גשר (רפואת שיניים)

ברפואת שיניים, גשר הוא שחזור דנטלי קבוע (תותב דנטלי קבוע) המחליף שן חסרה אחת או יותר על ידי חיבור שיניים מלאכותיות לשיניים טבעיות סמוכות או שתלים. השתלת גשר דנטלי מבוצעת במספר מפגשים אצל רופא השיניים, הכוללים שיוף והשחזת השיניים הקבועות והנחת כתרים מלאכותיים על גבי השיניים הסמוכות. במקרה שבו נדרשת השלמת שיניים רבות, מיוצרת מערכת שיניים תותבות מלאה. מחלות שונות כמו דלקות וזיהומים הקשורים להיגיינת פה לקויה כמו דלקת חניכיים ועששת עשויים לגרום לרקבון השן עד לעקירתה. מחלות שונות עשויות לגרום להיחלשות החניכיים ולנפילת שיניים, כמו גם תת-תזונה, פגמים גנטיים, חבלה, או התמכרות לסמים. בהיריון, מופרשים הורמונים, המרככים את סוגר הקיבה, וגורמים לחומצת מלח הנמצאת בקיבה, לעלות חזרה לפה ולפגוע באמאייל. חבלה דנטלית עשויה לגרום לשבר בשן ובמצב חמור עד לתלישתה מהשורש. גשר מסייע בין השאר ב: החזרת יכולת הלעיסה. אסתטיקה, מחסור בשיניים גורם למראה לא-טבעי, והרכבת תותבות מספקת תמיכה ללחיים ולשפתיים, שקורסות בעקבות מחסור בשיניים. הגייה, שיניים ובעיקר הקדמיות, מסייעות לדיבור תקין, ובעיקר בעיצורים חוככים ועיצורים שורקים. דימוי עצמי, כי מראה ודיבור משופרים תורמים לתחושת ביטחון עצמי וליכולת לתקשר עם החברה. קיימים מספר רב של סוגי גשרים הנבדלים באיכות החומר ומחירו, והתאמתו לאזורים שונים בפה. הגשר הבסיסי מיועד למקרים שבהם השיניים הסמוכות חזקות ובריאות, והוא מורכב משן מלאכותית באמצע ושני כתרים המודבקים על שתי השיניים האחרות. גשר הנתמך בידי תומכות או זיזים, ונשען על שן בריאה אחת, מיועד לשיניים קדמיות שלא מופעל עליהן כוח לעיסה. גשר מרילנד (Maryland), שבו אין צורך בהסרת חומר שן בריא והוא מחובר לשיניים באמצעות רשת מתכתית. גשר נתמך-שתלים, החזק והעמיד ביותר, למקרה שבו השן היו חלשות והן נעקרו. חומרים שונים משמשים ליצירת גשרים: גשר חרסינה מאוחה למתכת (PFM - Porcelain Fused to Metal) - הגשר הנפוץ ביותר, העשוי מבסיס מתכתי מצופה בחרסינה. קיימות מספר סוגי מתכות: מתכת בסיס לשיקום שיניים אחוריות וגשרים ארוכים, מתכת אצילה מלאה או חלקית לשיניים קדמיות, טיטניום וכו'. גשר חרסינה ללא מתכת - השלד הפנימי עשוי מחרסינה או חומר קרמי כסיליקון, למראה טבעי. גשר מתכת מלא - לשיניים אחוריות, ללא צורך אסתטי. גשר מרוכב מלא - גשר זמני. גשר זמני מבושל - גשר זמני אסתטי יותר המשמש לטווח ארוך. לאחר ביצוע בדיקה קלינית, צילומים מתאימים וביצוע מדידות, משייף הרופא את השיניים הסמוכות כדי להתאים עליהם את הגשר. במידה והשיניים הסמוכות חסרות, יושתל הגשר כשתל לתוך עצם הלסת. העדיפות הרפואית היא השתלת הגשר תוך שימוש מרבי בשתלים בתוך העצם (שלושה, אחד לכל שן). סיבוכים שונים עשויים לגרום לספיגת העצם בלסת, וידרשו השתלת עצם. בשלב הראשון, מבוצעות עקירות, וטיפולי שורש להשלמת הטיפול בשורש השן והעצם. בעקבות תהליך הייצור הארוך של כשבועיים, מיוצר למטופל גשר זמני ונלקחת הטבעה דנטלית. במעבדת שיניים, טכנאי שיניים מייצר מדגם מטבע השיניים את הגשר, ומתאים את צבעו לצבע שיני המטופל. מעבדות מודרניות מאפשרות סריקת הפה בתמונה תלת־ממדית, וייצור הגשר באמצעות מכונת כרסום CAD או מדפסת תלת מימד. תהליך זה מאפשר קיצור הכנת הגשר עד ל-12 שעות. הגשר המוכן מורכב על ידי רופא שיניים ונשלח לתיקונים במעבדה במידת הצורך. הגשר המוכן מודבק באופן קבוע. לרוב מבוצעת ביקורת תקופתית על ידי הרופא. הכנת שיני המטופל סבוכה ודורשת השחזת שיניים שכרוכה בהסרת חומר שן רב, לעיתים חומר שן בריא ומחלישה את השן. בנוסף, ההכנה עשויה לפגוע בחניכיים שנפתחות במהלך ההכנה ועשויות להזדהם. שולי הכתרים חשופים גם לזיהומים. לשימוש בגשר נדרשת תקופת הסתגלות, המתבטאת בחוסר נוחות בימים הראשונים להרכבתו. בעקבות שיוף השיניים, עשויה להיווצר רגישות לקור וחום. שיניים תותבות מדיה וקבצים בנושא גשר בוויקישיתוף ד"ר גיא וולפין, שתלים ברפואת שיניים - מהו השתל, איך מבצעים, למה הוא משמש? יפה שיר-רז, שתלים דנטליים: כל הסיכונים, הסיכויים והמחירים, באתר ynet, 27 בפברואר 2012 What You Should Know About Getting a Dental Bridge הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.