laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוחמי החופש

לוחמי החופש (באנגלית: Mercenary Fighters או Freedom Fighters) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1988, בבימויו של ריקי שלח ובהפקתם של מנחם גולן ויורם גלובוס, עם פיטר פונדה ורב בראון בתפקידים הראשיים. הצילומים נעשו בזימבבואה והעלילה היא על שכירי חרב שנשכרו לעזור לצבא להילחם בשבטים מורדים במדינה באפריקה וחלק מהם עוברים לצד השני לאחר שהם חווים את אכזריות הצבא. הסרט גדוש באפקטים של פירוטכניקה ובפעלולנים. במדינה אפריקנית עורך הנשיא לומבלה (לסלי מונגזי) מסיבת עיתונאים ומכריז על הקמת סכר ענק שישמש להפקת חשמל ויצעיד את כלכלת המדינה. הבעיה היא שיש לפנות שלושה כפרים של שבט קורומבה מהשטח שיוצף. אנשי השבט מסרבים להתפנות ואחד העיתונאים מוחה בפני הנשיא על פעולה בה הרגו חיילי הצבא 15 מאנשי השבט. הנשיא מופתע, מסיים את המסיבה וקורא לשיחה את מפקד הצבא קולונל קימבה (רוברט דה קוי). הנשיא גוער בקימבה על כך שלא עדכן אותו ומורה לו לגייס לוחמים מהחוץ כדי לעזור לצבא. בראש הלוחמים, ותיקי מלחמת וייטנאם, נמצא וירלי (פיטר פונדה) והוא מגייס את חבריו ט. ג'יי כריסטיאן (רב בראון), ריף טיילור (רוי אוניל), סאנשז (לורנס קילירס) ועוד. הם מגיעים לאפריקה שם מחכה להם פעולה נועזת לפי אופיים, שבצדה כסף רב. קימבה מסביר להם כי מטרת הפעולה היא לדכא את מרד השבט ולהרוג את המנהיג ג'אונדה (ג'ו מפלה). ההתקפה על הכפר מתנהלת באכזריות. קימבה אוסף קבוצה מבני השבט, מעמיד אותם לפני כיתת יורים ופוקד עליהם לגלות את מקום המנהיג אחרת יוצאו להורג וכאשר הם אינם משתפים פעולה הם נורים למוות. קימבה גם מורה להרוג את צלם העיתונות דיק ג'והנסן (ג'ונתן ראנדס) למרות מחאותיה וצעקותיה של האחות רות. רות (ג'ואנה ויינברג) היא אחות מתנדבת בכפרי השבט. היא הגיעה למקום עם אמה ודודתה שנרצחו בעבר באכזריות על ידי החיילים. רות מספרת לט. ג'יי על אכזריות המשטר והוא מתחיל להתאהב בה ולהבין שהוא נלחם בצד הלא נכון. רות מביאה אותו לשיחה במערה בו מתחבאים ג'אונדה ולוחמי השבט. כעת מתכנן קימבה התקפה על כפר נוסף. לוחמי השבט טומנים מארב למתקיפים ומתחולל קרב קשה בו נפצע למוות המנהיג שנפרד מט. ג'יי לפני מותו. קימבה אומר לווירלי כי לאחר הקרב הזה הוא מייעד לו תפקיד נוסף - הפלת הנשיא, תמורתו יקבלו שכירי החרב כסף רב נוסף. הם מתקיפים את הכפר ורות נלקחת כשבוייה. ט. ג'יי וחברו טיילור, משתלטים על הליקופטר ומתחילים בהפצצת הכפר הכבוש על ידי קימבה ואליהם מצטרפים חיילים חמושים של השבט. הכפר נכבש ורות ניצלת ברגע האחרון. כל שכירי החרב נהרגים פרט לט. ג'יי וטיילור. הם נפרדים מרות והנשיא נותן להם אישור לעזוב את המדינה בתנאי שלא יחזרו אליה... "לוחמי החופש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לוחמי החופש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לוחמי החופש", באתר אידיבי קדימון ללוחמי החופש, באתר יוטיוב לוחמי החופש, באתר יוטיוב
מיקי מאוס: היה היה בחג המולד

