laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפיגוע במרכז המסחרי בדימונה

הפיגוע במרכז המסחרי בדימונה היה פיגוע התאבדות ב־4 בפברואר 2008 במרכז המסחרי בדימונה. אישה אחת וגבר אחד נרצחו ושמונה נוספים נפצעו. גדודי חללי אל-אקצא והחזית העממית לשחרור פלסטין נטלו אחריות משותפת לפיגוע. ב-4 בפברואר 2008 הגיעו שני מחבלים פלסטינים מרצועת עזה חגורים בחגורות נפץ למרכז המסחרי בדימונה. מחבל אחד פוצץ את חגורת הנפץ שלו ובפיצוץ נהרגה אישה ו-9 נפצעו. כתוצאה מהפיצוץ נפצע גם המחבל השני. אזרחים הבחינו שהמחבל הפצוע נושא חגורת נפץ. למקום הגיעו חבלנים ושוטרים. לבסוף נורה המחבל הפצוע על ידי חבלן המשטרה גלעד בסטיקר ולאחר מכן על ידי פקד קובי מור מיחידת "מגן", לפני שהצליח להפעיל את המטען שנשא על גופו. רפאל סויסה, אזרח ששהה מדי יום במרכז המסחרי, קם עם חבריו שניות לפני הפיצוץ. הוא הספיק לראות את המחבל מתפוצץ ואת הזוועה שלאחר מכן. משפחתו הפצירה בו לקבל טיפול, אך הוא סירב. באותו לילה הוא נפטר בשנתו. ארצות הברית פרסמה הודעת גינוי לפיגוע. פקד קובי מור זכה לשבחים על תפקודו מראש הממשלה והשר הביטחון, ומפכ"ל המשטרה דודי כהן, הודיע כי דרגתו תועלה לדרגת רב פקד, ויוענק לו ציון לשבח. גלעד בסטיקר גם הועלה בדרגה יחד עם קובי מור. ב-26 ביולי 2008 כוח ימ"מ, בשיתוף פעולה עם השב"כ וצה"ל, חיסלו את שיהאב נתשה, מחבל חמאס בן 25 מחברון שהכין את מטען החבלה ששימש בפיגוע. נתשה חוסל בנוהל סיר לחץ: הכוח ירה מספר רקטות אל עבר הבית בו התבצר ואחרי מספר פיצוצים הרס דחפור D9 משוריין את הבית. פיגועי התאבדות בישראל יונת אטלס, אשה נרצחה בפיגוע בדימונה; שוטר הרג מחבל, באתר ynet, 4 בפברואר 2008 נתיב נחמני, ניר יהב ויהושע בריינר‏, "2 המחבלים הגיעו לדימונה דרך מצרים", באתר וואלה, 4 בפברואר 2008 נתיב נחמני, ניר יהב, יהושע בריינר ושולמית אביצור‏, השוטר מור: המחבל הזיז את היד ואז יריתי בו, באתר וואלה, 4 בפברואר 2008 תיעוד הפיגוע בדימונה באתר מאקו באתר לזכר חללי פעולות איבה ארצות הברית מגנה את הפיגוע בדימונה באתר ג'רוזלם פוסט באנגלית. הסיפור שעוד לא סופר חבלן המשטרה גלעד בסטיקר מדימונה הועלה בדרגה יחד עם קובי מור באתר "רדיו קול דימונה 106 FM" עמית כהן, חברון: חוסל בכיר חמאס שתכנן הפיגוע בדימונה, באתר nrg‏, 27 ביולי 2008
מקסוול פרקינס

מקסוול אוורט פרקינס (באנגלית: Maxwell Evarts Perkins; ‏20 בספטמבר 1884 - 17 ביוני 1947) היה עורך ספרותי אמריקאי שערך בין היתר את ספריהם של ארנסט המינגוויי, תומאס וולף וסקוט פיצג'רלד. פרקינס נולד בניו יורק, סבו מצד אמו היה המשפטן והפוליטיקאי ויליאם אברטס. ב-1907 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. לאחר לימודיו עבד ככתב בניו יורק טיימס. ב-1910 הצטרף פרקינס להוצאת הספרים בני צ'ארלס סקריבנר (Charles Scribner's Sons). ב-1919 החתים את הסופר הצעיר סקוט פיצג'רלד, הוא ערך את ספריו וקידם את יצירתו בהנהלת ההוצאה. הספר הראשון של פיצג'רלד שפרסמה ההוצאה היה "בואכה גן עדן" שזכה להצלחה גדולה. דרך פיצג'רלד הכיר את ארנסט המינגוויי וצירף גם אותו לשורת הסופרים בהוצאה ותחת עריכתו. ב-1926 פרסמה ההוצאה את הרומן המשמעותי הראשון של המינגוויי "וזרח השמש", הצלחת הספר הביאה לפרסום ספרו הבא "הקץ לנשק" שהפך לרב מכר. לאחר מותו של פרקינס הקדיש לו המינגוויי את ספרו "הזקן והים". סופר נוסף אותו גילה פרקינס היה תומאס וולף, בספריו של וולף נדרש פרקינס לעריכה רבה וניהל עמו מאבקים ממושכים במטרה להביאו לקיצוץ נרחב באורכם, עד שלבסוף עזב וולף את ההוצאה. סופרים בולטים נוספים שאת ספריהם ערך פרקינס היו אלן פטון, ארסקין קולדוול, מרג'ורי קינן רולינגס וג'יימס ג'ונס אותו שכנע לנטוש את כתיבת האוטוביוגרפיה לטובת הרומן "מעתה ועד עולם". דמותו של פרקינס גולמה על ידי קולין פירת' בסרט הקולנוע "Genius" ("גאון") מ-2016 וכן על ידי מלקולם מקדואל בסרט שנותי היפות בקרוס קריק מ-1983. נכדו הוא השחקן פרי קינג. מדיה וקבצים בנושא מקסוול פרקינס בוויקישיתוף מקסוול פרקינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מקסוול פרקינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עונת 1954/1955 בליגה ב'

עונת 1954/1955 בליגה ב' הייתה העונה השלישית והאחרונה של ליגה ב' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 23 קבוצות שהתחרו בבית הצפון ובית הדרום. את העונה הסדירה סיימו הפועל קריית חיים ומכבי יפו במקום הראשון, וזכו להשתתף במשחקי המבחן לליגה העליונה לקראת עונת 1955/1956. בעקבות משחקי המבחן מכבי יפו עלתה לליגה העליונה והפועל קריית חיים נותרה בליגת משנה. בסיום העונה 13 קבוצות ירדו לליגה ב' שהפכה להיות הליגה השלישית בחשיבותה. טבלת התחרות סיכום משחקי המבחן
קניון אביה

קניון אביה הוא אחד מקניוני העיר באר שבע. קניון אביה הוא קניון שכונתי, הממוקם במרכז שכונה ו' של העיר. מדרום וממזרח לקניון ממוקמים הרחובות "מבצע יואב" ו-"שאול המלך" המשמשים כדרכי גישה לבניין ומכילים סופר וקניון נוסף - קניון שאול המלך. הקניון נבנה בשנת 1996 והיה הקניון השני שנבנה בבאר שבע. הקניון נבנה על ידי שני קבלנים שלא הצליחו להעלות את הקניון ולקדמו לידי פרסום ושיווק בשל חובות לבנקים, ולפי צו בית משפט נלקחה מידיהם האחראיות על הקניון. משנת 2006 מנוהל הקניון על ידי חברת יובלים. שטחו המסחרי של הקניון 6,785 מטר רבוע. שטחו המלא של הקניון (הכולל את משרדי ההנהלה, בנק, מרכול וסניף דואר של "דואר ישראל" הוא 7,800 מטר רבוע. בחניון 150 מקומות חניה חינמיים. הקניון סגור בשבת. הקניון בנוי בצורת תיבה בעלת חלונות זכוכית ועשוי מבטון המצופה בשיש. אתר האינטרנט הרשמי של קניון אביה
הפיגוע בנמל אשדוד

