laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
SuperBrawl IV

SuperBrawl IV היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Championship Wrestling‏ (WCW). האירוע נערך ב-20 בפברואר 1994, באולבני סיוויק סנטר שבאולבני, ג'ורג'יה. האירוע היה האירוע הרביעי בסדרת אירועי SuperBrawl. שמונה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, ריק פלייר ניצח את ויידר ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של WCW בקרב שבו הבוס שימש כשופט המיוחד. עוד ברשימת הקרבות, סטינג, בריאן פילמן ודאסטין רודס ניצחו את סטיב אוסטין, ריק רוד ופול אורנדורף ניצחו בקרב Thundercage, וקקטוס ג'ק ומקס פיין ניצחו את אלופי הזוגות, הנאסטי בויז (בריאן נובס וג'רי סאגס) בפסילה. ג'ימי גארווין החליף את מייקל הייז הפצוע בקרב שלו נגד ג'וני בי באד. לאחר הקרב, גארווין תקף את באד. SuperBrawl IV, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תוצאות אירועי SuperBrawl
עלילות מהלולאה

עלילות מהלולאה (באנגלית: Tales from the Loop) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, מסוגת דרמת מדע בדיוני, המבוססת על ספר האמנות של האמן השוודי סיימון סטאלנהאג. כל שמונת פרקי הסדרה עלו ביחד לשירות הסטרימיג של Amazon Prime Video ב-3 באפריל 2020. בהשראת הציורים המופלאים של סימון סטלנהג, הסדרה בוחנת את הרפתקאותיהם המדהימות של האנשים שחיים מעל הלולאה, מכונה שנבנתה כדי לפתוח ולחקור את תעלומות היקום - מה שהופך את הדברים שהוגדרו בעבר למדע בדיוני, אפשריים. אבי ריידר פורטסון בתפקיד לורטה הצעירה רבקה הול בתפקיד לורטה טיילר ברנהרדט בתפקיד דני ג'נסון דניאל זולגדרי בתפקיד ג'ייקוב דאנקן ג'וינר בתפקיד קול אטו אסאנדוה בתפקיד גאדיס ניקול לו בתפקיד מאי פול שניידר בתפקיד ג'ורג' ג'ונתן פרייס בתפקיד ראס ג'יין אלכסנדר בתפקיד קלרה סופר 8 דברים מוזרים אפל (סדרת טלוויזיה) "עלילות מהלולאה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עלילות מהלולאה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עלילות מהלולאה", באתר Metacritic (באנגלית) "עלילות מהלולאה", באתר Prime Video (באנגלית) "עלילות מהלולאה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ילדות בלתי נגמרת: "עלילות מהלולאה" ו"הביתה לפני החשכה" מחזירות אותנו אל הקלאסיקות, באתר וואלה, 5 באפריל 2020 "Video: "Tales from the Loop" - Official Trailer". The Futon Critic. 27 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Andreeva, Nellie (17 ביולי 2018). "'Tales From The Loop': Amazon Studios Orders Genre Series Based On Simon Stålenhag Art From Matt Reeves & Fox 21". Deadline Hollywood. נבדק ב-17 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Nellie Andreeva; Denise Petski (1 במרץ 2019). "'Tales From The Loop': Rebecca Hall To Star In Amazon Series Based On Simon Stålenhag Art". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) https://www.express.co.uk/showbiz/tv-radio/1188009/13-Reasons-Why-cast-series-Netflix-Who-plays-Charlie-St-George-Who-is-Tyler-Barnhardt Daniel D’Addario (2 באפריל 2020). "'Tales From The Loop': TV Review". Variety. נבדק ב-4 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה)
הפועל ירושלים (כדורסל נשים)

הפועל ירושלים הייתה קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר ירושלים, שהתמודדה בליגה הבכירה ואף זכתה באליפות. הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל הספורט מלחה בירושלים. נכון ל-2024 הקבוצה אינה פעילה, ואת מקומה תפסה הפועל לב ירושלים. הקבוצה נוסדה כקבוצת נערות בשנת 1952 ובהמשך כקבוצת בוגרות שהשתתפה בליגה הבכירה מיום הקמתה. עד תחילת שנות ה-80 נחשבה הקבוצה לחזקה בליגה והייתה מתחרה בקביעות בצמרת ובשלבים הסופיים של גביע המדינה. בסיום עונת 1959–1960 תפסה את המקום הראשון במחוז הדרומי, גברה במשחק המכריע 23–21 על אלופת המחוז הצפוני הפועל יגור וזכתה באליפות המדינה. בעונת 1961–1962 הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה והפסידה 36–43 לקבוצת מכבי תל אביב. בעונת 1970–1971 הגיעה הקבוצה שוב לגמר הגביע ושוב הפסידה למכבי תל אביב 44–57. בינואר 1972 השתתפה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה למחזיקות מול "ווז'דובאץ' בלגרד" מחזיקת הגביע היוגוסלבית. הקבוצה הגיעה עד לשלב רבע הגמר. החל משנת 1963 הצטרפה לליגה הבכירה אס"א ירושלים ובירושלים החלו משחקי דרבי בכדורסל נשים. בין מאמני הקבוצה בעבר ניתן לציין את גדעון וינרב, מרדכי תנורי ויאיר לירון. אורנה אוסטפלד נועה ריקנטי אביבה ליכטבלאו-בלס דליה ביבס אליה פנטורין שוהם ביבס שרה דניאל בראון רחל בכר אסתר חנוך גילה לייטנברג רעיה זוננפלד שולה בנקוביץ' ברקת רינה פייבש אסתר בקרמן סיגל חרובי ענת ורטהיים יפה יפרח נורית רווכר חנה פרידמן נירקה ארבוב עפרה וינרב שוהם עינב וינרב חדווה הרכבי אביגייל הרכבי שלומית פוקס נעמי נמרי חיה בגון אפרת לויטן לינור אסא דפנה שמחון הדס סלע רונית אגסי אביטל רוסמן גלית קופנהגן מירית בן עמי ענת הוס רחל אבלוב חוה רוזנר בנות הפועל ירושלים אלופות ישראל בכדורסל, בעיתון דבר 22 בינואר 1961 10 נק' רצופות חרצו את גורל גביע הנשים, בעיתון חדשות הספורט (עמוד 1) 15 באוגוסט 1962 כדורסלניות הפועל ירושלים יוצאות ליוגוסלוויה, בעיתון מעריב 31 בדצמבר 1971 הרבה תחבולות במגרש והמון רוח לחימה, בעיתון דבר 4 בינואר 1972 בליגה לנשים, בעיתון למרחב 24 בדצמבר 1963 בליגה לנשים, בעיתון על המשמר 29 במרץ 1964
מפוזאורוס

מַפּוּזָאוּרוּס (שם מדעי: Mapusaurus) הוא סוג של דינוזאור טורף, פירוש שמו "לטאת הארץ" או "לטאת האדמה". בסוג התגלה מין יחיד, מפוזאורוס רוסה (Mapusaurus roseae), שהיה דינוזאור תרופוד ענק שחי בפטגוניה 100-95 מיליון שנה לפני זמננו, אורכו הוא נושא למחלוקת בקרב מומחים רבים וככל הנראה היה בין 10.2 ל-12.2 מטרים (40 רגל) ומשקלו נע בין 3 ל-5 טונות. בשנת 1995 החלו החפירות בפטגוניה שבארגנטינה וכעבור חמש שנים התגלו ממצאים (שהתפרסמו בכתב העת הצרפתי Geodiversitas) שהוכיחו שלפני כמאה מיליון שנים חיו באזור זה טורפי ענק השייכים לקבוצה Carcharodontosaurids (קרכרודונטוזאוריים). בתוך החפירות נמצאות מאות עצמות של הטורף שנחשב לאחד הטורפים הגדולים ביותר שחיו על פני כדור הארץ. החוקרים משערים שהמצאות פרטים כה רבים במקום אחד מצביעה על התנהלות הטורף בלהקות או קבוצות דבר שמסביר בבירור איך הדינוזאור הזה הצליח לצוד חיות שגדולות פי 20 ממנו. שיניו הם בצורת להבים, חדים ומשוננים שנועדו לחתוך בקלות בבשר הטרף ובכך להשיג את בשרו ללא כול צורך בהרג ממשי של הטרף הניצוד, גם זה מרמז על כך שהמפוזאורוס צד דינוזאורים שגדולים ממנו משמעותית. אף שמומחים סבורים שהטורף היה בוחר בפרטים הקטנים (הצעירים) או בזקני הלהקה של הטרף ובכך מקל מאוד את הציד. הטרף המשוער של המפוזאורוס היו מיני זאורופודים כבדים כמו הארגנטינוזאורוס - זאורופוד שאורכו הגיע ל-30 עד 40 מטרים לפרט בוגר ומשקלו למעלה מ-70 טונות, והיה ככל הנראה בעל החיים היבשתי הגדול ביותר שחי בכדור הארץ בכל הזמנים. יש סבירות שהמפוזאורוס חלק טריטוריה ומזון עם קרוב המשפחה שלו שחי באזור באותה תקופה, הגיגאנוטוזאורוס, שהיה גדול, חזק ומפחיד ממנו, אך אולי היה טורף בודד, וכך התחרו על סוג שונה של מזון. המפוזאורוס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם הוא תולש בשר מפרט של ארגנטינוזאורוס שמאוחר יותר מת מאובדן דם וכן נראה בהמשך ניזון ממנו. המפוזאורוס נראה במשחק ללכת עם דינוזאורים. מדיה וקבצים בנושא מפוזאורוס בוויקישיתוף מפוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מפוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Mapusaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) Mapusaurus gang Vs. Argentinosaurus - Planet Dinosaur - BBC|סרטון של מפוזאורוס בסדרה הכוכב דינוזאור - ערוץ BBC Earth ביוטיוב Coria R. A. & Currie P. J. (2006). A new carcharodontosaurid (Dinosauria, Theropoda) from the Upper Cretaceous of Argentina. Geodiversitas 28(1):71-118. PDF
לוח חד גדיא

"לוח חד גדיא" הוא תבליט חומר, שנוצר בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות, ומציג את הפיוט "חד גדיא". לוח "חד גדיא" נוצר על פי רישום של זאב רבן בבית-המלאכה הקואופרטיבי "מנורה", שפעל תחת בית-הספר "בצלאל", ובו היו חברם מאיר גור אריה, שמואל פרסוב ורבן. הוא נעשה בטכניקה של לחיצת טרקוטה לתבנית. תבליט זה שובץ בתוך מסגרת העשויה פליז שעוטר בדגמים עיטוריים בטכניקה של בטיק, המוצמדת למסגרת עץ. במרכז הלוח מתוארת נישה ובה ניצבת דמות של יהודי, אוחז מקל הליכה ונושא על גבו גדי. מתחתיה מופיעה מגילה פתוחה ובה הטקסט "חַד גַּדְיָא, חַד גַּדְיָא, דְּזַבִּין אַבָּא בִּתְרֵי זוּזֵי, חַד גַּדְיָא, חַד גַּדְיָא", הלקוח מתחילת הפיוט. סביב הדמות מופיעים שמונה מדליונים, המציגים את הדמויות השונות מן הפיוט. העבודה נמצאת כיום באוסף מוזיאון ישראל. היא הוצגה בתערוכה "מבחר מאוסף אלן ב' סליפקה במוזיאון ישראל", שהתקיימה במוזיאון בשנת 2008. לוח דומה הוצג במסגרת התערוכה '"בצלאל" של שץ' במוזיאון ישראל (ה'תשמ"ג). באוסף סטנלי בטקין היה תבליט זה בגרסה יצוקה בברונזה. לוח חד גדיא באתר מוזיאון ישראל ראו: מבחר מאוסף אלן ב' סליפקה במוזיאון ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2008, עמ' 95-94 ראו: "בצלאל" של שץ: רשימה קטלוגית של החפצים בתערוכה, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1982, פריט 340 ראו: גולדמן אידה, בת-שבע, זאב רבן: סימבוליסט עברי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2001, עמ' 68, פריט מס' 66
אטקמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מדבר אטקמה – מדבר ורמה באמריקה הדרומית אטקמה (מחוז) – מחוז בצ'ילה אטקמה (קבוצה אתנית) – קבוצה אתנית ילידית שמתגוררת בצפון צ'ילה וארגנטינה
אמיל הלפרדסון

אמיל הלפרדסון (באיסלנדית: Emil Hallfreðsson, תעתיק מדויק: אמיל הלפרד'סון; נולד ב-29 ביוני 1984 ברייקיאוויק) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בקבוצת וירטוס ורונה ובנבחרת איסלנד. הלפרדסון עבר לטוטנהאם הוטספר בתחילת שנת 2005, כאשר עד אז בילה את הקריירה שלו בקבוצת הפנרפיירדיר מליגת העל האיסלנדית. יש לו מספר הופעות במדי הנבחרת מתחת לגיל 21 של איסלנד. הוא מעולם לא שיחק בליגה במדי הקבוצה האנגלית, והושאל למשך שנה לקבוצה השוודית מאלמה. לאחר מכן שיחק במשך תקופו קצרות בלין אוסלו וברג'ינה, ממנה הושאל לבארנסלי האנגלית ב-2009. בשנת 2010 עבר לקבוצת הלאס ורונה האיטלקית. ב-30 בינואר 2016 הושאל לאודינזה. ב-31 ביולי 2018 חתם בפרוזינטנה. ב-1 במרץ 2019 חזר לאודניזה וחתם עד לסוף העונה. מדיה וקבצים בנושא אמיל הלפרדסון בוויקישיתוף אמיל הלפרדסון, באתר Transfermarkt אמיל הלפרדסון, באתר Soccerway אמיל הלפרדסון, באתר WorldFootball.net אמיל הלפרדסון, באתר National Football Teams אמיל הלפרדסון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא איסלנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמק אודין

עמק אודין (באנגלית: Odin Valley) הוא עמק שאינו מכוסה קרח ברכס אסגרד באדמת ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. העמק נמצא בסמוך ממזרח להר אודין. שמו של העמק ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד. הוועדה קראה לעמק על שמו של הר אודין (אשר נקרא על שם האל מהמיתולוגיה הנורדית אודין, וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס אסגארד שנקראו על שם דמויות ממיתולוגיה זו). הר אודין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית עמק אודין באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד עמק אודין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה עמק אודין באתר mindat מפת אזור עמק אודין זמני זריחה/שקיעה שמש/ירח בעמק אודין מזג אוויר נוכחי מעודכן בעמק אודין תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור עמק אודין נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור עמק אודין סטטיסטיקות מזג אוויר עבור עמק אודין גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מקור שמו של הר אודין
דוכס ארגייל

דוכס ארגייל (באנגלית: Duke of Argyll) הוא תואר אצולה סקוטי הניתן בממלכה המאוחדת. התואר ניתן לעומד בראש שבט קמפבל והוא קרוי על שם אזור ארגייל (כיום במחוז ארגייל וביוט) שבמערב סקוטלנד. שושלת הדוכסות הנוכחית נוסדה על ידי המלכה אן ב-1701 עם הפיכת רוזן ארגייל העשירי ארצ'יבלד קמפבל לדוכס ארגייל הראשון, בשנת 1892 נוסדה דוכסות ארגייל שנייה במערכת האצולה של הממלכה המאוחדת - לפי כך דוכסי ארגייל נושאים מאז תואר דוכס סקוטי ותואר דוכס בממלכה המאוחדת. החל מ-2001, נושא בתואר זה טורקל איאן קמפבל, דוכס ארגייל ה-13 (ודוכס ארגייל השישי בממלכה המאוחדת). לצד התואר 'דוכס ארגייל' שאר תוארי הדוכס כוללים תארים קודמים שנותרו, כאלו שנוספו או כאלו שהתמזגו מנישואים וכדומה: מרקיז קינטייר ולורן, רוזן ארגייל, רוזן קמפבל וקואל, ויקונט לוכאן וגלנליילה, לורד קמפבל, לורד לורן, לורד קינטייר, לורד אינוורארי מאל מוברן וטיירי, ברון סנדרידג', וברון האמילטון. אחוזת הדוכסות היא טירת אינוורארי שם מתגורר הדוכס ומשפחתו עד היום. שלט האצולה של הדוכסות מורכב ממגן המחולק לארבע רבעים, שכוללים שני זוגות סמלים זהים. רבע ראשון (עליון שמאל) ורביעי (תחתון ימין): חלוקה לשמונה בצבעי סאבל ואור - סמל שבט קמפבל רבע שני (עליון ימין) ושלישי (תחתון שמאל): ספינת מפרש (לימפד) בצבע סאבל עם מפרש מקופל ומשוטים מוצגים - סמל אחוזת לורן ארצ'יבלד קמפבל, דוכס ארגייל הראשון (1703–1653) - בנו הבכור של רוזן ארגייל התשיעי ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל השני ודוכס גריניץ' הראשון (1743–1680) - בנו הבכור של הדוכס הראשון, נפטר ללא בנים ודוכסות גריניץ' הסתיימה עם מותו ארצ'יבלד קמפבל, דוכס ארגייל השלישי (1761–1682) - בנו הצעיר של הדוכס הראשון, נפטר ללא בנים ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל הרביעי (1770–1693) - בנו של אחיו הצעיר של הדוכס הראשון ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל החמישי (1806–1723) - בנו הבכור של הדוכס הרביעי ג'ורג' ויליאם קמפבל, דוכס ארגייל השישי (1839–1768) בנו הבכור של הדוכס החמישי, נפטר ללא בנים ג'יורג' דאגלס אדוארד הנרי קמפבל, דוכס ארגייל השביעי (1847–1777) בנו הצעיר של הדוכס החמישי ג'ורג' ג'ון דאגלס קמפבל, דוכס ארגייל השמיני (1823-1900) בנו הצעיר של הדוכס השביעי, ב-1892 נוסדה דוכסות ארגייל שנייה בממלכה המאוחדת ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל התשיעי (1845-1914) בנו הבכור של הדוכס השמיני, נישא לנסיכה לואיז בתה של המלכה ויקטוריה, נפטר ללא בנים ניאל דיאמיד קמפבל, דוכס ארגייל העשירי (1872-1949) נכדו של הדוכס השמיני, נפטר ללא בנים איאן דאגלס קמפבל, דוכס ארגייל ה-11 (1903-1973) נינו של הדוכס השמיני איאן קמפבל, דוכס ארגייל ה-12 (1937-2001) בנו הבכור של הדוכס ה-11 טורקל איאן קמפבל, דוכס ארגייל ה-13 (נולד 1968) בנו הבכור של הדוכס ה-12 יורש העצר הוא ארצ'יבלד פרדריך קמפבל, מרקיז לורן (נולד 2004) בנו הבכור של הדוכס ה-13 מדיה וקבצים בנושא דוכס ארגייל בוויקישיתוף
הר אודין (ארץ גרהאם)

הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא הר בצורת אוכף בחוף פוין בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. להר שתי פסגות - שתיהן מכוסות קרח. שיא גובהו של ההר בגובה של 1,465 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם בסמוך לפסגת פריגה, שמדרום-מערב לו. ההר מפריד בין קרחון אנדרסון לקרחון סלייפניר. פסגת ההר צולמה מן האוויר בשנת 1947 על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון. כמו כן הפסגה נסקרה מן הקרקע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. שמו של ההר ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955. ההר נקרא בשם זה (שמו של האל אודין, בעלה של האלה פריגה מהמיתולוגיה הנורדית), מאחר שההר הסמוך נקרא על שמה של פריגה. הר אודין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר אודין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
דמויי טורפים

דמויי טורפים (שם מדעי: Carnivoramorpha) הוא ענף של יונקים שליינים המשתייכים לקבוצה פריה. קבוצה זו כוללת בעיקר את סדרת הטורפים המודרניים וכן את אבותיהם המיאקויים הנכחדים, אשר לפי מספר חוקרים שייכים לסדרת הטורפים האמיתיים. קבוצה זו נכחדה למעט הטורפים האמיתיים שהתפתחו החל מהפלאוקן כיצורים קטנים שדמו במראם לחמוס או לגחן. עם הזמן הם התפתחו לטורפים גדולים ושיניהם הותאמו לשיסוע, הריגה ולעיסת בשר. עם זאת חלקם הם אוכלי כל או אף אוכלי צמחים. סוג Ravenictis - נכחד משפחה ויברוויים (Viverravidae) - כלולה בעל-משפחת המיאקויים. נכחדה ענף Carnivoraformes סוג Ceruttia - נכחד סוג Walshius - נכחד משפחה מיאקיים (Miacidae)- כלולה בעל-משפחת המיאקויים. נכחדה סדרה טורפים (Carnivora) תת-סדרה דמויי כלב (Caniformia) תת-סדרה דמויי חתול (Feliformia) מדיה וקבצים בנושא דמויי טורפים בוויקישיתוף דמויי טורפים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
קווים (מכון)

מכון קווים הוא מכון לעיצוב ואדריכלות הפועל בתל אביב, ברעננה, בחיפה בראשון לציון בכפר סבא ובבאר שבע. ייחודו בכך שהוא משלב לימודי עיצוב עם עבודה מעשית, באמצעות משרד אדריכלים ומעצבים השייך למכון. המכון נוסד ב-2003, והיה המוסד הראשון שהציע מכינות למועמדים ללימודי עיצוב במוסדות האקדמיים. כיום הוא מקיים גם לימודי תעודה בעיצוב פנים, בעיצוב אופנה, בעיצוב תעשייתי ובעיצוב גרפי, קורסי העשרה לבעלי מקצוע, וקורסים למעצבים חובבים כגון קורס הום סטיילינג, סטיילינג אישי, עיצוב מטבחים, עיצוב חלונות ראווה ועוד סגל ההוראה כולל מעל לשבעים מורים מתחומי העיצוב השונים (אופנה, תקשורת חזותית, עיצוב תעשייתי, עיצוב פנים ואדריכלות) וכן אמנים ופסיכולוגים. ב-2010 נחנך, בהאנגר 3 בנמל תל אביב, המרכז לעיצוב ואדריכלות קווים בנמל. בין מטרותיו - הנגשת עולם העיצוב לציבור הרחב. המרכז מקיים ימי עיון וכנסים לאנשי מקצוע, הרצאות לקהל הרחב, ומופעי מוזיקה. המרכז כולל גלריה, המציגה תערוכות עיצוב ואומנות. מכון קווים נסגר בשנת 2016 ואינו פעיל. אתר מכון קווים אתר קווים בנמל, מרכז לעיצוב ואדריכלות בנמל תל אביב.
צרפת היהודית

צרפת היהודית: מסה להיסטוריה בת זמננו (בצרפתית: La France juive, sous-titré Essai d'histoire contemporaine) הוא ספר עיון אנטישמי מאת אדואר דרימון אשר היה לרב מכר, והשפיע רבות על התפתחות האנטישמיות בצרפת. דרימון פרסם את הספר לראשונה בשנת 1886, המהדורה הראשונה נמכרה ב-1,500 עותקים בתוך שנה. עד שנת 1945 הודפס הספר בכמאתיים מהדורות. אחת מהן, ב-1887, הייתה מקוצרת, זולה יותר ועממית; מהדורה אחרת, משנת 1892, הייתה מאוירת. התרגום לגרמנית זכה במרחב הדובר גרמנית להצלחה יוצאת מן הכלל. ספרו של דרימון המשיך את רעיונותיו של אנרי רוז'ה גוז'נו דה מוסו (Henri Roger Gougenot des Mousseaux) כפי שהוצגו בספר "היהודי, היהדות ויהוד העמים הנוצרים" (Le Juif, le Judaïsme et la judaïsation des peuples Chrétiens), והפיץ את תאורית הקונספירציה הסודית המשותפת של היהודים, הבונים החופשים והיעקובינים נגד צרפת הקתולית באמצעות השיטה הרפובליקנית. בעיני דרימון, יסוד האנטישמיות אינו דתי כמו גזעני – ההבדל בין הגזעים ה"מנוגדים" – בין הארים ובין היהודים, הקרויים גם "השמיים". בתיאוריו את אפיוני היהודים לא שכח דרימון להזכיר "מגפות" כמו הצהבת והאנמיה, הנוצרות לדעתו על ידי הדבקה בטפילים ספציפיים ליהודים, ואשר מזיקות ומחלישות את "הגזעים האצילים" כמו העמים הגאלים, הקלטים, הנורמנים והגרמנים. גם האשמת היהודים ב"רצח האל" (רצח ישו) מוצאת מקום מרכזי אצל דרימון, אולם אליה מתווספות רציחות רבות אחרות כמו חיסול מנהיגי הפרנקים, אבות הצרפתים, לרבות מותו של קרל הגדול. דרימון מציין גם את צאצאי עשרת השבטים האבודים של ישראל, שהגיעו עד לאתיופיה, סין ואפילו עד למורמונים בצפון אמריקה; גם שם, כמו באירופה, אחראים היהודים לשפל המוסרי. כל זאת, בתקופה של משבר כלכלי, שבה נהיו צרפתים רבים משוכנעים שכל צרותיה של צרפת נבעו מאנשי עסקים יהודים כמו רוטשילד, פרייר, פולד, נאקה ואחרים. דרימון לא ראה שום אפשרות של פתרון על ידי התנצרות, התבוללות, שיקום או חינוך מחדש של היהודים, ומשום כך קרא להוצאתם מחוץ לחברה הצרפתית. לספר נודעה השפעה רבה על התפתחותה של האנטישמיות בצרפת, וההצלחה לה הוא זכה, אפשרה לדרימון לפתוח ב-1892 את העיתון "לה ליבר פארול", שהמשיך בהפצת משנתו הגזעני, הקסנופובית והאנטישמית. המנהל היהודי של העיתון "לה גולואה" (Le Gaulois; "הגאלי"), ארתור מייר‏ (Arthur Meyer;‏ 1844–1924), שכבודו נפגע אישית מהספר, קרא לדרימון לדו-קרב. שני הלוחמים שרדו בשלום את האירוע. מאוחר יותר, אותו ארתור מייר, שהפך לאנטי-דרייפוסיסט והמיר את דתו לדת הקתולית, אימץ לא מעט מרעיונותיו של דרימון, כולל האנטישמיים שבהם. הספר בוויקיטקסט (בצרפתית)
לאנקן

לאנקן (בהולנדית: Lanaken) היא רשות מקומית (אנ') במחוז לימבורג, באזור פלנדריה שבבלגיה. לאנקן ממוקמת על גבול הולנד ובלגיה, וגובלת במאסטריכט, בירת מחוז לימבורג ההולנדי. היא מורכבת מהעיירות רקם, נירהארן, חליק, ולדווזלט, סמירמס וקסלט. טירה ברקם, אחת העיירות שמרכיבות את לאנקן מדיה וקבצים בנושא לאנקן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאנקן (בהולנדית) (בהולנדית) לאנקן, ברשת החברתית פייסבוק לאנקן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאנקן, ברשת החברתית אינסטגרם לאנקן, ברשת החברתית LinkedIn לאנקן, סרטונים בערוץ היוטיוב לאנקן, באתר פליקר ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של בלגיה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיאקיים

מיאקיים (שם מדעי: Miacoidea) היא משפחה נכחדת של יונקים דמויי טורפים מקבוצת המיאקויים (שייתכן שהיא פרפילטית), הקרובה לטורפים ולעיתים נכללת בתוכה. המשפחה כוללת את המינים הקרובים ביותר לטורפים האמיתיים. יונקים אלה חיו בתקופת הפלאוקן עד האאוקן והיו קטנים מאוד, מגודל חמוס עד לגודל של שועל. הם דמו במראם לגחנים או לדלקים מוארכים והתאימו לתנועה זריזה בין העצים, שם הם חיפשו טרף קטן. היו להם ניבים דומים לניבי הטורפים המודרניים, אך נראה שמבנה אוזניהם היה שונה. המאובנים שלהם התגלו באמריקה הצפונית בתחילת הפלאוקן, אך בהמשך הם הגיעו עד לאירופה ולאסיה. הם נכחדו בסוף האאוקן עקב התייבשות גדולה ועקב תחרות עם קרוביהם - הטורפים האמיתיים. Chailicyon Eogale Gracilocyon Harpalodon מיאקיס (Miacis) Miocyon Oodectes Palaearctonyx Pappidictops Paramiacis Paroodectes Prodaphaenus Quercygale Simamphicyon Uintacyon Vassacyon Vulpavus Xinyuictis Ziphacodon מדיה וקבצים בנושא מיאקיים בוויקישיתוף מיאקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מיאקיים, באתר GBIF (באנגלית)
ויברוויים

ויברוויים (שם מדעי: Viverravidae) היא משפחה נכחדת של יונקים דמויי טורפים מקבוצת המיאקויים (שייתכן שהיא פרפילטית), הקרובה לטורפים, ולעיתים נכללת בתוכה. המשפחה כוללת את המינים הקרובים ביותר לטורפים האמיתיים, אך פחות מהמיאקיים. כיום נראה שמינים אלה אינם טורפים אמיתיים. יונקים אלה חיו בתקופת הפלאוקן עד האאוקן שלפני 65 עד 44 מיליון שנה, והם היו קטנים ביותר, דומים בגודלם ומראם לדלקים או לגחנים ובעלי התמחות בחיים בין העצים. מבנה שיניהם בעלות הניבים הגדולים והמחודדים מרמז על תזונתם מטרף של עופות, זוחלים קטנים ויונקים קטנים כמו מכרסמים, חדפיים ועוד. המאובנים של יונקים אלה התגלו ברחבי אמריקה הצפונית, ובמשך הזמן הם נפוצו לאורך אירופה ואסיה. הם נכחדו בסוף האאוקן עקב התייבשות גדולה ועקב תחרות עם הטורפים האמיתיים המפותחים מהם. Bryanictis Didymictis Ictidopappus Mustelodon Palaeogale Pristinictis Protictis Raphictis Simpsonictis Viverravus Viverriscus ויברוויים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ויברוויים, באתר GBIF (באנגלית)
אסיר של כבוד

אסיר של כבוד (באנגלית: Prisoner of Honor) הוא סרט בריטי שהופק בידי הטלוויזיה של האחים וורנר והופץ בידי HBO. הסרט מתבסס על פרשת דרייפוס. העלילה עוקבת אחר השתלשלותה של פרשת דרייפוס. אלפרד דרייפוס (קנת' קולי) הוא קפטן יהודי בצבא צרפת, המואשם על לא עוול בכפו בריגול לטובת הקיסרות הגרמנית. דרייפוס נמצא אשם, מוגלה לאי השדים ועובר טקס משפיל במהלכו נשללות ממנו דרגותיו. לוטננט קולונל ז'ורז' פיקאר (ריצ'רד דרייפוס) ממונה כמפקד משרד הריגול הנגדי. פיקאר מקבל הוראה למצוא הוכחות נוספות להאשמתו של דרייפוס, אולם בפועל הוא מגלה כי דרייפוס חף מפשע ושימש כשעיר לעזאזל רק בשל היותו יהודי. פיקאר יוצא למלחמה נגד המערכת הצבאית המושחתת הנחושה להותיר את דרייפוס באי השדים. הרוח החיה מאחורי הסרט היה השחקן היהודי-אמריקני ריצ'רד דרייפוס. דרייפוס העיד כי הוא גדל מתוך מחשבה מוטעית שהוא בן משפחתו של אלפרד דרייפוס, ותמיד חלם להשתתף בסרט עליו. דרייפוס רצה לגלם את דמותו של אלפרד דרייפוס עצמו, אולם עזב את הרעיון כיוון שדרייפוס היה חייב להיות דמות שולית בסרט, לנוכח העובדה שלאורך רוב שלבי הפרשה הוא שהה בגלותו באי השדים. לפיכך החליט דרייפוס לגלם את הדמות הראשית בתסריט - דמותו של ז'ורז' פיקאר. קן ראסל נשכר כבמאי עבור הסרט, אולם באמצע הצילומים דרשו המפיקים לערוך מספר שינויים שראסל לא הסכים להם. לפיכך הוא פרש מהתפקיד ודרייפוס הפך לבמאי עד סוף הצילומים. ראסל החליט להותיר את שמו על הסרט כבמאי למרות זאת. "אסיר של כבוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אסיר של כבוד", באתר AllMovie (באנגלית) "אסיר של כבוד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אסיר של כבוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגאפיוס טומבוליס

אגאפיוס טוׂמבּוּליס, בשמו האמיתי אגופ או הגופ סטמבוליאן (ביוונית: Αγάπιος Τομπούλης,‏ 1891 איסטנבול (קונסטנטינופול) – 1965) היה נגן עוד וג'ומבוש ומלחין יווני ממוצא ארמני, מבצע מוזיקת רבטיקו וסוגות אחרות של מוזיקת עם יוונית,, מוזיקת עם ארמנית, טורקית ויהודית. ליווה את הקולות הגדולים של מוזיקת סמירנאיקה כמו רוזה אשכנזי, ריטה אבאדזי ואחרים והשאיר גם הקלטות כסולן בעוד. אגופ סטמבוליאן נולד בשנת 1891 ברובע פרה (כיום ביולו) באיסטנבול, כבן לאב ארמני ולאם יווניה. לא נשלח לבית הספר. אבל מילדותו דיבר בצורה שוטפת טורקית, ארמנית ויוונית. האגדה מספרת שבעת שיט על יד ארמון דומלמבהצ'ה הסולטן עבדול חמיד השני שמע את סטמבוליאן מנגן בעוד והחליט להעסיקו בתזמורת החצר. הוא נשאר בתזמורת המלכותית עד להדחת הסולטן והחלפתו באחיו, מהמט רשאט בשנת 1909 אחרי מלחמת העולם הראשונה שבה התרחש, בין השאר, רצח עם בקרב הארמנים, נכח סטמבוליאן בסתיו 1918 בכניסתן של אוניות מעצמות ההסכמה ויווניות במיצר בוספורוס וציפה לתחיית העיר היוונית כבראשונה בשנת 1921 הוא התחתן אם אישה יווניה בשם אלכסנדרה ובהמשך נולדו להם שלושה ילדים. בשנת 1922 בעקבות "האסון הגדול" של תבוסת הצבא היווני באנטוליה מצבם של היוונים והניצולים הארמנים בטורקיה הידרדר. בשנת 1924 היגר סטמבוליאן יחד עם משפחתו לנמל סלוניקי שהייתה לחלק מהמדינה היוונית. הוא ניגן בבתי הקפה ובטברנות שלו עד שנת 1928 כשעברו לגור באתונה. באתונה עסק סטמבוליאן בהקלטות. הוא נודע ביוון כאגאפיוס טומבוליס, כששם המשפחה החדש נגזר לא רק מסטמבוליאן אלא רמז גם על מראה גופו ופניו העגלגלים, דרך המילה הטורקית "טומבול" (שמנמן, עגלגל). בשנת 1929 פגש באתונה את רוזה אשכנזי והתחיל ללוות אותה בעוד לאורך אותה שנה. ב-1930 שניהם פגשו את נגן הקמנצ'ה הקלאסי למברוס לאונדארידיס שהצטרף אליהם במועדונים והריכבו את שלישיית סמירנה. בהמשך צירפו גם את נגן הקאנון למברוס סאוואידיס. המקום העיקרי שבהם הופיעו היה טברנה ברחוב דורו. הם התלוו לאשכנזי בסיורים שלה באלבניה, סרביה, מצרים וטורקיה. בשנת 1931 בהרכב שלישייה - עוד, כינור וסנטור ניגן טומבוליס, בין השאר, בטברנה בפרבר קייסריאני לא רחוק ממרגלות ההר הימטוס. יחד עם הכנר סימיטריוס סמסיס ניגן טומבוליס גם עם הזמרת ריטה אבאדזי. אחיין שלו היה גם הוא נגן עוד בניו יורק. - Daniel Koglin - Greek Rebetiko from a Psychocultural Perspective Same Songs Changing Minds SOAS Musicology Series, Ashgate, Farnham, 2016 אגאפיוס טומבוליס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קטע עוד בנגינתו בשנת 1961 בערוץ יו טיוב ביוגפריה (ביוונית) לירה עירונית - פוליטיקי לירה יש מקורות המיחסים את שנת הלידה ל-1885 או אפילו 1879 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אגאפיוס טומבוליס".