laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חזרתו של מוחטאר

"חזרתו של מוחטאר" היא סדרת טלוויזיה בלשית רוסית על שירותם של עובדי מחלקת המשטרה במוסקבה וכלב נאמן בשם מוחטאר. הסדרה היא טרילוגיה: "חזרתו של מוכטאר" (עונה 1), "חזרתו של מוכתר-2" (2-10) ו-"מוכטאר. מסלול חדש ” (11-12). גיבורי הסדרה הם שוטרים צעירים העוסקים בפתרון מקרים שונים - החל מהונאה קטנונית וכלה בהרג רב. בכל החקירות, חבר ועמית נאמן עוזר להם, כלב בשם מוחטאר. ארטיום אוסיפוב - איוואן סרגייביץ' דווידוב (עונה 12) סרגיי גרומוב - יבגני אלכסנדרוביץ' רושצ'ין (עונה 12) ניקיטה קרטוביץ' - אלכסנדר בולקונסקי (עונה 12) אלכסנדרה זיגמנטוביץ'- דריה איוואנובנה (דאשה) דוידובה (עונה 12) וסילי אנטונוב - וסילי קירילוביץ' קניאזב (עונה 12) סבטלנה ברייחאנובה - יקטרינה ואסילייבנה קליטינה (עונות 9-12) איגור שוגלייב - איליה מורומצב (עונות 10-12) אליזבת פיילי - אירינה מורומצבה (עונות 10-12) נדז'דה אנטסיפוביץ' - נדז'דה יבגנייבנה קוסטרובה (עונות 10-12) ויקטור וסילייב - פיודור מיכאילוביץ' דוברובסקי (עונות 11-12) דניס איבנוב - סרגיי ולנטינוביץ' פיטיבורדוקוב (עונות 10-12) אריק אברמוביץ' - אנטון סרגייביץ' לקושב (עונה 12) איוורן וובישביץ' - אלכסנדר (עונות 11-12) מטווי שקורטוב - איגור קליטין (עונות 10-11) ורה קוולרובה - נינה פטרובנה (עונה 12) אלכסנדר נוסיק - ארטיום ואלרייביץ' קולוסוב (עונות 1-2) אל קובינר - ילנה ולדימירובנה ברוסניקינה (עונות 1-4) אלכסנדר וולקוב - מקסים אנדרייביץ' חרוב (עונות 3-4) ויקטור ניזובוי - אנטולי שצ'פקין (עונות 1-4) נטליה יוניקובה - וסיליסה רומנובנה מיכאילובה (עונות 4-8, עונה 9, פרק 26) פאבל וישניאקוב - מקסים אנדרייביץ' חרוב (עונות 5-6, 9-10) אלכסיי שוטוב - מקסים אנדרייביץ' חרוב (7-8 עונות) ולדימיר פלקנקו - מקסים אנדרייביץ' חרוב (עונה 11, עונה 12, פרקים 1 ו-2) אלכסיי מויסייב - אלכסיי ואלרייביץ' סמוילוב (עונות 3-11) אלכסנדר וובודין - ניקולאי ניקולאייביץ' (עונות 1-11, עונה 12 פרק 2) ילנה לזוביץ' - אולגה סמוילובה (עונות 4-5) אולגה מויסייבה - אולגה סמוילובה (עונות 5-11) אלכסנדר קורשונוב - סטניסלב דמיטרייביץ' אילקובסקי (עונה 1) קונסטנטין קוסטישין - אינוקנטי סאדובסקי (עונות 2-10) אוקסנה סטשנקו - ג'נטה פטרובנה סלסקאיה (עונות 1-11) יבגני טוקארב - אנטון סרגייביץ' לקושב (עונה 11) דניאל דורושנקו - איוואן ניקולאביץ' ירשוב (עונה 9, עונה 10, פרקים 1 ו-2) ואלרי אסטכובוב - ויקטור פטרוביץ' נקר (עונות 3-11) אלכסנדר דושצ'קין - אלכסנדר בלקונסקי (עונה 11) הפסקול הראשי של הסדרה הוא השיר "אליי, מוחטאר!" כשהמילים והמוזיקה לשיר נכתבו על ידי המלחין יבגני מורביוב. בעונה הראשונה, הוא בוצע על ידי המלחין אלכסנדר קוסנקוב. מהעונה השנייה ועד מותו, ולדימיר זלטואוסטובסקי ביצע את השיר . הסדרה משתמשת גם בגרסאות כיסוי שונות למנגינות אינסטרומנטליות . בשנת 2012 הוציאה חברת Akella את משחק המחשב "מוחטאר וצוותו" על בסיס הסדרה. המפקח רקס אליי, מוחטאר! אתר האינטרנט הרשמי של חזרתו של מוחטאר חזרתו של מוחטאר, ברשת החברתית VK "חזרתו של מוחטאר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חזרתו של מוחטאר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חזרתו של מוחטאר" // אתר סטודיו 2B "מוחטאר. מסלול חדש" // אתר ערוץ NTV "Сериал «Возвращение Мухтара-2». Сюжет, актёры, съёмочная группа". נבדק ב-2017-03-21. "Премьера. «Мухтар. Новый след»". נבדק ב-2017-03-21.
תינובדיסטס

תינובדיסטס (שם מדעי: Thinobadistes) הוא סוג נכחד של עצלן קרקע, שחי בתקופת המיוקן עד הפליוקן של אמריקה הצפונית לפני 10.3 עד 4.9 מיליון שנה מזמננו. המאובנים של העצלן התגלו בדרום ארצות הברית מטקסס עד פלורידה. הוא ידוע בעיקר ממאובנים של שיניים טוחנות, ושל שרידי גפיים רחבות, והוא תואר ב-1919 בידי החוקר אוליבר פרלי האי (אנ'). הסוג כולל 2 מינים: Thinobadistes segnis ו-Thinobadistes wetzeli. עצלן זה היה קרוב בגודלו לגלוסותריום, וכמותו היה בעל זרועות ארוכות ורחבות שהתאימו לתלישת עלי עצים. בעזרת זנבו העבה הוא היה יכול להזדקף ולתמוך במשקלו. התינובדיסטס היה עצלן גדול שהשתייך למשפחת המילודוניים. לצידו התקיים קרובו הפליומטנסטס (Pliometanastes), ושניהם היו מבין העצלנים שעברו את גשר פנמה מאמריקה הדרומית לעבר אמריקה המרכזית וצפונה. עם זאת הם עשו זאת לפני ההחלפה האמריקאית הגדולה שחלה לפני 2.5 מיליון שנה, אז הם כבר נכחדו. ככל הנראה הם חצו על גשרי איים דרך מיצר פנמה ועברו בהדרגה צפונה. ייתכן שהם גם היו יכולים לשחות זמן רב בדומה לעצלנים ימיים כמו התאלסוקנוס. דבר זה הקל את חיי עצלנים אחרים כמו המגלוניקס שהספיקו להסתגל לפאונה של אמריקה הצפונית, ולא נכחדו כמו מינים אחרים. מדיה וקבצים בנושא תינובדיסטס בוויקישיתוף תינובדיסטס, באתר GBIF (באנגלית)
ציפורן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ציפורן – לוחית קרנית בקצה האצבע. ציפורניים – משפחה של צמחים בעלי פרחים, כגון הציפורן. ציפורן (תבלין) – סוג של תבלין. ציפורן (פרח) – סוג צמח בעל פרחים, המגודל כפרח נוי, ממשפחת הציפורניים. ציפורן חתול – סוג פרח נוי ממשפחת המורכבים. ציפורן (כתיבה) – אביזר המולבש בקצה עט נובע. מוצב ציפורן – מוצב של צה"ל בגבול לבנון
ישיבת שארית יוסף

ישיבת שארית יוסף הייתה ישיבה חרדית-ספרדית ותיקה ששכנה בעיר באר יעקב, בין השנים ה'תשכ"ד-ה'תשפ"ב. הישיבה הוקמה על ידי הרב נסים טולדנו. הישיבה הוקמה בשנת ה'תשכ"ד (1964) על ידי הרב נסים טולדנו, תלמידו של הרב אלעזר מנחם מן שך. הרב טולדנו רצה להקים ישיבת דגל עבור בני עדות המזרח, כעין ישיבת פוניבז' בציבור הליטאי. הרב שך כתב לרב טולדנו מכתב תמיכה. לתמיכה זו הצטרפו גם הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב יוסף שלמה כהנמן. הישיבה נפתחה בבית הכנסת לדרמן בבני ברק, ולצורך מגורי הבחורים נשכרו דירות ברחוב רשב"ם. בקיץ תשכ"ה נתרם בניין לישיבה בעיר באר יעקב, שבו הישיבה שוכנת עד היום. הרב נסים טולדנו כיהן כראש הישיבה עד פטירתו ב-2012. בנו, הרב יוחנן טולדנו, נתמנה לראש ישיבה אחריו. כראש ישיבה כיהן גם הרב עמנואל טולידאנו. באב ה'תשפ"ב נסגרה הישיבה, ולמבנה הישיבה עברה ישיבת דברי חיים של הרב יעקב ויזמן. סבו של הרב נסים, הרב רפאל ברוך טולדנו, מסר בישיבה שיעורים. הרב שמואל הלל דרבקין כיהן כמשגיח בישיבה במשך כיובל שנים. הר"מים הם הרב יעקב אוחיון והרב רחמים צעידי. המשגיח הוא הרב אברהם גוטמן. בעבר לימדו בישיבה הרב אברהם יצחק קוק, ראש ישיבת מאור התלמוד, הרב מיכאל חסין, ראש ישיבה לצעירים רחובות והרב אברהם מנחם, רבה של מגדל העמק. הרב יוסף סיטרוק, רבה של צרפת הרב שלמה משה עמאר, הראשון לציון הרב שמעון גבאי ראש ישיבת "נחלת שמואל" וכולל "תפארת למשה" בנתניה הרב מאיר אמסלם, דומ"ץ נווה יעקב ואב"ד פחד יצחק הרב מרדכי מלכא, רב העיר אלעד רבי יוסף זליכה, רב שכונות פרדס כץ - קריית הרצוג הרב מרדכי טולידנו, אב בית דין ירושלים וחתן הרב עובדיה יוסף ח"כ הרב שלמה דיין ח"כ ינון אזולאי אבי רבינא, מפת הרישום: כך ייראו היכלי הישיבות הספרדיות בזמן אלול, באתר כיכר השבת, ‏י"ד בתמוז, תשע"ט אלי בן דוד, קורות חייו ופועלו של הגאון הגדול רבי ניסים טולידנו זצוק"ל, באתר jdn, ‏3 ביוני 2012 אריק נבון, נכדו של הרב רפאל טולדאנו: "סבא היה אומר שהכל בזכות הדמעות שלו ושל אשתו", באתר הידברות, ‏כ"ה בתשרי התש"פ
אאותקודון

אאותקודון (שם מדעי: Euthecodon) הוא סוג נכחד של זוחל ממשפחת התניניים, שחי בין המיוקן לפליסטוקן שלפני 23.3 עד 0.781 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה באגם טורקאנה שבקניה, והוגדר למדע ב-1920. בסוג נכללו 3 מינים, אשר התגלו בקניה וכן באתיופיה, מצרים, לוב ובנהר קונגו: Euthecodon nitriae Euthecodon brumpti Euthecodon arambourgi תנין זה היה בעל גולגולת ארוכה וצרה שהזכירה גולגולת של גוויאל חקיין, והייתה בעלת מפתח פה צר ושיניים חרוטיות דקות וחלשות יחסית. המבנה שלהם הותאם לתפיסת דגים במים בדומה לבני משפחת הגוויאליים, כשבמקור שייכו אותו למשפחה זו. בהמשך התברר שהוא קרוב יותר לסוגים כמו רימסוכוס (Rimasuchus), וואיי, תנין גמדי ותנין צר-חרטום. התנין הקדום היה גדול מאוד באורך של מעל 10 מטרים (33 רגל), כך שהיה אחד מהגדולים שבתנינים מעולם. תנין זה שרד בין המיוקן לפליסטוקן של צפון ומזרח אפריקה ונכחד לקראת סוף הפליסטוקן. ככל הנראה האזור בו חי וצד דגים התייבש עם עידן הקרח, מה שגרר את הכחדתו של התנין הענק. מדיה וקבצים בנושא אאותקודון בוויקישיתוף אאותקודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אאותקודון, באתר GBIF (באנגלית)
בפנים: נווה מדבר

