laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שסטה (נהר)

הנהר שסטה (באנגלית: Shasta River) הוא יובל של הנהר קלאמת, באורך של כ-93 קילומטרים, בצפון קליפורניה בארצות הברית. הוא מנקז את עמק שסטה בצד המערבי והצפוני של הר שסטה ברכס קסקייד. מקורו של הנהר בדרום מחוז סיסקיו בקצה היער הלאומי שסטה-טריניטי, כ-16 קילומטרים מדרום-מערב לעיירה ויד (אנ'). הוא זורם בדרך כלל לצפון-מערב דרך עמק שסטה, על פני ויד, דרך העיירה לייק שסטינה (אנ') ועל פני העיירה מונטגיו (אנ'). הוא נשפך לנהר קלאמת מדרום כ-13 קילומטרים צפונית-צפון מזרחית לוואיריקה. הר שסטה הסמוך שולט על עמק שסטה והוא מכוסה בזלת געשית מהתפרצויות של ההר בתקופה הגאולוגית האחרונה. מערת פלוטו (אנ') היא דוגמה לחללים שנותרו לאחר שהלבה הנוזלית מאוד התנקזה מצינורות תת-קרקעיים שהוזנו מפתחים געשיים במזרח. עמק שסטה מכוסה גבעות קטנות המשתרעות מבסיס הר שסטה צפונה ועד ממש מעבר לעיר מונטגיו, שהן הפסולת מההתנזלות של הר שסטה הקדום מתישהו במהלך 400,000 השנים האחרונות. מקורו של הנהר במדרון המזרחי של הר אדי (אנ') מספר קילומטרים מערבית להר שסטה, וכ-40 קילומטרים צפונית-מערבית לאגם שסטה (אנ'). בהמשך הנהר זורם דרך עמק חקלאי רחב. במסלולו צפונה, במקביל לכביש בין-מדינתי 5, במשך הקילומטרים הבאים. היובל החשוב הראשון של השסטה, אדי קריק (Eddy Creek), נשפך אליו מצד שמאל, 60 קילומטרים מהשפך. לאחר מכן הוא חוצה מתחת לכביש המהיר, מתפתל על פני רכס וחולף על פני העיירה ויד. לאחר מכן הוא פונה לצפון-מזרח לאגם שסטינה (Lake Shastina), אגם מלאכותי שנוצר מסכר בקצהו הצפוני, ופונה לצפון-מערב. הנהר עוקף את קבוצת המעיינות המכונה ביג ספרינגס (Big Springs) במרחק של 48 ק"מ מהשפך, הנהר קולט יותר נגר חקלאי כשהוא מתפתל צפונה בין שדות מושקים. הנהר עובר בין ואיריקה למונטגיו, 16 קילומטרים מהשפך, נחצה על ידי כביש 3 של קליפורניה (אנ') והכביש הבין-מדינתי 5 בפעם האחרונה. לאחר מכן הוא נכנס לקניון בהרי קלאמת, במרחק של 4.8 ק"מ מהשפך, וזורם במקביל לכביש 263 של קליפורניה (אנ'). השפך שלו הוא על הגדה השמאלית של הנהר קלאמת, במפגש בין כביש 263 לכביש 96 של קליפורניה (אנ'). אגן הניקוז של הנהר שסטה משתרע על שטח של כ-2,100 קילומטרים רבועים וכולל עמק חקלאי צחיח למחצה, כולו במחוז סיסקיו. הוא סמוך לנהר סקוט במערב, ביוט קריק (Butte Creek) במזרח, והנהר קלאמת בצפון. אגן הניקוז ממוקם מזרחית להרי קלאמת ומצפון-מערב להר שסטה. חלק מהעיירות באגן הניקוז כוללות את ויד, אדג'ווד (Edgewood), גאזל (Gazelle), ביג ספרינגס, גרנדה, מונטגיו וואיריקה. גופי מים העיקריים כוללים את אגם שסטינה (מאגר דווינל) ואגם טראוט (Trout Lake). עמק הנהר שסטה, שרוחבו כ-50 קילומטרים מקבל רק 360 מילימטרים של גשם מדי שנה בממוצע, והוא מקבל את רוב זרימת המים העיליים שלו ממי התהום, וכיום גם נגר חקלאי. הוא גם מקבל מעט מים ממי הפשרת השלגים בהר שסטה - הזורמים מתוך צינורות הלבה כמעיינות ומזינים את יובלי הנהר שסטה בצד המזרחי כמו ביג ספרינגס קריק (Big Springs Creek). נהר שסטה הוא אתר הטלה לאלתית גמלונית בסכנת הכחדה. ההערכות מצביעות על כך ש-80,000 דגים בוגרים חזרו פעם לנהר מדי שנה, האוכלוסייה החוזרת הגדולה ביותר מכל יובל באגן הניקוז של הנהר קלאמת מלבד הנהר טריניטי. כיום, פחות מ-10% מאוכלוסייה זו עדיין חוזרת, והבצורות האחרונות פגעו קשות בשיעורי ההישרדות של דגים צעירים. Mount Shasta Bioregional Water Center: Dewatering of the Shasta River "Shasta River Tour". Klamath River Information System. "Shasta River Hydrology". Klamath River Information System. krisweb.com. "Shasta Riveer". CalTrout Shasta River. CalTrout.
יצחק יעבץ

