laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסי אברהמי

יוסי אברהמי (נולד ב-25 בפברואר 1957) הוא כדורגלן עבר ופוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש מועצת גבעת זאב מ־2008 עד מרץ 2024. ככדורגלן שיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה בגביע המדינה בשנים 1976 ו-1979. אברהמי כונה בפי האוהדים "הווספה". אברהמי נולד וגדל בירושלים במשפחה דתית, לשמואל ושרה, שעלו לישראל מהעיר יזד שבאיראן. אביו היה חנווני ברחוב צפניה בירושלים. אברהמי הסתיר מהוריו את העובדה ששיחק בנוער של בית"ר לנוכח העובדה שהמשחקים נערכו בשבת. אברהמי גדל כבן טיפוחיו של מישל פורטל שהעלה אותו לקבוצת הבוגרים בעונת 1974/1975. אברהמי שיחק רוב הזמן כחלוץ, והיה ידוע בעיקר בשל מהירותו הגבוהה ביציאה להתקפות מעבר ולכן כונה "הווספה". אברהמי היווה שחקן משלים למערך של בית"ר בתקופה זו שכללה את שלישיית "שוקולד-מנטה-מסטיק" (אורי מלמיליאן, דני נוימן וויקטור לוי) אך לא הרבה לכבוש. בעונת 1975/1976 היה שותף כשחקן בתואר ההיסטורי הראשון של הקבוצה, גביע המדינה לעונת 1975/1976. בעונת 1979 זכה אברהמי יחד הקבוצה בגביע נוסף, כשבפריצה אופיינית למהירותו הרבה הבקיע את השער שהעלה את בית"ר ליתרון 0–2, שהכריע את המשחק. כמו כן, זכה אברהמי עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים לעונת 1975/1976. במהלך הקריירה של אברהמי בקבוצה, סיימה הקבוצה 4 פעמים במקום השני של הליגה. אברהמי זכה לדקות משחק רבות דווקא בעונת 1979/1980 בה נשרה הקבוצה לליגת המשנה, ואף הוזמן לשחק בנבחרת ישראל שם ערך הופעה בודדת במשחק נגד נבחרת אוסטריה בשנת 1979. לאחר עונת 1983/1984, בה הפסידה בית"ר את האליפות, החליט מאמן הקבוצה דוד שווייצר לשחרר את אברהמי, ובעקבות כך החליט אברהמי לפרוש ממשחק פעיל. במהלך הקריירה שלו שנמשכה 10 עונות, כולן בבית"ר ירושלים, רשם אברהמי 229 הופעות במדי הקבוצה וכבש 18 שערים. לאחר הפרישה פנה אברהמי לפוליטיקה. אברהמי, המתגורר בגבעת זאב, ניצח בבחירות ב-2008 בבחירות לראשות המועצה, וזאת לאחר שכבר התמודד על התפקיד בעבר ומילא תפקידים אחרים במועצה. הוא נבחר מחדש לתפקיד בבחירות המקומיות ב-2013 וב-2018. לקראת הבחירות שנועדו להיערך באוקטובר 2023 הודיע אברהמי כי אין בכוונתו להתמודד לכהונה נוספת. עקב פריצת מלחמת חרבות ברזל נדחו הבחירות עד לפברואר 2024, ואברהמי סיים את תפקידו במרץ 2024. בית"ר ירושלים גביע המדינה (2): 1975/1976, 1978/1979 אלוף האלופים (1): 1975/1976 יוסי אברהמי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל זמן מעריב, יוסי אברהמי ניצח בגבעת זאב, באתר nrg‏, 26 בנובמבר 2008 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שביעי, יוסי אברהמי, עמוד 117, הוצאת Media41LTD גביע המדינה 1975/6 – התואר הראשון של בית"ר ירושלים בהיסטוריה באתר האוהדים של בית"ר ירושלים גביע המדינה 1978-1979, באתר האוהדים של בית"ר ירושלים יוסי אברהמי פרש מכדורגל, מעריב, 30 באוגוסט 1984 יעל פרידסון, ממשיכים לקדנציה נוספת: ברקת בירושלים וחולדאי בתל אביב, באתר nrg‏, 23 באוקטובר 2013 מסכמים בחירות: כל המנצחים והמפסידים, באתר ישראל היום, 23 באוקטובר 2018
אורורה מרדיגניאן

