laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בידזינה איוואנישווילי

בּידזינָה איוואנישווילי (בגאורגית: ბიძინა ივანიშვილი; עד לשנת 2011 נודע למשך שנים רבות בשם בוריס איוואנישווילי; נולד ב-18 בפברואר 1956 בגאורגיה) הוא איש עסקים ופוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה בשנים 2013-2012. הוא אוליגרך, ובמרץ 2012 הוערך הונו על ידי "פורבס" בכ-6.4 מיליארד דולר. בשנת 1980 הוא סיים לימודי כלכלה באוניברסיטת טביליסי ובשנת 1986 קיבל תואר דוקטור. איוואנישווילי עשה את הונו הגדול בעסקאות בתחום הבנקאות והמתכת. המגזין "פורבס" תיאר את הדרך שעשה להגדלת הונו ב"קניית חברות שאף אחד לא רצה בהן, בעשרות מיליוני דולרים, כפי שעשו אוליגרכים אחרים, ומכירתן במיליארדים". את הונו ההתחלתי עשה בשנות השמונים על ידי ייבוא מחשבים וטלפונים עם חיוג צלילים, לרוסיה. מוצרים שהיו בזמנו מבוקשים מאוד ברוסיה. את בניית האימפריה שלו הוא החל בשנות התשעים. יחד עם שותפו ויטלי מילקין, הקים איוואנישווילי את "רוסיסקי קרדיט בנק ברוסיה", שהוא הנכס הגדול ביותר שלו גם כיום. במהלך השנים מכר חברות ועסקים רבים שהצטברו אצלו במהלך הפרטת המדינה (רוסיה). את הפדיון השקיע בשוק המניות הרוסי. במהלך פעילותו השקיע במלונות, רשת חנויות דראגסטור הנקראות "דוקטור סטולטוב". הוא יזם פרויקט של הפיכת שטח של אחד המפעלים במרכז מוסקבה לקומפלקס בנייני מגורים יוקרתיים. בניית המבנים הראשונים בפרויקט זה צפויה להסתיים בשנת 2011/2012. כיום הוא מתגורר בטביליסי שבגאורגיה. הוא הקים מפלגה חדשה, חלום גאורגי, והתמודד בראשותה בבחירות 2012. מ-25 באוקטובר 2012 עד 20 בנובמבר 2013 כיהן איוואנישווילי כראש ממשלת גאורגיה. בנובמבר 2013 ויתר על ראשות הממשלה לטובת שר הפנים איראקלי גריבאשוולי בן ה-32, שנתמך על ידיו. איוואנישווילי נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא בידזינה איוואנישווילי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בידזינה איוואנישווילי בידזינה איוואנישווילי, ברשת החברתית פייסבוק בידזינה איוואנישווילי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בוריס איוואנישווילי, אתר פורבס (2012) (באנגלית) פז חסדאי‏, מעושרים: האביב הגרוזיני, באתר וואלה, 11 ביוני 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איתמר וילנר

איתמר וילנר (נולד ב-27 בינואר 1947) הוא פרופסור אמריטוס לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, הנחשב לאחד המדענים המובילים בעולם בננוטכנולוגיה וביוננוטכנולוגיה בפרט. חתן פרס ישראל לחקר הכימיה לשנת 2002 וחתן פרס רוטשילד במדעי הכימיה לשנת 2008. וילנר נולד בשנת 1947 בבוקרשט, רומניה לאלברט ויוהנה, ועלה עם משפחתו לארץ ב-1950. גדל בנס ציונה ולמד בתיכון דה שליט ברחובות. התגייס לחיל התותחנים ב-1968, והוא רס"ן במילואים. בשנת 1968 קיבל תואר בוגר אוניברסיטה בכימיה ובפיזיקה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1973 קיבל תואר מוסמך בכימיה מטעם אוניברסיטה זו. ב-1978 קיבל תואר דוקטור בכימיה. ב-1997 התקבל כעמית האגודה האמריקנית לקידום המדע וב-2015 התמנה ליושב ראש החטיבה למדעי הטבע באקדמיה הישראלית למדעים. נשוי לבלהה ואב לשתי בנות. סב ל-5 נכדים[דרוש מקור][מפני ש...]. רוב מחקריו מתמקדים באלקטרוניקה המולקולרית וביואלקטרוניקה. עבודתו המחקרית עוסקת בהרכבת מערכים מולקולריים, מאקרומולקולריים וביומולקולריים על-פני משטחים ובהפעלת המרכיבים הכימיים באמצעות אותות חשמליים ואותות אופטיים. הוא הצליח לפתח מערכות מולקולריות וביומולקולריות שהן כיום נדבך מרכזי של האלקטרוניקה והאופטואלקטרוניקה המולקולרית והביומולקולרית.