laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תרסיס

תרסיס (נקרא גם "ספריי" בהשפעת המילה האנגלית Spray) הוא נוזל הנמצא בצורת תרחיף באוויר, כלומר בצורת המוני טיפות זעירות המרחפות באוויר, או מוצק הנמצא במצב דומה, של המוני חלקיקים שלו המרחפים באוויר. ישנם סוגים שונים של תרסיסים, כגון תרסיס שמן, תרסיס לשיער, דאודורנט, מטהר אוויר, תרסיס צבע ועוד. לחיצה על כפתור במכל גורמת להתזת התרסיס מהמכל ופיזורו באוויר. מכל התרסיס מכיל חומר נוזלי אותו רוצים להתיז, למשל, שמן. בנוסף מכיל התרסיס גז אחסון היוצר לחץ במכל. כך, שבעת לחיצה על פיית המכל משתחרר הגז בלחץ ומתיז איתו טיפות מהחומר. גז זה נקרא "גז הדף" או "חומר מניע" (פרופלנט). בעבר שימשו חומרים כלורופלואורופחמנים כחומר מניע, אך מכיוון שחומרים אלו גורמים נזק לשכבת האוזון, עברו לחומרים מניעים שאינם גורמים נזק לאוזון, כגון פרופאן או בוטאן. חומרים אלו הם חומרים דליקים, ולכן אין להשתמש במכלים אלו בקרבת אש או להבה, או להשליכם לאש. גז אחסון Airless מדיה וקבצים בנושא תרסיס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קערה

קערה היא צלחת עמוקה המשמשת למטרות שונות. ישנן קערות המשמשות ככלי עזר בעת הכנת המזון, למשל ככלי לערבוב, כזו היא גם קערת מערבל המזון. ישנן קערות הגשה שעשויות לשמש גם ככלי הבישול, אם הן מתאימות לשימוש בתנור אפייה, בתנור מיקרוגל או על הכיריים. סוג של קערה לבישול ולהגשה היא קדרה, המשמשת להכנת תבשילי קדרה – ארוחה שלמה המתבשלת בכלי אחד, המשמש גם להגשה. (אם כי תבשילי קדרה מבושלים לעיתים בסירים). בארצות הברית קיימים מותגים של ארוחות מהירות להכנה במיקרוגל הנמכרות בקערה המתאימה לבישול במיקרוגל ולאחר מכן להגשה. ישנם ספלים לשתייה בגודל ובצורת קערות. ביוון העתיקה השתמשו בקערה עם שתי ידיות – קיליקס – לשתיית יין. בצרפת יש קערות-ספלים לשתיית "קפה אולה". קערת קורנפלקס ולצידה ספל קפה קערת מרק עוף קערת "פו" סיני, עם הכף המסורתית ומקלות אכילה קערת בורשט קערית בצורת דג מכילה מטבל המוגש לצד טאפס דיונון קערת אטריות עם בשר ורוטב קערת מרק אטריות עם בשר בקר וכדורי דגים פסטה בקערה מלבנית תבשיל קדרה מהמטבח הצרפתי קערת אטריות במסעדה הסינית "שיקאירו" בנגאסאקי, יפן קערה של אטריות חמות וחמוצות כלי אוכל ותרבות השולחן הוזכרה פעמים רבות גם בשירה וגם בספרות העברית. קערה הוזכרה בין היתר בשיר ההומוריסטי "מה קרה?", שם היא אמצעי למשיכת תשומת לב ולא לאכילה. בשנת 2006 נכנס ישראלי לתחנת המשטרה בחיפה והמחיז את האירוע המוזכר בשיר. מה קרה? נשברה הקערה, איפה? בחיפו בבית המשטרה, סרטון בערוץ "noam amir", באתר יוטיוב (אורך: 01:09) האזנה לשיר "קערה", באתר זמרשת
אשלי קול

אשלי דונובן קול (באנגלית: Ashley Cole; נולד ב-20 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. הוא היה שחקן נבחרת אנגליה משנת 2001 ועד מאי 2014. קול נולד וגדל בעיר לונדון, בירת אנגליה. בנערותו שיחק במחלקת הנוער של מועדון ארסנל. לאחר עונת השאלה בקריסטל פאלאס הוחזר קול לקבוצה הבוגרת של ארסנל בעקבות פציעה של המגן הראשון של הקבוצה, סילביניו. קול תפס את משבצת המגן השמאלי ונשאר בעמדה גם לאחר שסילביניו החלים. ב-2005 נפגש קול עם נציגי צ'לסי (המאמן ז'וזה מוריניו והמנכ"ל פיטר קניון) לגבי מעבר אפשרי שלו לקבוצה, למרות שהשחקן עדיין היה תחת חוזה בארסנל. קול נקנס ב-75,000 לירות שטרלינג בעקבות הפגישה, מוריניו נקנס גם הוא בסכום זהה וצ'לסי נקנסה ב-300,000 לירות שטרלינג. לאחר מכן התייחס קול למקרה באוטוביוגרפיה שכתב, בה תקף את ראשי ארסנל. לאחר משא ומתן ארוך לגבי סכום ההעברה חתם לבסוף קול בצ'לסי תמורת 5 מיליון לירות שטרלינג והעברתו של הבלם ויליאם גאלאס לארסנל. העסקה נחתמה ב-31 באוגוסט 2006, שעות אחדות לפני תום מועד ההעברות. קול השתתף עם נבחרת אנגליה במונדיאל 2002 וביורו 2004, בו נבחר לנבחרת המצטיינת של הטורניר לצד עמיתיו לנבחרת סול קמפבל, פרנק למפארד וויין רוני. קול שיחק עם הנבחרת גם במונדיאל 2006, בו הודחה הנבחרת האנגלית בשלב רבע הגמר. ב-15 במאי 2013 זכה עם קבוצתו בליגה האירופית, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון (2-1 לצ'לסי בסיום). ב-12 במאי 2014 אשלי קול לא זומן לסגל נבחרת אנגליה על ידי המאמן רוי הודג'סון ומיד לאחר מכן פרש מהנבחרת לאחר 107 הופעות. ב-7 ביוני 2014 חתם אשלי קול ברומא כשחקן חופשי לאחר שהסתיים חוזהו בצ'לסי. ב-27 בינואר 2016 חתם קול בלוס אנג'לס גלאקסי מליגת ה-MLS. ב-21 בינואר 2019 חתם קול בדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ. ב-18 באוגוסט 2019 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. ב-2006 נישא לזמרת הבריטית שריל. בתחילת פברואר 2010 פורסם בעיתונות כי קול בגד באשתו לפחות עם חמש נשים שונות. ב-23 בפברואר הודיעה שריל קול על פרידתה מבעלה, וביקשה מהתקשורת לכבד את פרטיותם. ארסנל פרמייר ליג – 2001/2002, 2003/2004 הגביע האנגלי – 2002, 2003, 2005 מגן הקהילה – 2002, 2004 צ'לסי פרמייר ליג – 2009/2010 הגביע האנגלי – 2007, 2009, 2010, 2012 גביע הליגה האנגלית – 2007 מגן הקהילה – 2009 ליגת האלופות – 2011/2012 הליגה האירופית – 2012/2013 אישיים נבחרת השנה של הפרמייר ליג – 2002, 2004, 2005 נבחרת השנה של אופ"א – 2004 שחקן השנה של צ'לסי – 2008 מדיה וקבצים בנושא אשלי קול בוויקישיתוף אשלי קול, ברשת החברתית פייסבוק אשלי קול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אשלי קול, ברשת החברתית אינסטגרם אשלי קול, באתר Transfermarkt אשלי קול, באתר Soccerway אשלי קול, באתר BDFutbol אשלי קול, באתר WorldFootball.net אשלי קול, באתר National Football Teams אשלי קול, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt הסוף: אשלי קול הודיע על פרישה בגיל 38, באתר ערוץ הספורט, 18 באוגוסט 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארה

האם התכוונתם ל... קללה (מְאֵרָה) – איחול למאורעות רעים ים ירחי (בלעז Lunar Mare; בלטינית: Mare; בתעתיק לעברית: מַארֶה) – מישור בזלת גדול וכהה על ירח כדור הארץ, שנוצר בהתפרצות געשית מארה (יונק) – יונק ממשפחת המכרסמים המארה – אזור בפריז מארה (בודהיזם) – שד במיתולוגיה הבודהיסטית מארה (מיתולוגיה גרמאנית) – במיתולוגיה הגרמאנית, שד היושב על חזהו של אדם בשנתו וגורם לו לסיוטים מאר (גאולוגיה) – תופעה גאולוגית: מכתש רחב, ששוליו נמוכים יחסית שנוצר על ידי התפרצות וולקנית מארה (נהר) – נהר הזורם בקניה וטנזניה מארה (מיתולוגיה) – כמה דמויות המופיעות במיתולוגיה היוונית אישים: אטיין-ז'ול מארה – מדען צרפתי רב-תחומי אליזבת מארה – זמרת גרמנית ז'אן מארה – שחקן קולנוע, תיאטרון ובמאי צרפתי ז'אן-פול מארה – מהפכן צרפתי יעקוביני מרן מארה – מלחין צרפתי מתקופת הבארוק קייט מארה – שחקנית אמריקאית רוני מארה – שחקנית אמריקאית מאר מרה (פירושונים)
יוסף שם טוב (מוזיקאי)