אַוּרוֹרָה (ארשלויס) מַרְדִיגַניאן (בארמנית: Աուրորա [Արշալոյս] Մարտիկանեան; ‏12 בינואר 1901, צ'מישגזק, ממורט-איל עזיז, האימפריה העות'מאנית - 6 בפברואר 1994, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית) הייתה שחקנית וסופרת ארמנית, ניצולת רצח העם הארמני. מרדיגניאן נולדה למשפחה ארמנית משגשגת בצ'מישגזק, כשלושים וחמישה קילומטרים מצפון לאֱלָזִיג (שנקראה בעבר הַרְפּוּט), בלב טורקיה העות'מאנית. היא חזתה בהירצחם של בני משפחתה, ואולצה לצעוד למעלה מ-2250 קילומטרים, ונחטפה ונמכרה לעבדות באנטוליה. היא הצליחה להימלט אל טיפליס (טביליסי כיום), ומשם לסנקט פטרבורג ולאוסלו, ובסופו של דבר הגיעה לניו יורק. בניו יורק פנה אליה הארווי גייטס, תסריטאי צעיר, וסייע לה לכתוב ולפרסם טקסט שמתואר בדרך כלל כספר זכרונות, בשם "ארמניה הנאנסת" (אנ')‏ (Ravished Armenia). על בסיס הספר חובר תסריט והופק סרט אילם בשם "מכירה פומבית של נשמות" (Auction of Souls) בשנת 1919, כשמרדיגניאן מגלמת את עצמה, והוצג לראשונה בלונדון. בניו יורק הוצג הסרט בחסות משפחות ואנדרבילט והארימן, בעידוד הוועדה האמריקאית לסעד ארמני וסורי. מרדיגניאן תיארה שש-עשרה נערות ארמניות אשר "נצלבו" בידי מעניהן העות'מאנים. בסרט "מכירה פומבית של נשמות" מוצגות הנערות מסומרות אל צלבים. ברם, מקץ כמעט שבעים שנה, גילתה מרדיגניאן להיסטוריון הקולנוע אנת'וני סלייד שהסצנה לא הייתה מדויקת, ותיארה לא צליבה אלא שיפוד. לדבריה, "הטורקים לא בנו צלבים בסגנון המוכר. הם יצרו צלבים קטנים ומחודדים. הם הפשיטו את הנערות. אילצו אותן להתכופף קדימה, ולאחר שאנסו אותן, אילצו אותן לשבת על העץ המחודד, דרך הנרתיק. כך הם הרגו - הטורקים. האמריקאים עידנו את זה. הם לא מסוגלים להציג זוועות כאלו." בתקשורת זכתה מרדיגניאן לכינוי "ז'אן ד'ארק של ארמניה", ותוארה כדוברת קורבנות הזוועות שהתחוללו בטורקיה וברחבי האימפריה העות'מאנית. למרדיגניאן היה חלק בהיווצרות התנועה ההומניסטית בארצות הברית בשנות ה-20 של המאה ה-20 נישאה מרדיגניאן וחיה בלוס אנג'לס עד מותה בשנת 1994. בעשור השני של המאה ה-21 נחנך "פרס אורורה להקצת האנושות", אשר מוענק על ידי ניצולי רצח העם הארמני למי שבמעשיהם, ובמחיר סיכון אישי, השפיעו משמעותית על הצלת חיי אדם ועל קידום מטרות הומניטריות. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2016, בירוואן, בירת ארמניה. אונס במהלך רצח העם הארמני Slide, Anthony. Ravished Armenia and the Story of Aurora Mardiganian. Jackson, Ms.: University Press of Mississippi, 2014. Taylor, Eugene L.; Krikorian, Abraham T. (2010). "'Ravished Armenia: Revisited:' Some Additions to a 'A Brief Assessment of the Ravished Armenia Marquee Poster'". Journal of the Society for Armenian Studies. 19 (2): 179–215. מדיה וקבצים בנושא אורורה מרדיגניאן בוויקישיתוף אורורה מרדיגניאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר פרס אורורה כתבי אורורה מרדיגניאן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "Ararat-Eskijian Museum Organizes a Very Successful International Conference". Ararat Home of Los Angeles. 22 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Balakian, Peter (2003) The Burning Tigris: The Armenian Genocide and America's Response. Erish, Andrew A. (2012). Col. William N. Selig, the Man Who Invented Hollywood. University of Texas Press. pp. 211–12. ISBN 978-0-292-74269-7. Gladstone, Rick (2016-03-15). "Finalists Picked for New Prize Created in Memory of Armenian Genocide". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-04-26.
