laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליפואה מצויה

ליפואה מצויה (שם מדעי: Leipoa ocellata) הוא מין עוף קרקע בינוני החי רק באוסטרליה ומשתייך למשפחת הדגרתיליים. לעוף זה היה קרוב נכחד מהמין ליפואה ענקית (Leipoa gallinacea), אשר חי בסוף תקופת הפליסטוקן. הליפואה חיה בערבה האוסטרלית. אורכה עד 60 ס"מ ומשקלה עד שני ק"ג אצל הזכרים. הם בעלי נוצות אפורות וראש שחור מנוקד. הזנב רחב ועל הכנפיים נוצות חומות בדוגמת "עיניים" קטנות. המקור קטן ומשמש לניקור מזון מהקרקע כמו זרעים קטנים, עלים או חרקים. הליפואה ביישנית ונחבאת בין שיחי הערבה של מרכז ודרום אוסטרליה. הזכרים בונים בשביל הצעירים תילי ענק בהם הם טומנים את הביצים ושומרים על הטמפרטורה הנכונה. עם זאת, בעת שבוקע האפרוח מהביצה עליו לטפס במעלה התל עד הקרקע ונאלץ להסתמך על מאגרי אנרגיה זמניים. לליפואה ישנם טורפים רבים כמו לטאות כוח, כלבי דינגו, נחשים ועופות דורסים. הליפואה מוסווית כדי לא להתבלט וכשהיא מאותרת היא עפה על ענף נמוך ושם מסתתרת עד שהסכנה חולפת. הליפואות נמצאות בסכנה בעיקר עקב הפגיעה בחי האוסטרלי ועקב הכנסת מינים מזיקים כגון חתולים ושועלים, הקטלניים בהרבה מהטורפים המקומיים שלה. כמו כן, מסכנות אותן שריפות הענק הנגרמות כתוצאה מהתחממות כדור הארץ. מדיה וקבצים בנושא ליפואה מצויה בוויקישיתוף ליפואה מצויה, באתר ITIS (באנגלית) ליפואה מצויה, באתר NCBI (באנגלית) ליפואה מצויה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ליפואה מצויה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) ליפואה מצויה, באתר GBIF (באנגלית) ליפואה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קשונז' ויילקי

קשונז' ויילקי (בפולנית: Książ Wielki; ביידיש: קשוינש) הוא כפר במחוז מייחוב (אנ') שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בסמוך לנהר נידז'יצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. קשונז' ויילקי נזכר לראשונה בשנת 1120. במאה ה-14 נבנה ביישוב מנזר, ובשנת 1385 הוענקו לו זכויות עיר. עד לחלוקת פולין הראשונה היווה היישוב מרכז נפה. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1875, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני. היישוב היהודי בקשונז' ויילקי מתועד מהמאה ה-17, ומאמצע המאה ה-18 התקיימה ביישוב קהילה עצמאית. באמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת בנוי אבן, וכמה שנים לאחר מכן נחנך במקום גם בית מדרש. משנים אלה התקיימה ביישוב גם פעילות חסידית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה וכינון הרפובליקה הפולנית השנייה נערכו ביישוב מהומות אנטישמיות. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, שכללה קיבוץ הכשרה של הנוער הציוני, כמו גם פעילות של אגודת ישראל. בשנת 1939 התגוררו ביישוב כ-850 יהודים. לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, הגיעו אליו פליטים יהודים רבים משלזיה, ואלו גויסו יחד עם יהודי המקום לעבודות כפייה מפרכות, חלקן במחנות עבודה. בתקופת הכיבוש הראשונה נמנו ביישוב כ-1,230 יהודים. בליל ה-5 בספטמבר 1942 פשטו שוטרים פולנים על בתי היהודים ביישוב, ורצחו 16 יהודים. למחרת בבוקר הגיעו ליישוב שוטרים גרמנים ממייחוב, ובסיוע השוטרים הפולנים, ריכזו באלימות את יהודי היישוב בכיכר השוק בו, ממנה שולחו בעגלות וברגל לסלומניקי, תוך ירי בנחשלים בדרך. בסלומניקי צורפו יהודי היישוב לאלפי מגורשים יהודים נוספים מיישובי הסביבה, שרוכזו בשדה פתוח, וכעבור יום נערכה בהם סלקציה, בה חלקם הקטן הועבר למחנות עבודה, והרוב שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-200 עד 300 יהודים שעוד נותרו בקשונז' ויילקי לאחר האקציה נרצחו ברובם עד תחילת דצמבר 1942, עם הוצאת פקודת "ניקוי" הנפה מיהודים. יהודים מעטים שהצליחו להסתתר ביישוב ובסביבתו הוסגרו לגרמנים או נרצחו ישירות בידי הפולנים. בין היתר, במרץ 1943 נרצחו בני הזוג חיבובסקי, ובמאי 1944 נרצחו 19 יהודים שמצאו מחסה בביתן בכפר. מדיה וקבצים בנושא קשונז' ויילקי בוויקישיתוף קשונז' ויילקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קשונז' ויילקי", באתר השטעטל הווירטואלי "קשונז' ויילקי", באתר JewishGen (באנגלית)
מאיר פייבל גץ

מאיר פַייבֶל גֶץ (בצורה הרוסית: מאיר בֶּנצילוביץ' גץ; בכתיב היידי, שנהג בזמנו: געטץ; בכתב לטיני: Goetz (נכתב גם Getz,‏ Gettz,‏ Gotz); בליטאית: Gec;‏ 1853, ה'תרי"ג – 1 בינואר 1932, כ"ב בטבת ה'תרצ"ב) היה מחנך, פקיד ממשלתי, פובליציסט וסופר עברי ליטאי, עסקן ושתדלן יהודי באימפריה הרוסית ובסוף ימיו בריגה בירת לטביה. מלבד ספריו, פרסם גץ מאמרים בכתבי העת העבריים שנדפסו בתקופתו באירופה. גץ נולד בשנת 1853 במשפחה יהודית בעיירה זאמוט שבאזור ליטא, האימפריה הרוסית. גץ היה יהודי דתי ומשכיל. הוא שימש בתפקיד "היהודי המלומד" שעל יד המפקח על החינוך של מחוז וילנה. ניהל גימנסיה עברית במוסקבה ובריגה וניהל קורסים פדגוגיים של "צעירי ישראל" ולמען מורים של "יבנה" בקובנה. הוא הפעיל קרן עזרה לצעירים הרוצים להכשיר את עצמם להיות מורים במוסדות חינוך יהודיים. הדת והחִנוך (וילנה: דפוס ראם, תרנ"ו) עד מתי תחרישו: קול קורא לשלומי אמוני ישראל (וילנה: דפוס גארבער, תרס"ח) (תחת הפסבדונים פ' מ-ר) משטר החברתי והכלכלי ביהודה העתיקה על פי התורה והעתיד שלו (פרנקפורט: מוריה, תרפ"ו) מהות היהדות (ריגה, תרפ"ו) החנוך העברי בסכנה! (ריגה, תרצ"א) זיכרונותיו: זכרונות פון אן אלטן שתדלן (ריגה תרצ"ב) מיכאל קיטייניק, "וולדימיר סערגייעוויטש סאָלאָוויאָוו און פייוול בענצעלאָוויטש געץ", סאָוועטיש היימלאנד 10 (1991), 79–92. (על הקשרים בין גץ וסולוביוב, ומלחמתם נגד האנטישמיות הנוצרית) (ביידיש) מאיר פייבל גץ, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" בן-ציון כ"ץ, השריד של התקופה הפטרבורגית: (למותו של מ. פ. גץ), 'מאזנים', לד (קלד) (י"ג בשבט תרצ"ב), 10–11, באתר JSTOR מאיר פיבל גץ (1853-1932), דף שער בספרייה הלאומית מאיר פייבל גץ, בלקסיקון הספרות העברית החדשה בן-ציון דינור, בעולם ששקע: זכרונות ורשומות מדרך חיים, (תרמ"ד-תרע"ד), ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ח 1958, עמ' 140. פנקס הקהילות, כרך 8: ליטא; עורך דב לוין, ירושלים: יד ושם, תשנ"ו, עמ' 645. ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים פלטנר

חיים פלטנר (נולד ב-25 במאי 1937) הוא עיתונאי ישראלי, היה כתב קול ישראל וכן כתב הטלוויזיה הישראלית. פלטנר נולד בפתח תקווה בשנת 1937, בנם של שמואל ומלכה פלטנר, שעלו לארץ מבלגיה בשנת 1934. הוא גדל והתחנך במושבה פרדס חנה, למד בבית הספר היסודי "אלונים" במושבה ואת לימודיו התיכוניים עשה בתיכון בחדרה. בשנת 1955 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 13 (גדוד גדעון) בחטיבת גולני כמפקד כיתה ולאחר מכן כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה. לאחר שחרורו בשנת 1959, החל ללמוד בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בחוגים למדעי המדינה וסוציולוגיה וברבות השנים השתתף גם בקורסים בנושאי כלכלה ושוק ההון. במקביל התחיל גם לכתוב לכמה עיתונים. בשנת 1961 התמנה לסגן עורך ביטאון "במחנה נח"ל", ובמקביל לעבודתו שם ערך כתבות בגלי צה"ל. בשנת 1965 עשה את צעדיו הראשונים בקול ישראל בעריכת תוכניות בתחום החברתי. בשנת 1968 קיבל מלגה מממשלת גרמניה ויצא להשתלמות בתחנת הטלוויזיה הגדולה בגרמניה דאז Z.D.F. עם שובו לארץ השתלב במחלקת החדשות של קול ישראל והיה כתב לענייני מפלגות. במקביל השתתף בקורס הפקה בטלוויזיה הלימודית (כיום הטלוויזיה החינוכית), בהנחיתו של פרופ' סטאשף, פרופסור ללימודי טלוויזיה ב-MIT בארצות הברית. אתו בקורס למדו איש הרדיו והטלוויזיה דן כנר, והבמאי והתסריטאי אילן מושנזון. במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים היה חיים פלטנר כתב צבאי בחזית הדרום. בשנת 1974 החל לעבוד בטלוויזיה הישראלית - תחילה ככתב לענייני עבודה והסתדרות ולאחר מכן ככתב כלכלי, תפקיד שבמסגרתו סיקר את התחום הכלכלי ושוק ההון בתל אביב. בתחילת שנות ה-80 התמנה לראש הדסק הכלכלי של מחלקת החדשות בירושלים ובמסגרת זאת סיקר את משרד האוצר, בנק ישראל והדיונים הכלכליים בכנסת וועדותיה ובכלל זה את פרשת ויסות מניות הבנקים ב-1983. ואת שלבי הכנת תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 שהונהגה על ידי משרד האוצר בעקבות האינפלציה הגואה שהגיעה בשנת 1984 לשיעור שנתי של כ-400 אחוז. בסוף שנות ה-80 חזר פלטנר לפעילות מלאה במערכת החדשות של הטלוויזיה בתל אביב ובין השאר כיהן גם כראש מערכת החדשות. במקביל לכיסוי התחום הכלכלי ערך שורה של כתבות ל"יומן השבוע" וכן לתוכנית "רואים עולם", בהן כתבות על טאיוואן, סלובניה וצ'ילה, שבהן ביקר. בשנת 2002 פרש לגמלאות ומאז הוא עוסק בכתיבת מאמרים וכתבות בעיתונים וביטאונים שונים. בנוסף, הצטרף גם לתנועת של"מ (שרות לאומי למבוגר), תנועה של גמלאים מתנדבים הפועלת בכל רחבי הארץ ובה הוא מכהן כרכז תקשורת וחבר הנהלה. חיים היה נשוי לרינה שמש, מורה במקצועה, עד לפטירתה ב-2024. רינה כיהנה במשך 15 שנים במועצת גבעת שמואל, תחילה כחברת מועצה ובהמשך כסגנית ראש המועצה. היא הייתה מיוזמי הקמת המשמר האזרחי בשכונת רמת אילן בגבעת שמואל ואף הייתה מפקדת השכונה בהתנדבות. לזוג חיים ורינה פלטנר שלושה ילדים ונכדים. אלי אלון, סיפורו של העיתונאי חיים פלטנר , באתר News1 מחלקה ראשונה, 7 בפברואר 2016
קריניצה זדרוי

קריניצה זדרוי (בפולנית: Krynica-Zdrój; ביידיש: קרעניץ) היא עיירת נופש ומרחצאות במחוז נובי סונץ' שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בסמוך לגבול סלובקיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. קריניצה זדרוי נזכרת לראשונה בשנת 1547, ובשנת 1889 הוענקו לה זכויות עיר. בשל מיקומה הגאוגרפי, ובשל סמיכותה למספר מסילות ברזל, הפכה העיירה מראשית המאה ה-20 ליעד קיט והבראה, וכן למרכז ספורט חורף. בשנת 1921 נמנו בעיירה 1,023 יהודים, כמחצית תושביה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ניסו רבים מיהודי העיירה להימלט להונגריה ולרומניה, אולם רובם נאלצו לשוב לעיירה בשל חסימת הדרכים. עם כניסת הגרמנים לעיירה, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה, הגבלות תנועה ותשלומי כופר. בנובמבר 1940 נצטוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה. לאחר סריקת בתי היהודים ביישוב, גורשו כל יהודי העיירה לנובי סונץ' ולגריבוב, ושם נספו בהמשך ברובם המוחלט עם יתר היהודים ביישובים אלו. מדיה וקבצים בנושא קריניצה זדרוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קריניצה זדרוי קריניצה זדרוי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קריניצה זדרוי", באתר השטעטל הווירטואלי
קרימנו

קרימנו (באוקראינית: Кримне; בפולנית: Krymno) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על שפת אגם דומשנייה, כ-25 ק"מ דרומית מערבית לרטנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. קרימנו נזכרת לראשונה בשנת 1509. כ-6 ק"מ מהעיירה נמצאת תחנת רכבת, הקרויה על שם היישוב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,698 תושבים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1920 נערכו שני פוגרומים ביהודי העיירה, בהם נרצחו 68 יהודים. בשנים שלאחר מכן המשיכו להתגורר ביישוב כ-70 משפחות יהודיות, ופעל בו בית מדרש. יהודי היישוב התפרנסו בעיקר ממסחר, וחלקם היו פעילים ציונים. בסוף יוני 1941 נכבשה קרימנו בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו. ב-5 בספטמבר 1942 רצחו שוטרים אוקראינים וגרמנים את 386 היהודים שנותרו בגטו זה. מחנה עבודה שהוקם בעיירה, בו שוכנו יהודים מהסביבה, חוסל ב-9 בינואר 1943, תוך רצח 101 העובדים שנותרו בו. מדיה וקבצים בנושא קרימנו בוויקישיתוף קרימנו באתר מרכז מורשת יהדות פולין אלכסנדר קרוגלוב (רו'), קרימנו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1394), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
קרומולוב

קרומולוב (בפולנית: Kromołów) הוא פרוור של העיר זוויירצ'ה שבפרובינציית שלזיה שבפולין, אשר עד 1977 היה יישוב עצמאי, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. היישוב קרומולוב נזכר מהמאה ה-12, ובתחילת המאה ה-16 נבנתה במקום כנסייה קלוויניסטית, אשר הוסבה בהמשך לכנסייה קתולית. במשך השנים היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות. מהמאה ה-19 התקיימה ביישוב תעשיית אריגה מפותחת. בשנת 1864 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר. יהודים ישבו בקרומולוב מהמאה ה-16, ומהמאה ה-19 התקיימה ביישוב קהילה עצמאית. בתחילת המאה ה-20 השתקע ביישוב האדמו"ר נתן נחום רבינוביץ משושלת חסידות ראדומסק. במהלך מלחמת העולם הראשונה גירשו הרוסים רבים מיהודי היישוב, ולאחר המלחמה הצטמצמה האוכלוסייה היהודית במקום, עד שהגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-200 איש בלבד. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה משפילות ומפרכות. בד בבד, שרפו הגרמנים את בית הכנסת ואת בית המדרש ביישוב, וביצעו מעשי התעללות פומביים ביהודי היישוב, תוך אילוצם לערוך "תרגילי התעמלות" משפילים, מריטת זקניהם, שיסוי כלבים בהם, והשפלת רב הקהילה, אלחנן שידלובסקי, לעיני הקהל הפולני. במרץ 1941 גורשו יהודי היישוב לזוויירצ'ה, ומשם שולחו בתחילת 1942 למחנה ההשמדה אושוויץ. מדיה וקבצים בנושא קרומולוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרומולוב קרומולוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קרומולוב", באתר השטעטל הווירטואלי קרימילוב (זבירציה, פולין), דף שער בספרייה הלאומית
זריהן

זריהן הוא שם משפחה יהודי-מרוקאי. השם הוא שיבוש של השם אבו דרהם, שמה של משפחה יהודית שמקורה בעיר סיביליה, אשר מבניה היה הרב דוד אבודרהם. האם התכוונתם ל... יעקב חי זריהן – רב ודיין בטבריה אמיל זריהן – זמר ופייטן ישראלי יגאל זריהן – כדורגלן עבר ישראלי ניב זריהן – כדורגלן ישראלי קובי זריהן – קצין במשטרת ישראל
פרג'

פרג' הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... פרג' פרי – צלם ישראלי, מייסד פוטו פרג' קובי פרג' – שחקן, בדרן, שדרן רדיו וקומיקאי ישראלי סידי פרג' חלימי – רב אלג'יראי אבו אל-פרג' הארון – מדקדק קראי מוראד פרג – משורר, עיתונאי, משפטן ותאולוג יהודי-קראי נייג'ל פרג' – פוליטיקאי בריטי מאג'ד פרג' – איש ביטחון פלסטיני, ראש מנגנון המודיעין הכללי הפלסטיני פרג
מצגר

מֵצְגֶר הוא שם משפחה אשכנזי וגרמני שפירושו שוחט או קצב. האם התכוונתם ל... הלן מצגר – פילוסופית מדע צרפתייה והיסטוריונית של המדע יונה מצגר (יליד 1953) – הרב הראשי האשכנזי לישראל בשנים 2003–2013 ניצה מצגר-סְמוּק (ילידת 1945) – אדריכלית ישראלית חן מצגר-אדר (יליד 1986) – מפיק מוזיקלי, מעבד ומלחין ישראלי פליישר (פירושונים)
שכר הצלה

שכר הצלה, דמי הצלה או חוק ההצלה הוא מונח הלקוח מהמשפט הימי. שכר הצלה הם השילומים שניתנים עבור שירותים שהביאו להצלתם המלאה או החלקית של כלי שיט, מטענו או אנשיו, מסכנה בלב ים. לא ניתן שכר הצלה למי שחייב על פי דין או על פי חוזה, לתת את השירותים שמנעו את הסכנה. בקביעת גובה השילומים, נלקחים בחשבון מידת הסיכון, ההוצאות ושווי שנכסים שהוצלו. מקובל לתת למצילים שעבוד על הנכסים המוצלים להבטחת השילומים. במדינות מסוימות הורחבה תחולת שכר ההצלה גם על כלי טיס הטסים מעל לים או מעל למי החופים. בישראל מוסדרים דמי ההצלה בפקודת הסחורות הנטרפות ודמי הצלה. דיני שכר ההצלה לא חלים על היבשה. אמנת בריסל בדבר סיוע והצלה בים (אנ')
רומרו

רומרו הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... סרחיו רומרו – כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת מנצ'סטר יונייטד לוקאס רומרו – כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת קרוזיירו רבקה רומרו – רוכבת אופניים בריטית סבסטיאן רומרו רדיגאלס – דיפלומט ספרדי ניקי רוטוויל (מוכר בשם הבמה "ניקי רומרו") - DJ הולנדי
סחור-סחור

סחור-סחור (מאנגלית: Runaround) הוא סיפור קצר מאת אייזק אסימוב, המשתייך לסוגת המדע הבדיוני. הסיפור נכתב באוקטובר של שנת 1941 ופורסם במגזין מדע בדיוני חודשיים לאחר מכן. בשנת 1950 הסיפור הופיע בספרו של אסימוב, "אני, רובוט". הסיפור מפורסם בהיותו הסיפור הראשון מסיפוריו של אסימוב שבו שלושת חוקי הרובוטיקה תופסים מקום מרכזי בעלילה, מוטיב שיחזור מאוחר יותר ברבים מסיפוריו. הסיפור מתרחש בשנת 2015. גרגורי פאואל וחברו מייקל (מייק) דונובן נשלחים לכוכב חמה יחד עם רובוט בשם SPD-13 (המכונה גם "ספידי") במטרה להחזיר לפעולה תחנת כרייה שננטשה 10 שנים לפני כן. לאחר שהם מגיעים, פאואל ודונובן מגלים שהתאים הפוטואלקטריים תומכי החיים שבתחנה ריקים מסלניום ויפסיקו לפעול בקרוב. בריכת הסלניום הקרובה ביותר נמצאת במרחק שבעה מיל מהתחנה, ומאחר ורק הוא מסוגל לשרוד באקלים הקיצוני ספידי נשלח אל הבריכה כדי להביא סלניום. לאחר שהוא לא חוזר כעבור חמש שעות, פאואל ודונובן מתחילים לדאוג. הם משתמשים ברובוט פרימיטיבי יותר שנמצא בתחנה כדי למצוא את ספידי. כאשר הם מגיעים לבריכת הסלניום, פאואל ודונובן מגלים שספידי מסתובב במעגל סביב הבריכה. לאחר שהם מבקשים ממנו לחזור, ספידי מתחיל לדבר באופן מוזר ולהגיד מילים אקראיות. פאואל מבין שספידי רואה בבריכת הסלניום איום בלתי צפוי. בנסיבות רגילות, רובוטים שמים את טובת בעליהם לפני טובתם, אך מאחר שספידי הוא רובוט יקר במיוחד הוא תוכנת באופן ההפוך. לכן, ספידי "כלוא" בין שני החוקים, מאחר שבשני המצבים הוא מפר את אחד החוקים. מאחר שהחוק היחיד שחזק יותר משני החוקים האחרים הוא החוק הראשון ("לא יפגע רובוט לרעה בבן אדם, ולא יניח, במחדל, שאדם ייפגע"), פאואל מחליט לסכן את חייו ולצאת אל האקלים המסוכן. ספידי נאלץ לבטל את הפקודות הקודמות ולהציל את פאואל, והבעיה נפתרת. סדרת הרובוטים סחור-סחור במאגר הספרות הספקולטיבית האינטרנטי
אלימור זילברמן

אלימור זילברמן (נולדה ב-23 באוקטובר 1960) היא עיתונאית, עורכת אופנה ואשת טלוויזיה ישראלית. זילברמן נולדה וגדלה בתל אביב. שירתה בגלי צה"ל. הייתה הסולנית של להקת "ליפסטיק" שפעלה בשנים 1981–1983, וכן של להקת "מאדאם אי". בשנים 1989–1990 הייתה חברה בהרכב "למה פיל?" שהקים יוסי אלפנט. זילברמן ייסדה את מדור האופנה בעיתון "תל אביב", ובהמשך כתבה וערכה מדורי אופנה בעיתונים "העיר" ו"חדשות". ב-1991 עיצבה תלבושות עבור המופע "חידת הספינקס" של להקת בת שבע. ב-1997 החלה להגיש פינת אופנה בתוכנית הבוקר "קפה טלעד", במשך כשנתיים, בזכיינית ערוץ 2 טלעד. ב-1999 הנחתה זילברמן לצד הילה אלפרט את התוכנית "נשים קטנות" בערוץ 2, והשתתפה בתוכית "שלישי וחצי עם עינת ארליך" בתור חברת פאנל. ב-2003 היא החליפה את ליאת תימור בהנחיית תוכנית העיצוב "עבודת בית" בזכיינית ערוץ 2 שידורי קשת, אותה הנחתה עד 2005, למשך 2 עונות. בשנים 2005 עד 2008, שימשה כשופטת בשלוש העונות של תוכנית המציאות "הדוגמניות" בערוץ 10. ב-2007 השתתפה כחברת פאנל קבועה בתוכנית "המצעד" בערוץ HOT בידור ישראלי. זילברמן היא אמא לשתי בנות משני אבות שונים, בת אחת מהזמר רפי פרסקי ובת אחת מבן זוגה הנוכחי. אלימור זילברמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מנדי קוגוסובסקי, עכבר העיר, נופלות על המסלול: למה תוכניות האופנה נכשלות בישראל?, באתר הארץ, 8 ביוני 2011 עמית שהם, הפער ביני לבין הממשות הדהים אותי, חדשות, 12 ביוני 1991 גבי אלדור, מחול / מסתורין אך גם שעמום, חדשות, 2 בספטמבר 1991 אביבה קרול, ‏תוכניות הבוקר עולות בערוץ 2, באתר גלובס, 3 בפברואר 1997 ניר קיפניס, ‏ישנן בנות, באתר גלובס, 10 בנובמבר 1999 אביבה קרול, ‏עונה חדשה ל"עבודת בית" של קשת, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2003 רועי הולר, עבודה בעיניים, באתר ynet, 3 במרץ 2005 רותה קופפר, "הדוגמניות" חוזרת, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2005 רותה קופפר, גלריה, הארץ, הדוגמניות 3 נותנות לכם בראש, באתר הארץ, 30 בינואר 2008 אורון שמיר, עכבר העיר, הצד האפל של הסלבריטאים, באתר הארץ, 25 ביוני 2007
טרופר

טרופר הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ג'ונתן טרופר – סופר אמריקאי דניאל טרופר – רב ישראלי חילי טרופר – שר התרבות והספורט וחבר הכנסת מטעם מפלגת כחול לבן ליב טרופר (אנ') – רב יהודי-אמריקאי טרופ
דה יונג

דה יונג הוא שם משפחה הולנדי. האם התכוונתם ל... מיינדרט דה יונג – סופר ילדים אמריקאי יליד הולנד יופ דה יונג – פסל מתכת ישראלי לוק דה יונג – כדורגלן הולנדי המשחק בקבוצת ברצלונה בעמדת הקשר, אחיו של סים דה יונג נייג'ל דה יונג – כדורגלן הולנדי המשחק בקבוצת א-שהנייה סים דה יונג – כדורגלן הולנדי המשחק בקבוצת אייאקס אמסטרדם, אחיו של לוק דה יונג פרנקי דה יונג – כדורגלן הולנדי המשחק בקבוצת ברצלונה בעמדת הקשר
קדמי

קדמי הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... יעקב קדמי (שופט) – שופט בית המשפט העליון הישראלי בדימוס יעקב קדמי (פעיל עלייה) – פעיל עלייה יליד ברית המועצות שני קדמי – שייטת ישראלית יחזקאל קדמי – משורר ויוצר ישראלי קדם
מרצבך

מרצבך הוא שם משפחה יהודי-אירופאי. האם התכוונתם ל... מרצבך (נהר) – נהר קטן בחבל הריין-וסטפאליה הצפוני במערב גרמניה. יונה מרצבך – רב עלי מרצבך – חוקר בתחום תורת ההסתברות, פרופסור מן המניין במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן דן מרצבך – אדריכל ישראלי, נהרג בשוגג מירי של כוח צה"ל עזריאל מרצבך – רופא צרפתי-ישראלי. ראובן מרצבך – מראשי נטורי קרתא הלל מרצבך – מחבר סדרת ספרי "שירת הים" ללימודי ההסמכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל, ורב קהילה ביד בנימין. בעבר שימש כרב אולפנת דרכי נעם וראש כולל ההלכה שעל יד ישיבת תורת החיים.
בונן

האם התכוונתם ל... בּוֹנָן – מי שעוסק בבוננות (מדיטציה) אישים זאב בונן – מהנדס וממציא ישראלי הודיה בונן-אלק – סופרת ישראלית טום בונן – רוכב אופניים בלגי
כאסח

כאסח הוא סרט דרמה מוזיקלי ישראלי בבימויו של חיים גיל, שיצא לאקרנים בשנת 1984. את התסריט לסרט כתב העיתונאי אהרן בכר. בסרט משתתפים בתור עצמם זמרים מוכרים בזמר המזרחי, ביניהם חופני כהן, זהר ארגוב, אביהו מדינה, שימי תבורי, ג'קי מקייטן, חיים משה, משה גיאת ודקלון. לצידם משתתפים בסרט השחקנים אריה אליאס, אילן דר, יונה אליאן, מכרם ח'ורי, אייל גפן, ורדינה כהן ופנינה רוזנבלום. הסרט ביקש לנצל את עליית הפופולריות של המוזיקה המזרחית בישראל באותן השנים, עלילת הסרט הייתה דלה וכמחצית ממנו כלל קטעי מוזיקה אותם מבצעים כוכבי הזמר המזרחי של התקופה. מבקר הקולנוע מאיר שניצר כתב ש"כאסח" היה בין הסרטים הגרועים של השנה. הסרט מגולל את סיפורו של זמר קסטות בשם חופני (חופני כהן) גרוש ואב לילד, המתאהב באשת החברה הגבוהה שנקראת יעל (פנינה רוזנבלום), ומנסה לפרוץ למיינסטרים. מנגד יורם טל שיר (אילן דר) הוא שדרן רדיו האשכנזי-אליטיסטי המתנשא ומזלזל במוזיקה המזרחית ואילו אשתו עדנה טל שיר (יונה אליאן) מגלה אהדה. בסרט משולבים קטעי שירה רבים. חלק גדול מהסרט צולם באולמי "מחולות תימן" ששכנו ברחוב המסגר בתל אביב, שהיה מפורסם באותה תקופה בזכות מועדוני לילה ואולמות אירועים שפעלו בו בשנות ה־70 וה־80. ג'קי מקייטן - המענטזת זוהר ארגוב - כבר עברו השנים זוהר ארגוב - הפרח בגני חופני כהן - השמש עולה משה גיאת - יומה יומה חופני כהן - לשיר בקול ערב אביהו מדינה - לבד יושבת שימי תבורי - שתי אהבות חיים משה - לינדה חיים משה - למה אל חופני כהן - המסטול חיים משה - אהבת חיי "כאסח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כאסח", באתר ספר הקולנוע הישראלי "כאסח", באתר אידיבי "כאסח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "כאסח", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יורם פורת, עלבון לזמר המזרחי - "כאסח" - סרט ישראלי חדש, חדשות, 4 ביולי 1984 עמי פרידמן, מופע כאסח: בחזרה לסרט הקאלט של המוזיקה הים-תיכונית שהמבקרים אהבו לשנוא, באתר ישראל היום, 18 במאי 2023 דודי פטימר, ‏במלאת 40 שנה ליציאת "כאסח": בחזרה לסרט שהפך מכישלון לקאלט, באתר מעריב אונליין, 29 ביוני 2024 פנינה רוזנבלום מסתדרת באמבטיה, חדשות, 25 ביוני 1984 כאסח - במאי: חיים גיל, תסריט: אהרון בכר, חדשות, 29 ביוני 1984 מאיר שניצר, סרטים - הגרועים 84 הטובים 84, חדשות, 4 בינואר 1985
ניז'ני נובגורוד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניז'ני נובגורוד – עיר ברוסיה על נהר הוולגה. ניז'ני נובגורוד (מחוז) – סובייקט בפדרציה הרוסית. ניז'ני נובגורוד (נפה, מוסקבה) – נפה במוסקבה. ניז'ני נובגורוד (כדורסל) – קבוצת כדורסל של העיר. ניז'ני נובגורוד (כדורגל) – קבוצת כדורגל מהעיר. ניז'ני נובגורוד (כדורעף) – קבוצת כדורעף מהעיר. וולגה ניז'ני נובגורוד – מועדון כדורגל מהעיר. נובגורוד
סמנח כא רע

סמנח כא רע (שמו המלא הוא אנח-חפרו-רע סמנ-כא-רע דג'סר חפרו) היה הפרעה ה-11 של השושלת ה-18 בממלכה החדשה במצרים העתיקה. הוא שלט שנה אחת עד שלוש (בשנים 1335-1334 או 1364-1361[דרוש מקור] בהתאם לתיארוך). הוא עלה לשלטון בתקופת אל-עמארנה אחרי אחנתון הידוע בכינויו "הפרעה הכופר" בשל הפיכתו הדתית-מונותאיסטית. ישנם חוקרים הטוענים כי סמנח כא רע היא בתו של אחנאתון ואשתו לעתיד של תות ענח' אמון. מעט מאוד ידוע על סמנח כא רע לא רק בגלל תקופת שלטונו הקצרה אלא גם בגלל ששלושה פרעונים אחריו, הפרעה חרמחב, ניסה למחוק כל זכר לכל הנוגעים להפיכתו של אחנאתון (אחנאתון, סמנח כא רע, תות ענח' אמון ואיי). מדיה וקבצים בנושא סמנח כא רע בוויקישיתוף סמנח כא רע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פאלון

האם התכוונתם ל... פאלון (נבדה) (Fallon) - עיירה בנבדה פאלון (שוודיה) (Falun) - עיר בשוודיה אישים ששם משפחתם פאלון: Fallon: אורלה פאלון – זמרת אירית ג'יימס פאלון – מדען מוח אמריקאי ג'ימי פאלון – קומיקאי אמריקאי לויד פאלון – כדורגלן גבוני מייקל פאלון – שר ההגנה של בריטניה סיבונה פאלון-הוגאן – שחקנית אמריקאית רורי פאלון – כדורגלן ניו זילנדי Pallone: פרנק פאלון – פוליטיקאי אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית
שוואב

שוואב הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני שפירושו "יוצא שוואביה". האם התכוונתם ל... ליב שוואב – אב"ד פרוסניץ ופשט שמעון שוואב – רב אורתודוקסי ומנהיג קהילה בגרמניה ובארצות הברית משה שוואב – המשגיח של ישיבת גייטסהד באנגליה
רוזנבלט

רוזנבלט (בגרמנית: Rosenblatt) הוא שם משפחה יהודי אשכנזי. פירושו מגרמנית הוא: "עלה של ורד". האם התכוונתם ל... יוסף רוזנבלט – חזן ומלחין חרדי ישראל רוזנבלט – מבכירי עיתונאי הספורט בישראל צבי רוזנבלט – חשוד ברצח ארלוזורוב מרדכי רוזנבלט מאושמינה – רב מהעיר אושמינה מורן רוזנבלט – שחקנית ישראלית שבח רוזנבלט – ראש רשת בתי הוראה בבני ברק, רב קהילה במודיעין עילית וחבר בד"ץ שארית ישראל ראובן רוזנבלט – ראש המועצה הראשון של המועצה האזורית חוף עזה הרב יוסף חיים רוזנבלט (יליד שנת תשכ"ט, 1969)- שליח הרבי מליובאוויטש לגליל התחתון, ורב המועצה האזורית גליל תחתון. הרב אברהם רוזנבלט שליח הרבי מליובאוויטש לנווה שאנן בחיפה.
רוזנבליט

האם התכוונתם ל... רוזנבליט (בכתיב לועזי: Rosenblith; Rosenblüth) הוא שם משפחה יהודי-אירופאי שמקורו בגרמנית ומשמעותו היא "פריחת הוורד". אריק רוזנבליט – כנר יהודי אמריקאי יליד אוסטריה ליאו רוזנבליט – רופא ישראלי פנחס רוזן (במקור: פליכס רוזנבליט) - שר המשפטים הראשון של מדינת ישראל פנחס רוזנבליט – מראשוני הפעילים בעליית הנוער, מנהל הסקטור הדתי במקווה ישראל, פובליציסט ומרצה באוניברסיטת בר-אילן. רועי רוזנבליט – דיפלומט ישראלי