laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיגל

האם התכוונתם ל... סיגל (סוג) (סִגָּל, סיגלית ובעבר סֶגֶל, בלעז Viola ו–Violet, עקב צבעם הסגול) – סוג של צמחים בעלי פרחים סיגל – שם פרטי לבנות בעברית, על שם הצמח; ראו גם אישים ששמם הפרטי הוא סיגל בהקשר לאריס סאן סיגל (שיר) – שיר של אריס סאן (שנכתב לאחייניתו) סיגל (מחזמר) – מחזמר המתאר את סיפור אהבתם של אריס סאן ועליזה עזיקרי אחר סיגל – מערכת לזיהוי וגילוי חל"כ, ראו אמצעי אב"כ של חיל ההנדסה הישראלי "סיגל" (גם "סיגלית") – כינויו של הלובסטר כפן גושמני בישראל, בקרב דייגים ובתחום הקולינרי סִיגֶל (Siegel) – שם משפחה ממקור גרמני שמשמעו חותם, נפוץ בקרב יהודים אישים ששם משפחתם סיגל באגסי סיגל (Siegel‏; 1906–1947) – עבריין יהודי-אמריקאי, מהדמויות הבולטות בפשע המאורגן בתקופת היובש ג'ייסון סיגל (Segel‏; יליד 1980) – שחקן קולנוע, תסריטאי ומוזיקאי יהודי–אמריקאי ג'רי סיגל (Siegel‏; 1914–1996) – קומיקסאי יהודי–אמריקאי דון סיגל (Siegel‏; 1912–1991) – במאי קולנוע יהודי–אמריקאי יהושע סיגל (סיגעל, Siegel‏; 1846–1910) – רב ופוסק הלכה פולני-אמריקאי שפעל בניו יורק סטיבן סיגל (Seagal‏; יליד 1952) – שחקן ואמן לחימה אמריקאי סגל (פירושונים) זיגל (פירושונים)
המאוזוליאום של גאלא פלקידיה

המאוזוליאום של גאלא פלקידיה (באיטלקית: Mausoleo di Galla Placidia) הנמצא ברוונה שבאיטליה הוא מבנה המאוזוליאום בו שוכן הקבר של גאלא פלקידיה, בתו של הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון מאשתו השנייה, גאלא. המבנה נבנה בין השנים 425 - 430 לספירה. האתר נחשב לאחד המבנים החשובים בראשית התקופה הביזנטית, בזכות חשיבות הפסיפסים שבו להבנת האמנות של ראשית ימי הביניים. המבנה נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית של ארגון אונסק"ו החל משנת 1996. המאוזוליאום נבנה בשוליה של כנסיית סנטה קרוצה (Santa Croce) והוקדש לכבוד הקדוש לורנס (בלטינית: Laurentius). לצד גאלא פלקידיה נקברו במאוזוליאום הקיסר הונוריוס, אחיה של גאלא, הקיסר קונסטנטיוס השלישי, בעלה של גאלא והקיסר ולנטיניאנוס השלישי, בנה. יש הסוברים כי אין זה מקום הקבורה של גאלא פלקידיה כיוון שידוע כי היא נפטרה ברומא. צורת המבנה משלבת בין קפלת מרטירים לבין קבר אימפריאלי לכדי יצירת מבנה מרכזני. צורתו של מבנה עשוי לבנים זה, היא כשל צלב, אשר שתיים מזרועותיו מעט ארוכות יותר בהתאמה. בהצטלבות הזרועות הוקם מבנה גובה הנשען על קשתות ועל פנדינטיבים. קירותיו הפנימיים של המבנה מצופים שיש ואילו הקשתות והלונטות (צורות של חצי-עיגול הצמודות לקיר) מחופות בפסיפסים. פסיפסים אלו, אשר הקנו למבנה את פרסומו, עשויים ברמה טכנית גבוהה מאוד, ומתארים נושאים המשקפים את האיקונוגרפיה של האמנות הנוצרית המוקדמת. בין הפסיפסים ובהם נושאים פיגורטיביים, מופיעים פסיפסים הנושאים דגמים גאומטריים, באופן דומה לפסיפסים במאוזוליאום של סנטה קונסטנצה. בכיפת המבנה מופיע פסיפס המתאר שמיים כחולים ובמרכזם צלב מוקף במעגלים של כוכבים. בכל אחד מארבעת שולי הכיפה מתוארים ארבעת האוונגליסטים, אשר חיברו את ספרי הבשורה השונים. האוונגליסטים מתוארים בצורה סמלית כבעלי חיים מכונפים. באחת הלונטות מופיע המרטיר לורנס מרומא (San Lorenzo). הוא מתואר בימין הקומפוזיציה כקדוש בעל הילה. הוא אוחז בצלב ובספר כסימן לאמנותו הנוצרית. במרכז מתוארת סבכת ברזל ומתחתיה אש, שעליה הוא עונה. הקומפוזיציה של