laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עופות דורסים

עופות דורסים הם עופות הניזונים מבשר של בעלי חיים אחרים. ייחודם של העופות הדורסים הוא בדרך שבה הם הורגים את טרפם. כיוון שכולם מצוידים בטפרים הם נוהגים לעוט על הטרף ולנעוץ בו אותם. לעיתים הדורס ממש מחכך בתפיסתו את קורבנו כלפי המשטח שעליו הוא נע ו"דורס" אותו ומכאן בא להם שמם. מקור השם הוא בהגדרה הלכתית לדורס בסימני כשרות של עופות בה עוף כלשהו "דרס" את טרפו ("שנועץ צפרניו בבעלי חיים ודורסן, וכעין דרוסת הנץ"). בתוך הגדרה זו כלולים עופות רבים שאינם נחשבים כיום דורסים, אך כל העופות הדורסים כהגדרתם כיום עונים על הגדרה זו. אפשר להיעזר בדורסים ממושדרים לאיתור גופות בשטח. הדורסים הם קבוצה לא טקסונומית המכילה היום ארבע סדרות נפרדות, כשבעבר היו עופות דורסים נוספים כמו הפורוסרקוסיים שנכחדו, אם כי הם שייכים לסדרת הקריאמאים, קרובי משפחה רחוקים של העגוראים. הסדרות הקיימות הם: סדרת דורסי היום (Accipitriformes) - הכוללת את משפחת הנציים (Accipitridae) והלבלריים (Sagittariidae), היא סדרה מגוונת ביותר במחלקת העופות, ומיניה נפוצים בכל העולם מלבד אנטארקטיקה. חלק מהדורסים בסדרה הם אוכלי נבלות כמו הנשר והרחם. בעבר נכללו בסדרה גם משפחת הבזיים (Falconidae) והקונדוריים (Cathartidae). Accipiter erythronemius Buteogallus gundlachii עיטם שטלר עקב אוגור נשר מקראי סדרת הבזאים (Falconiformes) - המכילה משפחה יחידה: בזיים (Falconidae). סדרה זו חדשה יחסית ובעבר הייתה שייכת לדורסי היום. בתוכה נמצאים מיני הקרקרה, הבזונים והבזים המהירים, העופות המהירים ביותר בעולם, והמהיר מכולם הוא הבז הנודד שיכול לצלול במהירות של עד 389 קמ"ש. לבזים מקור מאונקל, טפרים חדים וכנפיים בצורת חרמש. לקרקרות מקורים גדולים, ראשים בולטים עם ציצות גדולות והם איטיים בהרבה מהבזים. Phalcoboenus megalopterus קרקרה מפוספסת בז ארקטי בזון גמדי בז חום סדרת דורסי הלילה (Strigiformes) - הכוללת את המשפחות: תנשמתיים (Tytonidae) וינשופים (Strigidae), היא סדרה, שהמינים בה מאופיינים בראש גדול יחסית לגופם, עיניים גדולות ממוקמות בחזית הראש, צוואר קצר, גוף חזק וגוצי וזנב קצר. כמו דורסי היום, דורסי הלילה הם טורפים המצוידים בטפרים חזקים, המשמשים אותם ככלי צייד עיקרי. טרפם של עופות אלה כולל מכרסמים, ארנבות, חרקים ועופות (כולל דורסי יום). תנשמת לבנה כוס המחילות לילית אפורה אוח מצוי ינשוף צווחן מזרחי לילית מצויה סדרת הקונדוראים (Cathartiformes) - הכוללת משפחה קיימת אחת - קונדוריים (Cathartidae) החיים רק ביבשת אמריקה. חלק מהחוקרים רואים בהם משפחה של דורסי יום. עופות אלו גדולים יותר מכל שאר הדורסים ובעלי מקור ארוך וחד, חוש ריח חזק בשונה מרוב העופות איתו הם יכולים להגיע לפגרים ורגליים ארוכות. הם מעופפים בעזרת דאייה על זרמי אוויר חם בחיפוש אחר פגרים. לעיתים נדירות הם גם יצודו חיות איטיות. כשהם מוצאים נבלה הם מתגודדים סביבה בחבורות גדולות. קתרטס סוואנה קונדור קליפורני אורובו שחור קונדור האנדים מדיה וקבצים בנושא עופות דורסים בוויקישיתוף חייבים לעצור את ההרעלות כדי להציל את הדורסים בישראל, באתר "אקולוגיה וסביבה" animal/raptor עופות דורסים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עופות טורפים, דף שער בספרייה הלאומית איתן לשם, צה"ל משתמש במשדרים המוצמדים לעופות דורסים כדי לאתר גופות נסתרות בשטח, הארץ 8 בנובמבר 2023
קארוס

מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קַארוּס אוֹגוּסְטוּס (בלטינית: Marcus Aurelius Carus Augustus; בערך 230 עד 283) היה קיסר רומא בין השנים 282–283. מרקוס נומריוס קארוס נולד בנארבונסיס, הפרובינקיה הראשונה של רומא בגאליה, וגדל והתחנך בעיר רומא. הוא כיהן כסנאטור ומילא שורה של תפקידים צבאיים ואזרחיים בקריירה המוקדמת שלו. מאוחר יותר, ככל הנראה בעקבות קריירה צבאית מצליחה, מינה אותו הקיסר פרובוס בשנת 276 לתפקיד פריפקט המשמר הפרטוריאני. בשנת 282, כאשר היה עם כוחות רומי ברייטיה ונוריקום, בהכנה למסע של פרובוס נגד הפרסים גאתה אי–שביעות הרצון של החיילים מהקיסר והם הכריזו על קארוס כקיסר החדש. נטען כי קארוס דחה את ההצעה מתוך נאמנות לקיסר, אך כאשר נרצח הקיסר על–ידי חייליו לא התמהמה ושלח הודעה לסנאט הרומי על מותו של פרובוס וכי הוא יורשו. עדות למעמדו המדרדר של הסנאט ניתן למצוא בכך שקארוס לא טרח כלל לשוב לרומא כדי לקבל את אישורו של הסנאט אלא הסתפק במשלוח הודעה על השינוי. מכל מקום, אם היה קארוס האחראי לרציחת קודמו אם לאו, הוא דאג להוציא להורג את רוצחיו בפרובוס ועמד על הפיכתו של פרובוס לאל (דאיפיקציה), כמקובל. לאחר מכן, החל קארוס לבנות את השושלת שלו ומינה את בניו הבוגרים, קארינוס ונומריאנוס, לקיסרים (תואר משני לתואר אימפרטור אוגוסטוס שהוא נשא). הוא מינה את קרינוס כאחראי על חלקה המערבי של האימפריה והמשיך עם נומריאנוס להילחם בפלישה של הסרמאטיאנים והקואדים, שחצו את הדנובה ופלשו לפאנוניה. לאחר הטיפול בצורך דוחק זה, נפנה קארוס לטפל במשימה בה החל קודמו: ניסיון להעצים את עושרה של רומא באמצעות כיבוש חלקים מן האימפריה הפרסית. בחורף 282/283 הכריז קארוס כי בכוונתו לכבוש מחדש את מסופוטמיה, כפי שתכנן פרובוס. דומה היה כי זו השעה הנכונה לכך. הממלכה תחת השושלת הסאסאנידית הייתה בשקיעה מאז מותו של המלך שאפור הראשון. באהרם השני (מלך 276 עד 293), היה המלך השלישי מאז מת שאפור בשנת 272 והיה טרוד באותה עת במלחמת אזרחים נגד אחיו הומיזד. בתחילת שנת 283 עבר קארוס, עם בנו נומריאנוס, את אסיה הקטנה ופלש למסופוטמיה. הוא הביס את הצבא הפרסי וכבש את סלאוקיה ולאחר מכן את הבירה הפרסית, קטסיפון (קרוב לבגדאד של היום). כדי לחגוג את ההצלחה, הוענק לבנו הבכור, קארינוס, תואר אוגוסטוס. קארוס תכנן להמשיך במסע המוצלח נגד הפרסים, אך אז, בערך בסוף יולי, נמצא לפתע מת באוהלו במחנה הקיסר ליד קטסיפון. סערת ברקים התחוללה זמן קצר לפני מותו וזה הוסבר באמצעות הרעיון שאוהלו נפגע על–ידי ברק כעונש של האלים על שחתר להרחיב את האימפריה מעבר לגבולות הראויים. קרוב לוודאי שהסבר מעוגן במסורת זה אינו נכון. דיווחים אחרים מספרים על כך שקארוס מת ממחלה, כששמועות מצביעות על כך שייתכן והורעל על–ידי אריוס אפר, הפרפקט הפרטוריאני ואבי אשתו של נומריאנוס. שמועה אחרת נוטה לייחס מעורבות לדיוקלטיאנוס, שהיה אז מפקד המשמר האימפריאלי. ייתכן והעובדה שדיוקלטיאנוס דאג זמן קצר אחרי כן לחיסולם של שני בניו של קארוס מחזקת דעה זו. היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. מבוא: קרוס, עמ' 57–58; קרוס, עמ' 402–405. משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 (הספר בקטלוג ULI) אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955. מדיה וקבצים בנושא קארוס בוויקישיתוף קארוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זהו שמו עד להכתרתו. השם בפתיח הוא שמו כקיסר.