[דרוש מקור] וילנר ביצע מחקר חלוצי וביסס מושגים וגישות יסודיות בתחום הביואלקטרוניקה. מחקריו בהפעלה חשמלית ואופטית של אנזימים, נוגדנים ו-DNA משמשים כלים בפיתוחים שונים. מחקרים אלה הציגו פתרונות מדעיים מקוריים להכנת ביוסנסורים חדשים. הוא פיתח טכניקות ליצירת מבנים מולקולריים עם תכונות כימיות שימושיות, לדוגמה: חיישנים רגישים שיכולים לגלות את כל הסוגים של חומרי הנפץ הקיימים. כמו כן, הצליח ליצור ארכיטקטורות מולקולריות הפועלות כמערכי חישה, כמכונות מולקולריות, כהתקנים אופטואלקטרוניים וכמערכות פוטוסינתטיות מלאכותיות ליצירת דלקים באמצעות אור שמש על ידי פענוח מנגנוני ההתארגנות של החומרים וקביעת התכונות הכימיות שלהם. וילנר פרסם מאמרים מדעיים רבים. הוא שימש יועץ למשרד האנרגיה של ארצות הברית לבקרת פרויקטים של המחקר הבסיסי בנושא האנרגיה, וייצג את ישראל בגופים מדעיים שונים באירופה ובעולם. 1986 - פרס ברגמן 1991 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אוסקה ביפן 1993 - פרס קולטהוף, הטכניון, חיפה 1998 - פרס מקס פלאנק למחקר בינלאומי, גרמניה 2001 - פרס החברה הישראלית לכימיה 2002 - פרס ישראל לחקר הכימיה 2008 - פרס רוטשילד 2009- נבחר לאקדמיה הגרמנית הלאומית למדעים לאופולדינה 2013-ACS nano lectureship award איתמר וילנר, באתר גוגל סקולר פרופ' איתמר וילנר, באתר פרס ישראל ביוגרפיה של איתמר וילנר, אתר פרס א.מ.ת פרסים והוקרה, אתר האוניברסיטה העברית בירושלים כרטיס אישי של איתמר וילנר, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים איתמר וילנר (1947-), דף שער בספרייה הלאומית ננוטכנולוגיה (ארכיון) אתר פרס ישראל פרסים והוקרה, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, ‏22.8.17
המנונים

להלן רשימה ממוינת של ההמנונים הלאומיים של מדינות העולם. בשלב זה הרשימה כוללת רק המנונים עליהם נכתב ערך בוויקיפדיה העברית. מדינות חסות או מדינות לשעבר מופיעות ברשימה רק אם יש להן המנון נפרד מההמנון של מדינת האם שלהן. לצורך נוחות, שמות האומות אשר לא קיימות עוד או אינן מדינות עצמאיות, אך למרות זאת בעלות המנון רשמי נטויות. רשימה של המנונים לאומיים שקיימים בוויקיפדיה העברית:
זוראן פלאניניץ'

זוראן פלאניניץ (בסרבו-קרואטית: Zoran Planinić; נולד ב-12 בספטמבר 1982 במוסטאר, בוסניה והרצוגבינה הסוציאליסטית, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר קרואטי ממוצא בוסני, אשר שיחק בעמדות הרכז והקלע. זוראן פלאניניץ' החל לשחק במחלקת הנוער של דוברבה זאגרב. בגיל 17 הוביל את הקבוצה הבוגרת לחצי גמר הפלייאוף של הליגה הקרואטית בה הפסיד עם קבוצתו לציבונה זאגרב, הישג זה הוביל אותו להיבחר בסיום העונה לחמישיית העונה ולשחקן הצעיר של השנה בליגה הקרואטית. שנה לאחר מכן, ציבונה זאגרב חשקה בשירותיו והחתימה אותו לשלוש עונות בעקבות הישגיו בעונה אשתקד וכן עקב יכולתו כנגדה בשלב חצי הגמר של משחקי הפלייאוף בליגה הקרואטית. פלאניניץ' השתלב היטב בציבונה זאגרב, והפך לאחד הרכזים והקלעים הטובים ביורוליג והציג יכולת טובה שהתבטאה פעמיים בזכייה באליפות קרואטיה ובגביע הקרואטי, ואף כן גם בזכייה בתואר השחקן המצטיין בליגה הקרואטית של עונת 2001/02. בשנת 2003 פלאניניץ' נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-22 הכללי על ידי הניו ג'רזי נטס שבה שיחק במשך שלוש עונות שבהן השיג ממוצעים של 4 נקודות, 1.