laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארגז חול (מחשבים)

ארגז חול (באנגלית: Sandbox) הוא מושג בתחום המחשוב. ארגז חול הוא במקור מקום משחק לילדים. בהשאלה משמש המושג לתיאור סביבה שבה מאפשרים למשתמשים לעשות ככל העולה על רוחם, ללא חשש מנזק למערכת ההפעלה. המושג "ארגז החול" משמש בכמה משמעויות בתחום המחשוב: אתר אינטרנט או מסך תוכנה, המאפשר למשתמשים להתנסות, מבלי שהשינויים שעשו ישפיעו על שאר האתר. בדרך כלל המידע באתר זה נמחק אחת לפרק זמן. לדוגמה בוויקיפדיה דף זה הוא ויקיפדיה:ארגז חול. במשחקי מחשב מקובל המונח "משחק ארגז חול (אנ')" כדי לתאר משחקים בהם לרוב השחקן נמצא בעולם המציג ממשק פתוח, לא מוגדר וחסר מטרה ברורה בו אמור השחקן לחקור את העולם במשחק כרצונו, כאשר אין אפשרות "לנצח" במשחק או לסיימו. דוגמאות נפוצות למשחקי Sandbox מפורסמים: The Sims, Minecraft, Grand Theft Auto, Terraria The Elder Scrolls V: Skyrim ועוד. משחקי מחשב מסוגת "ארגז חול" הם משחקים בהם השחקן יכול ליצור, לשנות וכן להרוס את סביבת המשחק. הדוגמה המצליחה ביותר למשחק בסוגה זו היא המשחק מיינקראפט. קיימות מספר גישות למימוש ארגז חול במחשב אישי. ניתן להתקין מכונה וירטואלית, שמהווה סימולציה של מחשב, ועליה ניתן לבחון תוכנות ללא נזק למערכת ההפעלה האמיתי של המחשב. קיימות תוכנות שמאפשרות פעולה דומה אך ברמה עמוקה פחות, ויוצרות סביבה בטוחה לניסיונות. לבסוף, ניתן להתקין מערכת הפעלה נוספת על אותו מחשב ללא גישה למשאבי מערכת ההפעלה המקורית. פתרון זה דורש יותר ידע טכני. קיימות גרסאות של מערכות הפעלה שעולות במלואן דרך DOK או DVD וכברירת מחדל אינן מאפשרות גישה למשאבי הדיסק של המחשב. סביבת מחשוב המגבילה, לצורך אבטחת מידע, את הגישה לקבצים ולמשאבי מחשוב אחרים. באופן זה, תוכניות המופעלות בתחום 'ארגז החול' אינן יכולות לפגוע בשאר תוכניות המחשב ובמידע המאוחסן בו. תוכניות המורצות על ידי סביבת Java או דוט נט מופעלות בתוך 'ארגז חול' מסוג זה. ניתן בדרכים שונות לאפשר לתוכנית הפועלת 'לצאת מארגז החול'. במקרה זה התוכנית נחשבת "לא מאובטחת" ובדרך כלל מערכת ההפעלה מתוכננת להודיע על כך. בשנות ה-2000 עם התפתחות המכשירים הניידים נוצר צורך להפקיד את המחשוב המטפל בעיקר תפקוד המכשיר, כמו מערכת ההפעלה, החיוג, התקשורת והחיוב הכספי - בעוד המכשיר פתוח להתקנת תוכניות על ידי המשתמשים. במצב זה, כל התוכניות ה"פתוחות" נמצאות ב"ארגז חול" המונע מהם פגיעה ברכיבים המרכזיים והחשובים. מכונה וירטואלית יכולה לעזור ליצור ארגז חול: גם מי שיש לו שליטה מלאה על המכונה הווירטואלית, לא יכול לצאת ממנה למכונה המארחת. לכן מכונה וירטואלית יכולה לאפשר הדמיית מערכת הפעלה או מכשיר אחד, בתוך מכשיר אחר, בלי האפשרות לפגוע במכשיר האחר. להגדלת רמת האבטחה של המערכת הפעלה Midori תוכנן להעביר אפליקציות מופעלות לארגז חול. כמו בארגז החול לצורך אבטחת מידע, ישנן סביבות מחשוב ובייחוד מערכות ניהול גרסאות המאפשרות ניסיונות פיתוח תוכנה, בלי שתהיינה השלכות הפוגעות במהלך הפיתוח הרגיל של התוכנה. ניתן לחזור ולקבל את הסביבה המקורית, טרם ההפעלה הניסיונית בתוך ארגז החול. בפיתוח תכנות מרושתות, נהוג להשתמש ב"שרת ראי" - על מנת שלא לפגוע בנתונים שבשרת ה"אמיתי" החשוף ללקוחות. Sandboxie https://web.archive.org/web/20091222084004/http://www.sdtimes.com/content/article.aspx?ArticleID=32662
