laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בילצ'ה

בילצ'ה (בסרבית בכתב קירילי: Билећа) היא עיר בדרום-מזרח רפובליקה סרפסקה, שבבוסניה והרצגובינה. העיר שוכנת בהרצגובינה מזרחית ליד הגבול עם מונטנגרו וצפונית לטרבינייה ודרומית לגאצקו. אגם בילצ'ה (Билећко језеро/Bilećko jezero) ממוקם דרומית לעיר. מנהלית, העיר שייכת לאזור העיר טרבינייה. ידוע כי לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר יהודים, אם כי מספרם היה קטן. ב-1938 אישר משרד המשפטים היוגוסלבי את "התוכנית הכללית לחלוקת סמכויות" של הקהילות היהודיות בממלכת יוגוסלביה ובילצ'ה נתונה הייתה לסמכותה של קהילת דוברובניק. על פי דו"ח מ-1910 העיר הייתה מיושבת על ידי רוב של 82.27% סרביים אורתודוקסיים. על פי רשומון של ממלכת יוגוסלביה מ-1931 היו בעיר 81.27% סרביים אורתודוקסיים. ב-1991 היו בבילצ'ה 13,269 תושבים: 10,651 סרבים 1,944 מוסלמים 223 קרואטים 39 יוגוסלבים 412 אחרים ב-2005 מנתה העיר 12,000 תושבים כאשר 11,920 (99.3%) סרבים ו-80 (0.7%) בוסנים-מוסלמים. מדיה וקבצים בנושא בילצ'ה בוויקישיתוף הקהילה היהודית בדוברובניק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 107.
אספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה

אספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה (בסרבית, באותיות קיריליות: Народна скупштина Републике Српске) היא גוף המחוקק של רפובליקה סרפסקה, אחת משתי הישויות של בוסניה והרצגובינה. לה ממשלת רפובליקה סרפסקה מחויבת ע"פ חוקתה וחוקיה של רפובליקה סרפסקה. האספה היא מונה 83 חברים ומקום מושבה היא עיר הבירה דה פקטו של רפובליקה סרפסקה באניה לוקה. הכהונה הקיימת כיום היא השביעית במספרה מאז יסוד הפרלמנט, כאשר יו"ר שלה הוא איגור רדוייצ'יץ' (Игор Радојичић), הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים של רפובליקה סרפסקה (СНСД). אספה ראשונה: 24 באוקטובר 1991 - 14 בספטמבר 1996 אספה שנייה: 19 באוקטובר 1996 - 27 בדצמבר 1997 אספה שלישית: 27 בדצמבר 1997 - 19 באוקטובר 1998 אספה רביעית: 19 באוקטובר 1998 - 16 בדצמבר 2000 אספה חמישית: 16 בדצמבר 2000 - 28 בנובמבר 2002 אספה שישית: 1 באוקטובר 2006 - 28 בנובמבר 2002 אספה שביעית: (נוכחית) 1 באוקטובר 2006 26 - המפלגה הדמוקרטית הסרבית 18 - הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים 9 - המפלגה לקידום דמוקרטי 6 - מפלגת הפעולה הדמוקרטית 3 - המפלגה הרדיקלית הסרבית ברפובליקה סרפסקה 4 - מפלגת בוסניה והרצגובינה 3 - האיחוד הדמוקרטי העממי 3 - המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה 11 למפלגות אחרות או סיעות עצמאיות 41 - הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים (СНСД) 17 - המפלגה הדמוקרטית הסרבית (רפובליקה סרפסקה) (СДС) 8 - המפלגה לקידום דמוקרטי (ПДП) 4 - המפלגה בגין בוסניה והרצגובינה 4 - הברית הדמוקרטי העממי (ДНС) 3 - המפלגה הסוציאליסטית (СП) 3 - מפלגת הפעולה הדמוקרטית (СДА) 2 - המפלגה הרדיקלית הסרבית של רפובליקה סרפסקה (СРС РС) 1 - המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה (СДП) אתר האינטרנט הרשמי של אספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה (בסרבית, בSerbian Latin alphabet ובאנגלית)
שריר החזה הגדול

