laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הינוקא מכפר סכנין

הינוקא מכפר סכנין, על פי ספר הזוהר, הוא ילד קדוש, בנו של רב המנונא סבא, שחי בדור הרביעי לתנאים. שמו אינו ידוע והוא מוזכר רק כ"ינוקא". מסופר שלאחר פטירתו של רב המנונא סבא, רבי יצחק ורבי יהודה עברו בדרכם בכפר סכנין, והתארחו אצל אשתו של רב המנונא סבא. הבן הקטן, ששהה באותו יום בבית (בשאר הימים היה שוהה כל היום בבית הספר), ראה את החכמים, ואמו אמרה לו לגשת אליהם על מנת שיברכו אותו. ניגש הילד אל החכמים, אך חזר לאחוריו ואמר לאמו שאינו חפץ להתקרב אליהם, משום שבאותו יום לא קראו קריאת שמע, ולימדו אותו, שכל מי שאינו קורא קריאת שמע בזמנו יהיה בנידוי כל אותו היום. שמעו החכמים ותמהו, נשאו ידיהם וברכוהו ואמרו שאכן לא קראו קריאת שמע באותו היום מכיוון שעסקו בעניינם של חתן וכלה שלא היה להם כל צרכם, והעוסק במצווה פטור מן המצווה. כששאלו אותו כיצד ידע שלא קראו קריאת שמע, אמר להם שהריח זאת מבגדיהם. לאחר מכן הם ישבו ליטול ידיים ולאכול לחם, ורבי יהודה, שידיו היו מלוכלכות, ברך קודם שנטל את ידיו. אמר הינוקא, שאם הם היו לומדים אצל רבי שמעיה חסידא, היו שומעים ממנו את הדין שאסור לברך בידיים מזוהמות, וכל מי שמברך כשידיו מלוכלכות חייב מיתה. הינוקא המשיך ואמר, שדין זה נלמד מן הפסוק "בבאם אל אהל מועד ירחצו מים ולא ימותו" (שמות, ל'), שמשתמע ממנו שאם לא ירחצו את ידיהם - ימותו. הינוקא המשיך לבאר ע"פ תורת הסוד, את הטעם לנטילת ידיים, והוכיחם על כך שלא שמשו את רבי שמעיה חסידא, שאמר שהסטרא אחרא ניזון מן הלכלוך והטינופת. דבריו של הינוקא התמיהו את החכמים מאוד, והם לא היו יכולים לדבר. שאל אותו רבי יהודה מה שם אביו, והינוקא שאל את אימו האם לגלות להם. אימו שאלה אותו האם בדק אותם, והוא אמר שבדקם ו"לא מצאם כראוי". אמו לחשה לו מה להגיד להם, והוא חזר אליהם ואמר, שאביו נפטר, והוא הולך סוחר אחרי חסידים קדושים ההולכים בדרך. וכיוון שלא ראו אותו כשהלך מאחוריהם בדרך, נראה שאינם ראויים שיגיד להם מיהו אביו. בשלב זה אמר רבי יהודה לרבי יצחק, שנדמה לו שתינוק זה אינו בן אדם. לאחר מכן הם זימנו, והינוקא דרש דרשות רבות על ברכת הזימון ומעלתה. לאחר ששמע רבי יהודה את דבריו, אמר: "אשרי חלקנו, שמעולם לא שמענו את הדברים הללו, וודאי שתינוק זה אינו בן אדם. בהמשך בירכו החכמים אותו ואת אימו, והוא אמר להם דברים נוספים על עין הרע, ועל הפסוק "המלאך הגואל אותי מכל רע", והם נשקוהו שוב. עמדו לברך, והינוקא ברך ברכת המזון. כשסיים לברך, עצם את עיניו לרגע, ולאחר מכן פתחם שוב ואמר: "חברים, שלום לכם מהריבון הטוב שעל העולם". תמהו החכמים שוב ובכו וברכוהו. החכמים ישנו באותו לילה בביתו של רב המנונא, ובבוקר הלכו וסיפרו את המעשה לרבם, רבי שמעון בר יוחאי, שאמר להם שודאי סלע תקיף וחזק זה הוא בנו של רב המנונא סבא. על פי המסורת, הוא קבור יחד עם אמו וצאצאיו בבית הקברות העתיק בצפת, במערה של מהר"י בירב. יונתן מ' בן הראש, סבא וינוקא: האל, הבן והמשיח בסיפורי הזוהר, ירושלים: מאגנס, תשע"ט יונתן מ' בן הראש, ינוקא דרב המנונא סבא: עיון ומהדורה סינופטית, סיפור הינוקא דבלק' (זוהר, ח"ג קפו ע"א – קצב ע"א), לוס אנג'לס: כרוב, תשע"ט הרב יצחק גינזבורג, שיעור על ה"ינוקא דפרשת בלק", באתר מלכות ישראל ספר הזוהר, חלק ג', דף קפ"ו, עמוד א' - דף קפ"ח, עמוד ב' איגרת אחד התלמידים לר' אברהם ישמעאל חי סנגויניטי
יוניטי (ממשק)

