laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אטדה נוהיו

אטדה נוהיו (באלבנית: Atdhe Nuhiu; נולד ב-29 ביולי 1989) הוא כדורגלן קוסובני המשחק בריינדורף אלטאך בעמדת החלוץ. נוהיו התחיל את הקריירה שלו בוואלס מהליגה השלישית באוסטריה. בקיץ 2008 חתם באוסטריה קרנטן מליגת העל האוסטרית. ב-31 באוגוסט 2009 הושאל לריד. ב-23 בספטמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אוסטריה וינה. ב-8 ביוני 2010 נוהיו חתם בראפיד וינה לשלוש שנים עם אופציה לעונה נוספת. נוהיו חתם על חוזה לפיו ירוויח כ-1.2 מיליון אירו בכל עונה. ב-22 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד מאטרסבורג. ב-13 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה נגד מאטרסבורג. ב-25 ביולי 2013 נוהיו חתם בשפילד ונסדיי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, אליה הגיע בהעברה חופשית. ב-3 באוגוסט 2013 נוהיו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קווינס פארק ריינג'רס. ב-11 בינואר 2014 נוהיו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-6 נגד לידס יונייטד. ב-11 בספטמבר 2020, נוהיו חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. בקיץ 2021, נוהיו חתם בריינדורף אלטאך מליגת העל האוסטרית. נוהיו שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של אוסטריה. ב-18 בנובמבר 2010 אמר בריאיון לתקשורת כי הוא ניסה להשיג אזרחות אלבנית שתאפשר לו לשחק עבור נבחרת אלבניה, אך יהיה עליו לוותר על האזרחות האוסטרית כיוון שהחוק האוסטרי לא מאפשר לאזרח אוסטרי להחזיק באזרחות נוספת. ב-19 בספטמבר 2014 נוהיו הצהיר כי הוא מעוניין לשחק עבור נבחרת קוסובו, לאחר שזו קיבלה אישור חריג מפיפ"א לקיים משחקי ידידות נגד נבחרות שחברות בה חצי שנה קודם לכן. ב-4 בינואר 2017 נוהיו קיבל אזרחות קוסובנית המאפשרת לו לשחק בנבחרת. ב-24 במרץ 2017 נוהיו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לאיסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא אטדה נוהיו בוויקישיתוף אטדה נוהיו, באתר Transfermarkt אטדה נוהיו, באתר Soccerway אטדה נוהיו, באתר WorldFootball.net אטדה נוהיו, באתר National Football Teams אטדה נוהיו, באתר FootballDatabase.eu
אדוארד קרדון

אדוארד קרדון (באנגלית: Edward C. Cardon) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון כיהן כראש המשרד לייעול צבא ארצות הברית. קרדון נולד בטקסס וגדל בקליפורניה. ב-1982 סיים תואר ראשון באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית. הוכשר כקצין הנדסה צבאית, שירת כמדריך במרכז הלאומי לאימונים, יועץ לראש מטה הצבא ומפקד צוות הקרב החטיבתי הרביעי בדיוויזיית החי"ר השלישית. שימש סגן מפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא וסגן מפקד כוחות ארצות הברית בעיראק. בספטמבר 2011 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה בדרום קוריאה. בספטמבר 2013 מונה למפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית, במרץ 2014 קיבל פיקוד גם על מפקדת הארמייה השנייה. באוקטובר 2016 מונה לראש המשרד לייעול צבא ארצות הברית (U.S. Army Office of Business Transformation). ב-2019 הצטרף לחברת הייעוץ "קבוצת כהן". קרדון בעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני ממכללת המלחמה של הצי. הוא נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא אדוארד קרדון בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית
גביע "יד לעשרה"

גביע "יד לעשרה" היה טורניר כדורגל ישראלי של קבוצות מרכז מכבי לזכרם של עשרת כדורגלני מכבי תל אביב שנפלו במלחמת העצמאות: שמשון רוזי (על שמו של שמשון, נקראה קבוצת הכדורגל שמשון תל אביב), נתן פנץ, חיים גולדשטיין, אברהם גלברד, אריה שרוני, מאיר מנדלסון, יוסף ישראלי, שלמה ציטרין, ברוך פויר ואריה גיסין. התחרות הייתה מפעל להנצחתם של הנופלים. הטורניר התקיים פעמיים: בפעם הראשונה, התקיים הטורניר בשנת 1949 בהשתתפותן של שמונה קבוצות מכבי: מכבי תל אביב, מכבי חיפה, מכבי פתח תקווה, מכבי נתניה, מכבי רמת גן, מכבי נס ציונה, מכבי רחובות ומכבי ראשון לציון, במהלכו זכתה מכבי תל אביב לאחר ניצחונה בתוצאה 1:0 את מכבי רחובות. בפעם השנייה, יצאה לדרך התחרות ב-24 בפברואר 1951 והפעם בהשתתפותן של 21 קבוצות, ביניהן גם קבוצות אגודת בית"ר. הקבוצות שהתחרו בו היו: מכבי תל אביב, מכבי פתח תקווה, מכבי נתניה, מכבי חיפה, מכבי רחובות, מכבי ראשון לציון, מכבי נס ציונה, בית"ר תל אביב, מכבי ירושלים, בית"ר ירושלים, מכבי באר שבע, מכבי רמת גן, מכבי יפו, מכבי גבעתיים, מכבי חדרה, מכבי זכרון יעקב, בית"ר נתניה, מכבי טבריה, מכבי "הצפון" תל אביב ומכבי "שמואל" תל אביב. המשחקים היו אמורים להיערך במשך חודשיים במסגרת שלושה בתים, ובסופם של המשחקים תוכרז המנצחת. התחרות הייתה מעין תחליף לליגה א' (הליגה הבכירה דאז) לאחר חילוקי דעות חמורים שפרצו בין מרכזי "מכבי" ו"הפועל" שלא אפשרו את קיומה של ליגה משותפת (למרכז "הפועל" הייתה תחרות משלה- "ליגת מגן שלושים שנות ההסתדרות"). התחרות בוטלה לאחר כמה משחקים, בעקבות הסכם ה"פיפטי פיפטי" שהסדיר את הסכסוך בין המרכזים ונתן את אות הפתיחה לעונת 1951/1952 בליגה א' ולקיום ליגה משותפת בחזרה תחת ההתאחדות לכדורגל בישראל. הגביע שהוענק לזוכים נתרם על ידי משפחתם של החללים (שקיבלו אותו בתרומה ממשפחת עולים מווינה) למכבי תל אביב כדי שתקיים טורניר לזכרם של החללים. על הגביע חרוטים דיוקנאות של עשרת הנופלים. בשנת 2001, אחיו של אריה גיסין ז"ל, דוד, יצר קשר עם אנשי מכבי תל אביב, וביקש מהם את הגביע כדי לשפצו ולשחזרו. לאחר שעשה זאת התקיים טקס ביולי 2008 במוזיאון מכבי שבכפר המכביה שם הוצב הגביע. הטקס נערך בנוכחותם של כדורגלני מכבי תל אביב בני דור תש"ח, משה מישאלוף, יובל שפונגין (שחקני מכבי באותה העת) ויו"ר המועדון דאז, אביב בושינסקי, שאף הצהיר כי מועדון הכדורגל יקיים שוב את הטורניר, אך נכון להיום, היוזמה טרם יצאה לפועל. בענפי ספורט אחרים, שחייה וכדורמים בין השאר, טורניר בשם זה המשיך להתקיים עוד כמה שנים עד להסדרת הסכסוכים בין הסיעות והקמתם של איגודים מסודרים. סיפור הגביע הנודד לזכר הנופלים אתר ההתאחדות לכדורגל גביע ללא זוכה, על המשמר, 16 באוקטובר 1949. שער שהביא גביע, מעריב, 6 בנובמבר 1949. החלו משחקי גביע יד לעשרה, הַבֹּקֶר, 25 בפברואר 1951. רענן ברנובסקי‏, גביע העשרה מצא את מקומו במוזיאון מכבי, באתר וואלה, 13 ביולי 2008 לקראת "מפעל העשרה" בשחייה וכדורמים, הַבֹּקֶר, 25 ביוני 1950.
