laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחום סרנה

נחום מתתיהו סרנה (באנגלית: Nahum Mattathias Sarna;‏ 27 במרץ 1923 - 23 ביוני 2005) היה חוקר מקרא יהודי-אמריקאי, ופרופסור למקרא באוניברסיטת ברנדייס (מסצ'וסטס). ידוע בעיקר בזכות פירושיו לספרי בראשית, שמות ותהלים, ובזכות תרומתו החשובה כעורך המהדורה המחקרית-מסורתית של החומש, JPS Torah Commentary. בנוסף, התפרסם סרנה כמרצה מבוקש וכמי שהנגיש את המחקר המקראי לציבור היהודי בארצות הברית. סרנה, בנם של יעקב ושל מילי סרנה, נולד בלונדון, שם למד ואף שימש כמרצה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. ב-23 במרץ 1947 נשא לאשה את הלן הורוויץ, שאותה פגש בפגישה של תנועת נוער ציונית, ובשנת 1949 עלה הזוג לישראל, וסרנה התעתד ללמוד באוניברסיטה העברית, אך באותה שנה נותק קמפוס הר הצופים מירושלים בידי הירדנים. ב-1951 עבר סרנה לפילדלפיה עם אשתו ובנו יונתן, שנולד בשנים אלו, ושם קיבל את הדוקטורט. סרנה הפך לאחד מחשובי חוקרי המקרא היהודים בארצות הברית, ושימש כמרצה וחוקר באוניברסיטאות שונות, כמו גם בבית המדרש לרבנים באמריקה. אשתו, הלן, שהייתה ספרנית ההיברו קולג' (Hebrew College) בבוסטון ונפטרה ב-2008, סייעה בעריכת כתביו הרבים. בנו, יונתן (Jonathan Sarna), הוא פרופסור להיסטוריה יהודית-אמריקנית באוניברסיטת ברנדייס. אחותו היא המשוררת אביבה סרנה-סגל (1927–2021), שעלתה לארץ ישראל ערב מלחמת השחרור. עולם התנ"ך, תהילים כרך א' גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" כרך ב' גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" Understanding Genesis. New York: Jewish Theological Seminary of America, 1966 Genesis: The Traditional Hebrew Text with New JPS Translation. Philadelphia, PA: Jewish Publication Society, 1989 Exodus: The Traditional Hebrew Text with New JPS Translation. Philadelphia, PA: Jewish Publication Society, 1991 נחום סרנה, ברשת החברתית Goodreads נחום סרנה, באתר Academia.edu מידע על נחום סרנה בקטלוג הספרייה הלאומית הרצאה בקורס של אוניברסיטת ייל שבה מוצג מחקרו של סרנה על פרקי הבריאה בבראשית, הרצאה באנגלית מפי Christine Hayes, סרטון בערוץ "YaleCourses", באתר יוטיוב (אורך: 47:43) ביוגרפיה והערכה מחקרית של סרנה שנכתבה על ידי תלמידו, פרופ' מארק צבי ברטלר (אנ'), באתר TheTorah.com (באנגלית) ההקדמה לאסופת מחקריו של סרנה, Studies In Biblical Interpretation, שנכתבה על ידי תלמידו, פרופ' יעקב חיים טיגאי חמשה חומשי תורה, חמשה חומשי תורה, כתב יד הללי - דברי מבוא מאת פרופ' נ"מ סרנא, א, באתר אוצר החכמה נחום מ. סרנה, דף שער בספרייה הלאומית ביוגרפיה והערכה מחקרית של סרנה שנכתבה על ידי תלמידו, פרופ' משה צבי (מארק) ברטלר (אנ') (באתר TheTorah.com) Shea, Padraig B. (2008-12-28). "Helen Sarna, 85, renowned cataloger of Hebrew text". Boston.com. נבדק ב-2018-03-10. אביבה סגל בוויקינתונים אביבה סרנה-סגל, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
UMM Alter 4x4

UMM Alter 4x4 הוא דגם של רכב שטח מתוצרת יצרן הרכב הפורטוגלי UMM (União Metalo-Mecânica) אשר יוצר בשנת 1985 דגם ה"UMM Alter 4x4" יוצר במפעליUMM (União Metalo-Mecânica) בסטובל, פורטוגל. דגמי "UMM Alter 4x4" שימשו גם כאמבולנס צבאי וכבאיות. גג סגור גג פתוח טנדר דגם "UMM Alter 4x4" דגם "UMM Alter 4x4" דגם "UMM Alter 4x4" לוגו "UMM" UMM 4x4 UMM Alter II מדיה וקבצים בנושא UMM Alter 4x4 בוויקישיתוף UMM Alter 4x4, סרטון באתר יוטיוב UMM Alter 4x4, סרטון באתר יוטיוב דגם "UMM Alter 4x4" (Portuguese UMM forum) דגמי יצרן הרכב הפורטוגלי UMM (União Metalo-Mecânica) autopasion18.com/HISTORIA דגם "UMM Alter 4x4" כולל תמונות motor1.com/news/72772/weird-ride-1986-umm-alter דגם "UMM Alter 4x4" .behance.net/gallery/905133/UMM-Alter-4x4 דגם "UMM Alter 4x4" pistonheads.com/gassing
UMM Alter II

UMM Alter II הוא דגם של רכב שטח מתוצרת יצרן הרכב הפורטוגלי UMM (União Metalo-Mecânica) אשר יוצר בין השנים 1986–1994 דגם ה"UMM Alter 4x4" יוצר במפעליUMM (União Metalo-Mecânica) בסטובל, פורטוגל. דגמי "UMM Alter 4x4" שימשו גם כאמבולנס צבאי וכבאיות. בדגמי "UMM Alter II" הורכבו מנועים ממספר סוגים: מנועי בנזין, מנועי דיזל ומנועי טורבו דיזל. משנת 1992 הורכבו בחלק מדגמי "UMM Alter II" מספר תצורות של מנועי יצרן הרכב הגרמני BMW. גג סגור גג פתוח טנדר (יוצר משנת 1990) טנדר קבינה כפולה (דאבל קבין) אמבולנס כבאית סדרה ראשונה - (יוצר בשנת 1986) סדרה שנייה - משנת 1989 עם בסיס גלגלים ארוך. הדגמים יוצרו עם בלמי דיסק ובחלקם הורכב הגה כוח (מפיג'ו 405) (יוצר בין השנים 1987-1993) סדרה שלישית - (יוצר בשנת 1994) דגם "UMM Alter II" - אמבולנס דגם "UMM Alter II" - כבאית דגם "UMM Alter II" - כבאית דגם "UMM Alter II" - כבאית לוגו "UMM" UMM 4x4 UMM Alter 4x4 מדיה וקבצים בנושא UMM Alter II בוויקישיתוף UMM Alter II, סרטון באתר יוטיוב UMM Alter II, סרטון באתר יוטיוב דגם "UMM Alter 4x4" (Portuguese UMM forum) דגמי יצרן הרכב הפורטוגלי UMM (União Metalo-Mecânica) autopasion18.com/HISTORIA דגם "UMM Alter II" motor1.com/news/72772/weird-ride-1986-umm-alter-ii דגמי "UMM Alter II" - תמונות pinterest.com/luismoreira3998 דגם "UMM Alter II" pistonheads.com
מרטין אלרבי

מרטין אלרבי (באנגלית: Martin Ellerby, ‏ נולד ב-1957 בוורקסופ) הוא מלחין אנגלי. מרטין אלרבי נולד בוורקסופ, בנוטינגהאמשייר שבאנגליה. אחר כך היה תלמיד פרטי של וילפרד ג'וזפס. הוא למד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, בו למד הלחנה אצל ג'וזף הורוביץ. יצירותיו בוצעו בפרומס של ה-BBC,על ידי תזמורת גוונדהאוס, תזמורת האופרה של סידני, ובפסטיבלים בינלאומיים רבים. למשך 7 שנים היה מלחין הבית האזרחי של תזמורת כלי הנשיפה המלכותי Coldstream Guards עם תלמידיו נמנה דניאל ג'ורג'טי. יצירתו "וריאציות לפי אלגר" שימשה כקטע מבחן בתחרות האיגוד הצפון-אמריקאי לתזמורות כלי נשיפה ממתכת בשנת 2013. אלרבי מכהן כמרצה אורח במטה למוזיקה של חיל האוויר המלכותי הבריטי, מנהל אמנותי של ההוצאה לאור Studio Music Company בלונדון וכמפיק בכיר ב-Polyphonic Records. לימד תקופה בראש החוג להלחנה ומוזיקה עכשווית בקולג' למוזיקה בלונדון. אלרבי מתגורר באולטרינצ'ם שבצ'שייר. לתזמורת 5 סימפוניות 12 קונצ'רטי - לטובה ולכמעט כל כלי נשיפה ותזמורת קוליות: רקוויאם למקהלה ותזמורת מוזיקה לתזמורות כלי נשיפה ממתכת: Tristan encounters Chivalry 2007 - וריאציות לפי אלגר - לרגל מלאת 150 שנה להולדתו של אלגר אלקטרה מוזיקה לכלי נשיפה מעץ: Sinfonia Aqua - 2015 Evocations מוזיקה לתזמורות כלי נשיפה Paris Sketches - 1994 Venetian Spells Dona nobis pacem Dreamscapes Meditations Via crucis New World Dances בלטים להרכבים כליים שונים אתר האינטרנט הרשמי של מרטין אלרבי מרטין אלרבי, באתר AllMusic (באנגלית) מרטין אלרבי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מרטין אלרבי, באתר Discogs (באנגלית) Evocations בביצוע Golden Hymn Brass Band, סרטון באתר יוטיוב
ניו בדפורד

ניו בדפורד (באנגלית: New Bedford) היא עיר במחוז בריסטול שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2020, אוכלוסיית העיר מנתה כ-101,079 תושבים, מה שהופך את ניו בדפורד לעיר השישית בגודלה במדינה. ניו בדפורד מכונה "עיר הלווייתנים", משום שבמאה ה-19 הייתה העיר אחת מנמלי הלווייתנים החשובים ביותר, אם לא החשוב ביותר בעולם, ביחד עם העיר ננטקט. עד למאה ה-17 האזור היה מיושב על ידי אינדיאנים (כ-12,000 בני אדם לפי הערכות מהתקופה). החוקר ברת'ולומיו גוסנולד הגיע לסביבת ניו בדפורד ב-15 במאי 1602, אך חזר במהרה לאנגליה בבקשת הצוות שלו במקום ליישב את האזור. האירופאים הראשונים התיישבו בניו בדפורד בשנת 1652. האדמה נרכשה על ידי מתיישבי מושבת פלימות' וישנה מחלוקת עזה האם העברת הבעלות מידי האינדיאנים לאירופאים נעשתה באופן לגיטימי וחוקי. ההתיישבות הוכרזה כיישוב רשמי בשנת 1787 לאחר מלחמת העצמאות של ארצות הברית והשם הוצע על ידי משפחת ראסל, אחת מהמשפחות האריסטוקרטיות בסביבה. סוף המאה ה-18 היה תקופת צמיחה ושגשוג עבור העיר. בשנת 1792 נוסד המקומון הראשון, וב-12 ביוני נבנתה תחנת הדואר הראשונה בעיר. בשנת 1847 הפכה ניו בדפורד הפכה רשמית לעיר ואברהם האת'וויי היולנד נבחר לראש העיר הראשון שלה. באותה העת שגשג מאוד ציד הלווייתנים בעיר. עד שנת 1800, ניו בדפורד והקהילות הסובבות אותה היו מאוכלסות ברובן על ידי פרוטסטנטים ממוצא אנגלי, סקוטי, וולשי והולנדי. במחצית הראשונה של המאה ה-19 היגרו הרבה אירים למסצ'וסטס. בשנת 1818 הקימו המהגרים האיריים את הכנסייה הקתולית הראשונה. מאוחר יותר באותה המאה, החלו להגיע מהגרים חדשים מפורטוגל ומכף ורדה. בסוף המאה היגרו לעיר גם מהגרים פולנים ובכך נוצרה בעיר גם קהילה יהודית. חלק מן היהודים הפכו לסוחרים ואנשי עסקים בולטים, בעיקר בטקסטיל ובייצור. בשנת 1928 התקיימה בעיר שביתת ענק של כ-30,000 עובדים. בית הסוהר הפועל בעיר נוסד בשנת 1829 והוא בית הסוהר הוותיק ביותר שעדיין פועל בארצות הברית. במפקד האוכלוסין משנת 2010 התגוררו בעיר 95,072 בני אדם בכ-39,204 משקי בית. הצפיפות היא כ-1,700 נפש לקמ"ר. ההרכב הגזעי הוא כ-66.1% לבנים, 9.69% אפריקאים אמריקאים, 0.1% אינדיאנים, 1% אסייתים, 16.1% היספנים, 13.56% מגזעים אחרים ו-3.92% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני היה 36 שנים. עבור כל 100 נשים היו 89.1 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית היא $37,569, וחציון ההכנסה המשפחתית הוא $45,708. חציון הכנסה לגברים עומד על כ-$37,388 לעומת $27,278 לנשים. כ-17.3% מהמשפחות ו-20.2% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני. חברי מועצת העיר נבחרים אחת לשנתיים, בעוד שראש העירייה נבחר אחת לארבע שנים. ארצות הברית בארו, אלסקה, ארצות הברית פורטוגל פונשל, פורטוגל פורטוגל הורטה, פורטוגל פורטוגל איליאבו (אנ'), פורטוגל כף ורדה מינדלו, כף ורדה יפן טוסשימיזו (אנ'), יפן מדיה וקבצים בנושא ניו בדפורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניו בדפורד (באנגלית) ניו בדפורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סוליטון

סוליטון הוא גל ממוקם במרחב המתקדם ללא שינוי צורתו למרות קיומה של נפיצה. התנהגותו דומה לזו של חלקיק כיוון שהוא שומר על זהותו גם כאשר הוא מתנגש בסוליטונים אחרים. הסוליטון הוא אחד המאפיינים הבולטים של משוואות גלים לא-ליניאריות וצורתו נקבעת מתוך איזון בין נטיית הנפיצה להרחיב את חבילת הגלים לנטיית האפקטים הלא-ליניאריים לצמצמה. הסוליטון הראשון תועד על ידי המהנדס הסקוטי ג'ון סקוט רסל בשנת 1834. בזמן שרכב על סוסו הוא ראה זוג סוסים שגררו סירה בתעלת מים במהירות. הם יצרו גל שנע ללא שינוי צורתו לאורך מרחק רב. רסל, שטען לקיומם של גלים מסוג זה והמשיך לחקור אותם, טבע את המונח "גלים סוליטריים", אולם הקהילה המדעית לא האמינה בקיומם. בשנת 1895 פיתחו הפיזיקאי ההולנדי דיאדריק יוהנס קורטווג והסטודנט שלו גוסטב דה-וריס את משוואת KdV המתארת גלי פני שטח במים רדודים. הם הראו שלמשוואה זו אכן יש פתרונות המתארים גלים סוליטריים, ובכך הוכיחו את השערתו של רסל. למרות חשיבות התוצאה, היא לא זכתה להתייחסות הקהילה המדעית עד אמצע שנות השישים של המאה העשרים. התעניינות מחודשת במשוואה באה כאשר ניתן היה לחקור את התנהגות המשוואה בעזרת מחשבים. זבוסקי וקרוסקל שביצעו את החישובים הנומריים הראשונים של משוואת KdV טבעו את המושג סוליטון. אחד התחומים בהם קרובים ליישום תעשייתי של סוליטונים הוא תקשורת בסיבים אופטיים. בעיצוב נכון של צורת הביטים בזמן וקביעת עוצמתם ניתן לקבל פיצוי מלא של הנפיצה בסיב על ידי אפקטים לא-ליניאריים. משוואות גלים לא-ליניאריות, וסוליטונים בפרט, נמצאים כיום בחזית המחקר של הפיזיקה במגוון רחב של תחומים, מאסטרופיזיקה דרך מדעי כדור הארץ, הפיזיקה של לייזרים ושל חומר מעובה, ועד תורת המיתרים. גל הלם משוואת סיין-גורדון משוואת בורגרס משוואת KP משוואת שרדינגר הלא-ליניארית סוליטונים, דף שער בספרייה הלאומית סוליטון, באתר MathWorld (באנגלית)
פולקסווגן איוס

פולקסווגן איוס (בגרמנית: Volkswagen Eos) היא מכונית קופה-קבריולה מתוצרת AutoEuropa (אנ'), (שם מלא: AutoEuropa Automóveis, Lda) אשר נשלטת על ידי קבוצת פולקסווגן משנת 1999. "פולקסווגן איוס" יוצרה בפורטוגל בין השנים 2006–2016. "AutoEuropa" הוקם בשנת 1991, אך החל לתפעל בשנת 1995, בשיתוף פעולה בין Ford of Europe AG (אנ') וקבוצת פולקסווגן מטה ומפעלי הייצור מוקמו בPalmela (אנ'), ליד ליסבון בפורטוגל. המפעל נפתח כמפעל משותף 50/50, אבל בשנת 1999 פורד עזב את המיזם. בשנת 2016 הועסקו במפעלי "AutoEuropa" סך של 3,295 אנשי צוות. גג הדגם עשוי מפח, ומתקפל אלקטרונית לתא המטען האחורי. מספר נוסעים: 2+2 דגם ה"פולקסווגן איוס" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2004. עקב אובדן חוזק גג מתקפל, הדגם תוכנן עם חיזוקי מרכב-שלדה (החיזוקים מוסיפים למשקל הרכב כ-200 ק"ג). "TSI 1400" (יוצר בין השנים 2007-2013) "FSI 1600" (יוצר בין השנים 2006-2008) "FSI 2000" (יוצר בין השנים 2006-2008) "TFSI 2000" (יוצר בין השנים 2006-2013) "3200 VR6 FSI" (יוצר בין השנים 2006-2008) "3600 VR6 FSI" (יוצר בין השנים 2009-2011) "2.0 TDI" (יוצר בין השנים 2008-2013) 55,560 יחידות (שנת 2007) 43,534 יחידות (שנת 2008) 11,138 יחידות (שנת 2012) 7,651 יחידות (שנת 2013) 6,557 יחידות (שנת 2014) 4,559 יחידות (שנת 2015) בין 0-100 קמ"ש היא 10.9 שניות - מנוע 1,390 סמ"ק, המפיק 120 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 8.8 שניות - מנוע 1,390 סמ"ק, המפיק 160 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 11.9 שניות - מנוע 1,598 סמ"ק, המפיק 113 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 9.8 שניות - מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 7.8 שניות - מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 200 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 7.8 שניות - מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 210 כ"ס (מגדש טורבו) בין 0-100 קמ"ש היא 7.3 שניות - מנוע 3,189 סמ"ק, המפיק 250 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 6.9 שניות - מנוע 3,597 סמ"ק, המפיק 260 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 10.3 שניות - מנוע 1,968 סמ"ק, המפיק 140 כ"ס מנוע טורבו (דיזל) 144 גרם לק"מ (מנוע 1,390 סמ"ק, המפיק 120 כ"ס ) 159 גרם לק"מ (מנוע 1,390 סמ"ק, המפיק 160 כ"ס ) 181 גרם לק"מ (מנוע 1,598 סמ"ק, המפיק 113 כ"ס) 198 גרם לק"מ (מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס) 194 גרם לק"מ (מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 200 כ"ס) 167 גרם לק"מ (מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 210 כ"ס) (מגדש טורבו) 219 גרם לק"מ (מנוע 3,189 סמ"ק, המפיק 250 כ"ס) 214 גרם לק"מ (מנוע 3,597 סמ"ק, המפיק 260 כ"ס) 139 גרם לק"מ (מנוע 1,968 סמ"ק, המפיק 140 כ"ס מנוע טורבו (דיזל) "פולקסווגן איוס" "פולקסווגן איוס" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "פולקסווגן איוס" "פולקסווגן איוס", מנוע 3,200 סמ"ק "פולקסווגן איוס", שנת 2006 "פולקסווגן איוס", שנת 2006 "פולקסווגן איוס", שנת 2007 "פולקסווגן איוס", שנת 2007 "פולקסווגן איוס", שנת 2007 "פולקסווגן איוס", שנת 2009 "פולקסווגן איוס", דגם "TSI" "פולקסווגן איוס" שנת 2012 "פולקסווגן איוס" פולקסווגן "פולקסווגן איוס" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פולקסווגן איוס בוויקישיתוף פולקסווגן איוס, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן איוס, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן איוס, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן איוס, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן איוס, סרטון באתר יוטיוב "פולקסווגן איוס" thecarconnection.com/cars/volkswagen_eos "פולקסווגן איוס" (1.4 TSI) - מפרט carfolio.com/specifications "פולקסווגן איוס" cars.com/research/volkswagen-eos "פולקסווגן איוס" - תערוכת ז'נבה שנת 2004 vwvortex.com/artman/publish/autoshows/article
ג'סיקה בארדן

ג'סיקה בארדן (באנגלית: Jessica Barden; נולדה ב-21 ביולי 1992) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר כתפקידה בתור אליסה בסדרה "סוף הפאקינג עולם". ברדן נולדה בנורת'אלרטון, צפון יורקשייר, באנגליה וכשהייתה בת שלוש, עברה עם משפחתה להתגורר בוות'רביי, במערב יורקשייר. היא למדה בתיכון וות'רבי. הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1999 בתפקיד קטן בפרק של סדרת הטלוויזיה "ההורים שלי חייזרים". מאוחר יותר היא הופיעה בשני פרקים נוספים. בשנת 2007, הוכרז כי היא תשחק באופרת סבון של הרשת ITV "קורוניישן סטריט". בשנת 2009 שיחקה את התפקיד של "פי" בהצגה "ירושלים" ברויאל קורט בכיכר סלואן, לפני שהועברה לאפולו בווסט אנד. בשנת 2010, הופיעה בארדן בסרט "תמרה דרו", דרמטיזציה של הקומיקס של אותו שם, בבימויו של סטיבן פריירס. בשנה שלאחר מכן היא שיחקה את התפקיד של סופי בסרטו של ג'ו רייט "האנה". בשנת 2017 כיכבה בסרט אימה הבריטי "Habit" באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי את "אליסה" בסדרה "סוף הפאקינג עולם" של ערוץ 4 ונטפליקס. בשנת 2019 שיחקה בסרט הדרמה "סקרבורו" את דמותה של בת'; עבור תפקידה בסרט, קיבלה בארדן מועמדות לפרסי הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2022 גילמה בארדן את אחת הדמויות הראשיות בסדרת המתח של נטפליקס, "אני אף אחת", עיבוד לרומן מאת קארין סלוטר באותו השם. מדיה וקבצים בנושא ג'סיקה בארדן בוויקישיתוף ג'סיקה בארדן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סיקה בארדן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סיקה בארדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סיקה בארדן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סיקה בארדן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'סיקה בארדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Otterson, Joe (28 בינואר 2021). "Omari Hardwick, Jessica Barden, Joe Dempsie Among Five Cast in Netflix Series 'Pieces of Her'". Variety. נבדק ב-9 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
אולג רומנישין

אולג רומנישין (באוקראינית: Олег Романишин;‏ נולד ב-10 בינואר 1952, לבוב) הוא שחמטאי סובייטי ואוקראיני בדרגת רב אמן. בשנת אליפות העולם 1995 הגיע לרבע הגמר. רומנישין נולד בלבוב, אז בתחומי ברית המועצות, כיום באוקראינה. בשנת 1973 הוא זכה באליפות אירופה בשחמט לנוער. בשנת 1975 רומנישין סיים במקום השני באליפות ברית המועצות. בשנת 1976 הוא ניצח בתחרות השחמט בדורטמונד במהלך הקריירה רומנישין ניצח בתחרויות רבות. באליפות העולם בשחמט 1995 הוא הודח ברבע הגמר על ידי וישוואנתן אנאנד. אולג רומנישין הוא בוגר אוניברסיטת לבוב בתחום פילולוגיה. רומנישין נחשב למומחה בהגנה נימצו-הודית. נכון לאפריל 2018, מדורג במקום ה-67 באוקראינה, לפי מד כושר. בין השנים 1978 ל-2000 השתתף אולג רומנישין ב-6 אולימפיאדות שחמט: מדיה וקבצים בנושא אולג רומנישין בוויקישיתוף אולג רומנישין, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אולג רומנישין, באתר פיד"ה (באנגלית) כרטיס באתר פיד"ה (באנגלית) Romanyshyn, Oleh - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות העולם בשחמט 1996 (פיד"ה)

אליפות העולם בשחמט 1996 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בשלב הסופי אלוף העולם אנטולי קרפוב ניצח בדו-קרב את גטה קמסקי. בשנת 1993 גארי קספרוב היה אמור להיפגש עם מנצח תחרות המועמדים. אומנם לקראת המפגש זה התברר שקיימת אי-הסכמה בין השחמטאים לבין פיד"ה. כתוצאה מכך, קספרוב ומנצח תחרות המועמדים, נייג'ל שורט, פרשו מפיד"ה וארגנו מפגש בחסות "איגוד השחמטאים המקצוענים". במפגש זה ניצח גארי קספרוב. איגוד השחמטאים הצליח לארגן תחרות על תואר אלוף העולם במתכונת דומה לזו של פיד"ה בשנת 1995. רוב השחמטאים הבולטים (למעט גארי קספרוב ונייג'ל שורט השתתפו גם באליפות שאורגנה על ידי פיד"ה. לאחר תחרויות אזוריות התקיימה תחרות בין-אזורית בהשתתפות 73 שחמטאים. היא נערכה בביל/ביין ביולי 1993. 10 שחמטאים החזקים מתחרות בין-אזורית העפילו לשלב הפלייאוף. בנוסף לכך לשלב זה הצטרפו יאן טימן, ארטור יוסופוב ואנטולי קרפוב (משלב חצי גמר). אם השחמטאים לא היו מגיעים להכרעה לאחר מספר משחקים מוסכם, נערכו משחקים עם זמן משחק מקוצר. שלב שמינית הגמר החל ב ויק אם זהה (הולנד בינואר 1994 והמשך היה בסנדרי נגר (הודו) שנת 1994 ו-1995. דו-קרב הגמר נערך ביוני-יולי 1996 באליסטה. הדו-קרב נערך באליסטה. הוא היה במתכונת של 20 משחקים והסתיים לאחר המשחק מס' 18. אנטולי קרפוב ניצח והמשיך להיות אלוף העולם בשחמט. גטה קמסקי היה המפסיד של דו-קרב הגמר, בדומה ל-1995. משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
פולקסווגן סוג 147

פולקסווגן סוג 147 (בגרמנית: Volkswagen Type 147 Kleinlieferwagen) היא מכונית מסחרית מתוצרת חטיבת הרכבים המסחריים של פולקסווגן (באנגלית: (VWCV) Volkswagen Commercial Vehicles (אנ'), בגרמנית: Volkswagen Nutzfahrzeuge), חברת בת של קונצרן הרכב הגרמני פולקסווגן אשר יוצרה בין השנים 1964–1974. דגם ה"פולקסווגן סוג 147" קרוי גם "פולקסווגן Fridolin". יוצרו 6,139 יחידות (מדגם מנוע 1,300 סמ"ק יוצרו 1,201 יחידות) 2 דלתות הזזה (צדדים) מאחור: חצי דלת (בשטח) (נפתחת כלפי מעלה) מנוע אחורי מנוע מקורר אוויר נפח תא מטען - 2 מטר מעוקב מחיר היחידה בשנת 1964 עמד על 6,834-7,195 מרק גרמני "פולקסווגן סוג 147" "פולקסווגן סוג 147" "פולקסווגן סוג 147" "פולקסווגן סוג 147", שנת 1974 "פולקסווגן סוג 147" "פולקסווגן סוג 147" "פולקסווגן סוג 147" - מבט לתא הנהג "פולקסווגן סוג 147", שנת 1974 "פולקסווגן סוג 147" פולקסווגן פולקסווגן קאדי "פולקסווגן סוג 147" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פולקסווגן סוג 147 בוויקישיתוף פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב פולקסווגן סוג 147, סרטון באתר יוטיוב "פולקסווגן סוג 147" archive.org/web/20080312185834 "פולקסווגן סוג 147" - היסטוריה vw-fridolin-ig.de/en/content "פולקסווגן סוג 147" vw-fridolin-ig.de "פולקסווגן סוג 147" jalopnik.com/the-finest-frankenstein-car-is-the-fridolin
אורה עתריה

אורה עתריה (נובמבר 1930 - יוני 2002) הייתה משוררת ישראלית. עתריה נולדה בתל אביב. גרה שנים רבות במושב אודים. כתיבתה של אורה עתריה הייתה אישית מאוד, ועם זאת הייתה קשורה בקשר אמיץ למקורות ולארץ ישראל. עתריה נפטרה ביוני 2002 ברמות נפתלי. הייתה נשואה לשמואל מור, עורך השבועון "בול", ואם לחמוטל עתריה ולתמוז. חגיגה בשמש - בהוצאת פרוזה (1986) רוח מזרחית / שירים מפלשתינא (א"י) - בהוצאת ספרית פועלים (1989) סול ופר - בהוצאת ירון גולן (1992) היביסקוס ויסמין - בהוצאת ירון גולן (1994) מצולקת אהבות - בהוצאת ידיעות אחרונות / ספרי חמד (1996) אורה עתריה, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אורה עתריה, דף שער בספרייה הלאומית אורה עתריה, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אתר "Billiongraves" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרקלס (אוריפידס)

הרקלס (מיוונית עתיקה: "Ἡρακλῆς μαινόμενος", בתעתיק: Hēraklēs Mainomenos) הידוע גם בשם, "הרקלס הפראי", היא טרגדיה יוונית מהמאה ה-5 לפנה"ס, אשר נכתבה בידי המחזאי האתונאי אוריפידס. "הרקלס" הוא המחזה השני ששרד מאת אוריפידס, העוסק בדמותו של הרקלס ומשפחתו. המחזה הנוסף הוא "ילדי הרקלס". המחזה דן באירועים המתרחשים בזמן מטלתו האחרונה של הרקלס, להביא את הכלב המפלצתי קרברוס, ובמאמץ להציל את משפחתו מידי הרודן ושליט תבאי בפועל, ליקוס. במחזה מצליח הרקלס להציל את משפחתו, אולם ההצלה אינה מביאה את הרקלס לאושר אלא למהפך טראגי נוראי. האלה הרה, הנמסיס של הרקלס משחר חייו, שולחת לביתו את אלת הטירוף, המביאה את הרקלס להרוג את ילדיו ואת אשתו בשעת זבח חגיגית. לאחר ששבה שפיותו, מחליט הרקלס להתאבד, אך מלך אתונה, תסאוס, מחליט לעזור לו ומשכנע אותו שמוטב לו לחיות מאשר למות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בתחילת המחזה אנו מוצאים את אמפיתריון, אביו של הרקלס, את אשתו מגארה, ואת ילדיו, כשהם חוסים בצל מזבח (שם, על-פי המסורת היוונית, אסור להרגם). הם מקוננים (עם הלהקה) על מר גורלם, משום שהמלך ליקוס מתכנן להרגם. ליקוס חושש מנקמת דם משום שהרג את משפחת אביו של מגארה, קריאון, המלך החוקי של תבאי. הרקלס עצמו נמצא באותה שעה במשימתו האחרונה, להביא את הכלב קרברוס מהשאול; אולם ליקוס לא מאמין שיחזור, והוא מתייחס אליו כאל מת. מגרה מגיעה להסכם עם ליקוס: היא תלביש את הילדים בבגדים הולמים למותם ואז יוכל להרגם, אולם בעודם בבית מגיע הרקלס במפתיע, והוא נכנס לבית (מחוץ לבמה) והורג את ליקון. בעודם חוגגים את הצלתם, מגיעה איריס, שליחת האלים, ועמה אלת השגעון, ליסה. הן נשלחו בידי הרה, אשתו של זאוס, כדי לנקום בהרקלס (משום שהוא בנו של זאוס, כתוצאה מניאופיו, והרה זועמת על כך). ליסה מכה את הרקלס בשיגעון והוא מדמה שהוא נלחם באויביו, ולמעשה הורג את שלושת בניו ואת אשתו. רק פלס אתנה מצליחה להכניע אותו והוא מאבד את הכרתו. כשהוא שב להכרתו, כבול לעמוד מעמודי הבית שהתמוטט, הוא מגלה לזוועתו מה עשה, ושואל את נפשו למות. רק אביו, וחברו תסאוס שמגיע למקום בלוויית צבאו, מונעים ממנו לשלוח יד בנפשו. הוא עוזב את תבאי, מבקש מאביו לקבור את ילדיו, ומבטיח שיחזור רק לקבורת אביו. אוריפידס לקח חירות אומנותית בסדר האירועים, משום שבמיתולוגיה המקובלת, הרקלס הרג את ילדיו לפני שיצא לשתים-עשר המשימות שלו. כאן הוא משלים את המשימה האחרונה לפני שהשגעון מכה בו. הרקלס, אוריפידס, מיוונית: אהרון שבתאי, הוצאת שוקן, 2002. מדיה וקבצים בנושא הרקלס בוויקישיתוף
פול פיינמן

פול ג'ורג' פיינמן (באנגלית: Paul George Feinman;‏ 26 בינואר 1960 – 31 במרץ 2021) היה שופט יהודי אמריקאי. מיוני 2017 היה חבר בבית המשפט העליון (ערכאת הערעורים) של מדינת ניו יורק.  פיינמן כיהן כשופט מדינתי ובהמשך שופט בית המשפט העליון של מדינת ניו יורק, במשך 20 שנה, לפני קידומו לבית המשפט לערעורים. היה כפי הנראה, השופט הראשון בארצות הברית, שיצא מהארון כהומוסקסואל עוד לפני בחירתו. פיינמן גדל במשפחה יהודית בלונג איילנד. הוריו הם צאצאי מהגרים, אביו היה בעל עסק קטן בעיר ניו-יורק, אמו עובדת סוציאלית. פיינמן למד לתואר ראשון בספרות צרפתית באוניברסיטת קולומביה וסיים בשנת 1981. לאחר שסיים החל ללמוד משפטים באוניברסיטת מינסוטה. פיינמן החל את הקריירה המשפטית בסנגוריה הציבורית במחוז נסאו. לאחר מכן שימש כפקיד בית המשפט (law clerk) במשך שבע וחצי שנים, מ-1989 עד 1996, היה פעיל בלשכת עורכי הדין ובמפלגה הדמוקרטית. כהומוסקסואל מוצהר היה פעיל בארגוני להט"ב אמריקאים בניו יורק. ב-1996, הוא זכה בבחירות של העיר ניו יורק בבית המשפט האזרחי. במשך מספר פעמים הוזמן לשפוט, באופן זמני, בבית המשפט העליון של ניו יורק. ב-2007, פיינמן נבחר לבית המשפט העליון; ב-2012, בחר בו המושל אנדרו קואומו כנציגו לבית המשפט הגבוה לערעורים. היה נשיא האיגוד הבינלאומי של שופטים להט"בים בשנים 2008 עד 2011. ביוני 2017, היה פיינמן נציגו של המושל קואומו לבית המשפט לערעורים, הערכאה הגבוהה במדינה. המושב היה פנוי עקב פטירתה של השופטת שילה עבדוס-סלאם. מינויו אושר פה אחד על ידי הסנאט של מדינת ניו יורק, ללא מתנגדים. עם בחירתו הפך לשופט העליון הראשון בארצות הברית שהוא גיי מחוץ לארון. פיינמן נחשב כשופט מתחשב ובעל גישה שיפוטית מתונה והומניסטית. פיינמן נישא בשנת 2013 לג'יי רוברט אוסטרגארד, עורך אינטרנטי, הם התגוררו בבית באי רוזוולט. הוא היה חובב של התרבות הצרפתית, ובנוסף אהד את הניו יורק מטס. New York's highest court welcomes first openly gay judge, Kylee Tsuru, New York's highest court welcomes first openly gay judge, CNN (June 22, 2017). McKinley Jr., James (21 ביוני 2017). "First Openly Gay Judge Confirmed for New York's Highest Court". New York Times. נבדק ב-21 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה) "LeGaL Congratulates Judge Paul Feinman on His Confirmation to the New York Court of Appeals". LeGaL. אורכב מ-המקור ב-2017-07-30. נבדק ב-21 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 17

נבחרת הנערים של רוסיה בכדורגל מייצגת את רוסיה בטורנירי כדורגל בינלאומיים לשחקנים עד גיל 17. הנבחרת מנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל ברוסיה ומשתייכת לאופ"א ולפיפ"א, ובמסגרת זו מתחרה בקביעות במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 17. הישג השיא של הנבחרת הוא 2 זכיות באליפות אירופה עד גיל 17: ביורו 2006 שנערך בלוקסמבורג ויורו 2013 שנערך בסלובקיה. בנוסף, סיימה במקום השלישי ביורו 2015 שנערך בבולגריה. *משחקי שוויונות שכוללים הכרעה בבעיטות עונשין. **צבע מוזהב ברקע, מתייחס שהנבחרת זכתה בטורניר.