laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
To Be Human (שיר של סיה)

"To Be Human" (בעברית: "להיות אנושי/ת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרלית סיה בשיתוף הזמר הבריטי לאברינת'. השיר יצא לאור ב-25 במאי 2017, כסינגל הראשון מתוך הפסקול (Wonder Woman (Original Motion Picture Soundtrack, עבור הסרט וונדר וומן. השיר הוא היחידי שיצא כסינגל מן הפסקול. את השיר כתבו פלורנס וולש, וריק רוס, והוא הופק על ידי לאברינת' ואולי קראוס. השיר הוא בלדה שמתארת את יחסיה של גל גדות עם חברה כריס פיין בסרט וונדר וומן. השיר כשמו "להיות אנושי/ת", בא לחזק את עמדתה של גדות [וונדר וומן], ומציג אותה כבת אדם בדיוק כמו החבר שלה. השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים בלבד, כאשר במצעד הצרפתי הגיע בשיאו למקום ה-117. מידע על היצירה "To Be Human" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "To Be Human" באתר יוטיוב Listen now: Sia debuts powerful song “To Be Human” off "Wonder Woman" soundtrack - Music News - ABC News Radio, ABC News Radio (באנגלית) Sia | Biography, Albums, Streaming Links | AllMusic, AllMusic "Sia – "To Be Human" (Feat. Labrinth)". Stereogum. 2017-05-25. נבדק ב-2017-09-17. "Single Review: Sia - "To Be Human" / *Audio Included". Directlyrics (באנגלית). נבדק ב-2017-10-20. "Le Top de la semaine : Top Singles Téléchargés - SNEP". SNEP (בצרפתית). 2014-01-25. אורכב מ-המקור ב-2018-07-16. נבדק ב-2017-10-20.
המוזיאונים לתולדות עיירות הפיתוח

מיזם המוזיאונים לתולדות עיירות הפיתוח נועד להקמת מוזיאונים בעיירות הפיתוח השונות, לתיעוד וסיפור תרומתם של המתיישבים הראשונים שם בשנות ה-50 וה-60. חלוצי עיירות הפיתוח, רובם עולים מארצות צפון אפריקה, הפריחו את השממה והפכו את עשרים ואחת ערי הפיתוח לערים גדולות, מבוססות ומפותחות. לפי התוכנית יוקמו 21 מוזיאונים בערי הפיתוח, מוזיאון בכל עיר, שיזכה לשם "בית־ראשונים" או "בית־מייסדים", כמו אלה שנמצאים ביישובים של ההתיישבות העובדת שאוכלסו ברובם על ידי עולים מאירופה ומאמריקה. בתי המייסדים יוקמו במבנים היסטוריים קיימים שהשתמרו. על ביצוע והקמת הבתים אמונה המועצה לשימור אתרים. כיום (2021) קיימים שישה מוזיאונים המספרים על תולדות עיירות הפיתוח: המוזיאון לתולדות קריית שמונה, מוזיאון בית שאן, מוזיאון המייסדים במעלות, בית הראשונים (דימונה) (כלול כיום ביד לבנים (דימונה), והכניסה לשניהם דורשת תיאום מראש), מוזיאון ערד ומוזיאון העיר אילת. הראשון מביניהם (מוזיאון קריית שמונה) הוקם בשנת 1989 והשאר הופיעו החל מתחילת המאה העשרים ואחת. במסגרת פרויקט לאומי להצגת המעשה הציוני של תושבי עיירות הפיתוח, 23 ביולי 2017 השרה מירי רגב: "כך משלימים פרק שלם שהודר מהסיפור הציוני", "כיפה", 12 בספטמבר 2017 יושק פרויקט לאומי במגדל העמק: "המוזיאון לתולדות עיירות הפיתוח", באתר blinker,‏ 13 בספטמבר 2017 איתמר אייכנר, מוזיאון פיתוח, באתר "ידיעות אחרונות", 6 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות ובנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ספרד–סרביה

