laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בלה ואגו (היסטוריון)

בלה ואגו (בהונגרית: Vágó Béla; סיגט, 6 ביוני 1922 – חיפה, 2020) היה היסטוריון ישראלי-יהודי-הונגרי יליד טרנסילבניה, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת חיפה. בין השנים 1949–1957 היה עוזר פרופסור ב"אוניברסיטת בויאי" בקלוז'-נאפוקה ואחר כך מרצה. מחקריו פורסמו בכתב העת "דרך שלנו" (בהונגרית: Utunk - שהיה שבועון ספרותי, אמנותי וביקורתי של ההונגרים ברומניה) ובכתב העת של האוניברסיטה. הוא עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1957. בישראל כתב ופרסם את עבודותיו באנגלית. בנו הוא הפרופסור להיסטוריה רפאל ואגו. חברת הסקלרים בעידן סכנת מדפלבה; בוקרשט, 1957 Jews and non-Jews in Eastern-Europe 1918-1945; szerk. Béla Vágó, George L. Mosse; University of Haifa, Centre for East-Central European Studies, Haifa, 1974 (A Halsted Press book) The shadow of the swastika. The rise of fascism and anti-semitism in the Danube Basin, 1936-1939; Saxon House, Farnborough, 1975 Jewish assimilation in modern times; szerk. Vágó Béla; Westview Press, Boulder, 1981 The Holocaust in Hungary forty years later; szerk. Randolph L. Braham–Vágó Béla; Social Science Monographs, Boulder, 1985 (East European monographs) Umbra svasticii. Naşterea fascismului şi a antisemitismului în Bazinul Dunării. 1936-1939 (The shadow of the swastika); románra ford. Corina Tiron; Curtea Veche, Bucureşti, 2003 (Ideea Europeana) לקסיקון ספרותי הונגרי : Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés V. (S–Zs). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest–Kolozsvár: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2010. צ'אבה נאג': לקסיקון ספרות המהגרים ההונגרים. המוזיאון הספרותי פטפי והמרכז לספרות בת זמננו, 2000. בלה ואגו (1922-2020), דף שער בספרייה הלאומית Ezen kötetét, The Shadow of the Swastika (בעברית:הצל של צלב הקרס) גם ברומנית יצא לאור Umbra svasticii : naşterea fascismului şi a antisemitismului în Bazinul Dunării : 1936-1939 / Bela Vago ; trad. de Corina Tiron. Bucureşti : Curtea Veche, 2003. 421 p.
יוז'ף ואגו (כלכלן)

יוז'ף ואגו (במקור וייס, בהונגרית: Vágó József; אובודה, 21 בינואר 1877 – בודפשט, 9 בספטמבר 1948) היה כלכלן בולט בעל חשיבה רדיקלית, סופר בתחום הכלכלי, עיתונאי מנהל דסק ובעל טור יהודי-הונגרי, מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי, אביה של מרתה ואגו. הוא היה גיסו של ולטר לייטאי-לזרוס. יוז'ף ואגו נולד במשפחה יהודית כבנם של מור וייס, סוחר יליד מישקולץ ושל ינקה הולנדר (1852–1901). ואגו היה פקיד לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט בין השנים 1897 עד 1920, לימים המזכיר הכללי של הלשכה. בשנת 1912 הוקם ביוזמתו "מרכז מדיניות המכס ההונגרי". הוא פרש בשנת 1920 וערך במשך שנים את הטור הכלכלי עבור היומון בשפה הגרמנית פסטר לויד שהופיע בבודפשט. בין 1940 לבין 1946 (למעט בעת הכיבוש הגרמני) היה מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי (Magyar Gazdaságkutató Intézet). הוא היה עיתונאי וכלכלן מצוין. המייסד של "מרכז מדיניות המכס", ממייסדי "המכון למחקר כלכלי" ובמשך שנים ארוכות המזכיר הכללי "לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט", שבמהלך פעילותה חינך ושילב בחיים הציבוריים דור שלם של כלכלנים צעירים ומוכשרים. הוא תמך וטיפח גם כישרונות ספרותיים בתקופה בין שתי מלחמות העולם. דוחותיו המקיפים על התנאים הכלכליים של הונגריה, שהתפרסמו מדי שנה, שימשו כיצירת מקור מוערכת ברחבי העולם. מאז תום מלחמת העולם השנייה פעל באגף הכלכלי של הבנק הלאומי ההונגרי. הוא פרסם את השנתון הכלכלי בשפה הגרמנית: Die Volkswirtschaft Ungarns במשך כמה שנים. יוז'ף ואגו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. אשתו הייתה וילמה שרמן (1875–1944) בתם של דר' אדולף שרמן, קצין הרפואה הראשי של בודפשט, ושל לאונטין שמאלבך, איתה התחתן ב-16 בספטמבר 1902 בבודפשט. רעייתו נרצחה בשואה. גיסו קארוי גרה היה מחזאי. תזכיר בנושא בדיקה ותיקון תעריף המכס האוטונומי (I - II., בודפשט, 1916–1917) יוקר, אינפלציה, יצוא (בודפשט, 1923) לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969. לקסיקון יהודי הונגרי. עורך. פטר אויווארי. בודפשט, יוז'ף ואגו. 1929 אגנש ז'וז'נה בריני: בודפשט ובנייה חופשית. 2005 Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 78796/1898. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 954. kép 3. karton Névváltoztatási kimutatások 1898. év 171. oldal 14. sor "Születési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség születési akv. 9/1877. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1016/1948. folyószáma alatt". "Holländer Janka halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 1053/1901. folyószáma alatt". "Szülei házasságkötési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség házassági akv. 2/1874. folyószáma alatt". סיכום קורות חייו בהודעת האבל על מותו "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1098/1902. folyószáma alatt".
גבולות (סרט קצר)

גבולות הוא סרט גמר קצר משנת 2015 שכתבה וביימה דנה לרר. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ירושלים. זוכה ציון לשבח בפסטיבל ירושלים, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בתחרות הבינלאומית בפסטיבל סרטי הסטודנטים של תל אביב, זכה בציון לשבח מטעם פורום המבקרים, מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 2016. נמכר לשידור ל-Media-set Italy. הסרט מתאר יום על סט צילום מנקודת מבטה של מאיה (נעמי לבוב), שחקנית צעירה אשר מתמודדת עם צילומיי סצנה אינטימית. הסיטואציה הלא פשוטה מעוררת בה קונפליקטים רבים לגבי הקווים האדומים שלה, הבעלות על הגוף שלה, והשאלה, איפה עובר הגבול? הסרט נכתב במהלך לימודיה של לרר באוניברסיטת תל אביב, הוא הופק בתמיכת ובסיוע של קרן רבינוביץ וקרן בלבטניק. בשנת 2016 זכה הסרט בפרס הראשון במסגרת התחרות הבינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לסרטי סטודנטים. הסרט היה מועמד לפרס אופיר של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לסרט הקצר הטוב ביותר, 2016. זכה לציון לשבח בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בירושלים, ובציון לשבח מטעם פורום המבקרים. "גבולות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלעד שלו, ‏הדור החדש – במאית הסרט גבולות, דנה לרר, באתר "סרט", 16 ביוני 2016 Oren Peleg, Israeli Filmmaker Finds Her Voice נירית אנדרמן, איך מצלמים סצינת סקס בעידן MeToo# בלי לפגוע במשתתפים?, באתר הארץ, 21 בינואר 2019 דניאלה דורון, דנה לרר על כתיבה מהבטן ופחד חיובי ביצירת הסרט הקצר המצוין שלה "גבולות״
הפיצוץ במערכת הפלסטיין פוסט

הפיצוץ במערכת פלסטיין פוסט, היה פיגוע טרור בתקופת מלחמת העצמאות, אשר בוצע על ידי אנשי צבא הג'יהאד הקדוש , ארגונו של עבד אל קאדר אל חוסייני, בשיתוף 2 עריקים בריטיים ממשטרת מאה שערים שבירושלים. באירוע הוטלה פצצה אל בית הדפוס שבמרתף בניין המערכת, ברחוב הסולל (כיום רחוב החבצלת) בירושלים. כתוצאה מן הפיצוץ נגרם הרס רב לבניין, שישה עשר אנשים נפצעו, וארבעה נהרגו . ביום ה-1 בפברואר 1948, לאחר השעה 22:00, הסיעו שני עריקים בריטים, חברי מחתרת פשיסטית , 'אדי בראון' ו'פיטר מדיסון', יחד עם 'אבו ח'ליל ג'נחו', איש כנופיית הג'יהאד הקדוש, משאית צבאית מסוג דודג' ומכונית משטרה בריטיות, והחנו אותן בפתח בניין הפלסטיין פוסט. בשעה 22:55 נשמע קול פיצוץ עז ובניין פלסטיין פוסט נפגע קשה בהתפוצצות. מבנים נוספים ברחוב הסולל ניזוקו, ושמשות נופצו בכל הסביבה. לימים שימש הבניין כמקום מושבם של עיתון הג'רוזלם פוסט, והסוכנות לקטעי עיתונות. עמינדב שמיר, ירושלים - שלושה פיצוצים ופיצוץ, למרחב⁩⁩, 29 בנובמבר 1968 פלסטיין פוסט, היה שמו של יומון בשפה האנגלית, אשר לאחר קום המדינה שונה שמו לג'רוזלם פוסט, וזה שמו עד ימינו (2021) מיכאל מ' לסקר ורונן יצחק, אתגרים ביטחוניים ומדיניים במבחן המציאות: ישראל בין העולם הערבי והזירה הבין-לאומית, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2012, עמוד: 152 מיכאל גרינצוויג, גדי וכסלר, שמעון יהב ורות פלג, 'זאת ירושלים: חלק שני - מהתקופה הצלבנית ועד ימינו', ירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, משרד החינוך, המינהל הפדגוגי האגף לתוכניות לימודים, ה'תשנ"ג, עמוד: 218 מיכאל בר-זוהר, בן - גוריון [ב], הוצאת: מגל בע"מ, 1987, עמוד: 686 בני מוריס, עורך: אלי שאלתיאל, 1948: תולדות המלחמה הערבית-הישראלית הראשונה, רעננה, הוצאת: עם עובד, 2010, עמוד: 128
חוקי היסוד של האימפריה הרוסית (1906)

חוקי היסוד של האימפריה הרוסית משנת 1906 (ברוסית: Основные Государственные Законы Российской империи), המכונים חוקת 1906 הם כינוייהם של התיקונים הגדולים לחוקי היסוד של האימפריה הרוסית משנת 1832, שהפכה את המדינה האבסולוטית לשעבר למדינה בה הסכים הקיסר בפעם הראשונה לחלוק את כוחו האוטוקרטי עם פרלמנט נבחר. החוקים נחקקו ב-6 במאי 1906, ערב פתיחת הדומה הראשונה. חוקה רוסית ראשונה זו הייתה תיקון לחוקי היסוד הקודמים, שפורסמו כקוד החוקים של האימפריה הרוסית (רוסית: Свод законов Российской империи, או Сводъ законовъ Россійской имперіи) ב-1832. חוקי היסוד הוצגו במהלך מהפכת 1905, במאמץ אחרון של הממשלה הקיסרית לשמור על קיומה שלה ולמנוע מהאומה להתדרדר לכדי אנרכיה כוללת. החוקים החדשים קבעו פרלמנט רוסי דו-ביתי, שבלי אישורו לא היו אמורים לחוקק חוקים ברוסיה. מחוקק זה הורכב מבית עליון, המכונה מועצת המדינה ומבית תחתון, המכונה הדומה הממלכתית. מחצית מבני הבית העליון מונו על ידי הצאר, ואילו המחצית השנייה נבחרה על פי אינטרסים ממשלתיים, פקידותיים ומסחריים שונים. חברי הבית התחתון היו אמורים להיבחר על ידי מעמדות שונים של העם הרוסי, באמצעות מערך מורכב של בחירות עקיפות — כשהמשקל היה משוקלל כדי להבטיח את הכוח האולטימטיבי של המעמדות. הדומה אמנם החזיקה בכוח החקיקה ובזכות לחקור את שרי הצאר, אך לא הייתה לה שליטה במינוים או בפיטוריהם, שהיו שמורים למלוכה בלבד. היא גם לא הייתה יכולה לשנות את החוקה, מלבד ביוזמת הקיסר. הצאר שמר על וטו מוחלט על חקיקה, כמו גם על הזכות לפזר את הדומה בכל עת, מכל סיבה שהוא מצא לנכון. לקיסר הייתה גם הזכות להוציא צווים במהלך היעדרות הדומה — אם כי אלה איבדו את תוקפן אם לא אושרו על ידי הפרלמנט החדש תוך חודשיים. חוקים חדשים אלה הוענקו בכפייה, וניקולאי תעב את מגבלותיה על שלטונו, שנשבע בהכתרתו להעביר לידי בנו. הוא פיזר את הדומה הראשונה והשנייה כשלא תמכו בו ובצו מ-3 ביוני 1906 הוא שינה באופן חד צדדי את תקנות הבחירות כדי להבטיח שאנשים נוספים קרובים אליו יבחרו לדומה. אף על פי שהדומה השלישית והרביעית שהתקבלו הוכיחו את קיומם יותר, הם עדיין הסתכסכו עם הצאר וממשלתו על הכיוון הכללי של המדיניות והאופי הבסיסי של המדינה הרוסית. בסופו של דבר, עם פרוץ המהפכה הרוסית בשנת 1917, לקחה הדומה תפקיד מוביל בהבאה לכניעתו של הצאר, מה שהוביל בתורו לביטול המונרכיה ולעלייתה לשלטון של הממשלה הזמנית הרוסית תחת קרנסקי. חוקת רוסיה חוקי 1906 "Основные Законы Российской Империи — Викитека". ru.wikisource.org (ברוסית). נבדק ב-2017-11-17.
