laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנסואה קסאבייה רות

פרנסואה קְסָאבְיֶיה רוֹת (בצרפתית: François-Xavier Roth, נולד ב-6 בנובמבר 1971 בפריז) הוא מנצח צרפתי. אביו הוא נגן העוגב דניאל רות. אחיו וינסנט רות הוא ויולן. לפני שעבר לניצוח, היה פרנסואה חלילן. רות סיים את לימודיו בקונסרבטואר של פריז, שם היו מוריו אלן מריון לחליל ויאנוש פירסט לניצוח. בשנת 2000, זכה רות בתחרות דונאטלה פליק לניצוח, ובעקבות הזכייה התמנה בחוזה לשנתיים לעוזר מנצח של התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא שימש גם עוזר מנצח לג'ון אליוט גרדינר. ב-2003 ייסד את אנסמבל המאות, תזמורת המבצעת בכלים תואמים לתקופת חיבורה של כל יצירה, מסוף תקופת הבארוק והתקופה הקלאסית עד מוזיקה של המאה ה-20, כגון ראוול. רות היה מנצח אורח נלווה של תזמורת ה-BBC הלאומית של ויילס מ-2008 עד 2012. הוא היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של ליאז' בעונת 2010-2009. בספטמבר 2011 התמנה רות למנצח הראשי של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה של באדן-באדן ופרייבורג. בפברואר 2014 הודיעה התזמורת על הארכת החוזה של רות עד עונת 2016-2015. באותו חודש הודיעה עיריית קלן על מינוי רות ל"מנהל המוזיקלי הכללי" הבא שלה, מינוי שיכלול חובות כמנצח תזמורת גירצניך ומנצח ראשי של האופרה של קלן, בתוקף מ-1 בספטמבר 2015, בחוזה התחלתי לחמש שנים. רות היה המנצח הראשי האחרון של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה בבאדן-באדן ופרייבורג, לפני מיזוגה עם תזמורת רדיו שטוטגרט, ליצירת התזמורת הסימפונית של SWR. הוא ניצח על הקונצרט האחרון של תזמורת באדן-באדן ופרייבורג ב-17 ביולי 2016. בשנת 2025 יתמנה למנצח הראשי של תזמורת SWR. במרץ 2017 הודיעה התזמורת הסימפונית של לונדון על מינוי רות כמנצח אורח הראשי שלה, החל בספטמבר 2017. טווח ניסיונו באופרה משתרע מ"השודדים" של ז'אק אופנבך באופרה קומיק בשנת 2011 עד "החיילים" של אודו צימרמן בקלן. פרנסואה-קסאבייה רות הוכרז כאביר לגיון הכבוד ברשימת הכיבודים הראשונה של נשיא צרפת עמנואל מקרון ביום הבסטיליה 2017. בינואר 2018 מונה רות ל"אמן חבר" בפילהרמונית של פריז, הקשורה גם לעבודתו עם תזמורת הילדים ד'מו (Démos), יוזמה המתבססת על המודל של "אל סיסטמה". מדיה וקבצים בנושא פרנסואה קסאבייה רות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרנסואה קסאבייה רות פרנסואה קסאבייה רות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנסואה קסאבייה רות, הבלוג הרשמי פרנסואה קסאבייה רות, באתר ספוטיפיי פרנסואה קסאבייה רות, באתר AllMusic (באנגלית) פרנסואה קסאבייה רות, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסואה קסאבייה רות, באתר Discogs (באנגלית) אלכסנדר דיק, באדישה צייטונג 4 במאי 2010 אלכסנדר דיק, באדישה צייטונג (באדן-באדן) 8 באפריל 2010 לה סואר, "המנצח הצרפתי רות עוזב את תזמורת ליאז'" 2 באפריל 2010 התזמורת הסימפונית של לונדון מודיעה על פרנסואה-קסאבייה כמנצח אורח ראשי, 7 במרץ 2017 Les Brigands, 2011 production details, "השודדים",פרטי הפקה באתר האופרה קומיק ביוני-יולי עונת 2011-2010] h0ttps://www.legifrance.gouv.fr/affichTexte.do;jsessionid=98D1753EB62C857DA9BF38DD8F1B5B98.tpdila13v_1?cidTexte=JORFTEXT000035185143&dateTexte=&oldAction=rechJO&categorieLien=id&idJO=JORFCONT000035185129 Décret du 12 juillet 2017 portant promotion et nomination, נבדק ב-2017-09-06 François-Xavier Roth is nominated "Artiste associé" at the Paris Philharmonie in January 2018. מגזין הפילהרמונית של פריז, פרנסואה-קסאבייה רות מונה ל"אמן חבר" בתזמורת בינואר 2018
פרנק-איב במבוק

פרנק-איב במבוק (בצרפתית: Franck-Yves Bambock; נולד ב-7 באפריל 1995) הוא כדורגלן צרפתי-קמרוני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פהרוואר. במבוק נולד בדואלה שבקמרון ובגיל 8 היגר עם משפחתו לפריס. בשנת 2004 הצטרף לקבוצת הילדים של "אנטוני ספורט" וכעבור ארבע שנים הצטרף למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן. בגיל 18 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה אז בליגה הרביעית. ב-16 ביולי 2015 במבוק חתם לשנתיים בווסקה מהליגה השנייה בספרד. ב-22 באוגוסט, במבוק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד דפורטיבו אלאבס. ב-12 ביולי 2017 במבוק חתם לעונה בספרטה רוטרדם מליגת העל ההולנדית. בתקופתו ברוטרדם, במבוק שיחק לרוב בקבוצת המילואים של המועדון ובאמצע העונה שוחרר מהקבוצה. ב-1 בפברואר 2018 במבוק חתם בקורדובה. עד לסיום העונה, במבוק שיחק בקבוצת המילואים ובתום העונה הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-21 בינואר 2019 במבוק חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. ב-21 ביוני 2019 במבוק חתם במאריטימו הפורטוגזית. ב-12 באוגוסט 2021 חתם במבוק בגרנובל מהליגה הצרפתית השנייה. ב-21 ביוני 2023 חתם בפהרוואר ההונגרית לשנתיים. פרנק-איב במבוק, באתר Transfermarkt פרנק-איב במבוק, באתר Soccerway פרנק-איב במבוק, באתר BDFutbol פרנק-איב במבוק, באתר FootballDatabase.eu מאור רחמני, ‏הקשר פרנק במבוק חתם רשמית במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 21 בינואר 2019 העברות בעולם, 22.6: החוזה החדש של דה חאה ביונייטד, פרטי עסקת דה ליכט ליובנטוס, באתר וואלה, 22 ביוני 2019 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנק-איב במבוק".
דסונגריפטרוס

דסונגריפטרוס (שם מדעי: Dsungaripterus) הוא סוג של פטרוזאור גדול שחי בצפון סין בתקופות יורה עליון עד לקרטיקון תחתון. הוא קיבל את שמו מהתצורות בהם נמצא ב-1964 במרכז דסונגריאן (Dzungarian Basin), שינג'יאנג שבסין (אזור בו נמצאו גם מאובני הדינוזאור הטורף גואלונג). בעוד שגולגולת הפריט נשתמרה כמעט בשלמותה, השלד עצמו הורכב משברים חלקיים. פטרוזאור זה התאפיין במוטת כנפיים באורך 3-3.5 מטר; בלסתות ארוכות שקצוותיהן משתפלות כלפי מעלה, ובתוכן שיניים רבות קטנות וקשיחות; ובגולגולת רחבה בעלת כרבולת עצם, הבולטת מאמצע המקור ועד ל"כיפת הגוגולת", אשר בסופה בליטה קרינית (כמו של קזואר). מבנה השלד החזק, הכולל עצמות תומכות בגפיים, מעיד על יכולת תעופה אפשרית. על פי ההשערות, מבנה הלסתות והשיניים איפשר לדסונגריפטרוס לצוד את טרפו מבינות סלעים, חריצים ונקיקים, ולכתוש אותו לאחר מכן בעזרת שיניו הקשיחות. פטרוזאור זה מופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק וJurassic World Evolution 2. מדיה וקבצים בנושא דסונגריפטרוס בוויקישיתוף דסונגריפטרוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דסונגריפטרוס, באתר GBIF (באנגלית)
אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים

אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים (באנגלית: People for the Ethical Treatment of Animals; בראשי תיבות: PETA) הוא ארגון זכויות בעלי חיים אשר נוסד ב-1980. הארגון טוען שהוא ארגון זכויות בעלי החיים הגדול בעולם, עם למעלה מ-9 מיליון תומכים. הארגון חשף מקרי התעללות רבים בבעלי חיים, ובמסגרת המאבק הצליח למנוע ולחשוף בפני הציבור את ההתעללויות. זהו ארגון בין-לאומי, המקיים פעילות במדינות רבות. משרדיו הראשיים נמצאים בנורפוק, וירג'יניה, ארצות הברית. ניתן למצוא סניפים לארגון גם בבריטניה, הולנד, צרפת, גרמניה, והודו. הארגון, הפועל בעיקר בתחום ההסברה, ידוע בפרובוקציות הרבות, בין היתר מחאה בעירום, שהוא יוצר על מנת למשוך את תשומת לבה של התקשורת. אלו עוררו ביקורת רבה הן בתנועה לזכויות בעלי חיים והן מחוצה לה. בעבר, הארגון מימן את ההרצאות של גארי יורופסקי, התומך בטבעונות ממניעים אידאולוגיים ומוסריים. שיתוף הפעולה בין הארגון לבין גארי יורופסקי הסתיים לאחר שהארגון החליט להפסיק לממנו. החל משנת 2011 הארגון מעסיק את פטריק בבומיאן להרצאות בנושא. נשמעות ביקורות רבות נגד הארגון ונגד פועלו. מוסד התנועה האומניבורית האתית מעביר ביקורת חריפה על הארגון ומאשים אותו בגנבה, הסגת גבול ונזקי רכוש, מחשיב אותו כארגון טרור שמטרתו פרסום וכסף. התנועה לזכויות בעלי חיים החזית לשחרור בעלי החיים אנימלס טבעונות צמחונות מדיה וקבצים בנושא אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, ברשת החברתית פייסבוק אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, ברשת החברתית אינסטגרם אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, סרטונים בערוץ היוטיוב אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, הבלוג הרשמי אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, באתר פינטרסט לילית וגנר, חיית שטח, באתר "ידיעות אחרונות", 9 בספטמבר 2017 אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Our Mission Statement, PETA About the Ethical Omnivore Movement, Ethical Omnivore (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים ובנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טופוקסוארה

טופוקסוארה (שם מדעי: Tupuxuara) הוא סוג של פטרוזאור גדול שחי בצפון סין בתור הקרטיקון הקדום. בצורתו הוא היה פטרוזאור גדול בעל כרבולת שהזכירה את כרבולת הטפג'ריים, אך הייתה מוצקה יותא. הפטרוזאור התגלה בברזיל ב-1998 בידי החוקרים אלכסנדר קלנר ודיוגנז דה אלמיידה קמפוס ונקרא על שם שד ממיתולגיית שבט הטופי הבריזלאי. נמצאו בסוגו של הפטרוזאור 3 מינים דומים. הטופוקסוארה היה פטרוזאור בעל כרבולת ארוכה מאוד, באורך 130 ס"מ שנראתה כמו מפרשית נטויה ומעוגלת מעט ובעל מוטת כנפיים של 5.5 מטרים. הלסתות של היצור היו ארוכות וחסרות שיניים והעיניים היו קרובות מאוד אליהם. מרכז הלסת היה חלול וכנראה עטה רקמת עור. הכרבולת הגדולה אולי סייעה לפטרוזאור לדאות ביעילות ואולי גם להרתיע יריבים ולמשוך נקבות. יצור זה חי כנראה לחופי ימים ושם תפס דגים. חוקרים אחרים חושבים שהיה דווקא אוכל פירות מהעצים ושהוא היה פעיל במשך היום. יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא טופוקסוארה בוויקישיתוף טופוקסוארה, באתר GBIF (באנגלית)
ראווינה טנדון

ראווינה טנדון (נולדה ב-26 באוקטובר 1970[דרוש מקור][דרושה הבהרה]) היא שחקנית הודית. טנדון נולדה בעיר מומביי שבהודו. אביה הוא במאי הסרטים ראווי טאנדון. שמה של ראווינה נובע משמותיהם של אביה ואמה - ראווי וווינה. סרטה הראשון היה בשנת 1991, עליו היא קיבלה את פרס "תגלית השנה" לאותה שנה. רבים מסרטי היו לצד השחקן אקשאיי קומאר. בסוף שנת 1995 הצלחתה של טנדון החלה להתערער, היא סבלה מביקורות עוינות ונראה היה כי לא תשוב עוד לשחק. אך ב-1997 היא חזרה עם הסרט "זידדי". בסרט טנדון שיחקה תפקיד דרמטי השונה מתפקידיה, שהביאה לה הצלחה מחודשת והזדמנות לשחק בסרטים מצליחים נוספים. בשנת 1998 שיחקה ראווינה את סייטה בסרט סייטה מלכת הטופי. טנדון קיבלה שלושה פרסים על משחקה. הפרס הראשון היה בשנת 1991 כתגלית השנה. הפרס השני הוא הפרס הלאומי של הודו שאותו קיבלה בשנת 