laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Who Do We Think We Are

Who Do We Think We Are ("מי אנחנו חושבים שאנחנו") הוא אלבומה השביעי של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בינואר 1973. באלבום משתתפים בפעם האחרונה סולן הלהקה איאן גילן והבסיסט רוג'ר גלובר, עד לשובם באלבום Perfect Strangers בשנת 1984. האלבום הוקלט ברומא ובפרנקפורט כשהלהקה משתמשת באולפן הנייד של להקת הרולינג סטונז. הרצועה הראשונה באלבום, "Woman from Tokyo", נכתבה על נסיעתם של חברי הלהקה ליפן בפעם הראשונה. מלבד שיר זה שנכתב באיטליה ו"Painted Horse", כל שאר הרצועות הוקלטו בפרנקפורט. זהו האלבום האחרון בו השתתף סולן הלהקה איאן גילן עד לחזרתו ללהקה ב-1984. גילן פרש מהלהקה בעקבות סכסוכים פנימיים בינו לבין שאר חברי הלהקה. בראיון שנתן שנים מאוחר יותר ציין את עייפותו הרבה כתוצאה מהעבודה האינטנסיבית של השלמת האלבומים בזמן, וסיבובי ההופעות הרבים. בראיון גם ביקר גילן את התנהלות מנהלי הלהקה בטענה שלא השכילו לאפשר ללהקה לפרוש להפסקות קצרות מפעם לפעם. השיר "Mary Long" נכתב במחאה על הצנזורה הבריטית. הרצועה שחותמת את צד א' של התקליט נקראת "Smooth Dancer" והיא מתארת את היחסים העכורים בין גילן לבין בלקמור. השיר "PLACE IN LINE" הוא בסגנון בלוז רוק. המתיחות בין חברי הלהקה באלבום זה, הייתה בשיאה. בלקמור היה ככל הנראה מיואש מהלהקה, ובמהלך ההקלטות היה מפעם לפעם מפציע עם סולו גיטרה ייחודי, ואז גודע את הנגינה באמצע בטענה שהוא מעוניין לשמור את רעיונותיו לפרויקטים אישיים. אף על פי שהאלבום לא המשיך את הצלחת האלבומים הקודמים, זכתה הלהקה להצלחה נאה במכירות. בארצות הברית קיבל האלבום "אלבום זהב", ונמכר בחצי מיליון עותקים. הסינגל היחידי מהאלבום "Woman from Tokyo", היה ללהיט גדול; במצעד בילבורד הוט 100 הגיע השיר למקום ה-60. ובמצעד הסינגלים ההולנדי והגרמני הגיע השיר למקומות 6 ו-16 בהתאמה. האלבום הגיע למקום ה-60 במצעד הבריטי, ולמקום ה-15 במצעד בילבורד 200 האמריקאי. עם יציאתו, התקבל האלבום בקרירות בקרב מבקרי המוזיקה והמעריצים. הלהקה שהייתה שסועה בסכסוכים פנימיים, נאבקה בקושי לשחזר את איכות שלושת אלבומיה הקודמים (שזכו לביקורות נלהבות) ולהשיג את אותה איכות באלבום זה. הסכסוכים הרבים שהעיבו על הלהקה השפיעו על איכות האלבום, וניכרת ירידה מוזיקלית משמעותית. אי לכך קיבל האלבום ברובו ביקורות פושרות ונחשב לאחד החלשים של ההרכב השני של הלהקה. בשנת 2000 האלבום יצא לאור מחדש עם רשימת בונוסים. ב-2005 יצא האלבום על דיסק CD העשוי מזהב 24 קרט. כל השירים נכתבו על ידי ריצ'י בלקמור, איאן גילן, רוג'ר גלובר, ג'ון לורד ואיאן פייס: ריצ'י בלקמור - גיטרה איאן גילן - שירה רוג'ר גלובר - גיטרה בס ג'ון לורד - קלידים, עוגב איאן פייס - תופים, כלי הקשה דיפ פרפל - הפקה מוזיקלית מרטין בירץ' - טכנאי קול מידע על האלבום Who Do We Think We Are באתר MusicBrainz מידע על האלבום Who Do We Think We Are באתר AllMusic האלבום Who Do We Think We Are באתר Discogs האלבום Who Do We Think We Are באתר ספוטיפיי האלבום באתר allmusic נעם רפפורט, סיקור האלבום, באתר "קרוב לקצה" Deep Purple: The Interview. Interview picture disc, 1984, Mercury Records. נעם רפפורט, סיקור על האלבום, באתר "קרוב לקצה" ביקורת וסיקור על האלבום, באתר Allmusic דף האלבום, באתר Sputnikmusic שקלול ציוני האלבום, באתר Ultimate Guitar Archive נתוני מכירות האלבום, באתר הרשמי של איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ביקורת וסיקור על האלבום, באתר "Allmusic" נתונים על הסיגנלים של "דיפ פרפל" במצעד ההולנדי נתונים על הסיגנלים של "דיפ פרפל" במצעד הגרמני norwegiancharts.com - Deep Purple - Who Do We Think We Are, norwegiancharts.com
חצאית טוטו

