laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חנן בן יגדליהו

חנן בן יגדליהו הוא דמות מקראית המוזכרת בתנ"ך פעם אחת בלבד, בספר ירמיה. על פי המתואר במקרא, לבניו של חנן הייתה לשכה בבית המקדש אשר שכנה ליד לשכות השרים, ומעל ללשכת מעשיהו בן שלֻם שומר הסף. הרקע לאזכור המקום בספר הוא שירמיהו מביא אל לשכת בניו של חנן את בני בית רכב, ומבקש מהם לשתות יין. וָאָבִא אֹתָם בֵּית יְהֹוָה אֶל לִשְׁכַּת בְּנֵי חָנָן בֶּן יִגְדַּלְיָהוּ אִישׁ הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר אֵצֶל לִשְׁכַּת הַשָּׂרִים אֲשֶׁר מִמַּעַל לְלִשְׁכַּת מַעֲשֵׂיָהוּ בֶן שַׁלֻּם שֹׁמֵר הַסַּף. — ספר ירמיה, ל"ה, ד' מכינוי של חנן כאיש האלוהים מסבירים הפרשנים המסורתיים שהוא כנראה היה נביא. גם במחקר מקובל לומר שזהו כינוי לנביא. העדות על מיקומה המדויק של לשכת בניו של חנן משמשת כנקודת מחלוקת עבור חלק מן החוקרים. יחד עם מספר מקומות נוספים במקדש, היא מציינת בדיוק רב ובפירוט את מיקומם של אתרים שונים במקדש. יש בקרב החוקרים רבים שמוצאים בציון המקומות הגאוגרפיים עדות למהימנותם של הכתובים, אחרים רואים בכך סימן של תיחכום ספרותי של מחברי סיפורים בדיוניים. במדרש ישנה התלבטות האם איש האלוהים הוא חנן עצמו או שמא הכינוי מוסב על אביו, יגדליהו. מסקנת המדרש היא שחנן הוא איש האלוהים ויגדליהו הוא כינוי שזכה לו מפני הגדולה שניתנה לו על ידי האל. השם חנן שכיח בחומר האפיגרפי בעברית, בפיניקית ובארמית. השם מופיע גם באוסטרקון מאותה תקופה. אולם בכל מקום שהוא בא קיים ספר אם יש לקרוא חָנָן או חָנֻן (בכתבי היתדות כתוב Khanunu). השם חנן נמצא גם בתעודות שבכתבי היתדות מארץ אשור ומניפור. השם הוא קיצורו של שם תאופורי המורכב בשם אלוהות כמו חננאל, חניאל או אלחנן. כך מופיע בתרגום יונתן, רש"י, רד"ק, מצודת דוד ושד"ל. ראו: שמואל א', ט', י' כינויו של שמואל בפי שאול. וכינוי למשה בדברים, ל"ג, א'. וכן אצל יאיר הופמן, מקרא לישראל, ירמיהו כו-נב, עמ' 660 שמחה קוגוט, "איש האלהים" ( דברים לג , א ) ו"מיתת נשיקה": הבסיס הלשוני לתפישה הארוטית של הביטויים בפרשנות המדרשית, שערי לשון - כרך א - לשון המקרא, מסורה ולשון ימי הביניים, מוסד ביאליק, תשס"ח, עמ' 273 רוני גולדשטיין, חיי ירמיהו : גלגולי המסורת על נביא החורבן עד שלהי התקופה המקראית, ירושלים: מוסד ביאליק, 2013, עמ' 236 אבות דרבי נתן נוסחה ב פרק מ"ג. יוחנן אהרוני, כתובות ערד, ירושלים: מוסד ביאליק, 1986, עמ' 69 אנציקלופדיה מקראית, "חנן", כרך ג', עמ' 217
כריסטיאן בולאניוס

כריסטיאן בולאניוס נבארו (בספרדית: Christian Bolaños Navarro; נולד ב-17 במאי 1984) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בקבוצת דפורטיבו סאפריסה בעמדת הקשר ימני ובנבחרת קוסטה ריקה. בולאניוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו סאפריסה בשנת 2001 עלה לבוגרים. עם סאפריסה זכה בארבע אליפויות קוסטה ריקה, גביע UNCAF למועדונים ובגביע CONCACAF לאלופות. באליפות העולם לקבוצות 2005 הגיע עם הקבוצה למקום השלישי וזכה במקום השלישי ב"שחקן הטורניר". לאור יכולתו בטורניר, הוזמן בולאניוס למבחנים בליברפול אך שוחרר לאחר שלא הרשים. ב-9 באוגוסט 2006 נסגרה עסקת השאלתו של בולאניוס לצ'רלטון אתלטיק לשנה אחת, אך הוא לא הצליח להשיג אשרת עבודה והעסקה בוטלה. ב-2 ביוני 2007 הוא חתם על חוזה של 3 שנים באודנסה בולקלוב הדנית. ב-6 בנובמבר 2008 הוא חתם בסטארט הנורווגית העסקה יצאה לפועל ב-1 בינואר 2009. במשחקו הראשון בקבוצה זכה בולאניוס לביקורת נלהבת מהתקשורת. במשחק הרשמי הראשון שלו בקבוצה הבקיע שני גולים נגד סטרומסגודסט. ב-30 באוגוסט 2010 הוא חתם ל-3 שנים בפ.