תיאור זה מכילה חלון ממשי המופיע במרכז הלונטה. יש שראו תיאור זה כעדות לכך שהמבנה שימש כמקום המרטיריום של הקדוש, אולם לפי סברה מהימנה יותר, הייתה לקדוש זה משמעות מיוחדת בעיני גאלא פלקידיה. פסיפס נוסף המופיע בלונטה, מראה נושא בעל משמעות איקונוגרפית נוצרית ואשר מכונה הרועה הטוב (Buon Pastore). בפסיפס מתואר גבר צעיר הלובש טוניקה מוזהבת ונועל סנדלים. הוא אוחז צלב מוזהב וסביב ראשו הילה. הרועה יושב בתוך תיאור נוף וסביבו חמש כבשים. ג'נסין בספרה אודות האיקונוגרפיה הנוצרית מתארת משמעותיות שונות העולות מתיאור זה. פרשנות אחת היא כי התיאור בעיני המתבונן בן התקופה היה, כנראה, סמל לביטחון הנוצרי כשהוא מופיע לצידו של הכוח החילוני. משמעות אחרת, הנסמכת על ספרות מן התקופה, רואה ברועה סמל לישו אשר הקריב את חייו למען האנושות. מדיה וקבצים בנושא המאוזוליאום של גאלא פלקידיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המאוזוליאום של גאלא פלקידיה (באיטלקית) Lisa Ontiyoh West, "Re-Evalvuating the Mauseleum of Galla Placidia" Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 40. Krautheimer, Richard, Early Christian and Byzantine Architecture, Peguin Books Ltd, Middlesex, England, pp. 192-193 Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 40. Jensen, Robin Margaret, Understanding Early Christian Art, Routledge, London, 2000, p.40
קיימן ממושקף

קיימן ממושקף הקרוי גם קיימן תניני (שם מדעי: Caiman crocodilus) הוא מין קיימן ממשפחת האליגטוריים, הנפוץ באזורים נרחבים במרכז אמריקה ובדרום אמריקה. בתי הגידול הטיפוסיים בהם הוא חי הם אחו לח ונמוך וסביבות של נהרות. הוא יכול לחיות במים מתוקים, כמו גם במים מלוחים. יכולת הסתגלות זו הפכה אותו לתנינאי הנפוץ ביותר. אורכו של זכר טיפוסי נע בין שניים לשניים וחצי מטרים. הנקבות קצרות יותר, ואורכן הממוצע הוא 1.4 מטר. שמו של המין נובע מקיומה של בליטה בין עיניו, המשווה לעיניו מראה כאילו מונחים על עיניו זוג משקפיים. חוטמו של הקיימן הממושקף רחב יחסית. צבעו נע בין אפור לחום-זית. הקיימן הממושקף נפוץ באזורים נרחבים בדרום אמריקה. הוא גמיש בנוגע לבבתי הגידול בהם הוא חי, וכך הוא יכול לחיות באגמים, נהרות, ביצות ואפילו במקורות מים מלאכותיים שיצר האדם, כמו מקווי מים מלאכותיים ותעלות בצדי דרכים. הקיימן הממושקף בונה את הקן מאדמה ומצמחייה, ובה הוא מטיל עד 40 ביצים. הקנים ממוקמים לרוב בין צמחים הקרובים לחוף, אולם לפעמים הם נמצאים בסבכי עשב או באזורים פתוחים. לנקבה חוש אימהי מגונן במיוחד. הן מגדלות את התנינים הצעירים ביחד, כאשר נקבה אחת מטפלת בצאצאיה ובצאצאי תנינים אחרים. הקיימנים הממושקפים הצעירים ניזונים בעצמם מחסרי חוליות כמו חרקים ושבלולים, שמהווים חלק גדול גם בהמשך התפתחותם. תנינים גדולים יותר ניזונים מדגים, דו-חיים, זוחלים ועופות מים. התנינים הבוגרים מסוגלים לטרוף יונקים כמו חזירי בר וכדומה. הקיימן הממושקף הוא טורף סתגלני, דבר שתרם לשגשוגו באזורים נרחבים. הוא אינו מזיק לבני-אדם אך עלול לנשוך אם מטרידים אותו. קיימן עלה מעל פני המים קיימן ממושקף שוחה קיימן ממושקף טורף דג פיראנה מדיה וקבצים בנושא קיימן ממושקף בוויקישיתוף קיימן ממושקף, באתר ITIS (באנגלית) קיימן ממושקף, באתר NCBI (באנגלית) קיימן ממושקף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיימן ממושקף, באתר GBIF (באנגלית) הקיימן הממושקף באתר ה-IUCN קיימן ממושקף באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחזקאל חזום

