laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של לינקין פארק

הדיסקוגרפיה של לינקין פארק כוללת, נכון ל-2013, חמישה אלבומי אולפן, שני אלבומי הופעה, 25 סינגלים, חמישה אלבומי וידאו, 17 מיני-אלבומים ושלושה אלבומי-רמיקס. בנוסף, מדי שנה לינקין פארק נוהגים להוציא באופן אקסקלוסיבי אלבומים המיועדים למועדון המעריצים הרשמי של הלהקה, Linkin Park Underground. הלהקה מוציאה את אלבומיה הרשמיים תחת חברת התקליטים האחים וורנר ואת אלבומי הLPU המיועדים למועדון המעריצים תחת חברת התקליטים הפרטית של הלהקה - Machine Shop Records, שהיא חברת-בת של חברת ההפקות האחים וורנר, בה הלהקה חתומה עוד מתחילת שנות ה-2000. שמות השירים המודגשים הם וידאו קליפים שבוימו על ידי ג'ו האן, הדיג'יי של הלהקה. אתר האינטרנט הרשמי של דיסקוגרפיה של לינקין פארק אלבומי מועדון המעריצים Linkin Park Underground באתר המועדון הרשמי. רשימת אלבומים וסינגלים באתר הלהקה הרשמי. http://www.webcitation.org/6D9pi83Cc http://www.amazon.co.uk/In-End-Live-Rare-Ep/dp/B00005V2WW ההכרזה בבלוג של מייק שינודה.
ברווז קרח

ברווז קרח (שם מדעי: Clangula hyemalis) הוא מין של ברווז ים בגודל בינוני, והמין היחיד בסוגו. לברווזי הקרח הבוגרים גחון לבן. הזכרים בעלי זנב ארוך ומחודד באורך של 10–15 ס"מ, ומקור אפור-כהה הנחצה בפס ורוד. בחורף לזכרים כתם שחור על הלחי ובחזה, בעוד רוב גופם לבן. בקיץ הראש מכהה ובצוואר ובגב ישנו כתם לבן. הנקבה חומה ברובה ובעלת זנב קצר יותר. בחורף הנקבות בעלות ראש לבן, ובקיץ כהה. ברווזי הקרח הצעירים נדמים לנקבות בוגרות בסתיו. מצב השימור של ברווזי הקרח מוגדר כפגיע. ברווזי הקרח חברותיים, ומצויים בלהקות גדולות בחורף ובעת הנדידה. בית הגידול של ברווז הקרח הוא לגונות וביצות וגם בחופים ובאגמים גדולים בצפון האוקיינוס האטלנטי, אלסקה, צפון קנדה, צפון אירופה ורוסיה. ברווזי הקרח מקננים על האדמה ליד המים בתוך צמחייה. הם נודדים בחורף לאורך החופים המזרחיים והמערביים של צפון אמריקה, באגמים הגדולים, ובחוף הצפוני של אירופה ואסיה. האזור החשוב ביותר הוא הים הבלטי, בו נאספים כ-4.5 מיליון פרטים בשנה. הם מלקטים את מזונם בצלילה, והוא כולל רכיכות, סרטנים, ודגים קטנים. בדרך כלל הם נשארים קרוב לפני המים אך הם מסוגלים לצלול עד עומק של 60 מ'. מדיה וקבצים בנושא ברווז קרח בוויקישיתוף ברווז קרח, באתר ITIS (באנגלית) ברווז קרח, באתר NCBI (באנגלית) ברווז קרח, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ברווז קרח, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז קרח, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ברווז קרח, באתר GBIF (באנגלית) ברווז קרח באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט אוילר (פירושונים)

לאונרד אוילר היה מתמטיקאי שווייצרי דגול, ומספר משפטים נקראים על שמו. האם התכוונתם ל... משפט אוילר – משפט בתורת המספרים הקובע ש- a ϕ ( n ) ≡ 1 ( mod n ) {\displaystyle \textstyle a^{\phi (n)}\equiv 1{\pmod {n}}} אם a ו-n זרים. משפט אוילר (גאומטריה) – משפט המקשר בין רדיוס המעגל החוסם לרדיוס המעגל החסום של משולש. משפט אוילר לפונקציות הומוגניות – משפט באנליזה מתמטית על פונקציות הומוגניות. משפט הסיבובים של אוילר – משפט הקובע שכל העתק של גוף במרחב התלת־ממדי שיש לו נקודת שבת הוא סיבוב. משפט החלוקה של אוילר – משפט הקובע שמספר החלוקות של מספר לחלקים שונים זה מזה שווה למספר החלוקות של המספר לחלקים אי-זוגיים. משפט אוילר על חלוקת מצולעים – משפט הקובע את מספר הטריאנגולציות של מצולע קמור. משפט אוילר (גאומטריה דיפרנציאלית) – משפט בגאומטריה דיפרנציאלית הקובע את הכיוונים בהם העיקום של משטח הוא מרבי או מזערי. משפט המרובעים של אוילר – הכללה של כלל המקבילית למרובעים קמורים. משפט אוקלידס-אוילר – משפט המאפיין את כל המספרים המשוכללים הזוגיים. משפט גולדבך-אוילר – משפט הקובע כי ∑ s ∈ S 1 s − 1 = 1 {\displaystyle \textstyle \sum _{s\in S}{\frac {1}{s-1}}=1} כאשר S היא קבוצת המספרים שהם חזקות מושלמות. ראו גם: נוסחת אוילר (פירושונים) משוואת אוילר (פירושונים) קטגוריה: לאונרד אוילר
יורולוט

