laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רנה שפיץ

רנה שפיץ (בגרמנית, צרפתית ואנגלית: René Árpád Spitz; שם הלידה בהונגרית: Spitz Árpád René, וינה, 29 בינואר 1887- דנוור, 11 בספטמבר 1974) היה פסיכואנליטיקאי אמריקאי ממוצא הונגרי-יהודי, יליד אוסטריה. הוא גדל בהונגריה, בה היה חבר בחוג יום ראשון. פעל תחילה בווינה ובצרפת, וב-1938 היגר לארצות הברית. שפיץ נודע בניתוח הפסיכולוגי של ילדים קטנים מאושפזים כשגילה קשר בין תת-תזונה קיצונית ומוות להיותם נטושים, ללא קשר עם האם או דמות דואגת. שפיץ תרם תרומות חשובות גם לפסיכולוגיית האגו. שפיץ נולד ב-1887 במשפחה יהודית עשירה. את לימודיו השלים בלוזאן, ברן ובבודפשט. הוא הכיר את כתבי זיגמונד פרויד בגיל צעיר עוד בהיותו תלמיד, ולמד על עולם הפסיכואנליזה תוך כדי התוועדות לשנדור פרנצי בבודפשט. בתום לימודי הרפואה בשנת 1910 נסע לפרויד בווינה וב-1911 לפי עצתו של פרנצי עבר פסיכואניליזה דידקטית אצל פרויד. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה כרופא צבאי. הוא היה חבר בחוג יום ראשון. התגורר בווינה בין השנים 1924–1928, נסע לברלין ב -1932 והתיישב בפריז, שם לימד פסיכואנליזה בבית הספר École normale supérieure. הוא היגר לארצות הברית בשנת 1939 בגיל 46 ועבד כפסיכיאטר בבית החולים הר סיני. תרומתו העיקרית של שפיץ היא בפיתוח והוספה לשלבי התפתחות הילד שקבע זיגמונד פרויד. שפיץ טיפל בילדים קטנים וגזר את עבודתו מניסיונו איתם. בשנות ה-50 של המאה העשרים הוא כתב את התאוריה שלו, לאחר שצילם והסריט ילדים רבים שבהם טיפל. שפיץ הוסיף את מושג המארגנים (organizators), שהם סימנים המעידים על שלבים חיוניים בהתפתחותו הנפשית של התינוק: חיוך להורים - מארגן ראשון. התינוק מגיב להוריו בחיוך. משמעות החיוך היא היציאה מהעולם הסגור שלו והתחברות לעולם החיצוני. התינוק מבדיל בינו לבין העולם החיצוני. שלב זה אמור להופיע בגיל חודשיים. חרדת זרים - מארגן שני. התינוק מפחד ובוכה בתגובה לנוכחות זרים. משמעות הבכי היא הבדלה בין הוריו והאנשים שקשורים אליו, לבין זרים. תגובה זו מראה על הקשר שיש לתינוק עם הוריו. שלב זה אמור להופיע בגיל 8 חודשים. שלב זה הוא חלק מבחינת ההיסטוריה הקלינית של הילד, וההורים נשאלים עליו. ילדים שסובלים מאוטיזם אינם בוכים בדרך כלל בנוכחות זרים, משום שהם אינם מזהים אנשים כפי שילדים רגילים מגיבים כלפי אנשים. זהו סימן המבדיל בין ילדים עם הפרעת התפתחות קשה כמו אוטיזם לבין ילדים עם הפרעות אחרות. ילדים עם פיגור קל יכולים, לדוגמה, להבדיל בין הוריהם לבין זרים. אמירת לא- מארגן שלישי. התינוק מסרב ואומר "לא". אמירת "לא" מעידה על התפתחות היכולת השיפוטית ועימה הכושר לשלול. לאחר שלמד מהוריו ומהסביבה את משמעות המילה ואת תנועות הראש והגוף הנלוות אליה, מבטא הילד באמצעותה את עצמאותו. זהו שלב ראשון בסימבוליזציה, ואמור להופיע בגיל שנה וחצי. Hospitalism (The Psychoanalitic Study of the Child, vol. I, II. 1945-46) Psychiatric Therapy in Infancy (American Journal of Orthopsychiatry, vol XX. 1950) Übertragung und Gegenübertragung (Psyche, 1956) Hospitalism מדיה וקבצים בנושא רנה שפיץ בוויקישיתוף
צ'ובורחינג'י

