laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קורס טיס

קורס טיס הוא קורס לימוד להטסת מטוס. מטרת הקורס היא רכישה וחידוד של מיומנויות אוויריות בסיסיות. קורס טיס יכול להתבצע במסגרת סילבוס מובנה עם מדריך טיס בבית ספר לטיסה או כשיעורים פרטיים עם מדריך טיסה כל עוד מתקיימים כל הדרישות לתעודת הטייס. בדרך כלל קורס טיס מורכב משילוב של שני חלקים: שיעורי טיסה במטוס או במאמן טיסה. שיעורי בית הספר לטיסה הניתנים בעיקר כהרצאה או שיעור בכיתה על ידי מדריך טיסה שבו נלמדת אווירונאוטיקה כהכנה לבחינות הסמכה בכתב ובעל-פה. בתי ספר לטיסה בדרך כלל משכירים מטוסים לסטודנטים ולטייסים מורשים בתעריף שעתי. בדרך כלל, התעריף לשעה נקבע על ידי מד ההובס (אנ') או טיימר הטאצ' (אנ') של המטוס, לכן התלמיד מחויב רק כאשר מנוע המטוס פועל. בית הספר העתיק ביותר לאימוני טיסה הוא בית הספר המרכזי לטיסה (אנ') של חיל האוויר המלכותי שהוקם במאי 1912 ב-Upavon (אנ'), בריטניה. בית הספר לטיסה אזרחית הוותיק ביותר שעדיין פעיל בעולם נמצא בגרמניה בווסרקופה (אנ'). ערך מורחב – רישיון טיס טייסים חייבים תחילה להוציא רישיון טייס הפרטי (PPL) (אנ'). לאחר מכן הם יכולים להתקדם לרישיון טייס מסחרי (CPL) (אנ'), ולבסוף לרישיון טייס לתחבורת תעופה (ATPL) (אנ'). לחלק מהמדינות יש רישיון טייס נפרד למטוסים קלים (אנ'), אך הוא אינו בינלאומי. נדרשים רישיונות נפרדים לקטגוריות מטוסים שונות, כמו מסוקים ומטוסים. דירוג סוג (אנ') הוא התהליך שמבצע טייס כדי לעדכן את הרישיון שלו ולאפשר לו להטיס סוג אחר של מטוס. דירוג כיתה (אנ') הוא רישיון המכסה מספר מטוסים. דירוג מכשירים (אנ') מאפשר לטייס לטוס תחת כללי טיסת מכשירים (IFR). דירוג לילה (אנ') מאפשר לטייס לטוס בלילה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בצבא הגנה לישראל מתקיים קורס טיס (צה"ל) מיוחד. מדיה וקבצים בנושא קורס טיס בוויקישיתוף "Handbooks & Manuals". faa.gov. נבדק ב-6 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "How it all Works: Learning to Fly". www.aopa.org. 2016-02-04. נבדק ב-2018-07-01. "Here's What to Know About Aircraft Rentals and Wet vs. Dry Rates". The Balance Careers (באנגלית). נבדק ב-2018-07-01. "Royal flying corps: Central Flying school". Flight Archive. Flight global. 1912-04-20. נבדק ב-2012-06-23. Federal Air Regulation, vol. 61, US: GPO Canada, Transport (2010-05-20). "1.0 Air Law". Transport Canada (בCanadian English). נבדק ב-2022-11-26.