שריר החזה הגדול (TA: Musculus pectoralis major) הוא שריר רחב דמוי מניפה הפרושה על פני החזה. לשריר שני חלקים, החלק הבריחי (Pars clavicularis muscluspectoralis majoris) והחלק של עצם החזה והצלעות (Pars sternocostalis muscluspectoralis majoris) המניעים את הזרוע לכיוון קירוב וסיבוב פנימי וכן לכיוון כיפוף (החלק הבריחי בלבד) ופשיטה (החלק של עצם החזה והצלעות בלבד). שריר החזה הגדול מרכיב את המסה השרירית של קדמת החזה אצל גברים. אצל נשים השריר ממוקם עמוק לשדיים. תחילתו של השריר במחצית התיכונה של עצם הבריח (הראש הבריחי), בפן הקדמי של עצם החזה, בסחוס הצלעי של שש הצלעות העליונות ובאלל שריר הבטן המלוכסן החיצוני (aponeurosis of the external oblique muscle, החלק של עצם החזה והצלעות). השריר מסתיים בגיד הנאחז בשפה הצידית של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע. בין חיבור שריר החזה הגדול וחיבור שריר הדלתא לעצם הבריח נותר מרווח שביחד עם עצם הבריח כבסיסו מגדיר את משולש הדלתא והחזה (Trigonum clavipectorale; Trigonum deltopectorale). הוריד האגודלי (Vena cephalica) עובר דרך המשולש בדרכו לווריד בית השחי. שריר החזה הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6 לראש הבריחי) השביעי והשמיני ושורש העצב החזי הראשון (C7, C8, T1 לחלק של עצם החזה והצלעות) דרך עצב החזה הקדמי התיכון (Nervus pectoralis medialis) ועצב החזה הקדמי הצידי (Nervus pectoralis lateralis). אנטומיה טופוגרפית (גו במבט קדמי, בית חזה במבט צידי) אנטומיה - מונחים תסמונת פולנד - עיוות מולד נדיר המאופיין בתת-פיתוח או בהיעדר שריר החזה הגדול מדיה וקבצים בנושא שריר החזה הגדול בוויקישיתוף
רומר גודן

מרגרט רומר גודן (באנגלית: Margaret Rumer Godden; ‏10 בדצמבר 1907 - 8 בנובמבר 1998) הייתה סופרת אנגליה, שכתבה מעל ל-60 ספרים. גודן נולדה בסאסקס שבאנגליה. היא גדלה יחד עם שלוש אחיותיה בנראיאנגאנג' אשר בהודו. היא חזרה לבריטניה עם אחיותיה בראשית שנות ה-20 לחייה והכשירה עצמה לקריירה של רקדנית בלט. בשנת 1930 נסעה לקולקטה לפתוח שם בית ספר לבלט לילדים אנגליים והודיים. גודן ניהלה את בית הספר במשך 20 שנה בעזרת אחת מאחיותיה. לאחר נישואים כושלים שנמשכו 8 שנים, עברה עם שתי בנותיה לקשמיר. אחרי שנישאה בשנית בשנת 1949, חזרה לבריטניה בכוונה להקדיש את זמנה לכתיבה. גם אחותה, ג'ון גודן, כתבה שני רומנים. במועד מאוחר בחייה עברה גודן לקתוליות ואחדים מספריה שנכתבו לאחר מכן עוסקים בנשים בקהילות דתיות. בספרים כמו Margaret Rumer Godden ו-In This House of Brede היא בוחנת בעין חדה את האיזון בין ההיבטים המיסטיים של הדת לכניעת הפרט למשמעת הרוחנית. בשנות ה-70 לחייה פרשה לדאמפרישייר. גודן נפטרה בגיל 91 ב-8 בנובמבר 1998. גודן מעלה בספריה את אווירת הודו באמצעות כל החושים: כתיבתה ססגונית ועשירה בפרטים של ריחות, מרקמים, אור, פרחים, רעשים וחוויות מישוש. ספרי הילדים שלה, בייחוד כמה ספורי בובות שכתבה, מתארים באופן משכנע את המחשבות ומשאלות הלב הנסתרות של גיל הילדות. Chinese Puzzle ‏(1936), יצירתה הראשונה שיצאה לאור. נרקיס שחור - Black Narcissus ‏(1939), ספרה הראשון שהיה לסרט בשנת 1947 - סיפור על אובדן דרך של נזירות אירופאיות בהודו. עובד לסרט קולנוע בשנת 1947. Breakfast with the Nikolides ‏(1942) The River ‏(1946) עובד בשנת 1951 לסרט בבימוי ז'אן רנואר. הסופרת הייתה שותפה לכתיבת התסריט. The Doll's House ‏(1947), ספר ילדים - סיפור על בובה הולנדית אמיצה בת 100 שנה, על משפחתה, על בית הבובות הוויקטוריאני שלהם ועל שתי הילדות האנגליות, שהם שייכים להן. In Noah's Ark ‏(1949), תרגום של קובץ שירים מאת המשוררת הצרפתית כרמן ברנו דה גאסטולד. The Mousewife ‏(1951), ספר ילדים Miss Happiness and Miss Flower ‏(1961), ספר ילדים על בובות יפניות והבית שנבנה בשבילן. Kingfishers Catch Fire ‏(1953) Greengage Summer ‏(1958) עובד לסרט מצליח An Episode of Sparrows ‏(1955), עובד לסרט מצליח. בעברית יצא לאור ב-1987 ספרה "קיזי הילדה הצועניה" בסדרת מרגנית בתרגומם של אוריאל אופק ועדית זרטל. מדיה וקבצים בנושא רומר גודן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רומר גודן רומר גודן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רומר גודן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רומר גודן, באתר AllMovie (באנגלית) רומר גודן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רומר גודן, באתר MusicBrainz (באנגלית) רומר גודן, באתר Discogs (באנגלית) Obituary: Rumer Godden, The Independent, ‏2011-10-23 (באנגלית)
פטרי לינדרוס

