laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הכל אודות אהבה

הכל אודות אהבה (באנגלית: Rome Adventure) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1962 בהפקתו ובבימויו של דלמר דייבס שגם כתב את התסריט המבוסס על הרומן "אוהבים חייבים ללמוד" של אירווינג פיינמן משנת 1932. בתפקידים הראשיים - טרוי דונהיו, סוזן פלשט, רוסאנו בראצי ואנג'י דיקינסון. זה סרטה השני של פלשט לאחר "נער הגיישה" ולכן אינה מופיעה בכתוביות ראשונה אף על פי שהיא משחקת בתפקיד ראשי. במשך ההסרטה התאהבו דונהיו ופלשט ונישאו. הם הופיעו בסרט אחד נוסף - "על גבורה ואהבה" (1964) והתגרשו. העלילה היא על זוג צעיר שמנהלים רומן אהבה ומטיילים באיטליה. בסרט יש צילומים רבים מאתרי רומא וכן מפיזה, מעבר סלה, ורונה, אורבייטו, פירנצה, לאגו מאג'ורה, סן ג'מיניאנו ועוד. את המוזיקה חיבר מקס שטיינר, השיר "Al di là" (מעבר ל..) מושר ומנוגן לאורך הסרט. פרודנס בל (סוזן פלשט) עובדת כספרנית במכללה לבנות בארצות הברית. היא נקראת לבירור לאחר שמסרה לנערה ספר שנאסר להחזיקו בספרייה. הספר הוא "אוהבים חייבים ללמוד" והוא לדעת הנהלת המכללה לא מתאים לבנות המכללה. פרודנס אומרת שהיא מסרה את הספר שנמצא אצלה באופן פרטי והיא אינה חושבת שיש בו דברים אסורים לבנות. היא מחליטה במקום להתפטר ולנסוע לאיטליה כדי לחוות שם אהבה. ידידים של הוריה מצרפים אליה את בנם אלברט (המפטון פנצ'ר) שעושה מחקר על האטרוסקים כדי שישגיח על פרודנס. באנייה פוגשת פרודנס את רוברטו (רוסאנו בראצי) רווק איטלקי מבוגר, עשיר ורודף נשים. רוברטו מוצא לה חדר בוילה של רוזנת שמשכירה חדרים. פרודנס מתחילה לסייר באתרי רומא ומוצאת עבודה בחנות לספרים באנגלית. בין דרי הווילה היא נפגשת בסטודנט לארכיטקטורה בשם דון פורטר (טרוי דונהיו) הנמצא שם בקשר לעבודת הגמר שלו. בין שניהם מתפתחת ידידות שמתחזקת במשך טיול שלהם ברומא ובצפון איטליה. בתחילה הם גרים בחדרים נפרדים ואחר כך ביחד. לדון הייתה חברה קודמת בשם לידה (אנג'י דיקינסון), פאם פטאל שעזבה אותו כדי למצוא מאהב עשיר ולהתחתן אתו. לאחר שהם חוזרים לרומא מחדשת לידה את הקשר עם דון ופרודנס מגלה זאת ונעלבת. היא מנתקת את הקשר עם דון ומחליטה לקיים קשר עם רוברטו המבוגר אך רוברטו דוחה אותה ואומר כי דון אוהב אתה. לידה התחתנה עם איש עסקים עשיר ורוצה לביים קשר עם דון כדי שתוכל להתגרש ולחיות כעצמאית גרושה ועשירה. דון דוחה אותה ולבסוף חוזר לארצות הברית. פרודנס מחליטה גם לחזור ובנמל ניו יורק היא נפגשת בהוריה ובדון שמחזיק בידו מנורה מוזהבת שהם קנו יחד בטיול באיטליה ושניהם מתחבקים. "הכל אודות אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכל אודות אהבה", באתר נטפליקס "הכל אודות אהבה", באתר AllMovie (באנגלית) "הכל אודות אהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הכל אודות אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להכל אודות אהבה, באתר יוטיוב דונהיו ופלשט על רקע השיר Al di là, באתר יוטיוב הכל על אהבה, באתר TCM
סטיג רסטה

