laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי ארגנטינה–יוון

יחסי ארגנטינה-יוון הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לבין יוון. לפחות 30,000 אנשים ממוצא יווני חיים בארגנטינה, וכ-5,000 עם דרכונים יוונים. רוב היוונים גרים בבואנוס איירס. ב-1 ביוני 1959 חתמו שתי המדינות על הסכם לביטול אשרות למחזיקי דרכונים דיפלומטיים ושירותים. ב-31 בינואר 1975 הם חתמו על הסכם לביטול אשרות תיירים לאזרחי שתי המדינות. בשנת 2008 ביקרו בארגנטינה סגן שרי החוץ היוונים יאניס ולינאקיס ותאודורוס קסימיס ונפגשו עם נציגי הקהילה היוונית. סגן השר ולינאקיס דיבר על התפקיד החשוב שמילאו הקהילות היווניות בארגנטינה, וחתם על הסכם דו צדדי על שיתוף פעולה כלכלי. מצדו נפגש סגן השר קסימיס עם ויקטוריו טאצטי, וחתם על הסכם דו צדדי על שיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי. הוא נפגש גם עם קרובי משפחה של חברי הקהילה היוונית שנעלמו במהלך הדיקטטורה הצבאית. היקף הסחר הדו-צדדי נמוך. היצוא הארגנטינאי ליוון נותר מוגבל אך יציב בתקופות 2004–2008. באוקטובר 2008 ביקרה נציגה של המועצה הפדרלית להשקעות בארגנטינה ביוון במטרה לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בתחום מקורות אנרגיה מתחדשים. ארגנטינה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד. מאידך, יוון מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס בלבד. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–יוון בוויקישיתוף "Framework of Treaties". Greece. נבדק ב-2009-05-07. "New era in the development of the relations between Greece and Argentina". Greece. 14 במאי 2008. אורכב מ-המקור ב-5 ביוני 2011. נבדק ב-2009-05-07. {{cite web}}: (עזרה) "Deputy FM Kassimis visits Argentina". World Council of Hellenes Abroad. 11 בנובמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-7 במאי 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Greece-Argentina economic relations during 2008" (ביוונית). Embassy of Greece in Argentina. אורכב מ-המקור (WORD) ב-2011-08-11. נבדק ב-2009-05-07. אתר על יחסי מדינות
ראדיסאב נדלג'קוביץ'

ראדיסאב נדלג'קוביץ' (בסרבית: Радисав Недељковић; נולד ב-1914) היה סרבי חסיד אומות העולם, שהציל משפחה יהודית בשואה. ראדיסאב נדלג'קוביץ' נולד בכפר קטן בסומדיה, סרביה, למשפחת איכרים חקלאית מרובת ילדים. ראדיסאב היה חבר במחתרת הקומוניסטית בביסטריצה (היום חלק מבוסניה). ג'וזף – יוסף אוג'ן ואסתר שוורצנברג התגוררו בדארובאר עם שני ילדיהם דן, יליד 1936, ורות (לימים נסים), ילידת 1938. ערב מלחמת העולם השנייה עברה המשפחה לגור בבלגרד, בה מונה שוורצנברג לנהל רשת חנויות בשם נאמה. גרמניה פלשה ליוגוסלביה באפריל 1941 וסרביה נשלטה על ידי שלטון גרמני. הגרמנים פתחו ברצח היהודים, ובקיץ 1942 נרצחו רוב יהודי סרביה. אחיינו של שוורצנברג, שהיה חבר המפלגה הקומוניסטית, הבין את הסכנה הנשקפת לקרוביו היהודיים והחליט לסייע להם לברוח מבלגרד. נמצא עבורם מסתור אצל ראדיסאב נדלג'קוביץ', שהסתיר את ארבעת בני המשפחה. ראדיסאב סיפר לשכניו כי אורחיו הם קרובי משפחה מהעיר. ג'וזף ואסתר שוורצנברג אימצו שמות חדשים, לבשו בגדי איכרים ונרתמו לעבוד בעבודות החווה. החיים בכפר היו שונים מאוד ממה שהורגלו בני המשפחה האמידים והעירוניים ולפיכך קשיי ההסתגלות היו ניכרים. למרות הקשיים, נרקם קשר ידידות חזק ביניהם לבין ראדיסאב. כשג'וזף לימד את ילדיו, שלא יכלו ללכת לבית הספר, קרוא וכתוב, הוא סייע גם לראדיסאב לשפר את השכלתו. בשנת 1944 הצטרף ראדיסאב לפרטיזנים, ומשפחת שוורצנברג עזבה את המקלט בביתו ויצאה ללזרבק. לאחר המלחמה, חזרו כל בני משפחת שוורצנברג לבלגרד. רות שוורצנברג זכרה שראדיסאב שהה אצלם זמן מה, אך בשנת 1948 היא ומשפחתה עלו לארץ. הם קיבלו מכתב מראדיסאב שהודיע להם שהוא התחתן ונולד לו בן ואז הופסק הקשר ביניהם. ב-12 באפריל 2011, יד ושם הכיר בראדיסאב נדלג'קוביץ' כחסיד אומות העולם ושמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם בירושלים. Nedeljkovič Radisav, באתר יד ושם (באנגלית)
מרגיט טוסטורד

מרגיט (לימבודל) טוסטורד (באנגלית: Tosterud (Limbodal) Margit;‏ 8 במרץ 1918 – 2007) הייתה מטפלת נורווגית, מחסידי אומות עולם על הצלת פעוט יהודי בתקופת שואת יהודי נורווגיה. טוסטורד עבדה כמטפלת וטיפלה בנרב, בנם הבכור של בני הזוג דוד ואידה ברמן, בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה, בשנים 1939–1942. דוד ברמן, אבי המשפחה, נאסר על ידי הגסטפו ב-1 באפריל 1942, ותוך זמן קצר נשלח למחנה גריני, מחוץ לאוסלו. דוד היה כלוא במחנה עד לקיץ אותה שנה. לאחר מכן נשלח עם יהודים אחרים למחנה עבודה בצפון נורווגיה. ב-18 במאי 1942, לאחר שדוד נתפס על ידי הגסטפו, ילדה אשתו, אידה באוסלו את בנם השני, אינגר ישראל. בנובמבר 1942 נשלח דוד חזרה לאוסלו, אולם ב-26 בנובמבר נשלח לאושוויץ, שם נספה, ככל הנראה, ב-22 בינואר 1943. באוקטובר 1942 גילתה אידה, שאחד מהשכנים הלשין עליהם לשלטונות הנאצים, ולפיכך חיפשה מקום מסתור אצל מכרים נורווגים. בנובמבר 1942 התאפשר לאידה ובנה נרב להימלט לשוודיה, אך היה עליהם להשאיר את אינגר בן החצי שנה, מחשש שבכיו יסגיר את הנמלטים. באישון לילה לקחה אידה את אינגר לטוסטורד, שעבדה בפעוטון, וביקשה שתשמור על בנה עד שובה. טוסטורד הסכימה מיד, לאחר מכן קיבלה את רשותה של מנהלת הפעוטון, שלא ידעה על זהותו היהודית של אינגר. טוסטורד טיפלה באינגר לבד בין נובמבר 1942 לאביב 1945. לאחר המלחמה שבה אידה לנורווגיה, ולקחה את אינגר מטוסטורד, ובהמשך עברה להתגורר בשוודיה. נפטרה בשנת 2007. מרגיט הוכרזה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם ב-6 בספטמבר 2000, בגיל 82. ,"Norwegian Jews and the Holocaust; Norwegian ”Righteous among the nations” מרגיט טוסטרוד, באתר יד ושם מרגיט טוסטרוד ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרגיט טוסטורד".
דיאטת השמנה

דיאטת השמנה היא משטר דיאטה שמטרתו להביא לעלייה במסת הגוף. העיקרון המרכזי בדיאטת השמנה הוא יצירת פער בין הקלוריות הנצרכות לבין הקלוריות המנוצלות על ידי הגוף. דיאטת השמנה נפוצה בקרב הסובלים מבעיות תת-משקל. מתח, דיכאון, טיפולים תרופתיים ועוד, עלולים ליצור מצב של תת-משקל בגוף האדם. במדינות רבות בעולם הערבי (כגון מרוקו, לוב, ערב הסעודית וכווית) וכן במדינות מוסלמיות שונות באפריקה (כגון ניגריה ומאוריטניה) נפוצה מאוד עידוד ההשמנה בקרב האוכלוסייה הנשית. לרוב מדובר בפיטום נערות בכפייה על-מנת שתעלנה במשקל בבגרותן כדי שתוכלנה למצוא חתן. במדינות הללו קיימת מה שמכונה "דיאטת השמנה כפויה". דיאטת השמנה כוללת שינויים בהרגלי האכילה כגון: ארוחות קבועות מפוזרות לאורך כל היום, צריכה מוגברת של קלוריות ושומנים ולעיתים אף תכלול תוספי תזונה בעלי ערך תזונתי וקלורי גבוה כמו אנשור. גם פעילות גופנית יכולה לסייע בעלייה במשקל, על ידי בניית מסת שריר. בנוסף לכך, היא יכולה לשפר את התיאבון. אימוני כוח יסייעו בהעלאת מסת השרירים בגוף, ותוספת שרירים תגרום לתוספת במשקל. ביצוע פעילות גופנית לפני הארוחה מגבירה את התיאבון. פעילות גופנית תורמת גם לחיזוק הגוף ולעיצובו (רקמת השלד והשריר). השמנה תת-משקל דיאטת הרזיה הזנה בכפייה מטבוליזם יוספה אברהם ואליוט בארי, גלילאו, המונחים המדעיים שמאחורי הדיאטה, באתר ynet, 20 ביוני 2005 טובה קראוזה, דיאטת השמנה, באתר nrg‏, 6 במרץ 2001 נאוה רוזנפלד, יש כאלו שצריכים להוסיף משקל: דיאטת השמנה, באתר ynet, אפריל 2009 אני רזה מדי! גם לכם נמאס לקבל הערות על המשקל הנמוך?, באתר www.clalit.co.il יש כאלו שצריכים להוסיף משקל: דיאטת השמנה, באתר ynet, 10 באפריל 2009 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ארז'בט פאיו

ארז'בט פאיו (בהונגרית: Fajó Erzsébet;‏ נולדה ב-1918-???) הייתה מטפלת הונגריה, מחסידי אומות העולם, שהצילה משפחה יהודית במלחמת העולם השנייה. בשנת 1931, כשהייתה בת 13, החלה ארז'בט לעבוד כמטפלת לילדים סוזאנה ואיוון לבית משפחת אבוניי היהודית. ב-1941 עברה ארז'בט להתגורר עם משפחת אבוניי בבודפשט. סמוך לאחר כיבוש הונגריה בידי גרמניה הנאצית ב-19 במרץ 1944, בני משפחת אבוניי בדומה לכל היהודים במדינה, סומנו בטלאי צהוב. ארזבט המטפלת, המשיכה לבקר את המשפחה מדי יום וסיפקה להם אוכל ותרופות. לאחר הפקודה הנאצית להחרמת רכוש היהודים, בני המשפחה מסרו לה למשמרת את רכושם האישי, על מנת שתעבירו למשמרת בבית דודתה הנוצרייה. ב-15 באוקטובר של אותה שנה, הנאצים השתלטו על הונגריה ולאסלו אבוניי, כמו גברים יהודים רבים, סולק מביתו והועבר לעבוד בעבודות כפייה במחנות צבא נאציים. ארז'בט זייפה מכתב מהצלב האדום, ובזכותו ל הצליחה לשחרר את לאסלו מהמחנות. בעזרת כומר שהכירה, המטפלת המסורה השיגה מכתבים מהוותיקן, והעבירה את המשפחה להתגורר בבניין שנוהל על ידי נזירים נוצריים. כשהנאצים החליטו לערוך חיפוש אחר יהודים בבניין, ארז'בט הצליחה להבריח את בני המשפחה ושוב הצילה את חייהם. היא החביאה אותם במקומות מסתור רבים, וסיפקה להם מסמכים אריים מזויפים, אוכל וכל מה שהיו צריכים. בסופו של דבר היא הצליחה להסתירם בבית חולים, בו שהו עד השחרור של הונגריה בינואר 1945. לאחר המלחמה משפחת אבוניי אימצה את ארז'בט כבת משפחתם. ב-26 ביוני 1986 הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם. הטקס התקיים בבודפשט ושמה הונצח בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם בירושלים ביד ושם. הערך מבוסס על תיק חסידי אומות עולם ביד ושם מספר 3449 Fajó Erzsebet, יד ושם
דיודאטו

אנטוניו דיודאטו (באיטלקית: Antonio Diodato; נולד ב-30 באוגוסט 1981), המוכר בשם הבמה דיודאטו (באיטלקית: Diodato), הוא זמר-יוצר איטלקי. דיודאטו נולד ב-30 באוגוסט 1981 באאוסטה שבאיטליה. ב-23 באפריל 2013, הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, E Forse Sono Pazzo. ב-2014, הוציא את אלבום המוזיקה השני שלו, A ritrovar bellezza. ב-27 בינואר 2017, הוציא את אלבום המוזיקה השלישי שלו, Cosa Siamo Diventati. בפברואר 2020, דיודאטו זכה במהדורה ה-70 של פסטיבל סן רמו עם השיר "Fai rumore", והוא נבחר לייצג את איטליה באירוויזיון 2020. עם זאת, לא השתתף בשנה זו עקב התפרצות נגיף הקורונה. ב-14 בפברואר 2020, הוציא את אלבום המוזיקה הרביעי שלו, Che vita meravigliosa. 2013: E forse sono pazzo 2014: A ritrovar bellezza 2017: Cosa siamo diventati 2020: Che vita meravigliosa מדיה וקבצים בנושא דיודאטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיודאטו (באיטלקית) דיודאטו, ברשת החברתית פייסבוק דיודאטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיודאטו, ברשת החברתית אינסטגרם דיודאטו, סרטונים בערוץ היוטיוב דיודאטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דיודאטו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דיודאטו, באתר ספוטיפיי דיודאטו, באתר Last.fm (באנגלית) דיודאטו, באתר AllMusic (באנגלית) דיודאטו, באתר MusicBrainz (באנגלית) דיודאטו, באתר דיזר דיודאטו, באתר Discogs (באנגלית) דיודאטו, באתר Songkick (באנגלית) דיודאטו, באתר Genius דיודאטו, באתר SecondHandSongs דיודאטו, באתר טיידל (באנגלית) E Forse Sono Pazzo by Diodato, Genius (באנגלית) Diodato - A Ritrovar Bellezza, Discogs (באנגלית) Cosa Siamo Diventati by Diodato, Genius (באנגלית) "Sanremo 2020: Ecco chi sono i 22 Big in gara della 70esima edizione del Festival". Coming Soon. 31 בדצמבר 2019. ארכיון מ-2019-12-31. נבדק ב-5 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Italy: Diodato wins Sanremo 2020!". Eurovision.tv. 9 בפברואר 2020. ארכיון מ-2020-02-20. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Che vita meravigliosa by Diodato, Genius (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוצ'קיס אנז'ו

הוצ'קיס אנז'ו (בצרפתית: Hotchkiss Anjou) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Hotchkiss (אנ') חברת בת של Hotchkiss et Cie (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1950–1954 בצרפת. 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - קבריולה (היה קרוי "Anthéor"). סך הכל יוצרו 5,456 יחידות. בשנת 1950 יוצרו 1,787 יחידות, בשנת 1951 יוצרו 2,666 יחידות, בשנת 1953 יוצרו 815 יחידות ובשנת 1954 יוצרו 197 יחידות. שלדה: מתחם עץ / פלדה. מנוע קדמי - אורכי. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. בלמים - 4 בלמים תוף (בלם תוף מורכב מתוף מתכתי הצמוד לסרן, ובתוכו סנדלי בילום הנעים בעת הבלימה לעבר היקף התוף מצדו הפנימי ומתחככים בו). "הוצ'קיס אנז'ו" "הוצ'קיס אנז'ו" "הוצ'קיס אנז'ו" "הוצ'קיס אנז'ו", שנת 1950 "הוצ'קיס Anthéor", שנת 1952 - קבריולה הוצ'קיס ארטואה הוצ'קיס גרגואר הוצ'קיס M201 מדיה וקבצים בנושא הוצ'קיס אנז'ו בוויקישיתוף היסטוריה - יצרן (בצרפתית) dicauto.com/marque Automobilia". Toutes les voitures françaises 1953 (salon Paris oct 1952). Paris: Histoire & collections. Nr. 14: Page 38. 2000 "הוצ'קיס אנז'ו" car.info/en-se/hotchkiss-et-cie/anjou/1st-generation "הוצ'קיס אנז'ו" web.archive.org/web/20070804151512
סמית' תומפסון

סמית' תומפסון (באנגלית: Smith Thompson;‏ 17 בינואר 1768 – 18 בדצמבר 1843) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1819–1823 ושופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1823 ועד מותו ב-1843. סמית' תומפסון נולד באמיניה שבמדינת ניו יורק. ב-1788 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון (אז קולג' ניו ג'רזי). לזמן קצר הוא עסק בהוראה ולאחר מכן למד משפטים אצל ג'יימס קנט. בין השנים 1792–1793 הוא עסק בעריכת דין בעיר טרוי שבניו יורק ולאחר מכן ועד 1802 הוא המשיך את עיסוקו בעיר פוקיפסי שבניו יורק. ב-1800 נבחר תומפסון לאספה המחוקקת של מדינת ניו יורק והיה נציג בכינוס החוקתי של 1801. ב-1802 הוא מנה כשופט בבית המשפט העליון של ניו יורק וכיהן בתפקיד זה עד 1814. לאחר מכן ועד 1818 הוא כיהן כנשיא בית המשפט. ב-1819 מונה תומפסון כמזכיר הצי של ארצות הברית על ידי נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו. ב-1823–1824 הוא הציג את מועמדותו לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות של 1824. הוא הסיר את מועמדותו לאחר שהובס על ידי שאר המועמדים. ב-1 בספטמבר 1823 קיבל תומפסון מהנשיא ג'יימס מונרו באי-רצון מינוי פגרה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא מילא את מקומו של השופט הנרי ברוקהולסט ליווינגסטון שנפטר. מינויו הרשמי היה ב-5 בדצמבר 1823 והוא אושר על ידי סנאט ארצות הברית ב-9 בדצמבר אותה שנה. במשך כל שנות כהונתו בתפקיד הוא היה יריבו המושבע של נשיא בית המשפט העליון ג'ון מרשל. במהלך שנחשב כיום ליוצא דופן, אך היה אז מקובל, המשיך תומפסון לקדם את שאיפותיו הפוליטיות והתמודד על משרות ציבוריות בעודו יושב על כס השיפוט. בבחירות על משרת מושל ניו יורק ב-1828 הוא נחל תבוסה, זאת בניגוד לדוגמה של נשיא בית המשפט העליון ג'ון ג'יי שהתמודד בהצלחה על אותה משרה ב-1795, גם הוא תוך כדי שהוא יושב עדיין על כס השיפוט. לאחר תבוסה זאת ויתר תומפסון על שאיפותיו הפוליטיות. סמית' תומפסון נפטר ב-18 בדצמבר 1843 בפוקיפסי בעודו מכהן כשופט. אשתו הראשונה של סמית' תומפסון הייתה שרה ליווינגסטון, בתו של גילברט ליווינגסטון, שותפו למשרד עורכי הדין של תומפסון. לשניים נולדו ארבעה ילדים. אשתו השנייה הייתה אליזבת דוונפורט ליווינגסטון, בתו של הנרי ליווינגסטון הבן. גילברט והנרי היו אחים ולפיכך, היו שתי נשותיו של תומפסון בנות דוד מדרגה ראשונה. שרה ליווינגסטון הייתה גם בת דודו של קודמו בתפקיד של בעלה, הנרי ברוקהולסט ליווינגסטון דרך אבותיהם המשותפים רוברט ליווינגסטון הזקן ואלידה סקיילר שחיו במזרח ניו יורק במהלך המאה ה-18. אחד מבניו של תומפסון, גילברט ליווינגסטון תומפסון, נשא לאישה את אריאטה מינת'ורן תומפקינס, בתו של סגן נשיא ארצות הברית דניאל טומפקינס. בתו, אריאטה ליווינגסטון תומפסון, הייתה אמו של גאי ורנור הנרי, קצין בצבא ארצות הברית וסבתו של גאי ורנור הנרי הבן, גם הוא קצין בצבא ארצות הברית. במאי 1816 היה תומפסון סגן הנשיא המייסד של אגודת התנ"ך האמריקאית ובעת כהונתו כמזכיר הצי הוא דאג שעותק של התנ"ך יוענק לכל קציני וחיילי צי ארצות הברית עם התגייסותם. ב-1919 נקראה על שמו המשחתת USS Smith Thompson לציון 100 שנים למינויו כמזכיר הצי. מדיה וקבצים בנושא סמית' תומפסון בוויקישיתוף סמית' תומפסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סמית' תומפסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tomlins, Christopher, ed. (2005). The United States Supreme Court: The Pursuit of Justice. Houghton Mifflin. p. 522. Smith Thompson at the Biographical Directory of Federal Judges, a public domain publication of the Federal Judicial Center. Dictionary of American Naval Fighting Ships.
רמלה בנת אבי סופיאן

רמלה בנת אבי סופיאן (בערבית: رملة بنت أبي سفيان) הידועה גם בכינוי אום חבּיבּה (בערבית: أم حبيبة) הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם. רמלה נולדה לאבו סופיאן וצפייה בנת אבי אלעאס. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם בנוגע לשנת לידתה. יש האומרים שהיא נולדה בשנת 589, בעוד אחרים גורסים כי היא נולדה בשנת 594. בעלה הראשון היה עובייד אללה בן ג'חש, אחיה של זינב בנת ג'חש. בשנת 616, בעקבות הרדיפות שהחלו במכה נגד המוסלמים, היגרו רמלה ובעלה לחבש, שם היא ילדה את בתה, חביבה. הם נשארו נשואים עד להתנצרותו של עובייד, דבר שהוביל לפרידתם. הם המשיכו לגור בחבש עד לפטירתו של עובייד אללה, בשנת 627. מספר חודשים לאחר שהתגרשה מבעלה הראשון, נישאה רמלה למוחמד. כמו בדבר שנת הלידתה, גם בנוגע לשנת פטירתה יש חילוקי דעות קלים בקרב ההיסטוריונים. דעה אחת היא שהיא נפטרה בשנת 664, בעוד שדעה אחרת אומר שהיא נפטרה בשנת 665. בדומה לשאר נשותיו של מוחמד, נקברה גם רמלה באל-בקיע. מדיה וקבצים בנושא רמלה בנת אבי סופיאן בוויקישיתוף Islam4people, www.facebook.com Heritage and Legacy: Ramla bint Abi Sufyan, Umme Habiba, a Mother of the Believers – SNMC Newsletter (באנגלית)
שביט נוי

שביט נוי (נולד ב-5 בספטמבר 1989) הוא זמר וכותב שירים ישראלי. נוי נולד במושב כוכב מיכאל. בהמשך משפחתו עברה לקיבוץ ניר עם, משם לעיר שדרות, שם גדל, ולבסוף לכפר עזה. נוי התחיל לנגן בגיטרה קלאסית בגיל 13. הוא למד בבית חינוך שער הנגב במגמת מוזיקה. נוי היה הגיטריסט של תזמורת הביג בנד של בית הספר, ובאותה תקופה החל לכתוב שירים. ב-2007 התגייס לצה"ל ושרת בחיל התותחנים. ב-2011 התחיל נוי לימודי קומפוזיציה בבית הספר רימון. באותה שנה התחיל להופיע עם להקת חברים שניגנו יחד חומרים מקוריים שלו. באוקטובר 2019 הוציא נוי את אלבומו הראשון, בין מסדרונות הזמן. נוי הפיק את האלבום מוזיקלית, ופטריק סבג הפיק מוזיקלית שניים מן השירים. באלבום משתתפים מוזיקאים נוספים, ביניהם עדי רנרט, דקל דביר, עדי הר-צבי וסיוון עמרן. במאי 2022 הוציא נוי את אלבומו השני, רחוק אבל אולי קיים. נוי הפיק והקליט את האלבום במשך שנה בדירה בעיר שדרות בזמן מגפת הקורונה. ביוני 2024 הוציא נוי את אלבומו השלישי, בקצה של הסתיו. הקלטות האלבום התקיימו בינואר 2024, שלושה חודשים אחרי שחולץ מביתו בקיבוץ כפר עזה בזמן מתקפת הפתע על ישראל. האלבום הוקלט בשיטת הקלטה חיה ומאגד תשעה שירים העוסקים בחיים בעוטף עזה, באבדן ובתקומה. מתארחות באלבום היוצרות ענבר חץ רוני וסיגל אמסלם. בין מסדרונות הזמן, 2019 רחוק אבל קיים, 2022 בקצה של הסתיו, 2024 אתר האינטרנט הרשמי של שביט נוי שביט נוי, ברשת החברתית פייסבוק שביט נוי, באתר שירונט שביט נוי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) שביט נוי, באתר ספוטיפיי שביט נוי, באתר בנדקמפ חגית אמינוב, הכירו את שביט נוי: "רוצה להמשיך לעסוק בתחום המוזיקה כל חיי", באתר פרוגי, 27 ביוני 2018 דויד פרץ, כשהמוזות רועמות: היוצרים של עוטף עזה, באתר ישראל היום, 7 באוקטובר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הירי בנאקון ראטצ'אסימה

הירי בנאקון ראטצ'אסימה הוא פיגוע ירי שביצע חייל מהצבא המלכותי של תאילנד ב-8 ו-9 בפברואר 2020 בעיר נאקון ראטצ'אסימה שבתאילנד ובו נהרגו לפחות 29 בני אדם ונפצעו לפחות 58 נוספים. הפיגוע היה אירוע הירי ההמוני (אנ') הקטלני ביותר בתולדות תאילנד. היורה היה ג'אקראפאנת' ת'ומה (จักรพันธ์ ถมมา), חייל בן 32 בדרגת סמל בגדוד החימוש ה-22 בצבא התאילנדי ששימש כצלף. האירוע החל בשעה 15:30 במחנה הצבאי סוראתמפיתאק (ค่ายสุรธรรมพิทักษ์), כאשר היורה התעמת עם מפקדו, אלוף-משנה אננת'ארוט קראסה. הוא חטף את נשקו של המפקד, אקדח סמית' וסון מודל 29 (אנ'), וירה במפקד ובחמותו של המפקד. לאחר מכן גנב ת'ומה רובה סער מדגם HK33 (אנ') של הקלר וקוך, כשהוא הורג חייל נוסף. הוא גנב רכב HMMWV צבאי ופצע את הנהג. הוא פתח באש ופצע שני שוטרים ושני אזרחים, כשהשוטרים סופגים את היריות בעיקר בגבם וברגליהם. לאחר שנמלט החל ת'ומה לירות בהולכים ברחוב, כשבין היתר הוא ירה מחוץ למקדש בודהיסטי. הוא הגיע עם רכבו לקניון "טרמינל 21 קוראט" (אנ'), יצא מהרכב והחל לירות. הוא הרג שם לפחות 21 אזרחים, כשארבעה מתוכם מתו בבית החולים. הוא ירה ופוצץ מכל גז ולאחר מכן לקח 16 בני ערובה והתבצר בקומה הרביעית של הקניון. חלק מבני הערובה הצליחו ליצור קשר עם בני משפחתם ולדווח על לכידתם. היורה שידר את האירוע בסטרימינג בשידור חי בחשבון הפייסבוק שלו, שהושבת לאחר זמן קצר על ידי חברת פייסבוק. שוטרים וחיילים הסתערו על הקניון ודרשו את כניעתו של ת'ומה, אך זה הגיב ביריות, הרג שוטר ופצע שלושה נוספים. הוא נשאר בקניון מספר שעות, במהלכן אמו הובאה למקום על ידי הרשויות כדי לנסות לשכנע אותו להיכנע. ב-9 בפברואר 2020, בשעה 9:13 בבוקר, הודיעה משטרת תאילנד כי המפגע נורה ונהרג בחילופי אש עם שוטרים. "Thailand shooting: Soldier who killed 26 is shot dead". BBC. 8 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Sakchai Lalit; Tassanee Vejpongsa (9 בפברואר 2020). "Thai army sergeant who killed at least 26 shot dead in mall, officials say". USA Today. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) เปิดประวัติ “จักรพันธ์ ถมมา” ฆ่าไปโพสต์ไป แม่นปืน สุดเจ็บแค้น พาแม่มากล่อม, www.thairath.co.th, ‏2020-02-08 (בתאית) "Korat carnage death toll 27; suspect had conflict with his commander: PM". נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Thai commandos kill rogue soldier who shot dead 26 people". Al Jazeera. 8 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) คาด "จักรพันธ์ ถมมา" ทหารคลั่ง จับตัวประกันในห้าง 16 คน, www.thairath.co.th, ‏2020-02-08 (בתאית) Sumon, Nat; van Hagen, Isobel; McCausland, Phil (8 בפברואר 2020). "Thai soldier dead after killing at least 26 in shooting rampage" (באנגלית). NBC News. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Mass shooter killed at Korat mall, 27 dead". Bangkok Post. 9 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) ด่วน! วิสามัญฆาตกรรมมือกราดยิงโคราช เสียชีวิต 20 คน, Thai PBS, ‏2020-02-09 "ด่วน! จ.ส.อ.จักรพันธ์ ทหารคลั่งโคราช ถูกจับตายแล้ว". Matichon Online (בתאית). 9 בפברואר 2020. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה)
הארי מט דה בלס

הארי מט דה בלס (בהולנדית: Herri met de Bles;‏ הידוע גם בשם אנרי בלס, ארי דיננט, האר דה פטיניר וסיבטה; בערך 1510 – בערך 1555–1560) היה צייר נוף רנסאנס ומנייריזם צפון פלמי, יליד בוביני או דיננט (בהווה בבלגיה). מעט מאוד ידוע על האמן. ייתכן שהוא זהה לצייר בשם אנדרה דה פטניר שהצטרף לגילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן בשנת 1535. ייתכן שהוא היה קשור לצייר הנוף יואכים פטיניר, אם כי ייתכן שהוא לא הוכשר אצלו בגלל הפרש הגילים. ייתכן שהוא ביקר באיטליה, אך אין שום עדות תיעודית לכך. עבודתו הייתה פופולרית באיטליה, שם היה ידוע בשם 'סיבטה' בגלל הינשוף הקטן שמופיע לעיתים קרובות בציוריו (בדרך כלל בעץ חלול או בחלל בין כמה סלעים). הביוגרף מהמאה ה-17 קרל ואן מנדר ראה מוטיב זה כחתימתו. השם Herri met de Bles מתורגם מילולית מהולנדית כמו הארי עם להבה, ולפי הדיווחים, ניתן לו עקב השימוש בלבן האופייני לו. הוא תרם, יחד עם יואכים פטיניר, לסגנון מובהק של ציור נוף רנסאנס בצפון אירופה, ששילב אירועי היסטוריה או סצנות דתיות לקומפוזיציות שהוגדרו על ידי פרספקטיבה ואפקטים אטמוספיריים. שניהם ציירו נופים (נופי עולם) שנראו מנקודת מבט גבוהה וסלעים רבים. הם לא התכוונו ליצור תיאור ריאליסטי אלא אפקט של אווירה מיוחדת. הארי מט את דה בלס כלל תמיד בציור כמה דמויות קטנות שהיו מעורבות בפעילות כרייה, אפיזודה דתית או פעילויות יומיומיות כמו חקלאות או סחר. נופיו שונים מאלה של פטיניר בהיבטים שונים: עבודתו של דה בלס מציגה נופים קדמיים יותר, קומפוזיציה רופפת יותר ופירוט רב יותר. בחירת הצבעים שלו בדרך כלל עשירה פחות מזו של פטיניר. יחד עם קבוצה של חסידי הירונימוס בוש מאנטוורפן שכללה את יאן מנדן, פיטר הויס ויאן וולנס דה קוק, המשיך דה בלס את מסורת הדימויים הפנטסטיים אל המאנריזם הצפוני. Norman E. Muller (Ed.): Herri met de Bles: Studies and Explorations of the World Landscape Tradition. Brepols, Turnhout 1998, ISBN 0-943012-25-2 Michel Weemans. "Herri met de Bles's sleeping peddler: an exegetical and anthropomorphic landscape". Art Bulletin, Sept 2006. Weemans, Michel. "Herri Met de Bles's Way to Calvary: A Silenic Landscape," Art History, 32,2 (2009), 307-331. מדיה וקבצים בנושא הארי מט דה בלס בוויקישיתוף Fraiture, Pascale (2 November 2004). "Contribution of scientific methods to the understanding of the work of the 16th century painter, Henri Bles". Dendrochronologia. 20 (3): 285–299 Liechtenstein, the Princely Collections, Metropolitan Museum of Art, 1985, p. 279-280 Hans Devisscher: "Bles [Blesio, Blesius, Blessio; de Dinant, de Patinir], Herri met de [Henri, Henrico; Herry (met de)] [Civetta]" Grove Art Online. Oxford University Press, [accessed 11 July 2014]