ויל סמית'

סמית' נולד בשנת 1968 לקרוליין ברייט ו-ווילארד קרול סמית' וגדל במערב פילדלפיה שבפנסילבניה, השני מבין ארבעה ילדים. הוא גדל על פי הנצרות הבפטיסטית. כשהיה בן 13, התגרשו הוריו. באוטוביגורפיה שלו חשף כי אביו נהג להכות את אימו עד זוב דם. בתיכון, בשל התנהגותו הערמומית והקסם האישי שלו הוא זכה לכינוי "נסיך", שלאחר מכן הפך ל"נסיך המדליק". סמית' החל בקריירת ראפ ושיתף פעולה עם דיג'יי ג'אזי ג'ף, אותו פגש במסיבה. ההרכב שלהם, די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס, פעל בין השנים 1984–1994. ב-1988, ההרכב זכה לביקורות מהללות כאשר היו הראפרים הראשונים שזכו בפרס גראמי. ב-1990, סמית' היה קרוב לפשיטת רגל כאשר חברת הטלוויזיה NBC החתימה אותו לסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר", בה היה הדמות הראשית. התוכנית הפכה להצלחה גדולה, ורצה שש עונות רצופות והייתה פופולרית ברחבי העולם, וגם בישראל, בה התוכנית שודרה החל מ-1993. ב-1992 הוא הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "קשר בכל מחיר", אשר אליו הצטלם במקביל לצילומי הסדרה. הוא התפרסם כאשר הופיע בסרט "בחורים רעים" (1995), ובהמשך בשוברי הקופות "היום השלישי" (1996) ו"גברים בשחור" (1997). כמו כן שיחק ב"גברים בשחור 2" (2002), "אני, רובוט" (2004), "היצ'" (2005), "אני אגדה" (2007) ו"הנקוק" (2008). בשנת 2005 כיכב עם בנו בסרט "המרדף לאושר", סרט שונה ורציני יותר מסרטיו האחרים של סמית'. הסרט גם הופק על ידי וויל סמית', הוא שב ושיחק עם בנו ג'יידן בסרט 'העולם אחרי' (2013) לאחר שהסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר" הסתיימה ב-1996, החל סמית' בקריירה כזמר סולו. ב-1997, יצא אלבום הבכורה שלו, "Big Willie Style", אשר הגיע למעמד אלבום פלטינה. סמית' היה מועמד פעמיים לפרס אוסקר, ב-2001 על "עלי", וב-2006, על הסרט "המרדף לאושר". בנוסף הוא היה מועמד ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב ("עלי", "המרדף לאושר" ופעמיים, כשחקן בסדרה, על "הנסיך המדליק מבל אייר"). ב-2007 זכה בפרס סאטורן בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" על "אני אגדה". ביוני 2002, יצא אלבומו השלישי של סמית', "Born to Reign" והוא מכר פחות משני האלבומים לפניו. באותה שנה, יצא אלבום הלהיטים הגדולים של סמית', וגם מכירותיו כשלו. הוא עזב את חברת התקליטים קולומביה רקורדס וחתם בחברת "Interscope Records". במרץ 2005, יצא אלבומו "Lost and Found" והסינגל "Switch" מתוכו הפך ללהיט וכבש את המצעדים. ב-2005, נכנס סמית' לספר השיאים של גינס כאשר הגיע לשלוש הצגות בכורה במשך זמן של 24 שעות. ביולי אותה שנה, שימש סמית' כמנחה בקונצרט הלייב 8 בפילדלפיה. ב-1993 שיחק בסרטו הראשון בקולנוע "תוצרת אמריקה". ב-2008 היה סמית' לשחקן ההוליוודי המכניס ביותר, עם רווח אישי של כשמונים מיליון דולר. ב-2012 שיחק סמית' בסרט השלישי של "גברים בשחור". ב-2013 גילם את דמותו של הקצין סייפר רייג', בסרט "העולם אחרי". ב-2015 שיחק בדמותו של ניקי, רמאי מנוסה, בסרט "פוקוס". בחודש דצמבר שיחק בסרט הדרמה "בלתי הפיך", עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב. ב-2016, יצא לאקרנים "יחידת המתאבדים" שבו הוא משחק את דדשוט. לפי הערכות, זה אמור להיות "הסרט הכי מכניס של ויל סמית'" מאז "אני אגדה". בדצמבר של אותה שנה יצא לאקרנים הסרט "יופי נסתר" בכיכובו. ב-2019 הופיע בסרט "אלאדין" של דיסני בתור ג'יני, וכן בסרטו של אנג לי "איש מזל התאומים". ב-2020 הופיע בסרט השלישי של בחורים רעים, "בחורים רעים לתמיד". בשנת 2021 כיכב סמית' בתפקיד ריצ'רד ויליאמס בסרט הקולנוע "משפחה מנצחת". על תפקידו בסרט זכה סמית' בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר וקיבל מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הראשי הטוב ביותר. ערך מורחב – תקרית הסטירה של ויל סמית'–כריס רוק ב-27 במרץ 2022, במהלך טקס פרסי אוסקר ה-94 שבו זכה סמית' בפרס השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "משפחה מנצחת", סמית' סטר לכריס רוק וקילל אותו מהקהל לאחר שלעג למחלתה של אשתו של סמית', השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. ולאחר מכן, כשעלה לבמה כדי לקבל את פרס האוסקר שלו, התנצל על האירוע בפני חבריו האקדמאים ושאר המועמדים לפרס, אך לא בפני רוק. רוק בחר שלא להתלונן נגד סמית' במשטרה, ולכן לא נפתחה חקירה בנושא. למחרת טקס האוסקר, סמית' התנצל באופן רשמי בפני רוק, וב-1 באפריל הודיע על התפטרותו מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע. בעקבות התקרית, ב-8 באפריל הטילה עליו האקדמיה עונש של הרחקה בת עשר שנים מטקס פרסי האוסקר. ב-1992 התחתן סמית' עם שרי זאמפינו. באותה שנה נולד בנם, וילארד כריסטופר, הידוע גם כ"טריי". טריי הופיע בקליפ של אביו לשיר "Just The Two Of Us". ב-1995 התגרש הזוג. ב-1997 התחתן עם השחקנית ג'יידה פינקט, להם שני ילדים: ג'יידן (נולד ב-1998) ווילו (נולדה בשנת 2000). סמית' ואחיו הארי הם בעלי חברת "Treyball Development Inc" בבוורלי הילס. בשנת 2007 תרם סמית' כ-1.3 מיליון דולר לארגונים ומקומות רבים, בהם מרכז ההנצחה לזכר יצחק רבין בישראל, ובשנת 2010 תרם קרוב למיליון דולר למספר בתי ספר בארצות הברית. סמית', אשר ידוע בשל תמיכתו במפלגה הדמוקרטית, גייס בביתו 500,000 דולר למען הקמפיין של אובמה וביידן במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2012. הוא גם הגיע כאורח לטקס הענקת פרס נובל לשלום לאובמה באוסלו. בנובמבר 2021 הוציא לאור אוטוביוגרפיה בשם "Will". הנסיך המדליק מבל אייר (1990–1996) (סדרת טלוויזיה) איפה הימים לוקחים אותך (1992) תוצרת אמריקה (1993) קשר בכל מחיר (1993) בחורים רעים (1995) היום השלישי (1996) גברים בשחור (1997) אויב המדינה (1998) פרוע על המערב (1999) משחק החיים (2000) עלי (2001) גברים בשחור 2 (2002) בחורים רעים 2 (2003) אני, רובוט (2004) תפוס ת'כריש (2004) – דיבוב היצ' (2005) המרדף לאושר (2006) אני האגדה (2007) הנקוק (2008) שבע נשמות (2008) גברים בשחור 3 (2012) העולם אחרי (2013) פוקוס (2015) בלתי הפיך ‏(2015) יחידת המתאבדים (2016) יופי נסתר (2016) בהיר (2017) איש מזל התאומים (2019) אלאדין (2019) מרגלים לא רגילים (2019) – דיבוב בחורים רעים לתמיד (2020) Amend: The Fight for America‏ (2021) משפחה מנצחת (2021) שחרור (2022) בחורים רעים: הכל או כלום (2024) אני האגדה 2 (TBA) אני, רובוט (2004) היצ' (2005) המרדף לאושר (2006) אני האגדה (2007) הנקוק (2008) שבע נשמות (2008) החיים הסודיים של הדבורים (2008) קרטה קיד (2010) יופי נסתר (2016) משפחה מנצחת (2021) שחרור (2022) בחורים רעים: הכל או כלום (2024) 1997: Big Willie Style 1999: Willennium 2002: Born To Reign 2005: Lost & Found פרס הקולנוע של MTV לקרב הטוב ביותר (1998) פרס פטל הזהב לשיר המקורי הגרוע ביותר (1999) פרס VMA לאמן השנה (1998, 1999) פרס MTV וידאו לסרטון הטוב ביותר מסרט (1997) פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (2021) פרס פטל הזהב לשחקן המשנה הגרוע ביותר (2013) פרס NAACP לשחקן יוצא מן הכלל בקולנוע (2009) NAACP Image Award for Outstanding Music Video (1999, 2000) פרס דייוויד אנגל לפעילות הומניטרית (30 בספטמבר 2006) פרס גראמי להופעת סולו של ראפ (1998, 1999) פרס VMA לווידאו הראפ הטוב ביותר (1998) פרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר (1989) פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (2007) פרס הקולנוע של MTV להופעה הטובה ביותר (2002, 2008) פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (1997) פרס גראמי להופעת ראפ על ידי צמד או קבוצה (25 בפברואר 1992) פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הפופ/רוק האהוב (1999) אלבום סול/רית'ם אנד בלוז נבחר (1999) פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הפופ/רוק האהוב ביותר (2000, 2005) פרסי המוזיקה העולמית פרס האומן הצעיר ויל סמית', ברשת החברתית פייסבוק ויל סמית', ברשת החברתית אינסטגרם ויל סמית', ברשת החברתית טיקטוק ויל סמית', סרטונים בערוץ היוטיוב ויל סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויל סמית', באתר AllMovie (באנגלית) ויל סמית', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ויל סמית', באתר Box Office Mojo (באנגלית) ויל סמית', באתר Metacritic (באנגלית) ויל סמית', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויל סמית', באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ויל סמית', באתר ספוטיפיי ויל סמית', באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ויל סמית', באתר AllMusic (באנגלית) ויל סמית', באתר MusicBrainz (באנגלית) ויל סמית', באתר דיזר ויל סמית', באתר Discogs (באנגלית) ויל סמית', באתר Songkick (באנגלית) ויל סמית', באתר Genius ויל סמית', באתר SecondHandSongs ויל סמית', באתר בילבורד (באנגלית) ויל סמית', באתר טיידל (באנגלית) מאחורי הקלעים של הסרט "אני האגדה", באתר E! Online מאחורי הקלעים של "המרדף לאושר", באתר E! Online אמיר קמינר, הסמיתס, באתר ynet, 11 באוגוסט 2010 ניב הדס, למה וויל סמית דוחף את ילדיו לחיים הוליוודיים נוצצים, מוזרים ובלתי סבירים?, באתר הארץ, 4 בפברואר 2011 אור ברנע, הנסיך המדליק לא גר כאן יותר: בחזרה לבל אייר, באתר ynet, 3 בינואר 2012 אמיר בוגן, וויל סמית': "הנסיך המדליק - פסגת הבידור שלי", באתר ynet, 6 ביוני 2013 איתמר רונאל, ‏כך הוליווד מחקה מהזיכרון הקולקטיבי שלה את וויל סמית', באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2018 בנימין טוביאס, הנסיך המדליק בן 50, באתר "ידיעות אחרונות", 22 במאי 2019 דודי כספי, סיפורים מבית אבא: וויל סמית שלא הכרתם, באתר ישראל היום, 17 בנובמבר 2021 ynet, וויל סמית': "הייתי בן תשע כשאבא הכה את אמא בפניה עד שהתמוטטה וירקה דם", באתר ynet, 30 בינואר 2024 ויל סמית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וויל סמית': "הייתי בן תשע כשאבא הכה את אמא בפניה עד שהתמוטטה וירקה דם", באתר ynet, 30 בינואר 2024 רונית הורביץ, תלחצו על דוב'לה, חדשות, 26 באוקטובר 1993 אלון פרוכטר, וויל סמית' היכה את המגיש - וזכה בפרס האוסקר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 במרץ 2022 בשל תקרית הסטירה: וויל סמית' התפטר מהאקדמיה, באתר ynet, 2 באפריל 2022 העונש על הסטירה: וויל סמית' הושעה מטקסי האוסקר לעשר שנים, AFP, באתר ynet, 8 באפריל 2022 ""Will Smith Gives $1.3 Million to Charities"". "What Goes on Inside Will Smith, Jada Pinkett-Smith's School?". "Will Smith among additions to Obama campaign bundlers". Will