laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילהלם ביטריך

וילהלם ביטריך (בגרמנית: Wilhelm Bittrich,‏ 26 בפברואר 1894 – 19 באפריל 1979) היה קצין בכיר בוואפן אס אס בדרגת אובר-גרופנפיהרר אשר פיקד בין היתר על קורפוס הפאנצר אס אס ה-2 בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב הארדנים. לאחר המלחמה נשפט כפושע מלחמה ונידון ל-5 שנות מאסר. וילהלם ביטריך נולד ב-26 בפברואר 1894 בורניגרודה שבסקסוניה לאביו שהיה פקיד ולאחר מכן סוכן. ב-30 ביולי 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ביטריך לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לגדוד היגר מגדבורג ה-4. ב-10 בספטמבר 1914 הועבר ביטריך לגדוד היגר המילואים ה-19, לאחר מכן הועבר לגדוד היגר ה-8, ולאחר מכן הועבר לרגימנט הרגלים ה-77. עם יחידות אלה הוא נלחם בחזית המערבית ובחזית האיטלקית, וזכה בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וב-15 באוקטובר 1915 הועלה ביטריך לדרגת לויטננט. ב-1916 ביטריך לשירות האוויר הגרמני והוכשר כטייס, ועד סוף המלחמה הוא לחם כטייס קרב. לאחר המלחמה הצטרף ביטריך לפרייקור, ובשנת 1923 הצטרף לרייכסווהר, שבו שירת כמדריך טיסה. ב-1 בדצמבר 1931 הצטרף ביטריך למפלגה הנאצית, וממרץ עד יוני 1932, שירת בארגון האס אה. ב-1 ביולי 1932 הצטרף ביטריך לאס אס, ומילא בו תפקידים שונים. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה ביטריך לדרגת אס אס שטורמבאנפיהרר, וב-30 בינואר 1938 הועלה הבא לדרגת אס אס אובר-שטורמבאנפיהרר, ומונה למפקד הגדוד השני ברגימנט דויטשלנד, ופיקד עליו במהלך האנשלוס - סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית במרץ 1938. ב-1 במאי 1938 מונה ביטריך למפקד הגדוד הראשון ברגימנט דר פיהרר, וב-30 במאי 1939 הועלה לדרגת אס אס שטנדרטנפיהרר, ומונה לקצין מטה ברגימנט האס אס לייבשטנדרטה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, השתתף ביטריך עם רגימנט האס אס לייבשטנדרטה במערכה בפולין תחת פיקודו של יוזף דיטריך. בינואר 1940 מונה ביטריך למפקד רגימנט דויטשלנד, ופיקד עליו במהלך הקרב על צרפת, וב-1 בספטמבר 1940 הועלה לדרגת אס אס אוברפיהרר. ב-15 באוקטובר 1941 מונה ביטריך למפקד דיוויזיית האס אס ה-2, והשתתף עימה בקרב על מוסקבה, וב-19 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת בריגדפיהרר. מקיץ 1942 עד פברואר 1943 פיקד ביטריך על דיוויזיית האס אס ה-8 והשתתף עימה בפעולות לחימה כנגד הפרטיזנים בברית המועצות. ב-15 בפברואר 1943 הוטל על ביטריך להקים את דיוויזיית האס אס ה-9, שעליה פיקד בקרבות באוקראינה, ולאחר מכן בצרפת, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר. ב-1 ביולי 1944 מונה ביטריך למפקד קורפוס הפאנצר אס אס השני, ופיקד עליו בקרבות בנורמנדי, בארנהם ומאוחר יותר בהונגריה, וב-1 באוגוסט 1944 הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. לאחר המלחמה הוסגר ביטריך לצרפת באשמה שציווה להוציא להורג 17 חברי ההתנגדות בנים, אולם זוכה, לאחר שהתברר שלא היה אחראי על כך. בשנת 1953 הועמד ביטריך לדין בשנית ונשפט לחמש שנות מאסר על תליות, ביזה והצתה, אך זוכה בשנת 1954 שוב על ידי בית המשפט הצרפתי בבורדו ושוחרר. אמנם יש לציין, שביטריך לא נשפט על פשעי מלחמה שבוצעו תחתיו במהלך הלחימה בחזית המזרחית. לאחר שחרורו התגורר ביטריך עם אשתו בעיר וולפראטשהאוזן, עד למותו ב-19 באפריל 1979.
הצגה יומית

