laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמסדין סמי פרשרי

שמסדין סמי פרשרי (באלבנית: Şemseddin Sami Frashëri; בטורקית: Şemseddin Sami Bey;‏ 1 ביוני 1850, פרשאר – 18 ביוני 1904, איסטנבול). סופר, פילוסוף ומלומד עות'מאני-אלבני. יחד עם אחיו נעים ועבדיל, היה אחד מראשי התנועה הלאומית האלבנית. פרשרי סיים את הגימנסיום זוסימאה, ביואנינה שביוון, שם למד פילוסופיה מערבית וכן את השפות איטלקית, יוונית וצרפתית. בנוסף על כך למד עם מורה פרטי טורקית, ערבית ופרסית. בשנת 1872 היגר לאיסטנבול ושם לעצמו מטרה להעלות את קרנן של השפה והתרבות האלבניות. יחד עם אחיו אבדיל פרשרי ועם חסן תחסיני ופאשקו ואסה, הקים בשנת 1879 את האיחוד המרכזי להגנה על זכויות העם האלבני. אחת ממטרות הארגון הייתה פיתוח אלף בית אלבני. בנוסף על כך עמד בראש האגודה למען פרסום כתבים אלבניים, שמטרתה הייתה פרסום כתבים של סופרים ומלומדים אלבניים. הוא לקט את כתבי היד יחד עם אחיו אבדיל פרשרי. פרשרי מת באיסטנבול בשנת 1904. פרשרי היה בעל זהות כפולה, אלבנית עת'מאנית. הוא תרם רבות לרפורמות בשפה הטורקית. מאידך היה מאבות הלאומיות האלבנית. בשנים 1889–1898 הוציא לאור אנציקלופדיה בת שישה כרכים בשם המילון הכללי (Kamûs-ül Â'lâm), זו הייתה האנציקלופדיה הראשונה שיצאה בשפה העות'מאנית. האנציקלופדיה נבנתה על פי מודל צרפתי וייתכן שחלק ניכר ממנה תורגם מצרפתית. עם זאת הוקדש בה חלק נרחב לערכים הקשורים לזהות העות'מאנית והאלבנית. באנציקלופדיה נדונו גבולות אלבניה, הכוללים גם את קוסובו וחלקים מיוון ומקדוניה של היום. הוא מייחס את האלבנים לעמים עתיקים כמו האלירים, התראקים, האפירים והמקדונים. לפיכך הם תושביו המקוריים של הבלקן. לטענת פרשרי קבלו האלבנים את השלטון העות'מאני ואת דת האסלאם בידיים פתוחות, במטרה ליטול חלק בבניית האימפריה. עם זאת הוא אינו מסתיר גם את מלחמתו של המנהיג האלבני, סקנדרבג בעות'מאנים. בנוסף על האנציקלופדיה שהזכרנו. פרשרי הוציא בסביבות 50 ספרים בשפות העות'מאנית והאלבנית. בין השאר הוציא מספר מילונים עות'מאניים ועות'מאנים-צרפתיים וכן מילון עת'מאני-ערבי. בנוסף על כך פרסם פרסומים מדעיים ופוליטיים וכן רומאנים ומחזות בשפות האלבנית והעות'מאנית. מדיה וקבצים בנושא שמסדין סמי פרשרי בוויקישיתוף אייל ג'יניאו, האסלאם והמוסלמים בבלקאן: תפיסות אוריינטליסטיות, מיתוסים וזיכרון(הקישור אינו פעיל) שמסדין סמי פרשרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רחוב ויצמן

רחובות על שמו של חיים ויצמן קיימים ברבות מערי ישראל. האם התכוונתם ל... רחוב ויצמן – תל אביב שדרות חיים ויצמן (ירושלים) – שדרות הכניסה המרכזית לירושלים רחוב ויצמן – כפר סבא רחוב ויצמן – נס ציונה
כדור הרעם

האם התכוונתם ל... מבצע יונתן – מבצע צבאי שכינויו היה "כדור הרעם", אותו ערך צה"ל באוגנדה במטרה להציל חטופים ישראלים כדור הרעם (סרט) – סרט מתוך סדרת הסרטים של ג'יימס בונד
ארשיל גורקי