מיקי מאוס: היה היה בחג המולד (באנגלית: Mickey's Once Upon a Christmas) הוא סרט הנפשה אמריקאי משנת 1999 של אולפני וולט דיסני, אשר מבוסס על חג המולד. הסרט נוצר על ידי ג'ים בלנטין, בוים על ידי אלכס מאן, בראדלי ריימונד, ג'ון פלקנשטיין, ביל ספירס וטובי שלטון, ונכתב על ידי צ'רלי כהן, תומאס הארט, סקוט גורדן, טום ננס, קרטר קרוקר, ריצ'רד קריי, טמפל מתאוס ואדי גוזליאן. הסרט כולל שלושה סיפורים: דונלד דאק: תקוע על חג המולד (בהשתתפות: דונלד דאק, דייזי דאק, סקרוג' מק'דאק ויואי, דואי ולואי), חג מולד מטופש מאוד (בהשתתפות גופי, מקס, פיט והביגל בויז) ומיקי ומתנת הקוסמים של מיני (בהשתתפות: מיקי מאוס, מיני מאוס ופלוטו). דמויות אחרות של דיסני גם עושות קמיעות בסרט. הדיבוב העברי בוים והופק על ידי שפרירה זכאי. בנוסף בדיבוב העברי דיבבו גם שפרירה זכאי, עפרון אטקין, מומי לוי וגיל זמק. מדיה וקבצים בנושא מיקי מאוס: היה היה בחג המולד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיקי מאוס: היה היה בחג המולד (באנגלית) "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", באתר נטפליקס "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", באתר AllMovie (באנגלית) "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "מיקי מאוס: היה היה בחג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מיקי מאוס: היה היה בחג המולד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
1970 בקולנוע

ערך מורחב – 1970 "סיפור אהבה" "נמל תעופה" "איש קטן גדול" "בתו של ריאן" "הינשוף והחתלתולה" "חתולים בצמרת" "מ.א.ש" "פטון" "וודסטוק" "מלכוד 22" הסרט הטוב ביותר: "פטון" הבמאי הטוב ביותר: פרנקלין שפנר ("פטון") השחקן הטוב ביותר: ג'ורג' סי סקוט ("פטון") השחקנית הטובה ביותר: גלנדה ג'קסון ("נשים אוהבות") 29 באפריל – אומה תורמן 18 במאי – טינה פיי 27 במאי – ג'וזף פיינס 30 ביולי – כריסטופר נולאן 6 באוגוסט – מ. נייט שאמלאן 23 באוגוסט – ריבר פיניקס 11 בספטמבר – טראג'י פ. הנסון 8 באוקטובר – מאט דיימון 6 בנובמבר – אית'ן הוק 1 בדצמבר – שרה סילברמן 12 בדצמבר – ג'ניפר קונלי 28 באפריל – אד בגלי 1 באוגוסט – פרנסס פארמר "רסיסי חיים" "כוכב הקופים 2" "נקודת זבריצקי" "שבלול" 1969 בקולנוע 1970 1971 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1970 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1970 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
גרדנר קול

גרדנר קול (באנגלית: Gardner Cole; נולד בשם גרדנר קיין כריסטופר קול) הוא פזמונאי, נגן קלידים ומפיק מוזיקלי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר כפזמונאי פופולרי שכתב להיטים משנות השמונים ותחילת שנות התשעים, עבור שר, מייקל מקדונלד (אנ'), טינה טרנר, ג'ודי וואטלי (אנ') ומדונה. הוא גם הקליט שני אלבומי סולו שהופצו בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר. הסינגל שלו "Live It Up" מ-1988 דורג במקום ה-91 בארצות הברית באוקטובר של אותה השנה. 1988: Δ's (Triangles) 1991: It's Your Life "Open Your Heart", במקור "Follow Your Heart", שנכתב עבור הזמרת סינדי לאופר על ידי קול ופיטר רפלסון, על אף שהוא מעולם לא הושמע לה. "Everything", גרדנר קול, ג'יימס ניוטון הווארד. "Say Once More", איימי גרנט, גרדנר קול. "Another Lover", מאת ג'איינט סטפס. Larger than Life, אלבום של ג'ודי וואטלי. גרדנר קול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרדנר קול, באתר MusicBrainz (באנגלית) גרדנר קול, באתר Discogs (באנגלית) Randolph Michaels Flashbacks to Happiness: Eighties Music Revisited 2005 p.45 "From the Desk of Gardner Cole Charted Hits: "Open Your Heart" (writer)—1986 #1 Performed by Madonna; "Most Of All" (writer)—1988 Performed by Jody Watley; "Strange But True" (writer)—1988 Performed by Times Two "Live It Up"—1988 "Everything"— 1 ... Lucy O'Brien Madonna: like an icon 2007 p.110" The first song she and Leonard laid down was the declarative 'Open Your Heart', written by Gardner Cole, songwriter for a host of '80s chart acts including Cher, Michael MacDonald and Tina Turner. 'I composed it with Peter Rafelson [son of ..." tolsen, Billboard Hot 100, Billboard, ‏2013-01-02 (באנגלית אמריקאית) pophole, “Open Your Heart” by Madonna was originally written for Cyndi Lauper as a rockier “Follow Your Heart”, pophole, ‏2019-06-21 (באנגלית)
טוביאס דנציג

