י"ג 503

יחידת גילוי (י"ג) 503, שהייתה בעברה גם י"ק (יחידת קשר), יב"א (יחידת בקרה אווירית אזורית) וי"ב (יחידת בקרה) 503, היא יחידת גילוי במערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי השוכנת על הר בעל חצור, מזרחית לסילוואד, צפונית לדיר ג'ריר ודרומית־מערבית לכפר מאליכ. בסיס היחידה בנוי בגובה של 1,016 מטרים מעל פני הים על הר בעל חצור, שהוא הגבוה בהרי בנימין והשומרון. היחידה הוקמה במקור ב־1953 כי"ק 503 בסטלה מאריס שעל הר הכרמל, ושכנה שם עד לפירוקה ב־1968. ב־1978 הוקמה היחידה מחדש בבעל חצור, ובין השנים 1982–1985 שימשה כיב"א. ב־2023 הוכללה היחידה בגדוד הגילוי. במהלך המנדט הבריטי הוקמה יחידת מכ"ם בריטית על שטח שנתפס בסטלה מאריס. היחידה הבריטית הותקפה על ידי כוחות ההגנה בפעולת פיצוץ תחנות הרדאר ב־20 בינואר ו־19 בפברואר 1946 וב־20 ביולי 1947. במהלך מלחמת העצמאות הוקמה במקום יחידת מכ"ם ישראלית מאולתרת, שהורכבה על בסיס מכ"ם מוטס שניקח מגרוטאות של מטוס של חיל האוויר המלכותי. ב־25 במאי 1952 הוקמה י"ק 503 בסטלה מאריס. היחידה צוייד במכ"ם ימי מתוצרת ארצות הברית מדגם SM-1 (אנ'), מעודפי מלחמת העולם השנייה. היחידה הוכפפה בתחילה לראש מחלקת אלקטרוניקה, ובמרץ 1954 הועברה לאחריות קצין בקרה ודיווח חיילי (קצין בד"ח) שמונה באותה העת. בתקופה זו בוצעה בקרת הטיסה ביב"מ 333 שבמטה חיל האוויר, והיחידה דיווחה על תוצריה אליה. ב־1956, עקב התחממות היחסים עם הרפובליקה הצרפתית הרביעית נרכשו מצרפת מכשירי מכ"ם חדשים שהוהבאו לישראל במסגרת מבצע יונה והוצבו ביחידה. לאחר מלחמת סיני ב־1957 הועבר ליחידה תחנת מכ"ם ניידת מתוצרת בריטית Convoy-21, שנלקח שלל בסיני. ב־1 בנובמבר 1962, במסגרת תוכנית לארגון מחדש של מערך הבקרה, הוחלף כינויים של י"ק 501 וי"ק 503 לי"ב 501 וי"ק 503. ביוני 1966 עבר מערך הבקרה לבקרה אזורית, שלא בוצעה עוד ממטה חיל האוויר אלא ביחידות עצמן. בעקבות השינוי הפכה היחידה ליב"א וקיבלה אחריות לבקרה בצפון, מקו פלמחים וצפונה. במקביל הוקמה יחידת בקרה צפונית חדשה, יב"א 506 בהר מירון. ב־6 באפריל 1968 הופעלה היחידה החדשה, ויחידה 503 חזרה להיות י"ב עד לסגירתה בנובמבר 1968. היחידה הוקמה במיקומה הנוכחי בשנת 1975 והחלה לפעול כיחידת בקרה אווירית בשנת 1978. היוזמה להקמת יחידת הגילוי 503 על פסגת הר בעל חצור התגבשה בשנת 1972, כשנה וחצי לפני מלחמת יום הכיפורים, אך יצאה לפועל רק באוקטובר 1974 כאשר קצין אג"מ יו"ש למפקד נפת רמאללה פרסם צו תפיסה לאתר. הכשרת הבסיס החלה בינואר 1975 כאשר 20 חיילים פעלו באתר בתנאי שדה. באותה עת לא הייתה אספקת חשמל סדירה, והחיילים לא לנו בשטח באופן קבוע. לדברי משה ארן, מפקד ההקמה, קצב הבנייה של הגדר ההיקפית, באורך כ-6 קילומטרים, היה איטי והוא שכנע את מפקדת חיל האוויר להכשיר מספר מבנים בבסיס נטוש של הלגיון הירדני ששכן בסמוך. לדבריו, בסיס זה הפך ברבות הימים לנקודת ההתחלה של ההתנחלות הדתית עפרה. פעילות מבצעית של היחידה החלה בשנת 1978 במשימות בקרה וגילוי מכ"ם שסיפקו גיבוי וכיסוי על פערים מבצעיים בין יחידות אחרות. בין השנים 1982–1985 הייתה י"ג 503 אחראית לבקרה האווירית בשטח שבין גדרה לחדרה וכן על קשר עם התעבורה האזרחית באזור נמל התעופה בן-גוריון. הכשירות והאחריות האלה ניתנו ב-9 במאי 1982, כחודש לפני מבצע שלום הגליל. בשנת 1985 החליט ראש ענף תעבורה בחיל האוויר, סא"ל אריה גלעד, לחלק מחדש את האחריות לתעבורה האווירית בשטח של 503 בין יחידות הבקרה הצפונית והדרומית, וזאת משיקולי בטיחות טיסה. באפריל 1985 שבה 503 לתפקד כיחידת בקרה (י"ב) משימתית. בשנת 2002 הפכה "יחידת בקרה 503" ל"יחידת גילוי 503" והמשימה שלה הוגדרה כאחראית על אספקת תמונה אווירית ויכולות קשר לחיל האוויר. ב־2022 הוקמה ביחידה פלגת זאבי הפסגה של מערך ההגנה הקרקעית. ב־2023 הוכללה היחידה בגדוד הגילוי, הכולל גם את י"ג 511 וטל שמיים. גדוד הגילוי כפוף למפקדת יחידות הבקרה (מיח"ה 517). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מיכל בן-ארי, ‏על פסגת ההר: יחידת הגילוי של חיל-האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי, 9 בינואר 2019 יהונתן מרוז, ‏על ההר, באתר חיל האוויר הישראלי, 30 באוגוסט 2010 שלומי אבידר, מערך הבקרה: העיניים של המדינה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, מסת"ב ISBN ISBN 9650509682 או מסת"ב 9789650509682 (להלן: אבידר), עמ' 24–27 אבידר, עמ' 43 אבידר, עמ' 43, 47–49 אבידר, עמ'43, 59 אבידר, עמ' 96–97 אבידר, עמ' 98–99 אבידר, עמ' 128–129 מיכל בן-ארי, ‏על פסגת ההר: יחידת הגילוי של חיל-האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי, 9 בינואר 2019 מיכל פומרנץ, עמית מרצ'לי, ‏המטרה לנגד עיניהם: מצטייני יום העצמאות 2023, באתר חיל האוויר הישראלי, 25 באפריל 2023