צ. קופנהגן תמורת מיליון אירו. בצעירותו, היה בולאניוס חלק מנבחרת קוסטה ריקה בכדורגל עד גיל 17 והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שנערכה בטרינידד וטובגו בשנת 2001. במאי 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נורווגיה. הוא השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2005, מונדיאל 2006, גביע הזהב 2007, גביע הזהב 2011 ובמונדיאל 2014. נכון ל-25 במאי 2014. סאפריסה אליפות קוסטה ריקה: 2003/2004, 2005/2006, 2006/2007 גביע CONCACAF לאלופות: 2005 פ.צ. קופנהגן אליפות דנמרק: 2010/2011, 2012/2013 הגביע הדני: 2011/2012 מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן בולאניוס בוויקישיתוף כריסטיאן בולאניוס, ברשת החברתית פייסבוק כריסטיאן בולאניוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטיאן בולאניוס, באתר Transfermarkt כריסטיאן בולאניוס, באתר Soccerway כריסטיאן בולאניוס, באתר WorldFootball.net כריסטיאן בולאניוס, באתר National Football Teams כריסטיאן בולאניוס, באתר FootballDatabase.eu
דוד הכהן יהונתן

רבי דוד הכהן יהונתן (ט' בטבת ה'תרמ"ז, 5 בינואר 1887 - ג' בתמוז ה'תשכ"ה, 3 ביולי 1965), המכונה "בבא סידי", היה רב ראשי בעיר זרזיס בתוניסיה. בנו של רבי ציון כהן יהונתן ותלמידו של רבי יוסף ברבי. נצר למשפחת כהן יהונתן ובן לשושלת רבנים, מפורסמים בקרב יהודי ג'רבה, בין הרבנים המפורסמים של משפחה זו ניתן למנות את רבי סאסי הכהן יהונתן, שהיה ראב"ד בג'רבה עד התרס"ה, ואת אביו רבי ציון הכהן יהונתן שכהן אחריו בתפקיד זה. שורשי משפחתו מגיעיים עד ספרד בימי בית המקדש הראשון, לאחר מכן היגרה המשפחה לאלג'יר ומשם לתוניסיה. נולד בשנת ה'תרמ"ז-1887, ולמד תורה מפי רבי יוסף ברבי, יחד עימו למד רבי מרדכי אמייס הכהן, כמו כן למד תורה מפי סבו רבי שושן הכהן. בסביבות שנת 1912 עבר עם משפחתו לעיר הנמל זרזיס, שם שימש כמלמד תינוקות, לאחר מכן כיהן כרב הראשי ללא תמורה משנת תש"ה, אחרי פטירת רב העיר, רבי יוסף בוכריץ, בה' באדר התש"ט. התפרנס ממסחר. והיה מנהל עסקים מסועפים לצד אחיו הקטן, האחים היו בעלי נכסי נדל"ן רבים, ואף היו מקפידים להשכיר את חנויותיהם ליהודים עניים המחירים מוזלים, עובדת היותו עמיד סייעה לו לעמוד מול לחצים של ראשי הקהל שכן הוא לא היה זקוק להם לצורך פרנסתו. את חנותו היה סוגר בצהרי היום ומקדיש את שארית היום (עד השעות הקטנות של הלילה) ללימוד תורה, למתן שיעורים לתלמידיו ולצורכי הקהילה. חיבר מספר חיבורים על התלמוד ועל שולחן ערוך והיה מפורסם בכושר העיון שלו, אשר היה ידוע בקרב רבני דורו ובקרב תלמידיו. נחשב כאיש צנוע וכדיין המתאמץ לשפוט דין צדק, ואף תושבי זרזיס המוסלמים העדיפו לעיתים להתדיין בפניו כאשר היה להם סכסוך עם יהודי. בשנת 1961 עלה עם משפחתו לישראל והתיישב בעיר אשדוד. נפטר בשבת, ג' בתמוז ה'תשכ"ה, 3 ביולי 1965, ונטמן בבית העלמין באשדוד. לאחר פטירתו אספו צאצאיו את חיבוריו השונים והוציאו לאור את הספרים: "דברי דוד", הכולל דרשות על פרשת השבוע; ו"יד דוד", הכולל חידושים על הש"ס. לאחר פטירתו הוקם לזכרו בית הכנסת "בית דוד" באשדוד, ובו מתקיימת סעודת מצווה לזכרו ביום השנה