בפנים: נווה מדבר (בספרדית: Vis a vis: El oasis) היא סדרת דרמה מותחן ופשע ספרדית של היוצר איוואן אסקובר. הסדרה עלתה לשידור החל מ-20 באפריל 2020, בספרד בערוץ הספרדי פוקס ספרד. הסדרה היא סדרה בת של הסדרה המצליחה בפנים. ב-31 ביולי, הועלתה הסדרה לשירות של נטפליקס. בנטפליקס התייחסו לסדרה כאל העונה החמישית של "בפנים" שנקראת "אואזיס". אחרי כמה שנים שהקדישו את עצמם לשדוד תכשיטים, בנקים ובתי קזינו, הגיע הזמן שמקארנה (מגי סיוונטוס) וסולמה (נג'ווה נימרי) ייפרדו. לשם כך הן תכננו שוד אחרון שמטרתו לגנוב נזר יהלום מבתו של לורד סמים מקסיקני חשוב במהלך חתונת בתו הצעירה. לשוד עצמו הצטרפו מהכלא גויה (איציאר קסטרו), מוניקה (ליסי לינדר), טריאנה (קלאודיה ריירה) ו"לה פלקה" (איזבל נווירה) לביצוע עבודה זו. שעות לאחר השוד הצוות אמור להיפגש במלון אואזיס להפצת השלל. עם זאת, התוכנית אינה מושלמת כפי שתכננו והמצב מסובך בכל רגע נתון. מקארנה "מאקה" פרייריו מולינה (מגי סיוונטוס). סולמה זאהיר (נג'ווה נימרי). גויה (איזיאר קסטרו). טריאנה אזקיוטיה (קלאודיה ריירה). ויקטור רמאלה (דויד אוסטרובסקי). קפו סנדובל קסטרו (לוקאס פררו). אמה קסטרו (אנה מריה פוקצ'ו) (פרקים 5–1). "מקלונת" (איזבל נווירה) (פרקים 6–1). מוניקה רמאלה (ליסי לינדר) (פרקים 6–1). קטי רמאלה (אלמה איטצל). קרלוס סנדובל קסטרו (רמירו בלאס) (פרקים 7,4). רומן פריירו מולינה (דניאל אורטיז) (פרק 5). שריי ורגאס (אלבה פלורס) (פרק 8). המפקח קסטייו (חסוס קסטחון) (פרק 8). פרז (חוסה דה לה טורה) (פרק 2-1) בתחילה עלתה הסדרה לשידור ב-20 באפריל 2020, בספרד בערוץ פוקס ספרד. אתר האינטרנט הרשמי של בפנים: נווה מדבר (בספרדית) בפנים: נווה מדבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "בפנים: נווה מדבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בפנים: נווה מדבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) FOX y Globomedia anuncian 'Vis a vis: El oasis', el spin-off con Maggie Civantos y Najwa Nimri, formulatv (ב־) 'Vis a vis: El oasis' se estrena el 20 de abril en FOX España (ב־)
יחסי הודו – סנט לוסיה

יחסי הודו–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של הודו לבין סנט לוסיה. היחסים שבין הודו לסנט לוסיה החלו באמצע המאה התשע עשרה, כאשר עוד שתי המדינות היו קולוניות בריטיות. ההודים הראשונים להגיע לסנט לוסיה דרכו לראשונה על אדמת סנט לוסיה ב-6 במאי 1859 כעבדים שהגיעו במשלוח באונייה פאלמירה. עוד שלוש עשרה אוניות הסיעו עבדים מהודו לסנט לוסיה במהלך העשורים הבאים. האונייה האחרונה למשלוח עבדים הודים, הוולגה, הגיעה לאי ב-10 בדצמבר 1893. בסך הכל כ-4,500 הודים הובאו לסנט לוסיה, לא כולל אלו שלא שרדו את המסע הקשה ומתו במהלכו. כ-2,075 עבדים חזרו להודו במהלך השנים, כשהאחרים נשארו בסנט לוסיה או היגרו למדינות קריביות אחרות כמו גיאנה וטרינידד וטובגו. חוזה ההעסקה של העבדים האחרונים פג בשנת 1897 ובסוף המאה התשע עשרה התגוררו בסנט לוסיה 2,560 הודים חופשיים. הודים רבים שהשלימו את התקופת העבדות שלהם לא יכלו לחזור הביתה. ההודים שנשארו בסנט לוסיה הם המקור לקהילה ההודית שקיימת במדינה. ראשי הממשלה נרנדרה מודי וקני ד. אנתוני קיימו שיחות בילטרליות בשולי מליאת ארגון האומות המאוחדות בניו יורק ב-25 בספטמבר 2015. שר הפיתוח ראג'יב פראטאפ רודי ביקר בסנט לוסיה ב-3 באוקטובר עד 6 באוקטובר 2016. רודי ניהל מפגשים עם ראש הממשלה, שרת החוץ וסנאטורים שונים במדינה. הודו סיפקה סיוע הומניטרי לסנט לוסיה במהלך השנים. לדוגמה, לאחר הוריקן תומאס שהתקיים ב-2010 תרמה הודו לסנט לוסיה 500,000 דולר אמריקאי, ואותו סכום כסף ב-2013 לאחר שיטפונות הבזק שגרמו להרס רב במדינה. ב-6 במאי בכל שנה מצוין בסנט לוסיה יום חג לזכר הגעתם של ההודים למדינה לראשונה. כ-2 אחוזים מאוכלוסיית סנט לוסיה היא בעלת שורשים הודיים. הודו אינה מיוצגת בסנט לוסיה בדרג השגרירות. הודו מיוצגת בסנט לוסיה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקסטריז, בירת המדינה. הודו האמינה את שגרירותה שבפרמריבו, בירת סורינאם הסמוכה, על סנט לוסיה. סנט לוסיה אינה מיוצגת בהודו בדרג השגרירות. סנט לוסיה מיוצגת בהודו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה. India- St.Lucia, אתר שגרירות הודו בסורינאם Caribbean island of St. Lucia observes Indian Arrival Day, ביזנס סטנדארד, 14 במאי 2013 CONSULATE OF INDIA IN CASTRIES, SAINT LUCIA CONSULATE OF SAINT LUCIA IN NEW DELHI, INDIA
יחסי טרינידד וטובגו – סנט קיטס ונוויס

יחסי טרינידד וטובגו–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס. בין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים וחמים. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות האמריקאיות, בארגון הקהילייה הקריבית ובחבר העמים הבריטי. שתי המדינות חולקות קשרים קרובים מאוד עקב היותן קולוניות לשעבר כחלק מהאימפריה הבריטית, עם דמוגרפיה משותפת. בשנת 2018, ראש הממשלה של סנט קיטס ונוויס, טימותי האריס, הציע עזרה פיננסית לטרינידד וטובגו, עקב ההרס הרב שנגרם בה בעונת הגשמים. סנט קיטס ונוויס שלחה משלחת להשתתף במפגש "בונים חוסן קאריבי" שהתקיים בטרינידד וטובגו בשנת 2017. הנושאים המדוברים במפגש היו ההתמודדות של המדינות עם אסונות טבע ויצירת מאגר מזון משותף. סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת בטרינידד וטובגו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. טרינידד וטובגו אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס בדרג השגרירות. טרינידד וטובגו מיוצגת בסנט קיטס ונוויס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבאסטר, בירת המדינה. PM Harris offers Trinidad and Tobago catastrophe help, סנט קיטס אובזרוור, 23 באוקטובר 2018 Byron-Nisbett attends Trinidad and Tobago retreat on “Building Caribbean Resilience”, סנט קיטס אובזרוור, 14 בנובמבר 2017 CONSULATE OF TRINIDAD AND TOBAGO IN BASSETERRE, SAINT KITTS AND NEVIS
לירז מסילתי

לירז מסילתי (נולדה ב-8 באוגוסט 1976) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית. נערת ישראל לשנת 1996, יצגה את ישראל בתחרות מיס תבל. מסילתי נולדה באשקלון למשפחה בת חמישה ילדים, בצבא שירתה בחיל השריון. היא למדה תנועה לגיל הרך במכון וינגייט ולאחר מכן למדה עיסוי תינוקות, היא עוסקת בתחום הטיפול וההדרכה לינקות וגיל הרך. בגיל שש עשרה החלה לעסוק בדוגמנות דרך הסוכנת שרית דמיר, היא עבדה גם עבור מספר מגזינים במספר מדינות. בתחרות מלכת היופי 1996 היא זכתה בתואר נערת ישראל וייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל (אנ'), מאחר שמלכת היופי הזוכה טלי לוונטל לא עמדה בקריטריון הגיל. היא גילמה את תפקיד ליאורה בסדרה רמת אביב גימל בעונה החמישית. ב-1999 עברה לניו יורק וגרה שם תקופה. ב-2004 השתתפה בפרסומת לטלוויזיה של "קרליין". ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין החורף של רשת "תכשיטי מילר" שהיא גברה על דוגמניות נוספות שהתמודדו לתפקיד כמו ליהי אלון וקרן מיכאלי. ב-2006 הופיעה בפרסום של פולגת לצד רז מאירמן. ב-2007 הופיעה בקטלוג שהשיקה המכללה לקוסמטיקה רפואית. ב-2010 הובילה את הקמפיין של חברת "לורד קיטש", באותה שנה גם הצטלמה לקטלוג של החברה "ג'אמפ" ביחד עם הדוגמנית איזבל אדלר שקונספט הצילומים היה נשים במהלך העבודה והקריירה. ב-2018 דגמנה לרשת "סיליז". ב-2019 היא ויערה בנבנישתי היו הפרזנטוריות של מיכל נגרין. לירז מסילתי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Liraz Mesilaty, באתר Trend Celebs Now (באנגלית) ברוריה אבידן-בריר, בייבי פייס: הדוגמנית שמדריכה אימהות אחרי לידה, באתר nrg‏, 13 במאי 2012 ליאור אוחנה, לירז מסילתי, נערת ישראל שהפכה לגננת: "עבודה קשה אבל כיפית", באתר Xnet‏, 24 באוקטובר 2019 "קרליין" ממתגת ומרחיבה את סדרת הבישום ME, באתר news1 חן סגל‏, 4 חודשים אחרי לידה, באתר וואלה, 24 ביולי 2005 המכללה לקוסמטיקה רפואית - לירז מסילתי, באתר יוטיוב, 17 ביוני 2009 לירז מסילתי (33) הבינלאומית נבחרה להוביל את קולקציית אופנת 'לורד קיטש', באתר Global Fashion Report איזבל אדלר ולירז מסילתי, דוגמניות בעבודה, באתר נוצץ "רוצה לחזור לעניינים": לירז מסילתי נראית טוב מאי פעם, באתר החדשות 13, 8 בפברואר 2018
אופל אסטרה J