ללכת על דגים

"ללכת על דגים" הוא רומן מאת הרב חיים נבון, שיצא לאור בשנת 2012 בהוצאת "ידיעות ספרים". הרומן מספר על זוג מאורסים טריים הנחשפים לסוד משפחתי לפיו סבו של החתן הוא ממזר, ולכן לפי ההלכה צאצאיו פסולי חיתון. גילוי זה מטלטל את יחסי הזוג ואת חיי משפחת החתן ומעלה תהיות ואף התקוממות על הלכות פסולי חיתון. הספר מתחיל באירוסי הזוג יושי ושירי ובתחושות המעורבות של זוגות צעירים בציבור הדתי, מידת ההתאמה, מוכנות הזוג לחתונה ולהתחייבות הכרוכה בה. בפגישתם עם סב הכלה לאחר אירוסיהם, מתברר שהסב מכיר את משפחת החתן מכפר הולדתו, ומכריז כי "לא תהיה חתונה", כיוון שסבו של יושי היה ממזר, ולכן אסור להם להתחתן על פי ההלכה. משלב זה חייהם של שירי ושל יושי נכנסים לסחרור, שירי מזניחה את עבודתה ויושי שוקע בדיכאון ובמחשבות על ההווה, העתיד ועל ההיגיון בהלכה בכלל ובהלכות ממזרות בפרט. בעוד שירי מתלבטת מה לעשות, יוצא יושי למסע לגילוי האמת ובו מתגלה לו כי אכן אם סבו בגדה בבעלה וכתוצאה מכך נולד בנה, סבו של יושי. לאחר שמגולל יושי את הסיפור בפני רבו, עונה לו הרב כי אין כל בעיה בשידוך, מאחר שסבו נולד כתוצאה מבגידת האם עם משרת גוי, ועל פי ההלכה הוא אינו ממזר ובזכות זה יכולים בני הזוג להינשא. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ללכת על דגים - הטקסט המלא של הספר, מאגר הספרים הסרוקים של הספריה הלאומית, 2012 הספר "ללכת על דגים", באתר "סימניה" ראיון ליאת רגב - הרב חיים נבון - ללכת על דגים, סרטון בערוץ "הרב חיים נבון", באתר יוטיוב (אורך: 12:49)
כדרך בני מאדים (ספר)

כדרך בני מאדים (באנגלית: The Martian Way and Other Stories) היא אסופה של ארבעה סיפורים קצרים מאת הסופר אייזק אסימוב. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 1955 ובעברית בהוצאת "מסדה" בשנת 1980, בתרגומו של אדם שרתיאל. כדרך בני מאדים נעורים המעמקים מלכודת פתאים הספר "כדרך בני מאדים", באתר "סימניה" כדרך בני מאדים, באתר OCLC (באנגלית)
קורט יורגנס

קורט יורגנס (בגרמנית: Curd Gustav Andreas Gottlieb Franz Jürgens; ‏13 בדצמבר 1915 – 18 ביוני 1982) היה שחקן קולנוע ותיאטרון גרמני - אוסטרי. נולד ליד מינכן בבאוואריה ובגיל צעיר החל לעבור כעיתונאי. בהשפעת אשתו הראשונה שהייתה שחקנית החל לשחק והופיע במספר סרטים בגרמניה הנאצית. בגלל ביקורתו על הנאציזם הוא נעצר ב-1944 ונכלא במחנה ריכוז בהונגריה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפך לאזרח אוסטרי. הוא שיחק בעשרות סרטי קולנוע וטלוויזיה. בתחילה בסרטים דוברי גרמנית ואחרי המלחמה גם בסרטים דוברי אנגלית וצרפתית. ב-1956 הופיע לצידה של בריג'יט ברדו בסרט "ואלוהים ברא את האשה" והחל להתפרסם מחוץ לארצות דוברות גרמנית. באותה שנה השתתף בתפקיד ראשי בהפקה צרפתית של "מיכאל סטרוגוב". גובהו, 1.92 מטרים, וחזותו המרשימה הקנו לו תפקידים של מפקד גרמני בסרטים דוברי אנגלית: ב-1957 הופיע כמפקד צוללת גרמני בסרט "האויב מלמטה", מול רוברט מיצ'ם. ב-1958 הופיע לצידה של אינגריד ברגמן בסרט "פונדק האושר השישי". באותה שנה הופיע בסרט "אני והקולונל" (בארץ נקרא "יעקובובסקי והקולונל", כקצין פולני אנטישמי מול היהודי יעקובובסקי (דני קיי). ב-1959 הופיע לצידה של מיי בריט כפרופסור עמנואל ראט בגרסה מחודשת