laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קפה גונדרה

קפה גוֹנְדְרֶה (בצרפתית: Café Gondrée) הוא בית קפה קטן בעיירה בנוביל (אנ') שבמחוז קלבאדוס בחבל נורמנדי. בית הקפה ממוקם בגדה המערבית של תעלת קאן, בקצה הצפון מערבי של גשר בנוביל, המכונה גשר פגסוס (אנ'). הבניין בו שוכן בית הקפה היה אתר הלחימה הראשון במהלך פלישת בעלות הברית לנורמנדי, והבניין הראשון ששוחרר מהכיבוש הגרמני במהלך פלישה זו. בניין הלבנים האדומות בן שתי הקומות נבנה בסוף המאה ה-19 גשר בנוביל הסמוך היה יעד מרכזי של הדיוויזיה הבריטית המוטסת השישית. יחידת הדאונים של גדוד 2 של הדיוויזיה, הייתה אמורה לנחות בסמוך לו, לקחת את הגשר שלם ולהחזיק בו עד לחבירת הכוחות שנחתו בחוף סוורד. את היחידה הוביל מייג'ור ג'ון הווארד (אנ'). הווארד ואנשיו עלו על שלושה דאונים. כל שלושת הדאונים, ששוחררו בגובה 8,000 רגל בליל סערה חשוך, הצליחו לבצע נחיתה גסה בשטח, כמעט ישירות על המטרה שלהם. כשהם עזבו את הדאונים השבורים, הם ניהלו קרב אש קצר וקשה שהסתיים בשליטה של הצנחנים הבריטיים על הגשר. שלושה צנחנים בריטיים נכנסו לבית הקפה בשעות הבוקר של ה-6 ביוני 1944, ובכך שחררו אותו. בזמן האירועים הללו בית הקפה נוהל על ידי ז'ורז' ותרז גונדרה. הם היו מעורבים בהתנגדות הצרפתית, והעבירו מידע על ההגנות סביב הגשר למודיעין הבריטי דרך המחתרת הצרפתית. המידע כלל בין השאר תיאור מפורט של עמדות ההגנה סביב הגשר, לרבות מיקום תותח נ"ט שהוצב במקום רק חודש לפני המבצע, במאי 1944, בעקבות ביקור במקום והוראה של גנרל ארווין רומל. אֵם המשפחה, תרז, הצליחה לאתר את מיקומו המדויק של הנפץ שהיה אמור לפוצץ את הגשר במהלך תקיפה. בני המשפחה היו עדי שמיעה לקרב שהתחולל על הגשר, תוך שהם מסתתרים במרתף הבית. ההשתלטות המוצלחת על הגשר מילאה תפקיד חשוב בהגבלת יעילות התקפות נגד גרמניות בימים ובשבועות שלאחר הפלישה לנורמנדי. עם פטירתם של בני הזוג גונדרה, הבעלות עברה לידי בתם, ארלט גונדרה, שהייתה בת 5 בעת שחרורם. לאחר המלחמה הפך בית הקפה לאתר של כבוד עבור הלוחמים שלחמו במערכה בנורמנדי. צנחנים בריטים חוגגים את יום השנה ליום הפלישה (ה-D-Day) בבית הקפה מדי 5 ביוני. קירות בית הקפה מעוטרים בתגי כתף, סמלים גדודיים, מדים ישנים, קסדות ותמונות של מנהיגי המבצע, כמו גם מנהיגי מדינות שונות שביקרו במקום. ב-5 יוני 1987, הוכרז המקום על ידי משרד התרבות הצרפתי כאתר (מונומנט) היסטורי. הפלישה לנורמנדי המערכה בנורמנדי מבצע דדסטיק 65 תמונות של אירועי "יום השנה לפלישה" בקפה גונדרה בועז ביסמוט, נורמנדי: חופים של תקווה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2003 Café Gondrée, משרד התרבות הצרפתי Ambrose, Stephen E. (2003). Pegasus Bridge. London. Simon and Schuster, pp. 96–113 IN PICTURES. 75th Anniversary of D-Day. Midnight Ceremony, a Stirring Celebration at Pegasus Bridge, Ouest-France, 06/06/2019 The Gondrée Family, Pegasu Archive - The 6th Airborne Division in Normandy Jean-Dominique Merchet, Juin 1944 : la vraie histoire de Pegasus Bridge, L'opinion, 06 juin 2016 Café Gondrée, the Story of the Family, D-Day Info Will Bennett, Ban on D-Day Hero Fuels Acrimony (Corrected), Independent, 28 April 1994
עוגי דוגי

