laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זה"ב בגן

תוכנית "זה"ב בגן" היא תוכנית ארצית להתנדבות של גמלאים בגני ילדים בנושא בטיחות בדרכים. התוכנית מופעלת על ידי תנועת של"מ, החברה למתנ"סים ועמותת אור ירוק בשיתוף משרד החינוך. בשנת 2021, התוכנית עברה למסגרת "באים לטוב"- תוכנית המערך הלאומי להתנדבות אזרחים ותיקים של המשרד לשוויון חברתי. במסגרת התוכנית, מגיעים המתנדבים לגן, משתלבים בפעילות הגן ומובילים יוזמות בתחום בטיחות בדרכים. התוכנית פועלת משנת תשס"ה, ובשנת הלימודים תשע"ב לוקחים בה חלק כ-70 יישובים וכ-1500 מתנדבים. המתנדבים מהווים דמויות משמעותיות עבור הילדים ומשמשים מודל לחיקוי והערכה. המסרים שאותם הם מביאים בעקביות, בדרך חווייתית מסייעים להטמעה של דרכי התנהגות בדרך. הילדים משמשים כ"שגרירים" לנושא ומעבירים את המסרים להורים ולשאר בני המשפחה. התכנים מבוססים על דמות הנקראת "ללה" - כל הכללים מתחילים בלה או בלה: לעצור, להביט לכל הכיוונים, להקשיב לקולות התנועה, לתת יד למבוגר, לחצות את הכביש, לשבת על כיסא בטיחות, לחגור חגורת בטיחות, לרדת לכיוון המדרכה, לחבוש קסדה, לשים מגנים, לשחק במקום מותר. התוכנית מזמנת מפגש משמעותי בין מתנדבים בקהילה, לבין ילדי הגן וצוות הגן.המתנדבים פועלים אחת לשבוע בגן ילדים קבוע, ומעבירים מפגש תוכן בנושא שנבחר על ידי המתנדב והצוות. בטיחות בדרכים הוא אחד הנושאים המרכזיים בתוכנית. הפעילות מתבצעת במליאה, בקבוצות או באופן פרטני, בהתאמה לצורכי גן הילדים ובתיאום עם הצוות החינוכי. המתנדבים משתלבים בגנים ממלכתיים, גנים ממלכתיים דתיים וגנים של החינוך המיוחד. התוכנית פועלת בכל המגזרים, מצפון ישראל ועד דרומה. כל מתנדב שייך לקבוצת למידה של תוכנית "זה"ב בגן" הפועלת, לרוב, במתנ"ס. אחת לחודש. המתנדבים נפגשים ל'קמפוס', שבמסגרתו הם מקבלים ידע וכלים, המסייעים להם להצליח בתפקידם, מרכז התוכנית, הפועל גם הוא בהתנדבות. התוכנית מחולקת ליישובים, כשבכל יישוב יש רכז יישובי מתנדב, האחראי על גיוס המתנדבים ביישוב, בשיתוף רכז המתנדבים במתנ"ס ורכז התוכנית. הרכזים היישוביים מחולקים לחמישה מחוזות, כשבכל מחוז מתקיימים מספר הכשרות בשנה, ששם הם רוכשים ידע ומקבלים חומרים בנושא זה"ב בגן. אחת לשנה, מתקיים כנס ארצי, שמוקדש ללמידת עמיתים, חלוקת תעודות והעשרה. תוכנית זה"ב בגן, באתר "אור ירוק" פורום זה"ב בגן, באתר משרד החינוך באים לטוב - המערך הלאומי להתנדבות ותיקים, באתר החברה למתנסים התנדבות בפרויקט "זהב בגן" - מתנדבים גמלאים להעברת הפעלות בגני ילדים - רוח טובה, באתר www.ruachtova.org.il, ‏2021-03-18 רונית רביב, ארגז כלים למובילי קבוצה, באים לטוב, המערך הלאומי להתנדבות ותיקים, 2022
אהוד וינשטיין

אהוד (אודי) וינשטיין (נולד ב-1950) הוא פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, מומחה עולמי לעיבוד אותות ולתקשורת דיגיטלית. פרסם למעלה מחמישים מאמרים ומחזיק במספר פטנטים הרשומים על שמו. ביוני 2013 הוערך הונו על ידי מגזין TheMarker בסכום של בין 200 ל-250 מיליון דולר. בן ליצחק וחיה וינשטיין. נשוי ואב לשלושה. 1975 - סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. 1978 - קיבל תואר דוקטור בתחום מאוניברסיטת ייל. 1980 - הצטרף למחלקה להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב. 1989–1992 כיהן כראש המחלקה להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב. 1990 - הפך לעמית מחקר במעבדת המחקר לאלקטרוניקה של MIT. 1994 - נבחר לעמית IEEE. 1994 - הקים את חברת ליבית, שפיתחה מודמים לתקשורת מהירה. וינשטיין היה מנכ"ל ונשיא החברה והחזיק כ־20% ממניותיה. 2006 - הקים עם אריאל מייסלוס ועם אחד משותפיו בליבית, אופיר שלוי, את הסטארט אפ "אנוביט", שווינשטיין משמש בו כמנכ"ל ויו"ר. וינשטיין הוא מבעלי המניות של חברת פיינל העוסקת במסחר אלגוריתמי. יחד עם שותפיו להקמת "אנוביט", אופיר שלוי ואריאל מייסלוס, מחזיק וינשטיין כ־5% ממניות ויז'ן מאפ. בנוסף, השקיעו וינשטיין ושלוי בפודינג-מדיה, חברה שניהל מייסלוס ואשר עסקה בפרסום מבוסס ניתוח דיבור בשיחות קוליות על גבי רשת האינטרנט. ב-2001 תרם לאוניברסיטת תל אביב סכום של מיליון דולר לשם הקמת מכון למחקר עיבוד אותות על שם הוריו, יצחק וחיה וינשטיין. 1999 - ליבית, אותה יסד, נמכרה ל"טקסס אינסטרומנטס" ב־365 מיליון דולר במזומן, וחלקו של וינשטיין במכירה היה 77 מיליון דולר. רכישה זו היא תחילתו של מרכז הפיתוח של טקסס אינסטרומנטס בישראל. 2006 - פסעבה, בה שימש כאנג'ל נמכרה תמורת 305 מיליון דולר ל-PMC-סיירה. 2006 - ג'אנג'ו בה שימש כאנג'ל, נמכרה בדצמבר 2006 ל-NDS בסכום של כ-107.5 מיליון דולר. 2007 - טרנסצ'יפ, בה שימש כמשקיע, נמכרה לסמסונג בספטמבר בכ־70 מיליון דולר. 2011 - אנוביט, אותה יסד, נמכרה לחברת אפל בסכום של כ-400 מיליון דולר. עמיר קורץ, אודי וינשטיין מרכז פיתוח, באתר כלכליסט, 22 בדצמבר 2011 מגזין TheMarker, מועדון המולטי המיליונרים, מגזין TheMarker, יוני 2013 איתן אבריאל, פיינל מציגה: איך מרוויחים 700 מיליון שקל בשנה בלי לקוחות או מוצרים?, באתר TheMarker‏, 23 באוגוסט 2009 מייסד ליבית תרם מיליון דולר להקמת מכון לחקר עיבוד אותות באוניברסיטת תל אביב, באתר TheMarker‏, 15 במאי 2001 About TI Israel שירלי יום-טוב‏, NDS רוכשת את ג'נגו ב-107 מיליון דולר במזומן - וואלה כסף, באתר וואלה, 4 בדצמבר 2006 אסף מליחי, NDS: רוכשת את ספקית התוכנה ג'נגו ב-107 מ' ד', ביזפורטל, ‏4 בדצמבר 2006 ענבל אורפז, אור הירשאוגה, הושלמה העסקה: אפל תרכוש את אנוביט, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2011
ספוגית למניעת היריון

הספוגית היא אמצעי למניעת הריון המשלב חסם וקוטל זרע. ישנם שלושה מותגים חד פעמיים המשווקים ברחבי העולם: "פרמטקס" (Pharmatex) המשווקת בצרפת ובקוויבק שבקנדה (ובעבר גם בישראל). "פרוטקטאייד" (Protectaid) המשווקת בקנדה, באירופה ובישראל. "טודיי" (Today) המשווקת בארצות הברית. כמו כן, קיימות ספוגיות רב פעמיות מספוג ים. הספוגית פועלת בשני אופנים: ראשית, הספוגית מוחדרת לנרתיק וחוסמת את צוואר הרחם בפני תאי הזרע. שנית, הספוגית ספוגה בקוטל זרע הפוגע בתנועת תאי הזרע. יש להחדיר את הספוגית לפני קיום יחסי המין. בגרסת "טודיי" ישנה גומייה מסביב לספוגית על מנת להקל על הוצאתה, ובגרסת פרוטקטאייד יש שני חריצים למטרה זו. הספוגית אינה מספקת הגנה מפני מחלות מין. יצרן הספוגית "טודיי" מדווח על שיעורי יעילות של 89% עד 91% במניעת הריון, בעת שימוש נכון ועקבי. היעילות יורדת ל-84% עד 89% כאשר נעשה שימוש לא נכון בספוגית. מקורות אחרים מציינים כי שיעורי היעילות נמוכים יותר עבור נשים שילדו (74% לשימוש נכון ו-68% לשימוש לא נכון). מחקרים של גרסת "פרוטקטאייד" דיווחו על שיעורי יעילות של 77% עד 91%. מחקרים של "פרמטקס" מצאו שיעורי יעילות של מעל 99% לשנה בשימוש נכון, ובשימוש לא נכון - 81%. ניתן להשתמש בספוגית בשילוב עם אמצעי מניעה נוסף (כמו קונדום) כדי להעלות את האפקטיביות. כדי להשתמש בספוגית "טודיי", יש לשטוף אותה במים עד שהיא רטובה לחלוטין. המים משמשים להפעלת קוטל הזרע שבספוגית. פרוטקטאייד ופרמטקס מוכנים לשימוש ללא מים. ניתן להחדיר את הספוגית עד 24 שעות לפני קיום יחסי המין. יש להשאירה במקומה במשך שש שעות לפחות מהפעם האחרונה שבה קיימה האישה יחסי מין. אין להשאירה בגוף מעל 30 שעות. על פי הוראות יצרי הספוגיות החד-פעמיות, אין לעשות בהן שימוש חוזר לאחר שהוסרו. ספוגיות למניעת הריון מספוג ים מיועדות לשימוש חוזר. הספוגית לא תמיד הייתה פופולרית בשווקים מסוימים. ניתן להשיג את שלושת המותגים דרך האינטרנט. הספוגית "טודיי" פותחה בתחילת 1976 ושווקה לראשונה בארצות הברית בשנת 1983. בשנת 1994 היא הוסרה מהמדפים. לאחר מספר עיכובים היא הפכה לזמינה בקנדה ב-2003, ובארצות הברית ב-2005. החברה-אם של היצרנית הכריזה על פשיטת רגל ב-2007, והיא הוסרה בשנית מהמדפים עד לשיווקה מחדש ב-2009. "פרמטקס" שווקה לראשונה בצרפת ובמחוז קוובק שבקנדה ב-1984. "פרוטקטאייד" שווקה לראשונה בקנדה ב-1996 ובאירופה ב-2000. הספוגית היא חסם פיזי המונע מתאי הזרע מלהגיע לצוואר הרחם. קוטל הזרע הוא מרכיב חשוב ובלעדיו הספוגית אינה יעילה כלל. כל מותג מכיל קוטל זרע שונה. המותג "טודיי" משתמש ב-1,000 מיליגרם Nonoxynol-9. "פרוטקטאייד" משתמש ב-5,000 מיליגרם F-5 gel הכולל שלושה מרכיבים פעילים. "פרמטקס" מכיל 60 מיליגרם בנזלקוניום כלוריד (המשמש גם לטיפול בכאבי גרון). ישנם נשים וגברים הרגישים ל-Nonoxynol-9 המצוי בחלק מקוטלי הזרע. נשים המשתמשות בספוגיות נמצאות בסיכון מוגבר לזיהום ולדלקת בדרכי השתן. שימוש לא נכון, כגון השארת הספוגית בגוף מעל 30 שעות ברצף, עלול לגרום לתסמונת הלם רעלי. זמן קצר לאחר שהספוגיות הורדו מהמדפים בארצות הברית, הספוגית הייתה נושא פרק בסיינפלד. בפרק, איליין בניס שומרת בקנאות על מלאי הספוגיות שנותרו לה ומקיימת יחסים רק עם מי שראוי לספוגית בעיניה, והוא מקבל את התואר SPONGE WORTHY.
טרזן 2

טרזן 2 (באנגלית: Tarzan II) הוא סרט הנפשה משנת 2005 אשר יצא ישירות ל-DVD. זהו פריקוול לסרט "טרזן" של חברת וולט דיסני משנת 1999 ושל הסרט "טרזן וג'יין" מ-2002. למרות שמו, זהו הסרט השלישי בזיכיון. הוא יצא לאקרנים ב-14 ביוני 2005. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טרזן הוא נער צעיר אשר גדל עם גורילות בג'ונגל. טרזן מודאג כי מפלצת אגדית המכונה "זאגור" (הגייה: זוגור) תתפוס אותו. טרזן מאוכזב מאוד מכך שהוא לא יכול לרוץ מהר ככל הגורילות הצעירות האחרות בני משפחתו, וניסיונותיו להוכיח את עצמו כל הזמן נגמרים בכישלון ובבלאגן. בהמשך, בעקבות תאונה, אמו המאמצת של טרזן סבורה כי טרזן נהרג בעוד ששאר הגורילות סברו כי הגיע לו למות. בעקבות כך טרזן מחליט לברוח ממשפחתו המאמצת. טרזן נרדף ברחבי הג'ונגל על ידי הנמרה סאבור למקום המכונה ההר האפל, בו חיים שתי גורילות מסורבלים ומפונקים ואימם גונדה. הם חוששים מזאגור באותה מידה כמו טרזן ובשל כך, בעת שההד הרועם שמשמיעה המפלצת מהדהד ברחבי העמק, טרזן מצליח להימלט מהם. טרזן נתקל בהמשך בגורילה זקן וגחמני. טרזן מגלה כי זהו למעשה זאגור אשר משתמש בעצים חלולים בתור מגפון כדי להגביר את קולו ובכך להידמות למפלצת אימתנית כדי להפחיד את היצורים בג'ונגל ולהרחיקם מהטריטוריה והמזון שלו. לאחר שהוא מציל את זאגור מקרנף זועם, הוא כופה על זאגור לאפשר לו להישאר עמו. בהמשך חבריו של טרזן, טרק וטנטור פוגשים בטרזן בעת שחיפשו אחריו ברחבי הג'ונגל. טרזן איננו מעוניין לחזור עימם למשפחתו המאמצת ומנסה לחזור לזאגור אך מגלה שגונדה ובניה אוטו וקאגו הגיעו למקלטו של זאגור והם תופסים את זאגור ומגלים אותו. לאחר מכן אמו של טרזן מגיעה להציל אותו אך מופלת לסלע שביר. טרזן מגיע להציל אותה אך נתפס בידי האחים ומשוחרר בידי זאגור שמקפץ מעליהם. טרזן מחליט להפתיע את הגורילות הבריונים ומפיל אותם למלכודות שונות עד שהם בורחים מפניו. לבסוף הוא מציל את אמו ומתברר שזאגור וגונדה התאהבו ומחליטים לחיות יחד במרומי ההר בעוד טרזן מחליט לחזור למשפחתו. אתר האינטרנט הרשמי של טרזן 2 "טרזן 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טרזן 2", באתר נטפליקס "טרזן 2", באתר AllMovie (באנגלית) "טרזן 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טרזן 2", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "טרזן 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טרזן 2, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
שיאמן איירליינס

שיאמן איירליינס (בסינית: 厦门航空, בפין-יין: Xiàmén Hángkōng, באנגלית: Xiamen Airlines) היא חברת תעופה סינית. החברה נוסדה ב-25 ביולי 1984. ב-17 בנובמבר 2011 החלה החברה בתהליך ההצטרפות לברית חברות התעופה סקאיי טים, הליך שהסתיים בסוף שנת 2012. לאורך רוב שנותיה התמקדה החברה בקווי תעופה קצרים בתוך סין ולמדינות השכנות, אך עם קבלת מטוסי הבואינג 787 החל משנת 2015 החלה החברה להפעיל גם קווי תעופה ארוכים לאירופה, אוסטרליה וצפון אמריקה צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: ערך מורחב – התנגשות המטוסים בנמל התעופה גואנגג'ואו באי-יון ב-2 באוקטובר 1990 חטף אזרח סיני שדרש מקלט מדיני בטאיוואן, מטוס בואינג 737-200 שהיה בטיסה 8301. בעת הנחיתה בגואנגג'ואו התנגש המטוס במטוס בואינג 757 של חברת צ'יינה סאות'ווסט איירליינס, 128 נספו ו-96 נצלו. מדיה וקבצים בנושא שיאמן איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיאמן איירליינס (בסינית מפושטת) שיאמן איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא שיאמן איירליינס באתר Airliners.net פרטי צי המטוסים של שיאמן איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
הנרות הללו

הַנֵּרוֹת הַלָּלוּ היא תפילה שנהוג לומר או לשיר מיד לאחר הדלקת נרות חנוכה. התפילה תוקנה כנראה בתקופת הגאונים, ומופיעה לראשונה במסכת סופרים. הרב אברהם אבלי בספרו מגן אברהם כתב שיש לומר תפילה זו, מיד לאחר שהדליק את הנר הראשון, ובספר משנה ברורה הוסיף לבאר מאחר שהנר הראשון הוא הנר העיקר אינו נחשב הפסק בין הברכה לשאר המצוות, וימשיך לאומרו תוך כדי שמדליק שאר הנרות. אמנם בספר פרי מגדים כתב שגם אותן הנוהגים לומר תפילה זו לאחר הדלקת כל הנרות, עושים כדין. אם התחיל לומר הנרות הללו קודם שהדליק את הנר הראשון, יש שכתבו שבדיעבד אין הדבר נחשב הפסק, וידליק את הנרות ולא יברך פעם נוספת. נוסח התפילה מופיע לראשונה במסכת סופרים (פרק כ', הלכה ד'). הנוסח המופיע במסכת סופרים הוא: ”הנרות האלו אנו מדליקין, על הישועות ועל הניסים ועל הנפלאות, אשר עשית לאבותינו, על ידי כוהניך הקדושים. וכל [מצוות] שמונת ימי החנוכה, הנרות האלו קודש, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות שמך, על נפלאותיך ועל ניסיך ועל ישועתך.” הנוסח המובא בטור הוא: ”הנרות הללו אנו מדליקין, על התשועות ועל הניסים ועל הנפלאות, שעשית לאבותינו, על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי חנוכה, הנרות הללו קודש הן, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות לשמך, על נפלאותיך ועל ניסיך ועל ישועתך.” גם המהרש"ל הביא את נוסח זה, שבו ארבעים ואחת מילים. אך כסימן לנוסח זה כתב, שמלבד המילים "הנרות הללו" יש ל"ו (36) מילים. מכך עולה שיש להתחיל את הסימן לאחר כל שורת הפתיחה: "הנרות...מדליקין". אך עדיין יש מילה מיותרת, לכן ייתכן שיש בגרסה טעות העתקה, או שהסימן שנתן אינו מדויק. הנוסח הספרדי: ”הנרות הללו [אנחנו] מדליקים, על הניסים [ועל הפורקן ועל הגבורות] ועל התשועות ועל הנפלאות [ועל הנחמות], שעשית לאבותינו [בימים ההם בזמן הזה,] על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי החנוכה, הנרות הללו קודש [הם], ואין לנו רשות להשתמש בהם אלא לראותם בלבד, כדי להודות לשמך, על ניסיך [ו[על] נפלאותיך] ו[על] ישועותיך (ועל נפלאותיך).” הנוסח האשכנזי: ”הנרות הללו אנו מדליקין, (על התשועות ו)על הניסים (ועל התשועות) ועל הנפלאות, (על התשועות ועל המלחמות,) שעשית לאבותינו, בימים ההם בזמן הזה, על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי חנוכה (אלו), הנרות הללו קודש הן, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות [ולהלל] לשמך [הגדול], על ניסיך [ועל נפלאותיך] ועל ישועתך (ועל נפלאותיך).” הנוסח החב"די: ”הַנֵרוֹת הַלָלוּ אָנוּ מַדְלִיקִין, עַל הַתְּשׁוּעוֹת וְעַל הַנִסִים וְעַל הַנִפְלָאוֹת, שֶׁעָשִׂיתָ לַאֲבוֹתֵינוּ, בַּיָמִים הָהֵם בִּזְמַן הַזֶה, עַל יְדֵי כֹּהַנֶיךָ הַקְדוֹשׁים. וְכָל שְׁמוֹנַת יְמֵי חַנֻכָּה, הַנֵרוֹת הַלָלוּ קֹדֶשׁ הֵם, וְאֵין לָנוּ רְשׁוּת לְהִשְׁתַּמֵשׁ בָּהֵן אֶלָא לִרְאוֹתָן בִּלְבָד, כְּדֵי לְהוֹדוֹת וּלְהַלֵל לְשִׁמְךָ הַגָדוֹל, עַל נִסֶיךָ וְעַל נִפְלְאוֹתֶיךָ וְעַל יְשׁוּעוֹתֶיךָ.” דניאל גולדשמידט, "הנרות הללו", דעות ח', חנוכה תשי"ט, עמ' 3 - 5, באתר היברובוקס (=הנ"ל, מחקרי תפילה ופיוט, הוצאת מאגנס תשל"ח, עמ' 399–402.) מידע על הנרות הללו בקטלוג הספרייה הלאומית הנרות הללו, באתר הזמנה לפיוט הנרות הללו, באתר אוצר הזמר העברי הרב ברוך שלום הלוי אשלג, הנרות הללו בירור מקיף על אמירת 'הנרות הללו' שאומרים בחנוכה, באתר נוסח תימן - פורטל קהילות תימן חננאל מאק, ‏"הנרות הללו": גלגולה של תפילה, בעיתון מקור ראשון, 28 בנובמבר 2021 גרסה אחרת: לִשְמֶךָ ספר נטעי גבריאל, הלכות חנוכה פרק כט, סעיף ג. מיכאל היגער, מסכת סופרים, מהדורת מיכאל היגער, באתר היברובוקס ארבעה טורים, אורח חיים, סימן תרע"ו בשו"ת שלו, בסימן פה
תמר אלקן

תמר אלקן מאושר (נולדה ב-6 במאי 1985) היא שחקנית ישראלית. אלקן גדלה והתחנכה בכרמי יוסף. בנעוריה למדה במגמת התיאטרון והמשחק בבית הספר התיכון לאמנויות "תלמה ילין", אותו סיימה בהצטיינות. את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה כמדריכת טיולים ברובע היהודי בירושלים. לאחר שרותה הצבאי למדה ב"סל"ה - בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין". לאחר תום לימודי המשחק החלה לשחק ב״תיאטרון החאן״ ובין היתר ב"תיאטרון אורנה פורת", ב"מדיטק", ב"תיאטרון הערבי-עברי" וב"תיאטרון גשר". בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע של דן וולמן, "גיא אוני", את דמותה של פאניה בתפקיד הראשי. על תפקיד זה זכתה בפרס "פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה", בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר". אותו סרט עובד לאחר מכן בשנת 2011 לסדרת דרמה טלוויזיונית ששודרה בערוץ 1. ב-2011 שיחקה בסרט הקצר, "נאמן למקור" שזכה בפרס "פסטיבל הקולנוע בתל אביב". באותה שנה השתתפה בהצגה "תמול שלשום" (על-פי הרומן מאת ש"י עגנון), שעלתה בתיאטרון הערבי-עברי ביפו בבימויה של פנינה גרי. החל ממאי 2011 משחקת אלקן בתיאטרון החאן בירושלים. תמר אלקן מאושר משחקת בין השאר בהצגות "חוקר פרטי", ב"משחק של אהבה ומזל" של מאריבו בבימויה של ג'יטה מונטה, בהצגה "תהלה", בבימויה של שיר גולדברג, בהצגה תעלולי סקפן בבימויו של אודי בן משה, בהצגה החולה המדומה בבימויו של אודי בן משה, "הקומדיה של קאלאנדרו", "תמונות מחיי הכפר", סיפור על אהבה וחושך (בתפקיד פאניה). עבור תפקידה בהצגה "חוקר פרטי", הייתה אלקן מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית הבטחת השנה לשנת 2012. בשנת 2015, כיכבה אלקן בסרט "האיש שבקיר" בבימויו של יבגני רומן. על תפקידה זכתה בפרס "המשחק הטוב ביותר" בפסטיבל סרטים בינלאומי שהתקיים באודסה. בשנת 2021 שיחקה בהצגת הילדים "לאסי" בתיאטרון המדיטק. אלקן נשואה לאיתמר ואם לשלושה. מדיה וקבצים בנושא תמר אלקן בוויקישיתוף תמר אלקן, ברשת החברתית פייסבוק תמר אלקן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תמר אלקן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תמר אלקן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עופר מתן, היא הלכה בשדות: תמר אלקן היא עתיד הקולנוע הישראלי, באתר nrg‏, 4 בדצמבר 2011 טל פרי, ‏האהבה מתה, באתר גלובס, 1 בפברואר 2012 אור בר שלום, עכבר העיר אונליין, מבטיחות שבא לבכות: הכירו את השחקניות החדשות של התיאטרון, באתר הארץ, 12 באפריל 2012 ענת מוניץ, ריאיון: בובה של תהילה, באתר הבמה, 1 בנובמבר 2012 בן כספית, עושים סדר - הקומדיה של קאלאנדרו - ראיון עם מיכאל גורביץ' ותמר אלקן באתר youtube, ספטמבר 2013. עינת אוליבייר, ‏תמר אלקן מספרת איך זה לשחק את האישה המוכה של גלעד כהנא, באתר מעריב אונליין, 1 בפברואר 2018 שירה מאירי, הסיפור של עגנון קם לתחייה בירושלים - וזה טבעי, משובח וקסום, באתר ynet, 30 באוגוסט 2020 "תמול שלשום", באתר התיאטרון הערבי-עברי ביפו
ג'יל אברמסון

ג'יל אלן אברמסון (באנגלית: Jill Ellen Abramson; נולדה ב-19 במרץ 1954) היא עיתונאית אמריקאית ממוצא יהודי, לשעבר עורכת העיתון "הניו יורק טיימס". אברמסון היא האישה הראשונה שהחזיקה במשרה זו. אברמסון גדלה במנהטן, בתם של יבואנית טקסטיל ואשתו. היא למדה באוניברסיטת הרווארד וקיבלה בשנת 1976 תואר ראשון בהיסטוריה וספרות. בזמן לימודיה שימשה כעורכת מדור האמנות של The Harvard Independent, ובין השנים 1973 ל-1976 שימשה ככתבת במגזין טיים. אחר כך החל לשמש ככתבת בכירה בכתב העת The American Lawyer. בשנת 1986 קיבלה תפקיד כעורך הראשי של Legal Times. מגזין, שזה עתה נרכש על ידי עורך הדין האמריקאי סטיבן בריל. אברמסון נותרה שם עד 1988. בין השנים 1988 ל-1997 שימשה ככתבת במשרד וושינגטון הבירה של העיתון "Wall Street Journal" ובשנת 1997 עברה לעיתון "ניו יורק טיימס". בין השנים 2000 ל-2001 לימדה באוניברסיטת פרינסטון. בספטמבר 2011 מונתה לתפקיד העורכת הראשית של עיתון "ניו יורק טיימס", ממנו פוטרה במאי 2014, לאחר שדרישה להעלאת שכרה הכעיסה את ממוניה. היא הוחלפה על ידי דין באקט. אברמסון לימדה בתפקידים שונים באוניברסיטת פרינסטון (בשנים 2000–2001) ובאוניברסיטת ייל (2007–2011). משנת 2014 הייתה פרופסור אורח בהרווארד. אברמסון נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 2001. מדיה וקבצים בנושא ג'יל אברמסון בוויקישיתוף ג'יל אברמסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יל אברמסון, הניו יורק טיימס ג'יל אברמסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רויטרס, עורכת 'ניו יורק טיימס' פוטרה: 'דרשה העלאה', באתר ynet, 15 במאי 2014 Richard Pallardy, [https://www.britannica.com/biography/Jill-Abramson Jill Abramson American journalist], ENCYCKOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חלום בתוך חלום

חלום בתוך חלום (גם: התעוררות שווא או חלום כפול) הוא חלום אודות התעוררות משינה, כך שבמציאות החולם ממשיך לישון ולחלום, ואילו בחלום - החולם משוכנע כי כבר התעורר. לאחר התעוררות שווא, החולם לרוב חולם על פעולות יום-יומיות שגרתיות, אותן הוא מבצע מדי בוקר, כגון בישול, ניקיון ואכילה. חלום בתוך חלום משמש לעיתים כאמצעי ספרותי, ובעיקר בסרטים, כדי להגדיל את השפעת ההלם על ידי גרימת תחושה של רגיעה בקרב הצופה אשר מיד לאחריה הוא יצפה במשהו מטריד. דוגמאות לכך ניתן למצוא בסדרת הטלוויזיה "אזור הדמדומים" ובסרטי הקולנוע "סיוט ברחוב אלם", "מסע בין כוכבים 8: המפגש", "התחלה" ו"ונילה סקיי" וברבים מהסרטים והסדרות משמש כבדיחה רצה. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאוסט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוהאן גאורג פאוסט – או יוחנן פאוסטוס – אלכימאי ואסטרולוג בן המאה ה-16 אגדת פאוסט – סיפור מכירת נשמתו של האלכימאי פאוסט לשטן, שזכה לעיבודים רבים פאוסט (גתה) – טרגדיה בשני חלקים מאת יוהאן וולפגנג פון גתה פאוסט (אופרה) – אופרה של שארל גונו, הוצגה לראשונה במרץ 1859 פאוסט (סרט, 2011) – סרט של אלכסנדר סוקורוב קללת פאוסט – יצירה מאת הקטור ברליוז אישים ששמם פאוסט: אברהם פאוסט – ארכאולוג ישראלי, פרופסור לארכאולוגיה של התקופה העתיקה באוניברסיטת בר-אילן דרו גילפין פאוסט – היסטוריונית אמריקאית ונשיאת אוניברסיטת הרווארד מרים פאוסט – פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן שמואל פאוסט – חוקר תלמוד ישראלי, בעל טור ועורך בעיתון "מקור ראשון" דוקטור פאוסטוס (פירושונים)
גילי מסמי

גילי (גלעד) מסמי (נולד ב-17 בפברואר 1983) הוא מלחין, משורר, זמר ואמרגן ישראלי, חבר לשעבר בצמד "הישראלים". מסמי פרץ לתודעה ב-2003, כאשר כתב והלחין את השיר "בלבלי אותו", שביצע קובי פרץ ושהיה גם שמו של האלבום השישי של הזמר. השיר הפך ללהיט ופתח דרך חדשה בפני פרץ שהתמקד עד אז במוזיקה טורקית ודיכאונית. גם לאלבומו השביעי של פרץ שיצא ב-2004, כתב והלחין מסמי את שיר הנושא "משוגע עליך". עוד באותה השנה, יצא לאור השיר "תיזהר ממנה" שכתב מסמי ללחן יווני וביצע ליאור פרחי, ושארבע שנים מאוחר יותר זכה לחידוש בשיתוף של פרחי עם סאבלימינל בעקבות ההצלחה המחודשת שנבעה מתוכנית המציאות "האח הגדול". בתחילת 2004, בגיל 21, פתח מסמי בקריירת שירה במסגרת הצמד "הישראלים" ותחת הכינוי "ביגי". חברו לצמד היה אמיתי "שורטי" צברי (בן ה-33 דאז), ושיר הפריצה שלהם היה "תזיזי ת'ישבן", אשר מאוחר יותר הכריזו כי השקיעו את כל הונם בו. השיר, ששילב את ז'אנרי ההיפ הופ והפופ, הפך ללהיט גדול, ואף גרר שיר תגובה מאת הזמרת רוני דואני בשם "תזיז את הישבן", אשר מחה על היחס המזלזל של השיר (והקליפ שליווה אותו) לנשים. האלבום של "הישראלים" שנשא את שם השיר יצא בחודש יוני של אותה השנה, תחת הלייבל "בן צור הפקות". להרכב היו עוד מספר מצומצם של שירים מצליחים - במידה פחותה משמעותית - דוגמת "ריקוד השורטי ביגי" ו"המורה", עד שלבסוף הוא גווע עד לפירוד בין השניים. מסמי עבר לחו"ל והתגורר בניו יורק כשנתיים. עם שובו, חתם עם חברת התקליטים הד ארצי להקמתו מחדש של ההרכב, ובשנת 2008 החליף את צברי בטל "שורט" שרון (שהיה בן גילו), וניסה להשיק מחדש את "הישראלים", אך ללא הצלחה: הצמד המחודש הוציא רק סינגל אחד בשם "עד אור הבוקר" והאלבום עצמו מעולם לא יצא. לאחר הניסיונות להשיב לחיים את "הישראלים", החליט מסמי לעבור לניהול ויצוג אמנים. הוא פגש במועדון את הזמרת ג'ולייטה, שבגיל 17 פרצה עם הלהיט "הבחורים הכי טובים", אך לא הצליחה מאז לשחזר את ההצלחה. מסמי שכנע אותה לשוב לשיר, הפעם תחת יצוגו. הוא כתב עבורה את מרבית השירים החדשים שביצעה ושחררה לרדיו בין השנים 2006 ועד 2008 (ביניהם "כבר לא ילדה" ו-"No No No"), עד שלבסוף ב-2009 יצא האלבום שאסף את כולם, אך זה לא נחל הצלחה משמעותית. במהלך אותה השנה, הופיע מסמי בסרטו של דני ענבר אודות המוזיקה המזרחית "ככה ניצחנו", ובו התרעם בפומבי בפני שדרן הרדיו אליקו על ההתעלמות לה זוכה ג'ולייטה מצד תחנת הרדיו "רדיו לב המדינה 91fm" בה הוא משדר. השניים הסתכסכו, וישבו את הסכסוך ביניהם רק ב-2011, כאשר הצטלמה הזמרת לסדרת המציאות "חי בלה לה לנד". כמו כן, מסמי היה שותף במסעדת "על המנגל" שפעלה בפתח תקווה, אך זו נקלעה לקשיים כלכליים, והחליפה בעלים ושם לקראת סוף השנה. בשנת 2012 השתתף מסמי בסדרת הדוקו-ריאליטי "הסוכנים", בערוץ הוט בידור ישראלי. בין לבין פתח מועדון לילה בשם ה״הביגיס״ שנחל הצלחה לתקופה קצרה עד לחזרתו בתשובה בשנת 2016 והתקרבות לחסידי ברסלב, בשיר היפ-הופ יהודי שהוציא. הישראלים - תזיזי ת'ישבן (2004) גילי מסמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גילי מסמי, דף שער בספרייה הלאומית אורי קידר, יוצר "תזיזי ת'ישבן" חזר בתשובה; "לא נעלמתי, אני עדיין במשחק", באתר mynet‏ ראש העין, 17 ביולי 2016 החפצת נשים 'OUT' בורא עולם 'IN' - גיל מסאמי: "אני חיי על פי תורתו של רבי נחמן", באתר 103fm.maariv, 5 באפריל 2016 ריאיון של רעות יפעת עם גילי מסמי, 11/6/2008 nrg-מעריב, באתר nrg סרטון הפיוס בין מסמי ואליקו
שאמאן-הא

שאמאן-הַא ('Xaman Ha) הם שמם של שרידים ארכאולוגיים הנמצאים על חוף הים הקריבי בחצי האי יוקטן. משמעות השם בשפת המאיה הוא מים של הצפון. במקום שוכנת היום העיר פְּלַאיה דֶל כַּרְמֶן (Playa del Carmen). בשאמאן-הא נמצאו מעל מאה אתרים ארכאולוגיים קטנים המפוזרים בחוף פְּלַאיה דֶל כַּרְמֶן, הכוללים שרידי מבנים קטנים. המקום שימש את אנשי המאיה, שהגיעו מערי המאיה הגדולות בתוך הארץ, כמקום העיקרי ממנו יצאו לאי קוסומל כדי לעבוד את אלת הירח והפריון אישצ'ל (Ixchel). עולי רגל הגיעו לאתר לאחר מסע ארוך, והשתמשו במבנים שבאתר כדי לנוח ולהתפלל לפני השיט לקוסומל. המקום שימש גם כנקודת הצטיידות במצרכים, לאנשים שיצאו למסע שיט במסלול השיט של בני המאיה, שתחילתו בווראקרוס במקסיקו וסופו בהונדורס. שרידי המבנים שנמצאו באזור הוגדרו לפי טיפוסים שונים. אחת הקבוצות שהוגדרה כקבוצה C מאופיינת כאתר גדול מאורגן סביב מבנים מונומנטליים מיושרים בהתאם לקו החוף. המבנים נבנו בתקופה הפוסט קלאסית של המאיה, תיארוך המבנים הוא בין השנים 1300–1500. המבנים נבנו בסגנון החוף המזרחי. קבוצה C כוללת 4 מבני מקדשים, מבנים נוספים וחומה שהגנה על האתר. קיר החומה נמצא ממערב לשרידי המבנים. הקיר עשוי מאבני גיר. בוני הקיר ניצלו את המבנה הטופוגרפי של האזור ליצור במקומות בהם ניתן אפקט של קיר גבוה יותר. רוחב הקיר מגיע עד מעל 2 מטר ואורך שרידי הקיר 380 מטר. המבנים ששכנו לאורך קו החוף עזרו לנווטים בני המאיה במסעות השיט שלהם לנווט בים, בהיותם נקודת ציון לאורך קו החוף. האזור היה מיושב על ידי צאצאי בני המאיה, כשהכובשים הספרדים הגיעו לטולום, הנמצאת כשעת נסיעה מדרום לאזור. הכובש הספרדי פרנסיסקו דה מונטחו (Francisco de Montejo) הגיע למקום בשנת 1528 וייסד במקום יישוב ומצודה קטנה. שרידי המבנים נמצאים בשכונת היוקרה פלאיהכר. מבני השכונה נבנו מסביבם תוך השארת שטח גן בחלקו טבעי ובחלקו נטוע. הרחוב הראשי של השכונה נקרא שדרות שאמאן-הא. מדיה וקבצים בנושא שאמאן-הא בוויקישיתוף Archaeology in Riviera Maya (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מקסיקו ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.