laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עורק החזה ושיא הכתף

עוֹרֵק הֶחָזֶה וְשִׂיא הַכָּתֵף (TA: arteria thoracoacromialis) הוא גזע עורקי קצר בבית השחי המסתעף מחלקו השני של עורק בית השחי ומספק דם דרך ענפיו לאזור הכתף, בית השחי, בית החזה והשד. עורק החזה ושיא הכתף יוצא מקדמת עורק בית השחי, לכיוון הגבול העליון של שריר החזה הקטן. בדרכו הוא חודר את מחתלת הבריח והחזה. הוא מתפצל לארבעת ענפיו עמוק לראש הבריח של שריר החזה הגדול. ענפי החזה יורדים בין שני שרירי החזה ומספקים דם להם ולשד, תוך שהם יוצרים השקה עם הענפים הבין-צלעיים של עורק החזה הפנימי ועם עורק החזה הצדי. ענף שיא הכתף מתקדם הצדה בעוברו מעל זיז החרטום ותחת שריר הדלתא, אשר אותו הוא מספק. הוא חודר את השריר ומסתיים בשיא הכתף ברשת עורקית העשויה מענפים של העורק הרום-שכמי, עורק החזה ושיא הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי. ענף הבריח מתקדם מעלה ותיכונית לעבר מפרק החזה והבריח ומספק דם למפרק זה ולשריר התת-בריחי. ענף הדלתא, אשר לעיתים קרובות יוצא יחד עם ענף שיא הכתף, חוצה מעל שריר החזה הקטן ועובר במענית, שבה עובר גם וריד האגודל, בין שריר החזה הגדול לשריר הדלתא. שרירים אלה מקבלים דם מענף זה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Material Design

Material Design (או Quantum Paper) היא שפת עיצוב (אנ') שמפותחת על ידי גוגל. Material Design הוכרזה לראשונה ב-25 ביוני 2014, בכנס המפתחים Google I/O. כל האפליקציות של גוגל לאנדרואיד ורוב גרסאות הווב שלהן מיישמות את השפה. רוב אפליקציות האנדרואיד מיישמות את השפה, אך המפתחים אינם מחויבים להתאים את האפליקציות לשפה. הכרטיסים הם הרכיב המרכזי ב- Material Design, וכל העיצוב מתבסס עליהם. הכרטיסים הוצגו לראשונה עוד לפני ה-Material Design, באפליקציית העוזרת האישית של גוגל שנקראת Google Now. מעבר לכרטיסים, Material Design מציג קווים מנחים לפיתוח אפליקציות Native, אפליקציות היברידיות ורכיבים גרפיים כמו כפתורים, רשימות ותיבות טקסט. מדיה וקבצים בנושא Material Design בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Material Design (באנגלית) Material Design, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Material Design, סרטונים בערוץ היוטיוב מימוש של Material Design בסביבת AngularJS ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק החזה הצדי

עוֹרֵק הֶחָזֶה הַצִּדִּי (TA: arteria thoracica lateralis) הוא עורק בבית החזה המסתעף מחלקו השני של עורק בית השחי ומספק דם לחלקיהם הצדיים של בית החזה והשד. עורק החזה הצדי הוא העורק השלישי המסתף מעורק בית השחי. הוא מתקדם לאורך גבולו התחתון והצדי של שריר החזה הקטן לעבר דופן בית החזה. הוא מספק דם לשריר המסור הקדמי ושולח ענפים דרך בית השחי אל קשרי הלימפה בבית השחי ולשריר התת-שכמי. בנשים העורק מתפצל לענפי השד הצדיים (בעבר נקראו ענפי השד החיצוניים), אשר מסתובבים סביב הקצה החופשי של שריר החזה הגדול ומספקים את השד. העורק יוצר השקות עם עורק החזה הפנימי, העורק התת-שכמי והעורקים בין-צלעיים, וכן עם ענף החזה של עורק החזה ושיא הכתף. לעיתים העורק מסתעף מעורק החזה ושיא הכתף, מהעורק הרום-שכמי או מהעורק התת-שכמי, ולא מעורק בית השחי. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ענף הדלתא