עוגי דוגי (באנגלית: Wowser, ביפנית: どんどんドメルとロン) היא סדרת אנימה יפנית לילדים בת 52 פרקים, אשר הופקה על ידי Telescreen Japan Inc ו-J.C.Staff בין השנים 1988- 1989. הסדרה מבוססת על קומיקס בלגי בשם "Cubitus". בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים ב-1990 ובהמשך בערוץ Fox Kids. שיר הפתיחה העברי של הסדרה נכתב על ידי זיו סידי ולימור חביב, הולחן על ידי זיו סידי ואבנר חודורוב ובוצע על ידי שיר גוטליב. עוגי דוגי הוא כלב לבן וגדול בעל תיאבון רב וחי עם בעליו הפרופסור. הם גרים ליד דינה, אישה זקנה עם סינר, לינדה ואחיה הקטן בוב וחתול-רע, חתול שחור-לבן אשר הורס את היום של עוגי תוך שהוא מחבל בהמצאותיו של הפרופסור. עוגי דוגי - כלב גדול ושמן בצבע לבן בעל תיאבון גדול. הפרופסור - גאון ממציא המצאות, בעליו של עוגי דוגי. חתול-רע - חתול שחור-לבן אשר מציק לעוגי ומחבל בהמצאות של הפרופסור. דינה - שכנה זקנה ושתלטנית אשר גרה ליד ביתם של עוגי דוגי והפרופסור. לינדה - נערה צעירה ויפה ומושא אהבתם של עוגי דוגי והפרופסור. בוב - אחיה הקטן של לינדה. השוטר משרוקית - שוטר תנועה אשר אינו מדבר ונוהג להגיב לכל דבר באמצעות המשרוקית שלו שנמצאת בפיו באופן קבוע. רן גואטה - עוגי דוגי יהויכין פרידלנדר - הפרופסור עידו מוסרי - חתול רע / בוב תמר קרוון - לינדה / דינה "עוגי דוגי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עוגי דוגי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
What the Hell Are We Dying For?

"?What the Hell Are We Dying For" (מעוצב: "?WHAT THE HELL ARE WE DYING FOR") הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי שון מנדס. השיר נכתב על ידי מנדס, מייק סבת', בנג'מין וסקוט האריס הופק על ידי מנדס וסבת' ויצא לאור ב-9 ביוני 2023 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. עם יציאתו ללא התרעה מוקדמת ב-9 ביוני 2023, פרסם מנדס הסבר על פשר השיר: "התחלתי לכתוב את השיר הזה אתמול בבוקר עם החברים שלי בצפון מדינת ניו יורק וסיימתי אותו רק לפני כמה שעות.. הרגשתי כל כך חשוב לי לשתף איתו אתם בזמן אמת." הוא גם הכריז על גיוס תרומות לצלב האדום הקנדי. עטיפת השיר השיר מציגה תמונה של קו הרקיע של ניו יורק שכמעט ולא נראית לעין עקב מעטה עשן מהשריפות הקנדיות ב-2023. שון מנדס – כתיבת שירים, הפקה מייק סבת' – כתיבת שירים, הפקה, תופים אדי בנג'מין – כתיבת שירים, גיטרה, בס סקוט האריס – כתיבת שירים, פסנתר אנדרו מורי - ערבוב ג'ון לפורטה - מאסטרינג אלכס פייל - הקלטה מילות השיר "What the Hell Are We Dying For?" באתר Genius סרטון השיר "What the Hell Are We Dying For?" באתר יוטיוב מידע על השיר "What the Hell Are We Dying For?" באתר iTunes מידע על השיר "What the Hell Are We Dying For?" באתר ספוטיפיי Gonzalez, Alex (9 ביוני 2023). "Shawn Mendes' New Single 'What The Hell Are We Dying For' Feels All Too Timely". Uproxx. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "NZ Hot Singles Chart". Recorded Music NZ. 19 ביוני 2023. נבדק ב-17 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) "BGM Chart – Week 23 of 2023". סירקל צ'ארט (בקוריאנית). נבדק ב-15 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) "'What the Hell Are We Dying For?' - Single by Shawn Mendes". Apple Music (US). נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
אליזבת סטראוט