חצאית טוּטוּ (Tutu) היא אחד מפריטי הלבוש המרכזיים בתלבושת של בלרינות בהופעות בלט קלאסי. לעיתים קרובות מחוברת חצאית הטוטו אל בגד גוף, אך היא יכולה גם לעמוד בפני עצמה. כאשר חצאית הטוטו אינה מחוברת אל בגד הגוף היא מורכבת מחגורה רחבה שאליה מחוברת החצאית עצמה. חצאית הטוטו הנפוצה והמוכרת ביותר כיום היא חצאית הטוטו הקלאסית. ישנם שני סוגים של חצאיות טוטו קלאסיות והם "טוטו הפנקייק" ו"טוטו הפעמון". שתיהן קצרות, נוקשות ועשויות שכבות שכבות של בד רשת. בדרך כלל הן מחוברות אל בגד הגוף של הרקדנית והן מתרחבות ישר כלפי חוץ. ההבדל בין "טוטו הפנקייק" ל"טוטו הפעמון" הוא בצורה בה עומד הטוטו, בקצה "טוטו הפנקייק" נמצא חישוק מתכת שגורם לחצאית לעמוד ישר. לעומת זאת, ל"טוטו הפעמון" אין חישוק מתכת בקצה ולכן בד החצאית נוטה מעט כלפי מטה, ויוצר צורה של פעמון. חצאית הטוטו עשויה, בדרך כלל, מ-6 עד 15 שכבות של טול (בד רשת), והיא קיימת במגוון אורכים שונים המשתנה מחצאית לחצאית. אפשרות אחת היא שבד החצאית ייפול ברכות אל מעבר לברכי הרקדנית. אפשרות נוספת היא שהחצאית תהיה קצרה ועשויה מטול מעומלן כך שהיא תהיה יציבה ותעמוד סביב הרקדנית – ממנה כלפי חוץ. אורך החצאית, בדרך כלל, מעיד על סגנון הבלט והתקופה בה הוא נוצר. שמלות הפעמון הרומנטיות שהיו מקובלות באמצע המאה ה-19, פינו את מקומן לחצאיות הטוטו בשלהי המאה. אניני הטעם בבלט הרוסי רצו לראות הישגים טכניים חדשים ועבודת רגליים מורכבת של הבלרינות. בעקבות כך הפכו הכוריאוגרפיות של הבלט מסובכות יותר ולכן היה צורך לעבור לחצאיות טוטו קלילות יותר, שיאפשרו לרקדניות טווח תנועה גדול יותר. החצאיות שאליהן עברו היו חצאיות הטוטו הרומנטיות הארוכות. הן הגיעו עד הברך והיו מורכבות משש עשרה שכבות של טול. הבלטים הראשונים שבהם השתמשו בחצאיות אלו היו הסילפידות, ז'יזל, אגם הברבורים והיפהפייה הנרדמת של צ'ייקובסקי. בשלב מאוחר יותר כתוצאה מהכוריאוגרפיות האתלטיות של ג'ורג' בלנשין, נוצרה חצאית הטוטו הקצרה יותר המכונה בלעז "powder-puff tutu" חצאית זו מאפשרת לראות את כל אורך רגלה של הבלרינה בשל היותה קצרה מן החצאית הרומנטית. בחצאית מסוג זה מעט שכבות של בד נופל שנותנות מראה רך ומלא.
אנתרקס (להקה)

