laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זאק רוריג

זאקרי ג'ורג' "זאק" רוריג (באנגלית: Zachary George "Zach" Roerig; נולד ב-22 בפברואר 1985) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. הוא ידוע בתפקידו בסדרת הטלוויזיה "יומני הערפד" בה הוא גילם את מאט דונובן. רוריג נולד במונטפליאר, אוהיו לאנדראה ודניאל רוריג. לזאק יש גם אחות צעירה בשם אמילי שנולדה ב-1989. הוא למד בבית ספר לדוגמנות ומשחק בקליבלנד והיה חלק מאיגוד הבינלאומי לדוגמנות ולכישרון שם הוא חתם עם מנהלו האישי המנוח. במהלך נעוריו עבד עם אביו וסבו בבניית מצבות. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון שבו הוא היה גם שחקן פוטבול ומתאבק. בשנת 2004 זאק הופיע לראשונה בטלוויזיה כאשר התארח בפרק בסדרה "חוק וסדר". בשנת 2005, החל לשחק את דמותו של קייסי יוז באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב" בתפקיד ראשי עד 2007. בשנת 2006, הוא התארח בפרק בקומדיית המצבים "ריבה". לאחר עזיבתו את התוכנית "כשהעולם מסתובב" במאי 2007, הוא החל לשחק באופרת הסבון "לחיות את החיים" בדמותו של האנטר האטווד. הוא עזב את התפקיד שוב מאוחר יותר באותה שנה. בשנת 2008, הוא שיחק בסרט "התנקשות בנשיא בית הספר" והתארח בשישה פרקים בסדרת הדרמה "אורות ליל שישי" בתפקיד קאש הקאובוי. בשנת 2009 החל לגלם את הדמות של מאט דונובן בסדרת הטלוויזיה המצליחה של רשת The CW, "יומני הערפד", המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת ליסה ג'יין סמית. רוריג שיחק לכל אורך הסדרה עד לסיומה ב-2017 לאחר 8 עונות. בין היתר גילם את דמות זו גם בסדרות הספין אוף "המקוריים" ו-"מורשות". בשנת 2017 שיחק בסרט האימה "הצלצול 3" לצד ג'וני גאלקי, והתארח בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" ברשת פוקס. בשנת 2019 החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה של רשת USA Network "נראה אותך" בתור סמל ויל מוסלי. לרוריג ישנה בת, פיונה, שנולדה בינואר 2011. ביוני 2013, הוא פנה לבית המשפט על מנת לדרוש משמורת מלאה על הילדה לאחר שאמה, אלנה טרנר, נכלאה בבית הכלא. ב-24 במאי 2020 הוא נעצר בגין נהיגה בשכרות במונפלייה שבאוהיו ועלה לדין ב-4 ביוני אותה שנה. מדיה וקבצים בנושא זאק רוריג בוויקישיתוף זאק רוריג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זאק רוריג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זאק רוריג, באתר AllMovie (באנגלית) זאק רוריג, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) זאק רוריג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) העמוד הרשמי של זאק רוריג בפייסבוק
Masque

Masque הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם האמריקאית, קנזס. האלבום יצא לאור בשנת 1975, ויצא בגרסה משופרת של רימסטר על תקליטור בשנת 2001. השיר הפותח את האלבום "It Takes a Woman's Love (To Make a Man)" נערך ויצא כסינגל אך נכשל ולא קיבל תשומת לב. עטיפת האלבום היא הציור "מים" של הצייר האיטלקי ג'וזפה ארצ'ימבולדו. פיל אהרט - תופים, כלי הקשה דייב הופ - גיטרת בס קרי ליווגרן - גיטרות, קלידים, שירה רובי סטיינהארדט - כינור, שירה מובילה (ברצועות 4, 5, 7, 8) סטיב וולש - קלידים שירה בכל הרצועות ריצ'רד ויליאמס - גיטרות עם: ארל לון פרינס - סקסופון ברצועה 1 מידע על האלבום Masque באתר MusicBrainz מידע על האלבום Masque באתר AllMusic האלבום Masque באתר Discogs
Deconstructed

Deconstructed הוא אלבום המיני השני של הזמרת האמריקאית קשה. האלבום יצא לאור ב-4 בדצמבר 2012. האלבום יצא לאור יחד עם האלבום "Warrior" באתר האינטרנט שלה בארצות הברית. האלבום מכיל חמישה שירים אקוסטיים, ארבעה מהם נכתבו על ידה ושיר אחד הוא גרסת כיסוי. מידע על האלבום Deconstructed באתר MusicBrainz מידע על האלבום Deconstructed באתר AllMusic האלבום Deconstructed באתר Discogs
ישיבת הדרום

ישיבת הדרום (בשמה הרשמי משנת ה'תשע"א: ישיבת בני עקיבא הדרום) היא ישיבה תיכונית השוכנת בצפון-מזרח רחובות. במשך שנים רבות ליוותה את הישיבה הסתדרות הרבנים דאמריקה. משנת הלימודים תשע"א הישיבה מנוהלת על ידי מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא. בישיבה לומדים כיום (ה'תשע"ד) כ-410 תלמידים. הרב צבי יהודה מלצר, פתח ברחובות את ישיבת קלצק, אשר שכנה לפני כן בפרדס חנה. בשנת הלימודים תשי"ד (1953-1954) הקים לצדה ישיבה תיכונית בשם ישיבת הדרום, אשר הכשירה את תלמידיה לתעודת בגרות ולהוראה בתוכנית חמש שנתית. בשנת תשי"ז התאחדה ישיבת קלצק לישיבת הדרום. בישיבה קיימים 10 מבנים, ביניהם: בית מדרש, חדר האוכל, בנייני כיתות (ראשי, מזרחי ומערבי), אולם ספורט, מכללת אורות ישראל, ישיבת ההסדר מורשת יעקב ובית הכנסת ע"ש הרב יעקב ברמן, המשמש מרכז לקהילת דוברי האנגלית בעיר. בשנותיה הראשונות כיהנו בישיבה הרב מאיר צבי ברגמן (חתנו של הרב שך, שכיהן כר"מ בישיבת האם - ישיבת קלצק), הרב יהודה עמיטל (חתנו של הרב צבי יהודה מלצר, ראש ישיבת קלצק), הרב מרדכי ברויאר, הרב יהודה לייב בוגץ', הרב מאיר אליטוב והרב זכריה תנעמי. בין השנים תש"ך - תשכ"ז הייתה תקופה של פריחה לישיבה. ניהלו את הישיבה שלשת הרבנים: הרב יהודה עמיטל - ראש הישיבה, הרב מרדכי ברויאר - מנהל התיכון, והרב יוסף גליקסברג - מנהל רוחני, כאשר מעליהם מכהן הרב מלצר עד פטירתו בשנת 1969. לאחר פטירת הרב מלצר כיהן כראש הישיבה הרב חיים לנדא. לאחר תקופת ביניים בה כיהנו מספר ראשי ישיבה לתקופות קצרות ביניהם הרב אריה שטרן, נכנס לתפקיד הרב ראובן פרינס, שעמד בראשות הישיבה עד שנת התשע"ב, בה פרש לגמלאות. בשנת התשע"ג מונה לראשות הישיבה הרב דוד טברסקי. בשנות ה-80 ניהל את הישיבה הרב יהודה לייב בוגץ', ובשנות ה-90 וה-2000 ניהל את הישיבה הרב ראובן דוד, בוגר הישיבה. כיום מנהלה הוא בוגר הישיבה יעקב (קובי) ארביב. כיום הישיבה היא ישיבה תיכונית בה לומדים גם מקצועות חול לצד מקצועות הקודש. הישיבה משתייכת לציונות הדתית, ומחנכת את תלמידיה לאהבת התורה, עם ישראל וארץ ישראל. הישיבה שומרת על קשר עם בוגריה, בין השאר על ידי מפגשים שבועיים לבוגרי צבא הנערכים בספריית הישיבה. בבית המדרש ישנו ארון קודש ייחודי. הארון נתרם לזכרו של גיל שרעבי, בוגר המוסד שנהרג באסון המסוקים. הוקמה בישיבה ספריה על שמו של הרב יוסף שפיגל, מרבניה הבולטים של הישיבה שנפטר בגיל צעיר. רשימת בוגרי הישיבה אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת הדרום דף הפייסבוק הרשמי של ישיבת הדרום. הרב יואל עמיטל, הרב צבי יהודה מלצר, באתר ישיבת שעלבים ישיבת בני עקיבא הדרום באתר מרכז ישיבות בני עקיבא ישיבת הדרום ברחובות - ישיבה המגדלת מורים תלמידי חכמים, הצופה, 21 באוגוסט 1960 יהושע ש., ישיבת הדרום רחובות: מגדל אור לתורה וחכמת ישראל, הצופה, 18 בספטמבר 1963 אורנית עצר, ישיבת הדרום מצטרפת למרכז ישיבות בני עקיבא, באתר ערוץ 7, 4 ביולי 2010 אנשים ומוסדות, דבר, 1 בספטמבר 1958 הרב יהודה קופרמן, הישיבה התיכונית במדינת ישראל, בתוך: מאיר חובב, הליכות תו שין כף, הוצאת היכל שלמה, עמוד 175 טלילה בן זכאי, מפגשים מן הסוג האישי - אילה גליקסברג, מעריב, 20 במאי 1983 מת הרב צבי יהודה מלצר, מעריב, 1 ביולי 1969 ישיבת הדרום רחובות, מרן הרב רפאל צבי יהודה מלצר, מעריב, 16 ביולי 1970 דלית מורג, קדושת החיים כמסר חינוכי, אתרוג, גיליון 38, טבת תשס"ח