פטרי "פיט" לינדרוס (בפינית: Petri Lindroos; נולד ב-10 בינואר 1980 אספו שבפינלנד) הוא סולן וגיטריסט לשעבר להקת המלודיק דת' מטאל נורת'ר ולהקת הפולק/ויקינג מטאל אנספיריום. לינדרוס שר בסגנון הגראולינג. לינרדוס החל לנגן כבר בגיל 12, והושפע מהלהקות צ'ילדרן אוף בודום, לוסט הוריזון, סלייר וסקיד רואו. ב-2009 סולק לינדרוס מהלהקה עקב הקדשת זמן רב מדי ללהקה השנייה שלו - אנספיריום. אלבומים: 2002 - Dreams of Endless War 2003 - Mirror of Madness 2004 - Death Unlimited 2006 - Till Death Unites Us 2008 - N מיני אלבומים: 2005 - Solution 7 2007 - No Way Back 2006 - Dragonheads - מיני אלבום 2007 - One More Magic Potion - סינגל לאלבום Victory Songs 2007 - Victory Songs - אלבום מדיה וקבצים בנושא פטרי לינדרוס בוויקישיתוף פטרי לינדרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פטרי לינדרוס, באתר AllMusic (באנגלית) פטרי לינדרוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) פטרי לינדרוס, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) פטרי לינדרוס, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיסה 593 של אירופלוט

טיסה 593 של חברת התעופה אירופלוט התרסקה ב-23 במרץ 1994 על גבעה בסיביר. כל 75 הנוסעים וצוות המטוס נהרגו. המטוס בטיסה זו, מדגם איירבוס A310-308, היה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו במוסקבה אל נמל התעופה הבינלאומי קאי טק בהונג קונג. הקופסה השחורה של המטוס נמצאה ומניתוח המידע שהוקלט בתא הטייס עלה כי בנו בן ה-15 של הטייס אחז בהגאים בזמן ההתרסקות. מניתוח נתוני הטיסה עלה כי בעת התאונה האווירית המטוס פנה לפתע ימינה, נסק במהירות ואז צלל בחדות מטה. על פי הקלטות שמע מתא הטייס, התברר כי ילדיו של הטייס, יארוסלאב קודרינסקי, שהו בתא הטייס בעת התאונה. כפי שמשתמע, קודרינסקי הציע לילדיו לשבת מאחורי ההגאים. ראשונה לשבת מאחורי ההגה הייתה הבת. קודרינסקי כיוון את הטייס האוטומטי כך שהמטוס יסטה וכך יצר את הרושם כאילו בתו היא זו שמכוונת את המטוס, למרות שלמעשה לא הייתה לה שום שליטה עליו. אחריה התיישב בכיסא הטייס בנו אלדר. שלא כמו אחותו, אלדר למעשה הפעיל כוח על ההגה. בכך, הפעיל הבן בלא יודעין תכונה של מערכת הטייס האוטומטי ב-A-310 שרוב הטייסים באותה התקופה לא ידעו על קיומה: ביצוע היגוי מנוגד למה שהוגדר לטייס האוטומטי במשך יותר מ-30 שניות שגורם לניתוק חלקי של המערכת. מערכת הטייס האוטומטי החליפה את השליטה במאזנת המטוס לשליטה ידנית, בעוד שהיא המשיכה לשלוט ביתר הגאי המטוס. הפעלת תכונה זו של מערכת הטייס האוטומטי לא הפעילה התרעה קולית, ונורת חיווי שכן נדלקה ככל הנראה נעלמה מעיני הצוות. הראשון שהבחין בבעיה היה אלדר ששם לב לכך שהמטוס נוטה ימינה. זמן קצר לאחר מכן, הסמן של נתיב הטיסה השתנה והראה שהם היו בהקפת המתנה (מצב שבו נמצא מטוס עד שניתן לו אישור נחיתה ועד לרגע זה הוא חג במעגלים). הדבר בלבל את הטייסים למשך 9 שניות. לאחר מכן, סטה המטוס ימינה בלמעלה מ-45 מעלות, זווית גדולה מהזווית המרבית שבה הוא מתוכנן לפנות בתנאים רגילים. הסטייה גרמה לעליית כוח הג'י על הטייסים ועל הצוות כך שגופם שקל ככפליים ממשקלם הרגיל, מה שמנע את הגעת הקברניט חזרה לכיסאו. המערכות האחרות של הטייס האוטומטי ניסו לפצות על סטיית המטוס בזה שהכניסו את המטוס לעלייה כמעט אנכית, מה שכמעט הוביל את המטוס למצב של הזדקרות. טייס המשנה ואלדר הצליחו לגרום למטוס לצלול, וכך ירדו כוחות הג'י שהופעלו על הטייסים ויארוסלאב יכול היה לקחת בחזרה את השליטה על המטוס. למרות שהוא וטייס המשנה שלו הצליחו לאזן את המטוס, הגובה הנמוך שבו היו הוביל להתרסקותם. הליך מתקן שהטייסים לא היו מודעים לו במטוס מדגם A310, היה שאילו הם לא היו נוגעים בהגאים בזמן ההזדקרות, המערכות האוטומטיות של המטוס היו נוטלות שליטה ומתקנות לבד את המצב, כך שהמטוס לא היה מתרסק. חברות תעופה נוהגות בדרך כלל לשנות את מספר הטיסה של טיסות שהיו מעורבות בתאונות קטלניות, אולם אארופלוט המשיכה להשתמש במספר הטיסה 593 בקו השירות מוסקבה-הונג-קונג עד תחילת שנת 2006. כיום, הטיסות בין מוסקבה להונג קונג המבוצעות על ידי החברה, משתמשות במספר הטיסה 218, ומופעלות הן במטוס האיירבוס A330 והן במטוס הבואינג B77W נתיב זה הופסק בתחילת שנת 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה אסון תעופה זה סוקר ב"תעופה בחקירה", סדרת טלוויזיה דוקומנטרית קנדית שמשודרת בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, תחת הכינוי "ילד בתא הטייס". מדיה וקבצים בנושא טיסה 593 של אירופלוט בוויקישיתוף תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 593 של אירופלוט, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) Coronavirus: Aeroflot reduces flights to mainland China and Hong Kong, Business Traveller (באנגלית בריטית)
טיפוס אידיאלי