אליזבת סטראוט (באנגלית: Elizabeth Strout; נולדה ב- 6 בינואר 1956) היא סופרת אמריקאית, ידועה ברומנים ובסיפורים הקצרים שלה. סיפוריה ממוקמים בעיירות קטנות בארצות הברית, והעיירה הבדיונית "שירלי פולס" במדינת מיין משמשת תפאורה לארבעה מתוך תשעת הרומנים שכתבה. הגיבורות והגיבורים של סטראוט, שרבים מהם - למשל אוליב קיטרידג' ולוסי בארטון - אפשר לפגוש שוב ושוב בספריה בתקופות שונות, הם לעיתים קרובות דמויות פגומות ואף אקסצנטריות, אך אנושיות ומעוררות חמלה ואהדה. אליזבת סטראוט נולד בפורטלנד, מיין, וגדלה בעיירות קטנות במיין ובדורהאם, ניו המפשייר. אביה היה פרופסור למדעים. אִמה הייתה פרופסור לספרות אנגלית ולימדה גם כתיבה בבית ספר תיכון סמוך. לאחר שסיימה לימודים לתואר ראשון בספרות אנגלית במכללת בייטס בלואיסטון, מיין, בילתה סטראוט שנה באוקספורד. ב־1982 היא סיימה לימודי משפטים בהצטיינות. לדבריה, היא הייתה "עורכת דין איומה". בשנה זו היא פרסמה לראשונה סיפור קצר, ובשנים הבאות המשיכה לפרסם סיפורים בכתבי עת שונים בזמן שלימדה ספרות אנגלית בקולג'. את הרומן הראשון שלה, איימי ואיזבל (1998), כתבה סטראוט בגיל 42, והוא זכה לשבחי הביקורת, היה לרב מכר ועובד לסרט בכיכובה של אליזבת שו. בשנת 2008 התפרסם ספרה אוליב קיטרידג', אשר הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס וזיכה את סטראוט בפרס פוליצר לספרות לשנת 2009. הספר עובד למיני סדרה זוכת פרסי אמי בכיכובה של פרנסס מקדורמנד. ספר זה, ספרה השלישי, הוא אוסף של 13 סיפורים קצרים מקושרים העוסקים באוליב, בבני משפחתה ובדמויות אחרות המתגוררות בעיירת החוף קרוסבי, מיין. לדברי ועדת הפרס, אוליב קיטרידג' שופע תובנות עמוקות על המצב האנושי - על שלל הקונפליקטים, הטרגדיות ורגעי האושר הגלומים בו. בשנת 2013 פרסמה סטראוט את האחים ברג'ס ובשנת 2016 את הרומן שמי לוסי בארטון. ספר המשך לאוליב קיטרידג', שכותרתו Olive, Again, ראה אור ב־2019. הרומן !Oh William פורסם בשנת 2021 והגיע לרשימה הקצרה של פרס בוקר. סטראוט זכתה בפרס זיגפריד לנץ בשנת 2022. איימי ואיזבל, תרגום: בלהה רוזנפלד, הד ארצי 2001. אוליב קיטרידג', תרגום: אילה שלו, אופוס 2009. שמי לוסי בארטון, תרגום: עידית שורר, משכל 2017. האחים ברג'ס, תרגום: עידית שורר, משכל 2019. מדיה וקבצים בנושא אליזבת סטראוט בוויקישיתוף אליזבת סטראוט, ברשת החברתית פייסבוק אליזבת סטראוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליזבת סטראוט, ברשת החברתית Goodreads מידע על אליזבת סטראוט בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית לוסי בארטון ברשימת עשרת הספרים הטובים של העשור 2020-2010, גילי איזיקוביץ, הארץ אליזבת סטראוט באתר של פרס פוליצר (אנגלית) אליזבת סטראוט באנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית) אליזבת סטראוט מקריאה את סיפורה Motherless Child באתר הניו יורקר (אנגלית) Gross, Terry (13 בינואר 2016). "'My Ears Are Open': Novelist Elizabeth Strout Finds Inspiration In Everyday Life". Fresh Air. NPR. נבדק ב-1 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Birnbaum, Robert. "Elizabeth Strout". The Morning News. נבדק ב-20 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) אליזבת סטראוט, באתר וושינגטון פוסט פרס פוליצר, באתר ועדת פרסי פוליצר
כהן שאולי