יחזקאל חזום (30 בנובמבר 1946 – 21 במרץ 2023) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. חזום נולד בעיראק ובגיל צעיר עלה לישראל עם משפחתו, גדל ביפו והחל לשחק כדורגל בגיל תשע במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. כשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בדרבי נגד מכבי תל אביב. ב-20 ביוני 1964 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, במשחק מול מכבי פתח תקווה. בעונת 1965/1966, תחת הדרכתו של המאמן דוד שווייצר, זכה חזום עם הפועל תל אביב באליפות, לצידם של שייע פייגנבוים, דוד פרימו, שבי בן ברוך ודני בורסוק, בני דורו, וגדעון טיש הוותיק. חזום הצעיר כבש 7 שערי ליגה בעונה זו, כולל צמד בניצחון 3–2 על מכבי פתח תקווה במחזור ה-23. בעונה שלאחר מכן זכה חזום עם הקבוצה בליגת האלופות האסייתית (1967), אף על פי שנפצע כחודש לפני משחק הגמר ולא שותף בו. בעונת 1968/1969, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, כשלצידו מככבים יעקב רחמינוביץ', שמעון בן יהונתן, ג'ורג' בורבה ורוני קלדרון. בעונה זו כבש חזום 8 שערים. בעונה שלאחר מכן כבש צמד כשהפועל תל אביב שחזרה את הניצחון הגבוה ביותר שלה בליגה, 8–0 מול הפועל באר שבע. ב-1970 שוב העפילה הפועל תל אביב לגמר ליגת האלופות האסייתית (1970), והפעם חזום פתח בהרכב הקבוצה במשחק הגמר מול טאג' קלאב האיראנית, ואף כבש שער יתרון לזכות הפועל תל אביב, אך לבסוף ניצחו האיראנים 1–2. בשנת 1972 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה אחרי ניצחון 1–0 על הפועל ירושלים במשחק הגמר. חזום כבש 3 שערים במשחקי הגביע באותה עונה, כולל שער בחצי הגמר מול מכבי חיפה. חזום שיחק בהפועל תל אביב עד שנת 1977, ובסך הכל הופיע ב-324 משחקי ליגה במדי הקבוצה. חזום הוא סגן מלך השערים של הפועל תל אביב בכל הזמנים, שני רק לשייע פייגנבוים, עם 97 שערים בליגה ובסך הכל 135 שערים בכל המסגרות. לאחר שעזב את הקבוצה שימש כמאמן-שחקן במספר קבוצות בליגות הנמוכות, ולאחר מכן גם שימש למשך עונה אחת כעוזרו של מאמן הפועל תל אביב דוד שווייצר. חזום הלך לעולמו ב-21 במרץ 2023 בגיל 76. לזכותו של חזום 9 הופעות במדי נבחרת ישראל. ב-10 בנובמבר 1965 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, במשחק מול נבחרת בלגיה באצטדיון רמת גן, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966. חזום היה גם בסגל נבחרת ישראל במונדיאל 1970, בפעם היחידה בה העפילה הנבחרת לטורניר. ב-26 במאי 1973 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק מול נבחרת יפן בסיאול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974. הפועל תל אביב אליפות: 1965/1966, 1968/1969 גביע המדינה: 1971/1972 אליפות אסיה לקבוצות: 1967 יחזקאל חזום, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יחזקאל חזום, באתר Soccerway יחזקאל חזום, באתר National Football Teams יחזקאל חזום, באתר FootballDatabase.eu יחזקאל חזום, באתר מורשת הפועל אגדת הפועל ת"א יחזקאל חזום הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 21 במרץ 2023
דייב קאונס