יחסי ספרד–סרביה הם יחסי החוץ הדו צדדיים, השיתופיים, הפוליטיים והמדיניים בין סרביה לבין ספרד. ספרד וממלכת סרביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 באוקטובר 1916. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה שולבה סרביה בממלכת יוגוסלביה. לאחר מלחמת האזרחים בספרד וסיום מלחמת העולם השנייה, היחסים נותקו. יוגוסלביה, תחת ממשלתו של יוסיפ ברוז טיטו, לא הכירה בממשלת ספרד של פרנסיסקו פרנקו ושמרה על יחסים דיפלומטיים משנת 1939 עם ממשלת הרפובליקנים הספרדית בגולה, שהתקיימה עד 1977. במהלך המלחמה הקרה, ממשלת ספרד של פרנקו טיפחה יריבות ספורטיבית עם המדינות הסוציאליסטיות, בעיקר ברית המועצות. למרות העובדה שיוגוסלביה וספרד לא הכירו בקיומן הדדי, הן נאלצו להתמודד זו עם זו בשלב זה בתחרויות ספורט רבות. היריבות הספורטיבית עם יוגוסלביה, הבלתי פורמלית בתקופת הדיקטטורה של פרנקו, הפכה לרשמית והמשיכה לאחר מותו של פרנקו. בשנת 1991, במהלך פירוק יוגוסלביה, הציע שר החוץ הספרדי פרנסיסקו פרננדז אורדונז למועצה לענייני חוץ של הקהילה הכלכלית האירופית ליזום תהליך מהיר של הכרה והרחבה עם יוגוסלביה כדרך היחידה להימנע מה התפרקות המדינה. ספרד העדיפה להיתפס כשחקן הנייטרלי באזור במהלך הסכסוך, אך מדיניות החוץ שלה אהדה בדרך כלל את סרביה, שנתפסה כמדינת הליבה של המדינה היוגוסלבית הרב-לאומית והמגוונת לשעבר. תחת הנהגתו של חוסה מריה אסנאר, במהלך המלחמה בקוסובו, ספרד השתתפה בהפצצות של יוגוסלביה כחברת נאט"ו ובכוח שמירת השלום של האו"ם שנקרא KFOR. במקביל, כל המפלגות הפוליטיות הספרדיות בפרלמנט, למעט השמאל הרדיקלי שהיו 23 מתוך 350 מושבים, הצביעו בעד השתתפות ספרד בפלישת נאט"ו. חאבייר סולנה היה מזכ"ל נאט"ו בזמן ההתערבות. עם זאת, 38% מאזרחי ספרד תמכו בהשתתפותה של ספרד ו-42% מהם התנגדו לה. בשנת 2008, הכריזה קוסובו באופן עצמאי על עצמאותה, והקימה את הרפובליקה של קוסובו, מה שהוביל לנסיגת הכוחות הספרדיים מ- KFOR. העיתונות והמומחים מתחו ביקורת על הנסיגה, אך 70% מאזרחי ספרד ראו את הנסיגה מקוסובו כצעד חיובי. שבועיים לאחר שהודיעה על פרישת KFOR הודיעה ממשלת ספרד על החלטתה להסיג את תשעת השוטרים הספרדים שהיו חלק ממשימת EULEX. ב-11 בינואר 2009, שר החוץ של ספרד, מיגל אנחל מורטינוס, דחק בממשלת הולנד לבטל את חסימת הסכם הייצוב וההתאחדות של סרביה עם האיחוד האירופי, שבאותה עת כבר נחתם, אך בקשתו נחסמה על ידי הולנד. בעקבות המלצת המועצה ב-28 בפברואר 2012, קיבלה סרביה מעמד של מועמדת מלאה ב-1 במרץ. ב-28 ביוני 2013 אישרה המועצה האירופית את מסקנותיה והמלצותיה של מועצת השרים לפתיחת משא ומתן על הצטרפות עם סרביה. ספרד תומכת בתוקף במשא ומתן על הצטרפות של סרביה. במהלך הכרזת העצמאות של קטלוניה בשנת 2017, הביעה סרביה פעמים רבות תמיכה חזקה בשלמותה הטריטוריאלית של ספרד ובפעולות ממשלת ספרד. ספרד היא המדינה היחידה במערב אירופה שאינה מכירה בקוסובו, שכן בספרד יש מחלוקות דומות עם התנועה העצמאית הקטלאנית בקטלוניה, ועם הממלכה המאוחדת על גיברלטר. סרביה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד. ספרד מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד. מדיה וקבצים בנושא יחסי ספרד–סרביה בוויקישיתוף משרד החוץ הסרבי על היחסים עם ספרד (אורכב 14.08.2009 בארכיון Wayback Machine)
לייק צ'ארלס

