דיוקן האמן כאיש צעיר

דיוקן האמן כאיש צעיר (A Portrait of the Artist as a Young Man) הוא רומן בעל יסודות אוטוביוגרפיים שנכתב על ידי ג'יימס ג'ויס ויצא לאור ב-1916. הספר מציג את תהליך ההתבגרות ורכישת המודעות העצמית של איש צעיר ומוכשר. הדמות הראשית היא סטיבן דדאלוס, שהוא למעשה האלטר אגו של ג'ויס עצמו. ביצירה זו יש רמזים לסגנון הכתיבה המאוחר יותר של ג'ויס, בשימוש במונולוג פנימי ובעיסוק בנפש יותר מאשר במציאות החיצונית. גיבור הספר, סטיבן דדאלוס, מופיע גם בספר אחר של ג'ויס, יוליסס. בינואר 1904 כתב ג'ויס את יצירתו הפרוזאית הראשונה. היה זה חיבור ארוך שזכה לשם "דיוקן האמן", שם שהגה אחיו סטניסלאוס. הוא שלח את כתב היד לכתב-עת חדש, ונדחה. ב-2 בפברואר (יום הולדתו ה-22) הודיע לאחיו כי החל בכתיבת רומן. שם הרומן היה אמור להיות "סטיבן הירו" (Stephen hero) על שם גיבורו, סטיבן דדאלוס. סטניסלאוס התנגד לשם דדאלוס, מפני שאין שמות משפחה כאלה באירלנד, אך ג'ויס עמד על דעתו . כשסיים ג'ויס את כתיבת "סטיבן הירו", הרומן הגמלוני ארך כמה אלפי עמודים. מיואש, ג'ויס זרק את הדפים לאש האח, אך אחותו הצליחה להציל כמה מהדפים. "דיוקן האמן" מבוסס בחלקו על "סטיבן הירו". רבים מחבריו של ג'ויס לספסל הלימודים הפכו לדמויות ביצירותיו. ב"דיוקן האמן" אלה הם ג'ון פרנסיס ביירן, ששימש כבסיס ל"קרנלי", ווינסנט קוסגרייב שעליו מבוססת דמותו של "לינץ'". הספר נכתב במשך זמן רב, מ-1904 עד 1914. ג'ויס נתקל בקשיים בהוצאתו לאור, ולמזלו הופגש עם הארייט שו וויבר, אישה בעלת ממון, והמממנת של כתב עת בשם "האגואיסט". עורכת כתב העת, דורה מרסדן, חיוותה דעה חיובית על הספר, והוא פורסם בו בהמשכים בשנים 1914-1915. וויבר, שהפכה בהדרגה לפטרוניתו של ג'ויס, חייבה אותו לעמוד בלוח הזמנים לפרסום פרקי הספר. על הפרסום הקשו מגוריו של ג'ויס באותה עת בטריאסטה, שהייתה באותה עת חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובפרט לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. ב-1915 הציעה וויבר לג'ויס להוציא לאור את "דיוקן האמן" בעצמה, לאחר שהוא נתקל בקשיים בהוצאתו לאור. הספר יצא לבסוף ב-1916. הספר תורגם מאנגלית לעברית על ידי אברהם יבין ודניאל דורון בהוצאת עם עובד, ב-1956. תרגום חדש של יותם בנשלום יצא ב-2016, בהוצאת כרמל. סטיבן דדאלוס - הדמות הראשית של הרומן. הרומן עוסק בהתבגרותו, דרך לימודיו כנער בבית ספר קתולי, אימוץ האסתטיקה כהשקפה, עד גילוי ייעודו כאמן. סטיבן משחרר את עצמו מהדת שהייתה חלק כה מכריע בחיי ילדותו ונעוריו, ומהלאומיות האירית הפנטית השוררת סביבו, על מנת להיות אדם, אמן, חופשי לחלוטין. סטיבן הוא האלטר אגו של ג'יימס ג'ויס, והרבה מאירועי וחוויות חייו של סטיבן לקוחות מהנעורים של ג'יימס ג'ויס בעצמו. סימון דדאלוס - אביו של סטיבן. פטריוט אירי, שיורד מנכסיו במהלך הספר. בעל רגש נוסטלגי עמוק לעבר שלו. מבוסס בחופשיות על אביו של ג'ויס. אמה קלייר - אהבתו הסודית של סטיבן. נערה צעירה שסטיבן חושק בה, ואף כותב לה שירים, למרות שהוא לא מכיר אותה היטב. היא מייצגת את אידיאל היופי והטוהר של סטיבן. הוא נצמד לזכרונות הבודדים שיש לו ממנה, ומקנא לה בזעם כשהיא מדברת עם הכמרים. נראה שהיא המוזה של סטיבן לפואמות הקצרות שלו. קרנלי - חברו הטוב של סטיבן, לו הוא מספר את אשר על ליבו ומוחו. כמו אביו של סטיבן, גם הוא פטריוט אירי גאה, גוער בסטיבן להתגאות במוצאו האירי ולהיענות לבקשות המשפחה שלו להמשיך להיאחז בדת הנוצרית. הכומר ארנל - מורה ללטינית בבית הספר הדתי של סטיבן. בקטע ידוע במיוחד מהרומן, הוא עורך הרצאה על מוות וגיהנום על פי הדת הקתולית, שמשפיעות באופן עמוק על סטיבן. ג'יימס ג'ויס, ‏דיוקן האמן כאיש צעיר, בפרויקט גוטנברג (באנגלית) דיוקן האמן כאיש צעיר, באתר OCLC (באנגלית) דיוקן האמן כאיש צעיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "דיוקן האמן", סטן גבלר דייוויס. בשוליו כתב ג'ויס: "דבלין 1904 – טריאסטה 1914". ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.