laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן

הצ'רקסים, עם צפון-קווקזי מוסלמי, החלו להתיישב ברחבי המזרח התיכון בסוף המאה ה-19 עקב כיבוש מולדתם בקווקז בידי הרוסים. האימפריה העות'מאנית קלטה את מאות אלפי הצ'רקסים שגורשו ממולדתם ויישבה אותם באזורי ספר בהם שליטתה הייתה רופפת וזאת במטרה לחזק את שליטתה באזור והדיפת גורמים העוינים את השלטון העות'מאני, לרוב שבטים בדואים. אחד האזורים בהם יושבו הצ'רקסים היה רמת הגולן. הצ'רקסים ברמת הגולן יושבו ב-13 כפרים, כולם בנפת קוניטרה, לרוב על גבי חורבות של יישובים נטושים. היישוב הצ'רקסי ברמת הגולן מנה בין 20 ל-30 אלף מתיישבים ערב מלחמת ששת הימים כשהיישוב הגדול והפורח היה העיירה קוניטרה ששימשה כבירת רמת הגולן. היישובים הצ'רקסים תוארו על ידי החוקר הגרמני גוטליב שומאכר אשר תיאר אותם כיישובים השונים במראהם משאר היישובים הערביים ברמת הגולן ונבדלים בזכות הניקיון והסדר שבתוכם. מערכת היחסים שבין הצ'רקסים לערביי הגולן הייתה טעונה ואף עוינת וזאת משום שערביי הגולן ראו בצ'רקסים פולשים לשטחם וכן בשל נאמנותם לממשל העות'מאני. לאחר מלחמת ששת הימים ננטשו היישובים הצ'רקסים בשטחים שנכבשו על ידי ישראל, ואילו בצד הסורי נותרו מספר יישובים, בהם ביר אל-עג'ם שיושב מחדש לאחר שהיה נטוש במשך כעשור. העיתון דבר מצטט את מזכיר כפר כמא כאומר: מיד עם תום המלחמה כתבו כמה מנכבדי העדה מכתב לשר המקורב אליהם, יגאל אלון, וביקשו להפגש עמו ולדון בגורלם של כמה מאות בני העדה שלא עזבו את הגולן. הפגישה לא התקיימה. ... הדרוזים בגולן נשארו בכפריהם. לצ'רקסים לא התאפשרה פגישה כזאת ... ממשלת ישראל לא הייתה מעוניינת בהשארותם של הצ'רקסים בגולן ... רוב בני העדה ברחו לפני תום הקרבות. ... הגיעו לכפר ידיעות שרבים חזרו למולדת הצ'רקסים בקווקז, אחרי הגלות בת 100 השנים. מעטים נשארו בכפרים השוממים ובקיץ 1967 עזבו בהדרגה והצטרפו למשפחותיהם, שהתפזרו ברחבי סוריה. יעקב ארז כתב במעריב שתושבי עין זיוון נותרו בכפר לאחר תום המלחמה אולם ברחו לסוריה מפחד של נקמה מצד הסורים אם צה"ל יפנה את רמת הגולן. בסוף שנות ה-70 נהרסו מרבית הכפרים בידי ישראל וכיום נותרו רק שרידים בודדים. מבין השרידים שנותרו ניתן לציין את המסגדים והמבנים הבודדים בחושניה, ובצרמניה. קוניטרה (قنيطره) - היישוב הגדול ביותר והמרכזי ברמת הגולן חושניה (خشنيه) - היישוב השני בגודלו מבין יישובי הצ'רקסים בגולן, בסביבתו התנהל הקרב על חושניה עין זיוון (عين الزيوان) צרמניה (אל-עדנאניה) {صرمانيه (العدنانيه)} מומסיה {مومسيه (الغسانيه)} ג'ויזה (جويزه) ביר אל-עג'ם (بير العجم) בריקה (بريقه) רויחינה (رويحينه) מדאריה (مداريه) פחאם (فحام) פזאזה (فزازه) מנסורה (רמת הגולן) (منصوره) ישנן עדויות שמשפחות צ'רקסיות גרו גם ברמת'ניה (الرمثانيّة) שאוכלסה בעיקרה בידי טורקמנים. דני רובינשטיין, הצ'רקסים, דבר, 8 במאי 1970 יעקב ארז, ברחו, השתגעו וברחו ..., מעריב, 18 באוגוסט 1967
ענק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ענק – יצור מיתולוגי דמוי אדם גבוה וגדול מאוד ענק (מיתולוגיה נורדית) – ענקים בהקשר המיתולוגיה הנורדית ענק – מילה נרדפת לשרשרת, סוג של תכשיט ענק (סרט) – סרט משנת 1956 בבימויו של ג'ורג' סטיבנס ענקיות – מחלה נדירה המתבטאת בהפרשת יתר של הורמוני גדילה ענק – כינויו של מטוס בואינג 377 סטרטוקרוזר בחיל האוויר הישראלי באסטרונומיה: ענק (כוכב) – כוכב גדול-ממדים ענק אדום – כוכבים גדולי-ממדים שצבעם כתום או אדום ענק כחול – כוכבים גדולי-ממדים שצבעם כחול על-ענק – כוכבים עצומי-ממדים בעלי מסה של כמה עשרות מסות שמש על-ענק אדום – כוכבים עצומי-ממדים שצבעם כתום או אדום על-ענק כחול – כוכבים עצומי-ממדים שצבעם כחול ענק גזים – כוכבי לכת המורכבים בעיקר מגזים
אדובי אטמוספיר