ארשיל גורקי (נולד בשם: ווסטאניק מנוג אדויאן, ארמנית: Արշիլ Գորկի, Վոստանիկ Մանուկի Ադոյան; 15 באפריל 1904 – 21 ביולי 1948) הוא צייר ארמני-אמריקאי, שהשפיע רבות על האקספרסיוניזם המופשט. גורקי נולד בעיירה ליד ואן שבטורקיה. תאריך הולדתו אינו ודאי. ב-1910 היגר אביו לארצות הברית כדי להתחמק מגיוס לצבא, והשאיר את משפחתו בוואן. גורקי נמלט מוואן במהלך רצח העם הארמני עם אמו ושלוש אחיותיו לשטח שהיה בשליטה רוסית. לאחר רצח העם הארמני, בשנת 1919, נפטרה אמו של גורקי בירוואן וגורקי הצטרף לאביו שבארצות הברית כשהוא בן 16. כשהיה בן 31 התחתן, ושינה את שמו לארשיל גורקי בתהליך של המצאה מחדש של אישיותו (סיפר לאנשים שהוא קרוב משפחה של הכותב הרוסי מקסים גורקי). ב-1922 נרשם גורקי ל"בית הספר החדש לעיצוב" בבוסטון ועבד באופן זמני כמדריך. ג'יימס אדמונד אלן היה בין תלמידיו. בשנות ה-20 המוקדמות הושפע מהאימפרסיוניזם ולקראת סוף העשור הפכו עבודותיו קרובות יותר לסגנון הפוסט-אימפרסיוניזם. באותה תקופה חי בניו יורק והושפע מפול סזאן. ב-1927 פיתח קשרי חברות עם את'ל סשואבאצ'ר שהייתה הביוגרפית הראשונה שלו. ציוריו מן העת ההיא כללו את "נוף באופן סזאן" (1927) ואת "נוף, סטטן איילנד" (1927-1928). בשנות ה-20 ובתחילת שנות ה-30 התנסה בקוביזם ולבסוף בסוריאליזם. הציוריים שלו "זמן לילה", "תעלומה" ו"נוסטלגיה" (1930-1934) אפיינו את הפזה של ציורו. הבד מתחת לציורו "דיוקנו של מסטאר ביל" היה של חברו ויליאם דה קונינג. מדיה וקבצים בנושא ארשיל גורקי בוויקישיתוף גלילי שחר, הציור זוכר ושוכח, רושם ומוחק, מתקרב ומתרחק, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2009 ארשיל גורקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארשיל גורקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארשיל גורקי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בכור אביב

בכור אביב (שם מדעי: Primula) הוא סוג צמח ממשפחת הרקפתיים המצוי כמעט בכל חצי הכדור הצפוני. לסוג מינים רבים הגדלים באירופה ובאסיה, בעיקר בהרי האלפים ובהרי ההימאלאיה. בישראל אין המין מצוי אך בדרום חצי האי סיני מצוי המין בכור אביב סיני בעיקר בג'בל קתרינה. אוכלוסייה זו היא שריד מתקופות שבהן היה האקלים בסיני קר וגשום יותר. צמחים צפוניים רבים חובבי לחות וקור המצויים היום בהר הלבנון חדרו דרומה עד לסיני. בישראל מגדלים בגינון תרבותי בכור אביב מצוי (primula vulgaris) ומינים אחדים נוספים שמקורם באירופה כמו בכור אביב חרוטי (primula obconica) ובכור אביב הדור (primula spectabilis). בטורקיה ובלבנון גדל בבר תת-מין של בכור אביב מצוי הנפוץ באירופה - primula vulgaris ssp. sibthorpii תת-מין זה מצטיין בקשת צבעים של לבן, סגול וורוד. זנים נוספים שמגדלים בגינון תרבותי בישראל הם בכור אביב שסוע (primula malacoides) ובכור אביב סיני (primula sinesis). בכור אביב, באתר ITIS (באנגלית) בכור אביב, באתר NCBI (באנגלית) בכור אביב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בכור אביב, באתר Tropicos (באנגלית) בכור אביב, באתר GBIF (באנגלית) בכור אביב, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היפנרוטומאכיה פוליפילי

הִיפְּנֶרוֹטוֹמָאכִיָה פּוֹלִיפִילִי הוא ספר שנכתב ב-1467 ונתפרסם בדפוס אלדו מנוציו הוונציאני בדצמבר 1499. הספר זכה להתעניינות רבה בחוגי המשכילים בימי הרנסאנס ובקרב המתעניינים בתורת הנסתר; איכויותיו הגרפיות הנדירות עשו את הספר למבוקש ביותר גם בקרב אספנים. משמעות שמו של הספר: "המאבק לאהבה בחלום", ומקורו במילים יווניות שמובנן נקשר ב: "חלום", "אהבה ותשוקה", "כמיהה ומאבק". גיבור הסיפור, פוליפילי, מחפש אחר אהובתו פוליה (Polia) בחלום. עלילת הספר רב-לשונית (7 שפות), טעונה סמלים ומטפורות ונקראת ככתב-חידה המשלב רמות משמעות שונות: פואטית (סיפור אהבה), פילוסופית (מהות הקיום) ולוגית (ארכיטקטונית-מתמטית). בנוסף למשמעויות אלו המניע העיקרי לכתיבת הספר היה מלחמת הדת כביכול שהתחוללה בתקופה בה נכתב הספר בין האמנים הרבים שפרחו באיטליה וסביבותיה שסברו שעל ידי האמנות ניתן להכיר יותר בגדולת האלוהים ולהתקשר איתו לבין השמרנים יותר שסברו שהאמנות מביאה לידי הרחקה מאלוהים וקרבה לחטא והמחבר כתב בספרו את השקפת חייו הקיצונית יחסית ומפאת הפחד מפני הקיצוניים שנהגו באלימות הסתיר את חיבורו על ידי כתב חידה מסובך מאין כמוהו. היצירה פורסמה באופן אנונימי, אך במשך כ-500 שנה יוחסה לנזיר פרנצ'סקו קולונה (אשר האותיות המתחילות כל פרק ביצירה יוצרות אקרוסטיכון של שמו). כיום נוטים חוקרים רבים לשייכה ללאונה בטיסטה אלברטי. בשנת 2004 יצא לאור ספר בשם "עקרון הארבעה" שעוסק כולו בהיפנרוטומאקיה. המחברים איאן קולדוול ודסטין תומסון. הספר הדמיוני משלב, במסגרת רומן על חיי קבוצת סטודנטים באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית, פתרון מקורי ומבריק לחידה העתיקה, שהוגה תלמיד במסגרת התזה, אותה כל תלמיד פרינסטון אמור לכתוב במסגרת לימודי התואר הראשון, שגורר בעקבותיו מספר מעשי רצח, והפך לרב מכר עולמי. עקרון הארבעה יצא לאור בישראל בשנת 2005 על ידי סטימצקי. מדיה וקבצים בנושא היפנרוטומאכיה פוליפילי בוויקישיתוף היפנרוטומאכיה פוליפילי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחוב ארלוזורוב (תל אביב)