נובוצ'רקסק

נוֹבוֹצרקסִק (ברוסית: Новочеркасск) היא עיר במחוז רוסטוב, הבירה ההיסטורית של הקוזאקים של הדון. העיר ממוקמת על שפת נהר אקסאי. העיר הוקמה בשנת 1805 כבירת הקוזאקים במקום העיירה צ'רקסק. הבירה הישנה הייתה באזור שהיה מוצף כמעט בכל אביב על ידי דון והיה קושי לפתח מערכת כבישים לעיר. אישור להקמת העיר החדשה ניתן על ידי אלכסנדר הראשון באוגוסט 1804. העיר הוקמה לפי תוכנית עיר מסודרת. ב-9 במאי 1806 התקיים טקס חגיגי של העברת הבירה לעיר החדשה. אומנם תוכנית אכלוס העיר התקדמה לאט מהצפוי. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 אף דובר על העברת הבירה למקום חדש. תוכניות אלו לא מומשו ובתחילת המאה ה-20 בעיר התגוררו כ-60 אלף תושבים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה העיר הייתה בין המרכזים של התנגדות לשלטון הסובייטי. מיכאיל אלכסייב ולאוור קורנילוב החלו הקמת צבא המתנדבים בעיר זו. עד מהרה אוכלוסיית העיר גדלה לכ-100 אלף תושבים, רובם פליטים ומתנגדי השלטון הסובייטי. רק ב-8 בינואר 1920 העיר עברה לשליטה סובייטית והפסיקה להיות בירת הקוזאקים. במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה של כחצי שנה (יולי 1942-פברואר 1943) העיר הייתה תחת הכיבוש הנאצי. בשנת 1962 בעיר התרחשו הפגנות עממיות נגד השלטון שדוכאו תוך שימוש בירי: ב-2 ביוני צעדו כמה אלפי עובדים ממפעלי הקטר החשמלי של נובוצ'רקסק (NEVZ) ותומכים למטה המפלגה הקומוניסטית במרכז העיר במחאה על עליות מחירים של בשר ומוצרי חלב שהוכרזו יומיים קודם לכן. לאחר שלא נזהר מהתראה של הגנרל האחראי על כוחות המוצבים בבניין וסביבתו, התפזר הקהל מירי. בסך הכל מתו עשרים וארבעה בני אדם ועשרות נפצעו. בהמשך הורשעו 114 בני אדם באשמת גרימת "הפרעות המוניות" וביצוע "שוד", ושבעה נידונו למוות והוצאו להורג. הרשויות עשו כמיטב יכולתן כדי לחפות על מה שקרה, אך מידע ברמת דיוק שונה דלף במהרה מברית המועצות והועבר אליה בחזרה באמצעות שידורי רדיו ליברטי. המאמר הראשון שהוקדש לאירועי נובוצ'רקסק שפרסם עיתון סובייטי הופיע ביוני 1988. מאז 1991 הופיעו סרטי תעודה, מאמרים וספרים תיעודיים בנושא. לאחר התפרקות ברית המועצות, בסתיו 1991 לעיד הוחזר מעמד של בירת הקוזאקים. העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. בשנת 1936 בעיר הוקם מפעל לייצור קטרי רכבת. העיר חוברה למערכת הרכבות הרוסית בשנת 1864. דרך העיר עוברות רכבות שמקשרות את מרכז רוסיה עם צפון הקווקז. בעיר ממוקמת האוניברסיטה הטכנית הדרום רוסית. היא הוקמה בשנת 1907 ולומדים בה כ-23 אלף סטודנטים. אתר האינטרנט הרשמי של נובוצ'רקסק נובוצ'רקסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Lewis Siegelbaum, Novocherkassk Massacre, SEVENTEEN MOMENTS IN SOVIET HISTORY
פלט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פלט – תוצר של פעולת מחשב או מכשיר אוטומטי אחר בית פלט – עיר בנחלת שבט יהודה בתקופת המקרא ליינוס ואן פלט – דמות מצוירת בסדרת הקומיקס "פינאטס" אישים: מארק פלט – סגן המנהל של ה־FBI במהלך פרשת ווטרגייט, נודע בכינוי "גרון עמוק" פלאט פלטה
פלאט