האם התכוונתם ל... ענף הדלתא של עורק החזה ושיא הכתף ענף הדלתא של עורק הזרוע העמוק
טאט

האם התכוונתם ל... טאטים – כינוי לקבוצה אתנית קטנה בקווקז טאטית – שפה שאותה מדברים בני הקבוצה האתנית טאטים טכניקת אקופרסורה טאפאס – טכניקת טיפולים אלטרנטיביים
העורק התת-שכמי

הָעוֹרֵק הַתַּת-שִׁכְמִי (TA: arteria subscapularis) הוא עורק בבית החזה המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לשרירים סביב עצם השכם. זהו הענף הגדול ביותר המסתעף מעורק בית השחי. ראשיתו בגבול הצדי של השריר התת-שכמי, משם הוא יורד לאורך השריר בדופן האחורית של בית השחי לעבר הזווית התחתונה של השכם. לאחר ארבעה סנטימטרים ממוצאו הוא מתפצל לשני עורקים: עורק עצם השכמה הכותר ועורק החזה והגב. מדיה וקבצים בנושא העורק התת-שכמי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאולו דיבאלה

פאולו ברונו אסקיאל דיבאלה (בספרדית: Paulo Bruno Exequiel Dybala; נולד ב-15 בנובמבר 1993) המכונה "התכשיט" (בספרדית: La Joya) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ בקבוצת רומא מהסרייה א' ובנבחרת ארגנטינה. דיבאלה ערך את הופעת הבכורה של בקבוצת אינסטיטוטו מליגת המשנה הארגנטינאית כשהיה בן 17 בלבד. הוא היה השחקן הצעיר ביותר שכבש שער במועדון, והיה השחקן הראשון שערך 38 הופעות ברציפות, ובנוסף היה הראשון שכבש גם בשישה משחקים ברציפות לעומת ארבעה משחקים בשיא הקודם. ב-29 באפריל 2012 הודיע מאוריציו זאמפריני, נשיא פלרמו, על כוונתנו להחתים את דיבאלה בחלון העברות. ב-20 ביולי 2012 הודיעה פאלרמו על החתמתו לארבע שנים. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-1 בספטמבר 2012 בהפסד 0–3 ללאציו. את שערו הראשון כבש ב-11 בנובמבר 2012 בניצחון 0–2 על סמפדוריה. עונת 2014/2015 נחשבה לעונת הפריצה של דיבאלה בסרייה א', כאשר הבקיע עשרה שערים במחצית הראשונה של העונה וסיים אותה עם 13 כיבושים. ביוני 2015 חתם לחמש שנים ביובנטוס, ששילמה תמורת העברתו מפאלרמו סכום של 32 מיליון דולר, לצד שמונה מיליון בבונוסים. ב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעתו הראשונה במדי יובנטוס בסופרקאפ נגד לאציו. הוא נכנס כמחליף והבקיע שער, ועזר לקבוצתו לנצח 0–2. ב-30 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, במשחק נגד רומא, בו גם כבש שער אחד בהפסד 1–2. הוא הגיע עם יובנטוס לשמינית גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי באיירן מינכן. במהלך העונה כבש חמישה שערים בליגת האלופות. ב-13 באפריל 2017 חתם על חוזה חדש עד ל-2022 לאחר שעבר עם קבוצתו את פורטו בתוצאה 0–2 במשחק הראשון ו-0–1 במשחק הגומלין, כאשר כבש את השער היחיד. במשחק הראשון ברבע הגמר ניצחה יובנטוס את ברצלונה בתוצאה 0–3, כשהוא מסיים את המשחק עם צמד. משחק הגומלין הסתיים בתוצאה 0-0, ויובנטוס העפילה לחצי הגמר, שם ניצחה את מונקו. במשחק הגמר הפסידה יובנטוס לריאל מדריד בתוצאה 1–4. במהלך 2022 הודיע דיבאלה על עזיבת יובנטוס, לאחר שלא הצליח להגיע להבנות על המועדון על חוזה חדש, ובקיץ 2022 הפך לשחקן חופשי. ב-20 ביולי 2022 חתם דיבאלה לשלוש שנים ברומא מהסרייה א'. ב־14 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו ברומא, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2022/2023 בניצחון 0–1 על סלרניטנה. את שעריו הראשונים בקבוצה כבש ב-30 באוגוסט כשכבש צמד בניצחון 0–3 על מונצה. פאלרמו אליפות הסרייה ב': 2013/2014 יובנטוס אליפות איטליה (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 קופה איטליה (4): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2020/2021 הסופר קאפ האיטלקי (3): 2015, 2018, 2020 נבחרת ארגנטינה גביע העולם: 2022 הפיינליסימה: 2022 מ-2018 נמצא בזוגיות עם אוריאנה סבטיני, שחקנית, דוגמנית וזמרת. מדיה וקבצים בנושא פאולו דיבאלה בוויקישיתוף פאולו דיבאלה, ברשת החברתית פייסבוק פאולו דיבאלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאולו דיבאלה, ברשת החברתית אינסטגרם פאולו דיבאלה, באתר Transfermarkt פאולו דיבאלה, באתר Soccerway פאולו דיבאלה, באתר BDFutbol פאולו דיבאלה, באתר WorldFootball.net פאולו דיבאלה, באתר National Football Teams פאולו דיבאלה, באתר FootballDatabase.eu פאולו דיבאלה, באתר ESPN רשמי: פאולו דיבאלה חתם ל-3 שנים ברומא, באתר ערוץ הספורט, 20 ביולי 2022 "Palermo's Smiling Assassin Pablo Dybala Smiling All The Way To Superstardom". beIN Sports. אורכב מ-המקור ב-2015-02-16. נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
ולטר קונצה

גנרל ולטר קונצה (בגרמנית: Walter Kuntze;‏ 23 בפברואר 1883 – 1 באפריל 1960) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. קונצה נולד ב-23 בפברואר 1883, בפריצרבה שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-5 (שלזיה התחתית). בשנת 1910 הועבר קונצה לגדוד ההנדסה ה-9 (שלזוויג-הולשטיין), ובשנת 1910 הועבר קונצה לגדוד ההנדסה ה-26 (המזורי), עמו לחם בתחילת מלחמת העולם הראשונה. קונצה נפצע קשה בקרבות הקשים של 1914, וב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. לאחר החלמתו שירת במטה הכללי עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף קונצה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה קונצה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1923 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 במאי 1928 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-1 (הפרוסי) וב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה, וב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובאמצע מאי 1935 מונה למפקד פיקוד הרגלים ה-6, שהפך ב-15 באוקטובר 1935 לדיוויזיה ה-6. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הכוחות בקו זיגפריד. ב-1 בפברואר 1938 הועלה קונצה לדרגת גנרל חיל ההנדסה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ. עם פרוץ המלחמה היה קונצה מפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ, שהפכה באמצע ספטמבר 1939 לקורפוס ה-24, והייתה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. ב-15 בפברואר 1940 מונה קונצה למפקד הקורפוס ה-42, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהארמייה התשיעית, ובשלב השני כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם קונצה עם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה התשיעית. באמצע יולי הועבר הקורפוס לקבוצת ארמיות צפון, כחלק מהארמייה ה-16 ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18. ב-10 באוקטובר 1941 פרש קונצה מתפקידו, וב-18 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-29 באוקטובר 1941 מונה קונצה למפקד הארמייה ה-12 שפעלה בבלקן, וב-2 ביולי 1942 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. באמצע ספטמבר 1942 מונה קונצה לראש מחלקת החימוש בOKH, וב-3 בדצמבר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בכסף. באמצע מרץ 1945 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-3, ובתחילת מאי 1945 נפל בידי בעלות הברית. לאחר המלחמה נשפט קונצה במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוגוסלביה, ובשנת 1947 נדון למאסר עולם, אך עקב מצבו הרפואי שוחרר קונצה בשנת 1953. לאחר שחרורו התגורר קונצה בדטמולד, וב-1 באפריל 1960 מת, והוא בן 77 שנים. מדיה וקבצים בנושא ולטר קונצה בוויקישיתוף ולטר קונצה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
עורק עצם השכמה הכותר

עוֹרֵק עֶצֶם הַשִּׁכְמָה הַכּוֹתֵר (TA arteria circumflexa scapulae) הוא עורק באזור עצם השכמה המתפצל מהעורק התת-שכמי ומספק דם לשרירים בגב עצם השכמה. העורק מתעקל סביב הגבול צדי של עצם השכמה ועובר דרך המרווח המשולש הנוצר מהשריר העגול הקטן, השריר העגול הגדול והראש הארוך של שריר הזרוע התלת-ראשי. הוא נכנס לגומץ המך-קוצי תחת המעטה של השריר העגול הגדול, ויוצר השקה עם העורק הרום-שכמי ועם הענף היורד של עורק הצוואר הרוחבי. לעורק שני סעיפים: האחד נכנס לגומץ התת-שכמי מתחת לשריר התת-שכמי, שאותו הוא מספק, ויוצר השקה עם העורק העורק הרום-שכמי ועם הענף היורד של עורק הצוואר הרוחבי, ואילו השני ממשיך לאורך הגבול הצדי של עצם השכמה, בין השרירים העגולים, ועל פני החלק הגבי של הזווית התחתונה של עצם השכמה יוצר השקה עם הענף היורד של עורק הצוואר הרוחבי. בנוסף לאלה, סעיפים קטנים מפוזרים בחלקיהם הגביים של שריר הדלתא והראש הארוך של שריר הזרוע התלת-ראשי, תוך שהם יוצרים השקה עם הענף העולה של עורק הזרוע העמוק. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נסיכות הבוחר ממיינץ

נסיכות הבוחר ממיינץ (בגרמנית: Kurfürstentum Mainz) הייתה אחת המדינות החשובות ובעלות ההשפעה באימפריה הרומית הקדושה, והשליט בה נחשב כשני לקיסר. הנסיכות התקיימה עד לשנת 1803, אז הוחלט על חילוט שטחי הכנסייה בגרמניה ומסירתם לנסיכויות חילוניות סמוכות. בישופות מיינץ נוסדה עוד בתקופת השלטון הרומי בעיר, ועם הזמן תפסה מקום חשוב ככנסיית המטרופולין. בשנת 780 קיבלה הבישופות מעמד של ארכיבישופות, ובשנת 1356 קיבלה הארכיבישופות מעמד של נסיכות הבוחר, והנסיך-ארכיבישוף של המחוז היה אחד מהנסיכים שבחרו בקיסר האימפריה הרומית הקדושה. הארכיבישוף של מיינץ היה הממונה על בחירת הקיסר והוא היה מזמן את שאר הנסיכים לצורך הבחירה, ולאחר מכן היה מושח ומקדש את הקיסר החדש. בנוסף היה הארכיבישוף קנצלר האימפריה הרומית הקדושה, ונחשב כשני לקיסר וראש לכל נסיכי האימפריה. שטח הארכיבישופות השתרע על שטחים באזור מיינץ משני צידי הריין, על שטח לאורך המיין, ועל שטחים בסקסוניה התחתונה ובתורינגיה סביב ארפורט. בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, ואף הארכיבישופות של מיינץ פורקה, ושטחיה חולקו בין צרפת, ממלכת פרוסיה, הדוכסות הגדולה של הסן, דוכסות נסאו, ונסיכות אשפנבורג. ארמון הנסיך הבוחר מדיה וקבצים בנושא נסיכות הבוחר ממיינץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נסיכות הבוחר ממיינץ מפת נסיכות הבוחר ממיינץ בשנת 1789
עורק החזה והגב