אופל אסטרה J (בגרמנית: Opel Astra J) היא מכונית משפחתית קטנה קומפקטית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 2009–2018. החל ממרץ 2017, "אופל" היא בבעלות מלאה של קבוצת PSA הצרפתית. מנוע קדמי. סוג הנעה: הנעה קדמית. סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל. סוג הנעה: הנעה קדמית. 5 נוסעים (דגם סדאן 4 דלתות, דגם הצ'בק 5 דלתות). סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 2009–2012. סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 2013–2018. 4 דלתות - סדאן. 3 דלתות - האצ'בק. 5 דלתות - האצ'בק. 3 דלתות - קופה - הצ'בק (דגם "GTC", דגם "GTC OPC"). 5 דלתות - סטיישן. "אופל אסטרה J" בתצורה 4 דלתות - סדאן "אופל אסטרה J" בתצורה 4 דלתות - סדאן "אופל אסטרה J" בתצורה 4 דלתות - סדאן "אופל אסטרה J" דגם "(AS) 1.4 Turbo" בתצורה 5 דלתות הצ'בק שנת 2012 "אופל אסטרה J" דגם "(AS) 1.4 Turbo" בתצורה 5 דלתות הצ'בק שנת 2012 "אופל אסטרה J" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים "אופל אסטרה J" דגם "GTC" "אופל אסטרה J" דגם "GTC 1.6 Turbo", שנת 2012 "אופל אסטרה J" "אופל אסטרה J" דגם " 1.4 Turbo ECOTEC Sport " - סטיישן "אופל אסטרה J" - סטיישן אופל אופל אסטרה אופל קדט D אופל קדט E אופל קפיטן אופל אדמירל מדיה וקבצים בנושא אופל אסטרה J בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופל אסטרה J אופל אסטרה J, סרטון באתר יוטיוב אופל אסטרה J, סרטון באתר יוטיוב אופל, האתר הבינלאומי "אופל אסטרה H" - קטלוג automobile-catalog.com/model/opel/astra "אופל אסטרה J" irmscher.com/uk/opel-products/astra/astra-j ג'נרל מוטורס מוכרת את אופל לקבוצת PSA autoguide.com/auto-news/2017/03/gm-officially-sells-opel-to-france-s-psa-group "אופל אסטרה J" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/astra_j "אופל אסטרה J" car.info/en-se/opel/astra "אופל אסטרה J" מתיחת פנים car.info/en-se/opel/astra/j-facelift "אופל אסטרה J" סטיישן, שנת 2015 (בגרמנית) autobild.de/artikel/opel-astra-sports-tourer-2015
סרחיו רנאן

סרחיו רנאן (בספרדית: Sergio Renán;‏ 30 בינואר 1933 – 15 ביוני[דרושה הבהרה] 2015) היה שחקן, במאי ותסריטאי ארגנטינאי ממוצא יהודי. שמואל כהן (שבהמשך שינה את שמו לסרחיו רנאן) נולד בחווה חקלאית חקלאית באנטרה ריוס למשפחת מהגרים יהודים. הוא התחיל לנגן בגיל צעיר וכבר בשנת 1951 צולם לראשונה בסרט. בהמשך הוא עבד בתיאטרון. בשנת 1970 הוא לראשונה ביים סרט. בהמשך במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 סרחיו רנאן המשיך להשתתף בסרטים ארגנטינאים כשחקן. בשנת 1974 הוא כתב תסריט לסרט ארגנטינאי שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר. הוא כתב תסריטים למספר סרטים נוספים לרבות סרט תעמולה על מונדיאל 1978 שנערך בארגנטינה. בשנת 1980 סרחין רנאן ביים ושיחק תפקיד ראשי בסרט Sentimental שזכה בפרס בתחום הקולנוע בארגנטינה והיה הסרט הפותח של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה בשנת 1981. לאחר בשנת 1983 סרחיו רנאן פנה לתחום התיאטרון והעלה על הבמה מספר אופרות בתיאטרו קולון, הוא היה חבר צוות השופטים בתחרויות מוזיקה ומונה למנהל המוזיקלי של תיאטרו קולון. בשנת 2001 סרחין רנאן חזר לתחום הקולנוע וביים מספר סרטים לרבות סרט על בסיס ספרו של חואן חוסה מייאס La soledad era esto. סרחיו רנאן נפטר בבואנוס איירס בשנת 2015. נקבר בבית הקברות לה צ'אקריטה (אנ'). מדיה וקבצים בנושא סרחיו רנאן בוויקישיתוף סרחיו רנאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרחיו רנאן, באתר AllMovie (באנגלית) סרחיו רנאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
חדר החדשות (סדרת טלוויזיה)