יוסף שם טוב (ידוע גם בשם יוסף יעקב, 1922 - 1 באפריל 2007) היה נגן העוד של תזמורת קול ישראל בערבית, מגדולי נגני העוד בדורות האחרונים. שם טוב נולד בבגדאד, ומאז גיל 12 ניגן בבתי קפה בעיר. שם זכה לכינוי "יוסוף אל עוואד", יוסף נגן העוד, שלא עזב אותו עד יום מותו. בבגרותו ליווה כמה מהנודעות שבזמרות עיראק, ביניהן סלימה מוראד ולילה חלמי. עלה ארצה, עם אשתו ושני בניו, ב-1952. בראיון שנערך כמה שנים לפני מותו אמר כי העלייה הייתה "המכה הכי גדולה שקיבלתי. ... בעיראק כולם היו מכירים אותי. פה הכול נמחק". אחרי בואו לארץ ניגן תקופה קצרה, אבל אז ויתר על הנגינה, ומצא עבודה כאזרח עובד צה"ל. בתחילת שנות ה-70, כאשר אהרון עזורי, נגד העוד של תזמורת קול ישראל בערבית, פרש לגמלאות, נבחר להחליף אותו. שם טוב פרש לגמלאות כאשר התזמורת פורקה, בתחילת שנות ה-90. היה ידוע בעיקר כנגן, אבל הוא גם כתב והלחין שירים וקטעים אינסטרומנטליים. דליה קרפל, ברמת גן יש גורו, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2004 בן שלו, זרם התודעה, באתר הארץ, 4 באפריל 2007
ארוחת בוקר אנגלית

ארוחת בוקר אנגלית (באנגלית: Full English breakfast) היא ארוחת בוקר שמקורה באנגליה ונהוגה ברחבי הממלכה המאוחדת. הארוחה המסורתית המורכבת ממגוון מאכלים מטוגנים כבר אינה כה מקובלת בקרב משפחות אנגליות, אם כי היא עדיין חלק מהתפישה האנגלית לגבי מהותם של מאכלי בוקר ומהווה חלק מהתפריט בבתי קפה ומסעדות המתמחים במאכלים מטוגנים, וכן מוצעת לתיירים כארוחה מסורתית בבתי מלון, בתי הארחה וצימרים - בעיקר בבקרים. ארוחות ימי החול בממלכה המאוחדת כיום כוללות דגני בוקר או קלי, ורק הבקרים של סופי השבוע מאפשרים ארוחה ממושכת בסגנון המסורתי. בבתי קפה וסופרמרקטים רבים מציעים ארוחה מטוגנת כארוחת בוקר המוגשת כל היום, ובפועל נאכלת לרוב כארוחת צהריים משביעה. כיוון שארוחה זו עשירה בשומן ושמן היא נחשבת על ידי בריטים בעלי מודעות בריאותית כפינוק מזדמן בלבד. הארוחה מבוססת על ביצים ובייקון ומשתנה בהתאם לאזור ולטעם האישי. בדרך כלל הביצה מטוגנת (ביצת עין או חביתה) וכך גם הבייקון, אך הבייקון עשוי להיות גם קלוי בגריל והביצים שלוקות או מקושקשות. בנוסף מוגשים: קלי או לחם מטוגן או לחם וחמאה נקניקיות עגבניות מטוגנות, צלויות או משומרות פטריות מטוגנות פודינג שחור (נקניק דם) - פחות נפוץ כיום אך עדיין מצוי ברוב תפריטי המסעדות המתמחות שעועית אפויה (קיימת בתפריטי בתי הקפה, פחות נפוצה במסעדות מעודנות יותר) תפוחי אדמה מוקפצים (לא נפוץ), "האש בראונס" (לביבת תפוחי אדמה, מקורה בארצות הברית), מחית תפוחי אדמה מטוגנת או "בַּאבֵּל אֵנְד סְקְוִויק" (לביבה מטוגנת משאריות ירקות מבושלים ולעיתים גם בשר צלי) רטבים כגון רוטב חום או רוטב אדום (קטשופ או רוטב עגבניות) הארוחה מלווה במיץ תפוזים, קפה או תה. ארוחה הכוללת את כל המרכיבים מכונה "ארוחת בוקר אנגלית מלאה" (כיום "the full monty"). בהקשר זה, יש הטוענים כי מקור הביטוי בהנחייתו של הפילדמרשל ברנרד לו מונטגומרי במהלך המערכה בצפון אפריקה כי חייליו יקבלו שלוש ארוחות מלאות מדי יום, אם כי קיימות גרסאות שונות למקורו של הביטוי. בתי קפה המגישים ארוחת בוקר כזו במשך כל היום מכונים "כפות משומנות" ומשרתים קהל של פועלי יצור העובדים בסמוך ונהגי משאיות. משום כך התה החזק המוגש במקומות אלו מכונה "תה בנאים". במלונות וצימרים אנגלים ארוחת בוקר מלאה עשויה לכלול מרכיבים נוספים כגון: דגני בוקר, דייסה, דג מלוח, קלי וריבה, קדגרי (תבשיל דגים, אורז וביצים מהמטבח האנגלו-הודי), תבשיל כליות. דגני בוקר ומיצי פירות נוספו לארוחת הבוקר האנגלית לאחר 1950. המונח "ארוחה מלאה" נועד להבחין בינה לבין ארוחת הבוקר הקונטיננטלית הכוללת תה, קפה, מיצי פירות עם קרואסון או מאפה אחר. קפה לארוחת הבוקר הוא מנהג קונטיננטלי שצורף לארוחת הבוקר האנגלית באמצעות תפריטי המלונות. ארוחות הבוקר בסקוטלנד, אירלנד וויילס חולקות