ממשלת ספרד

ממשלת ספרד (בספרדית: El Gobierno de España) היא הרשות המבצעת של ספרד, שהיא מונרכיה חוקתית אשר ממשלתה מוגדרת על ידי החוקה של ספרד. הנושא אושר במשאל עם בספרד בשנת 1978. הפירוש הסופי של החוקה, במקרה של מחלוקות, בסמכות גוף הנקרא "בית המשפט החוקתי" (מכונה בספרדית "Tribunal Constitucional"). המינהל הכללי של המדינה, בשליטת השלטון המרכזי, הוא הממשל הספרדי היחיד בעל הסמכות בכל רחבי המדינה. הוא כולל את הארגון המרכזי (הממשלה, מועצת השרים, ועדות הממשלה המאשרות, המשרדים, המזכירות הכללית של מזכירי המדינה ושל תת-ועדות וארגונים בין-ממשלתיים), ארגון הפריפריה (משלחות הממשלה בקהילות האוטונומיות, תת-הממשלה של הממשלה ב המחוזות והמנהלים החילוניים של המינהל הכללי, ומנהל הממלכה בחו"ל (שגרירויות וקונסוליות). הממשלה מורכבת מראש הממשלה, ממלא מקום נשיא הממשלה (יכול להיות שיש יותר מאדם אחד בתפקיד זה בעת ובעונה אחת), השרים וחברים אחרים; את הביצועים הכוללים של הממשלה וחבריה נמדדת באמצעות חמישה עקרונות הפעלה מרכזיים: עקרון הנשיאות, עקרון האחריות, עקרון הקולגיאליות, עקרון הסולידריות ועקרון המחלקה. שלושת הגופים המוסדיים הבלתי תלויים המרכיבים את הקורטס חנרלס (הפרלמנט) הם:  קונגרס הסגנים - אספת נבחרים המרכיבים את בכירי הממשלה ומציעים שינויי חקיקה. אספת הסנטורים - אחראיים על ניתוח ההשלכות וההתאמות של הצעות חקיקה. הענף המשפטי - היררכיה של בתי משפט המבטיחה כי החקיקה תואמת את החוק הספרדי והאירופאי. ביצועי הממשלה כפופים לעקרונות הפעולה הבאים: עקרון הכוונה הנשיאותית: ראש הממשלה מנחה את השרים ויכול למנות או לפטר אותם באופן חופשי. עיקרון אחריות: ראש הממשלה מגיב פוליטית לקונגרס הצירים לפעולת הממשלה. התפטרות ראש הממשלה משמעה הממשלה נפלה. עקרון הקולגיאליות: הממשלה, במשמעות מועצת השרים, היא גוף קולגיאלי המורכב מריבוי חברי הממשלה. עקרון הסולידריות: הממשלה מגיבה באחריות קולקטיבית לפעולתו של כל אחד מחברי הממשלה. עקרון מחלקתי: חברי הממשלה, כמו גם חברי הגוף המכללתי הזה, הם גם ראשי מחלקה הממונה על תחום סמכות הומוגני פחות או יותר. המלך הספרדי, כיום המלך פליפה השישי, הוא ראש המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים. כמלך של מונרכיה פרלמנטרית, הכוח הביצועי אינו שייך לכתר ואינו תלוי בו. החוקה מעניקה למלך תפקיד סמלי, אך גם תפקיד ממתן, להיות מסוגל להתערב אם יש עימות בין מוסדות המדינה (חלק ב' סעיף 56). כמפקד העליון של הכוחות המזוינים, המלך לשעבר חואן קרלוס הראשון דיכא את ניסיון ההפיכה הספרדית 23-F בפברואר 1981, והראה שלמונרך יש יותר כוח ממה שהחוקה מעניקה לו. יורשת היורש היא ליאונור, נסיכת אסטוריאס. החוקה גם מעניקה למלך כמה סמכויות הידועות בשם זכויות מלכותיות. הזכויות