laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מתאו פסינה

מתאו פסינה (באיטלקית: Matteo Pessina; נולד ב-21 באפריל 1997) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת הקשר במונצה ובנבחרת איטליה. פסינה, שהגיע ממחלקת הנוער של עיר הולדתו, מונצה, החל את הקריירה המקצועית שלו בכדורגל בשנת 2014. לאחר עונה בודדת בשורות מועדון זה, הוא עבר למילאן. לעומת זאת, הוא לא זכה לרשום ולו הופעת ליגה אחת במדי הרוסונרי ויצא בהשאלה למספר השאלות בקבוצות כמו לצ'ה, קטניה וקומו. ב-7 ביולי 2017, פסינה חתם על חוזה באטאלנטה. עם זאת, הוא הושאל בעונתו הראשונה לספציה. ב-26 באוגוסט 2019, פסינה הצטרף להלאס ורונה, גם כן בהשאלה. ב-10 בפברואר 2021, הוא היה אחראי לכיבוש צמד בניצחון 1–3 במסגרת משחק הגומלין בשלב חצי הגמר של הגביע האיטלקי מול נאפולי, ניצחון שהעלה את אטאלנטה לגמר. ב-6 ביולי 2022 חזר לקבוצת נעוריו מונצה והושאל לעונה אחת. פסינה זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה הבוגרת על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני בנובמבר 2020, וערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-11 בנובמבר, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 0–4 על נבחרת אסטוניה במסגרת משחק ידידות. ב-28 במאי 2021, פסינה כבש את שערו הראשון במדי האזורי בניצחון 0–7 על נבחרת סן מרינו בדקה ה-74, ואף הוסיף שער נוסף בדקה ה-86. ביוני 2021, הוא נכלל בסגל הנבחרת המקדים של מאנצ'יני לקראת יורו 2020, אך הוא נותר מחוץ לסגל הרשמי של 26 השחקנים הסופיים לטורניר. לעומת זאת, לאחר פציעה שספג סטפנו סנסי, פסינה זומן כדי למלא את מקומו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטורניר זה, כשנכנס כמחליף במשחק השני של איטליה בשלב הבתים מול נבחרת שווייץ ב-16 ביוני, משחק שהסתיים בניצחון 0–3 לזכות האיטלקים. במשחק הבא בשלב הבתים מול נבחרת ויילס, הוא פתח את המשחק כשחקן הרכב, וכבש את השער היחיד במשחק, שהקנה לנבחרתו ניצחון 0–1, תוצאה שהעלתה את איטליה לראשות הבית עם 9 נקודות מתוך 9 אפשריות. ב-26 ביוני, פסינה הבקיע את השער המכריע בהארכה מול נבחרת אוסטריה במסגרת שלב שמינית הגמר, שער שקבע ניצחון איטלקי בתוצאה 1–2, תוצאה שהעלתה את הנבחרת לשלב רבע הגמר. נבחרת איטליה אליפות אירופה: 2020 מדיה וקבצים בנושא מתאו פסינה בוויקישיתוף מתאו פסינה, באתר Transfermarkt מתאו פסינה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מתאו פסינה, באתר Soccerway מתאו פסינה, באתר BDFutbol מתאו פסינה, באתר WorldFootball.net מתאו פסינה, באתר National Football Teams מתאו פסינה, באתר FootballDatabase.eu מתאו פסינה, באתר ESPN פסינה מוצג במילאן (באיטלקית) הקשר מתאו פסינה מצטרף לקטניה ממילאן בהשאלה (באיטלקית) פסינה מושאל לקומו (באיטלקית) ברוך הבא מתאו פסינה (באיטלקית) מתאו פסינה מושאל לספציה (באיטלקית) חלון העברות: מתאו פסינה הוא קשרה החדש של ספציה (באיטלקית) רשמי: הלאס ורונה מקבלת בהשאלה את פסינה (באיטלקית) אטאלנטה ניצחה את נאפולי, תפגוש את יובנטוס בגמר הגביע ברוך שובך מתאו פסינה (באיטלקית) איטליה 7 – 0 סן מרינו: פסינה ופוליטנו עם צמד כל אחד איטליה: סנסי הפצוע מחוץ ליורו 2020
יאקוב פשק

יאקוב פשק (בצ'כית: Jakub Pešek; נולד ב-24 ביוני 1993) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת הקיצוני בספרטה פראג ובנבחרת צ'כיה. פשק ערך את משחק הבכורה המקצועי שלו עבור ספרטה פראג בליגה הצ'כית ב-9 בנובמבר 2014, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-90 מול סלובקו, משחק שהסתיים בניצחון חוץ 0–2. בינואר 2015, הוא הושאל לשנתיים לדינמו צ'סקה בודייוביצה, שמימשה את אופציית הרכישה שלו בעונת 2017/18. לעומת זאת, הוא עבר בתום העונה לסלובן ליברץ, שם נשאר שלוש עונות בהם כבש 15 שערים ב-92 משחקים. בתום עונת 2020/21, פשק שב לקבוצה בא התחיל את הקריירה, ספרטה פראג. בספטמבר 2020, פשק קיבל את הזימון הראשון שלו לנבחרת צ'כיה למשחק במסגרת ליגת האומות מול נבחרת סקוטלנד ב-7 בספטמבר. הזימון שלו התבצע לאחר שבדיקות הקורונה של שחקני ואנשי הנבחרת, שהיו מעורבים במשחק הקודם מול נבחרת סלובקיה, חזרו חיוביות ועל הנבחרת היה להחליף את כל המעורבים במקרה בשחקנים ואנשי צוות אחרים. פשק הופיע לראשונה במדים הלאומיים באותו המשחק מול סקוטלנד ואף זכה להבקיע את השער הראשון במשחק, שלבסוף נגמר בהפסד בתוצאה 2–1. יאקוב פשק, באתר Transfermarkt יאקוב פשק, באתר Soccerway יאקוב פשק, באתר WorldFootball.net יאקוב פשק, באתר National Football Teams יאקוב פשק, באתר FootballDatabase.eu חזרתו של הבן האובדǃ פשק חוזר לספרטה פראג (בצ'כית)
ריאליזם נאיבי (פסיכולוגיה)

ריאליזם נאיבי היא עמדה נפשית בה האדם תופס את מבטו על המציאות כאובייקטיבי, כאשר החולקים עליו טועים או משקרים. בפסיכולוגיה חברתית, פירוש המושג "ריאליזם נאיבי" הוא תפיסה בה האדם מניח שהוא מפרש את המציאות באופן אובייקטיבי, ועל כן הוא מפרש שאנשים שאינם מסכימים עם דעתו, ודאי עושים זאת בשל אחת משלוש הסיבות: חוסר בידיעות בסיסיות, טיפשות או שוחד והטית האמת ממניעים אישיים. מושג זה הוגדר על ידי הפסיכולוג לי רוס ושותפו אנדרו וורד. המושג יושב על גבי שלוש הנחות בסיס: אמונה שהמושא מפרש את המציאות באופן אובייקטיבי, ללא הטיות או דעות קדומות. הנחה שגם אנשים אחרים, אם יחשפו למידע אליו המושא חשוף, יגיעו למסקנות זהות. כתוצאה משתי ההנחות הקודמות, אם אדם לא מסכים עם המושא, יש להניח שאו שהוא איננו חשוף למידע אליו המושא חשוף, או שהוא שוטה, או שהוא משוחד ומשקר ממניעים אישיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולידריות נשות האיטי

סולידריות נשות האיטי (בצרפתית: Solidarite Fanm Ayisyèn) הוא ארגון פמיניסטי הפועל לקידום והגנה על זכויות נשים בהאיטי. הארגון, הוא הארגון הפמיניסטי הגדול ביותר בהאיטי. הארגון חבר במספר קבוצות לאומיות ובינלאומיות לקידום זכויות נשים ולהגנה עליהן, והשתתפה בכמה פעולות בינלאומיות כגון "צעדת הנשים העולמית" שהתקיימה בשנת 2000. עם נפילת משטרו של פרנסואה דובליה בהאיטי בשנת 1986, התחדשה התנועה הפמיניסטית בהאיטי במידה ניכרת. מעל ל-30,000 נשים יצאו לרחובות ב-3 באפריל 1986 בפורט-או-פרנס, בירת המדינה, כדי לדרוש גישה שווה לזכויות יסוד, עבודה ובריאות. התנועה הפמיניסטית הובילה להקמת ארגונים פמיניסטיים רבים במדינה, ו"סולידריות נשות האיטי" היה אחד מהם. הארגון, שנוסד ב-22 בפברואר 1986, נאבק על שחרורן של נשות האיטי מהרחקה וניצול. לאחר שהצטרפה לארגון בשנת 1987, ליז-מארי דז'אן פעלה להקמת המשרד למעמד וזכויות נשים של האיטי והפכה לשרה הראשונה שלו. מאז 2017 ראש הארגון היא סבין למור, דוקטור לסוציולוגיה, והיא תכהן בתפקיד זה עד שנת 2022. המשרד למעמד וזכויות האישה של האיטי ליגת הנשים לפעולה חברתית מעמד האישה בהאיטי Une sociologue dirige la plus grande organisation féministe d'Haïti | Loop Haiti, Loop News (באנגלית) L’histoire du mouvement féministe haïtien (Deuxième partie), AyiboPost, ‏23 באפריל 2019 (בצרפתית) https://www.asfcanada.ca/blogue/le-feminisme-haitien-portrait-dun-mouvement-fort/, www.asfcanada.ca (בצרפתית) Dr Lise Marie Déjean, 25 années de lutte continue pour le droit des filles et des femmes, Le Nouvelliste (באנגלית) Haïti-Genre : La nouvelle coordinatrice générale de la Sofa s'engage à contribuer au renforcement de la lutte féministe, www.alterpresse.org
אספרק

אספרק (באנגלית: Aspark, ביפנית: 株式会社アスパーク) היא יצרנית מכוניות על חשמליות, שבסיסה באוסקה שבמחוז אוסקה שביפן. היא הוקמה באוקטובר 2005 על ידי מאסאנורי יושידה באוסקה. אספרק נוסדה באוקטובר 2005 על ידי איש העסקים מאסאנורי יושידה באוסקה. בשנים שלאחר החלה החברה להתמקד בסיוע ליצרני רכב אחרים בתחום הנדסת הרכב, כמו כן גם לתעשיית האלקטרוניקה. עד מאי 2019 גדלה אספרק ל-25 משרדים ברחבי העולם, העסיקה 3,500 עובדים ומחזור המכירות שלה עומד על 160 מיליון דולר. בשנת 2014 החלה אספרק לפתח את מכונית העל הראשונה שלה, אספרק אוול, שמטרתה להשיג ביצועי על ולהתמקד בתחום התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש. לאחר הצגת האב טיפוס בתערוכת הרכב בפרנקפורט בספטמבר 2017 ולאחר מכן הוצג רשמית בתערוכת הרכב הבינלאומית של דובאי בנובמבר 2019. אספרק אוול - מכונית על חשמלית השואפת להיות המכונית המהירה בעולם בתאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש. מדיה וקבצים בנושא אספרק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אספרק אספרק, ברשת החברתית פייסבוק אספרק, ברשת החברתית אינסטגרם סרטונים בערוץ של אספרק, באתר יוטיוב Lines of business: engineering and car manufacturing, באתר אספרק The fastest accelerating car in the world, באתר אספרק Drop Everything, Japan's Aspark Owl Electric Hypercar Just Did 0-60 In 1.9 Seconds, באתר jalopnik Aspark's electric Owl hypercar is finally ready to hatch after years of waiting, באתר cnet
יחסי דרום אפריקה – מרוקו

יחסי דרום אפריקה–מרוקו הם יחסי החוץ בין דרום אפריקה למרוקו. מרוקו תמכה בדרום אפריקה מאז שנות המאבק הראשונות שלה נגד משטר האפרטהייד. נלסון מנדלה שהה בין השנים 1960–1962 במרוקו, בעיקר באוג'דה, שם קיבל תמיכה פוליטית וכלכלית והכשרה צבאית. בנאום השבעתה של הממשלה הדמוקרטית הראשונה בשנת 1994, שיבח מנדלה את המלך חסן השני על תמיכתו הכספית והצבאית בלוחמי ה-ANC. עם זאת, מרוקו הייתה התומכת הזרה הראשונה שהעבירה נשק לארגונו של מנדלה. לאחר שחרורו בשנת 1990, נלסון מנדלה ערך כמה ביקורים רשמיים בממלכת מרוקו: בינואר 1992 ביקר מנדלה במרוקו והעניק מחווה למרוקו והודה לממלכה על "הסולידריות הכושלת שלה עם העם הדרום אפריקאי". הוא התקבל על ידי המלך חסן השני שעיטר אותו בעיטור ויסאם העלאוי הגבוה ביותר; ביוני 1993, כשחזר מפסגת OAU בקהיר, הוא נפגש עם המלך חסן השני. דיוניהם התמקדו בהקמת ועדה משולשת (מרוקו-חוף השנהב-ANC) שתסייע בפתרון המשבר האנגולי; בנובמבר 1994 ערך את ביקורו הרשמי הראשון במרוקו כנשיא הרפובליקה של דרום אפריקה; בנובמבר 1994 ערך ביקור פרטי בן שלושה ימים במרוקו ובמהלכו נפגש עם המלך חסן השני, נשיא פורטוגל מר סוארס ומזכ"ל האומות המאוחדות מר בוטרוס בוטרוס ראלי שהיה במרוקו; בנובמבר 1997 הוא נסע למרוקו בביקור עבודה במהלכו התקבל על ידי המלך חסן השני; במאי 1998 הוא הגיע לביקור פרטי עם אשתו גרסה מאכל, והוא התקבל על ידי המלך חסן השני; ביולי 1999 הוא בא על מנת להביע את תנחומיו בעקבות פטירתו של המלך חסן השני. היחסים הדיפלומטיים בין דרום אפריקה לממלכת מרוקו כוננו רשמית בשנת 1991, כאשר משרד אינטרסים בדרום אפריקה נפתח ברבאט ב-2 בספטמבר 1991. משרד אינטרסים מרוקאי נפתח ב-1 באפריל 1992 בפרטוריה ושני המשרדים שודרגו לאחר מכן לשגרירויות מלאות. בשנת 2019, בעקבות הפגישה ההיסטורית הבילטרלית בין המלך מוחמד השישי לנשיא ג'ייקוב זומה, בשולי הפסגה החמישית המשותפת של AU ו-EU באביג'אן, דרום אפריקה ומרוקו, הסכימו לעבוד יחד למען עתיד מבטיח, במיוחד מכיוון ששתי המדינות מהוות קטבים חשובים של יציבות פוליטית ופיתוח כלכלי, בהתאמה בצפון הקיצוני ובדרום הקיצוני של היבשת. נכון לרגע זה, מרוקו ודרום אפריקה התחייבו לקיים קשרים ישירים ולפתוח שותפות כלכלית ופוליטית פורייה על מנת לבנות יחסים חזקים, קיימים ויציבים. ב-20 באוגוסט 2018 מינה המלך מוחמד השישי, את מר יוסף אמראני, לשעבר סגן שר החוץ ויועץ בקבינט המלכותי, לשגריר בפרטוריה. דרום אפריקה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מרוקו מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – מרוקו בוויקישיתוף שגרירות מרוקו בדרום אפריקה
יחסי הפיליפינים–מרוקו

יחסי הפיליפינים–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין הפיליפינים למרוקו. היחסים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-27 בדצמבר 1975. הפיליפינים החזיקה בעבר שגרירות למרוקו ברבאט. השגרירות נסגרה במרץ 1986, כחודש בדיוק לאחר כניסתה של הנשיאה קורסון אקינו לתפקיד בעקבות מהפכת הכוח העממית. בתו של הנשיא המודח פרדיננד מרקוס, אימי מרקוס, ובעלה טומי מנוטוק התגוררו במרוקו ועל פי הדיווחים החזיקו בדרכונים מרוקאים בעקבות הפלתו של מרקוס. המרקוסים היו חברים קרובים של המלך חסן השני. על סגירת הנציגות הדיפלומטית נמתחה ביקורת על ידי הסנאטורית הפיליפינית לטיסיה ראמוס-שאהאני, שטענה כי תדמית הפיליפינים בעולם המוסלמי נפגעה עם סגירת השגרירות. היא ראתה במהלך כמתעלם מהמלך חסן השני, צאצאו של מוחמד ומייסד הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. מרוקו מחזיקה שגריר בפיליפינים, מוחמד רידה אל-פאסי, שהגיש את אמנתו לנשיא רודריגו דוטרטה ב-10 בינואר 2017. עם זאת, השגרירות נפתחה כמעט שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 2018. בדצמבר 2019 פתחה הפיליפינים מחדש את שגרירותה ברבאט שבמרוקו. נכון לשנת 2014, יש יותר מ-3,000 עובדים פיליפינים מעבר לים במרוקו. הפיליפינים מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מרוקו מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה. Philippine Democracy: Chronology and Documents 1972-1981. Manila, Philippines: Foreign Service Institute. 1981. Malinao, Alito (27 באפריל 1988). "Morocco, Senegal embassies to open". נבדק ב-27 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Abadi, Jacob (2004). "10-The Philippines – Relationship with a Former US Colony". Israel's Quest for Recognition and Acceptance in Asia: Garrison State Diplomacy. Routledge. ISBN 1135768684. http://news.pia.gov.ph/article/view/1141484057861/president-duterte-welcomes-new-foreign-ambassadors-to-ph No coronavirus infections among Pinoys in Morocco Allilou, Aziz (20 באפריל 2014). "The Philippines To Sign Agreement with Morocco to Protect Filipino workers". Morocco World News. נבדק ב-27 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה)
Strangers / Lovers

Strangers / Lovers הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הנורווגית דאגני. האלבום יצא לאור ב-2 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים Little Daggers. האלבום עצמו חולק לשני חלקים. ב-14 במאי 2020, הודיעה דאגני כי חלקו הראשון, שנקרא Side A, ומכיל את שש הרצועות הראשונות יצא לאור ב-22 במאי 2020. כאשר חלקו השני הנקרא Side A, יצא יחד עם האלבום כולו ב-2 באוקטובר 2020. עם צאתו זכה האלבום לשבחי הביקורת. בהתבסס על שלוש ביקורות, באלבום השנה, קיבל האלבום ציון מצטבר של 83 מתוך 100. דן קרומב מהמגזין "The Line of Best Fit", כינה את דאגני "כוח אמיתי שיש להתחשב בו" בזכות Strangers / Lovers. בנוסף, הוא שיבח את האלבום בקול, וכינה אותו "מוזיקת פופ עוצמתית, נוקבת ומבעבעת במיטבה." מידע על האלבום Strangers / Lovers באתר MusicBrainz האלבום Strangers / Lovers באתר ספוטיפיי "Norwegian Pop Star Dagny Unveils a Brand New Single 'Strangers / Lovers'". Out Now Magazine. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Strangers / Lovers by Dagny (Album, Dance-Pop)". Rate Your Music. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "DAGNY 'STRANGERS / LOVERS' ALBUM". Indie Buddie. 2 באוקטובר 2020. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "How Dagny's luminous pop battles Norway's endless nights". 5 באוקטובר 2020. נבדק ב-11 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Dagny's Facebook Post". Facebook. 14 במאי 2020. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Dagny - Strangers / Lovers - Reviews". Album of the Year. נבדק ב-13 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Cromb, Dan (7 באוקטובר 2020). "Dagny's two part debut album is punchy, effervescent pop music at its finest". The Line of Best Fit. נבדק ב-13 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "VG-lista – Topp 40 Album uke 41, 2020". VG-lista. נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Topplista - IFPI, web.archive.org, ‏2022-01-31
Somebody (שיר של דאגני)

"Somebody" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הנורווגית דאגני. נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-46 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויו של הבמאי טוסק, הועלה לערוץ היוטיוב של הזמרת ב-1 במאי 2020. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-1.3 מיליון פעמים ביוטיוב. סרטון השיר "Somebody" באתר יוטיוב מידע על השיר "Somebody" באתר iTunes מידע על השיר "Somebody" באתר ספוטיפיי מידע על הרצועה "Somebody" באתר ספוטיפיי Somebody, נבדק ב-2021-07-11 Dagny - Somebody (Official Music Video), נבדק ב-2021-07-11 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר הדינגטון