האם התכוונתם ל... הצגה יומית (Matinée) - מופע תיאטרון או הקרנת סרט קולנוע המתקיימים בשעות אחר הצהריים או מוקדם יותר הצגה יומית (הצגה) – הצגה ישראלית שהועלתה בשנת 2008, המציגה באמצעות פנטומימה ותנועה פרודיה על הקולנוע ההוליוודי הצגה יומית (סרט) – סרט קולנוע ישראלי עצמאי משנת 2011
אנדרטת החדר הנטוש

אנדרטת החדר הנטוש (בגרמנית: Der verlassene Raum) נמצאת בגינה קטנה בכיכר Koppenplatz ברובע מיטה בברלין. האנדרטה העשויה מברונזה, נבנתה על ידי הפסל הגרמני קרל בידרמן בשנת 1996. אין שלט הסבר במקום. האנדרטה מורכבת משולחן גדול עם שני כיסאות שאחד מהם מוסט והשני הפוך, דבר שמתאר את מהירות נטישת החדר לאחר שנפרץ על ידי הנאצים ותושביו הובלו לנקודת איסוף. בהיקף רצפת החדר חקוקות מילים משיר של זוכת פרס נובל, נלי זק"ש: "הו מעונות המוות המעוצבים כהזמנה לבעל הבית שלמעשה היה אורח, הו אצבעות הנוגעות במפתן הבית כסכין בין חיים למוות, הו ארובות, הו אצבעות, וגוף ישראל בעשן השמימה". מדיה וקבצים בנושא אנדרטת החדר הנטוש בוויקישיתוף אנדרטת החדר הנטוש, באתר spotted by locals. בעקבות נלי זק"ש, באתר שפיץ.
פרנסיס בדפורד

האם התכוונתם ל... פרנסיס בדפורד (אדריכל) – אדריכל אנגלי בן המאה ה-18 פרנסיס בדפורד (צלם) – צלם אנגלי בן המאה ה-19, אחד מחלוצי אמנות הצילום פרנסיס בדפורד (מאייר) – מאייר בריטי
תאני

האם התכוונתם ל... לירון תאני – שדרן רדיו וסטיריקן ישראלי עדי סופר תאני – מנהלת ישראלית תאנה טאני
רדוול

האם התכוונתם ל... סדרת רדוול – סדרת ספרי פנטזיה מאת הסופר בראיין ג'ייקס רדוול (ספר) – הספר הראשון בסדרה רדוול (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה מונפשת המבוססת על סדרת הספרים אבן גיר רדוול – תצורה גאולוגית הנפוצה בעיקר בגרנד קניון בארצות הברית
מלכודת פתאים (נובלה)

