laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פנדה (חברה פינית)

חברת פנדה (בפינית: Panda Oy) היא חברת ממתקים פינית שבסיסה ב-Vajakoski, ייבסקילה. החברה נוסדה בשנת 1920 על ידי SOK (Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta) (ארגון שיתופי קמעונאי פיני עם משרדו הראשי בהלסינקי). פנדה ידועה במוצרי השוש והשוקולד שלה. בשנת 2005 נמכרה החברה ל-Felix Abba, שהיא חלק מקבוצת Orkla הנורווגית. SOK הקימה את פנדה ב-1920. השם אז היה פשוט מפעל הממתקים של SOK. ב-1929 עבר המפעל כדי להתרחב והמפעל החדש נבנה ליד מפעל המרגרינה של החברה. בשנים הראשונות מבחר המוצרים כלל רק ממתקים קשים וריבה. ייצור השוקולד החל בבניין החדש, ובעשור שלאחר מכן החלו לייצר ליקריץ. בשנות מלחמת העולם השנייה צומצם מבחר המוצרים, ובסוף 1942 הייתה זמינה רק מרמלדת גזר, אך בתקופת המחסור גם זה נמכר כמו "לחמניות חמות". לאחר המלחמה הרגולציה הקשתה על ייצור הממתקים, אך בשנות החמישים גם זה נעשה קל יותר והתעשייה החלה לצמוח במהירות. השימוש בפנדה בתור לוגו החל משנות ה-50 על חפיסת השוקולד Panda Pop, שעל העטיפה צויר דוב פנדה מסוגנן. מאוחר יותר, הפנדה הפכה לסמל של המפעל כולו והשם שונה ב-1961 ל-Panda Suklaatehdas. ב-1969, ליד מפעל המרגרינה והממתקים הישן, הושלם מבנה מפעל חדש רק לייצור שוקולד. היצוא החל באותו עשור כשהחל המפעל לייצא ליקריץ לארצות הברית. בשנות ה-70 ושנות ה-80, מגוון המוצרים גדל. למבחר נוספו גם ממתקי ליקרים וגם חטיפי שוקולד ומוצרים ישנים שופרו וחודשו. בשנת 1988 התנתקה החברה מ-SOK כחברה עצמאית, כאשר הנהלת המפעל קנתה אותה מ-SOK לעצמה, אך המיתון הוריד את הפריון של הענף כולו. החברה החלה למכור את ממתקי הפנדה בחנויות שאינן מקבוצת SOK. בשנת 1995, פנדה נמכרה לבעלות נורווגית, אך הנהלת המפעל קנתה את החברה חזרה לבעלות פינית בשנת 2000. בשנת 2005 היא נמכרה שוב. מדיה וקבצים בנושא פנדה בוויקישיתוף "Panda teki maailman pisimmän lakun". yle.fi (בפינית). Yle. 9 בנובמבר 2010. נבדק ב-5 באוקטובר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Vehmanen, Jukka (27 במאי 2005). "Felix Abba haukkasi nopeasti kasvaneen Pandan omistukseensa". ts.fi (בפינית). TS-Yhtymä. נבדק ב-5 באוקטובר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Panda Suklaatehdas SOK Vaajakoski". VAKKA-arkistotietokanta. Arkistolaitos. אורכב מ-המקור ב-2013-12-31. נבדק ב-2013-02-22. "Historia". Panda Oy. נבדק ב-2013-02-22.