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. עקב מעמדו בקבוצה שהתבטא במיעוט דקות ובחוסר הזדמנויות לשחק החליט לסיים את דרכו בקבוצה וכן את קריירת ה-NBA שלו. לאחר שבועות בודדים, פלאניניץ' חתם בקבוצה הספרדית טאו ויטוריה. הוא שותף באופן מלא במשחקיה, ונחשב לאחד משחקני המפתח של המועדון. הוא הוביל ביחד עם טיאגו ספליטר את טאו לפסגת הכדורסל הספרדי והאירופי כאשר זכה עימה באליפות ספרד, פעמיים בגביע הספרדי ובסופר קאפ הספרדי ולשתי העפלות רצופות לפיינל פור היורוליג. ב-25 ביוני 2008, פלאניניץ' חתם ל-2 עונות עם צסק"א מוסקבה. ב-17 ביוני 2010, פלאניניץ' חתם ל-2 עונות עם אופציה לעונה נוספת עם חימקי מוסקבה. פלאניניץ' חבר בסגל הנבחרת הלאומית של קרואטיה משנת 2001 מאז זומן לאליפות העולם לנבחרות צעירות, בה זכה עם נבחרתו במדליית הכסף. מאז, פלאניניץ' לקח חלק עם נבחרתו באליפות אירופה של 2005 ושל 2007. ציבונה זאגרב אליפות הליגה הקרואטית: 2001/02, 2002/03 הגביע הקרואטי: 2001/02, 2003/03 טאו ויטוריה אליפות ספרד: 2007/08 הגביע הספרדי: 2008 הסופר קאפ הספרדי: 2007, 2008 מדיה וקבצים בנושא זוראן פלאניניץ' בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) CSKA Moscow signs Planinic to 2 year deal
גרנדל

גרנדל הוא דמות באפוס האנגלו-סקסוני ביאוולף (700–1000 לספירה). הוא אחד משלושת האנטגוניסטים של האפוס (יחד עם אמו (אנ') והדרקון (אנ')), כולם מופיעים אחד אחרי השני במטרה להרוג את הגיבור ביאוולף (אנ'). הוא מכונה גם יוטון וגם כת'ירס, סוגים של יצורים מהמיתולוגיה הגרמאנית הרחבה יותר. הוא מתואר גם כצאצא של קין המקראי ו"יצור של חושך, גולה מאושר ומקולל מהאל, המשחית והזולל של המין האנושי שלנו." בדרך כלל הוא מתואר כמפלצת או ענק, למרות שמעמדו כמפלצת, ענק או צורה אחרת של ישות על-טבעית אינו מתואר בבירור באפוס ולכן נותר נושא לוויכוח אקדמי. דמותו של גרנדל ותפקידו בסיפורו של ביאוולף היו נתונים למספר רב של פרשנויות מחדש ודמיונות מחדש. גרנדל מפחיד את כולם בהאורוט (אנ') מלבד ביאווולף, שהורג גם אותו וגם את אמו. גרנדל הוא דמות באפוס ביאוולף, שנשמר בנוול קודקס (אנ'). גרנדל, המקולל כצאצאו של קין המקראי, יחד עם אלפים ויוטונים אחרים, "נפגע" מקולות השירה המגיעים מדי לילה מאולם המד של האורוט שנבנה על ידי המלך הרותגר (אנ'). לא מסוגל לשאת את זה יותר, הוא תוקף את האורוט. גרנדל ממשיך לתקוף את האולם מדי לילה במשך שתים עשרה שנים, הורג את תושביו והופך את אולם המד (אנ') המפואר הזה לבלתי שמיש. כדי להוסיף לתיאורו המפלצתי, המשורר מפרט כיצד גרנדל צורך את הגברים שהוא הורג, "כעת כשהוא יכול לקוות לאכול את שלו". ביאוולף שומע על ההתקפות הללו ועוזב את ארץ הולדתו, גאטיה (אנ'), כדי להרוג את גרנדל. הוא מתקבל בחום על ידי המלך הרותגר, שעושה משתה לכבודו. לאחר מכן ביאוולף ולוחמיו לישון באולם כדי להמתין למתקפה הבלתי נמנעת. גרנדל מסתובב מחוץ לבניין לזמן מה, מרגל אחרי הלוחמים שבתוכו. לאחר מכן הוא מבצע התקפה פתאומית, פורץ את הדלת באגרופיו וממשיך דרך הכניסה. הלוחם הראשון שמצא גרנדל עדיין ישן, אז הוא תופס את האיש וזולל אותו. גרנדל תופס לוחם שני, אך מזועזע כאשר הלוחם תוקף בחזרה בכוח מפחיד. בעוד גרנדל מנסה להתנתק, המספר מגלה שביאוולף הוא אותו לוחם שני. ביאוולף לא משתמש בנשק ולא בשריון בקרב הזה. הוא גם לא מסתמך על חבריו ואין לו צורך בהם. הוא סומך על כך שהאל נתן לו כוח להביס את גרנדל, שהוא מאמין שהוא יריב האל. ביאוולף תולש את זרועו של גרנדל, ופוצע את היצור אנושות. גרנדל בורח אך מת במאורה הביצתית שלו. שם, ביאוולף מנהל מאוחר יותר קרב עז עם