מלכודת פתאים (באנגלית: Sucker Bait) היא נובלת מדע בדיוני קצרה מאת אייזק אסימוב. הנובלה הופיעה לראשונה בגליונות פברואר ומרץ 1954 של Astounding Science Fiction, ותורגמה לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים. זוהי הנובלה הארוכה ביותר של אסימוב. בשנת 1953 ניגש אסימוב אל העורך פלטשר פראט, העורך של Twayne Press, עם ההצעה הבאה: מדען ימציא כוכב לכת, ולאחר מכן אסימוב, פול אנדרסון ו-וירג'יניה קיד יכתבו סיפורים המתרחשים בעולם הזה. לאחר מכן יוציאו את שלוש הנובלות בספר, יחד עם מאמר מאת המדען שיצר את הכוכב. שיטה זה, שפראט קרא לה "Twayne Triplet", כבר נוסתה בספר The Petrified Planet בשנת 1952. התרחיש שנוצר היה של מערכת כוכב כפול, הנמצאת בתוך צביר הכוכבים הרקולס, עם כוכב לכת דמוי ארץ בשם טרוס (או, בשם חיבה, ג'וניור) הממוקם באחת מנקודת לגראנז' של המערכת. המשלחת הקודמת לטרוס סבלה מאסון מסתורי, ומשלחת שנייה יצאה אל טרוס כדי לברר האם הוא מתאים לחיים, ומה קרה למשלחת הראשונה. אסימוב כתב את הסיפור הקצר שלו, ולאחר מכן אנדרסון כתב סיפור בשם שאלה ותשובה (Question and Answer), אבל קיד לא סיימה לכתוב את הסיפור שלה, והספר מעולם לא יצא לאור. אסימוב צפה שדבר כזה יקרה, וסידר את העניינים כך שזכויות היוצרים על הסיפור יהיו שלו. הוא מכר את הסיפור למגזין Astounding Magazine, שאחרי כמה חודשים פרסם גם את הסיפור שאלה ותשובה. הסיפור מספר על החללית ג'ורג ג'. גרונדי, או G המשולש, אשר נחכרה על ידי קונפדרציית העולמות כדי לחקור את ג'וניור. על החללית נמצא מארק אנונצ'יו בן העשרים המשרת בשרות המנמוני, אשר הוכשר מגיל חמש לשנן ולקשר בין כמויות עצומות של מידע. מאה שנה קודם לכן ניסיון ליישובו של ג'וניור נכשל. זאת משום שאחרי כמעט שנתיים על הכוכב כל 1,337 המתיישבים מתו מסיבות לא ידועות. משימתם של המדענים ואנונצ'יו על G המשולש היא לגלות מה הרג את אותם המתיישבים. במשך השבועיים הראשונים על הכוכב כולם נשארים על החללית בעודם אוספים מידע. לאחר שרודריגז, המיקרוביולוג של המשלחת, מצהיר כי צורות החיים המקומיות לא יכולות לגרום למחלות, שישה מדענים, יחד עם אנונצ'יו, יוצאים אל האתר המקורי של המשלחת. היחסים בין המדענים לאנונצ'יו מתדרדרים במהירות. מצד אחד, מנומונים נוטים להיות מתבודדים מטבעם, וההכשרה שלהם מגבירה את התכונה הזאת. המדענים, מצד שני, כמו מומחים אחרים מתנהגים בבוז כלפי אנשים שהם לא מומחים, כמו אנונצ'יו. כאשר אנונצ'יו שואל את רוגריגז איך הוא הגיע למסקנה מסוימת, רוגדריגז מתייחס אל הבקשה כעלבון אישי ומסרב לענות. שאר המדענים מעליבים את אנונצ'יו בדרכים שונות. כאשר אנונצ'יו מבין בסופו של דבר כי מה שהרג את המתיישבים הוא ריכוז גבוה של בריליום באוויר של ג'וניור, וכי הם צריכים לעזוב את הכוכב מיד, הוא לא סומך על המדענים שיאמינו לו. לכן, הוא חוזר אל הספינה ומשכנע את הצוות של הספינה למרוד ולצאת מהכוכב. הצוות רוצה לעזוב מיד אך הקפטן של הספינה מצליח לשכנע את הצוות לעצור באתר המושבה ולאסוף את המדענים. כאשר אנונצ'יו מועמד לדין על גרימת מרד, הוא מסביר את מעשיו ומזוכה, והספינה יוצאת בדרכה לכדור הארץ כדי לחפש טיפול רפואי לאנשים עבור הרעלת בריליום. כמו בסיפורים קצרים אחרים של אסימוב, כגון העבר המת ומקצוע, התמה של הסיפור הוא הסכנה בהתמחות יתר. רק אנונצ'יו, בעל הידע הכללי הרחב, מצליח לעשות את הקישורים בין העובדות שאינן קשורות לכאורה, ופותר את התעלומה של המתיישבים המקוריים, וכך מציל את הצוות והנוסעים של G המשולש מאותו הגורל.
טרוויס פטרסון

טרוויס ג'יימס פטרסון (באנגלית: Travis James Peterson נולד ב-18 במאי 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.08 מטר. שיחק בעמדת הפאוור פורוורד ובעמדת הסנטר. על-אף גובהו, פטרסון נחשב לקלע טוב מחוץ לקשת השלוש, בניגוד למרבית שחקני הפנים ובהתאם תופקד פעמים רבות כ-"Stretch Four", פאוור-פורוורד שעומד על קשת השלוש ומרווח את המשחק. פטרסון נולד במדינת אריזונה בארצות-הברית. בתחילת דרכו שיחק באוניברסיטת סמפורד. בשנתו השנייה העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים ב-29 דקות משחק. בעונתו השלישית קלע 11.3 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע, ב-32.4 דקות משחק, ובעונתו הרביעית והאחרונה עלה ל-13.2 נקודות בממוצע. בעונתו הראשונה באירופה שיחק פטרסון ברילסקי ספורטיסט הבולגרית, בה העמיד ממוצעים גבוהים של 13.2 נקודות בעונתו הראשונה ו-16.5 נקודות בשנייה. ואחר שנתיים עבר לאקדמיק סופיה, שם שיחק במשך עונה אחת והעמיד ממוצעים דומים. תחנתו הבאה של פטרסון הייתה פרוסטיוב הצ'כית, שאחריה עבר להוברלה מהליגה האוקראינית. באמצע עונת 2013–2014 עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, בה בלט פחות מבקבוצותיו הקודמות (9.5 נקודות בממוצע ל-12 משחקים), וסיים איתה במקום ה-12 בליגה. בתום העונה חתם בסראטוב הרוסית, המשחקת גם ביורוקאפ. באווטודור הפך פטרסון לשחקן משמעותי, ובעונת 2015–2016 ביורוקאפ העמיד ממוצעים של למעלה מ-18 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק, כאשר בתצוגת השיא שלו קלע 29 נקודות. במאי 2016 הצטרף אל ולנסיה הספרדית כסיוע לפלייאוף. כאשר הודחה הקבוצה בחצי הגמר, הפך לשחקן חופשי. לקראת עונת 2016–2017 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים מליגת העל, המתמודדת אף היא ביורוקאפ. ב-1 באוגוסט חתם פטרסון לעונה עם אופציה לעונה נוספת בריטאס וילנה. ב-29 בספטמבר 2018 הודיע פטרסון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 33. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) אור שקדי‏, צמח משום מקום: הכירו את הרכש של הפועל ירושלים טראוויס פיטרסון, באתר וואלה הפועל ירושלים: אייזק רוזפלט וטראוויס פיטרסון חתמו, באתר וואלה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Xenia

Xenia (בעברית: זניה) היא תוכנת אמולציה חופשית ובעלת קוד פתוח ל-Windows וללינוקס המשוחררת תחת רישיון BSD החדש ומאפשרת הרצת משחקי וידאו של קונסולת המשחקים Xbox 360 במחשב האישי. במרץ 2014, בן וניק, מפתח התוכנה, שחרר סרטון הוכחת היתכנות שמראה את התוכנה מריצה את המשחק Frogger 2, משחק וידאו בקטגוריית ה-Xbox Live Arcade אשר שוחרר ב-2008. הסרטון סימן את ההרצה הראשונית המוצלחת של משחק וידאו מסחרי באימולטור. פיתוח התוכנה נע בקצב איטי, שכן הרצת Forgger 2 אופשרה רק לאחר 4 שנות פיתוח. סרטון חדש שעלה במרץ 2015 הראה את המשחק A-Train HX רץ באימולטור במהירות מלאה ומרונדר בגראפיקת תלת מימד מלאה, שנה לאחר הסרטון של Frogger 2, דבר המרמז כי הפיתוח החל להאיץ. נכון למאי 2022, התוכנה מסוגלת להריץ כ-281 משחקים של Xbox 360 באופן טוב יחסית, למעלה מ-952 משחקים אשר מסוגלים לרוץ אך לא באופן מלא (חלקם עם בעיות גרפיות ובאגים) כ-300 משחקים אשר נבדקו ולא פועלים כלל/לא מאפשרים משחק. כברירת מחדל, התוכנה מוגדרת לעבוד עם ממשק תכנות היישומים DirectX 12, אך תומכת גם ב-Vulkan. מדיה וקבצים בנושא Xenia בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התוכנה (באנגלית) Xenia, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Xenia, סרטונים בערוץ היוטיוב קוד המקור של הפרויקט באתר GitHub (באנגלית) אוון ס. גוד, Video shows Xbox 360 emulation working on a PC, ‏‏29 במרץ 2014 (באנגלית) Xenia Xbox 360 Emulator: A-Train HX WIP, סרטון באתר יוטיוב xenia-project/game-compatibility (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זבובים (סיפור קצר)

זבובים (באנגלית: Flies) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון יוני 1953 של Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הכותרת המקורית של אסימוב לסיפור הייתה "המלך ליר, מערכה רביעית, תמונה ראשונה, שורה 36-37", בהתייחסו לציטוט של שייקספיר "האדם ביד האלים כזבוב ביד הילד". אנתוני באוצ'ר, העורך של המגזין, הציע לאסימוב לבחור כותרת ברורה יותר, ולבסוף הכותרת נקבעה כ"זבובים". קבוצה של סטודנטים לשעבר נפגשים בכנס עשרים שנה לסיום לימודיהם ודנים בהישגיהם. אחד מהסטודנטים לשעבר, עכשיו מומחה להתנהגות בעלי חיים, מתענה בגלל היכולות שלו "לקרוא" את מחשבותיהם של חבריו על ידי המחוות הקטנות שלהם וההתכווצויות שרירים שלהם. הוא מבטא את מחשבותיו על חייו ועל מחקרו, בעוד אחד מחבריו, כימאי החוקר חומרי הדברה, נילחם בזבובים הגודשים אותו בלי הרף. המומחה לבעלי חיים חקר במשך שנים רבות את ההשערה שלו שלבעלי חיים יש אלים ואמונות דתיות, והוא מאמין שהזבובים גודשים את חברו הכימאי מאחר שהם מאמינים בו כאל.
Meetup

האם התכוונתם ל... Meetup - סוג של ישיבה בלתי-פורמלית בהשתתפות אנשים החולקים תחום עניין משותף Meetup (אתר אינטרנט) – פורטל רשת חברתית המאפשר להצטרף או ליזום מפגשי Meetup
שמואל הרמתי

