laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רב אחא בר רב הונא

רב אחא בר (רב) הונא היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי בבל. בצעירותו למד תורה אצל רב ששת. לאחר פטירת רב ששת, ככל הנראה, הוא למד יחד עם רב שמואל בנו של רבה בר בר חנה ורב יצחק בריה דרב יהודה למד אצל רבה, אך הוא עמד בקשר גם עם רב יוסף ושלח אליו שאלות הלכתיות. לאחר פטירתו של רבה, הוא עבר ללמוד אצל רבא. היחסים ביניהם היו ככל הנראה כרב ותלמיד, שכן רבא הטיל עליו מטלות יחד עם רב ספרא על אחת מהן מסופר: איפרא הורמי אמו של שאפור המלך שלחה לרבא קרבן וביקשה שיקריב אותו לאל. רבא שלח את רב ספרא ורב אחא בר הונא לבצע את המטלה, וכך ציווה אותם: קחו שני עובדי כוכבים בני אותו גיל (ליופי), וחפשו מקום שבו העלה הים שרטון כך שהקרקע תהא כזו שלא השתמש בה אדם מעולם ותהא ראויה לשמש כמזבח, והם יביאו לשם עצים שלא נשתמש בהם אדם מעולם ואינם נחשבים כ"שברי כלים", ויוציאו אש מאבנים ויקריבו את הקרבן במקום לשם שמים. הוא שימש ככל הנראה כדיין. החוקר שאול שקד שחוקר את תולדות הקהילה היהודית בפרס, כותב כי במסגרת מחקרו ראה קערה עתיקה שעליה נכתב שמו של רב אחא בר הונא. ההסבר לכך הוא שבאותה תקופה, במאות הרביעית עד השישית לספירת הנוצרים, פשט המנהג בארצות בבל להחזיק בבית קערות חרס שעליהן כתובות מילים מסוימות שלפי אמונת המחזיק בהן הועילו להבריח מזיקים מהבית. על אחת מהקערות נמצא כיתוב האומר כי רב אחא בר הונא הוא שכן של המחזיק בקערה, ובכיתובת זו התכוון המחזיק בקערה להבריח את המזיקים מהבית. הרב אהרן הימן, "רב אחא בר רב הונא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף מ"ג, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל"ו, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ב, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף קט"ז, עמוד ב'. אהרון היימן, על פי קידושין יב ב פרופ' שאול שקד, באתר פרס ישראל
משה טיקוצ'ינסקי

הרב משה עקיבא טיקוצ'ינסקי (תר"ע, 1910 - כ"ד בטבת תשמ"ח, 14 בינואר 1988) היה המשגיח והמנהל הרוחני של ישיבת סלבודקה בבני ברק, וקודם לכן מנהל רוחני של ישיבת מקור חיים בירושלים. נולד לרבי אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי. בשנת תרפ"ה (1925), בהיותו בן 15, עלה עם אביו לארץ ישראל. למד זמן קצר בישיבת מרכז הרב[דרוש מקור] ואחר כך עבר לישיבת כנסת ישראל בחברון. שם דבק בשיטת המוסר של סלובודקה והיה מקורב לסבא מסלובודקה. לאחר פטירת הסבא מסלובודקה, בשנת תרפ"ז, לא השלים הרב טיקוצ'ינסקי עם משנתו של ממלא מקומו רבי יהודה לייב חסמן, אך נשאר בישיבת חברון לשמוע את שיחותיו של רבי אברהם נח פאליי, שכיהן כמשגיח בישיבה. בפרעות תרפ"ט נפצע ממכת גרזן בראשו. לאחר שהרב פאליי עזב את הישיבה עקב חולשתו, עבר לישיבת סלובודקה בליטא, שם למד אצל ראש הישיבה רבי אייזיק שר והמנהל הרוחני רבי אברהם גרודזינסקי שהיה קרוב משפחתו. הוא היה למשמשו של הרב גרודזינסקי ונהג לחזור על שיחותיו בפני הבחורים. באותה תקופה נישא לחיה רבקה שר, אחותו של רבי אייזיק שר, שגדלה בביתו. בתחילת ת"ש, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, חזר לארץ ישראל עם אשתו ובתו. למד בבית המדרש "אוהל תורה" שבראשות הרב שמואל יצחק הילמן. בתחילת קיץ ת"ש ייסד את ישיבת מקור חיים, עם גיסו רבי ברוך יצחק לוין. אחרי תום מלחמת העולם השנייה, נסע הרב טיקוצ'ינסקי למחנות העקורים באיטליה. בשנת תש"ז עבר לכהן כמשגיח ומנהל רוחני בישיבת סלבודקה בבני ברק, שנוסדה על ידי גיסו רבי יצחק אייזיק