מטא-תאוריה

מטא-תאוריה (באנגלית: Metatheory), היא מונח מרכזי בפעילות המדעית המורכב מצירוף המילים, מטא ו-תאוריה, המעניקות לו משמעות של מבט-על, או נקודת מבט אנליטית, אודות תאוריות בשלל תחומי המדע השונים. בשדה ובשיח המדעי, תפקידה של מטא-תאוריה הוא, להוות תאוריה הבוחנת באופן אנליטי ורפלקטיבי-ביקורתי, תאוריה אחרת בתחומי מדע שונים, באופן שיטתי ומעמיק. אשר-על-כן, מטא-תאוריה ממוקמת בסדר הגבוה ביותר של הספקטרום התאורטי, ביחס לתאוריות אחרות. פוזיציה זו, מאפשרת למטא-תאוריה לנתח, להשוות ולהעריך גופים מתחרים של רעיונות. כאשר הנחתה הבסיסית היא, כי תאוריות נובעות מתאוריות אחרות, כך שתמיד ישנן הנחות תאורטיות קודמות והתחייבויות מדעיות מאחורי כל ניסוח תאורטי. דוגמה להנחה מטא-תאורטית לגבי ההתפתחות האנושית היא, הרעיון שהתפתחותו של אדם מסתיימת בגיל 18, או שההזדקנות היא תוצאה של תהליך המבטא אובדן ודעיכה. מטרתה של מסגרת מטא-תאורטית היא להוות בסיס מטא-מדעי, זאת על ידי ארטיקולציה (Articulation), דהיינו שכלול ושיפור דרכיה האפיסטמולוגיות-מתודולוגיות של התאוריה הקיימת והנבחנת, לתאוריה מהימנה ותקפה יותר באופן בו היא מתבוננת במציאות או בהוויה. בכך למעשה, למטא-תאוריה אין קשר ישיר למסגרת האמפירית של המחקר התאורטי, הממד היישומי, אלא לרכיבים האבסטרקטיים השונים המרכיבים את התאוריה הנבחנת. ובכך באה לידי ביטוי תרומתה הניכרת של מטא-תאוריה, היא שותפה להתפתחותו של מטא-מדע הזקוק לידע מדעי מדויק ואובייקטיבי כדי לשפר את יכולתם של המדענים, ולממש את תפקידם של אלו ליצור פרקטיקות מדעיות הולמות. התשתית המדעית של מטא-תאוריה, נשענת על ארבעה תחומים מרכזיים בחשיבה המדעית, והמשוייכים דיסיפלינרית בעיקר לפילוסופיה: אפיסטמולוגיה, המהווה את תורת ההכרה, ומתרכזת במהות וגבולות הידיעה. אונטולוגיה, המהווה את תורת היש, ועוסקת בטבע של היש, הקיים והמציאות. אקסיולוגיה, העוסקת בתורת הערך, ועוסקת בהערכת טיבם המוסרי של מעשה, פעולה, רעיון והתנהגות. ומתודולוגיה, העוסקת בשיטה ובדרכי החקירה המדעית. ובכך למעשה המתודולוגיה מחברת ושוזרת בין תורת ההכרה, תורת היש ותורת הערך. זאת ועוד, המתודולוגיה, מתרכזת בכלל העקרונות, שיטות הפעולה, החוקים וההנחות, אשר מחקר מסוים או העיסוק בדיסציפלינה מסוימת מבוסס עליהם ומונחה על-פיהם. לפיכך בהמשך לכך, גבולות המחקר המטא-תאורטי מעוגנים בהיסטוריה של המדע, העוסק בהתפתחותו של המדע לאורך הזמן, החל מתקופות קדומות של האנושות ועד ימים אלו. בסוציולוגיה של המדע, העוסקת בהתפתחות המדע מתוך נקודת מבט סוציולוגית ביקורתית, ושואפת להבין את המנגנונים החברתיים והפוליטיים האחראים, מכוננים, ושולטים בהבניית הידע המדעי. ובפילוסופיה של המדע, העוסקת ביסודות, ההנחות והמשמעויות הפילוסופיות של התפתחות המדעים. מטא-פילוסופיה, מהווה את החקירה לעומק אודות מהותה של הפילוסופיה. חקירה זו כוללת את מטרותיה, גבולותיה ושיטותיה של הפילוסופיה. בעוד הפילוסופיה חוקרת את טבעה של התופעה או את אופי ההוויה, ובמיוחד את דרכים בהן הידע מתהווה ומתגבש לעבר האמת. מטא-פילוסופיה בוחנת תהליך רב שלבי וממדי זה, בעזרת שאלות מנחות העוסקות בדיוק וביעילות החקירה הפילוסופית. חקירה מטא-פילוסופית אם-כך, חותרת לחשיפת האמת של האמת. מטא-מדע, המכונה גם בשם מטא-מחקר מדעי, חותר להשתמש בשיטות מדעיות שונות במטרה להסביר כיצד המדע מתפקד ומדוע הוא אף לעיתים נכשל. שורשיו של מטא-מדע בפילוסופיה של המדע ובמחקר השיטות המדעיות. על-אף-זאת, הוא נבדל מהראשון בהסתמכותו על ניתוח מתודולוגי כמותני ואיכותני. וגם שונה מהאחרון, בהתמקדותו הרחבה בגורמים הכלליים התורמים לשלל ההיבטים של התהליך המדעי. מטא-לוגיקה מתבוננת בשפות ומערכות צורניות ופורמליות, מנקודת מבט פרשנית. התבוננות זו באה לידי ביטוי בלימוד ברמות ניתוח שונות: בלימוד וניתוח סמנטיקה, דהיינו את מערכת היחסים בין ביטויים ומשמעויות; ואת התחביר, כלומר יחסים בין ביטויים. מטא-פסיכולוגיה מהווה את זווית ההתבוננות של כל תאוריה פסיכולוגית, ומתייחסת למבנה התאוריה עצמה ולא לרכיבים התיאוריים שלה. דהיינו, אם הפסיכולוגיה חוקרת את התהליכים הנפשיים, המטא-פסיכולוגיה עוסקת בכלים המחקריים ובדרכי ההתבוננות של הפסיכולוגיה. לדוגמה, מחקר פסיכולוגי העוסק בשאלות פסיכולוגיות פילוסופיות בקשר שבין הגוף והנפש, ומתמקד במנגנונים נפשיים והשפעתם על תהליכים ביוכימיים, כגון: הגנה, אבל ודיכאון, שואף להבין ולהסביר אינטראקציה זו בכלים אפיסטימולוגיים-מתודולוגיים. בהמשך לכך, לצורך המחשה בהקשר הפסיכואנליטי, זיגמונד פרויד מתאר את המטא-פסיכולוגיה כמבנה-על ספקולטיבי של הפסיכואנליזה, כזה המתייחס אל נקודות המבט הדינמיות, הטופוגרפיות והכלכליות. דוגמה נוספת לכך לקוחה מפסיכולוגיית העצמי, אשר נקודת מבטה מתמקדת בגורם המרכזי המנבא בריאות או פתולוגיה נפשית. נקודת מבט זו, משקפת את המעבר המתודולוגי שהפסיכואנליזה ביצעה בשליש האחרון של המאה ה-20, מהתמקדות במבנה הנפש המבוסס על דחפים מולדים של האדם להתמקדות בסביבה והשפעותיה על התפתחות הנפש. ככלל, הנחת היסוד במסגרת דיון זה היא, כי עיסוק מדעי מטא-תאורטי זה בפסיכולוגיה, אינו ניסויי. זאת ועוד, המטא-פסיכולוגיה בהתייחסותה לסובייקטיביות, התנהגות ומבנה הנפש, נוטה להתבונן בעמדת הפסיכולוגיזם בביקורתיות רבה. בכך המטא-פסיכולוגיה, חותרת להבין דרך תחומי מדע שונים כמו הביולוגיה, האנתרופולוגיה והרפואה את מופעי הנפש בצורה נהירה, לוגית ומדוייקת יותר. מטא-אנתרופולוגיה, מהווה את החקירה של הבסיס הלוגי של תרבויות, וחותרת להבין את ההנחות הפרימיטיביות והפרימורדיאליות באשר לטבעו של העולם ושל האדם המעורב בכל אחת ממערכת תרבותית נתונה. מטא-מתמטיקה הינו תחום המחקר העוסק במבנה ובמאפיינים הצורניים של מתמטיקה, ומערכות פורמליות דומות בעלות הגיון מתמטי. מטא-ביולוגיה מהווה מערכת של ידע או אמונה, הבנויה סביב עקרונות ביולוגיים. הלכה למעשה, מטא-ביולוגיה הינה תחום מקביל לביולוגיה, העוסק באבולוציה אקראית של תוכנות מלאכותיות ולא רק של תוכנות טבעיות, כדוגמת ה – DNA. בתהליך זה ישנה יצירתיות ברמת המיקרו, דהיינו הרמה המטא-תאית, ולא רק באבולוציה הדרוויניסטית המתבוננת בצורות חיים שונות ברמת המאקרו. מטא-כלכלה מתבוננת על המיקרו-כלכלה המסורתית, זו העוסקת באינטראקציה של התנהגות כלכלית זעירה, קבלת החלטות והתנהגות השוק, תוך כדי הכנסת אתיקה באופן מפורש למנגנון האנליטי של הכלכלה. זאת, תוך כדי התחשבות במפורש, בממד המוסרי המיוצג על ידי רעיונות כגון: מחויבות, נורמות, ערכים ומצפון האדם. מטא-חוק, הינו