laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיוטר פיודורוב

פיוטר פטרוביץ' פיודורוב (ברוסית: Пётр Петро́вич Фёдоров; נולד ב-21 באפריל 1982, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע רוסי. Per rectum Blood Robotrip Siberia — Bottomless Vial of Wishes From the Forest by Сlick-Boutique Race To Space — Endless Dream Race To Space — Is This Home 2009 — הנביא (Un prophète) — מאליק אל-ג'בן, בבימויו של ז'אק אודיאר 2010 — קבור (Buried) — פול קונרוי, בבימויו של רודריגו קורטז 2010 — אני אוהב אותך, פיליפ מוריס — פיליפ מוריס 2015 — המבצר. מגן וחרב — המלך מיכאיל בוריסוביץ' שיין מדיה וקבצים בנושא פיוטר פיודורוב בוויקישיתוף פיוטר פיודורוב, ברשת החברתית אינסטגרם פיוטר פיודורוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיוטר פיודורוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Игорь Карев. Криминал в небольшом городе. — Первый канал покажет сериал «Город» с Петром Фёдоровым., Gazeta.ru (רו') ‎(3 июля 2017 года) Пётр Фёдоров раскроет тайну трагедии в Уральских горах, דיווח (ברוסית) על יציאת הטריילר לסדרה עיבוד עלילתי טלוויזיוני לאירועי תקרית מעבר דייטלוב ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כניעה ללא תנאי

כניעה ללא תנאי היא כניעה מבלי שניתנות ערבויות לצד הנכנע. בעידן המודרני, כניעה ללא תנאי, כוללת את הערבויות הניתנות על ידי החוק הבינלאומי.   הכרזה כי רק כניעה ללא תנאי תתקבל, יכול להפעיל לחץ פסיכולוגי על הצד החלש, אבל יכולה גם להאריך את הלחימה. כניעה ללא תנאי מוגדרת מראש, או נשללת מראש, כיעד, על ידי מנהיגים ומצביאים לקראת מלחמה או במהלכה. לרוב, לוחם צד כלשהו יסכים לכניעה ללא תנאים רק אם לא נותרה לו שום יכולת להמשיך להילחם. הוא מציע זאת מתוך ציפייה שהכניעה תפסיק את פעולות המנצח כנגדו, תאפשר לו שמירה על זכויות בסיסיות. אפשרות זאת, תהיה אלטרנטיבה עדיפה מאשר לחימה עיקשת עד מוות. עם זאת, היחס לכניעה משתנה בין תרבויות שונות ובצבאות מסוימים כניעה היא חרפה גדולה יותר ממוות. אחת הכניעות ללא תנאי הבולטות בהיסטוריה הייתה כניעת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. בישראל, מפורסמת כניעתם של חיילי מוצב המזח ללא תנאי באישור פיקוד הדרום, במהלך מלחמת יום הכיפורים. מדיה וקבצים בנושא כניעה ללא תנאי בוויקישיתוף מסמכי הכניעה הגרמנית במלחמת העולם השנייה ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערפדינה

ערפדינה (באנגלית: Vampirina) היא סדרת הנפשה ממוחשבת אמריקאית-אירית לילדים, שנוצרה על ידי כריס ני. הסדרה מבוססת על סדרת הספרים Vampirina Ballerina שנכתבה על ידי אן מארי פייס. הסדרה שודרה במקרו ב-1 באוקטובר 2017 בערוץ דיסני ג'וניור. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2017 בדיסני ג'וניור. הסדרה היא בת 3 עונות ו-75 פרקים באורך 24 דקות. הסדרה עוקבת אחר ערפדית בשם ערפדינה, העוברת לגור עם משפחתה בפנסילבניה, ומתיידדת עם חבריה פופי, אדגר ובריג'ט. הדיבוב העברי בוים על ידי ענת ניב ושרון בורגאוקר, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא. "ערפדינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ערפדינה", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "ערפדינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ערפדינה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אפי טריגר, מאי 2022 בערוצי דיסני, באתר פופ טארטס, 2 במאי 2022
אנטולי ברזובוי