טוביאס דנציג (באנגלית: Tobias Dantzig;‏ 19 בפברואר 1884 – 9 באוגוסט 1956) היה מתמטיקאי לטבי-אמריקאי, המכונה לעיתים "אבי המתמטיקה הפופולרית", על ספריו הרבים בנושאי מדע ומתמטיקה שנכתבו לקהל הרחב. טוביאס הוא אביו של ג'ורג' דנציג, ומחבר הספרים Number: The Language of Science‏ (1930) ו-Aspects of Science (ניו יורק, מקמילן, 1937). טוביאס דנציגנולד בשאבלי (באותה תקופה הייתה שייכת לרוסיה הקיסרית, כיום שיאוליאי בליטא) למשפחתם של שמואל דנציג (?–1940) וגוטה דימנט (1863–1917), הוא גדל בלודז' ולמד מתמטיקה אצל אנרי פואנקרה בפריז. אחיו יעקב (1891–1942) נרצח על ידי הנאצים במהלך השואה; היו לו גם אח נפתלי (שגר במוסקבה) ואחות אמה. בחייו המוקדמים, דנציג נתפס כשהוא מחלק כתבים אנטי-צאריים ונמלט לפריז, שם למד מתמטיקה אצל הנרי פואנקרה ופגש את אשתו אנג'ה אוריסון. בשנת 1910, הזוג עבר לארצות הברית, שם בתחילה כחוטב עצים, עובד דרכים וצייר בתים באורגון בשל חוסר היכרותו עם השפה האנגלית. במהלך תקופה זו נולד בנם הראשון, ג'ורג' דנציג, שיגדל להיות האב של התכנות הליניארי. בעידדו של המתמטיקאי פרנק גריפין חזר לאקדמיה ולמד באוניברסיטת אינדיאנה, ממנה קיבל דוקטורט במתמטיקה ב-1917. בהמשך, לימד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, אוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת מרילנד. עבודותיו החשובות ביותר כוללות את "מספר: שפת המדע" (1930), "היבטים של מדע" (1937), "אנרי פואנקרה, ביקורת המשבר: התבוננות על יקום דיבורו" (1954), ו"המורשת של היוונים" (1955). שניים ממאמרי דנציג, "טביעות אצבע" ו"העמוד הריק", כלולים ב"שער לספרי הגדולים" של אנציקלופדיה בריטניקה (1963). דנציג מת בלוס אנג'לס בשנת 1956. הוא היה אביו של ג'ורג' דנציג, דמות מפתח בפיתוח תכנות ליניארי. ג'ורג' דנציג - בנו של טוביאס שאחרי על פיתוח תכנות ליניארי היסטוריה של המתמטיקה האימפריה הרוסית תכנות ליניארי טוביאס דנציג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה טוביאס דנציג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tobias Dantzig | Number Theory, Linear Algebra & Probability | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-02-15 (באנגלית) Profiles in Operations Research: Pioneers and Innovators Albers, Donald J.; Alexanderson, Gerald L.; Reid, Constance, eds. (1990), "George B. Dantzig", More Mathematical People, Harcourt Brace Jovanovich, pp. 60–79.
פיגוע הדקירה ברכבת הקלה בירושלים

