laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'זנה

צֶ'זֶנָה (באיטלקית: Cesena) היא עיר וקומונה (מועצה מקומית) במחוז אמיליה-רומאניה בצפון איטליה, מדרום לרוונה וממערב לרימיני, על נהר סאביו. זו אחת משתי הערים בראשיות בנפת פורלי-צ'זנה. היא שוכנת לרגלי האפנינים, כ-15 קילומטרים מן הים האדריאטי. צ'זנה הייתה בראשיתה עיר אומברית או אטרוסקית, ונקראה קַייסֶנָה (Caesena). אחרי תקופה קצרה תחת שלטון גאלי, היא נכבשה בידי הרומאים במאה השלישית לפני הספירה. היא שימשה כמושבו של חיל מצב רומי בגלל מיקומה האסטרטגי, ונחרבה בקרבות בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה. פליניוס הזקן מזכיר את היינות המקומיים כטובים ביותר. צ'זנה הייתה על הגבול בין אקסארכיית רוונה ובין הלומברדים. היא ניתנה על ידי כובשיה הפרנקים במתנה למדינת האפיפיור בשנת 754, ועברה פעם אחר פעם מרשותם של האפיפיורים לרשות בישופות רוונה. לתקופה קצרה (1183–1198) הייתה צ'זנה עיר מדינה עצמאית. לאחר מכן הייתה במשך תקופה ארוכה מושא לסכסוך בין האפיפיורים לבין קיסרי האימפריה הרומית הקדושה. אחרי תקופה קצרה שבה נשלטה על ידי בית אוֹרְדֶלָאפִי מפורלי, נכבשה שנית באכזריות על ידי חילות האפיפיור, לאחר מצור ארוך. ב-1377 התקוממה העיר שנית במסגרת מלחמת שמונת הקדושים. הפעם נכבשה העיר על ידי כוחותיו של רובר, קרדינל ז'נבה (מאוחר יותר האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי), שפעל עדיין כשליחו של האפיפיור גרגוריוס האחד עשר. רובר היה אחראי לרציחתם של בין 2500 ל-5000 אזרחים, מעשה שקיבל את השם "מרחץ-הדמים של צ'זנה". כעבור שנה ניתנה העיר לגאלֵאוֹטוֹ הראשון מאלאטסטה. בין השנים 1379 ל-1465 התאוששה העיר ושגשגה בשלטון בית מאלאטסטה, שבנו מחדש את המבצר (Rocca Malatestiana) המשקיף על העיר. ספריית מלאטסטיאנה, שנבנתה ליד המבצר על ידי מלאטסטה נובלו (1429), נחשבת לדוגמה משובחת של ספרייה רנסאנסית, ויש בה כתבי-יד יקרי ערך. אחרי מותו של נובלו (1465) חזרה צ'זנה לשלטון מדינת האפיפיור, אבל נכבשה שנית על ידי שליט מקומי, צ'זרה בורג'ה, בשנת 1500, ונעשתה לבירת הדוכסות שלו, שהייתה חזקה מאוד אך לא החזיקה מעמד זמן רב. בשנת 1535 יצא ממנה דוד די רוסי, סוחר וחבר הקהילה היהודית, אל ארץ ישראל. לאחר מכן הפכה צ'זנה לעיר משנית בחשיבותה במדינת האפיפיור. האפיפיורים פיוס השישי ופיוס השביעי נולדו בעיר, וכמו כן שימש פיוס השמיני כבישוף העיר, מה שהעניק לה את הכינוי "עיר שלושת האפיפיורים". במהלך מלחמות נפוליאון איבדה העיר רבים ממנזריה וכנסיותיה. כמה מאזרחיה מילאו תפקידים חשובים בעת איחוד איטליה במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה. במלחמת העולם השנייה הייתה צ'זנה ליד הקו הגותי (חזית קרבות מרכזית באיטליה) וספגה הפצצות רבות. ב-1992 הפכה העיר לבירה-במשותף של הנפה, נוסף לעיר פורלי. כיום, עיקר פרנסתה של העיר על התיירות. במהלך 2015 עלתה העיר למודעות בינלאומית בזכות וידאוקליפ שצולם בפאתי העיר, ובו השתתפו 1000 איש (כנגנים וזמרים) בביצוע משותף של השיר Learn to fly של להקת ה-Foo fighters, בניסיון לשכנע את חברי הלהקה לבוא ולהופיע בצ'זנה. הווידאו צבר עשרות מיליוני צפיות באתר YouTube, ובעקבותיו הלהקה אכן הגיעה והופיעה בצ'זנה בסיום סיבוב ההופעות שבא לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא צ'זנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'זנה (באיטלקית) צ'זנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'זנה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית
Pan European Game Information