רעיון מופשט השואב השראה מהציווי הקטגורי של עמנואל קאנט, ומתייחס לכלל הכללים המשפטיים המסדירים מערכות יחסים בין קבוצות אנושיות ולא אנושיות שונות ביקום, על-אף ההבדלים ביניהן. ובכך למעשה, מטא-חוק שואף למערכות אניברסליות של כללים ומשפטים המגלמות בתוכן נורמות אשר נובעות מקודים התנהגותיים פרטיקולאריים ומשקפות פלורליזם תרבותי, חברתי ומשפטי. מטא-פוליטיקה היא תבנית התנהגות תרבותית של שיחות, אודות הפוליטיקה. דהיינו, דיאלוג פוליטי על הפוליטיקה עצמה. בשיח שכזה, המטא-פוליטיקה לובשת צורות שונות של חקירה, ומנכסת לעצמה דרך נוספת לעבר השיח של הפוליטיקה והפוליטי. המטא-פוליטיקה, נוטלת תפקיד מודע לעצמו של תיווך בשפה האנליטית, הסינתטית והנורמטיבית של החקירה הפוליטית ושל הפוליטיקה עצמה. ובפשטות, זהו דיאלוג רפלקטיבי על האופן שבו הפוליטיקה מתבוננת בעצמה. תפקידה של המטא-היסטוריה הוא, לבקר את מעמדה של ההיסטוריה כאוסף של עובדות קוהרנטיות אשר בוראות אמת צרופה שאינה שנויה במחלוקת. דהיינו, תכילתה של פעילות מטא-היסטורית היא לבסס את מעמדו של הנרטיב כחומר גלם של כל תלכיד היסטורי. ואף לזהות את המידה שבה כל אבחנה בין היסטוריה, תאוריה ואידאולוגיה על בסיס השערות מדעיות של מדע ההיסטוריה, מזויפת. לפיכך, תהליך מטא-היסטורי מאוד קשוב להיסטוריוגרפיה של אותה תקופה. סוציולוגיה של הידע המדעי סוציולוגיה של הידע קרל פופר תומאס קון קרל המפל תאוריה מדעית פרדיגמה סיבתיות אינדוקציה דדוקציה בינה מלאכותית מטא-מתמטיקה הארכאולוגיה של הידע Roy Bhaskar, Sean Esbjörn-Hargens, Nicholas Hedlund, Mervyn Hartwig, Edited, Metatheory for the Twenty-First Century Critical Realism and Integral Theory in Dialogue, 2016. Fred Chernoff, Theory and Metatheory in International Relations: Concepts and Contending Accounts, 2007. מדיה וקבצים בנושא מטא-תאוריה בוויקישיתוף קרל המפל, פילוסופיה של מדע הטבע, תל אביב: הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1979. (הגרסה האנגלית יצאה לאור ב-1966). אריה וורם, רציונליות וקדמה במדע, תל אביב: סדרת "אוניברסיטה משודרת", 2005. אור דגן, קאמי ופופר: על האבסורד במדע, הוצאת רסלינג, 2013. תומאס קון, המבנה של מהפכות מדעיות, 1977. (הגרסה האנגלית יצאה לאור ב-1962). בועז מילר, "תומאס קון והרציונליות של המדע". גליליאו, גיליון 88 (דצמבר 2005), עמ' 34–41. מטא-תאוריה, באתר MathWorld (באנגלית) Metatheory - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com Mark G. Edwards, Metatheory, SpringerLink APA Dictionary of Psychology, metatheory, APA Marcia J. Bates, An introduction to metatheories, Marcia J. Bates, ‏2006 Filipe J. Sousa, METATHEORIES IN RESEARCH: POSITIVISM, POSTMODERNISM, AND CRITICAL REALISM, SSRN Electronic Journal 16, February 2010, עמ' 455-503 Nicholas Joll, Metaphilosophy, Internet Encyclopedia of Philosophy (IEP), ‏17/11/2010 David Bidney, Theoretical Anthropology, USA: University Presses of California, Columbia and Princeton, 1953, עמ' 506 PP Professor Arturo Carsetti, Metabiology and the complexity of natural evolution, Research Outreach, ‏10/7/2020