טיפוס אידיאלי הוא מושג בסוציולוגיה שטבע מקס ובר בהשפעת מורהו היינריך ריקרט, ככלי אנליטי שיכול לסייע בהבנת תופעות חברתיות שונות. בהפשטה, הטיפוס האידיאלי הוא נקודת ייחוס לפיה ניתן לבחון תופעות שונות: הוא הקיצון בהתנהגות או בתופעה מסוימת. טיפוס הוא אידיאלי משום שיש בו הבניה תאורטית של תופעה מסוימת. כיוון שאין אף מודל שקיים בשלמותו במציאות, מתייחסים אל מודל שכזה כאל טיפוס אידיאלי: כיוון שאין שלטון דמוקרטי מוחלט, משרטטים טיפוס אידיאלי של השלטון הדמוקרטי ומשווים אליו את מה שמתרחש במציאות. כך ניתן לומר שישראל קרובה יותר לטיפוס האידיאלי של שלטון דמוקרטי מאשר, למשל, קובה. המונח "אידיאלי" הוא כלי לניתוח, ולא לשיפוט ערכי או מוסרי. כך גם לתופעה חברתית אי-מוסרית כרצח עם יש טיפוס אידיאלי. ובר עסק בטיפוס האידיאלי בהקשר של ארגון בירוקרטי. הוא ניסח את הקווים המנחים של ארגונים ביורוקרטיים, והשווה אותם לארגונים קיימים. לשם חקירתם של ארגונים ביורוקרטיים, מבחינה היסטורית ובחברות בנות-זמננו, פיתח ובר טיפוס טהור של הביורוקרטיה, שמאפייניו העיקריים הם: מבנה היררכי, יעיל, הפועל באופן לא-אישי, בעזרת כללי התנהגות מוגדרים וכתובים, ועל ידי חלוקת סמכויות ועבודה בין בעלי-תפקידים מומחים בתחומיהם, שאותם הוא ממנה ומקדם בהתאם להישגיהם. טיפוס אידיאלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Peter-Ulrich Merz-Benz: Max Weber und Heinrich Rickert. Die erkenntniskritischen Grundlagen der verstehenden Soziologie. Königshausen & Neumann, Würzburg 1990, [[:de:Spezial:ISBN-Suche/3884793268|ISBN 3-88479-326-8]]. ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לשחק באור המנסרה