צ'וּבּוּרחינג'י (בגאורגית: ჭუბურხინჯი; באבחזית: Ҷубурхьынџь או Хьацҳа) שעד לשנת 1957 נקראה צַלַמוּחי (წალამუხი) הוא כפר במחוז גאלי שברפובליקה הבדלנית אבחזיה, המאוכלס אתנית בגאורגים (מגרלים). מקור שם הכפר הוא ממגרלית ומשמעותו "גשר הערמונים", "צ'ובורי" ("ჭუბური") פירושו ערמונים ו"חינג'י" ("ხინჯი") פירושו גשר. הכפר הוא מקום מפגשם של ארבעה צדדים לסכסוך הגאורגי-אבחזי: גאורגי, אבחזי, כוח שמירת השלום הרוסי ו-UNOMIG. פגישות אלה מכונות באופן לא פורמלי בשם "אסיפות צ'ובורחינג'י". פגישות אלה הושעו בידי האבחזים מנובמבר 2006. מדיה וקבצים בנושא צ'ובורחינג'י בוויקישיתוף ריאיון עם היידי טאגליאביני באתר UNOMIG, (אנגלית) Перепись населения Абхазии 2011. Галский район (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אבחזיה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרקינסון

האם התכוונתם ל... אישים ארט פרקינסון (יליד 2001) – שחקן אירי ג'ון פרקינסון (1885–1976) – קרדיולוג אנגלי, מוכר עקב חלקו בתיאור תסמונת וולף–פרקינסון–וייט ג'יימס פרקינסון (1755–1824) – רוקח, מנתח, גאולוג, פלאונטולוג ופעיל פוליטי אנגלי, על שמו קרויה מחלת פרקינסון נורת'קוט פרקינסון (1909–1993) – היסטוריון בריטי, מחבר חוק פרקינסון סשה פרקינסון (ילידת 1992) – שחקנית אנגלייה קרייג פרקינסון (יליד 1976) – שחקן אנגלי קתרין פרקינסון (ילידת 1978) – שחקנית אנגלייה קרויים על שם פרקינסון מחלת פרקינסון – מחלה ניוונית של מערכת העצבים הקרויה על שם ג'יימס פרקינסון, ראו גם פרקינסוניזם תסמונת וולף–פרקינסון–וייט – הפרעה בפעולת הלב, קרויה גם על שם ג'ון פרקינסון חוק פרקינסון – ספר הומוריסטי למחצה העוסק בבעיות הביורוקרטיה, מאת ההיסטוריון נורת'קוט פרקינסון אחר פרקינסון (תוכנית טלוויזיה) (אנ') – תוכנית ראיונות בריטית בהנחיית מייקל פרקינסון פרקינס (פירושונים) פרקין (עוגה מסורתית מהמטבח הבריטי)
אבדילמג'יט השני

אַבְּדִילְמֵגִ'יט הַשֵּׁנִי (בטורקית: Halife Abdülmecit – "הח'ליף אבדילמג'יט"; בטורקית עות'מאנית: عبد المجيد ثانى, 29 במאי 1868, איסטנבול – 23 באוגוסט 1944, פריז) היה הח'ליף העות'מאני האחרון ונצר לשושלת הסולטאנים העות'מאנים, לאחר שמוסד הסולטנות בוטל על ידי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-1 בנובמבר 1922. אבדילמג'יט השני נולד ב-1868 לסולטאן אבדילאזיז וזכה לחינוך פרטי. הוא נישא לראשונה ב-1896, בשנית ב-1902 ושוב ב-1912 וב-1921. ב-4 ביולי 1918 היה בן דודו לסולטאן מהמט השישי, ואבדילמג'יט השני היה ליורש העצר. כאשר מוסד הסולטנות בוטל בסוף 1922 והסולטאן מהמט השישי יצא לגלות במלטה, נבחר אבדילמג'יט השני כח'ליף ונכנס לתפקידו ב-24 בנובמבר 1923, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של הרפובליקה הטורקית. עם זאת, כהונתו הייתה קצרת ימים וב-3 במרץ 1924, ולאחר שהחל צובר כוח פוליטי, ביטלה האספה הלאומית הגדולה של טורקיה את מוסד הח'ליפות. אבדילמג'יט השני גורש עם בני משפחתו מהמדינה, ואף כי המשיך ונשא במספר תארים עות'מאניים ייצוגיים, ובכלל זה בתוארי הסולטאן והח'ליף, לא היה לו כל כוח פוליטי. הוא נפטר בביתו בפריז ב-1944 ונקבר בעיר אל-מדינה בערב הסעודית. מדיה וקבצים בנושא אבדילמג'יט השני בוויקישיתוף אבדילמג'יט השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בני ציפר, תערוכה על חייו ויצירתו של עבדול מג'יד השני, באתר הארץ, 6 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא טורקים ובנושא האימפריה העות'מאנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהמט השישי

מהמט השישי (או מהמט וחידטין) (טורקית VI. Mehmet, Vahidettin; טורקית עות'מאנית محمد السادس או محمد وحيد الدين, ‏14 בינואר 1861 – 16 במאי 1926) היה הסולטאן ה-36 והאחרון של האימפריה העות'מאנית, החל מ-4 ביולי 1918 ועד ביטול הסולטנות על ידי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-1 בנובמבר 1922. מהמט השישי נולד ב-14 בינואר 1861, והיה בנו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, ואחיו של קודמו בתפקיד, מהמט החמישי. מהמט היה ליורש העצר עם ההתנקשות בחייו של הנסיך יוסוף איזטין, בנו של הסולטאן אבדילאזיז. מהמט השישי עלה על כס הסולטנות לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה וחתימת הפסקת האש של מודרוס ב-30 באוקטובר 1918 אשר נישלה את האימפריה מכל שטחיה שמחוץ לאסיה הקטנה ותראקיה המזרחית, והעניקה למדינות ההסכמה את הרשות לתפוס ולהחזיק ב"כל נקודה אסטרטגית" בשטחיה. בנובמבר 1918 נכבשה הבירה איסטנבול בידי כוחות בריטים וצרפתים ולמהמט השישי לא הייתה שליטה על המדינה. עד מהרה הוא הפך לבובה בידי המינהל הצבאי בעיר, הוא החל משפט פנימי נגד שלושת הפאשות על אחריותם בדחיפת האימפריה לתוך מלחמת העולם וב-5 באפריל 1920 ובלחץ המינהל הצבאי, הוא הורה על פיזורו של הפרלמנט הע'ותמאני הרביעי והאחרון. ב-10 באוגוסט 1920 חתמו נציגיו של מהמט השישי על הסכם סוור שהסדיר את תנאי כניעתה של האימפריה העות'מאנית והעניק חלקים משטחיה הנותרים באסיה הקטנה ובתראקיה המזרחית ליוון, איטליה, צרפת, בריטניה ולרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה. במקביל להתרחשויות אלה ייסדה התנועה הלאומית הטורקית בראשות מוסטפא כמאל את האספה הלאומית הגדולה של טורקיה באנקרה ב-23 באפריל 1920, וזו דחתה את הסכם סוור וסירבה לקבל את תנאיו. בין מהמט השישי לבין האספה הלאומית התפתחה מחלוקת גלויה, אשר הובילה, עם סיום המאבק המזוין האחרון במלחמת העצמאות של טורקיה באוקטובר 1922, לביטול מוסד הסולטנות ולעזיבתו של מהמט השישי את טורקיה ב-17 בנובמבר 1922. מהמט השישי יצא לגלות, תחילה במלטה ולאחר מכן באיטליה. הוא נפטר ב-16 במאי 1926 בסן רמו ונקבר בדמשק. מדיה וקבצים בנושא מהמט השישי בוויקישיתוף מהמט השישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הכתרתו של מהמט השישי, סרטון באתר יוטיוב
תימא

האם התכוונתם ל... תימא (חצי האי ערב) תימא (כתב עת) תימא (דמות מקראית) – אחד מבניו של ישמעאל יהודה בן תימא תמה תמה ביזנטית
2004 במדע