שר. בה' בכסלו תשמ"ח נפטרה רעייתו, וכמה שבועות אחר כך, בכ"ד בטבת, נפטר. נישא לחיה עלקא רבקה שר, בתם של יוסף חיים שר וטויבע לויטן, אחותם של הרבנים בן ציון ואשר ניסן לויטן ובת שבע שך, אמו של הרב אלעזר מנחם מן שך. חתניו הם הרב נחמן פלונצ'ק, ראש ישיבה בישיבת סלובודקה בבני ברק, והרב יצחק לוין, בעבר מראשי ישיבת בית שמעיה, מחבר סדרת ספרי ברכת יצחק (14 כרכים) ונתיבות יצחק (3 כרכים). נכדו הרב צבי פלונצ'ק הוא משגיח בישיבת אור אלחנן בירושלים. בעקבות משה (שני כרכים) - שיחות ומאמרים ספר הזיכרון כנסת ישראל לזכר הגאון רבי משה עקיבא טיקוצ'ינסקי, ישיבת סלובודקה, בני ברק תשמ"ט הפרדס שנה ס"ב גיליון ה' עמ' 23 יהושע לוין, עולמם של גדולים, בני ברק תשנ"ט, עמ' עז, ק-קא, קיז-קכ, קכב-קלג, רכט-רלא. בני־ברק אבלה על מות הרבי מסלבודקא, מעריב, 15 בינואר 1988 קבלת התורה, רבי משה טיקוצ'ינסקי הרב ברוך רוזנברג, דברי ברוך, עמ' תצב-תצו (הספד על הרב טיקוצ'ינסקי) יהושע לוין, בעוד לילה, אודות הרבנית בת שבע שורץ, גנזך קידוש השם, בני ברק תשנ"ז[דרושה הבהרה]
אגלומרט

אגלומרט (מלטינית: agglomerare, ליצור כדור) הוא סלע פירוקלסטי שמרקמו גס, הנוצר מהצטברות טיפות געשיות בגדלים שונים במהלך התפרצות געשית, בעיקר סטרומבוליאנית. הסלע מורכב ברובו (75 אחוזים לפחות) מפצצות געשיות ונוצר סמוך להר הגעש. התפרצויות געשיות משליכות לאוויר טפרה – חומרים הנופלים לקרקע ומצטברים שם. חלק מן החומרים הללו נפלטים באמצעות מזרקות לבה – זרמי לבה הנפלטים מלוע הר הגעש בעוצמה רבה, ועשויים להגיע לגובה של מאות מטרים. זרמים אלה נקרעים לחלקים קטנים יותר – טיפות געשיות בצורות ובגדלים שונים: פצצות געשיות – פיסות גדולות של לבה (יותר מ-64 מ"מ). קרומן החיצוני נקרש במגע עם האוויר, אך בשל גודלן – תוכן נשאר נוזלי. שמן נובע מהתפוצצותן בעת פגיעתן בקרקע, כאשר התוכן הנוזלי ניתז לכל עבר. לפילי – פיסות בינוניות של לבה (2-64 מ"מ) במצבי קרישה שונים ובמבנה אווירודינמי. "חביתיות" – נוצרות כאשר טיפות לבה צמיגה וקרושה חלקית פוגעות בקרקע והופכות שטוחות. "דמעות פלה" ו"שערות פלה" – הדמעות הן טיפות בזלת זגוגיתית הנקרשות במבנה אווירודינמי הדומה לדמעה. השערות הן "דמעות" שנמתחו במעופן באוויר והפכו ארוכות ודקיקות. לעיתים תימצא "דמעה" בקצה הקדמי של "שערה". הן קרויות על שם פלה – אלת האש והרי הגעש של הוואי. הטיפות נזרקות למרחק-מה מן הלוע: החלקיקים הגדולים יותר יפלו קרוב ללוע, והחלקיקים הקטנים יותר יפלו במרחק גדול יותר ממנו. בנפלן על הקרקע עשויות טיפות אלה להיצמד זו לזו בעודן חמות ורכות, וכאשר הן מתקררות ומתגבשות הן הופכות לסלע. כאמור, אגלומרט נוצר ברובו מפצצות געשיות, שגודלן מצביע על קרבה להר הגעש. בנוסף, פצצות געשיות שהושלכו אנכית עשויות ליפול בחזרה לתוך צינור ההזנה עצמו, להיצמד זו לזו ולהתגבש. מרקמו הגס של הסלע נובע מקריעת הקרום החיצוני של הפצצות הגעשיות בטרם נצמדו והתגבשו וממיון גרוע של החלקיקים המרכיבים אותו: חלקיקים בגדלים שונים נצמדים זה לזה במקום נופלם, ללא שהתמיינו והתארגנו לפי גודלם. אגלומרט עשוי להכיל פתיתי אפר געשי שנפלטו ביחד עם הטיפות הגעשיות, או להתגבש על מצע סלעי של מסת אם קיימת, דוגמת טוף שנוצר בהתפרצויות קודמות או בשלבים קודמים של אותה התפרצות. סלע פירוקלסטי נוסף הנוצר בדרך דומה הוא אגלוטינט (מלטינית: agglutinatus, מהודק בדבק). הסלע נוצר מהידבקות "חביתיות" – יריעות של נתזי לבה בזלתית, קרוב מאוד ללוע, במקום בו נופלים הנתזים זה על זה ונדבקים. גאולוגיה - מונחים התפרצות געשית טפרה לבה שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, עמ' 305-307, מסת"ב 965-06-0872-9 עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0 עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3 מדיה וקבצים בנושא אגלומרט בוויקישיתוף technology/agglomeration-metallurgy אגלומרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אגלומרט – אטימולוגיה אגלוטינט – אטימולוגיה
1876 בארצות הברית

1876 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 100 שנה מיום היווסדה. הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: התפקיד לא היה מאויש 31 בינואר – ארצות הברית מורה לאינדיאנים להתרכז בשמורות 2 בפברואר – הנשיונל ליג נוסדה 7 במרץ – מאושר הפטנט של אלכסנדר גרהם בל על הטלפון 10 במרץ – שיחת הטלפון הראשונה בין אלכסנדר גרהם בל לעוזרו ווטסון 17 ביוני – מלחמות האינדיאנים: קרב רוזבאד: כוחותיו של ג'ורג' קרוק, אשר כללו 1,300 חיילים, הותקפו ליד נהר רוזבאד שבטריטוריית מונטנה על ידי 1,500 לוחמים אינדיאנים משבט הסיו והשאיין תחת הנהגתו של קרייזי הורס ("סוס משוגע"). 25 ביוני – מלחמות האינדיאנים: קרב ליטל ביגהורן - הקולונל האמריקני ג'ורג' ארמסטרונג קסטר ו-210 הפרשים שלו נטבחו על ידי אלפי לוחמים אינדיאנים משבט הסיו והשאיין. 4 ביולי – ארצות הברית חגגה 100 שנה מיום היווסדה. 1 באוגוסט – קולורדו מצורפת לארצות הברית ונעשית למדינה ה-38 2 באוגוסט – האקדוחן האמריקני הנודע ג'יימס באטלר היקוק, הידוע בכינויו "ביל היקוק הפראי", נורה ונהרג על ידי ג'ק "אף שבור" מק'קול בעת ששיחק פוקר במסבאה בעיירה דדווד שבדקוטה הדרומית. 7 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1876: הבחירות השנויות ביותר במחלוקת בהיסטוריה האמריקנית אשר הסתיימו בתחילה ללא הכרעה ברורה. רק במהלך 1877 הוענקו 20 הקולות האלקטוראליים לרתרפורד הייז לאחר מאבק משפטי ופוליטי וכך הוא זכה בבחירות. 5 בדצמבר – שרפה פורצת באולם התיאטרון "The Brooklyn Theater" שבברוקלין. באירוע נהרגים לפחות 278 בני אדם. 7 במרץ: מאושר הפטנט של אלכסנדר גרהם בל על הטלפון 25 ביוני: קרב ליטל ביגהורן 1 באוגוסט: קולורדו מצורפת לארצות הברית ונעשית למדינה ה-38 7 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1876 12 בינואר – ג'ק לונדון, סופר אמריקאי (נפטר ב-1916) 24 ביולי – ג'ין ובסטר, סופרת, מחברת הספר אבא-ארך-רגליים (נפטרה ב-1916) 29 באוגוסט – צ'ארלס פרנקלין קטרינג, מכונאי, מהנדס וממציא הסטארטר החשמלי (נפטר ב-1958) 13 בספטמבר – שרווד אנדרסון, סופר, מחבר סיפורים קצרים (נפטר ב-1941) 31 באוקטובר – נטאלי קליפורד בארני, סופרת ומשוררת אמריקנית (נפטרה ב-1972) 15 בינואר – אלייזה מקרדל ג'ונסון, אשת נשיא ארצות הברית אנדרו ג'ונסון, הגברת הראשונה של ארצות הברית (נולדה ב-1810) 25 ביוני – ג'ורג' ארמסטרונג קסטר, היה מפקד בחיל הפרשים של צבא ארצות הברית במלחמת האזרחים האמריקנית ובמלחמות האינדיאנים (נולד ב-1839) 2 באוגוסט – ג'יימס באטלר היקוק, "ביל הפראי", אקדוחן אמריקאי במערב הפרוע (נולד ב-1837) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1592

שנת 1592 היא השנה ה-92 במאה ה-16. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1592 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 22 בינואר – פייר גסנדי – פילוסוף, תאולוג נוצרי ומתמטיקאי צרפתי. 5 בינואר – שאה ג'האן, המלך המוגולי החמישי (נפטר ב-1666) 5 בינואר – שאה ג'האן, המלך החמישי של האימפריה המוגולית (נפטר ב־1666) 22 בינואר – פייר גסנדי, פילוסוף, תאולוג נוצרי, אסטרונום ומתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1655) 28 במרץ – יוחנן עמוס קומניוס, פילוסוף צ'כי, פדגוג ותאולוג (נפטר ב-1670) 28 באוגוסט – ג'ורג' וילרס, הדוכס הראשון מבקינגהם (נפטר ב-1628) 22 באוקטובר – גוסטב הורן, רוזן שוודי (נפטר ב-1657) 4 בנובמבר – חרארד ואן הונטהורסט, צייר תור הזהב ההולנדי (נפטר ב-1656) 28 בנובמבר – הואנג טאיג'י, קיסר צ'ינג (נפטר ב-1643) 25 באוגוסט – וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל (נולד ב-1532) 13 בספטמבר – מישל דה מונטן, פילוסוף צרפתי ממוצא יהודי, מחבר ספר 'המסות' (נולד ב-1533) 17 בנובמבר – יוהאן השלישי, מלך שוודיה (נולד ב-1537) 3 בדצמבר – אלסנדרו פארנזה, דוכס פארמה (נולד ב-1545) 30 בדצמבר – האפיפיור אינוקנטיוס התשיעי (נולד ב-1519) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1592 התחילה ביום כ"ו בטבת ה'שנ"ב (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 10 ימים מוקדם יותר, ב-ט"ז בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1592 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1592‎ נפטרים ב-1592‎ מדיה וקבצים בנושא 1592 בוויקישיתוף
רב יצחק בר אבדימי

רב יצחק בר אבדימי (או אבודימי) היה אמורא בדור הראשון והשני לאמוראי ארץ ישראל. בצעירותו למד אצל רבי יהודה הנשיא ושימשו. מקורות שונים מראים כי היה ה"תנא" כלומר שונה המשניות בבית המדרש של רבי יהודה הנשיא, ומכאן שהיה לו חלק מכריע בניסוחה הסופי של המשנה, והוא זה שלימד את רוב המשנה לרב שהביאה לבבל. מכונה בירושלמי 'רבי יצחק רובא'. יש להבדיל בינו לבין רב יצחק בר אבדימי השני. הרב אהרן הימן, "רב יצחק בר אבדימי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמודים 784, באתר היברובוקס משה יהודה בלוי (עורך), "רב יצחק בר אבדימי", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים תקפ"ה-תקפ"ח, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ', עמוד ב'. ראה ערכי תנאים ואמוראים לרבו של הרוקח עמ' תקפו ראה אצל היימאן בערכו ואצל יעקב נחום אפשטיין, מבואות לספרות התנאים עמ' 227–228 ועוד כך הוכיח אפשטיין (מבוא לנוסח המשנה עמ' 167–186) ע"פ תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף פ"ז, עמוד א' ותלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"י, עמוד א' תוספות בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף נ"ו, עמוד א'.
אלי גביזון

אלי גביזון (נולד ב-1959) הוא גונדר בדימוס שכיהן כסגן נציב וראש אגף המטה בשירות בתי הסוהר. את שירותו בצה"ל עשה בחיל התותחנים. משנת 1981 משרת גביזון בשרות בתי הסוהר. במהלך שירותו בשב"ס, שימש בתפקידי ביטחון שונים, הרחיב עשייתו בתחום המודיעין, פיקד על בתי סוהר שונים, שימש כסגן קצין מודיעין ראשי, התמנה לראש מינהל ביטחון האסיר, פיקד על גוש מרכז ומחוז דרום, ובתפקידו האחרון שימש כסגן הנציב וראש אגף המטה. במסגרת תפקידי הביטחון, שימש גביזון כסגן בית סוהר איילון, מפקד ביס"ר השרון- בו הופעל מרכז הגמילה הגדול במזרח התיכון, מפקד בתי המעצר ניצן והדרים (היה למפקדו הראשון של בית מעצר הדרים), בו שהו באותה התקופה אסירים ואסירות ביטחוניים קטינים. את יכולותיו וכישוריו המודיעיניים, יישם כסגן קצין מודיעין ראשי. בהמשך דרכו כראש מחלקת הביטחון והאסיר, היה שותף יחד עם הנציב דאז, יעקב גנות, בהקמת יחידת מצדה - יחידת העילית של שב"ס. בנוסף מונה כאחראי מטעם הארגון על תחום הקשר והאלקטרוניקה, כשבתפקידו זה, נתמנה כאחראי על תהליך העברת מתקני