פיגוע הדקירה ברכבת הקלה בירושלים נערך בידי מחבל פלסטיני ב-14 באפריל 2017, בעת שהרכבת עברה בכיכר צה"ל שבירושלים, ונרצחה בו נוסעת אחת. פיגוע הדקירה התרחש בסביבות השעה 13:00 בצהריים ב-14 באפריל 2017 ביום שישי הטוב. ג'מיל תמימי, גבר פלסטיני שכנראה סבל מהפרעה נפשית, הגיע לרכבת הקלה, ודקר למוות את חנה בלדון, סטודנטית בעלת אזרחות בריטית. שוטר ששהה במקום ירה בתוקף. בנוסף אישה הרה נפצעה באירוע, וגבר כבן 50. בחודשים שלפני התקיפה המחבל היה מאושפז בבית החולים כפר שאול בירושלים. לפי השב"כ, הוא ניסה להתאבד באותה השנה בבליעת סכין גילוח בבית חולים בצפון הארץ, ובשנת 2011 הורשע בביצוע מעשים מגונים בבת משפחה וריצה עונש מאסר. את הפיגוע ביצע המחבל בתקווה שחייל יירה בו והוא ייהרג. התוקף נידון ל-18 שנות מאסר. ב-26 בינואר 2022 נמצא תמימי מת בתאו בכלא ניצן. רועי ינובסקי, לירן לוי, איתי בלומנטל ורותם אליזרע, סטודנטית בריטית נרצחה בפיגוע ברכבת הקלה בירושלים, המחבל נעצר, באתר ynet, 14 באפריל 2017 אורית א.בראון, אלון חכמון, מור שמעוני, ‏סטודנטית בריטית נרצחה בפיגוע ברכבת הקלה בירושלים, באתר מעריב אונליין, 14 באפריל 2017 ynet, סטודנטית בריטית נרצחה בפיגוע ברכבת הקלה בירושלים, המחבל נעצר, באתר כלכליסט, 14 באפריל 2017 ניר חסון, ג'קי חורי ויהונתן ליס, סטודנטית בריטית נרצחה בפיגוע דקירה ברכבת הקלה בירושלים, המחבל נעצר, באתר הארץ, 14 באפריל 2017 ציוץ של שלומי הלר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 26 בינואר 2022
פרנק ייטס

פרנק ייטס (באנגלית: Frank Yates;‏ 12 במאי 1902 – 17 ביוני 1994) היה אחד מחלוצי הסטטיסטיקה של המאה ה-20 הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על עיצוב ניסויים והסקה סטטיסטית. ייטס נולד במנצ'סטר, אנגליה, הבכור מבין חמישה ילדים (ובנם היחיד) של סוחר הזרעים פרסי ייטס ואשתו אדית. הוא למד בוואדהאם האוס, בית ספר פרטי, לפני שזכה במלגה לקליפטון קולג' ב-1916. ב-1920 קיבל מלגה למכללת סנט ג'ון קולג', קיימברידג', וארבע שנים לאחר מכן סיים את לימודיו בתואר ראשון בהצטיינות. הוא בילה שנתיים בלימוד מתמטיקה לתלמידי בתי ספר תיכוניים במכללת מלוורן לפני שנסע לאפריקה שם היה יועץ מתמטי בחוף זהב (קולוניה בריטית לשעבר כיום גאנה). הוא חזר לאנגליה עקב בריאות לקויה והכיר והתחתן עם כימאית, מרגרט פורסיית' מרסדן, בתו של עובד מדינה. נישואים אלה התפרקו ב-1933 והוא התחתן מאוחר יותר עם פראסקובי (פולין) צ'יצ'קין. לאחר מותה ב-1976, הוא נישא לרות האנט, מזכירתו הוותיקה. בשנת 1931 ייטס מונה לעוזר סטטיסטיקאי בתחנת הניסויים רוטאמסטד על ידי ר.א. פישר. בשנת 1933 הוא הפך לראש הסטטיסטיקה כאשר פישר למד לקולג' האוניברסיטאי בלונדון. הוא עבד על עיצוב ניסויים, כולל תרומות לתאוריית ניתוח השונות ומקור האלגוריתם של ייטס ועיצוב הבלוק הבלתי שלם המאוזן. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד על מה שייקרא לימים חקר ביצועים. אחת התרומות המשמעותיות ביותר של ייטס הייתה פיתוח התיאוריה של מחקר פקטוריאלי, המשמשים לחקר ההשפעות של מספר גורמים על משתנה תגובה בניסויים. הוא הציג את הרעיון של ניסויים פקטוריאליים חלקיים, המאפשרים לחוקרים לחקור מספר רב של גורמים תוך שימוש במספר קטן יותר של ריצות ניסוי, מה שמאפשר לבצע ניסויים יעילים יותר. ייטס תרם גם תרומה חשובה לפיתוח ניתוח השונות (ANOVA), שיטה סטטיסטית המשמשת לבדיקת הבדלים בין הממוצעים בקבוצות שונות. הוא פיתח את הרעיון של מערכים אורתוגונליים, המשמשים לתכנון ניסויים כדי למזער את מספר הריצות הניסוי הנדרשות כדי לזהות הבדלים בין אמצעים. בשנת 1954 השיג אליוט תקציב לפיתוח הראשוני של מחשוב סטטיסטי. במהלך השנים 1960–1961, הוא היה נשיא אגודת המחשבים הבריטית, וירש את הנשיא המייסד, מוריס ווילקס. בשנת 1960 הוענק לו מדליית גיא בזהב של החברה המלכותית לסטטיסטיקה ובשנת 1966 הוענק לו המדליה המלכותית של החברה המלכותית. הוא פרש מרוטאמסטד כדי להיות חוקר בכיר באימפריאל קולג' בלונדון. הוא נפטר בשנת 1994 כאשר היה בן 92. היסטוריה של המתמטיקה שרשראות מרקוב מדיה וקבצים בנושא פרנק ייטס בוויקישיתוף פרנק ייטס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פרנק ייטס, באתר MacTutor (באנגלית) Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 41: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863. Neider, John (1994), "Obituary: Frank Yates: 1902–1994", The IMS Bulletin, 23 (5): 529–530תבנית:Deadlink Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 41: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863.
ברוס גייטש

