laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קולורדו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות קולורדו – מדינה במערב ארצות הברית קולורדו (נהר) – נהר בדרום-מערב ארצות הברית וצפון-מערב מקסיקו קולורדו הקטן – נהר הזורם במדינת אריזונה שבארצות הברית, ונשפך לנהר קולורדו קולורדו (נהר בארגנטינה) – נהר בפטגוניה אחרים קולורדו ראפידס – קבוצת כדורגל מדנוור שבקולורדו קולורדו רוקיס – קבוצת בייסבול אמריקאית מדנוור שבקולורדו קולורדו (אוניית מעפילים) – ספינת מעפילים של ארגון ההגנה בשנים 1938–1939 שברולט קולורדו – טנדר מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר מיוצר ב-ארצות הברית, ברזיל ותאילנד
ריקי-טיקי-טאבי

ריקי-טיקי-טאבי (באנגלית: Rikki-Tikki-Tavi) הוא סיפור מאת רודיארד קיפלינג שנכלל באסופת הסיפורים המפורסמת שלו, ספר הג'ונגל, שראתה אור בשנת 1894. הסיפור קרוי על שמו של בן-נמיות עז-רוח ובקורותיו הסיפור עוסק. הסיפור אהוב במיוחד על מעריצי כתבי קיפלינג, נודע בנימתו הרצינית והמבעיתה וחורג מהנוסחה הרגילה של גיבור-מביס-נבל בין היתר בשל סגנונו הפרוזאי הגבוה והשירים על הגיבור. הסיפור הופיע פעמים רבות באנתולוגיות בנפרד מהאוסף המקורי ואף יצא לאור כספר בפני עצמו. הסיפור זכה לעיבוד לסרט אנימציה קצר שיצר האנימטור צ'אק ג'ונס בשנת 1975 בקריינותו של אורסון וולס - ריקי-טיקי-טאבי. באותה השנה הסיפור עובד גם לסרט אנימציה קצר בברית המועצות, בשינויים קלים בהתאם לתקינות הפוליטית הסובייטית. משפחה אנגלית שעברה לבונגלו בקנטון סוגאולי הבריטית במדינת ביהר שבהודו, מצילה בן-נמיות צעיר שכמעט טבע למוות בסערה, ומחליטה לגדלו כחיית מחמד. הם קוראים לו ריקי-טיקי, וכשהוא מתאושש וצובר כוחות מחודשים הוא מתחיל להסתובב ברחבי האחוזה ועד מהרה מתעמת עם זוג נחשי קוברת המשקפיים מאיימים וקטלניים, נאג (המילה ההינדית לקוברה) ובת-זוגו הנוראה ממנו נאגאינה, שמשלו בכיפה בגן לפני שהבית אוכלס. לאחר מפגשו הראשון בקוברות, נאלץ ריקי להילחם לראשונה בנחש חולות זעיר (קרייט), המסכן את הנער טדי. אף שריקי צעיר וחסר ניסיון, ואילו הנחש מסוכן מהקוברות בשל קוטנו וארסו, מצליח ריקי לגבור עליו ולהורגו. במקביל, חוששת נאגאינה לשלום צאצאיה העומדים לבקוע מביציהם, ביודעה שמשמעות נוכחותה של נמייה בוגרת באזור היא מוות לה ולמשפחתה. היא דוחקת בנאג להרוג את המשפחה כדי לרוקן את הבית מיושביו ולאלץ את ריקי לחפש מקום מגורים אחר. היא מזכירה לו שהביצים תבקענה בקרוב והצאצאים יזדקקו למרחב מחיה שלו. נאג מסתנן אל תוך הבית באישון ליל ומציב בשירותים מארב לאבי המשפחה שצפוי להיכנס לפנות בוקר. ריקי מתנפל עליו מאחור ונאחז בשיניו בחלקו האחורי של צווארו של נאג מבלי להרפות בעת שהאחרון משתולל ומקים מהומה בשירותים, המעירה את אבי המשפחה שבוצעו לשניים בירי רובה ציד וכמעט פוגע גם בריקי. נאג מושלך לערימת האשפה שם נאגאינה מתאבלת עליו ונשבעת לנקום את דמו. ריקי, ער לאיום הנשקף ממנה, מגייס לעזרתו ציפור שיר על מנת שתסיח את דעתה של נאגאינה מביציה ותרחיק אותה מהן בעת שהוא יתור אחריהן להשמידן. הפעולה מצליחה וריקי משמיד את רוב הביצים, אך נאגאינה נתקלת במשפחה הסועדת ארוחת ערב בגינה ומאיימת להכיש למוות את הנער. ריקי מוזעק, חש למקום עם ביצת נחש האחרונה שנותרה ומתגרה בנאגאינה באומרו כי הוא הרג את נאג ולא אבי המשפחה, ובכך מסיח את דעתה ומאפשר לאבי המשפחה להרחיק את בנו מהסכנה. נאגאינה חוטפת את הביצה ופותחת במנוסה אל עבר מחילתה בעוד ריקי דולק בעקבותיה ונכנס גם הוא אל המחילה. הקרב התת-קרקעי אינו מתואר בסיפור אך לאחר שהות ארוכה, ריקי יוצא מהמחילה מנצח לאחר שקטל את נאגאינה. ריקי מעביר את שארית חייו בהגנו על חצר המשפחה אליה אף נחש אינו מעז להתקרב עוד. מדיה וקבצים בנושא ריקי-טיקי-טאבי בוויקישיתוף
AWG

האם התכוונתם ל... מערך מוליכי גל (Arrayed Waveguide Grating) AWG‏ (American Wire Gauge) – תקן לקוטר של תיילים, בשימוש בעיקר בתעשיית החשמל והאלקטרוניקה
שיא השעה

באופניים, שיא השעה הוא השיא המציין את המרחק הגדול ביותר שניתן לרכוב במשך שעה. קיימים מספר שיאים הנקראים שיא השעה, כיוון שמספר מסוגי האופניים שנעשה בהם שימוש לקביעת השיא אינם עונים להגדרת איגוד האופניים הבינלאומי לאופניים. שיא השעה הראשון נקבע על ידי פרנק דודס, כשהוא משתמש באופניים מסוג פני - פרטינג (ראו תמונה למטה). דודס קבע את השיא על 26.508 ק"מ. שיא השעה הראשון לנשים נקבע על ידי הרוכבת הרוסיה תמרה נוביקובה ב-1955, 38.473 ק"מ. השיא המפורסם ביותר לגברים נקבע על ידי הרוכב הבלגי אדי מרקס בשנת 1972, 49.431 ק"מ, והחזיק מעמד 12 שנה בטרם נשבר. השיא המפורסם ביותר לנשים נקבע על ידי הרוכבת ההולנדית לאונטין ואן מורסל ב-2003, 46.065 ק"מ. בעולם הרכיבה המקצוענית זוכה מחזיק שיא השעה לכבוד רב. ניסיונות לשבירת שיא השעה נעשים בולודרום על אופני מסלול, ובדרך כלל בגובה רב, על מנת ליהנות מהתנגדות מופחתת של אוויר (כיוון שבגובה רב האוויר דליל יותר). בדרך כלל נעשים ניסיונות לשבירת השיא על ידי רוכבי אופניים מתחום הכביש, לרוב בשלהי הקריירה שלהם. כך עשו מיגל אינדוראין, פרנצ'סקו מוזר, כריס בורדמן, ובנשים קיטי ואן אוסטן-הייג', ז'ני לונגו ולאונטין ואן מורסל. מרקס אמר כי "שבירת השיא הייתה הרכיבה הקשה ביותר בחיי". בעת שבירת שיאו של מרקס, שנעשתה על ידי פרנצ'סקו מוזר, נעשה שימוש לראשונה בגלגלי דיסק קרבון, המעניקים יתרון אווירודינמי. מוזר עשה גם שימוש בעירוי דם, דבר שהיה מותר אז, וכיום הוא אסור. בשנים 1993 ו-1994, גריים אוברי, רוכב אופניים סקוטי, שבר את השיא פעמיים כשהוא רוכב כשידיו מתחת לחזהו. בשנת 1996 נקבע שיא נוסף על ידי כריס בורדמן, רוכב בריטי, כשהוא רוכב בתנוחה אירודינמית יותר, כשידיו מופנות לחזית כמו סופרמן. באותה השנה נשבר גם שיא הנשים, על ידי ז'ני לונגו, רוכבת צרפתייה, באותה תנוחת "סופרמן" אירודינמית. לאחר הישגים אלה, ועם התפתחות האירודינמיקה החלו מופיעים עיצובים חדשים והחל ניטש ויכוח בסוגיה האם אלו אופניים כלל. איגוד האופניים הבינלאומי פסק כי יהיו שני שיאים: שיא השעה ולצורך קביעתו יעשה שימוש באופניים הדומים מבחינה עיצובית לאופניו של מרקס. המאמץ האנושי המיטבי יציין את שיא המרחק ברכיבה של שעה בכל עיצוב שהוא. בשיא השעה לנשים של ה-UCI מחזיקה אלן ואן דייק (הולנד הולנד), 49.254 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-23 במאי 2022). בשיא המאמץ האנושי המיטבי לנשים מחזיקה אלן ואן דייק (הולנד הולנד), 49.254 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-23 במאי 2022). cשיא IHPVA/WHPVA (איגוד עולמי ובינלאומי לרכבים המונעים בכוח אדם) לנשים מחזיקה ברברה בואטוה: 84.020 ק"מ. בשיא השעה לגברים של ה-UCI מחזיק פיליפו גאנה (איטליה איטליה), 56.792 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-8 באוקטובר 2022). בשיא המאמץ האנושי המיטבי לגברים מחזיק פיליפו גאנה (איטליה איטליה), 56.792 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-8 באוקטובר 2022). בשיא IHPVA/WHPVA (איגוד עולמי ובינלאומי לרכבים המונעים בכוח אדם) לגברים מחזיק פרנצסקו רוסו: 92.432 ק"מ. גרהאם אוברי, בתנוחה בעזרתה שבר את שיא השעה של מוזר. האופניים בהם נקבע שיא השעה הראשון. שיא יסוד בישראל נקבע ב-30 ביוני 2023, על ידי רועי מזרחי בוולודרום סילבן אדמס - מרחק של 43.567 קילומטרים. מדיה וקבצים בנושא שיא השעה בוויקישיתוף Filippo Ganna breaks the UCI Hour Record timed by Tissot, אתר איגוד האופניים הבינלאומי, 8 באוקטובר 2022 בתמונה העשירית ניתן לראות את תנוחת הסופרמן, בתמונה ה 16 ניתן לראות את הסופרבייק של לוטוס, דוגמה לעיצוב מיוחד שלא אושר על ידי האיגוד ברכות לרועי מזרחי ממועדון x-team, שיאן ישראל הראשון ברכיבת שעה., הודעה בפייסבוק של איגוד האופניים בישראל, 30 ביוני 2023
הפארק הלאומי סרה דה קפיברה

הפארק הלאומי סרה דה קפיברה (פורטוגזית: Parque Nacional Serra da Capivara) שוכן במדינת פיאאוי שבצפון-מזרח ברזיל. הפארק הוקם ב-1979 על מנת להגן על השרידים הפרהיסטוריים וציורי הסלע השוכנים בו, והוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1991. הפארק משתרע על פני שטח של כ-1,300 קילומטרים רבועים, ויש בו ריכוז גדול של חוות פרהיסטוריות קטנות. אזור סרה דה קפיברה מאופיין בשקע הגאולוגי של נהר סאו פרנסיסקו. בפארק יש רצועת צוקים המתנשאים לגובה של עד 270 מטרים, ואורכה הוא כ-180 קילומטרים. הרצועה חוצצת בין מישור בחלק הדרום-מזרחי של הפארק, לבין מסיבים בחלקו הצפון-מזרחי. באזור ההררי של הפארק נוצרו מערות ועמקים רבים כתוצאה מתהליכי בליה. האזור הוא גם אגן ניקוז עבור מספר נהרות. לאזור יש חשיבות כמייצג של צמחיית הקאאטינגה המאפיינת את צפון-מזרח ברזיל. הצמחייה בפארק מורכבת בעיקר ממרבדי שיחים נרחבים, וכוללת מספר עצים חסיני יובש וקסרופיטיים. ישנם אזורים בודדים, בעיקר בקניונים העמוקים השומרים על לחותם גם בקיץ, שבהם גדלים שרידים של יערות הגשם שאכלסו את האזור לפני אלפי שנים. הפאונה של אזורי השיחים דלילה מאוד, אך על המינים שניתן למצוא בה נמנים זאב היער והאוצלוט. המאובנים שהתגלו באזור מתוארכים לתקופה שלפני 15,000 שנים. המדענים משערים כי האזור היה מיושב על ידי התושבים הקדומים של יבשת אמריקה. באתר הארכאולוגי פדרה פוראדה, השוכן בתוך הפארק, התגלו שרידים של חומה שבורה, ובאמצעות תיארוך פחמן 14 התברר כי ככל הנראה היא נבנתה בשנים שבין 26,000 ל-22,000 לפני הספירה. אחד מהמאפיינים החזותיים הבולטים ביותר של הפארק הן המערות החצובות בסלע, שהתגלו במהלך שנות ה-60 ומעוטרות בציורי סלע רבים. הציורים העתיקים ביותר תוארכו לאלף ה-13 לפני הספירה, אך מרבית הציורים מתוארכים לתקופה שבין האלף ה-10 לאלף ה-4 לפני הספירה, ומשויכים לתרבויות העתיקות שהתגוררו בצפון-מזרח ברזיל (נורדסטה) ובאזור אגרסטה. ההשערה היא כי תרבות אגרסטה התקיימה בדו-קיום לצידה של תרבות נורדסטה עד שנת 5,000 לפנה"ס בקירוב, ואז גורשה על ידה. הציורים שנוצרו על ידי תרבות נורדסטה מאופיינים בתבניות גאומטריות, דמויות אנושיות, צמחים ובעלי חיים, ובשל כך הצליחו להגיע למסקנות שונות הנוגעות לאורח חייהם הרוחני והחברתי של אנשי הנורדסטה. רוב הציורים הם בצבע אדום. ישנן קבוצות ציורים אחדות שטרם ניתן להן הסבר מספק, אך יש בהן ארבעה אלמנטים ברורים והם טקסי ציד, ריקוד, טקסים הקשורים לעצים ותנוחות מיניות. הציורים של תרבות אגרסטה מאופיינים במוטיבים אנושיים, והם השתמרו במצב טוב. הגישה אל הפארק נחשבת לקשה בשל היעדר תשתיות מתאימות. לאורך השנים הוכנו מספר תוכניות לעידוד שימור הטבע בפארק, ובמהלך תוכנית החומש שהחלה לפעול במאי 1989 אף הוצע לתושבים המועטים שבאזור פיצוי כספי תמורת הסכמתם להגר למקום אחר. הנהלת הפארק מתמקדת בשימורו ובתחזוקתו, ואף שיתפה פעולה עם האוכלוסייה המקומית באמצעות הדרכה מקצועית כיצד לא להזיק לפארק. בעיות במצב השימור של ציורי הסלע התעוררו כתוצאה מפעילויות בירוא יערות לא חוקיות, שגרמו לשינויים כימיים בהרכב הצבעים ולהגברת החשיפה לאור השמש. גורם נוסף הוא גדילתם של גלמי דבוראים על הציורים. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי סרה דה קפיברה בוויקישיתוף
וסילי פויארקוב