האם התכוונתם ל... משה כהן שאולי ー איש חינוך ומעש, הוכתר על ידי ארגון בית כורש כרב הראשי של יהדות איראן בישראל ובתפוצות. חיבר ספרים בנושאי הגות, וצמחי מרפא. בנימין כהן שאולי ー איש חינוך, מייסד ומנהל בית הספר התיכון הדתי הראשון ביבנה. בן הרב משה כהן שאולי ואח רבי גדעון כהן שאולי. גדעון כהן שאולי ー רב, ראש המרכז הרוחני "שאולי" באשדוד ואיש חינוך, הרב של יהודי איראן בישראל, ויקיר העיר אשדוד, בן הרב משה כהן שאולי ואח רבי בנימין כהן שאולי.
משחק הדמעות

האם התכוונתם ל... משחק הדמעות (רומן) (אנ') - רומן משנת 1968 משחק הדמעות (סרט) – סרט משנת 1992 משחק הדמעות (שיר) – שיר משנת 1993
נקר קמפו

נקר קמפו (שם מדעי: Colaptes campestris) הוא מין עוף ממשפחת הנקריים החי באמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי, בוליביה, ברזיל ובסורינאם. אורכו של נקר זה כ30 ס"מ ומשקלו כ-150 גרם בקירוב, כאשר שני הזוויגים דומים במראם, למעט פס אדום מתחת למקור של הזכר בעוד לנקבות הפס שחור. מקור הנקר חזק ומחודד, מותאם לניפוץ נקרות עצים בחבטות עזות. גווניו חומים משורטטים בלבן עם קצוות צהובים כשהחלק התחתון אפרפר בהיר, הזנב כהה והחזה והפנים צהובים. המקור והלחיים אפורים, העיניים שחורות וכיפת הראש והסנטר שחורים. הרגליים אפורות ובדומה לשאר הנקרים בעלי ארבע טפרים המתפצלות קדימה ואחורה כדי לעזור לנקר לטפס אנכית. הנקר מצוי בטבע בסביבות פתוחות טרופיות באמריקה הדרומית עד לגובה 1,700 מטר מפני הים בשטחי הפמפס, הפנטנל, הסראדו ויערות פתוחים. הנקר פעיל במשך היום ולרוב מצוי באותם סביבות מחיה בלי לנדוד. הוא ניזון בין ענפי העצים מחרקים וזחלים שונים ולעיתים גם מפירות. נקרים להוטים במיוחד על נמלים וטרמיטים וההם מנצלים את מקורם כדי לפתוח את קיניהם ואז אוספים אותם בלשונם הארוכה. לעיתים מאספים עד 7 פרטים סמוך לקן טרמיטים אחד. הנקר מקנן בחללי עצים, סלעים רכים או גדרות, אותם הם מכינים בחבטות מקורם. לפי מחקרים נראה שיש מחלוקות טריטוריאליות רבות בין פרטים, הן בין קבוצות שונות והן בתוכם. הנקבה מטילה 4 עד 5 ביצים. לעיתים נקבות מטילות ביצים בקיני נקרים אחרים מסיבות לא ברורות. למין זה ישנם 2 תת-מינים המכליאים ביניהם ושניהם נפוצים בדרום-מזרח ברזיל: C. c. campestri C. c. campestroides מדיה וקבצים בנושא נקר קמפו בוויקישיתוף נקר קמפו, באתר ITIS (באנגלית) נקר קמפו, באתר NCBI (באנגלית) נקר קמפו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נקר קמפו, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נקר קמפו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נקר קמפו, באתר GBIF (באנגלית) נקר קמפו באתר הרשימה האדומה של IUCN
A Star Is Born

האם התכוונתם ל... A Star Is Born (פסקול, 1976) A Star Is Born (פסקול, 2018) כוכב נולד – דפים נוספים בשם 'כוכב נולד' (A Star Is Born)
טטרה מקסיקנית עיוורת