דייוויד ויליאם קאונס (אנגלית: David William Cowens; נולד ב-25 באוקטובר 1948, בקנטקי, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הסנטר. קאונס שיחק 4 שנים שבהן הוא נחל הצלחה באוניברסיטת המדינה של פלורידה, והעמיד ממוצעים מרשימים: 19 נקודות ו-18 ריבאונדים. למרות גובהו הנמוך יחסית לתפקיד הסנטר (2.06 מ'), נבחר בשנת 1970 בבחירה הרביעית בדראפט על ידי הבוסטון סלטיקס, ובאותה שנה זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA. עונת השיא של קאונס הייתה ב-1973, כאשר נבחר ל-MVP של העונה הסדירה עם 20.5 נקודות, 16.2 ריבאונדים ו-4.1 אס', וסחף את קבוצתו למאזן הטוב בליגה, 14-68. באותה שנה נבחר אף ל-MVP של האולסטאר, והוביל את קבוצתו לניצחון עם 15 נקודות ו-13 ריבאונדים. קאונס שיחק בשבעה אולסטארים. בשנים 1974 ו-1976 זכה באליפות ה-NBA עם בוסטון. קאונס היה שחקן שנתן את כל כולו על המגרש. הוא שיחק בעוצמה ובהקרבה, ולא האט מהאינטנסיביות שלו לכל אורך שנותיו כשחקן. הוא היה ריבאונדר אדיר, שחקן הגנה למופת ותפס את מקומו בין הסנטרים המובילים בליגה, אף על פי שהיה נמוך מהם בהרבה. קאונס שיחק 10 שנים במדי הבוסטון סלטיקס. בעונת 1978-1979 שימש כמאמן-שחקן. ב-1982 חזר לשנה נוספת במדי המילווקי באקס, לאחריה פרש סופית. הוא סיים את הקריירה בממוצעים של 17.6 נקודות (46% מהשדה ו-78.3% מהקו), 13.6 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. בשנות ה-90 אימן בשארלוט הורנטס וגולדן סטייט ווריורס. ב-1996 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. כיום הוא עוזר מאמן בדטרויט פיסטונס. מדיה וקבצים בנושא דייב קאונס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הביוגרפיה של קאונס כשחקן מקצועני, באתר הרשמי של ה-NBA מאמר על קאונס(הקישור אינו פעיל), ב"פרויקט אגדות" של מנחם לס באתר הופס
נקודה קריטית

נקודה קריטית היא מונח בתרמודינמיקה. בנקודה הקריטית, מצבי נוזל רווי ואד רווי זהים. כלומר, במהלך חימום נוזל הנתון בלחץ קריטי הגבול בין שני מצבי הצבירה, נוזל ואדים (גז) הולך ומטשטש כאשר מתקרבים לטמפרטורה הקריטית. צפיפות הנוזל הולכת וקטנה וצפיפות הגז הולכת וגדלה וכאשר הטמפרטורה מגיעה לערך מסוים שתי הצפיפויות משתוות ומקבלים מצב צבירה אחד הנקרא זורם. חומר המצוי בתנאים של לחץ וטמפרטורה הגבוהים מהתנאים הקריטיים נקרא זורם סופר-קריטי. הנקודה הקריטית היא נקודת מפגש של שלוש פאזות של חומר נתון - אדים תת-קריטיים, נוזל תת-קריטי וזורם על-קריטי - ולכן, על פי חוק הפאזות של גיבס, ישנה נקודה קריטית יחידה במישור לחץ-טמפרטורה עבור מרכיב חומרי יחיד (בכך יש דמיון מסוים בין הנקודה הקריטית והנקודה המשולשת). הטמפרטורה, והלחץ בנקודה הקריטית נקראים הטמפרטורה הקריטית והלחץ הקריטי. בטמפרטורות גבוהות מהטמפרטורה הקריטית של חומר נתון, לא ניתן לנזל פאזה גזית שלו באמצעות הגדלת הלחץ, וזאת משום שהאנרגיה הקינטית של המולקולות גבוהה מהערך המוחלט של האנרגיה הפוטנציאלית השלילית הנגרמת על ידי כוחות המשיכה הבין-מולקולריים בנקודת המינימום שלה (אנרגיית הקוהזיה של החומר). עובדה זאת באה לידי ביטוי גם בכך שחום האידוי החל מהטמפרטורה הקריטית הוא אפס; במילים אחרות, אין צורך בהשקעה חיצונית של אנרגיית חום כדי לגרום למעבר פאזה. הנקודה הקריטית היא קצהו הימני של עקום הדו-קיום של נוזל וגז, והיא מצוינת באות 'C' בדיאגרמת מצבי הצבירה. דמיטרי מנדלייב כינה את הנקודה הקריטית "טמפרטורת הרתיחה המוחלטת". בקרבת הנקודה הקריטית, התכונות הפיזיקליות של הנוזל ואדיו משתנות באופן דרמטי, ושתי הפאזות נעשות דומות עד לבלי היכר. למשל, מים נוזליים בתנאים נורמליים הם כמעט בלתי-דחיסים, בעלי