laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטיב בולד

סטיבן אנדרו בולד (באנגלית: Stephen Andrew Bould; נולד ב-16 בנובמבר 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי. בולד נולד בסטוק-און-טרנט, והחל לשחק כסטוק סיטי המקומית בשנת 1978 כאשר היה תלמיד בית ספר, והפך למקצוען בנובמבר 1980. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבלם בהפסד 2 - 3 למידלסברו בספטמבר 1981. בולד לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב המועדון, והושאל לטורקי יונייטד באוקטובר 1982, שם שיחק בתשעה משחקים תחת המאמן ברוס ריוק. לאחר תקופת ההשאלה בטורקי הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב של סטוק סיטי, ועבר לשחק בעמדת הבלם. בשנת 1987 הוא סבל מפציעה שכמעט וגרמה לסיום הקריירה שלו, אך הוא החלים ממנה לאחר מספר ניתוחים. הוא עבר לארסנל ב-1988, והפך לאחד מרביעיית שחקני ההגנה של המועדון, ביחד עם טוני אדמס, נייג'ל וינטרברן ולי דיקסון ששיחק איתו בסטוק סיטי. בולד זכה עם ארסנל באליפות הליגה בעונת 1988/1989 ובעונת 1990/1991; אולם, הוא נעדר ממשחקי הגמר של גביע הליגה וגביע ה-FA בעונת 1992/1993, שבשניהם ניצח המועדון. בולד לא זכה להצלחה רבה במדי ארסנל לאחר הזכייה בגביע המחזיקות בעונת 1993/1994, ולאחר הגעתו של המאמן הצרפתי ארסן ונגר נפוצו שמועות כי בולד המבוגר יעזוב את ארסנל, בעיקר כיוון שוונגר העדיף על פניו את מרטין קיאון; למשך תקופה קצרה הפגין בולד יכולת משחק גבוהה מהרגיל, והיה חלק מההרכב שזכה בדאבל בעונת 1997/1998, שבה בישל שער לטוני אדמס במשחק שהכריע את גורל אליפות הפרמייר ליג. שבועיים לאחר מכן זכה המועדון בגביע ה-FA. בולד כבר היה שחקן מבוגר, ולאחר עונתו האחרונה באצטדיון הייבורי הוא עבר ביולי 1999 לשחק במדי העולה החדשה סנדרלנד תמורת חצי מיליון לירות שטרלינג. מאמן סנדרלנד פיטר ריד מינה את בול לתפקיד הקפטן של הקבוצה בעקבות עזיבת הקפטן קווין בול, והוא היה אחד משחקני המפתח של המועדון שסיים במקום השביעי. בולד נותר באצטדיון האור עד ספטמבר 2000, אז נאלץ לפרוש ממשחק פעיל כתוצאה מדלקת מפרקים. בסך הכל הוא הופיע במדי סנדרלנד ב-21 משחקי פרמייר ליג בלבד. למרות היותו אחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בשלהי שנות ה-80 ותחילת עד אמצע שנות ה-90, בולד שיחק רק פעמיים במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו רק בגיל 31. לאחר פרישתו הוא החל ללמוד לצורך קבלת תג אימון מאופ"א, וביוני 2001 חזר לארסנל והחל לעבוד כמאמן קבוצות הנוער. תפקידו הנוכחי הוא מאמן הקבוצה עד גיל 18 באקדמיית הכדורגל של ארסנל. מדיה וקבצים בנושא סטיב בולד בוויקישיתוף סטיב בולד, באתר Transfermarkt סטיב בולד, באתר BDFutbol סטיב בולד, באתר WorldFootball.net סטיב בולד, באתר National Football Teams סטיב בולד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt תמונות וסטטיסטיקות באתר sporting-heroes.net‏
חומת מגן כלכלית

חומת מגן כלכלית הוא כינוי שטבע שר האוצר בממשלת שרון הראשונה, סילבן שלום, למדיניות הכלכלית של משרד האוצר, זמן קצר לאחר מבצע חומת מגן. בהגשמת התוכנית עסק השר שלום עצמו בשנת 2002, והמשיך בה מחליפו בתפקיד בממשלת שרון השנייה, בנימין נתניהו, בשנים 2003–2005. התוכנית הגיעה בתגובה למיתון הכלכלי בישראל לאחר ההאטה בכלכלה העולמית בשנת 2001, משבר התעשיות הטכנולוגיה והחמרה במצב הביטחוני ב-2002 כתוצאה מהאינתיפאדה השנייה. התוכנית עזרה בהפחתת הגרעון הציבורי ועזרה בקבלת חלק מהערבויות שממשלת ישראל ביקשה מארצות הברית לצורך יציאה מהמיתון. היא