laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית החזה

בית החזה הוא חלק בגוף היונקים והעופות הממוקם בין הצוואר לבטן, ממנה הוא מופרד על ידי הסרעפת. הבסיס הגרמי של בית החזה הוא כלוב הצלעות, המורכב, אצל האדם, מ-24 צלעות, בכל צד 12 צלעות כשבאמצע ממוקמת עצם החזה. בתוך חלל בית החזה נמצאות הריאות וביניהן, מאחורי עצם החזה, הלב. אצל חרקים ושאר פרוקי-רגליים מורכב בית החזה מלוחות קשים המתחברים לראש ולבטן בעזרת רצועה היכולה לשמש גם כמפרק. רגליהם וכנפיהם צומחות מבית החזה. חזה של גבר תצלום רנטגן של בית החזה עצם החזה שדיים תפיסת קדם חזה ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוירכאוס

בוירכאוס (? - 101 לפנה"ס) היה מלכם של הקימברים בתקופת מלחמת הקימברים והטוטונים. בשנת 105 לפנה"ס הוביל בוירכאוס את בני עמו לניצחון הגדול ביותר שלהם במלחמתם נגד הרפובליקה הרומית. תחת פיקודו, הביסו הקימברים ובני בריתם את צבאותיהם של הקונסול גנאיוס מאליוס מאקסימוס והפרוקונסול קווינטוס סרוויליוס קאיפיו, ליד אוראסיו (אוראנג' המודרנית) על גדות נהר הרון. המקורות מציינים שכ-120 אלף חיילים רומיים נפלו חלל בקרב זה. אף על פי שהיסטוריונים כגון ישראל שצמן ומ. קארי משערים שמספר האבדות מוגזם, הם מודים שזו הייתה אחת התבוסות הצבאיות הגדולות ביותר בהיסטוריה של הרפובליקה הרומית. הדים לתחושת האיום שרחשה ברומא בעקבות תבוסה זו ניתן למצוא במילותיו של ההיסטוריון בן התקופה, סאלוסטיוס: "באותו הזמן היה יד הגאלים על העליונה במלחמה עם מצביאינו קווינטוס קפיו וגניאוס מאנליוס וכל איטליה התחלחלה מפחד זה". לאחר ניצחון זה לא המשיך בויראכוס להתקדם מזרחה ודרומה כלפי איטליה, אלא פנה מערבה לכיוון גאליה ואיבריה. בשנת 102 לפנה"ס החלו בויראכוס והקימברים, יחד עם בני בריתם הטווטונים ושבטים אחרים, לחזור על עקבותיהם לכיוון איטליה. הם פלשו לצפון איטליה, לאחר שחצו את האלפים דרך מעבר סן ברנאר הגדול. בויראכוס נחל ניצחון נוסף מול קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס, הקונסול הרומי שהיה מופקד על גזרה זו, והרומאים נסוגו אל מעבר נהר הפו והשאירו את כל השטח שבין הפו לאלפים לשליטת הקימברים. ניצחונו של בויראכוס לא החזיק מעמד ימים רבים. באביב של שנת 101 לפנה"ס חצה צבא רומי בראשותם של גאיוס מריוס וקאטולוס את נהר הפו, וב-30 ביולי (לפי המסורת הרומית), נפגשו צבאות הקימברים והרומים ליד ורקלה (Vercellae) בשדות הרודים. בויראכוס נחל מפלה מוחצת, רוב הצבא הקימברי, כ-65,000 איש, הושמד, עשרות אלפים נפלו בשבי והוא עצמו נהרג במהלך הקרב. תאודור מומזן, דברי ימי רומא, כרך ב', מסדה, תשכ"א, עמ' 393. ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, הוצאת מאגנס, ירושלים, 1989, עמ' 369. גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים, תרגמה מרומית שרה דבורצקי, ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968), עמ' 135. סאלוסטיוס מתכוון לקימברים שנחשבו לעיתים גאלים, אולם כיום רווחת הדעה שהם היו שבט גראמני עתיק. הכוונה פה למצביאים קאיפיו ומאליוס מאקסימוס. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בסיס איתם

בסיס חיל האוויר איתם (כנף 25), היה בסיס הטיסה האחרון שהוקם בחצי האי סיני על ידי חיל האוויר הישראלי. הבסיס נחנך בדצמבר 1976. לצד הבסיס שכנו מבני קבע עבור חיילי ומפקדי הבסיס, בו גרו עם משפחותיהם, מבנים שקיבלו את השם "מחנה נורית" שהיה חלק מחבל ימית. חיל האוויר הפעיל בסיני באותה התקופה עוד שלושה בסיסים מרכזיים – אופיר, עציון ורפידים, שהקנו לצה"ל הגנה מרחבית על כל שטחו של חצי האי סיני. הבסיס מוּקם כ־19 ק"מ דרומית לעיר ימית ו־37 ק"מ מזרחית לאל עריש. נבנה כחלק מחשיבה אסטרטגית צבאית ישראלית, שאפיינה את שנות ה־70, שעל פיה אזור אל עריש יישאר בידי ישראל באופן קבע, גם במסגרת הסכמי שלום עתידיים. השטח היווה נקודה אסטרטגית, מכיוון שבמהלך מלחמות ישראל־מצרים השונות, היה אחד מנקודות העימות המרכזיות. בסופו של דבר, להבדיל מבסיסי הטיסה האחרים בסיני, לא השתתף בסיס איתם בלחימה מבצעית, ולא הוכיח את נחיצותו המבצעית. בתחילה שימש הבסיס כבסיס־פריסה בלבד, שהפעיל מטוסי F-4 פנטום ומיראז', אך החל מאוקטובר 1976 הופעלה ממנו טייסת 253 ("טייסת הנגב") של מטוסי נשר ואחר כך מיראז' באורח קבע. במקביל לפעילותו הקבועה, המשיך הבסיס לשמש בסיס־פריסות. בשנת 1979, עם חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים שבו הוסכם על פינוי חצי האי סיני והחזרתו למצרים, פונו הבסיס ומתקניו השונים לבסיס רמון שבנגב, שהוקם על ידי ארצות הברית בעקבות הפינוי, ושקיבל את מספרו של בסיס איתם (25) ואת סמלו. טייסת הקרב האחרונה ששכנה בו, נפרדה מהבסיס באוקטובר 1981. לאחר פינוי סיני, הופעלה מן הבסיס למשך זמן מה, טייסת מסוקים אוסטרלית כחלק מכוח המשקיפים הרב־לאומי, לצורך מעקב אחר מילוי ההסכם הישראלי־מצרי. כיום, נקרא שדה התעופה "שדה התעופה אל־גורה", והוא כמעט ואינו פעיל למעט נחיתת מטוסים קלים ומסוקים של כוח המשקיפים הרב-לאומי, שעדיין מוצב במקום. דני שלום, כנפי מלחמה כנפי שלום, עמודים 350–351 מדיה וקבצים בנושא בסיס אל-גורה בוויקישיתוף מירב הלפרין, ‏קסם של חיים בישימון, בטאון חיל האוויר 128, מאי 1982, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר (וכן כתבות נוספות באותו גיליון) El-Gora Airport - באתר SkyVector.
סרעפת

הסרעפת (TA: Diaphragma) היא שריר במערכת הנשימה, המפריד בין בית החזה לחלל הבטן. הסרעפת קיימת אצל כל היונקים וגם אצל כמה מיני עופות. אצל בני האדם הסרעפת צמודה לחוליות המותניים, הצלעות התחתונות, ולעצם החזה. שלושה פתחים עיקריים בסרעפת מאפשרים את מעבר הוושט, אבי העורקים, הוורידים, העצבים, הכבד ותעלות בית החזה. אצל בני האדם הסרעפת היא אליפטית, משופעת למעלה, גבוהה יותר בחזית הגוף מאשר בגב, ובעלת קימור בזמן שהיא "נחה". כיווץ והרפיה של הסרעפת הם חלק חשוב בתהליך הנשימה. במהלך שאיפה הסרעפת מתכווצת, נעשית שטוחה ומגדילה את נפח בית החזה ואוויר זורם פנימה אל הריאות על מנת למלא את הוואקום שנוצר בהן. במהלך הנשיפה, הסרעפת נרפית והאוויר יוצא מהגוף. כיווץ הסרעפת מפעיל לחץ על הבטן, לחץ זה ממריץ את הקיבה וכך הסרעפת מסייעת לתהליך עיכול. לסרעפת חלק גם בתהליכי ההקאה, מתן השתן והצואה. הסרעפת מעוצבבת בעיקר על ידי עצב הסרעפת (Nervus phrenicus) שיוצא בעיקר מעל החוליה הצווארית הרביעית (C4). התכווצויות לא רצוניות ולא סדירות של הסרעפת גורמות לשיהוקים. הסרעפת היא שריר השאיפה החשוב ביותר לנשימה באדם. הסרעפת מתפקדת כשריר רצוני וגם כשריר לא רצוני סימפטטי. במקרים מיוחדים קיימים קוצבים סרעפתיים מסוגים שונים הבאים לפצות על פגיעה בסרעפת. שיתוק חד או דו-צדדי של הסרעפת נגרם על ידי ניתוח בבית החזה, תהליך ממאיר, חבלה, מחלות עצב, מחלות שרירים או דלקות. לעיתים השיתוק הוא זמני ותפקוד הסרעפת חוזר כעבור פרק זמן. אם השיתוק הוא חד-צדדי הסימנים