laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שפות טורקיות

קבוצת השפות הטורקיות היא משפחה של שפות המדוברות בפי 125 מיליון בני אדם בעיקר בטורקיה ובמרכז אסיה. האזורים העיקריים שבהם מדוברות שפות טורקיות הם: טורקיה, אזרבייג'ן, מערב סין ורוסיה. השפה הטורקית המדוברת ביותר היא הטורקית, שלה כ-75 מיליון דוברים. יש בלשנים המשייכים את השפות הטורקיות למשפחה גדולה יותר, המכונה "משפחת השפות האלטאיות", אולם תאוריה זו שנויה במחלוקת בקרב העוסקים בבלשנות היסטורית. תאוריה זו גורסת כי יש קרבה בין משפחת השפות המונגוליות ומשפחת השפות הטונגוסיות הכוללת בתוכה את משפחת השפות האלטאיות. יש חוקרים המרחיקים לכת ומציעים כי יש מוצא משותף לשפות האלה ולשפות יפנית וקוריאנית. אחרים מציעים כי יש קשר בין השפות האלה לבין השפות הפינו-אוגריות, ומכנים את המשפחה המשותפת "משפחת השפות הטוראניות" או "משפחת השפות האוראל-אלטאיות". אין קונצנזוס בין הבלשנים לגבי אף אחת מהתאוריות האלה, ולפיכך הן נחשבות לעת עתה כהצעות ולא כתאוריות מוכחות. קבוצה דרומית-מערבית אזרית (כ-26 מיליון דוברים) טורקית (כ-75 מיליון דוברים) טורקמנית (6 מיליון דוברים) קשקאי (מיליון וחצי דוברים) חוראסאן טורקי (400 אלף דוברים) פצ'נגית (נכחדה) קיפצ'אקית (נכחדה) גגאוזית (150 אלף דוברים) אורומית (45 אלף דוברים) קבוצה צפונית-מערבית טטרית (כ-5 מיליון דוברים) קזחית (12 מיליון דוברים) יקוטית (כ-450,000 דוברים) קאראקלפקית (כ-400 אלף דוברים) נוגאית (כ-68 אלף דוברים) אורום טטרית של קרים קרצ'אית בלקרית קומיקית קראימית קרימצ'קית צ'ולים בשקירית באראבא קבוצה דרומית-מזרחית אוזבקית אויגורית צ'אגאטאי (נכחדה) אילי טורקית קבוצה בוֹלגרית צ'ובשית כוזרית (נכחדה) פרוטו-בולגרית (נכחדה) אווארית (נכחדה) הוניקית (נכחדה) קירגיזית (מעל 3 מיליון דוברים) אלטאי יאקוטית טובאנית ח'קאסית שור פויו גירגיז צ'ולית טופה דולגנית אויגורית מערבית אלטאית צפונית ח'לאג' מדיה וקבצים בנושא שפות טורקיות בוויקישיתוף שפות טורקיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות טורקיות, דף שער בספרייה הלאומית שייכת גם לקבוצה הצפון-מזרחית וגם לקבוצה הדרום-מזרחית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם המלאך

רבי אברהם המלאך (מכונה גם "הקדוש"; ה'תק"א - י"ב בתשרי ה'תקל"ז; 1741–1776) היה בנו ותלמידו של המגיד ממזריטש. נכדו היה רבי ישראל פרידמן מרוז'ין אבי שושלת רוז'ין. רבי אברהם נישא והתאלמן בצעירותו ולאחר מכן נישא בשנית לגיטל בתו של רבי משולם פייבוש הורוביץ מקרמניץ (-כ' בכסלו תקל"ה) מחבר הספר 'משנת חכמים' על המשניות. נקרא "המלאך" עקב קדושתו ופרישותו מהעולם במשך שנים בהן התבודד בעיירה פאסטוב הסמוכה לקייב, וחי שם בבדידות מבלי לראות פני איש. בעקבות בדידותו אף סירב למלא את מקום אביו. רבי שניאור זלמן מלאדי כינה רבו-חברו זה בתואר "הקדוש", "כי היה קדוש מרחם", וכך מקובל לקרוא את רבי אברהם בחסידות חב"ד. כאשר למד רבי שניאור זלמן מלאדי אצל המגיד, היה, במצוות המגיד חברותא של רבי אברהם המלאך, הוא לימד את רבי אברהם "נגלה", ורבי אברהם לימד אותו "חסידות" ויש שראו ברבי שניאור זלמן תלמיד חבר של רבי אברהם המלאך. כבנו של מנהיג החסידות כאב את ירידת האידיאה החסידית, ולכן פיתח יחד עם רעיו תלמידי אביו את רעיון הצדיק החסידי, שהפך לצינור להורדת שפע להמוני מאמיניו ולהעלאת תפילותיהם ובקשותיהם, וכסמכות מוסרית ומדריך רוחני. בספרו "חסד לאברהם" (צ'רנוביץ שנת ה'תרי"א) ניתן למצוא הרבה אזכורים למוטיב מרכזי זה, כאשר הוא קורא להמוני העם להתקשר אל הצדיק כאמצעי לביאת המשיח. (בנו) רבי ישראל חיים מלודמיר (חתן רבי שלמה מקרלין ובזיווג שני חתן רבי גדליה מליניץ). (בנו) רבי שלום שכנא מפראהביטש, אביו של רבי ישראל מרוז'ין, מכונה "רבי שלום הגדול". רבי דב בר מחווסטוב (חתנו של רבי משה זאב בן רבי אברהם דב מחמלניק (חתנו של התולדות יעקב יוסף) וחתן רבי צבי בן הבעל שם טוב). דבורה אשת רבי יחיאל מיכל מזוויהל. בתו בלומא אשת ר' יעקב רבינוביץ'.[דרוש מקור] "הכלל הוא שכל האדם צריך מקודם לשמוע בלבו, כמאמר, הלב שומע, ואחר כך ללמוד מה ששמע בלבו, וזהו "שְׁמַע יִשְׂרָאֵל" ". [מובא בקול הנבואה של הרב הנזיר, עמ' קל, הערה קסח]. ר' אברהם המלאך(הקישור אינו פעיל) באתר "אהלי צדיקים" אברהם המלאך, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" "אברהם המלאך", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 98, באתר היברובוקס רבי אברהם המלאך באתר הספרייה הלאומית רבינו אברהם המלאך זי"ע - עלון שיצא מיוחד ליום הילולא[דרושה הבהרה] ערך רבי אברהם המלאך באתר הספרייה הלאומית של ישראל דוד הלחמי, רבי אברהם המלאך, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קנ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) אברהם בן דב בר (1741-1776), ממזריץ', דף שער בספרייה הלאומית חיים מאיר היילמן, "בית רבי" עמוד ס"ב "וכן שמעתי מהקדוש רבי אברהם בן הרב המגיד זכרונו לברכה". "תורה אור" פרשת בראשית דף ו עמוד א'. "המפורסם בפולין בשם המלאך ובמדינתינו בשם הקדוש כי היה קדוש מרחם"- חיים מאיר היילמן, "בית רבי" עמוד ס"ב. "רבינו הגדול היה לומד עם הקדוש"- רבי שלום דובער שניאורסון "תורת שלום" עמוד 82. יוער, כי בדור הנוכחי, יש בחב"ד גם מי שמשתמשים בכינוי "המלאך". לרשימת צאצאיו ראה בערכו
מנחם פרסלר

מנחם פרסלר (16 בדצמבר 1923 – 6 במאי 2023) היה פסנתרן יהודי גרמני-ישראלי-אמריקאי. פרסלר נולד ב-1923 במגדבורג שבגרמניה. לאחר ליל הבדולח עזב עם משפחתו הקרובה את גרמניה, תחילה לאיטליה ולאחר מכן עלה לארץ ישראל. סבו וסבתו, דודיו, דודותיו ובני דודיו נספו כולם במחנות במהלך השואה. הקריירה שלו נסקה לאחר שזכה בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית של דביסי בסן פרנסיסקו בשנת 1946. הופעת הבכורה שלו באולם קרנגי הול באה לאחר מכן, עם תזמורת פילדלפיה בניצוחו של יוג'ין אורמנדי. בשנת 1949 הופיע פרסלר בהתנדבות בקונצרט ברמת גן. מנחם פרסלר היה חבר מייסד של שלישיית בוזאר, שרבים רואים בה את שלישיית הפסנתר הראשונה במעלה בעולם במשך למעלה מ-50 שנה. פרסלר התגורר בבלומינגטון, אינדיאנה עם אשתו שרה. הוא לימד בבית ספר ג'ייקובס למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה וכיהן בתפקיד ראש הקתדרה למוזיקה. הדיוק המוזיקלי והבקיאות המעמיקה שלו בספרות המוזיקה לפסנתר ובמוזיקה קאמרית הקנו לו מוניטין בינלאומיים כמורה מצטיין. במשך שלושה עשורים קיים פרסלר קשר צמוד עם פסטיבל מוצרט של ורמונט, שייסד ב-1974 חברו וסוכנו מלווין קפלן. פרסלר הרבה להופיע בפסטיבל הן כסולן, הן במסגרות קאמריות; כמו כן ניהל סדנאות פופולריות לאין שיעור. הודות לכך, פרסלר היה ידוע ואהוב במיוחד במדינת ורמונט. פרסלר הופיע כפרשן בסרטים הדוקומנטריים של תחרות הפסנתר על שם ואן קלייברן. הוא ערך את כתב היד של הסונאטה האחרונה לפסנתר של סרגיי פרוקופייב. נוסף ליותר מחמישים הקלטות עם שלישיית בוזאר, הוציא פרסלר למעלה משלושים הקלטות אישיות. הוא ניגן לעיתים קרובות בקונצרטים הקאמריים בקמדן, מיין. פרסלר שימש כשופט בתחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין. שנים רבות הוא עבד בארצות הברית. נפטר ב-6 במאי 