laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
326

שנת 326 היא השנה ה-26 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 326 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 326‎ נפטרים ב-326‎ מדיה וקבצים בנושא 326 בוויקישיתוף
333

שנת 333 היא השנה ה-33 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 333 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הנוסע מבורדו מבקר בארץ ישראל קיסרות אקסום מאמצת את הנצרות להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 333‎ נפטרים ב-333‎ מדיה וקבצים בנושא 333 בוויקישיתוף
341

שנת 341 היא השנה ה-41 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 341 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אוסביוס מניקומדיה, כומר נוצרי שהשתייך לזרם הנצרות האריאנית וידוע כמי שהטביל לנצרות את קונסטנטינוס הגדול פאולוס מתבאי, הנזיר הנוצרי המתועד הראשון (נולד ב--227) להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 341‎ נפטרים ב-341‎ מדיה וקבצים בנושא 341 בוויקישיתוף
342

שנת 342 היא השנה ה-42 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 342 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הירונימוס, ממורי הכנסייה (מת ב-420) להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 342‎ נפטרים ב-342‎ מדיה וקבצים בנושא 342 בוויקישיתוף
345

שנת 345 היא השנה ה-45 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 345 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ערך מורחב – קטגוריה:ילידי 345 ערך מורחב – קטגוריה:נפטרים ב-345 להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 345‎ נפטרים ב-345‎ מדיה וקבצים בנושא 345 בוויקישיתוף
432

שנת 432 היא השנה ה-32 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 432 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. פטריק הקדוש מתחיל בפעילותו בהפצת הנצרות באירלנד. 31 ביולי – נבחר האפיפיור סיקסטוס השלישי להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 432‎ נפטרים ב-432‎ מדיה וקבצים בנושא 432 בוויקישיתוף
ריאה (ירח)

ריאה, ירח של שבתאי שנתגלה ב-1672 על ידי ג'ובאני קאסיני. גודלו של ריאה הוא כמחצית גודלו של הירח של כדור הארץ. ריאה על 1,528 הקילומטרים שלו הוא הירח השני בגודלו מבין הירחים המקיפים את שבתאי. התמונה צולמה באור נראה על ידי המצלמה צרת השדה של חללית הקאסיני ב-24 באוקטובר 2004 במרחק של כ-1.7 מיליון קילומטר מריאה ובזווית שמש-ריאה-חללית של 40 מעלות. קנה המידה של התמונה הוא כ-10 קילומטר לפיקסל. קאסיני צילמה את החלק הזה של הירח פעם נוספת באמצע ינואר 2005, זמן קצר לאחר נחיתתה של הנחתת הויגנס על הירח טיטאן וברזולוציה של כקילומטר לפיקסל. ב-6 במרץ 2008 הודיעה נאס"א כי ככל הנראה יש לריאה מערכת טבעות, טבעות ריאה. זהו הירח הראשון במערכת השמש שנתגלו סביבו טבעות. מדיה וקבצים בנושא ריאה בוויקישיתוף נתוני גופים במערכת השמש באתר המעבדה להנעה סילונית של נאס"א ריאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דיון

האם התכוונתם ל... דיון - שיחה הדדית בין שתי ישויות או יותר, במקרה של חילוקי דעות או דעות מנוגדות אנשים דנים על אותו נושא על מנת להגיע לפשרה או ל-"ניצחון" של אחד מן הצדדים. דיון אזרחי – הענף המשפטי העוסק בפרוצדורה באמצעותה ניתן לנהל תביעה אזרחית בבתי המשפט דיון פלילי בישראל – הפרוצדורה במשפטים פליליים בישראל דיוני – ירח של שבתאי דיון (יוון) – עיר קדומה באֶוּבּוֹיָה, יוון Dune - שמו הלועזי של ספר המדע הבדיוני חולית וכלל היצירות המבוססות עליו (ראו יקום חולית). אישים: דיון מסירקוסאי – טיראן שחי ופעל באזור סיציליה של ימינו, חי בין השנים 408-354 לפסה"נ. אאורה דיון – זמרת-יוצרת דנית סטפן דיון – פוליטיקאי קנדי סלין דיון – זמרת קנדית דון דיונה
בית הכנסת הגדול (פתח תקווה)

