בנטלי טורבו R

בנטלי טורבו R (באנגלית: Bentley Turbo R) היא מכונית בעלת ביצועים גבוהים אשר יוצר על ידי בנטלי בין השנים 1985 ל-1999. האות "R" מסמנת "Roadholding", קרי: "אחיזת כביש". הבנטלי טורבו R ירשה את מנוע הטורבו ממולסאן (Mulsanne Turbo), וזכתה במתלים מכוונים וצמיגים רחבים יותר על חישוקי סגסוגת, לראשונה בבנטלי. עם זאת, משנת הדגם 1987 מנוע ה-V8 של הטורבו R כוון מחדש עם מערכת הזרקת דלק לצורך הגברת המומנט. שינויי המתלים, על אף שנראו עדינים לכאורה, הפכו את הנסיעה לרכב ומובוקרת יותר מאשר קודמתה, המולסאן טורבו. הפיתוח לשיפור האיחזה כבר החל כאשר מייק דאן מונה למנהל ההנדסה בפברואר 1983, אך במקום העלייה המוצעת של 10% בקשיחות הגלגול, הוא דרש 50%. יעד זה הושג על ידי העלאת שיעור המוטות מייצבים ב-100% מלפנים ו-60% מאחור, ועל ידי הגדלת השיכוך. נוסף גם מוט פנארד לעיגון תת-המסגרת האחורית אשר הפחית את התנועה מצד לצד בסיבובים. שיעורי הפיצים נותר זהה לזה שהיה במולסאן. על אף שהנתונים הרשמיים מעולם לא נמסרו על ידי רולס רויס, אז הבעלים של בנטלי, "מוטור טרנד" העריכו ב-296 כוחות סוס ו־67.3 קג"מ של מומנט. הבנטלי טורבו R תומחרה בארצות הברית במחיר של 195 אלף דולר, מה שמיצב אותה מעל הבנטלי מולסאן S והרולס רויס סילבר ספיריט, אך 39 אלף דולר פחות מתחת לרולס רויס סילבר ספור. לזמן קצרה נמכרה הטורבו R לצד המולסאן טורבו, אך האחרונה הוצאה מייצור בשנת 1985. באוקטובר 1986, קיבלה הטורבו R בלמים נגד נעילה, הזרקת דלק חדשה (MK-Motronic) מבית בוש וקרבורטורים חדשים מבית של Solex. שינויים נוספים שבוצעו במקביל, כללו מושבי ספורט חדשים ודקים יותר, ויחס סרן אחורי גבוה יותר. באמצע 1988 בוצעו שינויים במראה, שהציגו פנסים עגולים תאומים וספוילר קדמי גדול יותר. בין 1991 ל-1992 הוחלפה תיבת ההילוכים האוטומטית לכל רכבי בנטלי ורולס רויס, ובהם הבנטלי טורבו R. תיבת ההילוכים האוטומטית 4L80-E, הייתה בעלת ארבעה הילוכים מבית ג'נרל מוטורס. התיבה החדשה, בת השלוש ההילוכים, נקראה "טורבו היידרמטיק 400", גם היא מבית ג'נרל מוטורס. דגם טורבו R "החדשה" הוצגה בשנת 1995 לשנת הדגם 1996. השינויים כללו הזרקת דלק של זייטק ושינויים במראה החיצוני. הייתה גם גרסה מיוחדת לשוק הגרמני, "טורבו R ספורט", אשר כללה את חישוקי הסגסוגת הספורטיבית של הבנטלי קונטיננטל R, לוחות סיבי פחמן במקום עץ אגוז בתא הנהג. בשנת 1995, הבנטלי טורבו S הוכרזה כדגם בייצור מוגבל בהחלט, עם ייצור צפוי של פחות מ-100 יחידות. למעשה, דגם היה זה דגם המיועד לשימוש זמני, עד השקת בנטלי ארנאג'. רק 60 יחידות יוצרו ממנו, מה שהופך אותו לנדיר ביותר בסדרת בנטלי SZ. גרסת המנוע המכונה "בלקפול" נעשה שימוש בהזרקת דלק מוטרוניק של בוש והצתה דיגיטלית שמקורה בטכנולוגיית פורמולה 1, ומגדש טורבו גדול יותר עם מצנן ביניים. לדגם זה הה הספק של 408 כוחות סוס. המכונית צוידה בצמיגים חדשים 255/55WR17 ומערכת בקרת משיכה עם מהירות מוגבלת ל־250 קמ"ש. בשנת 1996 הסתיים הייצור של הטורבו R עם בסיס הגלגלים הקצר, והותיר רק את הדגם שנמכר