סואאו אואה

סוּאֶאוֹ אוֹאֶה (ביפנית: 大江 季雄;‏ 2 באוגוסט 1914 – 24 בדצמבר 1941) היה אתלט יפני, זוכה מדליית ארד אולימפית (ברלין 1936) בקפיצה במוט. אואה נולד וגדל בנאצ'יקאצורה שביפן. במשחקי אליפות המזרח הרחוק שנערכו במנילה שבפיליפינים זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.96 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.10 מטר. באולימפיאדת ברלין שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.25 מטר, אחרי ארל מידוס מארצות הברית (4.35 מטר) ושוהיי נישידה מיפן (4.25 מטר). אואה ונישידה עברו את אותו גובה, וסירבו להתחרות זה מול זה על-מנת להגיע להכרעה, ובהחלטת הנבחרת היפנית זכה נישידה במדליית כסף ואואה במדליית ארד, בהסתמך על כך שמספר הפסילות של נישידה היה נמוך יותר משל אואה. התחרות מתועדת בסצנה בסרט אולימפיה שבוים והופק על-ידי לני ריפנשטאהל. עם הגעתם ליפן, חצו השניים את המדליות שלהם, ויצרו שתי מדליות שחצי מהן עשוי מכסף וחצי מהן עשוי מברונזה. בשנה זו קבע שיא יפן של 4.34 מטר. בשנה זו שבר פעם נוספת את שיא יפן, וקבע תוצאה של 4.35 מטר - שיא שהחזיק כ-21 שנים. בשנת 1939 הצטרף לצבא היפני הקיסרי, וב-24 בדצמבר 1941 נהרג בפעילות מבצעית במנילה שבפיליפינים. קפיצה במוט: 4.35 מטר (1937) מדיה וקבצים בנושא סואאו אואה בוויקישיתוף סואאו אואה, באתר olympedia.org סואאו אואה, באתר Track and Field (גברים) The Olympians who took matters into their own hands when they weren't allowed to share their medal באתר אינדפנדנט, 8 באוגוסט 2016 (באנגלית) Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War באתר Sports Reference (באנגלית) 「戦没オリンピアン」を追う 広島市立大の曾根名誉教授 באתר The Nikkei, ‏ 16 באוגוסט 2018 (ביפנית)
רונן רוקמן

רונן רוקמן (נולד ב-29 בספטמבר 1961) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקיצוני שמאלי והחלוץ ומזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל חיפה שם שיחק רוב הקריירה. רונן רוקמן, נולד וגדל בחיפה למשפחה עם ארבעה אחים, בן לציפי רוקמן, והוא בנו של שוער העבר ארנון רוקמן שכבר מגיל צעיר עודד אותו לשחק. בקבוצות הילדים והנוער שיחק רוקמן כשוער בהתחלה אבל בגיל צעיר החליט שהוא מעדיף להיות חלוץ. אביו שעזב את הפועל חיפה לאחר סכסוך ארוך העדיף שבנו ישחק דווקא ביריבה העירונית מכבי חיפה, אבל הוא בחר ללכת בדרכו והחל לשחק בקבוצת הילדים בהפועל חיפה בגיל 13. בגיל 17 הוא צד את עינו של מאמן הבוגרים דוד שוייצר שהעלה אותו לקבוצה הבוגרת בעונת 1978/1979. גם לאחר גיוסו לצה"ל לקורס מכי"ם של חי"ר, הוא המשיך לשחק בהפועל חיפה, כאשר רוקמן רשם את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד הפועל ירושלים ב-1979 ובמהרה הפך לשחקן הרכב. רוקמן נחשב לשחקן טכני ומהיר שהתבלט בפריצות מהירות מהאגף השמאלי. בעונה שלאחר מכן, אימנו את הקבוצה מרדכי שפיגלר וליאון גרוס שקידמו את הצעירים, ביניהם גם רוקמן. במשחק חוץ נגד מכבי תל אביב במחזור ה-13 של עונת 1979/1980 רוקמן כבש צמד והוביל את הקבוצה לניצחון גדול 3:0. בעקבות הצטיינותו, זומן רוקמן לנבחרת הנוער של ישראל והופיע בטורניר החורף הבינלאומי שנערך בישראל. ב-1981 ירד רוקמן עם הפועל חיפה ליגה, כאשר היא יורדת ליגה לראשונה בתולדותיה. רוקמן שיחק עם הפועל חיפה בליגה הארצית עד 1983, אז עבר לשמשון תל אביב. ב-1984 חזר רוקמן להפועל חיפה, והיה שותף לעונה טובה יחסית שלהם שהסתיימה במקום החמישי. באותה תקופה הוא ביסס את מעמדו כאחד החלוצים הבולטים של הפועל חיפה בשנות ה-80, אולם