רבי יצחק יעבץ (נפטר ז' בטבת ה'ש"ח) היה רופא ורב בסלוניקי. נולד לרבי יוסף יעבץ, ממגורשי ספרד ומחבר הספר "אור החיים", והיה חתנו של המקובל רבי יהוסף אבן שרגא בפדובה, אצלו גם למד תורה. היה דר בפדובה, וגם למד שם אצל המהר"י מינץ, והעיד כי ראהו מברך ברכת החמה בשנת ה'רס"ה, כבן 100 שנה. שימש כרב בשאלוניקי, ונחשב מגדולי דורו, כפי שנראה מהתשובה בעניין אמירת "ה' אלוהיכם אמת" המופיעה בספר "באר מים חיים" לרבי חיים עובדיה די בושאל, שחתם יחד עם רבני הזמן, ביניהם מהר"י בן חביב, מהר"ש שארליוו, מהר"ם עראמה ועוד. נכדו ר' יצחק יעבץ מספר עליו בספרו חסדי אבות, ומובא על ידי רבי אברהם כלפון (רב) ב"מעשה צדיקים", סימן רצ, וז"ל: "מעשה בהרב יצחק יעב"ץ הזקן שהיה דן דין אחד, ובא גדול הקהל ורמז לו על הדבר וכוונתו להחניף לו, ותכף בראותו אותו כי רמז לו על הדבר חרה אפו מאד, ועם כל זה לא דן הדין אלא לאמיתו. ואמר לאנשי קהלתו, דעו לכם רבותי כי כך וכך היה המעשה, ומעתה בחרו לכם את מי ידון דינכם וירביץ תורה ביניכם ונשבע בשבועה ואמר להם כי אין חפץ באלה אשריו ואשרי יולדתו". ב"מחזור הגדול מכל השנה", שלוניקי ש"י, דף 366, ב. כתוב: ”גם האחים האומנים... שלמה .. והיקר הר’ יוסף יעבץ... בתחלת המלאכה היה עוד אביהם הזקן חי... ר’ יצחק יעבץ ... היה אבי כל תופש לוטש עט ברזל ועופרת והוא עומד עליהם ברוב חכמתו ותבונתו, אומנותו ואמונתו, היה גם המתקן ומגיה כל דבר המלאכה”. מלבד ההקדמה לספרו של אביו "חסדי ה'", חיבר מאמר בשם "קריאת שמע בדקדוק אמרותיה ואותיותיה". המאמר נדפס בחלקו תחת שמו של אביו. ילדיו היו רבי שלמה ורבי יוסף, שהיו מדפיסים והקימו יחד בית דפוס בשנת ה'ש"ג בשאלוניקי ומאוחר יותר הדפיסו את התלמוד הבבלי בדפוס שהקימו בקושטא. בנו של רבי שלמה, רבי יצחק יעבץ, חיבר את הספרים: חסדי אבות (קושטא שמ"ג) – פירוש על מסכת אבות; יפק רצון (קושטא שנ"ג) – פירוש על הפטרות בנוסח ספרד ואשכנז; תורת חסד (ביל וידיר שנ"ד) – ביאור על חמש מגילות, תהלים, רות ואיוב. נפטר ז' בטבת ש"ח, ונקבר בבית העלמין היהודי העתיק בסלוניקי. ש' וואנונו, רבנן תקיפי ארעא, עמוד 606 מיכאל מולכו, בית העלמין של יהודי שאלוניקי, עמוד 115. מסכת אבות, ר"י יעב"ץ, ירושלים תש"נ, מבוא עמוד 15. חסדי ה', הקדמה רבי חיים עובדיה, באר מים חיים, שלוניקי, ש"ו, סימן כ"ו. חסדי אבות, באתר beta.hebrewbooks.org. צילום כתבי יד בספרייה הלאומית: מהמאה ה־15, מהמאה ה־16. "קריאת שמע בדקדוק אמרותיה ואותיותיה", קובץ בית חיינו ב, בני ברק: ישיבת פוניבז', תשס"ז, עמ' ז–ט, באתר אוצר החכמה. חיים דב פרידברג, תולדות הדפוס העברי במדינות איטליה, אספמיה-פורטוגליה, ותוגרמה שמלפנים, אנטוורפן תרע"ד
רובי וייטינג

