התנצר פובליוס הקדוש והיה לפי המסורת לבישוף הראשון של האי. הוא הוצא להורג בגין אמונתו על ידי הקיסר טראיאנוס באתונה בשנת 112 לערך. ביוון יש קדוש נוסף באותו שם שהיה נזיר, אך ייתכן כי דמויותיהם של השניים התערבבו. פובליוס הקדוש הוא אחד מהקדושים הפטרונים של מלטה כולה, ובייחוד של העיר פלוריאנה שליד ולטה, ויום חגו ב-21 בינואר. הארכיבישופות הקתולית של מלטה קתדרלת פאולוס הקדוש איי סנט פול מדיה וקבצים בנושא פובליוס הקדוש בוויקישיתוף פרטים נרחבים וכן תמונות
דגל גינאה המשוונית

דגל גינאה המשוונית אומץ ב-21 באוגוסט 1979. הדגל הוא טריקולור אופקי, בעל הצבעים ירוק, לבן ואדום ועם משולש כחול קהה זווית בצידו השמאלי. הירוק מסמל את המשאבים הטבעיים והג'ונגלים שבמדינה. הכחול מסמל את המים, שמחברים את הארץ הראשית עם האיים. הלבן מסמל את השלום. האדום מסמל את המאבק לעצמאות. במרכז הדגל נמצא סמל המדינה, בו מופיעים עץ המנגרובה, שישה כוכבים צהובים והמוטו Unidad Paz Justicia (אחדות, שלום, צדק). סמל גינאה המשוונית המנון גינאה המשוונית מדיה וקבצים בנושא דגל גינאה המשוונית בוויקישיתוף גינאה המשוונית, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל גינאה המשוונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קדושה

האם התכוונתם ל... קדושה (דת) – ערך ומהות הקדושה בדתות שונות קדושה (יהדות) – ערך ומהות הקדושה בדת היהודית קדושה (תפילה) – תפילה הנאמרת בחזרת הש"ץ ובברכות קריאת שמע ברכת קדושת השם – הברכה השלישית בתפילת העמידה קדושה דסידרא – קדושה הנאמרת בתפילת "ובא לציון" ספר קדושה – הספר החמישי מתוך ארבעה עשר הספרים הכלולים במשנה תורה לרמב"ם קדושה (רומא העתיקה) (אנ') – מונח במשפט הרומי מלחמה קדושה – שיר רוסי קודש (פירושונים) קדוש (פירושונים)
כוחות ההצלה

כוחות ההצלה הוא שם כללי לכל גופי החירום של המדינה העוסקים בהגנה והצלת חיים בשעת חירום. כוחות ההצלה המרכזיים בישראל הם: מגן דוד אדום (מד"א), שירותי כבאות והצלה (מכבי אש), פיקוד העורף ויחידות צה"ל השונות. מגן דוד אדום בישראל הוא הגוף הלאומי המופקד על הצלת חיי אדם בימי שגרה ובחירום. מגן דוד אדום בישראל מטפל במצבי חירום רפואיים, מפנה ומטפל בחולים ופצועים. שירותי כבאות והצלה בישראל (מכבי האש) הם הגורם המציל חיים, מחלץ לכודים ומצמצם ממדי הנזק לרכוש במקרים של דליקות, תאונות דרכים, התפשטות חומרים מסוכנים ופיגועי טרור. יחידת החילוץ וההצלה הארצית של פיקוד העורף היא יחידת מילואים עם גרעין מצומצם של חיילים סדירים. עם הקמתה היא איחדה בתוכה את כל פלוגות חילוץ והצלה של צה"ל שעסקו עד אז (ראו: פלח"צ), אם כי מאז 2016 שונה שמה ל"חטיבת החילוץ וההדרכה". יחידת החילוץ במשטרת ישראל המשטרה נמנית עם כוחות הביטחון של מדינת ישראל. בנוסף לתפקידה של משטרת ישראל להגן על החיים והרכוש במדינה ולאכוף את השמירה על החוק, קיימת במשטרה יחידת חילוץ והצלה הפועלת בהתנדבות, בעיקר במטרה לסייע למטיילים הנקלעים לסכנות שונות. ברחבי הארץ פועלות תשע יחידות חילוץ אזוריות ושלוש יחידות צוללים מתנדבים אשר הוקמו במטרה לסייע למטיילים שנקלעו לסכנות שונות. המשמר האזרחי מתאם את פעולתן של יחידות אלה. על פי הדיווחים, כמדי שנה יחידות אלה מבצעות כ־280 חילוצים, חלקם מורכבים מאוד. זק"א - ארגון התנדבותי שקם בעקבות הפיגוע בקו 405 ועזר בטיפול איסוף גופות החללים. מתנדבי זק"א מטפלים בפיגועי טרור, תאונות דרכים, מקרי רצח, התאבדויות ונפטרים גלמודים. בארגון קיימות גם בנוסף יחידות מיוחדות לאיתור חילוץ והצלה שונות כגון: יחידה לאיתור נעדרים, יחידות אופנועים, יחידות טיפוס גלישה וחילוץ, יחידות צוללים ויחידות כלבנים - היחידות השונות עובדות בשיתוף פעולה מלא עם משטרת ישראל ברחבי הארץ. בהקשר של תאונות דרכים - איתור מיקום התאונה ופינוי מהיר של הפצועים לבתי החולים, עובדים כוחות ההצלה בשיתוף פעולה עם חברת רינג אס.או.אס. איחוד הצלה - ארגון המתנדבים הלאומי, הוא ארגון התנדבותי שהוקם בשנת 2006 ומטרתו מתן מענה רפואי ראשוני ומקצועי על מנת להציל חיים. הארגון מונה אלפי חובשים, פרמדיקים ורופאים פעילים הפזורים בכל רחבי הארץ והוא מאושר כגוף מסייע רשמי בשעת חירום על ידי משרד הבריאות. יחידת הכלבנים לישראל - ארגון התנדבותי שקם כדי לטפל בחדירות ליישובים יהודים ביו"ש בעזרת כלבים ובמשך הזמן התרחב גם לתחום של איתור נעדרים. כיום הארגון מונה כ-200 מתנדבים עם כ-30 כלבי הצלה שמפוזרים ברחבי ישראל.
רכבות

רכבות הוא אלבום הבכורה של גבריאל בלחסן. האלבום יצא לאור בשנת 1999 בחברת התקליטים העצמאית שלומציון, בהפקת שלום גד. תפוצתו הייתה נמוכה והפורמט היה תקליטור צרוב. האלבום מתאר את חוויותיו של גבריאל בלחסן בבית החולים הפסיכיאטרי אברבנאל. השיר המפורסם ביותר מתוכו הוא שיר הנושא שלו. בשנת 2005 הוציאה בחברת התקליטים התו השמיני את האלבום מחדש, בעטיפה חדשה. אל תנאף (03:46) תלמי אליהו (03:37) מרכז עזריאלי (02:47) רכבות (03:48) קניון עזריאלי ב' (00:58) כף הקלע (02:44) אוקיינוס קפוא (02:29) שתים עשרה השנים (04:14) בננה ביץ' (03:01) בית חדש (03:18) מידע על האלבום רכבות באתר MusicBrainz "ספר תפילה לימים הנוראים (וגם לאחריהם)", ביקורת על האלבום באתר השרת העיוור ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינטלקטואל

אינטלקטואל הוא אדם העוסק בפעילות שכלית או רוחנית מגוונת מתוך ערכיות, ולא לשם תכלית מעשית כלשהי. בתחום הסוציולוגיה אינטלקטואל הוא איש רוח שמעורב בחיים הציבוריים כדי להציג את ניתוחיו ואת נקודת מבטו במגוון נושאים במטרה להגן או לשנות את ערכי החברה בה הוא פועל. אינטלקטואל אינו נושא, בדרך כלל, באחריות ישירה בחיים המעשיים, וסמכותו נובעת מאישיותו ואופיו. זהו מונח מאוחר השונה מהמונח העתיק פילוסוף, שממקד את הגותו למסגרות רעיוניות בלבד. הסוציולוג יהודה שנהב מגדיר את האינטלקטואל כ"מי שיש לו סטטוס בשדה אחד (ספרות, אקדמיה, שירה, משפט, פיזיקה), אבל מתייצב ומביע את עמדתו בשדה אחר – הפוליטי והמוסרי. [...] מי שהצליח לחצות את השדה שלו, לעזוב את הווקטורים המוכרים בשדה שבו הוא פועל מתוך שגרה, ולשוטט בשדות אחרים, מכוח ההון הסימבולי שעומד לרשותו". אינטלקטואל אמיתי "הוא טיפוס של משוטט, מאבחן, מתריס". לפי הגדרה זו אינטלקטואלים מודרניים כוללים אנשים כמו: אלברט איינשטיין (פיזקאי שעסק גם בקידום שלום, פדרליזם עולמי וצמחונות) ריצ'רד פיינמן (פיזיקאי שעסק גם בהוראת חינוך ובקשר בין תרבות ומדע), ריצ'רד דוקינס (ביולוג שכותב על הקשר בין מדע ודת ומוסר, בין היתר בספרו יש אלוהים?) ג'ארד דיימונד (ביולוג שכתב על ההיסטוריה של האנושות בספרים כמו רובים, חיידקים ופלדה) יובל נח הררי (היסטוריון שהתפרסם בזכות ספרו קיצור תולדות האנושות וכתבים רבים נוספים בנושאי חברה) המונח "אינטלקטואל" כשם עצם הפך לפופולרי בשנת 1898, לאחר שעורך בעיתון צרפתי כינה כך את אנשי הרוח שחתמו על העצומה הדורשת לערוך משפט חוזר לאלפרד דרייפוס שנחשד בבגידה. ניתן להניח שבהקשר זה, השימוש הנפוץ הראשון במונח היה של לאומנים מתנגדי דרייפוס כגון מוריס בארס. כתוצאה מכך, למונח יוחס במקור קונוטציה של כינוי גנאי עבור אנשים שאינם נאמנים למדינתם. אינטלקטואל ציבורי הוא אדם שמחזיק בדעות במגוון רחב של תחומים, עוסק בנושאים שמעניינים את הציבור ולא נמנע מלהפיץ את דעותיו ברבים. הוא בעל השכלה רחבה, יכולת ביטוי וכושר העמקה. אנשים ממגזרים שונים נוטים להאזין לו והוא משפיע על דעת הקהל. האינטלקטואל הציבורי מדבר באופן שמתאים לציבור הרחב ונוגע בנושאים שיש להם השלכה פוליטית או אידאולוגית. יש טוענים כי עליו לעסוק בביקורת על לאומנות, חשיבה תאגידית וזכויות יתר מעמדיות, גזעיות או מגדריות. יש טוענים שעליו להוות מצפון מוסרי של החברה שלו. אחרים מחזיקים בדעה שעליו להימנע מלהביע עמדה פוליטית או לבטא אידאולוגיה מכל צד שהוא. פול ג'ונסון, אינטלקטואלים, הוצאת דביר, 1996. שלמה זנד, האינטלקטואל, האמת והכוח – מפרשת דרייפוס ועד מלחמת המפרץ, הוצאת עם עובד, 2000. יהודה שנהב, בגידת האינטלקטואלים, באתר הקשת הדמוקרטית המזרחית אינטלקטואלים, דף שער בספרייה הלאומית James Piereson, The rise & fall of the intellectual, The New Criterion, September 15th 2006 זאב שטרנהל, מוריס בארס והלאומיות הצרפתית Amitai Etzioni, ‏Public Intellectuals an Endangered Species?, באתר גוגל ספרים המכון הישראלי לדמוקרטיה, פברואר 2018, יום עיון בנושא האינטלקטואל הציבורי בישראל
אוסנה

