laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פארק אולפני וולט דיסני

פארק אולפני וולט דיסני (באנגלית: Walt Disney Studios Park, בצרפתית: Parc Walt Disney Studios) הוא פארק השעשועים השני שנפתח באתר הנופש דיסנילנד פריז, במרנה לה ול ליד פריז שבצרפת. בטקס הפתיחה של הפארק שנערך ב-16 במרץ 2002, הקדיש מייקל אייזנר את הפארק בנאומו: "לכל הבאים לאולפן החלומות, ברוכים הבאים. אולפני וולט דיסני מוקדשים למשיכה שלנו והאהבה שלנו לעולם הקולנוע והטלוויזיה. כאן אנו חוגגים את האומנות של מספרי הסיפורים מאירופה ומרחבי העולם ורוצים ליצור קסם במקום מיוחד באמצעות זכרונותינו מהעבר וחלומותינו על העתיד". כבר בטרם פתיחת פארק יורודיסני הוכנו התוכניות להקמת פארק שעשועים נוסף באתר הנופש - פארק בסגנון אולפני דיסני - אם ג'י אם, אולם לאחר הכישלון הכלכלי של פארק יורודיסני התוכניות להקמת הפארק הנוסף נזנחו למשך מספר שנים. הפארק הנוסף נבנה לבסוף חמש שנים מאוחר יותר ונפתח לציבור ב-16 במרץ 2002. הפארק הוא הקטן בפארקי שעשועים של דיסני, וספג ביקורת מצד המבקרים בשל חוסר ההתייחסות לפרטים, ומספר המתקנים הקטן. הפארק מתבסס על תמה של אולפני סרטים פעילים. מרבית המתקנים זהים למתקנים המצויים בפארקים אחרים של חברת וולט דיסני ברחבי העולם - אולם המתקן המקורי היחידי של הפארק "מנועים... אקשן! מופיע הפעלולים המדהים" היה כה מוצלח שהועתק לפארק אולפני דיסני אם ג'י אם בפלורידה. בפארק ארבעה "ארצות" או "אזורים" המכונים "אזורי ההפקה" - "Production Zones", הבנויים בהתאם לתמה של הפארק לפיה המבקרים נכנסים לפארק כאנשים פשוטים ויוצאים ממנו כ"ידוענים". הכניסה לפארק בנויה בסגנון כניסה לאולפן סרטים הוליוודי הוליוודי, בהשפעה של ארכיטקטורה ספרדית (השפעה הקיימת בפועל בהוליווד). הכיכר הראשית נקראת "כיכר האחים לומייר" (Place des Frères Lumières ) מתקנים: אולפן דיסני 1 (Disney Studio 1) מגדל אירפול (Earful Tower) אזור בפארק המוקדש לסרטי ההנפשה הקלאסיים של חברת וולט דיסני, וכן ישנם אפשרויות "לפגוש" את הדמויות המונפשות. מתקנים: אומנות ההנפשה של דיסני (Art of Disney Animation) שטיחים מעופפים מעל עקרבה (Flying Carpets Over Agrabah) אנימאג'יק (Animagique) מסובב הצבים של קראש (Crush's Turtle Twister) Cars: Radiator Springs Spinout הקרון של מיקי (Mickey's Trailer) - בו אפשר לפגוש את מיקי ומיני. אזור זה של הפארק בנוי בסגנון אר דקו וכולל אלמנטים שונים של הפקת סרטים. מתקנים: קסם הקולנוע (CinéMagique) סיור באולפנים (Studio Tram Tour) סיור באולפני הטלוויזיה של וולט דיסני (TV Production Tour at Walt Disney Television Studios) במת חצר ההפקה (Production Courtyard Stage ) חלק זה של הפארק מוקדש לפעלולים ואפקטים מיוחדים. מתקנים: מנועים... אקשן! מופע פעלולים (Moteurs... Action! Stunt Show Spectacular) רכבת ההרים רוק אנד רול עם הפסקול של להקת אירוסמית' ארמגדון: פעלולים (Armageddon: Special Effects) Les Parapluies de Cherbourg בתחילת שנת 2008 נפתח בפארק מגדל האימה של גבול הדימדומים. מדיה וקבצים בנושא פארק אולפני וולט דיסני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק אולפני וולט דיסני פארק אולפני וולט דיסני, ברשת החברתית פייסבוק פארק אולפני וולט דיסני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פארק אולפני וולט דיסני, ברשת החברתית אינסטגרם פארק אולפני וולט דיסני, סרטונים בערוץ היוטיוב
קישגייר

קישגייר (בהונגרית: Kisgyőr) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בקישגייר חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי שנחרש והפך למגרש כדורגל. מדיה וקבצים בנושא קישגייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קישגייר (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מיקום בית הקברות היהודי בקישגייר מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קישטוקאי

קישטוקאי (בהונגרית: Kistokaj) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בקישטוקאי חיו מעט יהודים ובמקום קיימים שרידים של בית קברות יהודי. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בהייצ'בה שבמישקולץ. מדיה וקבצים בנושא קישטוקאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קישטוקאי (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בקישטוקאי לוח זיכרון לזכר נספי השואה בהייצ'בה שבמישקולץ מאגר הנתונים של לוחות זיכרון לזכר נרצחי השואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
חיבוקים עם באלי ושלוק

חיבוקים עם באלי ושלוק היא סדרת טלוויזיה חינוכית לילדים המשודרת בערוץ הופ!. בכל פרק באלי ושלוק נעזרים בסבא יואל וסבתא ריבה בכל בעיה, שרים ורוקדים איתם. באלי (אבי יקיר) - כלבלב לבן שלובש חולצה כחולה שמעליה אפודה לבנה עם תפוזים ומכנסיים ונעליים בצבע כתום. שלוק (אבי יקיר) - עורב שחור עם מקור צהוב. סבא יואל (גבי עמרני) - סבא ובעלה של סבתא ריבה. סבתא ריבה (רבקה מיכאלי) - סבתא ואשתו של סבא יואל. הקונצונים אליק ובליק באלי דליק ושלוק סיפורים לנימי "חיבוקים עם באלי ושלוק", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חגים ציבוריים בישראל

החגים הציבוריים בישראל הם החגים הלאומיים שמוכרים רשמית בכנסת. מדינת ישראל אימצה את רוב החגים היהודיים המסורתיים כחגים רשמיים בלוח השנה הלאומי, ואף יצרה מספר חגים ציבוריים חדשים. מבין החגים הדתיים והמודרניים שמוצגים בטבלה שלהלן, חלקם הם חגים פדרליים, שבהם כל בתי הספר, המוסדות הממשלתיים, הסקטור הפיננסי, ורוב הקמעונאים בישראל יהיו סגורים, בעוד שחגים ציבוריים נחשבים לימי זיכרון, שבהם אין הפסקה של הפעילות הציבורית או הפרטית במדינה. במקרה של כל החגים היהודיים, רוב החגים הציבוריים בישראל מתחילים עם שקיעת החמה בהתאם ללוח השנה העברי. מסיבה זו, רוב החגים בישראל מתקיימים בכל שנה בתאריכים שונים לפי לוח השנה הגרגוריאני. יום השבת, אשר הוא יום המנוחה השבועי בישראל, מתחיל בימי שישי בערב ממש לפני שקיעת השמש ומסתיימת במוצאי שבת אחרי שקיעת השמש. רוב העובדים בישראל, כולל בתי הספר, הבנקים, התחבורה הציבורית, משרדי הממשלה והקמעונאים, נסגרים לחלוטין במהלך 25 השעות הללו. חג ציבורי חגים יהודיים חגי ישראל ומועדיו מדיה וקבצים בנושא חגים ציבוריים בישראל בוויקישיתוף Jeffay, Nathan (12 באפריל 2012). "Mimouna Revelries Mark End of Passover". The Jewish Daily Forward. נבדק ב-22 ביולי 2013. {{cite news}}: (עזרה)
טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ

טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ (באנגלית: Tom and Jerry and the Wizard of Oz) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה, פנטזיה והרפתקאות. הסרט הוא עיבוד לסרט "הקוסם מארץ עוץ" שהופץ בשנת 1939 על ידי מטרו גולדווין מאייר, ומבוסס על הסיפור "הקוסם מארץ עוץ" שכתב ליימן פרנק באום כחלק מסדרת ספרי עוץ. הסרט בוים על ידי ספייק ברנדט וטוני סרוון (אנ') ונכתב על ידי גן גרילו. הסרט מספר את סיפור "הקוסם מארץ עוץ" מנקודת מבטם של טום וג'רי. הסרט הופץ לראשונה ב-DVD ו-Blu-ray בארצות הברית ב-23 באוגוסט 2011. בישראל, הסרט הופץ לראשונה ב-DVD על ידי חברת "התו השמיני" בשנת 2011 עם כתוביות בעברית (הסרט לא דובב לעברית). אורך הסרט הוא כ-59 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: רוסית, צ’כית, הונגרית ויוונית). בשנת 2016 הופץ לראשונה בארצות הברית סרט המשך לסרט בשם "טום וג'רי: בחזרה לארץ עוץ". הסרט מספר על טום החתול וג'רי העכבר, אשר ריחפו מעבר לקשת והגיעו לארץ עוץ. בארץ עוץ הם פגשו את דורותי, טוטו, הדחליל, איש הפח, האריה, המכשפה המרשעת מן המערב, הקוסם, המנצ’קינים ועוד דמויות מן הסיפור "הקוסם מארץ עוץ". במהלך הסרט טום וג'רי חווים את הסיפור "הקוסם מארץ עוץ" מנקודת מבטם עם הרבה מעשי קונדס. הסרט הופץ לראשונה בישראל על ידי חברת "התו השמיני" ב-DVD בשנת 2011. ב-DVD הסרט היה בשפות אנגלית, רוסית, צ’כית, הונגרית ויוונית, עם כתוביות בעברית, ערבית, רוסית, הונגרית, גרמנית, צ’כית ואנגלית (הסרט אינו דובב לעברית). ה-DVD כלל תוספות מיוחדות, ביניהן: הסרט בגרסה קלאסית עם פתיח בסגנון עתיק, וסרטוני טום וג’רי והמדע של עוץ, שכללו מדריכים להפעלת בלון אוויר חם, ליצירת טורנדו בבקבוק ועוד פעילויות לכל המשפחה. "טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ", באתר AllMovie (באנגלית) "טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תאודוליט

תאודוליט הוא מכשיר מדידה המשמש למדידת זוויות, הזווית בין קו ראייה לבין מישור אופקי והזווית בין שני קווי ראייה מאותה נקודה. התאודוליט מורכב ממשקפת המורכבת על ציר אנכי וציר אופקי המאפשרות למשקפת לנוע ושנתות המציינות את הזווית של המשקפת יחסית לנקודת מוצא. התאודוליט משמש בעיקר מודדים המשתמשים בו בשלבי התכנון והבקרה של פרויקטים הנדסיים וכמו כן, למדידת רשתות טריאנגולציה, מיפוי ומדידות קדסטרליות. לתאודוליט רמת דיוק של מספר שניות קשת (1/3600 המעלה) ועל כן בחישוב הפרשי גובה הוא מגיע לדיוק של סנטימטרים בודדים, בעוד מאזנת מדויקת יכולה להגיע לדיוק של מילימטרים ואף עשיריות המילימטר. יתרונותיו של התאודוליט על פני המאזנת הוא שניתן למדוד בעזרתו זוויות אופקיות. וכן שאין צורך למקם בנקודה הנמדדת (כלומר בנקודה שיש למדוד את הנתונים שלה) שום כלי עזר. בניגוד למדידה במאזנת, בה יש למקם אמה (לטה) בנקודה הנמדדת. התאודוליט מורכב ממשקפת המורכבת על ציר אנכי וציר אופקי המאפשרות למשקפת לנוע ושנתות המציינות את הזווית של המשקפת יחסית לנקודת מוצא. הצירים מאפשרים למשקפת לבצע סיבוב שלם, אופקי או אנכי. השנתות מציינות את הזוויות במעלות או בגראד. לרוב התאודוליטים יש שני מצבים הנקראים פנים. שני המצבים מציינים את מיקום ציר הראייה ביחס לציר האנכי של המכשיר. כאשר הכיוונים האנכיים אותם קוראים במכשיר נעים בין 0° ל-180° מצב זה נקרא פנים שמאל וכאשר הכיוונים נעים בין 180° ל-360° מצב זה נקרא פנים ימין. התאודוליט מורכב משלדה קשיחה העשויה ממתכת או מפלסטיק קשיח. התאודוליט מורכב בדרך כלל על גבי חצובה על ידי מרכוז כפוי באמצעות הטריברך. המכשיר ממורכז כך שימוקם במדויק מעל נקודת המדידה ולאחר מכן, המכשיר מאוזן בעזרת הפלס המורכב על התאודוליט כך שצירו האנכי יתלכד עם כיוון כח הכבידה. תהליך המירכוז והאיזון של התאודוליט מבוצע בהתקרבויות עד שהמכשיר ממורכז ומאוזן מעל נקודת המדידה. לאחר מרכוז ואיזון המשקפת, מכוונות שנתות הזוויות לאפס. מדידת זווית אנכית נעשית על ידי כיוון המשקפת אל מטרה וקריאה על השנתות את הזווית בין קו הראייה למטרה לבין המישור האנכי אליו אופסו השנתות. לקבלת זווית הגובה, כלומר הזווית יחסית למישור האופקי, מחסירים או מוסיפים 90° או 270°. מדידת זווית אופקיות בין קווי הראייה לשתי מטרות נעשית על ידי כיוון המשקפת לעבר המטרה הראשונה כך שצלבי המכשיר הנראים במשקפת יתלכדו עם המטרה וקריאת הזווית האופקית על השנתות. לאחר מכן, מכוון המשקפת אל המטרה השנייה ושוב קוראים את הזווית האופקית על השנתות. ההפרש בין שתי הקריאות של הזווית האופקית היא הזווית בין קווי הראייה לשתי המטרות מנקודת המדידה. יש לשים לב שבעת החסרת הכיוונים ניתן לקבל את הזווית הרצויה או את הזווית המשלימה לה. רשת טריאנגולציה תחנה כוללת מאזנת תאודוליט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מירון (מכתש פגיעה)