שמואל הרמתי (שלזינגר) (כ"ה בתשרי תרנ"ו אוקטובר 1895 - ט' בכסלו תש"ח נובמבר 1947) היה ממייסדי הפועל המזרחי. שמואל נולד בשנת 1895 בסוסנוביץ פולין למנחם מנדל שלזינגר וחנה לבית בלומנטל. גדל והתחנך אצל מורים פרטיים (בהם חיים נחמן ביאליק), מוסדות חינוך יהודיים וכלליים, בהם בית ספר למוזיקה. עוד בצעירותו התמסר שלזינגר לרעיון הציוני והיה מרצה בפני חבריו לגימנסיה על הציונות והספרות העברית והצטרף לתנועת המזרחי. בשנת 1920 עלה לארץ והצטרף לסוללי כביש חיפה-ג'ידה (כביש 75), שלזינגר לא מצא את מקומו בין הפועלים החילונים ועלה ירושלימה ועוד באותה שנה היה מועמד בבחירות לצירי המזרחי לכנסייה הציונית. יחד עם הרב ישעיהו שפירא, הקים "גדוד עבודה" דתי. בין עבודותיו - ניקוי ושיפוץ בריכות שלמה בשנת 1924. בשנת 1921 הקים את לשכת הפועלים הדתיים בירושלים ובשנה שלאחר מכן היה מראשוני המצטרפים לפועל המזרחי. בשנת 1922 התגייס להגנה ולמשטרת המנדט ועם יצירתה, צורף למשטרת היישובים העבריים. הרמתי, שהיה כנר מוכשר, היה מראשוני תזמורת המשטרה ויחד עם שאר התזמורת, הופקד על ביטחון הרובע היהודי בעת המרד הערבי הגדול. בנו הוא שלמה הרמתי. שמואל הרמתי, "בימים הראשונים", ספר הציונות הדתית – עיונים, מאמרים, רשימות, תעודות (עורכים: יצחק רפאל ושלמה זלמן שרגאי), כרך שני, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 203-187 בנימין דגיאלי (פישל), "מסוסנוביץ לתל אביב - זכרונות, אישים, שואה וגבורה", בתוך: ספר סוסנוביץ והסביבה בזגלמביה (עורך: מאיר שמעון גשורי), כרך שני, תל אביב, תשל"ד, עמ' 503 יצחק גולדשלאג, "הרמתי (שלזינגר) שמואל", בתוך: יצחק רפאל (עורך), אנציקלופדיה של הציונות הדתית כרך ב, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ך, עמ' 134 דוד תדהר (עורך), "שמואל הרמתי (שלזינגר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1871 שמואל הרמתי, הצופה, 23 בנובמבר 1947 לווית ש. הרמתי ז"ל, הצופה, 24 בנובמבר 1947 מאיר שמעון גשורי, הרב המנגן, הצופה, 29 במאי 1952 יעקב וילף, שמואל שלזינגר, אברהם רובינוביץ, הבעת תודה, הפועל הצעיר, 8 באוקטובר 1920 אל שוקלי ה"מזרחי" בירושלם, דואר היום, 7 באוגוסט 1921 בארץ ישראל, המזרחי, 24 במרץ 1921
סופווית' טריפליין

סופווית' טריפליין (באנגלית: Sopwith Triplane) היה מטוס קרב תלת-כנפי בריטי ששירת בסוף מלחמת העולם הראשונה ויוצר על ידי סופווית' אוויאיישן קומפני. בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין, עם שלוש כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית' פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר. כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו חמישה מטוסים ללא כל אבדה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים.. בריטניה בריטניה צרפת צרפת יוון יוון האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית ברית המועצות ברית המועצות יהודה עופר, "ספר המטוסים", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33-32 מדיה וקבצים בנושא סופווית' טריפליין בוויקישיתוף סופווית' טריפליין, היסטוריית התעופה - בריטניה יהודה עופר, "ספר המטוסים", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33
מה אם...

מה אם... (באנגלית: —What If) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון קיץ 1952 של Fantastic, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם "והיה אם...", ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור נכתב בהשראת אשתו של אסימוב, שאתגרה אותו שיכתוב סיפור, שמבוסס על נסיעה שהם נסעו ברכבת לניו יורק. זוג הנשוי כבר חמש שנים נוסע מבוסטון לניו יורק כדי לחגוג את חמש שנות נישואיהם. הם פוגשים ברכבת אדם שקט ומסתורי הידוע בשם מר אִם, אשר מציג להם מכשיר נייד קטן דמוי טלוויזיה בגודל של 15 ס"מ על 24 ס"מ. בעזרת המכשיר מראה מר אִם לזוג סצנות מחייהם הקודמים, ומה היה קורה אילו דבר קטן מהאירועים האלה היה מתרחש באופן שונה. בסופו של דבר הם מגלים כי גם עם השינויים שמר אִם הראה להם, בסופו של דבר הם היו מתחתנים בכל זאת ונוסעים ברכבת הזאת לחופשה בניו יורק. הרעיון של שינויים גדולים במציאות בעקבות שינויים קטנים מתרחש גם בספר קץ כלזמן ובסיפור הקצר איית את שמי באות ס' שנכתבו גם הם בידי אסימוב. בסדרת האנימציה פיוצ'רמה עשו שימוש בתמה וברעיון של הסיפור בשני פרקים ("Anthology of Interest" ו-"Anthology of Interest II"). שם פרופסור פארנסוורת' מציג מכונת "מה אם..." הדומה למכונה של מר אם בסיפור. רעיון דומה התרחש גם באפיזודה "פנה שמאלה" ("Turn Left"), אפיזודה של 4 פרקים בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו. ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "The Wedding Present" כהקדמה לספר עשן ומראות. בסיפור הזה, זוג מקבל כמתנת חתונה ערמה של גליונות נייר המתארים מה היה יכול לקרות במהלך חייהם אם יוכנסו בהם שינויים מסוימים. סדרת האנימציה "מה אם" מבית היקום הקולנועי של מארוול, מציגה בכל פרק עלילה לפיה גיבור או גיבורת על סוטים מהמסלול שהוצג בסרטי הייקום הקולנועי ובמקום זאת מתפתחים לישות אחרות, חלקן טובות וחלקן מרושעות. דלתות מסתובבות ראן לולה ראן
יעקב אייזנשר

יעקב איזנשר (1896–1980) היה צייר ישראלי. יעקב איזנשר נולד בשנת 1896 בצ'רנוביץ, בוקובינה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, לישראל איזנשר, ואוגוסטינה לבית קרבר. בנעוריו למד ב"בית הספר למקצועות האמנות" בווינה.  בשנת 1914 גויס איזנשר לצבא ונשלח לחזית הרוסית בגליציה. בשנת 1915 נשלח ללחום במורדות האלפים, שם נפל בשבי הצבא האיטלקי. עד לסוף מלחמת העולם הראשונה שהה איזנשר במחנה שבויים במון-סני, שם הרבה לצייר. בתום המלחמה שב לצ'רנוביץ והתפרנס מצילום. באותה תקופה זו יצר ציור בשמן לצד חיתוכי עץ. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 היגר לפריז, צרפת. שם, נחשף לאמנות הקוביסטית. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. בשנת 1952 החל ללמד אמנות ב"בצלאל". יצירתו המוקדמת של איזנשר נושאת אופי רישומי. הוא הרבה ליצור בטכניקה של חיתוך עץ דיוקנאות ותיאורי דמויות וטיפוסים בסגנון אקספרסיבי בהשפעת האקספרסיוניזם הגרמני. בשנות החמישים ואילך יצר ציורי שמן רבים ובהם תיאורי נוף ובתים בסגנון המושפע מן הקוביזם. בין יצירותיו הידועות קבוצת הציורים "שער" (1969) והציור "ליל כ"ט בנובמבר" מאוסף הכנסת. אוסף מעיזבונו הכולל מכתבים ותצלומים נמצא באוסף מרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים. עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב סמולנסקין 12. 1947 - פרס דיזנגוף לציור ופיסול, עיריית תל אביב-יפו 1953 - השתתף סאו פאולו הביאנלה 1957 - השתתף ונציה הביאנלה 1958 - פרס קרן חיפה לאמן בוגר, עיריית חיפה. בית הספר למקצועות האמנות, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. 1952-67 בצלאל, האקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים. 1927 - המוזיאון העירוני, צ'רנוביץ 1929 - Hasefer, גלריה בוקרשט 1935 - "Le Balcon" גלריה, פריז, צרפת 1944 - גלריה כץ, תל אביב 1950 - בית האמנים, ירושלים 1954 - מוזיאון תל אביב לאמנות 1955 - מקרא סטודיו גלריה, תל אביב 1957 - המוזיאון הלאומי, בצלאל, ירושלים, ישראל 1960 - בטוח Zevi, רמת גן, ישראל 1964 - מוזיאון תל אביב, בית דיזנגוף 1965 - יד Lebanim, Rechovoth, ישראל 1970 - בית האמנים, תל אביב 1974 - גלריה רוזנפלד, תל אביב 1979 - גלריה רוזנפלד, תל אביב. יעקב אייזנשר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל יעקב אייזנשר, דף שער בספרייה הלאומית
נבחרת איסלנד

האם התכוונתם ל... נבחרת איסלנד בכדורגל נבחרת איסלנד בכדורגל נשים נבחרת איסלנד בכדורסל נבחרת איסלנד בכדוריד
לקסינגטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לקסינגטון – העיר השנייה בגודלה במדינת קנטקי שבארצות הברית לקסינגטון – עיירה במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית שדרת לקסינגטון – שדרה בצידו המזרחי של האי מנהטן בעיר ניו יורק נושאות המטוסים מסדרת לקסינגטון – סדרת נושאות מטוסים בצי ארצות הברית לקסינגטון (CV-2) – האונייה הראשונה בסדרת האוניות מדגם "לקסינגטון", אשר לחמה בזמן מלחמת העולם השנייה באוקיינוס השקט
אל הדור הרביעי

אל הדור הרביעי (באנגלית: Unto the Fourth Generation) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון אפריל 1959 של The Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור עוסק בסמואל מרטן, מנהל זוטר ומלא חששות בן 23 שנמצא בדרכו לפגישה עם לקוח פוטנציאלי. כאשר מרטן רואה טנדר עם הכיתוב "פ' ליוקוביץ ובניו, סוחר בדים בזיל הזול", הוא משנה במוחו את השם ללבקוביץ', ותוהה לעצמו מדוע. בכל פעם שהוא רואה גרסה של השם, הוא הופך ליותר ויותר מרוכז בו. הפגישה העסקית הולכת מדחי אל דחי, ולאחריה הוא משוטט ברחובות העיר ניו יורק, כשהוא עוקב אחרי שובל של ליפקוביץ', לפקוביצ'י ולבקוב. הוא מגיע לסנטרל פארק, ושם הוא מוצא איש זקן בבגדים מיושנים יושב על ספסל בפארק. הזקן הוא פיניאס לבקוביץ'. פיניאס נימצא על ערש דווי. עשרות שנים קודם לכן ברוסיה הצארית, אשתו ובניו מתו, בתו לאה היגרה לאמריקה עם בעלה, והוא נשאר לבד. הוא התפלל למצוא את הצאצא של לאה, ותפילתו נענתה. פיניאס הוא סבא רבא רבא של מרטן; מרטן הוא בן של בת של בת של לאה, והוא הבן הראשון שנולד למשפחתה. מרטן מבקש את ברכתו של פיניאס, והוא מעניק לו אותה ומוסיף: "כעת אלך לנוח על משכבי בשלום עם אבותי, בני". הזמן חוזר לאחור. מרטן כעת בדרכו לפגישה העסקית, והוא חופשי מדאגות, משום שהוא יודע בצורה כלשהי שהכל יהיה בסדר. ב-23 באוקטובר 1958 אסימוב אכל ארוחת צהריים עם עורך העיתון בזמנו רוברט פ' מילס, אשר העיר כי הוא ראה לאחרונה את השם לפקוביץ' מספר פעמים, כל פעם עם איות שונה, והוא שאל את אסימוב אם הוא יוכל לכתוב סיפור על זה. כאשר הסיפור הופיע לראשונה העיתון, מרטן עבר את החוויה בלי להיות מושפע ממנה כלל. לאחר שהסיפור פורסם אסימוב אכל ארוחת ערב עם מליס. הוא שוחח עם ג'נט ג'פסון, אותה הוא פגש זה עתה, כאשר מליס שאל אותה מה דעתה על הסיפור. ג'נט אמרה שהסיפור פגום משם שמרטין לא מושפע מפגישתו עם פיניאס. אסימוב החליט שג'נט צודקת, וכאשר הוא כלל את הסיפור בספר "אין איש פה, פרט..." הוא שינה את הסוף כך שמרטין נשאר עם תחושה של נחת. אסימוב וג'נט שמרו על קשר וארבעה עשר שנים אחרי הארוחה הזו הם התחתנו. אסימוב, יהודי בעצמו, ציין כי זהו הסיפור היהודי היחיד שהוא אי פעם כתב. מקור השם לבקוביץ (וגרסאותיו הרבות) הוא משם הפולני Lewek, צורת הקטנה של Lew, כלומר אריה.
קטאנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קטאנה – סוג של חרב יפנית קטאנה (כלי שיט בלתי מאויש) – כלי שיט בלתי מאויש מתוצרת התעשייה האווירית לישראל קטאנה (קומיקס) – דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות קומיקס של DC קומיקס קטנה
אנדרטת בית הכנסת בלייפציג

