laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ילפנסינגו

צ'ילפנסינגו דה לוס בראבו (בספרדית: Chilpancingo de los Bravo), או בקיצור צ'ילפנסינגו, היא בירת מדינת גררו במקסיקו. בעיר מתגוררים למעלה מ-180,000 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בגררו, אחרי העיר אקפולקו. העיר נמצאת במרחק של כ-220 קילומטרים ממקסיקו סיטי, בירת מקסיקו. צ'ילפנסינגו נוסדה ב-1 בנובמבר 1591 וקיבלה מעמד של כפר ב-1636. לעיר היה תפקיד חשוב במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שהתחילה ב-1810. לאחר המצור על אקפולקו וניצחון המורדים בו ב-1813, מנהיג המורדים באותה עת חוסה מריה מורלוס כינס בצ'ילפנסינגו קונגרס בו הוכרזה באופן רשמי עצמאותה של מקסיקו. לאחר הקונגרס צ'ילפנסינגו קיבלה מעמד של עיר. בשלב מסוים שם העיר שונה ל"צ'ילפנסינגו דה לוס בראבו" (מילולית: "צ'ילפנסינגו של (משפחת) בראבו") כהוקרה למשפחת בראבו ילידת העיר שהייתה פעילה בדרום מקסיקו במהלך מלחמת העצמאות. ב-1849 נוצרה מדינת גררו, ובמשך כ-20 השנים הבירה העברה בין צ'ילפנסינגו וטיקסטלה, עד שהבירה התקבעה סופית בצ'ילפנסינגו ב-1872. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן ניתן למנות את האוניברסיטה האוטונומית של גררו. את העיר משרת נמל התעופה הלאומי של צ'ילפנסינגו, המשמש בעיקר לתעופה כללית. העיר מקושרת בכביש המקסיקני הפדרלי 95 לאקפולקו מצד אחד ולמקסיקו סיטי מצד שני. ארצות הברית פלזנט היל, קליפורניה, ארצות הברית הפיליפינים קביטה סיטי, הפיליפינים מדיה וקבצים בנושא צ'ילפנסינגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ילפנסינגו צ'ילפנסינגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלבוים

אלבום, אלבוים ואלבאום הם שם משפחה. האם התכוונתם ל... אביגדור אלבום – מראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש, אחיו התאום של דוד אלבום אתי אלבוים – עיתונאית, עורכת וסופרת ישראלית דב אלבוים – סופר, עורך, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ומרצה לפילוסופיה יהודית דוד אלבום – מייסד התנועה לכינון המקדש, אחיו התאום של אביגדור אלבום ישעיהו אלבאום – שחיין ישראלי רחל אלבוים-דרור – חוקרת והיסטוריונית של החינוך יעקב אלבוים – חוקר מדרש, ספרות תורנית בפולין ואשכנז בימי הביניים, חסידות וספרות יידיש אלבום
אמפורת צוואר אטית אדומת-דמויות המתארת את תסאוס תוקף אמזונה

"אמפורת צוואר אטית אדומת-דמויות המתארת את תסאוס תוקף אמזונה" הוא הכינוי שניתן לכד אמפורה שנוצר באתונה במחצית המאה ה-5 לפנה"ס. עיטור הכד, המיוחס לאסכולה של הצייר פוליגנוטוס (Polygnotos), מציג נושא מן המיתולוגיה היוונית של תסאוס הנלחם באמזונה. הכד הוא כד מסוג אמפורה. זה הוא טיפוס ששימש בעיקר ככלי קיבול ליין או לשמן. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ייחס החוקר ד. פון בוטמר את הכד לצייר היווני פוליגנוטוס, שפעל באתונה בין השנים 450-420 לפנה"ס (בקירוב), ונחשב לאחד מן הציירים המרכזיים של "סגנון הדמות האדומה", אולם, בהווה נחשב הכד ליצירה של אמן מחוגו של צייר זה. גובהו של הכד 50.5 ס"מ והקדר הוסיף לו שתי ידיות אחיזה בעלות פיתולים ושפה גבוהה בעלת מכסה בקוטר 18 ס"מ שבמרכזו כפתור. העיטור המרכזי של הכד מציג נושא של מלחמת אמזונות ובה מתוארים דמות של לוחם הניצב בין שתי נשים לוחמות. כתובות בשפה היוונית מזהות את הגבר כגיבור המיתולוגי תסאוס ואת אחת מן הנשים כאשתו אנטיופה הנלחמים באמזונה. צידו השני של הכד מציג אדם מזוקן האוחז במטה. משני עבריו מתוארות שתי נשים שידיהן פשוטות לעברו. האמן בחר להשתמש ב"סגנון הדמות האדומה" לשם ציור הנושא. הכד מחופה בצבע שחור ואילו הדמויות מופיעות בצבע אדום, שהוא צבעו הטבעי של החומר. האמן עשה שימוש בצבע אדום נוסף בסרט השיער של דמות הגבר ובקשת של אנטיופה. פרטי הדמויות מצוירים בקווים שחורים עדינים. האמן מיקם את הסצנות במרכז הכד, בין שתי הידיות, כשהוא משתמש בפסי עיטור דקורטיביים כדי לתחום את הסצנה. בין העיטורים מאנדר, "לשונות", קנוקנות ותיאורים צמחיים אחרים. הכד עבר בעבר רסטורציה, במסגרתה אוחו חלקיו שנשברו. בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 נרכש, ביחד עם קבוצה גדולה של פריטי קדרות יוונית ורומית, על ידי האספן האמריקאי יאן מיטשל עבור מוזיאון ישראל. הוא הוצג לראשונה במוזיאון בשנת 1974. כיום, מוצג הכד בתצוגת הקבע באגף לארכאולוגיה ע"ש שמואל וסיידי ברונפמן במוזיאון ישראל. רבקה מרחב, מתנת יאן מיטשל למוזיאון ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1974, עמ' 50. רבקה מרחב, כדים יוונים מצוירים, תרגיל הסתכלות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1975, עמ' 27. The Israeli Museum, Jerusalem, Harry N. Abrams Inc Publishers, New York, 2005, p. 285-6 מדיה וקבצים בנושא אמפורת צוואר אטית אדומת-דמויות המתארת את תסאוס תוקף אמזונה בוויקישיתוף אמפורת צוואר אטית אדומת-דמויות המתארת את תסאוס תוקף אמזונה באתר מוזיאון ישראל ראו: Bothmer, D. von, "Amazons in Greek Art", Oxford Monographs on Classical Archaeology, Oxford, Clarendon Press, 1957 ראו: רבקה מרחב, מתנת יאן מיטשל למוזיאון ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1974, עמ' 50.
פוליגנוטוס (צייר כדים)

פּוליגנוֹטוֹס (ביוונית עתיקה: Πολύγνωτος) היה צייר כדים ביוון העתיקה שפעל באתונה בין השנים 450-420 לפנה"ס (בקירוב). הוא רכש את השכלתו האמנותית בסדנתו של אמן המכונה צייר ילדיה של ניובה (אנ'), והתמחה בעיטור כלים גדולי ממדים. סגנון הציור האופייני לפוליגנוטוס הוא "סגנון הדמות האדומה", כגון בכד האמפורה המתאר את תזאוס תוקף אמזונה. סביב פוליגנוטוס התקבצה קבוצה של ציירים, בהם קלֵיאופון (Kleophon), הקטור (Hector) ופּלֵיאוס (Peleus). לפוליגנוטוס ולחוגו מיוחסים כ-700 כדים שונים. בספרות המחקר ידועים שני ציירים נוספים בשם פוליגנוטוס, המוכרים בכינויים שנתן להם ג'ון ביזלי בטרם התגלה שמם האמיתי: הצייר של לואיס (על שם בעליו של הסקיפוס מעשה ידיו בקיימברידג'; או פוליגנוטוס ה-2) והצייר של נאוסיקה (על שם הדמות ביצירתו; או פוליגנוטוס ה-3). מדיה וקבצים בנושא פוליגנוטוס בוויקישיתוף ראו: פוליגנוטוס וחוגו, באתר פרסאוס (באנגלית)
PAP

האם התכוונתם ל... Pap smear – בדיקה בה נלקחת דגימה של תאים מצוואר הרחם, לאבחון מוקדם של סרטן צוואר הרחם PAP (מפלגה) – "מפלגת הפעולה הסוציאליסטית עממית" - המפלגה השלטת בסינגפור מאז 1959 קארוי פאפ – משורר ומחזאי יהודי הונגרי, שנספה בשואה
אומבריאל

אומבריאל (באנגלית Umbriel) הוא הירח הכהה ביותר מבין 27 הירחים (הידועים למדע) של אורנוס. הוא נתגלה באוקטובר 1851 על ידי ויליאם לאסל יחד עם הירח אריאל. נכון לשנת 2014, רוב המידע עליו הגיע מהחללית וויאג'ר 2 שחלפה בסמוך אליו בשנת 1986 וצילמה כ-40% משטח הירח. כמו שאר ירחי אורנוס, הירח נקרא של שם דמות במחזה "Rape of the Lock" של אלכסנדר פופ. הירח גם מוכר בשם Uranus II. אומבריאל מורכב בעיקר מקרח מים וסלע. הוא מכוסה במכתשים, ולא ברור מה התהליך שגרם לפני השטח של המכתשים להתכהות. צילום של החללית וויאג'ר 2 גילה טבעת מחומר בהיר בקוטר 140 ק"מ בתוך מכתש וונדה (Wunda), שמקורה אינו ברור. מכתשי אומבריאל נקראים על שם דמויות מהמיתולוגיות השונות. מדיה וקבצים בנושא אומבריאל בוויקישיתוף אומבריאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) על הירח באתר של נאס"א שמות המכתשים מאתר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לשמות פלנטריים
The Way

The Way (בעברית: הדרך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, השיר יצא לאור ב-27 במרץ 2013 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, Yours Truly, בשיר מתארח הראפר האמריקאי מק מילר. השיר זכה להצלחה מפתיעה באמריקה לאחר שהגיע למקום 9 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמעמד של פלטינה משולשת בארצות הברית. למרות שסינגל הבכורה של גרנדה הוא "Put Your Hearts Up" שהיה בסגנון "פופ מסטיק" גרנדה אמרה במהלך ריאיון בתוכנית רדיו שזהו אחד השירים השנואים עליה, שהוא עושה רושם ראשוני רע בתור מוזיקאית רצינית והיא אף הסתירה את הקליפ לשיר בערוץ ה-VEVO שלה וכאשר היא הוציאה את הסינגל "The Way" היא אמרה שהוא מראה על התבגרותה גם בחיים וגם בסגנון המוזיקלי שהוא יותר בוגר ועם תשוקה מאשר הסינגל הקודם שהיה יותר ילדותי ולא מייצג אותה לכן היא מעדיפה שהוא יחשב כסינגל הבכורה שלה ולא "Put Your Hearts Up". הסינגל קיבל בעיקר ביקורות חיוביות, כאשר המבקרים השוו את קולה של גרנדה לקולה של מריה קארי בזכות המעד הקולי הרחב של השתיים שמגיע ל-4 אוקטבות ואף נתנו לה את הכינוי "מריה קארי החדשה", חלק מהמבקרים אף אמרו שגרנדה היא "הדבר הגדול הבא". הסינגל הצליח גם מבחינה מסחרית כשלאחר שבע שעות מצאת הסינגל הוא כבר הגיע לעשירייה הפותחת המצעד האמריקאי של "iTunes" וזאת הפעם הראשונה מאז סינגל הבכורה של יעל נעים "New Soul" שסינגל בכורה מגיע לעשירייה הפותחת של iTunes תוך פחות מיממה וב-1 באוגוסט 2014 הגיע הסינגל למעמד של "פלטינה משולשת" בארצות הברית לאחר שמכר יותר משלוש מיליון תקליטים ולמעמד של "זהב" בבריטניה, אוסטרליה וונצואלה. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה של גרנדה עם השיר הייתה ב-29 במאי 2013 כאשר הופיעה ביחד עם מילר במופע של אלן דג'נרס, היא גם הופיעה עם השיר בפתיחה של טקס פרסי ה-VMA של MTV. בנוסף להופעות הטלוויזיוניות של השיר, גרנדה הופיע איתו גם כחימום במספר הופעות של ג'סטין ביבר בסיבוב ההופעות השני שלו "Believe Tour". לשיר יצאו עוד שתי גרסאות, גרסה אחת בספרדית (שבה היא מארחת את ג'יי באלווין) וגרסה אחת בלי קטע הראפ של מילר. הקליפ לשיר הועלה לערוץ ה-VEVO של גרנדה ב-28 במרץ 2013, בקליפ מוצגים גרנדה, מילר ורקדנים כאשר ברקע יש תמונות שונות של גרנדה ומילר (שצולמו במצלמה ביתית על ידי מילר) ותוך כדי הרקדנים רוקדים בחדר עם בלונים. הקליפ צבר למעלה מ-400 מיליון צפיות בYouTube. מידע על היצירה "The Way" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The Way" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "The Way" באתר Discogs סרטון השיר "The Way" באתר יוטיוב Sevyn Streeter, Brenda Russell, הרמוני סמואלס, מק מילר, ג'ורדן ספארקס מידע על The Way, באתר המצעד של ניו זילנד
בני אבני

בני אבני (נולד ב-26 בספטמבר 1970) הוא שחקן ישראלי וטייס באל על וביחידת הכיבוי האווירי. אבני גדל בכפר בלום. הוא בן לאב צייר ולאמא מורה למוזיקה קלאסית. בצבא הגנה לישראל שירת כלוחם וקצין בחיל השריון. לקראת תום שירותו הצבאי התקבל לקורס טיס, ושירת כטייס בחיל האוויר הישראלי. בשנת 2000, לאחר שחרורו מצה"ל, למד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. בשנת 2003 שיחק במחזמר תום סוייר והאקלברי פין. בשנת 2004 שיחק במחזמר "אלאדין". שיחק גם במחזמר "בילבי" ובמחזה "רחל - התשמע קולי", המבוסס על חייה של המשוררת רחל. בני אבני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בני אבני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בני אבני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אינה טוקר, "זה מאוד נחמד לעלות במשקל בשביל תפקיד, הבעיה היא בירידה", באתר ynet, 28 ביוני 2017 אריק וייס, עסקי אוויר, באתר nrg ‏, 14 בנובמבר 2006
ישכר בער לייפר (נדבורנה)

הרב ישכר בער לייפר (ה'תק"נ – ג' באלול ה'תר"ח, 1789-1848) היה האדמו"ר הראשון בשושלת נדבורנה. נולד לרב יצחק מקאליש ואשתו, וסבו מצד אביו, אצלו גדל, היה הרב ארון לייב מפרמישלאן. נשא פעמיים - בראשונה לביתו של הרב אהרן מברוצ'וב, ובנישואים שניים נישא לרחל, שהייתה בעצמה בתו של הרב אברהם לייב בלוך מנדבורנה. הוא הראשון במשפחת אדמו"רי פרמישלאן ששם משפחתו היה "לייפר", וממנו ואילך נקראו כך כל צאצאיו, למעט צאצאי הרב מאיר מקרעטשניף. על פי המסורת החסידית הוא כונה לייפר על שם שנהג לרוץ ולמהר לעבודת ה' (משמעות המילה "לייפר" ביידיש - "רץ"). את רוב חכמתו בתורה ובתורת הנסתר למד מרבי יצחק מראדוויל. כמו כן נסע לרבי אורי מסטרליסק. עם זאת ברח מן השררה, והיה עוזר למלמד דרדקי, עד שהכריחו דודו רבי מאיר מפרמישלאן, להתחיל בהנהגה, ורבים נהרו לחצרו. תפילתו הייתה מלווה בשאגות אדירות, ובקולות עזים שנשמעו למרחוק, עד מחוץ לעיר, כדרכו של רבו מסטרליסק. מדי יום ביומו, כשהיה מגיע לקריאת שמע היה נופל ומתעלף מרוב דבקות, וכך שוכב היה על הארץ אין-אונים זמן רב, ומששבה אליו רוחו שב היה וממשיך. בשנת תר"ח (1848) פרצה בסביבות נדבורנה מגפת חולירה, והוא נדבק במחלה ונפטר. על פי המסורת בחסידות, במותו כיפר על בני העיר והמגפה נעצרה. בספר "מאמר מרדכי" של בנו רבי מרדכי, מודפסים דברי תורתו של רבי ישכר בער בחלק בשם "סתרי תורה". ישראל, נפטר בצעירותו. רבי אהרן אריה לייב כיהן במקומו בנדבורנה. רבי מרדכי, כיהן בהתחלה בנדבורנה ובהמשך בקיווישאד, חוסט ובושטינה. רבי יוסף מבורשה, סירב לכהן כאדמו"ר, ומצאצאיו יצאה שושלת טמשוואר-אראד. בנו של רבי חיים גבריאל מחבר הספר "יפה נוף", בן רבי יוסף מהולשיץ מחבר הספר "גנזי יוסף" ותלמידו של המגיד ממזריטש. יצחק אלפסי, מאורות בחסידות, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) רבינו הקדוש מקרעטשניף, שם. בנו רבי מרדכי מנדבורנה אמר פעם: "כשהיה אבא מארי נצרך להתפנות בשעת תפילתו היה יורד אט אט מדבקותו מסיר את התפילין ויוצא, אולם, האמינו לי, שיהודים רבים מתברכים - שבשעת קריאת שמע יהיה להם דביקות זו". בספר "רבינו הקדוש מקרעטשניף" מסופר כך: בעקבות המגפה התקבצו בני העיר, ובאו אל בית הרבי בקול זעקה שיעתיר עליהם להעביר הרעה מעירם. העמיק הרבי במחשבתו ולבסוף קם, צווה לרתום מרכבתו, ויצא אל מחוץ לעיר. במבואות העיר הייתה דרך צרה מאוד, מעבר מרכבה אחת בלבד. צווה רבי ישכר בערצ'ה לעצור מרכבתו לרוחב הדרך, ולא לפנות הדרך לאיש. עשו כדבריו ושורה ארוכה של עגלות אשר הגיעו אל העיר ניצבה וחנתה על אם הדרך. לפתע הגיעה במהירות אדירה כרכרה רתומה לצמד סוסים אבירים, ומשלא הורשתה להיכנס אל העיר ירד הימנה זקן בעל זקן ארוך, וניגש אל רבי בערצ'ה. לאחר דין ודברים קצר חזר הלה אל מרכבתו, שלף ממנה פנקס עב כרס והציגו לפני רבי בערצ'ה. עלעל רבי בערצ'ה מעט בין דפיו, והחזירו לזקן, ומיד חזר העירה. בדרכו חזרה אמר: "ראיתי ספרי חיים וספרי מתים פתוחים לפני, ועדיין מדת הדין מתוחה על כ"ד אלף נפשות בישראל, וקבלתי על עצמי להיות כפרתן של ישראל". ראה תמונת מצבתו בפורום אידישע וועלט רבי מרדכי לייפער מנאדבורנא זצ"ל - א' סוכות תרנ"ה (ביידיש)
בן לולו

האם התכוונתם ל... אסף בן לולו – שחקן טלוויזיה ותיאטרון אשר בן לולו – ראש מטה פיקוד הצפון דניאל בנלולו – איש ציבור ישראלי וחבר הכנסת משה בן לולו – כדורגלן ישראלי שלמה בן לולו – פוליטיקאי ישראלי לולו (פירושונים)
לולו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אישים לולו – זמרת, שחקנית ואישיות טלוויזיונית סקוטית לולו – נכתב כ-LØLØ, זמרת פופ פאנק קנדית-יהודייה איגור לולו – כדורגלן מחוף השנהב אליהו הכרמלי (נולד כאליהו לולו) - איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י הילה לולו לין – אמנית ישראלית ג'יהאד נסאר – מגישה בערוץ הראשון בערבית, שכונתה "לולו" בפארודיה שנעשתה עליה בקומדי סטור ספרות, קולנוע וטלוויזיה לולו (ספר) (1958) – ספר ילדים מאת יעקב אשמן לולו (סרט) – סרט קצר מאת קרן ידעיה המופע של לולו – סדרת טלוויזיה מצוירת אמריקאית-קנדית לילדים אחר לולו (חברה) (אנ') – חברה אמריקאית להדפסה על פי דרישה לולו גמדי – גזע של בקר הבית לול בן לולו
מוזיאון יהודים בלטביה

מוזיאון יהודים בלטביה (בלטבית: "Muzejs "Ebreji Latvijā) הוא מוזיאון בריגה, בירת לטביה העוסק בחקר ושימור של כל העדויות אשר מספרות על קהילת יהודי לטביה מתחילת קיומה ועד ימינו. המוזיאון נמצא בבניין ההיסטורי של הקהילה היהודית של ריגה, שבעבר שכנו בו התיאטרון והמועדון היהודי. המוזיאון נוסד בשנת 1989 על ידי קבוצת יהודי לטביה ניצולי השואה, שבראשה עמד ההיסטוריון מָרְגֶר וסטרמן (אנ'). תחילה המוזיאון פעל כמרכז התיעוד; התצוגה הראשונה הקטנה הקבועה, שגרמה לעניין הגדול של הציבור, הוצגה בשנת 1996. כעת המוזיאון ממוקם בשלושה אולמות ומציג את תולדות יהדות לטביה מהמאה ה-16 ועד ימינו. במוזיאון מתקיימים קונצרטים, הרצאות, תוכניות הלימוד וכו'. בניין הקהילה היהודית, שבו ממוקם המוזיאון, נמצא ברחוב סְקוֹלָס 6. הבניין הוקם בשנים 1913–1914 לפי תוכנית של האדריכלים אדמונד טרוֹמפּוֹבסקי ופּאול מנדלשטם. בשנת 1926 החל את פעילותו התיאטרון היהודי בבניין, לפי צרכיו הבניין נבנה מחדש. בבניין נמצאו גם ארגוני הציבור היהודים השונים והספרייה, התקיימו חתונות, הרצאות, קונצרטים וטקסים. בזמן הכיבוש הגרמני היה בבניין מועדון קציני ורמכט. בתקופת השלטון הסובייטי היה בו בית ההשכלה הפוליטית, שבו התקיימו אירועים אידאולוגיים, כולל כנסי המפלגה הקומוניסטית של לטביה, שהייתה חלק מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. אחרי נפילת ברית המועצות והקמת הרפובליקה הלטבית הוחזר הבניין לקהילה היהודית. הוא קיבל מעמד אתר היסטורי. אוסף המוזיאון הוא הבסיס לארגון התצוגות ועבודת מחקר ופיתוח. אוצר המוזיאון כולל כ-14,000 יחידות, יותר מ-5,000 מהן מהוות את האוצר היסודי, אשר נכלל באוצר המוזיאונים הלאומי הלטבי. באוצר נמצאים מסמכים, צילומים, ספרים וחפצים. במיוחד כדאי לשים לב לאוסף הזכרונות מהמאות ה-19 וה-20, האוסף הגדול של התמונות המשפחתיות וחומרי הארגונים היהודים השונים. יהדות לטביה מדיה וקבצים בנושא מוזיאון יהודים בלטביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון יהודים בלטביה אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון יהודים בלטביה המוזיאון באתר הקהילה היהודית בלטביה (ברוסית)
רחב-מקור ירוק

רחב-מקור ירוק (שם מדעי: Calyptomena viridis) הוא מין של רחב מקור מהסוג Calyptomena. אורכו כ-17 ס"מ, ורוב גופו ירוק בוהק. לזכר יש שלושה פסים שחורים על כל כנף וכתם שחור קטן ליד האוזן. הנקבה ירוקה לגמרי אך דהויה יותר וחסרה את הסימנים השחורים בכנפיים וליד האוזניים. מקורם של שני המינים כמעט ואינו נראה, בגלל ציצה ירוקה המכסה אותם. בית הגידול המועדף על רחב-המקור הוא יער גשם ובו עצים עם עלים רחבים. הוא מצוי בבורנאו, סומטרה וחצי האי המלאי. התנהגות אופיינית לרחב-המקור היא תצפית, במהלכה רחב-המקור יושב, ללא תנועה, בחופת היער, ומעוף מהיר אם יש הפרעה. נוצותיו הירוקות מספקות לו הסוואה מעולה. רחב-המקור ניזון בעיקר מפיקוסים רכים, והרגלי האכילה שלו מסייעים בהפצת זרעים. הנקבה מטילה 2-3 ביצים לבנות. הבקיעה מתרחשת לאחר כ-22 עד 23 ימים. בגלל כריתת יערות באזור התפוצה שלו מצב השימור של רחב-מקור ירוק מוגדר קרוב לסיכון ברשימה האדומה של IUCN. מדיה וקבצים בנושא רחב-מקור ירוק בוויקישיתוף רחב-מקור ירוק, באתר ITIS (באנגלית) רחב-מקור ירוק, באתר NCBI (באנגלית) רחב-מקור ירוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רחב-מקור ירוק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) רחב-מקור ירוק, באתר GBIF (באנגלית) רחב-מקור ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרגורי לרין

גרגורי לרין (נולד ב-1978) הוא תכשיטן ישראלי, מרצה במחלקה לצורפות במכללה האקדמית תל-חי. נולד בטולה שברוסיה. בשנת 1997 בגיל 19 עלה לישראל ללא משפחתו ושירת שנתיים וחצי שנים בצה"ל. לאחר שחרורו, במהלך קורס מתכת ממשרד העבודה, הוא החליט להמשיך בתחום זה באקדמיה. הוא בוגר מכללת שנקר במחלקה לעיצוב תכשיטים (2007). עבודותיו של לרין מתמודדות עם נושאים פיזיים ומטאפוריים כגון: אנטומיה, פטיש, גרפיטי, כירורגיה, החומרים שמרכיבים את גוף האדם, ותחומים נוספים הנחשבים טאבו. מקורות השראתו מתחומים כגון מחקר אנטומי, כלי רפואה, העימות הפוליטי, תרבות רחוב ופולחן. עוסק במגוון רחב של עבודות – תכשיטים, שרשראות, טבעות ואובייקטים פיסוליים – שבהן צורף חומרים מסורתיים עם חומרים חדשניים, כמו נייר, עורות, שיער, פולימרים ועוד. בעבודותיו שילובים מורכבים בין האורגני והסינתטי, המשמשים ליצירת חומרי הגלם להצגת נושאים בעלי חותם אישי. 2012- הקבוצה "עניינים" מציגה "מה במסגרת?" ב-3 תחנות, מינכן, גרמניה. 2012- "טרנזיט" - תכשיטים עכשוויים מישראל בSchmuckmuseum, Pforzheim, גרמניה. 2011- "Line-up B-side festival", אמסטרדם. 2011- תערוכת ניאו Gemo, מוזיאון הגמולוגית, רמת השרון. 2011- גלריית הופ התערוכה קבוצתית "עניינים", טאלין, אסטוניה. 2011- "נקודת מגע", מוזיאון ישראל, ירושלים, ישראל. 2011- "Periscoptiva" מחווה ל "פריסקופ" גלריה - 15 שנים, בית אמנים ע"ש זריצקי, תל אביב, ישראל. 2011- משם לכאן, גלריה שלמה, תל אביב. 2011- "Necroscopia", תערוכת יחיד, "פריסקופ", תל אביב. 2011- "Bijoux dIsrael" תכשיטים עכשוויים, גלריית הרברט, פריז, צרפת. 2010- אמנות סודית, אמנות עכשווית, בנק לאומי, תל אביב, ישראל. 2010- Bijoux dIsrael, תכשיטים עכשוויים, צרפת. 2010- "מגואל בדם סיפור" תערוכת יחיד, יפו עתיקות, תל אביב. 2010- "Le Rouge" תכשיטים עכשוויים, Bonaguil. 2010- "אין בעיה?" תכשיטים עכשוויים, גלריית זכוכית מגדלת, ניו ג'רזי. 2009- תערוכת שנקר, "פריסקופ", תל אביב. 2008- ראווה ברונזה פיסול, Tallinns גלריה, תל אביב. 2008- תערוכת פיסול, Sketch-Book, תל אביב. 2008- "עברית עבודה - עבודה ערבית", בית אמנים, תל אביב. 2007- ביצועים בפצ'ה קוצ'ה, תל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של גרגורי לרין גרגורי לרין: NECROSCOPIA, פורטפוליו ארץ-עיר: גרגורי לרין, באתר קפה גיברלטר פזית אופנר-דינס, סיכה מתקליט ישן, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2007 יובל סער, פרס העיצוב של משרד התרבות והספורט 2013: גרגורי לרין, באתר פורטפוליו, 24 בנובמבר 2013 יונת נחמני, "אני מצייר גולגולות מאז שהייתי קטנצ'יק. זה מרגיע אותי", באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2015 רוני ודנאי, ‏מעצב התכשיטים גרגורי לרין מדבר מהלב. ריאיון, באתר "Time Out ישראל", 18 באוגוסט 2016
Here, There and Everywhere

"Here, There and Everywhere" הוא שיר שנכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון), ובוצע והוקלט על ידי הביטלס באלבום Revolver משנת 1966. בביוגרפיה של מקרטני Many Years From Now, מקרטני טען שזהו אחד מהשירים האהובים עליו. מפיק הלהקה ג'ורג' מרטין גם אמר כי שיר זה הוא אחד מהיצירות האהובות עליו של מקרטני. לנון גם אמר שזהו "הלחן הטוב ביותר באלבום" ואמר במגזין פלייבוי ב-1980, שזהו אחד מהשירים האהובים עליו של הביטלס. בשנת 2000, השיר דורג במקום הרביעי ברשימת השירים הגדולים בכל הזמנים במגזין Mojo. בהשפעת אלבומם של הביץ' בויז Pet Sounds, מקרטני כתב את השיר בביתו של לנון בזמן שחיכה שהאחרון יתעורר. בראיון אמר מקרטני, "אני ישבתי מול הבריכה עם הגיטרה שלי והתחלתי לפרוט ב-E". לאחר מכן אמר: "ואחר כך היו לי כמה אקורדים, ואני חושב שבזמן שהוא התעורר, היה לי שיר, אני כתבתי את רוב השיר אז לקחנו אותו וסיימנו". השיר יחסית לשירים האחרים באלבום, הוא יותר שקט ורגוע בלחנו. השיר נכתב לחברתו של מקרטני דאז, השחקנית ג'יין אשר. לשיר נעשו גרסאות רבות של אמנים רבים כמו סלין דיון, ג'ון דנוור, פטולה קלארק, פרי קומו, סטפן גרפלי, אריק איינשטיין (באלבומו "יסמין") ורבים אחרים. ב-1972 הפיק צוות הווי פיקוד מרכז את התוכנית "פרצופים צוחקים". אחד משירי התוכנית הבולטים היה "אין בגני שקדיה", על פי הלחן של הביטלס, בשיר Here, There and Everywhere ולמילים מקוריות של נעמי שמר העוסקות בגעגועים לנוף ילדותה. בסדרת הטלוויזיה חברים, מתנגן השיר כשפיבי בופה הולכת בחתונתה. זהו השיר השני של מקרטני בו השתמשו לסצנת חתונה. השיר הראשון הוא My Love (אנ') בחתונתם של צ'נדלר ומוניקה. פול מקרטני - זמר (הרמוניה דו קולית), גיטרה אקוסטית, גיטרת בס, הכאה באצבע צרדה ג'ון לנון - קול מלווה, הכאה באצבע צרדה ג'ורג' האריסון - קול מלווה, גיטרה חשמלית, הכאה באצבע צרדה רינגו סטאר - תופים, הכאה באצבע צרדה ג'ורג' מרטין - מפיק ג'ף אמריק - טכנאי קול מידע על היצירה "Here, There and Everywhere" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Here, There and Everywhere" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Here, There and Everywhere" באתר SecondHandSongs מצעד שירי הביטלס של כאן 88
ליברל (מגזין)

ליברל הוא רבעון ישראלי מודפס, המתמקד בפוליטיקה, תקשורת ותרבות. ליברל נוסד בפברואר 2014 על ידי לאוניד נבזלין ורותם דנון, בהשראת מגזינים פוליטיים מובילים כגון "אטלנטיק", "הניו יורקר" ו"אקונומיסט". חזון המגזין כפי שהוצג עם הקמתו, הוא לתת במה לסיקור עומק של הפוליטיקה והתקשורת בישראל. המגזין מציג מבט על-זמני, מנותק מהכרוניקה העיתונאית, על סיפורים, תופעות ואישים בתחומים האלה. כך למשל, הוא החזיר את ז'אנר "הפרופיל הפוליטי", כפי שהיה קיים בעבר הרחוק במגזינים כמו "העולם הזה". בין השאר פורסמו בו פרופילים של אביגדור ליברמן, יצחק הרצוג ונפתלי בנט. הגיליון הראשון של העיתון יצא במאי 2014. החל מאוקטובר 2021 הפך העיתון מירחון לרבעון, והוא החל להיות מופץ לקוראי עיתון הארץ. הגיליון האחרון של העיתון בפורמט מודפס יצא ביולי 2024. מו"ל המגזין הוא לאוניד נבזלין, שמחזיק גם ב-20% ממניות עיתון "הארץ". מנכ"לית הירחון היא מירב אתרוג-בר; רותם דנון שימש כעורך עד ליוני 2021; במקומו מונה לעורך רני רביב, לשעבר מפקד עיתון "במחנה" וכותב נאומים בכיר; במקומו מונה לעורך באוקטובר 2021 יהודה שוחט. שער המגזין מאויר על ידי דניאל גולדפרב (עד נובמבר 2016 אויר על ידי אלון ברייאר). האיורים שולטים גם בפנים המגזין. בין המאיירים במגזין: דניאל גולדפרב, עדי אלקין, יונתן פופר, זוהר וינר, רונלי פאר, תום אנגלר, יותם כהן, יניב טורם, רועי הרמלין, עובדיה בנישו, עמרי כהן, וליה רוזנצוויג, אסיה איזנשטיין, שירי אלגור ונוספים. בין הכותבים במגזין בעבר ובהווה: ירון דקל, נחמה דואק, יונתן שם-אור, שרון כידון, דוב גרינבוים, גרשון הכהן, עמית תומר, גדי להב, פיני אסקל, רותה קופפר, לילך וולך, שי גולדן, בעז גאון, אודי סגל, נינו אבסדזה, רונית ורדי, מנחם גשייד, ירון טן-ברינק, שרה ליבוביץ'-דר, שלום ירושלמי, נדב איל, נדב פרי, דנה ויס, גבי גולדמן, רן אדליסט, דני קושמרו, אבי בניהו, עמנואל רוזן (צירופו הוביל לפרישתם של טל שניידר ואבנר הופשטיין מהמגזין), אסי שריב, אמנון לוי, אביעד קיסוס, צבי האוזר, ראודור בנזימן, יובל נתן, יאיר רוה, רוגל אלפר, יעל פז מלמד, אלדד יניב, שלמה נקדימון, רפי מן, רוביק רוזנטל, ענת קם ואחרים. אתר האינטרנט הרשמי של ליברל יובל אביבי, ‏היום עיתונאים ציניים עושים עיתונות צינית, באתר גלובס, 19 בפברואר 2014 אייל דץ, ‏ביקורת מגזין, באתר ‏מאקו‏, 15 במאי 2014 רותם דנון, עורך ליברל, בראיון אישי בתוכנית חיידק פוליטי בערוץ הכנסת, סרטון באתר יוטיוב אדי ז'נסקר, ריאיון עם ליאוניד נבזלין, באתר "שיחה מקומית", 12 בינואר 2017 ליברל, ברשת החברתית פייסבוק ליברל, ברשת החברתית אינסטגרם לי-אור אברבך, ‏שמו של המגזין החדש של נבזלין ליברל, באתר גלובס, 2 בפברואר 2014 חגי מטר, בדשא אצל נבזלין: ליברלים בעיני עצמם, באתר "שיחה מקומית", 12 במאי 2014 יהודה שוחט, סוף והתחלה: טור עורך, באתר ליברל, ‏17 ביולי 2024 עכבר העיר, ב"ליברל" חוגגים שנה עם תערוכת איורים, באתר הארץ, 15 במאי 2015 רוגל אלפר, הוא כבר מסומן, באתר העין השביעית, 13 במאי 2014 לי-אור אברבך, ‏הטורים של אלדד יניב עוברים למגזין ליברל, באתר גלובס, 11 במאי 2014
צ'י דונג-וון

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא צ'י. צ'י דונג-וון (בהנגול: 지동원; ‏נולד ב־28 במאי 1991) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת החלוץ בפ.צ. סיאול ובנבחרת קוריאה הדרומית. צ'י דונג-וון נולד באי צ'ג'ו אשר בקוריאה הדרומית. הוא החל את הקריירה שלו כספורטאי בריצה למרחקים ארוכים בבית הספר, ובשלב מאוחר יותר הצטרף לקבוצת הכדורגל של בית הספר. סקאוטים של שונאם דראגונס ראו אותו משחק בבית הספר וצירפו אותו לקבוצת הנוער של המועדון. הוא נשלח לרדינג לתוכנית של ההתאחדות הקוריאנית והרשים שם. לאחר מכן, שיחק בקבוצת הנוער של שונאם בליגת הנוער, ומשם קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון. צ'י דונג-וון חתם בסנדרלנד לאחר שהרשים סקאוטים שצפו בו כובש ארבעה שערים בגביע אסיה ב-2011. צ'י שיחק בסנדרלנד 24 משחקים וכבש 2 שערים, ולאחר מכן נשלח לקבוצת המילואים ולהשאלה באאוגסבורג. צ'י כבש 6 שערים ב-29 משחקי ליגה במדי הקבוצה. בינואר 2014 חתם על חוזה ל-4 שנים בבורוסיה דורטמונד. החוזה כלל חצי שנת השאלה באאוגסבורג ומאוחר יותר מעבר לדורטמונד ב-1 ביולי 2014. ב-22 בדצמבר 2014 שוחרר צ'י דונג-וון מבורוסיה דורטמונד ועבר תמורת 2 מיליון יורו חזרה לאאוגסבורג. בקיץ 2019 חתם צ'י במיינץ 05. צ'י נמנה עם סגל נבחרתו למשחקים האולימפיים בכדורגל וברבע הגמר כבש שער מול נבחרת בריטניה. צ'י נמנה עם סגל נבחרתו למונדיאל 2014 אך מיעט לקבל דקות משחק. מדיה וקבצים בנושא צ'י דונג-וון בוויקישיתוף צ'י דונג-וון, ברשת החברתית אינסטגרם צ'י דונג-וון, באתר Transfermarkt צ'י דונג-וון, באתר Soccerway צ'י דונג-וון, באתר BDFutbol צ'י דונג-וון, באתר WorldFootball.net צ'י דונג-וון, באתר National Football Teams צ'י דונג-וון, באתר FootballDatabase.eu