אנטולי ניקולייביץ' ברזובוי (ברוסית: Анатолий Николаевич Березовой; 11 באפריל 1942 – 20 בספטמבר 2014) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7. אנטולי ברזובוי נולד בכפר אינם שבאדיגיה. לאחר סיום בית הספר הוא עבד מספר שנים כחרט. בשנת 1961 התגייס והחל לימודי טייס בבית הספר של חיל האוויר הסובייטי. לאחר סיום הלימודים, היה טייס ביחידות החיל. בשנת 1970 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. בשנת 1972 שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז T-5 לצד ולנטין לבדב. במהלך הטיסה שנמשכה 211 ימים הם התחברו לסאליוט 7 וביצעו מספר רב של מחקרים. בין היתר הם ביצעו פעילות חוץ רכבית במהלכה החליפו חלק מהמכשור שהותקן בחלק החיצוני של התחנה. הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז T-7. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 היה ברזובוי חבר צוות משנה של מספר משימות חלל. בשנת 1992 עזב את השרות. הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים ונפטר בשנת 2014. פעילות המשלחת החלה ב-14 במאי 1982 לאחר עגינת חללית סויוז T-5. ב-17 במאי שוחרר למסלול לוויין תקשורת Iskra-2 שהיה אוחסן בתחנת החלל בעת שיגורה. הוא פעל כ-7 שבועות. ב-25 במאי הגיע חללית מטען פרוגרס 13 עם כ-2,300 ק"ג אספקה. צוות המשלחת החל בהעברת ציוד ואספקה לתחנת החלל. ב-2 ביוני בעזרת מדחפי חללית מטען בוצע שינוי גובה מסלול של תחנת החלל. ב-4 ביוני חללית מטען פרוגרס 13 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-25 ביוני לתחנת החלל הגיע חללית סויוז T-6 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות). עם החללית לתחנת החלל הגיע אסטרונאוט צרפתי ראשון ז'אן-לו קרטיין שהחל בביצוע תוכנית ניסויים שהוכנה עבורו. ב-2 ביולי חללית "סויוז T-6" עם צוותה עזבו את תחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. ב-12 ביולי הגיע חללית מטען פרוגרס 14 עם כ-2,300 ק"ג אספקה. צוות המשלחת החל בהעברת ציוד ואספקה לתחנת החלל. ב-20 ביולי ברזובוי ולבדב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-2.5 שעות. במהלך פעילות זו הותקן ציוד מדעי בחלק החיצוני של תחנת החלל. כמו כן פירקו ציודים שאין בהם צורך. ב-10 באוגוסט חללית מטען פרוגרס 14 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-20 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית סויוז T-7 (לאוניד פופוב היה מפקד צוות). ב-27 באוגוסט חללית סויוז T-6 עזבה את תחנת החלל עם צוות שהגיע בחללית "סויוז T-6" ב-29 באוגוסט חללית "סויוז T-7" הועברה לתא עגינה קדמי. ב-20 בספטמבר הגיע חללית מטען פרוגרס 15 עם כ-2,300 ק"ג אספקה. צוות המשלחת החל בהעברת ציוד ואספקה לתחנת החלל. עם החללית הגיע לוויין Iskra 3. ב-4 באוקטובר חללית מטען פרוגרס 15 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-18 בנובמבר לוויין תקשורת Iskra 3 שוחרר למסלול. הוא פעל ע-4 שבועות במהלך שהות של 211 ימים בתחנת החלל המשלחת ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים. ב-10 בדצמבר צוות השלים את התוכנית, נכנס לחללית "סויוז T-7" וחזר לכדור הארץ באזור המתוכנן בשטח קזחסטן של כיום. תחנת החלל "סאליוט 7" המשיכה לשות בחלל במשטר לא מאויש. מדיה וקבצים בנושא אנטולי ברזובוי בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) לווייני Iskra
אמיר ח'אן

מוחמד אמיר חוסיין ח'אן (באנגלית: Mohammed Aamir Hussain Khan; נולד ב-14 במרץ 1965) הוא שחקן, במאי, תסריטאי, מפיק ומגיש טלוויזיה הודי, שבולט בפעילותו בבוליווד ואחד מגדולי השחקנים של הקולנוע ההודי. הוא אחד משלושת כוכבי הקולנוע הגדולים של בוליווד מאז שנות ה-90 ונחשב לאחד מ" שלושת החאנים ": אמיר ח'אן, שאה רוח' ח'אן וסלמאן ח'אן. יחד, הם כיכבו בעשרת סרטי בוליווד הרווחיים ביותר, ושלטו בקופות ההודיות מאז שנות ה-90. מתוך השלושה אמיר חאן נחשב המצליח ביותר מאז סוף שנות ה-2000.  ח'אן נולד בעיר מומביי שבהודו והחל לשחק בסרטים כבר מגיל קטן. הוא בן דודם של שאהרוח' ח'אן וסלמאן ח'אן. את תפקיד המשחק הראשון שלו קיבל בשנת 1973 בסרט "Yaadon Ki Baaraat" בתור ראטאן בצעירותו. ההכרה הרשמית הראשונה של ח'אן כשחקן על ידי מבקרי הקולנוע הייתה בשנת 1988 עם הסרט "KSKT" שהיה מעין גרסה מודרנית של "רומיאו ויוליה". את התפקיד הנשי שיחקה ג'והי צ'אולה שהיה זה סרטה הראשון. הפריצה הגדולה שלו הייתה בסרט הנעורים "אהבה, אהבה, אהבה", סרט אשר פרץ את גבולות הודו לאסיה ולרוסיה ובהודו עמד בראש שוברי הקופות של אותה שנה. שיחק בכחמישים סרטים, בהם: "הלב", "משאלה", "שלושה אידיוטים", "כוכבים על פני האדמה" ו"התאגים מהינדוסטאן". בשנת 2001 שיחק בסרט הספורט "לגאאן", שם שימש גם כמפיק ראשי. ח'אן זכה בפרס פילמפייר על תפקידו והסרט עצמו זכה בפרס פילמפייר לסרט הטוב ביותר והיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בשנת 2014 שיחק בסרט PK וזכה לשבחים רבים על המשחק הסרט הפך לאחד הסרטים הרווחים ביותר בכל הזמנים בהודו. זכה בפרסים על משחקו בשנים 1991 ו-1995 בטקס פרסי הפילמפייר. ח'אן נישא בשנת 1988 לאשתו הראשונה, רינה דוטה, ונולדו לו שני ילדים. ב-2002 התגרשו. ב-2005 נישא לאשתו השנייה, הבמאית קיראן ראו, ומנישואים אלו נולד ילדו השלישי. ב-2015 ח'אן הפך לטבעוני. בריאיון סיפר שקיבל את ההחלטה לעבור לטבעונות בהשפעת אשתו, שגם היא טבעונית, וכמו כן בהשפעת סרטון שצפה בו ביוטיוב, ולאחר שגילם דמות צמחונית בסרט "דאנגל". מדיה וקבצים בנושא אמיר ח'אן בוויקישיתוף אמיר ח'אן, ברשת החברתית אינסטגרם אמיר ח'אן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיר ח'אן, באתר AllMovie (באנגלית) אמיר ח'אן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמיר ח'אן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיר ח'אן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיר ח'אן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Roshmila Bhattacharya, Aamir goes the vegan way!, Mumbai Mirror, March 11, 2015
אלכסנדר סרברוב

אלכסנדר אלכסנדרוביץ' סרברוב (ברוסית: Александр Александрович Серебров; 15 בפברואר 1944 – 12 בנובמבר 2013) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7 ותחנת החלל מיר. אלכסנדר סרברוב נולד במוסקבה. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד הנדסה במכון לפיזיקה טכנית במוסקבה וסיים אותו בשנת 1967. לאור הצטיינותו בלימודים הוא המשיך לעבוד באחד המעבדות של המכון, ובשנת 1970 השלים את הדוקטורט בתחום פיזיקה של נוזלים וגזים. בין ההישיגם המדעים שלו 20 פרסומים ו-4 המצאות. בשנת 1976 הוא התחיל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. בשנת 1978 התקבל סרברוב ליחידת הקוסמונאוטים, והחל הכנות לטיסה לחלל. בשנים 1982–1993 שוגר לחלל ארבע פעמיים (בסויוז T-7 וסויוז T-8 לתחנת החלל סאליוט 7 ובסויוז TM-8 וסויוז TM-17 לתחנת החלל מיר). במהלך הטיסות הוא ביצע 10 יציאות לפעילות חוץ רכבית. בשנת 1982 נערכה הטיסה הראשונה בחללית סויוז T-7 (לאוניד פופוב היה מפקד צוות). החללית התחברה לזמן קצר לתחנת החלל "סאליוט 7". החלה פעילות משותפת ביחד עם משלחת מס' 1 שכבר פעלה בתחנת החלל. הצוות חזר לכדור הארץ בחללית סויוז T-5. בשנת 1983 סרברוב טס בפעם השנייה בחללית סויוז T-8 (ולדימיר טיטוב היה מפקד צוות). החללית הייתה צריכה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 7. בגלל בפגיע האנטנה העגינה לא הצלחיה והם חזרו לכדור הארץ. בשנת 1989 הוא טס לחלל בחללית סויוז TM-8 (אלכסנדר ויקטורנקו) היה מפקד צוות. החללית ביצע עגינה בתחנת החלל מיר ובכך החלה פעילות של משלחת מס' 5. במהלך פעילות המשלחת ביצע מספר פעמים פעילות חוץ רכבית, קלטה מודול חדש של תחנת החלל והשלימה תוכנית ניסויים. היא חזרה לכדור הארץ בתחילת 1990. בשנת 1993 הוא טס לחלל בחללית סויוז TM-17 (וסילי ציבלייב) היה מפקד צוות. החללית ביצע עגינה בתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 13 בפיקוד גנאדי מנאקוב. לאחר ביצוע חפיפה משלחת מס' 14 בפיקוד ציבלייב החלה את פעילותה. במהלך פעילות המשלחת ביצע מספר פעמים פעילות חוץ רכבית והשלימה תוכנית ניסויים. היא חזרה לכדור הארץ בתחילת 1994. בשנת 1995 עזב את השרות. הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים ונפטר בשנת 2013. אסטרואיד 365375 Serebrov נקרא על שמו מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר סרברוב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) אלכסנדר סרברוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "M.P.C. 118219" (PDF). Minor Planet Center. 8 בנובמבר 2019. נבדק ב-12 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "(365375) Serebrov = 2004 TE172 = 2005 EU333 = 2009 UZ3". Minor planet center. נבדק ב-14 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
מירי בן דוד

מירי בן דוד היא דוגמנית עבר ישראלית. בתחרות מלכת היופי של ישראל לשנת 1971 נבחרה לסגנית. בין פעילותיה במסגרת התואר היא ביקרה במפעל של רבלון. ייצגה את ישראל בתחרות מיס עולם 1971 שנערכה בלונדון. לפני התחרות הייתה מועמדת מועדפת לזכייה (יחד עם מיס ארצות הברית) על ידי המהמרים., ולבסוף הסתפקה בעלייה לשלב חמש עשרה המועמדות בחצי הגמר. ב-1971 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה המלאך היה שטן לצד אופליה שטראל, בתפקיד סטודנטית שאיש זר רודף אחריה. בעקבות השתתפותה בסרט, היא לקחה חלק בסרט התיעודי משנת 2011, "לאן נעלם משה גז". מירי בן דוד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מירי בן דוד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מלכות היופי מבקרות ב"רבלון בעיתון דבר 13 במאי 1971 הימורים 1:10 לטובת מלכת היופי של ישראל בעיתון דבר 5 במאי 1971 סיקר התחרות באתר pageantopolis
פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר

פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר הוא פרס שנתי המוענק על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה בטקס חלוקת פרסי באפט"א לקולנוע. הפרס מוענק מהטקס הראשון שנערך ב-1947, אבל עד 1969 הוא נקרא פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר מכל מקור. סרטים מכל מדינה יכולים להיות מועמדים, על אף שסרטים בריטיים מועמדים גם בקטגוריית פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר, והחל מ-1983 סרטים בשפה זרה (לא אנגלית) מועמדים לקטגוריית פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר בשפה שאינה אנגלית. ב-1962 הוענק הפרס לשני סרטים "בלדה לחייל" ול"אדי פלסון". עד 1981, הפרס הוענק לבמאי, פרט ל-1976 ו-1977, כאשר הוא ניתן המפיקים. משנת 1981 עד 1985, הוענק הפרס רק למפיקים, ולאחר מכן ב-1986, הוענק במשותף לבמאי ולמפיק. ב-1998, הוענק הפרס שוב רק למפיקים. ברשימות הבאות הכותרות והשמות המודגשים עם רקע אפור כהה הם הזוכים; השמות שאינם מודגשים הם המועמדים. השנים המצוינות בטבלה הן השנים בהן יצאו הסרטים ולא שנת הטקס. פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי פרסי באפט"א לקולנוע This information is listed as such because IMDb (אורכב 21.06.2014 בארכיון Wayback Machine) does not list anyone having received the award prior to 1960, and then throughout the 70s. Known under this title in the UK Release date for The Magic Box, in IMDb. Released under this title in Great Britain, The Road only appears to have been used for publicity when the film was screened in the United States. Shoard, Catherine (12 באפריל 2021). "Baftas 2021: Nomadland wins big as Promising Young Woman and Anthony Hopkins surprise". The Guardian. נבדק ב-24 ביוני 2021. {{cite news}}: (עזרה) "2022 EE British Academy Film Awards: Nominations". BAFTA (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-3 בפברואר 2022. נבדק ב-2022-02-03. {{cite web}}: (עזרה) "2022 EE British Academy Film Awards: Nominations". BAFTA (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-3 בפברואר 2022. נבדק ב-2022-02-03. {{cite web}}: (עזרה) "Epinions List of BAFTA Award for Best Film Winners". Epinions. 5 בדצמבר 2002. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2007. נבדק ב-12 באוגוסט 2006. {{cite web}}: (עזרה)
Replay

Replay (בעברית: הילוך חוזר) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי אלכס פפקונסטדינו ובוצע על ידי הזמרת היווניה-גאורגית טאמטה. השיר ייצג את קפריסין באירוויזיון 2019 בתל אביב. רשות השידור הקפריסאית חשפה את השתתפות טאמטה בתחרות ואת שם השיר ב-21 בדצמבר לאחר מספר טיזרים לא מובנים שנועדו לעורר עניין אצל חובבי האירוויזיון. ב-5 במרץ 2019 נחשפו השיר והקליפ בערוץ היוטיוב של טאמטה בשעה 21:00 בשידור חי. מילות השיר "Replay" באתר Genius סרטון השיר "Replay" באתר יוטיוב "I Am in Talks with CYBC" – Tamta Admits She's Discussing Eurovision with Cyprus, ויוויבלוגס, 19 בדצמבר 2018 סטרטוס אגאדליס, Cyprus: It’s Tamta and “Replay” to Tel Aviv!, אסקטודיי, 21 בדצמבר 2018 אבי ז, היום: חשיפת השירים של אזרבייג'אן וקפריסין, באתר EUROMIX, ‏5 במרץ 2019
גורי

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה מחוז גורי – מחוז באימפריה העות'מאנית גורי (צ'אד) – עיר בצ'אד גורי (קוריאה הדרומית) – עיר בקוריאה הדרומית נהר גורי – נהר בהודו סכר גורי – סכר בוונצואלה גאורגיה נפת גורי – נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה גורי (עיר) – עיר תעשייתית במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה יהודי גורי – יהודי העיר גורי דילה גורי – מועדון כדורגל מהעיר גורי, שבמחוז כארתלי הפנימית בגאורגיה מצודת גורי – מצודה מימי הביניים במרכז העיר גורי אישים ששם משפחתם גורי פייטרו גורי – עורך דין, משורר אנרכיסט איטלקי חיים גורי – משורר, סופר ועיתונאי ישראלי ישראל גורי – ממייסדי מפא"י, חבר הכנסת אישים נוספים גורי אלפי – קומיקאי ישראלי חברות קבוצת גורי – חברת שיווק והפצה
יוליה סניגיר

יוליה ויקטורובנה סניגיר (ברוסית: Ю́лия Ви́кторовна Сниги́рь; נולדה ב-2 ביוני 1983) היא שחקנית ודוגמנית רוסייה. יוליה נולדה כיוליה ויקטורובנה סיריסקינה בעיר דונסקוי, שבמחוז טולה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. היא סיימה את בית הספר התיכון מספר 20 בדונסקוי. בתקווה לרכוש השכלה טובה, נסעה יוליה למוסקבה והתקבלה לפקולטה לשפות זרות של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית, ולמדה שם בחוג לאנגלית, תוך התמחות ב"פילולוגיה אנגלית". על מנת לקיים את עצמה מבחינה כלכלית, היא לימדה אנגלית בבית הספר לאחיות. לאחר שחבר הראה תמונות של יוליה לנציג של סוכנות דוגמנות במוסקבה, היא קיבלה עבודה כדוגמנית. יוליה הפכה לדוגמנית מצליחה, כשהיא ממשיכה במקביל בתוכנית הלימודים באוניברסיטה. הוצע לה חוזה עם מותג התכשיטים מוביל בצרפת, והיא תכננה לעבור לצרפת, כאשר מלהק ראה אותה בסוכנות הדוגמנות והזמין אותה לאודישן לסרט. את קריירת המשחק שלה התחילה כאשר התקבלה לאקדמיה למשחק של תיאטרון וכטאנגוב. הופעת הבכורה הקולנועית שלה הייתה בסרט הטבח האחרון, אשר בעקבותיו יצאו הסרטים חיסון ולכה, של אנדריי קונצ'לובסקי. הפריצה הגדולה שלה הגיעה כאשר הוצע לה אחד התפקידים המובילים בסרט מדע בדיוני שובר קופות האי המיושב (2008) והמשכו. יוליה הפכה לפנים של לוריאל ברוסיה, כמו גם של רשת Mexx. היא הנחתה את תוכנית תורת היחסות בערוץ STS ב-2009. ב-2010 היא הפכה למגישה בערוץ הטלוויזיה פטרבורג – ערוץ 5. היא הופיעה בסרט מת לחיות ביום טוב (2013) לצד ברוס וויליס. בסרט, היא שיחקה דמות של אנטגוניסטית רוסית בשם אירינה. ב-2015, הערוץ הראשון ברוסיה סדרת טלוויזיה בת 12 פרקים בשם "הגדולה", שבה השחקנית גילמה את התפקיד הראשי של יקתרינה הגדולה. באותה השנה היא שיחקה בקומדיה הרומנטית סרט אודות אהבה, בבימויה של אנה מליקיאן. היא כיכבה כיקטרינה סמוקובניקובה במיני סדרה בנתיב הייסורים, עיבוד של רומן באותו השם מאת אלכסיי טולסטוי. הסדרה שודרה בערוץ NTV ב-2017. היה לה גם תפקיד משנה בקומדיית הפשע בלוקבאסטר בבימויו של רומן וולובוייב שיצא באותה שנה. ב-2019 גילמה תפקיד ראשי בסרט הקומדיה "הצלחה" וגילמה תפקיד משני בסדרה "האפיפיור החדש", סדרת ההמשך של האפיפיור הצעיר, לצידו של ג'וד לאו. היא הייתה במערכת יחסים עם צלם הקולנוע מקסים אוסאדצ'יי, שעבד על סט האי מיושב. בפברואר 2013, נודע כי סניגיר מתראה עם השחקן דנילה קוזלובסקי, שאיתו כיכבה בסרט רספוטין. בתחילת 2014 הם נפרדו. כיום בן זוגה הוא השחקן יבגני ציגאנוב. ב-9 במרץ 2016 נולד להם בן, פיודור. מדיה וקבצים בנושא יוליה סניגיר בוויקישיתוף יוליה סניגיר, ביישום טלגרם יוליה סניגיר, ברשת החברתית אינסטגרם יוליה סניגיר, ברשת החברתית VK יוליה סניגיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוליה סניגיר, באתר AllMovie (באנגלית) יוליה סניגיר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Биографии звёзд на Cosmo.ru: Юлия Снигирь". Cosmopolitan. אורכב מ-המקור ב-2012-05-09. נבדק ב-2018-12-29. "Юлия Снигирь". רוסיה-1. Anderton, Ethan (4 באפריל 2012). "A Good Day to Die Hard' Finds a Couple of Male and Female Villains". firstshowing.net. נבדק ב-6 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Larkin, Mike (4 באוקטובר 2012). "Talk about a teaser! Bruce Willis's sexy co-star Yuliya Snigir strips out of her leathers and exposes her bra in A Good Day to Die Hard trailer". Daily Mail. London. נבדק ב-6 באוקטובר 2012. {{cite news}}: (עזרה)
שמחה הכהן פרוידמן

הרב שמחה אפרים בן גרשון הכהן פרוידמן (1621, בלגרד, האימפריה העות'מאנית – 1671, בלגרד, האימפריה העות'מאנית) היה הרב הראשי של יהודי בלגרד בשנים 1642–1668 ולתקופה קצרה גם הרב הראשי של יהודי בודה. שמחה הכהן פרוידמן נולד בבלגרד למשפחה אשכנזית. אמו הייתה ילידת בודה ובת למשפחת רבנים במקום. חמיו היה הרב אפרים הכהן בעל ה"שער אפרים" ורב הקהילה בבודה. למד בישיבה שהקים רבי יהודה לירמה והיה תלמידו המובהק. ב-1642, לאחר פטירת רבו מונה לרב הראשי של יהודי בלגרד. הוא היה הרב האשכנזי הראשון בבלגרד אשר כיהן בקהילה ספרדית. ב-1647 הוציא לאור בוונציה 29 מתשובותיו של רבו יהודה לירמה בשם "פליטת בית יהודה". ב-1657 פרסם בוונציה את ספרו "שמות הגיטין" שעסק בכתיב נכון של שמות ושמות משפחה יהודיים, לאור זרם הפליטים היהודים שעבר באירופה מארצות שונות. הרב שמחה הכהן דיבר יידיש ולאדינו, ופסיקותיו נודעו מחוץ לבלגרד בקרב אשכנזים ובקרב ספרדים. ב-1668 הוצעה לשמחה הכהן משרת הרב הראשי של בודה והוא עזב את בלגרד, ובמקומו מונה חתנו יוסף אלמושנינו. לאחר מינויו הוברר שקיימת תקנה הלכתית שאדם שלו קרובי משפחה לא יוכל לכהן במשרת הרב הראשי, ומאחר ולרב שמחה הכהן היו קרובי משפחה בעיר, הוא נאלץ לעזוב את תפקידו ולשוב לבלגרד. הרב משה בן נסים בנבנישתי מקושטא מתאר בספרו "פני משה" את הרב שמחה בן גרשון הכהן: ”החכם השלם, הדיין מצוין, סיני ועוקר הרים” הרב שמחה בן גרשון הכהן הלך לעולמו בבלגרד ב-1671 והוא בן 50 ובה גם נקבר. קברו אבד או נהרס, ככל הנראה במהלך כיבוש העיר על ידי מלוכת הבסבורג במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה ב-1688. שמות הגיטין, באתר אוצר החכמה על פליטת בית יהודה (באנגלית) הקהילה בבודה נהגה לפי הלכות קהילת וינה בעניין זה, ובהתאם לתקנות הדיין אריה שרגא פייביש מווינה. הקהילה היהודית בבלגרד, חכמים, רבנים ודיינים, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, 1988, עמודים 59-58. ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 55-54. Kinga Frojimovics, Jewish Budapest: Monuments, Rites, History, Central European University Press, Budapest, 1999, page 33. הרב שמחה בן גרשון הכהן פרוידמן, באתר encyclopedia.com (באנגלית). "פני משה", שאלה יט', בתוך: ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, עמוד 35.
מחצב

מַחְצָב הוא מינרל אי-אורגני הנמצא בקרקע ובדרך כלל ניתן להשיגו על ידי חציבה או כרייה. בין המחצבים השכיחים ביותר נמצאים תרכובות של צורן וחמצן, לדוגמה: חול וקוורץ (מהמינרלים הנפוצים ביותר בכדור הארץ), המשמשים לייצור זכוכית, וכן אבן גיר, אבני בזלת, עפרות של מתכות שונות ועוד. בעברית תקנית המילה "מַחְצָב" נהגית בבי"ת רפה, ואילו בנטייה היא נדגשת: מַחְצַבִּים, מַחְצַבֵּי־. ישנם מיונים שונים של סוגי מחצבים, המבוססים על הרכבם, על השימוש בהם או על אופן היווצרותם: מחצבים מתכתיים - נחושת, מנגן, ברזל, אלומיניום וכדומה. מחצבים שאינם מתכתיים - אבן גיר, דולומיט, חרסיות וכדומה. מחצבים לתעשיית הבנייה - אבן גיר, קירטון, חרסיות, גבס, בזלת, גרניט ועוד. חומרי גלם לתעשייה - זרחה, אשלג, חול זך לזכוכית, חרסיות, פצלת השדה ועוד. חומרי גלם להפקת אנרגיה - כבול, ליגניט, פחם, פצלי שמן. מחצבים שמקורם בסלעי משקע - אבן גיר, אבן חול, תחמוצות ברזל מסוגים שונים, מינרלי נחושת, אורניום, פחם ועוד. מחצבים ממקור געשי - סולפידים של נחושת ומתכות אחרות, זהב, יהלומים, טוף, חרסיות, גופרית ועוד. מרבצים ממקור פלוטוני - נחושת, זהב, וולפרם, אורניום ועוד. מחצבים שמקורם בסלעים מותמרים שעברו תהליכי התמרה בתנאים של טמפרטורה ולחץ גבוהים. אוצר טבע משאב טבע חומר גלם ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערוץ העיצוב

ערוץ העיצוב (לשעבר ערוץ DIY ישראל וערוץ DIY עשו זאת בעצמכם) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי המיועד לכל המשפחה. הערוץ נמצא בבעלות חברת אימג'ין מדיה בראשותו של אבי בר, לשעבר מנכ"ל ערוץ הספורט. הערוץ עלה לשידור ב-19 בדצמבר 2017 בערוץ 41 ב-HOT באיכות HD וב-1 בינואר 2019 באפיק 66 ב-yes באיכות SD. ב-1 בספטמבר 2021 שינה הערוץ את שמו לערוץ העיצוב, והוא משודר באותם אפיקים בהוט וביס. בין התוכניות המשודרות בערוץ: כמו בבית עם מושיק גלאמין - גלאמין מארח אורחים מפורסמים והם עוסקים יחד בטיפים לעיצוב הבית. המסיבה DIY - עם לירן כוהנר מגזין FIX עם שיר מורנו - מורנו מארחת מומחים לעיצוב הבית ויחד הם מציגים חידושים בתחום עשה זאת בעצמך. מור DIY עם מור סילבר הכוכבים - DIY ברשת - כוכבי רשת שלהם ערוצי הדרכה מסבירים כיצד לעצב ולחדש את הבית. סופר שי לי עם שי-לי ליפא פשוט וטעים עם איילת הסדנה DIY החיים על פי אנזל עם אפרת אנזל איפור DIY עם מורן סטויצקי - סטויצקי, מאפרת בהכשרתה, מדריכה כיצד להתאפר. DIY עם מרתה סטיוארט DIY SOS (אנ') מה-BBC בית קטן גדול איזה פטנט! אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ העיצוב ערוץ העיצוב, ברשת החברתית אינסטגרם ערוץ העיצוב, סרטונים בערוץ היוטיוב חם על המסך: ללמוד מהמומחים, לעשות בעצמכם, באתר ynet HOT, ערוץ diy - עשו זאת בעצמכם הכירו את ערוץ "diy ישראל" – עשו זאת בעצמכם ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה פולקנפליק

משה פולקנפליק (נולד ב-7 בינואר 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי. זוכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי ומועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר. משה פולקנפליק נולד בנהריה וגדל במשפחה חילונית. לאחר שירותו בצה"ל למד משחק בבית הספר למשחק בית צבי. פולקנפליק כיכב בתפקיד הראשי בדרמת הטלוויזיה בוצ'אצ'י, ששודרה בשנת 2001 בשידורי רשת בערוץ 2. ב-2002 שיחק בסרט בית"ר פרובנס, הוא שיחק בסרט הללויה בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "הדמעות של אמסלם" ובסרט "סיפור קיץ" בשנת 2004. ב-2008 שיחק בתפקיד ראשי בסרט קולנוע חרדי בולט בשם 'ממעמקי הג'ונגל' של יהודה גרובייס. בהמשך הוא חזר בתשובה והיה לחסיד חב"ד. הוא מיעט לבצע תפקידי משחק, והחל לעבוד במקצועות הרחוקים מעולם המשחק, כגון מחסנאות ואבטחה. פולקנפליק שיחק בתפקיד קטן בסדרה שטיסל. בעקבות היכרותו עם יוצר הסדרה יהונתן אינדורסקי. הוא שיחק ב-2018 בסרט דרייבר אותו ביים אינדורסקי וגילם את נחמן, נהג חרדי שמתפרנס מהסעת נוסעים לנדבנים. על תפקיד זה זכה בפרס השחקן הטוב לשנת 2018 מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל. בשנת 2018 שיחק גם בסרט "גאולה" בתפקיד הראשי של מנחם, זמר להקת רוק שחזר בתשובה. על משחקו בסרט זה זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי. בשנת 2024 שיחק בסדרה "אינדל" של HOT. באותה שנה הוא שיחק בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו" של קשת 12 בתפקיד אשר ברוכיאן. נשוי ואב לשניים, והם מתגוררים ברחובות. משה פולקנפליק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משה פולקנפליק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משה פולקנפליק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי משה פולקנפליק, באתר ספר הקולנוע הישראלי יעקב בר-און, ‏ממאבטח בהוסטל לכוכב קולנוע: משה פולקנפליק כובש את המסך ב"דרייבר", באתר מעריב אונליין, 26 ביוני 2018 ריקי רט, ‏המסיע המתמיד, בעיתון מקור ראשון, 27 ביוני 2018 מאיה כהן, הולך ומתחזק: הגאולה של משה פולקנפליק, באתר ישראל היום, 10 ביולי 2018 אמיר קמינר, קרלובי וארי, משה פולקנפליק זכה בפרס השחקן בפסטיבל קרלובי וארי, באתר ynet, 7 ביולי 2018 ריקי רט, ‏המסיע המתמיד, בעיתון מקור ראשון, 27 ביוני 2018