laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברטה הנדל

ברטה הנדל (בהונגרית: Handel Berta; אויפשט, 30 בספטמבר 1869 – בודפשט, 1 באוגוסט 1927) הייתה זמרת אופרה (מצו סופרן) יהודייה-הונגרייה. היא הייתה "מאסטרו השירה והמשחק" של בית האופרה של בודפשט. ברטה הנדל נולד במשפחה יהודית כבתם של הסיטונאי קלמן הנדל ושל אמה זילברמן. בסיום לימודיה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט היא המשיכה להכשיר עצמה כזמרת אופרה בהדרכת ניקלאס-קמפנר ומורים נוספים. הנדל הופיעה לראשונה על הבמה כאורחת בתיאטרון העירוני של לייפציג ביולי 1890, שם חתמה חוזה לאחר מכן. ב-17 באוקטובר 1891 הופיעה בהונגריה באופרה של גונו פאוסט בתפקיד מרגרט, שהיה תפקידה הגדול הראשון. מאז 1892 היא הייתה הזמרת של בית האופרה המלכותי ההונגרי, שם זכתה תמיד להערכת גדולה כזמרת המצו-סופרן עם הקול החזק והיפה שלה ומשחקה הסלקטיבי והמוקפד. היא הופיעה גם כזמרת אורחת בבתי אופרה של וינה, ברלין, פרנקפורט המבורג. בנובמבר 1912 מונתה ל"מאסטרו השירה והמשחק" של בית האופרה ובספטמבר 1916 נבחרה לחברת כבוד של המוסד ליום השנה ה-25 של הופעותיה במוסד. לאחר פרישתה מהבמה היא לא ניתקה את הקשר מהאמנות, אלא לימדה את הדור הצעיר לקראת קריירה של זמר/ת. ברטה הנדל הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. ב-28 ביוני 1893 הוא התחתנה עם מבקר המוזיקה בלה דיאושי בבודפשט. בתם הייתה זמרת האופרה אדית דיאושי. בטהובן: פידליו - תפקיד ראשי ביזה: כרמן - מיקאלה גולדמרק: מלכת שבא - תפקיד ראשי שארל גונו: פאוסט - מרגרט אנגלברט הומפרדינק: בנזל וגרטל - הנזל ז'יל מאסנה: הנערה מנווארה - אניטה מאיירבר: ההוגנוטים - ולנטיין מאיירבר: הנביא - ברטה מאיירבר: האפריקאית - סליקה מאיירבר: רוברט השטן - אליס ורדי: אאידה - אמנריס וגנר: הוולקירה - ברונהילדה וגנר: דמדומי האלים - ברונהילדה וגנר: לוהנגרין - אורטרוד וגנר: טנהויזר - אליזבת ובר: הקלע החופשי - אגתה Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967) Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה) Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. I. kötet (Aágh Endre – Faust). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1929]. 350. o. (לקסיקון משחק הבמה ההונגרי: האנציקלופדיה של ספרות הדרמה ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. כרך א' (Endre Aágh - Faust). בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה.(1929) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ברטה הנדל ציור דמותה של ברטה הנדל שמוצג בבית האופרה של בודפשט גלוית דואר עם ציור דמותה "Születési bejegyzése az újpesti izraelita hitközség születési akv. 43/1869. folyószáma alatt". "Diósyné Handel Berta elhunyt (1927. augusztus 2.) Pesti Hírlap, 49. évfolyam, 173. szám, 14. oldal". "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 437/1893. folyószáma alatt".