האם התכוונתם ל... פלאט (נהר) – יובל של נהר המיזורי בארצות הברית תיקון פלאט – תיקון בחוקת קובה משנת 1901, אשר נכפה עליה בידי ארצות הברית אישים: אוליבר פלאט – שחקן אמריקאי דייוויד פלאט – כדורגלן עבר אנגלי ויליאם פלאט – קצין בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה
ויטמין B

קבוצת ויטמין B היא קבוצה של שמונה ויטמינים השונים זה מזה במבנה ובתפקיד. מקור השם "ויטמין B" בתקופה שבה נחשבו כל חברי הקבוצה כוויטמין יחיד, בדומה לוויטמין C. עם התפתחות המחקר התברר שמדובר בקבוצה של ויטמינים נפרדים, הנמצאים לעיתים קרובות באותם מיני מזון. בעקבות זאת השימוש בשם "ויטמין B" הלך ופחת, והוחלף בכינוי "ויטמין B קומפלקס" או בהתייחסות לוויטמינים ספציפיים בקבוצה. מרכיבי קבוצת ויטמין B הם: ויטמין B1 (תיאמין)- מסייע בחילוף החומרים של חלבונים ופחמימות ובפעילות של מערכות העיכול והעצבים. נמצא בכבד, בשר, חלב, דגים, חלמון הביצה, שמרים, קטניות, נבטים ואגוזים. ויטמין זה התפרסם בישראל בפרשת רמדיה, כאשר עקב חסרונו בתרכובת מזון לתינוקות נפגעו או אף נפטרו מספר תינוקות. ויטמין B2 (ריבופלאבין) - מסייע בגדילה ומונע מחסור בדם, חשוב לעיכול סדיר, לבריאות העור והשיער, ולפעילות תקינה של העיניים. נמצא בבשר, דגים, חלמון הביצה, שמרים, קטניות, חיטה מלאה וירקות ירוקי עלים. ויטמין B3 (ניאצין או חומצה ניקוטינית) - מסייע בחילוף חומרים של סוכרים וחלבונים. חיוני לעצבים, לנשימה, לעיכול תקין וליצירת אנרגיה; מחזק את הזיכרון ומונע כאבי ראש ונדודי שינה. נמצא בכבד, ביצים, שמרים, נבטים, לחם חיטה מלאה ובשר. ויטמין B5 - חיוני לפעולת העצבים, מערכת החיסון, ההורמונים הנשיים והכדוריות האדומות. נמצא בדבש מלכות, כבד, קטניות, אגוזים וחלמון ביצה. ויטמין B6 – מסייע בחילוף החומרים של החלבון ופעילות העצבים. נמצא בבשר, דגים, ביצים, קטניות, אגוזים, נבטים ושמרים. ביוטין (ויטמין B7 או ויטמין H) - שומר על העור ועל הכדוריות האדומות ומקטין מתח נפשי. נמצא בכבד, חלב, ביצים, בוטנים ואגוזים, קטניות וירקות עליים. חומצה פולית (ויטמין B9) - מונעת חסר דם, מחזקת את פעילות מערכת העיכול ומערכת העצבים והזיכרון. נמצאת בבשר, דגים, תרד, אגוזים, דגנים וירקות עליים. ויטמין B12 – חיוני לגדילה, פעולת העצבים ויצירת כדוריות הדם האדומות. נמצא בבשר, דגים, חלב וביצים. בעבר גם אדנין נחשב לוויטמין מקבוצת B וסומן כB4, אך כיום הוא לא מקוטלג כוויטמין. אולגה רז, ויטמינים: איך תדעו כמה ואילו תוספים לקחת, באתר ynet, 4 באוגוסט 2008 ויטמין B, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פיית' פורד

פיית' פורד (באנגלית: Faith Ford; נולדה ב-14 בספטמבר 1964) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות גילום הדמויות קורקי שרווד ב"מרפי בראון" והופ שנאוסקי ב"הופ ופיית'". פורד נולדה בשם אלקסיס פורד באלכסנדריה, לואיזיאנה, בתם של פאט, מורה וצ'ארלס, סוכן ביטוח, היא הצעירה מבין שתי בנות ואחותה הבכורה היא מגישת הרדיו, הסופרת והדוגמנית לשעבר דבון אודיי, היא ממוצא אירי. בגיל שבע עשרה לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עברה להתגורר בניו יורק על מנת לפתח קריירה כדוגמנית. ב-1983 היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה באופרת הסבון של ABC "חיים רק פעם אחת" ותפקידה הראשי הראשון היה באופרת הסבון של NBC "עולם אחר" בתפקיד שגילמה קודם לכן השחקנית קירה סדג'וויק, מפיקים רבים התרשמו מהמראה ומכישרונה של פורד ועד מהרה היא עברה להוליווד שם החלה לשחק