אוסנה או אסנה היא פרי יער הגדל על שיחים ממינים שונים בסוג פטל (Rubus), בתת-הסוג Rubus subg. Rubus, או ממיני כלאיים בין מינים מתת-הסוג Rubus subg. Rubus ומתת-הסוג Rubus subg. Idaeobatus. זהו השם העברי למונח הלועזי Blackberry. בשימוש עממי, נקראת האוסנה לעיתים קרובות בשם פטל שחור. עם זאת, שם זה אינו מדויק ועשוי ליצור בלבול, כיוון ש"פטל שחור" עשוי לתאר גם פטל (סוג) שצבעו שחור. פרי האוסנה דומה לפטל (תת-סוג), אך ניתן להבדיל בין פטל לבין אוסנה בקלות יחסית: הצמדות המצעית (בסיס הפרח היוצא מהגבעול) אל הפרי מאפיינת את האוסנה בשונה מבפטל. כשפטל נקטף, המצעית נתלשת מהפרי ומשאירה "חור", בעוד שכשאוסנה נקטפת, המצעית נקטפת איתה. האוסנה היא שיח קוצני רב-שנתי. פריה גדול יחסית, בגוון סגול כהה-שחור ומורכב מהרבה גרגרים קטנים בדומה לצורת הפטל. פרחי האוסנה, שצבעם לבן, פורחים באפריל-מאי והפרי מוכן לאסיף בחודשים יולי-אוגוסט. הפרי אכיל ונחשב למעדן, לפרי הבוסר טעם חמצמץ בעוד שהפרי הבשל הוא מתוק. חיות בר ניזונות מהפרי ומפיצות אותו. הפרחים מואבקים בין השאר על ידי דבורים. עוד שימוש של צמח האוסנה הוא כגדר חיה. האוסנה נפוצה בצפון אמריקה, באירופה וברחבי העולם במיוחד סמוך למקורות מים. בארץ ישראל גדל מין דומה, Rubus sanctus — פטל קדוש. ב-1 ספל אוסנה טרייה יש:[דרוש מקור] אנרגיה - 84 קילוקלוריות חלבון - 1.7 גרם שומנים - 1.3 גרם פחמימות - 17 גרם ויטמין C -30 מ"ג סידן - 46 מ"ג אשלגן - 245 מ"ג אוסנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Maria Kinga Sobczyk, Hytönen, T., Graham, J., Harrison, R. (ע), Phylogenetics of Fragaria, Rubus and Related Taxa, The Genomes of Rosaceous Berries and Their Wild Relatives, Springer, Cham, 2018, Compendium of Plant Genomes, עמ' 11-23, ISBN 978-3-319-76020-9. (באנגלית) K.E. Hummer, H.K. Hall, R.C. Funt (ע), Blackberries: an introduction, Blackberries and their hybrids, CABI, 2017, Crop production science in horticulture, עמ' 1-16, ISBN 978-1-78064-668-8. (באנגלית) יונה שניר, אסנות וטיפוסי מכלוא שלהן, השדה ס"ו, 1985, עמ' 274-275 שמואל זילכה, פירות גרגריים: תמונת מצב 2014, עלון הנוטע ס"ח, ארגון מגדלי הפירות בישראל, 2014, עמ' 32-36 ראו למשל: עוזי רביד, "פטל", בספר "בשומות וטעמים טבעיים" (היחידה לצמחי תבלין, מרפא ובושם, מינהל המחקר החקלאי - מרכז וולקני); הודעת דוברות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר (2014).
הליקון (הר)

הליקון (ביוונית: Ἑλικών) הוא שמו של הר במרכז יוון, בין מפרץ קורינתוס ואגם קופאיס. על פי המיתולוגיה היוונית, בהר זה היו ממוקמים שני המעיינות אגניפה (Aganippe) והיפוקריני (Hippocrene), המקודשים למוזות. כתוצאה מכך, נודע הליקון כמקום משכנן של המוזות. הנוסע הקדום פאוסאניאס תיאר את הליקון כהר הפורה ביותר, בו צומחים עשבים בעלי סגולות פלאיות, ואין בו עשבי רעל או נחשים. השם הליקון מופיע בסדרת ספרי המדע הבדיוני "המוסד", של אייזיק אסימוב, כשמו של כוכב הלכת שבו גדל וממנו הגיע המלומד הארי סלדון למרכז הגלקסיה. מדיה וקבצים בנושא הליקון בוויקישיתוף הליקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארגוב

האם התכוונתם ל... ארגוב – טרכון, חבל ארץ היסטורי בבשן המזוהה לעיתים כחבל ארגוב ארגֹב (אתר מקראי) אישים גילי ארגוב – זמר ישראלי זוהר ארגוב – זמר ישראלי מאיר ארגוב – חבר כנסת מטעם מפא"י מיכאל ארגוב – צייר ישראלי נחמיה ארגוב – שלישו הצבאי של דוד בן-גוריון סשה ארגוב – מלחין ישראלי שלמה ארגוב – דיפלומט ישראלי, שניסיון ההתנקשות בחייו הוביל לפרוץ מבצע שלום הגליל
סימן קריאה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סימן קריאה – סימן פיסוק סימן קריאה (כתב עת) – כתב עת ספרותי ישראלי ספרי סימן קריאה – הוצאת ספרים ישראלית עצרת – פונקציה מתמטית שסימנה הוא סימן קריאה
קינטוכור

קינטוכור בעברית מַחְבַּר הַכִּישׁוֹר, הוא קומפלקס חלבוני באורגניזמים אאוקריוטים, אשר מורכב על גבי הצנטרומר ומקשר בין הכרומוזום לסיבי המיקרוטובולים בכישור, הנוצרים במיטוזה ובמיוזה. הקינטוכור כולל למעלה מ-40 חלבונים שונים, כגון חלבוני קישור למיקרוטובולים (כגון CENP-A או CenH3, שמקורם מהיסטון H3), חלבונים מוטוריים (דינאינים וקינזינים) ואחרים. מַחְבַּר הַכִּישׁוֹר במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פט ריילי

פטריק ג'יימס "פט" ריילי (אנגלית: Patrick James "Pat" Riley; נולד ב-20 במרץ 1945 ברומא, מדינת ניו יורק, ארצות הברית), הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי לשעבר בליגת ה-NBA, המשמש כיום כנשיא קבוצת מיאמי היט. נחשב לאחד המאמנים הטובים ביותר בליגת ה-NBA בכל הזמנים. הוביל את קבוצותיו ל-5 אליפויות NBA. פט ריילי זכה בארבע אליפויות עם מג'יק ג'ונסון וכרים עבדול-ג'באר בשנות ה-80 בסגנון שקיבל את הכינוי "שואו טיים" לייקרס, והוביל את הניו יורק ניקס בעונת 1993/1994, ללא אף כוכב-על, עד לגמר ה-NBA נגד יוסטון רוקטס וכוכבה האקים אולאג'ואן. ב-2005/2006 הוביל את קבוצת מיאמי היט לאליפות ה-NBA, שנה אחת בלבד לאחר שחזר לאמן בפעם הראשונה מאז 2003. ריילי זכה 3 פעמים בתואר "מאמן השנה" - פעם אחת עם כל קבוצה שאימן (לוס אנג'לס לייקרס - 1990, ניו יורק - 1993, מיאמי - 1997). בסך הכל במהלך קריירת האימון שלו ניהל ריילי 1,904 משחקים בעונה הרגילה של ה-NBA, ומאזנו כולל 1,210 ניצחונות מול 694 הפסדים (63.6%), נתון שמעמיד אותו במקום השני בכל הזמנים, אחרי לני וילקינס. בפלייאוף ניהל 282 משחקים, ומאזנו כולל 171 ניצחונות מול 111 הפסדים (60.6%). באפריל 2008 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. ב-2008 הוביל מהלך לבחירתו של מי שהיה עוזרו אריק ספולסטרה למאמן מיאמי. הוא עצמו הסתפק בתפקיד ג'נרל מנג'ר ונשיא, ולכן נשאר מעורב בבחירת השחקנים ובחירות הדראפט. כמו כן היה מעורב בהחתמתו של לברון ג'יימס בקבוצה ב-2010 ומימוש התוכנית של השלישייה הגדולה: ג'יימס, דוויין וייד וכריס בוש, שהובילו את ההיט לשתי אליפויות רצופות ולארבע העפלות לגמר. ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA. הצוות המנצח: הנוסחה הבדוקה של פט ריילי, מאנגלית: ברוך קורות, הוצאת מטר, תשנ"ה 1994. מדיה וקבצים בנושא פט ריילי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הישגיו כמאמן, אתר ה-NBA פט ריילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.