עוֹרֵק הֶחָזֶה וְהַגַּב (TA: arteria thoracodorsalis) הוא עורק באזור עצם השכמה המתפצל מהעורק התת-שכמי ומספק דם לשרירים בגב עצם השכמה. העורק יורד לאורך גבולה הצדי של השכמה, בהמשיכו את המסלול של העורק התת-שכמי, עד לזווית התחתונה של העצם. הוא מספק את השרירים הסמוכים, ובעיקר את שריר הגב הרחיב. העורק גם יוצר השקות עם עורקים נוספים מסביב לשכמה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי

עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכּוֹתֵר הַקִּדְמִי (TA: arteria circumflexa humeri anterior), שנקרא בעבר עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכַּפִּי הַכּוֹתֵר (arteria circumflexa humeri volaris), הוא עורק בזרוע המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לכתף. העורק הוא אחד משני עורקים כותרים המסתעפים מעורק בית השחי. עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי יוצא מחלקו הצדי של עורק בית השחי, נגדי לעורק עצם הזרוע הכותר האחורי הגדול ממנו. העורק נע בצורה אופקית, מתחת לשריר החרטום והזרוע ולראש הקצר של שריר הזרוע הדו-ראשי וקדמית לצוואר עצם הזרוע. בהגיעו למענית הבין-גבשושיתית יוצא ממנו ענף העולה במענית כדי לספק את ראש עצם הזרוע ומפרק הזרוע. לאחר מכן העורק ממשיך מתחת לראש הארוך של שריר הזרוע הדו-ראשי ושריר הדלתא ויוצר השקה עם עורק עצם הזרוע הכותר האחורי. מדיה וקבצים בנושא עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק עצם הזרוע הכותר האחורי

עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכּוֹתֵר הָאֲחוֹרִי (TA: arteria circumflexa humeri posterior), שנקרא בעבר עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַגַּבִּי הַכּוֹתֵר (arteria circumflexa humeri dorsalis), הוא עורק בזרוע המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לכתף. העורק הוא אחד משני עורקים כותרים המסתעפים מעורק בית השחי. עורק עצם הזרוע הכותר האחורי יוצא מחלקו התיכון של עורק בית השחי, נגדי לעורק עצם הזרוע הכותר הקדמי הקטן ממנו, בגבולו התחתון של השריר התת-שכמי. הוא נע אחורנית יחד עם עצב בית השחי דרך המרווח המרובע, אשר נוצר מהשריר העגול הגדול, השריר העגול הקטן, הראש הארון של שריר הזרוע התלת-ראשי והצוואר הכירורגי של עצם הזרוע שלהם הוא מספק דם, ומתעקל סביב צוואר עצם הזרוע, שם הוא נותן סעיפים לשריר הדלתא ולמפרק הזרוע. בסופו הוא יוצר השקה עם עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי ועורק הזרוע העמוק. מדיה וקבצים בנושא עורק עצם הזרוע הכותר האחורי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אויקומנה

אויקומנה (ביוונית: οἰκουμένη) - "הארץ הנושבת" בפי היוונים הקדמונים. בתקופה ההלניסטית כללה את כל אגן הים התיכון, מערב אירופה, האיים הבריטיים, עיראק, איראן, פקיסטן, אפגניסטן וחלקים של הודו של היום. המונח הוא לא הגדרה גאוגרפית פשוטה אלא הגדרה תרבותית של העולם הנשלט על ידי התרבות היוונית בניגוד לעולם החיצוני שנשלט על ידי הברברים. המונח הלטיני המקביל שהיה בשימוש על ידי הרומאים הוא "orbis terrarum". ערך זה הוא קצרמר בנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
NGen

