laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'אבאלי

זָ'אבָּאלִי (בסרבית קירילית: Жабаљ, בסרבית בכתב לטיני: Žabalj, תעתיק מדויק לעברית: זָ'אבָּאל) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה, סמוך לנהר טיסה. תיעוד ראשון בכתובים ליישוב בשם ז'בלה הוא מ-1514 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בהמשך המאה ה-16 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש האזור על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ובראשית המאה ה-20 נמנו במקום 8,000 תושבים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה ז'אבאלי בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור ז'אבאלי נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה ובמהלכו רצחו 666 תושבים. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך למרכז חקלאי ותעשייתי אזורי וכלל תעשיית מזון וחומרי בניין. לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללת העיירה בשטח סרביה. לאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית המאה ה-21 היה גידול מתון ויציב במספר תושבי העיירה. בין 1948 ל-2002 גדלה האוכלוסייה ב-52.52 אחוזים. החל מהעשור השני של המאה ה-21 התהפכה המגמה והחל קיטון מתון. מספר התושבים ירד מ-9,598 ב-2002 ל-9,161 ב-2011, קיטון של 4.25 אחוזים. הגיל הממוצע של תושבי העיירה הוא 37.7. למעלה מ-90 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא סרבי. תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מסוף המאה ה-19. ב-1904 הוקם בית הכנסת הקהילתי. ב-1931 נמנו בעיירה 41 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 100 נפשות. לקהילה זו השתייכו יהודי הכפרים גוֹסְפּוֹגִ'ינְצִי (אנ') וג'וּרְגֶ'בוֹ (אנ'). קהילות קמה שם בסוף המאה ה-19 וב-1900 הוקמו בתי כנסת. מספר יהודי הכפרים הלך וקטן לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בגוספוג'ינצי 10 יהודים ובג'ורג'בו 22. בין 6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה, ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לז'אבאלי ולגוספוג'ינצי הגיעו ההונגרים ב-7 בינואר, ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 29 מקהילת ז'אבאלי ואת כל יהודי גוספוג'ינצי וג'ורג'בו. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראצייה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1948 נהרסו מבנה בית הכנסת בגוספוג'ינצי ובג'ורג'בו, וב-1950 נהרס מבנה בית הכנסת בז'אבאלי על ידי השלטונות היוגוסלביים. מדיה וקבצים בנושא ז'אבאלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'אבאלי Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית) יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" [1], מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-5 באפריל 2018 (בסרבית). הקהילה היהודית בז'אבאלי, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 127. היסטוריה של ז'אבלי, באתר הרשות המקומית ז'אבאלי (בסרבית). Paul Mojzes‏, Balkan Genocides: Holocaust and Ethnic Cleansing in the Twentieth Century, ניו יורק, 2011, עמוד 88 (באנגלית). אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
סונר צ'גפטאי