יורו-לוט (EuroLOT) הייתה חברת תעופה פולנית שהפעילה טיסות שכר וטיסות ליעדים קרובים, מבסיסיה בוורשה, קרקוב וגדנסק. יורו-לוט נוסדה ב-19 בדצמבר 1996, והחלה בפעילות ב-1 ביולי 1997. בתחילת דרכה הייתה יורו-לוט חברה בת של לוט פוליש איירליינס, אולם לוט מכרה את מרבית המניות שלה בחברה (62.1%) בשנת 2011 למדינה. בפברואר 2015 הודיעה לוט כי החברה תיסגר ב-1 באפריל 2015, כתוצאה מחוסר רווחיות. ב-31 במרץ 2015 החברה חדלה להתקיים, וצי מטוסיה הועבר ללוט. מדיה וקבצים בנושא יורולוט בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא יורולוט באתר Airliners.net דרור מרום, ב-1 באפריל הקרוב יירד הלוט על יורו-לוט באתר "טרמינל", 9 בפברואר 2015 מידע על צי יורולוט באתר planespotters.net
ברווז אפור

ברווז אפור (שם מדעי: Mareca strepera) הוא מין ברווז נפוץ ממשפחת הברווזיים. אורכו של הברווז האפור הוא כ-46–56 ס"מ, והוא בעל מוטת כנפיים באורך 78–90 ס"מ. משקלם הממוצע של הזכרים הוא כ-990 גרם, בעוד הנקבות מעט קטנות יותר ומשקלן כ-850 גרם. צבעו של הזכר הבוגר אפור, אחוריו שחורים, וכנפיו בגוון חום בהיר. מתחת לכנפיו נוצות בלבן בוהק, אשר ניתנות להבחנה בתעופה או במנוחה. הנקבה בצבע חום בהיר, עם נוצות הדומות לנקבת הברכייה. הברווז האפור הוא ברווז שקט בדרך כלל, למעט בזמן תצוגת החיזור שלו. הברווז האפור נפוץ באזורים הצפוניים של אירופה אסיה, ובמרכז צפון אמריקה. בצפון אמריקה, תפוצתו נעה לאורך נהר הסנט לורנס, דרך הימות הגדולות, אלברטה, ססקצ'ואן, דקוטה הצפונית, דרום דקוטה, דרומית לקנזס, מערבית לקליפורניה, בחוף האוקיינוס השקט של קנדה ובחוף הדרומי של אלסקה. הברווז האפור נודד בחורף דרומה למרכז אמריקה. בישראל חורף וחולף נדיר. הברווז האפור הוא ברווז של מקווי מים פתוחים כמו אגמים, וביצות עם צמחייה סבוכה. הוא אוסף את מזונו כשראשו מתחת למים. הוא מקנן על האדמה, בדרך כלל במרחק קצר ממקור המים. מלבד עונת הרבייה, הברווז האפור אינו חברותי כמו ברווזים אחרים ונוטה ליצור להקות קטנות בלבד. זהו מין שקט למדי. הזכר משמיע שריקה צרודה, וקולה של הנקבה דומה לזו של הברכייה. הברווזים הצעירים ניזונים בתחילה מחרקים, והבוגרים - גם מרכיכות. מדיה וקבצים בנושא ברווז אפור בוויקישיתוף ברווז אפור, באתר NCBI (באנגלית) ברווז אפור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז אפור, באתר GBIF (באנגלית) ברווז אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעגל טוב

הספר מעגל טוב הוא יומן מסע שנכתב על ידי החיד"א (המאה ה-18) בעקבות מסעותיו כשד"ר עבור עניי חברון וירושלים. הספר מכיל בתוכו שלשה חלקים; חלק ראשון - על מסעו הראשון כשליח קהילת חברון למצרים, איטליה, אשכנז, צרפת, הולנד ואנגליה. חלק שני - על מסע ממנו לא שב למצרים, תוניסיה (שם הגיע ללא תכנון עקב התעללותו של רב החובל וחשש מפני אניות מלחמה רוסיות ששטו במימי הים התיכון), איטליה, צרפת, הולנד ושוב חזרה לאיטליה שם סיים את חייו, במהלך מסע זה נמנע מלחזור למדינות אשכנז עקב החשדנות הרבה ששודרה כלפיו במסעו הקודם. חלק שלישי - חידושי תורה אותם אסף תוך כדי מסעותיו. בספר זה כולל החיד"א רשומות של כספים אותם אסף למען עניי חברון וארץ ישראל ומתעד בהם ממבטו את חיי הקהילות והתנהלותם במאה ה-18. במקומות רבים בספר זה מספר החיד"א על ביקורים באתרים בעלי חשיבות היסטורית וממלכתית כארמונות ורסאי, הספרייה הלאומית של פריז, גן החיות הלאומי באמסטרדם ועוד. כמו כן מתאר החיד"א בספרו מפגשים עם אישים רמי מעלה כמלך צרפת ונכבדים המקורבים אליו, פרנסי קהילות מפורסמות, רבנים חשובים ובינם ר' יעקב יהושע פאלק בעל ספר "פני יהושע" על הש"ס ועוד. בנו של החיד"א, רבי ישעיה, הסביר שאביו לא רצה שהספר יודפס כדי שלא להסתכסך עם אנשים שהוזכרו לרעה בספרו ושלא לפגוע בצאצאיהם. מעגל טוב, דפוס מקיצי נרדמים, תרפ"א-תרצ"ד, באתר היברובוקס חיים יוסף דוד אזולאי (1724-1806.), מעגל טוב, דף שער בספרייה הלאומית מעגל טוב ומהדורותיו דיון בפורום אוצר החכמה עודד כהן, סבב הולך הרוח - מרחבים תרבותיים בעולמו של החיד״א, הוצאת מאגנס, 2023 שם הגדולים השלם, עמ' תמב ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דבר שנאמר בזה ואינו עניין לו

אחת מהדרכים למדרש התורה היא המידה דבר שנאמר בזה ואינו עניין לו אבל הוא עניין לחברו (לפעמים נקראת בקיצור: אם אינו עניין). בל"ב המידות של רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי, מידה זו היא המידה ה-20. לפי מידה זו, כאשר בפסוקי המקרא מובא פרט מסוים שבהקשר המקראי נראה שנכתב ביחס לעניין שאם נשייך אותו אליו יופיע דין בלתי הגיוני או מיותר, אם ניתן לקשר את אותו הפרט לעניין אחר שבו יהיה הדין הגיוני, יש לדרוש את אותו הפרט ביחס לעניין האחר. מידה זו משמשת גם במדרש האגדה וגם במדרש ההלכה. בברכת השבטים נאמר לשבט יהודה "וזאת ליהודה" ואילו הברכה הבאה אחריו אינו עניין ליהודה שהרי המברך כבר אומר "שמע ה' קול יהודה" אם כן, יש להדביק ברכה זו אל שבט שמעון שנמצא צריך לו (כי לא נתברך בפני עצמו) ואין יהודה צריך לאותה הברכה כי כבר נתברך. עוד דוגמה קלאסית למידה זו הובא בברייתא דל"ב מידות אודות מילה שהובא בדברי ירמיהו שלכאורה אינו שייך לעניין הפרשה; ”..כֹּה אָמַר ה' אִם תָּפֵרוּ אֶת בְּרִיתִי הַיּוֹם וְאֶת בְּרִיתִי הַלָּיְלָה וּלְבִלְתִּי הֱיוֹת יוֹמָם וָלַיְלָה בְּעִתָּם. גַּם בְּרִיתִי תֻפַר אֶת דָּוִד עַבְדִּי מִהְיוֹת לוֹ בֵן מֹלֵךְ עַל כִּסְאוֹ וְאֶת הַלְוִיִּם הַכֹּהֲנִים מְשָׁרְתָי. אֲשֶׁר לֹא יִסָּפֵר צְבָא הַשָּׁמַיִם וְלֹא יִמַּד חוֹל הַיָּם כֵּן אַרְבֶּה אֶת זֶרַע דָּוִד עַבְדִּי וְאֶת הַלְוִיִּם מְשָׁרְתֵי אֹתִי.. הֲלוֹא רָאִיתָ מָה הָעָם הַזֶּה דִּבְּרוּ לֵאמֹר שְׁתֵּי הַמִּשְׁפָּחוֹת אֲשֶׁר בָּחַר ה' בָּהֶם וַיִּמְאָסֵם וְאֶת עַמִּי יִנְאָצוּן מִהְיוֹת עוֹד גּוֹי לִפְנֵיהֶם. כֹּה אָמַר ה' אִם לֹא בְרִיתִי יוֹמָם וָלָיְלָה חֻקּוֹת שָׁמַיִם וָאָרֶץ לֹא שָׂמְתִּי. גַּם זֶרַע יַעֲקוֹב וְדָוִד עַבְדִּי אֶמְאַס מִקַּחַת מִזַּרְעוֹ מֹשְׁלִים אֶל זֶרַע אַבְרָהָם יִשְׂחָק וְיַעֲקֹב כִּי אשוב [אָשִׁיב] אֶת שְׁבוּתָם וְרִחַמְתִּים” (ירמיהו לג כג). בברייתא הובא כי המילה יַעֲקוֹב אינו שייך לעניין "קיחת מושלים" כי הפסוק מסיים שמושלים הללו ימשלו על זרע יעקב וככך לא מתאים לומר שייקחו מזרע יעקב למשול על זרע יעקב עצמם. אלא, כיוון שעצם הפרשה מדבר כאן אודות שתי המשפחות שעליהם דברו "העם הזה" -כלומר משפחת בני דוד ומשפחת בני אהרן, דרש הברייתא כי כיוון הכתוב לאמר שזרע אהרן ודוד ייבחרו לממשלה בעם ישראל. הרב זאב וולף איינהורן, בספרו מדרש תנאים, מרחיב כאן להסביר כי טענו ישראל ואמרו שלמרות שכרת השם ברית מלח עם בני דוד ובני אהרן שימשלו לעולם על ישראל ועם בני ישראל בעצמם שיהיו לו לעם סגולה, כיוון שלמעשה נראה כאן כעין הפרת ברית בחורבן בית ראשון, סברו כי השם מאס במלכות דוד והכהנים לעולם -ואף מאס בישראל עמו לנצח, ואין כעת שום חובה לשמוע הוראות בתורה מבני אהרן. ועל טענות הללו השיב השם לירמיהו שכשם שאי אפשר להפר ברית יום ולילה כן בחירת בני דוד, בני אהרן ובני ישראל לא יופר לעולם.
טומן

טומן (במונגולית: Түмэн) היה שמה של יחידת צבא מונגולית בת 10,000 לוחמים. צבאו של ג'ינגיס חאן ושל יורשיו היה מאורגן לפי השיטה העשרונית עם יחידות בנות עשרה, מאה, אלף ועשרת אלפים לוחמים. טומן היה מורכב מעשרה מינגאנים, מינגאן היה מורכב מעשרה יאגונים, יאגון היה מורכב מעשרה ארבאנים וארבאן היה יחידה בסיסית של עשרה לוחמים. תוארם של מפקדי היחידות היה זהה לשם היחידה, כך מפקד של ארבאן כונה ארבאן. המפקדים השונים נשאו פאיצה שהעידה על מעמדם, הטומנים והמינגאנים נשאו פאיצה של זהב והאחרים פאיצה של כסף. על הפאיצה של הטומנים היה ראש של נמר. ההיסטוריון אחמד אבן רוסתה טען שגם המדיארים, בעת כיבוש הונגריה, היו מאורגנים באותה צורה. מילים מונגוליות (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באריוס

האם התכוונתם ל... אישים: אגוסטין באריוס – גיטריסט פרגוואי ארטורו באריוס – אתלט מקסיקני חואן לואיס באריוס – אתלט מקסיקני חוסטו רופינו באריוס – נשיא גואטמלה בין 1873 ל-1885 חורחה באריוס – כדורגלן אורוגוואי חרארדו באריוס – נשיא אל סלוודור בין 1859 ל-1863 יארליס באריוס – אתלטית קובנית לוקאס באריוס – כדורגלן פרגוואי מקומות: לוס באריוס – עיר בדרום ספרד סיודד באריוס – עיר באל סלוודור פוארטו באריוס – עיר בגואטמלה
יארליס באריוס

יארליס באריוס קסטניידה (בספרדית: Yarelys Barrios Castañeda; נולדה ב-12 ביולי 1983 בפינאר דל ריו) היא אתלטית קובנית זוכת מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) ופעמיים ברציפות סגנית אלופת העולם (אוסקה 2007 וברלין 2009), בזריקת דיסקוס. ב-1 בספטמבר 2016 שלל הוועד האולימפי הבינלאומי מבאריוס את מדליית הכסף שבה זכתה בבייג'ינג 2008 עקב שימוש בחומרים אסורים. היא מכרה את מדליית הכסף האולימפית שבה זכתה ב-eBay, מסיבה שאינה ידועה תמורת 11,000 דולרים. באריוס הגיעה להישגה המשמעותי הראשון במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בקרטחנה ב-2006, כשזכתה במדליית כסף. בשנת 2007 זכתה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשיא אישי חדש של 63.90 מטר, מדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל ומדליית זהב באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד. בשנת 2008 זכתה במדליית זהב במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה. בהמשך השנה זכתה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג נשללה ממנה ב-1 בספטמבר 2016 על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי עקב שימוש בחומרים אסורים. בטורניר שנערך בלייריה, פורטוגל באותה שנה שיפרה את שיאה האישי, והעמידה אותו על 66.13 מטרים. בשנת 2009 שמרה על תוארה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים, שנערכו באותה שנה בהוואנה, קובה. כן זכתה במדליית כסף שנייה באליפות העולם שנערכה בברלין. ב-2010 זכתה במדליית הכסף במשחקים האיברו-אמריקאיים שנערכו בסן פרננדו, וב-2011 זכתה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשיא אישי חדש של 66.40 מט ובמדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה. באליפות קובה שנערכה בשנת 2012 קבעה באריוס שיא אישי חדש של 68.03 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה באריוס במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.38 מטר. באוגוסט 2015 נשללה מדריה פישצ'לינקובה הרוסייה מדליית הכסף בה זכתה לאחר שנכשלה בבדיקת סמים. מדליית הכסף הועברה ללי יאנפנג מסין (67.22 מטר) ומדליית הארד הוענקה לה. במדליית הזהב זכתה סנדרה פרקוביץ' מקרואטיה (69.11 מטר). באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכתה באריוס במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.96 מטר, אחרי סנדרה פרקוביץ' (67.99 מטר) ומלינה רוברט-מישון מצרפת (66.28 מטר). מדיה וקבצים בנושא יארליס באריוס בוויקישיתוף יארליס באריוס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יארליס באריוס, באתר olympedia.org יארליס באריוס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יארליס באריוס, באתר ליגת היהלום יארליס באריוס, באתר Track and Field (נשים)
עופר וולף

עופר וולף (נולד ב-1961), תת-אלוף בצה"ל במילואים, שירת כראש מטה אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. בשנת 1978 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים והתקבל לסיירת צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. וולף לחם במלחמת לבנון הראשונה כקצין מודיעין בסיירת, מהנחיתה מן הים בשפך נהר האוואלי שבקרבת צידון ועד ביירות. בהמשך עבר וולף לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה ושימש בתפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1997 שימש כרע"ן פיתוח ביחידת יפת"ח. בשנים 2005–2001 פיקד וולף על מפעל המרכבה והרק"מ במש"א 7000. לאחר מכן שימש כמפקד היחידה לניסויים והבטחת איכות. בשנים 2008–2006 פיקד וולף על מרכז שיקום ואחזקה 7000. לאחר מכן מונה לרמ"ט אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בדרגת תא"ל. כמו כן היה חבר בצוות תוכנית ההתייעלות הרב-שנתית של צה"ל ומשרד הביטחון, שגובשה בסיוע תאגיד הייעוץ הבינלאומי מקינזי. וולף הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. וולף נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא עופר וולף בוויקישיתוף תא"ל עופר וולף(הקישור אינו פעיל), קורות חייו באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. נעמה רק, הזיכרון האישי שלו, אתר דובר צה"ל, ‏ 28 באפריל 2009. "הלוגיסטיקה תמשיך לעבוד גם תחת אש", אתר "ישראל דיפנס", ‏ 17 ביוני 2012. nrg מעריב, הכנסת דנה בהסדר ההסעות: "חייל נכלא כי איחר לבסיס", באתר nrg‏, 24 בינואר 2012. נעמה רק, מוקירים את העבר, בונים את העתיד, אתר דובר צה"ל, ‏ 13 במאי 2009. יואב זיתון, תרגול מלחמה: מכוניות פרטיות ומפעלים ירותקו, באתר ynet, 4 באוקטובר 2012. רותי בוסידן, ראש אט"ל: במלחמה הבאה החיילים יהיו שבעים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 באוקטובר 2012. יובל אזולאי, ‏תא"ל וולף: "בסיסי תחמושת שלנו ידועים לאויב - ומטווחים", באתר גלובס, 4 באוקטובר 2012. נעמה רק, הזיכרון האישי שלו, אתר דובר צה"ל, ‏ 28.04.2009. אייל לוי, ‏מה גרם ללוחמים באמצע מלחמה לחתום על מכתב חסר תקדים נגד שר הביטחון?, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2017. אריה אגוזי, מהדקים חגורה: כך חסך צה"ל 60 מיליון שקל, באתר ynet, 24 בינואר 2011.
מדליית אוילר

מדליית אוילר (באנגלית: The Euler Medal), מוענקת למתמטיקאים, ונקראת על שם המתמטיקאי בן המאה ה-18 לאונרד אוילר. המדליה מוענקת מדי שנה החל משנת 1993, על ידי המכון לקומבינטוריקה ויישומיה (ICA) (אנ') בפלורידה, והיא מוענקת לחוקר שתרם תרומה משמעותית בתחום הקומבינטוריקה, ושעדיין פעיל במחקר. המדליה מוענקת מדי שנה, לחוקר אחד או שניים בעולם. בשנת 2004 זכה בה החוקר הישראלי-אמריקני פרופ' דורון ציילברגר. בשנת 2005 זכה בה החוקר הישראלי פרופ' אביעזרי פרנקל. 2023: ג'ניפר סברי (אוסטרליה) 2022: ג'ורג' אנדרוז (ארצות הברית) 2021: הנדריק ואן מאלדגם (בלגיה) 2020: מרסטון קונדר (ניו זילנד) 2019: לא הוענק 2018: דיטר יונגניקל (גרמניה) 2017: פאן צ'ונג (טייוואן-ארצות הברית) 2016: ג'יימס הירשפילד (אוסטרליה-בריטניה) 2015: לא הוענק 2014: בריאן אלספק (ארצות הברית) 2013: קורט לינדנר (ארצות הברית) 2012: אלכס רוזה (סלובקיה-קנדה) 2011: שריל פרייגר (אוסטרליה) 2010: בויאן מוהר (סלובניה-קנדה) 2009: לא הוענק 2008: גאבור קורצ'מארוש (הונגריה-איטליה) 2007: סטיבן מילן (ארצות הברית), הייקו הארבורט (גרמניה) 2006: קלמנט לם (קנדה), ניק וורמלד (קנדה) 2005: ראלף פודרי (ארצות הברית), אביעזרי פרנקל (ישראל) 2004: דורון ציילברגר (ארצות הברית-ישראל), ג'ו לי (סין) 2003: פיטר קמרון (בריטניה), ק'ארלס קולברן (ארצות הברית) 2002: הרברט וילף (ארצות הברית) 2001: ספירוס מגליווראס (ארצות הברית) 2000: ריצ'רד איי. ברואלדי (ארצות הברית), הורסט זאקס (גרמניה) 1999: ד.ק.ריי צ'אודרי (ארצות הברית) 1998: פיטר לדיסלאו האמר (ארצות הברית), אנתוני הילטון (בריטניה) (בריטניה) 1997: לא הוענק 1996: ג'ק ון לינט (הולנד) 1995: האנפריד לנץ (גרמניה) 1994: יוזף א.טאס (בלגיה) 1993: קלוד ברז' (צרפת), רון גרהם (ארצות הברית) אתר המכון לקומבינטוריקה וליישומיה ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברווז משויש

ברווז משויש (בַּרְוָז מְשֻׁיָּשׁ, שם מדעי: Marmaronetta angustirostris) הוא מין יחיד בסוג Marmaronetta המשתייך לברווזים צוללים. הוא נקרא כך בגלל צבעיו, המזכירים טקסטורה של שיש. אורכו של הברווז המשויש הוא כ-39–42 ס"מ. הבוגרים בעלי גוון חום-צהבהב וכתמים בצבע בז', ועל עיניהם כתם שחור. הצעירים דומים אך בעלי כתמים בהירים רבים יותר. בתעופה הכנפיים נראות חיוורות ללא דפוס בולט. בעבר ברווז זה היה נפוץ באזור הים התיכון, אך כיום אזורי הדגירה שלו מקוטעים ומוגבלים למספר מקומות בדרום ספרד, מערב אפריקה, וישראל. במזרח הוא שורד בביצות בדרום עיראק ואיראן, ובמספר מקומות מבודדים בטורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן, עיראק, ומערב סין. בית הגידול של ברווזים אלה הוא אזורי שפלה, בה הם בונים את קניהם בתוך צמחייה גבוהה או על עצים. גודל התטולה נע בין 7 ל-10 ביצים. מצב השימור של הברווז המשויש מוגדר כפגיע בעקבות ירידה באוכלוסייתו. הגורמים לכך הם הרס בתי גידול וציד. הברווז המשויש הוא עוף חברותי, אפילו בתקופת הקינון. מלבד עונת הרבייה הלהקות קטנות בדרך כלל, אם כי דווח גם על קבוצות גדולות בעת הנדידה. הברווזים המשוישים מלקטים את מזונם במים רדודים מפני המים או בצלילה. הם ניזונים בעיקר מאצות וחסרי חוליות החיים במים. הברווז המשויש היה נפוץ בעמק החולה עד ליבוש הימה באמצע המאה ה-20. פעולה זו הביאה לקריסת האוכלוסייה במקום ובכלל, ונותרו רק כמה עשרות בודדות של זוגות שדוגרים כיום באגמון חולה. בישראל, כמו בעולם כולו, מוגדר הברווז המשויש כמין בסכנת הכחדה. לאחר עונת הקינון, עוזבים רוב הפרטים את עמק החולה ונודדים דרומה. מדיה וקבצים בנושא ברווז משויש בוויקישיתוף ברווז משויש, באתר ITIS (באנגלית) ברווז משויש, באתר NCBI (באנגלית) ברווז משויש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ברווז משויש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז משויש, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ברווז משויש, באתר GBIF (באנגלית) ברווז משויש באתר החברה להגנת הטבע עדי חשמונאי, חדש בקישון: הקאמבק המפתיע של הברווז הנכחד, באתר nrg‏, 25 ביולי 2012 ברווז משויש באתר הרשימה האדומה של IUCN
מערת גמל

מערת גמל (שם ערבי מודרני, נובע ככל הנראה מצורתו דמוית הדבשת של פתח המערה) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל, שהוא חלק מהאתר הפרהיסטורי נחל מערות, יחד עם שלוש המערות שנחקרו בקרבתו: מערת תנור, מערת הנחל ומערת הגדי. זוהי מערה קרסטית קטנת ממדים, בת חדר אחד שגודלו 9 על 12 מטרים. היא ממוקמת בין מערות תנור והנחל, בגובה 45 מטרים מעל פני הים, ופונה לצפון-מערב. מערת גמל נבדקה לראשונה על ידי הארכאולוגית האנגליה דורותי גארוד במסגרת פרויקט החפירות הגדול בנחל מערות בשנות השלושים של המאה הקדומת. מסקנתה הייתה שהאתר אינו מכיל שכבות פלאוליתיות ראויות לציון. החפירה המסודרת הראשונה במערת גמל בוצעה על ידי מינה עברון מטעם המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה. עברון חפרה במערה בשנים 1992 - 1994 וחשפה שכבת ברקציה (אדמת מערות שהתקשתה) המכילה כלי צור פלאוליתיים. עצמות אדם ובעלי חיים לא השתמרו במערה. רוב הפריטים הארכאולוגיים היו מרוכזים באמצע המערה, ככל הנראה לאחר שנסחפו לשקע הקרסט במרכזה. מחקר טיפוסי הכלים שייכם לתרבות האשלו-יברודית של שלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפי נוכחותם של מקרצפים נטויים ורוחביים ושל אבני יד. משקעי מערות שמצפים את ראש השכבה הארכאולוגית תוארכו בשיטת אורניום-תוריום לכ-220 אלפי שנים לפני זמננו, ולפיכך הממצאים הפרהיסטוריים הם בגיל זה או קדומים יותר. ממצאים דומים משכבה E במערת תנור הסמוכה תוארכו לכ-400,000 עד 250,000 שנים לפני זמננו. רוב הכלים סותתו מצור מקומי, שנאסף ממרחק של כששה ק"מ מסביב לאתר. ב-29 ביוני 2012 הוכרזה המערה יחד עם נחל המערות, כאתר מורשת עולמית. נחל מערות מדיה וקבצים בנושא מערת גמל בוויקישיתוף שמורת טבע נחל המערות, באתר רשות הטבע והגנים מערת גמל, באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל Zaidner Y., Druck D., Nadler M. and Weinstein-Evron M. 2005. The Acheulo-Yabrudian of Jamal Cave. Journal of the Israel Prehistoric Society 35:93-115. Mercier N. and H. Valladas 2003. Reassessment of TL age estimates of burnt flints from the Palaeolithic site of Tabun Cave, Israel. Journal of Human Evolution 45: 401-409. Zaidner Y., Druck D., Nadler M. and Weinstein-Evron M. 2005. The Acheulo-Yabrudian of Jamal Cave. Journal of the Israel Prehistoric Society 35:93-115. Committee Decisions ההכרזה על אתר מורשת לאומית באתר אונסק"ו נחל מערות - אתר מורשת עולמית, עוזי ברוך, ערוץ 7
לאונטין ואן מורסל

לאונטין ואן מורסל, נודעה כלאונטין זיילרד (בהולנדית: Leontine Martha Henrica Petronella (Leontien) Zijlaard-van Moorsel, נולדה ב-22 במרץ 1970) היא רוכבת אופניים הולנדית לשעבר. ואן מורסל נולדה לסוחר בחומרי בניין ואחות. היא החלה את קריירת הרכיבה שלה בשנות השמונים ובמהרה התברגה בצמרת הדירוג העולמית. ואן מורסל התמחתה הן ברכיבת אופני כביש והן ברכיבת אופני מסלול. במחצית הראשונה של שנות התשעים של המאה העשרים ניצחה פעמיים בטור דה פראנס לנשים, לאחר התמודדות קשה עם ז'ני לונגו. בשנת 1994 פרשה ואן מורסל, אך חזרה בה מפרישתה בשנת 1998. במהלך תקופה זו סבלה ואן מורסל מאנורקסיה. בשלב מסוים הגיע משקלה ל 42 קילוגרמים. היא השתתפה באליפות העולם באופני כביש, ניצחה במרוץ נגד השעון וסיימה שנייה במרוץ הכביש. הופעתה הגדולה ביותר נחשבת לזו שהציגה במשחקים האולימפיים בסידני: ואן מורסל זכתה במדליית הזהב במרוץ הכביש, במרוץ נגד השעון ובמרוץ המרדף לשלושה קילומטרים (אופני מסלול). במשחקים האולימפיים באתונה נפלה ואן מורסל בהקפה הלפני אחרונה אך הצליחה להגן על תוארה במרוץ נגד השעון. ואן מורסל נבחרה שש פעמים לאתלט השנה בהולנד. היא פרשה בשנת 2004. עם ארבע מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד במשחקים האולימפיים, היא נחשבת לספורטאי ההולנדי המעוטר ביותר. בספטמבר 2017 נטען על ידי רופא הספורט ההולנדי, פטר ינסן, כי סייע לה להזריק את החומר האסור, EPO, בשנים 2000 ו-2001. ון מורסל דחתה האשמות אלו והאשמות דומות של רוכבת יריבה שנטענו ב-2016. מדיה וקבצים בנושא לאונטין ואן מורסל בוויקישיתוף לאונטין ואן מורסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאונטין ואן מורסל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לאונטין ואן מורסל, באתר olympedia.org לאונטין ואן מורסל, באתר Cycling Archives ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סויוז 18

סויוז 18 (ברוסית: Союз 18, "ברית 18") היא חללית סויוז שהמריאה ב-24 במאי 1975 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לעגון בתחנת חלל סאליוט 4. פיוטר קלימוק - מפקד ויטאלי סבסטיאנוב - מהנדס טיסה ולדימיר קובליונוק - מפקד יורי פונומריוב - מהנדס טיסה "סויוז 18" שוגרה ב-24 במאי 1975 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. זו הייתה המשלחת השנייה שהגיעה לתחנת החלל סאליוט 4. ב-26 במאי, לאחר ביצוע תמרון ובאמצעות מערכת ידנית החללית התחברה לתחנת החלל. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה לימוד השלכות משימה ארוכה על בריאות הקוסמונאוטים. בימים הראשונים של נוכחותם בתחנת החלל הם עסקו בתיקון המכשירים המקולקלים. ב-29-30 במאי נערכו מחקרים בתחום הביולוגי והרפואי והופעלה מערכת גן מלאכותי. במהלך 2-3 ביוני בוצעו כ-2,000 צילומי כדור הארץ וכ-600 צילומי שמש. בהמשך בוצעו ניסויים חדשים כולל ניסיון לגדל בצל. החל מ-23 ביוני, כאשר הקוסמונאוטים עברו את השיא הסובייטי לשהות בחלל הועמקו ניסויים בתחום הרפואי. ב-3 ביולי הוכרז שמשך הפעילות יורחב ויהיה צורך לעבור למרכז בקרה משני. זאת בעקבות התוכנית לשיגור טיסה סובייטית-אמריקאית משותפת. לאחר שיגור החללית סויוז 19 הקוסמונאוטים ביצעו בדיקות קשר. בסך הכול באותה תקופה היו בחלל 7 בני אדם (4 קוסמונאוטים סובייטים ו-3 אסטרונאוטים אמריקאים) ב-3 חלליות. לקראת סוף יולי תנאי המחיה בתחנת החלל החלו להדרדר. סוכם על תחילת הכנות לעזיבת התחנה ותוך יומיים הם נחתו. בפעם הראשונה טלוויזיה סובייטית שידרה את מהלך הנחיתה בשידור חי. הקוסמונאטים הצליחו לעזוב את תא הנחיתה בכוחות עצמם, אך רק כעבור יומיים הם יכלו ללכת במשך 10 דקות ורק כעבור שבוע השתקמו לחלוטין. לא היו טיסות מאוישות נוספות לסאליוט 4. נתוני המשימה נתונים מאנציקלופדיית החלל