laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יורי סדיך

יורי גאורגייביץ' סדיך (באוקראינית: Юрій Георгійович Сєдих; ברוסית: Ю́рий Гео́ргиевич Седы́х;‏ 11 ביוני 1955 – 14 בספטמבר 2021) היה אתלט שייצג את ברית המועצות, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלוף עולם (טוקיו 1991) ושיאן העולם הנוכחי (2021) ביידוי פטיש מאז שנת 1986. סדיך החל את הקריירה האתלטית שלו בשנת 1967. הוא התאמן תחילה באגודת בורווסטניק ולאחר מכן עבר להתאמן ב"מועדון הספורטיבי המרכזי של הצבא" (צסק"א) שבקייב. בשנת 1976 זכה סדיך במדליה האולימפית הראשונה שלו כאשר יידה למרחק של 77.52 מטרים באולימפיאדת מונטריאול. הוא המשיך וזכה במדליית זהב גם באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג בשנת 1978 (77.28 מטרים). ב-16 במאי 1980, מעט לפני אולימפיאדת מוסקבה שבר סדיך את שיא העולם לראשונה כאשר קבע 80.38 מטרים בתחרות שהתקיימה בגאורגיה. בהמשך התחרות, נשבר שיאו על ידי יורי טאם (80.46 מ') ועוד באותו היום שבר סדיך את שיא העולם בשנית כשיידה את הפטיש למרחק של 80.64 מטרים. השיא החזיק שמונה ימים בלבד, עד שנשבר בידי יריבו סרגיי ליטבינוב ב-24 במאי. במשחקים האולימפיים של שנת 1980 חזר סדיך וזכה במדליית זהב נוספת תוך שבירת השיא העולמי בפעם השלישית (81.80 מ'). למרות ששיאו נשבר שוב על ידי ליטבינוב טרם אליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה 1982, זכה סדיך במדליית זהב באליפות (81.66 מ') והמשיך את שליטתו בענף. בשנת 1984 חזר סדיך ושבר את שיא העולם כשקבע 86.34 מ'. ב-22 ביוני 1986, הוא שבר את שיאו שוב כשקבע 86.66 מטרים ובאליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט כחמישה שבועות לאחר מכן ניפץ את שיאו בשלישית והעמיד אותו על 86.74 מטרים, שיא אשר טרם נשבר עד היום. סדיך המשיך וזכה במדליית כסף באולימפיאדת סיאול, ובמדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו בשנת 1991 בטרם פרש. נפטר ב-14 בספטמבר 2021. יורי סדיך, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יורי סדיך, באתר olympedia.org יורי סדיך, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יורי סדיך, באתר Track and Field (גברים) יורי סדיך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יורי סדיך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מהיר ועצבני 3

מהיר ועצבני: טוקיו דריפט (באנגלית: The Fast and the Furious: Tokyo Drift) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2006. זהו השלישי בסדרת הסרטים "מהיר ועצבני", אך הוא עומד בפני עצמו ואינו ממשיך את העלילה מהסרטים הקודמים באופן ישיר. פסקול הסרט כולל שירים של פאר איסט מובמנט, דון עומר, די ג'יי שהאדו ועוד. הסרט השלישי עוסק בקווי עלילה שונים לחלוטין מהשניים שקדמו לו, ומתמקד הפעם בסצנת מרוצי הרחוב בטוקיו, יפן. שון בוזוול הוא תלמיד קולג' וחובב מרוצים אשר נשלח לחיות עם אביו ביפן כאלטרנטיבה לשהייה במוסד לעבריינים צעירים. ביפן מתוודע שון למרוצי הדריפט ("מרוצי סחיפה"), מרוצים מסוכנים ומהירים מאוד ששונים בתכלית ממה שהכיר עד כה. הוא חובר לטווינק, המתמחה במכירות ועסקים שמכיר לו את עולם הדריפט, ולהאן, לו הוא הורס את המכונית עד היסוד במרוץ הדריפט הראשון שלו בטוקיו נגד מלך הדריפט טקאשי. עד מהרה שון מסתבך בהוויי החבורות המתחרות, כולל עם היאקוזה היפנית, ומתאהב בחברתו היפהפייה של טקאשי, נילה. בסופו של הסרט שון מתחרה נגד טקאשי על תואר מלך הדריפט של