laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אופל וקטרה B

אופל וקטרה B (בגרמנית: Opel Vectra B, קרוי גם: ווקסהול וקטרה, הולדן וקטרה, שברולט וקטרה), היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1995 – 2002 בגרמניה. מנוע קדמי. סוג מנוע: מנועי בנזין ומנוע דיזל. סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2. 5 נוסעים (דגם סדאן 4 דלתות, דגם הצ'בק 5 דלתות). בשנת 1998 עבר דגם "אופל וקטרה B" מתיחת פנים. בשנת 1998 השיגה אופל וקטרה את המקום השלישי במכירות ב"קטגוריה D" באירופה, עם כ-273 אלף יחידות. "Vectra BelAir" (דגם בסיסי). "Vectra Beauty" (דגם בסיסי). "Vectra "CD". "Vectra CD Exklusiv". "Vectra Exklusiv CDX". "Vectra Sport". 4 דלתות - סדאן. 5 דלתות - האצ'בק . 5 דלתות - סטיישן. "אופל וקטרה B", שנת 1997 "אופל וקטרה B" "אופל וקטרה B" בתצורה 4 דלתות "אופל וקטרה B" בתצורה 4 דלתות "אופל וקטרה B" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים "אופל וקטרה B" דגם "2.0 TDI EcoTec", שנת 1999 "אופל וקטרה B" דגם "2.0 TDI EcoTec", שנת 1999 "אופל וקטרה B" דגם "2.0 TDI EcoTec", שנת 1999 "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - ניידת משטרה בגרמניה "אופל וקטרה B" - ניידת משטרה "אופל וקטרה B" - ניידת משטרה אופל אופל אסקונה A אופל אסקונה B אופל אסקונה C אופל וקטרה A אופל וקטרה C אופל קפיטן אופל אדמירל מדיה וקבצים בנושא אופל וקטרה B בוויקישיתוף אופל וקטרה B, סרטון באתר יוטיוב אופל, האתר הבינלאומי "אופל וקטרה A" - הנעה כפולה 4x4 vectraturbo.de "אופל וקטרה B" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/vectra_b "אופל וקטרה B" בין השנים 1999-1996 car.info/en-se/opel/vectra/b מבחן דרכים: אופל וקטרה 99' הפתעה מתחת למכסה, באתר גלובס, 28 בינואר 1999 "אופל וקטרה B" irmscher.com/uk/opel-products/further-models/vectra/b
פלסיוסוכוס

פלסיוסוכוס (שם מדעי: Plesiosuchus; משמעות השם: "קרוב לתנין" או "פלסיוזאור תנין") הוא סוג של זוחל נכחד שהשתייך למשפחת המטריורינכוסיים, קבוצה של דמויי תנינאים ששלטה בימים של המזוזואיקון והוא התקיים ביורה העליון שלפני 154 עד 149 מיליון שנה מזמננו. סוג זה התגלה בתצורות בדורסט, אנגליה ובספרד, והוא תואר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון ב-1884. הסוג הכיל מין אחד - Plesiosuchus manselii. זוחל קדום זה היה קרובו של הדקוזאורוס האימתני, ובתחילה סברו שמדובר באותו יצור. עם זאת, מבנה סנפיריו דמו לאלה של הפלסיוזאורים, עליהם נקרא. הסנפירים הרחבים עזרו לו לשייט במהירות במים והוא היה בעל זנב ארוך ששימש כהגה. הלסתות שלו היו רחבות והיו יכולות לבלוע טרף קטן בקלות בנוסף על שרירי לסתות עצומים מאחוריהם. הוא היה בעל שיניים חדות רחבות עם ציפוי קשיח. המבנה של השיניים דמה לזה של רשת לוכדת כשחלקן פנו החוצה ואחרות פנימה בצורה מתואמת. לסתות אלה מזכירות מאוד את לסת הגוויאל. המבנה של הזוחל התאים בעיקר לציד דגים שונים, אך ייתכן שהוא גיוון בזוחלים ימיים אחרים למשל צבי ים או איכתיוזאורים, וכן פטרוזאורים מנמיכי עוף. מדיה וקבצים בנושא פלסיוסוכוס בוויקישיתוף פלסיוסוכוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלסיוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
Sorry (שיר של ג'סטין ביבר)

Sorry (בעברית: סליחה) הוא שיר שהקליט הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Purpose. השיר נכתב על ידי ביבר, ג'וליה מייקלס, ג'סטין טרנטר, סקרילקס ובלאדפופ והופק על ידי שני האחרונים. השיר יצא לאור ב-22 באוקטובר 2015 כסינגל השני מתוך האלבום. מבחינת המילים, "Sorry" הוא תחינה להזדמנות להתנצל בפני מאהבת, כאשר ביבר מבקש סליחה מאותה המאהבת והזדמנות שנייה לגאול את עצמו. ביבר אחרי זמן מה אמר שהמאהבת בשיר היא סלינה גומז. לשיר רמיקס בהשתתפות ג'יי באלווין. בזמן שעבד על אלבום האולפן הרביעי שלו, ג'סטין ביבר גייס את הדי ג'יי האמריקאי סקרילקס איתו עבד בעבר על הלהיט "Where Are Ü Now" ביחד עם דיפלו, כדי שיפיק לו מספר שירים לאלבום. סרטון ריקוד לשיר יצא ב-22 באוקטובר 2015. הסרטון נועד בתחילה להיות קליפ מילים ובסופו של דבר נשמר כקליפ ריקוד.[דרוש מקור] נכון ליוני 2022, הקליפ זכה ל-3.5 מיליארד צפיות ביוטיוב, מה שהופך אותו לסרטון הכי נצפה של ביבר באתר ובמקום ה-17 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב. סרטון מילים לשיר יצא כשבוע לאחר מכן ב-29 באוקטובר 2015, אשר זכה נכון ליוני 2022, ל-343 מיליון צפיות ביוטיוב. "Sorry" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2021. מידע על היצירה "Sorry" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Sorry" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sorry" באתר יוטיוב ג'סטין ביבר, ג'וליה מייקלס, ג'סטין טרנטר, סקרילקס, בלאדפופ Justin Bieber talks Selena Gomez-inspired songs, EW.com (באנגלית) ג'סטין ביבר, ג'יי באלווין, Sorry (רמיקס לטיני בהשתתפות ג'יי באלווין, באתר יוטיוב, ‏7 בנובמבר 2015 Justin Bieber – Sorry (PURPOSE : The Movement), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:25) Justin Bieber - Sorry (Official Lyric Video), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:18) The 10 Best Songs of the 2010s, Time Callie Ahlgrim, RANKED: Justin Bieber's 18 most popular songs, from 'Baby' to 'Yummy', Insider (באנגלית אמריקאית) Callie Ahlgrim, The 113 best songs of the past decade, ranked, Insider (באנגלית אמריקאית) Angela Stephanou, Worst to First! Justin Bieber's 'Purpose' Songs Ranked, Tell Tales, ‏2015-11-14 (באנגלית אמריקאית) From "Baby" to "Yummy": Ranking Justin Bieber's Top 10 Hit Singles, E! Online, ‏2020-03-01 Which Justin Bieber 'Purpose' Song Should You Listen To First? Ranking The Album's 19 Tracks — LISTEN, Bustle (באנגלית) The Top 25 Justin Bieber Songs of All Time, Highsnobiety, ‏2018-03-01 (באנגלית) Will Hermes,Brittany Spanos,Christian Hoard,Suzy Exposito,Charles Holmes,Claire Shaffer,Jon Freeman,Joseph Hudak,David Browne,Jon Dolan,Rob Sheffield,Joe Levy,Nick Catucci,Simon Vozick-Levinson,Andy Greene,Brenna Ehrlich,Brendan Klinkenberg,Hank Shteamer,Angie Martoccio, Will Hermes, Brittany Spanos, Christian Hoard, Suzy Exposito, The 100 Best Songs of the 2010s, Rolling Stone, ‏2019-12-04 (באנגלית אמריקאית) NME, The Best Songs Of The Decade: The 2010s, NME, ‏2019-12-04 (באנגלית בריטית) Here Are the 100 Best Songs of the 2010s, HYPEBAE Pitchfork, The 200 Best Songs of the 2010s, Pitchfork (באנגלית אמריקאית) The 100 Best Songs Of The 2010s, Ranked, UPROXX, ‏2019-10-09 (באנגלית אמריקאית)
מרקוס זדר