הקליניים עשויים להיות קלים בלבד בעוד ששיתוק דו-צדדי, שהוא פחות שכיח, נותן סימנים מיידיים קשים, אך רק לעיתים רחוקות מסכני חיים. בקע סרעפתי נגרם בעקבות חבלה חודרת של סכין, פצע ירייה, או שברי צלעות, או כתוצאה מחבלה קהה, הנגרמת לרוב בתאונות דרכים, בנפילות מגובה ובפצעי מעיכה. מחלות עצביות הפוגעות בעצבי הצוואר המעצבבים הסרעפת דוגמת פוליומיאליטיס או נזק חבלתי לחוט השדרה הצווארי יכולות לגרום לתת או אי-פעילות ולקוצר נשימה קשה ואף לאי-ספיקה נשימתית המחייבת הנשמה מלאכותית, זמנית או קבועה. תסמינים דומים מופיעים גם במחלות העצבים ההקפיים, במחלות של חיבור העצב-שריר ומחלות ראשוניות של השריר עצמו. מחלות אלו מתאפיינות גם בחולשה של שרירים אחרים מאלו של הנשימה. לעיתים רחוקות חסר מרכיב מסוים בגוף (חסר זרחן כדוגמה) או תרופות מסוימות עלולים לגרום לחולשת שרירי הנשימה. פזיותרפיה נשימתית מתמקדת בתרגול לנשימה נכונה, בעיקר בזמן מנוחה. המטרה היא לחזק ולהגמיש גם את הסרעפת אבל גם את שרירי הריאות ושרירים בין צלעותיים נוספים כדי לאפשר לנשום נשימה סרעפתית עמוקה. פיזיותרפיה נשימתית מומלצת גם לאנשים לאחר ניתוח. בין אם הניתוח היה קשור למערכת הנשימה או אם הניתוח פגע ביכולת התנועה והפעילות של הגוף. לעיתים נעשה התרגול לפני הניתוח כחלק מההכנות לניתוח. גם לאחר מחלות שונות, למשל קורונה, יש חשיבות לבצע פיזיותרפיה לסרעפת בשל הפגיעה במערכת הנשימה. נשימה סרעפתית פיזיולוגיה של מערכת הנשימה מאמר על הקשר בין סרעפת ונשימה סרעפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר נתאי פרנקל, קוצב סרעפתי, בית חולים אלי"ן ד"ר צבי קויפמן, עקרונות בכירורגיה, באתר ויקירפואה ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפיוס קלאודיוס קאיקוס

אפיוס קלאודיוס קאיקוס (לטינית: Appius Claudius Caecus; תאריכי לידה ופטירה משוערים: 340 לפנה"ס - 273 לפנה"ס), היה מדינאי רומי ממשפחת הקלאודיים - ממשפחה פטריקית עשירה בתקופת הרפובליקה הרומית. קונסול בשנים 307 לפנה"ס ו-296 לפנה"ס, קנסור בשנת 312 לפנה"ס ודיקטטור בשנים 292 לפנה"ס ו-285 לפנה"ס. מייחסים לו את בניית אמת המים הגדולה ליד רומא ואת סלילת ויה אפיה הקרויה על שמו. ה"ויה אפיה" הייתה הדרך הרומאית הראשונה אשר קישרה בין רומא לקפואה, ונסללה במהלך המלחמות הסאמניטיות. עיקר תפקידה היה צבאי - מתן אפשרות לתנועה גדולה של כוחות צבאיים ממקום למקום - אך בהמשך נודעה לדרך זו גם חשיבות כלכלית רבה. לקלאודיוס מיוחסת גם רפורמה ברישום העבדים המשוחררים והעניים בשבטים הכפריים. (רפורמה זו בוטלה על ידי הקנסורים של שנת 304 לפנה"ס). קאיקוס גם ערך רפורמה במערכת הכספים הישנה של רומא. ב-280 לפנה"ס, לאחר שהתעוור, היה קאיקוס ראש המתנגדים להסכם השלום עם פירוס, ואף נשא נאום מפורסם נגד הסכם זה בסנאט הרומי. מדיה וקבצים בנושא אפיוס קלאודיוס קאיקוס בוויקישיתוף אפיוס קלאודיוס קאיקוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוק מוסדי (שיווק)