2001 על הסרט "משועבדת", שמספר על התעללות קשה של האישה במשפחה ועל המלחמה למען שוויון זכויות. סרט זה צולם מטעם ממשלת הודו, ובסרט הוכיחה טנדון את יכולת המשחק הדרמטית שלה. מלבד זאת, היא קיבלה 2 פרסים על אותו סרט בשני טקסים שונים, על תפקיד מיוחד. מבין סרטיה הבולטים ניתן למנות את "שחקני המשחק" עם אקשאיי קומאר ורקהה, "פרמפרה", "ראקשאח", "זידדי" ו"הפסגה" לצדו של אניל קאפור. טנדון נשואה לאיש עסקים, אניל טאדאר. בשנת 2005 נולדה בתם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא ראווינה טנדון בוויקישיתוף ראווינה טנדון, ברשת החברתית פייסבוק ראווינה טנדון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראווינה טנדון, ברשת החברתית אינסטגרם ראווינה טנדון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
טירנוטיטאן

טירנוטיטאן (שם מדעי: Tyrannotitan; משמעות השם: "טיטאן עריץ") הוא סוג של דינוזאור תרופוד גדול ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים אשר חי באמריקה הדרומית לפני 118 מיליון שנה, בתת-התור הקרטיקון התחתון. טורף גדול זה היה קרובם של הגיגאנוטוזאורוס והמפוזאורוס שחיו באותם אזורים בתקופה מאוחרת יותר. הוא הגיע לאורך 13 מטרים ולמשקל 7–9 טונות. הטירנוטיטאן היה בעל זרועות קטנות יחסית, שדמו מאוד לזרועות הטירנוזאורוס המפורסם. תחילה סברו שהיה קרוב לטירנוזאורים עקב מראה העצמות, אך כשחקרו את מפרקי העצמות הם דמו יותר לאלה של גיגנוטוזאורוס. מאובני הטירנוטיטאן נמצאו בתצורות סרו ברקינו (Cerro Barcino Formation) שבצ'ובוט, ארגנטינה ב-2005. יצור זה היה קטן יותר מהגיגנוטוזאורוס אך עדיין היה אחד מהעצומים שבדינוזאורים הטורפים שחיו אי-פעם. הטירנוטיטאן היה טורף-על בקרטיקון של ארגנטינה והתבסס בעיקר על ציד של זאורופודים גדולים כמו הפטגוטיטאן, ואולי גם על אכילת נבלות. דינוזאור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא טירנוטיטאן בוויקישיתוף טירנוטיטאן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טירנוטיטאן, באתר GBIF (באנגלית)
הדסה קלצ'קין

הדסה קלצ'קין (1 באפריל 1905 - 17 בדצמבר 1995) הייתה אספנית ובעלת גלריה לאמנות בתל אביב-יפו. קלצ'קין הייתה רעייתו של רפאל קלצ'קין, שחקן תיאטרון "הבימה". הדסה קלצ'קין, בת מרדכי ינובסקי, נולדה, כנראה בהורדנה (גרודנא) בפולין (כיום בבלארוס). בשנת 1914 עלתה לארץ ישראל מרוסיה ביחד עם אחותה ואביה, והתיישבה עמם בתל אביב. האב רכש קרקעות בארץ-ישראל וחזר להביא את שאר המשפחה, אולם נספה כנראה בדרך. היא למדה בגימנסיה הרצליה, שם הכירה את רפאל קלצ'קין. בשנת 1925 (בקירוב) נישאה לשחקן יעקב אביטל, אותו הכירה לאחר שראתה אותו במחזה "ירמיהו" בתיאטרון "האוהל". השניים התגוררו בדירה ברחוב בן יהודה. לאחר כארבע שנים נפרדו בני הזוג. בשנת 1930 בקירוב נסעה לברלין, גרמניה, שם למדה אמנות. בשנת 1936 נהרג אביטל בתאונת דרכים בכביש טבריה-צמח. בשנת 1934 נישאה לרפאל קלצ'קין. לפרנסתה עבדה כמוכרת בחנויות שונות, בין היתר כמוכרת בחנות בגדים ברחוב אלנבי. כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20 עסקה קלצ'קין במסחר אמנות, בעיקר בעבודותיהם של כמה ממכריה כגון שמואל בק, פנחס ליטבינובסקי, אריה לובין, ראובן רובין ואחרים. לשם כך הפכה את הקומה השנייה בביתה למעין גלריה. בשנת 1962 פתחה קלצ'קין גלריה לאמנות, ששכנה בקומת הקרקע של ביתה בבניין ברחוב פרוג מס' 33 בתל אביב-יפו. את הגלריה עיצוב האדריכל דב כרמי. קלצ'קין הציגה אמנים בינלאומיים כגון יענקל אדלר ופיטר פרוקש. האמנים הישראלים שהציגה בשנות ה-60–70 של המאה ה-20 אופיינו בסגנון פיגורטיבי, פעמים רבות בהשפעת ה"ריאליזם החדש". בין אמנים אלו בלט שמואל בק. לצדו הוצגו תערוכות של אמנים כשרגא וייל (1963, 1962), אגי יואלי (1963), אסתר פרץ ארד (1965), תמר איתן (1967) רות צרפתי (1971), מארק ינאי (1975, 1977, 1979) ואחרים. לצד הגלריה הוקם גן פסלים. לאחר מותה של קלצ'קין הופעלה הגלריה על ידי אחייניתה, אסיה שוורץ. בשנת 1999 נסגרה הגלריה. בשנת 1988 תרמה את הציור "ערבי עם פרח" (1925) מאת פנחס ליטבינובסקי למוזיאון תל אביב לאמנות לזכר בעלה. בשנת 1990 ייסדה את "פרס קלצ'קין" וכן גייסה ותרמה כספרים רבים עבור בריכת השחייה בבית הלוחם תל אביב, שנקראה על שם בעלה. בנוסף, תרמה כספים למען הקמת אודיטוריום במוזיאון ארץ ישראל. נשים מוכרות אמנות, הַבֹּקֶר, 6 בינואר 1964 במקומות שונים נכתב כי קלצ'קין נולדה באימפריה הרוסית ואילו באחרים בפולין. אחותה של קלצ'קין נולדה בהורדנה, ויש להניח כי גם הדסה נולדה במקום זה. דבורה שפירא, תעלומת התמונה האבודה, מעריב, 21 בפברואר 1990; דבורה שפירא, תעלומת התמונה האבודה (המשך), מעריב, 21 בפברואר 1990 ראו: גלריה הדסה ק., ארבע על חמש מס' 52, מרץ 94, עמק 12 בר-קדמה, עמנואל, "שושנת רפאל", ידיעות אחרונות, מוסף תל אביב, 1 באפריל 1988
פאי פקאן

פאי פקאן הוא מאפה של קלתית בצק עם מילוי אגוזי פקאן מעורבבים בביצים, חמאה וסוכר או סירופ תירס, המזוהה עם המטבח של דרום ארצות הברית. הפאי פופולרי בארוחות החג בארצות הברית והוא נחשב המומחיות של דרום ארצות הברית. הפאי מוגש לעיתים קרובות עם קצפת, גלידת וניל, או חמאת ברנדי. מקור אגוזי הפקאן הוא בדרום ארצות הברית. ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בטקסס הראו כי אינדיאנים צרכו פקאנים כבר לפני יותר מ-8,000 שנה. יש הטוענים כי המאכל הומצא על ידי המתיישבים הצרפתים בניו אורלינס (ראשית המאה ה-18), וכן כי היה מוכר באלבאמה בראשית המאה ה-19. אך התיעוד הראשון לפאי פקאן הוא מתכון שהתפרסם במגזין הרפרס בזאר בשנת 1886. ספרי בישול ידועים בארצות הברית לא כללו מתכונים לפאי פקאן לפני 1940. יצרני מותג סירופ התירס "קארו" תרמו באופן משמעותי לפרסום הפאי והוציאו לאור רבים מהמתכונים לגרסאות (קרמל, קינמון, קרם אירי, חמאת בוטנים ועוד) של הפאי הקלאסי. הם הציגו את המאפה ב-1930 כ"תגלית" לשימושים חדשים בסירופ תירס שנעשתה על ידי אשתו של מנהל המכירות של החברה, אך ברור כי פאי פקאן הוכנו לפני המצאת סירופ התירס ומתכונים ישנים יותר עשו שימוש בסירופ סוכר או במולסה כהה יותר. ספר הבישול של מועדון הקונגרס של 1929 כלל מתכון לפאי שכלל רק ביצים, חלב, סוכר ופקאן, ללא סירופ. כמו ברבות מעוגות הפאי והטארטים נהוג להשתמש בפאי זה בשיטת אפייה עיוורת - אפייה מקדימה של קלתית הבצק עוד לפני שלב המילוי. באפייה העיוורת הקלתית נאפית שהיא מכוסה במשקולות אפייה או בקטניות יבשות המונחות על נייר אפייה מקומט, מה שמונע את תפיחת הבצק בזמן האפייה ועוזר לקלתית להישאר דקה יחסית. אפייה באופן זה מונעת מתחתית הפאי להתרכך ומאחר והמלית הרטובה מונחת על הבצק רק לאחר שהוא אפוי. גרסאות של הפאי עשויות לכלול סוכר לבן או חום, סירופ סוכר, מולסה, סירופ מייפל או דבש. רוב מתכונים לפאי פקאן כוללים גם מלח ווניל. תוספות פופולריות אחרות למתכון הם שוקולד ובורבון. בספרו "Tried-and-True Recipes for Delicious Homemade Pie‏ 300" משנת 2004 זיהה קן האדריץ מספר גרסאות נפוצות של פאי פקאן: חמאה: מאופיין על ידי תוספת של שבבי חמאה וסוכר חום (בנוסף לסירופ תירס). ויסקי שוקולד צ'יפס: שבבי שוקולד וכמה כפיות של ויסקי ג'ק דניאל'ס. פאי שוקולד פקאן "יום המרוץ" של אליס קולומבו: פאי זה נקרא על שם אליס קולומבו, שהייתה עורכת מדור האוכל במגזין The Courier בקנטקי. פאי זה הומצא על ידה לכבוד הדרבי של קנטקי. המרכיבים המיוחדים במתכון כוללים קורנפלור, בורבון, שוקולד צ'יפס וקצפת. מייפל: כולל סירופ מייפל ותמצית שקדים. בראוני שוקולד: בגרסה זו מפוזרים אגוזים על פני השטח והבראוני מרובד בפודינג שוקולד ובפאדג'. מוגש בטמפרטורת החדר או צונן. פאי נסורת: פאי נסורת הוא מתכון הדגל של "מסעדת פאטי" בפדוקה, קנטקי, המורכב ממילוי של ביצה עם קוקוס, פירורי קרקרים ופקאנים, עם קצפת ובננות מעל. פאי הפקאן החל להיות מזוהה באופן הדוק עם התרבות של דרום ארצות הברית באמצע המאה ה-20. הפאי מוזכר בספרות האמריקאית (ובטלוויזיה) והוא מזוהה עם חג ההודיה, חג המולד, ואירועים מיוחדים אחרים. לעיתים מסמל פאי הפקאן בהקשר הספרותי את הדרום. פאי תפוחים קראק פאי מדיה וקבצים בנושא פאי פקאן בוויקישיתוף מתכון ומדריך: פאי פקאן, באתר mako
ריטה אבאדזי

ריטה (איריני) אבאדזי (ביוונית: Ρίτα Αμπατζή, בטורקית: Rita Abaci - ריטה אבאג'י;‏ 1906 איזמיר (סמירנה) – 17 ביוני 1969 אגאלאו, אתונה) הייתה זמרת וזמרת -יוצרת יוונייה ילידת אסיה הקטנה, הידועה כנציגה של מוזיקת הדימוטיקו, רמבטיקו-וסמירנאיקו בשנות ה-30 של המאה ה-20. ריטה אבאדזי נולדה בשנת 1906 על יד איזמיר או סמירנה, בסנג'ק איידין של האימפריה העות'מאנית כבתם של גאורגיוס וסטלה אבאדזי. לפי מקורות אחדים נולדה מוקדם יותר, ב-1904. בשנת 1922 הגיעה לאתונה יחד עם אמה ואחותה כפליטה בעקבות אסון הקהילות היווניות באסיה הקטנה והתיישבו בקוקיניה, הקרויה כיום ניקאיה או ניקיאה אטיקיס, פרבר של פיראוס. האב נספה באירועי הדמים. כשרונה כזמרת התגלה באמצע שנות ה-1920 בעת חתונת המוזיקאים סטלאקיס פרפיניאדיס, קוסטאס נורוס ודימיטריס קונסטנטינידיס. התחילה את הקריירה האמנותית בשנת 1929 במועדון הריקודים "פטאלודה" (הפרפר) ברובע פאלירוס של פיראוס כשהיא ששרה שירי רבטיקו בסגנון סמירנאיקה. בשנות ה-30 פתחה בקריירה המוזיקלית כזמרת רמבטיקו (לפי מסורת אסיה הקטנה), סמירנאיקו (זמרת יווני סמירנה - מסורתית ועירונית), שירי עם (דמוטיקה) מיוון היבשתית ומהאיים, שירי מוזיקה קלה אנדכני וסוגות מוזיקה אחרות וביצועיה הוקלטו על גרמופון. באותו עשור יריבתה היחידה בפופולריות ובמספר ההקלטות בתחום הרמבטיקו הייתה רוזה אשכנזי היהודיה. ריטה אבאדזי שיתפה פעולה עם מוזיקאים ידועים בזמנו כמו פניוטיס טונדס, וסיליס פפזולו, קוסטס סקרוולויס, יקובוס מונטנאריס, ספירוס פריסטריס, דימיטריוס סמסיס, מרקוס ומוואקאריס ווסיליס ציצאניס. הקריירה שלה הסתיימה אחרי מלחמת העולם השנייה. אבאדזי נפטרה בשנת 1969 באגאלאו באתונה, מסיבוכים של סרטן הגרון. הובאה לקבורה בבית הקברות 3 של אתונה. ריטה אבאדזי התחתנה פעמיים: לראשונה בשנת 1930 עם יאניס ציפאריס איתו ילדה את בתם, אנה; ובפעם השנייה עם בן דוד שלה, נגן הסנדורי, סטליוס קריטיקוס, איתו ילדה את בנה, דימיטרי. אחותה, סופיה (פופוס) אבאדזי-קאריוולי, הייתה גם היא זמרת רמבטיקו מוערכת מהזרם של פיראוס. הוצאו לאור שני אוספי הקלטות של ריטה אבאדזי: Rita Abatzi 1933–1938, Heritage Rita Abatzi, Minos-Arkheio הקלטות שלה מופיעות גם באנתולוגיה: Women of Rembetika Women of Rembetika 1908-1947 ריטה אבאדזי, באתר Last.fm (באנגלית) ריטה אבאדזי, באתר AllMusic (באנגלית) ריטה אבאדזי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריטה אבאדזי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ריטה אבאדזי, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה באתר היווני Tar מאת ויווי קנלאטו (Vivi Kanelatou) - 2011 V.Kanelatou 2011
אסון הסכר בברזיל (2019)