אדובי אטמוספיר היא חבילת תוכנה שנוצרה על ידי אדובי מערכות ומשמשת לבניית מודלים דינמיים בתלת-ממד אשר מיוצאים לאחר מכן לאינטרנט ומאפשרים ללקוחות לבחון מוצרים שונים לפני רכישתם. התוכנות הכלולות בחבילה: אדובי אטמוספיר בילדר (Adobe Atmosphere Builder) - תוכנה לבניית המודלים התלת־ממדיים. אדובי אטמוספיר פלייר (Adobe Atmosphere Player) - פלאג אין הניתן להורדה בחינם, המשמש כתוסף לדפדפן האינטרנט. אדובי אטמוספיר קומיוניטי סרוור (Adobe Atmosphere Community Server) - מאפשרת למעצב ליצור קשר עם מעצבים אחרים ולקבל תמיכה. מאז יציאת אדובי אקרובט 3D לשוק, הופסק השיווק של אטמוספיר. VRML ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונטי

האם התכוונתם ל... אתרים: מונטי (רובע) – הרובע הראשון של העיר רומא; מונטי (איטליה) – עיירה באיטליה. אישים: ויטוריו מונטי – מלחין איטלקי; לואיס מונטי – כדורגלן איטלקי-ארגנטינאי; מריו מונטי – כלכלן ופוליטיקאי איטלקי; וינצ'נזו מונטי – משורר ומחזאי איטלקי ברנרד לו "מונטי" מונטגומרי – גנרל בריטי מונטי גרין – מאלופי צה"ל במלחמת העצמאות בתרבות: מונטי פייתון – קבוצה של שישה קומיקאים בריטיים שיצרה תוכנית טלוויזיה ומספר סרטים קומיים משנת 1969 ועד שנות ה-80; בעיית מונטי הול – בעיה בתורת ההסתברות.
אדובי פוטושופ אלמנטס

אדובי פוטושופ אלמנטס (Adobe Photoshop Elements) היא תוכנה לעריכת תמונות שפותחה על ידי אדובי מערכות, אשר מאפשרת ארגון, עריכה, ושיתוף של תמונות בפשטות ללא צורך בידע קודם בתוכנות גרפיות. הגרסה האחרונה היא גרסה מספר 15 אשר שוחררה באוקטובר 2016. הגרסה הראשונה הוכרזה רשמית בשנת 2001. ארגון - פוטושופ אלמנטס מאפשרת לפרוק את התמונות מן המצלמה הדיגיטלית הביתית ישירות למחשב לתוך אלבומים תוך הוספה של תגיות ודרוג על מנת להקל על תהליך החיפוש ולהפוך אותו לפשוט יותר. עריכה - פוטושופ אלמנטס היא הגרסה הבסיסית יותר לתכנת הגרפיקה אדובי פוטושופ. היא מכילה את אותם הכלים הבסיסיים של הפוטושופ. העריכה בפוטושופ אלמנטס קלה הרבה יותר באמצעות תיקון פגמים נפוצים בתמונות בלחיצת כפתור אחת ללא כל ידע בתכנות גרפיות. בנוסף, ישנה אפשרות של עבודה מודרכת בה המשתמש יכול להיעזר במדריך התוכנה המלווה אותו צעד אחר צעד. שיתוף - פוטושופ אלמנטס מציעה מגוון רחב של דרכי שיתוף לאינטרנט, לדפוס, ולסלולר. ביכולת המשתמש ליצור מצגת מבוססת פלאש לאינטרנט, מצגת מבוססת PDF, לוחות שנה וכרטיסי ברכה עם הקדשה אישית, ושליחת התמונות למכשיר סלולרי של קרוב משפחה או חבר. אתר האינטרנט הרשמי של אדובי פוטושופ אלמנטס אתר הבית של התכנה (באנגלית)
מעייני הישועה (תנועה)

מעייני הישועה היא תנועת תשובה דתית לאומית. התנועה הוקמה בשנת 2004 על ידי עו"ד אביחי בוארון, המנהל אותה. לתנועה מרכזים המכונים בתי מים (ראשי תיבות "מרכז יהודי למודעות"), בחיפה, כפר סבא וירושלים. התנועה עוסקת בהפצת יהדות ובהחזרה בתשובה. פעילי התנועה מפעילים כמאה עמדות הסברה ברחבי הארץ בסופי שבוע, שבהם מציעים לעוברים ושבים להניח תפילין ומחלקים נרות שבת וחומרי הסברה. יהודים המבקשים להעמיק בלימודי יהדות משאירים את פרטיהם אצל הפעילים והתנועה מתאמת עבורם חברותא באזור מגוריו. בשנת 2011 החלה התנועה לגייס זוגות נשואים להפעלת עמדות הסברה. על פעילות זו זכאים בני הזוג למלגה סמלית אשר יוצרת אצלם מחויבות רבה יותר. הדבר בא לידי ביטוי בעיקר בהכפלת היקף החברותות המתואמות פי ארבעה. מטרה נוספת של התנועה היא חיזוק מקומם ומעמדם של רבנים בכלל, והרבנים המזוהים עם התנועה בפרט, בשיח הציבורי בתוך הציבור הדתי לאומי. התנועה הוציאה עלון פרשת שבוע בשם מעייני הישועה. בשנת 2013 שינה את שמו ל"ישראלי", ובאפריל 2015 הוצאתו הופסקה. התנועה הפעילה אתר אינטרנט, אשר בהמשך הושבת. משנת 2013 מפעילה דף פייסבוק. נשיא התנועה מיום היווסדה היה הרב מרדכי אליהו. כיום נשיאות התנועה כוללת את הרבנים שמואל אליהו, שלמה אבינר ויעקב אריאל. חנן גרינווד, ‏סוף תקופה: תופסק הפצת עלון השבת ישראלי בבתי כנסת, באתר כיפה, 29 באפריל 2015 פרסום בעלון ישראלי (מעייני הישועה לשעבר), באתר "דיוק מדיה" ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרווי

האם התכוונתם ל... טרווי (איטליה) – עיירה איטלקית במחוז פרוג'ה, אומבריה טרווי (רובע) – הרובע השני מבין רובעי העיר רומא; מזרקת טרווי – מזרקה ברובע טרווי - מסמלי העיר רומא; טרווי (האיחוד האירופי) – גוף בין ממשלתי שהוקם בשנת 1975 במסגרת מוסדות האיחוד האירופי. טרווי (אוסטרליה הדרומית) – עיר באוסטרליה הדרומית בה נשא גנרל הצבא האמריקני דאגלס מקארתור, את נאום "שוב אשוב" (I Shall Return) המפורסם.
נשמה קרליבך

נשמה קרליבך (נולדה בשם אסתר נשמה טהורה שלוחה ב-9 באוקטובר 1974 בניו יורק) היא זמרת יהודיה-אמריקאית, בתו של הרב שלמה קרליבך. קרליבך התחילה לשיר עם אביה בגיל 15. את הקריירה המקצועית שלה היא התחילה שלושה שבועות לאחר מות אביה ב-1994. את מפיקה, דוד מורגן, פגשה קרליבך בשנת 1996. באותה שנה הוציאה קרליבך את אלבום הבכורה שלה- "נשמה". ב-1997 יצא אלבומה השני של קרליבך, "הנשמה של שלמה", הכולל שירים ששרה יחד עם אביה. מאז הוציאה קרליבך עוד חמישה אלבומים. ב-2010 הוציאה קרליבך את האלבום "Higher and Higher", בו היא משתפת פעולה עם מקהלת הגוספל "Green Pastures". קרליבך שרה בעיקר שירים של אביה, וכן שירים מקוריים. בכנס הדו-שנתי של התנועה הרפורמית (דצמבר 2013) בסן דייגו, קליפורניה, הכריזה קרליבך במהלך הופעתה, כי היא נוטשת את היהדות האורתודוקסית ומצטרפת לתנועה הרפורמית. Soul - נשמה (1996) הנשמה של שלמה (1997) Dancing with My Soul - רוקדת עם נשמתי (2000) אני שלך (2001) Journey - מסע (2004) One and One‏ (2008) Higher and Higher‏ (2010) אתר האינטרנט הרשמי של נשמה קרליבך נשמה קרליבך, באתר MusicBrainz (באנגלית) נשמה קרליבך, באתר Songkick (באנגלית) נשמה קרליבך, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) נשמה קרליבך, דף שער בספרייה הלאומית צביקה קליין, בתו של הרב שלמה קרליבך: החלטתי להיות רפורמית, באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות לנשיאות ישראל (1962)

הבחירות החמישיות לנשיאות ישראל התקיימו בכנסת ב-30 באוקטובר 1962, בעקבות סיום שתי תקופות כהונה בנות חמש שנים כל אחת של יצחק בן-צבי. בן צבי בחר להתמודד שוב על כהונה שלישית, ונגדו לא התייצב כל מועמד נוסף. לפיכך, ניתנה לחברי הכנסת האפשרות להצביע בעד בחירתו, או נגדה. הייתה זו הפעם היחידה בתולדות המדינה שבה התמודד נשיא על כהונה שלישית. בעקבות ניצחונו הושבע בן צבי לכהונתו השלישית. הוא נפטר כעבור מספר חודשים ב-23 באפריל 1963, ועקב כך נערכה מערכת בחירות מוקדמת לבחירת הנשיא השלישי. ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית: 30 באוקטובר 1962: יצחק בן-צבי ייבחר היום בשלישית לנשיא־המדינה, דבר, 30 באוקטובר 1962 הנשיא ייבחר היום מחדש, הארץ, 30 באוקטובר 1962 נפתח מושב הכנסת, מחר - בחירת הנשיא, הַבֹּקֶר, 30 באוקטובר 1962; המשך הכנסת בוחרת היום בנשיא, הצופה, 30 באוקטובר 1962 היום - ישיבה מיוחדת לבחירת נשיא המדינה, חרות, 30 באוקטובר 1962 היום - בחירת הנשיא, למרחב, 30 באוקטובר 1962 היום - בחירת יצחק בן-צבי, מעריב, 30 באוקטובר 1962 היום - בחירת נשיא המדינה; בשבוע הבא -דיון על המצב הכלכלי, קול העם, 30 באוקטובר 1962 31 באוקטובר 1962: בן-צבי נבחר בשלישית לנשיא, דבר, 31 באוקטובר 1962; המשך י. בן צבי נבחר בשלישית לנשיא, הארץ, 31 באוקטובר 1962 י. בן-צבי נבחר בשלישית לנשיא המדינה, הַבֹּקֶר, 31 באוקטובר 1962 י. בן-צבי נבחר לנשיא לתקופת כהונה שלישית, חרות, 31 באוקטובר 1962 בן-צבי נבחר לנשיא-בשלישית - 62 הצביעו בעד, 42 נמנעו, למרחב, 31 באוקטובר 1962; המשך הנשיא יקרא לאחדות העם בעת השבעתו היום, מעריב, 31 באוקטובר 1962 י. בן-צבי נבחר כנשיא לתקופת-כהונה שלישית, על המשמר, 31 באוקטובר 1962 י. בן־צבי נבחר בשלישית כנשיא המדינה, קול העם, 31 באוקטובר 1962
הבחירות לנשיאות ישראל (1963)

הבחירות השישיות לנשיאות ישראל נערכו בכנסת ב-21 במאי 1963, בעקבות פטירתו של הנשיא השני יצחק בן-צבי כחודש קודם לכן ב-23 באפריל. בתקופת הביניים שבין מותו של בן צבי ועריכת הבחירות, שימש יושב ראש הכנסת קדיש לוז כנשיא בפועל. זלמן שזר: סופר, משורר והיסטוריון, לשעבר חבר הכנסת מטעם מפא"י, שר החינוך ועורך עיתון דבר. פרץ ברנשטיין: חבר הכנסת מטעם המפלגה הליברלית, לשעבר ממנהיגי הציונים הכלליים ושר המסחר והתעשייה, מחותמי מגילת העצמאות ועורך עיתון הבקר לשעבר. היה זה ניסיונו השני של ברנשטיין לזכות בתפקיד, לאחר שב-1952 הפסיד לבן צבי את המשרה. הבחירות הוכרעו בסיבוב הראשון, בעקבות זכייתו של שזר ברוב מוחלט מבין חברי הכנסת. ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית: 21 במאי 1963: הכנסת תבחר היום נשיא-המדינה ה-3, דבר, 21 במאי 1963 הכנסת תבחר היום בנשיא המדינה, הַבֹּקֶר, 21 במאי 1963 היום ייבחר הנשיא, הצופה, 21 במאי 1963 היום תבחר הכנסת בנשיא המדינה, חרות, 21 במאי 1963 הכנסת תבחר היום בנשיא המדינה, למרחב, 21 במאי 1963 היום ייבחר נשיא המדינה, מעריב, 21 במאי 1963 היום ייבחר נשיא המדינה, קול העם, 21 במאי 1963 22 במאי 1963: שזר נבחר נשיא המדינה, דבר, 22 במאי 1963; המשך זלמן שזר - נשיא ישראל, הארץ, 22 במאי 1963; המשך שזר נבחר לנשיא השלישי של ישראל, הַבֹּקֶר, 22 במאי 1963; המשך זלמן שזר נבחר נשיא המדינה, הצופה, 22 במאי 1963 זלמן שז"ר - נשיא ישראל, חרות, 22 במאי 1963 ש. ז. שזר נבחר לנשיא המדינה, למרחב, 22 במאי 1963; המשך יהושע ביצור, הנשיא מוסר הצהרת אמונים, מעריב, 22 במאי 1963; המשך הכנסת בחרה בשזר לנשיא ישראל, על המשמר, 22 במאי 1963 זלמן שזר - נשיא מדינת ישראל, קול העם, 22 במאי 1963
בית דני

בית דני הוא מרכז קהילתי הפועל בשכונת התקווה שבדרום תל אביב. בית דני נחנך ב-23 במאי 1979, ונקרא על-שמו של דני מושביץ, בנו של מרק מושביץ, מבעלי "עלית", שנהרג בתאונת מטוס. המגרש נתרם על ידי עיריית תל אביב שסיפקה גם את הציוד ודואגת להפעלת המרכז. להקמה המרכז סייעו משפחת מושביץ, חברת "עלית" וממשלת ישראל. בית דני משמש מרכז לפעילות חברתית, אמנותית, ספורטיבית, תרבותית והשכלתית בשכונת התקווה ודרום תל אביב, ונחשב לאחד המרכזים הגדולים המובילים בעיר ובארץ. תחומי פעילות במרכז: ספורט: ג'ודו, כדורסל, בית ספר לכדורגל, התעמלות מכשירים, מועדון בריאות וכושר. אמנות: מוזיקה, מחול, אמנות פלסטית, להקת זמר. בבית הספר למוזיקה לומדים כ 350 תלמידים מבני השכונה והאזור. חלקם משתתפים בשלוש תזמורות תלמידים ברמות שונות. השכלה: ספרייה אזורית, חוגי מחשבים, חוגי העשרה, שיעורי עזר, חוגים לגיל הרך, פרויקטים לימודיים, פעילות מרכז הורות ומשפחה, תהיל"ה השכלת מבוגרים. פעילות פנאי: מועדון קשישים, הרקדות, הרצאות, פעילות פנאי למבוגרים וחוגים לעולים. במרכז פועל גם שבט צופי "בית דני". בבוקר יום שבת, 19 בינואר 1991, בזמן מלחמת המפרץ, פגע טיל סקאד שנורה מעיראק במקלט הציבורי בבית דני. לא היו פגיעות בנפש, אך בית דני והבניינים שבסביבתו ניזוקו קשות. שיפוצו החל מיד, ופעילויותיו הועברו אל בתי הספר שבשכונה. ביוני 1992 חזרה הפעילות לבית דני המשופץ. כיום עומד הפסל "מלאך השלום" של הפסל מוטי מזרחי במקום שבו פגע הטיל. סמוך לבית דני נמצאים אצטדיון שכונת התקווה ואודיטוריום דוהל. מדיה וקבצים בנושא בית דני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית דני בית דני, באתר של עיריית תל אביב "בית דני" נחנך בשכונת התקוה, מעריב, 24 במאי 1979 אבן פינה למרכז קהילתי בשכונת התקרה ע"ש דני מושביץ, דבר, 15 ביוני 1973 שבט צופי בית דני, באתר פייסבוק
הרמנז'ילדו קאפלו

הרמנז'ילדו קרלוש דה בריטו קאפלו (בפורטוגזית: Hermenegildo Carlos de Brito Capelo;‏ 4 בפברואר 1841, פלמלה - 4 במאי 1917, ליסבון) היה מגלה ארצות וקצין בחיל הים הפורטוגלי. קאפלו נולד במבצר פלמלה והיה בנו של מושל המחוז, פליקס אנטוניו גומש קאפלו. בשנת 1855 הצטרף לחיל הים הפורטוגלי, וב-1860 הוצב באנגולה, על ספינה בפיקודו של הנסיך לואיש, לימים מלך פורטוגל. ב-1863 שב לליסבון, והוסמך כקצין. במהלך השנים הבאות נדד בין מושבותיה השונות של פורטוגל - תחילה אנגולה, ואחר כך מוזמביק וכף ורדה. ב-1871 נטל במשלחת שחקרה את גינאה, וב-1872 נסע לסין, בה שהה ארבע שנים. ב-11 במאי 1877 יצא עם רוברטו איוונש למשלחת שסיירה במחוזותיהן של המושבות הפורטוגליות באנגולה ובמוזמביק, והתמקדה באגן הניקוז של נהר הזמבזי. ב-19 באפריל 1883 יצאו השניים למסע נוסף במושבות אלה, במטרה למפות אותן. ב-6 בינואר 1884 יצאו למסע נוסף, שכונה "קונטרה-קוסטה" ("מחוף לחוף"), בין אנגולה למוזמביק. הם שבו ממסעם זה ב-20 בספטמבר 1886, והתקבלו בידי המלך לואיש הראשון. למסעות אלה הייתה חשיבות גדולה לפורטוגל, שכן בוועידת ברלין שנערכה ב-1884 נקבעו סופית הגבולות בין המעצמות הקולוניאליות באפריקה. קאפלו נשאר נאמן לכתר הפורטוגלי כל ימי חייו, וכאשר יצא המלך מנואל השני לגלות בבריטניה בעקבות ההפיכה הצבאית ב-1910, התלווה אליו קאפלו בשנותיו הראשונות שם. עקב כך, שוחרר מהצבא. מדיה וקבצים בנושא הרמנז'ילדו קאפלו בוויקישיתוף
זיוה ארמוני

זיוה ארמוני (12 בפברואר 1926 – 21 באפריל 2010) הייתה אדריכלית ישראלית. התפרסמה בעיקר הודות להשתתפותה בתכנון בית הקיבוץ המאוחד בתל אביב ובניין הספרייה הלאומית בגבעת רם. ארמוני נולדה וגדלה בתל אביב. אביה, מרדכי ארמוני, היה נגר מומחה, ממקימי סולל בונה ואמה תופרת עילית. היא למדה בגימנסיה הרצליה ונמשכה בצעירותה לאדריכלות. בשנת 1944 הצטרפה לקיבוץ בית קשת ונמנתה על מייסדיו. לאחר מכן עברה לקיבוץ מעגן מיכאל. במסגרת חברותה בקיבוץ נשלחה ללמוד בטכניון בחיפה. עם סיום לימודי הארכיטקטורה בשנת 1955, חברה לאדריכל חנן הברון, שסיים את לימודיו שנה קודם לכן, והשניים הגישו הצעה לתחרות לתכנון בניין הספרייה הלאומית בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם, שזכתה במקום הראשון. ארמוני הצטרפה למחלקה לתכנון של הקיבוץ המאוחד. במהלך תקופה זו תכננו ארמוני והברון גם את בית הקיבוץ המאוחד ברחוב סוטין 27 בתל אביב. בניין זה מהווה את אחת מפסגות הסגנון הברוטליסטי אשר אפיין את הבנייה הישראלית בשנות ה-50. המבנה, שנחנך בשנת 1960, היווה את משכנם של הוועדות השונות, הארגונים והבנק של הקיבוץ המאוחד. בשנת 1965 פרשה ארמוני מהמחלקה לתכנון ומחברותה בקיבוץ ופנתה לדרך עצמאית בתל אביב. כאדריכלית עצמאית תכננה מגוון פרויקטים: מבני ציבור, בתים פרטיים, חדרי אוכל, פנים באוניות נוסעים ועוד. ארמוני הרבתה לפרסם מאמרים וכתבות בעיתונות היומית ובכתבי עת ישראלים וכן כתבה את הערכים על תכנון העיר והאדריכלות של ניו יורק באנציקלופדיה העברית. בשנת 1978 השתתפה בתערוכת אדריכליות ישראליות במרכז פומפידו בפריז. בשנותיה האחרונות נאבקה למניעת הריסתו של בית הקיבוץ המאוחד, לאחר שנמכר לחברה קבלנית. היא לא הצליחה למנוע את הריסת הבניין. ארמוני נפטרה בדירתה בתל אביב בשנת 2010, בגיל 84. נקברה בבית העלמין קריית שאול. ארכיונה הפרטי נתרם לארכיון אדריכלות ישראל. בית הקיבוץ המאוחד ברחוב סוטין 27 בתל אביב (בשיתוף חנן הברון, נהרס), 1956. בניין הספרייה הלאומית בגבעת רם, ירושלים - הוקם על פי תוכנית שזכתה בתחרות, בשיתוף האדריכל חנן הברון ואחרים, 1960. בית עליית הנוער, אלונים, (בשיתוף חנן הברון), 1960. בית העם - בית צבי, קיבוץ חפציבה (נטוש), 1976. בית הארחה גינוסר, קיבוץ גינוסר. מרכז הכשרה חקלאי, לכיש. בית סמילנסקי, כפר שמריהו. בית הקיבוץ המאוחד (נהרס), 12/07 בית הארחה בקיבוץ גינוסר קטע מחזית "בית עליית הנוער" בקיבוץ אלונים, 4/12 מרכז תרבות בקיבוץ חפציבה מדיה וקבצים בנושא זיוה ארמוני בוויקישיתוף ארכיון זיוה ארמוני, בספרייה הלאומית מידע על זיוה ארמוני בקטלוג הספרייה הלאומית אסתר זנדברג, קומונה לאלפיון העליון, באתר הארץ, 8 בינואר 2008 (כתבה על התוכנית להריסת בית תנועת הקיבוץ המאוחד בת"א) אסתר זנדברג., נוגעת בתקרת הזכוכית, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2008 מיכאל יעקובסון, על פועלה ותרומתה של ארמוני לאדריכלות הישראלית, באתר 'חלון אחורי', מאי 2010 מיכאל יעקובסון: סקירה על בית התרבות בקיבוץ חפציבה, באתר 'חלון אחורי', 10 בספטמבר 2015 מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר אוכל בקיבוץ אלונים ובית עליית הנוער, באתר 'חלון אחורי', 1 באפריל 2017 מיכאל יעקובסון, היונים יעופו והקהל יחזור: "בית צבי" הנטוש בחפצי-בה לקראת שיפוץ, באתר Xnet‏, 30 בספטמבר 2020 זיוה ארמוני, דף שער בספרייה הלאומית זיוה ארמוני באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
חבילה עוברת

חבילה עוברת (קרוי גם בשמות חבילה מתגלגלת, ראש כרוב, חבילה הגיעה) הוא משחק חברה, אשר גרסאותיו מתפתחות עם גילם של המשתתפים. בכל גרסאותיו מעבירים מיד ליד חבילה גדולה, עטופה כבצל שכבות על גבי שכבות של נייר זול (נייר עיתון בדרך כלל). המנצח הוא זה שקילף את השכבה האחרונה של הנייר, ומצא בפנים מתנה. בגילאי טרום-קריאה פועל המשחק לפי עקרון זמן - בדומה לכיסאות מוזיקליים, החבילה עוברת כל עוד המוזיקה מנגנת. מנחה שולט על תזמון המוזיקה. כאשר המוזיקה עוצרת, ניתן לקלף עטיפה אחת מן החבילה. בגרסאות אחרות, ניתן לקלף מן החבילה כמה שהזמן מתיר. משחק זה עשוי היה להיות משחק מזל טהור, לולא ראה המנחה את הילדים. בדרך כלל המנחה דווקא מביט על הילדים, מתוך מטרה לוודא שפעולת הקילוף מתחלקת באופן אחיד ככל שניתן בין הילדים. לכן בדרך כלל חלוקת הפרס מוטה. משחק זה חוזר בשינוי אדרת בגילאי העשרה המוקדמים, יחד עם אחת שתיים שלוש 'תעוררו, חמש דקות בגן עדן והבנים על הבנות. בגרסה זו מוצמד פתק לכל עטיפה, ועליו הוראות. לשון ההוראות היא לסירוגין "תן לילד הכי...". ביצוע ההוראות עלול להעיד גם על מאוויי לב, למשל "תן למי שאתה הכי אוהב". הוראות ההעברה עשויות להיות מלוות בהוראות לביצוע, כדוגמת שלב החובה במשחק אמת או חובה. המשחק עשוי ללבוש גרסה בוגרת במסיבות מבוגרים. גרסה זו דומה לגרסה "תן למי שאתה ...", אלא שמגוון ההוראות משתנה. מידע באתר מחשבה, הכולל משימות לחבילה עוברת. מידע באתר לופטוש, עם רשימה ענקית של רעיונות ומשימות לחבילה עוברת. משימות לחבילה עוברת באתר תחביבים
סויוז 4

סויוז 4 (ברוסית: Союз 4, "ברית 4") הייתה חללית מאוישת מדגם חללית הסויוז. העברת צוותים (שני אנשי צוות מסויוז 5 יעברו לסויוז 4) ולחזור חזרה לכדור הארץ. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK. החללית המריאה ב-14 בינואר 1969 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור. שעל סיפונה הקוסמונאוט ולדימיר שאטלוב, בטיסת הבכורה שלו. שתי החלליות התחברו ב־16 בינואר 1969, הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הטיסות לחלל ששתי חלליות מאוישות עגנו יחדיו בחלל. התקרבות בין חלליות בוצע באופן אוטומטי, בכ-100 מ' אחרונים בוצע חיבור ידני. אחרי כשעה אלכסיי יליסייב ויבגני חרונוב עברו ל-"סויוז 4" תוך פעילות חוץ רכבית של כחצי שעה. שתי החלליות התנתקו אחרי 4 שעות ו־35 דקות. ב־17 בינואר "סויוז 4" כבר הייתה בדרך חזרה וביום למחרת גם "סויוז 5" חזרה בשלום. המבצע הוכיח יישום עגינה בחלל והחלפת צוותים בחלל. המשימה הייתה אבן דרך חשובה בחקר החלל, האמריקאים שיחזרו את הפעולה בחודש מרץ אותה השנה במשימת אפולו 9. צוות בהמראה: ולדימיר שטאלוב - מפקד צוות בנחיתה: ולדימיר שטאלוב - מפקד אלכסיי יליסייב - מהנדס טיסה יבגני חרונוב - מהנדס מחקר גאורגי שונין גאורגי דוברובולסקי מדיה וקבצים בנושא סויוז 4 בוויקישיתוף נתוני המשימה נתונים מאנציקלופדיית החלל תיאור המשימה החלליות הסובייטיות מתקרבות זו אל זו, מעריב, 16 בינואר 1969
גנגולפוס

