laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מפלגת ההגנה הלאומית

מפלגת ההגנה הלאומית (בערבית: حزب الدفاع الوطني, חִזְב א-דִפָע אל-וַטַנִי) הייתה מפלגה לאומית בציבור הפלסטיני בתקופת המנדט בין השנים 1944-1934. המפלגה נוסדה על ידי משפחת נאשאשיבי וערבים נוצרים כהתארגנות הזרם האופוזיציוני ("המעארדיון") לזה של המפלגה הערבית הפלסטינית ("החוסיינים" או "המג'ליסיון"). ועידת היסוד של המפלגה התכנסה ביפו ב-2 בדצמבר 1934. נכחו בה כאלף איש ונבחר בה ועד מרכזי ובו 12 חברים, שלושה מהם נוצרים, שייצגו את מרכזי הכוח של האופוזיציה: נשיא המפלגה היה ראש עיריית ירושלים המודח, ראע'ב נשאשיבי; סגן הנשיא היה סגן ראש-עיריית ירושלים, יעקוב פרג' (נוצרי). עם שאר חברי הוועד המרכזי נמנו בעיקר בכירים בשלטון המקומי: מוע'נם אליאס מוע'נם (פרוטסטנטי) וחסן צדקי אל-דג'אני - מזכירים; נמר אל-נאבלוסי - גזבר; עבד אל-רחמאן אל-תאג'י, חבר המועצה המוסלמית העליונה; עאצם אל-סעיד, ראש עיריית יפו; סולימאן עבד אל-רזאק טוקאן, ראש עיריית שכם; מוסטפא אל-ח'ירי, ראש עיריית רמלה, עאדל אל-שוא, סגן ראש עיריית עזה; עיסא אל-עיסא (נוצרי), בעליו של העיתון פלסטין; ועומר אל-ביטאר. המפלגה הציבה את שלמות ארץ-ישראל בראש האידאולוגיה שלה, כשטח אחיד ובעל ייחוד שצריך להמצא בשלטון ערבי עצמאי. זאת בניגוד בולט לתפיסות הפאן-ערביות של מפלגת אל-איסתקלאל והמפלגה הערבית הפלסטינית. המפלגה הייתה המתונה ביותר בגישתה ליישוב מבין המפלגות הערביות. ב-1936 יוצגה המפלגה בוועד הערבי העליון שהנהיג את המרד הערבי הגדול ותמכה בשביתה הגדולה. במהלך חודשי השביתה והמרד ב-1936, איבדה המפלגה הרבה ממעמדה, אל מול כוחם העולה של החוסיינים. ברבות מעשי האלימות כנגד בריטים ויהודים יצא יו"ר המפלגה, ראע'ב נשאשיבי, חוצץ כנגד ההנהגה החוסיינית. עקב כך פרצו בשנים 1937–1938 סדרת אירועים אלימים שהגיעו בשיאם למאבק דמים של טרור ורצח בין מחנות החוסיינים והנאנשאשיבים ולפרישת המפלגה מן הוועד. גם יחסה של המפלגה אל שלטונות המנדט היה מתון וראשיה ניסו למצוא דרכי פשרה עמו. כך למשל הייתה מפלגה זו היחידה שהודיעה על קבלת מדיניות הספר הלבן (1939), בניגוד לדעת הזרם הפלסטיני המרכזי, שראה גם בעלייה היהודית המוגבלת שהותרה במסגרת מדיניות זו סימן לגישה בריטית פרו-ציונית. מצע המפלגה כלל להלכה את הסעיפים: א) מאמץ להשגת עצמאות מוחלטת לפלסטין, שתבטיח את הריבונות הערבית. ב) אי-הכרה בהתחייבויות בינלאומיות כלשהן העלולות להביא לידי פיקוח זר או השפעה חיצונית או מצב מדיני או אדמיניסטרטיבי הפוגע בעצמאות הארץ. המפלגה חדלה להתקיים למעשה במהלך מלחמת העולם השנייה. במאי 1944 חזרה המפלגה לזירה הפוליטית, בהנהגת נשיאה ראע'ב אל-נשאשיבי. היא ערכה מספר כינוסים ופרסמה גילויי דעת בעיתונות, אך לא הצליחה להתגבש שוב ככוח כלל-ארצי, ורוב פעילותה התמקד במסגרות מקומיות. יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמודים 290, 293, 338, 346 יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929, עמ' 87, הערה 131. יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 259. יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 293, הערה 28 (על פי עיסא אל-ספרי, פלסטין אל-ערביה בין אל-אנתדאב ואל-צהיוניה, עמ' 245-244). חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ה, עמ' 177.
הר דיינה

הר דֵיינָה (באנגלית: Mount Dana) הוא הר בקצה המזרחי של הפארק הלאומי יוסמיטי במדינת קליפורניה. גובהו של ההר 3,981 מטרים והוא ההר השני בגובהו ביוסימטי לאחר הר לייל, והפסגה הגבוהה ביותר ביוסמיטי שניתן לטפס אליה בשביל מוסדר. ההר קרוי על שמו של הגאולוג האמריקני ג'יימס דווייט דיינה שלימד באוניברסיטת ייל. הר דיינה בנוי מסלעים קדם-בתוליתיים, ברובם סלעים מותמרים מטא-געשיים של מאגמה מעידן המזוזואיקון. על המדרון הצפוני של הר דיינה מצוי קרחון קטן ההולך ונמס (קרחון דיינה). מפסגת ההר נשקפים כרי הדשא על שם דיינה (Dana Meadows) שלמרגלות ההר המשובצים באגמים, אגם מונו והרים רבים במרחק. אל פסגת הר דיינה מובילים שבילים נוחים רבים המתחילים בכביש מעבר טיוגה (Tioga Pass Road) ומטפסים על המדרונות המערביים והדרומיים של ההר. אורך השביל כ-4.7 ק"מ וההפרש בין נקודת ההתחלה לפסגה הוא 947 מטרים (שיפוע של 20.3%). השביל מתוחזק לעיתים רחוקות. הנתיב מסומן היטב עד לקו העצים. לאחר מעבר הרכס יש סימוני שבילים, כשמסלולו של השביל הראשי מקביל לקו הרכס המזרחי. בנוסף, כמה קטעי שבילים חליפיים מתחילים ומסתיימים במקומות שונים על המדרון הדרום-מערבי, קטעים אלו קשים לטיפוס. קרוב לפסגה פונים קטעי השבילים לתוך דרדרת, שם הוקמו מחסות מקירות אבן נמוכים. שדות שלג משמעותיים שורדים על מדרונות ההרים אפילו בשלהי הקיץ. הזמן הכולל של הטיפוס והחזרה נע בין שלוש לשתים עשרה שעות ותלוי בגורמים רבים, כדוגמת ההתאקלמות לגובה. הסכנות האורבות למטפס כוללות סופות רעמים העלולות להתחולל לפתע בכל עת בשנה ובעטיין הופכים הסלעים לחלקלקים ומסוכנים לטיפוס, ומחלת גבהים שגם מטפסים מנוסים עלולים ללקות בה. לאחר ההגעה לרמה שמעל לקו העצים נעלמת הצמחייה כמעט לחלוטין למעט חזזית ומעט צמחים פורחים מהמין האנדמי לסיירה נבדה Polemonium eximium (באנגלית skypilot) ממשפחת השלהביים. הפאונה מוגבלת לחרקים ועכבישים דוגמה החרגול השחור/חום. הנציגים היחידים של מחלקת היונקים מלבד האדם הם מרמיטה זהובת-הבטן (Marmota flaviventris) ופיקה אמריקנית (Ochotona minor) מסדרת הארנבאים. מדיה וקבצים בנושא הר דיינה בוויקישיתוף Francis P. Farquhar, Place Names of the High Sierra (1926) Yosemite National Park מאתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית Sierra Nevada מאתר אוניברסיטת סונומה
מיכאל גורפינקל

מיכאִיל ארקדייביץ' גוּרְפִינְקֶל (ברוסית: Михаил Аркадьевич Гурфинкель; נולד ב-29 בפברואר 1960) הוא קלרניתן ישראלי. גורפינקל נולד בדנייפרופטרובסק שבאוקראינה הסובייטית. ב-1984 סיים את לימודי הקלרינט באקדמיה הרוסית למוזיקה "גנסין" במוסקבה. מ-1985 עד 1990 ניגן בתזמורת בניצוחו של גנאדי רוז'דסטוונסקי. ב-1990 עלה לישראל והתקבל כקלרינטן ראשון של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. גורפינקל מנגן גם בהרכבים קאמריים בישראל ובעולם, בין השאר ניגן עם רביעיית בורודין. גורפינקל מלמד קלרינט באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובקונסרבטוריון "אקדמא" באשדוד. אביו, ארקדי גורפינקל, גם הוא קלרינטן ידוע, מורה ומעבד. שני בניו של מיכאל, התאומים דניאל ואלכסנדר, נולדו בישראל בשנת 1992 ומנגנים בקלרינט מאז שנת 2000. בשנת 2004 זכו בפרס "מאסטרו" לכישרונות צעירים ובפרס בתחרות הראשונה לנגני כלי נשיפה מעץ בישראל. בניו מרבים להופיע בארץ ובעולם, הן באולמות קונצרטים והן בשידורי רדיו וטלוויזיה. זובין מהטה הזמין אותם להופיע כסולנים בקונצרט למוזיקאים צעירים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. מיכאל גורפינקל באתר הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים (כולל תמונתו)
אפרים ברוידא

אפרים ברוידא (Ephraim Broido;‏ 1 בינואר 1912, תרע"ב – 14 במרץ 1994) היה מסאי, עורך ומתרגם ישראלי, מייסדו ועורכו של כתב-העת "מולד". נולד בשנת 1912 בביאליסטוק, בן לבתיה ונח ברוידא. בשנים 1915–1918 התגוררה משפחתו במוסקבה. בשנים 1919–1924 למד בגימנסיה העברית בביאליסטוק. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. לאחר מכן למד באוניברסיטאות ברלין ולונדון. בשנים 1933–1934 היה חבר מרכז "החלוץ" בברלין, ובמסגרת זו ערך מקראה ללומדי עברית ("נתיב") ואנתולוגיה גרמנית ("ישראל, אומה וארץ"), וחיבר מילון עברי-גרמני. משנת 1935 היה חבר מערכת "דבר". בעת מלחמת העולם השנייה היה כתב "דבר" באנגליה, וניהל את מדור קשרי העיתונות במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בלונדון. באפריל 1948 ייסד את כתב העת "מולד – ירחון מדיני וספרותי" וערך אותו. בנישואיו הראשונים היה נשוי לעתל ברוידא, מייסדת גלריה גורדון. נולדו להם שני ילדים, מיקי גוריון שנשואה לישראל גוריון, ויונתן ברוידא שהיה מתמטיקאי והוגה דעות. לאחר שהתגרש נישא לג'נטילה, בתו של המשורר היידי והעסקן הציוני-סוציאליסטי דניאל לייבל (וגרושתו של העיתונאי ברוך נאדל), מתרגמת חשובה מאנגלית, שנודעה בשם העט ג. אריוך. "המלך פחם" מאת אפטון סינקלר (הוצאת מצפה, תר"ץ) "השושנה הלבנה" מאת ב. טראוון (הוצאת שטיבל, 1932; הוצאת עם עובד, 1962) "פביאן" מאת אריך קסטנר (הוצאת שטיבל, 1933) "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר (הוצאת שוקן, 1954) "הסופה", "חלום ליל קיץ", "רוב עסק על לא דבר", ו"קומדיה של טעויות" – ארבע קומדיות מאת ויליאם שייקספיר (מוסד ביאליק, 1964–1965); על תרגום זה זכה בפרס טשרניחובסקי לשנת תשכ"ו. "סונטות שייקספיר", הוצאת דביר, 1977 "ויליאם בטלר ייטס, 100 שירים בתרגום אפרים ברוידא", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002 דוד תדהר (עורך), "אפרים ברוידא", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4785 אפרים ברוידא, דף שער בספרייה הלאומית אפרים ברוידא, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אפרים ברוידא, בארכיון הבימה אפרים ברוידא, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אפרים ברוידא, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של אפרים ברוידא, בקטלוג הספרייה הלאומית מאמרים אפרים ברוידא, לזכר לאה גולדברג ז"ל, זיכרונות האקדמיה ללשון העברית, כרך יז (תש"ל), עמ' 46–49, באתר האקדמיה ללשון העברית דניאל פיינמן, קומדיות שקספיר בתרגום א. ברוידא, דבר, 28 בינואר 1966. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרק שיא הכתף והבריח

מפרק שיא הכתף והבריח (TA: Articulatio acromioclavicularis. מוכר גם בראשי תיבות של שמו באנגלית: ACJ) הוא אחד ממפרקי חגורת הכתף. המפרק מסווג כמפרק סינוביאלי מסוג מפרק החלקה והוא מחבר בין עצם הבריח לבין שיא הכתף (חלק מעצם השכם). מפרק שיא הכתף והבריח כולל דיסק מפרקי (Discus articularis acromioclavicularis; Discus articulationis acromioclavicularis) לא שלם, המתחיל מהלכו מחלקו העליון של המפרק לכיוון חלקו התחתון אך לא מגיע לחלק התחתון של המפרק. התנועות האפשריות במפרק הן סיבוב בציר האורך של המפרק של שיא הכתף על פני עצם הבריח ותנועה קדימה ואחורה. התנועות במפרק שיא הכתף והבריח מלוות תנועות של עצם השכם על פני כלוב הצלעות ותנועות במפרק החזה והבריח. המפרק מיוצב על ידי קופסית המפרק המחוזקת על ידי רצועת שיא הכתף והבריח (Ligamentum acromioclaviculare). רצועת שיא הכתף והבריח חולפת לאורך חלקה העליון של קופסית המפרק. רצועה חזקה נוספת המכונה רצועת החרטום והבריח (Ligamentum coracoclaviculare) נמצאת מחוץ למפרק ומחברת בין חלקה הצידי של עצם הבריח לזיז החרטום של עצם השכם. לרצועת החרטום והבריח שני חלקים, הרצועה הקונית (Ligamentum conoideum) והרצועה הטרפזית (Ligamentum trapezoideum). פציעת מפרק שיא הכתף והבריח מדיה וקבצים בנושא מפרק שיא הכתף והבריח בוויקישיתוף
טאבו (ראפר)

ג'יימי לואיס גומז (באנגלית: Jaime Luis Gómez; נולד ב-14 ביולי 1975), או בכינויו טאבו (Taboo), הוא ראפר, שחקן קולנוע ודי ג'יי אמריקאי, אחד מסולניה של להקת בלאק אייד פיז. הוא שר בסגנון היפ הופ ופופ אמריקני. נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה להורים ממוצא אמריקני-מקסיקני. יש לו גם שורשים אינדיאניים מצד אמו. לגומז ילד מאשתו דיזון שנישאה לו בשנת 2008. במהלך הקריירה שלו שיתף פעולה עם אמנים רבים, כגון will.i.am, פרגי, חואנס ועוד. בשנת 2009 שיחק בסרט "סטריט פייטר - האגדה של צ'ון לי" את דמותו של וגה, שמבוסס על סדרת משחקי הקרבות סטריט פייטר. בשנת 2023 דיבב את דמותו של וואקאק בסדרת ההנפשה "שומרי הרוחות" מבית נטפליקס. מדיה וקבצים בנושא טאבו בוויקישיתוף טאבו, ברשת החברתית פייסבוק טאבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טאבו, ברשת החברתית אינסטגרם טאבו, סרטונים בערוץ היוטיוב טאבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טאבו, באתר AllMovie (באנגלית) טאבו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טאבו, באתר Metacritic (באנגלית) טאבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טאבו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) טאבו, באתר AllMusic (באנגלית) טאבו, באתר MusicBrainz (באנגלית) טאבו, באתר Discogs (באנגלית) טאבו, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צמיד פתיל

בהלכות טומאה וטהרה, צמיד פתיל הוא כלל יסוד, שנאמר בתורה בפרשת חוקת: זֹאת הַתּוֹרָה אָדָם כִּי יָמוּת בְּאֹהֶל כָּל הַבָּא אֶל הָאֹהֶל וְכָל אֲשֶׁר בָּאֹהֶל יִטְמָא שִׁבְעַת יָמִים. טו וְכֹל כְּלִי פָתוּחַ אֲשֶׁר אֵין צָמִיד פָּתִיל עָלָיו טָמֵא הוּא — ספר במדבר, פרק י"ט, פסוק ט"ו. הפסוק, המדבר אודות כלים המצויים באוהל המת, קובע כי כל כלי שאין סגור בצמיד פתיל הסוגר את פתחו לגמרי, נטמא יחד עם כל אשר בתוכו. לעומת זאת, אם יש על הכלי צמיד פתיל הסוגר את פתחו באופן מוחלט, ומדובר בכלי שאינו מקבל טומאה מצדו החיצוני אלא רק מפתחו, הוא טהור. הפסוק עצמו מדבר בכלי חרס, שאינם מקבלים טומאה מגבם. אך גם כלי אבנים וכלי אדמה ודומיהם, שאינם מקבלים טומאה כלל ובכלל זה - גם לא מגבם, נכללים בדין של צמיד פתיל. נחלקו הראשונים, האם יש צורך שיהיה ה'צמיד פתיל' ממורח ומודבק לפתח הכלי, (ייתכן שזה הוא פירוש המילה 'פתיל' שמופיעה בפסוק). או שמא גם מכסה שאינו מודבק לכלי מועיל כדי לחצוץ בפני הטומאה. לדין צמיד פתיל השפעה מרובה על הלכות הטהרה, בנידון כהן שנזקק לנסוע במטוס, והמטוס עובר מעל בתי קברות. המהר"ם מרוטנבורג מחלק בין כלי חרס לבין כלי עץ. בכלי חרס, דרושה אטימה המודבקת לכלי, אך בכלי עץ אין צורך שיהיה הכיסוי מודבק לכלי. הטעם פשוט, בכלי חרס קשה למצוא נקב שאפשר לאטום אותו באופן מושלם מבלי להדביקו ולכן, דווקא בו דורשים מירוח. על בסיס דבריו יש הנוטים לדון מטוס, שדלתותיו סגורות בעת הטיסה באופן חזק יותר מכל כלי שהוא, ככלי המכוסה בצמיד פתיל, המציל את הכהן שבתוכו מלהיטמא. ערך מורחב – פרשת האיסור על עליית כהנים למירון התייחסות נרחבת בדור האחרון לדינים אלו, הייתה בפרשת האיסור על עליית כהנים למירון, כאשר היו שטענו שקיימים קברים בהר מירון סמוך לציון הרשב"י, ומכיוון שלרוב כאשר מת קבור - הוא נקבר ללא חלל טפח בינו לבין העפר המכסה עליו, נמצא שהטומאה נחשבת ל"רצוצה", והיא עולה עד לרקיע. במקרה כזה, כל אדם שעובר מעל הקבר ומאהיל עליו, נטמא בטומאת אוהל, ויש הסוברים שאף בטומאת מגע, שכן יש להחשיב את הטומאה כאילו היא ממלאה את כל החלל עד הרקיע, וכל העובר שם כאילו נגע בטומאה. בעיה מיוחדת הייתה לאדמו"רים שהם כהנים, כמו האדמו"ר מתולדות אהרון ותולדות אברהם יצחק, שלא יכלו לקיים את ההדלקה לכבוד רבי שמעון בר יוחאי במקום. הרב מרדכי גרוס הציע כפתרון לבעיה, לייצר חליפות צוללנים, שישמשו כצמיד פתיל החוצץ בפני הטומאה לכהנים. הערך "צמיד פתיל", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה הערך "צמיד פתיל", באתר ויקישיבה, מתוך הספר "אנציקלופדיה תורנית מרוכזת" בפירושו למשנה הראשונה בפ"ט ממסכת אוהלות כמו למשל בכוורת, הנידון המשנתי המקובל הרב דניאל וולף, טיסת כהנים מעל קברים, מעלים בקודש ט (חשוון תשס"ה), עמ' 132–135. כהנים ילבוש חליפות צוללנים? באתר TOG
Metacritic

Metacritic (נהגה "מטקריטיק") הוא אתר אינטרנט אמריקאי האוסף ביקורות על אלבומי מוזיקה, משחקי וידאו, סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ו-DVD. לכל מוצר ניתן ניקוד מספרי בהתאם לביקורת ונעשה ממוצע כולל של הביקורות המוצגות, כאשר ביקורות של מבקרים מומחים ניתנות בנפרד. הביקורות מסווגות לפי שלושה צבעים: ירוק, צהוב ואדום המסמלים את אופי הביקורת. האתר דומה במעט לאתר הביקורות Rotten Tomatoes אך לעיתים מתקבלות בהם תוצאות שונות לחלוטין, בעיקר בשל שיטות שקלול הציון השונות ביניהם. האתר הושק בינואר 2001 על ידי מארק דויל ואחותו ג'ולי רוברטס דויל יחד עם חברים ללימודים בבית הספר למשפטים אוניברסיטת דרום קליפורניה. נכון לפברואר 2014 הוא מדורג במקום ה-1,953 בדירוג אלקסה. מדיה וקבצים בנושא Metacritic בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Metacritic (באנגלית) Metacritic, ברשת החברתית פייסבוק Metacritic, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Metacritic, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארי-כריסטין בארו

מארי-כריסטין בארו (בצרפתית: Marie-Christine Barrault; נולדה ב-21 במרץ 1944), היא שחקנית קולנוע צרפתייה, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1975. בארו נולדה בפריז. היא אחייניתו של הפנטומימאי, השחקן והבמאי הנודע, ז'אן-לואי בארו. היא התחילה את הקריירה שלה בתוכניות טלוויזיה מקומיות והתפרסמה בפעם הראשונה בסרטו של אריק רוהמר "הלילה שלי אצל מוד" בתור פרנסואה ארוסתו של ז'אן-לואי (ז'אן-לואי טרנטיניאן). ב-1975 הייתה בארו מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בקומדיה הרומנטית "זוגות נשואים", שעובדה לאחר מכן לגרסה אמריקאית על ידי ג'ואל שומאכר ובמאי הסרט המקורי ז'אן-שארל טשלה. התפרסמה מחוץ לקולנוע בצרפתי בדרמה הקומית של וודי אלן "אבק כוכבים" בתפקיד איזובל אחת מאהובותיו של הבמאי המפורסם סנדי בייטס (אלן). לאחר מכן שיחקה את מאדאם ורדורן לצידם של ג'רמי איירונס ואורנלה מוטי בעיבוד הקולנועי המוצלח ליצירה הספרותית של מרסל פרוסט "בעקבות הזמן האבוד". ב-1983 שיחקה בסרט הדרמה האמריקאי "שולחן לחמישה", לצדם של ג'ון ווייט וקווין קוסטנר. בשנת 2009 שיחקה בסרט "מסדרים ללינה את החיים" של הבמאי כריסטוף הונורה. בשנת 2024 שיחקה בסדרת הקומדיה "פיאסקו" (אנ') שעלתה נטפליקס. לבארו שני ילדים מנישואיה הראשונים למפיק דניאל טוסאן דו פלאנטייה, נישואיה השניים היו לבמאי רוז'ה ואדים ונמשכו כעשר שנים עד לפטירתו של ואדים. מדיה וקבצים בנושא מארי-כריסטין בארו בוויקישיתוף מארי-כריסטין בארו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי-כריסטין בארו, באתר AllMovie (באנגלית) מארי-כריסטין בארו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מארי-כריסטין בארו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי-כריסטין בארו, באתר Discogs (באנגלית)
קלאו שחור

קלאו שחור (שם מדעי: Anthracoceros malayanus) הוא מין במשפחת הקלאוניים. הוא נמצא ביערות עד וביערות מחטניים במלזיה, ברוניי, סינגפור, תאילנד וסומטרה. הם נמצאים לרוב בקבוצות קטנות של 2-5 קלאויים. כמו בשמו, רוב הקלאו שחור, כולל בטנו, ראשו, עיניו, וצווארו. המקור והקסדה צהובים-בהירים. הקלאו השחור הוא קלאו קטן יחסית, אורכו רק 75 ס"מ. אצל הנקבות המקור קטן יותר והקסדה שחורה. לנקבה יש גם כתם ורדרד בלחי. המקור והקסדה אצל צעירים קטנים יחסית והם בצבע חום-ירוק. הקלאו כולא את בת זוגו בקן. הקן נחסם, ונשאר רק פתח קטן להעברת מזון לנקבה. הנקבה מגדלת את גוזליה בקינה, וכאשר הגוזלים גדולים, היא יוצאת החוצה. הזכר מביא לנקבה כ-30 פעמים אוכל ביום. הקלאו חי בברוניי, תאילנד ואינדונזיה. הקלאו נדיר במלזיה, ושם אסור לצוד אותו. נקבה צעיר מחזיק פרי קולות קרקור של קלאו שחור מדיה וקבצים בנושא קלאו שחור בוויקישיתוף קלאו שחור, באתר ITIS (באנגלית) קלאו שחור, באתר NCBI (באנגלית) קלאו שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו שחור, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קלאו שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו שחור, באתר GBIF (באנגלית) Black Hornbill, BirdLife קלאו שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זמן דיסני

זמן דיסני (באנגלית: The Disney Afternoon) הייתה רצועת שידור בערוץ 2 של הזכיינית טלעד וכללה את מיטב הסדרות המצוירות של דיסני. היא החל מיום השידור הראשון של ערוץ 2, 4 בנובמבר 1993 עד 2002, בתחילה בשעות הצהריים ובהמשך גם בשבת בבוקר. בתחילת 2003 נסגרה רצועת השידור "זמן דיסני", ובשנת 2005 שודרו הרצועה בערוץ יסבבה של Yes, וחלק מהתוכניות שודרו בערוץ דיסני ג'וניור. אלאדין בת הים הקטנה טימון ופומבה 101 דלמטים: הסדרה השכונה של גופי אגדות ברווזים דונלד דאק וצוות קוואק גורי הג'ונגל (לא דובב לעברית) הרפתקאות פו הדוב באז שנות אור ממפקדת הכוכב הרקולס (לא דובב לעברית) עולם סחרחר דרווינג הברווז (לא דובב לעברית) הגרגולים החיים על פי דאג סברינה המכשפה הצעירה ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד ההגנה (בלארוס)

משרד ההגנה של בלארוס (בבלארוסית: Міністэрства абароны Рэспублікі Беларусь) הוקם ב-20 במרץ 1992 כיורש משרד ההגנה הסובייטי. זהו המשרד הממשלתי בבלארוס הממונה על הכוחות המזוינים של בלארוס. שר ההגנה מתמנה לתפקיד על ידי הנשיא ולא על ידי ראש הממשלה. לצדו, מכהן הרמטכ"ל כסגן השר. שניהם, שר ההגנה והרמטכ"ל חברים בפורום הביטחוני הבכיר ביותר במדינה, מועצת הביטחון הבלארוסית (Савет бясьпекі Рэспублікі Беларусь). ב-2009 תקציב משרד ההגנה הבלארוסי עמד על 684 מיליון דולר, שהם מיליארד ו-918 מיליון רובל בלארוסי. ערך מורחב – מינהל המודיעין הראשי (בלארוס) אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה משרד ההגנה, ברשת החברתית פייסבוק משרד ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד ההגנה, ביישום טלגרם משרד ההגנה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד ההגנה, ברשת החברתית VK משרד ההגנה, סרטונים בערוץ היוטיוב
בדחוס

בדחוס (בספרדית: Badajoz) היא עיר הבירה של מחוז בדחוס, בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה הממוקמת במערב ספרד בסמוך לגבול עם פורטוגל. העיר נבנתה על ידי האציל המוסלמי איבן מרואן בשנת 875 לספירה, העיר הייתה בירתה של ממלכה אוטונומית מוסלמית עד למאה ה-10. מיקומה של העיר על ההרים בגבול פורטוגל ספרד וההיסטוריה של האזור, הפכו את העיר לעיר מבצר ממוגנת המוקפת מבצרים ועמדות הגנה. תאריך היווסדה של העיר בדחוס נחשב לשנה בה יסד אותה האציל המוסלמי איבן מרואן, בשנת 875. ישנן עדויות באזור למבנים רומאים אך לא נמצאו לכך עדויות בכתבים רומאים. בין שנת 875 עד המאה ה-10 תחת איבן מרואן, הייתה העיר בירתה של ממלכה אוטונומית ומורדת עד אשר נפלה הממלכה. החל משנת 1022 הייתה העיר לבירה של הממלכה המורית 'טָאִיפַת בדחוס', ממלכה אשר התקיימה עד לשנת 1229, בה כבש את העיר אלפונסו ה-9 מליאון. תחת השליטה המורית נקראה העיר בָטַלבוּס ובָטַליוֹס. בשל מיקום העיר כעיר ספר על הגבול בין ספרד לפורטוגל, העיר ידעה מספר רב של קרבות ומצורים. בשנת 1168 הייתה העיר בידי פורטוגל באופן זמני, בשנת 1660 הייתה העיר שוב תחת מצור כוחות פורטוגלים. במהלך מלחמת הירושה הספרדית הייתה העיר שוב תחת מצור בשנת 1750 על ידי כוחות הברית. במהלך המלחמות הנפוליאוניות נפלה העיר לידי צרפת בשנת 1811 לאחר ניסיונות כושלים לכובשה בשנים 1808 ו-1809. כוחות הבריטים תחת פיקודו של וולינגטון הצליחו לאחר מצור ממושך ועיקש לכבוש לבסוף את העיר במצור של שנת 1812. בימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד הייתה העיר בשליטת תומכי הממשלה הרפובליקאית. ב-14 באוגוסט 1936 הגיע לעיר כוח של צבא אפריקה בפיקודו של הגנרל חואן יגו (אנ'), במטרה לכבוש אותה. לאחר יממה של קרבות רחוב עקובים מדם כבשו כוחותיו של יגו את העיר. הכוחות הלאומנים ערכו בעיר טבח של תומכי הממשלה, באמצעות כינוסם והוצאתם להורג בזירת מלחמת השוורים העירונית. ממדי הטבח שנויים במחלוקת. המספר המקובל ביותר הוא כ-2,000 נרצחים רפובליקאים, כאשר יש האומדים את המספר בפי שניים. היסטוריון אחד הצליח למנות 1,341 שמות של נרצחים בטבח, אך טען שמספר הנרצחים בפועל היה גבוה יותר. קיימת טענה לפיה עודד יגו את חייליו לבצע מעשי אונס בנשים תומכות הממשלה. האירועים הקנו לגנרל יגו את הכינוי "הקצב מבדחוס". מצודת אלקסבה: מצודה מהתקופה המורית, נבנתה במאה ה-9 וניצבת מעל העיר עד היום. קתדרלת סן חואן המטביל: ידועה גם כ-'קתדרלת בדחוס', היא קתדרלה קתולית. הקתדרלה נבנתה לאחר כיבוש העיר מידי השלטון המורי על ידי אלפונסו ה-9 מליאון. היא נבנתה בין סוף המאה ה-13 עד למאה ה-15 וממוקמת במרכז העיר. הקתדרלה מעוצבת באופן דומה למצודה זאת משום שנבנתה מחוץ למצודת אלקסבה, מאותה הסיבה קירות הקתדרלה עבים והיא כוללת עמדות הגנה. החירלדה: העתק מגדל החירלדה בקתדרלת סביליה שבעיר סביליה. לה גלרה: גינת נוי. אתר האינטרנט הרשמי של בדחוס (בספרדית) מדריך לעיר בדחוס באתר יורו רסידנטס (באנגלית). בדחוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Preston, Paul. (2006). The Spanish Civil War. Revolution, reaction&revenge. Harper Perennial. London. p. 120 בדחוס באתר ספרטקוס Preston, Paul. The Spanish Civil War. Reaction, revolutions & revenge. Harper Perennial. 2006. London. p.307 Espinosa, Francisco. La columna de la muerte. El avance del ejército franquista de Sevilla a Badajoz. Editorial Crítica. 2002. Barcelona. p. 432
אהרן בלומלין

רבי אהרן בלומלין (או רבי אהרן פלוּמֶל, נהרג בה'ק"ף או ה'קפ"א, 1420 או 1421) היה ממנהיגי יהדות אוסטריה, רב בקרמז ובוינה, דודו ורבו של רבי ישראל איסרלין. רבים מקורות חייו לוטים בערפל. נולד בעיירה קרימז (קרמס, Krems). אביו היה רבי חיים (חיטשל) מהרצוגנבורג, שזוהה על ידי מספר חוקרים בתור רבי חיים הענשל מהיינבורג (היימבורג, סלובקיה) שהיה סבו של רבי ישראל איסרלן. שם משפחתו המעניין, 'בלומלין' או 'פלומל', נקרא ע"ש אמו, שנפטרה כנראה בל"ג בעומר לפני 1407. ככל הנראה, נקברה האם בישיבת גיסו, רבי אברהם קלויזנר, בווינה. רבי אהרן עצמו היה נשוי, ונודע כי הייתה לו בת, שנישאה לתלמידו, רבי מורקלן. למד בעיקר אצל רבי שלום מנוישטט, איתו למד כנראה בתור תלמיד חבר, בגיל מתקדם אחר נישואיו, ולא כבחור צעיר. עמד בקשרים טובים עם רבי יעקיל מאיגרא, ששימש יחד איתו ברבנות קרימז. כמו כן, שמר על קשר דרך מכתבים עם המהרי"ל ממיינץ ועם המהרז"ך בנירנברג. בין תלמידיו הידועים נמנים אחיינו, רבי ישראל איסרלן, מחבר הספר תרומת הדשן; רבי דוד טעבלי שפרינץ מנירנברג, ורבי יצחק אייזיק מטירנא. ישנן עובדות המצביעות גם על כך שרבי חיים מיישטרליין מנוישטט היה דן לפניו[דרושה הבהרה]. בעת גזרת וינה, רבי אהרן הושלך לכלא עם יתר נכבדי הקהילה היהודית בווינה בי' בסיוון ה'ק"ף (1420). בהיותו בכלא עבר עינויים כדי שימיר את דתו, והוא נפטר מעניויים בכלא, לפני ט' בניסן ה'קפ"א (1421). בנו הקטן הוכרח להתנצר באונס. מרבית התשובות של רבי אהרן ששרדו[דרושה הבהרה] הן בענייני מנהגים, ובפרט מנהגי תפילה. ההכרעה המקובלת בתשובות היא לקולא ולא לחומרא. בין התקנות המקלות, ניתן למנות את ההיתר שגוי יוכל להביא מזון לאסירים יהודיים בכלא. לעיתים פסק רבי אהרן נגד המנהגים המקובלים. נאמר עליו שידע "התפלל ולנגן". כנראה היה בעל כשרון מוזיקלי, ושימש חזן. מלבד תשובותיו, כתב פירוש לתורה. דבריו נזכרים רבות בדברי אחיינו, בעל תרומת הדשן. ישראל איסרלן תרומת הדשן (ספר) שלום מנוישטט יצחק אייזיק מטירנא ישראל יובל, חכמים בדורם, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ט, עמ' 59–71. מרדכי ברויאר, אוהלי תורה, הוצאת מרכז שזר, ירושלים תשס"ד. משה גידמן, התורה והחיים, הוצאת אחיאסף (תרגום פרידברג), וורשה 1899. מאיר וונדר, אלף מרגליות, הוצאת המרכז להנצחת מורשת יהדות גליציה ומשפחת מרגליות בלונדון, ירושלים תשנ"ג. יובל, חכמים בדורם, עמ' 61–62. יובל, חכמים בדורם, עמ' 67 ו-71.
מ"א

האם התכוונתם ל... מגן אברהם – פירוש מרכזי ל"שולחן ערוך" מוסמך אוניברסיטה (נקרא גם 'תואר שני') – תואר אקדמי מועצה אזורית – צורת שלטון מקומי המאגדת מבחינה מוניציפלית מספר יישובים כפריים או קהילתיים באזור גאוגרפי מסוים המפקדה הארצית – הגוף שהופקד על הניהול הכולל של ארגון "ההגנה" מספר אישי – קוד המשמש לזיהוי אדם בקבוצה גדולה (בדומה למספר זהות), על פי רוב במערכת צבאית