אלכסנדר יוהאנס וילהלם "רוֹבִּי" וייטינג (בהולנדית: Alexander Johannes Wilhelm "Robbie" Wijting;‏ 29 ביוני 1925 – 27 באוגוסט 1986 היה גנרל בחיל האוויר המלכותי ההולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) של הולנד בין 1973–1980. וייטינג נולד ב-29 ביוני 1925 באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, שם שירת אביו כקצין בחיל המצב ההולנדי. זמן קצר לאחר לידתו חזרה משפחתו להולנד, החל וייטינג ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה. לימודיו נקטעו בעקבות הכיבוש הגרמני של הולנד במלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף למחתרת ההולנדית שנאבקה בגרמנים. עם זאת, הפעילות במחתרת לא סיפקה אותו, והוא נמלט לבריטניה והגיש בקשה להצטרף לחיל האוויר המלכותי. הוא זייף לשם כך את תאריך הלידה שלו. ב-1944 הוא קיבל את רישיון הטיס שלו, והשתתף בהפצצות האוויריות על ערי גרמניה ובהמשך על הכוחות הגרמניים בהולנד. לאחר המלחמה חזר להולנד והתגייס לחיל האוויר המלכותי ההולנדי. הוא למד בבתי ספר שונים לטיסה בבריטניה ובהולנד והתקדם בסולם הדרגות. ב-1967 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד בסיס חיל האוויר בלייוורדן. בתחילת 1973 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד חילות האוויר הטקטיים של הולנד. ב-5 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד. ב-10 בדצמבר 1976 שונתה הגדרת תפקידו ל"ראש מטה ההגנה" ובמקביל הוא הועלה לדרגת גנרל. בתקופה זו הוא העביר רפורמות משמעותיות בצבא ההולנדי ועמל להתאימו לעידן המודרני. ב-1 בנובמבר 1980 הוא פרש מהצבא. בין השנים 1981–1985 הוא כיהן בתפקיד יו"ר המועצה המייעצת לתאונות תעופה בחיל האוויר המלכותי, ובין 1982 ל-1985 היה יו"ר איגוד התעופה המלכותי ההולנדי. הוא נפטר בלייוורדן ב-27 באוגוסט 1986. מדיה וקבצים בנושא רובי וייטינג בוויקישיתוף רובי וייטינג, באתר resources ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתובת בן שפטבעל

כתובת בן שפטבעל היא כתובת קבורה פיניקית שהתגלתה בגבל. הכתובת מתוארכת ל-500-475 לפנה"ס. הממצא פורסם בספר "Fouilles de Byblos" של מוריס דונאד (אנ') (כרך א', 1926–1932, מספר 1143, לוח XXXIII). הכתובת מורכבת משלושה חלקים, שניים מהם מתחברים. הטקסט של השבר הגדול ביותר מסומן כ-KAI 9A, ותוכנו:    ... ב]ן שפטבעל מלך גבל פעלת לי המשכב זן  ...]ביתך בלת [....] ארן עלת ארן על כן פעל[ת]  ...]י במשכב זן אש אנכ שכב בן ובמקם [זן]     ...]לי אנ[כ ..]תי ברבם ויתן אנכ א[...] [אל תפת]ח ע[לת המשכב] זן לרגז עצמי א[ם ...]             ...]ש על[...] הכתובת על השבר השני והשלישי, המחוברים, מסומנות כ-KAI 9B, ותוכנן:                      ...]ה[...]                     ...]באצל המשכ[ב זן ...?]                  ...]קר המשכב אש תפ[תח ...]              ...]ת ארן ועלת ארן אנ[...]  ...]ם ובעל אדר ובעלת וכל א[ל ...] ...] בעלת וכל [אל ...] משמעות השבר הראשון היא "[אני ... ב]ן שפטבעל, מלך גבל, פעלתי לי המשכב הזה [...] ביתך(?). אל ת[קום להשית] ארון על ארון, על כן פעל[תי לי המשכב הזה... ופעל אנכי ארון זה ל]י במשכב זה אשר אנכי שוכב בו. ובמקום [הזה...] לי אנ[כי...]תי ברבים. ונתן אנכי א[... אל תפת]ח מ[קום־המשכב] הזה להרגיז עצמותיי, אִ[ם... שמ]ש(?) על[ם(?)...]". משמעות השברים השני והשלישי היא: "[... אל תפעל לך משכ]ב אצל המשכ[ב זה...] המשכב אשר תפ[תח... אל ישית א]ת ארונו על ארון. אנ[כי... בעל־שמי]ם(?) ובעל אדיר ובעלת וכל א[לי גבל...] בעלת וכל [אלי...]". רשימת כתובות כנעניות וארמיות כתובות מלכי גבל ארון אחירם ארון בתנועם מצבת יחומלך אובליסק אבישם הסרקופג של תבנת ארון אשמונעזר השני כתובות בדעשתרת Christopher Rollston, "The Dating of the Early Royal Byblian Phoenician Inscriptions: A Response to Benjamin Sass." MAARAV 15 (2008): 57–93. Benjamin Mazar, The Phoenician Inscriptions from Byblos and the Evolution of the Phoenician-Hebrew Alphabet, in The Early Biblical Period: Historical Studies (S. Ahituv and B. A. Levine, eds., Jerusalem: IES, 1986 [original publication: 1946]): 231–247. William F. Albright, The Phoenician Inscriptions of the Tenth Century B.C. from Byblus, JAOS 67 (1947): 153–154. Dunand, Maurice (1939). Fouilles de Byblos: Tome 1er, 1926-1932 [The Byblos excavations, Tome 1, 1926–1932]. Bibliothèque archéologique et historique (בצרפתית). Vol. 24. Paris: Librarie Orientaliste Paul Geuthner. and Dunand, Maurice (1937). Fouilles de Byblos, Tome 1er, 1926–1932 (Atlas) [The Byblos excavations, Tome 1, 1926–1932 (Atlas)]. Bibliothèque archéologique et historique (בצרפתית). Vol. 24. Paris: Librarie Orientaliste Paul Geuthner – via gallica.bnf.fr. Krahmalkov, Charles R. (2000). Phoenician-Punic Dictionary. Leuven: Peeters / Departement Oosterse Studies. ISBN 90-429-0770-3. "חפירות גבל" בצרפתית כלומר עשיתי מקום קבר, ששוכבים בו כלומר עשיתי מקום קבר, ששוכבים בו מפקדי צבא, גנרלים כלומר, אל תיצור לך קבר מהקבר הזה
קור דה יאחר

