laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקפת ניצחון

הקפת ניצחון (באנגלית: victory lap או lap of honor) הוא מונח המשמש לתיאור הקפה נוספת של מסלול המרוצים שעורך המנצח במרוץ לאחר תום המרוץ. הקפה זו, הנעשית במהירות נמוכה, מאפשרת למנצח לחגוג את ניצחונו ונותנת לצופים הזדמנות לברך ולכבד את המתחרים. בפורמולה 1, למשל, המרשלים האחראים על דגלי המרוץ יניפו את דגליהם במחוות הצדעה. במהלך ההקפה האוהדים מוחאים כפיים או מנופפים בידיהם לעבר המתחרים, ולפעמים אלו מנופפים להם בחזרה בתגובה. לעיתים, בעיקר כאשר מתחרה מנצח במרוץ במדינת מוצאו, המנצח מנופף בדגלהּ של מדינתו. במהלך הקפת הניצחון היו מספר פעמים שבהם אחד המתחרים העלה אל מכוניתו נהג אחר כדי להחזיר אותו למקומו. כך, למשל, נייג'ל מנסל העניק "טרמפ" לאיירטון סנה בהקפת הניצחון של גרנד פרי בריטניה 1991, לאחר שהדלק במכוניתו של האחרון נגמר. באתלטיקה, ג'ון אקיאי-בואה האוגנדי היה הראשון שערך הקפת ניצחון עם דגל מדינתו בדיו, לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות באולימפיאדת מינכן (1972), מדליית הזהב האולימפית הראשונה אי־פעם של אוגנדה. מדיה וקבצים בנושא הקפת ניצחון בוויקישיתוף עמית לוינטל, פורמולה 1: המילטון שוב אלוף, באתר ישראל היום, ‏23 בנובמבר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגרירות ישראל באסטנה

שגרירות ישראל באסטנה היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל לרפובליקת קזחסטן. השגריר המכהן כיום הוא אדווין נתן יאבו גלוסמן. השגרירות שכנה בעבר באלמטי, שהייתה בירת קזחסטן בעת הקמתה ב-1992, ונותרה בה גם לאחר הפיכת אסטנה לעיר בירה ב-1997. ב-13 באפריל 1992 כוננו ישראל וקזחסטן יחסים דיפלומטיים. שגרירות ישראל בקזחסטן הוקמה באלמטי, בירת קזחסטן באוגוסט 1992. השגרירות הואמנה ב-1993 גם על קירגיזסטן. באוגוסט 2004 נפגש מזכיר המדינה של קזחסטן עם השגריר משה קמחי, כדי לדון בקשרים חברתיים וכלכליים בין המדינות ובהעברת שגרירות ישראל לבירה החדשה אסטנה. ב-2007 הועברה השגרירות מאלמאטי לאסטנה, בירת קזחסטן מ-1997. השגרירות נחשבת כיום לשגרירות הישראלית הקרה ביותר בעולם (החליפה בכך את אוטווה). לרגל המעבר פרסמה השגרירות ספר מאת השגריר רן ישי בשם שחר בחצות ליל. אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל באסטנה שגרירות ישראל באסטנה, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות ישראל באסטנה, ברשת החברתית פייסבוק כל הכותרות של היום - מדיני, חדשות, 13 באפריל 1992 דובק – שבריר בהודו. אביטל עוברת לניו-יורק, חדשות, 14 באוגוסט 1992 רן ישי, שחר בחצות ליל, חממה ספרותית, 2012
חפרפרת

חפרפרת (שם מדעי: Talpa) היא יונק ממשפחת החפרפרתיים בסדרת אוכלי החרקים בעל כושר חפירה מפותח - במשך דקה אחת היא מסוגלת לחפור באדמה רכה תעלה שאורכה יותר ממטר. בישראל אין חפרפרות כלל. לעיתים מבלבלים בין החפרפרת לבין החולד. המקור לבלבול היא העובדה ששני בעלי החיים שוכנים מתחת לאדמה ושניהם עיוורים, אך למעט דמיון זה, אין כל קשר ביניהם. לחפרפרת לרוב פרווה חומה ועבה. היא שוכנת מתחת לפני הקרקע וממעטת לצאת מעליהם, ומשום כך איבדה את יכולת הראייה כמעט לחלוטין, שכן עיניה קטנות מאוד. במהלך חייה היא בונה מערכת מסועפת של מחילות. במקום עיניה, החפרפרת משתמשת באפה ובאוזניה על מנת למצוא את מזונה. חוש הריח של החפרפרת מאפשר לה לא רק לזהות את טיבו