מכתש מירון הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של הפסל היווני מירון. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1979. מדיה וקבצים בנושא מירון בוויקישיתוף Planetary Names: Welcome, planetarynames.wr.usgs.gov sp423, history.nasa.gov Астронет > Имена на карте Меркурия, www.astronet.ru Planetary Names: Crater, craters: Myron on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיל עקיביוב

גיל עקיביוב (נולד בכ"ה בשבט תש"ל, 2 בפברואר 1970) הוא זמר, פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי, חסיד חב"ד. עקיביוב נולד בפתח תקווה, כבן רביעי למשפחה מסורתית. בגיל שמונה התחיל בלמידה בפסנתר, שירת בלהקה הצבאית, כסולן מקצועי. באמצע שנות ה-90 החל בתהליך חזרה בתשובה בעקבות מפגש עם האמן ניסים מולגן בעזרת אבי פיאמנטה ובהמשך הפך לחסיד חב"ד. עקיביוב נשוי לאיילת, אב לשבעה ומתגורר בקריית מלאכי. בגיל 11, הופיע בפסטיבל שירי הילדים לצד צביקה פיק כסולן בשיר "הסבון בכה מאוד" אותו הם ביצעו במשותף. בצבא שירת בלהקה צבאית, בתחילה כזמר בלהקת מפקדת חילות השדה (מפח"ש) ובהמשך כנגן ומעבד מוזיקלי בחיל האוויר. כסולן בלהקת מפח"ש (בניהולו המוזיקלי של מיקי גבריאלוב) ביצע כסולן את השיר "פתחי לי את הדלת" של להקת אחרית הימים. בעקבות אהדת הקהל, החליט הצוות המקצועי בראשותם של שמוליק בילו ומיקי גבריאלוב להוציא את השיר כסינגל לרדיו. 1988 – ניהול ועיבוד מוזיקלי של תחרויות זמר עירוניות בעיר פתח-תקוה. 1991 – ניהול מוזיקלי של הלהקה הייצוגית "אקורד חדש" בפתח-תקוה. 1993 – ניהול מוזיקלי של להקת הזמר הייצוגית "צעירי קריית אונו" בקריית אונו . 1995 - היכרות עם עובדיה חממה, והתחלת שיתוף פעולה מוזיקלי עמו, בין השאר בשנת 2006 - שותף לביצוע הלהיט "אנא בכח" בעיבוד שירה ונגינה. (שיר שהוא אחד מההצלחות הגדולות של השנים האחרונות במוזיקה הישראלית) 1996-2017- הפקת פלייבקים למקהלת "טבע". 2001-2017- ניהול מוזיקלי להצגות תיאטרון האור של השחקן יוסי וייס 2008 – לחנים ועיבודים להצגה "תל אביב שלי" בתיאטרון אורנה פורת 2016 - שותפות מוזיקלית באלבומו של יהורם גאון 'שיר אהבה'. 2000-2017 – לחנים ועיבודים לשחקן מיכאל וייגל. במשך כל השנים הקליט והוציא לאור שירים, בביצועים אישיים כסולן ועם מבצעים ויוצרים נוספים. בשנת 2012 הקליט והוציא יחד עם היוצר עובדיה חממה את הסינגלים: הארץ הטובה, השלום שאני מבקש, מטה, מסך הנצח עולה, עלה, שנה חדשה - נפלאות הזמן 2012 - כל נדרי 2017 - לך לך, שבו הבנים 2019 - ילד, דהו המילים, עצת חיים 2020 - אבא 2021 - החיינו, ציור הגאולה תפילה לעני (2001) בשורה טובה (2005) חדווא דניגונא (2012) הנוצה (2013) - עם עובדיה חממה. הערוץ של גיל עקיביוב באתר יוטיוב דרכו של הילד מ"הסבון בכה מאוד" אתר אנג'לס גיל עקיביוב באתר כיכר השבת מילות שירי האלבומים באתר שיא מיוזיק אשר אטדגי, גיל עקיביוב: "אני חי בנס, ואפילו לא אמרתי תודה עד היום", אתר הידברות, 5.6.2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הומרוס (מכתש פגיעה)

מכתש הומרוס הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו המשורר היווני הומרוס. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976. מדיה וקבצים בנושא הומרוס בוויקישיתוף Planetary Names: Welcome, planetarynames.wr.usgs.gov sp423, history.nasa.gov Астронет > Имена на карте Меркурия, www.astronet.ru Planetary Names: Crater, craters: Homer on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית המוזיקה (מוסקבה)

היכל המוזיקה הבינלאומי של מוסקבה (ברוסית:Моско́вский междунаро́дный Дом му́зыки, נקרא גם: המשכן הבינלאומי לאומנויות הבמה של מוסקבה) הוא מרכז תרבותי במוסקבה, רוסיה. הוא כולל מספר אולמות ובמת קיץ פתוחה. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 היה ברור שאולם של הקונסרבטוריון של מוסקבה שנבנה במאה ה-19 צריך לעבור שיפוץ משמעותי ובמקביל מורגש הצורך בבניית מרכז חדש. הבנייה החלה בשנת 2000 ביוזמת ראש העיר יורי לוז'קוב ומוזיקאי ידוע ולדימיר ספיבקוב שאחרי סיום הבניה מונה לנשיא הבית. תחילה תוכנן להקים בניין עם אולמות ל-1800 ו-600 מקומות. במהלך התכנון הוחלט להוסיף אולם שלישי, במת קיץ פתוחה ובקרבת המבנה להקים מבנה בעל 34 קומות בו ממוקם מלון סוויסוטל קראסני הולמי. האולם ראשי תוכנן ל-1699 מקומות ונקרא "אולם סבטלנוב". בכניסה לאולם ממקומות פסלים של יבגני סבטלנוב ודמיטרי שוסטקוביץ'. באולם הותקן עוגב מתוצרת גרמניה. האולם השני "אולם הקמרי" ממקום מתחת לאולם הראשי וכולל 556 מקומות. הוא ניועד בעיקר להופעות מוזיקה קמרית וערבי ספרות. האולם השלישי כולל 400–524 מקומות בהתאם לסידור הבמה. הוא מיועד להופעות שונות. על גג הבניין הותקן פסל של מפתח מוזיקלי בגובה של 9.5 מ' ששוקל כ-6 טון. מדיה וקבצים בנושא בית המוזיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית המוזיקה בית המוזיקה, ברשת החברתית פייסבוק בית המוזיקה, ברשת החברתית אינסטגרם בית המוזיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב
סן ויסנטה

סן ויסנטה (בספרדית: San Vicente) היא עיר שנוסדה רשמית ב-27 בספטמבר 1961 והיא נמצאת בפרובינציית מיסיונס שבארגנטינה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. סן ויסנטה נמצאת במרחק של כ-141 קילומטרים מפוסאדאס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של כ-916 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. העיר ממוקמת ליד הכבישים 13‏, 14 ו-212. בסן ויסנטה ישנם 26 בתי ספר ו-3 מוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 2002 הוקם בעיר מוזיאון במלאת 28 שנים למותו של חואן פרון. הוא מציג את תשע שנות שלטונו של פרון כתור הזהב של ארגנטינה המודרנית. מדיה וקבצים בנושא סן ויסנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן ויסנטה (בספרדית) Saltos en Misiones. San Vicente y localidades cercanas, misionesnatural.com Argentina: Provinces and Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.info מידע על העיר באתר הרשות המקומית של סן ויסנטה (בספרדית) Centro Educativo Universitario ITC, itceducacion.com Universidad Cat?lica de Salta, UCASAL, Prestigio y Excelencia Educativa, UCASAL - Universidad Cat?lica de Salta (בספרדית) adminucaece, Inicio, Universidad CAECE (בספרדית) לארי רותר, המשבר בארגנטינה מעורר געגועים לאוויטה, באתר הארץ, 28 ביולי 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לולאת הקפיטול

לולאת הקפיטול (באנגלית: Capitol Loop) הוא כביש ראשי, העובר דרך העיר לאנסינג במדינת מישיגן, ארצות הברית. הכביש בצורתו כלולאה הוצע במקור ב-1986 כחלק ממאמץ התחדשות במרכז העיר, וב-13 באוקטובר 1989 הכביש נסלל. הכביש יוצר מסלול לולאה סביב הכביש המהיר 496 דרך מרכז העיר, ליד הקפיטול, בית המחוקקים וכמה ממחלקות המדינה. הכביש נבנה לצורך הפניית התנועה ממרכז העיר אל הקפיטול, ומבני ממשלה אחרים. מערכת הכבישים המהירים הלאומית (ארצות הברית) מדיה וקבצים בנושא לולאת הקפיטול בוויקישיתוף קפיטול לופ דף עובדות הקפיטול Loop לולאת הקפיטול נפתחה מחדש ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתתיה בן שמואל

מתתיה בן שמואל (לפי נוסחאות אחרות: מתיה, מתיא, מתתיא) היה הממונה על הפייסות בבית המקדש השני, מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש. הפיס היה גורל המתקיים בין הכהנים בבית המקדש, כדי לקבוע מי יזכה לבצע את העבודה שעמדה על הפרק (השם "פיס" מרמז שההגרלה נערכת לצורכי שלום והתפייסות, כדי למנוע תחרות וקנאה בין הכהנים על קבלת העבודה המקודשת). בבית המקדש היו ארבעה פייסות, שנערכו כדי לברר מי יבצע את העבודות הבאות: תרומת הדשן, שחיטת קרבן התמיד ותריסר העבודות הנלוות אליו ועוסקות באיברי הקרבן, הקטרת קטורת הסמים, והעלאת איברי קרבן התמיד למזבח העולה. תפקידו של מתתיה היה לערוך את תהליכי הפייסות, ולפקח על התנהלותן. הפייסות התקיימו בלשכת הגזית - למעט פיס תרומת הדשן, שיש הסוברים שנערך בבית המוקד - ובמהלכם היה הממונה, הוא מתתיה בן שמואל, בוחר באופן אקראי מספר גדול ממספר הכהנים שמולו, ומתחיל למנות את הכהנים עד למספר זה; מתתיה היה מסיר את מצנפתו של כהן אקראי כדי לסמן שבו פותחת הספירה, והכהנים היו מושיטים קדימה את אצבעותיהם. אז החל מתתיה לספור את האצבעות, והכהן שבו הסתיימה הספירה היה זוכה בפיס ומקבל את העבודה. המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, ובהם מתתיה: אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקנין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל; הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש. — משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א' במסכת יומא נאמר כי כיוון ששחיטת התמיד פסולה בלילה, מוודא הממונה קודם שחיטתו שכבר עלה השחר: ”אמר להם הממונה: צאו וראו אם הגיע זמן השחיטה. אם הגיע, הרואה אומר: ברקאי. מתתיא בן שמואל אומר, [שואלים אותו:] האיר פני כל המזרח עד שבחברון? והוא אומר: הן.” ובגמרא נאמר: ”מתיא בן שמואל הממונה על הפייסות אומר [שנוסח השאלה היה]: האיר פני כל המזרח עד שבחברון”. זו ההלכה היחידה האמורה בשם מתתיה בן שמואל, ולכן היו שביארו על פי דברי הגמרא, כי "הממונה" האמור כאן אינו אלא האחראי על הפייסות, שבתפקידו היה כלול גם הפיקוח על עבודות קרבן התמיד, והוא שהיה צריך לוודא שכבר עלה השחר כדי לפתוח בארבע ההגרלות; ומסיבה זו אומר מתתיה בן שמואל את דבריו, כיוון שהוא עצמו היה הממונה על הפייסות ולכן ידע היטב את הנוסח המדויק של פקודת הממונה. בתוספות יום טוב הוסיף ושיער שייתכן שהכרעת הרמב"ם ורבי עובדיה מברטנורא כדברי מתתיא בן שמואל נובעת מאותה הסיבה, שכיוון שכיהן כממונה בוודאי שידע מה היה המנהג לומר. פיס (בית המקדש) פרק ג', משנה א'. בכתבי יד ופירושים רבים השם הוא מתיה או מתיא. יומא, דף כ"ח עמוד ב'. רש"י ותוספות במסכת מנחות דף ק' עמוד א', ועוד. מסכת יומא, פרק ג' משנה א'.
ראדו מיכאיליאנו

