laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנס הופמן

הנס הופמן (21 במרץ 1880 – 17 בפברואר 1966) היה צייר אמריקאי יליד גרמניה, שנודע גם כאמן וגם כמורה. הוא נולד והתחנך ליד מינכן, היה פעיל באוונגרד האירופי בתחילת המאה העשרים והביא הבנה וסינתזה עמוקה של סימבוליזם, נאו-אימפרסיוניזם, פוביזם וקוביזם כאשר היגר לארצות הברית בשנת 1932. ציורו של הופמן מתאפיינים בדאגה קפדנית למבנה הציורי ואחדות, אשליות מרחביות ושימוש בצבע נועז כאמצעי הבעה. מבקר האמנות קלמנט גרינברג ראה במופע היחיד הראשון של הופמן בגלריית ״אמנות המאה הנוכחית״ של פגי גוגנהיים בשנת 1944 (יחד עם עבודותיו של ג'קסון פולוק משנת 1943) פריצת דרך בציור מופשט לעומת מופשט גאומטרי שבישר את בואו של האקספרסיוניזם המופשט. בעשור שלאחר מכן, ההכרה של הופמן גדלה באמצעות תערוכות רבות, בעיקר בגלריית קוץ, שהגיעה לשיאה בדיעבד במוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית (1957) ובמוזיאון לאמנות מודרנית (1963), אשר הציגו במקומות נוספים ברחבי ארצות הברית., דרום אמריקה ואירופה. עבודותיו נמצאות באוספים הקבועים של מוזיאונים מרכזיים ברחבי העולם, כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, טייט מודרן, המוזיאון הגרמני הלאומי, הגלריה הלאומית לאמנות ומכון האמנות של שיקגו . הופמן נחשב גם לאחד ממורי האמנות המשפיעים ביותר של המאה ה-20. הוא הקים בית ספר לאמנות במינכן בשנת 1915 שאותו בנה על הרעיונות והעבודה של פול סזאן, הקוביסטים וקנדינסקי ; כמה היסטוריונים לאמנות מציעים שזה היה בית הספר המודרני הראשון לאמנות בעולם. לאחר שעבר לארצות הברית, הוא פתח מחדש את בית הספר הן בניו יורק והן בפרובינסטאון, מסצ'וסטס עד שפרש מהוראה בשנת 1958 והחל לצייר במשרה מלאה. להוראתו הייתה השפעה משמעותית על אמני אוונגרד אמריקאים שלאחר המלחמה-כולל הלן פרנקנטלר, סקריבנר איימס, נל בליין, לי קרסנר, ג'ואן מיטשל, לואיז נבלסון ולרי ריברס ועוד, כמו גם על התיאוריות של גרינברג. חלק מעיקרונתיו האחרים של הופמן כוללים את התיאוריות המרחביות של דחיפה/משיכה, התעקשותו שמקורו של האמנות המופשטת בטבע והאמונה בערכה הרוחני של אמנות. הופמן מת מהתקף לב בניו יורק ב־17 בפברואר 1966. אמנות מופשטת אסתטיקה מודרניזם הנס הופמן ביוגרפיה של הנס הופמן: אוסף גוגנהיים (ניו יורק) ביוגרפיה של הנס הופמן: אוסף טייט (גלריית טייט, לונדון) ביוגרפיה של הנס הופמן: PBS.org מידע על הנס הופמן: Askart.com דפים אינטראקטיביים של PBS על תאוריית ה"דחיפה/משיכה "של הנס הופמן A Aid Finding Aid to the Hans Hofmann, circa 1904-2011, בתפזורת 1945–2000 בארכיון האמנות האמריקאית, מכון סמיתסוניאן. הנס הופמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנס הופמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הנס הופמן, באתר Discogs (באנגלית) Chipp, Herschel B. Theories of Modern Art, Berkeley & Los Angeles: University of California Press, 1968, p. 511–2. Seitz, William C. Hans Hofmann, New York: Museum of Modern Art, 1963. Harrison, Charles and Paul Wood. Art in Theory: 1900–1990, Cambridge: Blackwell Publishers, 1992, p. 354. Greenberg, Clement. “After Abstract Expressionism,” Art International, Vol. VI, No. 8, October 1962. Hans Hofmann.org. Biographical Chronology. Hans Hofmann.org. Retrieved June 25, 2018. Hofmann, Hans. Search for the Real and Other Essays, eds. S. T. Weeks and B. H. Hayes, Jr., Cambridge: M.I.T. Press, Addison Gallery of American Art, 1948.
בית שמש אקספרס

