laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אהרן אבו אלדבי

רבי אהרן ב"ר גרשון אבו אלדבי (במקורות אחדים: אבו אלרבי; ~1376 - ~1430) היה פרשן וחוקר מקרא, מדקדק, אסטרולוג ואיש אשכולות יהודי סיציליאני בן המאות ה-14 וה-15. נולד לרב גרשון אבו אלדבי, חי ופעל בעיר קטניה שבסיציליה, אך נהג לנסוע ברחבי העולם לצורך מחקריו, ביקר ברומא ובירושלים, בטורקיה ובדמשק ואלכסנדריה ומקומות נוספים במזרח התיכון. בצעירותו למד בישיבת טרויס (Treves) בצרפת. נודע בשל פירושו על פירוש רש"י לתורה שכתב בשנת ה'ק"פ (1420) שבו הוא חולק לעיתים על דברי הראשונים, כאשר סבר שדבריהם נטו מדרך הפשט, ולעיתים מסקנותיו מנוגדות גם לדרשות חז"ל. עובדות אלו קנו לו ולפירושו אהדה בחוגי המשכילים. מלבד חיבורו זה כתב עוד ספרים שידועים מתוך פירושו וכנראה נכתבו בחלקם ואבדו: ספר המיישיר, מטה אהרן (תשובות לטענות הנוצרים והקראים בכמה נושאים בפרשנות המקרא), נזר הקדש, ספר הנפש, פרח האלוהות. משפחתו ידועה מתוך כתביו, הוא מזכיר בהם את חמיו, הרב משה גבאי; את אביו ר' גרשון ואת אחיו: ר' שלום, ר' יוסף, ר' ברוך, ר' משה ור' יעקב. במקורות רבים בעבר נכתב שמו "אבו אלרבי", אך לדעת חיים מיכל אין ספק כי שמו אבו אלדבי, וכי הוא משתייך למשפחת אלדבי הספרדית, ממנה יצא בין היתר רבי מאיר אלדבי מחבר "שבילי אמונה". הוא משער כי אבות המשפחה הגיעו לסיציליה בעקבות גזירות השמד שפקדו את קסטיליה בשנת ה'קנ"א (1391). הר"ר אהרן ב"ר גרשון אבו אלדבי, בתוך: חיים מיכל, אור החיים, פרנקפורט דמיין תרנ"א, פריט 281, עמ' 132–134 "אהרן אַבּוּלְדַּבִּי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 160–161, באתר היברובוקס חיבורו פירושים לרש"י, לאלמושנינו ולקניזאל ולרב אהרן ולאלבילדא. קושטא? רפ"ה?, באתר היברובוקס
אדוארד מרון

אדוארד מרון (בערבית: ادوارد ميرون; נולד ב-1937) הוא מרים משקולות ערבי-ישראלי, ייצג את ישראל באולימפיאדת רומא (1960) והיה לערבי הראשון (ואחד משלושה אי פעם) שייצג את ישראל במשחקים האולימפיים. מרון נולד בשנת 1937 בחיפה למשפחה נוצרית-מרונית שמוצאה מלבנון. בשנת 1956, בעת שעבד בנגריה בחיפה, הציל מרון תינוק בן שישה חודשים משריפה כשפרץ לדירה הבוערת והוציאו החוצה. בשנת 1957 החל להתאמן בהרמת משקולות בצורה מקצוענית בעקבות פיתוח הענף בארץ על ידי יעקב שפרינגר. ביולי 1959 השתתף מרון לראשונה בתחרות בינלאומית במסגרת 'משחקי אסק"א' שנערכו בלינץ שבאוסטריה. בתחרות זו הרים 237.5 ק"ג וזכה במקום הראשון במשקל תרנגול. בשנת 1960 השתתף מרון באולימפיאדת רומא והתחרה במשקל תרנגול. הוא קבע תוצאה של 80 ק"ג בלחיצה, 82.5 בהנפה ו-107.5 בדחיקה, סך הכול 270 ק"ג. התוצאות בלחיצה ובהנפה היוו שיאי ישראל חדשים אך הוא הגיע למקום ה-19 בלבד מתוך 22 מרימי משקולות שהתמודדו בקטגוריה זו. לאחר האולימפיאדה החל מרון לאמן מרימי משקולות במסגרת הפועל יקנעם. באליפות העולם בהרמת משקולות שנערכה בווינה ב-1961 שיפר מרון את שיאיו הישראלים והרים 87.5 ק"ג בהנפה ו-115 ק"ג בדחיקה. גם התוצאה הכללית שלו 295 ק"ג הייתה שיא ישראלי חדש. בפסטיבל ספורט הפועלים שנערך בזלצבורג ב-1963 זכה מרון במדליית זהב במשקל נוצה ובאליפות העולם שנערכה סטוקהולם באותה שנה דורג במקום ה-11 מבין 17 משקולנים במשקל נוצה. בשנת 1964 התקרבו מרון