רוברט ריד

רוברט ריד (באנגלית: Robert Reed;‏ 19 באוקטובר 1932 – 12 במאי 1992) היה שחקן אמריקאי. בשנים 1961 עד 1965 גילם ריד את קנת' פרסטון בדרמה המשפטית הפופולרית "הסנגורים" לצדו של אי. ג'י. מרשל. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות מייק בריידי לצדה של פלורנס הנדרסון בדמות קרול בריידי בסיטקום "חבורת בריידי" של רשת ABC ששודרה בשנים 1969 עד 1974. הוא שיחק שוב בתפקיד מייק בריידי בתוכניות איחוד בשנים הבאות. ב-1976 היה מועמד לשני פרסי אמי לבידור בפריים טיים על הופעת אורח בסדרה "מרכז רפואי" ועל הופעתו במיני-סדרה "עני ועשיר". שנה אחר כך היה מועמד פעם שלישית לפרס אמי על הופעתו במיני-סדרה "שורשים". ריד נולד בשם ג'ון רוברט רייץ הבן בפרבר היילנד פארק בצפון שיקגו. הוא היה בן יחיד להלן וג'ון רוברט רייץ האב. עד 1939 למד ריד בבית הספר "Community Consolidated School District 62". אביו עבד עבור הממשלה ואמו הייתה עקרת בית. בשנות ילדותו הראשונות בילה ריד בנבאסוטה שבטקסס ובשווני שבאוקלהומה, ולמד בבית הספר "Woodrow Wilson Grade School". אחר כך עברה המשפחה למוסקוגי שבאוקלהומה. שם עסק אביו בגידול תרנגולי הודו ובקר. בנעוריו הצטרף ריד למועדון חקלאי, אבל התעניין יותר במשחק ובמוזיקה. כשלמד בבית הספר התיכון במוסקוגי עסק בשני התחומים. הוא גם הופיע על הבמה במשחק ובשירה. ריד עבד כקריין בתחנת רדיו מקומית, וגם כתב והפיק תסכיתי דרמה. ב-1950 סיים את הלימודים במוסקוגי סנטרל ונרשם ללימודי דרמה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בתקופת לימודיו באוניברסיטה הופיע ריד במחזות אחדים בבימויה של אלווינה קראוס שהייתה מדריכת תיאטרון ידועה בנורת'ווסטרן. הוא שיחק ביותר משמונה מחזות בקולג' כולם בתפקידים ראשיים. אחר כך למד ריד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון (RADA). כשחזר לארצות הברית הופיע ריד בתיאטרון קיץ באיגלס מיר שבפנסילבניה. בהמשך הצטרף ללהקת התיאטרון "The Shakespearewrights" באוף-ברודוויי ושיחק בתפקיד רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" ובתפקיד ראשי במחזה "חלום ליל קיץ". אחרי שעזב את הלהקה הצטרף ללהקת התיאטרון סטודבייקר בשיקגו. בסוף שנות החמישים של המאה העשרים אימץ את שם הבמה רוברט ריד ועבר ללוס אנג'לס לקדם את קריירת המשחק שלו. הופעת האורח הראשונה של ריד בטלוויזיה הייתה ב-1959 בפרק בסדרה "Father Knows Best". בהמשך שיחק בתפקיד אורח בסדרות "Men into Space" ו-"Lawman", כמו גם בסרט הקולנוע "Bloodlust!". ב-1961 החל ריד לככב בתפקיד ראשי בסדרה "הסניגורים" לצדו של אי ג'י מרשל שגם היה חבר בלהקת התיאטרון סטודבייקר. השניים גילמו אב ובן שעובדים יחד כסניגורים. מרשל היה אחד המקימים של אולפן השחקנים בניו יורק. ריד הצטרף לאולפן השחקנים והיה חבר בו במשך שלושים שנה. הסדרה "הסניגורים" זכתה להצלחה רבה בקרב קהל הצופים, והייתה מועמדת 22 פעם לפרס אמי לבידור בפריים טיים. אי ג'י מרשל זכה פעמיים בפרס אמי, והסדרה זכתה פעמיים בפרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר. במשך שלוש העונות הראשונות של הסדרה היו נתוני הצפייה גבוהים מאוד, אבל ירדו כשרשת CBS העבירה את הסדרה ממוצאי שבת לימי שלישי. ב-1965 ביטלה CBS את הסדרה. ב-1964 בנוסף להופעתו בסדרה "הסניגורים" שיחק ריד לראשונה בברודוויי בתפקיד פול ברטר במחזה "יחפים בפארק" מאת ניל סיימון במקום רוברט רדפורד. בהמשך אותו עשור הופיע ריד בעיקר בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן "משפחה שכזאת", "איירונסייד", "The Mod Squad" ו-"Bob Hope Presents The Chrysler Theatre". ב-1968 שיחק בסרט "סטאר!" ובהפקה של "אבאנטי!" בברודוויי. חבורת בריידי הופעתו של ריד במחזה "יחפים בפארק" מאת ניל סיימון הובילה להחתמתו על חוזים עם סרטי פרמאונט ועם רשת ABC שניהם ב-1968. פאראמונט החליטו ליצור גרסה טלוויזיונית של "יחפים בפארק" שבה יופיעו בעיקר אפרו-אמריקאים, ולריד תכננו תפקיד בסדרה אחרת. בסדרה החדשה בשם "חבורת בריידי" סופר על אלמן עם שלושה ילדים