laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלארד P1

אלארד P1 (באנגלית: Allard P1) היא מכונית סלון בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Allard Motor Company Limited (אנ') בין השנים 1949–1952. מטה ומפעל היצרן "Allard Motor Company Limited" מוקם ברובע "Clapham", בלונדון. מהדגם יוצרו 551 יחידות. קופה - 2 דלתות, 5 מושבים רודסטר - 2 דלתות, 2 מושבים סטיישן - 2 דלתות 2 דלתות 5 מושבים מנוע פורד צמיגים: 16x5 מכל דלק: 20 גלון (75.7 ליטר) תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 23.4 שניות (מנוע 3,622 סמ"ק) "אלארד P1" - רודסטר "אלארד P1", שנת 1949 "אלארד P1", שנת 1951 "אלארד P1", שנת 1950 "אלארד P1", שנת 1951 "אלארד P1", שנת 1951 "אלארד P1", שנת 1950 "אלארד P1" אלארד קליפר אלארד M אלארד פאלם ביץ' מדיה וקבצים בנושא אלארד P1 בוויקישיתוף אלארד P1, סרטון באתר יוטיוב "אלארד P1" allardregister.org/allard-p1 "אלארד P1" silverstoneauctions.com/1951 David Culshaw, Peter Horrobin: The Complete Catalogue of British Cars 1895–1975. Veloce Publishing, Dorchester 1997. ISBN 1-874105-93-6. S. 31–32 "אלארד P1" סטיישן classics.honestjohn.co.uk/reviews/allard/p1p2
הפנתר הוורוד (סרט, 1963)

הפנתר הוורוד (באנגלית: The Pink Panther) הוא סרט קומדיית-שוד אמריקאי משנת 1963 בבימוי של בלייק אדוארדס עם פיטר סלרס, דייוויד ניבן, רוברט וגנר, קלאודיה קרדינלה וקפוסין (אנ') בתפקידים הראשיים. בסרט מופיעה אנימציה קומית של פנתר וורוד. בעקבות הסרט הופקו סרטים נוספים בסדרת הפנתר הוורוד בהם מופיעה דמותו המרושלת של מפקח המשטרה ז'אק קלוזו הרודף ללא הצלחה אחרי יהלום יקר הנקרא "הפנתר הוורוד. את תפקיד קלוזו שיחקו פיטר סלרס, אלן ארקין, רוג'ר מור וסטיב מרטין. כן הופקה סדרת סרטוני אנימציה בטלוויזיה בשם זה. ברוב הסרטים מופיעה דמות האנימציה של הפנתר הוורוד שנוצרה על ידי פריץ פרילינג וכן נעימת הנושא של הפנתר הוורוד שחוברה על ידי הנרי מנסיני. לסרט הזה הלחין מנסיני את השיר "Meglio stasera" (מוטב הלילה) (אנ') בקצב הסמבה שהושר על ידי הזמרת פרן ג'פריס (אנ') והפך ללהיט. ב-2010 ניבחר הסרט לשימור בספריית הקונגרס כחלק מארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית. הנסיכה דאלה (קלאודיה קרדינלה) מחזיקה ברשותה יהלום יקר בשם "הפנתר הוורוד" שדמות פנתר משתקפת לעיני המתבונן בו. היהלום ניתן לה בילדותה על ידי אביה המהראג'ה בהיותה ילדה. לאחר שאביה הודח היא נאלצה לגלות מארצה ביחד עם היהלום שהשליט החדש דורשים שתחזיר. היא נמצאת בעיירה קורטינה ד'אמפצו שם נמצא גם מפקח המשטרה ז'אק קלוזו (פיטר סלרס) המנסה ללכוד גנב המכונה "פנטום" העוסק בגנבת תכשיטים יקרים ומשאיר במקום כפפה לבנה עם הסמל P. הגנב למעשה הוא פלייבוי אנגלי בשם לורד ליטון (דייוויד ניבן) המשתף פעולה עם אחיינו האמריקני ג'ורג' (רוברט וגנר) ועם סימון, אשתו של קלוזו (קפוסין) אתה יש לו גם רומן אהבה. ליטון מתחיל לחזר אחרי הנסיכה כדי להיות קרוב ליהלום היקר אך היא מתייחסת אליו בחשדנות. דאלה מארגנת נשף מסכות בווילה של ברומא אליו מוזמנים ליטון ואחיינו וכן המפקח קלוזו שמבריח פנימה שוטרים מחופשים. ליטון וג'ורג' מצליחים לפתוח את הכספת אך היא ריקה. קלוזו ושוטריו רודפים אחריהם ברחובות רומא עד שהם נתפסים. מתברר שהנסיכה החביאה את היהלום כדי שתוכל לטעון שהוא נגנב, לקבל את דמי הביטוח ולא להחזיר אותו לשליט החדש. סימון המאוהבת בליטון מבקשת מדאלה שתעזור לו. דאלה מחליטה לעזור לו ולהפליל את קלוזו. עורך הדין שואל את קלוזו שאלות הנוטות להפליל אותו. קלוזו מתבלבל ושולף מכיסו ממחטה אליו קשור היהלום היקר שהוכנס לכיס חולצתו. הוא מתעלף ונעצר מיד וליטון ואחיינו משוחררים. ליטון מרגיע את סימון בכך שהם עומדים לטוס לדרום אמריקה לבצע שם שוד בנוסח הפנטום ואז ישוחרר בעלה. בינתיים קלוזו מועבר למכונית מעצר כשבדרך מתנפלות עליו נשים המעריצות את ה"פנטום". השוטר מקנא בו ושואל אותו איך ביצע את כל הגנבות שלו. קלוזו מחייך ועונה בחשיבות: "זה לא היה קל." מדיה וקבצים בנושא הפנתר הוורוד בוויקישיתוף "הפנתר הוורוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפנתר הוורוד", באתר נטפליקס "הפנתר הוורוד", באתר AllMovie (באנגלית) "הפנתר הוורוד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הפנתר הוורוד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הפנתר הוורוד", באתר Metacritic (באנגלית) "הפנתר הוורוד", באתר אידיבי "הפנתר הוורוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפנתר הוורוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לסרט הפנתר הוורוד (1963), באתר יוטיוב השיר "Meglio Stasera" מהסרט, בביצוע פרן ג'פריס, באתר יוטיוב
דוזנבאים

דּוּזַנְבָאִים או דּוּ-זַנְבָאִים (שם מדעי: Diplura) היא סדרה בתת-מערכה שש-רגלים, לצד הסדרות חרקים, קפזנבאים וקדם-זנבאים. לעיתים מכונים גם זנבזיפים בעלי שני זיפים. בסדרה מתוארים סביבות 800 מינים, מתוכם כ-70 נפוצים בצפון אמריקה, 12 בריטניה הגדולה ושנים באוסטרליה. דו-זנבאים נפוצים בקרקעות לחות, תחת מצע עלים או הומוס, אך נראים רק לעיתים רחוקות מפאת גודלם ואורח חייהם התת-קרקעי. יש להם גפי פה נושכות-לועסות, והם ניזונים ממגוון רחב של טרף חי, מת וחומר אורגני. בני המשפחה Japygidae הם בעיקר טורפים ומשתמשים בגנובתנים שלהם כמלקחיים כדי ללכוד את הטרף, כולל קפזנבאים, שווה-רגלאים, מרבי-רגל קטנים, חרקים, זחלים ואפילו דו-זנבאים אחרים, בעוד חברי המשפחה Campodeidae ניזונים מפטריות אדמה, קרדית, קפזנבאים, וחסרי חוליות קטנים אחרים, כמו גם שאריות. מינים בעלי גנובתנים ארוכים הם אוכלי-צמחים. בדומה לפרוקי רגליים אחרים שאינם חרקים, הדו-זנבאים מתרבים בהפריה חיצונית: הזכר מניח מעל הקרקע עד כ-200 ספרמטופורים בשבוע, כשהם ניצבים על גבעול קטן. הנקבה אוספת את הספרמטופורים אל תוך איבר הרבייה שלה ומפרה בעזרתם את הביצים אשר היא מטילה בסדקים בקרקע. הדו-זנבאים בעלי גלגול חסר, ולכן הנימפה שבוקעת דומה לבוגר אך קטנה ממנו וחסרת איברי רבייה. משפחה קמפודיים Campodeidae קומפודאה גלילית Campodea galilaea קומפודאה אגאית Eutrichocampa aegea משפחה מלקחניים Japygidae מלקחן אהרוני Megajapyx aharonii מדיה וקבצים בנושא דוזנבאים בוויקישיתוף דוזנבאים, באתר ITIS (באנגלית) דוזנבאים, באתר NCBI (באנגלית) דוזנבאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דוזנבאים, באתר GBIF (באנגלית) דוזנבאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 41 דּוּ-זַנְבָאִים במילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
המדריך לתזמורת לבני הנעורים

המדריך לתזמורת לבני הנעורים, אופוס 34 (באנגלית: The Young Person's Guide to the Orchestra) היא היצירה הפופולרית והמפורסמת ביותר של המלחין האנגלי בנג'מין בריטן. היצירה נקראת גם "וריאציות ופוגה על נושא של פרסל". בריטן כתב את היצירה בשנת 1945 לסרט שהופק על ידי ה-BBC למטרת חינוך מוזיקלי לילדים. זאת אחת משלוש היצירות המפורסמות בחינוך מוזיקלי לילדים, ביחד עם "קרנבל החיות" של קאמי סן-סנס ו"פטר והזאב" של סרגיי פרוקופייב. בסרט בוצעה היצירה על ידי התזמורת הפילהרמונית של לונדון בניצוחו של מלקולם סרג'נט, ששימש גם בתור קריין המציג את כלי התזמורת. השחקן פיטר יוסטינוב מגיש קריינות בצרפתית בביצוע של היצירה עם תזמורת פריז בניצוחו של איגור מרקביץ'. כיום מבוצעת היצירה לרוב ללא קריין. היצירה מתחילה בנגינת התזמורת כולה בנעימת הנושא הראשי שנכתבה על ידי הנרי פרסל למחזה "עבדלאזר, או נקמת הכושי" משנת 1695. לאחר השמעת הנושא בתזמור עשיר של ארבע קבוצות הכלים (כלי נשיפה מעץ, כלי נשיפה ממתכת, כלי מיתר וכלי הקשה) מופיעות 13 ווריאציות על ידי כלי התזמורת בתורם וכל כלי משנה את הנושא בהתאם לאפשרויותיו ואופיו. חלילים ופיקולו אבובים קלרינטים בסונים כינורות ויולות צ'לי קונטרבסים נבל קרנות יער חצוצרות טרומבונים וטובה טימפני תוף בס (אנ') ומצלתיים תוף מרים ומשולש תוף סנר (אנ') ותיבה סינית (אנ') קסילופון קסטנייטות וגונג שוט (אנ') לאחר הצגת הכלים מופיעה הפוגה שבה פותחים הכלים בזה אחר זה בסדר הקודם בנושא הפוגה. לבסוף, כאשר כל הכלים מנגנים את הפוגה, מצטרפים אליהם כלי הנשיפה ממתכת בנגינת הנעימה של פרסל. מידע על היצירה "המדריך לתזמורת לבני הנעורים" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "המדריך לתזמורת לבני הנעורים" באתר AllMusic המדריך לתזמורת לבני הנעורים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בי.בי.סי, "סיפורים מהחמשה - האזנה למדריך לתזמורת לבני הנעורים", היסטוריה והסברים (באנגלית) יוטיוב, מדריך לתזמורת לבני הנעורים, התזמורת הסימפונית של קלן בניצוח יוקה-פקה סאראסטה יוטיוב, מדריך לתזמורת לבני הנעורים, עם הסברים של פיטר פירס והצגה גרפית של הכלים ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סן מרינו – קוסובו

יחסי סן מרינו-קוסובו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה של קוסובו. סן מרינו הייתה המדינה ה-40 בעולם להכיר בעצמאותה של קוסובו ב-12 במאי 2008 שלושה חודשים לאחר שכנתה איטליה (21 בפברואר 2008). סן מרינו כוננה את יחסיה עם קוסובו ביום חמישי, 3 במאי 2012 ברומא. היחסים כוננו באופן טקסי ולכבוד הטקס מונו שני שגרירים, כל אחד למדינה השנייה, קפטן המחוז של סן מרינו מינה את דנאלה רוטונדרו ושר החוץ הקוסוברי מינה את אלבר פרנקאג'. אמנת כינון היחסים כללה גם הסכם למניעת כפל מס בין שתי המדינות. קוסובו אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של קוסובו לסן מרינו היא זו שנמצאת ברומא, בירת איטליה. סן מרינו אינה מיוצגת בקוסובו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Contracts that SM signed with The Republic of Kosovo, ארכיון Consiglio dei Ministri n. 93 del 21 febbraio 2008, ארכיון אתר משרד החוץ האיטלקי, 21 בפברואר 2008 Diplomatic ties between Kosovo and San Marino established, אתר משרד החוץ הקוסוברי, 3 במאי 2012 Embassy of the Republic of Kosovo to San Marino, איזידיפלומסי
אלארד פאלם ביץ'

Allard Palm Beach (באנגלית: Allard Palm Beach) היא מכונית רודסטר קטנה, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Allard Motor Company Limited (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1952–1958. סך הכול יוצרו 74 יחידות (סדרה ראשונה). סדרה ראשונה (Mark I) - יוצרה בין השנים 1952-1955 סדרה שנייה (Mark II) - יוצרה בין השנים 1956-1958 "אלארד פאלם ביץ'", שנת 1953 "אלארד פאלם ביץ'", שנת 1956 "אלארד פאלם ביץ'", סדרה ראשונה "אלארד פאלם ביץ'", שנת 1953 "אלארד פאלם ביץ'", סדרה ראשונה - מבט לתא הנהג "אלארד פאלם ביץ'", סדרה שניה, שנת 1959 "אלארד פאלם ביץ'", סדרה שניה, שנת 1959 אלארד קליפר אלארד M אלארד P1 "אלארד פאלם ביץ'", bringatrailer.com מדיה וקבצים בנושא אלארד פאלם ביץ' בוויקישיתוף Gillies, Michael Sedgwick, Mark (1993). A-Z of cars, 1945-1970 (Rev. pbk. ed. / by Jon Pressnell. ed.). Bideford, Devon: Bay View Books Ltd. p. 15. ISBN 1870979397. "אלארד פאלם ביץ'" howstuffworks.com/1952-1959-allard-palm-beach "אלארד פאלם ביץ'" - סדרה ראשונה allardownersclub.org/wordpress "אלארד פאלם ביץ'" - סדרה ראשונה bonhams.com/auctions/19280/lot/309 "אלארד פאלם ביץ'" דור ראשון charlesleith.com "אלארד פאלם ביץ'" - סדרה שנייה allardregister.org/allard-pb-mk2
יורם יעקבסון

יורם יעקבסון (27 בנובמבר 1944 – 16 באפריל 2017) היה מבכירי חוקרי הקבלה והחסידות ומחבר ספרים פופולריים בתחומים אלו. נולד בחיפה למרגלית (מרגרטה) ומשה (פרידריך) יעקבסון שעלו לארץ ישראל מגרמניה חודשים ספורים אחרי ליל הבדולח. למד בתיכון ליאו בק בחיפה. משנת 1963[דרושה הבהרה] למד ספרות עברית אצל גרשום שלום ושפה וספרות ערבית אצל מאיר יעקב קיסטר באוניברסיטה העברית. בשנת 1967 סיים בהצטיינות תואר בוגר. את לימודיו לתואר שני עשה במסגרת מסלול התמחות בקבלה וחסידות בחוג לספרות עברית. פרופ' קיסטר, אשר ראה בו בן טיפוחיו במגמת מזרחנות, ביכה את לכתו[דרוש מקור] בשל נהייתו אחר המיסטיקה היהודית. בהמשך עבר יעקבסון למסלול הישיר לדוקטורט והיה לתלמידו של ישעיהו תשבי, שהנחה אותו בכתיבת עבודת הדוקטורט שלו, "תורת הגאולה של ר' מרדכי דאטו", אותה סיים ב-1983 בהצטיינות יתירה, אגב הוראת קבלה, חסידות וספרות מוסר יהודית במוסדות אקדמיים שונים, בהם האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בן-גוריון וקורס באוניברסיטה המשודרת. בשנת 1984 התפרסם ספרו הראשון, "מקבלת האר"י עד החסידות", בהוצאת האוניברסיטה המשודרת ובשנת 1985 יצא ספר ההמשך, באותה הוצאה, "תורתה של החסידות". במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 עבר יעקבסון ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1988 קיבל בה דרגת מרצה בכיר ובין השנים 1997–2006 שימש חבר בוועדת הדוקטורנטים של בית הספר למדעי היהדות וראש המדור לקבלה וחסידות. בשנת 2014 פרש מהאוניברסיטה. שהה בשבתונים כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג', ביוניברסיטי קולג' בלונדון, באוניברסיטת פוטסדאם, בגרמניה, באוניברסיטה היגלונית בקרקוב ובאוניברסיטת בולוניה באיטליה. יורם יעקבסון נישא פעמיים והיה אב לארבעה. הוא הלך לעולמו בביתו שבמודיעין בגיל 72. הובא לקבורה בבית העלמין בעיר. מקבלת האר"י ועד החסידות, האוניברסיטה המשודרת, 1984 תורתה של החסידות, האוניברסיטה המשודרת, 1985 בנתיבי גלויות וגאולות: תורת הגאולה של מרדכי דאטו, מוסד ביאליק, 1996 אמת, אמונה וקדושה: אסופת מאמרים בקבלה וחסידות, אדרא, 2018 רשימת המאמרים של יורם יעקבסון באתר רמב"י מדיה וקבצים בנושא יורם יעקבסון בוויקישיתוף העולם כדרמה רצופת משברים - שיחה על קבלה עם ד"ר יורם יעקבסון (1984), מחשבות 53 ראיון עם יורם יעקבסון בביתו שבמודיעין (2012), Garten des Gedenken (באנגלית) הסרטה של ערב ההשקה לכבוד צאת הספר 'אמת, אמונה וקדושה: אסופת מאמרים בקבלה וחסידות' במלאת שנה ללכתו, באתר YouTube יורם יעקבסון (1944-2017), דף שער בספרייה הלאומית עמדו בבחינות בהצטיינות, דבר, 19 בפברואר 1968 מדרך העקום לדרך הישר, דבר, 10 בספטמבר 1980 גלי צה"ל: האוניברסיטה המשודרת, מעריב, 31 בינואר 1980 קורותיה של תנועה נפשית, מעריב, 20 ביוני 1986
ג'אפר צ'לבי

נישאנג'י טג'יזאדה צ'אפר צ'לבי הידוע בקיצור כג'אפר צ'לבי (בטורקית: Nişancı Tâcı-Zâde Câ'fer Çelebi; ‏ 1459, אמסיה - 18 באוגוסט 1515, אסטנבול) היה פקיד בכיר ומשורר טורקי עו'תמאני שכתב שירת דיואן ומסנווי, בשפות הטורקית ופרסית. ג'אפר צ'לבי נולד באמסיה בשנת 1459. אביו טג'י בק שימש כמזכיר אישי לנסיך באיזיט שהיה לימים הסולטן העו'תמאני באיזיט השני. ג'אפר למד בהתחלה אצל אביו ואצל מלומדים אחרים באמסיה. אחר כך, יחד עם אחיו, סאדי, במדרסות חשובות בעיר ברוסה. עשה קריירה תאולוגית והוסמך כמורה "מידריס". את משרתו הראשונה קיבל בסימאב, במערב אנטוליה, אחר כך עבר לאדירנה ואחרי 1492 לימד במדרסת מהמוט צ'לבי באיסטנבול. בשנת 1497 או 1498 באיזיט השני מינה אותו ל"נישאנג'י" -של המועצה האימפריאלית ראש השלכת הסולטן, וכן "קזאסקרין" - "שופט צבאי" עם סמכויות של קאדי עליון. נגרר למאבק הכוח בין שייחזאדה אהמט ואחיו סלים, לימים הסולטן סלים הראשון. אחרי מרד היניצ'רים בשנת 1511 פוטר מתפקידו הממשל. ג'אפר נחשד בהמרדה בקרב הצבא והוצא להורג בשנת 1515, מיד אחרי שובו של סלים הראשון ממסע צבאי באיראן. כל עוד הוא עצור נדרש על ידי סולטן לפסוק את דינו של אדם שהמריד נגד הסולטן. תשובתו הייתה "אם זה הוכח, אז העונש הוא הוצאה להורג". הסולטן השיב לו שגזר לעצמו את דינו. נודע כמחבר שירים בסוגת "מסנווי". Hevesname Mahruse-i İstanbul Fetihnamesi Münşeat אוסף שירי דיוואן בטורקית ובפרסית 1978 Aurel Decei Istoria Imperiului Otoman până la 1656, Editura științifică și enciclopedică, București (ברומנית) באתר על הספרות הטורקית (אורכב 16.03.2018 בארכיון Wayback Machine) (בטורקית) באנציקלופדיית האסלאם בריל 2016 Christine Woodhead - Cafer Çelebi ביוגרפיה מאת Șahamettin Kuzucular באתר טורקי לספרות ואמנות, 4.7.2015 A.Decei
Big in Japan

"Big in Japan" (בעברית: "גָּדוֹל בְּיַפָּן") הוא סינגל של להקת הסינת'-פופ הגרמנית אלפאוויל, שנכלל באלבום הבכורה שלה, Forever Young. הוא זכה להצלחה במדינות רבות, לרבות בממלכה המאוחדת בה הגיע למקום השמיני במצעד של המדינה. "Big in Japan" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בדצמבר 1984. שם השיר בא מן הביטוי "Big in Japan" ששימש לתיאור להקות מערביות שזוכות להצלחה גדולה ביפן, אך מקבלות תשומת לב מעטה בארצות מוצאן. ב-1986 טען מריאן גולד כי הוא קנה אלבום של להקה בריטית לא ידועה שנקרא Big in Japan. הוא הסביר כי כוונת הביטוי היא ש"אם אינך זוכה להכרה מהסביבה הקרובה, אתה יכול להצליח במקום אחר. יפן מספיק רחוקה. הביטוי הזה מתאים לסיפור על זוג האוהבים בשיר שמנסה להיגמל מהרואין, ומדמיין כמה נפלא יהיה לאהוב מבלי שיצטרכו את הסם. לכן השתמשתי בו בפזמון של השיר". את הווידאו קליפ של השיר ביים דיטר מאייר. במשך השנים הוציאה הלהקה גרסאות נוספות לשיר, ואמנים אחרים הוציאו אף הם גרסאות כיסוי לשיר, בהם להקת גואנו אפס בשנת 2000. בשנת 1984, הקליטה הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה את "Big in Japan" בגרסה מחודשת, בשפה הגרמנית בשם "Japan Ist Weit". גרסתה של סנדרה הופצה כסינגל רשמי באותה השנה, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. עם זאת, הוא לא נכלל באף אלבום אולפן שהוציאה. השיר הופק על ידי בעלה לעתיד מיכאל קרצו והיה הניסיון הראשון של סנדרה כאמנית סולו שעזבה את שלישיית ערבסקה. בשנת 1976, הוציאה סנדרה את סינגל הבכורה שלה, "Andy mein Freund", שלא זכה להצלחה משמעותית. לאחר מכן, הוחלט כי תעזוב את שלישיית ארבסקה בה הייתה חברה. בעקבות כך, ניסתה כוחה כאשר הקליטה את הלהיט הבין-לאומי "Big in Japan" בגרסה בשפת האם שלה, גרמנית. הניסיון הוביל לכך שהיא פגשה את מיכאל קרצו, שלימים הפך לבעלה, אשר הפיק וכתב לה את מרבית השירים והאלבומים שהוציאה במהלך הקריירה המוזיקלית שלה. השיר הופץ בפורמטים שונים במטרה לעזור בקידום שלו. בשנת 2016 הוציאה סנדרה את מארז התקליטורים The Very Best of Sandra בו נכלל "Japan Ist Weit". מספר עשורים לאחר יציאתו המקורית, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי שם צבר למעלה מחמישה מיליון השמעות בסך הכול. מידע על היצירה "Big in Japan" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Big in Japan" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Big in Japan" באתר יוטיוב אלפאויל, Big In Japan (שירי שנות השמונים, 1984), באתר חרסונסקי מיוזיק Mason, Stewart. "Big in Japan – Song Review". AllMusic. נבדק ב-26 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) BIG IN JAPAN by ALPHAVILLE, באתר Songfacts Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de Sandra - Japan Ist Weit (באנגלית), נבדק ב-2023-04-07 ¿Cómo luce hoy Sandra, la cantante alemana que cantaba “María Magdalena”? | Guioteca.com, Guioteca.com | Los 80, ‏2018-08-16 (ב־) The Very Best Of Sandra, 2016-05-27, נבדק ב-2023-04-07 Japan ist weit, 2016-05-27, נבדק ב-2023-04-07
כראמיה

כַּרַאמִיַה (בערבית: كرّاميّه). זרם באסלאם, אשר צמח ושגשג במזרח ובמרכז העולם האסלאמי, ובעיקר במחוזות איראן, החל מהמאה ה-9, ועד לפלישה המונגולית במאה ה-13. הזרם נוסד על ידי אבו עבדאללה מוחמד בן כראם, אשר היה איש דת פופולרי מאוד במאה ה-9 בח'וראסן. הדוקטרינה של הכראמיה מורכבת הן מאנתרופומורפיזם והן מפרשנות מילולית של המקורות. אבן כראם טען שאללה הוא ישות בעלת גוף, אשר מוגבל לכיוונים מסוימים כאשר הוא בא במגע עם כס המלכות. האמונה הזאת נדחתה על ידי אנשי הדת המוסלמים. אבן חג'ר אף אמר על זרם הכראמיה, "הם האמינו שאללה הוא גוף אשר יושב על כס מלכות, נוגע בו ונח עליו, ואז יורד בכל לילה במהלך השליש האחרון של הלילה אל החלק התחתון של השמיים, ואז בבוקר חוזר למקומו". כמו כן, האמינו הכראמיה בשני מלאכים, בשם מונכר ונכיר, אשר מהווים מעין שני מלאכים שומרים אשר ניצבים לצידו השמאלי ולצידו הימני של האדם. בנוסף לכך, האמינו הכראמיה שהעולם הוא הנצחי, ושכוחו של אללה מוגבל. כל התפיסות הללו נדחו על הסף על ידי רוב התאולוגים המוסלמים, ולבסוף הדוקטרינה הזאת חדלה מלתפוס חלק בעולם האסלאמית. יתר על כך, תפעלו הכראמיה מרכזים דתיים, כמו מקדשים או אף מנזרים, ועודדו פרישה והתבודדות. The Encyclopaedia of Islam., New edition, Leiden: Brill, 1960-2009 Hoffman, Valerie J. (Valerie Jon), 1954-, The essentials of Ibadi Islam, Syracuse, N.Y.: Syracuse University Press, 2012 Benjamin J Fleming, Material culture and Asian religions : text, image, object, New York: Routledge, Taylor & Francis Group, 2014 Harasta, Jesse., The history of the Sunni and Shia split : understanding the divisions within Islam, Lexington, KY: Charles Rivers Editors, 2014 Berkey, Jonathan Porter., The formation of Islam : religion and society in the Near East, 600-1800, New York: Cambridge University Press, 2003 Hazleton, Lesley, 1945-, After the prophet : the epic story of the Shia-Sunni split in Islam, 1st Anchor books ed, New York: Anchor Books, 2010, ©2009
גז הסינתיזה

גז הסינתיזה, (או סינגז) הוא השם המקובל לתערובת גזים של מימן ופחמן חד-חמצני. מקור השם הוא בכך שהסינגז הוא תוצר ביניים בייצור של גז טבעי סינתטי (SNG) ודלקים סינתטיים. הסינגז הוא חומר ביניים בייצור מתאנול ודלקים סינתטיים למשל בתהליך פישר-טרופש שהגרמנים עשו בו שימוש במלחמת העולם השנייה לייצור בנזין סינתטי מפחם. חשיבותו של גז הסינתיזה כמקור אנרגיה עלתה רבות כאשר אחד הגורמים המשמעותיים לעליה זו הוא הידלדלות מקורות הנפט. ישנם מספר תהליכים נפוצים לייצור סינגז, ביניהם איוד פחם או חומרים פחמניים (כמו פסולת או בוצה), פירוק של פחמן דו-חמצני, רפורמינג בקיטור של גז טבעי או פחמימנים אחרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת גונזגה

אוניברסיטת גונזגה (באנגלית: Gonzaga University) היא אוניברסיטה פרטית קתולית בעיר ספוקיין שבמדינת וושינגטון בארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה על ידי הישועים ב-1887 וקרויה על שמו של הקדוש אלויסיוס גונזגה. האוניברסיטה מדורגת במקום הרביעי בדירוג האוניברסיטאות המקומיות של US News and World Report‏. קמפוס האוניברסיטה משתרע על פני 131 אקרים של כרי דשא על גדות נהר ספוקיין וכולל 105 מבנים. ב-1880 פעלה בצפון ארצות הברית (בשטחי מונטנה, איידהו ומדינת וושינגטון של היום) משלחת מיסיונרית בראשותו של כומר איטלקי ישועי. המשלחת נועדה לפעול בקרב שבטים אמריקאים ילידים באזור, אך אט-אט החלה לספק שירותי דת, חינוך ורווחה גם למתיישבים שהגיעו לאזור מן החוף המזרחי. מרכזה של המשלחת היה בספוקיין ושם החלה להקים מרכז חינוכי אזורי שכלל בית ספר על קרקע ליד מפלי ספוקיין שנרכשה מחברת הרכבות נורת'ן פסיפיק. המתיישבים ביקשו מהישועים להקים במקום קולג' שימשוך לעירם החדשה סטודנטים מכל רחבי המערב ויהפוך אותה למרכז לימודי ורוחני. הקמת המוסד החלה ב-1883 והוא נחנך ב-17 בספטמבר 1887 עם שבעה סטודנטים. ב-1911 נחנכה הכנסייה המרכזית, כנסיית סנט אלויסיוס (St. Aloysius Church). ב-1912 נחנך בית הספר למשפטים. בית הספר למנהל עסקים נחנך ב-1921 ובית הספר לחינוך ב-1928. נשים התקבלו למוסד החל מ-1948. האוניברסיטה מציעה 73 תחומי לימוד לתואר בוגר, 23 תחומים לתואר מוסמך ומעניקה תואר דוקטור בארבעה. האוניברסיטה נחלקת לשישה בתי-ספר וקולג'ים: קולג' לאמנויות ומדעים (College of Arts and Sciences) בית ספר למנהל עסקים (School of Business) בית ספר לחינוך (School of Education. תוכנית הבוגר של בית הספר מדורגת במקום השלישי במערב ארצות הברית. בית ספר להנדסה ומדע יישומי (School of Engineering & Applied Science). תוכנית הבוגר של בית הספר מדורגת במקום ה-19 בארצות הברית. בית ספר לפיזיותרפיה וסיעוד (School of Nursing and Human Physiology). תוכנית הכשר לאחיות להרדמה מדורגת במקום ה-18 בארצות הברית. בית ספר ללימודים מקצועיים (School of Professional Studies) בית ספר למשפטים (School of Law) האוניברסיטה נמצאת במחלקה הראשונה (Division I) של התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA) בתחומים כדורסל, בייסבול, כדורגל (Soccer) וטניס לגברים ולנשים. קבוצות הספורט של האוניברסיטה נקראות "הבולדוגים" (Bulldogs או Zags). צבעיה הם כחול, אדום ולבן. הסמל והקמע של קבוצות הספורט הוא בולדוג בשם ספייק (Spike the Bulldog). מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת גונזגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גונזגה (באנגלית) אוניברסיטת גונזגה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת גונזגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת גונזגה, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת גונזגה, סרטונים בערוץ היוטיוב אוניברסיטת גונזגה, באתר פינטרסט אוניברסיטת גונזגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דירוג האוניברסיטה /facts-and-figures
קבוצת גלקסיות

קבוצת גלקסיות, נקראת לפעמים גם חבורת גלקסיות, היא אוסף של מספר גלקסיות, אשר מוחזקות ביחד על ידי כוח כבידה משותף. קבוצת גלקסיות יכולה להכיל החל מגלקסיות בודדות ועד לעשרות גלקסיות. אוסף גדול יותר של מאות או אלפי גלקסיות נקרא צביר גלקסיות, אך הגבול בין שני הסיווגים אינו חד. גלקסיית שביל החלב שייכת לקבוצת גלקסיות שנקראת הקבוצה המקומית ושמכילה לפחות 54 גלקסיות. קבוצות גלקסיות שייכות בדרך כלל לצביר-על של גלקסיות המכיל קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות רבים. קבוצת גלקסיות היא המבנה הקטן ביותר שמכיל גלקסיות הקשורות כבידתית זו לזו. קבוצת גלקסיות אופיינית מכילה עשרות בודדות של גלקסיות שמסתן הכוללת היא מסדר גודל של 1013 מסות שמש (פי 20 ממסת שביל החלב) והן מרוכזות בקוטר של כמיליון עד שני מיליון פארסק (3–7 מיליון שנות אור). המהירות היחסית של הגלקסיות בקבוצה היא מסדר גודל של 100–200 קילומטר בשנייה. חוץ מהגלקסיות עצמן, קבוצת גלקסיות מכילה בדרך כלל גם מימן נייטרלי (אזורי H I) ומסה שלא ניתן לראותה ישירות, אך קיומה מוסק מהשפעתה על תנועת הגלקסיות שבקבוצה ושככל הנראה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. בחלק מהקבוצות טמפרטורת הגז החופשי היא מעל למיליון קלווין ואז ניתן להבחין בקרינת X הנפלטת ממנו. האינטראקציה של הגלקסיות שבקבוצה עם הגז החופשי שבה גורם להאטת מהירות התנועה של הגלקסיות שבקבוצה וכאשר הגלקסיות מאיטות הן עשויות להתנגש ולהתמזג. כתוצאה מכך, קבוצות עתיקות של גלקסיות מכילות במקרים רבים גלקסיה גדולה אחת ומספר גלקסיות ננסיות המקיפות אותה בעוד שקבוצות צעירות יכולות להכיל מספר גלקסיות גדולות ועשרות גלקסיות ננסיות. קבוצות גלקסיות קטנות המכילות מספר קטן של גלקסיות קרובות זו לזו נקראות "קבוצות קומפקטיות". הקבוצה המקומית היא הקבוצה שמכילה את שביל החלב וכן את גלקסיית אנדרומדה ואת גלקסיית המשולש. כמו כן יש בה עשרות גלקסיות לוויין המקיפות את שלוש הגלקסיות הגדולות שבה. חמישיית סטפן היא קבוצה קומפקטית של ארבע גלקסיות במרחק של בין 200 ל-300 מיליון שנות אור משביל החלב (ועוד גלקסיה קרובה בהרבה שאינה קשורה לקבוצה) בקבוצת הכוכבים פגסוס. קבוצת אריה I (נקראת גם קבוצת M96) היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-35 מיליון שנות אור משביל החלב שמחולקת לשתי תת-קבוצות ומכילה 12 גלקסיות גדולות, ביניהן M65‏, M66‏, M95‏, M96 ו-M105 ועוד מספר גלקסיות ננסיות בקבוצת הכוכבים אריה. קבוצת M81 היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-11 מיליון שנות אור משביל החלב בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה והיא אחת הקבוצות הקרובות ביותר לקבוצה המקומית. הקבוצה מכילה למעלה מ-30 גלקסיות וביניהן M81 ו-M82. קבוצת קנטאור A (נקראת גם קבוצת M83) היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-12 מיליון שנות אור משביל החלב שמתפרסת על קבוצות הכוכבים קנטאור, נחש מים ובתולה ומכילה למעלה מ-40 גלקסיות המחולקות לשתי תת-קבוצות, אחת סביב גלקסיית הרדיו קנטאור A והשנייה סביב גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83). קבוצת פסל היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב שמכילה כ-13 גלקסיות שהבהירה מביניהן היא גלקסיית הפסל. John Gallagher III & Linda S. Sparke: Galaxies in the Universe: an Introduction, Cambridge University Press, Second Edition (2007) מדיה וקבצים בנושא קבוצת גלקסיות בוויקישיתוף