העברי לפטירתו. דוד הכהן יהונתן, באתר "החכם היומי" הגאון רבי דוד הכהן יהונתן, רבה של העיר זרזיס בתונסיה, באתר ישיבת כיסא רחמים נחום סלושץ, בספר מסעי בארץ לוב, עמ' 234. ספר חכמי זרזיס : קוי אור לדמותם של שלושת המלכים ... אשר מלכו וכיהנו פאר בעיירה זרזיס אשר בדרום תוניסיה, הגאון רבי שלום הכהן, הגאון רבי יוסף בוכריץ, הגאון רבי דוד הכהן יהונתן / מאת: הרב עובדיה חן | חן, עובדיה מחבר (מכון שרי זבולון (עטרת) | מכון שרי זבולון (עטרת); (גוף מנפיק) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
באץ'-קישקון

באץ'-קישקון (בהונגרית: Bács-Kiskun) הוא מחוז בדרום הונגריה. מצפון הוא גובל במחוז פשט, ממזרח במחוזות יאס-נאג'קון-סולנוק וצ'ונגרד, מדרום בסרביה וקרואטיה וממערב במחוזות באראניה, טולנה ופייר. בירת המחוז היא העיר קצ'קמט. מחוז באץ'-קישקון נמצא במישור הגדול הדרומי. עם שטח של 8,445 קמ"ר, הוא הגדול בהונגריה. נופו מישורי והפרש הגובה בין המקום הגבוהה ביותר לנמוך ביותר לא עולה על 80 מטר. המחוז תחום בין שני נהרותיו הגדולים של הונגריה. נהר הדנובה עובר לכל אורך גבולו המערבי ונהר הטיסה עובר בגבולו הצפון־מזרחי. כשני שלישים מאוכלוסיית המחוז חיים ביישובים עירוניים והיתר בצורת ההתיישבות האופיינית למישור הגדול – יישובים כפריים גדולים, הן באוכלוסייה והן בשטח. במחוז זה נפוצה עדיין גם צורת ההתיישבות בחוות מבודדות (בהונגרית: tanyák). מחוז באץ'-קישקון נוסד ב-1950, על ידי חיבור החלק צפוני של מחוז באץ'-בודרוג (Bács-Bodrog) ההיסטורי עם החלק הדרומי של מחוז פשט-פיליש-שולט-קישקון (Pest-Pilis-Solt-Kiskun) ההיסטורי. חלקו הדרומי והעיקרי של מחוז באץ'-בודרוג נמצא כיום בסרביה והשטח שנותר ממחוז פשט-פיליש-שולט-קישקון הפך למחוז פשט של ימינו. חציו הראשון של שם המחוז בא משמה של העיר באץ' (הנמצאת כיום בסרביה) וחציו השני על שם אזור קישקון שבצפון המחוז, שקשור לקומנים שהתיישבו שם בסביבות המאה ה-13. מדיה וקבצים בנושא באץ'-קישקון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באץ'-קישקון (בהונגרית) באץ'-קישקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) באץ'-קישקון, ברשת החברתית פייסבוק באץ'-קישקון, סרטונים בערוץ היוטיוב
אדית קרסון

אדית קרסון ( בצרפתית: Édith Cresson; נולדה ב-27 בינואר 1934) היא פוליטיקאית צרפתייה. היא כיהנה כראש ממשלת צרפת – האישה הראשונה בתפקיד זה. אדית קמפיון (Campion) נולדה בעיר בולון-ביאנקור (Boulogne-Billancourt) שבפרברי פריז. בבגרותה למדה בבית הספר למנהל עסקים École des Hautes Études Commerciales. היא בעלת תואר דוקטור בדמוגרפיה. בשנות השישים והשבעים עסקה בהוראה ובמחקר. בשנת 1969 נישאה לז'אק קרסון, ונולדו להם שתי בנות. ב-1965 השתתפה קרסון במסע הבחירות הראשון לנשיאות של פרנסואה מיטראן, שהיה לימים לפטרונה הפוליטי. היא הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית ב-1971 ומאז מילאה תפקידים שונים במנגנון המפלגה. קרסון נבחרה לראש עיריית העיירה תורה (Thuré) שבחבל פואטו-שראנט וכיהנה בתפקיד בשנים 1977 עד 1983. בהמשך נבחרה לראש העיר שאטלרו (Châtellerault) שבאותו חבל (בשנים 1983 עד 1997). בשנים 1982 עד 1998 כיהנה גם כחברת מועצת מחוז ויין. בשנים 1979–1981 כיהנה קרסון כחברת הפרלמנט האירופי, וב-1981 נבחרה לראשונה לחברת האספה הלאומית. בשנים הבאות, תחת נשיאות מיטראן, מילאה מספר תפקידים בממשלות צרפת: שרת