לאונרד ססקינד

לאונרד ססקינד (באנגלית: Leonard Susskind; נולד ב-1940) הוא פיזיקאי יהודי-אמריקאי המתמחה בפיזיקה תאורטית, פרופסור באוניברסיטת סטנפורד. תחומי המחקר שלו כוללים את תורת המיתרים, תורת השדות הקוונטית, פיזיקה קוונטית-סטטיסטית וקוסמולוגיה קוונטית. ססקינד נחשב לאחד מאבות תורת המיתרים, על שהציע לראשונה, יחד עם יוצ'ירו נמבו והולגר בך נילסן, את הרעיון שחלקיקים עשויים להיות למעשה מצבים מעוררים של מיתרים יחסותיים. ססקינד הציע ב-1995, במסגרת תורת המיתרים, פירוש מדויק לעקרון ההולגרפי. כמו כן, היה לפיזיקאי הראשון שהגה את הרעיון של string theory landscape ("תמונת הנוף של תורת המיתרים") ב-2003. ססקינד זכה בשנת 1998 בפרס סאקוריי לתאוריות בתחום פיזיקת החלקיקים, על "תרומתו החלוצית לפיתוח של מודלים של מיתרי חלקיקים האדרונים, תאוריות כיול סריגים, כרומודינמיקה קוונטית, ושבירת סימטריה דינמית". לדעת רעיו לתחום, ססקינד הטיל חותמו על המחקר המדעי, ביישמו "דמיון מבריק ומקורי במחקר התאורטי של טבע החלקיקים והכוחות האלמנטריים המרכיבים את העולם הפיזיקלי". ליאונרד ססקינד נולד למשפחה יהודית מניו יורק, בשנת 1940. הוא החל לעבוד כאינסטלטור בגיל 16, במקום אביו שחלה. לאחר מכן נרשם ללמודי הנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק, שבמהלכם שינה את תחום לימודיו וסיים את התואר הראשון שלו, ב-1962, במחלקה לפיזיקה. את לימודיו המשיך באוניברסיטת קורנל, שם סיים את הדוקטורט ב-1965. בין השנים 1966–1970 שימש ססקינד כאסיסטנט, ולאחר מכן כמרצה, במחלקה לפיזיקה בישיבה יוניברסיטי. לאחר מכן, העביר שנה באוניברסיטת תל אביב, משם חזר להרצות בישיבה יוניברסיטי, בה זכה בתואר פרופסור לפיזיקה. בשנת 1979 החל לכהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד, כאשר בשנת 2000 החל לשמש על תקן הפרופסורה לפיזיקה של פליקס בלוך. החל משנת 2009 משמש גם כמנהל מכון סטנפורד לפיזיקה תאורטית. ססקינד היה אחד מבין שלושת הפיזיקאים הנודעים שגילו בצורה עצמאית, בסביבות 1970, כי מודל התהודה הכפולה של גבריאל ונציאנו להתנהלות הכוח החזק ניתן לתיאור באמצעות מודל מכני קוונטי של מיתרים, והיה הראשון שהגה את הרעיון של תמונת הנוף של תורת המיתרים (string theory landscape). ססקינד תרם למספר תחומי מחקר פזיקליים שונים. מתרומותיו המרכזיות: פיתוח עצמאי של מודל תורת המיתרים לפיזיקת החלקיקים תאוריית כליאת הצבע בקווארקים תאוריית שבירת הסימטריה המכונה לעיתים בשם "תאוריית הטכניקלור" התאוריה הקוסמולוגית העצמאית, אם כי השנייה להיות מוצעת, של הבאריוגנזה עקרון ההשלמה לחורים שחורים השערת הקשירה האקראית (causal patch) העיקרון ההולוגרפי פיתוח תאוריית המטריקס (מודל המטריקס של בנקס, פישלר, שנקר וססקינד) כמודל שקול לתורת M, אשר מהווה אב-טיפוס מתמטי פורמלי של תורת M, וכלי לחקירת מאפייניה הצגת רעיון יישום קשרי האנטרופיה ההולוגרפיים להסברת מבנה היקום הפיזיקלי הרעיון של תמונת נוף אנטרופית של תורת מיתרים ססקינד הוא המחבר של מספר ספרי מדע פופולריים. בהם The Cosmic Landscap, ו- Black Hole War: My Battle with Stephen Hawking to Make the World Safe for Quantum Mechanics. מדיה וקבצים בנושא לאונרד ססקינד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאונרד ססקינד (באנגלית) לאונרד ססקינד, ברשת החברתית Goodreads לאונרד ססקינד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לאונרד ססקינד, באתר dblp Susskind, Leonard (1995). "The World as a Hologram". Journal of Mathematical Physics. 36 (11): 6377–6396. arXiv:hep-th/9409089. Bibcode:1995JMP....36.6377S. doi:10.1063/1.531249. פיטר ביירן, "קוסמולוגיה – הילד הרע של הפיזיקה", 21 ספט, 2011, מגזין סיינטיפיק אמריקן ישראל 1998, J. J. Sakurai Prize Salisbury, David F. (11 במאי 1997). "Susskind wins prestigious Sakurai Prize in theoretical physics" (הודעה לעיתונות). Stanford University. {{cite press release}}: (עזרה) ראו, קורות חייו של לאונרד ססקינד באתר המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת סטנפורד https://physics.stanford.edu/people/faculty/leonard-susskind ראו, Schwarz, String Theory: The Early Years,=2000 Susskind, L. (1979). "Lattice models of quark confinement at high temperature". Physical Review D. 20 (10): 2610. Bibcode:1979PhRvD..20.2610S. doi:10.1103/PhysRevD.20.2610. Yao, W. -M. (2006). "Review of Particle Physics". Journal of Physics G: Nuclear and Particle Physics. 33 (1): 1. arXiv:astro-ph/0601168. Bibcode:2006JPhG...33....1Y. doi:10.1088/0954-3899/33/1/001. Biography, American Physical Society website (last accessed November, 2013) (Andrei Sakharov's work was first, but was mostly unknown in the Western hemisphere) Susskind, L . (1993). "String theory and the principle of black hole complementarity". Physical Review Letters. 71 (15): 2367–2368. arXiv:hep-th/9307168. Bibcode:1993PhRvL..71.2367S. doi:10.1103/PhysRevLett.71.2367. PMID 10054662. Bousso, R. (2002). "The holographic principle". Reviews of Modern Physics. 74 (3): 825. arXiv:hep-th/0203101. Bibcode:2002RvMP...74..825B. doi:10.1103/RevModPhys.74.825.”The insistence on unitarity in the presence of black holes led 't Hooft (1993) and Susskind (1995b) to embrace a more radical, holographic interpretation of ...” Banks, T.; Fischler, W.; Shenker, S. H.; Susskind, L. (1997). "M theory as a matrix model: A conjecture". Physical Review D. 55 (8): 5112. arXiv:hep-th/9610043. Bibcode:1997PhRvD..55.5112B. doi:10.1103/PhysRevD.55.5112.