הפיגוע בנמל אשדוד היה פיגוע התאבדות כפול שאירע ב-14 במרץ 2004 בנמל אשדוד. בפיגוע נהרגו 10 אזרחים ו-16 נפצעו. החמאס והפת"ח לקחו אחריות על הפיגוע. ב-14 במרץ 2004 שני מחבלים מתאבדים פלסטינים חגורים בחגורות נפץ שהוחבאו מתחת לבגדיהם התקרבו לנמל אשדוד. למרות סידורי הביטחון העצומים במתחם, המחבלים הצליחו לחדור לתוכו. ב-16:20 שני המחבלים פוצצו את עצמם- אחד התפוצץ בבניין משרדים במתחם, והשני התפוצץ לאחר כמה רגעים על הגדר בכניסה לנמל. מעוצמת הפיצוץ נרצחו 10 אזרחים, 8 מהם עובדי הנמל, ונפצעו 16. החמאס והפת"ח נטלו אחריות משותפת לפיגוע ואמרו כי הוא בוצע על ידי שני בני 18 ממחנה הפליטים ג'אבליה שברצועת עזה. שני המחבלים הצליחו לחדור מהרצועה כשהסתתרו בתוך מכולה עם דופן כפולה שעברה במעבר קרני. מנהיג חמאס בעזה מסר כי התוכנית המקורית הייתה להתפוצץ לצד מכלי דלק בנמל; ישראל אמרה כי המחבלים התכוונו לבצע "מגה פיגוע" עם מאות נפגעים, אך במקום זאת הם התפוצצו במרחק מאות מטרים ממכלי הדלק. מאוחר יותר נחשף כי ניזאר ריאן מימן ותכנן את הפיגוע. בעקבות הפיגוע התקבלה בקבינט המדיני-ביטחוני החלטה להתנקש במנהיג החמאס אחמד יאסין, ו-8 ימים לאחר הפיגוע הוא נהרג בסיכול ממוקד. עוד בשנת 1985 ארגן אש"ף "פיגוע ענק" בנמל אשדוד בביצוע פת"ח, באמצעות אוניית הנוסעים האיטלקית "אקילה לאורו" שהייתה אמורה לעגון בו בדרכה ממצרים לישראל – תוך חטיפת בני ערובה. הפיגוע סוכל בכך שהמחבלים נתקלו בקשיים כשמצרים גילתה על מטרותיהם, והם סרו מתוכניתם ושחררו את בני הערובה הנוצרים כשנקראו לשוב לפורט סעיד. לאחר האירוע, נבנו שתי אנדרטאות זיכרון לנרצחים בפיגוע; האחת בשדרות בן-גוריון פינת שדרות הרצל בעיר אשדוד, אנדרטה עשויה כגשר מתכת מבוקע ומעליו שחפים מרחפים. השנייה היא כיכר בכניסה לנמל שנקראת "כיכר השמונה", לזכר שמונה מעובדי הנמל שנהרגו בפיגוע, כיכר ובה שמונה עצי זית. ב-31 באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל נהרג בג'באליה אברהם ביארי, שהיה מעורב בשילוח מחבלים לפיגוע. פיגועי התאבדות בישראל שמוליק חדד וחנן גרינברג, 10 הרוגים בפיגוע כפול בנמל אשדוד; צה"ל תקף בעזה, באתר ynet, 14 במרץ 2004 ברוך קרא, זוהר בלומנקרץ ושירות "הארץ"‏, טכנאי במסוף קרני הושעה בשל הפיגוע באשדוד, באתר וואלה, 30 במרץ 2004 פליקס פריש, ‏צה"ל התנקש בראש ארגון חמאס השייח' אחמד יאסין, באתר גלובס, 22 במרץ 2004 הקברניט שיבש תוכנית אש"ף לבצע פיגוע באשדוד – כנקמה על תוניס, מעריב, 10 באוקטובר 1985
רומה פורנס

רומה פורנס אי סלדניה (בקטלאנית: Romà Forns i Saldaña, נולד ב-1885 או ב-1886 באזור קטלוניה שבספרד, נפטר ב-26 באפריל 1942 בברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ומאמן ספרדי-קטלאני שנודע בשל תקופותיו בברצלונה. כשחקן, שיחק פורנס במועדון כחלוץ בין 1903 לבין 1913, לאחר תקופות קצרות באייריש ובאספניול, מועדונים נוספים מהעיר. מאוחר יותר היה חבר הנהלה במועדון, ובין 1927 ל-1929 היה מאמן הקבוצה, והוא זכה עמה באליפות הראשונה של הליגה הספרדית. פורנס החל לשחק כדורגל בראשית המאה ה-20 בעיר ברצלונה, בירת קטלוניה, בתקופה בה התבסס ענף הספורט באזור. תחילה שיחק במדי אספניול ולאחר מכן באייריש, לפני שהצטרף למועדון הכדורגל ברצלונה ב-1903. הוא שיחק כחלוץ לצד שחקנים כגון ארנסט וארתור ויטי, פאקו ברו, פאולינו אלקנטרה וג'ק גרינוול. הוא סייע לקבוצתו לזכות חמש פעמים באליפות קטלוניה. ב-14 במרץ 1909 הבקיע את השער הראשון בקרר אינדוסטריה, האצטדיון החדש של המועדון. ב-1910 זכה עם המועדון בגביע הספרדי לראשונה בתולדותיו. הוא פתח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה 3-2 את אספניול מדריד. ב-1912 זכה עם ברצלונה בפעם השנייה בגביע, הודות לניצחון 2-0 על חימנסטיקה אספניולה. כעבור שנה זכה בפעם השנייה ברציפות ובפעם השלישית בסך הכול בגביע, לאחר שעזר לקבוצתו לנצח בגמר, שהתפרס על שלושה משחקים, את ריאל סוסיאדד. במקביל לכך ששיחק במדי ברצלונה, ערך פורנס לפחות ארבע הופעות במדי נבחרת קטלוניה. הנתונים מתקופה זו לא מלאים ולכן לא ברורה הכמות המדויקת של המשחקים בהם שותף. ב-12 בדצמבר 1912 השתתף במשחק של הנבחרת קטלוניה נגד נבחרת צרפת, המשחק הראשון שערכה הנבחרת הקטלאנית מול יריבה מחוץ לספרד. לאחר שפרש ממשחק ב-1913, החל לשמש חבר הנהלה במועדון. בדצמבר 1926 התמנה לתפקיד מאמן הקבוצה, ובכך היה המאמן הספרדי והקטלאני הראשון במועדון. כבר בעונתו הראשונה במועדון, עונת 1926/1927, הדריך את הקבוצה לזכייה באליפות קטלוניה. בעונה הבאה הדריך את הקבוצה הן לזכייה באליפות קטלוניה שנייה ברציפות והן לזכייה בגביע הספרדי. בגמר פגשה ברצלונה את ריאל סוסיאדד, ונערכו שני משחקים חוזרים שכן הן משחק הגמר המקורי והן המשחק החוזר הראשון הסתיימו בתוצאת תיקו. במשחק השלישי והאחרון ניצחה ברצלונה 3-1 וזכתה בתואר. ב-1929 נערכה המהדורה הראשונה של הליגה הספרדית. פורנס אימן את הקבוצה עד מרץ אותה שנה, אז מונה במקומו ג'יימס בלאמי על ידי נשיא המועדון ארקדי בלגר. פורנס נשאר במועדון כעוזר מאמן, וברצלונה זכתה באליפות הראשונה בהיסטוריית הליגה בכלל והמועדון בפרט. בזמן תקופתו כמאמן ברצלונה אימן פורנס שחקנים כגון ויסנס פיירה, רמון גוסמאן, ז'וזפ סמיטייר, אנחל ארוצ'ה, אנריק מס ואמילי סאגי-ברבה. ב-26 באפריל 1942 נפטר פורנס לאחר שהתמודד תקופה ארוכה עם מחלה. ברצלונה אליפות קטלוניה (5): 1904/1905, 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911, 1912/1913 הגביע הספרדי (3): 1909/1910, 1911/1912, 1912/1913 ברצלונה אליפות ספרד (1): 1928/1929 אליפות קטלוניה (2): 1926/1927, 1927/1928 הגביע הספרדי (1): 1927/1928 רומה פורנס, באתר BDFutbol רומה פורנס, באתר FootballDatabase.eu רומה פורנס באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה פרופיל המאמן באתר BDFutbol El Mundo Deportivo Hemeroteca,‏ 29.11.1997, עמ' 13 El Mundo Deportivo Hemeroteca,‏ 22.2.1912, עמ' 3 El Mundo Deportivo Hemeroteca,‏ 3.7.2004, עמ' 14
רות טנא

