laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Violet Bent Backwards over the Grass

Violet Bent Backwards over the Grass (בעברית: ויולט כפופה לאחור מעל הדשא) הוא ספר הבכורה של הזמרת והכותבת האמריקאית לנה דל ריי. הספר עצמו הוא אוסף שירה הכולל 14 שירים ומספר קטעים קצרים, האוסף הוא היצירה הראשונה שפרסמה של דל ריי ותצא באופן עצמאי ב-29 בספטמבר 2020. דל ריי אמרה בכמה הזדמנויות שהיא מקווה לשחרר את הספר תמורת דולר מכיוון שהיא מוצאת את מחשבותיה "לא יקרות ערך." מאז תחילת דרכה המוזיקלית, דל ריי הסבירה כיצד קיבלה השראה משירה, תוך שהצהירה שוולט ויטמן ואלן גינסברג הם ההשראה לכתיבת השירים שלה. במהלך הקריירה שלה, כתבה דל ריי כמה שירים אליהם צירפה קטעי מונולוג שונים, בהם היא מדברת על התחושות והמחשבות שלה, תוך שהיא מביעה את עצמה באמצעותם. חלק מהמונולוגים הידועים ביותר שלה הופיעו בסרטים שלה Ride‏ (2012) ו-Tropico ‏(2013), תוך שבאחרון היא אף ביצעה קטעי שירה שנכתבו על ידי ויטמן. Violet Bent Backwards over the Grass (בעברית: ויולט כפופה לאחור מעל הדשא) הוא ספוקן וורדן הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא לאור ב-28 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס. מידע על האלבום Violet Bent Backwards over the Grass באתר MusicBrainz האלבום Violet Bent Backwards over the Grass באתר Discogs STV programmes news and information, Live Local (באנגלית) Death And Taxes | SPIN, www.spin.com Lana Del Rey by Violet Bent Backwards over the Grass, Genius (באנגלית) Violet Bent Backwards over the Grass (באנגלית), נבדק ב-2020-07-29
קולולוש (אלבום)

קולולוש (באנגלית: Coolooloosh) הוא אלבום הבכורה של הלהקה הישראלית קולולוש. האלבום יצא לאור ב-2005, על ידי חברת התקליטים התו השמיני. האלבום הוקלט ביולי 2004 בירושלים. האלבום משלב מוזיקת היפ הופ, יחד עם ג'אז ופאנק. האלבום כולל ארבע רצועות אותן מבצע סולן הלהקה רבל סאן, ושאר הרצועות אינסטרומנטליות. לגרסת הסטרימינג של האלבום, שהוציאה חברת קמ"ע, נוספו גרסת לייב לשיר "Bandits", והסינגל "Fight Rebel Sun", שיצא לאור בשנת 2006 ומשתתפים בו קרולינה, שאנן סטריט, קוואמי, רועי קאשי וסגול 59, ונוצר עבור המאבק להשארת הסולן רבל סאן בישראל, לאחר שעמד בפני גירוש. Coolooloosh - Coolooloosh, Discogs (באנגלית) קולולוש, באתר qube אור ברנע, איים קטנים של אגו, באתר ynet, 5 בפברואר 2009 רפי ברבירו, אין מצב שהוא הולך מכאן, באתר ynet, 5 בפברואר 2006 קולולוש, נבדק ב-2020-07-09
Elements of Sound

Elements of Sound (בעברית: חומרי הסאונד) הוא אלבום האולפן השני של הלהקה הישראלית קולולוש. האלבום יצא לאור ב-27 בנובמבר 2008, על ידי חברת התקליטים התו השמיני. האלבום הופק על ידי המפיק המוזיקלי האמריקאי דייוויד אייבורי, והוקלט בראשית 2008 בארצות הברית במהלך חודשיים. באלבום מתארח זמר הסול האמריקאי באני סיגלר (אנ') בשירים "Some Place", גרסה חדשה לשיר הנושא את אותו השם מתוך האלבום הקודם של הלהקה, ו"Yeah Yeah Yeah". בשנת 2018, לכבוד עשר שנים ליציאת אלבום, הוציאה חברת קמ"ע מהדורת תקליט של האלבום. חומרי הסאונד - קולולוש, באתר מוזיקה ישראלית קולולוש | qube.co.il, באתר www.qube.co.il אור ברנע, איים קטנים של אגו, באתר ynet, 5 בפברואר 2009 Elements Of Sound - LP | תקליט |קולולוש | COOLOOLOOSH, באתר דיסק סנטר
ג'רארד קלוסון

סר ג'רארד לסלי מייקינס קלוסון (באנגלית: Sir Gerard Leslie Makins Clauson,‏, 28 באפריל 1891 – 1 במאי 1974) היה איש מנהל, איש עסקים, בלשן ומזרחן שהתמחה בחקר השפות והעמים הטורקיים (טורקולוג) והשפות המונגוליות. ג'רארד קלוסון נולד בשנת 1891 בלונדון כאחד משלושת ילדיהם של ג'ון יוג'ין קלוסון (1866–1918), איש צבא ומנהל בריטי, לימים נציב עליון של קפריסין ומפקד הכוחות הבריטים בקפריסין, ושל מרי אליזבת לבית מייקינס. קלוסון למד במכללת איטון, בה כיהן כנציג הבכיר של הסטודנטים. כתלמיד, בגיל 15 או 16 פרסם מהדורה בקורתית של הטקסט וידוי בודהיטסי קצר בשפת הפאלי "A New Kammavācā" בכתב העת Journal of the Pali Text Society. בשנת 1906 כשהתמנה אביו למזכיר ראשי לענייני קפריסין, למד קלוסון כאוטודידקט טורקית כתוספת לשליטתו ביוונית שרכש בבית הספר. הוא למד בהמשך לימודים קלאסיים (Literae humaniores או greats) במכללת קורפוס כריסטי באוקספורד. אחרי סיום התואר, ב-1911 הוא למד בעזרת מלגות את שפת הסנסקריט (מלגת בודן), את הארמית (מלגת הול-האוטמן) הסורית ואת הערבית (מלגת ג'יימס מיו) בימי מלחמת העולם הראשונה השתתף בקרב גליפולי, אולם את רוב השירות ביצע ביחידת מודיעין אותות במאמצים לפענח את הקודים הסודיים הגרמנים והעות'מאנים. באותה תקופה מסעות מחקר של סוון הדין, סר אורל שטיין ואחרים במרכז אסיה גילו טקסטים רבים במגוון שפות, לגבות טוכארית, חוטאנית וטומשוקית. קלוסון התגייס בחקר שפות אלה ובמחקר הטקסטים הבודהיסטים שנכתבו בכתב טיבטי. קלוסון חקר גם את שדת טנגוט ובשנים 1938–1939 כתב מילון מקוצר של שפת שי-שיה. כתב היד נמצא בבית הספר ללימודי מזרח ואפריקה בלונדון ופורסם במהדורת פקסימיל בשנת 2016. החל משנת 1919 התחיל קלוסון לעבוד בשירות הממשלתי הבריטי והגיע במהלך השנים לתפקיד עוזר של תת-מזכיר המדינה במשרד המושבות (1940–1951). מתוקף תפקיד זה עמד קולסון בראש הכנס הבינלאומי לחיטה בשנת 1947 והכנס הבינלאומי לגומי בשנת 1951. אחרי פרישתו הרשמית בגיל 60 פנה לקריירה עסקית ושימש זמן מה כיושב ראש חברת פירלי בשנים 1960–1969. בתחום הטורקולוגיה התעניין קלוסון בעיקר בנושאי אוצר מילים כולל פונולוגיה. חקר במיוחד את סוגיית מקורן של מילים רבות בטורקית המוקדמת בשפות של עמים שכנים בעלי תרבות משפיעה כמו הסינים, האיראנים וההודים, ואחרי התאסלמות הטורקים – מערבית והפרסית החדשה. *1962, 2002. Turkish and Mongolian Studies. Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland. Rpt. as Studies in Turkic and Mongolic Linguistics, RoutledgeCurzon. ISBN 0-415-29772-9. (מחקרים טורקיים ומונגוליים) 1964. "The Future of Tangut (Hsi Hsia) Studies" Asia Major (New Series) volume 11, part 1: 54–77. (מחקרי שפת הטנגוט (שי-שיה)) 1972. 'An Etymological Dictionary of Pre-Thirteenth-Century Turkish'. Oxford: Clarendon Press. (מילון אטימולוגי של הטורקית מלפני המאה ה-13) 2016. Gerard Clauson's Skeleton Tangut (Hsi Hsia) Dictionary: A Facsimile Edition. With an introduction by Imre Galambos. With Editorial notes and an Index by Andrew West. Prepared for publication by Michael Everson. Portlaoise: Evertype. ISBN 978-1-78201-167-5. C. Edmund Bosworth, "Introduction" to Clauson's Studies in Turkic and Mongolic Linguistics Grinstead, Eric Analysis of the Tangut Script. Scandinavian Institute of Asian Studies.1972, p. 38. ביוגרפיה קצרה של ג'ון יוג'ין קלוסון באתר Find a Grave Mavi Buncuk's blog 13.11.2018
סתר

האם התכוונתם ל... ערך מילוני בנושא סתר, בוויקימילון שם משפחה עברי אורן סתר – איש צבא ישראלי גדעון סתר – שם עט של אריה סתיו, משורר ופובליציסט ישראלי מרדכי סֵתֶר (סְטָרוֹמינסקי) – מלחין ישראלי
מיילר

מיילר (Mailer, Meijler) הוא שם משפחה האם התכוונתם ל... מיילר (חומר) (Mylar) - סוג של פוליאסטר המורכב מפוליאתילן טרפתאלט אישים נורמן מיילר (Mailer) - סופר, מחזאי, עיתונאי ויוצר קולנוע אמריקאי-יהודי מייקל מיילר – מפיק אמריקאי, בנו של נורמן מיכאל מיילר (Meijler) - כימאי ואיש אקדמיה ישראלי
הרבי

האם התכוונתם ל... רבי (בחסידויות שונות נקרא האדמו"ר סתמית "הרבי", למשל: הרבי מליובאוויטש, הרבי מסאטמר, הרבי מביאלא) הרבי (פולין) – כפר בפרובינציה שלזיה, פולין קווין הרבי (Herby) - זמרת, ראפרית ופזמונאית אמריקאית אישים ששמם הפרטי הוא הרבי ברבי (פירושונים)
רודולף נואק

רודולף נואק (בגרמנית: Rudolf "Rudi" Noack; ‏30 במרץ 1913 – 30 ביוני 1947) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. נואק נולד ב-30 במרץ 1913 בהמבורג שבגרמניה. כחלוץ, הוא ערך שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה בהן כבש שער אחד. שערו היחידי הובקע במשחק נגד צ'כוסלובקיה בחצי גמר מונדיאל 1934 והיה לשער השוויון במשחק אך גרמניה הפסידה בסיומו 3–1. במשחק על המקום השלישי גרמניה ניצחה. את הופעתו האחרונה ערך נגד שווייץ ב-1937. במהלך רוב הקריירה שלו שיחק נואק במועדון עיר הולדתו המבורג ושיחק גם זמן קצר ב-SV הרבורג ובמועדון האוסטרי פירסט וינה. בגמר הגביע הגרמני של 1943 כבש וניצח לזכותה של פירסט וינה את המשחק עם צמד על לופטואפן המבורג. במהלך כיבוש הרייך השלישי שבמלחמת העולם השנייה נואק היה לאסיר מלחמה על ידי הסובייטים, ונפטר במחנה כלא ב-30 ביוני 1947 בגיל 34 בלבד. רודולף נואק, באתר Transfermarkt רודולף נואק, באתר Soccerway רודולף נואק, באתר WorldFootball.net רודולף נואק, באתר National Football Teams רודולף נואק, באתר FootballDatabase.eu
חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג

חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג או בשמו המלא החוק של הרפובליקה העממית של סין להגנת הביטחון הלאומי של האזור האדמיניסטרטיבי המיוחד של הונג קונג היא חקיקה ביטחונית שהועברה ביוני 2020 על ידי הוועדה הקבועה של הקונגרס העממי הלאומי במקום המועצה המחוקקת של הונג קונג. חוק כזה נדרש בסעיף 23 של חוק היסוד של הונג קונג אך ניסיונות עבר להעבירו כשלו בשל התגובות הציבוריות שהיו שליליות במיוחד. החוק הנוכחי שהועבר על ידי המפלגה הקומוניסטית עוקף את סמכות המועצה המחוקקת של הונג קונג ומקנה משמעות פליליות לפעולות של "בדלנות, חתרנות, טרור והשפעה חיצונית בהונג קונג". החוק מקנה סמכויות נרחבות לשירותי ביטחון לאומי של הרפובליקה העממית להקים נציגויות בהונג קונג; לעצור, לחקור ולהעמיד לדין אנשים החשודים בפעולות שנמנו להלן הן בהונג קונג, הן על ידי שופטים שיבחרו במיוחד על ידי ראש הרשות המבצעת של הונג קונג, והן על ידי בית משפט של הרפובליקה העממית, כאשר החוק מתיר להעביר מואשמים דרך מעברי הגבול ליבשת ללא הליך הסגרה. סעיף 38 של החוק מגדיר שהחוק חל על כל אדם, גם כזה שלא נמצא או מתגורר בהונג קונג. נמתחה ביקורת חריפה על החוק בטענה שהגדרותיו הן מעורפלות בכוונה בשביל להוות תירוץ לשירותי הביטחון ולאפשר להם לעצור כמעט כל אחד אף על עברות מינוריות דוגמת הקראה של סיסמאות מחאה, הדפסה והצגת שלטים, גרפיטי וכדומה, מה שרומס את חופש הביטוי של תושבי העיר. ביקורת נמתחה גם על אי הקניית אפשרות הוגנת להגנה בבית משפט – שכן השופטים בהונג קונג ייבחרו במיוחד, ואלה בסין רבתי מתגאים באחוזי הרשעה של למעלה מ-99 אחוז. כמו כן ביקורת הוטחה בממשלה הסינית שהפרה את עקרון מדינה אחת, שתי שיטות שבוסס במסגרת ההצהרה המשותפת בריטניה-סין (1997) בה סין התחייבה לאפשר להונג קונג ותושביה ליהנות מזכויות נוספות למשך 50 שנים. בריטניה, טאיוואן ואוסטרליה הבטיחו לאפשר למליונים מתושבי הונג קונג להוציא דרכונים שלהן ואף להגר אליהן. עם זאת ארצות הברית הצהירה שלאור החוק אין היא יכולה להתייחס להונג קונג כאזור ממשל מיוחד והסירה את זכויות הסחר המיוחד של הונג קונג במסגרתו הונג קונג לא נכללה בהרבה מהגבלות הסחר עם סין אשר הושמו לאור מלחמת הסחר בין המדינות. בנוסף, השעו בריטניה, אוסטרליה וקנדה את הסכמי ההסגרה עם הונג קונג בשל החוק. לאחר חקיקת החוק אחד המלונות בהונג קונג הוסב למשכן של משרדי הביטחון הלאומי של הממשלה הסינית. כמו כן, בעקבות חקיקת החוק הרשת החברתית טיקטוק הודיעה כי היא תפסיק לפעול בהונג קונג כחלק ממגבלות הצנזורה בסין. מדיה וקבצים בנושא חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג בוויקישיתוף רויטרס, החוק הסיני נכנס לתוקף בהונג קונג, הפרטים נחשפים, באתר ynet, 30 ביוני 2020 סין אישרה את "חוק הביטחון הלאומי" המחזק את שליטתה בהונג קונג, מתוך אתר הארץ. רויטרסו אי-פי, סין הקימה משרד של סוכנות ביטחון בהונג קונג, סמוך לאחד מאתרי המחאה, באתר הארץ, 8 ביולי 2020 בריטניה השעתה את הסכם ההסגרה עם הונג קונג בשל חוק הביטחון של סין, באתר וואלה, 20 ביולי 2020 סין הפכה מלון בהונג קונג למטה הביון החדש שלה: "רגע היסטורי", באתר וואלה, 8 ביולי 2020 יסמין יבלונקו, ‏בעקבות חוק הביטחון הלאומי החדש בסין: טיקטוק תצא מפעילות בהונג קונג, באתר גלובס, 7 ביולי 2020
ספר חגי

חַגַּי הוא אחד מספרי התנ"ך. הוא הספר העשירי בקובץ תרי עשר והוא קודם לשני הנביאים האחרונים המופיעים בו, זכריה ומלאכי. הוא נקרא על שם הנביא המוסר את דבר ה', חגי. הספר מתמקד בעידוד שבי ציון לבנות את בית המקדש השני. ספר חגי כולל שני פרקים המכילים ארבע נבואות. הנבואה הראשונה מתחילה בפרק א' עם מסירת דברי ה' בידי חגי ומסתיימת בפסוק י' ונאמרה בחודש החמישי. הנבואה השנייה: פרק ב' פסוקים א'-ט'. הנבואה השלישית גם היא בפרק ב' מפסוק י' עד י"ט ונבואה הרביעית חותמת את הספר בפסוקים כ' - כ"ג. שתי הנבואות האחרונות נאמרו באותו יום. כל נבואה היא יחידה עצמאית, אך בין היחידות קיימים קשרים לשוניים ורעיוניים. הקשיים בלשון ובסגנון העולים מהספר נובעים לדעת חוקרים מהתהליך בו נמסר ספר חגי. במגילת תרי עשר אשר נמצאה במערות מורבעת בנחל דרגה השתמרו חלקים מהספר. מעטים ההבדלים הקיימים בין המגילה שנמצאה לספר בנוסח המסורה. זמן כתיבת המגילה שנמצאה, מתוארך להמאה ה-2 לפנה"ס ובזמן זה קיים היה נוסחו הסופי של הספר. לעומת זאת קיימים הבדלים בין נוסח הספר לנוסח תרגום השבעים. ייתכן והבדלים אלה הם קשיים אשר עמדו לפני המתרגם עם הקשיים הלשוניים נושאים שזימן לו הכתוב. לעיתים הושמטו מילים וייתכן כי עמדו לפני המתרגם נוסחים שונים ולכן באו הבדלים אלה לידי ביטוי. על פי הברייתא, ספר חגי נכתב בידי אנשי הכנסת הגדולה: "ירמיהו כתב ספרו, וספר מלכים, וקינות. חזקיה וסיעתו כתבו (ימש"ק סימן): ישעיה, משלי, שיר השירים, וקהלת. אנשי כנסת הגדולה כתבו (קנד"ג סימן): יחזקאל, ושנים עשר, דניאל, ומגילת אסתר. עזרא כתב ספרו, ויחס של דברי הימים עד לו." הספר נכתב בצורה פרוזאית. לשון הספר לטענת מרדכי זר-כבוד היא "פשוטה ועממית". בספר רבים צירופים כבולים קצרים וביטויים המאפיינים רק את ספר זה. בספר חגי שזורים "צלעות מקבילות", תבניות חוזרות. העברית המקראית הטבועה בספר חגי מקורה, בעליית עזרא ונחמיה. העברית בספר אופיינית ללשון הבתר גלותית. שאלות רטוריות רבות מצויות בספר המחזקות את האופי הדיווחי המיוחד לספר. יש הסוברים כי סגנונו של ספר חגי הנע בין שירה לפרוזה תורם לתחושה כי הנוסח משובש. אין בו את הזרימה האופיינית לפרוזה ואין בו את המקצבים האופייניים לשירה. נבואות הספר נאמרות על ידי הנביא ולהן כמה מאפיינים: הן כתובות בלשון המתארת ויכוח בין הנביא לקהל השומעים, מודגשת בהן שליחותו של הנביא חגי בידי ה', אין בנבואות מראות כדוגמת אלו המופיעות אצל יחזקאל וישעיהו והתוכחה היחידה הקיימת בה היא על כך שעם אינו בונה את המקדש. תוכחה זו עומדת במרכז נבואתו. עם ישראל נמנע מבניית בית המקדש בגלל המצב הכלכלי והנביא דורש מהם לצאת ולבנות את בית המקדש. כיום משתמשים בביטוי כשרוצים לתאר אדם אשר יושב בביתו מבודד ולא בא במגע עם הסביבה. במקרא וכיום נוהגים לומר את הביטוי כאשר מבקשים להדגיש שאדם מתקשה בפרנסה מפני שכל כספו נופל מארנקו המחורר ובאמירת הביטוי מתכוונים שאדם זה הפסיד את כספו. מדיה וקבצים בנושא ספר חגי בוויקישיתוף ספר חגי, באתר ויקיטקסט ספר חגי, באתר מקראות גדולות הכתר ספר חגי, באתר "תורת אמת" ספר חגי, באתר מכון ממרא ספר חגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספר חגי, פרק א', פסוק א' שמואל אפק,"אני אתכם נאום ה", בתוך: מגדים כרך ט"ו, ירושלים, תבונות מכללת הרצוג, תשנ"ב צפורה טלשיר, עולם התנ"ך: תרי עשר ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 138 בבא בתרא ט"ו, ע"א מרדכי זר-כבוד, חגי, זכריה, מלאכי, ירושלים, החברה לחקר המקרא בישראל, 1968, עמ' 13 צפורה טלשיר, עולם התנ"ך: תרי עשר ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 143-142 מרדכי זר-כבוד, תרי עשר, ירושלים, מוסד הרב קוק, 1990, עמ' 3 ספר חגי, פרק א', פסוק ד' ספר חגי, פרק א', פסוק ו'
יוהנס אוולד

יוהנס אוולד (בדנית: Johannes Ewald;‏ 18 בנובמבר 1743, קופנהגן – 17 במרץ 1781, קופנהגן) היה משורר דני. יוהנס אוולד נולד בקופנהגן למשפחת כומר מקומי. לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטת קופנהגן. בגיל 15 הוא נמלט מהבית ונרשם לצבא לממלכת פרוסיה. בתחילת מלחמת שבע השנים הוא עזב את השרות והצטרף לצבא אוסטריה בה שירת כקצין. לאחר מספר חודשים של שרות הוא נמלט, חזר לדנמרק והחל ללמוד תאולוגיה. למרות לימודי תאולוגיה אוולד החל להתעניין בספרות, בעקבות אהבה נכזבת, הוא התחיל לכתוב שירה. לאחר קרבות מלחמת שבע השנים אוולד חזר נחלש ופגוע. הוא עסק בכתיבת שירים אך במקביל סבל מבעית אלכוהוליזם. בעקבות פרדריק החמישי הוא התבקש לכתוב אלגיה. שירים שלו זכו לפופולרית רבה והוא היה נחשב למשורר בולט של התקופה. בנוסף לשירים, אוולד כתב מספר מחזות וספר אוטוביוגרפיה שפורסם רק בשנת 1804. בהמשך הוא רב עם המשפחה ועזב את קופנהגן לטובת עיירה בחוף הים הבלטי. במשך שנים הוא סבל ממחלות שונות כולל אלכוהוליזם ושיגרון. הוא נטמן בכנסייה בקופנהגן ליד משורר דני נוסף יוהאן וסל ובמקום הוקמה אנדרטה משותף שפוסלה על ידי אוטו אוונס. מדיה וקבצים בנושא יוהנס אוולד בוויקישיתוף יצירות של יוהנס אוולד יוהנס אוולד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי יוהנס אוולד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
גארפילד וכח החיות

גארפילד וכח החיות (באנגלית: Garfield's Pet Force) הוא סרט הנפשה ממוחשבת משנת 2009, בכיכובה של הדמות גארפילד מקומיקס בעל אותו שם. הסרט הופק על ידי ג'ון דייוויס, ונכתב על ידי יוצרו של גארפילד, ג'ים דייוויס. זהו סרט ההנפשה המלא השלישי והאחרון שמבוסס על טרילוגיה זו לאחר הסרטים "גארפילד הופך לאמיתי" ו"פסטיבל הצחוק של גארפילד". לאחר שווטויקס גנבה את מערבל המולקולות ("מערמול" בקיצור) מפרופסור ווילי והמלך ג'ון היא שלטה בסיירת החיות אשר ניסו לעצור אותה, למרבה המזל גארזוקה הצליח לשרוד והוא עף מעולם הקומיקס אל העולם המצויר שם הוא פוגש את גארפילד ואת חבריו, ארלין, אודי ונרמל אשר דומים לסיירת החיות שלו, גארזוקה נותן להם את השיקוי והם קיבלו כוחות מיוחדים, אולם, ווטויקס גילתה את מיקומו של גארזיקה וגנבה מגארפילד את היהלום אשר מפעיל את המערמול והפכה את תושבי העיר לזומבים כדי לתפוס את גארזיקה. בעזרתו של גארפילד, סיירת החיות הצליחה לגבור על ווטויקס ולהפוך אותה לטובת לב באמצעות המערמול והחזירו את תושבי העיר לקדמותם. בסוף, ארלין, אודי ונרמל חזרו לצורתם המקורית וגארזוקה, המלך ג'ון, ווטויקס ופרופסור ווילי חזרו אל עולם הקומיקס והחזירו את סיירת החיות המקורית לקדמותה, ובנוסף, המלך ג'ון ווטויקס התחתנו באושר ועושר. פרנק ולקר - גארפילד / גארזוקה / דמויות שונות גרג ברגר - אודי / אודיוס אודרי וואסילוסקי - ארלין / סטארלינה ג'ייסון מארסדן - נרמל / אבנרמל וולי ווינגרט - ג'ון ארבוקל / המלך ג'ון ונסה מרשל - ווטויקס גרג איגלס - אלי פרד טאטאסקור - בילי הדוב / שומר סטיבן סטנטון - רנדי הארנב / דמויות שונות ניל רוס - וולטר "וולי" סטגמן / צ'ארלס / פרופסור וולי יואב בר לב - גארפילד / גארזוקה יובל סגל - נרמל / אבנרמל טליה ברקאי - ארלנה / סטארלנה גלעד קלטר - ג'ון ארבוקל / המלך ג'ון עמי מנדלמן - וולי / פרופסור וולי מיכה אוזין סליאן - איליי / שומר ספייקי אורלי קטן - בוניטה עדי קוזלובסקי - בטי גיא רושיניאק - צ'ארלס / בעל דוכן קומיקס / שומר עם קסדה בעל קרן נורית בנאי קורן - ווטויקס גדי לוי - שומר רזה / קולות רקע קובי ליקורמן - קולות רקע עמית יוסוביץ' - קולות רקע יובל בריג - קולות רקע טובל ישראלי - קולות רקע ג'ולי הרמן נתנה לסרט ציון 1 מתוך 5 ואמרה "ילדים אשר אוהבים את גארפילד יאהבו יותר לצפות בסדרת הטלוויזיה או בסרטי הלייב-אקשן". "גארפילד וכח החיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גארפילד וכח החיות", באתר נטפליקס "גארפילד וכח החיות", באתר AllMovie (באנגלית) "גארפילד וכח החיות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גארפילד וכח החיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גארפילד וכוח החיות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אמליוס גנטיליאנוס

אמליוס גנטיליאנוס (ביוונית: Ἀμέλιος Γεντιλιανός) היה פילוסוף נאופלאטוני וסופר מהמחצית השנייה של המאה ה-3. מוצאו של אמליוס מטוסקנה. בשנותיו המוקדמות, למד לעומק את עבודותיו של נומניוס מאפאמיה, ואף זכר את כל יצירותיו בעל פה. מאוחר יותר, הוא הכיר את פלוטינוס, ובמחיצתו הוא בילה יותר מעשרים שנים, והיה לאחד מתלמידיו הקרובים ביותר. פלוטינוס אף החשיב את אמליוס כאחד מתלמידיו המבריקים ביותר. Jesse Russell, Ronald Cohn, Amelius, Book on Demand, 2012-02, ISBN 978-5-512-74665-3. (באנגלית) Amelius, www.alcott.net (ארכיון) World Heritage Encyclopedia, World Heritage Encyclopedia, community.worldheritage.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר ספסיבצב

אלכסנדר ניקולייביץ' ספסיבצב (ברוסית: Александр Николаевич Спесивцев; נולד ב-1 במרץ 1970) הוא רוצח סדרתי פדופיל, סדיסט וקניבל רוסי. מחודש פברואר 1991 ועד ספטמבר 1996, אנס, עינה, הרג ואכל נשים וילדים. הואשם תחילה ב-19 מקרי רצח, אך מתוכם הוכחו ארבעה מקרים. מספרם המדויק של קורבנותיו אינו ידוע, אך על פי הערכות מסוימות עשוי להגיע עד 82 בני אדם. הפשעים בוצעו בביתו של ספסיבצב, בעיר הולדתו נובוקוזנצק, בסיועה של אמו ובנוכחותה של אחותו. בשנת 1991 פגש ספסיבצב ילדה בשם יבגניה גוסלניקובה. הוא התיידד עמה, אך בשלב מסוים הוא הכה אותה והיא החליטה לנתק את היחסים עמו. ספסיבצב נעל את הילדה בדירתו ועינה אותה באכזריות במשך חודש עד למותה. סיבת המוות הרשמית הייתה אלח דם. כל גופה של הילדה היה מכוסה מורסות, מה שהקשה על הרופאים לקבוע את סיבת המוות האמיתית. הרופאים המליצו כי על ספסיבצב לקבל טיפול פסיכיאטרי, ובשנת 1992, על פי החלטת בית הדין של נובוקוזנסק, הוא נשלח למרפאה הפסיכיאטרית עם אבחנה של סכיזופרניה. לאחר 3 שנים שוחרר ספסיבצב עם סימני הפוגה מבית החולים. לא נרשמו הערות לגבי שחרורו, ורשויות אכיפת החוק סברו שהוא נמצא במרפאה. הקורבן הראשון שלו לאחר השחרור מבית חולים פסיכיאטרי הייתה ילדה צעירה בשם ליודמילה. ספסיבצב, שניסה להסתיר את עקבות הפשע, פירק את גופתה, ואמו קברה את השרידים בשממה. על פי כתב האישום, מאפריל עד אוגוסט 1996, הרג ספסיבצב 15 אנשים נוספים בדירתו. שכנה, פנסיונרית בשם לידיה, הזמינה את המשטרה בתחילת הקיץ כשהיא מתלוננת על ריח גופה ומוזיקה קולנית מחרישת אוזניים מדירתו של ספסיבצב. היא דחקה לבדוק אותו, אך איש לא הגיע. את שלושת הקורבנות האחרונים שנרצחו ב-24 בספטמבר 1996, פיתתה אמו של ספסיבצב לדירת בנה בבקשה של עזרה בפתיחת הדלת. ספסיבצב הרג מיד את נסטיה בת ה-13, שניסתה להכות אותו כדי להציל את עצמה. את שני האחרים הוא החזיק במשך כחודש באזיקים, התעלל בכל דרך, עינה, אנס ואילץ אותן לחתוך את גופת חברתן ולאכול את שרידיה. כל הזמן הזה אמו ואחותו הגיעו לעיתים קרובות לדירה, ראו מה קורה, אך לא התערבו. לאחר שהרג באכזריות את ג'ניה בת ה-13, הוא גרם לקורבן האחרון, אוליה בת ה-15, לפרק את הגופה ולאכול מרק מהבשר של חברתה. הכלבה של ספסיבצב כרסמה את עצמות חברתה לעיניה. הוא נתפס במקרה: במהלך מעקף מתוכנן לצורך מניעה לפני עונת החימום בחורף, ביקש צוות אינסטלטורים להיכנס לדירתו. הוא סירב להכניס אותם, וציין את העובדה שהוא כלוא בגלל ההפרעה הנפשית שלו. האינסטלטורים הזעיקו את שוטר המחוז שפרץ את הדלת. באמבטיה נמצא פלג גופה של ילדה ללא זרועות ורגליים, וראש וחזה כרות הוצאו מהפח. ספסיבצב עצמו הצליח להימלט מגג הבניין, אך כעבור יומיים הוא נעצר בכניסה לבניין ביתו. לאחר ששוחררה מהשבי, הצליחה אוליה בת ה-15, שנלקחה על ידי הרוצח כבת ערובה, למסור עדויות מפורטות נגדו לפני שנפטרה כעבור שלושה ימים בבית החולים. בשנת 1997, נידון ספסיבצב לעשר שנות מאסר, על רצח של שלוש הבנות. בשנת 1998, החל דיון מחודש של המקרה וספסיבצב הוכר כחולה נפש ונשלח לאשפוז בכפייה.. במאי 2024, בית הדין המחוזי בקמרובו מצא שספסיבצב היה מעורב בעוד 15 רציחות שבהן הוא הואשם מלכתחילה. כמו כן, נמצא קורבן שנשאר בחיים, נער בן 12 באותה עת. נכון לשנת 2024, אלכסנדר ספסיבצב ממשיך להיות מאושפז בכפייה. המרטש מאטלנטה המפלצת מפירנצה מרטש סיבירי, סרטון באתר יוטיוב מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית https://murderpedia.org/male.S/s/spesivtsev-alexander.htm https://apnews.com/8acf2a4e7545b61c20f4aff7cbc705c1 https://kuzbass.sledcom.ru/news/item/1885514/#
תהלה הרץ

תהִלה הרץ (נולדה ב-15 במרץ 1988) היא אשת חינוך המרצה במכללות להוראה ומחברת ספרי לימוד. מחקריה של הרץ עוסקים בעיקר בהיסטוריה של החינוך ובנוער על קצה רצף הסיכון בישראל. הרץ נולדה בירושלים. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במוסדות החינוך לילדים עזובים ועבריינים של הנהגת היישוב ושל העיר תל אביב (בשנים 1934–1948). בשנת תשע"ז–2016 ניתן לה תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2020 סיימה את תוכנית הפוסט-דוקטורט במכון מופ"ת. מחקרה עסק בנערות על קצה רצף הסיכון הנמצאות במוסדות הנעולים מסילה וצופיה. בשנת 2021, פיתחה סדרת ספרים חדשה ללימוד היסטוריה במערכת החינוך, סדרת שורשים: מגלים היסטוריה, שהחליפה את הסדרה הוותיקה ״מדור לדור״. הסדרה נוקטת בשיטות הוראה ואמצעי למידה שונים משל קודמתה, בין אלה ציר זמן שמוטמע לאורך הדף ותכנים המועברים באופן ויזואלי. שני ספרי הלימוד שכתבה, "חורבן וגבורה" ו"המאבק על הרוח" מסדרת שורשים, הם ספרי הלימוד היחידים (נכון ל-2024) שאושרו ללימוד בבתי הספר הממלכתיים־דתיים לפי התכנית החדשה בהיסטוריה. הספרים יצאו לאור במכון הר ברכה. כיום מרצה הרץ במכללת הרצוג ומכללת אפרתה בקורסי חינוך והיסטוריה. היא מרכזת את מיזם ויקישטעטל להנצחת קהילות יהודיות שנכחדו בשואה באמצעות כתיבת ערכים בוויקיפדיה העברית. נשואה ואם לארבעה. מתגוררת בקריית משה בירושלים. חורבן וגבורה, הר ברכה: מכון הר ברכה, 2015 מסורת ומהפכות: מסורת ומודרנה בתולדות העמים ובתולדות ישראל (עם פנינה רותם), הר ברכה: מכון הר ברכה, 2014 השיבה לציון: עלייה, התיישבות ועצמאות (עם דבורה גלעדי), הר ברכה: מכון הר ברכה, 2016 המאבק על הרוח: לאום, מקדש וספר, הר ברכה: מכון הר ברכה, 2020 'דשואן דשואן!' (جُوعَان جُوعَان): הקמת בית היתומים 'ציון בלומנטל' בירושלים בשלהי מלחמת העולם הראשונה, קתדרה 165, תשרי תשע"ח, עמ' 181–204 Tehila Hertz, Wikishtetl: Commemorating Jewish Communities that Perished in the Holocaust through the Wikipedia Platform, Quest. Issues in Contemporary Jewish History, Issue 13, August 2018 למשמעות סדר השבטים בספר דברי הימים, סיני קנ"ב, תשע"ט, עמ' קמ"ט–קס"ד "כי הוא סוד האדם": האישה במשנתו של רבי יצחק עראמה, מגדים נ"ט, תש"ף, עמ' 47–64 מדיה וקבצים בנושא תהלה הרץ בוויקישיתוף שבט דן בספר דברי הימים (הרצאה מוקלטת), ימי עיון בתנ"ך, תשע"ח שבט שמעון – המסע והתיקון (הרצאה מוקלטת) ודף מקורות, ימי עיון בתנ"ך, תשע"ט אורלי ברוך, ויקישטעטל: מנציחים את מורשת הקהילות שנכחדו בשואה, באתר ערוץ 7, 8 באפריל 2021 רשימת עבודות – המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה, באתר אוניברסיטת בר-אילן ד"ר תהלה הרץ, באתר מכון מופ"ת תקציר מחקר הפוסט-דוקטורט של תהלה הרץ, באתר מכללת הרצוג עושים היסטוריה: מחליפים את הסדרה הוותיקה ״מדור לדור״, באתר ערוץ 7, ‏6 למאי 2021
רשימת צוות ה-AEW

ה-AEW הוא ארגון היאבקות אמריקאי שמשרדיו נמצאים בג'קסונוויל, פלורידה. צוות העובדים ב-AEW מורכב ממתאבקים, מנג'רים, שדרנים, פרשנים, קריינים, מראיינים, שופטים, מאמנים, מפיקים, תסריטאים ועוד. לארגון יש שיתוף פעולה עם ארגון ההיאבקות הסיני Oriental Wrestling Entertainment‏ (OWE) וארגון ההיאבקות המקסיקני Lucha Libre AAA Worldwide, כאשר המתאבקים מארגוני היאבקות אלה עורכים הופעות מזדמנות באירועים ותוכניות AEW. אתר האינטרנט הרשמי של AEW