יוניטי (אנגלית Unity, "אחדות") הוא ממשק מעטפת לסביבת שולחן העבודה של GNOME, המפותח על ידי קנוניקל למערכות ההפעלה אובונטו. יוניטי הופיע לראשונה במהדורת הנטבוקים של אובונטו 10.10, כשייעודו היה לאפשר שימוש יעיל יותר במרחב המסך וזאת על ידי יצירת תפריט שורת משימות אנכי, תפריט זה נקרא משגר (launcher). שלא כמו בסביבות שולחן עבודה אחרות יוניטי אינו מהווה אוסף קיצורי דרך אל תוכניות, אלא ממשק מקיף יותר הכולל את GTK+ ותכונות נוספות, כגון הוספת "עדשות" המהוות מסנני חיפוש אישיים לתוכן הקיים במחשב וברחבי הרשת. ליוניטי שתי גרסאות, הראשונה היא יוניטי 2D, המיועדת למחשבים בעלי יכולת הצגה גרפית חלשה יחסית, ויוניטי 3D הכוללת אפקטים בתלת מימד ומיועדת למחשבים חזקים יותר. יוניטי לאובונטו בגרסה 12.10 יכילו תוצאות החיפוש של הממשק גם תוצאות בעלות אופי מסחרי, מטעם חברת אמזון. מרק שאטלוורת' מנכ"ל קנוניקל כתב בבלוג האישי שלו כי המהלך נובע בהתאם לחזון יוניטי בה כל דבר שמחפש המשתמש ימצא, ובתוך כך גם תוצאות מסחריות. יוניטי מהווה חלק מפרויקט אייטנה, האמור לספק למערכות ההפעלה של אובונטו ממשק משתמש פשוט ואינטואיטיבי. ב-5 באפריל 2017 הודיע מרק שאטלוורת', מייסד אובונטו וקנוניקל, על הפסקת פיתוח ממשק זה (אשר בגרסתו החדשה, 8, היה מיועד גם לטלפונים ולטאבלטים), וחזרתה של אובונטו אל GNOME בגרסה 18.04, בעלת התמיכה לטווח ארוך (LTS). מדיה וקבצים בנושא יוניטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוניטי (באנגלית) Unity | Unity What lenses for Unity are available? - Ask Ubuntu כתבה בנושא המאמר בבלוג Growing Ubuntu for cloud and IoT, rather than phone and convergence, Mark Shuttleworth,5.4.17 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Unity

האם התכוונתם ל... מוזיקה: Unity (אלבום) – אלבום ג'אז של אבישי כהן טכנולוגיה: יוניטי (ממשק) – ממשק מעטפת לסביבת שולחן העבודה של GNOME במערכת ההפעלה אובונטו יוניטי טכנולוגיות – חברת תוכנה אמריקאית למשחקי וידאו יוניטי (מנוע משחק) – מנוע של משחקי וידאו שפותח על ידי יוניטי טכנולוגיות Assassin's Creed Unity – המשחק השמיני בסדרת Assassin's Creed פוליטיקה מדינת האיחוד – מחוז בדרום סודאן הידוע גם בשמו האנגלי, Unity. קולנוע Unity – סרט משנת 2015 אחדות (פירושונים)
מלילה הלנר-אשד

מלילה הלנר-אשד (נולדה ב-1958 בירושלים) היא חוקרת קבלה, עמיתת מחקר בכירה במכון שלום הרטמן. מורה מן החוץ באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכון שכטר. הלנר-אשד היא תלמידתו של חוקר הקבלה יהודה ליבס. את עבודת הגמר שלה, העוסקת בתורת רבי דוד בן זמרה הגישה באוניברסיטה העברית בשנת תשמ"ז. את עבודת הדוקטורט, העוסקת בשפת החוויה המיסטית בספר הזוהר, הגישה בשנת תשס"א. בשנת 2005 יצא לאור ספרה "ונהר יוצא מעדן: על שפת החוויה המיסטית בזוהר", בהוצאת עלמא ועם עובד. הספר מבוסס על עבודת הדוקטורט והוא תורגם לאנגלית ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת סטנפורד בשנת 2009. ב-2017 ראה אור ספרה "מבקשי הפנים: מסודות האדרא רבא שבספר הזוהר" העוסק באדרא רבא. ב-2023 ראה אור ספרה "בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר" בו יחד עם ד"ר עמרי שאשא חיברה מבוא מקיף ויסודי לזוהר בהוצאת ידיעות ספרים. הספר מנגיש את רעיונות הזוהר בשפה עכשווית יותר, ושם דגש על הרובד הספרותי בספר. ב-2024 הוציאה יחד עם ד"ר עמרי שאשא בבית אבי חי סדרת שיעורים המבוססת על ספר זה. במכון הרטמן מרכזת הלנר-אשד את תוכנית "משכילות" לקידום דוקטורנטיות וכן תוכנית המפגישה תלמידים מבתי מדרש לרבנים בצפון אמריקה בשנת לימוד בישראל. מאמרים מאת מלילה הלנר-אשד שפורסמו בכתב העת ארץ אחרת מידע על מלילה הלנר-אשד בקטלוג הספרייה הלאומית אריאל הורוביץ, ‏נוגעות בשמים: החוקרות ששואבות השראה מעולם הקבלה, בעיתון מקור ראשון, 24 בינואר 2018 מלילה הלנר אשד, המוסך מוסף לספרות, חגים על כנפי הדמיון, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 01.09.2021 מלילה הלנר-אשד (1958-), דף שער בספרייה הלאומית מכתביה מדרש אגדה על שפת העולם החוויתי בספר הזוהר, דעות 8, אתר נאמני תורה ועבודה, יולי 2000 הווידוי: אלוהים סופג את החטא, באתר ynet, 1 באוקטובר 2006 פני האל(הקישור אינו פעיל), כתב העת "דברים אחרים", גיליון 14, מכון שלום הרטמן, יוני 2011 על כתביה יהודה ליבס, מה אתה, ספר הזוהר? על ספרה של מלילה הלנר-אשד, ונהר יוצא מעדן, באתר הארץ, 29 ביולי 2005 יהודה ליבס, והר יוצא מעדן להשקות את הר הצופים, דימוי 25, אביב תשס"ה, עמ' 65–68 Shalom Hartman Institute, מבקשי הפנים: מסודות האדרא רבא שבספר הזוהר | מאת מלילה הלנר אשד, באתר heb.hartman.org.il (ארכיון) ידיעות ספרים, בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר | מאת מלילה הלנר אשד ועמרי שאשא, באתר ybook.co.il, ‏01-03-2023 ישי אלמקייס, ל"ג בעומר: שני חוקרים מציעים כניסה נוחה לעולמו של הזוהר, באתר www.makorrishon.co.il, ‏09-05-2023 בית אבי חי, בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר, באתר youtube.com, ‏10-03-2024 סגל אקדמי: מלילה הלנר אשר, באתר מכון שלום הרטמן(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Discovery (מארז תקליטורים של פינק פלויד)

Discovery הוא מארז תקליטורים של פינק פלויד שיצא לאור ב-26 בספטמבר 2011, וכולל את כל 14 אלבומי האולפן בגרסת רימסטר בגרסה משופרת שנוצרה על ידי ג'יימס גאת'רי. וספר בעל 60 עמודים בשם "Graphic Tales" שעוצב בידי סטורם ת'ורג'רסון (שהיה אחראי לעיצוב מרבית העטיפות של אלבומי הלהקה). המארז הוא חלק מקמפיין שמטרתו להוציא מחדש את כל יצירות הלהקה בגרסאות משופרות. האלבומים: The Piper at the Gates of Dawn ‏ (1967) A Saucerful of Secrets ‏ (1968) More ‏ (1969) Ummagumma ‏ (1969) Atom Heart Mother‏ (1970) Meddle ‏ (1971) Obscured by Clouds ‏ (1972) The Dark Side Of The Moon ‏ (1973) Wish You Were Here ‏ (1975) Animals ‏ (1977) The Wall ‏ (1979) The Final Cut ‏ (1983) A Momentary Lapse of Reason ‏ (1987) The Division Bell ‏ (1994) סיד בארט - גיטרות, שירה (דיסק 1–2) דייוויד גילמור - גיטרות, גיטרת בס, קלידים, תופים, מפוחית פה, שירה, אפקטים (דיסק 2–16) ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, תכנות, אפקטים (דיסק 1–16) רוג'ר ווטרס - שירה, גיטרת בס, גיטרות, כלי הקשה, סינתיסייזרים, תכנות (דיסק 1–14) ריצ'רד רייט - קלידים, אורגן, פסנתר, סינתיסייזרים, מלוטרון, טרומבון, שירה (דיסק 1–13, 15-16) מידע על האלבום Discovery באתר MusicBrainz מידע על האלבום Discovery באתר AllMusic האלבום Discovery באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמוס גרודז'ינובסקי

עמוס גרודז'ינובסקי (נולד ב-3 ביוני 1940) הוא אתלט ומאמן ישראלי בעבר, היה אלוף ושיאן ישראל בריצות למרחקים קצרים. השתתף באולימפיאדת רומא (1960) במדי נבחרת ישראל. גרודז'ינובסקי נולד בתל אביב. הוא התאמן במועדון מכבי תל אביב. בתחרות אתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בדצמבר 1958 הוא ניצח בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.0 שניות. בשנת 1959 זכה לראשונה באליפות ישראל בקפיצה לרוחק. בתחרות מבחן שנערכה באפריל 1960 היה האתלט המצטיין לאחר שניצח ב-3 ריצות, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני הרי קנה מהפועל ראשון לציון שקבע אותה תוצאה, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.1 שניות, שוב לפני קנה (22.3 שניות) ובריצת 400 מטר בתוצאה של 50.3 שניות, לפני אלימלך שוחט מהרי אפרים (51.7 שניות). ב-2 במאי אותה שנה הוא קבע בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 7.40 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני הרי קנה (11.1 שניות) ומדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר, אחרי דוד קושניר מהפועל רמן גן (6.92 מטר) ולפני זאב רייס מהפועל גבעת ברנר (6.70 מטר). באולימפיאדת רומא (1960) סיים גרודז'ינובסקי במקום 44 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.19 שניות, במקום 44 בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 21.99 שניות ובמקום 52 בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 49.03 שניות. בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה גרודז'ינובסקי במדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.06 מטר, אחרי מייק הרמן מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 7.47 מטר ודוד קושניר מישראל (7.22 מטר). לאחר המשחקים האולימפיים למד גרודז'ינובסקי חינוך גופני באוניברסיטת מינסוטה שבמיניאפוליס וקיבל דוקטורט בפיזיולוגיה וביוכימיה של המאמץ. גרודז'ינובסקי לימד במכון וינגייט ואימן אתלטיקה במועדון "אס"א תל אביב", מספר אלופי ישראל בריצות למרחקים קצרים: מני רוזנברג, פרופ' יואב מקל ומוטי גרוס. בשנת 1983 פרש מאימון תחרותי. נוסף על עבודתו במכון וינגייט עוסק גרודז'ינובסקי בשיקום חולי לב ופרסם שני ספרים העוסקים בתחום זה: "הליכה למשקל בריא" ו"הליכה ללב בריא". ריצת 200 מטר: 21.99 שניות (1960), שיא ישראל בעבר ריצת 400 מטר: 47.6 שניות (1966), שיא ישראל בעבר קפיצה לרוחק: 7.40 מטר (2 במאי 1960), שיא ישראל בעבר עמוס גרודז'ינובסקי, באתר olympedia.org אתלטיקה 2011, תוכנית אירועים מקצועית שנתית(הקישור אינו פעיל) דוד אייגר, שיאי האתלטיקה החדשים, מעריב, 18 במרץ 1980 סדק שיפר השיא ב-2000 מ' עבר את המרחק בזמן-5:42.6 ד', דבר, 28 בדצמבר 1958 ה"ספרינטר" - גרודז'ינובסקי ניצח ב-100, 200 ו-400 מטר (!), דבר, 3 באפריל 1960 זוהר הדף-15.84; שוהם ידה פטיש-48.79 מ', דבר, 10 במאי 1959 אורי ירון, ספורטאים מחייכים הרוח חלפה והשיאים אושרו, על המשמר, 8 בינואר 1961 ברוך שיינברג, 4 שיאים ארציים באליפות המדינה באתלטיקה קלה, דבר, 3 ביולי 1960 אורי ירון, גרודז'ינובסקי חזר עם תואר דוקטור, מעריב, 8 בספטמבר 1971
תיאודור מיימן

תיאודור הרולד "טד" מיימן (באנגלית: Theodore Harold "Ted" Maiman‏; 11 ביולי 1927, לוס אנג'לס, קליפורניה - 5 במאי 2007, ונקובר, קולומביה הבריטית) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, ממציא הלייזר (Light Amplification by Stimulated Emission of Radiation). על המצאה זו זכה מיימן בפרסים רבים ובעיטורים שונים, ואף היה מועמד פעמיים לקבלת פרס נובל לפיזיקה. כתב ספר בשם "אודיסאת הלייזר" (The Laser Odyssey), המתאר כיצד המציא את הלייזר. מיימן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. בצעירותו חסך כסף עבור לימודי השכלה גבוהה ועבד בתיקון מכשירים אלקטרוניים. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון נרשם לאוניברסיטת קולורדו וקיבל ב-1949 תואר ראשון בפיזיקה להנדסה (Engineering physics). לאחר קבלת התואר עבר מיימן ללמוד באוניברסיטת סטנפורד בה למד לתואר שני בהנדסת חשמל (1951) ולדוקטורט בפיזיקה (1955). עבודת הדוקטורט שלו עסקה בתחום הפיזיקה הניסויית, בהנחייתו של ויליס לם ובחנה את פיצול הקווים הספקטרליים באטומי הליום מעוררים. לאחר סיום עבודת הדוקטורט ניגש מיימן לראשונה לחקר הלייזר. במהלך מחקרו המציא את לייזר האודם, קרן לייזר המבוססת על גבישי אודם מלאכותיים אשר אותם גידל ד"ר ראלף ל. הוצ'סטון. ההמצאה הוצגה לראשונה על ידי מיימן ב-16 במאי 1960 ב-HRL Laboratories שבמליבו, קליפורניה. המצאתו נחלה הצלחה רבה וגררה התלהבות רבה בעולם המדע. לאחר שהציג את קרן הלייזר הראשונה, פיתחו מדענים רבים קרני לייזר אחרות ואף הרחיבו את תורת הלייזר. לאחר שעזב את מעבדות יוז איירקראפט הצטרף מיימן למעבדות Quantatron שם היה אחראי על פעולות קרני לייזר. מיימן היה מועמד לקבלת פרס נובל פעמיים על המצאתו. במהלך עבודתו על הלייזר התקבל לאקדמיה הלאומית למדעים ולאקדמיה הלאומית להנדסה. ב-1966 קיבל את הפרס "Oliver E. Buckley Condensed Matter Prize". מיימן היה חתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 1984. בנוסף, קיבל מיימן את פרס יפן. אוניברסיטאות רבות העניקו למיימן תואר לשם כבוד, כשהאחרון שקיבל היה מטעם אוניברסיטת סיימון פרייזר שבוונקובר, קנדה, והוא ניתן לו ב-2002. מיימן נפטר בשנת 2007 ממסטוציטוזה מערכתית (Systemic mastocytosis). מדיה וקבצים בנושא תיאודור מיימן בוויקישיתוף מיימן במערכת ההיסטוריה של IEEE (באנגלית) ראיון מבריק: הלייזר הראשון (באנגלית) laserinventor.com (באנגלית) יום הולדת חמישים ללייזר - המצאתו של תיאודור מיימן באתר הידען (בעברית). תיאודור מיימן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הפטנטים של ארצות הברית - פטנט מספר 3353115 (באנגלית) גוהונסון, ג'ור ג'., תיאודור מיימן יוצר את קרן הלייזר הראשונה בגיל 32, לוס אנג'לס טיימס
טכניקולור

טכניקולור (באנגלית: Technicolor) היא שיטת צבע בסרטים שהומצאה לראשונה בשנת 1916 והשתכללה עם השנים. זו הייתה השיטה הנפוצה בצילום סרטים בצבע בהוליווד מ-1922 עד ל-1952. שיטת הטכניקולור הייתה בשימוש בסרטים רבים כגון: הקוסם מארץ עוץ, שיר אשיר בגשם, וגם בסרטי אנימציה, בהם: הצרצר והנמלה, שלגיה ושבעת הגמדים ופנטזיה. צביעה של סרטי קולנוע מדיה וקבצים בנושא טכניקולור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טכניקולור (באנגלית) Adrienne LaFrance, How Technicolor Changed Storytelling, The Atlantic, February 2, 2015 טכניקולור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכוחות המזוינים של סינגפור

הכוחות המזוינים של סינגפור (באנגלית: Singapore Armed Forces; ר"ת: SAF; מנדרינית: 新加坡武装部队; מלאית: Angkatan Bersenjata Singapura; טמילית: சிங்கப்பூர்) הם הזרוע הצבאית של כח ההגנה של סינגפור, וכן המרכיב הצבאי במשרד הביטחון של המדינה. ה-SAF מורכב משלוש זרועות: צבא סינגפור, חיל האוויר של סינגפור וחיל הים של סינגפור. ה-SAF נשען במידה רבה על חיילים בגיוס חובה בשירות סדיר ובמילואים. בצבא כ-71,000 חיילים בשרות פעיל וניתן לגייס בשרות מילואים למעלה מ-350,000 חיילים. הכוחות המזוינים של סינגפור מורכבים משלוש זרועות: צבא סינגפור ובו שלוש אוגדות סדירות משולבות (אוגדות 3, 6, ו-9), שתי אוגדות מילואים (אוגדה 21 ו-25), ופיקוד הגנת האי. חיל האוויר של סינגפור ובו 17 טייסות הפועלות מארבעה בסיסי אוויר. חיל הים של סינגפור ובו 8 שייטות הפועלות משני בסיסים ימיים. בראש הכוחות המזוינים של סינגפור עומד מפקד כוח ההגנה, שהוא קצין בדרגת גנרל שלושה כוכבים, היחיד המחזיק בדרגה זו בכוחות המזוינים של סינגפור. כפופים לו שלושת ראשי הזרועות (יבשה, אוויר וים) בדרגת גנרל שני כוכבים. הכוחות המזוינים של סינגפור שמים דגש רב על פיתוח טכנולוגיות המשמשות כמכפילי כח במיוחד בתחום שילוב פיקוד, שליטה ומודיעין, באופן שיאפשר לכוחות הלוחמים לפעול בתאום. בין שלוש זרועות הכח קיימים קווי תקשורת נתונים מתקדמים וקיימת השקעה מתמדת לשילוב טכנולוגיות עדכניות בתחום זה. הכוחות המזוינים של סינגפור מכירים בכוחה הצבאי המוגבל של המדינה ומשכך קיים ניסיון להגביר כוח זה באמצעים טכנולוגיים. הכוחות המזוינים בסינגפור זוכים לאחד התקציבים הגדולים ביותר באזור אסיה והאוקיינוס השקט, ביחס לתמ"ג. מדיניות הרכש של הכוחות המזוינים מתמקדת ברכישת כלי נשק חדישים ומשוכללים. כבר משנת 1971 משקיע צבא סינגפור מאמצים בפיתוח עצמי של כלי נשק מסוימים. בימינו, משרד ההגנה של סינגפור הוא אחד המעסיקים העיקריים במדינה של מהנדסים ומדענים. מערכת החינוך המעולה של סינגפור מאפשרת לצבא לגייס חיילים אשר ניתן להכשירם במהירות להפעלת מערכות נשק מתקדמות. התעשייה הצבאית של סינגפור פיתחה לאורך השנים כמה כלי נשק יעילים וטובים בתחומם, ביניהם: PRIMUS - תותח מתנייע 155 מ"מ המיוצר מאז שנת 2000. Bionix - נגמ"ש נושא מקלעים מטאדור - רקטה נגד טנקים ונגד מבנים וביצורים הנורית ממטול כתף אישי. פותחה בשנת 2000 בשיתוף פעולה ישראלי עם רפאל. Pegasus - תותח 155 מ"מ הניתן להטסה בעזרת מסוק. SAR 21 - רובה סער מודרני הדומה במראהו ובתכונותיו לתבור TAR-21 מתוצרת התעשייה הצבאית של ישראל. מדיה וקבצים בנושא הכוחות המזוינים של סינגפור בוויקישיתוף הכוחות המזוינים של סינגפור, ברשת החברתית LinkedIn צבא סינגפור (באנגלית) חיל הים של סינגפור (באנגלית) חיל האוויר של סינגפור (באנגלית) ירחון הכוחות המזוינים של סינגפור (באנגלית) אמנון ברזילי, קצינים ישראלים חושפים: כך הקמנו את צבא סינגפור, החזק בדרום-מזרח אסיה, באתר הארץ, 23 במרץ 2015
דינה פרלשטיין

דינה פרלשטיין (נולדה בשנת 1966) היא מפיקה, תסריטאית ובמאית חרדית, נחשבת ליוצרת הראשונה של עולם הסרטים החרדים הנשיים ולאחת מהיוצרות המובילות בתחום הקולנוע החרדי. נולדה ב-1966 בבני ברק וגדלה שם, בת למשפחה מחסידות בעלז. סרטיה היוו את החלוץ בתחום הקולנוע החרדי-נשי. בתחילה היא הפיקה סרטים המשלבים שקופיות סטילס וסרטים מוסרטים, ורק לאחר מכן הפיקה סרטים מוסרטים בלבד. בתחילת דרכה שימשה פרלשטיין כבמאית, תסריטאית ועורכת הסרט. בהמשך, עם תחילת הפקתם של סרטים מוסרטים באורך מלא, היא שיתפה אנשי צוות נוספים. סרטיה של פרלשטיין מיועדים גם להקרנה בחו"ל, בתרגום לאנגלית, והם מאופיינים לרוב באסתטיקה ולוקיישנים יוקרתיים יחסית. פרלשטיין מממנת את סרטיה מהונה הפרטי ולא נעזרת בקרנות. בשנת 2016 זכתה בפרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום הקולנוע. קשר של שתיקה חשיפה גורלית עדים דוממים לילות באגם שכרון מעמקים רוחות באחוזה שמור על ילדתי - (2011) בכיכובן של גאיה טארוב אילת מרגלית אולין הגואל על קרח דק - סוכות 2012 על גג העולם - סוכות 2014 מתנות בחושך זכות השתיקה - (2017) תמרות עשן - (2019) רסיסים - (2021) זהות כפולה (2023) דינה פרלשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דינה פרלשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דינה פרלשטיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טלי פרקש, חיות בסרט, באתר ynet, 22 בדצמבר 2011 הקולנוע החרדי, מרלין וניג, עמ' 43 נירית אנדרמן, יאיר קדר ודינה פרלשטיין — זוכי פרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום הקולנוע, באתר הארץ, 21 ביולי 2016
Yellow Submarine (שיר)