מרקוס תומאס תיאודור זדר (בגרמנית: Markus Thomas Theodor Söder, נולד ב-5 בינואר 1967) הוא פוליטיקאי גרמני, ראש ממשלת מדינת בוואריה מאז ה-16 במרץ 2018, ויושב ראש המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה, מאז ה-19 בינואר 2019. הוא מכהן כחבר בית הנבחרים הבווארי מאז 1994, וכיהן במספר תפקידי שר בממשלת בוואריה בין בשנים 2007 ו-2018. מדיה וקבצים בנושא מרקוס זדר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרקוס זדר מרקוס זדר, ברשת החברתית פייסבוק מרקוס זדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרקוס זדר, ברשת החברתית טיקטוק ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאבד את אליס

לאבד את אליס היא סדרה טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה ומותחן פסיכולוגי בהשראת אגדת פאוסט, שעלתה לשידור ב-HOT3 ב-18 ביוני 2020.‏ את הסדרה יצרה וביימה סיגל אבין. הסדרה נמכרה לשירות הסטרימינג "אפל TV פלוס", והיא הסדרה הישראלית השנייה שנרכשה על ידי אפל. הסדרה עוקבת אחר אליס גינור (איילת זורר) קולנוענית מוערכת בת 40 פלוס, שמרגישה תקועה מבחינה מקצועית, זקנה מבחינה חיצונית, שאינה רלוונטית עוד ועייפה אל מול האנרגיה הבלתי נגמרת של שלוש בנותיה, אותן מגדלת ביחד עם דויד, שחקן מצליח ונחשק (גל תורן). יום אחד, בפגישה מקרית ברכבת לבנימינה, בדרך חזרה לביתה בזכרון יעקב, פוגשת אליס את סופי (ליהי קורונובסקי) פאם פטאל צעירה ותסריטאית מבטיחה בשנות ה-20 לחייה, שמציגה את עצמה כמעריצה של אליס וחולמת שאליס תביים את התסריט שכתבה. הכישרון, הנעורים והמיניות המתפרצת של סופי מעוררים את אליס, שמפתחת כלפיה אובססיה ומכניסה אותה אל תוך חייה המקצועיים, המשפחתיים והמיניים. במה שנראה כבחירה מודעת, נשאבת אליס אל עולמה האפל וההרסני של סופי, וככל שהעלילה מתקדמת ומתפתלת כבר לא ברור מי חדרה אל חייה של מי, מי לוקחת ומי נותנת, ומי תוביל את מי אל הסוף הפטאלי. אליס גינור (איילת זורר): אשת קולנוע בת 40 פלוס שירדה ממעמדה. סופי מרציאנו (ליהי קורנובסקי): תסריטאית מבטיחה בשנות ה-20 לחייה, מציגה את עצמה כמעריצה של אליס. דויד ברקת (גל תורן): בעלה של אליס. שחקן מצליח ונחשק. עמי (שי אביבי): בן זוגה של סופי. תמי (חלי גולדנברג): אמא של דויד. תמיר (יוסי מרשק): שכן של אליס. רופא, בעלה של קרן. קרן (נובה דובל): שכנה של אליס. בטיפולי פוריות, אשתו של תמיר. פנינה (רונה ליפז-מיכאל): אמא של נעמי. נעמי אלפיסי (נטע גולד): חברה של סופי. יעל (נינה קוטלר): מלהקת את הסרט של סופי. דנה/ מיה (ג'ייד הדס סקורי): השחקנית שנבחרה לגלם את דנה חברתה של אלינור בתסריט של סופי ובבימויה של אליס גינור. נטע ריסקין הייתה מועמדת לגלם את דמותה של אליס. ההפקה צולמה בשנת 2019. הסדרה התחרתה בפסטיבל "קאן סירייס" בקטגוריות הסדרה הטובה ביותר, הבמאי, התסריטאי, המוזיקה שכתבו תום דרום ואסא רביב והתוכן, והייתה אמורה להיות מוקרנת בפסטיבל ב-30 במרץ 2020. לאבד את אליס, ברשת החברתית אינסטגרם "לאבד את אליס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לאבד את אליס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לאבד את אליס", באתר Metacritic (באנגלית) "לאבד את אליס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לאבד את אליס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסדרות של HOT ל-2020, באתר magazine.hot HOT מציגה את הסדרות החדשות של 2020, באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2020 הסדרות של HOT ל-2019, באתר magazine.hot ערן סויסה, התגעגעתם? איילת זורר חוזרת, באתר ישראל היום, ‏12.05.2019 לאבד את אליס, באתר take2 איתי שטרן, הסדרה "לאבד את אליס" תתחרה בפסטיבל קאן סירייס, באתר הארץ, 26 בפברואר 2020