מנישואיו הקודמים שמתחתן עם אלמנה עם שלושה ילדים מנישואיה הקודמים. יוצר הסדרה שרווד שוורץ אמר שהושפע מכתבה שקרא בלוס אנג'לס טיימס בה נאמר שיותר מ-29% מהנישואים כוללים ילד אחד או יותר מנישואים קודמים. לדבריו זה היה רעיון חדש "הילדים שלו והילדים שלה ביחד". אם כי סיטואציה כזאת כבר הופיעה קודם ב"מופע של דני תומאס" בה השתתף ריד ב-1959 בתפקיד אורח. ריד היה הבחירה השנייה של המפיקים לתפקיד מייק בריידי, אחרי ג'ין הקמן שנדחה מכיוון שהוא לא היה מוכר מספיק באותה עת. לצדו כיכבה בסדרה פלורנס הנדרסון בדמות אשתו קרול בריידי, אחרי שחברתה שירלי ג'ונס דחתה את התפקיד לטובת הסדרה "משפחת פרטרידג'". עוד שיחקה בסדרה אן בי דייוויס בתפקיד העוזרת אליס נלסון. על אף שהביקורות היו גרועות והסדרה לא דורגה בין 30 הגדולים, "חבורת בריידי" נשארה חביבה על הצופים במשך שנות השבעים של המאה העשרים. מאז ביטולה ב-1974 נוצרו סדרות ספין אוף אחדות וכן שני סרטי טלוויזיה של איחוד המשפחה. החל מתחילת שידורי הסיטקום ב-1969 ריד לא היה מרוצה מתפקידו כמייק בריידי. הוא חש שהופעה בקומדיית מצבים, שהיא מטופשת לעיתים, היא מתחת לכבודו כשחקן שייקספירי רציני. המפיקים והבמאים גילו שקשה לעבוד איתו, עם זאת הוא הסתדר היטב עם שאר השחקנים. מאמציו להביא ריאליזם לסדרה נתקלו בהתנגדותו של היוצר והמפיק שוורץ. ריד נהג להגיש לשוורץ תזכירים בהם מוסבר למה התנהגות מסוימת של דמות אינה הגיונית, או למה אין לשלב פארסה או סאטירה בתוכנית. שוורץ בדרך כלל התעלם מהצעותיו של ריד, אבל כדי להקל על המתח ביניהם, ניתן לריד לביים מספר פרקים. ריד היה מזועזע במיוחד מהפרק, שהיה בסופו של דבר האחרון בסדרה בשם "The Hair-Brained Scheme". הוא שלח תזכיר לשוורץ בו פירק לגורמים את התסריט, אבל שוורץ לא קיבל את הפתק בזמן כדי לשנות את הפרק לפי רצונו של ריד. כתוצאה מכך סירב ריד להופיע בפרק. שוורץ החליט להחליף את ריד אם הסדרה תוזמן לעונה שישית, אבל הסדרה בוטלה זמן קצר אחר כך. ריד הודה מאוחר יותר שהוא לקח את התפקיד מסיבות כלכליות. הוא הסווה את אי שביעות רצונו כשהופיע לפני המצלמה. על אף שלא היה מרוצה מהסדרה, הוא חיבב את השחקנים שכיכבו לצדו, והיה דמות אב לשחקנים הילדים. השחקנית סוזן אולסן הפכה לחברה של קארן, בתו של ריד, שהופיעה בפרק "The Slumber Caper" בתפקיד אורח. הופעתו האחרונה של ריד בסדרה הייתה בפרק הלפני האחרון "The Hustler". בשנים שהופיע בסדרה "חבורת בריידי" שיחק ריד גם בדמות לוטננט אדם טוביאס בסדרה "מניקס". ריד ביים פרקים אחדים מ"חבורת בריידי" במשך השנים. המשך הקריירה ב-1974 אחרי סיום הסדרה "חבורת בריידי" שיחק ריד בתיאטרון והופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות ובסרטי טלוויזיה, בהם "Pray for the Wildcats" ו-"SST: Death Flight". הוא זכה לשבחי הביקורת על גילום דמותו של פט קדיסון, רופא שהזדהה כטרנסג'נדר בשני פרקים בסדרה "Medical Center" משנת 1975. על הופעתו זו היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים. ב-1976 הופיע ריד בסרט הטלוויזיה "הילד בבועה", במיני-סדרה "עני ועשיר", וב-1977 שיחק במיני-סדרה "שורשים". על הופעתו ב"עני ועשיר" ו"שורשים" היה שוב מועמד לפרס אמי. עוד כיכב בתפקיד אורח בסדרות "אשת חיל", "הוואי חמש-אפס", "המלאכיות של צ'רלי", "גלקטיקה 1980" ו-"וגאס" (אנ') ב-1981 החל ריד להופיע בתפקיד ראשי בדמות ד"ר אדם רוז בדרמה הרפואית "Nurse". אף על פי שהסדרה זכתה לשבחי הביקורת היא בוטלה שנה אחר כך. ב-1986 שיחק ריד בתפקיד לויד קנדל באופרת הסבון "Search for Tomorrow". הוא הופיע במספר פרקים בסדרות "אי החלומות", "האנטר", "ספינת האהבה" ו"רצח במשיכת קולמוס". למרות הסלידה שלו מ"חבורת בריידי" ריד המשיך להופיע בסדרות ספין-אוף וסדרות המשך שלה במשך כל הקריירה שלו. ריד גילם שוב את דמותו של מייק בריידי בתוכנית הבידור "The Brady Bunch Hour", בסרט הטלוויזיה "The Brady Girls Get Married" מ-1981, ובסרט הטלוויזיה "A Very Brady Christmas" מ-1988. ב-1989 כיכב בתפקיד מייק בריידי בפרק "A Very Brady