מקדם התפשטות תרמית נמוך ומקדם דיאלקטרי גבוה. בסמוך לנקודה הקריטית, כל התכונות הללו משתנות אל הפכן הגמור: המים הופכים לדחיסים ולדיאלקטריים ברמה נמוכה. בנקודה הקריטית, רק פאזה אחת קיימת; חום האידוי הוא אפס. בעוד במקרים הנפוצים יותר בחיי היום יום האיזותרמות של גז ואן דר ואלס מורכבות מנקודת מקסימום ונקודת מינימום, בטמפרטורה הקריטית שתי הנקודות הללו מתמזגות לנקודת פיתול אחת K, כמוראה באיור. פירוש הדבר הוא שבנקודה הקריטית מתקיים: ( ∂ p ∂ V ) T = 0 {\displaystyle \left({\frac {\partial p}{\partial V}}\right)_{T}=0} ( ∂ 2 p ∂ V 2 ) T = 0 {\displaystyle \left({\frac {\partial ^{2}p}{\partial V^{2}}}\right)_{T}=0} הצירוף של הטמפרטורה הקריטית T c {\displaystyle T_{c}} (שהיא הטמפרטורה הקבועה של האיזותרמה הקריטית) והלחץ הקריטי P c {\displaystyle P_{c}} מגדיר את הנקודה הקריטית בדיאגרמת הפאזות P-T. תכונות תרמודינמיות מופחתות נקודה קריטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האינטראקציה הבין-מולקולרית מורכבת מכוחות משיכה בטווח הארוך וכוחות דחייה בטווח הקצר, ולכן לאנרגיה הפוטנציאלית יש נקודת מינימום. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוזיול

קוזיול (בגרמנית: koziol) היא חברה המייצרת חפצי פלסטיק לבית ולמשרד. מפעלה של החברה והנהלתה יושבים בעיר ארבך אים אודנוולד במדינת הסה בגרמניה. את החברה הקים ברנהרד קוזיול ב-1927, אז פתח סדנה לעיבוד שנהב בעיר מיכלשטאדט. ב-1935 רכשה החברה מכונה ליציקות פלסטיק, ולאחר מלחמת העולם השנייה עברה לייצר כלי פלסטיק. ב-1950 החליט ברנהרד לייצר חצאי כדורי פלסטיק ממולאים במים שבתוכם הונחו בובת סנטה קלאוס ושבבי פלסטיק לבנים. ניעור של הכדור יצר אפקט של "שלג" בתוכו. הכדורים מיוצרים מאז באלפי עיצובים שונים. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 מייצרת החברה בעיקר כלי בית ומתנות. על עיצוב המוצרים אחראים מעצבים מהידועים בעולם, כגון אלסנדרו מנדיני ורנה בארבה. העיצובים המקוריים של החברה זכו בפרסי עיצוב בינלאומיים. תחום נוסף שבו עוסקת החברה הוא עיצוב חללים; אלמנטים דינמיים מחומרים שונים ובעיצובים שונים יוצרים מחיצות לחלוקת חללים, לחיפוי קירות ולנוי. מדיה וקבצים בנושא קוזיול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוזיול האתר לאדריכלים ומעצבים
גבר זר בא למשק

גבר זר בא למשק (בפינית: Vieras mies tuli taloon) הוא אחד מספריו הנודעים של מיקה ולטרי. בניגוד לשאר ספרי ולטרי שתורגמו לעברית, ספר זה אינו רומן היסטורי, אלא יצירה העוסקת בהווי החיים בכפר פיני נידח במחצית הראשונה של המאה העשרים. הספר יצא לאור ב-1937, תורגם לעברית בידי רמי סערי וראה אור בסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד. בבסיסו של הרומן תיאור השינויים המסעירים המתחוללים בחייהם החדגוניים של שלושה גברים ואישה אחת. בואו של גבר זר, שמוצאו ועיסוקו אינם ידועים, אל משק קטן במערב פינלנד משנה כליל את מערכת היחסים הסבוכה בין שלושת דיירי המשק שהתגוררו עד כה בגפם ויוצק תכנים חדשים גם לתוך חייו של הזר. הכפר הרדום והנידח שהמשק ממוקם בקצהו הוא הרקע לעלילת הספר, שראשיתו בעבר לוט בסודות, המשכו באהבה גורלית, עזה וקצרה וסופו בפשע. הכמיהה האנושית לאהבה מזככת והצורך לשמור על הקיים ולשַמרו מתנגשים בספר באורַח בלתי-נמנע ומביאים את השתלשלות המאורעות ביצירה אל שיאה. אחרית הדבר שצירף המתרגם רמי סערי לתרגום העברי של היצירה. כוללת ניתוח ספרותי של היצירה והתייחסות לחיי הסופר גבר זר בא למשק, באתר nrg‏, 17 בנובמבר 2006 - הפרק הראשון בספר רות אלמוג, כולם מחכים לסוף הטוב, לרצח, באתר הארץ, 16 בינואר 2007