אמו של גרנדל בספירה, אותה הוא מנצח עם חרב שנמצאה שם. אחרי מותה, ביאוולף מוצא את גופתו של גרנדל ומסיר את ראשו, אותו הוא שומר כשלל מלחמה. לאחר מכן חוזר ביאוולף אל פני השטח ואל אנשיו ב"שעה התשיעית". הוא חוזר להאורוט, שם הרותגר, אסיר תודה, מרעיף עליו מתנות. מדיה וקבצים בנושא גרנדל בוויקישיתוף Gwyn Jones, Kings, Beasts and Heroes, Oxford University: Oxford University Press, 1972, עמ' 12, ISBN 0-19-215181-9 Seamus Heaney, Beowulf, 9th ed., New York: Norton, 2012, עמ' 41-108, ISBN 978-0-393-91249-4 Lewis E. Nicholson, An Anthology of Beowulf Criticism, University of Notre Dame: University of Notre Dame Press, 1963, עמ' 236 Jack George, Beowulf: A Student Edition, Clarendon Press, 1994, עמ' 123, ISBN 9780198710431 Benjamin Slade, "Beowulf", heorot.dk, Stanzas 1651-1793, ‏02/07/2023
ניקולה פקוביץ'

ניקולה פקוביץ' (בסרבית קרילית: Никола Пековић; נולד ב-3 בינואר 1986 בביילו פולה) הוא כדורסלן עבר מונטנגרי. גובהו 2.10 מטר. שיחק בעמדת הסנטר. פקוביץ' החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת הנערים של מועדון בודוצ'נוסט פודגוריצה בעונת 2001/2002. לאחר מכן החל לשחק בקבוצת KK אטלס בשנת 2002 ושיחק עבורה עד 2005; לאחר מכן עבר לפרטיזן בלגרד. עם פרטיזן, הוא זכה שלוש פעמים באליפות סרביה (ב-2006, 2007 ו-2008), פעמיים באליפות הליגה האדריאטית (ב-2007 ו-2008), ופעם אחת בגביע הסרבי ב-2008. הוא נבחר לתואר ה-MVP של הפיינל פור של הליגה האדריאטית ב-2008. בקיץ 2008, פקוביץ' הצטרף למועדון היווני פנאתינייקוס. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון שהוערך בשווי של 4 מיליון אירו בתשלום נטו. פקוביץ' נבחר במקום ה-31 הכללי בדראפט ה-NBA ‏2008 בידי מינסוטה טימברוולבס. ב-2005, כאשר שיחק עבור נבחרת סרביה ומונטנגרו עד גיל 21, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 ברוסיה. באליפות אירופה עד גיל 20 2006 שנערכה באיזמיר, הוא זכה במדליית זהב עם נבחרתו הלאומית. מאז הגעתו לבוגרים, פקוביץ' הוא חבר קבוע בסגל הנבחרת הלאומית של מונטנגרו הבוגרת. ב -10 באוקטובר 2020 דווח כי פקוביץ' אושפז במצב קשה בבית החולים בפודגוריצה, מונטנגרו לאחר שנדבק בווירוס הקורונה. מועדונים: אליפות סרביה (3): 2006, 2007, 2008 הליגה האדריאטית (2): 2007, 2008 הגביע הסרבי: 2008 אישיים: MVP של פיינל פור הליגה האדריאטית: 2008 חמישיית העונה השנייה ביורוליג: 2008 נבחרת סרביה ומונטנגרו: אליפות אירופה עד גיל 20: 2005 (מקום שלישי), 2006 נכון לסוף עונת 2016/17‏‏ בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד ניקולה פקוביץ', ברשת החברתית פייסבוק פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר הליגה האדריאטית יהונתן אליהו‏, גמר את הסוס: הקריירה המוחמצת של ניקולה פקוביץ' לקראת סיום עצוב, באתר וואלה, 13 באפריל 2017 Nikola Pekovic career stats באתר NBA.com Nikola Pekovic Euroleague career stats באתר euroleague.net הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
מיכאל רויז

