laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הומוגניות (כימיה)

הומוגניות של תערובת חומרים היא אחידות התערובת. תערובת נחשבת הומוגנית כשבמקרה שמחלקים אותה לשניים תהיה כמות שווה מכל המרכיבים בשני החלקים. הומוגניות היא התכונה ההפוכה להטרוגניות. הומוגניות תלויה בטווח הגודל שבו מסתכלים. תערובת של חומרים תהיה הומוגנית בחלוקה לשניים, רק כל עוד הגודל של החלקים גדול בהרבה מגודל המרכיבים הבסיסיים בתערובת; מתחת לגודל זה אין משמעות להגדרה של תערובת הומוגנית. תהליך של הפיכת תערובת להומוגנית קרוי המגון (הומוגניזציה). תערובת הטרוגניות ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט גרין דיסקרטי

בחשבון אינפיניטסימלי, גרסאות דיסקרטיות של משפט גרין מתארות את הקשר בין אינטגרל כפול של פונקציה ב"תחום מלבני מוכלל" D (תחום שנוצר מאיחוד סופי של מלבנים במישור), וצירוף ליניארי של הפונקציה הקדומה של פונקציה נתונה, בפינות התחום. ערך זה מציג גרסה של משפט גרין הדיסקרטי , המכלילה את אלגוריתם טבלת שטח מסוכם מתחום מלבני לאיחוד של כמה מלבנים. המשפט נקרא על שם המתמטיקאי האנגלי ג'ורג' גרין, לאור הדמיון בינו לבין משפט גרין: שני המשפטים מתארים קשר בין אינטגרציה לאורך עקום, ואינטגרציה על תחום החסום על ידי העקום. משפט גרין הדיסקרטי מיושם בהקשרים של חישובי שטחים מהירים, החל מאפליקציות ממוחשבות כגון זיהוי אובייקטים בתמונה, וכלה בחישוב יעיל של הסתברויות. תהי f פונקציה אינטגרבילית במישור, ותהי: F ( x , y ) ≡ ∫ 0 y ∫ 0 x f ( u , v ) d u d v {\displaystyle F\left(x,y\right)\equiv \int _{0}^{y}\int _{0}^{x}f\left(u,v\right)\,du\,dv} הפונקציה הקדומה שלה. יהי D תחום מלבני מוכלל במישור R2. אזי ניסוח המשפט הוא: ∬ D f ( x , y ) d x d y = ∑ x → ∈ ∇ ⋅ D α D ( x → ) ⋅ F ( x → ) , {\displaystyle \iint _{D}f\left(x,y\right)\,dx\,dy=\sum _{{\vec {x}}\in \nabla \cdot D}\alpha _{D}\left({\vec {x}}\right)\cdot F\left({\vec {x}}\right),} כאשר ∇ ⋅ D {\displaystyle \nabla \cdot D} היא קבוצת הפינות של התחום הנתון D, ו - α D {\displaystyle \alpha _{D}} הוא פרמטר דיסקרטי עם ערכים אפשריים {0, ±1, ±2}, אשר נקבע על פי סוג הפינה, בהתאם לציור משמאל. כדי להוכיח את המשפט ניתן להפעיל את הנוסחא מהאלגוריתם טבלת שטח מסוכם על המרובעים שמרכיבים את התחום המלבני המקורי: כפי שניתן לראות בתמונה לעיל, מקדמי הפונקציה הקדומה (+\-) מקזזים זה את לאורך המרובעים, מלבד פינות התחום המקורי. בהינתן פונקציה f שמוגדרת ב - R2, תהי F הפונקציה הקדומה שלה. יהי D התחום שצבוע בירוק בתמונה הבאה: אזי טענת המשפט לגבי התחום המלבני, היא: ∬ D f ( x , y ) d x d y = F ( J ) − 2 F ( K ) + F ( L ) − F ( M ) + F ( N ) − F ( O ) + F ( P ) + F ( Q ) − F ( R ) . {\displaystyle \iint _{D}f\left(x,y\right)\,dx\,dy=F\left(J\right)-2F\left(K\right)+F\left(L\right)-F\left(M\right)+F\left(N\right)-F\left(O\right)+F\left(P\right)+F\left(Q\right)-F\left(R\right).} פאם ושותפיו הציעו הכללה לתחומים פוליגוניאליים על ידי תכנון דינמי. משפט גרין The discrete Green Theorem and some applications in discrete geometry X. Wang, G. Doretto, T. Sebastian, J. Rittscher, and P. Tu. “Shape and appearance context modeling”. In Proc. IEEE Int. Conf. on Computer Vision (ICCV), pages 1–8, 2007. קישור למאמר M. Pham, Y. Gao, V. D. Hoang, T. Cham. “Fast Polygonal Integration and Its Application in Extending Haar-like Features to Improve Object Detection”. In Proc. of the IEEE Conference on Computer Vision and Pattern Recognition (CVPR), San Francisco, CA, 2010. קישור למאמר
נאסי (שפה)

נאסי היא שפה המורכבת מאוסף ניבים שונים, המשמשת את בני עם הנאסי החיים בדרום-מערב סין. השפה משתייכת לענף הטיבטי-בורמי במשפחת השפות הסינו-טיבטיות. מספר דוברי השפה עומד על מעל ל-300,000. היא מדוברת בקרב בני הנאסי ועמים נוספים במחוז יונאן באזור האוטונומי ליציאן-נאסי, וכן באזורים וײסי, צ'ז'ונדיאן, נינלאן, דאצין, יונשן, חה-צין, צזיאן-צ'ואן, ולאנפינג. כמו גם באזורים מסוימים במחוז סצ'ואן. השפה משמשת באופן פעיל את כל רובדי האוכלוסייה ומקיפה את כל תחומי החיים של דובריה. באזורים מסוימים מתנהלים הלימודים בבתי הספר היסודיים בשפת הנאסי, יוצאים לאור עיתונים וספרות מגװנת, ומשודרים אף שידורי רדיו וטלוויזיה. הניבים המרכיבים את השפה מתחלקים למזרחיים ומערביים. הקבוצה המזרחית הכוללת בין היתר את הניבים יונין, גואבה, ובאיצויבה, המדוברים בידי שבט המוסואו נחשבת כיום על ידי בלשנים רבים כקבוצה קרובה לשפות המוסואו. הקבוצה המערבית (שהיא למעשה, שפת הנאסי) מתחלקת לניבים צפונײם ודרומײם המובדלים ביניהם במערכת הצלילים ובאוצר המלים. בניבים הצפוניים מרובות המלים השאולות מטיבטית ואילו בדרומײם - מסינית. טיפוס המשפט בשפה הוא מסוג SOV. מבחינה היסטורית נכתבת שפת הנאסי בשלוש מערכות כתב שונות. כתב הדונגבה הפיקטוגרפי וכתבי הגבה והמאלימסה ההברתיים. דונגבה - כתב הכולל קרוב ל-2000 סימניות ש-90% מתוכן - פיקטוגרמות. מספר מצומצם בלבד של סימניות הוא בעל משמעות פונולוגית. כתב זה שימש את כהני הדת לכתיבת הטקסטים המקודשים להם. כיום מכירים כתב זה רק כמה עשרות זקנים. גבה - כתב הברות שפותח מסימני הכתב הסיני, סימניות דונגבה מפושטות וסימנים נוספים. לסימני הגבה לא הייתה קיימת מערכת קריאה וכתיבה אחידה, וכל כהן דת השתמש בסימנים כראות עיניו. הכתב הלטיני - הוכנס על ידי הממשלה הסינית ב-1957. מבוסס על תעתיק פין-יין אך משתמש בעיצורים בסופי ההברות לציון מערכת הטונים. רק כ-70,000 איש מכלל דוברי הנאסי מסוגלים להשתמש במערכת כתב זו.
דמיטרי בלודוב

דמיטרי בְּלוּדוֹב (בכתב רוסי: Дмитрий Николаевич Блудов;‏ 16 באפריל 1785 – 2 במרץ 1864) היה דיפלומט ומדינאי בכיר באימפריה הרוסית במחצית הראשונה של המאה ה-19. היה חבר האקדמיה הרוסית למדעים ומשנת 1855 גם נשיאהּ. דמיטרי בלודוב נולד באחוזה משפחתית באזור מחוז ולדימיר של ימינו. אביו נפטר בהיותו ילד קטן, והוא התחנך בהשגחת אמו. בשנת 1800 עבר לסנקט פטרבורג, והחל לשרת במשרד החוץ. בתקופה זו התקרב לוואסילי ז'וקובסקי ולניקולאי קרמזין, שאליו היה קרוב במיוחד. דרכו הוא נחשף לפעילות ספרותית. הוא היה משתתף פעיל בוויכוחים בין הסופרים, אך בעצמו לא כתב. הסופרים, מצִּדם, העריכו מאוד את השכלתו וידע בנושאים שונים. בין השנים 1817–1820 הוא שהה בשליחות בלונדון. הוא הכיר מקרוב את החברה האנגלית ואת יחסהּ לחוק ולחופש הפרט. ידוע שקרמזין המליץ בפני הצאר ניקולאי הראשון על בלודוב כבעל יכולות בלתי רגילות ויכולת לעמוד בכל תפקיד בשירות הציבורי. בוועדה שהוקמה לאחר מרד הדקבריסטים כיהן בלודוב כמזכיר כללי. עם סיום עבודתה של הוועדה, עוד בשנת 1825, הוא קוּדם לתפקיד סגן שר החינוך. בשנת 1830, בהיעדר שר המשפטים, הוא היה שר המשפטים בפועל. כמו כן הוא ניהל בתקופות שונות את משרד הפנים ומשרד המשפטים. על פעילות זו קיבל בשנת 1842 תואר רוזן. בהתאם להנחיותיו, ובהשתתפותו, יצאו לאור בשנים 1842 וב-1857 ספרים המאגדים את חוקי האימפריה. בתקופת שלטונו של אלכסנדר השני קוּדם בלודוב ליו"ר המועצה המדינית וראש הממשלה. הוא פעל רבות לקידום הרפורמה שבוצע בשנת 1861, שבהּ בוטלה שיטת הצמיתות שהייתה נהוגה עד אז באימפריה הרוסית. בלודוב נפטר בשנת 1864, ונטמן במנזר אלכסנדר נבסקי שבסנקט פטרבורג. בגיל 16 התאהב בלודוב בנסיכה שצ'רבטובה, שהייתה מבוגרת ממנו ב-7 שנים, אך לאור גילו הצעיר הוא לא יכול היה להינשא לה. לאחר מספר שנים הוא הציע לה נישואים, אך משפחת הכלה לא אבתה לכך. הוא התחתן רק בשנת 1812 כאשר היה בן 27 ובחירת לבו הייתה כבר בת 34. לזוג נולדו 5 ילדים. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי בלודוב בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית)
זולו (שפה)

זולו (isiZulu) היא שפה ממשפחת שפות הבנטו, לשונם של בני הזולו החיים בדרום אפריקה, ולה כ-10 מיליון דוברים. זוהי השפה הנפוצה ביותר כשפת אם בדרום אפריקה, כשקרוב לרבע מאוכלוסיית המדינה דוברים אותה כשפה ראשונה ועוד למעלה ממחצית מהאוכלוסייה מבינים אותה. השפה, המדוברת בעיקר במזרחה של הרפובליקה, נמנית בין אחת עשרה השפות הרשמיות של המדינה מאז 1994. זולו משתייכת לענף הדרום-מזרחי של שפות בנטו (נגוני), וכרבות מאחיותיה למשפחת השפות היא נכתבת באלפבית הלטיני. קרובתה המובהקת ביותר היא שפת הקוסה, ודוברי שתי השפות נחשבים כמבינים אלה את אלה. מלבד החבלים קוואזולו-נטאל, מפומלנגה וחאוטנג – בהם היא שפה עיקרית, מדוברת הזולו בחבלים השכנים - המדינה החופשית, הפרובינציה הצפון מערבית ואחרים סמוכים, וקהילות נודדות לקחו אותה אף אל ארצות שכנות ובראשן זימבבואה (שם היא קרויה נדבלה צפונית). מרכזיה העירוניים הראשיים של שפת הזולו הם הערים דרבן ויוהנסבורג. כיתר קרובותיה ממשפחת שפות-הבנטו, הטמיעה הזולו עם היווצרה צלילים רבים שהגיעו מהקבוצות הילידיות המוקדמות ביותר שאכלסו את דרום אפריקה – עובדה זו מתבטאת בשימור עיצורים מצוצים ("קליקים") ייחודיים (בקוסה הם אף נפוצים יותר). בדומה לשפות אפריקניות אחרות התקיימה גם הזולו כשפה שבעל-פה עד למפגש עם מיסיונרים אירופים בזמן החדש, וספר הדקדוק הראשון בשפת הזולו פורסם בנורווגיה ב-1850. ב-1883 הופיע ספר התנ"ך בזולו, והיה למסמך הראשון שנכתב בשפה זו. ב-1901 יצר ג'ון לנגליבללה דובה, איש רוח מנטאל, את המכון החינוכי-הילידי הראשון במדינה, ובשנת 1933 נכתב על ידו הרומן הראשון בזולו, כשבעקבותיו באו סופרים נוספים. במאה ה-20 נוצרה שפת פידג'ין בשם פאנאגלו שרוב אוצר המילים שלה מורכב מאוצר המילים של שפת הזולו. השפה הייתה שימושית בעיקר בקרב עובדי מכרות. בעוד שעד לביטול האפרטהייד ב-1994 לא היה לזולו כל מעמד חוקי בציבוריות ובמינהל הדרום אפריקניים, הרי שבבנטוסטן של קוואזולו השפה שימשה בהיקף נרחב, ומאז תום האפרטהייד היא נהנית מפריחה. החל משנות ה-80 הטלוויזיה של דרום אפריקה מגישה תוכניות מגוונות בשפת זולו, כמו כן הרדיו בשפה זו נהנה מפופולריות ועיתונים שונים יוצאים לאור בזולו, אם כי בעיקר ביוהנסבורג ובנטאל. השפה האנגלית (ובעקבותיה גם עברית) קלטה לתוכה מספר מילים מזולו, ובהן ממבה ואימפלה, ואנגלית דרום אפריקנית ספגה מילים רבות אחרות - בהן "אובונטו", שמשמעה חמלה, אנושיות - ושהושאלה על ידי יוצרי מערכת הפצת הלינוקס הפופולרית. מדיה וקבצים בנושא זולו בוויקישיתוף מילון אנגלי-זולו זולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עוד סיפור סינדרלה

עוד סיפור סינדרלה (באנגלית: Another Cinderella Story) הוא סרט קומדיית נעורים מוזיקלית משנת 2008 בבימויו של דיימון סנטוסטפנו ובכיכובה של סלינה גומז, דרו סילי וג'יין לינץ'. זהו סרט המשך לסיפור סינדרלה משנת 2004 והסרט השני בסדרת הסרטים של סיפור סינדרלה. הסרט שוחרר ב-DVD ב-16 בספטמבר 2008. בעקבות הסרט שוחרר סרט ההמשך סיפור סינדרלה: היה היה שיר בשנת 2011. מרי סנטיאגו, תלמידת תיכון עם שאיפות להיות רקדנית, גרה עם אמה החורגת דומיניק, זמרת פופ מפורסמת לשעבר ושתי אחיותיה החורגות, בריט וברי שמתייחסות אליה כאל משרתת. יום אחד מגיע אל בית הספר תלמיד חדש ששמו ג'ואי פארקר, זמר ורקדן ידוע שחוזר ללימודים בתיכון אחרי סיבוב הופעות בעולם, ולכבוד הגעתו מארגנים נשף מסכות. בניגוד להוראותיה של דומיניק, מרי הולכת לנשף ביחד עם חברתה תמי, שם היא רוקדת עם ג'ואי בלי שהיא יודעת מי הוא. ג'ואי מתאהב במרי כשהוא רוקד איתה, אך לא יודע מי היא. הוא מוריד את מסכתו ומראה לה מי הוא, אבל באותו רגע, היא שמה לב לשעה המאוחרת ומבינה שבקרוב אמה החורגת תחזור לבית ותשים לב שאינה שם. היא ממהרת לחזור הביתה ומפילה את נגן השירים שלה, ובעזרתו ג'ואי מנסה לחפש אותה. אחיותיה החורגות של מרי מאיימות עליה שאם תספר לו שהיא זו שרקדה איתו, הן יפיצו קלטת מביכה שלה מגיל 11 שבה היא מביעה הערצה לג'ואי. תמי מנסה לשכנע את מרי שבכל זאת תספר לג'ואי שהיא זאת שרקדה איתו, וביום ההולדת של בריט וברי, מרי מגלה לג'ואי מי היא. הם נהיים חברים ומתאמנים ביחד לאודישן של מרי באוניברסיטה. נטליה, האקסית של ג'ואי מקנאה, ובעזרת בריט וברי הן מצליחות לסכסך בין מרי לג'ואי, וגורמות למרי לחשוב שהוא בוגד בה. דומיניק לא רוצה שמרי תלך לאוניברסיטה ולכן היא גורמת לכך שיבוטל האודישן של מרי לאקדמיית הריקוד בטענה שמרי שברה את שתי רגליה. החברה של מרי, תמי, והחבר של ג'ואי, דסטין ("הפאנק"), מצליחים לשכנע את מרי לבוא לתחרות ריקודים שעורך ג'ואי. בתחרות, מרי וג'ואי רוקדים יחד על הבמה, ולאחר מכן ג'ואי מסביר למרי מה קרה והם חוזרים להיות זוג. מנהלת אקדמיית הריקוד, שג'ואי הזמין לתחרות על מנת שתראה את מרי רוקדת, מודיעה למרי שהתקבלה לאקדמיה. סלינה גומז בתור מרי סנטיאגו מיה אאידה דוראן בתור מרי בת ה-3 ניקול מוניוז בתור מרי בת ה-11 דרו סילי בתור ג'ואי פארקר ג'יין לינץ' בתור דומיניק בלאט אמילי פרקינס בתור בריט בלאט קת'רין איזבל בתור ברי בלאט ג'סיקה פארקר קנדי בתור תמי מרקוס פאולק בתור דסטין ניקול לפלקה בתור נטליה פארוש לינדה בויד בתור אווי פארקר גרווין סנפורד בתור רוד פארקר קולין פו בתור לי-הה קאמיל מיטשל בתור רגינה קרטיקוס טיפני בארנס בתור דורין סמיט לסרט יצא פסקול שכולל בתוכו 14 שירים. האלבום יצא בפורמט תקליטור והורדה דיגיטלית ב-26 באוגוסט 2008 על ידי חברת Razor & Tie בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה והממלכה המאוחדת. האלבום הגיע למקום השמיני במצעד הפסקולים של בילבורד ומכר כ-129,000 עותקים נכון ליולי 2013. את הפסקול מוביל הסינגל Tell Me Something I Don't Know המבוצע על ידי גומז. אתר האינטרנט הרשמי של עוד סיפור סינדרלה "עוד סיפור סינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עוד סיפור סינדרלה", באתר נטפליקס "עוד סיפור סינדרלה", באתר AllMovie (באנגלית) "עוד סיפור סינדרלה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עוד סיפור סינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מידע על האלבום עוד סיפור סינדרלה באתר MusicBrainz Ask Billboard: Why Do Some Songs Fade Out And Others End Cold?, בילבורד, ‏5 ביולי 2013 (באנגלית)
פסטל (סוגה בשירה)

פסטל (ברומנית: Pastel) הוא השם שניתן לסוגה ייחודית של השירה הרומנית. המושג "פסטל" הוכנס לשימוש על ידי המשורר הרומני וסילה אלכסנדרי, כהגדרה לשירים המהווים תיאור טבע. אלכסנדרי פרסם בשנים 1867–1869, בכתב העת של החוג ז'ונימיה, שיחות ספרותיות, סדרה של פסטלים שזכו לביקורות טובות. המבקר הספרותי טיטו מאיורסקו, ב-1872, בספרו Direcţia nouă în poezia şi proza română (כיוון חדש בשירה ובפרוזה הרומנית) ציטט במלואם שני פסטלים של אלכסנדרי וקבע בהערותיו כמה מהפרמטרים של הפסטל והם: שירים ליריים. סגנון תיאורי. תחושה חזקה ונקייה של הטבע. כתיבה בשפה יפה במיוחד. הפסטל מתאפיין בקשר הדוק בין רגשות המשורר ובין הטבע המתואר על ידו. הפסטל מהווה תמונת טבע המצוירת במילים ומשום כך נדרשת בחיבורו תשומת לב לאמצעים המקובלים באומנויות הפלסטיות, קומפוזיציה, צבעים ואיזון בין המרכיבים. עוד לפני אלכסנדרי היו התחלות של משוררים דוגמת גאורגה אסאקי, יון הליאדה רדולסקו וגריגורה אלכסנדרסקו. בעקבות אלכסנדרי, ניסו משוררים רומנים נוספים (בהם ג'ורג'ה קושבוק, אלכסנדרו מצ'דונסקי, יון פילאט, וסילה וולקולסקו, דימיטריה אנגל וג'ורג'ה טופרצ'אנו) את ידם בכתיבת פסטלים. האנציקלופדיה של הכותבים הרומנים (ברומנית) ro.wikisource פסטלים (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלייה איזטבגוביץ'

אלייה איזטבגוביץ' (בסרבו-קרואטית: Алија Изетбеговић; ‏8 באוגוסט 1925 – 19 באוקטובר 2003), הנשיא האחרון של נשיאוּת בוסניה והרצגובינה במסגרת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, הנשיא הראשון שלה כמדינה הנלחמת על עצמאותה ועל יציבותה הפנימית במלחמת בוסניה (1992 עד 1996), ואחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (1996 עד 2000) ויו"ר הנשיאות (1996–1998, 2000), כנציג הבוסניאקי של הפדרציה. בשנת 2010 נבחר בנו של אלייה, בקיר איזטבגוביץ', לחבר הבוסניאקי של נשיאות בוסניה והרצגובינה. אלייה איזטבגוביץ' נולד בצפון בוסניה, השלישי מבין חמישה ילדים. משפחתו הייתה משפחה ענייה שהגיעה לבוסניה מבלגרד בשנת 1861, לאחר נסיגת האימפריה העות'מאנית מסרביה, שם גרה המשפחה במשך מאות שנים. אביו היה רואה חשבון ואף נבחר לראש העיירה, ולפי דיווחים מסוימים, אף הציל למעלה מארבעים סרבים שנידונו למוות לאחר רצח פרנץ פרדיננד ביוני 1914. אביו לחם בצבא האוסטרו-הונגרי בחזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה. בזמן המלחמה הוא נפצע קשה, והיה חצי משותק במשך לפחות עשור. בשנת 1927 פשט רגל, והמשפחה עברה לסרייבו, שם קיבל איזטבגוביץ' חינוך חילוני. בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר בוסניה הייתה חלק מהמדינה העצמאית של קרואטיה תמך באס אס ובשל כך נעצר על ידי הצ'טניקים ונידון לשלוש שנות מעצר, אך שוחרר בשל מעשי אביו בזמן מלחמת העולם הראשונה. לפני מעצרו קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סרייבו. בסוף שנות ה-80, יוגוסלביה החילה מערכת רב-מפלגתית, דבר שדרבן את איזטבגוביץ' ואנשיו להקים את מפלגת הפעולה הדמוקרטית. בשנת 1992 נבחר לנשיאות בוסניה. באותן השנים התמוטטה היציבות האתנית בסביבת המדינה. איזטבגוביץ' הציע בתחילה יצירת קונפדרציה שתשמור באמצעי שלום על יחידה בוסנית אחת. באותה השנה העם הבוסני הכריע בעד עצמאות במשאל עם, דבר שזכה להתנגדות מצד סרביה. הסכסוך בין בוסניה לסרביה גרם להידרדרות שהביאה למלחמת בוסניה. במשך 3 וחצי שנים חי איזטבגוביץ' בסראייבו הנצורה והמוקפת על ידי הצבא הסרבי. במהלך המלחמה הגיעו מוסלמים רבים להתנדב בצבא הבוסני כנגד סרביה. בשנת 1993 הסכים איזטבגוביץ' להסכם שלום שחילק את בוסניה לפי מאפיינים אתניים. פסקת האש החלה בסופו של דבר במרץ 1994. מדיה וקבצים בנושא אלייה איזטבגוביץ' בוויקישיתוף אלייה איזטבגוביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיטחבים

חיטחבים (שם מדעי: Bryozoa) היא מערכה של חסרי חוליות מושבתיים, רובם חיים בימים ומיעוטם בנחלים ומקווי מים מתוקים ונפוצים בעולם כולו. לחיטחבים מבנה פנימי מורכב: לרובם שלד גירני המצופה שכבת קוטיקולה דקה. כ-4000 מיני חיטחבים ידועים כיום בעולם. לחיטחבים אין קרבה סיסטמטית ברורה למערכת אחרת של חסרי חוליות. יש מושבות חיטחבים שהן קרומיות ומכסות את המצע, ויש שדומות לשיחים זעירים ואף לאלמוגים. כל פרט במושבה נראה כקופסה זעירה שאורכו פחות ממילימטר, הוא עשוי מחומר כיטיני או גירני ובקצהו קבוע פתח בודד. במושבות קרומיות צמודים הפרטים זה לזה בדופנותיהם הצדדיים והפתח מופנה כלפי מעלה. הפתח של בעלי השלד הגירני סגור במכסה כיטיני מעוגל. מבעד לפתח נשלף זר זרועות עדינות, גמישות וריסניות, שמקיפות את הפה שנמצא במרכז. הזרועות יוצרות מין משפך סביב הפה וחלקיקי מזון נסחפים אליו באמצעות זרם המים שיוצרת תנועת הריסים. האיברים הפנימיים בתוך קופסת השלד כוללים מנגנון לשליפת זר הזרועות, מעי פשוט שצורתו כפרסה, מערכת רבייה ומערכת עצבים. לחיטחבים אין איברי חישה או איברי הפרשה. התפתחות המושבה נעשית על ידי הנצה של פרטים חדשים מגופם של אלה שקדמו להם. הקשר ביניהם נוצר באמצעות נקבים בדופנות המשותפים. מושבות חדשות נוצרות ברבייה מינית. מן הביצית המופרית נוצרת פגית ריסנית בעלת צורה כדורית, ששוחה במים ובוחרת מקום להתיישבות. לאחר שהפגית נצמדת למצע היא מתפתחת והופכת לפרט הראשון של המושבה החדשה. מיני החיטחבים נבדלים ביניהם בצורת המושבה, בגודלה ובצבעיה. מינים שונים מתפתחים על גבי סלעים, בעלי חיים ימיים או אצות גדולות. מחלקת Stenolaemata מחלקת Gymnolaemata מחלקת Phylactolaemata בוגולה חופית נקצולית סעיפנית רכה נקבובית פרגודית עדינה כברנית הנקיקים קרומיתית חיטחבים, באתר ITIS (באנגלית) חיטחבים, באתר NCBI (באנגלית) חיטחבים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חיטחבים, באתר GBIF (באנגלית) חיטחבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ברוזה

האם התכוונתם ל... "בּרְוָזָה" ("פלסק" באנגלית, "באטה" בעיראק) הוא בקבוק קטן ושטוח, שייעודו נשיאה דיסקרטית של משקה אלכוהולי. דויד ברוזה – זמר ישראלי שמואל ברוזה – איכר וחלוץ מראשוני מוצא סנטה רוזה
סרפן

סרפן (ברוסית: сарафан) היא שמלה ללא שרוולים או צווארון, שלובשים מעל חולצה. סרפן הוא תלבושת עממית רוסית שלובשות נשים וילדות. מקור המילה בפרסית (sеrāрā). הסרפן המסורתי בנוי מחלק תחתון הנראה כשמלה ארוכה וחלק עליון הדומה לגופייה בעלת כתפיות. את הסרפן לובשים מעל חולצה או פריט לבוש עליון. זהו מעין שילוב של חצאית עם סינר עילי להגנת החולצה. בתקופה המודרנית השם "סרפן" מתאר כל שמלה ללא שרוולים או צווארון שלובשים מעל חולצה. כלומר החלק התחתון יכול גם להיות קצר כמו חצאית מיני והחלק העליון משתנה מגופייה עד אוברול. הסרפן המודרני פופולרי יותר בקרב ילדות. באנגלית בריטית הסרפן המודרני נקרא pinafore, ובאנגלית אמריקנית jumper - על שמו של בגד זה נקראת האופרה האנגלית אה"מ פינאפור מאת גילברט וסאליבן. השם "סרפן" נכנס לשפה העברית עם העליות מרוסיה לפני קום המדינה, אז היה נפוץ בקרב תושבי ישראל. הסרפן מוזכר בשירו של יהורם גאון "איפה הן הבחורות": "...אח! איפה איפה הן, הבחורות ההן, עם הקוקו והסרפן...". סרפן הוא נושאו של השיר "סרפן אדום", שנכתב ברוסית ב-1832 ועובד לעברית על ידי אהרן אשמן ב-1951. הגרסה העברית מציגה את הסרפן כמקובל באותה תקופה - לבוש חגיגי ליציאה לבילוי. ילדה לבושה בסרפן, צולם בין 1904 ו-1915 שתי ילדות לבושות בסרפן, שנת 1903 לערך נערות לבושות בסרפן, 1957, טאלאהאסי, פלורידה סרפן שחור סרפן רוסי מסורתי מדיה וקבצים בנושא סרפן בוויקישיתוף מילות השיר "סרפן אדום" והאזנה לו, באתר זמרשת
משרד הספורט של רוסיה

משרד הספורט של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Министерство спорта Российской Федерации) הוא המשרד הממשלתי האחראי לניהול כלל ענפי הספורט והעיסוק הספורטיבי במדינה, כשבתחום זה נכללים בין השאר תמיכה בספורטאים רוסים וארגון השתתפות רוסית באירועי ספורט בינלאומיים כדוגמת האולימפיאדה. המשרד הוקם ב-12 במאי 2008 כמשרד ממשלתי הממונה על התיירות, מדיניות הנוער וניהול הספורט ברוסיה. ב-21 במאי 2012 פוצלו ממנו תפקידי הטיפול במדיניות הנוער והתיירות והוא הפך למשרד הספורט. הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף של ברית המועצות (Спорткомитет СССР, Комитет по физической культуре и спорту при Совете Министров СССР) הוקמה ב-1954 והייתה אחראית לניהול הספורט הסובייטי ואיגד בתוכו את כל איגודי הספורט ונבחרות הספורט השונות בברית המועצות. הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף (Госкомспорт России, Государственный комитет Российской Федерации по физической культуре и спорту) הייתה הגוף המרכזי ברוסיה שניהל את הספורט במדינה, כשראש הוועדה החזיק בידיו סמכויות של שר. הוועדה הייתה זרוע ביצועית פדרלית האחראית לתיאום בענייני ספורט וניהול משחקי ההימור בספורט. הוועדה עסקה בפיתוח הספורט הרוסי וניהול כל נבחרות הספורט הרוסיות והוקמה ב-1991. בשנת 1999 הוקם לראשונה משרד ממשלתי לענייני ספורט (Министерство Российской Федерации по физической культуре и спорту) אך פורק כעבור שנה. בראשו עמד המתאגרף לשעבר בוריס איוואניוז'נקוב. הסוכנות הפדרלית לספורט ותרבות הגוף (Федеральное агентство по физической культуре и спорту) הייתה יורשת הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף, הוקמה ב-2002 ופורקה ב-7 באוקטובר 2008 על פי צו נשיאותי של דמיטרי מדבדב, על מנת להקים את משרד הספורט. הסוכנות הייתה אחראית לניהול הספורט הרוסי לסוגיו ופעלה כגוף ממשלתי עיקרי לניהול מדיניות הספורט הממשלתית של רוסיה. בשנת 2015 המשרד ספג ביקורת רבה על מעורבותו בפעילות הסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט ובשנת 2016 הוחלט להוציאו מהרכב מייסדי הסוכנות. מדיה וקבצים בנושא משרד הספורט של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הספורט של רוסיה (ברוסית) משרד הספורט של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק משרד הספורט של רוסיה, ביישום טלגרם משרד הספורט של רוסיה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד הספורט של רוסיה, ברשת החברתית VK משרד הספורט של רוסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב
אקדח TT

אקדח TT (רוסית: пистолет TT) הוא אקדח ששימש את הצבא הסובייטי ומשטרת ברית המועצות מאמצע שנות ה-30 ועד לתחילת שנות ה-70. האקדח פותח על ידי פיודור טוקרב במפעל לייצור נשק בעיר טולה, מהם נגזר שמו (ט"ט). האקדח TT פותח בשנת 1930 כתחליף לאקדח תופי נגאן 1895 שהיה עד אז האקדח התקני של הצבא והמשטרה בברית המועצות. האקדח הוכנס רשמית לשירות בשנת 1931, ושימש כנשק תקני של קציני צבא, שוטרים ואנשי כוחות הביטחון בברית המועצות. האקדח סופק לצבאות של ברית ורשה ולמדינות אסיה ואפריקה שונות. בשנת 1952 הופסק הייצור של אקדחי TT בברית המועצות, עקב המעבר לאקדח מאקארוב PM. למרות הפסקת הייצור, החלפת אקדחי הTT באקדחי מאקרוב נמשכה כמה עשרות שנים, כך למשל בחלק מיחידות המשטרה המעבר לאקדחי מאקרוב הסתיים רק באמצע שנות ה-70. אפגניסטן אפגניסטן אנגולה אנגולה הרפובליקה של קונגו קונגו הרפובליקה העממית של סין סין גינאה ביסאו גינאה ביסאו קירגיזסטן קירגיזסטן עיראק עיראק מונגוליה מונגוליה סרביה סרביה לוב לוב לאוס לאוס וייטנאם וייטנאם דגם 213 - דגם זה הוסב לשימוש בתחמושת 9 מ"מ פרבלום. מיוצר עד היום על ידי חברת נורינקו הסינית ומשווק לאזרחים בארצות הברית. Tokagypt 58 - יוצר בשנת 1958 על ידי חברת Femaru הונגרית לפי הזמנת הצבא המצרי. דגם זה הוסב לשימוש בתחמושת 9 מ"מ פרבלום. כ 15,000 יחידות יוצרו. רק חלק קטן מתוכם הגיע למצרים - המצרים לא היו מרוצים מהאקדח וביטלו את העסקה. מרבית האקדחים נמכרו בשוק האזרחי בגרמניה המערבית MP-81 - גרסת אל הרג של האקדח. דגם זה הוסב לשימוש בכדורי גומי. מיוצר ברוסיה על ידי חברת IZHMEH. אקדחי TT יוצרו (ובסין הם מיוצרים עד היום) במדינות הבאות תחת שמות הבאים: סין - דגם 54, דגם 51, M-20, TU-90 הונגריה - M48 פולין - wz. 33 יוגוסלביה - M57, M65 ,M70A צפון קוריאה - M68 רומניה - TTC. השוני בין ההעתקים הללו לבין האקדח המקורי מתבטא בעיקר בעיצוב הידית. סוג אקדח: חצי-אוטומטי כדור: 7.62x25 מילימטר אורך כללי: 196 מ"מ אורך הקנה: 116 מ"מ משקל (ללא מחסנית וכדורים): 840 גרם טווח אש יעיל מקסימלי: 50 מטר מהירות לוע: 420 מ'\שנייה הזנה: מחסנית חיצונית של 8+1 כדורים (ה-"1+" מתייחס לכדור שניתן לטעון לבית הבליעה) מדיה וקבצים בנושא TT בוויקישיתוף