אוששה את הפעילות העסקית במשק, הקטינה את המעורבות הממשלתית, כך שכלל הפרמטרים הראו התאוששות כלכלית רחבה בהם חידוש הצמיחה, צמצום האבטלה, החזרת השקעות-חוץ בישראל ורמת אינפלציה כמעט אפסית. למימוש התוכנית שימשו שלושה חוקי הסדרים, שלוו בצעדי חקיקה נוספים. ראשית מימושה של התוכנית בחוק תוכנית החירום הכלכלית, שאושר בכנסת ביוני 2002, והמשכה בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002 ובחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל. קיצוץ בשכר במגזר הציבורי קיצוץ של 4% ברבות מהקצבאות והגמלאות של המוסד לביטוח לאומי קיצוצים חדים ביותר בקצבאות הילדים בעקבות המלצותיה של "ועדת רבינוביץ'", נחקק תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, שמרכיביו העיקריים: תחילתו של תהליך להורדת שיעורי המס (סעיף 121 לפקודת מס הכנסה). חיוב במס הכנסה של רווחים ריאליים מהכנסות מריבית ומשוק ההון. מעבר ממיסוי טריטוריאלי למיסוי פרסונלי, שהביא להרחבה מהותית בחיוב במס הכנסה של ישראלים השוהים בחו"ל. רפורמה במיסוי הקצאת מניות לעובדים (סעיף 102 לפקודת מס הכנסה). רפורמת בכר להקטנת הריכוזיות בשוק ההון הלאמת קרנות הפנסיה הגרעוניות העלאת גיל הפרישה לגברים מגיל 65 לגיל 67, ולנשים מגיל 60 לגיל 62. אל על הונפקה לבורסה ב-2003 צים נמכרה לאחים עופר ב-2004 גרעין השליטה בבנק דיסקונט נמכר ב-2005 לקבוצת משקיעים בראשות איש העסקים מתיו ברונפמן גרעין השליטה בבזק נמכר לקבוצת משקיעים בראשות חיים סבן. התוכנית הצטיירה כמדיניות כלכלית אנטי-חברתית הפוגעת בשכבות חלשות ומגדילה את אי-השוויון במשק ובמהלכה הייתה עליה חדה במדדי העוני היחסי והפערים החברתיים הורחבו. כמו כן רווחות האשמות שנתניהו "מכר בזול" נכסי ציבור לאילי הון, ובכך למעשה העשיר משפחות בודדות על חשבון כלל אזרחי ישראל. חלק מהמתנגדים לתוכנית מכנים את המדיניות "גזרות ביבי". בעיתונות החרדית כונתה התוכנית "גזרות תשס"ג". התוכנית הכלכלית 2002–2003 של משרד האוצר(הקישור אינו פעיל), באתר משרד האוצר תני גולדשטיין ועידו אפרתי, בנימין נתניהו: רפורמטור והמפריט הלאומי, באתר ynet, 7 באוגוסט 2005 גד ליאור, שלום: "התכנית הכלכלית לא פגעה בשכבות הביניים", באתר ynet, 26 בפברואר 2002 חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב-2002, ס"ח 1850 מיום 16 ביוני 2002 חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002, ס"ח 1882 מיום 29 בדצמבר 2002 חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, ס"ח 1892 מיום 31 ביולי 2003 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב-2002, ס"ח 1863 מיום 4 באוגוסט 2002 אל על עברה ב-2003 מהפסד לרווח, באתר ynet, 3 במרץ 2004 תני גולדשטיין, סבן-אייפקס זכו במכרז בזק; המחיר - 972 מיליון דולר, באתר ynet, 9 במאי 2005 הפגנת חרדים נגד "גזרות תשס"ג", באתר ערוץ 7, 27 במאי 2003
אלף בייקר

אלפרד בייקר (אנגלית: Alfred Baker;‏ 27 באפריל 1898 – אפריל 1955) היה כדורגלן אנגלי. בייקר נולד באיקלסטון שבדרבישייר, ובצעירותו עבד ככורה ושיחק במספר מועדוני חובבים בדרבישייר. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוא הופיע עבור צ'סטרפילד, קריסטל פאלאס והאדרספילד טאון, אך הופעות אלו לא נכללות במניין ההופעות הרשמיות. הוא הפך לשחקן מקצועני ב-1919, וחתם בארסנל; לאחר חתימתו של בייקר נפוצו שמועות על כך שלזלי נייטון, מאמן המועדון, החתים אותו במכרה שבו עבד, ובכך הקדים אחרים שהמתינו לבייקר בביתו. בייקר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל במשחק נגד ניוקאסל יונייטד שנערך ב-13 באוגוסט 1919, שהיה המשחק הראשון שנערך באצטדיון הייבורי במסגרת הליגה הבכירה. באותה עונה בייקר שיחק ב-17 משחקים, ובעונת 1920/1921 הפך לשחקן הרכב קבוע; הוא זומן למבחנים בנבחרת אנגליה, אך רק כעבור שבע שנים ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה. בייקר שיחק בעמדות רבות במדי ארסנל, כולל שוער במספר מקרים, ובדרך כלל הוא שיחק כשחקן כנף מרכזי. בייקר התמנה לקפטן המועדון ב-1924. כאשר המאמן הרברט צ'פמן הגיע למועדון בסוף עונת 1924/1925 (בה זכה המועדון במגן הצדקה) הוא העניק את תפקיד הקפטן לצ'ארלי באקן; בייקר המשיך לשחק במדי ארסנל במשך חמש שנים נוספות. ב-1927 השתתף בייקר בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בעקבות טעות של השוער דן לואיס. בעונה שלאחר מכן הוא זומן לנבחרת האנגלית, ושיחק נגד נבחרת ויילס ב-28 בנובמבר 1927; אנגליה הפסידה במשחק בתוצאה 1- 2. הייתה זו הופעתו היחידה של בייקר במדים הלאומיים. בייקר זכה בתוארו הראשון בקריירה לאחר הניצחון של ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של 1930; בזמן זכייתו הוא כבר היה בשלהי הקריירה שלו. לאחר הגמר הוא שיחק בעוד משחק אחד בלבד (גם כן נגד האדרספילד טאון), לפני שפרש בקיץ 1931 בגיל 33. בסך הכל הופיע במדי ארסנל ב-351 משחקים, בהם הבקיע 26 שערים. ג'ים בייקר, אחיו של אלף, היה שחקן ידוע בלידס יונייטד בשנות ה-20. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא עבד כמאתר כישרונות עבור ארסנל. Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4. Soar, Phil & Tyler, Martin (2005). The Official Illustrated History of Arsenal, Hamlyn. ISBN 0-600-61344-5. אלף בייקר, באתר National Football Teams אלף בייקר, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקות באתר Englandstats
אל-כרמל (כתב עת)

אל-כרמל - מחקרים בשפה ובספרות הערבית (בערבית: الكرمل – أبحاث في اللغة والأدب) הוא כתב עת היוצא לאור פעם בשנה מטעם החוג לשפה וספרות ערבית של אוניברסיטת חיפה מאז 1980. כתב העת עוסק בספרות הערבית לתקופותיה, החל מהקלאסית של ימי הביניים וכלה במודרנית של המאה העשרים. זהו כתב העת המדעי היחידי בישראל היוצא לאור בשפה הערבית ואחד הבודדים בעולם שמחוץ למדינות ערב. במקביל לכתב העת יוצאת סדרת ספרים באותו התחום. עד כה ראו אור בסדרה זו כתשעה ספרים. המייסד הוא פרופסור ג'ורג' קנאזע בשיתוף עם פרופסור דוד צמח ששימש כעורך הראשי שלו מיום היווסדו ועד לשנת 1989. העורך הראשי של כתב עת זה כיום היא דוקטור ערין סלאמה-קודסי מהחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטת חיפה, ואיתה יושבים במערכת הפרופסורים ראובן שניר ועלי חוסיין. אתר כתב העת
היברננסיס

היברננסיס (Collectio canonum Hibernensis) הוא קובץ החוקים הנוצרי המקיף המוקדם ביותר במערב הלאטיני. זהו קובץ סיסטמטי המחולק לספרים (libri) ולפרקים (capitula) הערוכים לפי נושאים. הנושאים שהטקסט עוסק בהם רבים ומגוונים, ובהם: ההיררכיה הכנסייתית, דיני אישות, קבורה, ארגון מדיני, עשיית צדק, ואף מגבלות על אכילת מזונות מסוימים. מחבריו הם ככל הנראה רובן (Ruben) מדראיניש (Dairinis) וקו כוכבני (Cú Chuimne) מאיונה (Iona). לפי הכרוניקה של אלסטר, הראשון מת בשנת 725 והאחרון בשנת 747. הטקסט אמנם כתוב בלטינית, אך כולל מספר מונחים משפטיים איריים ואזכורים של דמויות מן ההיסטוריה האירית, כגון פטריק הקדוש. ההיברננסיס השתמר בכתבי יד מיבשת אירופה בלבד: שבעה מתוכם משמרים את הטקסט בשלמותו, אך בנוסף עליהם ישנם מעל מאה עותקים חלקיים ופרגמנטים, המעידים על תפוצתו הנרחבת של הטקסט. בעותקים השלמים הטקסט מחולק ל-65, 68 או 69 ספרים. להיברננסיס נודעה השפעה רבה על התגבשות החוק הכנסייתי בימי הביניים ביבשת אירופה. מובאות מן הטקסט ניתן למצוא בקובצי חוקים רבים, והוא מצוטט בין השאר על ידי סדוליוס סקוטוס (Sedulius Scottus) ואינטלקטואלים בחצר הקרולינגית כגון אלקווין (Alcuin) וקטוולף (Cathwulf). מדובר בטקסט הראשון שעשה שימוש שיטתי בתנ"ך ובברית החדשה למטרות חקיקה, והוא מעיד על מעמדו המרכזי של התנ"ך בעולמם הרוחני של מלומדים איריים בני התקופה. לשם כך היה על מחברי הטקסט להצדיק את השימוש בתנ"ך בהקשר נוצרי והם עשו זאת תוך הסתמכות על ציטוטים מאבות הכנסייה (רובם הוצאו מהקשרם) ועל חיבוריהם של מלומדים איריים. הסעיפים מהם מורכב ההיברננסיס הם למעשה ציטוטים המקובצים תחת ראשי פרקים, כאשר כל ראש פרק מציג כלל מסוים. לדוגמה: בספר "על אודות אכילת בשרים" (De carnibus edendis) ניתן למצוא פרקים כגון "מדוע כל בעל חיים שהומת ללא הקזת דם הוא נבלה" (De eo quod omne animal mortuum sine effusione sanguinis morticinum est), או "על אודות האיסור על אכילת סוסים" (De esu equorum illicito), והמקורות המצוטטים בפרקים אלה הם ספר ויקרא, תאודורוס (Theodorus) מקנטרברי (Canterbury), והירונימוס (Hieronymus). בסך הכל מצטט ההיברננסיס מכתביהם של למעלה מ-60 מחברים שונים והודות לכך הוא המפתח המקיף ביותר הקיים להיכרותנו עם ספרים שהיו קיימים באירלנד לפני הגעת הוויקינגים לאי בסוף המאה השמינית. הרמן ווסרשליבן 1966 Die irische Kanonensammlung, ed. F.W.H. Wasserschleben, Leipzig 1885, reprinted ארנסט דומלר E. Dümmler, ed. Cathwulfi epistulae, Monumenta Germaniae Historica, Epist. IV, 1895, pp. 501-5 דין סימפסון D. Simpson, ed., Sedulius Scottus, Collectaneum miscellaneum, Corpus Christianorum Continuatio Mediaevalis, 1988 פרגוס קלי F. Kelly, A Guide to Early Irish Law, Dublin 1988 תומאס צ'ארלס אדוורדס T.M. Charles-Edwards, The Early Medieval Gaelic Lawyer, Quiggen Pamphlet 4, Cambridge 1999 לוטה קרי L. Kéry, Canonical Collections of the Early Middle Ages (ca. 400-1140), Washington D.C. 1999, pp. 73-8 תומאס צ'ארלס אדוורדס T.M. Charles-Edwards, "Early Irish Law", in A New History of Ireland I, Oxford 2005, pp. 331-70 רואי פלכנר R. F|echner, "Libelli et commentarii aliorum: The Hibernensis and the Breton Bishops", in K. Ritari and A. Bergholm, eds., Approaches to Religion and Mythology in Celtic Studies, Cambridge 2008, pp. 100–119
אל-כרמל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אל-כרמל – כפר פלסטיני בנפת חברון ח'ירבת אל כרמל (חברון) – אתר ארכאולוגי בנפת חברון אל-כרמל (עיתון) – עיתון בשפה הערבית שיצא לאור בחיפה בשנת 1908, בשלהי התקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי, עד תחילת שנות ה-40 אל-כרמל (כתב עת) – כתב עת העוסק במחקרים בשפה ובספרות הערבית
ג'יימסון

האם התכוונתם ל... משקה אלכוהולי: ג'יימסון – ויסקי אירי אישים: ג'נה ג'יימסון – שחקנית ואשת עסקים אמריקאית ג'וניס ג'יימיסון (אנ') – זמרת אמריקאית פרדריק ג'יימסון – מרקסיסט, מבקר ספרות ותאורטיקן של הספרות אמריקאי דמויות קומיקס: ג'יי ג'ונה ג'יימסון – דמות בדיונית בדיונית מבית מארוול קומיקס ג'ון ג'יימסון – דמות בדיונית מבית מארוול
אמדה ג'יבו

אמדה ג'יבו (בצרפתית: Amédée (Aimé) Gibaud;‏ 5 במרץ 1885 – 18 באוגוסט 1957) היה שחמטאי צרפתי. ג'יבו היה ארבע פעמים אלוף צרפת לשחמט בשנים 1928, 1930, 1935 ו-1940. שלוש פעמים זכה באליפות צרפת בשחמט בהתכתבות, בשנים 1929, 1931 ו-1932. למרות כל הישגיו הגדיר את עצמו כחובב שחמט ובמקצועו היה דוור. ג'יבו חלק מקום 4-5 בתחרות רמסגייט בשנת 1929 (ניצח: ויליאם גיבסון). ג'יבו ייצג את נבחרת צרפת בשתי אולימפיאדות: באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג 3.5 נקודות מ-8 משחקים. באולימפיאדת השחמט 1936, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936). ג'יבו שיחק בלוח השני והשיג 3.5 נקודות מ-17 משחקים. אמדה ג'יבו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) משחקים של ג'יבו(הקישור אינו פעיל) GIBAUD Amédée, באתר Heritage des Echecs Francais Chess Olympiad: Paris 1924, באתר OlimpBase unofficial Chess Olympiad: Munich 1936, באתר OlimpBase
אייר אסטנה

אייר אסטנה (בקזחית: Эйр Астана) היא חברת התעופה הלאומית של קזחסטן. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי נורסולטן נזרבייב. החברה נוסדה בספטמבר 2001 והחלה את פעילותה במאי 2002 כשחכרה שלושה מטוסי בואינג 737. בשנת 2004 הפכה לחברת התעופה הלאומית של קזחסטן לאחר שהממשלה סגרה את אייר קזחסטן. בעקבות כך עברו כל קוויה של אייר קזחסטן לידי אייר אסטנה. כיום מפעילה החברה כ-26 מטוסים בקווים לכ-54 ערים. דירוג החברה הוא כ-4 כוכבים מתוך 5 כוכבים, לפי סקר שערך אתר skytrax, דבר שמציב את החברה לצד חברות כגון לופטהנזה, סוויס, קוריאן אייר, בריטיש איירווייז, טורקיש איירליינס, אול ניפון איירווייז ועוד. החל מ-7 בספטמבר 2023 צפויה החברה להפעיל 2 טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון אל נמל התעופה אלמטי. צי המטוסים של החברה נכון למאי 2020: מדיה וקבצים בנושא אייר אסטנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר אסטנה אייר אסטנה, ברשת החברתית פייסבוק אייר אסטנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייר אסטנה, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא אייר אסטנה באתר Airliners.net מערכת האתר, רשמית: אייר אסטנה תפעיל טיסות ישירות מאלמטי, קזחסטן לת"א החל מספטמבר הקרוב, באתר פספורטניוז, ‏15 ביוני 2023 פרטי צי המטוסים של אייר אסטנה, באתר airfleets.net (באנגלית) "Air Astana to delay 787 deliveries: CEO". Flightglobal.com (באנגלית בריטית). 2014-06-27. ארכיון מ-2 בפברואר 2017. נבדק ב-2017-01-22. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שושנת לנקסטר האדומה

השושנה האדומה של לנקסטר היא הפרח המסמל את מחוז לנקשייר. הסמל מבוסס על פרח מהסוג ורד שמינו המדויק אינו ידוע, אולם מניחים כי זהו זן תרבותי של המין ורד גאליה (Rosa Gallica) . שושנה בצבע גולס",הופיעה לראשונה כסמל בית לנקסטר בקרב בוסוורת' בשנת 1485. ורד גאליה נחשב לאחד ממיני הוורד הראשונים שתורבתו. הוא גדל בר ברחבי דרום אירופה ומרכז אסיה וטופח על ידי הפרסים, המצרים והיוונים הקדמונים. מאוחר יותר הביאו אותו הרומאים לגאליה (צרפת של ימינו), ומכאן שמו - "ורד גאליה". שושנת לנקסטר האדומה היא כנראה אחד מזני המכלוא שפותחו ממין זה. השושנה האדומה שימשה כסיכתם של בני בית לנקסטר במהלך מלחמת השושנים. עם עלייתו של הנרי טיודור לכס ממלכת אנגליה אוחדו השושנה האדומה עם השושנה הלבנה של יורק ליצירת שושנת טיודור. השושנה אינה מופיעה על שלט האצולה של דוכסות לנקסטר אך הפכה להיות סמל מחוז לנקשייר ועקב כך שולבה בסמלי הרשויות המקומיות. מאז 1974 מספר רבעים במנצ'סטר רבתי ובמרזיסייד שילבו את השושנה בסמליהם על מנת לסמל את עובדת יסודם מחלקי לנקשייר. מאז המאה ה-19 השושנה