רגלנית אפריקנית

רגלנית אפריקנית (שם מדעי: Portulacaria afra) הוא מין שיח רב-שנתי ירוק-עד במשפחת ה-Didiereaceae. הרגלנית היא שיח חסון, עמיד ביובש, בשרב ובמליחות. מקור הצמח בדרום אפריקה, שם הוא מגיע לגובה של עד ארבעה מטרים. העלים קטנים, ירוקים, בשרניים, מעוגלים וצפופים. הרגלנית צומחת בקצב איטי. עם השנים מתעבים הגבעולים ונוצר גזע. הפריחה באביב, מופיעה בין העלים בקצות הגבעולים באשכולות. הפרחים קטנטנים, בצורת כוכב, בגוון ורוד. התפרחת מורכבת מ-5 עד 10 אבקנים עם מאביקים בגוון אדום. הרגלנית רגישה לקרה, לכן היא נפוצה כצמח נוי לבית באזורים ממוזגים. בעציץ מגיעה הרגלנית לגובה של לא יותר ממטר אחד ופורחת רק לעיתים נדירות. הקרקע האידיאלית היא אדמה מעורבת בחול על מנת להבטיח ניקוז יעיל. ריבוי קל על ידי ייחורים. הרגלנית יכולה לשמש גם כצמח זוחל וגם לצמוח לגובה. על ידי גיזום הענפים, ניתן לקבל מראה צפוף ומסועף. הגזע יכול להגיע לקוטר של עד 30 סנטימטרים. הצמח רגיש לעודף מים ועלול לאבד את עליו בהשקיה מופרזת. מיעוט אור גם הוא יגרום לנשירת עלים. באפריקה משמשת הרגלנית כגדר חיה וגם כצמח מאכל לבהמות. ניתן לגדל את הצמח כבונסאי, כיוון שאינו דורש טיפול מיוחד ובזכות ההתעצות המהירה של ענפיו. קיימים מספר זנים מתורבתים, ביניהם: "וריגטה" – בעל ענפים ושולי עלים בגוון אדמדם. "טריקולור" "זוחל" – זן שגובהו מגיע ל-30 ס"מ ומתאפיין בענפים גמישים ו"נשפכים". העלים של הזנים הירוקים נחשבים אכילים גם לאדם. טעמם חמצמץ, מרקם פריך, והם עשירים בוויטמין C. מדיה וקבצים בנושא רגלנית אפריקנית בוויקישיתוף רגלנית אפריקנית, באתר ITIS (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר NCBI (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר Tropicos (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר GBIF (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר The Plant List (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר IPNI (באנגלית) רגלנית אפריקנית, באתר "TO KEEP" רגלנית אפריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
מחנה הריכוז סלאנה

מחנה הריכוז סְלָאנָה (בסרבו-קרואטית: Koncentracioni logor Slana, בסרבית קירילית: Концентрациони логор Слана), היה מחנה ריכוז אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה באי פאג שבמדינה העצמאית של קרואטיה. המחנה פעל מיוני 1941 ועד שלהי אוגוסט 1941 ובוצעו בו מעשי טבח המוניים ביהודים בעיקר מקרב יהודי זאגרב שנעצרו בגל המעצרים הראשון, בסרבים ובבני רומה. באפריל 1941 נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ובהמשך, כוננה מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון ממשלת הבובות של האוסטאשה. במסגרת הסכמי חלוקת יוגוסלביה, הועבר האי פאג לחזקת האוסטאשה, אך לצבא האיטלקי הותר להקים בו בסיסים צבאיים וכן לקיים פעילות צבאית. מחנה סלאנה הוקם ביוני 1941 ויועד לגברים ובמחנה הריכוז מטאינה נכלאו נשים וילדים. מחנה הריכוז סלאנה שכן על צוק בגובה 300 מטרים מעל פני הים. היו בו 13 צריפים שלא הושלמה בנייתם, והעצורים נכלאו בהם וישנו על רצפת האבן. הם הועסקו בעבודות כפייה ברוב שעות היום, קיבלו אספקת מזון מזערית, ולא ניתן להם כל טיפול רפואי. ב-16 במאי 1941 נאסרו בזאגרב גברים ונערים חברי בני ברית וכן סרבים ויהודים החברים בלשכות הבונים החופשיים ונשלחו לסלאנה. ב-25 ביוני 1941 הועברו לסלאנה אסירים ממחנה הריכוז גוספיץ'. אנשי האוסטאשה התעללו באסירים ורצחו מאות מהם בנשק קר ובנשק חם. עשרות רבות הושלכו מהצוק אל מותם בים, כאשר הם כפותי ידיים ורגליים. באמצע אוגוסט החליט הצבא האיטלקי