רחוב ארלוזורוב הוא רחוב רוחב ראשי בצפון הישן של תל אביב המוביל מחוף ימה של תל אביב וממשיך מזרחה עד רחוב על פרשת דרכים בו נמצא מסוף 2000. קצהו המערבי של הרחוב הוא בחלקו הדרומי של גן העצמאות, ובנקודה זו שכן בעבר בית קברות מוסלמי. בסמוך למקום נרצח ב-1933 חיים ארלוזורוב, ולכן נקרא הרחוב על שמו. הרחוב מתחלק לשני חלקים בעלי אופי שונה: הצד המערבי בין הים ורחוב אבן גבירול, שבו הוא רחוב בעל מאפיינים דומים לרחובות הראשיים של הצפון הישן, וצדו המזרחי, בין אבן גבירול ואיילון, שבו הוא ציר תחבורה ראשי הכולל בינוי בעל אופי שונה ומהווה את אחת הכניסות הראשיות אל העיר. בצדו המזרחי גם מספר מבני ציבור רחבי ממדים הכוללים רחבות כניסה גדולות לפניהם. בפברואר 2017 פורסם כי עיריית תל אביב, באמצעות הוועדה לתכנון ובניה, שואפת לקדם תוכנית שתשנה את אופי הרחוב. התוכנית תהפוך את ארלוזורוב מאזור המשמש בעיקר למגורים ותנועת רכב, לכזה שיכלול מאפיינים דומים לרחובות שהוא חוצה - בן יהודה, דיזנגוף ואבן גבירול, עם מקומות רבים למסחר ולבילוי. בית שגרירות איראן לשעבר. בית השגרירות הבריטית - בפינת רחוב הירקון. מוסך דן - מבנה באוהאוס ששכן ברחוב ארלוזורוב 17 ושהיה המוסך הראשון של "חברת דן" לפני קום המדינה שעדיין נקראה בשם "חברת הגורר". ובעל תפקיד חשוב בתקופה שבה פעל נמל תל אביב. לאחר מכן הוסב לחניון ונהרס בשנת 2008. נכון ל-2018 נבנה בשטח מגדל מגורים. מתחם סומייל בית הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית - מבנה ברוטליסטי רחב ממדים (אדריכל דב כרמי) ובו הנהלת ההסתדרות. בניין הנהלת קופת חולים כללית שנבנה לא הרחק ממרכז ההסתדרות מגדלי שקל לאורך כל הרחוב, מתחנת הרכבת תל אביב מרכז ועד רחוב בן-יהודה, מתוכנן להיסלל הקו הסגול של הדנקל שהחל ב-2015 והוביל לשינויים בהסדרי התנועה ברחוב. מגדל שקל וחלק מבניין הנהלת קופת חולים כללית בית הוועד הפועל של ההסתדרות רחוב ארלוזורוב מבט מבית הוועד הפועל לכיוון מזרח. 1964 תחנת ארלוזורוב מערב מדיה וקבצים בנושא רחוב ארלוזורוב בוויקישיתוף מחלף ארלוזורוב אמיתי גזית, ארלוזורוב בתל אביב רוצה להפוך לדיזנגוף, באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2017 מיכאל יעקובסון, החוף החדש של תל אביב נמצא על הגג: הצצה ראשונה לקאנטרי רמז, באתר Xnet‏, 10 ביוני 2020
אליפות העולם במשקל כבד (WWE)

