laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאולו ברנרדו

פאולו גילהרמה גונסלבש ברנרדו (בפורטוגזית: Paulo Guilherme Gonçalves Bernardo; נולד ב-24 בינואר 2002 באלמדה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סלטיק. ברנרדו גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הפורטוגלית. ב-31 בינואר 2023 הושאל אראוז'ו עד לתום עונת 2022/2023 לפאסוס די פריירה מליגת העל הפורטוגלית. ב-18 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על אשטוריל במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-6 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לקאזה פיה א.ק. במסגרת המחזור ה-23 בליגה. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל לסלטיק לעונה אחת עם אופציית רכישה. ב-1 באוגוסט 2024 חתם באופן קבוע. ברנרדו נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023. פאולו ברנרדו, באתר Transfermarkt פאולו ברנרדו, באתר Soccerway פאולו ברנרדו, באתר FootballDatabase.eu PAULO BERNARDO ASSINA PELO FC PAÇOS DE FERREIRA באתר הרשמי של פאסוס די פריירה, 31 בינואר 2023 (בפורטוגזית) Convocatória final para o Europeu באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 14 ביוני 2023 (בפורטוגזית)
גיא פדר

גיא פדר הוא מנצח ישראלי. מנצח על תזמורות נוער וילדים ועל תזמורות והרכבים מקצועיים כמו התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, אנסמבל מיתר ועוד. פדר נולד וגדל בבאר שבע ובילדותו למד נגינה בחצוצרה. למד לתואר ראשון בניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בהדרכתו של יבגני צירלין. בשנת 2000 סיים את לימודיו. בוגר תואר שני בניצוח מהאקדמיה המלכותית הדנית למוזיקה בקופנהגן, בהדרכתם של פרופ' פרנס רסמוסן ופרופ' מישל טבצ'ניק משווייץ. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של קופנהגן. פדר הוא מנהלה המוזיקלי והמנצח של קונסרבטוריון קריית אונו, מנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הבין-דורית מהוד השרון והמנצח של התזמורת הסימפונית תלמה ילין. הוא מנצח על תזמורות רבות, יצירות בנות זמננו, ביניהן יצירות ישראליות וביניהן כמה ביצועי בכורה עולמיים. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים את היצירה של רונן שפירא "רוק-קונצ'רטו לגיטרה חשמלית וחליל", ניצח על אנסמבל המאה ה-21 ביצוע בכורה עולמי של "חמישה שירים טראגיים" מאת המלחין יליד אורוגוואי ליאון ביריוטי, על ידי זמרת האופרה ברכה קול ויצירה של איתן שטיינברג. הוא ניצח בתוכניות רדיו בשידור חי במרכז למוזיקה ירושלים במשכנות שאננים. ב-2007 ניצח על התזמורת הסימפונית הבין-דורית את הפסקול של הסרט "המוסד הסגור", שמורכב מלחנים מקוריים של אלון גור אריה ובועז שחורי. שיר הנושא של הסרט, "שיר אהובת הסוכן", שרה מיקי קם. השיר הולחן על ידי גור אריה ועובד על ידי שרון לוי. בפסטיבל ישראל 2011 ניצח על התזמורת הקאמרית הישראלית במופע "אדיפוס 2011: תיאטרון-אופרה", שחקן יפתח אופיר במאי יגיל אלירז, מלחין עידו אהרוני בשיתוף עם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים וקבוצת התיאטרון הירושלמי. תהליך העבודה על המופע נמשך קרוב לשנתיים והוא כלל עיבוד של הטקסט המקורי לליברטו. את חג המוזיקה הישראלית שנערך באוקטובר 2011 פתח בקונצרט עם התזמורת הסימפונית ירושלים. בספטמבר 2022 ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בסדרה לכל המשפחה של חמישה קונצרטים בנושא סיפורי התנ"ך, שכתבה וביימה הדס קלדרון ביחד עם עודד אהרליך, "תיבת נוח" עם אלי גורנשטיין, "בראשית" עם מיכאל הנגבי, "יציאת מצריים" עם יניב סוויסה, "החצוצרה" עם טל מוסרי, "דוד וגוליית" עם עידו מוסרי. פדר נשוי, אב לשלושה ומתגורר בכפר סבא. חבר ועדת השיפוט של אקו"ם בתחום המוזיקה הקונצרטית, בפרס ע"ש פאול בן-חיים מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל לניצוח תזמורת: 2001 ו-2002 זוכה מלגת ממשלת דנמרק 2003 זוכה מלגת אמנים ע"ש תאודור אלפרד כריסטיאן נעם בן זאב, כמו לפגוש דמות מספר אגדה, ב"חג המוזיקה הישראלית", באתר הארץ, 1 באוקטובר 2014 לירן גורקביץ', חג המוזיקה: קרוב לשלמות, באתר ynet, 2 באוקטובר 2011
ספיידרמן 2099

ספיידרמן-2099 (באנגלית: Spider-Man 2099, בתרגום חופשי לעברית: איש העכביש-2099) הוא דמות גיבור-על בדיונית המופיעה בחוברות קומיקס אמריקאיות בהוצאת מארוול קומיקס. הדמות היא גרסה מקבילה של גיבור העל המוכר, ספיידרמן. הדמות נוצרה על ידי פיטר דייוויד וריק לאונארדי בשנת 1992 עבור חברת מארוול קומיקס, והיא גרסה עתידנית מיקום מקביל של דמות גיבור העל המוכרת ספיידרמן, אשר נוצרה על ידי סטן לי וסטיב דיטקו. זהותו האמיתית היא מיגל אוהרה (Miguel O'Hara), גנטיקאי מבריק ממוצא אירי - מקסיקני המתגורר בנואיבה יורק (עיר ניו-יורק ששמה שונה) בשנת 2099. שמנסה לחקות את כוחותיו של ספיידרמן בעזרת סם מיוחד שפיתח, אשר מטרתו להשפיע על המבנה הגנטי שלו. הדמות הופיעה במספר רב של עיבודים בתקשורת, ביניהם הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסצנה שאחרי הכתוביות של סרט האנימציה ״ספיידרמן: ממד העכביש״ משנת 2018.הדמות הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בסרט ההמשך, ״ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש״ משנת 2023. הדמות מדובבת על ידי השחקן אוסקר אייזק בסדרת סרטי ״ממד העכביש״. בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, חברת מארוול קומיקס ביקשה מעובדיה ״לדמיין מחדש״ דמויות פופולריות ומוכרות של החברה כאשר הן בגרסאות עתידניות יותר, וליצור מזה קו עלילונים בשם ״מארוול-2099״. דמותו של ספיידרמן 2099 הייתה בין הגרסאות אשר הומצאו מחדש, כ-107 שנים לאחר תקופת הזמן הנוכחית של יקום 616 (היקום המרכזי של מארוול קומיקס). ספיידרמן 2099 הוצג לראשונה בתצוגה מקדימה בת חמישה עמודים של הגיליון הראשון של הסדרה הקרובה שלו אז בגיליון ה-30 של "ספיידרמן המופלא". הגיליון הראשון של סדרת ספיידרמן 2099 הופיע זמן קצר לאחר מכן. כאשר פורסמו במקור, סיפורי מארוול 2099 נועדו לתאר את העתיד הרשמי של יקום מארוול: עולם עתידני ודיסטופי אשר מציג מספר אלמנטים של סייברפאנק בסגנונו האומנותי, הנשלט על ידי תאגידי ענק מושחתים שמקדמים את התעשייה. הדמות הוצגה לראשונה בשנת 1992, ונוצרה על ידי אמני הקומיקס פיטר דייוויד וריק לאונרדי, והופיעה לראשונה בחוברת Spider-Man 2099 #1. מדיה וקבצים בנושא ספיידרמן 2099 בוויקישיתוף
קסטלו לוקבה

קסטלו ז'וניור לוקבה (בצרפתית: Castello Junior Lukeba; נולד ב-17 בדצמבר 2002 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה. לוקבה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק ליון. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-7 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד ברסט במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022. ב-22 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה במועדון, בתיקו 1-1 נגד מץ במסגרת המחזור ה-19 בליגה. לוקבה נכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). ר.ב. לייפציג הסופר קאפ הגרמני: 2023 מדיה וקבצים בנושא קסטלו לוקבה בוויקישיתוף קסטלו לוקבה, באתר Transfermarkt קסטלו לוקבה, באתר Soccerway קסטלו לוקבה, באתר BDFutbol קסטלו לוקבה, באתר WorldFootball.net קסטלו לוקבה, באתר National Football Teams קסטלו לוקבה, באתר FootballDatabase.eu קסטלו לוקבה, באתר ESPN KHÉPHREN THURAM, MANU KONÉ, MICHAEL OLISE AND RAYAN CHERKI CALLED UP BY FRANCE FOR U21 EUROS באתר Get Football News France, ‏ 31 במאי 2023 (באנגלית) JO 2024 - Football : les quatre réservistes des Bleus déterminés, la liste définitive est connue באתר Ouest-France, ‏ 4 ביולי 2024 (בצרפתית)
לוקה אנטונלי

לוקה אנטונלי (באיטלקית: Luca Antonelli; נולד ב-11 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן שמאלי. אנטונלי נולד מונצה, אביו הוא כדורגלן העבר רוברטו אנטונלי ששיחק במילאן בין משנת 1977 עד 1982. אנטונלי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונצה ובגיל 17 הצטרף למילאן. ב-8 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת הקופה איטליה נגד ברשה. ב-23 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במשחק נגד אודינזה. בקיץ 2007 הושאל לבארי מהסרייה ב' עד לסיום העונה. לאחר שרשם יכולת טובה בינואר 2008 הושאל לפארמה מהסרייה א'. ב-16 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ליבורנו. ביוני 2008 חתם בפארמה תמורת 750 אלף אירו עבור מחצית מכרטיס השחקן שלו. בקיץ לאחר מכן, השלימה פארמה את הרכישה ושילמה 1.75 מיליון אירו נוספים. בינואר 2011 חתם בגנואה תמורת 7 מיליון אירו כמחליפו של דומניקו קרישיטו שעזב לזניט סנקט פטרבורג. בפברואר 2015 חזר לקדנציה שנייה במילאן כאשר חתם בה לשלוש וחצי שנים. ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 נגד יובנטוס כאשר אנטונלי אף הבקיע מנקודת הקרן את שערו הראשון במדי מילאן. ב-11 באוגוסט 2018 חתם באמפולי. ב-5 באוקטובר 2020 שוחרר מהמועדון. ב-17 בפברואר 2021 אנטונלי חתם במיאמי מאליפות ארצות הברית בכדורגל. ב-10 בנובמבר 2022 הודיע על פרישה מכדורגל. ב-3 בספטמבר 2010 אנטונלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה במשחק נגד אסטוניה. לזכותו 13 הופעות בנבחרת ללא אף שער. מילאן ליגת האלופות: 2006/2007 הסופר קאפ האיטלקי: 2016 מדיה וקבצים בנושא לוקה אנטונלי בוויקישיתוף לוקה אנטונלי, באתר Transfermarkt לוקה אנטונלי, באתר Soccerway לוקה אנטונלי, באתר WorldFootball.net לוקה אנטונלי, באתר National Football Teams לוקה אנטונלי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ג'פרי אשבי

ג'פרי אשבי (באנגלית: Jeffrey Ashby; נולד ב-16 ביוני 1954 בדאלאס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. ג'פרי אשבי נולד בדאלאס וגדל בעיירה אברגרין שבקולורדו. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת מכונות באוניברסיטת איידהו ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1976. לאחר סיום הלימודים אשבי התגייס לצי ארצות הברית. הוא סיים קורס טיס ושירת כטייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט". במהלך מלחמת המפרץ הוא היה טייס בנושאת מטוסים מידוויי (CV-41) והשתתף בטיסות מבצעיות. בינואר 1991 הוא השמיד מסוק עיראקי איירוספסיאל SA 321 סופר פרלון שסיכן את אוניות הצי האמריקאי. בהמשך הוא היה מפקד טייסת באברהם לינקולן (CVN-72). בסך הכול, אשבי צבר מעל ל-7 אלף שעות טיסה. בשנת 1993 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טנסי. בשנת 1994 אשבי נבחר לצוות אסטרונאוטים בהיותו בן 40. הוא היה אמור להיות טייס STS-85 אך הוחלף בגלל מחלת קרוב משפחה. בשנת 1999 הוא השתתף במשימת STS-93 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (איילין קולינס היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית של טיסת המעבורת הייתה הצבה במסלול של טלסקופ החלל צ'נדרה. בשנת 2001 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אנדוור טיסת STS-100 כטייס (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להתחבר לתחנת החלל הבין-לאומית ולהתקין זרוע רובוטי קנדארם2. בשנת 2002 אשבי היה מפקד צוות של STS-112 של מעבורת החלל קולומביה. מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל. באותה עת בתחנת החלל היה צוות של משלחת קבועה מס' 5 בפיקוד ולרי קורזון. אשבי עזב את נאס"א בשנת 2010 והשתלב בתעשיית החלל הפרטית בתפקיד ניהולי בחברת "בלו אוריג'ין". ב-15 ביולי 2019 הוא נפצע במהלך עליה על פסגה בהרי הרוקי. מדיה וקבצים בנושא ג'פרי אשבי בוויקישיתוף ביוגרפיה
צפרות הולנדית

צפרות הולנדית (באנגלית: Dutch Birding), במקור נקרא Journal of the Dutch Birding Association, וכיום נקרא International journal on Palaearctic birds, הוא מגזין אורניתולוגיה וצפרות היוצא לאור על ידי איגוד הצפרות ההולנדי שבסיסו באמסטרדם. הוא הוקם ב-1979 והעורך הראשי שלו הוא ארנוד ואן דן ברג. למגזין יש מהדורות בשפה האנגלית וההולנדית והוא עוסק במורפולוגיה, סיסטמטיקה, תצפיות ותפוצה של ציפורים בבנלוקס, אירופה ובמקומות אחרים באזור הפלארקטי. "Dutch Birding jaargang 1 nummer 1, 1979" [Dutch Birding volume 1 issue 1, 1979]. www.DutchBirding.nl. [Amsterdam: Dutch Birding Association. ביוני 1979. נבדק ב-14 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Callahan, David (14 באוגוסט 2014). A History of Birdwatching in 100 Objects. Camden Town: Bloomsbury Publishing. p. 241. ISBN 978-1-4081-8666-4. נבדק ב-26 באפריל 2017. {{cite book}}: (עזרה) אתר האינטרנט הרשמי של צפרות הולנדית (באנגלית) אתר איגוד הצפרות ההולנדי אינדקס המגזין מאז שנת 2000
נמל החלל הפסיפי - אלסקה

נמל החלל הפסיפי - אלסקה (אנגלית: Pacific Spaceport Complex – Alaska (PSCA)), הוא נמל החלל שממוקם באלסקה באי קודיאק. המתקן מנוהל על ידי חברה Alaska Aerospace Corporation שנמצאת בבעלות מדינת אלסקה. האתר מיועד לשיגורים מסחריים וצבאיים. בשנת 1991 מדינת אלסקה החליטה לקדם הקמת מתקן לשיגורים לחלל. לאחר השלמת החקיקה ותוכניות בינואר 1998 החלה בניית המתחם ובאוגוסט 1998 בוצע שיגור ראשון לטיסה תת-מסלולית. בשנת 2001 בוצע שיגור ראשון של לוויין. בשנת 2014 התרחשה תקלה משמעותית בזמן השיגור של תיל ניסוי של מערכת תקיפה גלובלית מיידית שבפיתוח. לכן שיגור נגרם נזק. תיקונים עלו 26–29 מיליון דולר והסתיימו בשנת 2016. לאחר השלמת התיקונים המתחם קיבל את השם הנוכחי. לחברה שמנהלת את האתר קיים חוזה רב שנתי עם הסוכנות להגנה מפני טילים במסגרת ניסוי מערכת הגנה מרחבית בגובה רב ועם מספר חברות פרטיות. בשנת 2019 באתר בוצעו ניסויים של חץ 3. באתר קיים כן שיגור לשיגורים לתת-מסלול וכן שיגור נוסף לשיגור לוויינים. מכן שיגור זה בוצעו שיגורים בעזרת משגר מדגם אתנה, מינוטארר ושל חברות פרטיות אמריקאיות "אסטרה" (הצליחה לבצע שיגור מוצלח במסגרת ניסוי המשגר) ו-"ABL Space Systems" (השיגור הראשון, בינואר 2023, לא הצליח). קיים הסכם עם חברה פרטית מהודו, אך נכון לשנת 2023 פיתוח משגר שלה טרם הסתיים. השטח הכולל של האתר הוא כ-15 קמ"ר וניתן לפתח כני שיגור נוספים. מדיה וקבצים בנושא נמל החלל הפסיפי - אלסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל החלל הפסיפי - אלסקה Roni Toldanes Updated: September 28, 2016 Published: April 20, 2015, 'Pacific Spaceport Complex Alaska' courts new customers, Anchorage Daily News (באנגלית) https://www.defensenews.com/pentagon/2019/07/28/us-israels-arrow-3-missile-put-to-the-test-in-alaska/ ניסוי חץ 3]
ריפ סיטי רמיקס

ריפ סיטי רמיקס (באנגלית: Rip City Remix) היא קבוצת כדורסל אמריקאית מצפון פורטלנד, אורגון, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומסונפת לפורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA. הקבוצה צפויה לשחק לראשונה בעונת 2023/24. ב-26 באפריל 2023 הודיעה פורטלנד טרייל בלייזרס, אחת משתי קבוצות ה-NBA ללא קבוצת מילואים בליגת הפיתוח (יחד עם פיניקס סאנס), שתשיק קבוצה בליגה לעונת 2023/24. ב-15 ביוני מונה ג'ים מורן למאמן הקבוצה הראשון. ב-26 ביוני נחשפו הלוגו ושם הקבוצה, ריפ סיטי רמיקס. השם ריפ סיטי (Rip City) הוא כינוי לעיר פורטלנד שנטבע על ידי שדרנה של פורטלנד טרייל בלייזרס בעונתה הראשונה, 1970/1971, לאחר סל של ג'ים בארנט מול הלוס אנג'לס לייקרס. השם רמיקס מתייחס לגיוון של העיר, בהיותה של פורטלנד עיר בעלת מיעוטים אפרו-אמריקאים, היספנים, אסייתים ומוסלמים. אתר האינטרנט הרשמי של ריפ סיטי רמיקס "Portland Trail Blazers Launch NBA G League Team to Play at Chiles Center on the University of Portland Campus" (הודעה לעיתונות). NBA Media Ventures, LLC. 26 באפריל 2023. נבדק ב-30 באפריל 2023. {{cite press release}}: (עזרה) ווג'נרובסקי, אדריאן (26 באפריל 2023). "Portland Trail Blazers Get G League Team for 2023–24". ESPN. ארכיון מ-26 באפריל 2023. נבדק ב-26 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) אורם, ביל (26 באפריל 2023). "Portland Trail Blazers Launch G League Team That Will Play at Chiles Center Starting Next Season". האורגוניאן. ארכיון מ-26 באפריל 2023. נבדק ב-26 באפריל 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Jim Moran Named Head Coach Of Portland G League Team". NBA. 15 ביוני 2023. ארכיון מ-19 ביוני 2023. נבדק ב-18 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) Portland Trail Blazers Announce Rip City Remix as Official Team Name of G League Affiliate, פורטלנד טרייל בלייזרס, ‏26 ביוני 2023 (באנגלית) קולי, ג'ארד (26 ביוני 2023). "Rip City Remix: Blazers unveil G League affiliate name, logo and color scheme". KGW. ארכיון מ-26 ביוני 2023. נבדק ב-26 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה)
דוד ארנון

דוד ארנון (11 ביולי 1911 – 21 באפריל 1968) היה קצין צה"ל בדרגת סגן-אלוף, שלישו הצבאי של נשיא המדינה הראשון, חיים ויצמן. ארנון נולד בתל אביב, בנו של מיכאל. בגיל 17 הצטרף להגנה, וכן שירת בשירות הביון הבריטי ברומניה ובבולגריה. במרץ 1941 התגייס לגדוד השני של הבריגדה היהודית, ושירת כלוחם ביחידת חיל רגלים כחלק ממתנדבי היישוב בבאפס במלחמת העולם השנייה והגיע לדרגת קפטן. לאחר המלחמה עסק בעלייה ב' של יהודים לארץ ישראל. במלחמת העצמאות לחם בקרבות לשחרור הגליל התחתון ועמק הירדן ולאחר קום המדינה, באוקטובר 1948, מינה אותו משה שרת לשלישו הצבאי של נשיא המדינה הראשון, חיים ויצמן, תפקיד אשר מילא תחילה בדרגת רב-סרן ולאחר מכן בדרגת סגן-אלוף עד מותו של ויצמן בנובמבר 1952. לאחר מותו של ויצמן שירת בין השנים 1952 ל-1954 כמפקד יחידה 108. לאחר מכן עזב לניו יורק, ארצות הברית שם עבד עבור מכון ויצמן וכן בעסקי הביטוח. היה נשוי לטילדה (נפטרה במרץ 2023), נפטר במדריד ב-21 באפריל 1968 מהתקף לב בשובו מביקור בישראל. הובא למנוחות בבית העלמין בחולון. מדיה וקבצים בנושא דוד ארנון בוויקישיתוף סרטים בהם מופיע דוד ארנון באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים. David Arnon, AncientFaces (באנגלית) David Arnon – ביטוח לאומי ארה"ב – רשימת פטירות (SSDI), באתר MyHeritage (בעברית) סט"א, מת דוד ארנון, שלישו של וייצמן, באתר הצופה, ‏6 במאי 1968 דוד ארנון ז"ל, באתר GRAVEZ אחותו של דוד ארנון, דוד ארנון, באתר דבר, ‏20 במאי 1968 דוד ארנון, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2 שליש לד"ר ויצמן, באתר דבר, ‏24 באוקטובר 1948 שלמה נקדימון, יושבים קבע בניו-יורק, וצועקים "איננו יורדים"!, באתר חרות, ‏30 במרץ 1962 צוות - ארגון גמלאי צה"ל, טילדה ארנון ז"ל, באתר מודעות אבל, ‏2023-03-27
תל שלף

תל שָלָף (או תל אֶ-שַׁלַאף) הוא תל בתחום העיר רחובות, ממערב לשכונת כפר גבירול, אשר יש המזהים אותו עם אלתקה, מערי הלויים של נחלת שבט דן. התל יושב על גבעת כורכר נמוכה המתנשאת 18 מטר מעל סביבתה, דרומית מערבית לשכונת כפר גבירול ברחובות, בצדו השני של כביש 411. התל נמצא מצפון למושב גאליה שבמועצה אזורית גן רווה, וממזרח לנחל גמליאל. בסקר ארכאולוגי נמצאו בתל ובסביבתו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה. באתר נמצאו ממצאים מהתקופה הכנענית (ברונזה תיכונה) כולל חרסים ושבר משקוף עם הירוגליפים. כן נמצאו ממצאים מהתקופה הישראלית (ברזל), בהם כתובות עבריות מתקופת מלכי יהודה ושרידי בנייה הכוללים חומה רחבה. בתל נמצאו ממצאים גם מהתקופה הפרסית. על גבעה נוספת במרחק של כ-600 מטר מצפון מערב לתל שָׁלָף נמצאו ממצאים נוספים מתקופת הברונזה והברזל. על התל נמצאים כיום בתי פרדס ומטעים מסביבו. כן נמצאים על התל, סמוך לכפר גבירול, שני בתים נאים שנבנו בתקופת המנדט הבריטי על ידי שני אחים בני משפחת שהין הנכבדה מהכפר קובייבה הסמוך, אשר ננטש ונהרס במהלך מלחמת העצמאות. במבנה דו-קומתי יפה שנבנו בעשור השני של המאה ה-20, בחזיתו, שפונה מערבה, בנויה מרפסת ענקית שמקושטת בקשתות ובעמודים. הבתים הוכרזו על ידי המועצה לשימור אתרים כמבנים לשימור. בשנת 1976 זיהה בנימין מזר את התל עם אלתקה, אשר מתאים מבחינת מקומו, ושנמצאו בו ממצאים מתאימים לתקופת המקרא. בהתאם לזיהוי זה, משערים שהגבעה הנוספת הייתה פרבר או עיר בת של אֶלְתְּקֵה. מדיה וקבצים בנושא תל שלף בוויקישיתוף סיבוב בבית מוסא שאהין שבדרום רחובות בבלוג חלון אחורי, אוגוסט 2010 תל שלף באתר הושבילים, אוגוסט 2018 בית מוסא שאהין ב מע/אירים את ההיסטוריה, ינואר 2023 תל שלף, רחובות, אתר צורנמל טורנר נס ציונה. דור גולן. חדשות ארכיאולוגיות חפירות וסקרים בישראל. גיליון 126 לשנת 2014 תל שלף אתר ארכיון רחובות יבנה, סקר מפה. משה פישר ואיתמר טקסל. חדשות ארכיאולוגיות חפירות וסקרים בישראל. גיליון 118 לשנת 2006 תל שלף, באתר הושבילים עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי), אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002 יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 298 עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 188 צבי אילן, תמנה בנחל שורק, דבר, 29 באפריל 1977
מנסה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מנסה – ארגון בינלאומי של אנשים מחוננים אישים: אלפרד מנסה – כדורגלן גנאי גדעון מנסה – כדורגלן גנאי ג'וזף מנסה – כדורגלן גנאי ג'ונתן מנסה – כדורגלן גנאי מנזה מנשה
שעריים (עיר מקראית)

שעריים היא עיר המוזכרת בתנ"ך בתקופה שלפני מלכות דוד. לעיר ניתנה מספר זיהויים, בהם חורבת קייאפה ותל חרסים בכפר מנחם. שעריים מוזכרת עד שלוש פעמים במקרא: ברשימת הערים של שבט יהודה, אחרי סוכה ועזקה. על פי פסוק זה שעריים נמצאת בעמק האלה. בַּשְּׁפֵלָה אֶשְׁתָּאוֹל וְצָרְעָה וְאַשְׁנָה. וְזָנוֹחַ וְעֵין גַּנִּים תַּפּוּחַ וְהָעֵינָם. יַרְמוּת וַעֲדֻלָּם שׂוֹכֹה וַעֲזֵקָה. וְשַׁעֲרַיִם וַעֲדִיתַיִם וְהַגְּדֵרָה וּגְדֵרֹתָיִם עָרִים אַרְבַּע עֶשְׂרֵה וְחַצְרֵיהֶן. — ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ל"ג-לו אחרי שדוד הורג את גָּלְיָת, הפלשתים נסוגו בדרך שעריים: וַיָּקֻמוּ אַנְשֵׁי יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה וַיָּרִעוּ, וַיִּרְדְּפוּ אֶת הַפְּלִשְׁתִּים, עַד בּוֹאֲךָ גַיְא, וְעַד שַׁעֲרֵי עֶקְרוֹן; וַיִּפְּלוּ חַלְלֵי פְלִשְׁתִּים, בְּדֶרֶךְ שַׁעֲרַיִם, וְעַד-גַּת וְעַד-עֶקְרוֹן. — ספר שמואל א', פרק י"ז, פסוק נ"ב ישנם הטוענים ששעריים בפסוק זה אינו מתייחס למקום אלא לשערים, על פי תרגום השבעים. ברשימת הערים של שבט שמעון (ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוקים ל"א–ל"ב), "עד למלכות דוד". ישנם הטוענים שמדובר על מקום אחר הנמצא הרבה יותר דרומה. שעריים אינה מוזכרת אצל אוסביוס מקיסריה והירונימוס וגם לא בספרות התלמודית. אדולף נויבאואר הציע לזהות את שעריים בתרעין שליד אשקלון. שארל קלרמון-גנו זיהה את שעריים בח'רבת סעירה (חרבת א-צירה). גרפינקל וגנור שחפרו בחורבת קייאפה זיהו אותה עם שעריים. הזיהוי מבוסס על: המיקום, המתאים לפסוקים המציינים את שעריים בין יישובי עמק האלה ובדרך לגת ועקרון. הממצא הארכאולוגי של חורבת קייאפה שהיא חד שכבתית בראשית המאה ה-10 לפנה"ס, התואמת את האזכורים המקראיים שכולם קודמים לבניית בית המקדש הראשון. המצאות שני שערים בחורבות קייאפה, ממצא ייחודי לתקופה זאת בארץ ישראל, דבר התואם את השם "שעריים". זיהוי נוסף הוא של ר' בירן שחפר בתל חרסים בכפר מנחם וזיהה בה את שעריים. אנסון רייני, שערים, אנציקלופדיה מקראית, כרך ח', תשמ"ב, 1982, עמ' 244 עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי), אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002
תל חרסים

תל חרסים הוא תל הנמצא כקילומטר צפונית לכפר מנחם וניתנו לו זיהויים שונים, בהם אלתקה, צפמה ושעריים. בשנות ה-50 התל היה חסר שם, ואנשי כפר מנחם הסמוך ששוטטו במקום נתנו לו את הכינוי "תל חרסים" לאור ממצאים ארכאולוגיים רבים שאספו במקום. בשנת 1990 הוחל בחפירות מסודרות בתל ומאז התקיימו במקום לפחות 11 עונות עד שנת 2000. החפירות מומנו על ידי מועצה אזורית יואב, ושלוש אוניברסיטאות: בר-אילן, קלרמונט בקליפורניה ומקגיל במונטיראול. שטח התל כ-20–25 דונם. עוד לפני תחילת החפירות, נמצא בתל "לוח עשתרת" עם תמונה של אישה המייצגת את עשתרת. הלוחית תוארה על ידי משה ישראל: "הלוחית זעירה לפי מידותיה, יתר על כן (ולדאבון לבנו) גם שבורה שבר עתיק. לפי הערכה חסר מאורכה כשליש והיא כיום 4.5 ס"מ בגובהה. נשתמר החלק התחתון של הגוף. גם הידיים והזרועות חסרות, הן היו כנראה נטויות לצדדים בהחזיקן את מקלות הגבעולים שקצוותיהם נראים בתבליט. הדמות עצמה — אשר גובהה היום 3.4 ס"מ ואשר בולטת מעל הלוחית 0.4—0.2 ס"מ נמצאת במסגרת מלבנית המקושטת בכמה מקומות על־ידי קווים חרוצים לרוחבה. קוטר הגלגלים (כוכבים(? הנראים משני צדי הגוף 0.8 ס"מ וכנראה הוטבעו לתוך הלוחית. החותמת זזה (בצד ימין (בשעת הטביעה וכך מופיע החישוק בפעם נוספת." "הלוחית עשויה חרס אדמדם צרוף יפה והוכנה בתוך תבנית — דפוס אבן או מתכת. הגוף המגולף — אפילו המקוטע של היום — מראה השפעת אמנות מצרית מובהקת. עמידת הרגליים היא מצרית אופיינית: הגוף נראה מקדימה והרגליים בתפנית לצד. אילו היו נשארים הראש, התסרוקת וחלקי הגוף העליונים וודאי היינו מגלים סימנים נוספים של השפעה מצרית." בחפירות בתל חרסים זוהו חמש שכבות: שכבה V מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת 2. על פי הממצאים נקבע שבמאה ה-14 תל חרסים הייתה יחד עם בית שמש ותמנה אחת מארבע ערים מדרום לממלכת גזר. הממצאים גם הצביעו על חורבנות רבים באותה תקופה. שכבה IV מתוארכת לתקופת הברזל 2. שכבה III מתוארכת לתקופה הפרסית. שכבה II מתוארכת לתקופה ההלניסטית–רומית. שכבה I מתוארכת לתקופה הביזנטית. בתחילת שנות ה-60 הציע משה ישראל לזהות בתל חרסים את אלתקה. בשנת 1990 הוצע לזהות את תל חרסים עם צפמה ממכתבי אל-עמארנה. ר' בירן שחפר בתל חרסים זיהה אותו בשנת 2000 עם שעריים. פרופ' יגאל לוין הציע באותה עת לזהות את תל חרסים עם מורשת גת. יהודה רות, עשתורת - אלילת הפוריות הכנענית, על המשמר, 8 ביולי 1955 שמואל גבעון, נחל ברקאי – 1998-2000, חדשות ארכיאולוגיות 116, 2004 אלי הדד, ח' א-תינה (כפר מנחם), חדשות ארכיאולוגיות 132, 9 בפברואר 2020 גרשון גליל, ערי הממלכה הכנענית במאה הי"ד לפנה"ס: היקפן ומעמדן המדיני, קתדרה: לתולדות ארץ-ישראל וישובה, 1997, עמ' 24-26 מכורש עד אלכסנדר: תולדות ישראל בשלטון פרס, עמ' 193 עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי), שנת 2000, אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002 פרופ' יגאל לוין, "מורשת גת: הצעת זיהוי חדשה לתל חרסים", בתוך: ש' גבעון (עורך), עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי) 2000, אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002, עמ' 35-49
גשר מולטקה

גשר מולטקה (בגרמנית: Moltkebrücke) הוא גשר על נהר השפרה בברלין, גרמניה. הגשר שהושלם בשנת 1891, מחבר את האזור הישן של מואביט ליד תחנת הרכבת המרכזית בגדה הצפונית לווילי-ברנדט-שטראסה ומשרדי הפדרל קנצלר (Chancellery) בגדה הדרומית. הגשר נקרא על שמו של פילדמרשל הלמוט פון מולטקה האב, שהיה ראש המטה של הצבא הפרוסי במשך שלושים שנה. מולטקה הלך לעולמו ממש לפני השלמת הגשר והוא נחנך על ידי מחלקת ההלוויה שלו. לגשר שלוש קשתות מוצלבות עשויות אבן חול אדומה, והוא מעוטר בפסלים של יוהנס בוזה, קארל פייפר וקרל יוזף בגס. בניית הגשר החלה ב-1888 והסתיימה ב-1891. באזור הגשר התנהלו קרבות קשים במהלך הקרב על ברלין באפריל 1945 בסוף מלחמת העולם השנייה. מגנים גרמנים, כ-5,000 חברי אס אס ופולקסשטורם, חסמו את הגשר בשני קצותיו וחיברו אליו מטעני נפץ כדי להורסו. ב-28 באפריל, יחידות של ארמיית ההלם הסובייטית השלישית, בפיקודו של גנרל מאיור ס.נ. פרברטקין, נלחמה במורד מואביט לעבר הגשר במטרה לכבוש את הרייכסטאג הגרמני שנמצא 600 מטר מהגשר. בשעת בין ערביים תקפו הסובייטים את הגשר. מטעני הפיצוץ גרמו לנזק, ומקטע ממנו נפל לשפרה, אך נותר מספיק שטח למעבר של אנשים וכלי רכב. עד חצות, דיוויזיות הרובאים ה-150 וה-171 הסובייטיות אבטחו את ראש הגשר מפני התקפת נגד של הגרמנים. מכאן הם עברו לרייכסטאג, וכבשו אותו ב-2 במאי. למרות שניזוק, הגשר היה אחד הבודדים ששרדו את המלחמה ונותר דומה למבנהו המקורי, אם כי הוא תוקן וחוזק כדי לעמוד בעומס התנועה המודרנית. מדיה וקבצים בנושא גשר מולטקה בוויקישיתוף Read & Fisher, pp. 435. Read & Fisher, pp. 444. Beevor, pp. 340, 347–349. מקורות Read, Anthony & Fisher, David, "The Fall of Berlin", WW Norton & Company, ניו יורק, 1992,מסת"ב 0-393-03472-0 ביבור, אנטוני "ברלין: הנפילה 1945", ספרי ויקינג-פינגווין, 2002,מסת"ב 0-670-88695-5