בית הכנסת בית יעקב, המוכר יותר כבית הכנסת הגדול, הוא בית הכנסת המרכזי של העיר פתח תקווה. בית הכנסת שוכן ברחוב חובבי ציון ונקרא על שם ג'יימס (יעקב) מאיר רוטשילד, אביו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. את בית הכנסת תכנן דניאל הכהן ליפשיץ, מהמתיישבים הראשונים בפתח תקווה. בחזית בית הכנסת מוצב שלט המעיד על פועלו של דניאל ליפשיץ ותרומתו לעיר. בית הכנסת נבנה במשך כעשור, החל משנת 1890, בעקבות קבלת תרומה מאודסה, אך הבנייה נעצרה לאחר כשמונה שנים עקב מחסור בכסף. משהגיע הברון רוטשילד וראה שבניית בית הכנסת נעצרה, תרם את הכסף הדרוש לסיום בניית בית הכנסת, והבטיח שעד ראש השנה יהיה בעיר בית כנסת גדול כמו במקווה ישראל. בית הכנסת מורכב מאולם מרכזי גדול ממדים ומעליו עזרת נשים. משני צידי הכניסה הראשית ישנם שני אולמות תפילה קטנים וברחבת הכניסה ישנו חדר נוסף המשמש גם כ"אולם קידושים" וככולל אברכים. התוספת נבנתה על ידי הנדיב מאיר כוכב זסלבסקי. בחזית בית הכנסת, במרכז, תלוי שעון בן כ-60 שנה, שהשעות בו כתובות באותיות עבריות וכן שעוני שמש הפועלים בשיטת הנקודה. בית הכנסת הגדול מוגדר כבניין לשימור והוא אחד מהאתרים החשובים במרכז ההיסטורי של פתח תקווה. בשנת 1990 תרם מנחם נחמנוביץ', אחד מהמתפללים, דלתות כניסה לאולם הגדול של בית הכנסת. בדלתות משובצים שנים-עשר ויטראז'ים המציגים את שנים-עשר שבטי ישראל, מעשה ידיה של האמנית יהודית יהלום. בבית הכנסת נוסח התפילה הרשמי הוא נוסח אשכנז, אך במהלך ימות השבוע מתקיימים מניינים רבים במקביל בכל אולמות התפילה ונוסח התפילה בכל מניין נקבע על פי שליח הציבור. לבית הכנסת חזן קבוע העובר לפני התיבה בשבתות מיוחדות ובחגים. בליל 4 במאי 2006 רוססו על דלת בית הכנסת ובתוכו צלבי קרס וכתובות בעלות אופי נאצי. גילוי הכתובות עורר זעזוע ברחבי העיר. בספטמבר 2007 הודיעה משטרת ישראל על לכידת קבוצת נאו-נאצים יוצאי חבר המדינות שהיו אחראים למעשה זה ולמעשים אחרים. אולם בלילה שלאחר לכידת חברי הכנופיה, נופצו דלתות הזכוכית של בית הכנסת ע"ש יהודי רומניה שנספו בשואה, הנמצא ברחוב גולדנהירש, סמוך לתחנת המשטרה ולבית הכנסת הגדול[דרוש מקור]. בנובמבר 2010 הושחת בית הכנסת פעם נוספת. במהלך שנת 2018 החל שיפוץ בית הכנסת בעלות עשרות מיליון ש"ח. באוגוסט 2019 פרצה שרפה בבית הכנסת ששרפה את פרוכת ארון הקודש. החשש הוא להצתה. השעון על קיר בית הכנסת הגדול שעון שמש על קיר בית הכנסת הגדול בית הכנסת בשנת 1946 מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת הגדול בוויקישיתוף דובי זכאי, חוזרים לבית הכנסת, באתר ynet, 11 בספטמבר 2002 מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הכנסת הגדול בפתח תקווה שנפתח מחדש, באתר 'חלון אחורי', 3 באוקטובר 2019 נעמה ריבה, בית הכנסת בפתח תקוה שנבנה ב-3,000 רובל ואורכו כ"ד מעטטער, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2019 פרשיית "צלבי הקרס", באתר משטרת ישראל אורי פולק,הושחת בית הכנסת הגדול בפ"ת, ב' בכסלו תשע"א, באתר כיפה
ארנוונדה השני

