יואכים היינריך קאמפה

יואכים היינריך קַאמפֶּה (בגרמנית: Joachim Heinrich Campe;‏ 29 ביוני 1746 - 22 באוקטובר 1818) היה מחנך גרמני, סופר ילדים, מוציא לאור ובלשן. מראשי תנועת הפילנתרופיניסטים ומהדמויות הבולטות של תקופת הנאורות בגרמניה. נולד בסקסוניה התחתונה, התחנך בבתי ספר דתיים ולמד תאולוגיה באוניברסיטת האלה-ויטנברג. לאחר תום לימודיו עבר לברלין. ב-1773 שהה בפוטסדאם והכין תוכנית לחינוכו הראוי של נסיך הכתר של פרוסיה, פרידריך וילהלם. לאחר מכן עבר לעיירה הסמוכה טֶגֶל והועסק כמורה הפרטי של האחים אלכסנדר ווילהלם פון הומבולדט הצעירים, שעתידים היו להיות שניים מהאינטלקטואלים החשובים של גרמניה. ב-1775 עבר ללמד בבית הספר הפילנתרופיניסטי של יוהאן ברנהרד באזדוב בדסאו, אך עזב לאחר פחות משנה עקב חילוקי דעות עִמו. הוא עבר להמבורג ושם הקים בית ספר דומה ברוח הפילנתרופיניזם. בין השנים 1785-1791 פרסם 16 כרכים של החיבור הפרוגרמטי Allgemeine Revision des gesammten Schul und Erziehungswesens ("רוויזיה כללית של בית הספר ומערכת החינוך") ותרגם את הספרים "מחשבות אחדות אודות החינוך" מאת ג'ון לוק ו"אמיל, או על החינוך" מאת ז'אן-ז'אק רוסו. ב-1786 קרא לו הנסיך קארל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל לבראונשווייג על מנת שייטול על עצמו את האחריות על מערכת החינוך בנסיכות. קאמפה העביר את ניהול בית הספר בהמבורג לידיו של ארנסט כריסטיאן טראפ (Ernst Christian Trapp), והוא גם שירש את מקומו בבראונשווייג. קאמפה פעל גם כסופר ילדים, ובכך מילא חלל ויצר את הסוגה הספרותית של ספרים לבני הנעורים. הוא עיבד את ספרו של דניאל דפו "רובינזון קרוזו" (Robinson der Jüngere, "רובינזון הצעיר", 1780) והטרילוגיה "גילוי אמריקה" (Die Entdeckung von Amerika, בשלושה חלקים: קולומבוס, קורטס ופיסארו; תורגמה לעברית בידי משה מנדלסון). בנוסף כתב ספרי לימוד לילדים (Kleine Kinderbibliothek, "ספרייה קטנה לילדים"), ספרי לימוד קריאה מותאמים לבנים ולבנות וספרי מסעות (Erste Sammlung interessanter und durchgängig zweckmäßig abgefasster Reisebeschreibungen für die Jugend, "אוסף ראשון של סיפורי מסע מעניינים ומועילים באופן עקבי מנוסחים לנוער" ב-12 כרכים ו-Neue Sammlung merkwürdiger Reisebeschreibungen für die Jugend, "אוסף חדש של מסעות מוזרים לנוער" ב-7 כרכים). ב-1787 הקים הוצאת ספרים, בעיקר על מנת להדפיס ולפרסם את ספריו. כיוון שהיו אלה ספרים פופולריים לבני הנעורים זכתה ההוצאה בהצלחה כלכלית. קאמפה הסתקרן מאוד מן המהפכה הצרפתית וב-1789 יצא עם תלמידו לשעבר וילהלם פון הומבולדט לפריז ונכח כעד בכינוס האספה הלאומית. ב-1792 זכה לאזרחות כבוד של צרפת יחד עם ג'ורג' וושינגטון, פרידריך שילר ואחרים. באחרית ימיו עסק בעיקר בשיפור ו"טיהור" השפה הגרמנית, על ידי יצירת תחדישים לשוניים במקום מילים זרות ושאולות – הן מתוך מטרה חברתית להפוך את השפה לפשוטה ומובנת יותר לכל שדרות העם, והן על-מנת לנקות את הגרמנית הצחה מהשפעות זרות מתוך השקפה רומנטית-פטריוטית. בין 11,500 התחדישים שטבע במילונו נותרו רבות בשימוש שוטף, בהן "Hochschule" ("בית ספר גבוה" – מכללה, אוניברסיטה; במקום המילה הלטינית "אוניברסיטה"), "altertümlich" ("עתיק"; במקום המילה antik, שמקורה לטיני), "Wust" ("תוהו ובוהו"; במקום המילה "כאוס", שמקורה ביוונית עתיקה) ועוד. מדיה וקבצים בנושא יואכים היינריך קאמפה בוויקישיתוף כתבי יואכים היינריך קאמפה בפרויקט בן-יהודה דף ב"פרויקט גוטנברג הגרמני" (בגרמנית) כתבי יואכים היינריך קאמפה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) יואכים הינריך קמפה (1746-1818), דף שער בספרייה הלאומית Gottfried Hausmann, „Campe, Joachim Heinrich“, in: Neue Deutsche Biographie 3 (1957), S. 110-311 (בגרמנית)