בשיווק של סחורות ושירותים, שוק מוסדי מורכב מבתי ספר, בתי חולים, מוסדות סיעוד ובית אבות, בתי כלא ומוסדות אחרים המספקים סחורות ושירותים לבני האדם שבהשגחתם. רבים מארגונים אלה מאופיינים בתקציבים נמוכים ובציבור לקוחות "שבוי". לדוגמה, בתי החולים צריכים להחליט מהי איכות המזון שירכשו בשביל חוליהם. יעד הקנייה אינו רווח, שכן האוכל מסופק לחולים כחלק מהשרות הכולל. כמו כן, צמצום עלויות עד למינימום האפשרי אינו היעד היחידי, מזון מאיכות ירודה עלול לגרום לחולים להתלונן ולפגום במוניטין של בית החולים. סוכן הרכש של בית החולים צריך לחפש ספקי מזון למוסדות שאיכותם עונה או עולה על דרישות תקן מזערי כלשהו ושמחיריהם נמוכים. למעשה, ספקי מזון רבים מקימים חטיבה נפרדת למכירות לקניינים מוסדיים בגלל צורכי הקנייה והמאפיינים המייחדים את הקניינים האלה. כך למשל, חברת היינץ מייצרת, אורזת ומתמחרת באופן שונה את הקטשופ מתוצרתה כך שיענה על דרישותיהם השונות של בתי חולים, של מכללות ושל בתי כלא. בנוסף, חברות המחלבה השונות כגון שטראוס גרופ, תנובה וטרה מייצרות גבינות ומעדנים באריזות מוסדיות הלא ניתנים למכירה בשווקים האחרים. הארגונים הממשלתיים ברוב המדינות הם קונים גדולים של סחורות ושירותים. בדרך כלל מחייבים הארגונים הממשלתיים את הספקים להגיש הצעות למכרזים, ועל פי רוב הם מעניקים את החוזה למציע ההצעה הזולה ביותר. במקרים מסוימים הגוף הממשלתי עשוי להתחשב באיכותו העדיפה של הספק או במוניטין שלו לעמידה במועדי סיום פרויקט. יתר על כן, ממשלות נוהגות לקנות על בסיס חוזים שסוכמו במשא ומתן, בעיקר כשמדובר בפרויקטים מורכבים הכרוכים בעלויות מחקר ופיתוח גבוהות, בסיכונים כבדים ובמקרים של תחרות מועטה. ארגונים ממשלתיים נוטים להעדיף ספקים מקומיים מספקים זרים. מאחר שהחלטות ההוצאה של גופים ממשלתיים כפופות לביקורת ציבורית, הם דורשים מן הספקים עבודת ניירת ניכרת, ואלה מרבים להתלונן על ניירת מוגזמת, על ביורוקרטיה, על תקנות, על עיכובים בקבלת ההחלטות ועל שינויים תכופים בכוח האדם במחלקות הרכש. רוב הממשלות מספקות לספקים המתמודדים מדריכים מפורטים המתארים את אופן המכירה לממשלה. על הספקים להיות בקיאים ברזי המערכת ולמצוא דרכים לקיצור הסחבת. מדיניות הרכש בשוק המוסדי שמה דגש במחיר, ובכך הניעה את הספקים להשקיע מאמץ ניכר בהוזלת מחיריהם. כאשר מאפייני המוצר מפורטים בקפידה, אין בבידול מוצרים משום גורם שיווקי. כמו כן, לפרסום אין השפעה רבה על זכייה במכרזים. ישנן חברות שהוקמו על ידי מחלקות מיוחדות לשיווק לממשלה. חברות אלה צופות מראש את צורכי הממשל ואת מיזמיו, נוטלות חלק מפרטי המוצר, אוספות מודיעין תחרותי, מכינות הצעות ביסודיות ומפיקות תקשורות קולעות יותר לתיאור המוניטין שלהן ולחיזוקו. השוק המוסדי מאופיין בדרך כלל במספר קטן יותר של קונים משמעותיים יותר. ככל שגובר תיחכומם של הקניינים העסקיים, כך על המשווקים העסקיים להשביח את יכולותיהם השיווקיות. דוגמה להצעת מכרז ממשלתי
דיר פצצות

דיר פצצות (בראשי תיבות: דפ"ץ) הוא מקום המיועד לאחסון פצצות בתוך בסיס טיסה מבצעי. מטבע לשון זה נוצר בצה"ל בראשית דרכו. להבדיל מבונקר פצצות בעל המיגון הגבוה אך המאופיין בזמינות מוגבלת, ומערום פצצות פתוח בעל הנגישות הגבוהה אך היעדר המיגון, דיר הפצצות משלב בין ההגנה הסביבתית הנדרשת (על מנת למנוע מפיצוץ לפגוע במטוסים ואדם) לבין גישה מהירה ונוחה לפצצות בזמן מלחמה. כתוצאה מכך, במרבית המקרים דפ"ץ יהיה ממוגן רק בצדדים, בעזרת בטון מזוין וערימות חול, ואילו מלמעלה יהיה רק מחסה שמש פשוט. דפ"ץ ימוקם לרוב במרחק מכלי הטיס ואנשים, למעט במקרה של דפ"ץ הצמוד לדיר תת-קרקעי. כמות חומר הנפץ הכוללת המותרת לאחסון בתוך כל דפ"ץ תלויה במיקומו ובעוצמת הספיגה של קירותיו (ככל שמיקום הדפ"ץ קרוב יותר לכלי טיס, כך מותר לאחסן בו פחות). דירי הפצצות של חיל האוויר המלכותי הבריטי ממערב לקיבוץ בארי דירי הפצצות של חיל האוויר המלכותי הבריטי ממערב לקיבוץ בארי דירי הפצצות של חיל האוויר המלכותי הבריטי ממערב לקיבוץ בארי
ברירת מחדל

בתפעול של תוכנה ושל ציוד אלקטרוני, ברירת מחדל היא הפעולה הננקטת על ידי התוכנה או המכשיר כאשר לא ננקטה כל פעולה, בהקשר מסוים, על ידי המשתמש. מטרתה של ברירת המחדל לעשות את התפעול פשוט יותר, ולכן לברירת המחדל נבחרת האפשרות הקולעת לטעמם של מרבית המשתמשים. קביעת ברירת המחדל נעשית בשלבים אחדים: ברירת מחדל כללית נקבעת בעת עיצובו של המכשיר. ברירת מחדל לקבוצה מסוימת של משתמשים (קסטומיזציה) נעשית בעת ייצורו או אספקתו של המכשיר המיועד לקבוצה זו. דוגמה: יצרן של מכונות גילוח יקבע את המתח שאליו מכוונת המכונה ל-220 וולט כאשר מדובר במשלוח שמיועד לאירופה, ול-110 וולט כאשר מדובר במשלוח שמיועד לארצות הברית. ברירת מחדל אישית, למשתמש מסוים (פרסונליזציה) נקבעת על ידי המשתמש בעת שהוא מקבל לידיו את התוכנה או המכשיר. כל שלושת השלבים הללו נמצאים, למשל, במימושה של ויקיפדיה. ישנה ברירת מחדל כללית הנקבעת על ידי מפתחי מדיה-ויקי, תוכנת התשתית המשמשת את ויקיפדיה, וברירת מחדל זו רלוונטית לכל הוויקיפדיות, בכל השפות. בעת הקמתה של ויקיפדיה לשפה מסוימת, נקבעת ברירת המחדל לשפה זו, והיא משותפת לכל משתמשי אותה ויקיפדיה. לבסוף, כל משתמש ספציפי יכול לקבוע את ברירת המחדל שתוצג לו, באמצעות שירות "ההעדפות שלי". השימוש בברירת מחדל ניכר במיוחד במסכי קלט, כלומר מסכים שבהם המשתמש מזין נתונים כלשהם למחשב. חלק מהשדות במסכים אלה הם שדות חובה, שהמשתמש חייב לתת להם תוכן, שדות אחרים הם שדות אופציונליים, שבהם המשתמש רשאי לתת תוכן, אך אם לא עשה זאת יישארו ריקים, ובחלק מהשדות מוצגת ברירת מחדל, שהתוכנה תתייחס אליה כאילו דווחה על ידי המשתמש אם זה לא טרח לשנות את תוכן השדה. ההחלטה לאיזה קטגוריה לשייך כל שדה היא של מנתח מערכות מידע המאפיין את התוכנה. דוגמה: בטופס הרשמה לאירוע מסוים, שם המשפחה והשם הפרטי הם שדות חובה, מקצוע הוא שדה אופציונלי, וארץ הלידה, בטופס המוצג לתושבי ישראל, תהיה "ישראל", מתוך הנחה שזו ארץ הלידה של מרבית הנרשמים. השימוש בברירת מחדל עלול לעיתים לגרום לקלט שגוי, במיוחד כאשר מתבצע שימוש חוזר ונשנה במסך קלט מסוים על ידי אותו אדם. בדוגמה הנ"ל של טופס הרשמה לאירוע, ייתכן כי אדם הרוצה להירשם לאירוע אינו ממלא את הטופס בעצמו, אלא מתקשר טלפונית למרכז הרשמה, שבו נמצא נציג שירות הממלא עבורו את הטופס. נציג השירות עלול, מתוך הרגל, להימנע מלשנות את ברירת המחדל - "ישראל", כאשר הוא ממלא טופס עבור אדם שנולד במדינה אחרת. בגלל סכנה זו, מאפייני מערכות מידע נוטים להשתמש בברירות מחדל כאשר שינוי ידני של ברירת המחדל גורר התנהגות מיוחדת. למשל, בהמשך לדוגמה הנ"ל של טופס הרשמה לאירוע, נניח שקיים בטופס שדה נוסף: עיר הלידה. בטופס כזה אפשר בביטחה לקבוע ברירת מחדל "ישראל", מכיוון שאדם שנולד בעיר לונדון שבאנגליה, יהיה חייב לשנות את ברירת המחדל ל"אנגליה", מכיוון שהעיר "לונדון" לא תופיע ברשימת הבחירה של השדה עיר הלידה כאשר ארץ הלידה היא "ישראל". שפות תכנות רבות כוללות מגוון ברירות מחדל, הבאות לקצר את כתיבתה של התוכנית. שפות תכנות נבדלות זו מזו בברירות המחדל שלהן, ובפרט בגישתן הבסיסית לנושא זה: יש שאינן כוללות כלל ברירות מחדל, ויש הכוללות ברירות מחדל רבות. שפות תכנות מסוימות, למשל, דורשות הגדרה מלאה של כל משתנה, ואילו אחרות מכילות ברירות מחדל, כך שמשתנה שלא הוגדר, או שהוגדר חלקית, יקבל מאפייני ברירת מחדל נאותים.
לינה

האם התכוונתם ל... לינה - שינה במקום שאינו מקומו הקבוע של הישֵן. מילה נגזרת: מלון לינה (קדשים) – קרבן שעבר עליו עלות השחר. ביטוי נגזר: מים שלנו לינה (נהר) – נהר בפולין מצוות לינה אישים: ואינו לינה – סופר פיני קרל פון לינה – מאבות הביולוגיה המודרנית לי נה – טניסאית סינית לנה אישים ששמם הפרטי הוא לינה
צ'ק איירליינס

צ'ק איירליינס (בצ'כית: ČSA České aerolinie, אנגלית: CSA Czech Airlines), או נתיבי אוויר צ'כיים, היא חברת התעופה הלאומית של צ'כיה ובסיסה בנמל התעופה הבינלאומי פראג - רוזינֵה (Ruzyně). עד לפירוק צ'כוסלובקיה שימשה החברה כחברת התעופה הלאומית של מדינה זו. החברה נוסדה על ידי ממשלת צ'כוסלובקיה ב-6 באוקטובר 1923 בשם ČSA Ceskoslovenské Státní Aerolinie, וקיימה את טיסתה הראשונה 23 ימים לאחר מכן מפראג לברטיסלאבה. החברה הפעילה טיסות פנים בלבד עד 1930, מועד בו קיימה את טיסתה הבינלאומית הראשונה מפראג לברטיסלאבה, ומשם לזגרב, יוגוסלביה. הפיכתה של צ'כוסלובקיה למדינה קומוניסטית ב-1948 הביאה להשעיית חלק מקווי הטיסה ליעדים מערביים ולהחלפת צי המטוסים במטוסים מתוצרת סובייטית. ב-1957 קבלה החברה את מטוס הטופולב TU-104A הראשון שלה, ובכך הייתה החברה לאחת הראשונות שהפעילו מטוסי נוסעים מונעים בכוח הסילון. קו התעופה להוואנה, קובה אשר הופעל בשותפות קוד עם קובאנה דה אוויאסיון הקובנית ב-1962, היה הקו הטרנס-אטלנטי הראשון של החברה, ובשנים שלאחר מכן החלה החברה לטוס גם לניו יורק ולמונטריאול. בשנות התשעים הוחלפו כל מטוסי החברה למטוסים מתוצרת מערבית, וב-1995, לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, אמצה החברה את שמה הנוכחי. בשנת 2001 הצטרפה החברה לברית חברות התעופה סקאיי טים. החל משנת 2017 מחזיקת המניות העיקרית בחברה היא חברת טרוול סרוויס.. 28 במרץ 1961 - מטוס החברה מדגם איליושין IL-18V המריא משדה התעופה של פראג בדרכו לציריך, רבאט, דקר, קונקרי ובמקו. המטוס התפרק באוויר לאחר שהחל בהנמכה מהירה והתרסק על הקרקע 18 ק"מ צפונית מזרחית לנירנברג, גרמניה. כל 52 הנוסעים ואנשי הצוות נספו. הסיבה המדויקת לתאונה איננה ידועה ואף לא ברור אם כניסתו של המטוס למצב של הנמכה מהירה הייתה מכוונת או לא. 12 ביולי 1961 - מטוס החברה מדגם איליושין IL-18V בטיסה מפראג לרבאט נאלץ לסטות ממסלולו לקזבלנקה בשל תנאי מזג האוויר. לאחר ניסיון נחיתה לא מוצלח בשדה התעופה אנפה בקזבלנקה, טיפס המטוס שוב לגובה של 1,300 רגל וביקש לנחות בנואסר, אך התרסק בגישה לנחיתה בשדה תעופה זה 13 ק"מ לפני תחילת המסלול. כל 72 הנוסעים ואנשי הצוות במטוס נספו. הסיבה המדויקת לתאונה לא נתגלתה, אך האפשרות כי זו נגרמה בשל תנאי מזג האוויר הקשים והראות הלקויה בגובה הקרקע נחשבת לסבירה ביותר. ב-20 באוגוסט 1975 התרסק מטוס החברה מדגם איליושין IL-62 בעת הגישה לנחיתה בשדה התעופה הבינלאומי בדמשק. בתאונה שנחשבת לאסון האווירי הקשה בתולדות סוריה, מצאו את מותם 126 מתוך 128 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס. ב-28 ביולי 1976 התרסק מטוס החברה מדגם איליושין IL-18V בעת גישה לנחיתה בשדה התעופה בברטיסלאבה. המטוס פגע במימיו של אגם סמוך והתרסק. ארבעה מ-79 הנוסעים ואנשי הצוות חולצו מהריסות המטוס בחיים, אך שניים מהם מתו לאחר