אלי ביז'אווי

אלי ביז'אווי (Eli Bijaoui; נולד ב-24 באוקטובר 1978) הוא מתרגם, במאי תיאטרון ותסריטאי ישראלי; זוכה פרס התיאטרון למתרגם השנה 2015, 2016 ו-2017, פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2020 ופרס שר התרבות בתחום היצירה הספרותית העברית לשנת 2022. אלי ביז'אווי נולד וגדל ברמת אביב. הוא הבכור מבין שלושה ילדים. אמו, סילביה פוגל-ביז'אווי, במקור מצרפת, היא פרופסור לסוציולוגיה ואביו, אילן ביז'אווי, יליד תוניסיה, הוא דוקטור לכלכלה. למד בתיכון "אליאנס" במגמה הספרותית. בנערותו היה חבר בלהקת הנוער "השכנים של צ'יץ'" ובמהלך שירותו הצבאי יצר עם המוזיקאי עמית צח, עיבוד מוזיקלי לאדיפוס של סופוקלס ("משפט האלים"). ההפקה עלתה בפסטיבל עכו 2000 בבימויו של צדי צרפתי וזכתה לארבעה ציונים לשבח: ביניהם על הלברית (לביז'אווי) ועל המוזיקה (לצח). ביז'אווי למד בימוי והוראת תיאטרון בבית הספר לאמנויות הבמה של מכללת סמינר הקיבוצים, ובמקביל עשה את צעדיו הראשונים כבמאי ומתרגם ב"בית-צבי", בעידודו של גרי בילו. תרגומו הראשון לתיאטרון היה "מלחמת טרויה לא תפרוץ" של ז'אן ז'ירודו, בבימויו של עידו ריקלין בתיאטרון הספרייה (2001). במסגרת זו גם ביים לראשונה את "בדלתיים סגורות" של ז'אן-פול סארטר (2004). במסגרת "בית צבי" תרגם וביים ביז'אווי מגוון מחזות, מחזות זמר וערבים מוזיקליים. ביניהם תרגם וביים את המחזמר "תשוקה" של סטיבן סונדהיים (2006), הפקה עליה נכתבה ביקורת נלהבת ב-'SONDHEIM REVIEW', כתב העת הרשמי של סונדהיים היוצא לאור בניו יורק. ... Apart from his conspicuous directing talents, Bijaoui also undertook the daunting task of translating the work into Hebrew... Translating Sondheim is a task that requires rare linguistic skills and sensibilities possessed by few... He allowed himself a degree of leeway in the interests of achieving a naturalness of speech, while still maintaining a respectful degree of accuracy. This was accomplished with an impressively literate quality, befitting the material. To ears well versed with the original, the Hebrew version was surprisingly fluid. Local audiences, as well as Sondheim himself, were commendably served with this rare and thrilling musical theatre event. — Taut and Passionate By Michael Sharp, The Sondheim Review, vol.13, No. 1, Fall 2006 במסגרת "בית צבי" עיבד וביים ביז'אווי גם את "פיאף" של פאם ג'יימס. ההפקה עשתה דרכה לתיאטרון באר שבע והפכה לאחת ההצגות המצליחות בתולדותיו ולראשונה שטסה להופיע מטעמו מחוץ לישראל. ההצגה הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי כ"העלאה המחודשת הטובה ביותר" ויונית טובי, שגילמה את פיאף, זכתה על משחקה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2009. ביז'אווי תרגם מגוון יצירות מאנגלית ומצרפתית בהם קלאסיקה ("רומיאו ויוליה" של שייקספיר ו"בית ספר לנשים" של מולייר) קלאסיקה מודרנית ("בדלתיים סגורות") מחזות זמר ('קברט', 'אוליבר!', 'היפה והחיה', 'סיפור הפרברים') מחזאות עכשווית ועשרות שירים ופזמונים. בין השאר תרגם גם את "שחק אותה סם" של וודי אלן שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי לקומדיה של השנה 2010 ואת "אבניו Q" שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי להצגת הבידור של השנה 2007; על שני התרגומים אלה, כמו גם על תרגומיו ל"קברט" ול"בית ספר לנשים", היה מועמד לפרס התיאטרון כמתרגם השנה עד שבהמשך, בשלוש השנים האחרונות לקיומו של הפרס, זכה בו שלוש שנים ברציפות. (2015-2017). כתב את התסריט ל"בננות", סרטו של הבמאי איתן פוקס, שיצא לאקרנים במרץ 2013. זכה בפרס קרן רבינוביץ' לתרגום מחזות ע"ש עדה בן נחום לשנת 2014 על תרגומו למחזה "טרטיף או המתחזה" מאת מולייר. מנימוקי הוועדה: ”בתרגומו החדש לקומדיה הקלאסית, אלי ביז'אווי מצליח לצקת לעברית את טרטיף של דורנו. מעבר להתמודדות המוצלחת ביותר עם אתגרי הסגנון, מצליח ביז'אווי להפיח מפי הדמויות עברית מגוונת, מסולסלת, מבודחת, מודעת לעצמה, חגיגה לשונית של דיוק ושל צבע. ביז'אווי אינו מתפתה לאף אחת מהמלכודות שהמחזה טומן למעבדיו, הוא שולט בזרימה ומנווט את האסוציאציות משל היו זיקוקין די-נור של חגיגה לשונית עכשווית הנשענת על מסורת רבת שנים. ניסיונו של ביז'אווי בתחום התיאטרון המעשי, מאפשר לו לחבר באופן מיידי את התרגום הכתוב לצורכי ההופעה של השחקנים ושפתו משרתת את כישרונם ומציתה אותו כאחד. ביז'אווי ממשיך את מסורתם המפוארת של שלונסקי, אלתרמן, סובול וקודמיו, שהתמודדו עם המחזה הזה תוך שהוא מתמקם היטב במגוון אפשרויותיה של העברית העכשווית”. כבמאי, "פיאף", ההצגה הראשונה שביים בתיאטרון רפרטוארי, הייתה למצליחה בתולדות תיאטרון באר שבע, כשהוצגה מעל ל-250 פעמים וזכתה בפרס התיאטרון לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2010. ב-2014 כתב מחזה ילדים ראשון, "אריה הספרייה", על פי ספרה של מישל קנודסן. המחזה זכה לשבחי הביקורת והוצג בהצלחה ברצף משנת 2014 בתיאטרון ה"מדיאטק". בשנת 2017 חבר למנהלו האמנותי של התיאטרון הלאומי הצרפתי "Théâtre National", המחזאי והבמאי וג'די מועווד, לפרויקט הרב לאומי "Tous des oiseaux", כאמון על העברית במחזה בו ביקש המחזאי הלבנוני-קנדי לגעת לראשונה גם ב'סבל של האויב' ואי לכך להישאר נאמן לשפות המקור של הדמויות (אנגלית, גרמנית, עברית וערבית). לפרויקט שותפים יוצרים ושחקנים מצרפת, קנדה, סוריה, ישראל, שווייץ, גרמניה, יוון ועד. ההצגה זכתה, לצד שבחי הקהל והביקורת, גם בפרס איגוד המבקרים הצרפתי ומציגה עד היום בצרפת וברחבי העולם בגרסתה המקורית ובגרסאות שנוצרו בעקבותיה בגרמניה, קנדה, אוסטריה, ספרד ועוד. בשנת 2020 זכה בפרס רוזנבלום לאומניות הבמה על תרומתו לתחום תרגום מחזאות בינלאומית וחשיפתה לקהל הישראלי. מנימוקי השופטים: ”ביז'אווי מצא דרך ייחודית להנגיש את הטקסט לקהל, תוך יצירת נורמות תרגום חדשות וישירות, כל זאת בלי לפגוע במורכבות היצירה הדרמטית”. במהלך 2021 עסק בצמד פרויקטים מוזיקליים שבמרכזם החיבור בין העברית לקלאסיקה: האחד לילדים, נוסח עברי חדש ל"פטר והזאב" בביצוע ציפי שביט והסימפונית ראשון לציון בניצוחו של דן אטינגר, והאחר למבוגרים: עיבוד של "רומיאו ויוליה" לקונצרט תיאטרוני בביצוע שחקני תיאטרון הבימה ונגני התזמורת הפילהרמונית, בניצוחו של להב שני. ב־2022 לקח חלק ב"תוכנית מנדל למנהיגות בתרבות" לקידום תרבות עשירה ומגוונת, עמוקה ומחברת, בישראל ובעם היהודי. באותה שנה זכה בפרס היצירה למתרגמים במסגרת פרסי שר התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית. מנימוקי הוועדה: "למרות גילו הצעיר יחסית, ביז'אווי הספיק להשאיר חותם בשורה של תרגומי מחזות, מהפופולרי עד הקלאסי, משייקספיר עד ז'אן פול סארטר, ממחזות זמר ועד מולייר. הוא עושה זאת בשילוב של וירטואוזיות לשונית ומשחקיוּת נוסח שלונסקי ואלתרמן ובין שפה גמישה, עכשווית ונגישה. עברית שכאילו נלקחה מהרחוב הישראלי של היום, ושומרת באותו זמן על צורה, מבנה וכבוד לשפה". תרגם לעברית מצרפתית ומאנגלית מגוון רחב של יצירות לקהלי יעד שונים ומגוונים: מקלאסיקה ("רומיאו ויוליה", "אותלו", "טרטיף", "בית ספר לנשים") דרך מחזאות מודרנית ("בדלתיים סגורות", "הורים איומים") ומחזות-זמר ("מאמה מיה", "סיפור הפרברים", "אווניו Q") ועד כתיבה לילדים. תרגומיו לקלאסיקות של מולייר ושייקספיר ראו אור בהוצאת "לוקוס" ונלמדים בבתי הספר ובמוסדות האקדמיים. על תרגומו הראשון למולייר ("בית ספר לנשים") כתב מבקר התיאטרון של "הארץ", מיכאל הנדלזלץ: "אני חושב שבמתרגם אלי ביז'אווי מצא לו אלתרמן ממשיך ראוי". אלי ביז'אווי מתגורר עם בת-זוגו בתל אביב ולהם שתי בנות ובן. אריה הספרייה - מחזה מוזיקלי על פי ספרה של מישל קנודסן, תיאטרון המדיטק, 2014 לא דובים ולא יער - מחזה מוזיקלי בעקבות "זהבה ושלושת הדובים", תיאטרון המדיטק, 2015 2007, "הקומפניון דה לה שנסון" - תרגום שירי המופע תיאטרון הספרייה 2006, "אריוודרצ'י רומא" - תרגום כל שירי המופע תיאטרון הספרייה 2005, "שרים סינטרה וחברים" - תרגום כל שירי המופע תיאטרון הספרייה ארבע מלגות קרן אמריקה ישראל (שרֵת) לבימוי (2002–2006). צל"ש על 'תרגום משובח בעל עושר לשוני משובב לב' של המחזה 'צפרדי וקרפד'- פרס הבמה לילדים ונוער 2013 פרס קרן רבינוביץ' לתרגום מחזות על שם עדה בן נחום לשנת 2014 על תרגומו ל'טרטיף' של מולייר פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית מתרגם השנה לשנת 2015 על תרגומו לרומיאו ויוליה של שייקספיר פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית מתרגם השנה לשנת 2016 על תרגומו להורים איומים של ז'אן קוקטו פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית מתרגם השנה לשנת 2017 על תרגומו ל-1984 על פי ספרו של ג'ורג' אורוול פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 2020 על תרומתו לתחום תרגום מחזאות בינלאומית וחשיפתה לקהל הישראלי פרסי שר התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית, פרס היצירה למתרגמים 2022 מדיה וקבצים בנושא אלי ביז'אווי בוויקישיתוף אלי ביז'אווי, באתר פרס התיאטרון הישראלי פיאף (תיאטרון באר שבע), באתר הבמה שושנה ויג, אלי ביז'אוי - תזכרו את השם הזה, באתר e-mago, ‏5 בספטמבר 2005 צבי גורן, ביקורת: "פיאף" - הצגה שחייבת להימשך, באתר הבמה, 16 בדצמבר 2009 ציפי שוחט, אלי ביז'אווי שולט בשפה, באתר הארץ, 4 בפברואר 2011 רבקה מיכאלי, המופע 'קברט' כבש את תיאטרון הקאמרי - אלי ביז'אווי מספר על המופע ועל עבודת התרגום, באתר 103FM‏, 18 בנובמבר 2011 מיכאל הנדלזלץ, הצגה, "בית ספר לנשים": מלאכותי באופן טבעי, באתר הארץ, 5 ביוני 2012 דבר מצחיק קרה לאלי ביז'אוי, באתר תיאטרון הקאמרי, 20 באוגוסט 2013 אריאל הורוביץ, ‏"העברית מופלאה מפני שהיא משתנה בלי הרף": שיחה על תרגום עם אלי ביז'אווי, בעיתון מקור ראשון, 30 בדצמבר 2018 איה חיות, "לא הייתי ולעולם לא אהיה 'התיאטרון הישראלי', אני לא התיוגים שמיוחסים לו", באתר ynet, 17 בינואר 2023 אלי ביז'אוי (1978-), דף שער בספרייה הלאומית אלי ביז'אווי, בארכיון הבימה נויה שגיב, זה הרי לא הגיוני לצחוק בקול רם באמצע היום כשאני לבד בבית הקפה: על התרגום של אלי ביז'אווי לארבעה מחזות של מולייר, בתוך: ד"ר לאה מזור, "על מקרא הוראה וחינוך" אלי ביז'אווי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאת רון, ‏"העברית שתקה המון שנים, ולכן מותר להמציא ולהדביק בין ישן לחדש", באתר גלובס, 30 ביוני 2016 "טבלת הזוכים מכל השנים". "פרס התיאטרון הישראלי" מאיה נחום שחל, "ציפורים כולם": מחזה שחוצה את הקו האדום, באתר כלכליסט, 18 בדצמבר 2017 דפנה לוי, "מחזה שלא מצליח להיות מדובר וחי - אין לו מקום", באתר ישראל היום, 20 ביוני 2024 אני לא רפפורט, הבימה