אליפות העולם במשקל כבד (באנגלית: World Heavyweight Championship) הייתה אחת מהאליפויות הראשיות בארגון ה-WWE והתקיימה בין השנים 2002–2013. האלוף האחרון היה רנדי אורטון. אליפות העולם במשקל כבד נוצרה על ידי אריק בישוף לאחר שלתוכנית Raw לא היה אלוף מכיוון שאלוף ה-WWE, ברוק לסנר, עבר ל-סמאקדאון. בישוף נתן את האליפות לטריפל H מאחר שהוא היה אמור להיאבק על תואר אליפות ה-WWE נגד לסנר. טריפל H נהיה הראשון שהוכתר כאלוף העולם במשקל כבד. בסך הכל, היו 57 זכיות באליפות ו-25 אלופים שונים. המתאבק שזכה הכי הרבה פעמים בתואר זה היה אדג' עם 7 זכיות. תקופת הכהונה הארוכה ביותר הייתה של בטיסטה עם 282 ימים. באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-15 בדצמבר 2013, רנדי אורטון ניצח את ג'ון סינה, ואז אליפות העולם במשקל כבד אוחדה עם אליפות ה-WWE, ונוצרה אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד, מה שגרם להפסקת השימוש באליפות העולם במשקל כבד. האלוף הגבוה ביותר הוא קאלי הגדול - 2.16 מטר. האלוף הנמוך ביותר הוא ריי מיסטריו - 1.68 מטר. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם במשקל כבד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם במשקל כבד
שדרות רוקח

שדרות רוקח הן שדרה וכביש ראשי בצפון תל אביב, המוביל מאזור שפך הירקון במערב לכיוון מזרח ולעבר שכונות עבר הירקון. שדרות רוקח מנציחות את זכרו של ישראל רוקח, שכיהן כראש העירייה החמישי של תל אביב בין השנים 1936–1952, ומאוחר יותר כיהן כשר הפנים. שדרות רוקח מתחילות בצומת המפגש בינן לבין רחוב אוסישקין בצדו הדרומי של הירקון. בצמוד לצומת הן חוצות את גשר בר יהודה שעל הירקון, ולאחר מכן את רחוב אבן גבירול ואת דרך נמיר בגשר עילי ובצומת. השדרה מצטלבת עם נתיבי איילון במחלף רוקח, ומסתיימת במפגש הרחובות רפידים ובכור שלום שטרית, החוצים אותה, ואילו המשכה קרוי בשם רחוב בני אפרים ומוביל לכיוון צומת הפיל. בנוסף חוצים את השדרה שני גשרים הנושאים מסילות רכבת שעליהם עוברות מסילת החוף ומסילת הירקון של רכבת ישראל. השדרה היא כביש דו מסלולי לכל אורכה, ובה שלושה נתיבים לפחות בכל כיוון. אורך השדרה הוא 3.8 ק"מ. שדרות רוקח מקבילות לנחל הירקון ולפארק הירקון המשתרע מדרום להן לכל אורכן. בשל כך, אופייה של השדרה פרוורי ופתוח, והיא נחשבת לאסתטית וירוקה. יחד עם פארק הירקון ומתקני הספורט הרבים שבו, הפכה השדרה לאזור לפעילות נופש וספורט, וגם מצפון לה שוכנים מגרשי טניס. מדרום לשדרה נמצאים, בין היתר, אתרי העניין הבאים: גן הבנים מרכז דניאל עמיחי ללימודי חתירה וימאות מתקני הספורטק, הסקייטפארק וקיר טיפוס בניין המועצה לישראל יפה לאורך צדה הצפוני של השדרה שוכנים: מסוף רדינג לתחבורה ציבורית בית ההלוויות העירוני של תל אביב סמינר הקיבוצים מוזיאון ארץ ישראל מרכז יצחק רבין לחקר ישראל תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה אקספו תל אביב וגשר להולכי רגל המוביל אל רחבת שטרן שבכניסה אליו לונה פארק תל אביב מדיה וקבצים בנושא שדרות רוקח בוויקישיתוף
מילאן אוסטרץ

מילאן "מיקי" אוסטרץ (בסלובנית: Milan Osterc; נולד ב-4 ביולי 1975) הוא כדורגלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת סלובניה, והיה מלך השערים של הפועל תל אביב בגביע אופ"א בעונת 2001/2002, כשהגיע עם הקבוצה לרבע הגמר. אוסטרץ החל את הקריירה המקצוענית בסלובניה במועדון המקומי NK בלטינצ'י, משם עבר לגוריצה, ולאחר מכן עזב את סלובניה ועבר לשחק בספרד במדי הרקולס אליקנטה. אחרי עונה אחת בספרד חזר לסלובניה ושיחק באולימפיה ליובליאנה. בקיץ 2000 הגיע אוסטרץ לישראל, כשהמאמן דרור קשטן החתימו בקבוצת הפועל תל אביב. כבר במחזור הראשון של עונת 2000/2001 כבש אוסטרץ את שערו הראשון בקבוצה, במשחק מול מ.ס. אשדוד, ובסך הכל בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 9 שערי ליגה. בעונת 2001/2002 הבקיע רק שער אחד בליגה אך תרם 7 שערים חשובים בגביע אופ"א, בין היתר מול לוקומוטיב מוסקבה ברוסיה, מול צ'לסי באנגליה ומול פארמה באיטליה, עת היה שותף להישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל זה, כשהגיע עם הפועל תל אביב עד לרבע הגמר. באותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בסך הכל שיחק אוסטרץ שנתיים בהפועל תל אביב, בהם סיימה הקבוצה פעמיים ברציפות כסגנית האלופה. בקיץ 2002 חתם אוסטרץ בשורות לה הבר הצרפתית, אך לא הצליח להשתלב בקבוצה וכעבור עונה אחת עבר לקבוצת בורסאספור הטורקית. אוסטרץ שיחק בקבוצות נוספות בטורקיה, קפריסין ואוסטריה, לפני שחזר לסלובניה בשנת 2007. כשחזר למולדתו שיחק אוסטרץ שלוש שנים נוספות בקבוצה בה שיחק בעבר, גוריצה. בעונת 2009/2010, בגיל 35, היה אוסטרץ מלך שערי הליגה הסלובנית. בזכות היכולת הטובה שהציג, עבר בשנת 2010 לשחק באלופת סלובניה, פ.צ. קופר. בקיץ 2012 פרש משחק פעיל. אוסטרץ הוא שחקנה לשעבר של נבחרת סלובניה. אוסטרץ שיחק במדי הנבחרת בטורנירי הגמר של יורו 2000 ומונדיאל 2002. ב-10 בנובמבר 2001 הבקיע את שערו האחרון במדי הנבחרת, מול נבחרת רומניה, שער שהעלה את סלובניה לראשונה למונדיאל. בסך הכל רשם אוסטרץ 44 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 8 שערים. אולימפיה ליובליאנה הגביע הסלובני: 1999/2000 הפועל תל אביב גביע הטוטו: 2001/2002 מילאן אוסטרץ, באתר Transfermarkt מילאן אוסטרץ, באתר Soccerway מילאן אוסטרץ, באתר BDFutbol מילאן אוסטרץ, באתר WorldFootball.net מילאן אוסטרץ, באתר National Football Teams מילאן אוסטרץ, באתר FootballDatabase.eu גולן בר יוסף, אוסטריך חתם בהפועל תל אביב, באתר ynet, 16 ביולי 2000 אילן הלפרין, בגיל 35: מילאן אוסטרץ מלך השערים בסלובניה, באתר ynet, 12 במרץ 2011 אוסטרץ פרש: הפועל זו הקבוצה שהכי נהניתי בה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2012
זמיר הירדן

זמיר הירדן או זמיר רונן (שם מדעי: Luscinia megarhynchos) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג זמיר. נקרא בולבול בטורקית ועל שמו המאכל הטורקי בולבול יובאסי - קן הזמיר, סוג עוגה שבמרכזו גומה ובה אגוזים. זמיר הירדן נפוץ באירופה, באסיה ובצפון אפריקה. תפוצתו דרומית יותר משל הזמיר המנומר (Luscinia luscinia). אורך גופו של פרט בוגר נע בין 15 ל-16.5 ס"מ ובדומה לזמיר המנומר, הוא בעל בטן חומה בהירה עד אפורה, גבו חום וזנבו חום אדמדם. תזונתו של זמיר הירדן מבוססת בעיקר על חרקים. קולו המפורסם של הזכר גבוה עם מגוון מרשים של שריקות, סלסולים וגרגורים. למרות שהוא מזמר גם במהלך היום, הוא מזמר באופן בלתי רגיל מאוחר בערב וזמירותיו בולטות במיוחד משום שרק ציפורים מעטות מזמרות בזמן זה. מחקרים שנערכו לאחרונה מראים כי הציפורים שרות אפילו חזק יותר באזורים עירוניים או קרוב לסביבה עירונית על מנת להתגבר על רעשי הרקע. מדיה וקבצים בנושא זמיר הירדן בוויקישיתוף זמיר הירדן, באתר ITIS (באנגלית) זמיר הירדן, באתר NCBI (באנגלית) זמיר הירדן, באתר GBIF (באנגלית) animal/Eurasian-nightingale זמיר הירדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זמיר הירדן באתר הרשימה האדומה של IUCN זמיר הירדן באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדולף אולנד