קבוצת הספינל

קבוצת הסְפּינֶל היא משפחת מינרלים, כולם תחמוצות מתכתיות, שנוסחתם הכללית היא X)(Y)2O4). כאשר X מייצג קטיונים מתכתיים דו־ערכיים כדוגמת מגנזיום, ברזל, ניקל, מנגן ובדיל, כשגם הקטיון הארבע ערכי של העופרת עשוי להופיע במיקום זה. ו-Y מייצג קטיונים מתכתיים תלת־ערכיים כדוגמת אלומיניום, ברזל, כרום, ומנגן, כשגם הקטיון הארבע ערכי של טיטניום או הקטיון הדו ערכי של העופרת עשויים להימצא במיקום זה. לעיתים ימצאו באותה דגימה תערובת של יונים שונים. צורת תא היחידה של הסריג של משפחת המינרלים היא קובייה. אניוני החמצן מסודרים באריזה קובייתית צפופה ביותר הבנויה מטטרהדרונים שבמרכזם הקטיונים המתכתיים הדו־ערכיים (X בנוסחה) וקדקודיהם אטומי חמצן, ומאוקטהדרונים שבמרכזם הקטיונים המתכתיים התלת־ערכיים (Y בנוסחה). ב"ספינל הפוך" חצי מקטיוני ה-Y מצויים בלב הטטרהדרונים, ובלב האוקטהדרונים מצויים הן קטיוני ה-X והן קטיוני ה-Y. מחלקים את קבוצת הספינל לשלוש תת-קבוצות שאינן נוהגות להתערבב. סדרת הספינל (ספינל-אלומיניום), שבה ה-Y הוא אלומיניום, סדרת הכרומיט (ספינל-כרום) שבה ה-Y הוא כרום וסדרת המגנטיט (ספינל-ברזל) שבה ה-Y הוא ברזל. בקבוצת הספינל יש מעל ל-20 מינרלים. המינרלים החשובים ביותר בקבוצה כוללים את: סדרת הספינל-אלומיניום. מינרלים קשים יותר ושקופים יותר מהספינלים בסדרות האחרות. צורת הגביש הנפוצה היא אוקטהדרון והם מופיעים בסלעי יסוד בסיסיים, בפגמטיטים גרניטיים ובשכבות של אבני גיר מותמרים. המינרלים בסדרה זו נוטים להתערבב. המינרלים הנפוצים: ספינל - MgAl2O4, המינרל שנתן את השם לקבוצה כולה. צבעו בעיקר אדום, אבל גם ירוק, חום וחסר צבע. גאהניט - ZnAl2O4,מופיע בצבעים ירוק, כחול, צהוב, חום ואפור. הרציניט - FeAl2O4, צבעו שחור. גלקסיט - MnAl2O4, צבעו שחור. סדרת הספינל-כרום. כרומיט - Fe,Mg)Cr2O4) סדרת הספינל-ברזל. מגנטיט - Fe3O4 פרנקליניט - Fe,Mn,Zn)(Fe,Mn)2O4) אולווספין - TiFe2O4 ג'קובסיט - MnFe2O4 טרווריט - NiFe2O4 רינגוודיט - SiMg2O4, פולימורף של אוליבין נפוץ בתוך מעטפת כדור הארץ בעומק שבין 520 ל-660 קילומטרים, ומינרל נדיר במטאוריטים. ספינלים מהסוג Mg,Fe)(Al,Cr)2O4) נפוצים בפרידוטיט בחלקה העליון של מעטפת כדור הארץ, בין תחום האי רציפות מוהורובצ'יץ' ועד עומק של 70 קילומטרים. מתחת לעומק זה, ספינל (אם קיים) הופך עשיר יותר ויותר בכרום. ככל שהעומק גדל כך הופך גארנט מסוג פירופ להיות מינרל האלומיניום היציב יותר בפרידוטיט. בעומקים קטנים יותר מתחם אי הרציפות מוהורובצ'יץ' מינרל האלומיניום היציב יותר בפרידוטיט הוא פלגיוקלז סידני. במעבדה הצליחו לייצר מעל ל-200 סוגים שונים של ספינל, חלקם כאבני חן וחלקם כחומרים פרימגנטיים. Deer, Howie and Zussman (1966) An Introduction to the Rock Forming Minerals, Longman, pp.424-433. אנציקלופדיה בריטניקה מדיה וקבצים בנושא קבוצת הספינל בוויקישיתוף ספינל: ההיסטוריה והמסתורין מאחורי אבן־חן מופלאה(הקישור אינו פעיל) קבוצת הספינל באתר Mineral Galleries Spinel structure by Steven Dutch Spinel structure להבנת הנושא ראו באתר webmineral אנימציה מבוססת Java של המינרל ספינל שבו במרכז הטטרהדרונים נמצא מגנזיום ובמרכז האוקטהדרונים נמצא אלומיניום.
מאט מקווין

מת'יו 'מאט' מקווין (באנגלית: Matthew 'Matt' McQueen‏ 18 במאי 1863 – 28 בספטמבר 1944; נולד בהארת'היל שבסקוטלנד) היה כדורגלן סקוטי אשר הפך למנהל ומאמן בליברפול. בתחילת הקריירה שלו שיחק מקווין בקבוצות לית' אתלטיק והארטס בסקוטלנד, לפני שהוחתם בליברפול על ידי המאמנים ו. א. בארקלי וג'ון מק'קנה באוקטובר 1892. מאט ואחיו יו מקווין הובאו לליברפול יחד עם מספר שחקנים סקוטים נוספים בעת הקמתה של ליברפול, לאחר החלטתם של אברטון לעזוב את אנפילד ולעבור לגודיסון פארק. את הופעת הבכורה שלו ערך מקווין ב-29 באוקטובר 1892 בניצחון 0-9 על ניוטאון בסיבוב השני של גביע ההתאחדות. את שערו הראשון כבש מקווין ב-3 בדצמבר באותה השנה בניצחון 0-7 על פליטווד ריינג'רס בליגת מחוז לנקשייר. שני האחים מקווין השתתפו במשחקה הראשון אי פעם של ליברפול בליגה הבכירה, ניצחון 0-2 על מידלסברו איירונופוליס ב-2 בספטמבר 1893. עונתה הראשונה של ליברפול בליגה הייתה רצופת אירועים עבור מקווין, שמצא את עצמו משחק במספר עמדות שונות במגרש, לרבות 5 משחקים בין הקורות, עמדה אליה התרגל מקווין ואייש 37 פעמים במהלך 3 העונות הראשונות של ליברפול. בכך הפך מקווין למחזיק שיא ייחודי - הוא השחקן היחיד בהיסטוריית הכדורגל האנגלי שזכה בשתי אליפויות, אף שהיו בליגת המשנה, הן כשחקן שדה והן כשוער. מקווין נטל חלק בשתי זכיות באליפות ליגת המשנה בעונות 1893/1894 ו-1895/1896. הוא רשם בסך הכול 150 הופעות במדי ליברפול בכל התפקידים על המגרש, בהן 49 משחקים בעמדת השוער. פעמיים שיחק במדי נבחרת סקוטלנד, בתקופה בה שיחק בלית'. את הופעת הבכורה בנבחרת ערך ב-22 במרץ 1890 במסגרת אליפות הבית הבריטית בניצחון 0-5 על ויילס. בעת פרישתו ממשחק פעיל עבר מקווין לשיפוט ושימש כקוון במשך תקופה קצרה ב-1904. ב-1918 החל את דרכו בצוות הניהולי של ליברפול. מקווין קיבל את משרת המאמן כתפקיד זמני בתחילת 1923, כאשר דייוויד אשוורת' הודיע על עזיבתו לטובת אימון אולדהם אתלטיק, החלטה מפתיעה בהתחשב בעובדה שזכה עם ליברפול באליפות הליגה בעונה הקודמת, ונראה היה שמי שמוליך את המועדון בדרך הבטוחה לאליפות שנייה ברצף. מקווין המשיך את פועלו של אשוורת', זכה באליפות הליגה הבכירה ונשאר בכיסא המאמן במשך חמש עונות נוספות, למרות שהיה כמעט בן 60 כאשר מונה לתפקיד. כמו כן היה מקווין לשחקן העבר הראשון שהופך למאמן הקבוצה. מקווין נפגע בתאונת דרכים כאשר נסע לשפילד למשימת ריגול אחר קבוצה יריבה, ואיבד אחת מרגליו. בריאותו נפגעה והמשיכה להידרדר עד שנאלץ לפרוש מתפקידו בפברואר 1928. מקווין התגורר בקמלין רואד, מרחק הליכה מאנפילד ונותר דמות פופולרית ואהודה במועדון עד מותו. מקווין נפטר בספטמבר 1944 בגיל 81. מאט מקווין בהיכל התהילה של ליברפול
תו (מחשב)

תו (Character ולעיתים בקיצור Char) הוא יחידת מידע או סוג משתנה, לרוב פרימיטיבי, הקיים בשפות תכנות רבות. משתנה מסוג זה מכיל ייצוג של סימול תו בודד, לרוב באמצעות שמירת הערך המפרי ה-ASCII של אותו התו. בשפות תכנות רבות, רצף של תווים נקרא מחרוזת ובאמצעות מבנה זה ניתן לשמור מידע טקסטואלי נגיש הן למכונה המחשוב והן למשתמשים בה. בישראל השתרשה צורת הגייה משובשת לסוג משתנה זה ונהגת פעמים רבות כ"צ'אר", זאת בעקבות תחילית ה-Ch המופיעה ב-Char. עם זאת, צורת ההגייה הנכונה היא כ"קאר". במערכות מחשב מיוצגים התווים באמצעות קידודים בינאריים שונים. מספר התווים האפשריים בכל קוד נקבע לפי מספר הסיביות שמרכיבות תו אחד. בקוד ISO 8859 ובקוד EBCDIC כל תו מורכב מ-8 סיביות, ולכן מספר התווים האפשרי בכל אחד מקודים אלה הוא 28 = 256. בקודים אחרים (כגון ASCII) תו הורכב מ-7 סיביות, שאפשרו רק 128 תווים שונים. בקוד יוניקוד, בגרסאות ראשונות שלו תו יוצג על ידי 16 סיביות, שאפשרו 65,536 תווים שונים. גרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2,048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים. הסיביות המרכיבות כל