מאפיינים ומרכיבים רבים עם ארוחת הבוקר האנגלית. בסקוטלנד מגישים נקניקייה מרובעת, האגיס מטוגן, לחמניות תפוחי אדמה וקרקר או חביתית משיבולת-שועל. בפרובינציית אלסטר באירלנד מגישים "פארל" - משולשי מאפה (ממאפה עגול שנחתך לארבע) מסודה לשתייה או תפוחי אדמה. באזורים אחרים של אירלנד מגישים פודינג לבן ולחם סודה. ארוחת בוקר מסורתית בוויילס כוללת "לברברד" - מאפה מטוגן של אצות ושיבולת-שועל. לצמחונים מוגשת ארוחת הבוקר המלאה ללא פריטי הבשר או שמוגשים במקומם תחליפי בשר כגון "קואורן" - מוצר חלבוני המופק מפטריות. בסופי שבוע, מסעדות רבות באנגליה ובעיקר בלונדון מציעות כבר בשעות הבוקר בראנץ' שמשלב מנות קלאסיות של ארוחת בוקר אנגלית יחד עם מנות שמזוהות עם ארוחת צהריים. למשל בתערוכת "מזון בצבא" שהוצגה במוזיאון הצבא הלאומי (אנ') בלונדון, 2019 ארוחות בוקר שוות בלונדון – המדריך השלם, באתר לונדוניסט, ‏2023
קרב 10

קרב 10 (קרב עשר, נקרא גם דקאתלון; באנגלית: Decathlon) הוא מקצוע אולימפי ואחד מתחרויות הקרב רב. הוא מתחלק ליומיים של תחרויות. היום הראשון, שעיקרו כוח מתפרץ ומהירות, כולל חמש תחרויות: ריצת מאה מטר, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לגובה, וריצת 400 מטר. היום השני עומד בסימן טכניקה וסיבולת, ונכללות בו חמש תחרויות אחרות: ריצת 110 מטר משוכות, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, הטלת כידון, וריצת 1500 מטר. שיטת הניקוד השתנתה במהלך השנים, אך היא מבוססת על ניקוד מצטבר בכל מקצוע. מאז שנת 2001, שיטת הניקוד שקבעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית היא כזו: עבור מקצועות השדה: ניקוד = ‏ (INT(A*(P-B)C ‏ עבור מקצועות המסלול: ניקוד = ‏ (INT(A*(B-P)C ‏ כאשר: A,B,C הם פרמטרים הלקוחים מהטבלה הנמצאת מטה. P הוא משתנה המייצג את תוצאת האתלט, הנמדדת בשניות בענפי הריצה, במטרים בענפי ההטלה ובסנטימטרים בענפי הקפיצה. משמעות ה-INT היא שכל הספרות שלאחר הנקודה מושמטות. שיא העולם לגברים שייך לקווין מאייר (צרפת צרפת) ועומד על 9,126 נקודות אותו קבע ב-2018 בבורדו. שיא העולם לנשים שייך לאאוסטרה סקויטה (ליטא ליטא) ועומד על 8,353 נקודות אותו קבעה ב-2005. קרב 7 מדיה וקבצים בנושא קרב 10 בוויקישיתוף קרב 10, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרב 7

קרב 7 (באנגלית: heptathlon) הוא מקצוע קרב רב באתלטיקה קלה, הכולל תחרות בשבעה מקצועות: ריצת 100 מטר משוכות, קפיצה לגובה, הדיפת כדור ברזל, ריצת 200 מטר, קפיצה לרוחק, הטלת כידון וריצת 800 מטר. בקרב 7 מתחרות נשים בלבד, בעוד שגברים מתחרים בקרב 10. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 התחרו נשים בחמישה מקצועות בלבד, והמקצוע נקרא קרב חמש מודרני. באולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984 נוספו שני מקצועות, הטלת כידון וריצת 800 מטר, ומאז נערכות התחרויות במתכונת זו. בראשית המאה ה-21 החלו להיערך גם תחרויות נשים בקרב 10, בדומה לתחרויות הגברים (תחרויות הכוללות גם ריצת 100 מטר, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, וריצת 1500 מטר במקום ריצת 800 מטר). אף שהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית מכירה בתחרויות אלה, הן אינן מהוות חלק מהתחרויות הגדולות הרשמיות. שיטת הניקוד מורכבת מחישוב הכולל קבועים ואת התוצאה שהשיגה הספורטאית. הקבועים מפורטים בטבלה שלהלן. בתחרויות הריצה: a ⋅ ( b − T ) c {\displaystyle a\cdot (b-T)^{c}} ‏ (T הוא זמן הריצה בשניות). לדוגמה, מי שרצה 200 מטר בזמן של 23 שניות מקבלת 1,079 נקודות. בתחרויות הקפיצה: a ⋅ ( M − b ) c {\displaystyle a\cdot (M-b)^{c}} ‏ (M הוא מרחק או גובה הקפיצה בסנטימטרים). לדוגמה, מי שקופצת לגובה של 1.90 מ', מקבלת 1,106 נקודות. בתחרויות הזריקה: a ⋅ ( D − b ) c {\displaystyle a\cdot (D-b)^{c}} ‏ (D הוא מרחק הזריקה במטרים). לדוגמה, מי שהדפה כדור ברזל למרחק של 20 מ', מקבלת 1,199 נקודות. ג'קי ג'וינר קרסי (ארצות הברית ארצות הברית), מחזיקה בשיא העולם בתוצאה של 7,291 נקודות. השיא נקבע באולימפיאדת סיאול (1988). סבטלנה גנזדילוב (ישראל ישראל), מחזיקה בשיא הישראלי בתוצאה של 6,031 נקודות. השיא נקבע בשנת 2003. בתחרויות הנערכות באולם, מתחרים הגברים בקרב 7 ולא בקרב 10, ואולם מרחקי תחרויות הריצה שונים מאלה שבהם מתחרות הנשים בקרב 7. ריצת 60 מטר קפיצה לרוחק הדיפת כדור ברזל קפיצה לגובה ריצת 60 מטר משוכות קפיצה במוט ריצת 1000 מטר אשטון איטון (ארצות הברית ארצות הברית), הוא שיאן העולם בקרב 7 באולם בתוצאה של 6,645 נקודות (2012). מדיה וקבצים בנושא קרב 7 בוויקישיתוף רשימת התוצאות הטובות בעולם בקרב 7 באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית קרב 7, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הודא עזרא נונו

הודא עזרא איברהים נונו (בערבית: هدى عزرا نونو; נולדה ב-7 בספטמבר 1964) היא אשת עסקים, פוליטיקאית, ודיפלומטית יהודייה-בחריינית. כיהנה כשגרירת בחריין בארצות הברית בין יולי 2008 לסוף 2013 ובמקביל כשגרירת בחריין בקנדה מיוני 2009. נונו היא בת למשפחה יהודית שהיגרה מעיראק לבחריין בתחילת המאה ה-20 (בבחריין גרים עשרות יהודים שהיגרו מעיראק ומעוד מקומות). אביה וסבה עסקו בבנקאות ובחלפנות כספים. נונו היא בעלת תואר ראשון בחשבונאות מאוניברסיטת העיר לונדון ותואר שני במנהל עסקים. היא עבדה בחברת מחשבים גדולה, וכיהנה כמנכ"לית ארגון פיקוח על זכויות האדם בבחריין. בסוף 2006 מונתה על ידי מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה כחברה במועצת השורה (הפרלמנט הבחרייני), כאשר חברת הפרלמנט אליס סמעאן מונתה לתפקיד סגנית יושב ראש הפרלמנט. בפרלמנט הבחרייני מכהנים 80 חברים, מחציתם ממונים על ידי המלך ומחציתם על ידי האזרחים. ביולי 2008 התמנתה נונו לשגרירת ארצה בארצות הברית, השגרירה היהודייה הראשונה ממדינה ערבית, והאישה הבחריינית הראשונה שמונתה לתפקיד שגריר בארצות הברית. נונו נשואה לסלמן אידאפאר, יהודי בריטי שהכירה במהלך לימודיה, ואם לשני בנים. בנוסף לכך היא קרובת משפחתו של איברהים דאוד נונו, אשר כיהן, החל משנת 2000, ובמשך שתי קדנציות, כחבר הפרלמנט הבחרייני. מדיה וקבצים בנושא הודא עזרא נונו בוויקישיתוף כתבה ב"וושינגטון פוסט", 19.12.2008 דיווח על מינויה של נונו לשגרירה בארצות הברית, מברק מ-2008 באתר ויקיליקס (באנגלית) ג'קי חוגי, בחריין: יהודייה תכהן בפרלמנט, nrg יוני מנדל‏, בחריין: יהודיה תכהן בפרלמנט - וואלה חדשות, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2006 ירון פרידמן, המדינה הערבית שגינתה בחריפות את הפיגוע, באתר ynet, 20 בנובמבר 2014 השגרירה שמפתיעה כל ערב שבת עם תמונה אחרת, באתר בחדרי חרדים. Bahrain's Next Ambassador in Washington, www.washingtoninstitute.org Duin, Julia (2012-05-26). "Bahrain protests have complicated job for Houda Nonoo, first Jewish ambassador from an Arab nation". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2018-02-25. Mozgovaya, Natasha (2011-03-14). "Meet Houda Ezra Ebrahim Nonoo, Bahrain's Jewish U.S. Ambassador". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2018-02-25.
