laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אראוקה (מחוז)

אראוקה (בספרדית: Arauca) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל בוונצואלה בצפון ובמזרח, במחוזות ויצ'דה וקסנרה בדרום ובמחוז בויאקה במערב. המחוז משתרע על שטח של 23,818 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-270,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא העיר אראוקה. לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציית קסנרה שכללה את שטחי מחוז אראוקה העתידי ועוד מספר מחוזות מודרניים. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת בויאקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר מספר הפגנות וניסיונות מרידה של המקומיים בדרישה להתפצל ממחוז בויאקה, ב-1911 פוצלה מהמחוז הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) אראוקה, שהייתה קטנה יותר מאשר המחוז המודרני. חלק מהתושבים לא הסתפקו בכך וב-1917 מקומיים הצליחו להשתלט על הבירה אראוקה וניסו להקים מדינת עצמאית בשם "רפובליקת אראוקה" אך השלטון הקולומביאני הצליח להשתלט מחדש על האזור תוך זמן קצר. ב-1923 הקומיסריה הורחבה וכללה את כל שטחי המחוז העתידי. בשנות ה-40 ושנות ה-50 של המאה ה-20 האזור היה אחד המוקדים של מלחמת לה ויולנסיה (אנ'), מלחמת אזרחים שהתרחשה באזורי הספר של קולומביה. ב-1955 שונה מעמד הקומיסריה למעמד דומה של אינטנדנסיה. ב-4 ביולי 1991 שודרג מעמד האינטנדסיה למחוז. כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על הפקת נפט, כשבמחוז נמצא שדה הנפט קניו לימון (אנ'), אחד הגדולים בקולומביה. מלבד הנפט יש במחוז גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קקאו, מניהוט, אורז, תירס, דורה, סויה ושומשום. מדיה וקבצים בנושא אראוקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אראוקה קסנרה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
בואינג VC-25

בואינג VC-25 הוא גרסה צבאית של מטוס בואינג 747, והופעל על ידי חיל האוויר של ארצות הברית כאייר פורס 1, סימן קריאה של כל מטוסי חיל האוויר של ארצות הברית שנשאו את נשיא ארצות הברית. רק שתי דוגמאות של המטוס נמצאות בשימוש עם מספרי הזנב 28000 ו-29000. המטוס מופעל לעיתים קרובות לצד מסוק מארין 1. ב-1985 זוג מטוסי VC-137 מבוססי בואינג 707 שימשו כמטוסים נשיאותיים, ושירתו 23 ו-13 שנים בהתאמה באותה העת. בתקופה זו החל חיל האוויר האמריקני לחפש החלפה למטוסים, ודרשו שהמטוס החדש יהיה לפחות בעל שלושה מנועים וטווח טיסה של 9,700 ק"מ. המטוסים שהתמודדו במכרז למטוס נשיאותי היו בואינג 747 וכן מקדונל דאגלס DC-10, ולבסוף זכתה חברת בואינג. ייצור המטוס החל בתקופתו של רונלד רייגן (1981–1989), ובנייתו הסתיימה ב-1986. טיסת הבכורה התקיימה ב-1987. העיצוב הפנימי של המטוס נעשה על פי הוראותיה של הגברת הראשונה ננסי רייגן. על פי דיווח על חיל האוויר האמריקני, עלות התפעול של מטוס VC-25A ב-2014 עמדה על 210,877 דולר לשעה. מדיה וקבצים בנושא בואינג VC-25 בוויקישיתוף VC-25 - Air Force One באתר חיל האוויר האמריקני ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העמותה למען משרתי המילואים

העמותה למען משרתי המילואים מיסודה של פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים ופורום החפ"שים. העמותה הוקמה בשנת 2012 והיא ממשיכה את פעילות שני הפורומים הנ"ל משנת 1995. חברי פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים וחברי פורום החפ"שים. יו"ר העמותה היה אל"ם במיל' אבי סייג אשר נפטר מקורונה בשנת 2021. העמותה והארגונים יזמו והובילו את כל השינויים שהיו בתחום המילואים בשני העשורים האחרונים, וביניהם חקיקת חוק הביטוח לחיילי המילואים, חוק המילואים ועוד רבים. הבטחת השמירה על חוסנו ועל תפקידו הנאות של מערך המילואים בצבא ההגנה לישראל, המהווה את עיקר כוחו ועוצמתו. קידום ושמירה על זכויותיהם של חיילי ומפקדי המילואים, כשירותם, תנאי שירותם ויחסיהם עם גורמי המדינה וצבא ההגנה לישראל, על מנת שיוכלו לבצע את משימות הביטחון של המילואים. אתר האינטרנט הרשמי של העמותה למען משרתי המילואים העמותה למען משרתי המילואים, ברשת החברתית פייסבוק העמותה למען משרתי המילואים, באתר "גיידסטאר ישראל"
סירט

