ערב ערב באילת

ערב ערב באילת הוא מקומון שיוצא לאור באילת מאז 1962, ומחזיק בתואר המקומון הוותיק בישראל. הוא מכסה את אזור אילת וחבל אילות. ב-18 בפברואר 1962 הוקם באילת המקומון בידי מייסדיו יצחק ופועה נועם. תנאי הריחוק והניתוק הם שהולידו את הצורך בעיתון מקומי, שכן על אילת כמעט שלא נכתב בעיתונות הארצית. באותם ימים, הוציא בית התרבות של אילת דף סטנסיל שבועי, עליו הודפסו במכונת כתיבה אירועי התרבות של אותו שבוע. את הדף הזה שכפלו ידנית והפיצו בנקודות מפגש ברחבי העיר. יצחק נועם ושותפו הציעו לאנשי בית התרבות לחסוך לעצמם את עלויות השכפול של הדף, ולהפיק אותו למענם תמורת הזכות למכור מסביבו ריבועי מודעות לבתי העסק בעיר. כך נולד המקומון "ערב ערב באילת". שנה לאחר צאתו לאור כדף נייר מקופל לשלושה חלקים, התפרסם במקומון הצעיר טורו של עורך, פרי עטו של העורך הראשון - יצחק נועם, אשר שימש מאז ולאורך שנים ארוכות ככתב קול ישראל באילת (1971–1990), כתב בעיתון הארץ (1961-1971), ובמקביל כתב גם בעיתון דבר. מאז, הפך העיתון לגיליון בן עשרות עמודים היוצא לאור מדי שבוע. בשנת 2004, העבירו בני הזוג נועם את ניהול העיתון לילדיהם - עו"ד רותם נועם, המשמש כעורך העיתון, ובתם זיוית אמיתי המשמשת כמנכ"לית. בשנים הראשונות הודפס 'ערב ערב' בבית דפוס מקומי בשם "סירונית", וכעבור מספר שנים, בעקבות גדילת התפוצה, והדפוס המקומי שלא יכול היה לעמוד בכמות העיתונים ובפורמט המוגדל, הוחלף בבתי דפוס גדולים יותר במרכז ישראל. 'ערב ערב באילת' הוא מקומון (כינוי שהוענק לראשונה עבור עיתון מקומי והוצע על ידי העיתונאי אורי אבנרי בראשית שנות ה-70) הפונה אל תושבי העיר אילת וישובי מועצה אזורית חבל אילות בערבה הדרומית ולא עיתון תיירותי הפונה למבקרים בעיר. עורכו הראשון של העיתון היה כאמור יצחק נועם, שערך את העיתון עד 1995. 1995-2000 עורך רותם נועם 2000-2012 עורך ראובן זלץ 2012-2017 עורך עומר כרמון 2017 - עורך עו"ד רותם נועם בשנת 2001 הוציא משרד הפנים הודעה, לפיה מתנהל "ערב ערב באילת" ללא רישיון כנדרש בפקודת העיתונות המנדטורית משנת 1933. הדרישה להצגת הרישיון נולדה בעקבות שאלות עיתונאיות שהפנה המקומון למשרד הפנים, בגין ליקויים שנמצאו בתחומי אחריותו באילת. ההודעה על סגירת העיתון נשלחה לכל אמצעי התקשורת בישראל ופורסמה ב"קול ישראל" וב"רדיו קול הים האדום" באילת. בעלי העיתון והתנועה להגינות שלטונית הפעילו לחצים, והוברר למשרד כי למקומון רישיון בתוקף מאז שנת 1964, אשר עותק שלו כולה בשריפה שפרצה במשרדי המערכת בשנות ה-90. טעותו של משרד הפנים על פי הודאתו הנה כי בדק את קיומו של הרישיון במאגריו הממוחשבים בלבד, המגובים רק החל משנות השמונים. בעקבות כך הגישו בעלי העיתון תביעת רשלנות נגד משרד הפנים, אשר הסתיימה בשנת 2009, בפשרה שקיבלה תוקף של פסק דין, ובה הודתה המדינה בטעותה ופיצתה את המקומון ב-90,000 ש"ח. בשנת 2003 העלה העיתון את המהדורה המקוונת שלו אל רשת האינטרנט, האתר כולל ארכיון כתבות מלא (בתשלום) של העיתון (מ-2003) וכן ארכיון גיליונות דיגיטלי. אתר "יום יום באילת" מתעדכן על בסיס יומי, ומעלה את כל תוכני המהדורות המודפסות של שבועוניו, מדי יום שישי. "ערב ערב באילת" מופץ מדי יום ה' ב-13,500 עותקים בכ-200 נקודות מהפצה באילת. עיתוני המערכת מודפסים בדפוס החדש בראשון לציון. ב-2005 מעלה החברה לרשת אתר הכרויות חינמי לתושבי אילת (Sea Of Love). בין השנים 2007-2020 הוציא בית ההוצאת הלאור עיתון מגזיני חינמי בשם 'מה נשמע באילת', שחולק בתיבות הדואר. בין השנים 2014-2022 שימש 'ערב ערב' כשותף פרימיום של "zap group". אתר האינטרנט הרשמי של ערב ערב באילת אתר המקומון באינטרנט. אורן פרסיקו, דליפה באילת, באתר העין השביעית, 3 באפריל 2008 "רחלי אבידוב - פרס פראט" תחרות קרן פראט לעיתונות סביבתית: סרטון המועמדות של כתבת ערב ערב רחלי אבידוב אורן פרסיקו, ניצול לרעה, באתר העין השביעית, 3 באוקטובר 2012 "דף ריכוז לינקים לכתבות עיתונות שונות העוסקות בערב ערב באילת אריה קיזל ומירה פוירשטיין, ‏"בצל המרכז: התקשורת המקומית בפריפריה וסיקור החדשות", קשר 41, חורף 2011, עמ' 78–87 העיתונות המקומית בישראל 2013: קווים לדמותה - מסגרות מדיה, באתר מסגרות מדיה, ‏1 באפריל 2014 אורן פרסיקו, תקראו את ההודעות לעיתונות, באתר העין השביעית, 2 בספטמבר 2014 רועי צ'יקי ארד, בני משפחת נועם הם הילדים הרעים של אילת. האם מפעל החיים שלהם ישרוד?, באתר הארץ, 5 בפברואר 2020 נועם שרביט, ‏פשרה: משרד הפנים יפצה מקומון לאחר שהורה בטעות על סגירתו, באתר גלובס, 23 ביולי 2009 אורן פרסיקו, אין לו מנדט, באתר העין השביעית, 20 ביולי 2009