מכן. צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018: החברה מפעילה בין 2-3 טיסות יומיות בקו בין נמל התעופה פראג רוזינה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות בידי חברת טרוול סרוויס. מדיה וקבצים בנושא צ'ק איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ק איירליינס (בשפות מרובות) צ'ק איירליינס, ברשת החברתית פייסבוק צ'ק איירליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ק איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא נתיבי אוויר צ'כיים באתר Airliners.net "Travel Service to acquire almost all of Czech Airlines". flightglobal (באנגלית). 2017-10-09. נבדק ב-2018-11-15. "CSA fleet".
רכטר

רכטר (Rechter) הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני ומשמעותו שופט או דיין האם התכוונתם ל... זאב רכטר – אדריכל ישראלי יעקב רכטר – אדריכל ישראלי, בנו של זאב רכטר אמנון רכטר – אדריכל ישראלי, בנו של יעקב רכטר יוני רכטר – מוזיקאי ישראלי, בנו של יעקב רכטר דפנה רכטר – שחקנית ישראלית, בתו של יעקב רכטר פרס רכטר – פרס לאדריכלות ישראלית, על שמם של זאב ויעקב רכטר ריכטר רכטמן מקור השם רכטר באתר אנו – מוזיאון העם היהודי
Hammerheart

Hammerheart (מילולית: לב מפטיש) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת בת'ורי. האלבום ממשיך את התפנית המוזיקלית שהחלה באלבום הקודם של בת'ורי Blood Fire Death, מעבר מבלאק מטאל למה שיקרא בהמשך ויקינג מטאל והוא בעצם אלבום הוויקינג מטאל הראשון, נחשב לאלבום אבן דרך בז'אנר הוויקינג מטאל ואף בז'אנר הכללי יותר, הפולק מטאל. כמו כל אלבומיה של בת'ורי, האלבום מתאפיין בסאונד קלוקל ולא איכותי במיוחד מה שלא מפריע לו לספק כמה מהשירים הגדולים והמפורסמים של בת'ורי, שירים שזכו לגרסאות כיסוי של להקות מטאל רבות. השיר הבולט באלבום הוא "One Rode To Asa Bay" שעוסק מבחינה לירית בהגעתו של מיסיונר נוצרי שמביא עמו את בשורת הנצרות לארצות הצפון תוך כדי כפייתה על התושבים המקומיים. מבחינת מוזיקלית, השיר מנוגן בקצב בינוני ולאורך כל אורכו ישנן גיטרות אקוסטיות שמלוות בדיסטורשן. One Rode To Asa Bay הוא השיר היחיד של בת'ורי שהוקלט לו וידאו קליפ שמלווה אותו, הווידאו קליפ הופיע בתוכנית המטאל של ה־MTV, ה־Headbangers Ball. שיר מפורסם נוסף הוא "Song To Hall Up High" שהוא בעצם בלדת הלל אקוסטית לאל הראשי בפנתיאון האלים הנורדים - אודין. עטיפת האלבום היא תצלום של ציורו של הצייר מהתקופה הוויקטוריאנית, פרנק דיקסי, והיא נלקחה מהגלריה לאמנות של העיר מנצ'סטר באנגליה. המוזיקה והליריקה של השירים נכתבו כולם על ידי קוורת'ון קוורת'ון - גיטרה, שירה, מילים והלחנה. Kothaar - באס Vvornth - תופים. הופק על ידי קוורת'ון ובוס פורסברג. מידע על האלבום Hammerheart באתר MusicBrainz מידע על האלבום Hammerheart באתר AllMusic האלבום Hammerheart באתר Discogs
עדיאל אמוראי

עדיאל אמוראי הידוע גם בכינויו עדי אמוראי (נולד ב-17 בפברואר 1934) הוא פוליטיקאי ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך. עדי אמוראי נולד ברחובות. אביו, יעקב אמוראי, מורה וסופר, היה נשיא הסתדרות המורים הרביעי. לאחר שמשפחתו עברה לתל אביב, למד בתיכון עירוני א'. לאחר הצבא למד כלכלה, יחסים בינלאומיים ומינהל ציבורי באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1969 נבחר לראשונה לכנסת השביעית וכיהן בה כחבר הכנסת מטעם המערך הראשון מטעם חטיבת אחדות העבודה. בממשלות ישראל ה-21 וה-22 כיהן כסגן שר האוצר. כמו כן, היה חבר בוועדת הכספים, ועדת המשנה לתקציב הביטחון ובוועדת הכלכלה והוועדה לענייני ביקורת המדינה. בספטמבר 1985 התקבל בביתו של המנהיג החרדי הרב שך בשליחותו של ראש ממשלת ישראל שמעון פרס שרצה את תמיכתו של הרב שך ביוזמת פירוק ממשלת האחדות והקמת ממשלה צרה בראשותו. ב-1 בנובמבר 1988 פרש אמוראי מהכנסת והוחלף באורי סבג. פעיל בתנועת המחנות העולים. פעיל במפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון. מנהל הלשכה של שר הפנים ודובר המשרד. יו"ר המועצה הישראלית לחילופי צעירים ונוער 1973 - 1984. יו"ר מועצת תנועות הנוער 1972 - 1984. יו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל של חברת "נכסים מ.י." לטיפול במניות הבנקים 1988 - 1991. מנכ"ל הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי (הרשפ"ת) 1992. יו"ר דירקטוריון חברת החשמל הישראלית 1992 - 1995. כחבר ועדת הכספים של הכנסת פעל להקמת קרן הקולנוע לעידוד סרטי איכות ישראלים. חבר הנהלת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. חבר הנהלת המועצה הציבורית של נאמני בית החולים שניידר. יו"ר המועצה הציבורית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית החל מראשית שנות ה-2000. אמוראי משמש כיום יו"ר ועדת ההשקעות של אי.בי.אי. גמל בע"מ. מדיה וקבצים בנושא עדי אמוראי בוויקישיתוף עדיאל אמוראי, באתר הכנסת עדיאל אמוראי, באתר כנסת פתוחה עדי אמוראי - כלכלן, דבר, 6 באוקטובר 1969 ⁨מעריב⁩ | 4 ספטמבר 1985 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
ז' בשבט

ז' בשבט הוא היום השביעי בחודש החמישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השביעי בחודש האחד עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בז' שבט היא ברוב השנים פרשת בשלח. אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת בא. ה'תש"ד – מפקדת האצ"ל מכריזה על מרד נגד השלטון הבריטי ה'תשכ"ח – הוקמה ההתנחלות מחולה, היישוב הראשון בבקעת הירדן ה'תשמ"א – חבר הכנסת חמאד אבו רביעה נרצח בשל סרובו לקיים הסכם רוטציה ה'תשנ"ו – עיתון מעריב חושף את פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה ה'תשנ"ז – החתימה על הסכם חברון ה'תרמ"ו – חנה שפיצר, מייסדת ומנהלת ת"ת לבנות א' בירושלים. מנהלת, מורה, מחנכת ואשת חינוך (נפטרה ב-ה'תשט"ו) ה'תרס"ו – זרח ורהפטיג, פוליטיקאי ומשפטן ישראלי (נפטר ב-ה'תשס"ג) ה'תרצ"ה – הרב דניאל פריש, רב, מקובל, מראשי ישיבת אנשי מעמד ללימוד תורת הנסתר, ור"מ בישיבת המקובלים שער השמים (נפטר בי"ד בשבט תשס"ה) ה'תשמ"ד – אושרי כהן, שחקן ישראלי ה'תרנ"ז – רבי ירוחם יהודה ליב פרלמן, ה'גדול ממינסק' ה'תקע"ד – רבי דוד בידרמן, האדמו"ר מלעלוב (נולד ב-ה'תק"ו) ה'תר"צ – האדמו"ר רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא ה'תשכ"ז – רבי מרדכי דוד לוין ראש ישיבת עץ חיים בירושלים, ומחבר סדרת ספרי "דרכי דוד" על הש"ס (נולד ב-התרל"ט) ו' בשבט – ח' בשבט שבט