טטרה מקסיקנית עיוורת (שם מדעי: Astyanax mexicanus) הוא מין של דג גרם ממשפחת החריתיים, החי בדרומה של אמריקה הצפונית ובאמריקה המרכזית במקווי מים מתוקים, לרוב סביב הריו גראנדה ויובליו. היא נפוצה מדרום טקסס, ברחבי מקסיקו ובחלק מאמריקה המרכזית וחלק מהטטרות החיות במערות איבדו את צבעם ואת עיניהם. לעיתים מתייחסים לטטרות העיוורות כאל תת-מין נפרד אך לדבר אין הוכחות טקסונומיות. בנוסף חלק מהחוקרים מאחדים איתה את המין הקרוב Astyanax jordani, אשר שויך למין בעבר וגם הוא חי במערות ומאבד את צבעו. מין דומה נוסף הוא stygichthys typhlops, אשר איננו קרוב אל הטטרה. אורכה עד 12 ס"מ. כסופה עם עיניים לבנות ואישון שחור גדול, לסתות קטנות ומותאמות לאכילת מזון קטן, אשר נתפס קרוב לקרקעית והסנפירים קצרים וכסופים. הפרטים החיים במערות איבדו את עיניהם ואת גווניהם וצבעם דהוי יותר ושקוף, למעט מראה הוורידים האדומים שלהם. את הראייה מחליפה מערכת קו הצד המונעת להתנגש בעצמים ומאפשרת לחוש בטורפים. האוכלוסיות החיות במערות מימיות אינן אחידות. ישנן 30 אוכלוסיות כאלה לאורך מקסיקו, לחלקן מאפיינים של דגים החיים מחוץ למערות והן עוד לא פיתחו את כל המאפיינים הייחודיים, אשר נובעים בעיקר לדגים שהפכו כבר זמן רב לטרוגלוביטים. חיה במקווי מים חמימים סובטרופיים, אם כי בכמה מערות הטמפרטורות נמוכות יותר. הדג ניזון בעיקר מסרטנים, חרקים ותולעים שהוא מוצא ולעיתים הוא אוכל-כל. אלו דגים קלים לגידול באקווריום, אשר מסתגלים בהצלחה לתנאי האקווריום למרות עיוורונם. עם זאת לעיתים פרטים בוגרים הופכים למעט אגרסיביים. ניסויים הראו שלהחזקת דגים אלו באקווריום בעלי כיסוי בהיר אין השפעה על התפתחות דש העור שנוצר על עיניהם בזמן שהם גדלים. מדיה וקבצים בנושא טטרה מקסיקנית עיוורת בוויקישיתוף טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר ITIS (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר NCBI (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר FishBase (באנגלית) טטרה מקסיקנית עיוורת, באתר GBIF (באנגלית) טטרת מערות עיוורת טטרה בגן החיות התנכ"י טטרה מקסיקנית עיוורת באתר הרשימה האדומה של IUCN
אומול

אומול או אומול באיקלי (שם מדעי: Coregonus migratorius) היא מין של דג ממשפחת הסלמוניים האנדמי לאגם באיקל שבסיביר והוא מהווה את אחד ענפי הדיג המסחרי העיקרי של האגם. עד 2004, דג זה היה נחשב למין בסכנת הכחדה, אם כי מאז אוכלוסייתו התייצבה. הוא שייך לסוג Coregonus, בו מינים צפוניים קרובים כמו אומול ארקטי (Coregonus autumnalis), שייתכן היה מאבות הדג לפני שהתבודד באגם, אולי לאחר שהיגר מהים דרך נהרות קדומים. דג זה מגיע בטבע לאורך מרבי 56 ס"מ ומשקל של 2.6 ק"ג, אם כי נפוץ יותר באורך 36–38 ס"מ ומשקל של 0.6 עד 0.8 ק"ג. הוא דג בעל מבנה דק ומוארך מעט, עם סנפירים נמוכים וצידי גוף כסופים, כשהגב מעט כהה יותר משאר הגוף. הראש מעוגל עם פה דק ומספר שכבות זימים (אנ'), האופייניים לדגים פלגיים. הדגים מהאוכלוסיות של הקצה הצפוני של האגם נוטות להיות קטנות יותר. האומול ניזון בעיקר מזואופלנקטון, דגים קטנים יותר ומאצות כמו Melosira, כאשר הוא ניזון לאורך פני המים באזור הפני המים, אם כי לעיתים יורד גם לקרקעית. לרוב הוא מצוי עד לעומק 345–450 מטרים מתחת פני האגם. דג זה מותאם למים קרים והוא מאריך ימים יחסית ומגיע לבגרות מינית בגילאים בגילאי חמש עד 15 שנה. כדי להשריץ האומול נודד במעלה מספר נהרות המזינים את האגם והצעירים הבוקעים לרוב באוקטובר נודדים חזרה לאגם. בכל עונת רבייה הדג יכול לייצר 8000 עד 30,000 ביצים. דג זה הוא מדגי המאכל העיקריים לאורך אגם באיקל וספינות רבות דגות אותו וגם מוכרות אותו למערב, עם חשיבות כלכלית מסוימת. כמו כן הוא נמכר מעושן עבור תיירים המטיילים על מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית וכן עבור המקומיים. דג זה מהווה את הבסיס לסלט המקומי Stroganina. בעבר נידוגו לאורך האגם עד לשנות ה־40 של המאה ה־20, כ־60–80 אלף טון של דגה. עם זאת התרסקות הדגה גרמה לאיסור דיג ב־1969 וב־1974 נפתחה מחדש עם מכסות קפדניות לאחר התאוששות כמה אוכלוסיות. כיום דיג האומול מהווה שני שלישים מהדיג באגם, כאשר מנהלי הדיג המקומי מווסתים את הדיג אם יהיה מופרז מדי ויגרום לקריסה נוספת. מדיה וקבצים בנושא אומול בוויקישיתוף אומול, באתר ITIS (באנגלית) אומול, באתר NCBI (באנגלית) אומול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אומול, באתר FishBase (באנגלית) אומול, באתר GBIF (באנגלית)
Unforgettable

האם התכוונתם ל... "Unforgettable (שיר של פרנץ' מונטנה)" – שיר של פרנץ' מונטנה. "Unforgettable (שיר של נט קינג קול)" – שיר של נט קינג קול.
קית' האנטר ג'ספרסון

קית' האנטר ג'ספרסון (באנגלית: Keith Hunter Jesperson; נולד ב-6 באפריל 1955) הוא רוצח סדרתי אמריקאי-קנדי שרצח לפחות שמונה נשים בארצות הברית במהלך שנות ה-90 המוקדמות. הוא נודע כ"רוצח הפרצופים המחייכים" מכיוון שצייר פרצופים מחייכים על מכתביו הרבים ששלח לתקשורת ולרשויות. רבים מקורבנותיו היו עובדי תעשיית המין ואנשים זרים שחלפו בקרבת מקומו מבלי שהיה להם קשר אליו. חניקה היית שיטת הרצח המועדפת עליו, שיטה שבה השתמש לעיתים קרובות כדי להרוג חיות עוד בילדותו. כשנמצאה גופת הקורבן הראשון שלו, תשומת הלב התקשורתית הייתה סביב אישה שהודתה בכזב ברצח זה בסיועו של החבר המתעלל שלה. ג'ספרסון נסער מכך שהוא לא זכה לתשומת לב תקשורתית כמוה, צייר פרצוף מחייך על קיר חדר אמבטיה מאות קילומטרים מזירת הפשע וכתב מכתב אנונימי המודה ברצח וגם סיפק הוכחה. כשזה לא עורר תגובה, הוא החל לכתוב מכתבים לתקשורת ולרשויות. את הקורבן הראשון שלו הכיר ג'ספרסון ב-21 בינואר 1990, ליד פורטלנד, אורגון שבארצות הברית. הוא הציג את עצמו בפני הקורבן בבר והזמין אותה לבית שהוא שוכר. לאחר שנקלע לוויכוח עמה, הוא חנק אותה למוות בידיו ונפטר מגופתה. הקורבן האחרון של ג'ספרסון היה הפשע שהוביל בסופו של דבר ללכידתו. בעוד שהוא טען שהרג עד 160 בני אדם, רק שמונה רציחות אומתו. ג'ספרסון מרצה כעת מאסר עולם ללא אפשרות לשחרור על תנאי בבית הכלא של מדינת אורגון.
Echo

האם התכוונתם ל... Echo (אלבום) – אלבום של ליאונה לואיס. "Echo (שיר של אירו חצ'אנובי)" – שיר של אירו חצ'אנובי. "Echoes (שיר של פינק פלויד)" – שיר של פינק פלויד. "Echoes (שיר של לולה מארש)" – שיר של לולה מארש. Echoes – אלבום של מגי ריילי. Echo (פקודה) – פקודת תוכנה
Remedy

האם התכוונתם ל... Remedy (שיר של אלסו) Remedy (שיר של אדל)
עמית בכר

האם התכוונתם ל... עמית בכר (עורך דין) – ראש לשכת עורכי הדין בישראל עמית בכר (שחיינית) – אלופה ושיאנית ישראל בשחייה בעבר
מבצע בתק

מבצע בתק נערך במלחמת העצמאות כחלק ממבצע דני, ומטרתו הייתה כיבוש אזור מגדל צדק, המחצבות וראש העין. קודם לכך, ב-30 במאי 1948 נכבשה ראש העין על ידי כוחות האצ"ל, אולם למחרת הם נסוגו תחת התקפת נגד קשה של לוחמי חסן סלאמה, שנעזרו בצבא העיראקי בה נהרגו 6 מאנשי האצ"ל בקרב זה נפצע חסן סלאמה ומת לאחר כמה ימים. במבצע בתק, אשר אירע בליל 11 ביולי - 12 ביולי 1948, כבש גדוד 32 של חטיבת אלכסנדרוני את מגדל צדק ועמד בהצלחה כנגד התקפות נגד של הכוחות העיראקיים. לאחר כישלונם במגדל צדק, פינו העיראקים את ראש העין והניחו חומרי נפץ במכון שאיבת המים. כוחות אלכסנדרוני הצליחו לנטרל את המטענים ולמנוע הרס מפעל השאיבה החשוב. שתי פלוגות מגדוד 145 תגברו השתתפו במבצע לצד גדוד 32. בגן הלאומי ירקון יש אנדרטה ל-36 לוחמי חטיבת אלכסנדרוני שנפלו בכל קרבות ראש העין ומגדל צדק במהלך מלחמת העצמאות. מבצע בתק באתר חטיבת אלכסנדרוני. שוחררה ראש העין מכון המים לירושלים - בידינו, מעריב, 30 במאי 1948 ראש-העין נכבשה אך פונתה, הַבֹּקֶר, 31 במאי 1948 התקפת נגד של האויב בראש-העין, דבר, 31 במאי 1948 נכבשה ראש העין - מכון המים ניצל, המשקיף, 14 ביולי 1948 שלמה רייך, "הך בתותח ויצאו מים" - ביקור בחזית ראש העין-מגדל צדק, על המשמר, 12 באוגוסט 1948 "מבצע בתק – ראש העין ומגדל צדק", באתר חטיבת אלכסנדרוני ערך זה הוא קצרמר בנושא מבצעי צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חורבת פרסין

חורבת פרסין הוא אתר עתיקות כקילומטר מערבית מחרמש. יש המשערים ששם המקום משמר את שמו של "כפר פרשאי" המוזכר בתלמוד. כן נטען ששם זה משמר את שמו של פרש מצאצאי מנשה המוזכר בספר דברי הימים. כן מזוהה המקום עם אפראסין המוזכרת ברשימת מקומות שחולקו על ידי ביברס לנאמניו, במאה ה-13. באתר נמצאו ממצאים מתקופת הברזל המעידים על יישוב גדול במקום באותה תקופה. כן נמצאו ממצאים מתקופות מאוחרות יותר, בהם מקווה, מערות קבורה ומערכות תת-קרקעיות. בנוסף נמצאים באתר מבנים מהתקופה העותמאנית. במפקד האוכלוסין של 1931, נמנו בפרסין 5 בתים ו-24 אנשים, כולם מוסלמים. למרות קוטנו, המקום היה נקודת ציון מרכזית על הכביש בין באקה א-שרקייה ויעבד. לאחר מלחמת העצמאות הוקם במקוס מוצב פלוגתי של הלגיון הירדני. בסקר הארכיאולוגי לאחר מלחמת ששת הימים נמצאו במקום חרסים מתקופת הברזל, מהתקופה הפרסית, מהתקופה הרומית ביזאנטית, מימי הביניים ומהתקופה העות'מאנית. בשנת 2017 הכריז המנהל האזרחי על פוליגון בגבעה המזרחית של חורבת פרסין כעל "אתר ארכאולוגי", ובדצמבר 2020 הוכרז גם על הגבעה המערבית כאתר ארכאולוגי. לטענת המנהל האזרחי, ההכרזות הללו היו בהמשך להכרזה של מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט משנת 1944. בנובמבר 2020 עצרו אנשי המנהל האזרחי חשוד בהרס עתיקות באתר במסגרת עבודות בנייה באתר. תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"א, עמוד א' ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק ט"ז צבי אילן, אחוזת פירסין בכפר פרשאי, דבר, 23 במרץ 1973 פלשו לאתר ארכיאולוגי והפכו אותו לבית מגורים, באתר ערוץ 7, 18 בינואר 2021 אהרן מגד, קרוב אל הגבול, למרחב, 2 ביוני 1967 צבי אילן, ממערב לירדן - לא בדרך המלך, דבר, 4 בספטמבר 1967 עע"מ 1887/23 וג'די מוחמד עמארנה נ' מפקד כוחות צה"ל בגדה המערבית, ניתן ב־26 ביוני 2023 הפסקת הרס עתיקות באתר: "חורבת פרסין", מקבץ ידיעות על פעילות יחידת קצין מטה לארכאולוגיה ביו"ש, דצמבר 2020
טנרק קיפודי קטן