אַרְנוּוַנְדָה או אַרְנוּוַנְדַש השני היה בנו של שופילוליומש הראשון ומלך החתים בין השנים 1323–1321 לפנה"ס. עוד בטרם ירש את אביו נלחם עמו במלחמותיו כנגד המצרים באזור צפון סוריה של ימינו. ובהיותו מלך נעזר באחיו הצעיר מורשילי השני במלחמותיו נגד שבט הכשכש וממלכת אַרְזַוַה במערב אנטוליה שכנראה לא הוכנעה עד הסוף בימי אביו. יחסיו עם ממלכת אשור היו כנראה מתוחים כמו בסוף ימי אביו, אולם שני הצדדים נמנעו מלתקוף אחד את השני. ארנוונדה השני נדבק במחלת הטולרמיה שמקורה בחיידק ב-Francisella tularensis בה נדבק גם אביו, אשר הובאה על ידי שבויים מכנען ונפטר כעבור קצת יותר משנה מרגע הכתרתו. יורשו היה מורשילי השני אחיו. Michael Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991. ארנוונדה השני, באתר על מלכי החתים החתים, באתר היסטוריית העולם שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט. אהרון קמפינסקי, חתושה – בירת האימפריה החיתית, קדמוניות ח, 1975, עמ' 17 Siro Igino Trevisanato. (2007). The 'Hittite plague', an epidemic of tularemia and the first record of biological warfare. Medical hypotheses. 69(6):1371-1374. PMID 17499936.
מערכת קירור (רכב)

מערכת הקירור ברכב היא מערכת שנועדה להבטיח שטמפרטורת העבודה של מנוע הרכב לא תעלה יתר על המידה. ללא מערכת קירור עלולים חלקי המנוע להתפשט עקב חום (במידה שונה) ולהתעוות עד כדי גרימת נזק בלתי הפיך למנוע. לדוגמה, עקב התחממות עלולות בוכנות מנוע להפסיק לנוע בצילינדרים שלהן ולהשבית את המנוע. ישנם כלי רכב העושים שימוש במערכת קירור אוויר בה החום מועבר אל צלעות קירור בבלוק המנוע עצמו. בעבר השתמשו רוב מנועי המכוניות והאופנועים בשיטה זו. שאר כלי הרכב עברו למערכת קירור סגורה מבוססת נוזל (המכונה "קירור מים"), בה הקירור מתבצע באמצעות רשת של צינורות ומעברים המובילים את חום המנוע באמצעות נוזל אל רדיאטור (מקרן חום). מערכת הקירור היא מערכת אטומה, על מנת למנוע אידוי של נוזל הקירור. מבנה טיפוסי של מערכת קירור בנוזל במכונית כולל את החלקים הבאים: מקרן (רדיאטור) מעין רשת צינורות מתכת להולכת נוזל הקירור המוקפים צלעות קירור כך שיש שטח מגע גדול יחסית בין הנוזל לאוויר. המקרן ממוקם בקדמת המכונית והוא חשוף לזרימת אוויר בזמן נסיעה כך שנוזל הקירור עובר צינון על ידי זרימת האוויר שנוצרת מתנועת המכונית וגם על ידי מאוורר עזר שמופעל חשמלית בעת הצורך או מכנית באופן קבוע על ידי רצועה. מאוורר חשמלי נשלט על ידי רגש חום ("יוניט חום") המודד את טמפרטורת נוזל הקירור וממתג זרם חשמלי להפעלת וכיבוי המאוורר כתלות בחומם. משאבה מזרימה את נוזל הקירור מתחתית המקרן אל תוך מעברי נוזל הקירור במנוע, לצורך איסוף החום מגוף המנוע. המשאבה מופעלת על ידי חגורה שמסתובבת על ידי המנוע או על ידי מנוע חשמלי. וסת חום ברז ששולט על כניסת נוזל קירור למעברי הקירור במנוע. הברז נפתח ונסגר בטמפרטורות מסוימות ונועד לחסום את זרימת נוזל הקירור כשהמנוע קר (למשל בהתנעת בוקר) כדי לאפשר התנעה קלה והגעה מהירה לטמפרטורת עבודה. מכל התפשטות מכל פלסטי שמשמש למילוי או הוספת נוזל קירור וגם לאגירת עודפי הנוזל כתוצאה מהתפשטות נפחו בטמפרטורות גבוהות. צינור דק מחבר בין מכל הנוזל לחלקו העליון של המקרן. צנרת צינורות גמישים להולכת נוזל הקירור מחלקו התחתון של המקרן למשאבה וממנה למנוע (תוך כדי מעבר בוסת החום) ומהמנוע בחזרה לחלקו העליון של המקרן. נוזל קירור בדרך כלל מים רכים או מזוקקים שכוללים לרוב תוספות כנגד קפיאה ושיתוך (קורוזיה). אין משתמשים במי ברז בשל תכולת המלחים הגבוהה שלהם שגורמת לשיתוך מהיר, בפרט במנועי אלומיניום. חומר הקירור הוא מים רכים המכילים תוספים למניעת שחיקה וקפיאה (אתילן גליקול). יצרני רכב מסוימים מייצרים נוזלי קירור לפי מפרט שלהם. לדוגמה, נוזל הקירור של קונצרן פיאט נקרא "פאראפלו" וצבעו כחול, וזה של קונצרן פולקסווגן נקרא G12 וצבעו ורוד-אדום. מצנן ביניים (אינטרקולר) מערכת שאינה משמשת לצינון המנוע אלא לקירור האוויר אשר יונק המנוע, לפני כניסתו לתא הבעירה. מצנן זה רלוונטי במנועים מוגדשים, והוא תורם לכמות (מאסת) האוויר הנכנס למנוע (ולכן גם לכוחו, בדומה לפעולת המגדש), מכיוון שאוויר קר יותר הוא יותר צפוף. בנוי בדומה לרדיאטור אלא שמזרים בתוכו אוויר. שטח פנים גדול בא במגע עם האוויר הקר שמחוץ לרכב, וכך מקרר את האוויר אשר נדחס על ידי המגדש (והתחמם בגלל הדחיסה). ממוקם בדרך כלל בחזית הרכב. מערכת קירור של מחשב מדיה וקבצים בנושא מערכת קירור בוויקישיתוף
כנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים (אוסטנדה)

כנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים (Sint-Petrus-en-Pauluskerk) היא כנסייה נאו-גותית באוסטנדה, בלגיה. הכנסייה בנויה על חורבות כנסייה שנשרפה כמעט כליל באש. לאופולד השני, מלך הבלגים יזם בהתלהבות רבה תוכניות להקמת כנסייה חדשה ומפוארת יותר. הבנייה החלה ב-1899 והושלמה ב-31 באוגוסט 1908 בידי ואפלארט, הבישוף של ברוז'. הכנסייה נחנכה ב-4 בספטמבר 1905 בנוכחות המלך לאופולד ה-2 ואנשים חשובים נוספים. חלונות הויטראז' שלה נהרסו במלחמות העולם והוחלפו בחלונות מאת מיכאל מרטנס. הכנסייה בנויה בסגנון התחייה הגותית על פי תכנוניו של האדריכל לואי דה לה סנזרי (Louis de la Censerie) ומתבססת על קתדרלת קלן ועל הווטיפקירכה בווינה. גובה צריחי הכנסייה הוא 72 מטר, אורכה 70 מטר ורוחבה 30 מטר. הצריחים וחלון הרוזטה החזית המערבית החזית המערבית פנים הכנסייה החזית המערבית הספינה הראשית החלק המזרחי של הכנסייה, מבט מצפון גרגויל על אחד המגדלים בכנסייה מידע ותמונות ערך זה הוא קצרמר בנושא כנסיות ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעשה מגונה בפומבי

מעשה מגונה בפומבי הוא עבירת מין המוגדרת בחוק הישראלי בסעיף 349 לחוק העונשין, שזו לשונו: (א) העושה מעשה מגונה בפומבי בפני אדם אחר, ללא הסכמתו, או העושה מעשה כאמור בכל מקום שהוא תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך, השגחה, עבודה או שירות, דינו - מאסר שנה. (ב) העושה, בכל מקום שהוא, מעשה מגונה בפני אדם שטרם מלאו לו שש עשרה שנים, דינו – מאסר שלוש שנים. "מעשה מגונה" מוגדר בסעיף 348 לחוק העונשין ופירושו לעניין פרק י' לחוק (פגיעות בגוף), סימן ה' (עבירות מין): הוא "מעשה לשם גירוי, סיפוק או ביזוי מיניים" "פומבי", לעניין מעשה זה פירושו: מקום ציבורי, כשאדם יכול לראות את המעשה בכל מקום שהוא. מקום שאינו ציבורי, ובלבד שאדם המצוי במקום ציבורי יכול לראות את המעשה. מקום ציבורי מוגדר בחוק העונשין כ"דרך, בניין, מקום או אמצעי תעבורה שיש אותה שעה לציבור זכות או רשות של גישה אליהם, בלא תנאי או בתנאי של תשלום, וכל בניין או מקום המשמש אותה שעה להתקהלות ציבורית או דתית או לבית משפט היושב בפומבי." המושג "מעשה מגונה בפומבי" כוונתו בדרך כלל לחשיפה של אברי המין או לאוננות לעיני אדם אחר. מעשה מגונה יחסי מין בפומבי מעשה מגונה באתר האגף המשפטי של "מקום"
Hanging by a Moment