פארק המים אטרקציה

פארק המים אטרקציה היה פארק מים שהוקם ב-1989 ונסגר ב-2002 בחוף קליה בקצה הצפוני של ים המלח (31.76363N, 35.50168E) כ-5 קילומטרים דרומית לבית הערבה, וכ-4 קילומטרים צפונית לקיבוץ קליה. הקמת פארק המים היה פרויקט משותף של שלושה מקיבוצי האזור - קליה, אלמוג ובית הערבה. עלות הקמת הפארק הסתכמה בכ-20 מיליון שקלים. הפארק הוקם כיוזמה של הקיבוצים במועצה אזורית מגילות על שטח של כ-300 דונם. בתחילת דרכו ביקרו בפארק מאות אלפי מבקרים מדי שנה, בעיקר מירושלים, אך גם היה פופולרי בקרב פלסטינים מיהודה ושומרון ובקעת הירדן. לאחר פריצת האינתיפאדה השנייה ב-2000 החלה ירידה חדה בכמות המבקרים, עד שהנהלת המקום החליטה לסגור אותו בשנת 2002 מפאת חוסר כדאיות כלכלית. בחודשים הראשונים לסגירה ניסו עובדי המקום להפעיל את המקום בעצמם, אך התוכנית לא יצאה לפועל ומאז פארק המים לא נפתח מחדש. במקום היו כשבע מגלשות מים וארבע בריכות שחיה. המקום פופולרי לצילומים, בין היתר בפארק הנטוש צולמה עטיפת האלבום "תרגיל בהתעוררות" של שלומי שבן. שירי הדר, עצוב ומדהים: פארק המים הנטוש בים המלח, באתר ynet, 23 במאי 2018 שמעון איפרגן, ‏כך נראה היום פארק מים אטרקציה בים המלח, באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2022
הגביע הפולני

הגביע הפולני בכדורגל (בפולנית: Puchar Polski w piłce nożnej; באנגלית: The Polish Cup) הוא מפעל כדורגל פולני בשיטת גביע שנוסד בשנת 1950, והוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הפולני, אחרי ליגת העל הפולנית. בשל השתתפות המונית של קבוצות, הטורניר נקרא לעיתים קרובות "הגביע של אלף הקבוצות" (בפולנית: Puchar Tysiąca Drużyn). המהדורה הראשונה של הגביע הפולני התקיימה ב-1926, אך היא נזנחה במהירות. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 התארגן גביע הכדורגל של נשיא פולין, בו הופיעו קבוצות של המחוזות האזוריים של התאחדות הכדורגל הפולנית. התחרות למעשה פתוחה לכל מועדון הרשום תחת התאחדות הכדורגל הפולנית, ללא קשר להאם הוא מתחרה בליגה כלשהי במערכת הליגות הלאומית. גם קבוצות מילואים וותיקים זכאיות להשתתף, כאשר קבוצות מילואים הגיעו לגמר פעמיים (וזכתה בו פעם אחת). הגביע נחשב לחשוב, בכיר ופופולרי במיוחד בקרב קבוצות ברמה נמוכה יותר בפולין, מכיוון שהוא נותן להם הזדמנות לשחק עם קבוצות מוכרות יותר. בחלק מהמקרים, הקבוצות הנחותות אף הגיעו לגמר, כאשר הדוגמה המפורסמת ביותר הייתה צ'ארני ז'אגאן, קבוצה מהליגה השלישית בפולין, שהגיעה לגמר 1964/1965, אך בסופו של דבר הפסידה לגורניק זבז'ה. מועדוני הליגה הנמוכה צריכים להיכנס לסיבובי מוקדמות אזוריים והמנצחים בהם מצטרפים לקבוצות מהליגה הראשונה והשנייה בהמשך התחרות. המוקדמות האזוריות משוחקות בעונה הקודמת, כך שמהדורה אחת של הגביע הפולני למועדונים בדירוג נמוך יותר יכולה להימשך למעשה שתי עונות (אם תאורטית קבוצה מליגה הכי נמוכה הגיעה עד לגמר). כל הגרלה נקבעת על ידי משחק בודד הנערך באצטדיון הביתי של הקבוצה מהליגה הנמוכה. הגמר בעבר היה משחק בודד, אבל בעונות 2002–2006 הוא נערך בשני משחקים. מאז 2007 הגביע חזר לגמר של משחק בודד באצטדיון נייטרלי. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בליגת העל הפולנית באותה העונה והשלימה דאבל עונתי מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של הגביע הפולני קבוצת דיסקובוליה גרודז'יסק וילקופולסקי זכתה, אך התואר נשללה ממנה עקב הרשעתה בשוחד לשם קניית משחקים בטורניר