אדולף אולנד (בהולנדית: Adolf Georg Olland;‏ 13 באפריל 1867, אוטרכט – 22 ביולי 1933, האג) היה שחמטאי הולנדי מוביל בתקופה שלפני מקס אויבה, ואלוף הולנד לשנת 1909. במקצועו היה רופא. אולנד הגיע למקום השלישי בתחרות אמסטרדם בשנת 1887 (ניצח: דירק ואן פורייסט), חלק מקום ראשון בתחרות אמסטרדם 1889, הגיע למקום השני, לאחר רודולף לומן בתחרות אוטרכט 1891, הגיע חמישי בתחרות חרונינגן 1893 (ניצח: רודולף לומן), הגיע למקום השני, לאחר רודולף לומן בתחרות רוטרדם בשנת 1894, חלק מקום ראשון בתחרות ארנהיים 1895, הגיע למקום השני בתחרות אמסטרדם 1899 אחרי הנרי ארנסט אטקינס, הגיע שני אחרי רודולף סוידרסקי בתחרות מינכן 1900. אולנד ניצח בתחרות הארלם בשנת 1901, הגיע שמיני בתחרות הנובר 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום ה-19 בתחרות קרלסבד 1907 (ניצח: עקיבא רובינשטיין). חלק מקום ראשון עם אברהם שפייר באליפות הראשונה של הולנד שהתקיימה בליידן בשנת 1909, הגיע למקום הרביעי בתחרות סטוקהולם 1912 (האליפות הנורדית השמינית, ניצח: אלכסנדר אלכין), ובשנת 1913 הגיע למקום השלישי בתחרות שבינגן (ניצח: אלכסנדר אלכין). לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק אולנד מקום 7–8 בתחרות הייסטינגס 1919 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה), חלק מקום 14–15 בתחרות גטבורג (ניצח: פאול יונר), הגיע שלישי בתחרות אוטרכט 1920 (ניצח: גזה מארוצי), חלק מקום 3–4 בתחרות ניימיכן 1921 (אליפות הולנד החמישית, ניצח: מקס אויבה), הגיע למקום ה-18 בתחרות שבינגן 1923 (ניצחו: פאול יונר ורודולף שפילמן), הגיע שלישי בתחרות אוטרכט 1927 (ניצח: מקס אויבה), הגיע שביעי בתחרות אמסטרדם 1929 (אליפות הולנד השמינית, ניצח: מקס אויבה), הגיע שמיני בתחרות האג-ליידן בשנת 1933 (אליפות הולנד התשיעית, ניצח: מקס אויבה). אולנד היה פעיל מאוד גם בדו-קרבות. הוא השתתף ב-29 דו-קרבות וניצח את מרבית שחקני הולנד מלבד מקס אויבה שניצח אותו פעמיים. מול שחקנים זרים הצליח פחות ונוצח על ידי אמנים כגזה מארוצי, ריכרד רטי ואדגר קול. אולנד מת מהתקף לב במהלך אליפות הולנד שהתקיימה בהאג בשנת 1933. מדיה וקבצים בנושא אדולף אולנד בוויקישיתוף אדולף אולנד, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ניצחון של אולנד בשחמט בהתכתבות מול בלוג
דירק ואן פורייסט

דירק ואן פורייסט (בהולנדית: Dirk van Foreest;‏ 3 במאי 1862 – 24 בפברואר 1956) היה שחמטאי הולנדי. במקצועו היה רופא. פורייסט הוא אחיו הבכור של ארנולד ואן פורייסט. הוא זכה באליפות הולנד שלוש פעמים, בשנים 1885, 1886 ו-1887. הוא הגיע למקום החמישי בתחרות גודה בשנת 1884 (אליפות הולנד, ניצח: מסהמייקר), והגיע למקום השני בתחרות רוטרדם 1888 (אליפות הולנד, ניצח: רודולף לומן). לאחר תקופה קצרה זו של פעילות פרש משחמט תחרותי לטובת הקריירה שלו כרופא. הוא הוסיף לנתח משחקים עבור טורי שחמט בעיתון ועסק בשחמט בהתכתבות. רק לאחר הפסקה של למעלה מ-30 שנים חזר לשחק בשנת 1928. מדיה וקבצים בנושא דירק ואן פורייסט בוויקישיתוף דירק ואן פורייסט, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
גבעות עולם

גִבְעוֹת עוֹלָם היא חווה חקלאית במעמד של מאחז ברכס גדעונים שבמזרח השומרון, כ־4.5 קילומטרים מדרום־מזרח לאיתמר, בפסגת ההר שלמרגלותיו הכפר הפלסטיני יאנון. החווה הוקמה ב-1996 בידי אברי רן. בין התושבים גם בניו ובנותיו של רן ובני משפחותיהם. החווה הוקמה כמאחז ויש המחשיבים אותה ל"אבי המאחזים". ב"הסכם המאחזים" של מועצת יש"ע עם ממשלת ישראל ב-2000 הוסדרה חוקיותה של החווה והיא הוגדרה בו "יישוב מוקפא". החווה שוכנת בחלקה על אדמות מדינה. לפי חוות דעת (ביניים) בנושא מאחזים בלתי מורשים של טליה ששון חלק מהחווה שוכן על קרקע פרטית פלסטינית. החווה מצויה בנחלת יוסף המקראית ושמה לקוח מברכת משה לשבט יוסף: ”מְבֹרֶכֶת יְהֹוָה אַרְצוֹ מִמֶּגֶד שָׁמַיִם מִטָּל וּמִתְּהוֹם רֹבֶצֶת תָּחַת. וּמִמֶּגֶד תְּבוּאֹת שָׁמֶשׁ וּמִמֶּגֶד גֶּרֶשׁ יְרָחִים. וּמֵרֹאשׁ הַרְרֵי קֶדֶם וּמִמֶּגֶד גִּבְעוֹת עוֹלָם.” (ספר דברים, פרק ל"ג, פסוקים י"ג–ט"ו). החברה מוכרת מוצרים שונים, בהם יוגורט, חלקם תחת שם המותג "גבעות עולם". המבנה המרכזי בחווה הוא "המתומן" - מבנה עץ בסגנון כפרי המשמש כמטבח וחדר אוכל. בחווה קיימים 7 לולים לביצי חופש, וכן חקלאות אורגנית: דיר, ומחלבה המייצרת גבינות ויוגורטים. בחווה פועלת גם טחנת קמח ומאפייה המתבססת על דגנים אורגניים. כל מוצרי החווה הם תחת השגחת הבד"ץ של העדה החרדית. במרכז החווה הקים האמן אסף קדרון, חתנו לשעבר של אברי רן, גלעד זיכרון ליהושע בן נון, שבמרכזו רצפת פסיפס ועליה הכיתוב: "יהושע בן נון חזק ואמץ". היצירה בנויה משבעה מעגלים וסביבה נטועים שישים עצי זית המסמלים מאפיינים שונים בסיפור כיבוש יריחו על ידי יהושע. מדרום למבנה המרכזי נמצאת מערה ובה שלושה חדרים. לאחד החדרים תקרת זכוכית המאפשרת לקרני השמש לחדור פנימה. הירידה אל המערה מוארת בחשמל. מזרחית לחווה נמצא מצפה שלושת הימים בו ניתן לראות את הים התיכון, ים המלח והכנרת. בגבעה נמצאו שרידי גת עתיקה, המתוארכת לתקופת ההתנחלות, ובצידה מרתף שככל הנראה שימש לאחסון היין בו. כיום המרתף משמש לאירועי טעימת ומכירת יין מכרמי האזור המתקיימים בחגים. בחווה קיימת חורשת גיבורי השומרון, שניטעה ב-14 במאי 2024, יום העצמאות ה-76 של מדינת ישראל, לזכרם של תושבי השומרון שנפלו בקרבות או נהרגו בפיגועים. חגי הוברמן, כנגד כל הסיכויים - 40 שנות התיישבות ביש"ע, הוצאת ספריית נצרים, 2008.[דרושה הבהרה] מדיה וקבצים בנושא גבעות עולם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גבעות עולם משק רן - האתר הרשמי של "איתמר" יובל הימן, מצב החסה בשטחים: גבעות יו"ש - מעצמה אורגנית, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2010 אביב לביא, אימת הגבעות, באתר הארץ, 8 באפריל 2003 טליה ששון, חוות דעת (ביניים) בנושא מאחזים בלתי מורשים, 09/03/2005, עמ' 101 לפי אתר החוה דפנה ארד, חקלאות אורגנית בהתנחלויות: שלום עם האדמה, לא עם השכנים, באתר הארץ, 28 באפריל 2012. עשרות עצים ניטעו ביום העצמאות בחורשת הגיבורים בשומרון, באתר ערוץ 7, 14 במאי 2024
רחוב רישלייה

רחוב רישלייה (בצרפתית: Rue de Richelieu) הוא רחוב ארוך בפריז, בן 990 מטרים, שמתחיל ברובע הראשון של העיר, בכיכר אנדרה מאלרו, ומסתיים ברובע השני, בשדרות דז איטליין. הרחוב נקרא על שם קרדינל רישלייה, ראש הממשלה של לואי השלושה עשר. הרחוב נקרא במקור "רחוב רויאל" ( Rue Royale), אך שונה כעבור זמן קצר לרחוב רישלייה. בזמן המהפכה הצרפתית שונה שם הרחוב ל"רחוב החוק" ( Rue de la Loi); שמו הנוכחי הושב לו בשנת 1806. הפאלה רויאל, ארמון מגורי הקרדינל רישלייה בעבר. מספר מעברים מחברים את הרחוב אל הארמון. הקומדי פראנסז – ששוכן בתוך הפאלה רויאל בית מספר 58: הספרייה הלאומית של צרפת – אתר רישלייה: המבנה ההיסטורי של הספרייה אל רחוב רישלייה ניתן להגיע עם קווי המטרו מספר 1, 3 ו-8, דרך תחנות "רישלייה-דרוּאוֹ", "פּאלה רויאל-מוּזֶה די לובר" ו"בּוּרְס". מדיה וקבצים בנושא רחוב רישלייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פריז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוכס אולבני

דוכס אולבני (באנגלית: Duke of Albany) הוא תואר אצולה הניתן בממלכה המאוחדת. על פי המסורת, תואר זה ניתן לצעיר הבנים של בית המלוכה הסקוטי, ולאחר איחוד ממלכת סקוטלנד עם ממלכת אנגליה, לצעיר הבנים במשפחת המלוכה הבריטית. דוכסות אולבני הוקמה בשנת 1398 על ידי מלך סקוטלנד רוברט השלישי אשר העניק לראשונה את התואר דוכס אולבני והעניקו לאחיו, רוברט סטיוארט. אזור "אולבני" הוא שם כללי לאזורי סקוטלנד הנמצאים צפונית לנהר פורת'. בשנת 1425 בוטלה הדוכסות והתואר, ורכוש הדוכסות הושב לכתר סקוטלנד בשל ניסיון בגידה שעשה דוכס אולבני השני. התואר הוענק בשנית בשנת 1458 והוענק לאלכסנדר סטיוארט. עם מות בנו, בלא יורשים, בוטל התואר והרכוש הושב לכתר הסקוטי. התואר הוענק בשלישית בשנת 1541 עבור ארתור, בנו השני של המלך ג'יימס החמישי, אולם זה מת בינקותו. התואר הוענק ברביעית עבור הלורד דרנלי בעלה של המלכה מרי הראשונה. במותו של הלורד דארני ירש בנו, ג'יימס את התואר, ועם המלכתו כמלך סקוטלנד שבה הדוכסות להיות רכוש הכתר. התואר הוענק בפעם החמישית בשנת 1604 עבור בנו של ג'יימס, צ'ארלס הראשון, ושב להיות רכוש הכתר עם הכתרתו של צ'ארלס בשנת 1625. התואר הוענק בשישית בשנת 1660 עבור ג'יימס השני, אחיו של צ'ארלס השני, ועם הכתרתו של ג'יימס בשנת 1685 שב התואר אל הכתר. הן העיר ניו יורק והן העיר אולבני קרויות על שם ג'יימס השני (שהיה דוכס אולבני ודוכס יורק). הטוען לכתר צ'ארלס אדוארד סטיוארט העניק את התואר דוכסית אולבני לבתו הבלתי חוקית שארלוט, עם מותה ללא ילדים חוקיים התואר נכחד. הענקה זאת לא מוכרת על ידי בריטניה או מדינה אחרת כל שהיא ונחשבת כחוקית רק על ידי היעקוביטים. מלכי בית הנובר העניקו את התואר לרוב יחד עם התואר דוכס יורק. התואר הוענק בפעם השביעית בשנת 1881 לנסיך ליאופולד, בנה הרביעי של המלכה ויקטוריה. בשנת 1919 נשלל התואר מהנסיך קארל אדוארד, דוכס סקסה-קובורג-גותה, בנו של ליאופולד מאחר שקארל אדוארד לחם כנגד בריטניה במלחמת העולם הראשונה וזאת על פי חוק שלילת התארים 1917. דמותו של דוכס אולבני היא אחת הדמויות העיקריות במחזה "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר. דוכס אולבני נשוי לאחת מבנותיו של המלך ליר, אשר הדיחה את אביה. בסרט הקולנוע "קייט וליאופולד", ליאופולד הוא דוכס אולבני, אולם מדובר בדמות דמיונית ולא בדמות היסטורית. מדיה וקבצים בנושא דוכס אולבני בוויקישיתוף
הטא

הטא (אות גדולה: Ͱ, אות קטנה: ͱ) היא אות באלפבית היווני. מקורה של האות הטא באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת. ההגייה הראשונית שלה הייתה כפי הנראה עיצור חוכך סדקי, מקביל לה"א בעברית. על כל פנים, דיאלקטים יווניים רבים איבדו את הצליל הזה בשלב מוקדם. בדיאלקטים ששמרו על הצליל ה"א פותחו דרכים גרפיות שונות לייצג את העיצור בכתב; בין השאר, נוצרה אות הנראית כמחצית השמאלית של הטא גדולה (), שנהגתה כה"א עברית והתעתיק שלה לכתב לטיני הוא h. אות זו מכונה לעיתים "הֶטָא"; ייתכן שממנה התפתח הסימן הדיאקריטי ששימש לצין נישוף, ושמתועתק גם הוא ללטינית כ-h. מדיה וקבצים בנושא הטא בוויקישיתוף הטא (באנגלית)
טפר

האם התכוונתם ל... טופר – תוספת קרנית מעוקלת וחדה בקצה האצבעות של יונקים, עופות וזוחלים אישים ששמם טפר: ברוך קדרי (טפר) – שחקן, בונה תפאורות וצייר ישראלי חיים טפר – איש העלייה הראשונה, קבלן בניין שפעל בעיקר בבניית מבני ציבור יונה טפר – סופרת ילדים ישראלית רוני טפר – פרופסור לרפואה, מומחה למיילדות וגינקולוגיה באוניברסיטת תל אביב