אסון הסכר בברזיל אירע ב-25 בינואר 2019 כשסכר ברומדיניו במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל קרס, וגרם למותם של לפחות 186 בני אדם, ולמפולת בוץ במכרה הסמוך ובבתים באזור. מפעילת הסכר הייתה חברת "ואלי" הברזילאית, אשר החזיקה בחצי מהבעלות על סכר "בנטו רודריגס", שקרס אף הוא בנובמבר 2015. האסון התרחש בזמן שמאות מפועלי המכרה אכלו ארוחת צהריים. הקריסה גרמה למפולת של בוץ ופסולת, שהגיעה עד לכפרים הסמוכים. מכון איניוטים, המוזיאון הפתוח הגדול בעולם, פונה אף הוא מחשש להצפה. ב-28 בינואר, זמן קצר לאחר האסון, נפל ערך המנייה של ואלי ב-24% שאיבדה ערך של 71.3 מיליון ריאל ברזילאי, במה שהייתה הירידה הגדולה ביותר בהיסטוריה של בורסת סאו פאולו. נשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו, שלח שלושה שרים לעקוב אחרי מאמצי החילוץ וההצלה של הלכודים בבוץ. ישראל שלחה משלחת סיוע לאזור שנחתה ב-28 בינואר. יום לאחר הקריסה הטילו הרשויות בברזיל קנס של 250 מיליון ריאל על ואלי. משלחת חילוץ של צה"ל, ינואר 2019 מדיה וקבצים בנושא אסון הסכר בברזיל בוויקישיתוף Lista de mortos na tragédia em Brumadinho: sobe para 186 o número de identificados até agora, G1 (בפורטוגזית) אמיר בוחבוט, אמיר בוחבוט‏, אסון הסכר בברזיל: 58 גופות חולצו; המשלחת מישראל נחתה, באתר וואלה, 28 בינואר 2019
לי צ'ונג-יונג

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא לי. לי צ'ונג-יונג (בקוריאנית: 이청용; נולד ב-2 ביולי 1988) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת אולסן יונדאי. לי התחיל את הקריירה שלו בליגת התיכונים במדי תיכון דובונג מידל. בשנת 2003 הצטרף לסיאול כחלק מפרויקט לקידום צעירים. בשנת 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. בשנת 2007 מונה שנול גינס לאימון סיאול, ותחתיו הפך לי לשחקן הרכב. את העונה הוא סיים עם 15 הופעות ו-3 שערים. ב-7 במרץ 2009 הבקיע שלושער במשחק הליגה נגד צ'ונאם. ב-14 באוגוסט 2009 חתם צ'ונג-יונג בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג תמורת 2.2 מיליון פאונד. למחרת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לסנדרלנד. ב-26 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד בירמינגהאם סיטי. בסיום העונה נבחר לכדורגלן העונה של בולטון. ב-25 בנובמבר 2010 חתם על חוזה עד שנת 2013. ב-30 ביולי 2011 שבר את רגלו, והערכה הראשונית הייתה שסיים את העונה. אולם, בסוף אפריל 2012 חזר לאימונים וב-6 במאי 2012 חזר לשחק לראשונה מאז הפציעה. ב-2 בפברואר 2015 חזר צ'ונג-יונג לפרמייר ליג, וחתם בקריסטל פאלאס לשלוש עונות וחצי. בספטמבר 2018 עזב את אנגליה, וחתם בבוכום מהבונדסליגה השנייה. ב-4 במרץ 2020, צ'ונג-יונג חתם באולסן יונדאי. בצעירותו, שיחק צ'ונג-יונג בנבחרות הצעירות של קוריאה הדרומית, והשתתף עם הנבחרת הצעירה באולימפיאדת בייג'ינג (2008). ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד ירדן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. במשחק הגומלין שנערך ב-5 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו הנבחרת. במונדיאל 2010 הבקיע שני שערים נגד ארגנטינה ואורוגוואי בהתאמה. אתר ספורטס אילוסטרייטד בחר בו כאחד מעשרת כוכבי המונדיאל. סיאול גביע הליגה הקוריאני: 2006 אישיים מלך הבישולים של גביע הליגה הקוריאני: 2007 נבחרת העונה בליגת העל של קוריאה הדרומית: 2008 שחקן העונה בבולטון וונדררס: 2009/2010 כדורגלן השנה בקוריאה הדרומית: 2013 מדיה וקבצים בנושא לי צ'ונג-יונג בוויקישיתוף לי צ'ונג-יונג, באתר Transfermarkt לי צ'ונג-יונג, באתר Soccerway לי צ'ונג-יונג, באתר BDFutbol לי צ'ונג-יונג, באתר WorldFootball.net לי צ'ונג-יונג, באתר National Football Teams לי צ'ונג-יונג, באתר FootballDatabase.eu
