מדרסת אשרפיה

מדרסת אשרפיה, או מדרסה אל-אשרפיה (בערבית: مدرسة الأشرفية) היא מדרסה אסלאמית בצד המערבי של חראם א-שריף (הר הבית) בירושלים. היא נבנתה בשנים 1480 עד 1482 על ידי הסולטן הממלוכי אל-אשרף סיף אל-דין קאיתבאי וקרויה על שמו. המבנה נחשב לאחד המבנים המייצגים את האדריכלות הממלוכית בירושלים. בשנת 1465 בנה הנסיך חסן אלזהירי מדרסה בשם "סולטניה" בהר הבית עבור הסולטן אל-ט'אהר סיף אל-דין ח'שקדם (אנ'), שמת בשנת 1467. לאחר מותו ביקש יורשו, הסולטן אל-אשרף סיף אל-דין קאיתבאי, לקבל לבעלותו את המדרסה. קאיתבאי היה סולטן רב עוצמה שבנה מאות מבנים בממלכה הממלוכית, שרובם שרדו עד ימינו בארץ ישראל, סוריה, מצרים ומכה. קאיתבאי לא היה מרוצה ממבנה המדרסה המקורי, שהיה כנראה צנוע בהשוואה למדרסות שהוא בנה בקהיר. הוא הורה להרוס את המבנה ולבנות מדרסה חדשה. זו נבנתה בין השנים 1480 ל-1482. קאיתבאי הזמין צוות של בנאים ובעלי מלאכה מקהיר לעבודה על פרויקט זה, ובראשם אדריכל קופטי. היה זה אירוע נדיר יחסית, בו סולטן ממלוכי יזם פרויקט בנייה משמעותי מחוץ לקהיר. שלושה חודשים לאחר השלמת המדרסה הורה קאיתבאי לבנות מחדש גם את הסביל (מתקן מי שתייה) מצפון-מזרח לו, שם הוא ניצב גם כיום. מפעל הבנייה הונצח בכתובת בכניסה למדרסה, לצד השער: "הבניין של מדרסה מבורכת זו הוקם במצוות האימאם הנעלה אמיר המאמינים סולטאן ... מלך אל אשרף אבו נאסר (יזכה לניצחון אדיר)... בשנת 1482." למימון הבנייה השתמש קאיתבאי בהכנסות החקלאים מהכפר אומלבס, ששימשו גם לשיפוץ המסגד הגדול בעזה. רעידת אדמה חזקה הרסה חלק ניכר מהקומה העליונה של המדרסה בשנת 1496, וכיום שרדו רק חלקים מהקומות התחתונות. במבנה נערכו מחקרים ארכאולוגיים נרחבים, בהם נאספו נתונים רבים אודות המבנה המקורי. המדרסה היא מבנה בן שתי קומות בצדה המערבי של רחבת הר הבית, והוא פונה לכיוון כיפת הסלע. המדרסה בנויה בסגנון המפואר של המדרסות במצרים. עיטורי הכניסה המפוארת כוללים כמה מהדוגמאות המובהקות לאדריכלות ממלוכית בשיאה: פיתוחי אבן, השתלבות גאומטרית, מוקרנס, אבלק, כרכוב הממסגר את הכניסה ושבכות סורגים. מצפונה נמצאת מדרסה אל-עתמניה, שנבנתה במאה ה-15, ומדרום מתנשא המינרט של שער השלשלת. המדרסה נבנתה סביב חצר מלבנית גדולה, בדומה למדרסה של קאיתבאי בקהיר ולמבנים אחרים מאותה תקופה. עם זאת, בצד המזרחי של החצר נבנתה לוג'יה בעלת שלוש קשתות המשקיפה לכיפת הסלע. מעונות לתלמידים נבנו במדרסה בלדייה הסמוכה. אל-אשרפיה דומה בסגנונה למדרסות המצריות, ובעיקר לאלו שהוקמו בתקופת שלטונו של קאיתבאי במצרים. עם זאת, היא שונה בפרטים רבים, שהותאמו למקום, או הושפעו מתפקידה ומעצם מיקומה בצמוד למסגד אל-אקצא. העיטורים העשירים עשויים לפי מיטב מורשת האמנות הממלוכית, שהגיעה בתקופה זו לשיאה. לא בכדי מתוארת מדרסת אל-אשרפיה על-ידי ההיסטוריון מוג'יר א-דין "פנינת הר הבית" וכן "שנייה רק לכיפת הסלע ואל-אקצא." למדרסה שני חלקים נפרדים: הקומה התחתונה, הכוללת אולם רחב ידיים וגרם מדרגות המוליך לקומה השנייה, והקומה העליונה, החשובה יותר, ובה חדרי מגורים ושירותים, חצרות וחדרי לימוד. חלקה הקדמי של הקומה העליונה הרוס כיום. במשך שנים ארוכות היה המבנה מוזנח, אך לקראת סוף המאה ה-20 עבר שיפוצים נרחבים, ובין השאר תוקנו נזקי רעידת האדמה של 1927. חלק ניכר מהמבנה משמש כיום כבית ספר על-יסודי לבנות, בו מלמדים את השריעה. בשטח המסגד שבבית הספר נמצאות שתי מצבות, אחת מהן היא של שייח' מוחמד אל-חלילי, מלומד מוסלמי וחוקר פיקה שמת בשנת 1734. אגף נוסף במבנה משמש כמשרד של המחלקה לכתבי יד של ספריית מסגד אל-אקצא, ומשחזרים בו כתבים מוסלמים עתיקים הכתובים בערבית ובפרסית. החלקים הנותרים במבנה משמשים כבתי מגורים למספר משפחות. בשנת 2000 ביצעה מנהלת הווקף שיפוץ מקיף במבנה. אלי שילר, הר הבית ואתריו, הוצאת ספרים אריאל, ירושלים, 1989. מדיה וקבצים בנושא מדרסת אשרפיה בוויקישיתוף אלי שילר, הר הבית ואתריו, עמ' 137. Schools – Aqsapedia, ‏26 בפברואר 2021 (באנגלית).