יחסי מרוקו–נורווגיה

יחסי מרוקו–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת מרוקו לבין ממלכת נורווגיה. בין מרוקו לנורווגיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים שידעו עליות ומורדות. בין שתי המדינות התקיימו משברים על רקע חילוקי דעות. נתינת המקלט של השגרירות הנורווגית לשני ילדים בעלי אזרחות כפולה מרוקאית-נורווגית בעת שברחו ממרוקו בשנת 2009 הובילה למשבר דיפלומטי בין שתי המדינות. הילדים נשארו בשגרירות למשך שלושה ימים. לאחר עזיבת הילדים, יום לאחר מכן, עזב השגריר הנורווגי את מרוקו. הרשויות המרוקניות לא הסכימו להגעת שגריר נורווגי חדש למרוקו למשך מספר שנים בעקבות המקרה. בשנת 2018 נרצחה במרוקו מארן אולנד, תיירת נורווגית, יחד עם לואיזה וסטרגר, תיירת דנית. התיירות נרצחו על ידי המדינה האיסלאמית כנקמה על קרב דיר א-זור. מרוקו מיוצגת בנורווגיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באוסלו, בירת המדינה. נורווגיה מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה ברבאט, בירת המדינה. נורווגיה מיוצגת במרוקו גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמית שהיא מחזיקה באגאדיר, ובקזבלנקה. Norges rolle i Marokko-saken, אתר משרד החוץ של נורווגיה, 28 ביולי 2009 קדאפי זמן, Ingen norsk ambassadør i Marokko på ett år, טי וי 2 נורווגיה, 28 ביולי 2010 EMBASSY OF MOROCCO IN OSLO, NORWAY EMBASSY OF NORWAY IN RABAT, MOROCCO CONSULATE OF NORWAY IN AGADIR, MOROCCO CONSULATE GENERAL OF NORWAY IN CASABLANCA, MOROCCO
פרברים רפיוג'יז

פרברים רפיוג'יז (באנגלית: Parvarim Refugeez) היא להקת היפ הופ ישראלית, שהוקמה בשנת 2000 והתפרקה בשנת 2007. הלהקה הייתה אחת מלהקות ההיפ הופ לייב היחידות בישראל, נחשבת לאחת מחלוצי להקות ההיפ הופ בישראל. הלהקה הוקמה בשנת 2000 על ידי שמונת חבריה, תושבי מכבים-רעות. הטקסט של הלהקה עסק בגרסתם של חברי הלהקה לחיים ביישוב, באופן סאטירי, השואב השראתו מסרטי כנופיות וגנגסטא-ראפ. הלהקה שרה באנגלית ובעברית, וזכתה להצלחה[דרוש מקור] ברחבי הארץ. במהלך פעילותה הוציאה פרברים רפיוג'יז מספר סינגלים, אי.פי ואלבום בצורה עצמאית. בשנת 2002, יצא אלבום המכיל תיעוד מלא של ההופעה הראשונה של הלהקה במועדון בארבי בתל אביב. בשנת 2002 פורסמה גרסה חדשה לשירם, "כיכר פארטי", שהיה לשיר ההצלחה של הלהקה. חברי הלהקה הקימו את חברת התקליטים היי פייבר הפקות, דרכה הוציאה הלהקה מיני אלבום בשם "מודיעין בבילון", ובו חמישה שירים. בשנת 2004 יצא מיני-אלבום שני ללהקה, בשם "Kikar Party". באותה שנה השתתפה הלהקה במופע של אמן הדאדא חוני המעגל וקבוצת סמרטוט בפסטיבל עכו בשם אוריינט אקספרס, שהיה פופולרי מאוד[דרוש מקור: על פי איזו מדידה?]. באותה שנה יצא הסינגל המצליח הראשון שלה "כיכר פארטי", אשר הושמע כמה וכמה פעמים בכמה תחנות רדיו שונות והיה ללהיט. השיר הפך למפורסם ויראלי עוד יותר, כאשר בזמן צילומי הקליפ שלו התרחש עימות בין חברי הלהקה למשטרה וכוחות מגב, והאירוע כולו תועד בקליפ וסוקר בהרחבהבתקשורת הארצית. בשנת 2006 יצא הסרט הדוקומנטרי "קפיץ קפוץ", של הבמאי רותם מלנקי, שתיעד את פעילות הלהקה, בדגש על נמרוד דוויק, כמנהל הלהקה. הסרט זכה בפרס הדוקומנטרי "החוויה הישראלית" מאת קשת. בשנת 2007 יצא אלבומה המלא הראשון והיחיד של הלהקה, תחת הלייבל היי פייבר הפקות, בשם "Rapperrarium". האלבום היה להצלחה, והכיל מספר שירים שהופיעו קודם לכן במיני האלבומים. בסוף אותה שנה התפרקה הלהקה. בשנת 2024 יצא הסרט הדוקומנטרי של טל אבידן "יו לטס ראפ", המתעד את פעילות הלהקה לאורך תקופת פעילותה. גרסה בעבודה של הסרט הוקרנה לראשונה במסגרת פסטיבל סאונדטרק בסינמטק תל אביב. נמרוד דוויק - ראפ ניר אלהרר - ראפ גדי חינקיס - ראפ גבי בן משה - ראפ מתן ארגס - גיטרה אביטל תמר - גיטרה חגי זהבי - גיטרה בס אסף דורי - תופים אסף ארגס - DJ נועה פארן - שירה 2007: Rapperarium 2003: Modi'in Babylon 2004: Kikar Party 2002: Live in the Barby מתן שרון, סיפור הפרברים: לאן נעלם אחד ההרכבים החשובים בראפ הישראלי?, באתר Time Out תל אביב פרברים רפיוג'יז, באתר Qube מאת מתן שרון, לאן נעלמו הפרברים רפיוג'יז?, באתר טיים אאוט, ‏2017-05-29 "התנגשות בין המשטרה לצעירים שהשתתפו בצילומי סרטון של "פרברים רפיוג'יס"". הארץ. נבדק ב-2021-09-27. הכרטיס שלי בתעשיה : רותם מלנקי, באתר www.taasiya.co.il https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-3264408,00.html יו לטס ראפ - הקרנת Work in Progress + שיחה | סאונדטראק 2024, באתר סינמטק תל אביב
אופל וקטרה C

אופל וקטרה C (בגרמנית: Opel Vectra C, קרוי גם: ווקסהול וקטרה, הולדן וקטרה), היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 2002 – 2008 בגרמניה. בשנת 2002 שווקו 43,958 יחידות מדגמי "אופל וקטרה C". מנוע קדמי. סוג מנוע: מנועי בנזין ומנוע דיזל. סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2. 5 נוסעים (דגם סדאן 4 דלתות, דגם הצ'בק 5 דלתות). קיבולת מכל דלק - 61–60 ליטר. בשנת 2005 דגם "אופל וקטרה C" עבר מתיחת פנים. "Cosmo" - יוצר מיוני 2005 – יוני 2007. "Cosmo Plus" - יוצר מיולי 2007 – יולי 2008. "Edition" - יוצר מיוני 2005 – יוני 2007. "Edition Plus" - יוצר מיולי 2007 - יולי 2008. "GTS" - יוצר מיולי 2002 – יוני 2007. "OPC" - יוצר מיוני 2005 – יולי 2008. "Edition" - יוצר מיולי 2004 – נובמבר 2004. "First Edition" - יוצר מיוני 2005 – אוגוסט 2005. "Turbo Edition" - יוצר מאפריל 2003 – יוני 2003. "Irmscher i35" - יוצר בין השנים 2005 – 2004. 4 דלתות - סדאן. 5 דלתות - האצ'בק. 5 דלתות - סטיישן. "אופל וקטרה B" "אופל וקטרה B" "אופל וקטרה B" בתצורה 4 דלתות "אופל וקטרה B" בתצורה 4 דלתות "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - סטיישן "אופל וקטרה B" - מונית בתצורה סטיישן "אופל וקטרה B" - מונית בתצורה סטיישן "אופל וקטרה B" דגם " 1.9 CDTI SW" - מונית בתצורה סטיישן "אופל וקטרה B" - מונית "אופל וקטרה C" - ניידת משטרה בתצורה סטיישן (דבלין, אירלנד) "אופל וקטרה C" - ניידת משטרה בתצורה סטיישן "אופל וקטרה C" - ניידת משטרה בתצורה סטיישן אופל אופל אסקונה A אופל אסקונה B אופל אסקונה C אופל וקטרה A אופל קפיטן אופל אדמירל מדיה וקבצים בנושא אופל וקטרה C בוויקישיתוף אופל וקטרה C, סרטון באתר יוטיוב אופל, האתר הבינלאומי "אופל וקטרה B" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/vectra_b "אופל וקטרה C" digitronicgas.com/autogas-conversion/opel-vectra-c "אופל וקטרה C" - קטלוג opel-accessories.com/opel_aoc/en-DE/Vectra_C "אופל וקטרה C" car.info/en-se/opel/vectra/c אופל וקטרה החדשה - 2005 web.archive.org/web/20131024172411/http://opel-niedersachsen.de/Preislisten/Vectra
סלומון סמוליאנוב

סלומון סמוליאנוב (ברוסית: Соломон Смолянов, בגרמנית: Salomon Smolianoff; מרץ 1899 – 1976) היה זייפן וניצול שואה שהיה מעורב במבצע ברנהרד. בסרט "הזייפנים" המבוסס על זיכרונותיו של אדולף בורגר, שונה שם הדמות לסלומון "סאלי" סורוביץ'. את הדמות מגלם קארל מרקוביץ, שחקן תיאטרון וטלוויזיה אוסטרי. סלומון סמוליאנוב נולד למשפחה יהודית בקרמנצ'וק, אוקראינה. הוא למד ציור באימפריה הרוסית, אך נאלץ לעזוב את הארץ בשנת 1922 מכיוון שהוריו היו בצד הלא נכון של המהפכה הסובייטית. הוא טייל ברחבי אירופה, התחתן באיטליה ולבסוף ניסה לפתוח חיים חדשים בגרמניה, שם פגש זייפן והחליט להפוך לאחד כזה בעצמו. הוא היה מבוקש על ידי כמה כוחות משטרה אירופיים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת 1939 ברנהרד קריגר, מי שיהיה לשטורמבנפירר באס-אס וראש מבצע ברנהרד, כלא מאחורי סורג ובריח והוא נשלח למחנה הריכוז מאוטהאוזן ושימש את שומרי האס אס כצייר דיוקנאות ואמן. הוא נבחר להשתתף במבצע ברנהרד, הועבר למחנה הריכוז זקסנהאוזן בשנת 1944 ובסופו של דבר לאתר אבנזה ברשת המחנות של מאוטהאוזן, משם שוחרר על ידי צבא ארצות הברית ב-6 במאי 1945. עקבותיו אבדו לאחר שחרורו. עד מהרה הוא היה ברשימות "מבוקש" בין-לאומיות כזייפן, אך לפי ההערכות הוא גם זייף ניירות הגירה ליהודים שניסו להגיע לארץ ישראל. לאחר מכן היגר לאורוגוואי, שם זייף אייקונים רוסיים. המשטרה באורוגוואי ככל הנראה עלתה על עקבותיו וסמוליאנוב עבר לברזיל בשנות החמישים, שם נכנס לעסקי הצעצועים. סמוליאנוב נפטר בפורטו אלגרה בדרום ברזיל בשנת 1976. את שנותיו האחרונות העביר בציור דיוקנאות ויצירת צעצועים. Lawrence Malkin, "Krueger's Men", Publisher: Little, Brown & Company, Pub. Date: October 2006 Svaroy Yaron, Lawrence Malkin, Hitler's Jewish Forgers, Orion Publishing Group, Limited, ISBN 0-304-36457-6, 2006 Adolf Burger (1989) Akcia Bernhard: Obchod s miliónmi. Bratislava. Max Garcia, «Befreiung des KZ-Nebenlagers Ebensee: Neue historische Details.» Zeitschrift des Zeitgeschichtemuseums Ebensee, 1998. מדיה וקבצים בנושא סלומון סמוליאנוב בוויקישיתוף Lawrence Malkin, "Krueger's Men", Publisher: Little, Brown & Company,Pub. Date: October 2006 Lawrence Malkin, www.lawrencemalkin.com Karl Markovics, in an article for The Sydney Morning Herald, May 9, 2008 הודעת המבוקש באינטרפול מסמכי החקירה של סמוליאנוב Svaroy Yaron, Lawrence Malkin, "Hitler's Jewish Forgers", Orion Publishing Group, Limited, ISBN 0-304-36457-6, 2006 Adolf Burger (1989) Akcia Bernhard: Obchod s miliónmi. Bratislava. Max Garcia, "Befreiung des KZ-Nebenlagers Ebensee: Neue historische Details." Zeitschrift des Zeitgeschichtemuseums Ebensee, 1998.
לשכת הקנצלר (סדרת טלוויזיה)

Kanzleramt (בגרמנית: לשכת הקנצלר) היא סדרת טלוויזיה גרמנית המבוססת על תבנית סדרת הטלוויזיה האמריקאית הבית הלבן, בהפקת רשת ZDF. עלילתה ממוקמת בעיקר בלשכת קנצלר גרמניה הבדיוני אנדראס ווייר (קלאוס בארנדט) ומספר את סיפור הקריירה הפוליטית של ראש הממשלה הגרמנית ועל חייו הפרטיים כאלמן ואב לבת מתבגרת. לקנצלר גרמניה אנדראס ווייר יש בעיות רבות. לא משנה אם נשיא רוסיה לא רוצה להחזיר תמונות שנעלמו במהלך מלחמת העולם השנייה, אם הוא סובל מכאבי גב או אם נורה שגריר גרמניה בטורקיה. באופן פרטי ווייר גר עם בתו נינה בת ה-17 שהתאהבה ברקדנית סלסה והקנצלר מוצא עצמו מלהטט בקושי בין בעיות מדיניות לבעיותיו האישיות. קלאוס בארנדט - אנדראס ווייר, קנצלר רוברט אטצורן - נורברט קראפט, ראש לשכת הקנצלר הרברט קנאופ - קוני ברגמן, דובר הממשלה קלאודיה מישלן - אדית למברט, ראש המחלקה למדיניות חוץ ריטה רוסק - בירט שמיץ, ראש סגל לשכת הקנצלר הייקו דויטשמן - אלכסנדר נכטווה, כותב הנאומים של הקנצלר הפדרלי קרולינה טסקה - נינה ווייר, בתו של הקנצלר הפדרלי גבריאלה מריה שמייד - ד"ר כריסטה טמפלין, רופאת הקנצלר "'לשכת הקנצלר' היא מבדרת, מרגשת ומעניינת", אמר פרידריך בוהל (ממפלגת CDU), לשעבר ראש לשכת הקנצלר. בהשוואה לתבנית האמריקאית עטורת הפרסים, הסדרה נראתה לרוב המבקרים כסדרה רדודה וטריוויאלית. כותב הנאומים לשעבר של המדינאי הגרמני ווילי ברנדט, מרטין א. סוסקינד, ציין כי הסדרה בלתי מציאותית. הסדרה לא זכתה להצלחה ובוטלה לאחר שנים עשר פרקים. צפו בה 4.87 מיליון צופים (נתח שוק של 15.2 אחוזים), אך מספרי הצפייה צנחו במהירות יחסית ל-1.5 עד 1.7 מיליון. חדר מלחמה (סדרת טלוויזיה) "לשכת הקנצלר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Götsch, Antonia (24 במרץ 2005). "If it is in the Chancellor's office". spiegel.de (בגרמנית). נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Kanzleramt". TV Wunschliste (בגרמנית). נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Meyer, Michael (29 ביוני 2005). "- "Kanzleramt" wird eingemottet". Deutschlandfunk Kultur (בגרמנית). נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite news}}: (עזרה) Mantel, Uwe (24 במרץ 2005). "Neue ZDF-Serie "Kanzleramt" erfolgreich gestartet". DWDL.de (בגרמנית). נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "ZDF-Serie "Kanzleramt": Schelte von Horst Ehmke". Spiegel Online (בגרמנית). 24 במרץ 2005. נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Perger, Von Werner A. (30 ביוני 2005). "Der Kanzler überlebt". ZEIT ONLINE (בגרמנית). נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite news}}: (עזרה)
שבע (להקה)

שבע הייתה להקה ישראלית. הלהקה הוקמה ב-1995 על ידי מוש בן ארי, גיל רון שמע ואבישי בר-נתן. הלהקה הופיעה בישראל ובפסטיבלים ברחבי העולם. ב-1997 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "החתונה השמימית". מהאלבום בלט השיר "סאלאם" (אנ') שכתב והלחין חבר הלהקה מוש בן ארי. ב-1998 השתתפו באלבום הראשון של המיזם המוזיקלי "עבודה עברית", תוך שביצעו את השיר "שיר מספר שמונה", שבוצע במקור על ידי אריק איינשטיין באלבום "בדשא אצל אביגדור". ב-1999 יצא אלבומה השני של הלהקה, "יומם ולילה". מתוך האלבום, התפרסם ביצועה של הלהקה לשיר "שיר למעלות". האלבום בנוי כאלבום קונספט, בו כל שיר הוקדש עבור אדם כלשהו, בין האנשים ניתן למנות את יצחק רבין, ג'ון לנון, בוב מארלי, חיים נחמן ביאליק ונחמן מברסלב. ב-2002 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, "גן", שלארחיו יוצא הלהקה לסיבוב הופעות. ב-2004 יצא אלבומה הרביעי, "החתונה השמימית". בספטמבר 2004 ערכו מופע מיוחד עבור מדונה, בעת שביקרה בישראל. ב-2005, הוציאה הלהקה את אלבום ההופעה "Live in Australia", שהוקלט במהלך הופעתם באוסטרליה. האלבום זכה בפרס IMA לאלבום ההופעה הטוב ביותר לשנת 2006. באוקטובר 2017, מוש בן ארי, גיל רון שמע ואודי בן כנען הופיעו שוב יחד, ב"פסטיבל התמר" בים המלח. מוש בן ארי - שירה, גיטרה אודי בן כנען - שירה, בס אבישי בר נתן - חליל אחמד טאהר - דרבוקה אמיר פייס - סאז ורד כהן - שירה, תופים גיל רון שמע - ג'ומבוש ליאור שולמן - תופים 1997: החתונה השמימית 1999: יומם ולילה 2002: גן 2004: החתונה השמימית 2005: Live in Australia אתר האינטרנט הרשמי של שבע שבע, ברשת החברתית פייסבוק שבע, באתר MusicBrainz (באנגלית) שבע, באתר Discogs (באנגלית) יואב קוטנר, אמיר פייס: להקת "שבע" לא היתה רק שאנטי, באתר ynet, 13 במרץ 2012 רן בוקר, התגעגענו: מוש בן ארי וחברי שבע שוב יחד, באתר ynet, 26 בספטמבר 2017 גידי אביבי, בחיפוש אחר האמצע, באתר הארץ, 2 במאי 2002 גידי אביבי, אריזה נוחה למשתמש, באתר הארץ, 7 במאי 2002 סמדר שילוני, "שבע" זימרה - מדונה ידעה את המילים, באתר ynet, 19 בספטמבר 2004 גבע קרא עוז, החיים הטובים, באתר ynet, 28 ביוני 2005 אהבה, אמונה ושאנטי, באתר הארץ, 25 ביוני 2005 איתי שטרן , שבע שנים טובות, באתר nrg‏, 2 בינואר 2007
צורה צבע וצליל

צורה צבע וצליל היא שיטה להוראת קריאה עברית המלמדת היכרות, הצגת וזיהוי האותיות וסימני הניקוד העבריים, תוך שימוש בעזרי זיכרון - צבע וצורה, המשולבים עם סימני הניקוד. השיטה מסתמכת על שילוב הפן האורתוגרפי (האותיות וסימני הניקוד) והשמיעתי-פונולוגי עם הפן החזותי של הצורות והצבעים, מתוך הנחה שהם מוכרים ללומד באופן אינטואיטיבי. עם התקדמות התלמיד, מוסרים עזרי הזיכרון בהדרגה עד לפיתוח יכולת קריאה שוטפת של האותיות וסימני הניקוד בלבד. השיטה פותחה על ידי יצחק תורג'מן כמענה לקושי שיוצרים סימני הניקוד המקובלים על הקורא המדבר עברית בת זמננו. הניקוד הטברני, שהוא המקובל כיום בקרב דוברי עברית בארץ ובעולם, מכיל 12 סימני ניקוד שונים, בעוד בעברית המודרנית ישנה הבחנה בין חמש תנועות בלבד. פער זה מקשה על לימוד הקריאה בקרב ילדים בישראל. שיטת 'צורה צבע וצליל' מבקשת להתמודד עם קושי זה על ידי הוספת עזרי זיכרון לטקסט המנוקד. לצורך כך נבחרו חמישה צמדים של צורה וצבע, והוצמדו לחמש התנועות הקיימות בהגיית העברית המודרנית, בהתאמה של צורה=צבע=צליל. ריכוז קבוצות הניקוד הבסיסיות לחמש צורות צבעוניות בלבד, מקל את המלאכה, ולימוד הקריאה הבסיסי. ההנחה היא שאין צורך ללמד את זיהוי הצורות והצבעים, אלא הם ידועים לכל. האפשרות לזהות את סימן הניקוד על ידי עזרים חושיים שונים מאפשרת לילד לבחור אינטואיטיבית (במודע או שלא במודע) בצורה או בצבע כקוד עזר אסוציאטיבי לזיהוי סימני הניקוד הצורות והצבעים המשמשים בשיטה: ריבוע אדום עבור התנועה a - קמץ, פתח וחטף פתח. עיגול כחול עבור התנועה i - חיריק. משולש סגול עבור התנועה e - צירה, סגול ושוא (לשווא הנח נוספת מסגרת אפורה). אליפסה כתומה עבור התנועה o - חולם. מעוין ירוק עבור התנועה u - שורוק וקובוץ. בהוראת הקריאה בשיטת 'צורה צבע וצליל', מציגים לתלמיד את האות וסימן הניקוד כאשר הם מונחים בתוך הצורה הצבעונית, והוגים יחד איתו את הצירוף המתקבל. הצורה והצבע מסייעים בשינון וזיהוי הצירופים, ובכך מקלים על פענוח הטקסט והניקוד. לאחר שינון ומעבר על מגוון דוגמאות, התלמיד מצליח לקלוט באופן אינטואיטיבי את משמעותם של סימני הניקוד השונים, ואז אפשר להשמיט בהדרגה את עזרי הזיכרון, עד להגעה ליכולת קריאה שוטפת. שימוש בכלים ידידותיים, המוכרים אינטואיטיבית לילדים פחות עומס על הזיכרון - צמצום של מעל ל־15 סימני הניקוד לחמש צורות צבעוניות בלבד. לימוד תוך חוויית משחק, המשרה ביטחון מודעות פונולוגית גישות להוראת קריאה שיטת ליט"ף הגישה הסינתטית פונטית ללימוד קריאה צורה צבע וצליל, דף הבית של יצחק תורג'מן מפתח השיטה רשימת ספרי עזר להוראת הקריאה חוזר מנכ"ל תשסג/9(א), כ"ט ניסן תשס"ג, 1 במאי 2003