החקלאות (1981–1983) השרה לסחר חוץ ותיירות (1983-‏1984) שרת התעשייה וסחר החוץ (1984-‏1986) השרה לעניינים אירופיים (1988–1990) ב-15 במאי 1991 מינה הנשיא מיטראן את קרסון לראש הממשלה. כהונתה נמשכה פחות משנה, עד אפריל 1992. היא לא זכתה לפופולריות בציבור ופרשה בעקבות ההישגים הדלים של מפלגתה בבחירות לרשויות המקומיות ב-1992. על קרסון נמתחה ביקורת גם עקב מספר התבטאויות בוטות, שבעטיין היו שייחסו לה השקפות גזעניות (כלפי יפנים) והומופוביות. בכהונתה הקצרה נקטה ממשלת קרסון מהלכים שונים לשם מניעת אפליה בדיור ובתעסוקה לבני מיעוטים ואנשים עם מוגבלויות. לאחר פרישתה מראשות הממשלה פנתה לתפקידי ניהול בשוק הפרטי. קרסון היא חברה במועצת הנשים מנהיגות העולם (Council of Women World Leaders), ארגון נשים שכיהנו בעבר ומכהנות כנשיאות וכראשי ממשלה, החותר לפעולה משותפת בנושאים חיוניים לנשים ולמען שיויון הזדמנויות עבורן. ב-1995 מינה מיטראן את קרסון לנציגת צרפת בנציבות האירופית. היא החזיקה שם בתיק המחקר, המדע והטכנולוגיה, וכיהנה בתפקיד עד 1999. במהלך כהונתה הואשמה באי-סדרים בנוגע להעסקתו בנציבות של ידיד קרוב שלה, ונטען שהיא נכשלה בפיקוח על חברה ששימשה כקבלן של הנציבות האירופית ונהגה בשחיתות. חקירה פלילית של הרשויות בבלגיה הובילה להגשת כתב אישום כנגדה, מה שלא יצא לפועל. פרשות אלו הסתיימה ב-2004 בהחלטה לסגור את התיק. בשנת 2006 פסק בית הדין האירופי לצדק כי קרסון הפרה בפרשה זו את חובת האמונים שלה לקהילה האירופית, אך החליט שניתן להסתפק בקביעתו כעונש ונמנע מלהטיל עליה סנקציה אחרת. מדיה וקבצים בנושא אדית קרסון בוויקישיתוף ביוגרפיה של קרסון באתר הנציבות האירופית מאמר ביקורת על קרסון באתר Time רשימה על קרסון באתר ה-BBC אדית קרסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתב אישום בבלגיה נגד ראש ממשלת צרפת לשעבר, באתר ערוץ 7
הרטפורדשייר

הרטפורדשייר (באנגלית: Hertfordshire) הוא אחד ממחוזות אנגליה. המחוז, הנמצא בדרום-מזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת, נחשב לאחד המחוזות המסורתיים של אנגליה, וגובל במחוזות המסורתיים בדפורדשייר, קיימברידג'שייר, אסקס, בקינגהאמשייר ולונדון רבתי. הרטפורד היה שטח הנחלה של מצודה שנבנתה בהרטפורד על ידי אדוארד הזקן בשנת 913. השם הרטפורד נגזר מאנגלו סקסונית - heort ford, משמע חציית-נחל של איילים. סמל האייל מופיע במקומות שונים בהרטפורדשייר, כולל הדגל הרשמי. יש עדויות ארכאולוגיות של מושבות אדם בהרטפורדשייר החל מהתקופה המזוליתית, דרך מושבות קבע בתקופה הנאוליתית ועד עידן הברונזה ועידן הברזל. במהלך הכיבוש הרומי של בריטניה נבנו במחוז ערים כגון ורולמיום (כיום סנט אולבנס). במקום זה נהרג הקדוש המעונה הראשון בבריטניה: אולבן, חייל בריטי-רומי, ביכר למות על מנת שכומר נוצרי יורשה לחיות. סמל הקדושה שלו, שהיה בצבעי כחול וצהוב, משתקף בסמלים רבים במחוז, ועל שמו נקראה העיר סנט אולבנס ("של אולבן הקדוש"). עם עזיבת הרומאים במאה ה-5, נכבש השטח על ידי האנגלו-סקסונים, והאזור הפך לחלק ממלכת סקסון המזרחית, ששלטה באזור עד המאה ה-9, אז הוא עבר לידי ממלכת מרסיה. כמאה שנים מאוחר יותר כבש את האזור ויליאם הכובש, ושילב אותו כחלק מממלכת אנגליה. עם גדילתה של לונדון, הקרבה אליה סייעה להרטפורדשייר כלכלית, והמחוז משך אליו אצולה מקומית. העלייה המשמעותית באוכלוסייה ובעושרה אירעה עם בוא המהפכה התעשייתית, ובעקבותיה נוסדה