ל"המלאך הכחול". ב-1962 הופיע בסרט "היום הארוך ביותר", בתפקיד הגנרל הגרמני גינתר בלומנטריט. ב- 1963 שיחק בסרט "נס הסוסים הלבנים" לצידו של רוברט טיילור. ב-1965 הופיע בסרט "לורד ג'ים", בתפקיד קורנליוס. ב-1969 הופיע בסרט "הקרב על נהר נרטבה" כגנרל גרמני הנלחם בפרטיזנים של טיטו ביוגוסלביה במלחמת העולם השנייה. באותה שנה הופיע בסרט "הקרב על בריטניה" כשגריר גרמניה בשווייץ, האומר למקבילו הבריטי כי המלחמה שלהם נגד "המאסטרים של אירופה" היא חסרת סיכוי וכי כדאי כבר להתחיל לדון בתנאי השלום. ב-1977 שיחק בסרט "המרגלת שאהבה אותי", את קרל סטרומברג, נבל הסרט. יורגנס עבד גם בתיאטרון כשחקן ובמאי. הוא מת מהתקף לב בגיל 67 ונקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. מדיה וקבצים בנושא קורט יורגנס בוויקישיתוף קורט יורגנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורט יורגנס, באתר AllMovie (באנגלית) קורט יורגנס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קורט יורגנס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורט יורגנס, באתר Last.fm (באנגלית) קורט יורגנס, באתר AllMusic (באנגלית) קורט יורגנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורט יורגנס, באתר Discogs (באנגלית) קורט יורגנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קורט יורגנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בארצות דוברות אנגלית ובישראל הוא נקרא קורט (Curt)
מתכנן ערים ואזורים

מתכנן ערים ואזורים הוא מקצוע בתחום הייעוץ של תכנון ערים ואזורים. תפקידו של מתכנן הערים ואזורים הוא לגבש תוכנית לפיתוח וניהול של אזורים עירוניים, כפריים, או פרווריים. מתכנן ערים ואזורים עורך ניתוח מקיף של שימושי הקרקע אותם הוא מתכוון לתכנן, ועורך סקר כלכלי וחברתי. מתכנן ערים ואזורים אמור לקחת בחשבון גם היבטים נוספים בעלי חשיבות שיעלו לאחר מכן כגון מצב הקרקע, האקלים, זיהום אוויר, המצב התחבורתי באזור, המצב החברתי באזור, פשיעה באזור, המצב הסוציו-אקונומי של התושבים, תברואה, וניקיון. מתכנני ערים ואזורים נשכרים בדרך כלל על ידי יזמים, בעלי רכוש פרטיים, משרדי תכנון פרטיים, עיריות, מועצות מקומיות ואזוריות, וממשלות, על מנת להכין תוכנית מקיפה וכללית לאזור בשלבי פיתוח שנבנה כבר, או להכין תוכנית עבור אזור חדש שעדיין לא הוקם ונמצא בשלבי תכנון ראשוניים. מתכנני ערים ואזורים העובדים במשרדי ממשלה או ברשות המקומית או האזורית יתעסקו בפיתוח עתידי או בפתרון בעיות כגון: דיור, תרבות, שיקום ושימור היסטורי, ותחבורה. מעמדו הסטטוטורי של מתכנן הערים אינו במעמד של מקצוע הדרוש ברישיון מקצועי כפי שנדרש מבעלי מקצועות שונים כמו מהנדס, אדריכל, רופא או עו"ד. הכשרתו של מתכנן הערים היא הכשרה אקדמית של שנתיים באוניברסיטאות שונות בארץ וזאת לאחר לימודי תואר ראשון בתחום הרלוונטי למקצוע כדוגמת כלכלה, סוציולוגיה, אדריכלות, הנדסה, גאוגרפיה ועוד. בישראל פועלים: איגוד המתכננים בישראל והשלוחה הישראלית של האיגוד הבינלאומי למדעי האזור. המוסדות אקדמאיים המלמדים את מקצוע תכנון הערים והאזורים הם הטכניון בחיפה, האוניברסיטה העברית בירושליםאוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן-גוריון. בבצלאל יש תוכנית דומה תחת השם עיצוב אורבני. תוכנית בניין עיר תוכנית מתאר מקומית גאוגרפיה עירונית ותכנון ערים ואזורים - מונחים מדיה וקבצים בנושא מתכנן ערים ואזורים בוויקישיתוף איגוד המתכננים בישראל איחוד מתכנני הערים והאזורים הבינלאומי (באנגלית) האיגוד הבינלאומי למדעי האזור (באנגלית) החברה הבינלאומית להיסטוריה של תכנון עירוני (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורונטו האסקיז