טוקיו. בסוף הסרט וין דיזל מגיע וחוזר לגלם את דמותו של דומיניק טורטו. לוקאס בלאק - שון בוזוול באו וואו - טווינקי סונג קאנג - האן סיאול-הו בריאן טי - טאקשי, הנבל הראשי של הסרט נטלי קליי - נילה ג'ייסון טובין - אירל קאיקו קיטאקוה - ראיקו סוני צ'יבה - קמאטה בריאן גודמן - אבא של שון הופעת קמע: וין דיזל - דומיניק טורטו מדיה וקבצים בנושא מהיר ועצבני 3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מהיר ועצבני 3 (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", באתר נטפליקס "מהיר ועצבני 3", באתר AllMovie (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", באתר Metacritic (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", באתר אידיבי "מהיר ועצבני 3", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "מהיר ועצבני 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מהיר ועצבני 3, קדימון הסרט באתר יוטיוב
כרמליטה ג'טר

כרמליטה ג'טר (באנגלית: Carmelita Jeter; נולדה ב-24 בנובמבר 1979) היא אתלטית עבר אמריקאית, היא האלופה האולימפית (לונדון 2012), בעלת 3 מדליות אחת מכל סוג, מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר, מדליית כסף בריצת 100 מטר ומדליית ארד בריצת 200 מטר. היא אלופת עולם בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר (טגו 2011) ושיאנית העולם הנוכחית (2017) בריצת שליחות 4x100 מטר. ג'טר קבעה את התוצאה הטובה ביותר בריצת 100 מטר בכל הזמנים, אחרי פלורנס גריפית' ג'וינר. כרמליטה היא אחותו של הכדורסלן פו ג'טר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה ג'טר בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.02 שניות, אחרי ורוניקה קמפבל-בראון מג'מייקה (11.01 שניות) ובת ארצה לורין ויליאמס (11.01 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה ג'טר במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.90 שניות, אחרי שלי אן פרייזר מג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 10.73 שניות וקירון סטיוארט אף היא מג'מייקה (10.75 שניות). בתחרות שנערה בשאנגחאי, סין ב-20 בספטמבר 2009 קבעה ג'טר בריצת 100 מטר שיא אישי של 10.64 שניות, התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים (רק גריפית' ג'וניור השיגה תוצאות טובות יותר). באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכתה ג'טר במדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.05 שניות, אחרי קמפבל-בראון (7.00 שניות) ולפני רודי זנג מילמה מגבון (7.14 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ג'טר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 10.90 שניות, לפני קמפבל-בראון (10.97 שניות) וקלי-אן בפטיסט מטרינידד וטובגו (10.98 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.56 שניות, לפני ג'מייקה (41.70 שניות) ואוקראינה (42.51 שניות). מדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.37 שניות, אחרי קמפבל-בראון (22.22 שניות) ולפני אלופת העולם היוצאת בת ארצה אליסון פליקס (22.42 שניות). באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה ג'טר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר, ביחד עם אליסון פליקס, טיאנה מדיסון וביאנקה נייט בשיא עולם חדש של 40.82 שניות, שיפור גדול לשיא העולם בן ה-27 שנים של מזרח גרמניה (41.37 שניות), לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.41 שניות ואוקראינה שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של 42.04 שניות. מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.78 שניות, אחרי שלי אן פרייזר (10.75 שניות) ולפני קמפבל-בראון (10.81 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.14 שניות, אחרי אליסון פליקס (21.88 שניות) ופרייזר (22.09 שניות). באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה ג'טר במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.94 שניות, אחרי שלי אן פרייזר (10.71 שניות) ומיוריאל אהורה מחוף השנהב (10.93 שניות). ריצת 55 מטר: 6.84 שניות ריצת 60 מטר: 7.02 שניות ריצת 100 מטר: 10.64 שניות ריצת 200 מטר: 22.11 שניות מדיה וקבצים בנושא כרמליטה ג'טר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כרמליטה ג'טר (באנגלית) כרמליטה ג'טר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כרמליטה ג'טר, ברשת החברתית אינסטגרם כרמליטה ג'טר, באתר olympedia.org כרמליטה ג'טר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית כרמליטה ג'טר, באתר ליגת היהלום כרמליטה ג'טר, באתר Track and Field (נשים) כרמליטה ג'טר, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
ורדה זקהיים

ורדה זקהיים (נולדה ב­–24 בנובמבר 1932) היא פעילה חברתית ישראלית, המכהנת כיושבת ראש עמותת ליל"ך לסיוע במגזרים חלשים בקהילה. לאורך חייה התנדבה זקהיים בפעילויות רבות למען חיילים, נוער בסיכון, עולים חדשים, אסירים משוחררים וקשישים. יקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 2006. זקהיים נולדה בתל אביב להורים שעלו לארץ ישראל מרוסיה בשנת 1919, באונייה "רוסלאן". אביה, משה פרנקל, היה מנהל מחלקת הגבייה הראשון של עיריית תל אביב, וממייסדי מגן דוד אדום בישראל. זקהיים למדה בבית הספר העממי "הכרמל" (כיום "גבריאלי") ואחר כך בגימנסיה העברית "הרצליה". בהמשך למדה בסמינר לוינסקי, וסיימה כגננת מוסמכת. זקהיים החלה להתנדב במגן דוד אדום בעודה תלמידת בית ספר תיכון. ב-1967 הקימה קבוצה שפעלה למען חיילים, בשם "קרן התנדבות לביטחון". בשנות השבעים ארגנה פעילות למען נוער משוטט ברחוב. הפעילות למען הנוער הובילה להקמת עמותה שהושיטה עזרה לעולים מברית המועצות בתקופת גל העלייה הגדול של שנות השבעים. בשנות השמונים הקימה זקהיים את "קשב לקשיש", עמותה בתל אביב שהושיטה עזרה נפשית לקשישים במצוקה. בשנת 1996 החלה זקהיים לעמוד בראש עמותת ליל"ך, והיא ממשיכה עד היום בתפקיד זה. זקהיים הייתה יושבת ראש ועדת הרווחה בעיריית תל אביב-יפו במשך שתי קדנציות. בנוסף היא חברה בדירקטוריון עירוני "גחלת", חיסכון ללימודים להשכלה גבוהה. היא נוטלת חלק פעיל בעמותות נוספות, בהן העמותה לשיקום האסיר, ו"עינבר", עמותה ישראלית לנפגעים במחלות ראומטיות. בשנת 1998 קיבלה זקהיים את אות המתנדב מטעם שר העבודה והרווחה; היא קיבלה את האות יחד עם בתה אסתי זקהיים ואביה המנוח משה פרנקל. בשנת 2002 קיבלה את אות הנשיא למתנדב, על פעילותה למען רווחת הפרט. בשנת 2006 קיבלה את אות יקיר העיר תל אביב-יפו. ורדה זקהיים באתר עמותת ליל"ך ורדה זקהיים ברשימת חברי ההנהלה בעמותת עינבר, באתר העמותה ורדה זקהיים זוכת אות הנשיא למתנדב, באתר "התנדבות בישראל" ורדה זקהיים יקירת העיר תל אביב יפו, באתר העירייה
רוחמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רוחמה – קיבוץ בנגב המערבי שם הבמה של הזמרת רוחמה רז רוחמה (שכונה) – שכונה חרדית בירושלים בתרונות רוחמה – שמורת טבע בנגב המערבי אחותי רוחמה – שיר של נעמי שמר ששרה להקת הגשש החיוור
בתרונות רוחמה

שְׁמוּרַת בִּתְרוֹנוֹת רֻחָמָה היא שמורת טבע באזור קיבוץ רוחמה בנגב המערבי. השטח שהוכרז כשמורת טבע כולל שני אזורים נפרדים, ממזרח וממערב לקיבוץ. הגוש המזרחי מאופיין בנוף בתרונות, ואילו הגוש המערבי מאופיין ברכס כורכר, ונמצא מדרום לכביש 334. מול הגוש המערבי של השמורה מוצעת כיום שמורת טבע נוספת (שמורת חורבת גממה). קילומטרים ספורים צפונית לשמורה נמצא נחל שקמה ושמורת נחל חצב, ומזרחית לה שמורת פורה. השמורה מגנה על אזור הנחלים רוחמה, דורות ויובלים נוספים של נחל שקמה. נחלי אכזב אלה התחפרו באדמת הלס ויצרו בתרונות באזור מישורי, החושפים את הכורכר שמתחת לשכבת הלס. הצמחייה באזור אופיינית לספר האזור הים-תיכוני. מרבית ימות השנה השמורה צחיחה, אך במהלך החורף מתכסות אדמותיה בפריחה של כלניות, נוריות, דבורניות ואירוס ארצישראלי, המפנים מקומם לחרציות עם בוא האביב. צמחייה מדברית יותר כוללת, בין היתר, מתנן שעיר ושמשון הדור. תוכנית השמורה הופקדה בספטמבר 1966 ואושרה במאי 1967. השמורה הוכרזה רשמית בדצמבר 1969. שטח השמורה בעת הכרזתה היה כ-4800 דונם. בשנת 1979 הופקדה שינוי לתוכנית והשינוי אושר בינואר 1980. בתרונות בתרונות בארי מדיה וקבצים בנושא בתרונות רוחמה בוויקישיתוף בתרונות רוחמה, "מסע אחר" שמורת בתרונות רוחמה, באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל" איתן לשם, טיול בבתרונות רוחמה, באתר הארץ, 3 במרץ 2022 הודעה בדבר הפקדת תכנית מפורטת, דבר, 9 באוקטובר 1966 מרחב תכנון מקומי שמעונים, הודעה בדבר אישור תכנית מפורטת, דבר, 22 במאי 1967 נופים שאין להשחיתם, על המשמר, 9 ביוני 1970 הודעה בדבר הפקדת שינוי תכנית מפורטת, דבר, 18 במרץ 1979 מרחב תכנון מקומי שמעונים, הודעה בדבר אישור שינוי תכנית מפורטת, דבר, 8 בינואר 1980 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדי קייהיל

אדמונד (אדי) פטריק קייהיל (באנגלית: Edmund Patrick "Eddie" Cahill; נולד ב-15 בינואר 1978) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור הבלש דונלד פלאק ג'וניור (אנ') בסדרה "CSI: ניו יורק" (2013-2004), מתפקידו בתור סם ורדרו בסדרה "בתוך הבועה" (2015-2014) ועוד לפני כן בזכות הופעתו בתור טאג ג'ונס, עוזרה ובן זוגה של רייצ'ל גרין בסדרה "חברים" (2001-2000). קייהיל נולד בניו יורק, האמצעי מבין שלושה ילדים עם אחות גדולה ואחות קטנה. אביו, סוכן מניות ממוצא אירי, ואימו, מורה בבית ספר יסודי, ממוצא איטלקי. קייהיל למד בבית הספר התיכוני בייראם הילס בעיירה ארנוק הסמוכה לעיר ניו יורק; שם סיים את לימודיו בשנת 1996. לאחר מכן למד במכללת סקידמור שבסרטוגה ספרינגס. קייהיל הופיע לראשונה באופן מקצועי בהצגה של ניקי סליבר "האלטרואיסטים" בשנת 2000. הביקורות הטובות על משחקו הביאו לכך שהשתתף במספר סדרות טלוויזיה ובהם "סקס והעיר הגדולה", "פליסיטי" וחוק וסדר: מדור מיוחד", וכן בסדרה "חברים" בתפקיד טאג ג'ונס - העוזר והחבר של רייצ'ל גרין. בשנת 2002 כיכב קייהיל בסדרת הדרמה "ימי התהילה" ברשת The WB, שבוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2004 כיכב קייהיל בסרט הקולנוע "נס הנחישות" בו גילם את תפקידו של שחקן ההוקי קרח ג'ים קרייג. באותה שנה החל לככב בתפקיד ראשי בסדרה "CSI: ניו יורק" בתפקיד הבלש דונלד פלאק. בשנת 2005 שיחק לצד הית' לדג'ר בדרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד, "שליטי דוגטאון" בבימויה של קתרין הארדוויק. בשנת 2014 הצטרף כדמות ראשית לעונה השנייה של הסדרה "בתוך הבועה" בדמותו של סם ורדרו, גיסו של ביג ג'ים ודודו של ג'וניור. בשנת 2016 כיכב בסדרת הדרמה המשפטית "תובעת על עקבים" ברשת ABC; בדמותו של קונר וואלאס. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת. ב-12 ביולי 2009 נישא קייהיל לדוגמנית והמאפרת ניקי אברטי (אשתו לשעבר של הצלם טרי ריצ'רדסון) בלוס אנג'לס; לזוג יש ילד שנולד ב-2009. מדיה וקבצים בנושא אדי קייהיל בוויקישיתוף אדי קייהיל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדי קייהיל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אדי קייהיל, באתר AllMovie (באנגלית) אדי קייהיל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורות חיים באתר TV.com Eddie Cahill– קורות חיים באתר רשת CBS
קארדיף סיטי

מועדון כדורגל קארדיף סיטי (באנגלית: Cardiff City Football Club, בוולשית: Clwb Pêl-droed Dinas Caerdydd) הוא מועדון כדורגל וולשי מהעיר קארדיף, בירת ויילס. על אף זהותו הוולשית, לא-משתתף המועדון בליגת הכדורגל המקומית, אלא בליגת הכדורגל האנגלית. המועדון הוא מהבכירים שבמועדוני הכדורגל הוולשים. כינויה של הקבוצה הוא ה"בלו בירדס". קארדיף משחקת באצטדיון קארדיף סיטי (אנ') המונה 33,280 מושבים. לעיתים מארחת הקבוצה את משחקיה הביתיים באצטדיון המילניום. בעונת 27–1926 זכתה הקבוצה בפעם הראשונה והיחידה בגביע האנגלי (גביע ה-FA), וכמו כן בשנת 1927 זכתה בנוסף גם בפעם הראשונה והיחידה בסופר-קאפ האנגלי, "מגן הצדקה" (כיום "מגן הקהילה"). בשנת 2012 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים המלזי וינסנט טאן ובסיום עונת 13–2012 העפילה קארדיף סיטי לפרמייר ליג ובכך חזרה הקבוצה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 51 שנים של היעדרות אחרי שהופעתה הקודמת בליגה האנגלית הבכירה הייתה בעונת 62–1961. באותה עונה החליט הבעלים בצעד שהביא לביקורת רבה על כך להחלפת הצבע המסורתי של הקבוצה. בסיום עונת 14–2013 חזרה הקבוצה לצ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית, לאחר שסיימה במקום ה-20 בתחתית טבלת הפרמייר ליג. ב-6 במאי 2018 הבטיחה קארדיף את עלייתה לפרמייר ליג לאחר 3 עונות רצופות בצ'מפיונשיפ. שנה מאוחר יותר נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר עונה אחת בפרמייר ליג. נכון ל-25 באוגוסט 2023 סמל הקבוצה בשנים 2003–2008 סמל הקבוצה בשנים 2008–2012 סמל הקבוצה בשנים 2012–2015 וינסנט טאן, איש העסקים המלזי והבעלים של הקבוצה מאז 2012 סוונסי סיטי מדיה וקבצים בנושא קארדיף סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קארדיף סיטי קארדיף סיטי, ברשת החברתית פייסבוק קארדיף סיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קארדיף סיטי, ברשת החברתית אינסטגרם קארדיף סיטי, ברשת החברתית LinkedIn קארדיף סיטי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu מעושרים: הגאידמק של קארדיף, וואלה! קבוצות ששיחקו ביותר ממדינה אחת
שריונית

שריונית היא רכב קרבי משוריין המונע על גלגלים עטויי צמיגים (ולא על זחלים) ומוגן בדרך כלל בשריון קל וחמוש בכלי נשק קלים, כגון מקלעים, או בתותח בקוטר קטן. לרוב, מדובר בכלי רכב המיועד לסיור וקשר ואינו מיועד לקרבות גדולים. שריוניות הופיעו בסוף המאה ה-19, אך הפכו לנפוצות רק בתחילת מלחמת העולם הראשונה. השריוניות היו נפוצות עד אחרי מלחמת העולם השנייה, ובהדרגה הוחלפו בנגמ"שים כבדים יותר, חלקם זחליים וחלקם אופניים (כלומר: נעים על גלגלים עטויי צמיגים). בארץ ישראל, חיילי המנדט הבריטי הפעילו שריוניות, ומאוחר