כובע בוגרים

כובע בוגרים (הידוע גם ככובע אקדמי) הוא חלק מלבוש אקדמי שסטודנטים חובשים על ראשם במהלך טקסי הסיום. על החלק העליון של הכובע מוצמד משטח מרובע אופקי, שלמרכזו מחובר גדיל (קווצת פתילי חוטים). הכובע נחבש בעיקר בטקס סיום תואר במוסד אקדמי (כגון אוניברסיטה או מכללה), ולעיתים גם בטקסי סיום בית ספר תיכון (בעיקר בארצות הברית). לרוב הוא נחבש לצד גלימה אקדמית. ייתכן שעיצובו של כובע הבוגרים התבסס על העיצוב של הכובע הקתולי Biretta, אשר עוצב בסגנון חרוטי. הוא נצבע לרוב בצבע אדום ולעיתים רחוקות בשחור. לצבע האדום יוחסה משמעות של כוח מלכותי, משום שהוא היה יקר או משום שייצג את צבע הדם והחיים. במאה ה-14 וה-15 הוא שימש כדי לזהות אנשים הומניסטים, סטודנטים, אמנים ונוער לומד באופן כללי. כובע הבוגרים היה שמור בתחילה רק לבוגרי תואר שני - ההכשרה הגבוהה ביותר באקדמיה של ימי הביניים. בשלב מאוחר יותר הוא אומץ גם לשימוש של בוגרי תואר ראשון. בשנת 1950 הוגש בארצות הברית פטנט על ידי הממציא אדוארד אוריילי וכומר קתולי בשם ג'וזף דרהאם (Durham). המצאתם כללה שילוב של פיברגלס קשה לתוך כובע הבוגרים כדי לייצב אותו. כובעי בוגרים מסוג זה נפוצים מאוד ברחבי העולם. בוגרי תואר שלישי (דוקטורט) באוניברסיטאות חובשים את כובע הבוגרים. בבריטניה מקובלת גרסה אחרת של כובע בוגרים בעלת תווים מעוגלים יותר המכונה מצנפת טיודור (Tudor bonnet(אנ')). כובעים מסגנון טאם או'שאנטר (ובקיצור טאם (אנ'), בעלי 4, 6, או 8 פינות צוברים פופולריות בארצות הברית וזוכים להכרה מסוימת כתחליף "רך" יותר עבור נשים לעיצוב הריבוע הנוקשה של כובע הבוגרים. בארצות הברית, כובע הבוגרים משמש גם תלמידי תיכון במהלך טקסי הסיום שלהם. בטקסי סיום בארצות הברית, יכולה להיות משמעות לצד שבו נמצא הגדיל של כובע הבוגרים. ישנם מקרים שבהם כל הבוגרים ממקמים את הגדיל באותו הצד. במקרים אחרים, הצד מסמן הבדלים ברמת הלימוד. ישנם טקסים שבהם הגדיל נמצא בצד אחד לפני קבלת תעודת ההסמכה ומועבר לצד השני לאחר קבלת התעודה. בבתי ספר תיכוניים צבע הגדיל הוא בדרך כלל בהתאם לצבע העיקרי של בית הספר או שילוב של שניים או שלושה צבעים מייצגים. לפעמים נעשה שימוש בגדילים עם צבע מובחן כמו זהב, כדי לסמן את הבוגרים שסיימו את לימודיהם בהצטיינות. אוניברסיטאות בארצות הברית נוהגות להשתמש בגדילים שחורים או בגדילים בצבעי בית הספר, עבור כובעי בוגרים של תארים מתקדמים. הגדיל של בוגרי תואר ראשון יכול להיות שונה מהצבע השחור המסורתי או מצבעי המוסד הלימודי, באופן המייצג את תחום הלימוד של אותו הבוגר. הגדיל יכול להיות מעוטר בקמע שמעוצב בצורת הספרות האחרונות של השנה. בשנת 1896, מכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית אימצו קוד אחיד בנוגע ללבוש האקדמי הרשמי. הקוד של המועצה האמריקאית לחינוך (ACE) קובע כי הגדיל צריך להיות בצבע שחור או בצבע של נושא הלימוד או הפקולטה. יוצא הדופן היחיד הוא צבע הזהב, אשר שמור עבור אלה שסיימו את לימודי הדוקטורט, בדומה לשימוש בקטיפה על הכובעים. בכל מקרה, בכל כובע מותר שיהיה רק גדיל אחד בכל פעם. בבתי ספר שבהם תלבושת טקס הסיום מושכרת או מושאלת על ידי התלמידים, הגדיל יכול להיכלל בתלבושת המלאה או להינתן לתלמיד בנפרד. חלק מבתי הספר שלא נותנים לבוגרים שלהם לקחת את הגדילים בתום הטקס, יכולים להציע גדיל למזכרת שלא נעשה בו שימוש במסגרת התלבושת הרשמית המלאה. בבריטניה הגדיל קצר יותר והוא נאסף בתחתית הכובע במרכז הלוח. בסגנון האמריקאי הגדיל ארוך יותר והוא נאסף בחוט שמחובר לתחתית הכובע. בדומה לכיסויי ראש אחרים, על פי רוב לא נהוג לחבוש את הכובע האקדמי כשנכנסים אל תוך מבנה. באוניברסיטת אוקספורד, הכובעים הם חלק מלבוש החובה בשעת מבחן. יש לחבוש את כובע הבוגרים כך שהחלק הגדול יותר של כיפת החבישה נמצא בחלק האחורי של הראש והלוח המלבני מקביל לקרקע. כובע בוגרים שהותאם ונחבש כראוי לא אמור ליפול בקלות. עד החצי השני של המאה ה-12, כובעי בוגרים נחבשו רק על ידי מורים, מה שהפך אותם לסמל אייקוני של מקצוע ההוראה. מדיה וקבצים בנושא כובע בוגרים בוויקישיתוף