טנרק קיפודי קטן (שם מדעי: Echinops telfairi) הוא מין של יונק ממשפחת הטנרקיים, האנדמי לדרום האי מדגסקר. זהו המין היחיד בסוגו והוא קרוב גם למין טנרק קיפודי גדול. מין זה תואר ב-1838 והשם המדעי נקרא לכבוד החוקר האירי צ'ארלס טפאייר (אנ'). מין זה דומה מעט לקיפוד אף שהוא משויך לקבוצת האפרותריה, ומקור הדמיון נובע מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. טנרק זה דומה במראהו לקיפוד עם פנים חדות מעט והוא בעל זנב קצר, כפות רחבות ופרווה קצרה לגופו למעט הקוצים המחודדים שמעל הגב. צבעו לרוב צהוב או צהבהב והקוצים אפורים עד לבנים בדומה לקיפוד אירופי. הפנים בעלות חושים חדים ובעיקר אוזניים בולטות, אף מחודד בעל זיפי שפם ארוכים והוא בעל שיניים חדות. אורכו של הטנרק כ-13 עד 17 ס"מ ומשקלו הוא עד 0.2 ק"ג. לטנרקים בניגוד ליונקים אחרים ישנו פתח ביב. זהו מין נחבא אל הכלים החי ביערות פתוחים ויבשים, שיחיות ובערבות סוואנה והוא נפוץ לרוב בדרום-מערב האי. לרוב הוא פעיל במשך הלילה וביום נח מתחת לגזעים, בין סלעים ועלים או בעצים חלולים. הטנרק רגיש למזג אוויר חם או קר מדיי ונכנס למצב תרדמת כדי לחסוך אנרגיה. הטנרק הוא טורף בעל חושים מחודדים והוא טורף הניזון לרוב מחרקים, אך גם מבעלי חוליות קטנים. לרוב הוא צד לבד, פרט לאם עם גוריה. הוא עצמו בעל מעט טורפים בשל מבנה הקוצים המגונן שעל גבו, איתם הוא יכול להתכדר להגנה. תפוצת הטנרק רחבה יחסית והוא איננו בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא טנרק קיפודי קטן בוויקישיתוף טנרק קיפודי קטן, באתר ITIS (באנגלית) טנרק קיפודי קטן, באתר NCBI (באנגלית) טנרק קיפודי קטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טנרק קיפודי קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טנרק קיפודי קטן, באתר GBIF (באנגלית) טנרק קיפודי קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
טנרק קיפודי גדול

טנרק קיפודי גדול (שם מדעי: Setifer setosus) הוא מין של יונק ממשפחת הטנרקיים, האנדמי לאי מדגסקר. זהו המין היחיד בסוגו והוא קרוב גם למין טנרק קיפודי קטן. מין זה דומה מעט לקיפוד אף שהוא משויך לקבוצת האפרותריה, ומקור הדמיון נובע מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. הוא בעל חוטם ארוך ומעוגל שלצידיו שפם ארוך העוזר בחישה, וגוף עגלגל המכוסה בחלק העליון בקוצים מחודדים מעל גבו, צידיו וזנבו. צבעו חיוור עד שחור עם שיער חום-אפרפר או לבנבן רך לאורך צידיו ובטנו. אורכו 15 עד 22 ס"מ, ומשקלו 180 עד 270 גרם בממוצע כששני הזוויגים דומים. לטנרקים בניגוד ליונקים אחרים ישנו פתח ביב. מין זה נפוץ לאורך רוב מדגסקר עד גובה 2,250 מטרים, למעט במרכזי ביצות והוא מצוי ביערות גשם, יערות סובטרופיים וטרופיים שונים, בשדות, שיחיות, ערבות, סוואנות, פארקים ומטעים לאורך האי. תפוצת הטנרק רחבה יחסית והוא איננו בסכנת הכחדה. הטנרק הוא טורף בעל חושים מחודדים והוא טורף הניזון לרוב מחרקים, אך גם מבעלי חוליות קטנים ולרוב הוא צד לבד. הוא עצמו בעל מעט טורפים בשל מבנה הקוצים המגונן שעל גבו, איתם הוא יכול להתכדר להגנה. מדיה וקבצים בנושא טנרק קיפודי גדול בוויקישיתוף טנרק קיפודי גדול, באתר ITIS (באנגלית) טנרק קיפודי גדול, באתר NCBI (באנגלית) טנרק קיפודי גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טנרק קיפודי גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טנרק קיפודי גדול, באתר GBIF (באנגלית) טנרק קיפודי גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN