ג'אנקרלו מארוקי

ג'אנקרלו מארוקי (באיטלקית: Giancarlo Marocchi; נולד ב-4 ביולי 1965) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. במהלך הקריירה שלו, הוא שיחק עבור יובנטוס, שם זכה פעם אחת באליפות הליגה, פעמיים בגביע האיטלקי, פעם אחת בליגת האלופות ופעמיים בגביע אופ"א. כמו כן, הוא שיחק במדי בולוניה בשתי קדנציות שונות. ברמה הבינלאומית, הוא ייצג את איטליה במונדיאל 1990, שבו היא סיימה במקום השלישי. לאחר שעבר באקדמיית הנוער של בולוניה, מארוקי שיחק במהלך הקריירה שלו עבור הקבוצה הבוגרת בשתי קדנציות שונות (1982-88, 1996-2000) ועבור יובנטוס (1988-96). במהלך 18 העונות שלו ככדורגלן, הוא רשם 500 הופעות בליגה, כשהבקיע 33 שערים; 287 הופעות ו-18 שערים במדי בולוניה, ו-213 הופעות ו-15 שערים במדי יובנטוס. בסך הכל המאזן של מארוקי בסרייה א' הוא 329 הופעות ו-20 שערים. במהלך התקופה הראשונה שלו בבולוניה, הוא זכה באליפות הסרייה ב' של עונת 88–1987. כשחזר לבולוניה בפעם השנייה בקריירה שלו, הוא זכה בגביע האינטרטוטו של שנת 1998 כקפטן הקבוצה, לאחר שירש את הסרט מרוברטו באג'ו. הוא עזר לבולוניה לסיים במקום השמיני בעונת 1997/98, מקום שהקנה לה מקום בגביע אופ"א של עונת 1998/99. במפעל זה הם הגיעו עד לשלב חצי הגמר, שם הודחו על ידי אולימפיק מרסיי; במהלך המשחק, נשלף לעבר מארוקי כרטיס אדום וכתוצאה מכך קיבל עונש הרחקה לארבעה משחקים. בנוסף לכך, הוא עזר לבולוניה להגיע לחצי גמר הגביע האיטלקי שלעונת 1998/99. במדי יובנטוס, מארוקי שיחק שמונה שנים, פתח בהרכב הפותח תחת מאמנים כמו דינו זוף, לואיג'י מאיפרדי וג'ובאני טרפטוני, ואף לבש את חולצה מספר 10 במהלך עונת 1989/90, אף על פי שקיבל פחות דקות תחת המאמנים טרפטוני ומרצ'לו ליפי בשנים המאוחרות יותר. במהלך השהות שלו בקבוצה הוא זכה בגביע האיטלקי ובגביע אופ"א ב-1990, לאחר ניצחון בצמד משחקי הגמר בהם ניצחה יובנטוס 3–1 בסיכום המפגשים. כשעוד גביע אופ"א נוסף להישגיו ב-1993 (לאחר ניצחון 6-1 בסיכום שני מפגשי הגמר על בורוסיה דורטמונד), דאבל של אליפות הליגה והגביע האיטלקי ב-1995, ובעונתו האחרונה בקבוצה זכה בסופר קאפ האיטלקי ובליגת האלופות. הוא פרש מכדורגל בשנת 2000. מארוקי רשם 11 הופעות עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה בין השנים 1988 ל-1991, ואף נכלל בסגל שלה למונדיאל 1990 על ידי המאמן, אזליו ויצ'יני; בטורניר זה איטליה סיימה במקום השלישי. הוא לא שיחק באף משחק בטורניר בשל נוכחותם של ג'וזפה ג'אניני, ניקולה ברטי וקרלו אנצ'לוטי בקישור. ב-22 בדצמבר 1988, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 על נבחרת סקוטלנד. ב-13 בפברואר 1991, הוא ערך את ההופעה האחרונה שלו במדי הנבחרת בתיקו המאופס נגד נבחרת בלגיה. לאחר שפרש מכדורגל, מארוקי החל לעבור כמנהל הספורטיבי של בולוניה, בנוסף לעמדות ניהוליות אחרות; הוא עבד בנוסף כמגלה כישרונות וגם במחלקת הנוער של הקבוצה. כיום, הוא עובד כפרשן ברשת הטלוויזיה Sky Sport Italia. מארוקי היה קשר מרכזי או קשר רחבה לרחבה, למרות שהוא לא היה שחקן יצירתי במיוחד. מארוקי נודע בשל העקביות שלו, ויכול היה לפרוץ את הגנת היריבה ולאחר מכן להתחיל התקפות לקבוצתו. יובנטוס סרייה א' (1): 1994/95 הגביע האיטלקי (2): 1989/90, 1994/95 הסופר קאפ האיטלקי (1): 1995 ליגת האלופות (1): 1995/96 גביע אופ"א (2): 1989/90, 1992/93 בולוניה סרייה ב' (1): 1987/88 גביע האינטרטוטו (1): 1998 איטליה מקום שלישי במונדיאל: 1990 מחלקה 5/אביר: עיטורי הכוחות המזוינים של איטליה: 1991 מדיה וקבצים בנושא ג'אנקרלו מארוקי בוויקישיתוף ג'אנקרלו מארוקי, באתר Transfermarkt ג'אנקרלו מארוקי, באתר WorldFootball.net ג'אנקרלו מארוקי, באתר National Football Teams ג'אנקרלו מארוקי, באתר FootballDatabase.eu הגיבורים בשחור לבן: ג'אנקרלו מארוקי