וסילי דניאלוביץ פויארקוב (רוסית: Василий Данилович Поярков) היה מגלה ארצות רוסי מהמאה ה-17. התפשטות רוסיה לסיביר החלה בסוף המאה ה-16 עם כיבוש החאנות הסיבירית. אומנם, גם במחצית המאה ה-17 הורגש מחסור באדמות המתאימות לעיבוד חקלאי. יחד עם זאת, לרוסים היה ידוע על קיום אדמות מתאימות דרומית להרי סטנובוי וצפונית לנהרות הגדולים שעוברים באזור. אזור זה היה בשליטת הסינים. ביוני 1643 פויארקוב נשלח עם עוד 133 אנשים לחקר האזור. המשלחת יצאה מהעיר יקוטסק בהנחיית ראש השלטון האזורי. ללא ידיעה על הנתיב המועדף המשלחת התקדמה לאורך הנהרות באזור ורק לקראת החורף הגיעה לאזור פרשת המים בהרי סטנובוי. בהחלטת פויארקוב 49 אנשים נשארו לחניית חורף והיתר התקדמו לכיוון ההרים. בחודש דצמבר הם הגיעו לנהר זיה בחבל דאוריה (חלק של עבר הבאיקל). האזור היה מיושב ומתאים לעיבוד חקלאי. עקב קשיים שונים והתקלויות עם המקומיים עד לאביב 1644 רק 40 אנשים היו בין החיים. לקראת הקיץ המשלחת החלה להתקדם לכיוון אמור תוך קרבות עזים עם האוכלוסייה המקומית. לקראת הסתיו הם הגיעו לשפך נהר אמור לאוקיינוס. הוחלט לבנות אוניות ולצאת חזרה דרך הים. המסע בים היה מוצלח והם חזרו ליקוטסק כ-3 שנים לאחר תחילת המסע. המסע היה חשוב להתקדמות הרוסית לכיוון נהר אמור בהמשך והיה תחילה של תקופת סכסוכי הגבול עם סין במאה ה-17-18.
בהרט

בהרט (בערבית: بَهَارَات, תעתיק מדויק: בהאראת) הוא תערובת תבלינים האופיינית למטבח הערבי ולמטבחים מזרח תיכוניים. בהרט משמש כתבלין עיקרי בבישול עוף, בקר, קובה (על גרסאותיו השונות), חמוצים, אורז וטבית (החמין העיראקי). משמעות השם בהרט בערבית היא 'תבלינים' (צורת רבים של בהאר 'תבלין'). מרכיבים עיקריים בבהרט הם פלפל אנגלי, קינמון, פלפל שחור, וציפורן. קיימות גרסאות שונות לתערובת, ובחלקן מוסיפים גם תבלינים כמו אגוז מוסקט, הל, כמון או כוסברה יבשה. גרסאות שונות של בהרט נבדלות זו מזו בהרכב המדויק וביחס בין התבלינים השונים. ישנן תיאוריות שונות לגבי מקור שם התבלין, תיאוריה אחת מצביעה על המילה הפרסית באהר, ותיאוריה נוספת מצביעה על מקור הודי לתבלין אשר כונה פשוט בשם העתיק של מדינת המקור. [1] מדיה וקבצים בנושא בהרט בוויקישיתוף רפי פישר, בהרט עיראקי, באתר "על כיבושים והחמצות" בהרט מהמטבח הערבי, באתר "מתכונים מהמטבח הערבי בישראל" מקור לשם מפרסית-קדומה בהגיית:באהר (بهار) ובהוראת אביב, פריחה. משם חדר לערבית בהגיית: בהאר, ובלשון רבים "בהרט". Clifford Wright (2002), "Real Stew". Harvard Common Press, p. 119 הכירו את ‘בהרט’: המדינה המאוכלסת בעולם החליטה לשנות את שמה
פורין (תרכובת אורגנית)

פּוּרִין (באנגלית: Purine) הוא שמה של תרכובת אורגנית המכילה שתי טבעות חנקניות, ובנוסף שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על תרכובת זו. כל הפורינים הם תרכובות ארומטיות המורכבות משתי טבעות הטרוציקליות מאוחות המכילות חנקן: טבעת פירימידין וטבעת אימידאזול. נוסחתו של פורין, התרכובת הבסיסית, היא C5H4N4. לשאר הפורינים מבנה זהה, כשלטבעות קשורים אטומים וקבוצות פונקציונליות שונות. המבנה הכימי של הפורינים מגדיר אותם כאלקלואידים; הגדרה זו רלוונטית בעיקר לפורינים המיוצרים כמטבוליטים משניים. כמה מהתרכובות החשובות ביותר בביולוגיה הן פורינים; הידועות ביותר הן גואנין ואדנין, אשר נגזרות הנוקלאוטיד שלהן מהוות אבני בניין של DNA ו-RNA, החומר התורשתי המצוי בכל היצורים החיים. שני פורינים ידועים נוספים הם חומצת שתן וקפאין. ההשפעות הפיזיולוגיות של קפאין נעוצות בדמיון הכימי הרב בינו ובין אדנין. האחרון משמש גם כמוליך עצבי חשוב במערכת העצבים; קפאין בתאי הגוף נקשר לקולטני האדנין וגורם לתופעות הנגרמות מצריכת מזון המכיל קפאין, כמו שתיית קפה וקולה ואכילת שוקולד. תופעות אלו כוללות שינויים במצב הרוח וערנות מוגברת. חומצת שתן, פורין נוסף, היא אחד מתוצרי הפירוק של חומצות הגרעין, המורכבות, כאמור, מהפורינים אדנין וגואנין. אחת ההשפעות של קפאין היא השתנה מוגברת, והדמיון הרב בין שתי התרכובות מסביר זאת. מדיה וקבצים בנושא פורין בוויקישיתוף
פירימידין

פירימידין (באנגלית: Pyrimidine) הוא שמה של תרכובת אורגנית המכילה חנקן, ובנוסף שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על תרכובת זו. כל הפירימידינים הם תרכובות ארומטיות הדומות בהרכבן לבנזן, התרכובת הארומטית הידועה ביותר. פירימידין מורכב מטבעת הטרוציקלית משושה, בדומה לבנזן, אך שני אטומי פחמן הקיימים בבנזן מוחלפים בשני אטומי חנקן בפירימידין, דבר ההופך את האחרונה לתרכובת הטרוציקלית. נוסחתו של פרימידין, התרכובת הבסיסית, היא C4H4N2. לשאר הפירימידינים מבנה זהה, כשלטבעת קשורים אטומים וקבוצות פונקציונליות שונות. המבנה הכימי של הפרימידינים מגדיר אותם כאלקלואידים; הגדרה זו רלוונטית בעיקר לפורינים המיוצרים כמטבוליטים משניים. כמה מהתרכובות החשובות ביותר בביולוגיה הן פירימידינים; הידועות ביותר הן תימין וציטוזין, אשר נגזרות הנוקלאוטיד שלהן מהוות אבני בניין של DNA, וכן אורציל, אשר מופיע ב-RNA במקום תימין. ויטמין B1 הוא נגזרת של פירימידין. כל הפורינים (ובהם גואנין, אדנין, קפאין וחומצת שתן) מכילים טבעת פירימידין. מדיה וקבצים בנושא פירימידין בוויקישיתוף topic/pyrimidine-dimer פירימידין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוסורי

נהר אוסורי (ברוסית: Уссури, בסינית: 烏蘇里江 ) הוא נהר בצפון מזרח סין, הזורם צפונה ומהווה גבול עם רוסיה בהתאם לוועידת פקין משנת 1860. 60% ממימיו מקורם בגשמים, 35% בהפשרת שלגים ו-5% מי מעיינות. הנהר ידוע כמקור לשיטפונות אביב. מנובמבר ועד אפריל הוא מכוסה קרח. הנהר מתחיל בהרי סיחוטה-אלין ונשפך לנהר אמור. במפגש הנהרות נבנתה העיר חברובסק. בנהר יש דגה רבה, בעיקר חדקן וסלמון. סכסוך הגבולות הסיני-סובייטי (1969) התרחש על אי קטן על הנהר. מדיה וקבצים בנושא אוסורי בוויקישיתוף אוסורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טייסת 192

טייסת 192, שכונתה גם "טייסת ההוקאיי", הייתה טייסת מטוסי שליטה ובקרה בחיל האוויר הישראלי. הטייסת הפעילה מטוסים מסוג E-2C הוקאיי ("דיה") לבקרה אווירית. הטייסת פעלה מבסיס חצרים ונסגרה בשנת 1994 עת הוצאו מטוסיה משירות בחיל האוויר. שמה האזרחי של הטייסת היה: "רואים רחוק" והמוטו של הטייסת היה: "אם יש ספק, אין ספק. פעל!" מטוס ההוקאיי (אנגלית: Hawkeye) הוא מטוס שליטה ובקרה, פיקוד והתראה מוקדמת דו-מנועי. הוא פותח לפי דרישות הצי האמריקני, ונועד לתפעול מעל נושאות מטוסים. את המטוס קל לזהות לפי הצלחת הגדולה שמותקנת על גבו. צה"ל רכש 4 מטוסי הוקאיי (E-2C) בשנת 1978 והעניק להם את השם דיה. בהוקאיי חמישה אנשי צוות אוויר: שני טייסים ושלושה בקרי טיסה. המטוסים הפסיקו פעילותם בחיל האוויר הישראלי בשנת 1994. שלושה מבין המטוסים שפעלו בחיל האוויר הישראלי נמכרו לחיל הים של מקסיקו בשנת 2002, לאחר ששופצו על ידי התעשייה האווירית לישראל בשיתוף חברת למדה הנדסת מערכות. המטוס הרביעי מוצג במוזיאון חיל האוויר בחצרים. חיל האוויר הישראלי היה הראשון לפתח יכולת תדלוק אווירי למטוסי ההוקאיי. ציור הדיה כאלמנט המרכזי בסמל הטייסת הוא העתק של סמל חברת גראמן, יצרנית המטוס. סמל טייסת 192 לוגו של חברת גראמן מדיה וקבצים בנושא טייסת 192 בוויקישיתוף טל גלעדי , ‏אלו תולדות, באתר חיל האוויר הישראלי סרטון טייסת 192, ערוץ של דובי גורביץ, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל האוויר הישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפארק הלאומי לוס קטיוס

הפארק הלאומי לוס קטיוס (בספרדית: Parque Nacional de Los Katíos) שוכן בצפון-מערב קולומביה ומשתרע על פני שטח של 720 קילומטרים רבועים. הפארק הוא חלק מנתק דריין, אותו חולקות פנמה וקולומביה, והוא גובל בפארק הלאומי דריין שבפנמה. התוואי המתוכנן של הכביש הפאן-אמריקאי עובר דרך הפארק. הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1994 בשל המגוון הביולוגי שלו, והוא בית גידול עבור רבע ממיני העופות שנצפו בקולומביה, למרות ששטחו הוא פחות מאחוז אחד משטח המדינה כולה. ביוני 2009 החליטה ועדת המורשת העולמית להוסיף את לוס קטיוס לרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון בעקבות בקשת ממשלת קולומביה, שתכננה להשתמש בהחלטה זו על מנת לקדם את התמיכה הבינלאומית באזור בשל פעילויות בלתי חוקיות, כגון בירוא יערות, הגורמות לו לנזקים. כמות הגשמים הממוצעת לאורך השנה היא 2,000 עד 4,500 מילימטרים. הטמפרטורה הממוצעת היא 27°C, והלחות גבוהה מאוד ונעה בין 75% ל-95%. עונת הקיץ יבשה במקצת ביחס לשאר ימות השנה, והיא נמשכת בין דצמבר למרץ. הפארק מחולק למישורי ההצפה של נהר אטראטו המהווים 47% משטח הפארק, ולאזור שבין מרגלות הגבעות עד גובה של 600 מטרים ברכס סראניה דה טקרקונה המשתרע על פני למעלה יתרת שטח הפארק. מישורי ההצפה מתחלקים למישורי אלוביום עם טראסות גבוהות שאינן מוצפות כמעט, ולמישורי אלוביום עם טראסות המוצפות לאורך רוב ימות השנה. נהר אטראטו נחשב לאחד המהירים ביותר בעולם כיוון שהספיקה שלו לים הקריבי היא כ-4,900 מטרים מעוקבים. הקרקעות האלוביות פוריות ומהוות בית גידול טוב, ואילו הקרקעות ההרריות אינן כאלה כיוון שרוויית המים שלהן גבוהה מאוד. כמות המשקעים הגבוהה היורדת באזור הפארק מונעת את התפשטותם של בעלי חוליות רבים, אך למרות זאת נצפו כ-550 מינים שלהם למעט דגים, והפאונה נחשבת למגוונת ואנדמית. בשטחי הפארק גדלים המינים המאוימים דוב נמלים ענק, טפיר בירדי וזאב היער. רוב המינים הגדלים באזורים ההרריים אינם נתונים בסכנת הכחדה, אך הם כן פגיעים להפרעות כלשהן כיוון שממדיהם קטנים. בשטחי הפארק תועדו למעלה מ-450 מינים של עופות, המהווים רבע וחצי מפאונת העופות של קולומביה ושל פנמה בהתאמה. בפארק יש מספר גבוה של זוחלים ודו-חיים. יערות השפלה הביצתיים המשתרעים על פני כמחצית משטח הפארק מתחלקים לשלושה סוגים: יער גשם טרופי נמוך, שולי ביצה, וצמחיית קרקע מוצפת ייחודית לאזור המאופיינת בין השאר באיכהורניה. לוס קטיוס הוא בית גידול עבור אחד מיערות השפלה המגוונים ביותר בכדור הארץ, ויער זה דומה ליער עננים הגדל בגבהים בינוניים, בין השאר כיוון שהעצים שלו מכוסים בשרכים ובאפיפיט. היער נמצא בקצה האזור האקולוגי "היער הלח צ'וקו-דריין", שבו מתרחשת פעילות אנדמיזציה וספציאציה נרחבת. כיוון שההרים במצר היבשה דריין ממוקמים בקצה הדרומי של הגשר המחבר את אמריקה הדרומית ואמריקה התיכונה, הם מנעו את מעבר הפלורה והפאונה בין שני חלקי היבשת במהלך השלישון והפלייסטוקן, בתהליך שנמשך מאז ברציפות. ההשערה היא שבשל תהליך זה מינים רבים ניצלו מסכנת הכחדה, והתהליך הוא גם אחת הסיבות לכך שאזור זה הוא היחיד בדרום אמריקה שבו ניתן לצפות בטקסונים גדולי ממדים המאפיינים את אמריקה התיכונה. ב-1995 תועדו בפארק כ-670 מינים של צמחים, מתוכן כרבע היו אנדמיים. יער הגשם בדריין נחשב לאזור בעל מגוון גנטי גבוה מאוד. מספר אוניברסיטאות ערכו במקום מחקרים על קהילות הצמחים, חרקים, עופות ואוכלוסיית הדגים של ביצות טומאראדו. למרות זאת האזור נחשב לבלתי ידוע במידת מה, כיוון שהגישה אליו אינה נוחה ומבקרים בו מאות בודדות של אנשים בכל שנה. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי לוס קטיוס בוויקישיתוף
זיה

נהר זֵיָה (ברוסית: Зе́я) הוא נהר במחוז אמור שברוסיה, הזורם דרומה עד למפגש עם נהר האמור באזור העיר בלאגובשצ'נסק. הרוסי הראשון שראה את הנהר היה וסילי פויארקוב. הנהר היה ידוע כמקור לשיטפונות אביב אך לאחר הקמת תחנת כוח הידרו-אלקטרית סכנת השיטפונות פחתה. בחודשי החורף, מנובמבר ועד אפריל הנהר מכוסה קרח. תחנת הכוח שנבנתה על הנהר היא בעלת הספק של 1,330 מגה ואט. עם הקמתה השתנה באופן מהותי האקלים של האזור. הסתיו נעשה חם יותר וארוך, גם הטמפרטורות בתקופת החורף עלו. כמו כן, מעבר ספינות בנהר הופסק ומבחינת נושא הספנות, מחולק עתה הנהר לשני חלקים. מדיה וקבצים בנושא זיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלובנית

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה סלובנית (Slovenščina) היא שפה דרום סלאבית המדוברת בעיקר בסלובניה, וכן בקרב מיעוטים סלובניים בדרום אוסטריה ובצפון-מזרח איטליה. בתוך השפות הדרום סלאביות, היא דומה בעיקר לניבים הקייקאבסקיים (kajkavski) של סרבו-קרואטית. סלובנית נכתבת באלפבית לטיני. סלובנית, יחד עם סורבית, היא אחת משתי השפות הסלאביות ששימרו צורות פועל ושם זוגיות, בנוסף להפרדה בין יחיד ורבים הקיימת גם בכל השאר: ‎(jaz) gledam – אני מסתכל ‎(mi) gledamo – אנחנו מסתכלים ‎(midva) gledava – שנינו מסתכלים berem lepo knjigo – אני קורא ספר יפה berem lepe knjige – אני קורא ספרים יפים berem lepi knjigi – אני קורא (זוג) ספרים יפים התפתחות חדשה יחסית בסלובנית היא צורות יִידוּע וסיתום אשר אינן אופייניות לשפות הסלאביות: lep paradižnik – עגבנייה יפה lepi paradižnik – העגבנייה היפה en lep paradižnik – עגבנייה (כלשהי) יפה סלובנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שולצה

האם התכוונתם ל... מרכוס שולצה – מפתח "שיטת שולצה" שיטת שולצה – שיטת הצבעה שפותחה על ידי מרכוס שולצה אוטו שולצה – אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה
בילי בויד

בילי בויד (באנגלית: Billy Boyd; נולד ב-28 באוגוסט 1968) הוא שחקן קולנוע סקוטי. ידוע מתפקידו בתור פרגרין טוק בסרטי "שר הטבעות". בויד נולד בגלאזגו, סקוטלנד למרי ולוויליאם בויד שמתו בילדותו. בויד גדל עם אחותו הגדולה מרגרט אצל סבתו. בהיותו בן 16 הופיע בחברת תיאטרון מקומית בשם "תיאטרון גויילד גלאזגו". עבד ככורך ספרים במשך 7 שנים לפני שפנה לקריירת משחק. אחד הספרים שכרך בויד היה "שר הטבעות". סיים בהצלחה את לימודיו ב"אקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה" וקיבל תואר באומנויות הדרמה. באקדמיה הופיע בהמון הצגות במה בבריטניה. קהילת השחקנים בסקוטלנד שיבחה את בויד ואף אמרו עליו ש"בויד הוא השחקן הסקוטי היחיד שלא נח לרגע". מלבד קריירה קולנועית הייתה לבויד גם קריירת תיאטרון קצרה שכללה השתתפות במחזות: "סן דייגו" ו"קרחת של שיגעון". בויד התפרסם בעיקר בזכות משחקו בטרילוגיית סרטי "שר הטבעות" בתפקיד פרגרין טוק (פיפין), הוביט חביב וקל דעת, חברו של פרודו בגינס, שהצטרף למסעה של חבורת הטבעת. בויד, אשר מנגן על תופים, גיטרה וגיטרה בס, כתב שיר בשם "הקצה של הלילה", אותו שר במסגרת תפקידו כפיפין בחלק השלישי של טרילוגיית שר הטבעות, "שר הטבעות: שיבת המלך". לאחר מכן הופיע בויד לצד ראסל קרואו בדרמת המלחמה המבוססת המלחמות הנפוליאוניות "אדון ומפקד", שם גילם את דמותו של קפטן בארט בונדן. ב-2004 שיחק בויד בסרט החמישי בסדרת סרטי האימה משחק ילדים "היורש של צ'אקי", בסרט דיבב בויד את בנם של צ'אקי וטיפאני ריי גלן/גלנדה. בשנת 2014 הלחין וביצע את השיר "פרידה אחרונה", שיר הנושא של הסרט "ההוביט: קרב חמשת הצבאות", אשר מושמע על רקע כותרות הסיום של הסרט. בויד חי בגלאזגו עם ארוסתו אלי מק'ינון. לזוג בן יחיד שנולד ב-2006. חוץ מקריירת המוזיקה הפורייה שלו בויד אוהב גם לבצע גלישת גלים ואף גלש בחופי ניו זילנד במהלך צילומי "טרילוגיית שר הטבעות". בויד מתאמן באמנויות הלחימה ג'יט קון דו ואסקרימה. שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001) שר הטבעות: שני הצריחים (2002) שר הטבעות: שיבת המלך (2003) אדון ומפקד (2003) היורש של צ'אקי (2004) ביום בהיר (2005) הסקוטי המעופף (2006) אבן הגורל (2008) החצי השני (2009) הבלתי מובסים (2011) מילקשייק בחלל (2012) תגידי את זה לדבורים (2019) סרט הרעשנים (2021) - דיבוב An Intrusion‏ (2021) טגארט (1996) מובי דיק (2011) זרה (2018) הוליווד (2020) סיירת האבדון (2021) צ'אקי (2022) Washington Black‏ (TBA) מדיה וקבצים בנושא בילי בויד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בילי בויד בילי בויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בילי בויד, באתר AllMovie (באנגלית) בילי בויד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בילי בויד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בילי בויד, באתר MusicBrainz (באנגלית) בילי בויד, באתר Discogs (באנגלית)
מעל המים

"מעל המים" הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית, "הפיל הכחול", אשר יצא לאור בשנת 2009. העבודה על האלבום החלה ב-2007 והוא יצא לאור בחודש מאי 2009. האלבום מכר כ-10,000 עותקים. מתוכו בלטו הסינגלים "שיר על הים", "סנטיאגו" ו"יסמין" שזכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. נכון לחודש נובמבר 2017, הקליפ הרשמי של "יסמין" נצפה מעל ל-10,000,000 (10 מיליון) פעמים באתר YouTube. פסקול – (משה אטיה/מורן אטיה, לירון אטיה) – (5:03), 2009 סנטיאגו (גרסת רדיו) – (לירון אטיה/לירון אטיה, מורן אטיה) – (3:01), 2010 יסמין, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:30), 29 במרץ 2009 אדון יאוש, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:43), 21 באפריל 2010 שיר על הים, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:54), 13 ביוני 2010 התנועה זורמת, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:08), 10 באוגוסט 2010 מידע על האלבום מעל המים באתר MusicBrainz
אנטוניוס

האם התכוונתם ל... מרקוס אנטוניוס – מצביא ומדינאי רומאי, מתקופתו של יוליוס קיסר אנטוניוס פליקס – נציב יהודה מטעם רומא, במאה הראשונה לספירה אנטוניוס הגדול – קדוש נוצרי ונזיר מצרי, בן המאה השלישית לספירה, נחשב כאבי הנזירים אנטוניוס מפדובה – קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית, בן המאה ה-12 ג'ורג' אנטוניוס – היסטוריון ודיפלומט יליד לבנון