בית שמש אקספרס היא חברה המספקת שירותי תחבורה ציבורית באשכול בית שמש. החברה נוסדה בראשית שנת 2021 והחלה להפעיל את הקווים שבאחריותה ב-17 ביוני באותה שנה. בית שמש אקספרס היא חברת בת של חברת ההסעות נתיב אקספרס ונמצאת בבעלות מלאה של קבוצת עפיפי, אשר בבעלותה מפעילות תחבורה ציבורית אחרות כגון חברת הנסיעות והתיירות נצרת, ש.א.מ. נצרת וכבל אקספרס, שמפעילה את הרכבלית בחיפה. החברה מפעילה את התחבורה הציבורית העירונית בעיר בית שמש, ומספר קווים מבית שמש לגוש דן, קריית גת, פתח תקווה, ורחובות. החברה מפעילה אוטובוסים עירונים ובינעירונים מדגמי גולדן דרגון עירוני וחשמלי, הייגר חשמלי, מרצדס-בנץ בינעירוני, אוטוקר וסולאריס עירוני ומפרקי שמייבאת קבוצת עפיפי, ווולוו בינעירוני. מדיה וקבצים בנושא בית שמש אקספרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית שמש אקספרס
קבוצת קאמל

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] קבוצת קאמל היא חברה סינית למיחזור וייצור סוללת. היא אחת מיצרני הסוללת לרכב הגדולות בעולם. בשנת 2017 השקיעה החברה 30 מיליון אירו באמצעות IJNR Investments inc ברימאק אוטומובילי. שתי החברות משתפות פעולה בכדי להקים מפעל לייצור מערכות הנעה למכוניות חשמליות בשיאנגיאנג (אנ'). היא מחזיקה ב-14% ממניותיה של רימאק אוטומובילי. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת קאמל LP Information Data, באתר lpinformationdata Chinese Camel Group to Intensify Cooperation with Rimac Automobili, באתר total-croatia-news (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן-חורש גדול

בן חורש גדול (שם מדעי: Epipactis veratrifolia) הוא גאופיט ממשפחת הסחלביים. לבן-חורש גדול יש פרחים שצבעם משתנה מפרט מפרט, בין צהוב, ירוק, וארגמן. שפית הפרח מורכבת משני חלקים: חלקה האחורי בנוי ככוסית ומכיל צוף נוזלי; חלקה הקדמי משמש משטח נחיתה לחרקים הבאים למצוץ את הצוף. בישראל, המין גדל בגולן, בעמק ירדן עליון, ובעיקר בשמורת הטבע עין גדי ובסביבתה, לרוב בגבהים של בין 400 מטרים מתחת פני הים ועד 400 מטרים מעל פני הים, בשולי מעיינות ונחלים. הצמח פורח בחודשים אפריל-יוני. מדיה וקבצים בנושא בן-חורש גדול בוויקישיתוף בן-חורש גדול, באתר NCBI (באנגלית) בן-חורש גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בן-חורש גדול, באתר צמח השדה בן-חורש גדול, באתר צמחיית ישראל וסביבתה בן-חורש גדול, באתר Tropicos (באנגלית) בן-חורש גדול, באתר GBIF (באנגלית) בן-חורש גדול, באתר The Plant List (באנגלית) בן-חורש גדול, באתר IPNI (באנגלית) בן חורש גדול, באתר צמחיית ישראל ברשת בן חורש גדול, באתר צמח השדה ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. בן חורש גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי מרוקו – קוריאה הדרומית

יחסי מרוקו–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין מרוקו וקוריאה הדרומית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביולי 1962. ב-31 ביולי 2019 שיבח השגריר הדרום קוריאני את היחסים בין המדינות וקרא שהרחבתם, בטקס שנערך במלאת 20 שנה לעלייתו לשלטון של מוחמד השישי. בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-4.83 מיליון דולר, כאשר היצוא מקוריאה הדרומית למרוקו הסתכם ב-3.23 מיליון דולר, ואילו היבוא ממרוקו לקוריאה הצפונית הסתכם ב-1.6 מיליון דולר. מרוקו מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול. קוריאה הדרומית מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מדיה וקבצים בנושא יחסי מרוקו – קוריאה הדרומית בוויקישיתוף מרוקו באתר משרד החוץ הדרום קוריאני “The diplomatic relations between Morocco and S.Korea are characterized by deep friendship and mutual respect” באתר koreapost‏, 19 בספטמבר 2019
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-73

טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-73 התקיים ב-19 בספטמבר 2021 בתיאטרון מיקרוסופט במרכז העיר לוס אנג'לס, קליפורניה. בפעם הראשונה בהיסטוריה של הטקס, הוענקו שני פרסים בקטגוריות שניתנו עד כה בטקס האמי האמנותי – התוכנית המיוחדת הטובה ביותר (שידור חי) והספיישל הטוב ביותר (מוקלט). בשנה זאת שברה הסדרה טד לאסו את שיא המועמדויות לסדרה חדשה עם 20 מועמדויות, כולל המועמדויות שהוענקו במסגרת טקס פרסי האמי האמנותיים. בכך עברה את ההישג של Glee, שקיבלה 19 מועמדויות בשנת 2010. אם. ג'יי. רודריגס, שקיבלה מועמדות על תפקידה בסדרה פוזה, היא הטרנסג'נדרית הראשונה המועמדת לפרס משחק מרכזי בטקס. הכתר זכתה בכל שבעת הפרסים לסדרת הדרמה – ובכך הפכה לסדרת הדרמה הראשונה שמגיעה להישג זה. "Emmy Update: Testing, Show Venue, And Category Update". האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים. 19 באוגוסט 2021. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) Grobar, Matt (13 ביולי 2021). "'Ted Lasso's Creators & Stars React To Apple TV+ Series' 20 Emmy Nominations, Most Ever For Freshman Comedy". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Turchiano, Danielle (13 ביולי 2021). "Mj Rodriguez Becomes First Trans Woman Up for Major Acting Emmy". Variety. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) Nakamura, Reid (19 בספטמבר 2021). "Emmys 2021: 'The Crown' Becomes First Series to Sweep All 7 Drama Categories". TheWrap. נבדק ב-19 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
שפתן מצוי

שִׂפְתָן מָצוּי (שם מדעי: Serapias orientalis (Greuter) H.Baumann & Künkele) הוא גאופיט בעל ציצת שורשים מעובים, בן חלוף, ים תיכוני ויחיד בסוגו בישראל ממשפחת הסחלביים. העלים מסורגים, פשוטים, צרים ותמימים. לוואים נעדרים. אין לשפתן שושנת עלים בבסיסו. הגבעול זקוף, לא מסועף, לאורכו יוצאים 6 עד 8 עלים מוארכים ומרזביים, ובראשו תפרחת אשכול רפה עם 5 עד 15 פרחים. עמוד התפרחת בגובה 25 עד 45 ס"מ וצבעו כצבע הפרחים. הפרח מוארך ובצבע חום הנוטה לארגמן ומעורק לאורכו. עלי העטיף החיצוניים מוארכים מאוד ומחודדים, מכונסים (צמודים זה לזה) ומהווים כעין קסדה מחודדת מעל מרכז הפרח. עלי העטיף הפנימיים מחודדים בקצותיהם. השפית חסרת דורבן ומחולקת, אורכה 2.5 עד 4 ס"מ והיא מחולקת על ידי שנץ לחלק אחורי מעוגל ולחלק קדמי מחודד צר וארוך וצבעו חום. האונה האמצעית של השפית משולשלת כלפי מטה (מופנית פתאומית כלפי מטה) ואונותיה הצדדיות זקופות. השפית נראית כשולחת לשון ארוכה ומחודדת כלפי מטה, ובמרכזה צומחות שערות ארוכות. איבר האגירה (ציצת שורשים מעובים) של שפתן מצוי הוא חד-שנתי, כמו בסחלביים רבים בישראל. כל שנה ניזון השפתן מאיבר האגירה של השנה שעברה ומרוקן אותו, ויוצר איבר אגירה חדש שיזין אותו בראשית השנה הבאה. אך בשפתן נוצרים לעיתים איברי אגירה אחדים לכל צמח בשנה אחת, וכך הוא מתרבה ברבייה וגטטיבית וצומח בצברים זהים מבחינה גנטית (קלונים). השפתן מחקה חורים באדמה, הדבורים נכנסים לתוכו כדי לישון בו ולמצוא מקלט מהקור, מכוון שהטמפרטורה בפרח שלו גבוה מן הסביבה. כשהדבורים עוברים מפרח לפרח הם מאביקים את הצמח. הפריחה מסוף פברואר עד תחילת מאי, בעיקר באביב. התפוצה בעולם של שפתן מצוי משתרעת באיים במזרח הים האגאי, בקפריסין בכריתים ובסיציליה, ובצפון הים התיכון: יוון, איטליה, יוגוסלביה וטורקיה עד, צפון הקווקז וטרנס-קווקז, לבנון וסוריה, וישראל. בישראל השפתן מצוי מהחרמון עד קצה הנגב הצפוני ומגובה של כ-1000 מטרים מעל פני הים עד כ-100 מטרים מתחת לפני הים. בית הגדול בתות ולרוב בתי-גידול לחים במקצת. מדיה וקבצים בנושא שפתן מצוי בוויקישיתוף שפתן מצוי, באתר NCBI (באנגלית) שפתן מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפתן מצוי, באתר צמח השדה שפתן מצוי, באתר Tropicos (באנגלית) שפתן מצוי, באתר GBIF (באנגלית) שפתן מצוי, באתר The Plant List (באנגלית) שפתן מצוי, באתר IPNI (באנגלית) שפתן מצוי, באתר צמח השדה שפתן מצוי, באתר צמחיית ישראל ברשת Serapias orientalis (Greuter) H.Baumann & Künkele, POWO plants of the World Online. Published on the Internet ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלובודן אורושביץ'

סלובודן אוּרוֹשֶׁבִיץ' (בסרבית: Слободан Урошевић; נולד ב-15 באפריל 1994) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בפרטיזן בלגרד ובנבחרת סרביה. אורושביץ' נולד בבלגרד שבסרביה והחל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ראד בלגרד. לאחר שהושאל לחצי עונה לבאסק בלגרד מהליגות הנמוכות בסרביה, הוא חזר לראד לעונה וחצי, ושולב לעיתים בקבוצה הבוגרת. בעונת 2014/2015 הוא עבר לקבוצת נפרדק קרושבץ, גם היא מליגת העל הסרבית, והפך לראשונה לשחקן הרכב. הקבוצה ירדה ליגה בתום העונה, ואורושביץ' הושאל לקבוצת לֵוֶון מליגת העל הבלגית, במדיה עלה כמחליף רק פעמיים לאורך כל העונה, לדקה בלבד בכל משחק. בעונת 2016/2017 חזר אורושביץ' לנפרדק קרושבץ, ששבה לליגת העל הסרבית, ושיחק בהרכב שלה כמעט ברציפות בעונה וחצי העוקבות. בינואר 2018 הוא נרכש על ידי פרטיזן בלגרד ב-80 אלף אירו בלבד, והשתלב בהרכב הקבוצה. בעונת 2020/2021 שיחק אורושביץ' 32 משחקים במדי פרטיזן, כמעט כולם בהרכב, כולל שלושה משחקים במוקדמות הליגה האירופית. במהלך העונה הוא כבש שני שערים ובישל שניים נוספים. אורושביץ' אמנם משחק כמגן שמאלי, אך שיחק מדי פעם כקיצוני שמאלי, ואף כבש חמישה שערים ב-17 משחקים בעמדה זו. לעיתים רחוקות הוא שיחק כבלם, מגן ימני וקשר. השחקן שיחק בנבחרות הנוער של סרביה, ואף זכה עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 לשנת 2013. הוא גם ערך שלוש הופעות בנבחרת הבוגרת, כולן במשחקי ידידות. פרטיזן בלגרד הגביע הסרבי: 2017/2018 נבחרת סרביה הצעירה בכדורגל אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2013 סלובודן אורושביץ', באתר Transfermarkt סלובודן אורושביץ', באתר Soccerway סלובודן אורושביץ', באתר WorldFootball.net סלובודן אורושביץ', באתר National Football Teams סלובודן אורושביץ', באתר FootballDatabase.eu "Povećana kolonija Srba u Belgiji: Slobodan Urošević prešao u Leuven" (בסרבית). mozzartsport.com. 2 ביולי 2015. נבדק ב-1 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Prvo ovozimsko pojačanje – Slobodan Urošević" (בסרבית). partizan.rs. 11 בינואר 2018. נבדק ב-1 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "FOTKA GODINE: Srbi ludaci - evropski prvaci!!!" (בסרבית). mozzartsport.com. 2 באוגוסט 2013. נבדק ב-1 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "DEBAKL "Orlovima" iz Superlige lekcija od Katara /FOTO/" (בסרבית). blic.rs. 29 בספטמבר 2016. נבדק ב-1 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סלובודן אורושביץ'".
העבודות של יוז'ה פלצ'ניק בליובליאנה - עיצוב עירוני ממוקד אדם

העבודות של יוז'ה פלצ'ניק בליובליאנה - עיצוב עירוני ממוקד אדם (סלובנית Dela Jožeta Plečnika v Ljubljani – urbano oblikovanje po meri človeka; אנגלית The works of Jože Plečnik in Ljubljana – Human Centred Urban Design) הוא אתר מורשת עולמית, המאגד במסגרתו חלק מעבודותיו הידועות ביותר של האדריכל הסלובני יוז'ה פלצ'ניק בליובליאנה. פלצ'ניק נחשב לאדריכל אשר השפיע יותר מכל על תהליך הפיכתה של ליובליאנה בין שתי מלחמות העולם מעיר פרובינציאלית לבירת האומה הסלובנית. ההכרזה משנת 2021 כוללת את האתרים הבאים:
לאמצ'ה גירמה

לאמצ'ה גירמה (באנגלית: Lamecha Girma; נולד ב-26 בנובמבר 2000) הוא אתלט אתיופי. סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), פעמיים ברציפות סגן אלוף העולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) ושיאן העולם בריצת 3000 מטר מכשולים, סגן אלוף עולם באולם (בלגרד 2022), שיאן העולם בריצת 3000 מטר מכשולים ושיאן העולם באולם בריצת 3000 מטר. באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 הוא זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא לאומי חדש של 8:01.36 דקות, מאית שנייה בלבד אחרי קונססלוס קיפרוטו מקניה (8:01.35 דקות) ולפני סופיאן אל-בקאלי ממרוקו (8:03.76 דקות). באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:10.38 דקות, אחרי סופיאן אל-בקאלי (8:08.90 דקות) ולפני בנג'מין קיגן מקניה (8:11.45 דקות). באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:41.63 דקות, אחרי בן ארצו סלמון ברגה (7:41.38 דקות) ולפני מארק סקוט מהממלכה המאוחדת (7:42.02 דקות). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:26.01 דקות, אחרי סופיאן אל-בקאלי (8:25.13 דקות) ולפני אלוף העולם היוצא קונססלוס קיפרוטו (8:27.92 דקות). בתחרות שנערכה באולם בלייווה, צרפת ב-15 בפברואר 2023 קבע בריצת 3000 מטר שיא עולם חדש של 7:23.81 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 25 השנים של דניאל קומן מקניה (7:24.90 דקות). הוא ניצח את מוחמד כתיר מספרד שאף הוא שיפר את שיא העולם וקבע שיא אירופה חדש של 7:24.68 דקות. ריצת 1500 מטר: 3:33.77 דקות (2020) ריצת 2000 מטר: 4:57.87 דקות (2020) ריצת 3000 מטר מכשולים: 7:52.11 דקות (2023), שיא עולם ריצת 1500 מטר: 3:35.60 דקות (2021) ריצת 3000 מטר: 7:23.81 דקות (2023), שיא עולם מדיה וקבצים בנושא לאמצ'ה גירמה בוויקישיתוף לאמצ'ה גירמה, באתר olympedia.org לאמצ'ה גירמה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית לאמצ'ה גירמה, באתר ליגת היהלום
סופיאן אל-בקאלי

סופיאן אל-בקאלי (בערבית: سفيان البقالي; נולד ב-7 בינואר 1996) הוא אתלט מרוקאי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף העולם (לונדון 2017), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (דוחה 2019) ו-5 פעמים ברציפות במקום ראשון בעולם (2018–2022) בריצת 3000 מטר מכשולים. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 8:14.35 דקות. באליפות העולם שנערכה בלונדון שבאנגליה ב-8 באוגוסט 2017 זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכושלים בתוצאה של 8:14.49 דקות, אחרי קונססלוס קיפרוטו מקניה (8:14.12 דקות) ולפני אוון ג'אגר מארצות הברית (8:15.53 דקות). בתחרות שנערכה במונקו בשנת 2018 קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא אישי חדש של 7:58.15 דקות, התוצאה העשירית בטיבה בכל הזמנים באותה העת. באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר ב-4 באוקטובר 2019 הוא זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:03.76 דקות, אחרי קונססלוס קיפרוטו (8:01.35 דקות) ולאמצ'ה גירמה מאתיופיה (8:01.36 דקות). באולימפיאדת טוקיו (2021) זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:08.90 דקות, לפני לאמצ'ה גירמה (8:10.38 דקות) ובנג'מין קיגן מקניה (8:11.45 דקות). ביוג'ין 2022 זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:25.13, לפני למצ'ה גירמה מאתיופיה (8:26.01 דקות) והקנייתי קונסלוס קיפרוטו (8:27.92 דקות). ריצת 1500 מטר: 3:31.95 דקות (2021) ריצת 3000 מטר: 7:49.68 דקות (2016) ריצת 3000 מטר מכשולים: 7:58.15 דקות (2018) ריצת 5000 מטר: 13:47.76 דקות (2014) ריצת חצי מרתון: 1:05:42 שעות (2016) מדיה וקבצים בנושא סופיאן אל-בקאלי בוויקישיתוף סופיאן אל-בקאלי, ברשת החברתית פייסבוק סופיאן אל-בקאלי, ברשת החברתית אינסטגרם סופיאן אל-בקאלי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי סופיאן אל-בקאלי, באתר olympedia.org סופיאן אל-בקאלי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית סופיאן אל-בקאלי, באתר ליגת היהלום סופיאן אל-בקאלי, באתר Track and Field (גברים) עשתה היסטוריה: זהב שלישי רצוף לרוחאס במשולשת, באתר ynet, 19 ביולי 2022
כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד

כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד (ספרדית Iglesia de Cristo Obrero y Nuestra Señora de Lourdes) הידועה גם ככנסיית אסטסיון אטלנטידה (Iglesia de Estación Atlántida) היא כנסיית רובע קתולית באסטסיון אטלנטידה (Estación Atlántida), אורוגוואי. הכנסייה תוכננה על ידי אלדיו דיאסטה (Eladio Dieste) ונבנתה בין השנים 1958–1960, ובשנת 2021 הוכרזה כאתר מורשת עולמית. אסטסיון אטלנטידה נוסדה ב-1911 כפרבר מרוחק של מונטווידאו, השוכן כ-45 ק"מ מזרחה לה. במקום הוקמה קפלה צנועה בשנת 1942, ועד מהרה הורגש הצורך בהקמת כנסייה של ממש שתשרת את אוכלוסיית היישוב. לשם כך נתרמה חלקת אדמה ב-1957, ואלדיו דיאסטה מונה לאדריכל ומפקח הבנייה. בהשפעת הסגנון האיטלקי הימי-ביניימי, דיאסטה תכנן את המתחם ככיכר שבה ניצבים בנפרד זה מזה שלושה יסודות - הכנסייה, מגדל הפעמונים והבפטיסטריום התת-קרקעי - וביניהם משתרעים משטחי דשא. הבנייה נמשכה שנתיים, בין השנים 1958–1960, והכנסייה הוקדשה בטרם הושלמה. נוסף על שלושת המבנים שבמתחם, ב-1962 הוקם מבנה נוסף שנועד לשמש כבית הרובע, אולם הוא לא שימש לייעודו מעולם ולא נבנה בידי דיאסטה, וב-1965 פורק ותחתיו הוקמו בית ספר קתולי ומבני מגורים. בעשור הראשון לקיומו המבנה לא תוחזק כראוי ואף נפל קורבן לוונדליזם במספר הזדמנויות. לאחר תקופה של התדרדרות המבנה שופץ, בעיקר בשל התערבותו של בנו של דיאסטה, אדריכל בעצמו; והמתחם החל זוכה בתשומת לב. הוא התפרסם בספרים ובכתבי עת מקצועיים ברמה עולמית, והחל זוכה בביקורים של אנשי מקצוע - אדריכלים, מהנדסים וסטודנטים - כמו גם של הקהל הרחב. ב-1997 זכתה הכנסייה במעמד של מונומנט היסטורי ומגדל הפעמונים זכה במעמד דומה ב-2018. בשנת 2021 הוכרז המתחם כאתר מורשת עולמית. עיצוב הכנסייה הושפע ממחסנים שקורו בקמרונות, מבנים שדוגמתם תכנן והקים דיאסטה בעבר, אך בפרויקט זה הוא כלל פתרונות חדשניים דוגמת קירות גליים והשימוש בקרמיקה מחוזקת (Reinforced ceramic). לכנסייה ספינה בודדת, והיא דומה למלבן באורך של 33 מטרים, ברוחב של 16 מטרים ובגובה של 7 מטרים. הקירות כמו גם התקרה בנויים בצורת גלים מאוזנים ומאונכים, היוצרים תקרת קמרונות שנחה על קירות גליים מסוגננים. החומר בו נעשה שימוש הוא לבנים מחוזקות בפלדה. בחלקם העליון של קירות הצד, חלונות מלבניים קטנים עם זכוכית צבועה מאפשרים חדירה של אור טבעי לכיוון המזבח, ובחזית המבנה קבועים חלונות אוניקס המאירים את חלל הכנסייה. פנים הכנסייה מרוהט בפשטות וקיר המקיף את המזבח יוצר חלל המשמש כחדר תשמישי הקדושה. הבפטיסטריום הוקם בנפרד מהכנסייה כמבנה תת-קרקעי שהגישה אליו היא באמצעות פרוזדור תת-קרקעי מתוך הכנסייה או מחוצה לה. קוטרו 4.52 מטרים וגובהו של 2.26 מטרים, ומעליו נחה כיפה שבה קבוע אוקולוס המאפשר קרינת אור טבעי על אגן הטבילה. מגדל הפעמונים הושפע ממגדל מים שדיאסטה תכנן בעבר. הוא ניצב בנפרד מהכנסייה מימין לכניסה אליה, וגם הוא עשוי מלבנים. גובהו 15 מטרים וקוטרו 2.80 מטרים, ובתוכו מוביל גרם מדרגות לולייניות אל הפעמון. חזית ימנית ומגדל הפעמונים קיר צד והחלונות הקבועים בו פנים הכנסייה פנים הכנסייה - פרט תרשים הכנסייה מדיה וקבצים בנושא כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד בוויקישיתוף Clásicos de Arquitectura: Iglesia del Cristo Obrero / Eladio Dieste (בספרדית)
יחסי מרוקו – קוריאה הצפונית

יחסי מרוקו–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין מרוקו וקוריאה הצפונית. בשנות ה-70 סיפקה קוריאה הצפונית תמיכה כספית ואספקת כלי נשק לחזית פוליסריו, שלחמה נגד מרוקו בסהרה המערבית, מה שגרם למתיחות בין המדינות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1989. מדיה וקבצים בנושא יחסי מרוקו – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף North Korea - Relations with the Third World באתר country-data יחסיה הדיפלומטיים של קוריאה הצפונית עם מדינות העולם באתר northkoreaintheworld ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריטני אנדרסון

בריטני אנדרסון (באנגלית: Britany Anderson; נולדה ב-3 בינואר 2001) היא אתלטית ג'מייקנית, סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת 100 מטר משוכות. באליפות העולם עד גיל 18 שהתקיימה בקניה ב-2017 זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בפינלנד ב-2018 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 13.01 שניות, לאחר המנצחת טיה ג'ונס שסיימה בזמן זהה. ב-2019 החלה להתאמן במחנה בארצות הברית לצד עומאר מקלאוד וניה אלי. ביולי אותה שנה שברה פעמיים את שיא עולם לנועד עד גיל 20 של אליוסקה לופס שנקבע בשנת 1987, תחילה קבעה במוקדמות תחרות במונטה קרלו תוצאה של 12.79 שניות ובגמר קבעה תוצאה של 12.71 שניות. באולימפיאדת טוקיו שיפרה במוקדמות את שיאה האישי ל-12.40 שניות. היא עלתה לגמר בו סיימה שמינית. באליפות העולם באתלטיקה 2022 קבעה בחצי הגמר שיא לאומי חדש של 12.31 שניות. בגמר זכתה במדליית כסף בתוצאה של 12.23 שניות (עם רוח גבית של 2.5+), לאחר טובי אמוסן (12.06 שניות). ריצת 100 מטר משוכות: 12.31 שניות, 2022, שיא ג'מייקה. בריטני אנדרסון, באתר olympedia.org בריטני אנדרסון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
BAE סוללות

BAE סוללות GmbH היא יצרנית סוללות, שבסיסה בברלין שבגרמניה. היא הוקמה בשנת 1899. היא מייצרת סוללות לציוד טלקומוניקציה, סוללות למתקני אנרגיה סולארית, סוללות למערכות היברידיות, סוללות למערכות ביתיות, סוללות למלגזות וסוללות למשאיות תעשייתיות. מדיה וקבצים בנושא BAE סוללות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של BAE סוללות (בגרמנית) BAE Batterien GmbH - Berlin - Home, web.archive.org, ‏2011-02-27
גודאף צגאי

גודאף צגאי (נולדה ב-23 בינואר 1997) היא אתלטית אתיופית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), אלופת העולם (יוג'ין 2022) ושיאנית העולם באולם בריצת 5000 מטר. אלופת העולם (בודפשט 2023) בריצת 10000 מטר. סגנית אלופת עולם (יוג'ין 2022), זוכת מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2019), אלופת העולם באולם (בלגרד 2022) ושיאנית העולם באולם (2022) בריצת 1500 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ 2014 היא סיימה במקום עשירי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:11.83 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית במרץ 2016 היא זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.71 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (4:04.96 דקות) ובת ארצה דואיט סייאום (4:05.30 דקות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא סיימה במקום 19 בריצת 800 מטר. באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בשנת 2019 זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:54.58 דקות, אחרי סיפאן חסן שקבעה שיא אליפות חדש של 3:51.95 דקות ופיית' קיפייגון מקניה (3:54.22 דקות). בתחרות שנערכה באולם בצרפת בפברואר 2021 קבעה צגאי בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:53.09 דקות. באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:38.87 דקות, אחרי סיפאן חסן (14:36.79 דקות) והלן אובירי מקניה (14:38.36 דקות). באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אליפות חדש של 3:57.19 דקות, לפני בנות ארצה אקסומוויט אמבאיה (4:02.29 דקות) והירוט משישה (4:03.39 דקות). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהבב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:46.29 דקות, לפני ביאטריס צ'בט מקניה (14:46.75 דקות) ודואיט סייאום (14:47.36 דקות) ומדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:54.52 דקות, אחרי פיית' קיפייגון (3:52.96 דקות) ולפני לורה מויר מבריטניה (3:55.28 דקות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית זהב בריצת 10000 בתוצאה של 31:27.18 דקות, לפני לטסנבט גידיי (31:28.16 דקות) ואג'גייהו טייה (31:28.31 דקות), שלושתן מאתיופיה. בגמר ליגת היהלום שנערך ביוג'ין, ב-17 בספטמבר, קבעה בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 14:00.21 דקות, שיפור של כ-5 שניות לשיא שקבעה פיית' קיפייגון חודשיים קודם לכן. ריצת 800 מטר: 1:59.52 דקות (2019) ריצת 1500 מטר: 3:54:01 דקות (2021) ריצת 5000 מטר: 14:00.21 דקות (2023), שיא עולם ריצת 10000 מטר: 29:05.92 דקות (2024) ריצת 1500 מטר: 3:53:09 דקות (2021), שיא עולם ריצת מייל: 4:24.98 דקות (2016) מדיה וקבצים בנושא גודאף צגאי בוויקישיתוף גודאף צגאי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גודאף צגאי, באתר olympedia.org גודאף צגאי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית גודאף צגאי, באתר ליגת היהלום גודאף צגאי, באתר Track and Field (נשים) Laura Muir six seconds back as Gudaf Tsegay smashes 1500m world record באתר הגרדיאן, 9 בפברואר 2021 (באנגלית)
אג'גייהו טייה

אג'גייהו טייה (נולדה ב-10 בפברואר 2000) היא אתלטית אתיופית, המתחרה בריצת 5000 מטר. בחודש יולי 2018 זכתה טייה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה לנוער 2018 שנערכה בטמפרה שבפינלנד. בחודש יולי 2021 קבעה טייה שיא אישי חדש בריצת 5000 מטר, כשרצה את המרחק ב-14:14.09 דקות והשיגה את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת טוקיו (2020). 5000 מטר: 14:14.32 דקות (2021) מדיה וקבצים בנושא אג'גייהו טייה בוויקישיתוף אג'גייהו טייה, באתר olympedia.org אג'גייהו טייה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית Beatrice Chebet makes Kenyan history in 5,000m at IAAF World U20 Championships באתר CBC, ‏ 10 ביולי 2018 (באנגלית) 2021 Ethiopian Olympic Trials: Gudaf Tsegay (14:13) & Getnet Wale (12:53) Among Six World-Leading Times as New Stars Emerge באתר LestRun, ‏ 8 ביוני 2021 (באנגלית)