של מקור הריח, אלא גם לאתר את מקומו בצורה מדויקת. לחפרפרת יש שני נחיריים, שבכל אחד מהם קולטני ריח, המעבירים אותות למוחה. המוח של החפרפרת מסוגל לעבד את האות המגיע מכל נחיר כדי לזהות במדויק את הכיוון שממנו מגיע הריח. אפה הרגיש מסוגל להתחקות אחר דרכו של השלשול, מזונה העיקרי, באדמה. החפרפרות משוטטות במנהרותיהן ללא הרף ומחפשות שלשולים, תולעים ובעלי חיים זעירים אחרים למאכל. החפרפרת מסוגלת לאכול ביום אחד מזון כמשקל גופה, ולכן היא נאלצת לחפש מזון מדי שעות אחדות. סוג חפרפרת (Talpa) מין חפרפרת אלטאי (Talpa altaica) מין חפרפרת עיוורת (Talpa caeca) מין חפרפרת קווקזית (Talpa caucasica) מין חפרפרת אירופאית (חפרפרת מצויה; Talpa europae) מין חפרפרת האב דוד (Talpa davidiana) מין חפרפרת לבנטית (Talpa levantis) מין חפרפרת ספרדית (Talpa occidentalis) מין חפרפרת רומית (Talpa romana) מין חפרפרת בלקנית (Talpa stankovici) חפרפרת ככובת אף חולד ארצישראלי חולד חפרפרת, באתר ITIS (באנגלית) חפרפרת, באתר NCBI (באנגלית) חפרפרת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חפרפרת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חפרפרת, באתר GBIF (באנגלית) "מתחת לאדמה" ליאור שמיר, חדשות המדע, גליליאו (כתב עת),גיליון 176, אפריל 2013, עמוד 12-13
נחל שפמנון

נחל שפמנון (שם בערבית: "ואדי ברבוטיה" – שפמנון בערבית) הוא נחל אכזב, אשר עובר במרכז רמת הגולן ונשפך לכנרת באזור ביצות בקעת בית צידא. תחילתו של הנחל כשלושה קילומטרים צפונית־מזרחית למושב כנף. מאזור זה זורם הנחל לכיוון מערב. ערוצו של הנחל רדוד בשטחו ומישורו עשוי בזלת. דרומית־מערבית לשרידי הכפר הסורי הנטוש עיון חמוד, נובע מעיין קטן ללא שם ומסביבו עצי צפצפה. והסביבה משופעת בצמחייה אופיינית לאזור כנענע משובלת ופטל קדוש. מערבית למעיין חוצה תוואי תעלת ההטיה הסורית את הנחל. בצד הנחל באזור זה מוטל טרקטור סורי שנפגע מירי של טנק ישראלי במהלך פעילות צה"ל במלחמה על המים בין ישראל לסוריה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הנחל ממשיך וזורם מערבית למושב כנף ולאחריו הוא זורם לעמק רחב ידיים. הוא ממשיך וזורם דרומית לצומת גמלא. מכאן זורם הנחל מהגולן אל בקעת בית צידא והוא ממשיך לרוחבה לכיוון דרום-מערב, בין המטעים של מושבי האזור. לאחר מכן הנחל נשפך לכנרת דרומית־מזרחית לביצות בית צידא.
הסתדרות נשים עבריות

הסתדרות נשים עבריות היה ארגון נשים יהודי שפעל בארץ ישראל בשנים 1920–1933. עיקר עיסוקו היה בסיוע לנשים הרות ולאמהות צעירות ועבודה סוציאלית. הארגון הקים את תחנות "טיפת חלב" הראשונות בארץ ישראל. בשנת 1933 התאחד הארגון עם הפדרציה הארצית של ויצו. הארגון המאוחד, שנקרא הסתדרות נשים ציוניות, היה לחלק מויצו העולמית. התארגנות הסתדרות נשים עבריות החלה על בסיס מקומי בירושלים. בת-שבע קסלמן, פעילת הדסה מארצות הברית שהגיעה לארץ-ישראל בשנת 1919, נפגשה בתנאים הקשים של הלידה וגידול התינוקות בירושלים, ובשיעור תמותת התינוקות הגבוה. היא הגתה את הרעיון של ארגון נשים מקומי, שיפעל בשיתוף פעולה עם הדסה. יושבת ראש הארגון הראשונה הייתה הנרייטה סאלד, שאף היא עלתה באותה תקופה מארצות הברית. אספת ההקמה שלו נערכה בירושלים ביולי 1920, ונכחו בה כ-100 נשים מכל העדות. בשנים הבאות נוספו על הסניף הירושלמי ארבעה סניפים נוספים, בתל אביב, חיפה, צפת וטבריה. למרות עיסוקה בסיוע לזולת, לא הייתה