2023, בגיל 99. "הישג השנה" של אנגליה פרס ראשון בתחרות דביסי ארבע מועמדויות לפרס גראמי פרס על מפעל חיים של האגודה הלאומית לאמנויות ולספרות, אות הכבוד הרם ביותר של צרפת, 2005 צלב הצטיינות על מפעל חיים מנשיא גרמניה, אות ההוקרה הגבוה ביותר של גרמניה, 2005 תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נברסקה-לינקולן, מבית הספר לאמנויות של קרוליינה הצפונית ומאוניברסיטת באר שבע. מדיה וקבצים בנושא מנחם פרסלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנחם פרסלר (באנגלית) מנחם פרסלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מנחם פרסלר, באתר ספוטיפיי מנחם פרסלר, באתר AllMusic (באנגלית) מנחם פרסלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מנחם פרסלר, באתר Discogs (באנגלית) מנחם פרסלר, באתר Songkick (באנגלית) מנחם פרסלר, באתר הבמה מנחם פרסלר, באתר התזמורת הסימפונית ירושלים מרב יודלביץ', תואר יוקרתי לפסנתרן מנחם פרסלר, באתר ynet, 14 באפריל 2005 חגי חיטרון, הילד בן 90 - שיחה עם מנחם פרסלר, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2013 מנחם פרסלר, באתר The Times of Israel מנחם פרסלר, בתוכנית אינטרמצו עם אריק מתן אורן, קריירת הסולו המאוחרת של הפסנתרן בן ה-94, באתר ישראל היום, 28 בנובמבר 2017 מידע על מנחם פרסלר בקטלוג הספרייה הלאומית דיוויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 16 באוגוסט 2019 הפסנתרן מנחם פרסלר הלך לעולמו בגיל 99, באתר ynet, 7 במאי 2023
פסטיבל מוצרט של ורמונט

פסטיבל מוצרט של ורמונט כולל סדרת קונצרטים פופולריים, חלקם באולמות וחלקם תחת כיפת השמים, המתקיימים מדי שנה באתרים שונים במדינת ורמונט בצפון-מזרח ארצות הברית. פסטיבל הפתיחה בשנת 1974 נועד לחגוג הן את יפי הטבע של מדינת ורמונט והן את גאוניותו של המלחין שעל שמו נקרא הפסטיבל – וולפגנג אמדאוס מוצרט. ייעודו של הפסטיבל גדל במהירות ומאז העונה השלישית הוא מקיף רפרטואר רחב פי כמה, הן קלאסי והן אחר. הפסטיבל נוסד בשנת 1974 על ידי מלווין קפלן, אבובן ומורה בג'וליארד, יחד עם המנצח ויליאם מטקאלף ואוניברסיטת ורמונט. תוכנית הפסטיבל בשנתו הראשונה כללה יצירות מוצרט בלבד, שבוצעו באתרים שונים בוורמונט, מקתדרלה ועד לאוניית נוסעים. בסך הכל התקיימו עשרה קונצרטים במהלך שבועיים ימים; הכרטיסים לכל אחד מן הקונצרטים נמכרו עד האחרון בהם. בעונה הבאה, הורחבה מסגרת הפסטיבל וכללה 15 קונצרטים ושלוש סדנאות. המסגרת הזאת נשמרה ברובה ללא שינוי במשך 33 השנים הבאות, אם כי ב-2006 הציג הפסטיבל 19 קונצרטים. במסגרת הפסטיבל בוצעו עד כה יותר מ-3,000 יצירות ביותר מ-50 אתרים, בהן 278 מתוך 626 יצירותיו של מוצרט – כמות העולה אולי על זו שבכל פסטיבל אחר או סדרת קונצרטים אחרת בארצות הברית. הפסטיבל התאגד כארגון שלא למטרת רווח בסוף 1976; מועצת המנהלים הראשונה המלאה התאספה בראשית 1977. בהמשך למסע התרמה מוצלח, השיג הפסטיבל הכרה ארצית כאשר תוכנית "בוקר יום א'" של CBS צילמה שבוע קונצרטים במקום. סדרה של קונצרטי חורף נפתחה בשנת 1978, ובשנת 1979 כבר היה הפסטיבל מבוסס היטב בתודעת הציבור ונהנה משבחי הניו יורק טיימס, הבוסטון גלוב, לוס אנג'לס טיימס וה"סטאר" של מונטריאול. בשנת 1983 הוקלטה ושודרה כל סדרת החורף ברשת הציבורית של הרדיו הארצי. בשנת 1984 הציג הפסטיבל את הקונצרט הראשון שלו על המדשאה של אחוזת משפחת פון טראפ בסטאו, ורמונט, והמקום היה תוך זמן קצר לאחד משני אתרי הקונצרטים הגדולים והפופולריים ביותר, יחד עם "חוות שלברן". כיום מלווים כל הקונצרטים על מדשאת טראפ בתצוגה של זיקוקין די-נור. לפני קונצרט הפתיחה המפואר של פסטיבל הקיץ נערכת תצוגת רכיבה אמנותית קלאסית. פסטיבל הקיץ ננעל ב"אווה ורום קורפוס" של מוצרט. אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל מוצרט של ורמונט (באנגלית) האתר הרשמי (מאורכב) Hill, Mary Siegchrist. The Vermont Mozart Festival: The First Twenty-Five Years (1998)
לבנא

לֻבְּנַא (לבנא מקורדבה) הייתה אינטלקטואלית אנדלוסית, שחיה במחצית השנייה של המאה העשירית, והייתה בקיאה בדקדוק ובשירה. כיהנה במשרה מנהלית רמת דרג כמזכירת הח'ליף האומיי אל-חכם השני (אנ') אלמסתנצר באללה חליף קורדובה (אנ'), שהיה בעצמו חוקר גדול ותמך בהרחבת הידע במדעים ובתרבות. לבנא הייתה בקיאה בשפה הערבית ובספרות יפה, בחשבונאות ובכתיבת אגרות. היא הצטיינה בקליגרפיה והייתה משוררת. אבן בשכואל כותב כי כמלומדת: "לא היה בארמון מצטיין ממנה". במסגרת עבודתה בספריית קורדובה, הייתה לבנא אחראית לכתיבה, שכפול עותקים קיימים, ותרגום כרכים חדשים. היא נחשבה לצד חסדאי אבן שפרוט, כיוזמת הקמת הספרייה של מדינה אזאהרה, שהכילה יותר מחצי מיליון ספרים. תפקיד זה, של העתקת ספרים יקרי ערך, מצוין בספרות הערבית של התקופה כמופקד בידי נשים, וכפי הנראה, כיהנו בו כ-170 נשים - דבר שיכול ללמד על מקומן של נשים בתקופת שלטון הח'ליפים בספרד המוסלמית. אבן בשכואל, אל-צלה, עורך אבראהים אל-אביארי (קהיר: דאר אל-כתאב אל-מצרי, 1989), כרך 3, עמ' 992. אל-צ'בי, בע'ית אל-מלתמס פי תאריח' רג'אל אהל אל-אנדלס, עורך אבראהים אל-אביארי (קהיר: דאר אל-כתאב אל-מצרי, 1989), כרך 2, עמ' 732. ח'יר אלדין אלזרכלי, אלאעלאם (בירות: דאר אל-עלם ללמלאיין, 2002), כרך 5, 239. Fuat Sezgin, Geschichte des arabischen Schrifttums. Band II: Poesie bis ca. 430 H. (Leiden: E.J. Brill, 1975), 704. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוטו באקט

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] פוטו באקט (באנגלית: Photobucket) הוא אתר אינטרנט שנוסד ב-2003. האתר נרכש על ידי קבוצת הבידור פוקס ביולי 2007. האתר מתמחה בהעלאת תמונות ווידאו לרשת. באתר מאוכסנות למעלה משישה מיליארד תמונות. האתר מאפשר למשתמשים הנרשמים אליו להעלות לשרתיו תמונות וקטעי וידאו ולסמנן בעזרת תגים. את אלו ניתן לסדר באלבומים ואף להכין מצגות. חלק מהתמונות אף ניתנות לעריכה דרך האתר עצמו. עוד יכול המשתמש למכור את תמונותיו בעזרת חנות מקוונת באתר, אשר מוכרת פריטי לבוש, כוסות וכיוצא בזאת עם הדפסי התמונות באתר. מדיה וקבצים בנושא פוטו באקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוטו באקט (באנגלית) פוטו באקט, ברשת החברתית פייסבוק פוטו באקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פוטו באקט, ברשת החברתית אינסטגרם פוטו באקט, סרטונים בערוץ היוטיוב פוטו באקט, באתר פינטרסט פוטובאקט ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איחוד הכתרים

איחוד הכתרים (באנגלית: Union of the Crowns) הוא היענותו של המלך ג'יימס השישי מלך סקוטלנד לכתר האנגלי בחודש מרץ 1603 ואיחודן של ממלכות אנגליה וסקוטלנד תחת מונרך אחד. איחוד הכתרים התאפשר לאחר מותה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה, המלכה האחרונה לבית טיודור אשר הייתה רווקה וחשוכת ילדים, והייתה בת דודו של ג'יימס החמישי, סבו של ג'יימס השישי. על אף היותו מקובל כיום, המונח עצמו מטעה; האיחוד עצמו היה בעיקרו איחוד אישי ושושלתי, הכתרים (הממלכות) נותרו ייחודיים ומפוצלים וזאת למרות נסיונותיו של ג'יימס ליצור כתר "אימפריאלי" חדש בשם "בריטניה הגדולה". אנגליה וסקוטלנד נותרו מדינות עצמאיות על אף העובדה כי חלקו מונרך אחד. מצב זה נותר עד חוקי האיחוד של 1707 במהלך שלטונה של המונרכית האחרונה של בית סטוארט, המלכה אן. אמנת השלום הנצחי אמנת גריניץ' ערך זה הוא קצרמר בנושא אנגליה ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בילי (סדרת טלוויזיה)

בילי היא קומדיית מצבים ישראלית שכתבו גיא עמיר וחנן סביון אשר הופקה בשנים 2007–2009 עבור ערוץ ג'טיקס. הסדרה נוצרה כגרסה פארודית לסרט "אי טי" ולקומדיית המצבים האמריקנית "אלף" ובהשראתם. הפקת העונה השלישית נקטעה ונפסקה עקב סגירת ערוץ השידורים. "בילי" הייתה מועמדת לפרס הסדרה הטובה ביותר בקטגוריית ילדים ונוער בטקס פרס האקדמיה לטלוויזיה, ואף שודרה החל מ-2009 באיטליה בדיבוב לאיטלקית. בילי (אילנית גרשון) היא חוצנית צעירה אשר שוגרה בטעות אל ביתם של משפחת שגב (משפחה ממוצעת ורגילה לגמרי) עקב רעידת אדמה (ליקוי חמה בין גלקטי) ששאב אותה לכדור הארץ שנבע אשר בהמצאה של עמוס (שמואל וילוז'ני). נועם הבן הבכור (ידידיה ויטל) היה באותו הזמן בבית וראה את בילי מגיעה לביתם. השם בילי ניתן לה על ידי נועם, ראשי תיבות ביל"י – בת יקום לא ידוע. בילי (אילנית גרשון) – בילי היא חוצנית צעירה שהגיעה מכוכב "ברגיליה" שנוחתת בטעות בביתם של משפחת שגב. בעלת מנהגים מוזרים. מאוהבת בנועם. נועם שגב (ידידיה ויטל) – חנון המאוהב בחברתו רונה והם אף נהיים חברים אבל בסוף נפרדים. מתאהב בבילי ובסוף העונה השנייה ביקש ממנה לבוא איתה לברגיליה. אור שגב (רוני אקרמן) – בת הזקונים. היא צינית גם כלפי אמא שלה שמדברים עליה כי היא רוב הזמן לא נמצאת בבית. נוהגת ללעוג לאביה ובעיקר על אחיה נועם. עמוס שגב (שמואל וילוז'ני) – אב המשפחה. מדען אשר ממציא המצאות מוזרות. רותי שגב (אילן פלד) – אם המשפחה. בשל העומס במקום עבודתה היא נוטה להגיע הביתה לעיתים נדירות. בסוף העונה הראשונה היא שוגרה בטעות לברגיליה והברלונים השעירים תפסו אותה והיא תקועה שם. ובסוף העונה השנייה היא שוגרה בחזרה הביתה בליקוי חמה שהיה בשעה 15:00. רונה (שירה וילנסקי) – חברה של נועם ומיקי. רונה איננה מודעת לכך שנועם מאוהב בה. רונה עצמה מאוהבת במיקי. בסוף העונה הראשונה היא ונועם מתנשקים ונהיים חברים. בחופש הגדול נסעה עם אביה לארצות הברית ונשארת שם ובאמצע העונה היא ואביה חוזרים. מיקי בן שמעון (תומר אופנר) – חבר של נועם ורונה. שחקן בנבחרת הכדורסל ולכן מקובל אך טיפש. מיקי מתאהב בבילי. פנינה (אילן פלד) – אחותה התאומה של רותי. מאוהבת בעמוס בעלה של רותי. חדש (גורי סקר) (עונה 2) – לומד עם אור ביחד בכיתה והחבר היחיד של אור בבית הספר, אך היא אינה רוצה בחברתו כי הוא חנון. זביק גיימס (חנן סביון) (עונה 2) – מנהל העבודה של נועם ב"זביק גיימס". "בילי", באתר אידיבי "בילי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בילי, באתר וואלה! פרק אחרון לעונה פרק אחרון לסדרה
משמעת

משמעת היא פעולה, צורת התנהגות, או סדרת כללים אותם מקיימים קבוצת אנשים או בעלי חיים[דרוש מקור], לעיתים בניגוד לנטייתם הטבעית, למטרה מסוימת. אפשר להבדיל בין משמעת עצמית – שבה אדם מקבל או כופה על עצמו את המשמעת, לבין משמעת קבוצתית, שבה הקבוצה כופה את המשמעת על היחיד, בדרכים שונות, כגון ענישה. משמעת, מלשון משמע. דהיינו, שמע, קשב פנימי אל קול המהות של אדם עם העצמי שלו, לפעולה מאוזנת וקשובה, מתואמת עם השכל הישר והלב[דרוש מקור]. משמעת ארגונית היא משמעת הקיימת בארגון, ונועדה לשרת את מטרות הארגון. בדרך כלל משמעת ארגונית מורכבת גם ממשמעת שיחידים בארגון כופים על עצמם, וגם ממשמעת שהארגון כופה על היחידים בו. דוגמאות למשמעת בארגונים שונים: צבא – משמעת צבאית. בצבא קיימת המשמעת כדי להשליט קוד התנהגות וערכים סדור, וכן על מנת לאכוף סולם פיקוד היררכי בקרב החיילים. ”המשמעת היא חוט השדרה של כל גוף צבאי והיא מושתת על החובה, על השליטה העצמית ועל הכבוד העצמי. היא מוסיפה עוז לרוחו של החייל ובכוחה לבלום את הפחד ואת העייפות. המשמעת משפיעה לטובה על רוח החיילים בכך שהיא מגבירה את היעילות של ביצוע המשימות, את כושר הביצוע ואת רוח היחידה”. בצה"ל הפכה לנכס צאן ברזל הגדרתו של רנ"ג יצחק טאיטו כי: ”המשמעת אינה ניתנת לבחירה או לחלוקה”. מוסד להשכלה – משמעת לימודית. מדינה – ציות לחוק. בין חברים – משמעת חברתית. תהליך חינוכי המורכב משיחות, הסברים וכיוצא בזה. לחץ חברתי/לחץ קבוצתי. שכנוע סוגסטיבי ושטיפת מוח. סנקציות או ענישה, במקרה של הפרת המשמעת. מתן גמולים מסוגים שונים בתמורה לקיום המשמעת. משמעת במסגרת החינוכית יגאל עילם, ממלאי הפקודות, הוצאת כתר, ירושלים, 1990. ד"ר ח. כהן, ‏משמעת, מערכות גיליון 1, אפריל 1940 שרית סגל ושרה שמעוני, משמעת בבית-הספר על-פי גישות המתמקדות ביחיד: הגישה הביהביוריסטית באתר מט"ח, בין הצלצולים, 20 בדצמבר 2011 "שלושת השלבים" – מערכת אינטרנטית שפותחה באולפנת דולב על בסיס הרעיון של משמעת מתוך משמעות אג"מ – תוה"ד, "מחלקת הרובאים", הוצאת צה"ל, 1956, עמוד 49. ביקורת: שלמה אהרונסון, על ספרו של יגאל עילם, עיונים בתקומת ישראל 1, ‏1991, עמ' 555–557 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפאן מקארוב

סטפאן אוסיפוביץ' מקארוב (ברוסית: Степа́н О́сипович Мака́ров; ‏8 בינואר 1849, 27 בדצמבר - 13 באפריל 1904, 31 במרץ) היה תת אדמירל מפורסם באימפריה הרוסית, מפקדו רב ההישגים והמעוטר של הצי הרוסי הקיסרי, אוקיינוגרף בעל שם שזכה בפרס מטעם האקדמיה הרוסית למדעים וסופר. מקארוב נולד במיקולאייב אוקראינה. אביו היה קצין זוטר בצי הרוסי. סטפאן מקארוב לאחר שסיים את בית הספר לקציני צי החל את השרות הצבאי. מקארוב זכה לעיטורים רבים עבור שירותו כקפטן של ספינת טורפדו בהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). מקארוב היה בין הראשונים שאימצו את רעיון ספינות טורפדו ואף פיקד בעצמו על ספינה כזו. מקרוב היה הראשון ששיגר טורפדו מספינת טורפדו לעבר ספינה טורקית ב-16 בינואר 1877. מקרוב הוביל שתי משלחות אוקיינוגרפיות מסביב לעולם על גבי הקורבטה "ויטיאז" (גיבור, אביר) (בין השנים 1886–1889 ובין השנים 1894–1896) מקארוב הגה את רעיון שוברת הקרח, פיקח על הבנייה ואף פיקד על המסעות הראשונים על שוברת הקרח "ירמאק" בחוג הארקטי בשנים 1899 ו-1901. מקארוב קודם למפקד צי האוקיינוס השקט של רוסיה. כחודש לאחר שקיבל את הפיקוד נהרג מקרוב במהלך מלחמת רוסיה–יפן. אנית הפיקוד שלו פטרופבלובסק התפוצצה וטבעה כשעלתה על מוקש ימי במבואות פורט ארתור. מקארוב הונצח באנדרטה בעיר קרונשטאדט ובוולדיווסטוק. בנוסף, מספר ספינות נקראו "האדמירל מקארוב" וגם אי בקבוצת האיים ציבולק בארכיפלג נורדנסקיילד. מדיה וקבצים בנושא סטפאן מקארוב בוויקישיתוף על האדמירל מקרוב ברוסית ביוגרפיה באתר peoples.ru ברוסית סטפאן מקארוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סטפאן מקארוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) התאריכים לפי הלוח היוליאני
מוצרט-קוגל

מוצרט-קוגל (מגרמנית: Mozartkugel, כדור מוצרט) הוא ממתק שיוצר לראשונה בשנת 1890 על ידי הקונדיטור הזלצבורגי פאול פירסט (Fürst), אשר קרא לו על שמו של המלחין האוסטרי הנודע וולפגנג אמדאוס מוצרט. במרכזו של המוצרט-קוגל כדור מרציפן-פיסטוק, המצופה בשכבת נוגט ומעליה שכבת שוקולד מריר. קונדיטוריית פירסט עודנה מייצרת את "Salzburg Mozartkugeln" המקוריים בעבודת יד לפי המתכון המקורי, ומוכרת אותם רק בחנויותיה ובאתר האינטרנט שלה. מאחר שהחברה אינה מחזיקה בסימן מסחר על ה"מוצרט-קוגל", קיימים בשוק כמה וכמה חיקויים, אשר רובם מיוצרים בייצור תעשייתי. היצרנית התעשייתית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל באוסטריה היא חברת מיראבל (בבעלות תאגיד קראפט הבינלאומי). לפי פרסומיה מייצרת מיראבל יותר מ-90 מיליון מוצרט-קוגל לשנה, ומייצאת אותם ליותר מ-30 מדינות (בסך הכל ייצרה על פי אותם הפרסומים יותר מ-1.5 מיליארד כדורי מוצרט-קוגל מאז 1945). היצרנית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל בעולם היא החברה הגרמנית רבר, שלפי פרסומיה מייצרת עד חצי מיליון כדורי מוצרט-קוגל ביום ומייצאת ליותר מ-40 מדינות. הצלחתו של המוצר גררה מספר סכסוכים משפטיים. פאול פירסט ויורשיו דרשו מבית המשפט בלעדיות על השם (אם כי לא על המתכון). תחילה התנהל ההליך רק כנגד יצרנים אוסטריים, אולם מאוחר יותר היו מעורבים בו גם יצרנים גרמניים. בתום ההליך הושג הסכם שחייב את החקיינים להשתמש בשמות אחרים. חברת מיראבל בחרה בשם "מוצרט-קוגל זלצבורגי אמיתי". חברת רבר בחרה בשם "מוצרט-קוגל אמיתי של רבר". בשנת 1996 התעורר סכסוך נוסף בין יורשי פירסט לבין חברת בת של תאגיד המזון השווייצרי "נסטלה", שביקשה לשווק את "המוצרט-קוגל האוסטרי המקורי". בית המשפט קבע כי רק מוצרי פירסט יכולים להיקרא "מוצרט-קוגל מקורי". בסוף שנות השבעים התנהל סכסוך נוסף בין מיראבל ורבר. בשנת 1981 הושג הסכם בין ממשלות אוסטריה וגרמניה, שלפיו רק יצרנים אוסטריים יוכלו להשתמש בשם "מוצרט-קוגל". אולם רבר מחתה נגד ההסכם, והנציבות האירופית בבריסל קבעה כי ההסכם חסר תוקף. מדיה וקבצים בנושא מוצרט-קוגל בוויקישיתוף קונדיטוריית פירסט מוצרט-קוגל: דיוקן (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל

עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל (בטורקית: Arkadaş Derneği, בתרגום חופשי: חברים) הייתה עמותה שנוסדה בשנת 2003, במטרה לחקור, לשמר לטפח ולקדם את מורשת יהדות טורקיה ושפת הלאדינו. לצד מטרה זו פועלת העמותה לקדם ולטפח את היחסים בין ישראל לטורקיה ולהוות גשר לידידות בין המדינות. כ-4,000 איש הצטרפו לעמותה מיום הקמתה[דרוש מקור]. כ-40 מתנדבים הפעילו את הפעילות שלה ואת שנים עשר הסניפים בישראל[דרוש מקור]. לצד פעילות מחקר ושימור פעלה העמותה ליצירת פעילות תרבותית חברתית למען יוצאי טורקיה עצמם. בשנת 2005 הקימה העמותה את המרכז למורשת יהדות טורקיה. מייסד העמותה ויושב ראש שלה מיום הקמתה הוא אייל פרץ, נשיא הכבוד של העמותה הוא הזמר יהורם גאון. במרץ 2020 העמותה פורקה. המרכז למורשת יהדות טורקיה התאחדות יוצאי תורכיה בישראל ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל, ברשת החברתית פייסבוק ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
מאיה אברהם

מאיה אברהם (נולדה ב-22 בפברואר 1980) היא זמרת ישראלית. אברהם גדלה והתחנכה בראשון לציון. את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה אברהם בלהקת חיל הקשר והשתתפה במהלכו כזמרת ליווי באלבומים של אמנים רבים, ביניהם שרית חדד, עמיר בניון, אייל גולן, עופר לוי ופבלו רוזנברג. לאחר שחרורה מהצבא, הצטרפה ללהקת סהרה שם הכירה את המפיק נדב ביטון. באותה תקופה הכירה גם את המוזיקאי עידן רייכל והשתתפה באלבומו "ממעמקים", בו ביצעה את השיר "מכל האהבות". השיר יצא כסינגל לתחנות הרדיו וזכה להצלחה גדולה. מאוחר יותר הצטרפה אברהם לסיבוב הופעות של הפרויקט של עידן רייכל בישראל ובחו"ל בו היא משתתפת באופן קבוע עד היום. בשנת 2005 פצחה אברהם בקריירת סולו, עם הוצאת הסינגל "לפני שנשתגע" שכתב והלחין המוזיקאי הנרי. בינואר 2006 יצא הסינגל השני, "אין לי עוד מקום", שכתבה אברהם יחד עם דנית צור אלמוג ויהודה מסס ללחן של רן אביב. באוגוסט 2006 יצא הסינגל "חכי לי אהובה" בדואט עם יהודה מסס, שכתב והלחין ארקדי דוכין. בשל תגובות מתונות של עורכי המוזיקה ברדיו, ובשל חופשת הלידה של אברהם, נדחתה הוצאת האלבום. ביוני 2007 הוציאה אברהם את הסינגל "למה", שנכתב עבורה על ידי מורן גמליאל ואדם פרי, אותם הכירה בשירותה הצבאי. השיר זכה להצלחה רבה ולהשמעות רבות ברדיו ולווה בקליפ אנימציה. באוגוסט 2007 יצא אלבום הבכורה שלה, "רק רצית אהבה". האלבום כלל גם גרסת עיבוד מחודש לשיר "למה", וכן את השיר "מכל האהבות". אחרי צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "איך נתחיל את היום" ו"רק רצית אהבה". בנובמבר 2008 יצא האלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל, "בין קירות ביתי", שבו שרה אברהם את השיר "שב". באותה שנה השתתפה בקדם האירוויזיון הפרטי של בועז מעודה והתחרתה עמו בדואט "הנה האור" על ייצוג ישראל באירוויזיון. בינואר 2010 הוציאה סינגל בשם "תרקדי" שזכה להצלחה ולהשמעות רבות. את המילים כתבו רפי מכלוף ואושרת בן ארוש ללחן של רפי מכלוף, ועל ההפקה ניצח רפי קריספין. בהמשך אותה שנה הוציאה שני סינגלים נוספים, שגם הם זכו להצלחה: "כל בוקר" ו"משהו אחר". בדצמבר 2010 הופיעה אברהם לראשונה עם שיריה ולהקתה במועדון זאפה תל אביב וזכתה לביקורות מעולות. במקביל המשיכה להשתתף בהופעות הפרויקט של עידן רייכל, שתועדו בשנת 2011 על גבי האלבום "הביתה, הלוך חזור". בתחילת שנת 2012 עזבה אברהם את חברת התקליטים הליקון לאחר 8 שנים. במרץ 2012 הוציאה את הסינגל "אמת אחת", שכתב והלחין רפי קריספין. ביוני של אותה השנה הוציאה את הסינגל "עד שיבוא אוקטובר", שכתב והלחין בן ארצי. בינואר 2013 הוציאה מאיה את "תדע" - הסינגל השלישי (מילים: רפי קריספין, לחן: בן ארצי). ביולי 2013 הוציאה מאיה את "עברתי את הדרך" - (מילים: רפי קריספין, לחן: עינן פרל). בינואר 2016 הוציאה מאיה את "זרועותיי (מילים ולחן:עינן פרל). השיר זכה להשמעות רבות ובין היתר נכנס לפלייליסט של גלגלצ. 2007: רק רצית אהבה 2015: ליום הזה חיכיתי אברהם נשואה ואם לארבעה ילדים. מתגוררת בראשון לציון. מאיה אברהם, ברשת החברתית פייסבוק מאיה אברהם, ברשת החברתית אינסטגרם מאיה אברהם, באתר שירונט מאיה אברהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאיה אברהם, באתר Discogs (באנגלית) מאיה אברהם, דף שער בספרייה הלאומית המוזיקה של מאיה אברהם בפייסבוק עמי פרידמן, הפרויקט של עידן רייכל: מאיה אברהם יוצאת לדרך עצמאית, באתר nrg‏, 20 בפברואר 2012 יעקב בר-און, ‏חופשייה זה לגמרי לבד: אחרי שמונה שנים, מאיה אברהם מוציאה אלבום חדש, באתר מעריב אונליין, 24 בדצמבר 2015 [1] יוסי חרסונסקי על מאיה אברהם אסף נבו, ‏אברהם אמנו, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2010
פרג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרגיים – משפחת צמחים בעלי פרחים פרג – סוג במשפחת הפרגיים פרג אגסני – מין בסוג פרג, הנפוץ בישראל פרג האופיום – מין בסוג פרג זרעי פרג – תבלין המופק מזרעי הפרג פרג (מחוז) – מחוז במזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה פראג – עיר הבירה של צ'כיה אישים: יאיר פרג – מדען ופרופסור לבוטניקה וגנטיקה של צמחים נירה פרג – אמנית וידאו ישראלית פרג'