laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארמון מרדקה

ארמון מרדקה (באינדונזית: Istana Merdeka) הוא מקום מגוריו של נשיא אינדונזיה ואחד מתוך שישה מעונות המשמשים את הנשיא. הקומפלקס שימש כמעונו של מושל איי הודו המזרחיים ההולנדיים. הוא שוכן בצידה הצפוני של כיכר מרדקה במרכז ג'קרטה, בירת אינדונזיה. ארמון מרדקה הוא חלק מקומפלקס נשיאותי בשטח של 6.8 הקטר (17 אקרים) הכולל גם את ארמון נגארה, וויסמה נגארה (בית הארחה ממלכתי), סקרטריאט נגארה ובניין בינה גראהאה. בקרבת הקומפלקס, בכיכר מרדקה שוכנת האנדרטה הלאומית של אינדונזיה. המבנה שהוא כיום ארמון מרדקה נבנה בהנחת היסוד של ארמון רייזוויק (איסטנה נגארה הנוכחית) כאשר הוא נחשב כבר לא מספיק למטרות אדמיניסטרטיביות. קבלות פנים וכנסים גדולים במהלך אמצע המאה ה-19. בשנת 1869 ניתנה ההנחיה להקמת ארמון חדש על ידי המושל הכללי פיטר מייר. הבנייה התרחשה על המדשאה הדרומי של ארמון רייזוויק ב-23 במרץ 1873 בתקופת כהונתו של המושל הכללי ג'יימס לודון. הארמון הנאו-פלדיאני תוכנן על ידי Jacobus Bartholomeus Drossaers ונבנה על ידי המחלקה לעבודות ציבוריות והחברות הקבלניות Drossaers & Company בעלות של 360,000ƒ. הבניין החדש הוקם בחלק הדרומי של שטח ארמון רייזוויק, מול כיום כיכר מרדקה. בניית הארמון הסתיימה בשנת 1879 בתקופת כהונתו של המושל הכללי יוהאן וילהלם ואן לנסברגה. הארמון החדש קיבל את השם הרשמי פליס ואן דה גוברנור גנראאל ("ארמון המושל הכללי"), מקום מגוריו הרשמי של המושל הכללי של הודו המזרחית ההולנדית ומשפחתו. המושל הכללי יוהאן וילהלם ואן לנסברגה (1875–1881) היה הראשון שהתגורר בבניין. המושל הכללי צ'ארדה ואן שטרקנבורגה סטאכואר (1936–1942) היה המושל הכללי ההולנדי האחרון שהתגורר בארמון. מדיה וקבצים בנושא ארמון מרדקה בוויקישיתוף "Istana Jakarta" [Jakarta Palace]. National website (באינדונזית). אורכב מ-המקור ב-2015-10-23. נבדק ב-11 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אינדונזיה ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ימת אגאסי

ימת אגאסי (באנגלית: Lake Agassiz) הייתה ימה קרחונית עצומת ממדים באמריקה הצפונית. הימה הוזנה מהפשרת קרחונים במעטה הקרח לורנטייד (אנ') בסוף עידן הקרח האחרון. שטח הימה היה גדול מכל שטח גופי המים המתוקים של ימינו ביחד, קרוב לשטח הים השחור. הימה הייתה רדודה יחסית לעומקי ימות גדולות בימינו ונוקזה בסדרה של אירועים לפני כ-13,000 עד 8,400 שנה. הימה נקראה על שם לואי אגאסי משהתחוור כי נוצרה מפעילות קרחונית. מדיה וקבצים בנושא ימת אגאסי בוויקישיתוף ימת אגאסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מודה אני (אלבום של עומר אדם)

מודה אני הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי עומר אדם. האלבום יצא לאור ב-10 באוגוסט 2015, על ידי חברת התקליטים פליי רקורדס. האלבום זכה לביקורות חיוביות ברובן. בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב תוך שהעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה. האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אסף צרויה (למעט היכן שמצוין אחרת). מידע על האלבום מודה אני באתר MusicBrainz האלבום מודה אני באתר ספוטיפיי האלבום מודה אני באתר אפל מיוזיק עומר אדם | מודה אני, באתר דיסק סנטר מהפכה של שמחה: העשור המטורף של עומר אדם, באתר ישראל היום מודה אני, באתר יוסמיוסיק, ‏2015-08-28 מודה אני, נבדק ב-2020-03-02
ילד טוב ילד רע

ילד טוב ילד רע הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי עומר אדם. האלבום יצא לאור ב-30 בינואר 2012 על ידי חברת התקליטים NMC. עומר אדם | ילד טוב ילד רע, באתר דיסק סנטר מידע על האלבום ילד טוב ילד רע באתר MusicBrainz
אדה קלוש (פסל)

אדה קלוש (במקור אליאס (אליהו) קליין, בהונגרית: Kallós Ede; הודמזוושרהיי, 17 בפברואר 1866 – בודפשט, 11 במרץ 1950) היה פסל וצייר דיוקנאות הונגרי-יהודי. יצירותיו מוצבות ברחבי הונגריה. אחדות מיצירותיו ביצע עם הפסל ההונגרי-יהודי אדה טלץ'. קלוש (קליין) נולד כבנם של אלברט קליין וססיליה לובק. הוא למד אמנות בבודפשט ואחר כך בפריז אצל אנרי-מישל-אנטואן שאפו (בצרפתית: Henri-Michel-Antoine Chapu; ספטמבר 1833 - 21 באפריל 1891) היה פסל צרפתי במסורת נאוקלאסית מעט שונה והיה ידועה בשימוש באלגוריה ביצירתו. בהונגריה זכה קלוש להצלחה עם פסלו בשם "דוד" שהוצג בהיכל האמנות בבודפשט. יצירה זו היא תזכורת יוצאת דופן של פיסול בסגנון הנטורליזם (אמנות), שהביאה אותו לקבלת הזמנות רבות לפסלים במרחב הציבורי, הן פסלים דקורטיביים והן מצבות. בנוסף לז'אנרים הפיסוליים שהוזכרו לעיל, הוא צייר גם דיוקנאות, כולל אוטוקאר פרוהסקה (ניטרה, 10 באוקטובר 1858 - בודפשט, 2 באפריל 1927) היה כומר, סופר, פילוסוף, פוליטיקאי, תאולוג, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים, חבר הפרלמנט ונציג בולט של האנטישמיות המודרנית בהונגריה בין שתי מלחמות העולם והבישוף הקתולי של מחוז סקשפהרוואר) ושל האדריכל ההונגרי-יהודי גזה מרקוש. אשתו של קלוש הייתה אטלקה רצ'וב. (1904) דניאל איראני (גן קארואי) (1908) קבוצת פסל מיהאי ורשמארטי (יחד עם אדה טלץ') (1939) פרנץ קלצ'יי (כיכר בתיאני) (1904) Irányi Dániel (Károlyi-kert) (1908) Vörösmarty Mihály szoborcsoport (Telcs Edével) (1939) Kölcsey Ferenc (Batthyány tér) (1896) פרנץ ארקל (גיולה) (1896) נסיך ארפאד (אופוסטסר) (1899) פרנץ קלצ'יי (קאריי) (1898) ג'רג' בשנאי (נירג'האזה) (1904) לאיוש קושוט (הודמזוושרהיי) (1908) לאיוש קושוט (מאקו) (בסביבות שנת 1925) האנדרטה לזכר מלחמת העולם הראשונה בפילפסאלאש (1896) Erkel Ferenc (Gyula) (1896) Árpád fejedelem (Ópusztaszer) (1899) Kölcsey Ferenc (Nagykároly) (1898) Bessenyei György (Nyíregyháza) (1904) Kossuth Lajos (Hódmezővásárhely) (1908) Kossuth Lajos (Makó) (1925) Első világháborús emlékmű Fülöpszállás דף הבית של "אמנות בהונגריה" Kallós Ede a Képzőművészet Magyarországon honlapján לקסיקון ביוגרפי Hódmezővásárhelyi életrajzi lexikon לקסיקון יהודי הונגרי Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929 Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. 1. köt. Budapest: Andor Győző, 1935. Kallós Ede l. 521. o. Művészeti lexikon.2. köt. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1966. Kallós Ede l. 547. o. מדיה וקבצים בנושא אדה קלוש בוויקישיתוף אדה קלוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Születési bejegyzése a hódmezővásárhelyi izraelita hitközség születési akv. 10/1866. folyószáma alatt". Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 492/1950. folyószáma alatt. Dömötör János: Egy szobor története (Kallós Ede: Erkel). In: Irodalom- és művészettörténeti tanulmányok, 1997
Forever and Ever

האם התכוונתם ל... Forever and Ever (אלבום של להקת Dune) (אנ') – אלבום מ-1998 Forever and Ever (אלבום של הווארד יואיט) (אנ') – אלבום מ-1988 Forever and Ever (שיר של פרנץ וינקלר ומליה רוזה) (אנ') – שיר פופולרי מ-1948 Forever and Ever (שיר של להקת סילק) (אנ') – סינגל של להקת סילק משנת 1976 שהגיע לראש המצעד הבריטי Forever and Ever (אלבום של דייוויד צ'ואי) (אנ') – אלבום מ-2011 Forever and Ever (שיר של דמיס רוסוס) – שיר מ-1973 Forever and Ever (אלבום של דמיס רוסוס) (אנ') – אלבום מ-1974 Forever and Ever, Amen (אנ') – להיט קאנטרי משנת 1987 של רנדי טראוויס
נשיא אינדונזיה

נשיא הרפובליקה של אינדונזיה (באינדונזית: Presiden Republik Indonesia) הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת ברפובליקה של אינדונזיה. נשיא אינדונזיה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אינדונזיה. מאז 2004, נשיא אינדונזיה וסגנו נבחרים בבחירות ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים. נשיא אינדונזיה הנוכחי (ה-14 במספר) הוא ג'וקו וידודו שנכנס לתפקיד ב-20 באוקטובר 2014. הנשיאות האינדונזית הוקמה במהלך גיבוש חוקה משנת 1945 על ידי ועדת החקירה לעבודות הכנה לעצמאות (BPUPKI). המשרד מולא לראשונה ב-18 באוגוסט 1945 כאשר סוקרנו נבחר על ידי הוועדה המכינה לעצמאות אינדונזית (PPKI) מכיוון שעל פי הוראות המעבר לחוקה, "הנשיא והסגן הנשיא בפעם הראשונה ייבחרו על ידי ה-PPKI. "כמו כן, טרם הוקם הגורם האחראי לבחירות לנשיאות, האספה המייעצת העממית. ב-16 באוקטובר 1945, הודיע סגן הנשיא מוחמד חטא על צו סגן-נשיא שהעניק לוועדה הלאומית המרכזית של אינדונזיה (KNIP) סמכויות חקיקה. ב-11 בנובמבר 1945 קיבלה ה-KNIP את ההחלטה להפריד בין תפקיד ראש המדינה לתפקיד ראש הממשלה. אף כי טרם הוקמה חוקה חדשה, אינדונזיה הייתה כיום דמוקרטיה פרלמנטרית דה-פקטו עם הנשיא כראש מדינה טקסי שתפקידו היה לבקש מראש הממשלה כראש הממשלה להקים ממשלה חדשה. במהלך המהפכה הלאומית האינדונזית, סוקרנו ושאטה נתפסו גם על ידי ההולנדים ביוגיאקרטה ב-18 בדצמבר 1948. לאחר מכן, סוקרנו נתן מנדט לסיפרודן פרווירנגרה להקים ממשלת חירום. זה נעשה וממשלת החירום של הרפובליקה של אינדונזיה (PDRI) הוקמה בסומטרה כאשר סג'אפרודין פראוויראנגרה כיו"ר שלה. פראוויראנגרה החזיר את המנדט לסוקרנו ב-13 ביולי 1949. ב-17 בדצמבר 1949 נבחר סוקרנו לנשיא הרפובליקה של ארצות הברית של אינדונזיה (RIS) והמנדט הנשיאותי עבר לאסעת. כאשר התברר כי הקונפדרציה הזו עתידה להיות מוחלפת על ידי מדינה יחידה, עזאאת התפטר מהנשיאות וסוקרנו שוב להיות נשיא ב-15 באוגוסט 1950. אינדונזיה אימצה כעת את החוקה שנועדה לקונפדרציה. המסמך, שכונה רשמית כחוקה הזמנית, אישר את תפקיד הנשיא כראש המדינה, אך הגביל אותו לתפקיד טקסי ברובו. הוא מינה ראש ממשלה בעצת מעצבים. למרות תפקידו החוקתי המצומצם באופן רשמי סוקרנו החזיק בכוח רב. בראשית שנות החמישים החל לקרוא לביצוע "הדמוקרטיה המודרכת", במסגרתה יתקבלו החלטות לאחר התלבטות ממושכת במטרה להגיע לקונצנזוס תחת "הנחיה" נשיאותית. פוליטיקה של אינדונזיה היסטוריה של אינדונזיה מדיה וקבצים בנושא נשיא אינדונזיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא אינדונזיה
הטריאנלה של מילאנו

הטריאנלה של מילאנו היא תערוכה בינלאומית לאדריכלות ולעיצוב תעשייתי, הנערכת מדי שלוש שנים בעיר מילאנו שבאיטליה. התערוכה נוסדה בשנת 1923 כביאנלה (תערוכה הנערכת מדי שנתיים) על ידי המוסד הגבוה לתעשיות אמנותיות (אנ'). היא התקיימה בתחילה בווילה המלכותית (אנ') בעיר מונצה, פרבר של מילאנו. החל ב-1933 התקיימה התערוכה בפלאצו דל ארטה (איט') במילאנו ואז הוכרה לראשונה על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות. מאז 1933 נערכת התערוכה כטריאנלה, ובפועל חלו הפסקות ארוכות יותר בין חלק מן התערוכות. התערוכה השביעית התקיימה ב-1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. לאחר הפסקה של שבע שנים עקב המלחמה נערכה התערוכה במילאנו שוב ב-1947. הפסקה ארוכה נוספת בקיומה חלה בין 1996 ל-2016. במשך השנים נע משך התערוכה בין חודשיים לשישה חודשים. בין היוצרים אשר הציגו את עבודותיהם בתערוכה נמנו לה קורבוזיה, פרנק לויד רייט, פבלו פיקאסו, פרנק גרי ורנצו פיאנו. מדיה וקבצים בנושא הטריאנלה של מילאנו בוויקישיתוף על ההיסטוריה של התערוכה באתר הטריאנלה על ההיסטוריה של הטריאנלה
חאליד בשליץ'

חאליד בשליץ' (בבוסנית: Halid Bešlić; נולד ב-20 בנובמבר 1953) הוא זמר ומוזיקאי בוסני. הוא נחשב לאחד מבין הזמרים הידועים ומצליחים ביותר ביוגוסלביה במהלך שנות השמונים ולאחר מכן במדינות יוגוסלביה לשעבר, לאחר התפרקותה. חאליד בשליץ' נולד בכפר קנז'ינה (אנ'), סמוך לבירה סרייבו בבוסניה והרצגובינה כאשר זו הייתה חלק מיוגוסלביה, אביו מויו היה איש צבא בצבא העממי היוגוסלבי. הוא החל את להופיע באופן חובבני כאשר היה ילד בתקופת בית הספר היסודי ובמקביל גם הופיע במועדוני שירה. אחרי שסיים את שירותו הצבאי בצבא היוגוסלבי עבר להתגורר בסרייבו והתחיל את הקריירה המקצועית כשהופיע במסעדות שונות. בשנת 1979 הקליט את הסינגל הראשון שלו, "Grešnica / Ne budi mi nadu". בין השנים 1979–2003 הקליט בשליץ' 16 אלבומים שנמכרו במיליוני עותקים. הופיע פעמים רבות ברחבי העולם בביצוע יחיד. שירים שהוציא לאור בשנת 1984 "Budi budi uvijek srećna"‏ ו-"Neću neću dijamante" הגיעו במהירות למעמד של פלטינה, שזכה להצלחה כבירה, שהובילה אותו להיות אחד הזמרים פופוולריים ששיריו מושמעים ביותר בכל יוגוסלביה בסצנת המוזיקה העממית הבוסנית והבלקנית. במהלך מלחמת בוסניה הוא הופיע ברחבי אירופה במופעי צדקה במטרה לגייס תרומות לנפגעי המלחמה בבוסניה והרצגובינה. מדיה וקבצים בנושא חאליד בשליץ' בוויקישיתוף חאליד בשליץ', ברשת החברתית פייסבוק חאליד בשליץ', ברשת החברתית אינסטגרם חאליד בשליץ', סרטונים בערוץ היוטיוב חאליד בשליץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר אפל מיוזיק (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר ספוטיפיי חאליד בשליץ', באתר Last.fm (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר AllMusic (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר דיזר חאליד בשליץ', באתר Yandex.Music (ברוסית) חאליד בשליץ', באתר Discogs (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר Songkick (באנגלית) חאליד בשליץ', באתר Genius ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית השילוש הקדוש (אנטארקטיקה)

כנסיית השילוש הקדוש (ברוסית: Церковь Святой Троицы) היא כנסייה אורתודוקסית קטנה, הממוקמת בסמוך לתחנת המחקר הרוסית בלינגסהאוזן (Bellingshausen) באי המלך ג'ורג', אחד מאיי שטלנד הדרומיים הסמוכים לאנטארקטיקה. היא אחת משמונה כנסיות הממוקמות באנטארקטיקה. היוזמה להקמת הכנסייה באה לעולם בשנות התשעים על ידי הארגון הרוסי Temple for Antarctica ‏(Храм – Антарктиде) ומומנה מכספי תרומות שנאספו מרחבי רוסיה. בתחרות לתכנון הכנסייה זכו האדריכלים אניסיפירוב, ריבאק ושמידט (P.I. Anisifirov, S.G. Rybak, A.B. Schmidt) מהעיר ברנאול. הכנסייה תוכננה כמבנה בגובה של 15 מטר המעוצב בסגנון רוסי מסורתי ובה מקום לשלושים מתפללים. היא נבנתה ברוסיה מעץ אורן סיבירי ולאחר מכן פורקה והובלה באונייה מקלינינגרד לאי המלך ג'ורג', שם נבנתה בנקודה גבוהה ליד חוף הים על ידי אנשי צוות תחנת המחקר בלינגסהאוזן. האיקונוסטאזיס של הכנסייה עוטרה על ידי ציירים מהעיר פאלק (Palekh). הכנסייה נחנכה ב-15 בפברואר 2004 על ידי בישוף העיר סרגייב פוסד (Sergiyev Posad) הסמוכה למוסקבה ואב המנזר לאוורת השילוש-סרגייב השוכן באותה העיר. בכנסייה מוצבים בכל עת כומר אחד או שניים מלאוורת השילוש-סרגייב, אשר התנדבו לשרת באנטארקטיקה ומוחלפים בתפקידם מדי שנה. הכמרים מעניקים שירותי דת לצוות תחנת המחקר הרוסית, לאנשי צוות של תחנות מחקר אחרות באנטארקטיקה ולתיירים. לטובת המבקרים מאמריקה הלטינית נערכים בכנסייה מעת לעת טקסים בספרדית. בעת שאינם עסוקים בעבודתם בכנסייה מסייעים הכמרים באחזקת תחנת המחקר הרוסית. בינואר 2007 נערכה בכנסייה חתונה. בשנת 2016 ביקר בכנסייה הפטריארך קיריל הראשון של מוסקבה, ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית. מדיה וקבצים בנושא כנסיית השילוש הקדוש בוויקישיתוף כתבה ובה תמונות של הכנסייה (באנגלית) תולדות הכנסייה (ברוסית)
מרשם האוכלוסין הלאומי (הודו)

מרשם האוכלוסין הלאומי (באנגלית: National Register of Citizens ‏(NRC), בהינדי: राष्ट्रीय नागरिक रजिस्टर) הוא מרשם אוכלוסין שהקמתו הוסדרה בתיקון לחוק האזרחות (1955) שאושר בשנת 2003. מטרתו לתעד את כל אזרחי הודו על מנת שלא אזרחים יזוהו ויגורשו. המרשם יושם לראשונה במדינת אסאם שבצפון מזרח הודו ב-2013-2014. ממשלת הודו מתכננת ליישם את המרשם בכל רחבי המדינה בשנת 2020, דבר שהצית מחאות קשות מצד המוסלמים. מדינת אסאם שבצפון הודו, בהיותה מדינת גבול עם בעיות ייחודיות של הגירה בלתי חוקית, יצרה מרשם אוכלוסין בשנת 1951 על סמך נתוני מפקד האוכלוסין בשנת 1951. עם זאת, הוא לא נשמר אחר כך. חוק המהגרים הבלתי חוקיים (קביעה על ידי בית משפט), 1983, התקבל על ידי הפרלמנט, ויצר הליך בית משפט נפרד לזיהוי מהגרים בלתי חוקיים באסאם. בית המשפט העליון בהודו ביטל אותו כבלתי חוקתי בשנת 2005, ואחריו ממשלת הודו הסכימה לעדכן את החוק. לאחר התקדמות בלתי מספקת בתהליך עדכון מרשם האכלוסין הלאומי (NRC) במשך למעלה מעשור, החל בית המשפט העליון לכוון ולעקוב אחר התהליך בשנת 2013. ה-NRC המעודכן הסופי עבור אסאם, שפורסם ב -31 באוגוסט 2019, הכיל 31 מיליון שמות מכלל אוכלוסייתה המונה 33 מיליון אנשים, והשאיר 1.9 מיליון מועמדים, מה שהפך אותם לחסרי מדינה. מפלגת העם ההודית שמובילה את המהלך הזה, לא מצאה כי התוצאות עומדות בציפיותיה. היא מאמינה שכמה אזרחים לגיטימיים הוחרגו בעוד כלולים מהגרים בלתי חוקיים. בתעמולת הבחירות הבחירות של מפלגת העם ההודית לבחירות הכלליות בהודו ב-2019 הבטיחה המפלגה ליישם את מרשם האוכלוסין לכל הודו. ב-19 בנובמבר 2019, שר הפנים עמית שאה הצהיר ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי כי מרשם האוכלוסין ייושם בכל רחבי המדינה. על פי כללי האזרחות שאושרו 2003, הממשלה המרכזית יכולה לתת צו להכין את מרשם האוכלוסין הלאומי וליצור את ה- NRC על בסיס הנתונים שנאספו בו. עוד נקבע בתיקון משנת 2003 כי פקידים מקומיים אז היו מחליטים אם שמו של האדם יתווסף למרשם או לא, ובכך יחליטו על מצב אזרחותו. לא נדרשים כללים או חוקים חדשים לביצוע פעולה זו בכל הודו. "As Anti-CAA Pressure Builds, BJP Govt Goes Discernibly on the Backfoot". The Wire. 21 בדצמבר 2019. ארכיון מ-21 בדצמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה)
ג'ון גילהולי

ג'ון גילהולי (באנגלית: John Gilhooly; נולד ב-15 באוגוסט 1973) הוא המנהל האמנותי והמבצעי של ויגמור הול, אתר מרכזי למוזיקה קאמרית בלונדון. כשגילהולי התמנה למנהל האמנותי של ויגמור הול בשנת 2005, הוא היה "המנהל הצעיר ביותר של אולם קונצרטים בעל שם עולמי". גילהולי, יליד קאסֶלְקוֹנֶל, מחוז לימריק באירלנד, למד באוניברסיטת קולג' דבלין היסטוריה ומדעי המדינה. משם המשיך ללימודי שירה כטנור בקולג' העירוני למוזיקה של דבלין ובבית הספר ליינסטר למוזיקה, בהדרכת זמרת הסופרן ורוניקה דון. לפני שהצטרף לוויגמור הול, עבד גילהולי בארגון אירועים וקונצרטים במרכז הבינלאומי של הארוגייט ואחר במרכז אקסל המושקע מאוד בדוקלנדס בלונדון. בשנת 2000, התמנה למנהל ביצועים של ויגמור הול למנהל האמנותי אותו זמן, ויליאם ליין. ב-2005, בגיל 32, הוסיף גילהולי לתפקידו את משרת המנהל האמנותי, הצעיר ביותר בעולם שהתמנה לתפקיד זה באולם קונצרטים קלאסיים. גילהולי הוא יושב-ראש (מתנדב) של האגודה הפילהרמונית המלכותית., אגודת צדקה רשומה בממלכה המאוחדת ואחת מאגודות המוזיקה הוותיקות בעולם. הוא מכהן בתפקיד זה מאז 2010. גילהולי גם יושב לעיתים קרובות בחבר השופטים בתחרויות בינלאומיות. ביוני 2019 ישב בראש חבר השופטים בתחרות השירה "זמר העולם" של שירות השידור הבריטי בקרדיף. כן כיהן כיושב ראש של תחרות השיר הבינלאומית הדו-שנתית של האופרה העצמאית/ויגמור הול לשנת 2019 ותחרות רביעיית המיתרים של ויגמור הול. הוא מעוטר באותות הוקרה רבים. אות האימפריה הבריטית (OBE) (2013) אות "מסדר כוכב איטליה" אות "מסדר המצוינות הגרמני" "צלב הכבוד האוסטרי" למדע ואמנות תואר אבירות ב"מסדר הוורד הלבן" של פינלנד עמית כבוד של האקדמיה המלכותית למוזיקה עמית כבוד של בית ספר גילדהול עמית כבוד של האקדמיה המלכותית האירית למוזיקה חברות כבוד בקולג' המלכותי למוזיקה ג'ון גילהולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) הגרדיאן, ריאיון עם ג'ון גילהולי, מנהל ויגמור הול 30 באוקטובר 2012 מארק הנסי, הטיימס האירי, "מנהל המוזיקה האירי של וויגמור הול בלונדון מקבל את אות אביר מסדר האימפריה הבריטית על שירותיו למוזיקה" [מיוזיקאדיוקיישן, ג'ון גילהולי מקבל את פרס "מוזיקה באביב" של היידלברג] 20 באוקטובר 2018 הטיימס האירי: "מעיר זמר אחת לאחרת" [https://royalphilharmonicsociety.org.uk/rps_today/who_we_are/chairman ארכיב האגודה הפילהרמונית המלכותית בי.בי.סי. קרדיף "זמר העולם" 2019 - ג'ון גילהולי תחרות האופרה העצמאית הבינלאומית של ויגמור הול התחרות הבינלאומית לרביעיות מיתרים של ויגמור הול לשנת 2018 הפוסט האירי: "האירי ג'ון גילהולי, עטור אותות ההוקרה, זוכה בעוד אות הוקרה אירופי" 26 בספטמבר 2017
נמל התעופה הבין-לאומי צ'יטה

נמל התעופה הבין-לאומי צ'יטה (ברוסית: Международный аэропорт Чита) הוא נמל תעופה פדרלי, הממוקם 18 ק"מ מערבית למרכז העיר צ'יטה, בירת מחוז עבר הבאיקל בסיביר, רוסיה. נמל התעופה שוכן 8 ק"מ מהכביש הפדרלי מוסקבה -צ'יטה-חברובסק-ולדיווסטוק וכביש המהיר מוסקבה-צ'יטה-זבייקלקסק, 500 מטרים מהרכבת הטרנס-סיבירית. לנמל התעופה מסלול טיסה אחד באורך 2,800 מטר. ב-1930 הטיסות הראשונות החלו בקווי האוויר אירקוטסק-צ'יטה-נרצ'ינסק-מוגוצ'ה. ב-1932 הוקם שדה תעופה בו בוצע בדיקה טכנית ותדלוק מטוסים. ב-1934 נפתח קו טיסות ישיר מוסקבה - ולדיווסטוק דרך צ'יטה. ב-1935 נפתחים קווי האוויר הראשונים מצ'יטה לציפיקן. ב-1936 נפתח קו הנוסעים הראשון של צ'יטה-חפצ'רנגה. ב-1936 חברת תאגיד התעופה המאוחד של צ'יטה הוקם על בסיס שדה התעופה וחטיבת הטיסה (בברית המועצות לא הייתה מקובלת הפרדה מבנית בין נמל התעופה לחברת התעופה העיקרית שמשתמשת בו). ב-1938 שדה התעופה צ'יטה-1 הועתק למיקומו הנוכחי. ב-1950 נפתח קו אווירי צ'יטה-בייג'ינג. ב-1952 הוקם מבנה הטרמינל הנוכחי בסגנון סטליניסטי. ב-1953-1959 - נפתח קו חדש לקוריאה הצפונית בתוואי צ'יטה - הילר - חרבין - פיונגיאנג. בשנת 2007 נמל התעופה הופרט ונמסר לחברת נובפורט. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי צ'יטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי צ'יטה (ברוסית) Распоряжение Правительства Российской Федерации от 20 апреля 2016 года № 726-р «Об утверждении перечня аэропортов федерального значения»[1] ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא שדות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולומון ארונוביץ' גורליק

סולומון א(ה)רונוביץ' גורליק (ברוסית: Соломон Аронович Горелик;‏ 7 ביולי 1913 – 23 באוקטובר 1941) היה יהודי סובייטי, שעוטר בעיטור גיבור ברית המועצות במלחמת העולם השנייה, כעוזר בנושא הטכני של מפקד פלוגת הטנקים בגדוד הטנקים הראשון של חטיבת הטנקים הראשונה של הארמייה ה-21 בחזית הדרומית-מערבית, טכנאי צבא בדרגה הראשונה. נולד במשפחת פועלים יהודית. סיים 5 שנות לימוד בבית ספר. אחר כך סיים בית ספר מקצועי עם מומחיות במקצוע חרט כלים ועבד כחרט על מכונה. בצבא האדום מאז 1931. בשנת 1932 סיים בית ספר למשוריינים בלנינגרד, ובשנת 1934 - השתלמויות לאנשי פיקוד. השתתף במלחמת החורף והיה מועמד להיות חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בחזיתות המלחמה מאז יוני 1941. בקרבות עם ורמאכט גילה אומץ וגבורה גבוהה. כשפינה שוב ושוב טנקים סובייטיים משדה הקרב, תיקן נזקים, ואף הוביל טנקים להתקפה בשילוב תפקיד נהג ומפקד טנק. במהלך ההתקפות הללו חיסל מספר רב של מרגמות, תותחים, עמדות מקלעים, חיילים וקצינים. ביולי 1941, בקרבות על שפטיבקה, השמיד 4 תותחים נגד טנקים, 6 מרגמות ויותר משתי מחלקות של חיל רגלים. ב-20 בספטמבר 1941, בקרב בסמוך לעיר בוגודוכוב במחוז חרקוב, הוא השמיד באופן אישי 8 תותחים, 3 מרגמות ומעך כמה עמדות מקלעים עם פסי הטנק שלו. קידם את ההתקפות של טנקים אחרים. 23 באוקטובר 1941, בפאתי העיר בלגורוד, כשהם עם כוחות חדשים, הגרמנים פרצו הגנת הכוחות הסובייטיים בפרצה בין יחידות הסיור. על חטיבת הטנקים הראשונה בפיקודו של אברהם חסין הוטלה פקודה להשמיד את קבוצת האויב שהתקדמה לכיוון העיר. 5 טנקים תקפו את הגרמנים. מקדימה היה הטנק הכבד של סגן ליסנקו, שנהגו היה גורליק. הטנק הצליח לפרוץ לעמדת התותחים הגרמניים, מחץ שני תותחים ונפגע כך שנמנעה תנועתו. במשך שעתיים הטנק המשיך לירות וכאשר אזלו הפגזים והמחסניות, חייליו נלחמו ברימונים. הגרמנים הקיפו את הרכב, הציעו לצוות להיכנע. לאחר שסירבו, העלו אותו באש. גורליק נשרף עם המפקד בטנק ההרוס. קבור בקבר אחים בעיר בלגורוד. כמו כן, הוקמה מצבה (קנוטף) בבית הקברות פראוברז'נסקי היהודי בסנט פטרסבורג. חלקה 4/3 חדשה, קבר מס' 1325. רחוב בעיר בלגורוד נקרא על שמו אנדרטה הוקמה בקבר אחים בו נקבר. בשנת 2005 נקרא על שמו רחוב בעיר הולדתו בוברויסק בשכונת קיסלביצ'י. מדיה וקבצים בנושא סולומון ארונוביץ' גורליק בוויקישיתוף דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית) דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית) "Аннотационная доска на улице Горелика" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2012-09-12. נבדק ב-2012-04-20.
UCI ProSeries

סבב ה-UCI ProSeries הוא סבב מרוצי אופני כביש, והשני בחשיבותו בעולם אחרי סבב ה-UCI World Tour. השם "UCI ProTeam" מתייחס לקבוצות הדרג המשני. הסבב נכנס לשימוש החל מעונת 2020, והוא למעשה מחליף את סבב ה-HC ששימש כדרג המשני בעולם. הספרה 1 מתייחסת למרוצים חד יומיים, והספרה 2 מתייחסת למרוצי קטעים. המרוצים בסבב, נכון ל-2020: בוטל בשל מותו של סולטאן קאבוס בוטל בשל וירוס הקורונה
מפרצון ורדי

מפרצון ורדי (באנגלית: Verdi Inlet) הוא מפרצון מכוסה קרח בחוף הצפוני של חצי האי בטהובן, בדרום מערב האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה. המפרצון ממוקם בין חצי האי פשה, וחצי האי האריס. הפרצון התגלה מן האוויר, ומופה באופן גס (חלקי), על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948 המפרצון מופה בשנת 1960 על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948. שמו של המפרצון נתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. המפרצון נקרא על שמו של המלחין האיטלקי ג'וזפה ורדי; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות. מפרצון ורדי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפרצון ורדי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מפרצון ורדי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפרצון ורדי באתר marineregions מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר המיפוי בוצע בשנת 1959 מידע היסטורי על מנת שמות אתרים באזור
טויוטה אופה

טויוטה אופה (ביפנית: トヨタ・Opa, באנגלית: Toyota Opa) הוא מיניוואן קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויוטה (ביפנית: トヨタ自動車), אשר יוצרה בין השנים 2000–2005 ביפן. 5 דלתות הצ'בק. 5 נוסעים. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. סוגי הנעות: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4. קיבולת מכל דלק - 60 ליטר. "1.8". "2.0". "CBA-ZCT10". "CBA-ZCT15". "TA-ACT10". "UA-ZCT10". "UA-ZCT15". "TA-ZCT10". "TA-ZCT15". "TA-ACT10". "טויוטה אופה", שנת 2002 "טויוטה אופה", שנת 2000 "טויוטה אופה" "טויוטה אופה" מנוע "טויוטה אופה", מנוע 1.8 ליטר, מתוצרת "טויוטה" סדרה "Toyota ZZ engine" (אנ') סוג מנוע "1ZZ-FE" טויוטה מדיה וקבצים בנושא טויוטה אופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טויוטה אופה (ביפנית) טויוטה אופה, סרטון באתר יוטיוב טויוטה אופה, סרטון באתר יוטיוב "טויוטה אופה" carfromjapan.com/specifications/toyota/opa "טויוטה אופה" toyota-global.com/company/history_of_toyota "טויוטה אופה" toyota-club.net/files/2003/03-04-26_sae-opa "טויוטה אופה" tc-v.com/specifications/toyota/opa "טויוטה אופה" 1.8 ליטר, שנת 2000 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "טויוטה אופה" 2.0 ליטר, שנת 2000 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car/?car=81939 "טויוטה אופה" goo-net-exchange.com/catalog/TOYOTA__OPA