ראול-סטיג רסטה (באסטונית: Raul-Stig Rästa; נולד ב-24 בפברואר 1980) הוא זמר-יוצר אסטוני, שייצג, יחד עם הזמרת האסטונית, אלינה בורן, את אסטוניה באירוויזיון 2015, עם השיר "Goodbye to Yesterday".‏ ב-2002–2006, הוא היה חבר בלהקת סלובודן ריבר, יחד עם איטהקה מריה וטומי רהולה. הוא היה גם חבר בלהקת טראפיק ובלהקת Outloudz. ב-2011 הוא היה מתמודד בעונה החמישית של לרקוד עם כוכבים האסטוני, שבו הודח חמישית מהתחרות. ב-2012 גילם סטיג את מוריץ בהפקת המקור האסטונית של המחזמר אביב מתעורר. רסטה ניסה מספר פעמים לייצג את אסטוניה באירוויזיון. הוא התחרה עם להקת סלובודן ריבר בקדמי האירוויזיון של 2003 ו-2004, עם הקת טראפיק בקדמי האירוויזיון של 2008, 2009, 2012, 2014, 2020, ועם להקת Outloudz בקדם האירוויזיון של 2011. כל אחד מהפעים הללו, כשל מלנצח בתחרות. ב-2015, הוא התחרה, יחד עם הזמרת האסטונית, אלינה בורן, בקדם האירוויזיון של 2015, עם השיר "Goodbye to Yesterday", והגיע למקום הראשון בקדם. באירוויזיון 2015, הם העפילו לגמר, וסיימו במקום השביעי עם 106 נקודות. הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Play" של יורי פוטסמן, שייצג את אסטוניה באירוויזיון 2016, שהגיע למקום האחרון בחצי הגמר הראשון. רסטה היה אחד מהמלחינים של השיר "In or Out" של אלינה בורן, שהתמודדה בקדם האירוויזיון האסטוני של 2017, שבו היא סיימה במקום העשירי בגמר. הוא גם היה אחד מהכותבים של השיר "Enough" של אלינה בורן, שהמודדה בקדם האירוויזיון האסטוני של 2013, שבו היא סיימה במקום השמיני בגמר. הוא התחרה בקדם האירוויזיון האסטוני של 2018, עם השיר "Home", שבו הגיע למקום השני בגמר. הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Storm" של ויקטור קרון, שייצג את אסטוניה באירוויזיון 2019, וסיים במקום ה-20 בגמר עם 76 נקודות. הוא התחרה בקדם האירוויזיון האסטוני של 2022 עם השיר "Interstellar", והגיע למקום התשיעי בגמר. מדיה וקבצים בנושא סטיג רסטה בוויקישיתוף סטיג רסטה, ברשת החברתית פייסבוק סטיג רסטה, ברשת החברתית אינסטגרם סטיג רסטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיג רסטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטיג רסטה, באתר Discogs (באנגלית) Melbler, Patrick (21 בפברואר 2015). "ESTONIA: ELINA BORN & STIG RÄSTA WINS EESTI LAUL WITH "GOODBYE TO YESTERDAY"". wiwibloggs. ארכיון מ-2015-02-21. נבדק ב-21 בפברואר 2015. {{cite news}}: (עזרה)
ויליאם שמין

ויליאם שמין (באנגלית: William Shemin‏ 14 באוקטובר 1896 – 15 באוגוסט 1973) היה חייל יהודי-אמריקאי בצבא ארצות הברית אשר הוענקה לו מדליית הכבוד 97 שנים לאחר שנלחם במלחמת העולם הראשונה. שמין נולד ב-1896 בבייון ניו ג'רזי. בשנת 1914 סיים את לימודיו בבית הספר לריינג'רים בניו יורק והחל לעבוד כיערן בבייון. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס ב-2 באוקטובר 1917. לאחר סיום ההכשרה הבסיסית הוא שובץ כרובאי בחיל המשלוח של ארצות הברית נשלח לצרפת. שמין השתתף בקרב השני על המארן ונפצע מרסיסים ומקליע שחדר את הקסדה שלו ונתקע מאחורי אוזנו השמאלית. בעקבות פציעתו הוא אושפז למשך שלושה חודשים ולאחר מכן חזר לשירות בתפקידים עורפיים בכיבוש גרמניה ובלגיה עד לשחרורו בכבוד מהשירות באוגוסט 1919. בגין פציעותיו בזמן לחימה הוענק לו עיטור לב הארגמן, בנוסף ב-29 בדצמבר אותה שנה הוענק לו צלב השירות המצוין בגין גבורתו בשדה הקרב, עיטור זה הוחלף בהמשך על ידי מדליית הכבוד. לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד במכללה ליערנות של ניו יורק מטעם אוניברסיטת סירקיוז. לאחר קבלת התואר פתח עסק לחממות, גננות ועיצוב נוף בברונקס. הוא נפטר ב-1973 והשאיר אחריו 3 ילדים. ב-2 ביולי 2015, 97 שנים לאחר הקרב בו השתתף הוענקה לשמין מדליית הכבוד על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה, המדליה הוענקה לבנותיו של שמין. האירוע נחשב לחריג והצריך את אישור הקונגרס לחריגה שכן מדליית הכבוד מוענקת בדרך כלל בגין אירועים שהתרחשו בחמש השנים שקדמו להענקתה. הסיבה בגינה המדליה הוענקה שנים כה רבות אחרי האירוע היא חקירה שניהל צבא ארצות הברית החל משנת 2001 בשל החשד כי יהודים ומיעוטים אחרים קיבלו את מדליית צלב השירות המצוין ולא את מדליית הכבוד רק בשל מוצאם. לאחר שקיבל את מדליית הכבוד הוחלט לקרוא לבית ספר בעיר הולדתו על שמו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם שמין בוויקישיתוף ויליאם שמין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Sergeant William Shemin | Medal of Honor Recipient | The United States Army, www.army.mil (באנגלית) כמעט מאה אחרי: מדליית כבוד לחייל יהודי, באתר ynet, 2 ביוני 2015 100 שנה אחרי: עיטור לחייל היהודי, באתר ישראל היום, ‏3 ביולי 2015 Jewish-American Heritage Month: William Shemin, World War I, Congressional Medal of Honor Society, ‏2021-05-20 (באנגלית אמריקאית) Corey W. McDonald | The Jersey Journal, Bayonne renames school after WWI vet, Medal of Honor recipient, nj, ‏2019-01-31 (באנגלית)
Not OK

"Not OK" הוא שיר בביצוע של התקליטן הנורווגי, קייגו, והזמרת-יוצרת האמריקאית, צ'לסי קאטלר, שיצא, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ב-23 במאי 2019. השיר נכתב על ידי לאה הייווד, דניאל ג'יימס, דייוויד ברוק, רוב אלמור, קייגו וצ'לסי קאטלר, והופק על ידי דרימלאב, רופיין וקייגו. נכון לפברואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-112 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ הלירי של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-24 במאי 2019. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-81 מיליון פעמים. הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-5 ביולי 2019. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-22 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Not OK" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Not OK" באתר Discogs סרטון השיר "Not OK" באתר יוטיוב "Not Ok - Single by Kygo & Chelsea Cutler". Apple Music. ארכיון מ-2022-02-06. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Kygo & Chelsea Cutler's 'Not Ok': Listen". Billboard. ארכיון מ-2019-06-09. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Not Ok, 2019-05-23, ארכיון מ-2021-08-15, נבדק ב-2022-02-06 Kygo, Chelsea Cutler - Not Ok (Official Lyric Video), ארכיון מ-2021-07-19, נבדק ב-2022-02-06 Kygo, Chelsea Cutler - Not Ok (Official Video), ארכיון מ-2021-10-13, נבדק ב-2022-02-06
יהדות ליכטנשטיין

יהדות ליכטנשטיין היא קהילה יהודית חדשה באופן יחסי, שההיסטוריה שלה מתחילה בתקופת השואה. הקהילה היהודית של ליכטנשטיין מנתה נכון ל-2012 כ-26 נפשות. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בין 2001 ל-2005 חקר צוות בינלאומי של שישה היסטוריונים (ביניהם דן מכמן ופיטר גייגר) את הנושא עבור הקונגרס היהודי העולמי. בדו"ח שלה, מסיקה הוועדה כי המדינה הזעירה לא העסיקה עבדים, ולא הוחרמו נכסים השייכים למשפחות יהודיות, אך מדיניות הפליטים של המדינה הייתה אמביוולנטית. כ-400 פליטים יהודים נמלטו בתקופה הנאצית כדי למצוא ביטחון ומקום מפלט בנסיכות האלפינית הנייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה, 235 התקבלו אך 165 חזרו. בנוסף, הנסיכות אפשרה ל-144 יהודים להפוך לאזרחים "בתמורה לשכר גבוה" בתקופה הנאצית. רוב האזרחים החדשים הללו (בגרמנית: Neubürger) מעולם לא חיו בליכטנשטיין, אלא בחרו במדינה אחרת. העובדה שהם היו אזרחי ליכטנשטיין הקלה עליהם להתבסס במדינות מערביות. אף על פי שהמיקום בין שווייץ הנייטרלית לאוסטריה שבשליטת הנאצים, לאזרחי ליכטנשטיין עדיין היה מקום לתמרן. ליכטנשטיין קיבלה בעיקר יהודים עשירים, שציפו מהם להוציא את כספם במדינה או שיצרו מקומות עבודה על ידי הקמת חברות בנסיכות. כמו רוב מדינות המערב ומעבר לים, ליכטנשטיין הידקה את חוקי ההגירה שלה בשנת 1938. משפחתו של נסיך ליכטנשטיין פרנץ יוזף השני קנתה שלוש אחוזות שנלקחו מיהודים באוסטריה ובצ'כוסלובקיה, שם השכירו אסירים יהודים במחנה ריכוז נאצי של האס אס ליד וינה למטרות עבודה. יהדות שווייץ השואה דו"ח חופש הדת הבינלאומי 2012: ליכטנשטיין International Religious Freedom Report for 2015, 2009-2017.state.gov "Nazi crimes taint Liechtenstein" (באנגלית). 2005-04-14. נבדק ב-2022-02-06. הקונגרס היהודי עולמי, באתר world jewish congress, ‏2020-04-15 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי הירש גרודזנסקי

הרב צבי הירש גרודזנסקי (ה'תרי"ח, 1857 - ה'תש"ח, 1947) היה אב בית דין באומהה בנברסקה שבארצות הברית משנת ה'תרנ"א, 1891, ועד למותו. כמו כן חיבר מספר ספרים. נולד בטבריג שבליטא לרבי מאיר, מצאצאי הרב נתן נטע גרודזנסקי, וגדל בנובהרדוק. בגיל 15 למד בעיר איוויה שבליטא אצל הרב דוד שלמה גרודזנסקי, אביו של רבי חיים עוזר גרודזנסקי. לאחר מכן עבר לקובנה ולמד אצל רבי יצחק אלחנן ספקטור. בשנת ה'תרמ"ח (1888) עבר לוילנא, ולאחר מכן לוולוז'ין. בשנת ה'תרנ"א (1891) היגר לארצות הברית ושם התמנה לאב בית דין בעיר נברסקה. בשנת תרע"א השתתף הרב גרודזנסקי בפולמוס חוצה יבשות בנוגע לתקפות גיור שנערך מתוך ידיעה שהגיורת לא תשמור מצוות. המעשה התחיל בבחור יהודי שהתאהב בגויה, והוריו ביקשו ממנה להתגייר תוך הבטחה שהיא לא תהיה חייבת לשמור שום דבר אחר הגיור, ומדובר בטקס פורמלי בלבד. הרב גרודזנסקי סירב לגיירה, אולם השוחט המקומי גייר והשיא אותה מבלי ידיעתו. הרב גרודזנסקי שלח מכתב לכתב העת 'המאסף' שיצא לאור על ידי הרב בן ציון קואינקה ובו ביקש את חוות דעת הרבנים בקשר לגיור. האם הוא תקף, וכיצד יש לנהוג בשוחט. שני רבנים השיבו לו: הרב יחזקאל בנעט הסכים איתו שאסור היה לערוך את הגיור לכתחילה, שהרי זה גיור 'לשם אישות', ויש להעניש את השוחט, שגם אם היה סבור שהוא עושה מצווה להציל את היהודי מהתבוללות - היה לו להתייעץ עם הרבנים ולא לפעול על דעת עצמו. אולם לדעתו הגיור תקף, כי בכל מצב, גם כאשר ברור שהגר לא מתכוון לשמור מצוות כלל הגיור תקף, ובלבד שהיה ברור לו שעליו להפסיק לעבוד עבודה זרה וחובה עליו להאמין באחדות ה'. הרב יעקב שור גם הוא השיב שככלל הגיור תקף גם אם ידוע שהגר לא ישמור מצוות, וניתן אף לכתחילה לערוך גיור שכזה, ובלבד שהגיור לא פיקטיבי לחלוטין, והגר על כל פנים ישמור חלק מהמצוות, כדוגמת שבת ויו"ט, ולכן למעשה הוא הצדיק את פסיקתו של הרב גרודזנסקי במקרה שבא לפניו. מקוה ישראל, על הלכות מקוואות מקראי קודש, על הלכות קריאת התורה מילי דברכות, על מסכת ברכות בית היין, על הלכות יין נסך ליקוטי צבי, ליקוטים "מגדולי האחרונים" על השולחן ערוך ונושאי כליו טהרת ישראל, על הלכות נדה. ראה אור מכתב ידו בסילבר ספרינג מרילנד תשפ"ד צבי הירש גרודזנסקי (1857-1947), דף שער בספרייה הלאומית רבי צבי הירש גרודזנסקי, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" המידע נלקח מ'תולדות המחבר' המופיע בהקדמה לספרו 'בית היין'. המאסף, כרך טז סימנים כ,נז,עב,עג ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צבי הירש גרודזנסקי".
גבעות קומס

גבעות קומס או גבעות קואומס (באנגלית: Coombs Hills) הן אזור גבעות ועמקים מבותר בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. גבעות קומס, ברובן, אינן מכוסות שלג. הגבעות ממוקמות בין קרחון אודל לבין קרחון קיימברידג'. הגבעות התגלו בשנת 1957 על ידי משלחת הסקר הניו זילנדית הצפונית של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חצתה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958. שמן של הגבעות ניתן להן על ידי משלחת הסקר הניו זילנדית. הגבעות נקראות של שמו של די. אס. קומס (D.S. Coombs), פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת אוטאגו, שנמצאת בעיר דנידין, שבניו זילנד. קומבס סייע למשלחת בהשגת ציוד פטרולוגי שהיה חיוני לפעילות המדעית של המשלחת.
גן הוורדים של הבית הלבן

גן הוורדים של הבית הלבן (באנגלית: White House Rose Garden) נמצא באגף המערבי של הבית הלבן. הגן משמש לצורך עריכת מסיבות עיתונאים, ארוחות ערב ממלכתיות ואירוח מנהיגים זרים וכן טקסים רבים כגון נישואיה של טרישה, בתו של ריצ'רד ניקסון, לאדוארד קוקס בשנת 1971. הגן הוקם בשנת 1913 על ידי אלן לואיז וילסון, אשתו של וודרו וילסון במקום בו עמד קודם לכן גן בסגנון קולוניאלי. הגן עוצב מחדש על ידי ג'ון קנדי על מנת לאפשר בו קיום טקסים רשמיים. אסטרטגיית גן הוורדים היא כינוי של אסטרטגיה בחירות או אסטרטגיה דיפלומטית שנוקט בה נשיא ארצות הברית המחליט לפעול בהיותו בתוך הבית הלבן והימנעות מנסיעה ברחבי המדינה. אסטרטגיה זו מנוצלת לעיתים על ידי נשיא מכהן פופולרי הרוצה להיבחר מחדש. נשיא מכהן שאינו פופולרי יעדיף לנסוע ברחבי המדינה או ברחבי העולם על מנת לשפר את סיכוייו לבחירה מחדש. דוגמה לאסטרטגיה זו היה טיפולו של הנשיא ג'ימי קרטר בתחילת משבר בני הערובה באיראן (1979–1981) בה ניסה לפתור את הבעיה באמצעים דיפלומטיים מהבית הלבן, מבלי להיעזר במתווכים אירופיים או פנייה למנהיגי מדינות זרות. הנשיא ג'ורג' ווקר בוש יוצא מהחדר הסגלגל ליד גן הוורדים פריחת האביב בגן הורדים שביל החדר הסגלגל בגן הורדים הנשיא ברק אובמה בהצהרות משותפים לעיתונאים לאחר פגישה עם נשיא האיטי טקס בגן הורדים הנשיא אובמה וצוותו בישיבת סגל בגן הורדים גן הוורדים בחורף האכסדרה הדרומית של גן הוורדים בשלג מדיה וקבצים בנושא גן הוורדים של הבית הלבן בוויקישיתוף ההיסטוריה של גן הוורדים של הבית הלבן באתר הבית הלבן
מטאו רומנו

מטאו רומנו (באיטלקית: Matteo Romano; נולד ב-20 במרץ 2002) הוא זמר-יוצר איטלקי. רומנו נולד בעיר קונאו הממוקמת במחוז פיימונטה, איטליה. בשנת 2020 הוא התחיל את קריירת המוזיקה שלו, אז הוא העלה לרשת החברתית טיקטוק קטע מתוך מה שיהפוך לסינגל הבכורה שלו, "Concedimi". הסרטון שהעלה הפך לוויראלי באיטליה, וזכה לכ-3 מיליון לייקים. בעקבות זאת, השיר יצא לאור כסינגל ב-17 בנובמבר באותה שנה. במרץ 2021, רומנו חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק איטליה, והוציא לאור את הסינגל "Casa di specchi". בנובמבר 2021, רומנו היה מבין 12 האמנים שהתחרו בתחרות המוזיקה Sanremo Giovani, ממנה נבחרים שלושה משתתפים נוספים לפסטיבל סן רמו שנערך באותה שנה, אשר במסגרתו נבחר הנציג האיטלקי לאירוויזיון. רומנו הגיע למקום השלישי בתחרות, עם השיר "Testa e croce", וזכה למקום בפסטיבל סן רמו 2022. בפסטיבל הוא הופיע עם השיר "Virale" והגיע למקום ה-11 בגמר התחרות. 2020: "Concedimi" 2021: "Casa di specchi" 2021: "Testa e croce" 2022: "Virale" אתר האינטרנט הרשמי של מטאו רומנו (באיטלקית) מטאו רומנו, ברשת החברתית פייסבוק מטאו רומנו, ברשת החברתית אינסטגרם מטאו רומנו, ברשת החברתית טיקטוק מטאו רומנו, סרטונים בערוץ היוטיוב מטאו רומנו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מטאו רומנו, באתר ספוטיפיי מטאו רומנו, באתר Last.fm (באנגלית) מטאו רומנו, באתר AllMusic (באנגלית) מטאו רומנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מטאו רומנו, באתר דיזר מטאו רומנו, באתר Discogs (באנגלית) מטאו רומנו, באתר Genius "Sanremo Giovani, chi è Matteo Romano, il 25° big che salirà sul palco dell'Ariston". Il Messaggero (באיטלקית). 6 בדצמבר 2021. נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Chi è il TikToker cuneese che ha aperto i concerti di Emma e ora è tra i finalisti di Sanremo Giovani". La Stampa (באיטלקית). נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Rossini, Federico. "Sanremo Giovani 2021: ecco i 12 finalisti del 15 dicembre su Rai1". נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Sanremo 2022: tre giovani accedono al Festival (ci saranno 25 cantanti)". TV Sorrisi e Canzoni (באיטלקית). 2021-12-14. נבדק ב-2021-12-14. Scarpone, Christian. "Italy: Yuman, Tananai and Matteo Romano join Sanremo 2022 lineup as the 25 artists reveal their song titles". Wiwibloggs (באנגלית בריטית). נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה)
מוחמד אבו גבל

מוחמד קוטב אבו גבל עלי (בערבית: محمد قطب أبو جبل علي; נולד ב-29 בינואר 1989), הידוע גם בכינויו גבסקי הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת השוער בהבנק הלאומי של מצרים ובנבחרת מצרים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אבו גבל רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים ב-3 בספטמבר 2011 בהפסד 2–1 לנבחרת סיירה לאון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. גבסקי נכלל בסגל הנבחרת עבור גביע אפריקה לאומות 2021. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בטורניר כאשר נכנס בדקה ה-88 כמחליפו של מוחמד א-שנאווי הפצוע במסגרת משחק שמינית הגמר מול נבחרת חוף השנהב. במשחק זה שנגרר לדו-קרב פנדלים, הוא הדף את בעיטתו של אריק באיי, הדיפה שעזרה לנבחרת להעפיל לשלב הבא. בשלב רבע הגמר מול נבחרת מרוקו, גבסקי נכנס פעם נוספת כמחליף לשוער הראשון שנפצע, מוחמד סובחי, בדקה ה-96. בלית ברירה, אבו גבל לבש את אפודת השוער הראשון במשחק חצי הגמר מול נבחרת קמרון, משחק שהלך לבעיטות מהנקודה הלבנה ובו הוא היה אחראי לשתי הדיפות: האחד להרולד מוקודי והאחר לג'יימס ליאה סיליקי, הדיפות אלו סייעו לנבחרתו להעפיל לגמר. במשחק הגמר מול נבחרת סנגל הוא שמר על שער נקי, כשהדף את בעיטת הפנדל של סאדיו מאנה בדקה השביעית. המשחק נגרר אף הוא לדו-קרב בעיטות מ-11 מטרים, כשאבו גבל הדף את בעיטתו בונה סאר; לעומת זאת, הדיפה זו לא עזרה לנבחרת המצרית לזכות באליפות היבשת. נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. אִי.אן.פי.פי.אָיי הגביע המצרי (1): 2010/11 א-זמאלכ ליגת העל המצרית (2): 2014/15, 2020/21 הגביע המצרי (3): 2013/14, 2014/15, 2018/19 הסופר קאפ המצרי (1): 2019/20 הסופר קאפ האפריקאי (1): 2020 איש המשחק: גביע אפריקה לאומות 2021 מדיה וקבצים בנושא מוחמד אבו גבל בוויקישיתוף מוחמד אבו גבל, באתר Transfermarkt מוחמד אבו גבל, באתר Soccerway מוחמד אבו גבל, באתר WorldFootball.net מוחמד אבו גבל, באתר National Football Teams מוחמד אבו גבל, באתר FootballDatabase.eu فيتوريا يعلن قائمة منتخب مصر لبطولة أمم أفريقيا ٢٠٢٤ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל המצרית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית) סנגל זוכה באליפות אפריקה הראשונה בתולדותיה, מנצחת 2–4 את מצרים בדו-קרב פנדלים
מנצ'וקוו

מַנְצ'וּקְווֹ (ביפנית: 滿洲國,‏ ברומאג'י: Manshū koku, מילולית: "מדינת מנצ'וריה"; בסינית מפושטת: 满洲国,‏ בפין-יין: Mănzhōu Guó, מָאנג'וֹאוּ גְווֹ, במנצ'ורית: ᠮᠠᠨᠵᡠ ᡤᡠᡵᡠᠨ) הייתה מדינת חסות יפנית שהתקיימה בין השנים 1932–1945, שנשלטה על ידי שליט בובה – הקיסר הסיני לשעבר פויי, הקיסר האחרון של שושלת צ'ינג. המדינה השתרעה על פני מנצ'וריה ועל מזרח מונגוליה הפנימית. ממשלת סין ובעלות בריתה התייחסו למנצ'וקוו כאל "ממשלת בובות" שהוקמה על ידי יפן הקיסרית ולא כאל מדינה ריבונית. מרבית בני ההאן התייחסו למנצ'וקוו כאל ממשלת בובות יפנית. יפן לחצה על הרפובליקה הסינית להכיר במנצ'וקוו עם הקמתה ב-1932, למרות שמרבית הסינים התייחסו אליה כאל שטח כבוש. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ביולי 1937 התייחסו כמעט כל הישויות הפוליטיות הסיניות - כולל הקוומינטנג והמפלגה הקומוניסטית הסינית - למנצ'וקוו כממשלת בובות. מנצ'וקוו הייתה לבסיס צבאי ממנו המשיכו היפנים לפלוש לאזורים אחרים בסין. כיבוש מנצ'וריה נתן ליפן חיזוק מוראלי ואסטרטגי. במנצ'וקוו ביצעו היפנים פשעי מלחמה איומים, הכוללים רצח של מיליונים, הרעבה, אונס ועינויים. החל מהעשור האחרון של המאה ה-19 עמדה מנצ'וריה התיכונה תחת השפעה רוסית חזקה, בשל בניית מסילת הברזל הסינית מזרח-אסיאתית דרך חרבין לולדיווסטוק. לאחר מלחמת רוסיה–יפן (1904–1905) גברה השפעתה של יפן באזור, בעיקר לאור הנחת מסילת הברזל הדרום מנצ'ורית ב-1906 לדאליאן (פורט ארתור) והגירת אזרחים יפנים. קציני הצבא היפני תכננו זמן רב לפלוש למנצ'וריה, אך בשל התנגדות מבית לא יכלו לעשות זאת. ב-18 בפברואר 1931 הם ביימו את תקרית מוקדן, אשר נתנה לצבא היפני את הלגיטימציה לפלוש למנצ'וריה. הכיבוש הסתיים בהצלחה והיה מאוד פופולרי בקרב תושבי יפן, אך גרם לגינויים אשר הובילו את יפן לפרוש מחבר הלאומים. לאחר הכיבוש, בשנת 1932, יסדו היפנים במנצ'וריה את מנצ'וקוו. מנצ'וקוו התאפיינה במערכת פוליטית ריכוזית וטוטליטרית מאוד, ובעוד הכח הפוליטי היה דה יורה מרוכז בידי הקיסר פויי ומפלגת הימין הקיצוני שלו, איחוד קונקרדו, דה פקטו נשלטה המדינה בידי הצבא היפני. עם זאת, הותרו התארגנויות פוליטיות מסוימות, בעיקר למהגרים (כגון תנועות פשיסטיות או "רוסיות לבנות" של מהגרים מלוכנים שברחו לשם ממלחמת האזרחים הרוסית, ואף תנועות ציוניות של מהגרים יהודים). באופן רשמי, המדינה הייתה איחוד של חמשת עמי האזור (מנוצ'וריאנים, בני האן, יפנים, קוריאנים ומונגולים), תחת הסיסמה "חמישה עמים, איחוד אחד", סיסמה שנלקחה במקור מן הרפובליקה הסינית. בפועל, הכח היה בעיקר בידי הכובשים הזרים היפנים. מנצ'וריה פויי הפלישה היפנית למנצ'וריה מדיה וקבצים בנושא מנצ'וקוו בוויקישיתוף מנצ'וקוו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מלחמת העולם השנייה ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טנאנאי

אלברטו קוטה רמוסינו (באיטלקית: Alberto Cotta Ramusino; נולד ב-8 במאי 1995), ידוע בשם הבמה טנאנאי (Tananai), הוא זמר-יוצר ומפיק איטלקי. רמוסינו נולד במילאנו, איטליה. בשנת 2017 הוא התחיל את קריירת המוזיקה שלו, אז הוא חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק איטליה, והוציא לאור את אלבום האולפן הראשון שלו, To Discover and Forget, תחת השם האמנותי Not For Us. אחרי הוצאת אלבומו הראשון, הזמר החל להופיע תחת שם הבמה טנאנאי (Tananai), ועבד בעיקר כמפיק מוזיקלי של שירים באיטלקית. בשנת 2019 הוא הוציא את הסינגלים "Volersi male",‏ "Bear Grylls",‏ "Ichnusa" ו-"Calcutta". בינואר 2020, הוא הוציא לאור את הסינגל "Giugno", וב-21 בפברואר באותה שנה הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Piccoli Boati. במרץ 2021, הזמר הוציא לאור את הסינגל "Baby Goddamn", שהפך לוויראלי בפלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי. בהמשך הוא הוציא את הסינגלים "Maleducazione" ו-"Le madri degli altri" בשיתוף הראפר האיטלקי פדץ. בנובמבר 2021, טנאנאי היה מבין 12 האמנים שהתחרו בתחרות המוזיקה Sanremo Giovani, ממנה נבחרים שלושה משתתפים נוספים לפסטיבל סן רמו שנערך באותה שנה, אשר במסגרתו נבחר הנציג האיטלקי לאירוויזיון. טנאנאי הגיע למקום השני בתחרות, עם השיר "Esagerata", וזכה למקום בפסטיבל סן רמו 2022. בפסטיבל הוא הופיע עם השיר "Sesso occasionale" והגיע למקום ה-25 והאחרון בגמר התחרות. 2017: To Discover and Forget (תחת השם Not For Us) 2019: Piccoli boati 2019: "Volersi male" 2019: "Ichnusa" 2019: "Bear Grylls" 2019: "Calcutta" 2020: "Giugno" 2021: "Baby Goddamn" 2021: "Maleducazione" 2021: "Le madri degli altri" (בהשתתפות פדץ) 2021: "Esagerata" 2022: "Sesso occasionale" מדיה וקבצים בנושא טנאנאי בוויקישיתוף טנאנאי, ברשת החברתית פייסבוק טנאנאי, ברשת החברתית אינסטגרם טנאנאי, ברשת החברתית טיקטוק טנאנאי, סרטונים בערוץ היוטיוב טנאנאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טנאנאי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טנאנאי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טנאנאי, באתר ספוטיפיי טנאנאי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) טנאנאי, באתר Last.fm (באנגלית) טנאנאי, באתר AllMusic (באנגלית) טנאנאי, באתר MusicBrainz (באנגלית) טנאנאי, באתר דיזר טנאנאי, באתר Yandex.Music (ברוסית) טנאנאי, באתר Discogs (באנגלית) טנאנאי, באתר Songkick (באנגלית) טנאנאי, באתר Genius טנאנאי, באתר טיידל (באנגלית) טנאנאי, באתר אמזון מיוזיק "Sanremo Giovani, chi è Tananai uno dei giovani big di Amadeus". Il Messaggero (באיטלקית). 6 בדצמבר 2021. נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Guida a Disumano di Fedez, il passato, l'amore e la famiglia, con gli attacchi a Meloni e Renzi". Music Fanpage (באיטלקית). נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Rossini, Federico. "Sanremo Giovani 2021: ecco i 12 finalisti del 15 dicembre su Rai1". נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Sanremo 2022: tre giovani accedono al Festival (ci saranno 25 cantanti)". TV Sorrisi e Canzoni (באיטלקית). 2021-12-14. נבדק ב-2021-12-14. Scarpone, Christian. "Italy: Yuman, Tananai and Matteo Romano join Sanremo 2022 lineup as the 25 artists reveal their song titles". Wiwibloggs (באנגלית בריטית). נבדק ב-23 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה)