laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטרטגו

סטרטגו (Stratego) הוא משחק לוח שהומצא על ידי חברת המשחקים "מילטון בראדלי" (Milton Bradley - MB) בשנת 1961. המשחק הוא משחק אסטרטגיה ל-2 שחקנים. מטרת המשחק היא לגלות את דגל היריב וללכוד אותו. שחקן התופס את דגל היריב מוכרז מיידית כמנצח. דרך נוספת לנצח היא במקרה בו לא נשארים חיילים היכולים לזוז לאחד מהשחקנים (ואז השחקן השני מנצח). המשחק מתרחש על גבי לוח משבצות 10X10. לכל צד 40 כלי משחק: 33 חיילים בעלי דרגות שונות, 6 פצצות ודגל אחד. כלי המשחק מעוצבים כך שניתן לראות את דרגתם רק מצדם האחד. כל שחקן רשאי לראות את דרגת כליו, אך נאסר עליו לראות את דרגות כלי יריבו. לפני תחילת המשחק, כל שחקן מסדר את 40 כליו כרצונו על פני הלוח, בארבע השורות הקרובות אליו. סידור מושכל של הכלים הוא חלק חיוני מאסטרטגיית המשחק ובעל השפעה רבה על מהלך המשחק. דרגות החיילים הנפוצות במשחק הם: דגל (ללא דרגה). [x1] דרגה 0 היא לרוב פצצה. [x6] דרגה 1 היא לרוב מרגל. [x1] דרגה 2 היא לרוב טוראי. [x8] דרגה 3 היא לרוב חבלן. [x5] דרגה 4 היא לרוב סמל. [x4] דרגה 5 היא לרוב סגן. [x4] דרגה 6 היא לרוב סרן. [x4] דרגה 7 היא לרוב רב-סרן. [x3] דרגה 8 היא לרוב סגן-אלוף. [x2] דרגה 9 היא לרוב אלוף. [x1] דרגה 10 היא לרוב רב-אלוף. [x1] כל חייל יכול לנוע משבצת אחת - לפנים, לאחור או לצדדים אך לא באלכסון. יוצאים מן הכלל הם הפצצה והדגל, שאינם רשאים לנוע, והטוראי/גשש, היכול לנוע מספר משבצות כרצונו באחד מארבעת הכיוונים, אך לא לדלג מעל כלים. במרכז הלוח ישנם שני ריבועים בשטח 2X2 כל אחד, הנחשבים כים ולא ניתן לנוע דרכם. בכל תור יכול השחקן להניע אחד מחייליו על פי כללים אלו. אם המשבצת פנויה, זוהי תנועה רגילה. אם המשבצת תפוסה על ידי חייל יריב מהלך זה הוא התקפה. מילת ההתקפה במשחק היא "סטרטגו". כאשר חייל תוקף חייל מדרגה נמוכה ממנו החייל המותקף מורד מן הלוח, והחייל בעל הדרגה הגבוהה תופס את מקומו. כאשר חייל תוקף חייל מדרגה גבוהה ממנו, הוא מורד מן הלוח, והחייל המותקף נשאר על מקומו. כאשר שתי הדרגות שוות, שני החיילים מורדים מן הלוח. אם מרגל תוקף רב-אלוף, המרגל מנצח ותופס את מקום החייל היריב. רב-אלוף שתוקף תמיד מנצח, אלא אם תקף פצצה חבלן שתקף פצצה מנצח ותופס את מקומה. כל חייל מלבד חבלן שתקף פצצה מורד מן הלוח והפצצה לא נשארת במקומה. פצצה ודגל אינם רשאים לתקוף. למשחק נוצרה גרסה עברית בשם טקטיקו, חברת "הסברו אינטרקטיב" יצרה משחק-מחשב המבוסס על המשחק. בגרסה זו, על-מנת שלא לדעת את זהותם של חיילי היריב, כל אחד מהם מופיע בדמותו של מתופף וחושף את זהותו כאשר הוא תוקף או מותקף. טקטיקו פותח על ידי גלעד קירשנבוים למשחק סופר טקטיקו, ובו הרבה חוקים וכלים מיוחדים: לוח גדול וים למשחק יש גם ים גדול ואי, (הכלים לא ממלאים את כל הלוח) ובתוך הים ניתן לשים ספינות בדרגות (מהגבוה לנמוך): מ-7 מ-4 סירת ריגול סירת הצלה (שיכולה להציל חיילים מספינה שהותקפה) בנוסף יש מטוסים (קרב וריגול) שיכולים לטוס הרבה משבצות וגם בים. על המטוסים והסירות ניתן להעמיס חיילים, פצצות ולפעמים גם ספינות אחרות בהתאם לסוג הספינה. המנצח הוא הראשון שמביא את דגל היריב לאי שלו (על ידי העמסתו על חייל). כלי המשחק עשויים מפלסטיק בצבע אדום או כחול ואינם ממוספרים. חוקי המשחק זהים כמעט לחלוטין עם הבדל עיקרי אחד: המרגל מנצח כל כלי אותו הוא תוקף ראשון ולא רק רב-אלוף, למעט רץ ופצצה, להם הוא מפסיד בכל מקרה. גרסה נוספת למשחק ללא לוח כאשר את תפקיד החילים ממלאים אנשים. כל שחקן מקבל דרגה והמשחק מתנהל כמו "תופסת". כאשר שחקן תופש שחקן אחר מהקבוצה היריבה הם מגלים אחד לשני את דרגותיהם והמפסיד יוצא מן המשחק. מדיה וקבצים בנושא סטרטגו בוויקישיתוף סופר טקטיקו חוקי המשחק המלאים מידע על המשחק
מעוף החלום של דלתא

מעוף החלום של דלתא (באנגלית: Delta Dreamflight) היה שמו של מתקן שפעל בארץ המחר בממלכת הקסם שבדיסניוורלד בין ה-23 ביוני 1989 ועד ה-1 בינואר 1996. המתקן מומן על ידי חברת התעופה דלתא. מעוף החלום של דלתא החליף מתקן שקדם לו בשם "אם רק יכולת לעוף" שהיה במימון חברת התעופה איסטרן. מתקן זה מבוסס על שיטת אומנימובר (אנ') שבה פועלים רבים ממתקני פארקי השעשועים. המתקן מתאר את ההיסטוריה של התעופה באמצעות סצנות המופעלות על ידי סרטים ובובות אודיו אנימטרוניקס (אנ'). המבקרים עוברים דרך ראשית ימי התעופה - של מטוסים המומראים משדות חיטה בין אסמים, תיאור של פריז וטוקיו בשנות ה-30 של המאה ה-20, עידן הסילון, צפי של עתיד התעופה ולבסוף נוסעים המבקרים בתוך הדמיה של מנוע סילון פועל. המתקן הופעל בתמיכה של חברת התעופה דלתא בין השנים 1989 (פתיחת המתקן) ועד 1995. לאחר שהמתקן נפתח מחדש ב-5 ביוני 1996 הוא נקרא Take Flight ובשנת 1998 נסגר המתקן על מנת לפנות את מקומו למתקן משגרי החלל של באז שנות אור המבוסס על הסרט "צעצוע של סיפור".
באטמן במחסום

באטמן במחסום הוא דרמה קומית בת עשר דקות פרי עטה של איילת גונדר-גושן, בבימויו של רפאל בלולו משנת 2012. הסרט נעשה במסגרת Berlinale Talent Campus. בתמיכת Medianboard Berlin Brandenburg. בו זכה בפרס הראשון. השופטים כתבו בנימוקיהם: "הסרט מצליח להראות את הסכסוך המוכר באמצעות הצבה פיוטית שלו כמאבק משחקי". האונליין והמיקס נעשו באולפני באבלסברג. ילד ישראלי וילד פלסטיני בני שש נפגשים בפקק תנועה ארוך בכניסה לירושלים. בזמן שהוריהם מתווכחים על מקום חניה, הילדים רבים על בובת פופ של באטמן. פרס הסרט הקצר הטוב ביותר (Berlin Today Award) בפסטיבל ברלין. פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קוסובו. הוזמן ל-40 פסטיבלים בעולם, ביניהם פסטיבל סיאול לסרטי נוער וילדים ופסטיבל du nouveau cinéma de Montréal. "באטמן במחסום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "באטמן במחסום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) באטמן במחסום, באתר Vimeo באטמן במחסום, באתר מנה ראשונה אמיר בוגן, ברלין: פרס היוצרים הצעירים ל"באטמן במחסום", באתר ynet, 12 בפברואר 2012 אור סיגולי, סיכום פסטיבל ברלין: דב זהב לאסירים מרומא, זכייה ל"באטמן במחסום" הישראלי, באתר הארץ, 19 בפברואר 2012 סקוט רוקסבורו, ברלין 2012: הישראלי רפאל בלולו זוכה ב'ברלין היום', באתר הוליווד ריפורטר, 2 בדצמבר 2012 'סרטים ישראלים גורפים פרסים בברלין', באתר טיימס אוף ישראל, 22 בפברואר 2012
עיניים כאלה

עיניים כאלה הוא סרט התבגרות (17 דקות) משנת 2011 בבימויו ובהפקתו של רפאל בלולו, התסריטאי הוא פרי עטם של בלולו ואיילת גונדר-גושן. זהו סרט הגמר של בלולו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. הסרט הופק במימון קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן אלי גלפנד לסרטים קצרים. זהו הסרט האחרון בו שיחק עמוס לביא. גבי הוא נער העובד במסעדה של אביו בבית שמש. גבי מאוהב בשירן המלצרית המבוגרת ממנו ומגלה לדאבונו שאביו הקשוח מנהל איתה מערכת יחסים. זהו סרט מינימליסטי העוסק במערכת היחסים בין נער שמעצב את הגבריות שלו, לבין אביו המהווה עבורו מודל גברי. עלילת הסרט מתרחשת בפריפריה והוא צולם בבית שמש ובקריית גת. זכייה בפסטיבל ניו-יורק לסרטים קצרים בסרט הקצר הטוב ביותר. הסרט הטוב ביותר בפסטיבל אוקלנד, ניו זילנד. הוזמן ל-15 פסטיבלים, ביניהם פסטיבל פרייבורג בשווייץ ופסטיבל Encounters בבריסטול, אנגליה. "עיניים כאלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עיניים כאלה, באתר Vimeo עיניים כאלה, באתר קרן גשר לקולנוע רב תרבותי אמיר בוגן, רפאל בלולו זורח במזרח: "הממסד האשכנזי הליברלי מפעיל אפרטהייד תרבותי", באתר ynet, 26 בנובמבר 2015
ילד (שיר)

"ילד" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מרגלית צנעני שיצא לאור ב-23 באוקטובר 2011, בהוצאת חברות התקליטים ביג בוס רקורדס ומרגול הפקות. השיר הגיע למקום הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך, הרביעי במצעד של רשת ג', והשני במדיה פורסט. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אסף צרויה והופק על ידי נדב ביטון. "ילד" הוקלט על ידי צנעני, עוד לפני המעצר שפקד אותה באותה השנה בהמשך להליכים המשפטיים שהייתה מעורבת בהם, ובמקור היה צריך לתפקד כסינגל ראשון מתוך אלבומה השלושה-עשר, אך נגנז ולא יצא כסינגל מאף אלבום. השיר עוסק ביחסי אמא-בן, ובעקבות הפרשה הפלילית בה היו מעורבים צנעני ובנה, רבים נטו להגיד כי הוא מתאר אותם, אך השניים הצהירו כי "זה לא נכון, אך יכל היה להיות מעניין". כיוון שהייתה צנעני בעת צילום הקליפ במעצר בית, הציבור תהה האם היא תופיע בקליפ, וכלפי בנה אסף לביא צנעני, הופנו מאות שאלות בנושא. הוא הצהיר כי "אמא שלי [מרגלית צנעני], אם היא תשתתף בקליפ, היא תשתתף ממש בקטנה. אם היא תהיה זה יקרה ממש בכמה שוטים קלים". לבסוף, הופיעה צנעני בקליפ בכמה סצנות בהן היה ניתן לראות את פרצופה בקלוז אפ, ולאורכו סיפור אשר מספר את מילותיו של השיר. סרטון השיר "ילד" באתר יוטיוב מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2011-10-23), מרגלית צנעני - ילד, נבדק ב-2018-04-26 רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון) 8.12.2011 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il מהפכת אחרי החגים, באתר ‏מאקו‏, 4 בנובמבר 2011 מילים לשיר ילד - מרגלית צנעני, באתר שירונט יונתן ריגר, ‏ממעצר הבית: מרגול מוציאה סינגל חדש, באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2011 יונתן ריגר, ‏שיר חדש למרגלית צנעני, באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2011 אסף נבו, ‏מרגול חוזרת בגדול עם הקליפ "ילד", באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2011 יונתן ריגר - ישן, ‏בכורה: מרגול בשיר החדש "ילד", באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2011
תעצמי את העיניים

תעצמי את העיניים הוא סרט קצר (16 דקות) משנת 2014 בבימויו ובהפקתו של רפאל בלולו, בהשראת סיפורה של רונית מטלון. הסרט הוקרן בערוץ עשר. מזי מאוהבת בנחום. חברתה הטובה רוחמה מייעצת לה שאם היא מעוניינת בו, היא צריכה לשכב איתו. השתיים יוצאות למסע בן יום ברחובות תל אביב, עד למפגש הגורלי עם נחום. השתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הקולנוע ירושלים. היה מועמד בפרסי אופיר לסרט הישראלי הקצר הטוב ביותר. מלגת הפקה של קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע והרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בשיתוף קרן ליאון רקנאטי, בתמיכת משרד התרבות והספורט – מינהל התרבות, המועצה הישראלית לקולנוע. יובל כרמל ג'נט כהן יונתן זרחיה "תעצמי את העיניים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תעצמי את העיניים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תעצמי את העיניים, באתר Vimeo תעצמי את העיניים, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה יובל בן עטיה, האק, אני כאן עם כל לבטי, באתר "שיחה מקומית", 18 ביוני 2014 התסריט נכתב בהשראת הסיפור הקצר "ילדה בקפה" מתוך אסופת הסיפורים של רונית מטלון זרים בבית.
לאון לדרמן (שחמטאי)

לאון לדרמן (ברוסית: Леон Ледерман; נולד ב-25 במאי 1947) הוא שחמטאי סובייטי-ישראלי. לאון לדרמן נולד בצ'רנוביץ שבברית המועצות (כיום באוקראינה). הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת טומסק, עלה לישראל בשנות ה-70 של המאה ה-20 וקיבל את התואר מאוניברסיטת בן-גוריון. לדרמן התיישב בקריית גת ועבד כמורה בבית הספר. באליפות ישראל בשנת 1984 במקום העשירי. בשנת 1976 הוענקה ללדרמן דרגת אמן בינלאומי. בשנת 1980 הוא השתתף באליפות אירופה לנבחרות (נבחרת ישראל סיימה במקום ה-7, לדרמן סיים במקום ה-4 אישי). באליפות אירופה לסניורים בשנת 2011 הוא סיים במקום ה-8. באליפות ישראל לסניורים בשנת 2011 הוא סיים במקום החמישי. בשנת 2017 סיים במקום ה-9 באליפות אירופה לסניורים, והשתתף באליפות העולם לסניורים. לדרמן הוא בעל דרגת שופט בינלאומי ופעיל בארגון ושיפוט תחרויות. בשנת 1976 השתתף לדרמן באולימפיאדת שחמט: לאון לדרמן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) לאון לדרמן, באתר פיד"ה (באנגלית) כרטיס השחקן של לאון לדרמן באתר איגוד השחמט הישראלי Lederman, Leon - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האזור המטרופוליני דנובה תחתית

האזור המטרופוליני דנובה תחתית (ברומנית: Zona metropolitană Dunărea de Jos) מתוכנן לקום במפגש גבולות מחוז גאלאץ, מחוז בראילה ומחוז טולצ'אה עם מרכז אדמיניסטרטיבי בעיר גאלאץ. השם המיועד לאזור, "דנובה תחתית", הוסכם על הנהגת שתי הערים, גאלאץ ובראילה. Proiectul metropolitan Braila-Galati stinge „razboiul dobrogean" (ברומנית) Planul zonei metropolitane Dunarea de jos (ברומנית) Zona metropolitana - daca nu acum, atunci niciodata! (ברומנית) Primul pas spre realizarea zonei metropolitane Brăila-Galaţi. Asocierea celor două oraşe se va numi „Dunărea de Jos“, ca să fie toată lumea mulţumită (ברומנית)
לאון לדרמן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לאון לדרמן – פיזיקאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לאון לדרמן (שחמטאי) – שחמטאי ישראלי
לואיס פלדמן

לואיס הארי פלדמן (29 באוקטובר 1926 - 25 במרץ 2017) היה פרופסור אמריקאי ללימודים קלאסיים ולספרות. לימד ב"ישיבה יוניברסיטי" מאז 1955. פלדמן התמחה בעיקר בתרבות ההלניסטית, במיוחד בעבודתו של יוספוס פלביוס. עבודתו זכתה להתייחסות ולכבוד רב על ידי שאר חוקרי זמננו. פלדמן קיבל את התואר הראשון שלו (בהצטיינות) מטריניטי קולג', הרטפורד, בשנת 1946 שלו ואת התואר שני בשנה שלאחר מכן. בשנת 1951 הוא קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה מאוניברסיטת הרווארד עבור עבודת המחקר שלו על ההיסטוריוגרפיה אודות קיקרו. הוא חזר לטריניטי קולג' כעמית הוראה ובסופו של דבר שימש כמרצה לקלאסיקות. פלדמן החל ללמד ב"ישיבה יוניברסיטי" בתור מדריך ב-1955, והפך לעוזר פרופסור בשנת 1956, לפרופסור ב-1961 וב-1966 פרופסור מתמחה לספרות קלאסית. ב-1993 הוא מונה לפרופסור ב"ישיבה יוניברסיטי". כחלק מהאקדמיה האמריקאית לחקר היהדות הוא קיבל מלגות ופרסים רבים. בתוך כך, מלגת קרן פורד (1951-1952), מלגת גוגנהיים (1963), מלגה מטעם קרן הזיכרון לתרבות יהודית (1969), וכן מענק מן האגודה האמריקאית לפילוסופיות (1972). הוא היה עמית בכיר במועצה האמריקאית למלומדות ב-1971, עמית במכון ללימודים מתקדמים ב-1994. וב-1981 הוא קיבל את פרס "מצוינות בהוראה לקלאסיקה". בנוסף, פלדמן נבחרה לנהל סמינרים במכללה למורים של הקרן הלאומית למדעי הרוח. פלדמן עסק במחקר של תחומים רבים. רוברט א. ואן Voorst התייחס לפלדמן כ"דיקן של המומחים ליוספוס", ופול אנג' מאייר התייחס לפלדמן כ "מדורג ראשון בהבנת יוספוס". בתור היסטוריון, פלדמן עסקו בעיקר עם כתביו של יוסף בן מתתיהו, שלהם תפקיד בתוך מסגרת גדולה יותר של התרבות היהודית במהלך תקופת הבית השני. עבודתו של פלדמן על יוספוס נע בין דיונים על הדיוק ההיסטורי של יוסף בן מתתיהו לבין פרשנותו על המקרא. בסך הכל, פלדמן ראה ביוספוס בתור המפתח להבנת החיים היהודיים והאינטראקציות עם התרבות ההלניסטית במהלך העידן הגרקו-רומי. בנוסף לעבודתו על יוספוס, פלדמן פרסם מספר רב של עבודות על כתביו של פילון, כמו גם עבודות להתמודדות ישירה עם טבעו של החיים היהודיים בעת העתיקה. עבודותיו של פלדמן זכו במלגה לטובת עבודתו על פילון ויוספוס, 1937-1962 (1963), מלגה למחקר על יוסף בן מתתיהו ווהמודרניות, 1937-1980 (1984), יהודים וגויים בעולם העתיק: עמדות, ואינטראקציות מאלכסנדר עד יוסטיניאנוס (1993), מחקרים במדעי היהדות ההלניסטית (1998), פרשנות יוסף בן מתתיהו על התנ"ך. (1998). פלדמן גם תרגם כמה כרכים של המהדורה הביקורתית על עתיקות יהודיות. ותרם בהרחבה כתבי עת בתחום תוך כתיבת כ-170 מאמרים אקדמיים. הוא גם שימש עורך במחלקת הספרות ההלניסטית עבור המהדורה הראשונה של אנציקלופדיה יודאיקה וכן לאנציקלופדיה בריטניקה. מדיה וקבצים בנושא לואיס פלדמן בוויקישיתוף אנציקלופדיה יודאיקה מהדורה שנייה, כרך 6, Henoch Volumes 29–30, 2007, page 376
פורד סופר דיוטי

פורד סופר דיוטי (באנגלית: Ford Super Duty) הוא טנדר המיוצר במספר תצורות, מתוצרת קונצרן הרכב פורד אשר מיוצר משנת 1998 ועד היום. דגמי "פורד סופר דיוטי" מוגדרים כ"טנדר כבד" מסדרת ה-"F-Series" של פורד. דגמי "פורד סופר דיוטי" שמשקלם גדול מ-3,900 ק"ג (ריק+מטען) מוגדרים כ"משאית קלה". טנדר טנדר קבינה כפולה מסחרית משאית קלה אמבולנס כבאית יוצר בארצות הברית, מקסיקו, ונצואלה וברזיל דגמים: "F-550" ,"F-450", "F-350", "F-250", (בברזיל: "F-4000" יוצר בארצות הברית, מקסיקו וונצואלה דגמים: "F-550" ,"F-450", "F-350", "F-250" יוצר בארצות הברית, מקסיקו, וונצואלה דגמים: "F-550" ,"F-450", "F-350", "F-250" מיוצר בארצות הברית (אוהיו) דגמים: "F-550" ,"F-450", "F-350", "F-250" דרגות גימור: "XL", "XLT", "Lariat", "King Ranch Edition", "Platinum" תצורות: 2 דלתות - קבינה סדירה, 4 דלתות - קבינה כפולה, 4 דלתות - קבינה סופר כפולה (Super Crew Cab) תא מטען: תא מטען קצר, תא מטען ארוך הנעות: 4x2, 4x4 דגם "F-350", קבינה כפולה משווק בישראל, ומחירו עומד על 239,900 ש"ח (ללא מע"מ), נכון לשנת 2018 דגם "F-150 Lightning" חשמלי מלא מיוצר החל משנת 2022 הנעה אחורית 4x2 הנעה כפולה 4x4 "פורד סופר דיוטי" דגם "F-250" שנת 2008 "פורד סופר דיוטי" דגם "F-250" "פורד סופר דיוטי" "פורד סופר דיוטי" - מסחרית "פורד סופר דיוטי" דגם "F-350" "פורד סופר דיוטי" דגם "F-350" "פורד סופר דיוטי" דגם "F-450" שנת 2008 "פורד סופר דיוטי" דגם "F-450" "פורד סופר דיוטי" דגם "F-550" "פורד סופר דיוטי" דגם "F-550", שנת 2013, הנעה 4x4 "פורד סופר דיוטי" דגם "F-550" - מבט לתא הנהג "פורד סופר דיוטי" דגם "F-550" - משאית קלה "פורד סופר דיוטי" - אמבולנס "פורד סופר דיוטי" - אמבולנס "פורד סופר דיוטי" - אמבולנס "פורד סופר דיוטי" - אמבולנס "פורד סופר דיוטי" - אמבולנס דגם "F-450" "פורד סופר דיוטי" - כבאית "פורד סופר דיוטי" - כבאית "פורד סופר דיוטי" - כבאית "פורד סופר דיוטי" - כבאית דגם "F450" פורד "פורד סופר דיוטי" דגם "f-450" מדיה וקבצים בנושא פורד סופר דיוטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורד סופר דיוטי (באנגלית) פורד סופר דיוטי, סרטון באתר יוטיוב פורד סופר דיוטי, סרטון באתר יוטיוב "פורד סופר דיוטי" rvmotoring.com/ford_super_duty_review1 "פורד סופר דיוטי" ford.com/trucks/super-duty "פורד סופר דיוטי" ford.com/trucks/super-duty "פורד סופר דיוטי" שנת 2011 warn.com/blog/2011/02/03/review_2011_ford_super_duty "פורד סופר דיוטי" שנת 2011 autoblog.com/2010/02/25/2011-ford-super-duty-power-towing-specs-released "פורד סופר דיוטי" שנת 2018 caranddriver.com/reviews/2018-ford-f-series-super-duty "פורד סופר דיוטי" דגם "F-350" ford.co.il
אודלסק

אודלסק (בבלארוסית: Адэльск, אדלסק; בפולנית: Odelsk) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, על הנהר אודלה (נהר) (אנ'). בין מלחמות העולם הייתה אודלסק בשטח פולין, בנפת סוקולקה שבמחוז ביאליסטוק. ההתיישבות היהודית באודלסק החלה בסוף המאה ה-17, עם הגיעם של יהודים שגורשו בידי שלטונות פרוסיה מחלקים של פולין שנפלו לידי פרוסיה בחלוקת פולין, לאחר שהוגדרו כיהודים קבצנים. האוכלוסייה גדלה וב-1849 הקימו חלק מיהודי אודלסק בעידוד הממשל הרוסי את קולוניה איזאקה (אנ'), בקרבת מקום לאודלסק. הקהילה המקומית הקטנה הגיעה לשיאה בסוף המאה ה-19 עם התעוררות המסחר באזור בשל סלילת מסילת הברזל, ובמפנה המאה העשרים הגיע שיעור היהודים באוכלוסייה המקומית לכ-16%. האוכלוסייה היהודית התדלדלה בגלי ההגירה הגדולים, ערב מלחמת העולם הראשונה, לארצות הברית ודרום אפריקה. יהודי הקהילה גורשו עם קהילת קולוניה איזאקה ואינדורה הסמוכות למחנה המעבר קיילבשין (פול') ומשם לאושוויץ-בירקנאו. רק כמאה שנה לאחר תחילת ההתיישבות היהודית במקום, החלה הקהילה באודלסק להעסיק רב מקומי. בין רבני אודלסק: רבי אייזיק ליב סטוליאר - לימים רבה של קוז'ניצה רבי משה הורוביץ - רב ציוני, מחבר "דרשות הרמ"ה", "חזיונות הרמ"ה" ו"הגיונות הרמ"ה". רבי ליב סגל - הרב האחרון, כיהן בעיירה משנת ה'תרס"ח, 1908 שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: פולין, כרך שמיני: מחוזות וילנה-ביאליסטוק-נובוגרודק, עמ' 93–94 (הערך נכתב בידי רחל גרוסבאום-פסטרנק). מדיה וקבצים בנושא אודלסק בוויקישיתוף "אודלסק", באתר JewishGen (באנגלית) "אודלסק", באתר השטעטל הווירטואלי
צבא איראן

צבא הרפובליקה האסלאמית של איראן (בפרסית: ارتش جمهوری اسلامی ایران), ידוע גם בשם "ארטש" ("צבא" בפרסית), הוא צבאה הסדיר של איראן ומהווה חלק מהכוחות המזוינים של המדינה. מטרתו היא להגן על שלמותה הטריטוריאלית של המדינה מפני איומים חיצוניים ופנימיים. הצבא בנוי מארבע זרועות: כוחות היבשה, חיל האוויר, חיל הים, וחיל ההגנה האווירית. הצבא הוקם ב-1921 ומאז 1979 פועל במקביל לכוחות הצבאיים של משמרות המהפכה. בשנת 2019 עמד תקציב הצבא על 2.4 מיליארד דולר בהשוואה ל-6 מיליארד דולר למשמרות המהפכה, וזאת על אף שהצבא גדול יותר מכוחות משמרות המהפכה. מפקד הצבא מדווח למפקד המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן. טרם המהפכה הצבא היה הכוח הצבאי הבלעדי שפעל מטעם השאה. מנהיגי המהפכה אשר חשדו בנאמנותו של הצבא, הקימו את כוחות משמרות המהפכה כמענה נגדי לצבא. בשנים שלאחר המהפכה החל המשטר בטיהור שורות הצבא ועצר קרוב ל-4,500 אנשי צבא. בעקבות המהפכה, הטיהור, האמברגו שהוטל על המדינה, מחסור בציוד ובחלקי חילוף, איבד הצבא בהערכה כ-40%-60% מכוח האדם שלו באותה תקופה. מאז סובל הצבא מנחיתות תקציבית וטכנולוגית בהשוואה למשמרות המהפכה ועל אף שיתוף הפעולה ביניהם קיים מתח קבוע. על אף שהצבא נחשב לפחות אידאולוגי ממשמרות המהפכה הוא שומר על נאמנות למנהיג העליון. הסמל כמעט ולא השתנה מאז הקמת הצבא, אולם לאחר המהפכה נוסף לו פסוק מהקוראן. החרבות מייצגות את כוחות היבשה, העוגן את חיל הים, והנשר את חיל האוויר. סמל הצבא הנוכחי קיים משנת 2021, לו נוספו שני טילים, המייצגים את זרוע ההגנה האווירית של הצבא. במדינה נהוג גיוס חובה. כוח האדם של הצבא (ארטש) נכון ל-2019: מדיה וקבצים בנושא צבא איראן בוויקישיתוף הניו יורק טיימס, מאגר הטילים של איראן הוא מהגדולים בעולם, אך הצבא שלה מיושן, באתר הארץ, 14 באפריל 2024 ספיר ליפקין, חיל הים של משמרות המהפכה, באתר N12‏, 25 באפריל 2024 Iran Military Power, ‏2019 שינוי בסמל הצבא האיראני בעקבות הקמת כוח הגנה אווירית, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
מיכאיל צייטלין

מיכאיל צייטלין (ברוסית: Михаил Цейтлин‏; נולד ב-16 ביוני 1947) הוא שחמטאי יהודי-בלארוסי-גרמני. מיכאיל צייטלין נולד בבוברויסק שבברית המועצות (כיום בבלארוס). הוא למד רפואה ועבד כרופא. במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 צייטלין השתתף בתחרויות רבות. ב-1976 וב-1977 הוא זכה באליפות מוסקבה. הוא זכה בתחרות בבולגריה בשנים 1977 ו-1978, פולין ב-1979, פראג ב-1983 וב-1985. כמו כן, הוא חלק במקומות 2–4 בלודז' בשנת 1980, ומקומות 3–6 בהראדץ קראלובה ב-1983. לאחר התפרקות ברית המועצות צייטלין עבר להתגורר בגרמניה והמשיך להשתתף בתחרויות עד לתחילת המאה ה-21. בשנת 1977 הוא קיבל דרגת אמן בינלאומי ובשנת 1987 דרגת רב אמן. מיכאיל צייטלין התחרה גם בשחמט בהתכתבות. בשנת 1990 הוענקה לו דרגת רב אמן בהתכתבות. בשנת 1990 צייטלין השתתף בתחרות בינלאומית בתל אביב. בשנת 1993 הוא סיים במקום השלישי בבודפשט (ניצח אמיל סוטובסקי). מיכאיל צייטלין, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מיכאיל צייטלין, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריו אבדו בניטס

מריו אבדו בניטס (בספרדית: Mario Abdo Benítez; נולד ב-10 בנובמבר 1971) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אשר כיהן כנשיא פרגוואי החל מאוגוסט 2018 ועד אוגוסט 2023. מריו ("מריטו") אבדו בניטס הבן נולד ב-1971 באסונסיון, והוא בנו של מריו אבדו בניטס האב, שכיהן כמזכירו האישי של הדיקטטור ונשיא פרגוואי אלפרדו סטרסנר ונכד למהגר ערבי מלבנון. אמו היא רות (מנון) בניטס פרייר. הסב מצד האב, רדואן עבדו, מאוחר יותר חואן אבדו, הגיע לפרגוואי בשנת 1910 ועסק במסחר. לאחר הדחתו של סטרוסנר, יצאה משפחתו לגלות בארצות הברית שם השלים את לימודי התיכון. בשובו לפרגוואי התגייס לצבא והוכשר כצנחן וכקצין מילואים. ב-1995 סיים תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת טייקו פוסט שבארצות הברית. בשנים 1997–2012 שימש מנהל בחברת לוגיסטיקה ובשנים 1998–2012 שימש שותף מנהל בחברת בנייה וייצור חומרי בנייה. אבדו בניטס הוא חבר במפלגת קולורדו השמרנית וכיהן כסגן נשיא המפלגה. ב-2013 נבחר לסנאט של פרגוואי וכיהן כנשיא הסנאט מיולי 2015 עד יוני 2016. באפריל 2018 נבחר לנשיא המדינה. הוא נכנס לתפקידו באוגוסט 2018. פחות מחודש לאחר כניסתו לתפקיד הורה אבדו בניטס על ביטול החלטת קודמו ובן מפלגתו הוראסיו קארטס על העברת שגרירות פרגוואי בישראל מתל אביב לירושלים, ובעקבות כך החל משבר דיפלומטי בין פרגוואי לישראל. אבדו התחתן פעמיים. מנישואיו הראשונים לפטימה מריה דיאס בנסה, נולדו שניים מבניו - מריו וסנטיאגו.. אשתו השנייה החל מ-2007 היא סילבנה לופס מוריירה בו, אחיינית של הקבלן הבניין האמיד ניקולס בו פארודי. לזוג בן אחד משותף, מאוריסיו. מדיה וקבצים בנושא מריו אבדו בניטס בוויקישיתוף מריו אבדו בניטס, ברשת החברתית פייסבוק מריו אבדו בניטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביוגרפיה באתר הרשמי ב-1989, כתבה בעיתון Ultima Hora איתמר אייכנר וסוכנויות הידיעות, פרגוואי הודיעה על החזרת השגרירות לת"א; נתניהו סוגר את השגרירות, באתר ynet, 5 בספטמבר 2018
הצהרת פנמונג'ום

הצהרת פַּנְמוּנְג'וֹם (או בשמה המלא: הצהרת פנמונג'ום לשלום, שגשוג, ואיחוד חצי האי הקוריאני. בקוריאנית: 한반도의 평화와 번영, 통일을 위한 판문점 선언) היא הצהרה מדינית אשר נחתמה במסגרת הפסגה הקוריאנית ב-27 באפריל 2018 בין נשיא קוריאה הדרומית והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית, ובה הוסכם על פירוק מוחלט מנשק גרעיני של חצי האי הקוריאני. על פי ההצהרה, ראשי קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית הכריזו רשמית על הכוונה לסיום מלחמת קוריאה ועל תחילתו של עידן חדש של שלום ושיתוף פעולה בין המדינות. הצדדים הגיעו למספר הבנות בניסיון לקרב בין המדינות: הקמת משרד נציגות ותיאום משותף בעיר הגבול קסונג בקוריאה הצפונית הקמת קו טלפון ישיר בין המנהיגים נשיא קוריאה הדרומית יבקר בפיונגיאנג, בירת צפון קוריאה, בסתיו 2018 השתתפות בתחרויות ספורט בינלאומיות עתידיות – בנבחרת מאוחדת חיבור וחידוש מסילות רכבת וכבישים על מנת להאיץ צמיחה כלכלית. הפיכת אזור החיץ DMZ לאזור שלום מחוגי השעון בצפון קוריאה יחזרו להיות תואמים לשעון בדרום קוריאה. הפסגה הייתה ייחודית במובנים רבים, בעיקר בהקשר התרבותי הקוריאני. זו הפסגה השלישית מעולם בין מנהיגי קוריאה ב-70 שנות עצמאותן. זו הפעם הראשונה בהיסטוריה שנשיא צפון קוריאה חוצה את קו הגבול אל הדרום. לראשונה בהיסטוריה נפגשו נשות מנהיגי קוריאה – שהצטרפו לארוחת הערב. צבאות ארצות הברית וקוריאה הדרומית הפסיקו את כל התרגילים הצבאיים בחצי האי הקוריאני. המנהיגים נטעו עץ במשותף תוך שימוש באדמה מהר האלה הגבוה בדרום קוריאה והר – ביקדו, הגבוה בצפון קוריאה ובחצי האי כולו. הפסגה הבין-קוריאנית 한반도의 평화와 번영, 통일을 위한 판문점 선언 (ההצהרה בגרסה הקוריאנית של ויקיטקסט) הצהרת פנמונג'ום לשלום, שגשוג ואיחוד חצי האי הקוריאני, באתר Korea.net היסטוריה בקוריאה: "נודיע השנה על סיום המלחמה בין הצפון לדרום", באתר ynet, 27 באפריל 2018 איציק יונה, פסגת שתי הקוריאות - תפנית חדה בעלילה?, באתר ״הקוריאנים״ - המדריך לקוריאה, ‏29 באפריל, 2018 איציק יונה, ירחון קוריאה לעסקים מאי 2018: פסגת הקוריאות משנה מציאות או תרמית נוספת?, באתר ״הקוריאנים״ המדריך לקוריאה, ‏01 במאי, 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.