סונר צ'גפטאי (בטורקית: Soner Çağaptay) הוא מדינאי טורקי-אמריקאי המתגורר בארצות הברית. הוא ראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. הוא היסטוריון בהכשרתו, ומומחה ליחסי טורקיה-ארצות הברית, פוליטיקה טורקית, ולאומיות טורקית. צ'גפטאי סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-2003 באוניברסיטת ייל. הוא כתב את התזה שלו על לאומיות טורקית. מלבד אנגלית וטורקית, שפות המחקר שלו כוללות צרפתית, גרמנית, ספרדית, בוסנית, עברית, אזרבייז'נית וטורקית עותמאנית. סונר צ'גפטאי הוא עמית המחקר על שם משפחת באייר וראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. היסטוריון בהכשרתו, ד"ר צ'גפטאי כתב את התזה שלו באוניברסיטת ייל (2003) על לאומיות טורקית. ד"ר צ'גפטאי לימד קורסים באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ומכללת סמית' בנושאים הנוגעים במזרח התיכון, מדינות ים תיכוניות, ומדינות מזרח אירופה. הקורס שלימד ב-2003 על היסטוריה טורקית היה הראשון שאוניברסיטת ייל הציעה מזה שלושה עשורים. ב-2006–2008 הוא היה הפרופסור על שם ארטגון באוניברסיטת פרינסטון במחלקה ללימודי המזרח הקרוב. הוא היה מרצה אורח בבית הספר לצוערי החוץ על שם קדמונד וואלש באוניברסיטת ג'ורג'טאון. הוא היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי. ד"ר צ'גפטאי הוא חתן פרסים מלגות ומענקים רבים, מתוכם מענק סמית'-ריצ'רדסון, מלון, רייס, וליילן, וכמו כן כיהן כיושב ראש ארטגון בפרינסטון. כמו כן, היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי. ב-2012 הוא נמנה מבין מנהיגי החברה הצעירים בחברה האמריקאית-טורקית. הוא מחבר של שלושה ספרים על טורקיה המודרנית. צ'גפטאי כתב רבות בנושא יחסי טורקיה-ארצות הברית, לאומיות טורקית, עלייתה של טורקיה ככוח כלכלי ומדיניותה של אנקרה במזרח התיכון, ופרסם בז'ורנלים ומדיה מודפסת רבה. ביניהם: הוול סטריט ג'ורנל, ניו יורק טיימס, וושינגטון טיימס, ההרלד טריביון הבין לאומי, ג'יינס דיפנס השבועי, והברטורק. הוא מדוראי קבוע בהוריאט היומי, העיתון הטורקי הוותיק והמשפיע ביותר בשפה האנגלית, וכמו כן בבלוג הבין לאומי של סי אן אן. הוא מתראיין באופן קבוע בפוקס ניוז, סי אן אן, אן פי אר, אל-ג'זירה, בי בי סי, וסי אן אן – טורקיה. אסלאם, חילוניות, ולאומיות בטורקיה: מיהו טורקי? (2006) עלייתה של טורקיה: הכוח האיסלאמי הראשון במאה ה21 (2014) הסולטן החדש: ארדואן והמשבר של טורקיה המודרנית (2017) מדיה וקבצים בנושא סונר צ'גפטאי בוויקישיתוף סונר צ'גפטאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סונר צ'גפטאי, ברשת החברתית LinkedIn ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סונר צ'גפטאי".
וישי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וישי (Vichy) - עיר במחוז אלייה שבחבל אוברן-רון-אלפ, במזרח צרפת צרפת של וישי – מדינת חסות צרפתית של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, שממשלתה שכנה בעיר וישי וישי (ליטא) (Veisiejai) - עיר קטנה במחוז משנה לזדיי במחוז אליטא בליטא וישיי ויש
תחת שמי ים התיכון

"תחת שמי ים התיכון" הוא שיר עברי שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי ועיבד עדי רנרט. השיר יצא לאור בשנת 1988, ונכלל באלבומו של ארצי "חום יולי אוגוסט". השיר נכלל באלבום "חום יולי אוגוסט", שעסק בנושאים פוליטיים ובמשפחתו של ארצי. קולות הרקע בשיר בוצעו על ידי הזמרת מזי כהן. נטען שמילות השיר אינן ברורות לקהל המאזינים. על פי המוזיקאי דויד פרץ, השיר עוסק בניגודים בין מזרח למערב בישראל. בריאיון על אודות האלבום ציין ארצי כי את השורה "עכשיו יש את הזמן במזרחית" כתב לאחר שקיבל לידיו קלטת של זוהר ארגוב. את השורה "חצי עולם כבר שר יוון", כתב בשל התעוררות המוזיקה היוונית באותה תקופה בישראל, במיוחד עם הצלחת אלבומו של יהודה פוליקר "עיניים שלי". בשיר נאמר "עד שישוב הים מזעפו, לא, לא נדע, כמה זה עולה לנו" – הרמז לספר יונה, שם נכתב "ויעמוד הים מזעפו" (א', ט"ו). במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' הגיע השיר למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התשמ"ח-1988 של רשת ג' הגיע השיר למקום השביעי. בקליפ לשיר, בבימוים של בני כרמלי ושלמה ארצי, הופיעו ארצי ובנו בן בן ה-11. אלי יצפאן צילם בתוכנית שלו קליפ שבו חיקה את כל "מנהיגי המזרח התיכון" כשהם שרים את השיר. סרטון השיר "תחת שמי ים התיכון" באתר יוטיוב מילות השיר "תחת שמי ים התיכון" באתר שירונט יוסי חרסונסקי, שלמה ארצי, תחת שמי ים תיכון (מילים ולחן: שלמה ארצי עיבוד: עדי רנרט, 1988) באתר יוסי מיוזיק דויד פרץ, על השיר 'תחת שמי ים התיכון' מאת שלמה ארצי, באתר "תרבות•il" תחת שמי ים התיכון באתר גלי צה"ל מנחם בן, היופי הסתום הזה, באתר nrg מעריב 18 בפברואר 2006. דויד פרץ, על השיר 'תחת שמי ים התיכון' מאת שלמה ארצי, באתר "תרבות•il" תחת שמי ים התיכון באתר פזמונט. צחי לוי, איך להיות שלמה ארצי ב־10 צעדים פשוטים, באתר ynet, 14 במרץ 2002.
קיפודג

קיפודג (שם מדעי: Cyclichthys) הוא סוג של דגים ממשפחת הדו-שיניים, שידועים בגופם המכוסה קוצים, וביכולתם להתנפח. המינים במשפחה מתאפיינים בפה דמוי-מקור קשיח, שנועד לפיצוח סרטנאים ורכיכות, שמהווים את עיקר תזונתם. הם מאופיינים בגוף קשיח ובצבע חום-אפרפר. מנגנון ההגנה העיקר שלהם הוא הקוצים שמכסים את גופם, וכמו מינים אחרים בסדרת הנפוחיתאים, הם מסוגלים להתנפח עד פי שלושה מממדי גופם. מנגנון הגנה זה עוזר להרתיע אויבים וטורפים פוטנציאליים, אך ההשלכות שלו על גופם של הקיפודגים הן קשות, ועלולות להוביל למות הדג אם הוא נאלץ להתנפח לעיתים קרובות מדי. הם לעיתים יכולים להיות רעילים. בסוג 3 מינים: קיפודג רב-קוצי (Cyclichthys spilostylus) קיפודג דל-קוצי (Cyclichthys orbicularis) Cyclichthys hardenbergi מדיה וקבצים בנושא קיפודג בוויקישיתוף קיפודג, באתר ITIS (באנגלית) קיפודג, באתר NCBI (באנגלית) קיפודג, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קיפודג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיפודג, באתר GBIF (באנגלית)
קיפודג רב-קוצי

קיפודג רב-קוצי (שם מדעי: Cyclichthys spilostylus) הוא מין של דג ממשפחת הדו-שיניים, שידוע בגופו המכוסה קוצים וביכולתו להתנפח כשהוא חש מאוים. הקיפודג חי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט, כשתפוצתו במערב מגיעה לים האדום ולדרום אפריקה, ובמזרח תפוצתו מגיעה ליפן, אוסטרליה, הפיליפינים וקלדוניה החדשה. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת באיי גלאפגוס, ואוכלוסייה בים התיכון כתוצאה מהגירה לספסית. קיפודגים מגיעים לאורך של 34 סנטימטר, וגופם קשיח ומכוסה קוצים. פיהם מעוצב כמקור קשיח, שנועד לפיצוח השריון של רכיכות, סרטנאים וחסרי חוליות אחרים, שמהווים את עיקר מזונם. על מנת להסוות את עצמם, גבם בגוון חום, ובטנם בהירה בגוונים לבנים יותר, כמו אצל דגים רבים אחרים. בשרם מכיל טטרודוטוקסין, רעלן עצבי חזק שיכול לגרום למוות, ואכילתם גורמת גם לסיגואטרה. למרות זאת, קיפודגים נחשבים למעדן ביפן, כמו נפוחיתאים אחרים, וישנם שפים שמתמחים בבישולם תוך כדי הוצאת הרעלן העצבי. הקיפודגים חיים בקרבת חופים בשוניות אלמוגים, בעומקים של 3 עד 90 מטר. הם מעדיפים לחיות בקרבת שדות עשב ים או מרבצי ספוגים. הקיפודגים הם בעיקר פעילי לילה, במהלך היום הם מסתתרים בין הסלעים או האלמוגים. הקיפודג הוא דג שנוטה להתבודד. הצעירים חיים בים פתוח. כמו נפוחיתאים אחרים, כאשר הם מאוימים הם יכולים לנפח את עצמם לממדים גדולים פי שלושה מממדיהם הרגילים, אך לניפוח זה יש השלכות קשות על גופם, ואם הקיפודג נאלץ להתנפח לעיתים קרובות הוא עלול למות מהמאמץ הכרוך בכך. בישראל הקיפודג הרב-קוצי חי במפרץ אילת בשונית האלמוגים, ובמאה ה-21 הוא נצפה גם בים התיכון, כתוצאה מהגירה לספסית. קיפודגים מוצגים באקווריום ישראל ובפארק המצפה התת-ימי באילת. מדיה וקבצים בנושא קיפודג רב-קוצי בוויקישיתוף קיפודג רב-קוצי, באתר ITIS (באנגלית) קיפודג רב-קוצי, באתר NCBI (באנגלית) קיפודג רב-קוצי, באתר FishBase (באנגלית) קיפודג רב-קוצי, באתר GBIF (באנגלית)
בקרקס

"בקרקס" (1958) הוא כינויו של רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי. "בקרקס" הוא חלק מסדרה של כ-4 רישומים בנושא הקרקס, שיצרה אורי בשנת 1958. שניים מן הרישומים נקראים "לוליינית", והם מציגים לולינית בעת קפיצה בטרפז. במרכז רישום זה נמצאת דמות נשית של לוליינית על חד-אופן. היא רוכבת על מעין משטח או בימה המוקפת באורות הפנסים ובקפליו של אוהל הקרקס. אופן רישומה של הדמות, באמצעות עיפרון, הופך אותה לאנונימית. העבודה פורשה במשך השנים כביטוי סמלי לרגשותיה של אורי: ביטוי ראשוני לתחושת ריחוף של הדמות. ריחוף זה יהפוך לאיקונוגרפי בעבודותיה המאוחרות של אורי. עם זאת, שרה ברייטברג-סמל הצביע על אפשרות למקור ממשי לרישומים מתקופה זו. גם בתה של אורי, רחל ימפולר, תיארה בדיעבד ביקור משותף של השתיים ב"קרקס מדראנו" וכן ביקורים בסרטים על קרקס, בהם יצרה אורי רישומים של אנשי הקרקס. העבודה הייתה בעבר באוסף עמי בראון. ב-30 ביוני 2012 נמכרה העבודה במכירה פומבית תמורת סכום של 17,250 דולר. העבודה הוצגה בתערוכה "העשור הראשון: הגמוניה וריבוי" (2008), בתערוכה הרטרוספקטיבית של אביבה אורי (2002) ובתערוכה מאוסף עמי בראון (2009) שהתקיימו בהמשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד. בקרקס, באתר בית המכירות תירוש, 30 ביוני 2012 ראו: בר אור, גליה; שוורייה, ז'אן-פרנסואה, אביבה אורי, המשכן לאומנות, עין חרוד, 2002, עמ' 68-67 ראו: סמל-ברייטברג, שרה, "התכונה של איקרוס (ההר הוא הרוח): רישומים תלויי-מציאות של אביבה אורי 1963-1957", קו 7-6, יוני 1984, עמ' 20–23 ראו: ימפולר, רחל, קומי אורי כי בא אורך: על אמי אביבה אורי, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2003, עמ' 104
גלד

האם התכוונתם ל... גלד (רפואה) – קרום העוטף את העור במסגרת תהליך ריפוי פצעים (אנ') גלד נמקי (אנ') גלדי שומן (ביידיש: גריבען או גריוולעך) – מאכל מהמטבח האשכנזי צב ים גלדי – מין של צב ים
יחסי קובה–קיריבטי

יחסי קובה–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קובה לבין הרפובליקה של קיריבטי. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים לא היסטוריים והתפתחותם החלה בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. כמו במדינות אחרות באזור אוקיאניה, מקבלת גם קיריבטי מענקים וסיוע בתחומים שונים מקובה. נתינה זו של שירותים היא חלק ממדיניות החוץ של קובה עם מדינות אוקיאניה. בשנת 2007 שלחה קובה לקיריבטי משלחת של רופאים מומחים, כדי שיספקו שירותים רפואיים יותר מתקדמים מאילו הקיימים בקיריבטי. קובה הציעה לקיריבטי לאמן רופאים בני העם הקיריבטי הילידי. המהפך ברפואה שהציעה קובה לקיריבטי עבד בסופו של דבר: שיעורי תמותת התינוקות והילדים ירדו ב-80% מאז הגעת הקובנים לאיים. בשנים האחרונות נוסעים יותר קיריבטים ילידים ללימודים בקובה, כך למשל בשנת הלימודים 2008, למדו עשרים קיריבטים לימודי רפואה בקובה עם מלגה וכיסוי הוצאות מלא מהממשלה הקובנית. הסטודנטים הקיריביטים שותפים לתוכנית המתקיימת בכל איי האוקיינוס השקט להעלאת איכות החיים של התושבים. בשנת 2010 למדו 33 סטונדטים קיריבטים בקובה, מהם 21 למדו רפואה. בספטמבר 2008 ביקר נשיא קיריבטי אנוטה טונג בהוואנה, קובה ופגש את הנשיא ראול קסטרו על מנת לשוחח איתו על ה"יחסים הלבביים" ושיתופי הפעולה שבין שתי המדינות. טונג היה הנשיא הראשון מאיי האוקיינוס השקט לבקר בקובה. טונג נכח בהוואנה כדי להשתתף בוועדת קובה-האוקיינוס השקט, בה התדיינו המנהיגים על "חיזוק שיתופי הפעולה בין המדינות ומיגור שינויי האקלים בעולם". בדצמבר 2010 ביקר טונג בפעם השנייה בקובה ופגש פעם נוספת את הנשיא קסטרו. בביקור חתמו השניים על הסכם בנושא הספורט. קובה מיוצגת בקיריבטי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדרום טאראווה, בירת המדינה. קיריבטי אינה מיוצגת בקובה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. "Six More Cuban Physicians To Serve In Kiribati", באתר פסיפיק מגזין, 1 באוקטובר 2007 Kiribati discusses medical training with Cuba, באתר רדיו ניו זילנד אינטרנשיונל, 6 בספטמבר 2006 Cuban doctors reduce Kiribati infant mortality rate by 80 percent, באתר רדיו ניו זילנד אינטרנשיונל, 19 ביולי 2007 "Small Island States and Global Challenges", באתר קובן ניוז אג'נסי, 30 בספטמבר 2008 "President of Kiribati Pays Tribute to Jose Marti", באתר קובן ניוז אג'נסי, 13 בדצמבר 2010 "Kiribati's Tong Meets Castro, Heads To UN", באתר פסיפיק מגזין, 18 בספטמבר 2008 Pacific and Cuba meet to discuss co-operation, באתר רדיו ניו זילנד אינטרנשיונל, 17 בספטמבר 2008 President of Kiribati Visits Cuba, באתר אסכאמבריי, 11 בדצמבר 2010 Cuba, Kiribati to Foster Bilateral Cooperation, באתר קובן ניוז אג'נסי, 14 בדצמבר 2010 EMBASSY OF CUBA IN TARAWA, KIRIBATI
רנרט

רֶנֶרט (בכתיב יידי: רעננערט; בכתב לטיני: Rennert) הוא שם משפחה יהודי וגרמני. האם התכוונתם ל... אישים: איירה רנרט – איש עסקים ומיליארדר יהודי אמריקאי איציק רנרט – מאייר וקומיקסאי ישראלי גרשון רנרט – צייר ישראלי; אביו של עדי רנרט עדי רנרט – קלידן ומעבד מוזיקלי ישראלי; בנו של גרשון רנרט אחר: מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים – מרכז במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן
טורנס

טורנס (באנגלית: Torrance) היא עיר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. לעיר 2.4 ק"מ של חוף לאורך האוקיינוס השקט. אוכלוסיית העיר בשנת 2016 נאמדה ב-147,195 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-39 בגודלה בקליפורניה וה-171 בארצות הברית. טורנס ידועה בשל שיעורי הפשע הנמוכים שבה. סביבת טורנס הייתה מיושבת על ידי אינדיאנים במשך אלפי שנים. בסוף המאה ה-18 התבססה שליטתה של האימפריה הספרדית תחת שלטונו של קרלוס השלישי. העיר עצמה נבנתה לראשונה בשנת 1921. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר 145,438 תושבים ב-56,001 משקי בית כאשר הצפיפות היא כ-2,732.1 נפש לקמ"ר. 7.4% מתושבי העיר חיים מתחת לקו העוני. בטורנס יש כ-8.9% יפנים, האחוז השני בגובהו של אוכלוסייה זו מבין ערי ארצות הברית. ב-2016 ההרכב הגזעי של העיר היה: 59,390 תושבים (40.3%) לבנים 49,912 תושבים (33.9%) אסייתים 25,965 תושבים (17.6%) היספנים 3,598 תושבים (2.4%) אפרו-אמריקאים 6,837 תושבים (4.6%) משני גזעים או יותר. מדיה וקבצים בנושא טורנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנס (באנגלית) טורנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Torrance, CA". Data USA. נבדק ב-2018-10-08. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כל העולם במה (ספר)

כל העולם במה (ברוסית: Весь мир театр) הוא רומן מאת בוריס אקונין מתוך סדרת תיבת פנדורין. הספר נכתב ברוסית, ויצא לאור על ידי בית ההוצאה לאור "זכרוב" ב-22 בדצמבר 2009. ביום המכירות הראשון נמכרו 300—500 עותקים בכל אחת מחנויות הספרים במוסקבה. הספר תורגם לאנגלית על ידי אנדרו ברומפילד. הספר אומנם הפך לרב-מכר ברוסיה, אך התקבל בביקורות פושרות על ידי מבקרי הספרים תרגומו לעברית יצא בספטמבר 2023. בספטמבר 1911 במוסקבה, על רקע אירועי רצח סטוליפין, פונה אל פנדורין אלמנתו של אנטון צ'כוב, אולגה לאונרדובנה קְניפֶּר-צ'כובה, בבקשה לסייע לשחקנית התיאטרון "תיבת נוח" אליזה אלטאירסקאיה-לואנטן. לדברי קניפר-צ'כובה, אליזה מצויה בסכנת חיים של ממש. פנדורין מסתנן לתיאטרון במסווה של שחקן תיאטרון, ומלוהק לשחק לצדה של אליזה בהצגה "ליגה הענייה", ועד מהרה מתאהב בה. בסוף ההצגה מוצא אראסט פטרוביץ' נחש צֶפַע בין חפציה. בינתיים מתרחשת סדרת רציחות בתיאטרון, ואליזה בטוחה שקללה רובצת עליה, כי כל מאהביה נהרגים. היא מחליטה לקטוע את יחסיה עם פנדורין מתוך דאגתה אליו. לבסוף לאחר חקירה ממושכת שבה מעורב גם מאסה המשרת, מוצא פנדורין את הרוצח, ומצליח למצוא את מי שמאיים על חייה של אליזה. בסופו של דבר מתוודה פנדורין בפני אליזה על אהבתו כלפיה, והם מסכימים להינשא בנישואים אזרחיים, אך אליזה מתנה זאת בכך שלא יהיו להם ילדים. "כל העולם במה" באתר הוצאת "זכרוב" (ברוסית) Новый роман о Фандорине стал бестселлером в первый день продаж «Писателя Бориса Акунина не пускают в Узбекистан» Коммерсант.ru 07.04.2009 20:53 "Все романы об Эрасте Фандорине. Какой самый удачный? Рейтинг Галины Юзефович". Meduza.
לינדי בוגס

לינדי בוגס (באנגלית: Lindy Boggs; ‏13 במרץ 1916 - 27 ביוני 2013) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית אשר שימשה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1973–1991 וכשגרירת ארצות הברית לכס הקדוש בשנים 1997–2001 תחת הנשיא ביל קלינטון. בוגס היא למעשה האישה הראשונה אשר נבחרה לקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת לואיזיאנה. בשנת 1976 עמדה בראש וועידת המפלגה, והייתה האישה הראשונה שהחזיקה בתפקיד זה. בוגס נולדה בניו רודס, בדרום לואיזיאנה. בשנת 1973 התמנתה לבית הנבחרים האמריקאי וכשנה לאחר מכן נבחרה לראשונה בזכות עצמה, לאחר שקיבלה כ-82% מקולות המצביעים. היא שימשה כשגרירת ארצות הברית לוותיקן תחת הנשיא הדמוקרטי ביל קלינטון. בשנת 2005 ביתה ניזק כתוצאה מהוריקן קתרינה. בוגס נפטרה ב-27 ביוני 2013 כתוצאה ממוות טבעי בביתה שבמרילנד. הלווייתה התקיימה ב-1 באוגוסט ומושל המדינה בובי ג'ינדאל הורה להוריד את כלל הדגלים לחצי התורן. מדיה וקבצים בנושא לינדי בוגס בוויקישיתוף לינדי בוגס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) לינדי בוגס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לינדי בוגס".
גנומון

גנומון (ביוונית: γνώμων - היודע או הבוחן) הוא במקור המקל מטיל הצל בשעון שמש. המושג גנומון הושאל גם לתחום הגאומטריה והמתמטיקה ולתחומים נוספים. גנומון בן 4,300 שנה התגלה באתר הארכאולוגי אסטרונומי טאוסי שבסין. הגנומון היה בשימוש נרחב בסין במאה השנייה לפנה"ס והלאה למדידת התקדמות העונות ולמדידת קו הרוחב (כשהגנומון ניצב לקרקע ובשיא היום). לפילוסוף היווני אנכסימנדרוס (546-610 לפנה"ס) מיוחסת הבאת הגנומון מבבל ליוון. הזווית של הקרקע יחסית לשמש בקווי רוחב שונים גורמת לכך שקצב התנועה של הצל אינו אחיד במהלך היום, כך שאת חלוקת הזמן לשעות לא ניתן לקבל על ידי חלוקת הקשת שמתאר הצל לזוויות זהות. יש שתי דרכים לפתור בעיה זו. דרך אחת היא לבנות את משטח השעון אופקי אך להטות את הגנומון, כך שיעמוד במקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. את חלוקת הקשת לשעות ניתן אז לבצע בעזרת חישוב טריגונומטרי. הדרך השנייה היא להטות את משטח השעון בזווית זהה לזוויתו של קו הרוחב, ולהציב את הגנומון בניצב אליו, כך שיהיה מקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. בשיטה זו כל שעה שווה לזווית קשת זהה על הבסיס. במצב זה הגנומון מצביע כמעט במדויק לכוון כוכב הצפון. גנומון משמש גם בכלי תכנון בעזרת מחשב ובגרפיקה ממוחשבת ככלי עזר למיקום ותנועת עצמים במרחב הווירטואלי - ראו איור. המוסכמה היא שציר X אדום, ציר Y ירוק וציר Z כחול. כנראה בשל צורת גנומון ניצב בשעון השמש, האסטרונום והמתמטיקאי היווני אוינופידיס שפעל במחצית השנייה של המאה ה-5 לפנה"ס השתמש בביטוי - "שירטט קו כמו גנומון" במובן של "שירטט קו במאונך לקו אחר" . לאחר מכן שימש המושג לציון כלי שירטוט בעל צורת האות ר ששימש לציור קווים אנכיים. מכאן גם החל המושג לשמש בגאומטריה לציון הצורה הנשארת לאחר חיתוך ריבוע מצורה אחרת. בספר ה"יסודות" הכליל אוקלידס (365 לפנה"ס - 275 לפנה"ס) הגדרה זאת לכל צורה הנשארת ממקבילית לאחר חיתוך מקבילית דומה לה מאחת מפינותיה. הפילוסוף היווני הרון מאלכסנדריה (10–70 לספירה) הכליל הגדרה זאת של הגנומון מתחום הגאומטריה לתחום המספרים והגדיר גנומון כאותו דבר שהוספתו לדבר מה אחר (צורה או מספר) יוצרת את הדבר "הבא" מאותו סוג. במובן זה תאון מסמירנה השתמש במושג גנומון לציין מספר שכשמחברים אותו למספר מצולע יוצר את המספר המצולע הבא מאותו סוג. מספר מצולע הוא מספר של עצמים, כגון חלוקי נחל, שאפשר לארגן כקודקודים של שרשרת מצולעים משוכללים בעלי קודקוד משותף. לדוגמה 10 הוא מספר משולשי כיוון שניתן לסדר 10 עצמים במשולש בו כל הצלעות הן באורך 4, אבל 11 אינו מספרי משולשי. הוספת הגנומון 5 למספר המשולשי 10 יוצרת את המספר המשולשי הבא - 15, המתאים למשולש בעל צלעות באורך 5. שעון קיץ מספר מצולע מדיה וקבצים בנושא גנומון בוויקישיתוף גנומון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Li, Geng (2014). "Gnomons in Ancient China". In Ruggles, Clive (ed.). Handbook of Archaeoastronomy and Ethnoastronomy. Springer New York. p. 2095. ISBN 978-1-4614-6141-8. A History of Greek Mathematics T. L. Heath, Dover publications, 1981, 78-79
ריינר האזלוף

ריינר האזלוף (בגרמנית: Reiner Haseloff, נולד ב-19 בפברואר 1954) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית אשר משמש כראש ממשלת מדינת סקסוניה-אנהלט מאז אפריל 2011. האזלוף נחשב לבעל ברית קרוב של הקנצלרית אנגלה מרקל, אך דעותיהם חלוקות בנושא משבר ההגירה באירופה. בשנים 2002-2006 עבד האזלוף במשרד הכלכלה והעבודה של המדינה. בשנים שלאחר מכן הקנה לעצמו אחיזה בצמרת הפוליטית של סקסוניה-אנהלט כאשר בשנת 2011 נבחר לכהן כראש ממשלה. הוא נבחר שוב לתפקיד בשנת 2016, כאשר קיבל כ-26% מהקולות והשאיר את ה-CDU כמפלגה הגדולה בפרלמנט המקומי, אם כי בשנה זו מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה התחזקה מאוד. מדיה וקבצים בנושא ריינר האזלוף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינר האזלוף ריינר האזלוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בנות (סרט)

בנות הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1985 בבימויו של נדב לויתן ולפי תסריט של אסי דיין. הסרט הייתה הפקת "סרט ניצול" ישראלית-איטלקית בסגנון "סקספלויטיישן" (הצגת עירום נשי על גבול הפורנוגרפיה הרכה). צילומי הסרט נערכו באוקטובר, נובמבר 1984, אך ההפקה נקלעה לקשיים כספיים בתחילת 1985 ועריכת הסרט והפצתו התעכבו, הקרנת הבכורה שלו נערכה ב-18 במאי 1985, והוא יצא לבסוף לאקרנים ביוני 1985. הסרט מספר על נערות העוברות יחד טירונות נשים בצה"ל, כל אחת מרקע אחר: שולי - נערה פשוטה עם רגשי נחיתות המנסה לפלס את דרכה בצבא אל מול כולן, ולברוח מהחבר שלה שעדיין אוהב אותה, ומחייה לפני הצבא. ניבה - נערה מפונקת ועשירה שמבינה שהיא צריכה להיות חיילת כמו כולן, לצד חלומה להתקבל ללהקה צבאית. קארן - עשתה את כל הדרך מקנדה כחיילת בודדה רק כדי להתגייס לצה"ל, וזאת בניגוד לרצונה של אביה שתחזור לקנדה, ותעזוב את הצבא. אנה - עולה מרוסיה שמנסה להראות לכולן שלהיות שמנה זה יפה, ואף מוכיחה זאת כאשר החבר החתיך שלה יגאל קופץ לביקור בבסיס הטירונות. שירלי - בחורה בעייתית שמחפשת להיזרק בכל מקום, ועושה כל מאמץ לצאת מהצבא ולברוח אל חייה באזרחות, אך לבסוף מבינה בדרך הקשה שגם מקומה שמור בין הבנות ומסיימת את הטירונות. רינה וגליה - צמד חברות שהגיעו יחד לטירונות מהאזרחות, ולא נפרדות לרגע, לצד היותן מתחברות לכולן, ולבסוף למרות הקשיים מסיימות את הטירונות עם חיוך גדול. טליה - מפקדת המחלקה שעושה כל מאמץ כדי להפוך את חבורת הבנות לחיילות מן השורה, וזאת למרות מספר מקרים לא פשוטים שעוברת עם בנות המחלקה, ובעיקר בינה לבין פקודתה שולי. אפס ביחסי אנוש "בנות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "בנות", באתר אידיבי "בנות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בנות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אהרון דולב, טוראית בנימין, מעריב, 5 ביולי 1985 - ביקורת לטענת מבקר הקולנוע מאיר שניצר כל הסיבה ליצירת הסרט הייתה ליצור סצנת מקלחת, ראו: מאיר שניצר, סרט - מסביב למקלחת הבנות, חדשות, 13 ביוני 1985 איציק יושע, קומנה, באנה, הסתדרנה, עמודנה, חדשות, 6 בנובמבר 1984 ביום ראשון שעבר החלו צילומי הסרט "בנות", מעריב, 28 באוקטובר 1984 קחו את הבית, תנו לי לגמור את הסרט, חדשות, 4 בפברואר 1985 שבא סלהוב, צ'אנס - "תפקיד עם הרבה כאב ואהבה", חדשות, 16 במאי 1985 דוד גולן, "בנות", קולנוע מוגרבי, שישי בצהריים, חדשות, 19 במאי 1985 חלי בת 18 - "בנות", קולנוע מוגרבי, ת"א, חדשות, 7 ביוני 1985