בעונה שלאחר מכן הוא ירד עם הקבוצה ליגה בפעם השנייה. רוקמן המשיך לשחק ולהצטיין בליגה הארצית לאחר ירידת הקבוצה. אולם ב-1987 הוא החמיץ פנדל במשחק מכריע מול הפועל טבריה, וכתוצאה הפועל חיפה לא הצליחה לעלות חזרה לליגה הבכירה, ובאותה עונה הוא היה שותף לזכייה בגביע הטוטו של ליגת המשנה. לאחר מכן ב-1987 הושאל רוקמן לבית"ר ירושלים, איתה זכה בגביע המדינה של שנת 1988/1989, כאשר הוא גם משחק במשחק הגמר. רוקמן גם כובש מספר שערים חשובים במהלך הקמפיין בשמינית הגמר, ברבע גמר ובחצי הגמר, בדרך לזכייה של בית"ר בגביע. לאחר מכן הוא עבר לבית"ר תל אביב לעונה אחת. בתחילת עונת 1991/1992 רוקמן חזר להפועל חיפה והספיק לכבוש שער ליגה אחד לפני שהושאל שוב לבית״ר תל אביב. לאחר שהפועל חיפה עלתה בחזרה לליגה הלאומית הוא חזר לשחק בשורותיה פעם נוספת בעונת 1992/1993, שלאחריה פרש ממשחק פעיל, עקב פציעה בגיד שמתחת לפיקה של הברך שהצריכה ניתוח מסובך ובעקבותיו החליט לפרוש. בעונת 1993/1994 עבר לשחק בשורות הפועל בית שאן מליגת המשנה, תחת המאמן אלישע לוי, וסייע לה להעפיל לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה. ב-1988 נישא רוקמן למיכל, ולהם ארבעה ילדים - שלושה בנים ובת. למד חינוך גופני במכון וינגייט. בהמשך החליט להיות מורה דרך. הפועל חיפה גביע הטוטו לליגת המשנה (1): 1986/1987 בית"ר ירושלים גביע המדינה (1): 1988/1989 עמוד השחקן של רונן רוקמן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל השחקן של רונן רוקמן באתר הוויקיפדיה של הפועל חיפה אשר גולדברג‏, "אבא המליץ לי ללכת למכבי חיפה. בחרתי בהפועל", באתר וואלה, 29 בפברואר 2024 מיקי פורטל, אלי כהן זכה בבוררות נגד הפועל ת"א. יקבל 135,000 שקל, חדשות, 26 באוקטובר 1993
הולנד (אזור גאוגרפי)

הולנד (בהולנדית: Holland) הוא אזור גאוגרפי בחוף המערבי של מדינת הולנד אשר היה בעבר אחד ממחוזות הולנד. בין המאה ה-10 למאה ה-16 האזור נכלל בשטחי האימפריה הרומית הקדושה כמדינה שנשלטה על ידי הרוזנים של הולנד. במהלך המאה ה-17 המדינה הפכה למעצמה ימית וכלכלית ששלטה ביתר המחוזות של הרפובליקה ההולנדית העצמאית החדשה. האזור בו נמצאה בעבר רוזנות הולנד חופף כיום לאזור בו נמצאים שני המחוזות ההולנדים מחוז צפון הולנד ומחוז דרום הולנד, בהם נמצאים גם שלושת הערים הגדולות ביותר במדינה – עיר הבירה אמסטרדם, העיר רוטרדם שמכילה את הנמל הגדול ביותר באירופה, והעיר האג המהווה את המרכז השלטוני של המדינה. על אף שבשפה העברית ובשפות אחרות השם "הולנד" הוא השם בו משתמשים כדי להתייחס למדינה כולה, ועל אף שישנם אפילו הולנדים רבים שנוהגים לעשות זאת בעצמם, עבור הולנדים רבים (במיוחד אלו שאינם גרים באזור הגאוגרפי של הולנד או שלא גרים בחלק המערבי של המדינה) חשוב במיוחד שלא לקרוא לכל המדינה בשם "הולנד". בינואר 2020 הולנד ביטלה באופן רשמי את תמיכתה בשימוש במילה הולנד עבור המדינה כולה, ובאותה ההזדמנות יצרה עיצוב מחדש של לוגו עם הכיתוב "הולנד" ל-"NL".‏ נכון לנובמבר 2019 חיו באזור זה 6,583,534 תושבים. הולנד בשנת 1350 הולנד בשנת 1477 הולנד בשנת 1606 מדיה וקבצים בנושא הולנד בוויקישיתוף Netherlands vs. Holland (אורכב 24.11.2020 בארכיון Wayback Machine), Netherlands Board of Tourism & Conventions "Holland or the Netherlands?". Dutch Embassy in Sweden. אורכב מ-המקור ב-27 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Romano, Andrea (7 בינואר 2020). "The Netherlands Will No Longer Be Called Holland". Travel + Leisure (באנגלית). נבדק ב-2022-02-05. {{cite web}}: (עזרה) "CBS Statline". ארכיון מ-2017-08-03. נבדק ב-2020-01-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שנת הלימודים

