הדיוויזיה ה-95 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-95 הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שהשתתפה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה מאוחר מכדי לראות פעולה במלחמת העולם הראשונה ונשארה בעתודת הצבא עד למלחמת העולם השנייה, אז נשלחה לאירופה. הדיוויזיה קיבלה את כינויה "אנשי הברזל של מץ" כאשר שחררה את מץ מהוורמאכט והחזיקה בה נגד מתקפת נגד גרמנית. לאחר תום מלחמת העולם השנייה פעלה הדיוויזיה כיחידת מילואים לזמן קצר ופורקה סופית ב-1947 לפני שהוקמה מחדש כמחלקת אימונים של הצבא ב-1952. במהלך חמישים השנים הבאות, הדיוויזיה אורגנה מחדש כל הזמן, כאשר משימותיה השתנו תכופות ויחידות כפופות נוספו או הועברו לאזורי פיקוד אחרים. מגוון מפקדות גדוד וחטיבה אורגנו מחדש כדי למלא תפקידי הכשרה שונים עבור חיילי צבא ארצות הברית ומתגייסים. לאחר מכן אורגנה הדיוויזיה מחדש כדי לבצע אימוני קרב בסיסיים למתגייסים לצבא. עד היום מכשירה הדיוויזיה טירונים המוצבים לאחר מכן ביחידות קרביות, יחידות אספקה או יחידות צבאיות אחרות. הדיוויזיה ה-95 הוקמה לראשונה בצבא הלאומי ב-4 בספטמבר 1918. היא אורגנה במחנה שרמן, אוהיו. הדיוויזיה אורגנה עם חטיבת הרגלים ה-189 וחטיבת החי"ר ה-190 של המילואים של אוקלהומה. הדיוויזיה נועדה להיפרס בחו"ל במהלך מלחמת העולם הראשונה. האימונים של כל היחידות בדיוויזיה החלו מיד. ב-11 בנובמבר נחתמה שביתת הנשק עם גרמניה והסתיימו פעולות האיבה. פריסת הדיוויזיה בוטלה והיא פורקה בדצמבר 1918. כל קציני ואנשי הדיוויזיה שוחררו מהצבא או הועברו ליחידות אחרות. הדיוויזיה ה-95 הוקמה מחדש במילואים המאורגנים ב-24 ביוני 1921, הוקצתה לאזור הקורפוס השמיני, והוקצתה לקורפוס ה-18. הדיוויזיה הוקצתה למדינת אוקלהומה כאזור הבית שלה. מטה הדיוויזיה אורגן ב-31 באוגוסט 1921 בבניין הקפיטול של מדינת אוקלהומה באוקלהומה סיטי. הוא הועבר ב-3 במאי 1922 לבניין בנק המסחר הלאומי באוקלהומה סיטי, והועבר שוב באוגוסט 1924 ל-203-1⁄2 West Grand Avenue. המפקדה נשארה שם עד שהופעלה למלחמת העולם השנייה. כדי לשמור על הקשר עם קציני הדיוויזיה, פרסם הרמטכ"ל ניוזלטר שכותרתו "עמדת התצפית". תחנת הגיוס והאימונים המיועדת לדיוויזיה הייתה פורט סיל, אוקלהומה, המקום שבו התרחשו חלק גדול מפעילויות האימונים של הדיוויזיה ה-95 בשנים שבין המלחמות. במספר הזדמנויות, השתתפה הדיוויזיה בתרגילי עמדות פיקוד של אזור הקורפוס השמיני והארמייה השלישית בשיתוף עם יחידות אחרות של הצבא הסדיר, המשמר הלאומי ויחידות מילואים מאורגנות. אירועי הכשרה אלו העניקו לקציני מטה הדיוויזיה הזדמנויות לתרגל את התפקידים שהם צפויים לבצע במקרה בו תתגייס דיוויזיה. בניגוד ליחידות הסדירות והמשמר במרחב הקורפוס השמיני, הדיוויזיה ה-95 לא השתתפה בתמרוני מרחב הקורפוס הראשון השונים ובתמרוני הארמייה השלישית של 198, 1939 ו-1940 כיחידה מאורגנת בשל מחסור בכוח אדם וציוד מגויסים. במקום זאת, שובצו הקצינים וכמה חיילי מילואים מגויסים ליחידות הסדירות והמשמר כדי למלא משבצות פנויות ולהעלות את היחידות לכוחות שלום מלאים לתרגילים. בנוסף, חלק מהקצינים מונו כשופטים או כאנשי תמיכה. ב-15 ביולי 1942, הדיוויזיה גויסה לשירות צבאי פעיל ואורגנה מחדש במחנה סוויפט, טקסס, כאשר מייג'ור גנרל הארי ל. טוואדל מונה למפקד הדיוויזיה. חטיבות הרגלים ה-189 וה-190 פורקו כחלק מביטול החטיבות בצבא. במקום זאת, הדיוויזיה הוקמה משלושה רגימנטים חי"ר, ה-377, ה-378 וה-379. הדיוויזיה קיבלה גם תג שרוול כתף. במהלך השנתיים הבאות, הדיוויזיה קיבלה הכשרה מקיפה במקומות ברחבי ארצות הברית. דיוויזיית הרגלים ה-95 הוקצתה בתחילה לקורפוס ה-13 שהוקצה לארמייה התשיעית. היא יצאה לאירופה ב-10 באוגוסט 1944 והגיעה לבריטניה הגדולה ב-17 באוגוסט. לאחר חודש נוסף של אימוני לחימה, נחתו חיילי הדיוויזיה בצרפת ב-15 בספטמבר. הדיוויזיה חנתה ליד Norroy-le-Sec בין ה-1 ל-14 באוקטובר וצורפה לקורפוס ה-13. הדיוויזיה ה-95 שובצה לאחר מכן לקורפוס ה-20 שהוקצה לארמייה השלישית והושלכה לקרב ב-19 באוקטובר בראש הגשר של מוזל מדרום למץ. הכוחות סיירו בסייל ליד שמינו, כבשו את הביצורים סביב מץ והדפו את ניסיונות האויב לחצות את הנהר. תוך כדי הגנה על העיר מפני התקפות גרמניות חוזרות ונשנות, קיבלה הדיוויזיה את הכינוי "אנשי הברזל של מץ". ב-1 בנובמבר יצאו גורמים למתקפה, והדפו את מתקפת האויב נגד Maizières-lès-Metz. ב-8 בנובמבר חצו יחידות אלו את המוזל והתקדמו לברטנז'. כנגד התנגדות עזה, הדיוויזיה ה-95 כבשה את הביצורים סביב מץ וכבשה את העיר עד ה-22 בנובמבר. הדיוויזיה התקדמה לעבר הסאר ב-25 בנובמבר ונכנסה לגרמניה ב-28 בנובמבר. הדיוויזיה ה-95 כבשה גשר מעל הסאר ב-3 בדצמבר ונלחמה בקרב מר מבית לבית על זארלאוטרן. עם נפילת פרברי העיר, למרות שהאויב עדיין הציג התנגדות נוקשה, ראש הגשר על הסאר הוקם היטב עד ה-19 בדצמבר. בעוד שחלק מהיחידות עברו לנקודת כינוס, אחרות החזיקו את האזור נגד התקפות גרמניות חזקות. ב-2 בפברואר 1945 החלה הדיוויזיה להתקדם לכיוון מאסטריכט בהולנד, ועד ה-14 בפברואר היו יחידות בקו במירסלו כדי לתמוך ביחידות הבריטיות שם. במהלך תקופה זו הוקצתה הדיוויזיה לקורפוס ה-19, שהיה חלק מארמייה התשיעית, אם כי היא גם הוקצתה באופן זמני למספר קורפוסים אחרים במהלך האביב. ב-23 בפברואר הוחלפה הדיוויזיה וב-1 במרץ התאספה הדיוויזיה ה-95 באזור ייליך. הם כיתרו את האויב ליד גשר אורדינגן וטיהרו את הכיס עד 5 במרץ, בעוד שחלקים אחרים נדחקו הלאה לעבר הריין. החל מה-12 במרץ, הדיוויזיה ה-95 לחמה ליד נויס. ב-3 באפריל, היא התאספה ממזרח לנהר הריין בבקום ופתחה במתקפה על פני הליפה למחרת. ב-6 באפריל היא כבשה את האם וקאמן. לאחר פינוי הכיס מצפון לרוהר ול-Mohne, כבשה הדיוויזיה ב-9/10 באפריל את ורל ואנה, את דורטמונד ב-13 באפריל ושמרו על מיקומם בגדה הצפונית של הרוהר. היא המשיכה בתפקיד זה עד סוף המלחמה. דיוויזיית הרגלים ה-95 ספגה בסך הכל 6,591 נפגעים בקרב. 1,251 נהרגו, 49 נעדרים עד היום ו-4,945 נפצעו בקרב. בנוסף, 380 חיילים נשבו על ידי גורמי דיוויזיית הפאנצר השנייה. הדיוויזיה לכדה 31,988 גרמנים. חיילים בדיוויזיה קיבלו מדליית הכבוד, 18 צלבי השירות המצוין, צלב צבאי בריטי אחד, 14 עיטורי לגיון ההצטיינות, 655 כוכבי כסף, 15 מדליות חיילים ו-162 מדליות האוויר. הדיוויזיה חזרה לארצות הברית ב-29 ביוני 1945 והתכוננה להצטרף לכוח הפלישה של האי היפני הונשו כחלק מהארמייה הראשונה. עם תום המלחמה ביפן, אירע מרד בדיוויזיה, שנותרה מוצבת באוקיינוס השקט תחת פקודות לפני שינוי הפקודות. הדבר הוביל לשחרור הדיוויזיה ולשחרור חייליה משירות צבאי. היא שוחררה במחנה שלבי, מיסיסיפי ב-15 באוקטובר 1945. הדיוויזיה הופעלה מחדש כיחידת מילואים באוקלהומה סיטי ב-13 במאי 1947. הדיוויזיה לא הופעלה מחדש כדי להשתתף בפעולות קרביות לאחר מלחמת העולם השנייה, אלא הייתה יחידת מילואים. בשנת 1952 אורגנה הדיוויזיה מחדש לראשונה, ונוסף לה רגימנט הרגלים ה-291 מדיוויזיית הרגלים ה-75 מטולסה, אוקלהומה. רגימנט הרגלים ה-375 המפקדה שלו הייתה בניו אורלינס, לואיזיאנה מאז הפעלתו מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה. שנת 1955 הביאה לשינויים נוספים במחלקה ושינויים נוספים בשיבוץ לגורמים הכפופים. ב-1 בינואר 1955, רגימנט הרגלים ה-291 (הממונע) הוקצה מחדש לדיוויזיית הרגלים ה-75 ופורק ב-31 בינואר 1955. ב-30 בינואר הועבר הרגימנט ה-377 מהדיוויזיה ה-75 ל-95 והמפקדה שלו עברה מניו אורלינס לטולסה, אוקלהומה. באותו יום הועברה המפקדה של רגימנ הרגלים ה-379 מהוט ספרינגס, ארקנסו, היכן שהיה מאז 1947, לליטל רוק, ארקנסו. ב-1 באפריל 1958, הדיוויזיה הוגדרה מחדש כדיוויזיית הרגלים ה-95 (אימונים) ושינוי גדול בהקצאות המשימה יצא לדרך. המגויסים והקצינים שהוכשרו ללחימת חי"ר, ארטילריית שדה, משטרה צבאית ותפקידי תמיכה בלחימה הוכשרו מחדש כדי שיוכלו לאמן אחרים. הדיוויזיה קיבלה כעת את תפקידה כאחת מ-13 דיוויזיות אימון מילואים של צבא ארצות הברית. באותה שנה התרחבה הדיוויזיה כאשר רגימנט הרגלים ה-291 הועבר מדיוויזיית הרגלים ה-75 אל הדיוויזיה. לשם כך שונה שם רגימנט הרגלים ה-291 לרגימנט ה-291 (אימון אישי מתקדם). עם הארגון מחדש של הדיוויזיה, שונה שם כל הרגימנטים של הדיוויזיה. ארטילריה של הדיוויזיה ה-95 אורגנה מחדש לרגימנט ה-95 (הכשרת מומחים משותפת), שבסיסה בשריבפורט, לואיזיאנה. רגימנט הרגלים ה-377 שונה לרגימנט ה-377 (אימון קרבי בסיסי). כמו הרגימנט ה-377 והרגימנט ה-379, כל הרגימנטים קיבלו אזורי אימונים חדשים. בשנת 1966 קיבלה הדיוויזיה תג עמותה. בשנת 1967 אורגנה הדיוויזיה מחדש על פי תוכנית דיוויזיות הצבא האובייקטיבי, כחלק מארגון מחדש של הצבא. מרכיבי מלחמת העולם השנייה לשעבר של הדיוויזיה אורגנו מחדש לחטיבות. המפקדה לשעבר של דיוויזיית הרגלים ה-95 שונתה לשם החטיבה ה-1 במהלך הארגון מחדש. מיקום חיל המצב של המטה נשאר זהה למרות הארגון מחדש. גדוד ארטילריית השדה ה-920 שונה לשם החטיבה ה-2 במהלך ארגון מחדש זה. גדוד ההנדסה ה-320 שונה במהלך הארגון מחדש לחטיבה ה-3. מיקום חיל המצב של החטיבה השלישית נשאר אוקלהומה סיטי כמו לפני הארגון מחדש. גדוד החימוש ה-795 הפך לחטיבה ה-4, ומיקום חיל המצב נשאר שריבפורט בלואיזיאנה. בשנת 1975, המיקום של המטה השתנה למידווסט, גם היא באוקלהומה. בשלב זה היו היחידות פרושות על פני שלוש מדינות (אוקלהומה, ארקנסו ולואיזיאנה). החטיבה ה-1 הוצבה בטולסה, אוקלהומה ובגדודיה היו גורמים מגדודי חיל האוויר ה-378 וה-379. החטיבה ה-3 הוקמה לבסוף ב-1975 והוצבה בסטילווטר שבמדינת אוקלהומה והורכבה מחלקים מהרגימנט ה-291. החטיבה ה-4 הוצבה ב-Bossier City, לואיזיאנה בשנת 1975 והורכבה מהרגימנט ה-95 ויחידה מהרגימנט ה-379. קבוצת הוועדה הוצבה בליטל רוק, ארקנסו. גדוד התמיכה ה-95 הוצב עם מפקדת הדיוויזיה בעיר מידווסט סיטי, אוקלהומה. עד היום, מגויסים לצבא ארצות הברית משלימים את ההכשרה הבסיסית שלהם עם הדיוויזיה. בשנת 1996 נוספו לדיוויזיה שלוש חטיבות נוספות במסגרת ארגון מחדש כלל הצבאי של יחידות ההדרכה. החטיבות ה-5, ה-6 וה-7 אורגנו למטרה זו מחדש והוכפפו לדיוויזיה. בשנת 2000 הוקמה חטיבה נוספת להכשרת צוערים ממילואים של צבא ארצות הברית והושמה תחת הדיוויזיה. לצורך כך הוקמה בדרום מערב ארצות הברית חטיבה 8 כיחידה זמנית הכפופה לדיוויזיה. בשנת 2002, פיקוד הדיוויזיה הועבר לפורט היל, אוקלהומה. היסטוריה של הדיוויזיה ה-95