ערך מורחב – 2004 27 באוקטובר – גילוי הומו פלורסיינסיס 30 באפריל – בניית טרנזיסטור ראשון תוך שימוש בננוטכנולוגיה 21 ביוני – טיסה ראשונה של ספייס שיפ 1 1 ביולי – גשושית קאסיני החלה בחקר שבתאי וסביבתו לאחר 7 שנות טיסה. 2 באוגוסט – שיגור גשושית מסנג'ר לכיוון כוכב הלכת חמה גילוי יסודות כימיים מס' 113 ו-115. 17 ביוני – ביצוע טלפורטציה קוונטית למרחק של 600 מ' 22 באוקטובר – אנדריי גיים וקונסטנטין נובוסלוב מבודדים גרפן. פרסי נובל פרס נובל לפיזיקה - דייוויד גרוס דייוויד פוליצר פרנק וילצ'ק - על גילוי חופש אסימפטוטי בתאוריה של האינטראקציה החזקה. פרס נובל לכימיה - אהרן צ'חנובר, ישראל, אברהם הרשקו, ישראל ואירווין רוז - על גילוי אחד מהתהליכים המחזוריים החשובים ביותר בתא שמאפשר את פירוק החלבונים. פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - לינדה ב. באק וריצ'רד אקסל - על גילוי קולטני ריח וארגון מערכת חוש הריח פרס אבל מייקל עטיה (לבנון, בריטניה), איזדור סינגר (ארצות הברית) על גילוי משפט האינדקס והוכחתו, משפט המקשר בין טופולוגיה, גאומטריה ואנליזה, ועל תפקידם יוצא הדופן בבניית גשרים חדשים בין המתמטיקה לפיזיקה התאורטית. פרס ישראל בחקר המקרא - שרה יפת בחקר תולדות האמנות - זיוה עמישי-מייזלש בחקר הביוכימייה - אהרון רזין בחקר המתמטיקה - יוסף ברנשטיין במדעי המחשב - דוד הראל בחקר הסטטיסטיקה - אסתר סמואל-כהן 15 במרץ – ג'ון אנתוני פופל, כימאי אנגלי, התמחה בכמה תחומי כימיה תאורטית, זכה בפרס נובל לכימיה על פיתוח שיטות חישוביות בכימיה קוונטית (1998), מדליית דייווי (1988), פרס וולף בכימיה (1992), מדליית קופלי (2002), (נולד ב-1925) 1 במאי – שמעון אבן, מחלוצי מדעי המחשב בישראל (נולד ב-1935) 7 ביוני – ג'וזף דוּבּ, מתמטיקאי אמריקאי שהתמחה באנליזה מתמטית ובתורת ההסתברות. נודע בשל פיתוח התאוריה של מרטינגלים (נולד ב-1910) 3 ביולי – אנדרייאן ניקולאייב, הקוסמונאוט השלישי (נולד ב-1929). 21 ביולי – אדוארד ב. לואיס, גנטיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 1995 על בקרה גנטית של שלבים מוקדמים בהתפתחות עוברית, (נולד ב-1918) 28 ביולי – פרנסיס קריק, ביולוג וביופיזיקאי אנגלי, חתן פרס נובל, יחד עם ג'יימס ווטסון וחוקרים נוספים גילה את מבנה ה-DNA (נולד ב-1916). 15 באוגוסט – סונה ברגסטרם, ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה, על תגליות קשורות לפרוסטגלנדין (נולד ב-1916) 5 באוקטובר – מוריס וילקינס, ביולוג בריטי, יליד ניו זילנד, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה על חלקו בגילוי מבנה ה-DNA (נולד ב-1916). 19 באוקטובר – לואיס אורי (Lewis Urry), מהנדס כימי וממציא קנדי, המציא את סוללת האלקליין וסוללת ליתיום (נולד ב-1927) 19 בנובמבר – ג'ון ויין, פרמקולוג אנגלי, יהודי, זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982 על חלקו בגילוי דרך הפעולה של האספירין על פרוסטגלנדינים (נולד ב-1927) 19 בדצמבר – הרברט בראון, כימאי בריטי-אמריקאי יהודי, זכה בפרס נובל לכימיה ב-1979 על חלקו בפיתוח ושימוש בתרכובות מבוססות בורון, בתור מגיבים בסינתזה אורגנית (נולד ב-1912) 29 בדצמבר – ג'וליוס אקסלרוד, ביוכימאי אמריקאי, יהודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1970 על חקר המוליכים העצביים מסוג קטכולאמינים, (נולד ב-1912). מדיה וקבצים בנושא 2004 במדע בוויקישיתוף
אמנות אטרוסקית

לפני גיבוש החברה הרומית התקיימה באזור טוסקנה החברה האטרוסקית אשר שלטה במרכז איטליה, מהמאה ה-8 עד למאה ה-2 לפנה"ס. בנוסף, פיתחה תרבות עצמאית בתקופה המקבילה להתפתחות מצרים ויוון העתיקה. החוקרים מצאו מגוון ביטויים של השפעות החברה היוונית על התרבות האטרוסקית. חוקרים משערים כי פגישתם של האטרוסקים עם היוונים התרחשה כבר בסוף המאה ה-8 לפנה"ס, עם יישובה של יוון. אולם, השפעה ברורה יותר החלה בתקופה שבין 550–460 לפנה"ס, אז ביססו האטרוסקים משטר יציב, במסגרתו התפתחו מאוד קשרי המסחר עם הערים היווניות. בסופה של אותה תקופה התרופפו קשרי המסחר והשפעת האמנות היוונית נעלמה עד לשנת 300 לפנה"ס. רק בשנת 150 לפנה"ס חזרה ההשפעה היוונית לאמנות האטרוסקית, עם כיבוש הערים האטרוסקיות בידי הרומאים. מן הממצאים הארכאולוגים עולה תמונה של אמנות דתית בעיקרה. בין הנושאים הפופולריים באמנות זו היו נושאים הקשורים לאלים, לפולחן המוות ולפולחן אבות המשפחה המתים. יש לציין כי מרבית העדויות על האמנות הגיע מחפירות בשטחי בתי קברות אטרוסקים, על כן יכולה להיווצר תמונה לא שלמה של אמנות זו. בין הממצאים בולטת קבוצה של כדים עליהם מופיעות מסכות ופני דמויות שונות המתוארים עם מאפיינים ריאליסטים שונים. כדים אלו שימשו לפולחן המוות. דיוקנאות הופיעו גם בתיאורים על גבי סרקופגים אטרוסקים. רוב הסרקופגים שנשתמרו עשויים מטרקוטה צבועה ועל המכסה העליון שלהם מופיעות דמויות הנמצאות בתנוחת הסבה. בסרקופג הידוע בשם "סרקופג הזוג הנשוי", מסוף המאה ה-6 לפנה"ס מופיעים בני זוג בתנוחת הסבה. פני הדמויות מזכירים את סגנון הפיסול היווני הארכאי. על פני הדמויות מופיע לעיתים "חיוך ארכאי" ועיניהן מודגשות וגדולות. תיאור דמות דומה נמצא בפסל "אפולו מוואי" (Apollo of Veii), בו נוספת לתיאור הדמות ה"ארכאית", גם עיטור דקורטיבי בין רגליה של הדמות העומדת. בפסל "מארס מטודי", לעומת זאת, בולטת ההקבלה בין הפיסול האטרוסקי ליווני והנטייה הארכאית הופכת למעודנת יותר. על רקע הרמה הטכנית הגבוהה של יציקת הפסלים (בדומה לפיסול היווני), בולטת ההשפעה ה"מזרחית" על הפיסול האטרוסקי. השפעה זו ובה הנטייה לדקורטיביות ולסגנון צורני לא נעלמה, כמו בתרבות היוונית, אלא המשיכה להתקיים זמן רב. נטייה זו בולטת גם בתאורי האלים האטרוסקים. למשל, פסל "הכימרה מארצו" מן המאה ה-5 לפנה"ס, העשוי מברונזה. פסל זה מציג שילוב בין תיאור מיתולוגי-פנטאסטי מסוגנן לבין ריאליזם בתיאור הפרופורציות והמבנה האנטומי. העניין של האמנים האטרוסקים בתיאור מפלצות בולט על רקע זניחת סוגי תיאור כזה באמנות היוונית. עם שקיעתה של סירקוזה בעקבות המלחמה הפונית השנייה, בתחילת המאה ה-2 לפנה"ס, החלה השפעה חזקה של הפיסול היווני ההלניסטי. אמנים יוונים חזרו להתיישב ברומא החל משנת 146 לפנה"ס, עם כיבושם של שטחי התרבות היוונית. מלבד אימוץ והתאמה של המיתולוגיה היוונית, הפכו גם הפסלים היוונים למצרך אופנתי בחוגי החברה הרומית. למרות השפעות אלה בולטת בפיסול של תקופה זו, לצד הריאליזם בתיאור, הנטייה לתיאור דיוקן הבעתי. לעיתים הדבר מודגש על חשבון הדיוק האנטומי. בפסל "הנואם", לדוגמה, מן המאה ה-1 לפנה"ס, מופיעה דמות גבר מבוגר המניף את ידו בהבעה. מדיה וקבצים בנושא אמנות אטרוסקית בוויקישיתוף אמנות אטרוסקית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמנות, אטרוסקית, דף שער בספרייה הלאומית אמנות אטרוסקית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ראו: אבי-יונה, מיכאל, תולדות האמנות הקלאסית, מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 209-210.
מודול חופשי

באלגברה, מודול חופשי הוא מודול שיש לו בסיס. מודולים חופשיים משקפים את מבנה החוג הבסיסי באופן הטהור ביותר, ומכלילים באופן הפשוט ביותר את התורה הליניארית של מרחבים וקטוריים. כל מודול חופשי הוא פרויקטיבי, אבל ההפך אינו נכון, אלא בחוגים מיוחדים. מודול שמאלי M {\displaystyle M} מעל חוג R {\displaystyle R} , נפרש על ידי תת-קבוצה S ⊆ M {\displaystyle S\subseteq M} אם כל איבר m ∈ M {\displaystyle m\in M} אפשר לכתוב כסכום m = r 1 e 1 + r 2 e 2 + r 3 e 3 + . . . + r n e n {\displaystyle m=r_{1}e_{1}+r_{2}e_{2}+r_{3}e_{3}+...+r_{n}e_{n}} שבו r 1 , r 2 , r 3 , . . . , r n ∈ R {\displaystyle r_{1},r_{2},r_{3},...,r_{n}\in R} הם מקדמים מהחוג ו- e 1 , … , e n ∈ S {\displaystyle e_{1},\dots ,e_{n}\in S} הם איברי הקבוצה. אם ההצגה של כל איבר של M {\displaystyle M} באופן הזה היא יחידה, אז S {\displaystyle S} מהווה בסיס של M {\displaystyle M} . בניגוד למצב במרחבים וקטוריים, לא לכל מודול יש בסיס (לדוגמה: חבורה אבלית סופית היא מודול מעל חוג השלמים, אבל לא יכולה להיות בה הצגה יחידה, משום שבחוג יש אינסוף סקלרים). מודול שיש לו בסיס נקרא מודול חופשי. עוצמת הבסיס של מודול חופשי נקראת הדרגה של המודול. כל המודולים החופשיים מאותה דרגה הם איזומורפיים. הדרגה של מודול מעל חוג קומוטטיבי מוגדרת היטב (כלומר: כל שני בסיסים של מודול חופשי מעל חוג קומוטטיבי הם בעלי אותה עוצמה). מאידך, יש דוגמאות למודולים מעל חוגים לא קומוטטיביים עם בסיסים בגדלים שונים. כל חוג אפשר לראות כמודול (שמאלי) מעל עצמו. כאשר יש לחוג יחידה, הוא חופשי מדרגה 1 {\displaystyle 1} , וכך הסכום הישר של n {\displaystyle n} עותקים, R n {\displaystyle R^{n}} , הוא מודול חופשי מדרגה n {\displaystyle n} . סכום ישר של מודולים חופשיים הוא חופשי (גם כאשר אין מדובר בסכום סופי). מאידך, המכפלה הישרה בדרך-כלל אינה חופשית. לדוגמה, המכפלה הישרה של מספר בן מניה של עותקים של החבורה Z {\displaystyle \mathbb {Z} } , Z N {\displaystyle \mathbb {Z} ^{\mathbb {N} }} , אינה חופשית. גם המכפלה הטנזורית של מודולים חופשיים היא מודול חופשי. חוג שבו כל אידיאל שמאלי הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא חוג אידיאלים חופשיים. מודול חופשי, באתר MathWorld (באנגלית)
קיבוע (גנטיקה)

קיבוע או פיקסציה (באנגלית: fixation), בגנטיקה של אוכלוסיות, הוא מונח המשמש לתיאור מצב שבו בלוקוס מסוים באוכלוסייה מסוימת מתקיים רק אלל אחד. האלל בתחילה מתקיים לצד אללים אחרים באותו הלוקוס, אך מתפשט באוכלוסייה באמצעות תהליכים של סחף גנטי או ברירה טבעית חיובית. תהליכים אלה מובילים לעלייה בתדירות האלל באוכלוסייה. כאשר האלל מופיע אצל כל הפרטים באוכלוסייה (דהיינו תדירותו היא 100%),אומרים כי האלל באוכלוסייה עבר "קיבוע" והוא מכונה "אלל מקובע". ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינוורסיית רום

אינוורסיית רום היא אינוורסיה המתרחשת בגובה רב. במצב זה, החל מגובה מסוים הטמפרטורה עולה כאשר מגביהים. אינוורסיית רום יכולה להיווצר כאשר רמה ברומטרית שמכילה אוויר חם נמצאת בגובה רב, ובקרבת הקרקע נמצא אוויר קר במערכת של לחץ נמוך. לחץ האוויר הגבוה ברום, מונע מהאוויר הקר לעלות ונוצרת אינוורסיה בגובה רב, כלומר האוויר החם ברמה הברומטרית נמצא מעל שכבת האוויר הקר. גושי אוויר חמים שנפלטים סמוך לקרקע עולים וכאשר הם מגיעים לשכבת האינוורסיה משתווה הטמפ׳ שלהם לטמפ׳ הסביבה, ועלייתם מואטת עד שנפסקת. שכבת האוויר שבה קיימת תנועת אוויר כלפי מעלה היא שכבת העירוב, וככל שהיא דקה יותר ייכלאו המזהמים בשכבה דקה יותר וריכוזם בשכבה זו יהיה גבוה יותר. מצב זה נוצר כאשר לשכבות הגבוהות של אטמוספירה מגיע אוויר חם יחסית לזה שמתחתיו. מצב זה קיים בישראל בעיקר בקיץ. בשכבות הגבוהות של האטמוספירה יש שקיעה והתחממות של אוויר מרום האטמוספירה, ובשכבות התחתונות הסמוכות לקרקע ישנה תנועת אוויר קריר המגיע מהים. השפעת אינוורסיית הרום בישראל: בחיפה מפעלי התעשייה ממוקמים במפרץ ורוב בנייני המגורים על הכרמל בגובה של 250-500 מ׳. בעונות המעבר (ולעיתים גם בקיץ) נוצרת אינוורסיית רום שבסיסה נמוך, ורוחות נושבות מכיוון התעשייה לכרמל, המזהמים נלכדים באזורי המגורים בשכבת עירוב דקה (לרוב מגיעה ל-100 מ׳) כך נוצר שם זיהום אוויר חמור יותר מזה הנוצר במפרץ (שם שכבת העירוב עבה יותר) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנטיקה של אוכלוסיות

גנטיקה של אוכלוסיות הוא ענף בביולוגיה, אשר חוקר את תדירותם, תפוצתם והשתנותם של אללים באוכלוסייה, תחת השפעתם של הכוחות האבולוציוניים: ברירה טבעית, מוטציה, סחף גנטי, זרימת גנים, וכן זיווגי בחירה. גנטיקה של אוכלוסיות עוסקת גם בהתפצלותן של אוכלוסיות ובפיזורן במרחב, וככזו מנסה להסביר תהליכים מיקרואבולוציוניים כמו הסתגלות אבולוציונית (אדפטציה) והיווצרות מינים (ספציאציה). לגנטיקה של אוכלוסיות תפקיד מרכזי בסינתזה האבולוציונית המודרנית, התאוריה האבולוציונית השלטת כיום. עיקרון הרדי-ויינברג מחקרים גנטיים על יהודים מדיה וקבצים בנושא גנטיקה של אוכלוסיות בוויקישיתוף גנטיקה של אוכלוסייה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהנדס מכונות

מהנדס מכונות הוא מהנדס העוסק בהנדסת מכונות. זהו עיסוק במגוון רחב של נושאים כגון: קונסטרוקציות מתכת ומוצרי עיבוד שבבי, תכנון ותחזוקה של מנועים, משאבות, ומדחסים, תכנון ותחזוקה של מערכות הידראוליות ופניאומטיות. הכשרתו של מהנדס מכונות כוללת בנוסף למקצועות המדעים התשתיתיים התמחויות בתחומים: חוזק חומרים, סטטיקה, דינמיקה, מכניקת הזורמים, מעבר חום, אוטומציה ובקרה, מכטרוניקה ורובוטיקה. בעבודתו משתמש מהנדס המכונות במדעי ההנדסה השונים, במחשבים, במעבדות ובאמצעי ייצור שונים. בנוסף למדעים הכלליים, מדעי ההנדסה המיושמים בהנדסת מכונות כוללים את מכניקת המוצק, מכניקת הזורמים, תרמודינמיקה ומעבר חום, תורת הבקרה ושיטות חישוביות שונות. בנוסף, צריך מהנדס המכונות להכיר את הרקע המאפיין את המערכת בה הוא עוסק. בשנת 1817, האקדמיה הצבאית וסט פוינט בארצות הברית הייתה הראשונה שהציעה השכלה הנדסית. בישראל נערכים לימודי הנדסת מכונות בשמונה מוסדות להשכלה גבוהה: הטכניון, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל והמכללה האקדמית להנדסה ירושלים. אגודה מקצועית של מהנדסי המכונות בבריטניה הוקמה בשנת 1847 שנים רבות לאחר הקמת אגודה מקצועית של המהנדסים האזרחיים בבריטניה בשנת 1818. בארצות הברית הוקמה האגודה המקצועית של מהנדסי המכונות בשנת 1880 כאשר הקדימו אותה האגודות המקצועיות של המהנדסים האזרחיים בשנת 1852 ואגודה מקצועית של מהנדסי מכרות ומטלורגיה בשנת 1871. המוטו של אגודת מהנדסי המכונות בישראל: "מהנדסי המכונות מניעים את גלגלי המילניום השלישי". הנדסה אגודת מהנדסי המכונות של אמריקה ASME - American Society of Mechanical Engineers אגודת מהנדסי המכונות בישראל
משתיק (גנטיקה)

בגנטיקה, משתיק (באנגלית: Silencer) הוא מקטע DNA המדכא את השעתוק של גנים מסוימים. המשתיק יכול לקשור אליו רפרסורים (דכאנים) או גורמי שעתוק למיניהם אשר גורמים ל-RNA פולימראז ליפול מגדיל ה-DNA או אף למנוע את ההיקשרות שלו מלכתחילה. משתיק הוא מקרה ספציפי של מנגנון השתקה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
או באן

אוּ בַּאן (בגרמנית: U-Bahn, קיצור של אונטרגרונד באן - Untergrundbahn - רכבת תחתית) הוא כינוין של מערכות הרכבת התחתית בערי גרמניה ואוסטריה (בדומה לכינוי "מטרו" לרכבת התחתית של פריז ו"טיוב" לרכבת התחתית של לונדון). מקורו של המונח "או באן" בראשית המאה ה-20 בברלין. חברת הדויטשה רייכסבאן (Deutsche Reichsbahn Gesellschaft - "חברת הרכבות של המדינה הגרמנית" אשר חברת ההמשך שלה נקראת דויטשה באן (Deutsche Bahn)) הקימה בברלין מערכת רכבת עירונית ופרוורית אשר קישרה את פרוורי ברלין למרכז העיר. מערכת רכבות זו כללה רכבות חשמליות מהירות להן מספר תחנות במרכז העיר. מערכת זו נקראה "שנלבאן" (בגרמנית: Schnellbahn - "רכבת מהירה") ובקיצור "אס באן". באותה עת פעלה בברלין חברת ה"הוכבאן-גזלשאפט" (חברת הרכבת העילית) אשר תפעלה את קווי הרכבת העילית של ברלין. חברה זו ראתה כי השם המקוצר שניתן לרכבות הפרווריות היה הצלחה שיווקית ועל כן החליטה לקצר את שם מערכת הרכבות התחתיות והעיליות שהפעילה מ-"אונטרגרונדבאן" (Untergrundbahn - "רכבת תחתית") ל-"או באן". סמל האו באן הוא האות "U" בלבן על רקע של ריבוע כחול בגרמניה או עיגול כחול באוסטריה. תוך זמן קצר הועתק השם למערכת החשמליות של המבורג (שם גם פעלה מערכת רכבות עיליות שזכתה לכינוי "אס באן") ובהמשך לנירנברג, מינכן, פרנקפורט ווינה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בגרמניה המערבית מערכות מנהרות עבור חשמליות בשטוטגרט, קלן, בון, דיסלדורף, דיסבורג, בוכום, אסן, דורטמונד, גלזנקירשן, הרן, מילהיים על הרוהר, הנובר ובילפלד, ואף כי לרוב אין מדובר במערכות רכבת תחתית אלא בחשמליות, הן זכו לכינוי "או באן". באוסטריה פועלות מערכות או באן בווינה ובסרפאוס. האו באן של ברלין האו באן של המבורג האו באן של מינכן האו באן של נירנברג האו באן של פרנקפורט בילפלד בוכום בון ברלין דיסלדורף דיסבורג דורטמונד אסן פרייבורג פרנקפורט (קו אחד בלבד) גלזנקירשן הנובר הרן קארלסרוהה קאסל קלן מילהיים על הרוהר רוסטוק שטוטגרט מדיה וקבצים בנושא או באן בוויקישיתוף הרכבת התחתית של ברלין הרכבת התחתית של פרנקפורט הרכבת התחתית של המבורג הרכבת התחתית של מינכן הרכבת התחתית של נירנברג הרכבת התחתית של וינה
רוזה קאופמן

רוזה-רוזליה איזידורה קאופמן (ברוסית: Розалия Исидоровна Кауфман;‏ 1868–1939) הייתה פסנתרנית יהודייה רוסייה שעשתה את הופעת הבכורה שלה על במת הקונצרטים כבר בגיל 13. אימו של בוריס פסטרנק. רוזליה קאופמן נולדה באודסה כבתו של תעשיין יהודי אמיד, יצרן של מים מוגזים, בשם איזידור קאופמן (אין לבלבל בינו לבין הצייר היהודי המפורסם איזידור קאופמן, כפי שרבים טועים לחשוב). בשנת 1889 נישאה לצייר היהודי המפורסם לאוניד פסטרנק, ובשנת 1890 נולד בכורם בוריס, שנודע כסופר היהודי-רוסי המפורסם בוריס פסטרנק. לזוג נולדו שלושה ילדים נוספים - אלכסנדר, יוספינה ולידיה. הילדים התחנכו בבית ספון תרבות שבו התארחה האליטה התרבותית של רוסיה. מבין באי ביתם של רוזה וליאוניד פסטרנק היו הסופר לב טולסטוי, המשורר ריינר מריה רילקה והמלחין סרגיי רחמנינוב. בוריס שהוקסם מנגינתה של אמו נהה אחר מוזיקה ובגיל 13 הוא התחיל ללמוד קומפוזיציה אצל אלכסנדר סקריאבין. גם בשנות התבגרותו כאשר פנה לפילוסופיה ולכתיבה, הדהדה המוזיקה ביצירתו של מי שהיה לאחד המשוררים הגדולים של ראשית המאה ה-20. ביוגרפיה (ברוסית) ענבל חייט, בוריס פסטרנק: גוגל מצדיעה לזוכה פרס נובל הרוסי-יהודי, באתר ישראל היום, 10 בפברואר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורד

לורד (באנגלית: Lord) הוא תואר אצולה בריטי. הלורדים חברים בבית הלורדים. כיום, תואר לורד הוא רק תואר כבוד ולא מקנה זכויות מיוחדות. לורד הוא שם כולל למספר תארים: ברון, ויקונט, רוזן, מרקיז ודוכס. המילה המקבילה בעברית ללורד היא גְּבִיר או אדון. הפירוש המקורי של המילה הוא "שומר כיכר הלחם". מקורה בתקופות רעב בהן היה צורך באדם בעל סמכות שישמור על המזון. בעבר, לורדים היו שליטים של אדמות בממלכה והיו בעלי כוח כמעט בלתי מוגבל בתחום שלטונם. הלורדים היוו את הגוף המחוקק, השופט, והמבצע בשטחם. ללורדים היה שטח או לחלופין תפקיד רם מעלה, כמו לורד צ'נסלור או לורד האוצר. תוארי אצולה ליירד אצולה פאודליזם מונרכיה מדיה וקבצים בנושא לורד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.