קורנליס "קור" דה יאחר (בהולנדית: Cornelis "Cor" de Jager; ‏17 באוגוסט 1925 – 1 בדצמבר 2001) היה גנרל הולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בשנים 1980–1983, ולאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו עד 1986. יאחר נולד באוסטבורך ב-17 באוגוסט 1925. לאחר נפילת הולנד בידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה הוא נמלט לבריטניה ולמד בבית הספר לתותחנים של הצבא הבריטי. הוא שירת בצבא הבריטי עד 1947 והגיעה לדרגת לוטננט משנה. ב-1949 הוא חזר להולנד והתגייס לצבא ההולנדי. ב-1 בנובמבר 1980 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-5 ביולי 1983 הוא פרש מהתפקיד והפך ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בבריסל. ב-30 בספטמבר 1986 הוא פרש מהתפקיד ומהצבא. מדיה וקבצים בנושא קור דה יאחר בוויקישיתוף יושב ראש הוועדה הצבאית באתר נאט"ו ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוברט האוסר

חוברט למברטוס יוהאן האוסר (בהולנדית: Govert Lambertus Johan Huijser; ‏6 בפברואר 1931 – 5 בינואר 2014) היה גנרל הולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בשנים 1983–1988. האוסר נולד בסורבאיה שבאיי הודו המזרחיים ההולנדיים (כיום אינדונזיה) ב-6 בפברואר 1931. ב-1949 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית ההולנדית בברדה וב-1952 התגייס לצבא הולנד. הוא פיקד על גדוד השריון ה-48, ולאחר מכן על בריגדת השריון ה-13. בהמשך הועבר לפקד על הדיוויזיה הראשונה 7 בדצמבר ואז על הקורפוס הראשון. ב-5 ביולי 1983 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) עד פרישתו ב-10 בדצמבר 1988. לאחר פרישתו שימש כיו"ר הקרן הגמלאים של הצבא. הוא נפטר ב-5 בינואר 2014. מדיה וקבצים בנושא חוברט האוסר בוויקישיתוף Oud-generaal Huijser overleden ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכס סנגוטין

רכס סנגוטין (באנגלית: Snegotin Ridge; בבולגרית: Снеготински рид) הוא רכס מצוקים, המכוסה קרח בחלק המזרחי בצדה הצפון-מערבי של מישור לואי פיליפ בחצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם של צפון-מזרח חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. שיא גובהו של רכס סנגוטין 1,230 מטרים מעל פני הים. רכס סנגוטין מתנשא מעל מצר ברנספילד שמצפון לרכס סנגוטין; וכן רכס סנגוטין מתנשא מעל בקע פרלז, ומעל ראשו של קרחון מאלורד, המצוי מערבית - דרום-מערבית לרכס סנגוטין. אורכו של רכס סנגוטין 6.5 קילומטרים (בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח); רוחבו של רכס סנגוטין 4 קילומטרים. אוכף הולה מקשר את רכס סנגוטין אל מישור לואי פיליפ, הממוקם מדרום לרכס סנגוטין. הרכס מופה לראשונה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מהמכון לגאודזיה מעשית ( Institut für Angewandte Geodäsie) מהעיר פרנקפורט על המיין, וכן על ידי סוקרים בריטיים, מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי (British Antarctic Survey). הרכס נקרא על שם היישוב סנגוטין שבדרום בולגריה. תמונת לוויין של אזור הרכס באתר קופרניקס
פטר חראף