האדומה הייתה חלק מסמלי מספר יחידות בצבא בריטניה אשר גויסו במחוז. במלחמת העולם הראשונה השושנה נישאה בידי הדיוויזיה הבריטית ה-55 (מערב לנקשייר) במהלך המערכה בבלגיה; המוטו שלהם היה "מנצחים או מתים, אלו אשר לובשים את שושנת לנקסטר". סמל הכומתה של הרגימנט של דוכס לנקסטר אשר נוסד בשנת 2006 מציג את השושנה. חיל הרגלים הקל של הצבא הקנדי נושא גם הוא את השושנה כחלק מתג הכומתה שלהם עקב הברית בינו לבין הרגימנט של יורק ולנקסטר של הצבא הבריטי. דגל לנקשייר המסורתי, דגל לבן עם שושנה אדומה, מעולם לא אושר בידי מכון הדגלים וכאשר הוצג בפניו נודע כי הוא רשום על שם העיר מונטרוז, סקוטלנד. משום שלא ניתן לרשום שני דגלים בעלי אותו עיצוב, הדגל הרשמי של לנקשייר כיום הוא דגל צהוב עם שושנה אדומה במרכזו. דגל לנקשייר שושנת לנקסטר על דגל צהוב סמל מרזיסייד השושנים האדומות מופיעות כחלק מהציצה וכמו כן על התומך הדקסטרי מלחמת השושנים שושנת יורק הלבנה שושנת טיודור מדיה וקבצים בנושא שושנת לנקסטר האדומה בוויקישיתוף Lancashire villages homepage concerning the rose 55th (West Lancashire) Territorial UK Flag Registry website Lancashire Evening Post: Lancashire flag is all yellow
1421 (ספר)

1421: השנה בה סין גילתה את העולם הוא ספר המציג תאוריה היסטורית שלא מקובלת על רוב הקהילה המדעית שיצא בשנת 2002 מאת הסופר גאווין מנזיס, מפקד צוללת לשעבר בצי המלכותי הבריטי. בספר נטען כי הסינים יצאו למסעות תגלית לפני עידן התגליות האירופי. מנזיס טוען כי בין השנים 1421 ו-1423 יצאו אניות סיור סיניות לתור בעולם, בראשותו של האדמירל ז'נג חה, במצוות הקיסר ז'ו די/יונג לה. לפי טענותיו של מנזיס, האניות הגיעו לכף התקווה הטובה לפני ברתולומיאו דיאס, לאמריקה לפני כריסטופר קולומבוס, למצר מגלן לפני פרדיננד מגלן, ולאוסטרליה לפני ג'יימס קוק, והשלימו את הקפת כדור הארץ כמאה שנה לפני שעשו זאת האירופים. בדרכם, למדו הימאים הסיניים לחשב קווי רוחב עשרות שנים לפני האירופים, וכן לחשב קווי אורך מאות שנים לפניהם. עם השנים החל מנזיס, לאחר שפיתח אתר אינטרנט, להביע גישות היסטוריות הולכות ומקצינות, שנדחו אחת לאחת, וקמו נגדו מספר מתנגדים בולטים, רובם ככולם מבין המצוטטים בספרו כמקורות לדבריו. הוא שיתף פעולה עם יוצרי סרט של ארגון "היסטוריית זבל" (Junk History) אשר הציגו את גישתו וטענותיו, ולאחר מכן עימתו אותו עם מידע אשר דחה את רעיונותיו. רוב הדחיות התקבלו על ידו, אך הוא נשען בכל פעם על מידע אחר. הוא הודה שהיה ידוע לו שרבות מן המפות באותה תקופה נועדו לקישוט ולא לניווט, שהמגדל בניו פאונדלנד היה פשוט טחנת קמח. שילידי ניו יורק נראו עם "עור דומה לזה של המזרח וסין", אך מעולם לא נטען שהם סינים. שהוא הגזים לגבי גודלן של הספינות, ושמדענים שעל פיהם הסתמך הסבירו שאי אפשר היה לבנות אוניות בגודל זה מעץ. שמחקר באיי הבהאמה הוכיח שלא מדובר במבנה תת-ימי מעשה ידי אדם, אלא תוצאה טבעית בעקבות חוף קדום, שהיה במקום זה. שהאיים שצוירו אינם מופיעים בסדר הנכון או בכיוון הנכון. שמפקד הצי הסיני ג'נג חה נקרא לשוב מן המסע, וקברו נמצא. שהכתובת המועתקת כ-3,000 מדינות נמצאה בחקיקת אבן, ושם רשום 30 מדינות. שפירוש הכיתוב על המפות, במפורש הוגדר בידי המומחים על פיהם ציטט, אחרת ממה שכתב. שאין שום זכר לתיעוד או עדות לגבי צי, לא בכתבי הנוסע האיטלקי, ביקור הצי בתחנות בהמשך הדרך, או במפות (שבהן מצוירת אונייה בודדת). שהגדרות ומונחים של ניווט ימי הוצגו על ידו באופן שגוי ומוטעה לחלוטין. שהוא היה אחראי לתאונה קשה בין הצוללת שלו לשולת מוקשים אמריקנית. ושהוא לא נולד