רות טנא (20 במרץ 1936 - 8 במרץ 2016) הייתה מורה וסופרת ילדים ישראלית. רות טנא נולדה ב-1936 בפתח תקווה בשם רות טילס להוריה אלטה ומנחם טילס שעבדו כאיכרים במושבה. רות הייתה בכורה ולאחריה נולדו אחותה יפה ואחיה אליעזר. סיימה את בית ספר תיכון בפתח תקווה והוסמכה כמורה בבית-המדרש למורים בגבעת השלושה. לאחר סיום לימודיה עבדה תקופה כמורה בבית ספר קרול שבעיר הולדתה ובמקביל כתבה סיפורים ומאמרים לעיתונות. החל משנת 1964 החלה לפרסם ספרי ילדים. בשנים 1977 עד 1980 שהתה עם בעלה בשליחות בגרמניה וגם שם לא פסקה מלכתוב. בשנותיה האחרונות התנדבה רות בבית החולים השרון, באגודה למען החייל ועוד. רות נישאה לצבי טנא ולזוג נולד בן אחד (דורון טנא). נפטרה בשנת 2016 בפתח תקווה והובאה לקבורה בבית הקברות סגולה בעיר. כתיבתה של רות מתאפיינת ברגישות, עד כדי רגשנות. היא משלבת את המציאות העכשווית של בני הנוער עם התרפקות נוסטלגית על שנות הנעורים התמימות. בספריה ומאמריה היא מתייחסת לבעיות איתן מתמודד הנוער כמו אלימות ושכול. חלומו של דורון, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1964. אבא שלי גבור, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1965. טיס נולד במושבה, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1965. נבחרת העצמאות, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1965. דורון שלי, הוצאת מסדה, 1966. שי וגיל, הוצאת יבנה, 1967. הסניטר, הוצאת אל"ף, 1969. כומתות בצבעים, הוצאת אל"ף, 1969. יום הולדת לדורון, הוצאת עפר, 1970. הקיץ הארוך ביותר, הוצאת בוסתן, 1973. חברה בסומליו"ן. חברה בארגון העולמי לסופרי ילדים (IBBY). חברה באגודת הסופרים העברים במדינת ישראל. אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, הוצאת זמורה ביתן, 1985. רות טנא, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" טנא-טילס רותי, באתר "אגודת הסופרים העבריים" רות טנא טילס(הקישור אינו פעיל), באתר "מרכז פסג"ה פתח תקווה" "סופרים קוראים" - רות טנא טילס, באתר יוטיוב רות טנא, דף שער בספרייה הלאומית רות טנא, בלקסיקון הספרות העברית החדשה שמה המקורי של האם היה אסתר. מאחר שהייתה חולנית שינו הוריה של שמה לאלטה=המבוגרת וזאת כסגולה לאריכות ימים ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רות טנא".
ויליאם בראטון

ויליאם ג'. (ביל) בראטון (באנגלית: William Joseph "Bill" Bratton; נולד ב-6 באוקטובר 1947) הוא סגן ויושב ראש המועצה המייעצת לביטחון לאומי בארצות הברית, היה הנציב ה-38 וה-42 של משטרת העיר ניו יורק והמפקד ה-54 של משטרת לוס אנג'לס. בראטון גדל בדורצ'סטר, בוסטון, מסצ'וסטס, שירת במלחמת וייטנאם במשטרה הצבאית של צבא ארצות הברית. באוקטובר 1970 הצטרף למשטרת בוסטון כשוטר מקוף והתקדם בה. בשנת 1976 זכה בפרס על השתלטות על שודד בנקים וחילוץ בן ערובה. ב-1990 מונה למפקד משטרת התחבורה של ניו יורק. בשנים 1993–1994 חזר לפקד על משטרת בוסטון בין השנים 1994–1996 מונה להיות הנציב ה-38 של משטרת ניו יורק, תחת ראש העירייה רודולף ג'וליאני. בתקופה זו הוביל את הירידה הגדולה ביותר בפשיעה בהיסטוריה של העיר ניו יורק, תוך אימוץ מדיניות ניהול המשטרה הדוגלת בתורת החלונות השבורים ובאפס סובלנות. בראטון הוביל עם סגנו ג'ק מייפל את הפיתוח של ה-COMPSTAT - מערכת מחשוב פשיעה וניהול משטרה שזכתה למוניטין בינלאומי ונמצאת כעת בשימוש על ידי משטרות בכל רחבי ארצות הברית ומחוצה לה. בשנת 2002 עבר לפקד על משטרת לוס אנג'לס, עיר שנודעה באלימות וכנופיות נוער שבה. גם שם הוא הביא להורדת הפשיעה לרמות נמוכות בקנה מידה היסטורי, לשיפור היחסים הבין גזעיים ולהובלת גיוס אנשים צעירים ופיתוח מגוון תוכניות משטרה חדשניות. ב-2007 הוא מונה לכהונה נוספת בתפקיד עד 2009. הוא האדם היחיד אי פעם שהוביל את משטרות שתי הערים הגדולות בארצות הברית. משנת 2011 הוא מכהן כסגן יושב ראש המועצה המייעצת לביטחון לאומי בארצות הברית, השייכת למשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. בין השנים 2014–2016 מונה לכהונה שנייה כנציב ה-42 של משטרת העיר ניו יורק על ידי ראש העירייה ביל דה בלאזיו. במהלך 2016 התפטר מתפקידו זה, ככה"נ ע"ר פרשת ה-NYPD-12, בה נחשד שעודד תופעה לא חוקית שבה שוטרים אולצו להגיע למיכסות מסוימות של קנסות ומעצרים במחוז משטרת ניו יורק, דבר שנאסר לפי חוק ב-2010 והוביל לתסיסה רבה בקרב האוכלוסייה מהמעמד הסוציו-אקונומי הנמוך (בעיקר היספאנים ושחורים) שסבלה בעיקר מהתופעה האמורה. במעמד התפטרותו ראש העיר דאז התייחס לחשדות נגד בראטון וטען שלדידו בראטון חף מפשע. במקביל לתפקידיו עסק בראטון בכתיבה, בפרשנות ובעסקים פרטיים, בעיקר ייעוץ. בראטון הוא בעל תואר ראשון מ-Boston State College, בוגר המכון הלאומי לניהול ב-FBI. עמית בכיר במשפט פלילי בבית הספר "קנדי" לממשל באוניברסיטת הרווארד וחבר מושב בהנהלה הארצית של בית הספר לשיטור. על שיתופי הפעולה שלו בין משטרות ארצות הברית וכוחות המשטרה הבריטית, הוא זכה מידי מלכת אנגליה אליזבת השנייה בתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE). בראטון נשוי לאשתו הרביעית, עו"ד ריקי קליינמן, יש לו בן, דוד, ושני נכדים, ג'ון וניקולאס. ויליאם בראטון, ברשת החברתית LinkedIn קורות חיים באתר משטרת לוס אנג'לס (מאורכב) דברי מפכ"ל משטרת ניו יורק בכנס הלאומי לביטחון אישי - 13.05.2014, סרטון באתר יוטיוב ד"ר פנחס יחזקאלי, עלייתו ונפילתו של השוטר מס' 1 באמריקה, באתר ייצור ידע, אוקטובר 1996 ויליאם בראטון עצירת הפשע והשכנת הסדר: מה אפשר ללמוד ממשטרת ניו-יורק, מתורגם בתוך האתר mida.org.il, מיום 27 באוקטובר 2014 Homeland Security Advisory Council Members | Homeland Security, www.dhs.gov מתוך: ויליאם בראטון - קורות חיים (http://www.nyc.gov/html/nypd/html/administration/headquarters_co.shtml - הדף אינו עוסק כיום בבראטון), באתר משטרת ניו יורק
תערובת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תערובת – בכימיה: מערכת של שניים או יותר חומרים, המקיימים ביניהם רק קשרים בין-מולקולריים (להבדיל מבין אטומיים) ובכך שומרים על תכונותיהם הכימיות והפיזיקליות. תערובת אוטקטית – תערובת בעלת הרכב נתון של חומרים, אשר בו מתקבלת טמפרטורת ההיתוך הנמוכה ביותר תערובת ארמסטרונג – תערובת פירוטכנית נפיצה שמורכבת מזרחן אדום, אשלגן כלורט ואנטימון תלת גופרתי תערובת רצמית – תערובת המכילה כמות שווה של שני האננטיומרים של אותה המולקולה תערובת (הלכה) – במסגרת דיני הכשרות, תערובת היא דבר אסור ודבר מותר שהתערבבו תערובת (מזון לבעלי חיים) – מזון לבעלי חיים מכון תערובת – מפעל להכנת תערובת תערובת חמשת התבלינים – תערובת תבלינים בה נעשה שימוש רב במטבח הסיני. בן תערובת – אדם או בעל חיים שנולד מהורים בני גזעים שונים. ראו גם מישלינג. תערובת אסקוט – להקה ישראלית שהוקמה ב-1989 על ידי אסף אמדורסקי, ירמי קפלן ועמיר "ג'נגו" רוסיאנו נישואי תערובת
קאמיל קודורי

קאמיל קודורי (באנגלית: Camille Coduri; נולדה ב-18 באפריל 1965) היא שחקנית אנגלייה. תפקידה הידוע ביותר הוא ג'קי טיילר אמה של רוז טיילר בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". קודורי נולדה בוונדסוורת' (אנ') שבלונדון. היא הופיעה בסרטי הקומדיה "הוקס" (1988), "נזירות ממין זכר" (1990) ו"המלך ראלף" (1991). היא מרבה להופיע בטלוויזיה הבריטית והשתתפה בתפקיד אורח בסדרות הטלוויזיה "רמפול", "קטעים עם פריי ולורי", "בון", "A Touch of Frost" ובעיבוד של ה-BBC משנת 1997 לרומן "קורות טום ג'ונס" מאת הנרי פילדינג. ב-2006 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית "Sinchronicity" של ערוץ BBC Three. קודורי הופיעה באופן קבוע בשתי העונות הראשונות של הסדרה "דוקטור הו" המחודשת בתפקיד ג'קי טיילר (אמה של רוז). היא חזרה וגילמה את התפקיד בשנת 2008 בפרק "סוף המסע" וב-2010 בפרק "סוף הזמן", הפרק האחרון של דייוויד טננט בתפקיד הדוקטור. היא גם השתתפה בתוכנית "החוליה החלשה" שהנושא שלה היה "דוקטור הו" וששודרה לראשונה ב-30 במרץ 2007. קודורי ניצחה בתחרות כשהביסה את נואל קלארק (מיקי סמית') בסיבוב האחרון, ותרמה את כספי הזכייה בסך 16,550 ליש"ט. בפרק בסדרה "אפר לאפר" (אפריל 2010) שיחקה קודורי בתפקיד אישה העוזרת לפקד ג'ין האנט ולמפקחת בילוש אלכס דרייק בחקירותיהם. בספטמבר 2010 הצטרפה לצוות השחקנים בסדרה הקומית "הוא והיא" בתפקיד שלי. באותה שנה שיחקה בתפקיד גברת פיליפס בסרט המתח "4.3.2.1" שכתב וביים נואל קלארק. ב-1992 התחתנה קודורי עם השחקן כריסטופר פולפורד. לבני הזוג יש שני ילדים, רוזה (נולדה ב-1993) שאף היא שחקנית, וסנטינו (נולד ב-1996). מדיה וקבצים בנושא קאמיל קודורי בוויקישיתוף קאמיל קודורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קאמיל קודורי, באתר AllMovie (באנגלית) קאמיל קודורי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קאמיל קודורי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Smith, Lizzie. "Billie Piper returns to Doctor Who". London: Daily Mail. נבדק ב-2009-05-16. Wise, Jon (28 במאי 2006). "Dr. Woo!". The People. נבדק ב-2006-05-31. {{cite news}}: (עזרה) תמר גלבץ, קולנוע - מביך ומיותר - "עדות במבחן' (ארה"ב, 1987), כל העיר, 20 במאי 1988 יגאל משיח, השילוש הקדוש על רגל אחת - "נזירות ממין זכר" (1990), במאי: ג'ונתן לין, שחקנים: אריק איידל, רובי קולטריין, קמיל קודורי, ג'אנט סוזמן, כל העיר, 6 ביולי 1990
עונת 1955/1956 בליגה א'

עונת 1955/1956 בליגה א' הייתה העונה הראשונה של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. לראשונה משחקים בליגה השנייה נערכו על בסיס כלל ארצי. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות. בתום העונה סיימה הכח תל אביב במקום הראשון וזכתה להשתתף במשחקי המבחן לליגה העליונה לקראת עונת 1956/1957, בהם הפסידה למכבי יפו אשר נותרה בליגה העליונה. בסיום העונה 3 קבוצות ירדו לליגה ג' ובית"ר ירושלים שרדה במשחקי המבחן. טבלת התחרות
דעש

האם התכוונתם ל... המדינה האסלאמית – ארגון טרור אסלאמי סוני, הידוע גם בשמו הקודם "דאעש" דז' – עיר ברומניה; נקראת גם "דעש" חסידות דעש – שושלת חסידית
עונת 1956/1957 בליגה א'

עונת 1956/1957 בליגה א' הייתה העונה השנייה של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות. את העונה הסדירה הפועל כפר סבא במקום הראשון. במקור, שתי קבוצות היו צריכות לעלות לליגה העליונה לקראת עונת 1957/1958. לאור אי-סדרים במהלך העונה, הוחלט ש-5 הקבוצות הראשונות יערכו טורניר פלייאוף, כששתי קבוצות יעפילו והקבוצה השלישית תשחק מול קבוצה מהליגה העליונה במשחקי המבחן. כתוצאה מכך, הפועל כפר סבא והפועל ירושלים עלו ליגה. הכח תל אביב הפסידה במשחקי המבחן למכבי יפו ונותרה בליגה א'. בסיום העונה שתי קבוצות ירדו לליגה ג'. במשחקי הפלייאוף השתתפו חמש הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגה א' של עונת 1956/1957: הפועל כפר סבא, מכבי רחובות, הפועל ירושלים, הפועל חדרה והכח תל אביב. כל קבוצה שיחקה משחק אחד נגד הארבע קבוצות האחרות במגרשים נייטרליים. המשחקים שוחקו ב-4 מחזורים לאורך חודש ספטמבר 1957. מכבי רחובות שסיימה במקום השני בתום העונה הסדירה בליגה א', התנגדה לקיום הפלייאוף וטענה כי הייתה צריכה לעלות אוטומטית, אך ההתאחדות לכדורגל החליטה לבסוף לקיים את הפלייאוף בגלל אי סדרים לטענתה. על כן כמחאה החליטה רחובות לא להופיע למשחקי הפלייאוף. ההתאחדות החליטה לתת לה על משחקיה בפלייאוף הפסדים טכניים של 3-0 ורחובות ערערה על כך לבית הדין - שדחה את הערעור. למרות זאת אופשר לרחובות לשחק משחקים חוזרים עד להשלמת הפלייאוף. הפועל כפר סבא והפועל ירושלים עלו לליגה הלאומית. נקבע מראש כי הקבוצות במקומות 3 ו-4 (לאחר קיום המשחקים: הפועל חדרה והכח תל אביב) ישחקו משחק קובע ביניהם לקבוע מי מהן תשחק את משחקי המבחן כנגד הקבוצה במקום האחרון בליגה הלאומית של השנה האחרונה (מכבי יפו), אולם חדרה התנגדה להשתתף במשחק שכזה במחאה על החלטת ההתאחדות לתת למכבי רחובות לקיים משחקים חוזרים ועל כן ניתן הזכות לעלות למשחקי המבחן מול יפו להכח תל אביב. המשחקים התקיימו בשיטת בית-חוץ בין הכח תל אביב שקיבלה את הזכות להשתתפות במשחקי המבחן מהפלייאוף לבין האחרונה בליגה הלאומית בעונה החולפת מכבי יפו. הפלייאוף נסתיים בניצחונה של מכבי יפו 7-0 בסיכום שני המשחקים והכח נשארה עונה נוספת בליגה א'. טבלת התחרות
עונת 1957/1958 בליגה א'

עונת 1957/1958 בליגה א' הייתה העונה השלישית של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות. בתום העונה הסדירה סיימה בית"ר ירושלים במקום הראשון, והייתה אמורה להעפיל לליגה העליונה לקראת עונת 1958/1959, אך לאור אי-סדרים במהלך העונה, משחקי הליגה הופסקו במהלך המחזור ה-20 והעליות והירידות מהליגה וממנה הוקפאו. גביע העשור טבלת התחרות החלטה על הפסקת הליגה
לידור

האם התכוונתם ל... איתן לידור –קצין הנדסה קרבית ראשי בני לידור – איש צבא ישראלי נעמי הדס לידור – מחלוצות מערך שיקום נכי הנפש בישראל נעמן לידור – פורץ ישראלי אלדד לידור – מלחין, מוזיקאי, נגן, ומפיק מוזיקלי ישראלי רוני לידור – פרופסור מן המניין, המתמחה בתחום ההתנהגות מוטורית ופסיכולוגיה של הספורט, ומכהן כנשיא המכללה האקדמית בווינגייט ליאור (פירושונים) לימור לידו אישים ששמם הפרטי הוא לידור
הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה

הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (באנגלית: European Aviation Safety Agency; בראשי תיבות: EASA) היא סוכנות של האיחוד האירופי (EU) המופקדת על קביעה ויישום תקנות בתחום בטיחות התעופה האזרחית. הסוכנות נוסדה ב-15 ביולי 2003 ומטה הסוכנות נמצא בעיר קלן בגרמניה. החל משנת 2008 מפעילה הסוכנות את מלוא סמכויותיה, אשר את חלקן נטלה מרשויות התעופה המאוחדות (אנ') (JAA), גוף אשר פעל באירופה החל משנת 1970 ועד לפעילותה המלאה של הסוכנות האירופית. למדינות החברות באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA) נציגים בסוכנות האירופית לבטיחות תעופה. תחומי האחריות של הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה כוללים ביצוע מחקר וניתוח נתוני בטיחות, מתן הרשאות למפעילי חברות תעופה זרים, ייעוץ לחקיקה בתחום בטיחות התעופה באיחוד האירופי, פיקוח על יישום כללי בטיחות (כולל פקחי בטיחות תעופה) במדינות החברות ובמדינות זרות, מתן אישורי טיסה לדגמי מטוסים ולחלקי מטוסים וכן מתן היתר פעולה לארגונים העוסקים בעיצוב, ייצור ותחזוקה של מוצרי תעופה. במסגרת יוזמת הנציבות האירופית (EC) לניהול משותף של מרחב הטיסה האירופי (אנ') (SES) ניתנו לסוכנות האירופית לבטיחות תעופה משימות נוספות אשר יישומן החל סמוך לשנת 2013 ובהן קביעת גושי מרחב אווירי הנובעים מצרכים תפעוליים של התעופה האזרחית ואינם תלויים בגבולות המדיניים של מדינות אירופה. מדיה וקבצים בנושא הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (באנגלית) הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה, ברשת החברתית פייסבוק הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה, ברשת החברתית LinkedIn הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה, סרטונים בערוץ היוטיוב הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה מסייעת לרשות התעופה האזרחית לקבל הסמכת בטיחות בינלאומית לשדות התעופה בישראל (19/04/2013) Single European Sky
ג'וביסי (כדורגל)

מועדון כדורגל הנשים ג'וביסי (שמו המלא בצרפתית: Football Club Féminin Juvisy Essonne) הוא מועדון כדורגל נשים מהפרוור וירי שטיון שבפריז, צרפת. מאז 1987, משחקת הקבוצה בליגת העל הצרפתית, ולזכותה שש אליפויות צרפת וגביע מדינה אחד. המועדון הוקם ב-1971 כחלק מקבוצת הכדורגל המקומית (ES Juvisy) של הקומונה ג'וביסי סור אורגה. לאחר 14 שנים התפצלה קבוצת הנשים מהמועדון, עברה לפרוורי פריז ושינתה את שמה למועדון כדורגל הנשים ג'וביסי (FCF Juvisy). למרות המעבר מג'וביסי, שמרה הקבוצה על שמה, על מנת שלא תאבד את אוהדיה ואת הגב הכלכלי שהיה לה. ב-1987 עלתה הקבוצה לליגת העל הצרפתית, וחמש לאחר מכן זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בין השנים 1994 ל-2003, זכתה הקבוצה בארבע אליפויות צרפת, וביססה את עצמה כאחת מהקבוצות המצליחות במדינה. בשנת 2004 היא השתתפה לראשונה בגביע אופ"א לנשים, אך לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. הישג השיא שלה במפעל התרחש בשנת 2013, אז העפילה הקבוצה לחצי הגמר, ושם הודחה על ידי אולימפיק ליון. קפטנית נבחרת צרפת לשעבר, סנדרין סובריינד, היא שיאנית ההופעות בקבוצה, כשלזכותה למעלה מ-300 משחקים ב-14 עונות. גם מלכת השערים של הנבחרת בכל הזמנים, מרינט פישון, שיחקה בקבוצה במשך מספר שנים, ואף זכתה איתה באליפות הליגה ב-2006. נכון לסוף עונת 2014/15: ליגת העל הצרפתית (6): 1991/92, 1993/94, 1995/96, 1996/97, 2002/03, 2005/06 הגביע הצרפתי‏ (1): 2005 מדיה וקבצים בנושא ג'וביסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'וביסי פרופיל, באתר FootballDatabase.eu