משימות מעבורות החלל

תוכנית המעבורות של נאס"א ביצעה 135 טיסות, בעוד שתוכנית החלל הרוסית ביצעה טיסה אחת לא מאוישת עם המעבורת בוראן. תוכנית המעבורות של נאס"א החלה עם 5 משימות ניסיוניות באנטרפרייז. כל משימה נמשכה מספר דקות וכולן התרחשו בתוך האטמוספירה. במשימות אלו שוחררה המעבורת מעל גבו של בואינג 747 בגובה רב, ונחתה בכוחות עצמה על מסלול נחיתה. לאחר 5 משימות אלו, פתחה משימת STS-1 ב-12 באפריל 1981 את תוכנית המעבורות של נאס"א. התוכנית הסתיימה ב-21 ביולי 2011 עם נחיתת מעבורת החלל אטלנטיס ממשימת STS-135. לאחר השבתת כל המעבורות תבנה חללית חדשה שתהיה בטוחה יותר, זולה יותר ותתבסס על הטכנולוגיות של חלליות אפולו ומעבורות החלל, עליהן יתווספו טכנולוגיות חדשות. כל זה כחלק מתוכנית החלל "קונסטליישן" של ארצות הברית, שכללה כוונה לחזרה לירח עד שנת 2020, הקמת בסיס קבע ירחי ובסופו של דבר ביצוע משימות מאוישות למאדים, אך ב-2010 היא בוטלה. כל משימות החלל האמריקאיות נקראות תחת השם Space Transportation System או בקיצור (STS). תחילה מספור המשימות נעשה באופן מספרי עוקב עד משימת STS-9. לאחר משימת STS-9, שונתה שיטת הספירה של השיגורים. כך התקבל השם STS-41-B, במקום השם STS-11 (משימת STS-10 התבטלה בגלל עיכוב רב בקבלת והעמסת הציוד והמטען על המעבורת). שיטת הספירה נועדה להיות יותר ספציפית. המספר 4 מייצג את הספרה האחרונה של שנת הכספים הפדרלית השיגור (1984) הספרה השנייה מייצגת את אתר השיגור (הספרה 1 מייצגת שיגור ממרכז החלל קנדי והספרה 2 מייצגת שיגור מבסיס חיל האוויר ונדנברג, למרות שבוונדנברג מעולם לא שוגרה מעבורת) והאות B מייצגת את מספר השיגור לאותה שנת כספים (STS-10 בוטלה, במקור הייתה אמורה להיקרא STS-41-A). לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר ב-1986 חזרה שיטת הספירה המקורית. STS-3xx היא משימת הצלה שיוצאת בהתראה קצרה כאשר קורה משהו למשימה שממריאה. הצוות של משימה זו נקבע לפני כל משימה שגרתית וזוהי המשימה היחידה שלא מתוארכת. המעבורת למשימה זו נקבעת לפי המעבורת שיוצאת למשימה שגרתית. (אם יקרה משהו למשימה STS-121 שבה ממריאה הדיסקברי, משימת ההצלה תתבצע על ידי האטלנטיס משום שהיא הבאה בתור לצאת למשימה שגרתית (STS-115). סטטיסטיקה זו נכונה ל-27 במאי 2010. טבלה זו מציגה את כל משימות החלל שבוצעו בשלושת העשורים בהם פעלו המעבורות. תוכנית מעבורות החלל מעבורת חלל רשימה של טיסות חלל מאוישות ספייסלאב אסון צ'לנג'ר אסון קולומביה תוכנית החלל האמריקאית תוכנית החלל הרוסית נחיתת כלי תעופה חללי מדיה וקבצים בנושא משימות מעבורות החלל בוויקישיתוף ארכיון המשימות באתר נאס"א משימות עתידיות באתר נאס"א כלי הטיס החדש באתר נאס"א
פיגוע הירי בעפולה

פיגוע הירי בעפולה היה פיגוע ירי שהתרחש בבוקר 27 בנובמבר 2001, בו שני מחבלים ירו אל עבר תחנת אוטובוס בעפולה ליד התחנה המרכזית בעיר. בפיגוע נרצחו שני ישראלים, ונפצעו כ-50 אנשים. בשעה 11:30 הגיעו שני מחבלים מתנועת פת"ח ומארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במכונית סובארו לבנה לתחנת האוטובוס שליד התחנה המרכזית בעפולה, החלו לירות לכל עבר תוך שהם מתקדמים לכיוון השוק, ופגעו ב-19 איש, שניים מהם נרצחו ומבין הפצועים ארבעה נפצעו אנוש. הירי נמשך עד להריגת המחבלים בידי שוטרים וחיילים שהיו במקום. הנרצחים בפיגוע הם מיכל מור גבאי, תושבת עפולה אם לשניים, ונועם גוזובסקי, תושב רמת צבי. פיגוע מכונית התופת בעפולה ג'לאל בנא, עמוס הראל, אורי אס וחיים שדמי, פיגוע בעפולה: 2 הרוגים ו-50 פצועים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2001 ירון פרידמן, ‏פיגוע ירי בתחנה המרכזית בעפולה: 2 ישראלים הרוגים; 17 נפגעים - מתוכם 7 קשה, באתר גלובס, 27 בנובמבר 2001
