laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Classics: The Best of Sarah Brightman

Classics: The Best of Sarah Brightman הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. אלבום האוסף יצא לאור ב-2 באוקטובר 2006, בהוצאת חברות התקליטים אנג'ל רקורדס ו-EMI רקורדס. כמו כן, באלבום האוסף נכללים שירים שונים, אותם ביצעה ברייטמן במהלך הקריירה שלה. אלבום האוסף הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים שבפלנדריה. את Classics: The Best of Sarah Brightman הפיצו ברחבי אירופה בלבד, במטרה לעזור בקידום הקריירה של ברייטמן באזור זה. הוא כולל אוסף של שירים שנלקחו מאלבומים שהוציאה מתחילת הקריירה שלה ועד לעת בה הוא יצא. עטיפת אלבום האוסף עוצבה בהשראת העטיפה של Classics משנת 2001. בשנת 2002, הוציאה ברייטמן את, Classics: The Best of Sarah Brightman VHS, שנתמך על אלבום Classics. אתר האינטרנט הרשמי של Classics: The Best of Sarah Brightman האלבום Classics: The Best of Sarah Brightman באתר ספוטיפיי Classics: The Best of Sarah Brightman (באנגלית), 2008, נבדק ב-2022-01-22 Sarah Brightman - Classics: The Best Of, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - Classics - The Best Of, ultratop.be Sarah Brightman - The Very Best Of 1990-2000, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - Symphony Live In Vienna, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - The Harem Tour, Discogs (באנגלית) Classics, נבדק ב-2020-04-12 Release group “Classics” by Sarah Brightman - MusicBrainz, musicbrainz.org Sarah Brightman - Classics: The Best Of, Discogs (באנגלית) "British album certifications – Sarah Brightman – Classics: The Best of". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Silver in the Certification field. Type Classics: The Best of in the "Search BPI Awards" field and then press Enter.
קיריל חנקין

קיריל חנקין (ברוסית: Кирилл Хенкин;(‏ 24 בפברואר 1916 – 5 ביוני 2008) היה סופר, עיתונאי ומתרגם סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה בן דוד של האחים חנקין. קיריל חנקין נולד בפטרוגרד למשפחת שחקני תיאטרון ממוצא יהודי. בהיותו ילד הוא עבר עם הוריו לפראג, לברלין ובסופו של דבר לפריז. בהיותו סטודנט באוניברסיטה קיריל חנקין התנדב והשתתף במלחמת האזרחים בספרד, הוא לחם בשורות יחידה שהורכבה בעיקר מפולנים. באותה תקופה הוא גויס לשורות הנ.ק.וו.ד. ושיתף פעולה עם אלכסנדר אורלוב, ראש שרותי הביון הסובייטי בספרד. לאחר סיום הלחימה הוא חזר לצרפת וסיים את לימודיו באוניברסיטת פריז. באותה תקופה אביו שהיה בסדרת הופעות בארצות הברית חלה וקיריל חנקין עבר לארצות הברית. בשנת 1940 כל המשפחה חזרה לברית המועצות. בשנת 1941, לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות, חנקין חזר לפעילות בשרות הביון הסובייטי. לאחר סיום קורס, הוא היה צריך לעבור ליוגוסלביה. בהיותו חולה הוא נותר בברית המועצות, יתר חברי המשלחת נתפסו על ידי הגרמנים ונהרגו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה קיריל חנקין עבד במשרד למתרגמים צבאיים ופעל במסגרת שרות רדיו מוסקבה בשפה הצרפתית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא ואשתו נשלחו לפראג. בעקבות השתתפות בהפגנות לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה הם הוחזרו למוסקבה. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 קיריל חנקין ביקש אישור לעזוב את ברית המועצות, אך סורב. הוא התחיל לשתף פעולה עם אנדריי סחרוב ומתנגדי משטר נוספים. בשנת 1973 הוא קיבל אישור לעזוב לישראל. לאחר סיור של חצי שנה בארצות הברית, קיריל חנקין חזר לישראל והיה כותב של רדיו אירופה החופשית בישראל. בהמשך הוא עבר למינכן בנוסף לעבודה רדיו הוא כתב מספר ספרים לנושאים פוליטיים שזכו להצלחה ותורגמו למספר שפות. קורות חיים (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא סובייטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאמי (מאכל)