טורונטו האסקיז (באנגלית: Toronto Huskies) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר טורונטו, קנדה, אשר שיחקה בליגת ה-BAA בעונת 1946/1947. הקבוצה הוקמה בשנת 1946, כמועדון הקנדי היחיד מבין 11 הקבוצות שהשתתפו בעונת הבכורה של ליגת ה-BAA. ב-1 בנובמבר 1946 אירחו ההאסקיז את קבוצת ניו יורק ניקרבוקרס באולמם הביתי, המייפל ליף גארדנס, למשחק הבכורה של ליגת ה-BAA. בשנת 1949 התמזגה ליגת ה-BAA עם ליגת ה-NBL כדי לייצור את ליגת ה-NBA, ובאופן רשמי נחשבות עונות ה-BAA כחלק מההיסטוריה של ה-NBA, כך שהמשחק בין טורונטו לניו יורק נחשב גם למשחק הבכורה של ליגת ה-NBA. במשחק עצמו, ששוחק בפני 7,090 צופים, ניצחו הניקרבוקרס בתוצאה 68-66. אוזי שכטמן מהניקרבוקרס קלע את הסל הראשון במשחק, שנחשב לסל הראשון שנקלע בתולדות ליגת ה-NBA. הסנטר אד סדאוסקי פתח את העונה כמאמן-שחקן של טורונטו, והוביל את קלעי הקבוצה עם 19.1 נקודות בממוצע למשחק. בעקבות פתיחת העונה החלשה פוטר סדאוסקי מתפקידו והועבר בטרייד לקליבלנד רבלס, בתמורה לליאו מוגוס, לאחר 12 משחקים בלבד. תפוסת הקהל במשחקי ההאסקיז הידלדלה לאורך העונה, ובסיומה פורסמו הערכות לפיהן הפסידו בעלי הקבוצה כ-100,000 דולר. את עונתה היחידה סיימה טורונטו במקום השישי והאחרון באזור המזרחי עם מאזן ניצחונות שלילי 22–38 (36.7%). בסיום אותה עונה התפרקה הקבוצה, יחד עם דטרויט פלקונס, פיטסבורג איירונמן וקליבלנד רבלס, ונערך "דראפט פיזור" במסגרתו נבחרו שחקני הקבוצה על ידי יתר קבוצות הליגה. לקראת עונת 1995/1996 חזרה ליגת ה-NBA להיות מיוצגת בקנדה, כשהוקמו קבוצות ונקובר גריזליס וטורונטו ראפטורס. אחד השמות שהוצעו למועדון הראפטורס, בטרם הוקם, היה "האסקיז", אך הרעיון נדחה בשל הדמיון הגרפי לכינוי של קבוצת מינסוטה טימברוולבס. דף המועדון באתר Basketball-reference.com היסטוריית הקבוצה ותמונות, באתר nbahoopsonline.com דוח המשחק בין טורונטו לניו יורק, באתר basketball-reference.com על הסל הראשון בתולדות ה-NBA, באתר thefirstbasket.com היסטוריית הקבוצה, כולל תיעוד הסל של שכטמן באתר nbahoopsonline.com סיכום עונת 1946/1947 של ההאסקיז, באתר basketball-reference.com נבחרי דראפט הפיזור של ההאסקיז, באתר realgm.com
NGC 2363-V1

NGC 2363-V1 הוא כוכב משתנה כחול ובהיר הממוקם ב-NGC 2363 בחלקה הדרום-מערבי של הגלקסיה NGC 2366 בקבוצת הכוכבים ג'ירף. הכוכב התגלה בשנת 1996 בעזרת תמונות מטלסקופ החלל האבל, והוא אחד מהכוכבים הבהירים ביותר הידועים לאנושות. הכוכב נמצא במרחק של 10,800,000 שנות אור מכדור הארץ (3,300,000 פארסק) ועם בהירות מוחלטת של 10.25-. עוצמת הארתו של הכוכב גדולה פי 6,300,000 מזו של השמש וגילו נע בין 4 ל-5 מיליון שנים. מסתו של הכוכב היא 20 מסות שמש ורדיוסו גדול פי 200 מרדיוס השמש. עם זאת בשל מרחקו הגדול, בהירותו הנראית של הכוכב היא מדרגה 17.88 וניתן לראותו רק באמצעות טלסקופים גדולים מאוד. ב-20 השנים האחרונות, טמפרטורת פני הכוכב עלתה באופן דרמטי מ-13,000 קלווין ל-26,000 קלווין כאשר עם העלייה בטמפרטורה עלתה גם הבהירות וקצב איבוד המסה. התנהגות זו דומה להתנהגות של הכוכב אטא בשדרית בשנים 1820-1843 שבהן עבר התפרצות חזקה ובהירותו עלתה מדרגה 4 לדרגה 0.8-. NGC 2363-V1, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים L. D. Rissen, J.R. Roy & C. Robert: A NEW LUMINOUS BLUE VARIABLE IN THE GIANT EXTRAGALACTIC H II REGION NGC 2363, p. 5, Fig. 1 SIMBAD: NGC 2363 V1 J. S. Clark, P. A. Crowther, V. M. Larionov, I. A. Steele, B. W. Ritchie & A. A. Arkharov: Bolometric luminosity variations in the luminous blue variable AFGL2298, p. 8
NGC 2366

NGC 2366 היא גלקסיה לא-סדורה הנמצאת במרחק של 10,400,000 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים ג'ירף. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.85 והיא התגלתה על ידי ויליאם הרשל ב-3 בדצמבר 1788 והוכנסה על ידיו לקטלוג של ערפיליות שפרסם בשנת 1802 תחת הציון III.748 ותוארה כ"חלשה מאוד, קטנה מאוד ועם ענף חלש מאוד בכיוון צפון-מזרח". בנו, ג'ון הרשל, כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 1515 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 2403, כשהיא מתוארת כחלשה מאוד, גדולה למדי, מרכזה בהיר בהרבה משוליה, מכילה כוכב חלש מאוד ועם זנבות מתעקלים". הגלקסיה נמצאת בקצה המזרחי של קבוצת הכוכבים ג'ירף, סמוך לגבול עם קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה באזור ללא כוכבים בהירים ושייכת לתת-קבוצת NGC 2403 שככל הנראה מהווה חלק מקבוצת M81.‏ NGC 2403 שנמצאת במרכז התת-קבוצה והיא גם הגלקסיה הבהירה ביותר שבה, נמצאת כ-3.7 מעלות מדרום-דרום-מזרח ל-NGC 2366. במרחק זוויתי של כ-4.5 ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת הולמברג II שגם היא שייכת לקבוצת M81. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-25,000 שנות אור, כרבע מקוטרה של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎2.4×1010‎ מסות שמש, כאשר מתוכה רק כ-‎7×107‎ מסות שמש, כ-3 אלפיות בלבד, הן של כוכבי הגלקסיה. בגלקסיה יש כמות עצומה של גז חופשי, רובו בגדול מימן שמסתו הכוללת היא כ-‎109‎ מסות שמש - פי 13 ממסת הכוכבים וכ-4% ממסת הגלסיה. שאר המסה, כ-95% היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בסמוך לגלקסיה, במרחק זוויתי של כ-1.25 דקות קשת מחלקה הדרומי, נמצא אזור H II עצום בקוטר של כ-2,200 שנות אור, המצוין כ-NGC 2363 (נראה בתמונה ככתם כחול מימין לחלקה התחתון של הגלקסיה), ושבו מתרחשת יצירה אינטנסיבית של כוכבים חדשים, ביניהם כוכבי וולף-ראייה מסיביים ביותר. בין הכוכבים שבו נמצא הכוכב המשתנה כחול ובהיר NGC 2363-V1 שהוא על-ענק עם רדיוס של כ-200 רדיוסי שמש, טמפרטורה של למעלה מ-20,000 קלווין ועוצמת הארה כוללת של פי 6.3 מיליון מאשר השמש, כך שזהו אחד מהכוכבים בעלי עוצמת הארה מהגבוהות ביותר שידועות כיום. מדיה וקבצים בנושא NGC 2366 בוויקישיתוף NGC 2366, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: NGC 2366 NED: NGC 2366 