הכליאה מצה"ל וממשטרת ישראל לשב"ס. גביזון כיהן כמפקד גוש מרכז, ולאחר מכן כמפקדו הראשון של המחוז הדרומי. בתקופה זו שימש כמפקד מבצע באירוע המשט לעזה (2010), תוך שהוא אמון על קבלת ושחרור משתתפי המשט. עם גידול מספר האסירים הביטחוניים עמד גביזון בראש הצוות שהיה אחראי לאיושו של בית סוהר רמון והסבתו של מתקן הכליאה המופרט הראשון למתקן שב"ס. בפברואר 2011 הודיע השר לביטחון פנים על המלצת מועמדותו לראשות השירות, בכפוף לאישור הוועדה למינוי בכירים בשירות המדינה ואישור ממשלת ישראל. כעבור חודש בוטלה ההמלצה עקב קשיים משפטיים סביב המינוי. הוא המשיך לכהן כסגן ומ"מ נציב שב"ס עד פרישתו. בנובמבר 2017 היה מועמד להיות ראש הרשות להגנה על עדים, אולם הסיר את מועמדותו זמן קצר לאחר מכן לאחר שהסתיר כי הורשע בעבר בעבירות תכנון ובניה. בוגר תואר ראשון רב תחומי ותואר שני במדעי המדינה וביטחון מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לארבעה. אבי אשכנזי, גונדר אלי גביזון מונה לנציב השב"ס, באתר nrg‏, 22 בפברואר 2011 תומר זרחין ויניב קובוביץ, בוטל מינויו של גונדר אלי גביזון לנציב שירות בתי הסוהר, באתר הארץ, 27 במרץ 2011 שירות גלובס, ‏גונדר אלי גביזון מודה: קיימתי בעבר יחסים עם עובדת, באתר גלובס, 28 במרץ 2011 איציק סבן, משירות בתי הסוהר - לרשות להגנת עדים | ישראל היום, באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2017 אלי סניור, המועמד לראש הרשות להגנת עדים הסיר את מועמדותו, באתר ynet, 20 בדצמבר 2017
רעידת האדמה בכרייסטצ'רץ' (2011)

רעידת האדמה בקנטרברי הייתה רעידת אדמה בעוצמה של 6.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט שפגעה באי הדרומי של ניו זילנד. רעידת האדמה התרחשה ביום שני, 21 בפברואר 2011, בשעה 12:51. מוקדה היה בעומק של כ-5 ק"מ באזור קנטרברי. הזעזוע גרם למותם של 181 בני אדם (מתוכם 5 אנשים לא זוהו והם הוכרזו כמתים) ולנזק עצום בקרייסטצ'רץ', העיר השנייה בגודלה בניו זילנד. זו הרעידה העוקבת הגדולה ביותר לאחר רעידת האדמה הקודמת בספטמבר 2010, אף שרעידה זו נחשבת לרעידת אדמה בפני עצמה. עוצמתה הייתה פחותה מזו שהתרחשה בספטמבר, אך היא גרמה נזק רב יותר כיוון שהייתה קרובה יותר לקרייסטצ'רץ', התרחשה בשעות הצהריים שבהן אנשים בחוץ לעומת שעות הבוקר ברעידה הקודמת, ואף מכיוון שיסודות הבניינים נחלשו בעקבות הרעידות הקודמות. בסולם מרקאלי, עוצמתה של הרעידה הייתה VIII. רעידת האדמה לוותה ברעשי משנה, שעוצמתם עלתה על 4.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט. ב-13 ביוני 2011 התרחשו שני רעשי משנה חזקים בעוצמות של 5.7 ו-6.3 בסולם מגניטודה. ברעידת האדמה נהרגו 181 אנשים. מניין ההרוגים הגבוה נובע בעיקר מהתמוטטות בניין תחנת הטלוויזיה CTV, וגורמים במשטרה מעריכה כי רק בבניין זה נהרגו כ-100 בני אדם. רבים נפצעו, ורבים נלכדו בבניינים. רעידת האדמה גרמה להפרעות בהספקת החשמל ל-80% מהעיר, ותשתיות המים נפגעו בכל רחבי העיר. מצב חירום 3, הגבוה ביותר, נמשך שבוע. שני אוטובוסים ומספר מכוניות נמחצו תחת מפולות מהריסות. מבנים רבים בעיר, ובהם מגדל קתדרלת קרייסטצ'רץ' קרסו. בית חב"ד המקומי קרס, אך לא שהו בו אנשים רבים בזמן הרעידה, ואלו ששהו בו, הצליחו לצאת בשלום. בהרוגים גם שלושה ישראלים. ביולי 2011 פורסמה בניו זילנד טענה שאחד ההרוגים, עופר מזרחי, וחבריו שחזרו לישראל, היו סוכנים של "המוסד". טענה זו הוכחשה על ידי ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ון קי, ושגרירות ישראל בניו זילנד. רבים מהנזקים נגרמו בשל התנזלות קרקע והצפות. התהליך מתרחש כאשר לתוך החלל שבין הגרגרים מחלחלים מים, המפרידים בין הגרגרים וגורמים להחלשת אחיזתם זה בזה, מה שגורם לקרקע להתנהג כנוזל ולהפסיק לתמוך במבנים כבדים. בנק ג'יי פי מורגן צ'ייס העריך כי רעידת האדמה תביא לתביעות בסך 12 מיליארד דולר לחברת הביטוח, בגין הנזק שנגרם. ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ון קי, אמר כי כל צוותי החיפוש נשלחו לכיוון קרייסטצ'רץ'. ממשלת אוסטרליה הציעה לעזור, ושלחה לניו זילנד מטוס C-130, ובו צוות חיפוש בן 70 איש וכן תכננה לשלוח סיוע נוסף. גם ארצות הברית ויפן הציעו להגיש עזרה. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה בכרייסטצ'רץ' בוויקישיתוף רעידת האדמה באתר GDACS נתוני רעידת האדמה מאתר geonet.nz 'Thousands of homes need to go', באתר stuff.co.nz,‏ 14 ביוני 2011 שמות הרוגים באתר משטרת ניו זילנד אביאל מגנזי וגיל נווה, חשש בניו זילנד: כ-100 נהרגו רק בבניין הטלוויזיה, באתר ynet, 23 בפברואר 2011 רונן מדזיני, התקווה נמוגה: זוהו גופות שני הנעדרים בניו-זילנד, באתר ynet, 1 במרץ 2011 ספי קרופסקי, בניו זילנד בודקים מי הדליף את הדיווח על סוכני המוסד הישראלים, באתר הארץ, 21 ביולי 2011 התנזלות קרקע והצפות ג'יי פי מורגן: רעידת האדמה בניו זילנד - אסון הטבע היקר מאז 2008, באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2011
קתדרלת כרייסטצ'רץ'

קתדרלת כרייסטצ'רץ' (באנגלית: ChristChurch Cathedral) היא קתדרלה אנגליקנית הממוקמת בעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד, ובנויה בסגנון נאו-גותי. הקתדרלה ניזוקה קשות ברעידת האדמה אשר התרחשה בפברואר 2011 ונכון לשנת 2015 עומדת בחורבנה, כשעתיד המבנה אינו ידוע. הקתדרלה נבנתה בשלהי המאה ה-19 וממוקמת במרכז העיר, בכיכר הקתדרלה. הכנסייה מהווה מקום מושבו של הבישוף של כרייסטצ'רץ'. למעשה העיר נבנתה סביב הקתדרלה, המהווה סמל של העיר. המתיישבים הראשונים הגיעו לנמל ליטלטון בשנת 1850. הגעתם מתוארת בפסיפסים על רצפת הקתדרלה. מקימי העיר שאפו להקים עיר אוניברסיטאית הממוקמת סביב מכללה מקומית. המייסדים שאפו שהעיר תדמה למכללת קרייסט צ'רץ', המכללה הגדולה ביותר באוניברסיטת אוקספורד בה למדו. באספת עיר שנערכה בשנת 1858, עת בה מנתה אוכלוסיית העיר 450 תושבים בלבד, הוחלט על הקמת הקתדרלה, ובחירת האדריכל האנגלי ג'ורג' גילברט סקוט, האדריכל המוביל בבריטניה באותה עת, שנודע בסגנונו הנאו-גותי. אבן הפינה של הקתדרלה הונחה ב-16 בדצמבר 1864, והיסודות הונחו בשנה שלאחר מכן. בשל קשיי מימון הבנייה הופסקה הבנייה בשנת 1865. הסופר אנתוני טרולופ אשר ביקר באתר בשנת 1871 תיאר את היסודות הנרחבים שנבנו, ואת הבנייה התקועה כמעשה גאוותנות של תושבי העיר וכ"עדות לכישלון". הבנייה החלה שוב רק בשנת 1873 לאחר מינוי האדריכל הניו זילנדי בנג'מין מונפורט לפקח על הבנייה. מונפורט שינה את התוכניות המקוריות, והוסיף למגדל הפעמונים מרפסות, ולמבנה הכנסייה אגף נוסף (האגף המערבי), וחלונות ויטראז'. הספינה של הכנסייה (המבנה המרכזי) ומגדל הפעמונים הושלמו בשנת 1881, ויתר חלקי המבנה הושלמו בשנת 1904. עלות הבנייה הכוללת הגיעה ל-64,000 ליש"ט באותה עת. גובהו של מגדל הפעמונים 63 מטרים. מגדל הפעמונים נפגע מספר פעמים ברעידות אדמה ושופץ בשנת 1903 לאחר שלוש רעידות. בין השנים 2006–2007 שופצה הקתדרלה והוחלפו אריחי תקרתה. ברעידת האדמה שאירעה בעיר בשנת 2010 צלצלו פעמוני הקתדרלה בשל הרעידה, והיה חשש לפגיעה ביציבות המבנה. הקתדרלה נסגרה למספר ימים ונפתחה מחדש ב-22 בספטמבר 2010. ברעידת האדמה שאירעה ב-22 בפברואר 2011 קרס מגדל הפעמון ונפגעו חלקים נרחבים מהקתדרלה. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת כרייסטצ'רץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת כרייסטצ'רץ' תיאור רעידת האדמה של ה-22 בפברואר 2011
תשלום דגש

תשלום דגש הוא כלל בדקדוק העברי, שעל פיו תנועה עשויה להתארך לפני אות שצריכה להיות מנוקדת בדגש חזק, אך אינה מקבלת דגש. בעברית חמש אותיות שאינן מקבלות דגש חזק: א', ה', ח', ע' ו-ר'. כאשר אחת מאותיות אלה צריכה לקבל דגש חזק, בין אם משלים ובין אם תבניתי, עשויה התנועה שלפני האות להתארך לתנועה אחרת. התארכות זו תלויה הן בתנועה המקורית של הבניין או המשקל והן באות שהייתה צריכה לקבל דגש. התארכויות התנועה הן להלן: חיריק חסר מתארך לצירה פתח מתארך לקמץ קובוץ מתארך לחולם התארכות התנועה תלויה, כאמור, גם באות שהייתה צריכה לקבל דגש: לפני א' ו-ר': תמיד חל תשלום דגש. לפני ה' ו-ע': תשלום דגש מתרחש בעיקר בהתארכות מקובוץ לחולם. לפני ח': בדרך כלל לא מתרחש תשלום דגש. כדי להקל על הזיכרון, מקובל לצייר את חנוכיית תשלום הדגש, בה נרשמו האותיות הגרוניות לפי הסדר: א ה ח ע ר - הרחוקות ביותר תמיד משולמות, המרכזיות משולמות בעיקר מקובוץ לחולם, והפנימית - האות ח, משולמת רק במקרים נדירים. ואם כן הכללים מהחוץ פנימה: תמיד, בהארכה מקובוץ לחולם, ונדיר. במערכת הפועל פועל הכלל בעיקר בשלושת הבניינים הדגושים: פיעל, פועל והתפעל, שבהם מנוקדת ע' הפועל (האות השנייה של השורש) בדגש תבניתי. לדוגמה, בבניין פיעל, על משקל הצורה שִמֵּר, מתקבלות בעקבות תשלום דגש הצורות פֵּאֵר ו-בֵּרֵך. ה', ע', ו-ח' אינן משפיעות על התארכות חיריק חסר לצירה, וכך נשמר החיריק במילים כמו גִּהֵץ, צִעֵר או נִחֵם. דוגמה להתארכות מקובוץ לחולם חסר ניתן לראות בבניין פועל, במילים: נֹהַ֫ל או מְשֹעַר. בצורות העתיד, הציווי והמקור (שם הפועל) של בניין נפעל, ישנו דגש משלים ב-פ' הפועל (האות הראשונה של השורש), הנוצר כתוצאה מהידמות מלאה והתלכדות עיצורים עם נ' הבניין. בצורות אלו גורמות כל האותיות לעיל לתשלום דגש, לרבות ח'. לדוגמה, על משקל יִשָּמֵר: יֵאָמֵר, יֵהָרֵס, יֵחָפֵז, יֵעָדֵר, יֵרָקֵב וכיוצא בזאת. גם בניקוד ה"א הידיעה, ב' ו-מ' השימוש מתקיים תשלום דגש. ה"א הידיעה מנוקדת על פי רוב בפתח שאחריו דגש. כשהיא באה לפני מילה הפותחת ב-א' או ב-ר', וכן ב-ע' שאינה בקמץ, מנוקדת ה"א הידיעה בקמץ, אך לפני ה' ו-ח' (שאינן בקמץ) נשארת ה"א הידיעה בפתח. מ' השימוש מנוקדת לרוב בחיריק שאחריו דגש, אך לפני כל האותיות לעיל, לרבות ח', ה' ו-ע', היא מנוקדת בצירי. במשקלים הדגושים מתרחש גם כן תשלום דגש. לדוגמה, בהטיות משקל הצבעים מנוקדת האות האחרונה של השורש בדגש, כמו במילה צְהֻבָּה. המילים "שחור" ו"אפור" נגמרות ב-ר', שאינה מקבלת דגש, ולכן צורות הנקבה שלהן הן שְחֹרָה ואֲפֹרָה. במשקל המקצועות מנוקדת ע' הפועל בדגש, כמו במילה צַיָּד. בתשלום דגש מתארך הפתח לקמץ, כמו במילה פָּרָש. קמץ שנוצר כתוצאה מתשלום דגש הוא קמץ מתקיים, כלומר כזה שאינו הופך לשווא או לחטף עם התרחקות הטעם בהטיות המילה. לכן צורת הרבים של פָּרָש היא פָּרָשִים, ולא *פְּרָשִים. ניסן נצר, הניקוד הלכה למעשה, ירושלים תשל"ו הגה וצורות: שינויים בסביבת עיצורי הגרון כולל דמות "החנוכיה" לחישוב תשלום דגש. (אתר מט"ח) תשלום דגש, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2 בפברואר 2020 [1.gif החנוכיה] באתר מט"ח (ראו קישורים חיצוניים) יוצאות מכלל זה שלוש המילים "חוץ", "חוט" ו"היות", שלפניהן נשארת מ' השימוש בחיריק.
פארק הגלי

פארק הגלי (באנגלית: Hagley Park) הוא פארק ציבורי בעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. הפארק הוקם בשנת 1856 על ידי מועצת המחוז, במטרה לשמש כאתר נופש ופנאי. שטחו של הפארק 1,646,370 דונם. הפארק נקרא על שם אחוזתו של הברון ג'ורג' ליטלטון, שהפך ליו"ר מועצת קנטרברי (מועצת האיגוד שהקים את העיר) במרץ 1850. בפארק שטחים פתוחים רבים והוא ממוקם במרכז העיר, בין הנהר אייבון, שדרת מורהאוס (Moorhouse Avenue) ושדרת הגלי (Hagley Avenue). הפארק עצמו מחולק על ידי שדרות ל"פארק הגלי הצפוני" ול"פארק הגלי הקטן". בשטח הפארק ממוקמים הגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ', וכן מוזיאון קנטרברי ומכללת כרייסט קולג'. בשנת 1882 נערכה בפארק תערוכה עולמית: התערוכה התעשייתית הגדולה של 1882, ובשנת 1906 נערכה בפארק התערוכה הבינלאומית של ניו זלינד. בפארק ממוקמים מגרשי ספורט ובהם מסלול גולף, מגרשי נטבול וקריקט וכן מנחת מסוקים. פארק הגלי הצפוני פארק הגלי הקטן פארק הגלי הצפוני אגם ויקטוריה, שבשטח הפארק פארק הגלי הצפוני מדיה וקבצים בנושא פארק הגלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק הגלי מפת הפארק הגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ'
מנגינה (אלבום)

מנגינה הוא אלבומה הרביעי של להקת הרוק "מוניקה סקס", שיצא ב-4 בפברואר 2011, כשהלהקה חזרה לפעולה 8 שנים לאחר הוצאת אלבומה השלישי. רוב שירי האלבום מתאפיינים במוזיקה מלודית אלטרנטיבית. רובם נכתבו על ידי הסולן יהלי סובול, כשיוצאי דופן הם "רמקולים" ו"אתה ללא" שכתב שחר אבן צור ו"ילד מפתח" שכתב פיטר רוט. מבין שירי האלבום זכו להצלחה "השמלה ממדריד", "מנגינה", "לפני השינה" ו"רמקולים" שיצאו כסינגלים לתחנות הרדיו השונות. השיר "השמלה ממדריד" אף צעד במשך ארבעה שבועות בראש מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ. באלבום השתתפו חברי ההרכב המקורי: הסולן יהלי סובול שכתב, שר, ניגן בגיטרה והלחין את מרבית השירים, הגיטריסט פיטר רוט והמתופף שחר אבן צור. על ההפקה המוזיקלית היה אחראי עופר מאירי, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה. באלבום התארחו מספר מוזיקאים, כשלומי שבן, שניגן בפסנתר בשיר אחד, וקרני פוסטל, שהשתתפה בשירה בשיר "אתה ללא". האלבום זכה להצלחה רבה, הן בהופעות והן בהשמעות הסינגלים מתוכו בתחנות הרדיו השונות. גשר (3:43) השמלה ממדריד (3:05) מנגינה (5:03) הכל במקום (4:25) רמקולים (3:31) להפסיד לניו יורק (3:59) הסתברות (3:34) לפני השינה (3:19) אתה ללא (3:48) ילד מפתח (3:24) מישהו אחר (4:30) בלי בלמים (2:53) סער גמזו, עכבר העיר אונליין, מוניקה סקס: מנגינה חדשה ומצויינת, באתר הארץ, 7 בפברואר 2011 אבישי מתיה, ‏יש סקס אחר, באתר גלובס, 16 בפברואר 2011 הדר זילברשטיין, עכבר העיר אונליין, מוניקה סקס בהופעה: מסיבת רוק צבעונית ובועטת, באתר הארץ, 25 בפברואר 2011 סרטונים בערוץ של מוניקה סקס, באתר יוטיוב הפרק מנגינה - מוניקה סקס בהסכת שיר אחד, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי"