אל דימיולה

אל לורנס דימיולה (באנגלית: Al Laurence Di Meola; נולד ב-22 ביולי 1954 בג'רזי סיטי ניו ג'רזי) הוא גיטריסט איטלקי-אמריקאי המנגן בסגנונות ג'אז לטיני ופיוז'ן. דימיולה גדל בברגנפילד ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא איטלקי. כשהיה בן שמונה קיבל השראה מאלביס פרסלי והתחיל לנגן בגיטרה. המורה שלו כיוון אותו לנגן סטנדרטים של ג'אז. דימיולה סיפר כי הושפע מגיטריסטי הג'אז ג'ורג' בנסון וקני בורל ומנגני הבלוגראס קלרנס וייט ודוק ווטסון. את ההשפעה הלטינית ספג במועדוני סלסה שהלך אליהם בנעוריו. בשנת 1971 הוא החל ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון, מסצ'וסטס. בשנת 1974, כשהיה בן 19, שכר אותו צ'יק קוריאה להחליף את ביל קונורס בלהקת הפיוז'ן החלוצית "Return To Forever" עם סטנלי קלארק ולני וייט. הוא הקליט שלושה אלבומים עם הלהקה, ועזר לרביעייה להשיג את הצלחתה המסחרית הגדולה ביותר – כל שלושת האלבומים היו בין 40 המובילים בטבלת בילבורד 200 בארצות הברית. בשנת 1976 התפרקה "Return To Forever" ודימיולה החל להקליט אלבומי סולו שכללו מיזוג של ג'אז, פלמנקו ומוזיקה ים תיכונית. אלבומו "Elegant Gypsy" הגיע למעמד של אלבום זהב בארצות הברית. בשנת 1980 הקליט את אלבום ההופעה החיה האקוסטית "Friday Night in San Francisco" עם פאקו דה לוסיה וג'ון מקלפלין. אלבום שזכה להכרה עולמית, נמכר ביותר משני מיליון עותקים ברחבי העולם, ונחשב לאחד מאלבומי הגיטרה האקוסטית המשפיעים בכל הזמנים. בתחילת דרכו, כפי שעולה באלבום הסולו הראשון שלו Land of the Midnight Sun" 1976", היה דימיולה ידוע בשליטתו הטכנית ובקומפוזיציות המהירות והמורכבות שלו. אך גם באלבומיו המוקדמים החל לחקור תרבויות ים תיכוניות וז'אנרים אקוסטיים כמו פלמנקו. דוגמאות בולטות הן "סאנדנס ים תיכוני" ו"גברת רומא, אחות ברזיל "מתוך האלבום "Elegant Gypsy". אלבומיו המוקדמים היו בעלי השפעה בקרב גיטריסטי רוק וג'אז. באלבום Scenario מ-1983 הוא בחן את הצד האלקטרוני של הג'אז בשיתוף פעולה עם הקלידן יאן האמר. החל מהשינוי הזה, הוא הרחיב עוד את אופקיו באלבום האקוסטי Cielo e Terra, הוא החל לשלב סינתיסייזר גיטרות באלבומי אמצע שנות השמונים כמו Soaring Through a Dream. בשנות התשעים הקליט דימיולה אלבומים קרובים יותר למוזיקה עולמית ולסגנונות לטיניים מודרניים מאשר לג'אז. יוצא מן הכלל הבולט היה האלבום Kiss My Axe מ-1991, שהגיע למקום השני במצעד אלבומי הג'אז בארצות הברית. דימיולה שיתף פעולה עם אמנים כמו הבסיסט סטנלי קלארק, עזיזה מוסטפא זאדה, הכנר ז'אן-לוק פונטי ופול סיימון. בשנת 2023, אל דימיולה לקה בהתקף לב במהלך הופעה ברומניה. לאחר המקרה, הוא פרסם הצהרה המביעה תודה על התמיכה שקיבל והזכיר שהוא מתמודד עם מצב רפואי הדורש חופש מהופעות. דימיולה מתכנן לחדש את הופעותיו בשנת 2024 ומצפה ליצור מוזיקה שוב. דימיולה זכה ארבע פעמים ברציפות בפרס גיטריסט הג'אז הטוב ביותר בסקר שערך המגזין "Guitar Player". בשנת 2018 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד למוזיקה ממכללת ברקלי. מאז שנות ה-80 הופיע אל דימיולה בישראל כמה פעמים. בפברואר 1991, במהלך מלחמת המפרץ ערך בישראל סיבוב הופעות עם דויד ברוזה. בנובמבר 2001, הופיע בישראל בפעם הרביעית במסגרת פסטיבל ג'אז תל אביב. ב-2016 הגיע שוב להופיע בפסטיבל ג'אז תל אביב. ב-2003 הגיע לסיבוב הופעות בישראל שכלל שמונה הופעות. ב-2007 הגיע לשבע הופעות בישראל. 1976 – Land of the Midnight Sun 1977 – Elegant Gypsy 1978 – Casino 1980 – Splendido Hotel 1982 – Electric Rendezvous 1982 – Tour De Force – Live 1983 – Scenario 1985 – Cielo e Terra 1985 – Soaring Through a Dream 1987 – Tirami Su 1990 – Al Di Meola Plays Piazzolla 1991 – Kiss My Axe 1991 – World Sinfonia 1992 – The Best of Al Di Meola – The Manhattan Years 1993 – World Sinfonia II – Heart of the Immigrants 1994 – Orange and Blue 1998 – The Infinite Desire 1999 – Christmas: Winter Nights 2000 – World Sinfonía III – The Grande Passion 2002 – Flesh on Flesh 2003 – Al Di Meola Revisited 2006 – Vocal Rendezvous 2006 – Al Di Meola and Andrea Parodi 2006 – Consequence of Chaos 2006 – Diabolic Inventions And Seduction For Solo Guitar 2011 – Pursuit of Radical Rhapsody מדיה וקבצים בנושא אל דימיולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל דימיולה אל דימיולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אל דימיולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אל דימיולה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אל דימיולה, באתר ספוטיפיי אל דימיולה, באתר AllMusic (באנגלית) אל דימיולה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אל דימיולה, באתר Discogs (באנגלית) אל דימיולה, באתר Songkick (באנגלית) אל דימיולה, באתר DNCI אל דימיולה, באתר בילבורד (באנגלית) מרב יודילוביץ', על כנפי הדימיולה, באתר ynet, 23 באפריל 2009 ארז שוייצר, עכבר העיר, אל דימיולה: יותר מווירטואוזיות לשמה, באתר הארץ, 27 באפריל 2009 עומר שומרוני, ‏חיבור אקוסטי, באתר גלובס, 29 באפריל 2012 - ריאיון עם אל דימיולה יוסי כסיף, עליונות הגיטרה, חדשות, 18 בספטמבר 1986 Kolosky, Walter (2002). "John McLaughlin, Al DiMeola, Paco DeLucia: Friday Night in San Francisco (1981)". אורכב מ-המקור ב-22 באוקטובר 2012. נבדק ב-8 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) אבי מורגנשטרן, קלאסיקה בזול, מעריב, 22 באוגוסט 1985 Caroline Brew, Guitarist Al Di Meola Thanks Fans for ‘Outpouring of Love and Support’ After Suffering Heart Attack on Stage, Plans to Resume Tour in 2024, Variety, ‏2023-09-30 (באנגלית אמריקאית) רותי ויטל, לא צריך להסביר למה באתי, מעריב, 4 בפברואר 1991 אל דימיולה החודש בישראל, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2001 בן שלו, פסטיבל ג'ז תל אביב: ההופעה של אל דימיולה היתה טובה יותר מקודמותיה, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2016 בן שלו, הווירטואוז המוגבל, באתר הארץ, 8 ביולי 2003 בן שלו, אל דימיולה לשבע הופעות בישראל, באתר הארץ, 25 במרץ 2007 בן שלו, וירטואוזיות עקרה, באתר הארץ, 1 באפריל 2007