Hanging by a Moment הוא הסינגל הרשמי הראשון של להקת הרוק אלטרנטיבי לייפהאוס. "Hanging by a Moment" היה ללהיט המושמע ביותר בתחנות הרדיו האמריקניות בשנת 2001 והגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים השנתי של בילבורד. כמו כן שהה הסינגל במקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי, במשך חמישה שבועות. 10 חודשים לאחר צאת הסינגל בארצות הברית הוא הגיע גם לבריטניה, והתברג מקום ה-25 במצעד הלהיטים הבריטי. "Hanging by a Moment" "Fairytales Sandcastles" "What's Wrong With That" "Fool" ארבעת השירים הללו נכתבו על ידי סולן הלהקה, ג'ייסון וייד. מידע על הסינגל "Hanging by a Moment" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Hanging by a Moment" באתר Discogs סרטון השיר "Hanging by a Moment" באתר יוטיוב
אקסטרמדורה החדשה

אקסטרמדורה החדשה (בספרדית: Nueva Extremadura) הייתה פרובינציה בצפונה של מלכות המשנה של ספרד החדשה בתקופת האימפריה הספרדית. אזור זה משתרע כיום על שטח מדינת קואווילה במקסיקו ומדינת טקסס שבארצות הברית. בזמן בו התקיימה פרובינציה זו הייתה בירתה סנטיאגו דה מונקלובה (Santiago de la Monclova), כיום מונקלובה (Monclova). בשם זה כינה גם הקונקיסטאדור פדרו דה ואלדיביה את הפרובינציה של צ'ילה, עת ייסד אותה בשנת 1541. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אמריקה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ים הגשמים

ים הגשמים או ים הממטרים (בלטינית: Mare Imbrium), ים ירחי גדול בירח. הוא נוצר כאשר לבה הציפה מכתש ענק שנוצר בעקבות פגיעת עצם גדול בעבר הרחוק, ואי לכך הוא בעל פחות תווי נוף מאזורים אחרים בירח (מאחר שהלבה כיסתה את המכתשים וכך נוצרו פני שטח חלקים יחסית). עם זאת, הוא איננו ישר כפי שהיה במקור, וזאת מאחר שאירועים מאוחרים יותר שינו את פניו. גילו של ים הגשמים נאמד בכ-3.85 מיליארד שנה,[1] קוטרו 1123 ק"מ, ומכיוון שכך הוא שני רק לאוקיינוס הסערות (Oceanus Procellarum) בגודלו, והוא הימה הגדולה ביותר השייכת לאגן פגיעה. אפולו 15 חקרה את האזור ונטלה ממנו דגימות ומדידות. היא נחתה באזור דרום מערב הים, קרוב להרי האפנינים. ים הגשמים מוקף בשלוש טבעות הרים קונצנטריות, אשר נוצרו בעקבות אירוע הפגיעה שיצר את ים הגשמים. טבעת ההרים הקיצונית ביותר היא בעלת קוטר של 1,300 ק"מ ומחולקת לשלושה רכסים שונים: הרי קרפטוס (Montes Carpatus) בדרום, הרי האפנינים (Montes Apenninus) בדרום מזרח והרי הקווקז (Montes Caucasus) במזרח. טבעות ההרים בצפון ובמערב לא מפותחות, ונראה כי אירוע הפגיעה לא גרם להתנשאות הרים לגובה באזורים אלו. טבעת ההרים התיכונה מהווה את הרי האלפים (Montes Alpes) והאזורים ההרריים קרוב למכתשים אפלטון וארכימדס. הטבעת הפנימית ביותר, שקוטרה 600 ק"מ, נקברה במידה רבה תחת הבזלת של הים, ונותרו רק גבעות נמוכות הבולטות בתוך מישורי הימה וקצות הימה, ויוצרות צורה דמוית מעגל. טבעת ההרים הקיצונית מתנשאת לרום של כ-7 ק"מ מעל פני ים הגשמים. מוערך כי החומר המכסה את הימה מגיע בעומקו ל-5 ק"מ, כלומר עומקה הכולל של הימה מגיע לכ-12 ק"מ; מעריכים כי המכתש המקורי שנוצר בים הגשמים הגיע בעומקו עד ל-100 ק"מ, אך תחתית האגן חזרה למעלה מיד לאחר מכן. האזור המקיף את ים הגשמים מכוסה בחומר שהועף מאירוע הפגיעה, ונזרק עד למרחק של 800 ק"מ. בנוסף סביב אזור אגן הגשמים יש תבנית של חריצים רדיאליים, Imbrium Sculpture, שנוצרו כנראה בעקבות פגיעה של חלקים שהועפו באירוע הפגיעה. במרכז ים הגשמים יש ריכוז מסה, אשר משפיע על תנועתם של לוויינים במסלול ליד הירח, השפעה הגורמת לשינוי גובה של 60-100 מטר בקירוב. מדיה וקבצים בנושא ים הגשמים בוויקישיתוף צילום של פגיעת מטאוריט בירח, NASA
סולם מוקטן