פטר יאן חראף (בהולנדית: Peter Jan Graaff; ‏21 בינואר 1936 – 24 במרץ 2014) היה גנרל הולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין 1988–1992. חראף נולד בבאנדונג שבאיי הודו המזרחיים ההולנדיים (כיום באינדונזיה) ב-21 בינואר 1936. ב-1952 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה, וב-1955 החל לשרת בחיל ההנדסה המלכותי. ב-1975 הוא קיבל את הפיקוד על גדוד ההנדסה ה-41. ב-1981 הוא הועלה לדרגת בריגדה גנרל ומונה למפקד בריגדת השריון ה-11. ב-1984 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד זרוע היבשה. ב-1985 הוא מונה למפקד זרוע היבשה. ב-10 בדצמבר 1988 הוא הועבר לשמש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) ובמקביל הועלה לדרגת גנרל. הוא פרש מהצבא ב-10 במאי 1992. מדיה וקבצים בנושא פטר חראף בוויקישיתוף פטר חראף ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוגוצ'ה

מוֹגוֹצָ'ה (ברוסית: Мого́ча) היא עיר בחבל עבר הבאיקל, כ-700 ק"מ[דרושה הבהרה] צפונית-מזרחית לצ'יטה. מוגוצ'ה היא אחת מתחנות הרכבת המרכזיות של רשת הרכבת הטרנס סיבירית. העיר שוכנת במפגש הנהרות מוגוצ'ה ואמזר. בנוסף נמצא בעיר שדה תעופה צבאי ואזרחי. שמה של מוגוצ'ה נובע מהשפה האבנקית מונגו - אחד השבטים האבנקים, וצ'י - סיומת לשייכות. הסבר אחר טוען שמשמעות שמה היא "עמק זהב". היישוב הוקם בשנת 1910 במהלך סלילת הרכבת האמורית, ותחנת הרכבת "מוגוצ'ה" נוסדה בשנת 1914. בשנות ה-20 החלה הפקת זהב תעשייתית באזור. מוגוצ'ה זכתה למעמד "עיר" בשנת 1950. בסוף שנות ה-50 ותחילת ה-60 נבנה ליד מוגוצ'ה שדה תעופה צבאי בעקבות הפיצול הסיני-סובייטי. הוקמו בעיר מספר פרויקטי דיור שנועדו לאכלס את מוגוצ'ה, שניחנה באקלים עוין. כתוצאה גדלה האוכלוסייה לכמעט 18,000 איש בשנת 1979. עם תחילת שנות ה-90 עזבו שליש מתושביה לערים גדולות בעקבות שפל כלכלי חמור. מרבית תושביה עובדים באחזקת הרכבת הטרנס סיבירית והשאר במכרות זהב. מזג האוויר קיצוני ביותר לכן ישנו פתגם מקומי: "אלוהים ברא את סוצ'י והשטן את מוגוצ'ה" מדיה וקבצים בנושא מוגוצ'ה בוויקישיתוף עיר נופש ברוסיה בעלת אקלים חמים
גוטיטום גבריסלאסי

גוטיטום גבריסלאסי (נולדה ב-15 בינואר 1995) היא אתלטית אתיופית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) וסגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) בריצת מרתון. גבריסלאסי נולדה וגדלה באתיופיה. במשחקי אפריקה שנערכו בשנת 2015 בברזוויל שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו סיימה גבריסלאסי במקום הרביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:42.44 דקות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבארצות הברית בחודש יולי 2022 זכתה גבריסלאסי במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות של 2:18.11 שעות, לפני ג'ודית קוריר מקניה (2:18.20 שעות) ולונה צ'מטאי-סלפטר מישראל (2:20.18 שעות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:24:34 שעות, אחרי בת ארצה אמנה בריסו (2:24:23 שעות) ולפני פטימה זהרה גרדי ממרוקו (2:25:17 שעות). מדיה וקבצים בנושא גוטיטום גבריסלאסי בוויקישיתוף גוטיטום גבריסלאסי, ברשת החברתית אינסטגרם גוטיטום גבריסלאסי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית גוטיטום גבריסלאסי, באתר ליגת היהלום גוטיטום גבריסלאסי, באתר Track and Field (נשים)
ג'ודית קוריר