מָאמִּי (בפינית: Mämmi, בשוודית: memma) הוא קינוח המשתייך למטבח הפיני ומוגש לרוב בחג הפסחא. מנת מאמי מסורתית עשויה ממים, קמח שיפון, אבקת לתת, מלח וגרדת קליפות חושחש מיובשת. מערבלים היטב את חומרי הגלם ומניחים לתערובת לשבת ולהשחים עקב תגובת מייאר. לוקח זמן רב להכין את המאמי, תחילה לשים ומערבבים את המרכיבים, לאחר מכן אופים את התערובת ומניחים לה להתקשות במשך ארבעה ימים. את המאמי המסורתי לא ממתיקים בעזרת סוכר או חומרים אחרים, אך במפעלים מוסיפים לתערובת דבשה. מנת מאמי ביתית מכילה עד 2 אחוזים של סוכר, בעוד שבמאמי תעשייתי אחוזי הסוכר יכולים להגיע עד 20 אחוזים. כמו כן, המאמי מכיל 10 אחוזים של חלבון והוא עשיר ביסודות קורט. נהוג לאכול את המאמי קר לצד כוס חלב או קרם עם סוכר וכן עם רוטב וניל. בעבר, היה נהוג למרוח את הקינוח על פרוסות לחם. המאמי הוא מרכיב המוסף לבירה במפעל גדול בפינלנד. אזכור ראשון למאמי נמצא בתזה בלטינית מן המאה ה-16. יש הטוענים שהמאכל הומצא בדרום פינלנד עוד מהמאה ה-13. בימים עברו היה נהוג לאכול את המאמי בימי התענית שלפני חג הפסחא. הסיבים התזונתיים שבקינוח נקשרו להיטהרות וניקיון הגוף. מאחר שהמאכל אינו מכיל הרבה נוזלים והוא אינו מתקלקל במהירות, היה נהוג לצרוך אותו גם ביום שישי הטוב. בפינלנד של ימינו, רוב הפינים כבר לא מכינים את המאמי באופן מסורתי בביתם, אלא קונים אותו בחנויות. על אריזות מאמי שהוכן בשיטה המסורתית נהוג לכתוב את המילים perinteinen (מסורתי) או luomu (אורגני). קהילות פינים שהיגרו לאוסטרליה או לצפון אמריקה עודן מכינות מאמי בשיטה הישנה ולא נוהגים לקנות או להזמין אותו. מדיה וקבצים בנושא מאמי בוויקישיתוף מתכון להכנת מאמי מאמי - מידע נוסף
Classics

Classics (בעברית: קְלָסִיקוֹת) הוא אלבום האוסף השני של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. אלבום האוסף יצא לאור ב-20 בנובמבר 2001, בהוצאת חברת התקליטים אנג'ל רקורדס. כמו כן, באלבום האוסף נכללים שירים שונים, אותם ביצעה ברייטמן במהלך הקריירה שלה. אלבום האוסף הגיע למקום השני במצעד האלבומים הקלאסיים. חלק מהשירים ב-Classics, הופקו על ידי פרנק פיטרסון שהפיק לברייטמן בעברה אלבומים כדוגמת: The Very Best of 1990–2000 ‏(2001),‏ La Luna ‏(2000)‏, ‏Timeless / Time to Say Goodbye‏ (1997) ו-Eden ‏(1998). עטיפת אלבום הלהיטים, Classics: The Best of Sarah Brightman, שואבת השראה מעטיפתו של Classics. במהדורה הבינלאומית של Classics, ישנו ביצוע בלייב של ברייטמן לשיר "Regnava nel silenzio". Classics: The Best of Sarah Brightman VHS הוא אלבום הווידאו החמישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. אלבום הווידאו יצא לאור ב-1 באפריל 2002, על ידי חברת התקליטים נמו רקורדס. אלבום הווידאו הופק על ידי פרנק פיטרסון וכולל אוסף של קליפים שהופצו עבור השירים שנכללו בו. בנוסף לכך, יצא האלבום באופן מצומצם ועל כן, לא הצליח להיכנס למצעדי האלבומים. מידע על האלבום Classics באתר MusicBrainz האלבום Classics באתר Discogs האלבום Classics באתר ספוטיפיי Classics by Sarah Brightman (באנגלית אמריקאית), 2001-01-01, נבדק ב-2022-01-21 Sarah Brightman - Classics, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman Chart History, Billboard Sarah Brightman - The Very Best Of 1990-2000, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - La Luna, Discogs (באנגלית) FPWeb: Sarah Brightman - Fly (Album), home.global.co.za Sarah Brightman's Deliver Me featured on Brokedown Palace, www.amazon.com Classics - The Best Of Sarah Brightman, נבדק ב-2020-04-12 Sarah Brightman - Classics, Discogs (באנגלית) アヴェ・マリア～サラ・ブライトマン・クラシックス～ | サラ・ブライトマン, ORICON NEWS ARIA Charts - Accreditations - 2002 Albums, www.aria.com.au "Argentinian album certifications – Sarah Brightman – Classics". Argentine Chamber of Phonograms and Videograms Producers. Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) IFPIHK, web.archive.org, ‏2012-03-18 Google Translate, translate.google.com 一般社団法人 日本レコード協会, www.riaj.or.jp Sarah Brightman's Website | Sarah Brightman, web.archive.org, ‏2015-10-18 サラ・ブライトマン｜プロフィール, web.archive.org, ‏2009-03-31 The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית) Fan Of Music, fanofmusic.free.fr Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) (ארכיון) Sarah Brightman Chart & Sales History, www.ukmix.org Sarah Brightman - Classics, Discogs (באנגלית)
יחסי יפן–סומליה

יחסי יפן–סומליה הם היחסים הבילטרליים שבין יפן לבין הרפובליקה הפדרלית של סומליה. הקשרים הדיפלומטיים בין יפן לסומליה נוסדו ביולי 1960, כשיפן הכירה בעצמאות סומליה. בשנת 1982 פתחה סומליה שגרירות בטוקיו, שנסגרה בשנת 1990. יפן מעולם לא הקימה שגרירות בסומליה; שגרירות יפן בקניה הייתה אמונה על יחסיה עם סומליה. ב-1991, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסומליה, התחייבו רשויות יפן להעביר למדינה כספי פיתוח באמצעות ארגונים בינלאומיים שונים. הקמת הממשלה הפדרלית בסומליה באוגוסט 2012 התקבלה בברכה על ידי רשויות יפן, אשר אישרו את תמיכתן בממשלת סומליה, שלמותה הטריטוריאלית וריבונותה. בשנת 2013 הודיע ראש ממשלת יפן שינזו אבה כי יפן תחזור לסייע לסומליה, בייחוד בתחומי הביטחון, הפיתוח והסחר. יפן מנהלת שליחות דיפלומטית בסומליה באמצעות שגרירותה בקניה. סומליה החזיקה בעבר בשגרירות בטוקיו בין השנים 1982–1990. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–סומליה בוויקישיתוף משרד החוץ היפני, יחסי יפן–סומליה AFRICA, Ministry of Foreign Affairs of Japan (באנגלית)
נוקיה 3310

נוקיה 3310 הוא טלפון סלולרי מתוצרת נוקיה. הוא הוכרז לראשונה ב-1 בספטמבר 2000 ויצא לשוק מעט לאחר מכן. ברחבי העולם נמכרו מעל 126 מיליון יחידות מהמכשיר, והוא היה לאחד מהטלפונים הסלולריים המצליחים בהיסטוריה. הדגם היה נחשב לדגם ייחודי מאחר שכלל תכונות שלא היו נפוצות באותה תקופה, כמו מחשבון, שעון עצר ועוד. מלבד המשחק סנייק שולבו בו משחקים נוספים שהפכו אותו לפופולרי. הוא גם היה נחשב עמיד במיוחד ועמד במבחני שבירה שונים. בשנת 2017 השיקה נוקיה דגם מחודש של המכשיר שכלל את החידושים הטכנולוגיים של התקופה, תצוגה צבעונית, מצלמה ועוד. מכשירים רבים מדגם זה הוכשרו לשמש כטלפון כשר והם נפוצים במגזר החרדי בישראל. נוקיה נוקיה 105 מדיה וקבצים בנושא נוקיה 3310 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוקיה 3310 גירסת 2017 מפרט טכני של נוקיה 3310 (באנגלית) [1] [2] הוכרז: Nokia 3310 – גרסת 2017 לטלפון הוותיק, ‏27 בפברואר 2017
שק"ל

שק"ל - שילוב קהילתי לאנשים עם מוגבלויות היא עמותה המספקת שירותי שילוב קהילתי לאנשים עם צרכים מיוחדים: אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית, על הספקטרום האוטיסטי, מתמודדים עם קשיים נפשיים ועם קשיים פיזיולוגיים. השירותים ניתנים בתחומי: דיור בקהילה, תעסוקה שיקומית, תעסוקה מוגנת, תרבות ופנאי, טיפול, ייעוץ והנגשה. העמותה קיימת מזה 40 שנה. שק"ל הוקמה בשנת 1979 על ידי משרד העבודה והרווחה, ג'וינט-ישראל ועיריית ירושלים, כמלכ"ר שמטרתו ליזום ולפתח תוכניות שונות בקהילה, על-מנת לקרב אליה בחזרה אנשים שנדחקו לשולים והופרדו ממנה למוסדות ותוכניות נבדלים ומבודדים. בהמשך הפכה העמותה לא רק לכזו שמפתחת שירותים אלא גם מפעילה מגוון של שירותים בקהילה. שק"ל החלה את פעילותה בירושלים. בהמשך הרחיבה את פעילותה ברחבי הארץ. בין מוקדי הפעילות של שק"ל: פתח תקווה, רמת גן, שוהם וחבל מודיעין, קבוצת יבנה, רחובות, רמת רחל, כפר שמואל, ועוד. בשק"ל יש כיום 550 עובדים ו-700 מתנדבים המסייעים לכ-8,000 אנשים עם צרכים שונים ולקויות שונות. ליהיא לפיד משמשת כנשיאת כבוד של העמותה והיא פועלת בכפוף לנוהלי משרד הרווחה ובתמיכת תורמים מהארץ ומחו"ל. אתר האינטרנט הרשמי של שק"ל שק"ל, ברשת החברתית פייסבוק שק"ל, באתר "גיידסטאר ישראל" למרחבים-מרכז שק"ל לפנאי ותעסוקה בחוות אייל מי אנחנו? אתר שק"ל שק"ל - שילוב קהילתי לאנשים עם מוגבלויות, אתר ישראל תורמת אודות->הנהלה ציבורית, ב[www.shekel.org.il אתר שק"ל]
שלמה זלמן אולמן

האם התכוונתם ל... הרב שלמה זלמן אולמן (צרפת) - רבה הראשי של צרפת בין 1853 ל-1865 הרב שלמה זלמן אולמן (הונגריה) - רב הונגרי, מחבר הספר "יריעות שלמה" הרב שלמה זלמן אולמן (ביסטריץ) - רבה של ביסטריצה הרב שלמה זלמן אולמן (זכרון מאיר) - דיין ופוסק הלכה חרדי, ראב"ד מודיעין עילית הרב שלמה זלמן אולמן (משכנות יעקב) - דיין ופוסק הלכה חרדי, רבה של שכונת 'משכנות יעקב'
שרון טיילור

שרון טיילור (באנגלית: Sharon Taylor; נולדה ב-5 ביוני 1981 בוונקובר, קולומביה הבריטית) היא שחקנית קנדית. טיילור היא בוגרת תואר ראשון באמנות בלימודי תיאטרון מאוניברסיטת סיימון פרייז'ר (אנ'). היא שיחקה בהצגות תיאטרון רבות בתחילת קריירת המשחק שלה, ולאחר מכן עברה להתמקד במשחק בסדרות טלוויזיה. טיילור מיומנת באמנויות לחימה: ג'ו-ג'יטסו, איגרוף תאילנדי, קיקבוקסינג וקראטה. היא בדרגת חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, מאפיין שהעתיקו מפיקי הסדרה "סטארגייט אטלנטיס" ממנה אל הדמות שגילמה, אמיליה באנקס. אותה הדמות מדיה וקבצים בנושא שרון טיילור בוויקישיתוף שרון טיילור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שרון טיילור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Media From the Heart by Ruth Hill Interview With Actress Sharon Taylor, "Ghost Wars"". My Devotional Thoughts. "Sharon Taylor Biography". imdb. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה זלמן אולמן (זכרון מאיר)