תפקיד קבוע בסיטקום ובמגוון תפקידי אורח בסדרת טלוויזיה, ב-1988 החלה לככב בסדרה הקומית המצליחה "מרפי בראון" בתפקיד קורקי שרווד, מלכת היופי של ארצות הברית לשעבר הבאה לעבוד עם מרפי באולפן החדשות המהווה אנטיתזה לשאר העיתונאים באולפן באופי העליז שלה ובהיעדר ידע ותחכום, התוכנית ירדה מהמסך לאחר עשר עונות. ב-1991 נבחרה על ידי מגזין פיפל כאחת מתוך "50 האנשים היפים בעולם". בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אמהות בשביתה" לצד שרה גאדון. ב-2003 עלה ב-ABC הסיטקום "הופ ופיית'" שם גילמה את התפקיד הראשי לצד קלי ריפה כהופ שנאוסקי, עקרת בית החיה חיים שלווים ונינוחים עם בעלה וילדיה בפרבר של אוהיו עד שאחותה, שחקנית וכוכבת הליוודית אקסצנטרית עוברת לגור עמה ומבכת את חייה במגוון מצבים פרועים והזויים, לאחר שלוש עונות הסדרה הופסקה בשל מדרוג נמוך. ב-2004 יצא לאור ספר הבישול שהיא חיברה "מבשלים עם פיית'" שם היא פרסמה את מתכוניה האישיים ושם היא הוכירה תודה לשתי סבותיה שלימדו אותה איך לבשל. ב-2005 שיחקה בסרט הקומדיה-פעולה "גבר מי שמטפלת" שם היא גילמה את אם המשפחה בו האבא נהרג ובזמן שהיא נוסעת לשווייץ על מנת לפתוח כספת שהייתה שייכת לבעלה סוכן ללא מחסה (וין דיזל) בא לביתה לשמור על ילדיה על מנת למצוא תוכנה הנמצאת בביתה. ב-2000 היא חזרה לשחק את דמותה של קורקי שרווד בסדרה "איש משפחה", ב-2008 היא שיחקה בפרק של הסדרה "מחשבות פליליות" וב-2009 הופיעה ב"קוראים לי ארל" בתפקיד אורח שמרטפית הבאה להשגיח על ילדיו של ארל ובנוסף היא שיחקה בסרט של ערוץ דיסני. בשנת 2011 שיחקה בסרט הנעורים "נשף סיום" לצד דין נוריס, ובסרט האימה "בריחה" לצד דומיניק פרסל. בשנת 2023 שיחקה בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992. באותה שנה השתתפה בסרט האימה העל טבעי של נטפליקס "יש לנו רוח רפאים" בתור ברברה מנגולד. ב-1989 התחתנה פורד עם המאמן האישי והתסריטאי רוברט נוטינגהאם וב-1996 הזוג התגרש, ב-1998 היא נישאה בשנית לשחקן צ'מפיון מרפי. אתר האינטרנט הרשמי של פיית' פורד פיית' פורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיית' פורד, באתר AllMovie (באנגלית) פיית' פורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אביגדור אלבום

הרב אביגדור אלבום (נכתב גם: אלבוים; תשרי תרפ"ח, 30 בספטמבר 1927 - ד' בשבט תשע"ג, 15 בינואר 2013) היה מייסד התנועה לכינון המקדש (יחד עם אחיו התאום הרב דוד אלבום), מראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש ובעל סדרת הספרים "אתה תחזה" העוסקת בהלכות המקדש. נולד בחודש תשרי תרפ"ח בלודמיר לנחמיה ופראדל אלבום. בשנת תש"ו, בגיל 18, עלה בעקבות אחיו באוניית מעפילים לארץ ישראל, ולמד בישיבת סאטמר. הרב אלבום נמנה עם ראשוני המעוררים להחזרת עבודת המקדש למקומה, לאחר שחרור המקום מידי הירדנים במלחמת ששת הימים בשנת 1967, יחד עם אחיו הרב דוד ובניהם. פעילותו כללה חיבור ספרי תורת הבית, ליקוט ביאורים ושו"ת, ייסוד כולל מיוחד לצורך לימוד ובירור הלכותיו הלכה למעשה, והקמת המפעל הראשון ליצירת כלי מקדש לשימוש בפועל ליום שהרשויות יאפשרו את בנייתו. הוציא את סדרת ספרי "תורת הבית" (שלושה חלקים) על ענייני בניין בית המקדש והקרבת הקרבנות בזמן הזה וספרי "ואתה תחזה" (חמישה חלקים) על תורה נביאים וכתובים והרמב"ם. על ספריו קיבל הסכמה מרבנים שונים ובהם: הרב מרדכי אליהו, הרב אברהם כהנא שפירא, הרב אברהם יעקב זלזניק, הרב ישראל יעקב פישר, הרב עובדיה יוסף והאדמו"ר מבעלזא הרב ישכר דב רוקח. לאלבום שישה עשר ילדים. בנו הבכור הרב יוסף יחיאל אלבום הוא ראש כולל תורת הבית, ממשיך דרכו ומראשי התנועות לכינון המקדש. נכדו (בנו של הרב יוסף יחיאל אלבום) הוא הרב שמשון אלבוים, ראש מנהלת הר הבית. בשנת 2024 הסתיימה כתיבת ספר תורה שיוכנס להר הבית, נכתב על ידי צאצאיו ובני משפחתו לעילוי נשמתו. תורת הבית, מכון תורת הבית, 1991 ואתה תחזה, מכון מ.ר., 1999 הרב אביגדור אלבום, באתר בחדרי חדרים ארנון סגל, המשפחה הלוחמת, ‏8 במרץ 2013 (ארכיון) ארנון סגל, ‏אחת הדמויות הבולטות בקרב העולים להר הבית הוא דווקא חסיד בעלז, בעיתון מקור ראשון, 25 באפריל 2024 אביגדור אלבום (1927-2013), דף שער בספרייה הלאומית הוכנס ספר תורה שנכתב למען להר הבית, באתר ערוץ 7, 9 באפריל 2024
פואד פארס

פואד פארס (נולד ב-7 ביולי 1955) הוא ביולוג ופרמקולוג ישראלי בן העדה הדרוזית, פרופסור חבר ומנהל המעבדה לגנטיקה מולקולרית באוניברסיטת חיפה, מנהל המעבדה לגנטיקה בית חולים כרמל ויזם בתחום הביוטכנולוגיה, היה שותף ואחד ממובילי הפיתוח בחברת הביומד פרולור. פואד פארס נולד בכפר חורפיש ב-1955. הוא סיים תואר ראשון בביולוגיה ב-1977 מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במדעי הרפואה ב-1983 מהטכניון. ב-1987 סיים את הדוקטורט בפרמקולוגיה בטכניון. את הפוסט דוקטורט עשה במעבדה לפרמקולוגיה וביולוגיה מולקולרית שבאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. כיום הוא פרופסור חבר במחלקה לביולוגיה של האדם באוניברסיטת חיפה. פארס הוא חבר המועצה להשכלה גבוהה ובמסגרתה הוא פועל בוועדת המשנה לטכנולוגיה והנדסה, בוועדת המשנה להערכת איכות והבטחתה ובוועדת המשנה להרחבת נגישות המגזר הערבי להשכלה גבוהה. פארס היה ממייסדיה של חברת הביוטכנולוגיה הציבורית פרולור והוא דירקטור בחברה. באפריל 2013 מכרו פארס ושותפיו את חלקם בחברה בעסקת מניות לחברת אופקו הלת'. פארס מנהל את פרויקט התרופה הבוטנית בחברת קנבוטק. שיטה זו מבודדת מולקולה המצויה בפטריה ייחודית ומשלב אותם עם קנבנואידים העשוי מחומרים שיוצרו מקנאביס אלו אמורים לשמש להריגת תאים סרטניים של המעי הגס והפנקריאס . יחד עם פארס עובד גם בנו ד"ר באסם פארס בוגר בית הספר לרפואה של הטכניון. פארס נשוי ואב לארבעה, ביניהם בנו ד"ר באסם פארס. טלי ציפורי, ‏המיליונרים של פרולור: הנשיא והמנכ"ל יקבלו כ-40 מיליון ש', באתר גלובס, 24 באפריל 2013 שלומית לן, ‏כבוד למגזר: הדרוזי שמכר את פרולור ב-480 מיליון דולר, באתר גלובס, 9 במאי 2013 פרופ' פואד פארס באתר חברת קנבוטק. אלמוג עזר, איך רווחים מאקזיט של 480 מיליון דולר מביאים מדען לסף פשיטת רגל?, באתר כלכליסט, 25 בספטמבר 2024 שלומית לן, ‏כבוד למגזר: הדרוזי שמכר את פרולור ב-480 מיליון דולר, באתר גלובס, 9 במאי 2013
פיליפ הראשון, מלך צרפת

פיליפ הראשון (בצרפתית: Philippe Ier; ‏23 במאי 1052 - 29 ביולי 1108), בן לשושלת הקאפטינגית, מלך על צרפת מ-1060 עד מותו בשנת 1108. פיליפ היה בנם הבכור של אנרי הראשון מלך צרפת ושל הנסיכה אן מקייב. בגיל שמונה, עם מותו של אביו ב-4 באוגוסט 1060, הוכתר כמלך צרפת. היות שהיה קטין, שימשה אמו כעוצרת בשמו עד 1066. ב-1072 נשא לאישה את ברטה, בתו של פלוריס הראשון דוכס הולנד, שילדה לו שני ילדים. ב-1091 התאהב בברטראד ממונפורט, אשתו של פולק הרביעי רוזן אנז'ו ואמו של פולק החמישי, והתגרש מאשתו ברטה. ב-15 במאי 1092 נשא לאישה את ברטראד, שילדה לו שלושה ילדים נוספים. אי לכך נידה אותו בישוף העיר ליון ב-1094, באשמת גירושין ונישואין