"לשחק באור המנסרה" הוא ספר משחק לשחקן יחיד מאת דסי אלבר. הספר הוא אחד מספרי המשחק הבודדים שיצאו לאור במקור בשפה העברית. כבכל ספר משחק, הקורא יכול להשפיע על גורל הגיבור והתפתחות העלילה. הספר יצא בהוצאות פלדה ואש והתעשייה הגובלינית בשנת 2006 בישראל. העלילה מתרחשת בעולם פנטזיה, הממלכה אליה מגיע הגיבור, גנב נמלט בשם אורגנוואלד, כדי להימלט מהשלג השורר בחוץ. במהרה מגלה הגנב שהממלכה נמצאת בסכנה, ושלו הכוח להחליט את גורלה. מכשפה מרושעת מהעבר הרחוק שואפת לנקום באהובה לשעבר בכך שתמיט חרון על הממלכה כולה, בני המלוכה, האח והאחות, רבים ביניהם בקשר לכס המלוכה ושואפים להרוס זה את זה. על אורגנוולאד מוטל לבחור אילו כוחות לשרת ולמי לעזור. הספר מכיל 776 קטעים בהם עובר הקורא על פי בחירתו, כל קטע מוביל לקטע נוסף או למספר קטעים המציגים בחירה לקורא, אשר בוחר עבור הגיבור הראשי את אופן פעולתו. השינויים בדמות הגיבור כגון מצב פיזי או כמות ניסיון שנרכש, וכן הציוד שאוסף הגיבור במהלך ההרפתקה נרשמים בדף דמות המיוחד לשם כך ועל הקורא לעדכן אותו. נוסף על כך בקטעים חשובים לעלילה מתבקש הקורא לסמן "חותמת" במספר כלשהו. חותמות אלה, במספר 1 עד 77, מטרתן לעקוב אחר העלילה. הקטע אליו יופנה השחקן ייקבע לעיתים לפי החותמות המסומנות אצלו. סימון חותמות אלו גורם לכך שבחירת המהלכים של הקורא תשפיע על מהלך העלילה באופן הגיוני. אתר הספר "נקודה פסיק" - אתר שדסי אלבר כותבת בו (הקישור אינו פעיל, 12 במרץ 2024) רונית רוקס, מוכרחים להילחם באריה, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2006 דסי אלבר, דף מהספר "לשחק באור המנסרה", באתר Nethost.co.il, ‏18 בספטמבר 2006 רז גרינברג, לשחק באור המנסרה, באתר בלי פאניקה, ‏21 בנובמבר 2006 דסי אלבר, באתר Nethost.co.il, ‏18 בספטמבר 2006
מערכת העצבים הפאראסימפתטית

מערכת העצבים הפאראסימפתטית היא תת-מערכת של מערכת העצבים האוטונומית. היא אחראית לפעולות הרגעה ושימור כשהגוף נמצא במנוחה. בנוסף, אחראית על האטת פעולות גופניות בעת לחץ או מצבים מאיימים על מנת לאפשר לגוף להגיב כראוי. כמו כן, היא מעכבת את פעולות התת-מערכת המנוגדת לה - מערכת העצבים הסימפתטית. על מנת לבצע את תפקידיה השונים המערכת עושה שימוש בקבוצת עצבים המשחררים מוליך עצבי בשם אצטילכולין. מערכת העצבים ההיקפית קרול הווארד, מסע שלא ייאמן, הד ארצי 2000. מדיה וקבצים בנושא מערכת העצבים הפאראסימפתטית בוויקישיתוף science/parasympathetic-outflow מערכת העצבים הפאראסימפתטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קשת ארוכה

קשת ארוכה (באנגלית: Longbow; נקראת גם קשת אנגלית ארוכה או קשת וולשית ארוכה) היא קשת שמקורה בווילס שבבריטניה. הקשת שאורכה נע בין 1.8 ל-2 מטרים הייתה יוצאת דופן מבחינת מידותיה ומכאן נגזר שמה. גודלה של הקשת הביא לכך שנדרש כח רב על מנת להפעילה. השימוש בקשת נחשב על פי רוב לעיסוק לא ראוי לאצילים ולכן השימוש בו היה נפוץ בעיקר בקרב האיכרים. במלחמת מאה השנים בין צרפת לאנגליה הטילה הקשת הארוכה את חיתתה על הצרפתים. הטווח הארוך שלה גרם לאבדות רבות בקרב האבירים הצרפתים. הקשת המוצלבת, אשר שימשה את הצרפתים לא יכלה להתחרות בטווח העדיף של הקשת הארוכה. הניצחונות של האנגלים בקרבות פואטיה, אז'נקור וקרסי הושגו בעיקר בזכות השימוש היעיל של הצבא האנגלי בקשת הארוכה. הפעלה מיומנת של הקשת הארוכה דרשה אימון רב. לפיכך הוצאו צווים באנגליה שהוציאו את משחקי הכדורגל והגולף מחוץ לחוק וזאת על-מנת שהאיכרים יקדישו את כל זמנם הפנוי לאימוני קשתות. רבים סוברים כי לקשת הארוכה היה טווח הירי הגדול ביותר אולם הקשת המורכבת הייתה חזקה יותר. הטווח המקסימלי הממוצע המיוחס לקשת הארוכה נע בין 240 ל-270 מטר. הטווח המקסימלי הממוצע המיוחס לקשת הטורקית ולקשת המונגולית נע בין 320 ל-340 מטר. בחצים מיוחדים המיועדים לירי למרחק (Flight Arrows) הושגו טווחים העולים על 600 מטר. הטווח הארוך ביותר המתועד הושג על ידי קשת מורכבת טורקית והגיע ל-888 מטר. Examining an English longbow ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רונדל (שירה)