לייק צ'ארלס (אנגלית: Lake Charles) היא מושב המחוז של מחוז קאלקאסיו, לואיזיאנה, ארצות הברית. זוהי העיר החמישית בגודלה במדינה, והיא ממוקמת על אגם צ'ארלס, אגם פריין ונהר קאלקאסיו. העיר נוסדה בשנת 1861, והיא המרכז התעשייתי, התרבותי והאקדמי של דרום-מערב המדינה. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, האוכלוסייה בעיר הייתה 71,993. זוהי העיר המרכזית של מטרופולין לייק צ'ארלס, שאוכלוסייתו כוללת 202,040 בני אדם. העיר נחשבת למרכז זיקוק, הימורים, תיירות וחינוך. בעיר אוניברסיטת המדינה מקניס וכן הקולג' הקהילתי הטכנולוגי סוולה. העיר נוסדה באופן רשמי ב-7 במרץ 1861 בשם "צ'ארלסטון". אולם, שש שנים לאחר מכן התעוררו חילוקי דעות בנוגע לשם. ב-16 במרץ 1867 הוחלף שם העיר לשמה הנוכחי. בשנת 1910 שרפה הידועה גם בשם "השרפה הגדולה של 1910" זרעה הרס בחלקים נרחבים של העיר. למרות השרפה, העיר נבנתה מחדש והמשיכה להתרחב במהלך המאה ה-20. בניית מלון צ'ארלסטון הסתיימה ב-1929, במהלך כהונתו של ראש העיר הנרי ג'יי גירי. במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה חוותה העיר צמיחה תעשייתית עם הופעת תעשיות הזיקוק בעיר. העיר גדלה לשיא של כ-75,000 תושבים בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. אולם המיתון הכלכלי המקומי גרם להתמעטותה היחסית של העיר. זו העיר הלחה ביותר ב-48 המדינות הדרומיות של ארצות הברית (contiguous United States), לצד פורט ארתור ואסטוריה. הלחות הממוצעת בעיר היא 90% בשעות הבוקר ו-72% אחר הצהריים. ארצות הברית סו סיטי, איווה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא לייק צ'ארלס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייק צ'ארלס (באנגלית) לייק צ'ארלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לינקולן C

לינקולן C (באנגלית Lincoln C) היא מכונית קונספט, בתצורה של רכב משפחתי קומפקטי, 5 דלתות, (הצ'בק) אשר הוצגה על ידי חטיבת "לינקולן" בחברת פורד בשנת 2009. דגם ה-"לינקולן C" הוצג לראשונה בתצוגת המכוניות הבינלאומית של צפון אמריקה שנערכה בדטרויט בשנת 2009. דגם ה-"לינקולן C" התבסס על פלטפורמת (Ford Global C platform) דגם "פורד פוקוס" ו-וולוו דגמי וולוו C30 ו-"וולוו S40". לינקולן C לינקולן C לינקולן C לינקולן C לינקולן C קונספט ( Lincoln C Concept: European Size American Luxury ) לינקולן C ( ^ "Lincoln Plans 7 New Models, Including First-Ever C-Segment Vehicle". Motorauthority.com. 2010-06-02. Retrieved 2012-01-01 ) מדיה וקבצים בנושא לינקולן C בוויקישיתוף לינקולן C (4:09 דקות), יו-טיוב לינקולן C Lincoln C Concept - Car and Driver לינקולן C לינקולן C קומפקט ^ FordInsideNews.com
אל-ד'יביין פריור

אַל-דִ'יבֵּיין פְּרִיוֹר, נקרא גם η בדרקון וכן גליזה 624.1, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים דרקון (אחרי אלטנין) עם בהירות נראית מדרגה 2.74. שמו של הכוכב הוא ערבוב של ערבית ולטינית. כוכב זה והכוכב הסמוך, ζ בדרקון, נקראים ביחד בערבית الضبعـَانِ ("אַל-דְ'בֵּיין", זוג הצבועים), וכדי להבחין ביניהם נוספו המילים בלטינית Prior - (פְּרִיוֹר, קדמי) לכוכב זה ו-Posterior, ("פּוֹסְטֶרְיוֹר", אחורי) לכוכב האחר. אל-ד'יביין פריור הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G8 III, מסתו מעט יותר מ-2.5 מסות שמש ורדיוסו כ-11 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-5,050 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 50 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך טמפרטורת פניו נמוכה מזו של השמש כך שחלק יותר משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום ועוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 60 מעוצמת ההארה של השמש. נראה שבהירותו משתנה במספר מאיות של דרגת בהירות והוא מסווג כחשוד ככוכב משתנה. אל-ד'יביין פריור נמצא במרחק של כ-90 שנות אור ממערכת השמש ובשל קרבתו היחסית הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. במרחק זוויתי של כ-5 שניות קשת מאל-ד'יביין פריור נמצא כוכב עמום המסומן אל-ד'יביין פריור B. זהו כוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K1 V, עם בהירות מדרגה 8.8. בני הזוג מקיפים זה את זה במרחק של כ-140 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של לפחות 1,000 שנים. אל-ד'יביין פריור באתר של ג'ים קלר SIMBAD: η Draconis Y. Takeda, B. Sato & D. Murata: Stellar Parameters and Elemental Abundances of Late-G Giants, Publications of the Astronomical Society of Japan, Vol. 60, No. 4, p .787 (2008) D. Mozurkewich, J. T. Armstrong, R. B. Hindsley, A. Quirrenbach, C. A. Hummel, D. J. Hutter, K. J. Johnston, A. R. Hajian, N. M. Elias II, D. F. Buscher & R. S. Simon: Angular Diameters of Stars from the Mark III Optical Interferometer, The Astronomical Journal, Vol. 126, Iss. 5, p. 2514 (2011) נתון הקוטר הזוויתי באלפיות של שניית קשת, העברה לרדיוסי שמש על ידי המרה לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש A. Poveda, M. A. Herrera, C. Allen, G. Cordero & C. Lavalley: Statistical studies of visual double and multiple stars. II. A catalogue of nearby wide binary and multiple systems, Revista Mexicana de Astronomia y Astrofisica, Vol. 28, No. 1, p. 74-5 (1994) SIMBAD: η Draconis B לפי סוג ספקטרלי General Catalogue of Variable Stars: η Draconis W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22, p. 68 (1969)
דניאיל דובוב

דניאיל דימיטרייביץ' דובוב (ברוסית: Даниил Дмитриевич Дубов; נולד ב-18 באפריל 1996 במוסקבה) הוא שחמטאי יהודי-רוסי בדרגת רב-אמן משנת 2011 (בגיל 14 שנים ו־11 חודשים). אלוף העולם בשחמט מהיר לשנת 2018. נכון למרץ 2022, דובוב נמצא בשיא כושרו ומדורג מקום ה-7 ברוסיה וה-29 בעולם לפי מד כושר. 2008 - אמן פיד"ה 2010 - אמן בינלאומי 2011 - רב-אמן. 2006 - סיים במקום השלישי באליפות אירופה בשחמט לנוער עד גיל 10. 2008 - סיים במקום השני באליפות אירופה לנוער עד גיל 12. 2011 - זכה באליפות מוסקבה בשחמט מהיר 2013 - בגיל 17, בגביע העולם הוא העפיל לסיבוב השלישי 2017 - בגביע העולם העפיל לשמינית הגמר והודח על ידי לבון ארוניאן 2018 - בגיל 22, זכה באליפות העולם בשחמט מהיר. אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015 גביע העולם בשחמט בשנים: 2017, 2019, 2021 תחרות העל טאטא סטיל 2020, 2022 מדיה וקבצים בנושא דניאיל דובוב בוויקישיתוף דניאיל דובוב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דניאיל דובוב, באתר פיד"ה (באנגלית) Interview with GM Daniil Dubov | Chessdom (באנגלית) FIDE World Rapid Champions: Dubov and Ju, Chess News, ‏2018-12-28 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלקה זומר