NGen (או Native Image Generator) הוא שירות הידור "לפני-הזמן" של NET Framework., הוא מאפשר יצירת ספרייה בינארית של CLI לעבור הידור במקום לתת ל-CLR לבצע הידור JIT בזמן ריצה. במקרים מסוימים ההידור יהיה מהיר משמעותית מאשר ההידור של ה-JIT. NGen מייצר קוד בשפת מכונה עבור הסביבה הנוכחית (מערכת הפעלה). פעולה כזו מוזילה (במונחי זמן ריצה) את פעולת ה-JIT, על חשבון ניידות הספרייה ותפישת מקום על הדיסק. אם ספריית Ngen תרוץ בסביבה לא מתאימה, NET Framework. יחזור אוטומטית לפעול עם ה-JIT. כאשר מריצים NGen על קובץ בינארי, הפלט מושם בזיכרון מטמון Native Image Cache לשימוש על ידי כל ספריות ה-CLI האחרות, דבר זה מאפשר לדוגמה להשתמש בסיפריות NGen לעיבוד CLI בזמן התקנה ובכך לחסוך משאבי מעבד בזמן ריצה, כאשר אפליקציה המשתמשת באותו קוד תנסה להפעיל מתודה מסוימת באותו קובץ בינארי. NGen אמור לסייע לספרייה לרוץ מהר יותר על ידי ייתור השימוש ב-JIT בזמן ריצה, אולם עובדה זו לא תמיד משפרת את הביצועים בגלל שאופטימיזציות מסוימות יכולות לקרות רק בזמן הידור של ה-JIT (לדוגמה, אם מהדר ה-JIT יודע שהקוד רץ במוד של full trust, אזי הוא ידלג על חלק מבדיקות האבטחה היקרות). לאור עובדה זו הגיוני לבדוק אפקטיביות שימוש ב-NGen כאשר מריצים השוואת ביצועים עם ובלי הידור של ה-NGen, עבור אפליקציה מסוימת. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הזרוע

עוֹרֵק הַזְּרוֹעַ (TA: Arteria brachialis) הוא העורק הראשי בזרוע. העורק הוא המשכו של עורק בית השחי, וראשיתו במעברו של עורק בית השחי בגבולו התחתון השריר העגול הגדול. סופו של העורק בפיצולו בגומץ המרפק לעורק החישור ועורק הגומד. עורק הזרוע מתחיל בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול. הוא ממשיך במורד המשטח הגבי של הזרוע עד שהוא מגיע לגומץ המרפק, ממול לצוואר עצם החישור, שם, תחת מעטה אלל שריר הזרוע הדו-ראשי, הוא מתפצל לעורק החישור ולעורק הגומד. באנשים מסוימים פיצול זה מתרחש מוקדם יותר, ועורקי האמה מתחילים את מהלכם כבר בזרוע. עורק הזרוע נמצא קדמית לשריר הזרוע התלת-ראשי. בראשיתו הוא תיכון לעצם הזרוע, ובהמשך הוא עובר קדמית לרכס הרום-עליי התיכון ולסליל הזרוע. בעוברו בכיוון מטה והצדה, הוא מלווה את עצב התווך החוצה קדמית לו. מסלולו של עורק הזרוע כרוך בנתיבו של עצב התווך: באזורים המקורבים עצב התווך נמצא מיד לצדו של העורק, ובאזורים המרוחקים עצב התווך חוצה את הדופן התיכונה של העורק ונמצא קדמית למפרק המרפק. הסעיפים העיקריים של העורק במהלכו בזרוע הם: עורק הזרוע העמוק, עורק הגומד העקיף העליון ועורק הגומד העקיף התחתון. עורק הזרוע העמוק הוא העורק הראשון והגדול ביותר המסתעף מעורק הזרוע. העורקים העקיפים יוצרים השקות סביב מפרק המרפק. במהלכו בזרוע מסתעפים מעורק הזרוע סעיפים רבים ללא שם ייחודי הנקראים יחדיו ענפי השרירים, וכן מסתעפים העורקים הזנים של עצם הזרוע היוצאים מההיבט הצדי שלו. בחלק מן האיורים האנטומיים מושמטים ענפי השרירים. הדופק של עורק הזרוע נמוש בהיבט הקדמי של המרפק, תיכונית לגיד שריר הזרוע הדו-ראשי. מקום זה משמש להנחת שרוולית מד לחץ דם לצורך מדידת לחץ דם. עורק הירך מדיה וקבצים בנושא עורק הזרוע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יריצ'וב נובי

יריצ'וב נובי (באוקראינית: Новий Яричів, נובי יריצ'יב; בפולנית: Jaryczów Nowy; ביידיש: יאריטשאוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נוסד בשנת 1451, ובשנת 1563 הוענקו לו זכויות עיר. עד חלוקת פולין בסוף המאה ה-18 היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות, וסבל מפלישות הטטרים. שרפה שפקדה את העיירה בשנת 1872 כילתה את רוב בתיה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1577. במהלך המאות ה-18 וה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, אך בעקבות השרפה הגדולה של שנת 1872, נותרו רוב יהודי היישוב ללא קורת גג. העיירה היא המקור של חסידות יאריטשוב. במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה שרפו החיילים הרוסים כ-200 בתי יהודים ביישוב, ובמגפה שהתפשטה בעיירה לאחר מכן נספו כ-140 יהודים. בעת השלטון הזמני האוקראיני לאחר המלחמה גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה. בשנים שלאחר מכן, עזבו את העיירה קרוב למחצית מיהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית וחסידית. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה בקיץ 1941, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, הגבלות תנועה, חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת תשלום דמי כופר לשלטונות, תוך רצח יהודים שנלקחו כבני ערובה. בהמשך העלו הגרמנים והאוקראינים באש את בית הכנסת ובית המדרש בעיירה, והחלו לשלוח יהודים מהעיירה למחנות עבודה, בהם רובם נספו. בסתיו 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה כמו בורשצ'וביצ'י (אוק'), יריצ'וב סטרי (אנ'), קוקיזוב ורודנצי (אוק'), ואשר התקיימו בו תנאי צפיפות ותברואה קשים ביותר. ב-15 בינואר 1943 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרי משטרת העזר האוקראינית, ורצחו כ-2,000 מיהודיו בבורות ירי ביער סמוך. כעבור מספר ימים נרצחו בשטח בית העלמין היהודי בעיירה כל יתר היהודים שנתפסו בה. מדיה וקבצים בנושא יריצ'וב נובי בוויקישיתוף יריצ'וב נובי באתר מרכז מורשת יהדות פולין יריצ'וב נובי (Jaryczów Nowy), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "יריצ'וב נובי", באתר השטעטל הווירטואלי אלכסנדר קרוגלוב (רו'), יריצ'וב נובי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 783–784), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) נובי יאריצ'וב (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית אלכסנדר קרוגלוב (רו'), יריצ'וב נובי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 783–784), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ישייניצה רושיילנה

ישייניצה רושיילנה (בפולנית: Jasienica Rosielna; ביידיש: יאשניצע) הוא כפר במחוז בז'וזוב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר נזכר לראשונה בשנת 1442, ובשנת 1727 הוענקו לו זכויות עיר. זכויות אלה ניטלו מהיישוב בראשית המאה ה-20. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 479 יהודים, כרבע מתושביו, והתקיימו בו סניף של מפלגת הציונים הכלליים וקן של תנועת הנוער עקיבא. בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה הוקם בכפר גטו, בו רוכזו כ-1,500 מיהודי היישוב והסביבה, אליהם צורפו בהמשך כמה מאות יהודים נוספים. ב-12 באוגוסט 1942 נערכה בגטו שביישוב אקציה, בה שולחו כ-200 צעירים למחנה פלאשוב וכל יתר היהודים נרצחו בשטח בית העלמין היהודי בכפר. מדיה וקבצים בנושא ישייניצה רושיילנה בוויקישיתוף ישייניצה רושיילנה באתר מרכז מורשת יהדות פולין ישייניצה רושיילנה (Jasienica Rosielna), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ישייניצה רושיילנה", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, ישייניצה רושיילנה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 512–513), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
יז'יורי

יז'יורי (בבלארוסית: Азёры, אזיורי; בפולנית: Jeziory; ברוסית: Озёры, אוזיורי) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. יז'יורי נזכרת לראשונה במאה ה-14. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית, פעילות של הבונד, וכן בית ספר עברי ובית ספר יידי. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה. עם פרוץ מבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, הגיעו לעיירה מאות פליטים יהודים שנמלטו מרכבת שהפציצו הגרמנים בסמוך אליה. בסוף החודש נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-2 בספטמבר 1942 העלו הגרמנים את בתי הגטו באש, וגירשו את 1,370 יושביו למחנה בקלבסין, ממנו שולחו כעבור מספר שבועות למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ. מדיה וקבצים בנושא יז'יורי בוויקישיתוף יז'יורי (Jeziory), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "יז'יורי", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), יז'יורי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 902–904), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ילטושקיב

ילטושקיב (באוקראינית: Ялтушків; בפולנית: Jałtuszkiw; ברוסית: Ялтушков, ילטושקוב) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ילטושקיב נזכרת לראשונה בשנת 1431, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאה ה-16 פשטו על העיירה הולאכים והטטרים, ובסוף המאה ה-17 הייתה תחת שלטון טורקי. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בוצעו בעיירה מספר פוגרומים בידי חיילים ואיכרים אוקראינים, בהם נרצחו כ-50 יהודים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ונמנו בה כ-1,200 יהודים. ב-15 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך רצח חלקם. ב-20 בדצמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל, ואשר אליו הובאו גם יהודים מיישובי האזור. בגטו, בו שררה צפיפות רבה, מתו יהודים רבים מרעב וממחלות, ומעת לעת ביצעו שוטרים גרמנים ואוקראינים מעשי התעללות ורצח ביושביו. ב-19 באוגוסט 1942 נערכה בגטו סלקציה, תוך הפרדה בין "כשירים לעבודה" ושאינם, ורצח המסתתרים. למחרת נורו כ-450 מיהודי הגטו בבורות ירי ליד תחנת הרכבת המקומית, תוך העברת קבוצת צעירים למחנות עבודה. ב-15 באוקטובר 1942 נרצחו 1,194 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה. מדיה וקבצים בנושא ילטושקיב בוויקישיתוף ילטושקוב (Yaltushkov), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), ילטושקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1365–1366), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
יאנוב

יאנוב (בפולנית: Janów) הוא כפר במחוז סוקולקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-39 ק"מ צפונית לביאליסטוק, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הכפר יאנוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15 כיישוב כנסייתי, ובאמצע המאה ה-15 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך. בכפר פעלו כמה מאדמו"רי חסידות לובושוב. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, כשני שלישים מתושביו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב מאות פליטים יהודים ממערב פולין, ובהמשך החודש הועבר לשליטת ברית המועצות. ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, תוך גיוסם לעבודות כפייה. בסוף אוגוסט 1941 רוכזו כ-2,500 יהודי היישוב בגטו שהוקם באזור עני וקטן בו, בו רבים מתו ממגפת טיפוס הבהרות. ב-2 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר למחנה בקלבסין, וכעבור מספר שבועות שולחו ממנו למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ. אנדרטה לקדושי יאנוב נמצאת במושב צופית. מדיה וקבצים בנושא יאנוב בוויקישיתוף ינוב (Janów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "יאנוב", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו, יאנוב סוקולסקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 896–897), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)