לסגור את המחנות מחשש לאובדן שליטה באזור בשל פעולתם שלוחת הרסן של אנשי האוסטאשה. ב-14 באוגוסט 1941, ערב חג עליית מרים, החלו אנשי האוסטאשה בחיסולו של המחנה. מאות עצירים הובלו ליישוב הסמוך פוֹרְנָאזָ'ה (בקרואטית: Fornaža) והוצאו להורג. למחרת בבוקר הגיעו אנשי האוסטאשה כאשר הם שתויים ומדיהם מגואלים בדם, וחגגו עם תושבי העיירה פאג(אנ') את החג הנוצרי. בהמשך, נשלחו כ-3,000 סרבים לידובנו ונרצחו שם, ו-450 יהודים שנותרו בסלאנה במועד הזה הועברו לקרושצ'יצה (נשים) וליאסנובאץ (גברים). לאחר תום מלחמת העולם השנייה אותר באזור קבר אחים אליו הושלכו 791 קרבנות שנרצחו על ידי אנשי האוסטאשה בלילה שבין 14 ו-15 באוגוסט 1941. 91 ילדים מתחת לגיל 15, 293 נשים ו-407 גברים. ב-1975 הוצבה במקום לוחית זיכרון לזכר הנרצחים במחנות. ב-1991 נותצה הלוחית על ידי תושבים לאומנים מהמקום. ב-2010 הוקם במקום גלעד אשר נותץ מספר ימים לאחר הקמתו, וכך גם ב-2013. ההיסטוריון היהודי יאשה רומנו טוען במחקריו שהצבא האיטלקי ידע על הנעשה במחנות והתעלם מבקשות חוזרות ונשנות של מקצת מתושבי האי להפסיק את השתוללות אנשי האוסטאשה. התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, "נשכחים" - על שואת יהודי יוגוסלביה, באתר Youtube (הקטע העוסק באי פאג מתחיל 53 דקות לאחר תחילת הסרט) אודות השואה - קרואטיה העצמאית, באתר יד ושם שואת יהודי יוגוסלביה - סקירה היסטורית, באתר "יד ושם" מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 319. Mass grave of Serbs and Jews from 1941 found on the island of Pag, באתר jadovno.com, ‏31 באוקטובר 2017 (באנגלית). הקהילה היהודית בזאגרב, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמודים 141-142. Jaša Romano, Jevreji Jugoslavije 1941-1945, žrtve genocida i učesnici NOR, 1980
מחנה הריכוז מטאינה

מחנה הריכוז מֶטָאיְנָה (בסרבו-קרואטית: Koncentracioni logor Metajna, בסרבית קירילית: Концентрациони логор Метајна) היה מחנה ריכוז אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה באי פאג שבמדינה העצמאית של קרואטיה. המחנה, בו נכלאו נשים וילדים, פעל מיוני 1941 ועד שלהי אוגוסט 1941, ובוצעו בו מעשי טבח המוניים ביהודים בעיקר מקרב יהודי זאגרב שנעצרו בגל המעצרים הראשון, בסרבים, ובבני רומה. באפריל 1941 נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ובהמשך, כוננה מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון ממשלת הבובות של האוסטאשה. במסגרת הסכמי חלוקת יוגוסלביה, הועבר האי פאג לחזקת האוסטאשה, אך לצבא האיטלקי הותר להקים בו בסיסים צבאיים וכן לקיים פעילות צבאית. מחנה מטאינה הוקם ביוני 1941 לנשים וילדים. המחנה שכן בתוך שלושה מבנים בכפר מטאינה(אנ') הסמוך לעיירה פאג(אנ'). מספר קילומטרים ממנו שכן מחנה הריכוז סלאנה, שיועד לגברים. למחנה נשלחו נערים חברי ארגון בני ברית מזאגרב, ובהמשך נשים וילדים ממחנה הריכוז גוספיץ'. מפקד המחנה מקס אוצ'יץ' ואנשיו התעללו ללא הרף בעצירות. תועדו מעשי אונס המוניים, רצח בנשק קר או על ידי השלכה מהצוק לים כאשר האסירות כפותות ברגליהן ובידיהן. אסירות רבות מתו מרעב וממחלות בשל היעדר טיפול רפואי. באמצע אוגוסט החליט הצבא האיטלקי לסגור את המחנות מחשש לאובדן שליטה באזור בשל פעולתם שלוחת הרסן של אנשי האוסטאשה. ב-14 באוגוסט 1941, ערב חג עליית מרים, החלו אנשי האוסטאשה בחיסולו של המחנה. מאות עצירים הובלו ליישוב הסמוך פוֹרְנָאזָ'ה (בקרואטית: Fornaža) והוצאו להורג. למחרת בבוקר הגיעו אנשי האוסטאשה כאשר הם שתויים ומדיהם מגואלים בדם, וחגגו עם תושבי העיירה פאג(אנ') את החג הנוצרי. בהמשך, נשלחו נשים וילדים סרבים למחנה הריכוז יאסטרברסקו ונרצחו שם, ומאות נשים וילדים יהודים הועברו לקרושצ'יצה. לאחר תום מלחמת העולם השנייה אותר באזור קבר אחים אליו הושלכו 791 קרבנות שנרצחו על ידי אנשי האוסטאשה בלילה שבין 14 ו-15 באוגוסט 1941. 