Pan European Game Information (ידוע גם כ-PEGI) היא מערכת לדירוג משחקי מחשב ובמשחקי וידאו באירופה ובישראל שנוסדה באפריל 2003 על ידי האיגוד האירופי לתוכנה אינטראקטיבית (Interactive Software Federation of Europe; ISFE). דירוג PEGI קובע את קבוצות הגילאים שמשחק מסוים מתאים עבורן, לרבות קביעת גיל מינימלי למשחק כלשהו. כך למשל, לא יכול אדם מתחת לגיל 18 לרכוש משחק המדורג כ-18 (כאמור, מיועד לאנשים בגילאי 18 ומעלה) כחוק. מערכת PEGI אומצה ביותר מ-40 מדינות, ביניהן ישראל, ומדרגת נכון לאוגוסט 2010 למעלה מ-15,000 משחקים. בניגוד לדירוג ה-ESRB בארצות הברית, אין אכיפה רשמית של הדירוג בישראל והוא מוגדר כהמלצה בלבד. מדיה וקבצים בנושא Pan European Game Information בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Pan European Game Information (באנגלית, בצרפתית, בגרמנית, באיטלקית, בספרדית, בפולנית, ברומנית, בהולנדית, בהונגרית, בשוודית, ביוונית, בצ'כית, בפורטוגזית, בבולגרית, בדנית, בפינית, בנורווגית, בסלובקית, בליטאית, בלטבית, באסטונית, באיסלנדית, בעברית, באוקראינית, בסרבית ובקרואטית) Pan European Game Information, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שי זלדיס, אושר בכנסת: חובת סימון משחקי מחשב, באתר ynet, 30 באוקטובר 2007 ישיבת ועדת הכלכלה, 10/07/2007 11:30, באתר כנסת עכשיו
דייוויד קופיי

דייוויד מרקט קופיי (באנגלית: David Marquette Kopay; נולד ב-28 ביוני 1942) הוא שחקן פוטבול אמריקני בעבר. בשנת 1975 היה קופיי לספורטאי המקצועני הראשון בעולם שיצא מהארון. קופיי נולד בשיקגו, אילינוי וגדל למשפחה קתולית אדוקה. בילדותו היה בנער מזבח. הוא למד בתיכון נוטר דם בשרמן אוקס, בלוס אנג'לס, קליפורניה. בשנת 1961 הוא למד באוניברסיטת וושינגטון. בשנתו האחרונה זכה בתואר אול אמריקן בתפקיד ראנינג בק (רץ אחורי). בשנת 1964 החל קופיי לשחק בסן פרנסיסקו 49'. הוא שיחק ב-NFL (ליגת הפוטבול הלאומית והמקצוענית של ארצות הברית) עד לשנת 1972. לאחר שפרש הוא נחשב כמועמד מוביל לעסוק באימון פוטבול, אך לדעתו הוא נידחה בגלל זהותו המינית ולכן עבד אצל דודו במכירות בהוליווד. הוא חבר במועצת המנהלים של הקרן למען אתלטים הומואים ולסביות. בשנת 1977 יצא לאור ספר אודותיו בשם "הסיפור של דייוויד קופיי" שנכתב על ידי פרי דין יאנג. בשנת 1986 חשף קופיי את הרומן הקצר שהיה לו עם שחקן הפוטבול המקצועני ג'רי סמית' (1986-1943) ששיחק אף הוא בוושינגטון רדסקינס בשנים 1977-1965 ונפטר מאיידס. סמית' מעולם לא יצא מהארון בפומבי. בשנת 2006 שימש קופיי בתור הקריין בטקס הפתיחה של הגיי גיימס שנערכו בשיקגו. בשנת 2007 הודיע קופיי שהוא תורם מיליון דולר לקיו סנטר שבאוניברסיטת וושינגטון, מרכז מידע ותמיכה עבור תלמידים הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים ואנשי סגל. בשנת 2008 שיחק קופיי את עצמו בסרט "Tru Loved". David Kopay's Homecoming (באנגלית) ג'ים בוזינסקי, Dave Kopay: Still Going Strong,‏ outsprts.com‏, 1.9.2002 (באנגלית)
קרב קנטון (1857)

קרב קנטון (בסינית: 廣州城戰役) התחולל במהלך מלחמת האופיום השנייה בין כוחות בריטים וצרפתים לבין מגנים סינים בין ה-28 ל-31 בדצמבר 1857 והסתיים בניצחון האירופאים. על אף שהצי המלכותי הבריטי השמיד את ספינות הג'ונקה הסיניות במהלך הקיץ, התמהמהו הבריטים והצרפתים מלתקוף את קנטון (השם בו כינו האירופאים את העיר הסינית הנקראת כיום גואנגג'ואו) בשל המרד ההודי הגדול. כוחות אירופאים סיירו את העיר ב-22 בדצמבר וכשבוע לאחר מכן, ב-28 בדצמבר, החל הקרב בהפגזה ימית ובתפיסת הכוחות האירופאים את מבצר לין (Lin's Fort) כקילומטר ומחוצה מהחוף. למחרת היום נחתו הכוחות התוקפים בדרום-מזרח העיר, בסמוך לנקיק קופאר (Kupar Creek). הסינים חשבו כי האירופאים יפנו לכבוש גבעה סמוכה (Magazine Hill) לפני שיתקפו את חומות העיר, אולם בבוקר יום המחר, ה-29 בדצמבר, פתחו האירופאים בהפגזה ימית נוספת ובשעה 9 בבוקר נתקלו כוחות צרפתים שטיפסו על חומות העיר בהתנגדות מועטה, אולם בשל הגעתם המוקדמת הם לחמו תחת אש תותחיהם שלהם. כ-4,700 בריטים, שכללו יחידות הודיות, ו-950 צרפתים השתלטו על חומות העיר במחיר של 13 בריטים ו-2 צרפתים הרוגים. לאחר כשבוע בו החזיקו האירופאים בחומות העיר, החלו הכובשים להתקדם ברחובות העיר בבוקר ה-5 בינואר. לפי דיווחים אחדים שרפו האירופאים כ-30,000 בתים וגבו את חייהם של עשרות אלפי סינים. מקורות אחרים מונים 450 נופלים מבין הכוחות הסינים ו-200 אזרחים סינים נוספים. מפקד הכוחות הסינים, הממונה על המחוז יה מינגשן (Ye Mingchen), נתפס והובל לכלכותה בה מת כשנה מאוחר יותר. הבריטים והצרפתים ביססו משטר משותף בעיר. תוצאות הקרב והכיבוש תרמו לרצון הסינים להימנע ממערכה דומה בבייג'ינג, וב-26 ביוני 1858 חתמו על חוזה טיינג'ין שסיים את מלחמת האופיום השנייה.
דלתה (קולומביה הבריטית)

דלתה (באנגלית: Delta) היא עיר בקולומביה הבריטית שבקנדה. דלתה היא חלק מאזור ונקובר רבתי, בדרום מערב קולומביה הבריטית, והיא קהילייה המורכבת משלושה אזורים: צפון דלתה, לנדר וטסאוואסן. נכון לשנת 2021, בדלתה מתגוררים 108,455 תושבים והיא העיר ה-52 בגודלה בקנדה. שטחה 279.3 קמ"ר. בדרום מערב גובלת דלתה בחצי האי פוינט רוברטס שבמדינת וושינגטון ובמזרח היא גובלת בעיר סורי. הודו מנגלור, הודו מדיה וקבצים בנושא דלתה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דלתה (באנגלית) דלתה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דעת קהל

דעת קהל היא צירוף האמונות והדעות של ציבור גדול (למשל: כל תושבי מדינה מסוימת) בנושא מסוים. וולטר ליפמן הגדיר דעת קהל כ"תמונות המצויות בראשינו" לעומתו אמר תומאס קרלייל "דעת הקהל היא השקר הגדול ביותר עלי אדמות" ומור הרחיב ואמר: "דעת הקהל היא ראי עקום; פעם היא מגדילה ופעם היא מקטינה, אולם תמיד מעוותת את הדברים". נוסח הצירוף על פי תפילת כל נדרי: "על דעת המקום ועל דעת הקהל ... אנו מתירין להתפלל עם העבריינים" (שם בהוראת הסכמת הקהל). בממשל דמוקרטי ליברלי, לדעת הקהל השפעה ניכרת על פעולתם של פוליטיקאים ומנהיגים, ולכן נעשה ניסיון לעצב אותה באמצעות מיטוב יחסי ציבור. לבירור דעת הקהל נהוג לערוך סקר דעת קהל על מדגם מייצג של האוכלוסייה הרלוונטית. לדעת הקהל משקל גדול יותר בדמוקרטיה מאשר בדיקטטורה. בפרט גדל משקלה של דעת הקהל בתקופה שלפני הבחירות. בתקופה זו נערכים סקרי דעת קהל רבים, ביוזמת המפלגות או ביוזמת אמצעי תקשורת, בניסיון לחזות את תוצאות הבחירות. דעת הקהל משתקפת לעיתים גם ללא עריכת סקר, למשל על ידי בחירות או משאל עם, וכן, באופן פחות מהימן, באמצעות רשתות חברתיות או השתתפות המונית בהפגנה. הסיבה לחשיבותה של דעת הקהל בדמוקרטיה, מצויה ביכולת ההיזון החוזר שלה. כלומר, יצירת היזון חוזר אודות דעתו של העם המיוצגת בתקשורת (מצב אידיאלי) מביאה לתיקון עוולות השלטון לסירוגין. בצורה זו יכולה הדמוקרטיה לחשוף את חסרונותיה ולתקנם, ובכך גדולתה. עיצוב דעת קהל הוא חלק חשוב מתהליך שיווק והטמעת מוצר חדש בשוק, ואף משמש ככלי נשק כנגד מתחרים. לעיתים, דעת קהל שלילית, גם היא שגויה עובדתית, יכולה לעכב פיתוחו של מוצר או לשנות מוצר קיים מוצלח ומוכח, בשל הפגיעה במוניטין. לדוגמה, רשת המסעדות הגדולה בעולם, מקדונלד'ס, שינתה את הרכב התפריט שלה ברוב העולם המערבי, והוסיפה לו מגוון סלטי בריאות בעקבות מחאה ציבורית כללית שנשמעה בארצות הברית על השמנה ומחלות לב ב-2003. מספר סרטים פופולריים שנעשו בנושא, חלקם פרטנית כנגד הרשת, גרמו לגל מחאה שיצר שינוי במוצר דגל מצליח ומוכח שלא עבר שינוי מהותי מזה כ-10 שנים. סקר דעת קהל מדיה וקבצים בנושא דעת קהל בוויקישיתוף Masterful Inactivity Could Be the Solution Everybody Runs Round in Circles to Find - הסבר של David Porter על הסכנות שבחקיקת חוקים מתוך ניסיון להשפיע על דעת הקהל, ללא בחינה מעמיקה של השלכותיהם העתידיות. דעת קהל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דעת קהל, דף שער בספרייה הלאומית תמונות המצויות בראשינו רוביק רוזנטל, מילון הצירופים, כתר, 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יי סי אר ליקלידר

ג'וסף קארל רובנט ליקלידר (באנגלית: Joseph Carl Robnett Licklider, ‏11 במרץ 1915 - 26 ביוני 1990), שנודע בשם "גיי סי אר" או "ליק", היה מדען מחשב אמריקאי הנחשב לאחת הדמויות החשובות ביותר במדעי המחשב בפרט ובהיסטוריה של המחשוב בכלל. ידוע בעיקר בכך שהיה בין הראשונים שחזה ופיתח את המחשוב האינטראקטיבי והיה הראשון שהגה את הרעיון של קישור בין מחשבים שונים. הוא הקים ועמד בראש המשרד לטכניקות עיבוד נתונים (IPTO) של DARPA, ודרכו הקים קהילת חוקרים והזרים תקציבים למחקר שהוביל לפיתוח ממשק המשתמש הגרפי ו-ARPANET, רשת מיתוג המנות הראשונה, ממנה התפתחה רשת האינטרנט. אנו רוצים להדגיש משהו מעבר להעברה חד-סטרית: את החשיבות הגוברת של הנוצר במשותף, של המשוב החיובי בתקשורת - החלק שמעבר ל"עכשיו שנינו יודעים עובדה שקודם לכן רק אחד מאיתנו ידע". כשמוחות משפיעים זה על זה, רעיונות חדשים מופיעים. אנו רוצים לדבר על הפן היצירתי של תקשורת — ג'יי. סי. ר. ליקלידר, מתוך המאמר "המחשב כאמצעי תקשורת" ליקליידר נולד ב-11 במרץ 1915 בסנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית. הוא היה הילד היחיד של ג'וזף פארון ליקליידר, כומר בפטיסטי, ומרגרט רובנט ליקליידר. הוא הראה כישרון מוקדם בהנדסה כאשר בנה דגמי מטוסים. הוא המשיך עם התחביב שלו של שיפוץ מכוניות במשך כל חייו. ליקליידר למד באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם קיבל תואר ראשון בשנת 1937, מתמחה בפיזיקה, מתמטיקה ופסיכולוגיה, ותואר שני בפסיכולוגיה ב-1938. קיבל תואר דוקטור בפסיכואקוסטיקה מאוניברסיטת רוצ'סטר ב-1942, ועבד במעבדה לפסיכולוגיה של המוזיקה באוניברסיטת הרווארד מ-1943 עד 1950. התחיל להתעניין בטכנולוגית מידע, ועבר להמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ב-1950 בתור פרופסור עמית, שם שירת בוועדה שהקימה את מעבדת לינקולן (מעבדת לינקולן של MIT) והקימה תוכנית פסיכולוגיה לתלמידי הנדסה. ב-1957 קיבל את פרס פרנקלין וי. טיילור מהחברה של מהנדסים פסיכולוגים. ב-1958 נבחר לנשיא ההתאחדות האקוסטית של אמריקה, וב-1960 קיבל את פרס חבר העמים לשירות מכובד. ב-1957 מונה לסגן נשיא בבולט ברבנק וניומן, בע"מ, שם קנה את המחשב המיוצר הראשון PDP-1 וערך את ההדגמה הפומבית הראשונה של ריבוי משימות. באוקטובר 1962, ליקליידר מונה לראש המשרד לטכניקות של עיבוד מידע (IPTO) בARPA, הסוכנות למחקר מתקדם של משרד ההגנה האמריקאי. באפריל 1963 שלח תזכיר לעמיתיו שבו הוא ציין את האתגרים הראשוניים שהתגלו בניסיון להקים רשת מחשבים בעלי ריבוי משימות בעידן התוכנה הקיים. לבסוף, היה זה חזונו שהוביל ל-ARPANET, ממנה התפתח האינטרנט של ימינו. ב-1968 ליקליידר מונה למנהל של פרויקט מאק ב-MIT ופרופסור במחלקה להנדסת אלקטרוניקה. פרויקט מאק (Multi Access Computer (אנ')) הפיק את המחשב הראשון בעל מערכת ריבוי משימות CTTS, ואחד מהראשונים בעל התקנה און ליין עם הפיתוח של מערכת Multics, עבודה שהתחילה כבר ב-1964. מולטיקס סיפקה את ההשראה לכמה אלמנטים ממערכת ההפעלה Unix שפותחה במעבדות בל על ידי קן תומפסון ודניס ריצ'י ב-1970. ליקליידר פרש וקיבל פרופסור אמריטוס ב-1985. נפטר ב-1990 בארלינגטון שבמסצ'וסטס. ג'יי סי אר ליקלידר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'יי סי אר ליקלידר, באתר dblp ג'יי סי אר ליקלידר והרשת האוניברסלית (אורכב 17.10.2019 בארכיון Wayback Machine), באתר ליבינג אינטרנט ג'יי סי אר ליקלידר, באתר Ibiblio רן לוי, ההיסטוריה של מחשוב ענן – חלק א', באתר "עושים היסטוריה" (שידור של הפודקאסט וטקסט מלא שלו) ג'יי סי אר ליקלידר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'יי סי אר ליקלידר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פליקס מגאת

פליקס מגאת (בגרמנית: Felix Magath; נולד ב-26 ביולי 1953) הוא מאמן כדורגל ושחקן עבר גרמני ומאמן. במהלך הקריירה הענפה שלו בענף הכדורגל (נמשכת כבר כ-40 שנה), מגאת זכה, כשחקן וכמאמן, בתארים רבים ברמה הלאומית והבינלאומית. ביניהם 6 אליפויות בונדסליגה, שני דאבלים, אליפות אירופה בכדורגל וגביע אירופה לאלופות. מגאת החל את קריירת המשחק שלו בקבוצה המקומית ויקטוריה אשאפנבורג. מועדון הבוגרים הראשון שלו היה קבוצה מזארבריקן ששיחקה בבונדסליגה השנייה. בשנת 1976 עבר למועדון המבורג מליגה העליונה-הבונדסליגה. מגאת בילה עשור שלם במועדון, במהלכו השלים 306 משחקי בונדסליגה בהם כבש 46 שערים בסך הכל, כאשר מספר הכיבושים הרב ביותר בעונה אחת היה 10, ב-1981. שיאו כשחקן הגיע בגמר גביע אירופה לאלופות 1983, בו הבקיע את שער הניצחון לזכות קבוצתו מול יובנטוס. מגאת שיחק עבור נבחרת גרמניה בשני גמרים של טורניר מונדיאל-ב-1982, בו הפסידה הנבחרת לאיטליה, וב-1986 בו הפסידה הנבחרת לארגנטינה. אולם, גם במישור הבינלאומי טעם טעמה של הצלחה, עת זכתה גרמניה ביורו 1980. המועדון הראשון אותו מגאת אימן היה המבורג, בשנת 1995. תוארו הראשון בתור מאמן קבוצה הגיע עם שטוטגרט בשנת 2002, עת זכתה הקבוצה בגביע האינטרטוטו. בשנת 2004, מונה מגאת למאמן באיירן מינכן. מגאת הצליח להשלים שתי זכיות רצופות בדאבל (שנים 2005 ו-2006), בפעם הראשונה בהיסטוריה של הבונדסליגה. אולם, הצלחתו בבאיירן הגיע לקיצה בעונה הבאה, בה הקבוצה סיימה במקום ה-4 בלבד ואיבדה את מקומה בליגת האלופות. מגאת פוטר מבאיירן מינכן ועבר לאמן את וולפסבורג ביוני 2007. בשנת 2009, הצליח מגאת להוביל את המועדון מעיר לאליפות הראשונה בתולדותיה. ביולי 2009 עזב מגאת את וולפסבורג וחתם בשאלקה 04. מגאת אמנם הצליח באופן פושר בבונדסליגה, אך הוביל את הקבוצה הגרמנית לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר ניצחון ברבע הגמר על אלופת אירופה היוצאת אינטר מילאנו. במרץ 2011 מגאת פוטר משאלקה וחזר לאמן את וולפסבורג, אותה הוביל לאליפות בשנת 2009. באוקטובר 2012, לאחר פתיחת עונה חלשה, פוטר מהקבוצה. בפברואר 2014 מונה למאמנה של פולהאם מהפרמייר ליג, בסיום העונה ירד עם הקבוצה ליגה, בספטמבר 2014 פוטר מתפקידו לאחר שבעה משחקי ליגה ללא ניצחון מתחילת העונה. ביוני 2016 מונה למאמנה של שנדונג לוננג הסינית. בחודש מרץ 2022 מונה לאמן את קבוצת הכדורגל הרטה ברלין אותה עזב בסיום העונה. המבורג (כדורגל) בונדסליגה (3): 1978–79, 1981–82, 1982–83 גביע אירופה לאלופות (1):1982–83 גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1976–77 נבחרת גרמניה אליפות אירופה בכדורגל (1): 1980 שטוטגרט גביע האינטרטוטו (1): 2002 באיירן מינכן בונדסליגה (2): 2004–05, 2005–06 הגביע הגרמני (2) :2004–05, 2005–06 דאבל (2): 2004–05, 2005–06 גביע הליגה הגרמני (1): 2004 וולפסבורג בונדסליגה (1): 2008–09 מדיה וקבצים בנושא פליקס מגאת בוויקישיתוף פליקס מגאת, באתר Transfermarkt פליקס מגאת, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פליקס מגאת, באתר WorldFootball.net פליקס מגאת, באתר National Football Teams פליקס מגאת, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "הדיקטטור האחרון" ו"סדאם חוסיין" חוזר להציל את הרטה ברלין, באתר וואלה, 14 במרץ 2022
אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)

אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 31 ביולי לבין 7 באוגוסט 1932. נערכו 29 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (6 לנשים ו-23 לגברים), בהשתתפות 386 משתתפים (54 נשים ו-332 גברים) מ-34 מדינות. נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית) באתלטיקה זכתה ב-16 מדליות זהב מתוך 29 מדליות זהב אפשריות. בייב דידריקסון (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות מהן 2 זהב, בהטלת כידון וריצת 80 מטר משוכות. סטניסלווה וואלסייביץ' (פולין פולין) שזכתה במדליית שזהב בריצת 100 מטר, לאחר מותה הטרגי בשנת 1980 התברר שהיא אינטרסקס. ליליאן קופלנד יהודיה אמריקאית (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס. אדי טולן (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ביל קאר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר פאט או'קלהאן (אירלנד אירלנד) הגן על תוארו ביידוי פטיש. "האחים יארווינן" (פינלנד פינלנד) זכו בשתי מדליות. מאטי זכה במדליית זהב בהטלת כידון ואקילס זכה במדליית כסף בקרב עשר. מאטי יארווינן מנצח הטלת כידון באולימפיאדת לוס אנג'לס 1932 • אף על פי שתוצאתו של בוב טיסדל הייתה מהירה משיא העולם היא לא נחשבה לשיא עולם מאחר שהוא נגע במשוכה האחרונה וזה היה לא חוקי באותה עת. שיא העולם ניתן איפה לגלן הרדין. ••השופטים שכחו לצלצל בפעמון לקראת ההקפה האחרונה והרצים רצו הקפה נוספת ובכך נמנע מוולמרי איזו-הולו הפיני לשבור שיא עולם. •••בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1912. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת לוס אג'לס (1932), באתר סימוכין ספורט אולימפי
ג'רלד בלפור

ג'רלד ויליאם בלפור, הרוזן השני מבלפור (באנגלית: Gerald William Balfour, 2nd Earl of Balfour; ‏9 באפריל 1853 – 14 בינואר 1945) היה מדינאי בריטי מהמפלגה השמרנית. בלפור היה בנם של ג'יימס מייטלנד בלפור ואשתו ליידי בלאנש. אחיו הבכור היה ארתור ג'יימס בלפור, לימים ראש ממשלת בריטניה. בלפור למד בצעירותו באיטון קולג' ובטריניטי קולג' קיימברידג'. בלפור היה חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית מ-1885. מ-1895 כיהן כמזכיר האחראי על אירלנד, ב-1900 עבר לתפקיד נשיא מועצת המסחר, וב-1905 היה נשיא המועצה האחראית על הממשל המקומי וגם מונה למועצה המלכותית. ב-1906 פרש מהפרלמנט, וכיהן במספר תפקידים, בהם יושב ראש ועדת קיימברידג' באוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד. קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מטעם אוניברסיטת קיימברידג'. ב-1930 קיבל את התואר "הדוכס השני מבלפור" לאחר מות אחיו ארתור. נישא ב-1887 לבטי בולוור-לייטון, ונולדו להם שישה ילדים, בהם איב בלפור, מחלוצות תנועת החקלאות האורגנית בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא ג'רלד בלפור בוויקישיתוף תרומות של ג'רלד בלפור לדיונים בפרלמנט הבריטי, באתר Hansard (באנגלית)
גרשון

גֵרְשׁוֹן או גֵּרְשֹׁם - דמות מקראית, בנו הבכור של לוי בן יעקב. אחיו הם קהת ומררי. בניו הם לבני ושמעי. מסופר עליו בתנ"ך בספר בראשית, בספר במדבר, בספר יהושע ובספר דברי הימים. לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"א' מקור השם הוא בכך שצאצאיו עבדו במשכן וכמו התגוררו בו. על צאצאיו נמנה אסף בן ברכיהו, שהיה משורר בימי דוד המלך. בהר אתוס נמצא קטע מצוואת לוי ובו מתוארכת לידת גרשום לחודש העשירי בשנת 30 לחיי אביו, שנתיים לאחר נישואיו. מסתבר שגם הוא כאחיו נולד באחד בחודש, שהוא יום זיכרון ויום תקופה בלוח השנה במגילות קומראן. במניין בני ישראל בספר במדבר, בני גרשון מנו 7500 גברים מגיל חודש ומעלה. נשיא השבט היה אליסף בן לאל. עקב כך שבני גרשון היו משבט לוי, הם היו ממונים על נשיאת המשכן. תפקידם היה לשאת את יריעות המשכן, האוהל, המכסה ומסך פתח אוהל מועד. בנוסף לכך, הם גם נשאו את כל קלעי החצר של המשכן ואת מסך שער החצר יחד עם כל הכלים והמיתרים ששימשו לקלעים. מי שנשא את המשכן היו אך ורק הגברים שהיו בני שלושים עד חמישים ומספרם היה 2630, והממונה על נשיאת המשכן היה איתמר בן אהרון הכהן, שהיה גם ממונה על בני מררי. עבודתם לא הייתה נשיאת כלי הקודש כמו בני קהת, לכן כאשר הנשיאים נתנו ללויים עגלות לצורך נשיאת המשכן, הם קיבלו שתי עגלות צב שנמשכו על ידי ארבעה פרים. לבני מררי, שעבודתם הייתה קשה יותר- כי הם לא נשאו יריעות אלא קרשים, נתן משה רבנו ארבע עגלות. בחנייתם של בני ישראל במדבר, בני גרשון חנו בצד מערב של המשכן, שם חנה גם דגל מחנה אפרים. במסעות, בני גרשון נסעו יחד עם בני מררי, כשהם נושאים את המשכן, אחרי דגל מחנה יהודה ולפני דגל מחנה ראובן. לפי רבי אלימלך מליז'נסק, גרשון מרמז על צדיק שמחשיב עצמו "כגר בארץ ושפל ברך וענוותן גדול, נבזה בעיניו נמאס". שבט לוי מחנה ישראל (מדבר סיני) עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה כך מופיע בספר דברי הימים א', פרק ו', וכן בעותק צוואת לוי שנמצא בהר אתוס. ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י"א. ספר דברי הימים א', פרק ו'. שכל טוב בראשית מ"ו י"א', באתר על התורה אליה שמואל הרטום, הספרים החיצונים, כרך ה', צוואות בני יעקב, עמ' 142 יונה גרינפילד ומיכאל סטון, REMARKS ON THE ARAMAIC TESTAMENT OF LEVI FROM THE GENIZA (עמוד 225), Revue Biblique, כרך 86, חוברת 2 (אפריל 1979). ספר היובלים פרק ו' יונתן בן-דב, השנה בת 364 יום במסופוטמיה ובקומראן, מגילות, כרך א' (ה'תשס"ג). ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ב. ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ד. ספר במדבר, פרק ד', פסוק מ'. ספר במדבר, פרק ז', פסוק ז'. ספר במדבר, פרק ז', פסוק ח'. ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ג ופרק ב', פסוק י"ח. ספר במדבר, פרק י', פסוק י"ד עד פסוק י"ח. אלימלך מליז'נסק, נועם אלימלך, פרשת נשא, באתר היברובוקס. על פי ספר תהילים, פרק ט"ו, פסוק ד'. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבי של קולומביה

מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבי, או המחלקה האדמיניסטרטיבית לביטחון (בספרדית: Departamento Administrativo de Seguridad, DAS) הייתה שירות הביטחון של קולומביה האחראי לביטחון פנים, לסיכול ריגול וללוחמה בסמים בתוככי קולומביה. הארגון הוקם ב-18 ביולי 1960 ופורק ב-1 בנובמבר 2011 לאחר סדרת שערוריות של ציתות לבכירי המדינאים במדינה. בשיאו הארגון העסיק כ-6,800 איש. מבין יעדי הארגון היו: האחריות לאכיפת חוקי ההגירה, ביצוע חקירות פליליות כאשר המשטרה הלאומית של קולומביה נכשלת בכך; איסוף מודיעין אסטרטגי; הגדרת המדיניות הממשלתית בנושאי ביטחון ומודיעין; איסוף מודיעין חיצוני ופנימי למניעת פיגועי טרור וסיכולם; אבטחת הנשיא ובני משפחתו, אבטחת שרים וראשי גופי ממשל לאומיים; סיכול ריגול וחתרנות; שיתוף פעולה בינלאומי בנושאי מודיעין וביטחון; הנפקת תעודות יושר לאזרחים שנדרשים לכך עבור עבודתם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. חורחה נוגרה (2002-2005) מריה דל פילאר הורטאדו פליפה מוניוס גומס (2009-2011) מדיה וקבצים בנושא מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבי של קולומביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבי של קולומביה (בספרדית) ynet, נשיא קולומביה: שירות הביטחון יפורק ויוקם מחדש, באתר ynet, 2 בנובמבר 2011
מררי

מְרָרִי, הוא דמות מקראית, בנו השלישי של לוי בן יעקב ואחיהם של גרשון וקהת, ויוכבד. הוא מכלל 70 נפש שירדו עם יעקב למצרים. מררי היה גם אבי אחד הפלגים המרכזיים בשבט לוי שהיה אחראי על הצד הרוחני בקרב בני ישראל בתקופת המקרא ובית שני והיו אחראים בעיקר על בנייתו של המשכן. בניו: מחלי ומושי. ישנה סברה שהשם מררי הוא שם מצרי, היות ששם זה נמצא על קברים באל-עמארנה עירם של אחנתון ונפרטיטי.[דרוש מקור] לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"א' מקור השם הוא במילה מרות. לפי קטע בארמית מצוואת לוי שנמצא בגניזת קהיר, מררי נקרא על שם המרירות שהייתה לאביו כשכמעט מת בלידתו. לפי אותו מקור נולד בשנת 40 לחיי אביו, שמונה שנים לפני ירידת יעקב למצרים, באחד בחודש השלישי (א' בסיוון) או הרביעי (א' בתמוז). במניין בני ישראל בספר במדבר, בני מררי מנו 6,200 גברים מגיל חודש ומעלה. נשיא השבט היה צוריאל בן אביחיל. עקב כך שבני מררי היו משבט לוי, הם היו ממונים על נשיאת המשכן. תפקידם היה לשאת את קרשי המשכן, הבריחים, עמודי המשכן והאדנים. מי שנשא את המשכן היו אך ורק הגברים שהיו בני שלושים עד חמישים ומספרם היה 3,200, והממונה על נשיאת המשכן היה איתמר בן אהרון הכהן, שהיה גם ממונה על בני גרשון. עבודתם לא הייתה נשיאת כלי הקודש כמו בני קהת, לכן כאשר הנשיאים נתנו ללויים שש עגלות צב ושנים עשר שוורים לצורך נשיאת המשכן, הם קיבלו ארבע עגלות צב שנמשכו על ידי שמונה שוורים. לבני גרשון, שעבודתם הייתה קלה יותר- כי הם לא נשאו קרשים אלא יריעות, נתן משה רבנו שתי עגלות. בחנייתם של בני ישראל במדבר, בני מררי חנו בצד צפון של המשכן, שם חנה גם דגל מחנה דן. במסעות, בני מררי נסעו יחד עם בני גרשון, כשהם נושאים את המשכן, אחרי דגל מחנה יהודה ולפני דגל מחנה ראובן. לפי רבי אלימלך מליז'נסק, מררי מרמז על צדיק שמסגף עצמו בתעניות וסיגופים מרים מרוב יראתו ופרישותו. שבט לוי מחנה ישראל (מדבר סיני) עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה שכל טוב בראשית מ"ו י"א', באתר על התורה צילום הקטע כך נראה במגילת קומראן 4Q214a וכך מסתבר שכמו שאר ילדי לוי נולד גם הוא באחד מרבעי השנה (ארבע התקופות שהן ימי זיכרון בלוח השנה במגילות קומראן) ספר במדבר, פרק ג', פסוק ל"ד. ספר במדבר, פרק ג', פסוק ל"ה. ספר במדבר, פרק ד', פסוק מ"ד. ספר במדבר, פרק ז', פסוק ח'. ספר במדבר, פרק ז', פסוק ז'. ספר במדבר, פרק ג', פסוק ל"ה ופרק ב', פסוק כ"ה. ספר במדבר, פרק י', פסוק י"ד עד פסוק י"ח. אלימלך מליז'נסק, נועם אלימלך, פרשת נשא, באתר היברובוקס. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.