אנתרקס (באנגלית: Anthrax) היא להקת ת'ראש מטאל אמריקאית, שהוקמה בשנת 1981 בניו יורק בידי הגיטריסטים סקוט איאן ודני לילקר. הלהקה זכתה לפופולריות בשנות השמונים, ולאחר שסגנון הת'ראש מטאל צבר תאוצה לקראת סוף שנות השמונים, אנתרקס נחשבה לאחת מ"ארבע גדולות הת'ראש", יחד עם הלהקות מטאליקה, מגאדת' וסלייר. הרכב הלהקה עבר שינויים רבים במשך השנים, לרוב עקב חילוקי דעות יצירתיים, אם כי לצד סקוט איאן נמנים חברים יחסית קבועים כמו צ'ארלי בנאנטה, פרנק בלו, דן ספיץ והזמרים ג'ואי בלאדונה וג'ון בוש. סגנון הלהקה אף הוא השתנה, מת'ראש מטאל בשנות ה-80 (עת ג'ואי בלאדונה היה הסולן), לגרוב מטאל (כאשר ג'ון בוש נבחר לשמש כסולן בשנות ה-90), ועד השירים "I'm the Man" ו"Bring the Noise" שנחשבים למבשרים המוקדמים של ז'אנר הראפ מטאל. בין השנים 2005–2007, חברי ההרכב המקורי (איאן, בלו, ספיץ, בנאנטה ובלאדונה) התאחדו לסיבוב הופעות מחודש. בין השנים 2009–2010, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עם הסולן ג'ון בוש. בספטמבר 2009 הודיע לארס אולריך מלהקת מטאליקה כי הוא מתכוון לאגד את ארבע להקות הת'ראש הגדולות - מטאליקה, מגאדת', סלייר ואנתרקס - ולצאת לסיבוב הופעות. סדרת הופעות אלו, שבעה במספר, החלה ב-16 ביוני 2010 בוורשה, פולין והסתיימה ב-27 ביוני 2010 באיסטנבול, טורקיה. ההופעה שהתקיימה בסופיה, בולגריה ב-22 ביוני הועברה בשידור חי דרך לוויין לכ-450 תיאטראות ברחבי ארצות הברית ולמעל 350 ברחבי אירופה, קנדה ואמריקה הצפונית. אתר האינטרנט הרשמי של אנתרקס אנתרקס, ברשת החברתית פייסבוק אנתרקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנתרקס, ברשת החברתית אינסטגרם אנתרקס, ברשת החברתית VK אנתרקס, סרטונים בערוץ היוטיוב אנתרקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנתרקס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנתרקס, באתר ספוטיפיי אנתרקס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אנתרקס, באתר Last.fm (באנגלית) אנתרקס, באתר AllMusic (באנגלית) אנתרקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנתרקס, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אנתרקס, באתר דיזר אנתרקס, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנתרקס, באתר Discogs (באנגלית) אנתרקס, באתר Songkick (באנגלית) אנתרקס, באתר Genius אנתרקס, באתר SecondHandSongs אנתרקס, באתר בילבורד (באנגלית) אנתרקס, באתר טיידל (באנגלית) אנתרקס, באתר אמזון מיוזיק דיויד פרידמן, סולן אנתרקס: "הייתי משנה דברים בקריירה שלנו", באתר nrg‏, 13 באוגוסט 2013 אורי זר אביב‏, אנתרקס בישראל: הופעה שכולה פאן טהור, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2013 ‏ צילום: נועה מגר, אנתרקס בישראל: יש להקות מטאל ויש אגדות, באתר nrg‏, 14 באוגוסט 2013
השרפה בספריית ג'פנה

השרפה בספריית ג'פנה (בטמילית: யாழ் பொது நூலகம் எரிப்பு) הייתה אירוע במהלך מלחמת האזרחים בסרי לנקה. באירוע התפרעו בני המיעוט הסינהלי בליל 31 במאי 1981 בעיר ג'פנה שבצפון סרי לנקה. האירוע היה אחד האירועים החמורים ביותר של שרפת ספרים במהלך המאה ה-20. הספרייה בג'פנה הכילה 97,000 ספרים וכתבי-יד. הספרייה הוקמה בשלבים רבים החל משנת 1933, מהתחלה בתור אוסף פרטי. ולאחר מכן עם עזרתם של אזרחים שהיו בעיקר מקומיים ועד להקמתו ופתיחתו של בניין הספרייה בשנת 1959 שהוקם בסגנון אדריכלי הודי. הספרייה הכילה מסמכים היסטוריים חשובים של סרי לנקה ועיתונים שציינו מאורעות חשובים בתולדות ההיסטוריה הפוליטית של סרי לנקה. הספרייה הייתה גם מקור מידע עבור הודים ותושבים ממדינות אחרות שהגיעו אליה למטרות מחקר אקדמיות. בשנת 1982, שנה לאחר השרפה, החלה הקהילה בג'פנה לאסוף אלפי ספרים, ועיריית ג'פנה החלה בתיקונים בבניין והחלו שיפוצים בחלקי הבניין. בשנת 1983 החל סכסוך אלים נוסף כאשר בניין הספרייה נפגע מכדורי ירי ופצצות. בשנת 1985 שוב אירע מקרה נוסף של שרפה בבניין הספרייה כאשר חיילי ארגון הטרור הטמילי "יולי השחור" פרצו אל הבניין והשחיתו את הספרייה. בשנת 1998 ניסתה נשיאת סרי לנקה צ'נדריקה קומרטונגה מאמץ גדול כדי לזכות באמונו של העם וגם של המיעוט הטמילי ולפייס ביניהם בעזרת דעת קהל בינלאומית למען תהליך שיקום הספרייה בעזרת תרומות מכל רחבי המדינה ואיסוף של למעלה מעל 25,000 ספרים. עד לשנת 2001 שוקם בניין הספרייה במלואו אבל הפתיחה המחודשת אירעה רק בשנת 2003. למרות התנגדותם של הטמילים נפתחה הספרייה. כתוצאה מכך התפטרו כל חברי מועצת העירייה כולל ראש העיר מחשש לחייהם ולאחר לחץ שהופעל כדי למנוע את פתיחתה המחודשת של הספרייה. סיפורה ההיסטורי של ספריית ג'פנה באתר Daily News אירוע השרפה האחרון בספרייה שנעשה ב-2010 כתבה באתר החדשות של BBC
עקיבא קורניצר