יותר, במלחמת העצמאות, הן צה"ל והן הכוחות הערביים הפעילו שריוניות. השריוניות הופעלו כתחליף לטנקים תקניים, מאחר שהיישוב העברי לא היה מצויד במספיק טנקים ערב פרוץ המלחמה. אחרי מלחמת העצמאות, כאשר צה"ל רכש כמות מספקת של טנקים דוגמת ה-M4 שרמן, הוצאו השריוניות משירות. בגדוד סיור 135 שפעל תחת מפקדת גייסות השריון, בשנות ה-50 של המאה ה-20, השתמשו בשריוניות מדגם סטאגהאונד T17E1 (אנ'). ב-1966 הקים צה"ל מחדש כוח שריוניות, סיירת דוכיפת, במסגרת חטיבת הצנחנים. זו הפעילה שריוניות מדגם פאנהארד AML במשך מספר שנים, ולקחה חלק משמעותי בקרבות של פיקוד המרכז במלחמת ששת הימים, במבצע תופת ועוד. שריונית וייט שריונית סיור M3 משוריין פרפר מדיה וקבצים בנושא שריונית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי

האם התכוונתם ל... יוסי הרי – זמר ויוצר ישראלי מרים הרי – סופרת צרפתייה הר"י - ההסתדרות הרפואית בישראל הר הארי
Node.js

Node.js היא סביבת ריצה (אנ') לשפת JavaScript שנכתבה ב-C++ ומבוססת על מנוע V8. היא תוכננה לכתיבת אפליקציות רשת סקיילאביליות כגון שרתי HTTP. Node.js מאפשרת לקוד JavaScript לרוץ מחוץ לדפדפן, ולכן ממשקי התכנות שהדפדפן חושף ל-JavaScript לא יהיו זמינים ב-Node.js (כמו ה-DOM). תוכנה Npm מוגדרת כברירת מחדל. הסביבה מספקת ממשקי תכנות המאפשרים לקוד להתממשק עם מערכת ההפעלה, כגון שימוש ב-שקעים (sockets), מה שמאפשר ל-JavaScript לשמש כשפת צד שרת. הגרסה הראשונה של התוכנה פותחה בשנת 2009. קהילת המפתחים של Node.js התפצלה בשלהי שנת 2014 בשל חילוקי דעות על עתיד המערכת עם חברת Joyent שתחזקה את התוכנה, כאשר המפתחים הפורשים הקימו את מערכת io.js אך התמזגו חזרה במאי 2015. לNode.js יש אפשרות לקבל תוספים שהם נקראים "חבילות". את החבילות כל אחד יכול ליצור ולפרסם. לצורך פרסום והתקנת חבילות, Node.js תומכת בשני מנהלי החבילות הסטנדרטיים של JavaScript: מנהל החבילות npm ומנהל החבילות yarn. גרסה גדולה חדשה של Node.js יוצאת כל חצי שנה ב־GitHub, גרסאות עם מספר זוגי יוצאות לרוב בחודש אפריל, וגרסאות עם מספר אי זוגי יוצאות בחודש אוקטובר. כאשר גרסה חדשה עם מספר אי זוגי יוצאת, הגרסה הקודמת עם המספר הזוגי הופכת להיות גרסה עם תמיכה פעילה למשך 18 חודשים, ולאחריהם עוד 12 חודשי תמיכת אחזקה, בהם יוצאות רק גרסאות עם תיקונים קריטיים ועדכוני תיעוד. שרת HTTP המדפיס הודעת Hello World לגולשים ב־Node.js: const http = require('http'); http.createServer(function (request, response) { response.writeHead(200, {'Content-Type': 'text/plain'}); response.end('Hello World\n'); }).listen(8000); console.log('Server running at http://127.0.0.1:8000/'); דוגמה נוספת לשרת TCP פשוט המאזין לפורט 7000 ומדפיס מה שנשלח אליו: const net = require('net'); net.createServer(function (stream) { stream.write('hello\r\n'); stream.on('end', function () { stream.end('goodbye\r\n'); }); stream.pipe(stream); }).listen(7000); דוגמה לעבודה עם קבצים באמצעות מודול fs: var fs = require("fs"); fs.readFile('input.txt', function (err, data) { if (err) { return console.error(err); } console.log("Asynchronous read: " + data.toString()); }); MEAN Express.js מדיה וקבצים בנושא Node.js בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Node.js Node.js, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Node.js, סרטונים בערוץ היוטיוב Wait, What's Node.js Good for Again? – ReadWrite Klint Finley, Futute of Popular Coding Tool in Doubt After it Splits in Two nodejs/Release, GitHub
מוזיקה ווקאלית

מוּזִיקָה ווֹקָאלִית היא סגנון מוזיקלי בו מרכז הכובד של המוזיקה נשען על קול אדם ולא על כלי נגינה. מוזיקה זו מתבצעת על ידי קול אדם בלבד או בשילוב ליווי אינסטרומנטלי, ותוגדר ווקאלית כל עוד קול האדם הוא הדומיננטי. מוזיקה ווקאלית בעלת קול אדם בלבד ללא ליווי של כלי נגינה נקראת א-קפלה. ככל הנראה, סגנון זה של מוזיקה הוא הסגנון העתיק ביותר של מוזיקה כיוון שהוא אינו דורש דבר מלבד קול האדם. בכל התרבויות ניתן למצוא צורה כלשהי של מוזיקה ווקאלית. כאחד הגורמים להתפתחות הז'אנר ניתן לראות את האיסור שהיה בימי הביניים על שימוש בכלי נגינה בכנסיות ולכן היצירה המוזיקלית בכנסיות הייתה אז ווקאלית. על מנת להתגבר על מגבלות הקול האנושי מתמחים כותבי המוזיקה הווקלית בהצבת אנשים בעלי גובהי קול שונים במקהלה ובכתיבת מוזיקה מתאימה לזמרים סולנים בעלי סוגי קול שונים, כגון סופרן לירי או דרמטי, בס בופו (לתפקידים קומיים) או בס פרופונדו (לתפקידים דרמטיים) וכדומה. אם בתחילה הכילה המוזיקה הווקאלית קול אדם בלבד, הרי שהיום, הודות להתפתחויות הטכנולוגיות בתחום הסאונד, ניתן להפיק חיקויים מוצלחים של כלי נגינה בעזרת קול האדם בלבד. התואר מוזיקה ווקאלית נגזר משם התואר האנגלי VOCAL – קולי. אלתור ווקאלי היה ועודנו חלק חשוב במוזיקה הטורקית ומזרח תיכונית. מוזיקה כזאת הייתה קיימת עוד מלפני המאה ה-13, וכנראה עוד לפני שנת 900. הצאצאים של שבט קונג והחמולות בדרום אפריקה מנצלים טכניקות דומות במוזיקה המסורתית. במוזיקה היהודית משתמשים הרבה בניגונים – שיר ללא מילים, שבו משובצים צלילים כמו: "בים-בם-בום", "אי-אי-אי" וכו' מלווה לעיתים קרובות במחיאות כפיים קצביות ותיפוף על השולחן. "מוזיקת הפה" – היא טכניקה סקוטית המבוססת על חיקוי חמת חלילים, כינורות וכלים אחרים, ששימשו את המוזיקה המסורתית של סקוטלנד. מהגרים סקוטיים בצפון אמריקה עשו מוזיקה זו לפופולרית והיא שולבה בצורות רבות של מוזיקה אמריקאית. כיום אף ניתן להשיג תואר ראשון במוזיקה ווקלית. תוכנית הלימודים כוללת מקצועות כמו קולקוויום, סדנת אופרה, שיעורי איטלקית ועוד. פעמיים בשנה, בסוכות ובשבועות, מתקיים באבו גוש פסטיבל מוזיקה ווקאלית. אל הפסטיבל מגיעות מקהלות מהארץ ומחו"ל והוא נערך בכנסיות באזור. מזמור גרגוריאני שירה דיבורית סווינגל סינגרס סולפג' האסכולה הוונציאנית מדיה וקבצים בנושא מוזיקה ווקאלית בוויקישיתוף מוזיקה ווקאלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוזיקה קולית, דף שער בספרייה הלאומית
Criminal (שיר של בריטני ספירס)

Criminal (בעברית: פושע\ת) הוא הסינגל הרביעי מתוך אלבומה השביעי, Femme Fatale, של זמרת הפופ האמריקנית בריטני ספירס. השיר נבחר לשמש כסינגל בעזרת סקר בעמוד הטוויטר של הזמרת, בזהה לסינגל הקודם מהאלבום I Wanna Go. בשנת 2020 הפך השיר לוויראלי בטיקטוק, בעיקר בזכות האתגר "Mugshot Challenge". השיר צבר למעלה מ-100,000 סרטונים ברשת החברתית והצליח לזכות להצלחה מחודשת. השיר Criminal נכתב על ידי מקס מרטין, שלבאק וטיפאני אמבר, במיוחד עבור אלבומה של ספירס, והופק בעיקר על ידי מקס מרטין. השיר זכה לאהדה גדולה בקרב המעריצים בהיותו מעין בלדה המלווה בחליל לכל אורך השיר ובשל ייחודו. השיר מתאר אהבה אסורה ומספר את סיפורה של נערה, השרה לאימה את סיפור התאהבותה בפושע, ומפצירה באמה לא לדאוג לה ומבטיחה לה שבן זוגה ידאג לה וישמור עליה. השיר נבחר כסינגל, כמוזכר לעיל, על ידי סקר שערכה ספירס למעריציה בחשבון הטוויטר והפייסבוק שלה, כמו שעשתה בבחירת הסינגל הקודם לו I Wanna Go. בסוף טקס הVMA של שנת 2011 ספירס התראיינה וסיפרה שזהו הסינגל אשר נבחר לשמש כסינגל הרביעי מן האלבום. Criminal הוא שיר שבבסיסו שני כלי נגינה עיקריים גיטרה וחליל, אשר לחנו הוא בסגנון פולק אמריקני. השיר מושפע מסגנונם של מדונה ואבבא ומזכיר את סגנון שנות השמונים ואף מאוחר יותר כמו באלבומה של מדונה Ray of Light. מגזין לוס אנג'לס טיימס, תיאר את השיר "שילוב מוזר בין בלדה לבין סגנון רוק רך". בשל סיפור האהבה האסור שבבסיס השיר המושר לאם מודאגת, הושווה השיר לשירה של מדונה "Papa Don't Preach" (אבא אל תטיף). הקליפ לשיר "Criminal" צולם בלונדון, בריטניה, ובוים בידי כריס מארס. ב-5 באוקטובר הוכרז שהקליפ ישוחרר ב-18 באוקטובר. ב-16 באוקטובר בריטני פרסמה תמונות אנימציה של הקליפ. לאחר שחרורו של Femme Fatale, הגיע Criminal למקום שיא 37 במצעד של דרום קוריאה. השיר מכר 627,855 עותקים דיגיטליים ברחבי ארצות הברית. מידע על היצירה "Criminal" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Criminal" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Criminal" באתר Discogs סרטון השיר "Criminal" באתר יוטיוב Zoe Haylock, The Best Songs TikTok Has Rediscovered, Vulture, ‏2020-04-16 (באנגלית) מידע על Criminal, באתר המצעד הפיני מידע על Criminal, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Criminal, באתר המצעד השוודי
מידורי

מידורי (בקאנג'י: 緑) הוא ליקר מלון יפני המכיל 20 אחוז אלכוהול בנפח. מידורי מיוצר על ידי חברת סנטורי. עד שנת 1987 היה המידורי מיוצר רק ביפן, מאז ואילך הוא מיוצר גם במקסיקו וצרפת. המידורי הושק בארצות הברית בשנת 1978 במסיבה במועדון סטודיו 54. משמעות המילה מידורי ביפנית היא ירוק. את השם הזה קיבל המשקה בעקבות צבעו הירוק-זרחני. הליקר אינו כשר. מידורי משמש להכנת קוקטיילים יפניים שונים לדוגמה, קוקטייל בשם Japanese Slipper המורכב מרכיבים אלו: 1 חלק מידורי ליקר מלון חלק אחד ליקר בטעם תפוז 1 חלק מיץ לימון דובדבן מרשינו לקישוט למרות ש-Hermes Melon Liqueur שוחרר על ידי Suntory ביפן בשנת 1964, שמו שונה ל-Midori על יציאתו לשוק האמריקאי בסטודיו 54 בניו יורק בשנת 1978 במהלך מסיבה שערכו צוות השחקנים, הצוות והמפיקים של Saturday Night Fever. עד 1983 הופצה מידורי ב-20 מדינות. בשנת 2013, בעקבות מחקר צרכנים, סאנטורי הפחיתה את תכולת הסוכר והחלה לייצר את מידורי עם תווית מחודשת ובקבוק זכוכית חלבית. מדיה וקבצים בנושא מידורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מידורי אתר מידורי ארצות הברית מאגר של סרטוני הדגמה להכנת קוקטיילים עם מידורי מידורי - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר http://archive.is (באנגלית) "ההיסטוריה של מידורי" Midoriworld.com ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמרו

רמרו (בצרפתית: Ramerupt; בספרות העברית גם רמרוג) היא עיירה קטנה בת 386 תושבים (נכון לשנת: 2009) הנמצאת במחוז אוב בחבל גראנד אסט, קנטון רמרו שבצרפת. עד למסע הצלב השני חיו יהודים ברמרו, ואף חיו בה גדולי תורה כגון בעלי התוספות רבי מאיר מרמרו, ובניו רבנו תם ורשב"ם. כאמור רמרו היא עיירה קטנה, שגודל אוכלוסייתה נע בין 3 ל-4 מאות נפש. בטבלה, תוצאות מפקדים שנערכו ממחצית המאה ה-20 לערך. מדיה וקבצים בנושא רמרו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.