91 ילדים מתחת לגיל 15, 293 נשים ו-407 גברים. ההיסטוריון היהודי יאשה רומנו טוען במחקריו שהצבא האיטלקי ידע על הנעשה במחנות והתעלם ומבקשות חוזרות ונשנות של מקצת מתושבי האי להפסיק את השתוללות אנשי האוסטאשה. בשטח הכפר לא קיים כל אזכור למחנה שפעל בתוכו. התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, "נשכחים" - על שואת יהודי יוגוסלביה, באתר Youtube (הקטע העוסק באי פאג מתחיל 53 דקות לאחר תחילת הסרט) אודות השואה - קרואטיה העצמאית, באתר יד ושם שואת יהודי יוגוסלביה - סקירה היסטורית, באתר "יד ושם" מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 319. מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 317. Mass grave of Serbs and Jews from 1941 found on the island of Pag, באתר jadovno.com, ‏31 באוקטובר 2017 (באנגלית). הקהילה היהודית בזאגרב, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמודים 141–142. Jaša Romano, Jevreji Jugoslavije 1941-1945, žrtve genocida i učesnici NOR, 1980
טורקואן

טורקואן (בצרפתית: Tourcoing) היא עיר במחוז נור שבחבל או-דה-פראנס, הנמצא בקצהה הצפוני של צרפת. בטורקואן גרים כ-97,000 תושבים (2017), והיא העיר השלישית בגודלה באו-דה-פראנס, אחרי ליל ואמיין. היא ממוקמת צפונית-מזרחית לעיר ליל, בצמוד לעיר רובה ולעיר הבלגית מוקרון. טורקואן היא העיר השנייה בגודלה במטרופולין ליל, המורכב מ-90 קומונות ובו יותר מ-1.1 מיליון תושבים. היא גם חלק מאגד ערים צרפתי-בלגי רחב יותר, מטרופולין ליל-קורטרייק-טורנה, הכולל פרט לערי מטרופולין ליל גם כשישים קומונות בלגיות, בהן הערים מוקרון, קורטרייק, טורנה ורוסלארה. האזכור הראשון ליישוב בשם טורקואן הוא משנת 1080. במהלך המהפכה הצרפתית הייתה טורקואן עיירה בת כ-15,000 תושבים. ב-18 במאי 1794 נערך בקרבת העיירה קרב טורקואן בין צבא המהפכה הצרפתי לבין צבאות הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, בו ניצח הצבא הצרפתי; הניצחון בקרב היה צעד לקראת כיבוש הרפובליקה ההולנדית בשנת 1795. במאה ה-19 צמחה העיר במהירות כתוצאה מהמהפכה התעשייתית, ובעיקר בזכות תעשיית הטקסטיל של העיר. אוכלוסיית העיר גדלה מכ-10,000 תושבים בתחילת המאה לכ-100,000 בשנת 1910. בשנים 1857–1865 עברה כנסיית סן כריסטוף שיפוץ והפכה לאחת מהכנסיות הנאו-גותיות הבולטות בצפון צרפת. בזמן מלחמת העולם הראשונה הייתה העיר תחת כיבוש גרמני ועקב כך תושביה סבלו מקשיים רבים. כמו יתר הערים תחת הכיבוש הגרמני, הייתה העיר מנותקת משאר צרפת למשך ארבע שנות הכיבוש. בין שתי המלחמות העיר התאוששה, ותעשיית הטקסטיל שלה חזרה לשגשג. לאחר כיבוש העיר במלחמת העולם השנייה, מיקמו בה הגרמנים את מפקדת הארמייה ה-15, שתפקידה העיקרי היה להגן על חופי צרפת ובלגיה מפני פלישה של בעלות הברית. בימינו פועל בבניין המפקדה מוזיאון ה-5 ביוני 1944, העוסק בכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה. החל משנות ה-70 נפגעה העיר עקב דעיכת התעשיות המסורתיות שהיו הבסיס של כלכלת טורקואן, בעיקר תעשיית הטקסטיל, ומרבית המפעלים שפעלו בה נסגרו. טורקואן מחוברת לערים השכנות ליל ורובה ברכבת תחתית ובטראם, כחלק ממערך התחבורה הציבורית במטרופולין ליל. בנוסף, מתחנת הרכבת טורקואן יוצאות רכבות מהירות לפריז, לרן, לנאנט ולבורדו; כמו כן, עוברות בתחנה רכבות לכיוון בלגיה. מדיה וקבצים בנושא טורקואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורקואן (בצרפתית) טורקואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טורקואן, ברשת החברתית LinkedIn טורקואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אן קורטל וברונו רנול, Désormais, Tourcoing est plus peuplée que Roubaix, באתר La Voix du Nord נתונים על מטרופולין ליל באתר INSEE (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בצרפת) רשימת הקומונות במטרופולין ליל-קורטרייק-טורנה באתרו הרשמי "A bit of history..." (מעט היסטוריה) באתר הרשמי של עיריית טורקואן פול דלסאל (Paul Delsalle), Révolution et paysage urbain à Tourcoing (1770-1820), בז'ורנל Revue du Nord שנת 1989, עמ' 1021 קרב טורקואן, באתר History of War על כנסיית סן כריסטוף של טורקואן, באתר SNCF, חברת הרכבות הלאומית של צרפת Tourcoing War Memorial באתר Remembrance Trails - Northern France על המוזיאון, באתר Chemins de Mémoire מפת התחבורה הציבורית במטרופולין ליל Tourcoing: le premier train Ouigo est parti, באתר La Voix du Nord
רוסיה היום

רוסיה היום (ברוסית: Россия сегодня; הגייה מקורבת: "רַסייה סיבוֹדְנייה") הוא שמה של סוכנות ידיעות רוסית. היא הוקמה ב-9 בדצמבר 2013 בצו של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על בסיס סוכנות הידיעות "רי"א נובוסטי" שפורקה. למנהל הכללי מונה דמיטרי קיסליוב. לעורכת הראשית מונתה ב-31 בדצמבר 2013 מרגריטה סימוניאן. ב-9 בדצמבר 2013 חתם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על צו לפירוק סוכנות הידיעות "רי"א נובוסטי" ועל הקמת סוכנות הידיעות "רוסיה היום". באותו יום פורקה גם תחנת הרדיו "קול רוסיה" ובמקומה הוקמה באוקטובר 2014 סוכנות הידיעות ספוטניק. לדברי ראש הסגל הנשיאותי הרוסי סרגיי איבנוב, סוכנות הידיעות החדשה הוקמה כדי לבצע שימוש מושכל יותר באמצעים התקציביים שהוקצו עבור כלי התקשורת הממשלתיים. לדברי מנכ"ל "רוסיה היום" דמיטרי קיסליוב, הסוכנות נוצרה כדי "לשחזר את היחס ההוגן כלפי רוסיה כמדינה חשובה בעולם ובעלת כוונות טובות". לדברי העורכת הראשית מרגריטה סימוניאן, הסוכנות אמורה לבצע תפקיד "בינלאומי יותר בהשוואה להתמקדות המקומית של 'רי"א נובוסטי'". בבעלות החברה נמצא גם Russia Beyond. "רוסיה היום" מאגדת תחנות רדיו וערוצי חדשות באנגלית, ספרדית, ערבית, סינית ופורטלי אינטרנט בעשרות שפות, מרכזי תקשורת בינלאומיים, ייצור והפצת תוכן וידאו, ומוצרי מידע ברשתות חברתיות וייצור תוכן עבור יישומים ניידים. ברוסיה, "רוסיה היום" מפתחת משאבי מידע באמצעות סוכנות הידיעות הרוסית רי"א נובוסטי (שתפקידה צומצם לכדי מערכת מידע אינטרנטית), סוכנות הידיעות הכלכלית פריים, סוכנות ידיעות הספורט R-ספורט, סוכנות הידיעות רי"א נדל"ן, סוכנות הדירוג רי"א רייטינג, ופורטל תרגום החומרים הזרים, InoSMI. מחוץ לרוסיה, קבוצת התקשורת מפעילה את סוכנות הידיעות ותחנת הרדיו ספוטניק. תחרות צילום העיתונות הבינלאומית הקרויה על שם אנדריי סטנין היא תחרות שנתית עבור צלמים צעירים בגילאי 18 ו-34 בחסות "רוסיה היום". זו הפלטפורמה היחידה ברוסיה התומכת בצלמים צעירים וחושפת את שמם לעולם. זוהי פלטפורמה עבור צלמים צעירים — מוכשרים, רגישים, פתוחים לדברים חדשים, היכן שהם יכולים למשוך את תשומת לבם של האנשים לאירועים הסובבים אותם. קבלת צילומים ומועמדים מתחילה בכל שנה ב-22 בדצמבר, יום הולדתו של הצלם אנדריי סטנין המנוח, שעבד בסוכנות "רוסיה היום" ומת בעת תפקידו. רי"א נובוסטי ספוטניק מדיה וקבצים בנושא רוסיה היום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוסיה היום "Путин ликвидировал РИА Новости". Lenta.ru. 2013-12-09. נבדק ב-2013-12-09. Главным редактором «России сегодня» стала Маргарита Симоньян — Новости Экономики — Новости Mail.Ru Зачем нам агентство «Россия сегодня» Forbes.ru Вести. Ru: Киселев: цель новой структуры — восстановить справедливое отношение к России Маргарита Симоньян — о РИА «Новости» и битве за Украину
Bad Reputation (שיר)

Bad Reputation הוא שיר רוק של ג'ואן ג'ט אשר יצא כסינגל מאלבום האולפן הראשון שלה באותו השם מ-1980. היה זה גם סינגל הבכורה שלה כאקט סולו. ג'ט כתבה את השיר בשיתוף עם המפיק המוזיקלי קני לגונה, שהפיק את אלבום הבכורה שלה ועזר לה לפתח את קריירת הסולו שלה, אחרי שהלהקה שלה, The Runaways, התפרקה. לג'ט יצא שם כרוקיסטית פרועה בימיה עם להקה זו, וכשהיא ולגונה ניסו לעניין חברות תקליטים באלבום סולו של ג'ט, הם קיבלו סירובים מוחלטים, כאשר במקרה אחד אפילו אמרו שהיא "מופרעת מידי, כמו הפאנקיסטים והנאצים". בתגובה, כתבו ג'ט ולגונה את השיר על "השם הרע" שלה - "Bad Reputation". לגונה וג'ט הוציאו את אלבום הבכורה של ג'ט, Joan Jett, בהוצאה עצמית, ולאחר שהאלבום הוכיח את עצמו, חברת התקליטים Boardwalk Records הוציאה גרסה מחודשת של האלבום, הפעם בשם Bad Reputation. עם שיר זה, ג'ט יצאה בהצהרה חזקה נגד תפקידי מגדר מסורתיים, ומיצבה את עצמה כרוקיסטית עצמאית. לדברי לגונה, היה הדבר רדיקלי ביותר, מכיוון שהיא הייתה כמעט היחידה בשטח, בוודאי עם רמה כלשהי של הצלחה מסחרית, שהתנהלה ללא כל התייחסות למצופה ממנה כאישה. עוד בשלב של ההוצאה העצמית, תחנת רדיו אחת בניו יורק, WNEW, התחילה להשמיע את השיר, שנקלט עד מהרה וזכה להשמעות בתחנות נוספות. השיר כלל לא היה מתוכנן לצאת כסינגל ולא היה בין השירים שביקשו תחילה להשמיע. למעשה, על אף שהשיר הפך לשיר ההיכר של ג'ט, הוא מעולם לא יצא כסינגל בארצות הברית. הפופולריות של השיר, כמו גם המכירות היחסית טובות של האלבום על ידי לגונה והצוות התומך בג'ט, שכנעו את Boardwalk Records שמדובר באלבום שכדאי להם להנפיק. ב-2009, נמנה השיר כמספר 29 ברשימת שירי הרוק הכבד הגדולים של כל הזמנים של ערוץ המוזיקה VH1. היה זה הדירוג הגבוה ביותר של אישה ברשימה. ב-1999, נבחר השיר כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה של NBC,‏ Freaks And Geeks. סרטים בהם השיר מושמע כוללים את שרק, Wonderland, קינגפין, Baby Mama, קיק אס, ו10 דברים שאני הכי שונאת אצלך. לוחמת הMMA רונדה ראוזי משתמשת בשיר כשיר הכניסה שלה. הקליפ נעשה ב-1982 לאחר ההצלחה העצומה של הקליפ של "אני אוהב רוקנרול". הווידאו, בבימויו של דייוויד קרוקט, מתאר את 23 חברות התקליטים אשר דחו את אלבום הסולו הראשון של ג'ט, ועלייתה לראשי המצעדים עם יציאתו. קני לגונה, מייסד שותף של Blackheart Records, משתתף בהופעת קמע כמנהל בחברת האחים וורנר. Bad Reputation הוקלט על ידי הזמרת הקנדית אבריל לאבין עבור וידאו מונטאז' שהוקרן בסיבוב ההופעות שלה Best Damn Tour. הקלטת האולפן של הקאבר נכלל מאוחר יותר במהדורת דלוקס של אלבום האולפן הרביעי שלה להתראות ערש ובמהדורה היפנית של אלבומה החמישי בכותרת עצמית. היא תרמה את גרסת הקאבר שלה לסרט האנימה One Piece Film: Z. השיר יצא כאחד משני שירים בסינגל פרומו לסרט ביפן. הוא זכה להשמעה כבדה ברדיו ביפן, והגיע למספר 8 במצעד יפן הוט 100. "spreadit.org music". אורכב מ-המקור ב-12 בפברואר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Joan Jett and Blackhearts's Greatest Hits". אורכב מ-המקור ב-2017-02-09. נבדק ב-2018-09-19. "American single certifications – Joan Jett – Bad Reputation". Recording Industry Association of America. "Canadian Singer Avril Lavigne Contributes One Piece Film Z Themes". Anime News Network. 2012-10-17. "Avril Lavigne – How You Remind Me". Discogs. Hot 100｜JAPAN Charts｜Billboard JAPAN "一般社団法人 日本レコード協会". Riaj.or.jp (in Japanese).
ארל מידוס

ארל אלמר מידוס (באנגלית: Earle Elmer Meadows;‏ 29 ביוני 1913 – 11 בנובמבר 1992) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (ברלין 1936) ושיאן עולם בקפיצה במוט. מידוס נולד וגדל בכורינת', מיסיסיפי. באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן, נברסקה ב-1935 זכה מידוס במדליית זהב ביחד עם ויליאם ספטון בתוצאה של 4.23 מטר. באולימפיאדת ברלין (1936) זכה מידוס במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 4.35 מטר, לפני היפנים שוהיי נישידה ואוי סיאו שקבעו תוצאה של 4.25 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בפרינסטון, ניו ג'רזי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 4.34 מטר, אחרי ג'ורג' וארוף שקבע שיא עולם חדש של 4.43 מטר ולפני ויליאם ספטון (4.27 מטר). בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-29 במאי 1937 קבע מידוס בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 4.54 מטר. שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונשבר על ידי קורנליוס וורמרדאם (4.60 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי, ויסקונסין ב-3 ביולי 1937 זכה מידוס במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.46 מטר זהה לזו של ויליאם ספטון שזכה במדליית זהב ולזו של קורנליוס וורמרדאם שזכה במדליית כסף. בתחרות שנערכה באולם שיקגו, אילינוי ב-25 במרץ 1939 קבע מידוס בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 4.425 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-29 ביוני 1940 הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 4.11 מטר. בתחרות שנערכה באולם בבוסטון, מסצ'וסטס ב-8 בפברואר 1941 שיפר מידוס את שיאו העולמי והעימוד על 4.44 מטר. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בניו יורק ב-8 במרץ הוא שיפר שוב את שיאו העולמי והעמידו על 4.45 מטר. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי קורנליוס וורמרדאם (4.485 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בפילדלפיה, פנסילבניה אותה שנה הוא זכה במדליית כסף ביחד עם גן סמית' בתוצאה של 4.27 מטר, אחרי קורנליוס וורמרדאם (4.57 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק ב-1942 הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 4.27 מטר, אחרי קורנליוס וורמרדאם (4.63 מטר) וג'ק דהפילד (4.37 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן, נברסקה ב-1947 זכה מידוס במדליית כסף בתוצאה של 4.27 מטר, זהה לזו של המנצח ריצ'מונד מורקום. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (1948) הוא סיים רק במקום שישי בתוצאה של 4.11 מטר ולא זכה להשתתף במשחקים אלה. באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי, ויסקונסין אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 4.27 מטר. קפיצה במוט: 4.54 מטר (1937), שיא עולם בעבר קפיצה במוט: 4.45 מטר (1941), שיא עולם בעבר מדיה וקבצים בנושא ארל מידוס בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם בקפיצה במוט (ויקיפדיה באנגלית) התפתחות שיא העולם בקפיצה במוט באולם (ויקיפדיה באנגלית) ארל מידוס, באתר olympedia.org ארל מידוס, באתר Track and Field (גברים) ארל מידוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארל מידוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סינגפור במשחקים האולימפיים לנוער

סינגפור משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הסינגפורים תשעה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. סינגפור החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). המשלחת הראשונה של סינגפור למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 129 ספורטאים שהתחרו בכל 26 ענפי הספורט לאור אירוח המשחקים האולימפיים לנוער והיא המשלחת הגדולה ביותר של סינגפור שהשתתפה במשחקים האולימפיים לנוער. המשלחת לא התחרתה במקצוע הטרמפולינה. המשלחת זכתה בשישה מדליות. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים טניס שולחן עם זכייה במדליית כסף בטורניר היחידים לנערות, שחייה עם זכייה במדליית כסף במשחה 50 מטר לנערים בסגנון שחיית גב, דירוג במקום השישי במשחה 50 מטר לנערות בסגנון שחייה חופשית, דירוג במקום השביעי ב-100 מטר שליחים בסגנון שחייה חופשית ובמקום השמיני ב-100 מטר שליחות בסגנון שחייה חופשית. המשלחת זכתה גם בשתי מדליות ארד בענף הטאקוונדו בקטגוריות משקל עד 55 ק"ג לנערים ולנערות. ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים בענף השיט עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערות בגלישת רוח על דגם מסוג ביט טכנו 293, ודורגו במקום החמישי בשיוט במפרשית מסוג ביט בטורניר הנערות ובמקום השביעי בטורניר הנערים. בענפי הכדור, נבחרת הנערים בכדורגל זכתה במדליית ארד. אולם, נבחרת הנערים בכדוריד דורגה במקום החמישי. נבחרות הכדורסל סיימו בין המקומות האחרונים בטורניר הנערות והנערים כמו נבחרת הנערות בכדורעף. המשלחת גם העפילה לגמר בענף הקליעה וסיימה במקום השביעי בירי באקדח אוויר למרחק של 10 מטר לנערות. ספורטאי המשלחת הצליחו להעפיל לרבעי גמר בענפים בדמינטון וקשתות בטורנירי הנערים. בענף ההתעמלות נבחרת הנערות בהתעמלות אמנותית דורגה במקום החמישי אך לא הצליחה להעפיל לגמר. המשלחת קצרה הישגים בענפים הרמת משקולות עם דירוג במקום השמיני בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג לנערות, קפיצה למים עם העפלה לגמר ודירוג במקום ה-12 בטורניר הנערות בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר, ובסיף עם דירוג במקום השישי בטורניר הנערות ברומח ובמקום השמיני בטורניר הנערים בדקר. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים והתחרו, לפעמים באופן סמלי, גם בענפים אופניים, איגרוף, אתלטיקה, ג'ודו, הוקי שדה, היאבקות, חתירה, טניס, טריאתלון, קאנו/קיאק, קרב חמש מודרני ורכיבה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 18 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפים. המשלחת זכתה בשלוש מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים שיט עם זכייה בשתי מדליות זהב בטורנירי השיוט במפרשית מדגם ביט לנערים ולנערות, ודירוג במקום העשירי בשיוט לנערות בדגם ביט טכנו 293, וקליעה עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערות בירי ברובה אוויר למרחק של 10 מטר ודירוג במקום השביעי בירי באקדח אוויר למרחק של 10 מטר בטורניר הנערות. ספורטאי המשלחת דורגו במקום העשירי בענף הקפיצה למים בטורניר הנערים בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר, ובמקום ה-18 בהתעמלות מכשירים בגמר הקרב רב לנערות בענף ההתעמלות. המשלחת גם השתתפה בענפים אתלטיקה, בדמינטון, טניס שולחן, טריאתלון ושחייה אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.   מדינה מארחת   ענף לא פעיל סינגפור במשחקים האולימפיים סינגפור במשחקים הפאראלימפיים