בסין. מאוחר יותר, בעקבות אנשים שהצטרפו לרעיונותיו, טען גם שניו זילנד נתגלתה על ידי הסינים, ושהמאורים הם למעשה סינים. ראש ממשלת סין אף קרא לניו זילנדים לתמוך בתפיסתו זו. בשנת 2006 הוחל במסגרת האתר "Junk History" לבחון את טענותיו, ואת התייחסותו לביקורת. כותבי האתר הגיעו למסקנה בלתי תלויה שפרסומי מנזיס, אשר נכתבו בעזרת כותבי צללים, פורסמו בעבור כסף, מתוך ידיעה ברורה שאינם נכונים. ספרו של מנזיס תורם לסדר היום המדעי, מבט נוסף לגבי מעמדה של ההיסטוריה בעולם הפוסט-מודרני. ספר זה יכול להוות ייצוג למגמה, שבה ההיסטוריה מקבלת מחדש מעמד של מיתוס. הצגת מחקר מדעי שקרי שסוחף את קהל הקוראים ויוצר 'אמת' חדשה הוא בעל ערך משל עצמו. מנזיס מצוטט בסיום הדיון על המחקר שלו במילים הבאות: "הציבור הרחב איתי, וזה מה שחשוב". מקריאתו של ראש ממשלת סין לניו זילנדים אפשר ללמוד על מעמדה של ההיסטוריה בהבניית תודעה פוליטית וקהילה דמיונית בקרב המונים. האתר הרשמי של הספר הסרט על הספר 1421 - המציג את הטענות של מנזיס, והטענות נגדו אתר המוקדש כולו לדחיית הרעיונות המובעים בספר, ורעיונות נוספים של כותב הספר ורעיו http://www.1421exposed.com/html/junk_history.html ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בילי בליית'

ויליאם נייסמית' "בילי" בליית' (אנגלית: William Naismith "Billy" Blyth;‏ 17 ביוני 1895 - 1 ביולי 1968, וורת'ינג שבמערב סאסקס, אנגליה) היה כדורגלן סקוטי. בליית' נולד בדלקית' שבמידלות'יאן, וכנער שיחק בקבוצת הנערים של ומייס אתלטיק. הוא השתייך למשך תקופה קצרה למנצ'סטר סיטי, אך לבסוף עבר לארסנל במאי 1914. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה השנייה נגד האדרספילד טאון ב-21 בנובמבר 1914. המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 3. בליית' שיחק ב-12 משחקים בעונת 1914/1915, אך בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה התגייס לכוחות המזוינים הבריטיים, ושירת בצרפת. לאחר חידוש משחקי הכדורגל ב-1919 בליית' חזר לארסנל והפך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בדרך כלל בצד השמאלי של מרכז המגרש, כקיצוני שמאלי או כחלוץ פנימי. בליית' שיחק בלמעלה מ-300 משחקים לאורך עשר עונות, והתמנה לקפטן המועדון ב-1925. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בתוצאה 0 - 1. לאורך הקריירה שלו בארסנל הוא השתתף ב-343 משחקים בסך הכל, בהם הבקיע 51 שערים. בליית' עבר לברמינגהאם סיטי במאי 1929, ושיחק את משחקו האחרון בספטמבר 1930, לפני פרישתו ממשחק פעיל בסוף עונת 1930/1931. ב-1930 בליית' הופיע בסרט "The Great Game", והיה לאחד מהכדורגלנים הראשונים שעשו זאת. לאחר פרישתו הוא חזר להתגורר בסקוטלנד, וניהל פאב בפורט סיטון. Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4. Matthews, Tony (1995). Birmingham City: A Complete Record. Derby: Breedon Books. ISBN 978-1-85983-010-9. בילי בליית', באתר Transfermarkt
מנדוסה (פירושונים)

מנדוסה (ספרדית: Mendoza, בסקית: Mendotza, מנדוצה) הוא שם משפחה וטופונים ממוצא בסקי. פירוש השם "הר קר". האם התכוונתם ל... מקומות: מנדוסה – עיר בארגנטינה מנדוסה (פרובינציה) – פרובינציה ארגנטינאית מנדוסה (נהר) – נהר בפרובינציית מנדוסה אישים: אדוארדו מנדוסה – סופר ספרדי אמליה מנדוסה – זמרת מקסיקנית אנדרס אוגוסטו מנדוסה – כדורגלן פרואני ברנרדינו דה מנדוסה – דיפלומט ואיש צבא ספרדי דיאנה מנדוסה – מיס יוניברס 2008 דניאל מנדוסה – מתאגרף יהודי-אנגלי ממוצא ספרדי חסוס מנדוסה – כדורגלן מקסיקני סאול מנדוסה – ספורטאי פאראלימפי מקסיקני ססר מנדוסה – מחברי הכת הצבאית ששלטה בצ'ילה בין 1973 ל-1990 פדרו דה מנדוסה – קונקיסטאדור ספרדי, ושליט מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה קרלוס אנטוניו מנדוסה – נשיא פנמה מנדס
תהילה (סדרת טלוויזיה)

תהילה (באנגלית: Fame) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, ששודרה בין השנים 1982–1987 ברשת NBC. הסדרה התבססה על סרט קולנוע בעל שם זהה אשר הוקרן בשנת 1980 ומתאר את קורותיהם של תלמידים ומורים ב"תיכון לאומנויות הבמה" בניו יורק של שנות השבעים. הסדרה זכתה בשלושה "פרסי גלובוס הזהב" ובתשעה "פרסי אמי". הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקה "MGM Television" (מיסודה של MGM), ושודרה לראשונה ברשת הטלוויזיה NBC בארצות הברית, בערוץ BBC בבריטניה ובערוץ 7 באוסטרליה. למרות הביקורות האוהדות, הסדרה זכתה לאחוזי צפייה נמוכים ושידורה ב-NBC הופסק לאחר שתי עונות. אך בזכות הסדר עם חברת ההפקות "LBS Communications", התוכנית המשיכה ל-4 עונות נוספות. לאחר ביטול הסדרה, בשידורים החוזרים, שודרו פרקי הסדרה בשתי גרסאות שונות: הראשונה כללה את הפרקים המקוריים שנמשכו כשעה והתמקדו בעלילה עיקרית, עלילה משנית ושני קטעים מוזיקליים או יותר; הגרסה השנייה נמשכה כחצי שעה וכללה רק את קו העלילה העיקרי, ללא עלילה משנית או קטעים מוזיקליים. שיר הפתיחה של התוכנית היה להיט פופ שהתפרסם בביצועה של הזמרת איירין קארה, ששרה אותו עבור פסקול הסרט עליו התבססה הסדרה. עבור הסדרה הוקלטה גרסה מחודשת של השיר בביצועה של אריקה גימפל, שגילמה בסדרה את דמותה של קוקו הרננדז. אף על פי שגימפל עזבה את הסדרה בעונה השלישית (1983), שיר הפתיחה בביצועה המשיך ללוות את הסדרה לשתי עונות נוספות. גרסה מעודכנת של השיר, בסגנון רוק כבד, שודרה בסתיו 1985 ובוצעה על ידי שחקנית חדשה בסדרה באותה תקופה, לורטה צ'נדלר (דאסטי). גרסה זו שודרה בשתי העונות האחרונות של הסדרה. השיר "I Still Believe In Me" מתוך פרק מתוך הסדרה שכותרתו "Passing Grade", היה מועמד לפרס אמי לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר בוצע על ידי אריקה גימפל ודבי אלן ואחד מכותביו היה גארי פורטנוי (שכתב בהמשך את שיר הנושא של הסיטקום "חופשי על הבר"). שני סינגלים מתוך הסדרה, "Hi-Fidelity" ו-"Starmaker", נכנסו לצמרת מצעד הפזמונים בבריטניה. חברת סוני, שהחזיקה בזכויות ההפצה של כל סדרות הטלוויזיה של MGM משנת 1985 עד 2006, הפיצה את העונה הראשונה של "תהילה" בגרסת DVD ב-1 בנובמבר 2005. הפצות עתידיות של עונות נוספות של הסדרה הועברו לידי חברת "פוקס המאה ה-20", בעסקה שנערכה על ידי MGM. הסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב לסדרת הקומדיה או לסדרה המוזיקלית הטובה ביותר בשנים 1982 ו-1983. דבי אלן, שגילמה את המורה למחול לידיה גרנט, זכתה בפרס "גלובוס הזהב" כשחקנית הטובה ביותר לשנת 1982. בנוסף הייתה הסדרה בעלת עשרות מועמדויות לפרס אמי ואף זכתה תשע פעמים. דבי אלן - לידיה גרנט אלברט האג - ד"ר בנג'מין שורופסקי קרול מאיו ג'נקינס - אליזבת שרווד אן נלסון - גברת ברג קן סוויפורד - מורלוק ג'ין אנתוני ריי - לירוי ג'ונסון ואלרי לנדסברג - דוריס שוורץ לי קוררי - ברונו מרטלי אריקה גימפל - קוקו הרננדז לורי סינגר - ג'ולי מילר סינתיה גיב - הולי לארד פייג' האנה - קייט ריילי פי-אר פול - מונטגומרי מק'ניל קרלו אימפרטו - דני אמטולו מורגן סטיבנס - דייוויד רדרם מדיה וקבצים בנושא תהילה בוויקישיתוף "תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תהילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)