עיר קטנה

עיר קטנה הוא האלבום הסולו ה-11 של הזמרת הישראלית יהודית רביץ שיצא במרץ 2007. האלבום מכיל שני תקליטורים, כשהשני מביניהם הוא תקליטור בונוס שמורכב ברובו מדואטים, אותם ביצעה רביץ בעבר במסגרות שונות. ב-4 ביוני 2007 הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-20,000 עותקים. התקליטור השני הוא למעשה אוסף שירים ממקורות שונים: "האיש ההוא" הוקלט במסגרת התוכנית "מפגשיר" בהפקת ערוץ 24 "רחוק ממך" מתוך האלבום "11א'" של ברי סחרוף ורע מוכיח "את עושה אותי אמא" מתוך ההצגה "ילדות - מסע מוזיקלי תיאטרלי" שרביץ העלתה בשנת 2004 "ים של געגוע" הוקלט במיוחד למופע המשותף של רביץ ועופרים בשנת 1995 "חדרים שבלב" מתוך אלבומו של חמי רודנר "מלנכוליה אהובתי" "כמו עפיפון" מתוך האלבום של דני סנדרסון "תולדות המים - שירים לאחרים" שבו רביץ ביצעה את השיר עיר קטנה (בימוי: איתי לב) כשתבוא אהבה (בימוי: יוני מרדכי) מידע על האלבום עיר קטנה באתר MusicBrainz אור ברנע, "יש הרבה יושר באלבום", באתר ynet, 12 בפברואר 2007
ויליאם פלית'

ויליאם פלית' (באנגלית: William Pleeth;‏ 12 בינואר 1916 – 6 באפריל 1999) היה צ'לן בריטי ומורה בעל שם לצ'לו. שמו נודע בעיקר כמורה של ז'קלין די פרה, שהייתה תלמידתו בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. פלית' נולד בלונדון למשפחת מהגרים מפולין. כישרונו כצ'לן התגלה כשהיה בן שבע. הוא למד בבית הספר לצ'לו בלונדון ולאחר מכן בלייפציג, אצל יוליוס קלנגל, שהיה גם מורם של עמנואל פויירמן וגרגור פיאטיגורסקי. פלית' ניגן כסולן עם תזמורות אך העדיף מוזיקה קאמרית והקים את רביעיית המיתרים "אלגרי" בשנת 1952. פלית' החל ללמד בבית הספר על שם מנוחין בשנת 1977. כמו כן חיבר את הספר "צ'לו" בסדרת מנוחין של מדריכים לכלי נגינה. בין שאר תלמידיו ניתן למנות את הצ'לנית הקנדית ילידת ישראל, עופרה הרנוי ואמנדה פורסייט. ויליאם פלית' הוא אביו של הצ'לן אנתוני פלית'. ויליאם פלית', באתר MusicBrainz (באנגלית) ויליאם פלית', באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרטק נלצ'יק

מועדון הכדורגל המקצועי ספרטק נלצ'יק (רוסית: Профессиональный футбольный клуб "Спартак" Нальчик) היא קבוצת כדורגל המשחקת כיום בליגה הרוסית השנייה וממוקמת בעיר נלצ'יק שברוסיה. הקבוצה נקראה בעבר גם "אוטומוביליסט" (1969-1972) וכן "אלברוס" (1976). הקבוצה מקבלת את מרבית תקציבה מממשלת קברדינו-בלקריה ותומכת במפלגת רוסיה המאוחדת, המפלגה הגדולה ברוסיה. הקבוצה נחשבת לבכירה מבין שני מועדוני הכדורגל הצ'רקסים המובילים ברוסיה (יחד עם דרוז'בה מייקופ). מועדון הכדורגל ספרטק נלצ'יק הוקם בשנת 1935, ושיחק בליגה המחוזית "B Class" בסבב הליגות של ברית המועצות (הליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות). בשנת 1965 סיימה הקבוצה ראשונה בליגה זו ועלתה ל"A Class", שם שיחקה בין השנים 1966 ו-1970. אחרי רה-ארגון הליגות בברית המועצות שיחקה הקבוצה בליגה הסובייטית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות) (בשנים 1971, 1977, 1978, 1981-1989) ובליגה הסובייטית הראשונה (בשנים 1972-1976, 1979, 1980) כאשר היא עולה ויורדת בין שתי הליגות הללו. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה בליגה הסובייטית הראשונה היה הגעה למקום ה-14 בליגה זו (בעונות 1974 ו-1975). בשנים 1990 ו-1991 הקבוצה שיחקה בליגה הרביעית בחשיבותה בברית המועצות. ב-1992 לאחר התפרקותה של ברית המועצות והקמתה של רוסיה שיחקה הקבוצה בליגה הרוסית הראשונה (הליגה המשנית בחשיבותה ברוסיה) אך הורדה לליגה הרוסית השנייה בשנת 1993. בשנת 1995 חזרה הקבוצה לליגה הרוסית הראשונה ובעקבות הופעותיה בשנת 2012 ירדה ממנה. ספרטק נאלצ'יק עלתה לראשונה לליגת העל הרוסית אחרי שסיימה את עונת 2004/2005 במקום השני, העלייה המפתיעה של הקבוצה תפסה את המועדון עצמו לא מוכן למשחקים בליגת העל הרוסית. כחלק מההכנות החליפה הקבוצה את מרבית שחקני הסגל ולשם כך בחנה הקבוצה לא פחות מ-60 שחקנים. בנוסף, האצטדיון עבר שיפוץ נרחב כדי להתאימו לסטנדרטים הדרושים לליגת העל הרוסית. הקבוצה נחשבה למועמדת בטוחה לירידה אך המשיכה להפתיע ולקראת סוף הסיבוב הראשון אף הוליכה למספר מחזורים את הטבלה. נאלצ'יק סיימה את העונה הראשונה שלה בליגת העל הרוסית במקום התשיעי המכובד. היא החלה את העונה השנייה לאחר שעברה שוב שינויים משמעותיים בסגל השחקנים שכלל מספר רב של כדורגלנים חדשים לרבות ולדימיר קיסנקוב וולנטין פילאטוב, הקבוצה נאבקה בתחתית אך לבסוף הצליחה להישאר בליגה וסיימה במקום ה-12. בעונת 2009-2010 הקבוצה סיימה במקום ה-4 בליגה. שלושה משחקני הקבוצה - הבלם דמיטרי יאצ'נקו, הקשר אולג סמסונוב והחלוץ נאזיר קז'ארוב - נמנו עם סגל נבחרת רוסיה הצעירה. תקציב המועדון היה מהנמוכים מבין קבוצות הליגה ונע סביב 5 מיליון אירו. בעונת 2015/16 סיימה כאלופת הדרום בליגה הרוסית השנייה והעפילה לליגת המשנה הרוסית, אך נשרה חזרה לליגה הרוסית השנייה בסיום עונת 2016/2017. אליפות רוסיה הסובייטית (2): 1965, 1970 הגביע הרוסי: רבע גמר 2007/2008 הישג שיא בליגת העל הרוסית: מקום ששי בעונת 2010 מדיה וקבצים בנושא ספרטק נלצ'יק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק נלצ'יק (ברוסית) ספרטק נלצ'יק, ברשת החברתית פייסבוק ספרטק נלצ'יק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספרטק נלצ'יק, ברשת החברתית אינסטגרם ספרטק נלצ'יק, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Transfermarkt
בוריס גודונוב

בוריס פיודורוביץ' גוֹדוּנוֹב (ברוסית: Бори́с Фёдорович Годуно́в;‏ 1552 – 13 באפריל 1605) היה הצאר של רוסיה בשנים 1598 - 1605, באופן מעשי (דה פקטו) היה שליט משנת 1585. גודונוב נולד למשפחת אצולה בעלת אחוזה בגודל בינוני. עם הנהגת משטר האופריצ'נינה על ידי איוואן הרביעי הוא הצטרף לשורותיו. גודונוב נשא לאישה את מריה סקורטובה-בלסקי, בתו של מליוטה סקורטוב שהיה מהמקורבים לאיוואן הרביעי, והתקדם בחצר הצאר. בשנת 1580 בחר איוואן הרביעי את אחותו של גודונוב, אירינה להיות אשתו של בנו פיודור. גודונוב קודם לדרגת בויארין - הדרגה הגבוה באצולה הרוסית. הוא נכח באירוע שבמהלכו הרג איוואן הרביעי את בנו איוואן, אך התערבותו לא עצרה את הצאר מהריגת בנו. הוא התמנה כעוצר של הצאר פיודור הראשון, שלא היה מתאים לניהול המדינה ולכן מינה לו אביו חמישה עוצרים. גודונוב היה דומיננטי מאוד ותוך שנה גירש את כל שותפיו, והשתלט מעשית על כס המלוכה (1585). לאיוואן הרביעי היה בן נוסף - דמיטרי. גודונוב שלח אותו עם אמו לגלות, ולאחר זמן מה הוא נהרג. על אף שלא ידוע מי היה האחראי לרצח, יש שתלו את האשמה בגודונוב לאור המניע הברור שלו. בשנת 1598 מת פיודור, וכס השלטון עבר לאשתו אירינה (שהייתה אחות של גודונוב) אך לאחר 9 ימים היא התנזרה. ב-17 בפברואר 1598 נבחר גודונוב להיות צאר באופן חוקי בהחלטת זמסקי סובור. בכך פסק שלטון שושלת רוריק ברוסיה. מדיניותו של בוריס גודונוב הייתה חיזוק המדינה. בהנחייתו, עוד בתקופת היותו של פיודור הראשון צאר רוסיה, החלו בבניית ערים ומבצרים בגבול הדרומי וורונז' (1585), בלגורוד (1596), בהתיישבות מסיבית באזורים דרומית לריאזן, ובהקמת עיר חדשה טומסק בסיביר ועוד. גודונוב יזם מלחמה עם שוודיה במטרה להשיב את השטחים שאיבדה רוסיה במלחמת ליבוניה, והצליח להחזיר לרוסיה הצארית שטחים ומבצרים לאורך החוף הבלטי. הוא הנהיג מדיניות של התקרבות למערב והזמין מספר אנשים מאירופה לרוסיה. בשנת 1601 החורף היה מוקדם וקר במיוחד, וגם האביב היה גשום מאוד. גם בשנת 1602 התנאים האקלימיים היו קשים. כתוצאה מכך החל רעב ברוסיה ומחירי הלחם נסקו פי 100. רק במוסקבה נפטרו מרעב מעל 100 אלף איש. לאור המצב הקשה החלו להתפשט שמועות שהנסיך דמיטרי לא נהרג ולכן בוריס גודונוב צאר לא חוקי. כמו כן, בהתאם לשמועות, האירועים האקלימיים הקשים הם למעשה עונש מאלוהים על כך שבכס המדינה יושב צאר לא חוקי. בשנת 1604 התפשטו השמועות שהנסיך דמיטרי חי אצל הקוזאקים ובכוונתו לחזור לשלטון. ב-16 באוקטובר 1604 צבאו של דמיטרי הכוזב הראשון החל לנוע לכיוון מוסקבה בתמיכת הפולנים והקוזאקים בטענה שהוא המיועד להיות הצאר. הדבר היה למעשה תחילת מלחמת רוסיה-פולין (1605 - 1618) שבתחילתה מלך פולין השתמש בצבאות פרטיים לקידום מטרותיו. בקרב שהתרחש בינואר 1605 כוחותיו של גודונוב ניצחו אך לא ידעו לנצל את ההצלחה ולהביס את הנסיך הכוזב באופן סופי. ב-13 באפריל 1605 מת בוריס, ובנו הצעיר פיודור השני, החל בכהונתו הקצרה. דמותו של בוריס גודונוב שימשה בסיס למחזה "בוריס גודונוב" מאת פושקין, שלאחר מכן גם עובד לאופרה "בוריס גודונוב" על ידי מוסורגסקי. בנוסף קורות עלייתו לשלטון עובדו גם לסדרת הטלוויזיה "גודונוב" בכיכובו של סרגיי בזרוקוב. מדיה וקבצים בנושא בוריס גודונוב בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית) בוריס גודונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בוריס גודונוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בוריס פיודורוביץ' גודונוב (1552-1605), צאר רוסיה, דף שער בספרייה הלאומית
לפתית

לְפָתִית או כרוב הנפוס (שם מדעי: Brassica napus) הם כינויים נפוצים של כרוב הלפת, צמח עשבוני ממשפחת המצליבים. מקור הכינוי "לפתית" למין זה מקורו בטעות תרגום שהופיעה לראשונה במילון אבן-שושן שתרגם את המושג rape seed oil ל"שמן לפתית". המין משתייך לסוג כרוב ואין קשר בינו לבין המין לפתית מצויה. מזרעי הלפתית מפיקים מספר מוצרים: כוספת לפתית, המשמשת להאכלת בעלי חיים. שמן קנולה שמן קולזה לציטין בהלכה, נהגו האשכנזים להימנע מאכילת קטניות בפסח. הגדרת הקטניות האסורות לעניין זה (השונה מההגדרה הבוטנית) אינה ברורה, ומעמדה של הלפתית שנוי במחלוקת. באי מאן משתמשים בשורש הלפתית מזן רוטבגה להכנת עששיות ג'ק-או-לנטרן. מדיה וקבצים בנושא לפתית בוויקישיתוף לפתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפתית, באתר ITIS (באנגלית) לפתית, באתר NCBI (באנגלית) לפתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לפתית, באתר צמח השדה לפתית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה לפתית, באתר Tropicos (באנגלית) לפתית, באתר GBIF (באנגלית) לפתית, באתר The Plant List (באנגלית) לפתית, באתר IPNI (באנגלית) מה היא לפתית (מומלץ לקרוא את הכתבה עד סופה) לציטין ולפתית בפסח, באתר www.wildflowers.co.il משה ביגל, לציטין ולפתית בפסח. ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.