מחנה יצחק

מחנה יצחק (למפת אצבע הגליל מוגדלת)   מחנה יצחק (למפת אצבע הגליל רגילה)   מחנה יצחק (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה יצחק (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה יצחק מחנה יצחק הוא בסיס של צה"ל במרכז רמת הגולן. הבסיס, המוכר גם בכינויו מחנה נפח, משמש כמפקדת אוגדה 210, אוגדת הבט"ש המוצבת ברמת הגולן. עד ינואר 2014 שימש המחנה כמפקדת עוצבת געש. המחנה נמצא כשלושה קילומטרים מדרום מערב להר שיפון, בקרבת חורבת נפח – כפר שתושביו, מוסלמים טורקמנים, נטשו אותו במלחמת ששת הימים. המחנה ניצב בהצטלבות של שני כבישים מרכזיים ברמת הגולן – כביש 91 (הכביש המוביל מגשר בנות יעקב אל קוניטרה) וכביש הנפט. לאחר מלחמת ששת הימים שימש המחנה את חטיבה 3 (אלכסנדרוני), שהייתה אחראית למרחב רמת הגולן. הוא נקרא על שמו של סגן־אלוף יצחק חלפון, מפקד גדוד בחטיבה, שנפל בקרב ברמת הגולן במלחמת ששת הימים. מספר קילומטרים מזרחה מהבסיס למרגלות תל שיפון ניצבת אנדרטה לחללי חטיבה 679. ערך מורחב – הקרב על נפח ביום הראשון למלחמת יום הכיפורים נמצאה במחנה מפקדת אוגדה 36 (אז בפיקודו של תת־אלוף רפאל איתן) והתמקמה בו חבורת הפיקוד הקדמית של פיקוד הצפון. עם פרוץ המלחמה תקפו מטוסים סורים את המחנה. בשל מיקומו האסטרטגי כיוונו הכוחות הסורים שפרצו לרמה את התקפתם העיקרית לעברו. ביום השני למלחמה, 7 באוקטובר, פונה המחנה, לאחר שטנקים סורים התקרבו אליו מדרום. הטנקים רמסו את גדרות המחנה וירו לתוכו, אך נבלמו ונהדפו משם באותו יום על ידי חיילי צה"ל, ובהם אפי איתם שזכה על כך לעיטור המופת, שירו לעברם פצצות בזוקה מתוך המחנה ולאחר מכן על ידי טנקים ישראלים שחשו למקום. ב־8 וב־9 באוקטובר ערכו הסורים התקפות נוספות בניסיון לכבוש את המחנה, אך ההתקפות נבלמו על ידי צה"ל במרחב שמדרום לו. ב־9 באוקטובר הוקפץ כוח מסיירת מטכ"ל, בפיקוד יוני נתניהו, אשר שימש כפלוגת סיור מובחרת באוגדה 36, למחנה נפח בעקבות הודעה על חדירת מסוקים המנחיתים לוחמי קומנדו סורים בקרבת הבסיס. במהלך הקרב בין סיירת מטכ"ל לבין הקומנדו הסורי נהרגו 40 לוחמים סורים. על אופן פיקודו על הקרב, כמו גם על פעולות אחרות שביצע במלחמה, הוענק לנתניהו עיטור המופת. מדיה וקבצים בנושא מחנה יצחק בוויקישיתוף כל מקום ואתר, מהדורה תשיעית, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1985, עמ' 199. עיטור המופת שהוענק לאפי איתם, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל חיים הרצוג, מלחמת יום הדין, ירושלים: עידנים, 1975, עמ' 93-95. עיטור המופת שהוענק ליונתן נתניהו, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן ובנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרימקאסט

דרימקאסט (באנגלית: Dreamcast) היא קונסולת משחקים של חברת סגה שיצאה ב-1998. היא הייתה הראשונה מקונסולות הדור השישי, לפני פלייסטיישן 2 של סוני, Xbox של מיקרוסופט ונינטנדו גיימקיוב של נינטנדו. על אף היתרון התקדימי, הקונסולה לא זכתה להצלחה רבה לעומת מתחרותיה ובשנת 2001, 3 שנים לאחר יציאתה, הפסיקה סגה את שיווקה של הקונסולה בשווקים הגדולים, והפסיקה לפתח קונסולות משחקים. הדרימקאסט כוללת את מערכת ההפעלה Windows CE ומכילה, בין השאר, גם מודם מובנה, מקלדת, עכבר, ושלט ארקייד. הקונסולה כוללת גם VMU, מכשיר קטן שניתן להכניס לתוך בקר הקונסולה שאחראי