laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חסוס אולמו

חסוס אולמו לוסאנו (בספרדית: Jesús Olmo Lozano, נולד ב-24 בינואר 1985 בברצלונה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת הבלם. אולמו, שגדל במחלקת הנוער של בברצלונה, בילה במשך רוב הקריירה שלו בקבוצות מהליגה השנייה והשלישית בספרד. אולמו נולד וגדל בברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. בילדותו הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, הקבוצה הבכירה באזור ומהבכירות שבכדורגל בספרד. ב-2004 החל לשחק בברצלונה ג', קבוצת המילואים השנייה של המועדון ושנה לאחר מכן החל לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים הראשית של המועדון, שהייתה אז בליגה השלישית בספרד. ב-20 במאי 2006 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, כשפתח בהרכב במשחק הליגה האחרון לעונה, בו הפסידה ברצלונה 3–1 לאתלטיק בילבאו. ברצלונה זכתה בעונה זו באליפות ספרד, ובזכות ההופעה נרשם התואר לזכותו של אולמו. בקיץ שלאחר מכן השתתף בסבב משחקי הידידות של הקבוצה הבוגרת. ב-7 בינואר 2007 ערך את הופעתו השנייה והאחרונה במדי ברצלונה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק נגד חטאפה, שהסתיים בתוצאת תיקו 1–1. בעונת 2006/2007 ירדה ברצלונה ב' לליגה הרביעית, ולכן הושאל אולמו לראסינג פרול שמהליגה השנייה במהלך עונת 2007/2008. במהלך העונה פתח אולמו דרך קבע בהרכב הקבוצה, אך הוא לא הצליח למנוע את ירידתה לליגה השלישית בסוף העונה. כשתמה השאלתו, שוחרר אולמו מברצלונה, והוא חתם בשורות אלצ'ה, קבוצה נוספת מהליגה השנייה. לאחר שבעונתו הראשונה במועדון זכה לדקות משמעותיות, בעונה השנייה דעך מעמדו, ולכן בקיץ 2010 עזב את הקבוצה וחתם במדי פוארטויאנו שמהליגה השלישית. בפוארטיאנו שיחק במשך עונה בודדת, לפני שעבר לסבאדל הקטלאנית שמהליגה השנייה, שם שיחק במשך שלוש עונות. ב-2014 הצטרף אולמו לראוס דפורטיו, קבוצה קטלאנית נוספת שהייתה באותם ימים בליגה השלישית. בעונת 2015/2016 עזר לקבוצה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הראשון בביתה וכן עברה בהצלחה את פלייאוף ההעפלה. אולמו נשאר עם הקבוצה בליגה השנייה, עד אשר נתקלה בקשיים כלכליים חמורים בעונת 2018/2019. בשל המצב הכלכלי החמור בו הייתה, בינואר 2019 הדיחה התאחדות הכדורגל הספרדית את ראוס ממערכת הליגות בספרד למשך שלוש שנים. זמן קצר לאחר מכן חתם אולמו באלצ'ה פעם נוספת. לקראת עונת 2019/20, חזר אולמו לסבאדל כשהוא מצטרף לשחקני עבר נוספים שחזרו למועדון. ברצלונה אליפות ספרד: 2005/2006 ראוס אליפות הליגה השלישית בספרד - בית 3: 2015/2016 חסוס אולמו, באתר Transfermarkt חסוס אולמו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) חסוס אולמו, באתר Soccerway חסוס אולמו, באתר BDFutbol חסוס אולמו, באתר WorldFootball.net חסוס אולמו, באתר FootballDatabase.eu C. E. Sabadell, Jesús Olmo, nou jugador del @CESabadell!, @CESabadell, ‏2019T5:23 (בקטלאנית)
פיג'ו סוג 36

פיג'ו סוג 36 (בצרפתית: Peugeot Type 36) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "Runabout (car)" (אנ'), 3 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1901–1902. יוצרו 111 יחידות. 3 מושבים (2+1). מנוע קדמי. מנוע הנעה אחורית. מוט היגוי - מימין. 4 גלגלים סימטריים. זמן המתנה ממוצע ללקוח של 10 חודשים לאחר ביצוע ההזמנה. "פיג'ו סוג 36" "פיג'ו סוג 36" "פיג'ו סוג 36" "פיג'ו סוג 36" "פיג'ו סוג 36" "פיג'ו סוג 36" פיג'ו פיג'ו סוג 1 פיג'ו סוג 10 פיג'ו סוג 15 פיג'ו סוג 27 פיג'ו סוג 1525 פיג'ו סוג 156 מדיה וקבצים בנושא פיג'ו סוג 36 בוויקישיתוף Wolfgang Schmarbeck: Alle Peugeot Automobile 1890–1990. Motorbuch-Verlag. Stuttgart 1990. ISBN 3-613-01351-7 דגמי פיג'ו בין השנים 1889-1909 web.archive.org/web/20150128030005 דגמי פיג'ו 1899-1988 / ראו "פיג'ו סוג 36" oldtimer-klassiker.de/peugeot
חלא עליאן

חלא עליאן (באנגלית: Hala Alyan; נולדה בשנת 1986) היא סופרת, משוררת ופסיכולוגית קלינית אמריקאית-פלסטינית המתמחה בטראומה נפשית, התמכרות ופסיכולוגיה בין תרבותית. כתיבתה ושירתה עוסקות בהיבטים של זהות ובהשפעות של גלות ופליטות, בעיקר בקרב הפליטים הפלסטינים. עליאן התפרסמה בזכות רומן ביכוריה, "Salt Houses" שיצא לאור ב־2017. חלא עליאן נולדה בקרבונדייל (אנ'), אילינוי, ב-1986 וגדלה בכווית סיטי, אוקלהומה, טקסס, מיין ובלבנון. היא בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקנית בביירות, תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ודוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת ראטגרס והיא עובדת במשרה חלקית באוניברסיטת ניו יורק במרכז הייעוץ והבריאות. היא ובן זוגה מתגוררים בברוקלין. רומן הביכורים של עליאן, "בתים ממלח" (באנגלית: "salt houses") מספר את סיפורם של ארבעה דורות משפחת יעקוב הפלסטינית שנאלצת לעזוב את ביתה בשכם ב־1967 ומתיישבת בכווית במטרה לבנות חיים חדשים אך גם מכווית הם נאלצים לעזוב שוב והם נודדים בין ביירות, פריז ובוסטון. בספר מתוארות התרחשויות היסטוריות אמיתיות. הספר זכה ב־2018 בפרס דייטון (אנ') לשלום, פרס שניתן לסופרים שכתיבתם נחשבת מקדמת שלום. שיריה של עליאן פורסמו בכתבי עת ומגזינים ספרותיים. "שנות ה-29", אוסף שיריה של עליאן יצא לאור בינואר 2019. 2013 - בפרס הספר הערבי-האמריקאי מהמוזיאון הלאומי הערבי-אמריקאי על שירה. 2018 - פרס דייטון לספרות שלום על ספרה "salt houses". מדיה וקבצים בנושא הלה עליאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלה עליאן חלא עליאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שני שירים מתוך אוסף השירה "שנות ה-29" can I apologize now שיר שפורסם באתר The Adroit Journal Hala Alyan , באתר של Poetry Foundation Salt Houses: A story of Palestinians without Palestine , ביקורת על הספר באתר אל-ג'זירה זוכי פרס דייטון לשלום 2018, Dayton Literary Peace Prize זוכי פרס הספר הערבי-אמריקאי של 2013, באתר של The Arab American National Museum (AANM)
אנטואן ריגודו

אנטואן רוז'ה ריגודו (בצרפתית: Antoine Roger Rigaudeau; נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא כדורסלן עבר צרפתי, אשר היה פעיל בין השנים 1987–2005. לאורך הקריירה זכה בשתי אליפויות היורוליג כשחקן קינדר בולוניה (1998, 2001), ובמדליית כסף באולימפיאדת סידני (2000) כשחקן נבחרת צרפת. בשנת 2015 הונצח בהיכל התהילה של פיב"א. ריגודו החל את קריירת המשחק שלו בגיל 16, כשהצטרף לקבוצת שולה באסקט לקראת עונתה הראשונה בליגה הצרפתית הבכירה. לאחר 8 עונות בשולה עבר בשנת 1995 לפו אורטז, ובעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה לזכייה באליפות הליגה הצרפתית. לקראת עונת 1997/1998 עבר לשחק בקינדר בולוניה מליגת העל האיטלקית. במהלך אותה עונה הרכיב לצד פרדראג דנילוביץ' קו אחורי דומיננטי במיוחד אשר הוביל את בולוניה לזכייתה הראשונה באליפות היורוליג. לאורך העונה קלע ריגודו 15.1 נקודות בממוצע למשחק, ובמשחק גמר היורוליג מול א.א.ק. אתונה הוביל את קלעי קבוצתו עם 14 נקודות, אליהן הוסיף 5 חטיפות. באותה עונה זכה עם בולוניה גם באליפות הליגה האיטלקית, ובעונה העוקבת זכה עמה בגביע האיטלקי. בעונת 2000/2001 הוביל את הקבוצה לצד מאנו ג'ינובילי, רשארד גריפית' ומארקו יאריץ' לזכייה נוספת באליפות היורוליג, עם ממוצע של 13.6 נקודות למשחק. במשחק השני של סדרת הגמר מול טאו ויטוריה התעלה על עצמו ריגודו עם 6 שלשות ו-23 נקודות, וגם במשחק החמישי והמכריע הוביל את קלעי קבוצתו על 18 נקודות. באותה עונה השלימה בולוניה "כתר משולש" לאחר שזכתה גם באליפות איטליה ובגביע האיטלקי. בינואר 2003, לאחר כ-5 עונות וחצי בבולוניה, חתם ריגודו על חוזה בדאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA. לאחר 11 משחקים בקבוצה, בהם קלע 1.5 נקודות בממוצע למשחק ב-22.9% קליעה מהשדה, נשלח בטרייד לגולדן סטייט ווריורס אשר מיד ניפתה אותו מסגל הקבוצה. בעונות 2003–2005 שיחק עבור ולנסיה באסקט מליגת העל הספרדית. בשנת 2005 פרש ריגודו ממשחק, בגיל 33 בלבד, בשל פציעה בברכו. בין השנים 1991–2005 היה ריגודו חבר בנבחרת צרפת בכדורסל, והשתתף כשחקנה בשישה טורנירי אליפות אירופה בכדורסל, ובאולימפיאדת סידני (2000). בטורניר האולימפי בסידני קלע ריגודו 12.6 נקודות בממוצע למשחק והוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף לאחר שהפסידה לארצות הברית בגמר הטורניר. בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 2005, אשר היה האחרון שלו בנבחרת, זכתה צרפת במדליית הארד. ביוני 2015 מונה ריגודו למאמן קבוצת פריז לבלואה מליגת העל הצרפתית, אך לאחר 15 משחקים בלבד התפטר מתפקידו. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) אנטואן ריגודו, באתר היכל התהילה של פיב"א סטטיסטיקות הקבוצה בעונת 1997/1998, באתר פיב"א אירופה סטטיסטיקות משחק הגמר, באתר פיב"א אירופה, 23 באפריל 1998 סטטיסטיקות המשחק השני בסדרה, באתר היורוליג, 19 באפריל 2001 סטטיסטיקות המשחק החמישי בסדרה, באתר היורוליג, 10 במאי 2001 נבחרת צרפת באולימפיאדת סידני, באתר פיב"א נבחרת צרפת ביורובאסקט 2000, באתר פיב"א
דונלד קסלר

דונלד קסלר (נולד ב-1940) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי ומדען נאס"א לשעבר וידוע בשל מחקריו בנושא פסולת חלל. קסלר עבד במסגרת מרכז החלל ג'ונסון ביוסטון שבטקסס, בפרויקט סביבתי אותו ניהלה נאס"א. במסגרת עבודתו חקר את מה שידוע כיום כ"פסולת חלל". הנחת העבודה הייתה כי מדובר בכדור שלג: התנגשויות בין פסולת החלל הופכות להיות יותר ויותר סבירות ככל שצפיפות פסולת החלל מתגברת במסלול סביב כדור הארץ, וכי התנגשות פסולת יוצרת כמות גדולה יותר של פסולת נוספת, ובהמשך עשוי לגרום להתנגשויות נוספות, בתהליך שנקרא לאחר מכן סינדרום קסלר (אנ'). קסלר פרסם לראשונה את רעיונותיו ב-1978, במאמר אקדמי שכותרתו "תדר התנגשות של לוויינים מלאכותיים: יצירת חגורת פסולת". נאס"א מינתה אותו לראש התוכנית לחקר הבעיה ויצירת הנחיות להאט את הצטברות פסולת החלל. קסלר פרש מנאס"א ב-1996. עם זאת, הוא ממשיך להיות פעיל בתחום ניטור פסולת החלל, הערכת הכמויות ודרכים לטיפול. בשנת 2009, העביר מסמך לכנס הבינלאומי הראשון על הסרת פסולת מסלולית בארלינגטון, וירג'יניה, בחסות נאס"א ו-DARPA. בשנת 2011, הוא היה יועץ מרכזי ביצירת סרט IMAX החינוכי "Space Junk 3D" וכן שימש כיושב ראש המועצה הלאומית למחקר של ארצות הברית בנושא הפסולת של נאס"א. בשנת 2013 מסר הרצאה מיוחדת בטוקיו לסימפוזיון הבינלאומי השני בנושא פיתוח חלל ושימוש בר קיימא עבור האנושות, בחסות פורום החלל היפני. בשנת 2017 קסלר נאם בנאום המרכזי בכנס האירופאי השביעי על פסולת החלל. קסלר זכה בפרסים ותארים רבים בזכות עבודתו פורצת הדרך והמפורסם שבהם, בשנת 2010 זכה בפרס ה-Dirk Brower בזכות עבודתו (שהוכרזה גם כעבודת המאה) בנושא חקר תנועת גופים מלאכותיים בחלל החיצון על שמו נקרא כוכב לכת המינורי 11267 Donaldkessler שהתגלה בשנת 1981, והשם ניתן ב-2007. Broad, William J. (17 במאי 1994), "Fragmenting Space Debris Could Put Satellites at Risk", הניו יורק טיימס {{citation}}: (עזרה). Donald J. Kessler and Burton G. Cour-Palais (1978). "Collision Frequency of Artificial Satellites: The Creation of a Debris Belt". Journal of Geophysical Research. 83: 2637–2646. Bibcode:1978JGR....83.2637K. doi:10.1029/JA083iA06p02637. Orbital Debris Consultant, meteor.uwo.ca Donald J. Kessler and Burton G. Cour-Palais (1978). "Collision Frequency of Artificial Satellites: The Creation of a Debris Belt". Journal of Geophysical Research. 83: 2637–2646. Bibcode:1978JGR....83.2637K. doi:10.1029/JA083iA06p02637.</ref "11267 Donaldkessler (1981 UE28)". Minor Planet Center. נבדק ב-23 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)
טובי לאונרד מור

טובי לאונרד מור (באנגלית: Toby Leonard Moore; נולד ב-26 באפריל 1981) הוא שחקן אוסטרלי, המוכר בעיקר מהופעותיו בתפקיד ויקטור בסרט "ג'ון וויק" (2014), בדמות ג'יימס וסלי בסדרה של נטפליקס "דרדוויל" (2015), ובתפקיד בריאן קונרטי בסדרה של רשת שואוטיים "מיליארדים" (2016–היום). מור נולד בסידני ב-1981. בגיל 11 עבר עם משפחתו להובארט שבטסמניה, שם למד בסנט וירג'יל קולג'. הוא בנה של השחקנית והמדבבת רובין מור. מגיל צעיר רצה להיות שחקן והופיע בתיאטרון בהובארט. בהמשך למד במכון הלאומי לאמנות הדרמה (NIDA) בסידני. בקולנוע הופיע מור בתחילה בדיבוב באנגלית של סרטים בסינית. ב-2009 לוהק לתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של ג'וס וידון. ב-2010 הופיע במיני-סדרה "הפסיפיק" על תקופת מלחמת העולם השנייה. ב-2015 גילם את ג'יימס וסלי, יד ימינו וחברו הטוב של וילסון פיסק, בסדרה "דרדוויל". ב-2016 החל מור לשחק בתפקיד התובע בריאן קונרטי בסדרת הטלוויזיה "מיליארדים". מור נשוי לשחקנית האוסטרלית מישל ורגרה מור, והם חיים בעיר ניו יורק. טובי לאונרד מור, ברשת החברתית פייסבוק טובי לאונרד מור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טובי לאונרד מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טובי לאונרד מור, באתר AllMovie (באנגלית) טובי לאונרד מור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Ayelet Zurer, Bob Gunton, Toby Leonard Moore & Vondie Curtis Hall Joins Marvel's Daredevil For Netflix". Marvel.com. נבדק ב-5 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) SCHERSTUHL, ALAN. "Marvel's Daredevil, on Netflix, Plods Promisingly Toward Comic-Book Glory". Houston Press. נבדק ב-5 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Siegel, Lucas. "NYCC 2014: Marvel's DAREDEVIL on Netflix Panel LIVE! Rosario Dawson is CLAIRE TEMPLE, More". Newsarama. נבדק ב-5 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "TasWeekend: Devil in disguise". The Mercury. 18 במאי 2015. נבדק ב-28 בספטמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Lee, Ben. "Showtime's Billions adds Kerry Condon and Toby Leonard Moore". Digital Spy. נבדק ב-5 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Next big things". The Sydney Morning Herald. 2 בדצמבר 2012. נבדק ב-29 בספטמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה)
אורי שאלתיאל

אורי שאלתיאל (נולד ב-1970) הוא עיתונאי ועורך ישראלי. שאלתיאל נולד בירושלים, בנם של העיתונאית והקריינית כרמית גיא ופרופ' אלי שאלתיאל. שאלתיאל החל את הקריירה העיתונאית שלו בתחילת שנות ה-90, במדור הספורט של היומון "חדשות". בשנת 1999 היה ממקימי שבועון הכדורגל "ראשון". בשנים 2004–2005 שימש כעורך השבועון הירושלמי "כל העיר". בראשית 2006 מונה לעורכו של המקומון התל אביבי "העיר". בשנת 2010 עזב שאלתיאל את "העיר", ומונה לתפקיד העורך הראשי הראשון של מגזין התרבות החדש "טיים אאוט ירושלים", המהדורה ירושלמית של Time Out תל אביב. במאי 2011, כשנה לאחר פרסום הגיליון הראשון, הודיע יובל סיגלר, בעלי העיתון ומוציאו לאור, על סגירת המהדורה הירושלמית בשל חוסר כדאיות כלכלית. שאלתיאל אב לשלושה ילדים. ענת באלינט, איתן מרקוביץ' מונה לעורך "העיר", באתר הארץ, 18 ביולי 2004 בועז גריילסמר, מינויים חדשים ברשת המקומונים של שוקן: אורי שאלתיאל - עורך "העיר"; אלעד ליפשיץ מונה לתפקיד עורך "כל העיר", באתר הארץ, 31 באוקטובר 2005 איתמר ב"ז, השבועון "טיים אאוט ירושלים" יפסיק את פעילותו והמערכת העיתונאית תפורק, באתר העין השביעית, 25 במאי 2011
טיפוס בחבל

טיפוס בחבל הוא ספורט בו המשתתפים צריכים לטפס על חבל התלוי אנכית באמצעות ידיהם בלבד. תחרויות טיפוס בחבל נערכות על ידי כוחות משטרה וכיבוי אש ברחבי העולם, וכן ענף ספורט זה זוכה לעניין מחודש בצרפת שם נערכות תחרויות בקניונים ובמרכזי קניות. הענף פופולרי במיוחד בצ'כיה וחובבי הספורט מקיימים אליפויות מקומיות וארציות משנת 1993. עד לאולימפיאדת 1932 (כולל) ענף הטיפוס בחבל נכלל כחלק מתחרויות האתלטיקה האולימפיים. בארצות הברית נערכו אליפויות טיפוס בחבל שאורכו נע מ-6 ועד 7.5 מטרים וקוטרו כ-3.8 סנטימטרים. התחרויות נערכו על ידי איגוד האתלטים החובבים ועל ידי ה-NCAA עד לתחילת שנות השישים ומאז בוטלו. במשחקים אולימפיים שנערכו בארצות הברית המתחרים טיפסו על חבל באורך 7.62 מטרים (25 רגל), ואילו במשחקים האולימפיים באירופה אורך החבל נקבל ל-8 מטרים (26.3 רגל). כמעט בכל התחרויות, המדד לניצחון היה הטיפוס לראש החבל בזמן הקצר ביותר, המתחרים היו מתחילים את הטיפוס ממנח של ישיבה וטיפסו על החבל רק באמצעות הידיים והזרועות. הותר לספורטאים לבעוט ברגליים כדי להשיג תנופה. באולימפיאדת אתונה הראשונה בעת החדשה המתחרים נמדדו לא רק לפי משך זמן הטיפוס אלא גם לפי טכניקת הטיפוס שלהם (למשל אחיזת החבל בשתי הידיים והנפת הגוף במאונך לחבל הוסיפה לדרגת הקושי). בכל התחרויות האולימפיות האחרות עד לשנת 1932 הניצחון בטיפוס בחבל נקבע אך ורק לפי זמן הטיפוס. בראש החבל הותקן מעין טמבורין בתוך תושבת ובו המטפס נגע בהגיעו לפסגה. מספר מודדים עמדו עם שעוני עצר ומדדו את זמן הטיפוס לכל אתלט ובסופו של דבר היה מתבצע ממוצע. עם השנים, פותחו אמצעי מדידה אלקטרוניים למדידת הטיפוס בחבל ואתלטים שונים חשבו שיש להוסיף אותו לתחום מקצועות השדה והמסלול ולא לתחום האתלטיקה הקלה. שיא העולם בטיפוס בחבל שאורכו 20 רגל (כ-6 מטר) הוא 2.8 שניות, שיא שהושג על ידי דון פרי מארצות הברית בשנות החמישים. לפי ספר השיאים של גינס נקבע שיא טיפוס בחבל לפי החוקים לעיל: למטפס יש 60 שניות לעלות שוב ושוב על החבל, אורך החבל הוא 5 מטרים והטיפוס מתחיל מתנוחה של ישיבה. את השעון מאפסים כאשר המטפס יורד בחבל וסוכמים יחד את כל זמני העלייה עד למקסימום של 60 שניות. לפי שיטה זו השיא בטיפוס בחבל נקבע על ידי מרקוס בונדי ב-31 בינואר 2010 שהצליח לטפס 27.8 מטרים או 5.5 עליות חבל ב-60 שניות. בטיפוס בחבל באורך 20 מטרים נקבע שיא בשנת 2007 בליון שבצרפת על ידי אלש נובאק מצ'כיה, הוא טיפס על החבל ב-25.85 שניות. בטיפוס בחבל באורך 14 מטרים נקבע שיא בשנת 2010 גם על ידי אלש נובאק מצ'כיה, את הטיפוס השלים ב-14.03 שניות. אלש נובאק אף קבע שיא בטיפוס בחבל באורך 8 מטרים - 4.87 שניות. התעמלות חבל (אקרובטיקה) מדיה וקבצים בנושא טיפוס בחבל בוויקישיתוף טיפוס בחבל - היסטוריה ומדדים
כח המחץ (סרט, 1987)

כח המחץ (באנגלית: G.I. Joe: The Movie) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1987 אשר הופק כספין אוף לסדרת אנימציה כח המחץ אשר מבוססת על ליין צעצועים של הסברו. הסרט הופק על ידי חברת Sunbow וחברת Marvel Productions, בעוד שהאנימציה עצמה הופקה ביפן על ידי אולפני טואי אנימציה. הסרט נוצר בשיא הפופולריות של סדרת האנימציה "כח המחץ" והוא נועד לצאת לאקרנים זמן קצר לפני הסרט "רובוטריקים: הסרט". עם זאת, בתחילה חל עיקוב בלתי צפוי בהפקה של הסרט ובשל כך הסרט של הרובוטריקים יצא לאקרנים קודם. בהמשך, משום שהסרט של הרובוטריקים ו"פוני הקטן: הסרט" שגם מחברת הצעצועים "הסברו" נכשלו בקולנוע הסרט הופץ ישירות לווידאו, ובהמשך הסרט פוצל גם למיני-סדרה בת חמישה פרקים אשר שודרה יחד עם סדרת האנימציה. האנימציה של שיר הפתיחה הארוך קוצרה והוא הפך בעברית לשיר הפתיחה של הסדרה בהמשך, בביצועו של עמי מנדלמן. בשיר הפתיחה רואים את כח קוברה תוקף את פסל החירות וכח המחץ מגנים עליו. ארגון קוברה מתכנן הפעם להשתלט על העולם באמצעות נבגים קטלניים אותם הוא מתכנן לשחרר אל תוך האטמוספירה של כדור הארץ. על מנת לבצע זאת, ארגון קוברה חייב להשיג משדר אנרגיה מיוחד וכוח המחץ מנסה למנוע ממנו להוציא את תוכניתו הזדונית לפועל. כח המחץ "כח המחץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כח המחץ", באתר AllMovie (באנגלית) "כח המחץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כח המחץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סַמַרַה סמרה – עיר ברוסיה סמרה (נהר) – נהר ברוסיה, יובל שמאלי של נהר הוולגה סאמרא – עיר בעיראק תרבות סאמרא – תרבות ארכאולוגית מהתקופה הנאוליתית מחוז סמרה – מחוז ברוסיה לאדה סמרה – דגם מכונית של חברת לאדה צסק"א סמרה (כדורסל) – קבוצת כדורסל מהעיר סמרה קריליה סובטוב סמרה – קבוצת כדורגל מהעיר סמרה קרסניה קריליה סמרה – קבוצת כדורסל מהעיר סמרה סֶמֶרֶה סמרה (כפר) – כפר בהונגריה ברטלן סמרה (אנ') – פוליטיקאי הונגרי, כיהן כראש ממשלת הונגריה שאמו סמרה – סופר, פילוסוף ואסתטיקן יהודי-הונגרי ראו גם סמארה
סיימון בוליבר באקנר

סיימון בוליבר באקאנר (באנגלית: Simon Bolivar Buckner;‏ 1 באפריל 1823 – 8 בינואר 1914) היה חייל בצבא ארצות הברית ולימים פוליטיקאי אמריקאי, אשר לחם במלחמת ארצות הברית–מקסיקו ולאחר מכן שירת בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. לימים גם נבחר למושל קנטקי ה-30. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט-פוינט, עבד באקנר כמדריך באותה אקדמיה. הוא לקח הפסקה מלימוד באקדמיה על מנת להילחם במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, בה נלחם בקרבות חשובים רבים. הוא פרש מהצבא בשנת 1855 לטובת ניהול עסק הנדל"ן של אביו החורג בשיקגו, אילינוי. הוא חזר למדינת קנטקי בה נולד בשנת 1857 וב-1861 מונה לאדמיניסטרטור על ידי המושל ברייה מגאופין. בתפקיד זה, הוא ניסה לכפות על קנטקי עמדה נייטרלית במלחמת האזרחים האמריקנית בימיה הראשונים של המלחמה. כאשר הנייטרליות הופרה, הסכים בקאנר להצעת הצבא הקונפדרטי למינויו לתפקיד צבאי בכיר, ודחה הצעה דומה שקיבל מצבא האיחוד. ב-1862 הסכים לדרישת מפקד כוחות צבא האיחוד באזור קנטקי, יוליסס ס. גרנט, לכניעה ללא תנאים בקרב מבצר דונלסון, בכך בעצם הפך לגנרל הקונפדרטי הראשון שנכנע במלחמה. הוא בילה את חמשת החודשים הבאים כשבוי. לאחר שחרורו, לקח חלק בניסיון הכיבוש הכושל של קנטקי תחת פיקודו של הגנרל הקונפדרטי בקרסטון בראגס, ולקראת סוף המלחמה מונה לראש המטה של הגנרל אדמונד קירבי סמית' בחזית הטרנס מיסיסיפית. בשנים שלאחר המלחמה החל באקנר לפעול במישור הפוליטי ובשנת 1887 הוא נבחר למושל מדינת קנטקי. זה היה ניסיונו השני לריצה לתפקיד לאחר הפסד מספר שנים קודם לכן. כהונתו הייתה נגועה בסכסוכים אלימים באזורים המזרחיים של המדינה, כך למשל סכסוך הטפילד-מק'קוי ומלחמת מחוז רואן קרו בתקופת שלטונו כמושל. ממשלו זועזע בסקנדל פוליטי כאשר בשנת 1888 גזברו ג'יימס טייט נעלם עם כ-250,000$ כספי ממשל. כמושל היה ידוע בהטלת וטו על חקיקות למיניהן של לוביסטים. בישיבות קבינט בשנת 1888 בלבד הוא הוציא יותר וטו מאשר עשרת קודמיו בתפקיד ביחד. ב-1895 הוא נכשל בניסיונו להיכנס לסנאט. בשנה שלאחר מכן הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית או "הדמוקרטים המוזהבים", קבוצה קטנה יחסית של חברים מהמפלגה הדמוקרטית בארצות הברית אשר העדיפו מדיניות של תקן זהב מאשר מדיניות 'כסף חופשי' בה בחרו לתמוך רוב הדמוקרטים. הוא היה מועמדם של 'המוזהבים' לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית בבחירות 1896, אך הצליח להשיג רק קצת יותר מאחוז אחד מכלל הקולות, יחד עם באקנר על פתק הבחירות של ה'דמוקרטים המוזהבים' הופיע גם המועמד ג'ון. מ. פאלמר. לאחר הכישלון בבחירות אלו באקנר מעולם יותר לא ניסה את מזלו בפוליטיקה והוא נפטר ב-8 בינואר 1914. מדיה וקבצים בנושא סיימון בוליבר באקנר בוויקישיתוף סיימון בוליבר באקנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סיימון בוליבר באקנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הטורף (סרט, 1987)

הטורף (באנגלית: Predator) הוא סרט מדע בדיוני ופעולה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של ג'ון מקטירנן. זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי הטורף. תקציב הסרט עמד על כ-15 מיליון דולרים. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-12 ביוני 1987, שם הוא הרוויח 98,735,548 דולרים. בעקבות הצלחת הסרט הופקו לאורך השנים שלושה סרטי המשך לסרט זה. צוות כוחות מיוחדים בראשותו של מייג'ור אלן (דאץ') שייפר (ארנולד שוורצנגר) נשלח לג'ונגלים של גואטמלה על מנת לחלץ בכיר ממשלתי שמסוקו הופל. כאשר הם נוחתים הם מוצאים את המסוק על עץ, ומבינים שהופל באמצעות טיל מתקדם, אשר לא שייך למורדים. דאץ' וחייליו מתקיפים את מחנה המורדים והורגים את כל יושביו, ותופסים שבויה בשם אנה. במהלך חזרתם למסוק שיחזירם לארצות הברית, יצור מסתורי מחסל את כל אנשי הצוות בזה אחר זה, עד שדאץ' ואנה נשארים לבדם. כאשר דאץ' נכנס לביצה ורואה שהיצור לא תוקף אותו, הוא מבין שראייתו מבוססת על חום, ובגלל הבוץ שכיסה אותו היצור לא ראה אותו. דאץ' מכין מלכודות שונות ביער ללכידת היצור ולבסוף מצליח לפצוע אותו. לאחר מכן היצור מוריד את קסדתו ומתגלה כחייזר, ומשמיד את עצמו באמצעות פצצה גרעינית, אך דאץ' מצליח להימלט למסוק ביחד עם אנה ולהינצל. "הטורף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הטורף", באתר נטפליקס "הטורף", באתר AllMovie (באנגלית) "הטורף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הטורף", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הטורף", באתר Metacritic (באנגלית) "הטורף", באתר אידיבי "הטורף", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הטורף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכס האסקל

רכס האסקל (באנגלית: Haskell Ridge) הוא רכס סלעי בהרי דרווין שבאנטארקטיקה. רכס האסקל ממוקם 4 קילומטרים ממערב לרכס קולוסיאום. הרכס מופה לראשונה על ידי משלחת החקר של אוניברסיטת ויקטוריה מוולינגטון שבניו זילנד. המשלחת חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1963–1962. הרכס נקרא על שמו של ט. ר. האסקל (T.R. Haskell), חבר משלחת החקר של אוניברסיטת ויקטוריה. • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 298 רכס האסקל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR תרשים הנוף הנשקף מפסגת האסקל באתר peakvisor תצלום לוויין של אזור רכס האסקל מידע גאוגרפי והיסטורי
אאובסילאוס

אאובסילאוס (שם מדעי: Eobasileus; מילולית: "מלך-שחר מכותר") הוא סוג נכחד של יונק גדול בן לסדרת הדינוצרטים שחי בתקופת האאוקן שחי לפני 48-42.9 מיליון שנה באמריקה הצפונית. בתוך סוג זה נכלל מין אחד - Eobasileus cornutus, שהתגלה ב-1872 ותואר בידי החוקר המפורסם אדוארד קופ. יונק קדום זה היה הגדול שבבני סדרתו והוא הגיע לאורך 4 מטרים, לגובה 2.1 מטר בכתפיו ולמשקל של מעל 4 טונות, גדול מכל קרנף או יונק צפון אמריקני. כמו לקרובו היואינטתריום במראה הגולגולת שלו הזכיר קרנף אך לא היה קרוב אמיתי. הגולגולת הייתה בעלת 3 רכסי קרניים דומים לקרני ג'ירף שבלטו ממצחו, מעל חלל העיניים וגם מעל החוטם כמו קרנף. ייתכן שהם צופו בעור קשה. הלסתות של האאובסילאוס היו בעלי ניבים ארוכים שבלטו מבחוץ ואולי נועדו לעזור ליצור להילחם עם יריבים או נגד טורפים. למרות מראהו המאיים הוא היה אוכל צמחים איטי בעל מוח קטן שרעה בערבות ומספר חוקרים סוברים שהיה בעל אורח חיים אמפיבי. כנראה שהוא נכחד עם התייבשות סביבתו הלחה. גולגולת האאובסילאוס אאובסילאוס לצד קרובו היואינטתריום מדיה וקבצים בנושא אאובסילאוס בוויקישיתוף אאובסילאוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אאובסילאוס, באתר GBIF (באנגלית)