laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוקאס פורקאמר

לוּקָאס פוֹרְקָאמֶר (בדנית: Lukas Forchhammer; נולד ב-18 בספטמבר 1988) הוא זמר-יוצר, רב-נגן ושחקן דני, הידוע בתור הסולן והרב-נגן של להקת הפופ הדנית לוקאס גרהאם. בילדותו הופיע פורקאמר בסדרת הסרטים הדנית "קרומנה" (אנ'). פורקאמר גדל בעיר החופשית כריסטיאניה, קהילה אנרכיסטית הממוקמת במרכז קופנהגן, בירת דנמרק. אביו, יוג'ין, היה אירי, ובשל כך הוא העביר חצי מילדותו בדניגול (אנ') ובדבלין שבאירלנד. סבו היה בן העיירה ויקלו (אנ') באירלנד. בספטמבר 2012, יוג'ין מת מהתקף לב, בגיל 61. בגיל 8, פורקאמר הצטרף למקהלת הנערים של קופנהגן, שם נחשף למוזיקה קלאסית ואימן את קולו. הוא היה מחובר מאוד לשורשים האיריים של אביו, מהמוזיקה העממית של המדינה וגם מז'אנר ההיפ הופ: "[האלבום] 2001 של ד"ר דרה שינה את חיי", אמר. כמו כן, הוא הצליח להזדהות עם המילים בשירי ראפ כאשר גדל סביב פשע ושימוש בסמים בשכונה שלו. בשנת 2010, אחרי ששהה שישה חודשים בבואנוס איירס, פורקאמר חזר לכריסטיאניה, שם הצטרף לצוות הכותבים "Future Animals", בו היו חברים דון סטפנו ומורטן ריסטורופ, ובהמשך הקים את להקת לוקאס גרהאם עם חברים מהתיכון, וכן עם ריסטורופ. ב-12 בפברואר 2017 הופיע בטקס פרסי גראמי ה-59. כילד, פורקאמר גם הופיע בשלושת הסרטים הראשונים של סדרת הסרטים הדנית הפופולרית "קרומנה" (Krummerne), בה גילם את גראנק, וכן בסדרת הטלוויזיה שנוצרה מאוחר יותר, אשר מבוססת על הסרטים. פורקאמר נמצא במערכת יחסים עם חברתו מארי-לואיז "רילו" שוורץ. בספטמבר 2016, נולדה בתם הראשונה, ויולה. באפריל 2020 נולדה בתם השנייה, בילי. 1991: Krummerne 1992: Krummerne 2: Stakkels Krumme 1994: Krummerne 3 - fars gode idé 2020: 7 Years of Lukas Graham 1996: Krummernes Jul מדיה וקבצים בנושא לוקאס פורקאמר בוויקישיתוף לוקאס פורקאמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקאס פורקאמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוקאס פורקאמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לוקאס פורקאמר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) לוקאס פורקאמר, באתר AllMusic (באנגלית) לוקאס פורקאמר, באתר MusicBrainz (באנגלית) לוקאס פורקאמר, באתר Discogs (באנגלית) "Lukas Graham members open up about Danish band's success" (ראיון). 2016-04-10. נבדק ב-2016-09-30. Graham isn't actually on my birth certificate. Treo, Thomas (14 בדצמבר 2012). "Der er krummer i Lukas Graham". Ekstra Bladet. נבדק ב-2012-03-14. {{cite news}}: (עזרה) "Lukas Graham talk number 1's, Irish roots & wings!". Twotube.ie. 31 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) לוקאס פורקאמר, סרטון באתר יוטיוב Louise Wium Gotthardt, Lukas Grahams sorg: Faren er død, www.bt.dk, ‏2012-09-10 (בדנית) "Lukas Graham". CBS Los Angeles. 6 בפברואר 2017. נבדק ב-28 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Lukas Graham Frontman Lukas Forchhammer Reveals His Daughter's Name: 'We Haven't Kept It Secret'". 6 בדצמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-7 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "And just like that, we were 4 instead of 3 Ladies and gentlemen, here’s Billie", פייסבוק, ‏22 באפריל 2020 "Lukas Graham on Getting Sober, Finding Peace After Dad's Death: 'My Daughters Saved My Life'". Peoplemag (באנגלית). נבדק ב-2023-03-20.
קרב שרטון דוגר (1696)