לצ'וורת' כעיר הגנים הראשונה בעולם ב-1903, ומאוחר יותר הוקמה סטיבנג' כעיר המתוכננת הראשונה בעקבות רפורמת הערים החדשות של 1946. בין שנות העשרים לשנות השמונים של המאה ה-20 הייתה העיר בורהמווד משכנו של אולפן הפקת הסרטים MGM-בריטיש פילמס, בו צולמו סרטים מפורסמים רבים כולל מלחמת הכוכבים (פרקים 4, 5 ו-6). בשנת 2012 אירוע הסלאלום לקאנו וקיאק של אולימפיאדת לונדון התרחש באזור ברוקסבורן במתקן מרכז החתירה במים סוערים עמק לי שבהרטפורדשייר. טירת ברקהמסטד קתדרלת סנט אולבנס הריסות ורולמיום בספרו של אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות", ביתו של ג'ק וורת'ינג מצוי במחוז. מרבית עלילת "גאווה ודעה קדומה" של ג'יין אוסטן מתרחשת בהרטפורדשייר. בית בליק בספרו של צ'ארלס דיקנס הנושא את אותו שם ממוקם גם הוא במחוז. הספר חוות החיות של ג'ורג' אורוול מבוסס על הכפר וולינגטון המצוי במחוז. הרטפורדשייר, עם קרבתו ללונדון רבתי, היה בית לידוענים רבים במרוצת השנים. בין השאר התגוררו בו המשורר ויליאם קופר והסופר גרהם גרין. בשנים האחרונות התגוררו במחוז ידוענים עכשוויים יותר כגון ויקטוריה בקהאם, רופרט גרינט, גאי ריצ'י, ג'ורג' מייקל, שרה ברייטמן, ג'רי הליוול וסיימון לה-בון. אתר האינטרנט הרשמי של הרטפורדשייר אתר רשמי של מועצת העיר הרטפורד (אורכב 15.06.2020 בארכיון Wayback Machine) חדשות ה-BBC הקשורות להרטפורדשייר מועצת מחוז הרטפורדשייר- אתר רשמי הרטפורדשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ברוניסלב גרמק

ברוניסלב גרמק (בפולנית: Bronisław Geremek‏ 6 במרץ 1932 – 13 ביולי 2008) היה היסטוריון פולני, מראשי ארגון סולידריות ושר החוץ של פולין. נולד כיהודי, חי בנעוריו כנוצרי קתולי, אך הצהיר על עצמו בבגרותו כאתאיסט. אביו היה סוחר פרוות יהודי, משפחתו גורשה מביתה בוורשה לגטו ורשה ואביו נרצח באושוויץ. אמו והוא הוברחו ב-1943 מחוץ לגדרות הגטו על ידי פולני נוצרי בשם סטפן גרמק, ששיכן אותם בביתו. לאחר מכן נשא גרמק את אמו של ברוניסלב לאשה והמשפחה חיה בהתאם לאמונה הקתולית של האב החורג. בשנת 1954 בגר לימודי היסטוריה צרפתית באוניברסיטת ורשה ובין השנים 1956–1958 השלים את לימודי התואר השני באקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז. ב-1960 קיבל תואר דוקטור. תחומי עיסוקו היו חקר החברה והתרבות של ימי הביניים ועבודת הדוקטורט שלו עסקה בשוק העבודה בפריז בימי הביניים. גרמק כתב עשרה ספרים בתחום עיסוקו האקדמי ומאמרים רבים בכתבי עת מדעיים. בין 1972 ל-1985 כיהן כפרופסור במכון להיסטוריה פולנית באקדמיה הפולנית למדעים. בין 1960 ל-1965 לימד גם בסורבון בפריז. בשנת 1950 הצטרף למפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית. בשנת 1968 פרש ממנה כמחאה על הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. מאז היה לאחת הדמויות הבולטות באופוזיציה הדמוקרטית לשלטון ב"עידן גיירק (1970 - 1980)". ב-1980 היה ליועצו של מנהיג פועלי גדנסק, לך ואלנסה ולאחד מראשי ארגון סולידריות. גרמק הטיף למעבר לא-מהפכני לדמוקרטיה. בין דצמבר 1981 לדצמבר 1982 הושם במעצר בגין הפרת חוקי המשטר הצבאי שהושת על המדינה. ב-1983 שב ונאסר. גרמק היה אחד המשתתפים בשיחות השולחן העגול שסללו את הדרך לתום השלטון הקומוניסטי והובילו לבחירות החופשיות הראשונות במדינה ב-1989. מאז 1989 היה חבר הסיים. בשנת 1991 היה בין מייסדי תנועת "האיחוד הדמוקרטי", תנועה של