בולי מדינת ישראל - שנת 1955

בשנת 1955 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 18 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 2215 פרוטות. בשנת 1955 המשיכה המגמה של הדפסת בולים איכותיים בשיטת "שקע" במכונת הדפוס החדישה שהוכנסה לשימוש שנתיים קודם לכן במדפיס הממשלתי. שלוש מסדרות הבולים הודפסו בשיטה זו (בול הסתדרות המורים, בולי מועדים לשמחה, ובולי שבטי ישראל), בעוד יתר בולי מדינת ישראל שהונפקו בשנת 1955, הודפסו בשיטת פוטוליטו. כל הבולים של שנת 1955 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות. בול שבטי ישראל שבט ראובן בול שבטי ישראל שבט לוי בול שבטי ישראל שבט נפתלי בול שבטי ישראל שבט אשר מעטפת היום הראשון בשנת 1955 החל דואר ישראל בהנפקת סדרה חדשה של בולים מן המניין בעיצוב חדש. הבולים עוצבו בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:. בשנת 1955 לא הונפקו בישראל בולי דואר אוויר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולים מסדרת נוף הארץ שהונפקו לראשונה בשנת 1953. בשנת 1955 לא הונפקו בישראל בולי דמי דואר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי דמי דואר מן הסדרה השנייה שהונפקו בשנת 1952. בול יום העצמאות מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול מועדים לשמחה תוף וצלצלים בול מועדים לשמחה שופר בול מועדים לשמחה חצוצרה בול מועדים לשמחה נבל מעטפת היום הראשון הבולים עוצבו בידי מרים קרולי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול יובל הסתדרות המורים מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול ההתנדבות מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול עליית הנוער עליה בנתיבי הים בול עליית הנוער עליה על "כנפי נשרים" בול עליית הנוער חינוך חקלאי בול עליית הנוער חינוך חקלאי בול עליית הנוער חינוך למלאכה בול עליית הנוער חינוך מדעי מעטפת היום הראשון הבולים עוצבו בידי מרים קרולי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול מגן דוד אדום מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: עלון TRIBES, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון INDEPENDENCEDAY -, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון FESTIVALS5716 (1955-1956), באתר התאחדות בולאי ישראל עלון TEACHERSASSOCIATION JUBILEE, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון PARACHUTISTS, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון YOUTHALIYAH, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון MAGENDAVID ADOM - 25TH ANNIVERSARY, באתר התאחדות בולאי ישראל בולי שבטים באתר התאחדות בולאי ישראל בול יום העצמאות השביעי באתר התאחדות בולאי ישראל בולי מועדים לשמחה ה'תשט"ז באתר התאחדות בולאי ישראל בול יובל הסתדרות המורים באתר התאחדות בולאי ישראל בול ההתנדבות באתר התאחדות בולאי ישראל בולי עלית הנוער באתר התאחדות בולאי ישראל בול מגן דוד אדום באתר התאחדות בולאי ישראל בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 38-33. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 38. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 39. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 34. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 36. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 33. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 35. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 37.