ג'ודית ג'פטום קוריר (באנגלית: Judith Jeptum Korir; נולדה ב-17 בדצמבר 1995) היא אתלטית קנייתית, סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת מרתון. קוריר נולדה וגדלה בקניה. במרתון דובאי שנערך בשנת 2021 זכתה קוריר בתוצאה של 2:22.30 שעות. במרתון פריז שנערך בשנת 2022 זכתה קוריר בשיא תחרות ושיא אישי חדש של 2:19.48 שעות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבארצות הברית בחודש יולי 2022 זכתה קוריר במדליית כסף בריצת מרתון בשיא אישי חדש של 2:18.20 שעות, אחרי גוטיטום גבריסלאסי מאתיופיה (2:18.11 שעות) ולפני לונה צ'מטאי-סלפטר מישראל (2:20.18 שעות). ריצת מרתון: 2:18.20 שעות (2022) ג'ודית קוריר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
ארי ואן דר פליס

ארי קורנליס ואן דר פליס (בהולנדית: Arie Kornelis van der Vlis; ‏20 באוגוסט 1940 – 4 ביולי 2020) היה גנרל הולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין 1992–1994. פליס נולד ב-20 באוגוסט 1940 כבנו של הפוליטיקאי קורנליס ואן דר פליס. הוא החל את הקריירה הצבאית שלו ב-1958 כצוער באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה, ולאחר סיום לימודיו ב-1961 והועלה לדרגת לוטננט משנה. בשנים הבאות השלים את השכלתו בבתי ספר צבאיים בבריטניה ובארצות הברית. לאחר מכן התמנה למפקד הגדוד ה-11, וב-1985 הפך למפקד בריגדת חיל הרגלים המשוריין ה-12. כעבור שנתיים קודם לדרגת בריגדה גנרל ומונה לסגן מפקד זרוע היבשה. שלוש שנים לאחר מכן הוא מונה למפקד הקורפוס ה-1 והועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-14 במאי 1992 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו, נשלחו חיילים הולנדים לשמש ככוח שמירת שלום במלחמות יוגוסלביה. הוא פרש מהצבא ב-15 באוגוסט 1994. ארי ואן דר פליס באתר משרד ההגנה ההולנדי ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרות' צ'מוטאי

פרות' צ'מוטאי (באנגלית: Peruth Chemutai; נולדה ב-10 ביולי 1999) היא אתלטית אוגנדית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בריצת 3000 מטר מכשולים. צ'מוטאי נולדה וגדלה באוגנדה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה צ'מוטאי במקום השביעי במקצה המוקדמות הראשון בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:31.03 דקות, ולא העפילה לגמר. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2018 בטמפרה שבפינלנד זכתה צ'מוטאי במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:18.87 דקות. באליפות העולם שנערכה בשנת 2019 בדוחה שבקטר סיימה צ'מוטאי במקום החמישי בגמר ריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:11.08 דקות. באולימפיאדת טוקיו שנערכה בשנת 2021 זכתה צ'מוטאי במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אוגנדה חדש של 9:01.45 דקות, לפני קורטני פרריקס מארצות הברית (9:04.79 דקות) והייבין קיאנג מקניה (9:05.39 דקות). מדיה וקבצים בנושא פרות' צ'מוטאי בוויקישיתוף פרות' צ'מוטאי, באתר olympedia.org פרות' צ'מוטאי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית פרות' צ'מוטאי, באתר ליגת היהלום
אנה הול

אנה הול (באנגלית: Anna Hall; נולדה ב-23 במרץ 2001) היא אתלטית אמריקאית, זוכת מדליית כסף באליפות העולם (בודפשט 2023) בקרב שבע ומדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, שבארצות הברית ביולי 2022 זכתה הול במדליית ארד בקרב שבע בשיא אישי חדש של 6,755 נקודות, אחרי נפיסטו ת'יאם מבלגיה (6,947 נקודות) ואנוק פטר מהולנד (6,867 נקודות). בפברואר 2023 זכתה באליפות ארצות הברית באולם בקרב חמש בשיא צפון אמריקה של 5004 נקודות, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים. במאי 2023 זכתה במקום הראשון בתחרות בגוציס, בה קבעה שיא אישי בקרב שבע של 6,988 נקודות, תוצאה המדרגת אותה חמישית בכל הזמנים. באוגוסט באותה השנה זכתה במדליית הכסף באליפות העולם בבודפשט, רק 20 נקודות אחרי קתרינה ג'ונסון-תומפסון. ריצת 100 מטר משוכות: 12.75 שניות (2023) ריצת 400 מטר משוכות: 54.42 שניות (2023) קפיצה לגובה: 1.92 מטר (2023) הדיפת כדור ברזל: 14.03 מטר (2023) ריצת 200 מטר: 22.88 שניות (2023) קפיצה לרוחק: 6.54 (2023) הטלת כידון: 45.75 מטר (2022) ריצת 800 מטר: 2:02.97 דקות (2023) קרב שבע: 6,988 נקודות (2023) מדיה וקבצים בנושא אנה הול בוויקישיתוף אנה הול, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
סונאטה לפסנתר מס' 16 של מוצרט