קז'ואל (סדרת טלוויזיה)

קז'ואל היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג דרמה-קומית שיצאה לאור ב-7 באוקטובר 2015 בהולו. הסדרה נוצרה על ידי זנדר למן, בבימויו של ג'ייסון רייטמן. העלילה עוקבת אחר דמותה של ואלרי (מיכאלה ווטקינס), גרושה טרייה המתגוררת עם אחיה אלכס (טומי דיואי), ובתה לורה (טארה לין בר). טרם יציאת הסדרה, שני פרקיה הראשונים הוצגו בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. ב-21 באוקטובר 2015 הוכרז שתושק עונה שנייה לסדרה, אשר עלתה ב-7 ביוני 2016. ב-23 ביוני 2016 החלו צילומי עונה שלישית לסדרה, שהושקה ב-23 במאי 2017. באוקטובר 2017 חודשה הסדרה לעונה רביעית ואחרונה, בת 8 פרקים, אשר עלתה לשידור ב-31 ביולי 2018. בישראל משודרת הסדרה ב-HOT. ואלרי (מיכאלה ווטקינס) - פסיכולוגית מצליחה שהתגרשה מבעלה לאחר שתפסה אותו עם בחורה צעירה אלכס (טומי דיואי) - אחיה הצעיר של ואלרי השותף להקמת אתר ההכרויות הפופולרי סנוגר לורה (טארה לין בר) - בתה המתבגרת של ואלרי ליאון (ניאשה האטנדי) - סטוץ של ואלרי שהפך לחברו של אלכס דון (פרנסס קונרוי) - אמם של ואלרי ואלכס צ'ארלס (פרד מלמד) - אביהם הנהנתן של ואלרי ואלכס אמיל (איוון קרוקס) - בן הזוג של לורה ליה (ג'ולי ברמן) - מזכירתה של ואלרי מייקל (פטריק האוסינגר) - מורה לצילום של לורה דרו (זאק אורת') - הגרוש של ואלרי אמי (אליזה קופ) - ידידתו קלת הדעת של אלכס. אלכס מעוניין בקשר רומנטי איתה ג'ניפר (קת'י אסלטון) - מטפלת שעובדת באותה קומה של משרדה של ואלרי אוברי (דילן ג'לולה) - סטודנטית בקבוצת הלמידה של לורה שרה פין (בריט לואוור) - האקסית של אלכס ג'ורדן אנדרסון (וינסנט קרטיזר) - השותף החדש של אלכס בחברה, והארוס של שרה פאלון (בריט רוברטסון) - מזכירתו של ג'ורדן ג'אק (קייל ברונהיימר) - חבר של ג'ניפר, ואלרי בקשר רומנטי עמו ספנסר (רנזי פליז) - חבר לכיתה של לורה, חולה סרטן סופני טינה (ג'יימי צ'ונג) - ג'ודי (ג'ודי גריר) - אם רווקה העונה הראשונה זכתה לשבחים. לפי אתר Metacritic העונה הראשונה זכתה לציון של 77 מתוך 100 בהתבסס על 20 חוות דעת. האתר Rotten Tomatoes דירג את הסדרה בציון של 93% על סמך 28 חוות דעת. לאחר העונה הראשונה הסדרה הייתה מועמדת לפרס סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר בתחום הקומדיה או המוזיקה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-73. העונה השנייה זכתה לביקורת דומה; ציון של 88% באתר Rotten Tomatoes על סמך 15 חוות דעת, וציון של 88 מתוך 100 באתר Metacritic בהתבסס על 7 ביקורות. מדיה וקבצים בנושא קז'ואל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קז'ואל (באנגלית) קז'ואל, ברשת החברתית פייסבוק קז'ואל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קז'ואל, ברשת החברתית אינסטגרם "קז'ואל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קז'ואל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קז'ואל", באתר Metacritic (באנגלית) "קז'ואל", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "קז'ואל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קז'ואל, באתר HOT קז'ואל מגיעה ל-Xtra VOD, באתר HOT חן חדד, "קז'ואל": הבמאי ג'ייסון רייטמן בוחן את עולם הסטוצים בסדרה חדשה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2015
קולטורל לאונסה

קולטורל ודפורטיבה לאונסה (בספרדית: Cultural y Deportiva Leonesa S.A.D), הידועה בקיצור קולטורל לאונסה, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לאון שבקסטיליה ולאון. הקבוצה משחקת באצטדיון ריינו דה לאון המכיל 13,500 מקומות ישיבה. קולטורל לאונסה נוסדה ב-5 באוגוסט 1923. בשנת 1926, זכתה הקבוצה באליפות האזורית. בשנת 1929 שיחקה קולטורל לאונסה בליגה הספרדית השלישית, והעפילה לסגונדה. ב-1931 הופסקה פעילותו של המועדון, ומספר קבוצות נוסדו בעיר במטרה להחלפו, אך לאחר מלחמת האזרחים בספרד חזר המועדון לפעילות. בשנת 1955, העפילה קולטורל לאונסה לראשונה בתולדותיה ובפעם היחידה עד כה ללה ליגה, אולם כעבור עונה היא נשרה בחזרה לליגת המשנה. בשנת 2011, המועדון הורד להליגה הספרדית הרביעית עקב אי תשלום משכורות לשחקנים, וכעבור שנתיים שבה הקבוצה לליגה השלישית. לקראת עונת 2014/2015, הציג המועדון מדים הנראים כמו חליפת טוקסידו. המדים, אשר משכו תשומת לב רבה באתרי התקשורת וברשתות החברתיות, הוצגה לראשונה במשחק צדקה לפני תחילת העונה לתמיכה במשפחות מקומיות. בשנת 2015 רכשה אקדמיית הספורט הקטרית "אספיר אקאדמי" 99% ממניות המועדון, ובכך נמנע המועדון מפירוק. ב-28 במאי 2017, העפילה קולטורל לאונסה לליגת המשנה לראשונה אחרי 42 שנות היעדרות, לאחר שניצחה את ברצלונה אתלטיק בפלייאוף העלייה. לה ליגה: 1 עונות. הליגה הספרדית השנייה: 15 עונות. הליגה הספרדית השלישית: 35 עונות. הליגה הספרדית הרביעית: 29 עונות. מדיה וקבצים בנושא קולטורל לאונסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קולטורל לאונסה (בספרדית) קולטורל לאונסה, ברשת החברתית פייסבוק Doce equipos descienden por impagos a futbolistas‏, 30 ביוני 2011 חן ששון, ‏מדי הכדורגל המוזרים ביותר שייצא לכם לראות, באתר ONE‏, 23 ביולי 2014 Aspire compra la Cultural Leonesa y evita su desaparición, באתר אס‏, 16 בספטמבר 2015
לאופולדו לופס

לאופולדו אדוארדו לופס מנדוסה (בספרדית: Leopoldo Eduardo López Mendoza; נולד ב-29 באפריל 1971) הוא פוליטיקאי ואסיר פוליטי מוונצואלה, מנהיג מפלגת האופוזיציה "הרצון העממי" (Voluntad Popular). בעבר כיהן כראש עיריית צ'קאו, קראקס. לופס נולד ב-29 באפריל 1971 בעיר קראקס, למשפחה בולטת: אמו היא אנטונייטה מנדוסה דה לופס. אביו היה עורך בעיתון "אל נסיונל" (El Nacional), אחד הנפוצים שבעיתוני ונצואלה. יש לו שתי אחיות, דיאנה ואדריאנה לופס. הוא למד באוניברסיטת הרווארד ב"פקולטה לממשל ע"ש קנדי", וב-1996 קיבל תואר שני במדיניות ציבורית. בין השנים 1996 ל-1999 היה לופס פרופסור לכלכלה. בחוג לכלכלה באוניברסיטת "האוניברסיטה הקתולית אנדרס בלו" (Andrés Bello Catholic University), לופס עבד כאנליסט יועץ, וכן כאנליסט עבור הכלכלן הראשי של תאגיד הנפט הצ'יליאני PDVSA. ב-2014 הורשע ונשפט לכמעט 14 שנות מאסר, לאחר שהנהיג מחאה נגד הנשיא ניקולס מדורו ונגד שלטונו הסוציאליסטי בשל המשבר הכלכלי, מחאה שבה נהרגו יותר מ-40 איש. לופס הסגיר עצמו למשטרה בעת אחת ההפגנות שאותה הנהיג. בעקבות מעצרו הפגינו עשרות אלפים ומחאו על מעצרו מתומכיו בית המשפט האשים את לופס באשמת "הסתה נגד הממשלה". ב-16 בפברואר 2017 קרא נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לממשלת וונצואלה לשחררו לאלתר. באפריל 2017 החלו שוב מהומות בוונצואלה נגד השלטון הסוציאליסטי ונגד המצב הכלכלי, ונהרגו בהן עד כה 90 איש (נכון ל-16 ביולי 2017). ב-8 ביולי 2017 הורה בית המשפט העליון לשחרר את לופס למעצר בית "בשל בעיות בריאות". משפחתו הכחישה שהייתה לו בעיית בריאות כלשהי. אשתו לילאן טינטורי האשימה את השלטונות בכך שלופס עבר עינויים בימים האחרונים לפני שחרורו. מדיה וקבצים בנושא לאופולדו לופס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאופולדו לופס לאופולדו לופס, ברשת החברתית פייסבוק לאופולדו לופס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאופולדו לופס, ביישום טלגרם מדורו מגרש 3 דיפלומטים אמריקנים: לא נקבל איומים, באתר וואלה, 17 בפברואר 2014 "Leopoldo López Mendoza". Oficina del Alcalde, Chacao. אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2007. נבדק ב-9 בספטמבר 2008. {{cite web}}: (עזרה) ונצואלה: הפגנות ענק לאחר מעצר מנהיג האופוזיציה, באתר וואלה, 19 בפברואר 2014 רואים עולם כאן- תאגיד השידור הישראלי, 100 ימים של זעם בוונצואלה, באתר יוטיוב, ‏15 ביולי 2017 טראמפ במסר חריף לוונצואלה: "לשחרר מיד את מנהיג האופוזיציה מהכלא", באתר וואלה, 16 בפברואר 2017 רויטרס, ברקע המחאה נגד הממשלה: מנהיג האופוזיציה בוונצואלה שוחרר מהכלא, באתר וואלה! NEWS, ‏8 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ונצואלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדחה

האם התכוונתם ל... הליך הדחה – המאפשר לרשות מחוקקת להעלות האשמות נגד נבחר ציבור במטרה להביא להדחתו הפיכה – החלפת השלטון במדינה שלא על פי הכללים הקיימים אך ללא שינוי רדיקלי של סוג המשטר ויתור על הכס (אַבּדיקַציה) הדחת נציגים (Recall Election) הליך הדחה בארצות הברית (impeachment) פיטורים הסתה הדחת עד (אנ') – שכנוע אדם להעיד עדות שקר או להימנע מלהעיד מכל הדחה מדיח כלים מדיח
EPYC

EPYC הוא שמה של סדרת מעבדי שרתים בארכיטקטורת x86 מתוצרת AMD המיישמים את ארכיטקטורת Zen-Microarchitecture, שהוצגה לשוק בשנת 2017. מעבדי EPYC חולקים את אותה מיקרו-ארכיטקטורה כמו המעבדים הרגילים של החברה. אך כוללים תכונות כמו מספר ליבות גבוה יותר, יותר נתיבי PCI Express, תמיכה בכמויות גדולות יותר של RAM, וזיכרון מטמון גדול יותר. הם גם תומכים בתצורות מערכת רב-שבביות ודו-שקע באמצעות החיבור Infinity Fabric. AMD הודיעה בחודש מרץ 2017 שתשחרר פלטפורמת שרת מבוסס על Zen-Microarchitecture, שיכוּנה Naples, ברבעון השני של השנה. AMD חשפה באופן רשמי את Naples תחת שם המותג EPYC במאי 2017. ביוני 2017, AMD השיקה רשמית את EPYC על ידי שחרור סדרת המעבדים EPYC 7000. מאז שנת 2021, סדרת EPYC של AMD עברה שורה של עדכונים משמעותיים, החל מהצגתה של סדרת מילאנו, אשר מבוססת על ארכיטקטורת Zen 3. סדרת מילאנו הביאה עימה שיפורים ניכרים בביצועי ליבה. ההשקה של Milan-X במרץ 21, 2022, הגבירה את הביצועים באמצעות הוספת 512MB זיכרון מטמון נוסף.[1] מדיה וקבצים בנושא EPYC בוויקישיתוף "Computex 2017: AMD Press Event Live Blog (starts 10pm ET)". Kampman, Jeff (16 במאי 2017). "AMD's Naples datacenter CPUs will make an Epyc splash". Tech Report. נבדק ב-16 במאי 2017. {{cite news}}: (עזרה) Cutress, Ian (20 ביוני 2017). "AMD's Future in Servers: New 7000-Series CPUs Launched and EPYC Analysis". Anandtech. נבדק ב-12 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה) Paul Alcorn, Watch AMD's EPYC 7003 Milan Launch Here, Tom's Hardware, ‏15 במרץ 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות ברזיל בכדורגל 1982