הללו נעות בין חתימה על אמנות בינלאומיות, להכרזת מלחמה ולעשיית שלום או לפירוק הפרלמנט. עם זאת, עם בוא הדמוקרטיה, זכויות היתר הללו הוסדרו ורובם חייבים להיות חתומים בחתימה נגדית על ידי פקיד. למרות שהמלך אינו חלק מהכוח הביצועי, ראש הממשלה מקיים עמו פגישות שבועיות כדי ליידע אותו על פעילות הממשלה והמלך יכול להביע את דעתו. באותו מובן, המונרך מוזמן בדרך כלל למועצת השרים הראשונה של כל ממשלה חדשה (ואחרים אם ראשי הממשלה רוצים בכך) ולישיבות של גופים כמו המועצה לביטחון לאומי או מועצת ההגנה הלאומית. הסמכות למנות ולפטר את ראש הממשלה. את הכוח הזה מפעיל המלך עצמו. לפי האמנה הוא ממנה את הפרט עם התמיכה הגדולה ביותר של הקונגרס. הסמכות לפטר ולמנות שרים אחרים. סמכות זו מופעלת על ידי המונרך בעצת ראש הממשלה. הסמכות להסכים ולחוקק חוקים על ידי מתן הסכמה מלכותית להצעות חוק שהתקבלו על ידי הפרלמנט, הנדרשות על מנת שחוק יהפוך אותו לחוק. פררוגטיבה זו מופעלת על ידי המונרך אך זקוקה לחתימתו של ראש הממשלה. אסור לו חוקתית לסרב לחתום על חוק שהתקבל בפרלמנט. הסמכות להסכים ולחוקק נורמות בדרגה נמוכה מהחוק. פררוגטיבה זו מופעלת על ידי המונרך אך זקוקה לחתימה נגדית של ראש הממשלה, שר, נשיא הקונגרס או הסנאט (בהתאם לסוג הנורמה). הכוח לקרוא למשאל עם. זה נעשה בחתימה נגדית של ראש הממשלה לאחר בקשת מועצת השרים. הכוח לפקד על הכוחות המזוינים של ספרד. זכות זו מואצלת לראש הממשלה ולשר הביטחון. הכוח לתת חנינות מלכותיות, בספרד המכונה זכות החסד (derecho de gracia). זה מיושם על ידי המונרך, אך ההחלטה על מי חייבת חנינה מואצלת לשר המשפטים ולמועצת השרים. הסמכות להתעדכן בענייני המדינה ולעמוד בראש ישיבות מועצת השרים. הוא מיושם לאחר בקשה של ראש הממשלה. הסמכות להעניק משרות אזרחיות וצבאיות. זכות זו מחייבת חתימה נגדית של הממשלה. הסמכות למנות חברים אזרחיים או צבאיים במשק ביתו הפרטי. הכוח להשתמש בחופשיות בתקציב משק הבית שלו. הסמכות להעניק (וגם לבטל ולבטל) כיבודים. כוחה של חסות גבוהה של האקדמיות המלכותיות. הסמכות להעניק לקבוצות ספורט, פדרציות וארגוני ספורט אחרים את התואר מלכותי (מלכותי). הסמכות לאשרר ולערוך אמנות בינלאומיות. הכוח להכריז מלחמה והסכם שלום עם מדינות אחרות. הכוח לזכות ולקבל תעודות. בסמליל הרשמי של ממשלת ספרד מופיעים מצד שמאל דגל האיחוד האירופי ודגל ספרד במרכז שלט האצולה של ספרד והמילים: "Gobierno de España" (שפירושן "ממשלת ספרד") ומצד ימין ייצוג של "לה מונקלואה" (La Moncloa - "ארמון מונקלואה" משכן ראש הממשלה משנת 1977). מדיה וקבצים בנושא ממשלת ספרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת ספרד (בספרדית, בקטלאנית, בגליסית, בבסקית ובאנגלית) World Population Review, Government of Spain