הרב שלמה זלמן אולמן (חשוון ה'תש"ח, 22 באוקטובר 1947 – כ"ד בתשרי תש"ף, 23 באוקטובר 2019) היה ראש בתי הדין בעיר מודיעין עילית, חבר בית דין צדק זכרון מאיר של הרב שמואל הלוי ואזנר ובית הדין של "חוג חתם סופר" בבני ברק, וראש כולל אברכים "עצי חיים - מהרי"ט" של חסידות סאטמר בבני ברק. נולד בגרוסוורדיין ברומניה ללאה לבית נייהויז (בתו של הרב שלמה זלמן נייהוז מפרשבורג, נכדת הרב עקיבא שטרסר אב"ד טוקאי) ולרב גרשון אולמן, ממשפחת רבנים צאצאי הרב שלמה זלמן אולמן, מחבר "יריעות שלמה", ונקרא על שמו. למד בישיבת פוניבז' לצעירים ולאחריה בישיבה הגדולה. נישא למיילא, בתו של הרב משה שלאס, מנהל ישיבת "עץ חיים" בטנג'יר שבמרוקו. לאחר נישואיו שהה תקופה בלונדון, ולאחריה שב לבני ברק. בבני ברק למד בכולל פוניבז' ואחר כן בכולל בית דוד. בשנת תשמ"ב החל לשמש כדיין בבית ההוראה שהקים הרב שמואל הלוי ואזנר בזיכרון מאיר, ובהמשך נמנה עם הרכב הדיינים הבכיר של בית הדין של הרב וואזנר, עם קבוצה מצומצמת מתלמידי הרב. בשנת תשמ"ד החל לכהן כראש כולל האברכים של חסידות סאטמר בבני ברק "עצי חיים - מהרי"ט". בשנת ה'תשנ"ב–1992 מינה אותו הרב ברוך שמעון סלומון לרב פוסק לקהילה החרדית של מרכז פתח תקווה. ב־1994, עם אכלוסה של העיר החרדית החדשה מודיעין עילית, נוצר צורך ברב לעיר. מינויו של הרב שלמה זלמן גרוסמן היה נתון במחלוקת בין הרב שך שתמך בו, ובין הרבנים יוסף שלום אלישיב ואהרן יהודה ליב שטינמן שהתנגדו למינויו. כתוצאה מכך התעכב מינוי רב לעיר ובינתיים מונה הרב אולמן כרב פוסק לעיר וראש בית הדין. בסופו של דבר נבחר מועמד שלישי – הרב שמחה קסלר – בהמלצתו של הרב אולמן. לאחר מינויו של הרב קסלר המשיך הרב אולמן לכהן כראש בתי הדין במודיעין עילית, לצד רבני העיר שמחה קסלר ולאחר מכן בנו, מאיר קסלר. עם הקמת "ועדת הרבנים לענייני תקשורת שע"י בד"צ בני ברק", מונה לחבר בית הדין של הוועדה לצד הרבנים נתן גשטטנר, יצחק זילברשטיין ושריאל רוזנברג. בית דין זה אחראי לאיסור הגורף המקובל בחלק מהקהילות החרדיות על שימוש באינטרנט ובמחשב שלא למטרות פרנסה. נפטר בכ"ד בתשרי תש"ף, לאחר שהתמוטט חודשים ספורים לפני כן. ב. ראם, "זהירות! ריבית! (שיחה עם רבי שלמה זלמן אולמן שליט"א ראב"ד מודיעין עילית ורבי שבח צבי רוזנבלט שליט"א ראש בתי ההוראה בבני ברק)", יתד נאמן - מוסף שבת קודש, פרשת משפטים תשע"ד, עמ' 11–13, 25 "בתקיפות ובענווה גדולה, שיחה עם תלמידו המובהק הגאון רבי שלמה זלמן אולמן", יתד נאמן - מוסף שבת קודש, תזריע-מצורע תשע"ה (מוסף לזכרו של הרב שמואל הלוי ואזנר), עמ' 15–16. מ. ברגר, הגאון רבי שלמה אולמן זצוק"ל, בתוך: יתד נאמן, גיליון 10136, כ"ה בתשרי תש"ף. רבי שלמה זלמן אולמן פתח ישיבה • גלריה, באתר בחדרי חרדים, 6 בדצמבר 2016 משה ויסברג, הדיין המפורסם פונה לביה"ח לאחר שחש ברע, באתר בחדרי חרדים, 4 באוגוסט 2019 מיכל לוי, הרב שלמה אולמן אושפז בבית החולים, באתר ערוץ 7, 4 באוגוסט 2019 הפרטים מהקדמה לספר 'פסקי חתם סופר - נדה', צבי אלימלך אולמן (עורך), בני ברק תשס"ג. פרטים על הקמת בית הדין הרשמי בעיר, ומכתב הרב וואזנר לסמכותו של בית הדין, לשאלת הרב אולמן, ראו: מוסף שבת קודש של יתד נאמן, חג סוכות תשס"ו, עמ' 30 ואילך, שיחה עם הרב מאיר קסלר. הסכנה הגדולה, מוסף שבת קודש, פסח תש"ס, עמ' 40–44. "דעת תורה", מנשר, צילום בתוך: הסכנה הגדולה, שם. שימי שפר, ‏ברוך דיין האמת: הגאון רבי שלמה זלמן אולמן זצ"ל, באתר כיכר השבת, 23 באוקטובר 2019
מונדיאליטו 2019 (כדורגל חופים)

מונדיאליטו 2019 בכדורגל חופים היה טורניר כדורגל חופים, שנערך בחוף של העיר נזארי, פורטוגל בין 13 באוגוסט ל-15 באוגוסט 2019. התחרות כללה ארבע נבחרות שהתחרו ביניהן בשיטת ראונד רובין (שיטה שבה כל נבחרת פוגשת את כל הנבחרות האחרות). ספרד ספרד פורטוגל פורטוגל (מארחת) יפן יפן סנגל סנגל (בכורה) כל שעות שריקות הפתיחה הן בזמן המקומי בישראל (UTC+02:00). כדורגל חופים מונדיאליטו אליפות אירופה בכדורגל חופים האתר הרשמי של כדורגל החופים מונדיאליטו 2019 בכדורגל חופים
ג'ודית אשר