תו ניתנות לכתיבה בקוד בינארי, אך נוח יותר לעשות זאת בכתיב הקסדצימלי. דוגמה: הערך 0xC1 בקוד EBCDIC הוא ייצוגה של האות A. חשיבותו של התו, היא המסוגלות שלו לשמור כל סוג תו כצורת String באורך של 1, אפשרות לשמר Integers בעלי אורך של 1 כצורת Char, כל סימן, וכל אות (קטנה וגדולה), אשר גודלן לא עולה על יותר מתו בודד אחד. סיבית קידוד תווים What is character – javatpoint, www.javatpoint.com (באנגלית) Character Definition – What is a text character?, techterms.com Computer Character – GM-RKB, www.gabormelli.com What is Character? | Learn the Importance and Types of Character, EDUCBA, ‏2021-12-04 (באנגלית אמריקאית)
קסטור ופולוקס

קַסְטוֹר ופּוֹלוּקְס הם דמויות במיתולוגיה היוונית. הם קרויים גם "פולידאוקס וקסטור" במיתולוגיה הרומית, וכן גם ה"דיוֹסְקוּרִים", ו"גֶ'מיני" ("התאומים"). סיפורם מתאר יריבות, שוני וניגודיות, ובמקביל קִרבה רבה, הן משפחתית וגופנית והן בקשר הרגשי ובגורל המשותף. קסטור ופולוקס הם תאומים, בניה של לֶדָה מלכת ספרטה. אף על פי שלא היה להם אב משותף, נולדו שניהם כאחים תאומים. קסטור היה בן תמותה, ולעומתו היה פולוקס, בנו של זאוס, בן אלמוות. על פי המיתולוגיה, לאחר שזאוס אבי האלים, בא לאימם בדמות ברבור ועיבר אותה, היא הטילה שתי ביצים: מהראשונה בקעו קסטור וקליטמנסטרה, ילדיה של לדה מנישואיה לטינדראוס, ואילו מהביצה השנייה בקעו ילדיו של זאוס, פולוקס והלנה. במסע הארגונאוטים לקחו האחים חלק פעיל ביותר. איסון, אביו של יאסון, נושל מתפקידו כמלך יולקוס (אנ') על ידי אחיו למחצה, פליאס (אנ'), שהטיל על אחיינו למצוא את גיזת הזהב תמורת המלוכה. האחים זומנו ליאסון, והסכימו להצטרף למסעו. במהלך המסע הארגונאוטים נחתו בארצו של המלך החזק והאכזרי אמיקוס (אנ'). המלך נהג לזמֵן את כל האורחים שהגיעו אל ממלכתו לתחרות איגרוף מולו, והיה הורג אותם. פולוקס, למזלו, ניצח את המלך, ככל הנראה עקב היותו בן אלמוות. לאחר שלקחו את גיזת הזהב חזרו התאומים לממלכת יולקוס. שם התברר שדודם מסרב להחזיר את כס המלוכה. האחים עזרו ליאסון לנקום בו ולהפיל את פליאס. אחותם, הלנה היפה, הייתה ידועה ביופייה עוד לפני נישואיה. רבים חיזרו אחריה עוד בילדותה, ואחד מהם, תזאוס המפורסם, מלך אתונה, בן דודו של פולוקס מצד אביו זאוס, העז לחטוף אותה, לאחר שנשבע שיתחתן עם אחת מבנות זאוס. האחים פלשו לאתונה בעצמם, החזירו את הלנה, ואפילו חטפו את אימו הזקנה של תזאוס, אייתרה (אנ'), ושיעבדו אותה בתור שפחתה של הלנה, עד שהיא שוחררה בידי נכדיה, בניו של תזאוס. פעם אחת, האחים קיבלו הזמנה לחתונה הכפולה של בני דודיהם, התאומים אידס ולינקאוס. הם התאהבו בכלותיהם, פויבה (בת לאוקיפוס) (אנ') והילאיירה (אנ'), ואפילו ניסו לחטוף אותן. לאחר מספר ניסיונות כושלים להילחם על האחיות בדרכים תרבותיות, הם החליטו להילחם עד המוות. בקרב קסטור הרג את לינקאוס, אך נפגע מידיו של אידס, שנהרג במקום בידי פולוקס. דקות ספורות לאחר הקרב קסטור מת. פולוקס, שהיה בן אלמוות, התאבל על אחיו ולא היה מוכן להיפרד ממנו. בסופו של דבר ויתר פולוקס על חיי נצח על מנת שיוכל להישאר עם אחיו התאום. את שארית חייהם הם בילו בין גן עדן לגיהנום, בשאול של האדס. הדבר נגע לליבו של זאוס, אבי האלים, ולאחר שבנו הקריב את חייו למען אחיו, החליט זאוס למקם את שני האחים התאומים קרובים הן זה לזה והן אליו, בשמיים. קסטור ופולוקס הונצחו באסטרונומיה ובאסטרולוגיה. באסטרונומיה נקראה על שמם קבוצת כוכבים בשם "קונסטלציית התאומים". באסטרולוגיה הונצחה האגדה על אודותם במזל תאומים. שני הכוכבים הבולטים בקבוצה נקראו על שם השניים, קסטור ופולוקס. תוכנית החלל ג'מיני נקראה כך משום שהחלליות במסגרתה נשאו שני אסטרונאוטים יְשובים זה לצד זה כתאומים. קסטור ופולוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קסטור ופולוקס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.