איאן מקיואן

איאן ראסל מקיואן (באנגלית: Ian Russell McEwan, נולד ב-21 ביוני 1948) הוא סופר אנגלי. מקיואן נולד באלדרשוט שבהמפשייר, בנם של דייוויד מקיואן ורוז ליליאן ויולט. אביו היה קצין צבא שהוצב בארצות שונות, ובילדותו התגורר מקיואן במזרח אסיה (כולל בסינגפור) בגרמניה ובצפון אפריקה (לוב). המשפחה חזרה לאנגליה כשהיה בן 12. למד ב"וולברסטון הול סקול", ב-1970 קיבל תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת סאסקס, ואחר כך למד באוניברסיטת מזרח אנגליה. התחיל לכתוב בראשית שנות השבעים, ב-1975 פרסם קובץ סיפורים קצרים, First Love, Last Rites שזיכה אותו בפרס סומרסט מוהם. ב-1979 עורר שערורייה כאשר ה-BBC החרימו מחזה שכתב לטלוויזיה "Solid Geometry" שכלל גסויות. ב-1978 פרסם קובץ סיפורים שני בשם In Between the Sheets. ב-1980 שודר ב-BBC מחזהו "משחק החיקוי". הרומנים הראשונים שלו היו "גן הבטון" (1978) ו"נחמת זרים" (1981) שגם עובדו לסרטי קולנוע. בעקבות אופי ספרים אלה ניתן לו הכינוי "איאן מקברי". הספרים הבאים שכתב היו "הילדים שבזמן" (1987) שזכה ב-"Whitbread Novel Award" לשנת 1987, "התמים" (1990) ו"כלבים שחורים" (1992). מקיואן כתב את התסריט לסרט הקולנוע "הבן הטוב" (1993), דרמה בכיכובו של מקולי קאלקין. חיבר גם שני ספרי ילדים - "רוז בלאנש" (1985) ו"החולם בהקיץ"‏(1994). ספרו "אהבה עיקשת" (1997), המתאר תופעה הקרויה "סינדרום דה קלרמבו", זכה לשבחי המבקרים ונחשב על ידי רבים ליצירת המופת שלו. עיבוד קולנועי של הספר, בשם "אין סוף לאהבה" נוצר ב-2004. ב-1998 זכה בפרס בוקר על הנובלה "אמסטרדם". הרומן הבא שכתב, "כפרה", זכה אף הוא לשבחים רבים, והיה מועמד לפרס בוקר. גם "כפרה" עובד לסרט קולנוע שיצא לאקרנים ב-2008 וזכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר. ב-2003 יצא לאור הספר "שבת" המתאר יום בחייו של מנתח מוח מצליח. הספר זכה בפרס "James Tait Black Memorial Prize" ב-2005. גם הספר "על חוף צ'זיל" (2007) היה מועמד לפרס בוקר. בנוסף לרומנים פרסם מקיואן קובצי סיפורים, חיבר תסריטים אחדים, חיבר מחזה, כתב סיפורים לילדים וכן כתב אורטוריה וליברטו בשם "For You" למוזיקה שהלחין מייקל ברקלי. ספרו "סולאר" שיצא לאור ב-2010 עוסק בהתחממות הגלובלית וניסיון למצוא תחליפי אנרגיה. גיבורו הוא מדען זוכה פרס נובל שמנסה להפיק אנרגיה מהשמש בתהליך פוטוסינתזה מלאכותי. ב-2006 הואשם מקיואן בגנבה ספרותית. התפרסם כי קטע בספר "כפרה" מבוסס על ספר זיכרונות שכתבה לוסילה אנדרוז "No Time for Romance" ושפורסם ב-1977. מקיואן הודה שהשתמש בספר כמקור לכתיבתו, והוסיף התייחסות לאוטוביוגרפיה של אנדרוז בסוף "כפרה". מקיואן היה מועמד לפרס מאן בוקר שש פעמים עד כה וזכה בפרס לאמסטרדם בשנת 1998. המועמדות האחרות שלו היו לנחמת זרים (1981), כלבים שחורים (1992), כפרה (2001), שבת (2005), ובחוף צ'זיל (2007). מקיואן גם היה מועמד לפרס מאן בוקר הבינלאומי בשנים 2005 ו-2007. בינואר 2011 פורסם כי פרס ירושלים יוענק למקיואן. נכונותו לקבל את הפרס עוררה זעם בקרב מתנגדים לשליטת ישראל בשטחים, שביקשו שיסרב לקבל את הפרס. ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, העניק לו את הפרס ב-20 בפברואר כמתוכנן. ימים ספורים אחרי קבלת הפרס הכריז מקיואן כי הוא מעניק אותו לארגון "לוחמים לשלום". מקיואן עמית האגודה המלכותית לספרות, עמית האגודה המלכותית לאמנויות ועמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים. הוא זכה בפרס שייקספיר מטעם קרן אלפרד טופר, המבורג, בשנת 1999. הוענק לו תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית - CBE, בשנת 2000. בשנת 2008 הוענק לו דוקטור לשם כבוד לספרות על ידי יוניברסיטי קולג' לונדון, שם לימד בעבר ספרות אנגלית. מקיואן היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה, פני אלן, נמלטה לצרפת יחד עם בנם בן ה-13 אחרי שבית משפט פסק שעל הבן ואחיו בן ה-15 להישאר עם אביהם. אשתו השנייה, הסופרת והעיתונאית אנלנה מקאפי, הייתה עורכת של הגארדיאן. ב-2002 גילה מקיואן שיש לו אח שנמסר לאימוץ בשנות המלחמה. האח, דייוויד שארפ, גדול ממנו בשש שנים ונולד כתוצאה מרומן שהיה בין הוריו בשעה שאמו הייתה נשואה לגבר אחר. אחרי שבעלה הראשון נהרג במלחמה, נשאו אמו ואביו ואיאן נולד אחרי שנים אחדות. "גן הבטון" (1978) The Cement Garden – תרגם חיים גליקשטיין, זמורה, ביתן, מודן, (1980) "נחמת זרים" (1981) The Comfort of Strangers – תרגם אהרון שלם, זמורה-ביתן (1983) "הילדים שבזמן" (1987) The Child in Time – תרגם אמנון כץ, ערך אוהד זהבי, הוצאת מודן (2003), עליו זכה בפרס פמינה. "התמים" (1990) the innocent – תרגמה מיכל אלפון, הוצאת עם עובד (2007) "כלבים שחורים" (1992) Black Dogs – תרגמה טל ניצן-קרן, הוצאת עם עובד (1997) "החולם בהקיץ" (1994) The Daydreamer – תרגמה שולי נוסבאום, הוצאת עם עובד (2006) "אהבה עיקשת" (1997) Enduring Love – תרגמה עתליה זילבר, הוצאת עם עובד (1999) "אמסטרדם" (1998) Amsterdam – תרגמה טל ניצן-קרן, הוצאת עם עובד (2000) "כפרה" (2001) Atonement – תרגמה עתליה זילבר, הוצאת עם עובד (2002) "שבת" (2005) Saturday – תרגמה סמדר מילוא, הוצאת עם עובד (2005) "על חוף צ'זיל" (2007) On Chesil Beach – תרגמה סמדר מילוא, הוצאת עם עובד (2007) "סולאר" (2010) Solar – תרגמה מיכל אלפון, הוצאת עם עובד (2010) "דברי מתיקה" (2013) Sweet Tooth – תרגמה מאנגלית מיכל אלפון, הוצאת עם עובד (2013) "טובת הילד" (2014) The Children Act – תרגמה מאנגלית מיכל אלפון, הוצאת עם עובד (2015) "קליפת אגוז" (2016) Nutshell – תרגמה מאנגלית מיכל אלפון, הוצאת עם עובד (2017) "מכונות כמוני" (2019) Machines like me – תרגמה מאנגלית מיכל אלפון, עם עובד (2020) "הג׳וק" (2019) The Cockroach – תרגם ארז וולק, עם עובד (2022) "שיעורים" (2022) Lessons – תרגם אמיר צוקרמן, עם עובד (2023) אתר האינטרנט הרשמי של איאן מקיואן (באנגלית) איאן מקיואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איאן מקיואן (1948-), דף שער בספרייה הלאומית איאן מקיואן, ברשת החברתית פייסבוק איאן מקיואן, ברשת החברתית Goodreads הספרים של איאן מקיואן באתר עם עובד הספרים של איאן מקיואן, באתר "סימניה" שירי לב-ארי, הרגע שלפני, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2007 איריס לעאל ומיכאל הנדלזלץ, רגע אחד בחיים, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2007 הגרדיאן, עכבר העיר אונליין, צ'יפס ועתידו של כדור הארץ, באתר הארץ, 4 ביוני 2008 ניקולס רו, הגרדיאן, עכבר העיר אונליין, שינויי מזג האוויר הביאו אותי לחשוב, ריאיון עם איאן מקיואן, באתר הארץ, 12 במרץ 2010 אוהב את המסך, מחויב למילה הכתובה, באתר ynet, 25 בפברואר 2011 מיה סלע, באורה המחטא של השמש, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2011 רייצ'ל קוק, הגורם האנושי: ריאיון עם הסופר הטוב ביותר בעולם, באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2012 אלעד בר-נוי, איאן מקיואן: "הימנים הקיצוניים בישראל הם תמונת מראה של האיסלאם הרדיקלי", באתר "ידיעות אחרונות", 13 במאי 2017 מתוך ספריו: איאן מקיואן, שבת, באתר ynet, 16 בינואר 2006 פרקים ראשונים מתוך הספר "כפרה" באתר עם עובד פרק מתוך "סולאר", ספרו החדש של איאן מקיואן, באתר הארץ, 16 בפברואר 2011 על ספריו: דן לחמן, שבת / איאן מקיואן באתר אימגו דן לחמן, איאן מקיואן / על חוף צ'זיל, אימגו אריאנה מלמד, מעין הבתולים, באתר ynet - על הספר "על חוף צ'זיל" לילך וולך, שם ישבנו ובכינו, נענע 10, ‏24 באוקטובר 2007 - על הספר "על חוף צ'זיל" שגיא גרין, מכת שמש, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2011 עמנואל ברמן, כשאיאן מקיואן פוגש את ג'ון לה קארה, באתר הארץ, 12 בינואר 2014 עמיחי שלו, שירות הביטחון הספרותי של איאן מקיואן, באתר ynet, 2 בינואר 2014 אריק גלסנר, על "דברי מתיקה", של איאן מקיואן, באתר "מבקר חופשי", 3 בינואר 2014 עופרה עופר אורן, "על חוף צ'יזל", הסוד ששיבש חיים שלמים, בבלוג "סופרת ספרים", 15 בדצמבר 2014 עופרה עופר אורן, "טובת הילד": אגדה אורבנית או גניבה ספרותית, בבלוג "סופרת ספרים", 22 בינואר 2015 עמיחי שלו, "טובת הילד": בשם רוח הקודש ורוח המשפט, באתר ynet, 9 בספטמבר 2015 יותם שווימר, לכפר, לקרוא, לאהוב: בחזרה ל"כפרה", באתר ynet, 22 בספטמבר 2015 אריק גלסנר, על "טובת הילד", מדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 25 בספטמבר 2015 אריק גלסנר, "קליפת אגוז" של איאן מקיואן: בינוני אך מהנה, באתר ynet, 12 במאי 2017 אריק גלסנר, "הילדים שבזמן": איאן מקיואן במיטבו, באתר ynet, 14 ביולי 2018 עופרה עופר אורן, "התמים", האם ברלין זוכרת?, בבלוג "סופרת ספרים", 27 ביוני 2019 גלית דיסטל אטבריאן, "מכונות כמוני" הוא הספר הטוב הכי גרוע שקראתי השנה, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2020 מאגר הזהויות הארצי - הספרייה הלאומית, באתר aleph.nli.org.il "Ian McEwan". Film reference. נמרוד דביר, איאן מקיואן יקבל את פרס ירושלים, באתר nrg‏, 18 בינואר 2011 מיקה תימור, הסופר איאן מקיואן יקבל את פרס ירושלים לספרות, באתר הארץ, 18 בינואר 2011 Stephen Bates, Ian McEwan says he will accept Jerusalem prize, The Guardian, 19 January 2011 שני גורקביץ'‏, איאן מקיואן: "מקווה שירושלים תשים קץ להתנחלויות", באתר וואלה, 20 בפברואר 2011 מרב יודילוביץ', מקיואן תרם את הפרס לתנועת "לוחמים לשלום", באתר ynet, 24 בפברואר 2011 מיה סלעו סביונה מאנה, הסופר הבריטי איאן מקיואן תורם את כספי פרס י-ם לארגון שלום, באתר הארץ, 25 בפברואר 2011 "Novelist McEwan discovers brother". BBC News. 11 בינואר 2007. נבדק ב-22 במרץ 2007. {{cite news}}: (עזרה) יובל פלוטקין, אחד הספרים השאפתניים והבעייתיים ביותר של איאן מקיואן, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2023