מיכאל רויז (ברוסית: Михаил Ройз, נולד ב-12 באוקטובר 1983 ברוסיה) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן וחבר נבחרת ישראל. רויז למד לשחק שחמט בגיל 7. כאשר היה בן 9 סיים במקום השני באליפות הלאומית בקטגוריה עד גיל 10. עלה לישראל בשנת 1995. השיג דרגת אמן בינלאומי ב-1999 בגיל 16, ודרגת רב-אמן ב-2003. שיחק בלוח הרביעי של ישראל באולימפיאדת השחמט 2016, שהתקיימה בבאקו שבאזרבייג'ן. רויז הוא גם מאמן שחמט. בין תלמידיו הבולטים אמן בינלאומי אריאל ארנברג. מקום ראשון באליפות צה"ל בשנים 2002 ו-2003, מקום 1–3 בתחרות פתוחה באשדוד, 2004, 6-1 בתחרות פתוחה בציריך, 2004, 4-2 עם מיכאיל גורביץ' וויטלי גולוד (עם תוצאה 7 מ-9) בתחרות פתוחה בסן וינסנט, איטליה, 2004, 5-3 עם תוצאה 8 מ-10 בתחרות פתוחה בבנסקה, ספרד, 2005. רויז זכה בתחרות שחמט מהיר בביל, 2006. בתחרות אמני גיברלטר ב-2007 הוא חלק את מקום 5, אחרי ולדימיר אקופיאן, אלכסנדר שרקשנקו, היקארו נקמורה ואמיל סוטובסקי. רויז היה חלק מהנבחרת הלאומית בפלובדיב 2003 (מדליית כסף קבוצתית) ואליפות העולם לקבוצות בבאר שבע 2005. ב-2005, רויז עלה לגביע העולם, שם הפסיד בסיבוב הראשון לאלכסנדר מוטילב 1.5-0.5. רויז ייצג את ישראל בשתי אולימפיאדות שחמט: אליפות ישראל בשחמט 2014 אליפות ישראל בשחמט 2016 מדיה וקבצים בנושא מיכאל רויז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיכאל רויז מיכאל רויז, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מיכאל רויז, באתר פיד"ה (באנגלית) תוצאות רויז באולימפיאדות, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פולי – כלב רועים הונגרי מבצע פולי – פעולת הפינוי הראשונה של אזרחים בריטים מארץ ישראל לקראת סוף המנדט הבריטי קטטר פולי – צינור פלסטי לניקוז שלפוחית השתן אצל אנשים חסרי הכרה או חסרי שליטה בשלפוחית השתן פולי (אדריכלות) – מבנה שנבנה לצורכי קישוט בלבד ולא לצרכים פונקציונליים, נקרא בלועזית "פולי" (folly) פולי (קמרון) – עיר בקמרון אישים המכונים פולי: ישראל (פולי) פוליאקוב – זמר, שחקן ובדרן ישראלי, חבר בשלישיית הגשש החיוור יואב (פולי) מרדכי – היה אלוף בצה"ל, מתאם פעולות הממשלה בשטחים אישים ששם משפחתם פולי: אנדראה פולי – כדורגלן איטלקי ג'יימס פולי – צלם עיתונות אמריקאי מייקל פרנסיס פולי – מתאבק אמריקאי נטשה פולי – דוגמנית רוסיה סקוט פולי – שחקן אמריקאי פרנק פולי – איש השירות החשאי הבריטי וחסיד אומות העולם שרה פולי – שחקנית אמריקאית פול (פירושונים) אישים ששמם הפרטי הוא פולי
אופליה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אופליה – דמות מהמחזה המלט של שייקספיר. אופליה (ירח) – אחד מירחי אורנוס. אופליה שטראל – שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית. אופליה (סרט, 1963) (אנ') – סרט קולנוע צרפתי משנת 1963. אופליה (סרט, 2018) – סרט קולנוע בריטי משנת 2018.
דנין

האם התכוונתם ל... אבינעם דנין – אקולוג ובוטנאי ישראלי אודטה שוורץ – עיתונאית ישראלית, לשעבר אודטה דנין אלירן דנין – כדורגלן ישראלי ברק דנין – פרופסור עזרא דנין – איש הש"י ויועץ לענייני ערבים במשרד החוץ בתקופת המדינה יחזקאל דנין (סוכובולסקי) – ממייסדי אחוזת בית. אשתו, רחל דנין, בתו של יהושע ילין ראו גם קטגוריה:משפחת דנין. דנינו דנון
טניה ריימונד

טניה ריימונד הלן כץ (באנגלית: Tania Raymonde Helen Katz; נולדה ב-22 במרץ 1988) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור אלכס רוסו בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ברשת ABC, ולאחר מכן בזכות הופעתה בתור בריטני גולד בסדרה "גוליית" בשירות פריים וידאו. ריימונד נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית לאם (אן-מריה) קתולית, ולאב (ג'ון כץ) יהודי-אמריקאי, בן להורים יהודים מהגרים מפולין למדה בתיכון צרפתי בלוס אנג'לס, שם קיבלה את הבקאלור שלה (ההסמכה האקדמית שנדרשת לסטודנטים צרפתים). בשנת 2000 קיבלה ריימונד את תפקידה הטלוויזיוני הראשון בסיטקום "מלקולם באמצע", בסדרה היא גילמה את סינטה סנדראס במשך ארבעה פרקים בשנים 2000–2002. בשנת 2006, היא ערכה, כתבה וביימה סרט קצר שזכה בפרס בפסטיבל בינלאומי. ב-2007, היא השתתפה בקליפ לשיר "Won't Go Home Without You" של להקת מארון 5. בשנת 2013 שיחקה בעיבוד מחדש לסרט האימה "המנסרים מטקסס". בשנים 2006–2010 שיחקה בסדרת המתח והמסתורין "אבודים" של רשת ABC בתור אלכס רוסו. בשנת 2020 כיכבה בסרט האימה "ים כחול עמוק 3", בתור ד"ר אמה קולינס. מדיה וקבצים בנושא טניה ריימונד בוויקישיתוף טניה ריימונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טניה ריימונד, ברשת החברתית אינסטגרם טניה ריימונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טניה ריימונד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טניה ריימונד, באתר AllMovie (באנגלית) טניה ריימונד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טניה ריימונד, באתר Metacritic (באנגלית) טניה ריימונד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) [1] (אורכב 03.06.2017 בארכיון Wayback Machine)
מבינוגיון

מבינוגיון (בלועזית: Mabinogion) הוא ספר המכיל אוסף של 11 פנטזיות ולשיות שנערכו בימי הביניים; השם "מבינוגיון" עצמו הוא שם מודרני והוכנס לשימוש רק בשנת 1838 על ידי המתרגמת לאנגלית, שרלוט גֶסט. הסיפורים מבוססים על מיתולוגיה קלטית טרום-נוצרית, סיפורי עם מהמאות החמישית והשישית לספירה ומסורות היסטוריות. כל הסיפורים מבוססים על מעשיות המוטמעות בתרבות הולשית. הספר מבוסס על שני ספרים עתיקים יותר, המכונים "הספר הלבן של ריידרך" (Llyfr Gwyn Rhydderch), שנכתב סביב שנת 1350 ו"הספר האדום של הרגסט" (Llyfr Coch Hergest) שנכתב בשנים 1382–1410. הסיפורים כוללים גרסאות מוקדמות לאגדות המלך ארתור ולסיפור המלך ליר. הספר תורגם לאנגלית מודרנית על ידי ליידי שרלוט גסט וראה אור בשבעה כרכים בין 1838 ל-1845. פול', נסיך דוואד (Pwyll Pendefig Dyfed) - סיפור הוריו של פרדרי (Pryderi), לידתו, חיו וההתמודדויות שלו. בראנוון, ביתו של ל'יר (Branwen ferch Llŷr) - סיפור הסובב בעיקר סביב נישואיה של ברנוואן למלך אירלנד. מנווידן, בנו של ל'יר (Manawydan fab Llŷr) - סיפור חזרתם של פרדרי ומנווידן הביתה. מאת', בנו של מאת'ונווי (Math fab Mathonwy) - סיפור המפגש והעימות של מאת' וגוודיאון (Gwydion) עם פרדרי. הסופר לויד אלכסנדר ביסס את סדרת הספרים מחזור ארץ פרידיין על סיפורי המביונוגיון, ורבים מגיבוריו נושאים את שמות גיבורי המבינוגיון. זוג העורבים ממצודת לונדון, בראן ובראנוון, נקראים על שם אח ואחות, שניים מהגיבורים המרכזיים במבינוגיון. מדיה וקבצים בנושא מבינוגיון בוויקישיתוף טקסט ה"מבינוגיון", ויקיציטוט יואל פרץ, מס"ע-מרכז סיפורי עם ופולקלור: מבינוגיון – האפוס הוולשי מבינוגיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמרי רונן

עמרי רונן (נולד ב-11 בנובמבר 1978) הוא שדרן רדיו ישראלי. רונן נולד וגדל באשקלון ולמד במגמת מוזיקה. ב-1997 התגייס לצה"ל, ושירת בגלי צה"ל. במהלך שירותו בתחנה, הושעה מספר פעמים, לאחר שנעדר משיעורי לשון של אבשלום קור ואף נרדם בשידור. עם זאת, המשיך רונן לשדר בתחנה גם לאחר שחרורו. במשך שנים הגיש את תוכנית המוזיקה היומית "הבחירות" בגלגלצ. בעבר הגיש את מצעדי המוזיקה השבועיים של גלגלצ. בעשור הראשון של המאה ה-21 הגיש מספר פעמים את מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי ואת מצעד הפזמונים העברי השנתי, לצדה של הדר מרקס. בתקופה בה שודר המצעד של גלגלצ בערוץ 3, שידר אותו לצדה של ימית סול. כן רשם הופעות טלוויזיוניות נוספות, כשהגיש פינות מוזיקה בערוץ 10, והצטרף לזמן קצר לתוכנית הנוער "אקזיט". בסוף שנת 2009 הודיע רונן בראיון כי בכוונתו לסיים את תפקידו כשדר של המצעד השבועי בגלגלצ, אולם ימשיך בתפקידו בתוכנית היומית "הבחירות". לאחר שידור "מצעד העשור הבינלאומי" של גלגלצ ב-31 בדצמבר 2009, סיים רונן את תפקידו כשדר של המצעד השבועי, תפקיד אותו מילא כעשר שנים. את מקומו בשידור המצעד תפסה הדר מרקס. ב-2010, לאחר 13 שנות שידור בגלי צה"ל ובגלגלצ, הודיע רונן על עזיבתו את התחנה הצבאית ועל הצטרפותו לרדיו תל אביב, שם הוא הגיש תוכנית יומית וכן משמש כעורך המוזיקלי הראשי של התחנה. ב-25 באפריל 2010 החל להגיש ברדיו תל אביב את התוכנית "חי מתל אביב", ביחד עם עופרי פרישקולניק. בנוסף, שימש כמנהל התוכניות של רדיו תל אביב, זאת במקביל לתפקידו כעורך המוזיקלי הראשי שלה. במאי 2023 הצטרף לתחנת הרדיו eco99fm כשדרן בתוכנית צהריים יומית. לרונן תואר בפסיכולוגיה וניהול מאוניברסיטת תל אביב. בנוסף לעבודתו ברדיו, ניהל את פורטל תעשיית הקולנוע והטלוויזיה "קולנוען", וכן עוסק בקריינות פרסומות. החל מ-2005 מדבב רונן את דמותו של תום בסרטוני אתר האינטרנט "בריינפופ". עמרי רונן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עמרי רונן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קובץ קול זה הוא הקראה של הערך כפי שהופיע בתאריך 2017-02-13, שינויים בטקסט שבוצעו לאחר מכן אינם מופיעים בהקלטה. (עזרה) ערכים מוקלטים נוספים ערן סויסה, מצעיד העשור, באתר nrg‏, 30 בדצמבר 2009 ערן בר-און, עמרי רונן מצטרף לרדיו תל-אביב, באתר ynet, 14 במרץ 2010
ווקר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אישים: אדוארד ווקר – דיפלומט וחוקר אמריקאי אולן ווקר – מושלת יוטה לשעבר אליס ווקר – סופרת, פמיניסטית ופעילה חברתית אפרו-אמריקאית אלן ווקר – די ג'יי ומפיק מוזיקלי נורווגי אנדרו ווקר – שחקן ומפיק קנדי אנטואן ווקר – כדורסלן עבר אמריקאי ביל ווקר – פוליטיקאי אמריקאי, מושל מדינת אלסקה בראד ווקר – אתלט אמריקאי ג'בארי ווקר – כדורסלן אמריקאי ג'ון אנתוני ווקר – איש שירות הקשר של הצי האמריקאי לשעבר ג'ון ווקר (מוזיקאי) – בסיסט אמריקאי ג'ון ווקר (אתלט) – אתלט ניו זילנדי ג'ורג' ווקר – שחמטאי וסופר בריטי (1803 - 1879) ג'ון ווקר-לינד – אמריקאי שלחם בשורות הטליבאן ג'ייק אוסטין ווקר – שחקן ומוזיקאי אמריקאי דז ווקר – כדורגלן עבר אנגלי דרימה ווקר – שחקנית אמריקאית הלן מ. ווקר – סטטיסטיקאית אמריקאית וחוקרת בתחום החינוך הרשל ווקר – שחקן פוטבול ופוליטיקאי אמריקאי וולטון ווקר – גנרל אמריקאי ויליאם ווקר – רופא, עורך דין, עיתונאי, הרפתקן ושכיר חרב אמריקאי (1824 - 1860) טי-בון ווקר – מוזיקאי בלוז כריס ווקר-הבורן – שחיין בריטי ל'רוי פופ ווקר – מזכיר המלחמה הראשון של קונפדרציית המדינות של אמריקה במלחמת האזרחים האמריקנית ליאם ווקר – כדורגלן גיברלטרי מליין ווקר – אתלטית ג'מייקנית מרי אדוארדס ווקר – פעילה פמיניסטית ניקולה ווקר – שחקנית בריטית מאדאם סי ג'יי ווקר – אשת עסקים ופילנתרופית אפרו אמריקאית (1867 - 1919) ניקו ווקר – יוצא צבא, שודד בנקים וסופר אמריקאי ננסי ווקר (אנ') – שחקנית אמריקאית סקוט ווקר – פוליטיקאי אמריקאי, מושל מדינת ויסקונסין פול ווקר – שחקן אמריקאי פולי ווקר – שחקנית אנגלייה פיונה ווקר – שחקנית אנגלייה צ'ט ווקר – כדורסלן עבר אמריקאי קארן ווקר – דמות בדיונית מתוך "ויל וגרייס" קייל ווקר – כדורגלן אנגלי קמבה ווקר – כדורסלן אמריקאי רבקה ווקר – סופרת אמריקאית וחוקרת פמיניזם רג'י ווקר – אצן דרום אפריקאי שאנון ווקר – טייסת חלל ומדענית אמריקאית אחרים: ג'וני ווקר – בלנדד ויסקי סקוטי ווקר – סדרת פעולה אמריקאית
כריסטי

האם התכוונתם ל... אגאתה כריסטי – סופרת ומחזאית בריטית ג'ולי כריסטי – שחקנית בריטית ויליאם כריסטי – מנצח אמריקאי כריס כריסטי – פוליטיקאי אמריקאי לינפורד כריסטי – אתלט בריטי פרי כריסטי – פוליטיקאי בהאמי כריסטי (להקה) – להקת רוק בריטית כריסטי'ס – בית מכירות פומביות מהגדולים בעולם אישים ששמם הפרטי הוא כריסטי אישים ששמם הפרטי הוא קריסטי
ג'וש צ'ילדרס

ג'ושוע מאליק "ג'וש" צ'ילדרס (באנגלית: Joshua Malik "Josh" Childress; נולד ב-20 ביוני 1983 בהארבור סיטי, קליפורניה שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. את הקריירה החל צ'ילדרס בתיכון מייפייר (Mayfair) בלייקווד, קליפורניה. לאחר מכן שיחק שלוש שנים באוניברסיטת סטנפורד, לאחריהן נרשם לדראפט ה-NBA ב-2004. בדראפט הוא נבחר במקום ה-6 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס. זהו המיקום הגבוה ביותר בו נבחר שחקן מסטנפורד. בעונתו הראשונה ב-NBA היה צ'ילדרס אחד משני הרוקי הבולטים באטלנטה, לצד ג'וש סמית'. בעונה זו דורג צ'ילדרס שלישי מבין הרוקי'ס בכמות הדאבל דאבל, אחרי אמקה אוקפור ודווייט הווארד. ב-23 ביולי 2008 חתם צ'ילדרס על חוזה באולימפיאקוס בשווי 20 מיליון אירו לשלוש שנים (סכום השווה, בהכנסה נטו, לחוזה בסך 32.5 מיליון דולר ב-NBA, וגבוה מתקרת השכר המרבית המותרת ב-NBA לשחקן במעמדו של צילדרס). צ'ילדרס גם חתם על חוזה חסות עם חברת נייקי, הנותנת חסות גם לקבוצתו היוונית. במהלך עונת 2008/2009 ביורוליג רשם צ'ילדרס במדי אולימפיאקוס ממוצעים של 8.8 נקודות, 4.6 כדורים חוזרים ו- 1.1 אסיסטים למשחק . בסוף עונת 2010 עזב צ'ילדרס את אולימפיאקוס וחתם בפיניקס סאנס מליגת ה-NBA בה שיחק עד תום עונת 2011/2012. ב-2012 שחררו הסאנס את צ'ילדרס כדי לפנות מקום בתקרת השכר ללואיס סקולה, כשב-13 בספטמבר באותה שנה הוא חתם בברוקלין נטס אך שוחרר ב-29 בדצמבר 2012. ב-27 בספטמבר 2013 הוחתם על ידי הוושינגטון ויזארדס אך שוחרר ב-24 באוקטובר מן הקבוצה. ב-12 בנובמבר הוחתם צ'ילדרס על ידי הניו אורלינס פליקנס אך שוחרר ב-13 בדצמבר מן הקבוצה. לקראת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת סידני קינגס מליגת העל האוסטרלית, בה שיחק ברצף עד תום עונת 2015/2016. ב-8 במרץ 2016 חתם בקבוצת טקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, במדיה רשם בכורה לאחר שלושה ימים בהפסד 113–115 לריו גרנדה ואלי וייפרס בו קלע 17 נקודות, לקח 7 ריבאונדים ו-3 חסימות ב-29 דקות משחק שבהן עלה כמחליף מהספסל. בסופו של דבר שיחק שמונה משחקים במדי הטקסס לג'נדס בהם קלע 12 נקודת בממוצע למשחק, לקח 6.5 ריבאונדים למשחק, מסר 1.6 אסיסטים וחטף 1.0 כדור למשחק. בנובמבר 2016 חתם במועדון סאן-אן ניאופיניקס מליגת הכדורסל היפנית בה קלע 18.8 נקודות ולקח 9.5 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-12 בספטמבר 2017 חתם במדי הדנבר נאגטס על חוזה לא מובטח לעונה אחת והצטרף אל מחנה קדם-העונה של הקבוצה. ב-12 באוקטובר 2017 שוחרר מן הקבוצה. ב-21 באוקטובר 2017 חתם באדלייד 36' מליגת העל האוסטרלית. ב-13 בדצמבר 2018 שב לסאן-אן ניאופיניקס לעונה אחת, ולאחריה פרש מכדורסל. מדיה וקבצים בנושא ג'וש צ'ילדרס בוויקישיתוף ג'וש צ'ילדרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג Sources: Nuggets waive Josh Childress, bsndenver.com (באנגלית)