אלקה זומר (בגרמנית: Elke Sommer, הברונית אלקה פון שלץ Elke Baronesse von Schletz; נולדה ב-5 בנובמבר 1940) היא שחקנית גרמנייה, זוכת פרס גלובוס הזהב. זומר נולדה בשם אלקה פון שלץ בברלין בנובמבר 1940. במהלך מלחמת העולם השנייה ברחה משפחתה לכפר על יד ארלנגן. לאחר סיום התיכון נסעה לאנגליה ועבדה שם כאו-פר. במהלך חופשה באיטליה התגלתה על ידי הבמאי האיטלקי ויטוריו דה סיקה, והחל מ-1958 החלה להופיע בסרטים איטלקיים. במהלך תקופה זו שינתה את שמה לזומר, כדי להקל על ההגייה על ידי קהל לא-גרמני. בשנות ה-60 עברה להוליווד והחלה לעבוד בסרטים. במהרה החלה להיחשב כסמל מין. באותה תקופה תמונות שלה היו פופולריות מאוד, וגם פורסמו במגזין "פלייבוי". זומר הייתה משחקניות הקולנוע המובילות בשנות השישים. היו לה תשעים ותשע הופעות בקולנוע ובטלוויזיה מ-1959 ועד 2005, ובהן בסרטים "אמנות האהבה", לצד דיק ואן דייק, "מלכודת הכסף", לצד ריטה הייוורת', ו"האוסקר", לצד סטיבן בויד. ב-1964 זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "הפרס". נודעה גם בכך ששרה במספר פרקים בתוכנית "המופע של דין מרטין". ב-1967 הופיעה בתפקיד קצר בסרט הפרודיה על ג'יימס בונד "קזינו רויאל". בשנות השבעים שיחקה בסרט "זפלין" לצד מייקל יורק (1971), ובאחד מהעיבודים הקולנועיים של ספרה של אגתה כריסטי "עשרה כושים קטנים" (1974). ב-1981 לקחה חלק בהנחיה ובפרשנות של טקס בחירת מיס תבל. בשנות השמונים גם הנחתה את התוכנית "העולם המרגש של מהירות ויופי". ב-1986 גילמה את סופיה שרלוטה מהנובר במיני-סדרה של NBC "פיוטר הגדול". באותה שנה שיחקה בסרט "אנסטסיה: המסתורין של אנה" העוסק בסיפור ההתחזות לאנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה לצד איימי אירווינג. בשנות התשעים התמקדה יותר בציור וזנחה את קריירת המשחק. בשנת 2000 לקחה חלק בדיבוב הגרמני של הסרט "הקיסר נפל על הראש". זומר נישאה פעמיים במהלך חייה. דוברת שבע שפות. בין הפרסים שזכתה בהם במהלך השנים: פרס גלובוס הזהב לשחקנית החדשה של השנה (עבור תפקידה בסרט "הפרס") פרס זרי הדפנה ((Laurel Awards) (פרס הוליוודי שניתן בין השנים 1957–1971) – זומר הופיעה ברשימה ארבע פעמים בשנים 1964–1967 פרס במבי (Bambi Awards) (פרס אירופאי להצטיינות בסרטים ובתקשורת בינלאומית) – זכייה כפולה, ב-1967 וב-1968 אלקה זומר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלקה זומר, באתר AllMovie (באנגלית) אלקה זומר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלקה זומר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלקה זומר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלקה זומר, באתר Yandex.Music (ברוסית) אלקה זומר, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדימיר פדוסייב (שחמטאי)

ולדימיר ואסילייביץ פדוסייב (ברוסית: Владимир Васильевич Федосеев; נולד ב-16 בפברואר 1995) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן (משנת 2011). ב-2017 זכה בטורניר אירופלוט הפתוח. דירוג השיא שלו היה בספטמבר 2017: מקום 28 בעולם, והשישי ברוסיה לפי מד כושר. נכון לנובמבר 2021, מדורג במקום ה-10 ברוסיה וה-34 בעולם. ב-2011, פדוסייב זכה במדליית כסף באליפות העולם לנוער בשחמט (עד גיל 18). ב-2014, הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם לנוער בשחמט ובמדליית ארד באליפות אירופה בשחמט ליחידים. בעקבות ביצועיו באליפות אירופה הוא העפיל לגביע העולם בשחמט 2015 בו הוא הודח בסיבוב השני. בגביע העולם בשחמט 2017 הוא העפיל לרבע הגמר שם הוא הודח על ידי וסלי סו. בשנת 2017 באליפות העולם בשח מהיר פדוסייב סיים במקום השני. בגביע העולם בשחמט בשנת 2017 הוא הודח ברבע הגמר. בגביע העולם בשחמט 2021 הגיע למקום הרביעי. אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015 גביע העולם בשחמט: 2017, 2021 תחרות העל טאטא סטיל 2019 מדיה וקבצים בנושא ולדימיר פדוסייב בוויקישיתוף ולדימיר פדוסייב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ולדימיר פדוסייב, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדימיר פדוסייב

האם התכוונתם ל... ולדימיר פדוסייב (שחמטאי) – רב-אמן רוסי ולדימיר פדוסייב (מנצח)
הטיסה (סרט, 2016)

הטיסה (ברוסית: Экипаж) הוא סרט אסונות תעופה רוסי שובר קופות משנת 2016, בבימויו של ניקולאי לבדב ובכיכובם של דנילה קוזלובסקי, ולדימיר משקוב ואגנה גרודיטה. הסרט עלה לאקרנים בבכורה מסחרית ב-21 באפריל 2016. זהו הסרט השני ברוסיה שצולם במצלמות IMAX, לאחר "סטלינגרד" ובדומה לו הפך לסרט שובר קופות ברוסיה משהרוויח למעלה ממיליארד רובלים. רבים טענו שהסרט מהווה אתחול או רימייק לסרט סובייטי בעל אותו שם משנת 1979, אך המפיקים טענו בתוקף שהסרט לא מהווה אתחול, או רימייק. צילומי הסרט החלו ב-18 בספטמבר 2015 ונעשו בהשראת סבא סובייטי באותו שם שבוים על ידי אלכסנדר מיטא, שתמך בהפקת הסרט. הסרט תוקצב בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי וצולם במצלמות IMAX. הצילומים הושלמו ב-10 בפברואר 2015, כשהצילומים נערכו במוסקבה, במחוז מוסקבה ובחצי האי קרים. בחצי האי צולמו הסצנות הנוגעות לאזור האיים האלאוטיים שבו התרסק, המטוס. לדברי המפיק לאוניד ורשצ'אגין הסרט אינו מהווה רימייק לסרט הסובייטי: "רכשנו ממוספילם את השם, אך זהו לא רימייק, העלילה אצלנו אחרת והדמויות אחרות". הסרט הרוויח בסך הכל מיליארד רובלים ברוסיה והיה לסרט הרוסי המכניס ביותר לשנת 2016. הסרט שוחרר לאקרנים גם ברפובליקה העממית של סין ב-16 באוגוסט אותה שנה והרוויח 30.8 מיליון יואן סיני. אתר האינטרנט הרשמי של הטיסה הטיסה, ברשת החברתית פייסבוק הטיסה, ברשת החברתית אינסטגרם "הטיסה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הטיסה", באתר AllMovie (באנגלית) "הטיסה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הטיסה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט באתר אולפני T3 (אורכב 31.10.2016 בארכיון Wayback Machine) Обновить «Экипаж» Главные роли в «Экипаже» исполнят Данила Козловский и Владимир Машков Определились исполнительницы главных ролей в фильме «Экипаж» Роковой Рэдклифф, эпатажный «Выпускной» и новый «Экипаж» «Экипаж» Николая Лебедева выйдет в формате IMAX Кассовые сборы в России и СНГ Фонд кино выберет лучшие фильмы для государственной поддержки В Москве стартовали съёмки фильма «Экипаж» Стартовали съемки фильма «Экипаж» Николай Лебедев — о картине «Экипаж» и безрассудстве снимающих ремейки Николай Лебедев: «Экипаж» был для меня несбыточной мечтой из детства Проекты кинокомпаний-лидеров, поддержанные Попечительским советом Фонда кино Новый «Экипаж» снимут на камеры IMAX Barraclough, Leo (16 בינואר 2017). "Russian Box Office Grows 9.5% to $727 Million in 2016". Variety. נבדק ב-17 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "火海凌云（2016）". cbooo.cn (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2017-09-18. נבדק ב-17 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
סיסל שירשבה

סיסל שירשבה (בנורווגית: Sissel Kyrkjebø; נולדה ב-24 ביוני 1969) היא זמרת אופרה נורווגית. שירשבה נולדה וגדלה בברגן. בגיל עשר זכתה לראשונה בתחרות כישרונות מקומית. היא הצהירה שהזמרות קייט בוש וברברה סטרייסנד היוו השראה עבורה. ב-1980 הופיעה בתוכנית מוזיקה במדינתה ביחד עם מקהלה של ילדים. ב-1986 הוציאה את אלבומה הראשון שנמכר ביותר מ-500,000 עותקים. באותה שנה שרה במופע הביניים של האירוויזיון ובשנת 1987 הוצע לה לייצג את נורווגיה בתחרות אך היא סירבה. ב-1988 עברה לאוסלו על מנת לגלם את תפקיד מריה במחזמר צלילי המוזיקה. ב-1989 יצא אלבומה השלישי שמכר מעל 180,000 עותקים ובעקבותיו היא נסעה לסיבוב הופעות בארצות הברית. ב-1990 היא דיבבה את אריאל בסרט "בת הים הקטנה" של דיסני בנורווגית, שוודית ודנית. ב-1991 היא הופיעה לצד ניל סדקה בתוכנית הטלוויזיה "Momarkedet". ב-1993 גילמה את סולביג ב"פר גינט". ב-1994 היא שרה את ההמנון האולימפי בטקסי הפתיחה והסיום של אולימפיאדת לילהאמר. ב-1996 השתתפה בפסטיבל האופרה של סיגולדה. ב-1998 השתתפה עם הראפר וורן ג'י בדואט שנקרא Prince Igor (אנ') כאשר היא שרה את הפזמון, הארייה הפותחת את הקטע המחולות הפולובציים מהאופרה "הנסיך איגור" של אלכסנדר בורודין. השיר נהפך ללהיט ודורג ראשון במצעדים באירופה. בנוסף קולה משמש בחלקים רבים את פסקול סרט שובר הקופות " טיטניק ". בשנת 2001, הוציאה את השיר "Where the Lost Ones Go". ב-2002 שרה בחתונה של מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה. באותה שנה הוזמנה להופיע גם בקונצרט פרס נובל לשלום וביצעה שני דואטים ביחד עם פלאסידו דומינגו. בשנת 2005 האראלד החמישי, מלך נורווגיה העניק לה אות מסדר כבוד. ב-2006 ביצעה שני שירים באליפות אירופה באתלטיקה. בשנת 2007 הייתה לראשונה מועמדת לפרס גראמי. מדיה וקבצים בנושא סיסל שירשבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיסל שירשבה סיסל שירשבה, ברשת החברתית פייסבוק סיסל שירשבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיסל שירשבה, ברשת החברתית אינסטגרם סיסל שירשבה, סרטונים בערוץ היוטיוב סיסל שירשבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר AllMovie (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סיסל שירשבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סיסל שירשבה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר ספוטיפיי סיסל שירשבה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר Last.fm (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר AllMusic (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר MusicBrainz (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר דיזר סיסל שירשבה, באתר Yandex.Music (ברוסית) סיסל שירשבה, באתר Discogs (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר Songkick (באנגלית) סיסל שירשבה, באתר Genius סיסל שירשבה, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיל-130

זיל-130 (ברוסית: ЗИЛ-130) היא משאית תוצרת יצרנית הרכב זיל מברית המועצות, אשר יוצרה בין השנים 1964–1994. דגמי המשאית יוצרו במספר תצורות והיו נפוצים ביותר בברית המועצות ובמדינות הגוש הקומוניסטי. סך הכול יוצרו 3,380,000 יחידות. ZIL-130 (אב טיפוס) 1956 ZIL-130 (אב טיפוס) 1962 ZIL-130-66 (שנת 1966) ZIL-130-76 (שנת 1976) ZIL80 -130 (שנת 1980) ZIL-130 А ZIL-130 В ZIL-130 В1 tractor ZIL-130 В1-76 ZIL-130 Г (בסיס גלגלים ארוך) ZIL-130 Г1 ZIL-130 Г1-76 ZIL-130 Г (בסיס גלגלים ארוך מאד) ZIL-130 ГУ-76 ZIL-130 Д ZIL-130 Д1 ZIL-130 Д1Ш[ ZIL-130 Д2 ZIL-130 Е ZIL-130 К ZIL-130 КШ ZIL-130 Н ZIL-130 С ZIL-130 С-76 ZIL-130 Ш ZIL-MMZ 130С ZIL-MMZ 130П ZIL-133 ZIL-133-05A — tractor ZIL-133 В — tractor prototype ZIL-133 ВЯ — tractor prototype ZIL-133 ВЯТ ZIL-133 Г ZIL-133 ГЯ ZIL-133 Д ZIL-138 А — gas-container variant זיל-130, כבאית זיל-130, כבאית זיל-130, כבאית זיל-130, כבאית זיל-130 זיל-130 זיל-130 זיל-130 בשרות הצבא הרוסי זיל-130 זיל-130 זיל-130 זיל-130 זיל-130 מנוף truck KS-2561K על בסיס משאית "זיל-130" זיל-130 בול שהנפיק "השרות הבולאי הרוסי" לכבוד מכבי אש הרוסיים המשרתים בעזרת כבאיות "זיל-130" זיל-130 נתונים טכניים (רוסית) מדיה וקבצים בנושא זיל-130 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא זיל-130 בוויקישיתוף זיל-130 (5:20 דקות), יו-טיוב זיל-130 זיל-130(ברוסית)
מכתב מאישה אלמונית

מכתב מאישה אלמונית (באנגלית: Letter from an Unknown Woman) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1948 בבימויו של מקס אופולס עם ג'ואן פונטיין ולואי ז'ורדאן בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי הווארד קוץ' והוא מבוסס על רומן בשם זהה מאת שטפן צווייג. עלילת הסרט מסופרת בפלאשבק, היא מתחילה בווינה בשנת 1900 כאשר פסנתרן מקבל מכתב מאישה אלמונית המספרת לו על רומן שהיה לה אתו. המכתב מוקרא לאורך הסרט בקולה של האישה האלמונית. ב-1992 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית. ב- 1962 הופקה גרסה מצרית לסרט בכיכובו של פריד אל אטרש. ב-2004 הופק סרט סיני דובר מנדרינית המבוסס על אותו רומן אבל המיקום הועבר מווינה לבייג'ינג. סטפן ברנד (לואי ז'ורדאן) הוא פסנתרן שהקריירה שלו בירידה. יום אחד הוא מקבל מכתב מאישה אלמונית המתאר את קשרי האהבה שהיה להם בעבר. ברנד היה פסנתרן מפורסם, גבר נאה רודף נשים עם קריירה בינלאומית. בשכנות לו גרה הנערה ליסה ברנדל (ג'ואן פונטיין) המתאהבת בגבר הנאה ובנגינתו. כאשר אמה מבשרת לה כי החליטה להתחתן שוב ולחיות בלינץ, היא נחרדת. היא בורחת מתחנת הרכבת ללינץ ומגיעה לביתו של ברנד אבל כשהיא רואה אותו נכנס בלוויית עלמה צעירה, היא נסוגה בחזרה לתחנת הרכבת. כעבור שנים מנסים הוריה לשדך לה קצין ממעמד גבוה אך היא אומרת לו שהיא כבר "מאורסת" למישהו בווינה והשידוך מתבטל. ליסה חוזרת לווינה ועובדת כדוגמנית בבית אופנה יוקרתי. היא נתקלת "במקרה" בסטפן שאינו זוכר אותה אבל היא מוצאת חן בעיניו והם מתחילים לטייל ברחובות המושלגים של וינה, סועדים במסעדה יוקרתית ולבסוף הוא מזמין אותה לדירתו והם מתנשקים (זה כל מה שרואים בסרט שהופק בימי קוד הייז). ליסה רוצה להמשיך בקשר עם סטפן אך הוא אומר לה שקיבל הזמנה לסדרת קונצרטים במילאנו וכי יחזור לאחר שבועיים. הוא אינו חוזר. ליסה בהריון, יולדת בן אך לא מגלה בבית החולים את שם האב. כעבור מספר שנים מכירה ליסה את יוהאן שטאופר, אדם עשיר ומבוגר המוכן לשאת אותה לאישה למרות שסיפרה לו על הרומן שהיה לה עם סטפן. באחד הערבים צופה ליסה עם בעלה באופרה חליל הקסם ומבחינה בסטפן. הם מחליפים מבטים, אבל סטפן אינו מזהה אותה. למרות שעברו שנים רבות היא נמשכת לסטפן שכעת הוא מבוגר והקריירה שלו בדעיכה. למרות אזהרותיו של בעלה היא מגיעה לביתו של סטפן שמצפה שוב לערב נעים. כאשר היא רואה שעדיין אינו מזהה אותה, היא מסתלקת. בנה מת מטיפוס וגם היא גוססת וברגעיה האחרונים היא כותבת את המכתב לסטפן. רק כשהמשרת שלו מזכיר לו שזאת הנערה ליסה הוא נזכר. לבסוף יוהאן מזמין אותו לדו-קרב והוא נענה לכך. "מכתב מאישה אלמונית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכתב מאישה אלמונית", באתר AllMovie (באנגלית) "מכתב מאישה אלמונית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכתב מאישה אלמונית", באתר אידיבי "מכתב מאישה אלמונית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט "מכתב מאישה אלמונית", באתר יוטיוב פרטים על הגרסה המצרית Ressalah min emraa maghoula
R-29

R-29, מכונה "ויוסטה" (ברוסית: Высота) היא משפחה של טילים בליסטיים שיוצרו על ידי ברית המועצות ומופעלים על ידי רוסיה. הם מיועדים לשיגור על ידי צוללות, תוכננו על ידי מאקייב. כל הגרסאות הם נשק מונחה ומשתמשות במערכות ניווט אינרציאליות ולא אינרציאליות, כולל שימוש ב GLONASS ו GPS ייעוד: SS-N-8 Mod 1 צוללת: דלתא I. מסה: 32.8 טון קוטר: 1.80 מ' אורך כולל: 13.20 מ' מטען: 1.1 טון טווח מקסימלי: 7,700 ק"מ פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גרסה חדשה בשירות משנת 2014 מדיה וקבצים בנושא R-29 בוויקישיתוף https://fas.org/nuke/guide/russia/slbm/r-29.htm ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.