שנת הלימודים היא תקופה בשנה, במהלכה מתקיימים לימודים סדירים במוסדות חינוך שונים. במרבית מדינות העולם, תקופה זו נמשכת כעשרה חודשים. בין שנת לימודים אחת לשנייה מפרידה חופשה (בישראל, חופשה זו מכונה "החופש הגדול"). בסיום החופשה מתחילה שנת לימודים חדשה, כשהתלמיד לרוב נכנס לכיתה גבוהה יותר במסלול הלימודים. במדינת ישראל, שנת הלימודים בבתי הספר אורכת עשרה חודשים. מועד תחילת השנה הוא 1 בספטמבר (2 בספטמבר כאשר ספטמבר מתחיל ביום שבת). בבתי הספר העל-יסודיים שנת הלימודים נמשכת עד 20 ביוני (19 ביוני כאשר 20 ביוני הוא ביום שבת) בשנה הקלנדרית העוקבת, בעוד בבתי הספר היסודיים ובגנים, היא מסתיימת מעט מאוחר יותר, ב-30 ביוני (29 ביוני כאשר 30 ביוני הוא ביום שבת). התקופה שבין סיום שנת לימודים אחת לתחילתה של אחת נוספת, מכונה "חופשת הקיץ", אך יותר ידועה בשפה המדוברת כ"החופש הגדול". עם תום שנת הלימודים נהוג לחלק תעודות. בשנת הלימודים תשע"ג (2012) החלה השנה ב-27 באוגוסט, במקום ב-1 בספטמבר, מתוך ניסיון לקצר את החופש הגדול. שנה לאחר מכן, עת נכנס שי פירון לתפקיד שר החינוך, הוחזר מועד תחילת השנה לתאריך שהיה נהוג עד אז וננקטה דרך אחרת לקיצור תקופת הקיץ בה תלמידי ישראל אינם פועלים במסגרת הלימודים הפורמלית. הלימודים בישראל הם חובה מגיל 3 בגן טרום-טרום-חובה ועד גיל 18 בכיתה י"ב, מתוקף חוק לימוד חובה. באוניברסיטאות ובמכללות האקדמיות בישראל, שנת הלימודים האקדמית נפתחת יותר מאוחר, שבוע או שבועיים לאחר שמיני עצרת (כמו בישיבות), מועד שיוצא בדרך כלל לאורך חודש אוקטובר, ונמשכת עד חודש יוני. במוסדות אלו מחולקת התקופה לשני סמסטרים: סמסטר ראשון בין אוקטובר לינואר, וסמסטר שני בין מרץ ליוני. עם ההפסקה בין שני הסמסטרים בחודשים ינואר ופברואר מנוצלת לעריכת בחינות. במהלך שנת הלימודים יש חופשות כלליות בחגי ישראל ומועדיו: ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות, חנוכה, פורים, פסח, יום העצמאות, ל"ג בעומר ושבועות. בבתי הספר במגזר הערבי בישראל יש מתכונת חופשות המותאמות לבני העדות השונות. מלבד החופשות היזומות אשר מתקיימות באופן קבוע על פי עונות השנה ישנם גם חופשות על פי חגים דתיים של בני העדה לדוגמה אצל ערביי ישראל המוסלמים ניתנת חופשה במהלך חג עיד אל אדחא, וכך גם אצל נוצרים ודרוזים על פי חגיהם. מכיוון שבישראל המגזר הערבי מחולק לבני דתות שונות בדרך כלל בתי הספר נסגרים לחופשה של עדה מסוימת רק אם מספר התלמידים או המורים של אותה עדה באותו בית ספר גבוהה מ 25%. פעמים רבות מלווה פתיחת שנת הלימודים במדינת ישראל באיומי שביתה של ארגוני המורים, כמחאה על תנאי העסקתם, אשר לעיתים אף מתממשים. תחילתה של שנת הלימודים מתאפיינת ברכישת ספרי לימוד ועזרי לימוד, הכרוכה בהוצאות כספיות גדולות. סעיף 74 לחוק הביטוח הלאומי נועד לסייע למשפחות חד-הוריות ולמקבלי הבטחת הכנסה להתמודד עם מעמסה זו, בהבטיחו מענק לימודים למשפחה בעד כל ילד בגיל המתאים בתחילת שנת הלימודים. בתלמודי תורה שנת הלימודים נפתחת לפי לוח השנה העברי ב-א באלול. וגם מערכת החופשות שלהם שונה. מדיה וקבצים בנושא שנת הלימודים בוויקישיתוף עמית נאור, למה מתחילים ללמוד באחד בספטמבר?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2019 דפנה ליאל, ‏שינויים בחופשות במערכת החינוך: החופש הגדול יקוצר, באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2011 מיכל רשף‏, פירון ולפיד הודיעו: החופש הגדול יקוצר, יוחלף בקייטנות, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2013 לוח החופשות בחינוך החרדי בשנת הלימודים התשפ"ה באתר משרד החינוך
זבגפנט

זבגפנט (באנגלית Zavegepant), הנמכר בשם זבזפרט (Zavzpret), הוא תרופה הניתנת בתרסיס לאף, ומיועדת לטיפול במיגרנה בבוגרים בזמן ההתקף, כאשר ההתקף יכול להיות מלווה באאורה או ללא אאורה. התרופה אינה ניתנת למניעה של מיגרנה. התרופה נספגת במהירות בחלל האף, ישירות לזרם הדם. התרופה יכולה להשפיע החל מרבע שעה עד שעתיים מרגע נטילתה. לא ידוע על יעילות ובטיחות התרופה בילדים, בהריון ובהנקה. חלבון CGRP) calcitonin gene-related peptide) נמצא קשור לכאב וסימפטומים המופיעים במיגרנה. זבגפנט הוא אנטגוניסט של CGRP . השימוש בתרופה זו מפחית את כאבי המיגרנה ותסמינים נוספים של מיגרנה כגון בחילות ,רגישות לאור ורגישות לקול. תופעות הלוואי השכיחות ביותר כולות טעם חריג, בחילה, אי נוחות או גירוי באף, והקאה תופעת לוואי מסוכנת כוללות תגובה אלרגית (נפיחות בפנים, בפה, בלשון, בגרון או בעיות נשימה). יש לפנות לקבלת טיפול חירום. ספיגה: שיא הריכוז בפלזמה נצפה כחצי שעה לאחר מתן מנה אחת (10 מיליגרם) של תרופה בתרסיס. נפח הפיזור: נפח הפיזור בממוצע של התרופה בגוף הוא 1774 ליטר. 90% מהתרופה נקשרת לחלבוני הפלזמה. מטבוליזם: מטבוליזם עיקרי נעשה על ידי CYP3A4 הפרשה: זמן מחצית החיים של ZAVZPRET לאחר מתן מנה אחת של התרופה בתרסיס לאף הוא 6.55 שעות. בממוצע הפינוי הוא 266 ליטר לשעה. הפינוי נעשה בעיקר דרך הצואה ובאופן מזערי דרך השתן. במחקר בו השתתפו 623 אנשים שלקחו ZAVZPRET לעומת 646 אנשים שלקחו פלצבו, תוך שעתיים בקבוצה שלקחה ZAVZPRET: -         24% מהאנשים דיווחו על היעדר כאב לעומת 15% בקבוצת הפלצבו -         40% מהאנשים דיווחו על היעדר רוב הסימפטומים הרגילים המלווים מיגרנה לעומת 31% בקבוצת הפלצבו. תרופה זו נמצאה טובה יותר בהקלה על בחילות, פוטופוביה או פונופוביה לעומת פלצבו. מדיה וקבצים בנושא זבגפנט בוויקישיתוף ZAVZPRET™ ([zavegepant nasal spray) Description | Pfizer Medical Information - US], www.pfizermedicalinformation.com (באנגלית) Zavzpret Nasal Spray: Uses, Dosage, Side Effects, Drugs.com (באנגלית) Zavzpret Nasal Spray: Uses, Dosage, Side Effects, Drugs.com (באנגלית) Migraine Nasal Spray | ZAVZPRET™ (zavegepant) | Safety Info, ZAVZPRET™ (zavegepant) (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זבגפנט".
תפוח (סוג)

תפוח (שם מדעי: Malus) הוא סוג צמחים במשפחת הוורדיים הכוללים מספר מינים של עצים ושיחים נשירים. העצים, אשר בהם גדלים תפוחים, פופולריים ברחבי העולם. לעצים פרחים ריחניים הפורחים באביב, וכוללים פרחים בצבע לבן ופרחים בגוונים ורודים. לפירות של העצים יש גדלים, צבעים, וטעמים שונים בהתאם לזן. העצים יכולים להגיע בשיא לגובה שבין 4 ל-12 מטרים. העלים של העץ יכולים להיות באורך 3 עד 10 סנטימטרים עם שוליים משוננים. לפרחים יש חמישה עלי כותרת, והם עשויים להיות לבנים, ורודים או אדומים, עם אבקנים אדומים. הפריחה של העץ מתרחשת באביב. תפוח בשל מסוג Malus domestica המין הפופולרי ביותר של התפוחים פריחה של תפוחים. צולם במזרח סיביר תפוחים בשלים מסוג Malus sylvestris סלים עם תפוחים מסוג Malus sylvestris למכירה בקונטיקט. צולם ב-1939 גזע העץ גרסת בונסאי של עץ תפוחים מדיה וקבצים בנושא תפוח בוויקישיתוף תפוח, באתר ITIS (באנגלית) תפוח, באתר NCBI (באנגלית) תפוח, באתר Tropicos (באנגלית) תפוח, באתר GBIF (באנגלית) תפוח, באתר IPNI (באנגלית)
ג'ון קלארק (מושל דלאוור)

ג'ון קלארק (באנגלית: John Clark;‏ 1 בפברואר 1761 – 14 באוגוסט 1821) היה פוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הפדרליסטית, שכיהן כמושל דלאוור ה-20 בשנים 1817–1820, וכחבר בית הנבחרים של דלאוור בשנים 1799–1800. ג'ון קלארק נולד במחוז ניו קאסל, מדרום לעיר סמירנה, במושבת דלאוור, כבנו של ויליאם קלארק. ב-1784 הוא נשא לאישה את שרה קוק קורביט, בתו של נשיא דלאוור ג'ון קוק, ולשניים נולדה לפחות בת אחת בשם מרי. קלארק היה דמות פוליטית יוצאת דופן בדלאוור בכך שהוא היה איש המפלגה הפדרליסטית במחוז ניו קאסל שרוב אוכלוסייתו הייתה פרסביטריאנית. הפדרליסטים הטיפוסיים יותר היו אפיסקופלים או מתודיסטים ממחוזות קנט או סאסקס. אנשי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית הטיפוסים יותר היו פרסביטריאנים ממחוז ניו קאסל. על כל פנים, ב-1816 הוא הביס את המועמד הדמוקרטי-רפובליקני, מאנן בול מלאורל שבמחוז סאסקס, וכיהן כמושל דלאוור מ-21 בינואר 1817 ועד 18 בינואר 1820. כמושל, היה קלארק אחד מאלו שדגלו בשיפורים בחינוך הציבורי. בספרו "דמוקרטיה בדלאוור", מתאר קארול הופקר כיצד קלארק "טען שלדלאוור קיים צורך מיוחד לחנך את עמה בשל המחסור של המדינה בקרקעות פנויות להרחבת האוכלוסייה. לפיכך, הוא אמר, 'תלות רבה חייבת להיות מונחת בכישורים השכליים של אזרחינו לתמיכה בכוחנו ובחשיבותנו במסגרת האיחוד'". האספה הכללית של דלאוור הגיבה בהקצאת סכום מגוחך של 1,000 דולר לכל אחד משלושת מחוזות המדינה לטובת מטרה זו. יותר מכך, דלאוור הייתה מדינה שקפאה על השמרים. עונשים בסגנון ימי הביניים, כמו מסמור אוזניים לעמוד הקלון, המשיכו להיות מוטלים במסגרת מערכת הענישה. האדמה נוצלה בהדרגה עד קצה גבול היכולת, ובשל ההגירה, גודל אוכלוסיית דלאוור ב-1820 היה כמעט זהה לזה של 1810. תוצאה מידית וקבועה לכך הייתה שהמדינה איבדה את המושב השני שלה בבית הנבחרים של ארצות הברית. ג'ון קלארק נפטר בסמירנה ב-14 באוגוסט 1821. הוא נטמן בבית הקברות הפרסביטריאני של דאק קריק, כיום בית הקברות הולי היל. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 217. ג'ון קלארק באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ון קלארק באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ון קלארק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
All Born Screaming

All Born Screaming (בעברית: כולם נולדים צועקים) הוא אלבומה השמיני של הזמרת האמריקאית סנט וינסנט. האלבום יצא ב-26 באפריל 2024 דרך חברת התקליטים וירג'ין. האלבום הוקלט באולפן המפורסם אלקטריק ליידי, באולפנו של סטיב אלביני ובאולפנה הפרטי של סנט וינסנט בלוס אנג'לס. קלארק תיארה את האלבום כ"פופ פוסט-אפוקליפטי", ואמרה ששירים רבים בו נוגעים בנושאים כמו גן עדן וגיהנום. באלבום השתתפו, בין היתר, דייב גרוהל, מתופף הפו פייטרס החדש ג'וש פריס, נייל רוג'רס וקייט לה בון. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סנט וינסנט. Harrison, Ian (2024). "St. Vincent All Born Screaming Exclusive: "It's darker and harder and more close to the bone."". נבדק ב-29 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Shulter, Ali. "Nile Rodgers is working on new music with St. Vincent". נבדק ב-29 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Rosalie Cabison, Billboard 200™, Billboard, ‏11 במאי 2024 (באנגלית אמריקאית) מידע על האלבום All Born Screaming באתר MusicBrainz מידע על האלבום All Born Screaming באתר AllMusic האלבום All Born Screaming באתר Discogs האלבום All Born Screaming באתר דיזר האלבום All Born Screaming באתר אפל מיוזיק האלבום All Born Screaming באתר סאונדקלאוד ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולס סמצ'וק