גנגולפוס מבורגונדי (Gangulphus; קרוי גם גנגולף, Gangolf בצרפתית ושפות אחרות; מת ב-11 במאי 760) הוא קדוש נוצרי אשר נחשב למרטיר בכנסייה הקתולית. גנגולפוס היה איש חצר מבורגונדיה, אשר העדות ההיסטורית היחידה על קיומו היא תעודה שפרסמה חצרו של פפין הגוץ ב-762, בה נכתב כי גנגולפוס היה בעל אדמות רבות ומשפחתו שלטה על האזור. גנגולפוס נרצח בלאנגר ב-760. יום חגו הוא ה-11 במאי והוא נחשב לקדוש המגן של הסוסים; כמו גם למגינם של הסובלים ממחלות עיניים, עור ופרקים. הוא מוצג בדרך כלל כאביר על סוס, עם חרב ומגן; לעיתים גם עם מטה, דגל וצלב. מדיה וקבצים בנושא גנגולפוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תהליך סטוכסטי

תהליך סְטוֹכַסְטִי, או תהליך אקראי הוא תהליך שהתפתחותו תלויה בגורמים מקריים. כלומר, ממצב התחלתי נתון של המערכת – קיימים מספר מצבים שונים שאליהם יכולה המערכת להגיע (אומנם, מצבים מסוימים עשויים להתקבל בהסתברות גבוהה יותר ממצבים אחרים). זאת בניגוד לתהליך דטרמיניסטי שבו כל מצב התחלתי מסוים יתפתח בהכרח למצב מסוים נתון אחר. תהליכים סטוכסטיים משמשים כמודלים למערכות מתחומים שונים; בין היתר: שוק ההון והשתנות שערי חליפין של מט"ח וניירות ערך בתחום הכלכלה; דיפוזיה, תנועה בראונית והילוך מקרי בפיזיקה; שינויים בגודלי אוכלוסיות; כמו גם תהליכים תוך-תאיים בביולוגיה ותגובות כימיות בכימיה. בחקר הביצועים תהליכים סטוכסטים יכולים לתאר מערכות של תורים. כלי מתמטי מרכזי, המשמש לתיאור תהליכים כאלו הוא שרשראות מרקוב. תהליך סטוכסטי בדיד אינו אלא סדרה של משתנים מקריים,   X 1 , X 2 , … {\displaystyle \ X_{1},X_{2},\dots } . תהליך סטוכסטי רציף מתאים לכל פרמטר   t ≥ 0 {\displaystyle \ t\geq 0} משתנה   X t {\displaystyle \ X_{t}} . באופן כללי יותר, אפשר להגדיר תהליך על כל קבוצת אינדקסים M והערך של כל   X t {\displaystyle \ X_{t}} יכול להיות במרחב נורמי כלשהו. תהליכים סטוכסטיים יכולים לקיים תכונות רבות. למשל, אם האינדקסים מסודרים התהליך ייקרא עולה, אם לכל   t ′ > t {\displaystyle \ t'>t} מתקיים (בהסתברות 1)   X t ′ ≥ X t {\displaystyle \ X_{t'}\geq X_{t}} . תהליך סטוכסטי ייקרא סטציונרי, אם ההתפלגות המשותפת של כל רצף משני של משתנים אקראיים אינה משתנה לאחר הוספת קבוע מסוים לכל האינדקסים. כלומר, בכתיב מתמטי:   ∀ n , k , τ   ∈   N {\displaystyle \ \forall n,k,\tau \ \in \ \mathbb {N} } ,   ∀ x 1 , x 2 , … , x n   ∈ X {\displaystyle \ \forall x_{1},x_{2},\dots ,x_{n}\ \in X} P r ( X k = x 1 , X k + 1 = x 2 , … , X k + n = x n ) = P r ( X k + τ = x 1 , X k + 1 + τ = x 2 , … , X k + n + τ = x n ) {\displaystyle \mathbf {Pr} (X_{k}=x_{1},X_{k+1}=x_{2},\dots ,X_{k+n}=x_{n})=\mathbf {Pr} (X_{k+\tau }=x_{1},X_{k+1+\tau }=x_{2},\dots ,X_{k+n+\tau }=x_{n})} הילוך מקרי ("מהלך שיכור") כמודל בדיד לתהליכי דיפוזיה ותהליכים אחרים. משוואות דיפרנציאליות סטוכסטיות, כמו משוואת לנז'וון, המשמשת לתיאור תנועה בראונית. אחת התוצאות היסודיות בתחום זה היא הלמה של איטו. מודל תורים עושה שימוש בשרשראות מרקוב, שהן תהליך סטוכסטי למידול מספר האנשים הממתינים לשירות בתור. תהליך פואסון תהליך מורן מרטינגל שרשרת מרקוב מדיה וקבצים בנושא תהליך סטוכסטי בוויקישיתוף תהליך סטוכסטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תהליך סטוכסטי, באתר MathWorld (באנגלית) תהליכים אקראיים, דף שער בספרייה הלאומית בהקשר זה, ראו מודל למערכת מצבים שכזו: אוטומט סופי דטרמיניסטי.