קודם לכן כטורבו RL, שלימים נודע בפשוטת כ"טורבו R". בשנת 1998, הטורבו R הוחלף בטורבו RT הספורטיבי יותר. בנטלי טורבו RT היה הדגם האחרון והיקר ביותר בקו הטורבו R. הדגם הפיק 400 כוחות סוס באמצעות מנוע ה־ V8 בנפח 6.75 ליטר שחלק עם בנטלי קונטיננטל R, ותוגבר על ידי מגדש הטורבו Garrett AiResearch T04 ומערכת ניהול מנוע זייטק EMS3. מערכת זו פותחה באמצעות טכנולוגיה של מרוצי פורמולה 1, בשונה מדגמים קודמים עם מערכת 'מוטרוניק'. ה-RT שונה מעט מבחינה ויזואלית מדגמי בנטלי טורבו R אחרים. מבחינת ביצועים, המהירות המרבית של הדגם הוגבלה לכ־150 מייל בשעה, קרי 241 קמ"ש. הטורבו RT היה מהיר כמו מכוניות הפאר הספורטיביות שיוצרו אז בגרמניה. מחיר הבסיס של המכונית היה 211,600 דולר ארצות הברית, בערך 65,000 דולר יותר מהטורבו R. מדגם זה שיוצר בין השנים 1997–1998 ויוצרו ממנו רק 252 יחידות. למעשה הוא היה "ספיישל חיסול", מאמץ למכור את השלדות האחרונות בסגנון SZ לפני הצגת הארנאג'. נוצרו כמה מהדורות נדירות עוד יותר של ה-RT: בנטלי טורבו RT אולימפיאן – בשנת 1998 הזמינה סוכנות הרכב הלונדונית "ג'ק ברקלי" ארבעה דגמים ייחודים שהותאמו אישית. ניתן לזהותם באמצעות חישוקי הסגסוגת בלי חמשת החישורים (שהושאלו מגרסת ה'מולינר') והתווית המתכתית "אולימפיאן" שהוצמדה לתא המטען. היות שנוצרו רק 4 דגמים ממנה, גרסה זו נחשבת לנדירה ביותר. אולם אינה מוכרת ככזאת מפני שלא הייתה גרסה רשמית של בנטלי. לכן דגמי RT מולינר נמכרים במחירים גבוהים הרבה ממנה. בנטלי טורבו RT מולינר – גרסת מולינר (אנ'), נמכרה רק בהזמנה מיוחדת לשנת הדגם 1998, היא הייתה יקרה עוד יותר ונחשבה לאקסקלוסיבית במיוחד. היא התהדרה במנוע של 420 כוח סוס ו־87.8 קג"מ. נתונים אלה הושגו באמצעות פיתוח מדחס חדש למגדש הטורבו, מיפוי מחדש של מערכת ניהול המנוע ושינוי מערכת יניקת האוויר. מבחינה ויזואלית, למולינרים יש פגושים אווירודינמיים ומעוגלים יותר עם פתחי אוורור בולטים, ולעיתים קרובות פנסי ערפל, כמו גם "כנפיים" מורחבות כדי שתאימו לבסיס הגלגלים הרחב יותר, וכן חישוקי סגסוגת גדולים יותר בקוטר של 18 אינץ', היושבים על צמיגי 255/55 בעלי חתך נמוך. כל מכונית נבנתה לפי מפרט אישי. תכונה פופולרית אחת במולינר היא מד מהירות הבולט גם לנוסעים מאחור. בסך הכל נבנו רק 56 יחידות, מתוכן 17 מותאמות לנהיגה בצד ימין. 7 מהדורות מוליינר שנבנו הן לפי מפרט בסיס גלגלים סטנדרטי, ו-49 הן על בסיס הגלגלים המוארך. מדיה וקבצים בנושא בנטלי טורבו R בוויקישיתוף Wood, Jonathan (2001). Rolls-Royce & Bentley: Spirit of Excellence. Sparkford, Nr Yeovil, Somerset: Haynes. p. 141. ISBN 1-85960-692-X. Wood, p. 142 Wood, p. 143 Wood, p. 144 Wood, p. 146 Wood, p. 145 "Bentley Turbo S". RRABrrab.com. נבדק ב-2012-03-19. Roßfeldt, K.-J. (בדצמבר 2006). "Car of the Month - December 2006: Bentley Turbo RT "Olympian", 1998, #WCH66148". Rolls-Royce and Bentley: Photos, Reports and Books. rrab.com. {{cite web}}: (עזרה) "כנף" הוא החלק הממסגר את הגלגל.