איאן אנדרסון

איאן סקוט אנדרסון (באנגלית: Ian Scott Anderson, נולד ב-10 באוגוסט 1947) הוא זמר, משורר ורב נגן סקוטי, מנהיג להקת ג'ת'רו טאל. אנדרסון נולד בעיר אדינבורו ושם למד בבית הספר היסודי. בשנת 1959 עבר עם משפחתו לעיר בלקפול שבצפון-מערב אנגליה. בשנת 1963 ייסד להקת בלוז שנקראה " The Blades" עם חבריו לבית הספר ברימור ברלו (תופים), ג'ון אוונס (קלידים), ג'פרי האמונד (גיטרה בס) ומייקל סטפנס (גיטרה). איאן אנדרסון היה הזמר ונגן המפוחית. בשנת 1965 שם הלהקה שונה ל " John Evan Smash" והלהקה כללה מספר נגנים רב יותר. כעבור כשנתיים הלהקה התפרקה ואנדרסון עבר לעיר לוטון, שם פגש את המתופף קליב באנקר ואת הגיטריסט מיק אברהמס. יחד עם גלן כרוניק, בסיסט שהכיר דרך ג'ון אוונס, הקימו את להקת "ג'ת'רו טאל". בשלב זה, נטש אנדרסון את רצונו לנגן גיטרה חשמלית, בעיקר כי חשב שלעולם לא יהיה "מוצלח כמו אריק קלפטון", כפי שאמר בעצמו. הוא החליף את הגיטרה החשמלית בחליל צד, ואחרי מספר שבועות החל לנגן בו רוק ובלוז. כשהוקלט האלבום "This Was" אנדרסון ניגן בחליל רק מספר חודשים. בהמשך הקריירה הוא המשיך לנגן בגיטרה אקוסטית, סקסופון, מנדולינה, בוזוקי, קלידים ועוד כלים רבים. למרות שהקליט מספר פרויקטים תחת שמו והופיע כאורח עם אמנים אחרים, אנדרסון נודע בעיקר כמנהיג ג'טרו טאל כ-40 שנה. כחלילן אנדרסון הוא אוטודידקט, וסגנונו הושפע רבות מחלילן וסקסופוניסט הג'אז רולנד קירק. בשנת 2003 הקליט אנדרסון יצירה בשם "Griminelli's Lament" כמחווה לידידו החלילן האיטלקי אנדריאה גרימינלי. אנדרסון ידוע כמנגן בחליל כאשר הוא עומד על רגל אחת. הוא הקליט מספר שירים בהם הוא מנגן את כל הכלים, המוקדם שבהם הוא "Locomotive Breath", כאשר לא הצליח להעביר רעיונותיו מילולית לשאר הלהקה. (הוא עשה זאת גם בשיר "Another Christmas Song" מ-88' ועוד) אנדרסון משלב במוזיקה שלו סגנונות רבים כגון פולק, בלוז, ג'אז ורוק. מילות השירים שלו לרוב מורכבות, מתובלות בהומור וביקורת על חוקי החברה והדת ("Thick as a Brick", "Hymn 43"). בשנות התשעים והאלפיים הוא משלב בשיריו תמונות מחיי היום יום ("Old Black Cat", "Rocks on the Road"). אנדרסון נישא לצלמת ג'ני פרנקס ב-1970 והם התגרשו ב-1974. הוא נישא לשונה לירויד ב-1976. לזוג שני ילדים. ג'יימס, מוזיקאי בעצמו, וגייל, העובדת בתעשיית הסרטים ונשואה לשחקן אנדרו לינקולן. אנדרסון חלה בפקקת ורידים עמוקה והיה פעיל למען הגברת המודעות למחלה. אנדרסון מתאר עצמו מבחינה דתית כ"היכן שהוא בין דאיסט ופאנתאיסט". מעבר לעיסוקיו המוזיקליים אנדרסון הוא איש עסקים מצליח, ובעל חוות דגי סלמון, וחברה לשיווקם הנמצאת באחוזתו שבאי סקאי. שווים הוערך בכ-10.7 מיליון ליש"ט כאשר נמכרו חלקים ממנה לגורמים חיצוניים בסוף שנות התשעים. כרגע הוא מחזיק מספר חברות שדווחו כבעלות רווח של כ-1.8 מיליון ליש"ט. 1983 - Walk into Light 1995 - Divinities: Twelve Dances with God 2000 - The Secret Language of Birds 2003 - Rupi's Dance 2005 - Ian Anderson Plays the Orchestral Jethro Tull 2012 - Thick as a Brick 2 2014 - Homo Erraticus אתר האינטרנט הרשמי של איאן אנדרסון איאן אנדרסון, סרטונים בערוץ היוטיוב איאן אנדרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר ספוטיפיי איאן אנדרסון, באתר Last.fm (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר AllMusic (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר דיזר איאן אנדרסון, באתר Discogs (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר Songkick (באנגלית) איאן אנדרסון, באתר SecondHandSongs איאן אנדרסון, באתר בילבורד (באנגלית) עמית סלונים‏, "כשמצלמים אותי בהופעות, הידיים של כולם נראות כמו הצדעה נאצית", באתר וואלה, 18 באוקטובר 2018 ראובן ברדך, "אני די 'אולד סקול'": איאן אנדרסון בדרך לישראל, באתר mynet‏ כפר סבא, 21 באוקטובר 2018