קרוס

האם התכוונתם ל... קארוס – קיסר רומאי נהר קרוס – נהר בניגריה אישים: אורלנדו קרוס – מתאגרף פורטוריקני בן קרוס – שחקן אנגלי ג'וזף קרוס – שחקן אמריקאי דאוצן קרוס – דוגמנית הולנדית דויד קרוס – שחקן קולנוע גרמני דייוויד קרוס (מוזיקאי) – מוזיקאי בריטי כריסטופר קרוס (אנ') – זמר אמריקאי לי קרוס – פוליטיקאי אמריקאי מרשה קרוס – שחקנית אמריקאית ניקי קרוס – מתאבקת סקוטית פרנק מור קרוס – בלשן אמריקאי קאריון קרוס – מתאבק אמריקאי רוחליה קרוס – מלכת יופי גואטמלית קורס קראוס קרוז
מספר רב משוכלל

במתמטיקה, מספרים רב משוכללים הוא הכללה של המספרים המשוכללים. לכל מספר טבעי k, מספר מסוים n נקרא מספר רב משוכלל מסדר k אם סכום כל המחלקים החיוביים (פונקציית המחלקים שלו,   σ ( n ) {\displaystyle \ \sigma (n)} ) שווה ל-kn; לפי הגדרה זו, מספר משוכלל הוא בעצם מספר רב משוכלל מסדר 2. נכון לינואר 2009, ידועים מספרים רב משוכללים עד לסדר 11. ניתן להוכיח שמתקיימות התכונות הבאות: אם n הוא מספר רב משוכלל מסדר p, כאשר p הוא מספר ראשוני שלא מחלק את n, אז המספר pn הוא מספר רב משוכלל מסדר p+1. מכאן נובע שאם n הוא רב משוכלל מסדר 3, מתחלק ב-2 אבל לא ב-4, אז המספר n 2 {\displaystyle {\frac {n}{2}}} הוא מספר משוכלל אי זוגי, מה שלא ידוע אם בכלל קיים. אם 3n הוא מספר רב משוכלל מסדר 4k ו-n לא מתחלק ב-3 אז n הוא מספר רב משוכלל מסדר 3k. דף המספרים הרב-משוכללים (באנגלית) מספר רב משוכלל, באתר MathWorld (באנגלית)
קארינוס

מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קַארִינוּס (בלטינית: Marcus Aurelius Carinus‏; סביב 250 - יולי 285) היה קיסר רומא בין 283–285, בנו הבכור של הקיסר קארוס, ואחיו של נומריאנוס, שותפו לשלטון ולקיסרות. המקור ההיסטורי הראשי הנוגע לקארינוס הוא ההיסטוריה אוגוסטה, המציגה את קארינוס כקיסר מושחת וכושל, ששקע בחיי הוללות ולא היה ראוי לשלטון. אף על פי כן, ההיסטוריון משה עמית סבור שקארינוס היה מצביא מוכשר, שהצליח בתקופת שלטונו הקצרה להדוף פלישה גרמנית בגליה, ולדכא מרידות שונות בבריטניה ובצפון איטליה. בשנת 282 הכריזו הכוחות הצבאיים של רומא ברייטיה ונוריקום על קארוס, אביו של קארינוס ופריפקט המשמר הפרטוריאני, כקיסר הרומי החדש. קארוס מינה את קארינוס ואת אחיו נומריאנוס לקיסרים (תואר משני לתואר אימפרטור אוגוסטוס שהוא נשא). קרינוס קיבל את סמכויות השלטון בחלקה המערבי של האימפריה, בעוד אביו ואחיו יצאו מזרחה, להדוף את הפלישה של הסרמטים והקואדים, שחצו את הדנובה ופלשו לפאנוניה. בתחילת שלטונו נלחם קארינוס בהצלחה בשבטים הגרמאנים על גדות נהר הריין העליון, אולם במהרה הוא עזב את החזית לפיקודם של הלגאטים שלו, וחזר לעיר רומא. במהלך שהותו ברומא, לפי דיווחים היסטוריונים מסוימים, קארינוס שקע בחיי התהוללות והפגנת עושר רהבתנית, הפגנה שכללה את חגיגות הלודי רומאני המפוארות ביותר שנערכו בתולדות העיר. בתחילת שנת 283 אביו של קארינוס פלש למסופוטמיה, הביס את הצבא הפרסי, וכבש את הבירה הפרסית קטסיפון (קרוב לבגדאד של היום), אולם הצלחתו לא ארכה ימים; בסוף יולי, הוא נמצא מת באוהלו במחנה הקיסר ליד קטסיפון. הצבא הרומי במזרח הכריח את אחיו של קארינוס ושותפו לשלטון, נומריאנוס, להפסיק את מסע המלחמה נגד פרס, ולחזור לאירופה. במהלך עצירה שעשה הצבא בעיר כלקדון (העיר שמול ביזנטיון, בצד האסייתי של מצר הבוספורוס) נרצח נומריאנוס, ודיוקלטיאנוס הוכרז כקיסר על ידי חיילי הצבא. כשהגיע הדיווח על מותו של אחיו, ועל הכרזת דיוקלטיאנוס כקיסר, עזב קארינוס את רומא בבהילות, ויצא בראש צבא למזרח במטרה לחסל את הטוען לכתר. בדרכו קארינוס עבר בפרובינציית פאנוניה, ודיכא בהצלחה את מרידתו של טוען לקיסרות נוסף, מרקוס אורליוס גוליאנוס. המלחמה בין קארינוס ודיוקלטיאנוס נערכה ברובה בפרובינציית מואסיה. קארינוס ניצח במספר קרבות, אולם בקרב העיקרי שנערך על נהר מורבה, דיוקלטיאנוס זכה בניצחון מוחץ, וקארינוס נהרג. לפי דיווח אחד, הקרב החל ביתרון לצד קארינוס שמספר החיילים בצבאו היה גדול יותר ומהלך הקרב נטה לטובתו. המהפך הגיע כאשר קארינוס נרצח על ידי טריבון צבאי במהלך הקרב, כנקמה על כך שפיתה את אשתו של הטריבון, בעקבות רצח זה התמוטטו צבאותיו של קארינוס והניצחון, דחוק אך מוחלט ניתן לדיוקלטיאנוס. היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. מבוא: קרינוס, עמ' 59–64; קרינוס, עמ' 411–417. (הספר בקטלוג ULI) משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, 2002. אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955. Alan Bowman, Averil Cameron, Peter Garnsey, The Cambridge Ancient History, Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd edition, Edited by Alan Bowman, University of Cambridge, 2005. Chris Scarre, Chronicle of the Roman emperors the reign-by-reign record of the rulers of Imperial Rome, Thames & Hudson, 2012 מדיה וקבצים בנושא קארינוס בוויקישיתוף קארינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמית, עמ' 784-745. Scarre, עמ' 194. Cambridge, עמ' 58.
Backchannel

Backchanneling היא תופעה בה ציבור של אנשים עוסק בתקשורת במקביל ובנוסף לערוץ התקשורת הראשי. לדוגמה, העברת פתקים בכיתה בזמן שהמורה מרצה, דיון בין מספר משתתפים בתוך קבוצת דיון במהלך כנס. שימוש בצ'אט בשעת שיחת ועידה. הופעת כלים דיגיטליים המאפשרים תקשורת בצורה נוח ומהירה, כגון מסרון (SMS) בטלפון סלולרי ותקשורת אלחוטית בין מחשבים ניידים, העצימה את התופעה. קשב יכולת ספיגת ידע כתבה בנושא בשפה האנגלית אתר הספר בנושא ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איימליאנוס

מַרְקוּס אֵיימֶלִיוּס אֵיימֶלִיָאנוּס (בלטינית: Marcus Aemilius Aemilianus‏; 207–253) היה קיסר של רומא לתקופה של שלושה חודשים לערך בשנת 253. איימיליאנוס נולד למשפחה שמוצאה לא ברור בפרובינקיה אפריקה הרומית, פרטים נוספים על תחילת חייו לא ידועים, חוץ מהעובדה שהיה נשוי לאישה בשם קורנליה סופרה. בשנת 251, לאחר הפיכתו של המושל של פרובינציית מואסיה העלית, טרבוניאנוס גאלוס לקיסר הרומי החדש נשלח איימיליאנוס להחליפו. הוא שימש בנוסף למושל של מואסיה העלית, גם למושלה של מואסיה התחתית ופרובניצית פאנוניה. תפקידו העיקריים היו לאבטח את הגבול הדנובי של האימפריה מפני השבטים הגותים. גאלוס הצליח לייצב את השלטון, והגביל את המגפה שפשטה בעיר רומא, אולם הוא לא הצליח לצבור תמיכה ואהדה בצבא הרומי, וההסכמים שחתם עם הגותים בשנת 251 ופלישת פרס לסוריה הגבירו את מרירות הצבא ואת הרגשתו שהוא מוריד את כבוד האימפריה הרומית לאשפתות. איימליאנוס היה אחד ממנהיגי הצבא שהובילו את ההתמרמרות הזו וכתגובה סירב לשלם את המס למלך הגותי בשנת 253 שהקיסר התחייב אליו. כתגובה פלשו הגותים, אל מעבר לדנובה, אולם איימיליאנוס הצליח להביסם בתחילת הקיץ. הצבא שראה באיימיליאנוס מחזיר הכבוד האבוד שלו, הכריז עליו כאימפרטור לאחר הניצחון. איימיליאנוס נטש את הפרובינצה שלו וצעד בראש צבא לעבר איטליה, בעוד גאלוס ובנו ושותפו לקיסרות גייסו צבא משלהם, שתוגבר בכוחות מנהר הריין והתכוננו למאבק על השלטון. הקרב בין הקיסר והגנרל המורד מעולם לא התרחש, גאלוס ובנו נרצחו על ידי חייליהם, שחששו מתבוסה בלתי נמנעת, ומיד לאחר מכן הוכר איימיליאנוס כקיסר החדש. הסנאט הרומי מיהר לקבל את הקיסר החדש ואישר את תוארו כאוגוסטוס ואת תואר אשתו כאוגוסטה. שלטונו של איימיליאנוס לא החזיק מעמד יותר ממספר חודשים, המפקד של הצבאות על גבול הריין, ומושל הפרובינציות הגרמניות, ולרינוס צעד לרומא בראשות צבאו. כאשר הצבאות נפגשו בערך בחודש ספטמבר של שנת 253, נרצח איימיליאנוס על ידי חייליו שלו שמיהרו להכריז על ולרניוס כקיסרם החדש. משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 (הספר בקטלוג ULI) אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955. The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005  איימליאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מספר קוואזי משוכלל

במתמטיקה, מספר קוואזי משוכלל הוא מספר טבעי n, שסכום כל מחלקיו (כולל 1 והמספר עצמו) שווה ל- 2 n + 1 {\displaystyle 2n+1} (סכום מחלקיו לא כולל המספר עצמו שווה ל- n + 1 {\displaystyle n+1} ). מספרים קוואזי משוכללים הם מספרים שופעים דמויי משוכללים. עד היום לא נמצאו מספרים קוואזי-משוכללים, אך הוכח שאם קיים מספר כזה, הוא צריך להיות גדול מ-1035 ועם לפחות 7 מחלקים. מספר חסר מספר משוכלל מספר קוואזי משוכלל, באתר MathWorld (באנגלית)
עוזניית הנגב

עָזְנִיַּת הַנֶּגֶב (שם מדעי: Torgos tracheliotus) היא מין דורס גדול בן למשפחת הנציים בסדרת דורסי יום והמין היחיד בסוגו. העוזנייה דומה במראה לנשר אך גדולה ממנו בהרבה ובעלת מקור חזק וקשה יותר. צבעה חום כהה, צווארה וראשה קירחים וורודים עם לחיים כחולות ומקור גדול ואפור. הרגליים חזקות ויציבות והחזה ואזור השת לבנים. אורכה של העוזנייה 98–112 ס״מ בממוצע, מוטת כנפיה 2.5–2.8 מטרים ומשקלה 6.5–9 ק"ג בקירוב, מה שהופך אותה לאחד הדורסים הגדולים ביותר והגדולה מבין נשרי העולם הישן. היא גדולה ותוקפנית ביותר כשהיא מוצאת פגר ולרוב שאר החיות מפנות לה את הנבלה. לעוזניית הנגב מקור גדול וחזק המסוגל לקרוע מחיות בעלות עור עבה, כדוגמת פיל, גמל ופרה, את עורן החזק. עוזניית הנגב אוכלת עור, בשר ועצמות. את השערות היא מקיאה בגושי צנפות. קינה של עוזניית הנגב בנוי על צמרות עצים (בעיקר שיטה) מזרדים ומענפים גדולים. הוא מרופד בעשב, שערות וענפים דקיקים. קוטרו 120–220 ס"מ ועומקו 30–70 ס"מ. הגוזל בוקע באביב, לאחר 55 ימי דגירה. בשבועיים הראשונים לחייו הוא מקבל בשר מעוכל למחצה ולאחר מכן הוא מקבל אותו בחלקים שלמים. בגיל 4 חודשים הוא עוזב את הקן. גיל הרבייה הוא בדרך כלל שש שנים. עוזנייה