מרכז המודיעין

מרכז המודיעין היא יחידת מודיעין במערך המבצעים המיוחדים (מ"מ) תחת אגף המודיעין של צה"ל. מערך המבצעים המיוחדים אמון על מתן מענה לאתגרים הביטחוניים הגדולים ביותר של מדינת ישראל, ולצד מרכז המודיעין פועלות היחידה הטכנולוגית של מערך המבצעים המיוחדים - יחידה 81, סיירת מטכ"ל ויחידות נוספות. מרכז המודיעין אחראי על גיבוש תמונת המודיעין, ייזום, פיתוח והובלת המבצעים. א', מפקד המערך לשעבר, כינה אותה: "מנוע הבעירה שמריץ את כל המ"מ קדימה ועובד על משימות האב. הם בעצם מסמנים את הדרך למטרה". בשנת 2021 בוגרי היחידה והמערך הקימו את עמותת מ"מ, שמטרותיה המרכזיות הן לפעול למען בוגרי המרכז והמערך, למען המרכז ומערך המ"מ, ולמען החברה בישראל. העמותה פועלת לתמיכה בבוגרים בתחום השמה, נטוורקינג, השכלה ויזמות. בשנת 2022 הקימה העמותה מועדון יזמות בהובלת בוגרי היחידה והמערך שהם מייסדי חברות הייטק, מנכ"לים ומשקיעים בקרנות הון סיכון, לתמיכה בבוגרי המרכז והמערך בתחום יזמות ועסקים. משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000 רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009 שי לוי, ‏פועלות בחסות הצללים: היחידות הפחות מוכרות בצה"ל, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2014 אמיר בוחבוט‏, "יש לנו אפס תקלות": היחידה הסודית נחשפת לראשונה, באתר וואלה, 14 באפריל 2014 בן כספית, ‏סודי ביותר: מפקד מערך המבצעים המיוחדים של צה"ל בראיון ראשון, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2017 מערך המבצעים המיוחדים - אתר צה"ל בן כספית, סודי ביותר: מפקד מערך המבצעים המיוחדים של צה"ל בראיון ראשון, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2017 אתר עמותת המ"מ גלית חתן, ‏בוגרי מערך המבצעים המיוחדים של צה"ל משיקים מועדון יזמות ועסקים, באתר גלובס, 28 ביוני 2022
Bad Boy

Bad Boy (בעברית: ילד רע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ג'וס וורלד, ביחד הראפר האמריקאי יאנג ת'אג. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ וגרייד איי, כסינגל שלא מתוך אלבום. מגזין Complex דירג את השיר במקום ה-23 ברשימת ״50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)״. בנובמבר 2019, פרסם וורלד תמונות בעמוד האינסטגרם שלו, עם הכיתוב "דברים גדולים בדרך". התמונות הכילו גם הצצה לצילומי הסצנות עם במאי הקליפ קול בנט והאמן האורח יאנג ת'אג. ב-25 בדצמבר 2020, חשף בנט כי לאחר ציפייה רבה השיר "Bad Boy", והוידאו קליפ שלו יצאו לאור ב-15 בינואר 2021. בנט סיפר כי זה הוא שיתוף הפעולה המצולם האחרון בינו לבין ג'וס וורלד לפני מותו. בשיר, ג׳וס וורלד ויאנג ת׳אג מדברים על אורח החיים המהיר שלהם ומשווים את עצמם לויל סמית' ומרטין לורנס, כוכבי הסרט בחורים רעים. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי קול בנט והועלה לערוץ היוטיוב Lyrical Lemonade בשידור חי ב-15 בינואר 2021, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו. הקליפ צולם בשיקגו ב-25 באוקטובר 2019, חודש, שבוע ושישה ימים בלבד לפני מותו של וורלד. מידע על הסינגל "Bad Boy" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Bad Boy" באתר Genius סרטון השיר "Bad Boy" באתר יוטיוב Bad Boy Juice WRLD & Young Thug, genius (באנגלית) Watch Juice WRLD, Young Thug’s Nineties Film-Inspired ‘Bad Boy’ Video, rollingstone, ‏2021-01-15 (באנגלית) The Best Songs of 2021 (So Far), Complex (באנגלית) Verified Great things coming 🖤 moments captured by, instagram, ‏2019-11-01 (באנגלית) Zoe Haylock, Juice WRLD’s Final Music Video, ‘Bad Boy’ With Young Thug, Drops, Vulture, ‏2021-01-15 (באנגלית אמריקאית) BAD BOY 1/15/21, twitter, ‏2020-12-25 (באנגלית) Juice WRLD - Bad Boy ft. Young Thug (Directed by Cole Bennett), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:25) Watch Young Thug and Juice WRLD's Video for New Song "Bad Boy", pitchfork, ‏2021-01-15 (באנגלית) Bad Boy - Single by Juice WRLD & Young Thug on Apple Music, apple, ‏2021-01-15 (באנגלית)
1870 בגרמניה

26 בפברואר – חברת קומרצבנק (אנ') הגרמנית נוסדה בהמבורג. 19 ביולי – מתחילה מלחמת צרפת–פרוסיה. 4 באוגוסט – קרב ויסמבורג – הקרב הראשון במלחמת צרפת–פרוסיה. 6 באוגוסט – קרב שפישרן – קרל פרידריך פון שטיינמץ מנצח צבא צרפתי של 21,000 חיילים. 6 באוגוסט – קרב וורת' 15 באוגוסט – 28 בספטמבר – המצור על שטרסבורג 19 באוגוסט – 27 באוקטובר – המצור על מץ רודולף קלאוזיוס מוכיח את המשפט הוויראלי הסקלרי. 2 בינואר – ארנסט ברלך, פסל גרמני אקספרסיוניסט, אמן גילוף, יוצר הדפסים, במאי וסופר. פסליו הוחרמו על ידי המשטר הנאצי כ"אמנות מנוונת". 6 בינואר – גוסטב באואר, מדינאי גרמני ששימש בתפקיד קנצלר גרמניה. 12 בפברואר – הוגו שטינס פוליטיקאי, תעשיין, איל הון ועיתונות בתקופת הקיסרות הגרמנית ורפובליקת ויימאר. 9 במאי – הנס בלושק, צייר, גרפיקאי וסופר גרמני. 14 ביוני – סופיה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ורעייתו של קונסטנטינוס הראשון, מלך היוונים. 21 ביוני – קלרה אימרווהר, כימאית יהודייה גרמנייה, אשתו הראשונה של הכימאי, פריץ הבר. 9 במאי – פרידריך, נסיך וירטמברג, גנרל בצבא וירטמברג, ואביו של וילהלם השני, מלך וירטמברג. 1 בספטמבר – יוסף אנטון פון מאפי, תעשיין גרמני. 14 בספטמבר – קרל אוגוסט פון שטיינהיל, פיזיקאי, ממציא, מהנדס ואסטרונום גרמני. 14 באוקטובר – קרל טווסטן, פוליטיקאי וסופר גרמני. מדיה וקבצים בנושא 1870 בגרמניה בוויקישיתוף
ליגת האומות של CONCACAF

ליגת האומות של CONCACAF (באנגלית: CONCACAF Nations League; בספרדית: Liga de Naciones CONCACAF; בצרפתית: Ligue des Nations de la CONCACAF) היא תחרות כדורגל לנבחרות המאורגנת על ידי CONCACAF – הקונפדרציה לכדורגל של אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והאיים הקריביים. התחרות מחליפה, במידה רבה, את משחקי הידידות של פיפ"א. הטורניר נחקר והועלה לראשונה לוועדה של CONCACAF ב-8 באפריל 2017, והוכרז לראשונה בנובמבר 2017. הוא בא כתוצאה מרעיון זהה שכבר עבר אישורים סופיים בקונפדרציית אופ"א, ובעצם החל כבר להיות מיושם באירופה בשם ליגת האומות של אופ"א. נשיא CONCACAF באותה עת, ויקטור מונטגליאני אמר כי ההצעה באה לעזור לנבחרות בקונפדרציה לקיים לוח משחקים סדיר ותדיר, כיוון שחלק מהנבחרות אפילו לא מגיעות ל-10 משחקים בתקופה של ארבע שנים, וצריכות משחקים תחרותיים הרבה יותר ממשחקי ידידות כדי להיכנס לכושר ולהעלות את רמתן. מוקדמות העונה הראשונה החלו להתקיים ב-6 בספטמבר 2018 והסתיימו ב-24 במרץ 2019 וקבעו את הדירוג הראשוני של הליגה המחולקת למספר רמות. העונה הראשונה של טורניר הגמר הייתה אמורה להתקיים באפריל 2020 אך נדחתה פעמיים בשל התפרצות מגפת הקורונה, ונערכה ביוני 2021. הליגה מחולקת לשלוש ליגות: A, B ו-C, ובכל ליגה ישנם ארבעה בתים המקיימים יחסי תמורות ביניהם (ירידות ועליות), בהתבסס על תוצאות הטורניר האחרון ששוחק. הנבחרות שסיימו במקומות הראשונים בכל בית נכנסות לתחרות גמר. ארבע הנבחרות שסיימו במקומות הראשונים בבתים של ליגה A - נכנסות לפלייאוף נוקאאוט בסופם מוכתרת המנצחת לאלופת הטורניר, וארבע הנבחרות שסיימו במקומות הראשונים בבתים של ליגה B וליגה C - עולות לליגה מעליהם. בנוסף ארבע הנבחרות שסיימו במקומות האחרונים בבית בכל הליגות יורדות לליגה מתחתיהן. הטורניר גם קובע איזה מהנבחרות תשתתף בעונה הבאה של גביע הזהב של CONCACAF. ליגת האומות של אופ"א גביע הזהב של CONCACAF CONCACAF אתר האינטרנט הרשמי של ליגת האומות של CONCACAF UEFA Nations League receives green light, באתר אופ"א (באנגלית)
2021 בגרמניה

2021 בגרמניה היא השנה בה מציינת גרמניה 150 שנות לאום. נשיא: פרנק וולטר שטיינמאייר קנצלרית: אנגלה מרקל 4 בינואר – הסגר בגין מגפת הקורונה הוארך עד 31 בינואר. 2021 מדיה וקבצים בנושא 2021 בגרמניה בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, גרמניה מאריכה את הסגר עד סוף ינואר, ומטילה מגבלות נוספות: "צעדים דרסטיים" - וואלה! חדשות, באתר וואלה!News, ‏5 בינואר 2021
1872 בגרמניה

4 ביולי – חוק הישועים מוצהר 12 בנובמבר – נוסד בנק דרזדנר ריכרד דדקינד מפרסם את "הרצף ומספרים אי רציונליים", עבודתו על הגדרת המספרים האי-רציונליים במונחי חתכי דדקינד. פליקס קליין מפיק את תוכנית ארלנגן בנושא של סיווג גאומטריות בעזרת חבורות הסימטריות שלהן. לודוויג בולצמן קובע את משוואת בולצמן להתפתחות זמנית של פונקציות הפצה במרחב פאזה. פוליוויניל כלוריד נוצר בטעות על ידי הכימאי הגרמני אויגן באומן. 28 בינואר – אוטו בראון, פוליטיקאי גרמני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית בתקופת רפובליקת ויימאר. 8 בפברואר – תיאודור לסינג, פילוסוף ופובליציסט יהודי-גרמני שחי בגרמניה. 22 באפריל – מרגרטה, נסיכת פרוסיה, בת הזקונים של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ורעייתו של פרידריך קרל, נסיך הסן. 13 באוגוסט – ריכרד וילשטאטר, כימאי אורגני יהודי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1915 "על עבודתו בנושא הפיגמנטים הצמחיים", ביניהם כלורופיל. 11 בנובמבר – פרדריק סטוק, מנצח ומלחין אמריקאי ממוצא גרמני. 24 במאי – יוליוס שנור פון קרולספלד, צייר גרמני. 13 בספטמבר – לודוויג פוירבך, פילוסוף ואנתרופולוג גרמני. 14 באוקטובר – אלברכט, נסיך פרוסיה (1809–1872), איש צבא ונסיך גרמני מבית הוהנצולרן. מדיה וקבצים בנושא 1872 בגרמניה בוויקישיתוף
בלה ואגו (שחקן)

הונגריה זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא Vágó. בלה ואגו (במקור ברוך ויינברגר, בהונגרית: Vágó Béla; אוראדיה, 26 ביוני 1871 – בודפשט 30 בינואר 1931) היה שחקן, במאי יהודי-הונגרי. הוא אחיו הם לאסלו ואגו ויוז'ף ואגו, האדריכלים ושל גזה ואגו, השחקן והמחזאי. בלה ואגו נולד במשפחה יהודית כבנם של מיהאי ויינברגר (1837–1917) ושל יוזפה מרקוביץ'. בשנת 1893 חתם חוזה בלהקתו של אנטל בוקודי בטרגו מורש, לימים הוזמן לקלוז'-נאפוקה, משם לפץ', ואז ב-1903 החתים אותו לאסלו באוטי בתיאטרון קיראי, שם הופיע לראשונה במחזה "גטו" של המחזאי היהודי-הולנדי הרמן היירמנס (Herman Heijermans), בהצלחה רבה. מתיאטרון קיראי הוא עבר ל"תיאטרון ההונגרי" (Magyar Színház) כבמאי הראשי. הוא הופיע גם בתיאטרון בלהה לואיזה ובתיאטרון האופרטה של בודפשט. מספטמבר 1930 ועד מותו הוא היה מנהל "תיאטרון מרכז העיר" ((Belvárosi Színház (1917–1951)). אשתו הראשונה הייתה השחקנית שטפניה בורגר, איתה התחתן בבודפשט, ב-1 ביולי 1908, ואז התגרש בשנת 1912. אשתו השנייה הייתה מריה ויינברגר (1889–1931), אותה נשא לאישה ב-23 בספטמבר 1915. בלה ואגו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. הרמן היירמנס: גטו. . . . זהל דז'ה סומורי: המלך לאיוש השני. . . . פאלאטין בטורי קפטן סילביו. . . . פרנץ נאג'סילאג'י ויליאם שייקספיר: המלט. . . . פולוניוס מקסים גורקי: מקלט לילה. . . . לוקה יוז'ף קטונה: באנק באן . . . . טיבורק ז'אן-פול סארטר: אסירי אלטונה. . . . ברזילאי מריה דל כרמן. . . . דומינגו פרנץ מולנר : משחק בטירה. . . . חֲגִיגָה אימרה פלדש: האדונים הפקידים. . . . ברוהסר מור יוקאי : בעל בית חדש. . . . גריזק לאיוש בירו: הוטל אימפריאל. . . . טבקוביץ' הציפור הכחולה. . . . סבא פרנץ צ'פרגי: סייח צהוב. . . . בוטוס אייסיג אן ניקולס: שושנת התאנה. . . . סמואלס ג'קאב דר. שאנדור ברודי: מלכים לאסלו פודור: ד"ר יוצי סבו לאיוש בירו: שושן צהוב לאסלו פודור: עט נובע לורנס ג'ונסון: מוח המשפחה דייוויס - ליפשיץ: גרטשן ארפאד פאסטור: מגנטי שימון יודית (1915) בן המזל (1916) המאהב (1918) יונים לבנות בעיר שחורה (1923) לקסיקון ביוגרפי הונגרי. IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X לקסיקון אמנות הבמה. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 מדיה וקבצים בנושא בלה ואגו בוויקישיתוף בלה ואגו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאגר תיאטרון Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 6078/1898. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 937. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1898. év 101. oldal 30. sor "Házasságkötési bejegyzése Burger Stefániával a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 787/1908. folyószáma alatt". "Vágó Béláné Weinberger Mária halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1025/1931. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 1133/1915. folyószáma alatt".
יחסי אוזבקיסטן–סלובניה

יחסי אוזבקיסטן–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן ורפובליקת סלובניה. במהלך ביקורו של שר החוץ הסלובני באוזבקיסטן באוקטובר 2003, נחתם הסכם על הגנה על השקעות ופרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרדי החוץ של שתי המדינות. מחזור המסחר בין שתי המדינות עמד בשנת 2002 על 2.1 מיליון דולר. הוסכם על פיתוח נוסף של היחסים בין ממשלות, פרלמנטים ושיתוף פעולה כלכלי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–סלובניה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיר כהן

אמיר כהן (נולד ב-1970) הוא קצין משטרה בדרגת ניצב המכהן כמפקד מחוז דרום. כהן גדל בשיכון ד' בטבריה. ב-1988 התגייס לשירות חובה במשמר הגבול. פיקד על יחידת אלון במג"ב צפון והוביל מבצע שהביא לחשיפת חוליית הטרור שביצעה את רצח אולג שייחט ופיגועים נוספים. פיקד על מתקן ביטחוני (מתקן 302) באבטחת משמר הגבול, אחר כך שימש מפקד פלוגה מ"א (יסמ"ג יהודה) במג"ב איו"ש. בתפקידיו הבאים שימש מפקד גדוד במג"ב עוטף ירושלים, סגן מפקד מג"ב צפון וקצין המבצעים של משמר הגבול. בספטמבר 2015 מונה למפקד מרחב נתב"ג וב-2018 מונה לסגן ראש אגף ההדרכה. בפברואר 2021 מונה למפקד מג"ב בדרגת ניצב. ביוני 2023 נקבע כי בתפקידו הבא יכהן כמפקד מחוז דרום. כהן התגורר עם משפחתו במנחמיה, אך בשנת 2023 העתיק את מקום מגוריו לעיר שדרות, עם מינויו למפקד מחוז דרום במשטרה. ב-7 באוקטובר 2023, היה כהן בין הראשונים להגיב על מתקפת הפתע של חמאס על ישראל. הוא התעורר מרעש האזעקות והרקטות ולאחר שיחה עם תושב כפר עזה, הבין שההפגזות הן פעולת הסחה. בשעה 6:41 הכריז כהן על "פרש פלשת", קוד להקפצת כוחות המשטרה והצבא בעקבות חדירת מחבלים ואירוע רב-זירתי. כהן פיקד והשתתף בקרב על תחנת המשטרה בשדרות. בקרב זה הוא נפגע מרסיס בעין ושני כדורים בגבו, אך המשיך להילחם. לאחר הגעה של כוחות ימ"מ ואחרים, כהן נסע פצוע לטפל באירוע בני הערובה באופקים, ולאחר מכן שב לשדרות והורה על הריסת תחנת המשטרה על המחבלים. כהן פיקד על כוחות המשטרה בזירות לחימה רבות שיצרו קו הגנה ובלמו את התפשטות הטבח ליישובים וערים נוספים במרכז וצפון הארץ ובכך נמנע אסון גדול יותר. בעקבות זאת, נבחר להשיא משואה ביום העצמאות ה-76. כהן בעל תואר ראשון במדעי החברה, תואר שני במנהל עסקים ובוגר המכללה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא אמיר כהן בוויקישיתוף טל אריאל אמיר, מפקד מג"ב: "במהומות האחרונות היינו קרובים למצב שאזרחים יירו על אזרחים. היינו על סף אנרכיה", באתר ישראל היום, 27 במאי 2021 שוש מולא, "אתם מכירים את הרגעים האלה שיש לכם צמרמורת בכל הגוף וזיעה קרה שעוטפת את כולכם? אז זה היה אצלי הרגע ההוא לפני שבועיים, כשהשם 'אלאור אזריה' נזרק לחלל האוויר", באתר "ידיעות אחרונות", 17 בדצמבר 2021 יניר יגנה‏, "בלדה לגבורה": ניצב במשטרה בהומאז' לאחד השירים הגדולים בשפה העברית, באתר וואלה, 9 באפריל 2024 ליאת רגב, הפקודה להפיל את התחנה בשדרות והחשש מפלישה למרכז הארץ: מפקד מחוז דרום במשטרה בריאיון, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 10 במאי 2024 טקס הדלקת המשואות 2024: משואת כוחות הביטחון, באתר מערך הדיגיטל הלאומי כוכב הצפון גיליון 2466 סבב מינויים בסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, באתר השירותים והמידע הממשלתי, 18 בינואר 2021 "נשמור על דמותו הערכית של מג"ב ונטייב את השירות לאזרח", אתר משטרת ישראל, 23 בפברואר 2021 אברהם אליצור, משיא המשואה אמיר כהן: הניצב שנפצע בקרב בשדרות והמשיך להילחם, באתר www.makorrishon.co.il, ‏8 במאי 2024 יניר יגנה‏, הלחימה, הפציעה וההוקרה: מפקד מחוז דרום במשטרה מבקש לא לקרוא לו גיבור, באתר וואלה, 20 באוקטובר 2023 מאיר תורג'מן, מפקד המחוז עבר לשדרות רק חודש לפני הטבח, נפצע מירי - אך המשיך להילחם: "ניצחנו - וננצח", באתר ynet, 20 באוקטובר 2023