סונאטה לפסנתר מס' 16 בדו מז'ור, K.545 מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט היא ככל הנראה הסונאטה לפסנתר המפורסמת ביותר שלו. היא תוארה על ידי מוצרט עצמו ב-26 ביוני 1788 בקטלוג היצירות שלו שכתב כ"סונטה קטנה לפסנתר למתחילים" ("eine kleine Klavier Sonate für Anfänger"), ולעיתים היא ידועה בשמות החיבה "סונאטה קלה" (Sonata facile) או "סונאטה פשוטה" (Sonata semplice). כתב היד של היצירה אבוד כיום והיא מופיעה בכתב ידו של מוצרט בקטלוג הנזכר לעיל בלבד. נראה שמוצרט חשב באותה תקופה על סדרה של יצירות לילדים, כפי שמעידה הסונטה לכינור ופסנתר ק. 547 שהולחנה שבועיים לאחר מכן, שאף היא קלה יחסית. ליצירה יש שלושה פרקים: Allegro Andante Rondo הפרק הראשון מתחיל עם אחת מהדוגמאות הטובות ביותר לבס אלברטי. הוא כתוב במבנה סונאטה במפתח דו מז'ור. בפתיחה, הנושא הראשון קצר ומוכר בקרב רבים. אחריו מגיע גשר והוא מתחלף לאט לאט לסול מז'ור, כהכנה לנושא השני, והוא לירי יותר מהראשון. קודה מגיעה כדי לסיים את הפתיחה, ולאחר מכן יש חזרה על הפתיחה. בחטיבת הפיתוח, הנושא כתוב בסול מינור. הוא מתמרן בין מספר סולמות שונים לפני שמתקבע על פה מז'ור. וכאן מוצרט עשה דבר מעניין: ברקפיטולציה (סיכום), נוכח הנושא הראשון אך הוא כתוב בסולם הסאב-דומיננטי לו, פה מז'ור. הנושא השני כתוב, כמו סוף הפרק, בדו מז'ור. הפרק השני כתוב בסולם סול מז'ור, הדומננטי לדו מז'ור. הפרק איטי בהרבה מן הראשון, אם כי באופן אירוני ארוך יותר; בימיו של מוצרט, מפעם ודינמיקה הותרו לדמיון הנגן, כך שתוספות רבות אפשריות הן "ככל הנראה" אלו של המוציא לאור. המוזיקה עוברת באופן חד אל אמצע הפרק, יורדת בחצי-טון, בניגוד לארבעת חצאי-הטונים הדרושים למעבר למינור המתאים, דבר הנפוץ יותר במושגי המוזיקה. הפרק עובר אז באופן חד, אך יפהפה, אל חצי טון גבוה יותר, אל הטוניקה, ואז, לאחר שהנושא הראשי וחטיבת פיתוח מושמעים שוב, מסתיים הפרק. הפרק השלישי כתוב במבנה סונאטה-רונדו והוא בסולם הטונלי, דו מז'ור. מעריכים שהוא הקשה ביותר לנגינה מבין השלושה. הנושא הראשון משולהב וסוער ומוסיף רוח ליצירה. הנושא השני כתוב בסול מז'ור ומכיל אלברטי בס ביד השמאלית. הנושא הראשון מופיע שוב ואחרי הנושא השלישי, אשר כתוב בסולם מינורי ומתמרן בין סולמות שונים ורבים לפני שמתיישר חזרה אל דו מז'ור. הנושא הראשון מופיע שוב, לאחריו קודה, ולבסוף הסיום בדו מז'ור. למרות שהיצירה ידועה מאוד בימינו, היא לא ראתה אור בימיו של מוצרט, והופיעה לראשונה מודפסת ב-1805. בסרט האנימציה של האחים וורנר לוני טונס, התיבות הפותחות של הסונאטה מתקשרות אל הדמות של הסבתא מסרטי האנימציה של טוויטי וסילבסטר. עיבוד הפופ מאת ריימונד סקוט של נושא הפתיחה, שכותרתו "בתוך חדר ציורים מהמאה ה-18", הפך ללהיט ב-1939. הפרק הראשון, Allegro הפרק השני, Andante הפרק השלישי, Rondo (כל קובצי השמיעה הם חלק מפרויקט מוטופיה) וולפגנג אמדאוס מוצרט סונאטה מדיה וקבצים בנושא סונאטה לפסנתר מס' 16 של מוצרט בוויקישיתוף מידע על היצירה "סונאטה לפסנתר מס' 16 של מוצרט" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "סונאטה לפסנתר מס' 16 של מוצרט" באתר AllMusic את התווים ליצירה ניתן למצוא כאן בקובץ PDF
מקסים וורוביוב

מקסים וורוביוב (ברוסית: Максим Никифорович Воробьёв;‏ 17 באוגוסט 1787 – 11 בספטמבר 1855) היה צייר נוף רוסי. הוא היה בנו של חייל בדימוס ששירת מאוחר יותר כאפוטרופוס באקדמיה האימפריאלית לאמנויות . בגיל עשר הוא נרשם לכיתות היסוד והמשיך ללמוד ציור נוף אצל פיודור אלכסייב ואדריכלות אצל ז'אן פרנסואה תומאס דה תומון . בשנת 1809, אלכסייב הצטרף למשלחת לחקור את האזורים ההיסטוריים של מרכז רוסיה ווורוביוב הלך איתו כעוזר. בשנים 1813–1814 ליווה את הצבא הרוסי במסעותיו בגרמניה ובצרפת. ב-1815 הוא הפך למורה באקדמיה, תפקיד שמילא עד מותו. בשנת 1820 הוא הצטרף למשלחת חקר בארץ ישראל, שתיעדה את המקומות הקדושים לנצרות. רוב העבודה הזו הייתה צריכה להיעשות בסתר כדי למנוע התערבות של השלטונות העות'מאניים המקומיים. מלבד ההריסות העתיקות, הוא גם צייר רישומים של ירושלים וים המלח וכן סצנות מאיסטנבול, סמירנה, יפו ומקומות נוספים בהם עבר. התוצאה הסופית הייתה אוסף של למעלה מ-90 דפי צבעי מים שישמשו בסיס לציורים רבים. הוא קיבל קצבה לכל החיים על עבודתו שם. במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה הוא צורף לפמלייתו של הצאר ניקולאי הראשון כדי לשרטט ולצייר ציורים ממסעם, שכללו כמה סצנות מהמצור על ורנה. לאחר מותה הפתאומי של אשתו קליאו בשנת 1840, הוא נקלע לתקופה של דיכאון כרוני ואלכוהוליזם שהובילו למחלה שבסופו של דבר הביאה למותו. התפוקה שלו ירדה מאוד, והורכבה בעיקר מסקיצות שנעשו מ-1844 עד 1846 בזמן שנסע דרך איטליה במאמץ לשכך את צערו. כאשר הוא נפטר, רוב ציוריו עדיין היו ברשותו או הועברו לחברים ומקורבים. רובם נמצאים כעת בארמונות או באוספים פרטיים. כמה מתלמידיו הידועים ביותר היו לב לאגוריו, מיכאיל קלודט, אלכסיי בוגוליובוב, לונגין פריקה ואיוואן שישקין. בנו המאומץ, סוקרט וורביוב, הפך גם הוא לצייר נוף ומורה לאמנות. מדיה וקבצים בנושא מקסים וורוביוב בוויקישיתוף Kenneth, Maxim Vorobyov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) ЭСБЕ/Воробьев, Максим Никифорович — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
וייה

האם התכוונתם ל... דויד וייה – כדורגלן ספרדי טוני וייה – כדורגלן ספרדי פנצ'ו וייה – גנרל מקסיקני ואיה וילה
קולי (רוטב)

קולי (צרפתית: Coulis) הוא רוטב עדין מאוד, העשוי מירקות או מפירות מרוסקים ומסוננים, שמקורו במטבח הצרפתי. לקולי מרקם נוזלי ביותר ומראה צלול, ללא חתיכות או גושים. במקורו שימש המונח לנוזלים שניגרו מבשר בעת הבישול ולמרקים שהוכנו על בסיס מחית. רוב המרכיבים המשמשים להכנת קולי הם ירקות ופירות הניתנים לאכילה ללא בישול. להכנת קולי המבוסס על מרכיבים כאלה יעובדו המרכיבים למחית (בדרך כלל באמצעות ממחה), ולאחר מכן נסחטת המחית להוצאת הנוזלים ממנה. לעיתים בעת הכנת המחית יתווספו תבלינים או חומרים אחרים. כאשר הקולי עשוי מירקות הדורשים בישול, הירקות יבושלו בבישול הקצר ביותר האפשרי על מנת לרככם לצורך המחית. קולי ירקות משמש בעיקר למנות בשר וירקות, ויכול לשמש גם כבסיס למרקים או לרטבים אחרים. קולי פירות דוגמת רוטב תות שדה משמש לרוב בקינוחים. במנות המוגשות במסעדות מקובל להשתמש בקולי גם כקישוט. מדיה וקבצים בנושא קולי בוויקישיתוף