אליפות ברזיל בכדורגל 1982 הייתה הפעם ה-26 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-16 בינואר 1981 והסתיימו ב-25 באפריל 1982. בתחרות השתתפו 44 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים: 40 קבוצות חולקו ל-8 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ בין קבוצות הבית. בין הקבוצות שזכו במקום הרביעי בבית, נערכו משחקי מבחן ו-4 המנצחות העפילו לשלב השני. בשלב השני לתחרות התווספו אמריקה (ריו דה ז'ניירו), קורינתיאנס, אתלטיקו פרנאאנסה ומועדון ספורט סאו פאולו. בשלב זה 32 קבוצות (28 מהשלב הראשון ו-4 שהצטרפו) התמודדו ב-8 בתים על 16 מקומות בשלב השלישי. בהמשך נערכו שלבי הגמר, תוך משחק בית ומשחק חוץ בין הקבוצות. במהלך שלבי הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות. פלמנגו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון. סאו פאולו - 8 ריו דה ז'ניירו - 6 ריו גראנדה דו סול - 4 פרנה - 3 פרנמבוקו - 2 באהיה - 2 מינאס ז'ראיס - 2 גויאס - 2 סיארה - 2 אלגואס - 1 סנטה קטרינה - 1 פארה - 1 אמזונאס - 1 ריו גראנדה דו נורטה - 1 אספיריטו סאנטו - 1 פאראיבה - 1 פיאאוי - 1 סרז'יפה - 1 מרניאו - 1 המחוז הפדרלי של ברזיל - 1 מאטו גרוסו - 1 מאטו גרוסו דו סול - 1 קודמה בעקבות הישג טוב יותר בשלב שמינית הגמר לאור המצב נקבע משחק הכרעה משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס זיקו, שחקנה של פלמנגו כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. זאת בפעם השנייה בקריירה. זיקו, שחקנה של פלמנגו זכה גם בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. זאת בפעם השנייה בקריירה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
טארק אל-יונסי

טארק אל-יונסי (בערבית: طارق اليونسي; נולד ב-23 בפברואר 1988) הוא כדורגלן נורווגי-מרוקאי המשחק בשונאן בלמארה בעמדת החלוץ. אל-יונסי נולד באל חוסיימה שבמרוקו. בגיל 12 עבר עם משפחתו לנורווגיה ובאותה שנה החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של נילנדה ממנה עבר לטרוסוויק. בגיל 18 הצטרף לקבוצת הבוגרים של פרדריקסטאד מליגת העל הנורווגית, ואף זכה לשחקן הצעיר של העונה בעונות 2005, 2006. באוגוסט 2008 אל-יונסי חתם בהירנפיין מליגת העל ההולנדית. את הופעת הבכורה שלו אל-יונסי ערך נגד פולנדם בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע. ב-19 בפברואר 2010 אל-יונסי חזר לנורווגיה והושאל ללילסטרום. ב-11 בינואר 2011 חזר לקדנציה שנייה בפרדריקסטאד. ב-9 באוגוסט 2012 חתם ברוזנבורג בלקלאב ל-3 שנים. ב-18 ביוני 2013 אל-יונסי חתם בהופנהיים מהבונדסליגה והצטרף אליה כשבוע לאחר מכן. ב-26 באוגוסט 2016 אל-יונסי חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית תמורת כמיליון אירו. ב-11 בספטמבר 2016 אל-יונסי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-6 נגד וריה. בקיץ 2017 הושאל לקרבאך מליגת העל האזרית. ב-30 בינואר 2018 חתם בא.י.ק סולנה מליגת העל השוודית. ב-12 בינואר 2020, אל-יונסי חתם בשונאן בלמארה מליגת העל היפנית. ב-28 במאי 2008 אל-יונסי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה בתיקו 2-2 נגד אורוגוואי בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. בינואר 2013 אל-יונסי ענד לראשונה את סרט קפטן הנבחרת לקראת משחקי הידידות נגד זמביה ודרום אפריקה. במשחק נגד האחרונה, אף כבש את השער היחיד במשחק. פרדריקסטאד הגביע הנורווגי: 2006 הירנפיין הגביע ההולנדי: 2008/2009 אולימפיאקוס ליגת העל היוונית: 2016/2017 אישיים הכדורגלן הצעיר של העונה בליגת העל הנורווגית: 2006, 2007 מדיה וקבצים בנושא טארק אל-יונסי בוויקישיתוף טארק אל-יונסי, באתר Transfermarkt טארק אל-יונסי, באתר Soccerway טארק אל-יונסי, באתר BDFutbol טארק אל-יונסי, באתר WorldFootball.net טארק אל-יונסי, באתר National Football Teams טארק אל-יונסי, באתר FootballDatabase.eu
דינאר

דינאר (בצרפתית: Dinard) היא קומונה במחוז איל ווילן בחבל ברטאן בצפון מערב צרפת, לחוף נהר ראנס בשפך שלו לתעלת למאנש. השפך הרחב מפריד בין דינאר לסן מאלו שאפשר לצפות עליה מדינאר. ההיסטוריה המודרנית של דינאר מתחילה במאה ה-19 כשסוחרים עשירים מסן מאלו הסמוכה החלו לבנות בה חווילות. בתקופת הבל אפוק בסוף המאה ה-19 הפכה דינאר לאתר קיט מועדף על עשירי בריטניה וארצות הברית שבנו בה בתי נופש מפוארים. החוף הרחב ומזג האוויר הנוח הפך אותה ליעד מועדף בעיקר על ידי אריסטוקרטים מבריטניה. משנות ה-30 תפסה את מקומה הריביירה הצרפתית בדרום צרפת. השם הראשון של הקומונה היה Saint-Énogat עד 1879 ואחר כך שונה ל-Dinard-Saint-Énogat ומ-1921 ל-Dinard. הסופר הירושלמי דוד שחר, שזכה לתהילה רבה בצרפת, נהג לכתוב פרקים מספריו בעיר הנופש. לאחר מותו ב-1997 נקרא על שמו רחוב בדינאר: Rue David Shahar על החוף יש פסל של אלפרד היצ'קוק כמחווה לסירטו "הציפורים" הפסל נקבע במקום בשנת 2009 לרגל פסטיבל סרטים בריטיים שנערך בדינאר. במרכז העיירה יש אנדרטת זיכרון לאניית הקיטור הבריטית "הילדה"(אנ') שטבעה בסערה בחוף סן מאלו בשנת 1905 ו-125 מנוסעיה טבעו. המדחף של האנייה נשלה מהים ב-1997 ומהווה את האנדרטה לזכרם. מרכז דינאר פסל אלפרד היצ'קוק בדינאר הקזינו בדינאר אנדרטת זיכרון לאנייה "הילדה" מדיה וקבצים בנושא דינאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דינאר (בצרפתית) דינאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינאר, ברשת החברתית אינסטגרם דינאר (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית דינאר, באתר brittany tourism דינאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נחום בוגנר

נחום בוגנר (נולד ב-4 בינואר 1933) הוא חוקר שואה והעפלה. בוגנר, בנם של יצחק וסימה, נולד בבז'ז'ני. אחרי הפלישה הגרמנית שלאחר מבצע ברברוסה ב-1941 ברחה המשפחה לפומוז'אני, ומשם, יחד עם רוב יהודי העיירה גורשה לגטו. באקציה של 4 בינואר 1943 נשלחו בוגנר ואימו ברכבת, אולם הם קפצו מחלון הקרון, חזרו אל הגטו ונמלטו יחד עם האב אל היערות, שם נרצחה האם על ידי אוקראינים. בוגנר שרד את השואה יחידי מכל משפחתו. לאחר השואה נקלט בבית הילדים של לנה קיכלר בזאקופנה. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1947 ונקלט במסגרת עליית הנוער בקיבוצים תל יוסף ואשדות יעקב. ב-1951 התגייס לצה"ל ושירת בו שלוש שנים וחצי כולל שנת קבע כקצין. בשנת 1959 הצטרף נחום לקיבוץ נתיב הל"ה – אז ישוב ספר בעמק האלה - בו הוא חבר עד היום. בשנת 1970 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים, למד היסטוריה כללית, יהדות זמננו ופילוסופיה והתמחה בחקר השואה והמאבק על המדינה. בין השנים 1974–1993 עבד בהוראה ובמחקר בסמינר אפעל, ביד טבנקין ובמרכז לחקר כוח המגן מיסודו של ישראל גלילי. את עבודת הדוקטור עשה בשנות השמונים במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים בנושא גירוש קפריסין, כחלק מהפרויקט הבין-אוניברסיטאי לחקר מערכות ההעפלה ע"ש שאול אביגור. עם הקמת המכון הבינלאומי לחקר השואה ביד ושם ב-1993 הצטרף אליו נחום כעמית מחקר ובו התמקד בחקר הצלת ילדים יהודים בזהות שאולה בפולין בתקופת השואה, היה חבר בצוות שכתב את האנציקלופדיה של חסידי אומות העולם הפולנים והוא חבר בוועדה לציון חסידי אומות העולם. אי הגירוש – מחנות המעפילים בקפריסין 1946-1948, עם עובד, 1991. ספינות המרי – ההעפלה 1948-1945, משרד הביטחון ומרכז גלילי, 1993, עליו הוענק לו פרס יצחק שדה לספרות צבאית. מחשבה צבאית בהגנה, משרד הביטחון ומרכז גלילי, 1998. בחסדי זרים – הצלת ילדים בזהות שאולה בפולין, יד ושם, 2000, עליו הוענק לו פרס יעקב בוכמן מטעם יד ושם. על בוגנר באתר יד ושם. סרט עדות של בוגנר באתר יד ושם מאמרו של בוגנר על הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטה אפיפיורית

אוניברסיטה אפיפיורית היא אוניברסיטה קתולית שהוקמה על ידי הכס הקדוש (הממשל הכנסייתי שבוותיקן) ונמצאת בפיקוח ישיר שלו. בסמכותה של אוניברסיטה אפיפיורית להעניק תארים אקדמיים במקצועות דתיים. החשובים שבהם: תאולוגיה קדושה, משפט קנוני ופילוסופיה. שיטת התארים באוניברסיטאות אפיפיוריות זהה לשיטה המקובלת באוניברסיטאות אירופאיות אחרות במקצועות אלה: בוגר אוניברסיטה (baccalaureate), מוסמך אוניברסיטה (Licentiate) ודוקטורט. תארים כנסייתיים אלה הם תנאי בסיסי למשרות מסוימות בכנסייה הקתולית. מועמדים לבישופות נבחרים בעיקר מבין כמרים בעלי תואר דוקטור בתאולוגיה קדושה או במשפט קנוני. שופטים ועורכי דין של הכנסייה חייבים להיות לפחות בעלי תואר שני במשפט קנוני. האקדמיה האפיפיורית לתאולוגיה - קרקוב, פולין הפקולטה האפיפיורית לתאולוגיה - ורשה, פולין הפקולטה האפיפיורית לתאולוגיה - ורוצלב, פולין האוניברסיטה של סנטו תומאס - מנילה, הפיליפינים האוניברסיטה האפיפיורית של מיינות (סנט פטריק) - אירלנד האוניברסיטה האפיפיורית של סנטו בונאוונטורה - איטליה האוניברסיטה האפיפיורית של מאינות - אירלנד האוניברסיטה האפיפיורית של סלמנקה - ספרד האוניברסיטה האפיפיורית של תומסו אקווינו - איטליה האוניברסיטה האפיפיורית של הצלב הקדוש - איטליה האוניברסיטה האפיפיורית של רגינה אפוסטולרום - איטליה האוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית - איטליה האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של צ'ילה - צ'ילה האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ואלפראיזו - צ'ילה האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של האם והמורה - הרפובליקה הדומיניקנית האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פוארטו ריקו - פוארטו ריקו האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של אקוודור - אקוודור האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פרו - פרו האוניברסיטה האפיפיורית חווריאנה - קולומביה האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של קמפיאנס - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של מינאס ז'ראיס - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של סאו פאולו - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פאראנה - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו דה ז'ניירו - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו גראנדה דו סול - ברזיל האוניברסיטה האפיפיורית של מדריד - ספרד אוניברסיטת סנט פול – אוטווה, קנדה האוניברסיטה הקתולית של לוון (Leuven) – לוון בלגיה.. שפת הלימוד פלמית האוניברסיטה הקתולית של לוון (Louvain) – לוון לה ניבו בלגיה. התפצלה ב-1968 מאוניברסיטת לוון, שפת הלימוד צרפתית. האוניברסיטה האפיפיורית על שם בוליבאר - קולומביה מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטה אפיפיורית בוויקישיתוף
שטח פני התקפה

באבטחת מידע, שטח פני התקפה (ר"ת: שפ"ה) של תוכנה מוגדר כסך כל הפעולות ומשאבי המערכת (בעיקר מערכות תוכנה) שחשופים לסביבה. כאשר הסביבה היא כל מה שמחוץ לגבולות המערכת, בעיקר משתמשים ומערכות המתממשקות עם המערכת. שטח פני ההתקפה הוא מושג יחסי המשמש להשוואה בין צורות מימוש שונות של המערכת. שטח פני ההתקפה מורכב מוקטורי תקיפה, כל ממשק חיצוני של המערכת (ממשק בין המערכת לסביבה) מהווה וקטור תקיפה. דוגמאות: ממשק USB שרת http הערכת שטח פני התקפה