laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חלון פנורמי (סרט)

חלון פנורמי (באנגלית: Revolutionary Road) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 2008, שמבוסס על רומן משנות ה-60 של ריצ'רד ייטס. הסרט בוים על ידי סם מנדס ומשחקים בו לאונרדו דיקפריו וקייט וינסלט. זו הפעם הראשונה שדיקפריו ווינסלט משחקים ביחד מאז הסרט "טיטניק". העלילה מתרחשת בעיירה קטנה, בשנות החמישים בארצות הברית השמרנית של טרם המצאת הגלולה. אפריל היפה היא עקרת בית ואם לשניים ובעלה פרנק עובד בעבודה משעממת עד מוות אך מכניסה מספיק כדי לאפשר להם לרכוש בית בפרוורים. דווקא אפריל, הפשוטה כביכול מבין בני הזוג, מנסה למצוא בחיים משהו קצת מעבר לחיי הבורגנות שלא מצליחים להעניק לה משמעות. היא בטוחה שבבעלה יש שאר רוח ושמגיע לו (ובעקבות כך גם לה) חיים מעניינים יותר, "אמיתיים", בהם יוכלו להגשים את עצמם. לאחר משחק במחזה חובבני וכושל עולה בה הרעיון לעזוב הכול ולנסוע לפריז, שם היא תפרנס אותם ופרנק "ימצא את עצמו". בשלב הראשון פרנק משתף איתה פעולה אך ככל שהתוכנית הופכת ממשית הוא נתקף פחד. לאחר שמוצע לו קידום בעבודה, והפיתוי לוותר על תוכניתה של אפריל גדל, פרנק מנסה בעקיפין ובאמצעות מניפולציות לשכנע את אפריל לעזוב את הרעיון. בסופו של דבר את מחיר רצח החלום של אפריל תשלם המשפחה כולה כשאפריל מתה, יחד עם עוברה, כאשר היא מנסה להפיל בחודש מתקדם מידי בכוחות עצמה. פרנק עובר לגור במקום אחר וממשיך בחייו הזעיר-בורגניים העצובים יחד עם שני ילדיו. מדיה וקבצים בנושא חלון פנורמי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חלון פנורמי "חלון פנורמי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חלון פנורמי", באתר נטפליקס "חלון פנורמי", באתר AllMovie (באנגלית) "חלון פנורמי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חלון פנורמי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חלון פנורמי", באתר Metacritic (באנגלית) "חלון פנורמי", באתר אידיבי "חלון פנורמי", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "חלון פנורמי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התנסות מקצועית

התנסות מקצועית (מכונה לעיתים סטאז' או פרקטיקום) היא תיאור לתקופת לימודים ללא תשלום בארגון מקצועי, תוך כדי חניכה של אנשי התעשייה, שסטודנטים נדרשים לעשות כחלק מחובות הלימוד למקצוע. תפקידה ומטרתה של ההתנסות המקצועית היא להכשיר את הסטודנטים למקצוע שאותו הם לומדים, וזאת כדי לסייע ולהקל עליהם כאשר יסיימו את לימודי התואר או התעודה. עיקר ההתנסות המקצועית מתבצעת במקצועות ההוראה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה, מקצועות פרא-רפואיים, חינוך, תקשורת, ייעוץ וכדומה. התנסות מעשית מקנה מספר נקודות זכות המשתנות בהתאם למוסד האקדמי ולתחום הלימודים הנלמד. סטודנטים מגיעים למקום הקולט פעם-פעמיים בשבוע, ושם הם מתנסים במקצוע שאותו הם לומדים, כגון: טיפול באנשים, העברת שיעורים לתלמידים, ייעוץ והכוונה פרטנית, אינטראקציה עם צוות המקום ועוד. לאורך כל תקופת ההתנסות המקצועית, יש מדריך פדגוגי המלווה את הסטודנט. תפקידו לדאוג לצורכי הסטודנט, לעזור לו כשצריך, להדריך אותו בעבודתו ולוודא שהסטודנט מבצע את המטלות הנדרשות. כמו כן, הוא משפיע על הציון הסופי שיינתן לסטודנט במסגרת ההתנסות המקצועית. מתמחה ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנגיוטנסין

אנגיוטנסין הוא פפטיד המשמש כהורמון, בעיקר בתחום משק הנוזלים בגוף. השפעתו המרכזית היא בהגדלת כמות הנוזלים בגוף. הפפטיד הפעיל ביולוגית נקרא אנגיוטנסין II. תחילה, מופרש פפטיד שאינו פעיל (פרוקורסור), בעיקר מהתאים ההפטוציטים שבכבד, שנקרא אנגיוטנסינוגן (AGT). זהו סוג של גלובולין המורכב מ-452 חומצות אמינו. לפרוטאזה האספרטילית רנין המופרשת מתאי הכליה אתר חיתוך ספציפי בצד האמיני של AGT שלאחריו נשאר פפטיד בעל 10 חומצות אמינו בשם אנגיוטנסין I ‏(ANG1). האנזים ACE חותך שתי חומצות אמינו מ-ANG1, וכך נוצר הפפטיד אנגיוטנסין II ‏(ANG2) בעל 8 חומצות אמינו. זמן מחצית חיים במחזור הדם הוא 30 שניות בעוד שברקמות יכול להגיע עד חצי שעה. בפירוק ANG2 נוצרים פפטידים קצרים יותר בעלי פעילות נמוכה בהרבה. חלק מההשפעות הפיזיולוגיות של אנגיוטנסין II הגברת הפרשת אלדוסטרון מבלוטות יותרת הכליה עידוד הפרשת ADH מהנוירוהיפופיזה הגברת תחושת הצמא דיכוי הפרשה של רנין מתאי הכליה כיווץ כלי דם להעלאת לחץ דם מבנה אנגיוטנסין II Asp-Arg-Val-Tyr-Ile-His-Pro-Phe מדיה וקבצים בנושא אנגיוטנסין בוויקישיתוף science/angiotensinogen אנגיוטנסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בורובץ

בורובץ (בבולגרית: Боровец) הוא אתר סקי ונופש, בגובה 1350 מ' מעל פני הים, הנמצא בהרי רילה שבבולגריה. בורובץ, השייך למחוז סופיה, מהווה מוקד תיירות, בעיקר תיירות חורף (סקי). בורובץ שוכנת כ-73 ק"מ מסופיה (בירת בולגריה), והיא היישוב העתיק ביותר בהרי רילה. את המקום גילה הנסיך פרדיננד שהפך את האזור לאתר ציד מלכותי ובנה כאן מספר מבנים. בעקבותיו הגיעה האצולה שגילתה את השלג ובסוף המאה ה-19 נפתח מסלול הסקי הראשון. כיום אין במקום יישוב של ממש, אלא מרכז נופש, עם בתי מלון גדולים ושירותי תיירות נוספים, המשרתים את התיירים הרבים המגיעים לנפוש בקיץ ולאתר הסקי בחורף. תיירות הקיץ היא של מטיילים ומטפסי הרים, היוצאים מבורובץ אל פסגת מוסלה (2,925 מטרים) הסמוכה ומסלולים נוספים, ושל נופשים הבאים לנוח וליהנות ממזג האוויר הקריר ומיערות עצי המחט. אחד מרכבלי הסקי פועל גם בשיא עונת התיירות בקיץ, ומעלה את המטיילים לבקתת יאסטרבץ, ובכך מקצר מאוד את הטיפוס למוסלה. בורובץ הוא אתר הסקי השני בגודלו בבולגריה, אחרי בנסקו, והוותיק מבין אתרי הסקי. גובהו המקסימלי 2,550 מ' והוא יורד לגובה 1,350 מ'. כיום יש בו 19 מסלולי סקי, באורך כולל של 58 ק"מ. האתר זוכה לתנופת פיתוח מאסיבית. נבנים בו בתי מלון ענקיים והוא צפוי לעבור הרחבה בשנים הקרובות. גולשי סקי רבים, המחפשים מחיר זול, מגיעים לאתר ממדינות אירופה וגם מישראל. מדיה וקבצים בנושא בורובץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורובץ בורובץ, ברשת החברתית פייסבוק כרמית וייס, ‏אתרי סקי בבולגריה, באתר GoTravel אתר תיירות (באנגלית)
יצחק יעקב ילין

