צ'רנוביל

צֶ'רְנוֹבִּיל (באוקראינית: Чорно́биль - "צ'וֹֹרְנוֹבִּיל"; ברוסית: Черно́быль - "צֶ'רְנוֹבִּיל") היא עיר במחוז קייב (קייבסקאיה אובלסט) שבצפון אוקראינה, בסמוך לגבול עם בלארוס. בשנת 1986 פונתה העיר כתוצאה מאסון צ'רנוביל, שהתרחש בכור הגרעיני הסמוך לה. "צ'וֹרְנוֹבִּיל" בשפה האוקראינית הוא שמו של צמח מסוג לענה. משמעות המילה: "גבעול שחור". האזכור הראשון של צ'רנוביל הוא משנת 1193, והיא תוארה בו כאזור ציד של האצולה המקומית. במהלך המאה ה-13 צ'רנוביל הייתה כפר של הדוכסות הגדולה של ליטא. ב-1566 הכפר הוענק כפייף לפילון קמיטה, שהיה איש צבא ואציל ליטאי. הפרובינציה שבה שכן הכפר הועברה ב-1569 לממלכת פולין, וב-1793 היא סופחה לאימפריה הרוסית. אוכלוסיית צ'רנוביל הייתה מורכבת עד המאה ה-20 מאיכרים אוקראינים ופולנים, וכן מיהודים רבים. בשלהי המאה ה-16 כפו שלטונות פולין על איכרי האזור, שהשתייכו לכנסייה האורתודוקסית-מזרחית, להמיר את דתם לנצרות קתולית. הם חזרו לדתם המקורית רק לאחר סיפוח אוקראינה לנסיכות מוסקבה. הכנסייה והמנזר הדומיניקניים הוקמו במאה ה-17 על ידי לוקאש ספייה, בשיאה של הקונטרה-רפורמציה. המנזר הופקע ב-1832. בצ'רנוביל הייתה גם כנסייה של הקתולים העתיקים, שננטשה ב-1852. מצבה של העיר השתנה מאוד מאז שנות ה-80 של המאה ה-19. ב-1898 מנתה אוכלוסיית העיר 10,800 תושבים, מתוכם 7,200 יהודים. במלחמת העולם הראשונה העיר נכבשה, ולאחר מכן הייתה זירת מאבקים במלחמת האזרחים שפרצה בין הבולשביקים לבין האוקראינים. במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית העיר נכבשה שוב על ידי צבא פולין, ולאחר מכן על ידי יחידת פרשים של הצבא האדום. החל מ-1921 צ'רנוביל הייתה חלק מאוקראינה הסובייטית. במהלך הקולקטיביזציה של סטלין נהרגו בעיר אנשים רבים, וגם ההולודומור שהתרחש לאחר מכן גבה קורבנות רבים. הקהילה הפולנית המקומית גורשה לקזחסטן ב-1936. במהלך מלחמת העולם השנייה העיר נכבשה על ידי הנאצים ב-25 באוגוסט 1941, ושוחררה ב-17 בנובמבר 1943. ערך מורחב – אסון צ'רנוביל בשנות ה-60 של המאה ה-20 האזור נבחר כאתר שבו ייבנה הכור הגרעיני הראשון על אדמה סובייטית. בליל 26 באפריל 1986 התרחש אסון צ'רנוביל שבו התפוצץ הכור הרביעי בתחנת הכוח הממוקמת כ-18 ק"מ בכיוון צפון-צפון-מערב לעיר. בימים הראשונים שלאחר הפיצוץ הכחישו השלטונות את מידת חומרתו, אולם לבסוף הבינו שאין מנוס מפעולה, והחליטו לפתוח בפינוי כולל של כל היישובים הנמצאים ברדיוס של כ-30 ק"מ מהכור, ובכללם צ'רנוביל. ערב האסון חיו בעיר 14,000 אנשים. לאחר התפרקות ברית המועצות העיר נותרה תחת שלטון אוקראיני. אף על פי שהעיר פריפיאט הסמוכה לא שוקמה מאז, בצ'רנוביל בוצעו מספר פרויקטים של עבודות שיקום וחידוש. בשנת 2003 החליטה סוכנות UNDP של האומות המאוחדות להשיק תוכנית לשיקום אזור האסון. התוכנית הייתה מבוססת על דו"ח מיוחד בנושא ההשלכות על האוכלוסייה שהוכן בפברואר 2002. המטרה העיקרית של התוכנית היא לסייע לממשלת אוקראינה להתמודד עם תוצאות האסון ארוכות הטווח בתחומים שונים, ובהם בתחומי החברה, הכלכלה והאקולוגיה. התוכנית מופעלת באזורי אוקראינה שנפגעו בצורה הקשה ביותר כתוצאה מהאסון: מחוז קייב, מחוז ז'יטומיר, מחוז צ'רניהיב ומחוז רובנו. הכור עדיין פעיל ומתבצעות בו עבודות לניטור מצבו וסגירתו שימשכו עוד שנים רבות. אף על פי שהאזור מוכרז כולו כשטח סגור, בכל זאת מתגוררים בעיר כמה מאות תושבים; מלבד מדעני גרעין, מומחים לקרינה ועובדי תחזוקה של תחנת הכוח אשר באים לתקופות קצובות, ישנם גם קשישים שבחרו לחזור ולעבד את האדמה, משפחות עניות שנאלצות לגור באזור בהיעדר אפשרויות פרנסה אחרות, ואסירים נמלטים. ב-4 באפריל 2020 פרצה שרפת ענק ביער הסמוך לעיר, בעקבות גל חום חריג בעוצמתו שפקד את האזור ולאחר שמבקר ששהה במקום הצית אש. השרפה כילתה דונמים רבים והתקשורת דיווחה על סכנה אפשרית לכור, ברם בתום 10 ימים האש כובתה ב-14 באפריל, בחסות גשם שהחל לרדת. נוסף לכך, השלטונות האוקראיניים נאלצים להתמודד עם ניסיונות של תיירים סקרנים להגיע לאזור בעקבות הסדרה מבית HBO שמתארת את אירועי אסון הכור. ניתן להיכנס לעיר רק בסיורים מודרכים אך ישנם תיירים שמסתננים לאזור ללא רשות וללא ליווי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. היהודים הובאו למקום על ידי פילון קמיטה במהלך התקופה שבה הליטאים יישבו את האזור. במחצית השנייה של המאה ה-18 צ'רנוביל הפכה למרכז חשוב עבור החסידות. האירוע הבולט בתקופה זו היה הקמתה של חסידות צ'רנוביל על ידי הרבי מנחם נחום מצ'רנוביל. האוכלוסייה היהודית סבלה רבות בפוגרומים שנערכו באוקטובר 1905 ובמרץ-אפריל 1919, ורבים נהרגו או נשדדו כתוצאה מהסתה אנטישמית במסגרת פרעות "המאות השחורות". שושלת טוורסקי עזבה את צ'רנוביל ב-1920, והעיר חדלה מלהיות מרכז חסידי-יהודי. הקהילה היהודית המקומית חוסלה במהלך השואה בתקופת הכיבוש הנאצי. סיפור מסע (באנגלית) לצ'רנוביל לקט מתוך "סיפורי חסידות צ'רנוביל" באתר "דעת" צ'רנוביל:22 שנה אחרי- צילומים מהאזור הנטוש הנרי שוקמן, Outside Magazine, אסון, טבע: צ'רנוביל היא גן עדן, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2011 הגרדיאן, ממעוף הציפור: החורבן בצ'רנוביל - 28 שנה אחרי האסון, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2014 מריאנה בננסון ודב גיל-הר‏, האנשים שהצילו את העולם, באתר וואלה, 13 באפריל 2016 דב גיל-הר ומריאנה בננסון‏, ואז בלב עיר הרפאים מוכת הקרינה, פרצו הדמעות. אל תוך צ'רנוביל, הסרט המלא, באתר וואלה, 14 באפריל 2016 איתן לשם, בעקבות סדרת הטלוויזיה, צ'רנוביל חווה עדנה תיירותית. כך תבקרו באתר האסון, באתר הארץ, 8 ביוני 2019 יאנה פבזנר, ‏הגרעין הקשה, באתר ‏מאקו‏, 19 ביוני 2019 "צ'רנוביל", באתר JewishGen (באנגלית) צ'רנוביל במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), צ'רנוביל, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1593), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) צ'רנוביל (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית נורמן דייוויס, Europe: A History, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1996, ISBN 0198201710 היסטוריה ומפות של צ'רנוביל העתיקה נורמן דייוויס, "צ'רנוביל", The Sarmatian Review, ינואר 1995 Management of the disaster, באתר ‏ chernobyl.info ‏ Mould, Richard. "Evacuation zones and populations". Chernobyl Record. Bristol, England: Institute of Physics. p. 105. ISBN 0-7503-0670-X. ראו מידע ב אתר UNDP סוכנויות הידיעות, שריפה באזור צ'רנוביל: קרינה גבוהה פי 16, באתר ynet, 6 באפריל 2020 Дождь помог. Спустя 10 дней пожар в зоне отчуждения ЧАЭС удалось потушить נטשה מוזגוביה, עשרים שנה לאסון צ'רנוביל. החיים שאחרי המוות