רונדל (בצרפתית: Rondel) הוא מבנה של פואמה שהתפתח בצרפת בין סוף המאה ה-13 ל-15. זהו שיר בן 14 או 13, שורות ששתי השורות הראשונות (ובמקרים נדירים השורה הראשונה) של הבית הראשון חוזרות על עצמן כשורות האחרונות בכל הבתים. בנוסף לחזרה הוא בנוי גם על חריזה, במודל של A ו-B. לדוגמה: הם יאמרו שזה מקרה, מזל או צו גורל A קלפים וכוכבים אשר נופלים ללא צורה B המחר הן מתגשם וגובה את התמורה B לכל נשיקה ומוות, המפורז והמוגבל תרצי לדעת עתידות, אהובתי? המתיני רגע קל אשיב לשאלותייך חסרות הסבלנות. בהמהרה הם יאמרו שזה מקרה, מזל או צו גורל קלפים וכוכבים אשר צונחים ללא צורה אבוא אלייך יקירה, הלילה אם אוכל את לא תבחיני בי, אולי תחושי בקרה אחכה שתירדמי ואתמלא ללא תמורה יהיה זה העתיד אשר בגורלך נפל הם יאמרו שזה מקרה, מזל או צו גורל, קלפים וכוכבים אשר צונחים ללא צורה — רונדל מתוך ספרו של ניל גיימן, עשן ומראות מדיה וקבצים בנושא רונדל בוויקישיתוף רונדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רק כלבים רצים חופשי

רק כלבים רצים חופשי הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של ארנון צדוק, שיצא לאקרנים בשנת 2007. התסריט נכתב כ-25 שנים לפני יצירת הסרט בידי אסי דיין, ועובד על ידי ארנון צדוק. המשפט "במקום בו אני חי, רק כלבים רצים חופשי" פותח את הסרט. אוּרי (ליאור אשכנזי) הוא עורך דין תל אביבי מצליח אשר נקרא במפתיע למילואים כקצין ביחידה מובחרת על מנת לקחת חלק בלחימה ביהודה ושומרון. במהלך הפעילות, לאחר שנהרגים שלושה מאנשי היחידה, יורה מפקדה היחידה וחברו הטוב, נדב (יפתח קליין), בשני מחבלים שנכנעו ובילד פלשתינאי. בעוד אורי נדרש להעיד במשפט כנגד חברו, אשתו של אורי, תלמה (איילת זורר), עובדת סוציאלית המנסה לסייע למשפחת סיטון (נטע גרטי ויגאל עדיקא), עוברת אונס אלים על ידי חבורת עבריינים, ומתאבדת. אורי מחליט לנקום את מותה. "רק כלבים רצים חופשי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רק כלבים רצים חופשי", באתר AllMovie (באנגלית) "רק כלבים רצים חופשי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רק כלבים רצים חופשי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "רק כלבים רצים חופשי", באתר אידיבי "רק כלבים רצים חופשי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "רק כלבים רצים חופשי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "רק כלבים רצים חופשי", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג" "רק כלבים רצים חופשי" באתר קרן הקולנוע הישראלי גואל פינטו‏, איילת זורר תככב בסרט של אסי דיין, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חגב נודד