ברוס ר. גייטש (באנגלית: Bruce R. Gaitsch; נולד ב-7 בפברואר 1953) הוא גיטריסט, מלחין ומפיק אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם להקות ומוזיקאים בולטות כמו שיקגו (אנ'), פיטר סטרה, מדונה ואנייטה פלטסקוג. גייטש היה שותף לכתיבת השיר של מדונה "La Isla Bonita", להיט בין-לאומי שזיכה את גייטש בפרס מטעם האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור ב-1987. הוא שיתף פעולה מספר רב של פעמים עם ריצ'רד מרקס (אנ'). כמו כן, עבד עם מדונה על אלבומה, True Blue. 1995: A Lyre in a Windstorm 1997: Aphasia 2002: Nova 2003: One on One (ביחד עם ג'ייני קלוור) 2003: Countertale (ביחד עם טומי דננדר) 2006: Nightingale 2006: Sincerely אתר האינטרנט הרשמי של ברוס גייטש ברוס גייטש, ברשת החברתית פייסבוק ברוס גייטש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברוס גייטש, באתר ספוטיפיי ברוס גייטש, באתר AllMusic (באנגלית) ברוס גייטש, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברוס גייטש, באתר Discogs (באנגלית) ברוס גייטש, באתר Songkick (באנגלית) ברוס גייטש, באתר SecondHandSongs GIG - Brave New World | G For (Bruce) Gaitsch - YouTube, web.archive.org, ‏2020-12-06 Bruce's Background, web.archive.org, ‏2015-05-18 True Blue by Madonna, Genius (באנגלית)
אנדש סונה

אנדש סונה (בשוודית: Börje Karl Anders Sunna; נולד ב-11 באפריל 1985) הוא צייר ואמן שוודי ממוצא סאמי הידוע בשילוב נקודת מבט פוליטית חזקה ביצירות האמנות שלו. ציוריו של סונה הם עדות למאבקים המשפטיים של משפחתו כדי להגן על זכויותיהם על עדרי האיילים שלהם. יצירותיו מספרות גם את סיפור האלימות והדיכוי השוודית נגד העם הסאמי. האמנות של סונה היא פוליטית, ולעיתים קרובות מתמקדת בהיסטוריה הסאמית ובקונפליקט רב השנים של משפחתו עם משלחת גידול האיילים של המחוז. בעבודתו, סונה משתמש בשכבות עבות של צבע, טכניקות גרפיטי, קולאז' והדפסים עם מוטיבים המתארים דיכוי של הסאמים, כולל העברות בכפייה ותצלומים מהמכון השוודי לביולוגיה גזעית. בנוסף לציור, סונה עובד עם מיצבים גדולים יותר. בחלק מהתערוכות הוא משתף פעולה עם האמן והצלם מיכל ברואר. ב-2022 תערוכה של ציוריו הופיעה במסגרת הביתן הנורדי בביאנלה של ונציה. סונה נולד בקהילת ג'וקסג'רבי של קירונה, מחוז נורבוטן, שוודיה. הוא גדל במשפחת רועי איילים בקיקסיאסבארה ליד גבול פינלנד והתחנך באקדמיה לאמנויות יפות, אומאה ואוניברסיטת קונסטפק לאמנויות, מלאכת יד ועיצוב. בשנת 2013, סונה ספג ביקורת מצד סאמים על השימוש שלו בדגל הסאמי כקנבס לציור בסגנון גרפיטי של גבר סאמי בעל פני גולגולת אוחז ברובה-AK-47. חלק מהאמנות של סונה מוצגת לציבור בבית המשפט המחוזי בגליוואר, לאחר שנרכשה על ידי מועצת האמנויות השוודית ב-2015. ב-2017 ביים יחד עם אינגה ויקטוריה פאבה את סרט האנימציה הקצר "התעוררי אלנה, התעוררי!" הסרט זכה בפרס ג'יין גלסקו בפסטיבל imagineNATIVE לאמנויות הקולנוע והמדיה לשנת 2017 בטורונטו ובפרס הסרט הקצר של ילידים הטוב ביותר בפסטיבל 2018 בפינלנד. יחד עם מארט אנה סארה ופאולינה פאודורוף ייצג סונה את הסאמים בביתן הנורדי,במהלך הביאנלה ה-59 בוונציה 2022. כיום הוא מתגורר ביוקמוק, שוודיה. מדיה וקבצים בנושא אנדש סונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדש סונה Anders Sunna Sami Pavilion Venice Biennale Art Exhibition, www.visit-venice-italy.com The Sámi Pavilion, Office for Contemporary Art Norway (באנגלית) Kevin Brazil, The Sámi Artists Fighting For Self-Determination In Venice, Frieze, ‏2022-04-14 (באנגלית) לוזיה, דבי (2022-08-25). "נוסעים לוונציה? אל תפספסו ביקור בביאנלה". Ynet. נבדק ב-2022-12-27.
ג'ימוזאוריה

ג'ימוזאוריה (שם מדעי: Jimusaria) הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת התראפסידים שחי בסוף תקופת הפרם בסין לפני כ-254 עד 252 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1963 והוא מכיל מין בודד - Jimusaria sinkianensis. המאובנים שלו התגלו בתצורות גודיקנג (Guodikeng Formation) שבשינג'יאנג, צפון-מערב סין ב-1934 בידי החוקרים Yuan & Young, אך הוא תואר כחלק מהסוג הקרוב דיקטודון. הסוג שנחקר תואר כשונה מהדיקטודון שהתגלה בדרום אפריקה במספר מאפיינים כמו חוטמו הדק יותר והוא פוצל לסוג עצמאי ב-1973. עם זאת הסוג התבטל בידי מספר מדענים ב-1988 ורק ב-2011 הוחזר להיות טקסון תקף. זוחל זה היה נמוך יחסית באורך 120 ס"מ ובעל גפיים חסונות לצידי גופו והיה בעל ראש גדול עם מקור קרני כשל צב ולסתות חזקות בעלות ניבים שפנו קדימה והתאימו לאכילת צמחייה. ג'ימוזאוריה, באתר GBIF (באנגלית)
בירונוזאורוס

בירונוזאורוס (שם מדעי: Byronosaurus) הוא סוג דינוזאור ממשפחת הטרודוניים שהתקיים במרכז אסיה של סוף הקרטיקון לפני 80 עד 75 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר בשנת 2000 בידי החוקרים מארק נורל (אנ'), פיטר מקוביקי (Peter Makovicky) וג'יימס קלארק והכיל מין בודד - Byronosaurus jaffei, להוקרת החוקר ביירון ג'פה, שעל שמו נקרא גם הסוג ("לטאת ביירון"). דינוזאור זה התגלה בידי משלחת של המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע למציאת מאובנים במדבר גובי ב-1993. הממצאים כללו שרידי תרופוד בעל חוטם ארוך וגפיים קלילות. הממצאים כללו גולגולת חלקית, שרידי גפיים, חוליות צוואר וגב וצלעות. בתחילה דמו הממצאים לאלה של ולוצירפטור אך בהמשך קיבלו אפיונים כמו בליטה קלה מעל הלסת העליונה. היה זה דינוזאור קטן מאוד באורך 1.5 עד 2 מטרים, גובה של 50 ס"מ ומשקל של כ-4 עד 20 ק"ג. מבנה לסתותיו היה בעל חריצים בולטים והמבנה היה ארוך ומותאם לליקוט טרף קטן. ככל הנראה היה מכוסה נוצות. הבירונוזאורוס התקיים בקרטיקון העליון של הקמפן לפני 80 עד 75 מיליון שנה מזמננו. לצידו נמצאו פריטי צ'יטיפטי, שמהם אולי שדד ביצים או שהאחרונים דווקא ניזונו ממנו. מדיה וקבצים בנושא בירונוזאורוס בוויקישיתוף בירונוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בירונוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
אאודיקינודון

אאודיקינודון (שם מדעי: Eodicynodon; מילולית: "דיקינודון (אנ') השחר") הוא סוג של זוחל מקבוצת התראפסידה שחי במשך אמצע עד סוף הפרם שלפני 266 עד 260 מיליון שנה בדרום אפריקה. הוא היה קרוב לדיקטודון והדיקינודון, אך מעט גדול יותר. סוג זה תואר למדע ב-1974 והוא הכיל מין יחיד - Eodicynodon oosthuizeni, הקרוי לכבוד אחד ממגלי המאובנים שלו שבמדבר קארו, כף התקווה הטובה - החקלאי הדרום אפריקאי רוי אוסטהויזני, כשהממצאים ידועים בעיקר משרידי הגולגולת החלקית שהייתה ללא לסת תחתונה. הסוג נחשב ליחיד במשפחה Eodicynodontidae. האאודיקינודון הוא הדיצינודונט העתיק והפרימיטיבי ביותר שידוע מממצאים. היה זה אוכל צמחים קטן יחסית שהגיע לפי ההערכות לאורך של כ-450 מ"מ וגובה של כ-150 מ"מ. הוא היה בעל גפיים חסונות, גוף חביתי וראש עבה בעל מקור קרני וניבים בולטות שכנראה שימשו לתלישת צמחייה ואולי גם לחפירה. מספר מאפיינים של הלסתות שלו מרמזים על קירבה אפשרית שלו לפליקוזאורים או לאנומודונטים (Anomodontia), אך לפי מבנה ראשו היה זה דימונודונט אמיתי. מדיה וקבצים בנושא אאודיקינודון בוויקישיתוף אאודיקינודון, באתר GBIF (באנגלית)
הכל אגדה

הכל אגדה - המחזמר הוא מחזמר ישראלי לילדים, המבוסס על אגדות האחים גרים: סינדרלה, שלגיה, הנסיכה על העדשה, היפהפייה הנרדמת, וזהבה ושלושת הדובים. המחזמר נכתב על ידי המחזאי אורי פסטר והשתתפו בו מיכל ינאי, יאיר לוטן, בנות פסיה ועוד. את הכוריאוגרפיה יצר קלוד דדיה. המחזמר עלה לראשונה בחג החנוכה והוצג בסינרמה בתל אביב בשנת 1997. המחזמר זכה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית המחזמר של השנה 1997. למחזמר הופקו קלטת/דיסק שמע וווידאו לצפייה. בנוסף הופקה גרסה באנגלית של המחזה. המחזות "הכל אגדה" ועיבודיו של פסטר ל"פיטר פן" ו"הקוסם" אוחדו על ידו ל"ספר מחזות הזמר" בהוצאת כנרת ושיצא ב-1999, ואשר משמש מורים לדרמה בהפקת הצגות סוף שנה בבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים. על כתיבה ובימוי מחזות זמר לכל המשפחה, ובהם מחזה זה, זכה אורי פסטר בעיטור כבוד על שם אנדרסן הבינלאומי. בשנת 2022 עלה פעם נוספת המחזה בכל רחבי הארץ בביצוע של עדי ביטי, רועי ניב, עמית זיתון, טירל יגוני ועוד. באותה שנה עלתה רצועת שירי המחזה בעיבודן המחודש לערוץ היוטיוב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הנסיכה ממי והנסיך מהממי מספרים סיפור באמצעות חמש אגדות מפורסמות. הנסיכה ממי - מיכל ינאי הנסיך מהממי - יאיר לוטן בנות פסיה ממיממה - איציק כהן מלכה - אלחי לויט בטי - גיל צ'רנוביץ קטי - בועז פייפר מכשקשישה - נורית כהן הנסיכה ממי - עדי ביטי הנסיך מהממי - רועי ניב ממיממה - טירל יגוני מלכה - עמית זיתון משתתפים נוספים - מור כץ ולירון כרמיאל הכל אגדה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הכל אגדה! - מחזמר עם מיכל ינאי, בנות פסיה ועוד (בימוי: אורי פסטר), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:04:21) הכל אגדה|כל שירי המחזמר, גרסת שירי המחזה 2022, בערוץ ירח קורט הפקות, באתר יוטיוב. אורי פסטר זוכה בפרס במאי השנה בתיאטרון לשנת 1997 על המחזמר "הכל אגדה", סרטון באתר יוטיוב (אורך: 04:03) הכל אגדה! (CD, 1997)-מיכל ינאי, באתר מוזיקה ישראלית. אורי פסטר במאי ומחזאי, באתר מחזאי ישראלי. אורי פסטר בראיון אצל רבקה מיכאלי, סרטון בערוץ "אורי פסטר Uri Paster", באתר יוטיוב (אורך: 19:10) הכל אגדה - בכיכובה של עדי ביטי - תיאטרון חולון, באתר תיאטרון חולון, ‏3 באוגוסט 2022 103FM, ‏"הבאנו טאץ' עדכני": עדי ביטי נכנסת לנעליה של מיכל ינאי ומרגשת את ההורים, באתר מעריב אונליין, 27 בדצמבר 2022
ג'ון דאגמן

ג'ון דאגמן (באנגלית: John Daugman; נולד ב-17 בפברואר 1954) הוא חוקר בתחום הראייה הממוחשבת באוניברסיטת קיימברידג'. דאגמן נולד לאם שוודית ולאב לטבי. סיים דוקטורט באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן לימד באוניברסיטה. הצטרף לסגל קיימברידג' שם לימד ראייה ממוחשבת ותורת האינפורמציה. ב-1991 פיתח את האלגוריתם לזיהוי קשתית (שנרשם כפטנט), אשר הופץ לראשונה בסוף שנות התשעים, המזהה בני אדם באופן אוטומטי ובזמן אמת על ידי קידוד מבנה קשתית העין שלהם ממרחק מסוים. דאגמן פרסם את מאמריו הראשונים בנושא וביצע הדגמה חיה. לרעיון מאחורי ההמצאה יש היסטוריה ארוכה והיום יש מדענים רבים התורמים בתחום זה. דאגמן זכה בפרס מטעם הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית. ג'ון דאגמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ון דאגמן, באתר dblp ג'ון דאגמן, באתר גוגל סקולר ג'ון דאגמן, באתר של אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית) ג'ון דאגמן, באתר של אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית)
מרד הגליל (67)

מרד הגליל התרחש בשנת 67, כאשר המצביא הרומי אספסיאנוס פלש לגליל בארץ ישראל בהוראת הקיסר נירון במטרה לסיים את המרד הגדול בפרובינקיה יהודה, שהיה הראשון מבין מרידות יהודה ברומא. לאחר תבוסת צבאו של קסטיוס גאלוס בקרב בית חורון בשנת 66, מינה הקיסר נירון את הגנרל אספסיאנוס, במקום גאלוס, על מנת שישים סוף למרד הגדול ביהודה. אספסיאנוס, יחד עם הלגיון העשירי פרטנסיס והלגיון החמישי מקדוניקה, הגיעו בתחילה לפטולמאיס (עכו) באפריל 67. בפטולמאיס הצטרף אליהם טיטוס, שהגיע לשם מאלכסנדריה יחד עם הלגיון החמישה עשר אפולינריס, וכן צבאותיהם של בעלי ברית מקומיים שונים, כולל צבאו של המלך אגריפס השני. אספסיאנוס, אשר פיקד על מעל ל-60,000 חיילים, החל לשעבד את אזור הגליל. יישובים רבים ברחבי הגליל נכנעו לרומאים באופן מיידי ללא שום קרב, אם כי ביישובים אחרים הרומאים נאלצו להשתמש בכוח על מנת להכניעם. יוספוס סיפק בכתביו תיאורים מפורטים בעיקר על המצור שערכו הרומאים בגמלא וביודפת. עד שנת 68 לספירה הוכנעה לחלוטין ההתנגדות של האוכלוסייה היהודית בחלק הצפוני של ארץ ישראל על ידי הרומאים, אספסיאנוס הפך את קיסריה למפקדתו, והוא המשיך באופן שיטתי לטהר את אזור רצועת החוף של ארץ ישראל, תוך הימנעות מעימות ישיר עם המורדים בירושלים. על פי יוספוס פלאוויוס, הכיבוש הרומאי של אזור הגליל גרם לכך, שכ-100,000 יהודים נרצחו או נמכרו לעבדות. המרד הגדול המצור על גמלא המצור על יודפת "Ancient Jewish History: The Great Revolt (66 – 70 CE)" Jewish Virtual Library Rocca S. 2008. The Forts of Judea 168 BCE – CE 73. Osprey, Wellingborough, pp. 37–39, 47–48. Broshi, Magen (1979-10-01). "The Population of Western Palestine in the Roman-Byzantine Period". Bulletin of the American Schools of Oriental Research. 236 (236): 1–10. doi:10.2307/1356664. ISSN 0003-097X. JSTOR 1356664. Byatt, Anthony (1973-01-01). "Josephus and Population Numbers in First Century Palestine". Palestine Exploration Quarterly. 105 (1): 51–60. doi:10.1179/peq.1973.105.1.51. ISSN 0031-0328.