ג'ודית אשר (באנגלית: Judith Asher; נולדה ב-14 במאי 1964) היא יוצרת בתחומי העיצוב האיור והאמנות ומרצה. אשר, ילידת 1964. נולדה בלידס שבאנגליה, ועלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1972. את התואר הראשון השלימה אשר בשנת 1989 במכללה לאמנויות בצלאל במחלקה לתקשורת חזותית אותו סיימה בהצטיינות. את התואר השני עשתה בקולג' המלכותי לאמנות במחלקה Communication Art & Design אותו סיימה בשנת 1991. בשנת 2002 זכתה אשר בפרס היצירה מטעם משרד התרבות, המדע והספורט. בנוסף זכתה בסדרת פרסים מטעם אגודת ידידי אמריקה ישראל, בפרס סנדברג לאיור (1989) ובפרס פלהיים לטיפוגרפיה (1986). בשנת 2011 נבחרה כנציגת מחקר ב”פני האיור לאן בעידן הדיגיטלי” בקולג' המלכותי בלונדון. במהלך הקריירה עבדה אשר עבדה עם לקוחות שונים ביניהם יוניסף, האקדמיה לשפה העברית, עיתון "הארץ", הקיבוץ המאוחד, הוועדה האמריקאית למכון ויצמן למדע, ניו יורק. אשר איירה מספר ספרים, ביניהם "יומנו של עובר" שנכתב ע”י פרופ’ גידי קורן, בהוצאת ספרית הפועלים. ביוני האחרון[דרושה הבהרה] הציגה מאמר הנכתב ונחקר בשיתוף עם ד"ר בן ברוך בליך בכנס בינלאומי העוסק בפרקטיקות אמנות עכשווית במזרח התיכון בחסות אוניברסיטת בירקבק בלונדון ואוניברסיטת ניקוסיה, קפריסין: צילום בסכסוך: צלמים ישראלים-פלסטיניים. בשנת 1994 החלה ללמד והפכה למרצה בכירה וחברת סגל במחלקה לתקשורת חזותית במכלתת HIT חולון ומרצה במחלקה לתקשורת חזותית במכללת לאמנויות בצלאל. כיום[דרושה הבהרה] אשר עובדת על רומן גרפי העוסק בסיפורי אנוש של מתח והתחדשות, אהבה ואובדן. אשר מתגוררת ועובדת בקיבוץ עינת עם משפחתה. לבעלה אורי ולה שלושה ילדים: נועם הבכור, אבישי ואלה. 2004: "ILLUSTRATIONS 46", ניו יורק 2005: "תכשיט ישראלי 3", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב 2007: "עוצב בישראל", רידינג, תל אביב 2007: "עיניים", מרכז הקונגרסים הבינלאומי, ירושלים 2009: "בין הדומיין הפרטי והדומיין הציבורי", בית עגנון, ירושלים 2010: גלריית בעלי המלאכה, תל אביב 2010: "תכשיט ישראלי 5", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב 2014: בית בנימיני לקרמיקה עכשווית, תל אביב 2014: בית האומנים, תל אביב 2015: "אחרי עשרים שנה: מעצבים לזכרו של רבין", גלריה ויטרינה, חולון 2015: תערוכת יחיד, גלריית בית דרור, קיבוץ עינת 2016: "ספרים על מפה", תל אביב 2016: "NO GRAPHICS", גלריה ויטרינה, חולון 2017: HIGH CONTRAST", Seoul International Design Exhibiton". 1986: פרס פלהיים לטיפוגרפיה. 1989: פרס סנדברג לאיור. 1989, 1990, 1994, 1995: פרסים מטעם אגודת ידידי אמריקה ישראל. 2009, 2012, 2014: ציון לשבח, המכון הטכנולוגי חולון. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ודית אשר יובל סער, איור עכשיו. מפגש 42: ג׳ודית אשר, מגזין פורטפוליו הפרק ג'ודית אשר בפודקאסט "תיק עבודות", בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי"
הפועל גליל עליון (כדורסל נשים)

