אופנת וינטג'

אופנת וינטג' היא מונח כללי המתייחס ללבוש שמקורו בתקופה קודמת לאופנת ההווה. המונח נמצא אף בשימוש לתיאור חנויות בגדים, כך לדוגמה, "חנות לאופנת וינטג'". המונח וינטג' (באנגלית: Vintage) מקורו בתחום הייננות ומתייחס לשנת בציר ענבי היין. השימוש במונח אופנת וינטג' נסמך על הדימוי של התיישנות המוסיפה איכות. באופן כללי ביגוד אשר יוצר לפני שנות ה-20 של המאה ה-20 הוא ביגוד עתיק, ביגוד אשר יוצר בין שנות ה-20 לשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא ביגוד וינטג'. לעומת זאת, אופנת רטרו מתייחסת בדרך כלל לביגוד חדש המחקה סגנונות אופנה מעידן קודם, ואילו ביגוד המתאים לסגנון האופנה בזמן הווה, הוא אופנה עכשווית, או מודרנית. הגדרות אלה הן כלליות ואינן נוקשות. רוב אופנת הווינטג' היא בגדים מיד-שנייה, בגדים אשר נלבשו בעבר. אחוז קטן משוק אופנת הווינטג' מורכב מבגדים ישנים שלא נלבשו מעולם, מקורם בדרך כלל במלאי של חנויות יד שנייה, או מחסני ביגוד, שלא נמכר בעת שהבגד היה חלק מן האופנה העכשווית. ערכם של בגדי וינטג' שמקורם במלאי ישן גבוה יותר בדרך כלל מבגדים משומשים, במיוחד אם הם נושאים עדיין את תגי היצרן. אף שלאורך ההיסטוריה היה תמיד ביקוש לבגדים ישנים, או משומשים, החל מתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 קיימת עליה חדה בביקוש ובמקובלות החברתית של קו אופנה זה. אחד הגורמים לשינוי זה ביחס לאופנת וינטג' היה בעובדה שידועניות החלו לובשות אופנת וינטג', בהן: ג'וליה רוברטס, קלואי סביני, קייט מוס ואחרות. גורם נוסף לעליית האהדה לאופנת וינטג' מקורו במודעות הגוברת לקיימות, במשמעות של שימוש חוזר, מיחזור משביח לבגדים שכולל תיקון בגדים קיימים, ואם כבר אינם לבישים ניצול חלקים מהם ליצירת בגד שונה, תחת זריקתם לאשפה. אף יצירתן של קבוצות תרבותיות המבוססות על ההיסטוריה התרבותית של המאה ה-20 בעולם המערבי, כגון חוגי ריקודי סווינג, תרמו לעליית העניין באופנת הווינטג'. אופנת הווינטג' פופולרית במיוחד בקרב היפסטרים. קיימת שורה של נימוקים הנוספים הניתנים על ידי אוהדי אופנת הווינטג' להעדפתם זו: ייחודם של פריטי הלבוש על רקע האופנה העכשווית, המאפשרים ללובשם לבלוט בסביבתם. חלק מפרטי הווינטג' יוצרו בכמויות קטנות, דבר המוסיף לנדירותם ולייחודם. איכות הייצור של בגדי וינטג' משומשים היא גבוהה בדרך כלל, אחרת לא היו שורדים לאורך עשרות שנים במצב המאפשר את לבישתם. חלק מן הבגדים עשויים מבדים שאינם נמצאים עוד בשימוש, בגלל מחירם, או הפסקת יצורם. עלותם של בגדי וינטג' זולה בדרך כלל יחסית לאיכותם, זאת בהשוואה לבגדים דומים באופנה העכשווית. בגדי וינטג' מביעים הערכה להיסטוריה התרבותית ולמעצבי אופנת העבר. איכות הגימור בבגדי וינטג' גבוהה יותר בדרך כלל. על הבגדים יש לעיתים כפתורים יוצאי דופן, רקמת-יד, חריזה, ועוד. בגדי וינטג', לדעת חלק מן הקונים, מהווים השקעה בבגד נדיר שערכו יעלה בעתיד, ואינו נקנה לצורך לבישתו. מבחינה אקולוגית או סביבתית, לבגדי וינטג' ערך רב. החל מסוף שנות ה-90 חלה עלייה במודעות לאיכות הסביבה, על כן רכישת אופנת וינטג' כמוה כהפחתת רכישת האופנה העכשווית, אשר ייצורה תורם לנזקי איכות הסביבה. בנוסף, רבים רואים בקניית בגדים שיוצרו בעבר ערך עליון משום שהם יוכלו בעתיד למכרם או להעבירם לשימוש חוזר בקרב אחרים ולשפר את המצב הכלכלי הכללי שלהם ושל אחרים. נקודות המכירה הנפוצות לבגדי וינטג' הן חנויות לבגדים משומשים, חנויות המתמחות באופנת וינטג', מחסני לבוש חינם (כגון, מחסני הלבשה של ארגון ויצו בישראל), מכירות יד-שנייה של אנשים פרטיים, שוקי פשפשים, מכירות עזבון, ועוד. עם התפתחות האינטרנט עבר חלק משמעותי משוק אופנת הווינטג' למכירות מקוונות. בשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 קיימים באינטרנט פורומים המתמחים באופנת וינטג', המרכזים מידע על סגנון אופנה זה. מכירות פומביות רבות של אופנת וינטג' מתקיימות באתרי מכירות כגון eBay. בגדי אופנת וינטג' מתוצרתם של בתי אופנה בולטים בזמן עבר (למשל, קוקו שאנל, או פייר קרדן) הם בדרך כלל יקרים יותר. גורם נוסף העשוי להשפיע על מחירו של בגד וינטג' הוא שאלת המקור (באנגלית: Provenance), זהות האדם שהיה בעל הבגד בעבר. מחירו של בגד וינטג' שאותו לבשה דמות ידועה, במיוחד כאשר קיים תיעוד מצולם לעובדה זו, עשוי להאמיר. עקב עליית הביקוש לאופנת וינטג' הפכו בגדים במצב טוב משנות ה-20 ועד שנות ה-40 של המאה ה-20 לנדירים יחסית ומחירם עלה. בגדים מן העשורים האחרונים של המאה ה-20 נפוצים יותר וקל יותר לשמרם. מגפת הקורונה, שסגרה מיליוני אנשים בביתם, הפכה רבים לעובדים מהבית, ייתרה את הצורך בקנית בגדים חדשים או הפחיתה את הכמות במידה ניכרת. חברת הייעוץ בוסטון חישבה שבשנת 2020 הפסד חברות האופנה היה 640 מיליארד דולר. בעוד מכירת אופנה חדשה ירדה באפריל 2020 ב-79%, הרי העניין בבגדים ברי קיימא עלתה כפי שניכר עלו ב-35,000 מספר השיטוטים, במנועי החיפוש של מכירות של בגדים שכבר נלבשו, וינטג' או יד שנייה, וערכים של חיפוש מילות מפתח של יד שנייה עלו ב-104%. בהתאמה חברות האופנה הגדולות התחילו בעצמן לאפשר ללקוחות להחזיר בגדים שכבר לבשו, למשל חברת לוי פתחה את האתר Levy`s Secondhand שבה היא מוכרת ג'ינסים וינטג' ויד שנייה, שנרכשו מלקוחות או מחנויות וינטג'. הדור הצעיר מגלה עניין רב בביגוד שעבר מיחזור משביח, וכן מיד שנייה. כלכלה סיבובית היא העתיד. בשנת 2019 פתחו מיכל לסטר ומיטל פלג מזרחי קבוצת פייסבוק בשם 'מתלבשות על נובמבר' הפועלת להעלאת המודעות לנזקי תעשיית האופנה והשפעתם על הסביבה, החברה וצרכני האופנה בישראל. זאת, לצד הצגת אפשרויות לצריכת אופנה הוגנת ובת קיימא. כעבור שנה הצטרפה אליהן אירית דרמון. התכנים בהם עוסקת הקבוצה: העלאת המודעות לפגיעה של תעשיית האופנה בסביבה, עידוד צמצום רכישת בגדים, העלאת המודעות לאפשרויות נוספות לרכישה / קבלה של בגדים: קנייה בחנויות יד שנייה, החלפת בגדים / דפוסי צריכה אלטרנטיביים ומינימליזם בתחום האופנה והעלאת מודעות לתנאי העבדות המודרנית בהם מועסקים חלק גדול מעובדי המפעלים של תעשיית האופנה. נכון ליולי 2022, יש לדף ששמו שונה ל'מתלבשות' 12,000 חברות שפעילות בנושא ביגוד מיד שנייה, וינטג' ועצירת זריקת הבגדים שמזהמת את כדור הארץ. מיחזור משביח לבגדים שימוש חוזר אופנה בת קיימא אפס פסולת תפירה איטית איחוי (מלאכת יד) Bamford, Trudie (2003). Viva Vintage: Find it, Wear it, Love it. Carroll & Brown. ISBN 1-903258-73-1 Tolkien, Tracy (2000). Vintage: the Art of Dressing up. Pavilion. ISBN 1-86205-305-7 מדריך לאופנת וינטג' מתקופות שונות (באנגלית) סהר שלו, ישן חדש, באתר "ידיעות אחרונות", 17 ביוני 2019 Donna Lawson, Clothes With a Past, Oldies but Goodies, 1977, New York: Butterick, 1977, עמ' 189-197, ISBN 0-88421-032-4. (באנגלית) Emily Farra, YEAR IN REVIEW | 2020 Was a Big Year for Old Clothes: How Vintage, Secondhand, and Upcycling Took Off, VOGUE, ‏21/11/2020 (באנגלית) Emily Farra, Levi’s Launches Its Own Recommerce Site and Buyback Program, Levi’s Secondhand, VOGUE, ‏5/10/2020 (באנגלית) מתלבשות, באתר Facebook, ‏2019