מחכים למשיח

מחכים למשיח הוא אלבום הסולו החמישי של הזמר-יוצר הישראלי שלום חנוך. הופיע בשנת 1985 בחברת CBS ישראל. האלבום זכה להצלחה אדירה, תוך חצי שנה מיום יציאתו זכה באלבום זהב, והוא נחשב עד היום לאלבומו המצליח ביותר של חנוך עם מכירות של מעל ל-70 אלף עותקים. לאחר צאת האלבום, החליט חנוך לערוך ארבע הופעות גדולות. הופעות אלו, שזכו להצלחה גדולה, הכניסו אותו לזרם המרכזי בארץ, ביססו את מעמדו ככוכב רוק והפכו את שיר הנושא, אשר עסק במשבר מניות הבנקים באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, ללהיט. לאחר חוסר ההצלחה של אלבומו הקודם "על פני האדמה", שב חנוך להקליט ביחד עם משה לוי, אך הפעם תחת צמצום תקציבי של חברת התקליטים סי בי אס. המפיקה אתי אנטה עזרה להפיק כלכלית את האלבום בקושי רב ובדרכים לא מקובלות, כגון הקלטה באולפן שלא הסתיימה בנייתו. בתחילה הוקלטו השירים "זה לא נוח" ו"אין מחלוקת" באולפני "קולינור" ותוכננו לצאת כסינגלים, אך תוך זמן קצר כתב חנוך את השירים "מחכים למשיח", "לא עוצר באדום" ו"לצאת מהלחץ" שהיוו את הבסיס לאלבום. בשל המחסור הכספי, מרבית השירים הוקלטו באולפני "סינטרון", שהיה תוך כדי בנייתו, ולכן תעריפו היה זול יחסית. למיקס של האלבום הובא לארץ טכנאי מיקסים אנגלי בשם ג'ון מקסוויט. מילות השירים חוברו בהשראת המצב החברתי-פוליטי שנוצר בעקבות מלחמת לבנון הראשונה ומשבר מניות הבנקים של אמצע שנות ה-80. בריאיון ליוסי חרסונסקי ב"מעריב לנוער" באוקטובר 1985 אמר חנוך: המצב בארץ הלך והחמיר, במיוחד כשהתחלתי לעבוד על התקליט. נראה לי מאוד טבעי לגעת בדברים שהרגיזו אותי, שהציקו לי. עקרונית, את הפרונקל פוצצה המלחמה (מלחמת לבנון) והאנשים ששלטו פה בזמנה. יותר מדי עיצבנו אותי. הדמגוגיה שעפה כאן נראתה לי ממש מסוכנת. הרגשתי שהעסק במדינה הזאת מתחיל ללכת אחורה, שמתחיל להיווצר הרס, שהדיכאון מתחיל לשלוט בכל מקום... העם הזה מנווט על ידי אנשים שמוליכים אותו שולל. ב'לא עוצר באדום' אני מדבר על זה סגנונו המוזיקלי של האלבום מגוון וקיימים בו כמה שירים רומנטיים שקטים ("Déja vu", "קרן שמש מאוחרת") לצד שירים רועשים וקצביים יותר ("מחכים למשיח" (שיר הנושא, ממנו לקוח הביטוי "הציבור מטומטם ולכן הציבור משלם"), "לא עוצר באדום"). הסגנון המוזיקלי מתאפיין בסאונד של מכונות תופים וסינתיסייזרים והוא מכוון להיות מסחרי כמו שמעיד משה לוי "הצלחתי לשכנע אותו (את חנוך) ללכת על קו יותר מסחרי מאשר בתקליטים קודמים". שיר הנושא של האלבום במקור תוכנן להיות שיר איטי ביחס לגרסה המקורית, אך אי הבנה בין חנוך למשה לוי גרמה ללוי להכפיל בטעות את קצב השיר. טייק השירה שהונצח בשיר נוצר גם במקרה. לאחר מספר ניסיונות לא מוצלחים להקליט את השירה, שלום חנוך ניסה דרך אחרת לשיר, לפי משה לוי "הוא (חנוך) בחר לשיר לפני הקצב ולא עליו. טייק שלם הוא עשה ככה, כדי ללמוד מזה וללכוד ניואנסים, שאולי חלק מהם יכניס לגרסה הסופית. הקשבנו לטייק וקלטנו שזה זה. זה הטייק שלנו. זה מה שנכנס לתקליט". השיר "זה לא נח" כנראה נכתב כתגובה על תגובת הקהל ל"חתונה לבנה". יואב קוטנר מספר ש"כשהשיר הגיע הוא באמת נשמע כמו קונטרה לתגובות על ‘חתונה לבנה'. קראו לו אז ‘בוגד', שאלו למה הוא לא שר את ‘מאיה' יותר". השיר "Déja vu" לפי לוי הוא "קצת פארודיה על הסאונד הלטיני ששלט אז ברדיו" ולפי לוי חנוך לא רצה להכניס אותו לאלבום, אך אתי אנטה שכנעה את חנוך להשאיר את השיר. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך.  שלום חנוך - שירה, גיטרות, סולו גיטרה חשמלית ב"קרן שמש מאוחרת", אפקטים, מילים, לחנים ועיבודים. משה לוי - פסנתר, קלידים, עיבודים והפקה מוזיקלית. ירוסלב יעקובוביץ' - סקסופון. אלון הלל - תופים. אוהד אינגר - גיטרה בס. חיים רומנו - גיטרות. קולות רקע - שלום חנוך, משה לוי, דפנה ארמוני. גרי אקשטיין - גיטרה ב-"זה לא נוח". יהושע בן-יהושע - תיכנות סינקלוויר. נאור דיין - תכנות DMX (מכונת תופים דיגיטלית). אתי אנטה - מפיקה. מידע על האלבום מחכים למשיח באתר MusicBrainz האלבום ב-MOOMA שגיא בן נון‏, הייתה תאונה, בדרך השלום: 30 שנים לאלבום המחאה "מחכים למשיח", באתר וואלה, 26 בפברואר 2015 נויה כוכבי, 25 שנה ל"מחכים למשיח", משהו בטח קרה, באתר הארץ, 26 במרץ 2010 אסף נבו, קרה עם השיר הזה משהו שלא היה עד אז, בעוצמות ובגלי ההדף, באתר ישראל היום, 15 באפריל 2018 בועז כהן, ‏30 שנה ל"מחכים למשיח": רלוונטי להפליא גם בשנת 2015, באתר מעריב אונליין, 15 בפברואר 2015 נויה כוכבי, 25 שנה ל"מחכים למשיח", משהו בטח קרה, באתר הארץ, 26 במרץ 2010 ביוגרפיה על שלום חנוך באתר MOOMA