חגב נודד (שם מדעי: Locusta migratoria) הוא חרק, מין יחיד בסוגו ממשפחת החגביים. חגב בוגר יכול להגיע לאורך של 60 מילימטר. הוא בעל חיים צמחוני ובעל תפוצה עולמית רחבה פרט לאזורי הקוטב הקרים. מנגנון ההתפתחות שלו הוא גלגול חסר. בהטלה אחת מטיל כ־10-15 ביצים. Locusta migratoria migratoria (מערב ומרכז אסיה ומזרח אירופה) Locusta migratoria migratorioides (מרכז אפריקה) Locusta migratoria capito (מדגסקר) Locusta migratoria manilensis (מזרח אסיה) אפשר למצוא אותו בטבע בשני מופעים: מופע בודד (מצוי יותר) – גדל בצפיפות נמוכה ומסוגל לפתח מגוון צבעים בהתאם ללחות. בלחות גבוהה החגב יפתח צבע ירוק ובנמוכה צבע המתאים לסביבתו, מצהוב בהיר דרך אדמדם, חום, אפור ועד שחור. להקה (נדיר יותר) – מופע המוני בו תחת תנאי אקלים מסוימים מאות מיליוני פרטים מתלהקים יחד ומכסים שטחים גדולים. בעברית מכונה תופעה זו בשם ארבה. בצורת הארבה חלים בחגבים שינויים פיזיולוגיים והתנהגותיים: הם מפתחים תבנית צבע אחידה: שחור עם כתמים אדמדמים, שאינה תלויה בתנאי הסביבה. כמות הביצים שמטילה נקבת הארבה גדול יותר מזו שמטילה נקבה של הצורה הבודדת. להקות עצומות של חגבים נודדות יחדיו כדי למצוא מקורות מזון חדשים. נדידתם מתקיימת בשעות הבוקר המאוחרות ובשעות הערב המוקדמות. הארבה גורם לנזקים עצומים בשטחי חקלאות ולצמחיה הטבעית. ערך מורחב – חגביים#חגבים_כמזון החגבים מהווים מקור עם אחוז חלבוני גבוה מאוד, סיבים תזונתיים, ויכולים לשמש כמשפרי טעם. מדיה וקבצים בנושא חגב נודד בוויקישיתוף חגב נודד, באתר NCBI (באנגלית) חגב נודד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חגב נודד, באתר GBIF (באנגלית) אתר חברת חרגול פודטק
בורגול

בּוּרְגוּל (מערבית: بُرْغُل, תעתיק מדויק: בֻרְעֻ'ל; בעברית מקראית: רִיפוֹת) הוא מוצר מזון ים-תיכוני העשוי מגרגרי חיטה מבושלת, שיובשה ונגרסה. השם העברי המקורי לבורגול הוא "ריפות", כנזכר בספר שמואל: ”וַתִּקַּח הָאִשָּׁה וַתִּפְרֹשׂ אֶת הַמָּסָךְ עַל פְּנֵי הַבְּאֵר וַתִּשְׁטַח עָלָיו הָרִפוֹת וְלֹא נוֹדַע דָּבָר” (שמואל ב יז יט). מאכלים נפוצים העשויים מבורגול הם קובה מטוגנת (נבלוסיה), סוג של מג'דרה - בורגול מבושל עם עדשים ושמן וסלט הטאבולה הנעשה מבורגול מושרה ומרוכך בליווי ירקות ועשבי תיבול. בורגול טחון דק נקרא גם גרישה או ג'ריש. בפסח הבורגול נחשב חמץ, כיוון שעבר בישול במים. רבים מהפוסקים סבורים שאין איסור בישולי עכו"ם בבורגול, ולכן גופי כשרות רבים אינם מצריכים השגחה צמודה על בורגול המיובא מחו"ל. ברכתו של הבורגול היא מזונות, כיוון שהוא נחשב לתבשיל. הברכה האחרונה שיש לברך עליו היא 'על המחיה'. איך מכינים בורגול בדרך הנכונה, מאתר FoodisGood מתכונים סלט טאבולה עם בורגול, מהאתר הישראלי לרפואה הודית מג'דרה בורגול מאתר וואלה קובה בורגול - אוכל - ynet / אתי שרון, באתר ynet בורגול באתר חברת א-שמאל מידע על בורגול מאתר חברת א-שמאל מחלב, סוריה (באנגלית) רות אוליבר, בורגול, יא באבא: מתכונים ומדריך, באתר ynet, 21 באפריל 2013 רו אורנים, הדגן שהציל את ישראל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, ספטמבר 2019 הרב יוסף קארו, שו"ת אבקת רוכל סימן ל' סבור שאין איסור בכך מכיוון שתהליך הייבוש מבטל את איסור בישול הגוי. בשו"ת יביע אומר חלק י' סימן ז', סבור שהחיטה נאכלת גם ללא הבישול, ולכן אין בה איסור בישולי גויים. הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה - ספר ברכות, באתר פניני הלכה ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת צ'רינג קרוס

תחנת הרכבת צ'רינג קרוס (באנגלית: Charing Cross railway station) היא תחנת רכבת במרכז העיר לונדון בירת אנגליה. התחנה היא אחת מ-17 התחנות המנוהלות על ידי חברת נטוורק רייל. הרכבות העוצרות בתחנה שייכות לחברות סאות'איסטרן וסאות'רן. התחנה נמצאת באזור צ'רינג קרוס של לונדון, ונקראת, כשם האזור, על שם ה-12 והאחרון מבין צלבי אלינור, שהוצב בסמוך. חזית תחנת הרכבת פונה לרחוב הסטרנד, ואילו בחלקה הדרומי נמצא קצהו הדרומי של גשר הנגרפורד המשמש את הרכבות המגיעות לתחנה. מול החזית ניצב מונומנט הצלב של צ'רינג קרוס שהוא צריח בסגנון נאו גותי המייצג את נקודת המרכז המדויקת של לונדון. בשעות השיא, יוצאות מהתחנה 35 רכבות מדי שעה. קודם לבניית התחנה, עמד במקום זה שוק הנגרפורד. תחנת הרכבת הראשונה במיקום זה נבנתה על ידי חברת סאות' איסטרן רילוויי ונפתחה לציבור ב-11 בינואר 1864. התחנה תוכננה על ידי סר ג'ון הוקשו, בסגנון ויקטוריאני טיפוסי. גג התחנה היה בנוי כיפת ברזל שכיסתה את השטח שבו עמדו ששת הרציפים. שנה מאוחר יותר נפתח לציבור מלון צ'רינג קרוס, שתוכנן על ידי האדריכל אדוארד מידלטון בארי, ב-15 במאי 1865. המלון נבנה בסגנון הרנסאנס הצרפתי. לרגל פתיחת התחנה והמלון, הוצב בכיכר שבפתח המלון העתק של אחד מצלבי אלינור, הדומה לצלב שעמד במקום מאז המאה ה-13 ועד שנת 1647. גג התחנה המקורי התמוטט ב-5 בדצמבר 1905. שישה אנשים נהרגו בתקרית (שני פועלים שעבדו על הגג באותה עת, מוכר ספרים, ושלושה הולכי רגל שהלכו בסמוך למבנה התחנה). מספר הנפגעים הקטן יחסית היה הודות לעובדה שההתמוטטות אירעה שלא בשעת העומס, ובשל כך שהגג התמוטט באיטיות, דבר שאיפשר לעומדים על רציפי התחנה לברוח ממנה בטרם התמוטט הגג. בעת תחילת העבודות להסרת חלקי הגג שלא התמוטטו, ואשר היו בסכנת התמוטטות, הוצבו פיגומי עץ מעל התחנה. במקום מבנה הגג האלגנטי בעל הכיפה הגדולה, נבנה ב-1906 גג ברזל פשוט. התחנה והמלון ניזוקו על ידי הפצצות מטוסי הלופטוופה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה ושוקמו לאחריה. בשנת 1990 הוחלף גג התחנה הפשוט בצורתו, במבנה משרדים ומרכז קניות רחב-היקף. מבנה זה נבנה בסגנון פוסט-מודרני, בתכנונו של האדריכל טרי פארל, ומרמז בצורתו על תחנות הרכבת של המאה ה-19. מתחת לשטח התחנה מצויות שתי תחנות של הרכבת התחתית של לונדון המשמשות אותה - תחנת הרכבת התחתית צ'רינג קרוס ותחנת הרכבת התחתית אמבנקמנט. אתר האינטרנט הרשמי של תחנת צ'רינג קרוס מידע על התחנה באתר נטוורק רייל
Routing Information Protocol

RIP הם גם ראשי תיבות באנגלית שמשמען Rest In Peace ("נוח על משכבך בשלום"), ויש הכותבים אותן על מצבות. Routing Information Protocol (בראשי תיבות: RIP) הוא פרוטוקול ניתוב המתבסס על ספירת צעדים (Hop Count) על מנת לבצע החלטות ניתוב. נתב המשתמש ב־RIP מנהל רישום של כל הנתבים אותם הוא "מכיר", הרשתות המחוברות אליהן, וכמות הצעדים בכל נתיב לכל יעד. כאשר מגיעה חבילה אל הנתב הוא יעביר אותה בנתיב בו היא תעבור מינימום צעדים עד לרשת היעד, שיטה זו מכונה ספירת צעדים (hop count). הנתב מבקש עדכונים לגבי שינויים בטופולוגית הרשת מהנתבים המחוברים אליו כל שלושים שניות, וכך הוא נשאר מעודכן לגבי שינויים בנתיבים המובילים אל היעד, ומקבל מידע על נתבים חדשים שחוברו אל הרשת. RIP פותח כחלק מהתשתית הראשונה של האינטרנט, כפרוטוקול הניתוב הראשון של ה־ARPANET, והיה במשך שנים רבות פרוטוקול הניתוב הנפוץ ביותר באינטרנט. עם התפשטות האינטרנט חישובי עלות, רוחב פס ומרחקים פיזיים הפכו למכריעים יותר ויותר בהחלטות הניתוב ו־RIP נדחק לטובת פרוטוקולים חדשים יותר כמו ה־OSPF או ה־IGRP. RIP שייך לשכבת היישום של מודל ה־OSI ומודל ה־TCP/IP. מפרט הפרוטוקול RIP הסבר על RIP