J. I. Read, G. Iorio, O. Agertz & F. Fraternali: The stellar mass-halo mass relation of isolated field dwarfs, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 467, Iss. 2, p. 7 (2017) W. Herschel: Catalogue of 500 new nebulous stars, planetary nebula, and clusters of stars; with remarks on the construction of the heavens, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, Vol. 92, p. 511 (1802) J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 73 (1888) L. Drissen, J.-R. Roy & A. F. J. Moffat: A search for Wolf-Rayet stars in active star forming regions of low mass galaxies - GR8, NGC 2366, IC 2574, and NGC 1569, Astronomical Journal, vol. 106, no. 4, p. 1462, 1467-8 (1993) J. S. Clark, P. A. Crowther, V. M. Larionov, I. A. Steele, B. W. Ritchie & A. A. Arkharov: Bolometric luminosity variations in the luminous blue variable AFGL2298, Astronomy and Astrophysics, Vol. 507, Iss. 3, 2009, p. 1562 (2009)
Ŭ

Ŭ (אות קטנה: ŭ; שם האות: ŭo, ווֹ) היא האות העשרים־וחמש באלפבית של שפת האספרנטו, והיא אחת משש האותיות באספרנטו שנכתבות בעזרת סימנים דיאקריטיים (ĉ ,ĝ ,ĥ ,ĵ ,ŝ ,ŭ). האות מייצגת את הצליל /w/ (כמו w באנגלית), אך היא חייבת להופיע בדיפתונג (או aŭ או eŭ). מכיוון שהאות יכולה להופיע רק בדיפתונגים, בהרבה מילים שמקורן אינו באספרנטו ומכילות את הצליל /w/, הוא הופך לצליל /v/. לדוגמה, שמה של העיר וושינגטון נכתב באספרנטו Vaŝingtono. Ŭ מבוססת על האות u, עם ברווה. ביוניקוד, ערכה של האות הגדולה Ŭ הוא U+016C, וערכה של האות הקטנה ŭ הוא U+016D. האות הופיעה גם בשפה הבלארוסית במהלך המאה ה-20, בתקופה שבה השפה נכתבה באלפבית הלטיני; כיום השפה נכתבת באלפבית קירילי, והאות השקולה לה בשפה היא Ў. האות מופיעה גם בכתב פין-יין הסיני, ומייצגת ברומאניזציה של קוריאנית את הצליל של האות 으 (ב-IPA, היא מיוצגת כ[ɯ]). בנוסף, לפעמים משתמשים באות ŭ לציון צורה קצרה של האות u בלטינית, לדוגמה, להבדיל בין "fŭgō" (אשר נהגה [fʊɡoː']) ו "fūmō" (אשר נהגה [fuːmoː']). ĉ ĝ ĥ ĵ ŝ מדיה וקבצים בנושא Ŭ בוויקישיתוף
בטקן

בָּטְקֶן (בקירגיזית: Баткен; נקראת גם בָּטְקֶנט) היא עיירה בדרום-מערב קירגיזסטן ובירתו של מחוז בעל שם זהה. העיירה משתרעת על פני 205 קמ"ר במרחק 240 קילומטרים מערבית מהעיר אוש ובדרומו של עמק פרגנה, בסמוך לגבול עם אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 מתגוררים בבטקן 28,559 תושבים. בעיירה קיים נמל תעופה המשרת את תושביה ואת המחוז בפרט. היישוב נוסד בשנת 1934 בתקופת ברית המועצות במעמד כפר ובשנת 2000 קיבל מעמד של עיירה. מקור השם בטקנט מהשפה הסוגדית ומשמעותו "עיר הרוח". בטקן הפכה להיות המרכז המנהלי של הצעיר ביותר מבין שבעת מחוזות קירגיזסטן, שנוצר משלושת הנפות המערביות ביותר של מחוז אוש בשנת 1999, לאחר חששות מפעילות אסלאמיסטית קיצונית בטג'יקיסטן ובאוזבקיסטן השכנות הובילו לדרישות לנוכחות ממשלתית ישירה וגלויה יותר באזור המרוחק וההררי הזה.[דרוש מקור] נמל התעופה בטקן (אנ') מקשר את העיירה עם בישקק. מאז שנת 2000, יש אוניברסיטה קטנה בבטקן.