32 (מספר)

32 (במילים בלשון זכר: שלושים ושניים; בלשון נקבה: שלושים ושתיים) הוא מספר טבעי הבא אחרי 31 ולפני 33. 32 הוא מספר זוגי, המהווה חזקה של שתיים (שתיים בחמישית). 32 הוא המספר הקטן ביותר עבורו יש שבעה פתרונות למשוואה:   ϕ ( x ) = n {\displaystyle \ \phi (x)=n} כאשר   ϕ {\displaystyle \ \phi } – היא פונקציית אוילר 32 הוא מספר שמח. 32 הוא המספר האטומי של גרמניום. לאדם מבוגר יש 32 שיניים כולל שיני הבינה. במשחק השח, יש 32 כלים, וכן 32 משבצות מכל צבע. מדיה וקבצים בנושא 32 בוויקישיתוף
ממשלת ישראל השלישית

ממשלת ישראל השלישית, בראשותו של דוד בן-גוריון, פעלה מ-8 באוקטובר 1951 עד 24 בדצמבר 1952, בזמן כהונתה של הכנסת השנייה. אחרי הבחירות, בן-גוריון ניסה לפנות אל מפ"ם, אל הציונים הכלליים, אל הפרוגרסיבים ואל המפלגות הדתיות כדי להקים ממשלה רחבה ככל האפשר. במהלך המשא-ומתן הקואליציוני לא הצליח בן-גוריון לרצות את מפ"ם על רקע נאמנותה של זו לברית המועצות. המשא ומתן עם הציונים הכלליים לא צלח לאחר שבן-גוריון לא הסכים להקל את משטר הצנע, ולאחר שלא הסכים לתת להם את תיק המסחר והתעשייה (אלא רק את תיק התעשייה). בעקבות כך, הואשמו הציונים הכלליים באופורטוניזם, ובכך שהסיבה היחידה שלא הצטרפו לממשלה היא שהם לא קיבלו "עוד חצי תיק". הפרוגרסיביים, לעומת זאת, לא רצו לשבת בממשלה כשהציונים הכלליים ישבו באופוזיציה כדי למנוע מעבר של תומכיהם אל הציונים הכלליים. בסופו של דבר, הסכים בן-גוריון לוויתורים מפליגים למפלגות הדתיות בתמורה לתמיכה בממשלתו. סך הכול נמנו 65 חברים מקרב מפלגות הקואליציה, והכנסת הצביעה אמון בממשלה ברוב של 56 חברים בעד מול 40 נגד. תנועת החרות ביקרה את העובדה ש-5 מחברי הכנסת שתמכו בממשלה היו מסיעות הלוויין הערביות של מפא"י, ולכן לממשלה לא היה "רוב יהודי". 7 שרים חדשים כיהנו בממשלה זו ו-9 שכיהנו גם בממשלה הקודמת. הממשיכים היו: בן-גוריון, קפלן, שפירא, שרת, יוסף, שטרית, לוין, מאיר ולבון. השרים החדשים היו: לוי אשכול, יוסף בורג, בן-ציון דינור, חיים כהן, מרדכי נורוק, פרץ נפתלי, דוד צבי פנקס. שניים מתוכם: דינור וכהן לא היו חברי כנסת. שני שרים: קפלן ופנקס נפטרו במהלך כהונת הממשלה. שר אחד, לוין, התפטר. ערך מורחב – המדיניות הכלכלית החדשה (ישראל 1952) הממשלה הייתה צריכה להתמודד עם משבר כלכלי חריף שהתבטא בהדלדלות יתרות המט"ח. במהלך כהונת הממשלה התמוטטה לחלוטין מדיניות הקיצוב כתוצאה מהמירמור הגדול של הציבור ממנה. לכן, שר האוצר אליעזר קפלן החליט להנהיג את המדיניות הכלכלית החדשה, שבין מרכיביה היו משא ומתן על הסכם השילומים עם ממשלת גרמניה, בקשת סיוע מארצות הברית, ומכירת איגרות חוב של המדינה במדינות העולם. ב-23 בספטמבר 1952 עזבו אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל את הקואליציה בגלל התנגדותן לגיוס נשים לצה"ל ולמעשה השאירו את הקואליציה עם 60 חברי כנסת בלבד. בגלל ויכוח על החינוך הדתי התפטר בן-גוריון ב-19 בדצמבר 1952. מספר הח"כים החברים בקואליציה 65 ח"כים לפני פרישת סיעת אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל (8 באוקטובר 1951 - 18 בספטמבר 1952). 