סולם מוקטן (קרוי גם סולם אוקטטוני) הוא סולם מוזיקלי המורכב משמונה צלילים המרכיבים סדרת מרווחים עוקבים של טון וחצי-טון. ניתן להגדירו כסולם דיאטוני (בעל שבעה צלילים) שכל הדרגות בו מוקטנות. סולם זה יכול להופיע בשתי צורות: מרווחים של טון וחצי טון לסירוגין. נקרא גם הסולם המוקטן הסימטרי. מרווחים של חצי טון וטון לסירוגין. נקרא גם הסולם הדומיננטי הסימטרי. מבחינה הרמונית, הסולם המוקטן לא מושך לעבר טוניקה מסוימת; דבר זה נובע מכך שכל סולם מוקטן יהיה זהה לחלוטין לסולם המוקטן הגבוה ממנו בטרצה קטנה (מלבד חילופים אן-הרמוניים), וכן לזה שגבוה ממנו בטריטון (שתי טרצות קטנות) ולזה שגבוה ממנו בסקסטה גדולה (שלוש טרצות קטנות). אף שנעשה בו שימוש כבר במוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית במאה התשע עשרה ואף לפני כן, הסולם החל להופיע ביצירות רבות רק במפנה המאה ה-20. בתחילת המאה העשרים השתמשו בסולם מוזיקאים רבים מסביבתו של ניקולאי רימסקי-קורסקוב, ביניהם איגור סטרווינסקי, והוא כונה ״סולם קורסקובי״. בין השאר שימש הסולם רבות את אוליביה מסיאן, שהעניק לו מקום חשוב בשיטתו המוזיקלית, כאחד מהסולמות הסימטריים. בשל אופיו ההרמוני הייחודי נמצא הסולם בשימוש רחב יחסית בתחום המוזיקה האטונאלית. ניתן למצוא שימוש בו גם בג'אז, אך במקרים אלה הוא יופיע לרוב רק כמעבר ולא כסולם של ממש. מודוס סולם הטונים השלמים מדיה וקבצים בנושא סולם מוקטן בוויקישיתוף סולם אוקטטוני הוא כל סולם של שמונה צלילים; סוג הסולם האוקטטוני הנפוץ ביותר הוא הסולם המוקטן, על כן משתמשים לעיתים במונח ״סולם אוקטטוני״ בהוראת הסולם המוקטן. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בהר"ן

בהר"ן הוא שם משפחה שפירושו "בן הרב רבי נחום" האם התכוונתם ל... הרב דוד בהר"ן – היה רב ופוסק ירושלמי הרב שלמה זלמן בהר"ן לעווי - היה מנהל החשבונות של חברת התיישבות הרב אברהם בהר"ן - ראש אולפנת כפר פינס ומייסד אולפנת בהר"ן הרב אהרן מנחם מנדל הכהן בהר"ן – הרב של הקהילה האשכנזית בקהיר (כאן בהר"ן זה ר"ת של בן הרב רבי נתן) מקומות אולפנת בהר"ן – אולפנה ציונית דתית הממוקמת בגדרה בהר
טבעת מצב רוח

