laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וולטר אוסבורן

וולטר פרדריק אוסבורן [1] (באנגלית: Walter Frederick Osborne‏; 17 ביוני 1859 – 24 באפריל 1903) היה צייר אירי אימפרסיוניסטי ופוסט-אימפרסיוניזם וצייר פורטרטים, שנודע בעיקר בזכות תיאוריו התיעודיים של חיי המעמד הפועלים בסוף המאה ה -19. וולטר אוסבורן נולד ברתמינס, דבלין, השני מבין שלושת בניו של ויליאם אוסבורן, צייר בעלי חיים מצליח שהתמחה בהצגת סוסים וכלבים עבור בעלי האדמות האיריים העשירים באותה תקופה. בשנות השמונים של המאה ה-19, בעלי בתים רבים נקלעו לקשיים כלכליים, ויליאם נאלץ להתמקד בציור בעיקר של כלבים. וולטר למד מאביו שאפשר להרוויח כסף מציור בעלי חיים, והוא הפיק לא מעט ציורים כאלה כולל ילדים עם חיות המחמד שלהם, וסדרת עבודות אימפרסיוניסטיות על פרות. עם זאת, לדברי היסטוריון האמנות קמפבל, בציורים אלה, "אוסבורן מתנער מהאיכות הסנטימנטלית או הספרותית של ציור ז'אנר ויקטוריאני, ומציג גישה מציאותית יותר ואווירה של עדינות." הוא זכה בפרס טיילור ב־1881 וב־1882, פרס הסטודנטים הגבוה ביותר באירלנד באותה תקופה. בזמן שלמד באוניברסיטה באנטוורפן הוא הושפע מהצייר הפלמני רובנס, ומהריאליסט הצרפתי, ז'ול בסטיאן-לפה בשנת 1883 עבר אוסבורן מאנטוורפן לבריטאני שם צייר את "איסוף התפוחים" המפורסם שלו, המצוי בגלריה הלאומית של אירלנד. זמן קצר לאחר מכן הוא עבר לאנגליה אבל חזר לעיתים קרובות לדבלין כדי להכין רישומי טיוטה למה שהפכה לסדרה המפורסמת ביותר שלו - חיי היומיום של העניים בעיר. אף על פי שיש לסדרה הזאת ההערכה רבה בהווה, ציורי הרחוב התיעודיים הללו לא זכו להצלחה מסחרית, ואוסבורן השלים את הכנסותיו באמצעות ציורי פורטרטים של מעמד הביניים. בשנת 1886 הוא נבחר לאקדמיה ההיברניאנית המלכותית וקיבל עבודות רבות של דיוקנאות. זה היה מקור הכנסה חשוב, מכיוון שלא היו לו אמצעים פרטיים משלו. לאחר שאחותו נפטרה הוא היה מעורב בטיפול בבתה, וגם הוריו נעשו תלויים בו יותר מבחינה כלכלית. בשנת 1892, הוא חזר לאירלנד להתגורר בבית המגורים המשפחתי, ושמר גם סטודיו בסנט סטפן גרין. הוא בילה זמן רב בציור בחוץ, בדבלין סביב קתדרלת סנט פטריק או ברחבי הארץ. אמו חלתה בתחילת המאה העשרים, וולטר בילה תקופות ארוכות בטיפול בה. בשנת 1903, הוא חלה בדלקת ריאות. [8] הוא נפטר בטרם עת מהמחלה ב־24 באפריל 1903 בגיל 43. הוא נקבר בבית העלמין בהר ג'רום. כמה מבקרים הציעו כי בזמן מותו הוא היה על סף בגרותו האמנותית. עבודתו האחרונה "תה בגן" שהיה מיזוג של נטורליזם ואימפרסיוניזם, נותרה לא גמורה במותו ונמצאת כעת באוסף הגלריה העירונית יו ליין בדבלין. יצירתו מבוקשת מאוד על ידי אספנים. מרבית ציוריו הם פיגורטיביים ומתמקדים בנשים, ילדים, קשישים, עניים וחיי היום יום של אנשים רגילים ברחובות דבלין, כמו גם סדרות של סצינות כפריות. הוא גם הפיק נופים עירוניים, אותם צייר משרטוטים וגם מתצלומים. אוסבורן היה בעל אישיות מרתקת וכריזמטית והיה מקובל מאוד במגוון חוגים חברתיים. האכלת תרנגולות דוכן ספרים, דבלין רחוב בשלג אור וצל בפארק קיץ ספינה עוגנת בונים בקלפים שוק בגלוואי מדיה וקבצים בנושא וולטר אוסבורן בוויקישיתוף Walter Frederick Osborne, Portrait Painter - Irish Artists, www.libraryireland.com Walter Frederick Osborne, R.H.A. (1859-1903), www.christies.com (באנגלית) Walter Frederick Osborne (1859-1903) Walter Osborne, Irish Artist: Biography, Paintings, www.visual-arts-cork.com Sheehy, Jeanne. "Osborne, Walter Frederick (1859–1903)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press