האם התכוונתם ל... סירט (נהר) – נהר העובר באוקראינה וברומניה סירט (רומניה) – עיר בצפון רומניה השוכנת על גדת נהר סירט וקרויה על שמו באיות דומה סירת – עיר בלוב
אורביה

אורביה (באנגלית: Orbia), שנקראה בעבר מקסיכם (באנגלית: Mexichem), היא חברה מקסיקנית לייצור צינורות פלסטיק, ואחת מחברות הפטרוכימיה הגדולות בעולם. היא נוסדה בשנת 1953. הפורטפוליו של החברה כולל מוצרים המשמשים למגזרים בעלי צמיחה גבוהה כגון תשתיות בניין, טלקומוניקציה, משקאות ומים ראויים לשתייה במקסיקו, ארצות הברית, אירופה, אסיה, דרום אפריקה, המזרח התיכון, ואמריקה הלטינית. החברה נסחרת בבורסת "Mexican Securities Exchange" למעלה מ-30 שנה. המטה ממוקם בעיר טלאלנפנטלה, מקסיקו. בשנת 2017 רכשה מקסיכם 80% ממניות חברות נטפים הישראלית תמורת 1.5 מיליארד דולר. בספטמבר 2019 שינתה החברה את שמה ל"אורביה" (Orbia). אתר האינטרנט הרשמי של אורביה "Mexichem SAB de CV". Bloomberg Week. נבדק ב-18 ביולי 2013. {{cite news}}: (עזרה) גולן חזני, חשיפת כלכליסט מקסיכם רוכשת כ-80% מנטפים תמורת 1.5 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 7 באוגוסט 2017 מקסיכם (Mexichem) משנה את שמה לאורביה (Orbia), באתר נטפים, 5 בספטמבר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא מקסיקו ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חנה יעקב-פלר

חנה יעקב-פלר (1895–1968) הייתה רופאת עור, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, מרופאי העור הראשונים בארץ-ישראל, עמדה בראש ארגון הרופאות בההסתדרות הרפואית בישראל. יעקב-פלר נולדה בברודי בגליציה באוסטרו הונגריה. בשנת 1919 סיימה את לימודי הרפואה בווינה והתמחתה במחלות עור ומין. יעקב-פלר התחתנה עם הד"ר צבי הנריק יעקב, ב-1917 נולדה בתה גרדה. ב-1920 עלתה לארץ ישראל עם בתה ואמה, מספר חודשים לאחר שבעלה עלה. בני הזוג התיישבו בלוד. בהמשך חזרה יעקב-פלר לווינה, עשתה דוקטורט נוסף במדעי המדינה וחזרה ללוד כרופאה. יעקב פלר נפרדה מבעלה, ואחרי מאורעות תרפ"ט עברה לתל אביב שם עסקה במקצועה, בנוסף עמדה בראש ארגון הרופאות בהר"י. בתל אביב נישאה לרופא הפנימי הד"ר משה פלר, אשר היה אחראי על נפגעי המאורעות מטעם ההגנה, התמנה ב-1949 למנהל הרפואי של מחוז דן של קופת חולים הכללית.. פלר שלטה בשפה הערבית. בשנת 1968 נפטרה יעקב-פלר. הארץ, 18 בינואר 1980 "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : פלר, חנה יעקב עמוד 340 "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: פלר, משה (מוריס) ל. עמוד 340 חנה יעקב-פלר, Genealogy
אראוקה

האם התכוונתם ל... אראוקה (נהר) – נהר הזורם בקולומביה ובוונצואלה. אראוקה (מחוז) – מחוז במזרח קולומביה. אראוקה (עיר) – עיר בקולומביה, בירתו של מחוז אראוקה.
מופריד

מוּפְרִיד (מערבית مفرد الرامح "מופריד אל-ראמי" - היחיד עם החנית) או η ברועה דובים, נקרא גם גליזה 534, הוא כוכב שנמצא במרחק של כ-37 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים רועה דובים. עם בהירות נראית מדרגה 2.68 זהו הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצה. מופריד הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית G0IV. מופריד הוא תת-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 IV, מסתו כ-1.7 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-6,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 9 מעוצמת ההארה של השמש. מדידות ספקטרוסקופיות של אורו מצביעות על קיומו של בן זוג עמום מאוד שלא ניתן לראותו באופן ישיר ושמקיף את מופריד בזמן הקפה של 494 ימים (כשנה ושליש). ככל הנראה בן הזוג הוא ננס אדום. במרחק זוויתי של כ-2 דקות קשת נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 9, אך הוא אינו קשור למופריד ורק נמצא באותו הכיוון. למופריד יש מתכתיות גדולה פי 2 מזו של השמש והספקטרום של אורו מראה על שכיחות גדולה במיוחד של נתרן, גופרית, צורן, קובלט וניקל. גילו של הכוכב מוערך בקרוב ל-2.5 מיליארד שנים והוא ככל הנראה סיים את שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והיתוך המימן עבר לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם לכוכב להתחיל בתהליך של התפשטות והתקררות בדרך להפוך לענק אדום. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. מדיה וקבצים בנושא מופריד בוויקישיתוף מופריד באתר של ג'ים קלר מופריד, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Muphrid G. T. van Belle, D. R. Ciardi, & A. F. Boden: Measurement of the Surface Gravity of η Bootis, The Astrophysical Journal, Vol. 657, Iss. 2, p. 1058 (2007) D. B. Guenther, T. Kallinger, P. Reegen, W. W. Weiss, J. M. Matthews, R. Kuschnig, S. Marchenko, A. F. J. Moffat, S. M. Rucinski, D. Sasselov & G. A. H. Walker: Stellar Model Analysis of the Oscillation Spectrum of η Bootis Obtained from MOST, The Astrophysical Journal, Vol. 635, Iss. 1, p. 547 (2005) S. Feltzing & G. Gonzalez : The nature of super-metal-rich stars. Detailed abundance analysis of 8 super-metal-rich star candidates, Astronomy & Astrophysics, vol. 367, p.259 (2001) W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars., p. 60 (Edition 1969)
בועז שכביץ

בועז שכביץ (7 ביוני 1924 – 17 בפברואר 2012) היה פרופסור לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, בלשן וחוקר ספרות, חבר האקדמיה ללשון העברית ומנהלו הראשון של מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית. נולד בחיפה, דור שלישי למשפחתו בארץ ישראל. סבו, יעקב הכהן ש"ך-עוויץ (מצאצאי שבתי כהן, שכונה "שפתי כהן" (ש"ך) על שם חיבורו הידוע), למד בישיבת וולוז'ין, רכש קרקע בגדרה ועלה בעליית הביל"ויים. בין היתר התכוון הסב להוציא קונקורדנציה למשנה, רעיון אותו המשיך נכדו שתכנן להוציא קונקורדנציה לסידור התפילה. למד בבית הספר הריאלי ועוד לפני שסיים את לימודיו התנדב לשרת בגדוד הראשון של הבריגדה היהודית. ב-1946 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות ולשון עברית. במהלך לימודיו גויס לחי"ש והיה שליש גדוד בית חורון של חטיבת עציוני בקרבות מלחמת העצמאות. במשך שנים, מאז 1952, לימד באוניברסיטה העברית את יסודות ההבעה בכתב והכתיבה הנכונה של חיבורים עיוניים וערך את "פינת הלשון" בקול ישראל. הקפדתו העיקרית הייתה על מבטא עברי נקי ומדויק וביטוי נהיר וברור. בשנת 1961 התמנה למזכיר הקונגרס העולמי השלישי למדעי היהדות. בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור, נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "בעיות בסגנון הפרוזה המסאית של ראשית הספרות העברית החדשה, על פי הפרוזה של נפתלי הרץ וייזל". ב-1970 התקבל לאוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר והיה למנהלו הראשון של "מכון כץ לחקר הספרות העברית" על שם בן-ציון כ"ץ (לימים מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית). מפעל מרכזי בחייו היה חקר שירת שמעון הלקין והוא אף ערך (עם מנחם פרי) את ספר היובל לכבודו במלאת לו 75, בשנת 1972. "יערות מתוהמים: אפיזודות בביוגרפיה ליטראריה של שמעון הלקין", סימן קריאה, 2, 1975 "ארבע לשונות: עיונים של ספרות בלשון המשכילים על פי 'המאסף'", מולד 212, תשכ"ז, עמ' 236–242 "הערות על דבר שימוש הסביל בעברית", לשוננו לעם י"ח (תשכ"ז) 8-11 "מיעוט-פנים וריבוי-פנים בדימוי", תרביץ ל"ז (תשכ"ח) 396-374 "רובדי אוצר המלים ב"דברי שלום ואמת של נ"ה ויזל (עיון של סגנון בלשון-העיון הסינתטית)", לשוננו, ל"ב, ג (ניסן תשכ"ח, 1968), עמ' 304-307 "בין אמור לאמירה : למהותה של ה"מליצה"", הספרות ב, 3 (תש"ל) 664-668 "שיעורו וגיוון-שיעורו על המשפט בכתיבת-העיון שבעברית", לשוננו ל"ד (תש"ל) 210-224 "ניסיונות-שימוש במחשב בחקר הספרות העברית החדשה", צבי מלאכי (עורך), על שירה וסיפורת (תשל"ז) 215-228 "פיסוק בזמנו (על הפיסוק הנוהג בסיפורי ש"י עגנון)", דב סדן, אפרים אלימלך אורבך, לעגנון שי: דברים על הסופר וספריו (תשכ"ו) 281-288 "אומנות הסיפור והלשון ב"המוצא"", מחברות לחקר יצירתו ופועלו של י.ח. ברנר (תשל"ז) 46-71 בועז שכביץ ומנחם פרי (עורכים), ספר היובל לשמעון הלקין: במלאת לו שבעים וחמש שנים, ירושלים: ר. מס, תשל"ה–1975. יוסף חריף, מזכיר הקונגרס מדקדק בלשונו, מעריב, 1 באוגוסט 1961 עדית זרטל, אנו עברייני העברית, דבר, 10 בפברואר 1967 ; המשך - עדית זרטל, אנו עברייני העברית (המשך), דבר, 10 בפברואר 1967 בעז שכביץ, דף שער בספרייה הלאומית אתר מרכז קיפ אמנון בן צבי הורביץ, לזכרו של מרדכי שכביץ, איש גדרה, הַבֹּקֶר, 2 בנובמבר 1944 דב סדן, בין זבולון ליששכר, דבר, 11 ביולי 1967 בועז שכביץ באתר הלוחם היהודי זהבה מנדלסון, מכון לחקר הספרות העברית באוניברסיטת תל אביב, מעריב, 10 בפברואר 1967
WGS

WGS (ראשי תיבות באנגלית של: World Geodetic System, תרגום: מערכת גאודטית עולמית) הוא תקן המשמש בקרטוגרפיה, גאודזיה וניווט, כולל GPS ומערכות GNSS אחרות. היא כוללת סטנדרט של מערכת קואורדינטות המתייחסות לכדור הארץ, משטח ייחוס ספרואידי התייחסות לפני השטח (דאטום או "אליפסואיד ייחוס") עבור נתוני גובה גולמיים, משטח שווה פוטנציאל כבידה ("גאואיד") המגדיר את פני הים הנומינליים. הגרסה האחרונה היא WGS84 (הידועה גם בשם WGS 1984, EPSG:4326), פורסמה בשנת 1984 ועודכנה לאחרונה ב-2004. ערכות קודמות כוללות את WGS 72, WGS 66, WGS 60. כאשר WGS 84 היא נמצאת בשימוש מערכת GPS האמריקאית. ראשית הצירים של המערכת היא מרכז המסה של כדור הארץ עם שגיאה מוערכת של כ-2 סנטימטרים בלבד. את WGS 84 מרידיאן קו אורך אפס הוא מרידיאן הייחוס IERS,‏ 5.3 שניות קשת או 102 מטרים ממזרח לקו גריניץ' בקו הרוחב של מצפה הכוכבים המלכותי. "World Geodetic System website of the NGA (archived April 2012)". National Geospatial-Intelligence Agency. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2012. {{cite web}}: (עזרה) European Organisation for the Safety of Air Navigation and IfEN: WGS 84 Implementation Manual, p. 13. 1998 "Greenwich Meridan, Tracing its History". Gpsinformation.net. נבדק ב-2017-05-24. Malys, Stephen; Seago, John H.; Palvis, Nikolaos K.; Seidelmann, P. Kenneth; Kaplan, George H. (1 באוגוסט 2015). "Why the Greenwich meridian moved". Journal of Geodesy. doi:10.1007/s00190-015-0844-6. {{cite journal}}: (עזרה)
אליפות ברזיל בכדורגל 2012

אליפות ברזיל בכדורגל 2012 הייתה הפעם ה-56 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-19 במאי 2012 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2012. בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פורטוגזה, פונטה פרטה, נאוטיקו ורסיפה. המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו. בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה. פלומיננסה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו רסיפה, פלמיירס, אתלטיקו גויאניינסה ופיגיירנסה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו גויאס, קריסיומה, אתלטיקו פרנאאנסה וויטוריה. פרד, שחקנה של פלומיננסה כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים. רונאלדיניו, שחקנה של אתלטיקו מיניירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. פרד, שחקנה של פלומיננסה זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. מדיה וקבצים בנושא אליפות ברזיל בכדורגל 2012 בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר קונפדרציית הכדורגל הברזילאית
סירט (נהר)

סירט (באוקראינית: Серет; ברוסית: Сирет; ברומנית: Siret) הוא נהר הנובע בהרי הקרפטים הצפוניים ונשפך לתוך נהר הדנובה. נביעתו בגובה 1,238 מטר מעל פני הים, בתחום אוקראינה ולאחר דרך קצרה ממשיך ברומניה. על גדותיו שוכנות הערים: סירט, ליטן, פשקאן, רומאן, בקאו וגאלאץ. אורכו של הסירט 706 קילומטרים ובאגן הניקוז שלו נכללים הנהרות: מולדובה Moldova אורכו 216 קילומטר ביסטריצה Bistriţa אורכו 283 קילומטר סוצ'אבה Suceava אורכו 170 קילומטר בְרלאד Bârlad אורכו 207 קילומטר טרוטוש Trotuş פוטנה Putna בוזאו Buzău שטח אגן הניקוז שלו הוא 44,835 קילומטרים רבועים. מדיה וקבצים בנושא סירט בוויקישיתוף סירט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טלקה

טלקה (בספרדית: Talca) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז מאולה ופרובינציית טלקה. העיר נמצאת במרחק של כ-250 קילומטרים דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה. השם טלקה הוא עיוות של המילה "טרלקה" שמשמעה בשפת מפוצ'ה שדוברה על ידי הילידים באזור הוא "רעם". הניסיון הראשון לייסוד העיר היה ב-1692 על ידי מושל צ'ילה תומאס מרין גונסאלס דה פובדה. ההתיישבות שכנה בשטחי קומונת מאולה המודרנית, מדרום לטלקה המודרנית, אך היישוב ננטש תוך זמן קצר. ב-12 במאי 1742 מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו הקים את היישוב מחדש תחת השם "וייה דה סן אגוסטין דה טלקה", והפעם הוא המשיך להתקיים. בעקבות פעילותו של ויסנטה דה לה קרוס אי באמונדה, שהיה הפקיד הממונה על היישוב בשלטון הספרדי, ב-6 ביוני 1796 לטלקה הוענק מעמד של עיר על ידי קרלוס הרביעי, מלך ספרד. במהלך מלחמת העצמאות של צ'ילה התרחשו בעיר ובסביבתה מספר קרבות, וכן בה הוכרזה בציבור הכרזת העצמאות של צ'ילה בפברואר 1818, למרות שהכרזה לא רשמית התרחשה זמן קצר לפני כן בעיר קונספסיון. ב-1833, לאחר שהמצב בצ'ילה התייצב, המדינה חולקה לפרובינציות וטלקה הפכה לבירת פרובינציית טלקה. העיר המשיכה להתפתח לאורך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 והייתה מרכז אזורי חשוב. ב-1928 העיר נפגעה מרעידת אדמה חזקה שהחריבה את רוב טלקה ופגעה קשות בעוד ערים באזור כמו קוריקו וקונסטיטוסיון. הרעידה בשילוב עם השפל הגדול שפרץ כשנה לאחר מכן הורידה משמעותית מחשיבותה של העיר. העיר הצליחה להשתקם ואף גדלה מגודלה המקורי החל משנות ה-50 של המאה ה-20. העיר נפגעה פעם נוספת מרעידת האדמה הגדולה ב-2010, אם כי הפעם נפגע בעיקר המרכז ההיסטורי של העיר והחלקים החדשים סבלו מנזק קל יותר. העיר שוכנת בעמק המרכזי של צ'ילה במרכז המדינה, השוכן בין הרי האנדים ורכס החוף. בקרבת העיר זורמים מספר נהרות שהעיקרי בהם הוא מאולה. הקומונה של טלקה משתרעת על שטח של 232 קילומטרים רבועים, והיא גובלת בסן רפאל ופלרקו בצפון, בסן קלמנטה במזרח, במאולה בדרום ובפנקאווה במערב. טלקה נמצאת באזור בו שורר אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-676 מילימטרים, כשרובם נופלים בין מאי ואוגוסט. העיר היא מרכז כלכלי חשוב באזור. הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר ייצור יין וגידול פירות ודגנים, גידול מקנה ותעשייה. בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טלקה והאוניברסיטה הקתולית של מאולה. את העיר משרת שדה התעופה פנגילמו, הנמצא במרחק של 10 קילומטרים צפונית לעיר. העיר נמצאת על מסלול הכביש הפאן-אמריקאי. ונצואלה קורו, ונצואלה מדיה וקבצים בנושא טלקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טלקה (בספרדית) טלקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערכת אוכלוסין ל-2015 עבור טלקה, באתר "דיווחים סטטיסטיים קומונליים 2015" של ספריית הקונגרס הלאומי של צ'ילה (בספרדית). סיכום נתונים מטאורולוגיים של טלקה על בסיס מדידות בשנים 1976–2005, באתר של מרכז CITRA של אוניברסיטת טלקה (בספרדית).
טינו-סוון סושיץ'

טינו-סוון סושיץ' (בבוסנית: Tino-Sven Sušić; נולד ב-13 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר. סושיץ' הוא בנו של כדורגלן העבר סיאד סושיץ' ואחיינו של סאפט סושיץ', כדורגלן עבר ומאמן בהווה. סושיץ' נולד בסרייבו אז חלק מיוגוסלביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה. בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ויסה ממנה עבר לראסינג גנק ובגיל 15 הצטרף לסטנדרד לייז'. ביוני 2012 סושיץ' חתם לארבע שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. בנובמבר 2012 סושיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הגביע נגד ספליט. בפברואר 2015 סושיץ' האריך את חוזהו עד 2018. בסיום עונת 2015/2016 סושיץ' נבחר לכדורגלן העונה בקרואטיה. ב-29 באוגוסט 2016 סושיץ' חתם בגנק תמורת 2 מיליון אירו. ב-7 באוגוסט 2017 סושיץ' הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה. יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. סושיץ' לא הרבה לשחק במהלך תקופת ההשאלה ושותף רק בארבעה משחקי ליגה, עד שלבסוף השאלתו הופסקה ב-30 בינואר 2018 והוא שוחרר מהמועדון. ב-19 באוקטובר 2019 חתם בTSV הארטברג מליגת העל האוסטרית. ב-1 בפברואר 2020, סושיץ' חתם לשנתיים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. ב-2 באוקטובר 2021 סושיץ' חתם בקובאן קרסנודאר. ב-17 במרץ שוחרר מהמועדון וכעבור חודש חתם עד לסיום העונה בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית. סושיץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך בשנת 2013 החליט לשחקן עבור הנבחרת הבוגרת של בוסניה והרצגובינה. ב-5 במרץ 2014 סושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד מצרים. סושיץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. היידוק ספליט הגביע הקרואטי: 2012/2013 מכבי תל אביב גביע הטוטו: 2017/2018 אישיים כדורגלן העונה בליגת העל הקרואטית: 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא טינו-סוון סושיץ' בוויקישיתוף טינו-סוון סושיץ', באתר Transfermarkt טינו-סוון סושיץ', באתר Soccerway טינו-סוון סושיץ', באתר WorldFootball.net טינו-סוון סושיץ', באתר National Football Teams טינו-סוון סושיץ', באתר FootballDatabase.eu דור בלך, ‏יש רכש: טינו-סוון סושיץ' הושאל לעונה למכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 7 באוגוסט 2017 דור בלך, ‏בדרך לחיזוק: קניוק קרוב לעבור למכבי ת"א בהשאלה, באתר ערוץ הספורט, 30 בינואר 2018
דרגות הוורמאכט

דרגות הוורמאכט הן הדרגות שהיו נהוגות בוורמאכט, שמו הרשמי של צבא הקבע של גרמניה הנאצית בשנים 1935–1945. הוורמאכט כלל שלוש זרועות: חיל יבשה - Heer, חיל אוויר - לופטוואפה וחיל ים - קריגסמרינה. הדרגות כמו גם טלאי הצווארון (קרגנשפיגל) כללו צבעי ואפנפרבה שונים בהתאם לחיל או זרוע אליהן השתייכו. כך לדוגמה קצין שריון בחיל היבשה, ענד דרגות בעלות פאות בצבע ורוד וטלאי צווארון עם סמל חיל השריון ופאות ורודות. פירוש המילה אובר הוא "רב-", כמו רב-סמל או רב-סרן, לכן אובר מאאט הוא "רב משק" אונטר הוא "סגן", כמו "סגן-אלוף" או "משנה", כמו "סגן משנה". המושג גנרל דר (של משהו) מתייחס לגנרל של התותחנים או גנרל של השריון. יכול להיות גם גנרל האחראי לתחזוקה או לוגיסטיקה במטה. כינויי דרגות החוגרים הנמוכות ביותר בצבא היבשה, "סולדט" ו-"אובר סולדט", היו כינויים גנריים; למעשה בכל חיל היה נהוג להעניק שמות שונים לדרגות החוגרים האלו, בהתאם לתפקידם הצבאי. מדיה וקבצים בנושא דרגות הוורמאכט בוויקישיתוף
אנחל נייטו

אנחל נייטו רולדן (בספרדית: Ángel Nieto Roldán;‏ 25 בינואר 1947 – 3 באוגוסט 2017) היה רוכב מרוצים ספרדי. זכה ב-13 תוארי אליפות העולם וניצח 90 מרוצי גרנד פרי. נחשב לאחד מרוכבי המרוצים המצליחים ביותר בכל הזמנים ולמי שהפך את ספרד למעצמת מרוצי אופנועים. נייטו נולד בסמורה בירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. בגיל 10 החל לעבוד במוסך לתיקון אופנועים. לאחר מכן עבר לעבור בחברת דרבי. בשנת 1964 החל להתחרות עבור החברה. עד לשנת 1972 זכה 5 פעמים באליפות העולם - שלוש פעמים בקטגוריית ה-50 סמ"ק ופעמיים בקטגוריית ה-125 סמ"ק. בשנים הבאות עבר מספר קבוצות וזה בתארים עבור יצרנים שונים: קרידלר (1975), בולטקו (1976, 1977), מינראלי (1979, 1981) וגרלי (1982, 1983, 1984). בסיום עונת 1986 פרש מתחרויות, כשהוא בן 38. סך הכל התחרה ב-186 מרוצים, בהם ניצח 90 פעמים, הגיע לפודיום 139 פעמים וזינק מהפול פוזישן 16 פעמים. אל 13 האליפויות שזכה התייחס כאל 12+1, בשל אמונות טפלות הקשורות למספר זה. אף על פי שנחשב לרוכב המתמחה בקטגוריות הנמוכות, התחרה וזכה באליפויות ספרד גם בקטגוריות 250, 500 ו-750 סמ"ק. לאחר הפרישה הקים קבוצת מרוצים בה רכבו בנו אנחל נייטו הבן ואמיליו אלזמורה, שזכה באליפות העולם בקטגוריית 125 סמ"ק בשנת 1999. בנוסף, שימש כפרשן מרוצי גרנד פרי בטלוויזיה הספרדית. בשנת 2000 הוכרז כ"אגדה" על ידי ארגון ה-FIM. בגרנד פרי הצרפתי של עונת 2008 השווה ולנטינו רוסי את מספר הניצחונות לזה של נייטו. לאחר המרוץ עלה נייטו למסלול כשהוא רכוב על אופנוע והרכיב את רוסי להקפת ניצחון, כשהאחרון אוחז בידו דגל עליו נכתב "90+90" לציון ההישג. ב-26 ביולי 2017 נפגע בתאונת דרכים בעת שרכב על אופניו באיביזה. תיירת גרמניה, שנהגה ברכבה לא הבחינה בנייטו ופגעה בו מאחור. בעקבות התאונה סבל מנזק מוחי והיה שרוי בתרדמת במשך מספר ימים. לאחר שנעשו ניסיונות להעירו מהתרדמת בה היה שרוי התדרדר מצבו ולאחר שמונה ימים נפטר בבית החולים. הגרנד פרי הצ'כי, שהתקיים שלושה ימים לאחר מותו, נפתח בדקת דומיה לזכרו. באותו יום הכריזו בספרד כי מסלול המרוצים בחרס יקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא אנחל נייטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנחל נייטו אנחל נייטו, ברשת החברתית פייסבוק אנחל נייטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנחל נייטו, ברשת החברתית אינסטגרם אנחל נייטו, באתר מרוצי אופנועי גרנד פרי ‏טרגדיה בספרד: מת רוכב האופנועים האגדי אנחל נייטו, באתר ספורט1, 4 באוגוסט 2017 תמי גורלי, המאסטר הספרדי, דו"גיגים, 3 באוגוסט 2017 Ángel Nieto, “12+1”-Time World Champion: 1947-2017, Motorcycle.com, 4 August 2017 Valentino Rossi celebrates his 90th career victory, Motorsport.com, 18 May 2008 Motorcycling legend Nieto in serious condition after crash, Motorsport.com, 26 July 2017 Angel Nieto succumbs to injuries sustained in traffic accident, Motorsport.com, 3 August 2017 The impressive minute's silence for Angel Nieto at the Czech MotoGP, Marca, 6 August 2017 Jerez Circuit to be named after Angel Nieto, Marca, 6 August 2017
שאלי שרופה באש

שאלי שרופה באש היא קינה שחיבר מהר"ם מרוטנבורג על שריפת התלמוד בפריז, ונאמרת בשני מנהגי אשכנז בתשעה באב כחלק מהקינות לתשעה באב. הוא נכתב בסגנון ה"ציונים" (פיוטים המחקים את סגנון הקינה ציון הלא תשאלי), ולכן הוא נאמר לקראת סוף הקינות יחד עם שאר הפיוטים מסגנון זה. ערך מורחב – שרפת התלמוד במשפט פריז נאלצו חכמי היהדות בצרפת באותו הדור, ובראשם רבי יחיאל מפריז ורבי משה מקוצי, להתעמת עם חכמים נוצרים, בעקבות השתדלותו של תלמידו לשעבר של רבי יחיאל מפריז, המשומד ניקולס דונין. הוויכוח נסב סביב השאלה האם התלמוד מצווה על שנאת גויים ונוצרים. התוצאה המתבקשת מה"הפסד" של היהודים בוויכוח הייתה שריפת התלמוד. ספרי התלמוד הובאו אל כיכר העירייה של פריז בעשרים עגלות (ויש מקורות המזכירים 24 עגלות), ונשרפו שם. אירוע זה השאיר רושם קשה על בני התקופה. המהר"ם מרוטנבורג, שהיה תלמידו של רבי יחיאל מפריז, כתב על מאורע זה את הקינה שאלי שרופה באש. ניתן למצוא בשורות רבות מהקינה רמיזות למאורע. במיוחד מכוונות לכך המילים בקינה: ”עוֹד תִּגְזוֹר לִשְׂרוֹף דָּת אֵשׁ וְחֻקִּים וְלָכֵן אַשְׁרֵי שֶׁיְּשַׁלֶּם לָךְ גְּמוּלָיִךְ”. יהודי אשכנז נוהגים לומר קינה זאת בבוקר תשעה באב. הקינה נשענת מבחינה ספרותית על הקינה ציון הלא תשאלי של רבי יהודה הלוי. שאלי שרופה באש, באתר ויקיטקסט מיקומה של הקינה באתר אוצר החכמה הקינה עם ביאור מאת אהרן וקסלשטיין תולדות קינה אחת השפעת ריה"ל על המהר"ם מרוטנבורג בקינה זו מוטיב השרפה חוזר על עצמו פעמים רבות בקינה בהיותה קינה על שרפת התלמוד. הפתיח, כמו קטעים נוספים בקינה, וכן המבנה וצורת החריזה מקבילים לקינה ציון הלא תשאלי של ריה"ל. כל שורות הקינה מסתיימות ב"לַיִךְ". בנוסח המקורי כנראה "גוילייך" בשורה זו רומז המחבר למשפט הראווה שנערך לפני שרפת התלמוד. מבוסס על הפסוק ספר דברים, פרק ל"ג, פסוק ג' "מימינו אש דת" העוסק במתן תורה. מבוסס על הפסוק בספר תהלים, פרק קל"ז, פסוק ח' "אשרי שישלם לך את גמולך שגמלת לנו".