איגודי פועלים דמוקרטיים, לאחר הבחירות הכלליות החופשיות באותה שנה הטיל עליו הנשיא הנבחר, לך ואלנסה, להרכיב ממשלה, משנכשל במשימה קיבל אותה יאן אולז'בסקי והיה לראש הממשלה. גרמק כיהן כיו"ר ועדת החוץ של הסיים (1989-1997), יו"ר ועדת החוקה (1989-1991) ויו"ר ועדת החוק האירופי (2000-2001). בין השנים 1997 ל-2000 כיהן כשר החוץ ושנת 1999 חתם על ההסכם שצירף את ארצו לברית נאט"ו. בשנת 2004 נבחר גרמק, שהאמין ברעיון האיחוד האירופי והטיף ליצירת זהות אירופית מאוחדת, לפרלמנט האירופי כנציג ברית הדמוקרטים והליברלים. ב-2008 נהרג בתאונת דרכים. הוא נקבר בהלוויה ממלכתית במעמד הנשיא לך קצ'ינסקי, ראש הממשלה דונלד טוסק והנשיאים לשעבר ריזרד קצ'ורובסקי, אלכסנדר קוושנייבסקי ולך ואלנסה. עם מותו הוכרז יום אבל לאומי. גרמק זכה בהוקרה אירופית, בין היתר נבחר כחבר מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, בעל אות לגיון הכבוד הצרפתי, ובעל אות מסדר העיט הלבן, העיטור הפולני הגבוה ביותר. לאחר מותו נקראה על שמו הקתדרה לתרבויות אירופה בקולג' אירופה. ב-2009 נקראה על שמו החצר הפנימית המרכזית של בניין הפרלמנט האירופי בשטרסבורג. מדיה וקבצים בנושא ברוניסלב גרמק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברוניסלב גרמק (בפולנית ובאנגלית) ברוניסלב גרמק, ברשת החברתית Goodreads הנס-גאורג פלק, ברוניסלב גרמק – לפטירתו של אירופאי גדול, פטריוט פולני וליברל יוצא דופן ניו יורק טיימס, ניקולאס קוליש, פולין מתאבלת על אדריכל פולין החופשית, באתר הארץ, 17 ביולי 2008 אדם מיכניק, On the Side of Geremek, ‏The New York Review of Books, ‏25 בספטמבר 2008 ברוניסלב גרמק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דונאויווארוש (כדורגל)

מועדון כדורגל דונאויווארוש (הונגרית: Dunaújváros PASE) הוא מועדון כדורגל הונגרי, המשחק בעיר דונאויווארוש שבהונגריה. המועדון משחק בליגת העל ההונגרית. המועדון נוסד בשנת 1998 ושיחק לאורך השנים בליגה אזורית בהונגריה. בסוף עונת 2011/2012 העפיל לליגה ההונגרית השלישית. בעונת 2012/2013 הגיע לשמינית גמר הגביע ההונגרי והפסיד לקבוצת שיופוק. בסוף העונה סיים את הליגה השלישית במקום הראשון והעפיל לליגה ההונגרית השנייה. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע ההונגרי והפסיד לקבוצת דברצן ו.ס.ק. בסוף העונה סיים את הליגה השנייה במקום השני והעפיל לליגת העל ההונגרית. אתר האינטרנט הרשמי של דונאויווארוש
אהרן ברנשטיין (רב)

הרב אהרן ברנשטיין (ח' בסיוון תרע"ח, 1918 – י"ג בחשוון תשנ"ה, 24 באוקטובר 1994) היה חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל וראש ישיבת חיי עולם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נולד בירושלים לרב ירוחם פישל יהושע ברנשטיין ששימש כראב"ד בד"ץ כוללות החסידים בירושלים ולדינה בת הרב יהושע אשר רבינוביץ, נכדם של היהודי הקדוש מפשיסחא ורבי יהושע אשר מפוריסוב. למד אצל אביו בישיבת חיי עולם בין השאר עם רבי גרשון לפידות. בשנת תרצ"ז נישא לדינה בת רבי יצחק מאיר הגר אב"ד סטנביץ, מבית קוסוב. בהוראת רבי שלמה מזוויהל הוסיפה אשתו את השם "חיה" לפני נישואיהם. הוסמך לרבנות על ידי הרב מטשעבין. עוד בחיי אביו התמנה למגיד שיעור בישיבת חיי עולם, לאחר פטירת אביו התמנה לראש ישיבת חיי עולם בירושלים. בשנת תשט"ו בהנחייתו של הרב מטשעבין התמנה כחבר בד"ץ אגודת ישראל. בשנת תשל"ו פתח כולל