הסתדרות נשים עבריות ארגון צדקה מסורתי. היא נועדה גם לארגן את הנשים המקומיות ולמשוך אותן לעבודה ציבורית. כבר באספת ההקמה התקבלה החלטה, שההסתדרות תארגן את כלל הנשים, גם מגישות העזרה וגם אלה העלולות להזדקק לה. לשם כך נקבעו דמי חברה נמוכים. החידוש היה בתפיסה, שהנזקק אינו מקבל נדבה אלא את המגיע לו כחבר בקהילה. מטרת הסיוע הוא הפחתת מספר הנזקקים ושיפור החברה. אחד מתחומי הפעילות העיקריים של ההסתדרות היה רפואה לנשים הרות ולתינוקות, ובכלל זה רפואה מונעת. תחנות הסיוע לאם ולילד ("טיפת חלב"), שהוקמו בהתחלה בירושלים ולאחר מכן באזורים אחרים, נועדו לספק ליווי רפואי לאמהות ולידיהן, אבל גם לספק הדרכה וייעוץ. במקביל התחילה לסייע למשפחות במצוקה, והקימו מרכזים ללימוד עברית, תפירה ולפעולות תרבותיות. פעילותה הייתה מאורגנת ומתוכננת והניחה את היסודות לעבודה הסוציאלית המקצועית בארץ. יש לציין שמרבית הפעילות היו בעצמן עולות חדשות, שהמפגשים החברתיים של ההסתדרות סיפקו להן מסגרת חברתית ותרבותית וכלי להתגברות על קשיי השפה. ממפגשים חברתיים אלה יצאו גרעיני ההתנדבות שנועדו לעזור לאחרות. הסתדרות נשים עבריות הוציאו לאור את עיתון "האשה" בין השנים 1926-1929, עיתון הנשים הראשון בארץ ישראל שיצא באופן סדור. החל מאמצע שנות ה-20 החלו דיונים על איחוד ארגוני הנשים הפעילים בארץ ישראל. מטרות האיחוד היו יצירת עצמאות וריכוז הכח מול ההחלטות שהתקבלו בחו"ל מצד אחד, וריכוז מאמצי גיוס הכספים מצד שני. ניסיונות אלה נתקלו בקשיים על רקע ההבדלים בגישה ובדגשים של הארגונים השונים, אבל לבסוף הצליח המהלך ובשנת 1933 התאחדה הסתדרות הנשים העברית עם הפדרציה הארצית - ויצו. הגוף המאוחד נקרא הסתדרות נשים ציוניות, ופעל תחת כנפי ויצו העולמית. פמיניזם בישראל התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל אסתר זמורה, נשים עבריות ציוניות - סיפורה של "הסתדרות נשים עבריות". עפרה גרינברג, חנה הרצוג, ארגון נשים וולונטרי בחברה מהתהווה - תרומתה של ויצו לחברה הישראלי. חנה ספרן, לא רוצות להיות נחמדות חנה הרצוג - ארגוני נשים בחוגים האזרחיים - פרק נשכח בהיסטוריה של היישוב מיכל זמורה כהן, הסתדרות נשים עבריות, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
דין הבחנה

דין הבחנה הוא דין בדיני הגיור, לפיו בני זוג נוכרים המתגיירים יחד, צריכים לפרוש מקיום יחסי אישות במשך שלושת החודשים הראשונים לגיורם, מתוך הנחה שכעבור שלושה חודשים ניתן לדעת אם הגיורת הרתה טרם הגיור או לא. בתלמוד הבבלי מובאת ברייתא לפיה ”גר וגיורת צריכין להמתין ג' חֹדשים” (מסכת יבמות דף מ"ב עמוד א'). הגמרא שם מביאה שני נימוקים לצורך בהבחנה: "להבחין בין זרע שנזרע בקדושה לזרע שלא נזרע בקדושה", כלומר כדי לדעת האם הכניסה להיריון התרחשה בעוד האם נוכרית או יהודיה. וזאת משום שחכמים למדו מהפסוק שנאמר במסגרת ברית המילה "להיות לך לאלוהים ולזרעך אחריך", שיש חשיבות לדעת את ייחוס הילד הנולד. הסברו של רבא: "גזירה שמא ישא את אחותו מאביו, וייבם אשת אחיו מאמו, ויוציא את אמו לשוק, ויפטור את יבמתו לשוק". כלומר הידיעה אם העיבור היה לפני הגיור או אחריו חשובה כדי לדעת מהו מעמדו המשפטי המדויק של הילד הנולד, דבר המשפיע על סיטואציות שונות במשפחה שהיעדר הידיעה מתי היה העיבור עלול לגרום לתקלות. בברייתא בתלמוד הבבלי מובאת מחלוקת בין רבי יוסי לרבי יהודה האם פנויה שהתגיירה צריכה לפרוש 3 חודשים טרם נישואיה. לדעת רוב הפוסקים, הלכה כרבי יוסי שאינה צריכה לפרוש, וכך הבינו האחרונים מפסקו של השולחן ערוך: ”שפחה וגיורת שהיו נשואות לבעלים בגיותן ובעבדותן, ונתגיירו או נשתחררו – צריכות להמתין. ואפילו גר ואשתו עובדי כוכבים, שנתגיירו – מפרישין אותם צ' יום, כדי להבחין בין זרע הנזרע בקדושה לזרע שנזרע שלא בקדושה” (שולחן ערוך אבן העזר סימן י"ג סעיף ה'). אולם לדעת הרדב"ז גם פנויה שמתגיירת צריכה לפרוש. בספר משנה למלך חידש שנוכרית שהתגיירה בעודה מעוברת אינה צריכה לשלושה חודשי הבחנה, משום שברור לכל שהעיבור היה בעודה נוכרית. וכדעתו כתבו פוסקים רבים. על פי זה הוסיף הרב יחזקאל לנדא בספר דגול מרבבה שגם אם המתגיירת הגיעה לגיל שכבר אינה יכולה ללדת, אינם צריכים פרישה שלושה חודשים. לדעת הרב משה פיינשטיין, אשה שהתגיירה וראתה וסת לאחר הגיור, אינה צריכה לפרוש מאז את יתר חודשי ההבחנה, משום שהוכח שאינה מעוברת. שו"ת הרדב"ז חלק א' סימן קצ"ו. על הלכות גירושין פרק י"א הלכה כ"א. בדבריו ה'שולחן ערוך' אבן העזר סימן י"ג סעיף ה'.ל אגרות משה אבן העזר חלק בי סימן ה'.
קורבן גר

בהלכה, קורבן גר הוא קורבן עולה שהגר מקריב עם השלמת תהליך גיורו, כחלק מכניסתו לעם ישראל שכרת ברית עם ה' במעמד הר סיני. מעת שנחרב בית המקדש, אין הגרים מקריבים קורבן זה. דיני הגיור נלמדו ממעמד הר סיני, שבו, על פי המסופר בספר שמות, נכנס עם ישראל לברית עם ה'. למעמד זה קדמו מילה וטבילה, ובמסגרת המעמד הוקרבו קורבנות הברית, כפי שנאמר בפרשת משפטים: ”וַיִּשְׁלַח אֶת נַעֲרֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וַיַּעֲלוּ עֹלֹת, וַיִּזְבְּחוּ זְבָחִים שְׁלָמִים לַה' פָּרִים” (שמות פרק כ"ד פסוק ה'). חכמים למדו מכך שגם כל גר שמתגייר צריך מילה (אם הוא זכר), טבילה וקורבן, על מנת להתגייר. עוד למדו חכמים מהפסוק: ”וְכִי יָגוּר אִתְּכֶם גֵּר אוֹ אֲשֶׁר בְּתוֹכְכֶם לְדֹרֹתֵיכֶם” (במדבר ט"ו, י"ד) שבכל דור ניתן להתגייר, וממילא גם לאחר חורבן בית המקדש, כשלא ניתן להקריב את קורבן הגר, אפשר לגייר גם ללא הקרבת הקורבן. קורבן הגר הוא שני תורים או שני גוזלי יונה, שבשונה משאר הקינים - שניהם מוקרבים כקורבן עולה. אמנם ניתן להביא את קורבן הגר גם מבהמה. כמו כן, ניתן להקריב שני קורבנות אחד לעולה ואחד לשלמים, כפי שהקריבו ישראל בעת מעמד הר סיני קורבן הגר, שו"ת חבל נחלתו חלק ו' סימן ל"א, באתר ויקיטקסט טרם אכילת קורבן הפסח בעת יציאת מצרים. שאותה למדו חז"ל ומפרשי המקרא מהפסוק: "לֵךְ אֶל הָעָם וְקִדַּשְׁתָּם הַיּוֹם וּמָחָר וְכִבְּסוּ שִׂמְלֹתָם" (ספר שמות, פרק י"ט, פסוק י'). תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ט', עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ח', עמוד ב' ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אן נסמית'

אן גיבסון נסמית' (באנגלית: Anne Gibson Nasmyth;‏ 13 בנובמבר 1798 – 28 בינואר 1874) הייתה מורה וציירת ממשפחת נסמית' מאדינבורו. היא לא הייתה הבת המוצגת ביותר אבל נחשבה ל"ציירת הטובה ביותר במשפחה המוכשרת הזו". לאחר מות הוריה הפך ביתה בפוטני למרכז משפחת נסמית' המורחבת. אן נסמית' נולדה ב-13 בנובמבר 1798 לאלכסנדר נסמית' וברברה באדינבורו. אביה היה מהנדס ואמן מצליח מאוד שלקח על עצמו הזמנות לא רק בציור אלא גם תפאורות תיאטרון באדינבורו ובלונדון. המשפחה הפעילה בית ספר לציור באדינבורו ועם הזמן בית ספר בלונדון. היא הייתה אחת מאחד עשר ילדים שאביהם לימד לצייר. אלכסנדר היה להוט שבנותיו תוכלנה לתרום לעסק המשפחתי ולהיות עצמאיות. שניים מאחיה, פטריק נסמית' וג'יימס נסמית' ציירו אבל ג'יימס היה גם ממציא ומהנדס מפורסם. אן וחמש מאחיותיה הפכו לציירות. בית הספר לציור שלהם באדינבורו נוהל על ידי שש האחיות, כאשר הבכורה, ג'יין, הובילה. בית הספר משך נשים צעירות והן לימדו לצייר והן היו נלקחות למסעות רישום בטבע. אחותה אליזבת נסמית' הייתה נשואה לשחקן דניאל טרי והוא מת בשנת 1829. באותה שנה החלה אן לעזור בשיעורים בלונדון בבית אחותה, ביתה של אליזבת בפורטלנד פלייס. בשנת 1831 בילתה אן עם אחיה, ג'יימס וג'ורג', כשהם התחילו בקריירה שלהם כמהנדסים במנצ'סטר. כאן היא פגשה מהנדס בשם ויליאם בנט. אן לא הייתה פרודוקטיבית בהצגת עבודותיה כמו אחיותיה האחרות, אבל היא כן הציגה ציור באקדמיה המלכותית, החברה המלכותית של האמנים הבריטיים, האקדמיה המלכותית היברניאן, האקדמיה המלכותית הסקוטית והמוסד הבריטי. הציורים שלה היו של האזור הכפרי הסקוטי, כולל תיעוד מזג האוויר הקשה. עבודותיה כללו גם תמונות של פרחים וגנים. היא המשיכה ללמד בביתה של אליזבת עד 1838 כאשר נישאה לוויליאם בנט בכנסיית סנט פנקראס. הם נסעו לאיטליה לירח הדבש והקימו את ביתם בסלפורד. ויליאם בנט הבטיח השקעה מהונו לאחיה של אן, כאשר הלווה לו כסף להוצאת פטנט על פטיש הקיטור שלו. בשנת 1840 נפטר אביה, ואמה ואחיותיה הרווקות עזבו. בשנת 1851 אן ויליאם עברו לפוטני בלונדון. ויליאם מת ב-1866 והוא נקבר בבית קברות בפוטני. היא נקברה לצידו ב-28 בינואר 1874. נהר, מצודה ועיר מצודת וינדז'ור דיוקן אביה - אלכסנדר נסמית' נוף נהר בסקולטלנד מדיה וקבצים בנושא אן נסמית' בוויקישיתוף Germaine Greer (1979). The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work. Tauris Parke Paperbacks. p. 20. J. C. B. Cooksey, ‘Nasmyth, Alexander (1758–1840)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 J. C. B. Cooksey, ‘Nasmyth family (per. 1788–1884)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. Casemate Publishers. pp. 194 Samuel Smiles (20 February 2015). Industrial Biography - Iron Workers and Tool Makers. Read Books Limited. pp. 229
ברברה נסמית'

ברברה נסמית' (באנגלית: Barbara Nasmyth‏; 15 באפריל 1790 – 11 בפברואר 1870) הייתה ציירת בצבעי שמן ואקוורל ומחנכת סקוטית. ברברה נסמית' הייתה בתו של האמן אלכסנדר נסמית'. אחיותיה ג'יין נסמית', מרגרט נסמית', אליזבת נסמית', אן נסמית' ושרלוט נסמית' היו גם אמניות. אחיה הבכור פטריק נסמית' היה עמית בציור נוף, ואחיה ג'יימס נסמית' היה הממציא של פטיש הקיטור. לאחר מות אביה ב-1840, עברה נסמית לפטריקרופט, ליד מנצ'סטר, קרוב יותר לאחיה ג'יימס. עשר שנים מאוחר יותר, ב-1850, היא עברה ללונדון. ברברה נסמית' הייתה ידועה במיוחד בציור נופי יער תוך שימוש בשמן ובצבעי מים. עבודותיה תיארו לעיתים קרובות סצנות של אזור האגמים או את אדינבורו וסביבתה. הסגנון שלה היה דומה לזה של אביה שלימד אותה בביתם, ובבית הספר שלו לאמנות, ביורק פלייס, אדינבורו. היא הציגה עם גם במוסדות הבאים: האקדמיה הסקוטית המלכותית מ-1830 עד 1860 האקדמיה המלכותית היברניאן בשנת 1843 החברה המלכותית של אמנים בריטים מ-1854 עד 1866 המכון המלכותי לאמנויות גלאזגו מ-1862 עד 1866 לאחר מות אביה ב-1840, היא עבדה בלונדון. McEwan, Peter J M (2004). Dictionary of Scottish Art & Architecture. Glengarden Press. p. 413. Ewan, Elizabeth L; Innes, Sue; Reynolds, Sian; Pipes, Rose (2006). Gray, Sara (2009). The Dictionary of British Women Artists. p. 194. Halsby, Julian (1989). Scottish watercolours 1740-1940. London: Batsford. p. 276. Greer, Germaine (2001). The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work. p. 19
גיבוש (קבוצה)

גיבוש הוא תהליך חיברות של קבוצת אנשים, לפעמים מכונה כך אירוע יזום שנועד ללכד ולאחד קבוצת אנשים לקראת המשך פעילות משותפת. במהלך הגיבוש מתכנסת הקבוצה כולה ביחד לפעילויות שונות אשר במהלכן נוצרות הכרויות קרובות ומתגבשים דפוסי פעולה משותפים. אופי הגיבוש, כמו גם פרק הזמן שהוא נמשך, תלויים בנסיבות שבהן הוא מתקיים. ערך מורחב – גיבוש (צה"ל) בצה"ל מתקיים הגיבוש כחלק מתהליך הקמתה של יחידה צבאית, והוא שלב מקדים לפני הצטרפות החיילים ליחידה. במהלך הגיבוש, שיכול להימשך בין ימים אחדים לבין שבועות, יעברו החיילים אימונים שונים ויעמדו לפני בעיות הדורשות מאמץ גופני ויכולת עבודה בצוות. ככל שהיחידה נחשבת יותר ומוערכת יותר – כך יהיה תהליך הגיבוש קשה ומפרך יותר. לגיבוש הצבאי שתי מטרות: מטרה חברתית – לגבש קבוצת חיילים שאינם מכירים זה את זה לקראת הקמת היחידה בה הם עומדים לשרת. מהלך הגיבוש יסייע לכל חייל להיות חלק מהקבוצה, ולכל הקבוצה לתפקד כיחידה אחת. סינון - במהלך הפעילות השוטפת, צופים מפקדי היחידה בכל חייל וחייל, ומעניקים לו ציונים אישיים הנוגעים לתפקודו האישי והחברתי. בסוף הגיבוש נותרים רק החיילים אשר התאימו לדרישות היחידה. תהליך דומה לגיבוש הצבאי – הוא הגיבושון, שהוא גיבוש הנמשך תקופה קצרה, לכל היותר יום או יומיים, ובו המטרה העיקרית היא הסינון ובדיקת יכולתו של החייל לעמוד במשימות היחידה המגבשת. גיבוש חברתי עשוי להיערך במקומות בהם מכירים בחשיבות "רוח הצוות", והוא נפוץ בחברות מסחריות וארגונים גדולים. הגיבוש יכול להיות יום משותף של בילוי לכל העובדים, נסיעה מאורגנת של העובדים לאירוע בחו"ל, או ערב משותף הכולל פעילות חברתית בנושאים שונים, כמו: משחקי חברה, דיונים, משחקי ספורט (בדרך כלל משחקי כדור למיניהם) וכדומה. הדינמיקה הקבוצתית בפעילות הגיבוש אמורה לחזק יחסי אמון וקרבה, ולתרום להגברת המוטיבציה של העובדים בחברה, ולהיכרות טובה יותר של העובדים אחד את השני – היכרות שתאפשר להם לשתף פעולה בעבודה היומיומית, שהיא במקרים רבים מונוטונית. גיבוש מתקיים גם בקבוצות ספורט ואוהדיהן ובספורט באופן כללי בדרך כלל, בתנועות נוער, בכיתות ובשכבות בית ספר, ובמקומות אחרים בהם ישנן קבוצות אנשים בפעילות משותפת. בשנים האחרונות הופך הגיבוש (או ה"גיבושון") לנפוץ במסגרות שונות ורחבות יותר, ונוספת לו מטרה של יחסי ציבור. כך למשל, מכללה אקדמית שמעוניינת להביא תלמידים להרשמה, מארגנת להם "ימי גיבוש" הכוללים היכרות בין המיועדים להירשם לבין אלה שנרשמו כבר. מדיה וקבצים בנושא גיבוש בוויקישיתוף
קופסית

האם התכוונתם ל... קופסית הנגיף – מעטפת חלבון בה מוקף החומר הגנטי של נגיף קופסית החיידק – מעטפת רירית בחיידק המורכבת מרבי־סוכר וחלבונים מעטים קופסית המפרק – מעטפת בה מוקף מפרק סינוביאלי קופסית באומן – חלק מהנפרונים שבכליה
בן-ציון באייער

בן-ציון באייער (1936 – 29 באוגוסט 2021) היה עורך דין ישראלי. את עיקר פרסומו קנה כספורטאי רבגוני. הוא היה שחקן כדוריד בקבוצת מכבי רמת גן ונבחרת ישראל בכדוריד בעבר, שוער כדורגל בקבוצת בני יהודה תל אביב, כדורסלן בקבוצת מכבי רמת גן, שחיין, שחקן כדורמים בקבוצת מכבי תל אביב, וכן עסק בענפי ספורט נוספים ובהם אתלטיקה. בשנת 1967 סיים את קורס מאמני הכדוריד השני שנערך במכון וינגייט. כמו כן עסק בענפי אתלטיקה, התחרה בסיוף, רוגבי והורדת ידיים והשתתף במירוץ המרתון העממי. כעורך דין הרבה באיער לייצג ספורטאים בפני קבוצותיהם וכן בבתי דין משמעתיים. בראיון בשנת 2003, סיפר באיער כי הוא מוכתר במהדורה הישראלית של ספר השיאים של גינס, כאדם שעסק בתחומי הספורט הרבים ביותר. באיער שימש כנשיא האיגוד הישראלי בהורדת ידיים, סגן נשיא האיגוד האירופי בהורדת ידיים וסגן נשיא האיגוד העולמי בהורדת ידיים. נפטר ב-29 באוגוסט 2021. מדיה וקבצים בנושא בן-ציון באייער בוויקישיתוף בן ציון באיער, באתר "מוזיאון בני יהודה" שוער, מטיל כידון, עורך דין, מצטיין בהורדות ידיים, באתר הארץ, 3 ביולי 2003 יקבעו משקיפים למשחקי הטניס, דבר, 6 באוגוסט 1979 יחיאל לימור, התפרצתי למשרדו של אשכול וערכתי שערוריה בישיבה, מעריב, 10 באפריל 1967 כוכבי העבר שבו ל"ככב" - בטורניר ותיקים חגיגי בכדוריד, מעריב, 2 במאי 1976 אילו כולם היו כמוהם, מעריב, 17 באוקטובר 1976 יעקב אלג'ם, במפגש ותיקי הספורט שנערך אתמול באוניברסיטת ת"א, מעריב, 5 באוקטובר 1977 פקיד בחירות פסל שופטת אישרה "רמת גן איתנו", מעריב, 25 באוקטובר 1978 "נעלמה" האופוזיציה בעירית רמת גן, מעריב, 1 בדצמבר 1980 אלכס פרלסמן, בגלל 5,500 דולר החרים גודלר אימון הבכורה של בית"ר ירושלים, מעריב, 12 באוגוסט 1985 אירועים, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה נקבעה נבחרת הכדוריד שתשחק עם נבחרת יפן, מעריב, 27 במרץ 1961 מי ומי בקורסים, מעריב, 30 בנובמבר 1965 בשנתים הבאות תינתן הזדמנות להגשים חלומות ספורטיבים בארץ, מעריב, 16 באוקטובר 1967 שוער, מטיל כידון, עורך דין, מצטיין בהורדות ידיים, באתר הארץ, 3 ביולי 2003 אשר גולדברג‏, בגיל 85: שוער העבר בן ציון באיער הלך לעולמו, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פר אסקים

פר אסקים (בנורווגית: Per Askim‏; 24 בפברואר 1881 – 8 במרץ 1963) היה קצין ימי נורווגי אשר לחם במלחמת העולם השנייה. אסקים נולד ב-24 בפברואר 1881 בעיר מוס, בנם של קצין הצבא קרל אסקים ואשתו אלט הנריקה כריסטיאנסן. אסקים למד באקדמיה הימית הנורווגית, וב-1901 התגייס לצי הנורווגי בדרגת פהנריך. ב-1904 הועלה לדרגת לויטננט, ובין 1905–1907 שרת במשרד ההגנה. ב-1907 מונה למפקד בית ספר לימאים של לרוויק. ב-1910 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט, וב-1911 מונה למרצה באקדמיה הימית הנורווגית. ב-1921 הוצב באדמירליות הראשית, וב-1930 מונה לראש מדור במנהל החופים הנורווגי. ב-1934 הועלה לדרגת קומנדור-קפיטן. ב-1936 הוא פרש מהצי. ב-1940 הוא חזר לצי ומונה למפקד הספינה HNoMS Norge אשר הייתה אמונה על הגנת חופי צפון נורווגיה. ב-9 באפריל של אותה שנה פלשו הגרמנים לנורווגיה. אסקים נמצא באותה עת עם ספינתו מול חופי נרוויק, והותקף בידי המשחתת הגרמנית ברנהרד פון ארנים. המשחתת הגרמנית הצליחה להטביע את הספינה הנורווגית. 101 מלחים נורווגים נספו, בעוד 90 ניצלו, כולל אסקים. בעקבות הכיבוש הגרמני של נורווגיה, התפנה אסקים ללונדון יחד עם הממשלה והמלך. הוא נשלח לשמש כשגריר הממשלה הנורווגית הגולה בוושינגטון די סי. ב-1943 נקרא חזרה ללונדון ומונה לראש מדור התכנון במפקדה הנורווגית. ב-8 במאי 1945 מפקד הכוחות הגרמניים בנורווגיה הגנרל פרנץ במה נכנע בלילהאמר בפני בעלות הברית. אסקים נשלח לייצג את נורווגיה בטקס הכניעה. לאחר סיום המלחמה מונה אסקים למפקד פיקוד הצי המזרחי ובדצמבר 1945 מונה לנציג הצי בוועדת החקירה הצבאית שהוקמה על ידי הממשלה כדי לחקור את מעורבותה של נורווגיה במלחמה. ב-1952 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר באוסלו ב-8 במרץ 1963. פר אסקים בלקסיקון הביוגרפיה הנורווגית
Future Lover

"Future Lover" (בעברית: "אהוב עתידי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הארמנית ברונט. השיר יצא לאור ב-15 במרץ 2023. השיר נבחר לייצג את ארמניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת. השיר הארמני לאירוויזיון 2023 נבחר באופן פנימי על ידי AMPTV. ב-25 בינואר 2023, התקשורת הארמנית דיווחה שהזמרת ברונט נבחרה לייצג את המדינה עם שיר בסגנון ה-R&B, אם כי AMPTV לא הגיבה. ב-1 בפברואר 2023, AMPTV אישרה רשמית כי ברונט תייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון 2023. הזמרת הצהירה כי "אני שמחה לחלוק איתכם את החדשות. אני רק יוצרת מוזיקה, והפעם אחלוק אותה עם הקהל האירופאי!". שיר האירוויזיון שלה "Future Lover" יצא לאור בערוץ היוטיוב של האירוויזיון ב-15 במרץ 2023. הוא יצא לאור בפלטפורמות סטרימינג גדולות חמישה ימים לאחר מכן. על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר. עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת חצאי הגמר שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ארמניה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023. לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ארמניה שובצה שנייה, אחרי דנמרק ולפני רומניה. ב-11 במאי 2023 ביצעה ברונט את "Future Lover" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ארמניה הופיעה כמדינה ה-17, לפני מולדובה ואחרי בלגיה. סרטון השיר "Future Lover" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Future Lover" באתר ספוטיפיי Jonathan Vautrey, Armenia's Brunette releases her Eurovision 2023 song "Future Lover", wiwibloggs, ‏2023-03-15 (באנגלית אמריקאית) Lucy Percy, Brunette to represent Armenia at Eurovision 2023, wiwibloggs, ‏2023-02-01 (באנגלית אמריקאית) Anthony Granger, 🇦🇲 Armenia: Brunette to Eurovision 2023, Eurovoix, ‏2023-02-01 (באנגלית בריטית) Armenia: Brunette picked for Eurovision 2023, Eurovisionworld, ‏2023-02-01 (באנגלית בריטית) Anthony Granger, 🇦🇲 Armenia: Brunette to Eurovision 2023?, Eurovoix, ‏2023-01-25 (באנגלית בריטית) Armenia pick Brunette for Eurovision, eurovision.tv, ‏2023-02-01 (באנגלית) https://twitter.com/Eurovision/status/1620799483998277633, Twitter Neil Farren, 🇦🇲 Armenia: Brunette Releases "Future Lover", Eurovoix, ‏2023-03-15 (באנגלית בריטית) Eurovision 2023: Allocation Draw results, eurovision.tv, ‏2023-01-31 (באנגלית) "Eurovision Song Contest 2023 Semi-Final running orders revealed!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2023-03-22. נבדק ב-2023-03-22. Eurovision 2023 Semi-final 2 Results Eurovision 2023: Running order in the Grand Final