הר הדינגטון או הר האדינגטון (באנגלית: Mount Haddington) הוא הר גבוה באי ג'יימס רוס, הגדול באיי קבוצת איי ג'יימס רוס, המקיפה את קצהו הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטיקי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. ההר הוא הר געש מסוג חרוט מגן. ההר מכסה את מרבית שטחו של האי ג'יימס רוס, והוא ההר הגבוה באי - הוא מתנשא לגובה של 1,630 מטרים מעל פני הים, ומעל סביבתו; הר הדינגטון הוא ההר ה-35 בהתנשאותו באנטארקטיקה. רוחבו של ההר 60 קילומטרים. בעברו של ההר התפרצויות געשיות תת-קרחוניות רבות, שיצרו את רוחבו הבלתי רגיל. הר הדינגטון נוצר לאורך שבר לרסן (Larsen Rift), בעיקר במהלך תקופות המיוקן והפליוקן, אולם התפרצויות מאוחרות יותר, באלפי השנים האחרונות, יצרו חרוטים געשיים על מדרונות ההר. התפרצויות מפולסות (Effusive eruptions) יצרו דלתאות בזלת גדולות המורכבות מסלעי היאלוקלאסטיט ומסלעי ברקציה, וכן מזרמי לבה. הר הדינגטון התגלה ב-31 בדצמבר 1842 על ידי משלחת רוס לחקר אנטארקטיקה, שנערכה בין השנים 1839 ל־1843, בפיקודו של ג'יימס קלארק רוס. ההר נסקר ומופה על ידי משלחת סקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1952–1953, אשר יצאה לסקר ממפרץ התיקווה. רוס נתן להר את שמו. רוס קרא להר על שמו של תומאס המילטון, רוזן הדינגטון התשיעי (Thomas Hamilton, 9th Earl of Haddington), באותה עת הלורד הראשון של האדמירליות. • Glasser, N.F., B.J. Davies, J.L. Carrivick, A. Ròdes, M.J. Hambrey, J.L. Smellie and E. Domack (2014), Ice stream initiation on the northern Antarctic Peninsula, Quaternary Science Reviews 86, 78-88. • Bethan Davies, Holocene climate and ice-shelf history on James Ross Island, 23/08/2012 • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 279 הר הדינגטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר הדינגטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר הדינגטון באתר מכון סמית'סוניאן הר הדינגטון באתר peakbagger הר הדינגטון באתר mindat תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח (לפי גבהים) עבור הר הדינגטון הר האדינגטון באתר מכון סמית'סוניאן מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאולוגי התנשאות ההר הרי אנטארקטיקה לפי התנשאותם מידע היסטורי
אמרסון פאלמיירי

אמרסון פאלמיירי דוס סנטוס (באיטלקית: Emerson Palmieri dos Santos; נולד ב-3 באוגוסט 1994 בסנטוס שבברזיל) הוא כדורגלן איטלקי-ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ווסטהאם יונייטד ובנבחרת איטליה. פאלמיירי החל את הקריירה שלו בסנטוס מליגת העל הברזילאית, ממנה גם הושאל לתקופה קצרה לפלרמו. בין השנים 2015–2018 שיחק פאלמיירי ברומא מהסרייה א'. ב-30 בינואר 2018 חתם פאלמיירי בצ'לסי מהפרמייר ליג. ב-19 באוגוסט 2021 הושאל פאלמיירי לאולימפיק ליון לעונה אחת. ב-23 באוגוסט 2022 חתם בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. חמישה ימים לאחר מכן ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 0–1 על אסטון וילה. ב-10 בספטמבר 2018 ערך פאלמיירי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בהפסד 0–1 לנבחרת פורטוגל במסגרת ליגת האומות 2018/2019. פאלמיירי היה חלק מסגל נבחרת איטליה לטורניר יורו 2020, וזכה עמה בטורניר. מדיה וקבצים בנושא אמרסון פאלמיירי בוויקישיתוף אמרסון פאלמיירי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמרסון פאלמיירי, ברשת החברתית אינסטגרם אמרסון פאלמיירי, באתר Transfermarkt אמרסון פאלמיירי, באתר Soccerway אמרסון פאלמיירי, באתר BDFutbol אמרסון פאלמיירי, באתר WorldFootball.net אמרסון פאלמיירי, באתר National Football Teams אמרסון פאלמיירי, באתר FootballDatabase.eu אמרסון פאלמיירי, באתר ESPN
מורגן גריפית'

הווארד מורגן גריפית' (באנגלית: Howard Morgan Griffith; נולד ב-15 במרץ 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קהיליית וירג'יניה, מאז 2011. טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי כיהן גריפית' כמנהיג הרוב בבית הנבחרים המדינתי של וירג'יניה כנציגו של מחוז הבחירה השמיני בשנים 1994–2011. הוא חבר המפלגה הרפובליקנית. גריפית' נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, אך בינקותו עברה משפחתו עברה לסיילם שבווירג'יניה. הוא למד בבית הספר התיכון אנדרו לואיס, והשלים את לימודיו בשנת 1976. ב-1980 סיים את לימודיו במכללת אמורי והנרי. כעבור שלוש שנים, ב-1983, גריפית' השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי. לאחר לימודי המשפטים התיישב גריפית' בסיילם, שם עבד כעורך דין פרטי שהתמקד בעבירות תעבורה ונהיגה בשכרות. ב-23 ביוני 2008, הודיע משרד עורכי הדין "Albo & Oblon LLP", המנוהל על ידי חבר בית הנבחרים המדינתי דייב אלבו, כי גריפית' הצטרף למשרד כראש "משרד רונאוק/ניו סיילם". בשנת 1996 החל גריפית' לעסוק ברצינות בפוליטיקה של ארצות הברית, כשנבחר ליושב ראש המפלגה הרפובליקנית בסיילם. הוא מילא תפקיד זה בין השנים 1986–1988 ושוב פעם מ-1991 עד 1994. בשנת 1993 נבחר אל בית הנבחרים המדינתי של וירג'יניה והביס את הווארד פאקט, מועמד המפלגה הדמוקרטית. הוא שימש כסגן יו"ר ועדת הכללים בבית הנבחרים של וירג'יניה. גריפית' היה חבר בוועדת המשפט וישב בראשות ועדת המשנה למשפט פלילי. הוא שימש גם בוועדת המסחר והעבודה ובוועדת הצבא, המשטרה ובטיחות הציבור. ב-2000 נבחר גריפית' למנהיג סיעת הרוב והיה לרפובליקני הראשון שמילא תפקיד זה בהיסטוריה של וירג'יניה. במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2010 היה גריפית' מועמד המפלגה הרפובליקנית נגד חבר הקונגרס הדמוקרטי ריק באוצ'ר (אנ'), שנבחר לראשונה לתפקידו ב-1982. בית מגוריו של גריפית' בסיילם שכן מחוץ לגבולות מחוז הקונגרס התשיעי, אלא במחוז הקונגרס השישי שייצג את בוב גולדט (אנ') הרפובליקני. עם זאת, מחוז הקונגרס התשיעי בו התמודד חפף כמעט את כל שטחי מחוז הבחירה השמיני שייצג גריפית' בבית המחוקקים המדינתי. גריפית' פתח במסע בחירות אל הקונגרס של ארצות הברית לאחר שבאוצ'ר הצביע בעד "חוק האנרגיה הנקייה" שהגה ממשל ברק אובמה. באוצ'ר מיקד את הקמפיין שלו בעובדה שגריפית' לא התגורר בשטחי המחוז, בעוד גריפית' מיתג את באוצ'ר כחותמת גומי עבור אובמה וננסי פלוסי. ביום הבחירות הכלליות גבר גריפית' בקושי על באוצ'ר ונבחר אל הקונגרס ה-112. מדיה וקבצים בנושא מורגן גריפית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורגן גריפית' בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) מורגן גריפית', ברשת החברתית פייסבוק מורגן גריפית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מורגן גריפית', ברשת החברתית אינסטגרם מורגן גריפית', סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט האישי של גריפית' (באנגלית) מורגן גריפית', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) עדי בן ישראל, ‏מהפכה בארה"ב: אובמה הצליח להעביר את "חוק האנרגיה הנקייה" שיגדיל ההשקעות באנרגיה חלופית, באתר גלובס, 27 ביוני 2009
DMA

האם התכוונתם ל... Direct memory access - גישה ישירה לזיכרון Dynamic memory allocation - הקצאת זיכרון דינמית פיג'ו DMA – משאית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו שיוצרה בין השנים 1941–1948
ג'ו אן מורגן

ג'ו אן הארדין מורגן (באנגלית: JoAnn Hardin Morgan; נולדה ב-4 בדצמבר 1940) היא מהנדסת אווירונאוטיקה אמריקאית, שהייתה האישה הראשונה בתפקיד הנדסי כלשהו במרכז החלל על שם קנדי בפלורידה, ארצות הברית. כמו כן הייתה מורגן לאישה הראשונה ששימשה בתפקיד ניהולי בכיר במרכז החלל קנדי. במהלך הקריירה שלה בנאס"א, שהתפרשה על פני 40 שנה, הייתה מעורבת בהיבטים מגוונים של טיסות חלל מאוישות. בשנת 1963 החלה מורגן לעבוד במשרה מלאה במרכז החלל קנדי. היא הייתה אז המהנדסת היחידה בצוות גדול של מהנדסים, ובאירועים שונים ציינה כי הייתה האישה היחידה במרכז החלל בתפקיד הנדסי "למשך זמן רב מאוד". מורגן הייתה האישה היחידה בתפקיד מהנדסת בחדר הבקרה של השיגורים לחלל, בעת שיגור משימת אפולו 11 לירח, ב - 16 ביולי 1969. בראיונות שהעניקה ברבות השנים, נזכרה מורגן כי במשך 15 שנות עבודתה הראשונות במרכז החלל, לא היו שירותי נשים בבניין בו עבדה. מורגן זכתה במלגה ייחודית ללימודים על מנת להכשירה לתפקידי ניהול במרכז החלל, ופנתה ללימודי תואר שני במדעים באוניברסיטת סטאנפורד, אותו קיבלה בשנת 1977. שנתיים לאחר מכן מונתה לתפקיד ראש המחלקה לשירותי המחישוב במרכז החלל קנדי. מאוחר יותר שימשה מורגן בתפקיד מנהלת קשרי חוץ ופיתוח עסקי של מרכז החלל, ובשנת 2002 הייתה לסגנית בפועל של מנהל מרכז החלל קנדי. היא פרשה משירות בנאס"א בשנת 2003 לאחר קריירה בת 45 שנה. מורגן זכתה לאותות הוקרה רבים, עוד בעת שירותה בנאס"א. בשנים 1995 ו -1998 קיבלה אות הוקרה נשיאותי על תפקידי ניהול, מנשיא ארצות הברית דאז, ביל קלינטון. מורגן נכללה בקיר התהילה של פלורידה לנשים (Florida Women's Hall of Fame). זכתה במדליות נאס"א להנהגה יוצאת דופן בשנים 1991 ו-2001 ובאותות הוקרה רבים מארגוני מהנדסים בארצות הברית. מורגן חברה בארגון מהנדסי התעופה והחלל של ארהב"ב (AIAA) וארגונים נוספים. מדיה וקבצים בנושא ג'ו אן מורגן בוויקישיתוף ביוגרפיה של מורגן באתר נאס"א Marina Koren (19 ביולי 2019). "The Apollo Engineer Who Almost Wasn't Allowed in the Control Room". The Atlantic. {{cite web}}: (עזרה) Natalie Angley (23 ביולי 2019). "She endured obscene phone calls, had to use men's bathrooms, as one of NASA's first female engineers". CNN. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ו אן מורגן".
אחד לאחד

האם התכוונתם ל... אחד לאחד (אלבום) – אלבום של מתי כספי קרן אחד לאחד – ארגון ציוני דתי התומך בלומדי תורה
מדי ביירוית

מדי ביירוית (בגרמנית: Medi Bayreuth), היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר ביירוית, המתמודדת בבונדסליגה. הקבוצה נוסדה ב-1975 תחת השם "Post SV Bayreuth" והייתה בין הקבוצות הראשונות של ליגת הכדורסל השנייה של גרמניה. כבר לאחר העונה הראשונה הקבוצה קודמה לליגת העל הגרמנית בכדורסל. לאחר עונת 1983/84 הקבוצה ירדה ליגה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 המועדון שיחק תחת חסות של חברת אופטיקה מקומית. המועדון חזר לליגה הבכירה ובשנים 1988 ו-1989 היא זכתה בגביע ובסיום עונת 1988/89 זכתה באליפות הליגה. בשנת 1997 הספונסור של המועדון עזב אותו ומועדון נכנס לבעיות כלכליות. בעקבות כך הוא ירד ליגה ושיחק תקופה ממושכת בליגת משנה. בעונת 2009/2010 מדי ביירוית זכתה באליפות ליגת משנה וחזרה לליגה הבכירה. החל מעונת 2013/14 היא משחקת תחת שם "מדי ביירוית" בהתאם לחברת חסות. בעונת 2016/17 לקבוצה הגיע ראול קורנר ותחת המאמן החדש הקבוצה זכתה במקום הרביעי בליגה ולראשונה זכתה לשחק בליגת האלופות בכדורסל. היא הצליחה להגיע לשלב רבע הגמר בה הודחה על ידי ריזן לודוויגסבורג. כוכה הקבוצה בעונה זו היה גייב יורק שסיים אותה עם ממוצע של 14.2 נקודות בליגה ותרם רבות להצלחת הקבוצה בזירה האירופית. בעונת 2018/2019 בליגת האלופות בכדורסל לקבוצה לא היו הישגים והיא סיימה בין האחרונות בבית המוקדם. בעונת 2019/2020 ביורופקאפ הקבוצה הגיע לשלב חצי הגמר אך משחקים לא התקיימו לאור הפסקת המפעל. מדיה וקבצים בנושא מדי ביירוית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדי ביירוית ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.