להוראה בירושלים. בשנת תשמ"ט התמנה כחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. נפטר ב-24 באוקטובר 1994, י"ט בחשוון ה'תשנ"ה, . בתו נחמה פערל, אשת האדמו"ר ממונקאטש רבי משה יהודה לייב רבינוביץ בתו מאטיל, אשת הרב יוסף צבי סגל, ראש "כולל אברכים צמח צדק" בעיר העתיקה בתו ברכה עלקא, אשת הרב חנניה יוסף אייזנבך ראש כולל בארגנטינה וחבר מערכת האנציקלופדיה התלמודית בתו מלכה יענטא, אשת הרב מרדכי אריה וייס רב קהל אוהעל בברוקלין. בניו ירוחם פישל ויצחק מאיר, מתגוררים בארצות הברית. פרי אהרן - על סוגיות הש"ס ובענייני הלכה. תורת אהרון - יצא לאור בידי בניו יחד עם חיבורו של אביו תורת ירוחם ספר זיכרון יד אהרון על שמו. יצא לאור שנה לאחר מותו בשנת תשע"א יצאה לאור הגדה של פסח עם פירוש פרי אהרן אהרן בן ירחם פישל יהושע ברנשטיין (1918-1994), דף שער בספרייה הלאומית
Avantasia

Avantasia (אוונטזיה) היא להקת-על פאוור מטאל ומטאל סימפוני גרמנית, הפרויקט של סולן להקת המטאל Edguy טוביאס סאמת. הלהקה כוללת ממספר רב של מוזיקאים ידועים מלהקות רוק כבד ומטאל שונות כגון Helloween, Within Temptation, Symphony X, Judas Priest ועוד רבות אחרות. ניתן להתייחס ללהקה כ"אופרת רוק" שכוללת זמרים ומוזיקאים רבים. בנוסף, בחלק מהשירים אוונטזיה משלבת אורקסטרה (Deutsches Filmorchester Babelsberg מפוטסדאם). שמו של הפרויקט הוא הלחם בסיסים של המילים "אבלון" ו"פנטזיה". הפרויקטים של הלהקה כוללים 3 חלקים מרכזיים, הנפרשים כל אחד על מספר אלבומים. הפרויקט הראשון כולל שני אלבומי The Metal Opera ומספר סינגלים, השני כולל שני מיני-אלבומים Lost in Space ואת הטרילוגיה The Scarecrow, The Wicked Symphony וAngel of Babylon הידועים בשם The Wicked Trilogy, הפרויקט השלישי כולל אלבום יחיד The Mystery of Time. מה שמייחד כל חלק הוא סיפור עלילה שמאחד את השירים והופך אותם לאלבום קונספט. The Metal Opera The Metal Opera Part I - 2001 The Metal Opera Part II - 2002 The Wicked Trilogy The Scarecrow - 2008 The Wicked Symphony - 2010 Angel of Babylon - 2010 The Mystery of Time - 2013 Avantasia - 2000 Lost in Space (Promo) - 2007 Carry me Over (Promo) - 2007 Dying for an Angel - 2010 Sleepwalking - 2013 Lost in Space Part I - 2007 Lost in Space Part II - 2007 The Metal Opera: Pt 1 & 2 – Gold Edition - 2008 Lost in Space Part I & II - 2008 The Flying Opera - 2011 מדיה וקבצים בנושא Avantasia בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Avantasia אתר האינטרנט הרשמי של Avantasia Avantasia, ברשת החברתית פייסבוק Avantasia, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Avantasia, סרטונים בערוץ היוטיוב Avantasia, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Avantasia, באתר ספוטיפיי Avantasia, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Avantasia, באתר Last.fm (באנגלית) Avantasia, באתר AllMusic (באנגלית) Avantasia, באתר MusicBrainz (באנגלית) Avantasia, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Avantasia, באתר דיזר Avantasia, באתר Discogs (באנגלית) Avantasia, באתר Songkick (באנגלית) Avantasia, באתר Genius Avantasia, באתר SecondHandSongs Avantasia, באתר בילבורד (באנגלית) Avantasia, באתר טיידל (באנגלית) Avantasia, באתר אמזון מיוזיק ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים ירון

חיים ירון (17 ביוני 1929 – 11 באפריל 2023) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש מחלקת הציוד של חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים. נולד בגרמניה, התגייס לפלמ"ח ב-1947 והצטרף להכשרת כפר מנחם. במלחמת העצמאות שירת בגדוד החמישי של חטיבת הראל, השתתף בליווי שיירות לירושלים, במבצע מכבי ובמבצע נחשון. נפצע בניסיון כיבוש הראדר. בזמן ההפוגה הראשונה עבר קורס מפקדי כיתות. לאחר מכן לחם במבצע יואב ונפצע שוב. ב-1950 עבר לשרת בחיל האוויר כמכונאי וכקצין טכני. ב-1953 היה ממקימי טייסת הסילון הראשונה, ב-1955 עבר לשרת כקצין טכני בטייסת מטוסי אוראגן. ב-1958 החל בלימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות של הטכניון, ובשנת 1962 קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות. באותה שנה מונה לקצין ההנדסה של בית הספר לטיסה וב-1964 מונה למפקד טייסת תחזוקה בבסיס חצור, שירת בתפקיד זה בתקופת מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לראש מצ"ד 3, ענף במטה החיל אשר היה אחראי בין השאר על ייצור חלקי חילוף למטוסי חיל האוויר, ב-1969 יצא במשלחת לארצות הברית לקליטת ראשוני מטוסי הפנטום בחיל האוויר. ב-1970 מונה לסגן ראש מחלקת הציוד של חיל האוויר ובאפריל 1971 מונה לראש המחלקה, שירת בתפקיד זה עד 1 בספטמבר 1974, כולל בתקופת מלחמת יום הכיפורים, במלחמה פעלה המחלקה באופן אינטנסיבי להשבה לכשירות של מטוסי החיל הפגועים, פיתוח אמצעי התגוננות נגד טילי נ"מ וקליטת מטוסי הפנטום שהגיעו ברכבת האווירית מארצות הברית. לאחר שחרורו מצה"ל הוגש נגדו כתב אישום באשמה של קבלת שוחד בתקופת היותו ראש ענף וראש מחלקת ציוד, על מנת לקדם את עסקי חברת "התכוף" ("כארמור" של היום), הוא זוכה במשפט בעוד נותן השוחד, התעשיין יוסף מהרשק, הורשע. ב-1975 דרס למוות ילדה, הוא הועמד לדין והורשע בגרימת מוות, הוא ערער לבית המשפט המחוזי בו זוכה מכל אשמה. עם שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל חברת "האחים מילצ'ן", ובהמשך כיהן כיו"ר חברת ציקלון מוצרי תעופה. ב-1983 קיבל את פרס התעשייה. ב-1987 הקים חברת ייעוץ פרטית. ירון היה חבר קורטוריון הטכניון וחבר בוועד המנהל של אגודת דורשי הטכניון בישראל. נישא לאראלה ונולדו להם שלושה בנים. נפטר ב-11 באפריל 2023. אריה הלל, וידי אדם מתחת כנפיהם – תולדות המערך הטכנולוגי בחיל האוויר 1948–1973, הוצאת מערכות, 1999 חיים ירון, באתר הפלמ"ח חיים ירון, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון יגאל לב, הפציעה השלישית, מעריב, 28 בינואר 1977 תא"ל (מיל.) ירון זוכה; התעשיין מהרשק הורשע בשוחד, דבר, 4 בנובמבר 1976 תא"ל (מיל.) זוכה מגרימת מוות בתאונה, דבר, 29 ביוני 1977 יואב קרני, הבי.בי.סי.: ישראל נתנה ידה לקשר בינלאומי למכירת נשק לרודזיה, מעריב, 12 ביוני 1979; ציקלון נוסק לשנות ה-2000, מעריב, 30 במאי 1984; אורי גינוסר, מישוש דופק אצל צבא ארה"ב, מעריב, 17 ביוני 1986; דן ארקין, יוסף ולטר ומנחם רהט, 'זקהיים מביא היום רק 2 חלופות רציניות ללביא', מעריב, 4 בינואר 1987 זוכי פרס התעשייה, באתר התאחדות התעשיינים מגזין הטכניון, חורף 2013
דניאל דיאס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דניאל דיאס – כדורגלן ארגנטינאי דניאל דיאס (כדורסלן) – כדורסלן ספרדי דניאל דיאס (שחיין) – שחיין פאראלימפי ברזילאי