Yellow Submarine (בעברית: צוללת צהובה) הוא שיר רוק של הביטלס מ-1966 באלבום Revolver והוא אחד מהשירים המוכרים ביותר של הלהקה. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט משותף לו ולג'ון לנון), והזמר הראשי הוא המתופף רינגו סטאר. זהו השיר היחיד ב-"Revolver" שבו רינגו הוא הזמר הראשי. בשיר יש אפקטים וצלילים של: שרשראות, פעמון של אניה, משטח לריקוד סטפס, משרוקיות, צופרים, גלים, אמבט פח מלא מים, רוח, מכונת רעמים וקופת מטבעות מכנית (בה נעשה שימוש גם בשירם של פינק פלויד "Money"). השיר הצליח מאוד והיה השראה לסרט האנימציה Yellow Submarine, אלבום אולפן ואלבום אוסף. בשיר משתתף בשירה מלווה ובאפקטים, בריאן ג'ונס מהרולינג סטונז. חסידי תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני טוענים כי בשיר יש גם "הוכחות" למותו של פול מקרטני. הם מוצאים אותן במילים: "שמי תכלת, ים ירוק, בצוללת הצהובה שלנו" - הצוללת פורשה כאן כארון קבורה תחת דשא. בשירו של אהוד בנאי "בגלגול אחר", קיימת התייחסות לשירי הביטלס All You Need Is Love, ‏ Yellow Submarine, ו-Sea Of Time ("בגלגול אחר הייתי דג מעושן, הלכתי לאיבוד בים הזמן, הביטלס עברו בצוללת צהובה, אמרו לי: כל מה שאתה צריך זה אהבה"). בתוכניתה "רפסודיה בכחול", מ-1970, הקליטה להקת חיל הים עיבוד עברי לשיר, למילותיו של יורם טהרלב ובעיבוד המוזיקלי של בני נגרי, שנקרא: "התנדבה לחיל הימאים". ב-1975 יצא לאור תקליט של חוה אלברשטיין "צוללת צברית". התקליט כלל שירי ילדים ומילות שיר הנושא בו, "צוללת צברית", נכתבו על ידי תלמה אליגון ללחן של השיר "Yellow Submarine". מדיה וקבצים בנושא Yellow Submarine בוויקישיתוף מידע על היצירה "Yellow Submarine" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Yellow Submarine" באתר AllMusic מידע על היצירה "Yellow Submarine" באתר Discogs גרסאות נוספות ל"Yellow Submarine" באתר SecondHandSongs "Yellow Submarine" באתר בית לזמר העברי סיפור כתיבת והקלטת השיר (באנגלית) מצעד שירי הביטלס של כאן 88 לביצועים של השיר "התנדבה לחיל הימאים" באתר הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעשה אבות סימן לבנים

מעשה אבות סימן לבנים הוא ביטוי ביהדות שמשמעותו: מה שקרה לאבות לא קרה רק להם באופן אישי אלא נעשה להם כדי להוות תחילת ביצוע של מה שנגזר על בניהם, הן לטוב הן למוטב. הפתגם מבוסס כנראה על דברי חז"ל בבראשית רבה: "אמר לו הקב"ה (לאברהם): שב, אתה סימן לבניך!". הרמב"ן בפירושו על ספר בראשית מרחיב את עיקרון זה לכלל, שעל פיו מפרש את כל מעשי האבות שבתורה, שם כותב: "כל מה שאירע לאבות - סימן לבנים" ובמקום אחר: "לא נפל מכל מאורע האב שלא יהיה בבנים...". על פי הרמב"ן מעשי האבות מלמדים אותנו בשלושה רבדים שונים:: האבות מלמדים אותנו כיצד להתנהג במצבים מסוימים, מתוקף היותם אבות האומה. ה' קובע את עתיד הבנים על פי מה שקרה לאבות. מעשיהם של האבות יוצרים את עתידם של בניהם. על אף שהרמב"ן לא ניסח את כללו כך, השתמשו בכלל זה פרשני מקרא יהודיים רבים אחריו, ולימים התגלגל שמו לביטוי המצוי בימינו: 'מעשה אבות - סימן לבנים'. בפעם הראשונה שמופיע בצורה זו היא בפירוש המהרש"א לתלמוד הבבלי. ביטוי ביהדות המתכתב עם ביטוי זה הוא "אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה". פרה-פיגורציה הערך "מעשה אבות סימן לבנים", באתר המכלול בראשית רבה, מ"ח ז' ראו גם סוטה לד. רמב"ן, בראשית י"ב ו' רמב"ן, בראשית י"ב י' י' חרל"פ, מעשה אבות סימן לבנים - גזרה, יצירה או דוגמה?, המעיין מ"ה, ב', 97 -76; ר' בן מאיר, "מעשה אבות סימן לבנים: אינטרפרטציות בפירוש רמב"ן לתורה", עיוני מקרא ופרשנות ח', עמ' 551-533; ב"צ פישלר, "מעשה אבות סימן לבנים - גלגולה של אמירה", סיני קל"א, עמ' עז-צו; מהרש"א, עבודה זרה, דף ח' ע"ב ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסטרודון

אסטרודון (שם מדעי: Astrodon) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מתקופת הקרטיקון התחתון. פירוש שמו הוא "שיני כוכב". הוא התגלה בחפירות במזרח מרילנד ב-1858 בידי הכימאי פיליפ טייסון. הוא הביא את ממצאיו שכללו בעיקר עצמות שיניים לידיד רופא שיניים בשם כריסטופר ג'ונסטון שחתך את אחת השיניים והעיטורים בקצה השבור הזכיר לו כוכב, מה שהוביל לשמו. קודם לכן נקרא הדינוזאור פלרוקואלוס (Pleurocoelus). נוסף על הממצאים ממרילנד הוא כנראה חי לאורך חופי האוקיינוס האטלנטי, איפה שכיום וושינגטון די. סי., דלאוור ווירג'יניה. כיום ישנם חוקרים הרואים בו טקסון מוטל בספק שאמור להיות פרט של קמרזאורוס. אם היה זה דינוזאור עצמאי גובהו הגיע ל-9 מטרים, אורכו ל-18-15 מטרים ומשקלו לכ-10 טונות. הוא היה דומה מעט לברכיוזאורוס אך לא היה קרוב משפחתו והיה קרוב לטיטנוזאורים העצומים. האסטרודון הוא הדינוזאור הלאומי של מדינת מרילנד. הוא היה גם הדינוזאור הלאומי של טקסס אך הוחלף בזאוריפוסידון. מדיה וקבצים בנושא אסטרודון בוויקישיתוף אסטרודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פארק הקרטיקון, סנונית Astrodon johnstoni: the Maryland State Dinosaur (אורכב 20.12.2011 בארכיון Wayback Machine) אסטרודון בדינו דטא ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוסומל

קוֹסוּמֶל (בספרדית: Isla Cozumel; בשפת המאיה: אי הסנוניות) הוא אי השייך למקסיקו אשר נמצא בים הקריבי בחוף המזרחי של המדינה, באזור יוקטן. האי שוכן ממול לעיר פלאיה דל כרמן וקרוב לתעלת יוקטן, שהיא מצר ים בין קובה למקסיקו. העיר הראשית על האי היא סן מיגל דה קוסומל. האי הוא אחד מעשר המועצות האזוריות של מדינת קינטנה רו ומשמש כאתר תיירות המציע צלילה, גלישת קיט, דולפינריום ולא פחות מ-300 מסעדות. מזון ומוצרי צריכה אחרים מגיעים לאי בדרך הים, ואת מי השתייה מספקים שלושה מתקני התפלה הממוקמים באי. רבה של קוזומל הוא הרב דודי וחני כפלין שמפעילים בית חב"ד מאז 2009 הנותן שירותי דת מסעדות כשרות ובית חם ליהודים בכלל וישראלים בפרט. בית חב"ד קוסומל הוא הבית חב"ד למטייל הראשון במרכז אמריקה ואחד המרכזיים והגדולים עד היום בעולם בכלל. בני המאיה הגיעו לאי בתחילת האלף הראשון, בתקופת שלטונם שימש האי כמרכז לעבודת האלה אישצ'ל (Ixchel). עולי רגל היו מגיעים אל האי לאחר מסע ארוך מערי המאיה השונות. בדרכם היו נחים בשאמאן-הא ומתפללים לפני חציית הים הקריבי. מקור השם קוסומל לקוח מבני שפת המאיה, בשפתם "קוסומיל"- אי הסנונית. הספרדים הגיעו אל האי לראשונה בשנת 1518, המשלחת הובלה על ידי קפטן חואן דה גריחלבה, בשנה לאחר מכן הגיעה משלחת נוספת מספרד שהובלה על ידי הרנאן קורטס, שתי המשלחות התקבלו באופן יפה על ידי בני המאיה, בניגוד למפגשים אחרים שקרו ביבשת, ולמרות שקורטס החריב פסלים של בני המאיה ושם במקום פסלים של הבתולה מריה המשיכו התושבים לעזור לחברי במשלחת בהצטיידות לקראת המשך מסעם. משלחת נוספת שהגיעה לאי בשנת 1519 הביאה עימה את מחלת האבעבועות שחורות, והובילה להמתה של רוב האוכלוסייה המקומית, שבעת הגעתה של המשלחת מנתה כ-10,000 איש וירדה ל-361 מבוגרים בשנת 1552. מדיה וקבצים בנושא קוסומל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוסומל chabadcozumel אתר בית חב"ד באי קוסומל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Quintana Roo - Cozumel, web.archive.org, ‏2013-06-12 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מקסיקו ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.