חדר החדשות (באנגלית: The Newsroom) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית העוסקת בממשק שבין התרבות הפופולרית והפוליטיקה בארצות הברית, ששודרה ברשת HBO מ-24 ביוני 2012 ועד 14 בדצמבר 2014. הסדרה היא יצירה נוספת פרי עטו של ארון סורקין, הידוע מסדרה פוליטית-תרבותית אחרת בעלת אופי דומה: 'הבית הלבן', בה ניסה להציג אפשרות של פוליטיקה עניינית, העולה בקנה אחד עם הערכים הקלאסיים של ארצות הברית והחותרת לממשם באופן הגון. הסדרה מציגה את קורות צוות תוכנית חדשות ותחקירים ברשת הכבלים "אטלנטיס כייבל ניוז" (ACN) המשדרת מניו יורק. ברשות חברת החדשות של ACN עמד צ'ארלי סקינר (סם ווטרסטון), נחת לשעבר ועיתונאי ותיק ומנוסה. את מהדורת החדשות המרכזית מנחה ויל מקאבוי (ג'ף דניאלס), תובע לשעבר במשרד התובע המחוזי של ניו יורק. בראשית הסדרה, במהלך דיון בסגנון פאנל המתקיים באוניברסיטת נורת'ווסטרן, מותח מקאבוי ביקורת חריפה על רמת השיח הציבורי בארצות הברית, ובמסגרת דבריו מעליב את אחת הסטודנטיות. בעקבות האירוע הזה מחליט סקינר לשכור את מקנזי מקהייל (אמילי מורטימר), בת זוגו לשעבר של מקאבוי ועיתונאית מוערכת, כמפיקה החדשה של המהדורה. עם הגעתה מביאה עמה מקהייל כסגנה את ג'ים הארפר (ג'ון גלאגר ג'וניור), כתב צבאי לשעבר שנפצע כשצורף לכוח נחתים במהלך מלחמת אפגניסטן, וממנה את המזכירה מגי ג'ורדן (אליסון פיל) לעוזרת ההפקה. ג'ורדן היא חברתו של מפיק תוכנית החדשות של השעה עשר, דון קיפר (תומאס סדוסקי), אותה מגיש אליוט הירש (דייוויד הארבור). סלואן סאבת' (אוליביה מאן) היא הפרשנית כלכלית של המהדורה וניל סאמפאט (דב פאטל) אחראי על אתר האינטרנט של המהדורה ועל הבלוג של מקאבוי. הבעלים של חברת "אטלנטיס כייבל ניוז" (ACN) היא ליאונה לנסינג (ג'יין פונדה), ובנה, ריס (כריס מסינה), הוא נשיא החברה. הסדרה למעשה מתמקדת במתח שבין שאיפת אנשי המקצוע לאמינות מקסימלית והימנעות עד כמה שניתן מסנסציונליזם זול שמשמעותו גידול ברייטינג ובהכנסות של הבעלים, לבין שאיפת הבעלים לשמור על רווחיות אך גם על מכובדות. כך, נפתחת הסדרה בהימנעות הערוץ מלשדר תמונות דרמטיות מאתר אסון בקיעת הנפט מקידוח ימי, ובמקום זאת לבחון לעומק מה היו הסיבות לכך. בהמשך הסדרה יטופלו נושאים אחרים על פי אותו עקרון. מדיה וקבצים בנושא חדר החדשות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חדר החדשות (באנגלית) "חדר החדשות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חדר החדשות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חדר החדשות", באתר Metacritic (באנגלית) "חדר החדשות", באתר HBO Max (באנגלית) "חדר החדשות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמילי בל, חדר החדשות: ההוכחה שלא תמיד צריך לכתוב על מה שאתה מכיר, באתר nrg‏, 11 ביולי 2012. נטע אלכסנדר, "חדר החדשות": ארון סורקין מתיש את הצופים, באתר הארץ, 25 ביוני 2012. מיקי לוי, ‏"עושים חדשות, לא טלוויזיה טובה", באתר גלובס, 14 באוגוסט 2012 ניב הדס, קשה לחשוב על 50 דקות מהנות יותר משל "חדר החדשות", באתר הארץ, 18 בנובמבר 2014. על אונס ועיתונות: השערורייה של "חדר החדשות", באתר ‏מאקו‏, ‏ 9 בדצמבר 2014. אבנר שביט‏, ועיקרן תחילה: למה אולי עוד נתגעגע ל"חדר החדשות" המושמצת, באתר וואלה, 14 בדצמבר 2014. רותם דנון, חמש הדמויות הטלוויזיוניות הטובות של ארון סורקין, ליברל, ‏ 19 בנובמבר 2019. מארק האריס, ניו יורק מגזין, ‏נאמת לי מאוד, באתר גלובס, 5 ביולי 2012.
יחסי ברזיל – סנט לוסיה

יחסי ברזיל–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין סנט לוסיה. בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין סנט לוסיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה ובארגון האומות המאוחדות. שתי המדינות מרבות לשתף פעולה, בעיקר במגזרי החקלאות היצרנית, ביטחון המזון לאכילה, ויצירת קווי תעופה בין ברזיל למדינות שונות באזור האנטילים הקטנים. שתי המדינות כוננו את יחסיהן לראשונה ב-1980 במזכר הבנות בו סוכם כי שגרירות ברזיל בטרינידד וטובגו היא זו שתהיה אחראית על האינטרסים של המדינה בסנט לוסיה. בשנת 1994 הועברה האחריות על האינטרסים הברזילאים בסנט לוסיה לשגרירותה בפרמריבו, בירת סורינאם, ובשנת 2007 נפתחה שגרירות ברזיל בקסטריז, בירת סנט לוסיה. בעת התפרצות הוריקן תומאס בסנט לוסיה בשנת 2010 סיפקה ברזיל מסוק ומשלחת של שנים עשר קצינים שיעזרו לתושבים כעזרה הומניטרית. מעט מוקדם יותר באותה השנה ביקר ראש הממשלה של סנט לוסיה בברזיליה בירת ברזיל כחלק מוועידת הקהילייה הקריבית-ברזיל. במסגרת הביקור נחתמו שישה הסכמים בין שתי המדינות. ב-9 ביולי 2012 ביקר בברזיליה שר החוץ של סנט לוסיה למפגש עם שר החוץ הברזילאי. שר החוץ של סנט לוסיה עזב את ברזיל ב-13 ביולי. ברזיל מיוצגת בסנט לוסיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקסטריז, בירת המדינה. סנט לוסיה אינה מיוצגת בברזיל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי ברזיל – סנט לוסיה בוויקישיתוף SAINT LUCIA, אתר משרד החוץ של ברזיל EMBASSY OF BRAZIL IN CASTRIES, SAINT LUCIA
אדמו טדוליני

אדמו טדוליני (באיטלקית: Adamo Tadolini ; ‏ 1788, בולוניה – 1868, רומא) היה פסל איטלקי שפיסל בסגנון הניאו קלאסי של אנטוניו קנובה. טדוליני נולד בבולוניה למשפחה של פסלים שהמשיכה את מסורת הפיסול בה החל סבו פטרוניוס טדוליני. בין השנים 1818-1813 טדוליני למד באקדמיה לאמנויות יפות בבולוניה, הוא זכה בפרס על תבליט של ונוס ואיניאס, וזכה במלגת ארבע שנות לימוד ברומא במהלכן יצר פסל גבס של איאס מקלל את האלים. טדוליני קיבל הזמנה מאנטוניו קנובה לעבוד בסטודיו שלו והוא עבד שם עד לשנת 1822 שנה בה קנובה עזר לו להקים ברומא סטודיו משלו, במקום זה שוכן היום מוזיאון קנובה טדוליני. בניו שיפיונה טדוליני וטיטו טדוליני עבדו בסטודיו שלו, ובנו שיפיונו טדוליני המשיך להחזיק את הסטודיו לאחר מותו של האב, בהמשך הסטודיו נוהל על ידי ג'וליו טדוליני וולבסוף ניהל את הסטודיו אנריקו טדוליני. גנימדס בארמיטאז' פאולוס בכיכר פטרוס הקדוש סימון בוליבר בקראקס מלאך במזבח איגנטיוס מלויולה ככנסיית ג'זו ברומא מדיה וקבצים בנושא אדמו טדוליני בוויקישיתוף
Heartless

האם התכוונתם ל... Heartless (שיר של קניה וסט) Heartless (שיר של דה ויקנד) Heartless (שיר של דיפלו)
Girl

האם התכוונתם ל... ילדה Girl (שיר של מארן מוריס) Girl (שיר של הביטלס) Girl (אלבום של מארן מוריס) Girl (אלבום של פארל ויליאמס) נערה