[דרוש מקור] עימותי קירגיזסטן-טג'יקיסטן בשנת 2022 גרמו נזק כבד לעיר, שהייתה נתונה להפגזות. מדיה וקבצים בנושא בטקן בוויקישיתוף Kyrgyzstan: Administrative Division (Region and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de Everett-Heath, John (2019-10-24), "Batken", The Concise Oxford Dictionary of World Place Names (באנגלית), Oxford University Press, doi:10.1093/acref/9780191882913.001.0001/acref-9780191882913-e-8365, ISBN 978-0-19-188291-3, נבדק ב-2022-11-30 Usmanov, Danil (2022-09-18). "Kyrgyzstan-Tajikistan: The terror and death of a fruitless border conflict". Eurasianet (באנגלית). נבדק ב-2022-09-18.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) ערך זה הוא קצרמר בנושא קירגיזסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה פוטונה פוינט ואל

נמל התעופה פוטונה פוינט ואל (בצרפתית: Aéroport de Futuna - Pointe-Vele) הוא נמל תעופה הממוקם על האי פוטונה בקולקטיב מעבר לים של צרפת ואליס ופוטונה. נמל התעופה ממוקם 10 קילומטרים מליאווה. יש לו מסלול טיסה אחד המצופה אספלט. כיוונו המגנטי של מסלול הטיסה הוא 07/25. מנמל התעופה פועל קו אחד בלבד של חברת התעופה הצרפתית אייר קאלין (אנ') לנמל התעופה ואליס היהיפו. לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. Bulletin Statistique annuel - Ministère de l'Environnement, de l'Energie et de la Mer, www.developpement-durable.gouv.fr BULLETIN STATISTIQUE Édition 2006 Trafic commercial BULLETIN STATISTIQUE Édition 2007 Trafic commercial BULLETIN STATISTIQUE Édition 2008 Trafic commercial BULLETIN STATISTIQUE TRAFIC COMMERCIAL 2009 Bulletin statistique trafic aérien commercial - année 2010 Bulletin statistique trafic aérien commercial - année 2011 Bulletin statistique trafic aérien commercial - année 2012 Bulletin statistique trafic aérien commercial - année 2013 Bulletin statistique trafic aérien commercial - année 2014 BULLETIN STATISTIQUE TRAFIC AERIEN COMMERCIAL ANNÉE 2015
נבודאר

נבודאר (ברומנית: Năvodari) היא עיר נמל על חוף הים השחור בחבל דוברוג'ה, רומניה, בקצה התעלה הצפונית של תעלת דנובה–הים השחור. נבודאר ממוקמת על החוף הדרומי של אגם טאשאול ועל רצועת היבשה המפרידה אותו מאגם טקירגיול, במרחק 15 קילומטרים מקונסטנצה. במאה ה-15 היה במקום כפר בשם "קאראקויום" (Caracoium), שפירושו בטורקית: "הכבשה השחורה". עם הזמן השם השתנה ל"קאראקיוי" (Carachioi), שמשמעותו בטורקית: "הכפר השחור". ב-1877 היו בכפר 317 משפחות שעסקו בחקלאות. ב-1927 שונה שם הכפר לנבודאר וכעבור חמש שנים, ב-1932, קיבל מעמד של מועצה מקומית. ב-1968, לאחר שהאוכלוסייה עברה 6,500 תושבים, היישוב הוכרז כעיר וזכה להתפתחות מהירה הודות להקמת מרכז פטרוכימי בשם פטרומידיה (Petromidia) הכולל בית זיקוק גדול מאוד ומפעל לעיבוד מוצרים מזוקקים והודות לפתיחת תעלת דנובה–הים השחור. אוכלוסיית נבודאר, נכון ל-2011, כוללת 32,981 תושבים, כ-90% מהם רומנים. בנבודאר יש פעילות ספורטיבית רבה, בענפי ספורט שונים, בעיקר במועדון AFC Săgeata Năvodari (החץ נבודאר) ובמועדון CS Năvodari. אתר האינטרנט הרשמי של נבודאר מדיה וקבצים בנושא נבודאר בוויקישיתוף