על אחסון קובצי השמירה של המשחקים. חלק מהמשחקים כללו משחקונים פשוטים שהופיעו על ה-VMU, נשלטו על ידי הכפתורים על המכשיר והוצגו בשחור לבן. משחקים אחרים השתמשו ב-VMU לחלקי משחק אחרים, כמו הצגת מידע שקשור למשחק בצג. ב-2011 יצא לקונסולות אקס בוקס 360, פלייסטיישן 3 ולמחשב האישי אוסף משחקים בשם Dreamcast Collection, שכלל רק ארבעה משחקי דרימקאסט: Crazy Taxi, Space Channel 5: Part 2, SEGA Bass Fishing ו-Sonic Adventure DX. בהמשך נוספו גם המשחקים Sonic Adventure 2, Jet Set Ratio ו-NiGHTS Into Dreams. מדיה וקבצים בנושא דרימקאסט בוויקישיתוף כיצד הדרימקאסט שינתה את עולם משחקי הווידאו באתר Segabits (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפקט מייסנר

אפקט מייסנר הוא ביטוי של דיאמגנטיות מושלמת של החומר ומשמש כאחת ההגדרות למוליכות-על. האפקט נתגלה לראשונה בשנת 1933 על ידי וולטר מייסנר (Meißner) ורוברט אוכסנפלד (Ochsenfeld) על ידי מדידה של השטף המגנטי הנגרם כתוצאה מיצירת שדה מגנטי על מוליכות-על מתחת לטמפרטורת מעבר הפאזה שלו. גילוי האפקט אישש את ההשערה שמוליכות-על היא סוג של מעבר פאזה. חוק אוהם: J = σ ⋅ E {\displaystyle \mathbf {J} =\sigma \cdot \mathbf {E} } על מנת לשמור על צפיפות הזרם סופית, כאשר: σ → ∞ {\displaystyle \sigma \rightarrow \infty } השדה החשמלי בדגם יהיה חייב לשאוף לאפס. יחד עם זאת, על פי משוואת מקסוול: ∇ × E = − ∂ B ∂ t {\displaystyle \nabla \times \mathbf {E} =-{\frac {\partial \mathbf {B} }{\partial t}}} כלומר, השדה המגנטי בדגם צריך להישאר כפי שהיה לפני המעבר לפאזה מוליכת-על. לכן אפקט זה לא יצפה במוליך אידיאלי. דחיית השדה המגנטי ממוליך-העל נובעת מזרמים על שפת מוליך (כתוצאה מהשדה החיצוני) המשרים שדה מגנטי הפוך לשדה החיצוני. הזרמים אינם זורמים בעובי אינפיניטסימאלי על המשטח אלא הזרמים נמצאים על שפה בעלת עובי סופי כלשהו. רק מתחת לעובי זה, הנקרא עומק החדירה, נקבל כי השדה במוליך הוא אפס. ניתן להיווכח בדיאמגנטיות המוחלטת של מוליך-על על ידי הצבת מגנט מעליו. כתוצאה מדחיית קווי השדה המגנטי ניתן לגרום למגנט לרחף מעל מוליך-העל. אחד מהיישומים של אפקט מייסנר הוא התופעה של ריחוף מגנטי (אפקט זה פופולרי בהדגמות והרצאות של מדע פופולרי). ביישום זה מניחים מגנט מעל מוליך-על והאחרון דוחה אותו כדי לשמור על איפוס השדה המגנטי בתוכו. מדיה וקבצים בנושא אפקט מייסנר בוויקישיתוף דיאמגנטיות דיאמגנטיות על מוליכות על ריחוף מגנטי אפקט מייסנר - Hyperphysics אפקט מייסנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנרגיית שפעול

אנרגיית שפעול (נקראת גם אנרגיית הפעלה או אנרגיית אקטיבציה) היא האנרגיה המינימלית הדרושה להפעלת תגובה כימית. נהוג לסמן את אנרגיית השפעול ב־Ea. לפי תאוריית ההתנגשויות, כדי שמולקולה אחת תוכל להגיב עם מולקולה שנייה צריכים להתקיים שלושה תנאים: המולקולות צריכות להתנגש. ההתנגשות צריכה לספק די אנרגיה (לפחות אנרגיית השפעול) על מנת שהתגובה תתרחש. המולקולות צריכות להתנגש באוריינטציה בה התגובה תוכל לצאת לפועל. ככל ששתי המולקולות קרובות יותר, ענני האלקטרונים שלהן יידחו אחד את השני. על מנת להתגבר על דחייה זו שתי המולקולות צריכות אנרגיה, שבדרך כלל מתקבלת מהאנרגיה הקינטית שלהן. אם יש מספיק אנרגיה כדי להתגבר על הדחייה, והמולקולות מתקרבות מספיק כדי שתווצר משיכה ביניהן, נוצר קשר כימי בין המולקולות. בדרך כלל כאשר הטמפרטורה נמוכה, למולקולות אין מספיק אנרגיה על מנת להגיב. העלאת הטמפרטורה גורמת לעלייה באנרגיה הקינטית שלהן, הגורמת לעלייה בקצב התגובה. בדרך כלל אנרגיית השפעול מוגדרת ככמות האנרגיה בקילו־ג'ולים הדרושה למול של המגיב להגיב. בתגובות כימיות רבות, בנוסף ליצירת קשרים כימיים חדשים, מפורקים קשרים קודמים. על מנת לפרק קשרים אלה יש להשקיע אנרגיה, האנרגיה הדרושה לפירוק כל הקשרים שיש לפרקם במגיבים שווה לאנרגיית השפעול. דבר זה ניתן להמחיש על ידי תרשים פשוט. ניקח לדוגמה את התגובה הפשוטה, שריפת גלוקוז: C 6 H 12 O 6 + 6 O 2 → 6 H 2 O + 6 C O 2 {\displaystyle C_{6}H_{12}O_{6}+6O_{2}\rightarrow 6H_{2}O+6CO_{2}} אפשר לחשב את אנרגיית השפעול דרך משוואת ארניוס, שנותנת את הקשר בין קצב התגובה לאנרגיית השפעול: E a = − R T ln ⁡ ( k A ) {\displaystyle E_{a}=-RT\ln \left({\frac {k}{A}}\right)} כאשר A הוא קבוע התדירות, R הוא קבוע הגזים האוניברסלי, T הוא הטמפרטורה (ביחידות קלווין) ו-k הוא קבוע קצב התגובה (A ו-k שונים לכל תגובה, כמו כן k תלוי גם בטמפרטורה). מצב המעבר הוא המצב בו יש את האנרגיה החופשית הגבוהה ביותר, המצב הזה מתקיים לזמן מועט מאוד. האנרגיה הדרושה כדי להגיע למצב המעבר היא אנרגיית השפעול. בתגובה כימית רב שלבית יכולות להיות מספר מצבי מעבר. חומרים המורידים את אנרגיית השפעול נקראים זרזים; זרז ביולוגי נקרא אנזים. הזרזים משפיעים רק על אנרגיית השפעול ולא על אנרגיית המגיבים או התוצרים. באמצעות הורדת אנרגיית השפעול, דרושה פחות אנרגיה על מנת להפעיל את הריאקציה ולכן הריאקציה מתרחשת בתדירות יותר גבוהה. ישנם זרזים שמורידים את אנרגיית השפעול עד כדי כך שהריאקציה נעשית פי כמה מאות יותר תדירה. ארז גרטי, זירוז תגובות כימיות, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 28 ביוני 2011 אנרגיית שפעול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בואה קשת (סוג)

בואה קשת (שם מדעי: Epicrates) הוא סוג של נחשים לא ארסיים ממשפחת החנקיים. תפוצתם בדרום אמריקה, מרכז אמריקה ובקריביים. עד היום הוגדרו 10 מינים בסוג זה. בואה קובני (Epicrates angulifer) - תפוצתו בקובה ובאיי בהאמה. בואה קשת (Epicrates cenchria) - תפוצתו מקוסטה ריקה בצפון ועד למרכז דרום אמריקה. בואה טרקס וקייקוס (Epicrates chrysogaster) - נפוץ בקריביים. בואה אי אבקו (Epicrates exsul) - נפוץ באי אבקו (Abaco island) שבצפון איי בהאמה. בואה הקרקע האיטי (Epicrates fordii) - נפוץ באי היספניולה. בואה העצים האיטי (Epicrates gracilis) - נפוץ באי היספניולה. בואה פורטו-ריקני (Epicrates inornatus) - נפוץ בפוארטו ריקו. בואה מונה (Epicrates monensis) - נפוץ באי מונה שבפוארטו ריקו ובאיי הבתולה הבריטיים. בואה היספניולה (Epicrates striatus) - נפוץ באי היספניולה ובאיי בהאמה. בואה ג'מייקני (Epicrates subflavus) - נפוץ בג'מייקה. מדיה וקבצים בנושא בואה קשת בוויקישיתוף בואה קשת, באתר ITIS (באנגלית) בואה קשת, באתר NCBI (באנגלית) בואה קשת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואה קשת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בואה קשת, באתר GBIF (באנגלית)
דרורה בן אב"י

