laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ורדן קלארקסון

ג'ורדן טיילור קלארקסון (באנגלית: Jordan Taylor Clarkson; נולד ב-7 ביוני 1992) הוא כדורסלן אמריקאי-פיליפיני המשחק בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA. מאז קיץ 2018 חבר קלארקסון בנבחרת הפיליפינים בכדורסל כמתאזרח. קלארקסון נולד בטמפה שבפלורידה ועבר עם משפחתו לאוסטין ולסן אנטוניו שבטקסס. אביו מייק קלארקסון הוא אמריקאי אפריקאי ואמו אנט דייוויס היא ילידת הפיליפינים. בגיל צעיר התגרשו הוריו והוא גדל עם אמו וסבתו. שיחק כדורסל בנבחרת תיכון קארן וגנר בסן אנטוניו שניצחה ב-105 מ-119 משחקים בשלוש שנותיו בקבוצה. בשנתו האחרונה בתיכון נבחר לשחקן השנה של התיכונים בטקסס. ב-2010 החל ללמוד באוניברסיטת טלסה באוקלהומה ושיחק שנתיים בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה. ב-2012 עבר לאוניברסיטת מיזורי ובמשך שנה לא שיחק בקבוצת הכדורסל שלה בשל מגבלות ה-NCAA באשר לשיתוף שחקנים שעברו מכללה. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 17.5 נקודות ונבחר לחמישייה השנייה של ליגת ה-SEC בה משחקת מיזורי. בתום העונה בחר לא לשוב ללימודים ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. קלארקסון נבחר על ידי וושינגטון ויזארדס בבחירה מס' 46 בסיבוב השני של דראפט 2014. מיד לאחר מכן הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה להסדר כספי. במהלך המחצית הראשונה של עונת 2014/2015 ב-NBA שיחק כשחקן מחליף בחלק ממשחקי הקבוצה ובחלק מהזמן שיחק עבור קבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. לקראת סוף ינואר 2015 הפך לשחקן פותח קבוע בחמישייה של הלייקרס ונהיה לקלע הבולט של הקבוצה. בין השאר השיג שיא אישי של 30 נקודות במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר ובשני ערבים רצופים השיג דאבל-דאבל של נקודות ואסיסטים במשחקים מול פילדלפיה 76' (26 נקודות, 11 אסיסטים וכן 6 ריבאונדים) ומול ניו אורלינס פליקנס (18 נקודות, 10 אסיסטים וכן 7 ריבאונדים). בתום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. ב-8 בפברואר 2018 עבר קלארקסון לקליבלנד קאבלירס אחרי טרייד שהעביר אותו ואת לארי נאנס ג׳וניור לקליבלנד, בתמורה לאייזיאה תומאס, צ'אנינג פריי ובחירת דראפט בסיבוב הראשון. בדצמבר 2019 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לדנטה אקסום ושתי בחירות דראפט עתידיות. בנובמבר 2020 חתם על הארכת חוזה ביוטה ל-4 עונות נוספות, עבור כ-52 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא ג'ורדן קלארקסון בוויקישיתוף ג'ורדן קלארקסון, ברשת החברתית פייסבוק ג'ורדן קלארקסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורדן קלארקסון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת מיזורי Jordan Clarkson, the Lakers’ Fil-Am sniper, אתר sports.inquirer.net, ‏18 במרץ 2015 יוטה מצרפת את קלארקסון, באתר הקבוצה, 24 בדצמבר 2019 קלארקסון סיכם על הארכת חוזה ביוטה, באתר ה-NBA,‏ 23 בנובמבר 2020
יגבהה

יָגְבְּהָה הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, בנחלת שבט גד. העיר נזכרת לראשונה בספר במדבר, כעיר שבנו בני שבט גד בשטחי סיחון מלך האמורי: ”וַיִּבְנוּ בְנֵי גָד אֶת דִּיבֹן וְאֶת עֲטָרֹת וְאֵת עֲרֹעֵר וְאֶת עַטְרֹת שׁוֹפָן וְאֶת יַעְזֵר וְיָגְבְּהָה וְאֶת בֵּית נִמְרָה וְאֶת בֵּית הָרָן עָרֵי מִבְצָר” (במדבר, ל"ב, ל"ה). מאוחר יותר, נזכרת העיר בתיאור המרדף שניהל גדעון בן יואש אחר המדיינים בעבר הירדן: ”וַיַּעַל גִּדְעוֹן דֶּרֶךְ הַשְּׁכוּנֵי בָאֳהָלִים מִקֶּדֶם לְנֹבַח וְיָגְבְּהָה וַיַּךְ אֶת הַמַּחֲנֶה” (שופטים, ח', י"א). יגבהה אינה נזכרת בתיאור נחלת שבט גד בספר יהושע, פרק י"ג. בחלק ממהדורות תרגום השבעים, תורגם הפסוק מבמדבר, ל"ב, ל"ה כך: ”ויבנו בני גד את דיבון... ויגיבהו אותן”. באחת המהדורות של התרגום לשופטים, ח', י"א תורגמה המילה "יגבהה" למילה "יגבאל". בשני המקרים נראה כי מדובר על שיבוש בתרגום. ממיקומה של העיר ברשימת שבספר במדבר, נראה שמדובר בעיר שנמצאת בחלק הצפוני של נחלת שבט גד. מאזכורה של העיר בספר שופטים, נראה כי מדובר על עיר במרחב המזרחי של הנחלה ולכן רואים את העיר כממוקמת בחלק הצפון-מזרחי של נחלת שבט גד. באמצע המאה ה-19 הוצע זיהויה של העיר הקדומה עם קבוצת תלים המכונה ח'רבת ג'ביהה, כאחד עשר ק"מ צפונית-מערבית לרבת עמון, בהם נתגלו מגדל שמירה עמוני לצד ממצאים מהתקופה הישראלית. כיום באזור זה נמצאת העיר ג'וביהא. זיהוי זה עולה יפה גם מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה לשונית. אפשר שמקור השם הוא במילה העברית "גבוה", בשל מיקומה הטופוגרפי של העיר. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, תל אביב: הוצאת מוסד ביאליק, כרך ג', עמ' 461-462. י' אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם, ירושלים: האקדמיה ללשון העברית ויד יצחק בן-צבי, עמ' 348, 393-394.
קלארקסון

האם התכוונתם ל... ג'ורדן קלארקסון – כדורסלן אמריקאי-פיליפיני ג'רמי קלארקסון – שדרן רדיו ועיתונאי בריטי המתמחה בעולם הרכב, מנחה טופ גיר פטרישה קלארקסון – שחקנית קולנוע אמריקאית קלי קלרקסון – זמרת אמריקאית פסגת קלארקסון – הר בחוף שקלטון, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה קלארק
הרברט נורקוס

הרברט נורקוס (בגרמנית: Herbert Norkus; ‏26 ביולי 1916, ברלין - 24 בינואר 1932, ברלין) היה נער גרמני חבר ההיטלריוגנד שנרצח בידי פעילים קומוניסטים והפך למיתוס בקרב המפלגה הנאצית. הרברט נורקוס נולד ב-1916 בברלין. אמו הייתה אשה חולנית בעלת עצבים רופפים ומתה שנה לפניו. בניגוד לטענה המקובלת, אביו ככל הנראה היה נאצי בעצמו ואף היה חבר באס אה. בבית הספר נודע כילד רגיל ולא בולט. נורקוס הצטרף להיטלריוגנד, בבוקרו של ה-24 בינואר 1932 הסתובב יחד עם כמה חברים בברלין ותלה כרזות פרסומת לאירוע תעמולה של המפלגה הנאצית. כמה נערים מהתנועה הקומוניסטית ראו אותם ורדפו אחריהם, נורקוס הוכה ונדקר. הוא ניסה ככל הנראה להגיע אל בית החולים אולם מת מפצעיו בדרך. גופתו נמצאה מאוחר יותר באותו היום והרצח זכה לכיסוי תקשורתי נרחב. הלווייתו התקיימה ב-28 בינואר והשתתפו בה 5,000 אנשים. הוא נקבר בבית הקברות סנט יוהאן בברלין. הרוצחים נידונו לשלוש שנות מאסר. הנאצים הבינו את הזדמנות הפז שנפלה לידיהם, רצח של נער תמים בידי קבוצת בריונים קומוניסטים. נורקוס הפך לקדוש מעונה ויום מותו הוכרז כיום אבל בקרב הנוער ההיטלראי. הסופר קרל אלויס שקנזינגר כתב רומן על חייו עוד באותה השנה. בספר נורקוס מתואר כבנו של קומוניסט נלהב שרוצה לחנך את בנו כמוהו, אולם הבן לא מתלהב מהקומוניסטים הגסים ומרגל לטובת ההיטלריוגנד עד שבסופו של דבר אמו מתאבדת והוא נרצח בידי קומוניסט ממורמר. שנה לאחר מכן עובד הספר לסרט בשם "נער היטלר קווקס" שהופק בידי הנס שטיינהוף. הסרט הוקרן בבתי ספר ובבתי קולנוע. מה שהביא לכך שלהיטלריוגנד הצטרפו עשרות מתגייסים ומתגייסות חדשים. במשך שלטונה של המפלגה הנאצית בגרמניה יצאו עוד מספר ספרים אודותיו והוא גם כיכב במספר שירי תעמולה של ההיטלריוגנד. כמה רחובות נקראו על שמו, בקריגסמרינה אף תכננו לבנות ספינת מלחמה בשם "הרברט נורקוס". (גר') הספינה מעולם לא נכנסה לשימוש פעיל והוטבעה בידי בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. ליד ביתו בברלין הוצב שלט לזכרו שהוסר במסגרת הדה-נאציפיקציה. אגודת ניאו נאצים הפועלת בסקסוניה קרויה "אחוות נורקוס" על שמו.
פונדלפארק

פונלדפארק (בהולנדית: Vondelpark) הוא פארק בגודל של כחצי קילומטר רבוע הממוקם ברובע דרום מזרח בעיר אמסטרדם. הפארק נפתח לציבור בשנת 1865 בשם 'הפארק החדש' (Nieuwe Park), בהמשך שונה שמו לפונדל על שם הסופר מהמאה ה-17 יוסט ואן דן פונדל. לאורך הפארק ישנם מספר שבילים וגופי מים בין אזורים מיוערים ומדשאות רחבות, בנוסף ישנם מספר מסעדות ובתי קפה. את הפארק פוקדים כעשרה מיליון מבקרים בשנה. בשנת 1864 הוקמה "העמותה להקמת פארק לרכיבה והליכה" על ידי מספר תושבי העיר אמסטרדם. העמותה רכשה שטחי אדמה וביצות בפאתי העיר במטרה להקים בהן את הפארק החדש, הם פנו לאדריכל יאן דוויד זוכר לסייע בתכנונו. בשנת 1865 נפתח 'הפארק החדש' (Het Nieuwe Park) באופן חופשי לחברי העמותה ותמורת תשלום גם לכלל התושבים. שנתיים לאחר פתיחתו הוקם בו פסל לזכר המשורר יוסט ואן דן פונדל בעיצובו של לויס רוייר, כתוצאה מכך זכה הפארק בכינוי הלא רשמי "הפארק של פונדל", עד שב-1880 שונה שמו הרשמי של הפארק לפונדלפארק. בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, עלויות התחזוקה של הפארק החלו לצמוח כתוצאה מהפופולריות הרבה שלו בקרב תושבי העיר. בשנת 1953 העמותה מכרה את הפארק לעיריית אמסטרדם, כתוצאה מכך הפארק עבר שיפוץ במהלך שנות ה-50, האדריכל אחברט מוס החל בשיפוץ הפארק להקל על התחזוקה שלו כמו גם כדי שיהיה נגיש יותר לתושבי העיר. במהלך שנות ה-60 וה-70, בתקופת "ילדי הפרחים", נודע הפארק כמקום שבו הכל אפשרי וכמעט הכל מותר. במהלך שנות ה-90 מספר המבקרים בפארק גדל לכדי כעשרה מיליון בשנה, מה שהביא לשיפוץ נרחב נוסף שהתרחש במהלך שנות האלפיים והסתיים ב-2010. בשנת 1996 זכה הפארק להכרה כאתר מורשת לאומית (rijksmonument). בית התה הכחול (Blauwe Theehuis): בית קפה ומסעדה עגולה שנבנתה בשנת 1937 בסגנון מודרניסטי. התיאטרון הפתוח (Openluchttheater) פונדלינג (Vondeling): בר\מסעדה הצמודה לתיאטרון הפתוח. בית החלב הגדול (Groot Melkhuis): בית קפה ומסעדה מרכזית בצפון הפארק. גינת פונדל (Vondeltuin): בר מסעדה במרכז הפארק, סמוך לתיאטרון הפתוח. הפונדלפארק פביליון (Vondelparkpaviljoen) במת התזמורת (Muziektent): מבנה עגול אשר שימש כבמת תזמורת, נבנה בשנת 1873. גינת הוורדים: הוקמה בעיצוב דומה לגינות אנגליות מספר שנים לאחר פתיחת הפארק. פסל יוסט ואן דן פונדל: הוקם שנתיים לאחר פתיחת הפארק והעניק לו את שמו. פסל "הדג": פסל שעוצב על ידי פבלו פיקאסו בשנת 1965. אגם בדרום הפארק מבקרים בפארק בין אופניים מטיילים בשבילי הפארק 'בית התה הכחול' ילדים בבריכת השחיה מדיה וקבצים בנושא פונדלפארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פונדלפארק אודות הפארק באתר 'Amsterdam.info'.
מריו קואומו

מריו מת'יו קואומו (באנגלית: Mario Matthew Cuomo;‏ 15 ביוני 1932 – 1 בינואר 2015) היה פוליטיקאי אמריקאי וחבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ניו יורק בשנים 1983–1995. לפני כן כיהן כסגן מושל ניו יורק בשנים 1979–1982. קואומו נולד ברובע קווינס בניו יורק למשפחה ממוצא איטלקי. קאומו למד בבית הספר למכינה סנט ג'ון, משפחתו ניהלה חנות מכולת. בינואר 1975 מונה למזכיר מדינת ניו יורק. בשנת 1977 התמודד בפריימריס של המפלגה הדמוקרטית על המועמדות של המפלגה לראשות עיריית ניו יורק ועלה לסיבוב השני בו הפסיד לאד קוץ'. הוא נודע בשל דעותיו הליברליות, בפרט בשל נאומו המפורסם בכנס הוועידה הדמוקרטית הלאומית בשנת 1984 בו מתח ביקורת על מדיניותו של רונלד רייגן. נאום זה הביא לתהודה ציבורית סביבו, והוא נחשב למועמד מוביל למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ב-1988 וכן ב-1992, אך בסופו של דבר לא התמודד. לאחר שלוש כהונות כמושל, הפסיד קואומו למועמד הרפובליקני ג'ורג' פטאקי בבחירות בשנת 1994 ולאחר מכן פרש מהפוליטיקה. קואומו היה אב לחמישה ילדים, בהם מושל ניו יורק לשעבר אנדרו קואומו והעיתונאי כריס קואומו מרשת CNN. קואומו נפטר מאי-ספיקת לב בביתו שבמנהטן, ניו יורק, ביום השנה החדשה ב-1 בינואר 2015. ביום זה גם הושבע בנו אנדרו לכהונה שנייה כמושל. מושל ניו יורק ניו יורק אנדרו קואומו כריס קואומו מדיה וקבצים בנושא מריו קואומו בוויקישיתוף מריו קואומו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מריו מתיו קואומו (1932-2015), דף שער בספרייה הלאומית מריו קואומו, באתר AllMusic (באנגלית) מריו קואומו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מריו קואומו, באתר Discogs (באנגלית) ראש עיר יהודי שני בניו יורק?, דבר, 21 בספטמבר 1977 יעקב ארז, קואמו הדליק את הועידה, מעריב, 18 ביולי 1984 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היכל שלמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... היכל שלמה – מבנה בו שכנה בעבר הרבנות הראשית ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים בית הכנסת היכל שלמה – בית כנסת בכפר התימנים בשילוח ששימש את העדה התימנית, ניטש במאורעות תרצ"ו ונחנך מחדש בשנת תשע"ה. מסדר אבירי היכל שלמה – הטמפלרים, מסדר צבאי נוצרי של אבירים-נזירים שפעל בתקופת מסעי הצלב היכל קבוצת שלמה – היכל ספורט בתל אביב.
חיוך גלאזגו

חיוך גלאזגו (ידוע גם בכינוי חיוך צ'לסי, או גלאזגו, או חיוך חתול צ'שייר) הוא פצע אשר נגרם על ידי ביצוע חתכים קטנים בפינות פיו של הקורבן, ולאחר דקירתו או הכאתו, שרירי פניו מתכווצים - דבר שגורם לחתכים להתרחב כלפי לחייו של הקורבן, ולעיתים עד אוזניו. חתכים אלו משאירים צלקות בצורת חיוך, ומכאן השם. המעשה מבוצע בדרך כלל על ידי סכין יפנית או פיסת זכוכית שבורה, ומותיר צלקת הגורמת לקורבן להיראות כאילו הוא מחייך חיוך רחב. נאמר כי מקורו של המעשה הוא בגלאזגו, סקוטלנד אך נהיה פופולרי בקרב כנופיות רחוב אנגליות (בעיקר כנופיית ה"Chelsea Headhunters," המבוססת בלונדון, שבקרב אנשיה המעשה ידוע בתור "חיוך צ'לסי"- "Chelsea grin"). הספר "האדם הצוחק" של ויקטור הוגו (1869) מתאר ילד שפניו הושחתו בידי סוחרי ילדים לצורת חיוך גלאזגו כדי שיקבץ נדבות נדיבות יותר. הסרט האביר האפל של כריסטופר נולאן מתאר את הג'וקר, נבל עם חיוך גלאזגו כך שתמיד נראה מחייך, ונותן כמה גרסאות סותרות לאיך קיבל את אותן צלקות. בסלנג הנפוץ בקרב עבריינים בישראל, וכן בבתי הסוהר, נפוץ השימוש במונחים "קוסה", "קוסה מחשי" או "פיקאסו" בשביל לתאר חיוך גלאזגו. הדליה השחורה עיט של דם איצ'י דה קילר הג'וקר Fretts, Bruce (בנובמבר 2014). "Sons of Anarchy's Tommy Flanagan on Those Facial Scars, This Final Season, and Chibs". Vulture. New York. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Surgeon Says Hospitals Treat a Knife Victim Every Six Hours". The Daily Express. נבדק ב-2009-11-20. Harvey, Oliver (2009-10-16). "If the Booze Doesn't Get You, The Blade Will". The Sun. London. נבדק ב-2009-11-20. Arlidge, John (1995-04-24). "City Slicker Glasgow". The Independent. London. נבדק ב-2009-11-20. Peter Ward Booth, Barry L. Eppley, Rainer Schmelzeisen (2003), Maxillofacial trauma and esthetic facial reconstruction, p. 555{{citation}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) McKay, Reg (19 באוקטובר 2007). "Razor gangs ruled the streets but even in the violence of pre-war years, one man stood out". Daily Record. UK. נבדק ב-25 בפברואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) MIKE SULLIVAN and ALEX PEAKE (2011-03-26). "The end of a reign of terror | The Sun |Features". The Sun. נבדק ב-2013-09-03. אסף כרמל, דיבור צפוף, באתר הארץ, 19 ביולי 2005 שוטרים וגנבים, באתר www.ruvik.co.il
דברת (יישוב מקראי)

דָּבְרַת הייתה עיר הנזכרת מספר פעמים בתנ"ך, והתקיימה גם בתקופת בית שני. תחילה נזכרת העיר בגבול שבין נחלת שבט זבולון ונחלת שבט יששכר, ליד הר תבור: ”וְשָׁב מִשָּׂרִיד קֵדְמָה מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ עַל גְּבוּל כִּסְלֹת תָּבֹר, וְיָצָא אֶל הַדָּבְרַת וְעָלָה יָפִיעַ”. לאחר מכן, נזכרת כעיר לוויים בנחלת שבט יששכר: ”וּמִמַּטֵּה יִשָּׂשכָר אֶת קִשְׁיוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ, אֶת דָּבְרַת וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ”. במהדורת האנאלים של תגלת-פלאסר השלישי 'דָּבְרַה' הייתה עיר שסבלה ממדיניות ההגליות האשוריות דאז. העיר המשיכה להתקיים כיישוב יהודי גם בתקופת בית שני, ובתקופת המרד הגדול מזכיר אותה יוסף בן מתתיהו (בצורה דבריתא) כעיר שצעיריה שדדו את שיירת המלכה ברניקי. היישוב המשיך להתקיים גם בתקופת התלמוד, ואוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה את "דברת" המקראית עם "דבריתא" בת זמנו, וציין כי מדובר בכפר של יהודים. שם העיר השתמר בשמם של קיבוץ דברת וכפר דבורייה, השוכנים באזור שבו שכנה העיר. יואל אליצור, ‏דבורה ודבוריה למרגלות התבור – לפשר השם הכפול ומקורו, קתדרה 54, טבת תש"ן, דצמבר 1989, עמ' 16-3 נדב נאמן, ‏האמנם נתקיימה עיר בשם תבור בימי הבית הראשון?, קתדרה 60, יוני 1991, עמ' 185-182 יואל אליצור, ‏תגובה, קתדרה 60, יוני 1991, עמ' 188-186 רבקה שפק-ליסק, הכפר הערבי דבוריה היה בעבר יישוב יהודי באתר e-mago ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק י"ב ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק כ"ח [1] תולדות מלחמת היהודים ברומאים, פרק ב', 595; חיי יוסף, כו, 126.
אליפות צרפת בטניס 1951

אליפות צרפת 1951 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-23 במאי והסתיימו ב-3 ביוני. זו הייתה האליפות ה-50 מאז ייסודה. בתחרות זו השתתפו 88 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. מנצח תחרות 1950 באדג' פאטי (ארצות הברית ארצות הברית) הודח ברבע הגמר. בגמר ניצח ירוסלב דרובני (מצרים (1922-1952) מצרים) את אריק סטארגס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) ב-3 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 45 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג: דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1950, הפסידה בגמר מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1946 ו-1949, הודחה בחצי הגמר שירלי פריי (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות ג'ין סמית' (בריטניה בריטניה), הודחה בחצי הגמר בברלי בייקר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר תלמה לונג (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה ברבע הגמר נלי אדמסון (לנדרי) (צרפת צרפת), מנצחת תחרות 1948, הודחה ברבע הגמר ג'וי מוטרם (בריטניה בריטניה), הודחה בסיבוב השלישי במשחק הגמר דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשה עם שירלי פריי (ארצות הברית ארצות הברית) והפסידה ב-3 מערכות. בתחרות השתתפו מספר זוגות. משחק הגמר קן מקגרגור ופרנק סג'מן (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשו עם גרדנר מלוי ודיק סוויט (ארצות הברית ארצות הברית) ניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה, אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות וימבלדון. בכך הם זכו בגראנד סלאם בתחרויות זוגות גברים. בתחרות השתתפו 23 זוגות. 4 זוגות החזקות זכו בדירוג: דוריס הארט ושירלי פריי (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרות 1950, זכו בתחרות נלי אדמסון (לנדרי) (צרפת צרפת) ותלמה לונג (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר ג'וי מוטרם וקיי טקי (בריטניה בריטניה), הודחו ברבע הגמר ג'ין קורטייר וג'ין סמית' (בריטניה בריטניה), הודחו בחצי הגמר במשחק הגמר מנצחות תחרות 1950 דוריס הארט ושירלי פריי (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשו עם הזוג הלא מדורג בריל ברלט (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) וברברה סקופילד (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1950 ברברה סקופילד (ארצות הברית ארצות הברית) ואנריקה מוראה (ארגנטינה ארגנטינה) לא השתתפו. במשחק הגמר דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית) ופרנק סג'מן (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשו עם תלמה לונג ומרווין רוז (אוסטרליה אוסטרליה) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. תחרות נשים תחרות גברים האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה נתונים נוספים על האליפות
ڨ

גאף (בערבית : ڨاف) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה כוואריאנט של קאף כדי לייצג את העיצור /g/ (כמו גימ"ל). בתוניסיה ובאלג'יריה משתמשים באות במילים שאולות ובשמות מקומות כמו ڨالمة (גאלמה, עיר אלג'יראית). בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד' ארז אם הנכם משתמשים באות ﭪ מומלץ להשתמש באות گ ולא ڨ כדי שלא יהיו אי הבנות (האותיות گ וڨ זהות מלבד צורת הכתיב) מכיוון שהצורה התחילית והאמצעית האותיות ﭪ וڨ נראות אותו דבר (ڨـ וڤـ / ـڨـ וـڤـ) گ ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית חגלה (עיר מקראית)

בֵּית חָגְלָה הייתה עיר מקראית בנחלת שבט בנימין, ממזרח ליריחו, אשר המשיכה להתקיים גם בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד. על שם העיר קרואים המנזר דיר חג'לה וההתנחלות בית חגלה. העיר נזכרת לראשונה בתיאור גבול נחלת שבט יהודה: ”וְעָלָה הַגְּבוּל בֵּית חָגְלָה וְעָבַר מִצְּפוֹן לְבֵית הָעֲרָבָה”. כמו כן, נזכרת בתיאור גבול נחלת שבט בנימין: ”וְעָבַר הַגְּבוּל אֶל כֶּתֶף בֵּית חָגְלָה צָפוֹנָה”. בנוסף, נזכרת כאחת מערי שבט בנימין: ”וְהָיוּ הֶעָרִים לְמַטֵּה בְּנֵי בִנְיָמִן לְמִשְׁפְּחוֹתֵיהֶם יְרִיחוֹ וּבֵית חָגְלָה וְעֵמֶק קְצִיץ”. בתחילת המאה ה-4 לספירה נזכרה העיר באונומסטיקון של אוסביוס כיישוב שהיה נושב בתקופתו, הנמצא במרחק של שלושה מיל מיריחו ושני מיל מנהר הירדן, תוך שאוסביוס מקשר בינה ובין האתר "גֹּרֶן הָאָטָד" הנזכר בתנ"ך. שם העיר מופיע גם במפת מידבא, תוך ציון כי המדובר ב"גורן האטד" המקראית. שמה של העיר השתמר לפי הסברה המקובלת, שציין החוקר יהוסף שוורץ עוד בראשית המאה ה-19, במנזר העתיק "דיר חַגְ'לֶה" שממזרח ליריחו ובמעיין "עין חַגְ'לֶה" הסמוך אליו, לצד כביש "עוקף יריחו" כיום, ואפשר שהעיר הקדומה שכנה באחת החורבות באזור זה. בית חגלה המקראית בית חגלה באנציקלופדיה מקראית ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ו'. ספר יהושע, פרק י"ח, פסוק י"ט. ספר יהושע, פרק י"ח, פסוק כ"א. ספר בראשית, פרק נ', פסוקים י'–י"א. תבואות הארץ, פרק ג', חלק ב'. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', 72-73. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארכובית שבטבטית

אַרְכֻּבִּית שְׁבַטְבַּטִּית (שם מדעי: Polygonum equisetiforme) הוא עשב רב שנתי ממשפחת הארכוביתיים בו 200 מינים ומתוכם 13 בארץ. ארכובית פירושה בעברית ברך. הארכובית ידועה בעיקר בגלל סגולות המרפא שלה ברפואה העממית. ארכובית שבטבטית היא צמח רב שנתי הגדל בצידי דרכים, בשדות בור ובערוצי נחלים, וכמעט בכל אזורי הארץ. צמח הארכובית בדרך כלל שרוע על פני האדמה. ענפי הצמח מרובים וארוכים, העלים מוארכים, איזמליים ומרוכזים בחלק התחתון של הענף, בעודו שרובו של הענף הוא חסר עלים. לארכובית שבטבטית סגולות מרפא שונות ומגוונות. ברפואה העממית השתמשו בה כתרופה למחלות באיברים שונים בגוף כגון מחלות עיניים, כאבי בטן, צרבת, הרעלות קיבה, דיכאון, בעיות שתן שונות, פצעים בשפתיים, עור קשה ומבוקע דימום בחניכיים, כאבי שיניים ואף בבעיות לב שונות. בימיי הביניים אף שימשה כמקור הקלה לסוכרת, ולצורכי גרימת הפלות. תה הארכובית משמש לגירגור להקלת כאבי גרון, עצירת דימומים וקשיי נשימה שלרוב באים ממקורות אסתמטיים. למעשה, יש זנים מיוחדים ונדירים של ארכוביות שבטבטית המשמשות מקור רפואי חשוב לכל העולם. בארכובית שבטבטית מצויה חומצה סליצילית, שהיא אחד מהחומרים המרכיבים את האספירין (התרופה הראשונה למניעת מיגרנות, חום וכאבי ראש). וייתכן שחשיבותה הרפואית הגבוהה של הארכובית היא בעיקר בגלל חומר זה. מדיה וקבצים בנושא ארכובית שבטבטית בוויקישיתוף ארכובית שבטבטית, באתר ITIS (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר NCBI (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר צמח השדה ארכובית שבטבטית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה ארכובית שבטבטית, באתר Tropicos (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר GBIF (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר The Plant List (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר IPNI (באנגלית) ארכובית שבטבטית, באתר "צמח השדה"
מוריס מותמד

מוריס מותמד (בפרסית: موریس معتمد; נולד ב-1945) היה נציג הקהילה היהודית במג'לס - הפרלמנט האיראני. מותמד נבחר למג'לס בשנת 2000 ושוב בשנת 2004. הוא ייצג את יהודי איראן מתוקף חוק שנשמר בחוקה האיראנית המחייב לשריין מושב בפרלמנט בעבור המיעוטים הרשמיים זורואסטרים, יהודים ונוצרים; חוק זה חל גם בחוקה הקודמת משנת 1906. בפרלמנט האיראני, מותמד היה פעיל בהגנה על יהודים, נוצרים וזורואסטרים נגד אפליה. הוא גם לקח חלק משמעותי במאמצים להקלת המשפטים נגד חלק מחברי הקהילה היהודית באשמת ריגול לא חוקי, או ניסיון הימלטות מהמדינה. כמו כן הוא השתתף גם כחבר בוועדת האנרגיה הפרלמנטרית באיראן. באמצעי תקשורת שונים, מותמד הביע באופן קבוע את תמיכתו בעמדות הרשמיות של ממשלת איראן לעניינים בינלאומיים, על מנת להדגיש את הנאמנות הלאומית של יהודי איראן למדינה, כולל תמיכה בתוכנית הגרעין של איראן. בהתייחס להערות הכחשת שואה שנאמרו על ידי נשיא איראן לשעבר, מחמוד אחמדינז'אד, מותמד הפגין חששות משמעותיים וציין כי ”הכחשה של טרגדיה היסטורית גדולה שכזאת הקשורה לקהילה היהודית יכולה להיחשב כעלבון לכל הקהילות היהודיות בעולם”. הוא גם מתח ביקורת על הטלוויזיה האיראנית בעקבות שידור תוכניות אנטישמיות אך הוסיף כי ”היהודים האיראניים נוכחים במדינה הזאת במשך זמן רב, במשך 2,700 שנה הם היו בהבנה מלאה עם החברה, הם חיו בידידות ובאחווה, לכן אני לא חושב שהעלאת נושא שכזה יכולה להזיק לקהילה היהודית באיראן”. בשנת 2005 הוא גינה שידור סדרה עיניה הכחולות של זהרה האנטישמית בטלוויזיה. ביולי 2007 התראיין לתקשורת אודות יוזמה של הסוכנות היהודית למתן סכום של כ-10,000 דולר לכל יהודי איראני שיעלה לישראל והתנגד להצעה. מותמד אמר "ההצעה מרמזת כי אפשר לעודד את יהודי איראן להגר באמצעות כסף. יהודי איראן הורשו תמיד להגר ושלושה רבעים עשו זאת לאחר המהפכה. אולם 70% מהם העדיפו לצאת לאמריקה ולא לישראל". The Victory Of The Reformists In Iran Does Not Mean Increased Aliyah, באתר Global Jewish Agenda, ‏24 בפברואר 2000 (באנגלית) Golnaz Esfandiari, Iran Report: February 22, 2006, ברדיו אירופה החופשית, ‏22 בפברואר 2006 (באנגלית) יוסי מלמן, יהודי איראן: לא נעלה לישראל תמורת תמריץ כספי, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2007 חדשות נענע10, יהדות איראן: לא נעלה בתמורה לכסף, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 15 ביולי 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.