ראדו מיכאיליאנו (ברומנית: Radu Mihăileanu; נולד ב-23 באפריל 1958 בבוקרשט, רומניה) הוא במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-רומני שעלה לישראל בגיל 22 ולאחר מכן ירד לצרפת. ראדו מיכאיליאנו נולד במשפחה יהודית. אביו, מרדכי בוכמן, שברח ממחנה ריכוז והגיע לרומניה, שינה את שמו לשם הרומני "יון מיכאיליאנו". אביו היה עיתונאי במקצועו. מיכאיליאנו לא קיבל חינוך יהודי בביתו, אך פעל כבמאי ושחקן בתיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט. הוא ברח מרומניה הקומוניסטית בשנת 1980, התיישב תחילה בישראל ולאחר מכן בצרפת, שם החל את לימודיו במכון לקולנוע של פריז בשנת 1980 וסיימם בהצלחה ב-1983. בסוף שנות ה-80 עבד כעוזר במאי בכמה סרטים צרפתיים. סרטו רכבת החיים זכה ב-9 פרסים בפסטיבלים שונים. סרטו "תחיה ותהיה" (בצרפתית: Va, vis et deviens) זכה בשנת 2006 בפרס סזאר על התסריט המקורי ביותר. 1980 "ארבע העונות" (Les Quatre saisons) 1993 "לבגוד" (Trahir) סרטו הראשון באורך מלא 1998 "רכבת החיים" (Train de vie) 2002 "הפיגמאים של קרלו" (Les pygmées de Carlo) סרט טלוויזיה 2005 "תחיה ותהיה" (Va, vis et deviens) 2009 "הקונצרט" (Le Concert) 2011 "מים ואהבה" (La source des femmes) 2017 "תולדות האהבה" (The History of Love) מדיה וקבצים בנושא ראדו מיכאיליאנו בוויקישיתוף ראדו מיכאיליאנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראדו מיכאיליאנו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ראדו מיכאיליאנו, באתר AllMovie (באנגלית) ראדו מיכאיליאנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ראדו מיכאיליאנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ראדו מיכאיליאנו, באתר Discogs (באנגלית) ראדו מיכאיליאנו, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים אמיר קמינר, ראדו מיכאליאנו: "גם לאישה ברעלה יש פנטזיות", באתר ynet, 3 באפריל 2012 ראדו מיכאליאנו (1958-), דף שער בספרייה הלאומית
יום בן-גוריון

יום בן-גוריון הוא יום ציון ממלכתי, החל מדי שנה בו' בכסלו, יום פטירתו של דוד בן-גוריון. יום זה נקבע על ידי הכנסת בחוק דוד בן-גוריון, ה'תשל"ז - 1976. מטרת החוק מצוינת בסעיף 1 שלו: "לזכרו ולפעלו של דוד בן-גוריון ולהנהלת מורשתו לדורות". על פי החוק: "(א) ו' בכסלו, יום פטירתו של דוד בן-גוריון, יהיה יום זיכרון ממלכתי; יום זה יצוין במוסדות המדינה, במחנות צה"ל ובבתי הספר. (ב) חל ו' בכסלו בערב שבת או בשבת, יקוים יום הזיכרון ביום א' שלאחריו." חוק דוד בן-גוריון, תשל״ז-1976, באתר הכנסת החל משנת 2019, מעניקה אוניברסיטת בן-גוריון בנגב את אות בן-גוריון מדי שנה ביום בן-גוריון, מתוך רצון להוקיר נשים וגברים שתרמו תרומה משמעותית וייחודית ברוח מורשת דוד בן-גוריון. האות מוענק ביום ציון פטירת ראש הממשלה הראשון בתחומי המדע, חברה וקהילה, כלכלה, תרבות, סביבה וחינוך. יום דוד בן-גוריון, בפורטל עובדי ההוראה אוניברסיטת בן-גוריון בנגב תעניק לראשונה את 'אות בן-גוריון' לרגל חגיגות היובל לאוניברסיטה אוניברסיטת בן-גוריון, 20 בנובמבר 2019 'אות בן-גוריון' למפתח החיסון לקורונה ולרופא הבדואי הראשון, עוד יקבלו את האות: ראש עיריית דימונה, מדענית שפרצה דרך לפיתוח טיפולים במחלות רבות, מנכ"לית עמותת 'אנוש', פילנתרופית ומדען ערוץ 7, 16 בנובמבר 2020
הרכבת העילית של לונדון

הרכבת העילית של לונדון (באנגלית: London Overground) היא מערך של קווי רכבת פרוורית מונעת בחשמל הפועל במטרופולין לונדון רבתי. הרכבת העילית נמצאת תחת פיקוחו של TfL, תאגיד התחבורה של לונדון. בשנת 2017 השתמשו בשירותיה 189 מיליון נוסעים. היא מהווה שירות משלים לרכבת התחתית של המטרופולין. מערך קווי הרכבת העילית מתבסס על מסילות ברזל שהוקמו בלונדון מאז המאה ה-19, אך הוא נפרד מקווי הרכבת המקשרים את לונדון ליתר חלקיה של בריטניה. המסילות הופעלו עם השנים על ידי מפעילים שונים ותחת שמות שונים. בשנת 2007 הובאו רוב המסילות הכלולות כיום במערך הרכבת העילית תחת שליטתו של תאגיד TfL והמערך קיבל את שמו הנוכחי. השינוי איפשר מיתוג של הרכבת העילית במסגרת מותגי התחבורה האחרים של TfL, המשך פיתוח שלו בתיאום עם שירותי התחבורה האחרים במטרופולין, האחדה של רמת השירות ושימוש במערכת תשלומי הנסיעות המרכזית של התאגיד. בשנים הבאות הוספו מסילות (קיימות וחדשות) ותחנות למערך הרכבת העילית. בשנת 2016 נמסרה במכרז הפעלת הרכבת העילית לחברת ההפעלה Arriva Rail London. מערך הרכבת העילית כולל תשעה קווים שונים באורך כולל של 167 קילומטר ובו 112 תחנות נוסעים. כמשתמע משמה של הרכבת נמצאות המסילות שלה בעיקר על פני הקרקע ומיעוטן הן תת-קרקעיות. התחנות והקווים ממוקמים בעיקר באזור תעריף 2, כלומר האזור המקיף את ליבה של העיר ורובם גם נמצאים מצפון לנהר התמזה. הרכבת העילית משרתת כתחנות קצה שתי תחנות עיקריות בליבה של העיר - תחנת יוסטון ותחנת רחוב ליברפול. חלק מתחנות הרכבת העילית ממוקמות בקרבת התחנות של מערכי הרכבת האחרים של לונדון - הרכבת התחתית, רכבת הדוקלנדס, קו אליזבת והטראמלינק, באופן המאפשר מעבר מהיר ביניהן. כיום (2019) משמשים ברכבת כ-80 קרונות מחמישה דגמים שונים. כולם הוכנסו לשימוש מאז שנת 2009. לרכבת העילית יש שלושה אתרי דיפו (Depot). בסוף 2017 החלה הרכבת העילית להפעיל שירות לילה חלקי. מדיה וקבצים בנושא הרכבת העילית של לונדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת העילית של לונדון (באנגלית) הרכבת העילית של לונדון, ברשת החברתית פייסבוק הודעה על הקמת הרכבת העילית, מאתר Transport for London, באתר Web Archibe Clean, reliable and integrated: all change for neglected rail services in London, באתר הגארדיאן, 29 במאי 2015 לצורך קביעת תעריפי התחבורה הציבורית חולקה לונדון רבתי ל-11 אזורי תעריף, שהם מעגלים קונצנטריים. אזור תעריף 1 הוא המעגל המרכזי בליבה של העיר.