הרב עקיבא קורניצר (תקצ"ט, 1839 – י"א בטבת תרנ"ב, ינואר 1892) היה רב בקראקא, ממלא מקום חותנו ודודו הרב שמעון סופר. נולד במטרסדורף, בנם של הרב אליהו קורניצר וגיטל, בתו של החתם סופר. למד אצל הרב אהרן זינגר ממטרסדורף, בעל ה"תפארת אהרן", ואצל הרב אברהם בורנשטיין מסוכטשוב בעל ה"אבני נזר". כמו כן למד אצל דודו הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל "הכתב סופר", בפרשבורג. בשנת תרכ"ג (1863) נישא לרייזל, בת דודו הרב שמעון סופר מקראקא. בי"ז בטבת תרמ"א, ביום הברית של בנו יוסף נחמיה, נפטרה אשתו. לאחר פטירת חותנו, בשנת תרמ"ג (1883), ניטש מאבק על הרבנות בקראקא. חלק מיהודי העיר, בעיקר מבני הקהילה החסידית, בחרו ברב עקיבא קורניצר. חלק אחר בחרו ברב חיים אריה לייבוש הורוביץ. בסיומו של המאבק נבחר רשמית הרב הורוביץ לאב"ד, אך החסידים המשיכו לראות ברב קורניצר את רב העיר. הרב קורניצר כיהן כרבה של קראקא במשך תשע שנים, עד מותו בשנת תרנ"ב (1892), והוא בן חמישים ושלוש. במשך שלושים ושלוש שנים נותרה משרת הרבנות פנויה, ובשנת תרפ"ה (1925) התמנה תחתיו בנו הרב יוסף נחמיה קורניצר. בתו שרה נישאה לרב מנחם מנדל שניאורסון, בנו של האדמו"ר רבי שמואל שניאורסון מליובאוויטש. שו"ת וחדושי רבי עקיבא קורניצר, בני ברק, תשמ"ו
שמואל שמלקה קורניצר

הרב שמואל שמלקה קורניצר (תרס"ה, 1905 – תש"א, 1941) היה רבה של קראקא ואב בית הדין שלה. נולד בעיר סעליש, בנם של בריינדל והרב יוסף נחמיה קורניצר, רבה של קראקא. נישא לפרל, בת הרב שרגא פייבל טירקל ולאה, בת הרב יעקב ווידנפלד מהרימלוב (אחיינה של פרל הוא השופט יעקב טירקל). לאחר פטירת אביו, בשנת 1933, התמנה לדיין בקראקא, כשהוא בן עשרים ושמונה. כעבור שנתיים, בשנת 1935, התמנה לראש בית הדין וממלא מקום אביו ברבנות. כיהן ברבנות שש שנים. באדר תש"א (1941) נספה במחנה הריכוז אושוויץ. כעבור שנה נספו אשתו ושלושה מארבעת ילדיו. בת אחת ניצלה. אחותו חנה שיינדל הייתה אשת שבתי פרנקל. אחות אחרת, מרים רייזל, הייתה אשת הרב מנחם צבי אייזנשטט, שהיה חבר מועצת עיריית קראקא מטעם אגודת ישראל ולאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וייסד בה ישיבה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוד חוליט

