אלוהים לא מרשה

אלוהים לא מרשה הוא ספר אוטוביוגרפיה של הקומיקאי והפובליציסט חנוך דאום. הספר, בעריכתו של יאיר לפיד, יצא לאור ב-31 באוגוסט 2007 על ידי הוצאת ידיעות אחרונות. אורכו של הספר הוא 213 עמודים מודפסים ועם פרסומו גרר ביקורת נוקבת כלפי המחבר בחלקים מהחברה הדתית-לאומית. הספר בנוי מארבעה מכתבים לנמענים שונים - לאביו, לציונות הדתית, לאלוהים ולרעייתו. בספר מתאר דאום את יחסיו המורכבים עם אביו ועם עצמו; את הסבל הרב שחש בישיבה התיכונית בה למד, ואת היחסים ההומו-ארוטיים עם בן כיתתו; כיצד הפך מבחור דתי בוגר ישיבה למחלל שבת בחדרי חדרים והפער הדתי שנפער בעקבות כך בינו ובין רעייתו; ואת אופן התמודדותו עם הפרעת ה-OCD בה הוא לוקה. דאום יוצא בספרו נגד המשטר הישיבתי הקפדני המטיף נגד מעשי אוננות, ומביע את תמיכתו בשימוש בתרופות פסיכיאטריות, שעזרו לו מאוד בהתמודדות האישית שלו עם המועקות וסערות הנפש המגבילות. התייחסותו כלפי הציונות הדתית ביקורתית ועם זאת אוהבת "אני אוהב אתכם, רעים אהובים, וחש אליכם חיבה עמוקה והכרת הטוב, אף שלעיתים אני כנטע זר בתוככם". את יאיר לפיד הכיר דאום במהלך עבודתם בערוץ 2. עד מרץ 2008 נמכרו למעלה מעשרים אלף עותקים ודאום בטורו האישי חשף כי על כל עותק שנמכר קיבל רווח של 2.5 שקל. פרסום הספר גרר ביקורת נוקבת בחלקים מהחברה הדתית-לאומית אליה משתייך הסופר, ביניהם רבנים ופוליטיקאים. ואף היו שקראו לו לעזוב את ההתנחלות הדתית אלון שבות בה הוא מתגורר. עם זאת, בטור באתר ynet הזכיר דתל"ש בשם אורי אורבך את ספרו של דאום באמרו "מהספר של ידידי אני מבין שללמוד בפנימיות של הציבור הדתי-לאומי זה סיוט עלי אדמות". אך גם הוא לא חסך בביקורת על עצותיו של דאום למגזר. דרור אידר מעיתון הארץ כינה את ביקורות הציונות הדתית כילדותיות ופבלוביות של מגזר בתודעתו בהתגוננות מתמדת. על הספר הוא כתב: "הספר הזה ראוי היה שייגנז, ולא בגלל החשיפה הכמו-מרעישה שבו, או תכניו הסמי-פרובוקטיביים, אלא בשל בוסריותו. מי שכן עשוי למצוא בו עניין הם סוציולוגים של התרבות, לאו דווקא בשל תכניו כמו בגלל ההתייחסות הרצינית אליו בבמות ספרותיות שונות, כמו בישר בשורה או פרץ דרך." ואף ביקר את צורת הכתיבה של הספר אותה תיאר כ"דלה ומלאה שגיאות". עינת ברזילאי ממעריב אונליין תארה את דאום כ"גולה מתגעגע שרוצה להגמיש את הקווים כך שיאפשרו לעוד ועוד אנשים להסתופף בתוכם. גם למי שלא עומדים בתו התקן". חגית מהלא מגלובס פרסמה טור תחת הכותרת "תסמונת דאום" בו ביקרה את הצורה הילדותית של הספר. אביבה לורי וצילום: רלי אברהמי, שמע ישראל, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2007 ynet, אלוהים התקשר, באתר ynet, 7 באוקטובר 2007 וואלה! ברנז'ה‏, אלוהים מרשה לנשנש סושי (אבל כשר), באתר וואלה, 7 באוקטובר 2007 ביקורות ספרים על הספר אלוהים לא מרשה, באתר סימניה חני יודל, ספרו של חנוך דאום, ’אלוהים לא מרשה’, יוצא השבוע לאור, באתר ביזפורטל, 28 באוגוסט 2007 אלוהים לא מרשה - חנוך דאום | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il אלוהים לא מרשה - חנוך דאום, באתר www.e-vrit.co.il לי-אור אברבך, מחזיק לו את הלפיד, באתר nrg‏, 22 באוגוסט 2007 ענת קם‏, חנוך דאום מציג: סערת נפש, באתר וואלה, 14 במרץ 2008 דברים שלא מספרים על שוק הספרים - העוקץ, באתר העוקץ, ‏6 בפברואר 2010 דרור אידר, שיבתו של "התלוש" מביישת את נעוריו, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2007 פרק מלא: המתנחל פרק 11 - חנוך דאום עם איתמר בן גביר, סרטון בערוץ "חנוך דאום", באתר יוטיוב (אורך: 27:00) ynet, "דאום, זכותך להיות דתילוני; למה בהתנחלות?", באתר ynet, 2 בספטמבר 2007 אורי אורבך, רכבות מצטלבות, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2007 עינת ברזילי, אלוהים לא מרשה, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2007 חגית מהלא, ‏תסמונת דאום, באתר גלובס, 1 באוקטובר 2007