60 ח"כים לאחר פרישתה (18 בספטמבר 1952 - 24 בדצמבר 1952). הממשלה מנתה 13 שרים בעת השבעתה. ביוני 1952 עלה מספר השרים ל-14 עם מינוי חיים כהן לשר המשפטים, אך חזרה ל-13 שרים בעקבות התפטרות יצחק מאיר לוין. ממשלת ישראל השלישית באתר משרד ראש הממשלה ממשלת ישראל השלישית באתר הכנסת חברי ממשלת ישראל השלישית, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1951 עיתון הארץ 9 באוקטובר 1951 שהם וקסלר, הליכוד של פעם לא היה מסכים להישען על ערבים, באתר www.makorrishon.co.il, ‏2021-04-27 פועלי אגודת ישראל ואגודת ישראל עזבו את הקואליציה הממשלתית, שערים, 19 בספטמבר 1952
מטה וידמר

מֶטָה וִידְמר (סלובנית: Meta Vidmar;‏ 15 במאי 1899, לובליאנה – 1 בנובמבר 1975, לובליאנה) הייתה הרקדנית המודרנית הסלובנית הראשונה. היא הקימה את בית הספר למחול של מרי ויגמן בלובליאנה בשנת 1930, שהיה בית הספר הראשון למחול מודרני בסלובניה. מטה וידמר נולדה בשם מֶתוֹדָה וידמר, והייתה אחותם של מבקר הספרות והפוליטיקאי יוסיפ וידמר, אמן השחמט מילן וידמר, מאמן נבחרת יוגוסלביה בהתעמלות לאולימפיאדת לונדון ב-1948 סטאנֶה וידמר, והמו"ל קיריל וידמר (אח תאום למֶטה). בשנת 1927 סיימה מטה את בית הספר למחול בדרזדן שהקימה וניהלה מרי ויגמן, שאיתה בילתה שבע שנים, ושהעניקה למֶטה רישיון לפתוח בית ספר למחול על שמה בסלובניה. בית הספר שלה בלובליאנה הכשיר את הרקדנים והמורים הסלובנים הראשונים למחול מודרני, ובהם מרתה פאולין, ז'יווה קרייגר ומריה פוגלניק, ואלו הכשירו מחזורים של רקדנים מודרניים בסלובניה לאחר מלחמת העולם השנייה. 2012 Zajc, Jasmina. Razvoj sodobnega plesa v Sloveniji. MA thesis, Littoral University, Koper 2011 Knez, Jasna. V spomin: Živa Kraigher plesalka. Priloga Primorskih novic, Koper, 6.6. 2010 Upornice na prepihu zgodovine, Delo, 10 February, Ljubljana 2009 Rupnik, Urša. Izrazni ples - izginjajoča veja slovenskega sodobnega umetniškega plesa?, BA thesis, Faculty of Social Sciences, University of Ljubljana, Ljubljana 2009 Sodobni ples na Slovenskem, Intakt Dance Studio, established in 1987 website, Ljubljana 2003 Uršula Teržan. Sodobni ples v Sloveniji, Knjižnica Mestnega gledališča ljubljanskega, Ljubljana 1975 Marija Vogelnik. Sodobni ples na Slovenskem, Knjižnica Kinetikon I., Ljubljana 1952 Programski letak Javne produkcije Plesne šole Mete Vidmarjeve, Drama SNG Ljubljana, 4.7. 1936 Valens Vodušek. Plesna šola Mete Vidmarjeve, Slovenski dom, 2.7, Ljubljana מחול אקספרסיוניסטי מרי ויגמן Sodobni ples: Meta Vidmar, web.archive.org, ‏2014-09-24 Metoda Vidmar, in Slovene biographical lexicon (Slovenski biografski leksikon), 2009, Ljubljana Stane Vidmar, in Slovene biographical lexicon (Slovenski biografski leksikon), 2009, Ljubljana Ciril Vidmar, Slovenski biografski leksikon, 2009, Ljubljana Alenka Puhar et al (2007) Pozabljena polovica (Forgotten half - 129 notable women from 19th in 20th century in Slovenia), Slovene Academy of Arts and Sciences & Tuma Publishing, Ljubljana, ISBN 978-9616-6820-15 Slovo plesalke in plesne pedagoginje Žive Kraigher - Živa Kraigher, ena od pionirk slovenskega sodobnega plesa, article on RTV Slovenia website, 21 May 2011.
P4

P4 היא שפת תכנות ייעודית לשליטה באופן העיבוד והעברה של חבילות נתונים בהתקני רשת, כגון, נתבים, מתגים והתקני רשת הניתנים לתכנות. השפה מכילה מרכיבים מיטביים, כגון פקודות וטיפוסים, המאפשרים שליטה בתעבורה בהתקני רשת. השפה מופצת כקוד פתוח תחת רישיון מתירני ומתוחזקת על ידי ארגון ללא מטרות רווח הנקרא "הקונסורציום של שפת P4" הפועל בחסות "הקרן לרשת פתוחה" (ONF). באופן מסורתי התקני רשת מכילים רכיב סיליקון ייעודי (ASIC) המבצע את עיבור והעברת חבילות הנתונים. הרכיב מתוכנן מראש לעבוד על פי פרוטוקולי תקשורת מסוימים, ותומך בתכונות מסוימות. שינוי או הוספת תכונה מצריכה לעיתים גרסה חדשה של הרכיב או גרסת קושחה חדשה, והדבר תלוי בנכונותם של יצרני הרכבים לעשות זאת. הזמן הנדרש להוספת התכונה או שינויה הוא ארוך, ובמקרים רבים השינוי יתאפשר רק בדור הבא של המוצר ולא ניתן יהיה להוסיף את התכונה להתקני רשת שנמצאים כבר בשימוש ברשת, ויהיה צורך להחליפם. במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21 התפתח הרעיון של Software Defined Networking (SDN). בכדי לאפשר לבקר SDN לשלוט באופן העיבור והעברה של חבילות הנתונים בהתקני הרשת, הנתונים ברשת SDN, פותח פרוטוקול התקשורת OpenFlow. בגלל אופן הפעולה של התקני הרשת, OpenFlow כולל התייחסות ישירה לפרוטוקולי התקשורת הנתמכים ברכיבי ה-ASIC בהתקני הרשת. כאשר פותח פרוטוקול חדש הנתמך בהתקני הרשת ישנו צורך לעדכן את הפרוטוקול OpenFlow כדי שיכל לתמוך בו. בשנת 2013 פורסם מאמר המציע מודל חדש עבור רכבי מיתוג ברש SDN. בשנת 2014 פורסם המאמר Programming Protocols-independent Packet Processors המאמר מציג את פרוטוקול P4 וכן ארכיטקטורה תואמת לרכבי המיתוג שכונתה PISA. השם P4 נגזר מכך שראשי התיבות של שם המאמר הוא 4 מופעים של האות P. בשנת 2017 פורסמה P416 שהחליפה את הגרסה הראשונית של P4 שנקראה P414. אתר האינטרנט הרשמי של P4 אתר הרשמי של p4 אתר האינטרנט של ONF Pat Bosshart, Dan Dal, Glen Gibb & Others, P4: programming protocol-independent packet processors, ACM Sigcomm Computur Communication Review, 2014
קורניצ'לו

קורניצלו (באיטלקית cornicello מבוטא: [korniˈtʃɛllo]) או קורנו פורצ'ונה (corno portafortuna, מילולית "קרן מביאה מזל" באיטלקית) הוא קמע איטלקי הנענד כדי להגן מפני עין הרע. באופן היסטורי השתמשו בו כדי לעודד פיריון וכוח גברי. בנפוליטנית קוראים לקמע curniciello. הקמע מכונה לפעמים גם הקרן האיטלקית. הקורניצ'לו נענד לרוב על ידי גברים איטלקים באזור קמפניה, כמו גם לאציו, אפוליה, בזיליקטה, ובמידה פחותה יותר בסיציליה ובקלבריה. ניתן למצוא אותו גם בקרב צאצאים של מהגרים איטלקים. ייתכן ותנועת יד הנהוגה באיטליה כנגד עין הרע המכונה 'המאנו קורנוטה או "יד קרניים" קשורה לקורנו. מחווה זו מבוצעת כשהיד מפולסת או מופנית כלפי מטה, או לפחות מעט כלפי מטה, בדרך כלל בתנועת סיבוב או תנודה. מדיה וקבצים בנושא קורניצ'לו בוויקישיתוף Maberry, Jonathan and Janice Gable Bashman (בספטמבר 2010). Wanted Undead Or Alive: Vampire Hunters and Other Kick-Ass Enemies of Evil. New York, NY: Kensington Publishing Corp. pp. 165–166. ISBN 978-0-8065-2821-2. {{cite book}}: (עזרה)
רון עומר

רון עומר (נולד ב-1973) הוא עורך קולנוע ויוצר ישראלי. עומר הוא בנם של הסופרת דבורה עומר ושמואל עומר, שהיה מנכ"ל תיאטרון הבימה. עומר גדל בכפר מעש. בנעוריו, עבד כדוגמן והצטלם לפרסומות לקולנוע, לטלוויזיה ולמודעות בעיתונות. ב-1992, שיחק בסרט "נערי החוף". לאחר שירותו הצבאי למד משחק בבית צבי. לאחר סיום לימודי המשחק בבית צבי, עבר להתגורר בניו יורק, חי שם במשך שנתיים ועבד כסאונדמן בקולנוע וטלוויזיה. במהלך שנותיו בניו יורק, למד עריכת סרטים ב-NYU. בשנת 1998 חזר לארץ והשתלב בתעשיית הפרסומות הישראלית, כעורך. ב-1996 הופיע בתפקיד אורח בסדרה "עניין של זמן" ושיחק בסרט "צעירים לנצח". בשנת 2003 החל לערוך סרטים עלילתיים, דוקומנטריים וסדרות טלוויזיה. הסרט הקצר "גשם בעיניים", שביים וערך עומר אודות אימו, הוצג בפסטיבל "דוקאביב" וזכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר לשנת 2020. הסרט מספר את סיפור חייה ויצירתה של דבורה עומר, סוקר את ילדותה של דבורה ותעלומת מות אימה, נטישת אביה שהתנדב לבריגדה, והגילוי המאוחר של האמת. עומר זכה גם בפרס אופיר לשנת 2013, על עריכת הסרט "בית לחם". כמו כן, היה חבר בצוות העורכים של סדרת הטלוויזיה "אייכמן, ההקלטות האבודות", אשר זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2022 על העריכה. עומר נשוי ללירון, מפיקת פרסומות, ואב לשלושה ילדים. זוכה פרס האקדמיה לקולנוע על העריכה הטובה ביותר על המיני סדרה "מישהו לרוץ איתו" זוכה פרס האקדמיה לקולנוע על העריכה הטובה ביותר על הסרט "בית לחם" זוכה בפרס סרט הביכורים פסטיבל דוקאביב, על הסרט "גשם בעיניים" זוכה פרס האקדמיה לקולנוע 2020 לסרט הדוקמנטרי הטוב ביותר "גשם בעיניים" המפתח סימה וקנין מכשפה השפנפנה הציונית הראשונה מישהו לרוץ איתו - נערך גם כמיני סדרה. זוהי סדום בית לחם בננות מיסטר גאגא Dead Women Walking גשם בעיניים Who's Gonna Love Me Now זרים מושלמים שיר ערש לעמק המספר העגול בשורות טובות הכל דבש אבדות ומציאות תמרות עשן רד בנד (סדרה) תמיד אותו חלום אבודים באפריקה היהודים באים חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי הדוקומנטריסטים ואז הגיע ילד - יוצר ועורך מצולמים - עונה 2 מנאייכ מדיה וקבצים בנושא רון עומר בוויקישיתוף רון עומר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רון עומר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טריילר גשם בעיניים באתר יוטיוב. 'גשם בעיניים' – שיחה עם רון עומר - פסטיבל דוקוטקסט 06 ביוטיוב. סמדר שילוני, "גשם בעיניים": סיפור חייה של דבורה עומר מרתק אך כואב, באתר ynet, 16 בנובמבר 2020
אהבה ממבט ראשון (סרט)

אהבה ממבט ראשון (באנגלית: Love at First Sight) הוא סרט אמריקאי משנת 2023 מסוגת דרמה רומנטית מהבמאית ונסה קסוויל והתסריטאית קייטי לאבג'וי, המבוסס על הרומן "ההסתברות הסטטיסטית לאהבה ממבט ראשון" ("The Statistical Probability of Love at First Sight") שנכתב ב-2011 מאת הסופרת האמריקאית, ג'ניפר אי. סמית'. בסרט מככבים היילי לו ריצ'רדסון, בן הארדי, רוב דלייני, סאלי פיליפס, ג'מילה ג'מיל ודקסטר פלטשר. היילי לו ריצ'רדסון – האדלי סאליבן בן הארדי – אוליבר רוב דלייני - אנדרו סאליבן, אביה של האדלי קטרינה נאייר - שרלוט ג'מילה ג'מיל – הקריינית דייוויד רובין – ד"ר דויל טום טיילור – לות'ר ג'ונס דקסטר פלטשר – ואל ג'ונס סאלי פיליפס – טסה ג'ונס ג'סיקה רנסום – השושבינה ברטי בנובמבר 2020 לוהקה היילי לו ריצ'רדסון לצוות השחקנים של הסרט, כאשר ונסה קסוויל תביים מתסריט של קייטי לאבג'וי, המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'ניפר אי סמית', כאשר ריצ'רדסון אמורה לשמש גם כמפיקה בפועל. בינואר 2021, בן הארדי, דקסטר פלטשר, רוב דילייני, סאלי פיליפס וג'מילה ג'מיל לוהקו לתפקידים בסרט, והצילום הראשי החל באותו חודש. באפריל 2022, נטפליקס קנתה את הזכויות להפצתו של הסרט. "אהבה ממבט ראשון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבה ממבט ראשון", באתר נטפליקס "אהבה ממבט ראשון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אהבה ממבט ראשון", באתר Metacritic (באנגלית) "אהבה ממבט ראשון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Galuppo, Mia (22 בנובמבר 2020). "Haley Lu Richardson to Lead Romance Adaptation From 'To All the Boys' Producers (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-13 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Galuppo, Mia (8 בינואר 2021). "Ben Hardy, Dexter Fletcher Join Romance From 'To All the Boys' Producers (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-13 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Grobar, Matt (26 באפריל 2022). "'The Statistical Probability Of Love At First Sight': Netflix Acquires 'To All The Boys' Producers' YA Romance Starring Haley Lu Richardson, Ben Hardy & More". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)
מורין

האם התכוונתם ל... הדס מורין – כדורגלנית ישראלית פולו מורין – שחקן מקסיקני רן מורין – פסל ישראלי מורי מורן
ג'ניס מקנייר

ג'ניס סובר מקנייר (באנגלית: Janice Suber McNair; נולדה ב-30 בספטמבר 1936) היא אשת עסקים אמריקאית ובעליה של קבוצת ה-NFL יוסטון טקסאנס. נכון למאי 2022 הונה נאמד ב-4.2 מיליארד דולר, והיא האישה העשירה ביותר שמחזיקה קבוצת ספורט בארצות הברית. מקנייר נולדה וגדלה במירטל ביץ' שבקרוליינה הדרומית, ולמדה בקולומביה קולג', מכללה פרטית לאמנויות ליברליות לנשים. יחד עם בעלה, בוב מקנייר, הקימה חברות קוֹגֶנֶרַצְיָה, נדל"ן ופיננסים, שהשקיעו במניות ובביוטכנולוגיה. בשנת 1999 הקימה, יחד עם בעלה, עם קבוצת הפוטבול יוסטון טקסאנס, שמשחקת בליגת ה-NFL. לזוג יש שני בנים ושתי בנות. בעלה מת ממחלת הסרטן ב-23 בנובמבר 2018. במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, תרמה מקנייר מיליון דולר לקרן "Houston Rent Relief" כדי לסייע לדיירי דירות ביוסטון העומדים בפני פינוי בשל המיתון הכלכלי שגררה המגפה. Janice McNair, Forbes (באנגלית) Kurt Badenhausen, America’s Richest Sports Team Owners 2019: Steve Ballmer Leads As David Tepper Leaps Atop NFL List, Forbes (באנגלית) 7 billionaires on Forbes list have Charleston ties, Post and Courier (באנגלית) Claire Poole January 2001 0, McNair’s Dare, Texas Monthly, ‏2001-01-01 (באנגלית) Stevens, Matt; Chow, Andrew R. (2018-11-24). "Bob McNair, Energy Mogul Who Brought the N.F.L. Back to Houston, Dies at 81". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-05-12. McNair, owner/founder of Texans, dies at age 81, ESPN.com, ‏2018-11-23 (באנגלית) Houston Texans owner Robert McNair dead at 80, khou.com (באנגלית אמריקאית) John McClain, Texans owner Janice McNair: ‘You play to win’, Houston Chronicle, ‏2019-03-29 (באנגלית אמריקאית) Houston Texans owner Bob McNair dies at age 81, NFL.com (באנגלית אמריקאית) Aaron Wilson, Texans owner Janice McNair pledges $1 million toward rent relief program, Houston Chronicle, ‏2020-08-05 (באנגלית אמריקאית)