laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרים גלזר-תעסה

מרים גלָזֶר-תעסה (נולדה ב-11 באוגוסט 1929) היא מחנכת ואשת ציבור ישראלית, שכיהנה כחברת הכנסת מטעם הליכוד, וכסגנית שר החינוך והתרבות. נולדה בשם מרים תעסה בשנת 1929 בחוביש שבתימן, למשפחה שומרת מסורת, בתם של שרה ויששכר תעסה. בשנת 1934 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה וגדלה בשכונת נווה צדק בתל אביב. למדה בבית הספר לבנות ולאחר מכן בגימנסיה הדתית "תלפיות". בשנת 1945, בעודה תלמידת תיכון, החלה לפעול בהגנה, אולם עברה לאצ"ל לאחר חצי שנה. תחילה פעלה בחת"ם (חיל תעמולה מהפכני) ועסקה בתעמולה וגיוס חברים חדשים לארגון ולאחר מכן צורפה לח"ק (חיל הקרב) ובמסגרתו השתתפה בניסיון להחרים כסף מבנק ברקליס ברחוב אלנבי בתל אביב. שימשה גם כמפקדת בארגון. עם סיום לימודיה החלה ללמוד בסמינר לוינסקי, אך כעבור שנה, ב-1948, נשלחה להשתתף במערכה על ירושלים במלחמת העצמאות. עם שובה ב-1949 הייתה למדריכה וחברת הנציבות הארצית של בית"ר (1950–1955) וכן בארגון בני אצ"ל עד שהתאחד עם בית"ר. ב-1955 שירתה רק תקופה קצרה בצה"ל מפאת נישואיה. משנת 1950 ועד בחירתה לכנסת ב-1981 הקדישה את זמנה לחינוך. היא החלה לעבוד כמורה בבתי ספר בסביבות תל אביב, ובמשך כשלושים שנה (1980-1951) פעלה כמחנכת בכפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי בבאר יעקב, שאותו גם ניהלה לסירוגין. בשנת 1973 השלימה תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים וב-1975 תואר שני בבית המדרש לרבנים באמריקה (הסמינר התאולוגי היהודי). מ-1976 עבדה במקביל כמרצה למקרא בסמינר לוינסקי. כיהנה כיו"ר נשי חרות. בשנת 1981 נבחרה לכנסת העשירית מטעם הליכוד. היא מונתה לסגנית שר החינוך והתרבות. במסגרת תפקידה פעלה להנחת הוראת השואה בתוכניות הלימוד, בתגבור לימודי היהדות בבתי הספר ובהנחת מורשת יהדות תימן וצפון אפריקה ותרומתם לציונות וליישוב ארץ-ישראל. במהלך כהונתה עוררה דיונים ציבוריים בנוגע לחופש הביטוי והיצירה. בשנת 1984 נבחרה בשנית לכנסת ה-11 וכיהנה כיו"ר ועדת העלייה והקליטה, מטעמה לקחה חלק בקליטת העלייה מאתיופיה. בין השנים 1983–1988 עמדה בראשות ועדה בין-משרדית אשר מונתה על ידי שר החינוך דאז, זבולון המר, לבדיקת נושא הכתות בישראל. כמו כן הייתה יו"ר קרן לב"י. נודעה בביקורתה השמרנית, בזמן כהונתה כסגנית שר החינוך והתרבות, על יצירות אמנות שחרגו לדעתה מהמקובל לתקופתן. לאחר פרסום שירהּ של יונה וולך "תפילין", ביקרה גלזר-תעסה את וולך בחריפות וכינתה אותה "בהמה מיוחמת". לאחר הצגתו של חנוך לוין, "יסורי איוב", עלתה על הבמה, טענה בנאומה בכנסת כי המדינה אינה צריכה לממן תיאטרון "בו גבר עירום תלוי עשרים דקות וכל ערוותו מתנדנדת". נישאה לחיים גלזר בשנת 1955, אותו פגשה לראשונה בראיון לאצ"ל. היו נשואים עד לפטירתו ב-2009, ולהם שלושה בנים. ב-1968 השתקעה עם משפחתה בחולון. בשנת תשס"ג-2003 קיבלה את אות יקירת העיר חולון. מרים גלזר-תעסה, באתר הכנסת מרים גלזר-תעסה, באתר כנסת פתוחה תעסה-גלזר מרים, באתר עיריית חולון אורית הראל, ליידי של סחוג וגפילטע-פיש, מעריב, 20 בפברואר 1987, המשך (ראיון) מרים תעסה גלזר, סרטון באתר יוטיוב ("תולדות ישראל") "חיים שלובים" - סיפורה של ח"כ מרים תעסה-גלזר מרים – חיים, חרות, הזמנה לנישואים, 17 באוגוסט 1955. שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, ע' 146-145.
פאלאצו פוסקארי קונטריני

פאלאצו פוסקארי קונטריני (באיטלקית: Palazzo Foscari Contarini) הוא ארמון על גדת התעלה הגדולה, ברובע סנטה קרוצ'ה בוונציה, שבאיטליה. הארמון פונה לעבר התעלה הגדולה. בקומה הראשונה של המבנה בימין המבנה - לוג'יה בסגנון הרנסאנס. הארמון הבנוי בסגנון הרנסנאס, נבנה במאה ה-16. המבנה נבנה בצורת U ועבר שינויים בשנים הבאות. הדוג'ה פרנצ'סקו פוסקארי (דוכס ונציה בין השנים 1423–1457) נולד בארמון. בשנת 1951 נרכש המבנה על ידי המרכז הלאומי האיטלקי למניעת תאונות בעבודה (Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro e le Malattie Professionali), אשר שיקם את המבנה.  במבנה נפתח סניף של בורגר קינג - מסחור הארמון מהמאה ה-16 זכה לביקורת רבה. פאלאצו פוסקארי • DK Travel, DK Eyewitness Travel Guide Venice and the Veneto, P 63 • Casa Editrice Bonechi, Golden Book on Venice, P 51 תיאור המבנה וההיסטוריה שלו (באיטלקית) ביוקרת על הפיכת הארמון למסעדת בורגר קינג
קרייזלר וליאנט SV1

קרייזלר וליאנט SV1 (באנגלית: Chrysler Valiant SV1) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd/FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1962–1963. יוצר דגם "סדאן", 4 דלתות בלבד 6 נוסעים (3+3) מנוע קדמי - 6 צילינדרים, 3.7 ליטר תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 10.4 שניות (גרסה תמסורת ידנית) תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 11.1 שניות (גרסה תמסורת אוטומטית) "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 "קרייזלר וליאנט SV1" "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 - מבט לתא הנהג "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 - מבט לתא הנהג "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 - מבט למנוע 6 הצילינדרים קרייזלר פלימות' ואליאנט קרייזלר וליאנט RV1 קרייזלר וליאנט AP5 קרייזלר וליאנט AP6 קרייזלר וליאנט VG קרייזלר וליאנט VF קרייזלר וליאנט צ'ארג'ר מדיה וקבצים בנושא קרייזלר וליאנט SV1 בוויקישיתוף קרייזלר וליאנט SV1, סרטון באתר יוטיוב "קרייזלר וליאנט SV1", שנת 1962 - מפרט טכני catalog.com/make/chrysler_australia/valiant_australia_1gen_r_s-series/valiant_sv1_sedan "קרייזלר וליאנט SV1" shannons.com.au/club/enthusiasts/cycloneberni/garage/1962-chrysler-valiant-sv1 "קרייזלר וליאנט SV1" uniquecarsandparts.com.au/car_info_chrysler_valiant_s_series "קרייזלר וליאנט SV1" justcars.com.au/cars-for-sale/1962-chrysler-valiant-sv1-s-series-sedan/JCM5014466
ישראל באירוויזיון 2008

ישראל השתתפה באירוויזיון 2008 עם השיר כאילו כאן בביצוע של בועז מעודה בעיר בלגרד, בירת סרביה. בנובמבר 2007 החליטה רשות השידור כי בועז מעודה ייצג את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון בבלגרד. קדם-אירוויזיון 2008 הייתה תחרות שירים שנועדה לבחור את השיר שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2008. בינואר 2008 הוכרזו השירים שישיר מעודה בקדם. בחירת השיר שייצג את ישראל נעשתה במסגרת תחרות בין חמישה שירים שאותם שר מעודה בשני ערבים, ב-25 וב-26 בפברואר 2008 במסגרת שידורי קשת בערוץ 2 והנחה צביקה הדר. על אף שהשיר "פרפרים" הצטייר כפייבוריט, בסופו של דבר השיר שניצח בתחרות היה כאילו כאן, שמאוחר יותר שונה ל-The Fire in Your Eyes, ונבחר לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2008. ישראל השתתפה בחצי גמר הראשון והופיעה ה-2 בסדר ההופעה, אחרי מונטנגרו ולפני אסטוניה. בתום ההצבעה ישראל העפילה לגמר. ישראל הופיעה ה-7 בסדר ההופעה, אחרי בוסניה והרצגובינה ולפני פינלנד. בתום ההצבעה ישראל קיבלה 124 נקודות והגיעה למקום ה-9. ישראל באירוויזיון קדם-אירוויזיון אירוויזיון 2008 מדיה וקבצים בנושא ישראל באירוויזיון 2008 בוויקישיתוף בועז מעודה - מסע חיי, סרטון באתר יוטיוב בועז מעודה ואושרת פפיר - פרפרים, סרטון באתר יוטיוב בועז מעודה ומאיה אברהם - הנה האור, סרטון באתר יוטיוב בועז מעודה - בלי אהבה, סרטון באתר יוטיוב בועז מעודה - כאילו כאן, סרטון באתר יוטיוב ישראל באירוויזיון 2008, סרטון באתר יוטיוב חצי גמר: ישראל 2008, באתר esc history גמר: ישראל 2008, באתר esc history אירופה לשלוש דקות - פרק 9, סרטון באתר יוטיוב בועז מעודה נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בנובמבר 2007 תרבות - מוזיקה nrg - בועז מעודה לאירוויזיון, באתר www.makorrishon.co.il שני פישר‏, הוכרזו השירים שישיר מעודה בקדם, באתר וואלה, 23 בינואר 2008 הקדם של מעודה, באתר ערוץ עשר תימורה לסינגר, אירוויזיון זה לא קומזיץ, באתר ynet, 22 בפברואר 2008 תרבות - מוזיקה nrg - מנגן ושר, באתר www.makorrishon.co.il שני פישר‏, השיר שיסע לאירוויזיון: "כאילו כאן", באתר וואלה, 26 בפברואר 2008 Detailed voting results SF1 Detailed voting results GF
אגפית משוישת

אגפית משוישת (שם מדעי: Gymnura altavela) היא מין בטאי ממשפחת האגפיתיים שבסדרת הטחנאים החיה במי האוקיינוס האטלנטי. האגפית מצויה בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד לשם מאכל. האגפית המוזרה בעלת מבנה סנפירי חזה ארוכים ושטוחים ביותר היכולים להגיע לרוחב 2 מטרים ואפילו 4 מטרים. משקלה מגיע ל-60 ק"ג. היא בעלת זנב קצר ביותר, ראש שטוח עם עיניים קטנות והיא מותאמת לשיוט על פני המים. צבעה ירקרק-חום ולעיתים היא מסווה עצמה על פני החול. האגפית יכולה להשריץ מבטנה עד 8 צאצאים. היא חיה באוקיינוס האטלנטי במים טרופיים עד ממוזגים-חמימים בעומק של 5–100 מטרים. תפוצתה היא מבואנוס איירס (פרובינציה) בארגנטינה למסצ'וסטס ונדירה במפרץ מקסיקו, חוץ מחופי וירג'יניה. במזרח האוקיינוס האטלנטי היא מצויה מפורטוגל עד אנגולה לרבות בים התיכון והים השחור וכן במדיירה והאיים הקנריים. כמה אגפיות נעות במעלה מים מליחים שונים של ביצות ונהרות. הנקבות כבדות מהזכרים וימצאו בימים עמוקים יותר בממוצע. האגפית טורפת דגי גרם כמו שרבובוניים, דיונונים ועוד סילוניות וכן סרטנים, רכיכות שונות ואף כרישים קטנים, והיא עטה על טרפה מעליו או מאחוריו ומשתמשת בסנפירי החזה הרחבים שלה כדי להכות את הטרף למוות. היא עצמה נטרפת בידי כרישים כמו פטישן גדול וכמה יונקים ימיים, אך האויב הגדול ביותר שלה הוא האדם הדג אותה. עם זאת דיג של מיני כרישים גדולים בצפון האוקיינוס האטלנטי גרם לאגפית זו להתרבות בכמות גדולה יותר. מדיה וקבצים בנושא אגפית משוישת בוויקישיתוף אגפית משוישת, באתר ITIS (באנגלית) אגפית משוישת, באתר NCBI (באנגלית) אגפית משוישת, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אגפית משוישת, באתר FishBase (באנגלית) אגפית משוישת, באתר GBIF (באנגלית) אגפית משוישת באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגפיתיים

אגפיתיים המכונים בטאי פרפר (שם מדעי: Gymnuridae) הם משפחה של דגי סחוס גדולים מסדרת הטחנאים שבעל-סדרת הבטאים. במשפחה זו סוג יחיד - אגפית (Gymnura) ובו ישנם 10 מינים. משפחה זו היא קרובתם של הטריגוניים. בני משפחה זו בעלי סנפירי חזה רחבים ושטוחים מאוד וראשים שטוחים והם מותאמים מאוד להסוואה מתחת לחולות הים. הזנבות שלהם קטנים וכך העיניים ופיהם מצויים מתחת לגופם. רוחב כנפיהם יכול להגיע ל-4 מטר. הם חיים בכל האוקיינוסים אך רק באזורים טרופיים, סובטרופיים או ממוזגים-חמימים. לעיתים הם עולים אל שפכי נהרות לפרקי זמן קצרים. כל האגפיות הן טורפות של דגים קטנים יותר וחסרי חוליות ימיים. בסוג זה ישנם 10 מינים: אגפית משוישת (Gymnura altavela) Gymnura australis Gymnura crebripunctata Gymnura japonica Gymnura marmorata Gymnura micrura אגפית נטלנסיס (Gymnura natalensis) אגפית עקודת-זנב (Gymnura poecilura) אגפית מצויצת (Gymnura tentaculata) Gymnura zonura מדיה וקבצים בנושא אגפיתיים בוויקישיתוף אגפיתיים, באתר ITIS (באנגלית) אגפיתיים, באתר NCBI (באנגלית) אגפיתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אגפיתיים, באתר GBIF (באנגלית) אגפיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טמיר הנדלמן

טמיר הנדלמן הוא פסנתרן ג'אז ישראלי אמריקאי. הנדלמן הופיע עם שלישיית ג'ף המילטון, תזמורת הג'אז קלייטון-המילטון, הארי אלן, טדי אדוארדס, וורן ואשה, יוסטון פירסון, ג'ף קלייטון, ניק ברינולה, פיל אפצ'רץ', ריקי וודארד, ג'ון קלייטון וברברה מוריסון. הנדלמן גם מוביל שלישייה משלו, שהוציאה את אלבום הבכורה שלה Playground. אלבומו Destination נעשה עם לואיס נאש ומרקו פנסקיה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד JazzWeek בספטמבר 2010. הנדלמן נולד בישראל. החל את לימודי הפסנתר בגיל 6. בשנת 1984 עבר לארצות הברית ושנתיים לאחר מכן, בגיל 14, ניצח בתחרות ימאהה הלאומית לפסנתר. לאחר הזכייה ניגן בקונצרטים ביפן ובמרכז קנדי. בשנת 1988 למד הנדלמן במכון Tanglewood וחמש שנים לאחר מכן קיבל תואר ראשון בהלחנה מבית הספר איסטמן למוזיקה. הוא היה המנהל המוזיקלי הצעיר ביותר במכון Lovewell, ארגון לאומי אמריקאי ללא כוונת רווח לחינוך לאמנות. מאז שחזר ללוס אנג'לס ב-1996 הנדלמן הוא פסנתרן ומעבד מבוקש, ומופיע בארצות הברית, אירופה ואסיה. הוא קיבל גם פרסים מ-"איגוד המלחינים האמריקאיים" ומהקרן הלאומית לקידום האמנות. בשנת 1999 היה הנדלמן סולן אורח עם תזמורת מכון הנרי מנסיני. הנדלמן הוא פסנתרן ומעבד בתוכניות טלוויזיה וסרטים. בשנת 2002 סייר באירופה עם התזמורות של טירני סאטון ושל ביל הולמן. בשנת 2010 ליווה את ברברה סטרייסנד בניו יורק. הנדלמן עומד בראש הרכב מוזיקלי בלוס אנג'לס עם המתופף דין קובה ונגני הבס דן לוץ וקרליטו פוארטו. הנדלמן נשוי ואב לשתי בנות. בשנת 2000 הצטרף הנדלמן לשלישיית ג'ף המילטון, לה תרם עיבודים וסייר איתה בעולם. בשנת 2001 הפך לחבר תזמורת הג'אז קלייטון-המילטון. Destinations (Resonance, 2010) עם Lewis Nash ו-Marco Panascia Playground (2008) עם Jeff Hamilton ו-John Clayton מדיה וקבצים בנושא טמיר הנדלמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טמיר הנדלמן טמיר הנדלמן, באתר AllMusic (באנגלית) טמיר הנדלמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) טמיר הנדלמן, באתר Discogs (באנגלית) טמיר הנדלמן, באתר Songkick (באנגלית) Tamir Hendelman at Resonance Records Tamir Hendelman: Living a Dream, ראיון על ידי ג'ודית שלזינגר ל- AAJ, 29 דצמ', 2009 JazzWeek Jazz Chart "ASCAP Foundation Max Dreyfus Scholarship: Tamir Hendelman 1990". ASCAP. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Interview with Tamir Hendelman: Living a Dream". All About Jazz. 29 בדצמבר 2009. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Michael G. Nastos (2010). "Review of CD Destinations". AllMusic. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Larry taylor (14 בספטמבר 2010). "Review of Tamir Hendelman: Destinations (2010)". All About Jazz. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Judith Schlesinger (29 בדצמבר 2008). "Review of Tamir Hendelman: Playground (2008)". All About Jazz. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה)
פולהוגדה

פולהוגדה (בנורווגית: Polhøgda) היא אחוזה בין ליסאקר ובין פורנבו בברום, בנורווגיה. פירוש השם בנורווגית הוא "פסגות הקוטב". במקור הנכס היה שייך לחוות פורנבו, אבל הופרד מהחווה בשנת 1897. בנייה על הנכס התקיימה בשנים 1900 ו-1901. זה היה ביתו של פריטיוף ננסן ושל אוה ננסן מ-1901. הבן שלהם, מוזר ננסן, נולד וגדל במקום זה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל היאלמר ולהאוון, בן דודה של אוה, יחד עם פריטיוף ננסן. סגנון הבנייה היה נאורומאנטי. למקום הייתה חשיבות אזורית, כי אירח חוג חברתי-אומנותי, שנודע בשם Lysakerkretsen. אוה ננסן ערכה במקום קונצרטים. מדיה וקבצים בנושא פולהוגדה בוויקישיתוף A Virtual Tour of Polhøgda (באנגלית)
טריגונאים

טריגונאים (שם מדעי: Dasyatoidea) הם על-משפחה של דגי סחוס מסדרת הטחנאים החיים בימים ובאוקיינוסים השונים כשחלק מהמינים חיים גם בנהרות גדולים. בקבוצה זו ישנם 4 משפחות, אף שכמה חוקרים מחלקים את סוגי הטחניים למשפחות קטנות יותר. דגים אלה שטוחים ובעלי סנפירי חזה רחבים מאוד העוזרים להם "לרחף" ביעילות מעל המים או להסתוות בחולות מטרפם ומאויביהם. הגדולה שבבני הקבוצה היא מנטה ענק, הבטאי הגדול בעולם שאורכה 7 מטרים והיא שוקלת עד 1,350 ק"ג. דגים אלה ניזונים מדגים אחרים, חסרי חוליות ימיים ומיני המנטה והכנפתן הם מסנני פלנקטון יעילים, אך גם יתקבצו סביב השרצת ביצי דגים ויזללו את הביצים. חלק מהמינים חיים באוקיינוס ואחרים בימים רדודים, בדרך כלל טרופיים או חמימים. חלקם עולים בשפכי נהר למים מליחים ומינים כמו טריגון נהרות ענק או בני משפחת טריגוני הנהרות חיים גם במים מתוקים של נהרות. על-משפחה טריגונאים (Dasyatoidea) משפחה טריגוניים (Dasyatidae) משפחה טריגוני נהרות (Potamotrygonidae) משפחה אגפיתיים (Gymnurinae) - בה סוג יחיד אגפית (Gymnura) משפחה טחניים (Myliobatinae) כמה חוקרים סוברים שחלק מסוגי הטחניים צריכים להיות משפחות עצמאיות, כמו המנטה והכנפתן במשפחה כנפתניים (Mobulidae), האברתן במשפחה Rhinopteridae והטחן במשפחה Aetobatidae. טריגונאים, באתר ITIS (באנגלית) טריגונאים, באתר NCBI (באנגלית) טריגונאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
ישראל באירוויזיון 2007

ישראל השתתפה באירוויזיון 2007 עם השיר Push the Button בביצוע של להקת טיפקס בעיר הלסינקי, בירת פינלנד. בחירת המבצע נעשתה באמצעות ועדה ברשות השידור, שבחרה בלהקת טיפקס לייצג את ישראל באירוויזיון. בחירת השיר נעשתה באמצעות המשדר "טיפקס לאירוויזיון". המשדר כלל תחרות בין ארבעה שירים שאותם שרו להקת טיפקס. התחרות נערכה בקיבוץ דורות שבנגב המערבי ושודרה בערוץ הראשון. את התחרות הנחו נועה ברק ונטלי עטיה. בחלק האומנותי של המשדר הופיעו להקת כנסיית השכל, מאוחר יותר חיים אוליאל, שהיה גם חלק מהוועדה לבחירת השיר בתחרות ולבסוף להקתו של אילן עזריאל. השיר שזכה בתחרות הוא השיר Push the Button. גילי שם-טוב - הגישה את הנקודות של ההצבעה המוקדמת, שבוצעה באתר של רשות השידור. מהרטה ברוך-רון - הגישה את הנקודות של ההצבעה הטלפונית. עופר נחשון - הגיש את הנקודות של המסרונים. נועם גיל-אור - הגיש את הנקודות של הוועדה ברשות השידור. הוועדה הכילה 11 שופטים, 1 מתוך 11 השופטים בחר בשיר "מה את רוצה" וכל שאר 10 השופטים בחרו בשיר "Push the Button". כבר בימים הראשונים לפרסומו של השיר התעוררה סערה תקשורתית באירופה, עקב תוכן השיר, שניתן לפרשו כאילו הוא מתייחס לאיום הגרעיני של איראן כלפי ישראל. בסערה החלה רשת ה-BBC, ובעקבותיה שקלו מארגני תחרות האירוויזיון שלא לאשר את השתתפות השיר, מכיוון שלטענתם הוא כולל "מסרים פוליטיים לא ראויים". חברי הלהקה הבהירו שהשיר איננו כולל כל מסר סמוי או גלוי לאיראן. בסופו של דבר השיר אושר על ידי הנהלת האירוויזיון. ישראל הופיעה ה-2 בסדר ההופעה, לפני קפריסין ואחרי בולגריה. בתום ההצבעה ישראל לא העפילה לגמר. ישראל באירוויזיון קדם-אירוויזיון אירוויזיון 2007 קדם-אירוויזיון 2007, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:40:44) קדם אירוויזיון 2007 באתר סטריאו ומונו ישראל באירוויזיון 2007, סרטון באתר יוטיוב ישראל באירוויזיון 2007; חצי גמר, באתר esc history אירופה לשלוש דקות - פרק 9, סרטון באתר יוטיוב תרבות - מוזיקה nrg - "טיפקס" לאירווזיון, באתר www.makorrishon.co.il מרב יודילוביץ', "רצינו לעשות סחינה לשבת", באתר ynet, 25 בפברואר 2007 דפנה ארד‏, לקראת הקדם: "כפתור אדום" ייצג את ישראל?, באתר וואלה, 25 בפברואר 2007 מרב יודילוביץ', "בסוף יהיה פיצוץ", באתר ynet, 27 בפברואר 2007 דפנה ארד‏, "כפתור אדום" ייצג את ישראל באירוויזיון, באתר וואלה, 27 בפברואר 2007 ועדה מקצועית של רשות השידור שמנתה 11 חברים. יו"ר הוועדה: נועם גיל-אור מרב יודילוביץ' וסוכנויות הידיעות, באירוויזיון שוקלים להחרים את השיר הישראלי, באתר ynet, 1 במרץ 2007 מרב יודילוביץ', "כפתור אדום" אושר להשתתף באירוויזיון, באתר ynet, 14 במרץ 2007 מרב יודילוביץ', הלסינקי, אירוויזיון: טיפקס לא בגמר, באתר ynet, 10 במאי 2007 Detailed voting results SF Detailed voting results GF
כנפתניים

כנפתניים (שם מדעי: Mobulinae) הם תת-משפחה של דגי סחוס ממשפחת הטחניים. לעיתים רואים בהם משפחה עצמאית (Mobulidae). בני הקבוצה כוללים את הבטאים הגדולים ביותר בעולם - המנטות והכנפתנים המכונים "דגי השטן", על שם הזימים שיש להם בקצה הראש המסייעים להם לגרוף מזון לתוך הפה. המין הגדול ביותר מנטה ענק מגיעה לאורך 7 מטרים ושוקלת עד 1,300 ק"ג. בני הקבוצה נעים לעיתים בקבוצות גדולות בעודם מחפשים פלנקטון באוקיינוס הפתוח. חלק מהם יכולים גם לקפוץ לגובה כמה מטרים מעל פני המים. סוג Archaeomanta - נכחד סוג Burnhamia - נכחד סוג Eomobula - נכחד סוג Paramobula - נכחד סוג מנטה (Manta) מין מנטת השונית (Manta alfredi) מין מנטה ענק (Manta birostris) סוג כנפתן (Mobula) מין כנפתן ים-סופי (Mobula eregoodootenkee) מין Mobula hypostoma מין כנפתן יפני (Mobula japanica) מין Mobula kuhlii מין כנפתן ים-תיכוני (Mobula mobular) מין כנפתן חלק-זנב (Mobula munkiana) מין Mobula rochebrunei מין כנפתן צ'יליאני (Mobula tarapacana) מין Mobula thurstoni מדיה וקבצים בנושא כנפתניים בוויקישיתוף כנפתניים, באתר ITIS (באנגלית) כנפתניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כנפתניים, באתר GBIF (באנגלית)
גשר ביר-חכים

גשר ביר-חכים (בצרפתית: Pont de Bir-Hakeim), היה ידוע בעבר בשם גשר פסי (Pont de Passy) הוא גשר החוצה את נהר הסן בפריז, צרפת. הוא מחבר בין הרובע החמישה-עשר לרובע השישה-עשר של פריז, ועובר באי הברבורים (île aux Cygnes), אי מלאכותי על נהר הסן. הגשר הוא הגשר השני שנבנה במקום זה. הוא נבנה בין השנים 1903 ל-1905, והחליף גשר מוקדם יותר שנבנה במקום בשנת 1878. ביר-חכים הוא גשר פלדה קשתי, אורכו 237 מטר ורוחבו 24.7 מטר. הגשר תוכנן על ידי האדריכל ז'אן-קאמיל פורמיז'ה (Jean-Camille Formigé), שתכנן בפריז גם את גשר אוסטרליץ, את גן Serres d'Auteuil ואת הפארק שלמרגלות בזיליקת הלב הקדוש. כמו כן שיפץ את אמפיתיאטרון ארל ואת התיאטרון הרומי העתיק של אורנז'. הגשר כולל שני מפלסים - האחד לכלי רכב ולהולכי רגל, והשני משמש מעבר לקו 6 של המטרו. מעבר הרכבת נתמך על ידי אכסדרת מתכת, מלבד בנקודה שבה הגשר חולף על אי הברבורים, שם נתמכת המסילה על ידי קשת. לוחות זיכרון רבים מעטרים את הגשר, כולל מספר לוחות המוקדשים לחיילים שנפלו בבלגיה במהלך מלחמת העולם השנייה. בנוסף, הקשת המרכזית של הגשר, בגובה הקרקע של האי, מעוטרת בארבעה פסלי אבן גדולים, שבנויים כתבליט, והם פסלי "מדע" ו"עבודה" שיצר ז'ול-פליקס קוטאן (Jules-Felix Coutan), ופסלי "חשמל" ו"מסחר" שיצר ז'אן אנטואן אינז'לברט (Jean Antoine Injalbert). במפלס הכביש של הגשר נבנה גם אזור בלוודרה, היכן שהגשר חוצה את אי הברבורים, דרכה ניתן להשקיף על קצהו המזרחי של האי. בנקודה זו אף ניצב פסל הנקרא "התקומה הצרפתית". הגשר נקרא במקור "גשר פסי" (על שם קומונת פסי, אליה הוא מגיע), ובשנת 1948 שונה שמו כדי להנציח את קרב ביר חכים, שבו לחמו כוחות צרפת החופשית נגד כוחות קורפוס אפריקה הגרמניים ב-1942. הגשר כיכב בסרטים רבים, ובהם מעלית לגרדום, זאזי במטרו, טנגו אחרון בפריז, אוצר לאומי: ספר הסודות והתחלה. גשר ביר-חכים ממוקם בקצהו הצפוני של אי הברבורים מבט אל הגשר מאי הברבורים הקשת המרכזית בגשר עם הפסל "התקומה הצרפתית" פסלי ברזל של גוסטאב מישל המטרו של פריז חוצה את נהר הסן דרך גשר ביר חכים אכסדרת המתכת במעבר הרכבת אורות רחוב ואכסדרת מעבר הרכבת מדיה וקבצים בנושא גשר ביר-חכים בוויקישיתוף
אירוויזיון לרוקדים 2007

אירוויזיון לרוקדים 2007 הייתה תחרות "האירוויזיון לרוקדים" הראשונה. התחרות התקיימה ב-1 בספטמבר 2007 בלונדון בה השתתפו 16 מדינות. הקומיקאי גרהם נורטון וקלאודיה וינקלמן הנחו את התחרות. המדינה שזכתה במקום הראשון בתחרות הייתה פינלנד עם 132 נקודות, במקום השני זכתה אוקראינה עם 121 נקודות ובמקום השלישי זכתה אירלנד עם 95 נקודות. המקום המארח היה מרכז טלוויזיה של ה-BBC בלונדון, אשר נפתח בשנת 1960. במרכז זה הופיעו כתוכניות רבות של ה-BBC. הוא היה אחד המרכזים הגדולים ביותר בעולם עד סגירתו במרץ 2013. התחרות התקיימה על ידי ה-BBC, והייתה הפקה משותפת של Splash Media ושל Sunset + Vine. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא לתרגם את הטבלה. שווייץ שווייץ - ססיל בהלר רוסיה רוסיה - ליקה קרמר הולנד הולנד - מרקוס ואן טיילינגן הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת - קירסטי גאלאכר אוסטריה אוסטריה - פיטר ל. אפינגר גרמניה גרמניה - אליס קסלר ואלן קסלר יוון יוון - ג'ורג' אמיראס ליטא ליטא - לאביה סורנייט-קרינה ספרד ספרד - ישוע אלווארז אירלנד אירלנד - פמלה פלוד פולין פולין - אבלינה קופיק דנמרק דנמרק - לואיז וולף פורטוגל פורטוגל - מרתה לייט דה קסטרו אוקראינה אוקראינה - סווטסלב וולוך שוודיה שוודיה - אולריקה בנגטסון פינלנד פינלנד - יוהנה פירטילהטי האירוויזיון לרוקדים רותה קופפר, תחרות הריקודים של האירוויזיון תשודר במוצ"ש, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2007 עכבר העיר, דוז פואה על הפירואט, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2007
וילי רוזן

וילי רוזן (בגרמנית: Willy Rosen‏, 18 ביולי 1894 – 1 באוקטובר 1944) היה אמן קברט, מלחין ופזמונאי יהודי-גרמני נודע. בשיא הקריירה שלו בשנות ה-20 של המאה ה-20 היה אחד מגדולי תעשיית הבידור הגרמנית. נספה בשואה במחנה ההשמדה אושוויץ בערב חג הסוכות ה'תש"ג. רוזן נולד בשם יוליוס רוזנבאום במגדבורג שבגרמניה. הוא התחיל בקריירה האמנותית שלו בימי מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהתאושש מפציעה קשה בחזית, כשהקים את "קפלה רוזן". שנות השיא של הקריירה שלו היו בשנותיה של רפובליקת ויימאר. עם עליית הנאצים לשלטון החלו רדיפות היהודים, ובמסגרתן נאסר על רוזן להופיע בציבור. הוא נתן מספר הופעות אורח מחוץ לגרמניה וב-1936 שב לברלין. אחר כך נסע למספר מדינות באירופה וב-1937 היגר להולנד והתיישב בסכוונינגן, שם הקים תיאטרון קברט יחד עם יהודים מהגרים אחרים שבאו לעיר. בין השמות הידועים שנמנו על האנסמבל של התיאטרון: זיגפריד ארנו (אנ'), טרודה ברלינר (אנ'), ריטה גאורג (גר'), מקס ארליך, הורטנס ראקי (אנ'), וילי שטנר (גר'), סוקה סאקאל ואריך זיגלר (גר'). אחרי כיבוש הולנד בידי הגרמנים נאסרה פעילות התיאטרון, ידידו של רוזן, קורט רוביטשק (גר') פעל בניו יורק להצלתו, ואף ארגן לשם כך קונצרטים, אך כבר לא ניתן היה להוציא את רוזן מאירופה הכבושה. הוא נכלא במחנה המעבר וסטרבורק שם המשיך להופיע בתיאטרון המפורסם של מקס ארליך, משם הובל למחנה הריכוז טרזיינשטט ואחר כך לאושוויץ שבו נספה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא וילי רוזן בוויקישיתוף יצירותיו של וילי רוזן באתר הספרייה הלאומית של גרמניה וילי רוזן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וילי רוזן, באתר MusicBrainz (באנגלית) וילי רוזן, באתר Discogs (באנגלית)