הפועל גליל עליון נשים היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהמועצה אזורית גליל עליון. המשחקת בליגה הארצית. הקבוצה מארחת באולם הספורט של יסוד המעלה. בעבר ארחה באולם "הר וגיא" אשר בקיבוץ דפנה. בעונות 18/19 ו-19/20 הגיעה הקבוצה למעמד הגמר פעמיים ברציפות ונחלה הפסדים להפועל ראשון לציון ומכבי חיפה. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו

נמל התעופה הבין-לאומי העסקי "אוסטאפייבו" (ברוסית: «‏Международный бизнес-аэропорт «Остафьево) הוא נמל תעופה בין-לאומי עסקי מסוג "B", שנמצא במרחק 14 קילומטרים מדרום לכביש הטבעת של מוסקבה, במחוז האדמיניסטרטיבי של מוסקבה החדשה. נמל התעופה נמצא בבעלות חברת גזפרום אוויה, חטיבת התעופה של גזפרום. הנמל שופץ ונפתח לטיסות אזרחיות בשנת 2000 במקום בסיס אוויר צבאי לשעבר. אוסטאפייבו כולל טרמינל זכוכית מודרני חדש המתאים בעיקר לחברות תעופה עסקיות. לנמל יכולת קליטה של מטוסי בואינג 700–737, גלובל 5000/6000 / אקספרס, פלקון 900/2000 / 7X, אנטונוב An-12/74, איליושין Il-18, יאקובלב Yak-42, סוחוי SJ-100, טופולב Tu-134 (עם מגבלות רעש) ומסוקים מכל הסוגים. שדה התעופה שייך למשרד ההגנה הרוסי ומופעל במשותף עם גזפרום אוויה. זהו ביתם של חברת גזפרום אוויה וחברת המטען Shar ink. המטפל המורשה היחיד הוא חברת Aviapartner LLC. שדה התעופה נפתח לטיסות בינלאומיות בשנת 2007 ועומד בסטנדרטים המודרניים של ארגון בטיחות ושירותים של טיסות בינלאומיות ופנימיות. אוסטאפייבו מופעל כשדה תעופה בינלאומי עסקי, המוכן לספק שירותים בנושאי טיפול בשירותי קרקע למטוסים, חניה, תדלוק, קייטרינג, העברה ואירוח לצוות, סיוע במכס, מתן מידע אווירונאטי ותמיכה ארגונית, כולל ניווט ותמיכה למטוסים זרים שטסים בפדרציה הרוסית. בשטחו של אוסטאפייבו ממוקמים מרכזי תחזוקה מוסמכים עבור מטוסי עסקים (מאושרים על ידי Dassault Aviation) ומסוק EC-120B Colibri. במתחם שדה התעופה 26 חניוני מטוסים פתוחים, 12 מהם נמצאים במרחק הליכה מהטרמינל. ישנם שני מתחמי האנגר מחוממים לארבעה מטוסים. המקומות בהאנגרים מצוידים בכל הציוד הנדרש, כולל סורגי גרירה זמינים. ניתן לקבל שירותים בנושא ניקוי מטוסים ומסוף הנוסעים של שדה התעופה יכול לטפל בעד 70 נוסעים לשעה בקווים טיסות פנים ו-40 נוסעים לשעה בטיסות בינלאומיות. כדי להקל על התקשורת התחבורתית עם מוסקבה, שיפוץ כביש הגישה נמצא בעיצומו. בשנת 1803 באחוזת אוסטאפייבו, שהייתה אז שייכת לנסיך א. וויאזמסקי (בנו של פ. ויאזמסקי), נחת בלון אוויר של הרוסיה הראשונה שטסה, הנסיכה פ. גגארינה. לאחר מכן, הבלון המפורסם הוחזק באחוזת אוסטאפייבו במשך זמן רב. במחצית השנייה של שנות הארבעים שדה התעופה אוסטאפייבו כבר היה בשימוש כשדה תעופה: מכאן ביצעו מטוסים Li-2 טיסות סדירות של דואר ומטען לערים שונות בברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו האתר הרשמי של מפעיל נמל התעופה, אוויה פרטנר שדה התעופה אוסטאפייבו "Авиапартнер". www.aviapartner-uumo.ru/en.
מר סופר-על וחברים

מר סופר-על וחברים (באנגלית: Mr. Incredible and Pals) הוא סרט קצר מונפש אמריקאי משנת 2005 באורך 4 דקות שהופק על ידי פיקסאר ומבוסס על הסרט "משפחת סופר-על" שהופץ לראשונה בשנת 2004. הסרט משמש כפרק פיילוט לסדרה המבוססת על הסרט שבסופו של דבר אינה הופקה. הסרט מציג את הדמויות של מר סופר-על ופרוזן מהסרט, בתוספת של ארנב בשם מיסטר סקיפרדו. הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית יחד עם ה-DVD של הסרט "משפחת סופר-על", בישראל הסרט לא הופץ ואינו דובב לעברית. הסרט מונפש בסגנון אנימציה מוגבלת כדי להציג את התקציב הנמוך של סדרות הטלוויזיה המצוירות ששודרו בשנות החמישים והשישים. במהלך תקופה זו חסכו בתקציב אולפני אנימציה טלוויזיוניים בשביל להפחית כמויות גדולות של מוצרים בתקציבים נמוכים, מה שהביא למספר רב של סרטים מצוירים בטלוויזיה לקבל ביקורות של לעג על ידי מבקרי הטלוויזיה, היסטוריוני הקולנוע והאנימציה והצופים. הסרט מתחיל בכך שמר סופר-על, פורזן ומיסטר סקיפרדו מספרים לצופים על האירועים הקודמים, בהם אישיות מרושעת בשם ליידי לייטבוג גנבה את גשר נהר המערב והתירה מכוניות תקועות משני צידי הנהר. בשביל לתקן את מצב זה, פרוזן בונה גשר קרח. כשמר סופר-על מגיע לכינוס נטוש, הוא מחפש שם את ליידי לייטבוג באמצעות הרמת חפצים שונים בזמן שהוא מציין שהיא לא נמצאת תחת אף אחד מהם. מיסטר סקיפרדו מקפץ כדי לציין שהגשר החסר נמצא מאחוריו. לפתע, ליידי לייטבוג עפה החוצה ומודיעה לכולם על התוכנית הרעה שלה לגנוב את גשרי העולם וליצור פקקים שיגרמו להשמדת הכלכלה. במהלך הסרט רואים מה גיבורי העל עושים בשביל לחסל את התוכנית המרושעת של ליידי לייטבוג. רוג'ר ל' ג'קסון – מספר פיט דוקטר – מר סופר-על מייקל אסברי – פרוזן סלייה שומן – ליידי לייטבוג בנוסף לשלל הפניות וההתייחסויות לאנימציה שנכללה בסרט זה, קרייג טי. נלסון וסמואל ל. ג'קסון סיפקו פרשנות לסרט בכך שהם מציגים את מר סופר-על ופורזן כאלו הם צופים בסרט לראשונה לאחר מספר שנים. בפרשנות של שתי הדמויות מר סופר-על הביע אדישות, ופורזן אמר שהגרסה שלו בסרט גרועה ושהוא מרוגז על מיסטר סקיפרדו. בסופו של דבר, פרוזן כל כך התעצבן שהוא יוצא מהפרשנות ודרש שהסרט לעולם לא ישודר. ברומן "Incredibles 2: A Real Stretch: An Elastigirl Prequel Story" מתייחסים לסרט מספר פעמים. המתקפה של ג'ק ג'ק "מר סופר-על וחברים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מר סופר-על וחברים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Eesti Gaas

Eesti Gaas AS היא חברת גז אסטונית המייבאת ומוכרת גז טבעי והיא חולשת על כל שוק הגז באסטוניה ומפעילה את מערכת הובלת הגז האסטונית. Eesti Gaas נמצאת בבעלות תאגיד גזפרום הרוסי (37.03%), חברת E.ON (33.66%), קונצרן Fortum (17.72%) וחברת Itere (9.99%). אתר האינטרנט הרשמי של Eesti Gaas ערך זה הוא קצרמר בנושא אסטוניה ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורמולה 1 עונת 1970

עונת 1970 הייתה העונה העשרים ואחת של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). יוכן רינדט, שהוביל את טבלת אליפות הנהגים, נהרג בתאונה במהלך מקצה האימון לקראת גרנד פרי איטליה. למרות שנותרו עוד ארבעה מרוצים לסיום העונה, אף נהג לא הצליח לסגור את הפער ורינדט הוכתר לאלוף בסיום העונה. מלבד מותו של רינדט במהלך העונה נהרגו גם ברוס מקלארן, שנהרג במהלך נסיעת מבחן שערך במסלול גודווד באנגליה ופייס קורג שנהרג בגרנד פרי הולנד. הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון שש התוצאות הטובות מתוך שבעת המרוצים הראשונים בעונה וחמש התוצאות הטובות מתוך ששת המרוצים האחרונים בעונה. הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה בחישוב הנקודות הובאה בחשבון רק התוצאה הגבוהה ביותר שהושגה על נהג בקבוצה בכל מרוץ. התוצאות המודגשות הן התוצאות שנחשבו לחישוב הניקוד באליפות. מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 1970 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.