טבעת מצב רוח היא טבעת המשנה את צבעה בהתאם לטמפרטורת הגוף. הטבעת מהווה סוג של ביופידבק וכביכול מגלה את מצב רוחו של האדם שעונד אותה, לפי הטמפרטורה שלו. הטבעת הייתה פופולרית בשנות ה-70 והיא נחשבת לאחד מהסמלים של העשור. כיום ניתן להשיג את הטבעת גם בצורת עגילים, שרשרות וטבעות רגליים. טבעת מצב הרוח הומצאה בסוף שנות השישים על ידי יצרן תכשיטים בשם מרווין ורניק. ורניק קיבל את הרעיון לטבעת לאחר שראה את חברו הרופא משתמש ברצועה תרמוכרומית במהלך ניתוח שנועד למדוד את הטמפרטורה של המטופל ישירות מהמצח שלו. האבן בטבעת היא בעצם גביש נוזלי טרמוכרומי המוקף בזכוכית. גביש זה רגיש מאוד וצורתו משתנה עם שינוי הטמפרטורה שלו, דבר הגורם לו להחזיר אורכי גל שונים ובכך לשנות את צבעו. בגלל מספרן הרב של הגרסאות, אין אחידות מלאה בנוגע לצבעים בן כל סוגי הטבעות. אולם, רוב הטבעות מכוונות כך שיראו את הצבע הירוק ב 27.7 מעלות צלזיוס - הטמפרטורה הממוצעת של אדם בהתחשב במרחק הטבעת מהגוף ובסביבה ממוצעת. דבר זה יוצר ברוב הטבעות את סט הצבעים הבא: שחור - פחד או עצבנות חום - עיפות, מתח נפשי או דאגה אפור - חרדה או דחק אדום - לחוץ מעט, לא רגוע, או בעל רגשות מעורבבים ירוק - טמפרטורת האדם ממוצעת ולחץ הדם אינו גבוה כחול - רוגע סגול - שמחה או תשוקה כשאדם שרוי במתח נפשי, טמפרטורת הגוף שלו יורדת, דבר הבא לידי ביטוי בשינוי צבע הטבעת לאדום, אפור חום ולבסוף שחור. להפך, כאשר אדם רגוע או במצב של תשוקה, טמפרטורת הגוף עולה, דבר הגורם לטבעת להשתנות לכחול ולסגול.
יום הזיכרון הצ'רקסי

יום הזיכרון הצ'רקסי (באדיגית: Шъыгъо маф) הוא יום זיכרון לאומי המצוין על ידי הצ'רקסים בכל שנה ב-21 במאי כיום המציין את האירועים המכונים גלות הצ'רקסים. ערך מורחב – גלות הצ'רקסים ב-2 ביוני 1864 (21 במאי לפי הלוח היוליאני) הכריז הצאר אלכסנדר השני על כיבוש הקווקז ובכך על סיום המלחמה הרוסית-צ'רקסית/מלחמת קווקז; הכרזה זו לוותה בכך שהאימפריה הרוסית גירשה מיליוני צ'רקסים מאדמות הקווקז. במהלך המלחמה (שנמשכה כמאה שנה) ובגירוש הצ'רקסים נהרגו ונרצחו קרוב למיליון וחצי איש. יום הזיכרון הצ'רקסי עוסק גם ברצח הפיזי וגם בגירוש הגאוגרפי מהקווקז. כך שמצד אחד, יום זה נושא אופי של הנצחה, כאשר טקסים, התבטאויות ואירועים מבטאים את אירועי העבר; הן כלפי פנים לצורך שימור ותיעוד המסורת והן כלפי חוץ לצורך ההכרה בסבל הצ'רקסי וההכרה במעשי האימפריה הרוסית. מצד שני, יום זה נושא אופי הצהרתי, כאשר התבטאויות שונות קוראות להכיר בזכות הצ'רקסים למדינה ריבונית עצמאית. אירועי יום הזיכרון כוללים תהלוכות, טקסים, פעילות הסברתית ופעולות נוספות. טקסים רשמיים נערכים ברפובליקות הצ'רקסיות בקווקז ובאבחזיה; בעיר מייקופ שברפובליקת אדיגיה, נערך טקס מרכזי ליד האנדרטה של הנופלים לחירות מדינת צ'רקסיה. בנוסף בעשרות מקומות ברחבי העולם בהם יושבים צ'רקסים מתקיימים טקסי זיכרון, הטקס הגדול ביותר נערך מדי שנה בחוף הדרומי של הים השחור (אזור קאפקין), בהשתתפות עשרות אלפי צ'רקסים. גם בישראל הקהילה הצ'רקסית מקיימת טקסים ותהלוכות לציון יום זה. ברפובליקת אדיגיה, שמייצגת את כל הצ'רקסים בעולם, הוצאה תקנה נשיאותית לציון והיערכות לקיום יום הזיכרון. הצ'רקסים רואים ביום זה הזדמנות לפעילות הסברתית הנוגעת לרצח העם הצ'רקסי ולגירוש הגאוגרפי; כך לדוגמה בישראל, ביום זה פועל הקונגרס הצ'רקסי (סניף ישראל) על ידי הוצאת ידיעון מיוחד וסטיקרים. ביום שישי, 20 במאי 2011, הפרלמנט הגאורגי הצביע פה אחד על הכרה ברצח העם הצ'רקסי ברוב של 90 קולות ללא מתנגדים ונמנעים. גאורגיה היא המדינה הראשונה בעולם אשר הכירה ברצח העם הצ'רקסי. רואים עולם, כתבה של ערוץ 1 על יום הזיכרון האחרון שהתקיים בכפר קמא הארון תחאוכו, רוסיה מסרבת להכיר בשואה הצ'רקסית, באתר נענע10, 21 במאי 2007 יום הזיכרון לשואה הצ'רקסית מתוך אדיגה מגזין הצ'רקסים סרט תדמית העוסק ברצח העם הצ'רקסי שהוצא בהקשר ליום הזיכרון, באתר YouTube רצח העם הצ'רקסי, באתר YouTube סיביל גאורגיה, כתבה על הכרתה של גאורגיה ברצח העם הצ'רקסי (אורכב 03.08.2012 בארכיון Wayback Machine) אלן בארי, הניו יורק טיימס, גאורגיה אומרת כי רוסיה ביצעה רצח עם במאה ה-19, 20 במאי 2011, (באנגלית)
אצבע עוג מלך הבשן

אצבע עוג מלך הבשן הוא כינויו הנפוץ של עמוד אבן הנמצא בכיכר מוסקבה, מגרש הרוסים בירושלים, בסמוך לכניסה לבית המעצר. חציבתו של העמוד רחב הממדים לא הושלמה ועל כן נותר במצב מאוזן, כחלק מסלע האם. שמו ניתן לו על שם עוג מלך הבשן המתואר במסורת היהודית כמלך גדול ממדים. אורך העמוד הוא כ-12 מטרים, קוטרו הממוצע מגיע ל-1.75 מטרים ומשקלו המשוער הוא כשישים טונות. עמוד האבן היה מכוסה במשך הדורות באדמה ובאשפה, ובשנת 1871 בעת חפירת היסודות לבניין סמוך חשפו קבלנים רוסים את העמוד. כתב על כך שארל קלרמון-גנו, שבחן את העמוד מייד לאחר חשיפתו: במהלך חפירות שנערכו בשנת 1871 בתוך המתחם הרוסי מחוץ לעיר, התגלה עמוד מונוליטי ענק, שוכב לפני וכמעט במקביל לכנסייה. שלוש תעלות, שנחפרו בהזדמנות הראשונה משני צידי בעמוד ובאמצעו, איפשרו להעריך את הממדים העצומים של העמוד הבלתי-גמור הזה, שעדיין שוכב על קרקעית המחצבה שממנה נגדע. קלרמון-גנו שיער, בהסתמך על ממדי העמוד, שהוא נחצב כדי לשמש פילסטר בבית המקדש השני בתקופת הורדוס, ושהוא נותר במחצבה כיוון שהוא ניזוק במהלך חציבתו. הוא ביסס את הערכתו על תיאור בית המקדש על ידי יוסף בן מתתיהו. יורם צפריר מציע כי העמוד נחצב לצורך בניית כנסיית הניאה. העמוד נסדק בזמן העבודה, וכנראה זו הסיבה שהוא הושאר במקומו הנוכחי. לכך יש לצרף את הידוע על קיומה של מחצבה קדומה במקום מתקופת בית שני. בירושלים התגלו שני עמודי אבן דומים נוספים, בשכונת מחנה יהודה. כיום הם מוסתרים על ידי הבנייה העירונית. צילום משנת 1881 שלט הסבר מדיה וקבצים בנושא אצבע עוג מלך הבשן בוויקישיתוף “תבנית שריד מהרס”: אצבעו של עוג מאמר מאת אייל דודסון, סיוון, תשפ"ד אז והיום - אצבע עוג מלך הבשן ב"היסטוריה על המפה" (אורכב 22.08.2017 בארכיון Wayback Machine) מגרש הרוסים בתוכנית המתאר של ירושלים, אתר רשות העתיקות יורם צפריר, ‏פרוקופיוס על כנסיית הנֶאָה, הקרדו ו'אצבעו של עוג' בירושלים, קתדרה 115, ניסן תשס"ה 2005 Charles Clermont-Ganneau, "Archæological researches in Palestine during the years 1873-1874", 1899 edition, pp. 254 ירושלים, תוכנית מתאר מקומית למגרש הרוסים, נספח ארכאולוגי Charles Clermont-Ganneau, "Archæological researches in Palestine during the years 1873-1874", 1899 edition, pp. 255 יורם צפריר, ‏פרוקופיוס על כנסיית הנֶאָה, הקרדו ו'אצבעו של עוג' בירושלים, קתדרה 115, ניסן תשס"ה 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נל"נ

האם התכוונתם ל... כבל תקשורת – נקודה לנקודה נוער לנוער – תנועת נוער