Episode" בסיטקום "Day by Day" של רשת NBC. עוד ב-1989 שיתף פעולה שוב עם הנדרסון, שכיכבה לצדו ב"חבורת בריידי", בסיטקום "Free Spirit". ב-1990 גילם בפעם האחרונה את מייק בריידי בסדרת הדרמה "The Bradys". הסדרה בוטלה אחרי שיש פרקים. הופעתו האחרונה של ריד על המסך הייתה באפריל 1992 בפרק "Ain't Misbehavin" בסדרה "ג'ייק והשמן". זמן קצר לפני מותו שיחק ריד בסיבוב הופעות בהפקה של המחזה "Love Letters" לצדה של בטסי פלמר, ולימד קורס על שייקספיר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). ריד היה הומוסקסואל בארון כי חשש שהפרסום יזיק לקריירה שלו. ביולי 1954 התחתן עם מרילין רוזנברגר שלמדה איתו בנורת'ווסטרן. לבני הזוג נולדה בת בשם קארן. הם התגרשו ב-1959. בנובמבר 1991 אובחן ריד כחולה בסרטן המעי הגס. הוא הרשה רק לבתו ולשני חברים קרובים לבקר אותו. הוא נפטר ב-12 במאי 1992 בפסדינה שבקליפורניה בגיל 59. רוברט ריד נקבר בבית הקברות ממוריאל פארק בסקוקי שבאילינוי. מדיה וקבצים בנושא רוברט ריד בוויקישיתוף רוברט ריד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט ריד, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט ריד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רוברט ריד במסד הנתונים IBDB (באנגלית) רוברט ריד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Biography: Robert Reed". The Biography Channel. A+E Television Networks, LLC. p. 1. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Robert Reed: Biography". TV Guide. CBS Interactive Inc. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Wilson, Earl (18 בספטמבר 1963). "Robert Reed: He's An Okie, But He Just Reeks Of Chic—Cattle And All". St. Petersburg Times. p. 10-D. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Freeman, Don (30 במאי 1978). "How They Shook the Okie Out of Robert Reed". The Evening News. p. 9A. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "'Serious Problem' Says Robert Reed". The Dispatch. 13 במאי 1978. p. 12. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Senn, Bryan (29 באוקטובר 2013). The Most Dangerous Cinema: People Hunting People on Film. McFarland. p. 40. ISBN 978-0-7864-3562-3. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite book}}: (עזרה) "Robert Reed, Actor Who Gained Fame As Patriarch Of 'The Brady Bunch'". The Seattle Times. AP. 14 במאי 1992. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Robert Reed Tutored By Noted Drama Coach". The Schenectady Gazette. 24 ביולי 1971. p. 18. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Folkart, Burt A. (14 במאי 1992). "Robert Reed, TV's 'Brady Bunch' dad, dies at 59". The News-Journal. p. 2A. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Bacon, James (25 באפריל 1965). "With 'Defenders' Over, Reed Looks For Film Role". Ocala Star-Banner. p. 22. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Lyons, Leonard (5 בנובמבר 1964). "Hoover Reportedly Considered He Might Return to Top Spot". Lawrence Journal-World. p. 4. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Silverman, Stephen M. (12 ביולי 2011). "Sherwood Schwartz, The Brady Bunch Creator, Dies". People. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Ryan, Joel (12 ביולי 2011). "RIP, Sherwood Schwartz: Five Things You Didn't Know About Brady Bunch, Gilligan's Island Creator". E! Online. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Warren, Roz (1 בספטמבר 2013). "Thanks For Sharing, Shirley!". Huffington Post. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) McLellan, Dennis (13 ביולי 2011). "Sherwood Schwartz dies at 94; 'Gilligan's Island' and 'Brady Bunch' creator". Los Angeles Times. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Thompson, Robert (13 ביולי 2011). "Remembering Sherwood Schwartz -- The Genius Behind 'Gilligan's Island' and 'The Brady Bunch'". Fox News. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Gates, Anita (12 ביולי 2011). "Sherwood Schwartz, Creator of Gilligan and the Bradys, Dies at 94". The New York Times. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Robert Reed, 'Brady Bunch' dad dies at 59". The Tuscaloosa News. AP. 14 במאי 1992. p. 3D. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Kronke, David (20 במאי 2000). "Keep Your Hands to Yourself, Kids". Los Angeles Daily News. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Heldenfels, R.D. (16 במאי 1992). "Robert Reed struggled in vain to make 'Brady Bunch' better". The Daily Gazette. p. B12. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Sassone, Bob (30 בדצמבר 2007). "Here's the story, of a man named Brady, who hated the show's scripts". AOL TV. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Schwartz, Sherwood; Schwartz, Lloyd J. (2010). Brady Brady Brady: The Complete Story of the Brady Bunch as Told by the Father - Son Team Who Really Know. Running Press. pp. 204–205. ISBN 0-762-43962-9. "Robert Reed Is a Man of Determination". Sarasota Herald-Tribune. 11 באוגוסט 1972. p. 9-B. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Downtown: The Real 'Mike Brady'". ABC News. 6 בינואר 2006. p. 2. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Castaסeda, Laura; Campbell, Shannon B. (2006). News and Sexuality: Media Portraits of Diversity. SAGE Publications. p. 262. ISBN 978-1-4129-0999-0. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite book}}: (עזרה) "Robert Reed". Emmys. Academy of Television Arts & Sciences. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Buck, Jerry (24 באוגוסט 1981). "Robert Reed To Play Doctor Role". Sarasota Herald-Tribune. p. 5-C. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Television In Brief: 'The Brady Bunch' Is Coming Back on CBS". Los Angeles Times. 8 בדצמבר 1990. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Downtown: The Real 'Mike Brady'". ABC News. 6 בינואר 2006. p. 1. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Biography: Robert Reed". The Biography Channel. p. 2. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) Moran, Elizabeth (1995). Bradymania!: Everything You Always Wanted To Know--And a Few Things You Probably Didn't. Adams Media Corporation. p. 77. ISBN 1-558-50418-4. Gliatto, Tom; Abrahams, Andrew; Eftimiades, Maria (25 במאי 1992). "An Actor's Last Wish". People. 37 (20). נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite journal}}: (עזרה) Steinberg, Jacques (14 במאי 1992). "Robert Reed, Actor, Dead at 59. The Father of 'The Brady Bunch'". The New York Times. נבדק ב-5 בפברואר 2014. Robert Reed, who became a surrogate father to a generation as the head of an exceptionally large household on television's "Brady Bunch," died on Tuesday night at Huntington Memorial Hospital in Pasadena, California. He was 59 years old and lived in Pasadena. He died of bowel cancer, said Anne Haney, a family friend. {{cite news}}: (עזרה) Benoit, Tod (10 ביוני 2014). Where Are They Buried?: How Did They Die? Fitting Ends and Final Resting Places of the Famous, Infamous, and Noteworthy (Revised ed.). Hachette Books. p. 295. ISBN 978-1-60376-390-5. נבדק ב-25 בספטמבר 2015. {{cite book}}: (עזרה)