laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sjuan

Sjuan (נקרא בעבר גם TV4 Plus) הוא ערוץ טלוויזיה שוודי, הנמצא בבעלות קבוצת TV4 Group. במקור, תוכנן שהערוץ ישדר אירועי ספורט, אך לפני השקתו הוחלט להרחיב את תחום שידוריו לתוכניות בידור ופנאי. הערוץ נפתח ב-9 במרץ 2003, תחת השם TV4 Plus, שהיה שמו הרשמי עד 12 בספטמבר 2011. עם נתח צפייה של 4% בשנת 2009, הערוץ הוא הערוץ השביעי בגודלו בשוודיה. בשנת 2003 היו לערוץ 519,000 צופים, ובשנת 2007 עמד מספרם על 2,024,000 צופים. זוהי עלייה של 390%. ברשת הכבלים, מופץ הערוץ בידי מרבית מפעילי הטלוויזיה בכבלים. הדבר נעשה באמצעות שילוב של הפצה דיגיטלית ואנלוגית. בנוסף, הערוץ משודר באמצעות הלוויין. הרשת הקרקעית, הערוץ משודר באופן מוצפן, כך שנדרש כרטיס על מנת לצפות בערוץ. הערוץ משודר גם ב-Viasat החל מ-21 באפריל 2005. הסמליל הראשון של הערוץ והגרפיקה שלו פותחו בשיתוף עם קמעונאית המותג הבריטי Kemistry (שמאוחר יותר גם יצרה את הגרפיקה עבור ערוץ TV4 בשנת 2004). סמליל הערוץ הורכב מקובייה שלעיתים קרובות הסתובבו או נעו על המסך. ב-5 בפברואר 2007 הערוץ קיבל סמליל חדש, ואריזה גרפית חדשה. הסיסמה החדשה של הערוץ ומטרתו הפכו אותו לערוץ שמעורר השראה. זה קרה עם ההשקה מחדש של הערוץ, שהגדילה את מספר הצופים של הערוץ ב-390%, באמצעות מסע פרסום לערוץ, שכלל פרסום בערוץ האם, TV4 ובשלטי חוצות ובעיתונים. הערוץ הפך לשביעי בגודלו בשוודיה. באביב 2009 הושק עיצוב חדש לערוץ. הערוץ שינה את מטרתו מערוץ המעורר השראה לערוץ יותר רגוע, עם נעימות יותר רגועות. ב-12 בספטמבר 2011 שינה הערוץ את שמו ל-Sjuan, והוצגו פרופילים חדשים לערוץ. חדשות לא נכללו בתחילה בשידורי הערוץ. עם זאת, מאוחר יותר הוחלט לשלב כמה תוכניות הקשורות לחדשות ולענייני היום בערוץ. בסתיו 2005 הושקו כמה תוכניות חדשות בערוץ. ב-2 במאי 2011 שודרו לראשונה בערוץ חדשות מקומיות. 2007 הייתה השנה הראשונה בה שידר הערוץ ברצינות. הושקו תוכניות חדשות, ומאוחר יותר אותה שנה שודרו גם תוכניות מקוריות ראשונות. באביב 2009 הערוץ הושק עם קדימונים מסחריים רבים, ובהם סדרות בכורה מערוץ TV4. TV4 TV6 TV3 מדיה וקבצים בנושא Sjuan בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Sjuan TV4 Plus blir Sjuan - TV4Plus - tv4.se, ‏2011-05-02 Sidan saknas! (ארכיון) "Här är TV4 Plus nya logga". Dagens Media (בשוודית). נבדק ב-2017-12-20. TV4 Plus större än TV3 och Kanal 5 under primetime, TV4Gruppen
יחסי ארצות הברית – בלגיה

יחסי ארצות הברית–בלגיה הם היחסים הדו-צדדיים בין המדינות, ובשנת 2007 נחגגו 175 שנים לקיום היחסים. על פי דו"ח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 26% מהבלגים מרוצים מההנהגה האמריקנית, כאשר 16% אינם מסכימים ו-58% אינם בטוחים. בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך מהנדס הכרייה והנשיא לעתיד הרברט הובר הקים ארגוני סיוע: ועדת הסיוע בבלגיה (CRB) והוועד הלאומי לעזרה ומזון. עד סוף המלחמה, הצטבר בארגונים אלה עודף של 30 מיליון דולר, אשר שימש לשיפור מערכת החינוך הבלגית. במהלך מלחמת העולם השנייה פעל צבא ארצות הברית יחד עם הצבא הבריטי וכוחות בעלות הברית, ושחרר את בלגיה מהכיבוש הנאצי. בדצמבר 1944 פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, אולם על אף הצלחות ראשוניות הצליחו הכוחות האמריקנים להדוף את המתקפה ולשחרר בחזרה את השטחים שנכבשו בידי הגרמנים. לאחר המלחמה קיבלה בלגיה סיוע אמריקני באמצעות תוכנית מרשל, שמטרתה הייתה לשקם את הריסות המלחמה ואת כלכלת אירופה. שתי המדינות היו בין המייסדים של נאט"ו, ובלגיה גם שלחה כוחות במסגרת האו"ם במהלך מלחמת קוריאה. ארצות הברית מעריכה את האקטיביזם הבלגי בעניינים הבינלאומיים, ובכלל זה השתתפותה בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן, שיקום ופיתוח עיראק, משימות שלום בבלקן ובלבנון, התכוף שלה הפרשה של חילוץ אווירי בינלאומי של משברים, וכן האירוח של השיחות בין שרי חוץ מאירופה לבין מזכיר המדינה. ב-17 בינואר 2006 במהלך ביקורו של ראש ממשלת בלגיה גיא פרהופשטדט, הודה לו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הודה לו על "מנהיגותו" ועל התמיכה ב"תושבי קונגו לממש את מלוא הפוטנציאל שלהם." בלגיה עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם ארצות הברית וארגונים בינלאומיים ואזוריים, על מנת לעודד שיתוף פעולה וסיוע כלכלי ופוליטי למדינות מתפתחות. בלגיה קידמה בברכה מאות חברות אמריקניות לשטחה, שרבות מהן שיכנו בה את המטה האירופי שלהן. ארצות הברית מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל. מאידך, בלגיה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-29 קונסוליות באטלנטה, בולטימור, בוסטון, שיקגו, סינסינטי, דנוור, דטרויט, גריניץ', הונולולו, יוסטון, ג'קסונוויל, קנזס סיטי, לוס אנג'לס, לואיוויל, מיאמי, מילווקי, מולין, ניו אורלינס, ניו יורק, נורפוק, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, פורטלנד, סולט לייק סיטי, סן אנטוניו, סן פרנסיסקו, סיאטל, וסיינט פול. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – בלגיה בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי בלגיה–ארצות הברית U.S. Global Leadership Project Report - 2012, גאלופ Piette, Alain (2007). David Leninson, Karen Christensen (ed.). Global Perspectives on the United States: A Nation by Nation Survey. Vol. 1. Great Barrington, MA: Berkshire frfrbeb5t Group. pp. 43–5. ISBN 978-1-933782-06-5.CS1 maint: Uses editors parameter "The Liberation of Belgium - September - November 1944". Adapted from an account by historian Terry Copp, published in Legion Magazine. אורכב מ-המקור ב-6 ביולי 2011. נבדק ב-23 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה) Ian Vasquez (9 במאי 2003). "A Marshall Plan for Iraq?". Cato Institute. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2009. נבדק ב-23 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
בדפורד ביגל

בדפורד ביגל (באנגלית: Bedford Beagle) היא מכונית סטיישן, מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles (אנ'), אשר יוצר בין השנים 1964–1973. דגם "בדפורד ביגל" התבסס על דגם הויוה ווקסהול "HA", שיוצרה על ידי ווקסהול מוטורס שהייתה חברה בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס. "Bedford Vehicles" הייתה גם היא חברה בת של ג'נרל מוטורס. בשינויים שבוצעו בגוף הרכב (שינויים מתצורת "ויוה ווקסהול" לתצורת "בדפורד ביגל") השתתפה חברת בניית שלדות ומארזי הרכב "Martin Walter of Folkestone", מהעיר "Folkestone" ממחוז קנט. חברת "Bedford Vehicles" נוסדה בשנת 1930. מטרת החברה הייתה לייצר רכב מסחרי ומשאיות קלות, בינוניות וכבדות. בשנת 1987 נמכרה "Bedford Vehicles" לחברת הרכב "AWD Ltd", בניהולו של "David John Bowes Brown". חברת "AWD Ltd" ייצרה עבור חברת "Bedford Vehicles" משאיות צבאיות. חברת "AWD Ltd" ייצרה משאיות קלות ומסחריות עד 1991, אשר התבססו על רכבי "ווקסהול מוטורס", "אופל", איסוזו, וסוזוקי מוטור. משנת 1991 קונצרן הרכב "GM Europe" מייצר משאיות באמצעות "ווקסהול מוטורס" בבריטניה, או אופל ב-גרמניה. חברת האם "ווקסהול מוטורס" משנת 2017 שייכת כמו החברה האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS). 3 דלתות 4 מושבים מאחור: 2 דלתות הנפתחות לצד ימין ולצד שמאל ווקסהול ויוה בדפורד HA בדפורד CA בדפורד ביגל בדפורד ביגל שנת 1965 - מפרט טכני ווקסהול מוטורס ווקסהול מוטורס בדפורד ביגל (ראו תמונת דלת אחורית)
הפצה רציפה

בפיתוח תוכנה, הפצה רציפה, הפצה מתגלגלת, עדכון רציף או משלוח רציף הוא מושג המתאר אספקת עדכונים שוטפת לתוכנות. זאת בניגוד להפצה סטנדרטית או למודל הפצת פיתוח נקודתית' אשר עושים שימוש בגרסאות תכנה המותקנות במקום גרסאות קודמות. מודלי הפצת פיתוח רציפה הם אחד מתוך סוגים רבים של מעגלי חיים של הפצת תכנה. אף על פי שניתן להשתמש במודל ההפצה הרציפה בכל תכנה או אוסף של תוכנות. המודל בשימוש בהפצות לינוקס שונות כגון ג'נטו לינוקס. הפצה רציפה בדרך-כלל מיושמת באמצעות עדכונים קטנים ותכופים. עם זאת, עצם זה שתכנה מסוימת מקבלת עדכונים לא בהכרח אומר שהתכנה עושה שימוש במודל ההפצה הרציפה; בשביל זה, על המפתחים לעבוד עם ענף קוד אחת, לעומת ענף לכל גרסה. כאשר נעשה שימוש במודל ההפצה הרציפה, עדכוני תוכנה בדרך כלל מועברים למשתמשים על ידי מנהל החבילות על המחשב של המשתמש, אשר ניגש דרך האינטרנט למאגר תוכנה (לעיתים קרובות באמצעות אתר מראה) המאוחסן על שרת-קבצים אינטרנטי. Alex Newth (2015-05-09). "What Is a Rolling Release?". wiseGeek. נבדק ב-2016-05-22. Steven J. Vaughan-Nichols (2015-02-03). "Rolling release vs. fixed release Linux". ZDNet. נבדק ב-2016-05-22. "Continuous Delivery and Rolling Upgrades". Ansible Documentation. 2016-04-21. אורכב מ-המקור ב-2017-07-03. נבדק ב-2016-05-22.
בית הפגודה

בית הפגודה או בית האונייה הוא בניין בלב תל אביב אשר נבנה בשנת 1925 ומאופיין בסגנון אקלקטי. הוא מעורר עניין כחלק מההערכה הציבורית הגוברת לאדריכלות התל אביבית של שנות ה-20 של המאה ה-20, ונחשב כיום לאחד מהבניינים המרשימים שנבנו בתקופה זו. הבניין, הממוקם בכיכר המלך אלברט, בין הרחובות נחמני ומונטיפיורי, תוכנן בשנות ה-20 לבקשת מוריס בלוך, אלמן אמיד שעלה ארצה מארצות הברית אחרי מלחמת העולם הראשונה. הוא תוכנן ידי האדריכל אלכסנדר לוי, בהשראת פגודה מזרח-אסייתית ומאופיין ב-21 קשתות, עמודים דוריים ומאפיינים אחרים המחברים בין אדריכלות המזרח הרחוק, אדריכלות אסלאמית ואדריכלות מערבית מודרנית וקלאסית.[דרוש מקור] הבניין נבנה בידי יצחק טגנסקי ובניו שבנו עוד מבנים רבים בתחילתה של תל אביב.[דרוש מקור] בלוך התגורר באחת הדירות בקומה השנייה. במרפסת הוא תלה שלושה דגלים: דגל ארצות הברית, דגל בריטניה, ואת הדגל הציוני. שתי דירות בקומה הראשונה הוא הקדיש לקליטת בני משפחה שעלו לארץ. בשנות ה-30 שכנה בקומה השלישית קונסוליה פולנית, ומגורי הקונסול, דב האוזנר (אביו של גדעון האוזנר). בשנת 1935 הותקנה בבניין מעלית נוסעים על ידי מהנדס החשמל יהודה גזונטהייט. המעלית, שהייתה מהראשונות בארץ ישראל, הפכה לאטרקציה בקרב תושבי העיר. בלוך נפטר ב-1943, הבעלות על הבניין עברה מיד ליד, במקום מגורים נכנסו אליו עסקים ובתי מלאכה, מצבו התדרדר, והחל משנות ה-60 היו תוכניות להריסתו. ב-1995 קנה אותו היזם והקבלן ראובן פלד, על מנת לשפץ אותו. אולם לפני שהשיפוץ החל, הוא מכר אותו תמורת כ-5.2 מיליון דולר למיליארדר היהודי-שוודי רוברט וייל, והשיפוץ החל בשנת 2000. הבניין נחשב לאחד מסמליה של תל אביב. הוא דוגמה בולטת לתהליך השיפוץ והשימור ברחובותיה של העיר, ונחשב לאחד מהבתים היקרים ביותר בתל אביב בפרט ובמרכז הארץ בכלל. בית הפגודה ב-1929 בית הפגודה לפני שיפוצו ב-1988 אדריכלות ישראלית אדריכלות בתל אביב הסגנון האקלקטי בארץ ישראל מדיה וקבצים בנושא בית הפגודה בוויקישיתוף בית הפגודה, באתר ארכיון עיריית תל אביב יפו שולה וידריך, יוסי גולדברג וד"ר עירית עמית-כהן, בית הפגודה (בית מוריס בלוך), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" שולה וידריך, יוסי גולדברג וד"ר עירית עמית-כהן, בית הפגודה (בית מוריס בלוך), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" טוביה כרמל, אין מציל ל"בית הפגודה", למרחב, 27 במאי 1970 המשך יהושע שמש, בית האניה "טובע" בים הקידמה..., הצופה, 18 במרץ 1966 אלעזר לוין, ‏משפץ 'בית הפגודה': לפעמים אפשר גם להרוויח, באתר גלובס, 28 ביולי 1997
אלכסנדר גוסטפסון

אלכסנדר גוסטפסון (בשוודית: Alexander Gustafsson;‏ 15 בינואר 1987) ידוע גם בכינוי The Mauler הוא לוחם MMA שוודי החתום בארגון ה-UFC בקטגוריית משקל חצי-כבד (אנ'). גוסטפסון החל להתאמן באיגרוף בגיל 10. בשנת 2003, בהיותו בן 16, זכה באליפות הנוער הלאומית לאיגרוף. בין השנים 2008–2009, השתתף וזכה במספרת תחרויות איגרוף נוספות, ואף הביס את האלוף השוודי באיגרוף חובבני במשקל כבד. בשנת 2006, החל להתאמן ב-MMA ובהמשך נלחם במסגרת ארגוני MMA בשוודיה ובאירופה. בספטמבר 2009, חתם על חוזה עם ה-UFC כשמאזן הקרבות המקצועני שלו עמד על 8 ניצחונות ואפס הפסדים. בשנת 2013, כשמאזנו עמד על 15 ניצחונות והפסד אחד, גוסטפסון קיבל הזדמנות לקרב אליפות מול האלוף דאז ג'ון ג'ונס (אנ') במסגרת אירוע UFC 165 (אנ'). במהלך הקרב, גוסטפסון הצליח להטיל (אנ') את ג'ונס לקרקע (ובכך היה ללוחם ה-UFC הראשון שהצליח לבצע הטלה נגד ג'ונס), אולם בתום חמישה סיבובים, הפסיד בהחלטת שופטים אחידה. לאחר הקרב, ג'ונס טען כי היה זה עבורו הקרב הקשה ביותר בקריירה. קרב זה הוכתר כ'קרב הערב', ופרשנים בתחום הכתירו את הקרב הזה לאחד הקרבות הטובים ביותר בהיסטוריה. מאוחר יותר באותה השנה, הקרב זכה לתואר 'קרב השנה' וגוסטפסון זכה בתואר 'הלוחם הבינלאומי של השנה' בטקס פרסי MMA העולמי (World MMA Awards). באפריל 2015, תואר האליפות הופשט מג'ון ג'ונס לאחר שהיה מעורב בתאונת פגע וברח, ודניאל קורמייה הוכתר כאלוף לאחר שניצח את אנתוני ג'ונסון (אנ'). באוקטובר 2015, גוסטפסון נלחם נגד דניאל קורמייה על תואר האליפות, אולם הפסיד בהחלטת שופטים חצויה. ב-29 בדצמבר 2018, התמודד בקרב חוזר מול ג'ון ג'ונס על תואר האליפות אולם הפסיד בנוקאאוט טכני. ב-1 ביוני 2019, נלחם נגד אנתוני סמית' והפסיד בהכנעה. לאחר קרב זה, גוסטפסון הודיע על פרישה, אולם ביולי 2020 חזר להתחרות ב-UFC בקטגוריית משקל כבד. נכון ליולי 2020, מאזן הקרבות שלו עומד על 18 ניצחונות ו-7 הפסדים. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר גוסטפסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר גוסטפסון אלכסנדר גוסטפסון, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר גוסטפסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכסנדר גוסטפסון, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר גוסטפסון, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) אלכסנדר גוסטפסון, באתר שרדוג אלכסנדר גוסטפסון, באתר טאפולוגי UFC 232 Free Fight: Jon Jones vs Alexander Gustafsson 1, UFC - Ultimate Fighting Championship Jon Jones vs Alexander Gustafsson: Greatest light heavyweight title fight of all-time at UFC 165 deserves immediate rematch, mmamania.com, Sep 22, 2013 Joe Rogan: ”It was the greatest fight I´ve ever seen”, kimura.se
דינה שניידרמן

דינה שניידרמן (ברוסית: Дина Шнайдерман ‏ 1930 או 1931 באודסה שבברית המועצות – 9 באוגוסט 2016 באופסלה שבשוודיה) הייתה כנרת אוקראינית-שוודית ממוצא יהודי. שניידרמן הייתה תלמידתו של דוד אויסטרך במוסקבה. לאחר נישואיה למורה לכינור הבולגרי אמיל קמילארוב (1928–2007), עקרה שניידרמן לבולגריה. הזוג עזב את בולגריה בשנות ה-80 ועבר לאופסלה שבשוודיה, שם נשארו עד סוף ימיהם. שניידרמן הייתה כנרת סולנית ומורה למוזיקה והרבתה לצאת למסעות קונצרטים באירופה, באמריקה ובמזרח אסיה, לעיתים קרובות עם אמיל קמילארוב כ"דואו דשקה". היא ניגנה בכינור "איל קאנונה גוארנריוס" פעמים אחדות, האחרונה בהן בשנת 1996 בקונצרט באופסלה. שניידרמן זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות כינור בברלין ובז'נבה. כמה מלחינים בני זמננו, בהם דמיטרי קבלבסקי, פאנשו ולאדיגרוב, דימיטר כריסטוב ואחרים כתבו והקדישו לה יצירות מוזיקליות. בשנת 2002 הוענקה לשניידרמן מדליית איליס קוורום בזהב על "עבודתה ארוכת-הימים והחשובה בעולם המוזיקה השוודי". כמו כן, בשנת 1997 קיבלה שניידרמן תואר דוקטור לשם כבוד מן האוניברסיטה והאקדמיה למוזיקה של סופיה, בולגריה. בשנת 2011 יזמה דינה שניידרמן את הקמתו של פסטיבל המוזיקה הבינלאומי להנצחת זכרו של פרופ' אמיל קמילארוב בסופיה, בולגריה, המעלה קונצרטים של יצירות מאת מלחינים ידועי-שם לצד תחרות רב-לאומית לכישרונות צעירים בכינור. הפסטיבל מתקיים מדי שנה, למשך שבוע החל ב-22 באוקטובר. דינה שניידרמן נפטרה ב-9 באוגוסט 2016 באופסלה. דינה שניידרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) דינה שניידרמן, באתר Discogs (באנגלית) ארכיב עיתון סטנדרט ניוז 17 ביוני 2005 "Dina Schneidermann" אופסלה, Nya Tidning, ‏ 23 בספטמבר 2016 Emil Kamilarov and Dina Schneiderman - Together for 55 Years סטנדרט ניוז, המהדורה הבינלאומית, אמיל קמילארוב ודינה שניידרמן - יחד במשך 55 שנים 17 ביוני 2005 Violinists who have played the Cannone in concert or on recording כנרים שניגנו ב"קאנונה" https://web.archive.org/web/20120329082748/http://www.sweden.gov.se/content/1/c6/07/37/30/e38e4b3a.pdf משרד התרבות השוודי, ממשלת שוודיה, 2 בינואר 2002 >http://mc.government.bg/contestsc.php?c=977&l=2 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דינה שניידרמן".
אנפית סוף

אנפית הסוף (שם מדעי: Ardeola ralloides) היא מין אנפה קטנה מהסוג אנפת אגם, החיה לאורך אירואסיה ונודדת דרומה לאפריקה. בישראל היא חולפת מצויה, אך לא מקננת שכיחה (אף שמספר הפריטים המקננים עולים לאט, בעיקר בעמקי הצפון). השם המדעי של המין: "ralloides" מורכב מהמילה rallus, מלטינית: "רלית" ומהסיומת "oides", מיוונית: "דומה ל-". אורכה הממוצע של האנפה 44–47 ס"מ, כאשר גופה מהווה 20–23 ס"מ מאורכה, מוטת כנפיה היא 80–92 ס"מ ומשקלה 230–370 גרם. אנפית הסוף נודדת לאורך האזור הפלארקטי וחורפת באפריקה. היא נדירה צפונית לטווח הרבייה שלה. האנפה בעלת צוואר קצר, מקור עבה וקצר וגב בצבע חום-זהוב. בקיץ, לבוגרים צומחים נוצות צוואר ארוכות. בעת תעופה היא נראית לבנה יותר בשל צבע כנפיה. בתי הגידול בעונת הרבייה של אנפית הסוף הן ביצות טרופיות או סובטרופיות והן מקננות במושבות קטנות, לעיתים קרובות עם עופות מים אחרים, בדרך כלל בקן עשוי מקלות ועלי עצים או שיחים. בקן מוטלות שלוש עד ארבע ביצים בכל פעם. האנפה ניזונה לאורך שפת המים ממארב מהיר כשהטרף מורכב מדגים, צפרדעים וחרקים. מספר הפריטים המוערך הוא בין 370,000–780,000. מספר הפריטים המוערך באירופה הוא בין 30,000–51,700 עופות בוגרים. אנפה זו נמצא במצב שימור ללא חשש, אם כי עדיין היא עלולה להיפגע מהתייבשות של מקווי מים מתוקים החיוניים לתזונתה ורבייתה. האנפה גם ניצודה ונסחרת בשוקי תרופות מסורתיים בניגריה. מדיה וקבצים בנושא אנפית סוף בוויקישיתוף אנפית סוף, באתר ITIS (באנגלית) אנפית סוף, באתר NCBI (באנגלית) אנפית סוף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפית סוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנפית סוף, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) אנפית סוף, באתר GBIF (באנגלית) אנפית סוף באתר הרשימה האדומה של IUCN נדב פבזנר, מגדיר הציפורים של ישראל - אנפית סוף, באתר פורטל צפרות Jobling, James A., The Helm dictionary of scientific bird names : from aalge to zusii, London: Christopher Helm, 2010 Museum national d'Histoire naturelle, Ardeola ralloides (Scopoli, 1769) - Héron crabier, Crabier chevelu, Inventaire National du Patrimoine Naturel (בצרפתית) Snow, David (David William), The birds of the western Palearctic, Concise ed, Oxford: Oxford University Press, 1998 Squacco Heron (Ardeola ralloides) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org אנפית סוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי ארצות הברית – מולדובה

יחסי ארצות הברית–מולדובה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת מולדובה. על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2000, ישנם 7,859 מולדובים-אמריקאים המתגוררים בארצות הברית. על פי דוח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 38% מהמולדובים תומכים בהנהגת ארצות הברית, 15% מתנגדים ו -47% אינם בטוחים. ארצות הברית הכירה בעצמאותה של מולדובה ב-25 בדצמבר 1991 ופתחה את שגרירות ארצות הברית בקישינב, במרץ 1992. רפובליקת מולדובה פתחה את השגרירות המולדובית בוושינגטון בדצמבר 1993. הסכם סחר המספק תעריף יחסי גומלין בין המדינות המועדפות ביותר נכנס לתוקפו ביולי 1992. בחודש יוני 1992 נחתם הסכם חברה פרטית להשקעות פרטיות, המעודד השקעות פרטיות בארצות הברית על ידי מתן הלוואות ישירות וערבויות להלוואות, ובחודש אפריל 1993 נחתם הסכם השקעה דו-צדדי. מערכת ההעדפות הכלליות הוענקה באוגוסט 1995, וחלק מהסכום של ה-Eximbank היה זמין בנובמבר 1995. בנובמבר 2006 אישר התאגיד האמריקאי מילניום קולג' את תוכנית המדינה הסופית של מולדובה בהיקף של 24.7 מיליון דולר למלחמה בשחיתות. כמו כן, קבע התאגיד כי מולדובה זכאית להגיש בקשה לסיוע קומפקטי מלא וממשלת מולדובה מתכוננת להצעה הקומפקטית שלה. שגריר ארצות הברית במולדובה, אסיף צ'אודרי, הגיע לתפקידו ב-24 בספטמבר 2008. השגרירות האמריקאית כוללת בין היתר את השגריר, ג'יימס ד. פטיט וסגנית מפקד המשלחת, ג'ולי סטופט. יחסי ארצות הברית–רוסיה יחסי ארצות הברית–בלארוס יחסי החוץ של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – מולדובה בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי ארצות-הברית–מולדובה U.S. Global Leadership Project Report - 2012, גאלופ
יחסי ארצות הברית – קרואטיה

היחסים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין קרואטיה כוננו בשנת 1992 לאחר התנתקות קרואטיה מיוגוסלביה, וכיום שתי המדינות חברות בנאט"ו, ומתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים ביניהם. הפזורה הקרואטית בארצות הברית היא אחת הגדולות בעולם עם יותר מ-1.2 מיליון איש. רוב הקרואטים מתגוררים בשיקגו (כ-150,000), ניו יורק, ניו ג'רזי, קונטיקט (כ-80,000), סנט לואיס (כ-40,000), לוס אנג'לס (כ-35,000), דטרויט (כ-7000) ו סן חוזה (כ-5,000). הפדרציה הלאומית של אמריקאים קרואטים היא הארגון המרכזי המסייע לקרואטים בארצות הברית. הרפובליקה של רגוזה, אשר שכנה באזור דוברובניק, הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של ארצות הברית. הנוכחות הרשמית של ארצות הברית בקרואטיה החלה עם הקמת הקונסוליה האמריקאית בזגרב ב-9 במאי 1946, אשר הפכה לקונסוליה כללית ב-1 באוגוסט 1958. ב-7 באפריל 1992, וב-25 באוגוסט 1992 שדרגה ארצות הברית את מעמד משלחתה הדיפלומטית למעמד של שגרירות. כיום שתי המדינות חברות באו"ם, נאט"ו, מועצת השותפות האירופית-אטלנטית, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, קרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי ובארגון הסחר העולמי. בנוסף, קרואטיה היא משקיפה בארגון מדינות אמריקה. היחסים הכלכליים בין קרואטיה לארצות הברית הם טובים מאוד. בשנת 2013 ייצאה קרואטיה סחורות בשווי של 327,992,000 דולר לארצות הברית, ומאידך היא ייבאה מארצות הברית סחורות בשווי של 22,794,000 דולר. ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של קרואטיה בצפון אמריקה, והשמינית בחשיבותה מכלל מדינות העולם. בשנת 2013 220,043 אמריקנים הגיעו לחופשה בקרואטיה. לארצות הברית וקרואטיה יש הסכם השקעה דו צדדי הכולל הגנה על ההשקעות. בנוסף, ארצות הברית נתנה לקרואטיה יותר מ-27 מיליון דולר מאז 1998 בסיוע הומניטרי. ארצות הברית גם סיפקה סיוע כספי נוסף לקרואטיה באמצעות תוכנית הפיתוח הכלכלי של דרום מזרח אירופה (SEED) כדי להקל על דמוקרטיזציה מחדש של המגזר הפיננסי של קרואטיה, בעיקר באמצעות תוכניות המנוהלות על ידי USAID. ארצות הברית היא השותפה הצבאית החשובה ביותר של קרואטיה, ומשרד ההגנה האמריקני מספק לקרואטיה סיוע צבאי הכולל אימונים, ציוד, הלוואות ציוד, וחינוך. שיתוף פעולה צבאי אינטנסיבי בין ארצות הברית לקרואטיה החל במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה בשנות ה-90, ושיתוף הפעולה הצבאי המשמעותי ביותר בין שתי המדינות התרחש באוגוסט 1995, כאשר כוחות אמריקנים השתתפו באופן פעיל בקרב הגדול האחרון של מלחמת העצמאות של קרואטיה - מבצע סערה. קרואטיה קיבלה עד כה כ-200 מיליון דולר מארצות הברית של סיוע צבאי, ומתוכם כ-100 מיליון $ הוא ערך של 212 כלי רכב משוריינים שנתרמו לקרואטיה בשנת 2014. ארצות הברית מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזגרב. מאידך, קרואטיה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-9 קונסוליות באנקורג', שיקגו, יוסטון, קנזס סיטי, לוס אנג'לס, ניו אורלינס, ניו יורק, פיטסבורג וסיאטל. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – קרואטיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי ארצות הברית – נפאל

יחסי ארצות הברית–נפאל הם היחסים הבילטרליים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל. על פי דוח המנהיגות העולמי של ארצות הברית לשנת 2012, 41% מהנפאלים תומכים בהנהגת ארצות הברית, 12% מתנגדים לה ו-47% לא בטוחים. נכון לשנת 2012, הסטודנטים הנפאלים הם הקבוצה ה-11 הגדולה ביותר של סטודנטים זרים הלומדים בארצות הברית, המהווים 1.3% מכלל הסטודנטים הזרים הלומדים באמריקה. ארצות הברית כוננה יחסים רשמיים עם נפאל בשנת 1947 ופתחה את שגרירותה בקטמנדו בשנת 1959. היחסים בין שתי המדינות תמיד היו ידידותיים. יעדי המדיניות של ארצות הברית כלפי נפאל מתמקדים בסיוע בבניית חברה שלווה, משגשגת ודמוקרטית. מאז 1951, סיפקה ארצות הברית לנפאל יותר מ-791 מיליון דולר כחלק מהסיוע הכלכלי בין השתיים. בשנים האחרונות, הסיוע הכלכלי הדו-צדדי השנתי של ארצות הברית דרך הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) עמד על כ-40 מיליון דולר. הסוכנות האמריקאית תומכת בפיתוח החקלאות, הבריאות, תכנון המשפחה, הגנת הסביבה, הדמוקרטיזציה, הממשל, והאנרגיה בנפאל. הסוכנות תמכה גם בתהליך השלום של נפאל, וכן בהכנות לקראת הבחירות לאספה המכוננת. ארצות הברית אף תורמת למוסדות בינלאומיים ולארגונים וולונטריים פרטיים הפועלים בנפאל. עד כה, סך התרומות מארצות הברית לארגונים רב-צדדיים הפועלים בנפאל מתקרב ל-725 מיליון דולר נוספים. חיל השלום השהה זמנית את פעילותו בנפאל בשנת 2004 בשל חששות ביטחוניים, והפסיק באופן רשמי את פעילותו בנפאל ב-2006. רנדי ו. ברי (אנ') התמנה לשגריר נפאל ב-25 באוקטובר 2018. ברי החליף את הדיפלומטית אליינה ב. טפליץ (אנ'), שמשמשת כיום כשגרירה האמריקאית בסרי לנקה והמלדיביים. להלן בעלי התפקידים בשגרירות האמריקאית בנפאל: שגריר – רנדי ו. ברי סגנית ראש המשלחת – פטרישיה א. מהוני יועצת לענייני ניהול – קטלין מ. צ'ו מנהל הסוכנות האמריקאית – דייוויד אטנברי מנהל כלכלי-פוליטי – מייקל ב. גולדמן ראש הקונסוליה – פטריק מקניל  קצינת יחסי הציבור – סוזן פרקר-ברנס קצינת הביטחון האזורי – קארן א. לאס קצינת איכות הסביבה האזורית – טרייסי א. הול מפקד פוליטי / צבאי – קווין קוסטנזי  נספח ההגנה – קולונל גרגורי וינסטון יחסי החוץ של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – נפאל בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי ארצות-הברית–נפאל U.S. Global Leadership Project Report - 2012, גאלופ TOP 25 PLACES OF ORIGIN OF INTERNATIONAL STUDENTS, המוסד לחינוך בינלאומי (אנ')
אגודת העיתונאים

האם התכוונתם ל... אגודת העיתונאים בתל אביב אגודת העיתונאים ירושלים אגודת העיתונאים חיפה והצפון ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל אגודת העיתונות החופשית מועצת העיתונות בישראל