דרורה בן אב"י (22 באוקטובר 1922 – 31 בדצמבר 1981) הייתה מוותיקות עובדי קול ישראל, מנהלת חטיבת התוכניות הקלות במשך שנים רבות. נולדה בירושלים לאיתמר בן-אב"י וללאה אבושדיד. בלידתה נקראה דרור, על שם אחותה הגדולה שנפטרה בגיל ארבע, ובבגרותה שינתה את שמה לדרורה. בהיותה בת חודשיים נפטר סבה אליעזר בן-יהודה. בשנות ה-50 נמנתה על צוות העובדים בתקליטיית קול ישראל. בשנת 1957 ערכה את מצעד הפזמונים "ראשון ראשון חביב" ביחד עם יורם רונן. בשנת 1963 ערכה תוכנית בוקר של "שירי עצלות" ששודרה בין 6:00 ל-6:30. החל מאוקטובר 1963 ערכה ביחד עם מרדכי פרימן המגיש, את תוכנית חידון הידע "טובים השניים". בשנות ה-60 וה-70 הייתה מנהלת הגל הקל בקול ישראל ובתפקידה זה הקפידה על הגייה ושפה נכונה בעברית. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על תוכניות הבידור והמוזיקה, והטביעה עליהן את חותמה האישי. בין השאר, חידשה את התוכנית "מחפשים את המטמון", והביאה את מרדכי נאור וזאב ענר לערוך ולהגיש אותה. עוד תוכנית רדיו מקורית שיזמה הייתה "בירה ומצב רוח", תוכנית בידור בהנחיית יעקב אגמון, שהוקלטה לפני קהל במועדון התיאטרון וכללה ראיונות, הומור ומוזיקה. בנוסף לתפקידה הניהולי ערכה תוכניות שונות, ובהן: "שאלה של טעם". ב-1976 הייתה בין היוזמים לפתיחת רשת ג', ואחראית על שיבוצם של עורכי התוכניות ומגישיהן. בן אב"י נישאה שלוש פעמים. תחילה, ב-1942, למונרו פולארד, נוצרי תושב איסט אורנג', העיירה בניו ג'רזי שבה התגוררה משפחת בן אב"י באותה עת; לאחר שובה של המשפחה לארץ, בתום מלחמת העולם השנייה, היא נישאה לארכאולוג צרפתי ידוע של המזרח, אז תושב ירושלים, ז'אן פרו, גם הוא נוצרי. לאחר גירושיה ממנו היא נישאה לקריין קול ישראל משה חובב. לשניים נולדו שני בנים: איתמר (על שם הסב) וגיל חובב. הראשון מנהל חברת הפקות, והשני הוא עיתונאי, סופר ובשלן. דרורה בן אב"י נפטרה ממחלת הסרטן בסוף שנת 1981, בהיותה בת 59. לאחר פטירתה נישא משה חובב בשנית, ולילדו קרא דרור אדם, על שמה. בין הפקותיה המרכזיות היה "פסטיבל הזמר המזרחי", ובשמו הרשמי "למנצח שיר מזמור", שנערך מדי שנה על ידי רשות השידור, בין השנים 1971–1982. בשנת 1982, לאחר פטירתה של דרורה בן אב"י, שונה שמו ל"דרור – למנצח שיר מזמור" כמחווה לזכרה, אולם הייתה זו גם שנתו האחרונה של הפסטיבל. השיר שזכה בו באותה שנה היה "הפרח בגני" של זוהר ארגוב. אהוד מנור, עמיתה לעבודה בקול ישראל, כתב לזכרה את השיר "דרור", שהולחן על ידי שלמה ארצי ובוצע על ידי אילנית בהופעת אורח בפסטיבל הזמר המזרחי האחרון בשנת 1982. השיר הפך ברבות השנים לאחד השירים המזוהים עם העיר ירושלים. גיל חובב, ימי הרדיו של דרורה בן אב"י, באתר של רשות השידור דרורה בן אב"י (1922-1981), דף שער בספרייה הלאומית נשמע השבוע, דבר, 22 בנובמבר 1957 לוח שידורי השבוע, דבר, 2 באוגוסט 1963 יום ד', דבר, 25 באוקטובר 1963 נחום ברנע, הגל הזה טעים נפלא הוא, דבר, 19 בספטמבר 1969 יוסף לנג, דבר עברית!, עמ' 715. הודעת נישואים, ׳ניו יורק טיימס׳, 15 ביוני 1942 עופר אדרת, עתיקות בניחוח צרפתי, באתר הארץ, 21 בפברואר 2013 מילות השיר "דרור", באתר שירונט
מכילתא דרשב"י

מכילתא דרשב"י הוא כינויו של מדרש ההלכה על חומש שמות. על פי המחקר מקורו של חיבור זה באסכולת דבי רבי עקיבא. חיבור זה לא שרד בשלמותו ובשנת 1905 (התרס"ה) שיחזר הרב דוד צבי הופמן את החיבור על פי מובאות מ"מדרש הגדול", וכן על פי קטעי כתבי יד מהגניזה הקהירית. בשנת 1955 (תשט"ו) ההדירו יעקב נחום אפשטיין ותלמידו עזרא ציון מלמד את החיבור על פי כתבי יד חדשים שנתגלו בינתיים. חוקר מדרשי ההלכה מנחם כהנא מצא קטעי כתבי יד נוספים של חיבור זה. חלקם פורסמו בחיבורו, המכילתות לפרשת עמלק. לוי גינצבורג סבר שהמדרש נקרא כך משום שהוא יצא מבית מדרשו של רבי שמעון בר יוחאי. חוקרים אחרים סוברים שחלקים בספר אינם מתאימים לבית מדרש זה, ומקור השם, כמו בכמה מדרשים אחרים, נובע מכך שרשב"י הוא החכם הראשון המוזכר במדרש. בשנת 2017 יצא הספר לאור במהדורה חדשה על ידי מכון זיכרון אהרן, על פי מהדורת אפשטיין בתוספת הקטעים של כהנא, בנוסף לפירוש, ציונים והערות. ענת‏ רייזל‏, "מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 58-50; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" ליאורה אליאס בר-לבב, מנחם כהנא (עורך), מכילתא דרשב"י פרשת נזיקין - נוסח, מונחים, מקורות ועריכה, מאגנס, 2013 מנחם כהנא, המכילתות לפרשת עמלק, ירושלים, תשנ"ט מירון ביאליק לרנר, פירושים וחידושים במכילתא דרשב"י לפרשת יתרו בתוך: "יהודים ויהדות בימי בית שני, המשנה והתלמוד", יד בן-צבי, תשנ"ג, עמ' 372-388 מדיה וקבצים בנושא מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי, מהדורת רד"צ הופמן בוויקישיתוף מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי, טקסט דיגיטלי באתר ספריא, על פי מהדורת רד"צ הופמן. מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי, מהדורת רד"צ הופמן, באתר היברובוקס מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי, מהדורת י"נ אפשטיין - ע"צ מלמד, באתר היברובוקס מכילתא דרשב"י על פי כתבי היד בלבד, באתר מאגרים. מכילתא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" ענת רייזל, מכילתא דרשב"י, באתר "מחלקי המים". יעקב בצלאל לויטרבך, ‏"מכילתא דרשב"י", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ‏ ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מודן הוצאה לאור

מודן הוצאה לאור היא הוצאת ספרים ישראלית, חברה בהתאחדות המו"לים בישראל. בשנת 1973 רכש עודד מודן, שהיה ראש מחלקת הכספים של ההוצאה, את הוצאת א. לוין אפשטיין והיסב את שמה להוצאת א. לוין אפשטיין - מודן. באותה שנה, חברו אשר ביתן, עודד מודן ואהד זמורה ויצרו את זמורה ביתן מודן - הוצאה לאור (זב"מ). להוצאת זב"מ היה עיקרון מרכזי שדרש שכל ספר המועמד לצאת תחת המותג זב"מ חייב להתקבל פה אחד על ידי שלושת השותפים. אם לא היה הדבר כך יכול מציע הספר להוציא לאור את הספר בעצמו בהוצאתו הפרטית, תחת שמו. כך למשל הביא עודד מודן להוצאה את ספר הבישול פורץ הדרך "מהמטבח באהבה" של רות סירקיס. עקב סירובם של השותפים להוציא את הספר בזב"מ, הוציא אותו מודן בעצמו ומכירות הספר הפכו לבסיס הכלכלי של מודן למשך שנים רבות[דרוש מקור]. בשנת 1982 פרשה הוצאת מודן מהשותפות. נכון ל-2010 מודן היא אחת משלוש הוצאות הספרים הגדולות בישראל, המחזיקה קטלוג ובו כ-10,000 כותרים[דרוש מקור: גם למספר וגם ליחס לשאר ההוצאות]. ההוצאה מוציאה לאור את כל סוגי הספרים: ספרות יפה, ספרות פופולרית, ספרות מקור, ספרי עיון, ספרי בישול, ספרי ילדים ונוער, אלבומי מתנה, ספרי מוזיקה, קומיקס וספרי לימוד. בין היתר, יצאו בהוצאת ההוצאה ספרי בישול של בני סיידא וישראל אהרוני, סדרת ספרי הפסיכולוגיה "פסיכה" בעריכת שולה מודן, וספרי ילדים ונוער של גלילה רון-פדר-עמית, דתיה בן-דור, אלונה פרנקל, שלמה אבס, דליה קורח שגב וזוהר אביב. כמו כן יוצאות בהוצאה הסדרות "הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה" ו"הרפתקה ראשונה: קלאסיקה לראשית קריאה" בשיתוף פעולה עם הוצאת אוקיינוס. במהלך השנים רכשה ההוצאה את קטלוג הוצאות הספרים מסדה, רשפים, אדם, תמוז, בוסתן ומפעלי תרבות וחינוך (מוזיקה). למודן הסכם שותפות עם הוצאות קרפד (בבעלותו של גיל חובב), עגור ואריה ניר הוצאה לאור. ב-2010 זכתה ההוצאה במכרז להפקת ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור והפצתם. מודן מחזיקה בשליש מהשותפות ברשת צומת ספרים. שותפים שווים נוספים הם מנכ"ל צומת ספרים, אבי שומר, והמנכ"לים המשותפים להוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר, יורם רוז וערן זמורה. עודד מודן הוא גם הבעלים של רשת חנויות "באג מולטיסיסטם". במרץ 2016 רכשה "מודן" את הוצאת הספרים "כתר ספרים", והעסקה קיבלה את אישור רשות התחרות באוגוסט. ב-2014 בעקבות סכסוך עסקי בין מודן לסטימצקי, הוסרו ספריה ממדפי סטימצקי, והוחזרו כעבור כשנה. ביולי 2022, בעקבות סכסוך נוסף בין מודן לסטימצקי, נשלחו משאיות אשר נשאו כ-300,000 ספרים ממחסני סטימצקי, ופרקו את תכולתן בפתח מחסני מודן. מדיה וקבצים בנושא מודן הוצאה לאור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מודן הוצאה לאור אתר סדרת הרפתקה גילי איזיקוביץ, רוני מודן: "סטימצקי, ספרים זה לא קורנפלקס", באתר הארץ, 23 בנובמבר 2022 שלושה בהוצאה אחת, מעריב, 16 בפברואר 1979 מיקה תימור, עכבר העיר אונליין, מודן תפעיל את הוצאת משרד הביטחון, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2010 מרב יודילוביץ', הוצאת מודן רכשה 33% מצומת ספרים, באתר ynet, 4 ביולי 2005 עמרי חורש ומירב קריסטל, הוצאת "מודן" רכשה את "כתר", באתר ynet, 29 במרץ 2016 הרשות מאשרת את מיזוג ההוצאות לאור כתר ומודן, באתר GOV.IL מודן מחוץ לסטימצקי: "דורשים יותר מדי", באתר ynet, 2 בפברואר 2014 יניב מגל, ‏המעוז האחרון: מודן חוזרת למכור ברשת סטימצקי, באתר גלובס, 18 במאי 2015
חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך

חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך (באנגלית: Vision after the Sermon: Jacob Wrestling with the Angel) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן משנת 1888. היצירה מוצגת כיום בגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו שבסקוטלנד. היצירה צוירה בפונט אוון שבחבל ברטאן בצרפת. היצירה מתארת נשים ברטאניות בלבוש אופייני לתקופה כאשר הנשים מצויות בתחתית היצירה ובשמאלה. בחלקה הימני העליון של היצירה מתואר חיזיון אותו חוזות הנשים אשר יצאו מהדרשה. החיזיון מופרד מהנשים באמצעות ענף של עץ. בחזיונן רואות הנשים את יעקב נאבק במלאך, בהתאם למסופר בספר בראשית: וַיִּוָּתֵר יַעֲקֹב לְבַדּוֹ, וַיֵּאָבֵק אִישׁ עִמּוֹ, עַד עֲלוֹת הַשָּׁחַר. — בראשית, ל"ב, כ"ה את חלק החיזיון של התמונה, המייצג את החיזיון המשותף של הנשים, צובע גוגן ברקע אדום, המדגיש כי זהו סופו של המאבק - מאחר שמדובר בעלות השחר. יצירה זו, המושפעת מסגנון הציור היפני (ענף עץ המפריד בין חלקי התמונה הוא אלמנט בסגנון זה), וכן מושפעת מפגישתו של גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) באותה שנה בה צייר את היצירה. בהיותם בפונט אוון פתחו השנים סגנון במסגרתו אלמנטים שונים ביצירה מפרידים בין חלקיה של היצירה ויצרו את זרם הסינתטיזם. ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי - נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום שבחיזיון), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חריגה נוספת מהסגנון הנטורליסטי היא העובדה שדמויות המשנה (הדמויות הריאליסטיות) גדולות במידה ניכרת מיעקב והמלאך, ובכך הדבר חורג מכללי הקומפוזיציה המקובלים. מאבק יעקב והמלאך מדיה וקבצים בנושא חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך בוויקישיתוף פול גוגן - קורות חיים תיאור היצירה תיאור היצירה
נגיד בנק ישראל

נגיד בנק ישראל הוא האדם העומד בראש בנק ישראל. הוא מתמנה על ידי נשיא מדינת ישראל ועל פי המלצת ממשלת ישראל לתקופה בת חמש שנים. הנגיד אחראי לניהול המדיניות הכלכלית, בראש ובראשונה חתירה ליציבות מחירים במשק, באמצעות ניהול המדיניות המוניטרית, מדיניות שער החליפין וניהול יתרות המט"ח, וכן לפיקוח על הבנקים באמצעות מחלקת הפיקוח שבאחריותו. הנגיד אחראי פורמלית גם לניהולו התקין של הבנק, אם כי בפועל מנוהל הבנק בידי מנכ"ל. תפקיד חשוב נוסף של הנגיד הוא היותו, על פי חוק, היועץ הכלכלי לממשלה, ומתוקף תפקידו זה הוא משתתף בישיבות הממשלה בהן נדונים עניינים כלכליים בעלי חשיבות גבוהה. כחלק מתפקידו, חתימת הנגיד מתנוססת על שטרות כסף המונפקים בזמן כהונתו. בעבר הייתה נהוגה גם חתימתו של יו"ר המועצה המייעצת של בנק ישראל, אך החל מהנפקת השטר בערך של 200 ש"ח בשנת 2010, חותם הנגיד על השטרות לבדו. נגיד בנק ישראל הראשון, דוד הורוביץ, החל לכהן בדצמבר 1954 מתוקף חוק בנק ישראל שאושר באוגוסט 1954. מדיה וקבצים בנושא נגיד בנק ישראל בוויקישיתוף כתבות בתגית נגיד בנק ישראל, באתר גלובס כתבות בתגית נגיד בנק ישראל, באתר ynet כתבות בתגית נגיד בנק ישראל, באתר כלכליסט אושר חוק הבנק לישראל, דבר, 25 באוגוסט 1954
צייר החמניות

צייר החמניות (בצרפתית: Le Peintre de Tournesols) הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן. יצירה זו היא דיוקן של חברו הטוב של גוגן, וינסנט ואן גוך, שצייר גוגן בדצמבר 1888 בעת שביקר אצל ואן גוך בארל. גוגן הוזמן לארל על ידי ואן גוך, אשר רצה להקים מושבת אמנים בארל. גוגן נשאר בארל חודשיים בלבד, ולאחר ריב עם חברו (לאחר שוואן גוך כרת לעצמו את האוזן), עזב את המקום. בעת שהותו בארל התארח גוגן בחדר ובו ציורי החמניות של ואן גוך. גוגן התרשם מהם והחליט להקדיש יצירה לוואן גוך, בה הוא מתואר כמצייר אותם. ביצירה מתואר ואן גוך בשלבי סיום אחד מציורי החמניות. ציור החמניות כמעט מושלם, וואן גוך ביצירה נראה מרוכז, אך מרוצה מהתוצאה. ביצירה ניתן לראות את השינוי בסגנונו של גוגן. בשנה זו נפגש גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) והושפע ממנו. ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי-נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום של החמניות), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חלקי היצירה עברו אבסטרקטיזצייה מסוימת - כפי שניתן לראות בצורת החמניות, שביצירה זו הן עגולות. הנוף אף הוא מתואר בהפשטה, תוך הסרת פרטים תפלים על מנת למקד את הצופה בעיקר התמונה - היחס בין ואן גוך ליצירתו. החמניות מדיה וקבצים בנושא צייר החמניות בוויקישיתוף ואן גוך מצייר חמניות תיאור היצירה