רוּד חוּלִיט (‏רוד דיל חוליט‏Ⓘ‏; בהולנדית: Ruud Gullit; נולד בשם רוד דיל (Dil) ב-1 בספטמבר 1962 באמסטרדם, הולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ממוצא סורינאמי ומאמן כדורגל בהווה. במרץ 2004 נבחר חוליט על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. חוליט החל את הקריירה שלו בקבוצת הארלם ומשם עבר לפיינורד ואז לפ.ס.וו. איינדהובן, ממנה עבר תמורת שישה מיליון פאונד למילאן האיטלקית. במילאן, חוליט שיחק עם שני חבריו לנבחרת הולנד: מרקו ואן באסטן ופרנק רייקארד ועם שני האיטלקים: פאולו מלדיני ופרנקו ברסי. עם מילאן זכה חוליט בשלוש אליפויות איטליה ובשני גביעי ליגת האלופות (1989, 1990). עם נבחרת הולנד זכה חוליט ביורו 1988. לאחר שפרש מכדורגל, אימן חוליט את צ'לסי האנגלית והוביל אותה לזכייה ב-גביע ה-FA, התואר המשמעותי הראשון של הקבוצה אחרי 26 שנה, ובתור המאמן הזר הראשון הזוכה בו. למרות זאת, חוליט פוטר בעונה שלאחר מכן. לאחר שפוטר עבר חוליט לאימון ניוקאסל יונייטד ובעונה הראשונה הוביל אותה לזכייה בגביע ה-FA. בעונה השנייה בקבוצה חוליט אימן רק בחמישה משחקים לפני שפוטר. בעונת 2004/2005 החל לאמן את פיינורד, אבל התפטר לקראת סוף העונה. בעונת 2007/2008 אימן את לוס אנג'לס גלאקסי מליגת הMLS. בינואר 2011 מונה למאמן טרק גרוזני הרוסית, וביוני 2011 פוטר מתפקידו. פיינורד אליפות הולנד: 1983/1984 הגביע ההולנדי: 1983/1984 פ.ס.וו. איינדהובן אליפות הולנד (2): 1985/1986, 1986/1987 מילאן גביע אירופה לאלופות: 1988/1989, 1989/1990 אליפות איטליה (3): 1987/1988, 1991/1992, 1992/1993 הסופר קאפ האירופי: 1990 הגביע הביניבשתי: 1990 הסופר קאפ האיטלקי (2): 1992, 1994 סמפדוריה קופה איטליה: 1993/1994 נבחרת הולנד אליפות אירופה: 1988 תארים אישיים כדור הזהב: 1988 כדורגלן השנה בהולנד (2): 1984, 1986 נעל הזהב ההולנדית: 1986 נבחרת הטורניר באליפות אירופה (2): 1988, 1992 נכלל בפיפ"א 100 מקום 13 ברשימת כדורגלן היובל של אופ"א חבר בהיכל התהילה של הכדורגל האיטלקי צ'לסי גביע ה-FA: 1997 מדיה וקבצים בנושא רוד חוליט בוויקישיתוף רוד חוליט, באתר Transfermarkt רוד חוליט, באתר Soccerway רוד חוליט, באתר BDFutbol רוד חוליט, באתר WorldFootball.net רוד חוליט, באתר National Football Teams רוד חוליט, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפטא (תזקיק)

המונח "נפטא" מפנה לכאן. לערך העוסק בחברה ישראלית, ראו נפטא חברה ישראלית לנפט. נפטא (באנגלית: Naphtha) הוא תזקיק נפט. במובן הרחב הוא תוצר ביניים בין בנזין לקרוסין, ונחשב למוצר קל בשל המשקל המולקולרי הנמוך של הפחמימנים שמרכיבים אותו. בהנדסת נפט נפטא בעלת טווח רחב מוגדרת כפרקציה של פחמימנים בנפט עם טמפרטורת רתיחה בתחום של 30–200 מעלות צלזיוס. וזוהי תערובת מורכבת של מולקולות פחמימנים - בדרך כלל עם 5–12 אטומי פחמן בכל מולקולה. נפטא קלה היא פרקציה עם טמפרטורת רתיחה בתחום של 30–90 מעלות צלזיוס עם 5–6 אטומים בכל מולקולה. ואילו נפטא כבדה רותחת בטמפרטורה של 90–200 מעלות צלזיוס ומולקולה שלה מורכבת מ-6–12 פחמנים. נפטא משמשת כחומר גלם למוצרי פלסטיק, צבעים, חומרי טעם וריח, תוספי דלק, תעשיית הביולוגיה והכימיה. גיא שחר, איזון אנרגטי: מסע בעקבות הנפט בבית זיקוק בחיפה (מצגת), אוגוסט 2009 מדיה וקבצים בנושא נפטא בוויקישיתוף נפטא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Glossary - Naphthas", U.S. Energy Information Administration (EIA) "Naphtha", Amerex website "Naphtha"; "Rerun tower", English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen) "נפטא", באתר קבוצת בזן ערך זה הוא קצרמר בנושא נפט וגז ובנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם שמואל בנימין שפיצר

הרב אברהם שמואל בנימין שפיצר (תרל"ב, 1872 – ט"ו בסיוון תרצ"ד, 1934) היה רבה של מישקולץ בהונגריה, ולאחר מכן רבה של המבורג בגרמניה במשך עשרים ושלוש שנים. יושב ראש אגודת ישראל בגרמניה. אברהם שמואל בנימין שפיצר, בנו של משה שפיצר, תלמידו של הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל ה"כתב סופר". נולד בעיר בלשג'רמט שבהונגריה, זמן קצר לאחר פטירתו של בעל ה"כתב סופר", ונקרא על שמו. למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". בשנת תרנ"ו (1896) נישא לאסתר פשרהופר בתו של הרב משה מרדכי פשרהופר, שהיה רב בעיר סרד. לאחר נישואיו התגורר במשך שנתיים בסרד. בשנת תרנ"ח (1898) התמנה כרב וכראש ישיבה בעיר האלאש. בתקופת רבנותו בהאלאש נפטרה אשתו וכעבור זמן נשא את אסתר בת אחותה. בשנת תרס"ט (1909) התמנה לרבה של העיר מישקולץ ועמד בראש הישיבה המקומית. כעבור שנה, בשנת תר"ע (1910), לאחר פטירת הרב מרדכי עמרם הירש, רבה של המבורג, בחרו אנשי הקהילה ברב שפיצר כרב העיר. הוא כיהן כרבה של המבורג במשך עשרים ושלוש שנה. היה מראשי הרבנים האורתודוקסים בגרמניה ונאבק ברפורמים. עמד בקשר הדוק עם גדולי הרבנים בליטא ובראשם החפץ חיים והרב חיים עוזר גרודזנסקי. לאחר מלחמת העולם הראשונה סייע להם בהקמת ועד הישיבות. כמו כן יסד את "קרן התורה" לשם הקמת מוסדות תורה באירופה. נפטר בשנת 1934, ונקבר בבית הקברות בהמבורג. מתלמידיו: הרב יחיאל מיכל שלזינגר, הרב ברוך קונשטט והרב בנימין זאב יעקבזון. בנו הרב שלמה שפיצר היה מנהל התאחדות קהילות החרדים בלונדון. נכדתו נשואה לרב פסח אליהו פאלק. ניניו, בניה של נכדתו אסתר שחור, הם: חנניה שחור - מנהל חברה קדישא "קהילת ירושלים", הרב יאיר שחור - רב היישוב מעלה לבונה והרב גרשון שחור - ראש הישיבה התיכונית שעלבים וראש ה"שלוחה" בישיבת שעלבים. מידע נוסף על הרב אברהם שמואל בנימין שפיצר - באתר המשפחה תמונה מההלוויה של הרב שפיצר
סימבסטטין

סימבסטטין (אנגלית: Simvastatin) היא תרופה ממשפחת הסטטינים לטיפול בדיסליפידמיה (מצב המאופיין על ידי עלייה ברמות כולסטרול וטריגלצרידים בדם) והיא מבין התרופות הוותיקות בשוק. פיתוח התרופה החל בשנת 1981 והיא יצאה לשוק התרופות (בשוודיה) בשנת 1988. בשנת 1991 אושרה לשיווק על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי (FDA). התרופה מיוצרת בעזרת הפטריה Aspergillus terreus. תרופה זאת שכיחה מאוד בשימוש בקרב אנשים הסובלים מרמות כולסטרול גבוהות בדם. בישראל, התרופה משווקת במינונים של 10, 20, 40 ו-80 מ"ג. סימבסטטין, בדומה לכל התרופות ממשפחת הסטטין, מעכבת את האנזים HMG-CoA reductase, שהוא אנזים שמשתתף בייצור כולסטרול בגוף. עיכוב האנזים גורם לכך שפחות כולסטרול מסוג VLDL ו-LDL מיוצר בכבד. וכך נצפית ירידה ברמות כולסטרול בדם. סימבסטטין גם גורמת להפחתה ברמות טריגליצרידים בדם על ידי ירידה ברמות כולסטרול VLDL. לתרופה סימבסטטין יש השפעה על הכולסטרול הכללי בדם וכן על רמות כולסטרול מסוג LDL, HDL וכן על רמות טריגלצרידים. היעילות תלויה גם במינון התרופה. תופעות הלוואי השכיחות, בדומה לתרופות נוספות ממשפחת הסטטינים כוללות בעיקר הפרעה באנזימי כבד וכאבי שרירים. במקרים הבאים אין לקחת את התרופה סימבסטטין: רגישות יתר לסימבסטטין או לאחד מהמרכיבים הלא פעילים בכדור - אסור לשימוש מחלת כבד פעילה - אסור לשימוש עלייה גבוהה ברמות תפקודי כבד (בהתייעצות עם רופא) הריון - אסור לשימוש הנקה - אסור לשימוש סימבסטטין עוברת מטאבוליזם על ידי האנזים CYP 3A4 ולכן רמות של התרופה בדם עלולות לעלות בעיקר עם נטילת תרופות המדכאות אנזים זה. תרופות שמדכאות את האנזים CYP 3A4 כוללות את משפחת נוגדי הפטריות עם סיומת azole (בעיקר itraconazole, ketoconazole) אנטיביוטיקות ממשפחת המקרולידים (כגון אריתרומיצין, קלריתרומיצין), נוגדי פרוטאזות וחוסמי תעלות סידן (verapamil and diltiazem). יש להימנע משימוש בו זמנית בין תרופות אלו עם סימבסטטין מאחר שזה עלול להגביר את רמות סימבסטטין בדם ולגרום לרעילות. יש להימנע משתיית מיץ אשכוליות במהלך הטיפול בתרופה זאת. במיץ אשכוליות קיים חומר בשם ברגמוטין, שעלול לעכב את פירוק התרופה ולכן הוא יכול להעלות את רמות התרופה בדם. מצב זה עלול להגביר לתופעות לוואי וכן לגרום לרעילות מהתרופה. מדיה וקבצים בנושא סימבסטטין בוויקישיתוף סימבסטטין (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ארמון בבלסברג

ארמון בבלסברג (בגרמנית: Schloss Babelsberg) שוכן בפארק בבלסברג שבעיר פוטסדאם, בירת מדינת ברנדנבורג. והוא חלק ממחוז בבלסברג. תכנון הארמון והגנים סביבו החל בשנת 1833 כטירה עבור הנסיך וילהלם ושימשה אותו מעל ל-50 שנה. המבנה תוכנן בסגנון גותי אנגלי בשיתוף פעולה של האדריכל קארל פרידריך שינקל עם האדריכלים לודוויג פרזיוס ויוהאן היינריך שטראק. בניית הטירה בוצעה בין השנים 1835–1849, נחשבת לעבודתו הטובה ביותר של שינקל, והטביעה את חותמה העיצובי על הסגנון הגותי. הטירה מהווה עד היום מקור לחקר הסגנון הגותי ודוגמה מרכזית של הידע האדריכלי בימי הביניים. הארמון מנוהל על ידי קרן הארמונות והגנים הפרוסיים ברלין-ברנדנבורג (גר') והוכרז בשנת 1990 כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו כחלק מהאתר הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין. מדיה וקבצים בנושא ארמון בבלסברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון בבלסברג
קדש עצמך במותר לך

קדש עצמך במותר לך הוא מונח מרכזי בהגות היהודית, שמופיע בספרות חז"ל במסכת יבמות, ולפיו על האדם לעשות בקדושה גם דברים שמותרים לו, ובאמצעות כך להתקדש ולהתעלות. הרמב"ן מכליל עיקרון זה במה שנאמר במקרא בפרשת קדושים, "קדושים תהיו כי קדוש אני השם אלהיכם" ומבאר: "והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים האסורים והתירה הביאה איש באשתו ואכילת הבשר והיין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין בזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה, והנה יהיה 'נבל ברשות התורה'. לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וציווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות. ימעט במשגל, כעניין שאמרו (ברכות כב א): שלא יהיו תלמידי חכמים מצוין אצל נשותיהן כתרנגולין, ולא ישמש אלא כפי הצריך בקיום המצווה ממנו. ויקדש עצמו מן היין במיעוטו, כמו שקרא הכתוב (במדבר ו ה): הנזיר קדוש, ויזכור הרעות הנזכרות ממנו בתורה בנח ובלוט. וכן יפריש עצמו מן הטומאה, אף על פי שלא הוזהרנו ממנה בתורה, כעניין שהזכירו (חגיגה יח ב): בגדי עם הארץ מדרס לפרושים, וכמו שנקרא הנזיר קדוש (במדבר ו ח): בשמרו מטומאת המת גם כן. וגם ישמור פיו ולשונו מהתגאל בריבוי האכילה הגסה ומן הדבור הנמאס, כעניין שהזכיר הכתוב (ישעיה ט טז): וכל פה דובר נבלה, ויקדש עצמו בזה עד שיגיע לפרישות, כמה שאמרו על רבי חייא שלא שח שיחה בטלה מימיו. באלו ובכיוצא בהן באה המצווה הזאת הכללית, אחרי שפרט כל העבירות שהן אסורות לגמרי..". הרמח"ל בספרו מסילת ישרים בפרק י"ג, בביאור מידת הפרישות, כותב: "והנה כלל הפרישות הוא מה שאמרו זכרונם לברכה, "קדש עצמך במותר לך" וזאת היא הוראתה של המילה עצמה, פרישות, רוצה לומר להיות פורש ומרחיק עצמו מן הדבר, והיינו שאוסר על עצמו דבר היתר, והכונה בזה לשלא יפגע באיסור עצמו, והעניין שכל דבר שיוכל להיולד ממנו גרמת רע, אף על פי שעכשיו אינו גורם לו, וכל שכן שאיננו רע ממש ירחק ויפרוש ממנו". לך לך אמרין נזירא, סחור סחור לכרמא לא תקרב
Veritas vos liberabit

Veritas vos liberabit (לטינית) - היא ורסיה מאוחרת יותר של האמרה המקורית: Veritas liberabit vos, שפירושו: "האמת מוציאה לחופשי" או "האמת משחררת". מקור הפתגם בבשורה על-פי יוחנן (8:32), והוא משקף את האמונה הנוצרית בדבר חשיבותו של הווידוי כהקלה על מצפונו של המאמין. הפתגם הפך למוטו של מסדר ההוספיטלרים בעת מסעות הצלב. בימינו הפכה אמרה זו לפתגם שגור במרבית הארצות הדוברות אנגלית, לאו דווקא בהקשר הדתי, אלא כאמצעי להקלה על נפשו או מצפונו של אדם הנושא עמו סוד כלשהו המעיק עליו ומשבש את שגרת חייו. לאור החשיבות שהאקדמיה מייחסת לגילוי האמת, הפך הפתגם למוטו של מספר לא מבוטל של מוסדות אקדמאיים ברחבי העולם המערבי. בין השאר, זהו המוטו של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, אוניברסיטת פורטלנד, כולן בארצות הברית, וגם של אוניברסיטת פרייבורג, בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא Veritas vos liberabit בוויקישיתוף
מחלת פון וילברנד

מחלת פון וילברנד היא הפרעת הקרישה התורשתית הנפוצה ביותר בבני אדם. היא קיימת גם בצורה נרכשת בעקבות מספר מצבים רפואיים. המחלה נגרמת עקב פגם כמותי או איכותי בגורם הקרישה על שם וון וילברנד, חלבון מולטימרי הדרוש להצמדות טסיות זו לזו. המחלה מוכרת בבני אדם ובכלבים (בעיקר מסוג דוברמן פינצ'ר) ומתוארת גם אצל חזירים, בקר, סוסים וחתולים. הסוג הנפוץ ביותר של המחלה (סוג 1) בדרך כלל אינו גורם לתסמינים כלל או לתסמינים קלים כגון דימומים מהאף. המחלה קרויה על שם אריק אדולף פון וילברנד, רופא ילדים פיני שתיאר אותה לראשונה בשנת 1926. הערך "גורם וון וילברנד", באתר ויקירפואה אינפומד, מחלת וון וילברנד מחלת פון וילברנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דטרויט ליונס

דטרויט ליונס (באנגלית: Detroit Lions - אריות דטרויט) היא קבוצת NFL שמושבה בדטרויט, מישיגן. הקבוצה נוסדה בשנת 1930 בשם פורטסמות' ספרטנס, בעיירה הקטנה פורטסמות' שבאוהיו. בעקבות השפל הכלכלי הגדול שפקד את ארצות הברית בשנות השלושים, נאלצה הקבוצה לעבור לדטרויט בשנת 1934. הקבוצה אמנם בילתה רק שלוש עונות בפורטסמות', אך במהלכן היא הייתה שותפה לאחד האירועים החריגים בתולדות הפוטבול האמריקאי. בשנת 1932 נאלצה הקבוצה לשחק משחק מכריע על האליפות מול השיקגו ברס, מאחר ששתי הקבוצות סיימו את העונה הסדירה עם מאזן זהה של ניצחונות והפסדים. בשל תנאי מגרש קשים המשחק נאלץ לנדוד מריגלי פילד בשיקגו למגרש אחר בעיר, אצטדיון שיקגו, שאורכו היה 80 יארד בלבד ואילץ את הקבוצות לשחק במגרש קטן מהרגיל. במשחק עצמו, ניצחו הברס 0-9. החל מהעונה הבאה חולקה הליגה לשתי חטיבות ובסיומה התקיים משחק בין האלופות של אלו. בשנת 1934 ועקב השפל הכלכלי הגדול, נאלצה הקבוצה לעבור לדטרויט. כבר לאחר שנה אחת בלבד חגגה הקבוצה זכייה ראשונה באליפות ה־NFL. בשנת 1943 הקבוצה סיימה בתיקו מאופס את משחקה מול הניו יורק ג'איינטס, זו הייתה הפעם האחרונה שבה משחק ב־NFL הסתיים בתוצאה זו. שנות החמישים היוו את תור הזהב של הליונס, כאשר הקוורטרבק בובי ליין הוליך את הקבוצה לשלוש זכיות בשנים 1952, 1953 ו-1957. באמצע שנות השישים היוו הליונס את ההשראה לכתיבתו של ג'ורג' פלימפטון כאשר האחרון אף נכח במחנה האימונים של הקבוצה. בשנת 1970 ניסה זמר הנשמה מרווין גיי להצטרף לדטרויט ליונס. הוא העלה במשקל והחל להתאמן כדי להיות בכושר הרצוי. לרוע מזלו, הוא נחתך עוד לפני פתיחת העונה אך נשאר בקשרי חברות עם מספר שחקנים דוגמת מל פאר ולם בארני אשר כיכבו בלהיט "What's Going On" שיצא לאור בשנת 1971. בשנת 1991 ניצחו הליונס משחק פלייאוף לראשונה מאז 1957. 6-38 הייתה תוצאת הסיום כאשר הביסו הם את הדאלאס קאובויס. במשחק הגמר של הNFC באותה השנה, הובסו הליונס על ידי הוושינגטון רדסקינס בתוצאה 10-41. במהלך השנים 2001, 2002 ו-2003 לא ניצחה הקבוצה ולו משחק חוץ אחד, רצף המהווה שיא ב־NFL. בשנת 2004 נשבר הרצף לאחר ניצחון 16-20 בשיקגו. עונת 2008 הייתה הגרועה בתולדות המועדון, הליונס סיימו עם מאזן נטול ניצחונות של 16-0, הקבוצה הראשונה אי פעם שלא הצליחה להשיג ניצחון בעונה של 16 משחקים. בשנים 2011, 2014 ו-2016 הופיעו הליונס בפלייאוף והפסידו בכל פעם בסיבוב הראשון. מדיה וקבצים בנושא דטרויט ליונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דטרויט ליונס (באנגלית) דטרויט ליונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דטרויט ליונס, ברשת החברתית פייסבוק דטרויט ליונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דטרויט ליונס, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.