ויוסף רומנו להשגת הקריטריון האולימפי אך לא הצליחו להגיע אליו ולא נכללו במשלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (1964). החל משנה זו חלה דעיכה בקריירה של מרון והוא לא הצליח לחזור להישגים גבוהים, לאחר טבח הספורטאים במינכן, שבו נרצחו מאמנו וחבריו לנבחרת מרימי המשקולות, פרש מהענף. בשנת 1996 נקטעה רגלו של מרון בשל מחלה ובשנת 2003 עבר אירוע מוחי קשה. מצבו הבריאותי והעובדה שהתגורר בדירה לא נגישה פורסמו בתקשורת בסוף שנות ה-2000 ובעקבות כך נשמעו הצהרות של פוליטיקאים שהבטיחו לטפל במצב. מדיה וקבצים בנושא אדוארד מרון בוויקישיתוף אדוארד מרון, באתר olympedia.org זאב, כוכבי רומא, מעריב, 7 בספטמבר 1960 (קריקטורה של מרון מאת זאב) אבי כפירי, זמן חיפה, יונה יהב יסייע לאדוארד מרון, באתר nrg‏, 6 ביוני 2008 אבינעם פורת, רמזור צהוב: על המפגש חיפה-ת"א, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 30 בנובמבר 2009 נער ערבי הציל תינוק מדליקה, דבר, 5 בפברואר 1956 פ. רות, ספורטאי הפועל שיכנעו בהופעה מעוררת כבוד בלינץ, דבר, 26 ביולי 1959 נ. בן-אברהם, הקלעים שלנו הביאו קצת נחת, מעריב, 8 בספטמבר 1960 מידע על מרון ב'פינה האולמיפית' באתר מכון ווינגייט שני משחקי "דרבי" בליגה הלאומית הפועל-מכבי תל־אביב הפועל-מכבי פתח־תקוה, דבר, 7 בדצמבר 1962 ברגר הציב שיא עולמי בהרמת משקולות, דבר, 7 במאי 1961 משקולות - 2.5 טונות..., מעריב, 15 בספטמבר 1963 אבי כפירי, זמן חיפה, יונה יהב יסייע לאדוארד מרון, באתר nrg‏, 6 ביוני 2008
ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה

ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה (באיטלקית: Vittorio Amadeo I di Savoia; ‏8 במאי 1587 – 7 באוקטובר 1637) היה דוכס סבויה מ-1630 עד 1637. ויטוריו אמדאו נולד ב-8 במאי 1587 בטורינו, לקרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה ולקתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה השני, מלך ספרד ואשתו אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת. בשנת 1630 מת אביו קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, וויטוריו אמדאו עלה לשלטון במקומו. ויטוריו אמדאו נקט מדיניות פרו-צרפתית, ואף לחם לצידם במהלך מלחמת שלושים השנים, ועל ידי כך הצליח להחזיר לשלטונו את רוב הנחלות שהשתייכו לאביו. ב-7 באוקטובר 1637 מת ויטוריו אמדאו, ובנו קרלו אמנואלה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1619 התחתן ויטוריו אמדאו עם כריסטין מארי מצרפת, בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת ומארי דה מדיצ'י, ממנה נולדו לו שמונה ילדים: בן (1621). לואיג'י אמדאו (1622–1628) לואיזה כריסטינה (1629–1692) פרנצ'סקו ג'אצינטו (1632–1638). קרלו אמנואלה (1634–1675). מרגריטה ויאולנטה (1635–1663). אנריקטה אדליידה (1636–1676). קתרינה ביאטריצ'ה (1636–1637) מדיה וקבצים בנושא ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה בוויקישיתוף ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קולות הלב (אלבום)

קולות הלב הוא אלבום האולפן הרביעי של גלעד שגב. האלבום יצא בשנת 2013. מתוך האלבום יצאו כמה סינגלים שהיו ללהיטים: קולות הלב, אף אחד ויום קדוש. עד מתי - 3:55 יום קדוש - 2:55 הדמעות שלך - 3:30 קולות הלב - 3:50 אף אחד - 3:48 חולה אהבה - 3:25 חושב עלי - 3:00 החסד - 3:18 תפילה לעני - 3:20 עד מתי תצפה לאות - 1:35 מותק שלי LIVE (בונוס) - 4:25 חנה'לה התבלבלה (בונוס) - 3:30 מידע על האלבום קולות הלב באתר MusicBrainz
ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה

ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה (באיטלקית: Vittorio Amadeo II) ‏(14 במאי 1666 – 31 באוקטובר 1732) היה דוכס סבויה מ-1675, מלך סיציליה מ-1714 ומלך סרדיניה מ-1718 עד לשנת 1730. ויטוריו אמדאו נולד ב-14 במאי 1666 בטורינו, לקרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה ולמריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור, בתם של שארל-אמדה מסבואה-נמור ואליזבת דה בורבון. בשנת 1675 מת אביו קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה, וויטוריו אמדאו עלה לשלטון במקומו. בתחילה שימשה אמו כעוצרת הדוכסות, אולם בשנת 1684 תפס ויטוריו אמדאו את השלטון, וגירש את אמו משטחי הדוכסות. ויטוריו אמדאו הנהיג בשטחי הדוכסות משטר אבסולוטי, ודיכא בכוח את המרידות נגדו. על אף נישואיו לאן מארי ד'אורליאן שהייתה נסיכה צרפתית, ביקש ויטוריו אמדאו להשתחרר מהתלות בממלכת צרפת, והצטרף לקואליציה הגדולה נגד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולחם נגדו במהלך מלחמת תשע השנים, אולם, בשנת 1696 ניצל ויטוריו אמדאו את התנאים המדיניים, וחתם על חוזה שלום נפרד בתנאים נוחים עם צרפת. במהלך מלחמת הירושה הספרדית הצטרף בתחילה ויטוריו אמדאו לצרפת, אולם, בשנת 1703 עבר לצידו של בית הבסבורג, ולצבאו היה חלק בניצחונו של הנסיך אויגן מסבויה בקרב טורינו בשנת 1706. בשלום אוטרכט בשנת 1713 קיבל ויטוריו אמדאו תוספת שטחים נרחבה לנחלותיו, וביניהם האי סיציליה, ואף הוכתר כמלך. בשנת 1718 נאלץ ויטוריו אמדאו למסור את סיציליה לידי קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אך קיבל בתמורה את סרדיניה, ועל ידי כך הקים בשנת 1720 את ממלכת סרדיניה. ב-3 בספטמבר 1730 הדיח קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה את ויטוריו אמדאו ועלה לשלטון במקומו, וב-31 באוקטובר 1732 מת ויטוריו אמדאו בטורינו. ב-10 באפריל 1684, התחתן ויטוריו אמדאו עם אן מארי ד'אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן והנרייטה אן, נסיכת אנגליה. לזוג נולדו תשעה ילדים, מתוכם שלושה מתו עם לידתם. ששת הילדים הנותרים היו: מריה אדליידה, נסיכת סבויה (1685–1712) - נישאה ללואי, דוכס בורגונדיה, והייתה אימו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת. מריה אנה, נסיכת סבויה (1687–1690) - מתה בגיל צעיר. מריה לואיזה, נסיכת סבויה (1688–1714) - נישאה לפליפה החמישי, מלך ספרד. ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה - (1699–1715) - מת ממחלת האבעבועות השחורות בגיל 16. קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה (1701–1773) - ירש את אביו כדוכס סבויה ומלך סרדיניה. אמנואלה פיליברטו, דוכס שאבלה (1705) - מת 18 ימים לאחר לידתו. ב-12 באוגוסט 1730 התחתן קרלו אמנואלה עם אנה קנאליס די קומיאנה, בתו של פרנצ'סקו מאוריציו קנאליס ופרנצ'סקה מוניקה סן מרטינו ד'אלייה, אך לא היו לו ממנה ילדים. בנוסף, היו לוויטוריו אמדאו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות. מדיה וקבצים בנושא ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה בוויקישיתוף ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ז'והאן אודל

ז'והאן אודל (בצרפתית: Johan Audel; נולד ב-12 בדצמבר 1983 בניס שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקיצוני. שיחק גם בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ. ז'והאן אודל בן להורים שהיגרו מהמושבה הצרפתית מרטיניק לצרפת, נולד וגדל בעיר ניס שבצרפת ומגיל צעיר הצטרף לאקדמיית הנוער של המועדון המקומי ניס עד שבשנת 2004 עזב אותו לטובת זה של היריבה הצרפתית ליל. אודל ערך 19 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים עד שבשנת 2005 הושאל ללוריאן במדיה ערך 30 הופעות ליגה וכבש שמונה שערים. בסיום עונת ההשאלה בלוריין סיים אודל את דרכו בליל והצטרף לואלנסיין מהליגה 1. בהופעת הבכורה שלו במדי ואלנסיין כבש אודל שלושער בניצחון קבוצתו על טולוז, דבר שהפך אותו לאהוב במיוחד על ידי אוהדי ואלנסיין. במשך שלוש שנים בוואלנסיין הפך אודל לאחד השחקנים המובילים בקבוצה וב-77 הופעות ליגה כבש 23 שערים. ב-9 באוגוסט 2010, אודל עזב את צרפת לראשונה וחתם על חוזה לשלוש שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה ששילמה עבורו שתיים וחצי מיליון אירו. ב-22 באוגוסט 2010, ערך אודל את הופעת הבכורה שלו במדי שטוטגרט כשעלה כמחליף בהפסד 2:0 למיינץ. בשל פציעה קשה שהשביתה אותו לרוב חלקי העונה, רשם אודל בסך הכל שלוש הופעות עם הקבוצה הראשונה של שטוטגרט ובעונה שלאחר מכן לא היה בסגל הקבוצה הראשונה ורשם רק שש הופעות עם קבוצת המילואים של המועדון. ב-2 בספטמבר 2013, חזר אודל לצרפת והושאל לנאנט עד לחודש יוני 2014. ב-12 ביוני 2013, ערך אודל את הופעת הבכורה שלו במדי נאנט בניצחון 1:0 על מרסיי. ב-20 באפריל 2014, כבש אודל את שער הבכורה שלו במדי נאנט בניצחון 6:2 על קבוצתו לשעבר ואלנסיין. בעונתו הראשונה בנאנט רשם אודל 11 הופעות ליגה במהלכן כבש שער אחד ובישל שער אחד נוסף. ב-24 במאי 2014, סיים אודל את תקופת ההשאלה שלו בנאנט וחתם על חוזה העברה בקבוצה באופן רשמי. בתחילת חודש אוגוסט 2016, הגיע אודל לישראל והחל להיבחן בהפועל תל אביב אולם לאחר מספר ימים החליט לעזוב את אימוני הקבוצה. ב-10 באוגוסט, שב אודל לישראל וחתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. באותו היום ערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 של בית"ר עם הפועל אשקלון בגביע הטוטו. ב-17 באוגוסט, ערך אודל את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בהפסד 2:1 לסנט אטיין במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. ב-21 באוגוסט, ערך אודל את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בתיקו 2:2 נגד מכבי פתח תקווה. באותה עונה החמיץ פנדל מול הפועל רעננה, בניצחון הקבוצה 1-0 משער של חסוס רואדה. ב-24 באפריל 2017 אודל שוחרר מהקבוצה. אודל, בעל שורשים ממרטיניק, משחק במדי הנבחרת המקומית. ב-7 ביוני 2016, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת וכבש גם את שערו הראשון בניצחון 4:0 על דומיניקה במסגרת מוקדמות הגביע הקאריבי לשנת 2017. מדיה וקבצים בנושא ז'והאן אודל בוויקישיתוף ז'והאן אודל, באתר Transfermarkt ז'והאן אודל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ז'והאן אודל, באתר Soccerway ז'והאן אודל, באתר WorldFootball.net ז'והאן אודל, באתר National Football Teams ז'והאן אודל, באתר FootballDatabase.eu ז'והאן אודל, באתר ESPN מוטי פשכצקי, ‏יש רכש: אודל חתם לעונה אחת בבית"ר י-ם, באתר ערוץ הספורט, 10 באוגוסט 2016 מוטי פשכצקי, ‏אודל שוחרר מבית"ר: "הייתי אמור להוביל", באתר ערוץ הספורט, 24 באפריל 2010
שמחה קסלר

הרב שמחה קסלר (תרצ"ג, 1933 - כ"ו בסיוון תשנ"ו, 4 במאי 1997) היה רבה הראשון של קרית ספר (מודיעין עילית בטרם הוכרזה כעיר). נולד באוסטריה לרב יוסף ולבונא קסלר. לאחר שעלו לארץ ישראל התיישבו הוריו בחיפה. בגיל 13 נכנס יחד עם אחיו אברהם ללמוד בישיבת חפץ חיים שהייתה בראשות הרב אהרן לייב שטיינמן, לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת בריסק בראשות הרב יוסף דב סולובייצ'יק. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק בסמוך לישיבת פוניבז' (שם כיהן תקופה קצרה כר"ם בישיבה קטנה) וכיהן כרב בית הכנסת "אגודת רעים". בשנת תשנ"ד כשהוקמה העיר מודיעין עילית מונה על ידי הרב אלישיב, הרב שטיינמן והרב חיים קניבסקי לכהן כרבה של העיר. מינוי זה היה בניגוד לדעתו של הרב שך שתמך במינויו של הרב שלמה זלמן גרוסמן. בתפקיד זה כיהן עד לפטירתו. נפטר בכ"ו בסיוון תשנ"ו ולאחר פטירתו מונה בנו הרב מאיר קסלר לכהן כרב העיר. היה נשוי לטובה, התגורר בבני ברק ובמודיעין עילית והיה אב לעשרה ילדים. הרב קסלר חיבר בימיו סדרת ספרים הכוללים חידושים וביאורים על מסכתות וסוגיות תלמודיות בסדרים נשים ונזיקין בתלמוד בבלי, חלק מהם נערכו משיעורים שמסר בבית הכנסת אגודת רעים בו כיהן כרב. הרב שמחה קסלר, שביב אור - מסכת גיטין, באתר אוצר החכמה הרב שמחה קסלר, שביב אור - מסכת בבא בתרא ופרק איזהו נשך, באתר אוצר החכמה הרב שמחה קסלר, שביב אור - מסכת שבת, באתר אוצר החכמה אחיו הרב אברהם, מראשי ישיבת תפארת ציון בבני ברק. בנו הרב מאיר קסלר הוא רבה של העיר מודיעין עילית. בנו הרב דוד הוא רב בית הכנסת בבני ברק וראש ישיבת עטרת שלמה לצעירים במודיעין עילית. בנו הרב יוסף הוא רב בית הכנסת אהל מנחם ור"מ בישיבת אחינו במודיעין עילית. שמחה קסלר, דף שער בספרייה הלאומית טוביה פריינד, בנועם שי"ח, באתר עיריית מודיעין עילית, ‏17 באפריל 2022 בני בראון, לקראת דמוקרטיזציה במנהיגות החרדית? (עמ' 77), באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, מחקר מדיניות 89, ‏ניסן תשע"א, אפריל 2011 חזקי שטרן, ‏אנשי 'הפלג' במודיעין עילית התפללו על קבר אביו של רב העיר, באתר כיכר השבת, 29 בדצמבר 2018; ישעיהו בוימל, יהודי אליק חוגגים את 'פורים קטן' בסעודות • האירועים, באתר בחדרי חרדים
מיכה רגב

מיכה רגב (נולד ב-1957) שימש כמנהל בכיר במגוון תפקידים בשירות הממשלתי והציבורי. רגב נולד וגדל בפתח תקווה. לפני גיוסו למד בישיבת מרכז הרב. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1976 שובץ רגב בחטיבת גולני. הוא עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. במהלך הקורס לחם במבצע ליטני. בהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שימש כמפקד צוות בבה"ד 1 לפני שחזר לחטיבת גולני, לתפקיד מפקד מחלקה. באחד הגדודים. בהמשך שימש כמפקד פלוגה ולקח חלק במבצע מוביל. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במהלך שירות המילואים שימש כמפקד פלוגה ולחם במלחמת לבנון הראשונה, ובהמשך שימש כמפקד גדוד מילואים וכמפקד חטיבת מילואים. תומר פרסיקו, תינוק שנשבה: על הספר "שיכרון הגאולה", באתר nrg‏, 9 באוקטובר 2011. שחר ארזי, לכבוש נערה חסודה בקצה הגבעה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2011. מיכה רגב, "שיכרון הגאולה", ידיעות ספרים, 2011, עמודים 147-194. יעקב ארז, מ"ישיבת נחלים" לפשיטה בארנון, מעריב, 22 באוגוסט 1980. מיכה רגב, "שיכרון הגאולה", ידיעות ספרים, 2011, עמודים 231-237. מיכה רגב, "שיכרון הגאולה", ידיעות ספרים, 2011, עמודים 263-288. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל אבולעפיה

שמואל בן מאיר הלוי אבולעפיה (~1320, אובדה – 1360, טולדו) היה איש כספים ונדבן יהודי בקסטיליה במאה ה-14. זכרו השתמר בבית הכנסת "אל טרנסיטו" שהקים בסמוך לביתו. שמואל הלוי נולד באובדה (אנ') שבספרד למשפחה ממוצא תוניסאי, הוריו מתו במגפה זמן קצר לאחר הגעתם לספרד. בראשית דרכו עבד כמנהל בשירותו של האביר הפורטוגזי ז'ואאו אלפונסו דה אלבורקרקי (אנ') ולאחר שעשה לו שם, התקבל בחצרו של פדרו הראשון, "האכזר", מלך קסטיליה, שם כיהן במגוון תפקידים ובהם משרות בכירות כגזבר ושופט. בארמון שבו התגורר בטולדו שוכן כיום מוזיאון אל גרקו (ספ'), הודות לעושרו הרב יסד שמואל הלוי בית כנסת קטן, אחד מעשרת בתי הכנסת ששימשו את הקהילה היהודית בטולדו. בית הכנסת אינו מרשים בממדיו, אך בכל זאת נתקלה בנייתו בהתנגדות תקיפה של הכנסייה הקתולית, אך אבולעפיה זכה לגיבויו של פדרו ובית הכנסת הוקם. שער חיבר בין ארמונו של אבולעפיה לבית הכנסת. בשל בניית בית הכנסת שהושלמה ב-1357 והיבטים נוספים בחיי היהודים בממלכתו, היה נתון פדרו מקסטיליה לביקורת ממושכת של הכנסייה. בסופו של דבר התהפך הגלגל על שמואל הלוי, הוא נכלא ועונה בחשד למעילה ומת במהלך העינויים, בשנת 1360. לאחר גירוש ספרד הועבר בית הכנסת עם ארמונו של אבולעפיה לידי הכנסייה הקתולית שהפכה אותו לכנסייה בשם "אל טרנסיטו דה נואסטה סניורה". בשנת 1877 הכריזה ממשלת ספרד על המתחם כאתר לאומי, וכיום הוא משמש כמוזיאון היסטורי לתולדות יהודי טולדו וספרד. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת אל טרנסיטו בוויקישיתוף שמואל בן מאיר אבולעפיה, באתר "הספרייה היהודית המקוונת" אתר המוזיאון בארמונו של אבולעפיה (בספרדית) "אַבּוּלְעֲפִיָא, דון שמואל הלוי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 25–26, באתר היברובוקס
שמואל הלוי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמואל הלוי – אביו של רבי יהודה הלוי שמואל הלוי (נחלת שבעה) – מחבר הספר "נחלת שבעה" שמואל הלוי – ראש ישיבה בקושטא שמואל הלוי ואזנר – רב, פוסק הלכה ומחבר שו"ת "שבט הלוי" שמואל אליעזר הלוי איידלס – רב ומפרש התלמוד, מגדולי האחרונים (מהרש"א) מנחם שמואל הלוי – רב קהילת יהודי המדאן שבאיראן ומנהיגה שמואל הלוי קעלין – רב ופוסק אשכנזי, פרשן התלמוד הבבלי וה"שולחן ערוך" שמואל שמלקה הלוי הורביץ – אדמו"ר בדור השלישי לחסידות ורבה הראשי של מוראביה שמואל הלוי צוקרמן – מדפיס ומו"ל עברי בירושלים במאות ה-19 וה-20. מייסד ובעלי דפוס צוקרמן שמואל הלוי אבולעפיה – איש כספים ונדבן יהודי בקסטיליה במאה ה-14. שמואל הלוי שולזינגר – רב חרדי ישראלי, רבה האשכנזי של קריית אתא יעקב שמואל הלוי טרכטמן – היה מורה, סופר, עיתונאי, פיליטוניסט עברי, ואחד מאחרוני תנועת ההשכלה העברית שמואל הלוי יוזפוב – אדמו"ר חסידי בחסידות ברזנה ואבי שושלת חצר החסידות אפטא-זינקוב שמואל דוד הלוי אונגר – ראש ישיבה ורב העיר נייטרה בסלובקיה שמואל הלוי הנגיד – מראשוני הראשונים, ומגדולי המשוררים העבריים בספרד של ימי הביניים שמואל הלוי מפריז – אחיו של רבי יחיאל מפריז שמואל לוי (פירושונים)
שומרי הדרך

שומרי הדרך הוא מיזם התנדבותי של עמותת נתיב בטוח בשיתוף הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואגף התנועה של משטרת ישראל. המיזם מאפשר לכל נהג להתנדב ולתעד עבירות תנועה בכבישים, כאשר תיעודים של עבירות חמורות ומסכנות החיים מועברות לטיפול אגף התנועה במשטרת ישראל או לטיפול באמצעות שליחת מכתבי יידוע/התרעה לנהגים (המכתבים חתומים על ידי הרלב"ד, עמותת נתיב בטוח ומתנדבי שומרי הדרך). את המיזם הגו זמר בלונדהיים ויאיר נתיב, שאביו נהרג בתאונת דרכים עם משאית שעברה באור אדום ובדמו של הנהג נמצאו שרידי סם. בלונדהיים ונתיב הקימו בשנת 2012 את עמותת "נתיב בטוח - אכיפה אזרחית בדרכים". העמותה פיתחה יישומון המאפשר את שיתוף הנהגים בתיעוד עבירות תנועה חמורות, הגברת ההרתעה של נהגים אחרים מפני ביצוען, והפחתה של כמות תאונות הדרכים. לאחר פיילוט עם אגף התנועה במשטרת ישראל פנתה לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לבחון אפשרות לשיתוף פעולה. בדצמבר 2015 התקשרה עמותת "נתיב בטוח" עם הרשות הלאומית אשר החליטה לאמץ ולהשיק את היוזמה כמיזם ארצי, בניהול משותף עם העמותה. המיזם הושק והחל לפעול ביולי 2016. מתנדבים שהצטרפו למיזם משתמשים באפליקציה ייחודית שפותחה על ידי העמותה, הם מפעילים את היישום לפני תחילת הנסיעה ומצלמים באופן רציף את הכביש ואת כלי הרכב הנראים מהשמשה הקדמית. כאשר המתנדב מבחין בעבירת תנועה הוא מפעיל את תיעוד האירוע באמצעות לחיצת אצבע או הנחיה קולית. לאחר מכן, הדיווח מועבר באופן אוטומטי למרכז הסינון והבקרה של המיזם, שם מנתחים את הצילומים ומעבירים את העבירות הרלוונטיות לטיפול משטרת ישראל. נכון לתחילת הפעלתו זהו המיזם האזרחי היחיד הפועל בשיתוף משטרת ישראל. אלפי אזרחים הורידו את אפליקציית שומרי הדרך והצטרפו למיזם עד כה. מדי חודש מקבל המיזם אלפי דיווחים על עבירות חמורות ומעבירים לאגף התנועה ולמכתבי יידוע הנשלחים ישירות לאזרח.[דרוש מקור] רוב רובם של הדיווחים הנשלחים ליחידת שומרי הדרך באגף התנועה, הופכים לקנסות וזימונים לדין לבעלי הרכבים שביצעו את העבירות.[דרוש מקור] המיזם מנוהל על ידי מיכל אבן חן. צוות המיזם מונה כ-30 איש, בשכר ובהתנדבות ואמון על התחומים הבאים: בקרת דיווחים ניהול קהילת מתנדבי שומרי הדרך ושירות לקוחות ניהול פיתוחים טכנולוגיים ייעוץ משפטי הכשרת בקרים ומתעדים מרכז הבקרה של המיזם יושב במודיעין. מבחינה הלכתית דנו במיזם זה חלק מהפוסקים האחרונים ועמדו על כך שיש במיזם אפשרות להצלת נפשות ואולי אף חיוב מדין "לא תעמוד על דם רעך" ואי לכך חשוב להתרות בנהג לפני הלשנה אך במקרים חמורים של סכנה לציבור ניתן לפנות ישירות למשטרה. והביאו מקור לפוסקים נוספים שהתייחסו (טרם הקמתו של מיזם "שומרי הדרך") לנושא הלשנה למשטרה על נהג שאינו זהיר שכתבו שבמידה והתרו באדם והזהירו אותו והוא ממשיך לסכן אחרים - מותר ואף יש חובה למסור אותו לרשויות. וכן הביאו כמקור את דבריו של הרב עובדיה יוסף לגבי אדם שאינו רואה טוב או סובל ממחלת הנפילה ומנסה להוציא רישיון נהיגה ברמייה, שמי שיודע ממצבו חייב להודיע זאת לרשויות כדי להציל את הרבים. אתר המיזם, שומרי הדרך שינוי חברתי בדרכים אפליקצית שומרי הדרך בחנות האפליקציות של גוגל שומרי הדרך, ברשת החברתית פייסבוק שומרי הדרך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיכום שנת 2023 שומרי הדרך עמותת נתיב בטוח עמותת נתיב בטוח - אכיפה אזרחית בדרכים, באתר "גיידסטאר ישראל" שומרי הדרך - אפליקציות ב-Google Play, באתר play.google.com איתן אלפרט וידידיה פישמן, הלכות לשון הרע, באתר היברובוקס חפץ חיים הלכות רכילות, מהדורת דרשו כלל ט' הערה 18. דיין בבית הדין נתיבות חיים, אם יש איסור מסירה בנהג שעשה תאונת 'פגע וברח', באתר דין - שאל את הרב, ‏2013-09-22 שו"ת יחוה דעת חלק ד, סימן ס
Sunny Afternoon

"Sunny Afternoon" (בעברית: "אחר הצהריים שמשי") הוא שיר שנכתב על ידי ריי דייוויס ובוצע במקור על ידי להקת הקינקס. השיר הופיע מאוחר יותר באלבום Face to Face וכן כשיר הנושא באלבום האוסף שלהם ב-1967. בדומה לשיר "Taxman" של הביטלס, השיר מתייחס למס הפרוגרסיבי של ממשלת הלייבור הבריטית בראשות הרולד וילסון. "Sunny Afternoon" נכתב לראשונה על ידי ריי דייוויס כאשר הוא היה חולה בביתו. דייוויס אמר על מילות השיר "הדרך היחידה שיכולתי לתאר את מה שהרגשתי הייתה באמצעות אריסטוקרט שירד מגדולתו שעשה את עושרו מכסף ישן בניגוד לעושר שאני יצרתי לעצמי." על מנת למנוע מהמאזינים להזדהות עם גיבור השיר, אמר דייוויס "הפכתי אותו לנבל שנלחם בחברתו אחרי לילה של שכרות ואכזריות." השיר שוחרר כסינגל ב-3 ביוני 1966 ונכנס למקום הראשון מצעד הסינגלים הבריטי ב-7 ביולי 1966 ונותר שם במשך שבועיים. השיר גם נכנס למקום הראשון באירלנד ב-14 ביולי 1966. בארצות הברית, הוא נכנס למקום 14 בבילבורד הוט 100 בסתיו 1966. הקליפ של השיר הוא בהשתתפות הלהקה בסביבה קרה ומשולגת. "Sunny Afternoon" ממוקם במקום 200 ברשימת מאתיים השירים הגדולים של שנות השישים של פיצ'פורק השיר נכלל ואף מופיע ככותרת של מחזמר הוסט אנד "Sunny Afternoon". מידע על היצירה "Sunny Afternoon" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Sunny Afternoon" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Sunny Afternoon" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Sunny Afternoon" באתר יוטיוב האתר הרשמי של ריי דייוויס "6 Music - Kinks reunion exclusive". BBC. 4 באוקטובר 2006. נבדק ב-2014-04-06. {{cite web}}: (עזרה) MacDonald 2005, p. 200. Everett 2010, p. 48. "Sunny Afternoon". "Bartley Gorman King of the Gypsies". Maxim. אורכב מ-המקור ב-2010-07-24. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Billboard Hot 100". Billboard. Nielsen Company. 78 (40): 18. 1966. נבדק ב-30 ביוני 2011. {{cite journal}}: (עזרה) "Staff Lists: The 200 Greatest Songs of the 1960s". Pitchfork. 2006-08-14. נבדק ב-2014-04-06.