אוּלַס אולקסייביץ' סַמצ'וק (באוקראינית: Улас Олексійович Самчук‏; 20 בפברואר 1905 – 9 ביולי 1987) היה סופר, עיתונאי ופובליציסט אוקראיני, מראשי התנועה הלאומית האוקראינית (אנ') וחבר בממשלה הגולה של הרפובליקה האוקראינית (אנ'). סמצ'וק נודע בעיקר בשל כתיבתו הספרותית ומאמריו הפובליציסטיים שניסו לעורר את התודעה הלאומית האוקראינית, אך גם בשל אנטישמיותו ושיתוף הפעולה שלו עם הנאצים בתקופת מלחמת העולם השנייה. עבודתו הספרותית של סמצ'וק, ובמיוחד טרילוגיית "וולין" הנחשבת ליצירת המופת שלו, תרמה רבות לעיצוב הזהות והתרבות האוקראינית. עם זאת, שיתוף הפעולה שלו עם הנאצים מעיב על מורשתו ומהווה כתם שחור בהיסטוריה האוקראינית. סמצ'וק נולד בשנת 1905 בכפר דרמן (Дермань) שבאוקראינה. בצעירותו למד בגימנסיה אוקראינית פרטית ואחר כך באוניברסיטאות ברסלאו ופראג. ספרו הראשון, "מריה" (אנ'), שיצא לאור ב-1934, תיאר את הרעב הגדול (ה'הולודומור') באוקראינה והיה הראשון שהעלה את הנושא למודעות הציבורית. בתקופת מלחמת העולם השנייה שיתף סמצ'וק פעולה עם הנאצים. הוא שימש עורך ראשי של העיתון הפרו-נאצי "וולין" וקרא בכתביו ל"טיהור אתני" של אוקראינה מיהודים ופולנים. ב-1944 נמלט מאימת הצבא האדום המתקרב לגרמניה הנאצית וב-1948 היגר לקנדה, שם המשיך בפעילותו הספרותית והעיתונאית עד מותו בטורונטו ב-1987. מדיה וקבצים בנושא אולס סמצ'וק בוויקישיתוף ביוגרפיה של סמצ'וק, שהודפסה בראש ספרו 'מריה' (באנגלית) הביוגרפיה מהללת ואינה מזכירה את הפרק האנטישמי בחייו, נכתבה בידי אוקסנה ברייז'ון-סוקוליק, שהייתה מופקדת על ביצוע צוואתו אולס סמצ'וק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אולס סמצ'וק".
מייקל מקלהטון

מייקל מקלהטון (באנגלית: Michael McElhatton; נולד ב-12 בספטמבר 1963) הוא שחקן ותסריטאי אירי. הוא ידוע בעיקר מתפקידו בסדרה "משחקי הכס" בתור לורד רוז בולטון. הוא נולד בדבלין, אירלנד ב-1963 ושם למד ב"Terenure College", בית ספר הידוע בלימודי הדרמה שלו. לאחר מכן בילה שמונה שנים בלונדון, שם סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות דרמטית ב-1987. בתחילת שנות התשעים חזר לאירלנד, שם החל את קריירת המשחק שלו בעיקר בתיאטרון ובטלוויזיה. תפקידו הראשון היה בסרט הקצר "The Loser" מ-1990. ב-1999 הופיע גם בטלוויזיה בסדרה The Ambassador. לאורך השנים הופיע במספר תפקידים שהידוע מביניהם הוא בתור לורד רוז בולטון בסדרה משחקי הכס של רשת HBO, תפקיד אותו שיחק בין עונה שנייה לשישית. בנוסף שיחק בסרט האימה מ-2015 "The Hallow" בתור קולם דונלי ובסרט אשתו של שומר גן החיות בתור ירזיק. כמו כן הופיע בתפקידי אורח בסדרות צ'רנוביל וגאון. סרטים: The Loser מ-1990 I Went Down מ-1997 Blow Dry מ-1997 אינטרמישן מ-2003 Fifty Dead Men Walking מ-2008 Perrier's Bounty מ-2009 אלברט נובס מ-2011 The Hallow מ-2015 נורם בעיר הגדולה מ-2016 הנתיחה של האלמונית מ-2016 שד נאה מ-2016 מצור ג'דוטוויל מ-2016 אשתו של שומר גן החיות מ-2017 קינג ארתור: אגדת החרב מ-2017 ליגת הצדק מ-2017 הדו-קרב האחרון מ-2020 סדרות טלוויזיה: The Ambassador מ-1999 Zen ב-2011 משחקי הכס מ-2012 עד 2016 החטא הקדמון מ-2013 רחוב ריפר מ-2013 גאון מ-2017 עד 2018 הגשר מ-2019 צ'רנוביל מ-2019 רצח אופי מ-2020 מחזור כישור הזמן מ-2021 ג'ק ראיין מ-2023 The Dry‏ (2024) מדיה וקבצים בנושא מייקל מקלהטון בוויקישיתוף מייקל מקלהטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל מקלהטון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מייקל מקלהטון, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל מקלהטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בימת קדם

בימת קדם היא הוצאת ספרים שהוקמה בשנת 1986. עד כה ראו אור יותר כ-34 כותרים של יצירה מקורית ישראלית, כששליש מהם פרסומים ראשונים למחבריהם. ההוצאה מהווה ניסיון ליצור הוצאת ספרים מזרחית, וחלק מהפרסומים שבה הפכו לאבני דרך בהגות על מזרחיות בישראל. ההוצאה מפרסמת סיפורת וספרי עיון וכל הספרים עוסקים בחוויה המזרחית בתוך החברה והתרבות הישראלית. נקודת המבט המובעת בספרים נושאת אופי רדיקלי וחתרני. עדות לכך ניתן למצוא אף בשמות חלק מהכותרים - "המהפכה האשכנזית מתה" מאת סמי שלום שטרית, ו"זכרונות אסורים" מאת אלה שוחט. בימת קדם פרסמה את האנתולוגיה המקיפה ביותר שנעשתה עד כה של הספרות המזרחית בישראל: "מאה שנים מאה יוצרים", בשלושה כרכים (שניים פרוזה ואחד שירה), בעריכת סמי שלום שטרית. בימת קדם אחראית לפרסום כתב העת "הכיוון מזרח".
אנגאדה

אנגאדה (באנגלית: Anegada) הוא הצפוני מבין איי הבתולה הבריטיים שבאיי הבתולה. האי אנגאדה נמצא כ-22 ק"מ צפונית לאי וירג'ין גורדה, והוא היחיד מבין האיים שלא נוצר כתוצאה מפעילות געשית. האי הוא אטול המורכב מאלמוגים ואבן גיר. בשל היות האי שונית אלמוגים, בניגוד לשאר איי הבתולה ההרריים, האי שטוח ומישורי, ושיא גובהו כ-10 מטרים מעל פני הים. פירוש שמו של האי "הארץ הטבועה", בשל היותו שטוח. שטחו של האי כ-39 קמ"ר, והוא הגדול באיי הבתולה הבריטיים, אולם מתגוררת בו אוכלוסייה מועטה ביותר, כ-300 תושבים (2010), מרביתם גרים בעיירה הנקראת "היישוב" (The Settlement) - העיירה היחידה באי. כלכלת האי מתבססת על תיירות. מדי יום מגיעים לאי כ-200 תיירים (ומכפילים את אוכלוסיית האי). כמו כן, תושבים רבים מתפרנסים מדיג, בעיקר דיג סרטנים. הייחוד התיירותי של האי הוא נידחותו. התיירים באים לחופי האי, שבשל מספר התיירים המועט יחסית בהם, מאפשרים לתיירים לשהות בבדידות על החוף. אל האי ניתן להגיע דרך שדה התעופה אוגוסט ג'ורג' ובאמצעות מעבורות. בקרבת האי מצויה שונית הפרסה (שונית הורסשו - "Horseshoe Reef") - הגדולה בשוניות הים הקריבי, והשונית השלישית בגודלה על פני כדור הארץ. בשל מיקומה של השונית, יש קושי רב להגיע בספינה את האי אנגאדה, ועל כן ספינות טיולים ממעטות להגיע אל האי. מאות ספינות נטרפו על השונית, ועל כן היא מהווה אתר צלילה פופולרי. במרכז האי אנגאדה מצוי אגם מלח בו גדלים צמחייה ובעלי חיים ייחודיים. עד שנות ה-40 של המאה ה-19 חיו באזור מושבות של אלפי ציפורי פלמינגו אולם בשל צייד נרחב נעלמו הציפורים מהאזור. כיום מנסים להשיב את הציפורים הללו לסביבתן הטבעית. על אף היות מושבות הציפורים אטרקציה תיירותית, מנסים השלטונות להגן על המושבות ולהגביל את מספר המבקרים. בעל חיים נוסף המצוי בסכנת הכחדה הוא מין של איגואנת הסלע הייחודי לאנגאדה - Cyclura pinguis'. כמו כן מצויים באי צבי ים נדירים וכמה מיני סרטנים ייחודיים. סביב האי נפוצות הקונכיות והסרטנים. במשטחי העשב באי רועות פרות ועזים. מדיה וקבצים בנושא אנגאדה בוויקישיתוף מפת אנגאדה ניווט ימי לאנגאדה אנגאדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מאמרו של טייג בליטמאן בנושא