אנדרטת בית הכנסת בלייפציג נמצאת במקום שעמד בית הכנסת הגדול של לייפציג. ב-1933, עם עליית הנאצים, הגדירו מעל ל-11,000 מתושבי העיר את עצמם כיהודים. בשואה הושמדה כל הקהילה. בית הכנסת נבנה בשנת 1855 והיה גדול ומפואר. נשרף ונהרס כליל בליל הבדולח ב-1938 והקהילה היהודית נאלצה לשאת בהוצאות. ב-1966, בתקופת השלטון הקומוניסטי, הוקם במקום עמוד זיכרון מאבן ליהודי לייפציג ובו כתובות בעברית ובגרמנית. הכתובת בעברית: "בעיר לייפציג נפלו לקרבן 14,000 יהודים מטרור הפשיסתי". לאחר איחוד גרמניה הוחלט להקים במקום אתר זיכרון יותר מרשים. האתר נחנך ב-24 ביוני 2001. במרכזו 140 כיסאות ריקים מברונזה המחכים ליהודים שישבו עליהם בבית הכנסת אך הם לא יחזרו עוד. על קיר הזיכרון יש כתובות הסבר על שריפת בית הכנסת ושואת יהודי לייפציג בעברית, גרמנית ואנגלית. כתובת בעברית על עמוד הזיכרון כתובת זיכרון על הרס בית הכנסת בליל הבדולח כתובת זיכרון על שואת יהודי לייפציג מראה כללי של אתר הזיכרון ליהודי לייפציג בית הכנסת של לייפציג מדיה וקבצים בנושא אנדרטת בית הכנסת בלייפציג בוויקישיתוף האנדרטה היהודית בבית הכנסת השרוף (אורכב 18.02.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר "מלון".
מאיר פרימן

הרב מאיר פרימן (נולד ב-31 בינואר 1965) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים. שימש כראש "כולל עיון" בישיבת מרכז הרב. נולד בירושלים למרדכי פרימן, מוותיקי הקריינים בקול ישראל, עורך ומגיש תוכניות רדיו וטלוויזיה, ולרחל. גדל כבן יחידי עם עוד שתי אחיות. צאצא של משה יפה, שעלה לארץ ישראל בשנות ה-90 של המאה ה-18 והתיישב בחברון בהוראת "האדמו"ר הזקן" של חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל התניא, והיה שליח דרבנן של אותו אדמו"ר לחיפוש אחר עשרת השבטים במזרח הרחוק. הרב פרימן הוא דור שמיני לילידי ישראל, ודור רביעי בירושלים. למד בישיבת נתיב מאיר ולאחריה בישיבת מרכז הרב והיה לאחד מתלמידיו הקרובים של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. הוסמך לרבנות ולדיינות. במשך מספר שנים בודדות שימש כר"מ בישיבת מרכז הרב ולימד בעיקר גמרא בעיון. בנובמבר 2002 התמנה לכהן כדיין, וכיהן במקביל כדיין בבתי הדין בחיפה, בתל אביב ובאריאל. באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין בבית הדין הרבני בתל אביב. ובשנת תש"פ התמנה לכהן כאב"ד בבית הדין הרבני בירושלים. בשנת 1998 התמנה לראש 'כולל עיון' בישיבת מרכז הרב בירושלים. נשוי ליונת (בתו של הרב דוד מצגר מהמועצה הדתית בחיפה, אחיייניתו של הרב יונה מצגר) ולזוג 10 ילדים, מתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים. מדיה וקבצים בנושא מאיר פרימן בוויקישיתוף עו"ד איל בר לב, ‏האישה לא תקבל תשלום כתובה בנוסף לחלוקת הרכוש, באתר כיכר השבת, 29 ביוני 2016 עו"ד יצהר הס, ‏לא שילם את מלוא המזונות – האם יחויב בדיעבד?, באתר כיכר השבת, 3 ביולי 2016 צבי שיימן, ‏האישה שתקה בבית הדין; הדיינים חייבו אותה בגט, באתר "סרוגים", 30 במרץ 2016 מתוך השתלמות לטוענים רבניים בנושא מזונות ילדים - הרצאה מאת הגאון הרב מאיר פרימן אב"ד תל אביב, סרטון באתר יוטיוב פסקי דין, אתר תקדין. פסקי דין מבית הדין האזורי בתל אביב, אתר דעת. פסקי דין מבית הדין הרבני בחיפה, אתר דעת. פסקי דין מבית הדין הרבני באריאל, אתר דעת. דביר עמר, רחל פרימן, אשתו של השדרן מרדכי פרימן, הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 11 באפריל 2024 חגית רוטנברג, אבי התלמידים, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2007