הנגב נפוצה בעיקר בערבות העשב של אפריקה ובעבר היה הנגב תחום גבולה הצפוני. העוזנייה הייתה העוף הדורס הגדול ביותר שקינן בישראל, עד שנכחדה כמקננת בארץ. פרטים מזדמנים עדיין חולפים בשמי הנגב לעיתים רחוקות. בניגוד לנשר המקראי אין עוזניית הנגב מקננת במושבות, ומשום שמרחב המחיה שלה הוא עצום ממדים, הנגב היה מסוגל להכיל רק זוגות מעטים, עד שגם אלה נכחדו בגלל הרעלה משנית, התחשמלות, מחסור במזון, הפרעה אנושית באזור הקינון, ציד והברחה של גוזלים. ב-3 באפריל 2022 פרסמה רשות הטבע והגנים על בקיעת גוזל של עוזניית הנגב, גוזל ראשון מאז 1994. אזכורים בתנ"ך: וְאֶת אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן הָעוֹף לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם אֶת הַנֶּשֶׁר וְאֶת הַפֶּרֶס וְאֵת הָעָזְנִיָּה: — ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק י"ג "וְזֶ֕ה אֲשֶׁ֥ר לֹֽא־תֹאכְל֖וּ מֵהֶ֑ם הַנֶּ֥שֶׁר וְהַפֶּ֖רֶס וְהָֽעָזְנִיָּֽה" — ספר דברים, פרק י"ד, פסוק י"ב Museum specimen מנדלסון ה., "עזניית הנגב על סף הכחדה", טבע וארץ כג, 6 (תשמ"א 1981), עמ' 244–249. מדיה וקבצים בנושא עוזניית הנגב בוויקישיתוף עוזניית הנגב, באתר ITIS (באנגלית) עוזניית הנגב, באתר NCBI (באנגלית) עוזניית הנגב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עוזניית הנגב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עוזניית הנגב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עוזניית הנגב, באתר GBIF (באנגלית) עזניית הנגב, באתר הצפרות הישראלי עוזניית הנגב באתר הרשימה האדומה של IUCN עוזניית הנגב במילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית אחרי עשרות שנים שנעדרה מישראל: עוזניית הנגב נחתה בחי בר יטבתה, באתר וואלה, 28 באפריל 2021 דור חדש לעוזנית הנגב ושתפ בינלאומי עם איחוד האמירויות, באתר רשות הטבע והגנים, 3 באפריל 2022 וניגמר מפרס ועזניה - עזניית הנגב, באתר פורטל הדף היומי, המאמר מסביר למה נראה שעוזניית הנגב היא האמורה בתורה, ע"פ הגמרא בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"א, עמוד ב'
מורה מן החוץ

מורה מן החוץ במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, הוא מרצה, בדרך כלל בעל תואר שלישי, שאינו שייך פורמלית לסגל ההוראה הקבוע של המוסד. משרת המורה מן החוץ כוללת הוראה בלבד, ללא מחקר וללא הנחיית סטודנטים לתארים מתקדמים. המורים מן החוץ הם חברים בסגל האקדמי הזוטר. ראשיתה של מסגרת זו בשנות ה-60, כאשר הקימה האוניברסיטה העברית את השלוחה בתל אביב, שלימים הפכה להיות אוניברסיטת תל אביב. מרצים מן האוניברסיטה העברית שיצאו ללמד בשלוחה נחשבו שם ל"מורים מן החוץ". בהמשך ניתן תואר זה לחברי סגל מכל אוניברסיטה, שהתבקשו ללמד במוסדות אחרים, ואחר כך גם למומחים שעיקר עיסוקם שלא באקדמיה (כגון שופטים, עורכי דין ורואי חשבון) שלימדו קורסי בחירה בתחום התמחותם. החל משנות השמונים החלו האוניברסיטאות והמכללות האקדמיות בישראל להשתמש במורים מן החוץ כתחליף זול להעסקת סגל הוראה רגיל. בשנת הלימודים תשפ"ג (2022/2023), בישראל הועסקו כ-10,470 איש בכ-3,500 משרות של מורים מן החוץ. בשנת 2008 הוגדר בישראל מסלול של עמית הוראה, הכולל את המורים מן החוץ שעיקר עבודתם בהוראה; משכורתם גבוהה מזו של מורים מן החוץ שאינם כאלה. יפעת סולל, המהפכה השקטה באוניברסיטאות 1987–2007 – העסקת מורים מן החוץ, באתר הפורום להגנת ההשכלה הציבורית אור קשתי, דוקטור, אך עובד קבלן: המרצים מן החוץ הם חברי הסגל מהמעמד הנמוך ביותר, באתר הארץ, 9 במאי 2014 רשימת הדרגות האקדמיות בעברית ובאנגלית, אוניברסיטת תל אביב. המרצים הרחוקים מהצלחת, אתר jokopost סגל אקדמי במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, תשפ, באתר www.cbs.gov.il פירוט תנאי ההסכם שנחתם בראשי תיבות עם הסגל הזוטר - 02.06.2008 /ד"ר סילבי הוניגמן, באתר "הפורום להגנת ההשכלה הציבורית"
שרדינגר

האם התכוונתם ל... ארווין שרדינגר – פיזיקאי משוואת שרדינגר – פיזיקה קוונטית החתול של שרדינגר – פרדוקס מפורסם
קוסם

קוסם הוא אדם העוסק בקסמים ומבצע כביכול מעשים מופלאים ועל-טבעיים באמצעות אלמנטים משלים הנסתרים מעיני הקהל. בתרבויות מסוימות, הקוסמים משחקים תפקידי מפתח ומוכרים בשם "שמאנים" (תפקיד זה מכיל גם אלמנטים דתיים). בתרבויות המערב, הקוסמים הם לרוב בדרנים, המבצעים קסמים - תעלולים המבוססים על זריזות ידיים ו"פטנטים" למיניהם - להנאת הקהל. קוסמים מסוג זה נקראים באנגלית Magician. לעיתים, הכינוי קוסמים משמש גם למי שביכולתו לבצע מעשים על-טבעיים, כמו מכשף. קוסמים מסוג זה נקראים באנגלית Wizard או Sourcerer. מושג הקסם והעוסקים בו נפוץ ביצירות תרבות רבות מכל הזמנים. בין הקוסמים הבדיוניים הידועים ביותר ניתן למנות את הדרואיד מרלין, מגיבורי אגדות המלך ארתור, וכן יצירה פופולרית מודרנית יותר - הארי פוטר, גיבור ספריה של הסופרת הבריטית ג'יי קיי רולינג. עם זאת, הקוסמים לא היו תמיד גיבורי ספרים, ואף ביצירות הללו היו עושי קסמים אשר שימשו כאנטי-גיבורים ואף כנבלים (מורגן לה פיי ולורד וולדמורט, בהתאמה). ביצירות אחרות הקוסמים הם כלי להעברת ביקורת או סאטירה על החברה, כך ב"הקוסם מארץ עוץ" או באופן כללי יותר ב"עולם הדיסק". הקוסם המיתולוגי היה גם לדמות פנטסטית כמעט קבועה במשחקי תפקידים שונים, כגון "מבוכים ודרקונים" או "מרוצללים". לימים היא הפכה לייצוג במשחקי מחשב שונים אשר עסקו בנושאים פנטסטיים או שהתבססו על משחקי תפקידים בדרך זו או אחרת, כגון דיאבלו, The Elder Scrolls III: Morrowind ועוד. אך לקוסמים המתוארים לעיל יוחסו לרוב יכולות על-טבעיות שונות. מאידך, היו יצירות רבות אשר עסקו בקוסמים מציאותיים, מאחזי עיניים או לפחות כאלו אשר נתפסו על ידי הציבור ככאלו, גם אם לעיתים היצירות ביקשו לרמוז על אפשרויות אחרות. מהעת האחרונה ניתן למנות את הסרטים "יוקרה" ו"אמן האשליות". כמו כן נעשו גם יצירות ביוגרפיות רבות אודות קוסמים אמיתיים, כגון הארי הודיני. קסם (מבוכים ודרקונים) מכשף / מג מכשפה אשליה שרלטן אלי אשד, מלכת הקוסמים אלי אשד, רשימת ספרי הקסמים העבריים קרן צוריאל הררי, לקסם הבא אזדקק לנוירולוג, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2013 קוסם רחוב ביפו (1935) קוסמים, דף שער בספרייה הלאומית הארי הודיני, באתר IMDb (באנגלית)
זאב אדמוני

זאב אדמוני או זאב אדום (שם מדעי: Canis rufus) הוא מין בסוג כלב. הזאב האדמוני מצוי בסכנת ההכחדה החמורה ביותר מבין הכלביים. סוברים כי תפוצתו המקורית כללה את רוב מזרח צפון אמריקה, מפנסילבניה במזרח ועד לטקסס בדרום. בית גידולו כלל יערות, ביצות וערבות, שם היה טורף-על. במאה ה-20, רדיפה, הרס בית הגידול והכלאה עם זאבי ערבות הביאו אותם לסף היכחדות. בשנת 1980 הם נכחדו מהטבע. כיום נותרה אוכלוסייה בת-כלאיים של זאב אדמוני עם זאב ערבות בת כ-300 פרטים בעולם כולו, מתוכם כ-93 הושבו לטבע בצפון קרולינה ו-207 בשבי. בטבע הימצאותם עם מינים אחרים כמו זאב הערבות והזאב האפור מעמידה אותם בפני סכנה רצינית של היעלמות כתת-מין. אורכו של הזאב האדמוני נע ממטר עד 1.3 מטרים, אורך זנבו 30 עד 42 ס"מ וגובה הכתף 66 עד 79 ס"מ. משקלו 16 עד 41 ק"ג. הזאב האדמוני קטן מהזאב המצוי, רגליו ואוזניו ארוכות יותר ופרוותו קצרה יותר. הזכרים בדרך כלל גדולים מהנקבות. צבע פרוותו של הזאב האדמוני בחלקיו העליונים הוא בדרך כלל ערבוב של חום אדמוני וחום צהוב עם אפור ושחור. ידועים שלושה תת-מינים של הזאב האדמוני: Canis rufus floridanus שנכחד ב-1930 Canis rufus rufus שהוכרז שנכחד ב-1970 Canis rufus gregoryi שנכחד מהטבע ב-1980 מעמדו הטקסונומי של הזאב האדמוני שנוי במחלוקת: לפי ראייה אחת הוא אכן תת-מין נפרד. לפי ראייה אחרת הוא בן כלאיים של זאב מצוי עם קויוט. מדיה וקבצים בנושא זאב אדמוני בוויקישיתוף זאב אדמוני, באתר ITIS (באנגלית) זאב אדמוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זאב אדמוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאב אדמוני, באתר GBIF (באנגלית) ADW הזאב האדמוני, באתר ה-IUCN דריל פירס, וושינגטון פוסט, ‏זנב לזאבים: מסע בעקבות חיית הפרא שנכחדת מהעולם, בעיתון מקור ראשון, 25 באפריל 2018
Gothic (סדרת משחקים)

גותיק (מאנגלית: Gothic) היא סדרת משחקי מחשב מסוגת משחקי תפקידים, שפותחה על ידי החברה Piranha bites והופצה על ידי חברת ההפצה הגרמנית JoWood. בשנת 2001 יצא לאור המשחק הראשון שזכה להצלחה רבה בקרב שחקני משחקי התפקידים. בשנת 2003 יצא המשחק השני ולאחר זמן קצר החברה הוציאה גם את התוסף למשחק השני. בשנת 2006 יצא לאור הכותר השלישי בסדרה. ספין אוף של המשחק פורסם בשנים 2008, 2010 ו-2011. המשחק שייך לסוגת משחקי התפקידים הממוחשבים, כאשר היחוד שלו הוא בשיטת צבירת הניסיון של הדמויות. במשחקים דומים, הדמות שאותה משחק השחקן מקבלת נקודות שמעידות על התפתחותה עם הבסת מפלצות או סיום משימות, ועל ידי צבירת נקודות אלו מתחזקת. בגותיק, הנקודות מכונות "נקודות למידה" ובעזרתן ניתן ללמוד מדמויות אחרות בעולם תכונות. המשחק מופעל במנוע גרפי תלת־ממדי, שפותח על ידי החברה. עולם המשחק מזכיר את אירופה של ימי הביניים המלווה בקסמים, מפלצות ואפקטים בדיוניים. בשנת 2023 יועברו שתי גרסאות של הסדרה לקונסולת Nintendo Switch. THQ Nordic הכינה גרסה ניידת של הקוד המקורי של המשחק, בלעדי שיפורים או שינויים (אם כי עם מספר תיקונים רבים). החלק הראשון בסדרה, Gothic Classic, יצא לאור ב-28 בספטמבר 2023. החלק השני, Gothic II Complete Classic, יחד עם ההרחבה Noc Kruka, יצא לאור ב-28 בנובמבר 2023. אתר מקיף על המשחק עם שאלות ותשובות אתר JoWood אתר Piranha-bytes למשחק Gothic, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Gothic II Complete Classic, Nintendo of Europe GmbH (באנגלית בריטית)