יקב ויתקין

יקב ויתקין הוא יקב הממוקם בעמק חפר, בסמוך לגשר הצבים בנחל אלכסנדר. יקב ויתקין הוא יקב בוטיק משפחתי, הוקם בשנת 2001 על ידי דורון בלוגולובסקי ואסף פז. היקב הוקם על ידי בני הזוג שרונה פז-בלוגולובסקי ודורון בלוגולובסקי שהחליטו לבנות יקב המותאם לאקלים הישראלי, ומיקמו אותו תחילה במשק נטוש של סבו וסבתו של דורון. בשנת 2001 סיים אסף פז את לימודי הייננות בעיר בורדו בצרפת. לאחר שהות קצרה בקליפורניה חזר לישראל והחל לעבוד ביקבי תשבי. בעת שהותו בקליפורניה רכש פז ענבים וציוד עבור בלוגולובסקי והנחה אותו לגבי אופן הכנת היין. פז, שמשמש היועץ של היקב מהיווסדו, בחר להימנע מהזנים הנפוצים ביותר בעולם היין המקומי והעולמי ובחר להתמקד בזנים אחרים ובכך לקרב את הקהל המקומי ואת היקב עצמו לזנים דרומיים יותר המזוהים עם התעשייה המקומית: בעיקר קריניאן וגרנאש, שהיו קיימים בארץ כבר בסוף המאה ה-19, וגם קברנה פרנק, פינו נואר, פטיט סירה ריזלינג, גוורצטרמינר ועוד. בשנים שלאחר הקמת היקב הפכו זנים אלו לנפוצים יותר גם ביקבים אחרים בארץ.. ביקב מרכז מבקרים הפתוח לקהל הרחב. בשנת 2002 נטעו שני כרמים ניסיוניים באדמת כפר ויתקין. אלו 2 חלקות המהוות בסיס למחקר ופיתוח של היקב בנוגע לגידול גפן באקלים חם וים תיכוני. לחלקות אלו הצטרף בשנת 2016 הכרם שניטע בחצר היקב ובו כ־40 זנים עתיקים. לגפנים מהזנים העתיקים יש מאפיינים ייחודיים גנטית שלא מוכרים בעולם – כלומר זנים מקומיים של ארץ ישראל. היקב מצהיר שכחלק מתפיסת עולמו והשאיפה לקיימות ההעדפה היא לשקם ולהציל כרמים בוגרים מעקירה במקום לטעת כרמים חדשים. כרמים ותיקים לרוב אינם צריכים כלל השקיה ומוגדרים ככרמי בעל. בכרמי היקב ממעטים להשתמש החומרי הדברה ומעדיפים הדברה ביולוגית. אתר האינטרנט הרשמי של יקב ויתקין יקב ויתקין, ברשת החברתית פייסבוק יקב ויתקין, ברשת החברתית אינסטגרם חיליק גורפינקל, ‏הראשון לזהות: יקב ויתקין משחק שנים עם זנים לא מוכרים, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2019 קיימות ואקולוגיה, באתר יקב ויתקין
ניצנים בעפר

ניצנים בעפר (באנגלית: Blossoms in the Dust) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1941, בבימויו של מרווין לרוי, עם גריר גרסון ווולטר פידג'ן בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס באופן חופשי על חייה של עדנה גלדני (אנ') שלחמה למען זכויות ילדים. היא פעלה בעיקר לקידום זכויות ילדים יתומים וילדים מחוץ לנישואים, והצליחה לגרום לביטול התואר "לא חוקי", שהופיע בתעודת הלידה שלהם. סרט זה הוא שיתוף הפעולה הראשון של הצמד פידג'ון-גרסון, אשר הופיעו יחד בשבעה סרטים נוספים. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - גריר גרסון פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - צבע הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר - צבע תחילת המאה ה-20, עדנה קיילי (גריר גרסון) ואחותה המאומצת שארלוט (מרשה האנט) מאורסות ומתכוננות לנשף עם שני החתנים המיועדים בביתם במילווקי, מינסוטה. השמחה נפסקת כאשר הוריו של אלן קיטס (ויליאם הנרי) המאורס לשרלוט, מגלים שהיא למעשה "לא חוקית" כי הוריה לא ידועים וכך רשום גם בתעודת הלידה שלה. אלן נכנע לדרישות הוריו אף על פי שהוא אוהב את שרלוט. שרלוט המיואשת עולה לחדרה ויורה בעצמה. פליקס גלדני עובד בבנק אותו מנהל אביה ומחזר אחריה בדבקות ובהתלהבות עד שהיא נכנעת לו, מבטלת את אירוסיה ושניהם נישאים ועוברים לגור בעיר שרמן בטקסס שם יש לפליקס טחנת קמח מצליחה. נולד להם בן אך הלידה קשה והרופא ד"ר בקסטר (פליקס בסארט) מבשר להם שלא תוכל ללדת יותר. הבן נהרג בתאונה בגיל צעיר ועדנה נכנסת לדיכאון. פליקס משכנע אותה לפתוח בביתם מעון לילדי אימהות עובדות שמשפר את מצב רוחה. לאחר מספר שנים נאלץ פליקס לסגור את הטחנה בגלל הפסדים והם עוברים לעיר פורט וורת' שם פותחת בית ליתומים ולילדים ללא הורים. המקום מתקיים מתרומות. פליקס חולה ומת ועדנה נשארת לבד. יום אחד באה אליה אישה צעירה ותורמת לה סכום נכבד. בשיחה היא מגלה לה שהיא בת "לא חוקית" ולכן אינה יכולה להתחתן. עדנה נרתמת לשנות את החוק בטקסס כדי למחוק את המילה "לא חוקי" ("illegitimate") מתעודת הלידה של אלה שנולדו מחוץ לנישואים או שההורים אינם ידועים. היא נתקלת בהתנגדות רבה מהציבור ובעיקר מהנשים החסודות של טקסס אבל היא אינה נרתעת. בדיון הגורלי היא מדברת מיציע הקהל בפרלמנט ואומרת שמי שאינם חוקיים הם ההורים ולא הילדים. לבסוף היא מצליחה לשכנע את חברי הפרלמנט והחוק מתוקן. עדנה מתקשרת בעיקר לילד נכה ברגלו בשם טוני. היא מתקשה למסור אותו לאימוץ אבל ד"ר בקסטר משכנע אותה שלטובת הילד מוטב שיהיה בתוך משפחה ולא במוסד. היא מחליטה לסגור את המוסד ולחזור למילווקי. שוטר מגיע למוסד ומשאיר שם שני ילדים שמצא משוטטים ברחוב ועדנה מקבלת אותם ומחליטה להישאר. מדיה וקבצים בנושא ניצנים בעפר בוויקישיתוף "ניצנים בעפר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ניצנים בעפר", באתר AllMovie (באנגלית) "ניצנים בעפר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ניצנים בעפר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לניצנים בעפר, באתר יוטיוב ניצנים בעפר, באתר TCM
מושבת האמנים של סנטאנדרה

מושבת האמנים של סנטאנדרה (בהונגרית: Szentendrei művésztelep), שידועה גם בשם האסכולה או בית הספר של סנטאנדרה, היא סדנת יצירה לשעבר בחלק הצפוני של סנטאנדרה, שבמרכז הונגריה. המושבה הוקמה ביישוב בשנת 1929 על ידי אגודת הציירים של סנטאנדרה. החברים המייסדים השתייכו למה שכונה בית ספר רומאי שבנוסף לשמירה על מסורות בית הספר באיה מארה, פעל גם אחר הסגנון הנאו-קלאסי המחודש. יוז'ף באנאטי שוורק מיקלוש באנובסקי הנריק היינץ ארנה ייגש בלה אונודי לאיוש פאנדי ינה פאיז' גבל לאסלו רוזגוני בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 ציירו בעיירה ציירים בעלי חזון מודרני שייצגו בעיקר את המגמה הקונסטרוקטיבית. הם ביקשו לשלב את המסורות של בית הספר לשעבר במושבת האמנים של באיה מארה עם האמנויות היפות של רוח קונסטרוקטיבית. במובן הרחב יותר, פעילויותיהם של כל האמנים היוצרים גם בסנטאנדרה פירושן האמנות העכשווית של סנטאנדרה, הידועה גם כאסכולה של סנטנדרה. מאז שנות ה-30, האמנות היצירתית של לאיוש ויידה ושל דז'ה קורניש קשורה באופן ישיר ביותר לסנטאנדרה. הם ציירו בעיקר את הסביבה הטבעית והבנויה של הנוף הזה ושאבו את המוטיבים שלהם ממסורות התושבים שחיו שם. בין הסגנונות המודרניים ציירו בעיקר ברוח הסוריאליזם והאמנות הלא-פיגורטיבית. אימרה אמוש תרם גם להחדרת הסוריאליזם בסנטנדרה, ומעריציו כינו אותו "שאגאל ההונגרי". אמנים רבים אחרים היו קשורים לסנטנדרה וסביבתה, כמו פירושקה סאנטו, אנדרה באלינט וחברו יאנוש טורנאי גם הם ציירו בסנטאנדרה בשנות ה-30 המוקדמות. בשליש האחרון של המאה ה-20, סטודיו לאיוש ויידה וחבורת האמנות שפעלה סביב הסטודיו, התפרסמו מאוד. מוזיאון פרנצי תרם משמעותית על ידי הצגת יוצרים אלה ומשך קהל רב למקום. כמה עבודות של חברי המושבה: לקסיקון אמנות. מהדורה שלישית כרך 4 בודפשט: אקדמי, 1981-1984. ISBN 9630523647 מושבת האמנים של סנטאנדרה מגמות אמנות, קבוצות
Je me casse

"Je me casse" (בעברית: "אני נשברת", תרגום מילולי: "אני הולכת מכאן") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המלטזית דסטיני צ'וקוניארה, וייצג את מלטה באירוויזיון 2021. ב-11 באוקטובר 2019 ניצחה צ'וקוניארה בקדם המלטזי לאירוויזיון 2020. אולם, ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-18 במאי, רשות השידור המלטזית אישרה כי דסטיני תמשיך לייצג את מלטה גם באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, ביצעה צ'וקוניארה את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום הראשון עם 325. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה דסטיני למקום השביעי עם 255 נקודות. מידע על הסינגל "Je me casse" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Je me casse" באתר Genius סרטון השיר "Je me casse" באתר יוטיוב עמנואל דרמונט, מלין כריסטין, פיט ברינגר וניקלאס אקלונד XFactor winner will again represent Malta in Eurovision Song Contest שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020 Malta: PBS confirms Destiny for Eurovision 2021 Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021! Eurovision 2021 Results: Voting & Points Je me casse (Eurovision Official Entry) - Single
הקבינט החברתי-כלכלי

ועדת שרים לענייני חברה וכלכלה, המכונה באמצעי התקשורת וידועה בציבור כ"הקבינט החברתי-כלכלי", היא ועדת שרים מיוחדת, האמונה על גיבוש מדיניות הממשלה, הובלתה ויישומה בנושאי מדיניות חברתית-כלכלית ובקידום פרויקטים לאומיים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. באפריל 2001 החליט ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון לחזק את המעמד של הקבינט החברתי-כלכלי, למעשה החלטתו של שרון קבעה כי הקבינט יהיה שווה במעמדו לקבינט המדיני-ביטחוני וההחלטות שיתקבלו בו יהיו מחיובות כמו החלטות המממשלה למעט מקרים בהם ראש הממשלה מביע הסתייגות בנוגע לאחת מההחלטות. ביוני 2013 אישרה הממשלה את ההצעה להרחיב את הסמכויות של הוועדה כך שבמהלך כהונת ממשלת ישראל השלושים ושלוש, הדיונים יתקיימו 3 פעמים בשנה לכל הפחות, בהם יידונו חברי הקיבנט על מגמות כלכליות, סיכונים כלכלים, הערכות מצב אסטרטגיות ועוד. בדצמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל הקבינט החברתי-כלכלי דן בהצעת המטה לביטחון לאומי וראש הממשלה בנימין נתניהו לאשר הכנסת פועלים פלסטינים לישראל; זאת שהכנסת הפועלים הופסקה בעקבות מתקפת הפתע של חמאס ב-7 באוקטובר. חברי הקבינט דחו פה אחד את ההצעה כאשר כל השרים חברי הקבינט התנגדו להצעה, למעט שר החקלאות אבי דיכטר ושר העבודה יואב בן צור שנמנעו. חברי הקבינט החברתי-כלכלי הנוכחי: הרכב מפלגתי בוועדה מכהנים 15 שרים, מתוכם: 10 מטעם מפלגת הליכוד; 2 מטעם מפלגת ש"ס; חבר אחד מטעם מפלגת הציונות הדתית; חבר אחד מטעם מפלגת עוצמה יהודית; חבר אחד מטעם מפלגת יהדות התורה. טיפול בנושאים חברתיים-כלכליים טיפול בנושאים הנוגעים לפרויקטים לאומיים טיפול בנושאי הכלכלה והשכר בישראל טיפול בנושאים הקשורים לתקציב המדינה הקבינט המדיני-ביטחוני איתמר אייכנר, שרון מחזק מעמד הקבינט הכלכלי-חברתי, באתר ynet, 16 באפריל 2001 בהתאם לדרישות: סמכויות רשות החברות הממשלתיות הועברו לאוצר; נתניהו יישב בראש הקבינט החברתי-כלכלי, באתר וואלה, 9 במרץ 2003 לילך ויסמן, ‏הממשלה אישרה: יורחבו סמכויות הקבינט הכלכלי-חברתי, באתר גלובס, 9 ביוני 2013 איתמר אייכנר, השרים הצביעו פה אחד נגד נתניהו, שתומך בהחזרת הפועלים הפלסטינים. המשטרה: "זו סכנה ביטחונית", באתר ynet, 10 בדצמבר 2023
יעוד

האם התכוונתם ל... גורל (פירושונים) מטרה מתוכננת הגשמת יעוד – שליחות, משמעות החיים סיעת יעוד – סיעת חברי כנסת שפרשה ממפלגת צומת ייעוד (אמה עברייה) – נישואין לאמה עבריה בדין המקראי
חרתת הרביעי

חרתת הרביעי פילופטריס היה מלך נבטי, שמלך לערך בין השנים 9 לפנה"ס - 40 לספירה. שמו מופיע בכתובת שנתגלתה בפטרה כבן למשפחת המלוכה וצאצא של המלך הנבטי מליכוס הראשון, וכמו כן הוא מאוזכר בכתביו של יוסף בן מתתיהו. בנוסף, מוזכר חרתת בכתובות שנמצאו בעבדת. חרתת עלה לשלטון בעקבות הירצחו של אביו עבדת השלישי בשנת 9 לפנה"ס, ככל הנראה בהרעלה. הממלכה הנבטית בתקופתו הייתה הממלכה החזקה ביותר מבין שכנותיה של יהודה, והייתה לו מעורבות והשפעה רבה על מינוים של השליטים היהודים בארץ ישראל וסביבותיה, אשר היו מלכי חסות של הרומאים ומונו באישורם בלבד. על אף שלא היה ביחסים טובים במיוחד עם הרומאים ואוגוסטוס קיסר, היסס אם להכיר במלכותו, נטל חלק במשלחת עונשין של וארוס כנגד היהודים בשנת 4 לפנה"ס כשהוא מעמיד לרשותו חלק ניכר מכוחותיו הצבאיים. חרתת היה נשוי פעמיים: אשתו הראשונה הייתה צ'ולדו - לה היה כבר נשוי לפני עלייתו לשלטון ושלט עמה במשותף בין השנים 9 לפנה"ס עד 16 לספירה, כאשר אז תמונתה הפסיקה להופיע על גבי המטבעות הנבטיים. שנים ספורות לאחר מכן מופיעה על גבי המטבעות שקילאת, אשתו השנייה, שמעמדה הרם מודגש כ"אחות המלך". חרתת השיא את בתו פצאלה להורדוס אנטיפס, שהתחתן עמה בתקווה לשמור על השקט בגבולותיו עם הנבטים. אולם, זמן קצר לאחר נישואיה נמלטה פצאלה בחזרה לאביה, לאחר שנודע לה על כוונותיו של אנטיפס להתגרש ממנה ולהתחתן במקומה עם הרודיאס היהודיה, אחותו של אגריפס הראשון מלך יהודה. התנגדותו של יוחנן המטביל לנישואים שניים להרודיאס הביאה להוצאתו להורג בעריפת ראש בלחצה של הרודיאס. בתגובה לגירושיו מבתו פלש המלך הנבטי לשטחו של אנטיפס והנחיל לו תבוסה מוחצת במידה רבה בזכותו של פיליפוס, אחיו של אנטיפס, שהעביר את תמיכתו מצד לצד. אנטיפס הצליח להימלט ולהינצל רק הודות להתערבותם של כוחות רומאיים. בעקבות תבוסתו עתר הורדוס אנטיפס לקיסר טיבריוס, שהורה לשלוח שני לגיונות בפיקודו של ויטליוס. ויטליוס הגיע לירושלים עם כוחותיו, אך שב על עקבותיו לאחר שנודע לו על מותו הפתאומי של טיבריוס. אף על פי כן נמנע חרתת בסופו של דבר מניצול ניצחונו הצבאי (ייתכן בשל חשש ממעורבות רומאית עתידית) ונמנע מכיבושה של הטטררכיה של אנטיפס. חרתת הרביעי מת בשנת 40 לספירה, והוריש את מלכותו לילדיו מליכוס השני ושקילאת השנייה, שמלכו במשותף. מדיה וקבצים בנושא חרתת הרביעי בוויקישיתוף ש. אחיענת, מחריביה של עבדת באו מערב, למרחב, 6 באפריל 1961
פקסן

פקסן (פקסאן או מואנג פקקסאן, באנגלית:Pakxan בלאית: ປາກ ຊັນ) היא נפה ועיר הבירה של מחוז בוליקמסאי (אנ'), במערב לאוס. נהר נאם קסן מצטרף לנהר המקונג בפקסן על הגבול עם תאילנד, מול העיר התאית בואנג קאן (אנ'). העיר פקסן נמצאת במרחק 146 קילומטרים מזרחית מבירת לאוס, ויינטיאן. היא מחוברת אליה וגם לדרום לאוס בכביש הארצי מספר 13. פרוש השם פקסן בלאית הוא "שפל הנהר נאם קסם". פקסן נוסדה בסוף המאה ה-19. אזור פקסן חווה חוסר יציבות ביטחונית מאז פלישת אנאם (בני שושלת וייטנאמית) בשנת 1834, ואחר כך פלישות של הסיאמים (סיאם שמה הקדום של תאילנד), ריבונות סיאמית על לאוס בשנת 1836, במיוחד לאחר 1865 עם פלישות הוו (אנ') או "הדגלים האדומים", שהיו כנופיות מדרום סין. פלישות אלה גרמו לצמצום אוכלוסיות מהמחוזות סיינקהואנג (אנ') ובוליקמסאי (אנ'). הסיאמים היו אלה שהשלימו את גירוש מרבית אוכלוסיית האזור והתיישבו במקום במקומה. בשנת 1876 הורה ראמה החמישי, מלך סיאם, ליצור את מחוז בוליקמסאי וליישב בו את ניצולי פלישת הוו בשנת 1874 . בהוראת מלך סיאם, ח'ה לואנג נונג חי התמנה לתפקיד מושל מחוז בוליקמסאי. משנת 1885, לאחר שהצרפתים השתלטו על וייטנאם השכנה, הם פלשו ללאוס וערערו את הריבונות הסיאמית על לאוס. אחרי סיום משימתיו של אוגוסט פאבי לאורך נהר המקונג ועד ללואנג פרבאנג, נאלצו הסיאמים לעזוב את הגדה השמאלית של הנהר ולפנות את אחיזתם באזור. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, מיסיונרים של המיסיון אטרנגרס דה פריז, שהיו במשימות הנצרות על נהר המקונג, כבשו את פקסן, שננטשה על ידי הסיאמים, ובנו שם כנסייה. בשנת 1911 היו במחוז בוליקמסאי כ־61 כפרים עם אוכלוסייה של כ־4,000 תושבים. בשנת 1937, כשמחוז ויינטיאן נחלק לשניים, פקסן לבדה מנתה 1,000 נפש והפכה לבירת מחוז בוליקמסאי החדש. האקלים בפקסן הוא טרופי, בהשפעת המונסון, על פי סיווג קופן. העונה הרטובה נמשכת ממאי עד אוקטובר, העונה היבשה הקרה נמשכת מנובמבר עד פברואר והעונה היבשה החמה בחודשים מרץ ואפריל על פי קופן. כמות המשקעים הממוצעת עומדת על 1,350 מילימטרים וכמויות הגשם הגדולות ביותר יורדות בחודשים אוקטובר נובמבר. היות שהאזור נמצא על גבול אזור סופות הטייפון כמויות המשקעים יכולות להשתנות באופן קיצוני משנה לשנה. עלילות חלק מהרומנים של הסופר ז'אן הוגרון (צר') מתרחשות בפקסן: אתה תקטוף את הסערה (1950), איש הטרף (1974). לאוס ויינטיאן מחוזות לאוס אוגוסט פאבי מדיה וקבצים בנושא פקסן בוויקישיתוף נסיעה מבירת לאוס ויינטיאן לביקור בעיר פקסן לאורך הכביש הארצי מספר 13 בחודש ספטמבר 2018, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 8:34) נתוני הלישכה הסטטיסטית המרכזית הלאית לשנת 2015, שפורסם ב-23 במאי 2019 Laos: Provinces, Major Cities & Urban Localities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de פקסן בירת מחוז בוליקמסאי באתר התיירות של לאוס The "red flags" are, like the black pavilions, bands of Chinese survivors of the Taiping Jean-Louis Archet, Formes et résultat des activités du monde rural dans le Koueng Borikhane (Laos), mémoire de géographie du sous-développement, Université de Provence, Aix-en-Provence, 1973, p.16-17 The Muong is an administrative entity of a lower level than that of "Khoueng", province Sandrine Gauffeny, Father Prodhomme and the mission of Laos, dissertation in contemporary history, University of Nantes, 1998
רון שלום

רון שלום, הידוע בכינוי הרון הרון מעג'ור (נולד ב-26 בספטמבר 1963), הוא קומיקאי, שדרן רדיו, שחקן ודי ג'יי ישראלי. במשך כ-26 שנה השתתף בתוכנית הרדיו דידי לוקאלי לצידו של דידי הררי. התפרסם במתיחות רבות שביצע. נולד בקריית אונו בשנת 1963 למשפחה מסורתית חילונית. שירת בצבא בחטיבת הצנחנים. לאחר שחרורו מהצבא עבד מספר שנים כדי ג'יי, ודרך עבודתו הכיר את דידי הררי. למד קורס רדיו באולפני גבע בגבעתיים. בשנות התשעים התחתן בפעם הראשונה ולזוג נולדו בן ובת. בספטמבר 2013 נישא למנור שבת, בתו של שלומי שבת. לאחר כשנה התגרש. מתגורר ברעננה. בשנים 1998–2024 השתתף מדי יום בתוכנית דידי לוקאלי לצידו של דידי הררי ב-103fm. שם גילם בעיקר את הדמות 'הרון הרון מעג'ור', שאותה בנה לפי נהג משאית בשם אהרון יעקב מהיישוב עגור, וכן דמויות נוספות כמו 'זוהר בלבול', 'שישקו' ו'קיקה המתווך'. עם השנים שודרו בתוכנית למעלה מאלף מתיחות שביצע. במשך שלוש עונות השתתף כאורח קבוע בתוכנית הטלוויזיה "בטברנה" עם שמעון פרנס. כן הופיע בתוכנית הלייט נייט "מופע לילה" בערוץ 2 עם הררי. ב-2013 התמודד כמשתתף VIP בשעשועון כלוב הזהב. ב-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה להרוג את הסבתא. ב-2024, עם עזיבתו של הררי את תחנת הרדיו, הופסקה התוכנית "דידי לוקאלי". שלום החל לשדר במקומה את התוכנית "שניים עד ארבע" לצידו של יואב כהן. רון שלום, ברשת החברתית פייסבוק רון שלום, ברשת החברתית אינסטגרם הרון הרון מעג'ור, ברשת החברתית פייסבוק הרון הרון באתר רדיו 103fm מילים לשירים של רון שלום, באתר "שירונט" רון שלום, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משה מיכאלי, יוצא מאהרון: התשובה של רון שלום, באתר ynet, 4 באוקטובר 2014 מארחים את הרון הרון מדידי לוקאלי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 59:04) יפעת הללי אברהם, ‏מנור שבת התחתנה, באתר ‏מאקו‏, 3 בספטמבר 2013 יפעת הללי אברהם, ‏מנור שבת ורון שלום מתגרשים | פרסום ראשון, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2014 טוד מאנינג, הרון רון שלום, באתר | תל אביב tlv-times, ‏2016-02-24 רון שלום | Pninat Tarbut גיל משעלי, ‏אחרי הפרידה: הרון הרון ראש בראש נגד דידי הררי, באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורדן מיקי

ג'ורדן מיקי (אנגלית: Jordan Mickey; נולד ב-9 ביולי 1996 בדאלאס, טקסס, שבארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בזניט מה־VTB ומהיורוליג. הוא גדל בדרום דאלאס. ביחד עם חברו אלייז'ה תומאס החל להתאמן בבית ספר לכדורסל. בשנים 2013–2015 הוא שיחק בקבוצה של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. כבר בסוף עונתו השנייה הוא קיבל מספר פרסים והחליט להצטרף לדראפט ה-NBA. לאחר שנבחר בדראפט 2015 חתם מיקי בסלטיקס. מיקי בילה את רוב תחילת עונתו הראשונה בקבוצת ליגת הפיתוח שעבדה בשיתוף פעולה עם הסלטיקס מיין רד קלאוס. מיקי זכה להיות המצטיין של ינואר עם ממוצעים של: 19.6 נקודות, 10.5 ריבאונדים, 5.3 חסימות ו-1.8 אסיסטים. ב-6 בדצמבר 2016 קלע מיקי שיא עונתי של 32 נקודות. ב-31 בדצמבר 2016 רשם טריפל דאבל ראשון בקריירה של: 13 נקודות, 13 ריבאונדים ו-10 חסימות בניצחון קבוצתו 119–112 על טקסס לג'נדס. מיקי נבחר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח אך פספס אותו בגלל פציעה בקרסול והוחלף בקבוצת המזרח (השחקן שהחליף אתותו היה קית' בנסון). את משחק ה-NBA הראשון שלו ערך מול ממפיס גריזליס שם לא קלע. בעונתו השנייה בקבוצה הוא שותף בשמונה מתשע עשר המשחקים הראשונים של הקבוצה כמחליפו של אמיר ג'ונסון. משחקו הטוב ביותר היה מול דנוור נאגטס שם קלע שמונה נקודות, קטף 4 ריבאונדים וחילק 4 אסיסטים. בסוף העונה ויתרו הסלטיקס על מיקי. ב-20 באוגוסט 2017 חתם מיקי במיאמי היט לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. הוא קלע שיא קריירה של תשע נקודות בניצחון קבוצתו 85–90 על לוס אנג'לס קליפרס. ההיט לא מיממשו את האופציה על מיקי בסוף העונה. ב-26 ביולי 2018 חתם מיקי לעונה אחת במועדון הרוסי חימקי מוסקבה. שם העמיד ממוצעים של: 14.2 נקודות, 5 ריבאונדים, 0.7 אסיסטים ו-1.5 חסימות (ביורוליג). ב-15 ביולי 2019 חתם מיקי לשנתיים במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד. שם העמדי ממוצעים של: 9 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 0.6 אסיסטים ו-1.5 חסימות (ביורוליג). בסוף העונה ריאל מדריד ויתרו על מיקי. ב-21 ביולי 2020 חתם מיקי בחימקי מוסקבה לקדנצייה שנייה. אותה עונה הייתה עונה לא טובה של חימקי שהודחה מהיורוליג וסיימה בתחתית הטבלה. מיקי העמיד ממוצעים של: 15.5 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים (ב-VTB) ו: 14.3 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים (ביורוליג). ב־7 ביולי 2021 חתם לשנה אחת בזניט. מדיה וקבצים בנושא ג'ורדן מיקי בוויקישיתוף ג'ורדן מיקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ג'ורדן מיקי, ברשת החברתית טוויטר ג'ורדן מיקי, ברשת החברתית אינסטגרם Randy Rosetta, NOLA com | The Times-Picayune, Strong bond with Mickey gives LSU a chance with Dallas-area big man Elijah Thomas, NOLA.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיינהרד פון לאוכרט

מיינהרד פון לאוכרט (בגרמנית: Meinrad von Lauchert;‏ 29 באוגוסט 1905 – 4 בדצמבר 1987) היה מפקד בוורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. פון לאוכרט נולד ב-29 באוגוסט 1905 בפוטסדאם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1924 התגייס פון לאוכרט לרייכסווהר, ושירת ברגימנט הפרשים ה-5. עם פרוץ המלחמה היה פון לאוכרט מפקד מחלקה, ולחם עמה במהלך הפלישה לפולין והמערכה על צרפת. במהלך מבצע ברברוסה הוא היה בדרגת מיור ופיקד על גדוד 1 ברגימנט הפאנצר ה-35, וב-8 בספטמבר אותה שנה קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-5 בספטמבר 1943 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, ובשנת 1944 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-15 והועלה לדרגת אוברסט. ב-15 בפברואר אותה שנה הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2. הדיוויזיה בפיקודו לחמה בקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, והייתה מעורבת במצור על בסטון. לאחר מכן הוא לחם עם הדיוויזיה במהלך הקרבות בגרמניה עד ה-20 במרץ 1945, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי הצבא הצרפתי. פון לאוכרט שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו הוא עבד כיועץ לסרטים הוליוודיים, ביניהם "הקרב האחרון", וב-4 בדצמבר 1987 הוא מת בשטוטגרט. מיינהרד פון לאוכרט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
טימולאון ואסוס

טימולאון ואסוס או ואיסוס (ביוונית: Τιμολέων Βάσσος או Βάσος)‏ 1836 – 1929. היה גנרל בצבא היווני. נולד באתונה בשנת 1836, בנו הצעיר של גיבור המהפכה היוונית הגנרל ואסוס מברובוניוטיס. למד באקדמיה הצבאית ההלנית, המשיך את לימודיו בצרפת לפני שמונה כעוזר צבאי של המלך ג'ורג' הראשון. בפברואר 1897, כקולונל, נשלח בראש כוח לכרתים כדי לסייע למרד של כרתים נגד האימפריה העות'מאנית, מעשה שגרם לפרוץ המלחמה היוונית-טורקית בשנת 1897. הגיע לדרגת מייג'ור גנרל ומפקד חיל המצב באתונה. נפטר באתונה באוקטובר 1929. מדיה וקבצים בנושא טימולאון ואסוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינגריד בתקה

אינגריד בתקה (בגרמנית: Ingrid Bethke; נולדה ב-1941) היא דוגמנית ושחקנית גרמנייה. בתקה נולדה בברלין, ב-1965 הוכתרה כמיס גרמניה בטקס שנערך במלון הילטון העיר. בתחרות מיס תבל קיבלה את התואר "Miss Congeniality". ב-1968 שיחקה בסרט הפשע "Street Acquaintances of St. Pauli" העוסק בבעלים של מועדון לילה המחזיק בעסק של זנות באזור החלונות האדומים בהמבורג שחוטף בת של בכיר במשטרה על מנת למנוע ממנו לחקור את העסק שלו. ב-1971 גילמה מוכרת בסרט המתח "Die Tote aus der Themse". מדיה וקבצים בנושא אינגריד בתקה בוויקישיתוף אינגריד בתקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגריד בתקה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.