יצחק יעקב ילין (2 במאי 1885 – 13 באפריל 1964) היה מחלוצי העיתונות העברית בארץ; ממקימיו ועורכו של העיתון היומי "מוריה", וכן עורך השבועונים "לפי שעה", "בענייני דיומא", ו"הד העם". איש חינוך שפעל להפצת השפה העברית ופרסם ספרי דקדוק. ממייסדי שכונת קריית משה במערב ירושלים. נולד בירושלים, בעיר העתיקה, בכ"ז באייר תרמ"ה (1885) למשפחת מדקדקים מפורסמים. סבו, רבי שלום שכנא ילין, שנודע בכינויו "המגיה מסקידל", נחשב לאחד ממגיהי ספרי התורה המקובלים ביותר, ושמו נקשר עם הרישומים וההגהות של "כתר ארם צובא" של בן אשר. אביו, שנודע בכינויו "צבי הירש סופר", גם הוא היה מגיה וסופר סת"ם ידוע, ממייסדי שכונת "משכנות ישראל". יצחק יעקב ילין נישא ללאה מרים, בתו של הרב משולם זלמן שפירא, בנו של הרב חיים יעקב שפירא, ראב"ד ירושלים. כבר בגיל 17 החל לפרסם עיתון שבועי בשם "הציוני", בו קרא להפצת הרעיון הציוני ואימוצו על ידי היהדות החרדית (שהוא עצמו היה חלק ממנה). בעיתון זה, אשר הופץ בישיבות בירושלים, הטיף, בין היתר, לעשייה ציונית והצטרפות של בחורי ישיבות לשוק העבודה. בשנת 1910 עם היווסדו של העיתון "מוריה" התמנה לעורכו הראשי ושימש בתפקיד זה במשך כל שנות הופעתו של העיתון. במהלך שנים אלו גם כתב חלק נכבד מאוד ממאמרי העיתון. "מוריה" נסגר בתרע"ה, בימי מלחמת העולם הראשונה, בצו השלטונות הטורקיים, לאחר שילין לא קיים את הצו שאסר על העיתונות לעסוק בעניינים מדיניים. בין יתר העיתונים שהוציא לאור, ערך וכתב, היו "לפי שעה" ו"בענייני דיומא" שנדפסו במהלך מלחמת העולם הראשונה (לאחר סגירתו של מוריה) ואת השבועון "הד העם" שראה אור בשנים 1924 ו-1925. כמו כן, היה ילין חבר במערכת היומון "דאר היום" ובהמשך כתב בעיתון "הארץ". כל עיזבונו העיתונאי והספרותי נתרם ל"יד יצחק בן-צבי" ונמצא שם כיום בפינה שהוקדשה לזכרו. יצחק יעקב ילין היה שנים רבות גם מורה לעברית, לדקדוק ולחשבון בישיבת עץ חיים. הוא היה הראשון שהנהיג לימוד העברית בתלמודי תורה, תוך התנגדות מרה של חוגים חרדיים קיצוניים (עד אז למדו עברית בתרגום ליידיש). לזכותו חיבורם של שני ספרי דקדוק ללימוד העברית – ספר הניקוד (1921) וספר הפעלים (1930). ספרים אלו הופצו ושימשו יסוד ללימוד השפה העברית בתלמודי תורה וישיבות. כמו כן חיבר והוציא לאור ספר יסודי ורב-כמות על הדקדוק כיסוד בהלכה. על כל אלה ופועליו הרבים האחרים למען ירושלים ואנשיה עוטר ב-"אות הראשונים" של העיר ירושלים. יצחק יעקב ילין נפטר בא' באייר תשכ"ד בשכונת קריית משה, שהיה בין מקימיה. עד היום בית הכנסת שלה "אוהל יצחק" (בו שימש כחזן וגבאי ראשי) נושא את שמו. אבותינו: פרקי היסטוריה והווי, הוצאת מוסד הרב קוק, 1966 ספר האחוה, אגודת אחוה העולמית, ירושלים, 1947 (תש"ז) הדקדוק כיסוד בהלכה, מוסד הרב קוק, 1973 הדקדוק העברי - הניקוד, דפוס הר"ש הלוי 1921 הדקדוק העברי - הפעלים, דפוס י. אבקסיס 1930 יוחאי רודיק ונאווה כהן ברוזובסקי (עורכים), קריית משה – תולדותיה של שכונה, הוצאת מוסד הרב קוק, 2008. נח זבולוני,יצחק יעקב ילין - עיתונאי מגיל 15 (לזכרו), פורסם: חרות | חרות - עמוד פנימי - 19 במאי 1964 אתר "עתונות יהודית היסטורית" של הספרייה הלאומית/אוניברסיטת תל אביב - עיתון מוריה - מספר עוד על פועלו של ילין מרדכי אליאב, 'מוריה' - עיתון חרדי לוחם למען תקנת ירושלים, "קתדרה" לתולדות ארץ ישראל וישובה, טבת תשנ"ד, ינואר 1994, חוברת מספר 70. באתר סנונית דפנה לוי, אוצר בעליית הגג, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2001 יצחק יעקב ילין, דף שער בספרייה הלאומית יצחק יעקב ילין באתר GRAVEZ
הכוחות המזוינים של נורווגיה

הכוחות המזוינים של נורווגיה (נורווגית: Forsvaret, "הגנה") כוללים את צבא נורווגיה (זרועות היבשה, הים והאוויר), את משמר החופים (המוכל בתוך חיל הים) ואת משמר המולדת (מעין משמר לאומי סדיר) יחידת המודיעין ולוחמת הסייבר. צבא נורווגיה, שהוא הכוח העיקרי, מונה בשגרה 30,000 אנשים, בהם חיילים ואזרחים. על פי הערכה משנת 2009, ימנו הכוחות המזוינים של נורווגיה בגיוס מלא כ-83,000 לוחמים. בנורווגיה מופעל חוק גיוס חובה שבמסגרתו מחויבים כל הגברים במדינה לשרת שירות של בין שישה לשנים-עשר חודשים בצבא. גם נשים מחויבות להתגייס לצבא. הצבא הנורווגי פועל בצפון נורווגיה, באפגניסטן וגם במזרח אירופה. הצבא הוא הבכור מבין ענפי השירות והוקם כארגון צבאי מודרני ב-1628. הצבא השתתף במלחמות במאות ה-17, ה-18, וה-19. הבריגדה הצפונית היא היחידה הגדולה של הצבא ומיועדת לפעילות מעבר לחוג הארקטי. כוחות הצבא הנורווגיים מורכבים משלושה עשר זרועות וארגונים, בנוסף למטה ההגנה והנציג הצבאי בנאט"ו. ראש ההגנה (אייריק כריסטופרסן משנת 2020) ראש מטה ההגנה ראש המפקדות המשולבות ראש שרות המודיעין ראש נציגות נורווגיה בנאט"ו זרועות ואגפים משותפים: ראש צבא היבשה (Hæren) ראש חיל האוויר המלכותי (Luftforsvaret) ראש חיל הים המלכותי הנורווגי (Sjøforsvaret) הצי המלכותי הנורווגי (Kongelige Norske Marines) משמר החופים הנורווגי (Kystvakten) ראש משמר הבית הנורווגי (Heimevernet) ראש פיקוד המבצעים המיוחדים מפקד הגנת הסייבר ראש ארגון הלוגיסטית מפקד שירותי הרפואה המשולבים ראש מכללת אוניברסיטת ההגנה ראש מרכז כוח האדם והגיוס מפקד שירותי התמיכה המשולבים מדיה וקבצים בנושא הכוחות המזוינים של נורווגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של נורווגיה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של נורווגיה (בנורווגית) הכוחות המזוינים של נורווגיה, ברשת החברתית פייסבוק "Defence Expenditure of NATO Countries (2013-2020)". NATO Norway becomes first NATO country to draft women into military Organisation chart, The Norwegian Armed Forces (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נורווגיה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקי בלצ'ר

סגאדו קורטז "קוקי" בלצ'ר (אנגלית: Segado Cortez "Cookie" Belcher; נולד ב-25 ביוני 1978) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע. כיום מאמן ב-IMG Academy. בן דוד מדרגה שנייה של כדורסלן העבר, טיירון לו. הקבוצה האחרונה בה שיחק הייתה מארוסי מהליגת העל היוונית. גובהו הוא 1.93 מטר. בלצ'ר הוא הקולע המוביל בתולדות בני השרון עם 1,180 נקודות. בלצ'ר, יליד מקסיקו, מיזורי, החל את דרכו בכדורסל בתיכון מקסיקו אותו הוביל לאליפות המדינה ב-1995, לאחר מכן הצטרף לקבוצת הכדורסל באוניברסיטת נברסקה בלינקולן מליגת המכללות האמריקאית, ושיחק בה ארבע שנים בהן הוביל את המכללה בשיאי חטיפת כדורים למשחק, נבחר לנבחרת ההגנה של ה-BIG 12 ולנבחרת ההגנה של ליגת ה-NCAA. נפצע בברכו בעונתו האחרונה וניסה את מזלו בדראפט ה-NBA לשנת 2001 אך לא נבחר ופנה לקריירה מעבר לים. בשנת 2001 הוא הצטרף לקבוצת ביילה האיטלקית, ושיחק במדיה ארבע עונות, עד לעונת 2004/2005. באמצע עונת 2005/2006 הוא הצטרף לבני השרון כמחליף לטרנס רנצ'ר הסורר. בלצ'ר הרשים רבות במשחקיו הראשונים בבני השרון, ובשלושה משחקים קלע 21.3 נקודות בממוצע למשחק. עם זאת, במשחקו השלישי, מול עירוני אשקלון, הוא נפצע, ובעקבות כך נעדר עד לסיום אותה עונה. בעקבות פציעתו הוא שוחרר מהקבוצה, אך חזר אליה באוגוסט 2006, לאחר החלמתו ממנה. בעונת 2006/2007 קלע בלצ'ר 15 נקודות בממוצע למשחק, והיה גורם משמעותי בהצלחתה של בני השרון, שהעפילה לגמר גביע המדינה ולחצי גמר הפיינל פור של ליגת העל. בלצ'ר הציג יכולת טובה גם בפן המשחק הקבוצתי, עם 3.4 אסיסטים בממוצע למשחק. הוא הועדף כגארד על פני שחקנים אחרים בעמדתו כארז כץ וניצן חנוכי. בלצ'ר נפצע לקראת סיום העונה, אך לא החמיץ משחקים רבים. בני השרון הפסידה בגמר הגביע להפועל ירושלים, ובחצי גמר הפיינל פור הפסידה לירושלים פעם נוספת. גם בעונת 2007/2008 הצטיין בלצ'ר עם 11.7 נקודות למשחק וסייע רבות לקבוצתו. אף על פי כן, פציעתו במשחק מול הפועל חולון באפריל 2008 השביתה אותו פעם נוספת עד לסיום העונה, לאחר שהתברר כי הוא סובל מקרע בגיד אכילס. פציעה זו, יחד עם פציעות של שחקני מפתח נוספים, הסבה נזק לבני השרון, שלא הצליחה לסיים במקום הראשון בליגה וסיימה במקום השלישי בלבד. בעונת 2008/2009 קלע בלצ'ר 13.4 נקודות למשחק, אך הפעם הקבוצה לא הגיעה לפיינל פור. בעונת 2010/2009 המשיך לשחק בבני השרון, ואף הגיע עמה לחצי גמר הפיינל פור שבו הודחה קבוצתו מול מכבי תל אביב. בעונת 2011/2010 שוחרר מבני השרון לאחר 5 שנים במועדון וחתם בקבוצת מארוסי מליגת העל היוונית, שבה שיתף פעולה עם עוסמאן סיסה ששיחק איתו בבני השרון, לאחר עונה זו פרש בלצ׳ר מכדורסל מקצועני בתום קריירה של עשור בכדורסל האירופי ופנה לאימון, מ-2012 הוא חלק מאקדמיית הכדורסל IMG שחלק מבוגריה הגיעו ל-NBA. ב-2015 תבעו בלצ׳ר ואשתו הישראלית, יעל, את בני הרצליה (שחזרו להתקיים עם הפיצול של בני השרון ב-2012 והחליפו אותם בליגה הבכירה) בסכום שקרוב ל-400,000 ש״ח על התרת חוזהו חרף רצונו להמשיך, אי תשלום מענקי חתימה שהובטחו לו ופציעה שקטעה לו את הקריירה. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל פרופיל וסטטיסטיקות באתר ONE הפרופיל שלו באתר "ספסל" פרופיל באתר האקדמיה ברק חקלאי, שחקן העבר קוקי בלצ'ר תובע קרוב ל-400 אלף שקל מבני הרצליה, באתר ynet, 18 במאי 2015
פירוקסן

פּירוֹקְסֶן (או פּירוֹכּסֶן, Pyroxene) הוא קבוצה חשובה של מינרלים סיליקטיים בוני סלעים. מינרלים אלה נפוצים כחלק מסלעים מגמטיים (סלעי יסוד) וסלעים מותמרים רבים. הם נפוצים מאוד בסלעי בזלת וגברו. מקור השם פירוקסן הוא במילים היווניות "אש" (פירו) ו"זר" (קסנוס). הפירוקסן נמצא כנפוץ באזורי פעילות וולקנית כמשוקע בזכוכית געשית והיוונים פירשו את נוכחותו כזיהום של הזכוכית. אם כי, כיום ידוע כי מינרלי הפירוקסן מתגבשים בטמפרטורות גבוהות עוד בטרם התפרצות הלבה ולכן נראים כגופים זרים במסת האם הזכוכיתית. הפירוקסנים הם מינרלים אינוסיליקטים המסודרים במבנה של שרשראות בודדות של ארבעונים של סיליקה המאורגנות במערכות סימטריה מונוקליניות או אורתורומביות. בגלל אופי קשרי השרשרת אצל הפירוקסנים, נוצרות קורות של יסודות במבנה הגורמות לשבירתם בזווית של 90 מעלות או 90 מעלות בקרוב. פצילות אופיינית זו היא אחד האמצעים להבחנה בין מינרלי הפירוקסן והאמפיבול הדומים זה לזה בשדה. כמו כן, הפירוקסנים ייווצרו כאשר ישנה נוכחות דלה של מים. הנוסחה הכימית של הפירוקסן בנויה כווריאציות של XY(Si,Al)2O6, כאשר X הוא לרוב מגנזיום או ברזל (בפירוקסנים האורתורומבים) וסידן, נתרן, ברזל או מגנזיום (במונוקלינים). מנגן, אבץ או ליתיום נפוצים בכמויות קטנות אך לעיתים הם היונים העיקריים. Y מייצג את היונים בעלי הרדיוס הקטן יותר, בדרך כלל מגנזיום או ברזל אך לעיתים כרום, אלומיניום, מנגן, סקנדיום, טיטניום וונדיום. לעומת האמפיבול ופצלת השדה, רק בחלק קטן מהמינרלים של קבוצת הפירוקסן אלומיניום מחליף סיליקה באתר הטטרהדרלי. משפחת הפירוקסנים מהווה חלק חשוב בהרכבו של כדור הארץ. חלקה העליון של המעטפת כדור הארץ בנוי בעיקרו מאוליבין ופירוקסן. בחלק התחתון של כדור הארץ, מאבדים הגבישים האלו את צורתם האופיינית ונדחסים לצורה דחוסה יותר. הצורה הזאת נקראת על שם המינרל פרובסקיט (קלציום טיטאנט), למרות שמבחינה כימית היא זהה לאוליבין ולפירוקסן. לכן ניתן לומר שהמעטפת התחתונה של כ"א עשויה בעיקר מפירוקסן במבנה פרובסקיט. חבר חשוב בקבוצת הפירוקסן הוא אורתופירוקסן בשם אנסטטיט, שהוא תוצר של ריאקציה מגמתית, בין פורסטריט, שהוא הסוג הנפוץ ביותר של אוליבין, לבין קוורץ, ששכיח בקרום כדור הארץ, אבל כמעט ואינו מצוי עמוק יותר במעטפת כדור הארץ. כמויות גדולות של אנסטטיט, מעידות על מגמות מאפיות ואולטרא מאפיות, שהתרוממו מכיוון המעטפת אל הקרום. חבר נוסף ראוי לציון מבין הפירוקסנים הוא האומפציט, שמופיע בעיקר בסלעים מטאמורפיים שעברו התמרה בלחץ גבוה ולפיכך הוא מהווה אינדיקציה לתנועות טקטוניות משמעותיות בהיסטוריה הגאולוגית. Frandon John, The Practical Encyclopedia of Rock and Minerals, Lorenz Books: London 2006 מדיה וקבצים בנושא פירוקסן בוויקישיתוף פירוקסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פירוקסן באתר Mineral.Galleries
נישואים ביהדות בוכרה

נישואים ביהדות בוכרה הם בדרך כלל פנים-עדתיים, בין יהודים בוכרים לבין עצמם. המנהגים הכרוכים בנישואים אלו מתקיימים בישראל והתקיימו בעבר, בבוכרה ההיסטורית (מרכז אסיה). לנישואים קודם שידוך, ונהוג שהורי החתן שולחים שדכן להורי הכלה. כאשר שני הצדדים מגיעים להסכם, מתבצע טקס האירוסין, ה-"שירין-חורי" או ה-"ק'אן-חורי" (מילולית: אכילת ממתקים/סוכריות). לאחר מכן מתבצע טקס הנישואין – ה"קידוש". בימי קדם קיימו יהודי בוכרה, כשאר עדות ישראל, את מנהגי הייבום והחליצה ("חליצו"). לפני שלטון הסובייטים במרכז אסיה, הרוב המוחלט של הנישואין היו מונוגמיים, למרות שהיו מקרים של גברים שנשאו שתי נשים. בדרך כלל אלה היו גברים עשירים או כאלה שהאישה הראשונה שלהם הייתה עקרה. בימים עברו, היו מקיימים אירוסין בגילאים מוקדמים, ואף מארסים ילדים בעריסתם. לאחר האירוסין, התקיים טקס ה"ק'ודו-ביני", מפגש הורי החתן והכלה, שם החתן ראה לראשונה את פני הכלה, "רו-בינוטי" (ראיית הפנים). בשבת שלפני החתונה סקרו את הנדוניה של הכלה ונערכה מסיבה לכבוד הכלה. משפחת החתן נתנה מוהר עבור הכלה, "קאלין", אך הנדוניה הייתה בדרך כלל גדולה יותר מהמוהר. ביום ראשון הכלה נלקחה למקווה, וביום שני התבצע טקס ה"ק'וש-צ'ינון", סידור הגבות של הכלה בפעם הראשונה. ביום שלישי נכתבה הכתובה (ה-"כתובו"). ביום רביעי התבצע טקס הנישואין עצמו, על ידי רב, תחת החופה (ה-"חופו"). מיד לאחר מכן התקיימה ה-"טוי", מסיבת החתונה. במרכז אסיה מסיבת החתונה הייתה נפתחת ב"אלאנגא" - מדורה לא גבוהה - לקראת כניסתה הראשונה של הכלה לבית החתן. בשבת שלאחר החתונה חגגו את "שבת חתן", באירוח אצל משפחת החתן. בעלי השמחה ומקורביהם לבשו בדרך-כלל את הג'ומה, ז'קט מרשים ועשיר העשוי לרוב בעבודת יד, עשוי מבד קטיפה בצבע בוהק וחזק ועליו רקום עיטורי זהב. יחס הקהילה לנישואים בין עדתיים: מכובדי, זקני ורוב בני הקהילה הבוכרית רואים בנישואים בין עדתיים ומחוץ לעדה הבוכרית כדבר שלילי שאינו מתקבל בקהילה, ולרוב זוכה להתנגדות וביטול מצד ההורים. בנוסף, כיום נישואים בין בני-דודים בקהילה עדיין נחשבים לדבר מקובל. דן בניה סרי, חתונה בוכרית, הוצאת כתר, 2006 מסורת של יהודי בוכרה(הקישור אינו פעיל) מתוך ספרו של רוברט פנחסוב "יהודי בוכרה" (מאמרים), אתר אסיה-ישראל זוגות, MakoTV. הממלכה המופלאה של פאפא אלייב, Doc Aviv.
קרול פילץ

קרול פילץ (בפולנית: Karol Piltz;‏ 7 בפברואר 1898 – ספטמבר 1939) היה שחמטאי פולני. השתתף במלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920 ועם שחרורו מהצבא בשנת 1921 התחיל את לימודיו במכון הפוליטכני בוורשה. פילץ ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה), [1]. פילץ חלק מקום 3-7 באליפות השחמט הראשונה של פולין שהתקיימה בורשה בשנת 1926 (ניצח: דויד פז'פיורקה) [2] וחלק מקום 17-18 בתחרות יורטה בשנת 1937 (אליפות פולין הרביעית, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר) [3] פילץ, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, סטניסלב קון, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי. פילץ מת במהלך המצור על ורשה בחודש ספטמבר 1939. מדיה וקבצים בנושא קרול פילץ בוויקישיתוף קרול פילץ, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927
סטניסלב קון

סטניסלב קון (בפולנית: Stanisław Kohn;‏ 1895–1940) היה שחמטאי יהודי-פולני. קון ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה). בשנת 1925 ניצח קון באליפות ורשה בשחמט. בשנת 1926 חלק מקום 3-7 אחרי דויד פז'פיורקה ופאולינו פרידמן באליפות השחמט הראשונה של פולין. בשנת 1927 חלק מקום 5-7 בתחרות לודז, אליפות פולין השנייה (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום ראשון עם ליאון קרמר באליפות ורשה. קון, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, קרול פילץ, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי. היה רופא במקצועו. סטניסלב קון, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927 Chess Olympiad: Paris 1924, Consolation Cup - Standings, באתר OlimpBase I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926, באתר pol base II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927, באתר pol base
יוליוס פירסט

יוליוס פירסט או יוסף אלזארי (בגרמנית: Julius Fürst;‏ 12 במאי 1805 – 9 בפברואר 1873) היה היסטוריון ומילונאי יהודי יליד גרמניה. פירסט נולד בפולין ובראשית דרכו למד תורה מפי הרב עקיבא איגר. בשנת 1820, הלך ללמוד בברלין ובשנת 1829 עבר לברסלאו. בשנת 1836 קיבל פירסט תואר דוקטור. בשנת 1839 נתמנה למרצה ללשונות המזרח באוניברסיטת לייפציג, אך בגלל היותו יהודי לא קיבל קביעות במשך שנים רבות. בשנת 1862 נענה בחיוב להצעה ללמד בוורשה, אולם הדבר לא יצא אל הפועל וב-1864 הוא הועלה בלייפציג לדרגת פרופסור. ב-1840 ייסד את כתב העת היהודי-גרמני "אוריינט" שממנו התפרסמו 12 כרכים עד שנת 1851. במוסף הספרותי שלו כתבו גדולי חכמי ישראל דאז. במקביל, פרסם פירסט מאמרים רבים בחוכמת ישראל, ביניהם: קונקורדנציה לתנ"ך תרגום לגרמנית של "אמונות ודעות" של רבי סעדיה גאון "ביבליאותיקה יודאיקה" "תולדות הקראות" "תולדות הספרות היהודית והספרות היהודית-הלניסטית" ב-1839 עבודה של פירסט על השפה הארמית תורגמה לעברית על ידי אפרים ישראל בליכר. פירסט נפטר בפברואר 1873 ונקבר בלייפציג בהלוויה אליה הגיעו ראשי האוניברסיטה ואנשי חכמת ישראל. Lehrgebäude der aramaischen Idiome (“A system for Aramic dialects,” 1835) Concordantiae librorum Sacrorum veteris Testamenti Hebraicae et Chaldaicae (1837–40) Kultur and Literaturgeschichte der Juden in Asien (“Cultural and literary history of Jews in Asia,” 1849) Hebräisches und Chaldäisches Handwörterbuch (“Portable dictionary for Hebrew and Chaldaic,” 1857-61) Geschichte des Karäerthums (1862–65) Fürst, Julius (1863). Bibliotheca Judaica (in German). Vol. 1 (New ed.). Leipzig: Wilhelm Engelmann. Fürst, Julius (1863). Bibliotheca Judaica (in German). Vol. 2 (New ed.). Leipzig: Wilhelm Engelmann. Fürst, Julius (1863). Bibliotheca Judaica (in German). Vol. 3 (New ed.). Leipzig: Wilhelm Engelmann. Geschichte der biblischen Litteratur und des jüdisch-hellenistischen Schrifttums (“History of Biblical literature and Jewish-Hellenic writings,” 1867-70) מדיה וקבצים בנושא יוליוס פירסט בוויקישיתוף כתבי יוליוס פירסט בפרויקט בן-יהודה יוליוס פירסט (1805-1873), דף שער בספרייה הלאומית מכתבים מוורשא, המגיד, 14 במאי 1873 ע"פ הערך איגר (אגר) ר' עקיבא בן משה. באנציקלופדיה העברית, ירושלים-תל אביב, תשי"ד-תשמ"ג, כרך ב, עמ' 629. אבל החכם הגדול פירסט נ"ע, המליץ, 18 בפברואר 1873 ד"ר יוליוס פירסט, המליץ, 21 בנובמבר 1861 דייטשלאנד, המגיד, 26 בפברואר 1873 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקרן לשיתוף פעולה כלכלי

הקרן לשיתוף פעולה כלכלי (באנגלית: Economic Cooperation Foundation - ECF) היא ארגון לא ממשלתי ללא כוונות רווח (NGO) שהוקם ב-1991 על ידי יוסי ביילין, יאיר הירשפלד, נואף מסאלחה ורון פונדק על מנת לקדם שיתוף פעולה ישראלי-ערבי, ובפרט ישראלי-פלסטיני. הקרן משמשת בראש ובראשונה כ"צוות חשיבה" ("Think tank") שמעלה רעיונות ומנסח ניירות עמדה בנושאים שונים הנוגעים ליחסים בין ישראל לפלסטינים. מיד עם ביטול החוק לאיסור מפגשים עם אנשי אש"ף במסגרת זו הוכנו מחקרים וניירות עמדה בנושא הסדר קבע עתידי. בין מטרות הקרן "עידוד הקהילה האירופית להתערבות בתהליך השלום בין ישראל למדינות ערב". הקרן משתתפת בפרויקטים שונים לשיתוף פעולה בין גורמים ישראלים לפלסטינים בתחומי הבריאות, איכות הסביבה ונושאים מוניציפליים, ובפרויקטים לקידום מעמד ערביי ישראל. לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה וקריסת תהליך השלום, הרחיבה הקרן את פעולותיה, ועסקה בניהול משברים ותכנון מדיני וכלכלי ארוך-טווח. במהלך ההתנתקות מרצועת עזה, יצרה הקרן מנגנון שאיפשר לחקלאים הישראלים ברצועה להעביר החממות שבבעלותיהם לידיים פלסטיניות תוך קבלת תשלום מתורמים בינלאומיים. על אף שהקרן אינה מפרסמת ניירות עמדה תחת שמה, חוקרים הנמנים בצוות החשיבה של הקרן מפרסמים מאמרים על דעת עצמם. בין הבולטים שבהם הם שאול אריאלי ויונתן תובל. הקרן ופרויקטים שלה ממומנים מתרומות. אחד מהתורמים הגדולים לקרן, בנוסף לארגונים בינלאומיים ולתורמים פרטיים, הוא האיחוד האירופי, עובדה שגוררת ביקורת כנגד ביילין, וטענות על התערבות כביכול של ממשלה זרה בעניינים הפנימיים של ישראל. יואב יצחק חשף כי פעילות ציבורית ופוליטית של יוסי ביילין בעת שהיה חבר הכנסת, מומנה בידי הקרן. אתר האינטרנט הרשמי של הקרן לשיתוף פעולה כלכלי הקרן לשיתוף פעולה כלכלי, באתר "גיידסטאר ישראל" יואב יצחק, מחלקה ראשונה [26.10.01]: המימון של ביילין; האנטרקס לסל וחסל; החוקר של שרון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 באוקטובר 2001
צ'וגוקו

צ'וגוקו (ביפנית: Chūgoku-chihō - 中国地方, משמעות השם היא 'המדינות המרכזיות') או סאנין סניו הוא חבל ארץ ביפן שנמצא במערב האי הונשו. החבל מחולק לחמישה מחוזות: הירושימה, אוקיאמה, שימאנה, טוטורי וימאגוצ'י. החבל גובל בים יפן, באוקיינוס השקט ובחבלים: קיושו וקנסאי. הערים המרכזיות בחבל הן הערים: הירושימה ואוקיאמה. מדיה וקבצים בנושא צ'וגוקו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיתורה

האם התכוונתם ל... תיתוֹרָה – החלק השטוח בכובע, המצל על הפנים גבעת התיתורה – תל ארכאולוגי הנמצאת בקצה הצפוני של עמק איילון תיתורא – החלק בתפילין שמתחת לבית ובולט סביבו גשר רחב – גמרא מסכת בבת בתרא דף כא עמוד א "...ואי איכא תיתורא ממטינן" רש"י מפרש שם- "תיתורא-גשר רחב"