laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דונלד קריספ

דונלד קריספ (באנגלית: Donald Crisp;‏ 27 ביולי 1882 – 25 במאי 1974) היה שחקן קולנוע, במאי ומפיק בריטי. הקריירה שלו השתרעה מהתקופה המוקדמת של הסרטים האילמים עד שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא נולד בלונדון כ"ג'ורג' ויליאם קריספ". השתתף במלחמת הבורים, שירת במודיעין הבריטי במלחמת העולם הראשונה וכקצין מנהלה במילואים בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה בדרגת קולונל. ב-1908 הגיע לארצות הברית ושיתף פעולה עם ד. וו. גריפית'. ביים כשבעים סרטים אילמים והופיע באחדים מהם בתפקידי משנה. תפקידו הבולט בתקופה זאת היה בסרט לידתה של אומה בתפקיד גנרל יוליסס ס. גרנט. הוא צלח יפה את תקופת הסרט המדבר, הפסיק לביים והקדיש עצמו למשחק. הוא הופיע בעשרות סרטים, רובם בתפקידי משנה, ביניהם: המרד על הבאונטי (1935), לצידו של צ'ארלס לוטון. הסתערות הבריגדה הקלה (1936), לצידו של ארול פלין. חייו של אמיל זולא (1937) ג'זבל (1938) עם בטי דייוויס אנקת גבהים (1939). חייהם הפרטיים של אליזבת ואסקס (1939), לצידם של בטי דייוויס וארול פלין. נץ הים (1940) ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד (1941), לצידו של ספנסר טרייסי. מה יפית עמק נוי (1941), עליו הוענק לו פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. לאסי שובי הביתה (1944), כאביו של ג'ו (רודי מקדואל). נשיונל ולווט (1944) בתור אביה של ולווט (אליזבת טיילור). עמק החרוץ (1945), לצידו של גרגורי פק. האיש מלארמי (1955), לצידו של ג'יימס סטיוארט. פוליאנה (1960), עם היילי מילס. ב-1960 נקבע על שמו כוכב - בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא מת משבץ מוחי בלוס אנג'לס בגיל 91. מדיה וקבצים בנושא דונלד קריספ בוויקישיתוף דונלד קריספ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דונלד קריספ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דונלד קריספ, באתר AllMovie (באנגלית) דונלד קריספ, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דונלד קריספ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דונלד קריספ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עגלה ופר שחור

עגלה ופר שחור (בהולנדית: Kar met zwarte os) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצר בשנת 1884. הציור נחשב כאחת מהיצירות המוקדמות החשובות ביותר של הצייר. היצירה נוצרה בנונן לפני המעבר של ואן גוך לדרום צרפת. בציור נעשה שימוש בצבעים כהים המעוררים תחושת אי שקט. כמו כן, הפר והעגלה נראים 'תשושים', מה שמוסיף לאלמנט הקודר ביצירה. מומחים טענו כי ביצירה זו מומחשות הטכניקות של ואן גוך כצייר וייחודיותו האמנותית. היצירה הייתה שייכת למשפחה שרכשה אותה ב-1950. ב-2007 היא נתרמה על ידם למוזיאון האמנות בפורטלנד, והיא נחשבת כאחת התרומות בעלות השווי הגבוה ביותר למוזיאון. בשנת 2010, הציור עבר בדיקות טומוגרפיה ממוחשבת וסקירת קרני רנטגן כדי ללמוד על שיטות הציור של ואן גוך. בבדיקות התגלתה ציפור מתעופפת שנמחקה בשלב מסוים. ואן גוך צייר יצירה דומה הנקראת "עגלה ופר אדום-לבן", והיא כיום מוצגת במוזיאון קרולר-מילר שבהולנד. עגלה ופר אדום-לבן, 1884, מוזיאון קרולר-מילר. מדיה וקבצים בנושא עגלה ופר שחור בוויקישיתוף "Gift Brings Van Gogh's 'Ox-Cart' to Oregon Museum", Morning Edition (באנגלית) "A van Gogh arrives in Portland", The Oregonian (באנגלית) "OHSU techs look beneath a masterpiece's surface to get a clearer picture of van Gogh", The Oregonian (באנגלית)
משושה שבתאי

משושה שבתאי הוא ענן בצורת משושה, הנמצא בקוטבו הצפוני של כוכב הלכת שבתאי, אשר כנראה מורכב מזרם סילון של גזי אטמוספירה הנעים בכ-2342 קמ"ש. אורך צלעות המשושה הם 14,500 ק"מ בקירוב, כ-2,000 ק"מ יותר מקוטרו של כדור הארץ. רוחב המשושה הוא 29,000 ק"מ וגובהו כנראה כ-300 ק"מ בקירוב. המשושה התגלה במהלך תוכנית וויאג'ר ב-1981 ולאחר מכן נחקר שנית על ידי הגשושית קאסיני ב-2006, כאשר צבעו השתנה מכחול לזהוב במהלך אותן שנים. בקוטבו הדרומי של שבתאי אין משושה, כפי שהראה טלסקופ החלל האבל, אלא מערבולת. קיימת מערבולת נוספת במרכז המשושה הצפוני. קיימות השערות רבות למקור צורת המשושה העוסקות בזרימה טורבולנטית באטמוספירת שבתאי. שבתאי מדיה וקבצים בנושא משושה שבתאי בוויקישיתוף The eye of Saturn Caldwell, John; Turgeon, Benoit; Hua, Xin-Min; Barnet, Christopher D.; Westphal, James A. (1993). "The Drift of Saturn's North Polar Spot Observed by the Hubble Space Telescope". Science. 260 (5106): 326–9. Bibcode:1993Sci...260..326C. doi:10.1126/science.260.5106.326. PMID 17838248. "Saturn's Strange Hexagon". NASA. 27 במרץ 2007. נבדק ב-1 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Sánchez-Lavega, A.; Pérez-Hoyos, S.; French, R. G. (2002). "Hubble Space Telescope Observations of the Atmospheric Dynamics in Saturn's South Pole from 1997 to 2002". American Astronomical Society. 34: 13.07. Bibcode:2002DPS....34.1307S. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2008. {{cite journal}}: (עזרה) Barbosa Aguiar, Ana C.; Read, Peter L.; Wordsworth, Robin D.; Salter, Tara; Hiro Yamazaki, Y. (2010). "A laboratory model of Saturn's North Polar Hexagon". Icarus. 206 (2): 755–63. Bibcode:2010Icar..206..755B. doi:10.1016/j.icarus.2009.10.022. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלונגו

מחוז קלונגו (באנגלית, בסוואהילי: Kalungu) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלונגו. במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מאסאקה. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. המחוז גובל במחוז גומבה מצפון, במחוז בוטמבלה מצפון מזרח, במחוז מפיגי ממזרח, במחוז מאסאקה מדרום ובמחוז בוקומנסימבי ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קלונגו. רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג מאגם ויקטוריה ונהר הקטונגה, חקלאות וגידול מקנה. קצב גידול האוכלוסייה הוא 0.99% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים. אתר האינטרנט הרשמי של קלונגו Uganda: Two Districts to be Carved from Masaka, www.allafrica.com (באנגלית) History | Kalungu District, kalungu.go.ug (באנגלית) Kalungu (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
ז'אן קסטקס

ז'אן קסטקס (בצרפתית: Jean Castex; נולד ב-25 ביוני 1965) הוא פוליטיקאי צרפתי, שכיהן כראש ממשלת צרפת מיולי 2020 עד מאי 2022. טרם מינויו לראשות ממשלת צרפת בידי הנשיא עמנואל מקרון, היה קסטקס האחראי על תיאום היציאה מהסגר שהוטל על אזרחי צרפת בשל התפרצות נגיף הקורונה במדינה. קסטקס, נכדו של הסנאטור לשעבר מארק קסטקס (צר'), נולד בעיר ויק-פזאנסאק (Vic-Fezensac) שבדרום-מערב צרפת. בשנת 1982 קיבל תעודת בגרות צרפתית (Baccalauréat) מהקמפוס ע"ש ז'אן ז'ורס של אוניברסיטת טולוז. ב-1986 השלים את לימודיו הגבוהים במכון למדע המדינה בפריז. לימים למד בבית הספר הלאומי למנהל, שם קיבל תואר שני במשפט ציבורי. ב-1996 מונה למנהל תחום הבריאות וברווחה במועצת מחוז ור, ובשנים 2001–2005 היה נשיא לשכת החשבונאות האזורית במחוז אלזס. אחר כך, עד 2006, עבד במשרד הבריאות של ממשלת צרפת כמנהל אשפוז וארגון במשרד. בשנת 2008 נבחר לראש העיר פראד. בנובמבר 2010 החל לעבוד כיועץ לענייני סוציאליזם עבור הנשיא ניקולא סרקוזי. ב-28 בפברואר 2011 מונה לסגן מנ"כל ארמון האליזה, ושישמש בתפקיד זה לתום נשיאותו של סרקוזי במאי 2012. בבחירות לפרלמנט הצרפתי ב-2012 היה מועמד לאספה הלאומית מטעם מחוז הבחירה השלישי של הפירינאים המזרחיים, אם כי ניסיונו להיבחר לא נשא פרי. באותה שנה הביע תמיכה במועמדותו של פרנסואה פיון לנשיאות מפלגת הרפובליקנים. ב-2017 פנה אליו הנשיא עמנואל מקרון והציג לו תפקיד נציג בין-מחוזי למועצת המשחקים הפאראלימפיים פריז ב-2024. ב-2018 שקלו הנשיא מקרון וראש הממשלה אדואר פיליפ להעמידו בראשות משרד הפנים של צרפת, אך לפי העיתון "לה מונד" מינויו לא קרם עור וגידים בשל חוסר תמיכה ממפלגתו של מקרון, בה נתפס כמקורבו של סרקוזי. ב-2 באפריל 2020 מונה למתאם היציאה מהסגר שהוטל על צרפת לאור התפרצות מגפת COVID-19 בצרפת. הוא היה אחראי על מגוון שטחי פעולה בעניין היציאה מהסגר, מפתיחה מחדש של בתי ספר ועד להפיכת עטיית מסכה רפואית לחובה בתחבורה הציבורית של צרפת. לאחר התפטרותו של ראש הממשלה אדואר פיליפ ב-3 ביולי 2020, מונה קסטקס לראש ממשלת צרפת בידי הנשיא מקרון. כהונתו הסתיימה מיוזמתו ב-16 במאי 2022. מדיה וקבצים בנושא ז'אן קסטקס בוויקישיתוף ז'אן קסטקס, ברשת החברתית פייסבוק ז'אן קסטקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'אן קסטקס, ברשת החברתית אינסטגרם ביוגרפיה רשמית (אורכב 03.07.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר עיריית פראד (בצרפתית) France's Macron picks Jean Castex as PM after Philippe resigns, באתר BBC‏, 3 ביולי 2020 (באנגלית) רויטרס, צרפת: מקרון מינה את ז'אן קסטקס לראש ממשלה, באתר ynet, 3 ביולי 2020 פול טורבן, Coronavirus : qui est Jean Castex, le "Monsieur déconfinement" du gouvernement ?, באתר RLT‏, 7 באפריל 2020 (בצרפתית) אליסה בראון, 5 things to know about France’s new PM Jean Castex, באתר פוליטיקו, 3 ביולי 2020 (באנגלית) גרגואר ביסאו, Jean Castex, le joker gagnant du déconfinement, באתר לה מונד, 4 ביוני 2020 (בצרפתית) סילבי קורבט, Reopening strategist Castex named new French prime minister, באתר הטלגרף, 3 ביולי 2020 (באנגלית) Reopening strategist Castex named new French prime minister, באתר AP‏, 3 ביולי 2020 (באנגלית)
עידו סטולרו

עידו סטולרו (נולד ב-11 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת הפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית. סטולרו נולד וגדל בפרדס חנה. הוא החל לשחק כדורסל בכיתה א' בבית הספר לכדורסל של מכבי חדרה. בהמשך עבר לשחק במכבי פרדס חנה. בגיל הנערים שיחק בהפועל גן שמואל איתה זכה בעונת 2003/4 בסגנות נערים א' לאחר הפסד לאליצור מכבי נתניה. בענות 2005/6 זכה עם אליצור מכבי נתניה באליפות המדינה לנוער לאחר ניצחון על מכבי תל אביב. בעונה זו נבחר לחמשיית העונה בנוער. בתיכון למד בבית הספר שרת נתניה שם שיחק בנבחרת הכדורסל. בעונת 2005/6 זכתה באליפות הליגה לאחר ניצחון בגמר על תיכון היובל הרצליה. סטולרו בלט במשחק עם 18 נקודות. בתום השנה נבחר לשחקן העונה בליגת בתי הספר. עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2006/7 שבמהלכה שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של הפועל לב השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. בקבוצה השלים שנתיים רצופות כאשר בעונה השנייה הוא קולע בממוצע 9.1 נקודות למשחק. בתום העונה השנייה בקבוצה עבר בעונת 2008/9 לשחק בהפועל יקנעם/מגידו. בעונה זו הוא שומר על יציבות וקולע בממוצע 8.7 נקודות למשחק. בעונת 2009/2010 פתח סטולרו באותה הקבוצה, אולם כעבור מספר חודשים עבר בחזרה לשחק עד לתום העונה בקבוצת הפועל לב השרון. בעונת 2010/11 עבר לשחק בהפועל חולון בליגת העל בכדורסל. את עונת 2011/12 פתח בהפועל טבעון וכעבור מספר משחקים עבר לשחק עד לתום העונה בשורות הפועל יקנעם/מגידו. בעונת 2012/13 שיחק במכבי הוד השרון שם קלע בממוצע 8.1 נקודות למשחק. בעונות 2013/2014 עבר לשחק בקבוצת עירוני נהריה איתה זכה בתום העונה באליפות הליגה הלאומית. בעונת 2014/15 המשיך לשחק עם הקבוצה בליגת העל. בתום השנתיים בנהריה חזר לשחק בליגה הלאומית בקבוצת א.ס. רמת השרוןשם קלע 9.4 נקודות למשחק. בעונת 2016/17 עבר לשחק בקבוצת עירוני נס ציונה אשר איתה זכה באליפות הליגה הלאומית כאשר בתום סדרת הגמר נגד הפועל באר שבע/בני שמעון עלתה לליגת העל. בעונת 2017/18 שיחק כקפטן במכבי הוד השרון, בעונה זו קלע בממוצע 10.6 נקודות למשחק. בעונת 2018/19 עבר לשחק בעירוני רעננה. בתום העונה הסדירה הקבוצה דורגה במקום הראשון אולם הקבוצה נעצרה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי חיפה. סטולרו היה הבולט במשחק האחרון מול חיפה עם 18 נקודות. בעונת 2019/20 עבר לשחק במכבי רחובות מהליגה הארצית במטרה להעלות את הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. עקב משבר הקורונה הופסקה הליגה כאשר רחובות ממוקמת במקום השני, מקום ממנו לא עלתה ליגה. בעונת 2020/21 לאחר מספר מחזורים מפתיחת העונה חתם בקבוצת עירוני רעננה. במרץ 2021 עזב את רעננה וחתם בהפועל חבל מודיעין, גם היא מן הליגה הלאומית סטולרו שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. בקיץ 2005 היה חלק מנבחרת הטרום-נוער אשר השתתפה במשחקי המכביה השבע-עשרה. הנבחרת תחת המאמן הוד בן הרצל זכתה במדליית הזהב בתחרות. בקיץ 2006 השתתף עם נבחרת הנוער תחת המאמן ארז ביטמן באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה ביוון. בקיץ 2008 השתתף עם נבחרת העתודה תחת המאמן אריאל בית הלחמי באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בריגה. פרופיל השחקן באתר איגוד הכדורסל פרופיל השחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל דובי פיק, ‏לא עוצרת: מקשפרד, סטולרו וסגל חתמו ברמה"ש, באתר ONE‏, 3 באוגוסט 2015 עירוני נס ציונה גברה 68:72 על הפועל באר שבע ועלתה לליגת העל, באתר וואלה, 12 במאי 2017 כפיר חודרה, ‏הפייבוריטית: מכבי חיפה בגמר עם סוויפ מול רעננה, באתר ONE‏, 3 במאי 2019 דף השחקן באיגוד הכדורסל
ויליאם ויפל

ויליאם ויפל הבן (באנגלית: William Whipple;‏ 25 בינואר 1730 – 28 בינואר 1785), מחותמי הכרזת העצמאות האמריקנית, כנציג ניו המפשייר. ויליאם ויפל נולד בעיר קיטרי, מיין, וחונך בבית הספר הציבורי עד נעוריו, כאשר עזב את בית הספר ויצא לים. הוא הפך לאדון של אונייה כבר בגיל 21. ב-1759 נחת ויפל בפורטסמות', ניו המפשייר וביחד עם אחיו ביסס עצמו כסוחר. ב-1775 נבחר ויפל לייצג את עירו בקונגרס הפרובנציונלי. ב-1776 פירקה ניו המפשייר את השלטון המלוכני ופתחה את בית המחוקקים שלה ואת המועצה המבצעת. ויפל הפך לחבר המועצה וחבר ועדת הביטחון, ונבחר לכהן בקונגרס הקונטיננטלי. ב-1777 התמנה ויפל לדרגת תת-אלוף (בריגדיר-ג'נרל) המיליציה של ניו המפשייר והשתתף במשלחת המוצלחת שיצאה להילחם בגנרל בורגוניי בקרב סטילווטר וסרטוגה. ויפל גיבש ופיקד על הבריגדות ה-2, ה-10, ה-13 וה-16 של המליציה של ניו המפשייר, לאורך כל המערכה. לאחר המלחמה, הפך ויפל לשופט עמית בבית המשפט העליון של ניו המפשייר. ויפל, שסבל ממחלת לב, מת לאחר שהתעלף ונפל מסוסו בזמן שרכב אל בית המשפט שבו שירת. מדיה וקבצים בנושא ויליאם ויפל בוויקישיתוף ויליאם ויפל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לפי הלוח היוליאני 14 בינואר.
מתיו תורנטון

מתיו תורנטון (באנגלית: Matthew Thornton;‏ 3 במרץ 1714 – 24 ביוני 1803) היה מחותמי הכרזת העצמאות האמריקנית כנציג ניו המפשייר. משפחתו של תורנטון, יליד אירלנד, היגרה לארצות הברית כשהיה בן שלוש. המשפחה התיישבה בתחילה בוויסקוט, מיין, ולאחר תקופה קצרה עברה לווסטר, מסצ'וסטס. לאחר שסיים את לימודי הרפואה התמנה תורנטון לרופא ומנתח במשלחת המיליציה של ניו המפשייר שיצאה כנגד מבצר לויסברג. בנוסף התמנה תורנטון גם לאלוף-משנה (קולונל) ושופט במיליצה. הוא נבחר למייצג של העיר לונדונברי באספה הפרובנציונלית ולאחר מכן לנשיא האספה, והיה חבר בוועדת הביטחון שלה. תורנטון היה ממעצבי הממשל בניו המפשייר שלאחר עזיבת הממשל שמונה על ידי הבריטים. הממשלה החוקתית, אותה עזר תורנטון לעצב, הייתה הראשונה שהוקמה לאחר תחילת הסכסוך עם הבריטים. ב-1780 פרש תורנטון מעיסוקיו כרופא ועבר לניו המפשייר, שם הקים חווה והפעיל מעבורת ביחד עם משפחתו. תורנטון מת בניובריפורט, ניו המפשייר, במהלך ביקור בביתו. הוא קבור בבית הקברות על שמו במרימק, ניו המפשייר, ועל מצבת קברו כתוב: "איש ישר". מדיה וקבצים בנושא מתיו תורנטון בוויקישיתוף מתיו תורנטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קארוי אקין

קארוי אקין (במקור קוֹהְן (כהן), בהונגרית: Akin Károly; בודה, 15 בינואר 1830 – פיומה, 31 באוקטובר 1893) היה פיזיקאי הונגרי-יהודי, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. ממציא הגלויה בכלל וגלוית הדואר בפרט. אקין קיבל תואר שלישי (דוקטור) בפיזיקה ובכימיה. משנת 1862 התפרסמו עבודות המחקר שלו בכתבי-עת מחוץ להונגריה בגרמנית ובאנגלית (וינה, גרמניה, לונדון וכו'). משנת 1866 גם כתבי עת הונגריים פרסמו את מאמריו, ובשנים 1867–1868 העביר הרצאות באקדמיה ההונגרית למדעים. ב־18 במרץ 1868 נבחר לחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים. הוא התמודד בשנת 1872 כמועמד של ליפוטווארוש (רובע בפשט) בבמירות הכלליות לפרלמנט, אך לא הצליח. הוא עזב את הונגריה והתיישב בווינה. הוא המציא את הגלויה, אך לא הצליח להשיג משאבים כספיים מספיקים כדי ליישם את הרעיון. הוא התאבד. (A Calsescentiáról. Természettudományi Közlöny, (1866 A gázok összenyomhatóságáról. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 6. sz. (1867) REAL-EOD אפשרות דחיסת הגזים (Az electricitás eredetéről. Budapesti Szemle, (1867 מקור החשמל Michael Faraday. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 10. sz. (1868) REAL-EOD מייקל פאראדיי: מסה בתחום מדעי הטבע Ideen zur Reform des höheren Unterrichtswesens: Denkschrift an der ungar. Minister für Cultus u. Unterricht. Pest: Kilián. 1868 רעיונות לרפורמה בהשכלה גבוהה: מזכר בהונגרית. Vérités politiques concernant la Hongrie. Paris: Librairie internationale. 1869 אמיתות פוליטיות על הונגריה A magyar bank szervezéséről. Budapest: Fekete. 1873 ארגון הבנק ההונגרי הלאומי Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891 חייהם ועבודותיהם של סופרים הונגרים. Szily Kálmán: Akin Károly. Természettudományi Közlöny, (1895) Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. 17. o לקסיקון ביוגרפי הונגרי Új magyar életrajzi lexikon I. (A–Cs). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. 68. o. [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9635474148|ISBN 963-547-414-8]] לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 I. (A–H). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA 2003. 31. o חברי באקדמיה ההונגרית למדעים
מכבי אשקלון

מכבי אשקלון היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אשקלון, אשר משחקת בליגה ג'. הקבוצה הוקמה בשנת 1962 על ידי דני אביוב וויליאם שמעוני ושיחקה בעיקר בליגות הנמוכות. בעונת הבכורה של הקבוצה היא עלתה לליגה ב', אז הליגה השלישית. בעונה שלאחר מכן הקבוצה ירדה חזרה לליגה ג'. הקבוצה חזרה לליגה ב' בעונת 1969/1970, ואחרי שלוש עונות ירדה שוב לליגה ג' בסוף עונת 1971/1972. בעונת 1975/1976, הקבוצה חזרה לליגה ב', שהפכה בסוף העונה לליגה הרביעית בעקבות הקמתה של הליגה הארצית כליגת המשנה. הקבוצה שיחקה בליגה זו עד עונת 1983/1984, שבסיומה ירדה לליגה ג'. בשנות התשעים הקבוצה החלה תקופת הצלחה ועלתה לליגה א', אז הליגה השלישית, בעונת 1997/1998. בסוף עונת 1998/1999, בה הקבוצה הייתה מקום אחד מהעלייה לליגה הארצית, שהייתה אז הליגה השנייה, ליגה א' הפכה לליגה הרביעית והליגה הארצית הפכה לליגה השלישית, בעקבות הקמתה של ליגת העל. בעונת 1999/2000 הצליחה הקבוצה לעלות לליגה הארצית. בעונת 2000/2001, העונה הראשונה והיחידה עד כה בה שיחקה בליגה מקצוענית, העפילה הקבוצה לגמר גביע הטוטו של הליגה הארצית לאחר שבשלב חצי הגמר ניצחה בתוצאה 4–5 בבעיטות הכרעה את היריבה העירונית הפועל אשקלון, אחרי שהתוצאה הייתה 3–3 בתום הארכה. במשחק הגמר עצמו, שנערך ב־7 בנובמבר 2000 באצטדיון העירוני בבת ים, הפסידה הקבוצה למכבי כפר כנא בתוצאה 2–0. בהמשך אותה עונה למכבי אשקלון היה הפרש שערים טוב יותר מהפועל נצרת עילית במאבק על ההישארות בליגה, אך בעקבות הפחתת שתי נקודות בגלל הפרה בכללי התקציב, ירדה הקבוצה לליגה א'. הקבוצה התפרקה במהלך קיץ 2001, בעקבות חוב של למעלה מ־2,000,000 שקלים. במהלך חמש השנים האחרונות לפני פירוק הקבוצה, עד מרץ 2001, מאמנה היה שחקן הפועל תל אביב בעבר, מוריס ז'אנו. בשנת 2015 הקבוצה הוקמה מחדש על ידי מני יאסו. כיום (2024) היא משחקת בליגה ג' דרום. בשנת 2018 הוקמה מחלקת נוער של הקבוצה. מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל מכבי אשקלון אחראית על פיתוח שחקני הכדורגל הצעירים במועדון. המחלקה מעניקה הכוונה והדרכה לשחקנים צעירים, במטרה לפתח את כישוריהם ולהכשירם לכדורגל תחרותי. מחלקת הנוער של מכבי אשקלון מעניקה שני מסלולים לשחקני הכדורגל, מסלול האקדמיה - בית הספר לכדורגל ומסלול תחרותי (ליגה) במסגרת ההתאחדות לכדורגל בישראל. מחלקת הנוער של מכבי אשקלון נחשבת כיום למובילה בתחומה בעיר אשקלון וידועה במחויבותה לפיתוח כישרונות צעירים, והביאה למספר שחקנים בולטים שהמשיכו לשחק כדורגל מקצועני. המחלקה מאוישת על ידי מאמנים מנוסים אשר מסורים לסייע לשחקנים צעירים למצות את הפוטנציאל שלהם. את קבוצות הילדים הראשונות בעיר הקים אלי מלכה. ההישג הגדול היה עלייה לליגה השנייה וניצחון בדרבי על הפועל אשקלון. שחקנים ידועים של הקבוצה יוסי סימן טוב, מונדי כחלון, פנחס בואצ'י, שלומי גלבר, יורם רובל ועוד. בעונת 1975/1976, קבוצת הנוער עלתה לראשונה לליגה המחוזית (ליגת העל לנוער היום). מאמן הקבוצה היה סולינו סבן, קפטן הקבוצה היה איציק אקריש ומנהל הקבוצה היה פאול מרקוביץ'. גביע הטוטו (הליגה הארצית): סגנות: 2000/2001 מכבי אשקלון, ברשת החברתית פייסבוק מכבי אשקלון באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל נקודה אחת קבעה..., באתר מעריב, ‏4 ביולי 1963 למכבי אשקלון הופחתו שתי נקודות והיא תרד לליגה א', באתר הארץ, 25 במאי 2001 מוריס ז'אנו פוטר ממכבי אשקלון, באתר וואלה, 3 במרץ 2001
יעקב בן יוסף טאווס

רבי יעקב בן יוסף טאווס היה מתרגם המקרא לפרסית, מחכמי בגדאד במאה ה-16. רבי משה המון, מחכמי טורקיה ורופא החצר של סולימאן המפואר הביא אותו לקושטא במהלך מסע המלחמה של הסולטאן לאזור וכיבוש בגדאד בשנת 1534, וכנראה בה חיבר את תרגומו הפרסי למקרא, לתועלת יהודי בבל וסוריה שדברו אז גם בשפה הפרסית. תרגומו (תפסיר) למקרא נדפס בידי אלעזר בן גרשון שונצינו (קונשטנטינה ה'ש"ז, 1546) בכתב עברי, וכעבור מאה (1657) הועתק בידי המלומד הנוצרי תומאס הייד (אנ') והודפס בלונדון בכתב פרסי, בתוך הפוליגלוטה של בריאן וולטון (אנ'). במשך שנים ראו בו חוקרי מקרא נוצריים, תפסיר קדום של המקרא, אך ב-1838 הוכיח המזרחן היהודי-צרפתי שלמה מונק כי מדובר בחיבור מאוחר. שמעון דובנוב, דברי ימי עם עולם, ו, עמ' 17 David Kaufmann: `A letter by Moses Di Rossi from Palestine, Dated 1535`, The Jewish Quarterly Review, IX (1897), pp.491-499 (באנגלית) L. Bouvat (אנ'); `Essai sur les rapports de la perse avec l`Europe`, Revue du Monde Musulman, XLVI (1921), pp. 64-68 (בצרפתית) על תרגום המקרא שלו Alexander Kohut: Kritische Beleuchtung der persischen Pentateuch-Übersetzung des Jacob ben Joseph Tavus..., Leipzig 1871 (בגרמנית) שלמה רוזאניס, קורות היהודים בתורקיה, ב, עמ' 52. אמנון נצר, כתבי היד של יהודי פרס במכון בן צבי, ירושלים תשמ"ו, עמ' 15.
לא יכול לישון עכשיו

לא יכול לישון עכשיו הוא אלבום אוסף של הזמר שלום חנוך שיצא בשנת 1992. האוסף הוא קבוצה של שירים שקטים (חלקם מתוך סיבוב הופעות אקוסטי שנקרא "מישהו הפסיק את הזרם"), ובנוסף יש בו שיר אחד חדש, "מביאה הכל", שהוקדש לידידתו של חנוך, השחקנית טליה שפירא, שנפטרה מעט לפני יציאת האוסף. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך.
מערת לה קובסייה

מערת לה קובסייה (בספרדית: Cueva de La Covaciella) שוכנת במועצה העירונית קברלס (ספ') בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו. זוהי מערה עם גלריה באורך ארבעים מטרים המסתיימת בחדר עם ציורי מערה פלאוליתיים מתקופת התרבות המגדלנית בת 14,000 שנה. היא התגלתה בשנת 1994 כאשר פיצוץ בגלל עבודות דרך פער פתח אל המערה. עובדת היותה מערה סגורה וגילויה המאוחר תרמה לאיכות הגבוהה של השתמרות הציורים, והם נחשבים לציורי הביזונים השמורים ביותר בחוף קנטבריה. המערה סגורה לקהל והיא מוכרזת כנכס בעל עניין תרבותי. בפארק הפרהיסטורי של טברגה (ספ') בעיירה טברגה (ספ') יש העתק של מערה זו. מדיה וקבצים בנושא מערת לה קובסייה בוויקישיתוף שחזור בתלת־ממד של המערה
מעשי הטבח בקרמניצ'קה ובנמצקה

מעשי הטבח בקרמניצ'קה ובנמצקה היו סדרה של רציחות המוניות שהתרחשו בסלובקיה מנובמבר 1944 ועד פברואר 1945, לאחר דיכוי המרד הסלובקי במהלך מלחמת העולם השנייה. הרציחות נערכו ליד הכפרים קרמניצ'קה ונמצקה שבקרבת העיר באנסקה ביסטריצה על ידי גרמנים ומשתפי פעולה סלובקים. הם רצחו על פי הערכה 1,250 עד 1,650 איש, רבים מהם יהודים. הרציחות בסלובקיה נערכו על ידי אנשי איינזצגרופה H, שהוקם על מנת להשלים את השמדת היהודים שם. הטבח בשני הכפרים בוצע על ידי אנשי איינזצקומנדו 14, אחת מיחידות המשנה של איינזצגרופה H. לאחר חלוקת צ'כוסלובקיה ערב מלחמת העולם השנייה קמה בסלובקיה מדינה עצמאית בראשותו של יוסף טיסו, אשר שיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית. חרף זאת התקיימה בסלובקיה התנגדות מסוימת לממשלו של טיסו ולגרמנים. היא הבשילה בקיץ 1944 למרד שבו השתתפו עשרות אלפי לוחמים. מוקד המרד היה בעיר באנסקה ביסטריצה. במהלך המרד נמלטו אל העיר יהודים רבים כדי להציל את עצמם מהרדיפות נגדם. המרד לא צלח, ודוכא בתוך חודשיים על ידי כוחות גרמניים ויחידות משמר הלינקה, ארגון פשיסטי סלובקי ששיתף פעולה עם הגרמנים. כ-2,500 יהודים, פרטיזנים וחשודים כפרטיזנים נעצרו על ידם ונכלאו בתנאים קשים בבית הכלא בבאנסקה ביסטריצה. בין העצורים היו הצנחנים הארץ-ישראלים חביבה רייק, רפאל רייס וצבי בן יעקב, שפעלו להצלת יהודים בסלובקיה. ב-5 בנובמבר החלו הגרמנים להסיע אסירים מהכלא אל הכפר קרמניצ'קה (Kremnička) שמדרום לבאנסקה ביסטריצה, אל תעלה נגד טנקים שנחפרה על ידי הפרטיזנים הסלובקים. טבעת שומרים הקיפה את האתר. האסירים הובלו בקבוצות אל שפת התעלה, אולצו לכרוע ברך על שפתה, נורו בעורפם והושלכו לתוך התעלה. כמה מהאסירים קפצו לתוך התעלה בניסיון להימלט, אך הגרמנים איתרו אותם בתוכה וירו בהם. אנשי משמר הלינקה השתתפו ברציחות ובאבטחה ההיקפית. רציחות נוספות התקיימו ב-20 בנובמבר (282 קרבנות), 12 ו-19 בדצמבר, 5 ו-20 בינואר 1945, וב-19 בפברואר. בסך הכל נרצחו בקרמניצ'קה 747 אנשים, מהם 211 נשים ו-58 ילדים. כמחצית מהקרבנות היו יהודים. בין הנרצחים ב-20 בנובמבר היו גם הצנחנים רייק ורייס. בינואר 1945 החלו הגרמנים לרצוח אסירים גם בכפר נמצקה (Nemecká) שממזרח לבאנסקה ביסטריצה. המקום נבחר משום שהיה בו כבשן אבן, ששימש את הגרמנים על מנת לשרוף את גופות הנרצחים. הם נורו והושלכו אל תוך האש, ולפעמים גם נזרקו לתוכה כשהם חיים. אפרם הושלך לנהר הרון (אנ'), מיובליו של הדנובה. הרציחות נערכו מ-4 בינואר ועד 11 בינואר על ידי גרמנים ואנשי משמר הלינקה. כיוון שהגופות נשרפו לא ידוע מספרם המדויק של הקרבנות שנרצחו שם, והוא מוערך בכ-500 עד 900. ביניהם היו יהודים, צוענים, פרטיזנים, וכן אמריקאים, צרפתים וסובייטים. כדי לטשטש את עקבות הפשע שביצעו רשמו הגרמנים בספרי בית הכלא בבאנסקה ביסטריצה רישומים מזויפים שהעידו כי האסירים שנרצחו שוחררו ממנו. לאחר כיבוש סלובקיה על ידי הצבא הסובייטי נפתחו קברי האחים בכפר קרמניצ'קה על מנת לזהות את הקרבנות, אך לא כולם זוהו. גופותיהם של חביבה רייק ורפאל רייס זוהו והועברו על ידי הצבא הבריטי לקבורה בחלקה צבאית בריטית בפראג. בשנת 1952 הם הועלו לקבורה בישראל. בשני אתרי הרצח הוקמו אנדרטאות לזכר הנרצחים והמרד הסלובקי. האנדרטה בקרמניצ'קה עוצבה על ידי האדריכל דושאן יורקוביץ' (אנ'). שולב בה עיצוב באבן של מנורת שבעת קנים יהודית, שתחתיה מופיעה המילה זכור. מדיה וקבצים בנושא האנדרטה לנרצחים בקרמניצ'קה בוויקישיתוף Jewish Murder Victims in a Lime Kiln in the Village of Nemecká, Slovakia, January 1945 (Holocaust), באתר Geni