שנעשו ללא הסכמת הכנסייה. הנידוי אושר בנובמבר 1095 על ידי האפיפיור אורבנוס השני, במועצת הכנסייה שהתקיימה בצרפת בעיר קלרמון. הנידוי בוטל והוטל מחדש מספר פעמים, לאחר שהמלך הבטיח להיפרד מברטראד ולא עמד בדיבורו, אך ב-1104, לאחר שהצהיר בפומבי על חטאו וביקש כפרה, הצו לא חודש עוד. ב-1098 נעשה לואי, בנו בכורו של פיליפ הראשון, שותף לכתר אביו. ב-1108 נפטר המלך פיליפ הראשון ובנו לואי ירש את כתרו. מ-1068 עד 1076 עסק פיליפ הראשון בהרחבת ממלכתו, וכבש את אזור הגבול עם דוכסות אנז'ו. ב-1076 תמך ברובר ובוויליאם, בניו של ויליאם הכובש מלך אנגליה, שלחמו נגד אביהם על השלטון בנורמנדיה. ב-1077 חתם על הסכם שלום עם ויליאם הראשון מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה, שחדל מניסיונותיו לכבוש את חבל בראטן. ב-1082 סיפח לצרפת את אזור הגבול עם נורמנדיה, וב-1100 השתלט על העיר בורז' שבמרכזה של צרפת. הוא לא היה רשאי להשתתף במסע הצלב הראשון (1096–1099), משום שהיה מנודה על ידי הכנסייה, אך אחיו הצעיר איג לקח בו חלק נכבד. ב-1108 נפטר פיליפ הראשון ונקבר במנזר סנט-בנואה שעל גדות הנהר הלואר, ולא בסן-דני מקום קבורתם של מלכי צרפת. בנו בכורו לואי ירש את הכתר בשם לואי השישי. קונסטנס (1078 - 1125) לואי (1081 - 1137) פיליפ ( ? - 1123) פלרי ( ? - 1118) ססיל דה פראנס ( 1145-1097 ) מדיה וקבצים בנושא פיליפ הראשון, מלך צרפת בוויקישיתוף פיליפ הראשון, מלך צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נשיא על הכוונת

נשיא על הכוונת (באנגלית: The Day of the Jackal) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בניסיון התנקשות בנשיא צרפת שארל דה גול. עלילת הספר מתרחשת בשנת 1961, לאחר שנשיא צרפת, שארל דה גול, החליט כי ניתן לפתור את המשבר באלג'יריה אף באמצעים צבאיים, אך לא ניתן יהיה להגן על אמצעים אלו במישור הבין-לאומי, דבר שיסכן את עצמאותה של צרפת, עורר כנגדו כעס גדול בקרב המתיישבים הצרפתים באלג'יריה, ותומכיהם בצרפת גופא. דה גול נאלץ לדכא שתי מרידות באלג'יריה בקרב המתיישבים ובקרב אנשי הצבא. בעקבות זאת החליטו ראשי הארגון הטרוריסטי של המתיישבים באלג'יריה OAS להתנקש בחייו. לאחר מספר ניסיונות נפל החליטו ראשי המחתרת לשכור את שירותיו של מתנקש בריטי, המכונה "התן", בעברו איש השירות החשאי הבריטי וצלף מומחה, אשר היה מעורב ברצח שליט הרפובליקה הדומיניקנית ובהתנקשות במדעני טילים גרמנים במצרים. "התן" לקח על עצמו את המשימה תמורת רבע מיליון דולרים. כמתנקש מומחה הכין "התן" תוכנית פעולה שכללה מספר זהויות בדויות ורובה צלפים מיוחד, אותו ניתן לפרק להסליק ולהרכיב. קהילת המודיעין הצרפתית בכלל ושירות הביון הצרפתי בפרט נזעקו למנוע את המזימה וקיימו חקירה משותפת עם הביון הבריטי. על המצוד אחר "התן" הופקד מפקח המשטרה קלוד לאבאל, שנחשב לבלש הטוב ביותר בצרפת. המרדף אחר המתנקש התנהל לאורכה ולרוחבה של אירופה כאשר "התן" קרב יותר ויותר למטרתו והמפקח לאבאל סוגר על טרפו אף הוא. הטרוריסט הנודע איליץ' רמירס סאנצ'ס זכה לכינוי התן על ידי העיתונות, משום הדמיון בדרכי פעולתו וחמקנותו שהזכירו את גיבור ספרו של פרדריק פורסיית'. עותק מספר זה נמצא בחדרו במלון בעת אחד מהחיפושים הרבים אחריו. הספר עובד לשני סרטי קולנוע. הסרט הראשון משנת 1973, ששמו זהה לשם הספר "נשיא על הכוונת", בוים על ידי פרד זינמן ומככב בו אדוארד פוקס בדמותו של "התן". הסרט השני משנת 1997, ששמו "התן", בסרט זה שונתה העלילה במעט, ובמהלכו מנסים סידני פואטייה, המגלם