קרב שרטון דוגר הוא שמו של קרב שהתרחש ב-17 ביוני 1696 כחלק ממלחמת הברית הגדולה. זה היה ניצחון לכוח צרפתי בן שבע ספינות על כוח הולנדי שכלל חמש ספינות והשיירה אותה ליווה. הפריבטיר הצרפתי ז'אן באר מצא שיירה הולנדית של 112 ספינות סוחר, בליווי חמש ספינות הולנדיות ליד שרטון דוגר. לצרפתים היו יותר ספינות מלחמה ויותר תותחים מאשר להולנדים. יתר על כן, הצוותים הצרפתיים היו מנוסים מאוד והובלו על ידי מפקד יוצא דופן, כך שתוצאת הקרב הייתה צפויה מאוד. עם זאת, הצרפתים נאלצו למהר כי שייטת אנגלית גדולה, בפיקודו של אדמירל ג'ון בנבו, הייתה מודעת לנוכחות הצרפתית וחיפשה אותם. הקרב החל בשעה 19:00, כאשר ז'אן באר על ה-Maure תקף את ספינת הדגל ההולנדית, ה-Raadhuis-van-Harlem. ההולנדים נלחמו בגבורה במשך שלוש שעות עד שהקפטן שלהם נהרג. אחר כך נכנעו וכך גם 4 הספינות האחרות, בזו אחר זו. ז'אן באר כבש ושרף 25 ספינות סוחר עד שהתקרבה השייטת של בנבו בת 18 ספינות. השייטת הצרפתית ברחה לכיוון דנמרק. הם נשארו שם עד יולי ואז חמקו דרך קווי בעלות הברית אל דנקרק עם 1200 שבויים, ב-27 בספטמבר. Maure, פריגטה, 54 תותחים, ספינת הדגל של קפטן ז'אן באר: 15 הרוגים, 16 פצועים. Adroit, פריגטה, 44 תותחים Mignon, פריגטה, 44 תותחים Jersey, פריגטה, 40 תותחים Comte, פריגטה, 40 תותחים Alcyon, פריגטה, 38 תותחים Milfort, פריגטה, 36 תותחים Tigre, ספינת כיבוי אש Saint Jean, סירה ארוכה Deux Frères, סירה ארוכה Lamberly, 8 תותחים, פרייבט Bonne Espérance, 6 תותחים, פרייבט Raadhuis-van-Haarlem, 44 תותחים, ספינת הדגל של הקפטן רוטגר בקינג (הרוג): נלכדה ונשרפה Comte de Solnis, 38 תותחים, נתפסה Wedam, 38 תותחים, נתפסה ונשרפה ?, 24 תותחים, נתפסה ונשרפה ?, 24 תותחים, נתפסה ונשרפה 112 ספינות סוחר, מתוכן 25 נתפסו ונשרפו
פיניקס ראי

פיניקס ראי (באנגלית: Phoenix Raei; נולד ב-28 באוקטובר 1990) הוא שחקן, במאי ומפיק אוסטרלי ממוצא פרסי. ראי נולד בשיראז, איראן. בילדותו היגרה המשפחה לאוסטרליה. המשפחה התיישבה בפרת' שבאוסטרליה המערבית. הוא גילה עניין במשחק כבר בגיל צעיר, אבל סיים תואר ראשון במשפטים. ראי הופיע לראשונה בסרט קצר ב-2014. הוא בחר בשם הבמה נימה ראי והשתמש בו עבור Seven Storeys Down, סרט משנת 2017 שכתב וביים. הופעת הבכורה של ראי בטלוויזיה הייתה בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Mustangs FC", הוא שיחק את התפקיד הראשי הראשון שלו בסרט "יום אוסטרליה" משנת 2017, וכתב וביים את המיני סדרה, "רצח". לאחר מכן הוא עבר למלבורן. בשנת 2018, ראי הופיע במותחן הפוליטי האוסטרלי "רומפר סטומפר". בשנת 2019 הוא הופיע בסדרת דרמת הפשע האוסטרלית "ונטוורת'"; באותה שנה הוענק לו פרס גילדת הליהוק של אוסטרליה לכוכב העולה. בשנת 2020, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "עקורים", סדרה על מרכזי מעצר באוסטרליה שנוצרה על ידי השחקנית קייט בלאנשט. בשנת 2021 שיחק ראי בסדרת הטלוויזיה "קליקבייט" לצד זואי קאזאן, בטי גבריאל ואדריאן גרנייה. ראי מגלם בסדרה את התפקיד של רושאן אמירי, בלש החוקר רצח מתוקשר מאוד. בשנת 2022 הוא הופיע ב-"אתר שחור", סרט מותחן-אקשן אמריקאי והוא עובד על סרט שכתב בעצמו, ביים והפיק, בשם "Schnook". ב- 2023 החל לשחק בתפקיד מתנקש בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "סוכן הלילה". בת זוגו בסדרה היא השחקנית איב הארלו. ראי מאורס לשחקנית האוסטרלית קייט ליסטר. השניים שיתפו פעולה בפרויקטים קודמים שונים, והם מנהלים יחד חברת הפקות, Little Fish Films. פיניקס ראי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Desborough, Jenny (2021-09-02). "Meet the actor who plays Detective Roshan Amiri in 'Clickbait'". Newsweek (באנגלית). ארכיון מ-2021-09-11. נבדק ב-2021-09-13. Bhatti, Umber (2021). "Here's Everything To Know About Your Crush From 'Clickbait'". Elite Daily (באנגלית). ארכיון מ-2021-09-11. נבדק ב-2021-09-11. Tounsi-Chaïbdraa, Chaïma (2021-08-27). "Clickbait sur Netflix : où avez-vous déjà vu les acteurs ?" [Clickbait on Netflix: where have you seen the actors before?]. AlloCiné (בצרפתית). ארכיון מ-2021-09-01. נבדק ב-2021-09-13. Petski, Denise (2019-12-02). "'Clickbait': Zoe Kazan, Betty Gabriel, Adrian Grenier & Phoenix Raei Join Netflix Thriller Limited Series". Deadline (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-09-07. נבדק ב-2021-09-13. Feldman, Dana (2021-08-18). "Netflix Thriller 'Clickbait' Is More Than A Whodunit, Says Series Creator Tony Ayres". Forbes (באנגלית). ארכיון מ-2021-09-13. נבדק ב-2021-09-13. Nellie Andreeva, Deadline, Deadline, ‏2 בינואר 2022
דאלי (יישוב)

דאלי (ביוונית: Δάλι) הוא כפר גדול בקפריסין, הממוקם דרומית־מזרחית לבירה ניקוסיה ובסמוך לעיר העתיקה אידליון. בשנת 2011 ישבו בכפר 10,466 תושבים. ערך מורחב – אידליון היישוב העתיק אידליון הוקם בתקופות קדומות לסחר בנחושת. העיר ומלכהּ היו כפופים למלכי האימפריה האשורית החדשה אסרחדון ואשורבניפל. לאחר מכן הוכפפה העיר לממלכת כתיון הפיניקית בחסות פרסית והייתה למרכז מנהלי חשוב. חשיבות העיר המשיכה גם תחת שלטון בית תלמי על קפריסין, אך היא דעכה במהלך התקופה הרומית באי. מדיה וקבצים בנושא דאלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאלי (ביוונית ובאנגלית) דאלי, ברשת החברתית פייסבוק Population - Place of Residence, 2011, פרק C1. POPULATION ENUMERATED BY SEX, AGE, DISTRICT, MUNICIPALITY/COMMUNITY AND QUARTER, Statistical Service of the Republic of Cyprus, 2012 (אורכב מהמקור ב־20 באפריל 2014)
ויליאמיטים

ויליאמיטים היו תומכיו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה (1689–1702) שהדיח את המלך ג'יימס השני והשביעי במהפכה המהוללת. ויליאם, סטאדהאודר של הרפובליקה ההולנדית, החליף את ג'יימס בתמיכתם של ויגים אנגליים. אחת ממטרותיו של ויליאם הייתה להבטיח את כניסתה של אנגליה לליגת אוגסבורג נגד צרפת במלחמת תשע השנים. עבור הוויליאמיטים באנגליה, סקוטלנד ואירלנד, ויליאם נתפס כערובה לחירות האזרחית והדתית ולמלוכה הפרוטסטנטית נגד האבסולוטיזם הקתולי. המונח "ויליאמי" משמש בדרך כלל גם להתייחס לצבא הרב-לאומי של ויליאם באירלנד במהלך מלחמת הוויליאמי באירלנד, 1689–1691. באירלנד עצמה, ויליאם נתמך בעיקר על ידי הפרוטסטנטים והתנגדו לו אירים ויעקוביטים קתולים אנגלו-אירים שתמכו בג'יימס. לאחר שג'יימס השני עלה לכס המלכות בשנת 1685, הוא הורה למשנה למלך שלו ריצ'רד טלבוט, רוזן טירקונל להחליף בממשלה את הפרוטסטנטים בקתולים. הצבא האירי המלכותי טוהר מפרוטסטנטים, שהוחלפו בקצינים וחיילים קתולים. המיליציה האירית פורקה מנשקה וכלי הנשק שלה נמסרו לקתולים. בתגובה בשנת 1689 הקימו פרוטסטנטים אירים את צבא הצפון שלהם, הכריזו על ויליאם מאורנז' כמלך, והחלו לכבוש מעוזים סביב קורק ובמיוחד באלסטר. עם זאת, הצבא האירי היעקוביטי הצליח לבסס מחדש את השליטה, לכבוש את בנדון ולנתב את צבא הצפון במהלך הבקעת דרמור. תוך זמן קצר רק דרי ואניסקילן עדיין החזיקו מעמד. לאחר הכישלונות המוקדמים הללו, הכוחות הוויליאמיטים זכו בשורה של ניצחונות במהלך המלחמה, הגנו על דרי וכבשו את קאריקפרגוס ב-1689. קרבות שלאחר מכן ב- Bone and Aughrim הובילו לניצחון מכריע בלימריק ב-1691. ויליאם בעצמו הוביל את כוחותיו בבוין ב-1690, אשר הונצחה באופן נרחב בציורים כמו הקרב על הבוין של בנג'מין ווסט. הוא עדיין מתואר באיקונוגרפיה של מסדר אורנג', ששמו בא מהשושלת של ויליאם, בית אורנג'-נסאו. "ויליאמי" מוחל לפעמים על ארכיטקטורת בתים כפריים של תקופת סטיוארט המאוחרת שנבנו בין השנים 1690–1710 במסורת האנגלית הקלאסית השמרנית שהוקמה תחת צ'ארלס השני על ידי יו מיי וסר כריסטופר רן, אשר בית בלטון, לינקולנשייר, ולשעבר סטוק אדית, הרפורדשייר הן דוגמאות אופייניות להן. בתים קומפקטיים כאלה אינם מתאימים בקלות למוסכמות של אדריכלות הבארוק האנגלית. "הכוכב הסגול הוויליאמי" הוא עדיין חלק מדגל מסדר אורנג' בצפון אירלנד.
יעל רויכמן

יעל רויכמן (נולדה ב-1972) היא פרופסור מן המניין ומרצה בכירה בבית הספר לכימיה ובבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. רויכמן היא מהנדסת חומרים ופיזיקאית ניסיונית בתחום החומר המעובה, אשר חוקרת נוזלים מורכבים מחוץ לשיווי משקל תרמי תוך שימוש בטכניקות אופטיקה מתקדמות. רויכמן סיימה תואר ראשון בהנדסת חומרים ותואר נוסף בפיזיקה, שניהם מהטכניון, בשנת 1995. לאורך כל לימודיה הייתה מצטיינת דיקן. היא סיימה תואר שני בהנדסת חומרים מהטכניון ב-1997 ודוקטורט בפיזיקה, אף הוא מהטכניון, ב-2004. בשנים 2004–2008 שימשה חוקרת באוניברסיטת ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית שם עסקה במחקר במסגרת עבודת הפוסט דוקטורט שלה. בשנת 2008 חזרה לישראל והצטרפה לסגל הבכיר בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב. היא מונתה לפרופסור חבר בשנת 2018, ובשנת 2019 קיבלה מינוי משותף עם בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה של האוניברסיטה. מחקריה עוסקים בתחומים של מכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל, מצב מעובה רך, תכונות מכניות ודינאמיות של נוזלים מורכבים, לכידה הולוגרפית אופטית ופיתוח שיטות מיקרוסקופיה אופטית. ב-2020 הובילה פיתוח של מערכת ניסיונית המאפשרת לעקוב אחר חלקיק המבצע פעפוע, ולאתחל את מיקומו באמצעות מלקחיים אופטיות, שהן למעשה קרני לייזר המשמשות להזזה ומניפולציה של חלקיקים מיקרוסקופיים. 1997 – מלגת גוטווירט, טכניון 2003 – פרס הצטיינות בתרגול, טכניון 2008 – מלגת ות"ת לחוקרת צעירה, ישראל 2008 – מלגת אלון, ישראל 2010 – קתדרה לחוקרת צעירה על שם ריימונד ובברלי סאקלר 2021 – מלגת הקרן הלאומית למדע – מחקר ניסיוני על תהליכי אחזור במערכות מרובות חלקיקים רויכמן נשואה ואם לשלושה. אתר האינטרנט הרשמי של יעל רויכמן (באנגלית) יעל רויכמן, באתר גוגל סקולר יעל רויכמן, באתר אוניברסיטת תל אביב יעל רויכמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "אור וחומר" - סדרת מדע ודעת. הרצאה של יעל רויכמן, באתר יוטיוב, 2011 יעל רויכמן בסרטון של אוניברסיטת תל אביב, באתר יוטיוב, 2019 נעה פלדמן, ידע זה כוח, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 ביוני, 2023 פרופ' יעל רוכמן, באתר הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר מסע בין כוכבים ברמה המולקולרית והקשר הישראלי, באתר ynet, 12 באוקטובר 2020 Experimental realization of diffusion with stochastic resetting, scholar.google.com המוחות שחזרו רגע לפני אישור התוכנית, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2010 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יעל רויכמן".
מנחם ציוני (ראש מועצה)

מנחם ציוני (ט' בניסן ה'תש"ב, 27 במרץ 1942 – י"ז בכסלו ה'תשל"ג, 23 בנובמבר 1972) היה ראש המועצה המקומית אור עקיבא בין השנים 1969–1970. נולד בפתח תקווה, אחד משלושת ילדיהם של עטל יהודית ויעקב ציוני, בנו של הרב ניסן בן-ציון (במקור שמושקוביץ) אב בית דין הרבני בחיפה. גדל בתל אביב, שם היה אביו ראש סניף של המזרחי. למד בבית-הספר היסודי ביל"ו בתל אביב. בשנות התיכון למד בישיבה החקלאית בכפר הרא"ה ובבית הספר מקווה ישראל. כבר מגיל צעיר היה פעיל בארגוני הנוער של הפועל המזרחי. התגייס לצה"ל בשנת 1960 ושירת בחיל השריון. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. במקביל, המשיך בפעילות במוסדות הפועל המזרחי, ונבחר לציר בוועידת המפלגה. התמנה למנהל מחלקת החינוך והתרבות במועצה המקומית אור עקיבא. בתקופתו הונהג באור עקיבא יום לימודים ארוך, הוקמו שני בתי ספר תיכוניים מקצועיים ומוסד לשיקום נוער, הוקם מגרש כדורגל ועוד, והמועצה זכתה בפרס חינוך במחוז חיפה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 1969 התמודד למועצה המקומית מטעם "רשימה מקומית למען אור עקיבא". רשימתו זכתה במירב הקולות ובארבעה מנדטים במליאת המועצה. המליאה בחרה בציוני לתפקיד ראש המועצה ב-4 בדצמבר 1969, ברוטציה עם נציג המערך צבי סנדר שנבחר לסגן ראש המועצה, כאשר הוחלט כי לאחר שנתיים הם יתחלפו ביניהם. נפטר במהלך שירות מילואים ב-23 בנובמבר 1972 (י"ז בכסלו ה'תשל"ג). נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול. על שמו נקרא רחוב באור עקיבא. הותיר אחריו 2 ילדים. קורות החיים של מנחם ציוני, באתר "יזכור" של משרד הביטחון ש. א. ניסן, שירותי חינוך ותרבות מקיפים, הצופה, 27 בספטמבר 1964. הרב מנחם מאיר ציוני (אב בית הדין הרבני בתל אביב) היה דודו, והרב פרץ ציוני (רבה של עפולה) היה בן דודו. הרב יוסף שלום אלישיב היה בן דודו של אביו. ראו למשל: ימי עיון על חג הסוכות, הצופה, 2 בספטמבר 1963; "הקפות שניות" נערכו ברוב עם ברחבי הארץ, הצופה, 11 באוקטובר 1963 ש. א. ניסן, שירותי חינוך ותרבות מקיפים, הצופה, 27 בספטמבר 1964 ילקוט הפרסומים 1580, עמ' 644 - 645. מ. ציוני - ראש מועצת אור עקיבא, דבר, 7 בדצמבר 1969
תיל ממעיד

תיל ממעיד הוא מנגנון הפעלה פסיבי, המורכב בדרך כלל מחוט תיל מתוח ומשמש להפעלת מוקשים ומטעני חבלה. תיל ממעיד הוא חוט דק ומתוח, שכאשר נוגעים בו או דורכים עליו – הוא מפעיל את מטען הנפץ שאליו הוא מחובר. מטרת החוט היא לשמש כטריגר למוקש, ולאפשר את הפעלתו בצורה פסיבית, ללא צורך בהפעלה מרחוק או בהפעלה בלחיצת כפתור, כאשר באים איתו במגע. תיל ממעיד נמצא בשימוש גם במוקשים נגד אדם, גם במוקשים ימיים, במטעני גחון ובצורה שונה מעט – גם במלכודות ללכידת חיות. החוט יכול להיות מתוח מצד לצד לרוחב הדרך, או להיות מתוח על הרצפה באזור מסוים בדרך. במוקשים נגד אדם, התיל הממעיד ממוקם לרוב בגובה הקרסול או הברכיים, מכיוון שזהו הגובה שבו רוב האנשים יבואו איתו במגע. במוקשים נגד כלי רכב, התיל ממוקם בדרך כלל על הקרקע ומופעל רק כאשר עובר עליו משקל כבד, כדי להבטיח שהוא לא יופעל בשוגג על ידי בעלי חיים או בני אדם. היתרון המרכזי בתיל ממעיד הוא שניתן להסתיר אותו בקלות בעלווה, או לקבור אותו באדמה בצורה שהופכת אותו לכמעט בלתי נראה בעין בלתי מזוינת. דבר זה מבטיח שהוא לא ייחשף על ידי כוחות האויב לפני הפעלתו. הדרך להימנע מהפעלת מטענים ומוקשים בשל התיל הממעיד היא באמצעות שימוש בטכניקת "פריצת ציר", שבמהלכה כוחות חיל הנדסה מכשירים את תוואי הדרך למעבר כלי רכב וחי"ר כדי לסרוק ולנטרל, בין היתר, מוקשים ומטענים. עם זאת, ישנן גם דרכים פרימיטיביות יותר לחשיפת חוטי תיל ממעיד, כגון שימוש בסמני לייזר שיבחינו בחוטים, או באמצעות התזת ספריי חוטים, פרקטיקה ששימשה את חיילי צבא ארצות הברית במהלך מלחמת עיראק. TIME.com: Not So Silly String In Iraq -- Nov. 27, 2006 -- Page 1, web.archive.org, ‏6 בדצמבר 2006 A Serious Use For Silly String - CBS News, web.archive.org, ‏28 באוקטובר 2020 The Raw Story | FOX VIDEO: 'Silly String' is saving lives over in Iraq, web.archive.org, ‏12 באוקטובר 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארש אבל

מארש אבל או שיר לכת להלוויה (באנגלית: Funeral March) הוא שיר לכת איטי, הכתוב בדרך כלל בסולם מינורי (שאופיו הנוגה והמהורהר נחשב מתאים יותר מזה הנמרץ יותר, המאפיין את הסולמות המז'וריים) ובמקצב 2/4 איטי, המתאים לצעידה הטקסית של תהלוכת ההלוויה. מארש אבל יכול לשמש גם לליווי טקסי זיכרון ואירועים דומים. מארש המתים מתוך האורטוריה שאול מאת גאורג פרידריך הנדל (Dead March, Saul) הפרק השני מתוך הסימפוניה השלישית של בטהובן (אירואיקה – Eroica). הפרק השלישי של הסונטה לפסנתר מס' 12 בלה במול מינור של לודוויג ואן בטהובן, אופוס 26. (בחלק האמצעי חל מעבר לסולם המז'ורי המקביל). האריה "Agnus Dei" מתוך "המיסה בסי מינור" של באך כתובה בנוסח מארש אבל הפרק השני בחמישיית הפסנתר של שומאן כתוב בנוסח מארש אבל. מארש האבל לפסנתר של פרדריק שופן משנת 1837, שהוא הפרק השלישי של הסונטה לפסנתר מס' 2 בסי במול מינור שלו, אופוס 35. (זהו, קרוב לוודאי, מארש האבל המושמע ביותר בתרבות הכללית, כולל משחקי מחשב וסרטים מצוירים) "מארש אבל לתמונת הסיום" של המלט מאת הקטור ברליוז. (Funeral March for the Final Scene, Hamlet) שיר הלכת Marche funèbre שהוא הפרק השני של הסימפוניה לפסנתר סולו של שארל-ולנטן אלקאן, אופוס 39, מס' 5. "מארש האבל של זיגפריד" מתוך דמדומי האלים (Götterdämmerung) מאת ריכרד וגנר. הפרק הפותח, Trauermarsch, של הסימפונייה החמישית של גוסטב מאהלר. הווריאציה התשיעית מתוך "וריאציות על נושא מאת פרנק ברידג'" מאת בנג'מין בריטן, אופוס 10. אריה על מיתר סול של באך, משתמש במאפיינים של מארש אבל הפרק השלישי של הסימפוניה הראשונה של מאהלר, המבוסס על שיר הילדים "אחינו יעקב" (Frère Jacques). הפרק השני של רקוויאם גרמני מאת יוהנס ברהמס משתמש במאפיינים של שיר אבל, אך במקצב משולש איטי. "מארש האבל של המריונטה" מאת שארל גונו. הרקוויאם של מוצרט, ק. 453a. מדיה וקבצים בנושא מארש אבל בוויקישיתוף מוזיקה להלוויות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 ירושלים (2023)

גביע אירופה בכדורסל 3x3 לשנת 2023 היה גביע אירופה השמיני בכדורסל 3x3 שהתקיים בירושלים, ישראל בהשתתפות 12 הנבחרות הטובות באירופה שהעפילו מדירוג פיב"א ומארבעה טורנירי מוקדמות. האליפות התקיימה בין 5 ל-7 בספטמבר, וזכו בה סרביה בגברים והולנד בנשים. בשלב הבתים חולקו הנבחרות ל-4 בתים בני 3 קבוצות כל אחד. כל נבחרת פגשה פעם אחת כל קבוצה בבית, בסך הכל 2 משחקים. בסיום שלב הבתים העפילו 2 הראשונות בכל בית לרבע הגמר, ממנו החלו הקבוצות לשחק בשיטת נוקאאוט, ברבע, בחצי וגמר. שתי המפסידות בשלב חצי הגמר נפגשו למשחק על מדליית הארד. בפעם השלישית בהיסטוריה, אחרי בוקרשט 2014 ופריז 2021, השתתפו שתי נבחרות ישראל (לגברים ונשים) בגביע אירופה, ושתיהן העפילו כמארחות. נבחרת הגברים השתתפה בגביע אירופה בפעם הרביעית, אך הודחה בשלב הבתים לאחר הפסדים 10–21 לאוסטריה ו-19–22 לסרביה. סגל הנבחרת כלל את חואקין שוכמן, נתנאל ארצי, גיל בני ותומר אסייג, והמאמן היה מאיר טפירו. נבחרת הנשים השתתפה בגביע אירופה בפעם השלישית, אך הודחה בשלב הבתים לאחר הפסדים 13–15 לגרמניה ו-18–22 איטליה. סגל הנבחרת כלל את אליסה בארון, דרו אדלמן, הדר חדד ואופיר קסטן רז, והמאמנת הייתה לירון כהן. Israel to host FIBA 3x3 Europe Cup 2023, פיב"א (באנגלית) נבחרת ישראל הודחה מאליפות אירופה ב-3X3, באתר ONE‏, 6 בספטמבר 2023
דגל בוגנוויל

דגל בוגנוויל (בטוק פיסין: plak bilong Bogenvil) הוא דגלו של האזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה. זה אומץ במקור בשנת 1975 על ידי הרפובליקה של צפון שלמה. על פי חוק הדגל, הסמל וההמנון של בוגנוויל 2018, הדגל מורכב מ"תיאור של אופה המונח מעל דיסקיות קונצנטריות של שחור ולבן על שדה כחול קובלט (אנ')". האופה הוא כיסוי ראש מסורתי שנלבש על ידי גברים בוגנוויליאנים כסמל לבגרות. הדיסקית השחורה "מייצגת את צבע העור הייחודי של בני בוגנוויל", בעוד הדיסק הלבן מייצג את הקאפקאפ, סמל מסורתי של סמכות עשוי דר. 24 המשולשים שווי-הצלעות הירוקים בתוך הקאפקאפ מסמלים את "חשיבות האדמה לעם הבוגנווילי" והשדה הכחול מייצג את האוקיינוס. יחס הגובה-רוחב של הדגל הוא 2:3. הדגל עוצב על ידי ג'ונתן ומוזס האוויני. הוא הונף לראשונה באראווה (אנ') ב-1 בספטמבר 1975, במהלך חגיגות העצמאות של הרפובליקה של צפון שלמה הבלתי מוכרת. הוא נבחר בתחרות ארצית שהתקיימה במשך חודשים רבים ב-1975. חבר השופטים שמונה על ידי האספה המחוזית של בוגנוויל כלל את ג'ון מומיס, חבר בפרלמנט של פפואה גינאה החדשה, פיטר סיסיאו, נשיא מועצת העיר אראווה, וליאו הנט מממשלת מחוז בוגנוויל. כסמל לבדלנות, הדגל נאסר בתחילה על ידי ממשלת פפואה גינאה החדשה. בינואר 1976 נסגר בית ספר יסודי באי בוקה בשל הנפת הדגל. עם זאת, הדגל נשמר על ידי מחוז צפון שלמה לאחר שילובה מחדש של הרפובליקה בפפואה גינאה החדשה בשנת 1976. חוק הסמלים המחזויים 1978 העניק מעמד רשמי לדגל והפך את השימוש בו למטרות מסחריות לעבירה. מאוחר יותר אישר חוק הדגל, הסמל וההמנון של ממשלת בוגנוויל האוטונומית אישר מחדש את מעמדו הרשמי של הדגל. הוא גם יצרה עבירה חדשה של שימוש, הצגה, השמדה או פגיעה בדגל מתוך כוונה לבזות אותו, עם קנס מרבי של 10,000 קינה (אנ') והגדלה של הקנס על שימוש מסחרי לא מורשה למקסימום של 100,000 קינה לתאגידים. סמל בוגנוויל המנון בוגנוויל דגל פפואה גינאה החדשה "BOUGAINVILLE FLAG, EMBLEM AND ANTHEM (PROTECTION) ACT 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Their own flag". Papua New Guinea Post-Courier. 1 בספטמבר 1975. {{cite news}}: (עזרה) "Speeches, and a flag..." Papua New Guinea Post-Courier. 3 בספטמבר 1975. {{cite news}}: (עזרה) "B'ville school will re-open". Papua New Guinea Post-Courier. 22 בינואר 1976. {{cite news}}: (עזרה) "N. Solomons get holiday". Papua New Guinea Post-Courier. 27 באוגוסט 1976. {{cite news}}: (עזרה) "Bougainville Flag, Emblem and Anthem (Protection) Bill 2018: Explanatory Note" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה)
לילי קראוס

לילי קראוס (3 באפריל 1903 – 6 בנובמבר 1986) הייתה פסנתרנית הונגרייה ממוצא יהודי. הייתה ידועה בשל ביצועיה של יצירות של מוצרט ושל בטהובן. במלחמת העולם השנייה הייתה כלואה במחנה כליאה של היפנים באי ג'אווה. אחרי המלחמה קראוס היגרה לניו זילנד, שם היא קיבלה אזרחות. בגיל 17 קראוס התחילה ללמוד באקדמיה ע"ש פרנץ ליסט ובגיל 17 היא נרשמה לקונסרבטוריון של בודפשט, שם היא למדה יחד עם זולטן קודאי ובלה ברטוק. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא המשיכה ללמוד אצל סוורין איזנברגר, אצל אדוארד שטוירמן בווינה ואצל ארתור שנאבל בברלין. קראוס הופיעה בארץ ישראל. מדיה וקבצים בנושא לילי קראוס בוויקישיתוף לילי קראוס, באתר AllMusic (באנגלית) לילי קראוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) לילי קראוס, באתר Discogs (באנגלית) רסיטל של קראוס בקיסריה שנת 1967
סמל בוגנוויל

סמל בוגנוויל הוא סמלו רשמי של האזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה. הסמל מתאר תוף גרמוט מסורתי, מקלות תיפוף וכיסוי הראש המסורתי אופה (אנ'), המופיע גם בדגל בוגנוויל. הוא אומץ בתחילה ב-1978 עבור מחוז צפון שלמה, ונשאר בשימוש גם כשהאזור האוטונומי של בוגנוויל נוצר ב-2002. דגל בוגנוויל המנון בוגנוויל סמל פפואה גינאה החדשה "Bougainville Flag, Emblem and Anthem (Protection) Bill 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-6 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Bougainville Flag, Emblem and Anthem (Protection) Act 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-6 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
נחל גדנ"ע

נחל גדנ"ע הוא יובלו הקטן של נחל רחם. הוא יורד מהמצוק הדרומי-מערבי של מכתש תמנע לכיוון העמק בו עובר נחל רחם. הנחל קרוי על שם חוות הגדנ"ע בבאר אורה. דרך עתיקה עוברת לאורך הנחל עד שפכו של הנחל בנחל רחם. בנחל התרחש ב-1968 אסון המוקש בבאר אורה בו מסתננים ירדנים הניחו מוקש מתחת לאוטובוס מטיילים ורצחו 2 יהודים. ראשיתו של הנחל באזור הר גדנ"ע. מאזור ההר הוא יורד בין קירות סלעי גיר לעבר עמק נחל רחם. בהמשך מתחתר הנחל מתחת לסלעים העשויים גיר. בסביבת הנחל צומחים שיחי צלף סחוס. מנחם מרקוס (ע), מדריך ישראל החדש:הר הנגב והערבה, כרך 5, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 146 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המנון בוגנוויל

בוגנוויל שלי (באנגלית: My Bougainville) הוא המנון האזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה. ההמנון אומץ רשמית בשנת 2018. הוא מושר ללחן של "השיר של אוסטרליה" (אנ'), אותו הלחין קרל לינגר (אנ'). הוא קיבל מעמד רשמי במסגרת חוק הדגל, הסמל וההמנון של בוגנוויל משנת 2018. דגל בוגנוויל סמל בוגנוויל המנון פפואה גינאה החדשה בוגנוויל שלי (קולי) בוגנוויל שלי / השיר של אוסטרליה (תזמורת) "BOUGAINVILLE FLAG, EMBLEM AND ANTHEM (PROTECTION) ACT 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Ahern declares Bougainville vote for independence". 11 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
ויל סטיל

ויליאם סטיל (בצרפתית: William Still; נולד ב-14 באוקטובר 1992 בברן-לאלו שבצרפת) ומאמן כדורגל בלגי-אנגלי המאמן את קבוצת סטאד ריימס מליגת העל הצרפתית. סטיל שימש כעוזר מאמן בקבוצות לירסה, בירסחוט, סטאד ריימס וסטנדרד לייז'. במשך תקופה קצרה אף שימש כמאמן ראשי בבירסחוט במסגרת ליגת העל הבלגית. ב-13 באוקטובר 2022, כאשר שימש כעוזר מאמן ריימס מליגת העל הצרפתית, פוטר אוסקר גארסיה מתפקידו כמאמן הקבוצה, וסטיל מונה למאמן זמני. לאחר רצף של חמישה משחקים ללא הפסד, מונה למאמן הקבוצה עד לתום עונת 2022/2023. ויל סטיל, ברשת החברתית אינסטגרם ויל סטיל, ברשת החברתית LinkedIn ויל סטיל, באתר Soccerway ויל סטיל, באתר WorldFootball.net ויל סטיל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt