יששכר דב ברגמן

יששכר דב ברגמן (2 בספטמבר 1911 — 16 ביוני 1984) היה רב אורתודוקסי, עיתונאי, עורך ומחבר ספרים, מהדיר ספרות הראשונים ופעיל ציבור יהודי בארצות הברית. נשיא הפועל המזרחי בארצות הברית ועורך היומון מארגען זשורנאל. במקביל לפעילותו התורנית והציבורית הפעיל רשת רחבה של מוסדות סיעודיים, ובגין פעילותו בה הורשע ב־1976 בביצוע הונאת מיסוי ורפואה, ונדון למאסר ותשלום קנס. ברגמן נולד בעיירה ישיניה (Yasinia, בפי היהודים כונתה יאסין) ברוזנות מרמורש שבהונגריה (כיום בשטח אוקראינה), לשלמה שהיה רב העיירה, ולגיטל, בתו של רבי ישכר בער לייפר נצר לאדמו"רי חסידות נדבורנא. המשפחה היגרה לארצות הברית לאחר מלחמת העולם הראשונה, והתיישבה בברוקלין. ברגמן הצעיר עבר לארץ ישראל ללמוד בישיבת חברון והוסמך לרבנות בידי רבי משה מרדכי אפשטיין, רבי איסר זלמן מלצר ורבי אברהם יצחק הכהן קוק. במהלך לימודיו בישיבה הוציא לאור מחדש את הספר פסקי חלה של הרשב"א בתוספת חיבור משלו בשם קדושת לחם, החיבור זכה להסכמות מהרבנים איסר זלמן מלצר, יוסף צבי דושינסקי ויחזקאל סרנא. לאחר מכן חזר לארצות הברית, שם למד בישיבת רבנו יצחק אלחנן ובמקביל השלים לימודים אקדמיים לקבלת תואר ד"ר בפילוסופיה. ב־1937 נשא לאשה את חנה וייס (בתו של הרב נפתלי צבי וייס ונכדתו של הרב יצחק אייזיק וייס, שהיה האדמו"ר השני מספינקא). בתקופה זו החל לעבוד כרב במוסד סיעודי יהודי בלואר איסט סייד, מנהטן ניו יורק. ב־1949 מונה למוציא לאור של העיתון היהודי היומי ביידיש מארגען זשורנאל, וכעבור שנה עבר לתפקיד העורך הראשי, תפקיד בו החזיק מספר שנים בודדות. במקביל הפך לאחד ממנהיגי הקהילה היהודית בניו יורק, ויצר קשרים פוליטיים נרחבים בניו יורק. בנוסף היה פעיל במפלגת המזרחי בארצות הברית: כיהן בתפקיד יו"ר ועד החינוך התורני של המזרחי בארצות הברית, וכן בנשיאות הכבוד של תנועת המזרחי והפועל המזרחי בארצות הברית. במהלך שנות ה־50 מונה גם לחבר בוועד הפועל של הסתדרות הרבנים דאמריקה. כן השתתף מתוקף תפקידיו בתנועת המזרחי בישיבות הוועד הפועל הציוני. בנוסף כיהן בדירקטוריון של אוניברסיטת בר-אילן וכנשיא המכון לחקר התלמוד במוסד הרב קוק, שעם העומד בראשו, שר הדתות יצחק רפאל עמד בקשרים הדוקים. בשל תפקידיו ביקר בישראל כ־12 פעם במהלך השנים 1949–1959. עמד גם בין ראשי חברת Israel Housing בארצות הברית וחברת משכנות (כיום חברת משהב) בישראל, חברת הבנייה של תנועת הפועל המזרחי. בנוסף כיהן כנשיא הסתדרות תלמידי ישיבת חברון בארצות הברית. ב־1965 היה בין שלושה רבנים מארצות הברית שהורשו על ידי השלטון הסובייטי לשאת דברים בבית הכנסת המרכזי במוסקבה. במהלך שנות ה־60 של המאה ה־20 החל ברגמן בהקמת רשת מוסדות סיעוד ונדל"ן בניו יורק. בשיאה הגיעה הרשת לשווי של 24 מיליון דולר (בערכי שנות ה־70). נודע גם בפעילות נדבנות ניכרת במהלך השנים, בעיקר למטרות יהודיות-חינוכיות, בישראל ומחוצה לה. החזיק באוסף גדול של אמנות יהודית וכן בספרייה גדולה. עיתון הניו יורק טיימס העריך את הונו של ברגמן בכמה עשרות מיליוני דולרים. פרסומים עיתונאיים בהקשר להתנהלות רשת מוסדות הסיעוד שבבעלותו שהחלו בשלהי 1974 העלו חשד להונאה והוצאת כספים שלא כדין בהיקף ניכר מתוכנית מדיקר הממשלתית, לסדרי בטיחות לקויים במוסדותיו, ולטיפול רפואי לקוי בחוסים שאף סבלו מהזנחה ותנאים תברואתיים לקויים. פרסומים שונים אף קשרו בין ברגמן לבין הפשע המאורגן בארצות הברית, כדוגמת קשרים עם אנשי המאפיה האמריקאית ג'וזף קולומבו ומאיר לנסקי, שבאמצעותם הצליח להשתלט על כמות גדולה של מוסדות סיעוד בניו יורק. בנוסף עלו האשמות בהלבנת הון באמצעות רשת מוסדות הסיעוד ותשלום משכורות מקופת המוסדות לאנשי פשע. בעקבות הפרסומים ופתיחת החקירה נגדו עלו קולות בישראל להשעות את הרב ברגמן מתפקידיו הייצוגיים במרכז העולמי של המזרחי. במקביל, שלח ציר בית הנבחרים של ארצות הברית דאז אד קוץ' מברק מיוחד לשר הפנים דאז יוסף בורג, בבקשה שלא להעניק לברגמן אזרחות ישראלית בטרם יתברר עניינו המשפטי, וזאת מחשש שברגמן ינצל את האפשרות לקבל אזרחות ישראלית ולהשתקע בישראל, על מנת להימלט מהתביעה כנגדו. בתגובה לפרסומים כנגדו הגיש ברגמן תביעה נגדית כנגד גורמים שונים שהיו מעורבים בפרסומים נגדו על פגיעה בזכויותיו. במהלך משפטו חתם ברגמן על עסקת טיעון עם התביעה, הודה בחלק מההאשמות כנגדו, בעוד אחרות נמחקו. ב־1976 נשפט ברגמן ל־4 חודשי מאסר, ולאחר מכן ל־8 חודשים נוספים בשני משפטים שנערכו לו, לאחר שהורשע בהונאת מיסוי ורפואה, וכן נקנס בסכום של כ־2.5 מיליון דולר. את שני עונשי המאסר ריצה בשנים 1976 ו־1981. הרב שמואל אבידור הכהן טען בסוף שנות ה-90 על רקע פעילותה של ועדת כהן-קדמי לבדיקת פרשת ילדי תימן, שבביקור בארצות הברית בשנת 1963 הוא שמע בקהילה האורתודוקסית אנשים מדברים בגלוי על כך שהרב ברגמן היה אחראי בעבר להבאת ילדים תימנים לארצות הברית. הוא פגש יהודי חרדי בשם טאץ' שהציג לו בת בעלת חזות תימנית, ונטען כי היא הובאה מישראל. לדבריו הן טאץ' והן ברגמן היו מעורבים בהבאת ילדים תימנים מישראל. לטענת אבידור הכהן אימוץ הילדים והבאתם לארצות הברית למשפחות חשוכות ילדים, היה מידע גלוי, ששוחחו עליו באופן סתמי וללא חשש בבתים ובבתי כנסת והוא נחשב אז מעשה הומני. הרשויות בארצות הברית העבירו לידי ועדת כהן-קדמי מסמכים אודות פרשיית ההונאה של ברגמן, נוכח מידע בדבר אפשרות מעורבותו בפרשת ילדי תימן. בשנותיו האחרונות התגורר לסירוגין בארצות הברית ובישראל (בה רכש דירה בירושלים, אך לא התאזרח). נפטר ב־1984 מהתקף לב בניו יורק, וגופתו הועברה לקבורה בישראל. הותיר אחריו 2 בנים ובת, מחותנו פעמיים היה הבנקאי היהודי-וינאי שמעון מוסקוביץ'. ספרי ראשונים שההדיר רבי אברהם ב"ר דוד (הראב"ד), כתוב שם: השגות על בעל המאור, על פי כתבי יד עם מבוא והערות, ירושלים: מוסד הרב קוק, ה'תשי"ז פסקי חלה להרשב"א עם ביאור קדושת לחם והוספות רבות, ירושלים: מוסד הרב קוק, ה'תש"ל רבינו אברהם אב"ד ב"ר יצחק מנרבונא, ספר האשכול: מועדים: חלק הרביעי הכולל הלכות ראש השנה, יום הכפורים, יום טוב, פסחים, ספירת העומר, סוכה ולולב עם ביאור נחל האשכול מאת ... רבי צבי בנימין אויערבך עם מבוא והגהות מאת הרב יששכר דב ברגמן, עורך אחרון: הרב יקותיאל זלמן כהן. ירושלים: מכון הרי פישל, ה'תשמ"ו פרסומים פרי עטו הדרש והרעיון: מאמרים ורעיונות במקצועות שונים ערוכים כפי סדר פרשיות השבוע, הגיונות מוסריים, דבר בעתו לכל תקופות השנה והמועדים, משובצים בהרבה מאמרי חכמינו ע"ד הפשט וההגיון. ניו יורק: אום, תשי"ב. מבוא הספר בעברית ושאר הטקסט ביידיש חולי הרוח במשפטי התורה (תדפיס), ניו יורק תשמ"א Historic friendship of Jews and Arabs, Washington : U.S.G.P.O, 1957 אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ד"ר ר' ישכר דוב בערגמאן שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 11, באתר היברובוקס יגאל משיח, העסקים האפלים של הרב ברגמן, באתר הארץ, 5 בספטמבר 1997 ישכר דוב בערגמאן (1911-1984), דף שער בספרייה הלאומית בשמו הלועזי ברנרד, לעיתים עשה שימוש בשם משפחת אמו וחתם יששכר דב לייפר. הרב ד"ר ברגמן: מדינת ישראל על יסודות התורה - אדיר חפצה של יהדות אמריקה, הצופה, 22 ביולי 1955 "מורגנז'ורנל" עיתון דתי, מעריב, 8 באפריל 1949 עיכובים בשיכון הותיקים בפ"ת, מעריב, 22 באוגוסט 1950 כתבה על פטירתו של ברגמן, באתר הניו יורק טיימס, 22 ביוני 1984 (באנגלית) מוחה על הסרטת סרטון־טלוויזיה על חיי ישו, דבר, 10 באוגוסט 1969 תוקף התערבות דיין בפרשת הממזרים, דבר, 29 ביולי 1971 משלחת רבני ארה"ב לימין הרבנות הראשית, דבר, 20 בינואר 1959 יוסף וקסמן, משרד הפנים לא ידון בהענקת אזרחות לרב ברגמן, מעריב, 30 בדצמבר 1974 פיליפ בן, סנאטור מאשים את ברנארד ברגמן בקשרים עם איש המאפיה קולומבו, מעריב, 26 בדצמבר 1974 נריה לוריא, בינינו לבין עצמנו, מעריב, 28 באוגוסט 1959 הרב י. ד. ברגמן יפעל להרחבת פעולות חברת "משכנות" בחו"ל, הצופה, 17 באוגוסט 1955 רשות היחיד והרבים, חרות, 19 ביולי 1949 3 רבנים מארצות־הברית הורשו לדרוש בבית הכנסת במוסקבה, מעריב, 26 ביולי 1965 סופר "דבר" בארה"ב, הרב ברגמן תובע מיליון דולר על פגיעה בזכויותיו, דבר, 12 בינואר 1975 סופר "דבר", הקיבוץ הדתי תובע השעיית קשרי "המזרחי" עם הרב ברגמן, דבר, 13 בינואר 1975 סופר "דבר", צעירי "המזרחי" דורשים ועידה נבחרת, לאור מה שקרה בנשיאות, דבר, 25 בדצמבר 1974 פיליפ בן, בורג נתבקש לא לאפשר לברגמן לקבל אזרחות ישראלית, מעריב, 29 בדצמבר 1974 הרב ברגמן הודה בחלק מן האשמות, דבר, 14 במרץ 1976 יגאל משיח, העסקים האפלים של הרב ברגמן, באתר הארץ, 5 בספטמבר 1997 מסמכים על יששכר דב ברנרד ברגמן, אתר פרשת ילדי תימן בארכיון המדינה מנחם אוברבאום, "הרב ברגמן לא יתן ראיון" - אומר מחותנו הבנקאי בווינה, מעריב, 24 בדצמבר 1974