את סגן ראש ה-FBI וריצ'רד גיר, המגלם מתנקש מהמחתרת האירית, למנוע מן "התן", אותו מגלם ברוס ויליס, להתנקש בחיי נשיא ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא נשיא על הכוונת בוויקישיתוף הספר "נשיא על הכוונת", באתר "סימניה" כל ספרי פרדריק פורסיית' באתר בוקספר דף הספר באתר הוצאת שוקן. מיכאל בר זהר, עשו היסטוריה, באתר ynet, 7 בספטמבר 2009 נשיא על הכוונת, באתר OCLC (באנגלית) על אנשים וספרים, מעריב, 9 ביולי 1971. מאת ג'וזף פינדר, שובם של מותחני הריגול?, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2001. פרדריק פורסיית', "נשיא על הכוונת", הוצאת שוקן, 1972, עמודים 29–35. פרדריק פורסיית', "נשיא על הכוונת", הוצאת שוקן, 1972, עמוד 158. פרדריק פורסיית', "נשיא על הכוונת", הוצאת שוקן, 1972, עמוד 25. פרדריק פורסיית', "נשיא על הכוונת", הוצאת שוקן, 1972, עמוד 124. גל פרל, מסביב יש עולם מסוכן, והוא נעשה לא פחות מסוכן אלא יותר, הבלוג על הכוונת, ‏ 30 ביולי 2015. גדעון קוץ, פריז, בלעדי: הטרוריסט קרלוס מדבר מתאו, באתר nrg‏, 9 בדצמבר 2011. התן, אתר "וואלה סרטים".
סשה דיסטל

אלכסנדר "סשה" דיסטל (בצרפתית: Alexandre "Sacha" Distel ;‏ 29 בינואר 1933 – 22 ביולי 2004) היה גיטריסט ג'אז, זמר ושחקן יהודי-צרפתי. דיסטל נולד בפריז ללאו דיסטל, מהגר יהודי מאודסה (הגיע לפריז בעקבות מהפכת אוקטובר) ואנדרייה ונטורה, בת למשפחה יהודית-ספרדית. אביו היה מהנדס ואמו - פסנתרנית. בנעוריו חבר כגיטריסט ללהקת ג'אז שניהל דודו. בשנת 1958 הקליט את שירו הראשון "סקובידו" (Scoubidou), שהפך ללהיט ואפיין את שיריו שהיו שילוב בין ג'אז (סווינג), הגשת-שיר בנוסח שאנסון, גישה מודרנית מלוטשת ועליצות. בהמשך שנות השישים והשבעים נודע כזמר מצליח. הקלטת השיר Raindrops Keep Falling On My Head בתרגום לצרפתית (Toute La Pluie Tombe Sur Moi) הייתה ללהיט עולמי מצליח ב-1971 ואף הגיעה למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, דיסטל הקליט אף גרסה אנגלית ואיטלקית (Gocce Di Poggia Su Di Me) לשיר זה. דיסטל הופיע במספר סרטי קולנוע בצרפת, בבריטניה ובארצות הברית, בהם הופעה בתפקיד עצמו בסרטו של לואי מאל מ-1960 זאזי במטרו. כן אירח את תוכנית הטלוויזיה "Sacha Show", בה העניק במה לאמנים צעירים והתארח בתוכניתו של אד סאליבן. בשנת 2000 הופיע לראשונה במחזמר, בתפקיד העו"ד בילי פלין בהפקת "שיקגו". בין האמנים עמם שיתף פעולה נמנים המוזיקאים דיזי גילספי, טוני בנט וקווינסי ג'ונס והזמרות ז'אן מורו, ז'ולייט גרקו, פטולה קלארק, דיון וורוויק ובריז'יט בארדו, שדיסטל נודע גם כמאהבהּ ב-1958. בשנת 1963 נשא לאשה את אלופת הסקי פרנסין ברוד. שמו מוזכר בשיר Where Do You Go To (My Lovely)?. מדיה וקבצים בנושא סשה דיסטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סשה דיסטל סשה דיסטל, סרטונים בערוץ היוטיוב סשה דיסטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סשה דיסטל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סשה דיסטל, באתר AllMusic (באנגלית) סשה דיסטל, באתר MusicBrainz (באנגלית) סשה דיסטל, באתר Yandex.Music (ברוסית) סשה דיסטל, באתר Discogs (באנגלית) סשה דיסטל, באתר Songkick (באנגלית) סשה דיסטל, באתר Genius סשה דיסטל, באתר SecondHandSongs שירות הארץ‏, מת הזמר הצרפתי סשה דיסטל, באתר וואלה, 26 ביולי 2004 French singer Sacha Distel dies, נקרולוג ב-BBC סשה דיסטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)