laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנרי פיצרוי, דוכס גראפטון הראשון

הנרי פיצרוי, דוכס גראפטון הראשון, (באנגלית: Henry FitzRoy, 1st Duke of Grafton‏; 28 בספטמבר 1663 – 9 באוקטובר 1690) היה בנם הבלתי חוקי של צ'ארלס השני, מלך אנגליה ופילגשו ברברה וילייר. כמפקד צבאי, הנרי פיצרוי מונה לקולונל של משמר הגרנדירים ב-1681 ולתת האדמירל של אנגליה בין השנים 1682 ל-1689. הוא נהרג בהסתערות על קורק במהלך המלחמה הוויליאמית באירלנד ב-1690. הנרי פיצרוי, שנולד לברברה וילייר, רוזנת קסלמיין בשנת 1663, היה בנו לא חוקי של צ'ארלס השני, מלך אנגליה, השני מברברה וילייר. אמו הייתה בתו של ויליאם וילייר, ויקונט גרנדיסון השני, קולונל של אחד הגדודים של המלך צ'ארלס הראשון שנהרג בפעולה במהלך מלחמת האזרחים. ב-1 באוגוסט 1672, בהיותו בן תשע, נערכו נישואיו לאיזבלה בת החמש, בתו ויורשתו של הנרי בנט, הרוזן הראשון מארלינגטון. טקס בנישואים התקיים ב-4 בנובמבר 1679 שג'ון אוולין ראה ותיאר אותו ביומנו כ"נאה במיוחד, העולה בהרבה על כל יורש אחר של המלכים". בזמן נישואיו, הנרי פיצרוי קיבל את התארים ברון סודברי, ויקונט איפסוויץ' ורוזן יוסטון. בשנת 1675, הוא קיבל את תואר דוכס גראפטון, וצ'ארלס השני הפך אותו לאביר מסדר הבירית ב-1680. הוא מונה לקולונל של משמר הגרנדירים ב-1681. פיצרוי חונך כמלח והשתתף במצור על לוקסמבורג ב-1684. באותה שנה, הוא קיבל צו להחליף את סר רוברט הולמס כמושל האי וייט, כאשר האחרון הואשם בגיוס שווא. עם זאת, הולמס זוכה על ידי בית המשפט הצבאי ושמר על תפקיד המושל. ב-1686 הוא הרג את ג'ון טלבוט, אחיו של הרוזן משרוסברי, בדו-קרב, לאחר שטלבוט דיבר אליו ב"שפה לא נאה ומעוררת". הוא מונה לתת-אדמירל הים הצר בין השנים 1685–1687 בהכתרתו של ג'יימס השני, מלך אנגליה, גראפטון היה הלורד הקונסטבל העליון. במהלך המרד של הדוכס ממונמות' הוא פיקד על הכוחות המלכותיים בסאמרסט. עם זאת, הוא פעל מאוחר יותר עם ג'ון צ'רצ'יל, והצטרף לוויליאם מאורנז' כדי להדיח את המלך במהפכה המהוללת של 1688. פיצרוי מת באירלנד בשנת 1690 מפצע שהתקבל בהסתערות על קורק בזמן שהוביל את כוחותיו של ויליאם, בגיל 27. גופתו הוחזרה לאנגליה לקבורה - כשכמה איברים פנימיים הוסרו ונקברו (בבלינטמפל, קורק) כדי לשמר את שרידיו להובלה. באוקטובר 1697 נישאה אלמנתו לסר תומאס הנמר, ברון צעיר בפלינטשייר, שהפך ליושב ראש בית הנבחרים ולאוטוריטה על יצירותיו של ויליאם שייקספיר. היא מתה בשנת 1723. מדיה וקבצים בנושא הנרי פיצרוי, דוכס גראפטון הראשון בוויקישיתוף הנרי פיצרוי, דוכס גראפטון הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נחל גורני

נחל גורני הוא נחל אכזב במדבר יהודה. אורכו כ־6.4 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־400 מטרים מעל פני הים, במורדות גבעת גורני, על כביש 3199 (כביש ערד–מצדה), כ־5.9 קילומטרים מערבית למצדה. הנחל זורם לכיוון צפון–צפון־מזרח. לקראת סופו הנחל יורד בתלילות רבה, ובגובה של כ־100 מטרים מתחת לפני הים הוא נשפך לנחל צאלים (הנשפך לים המלח), בסמוך ממזרח לעין נמר. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 415

כביש 415 הוא כביש רוחב אזורי בהרי ירושלים. זהו אחד הכבישים האזוריים הקצרים בישראל – אורכו פחות משני קילומטרים. הכביש הוא חד־סטרי ומשמש את הנוסעים במחלף שער הגיא מכביש 38 (מאזור בית שמש) מזרחה – לכביש 1 (לכיוון ירושלים). ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
STS-83

STS-83,הייתה המשימה ב-22 של מעבורת החלל קולומביה. המשימה הופסקה עקב בעיה בתא דלק. המשימה שוגרה מחדש כעבור מספר חודשים כ-STS-94. מפקד המשימה: ארצות הברית ג'יימס הולסל טייס: ארצות הברית סוזן סטיל (Susan L. Still) מומחה למשימה: ארצות הברית דונלד תומאס מומחה למשימה: ארצות הברית ג'אניס ווס מומחה למשימה: ארצות הברית מייקל גרנהארדט (Michael L. Gernhardt) מומחה מטען: ארצות הברית רוג'ר קראוץ' (Roger Crouch) מומחה מטען: ארצות הברית גרג לינטריס (Greg Linteris) מעבורת החלל שוגרה ב-4 באפריל 1997 עם תוכנית לחזור כעבור 15 ימים. עוד בהכנות לטיסה היו עדויות לבעיות בתא דלק מס' 2 של המעבורת. לאחר השיגור מצב התא החמיר. במעבורת היו בסך הכול 3 תאים. תוך זמן קצר מצב המתח החשמלי בתא התקרב לגבול שדרש הפסקת התא. בהתאם לנוהל, טיסת המעבורת עם שני תאים בלבד דרשה קיצור הטיסה. בהתאם לכך צוות קרקע החליט לקצר את המשימה ולהתחיל בהכנות לנחיתה. למרות הזמן הקצר צוות ביצע מספר ניסויים ב-Microgravity Science Laboratory (MSL) וניסויים נוספים. המעבורת נחתה ב-8 באפריל במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי. לאחר בדיקת התא ותיקונה הוחלט שמעבורת תהיה כשירה לטיסה לאחר הוספת דלק, חמצן, מזון ומצרכים נוספים. הטיסה שובצה ליולי 1997 עם אותו צוות. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-83 בוויקישיתוף סיכום המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרטון על המשימה
ריצ'רד דיבנקורן

ריצ'רד דיבנקורן (באנגלית: Richard Diebenkorn‏; 22 באפריל 1922 – 30 במרץ 1993) היה צייר ואמן הדפס אמריקאי. ריצ'רד דיבנקורן נולד בפורטלנד אורגון, ארצות הברית. משפחתו עברה לסן פרנסיסקו, קליפורניה בהיותו כבן שנתיים. הוא החל לצייר ולאייר מגיל צעיר. בשנת 1940 החל ללמוד באוניברסיטת סטנפורד וקיבל מחד חינוך קלאסי בעבודה עם צבעי שמן ומאידך הושפע רבות מאדוארד הופר. כמו כן נחשף לעבודות של אנרי מאטיס, פול סזאן ופבלו פיקאסו. בסטנפורט דיבנקורן הכיר את אשתו – פיליס גילמן, והזוג נישא ב-1943. לזוג נולדו שני ילדים. בעקבות מלחמת העולם השנייה הוא נאלץ לעזוב את הלימודים ושירת כשנתיים בחיל הים. לאחר תום המלחמה החל לפתח סגנון אישי שהושפע מהזרם האקספרסיוניזם מופשט, ואף הפך לציר מרכזי של זרם זה בחוף המערבי. הוא המשיך בלימודי האמנות בסן פרנסיסקו ובניו מקסיקו. בסוף 1952 ערך את תערוכת הסולו הראשונה שלו בגלריית פול קנטור בלוס אנג'לס. באמצע שנות החמישים דיבנקורן כתב "אני מרגיש שאולי יש לי יותר מידי כללים ויותר מידי אקספרסיוניזם מופשט מרחף מעל ראשי כך שיש צורך בשינוי". דיבנקורן עשה ההפך מרוב הציירים בני זמנו בארצות הברית ועבר מהמופשט לפיגורטיבי תוך שימוש בצבעים שמושפעים ממזג האוויר הים תיכוני של קליפורניה. בשנת 1966 דיבנקורן ומשפחתו עברו לסנטה מוניקה, קליפורניה לשכונת אושן פארק ומתחיל לצייר סדרת עבודות המתפרסת לאורך עשרים שנה. הסדרה הזו משקפת את אקלימה המיוחד של דרום קליפורניה ונופה. בתקופה זו דיבנקורן יצר כ-500 עבודות נייר, רבות מהן רישומים, ו-145 עבודות צבע בסגנון אבסטרקט גאומטרי, בעלות טבלת צבעים פסטלית חיוורת על קנבסים ענקיים. בסדרה זו ניכרים השפעותיהם של אמנים אירופאיים כקזימיר מלביץ', מאטיס ופיט מונדריאן ואמנים אמריקאיים כווילם דה קונינג ומארק רותקו. הסדרה ידועה בשם "Ocean Park". דיבנקורן הציג בתערוכות רבות במוקדים מרכזיים ומופיע באוספים רבים כגון גוגנהיים, וויטני ואוסף פיליפס. עבודותיו בעלות ערך כספי רב. אקספרסיוניזם מופשט אדוארד הופר אמנות שדות הצבע מופשט לירי אמנות פיגורטיבית של אזור המפרץ (אנ') אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד דיבנקורן אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד דיבנקורן ריצ'רד דיבנקורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רם אהרונוב, "יותר מדי אקספרסיוניזם מופשט מרחף מעל ראשי", ערב רב, 2015
קשקט ושות'

קשקט ושות' (באנגלית: KASHKET & PARTNERS) הם המומחים המובילים לעיצוב[דרושה הבהרה], פיתוח וייצור של מדים איכותיים ללבוש טקסים, מצעדים וללבוש רשמי בבריטניה. הספקית העיקרית של המדים הטקסיים לצבא בריטניה, ומי שאחראית ליצירת 6,000 מדים עבור טקס ההכתרה של המלך צ'ארלס השלישי. את העסק ייסד אלפרד קשקט, יהודי שתפר כובעי לבד לצאר של רוסיה, ניקולאי השני ועם מהפכת אוקטובר נמלט ללונדון שם התחיל לעבוד כחייט בבית אופנה. אחרי שהעסק פשט את הרגל, פתח אלפרד בית אופנה משלו, כשבנו ברנרד בן ה-87 עדיין פוקד את העסק וראסל הנכד מנהל אותו. במאי 2023 יצא סרט דוקומטרי של ה-BBC אודות המפעל. מדיה וקבצים בנושא קשקט ושות' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קשקט ושות' (באנגלית) KASHKET & PARTNERS LIMITED overview - Find and update company information - GOV.UK, find-and-update.company-information.service.gov.uk (באנגלית) Kashket & Partners of London - Firmin House, Firmin House דוד ברון, בגדי המלך היהודיים: המשפחה היהודית שתלביש את צ'ארלס להכתרה, באתר ישראל היום, 29 באפריל 2023 הזווית היהודית: עסק משפחתי יהודי אחראי למדי הטקס בהכתרת מלך בריטניה, באתר מבט חדש, ‏30 באפריל 2023 Nicholas CannonContributions from Rebecca Fletcher published, Coronation Tailors: Fit for a King — release date, what happens, interview and everything we know, whattowatch.com, ‏2023-04-26 (באנגלית) Nicole Lampert, The Jewish family stitching for the King, The Jewish Chronicle, ‏28 April 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1992 בצרפת

שנת 1992 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 1,005 שנות לאום. נשיא צרפת: פרנסואה מיטראן ראש ממשלת צרפת: עד 2 באפריל – אדית קרסון מ-2 באפריל – פייר ברגובוי 22 במרץ – נערכות בחירות אזוריות. נערכות בחירות קנטוניות. 29 במרץ – נערכות בחירות קנטוניות. 12 באפריל – נפתח היורודיסני בסמוך לפריז. 17 ביוני – צרפת מפסידה לדנמרק 1–2 ביורו 1992 ומודחת מהטורניר. 20 בספטמבר – נערך משאל עם על אמנת מאסטריכט, והיא מאושרת ברוב קטן. 8 באוקטובר – מושקת הרנו טווינגו. 17 בנובמבר – תחילת משפט "קשר הקוסקוס", שבו מואשם חביב בן עלי, אחיו הצעיר של נשיא תוניסיה בהלבנת כספי סמים. 8 בפברואר – נערך טקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף באלברוויל. 23 בפברואר – נערך טקס הסיום של אולימפיאדת החורף באלברוויל. 5 במאי – מתרחש אסון באצטדיון סטאד–ארמנד–ססארי בקורסיקה, כשאחת הטריבונות קורסת וגורמת למותם של 18 בני אדם. 4 ביולי – נפתח הטור דה פראנס. 5 ביולי – נייג'ל מנסל מבריטניה מנצח בגראנד פרי הצרפתי. 26 ביולי – מסתיים הטור דה פראנס בניצחונו של מיגל אינדוראין מספרד. 22 בינואר – בנג'מין ז'נו, כדורגלן. 15 בפברואר – אנג בוטל, כדורגלנית. 19 בפברואר – מרי אנקין, שחיינית. 21 בפברואר – גותייה מהוטו, כדורגלן. 3 במרץ – סגה קיטה, כדורגלן. 10 במרץ – ניסקנס קבאנו, כדורגלן. 30 במרץ – עבדולאיי דיאלו, כדורגלן. 31 במרץ – וויליאם גוס, כדורגלן. 6 באפריל – מיקייל אלביירק, כדורגלן. 10 באפריל – נג'יב אמארי, כדורגלן. 29 באפריל – גייל נלונדולו, כדורגלן. 11 במאי – פייר-אמברואז בוס, אתלט, אלוף העולם ומקום רביעי באולימפיאדה בריצת 800 מטר. 22 במאי – קמיל לו, זמרת. 28 במאי – סטפן באהוקן, כדורגלן. 17 ביוני – הוגו ולנטה, נהג מרוצים. 6 באוגוסט – מהדי עביד, כדורגלן. 4 בספטמבר – לייבין קורזאווה, כדורגלן. 12 בספטמבר – גיאנלי אימבולה, כדורגלן. 15 בספטמבר – קמיליה ג'ורדנה, זמרת. 11 באוקטובר – ז'אן-דניאל אקפה אקפרו, כדורגלן. 25 באוקטובר – קלריס אגבניינו, ג'ודוקא. 7 בנובמבר – אגנס רהלורהי, אתלטית. 12 בדצמבר – פליקס מריטו, שחקן קולנוע וטלוויזיה. 24 בדצמבר – סרז' אורייה, כדורגלן. (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1992) 21 בינואר – ברנאר קורנו-גנטיל, פוליטיקאי (נולד ב-1909). 1 בפברואר – ז'אן המבורגר, רופא, מנתח וכותב מאמרים (נולד ב-1909). 20 בפברואר – פייר דרוו, מלחין ומנצח (נולד ב-1917). 14 במרץ – ז'אן פואר, שחקן, במאי ותסריטאי (נולד ב-1926). 16 במרץ – איב רוקאר, פיזיקאי, השתתף בפיתוח פצצת האטום של צרפת (נולד ב-1903). 20 במרץ – ז'ורז' דלרו, מלחין קולנוע (נולד ב-1925). 30 במרץ – אמדי פורנייה, רוכב מקצועי על אופניים (נולד ב-1912). 27 באפריל – אוליבייה מסייאן, מלחין, נגן עוגב וצפר (נולד ב-1908). 5 במאי – ז'אן-קלוד פסקל, זמר צרפתי, זכה באירוויזיון 1961 (נולד ב-1927). 30 ביוני – אנדרה הבוטרן, צייר (נולד ב-1894). 23 ביולי – ארלטי, שחקנית וזמרת (נולדה ב-1898). 2 באוגוסט – מישל ברז'ה, זמר ופזמונאי (נולד ב-1947). 19 באוגוסט – ז'אן-אלבר גרגור, מחלוצי ההנעה הקדמית (נולד ב-1899). 29 באוגוסט – פליקס גוטרי, פסיכואנליסט, פילוסוף, פעיל חברתי ותסריטאי (נולד ב-1930). 16 בספטמבר – אנרי לגיי, טנור (נולד ב-1920). 15 באוקטובר – פול פיילול, חייל (נולד ב-1905). 10 בדצמבר – ז'אק פלה, סופר (נולד ב-1901). 23 בדצמבר – ונסן פורקייד, מעצב פנים (נולד ב-1934). מדיה וקבצים בנושא 1992 בצרפת בוויקישיתוף
גלי סמבירא

גלי סמבירא (נולדה ב-1972) היא מנהלת ישראלית המתמחה בארגונים חברתיים. לשעבר, מנכ"לית משרד ההסברה וארגוני חברה אזרחית. גלי סמבירא נולדה ב-1972, למשפחה יוצאת לוב, בת לקצין צה"ל יוסף סמבירא, לימים מפקד מחוז דן של מערך העורף בצה"ל. שירתה בצה"ל כקצינת חבלה בחיל ההנדסה הקרבית. בשנת 2004 קיבלה תואר שני בפסיכולוגיה ארגונית מאוניברסיטת בר-אילן. עבודת הגמר שלה היא בנושא "ההתנדבות העובדת : חוזה פסיכולוגי של מתנדבים לשנת שרות, מאפייניו והשפעתו על מחויבות ארגונית, שביעות רצון והתנהגות אזרחית". בשנת 2013 קיבלה תואר דוקטור בלימודי מגדר מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "התפקיד שאין לו שם : חווייתה של ההורה המגדלת במשפחות לסביות משולבות". בשנים 1996–2000 עבדה במדרשת שדה בוקר. בשנים 2004–2006 שימשה סמנכ"לית קרן אורן. בשנים 2007–2011 שימשה מנהלת מקצועית ב"שיתופים". בשנים 2012–2014 שימשה מנכ"לית מכון שחרית. שימשה ראש תחום נערות בסיכון במיזם הלאומי יניב, ראש תחום מפתחי הדרכה בצה"ל, מנהלת פנימייה, מתכננת תהליכים להשפעה חברתית במשרדי ממשלה אחדים, מנכ"לית עמותת יצחק נבון. נמנית עם מייסדי מרכז לחיות יחד - המרכז לשותפות ישראלית חדשה; הרשת המסורתית והאיחוד המסורתי, לקידום המסורתיות בישראל; אני אשה, ארגון תשתית לנשים בישראל. שימשה מרצה בלימודי תואר שני לניהול מלכ"רים באוניברסיטה העברית בירושלים, בקורסים ניהול חברתי ומנהיגות אזרחית. בשנת 2005 יצא לאור בהוצאת חרגול ספרה "שלושים חודשי אהבה". ב-1 במאי 2023 מונתה על ידי שרת ההסברה, גלית דיסטל-אטבריאן, למנכ"לית משרד ההסברה. ב-27 באוגוסט 2023 פוטרה על ידי השרה. גלי סמבירא, ברשת החברתית פייסבוק גלי סמבירא, ברשת החברתית אינסטגרם גלי סמבירא, ברשת החברתית LinkedIn מידע על גלי סמבירא בקטלוג הספרייה הלאומית אתר רשמי, בארכיון האינטרנט ד"ר גלי סמבירא - הראיון המלא, סרטון בערוץ "דרכים רבות להיות יהודים", באתר יוטיוב (אורך: 04:36) בתאל קולמן, "חלפה התקופה שבה קבוצה אחת מחליטה מה ערכי" באתר מקור ראשון, 24 בדצמבר 2019 ד"ר גלי סמבירא, אשליית הרוב החילוני: דרושה שותפות של החרדים ולא שילוב, באתר מקור ראשון, 15 במרץ 2021 ד"ר בת חן וינהבר וד"ר גלי סמבירא, ‏האתגר של הממשלה החדשה: משילות משתפת, באתר גלובס, 6 ביולי 2021 חדר 3: מתפיסה של שילוב לתפיסה של שותפות חברתית - ד"ר גלי סמבירא, סרטון בערוץ "משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה", באתר יוטיוב (אורך: 38:43) עטרה גרמן, ‏להט"בית, מסורתית ותומכת בתכנית שתי המדינות: המנכ"לית החדשה של גלית דיסטל אטבריאן, בעיתון מקור ראשון, 30 באפריל 2023 שירית אביטן כהן, "יש שתי אליטות שמתקוטטות עכשיו ברחובות שלא קשורות אלי. מה זה 'גנבו לי את המדינה'?", באתר ישראל היום, 8 ביוני 2023 על ספרה "שלושים חודשי אהבה": גלי סמבירא, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" עמרי הרצוג, חליפה של גבר / גבר שהוא גוש מת למחצה / אשה בצומת גברי / אשה קהילתית, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2005 ח.פ., גלי חלמה על קרחת? סימן שהיא רצתה להיות לסבית, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2005 נרי ליבנה, מה כבר קרה?, באתר הארץ, 31 במאי 2005 גלי סמבירא, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל דבריה בהשקת הספר "קול התור", 16 באפריל 2021 גלי סמבירא, ברשת החברתית LinkedIn איתמר אייכנר, פמיניסטית, נגד המהפכה ובעד 2 מדינות: המנכ"לית המפתיעה שמינתה דיסטל, באתר ynet, 1 במאי 2023 מערכת ישראל היום, דיסטל פיטרה את מנכ"לית משרדה: "חוסר שביעות רצון מביצועיה המקצועיים", באתר ישראל היום, 27 באוגוסט 2023 איתמר אייכנר, בעיצומו של משבר ההסברה: דיסטל הדיחה את מנכ"לית המשרד, באתר ynet, 1 במאי 2023
במיה

בַּמְיָה (שם מדעי: Abelmoschus esculentus, אבלמוסקוס נאכל) היא צמח מאכל בסוג אבלמוסקוס (.Abelmoschus Medik), שמשויכים אליה 16 מינים ממשפחת החֶלמיתיים. במיה היא צמח חד-שנתי, המגיע לגובה שני מטרים. העלים רחבים, בגודל 10–20 ס"מ. כל חלקי הצמח אכילים. הבמיה בעלת פרח צהוב הפורח רק יום אחד ולאחר מכן מתפתח פרי הבמיה מתחתיו. קיימת מחלוקת בין בוטנאים לגבי מקור הצמח. קבוצה אחת טוענת שמקורו מדרום אסיה בטענה כי שם נמצאים צמחים אחרים הנחשבים לאבות הפילוגנטיים של הצמח. קבוצה אחרת טוענת שהמגוון הגנטי של צמח הבמיה גדול באופן משמעותי באזור צפון-מזרח אפריקה (בעיקר אתיופיה של ימינו) ומוצאו שם. במשך שנים רבות הבַּמְיָה (okra) שויכה לסוג היביסקוס, שמה המדעי היה Hibiscus esculentus, והייתה שם נרדף לשם המדעי:  Abelmoschus esculentus. השם הופיע כך הן במילון צמחי ארץ ישראל משנת 1930 והן במילון מטבח (כלכלת בית) משנת 1946. יתר על כן, באנציקלופדיה העברית השם במיה ניתן לסוג היביסקוס במילים אלה: ”במיה (Hibiscus), סוג צמחים משבט הבַּמִיִים שבמשפחת החלמיתיים; סוג אחר משבט זה היא הכותנה. הבמיה מונה 200 מינים טרופיים שבהם הבמיה הנאכלת (Hibiscus esculentus), צמח תועלת שמוצאו מחבש”. שיוכה של הבמיה לסוג היביסקוס ממשיך גם במגדיר לצמחי התרבות בישראל וגם בכרך 12 באנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל". שם הסוג המדעי של הבמיה Abelmoschus הוא מן הערבית أَبُو المِسْك (אבו אל-מִסְכּ, "אבי המושק"). השם נלקח משמו של הצמח Abelmoschus moschatus (אבלמוסקוס המושק), שזרעיו משמשים בתעשיית הבשמים משום ניחוח המושק שלהם. שם המין esculentus הוא מלטינית ומשמעותו: טעים מאוד, ראוי למאכל, נאכל. במיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) במיה, באתר ITIS (באנגלית) במיה, באתר NCBI (באנגלית) במיה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) במיה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) במיה, באתר Tropicos (באנגלית) במיה, באתר GBIF (באנגלית) במיה, באתר The Plant List (באנגלית) במיה, באתר IPNI (באנגלית) שאול בן-אדרת, ארבעה מתכוני במיה בקלי קלות, באתר ynet, 17 באוגוסט 2015 Abelmoschus esculentus (L.) Moench, WFO (2022): Abelmoschus esculentus Moench. Published on the Internet Abelmoschus Medik., World Flora Online, WFO (2022): Published on the Internet אנציקלופדיה עברית, כרך ט, במיה (Hibiscus), תשכ"ה, עמ' 34-35 א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, הדפסה שלישית 2002, עמ' 259 אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 12 – "צמחים ובעלי־חיים במשק האדם", בעריכת יצחק ארנון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 63 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עימוד סטפנוס

עימוד סטפנוס היא מערכת של התייחסות וארגון המשמשת במהדורות ובתרגומים מודרניים של אפלטון (כמו גם של כתבי פלוטארכוס) המבוססת על מהדורת שלושת הכרכים של יצירותיו השלמות של אפלטון שתורגמה על ידי ז'ואן סרנוס (ז'אן דה סרס (אנ')) משנת 1578 אשר נקראת על שם המוציא לאור שלה הנריקוס סטפנוס (אנרי אסטיאן (אנ')) בז'נבה. עימוד בקר הוא השיטה המקבילה ליצירותיו של אריסטו, ומספור דילס-קרנץ הוא השיטה המקבילה לפילוסופיה קדם-סוקרטית. במקרה של יצירותיו של אפלטון, עימוד סטפנוס מחלק תחילה את היצירות למספרים שהם מספרי העמודים של כל אחד משלושת הכרכים של מהדורת סטפנוס, וכל עמוד ומספר עמוד כאלה מחולקים בחלוקה פנימית נוספת לחלקים המסומנים באותיות המתאימים לתרגום מקביל ביוונית או בלטינית. קטעים בעמוד נתון, הם לרוב e, d, c, b ,a (אם כי קיימים יוצאי דופן). מערכת זו משמשת במחקר מודרני כדי לצטט את אפלטון ולהפנות לכתביו. עבור יצירותיו של אפלטון, ניתן אפוא לתת קואורדינטות ייחודיות לקטע עם שלוש פיסות מידע: שם היצירה מספר העמוד (סטפנוס) האות המציינת את הקטע. לדוגמה, " Symposium 172a" מציין את הדיאלוג המשתה, עמוד סטפנוס 172 (הכרך הוא כרך 3), קטע a. כדי למנוע אי בהירות בסכימה זו, יש לצטט את היצירה האפלטונית או את מספר הכרך. ללא ציון הדיאלוג הפנייה ל"עמוד 50" יכולה להתייחס "עמוד 50" בכל אחד משלושת הכרכים של סטפנוס. ציטוטים ספציפיים יותר עשויים להוסיף מספרי שורות, למשל Symposium 209a5–9, אבל אלה מתייחסים בדרך כלל לשורות ב-Oxford Classical Texts של ג'ון ברנט, ולא לחלוקות השורות של הנריקוס סטפנוס. ניתן להצביע על כמה "מוזרויות" בשיטת מספור העמודים של סטפנוס. ראשית, האורך של כל עמוד וכל פסקה יכול להשתנות אם מופיעה פרשנות נוספת בעמוד של מהדורת 1578. לפיכך עמודי סטפנוס אינם כולם באורך שווה. בחלק מהעמודים אין את כל הפסקאות a עד e. בנוסף לכך, ישנם גם פערים ברצף מספרי העמודים של סטפנוס בשני הדיאלוגים הארוכים ביותר של אפלטון, שהם הפוליטיאה ו-החוקים אשר כל אחד מהם מחולק ל"ספרים". הסיבה היא שהעורכים הוסיפו מבואות נפרדות לכל "ספר" של יצירות ארוכות אלו, ולפיכך מספרי העמודים של במבואות אלו אינם משמשים להתייחסות לעמודים בדיאלוגים של אפלטון. הדיאלוג הפסאודו-אפלטוני Halcyon נכלל בקורפוס של יצירותיו של לוקיאנוס מסטמוסאטה ואין לו מספרי סטפנוס. בטבלה הבאה נכללים כתבי אפלטון וכתבים שהיום נחשבים לפסאדו-אפלטוניים. כתבים מסומנים ב-(?) אם ישנה מחלוקת בין החוקרים על היותם מחוברים בידי אפלטון. כתבים מסומנים ב- (×) אם רוב החוקרים מסכימים על כך שלא נכתבו על ידי אפלטון. מספור בקר מספור דילס–קרנץ Platonis opera quae extant omnia edidit Henricus Stephanus, Genevae, 1578.
הדבר הטוב הבא

"הדבר הטוב הבא" (באנגלית: The Next Best Thing) הוא סרט מסוגת דרמה קומית/דרמה רומנטית משנת 2000 אשר בוים בידי ג'ון שלזינגר (סרטו העלילתי האחרון לפני מותו ב-2003), בכיכובה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הסרט מגולל סיפור אודות שני חברים טובים להם יש ילד משותף ועוסק במאבק משמורת שנוי במחלוקת שקורה שנים אחרי המאורע. במסגרת הסרט, הוקלט פסקול שכלל את הלהיט הבין-לאומי "American Pie" מאת מדונה, כמו גם שירה "Time Stood Still". שני החברים הטובים ביותר – אבי (מדונה), אישה הטרוסקסואלית, ורוברט (רופרט אוורט), גבר הומוסקסואל – מחליטים להביא ילד משותף. חמש שנים לאחר מכן, אבי מתאהבת בגבר הטרוסקסואלי ורוצה להתרחק ולחיות איתו ועם בנו של רוברט, סאם, ומתחולל מאבק משמורת שנוי במחלוקת. הסרט התחיל כתסריט מקורי בשם "המסך האדום" (The Red Curtain) מאת טום רופלבסקי (אנ'), אותו התכוון לביים בעצמו, עם אשתו לסלי דיקסון שתכננה להפיק אותו. הוא הוכרז על פרי עטו ב-1995 ביחד ריצ'רד דרייפוס עם שתוכנן לגלם את דמותו של רוברט; בהמשך לכך נפלה ההצעה, והלן האנט הייתה צריכה לגלם את דמותה של אבי. לבסוף, היא הוחלפה בידי מדונה ואז רופרט אוורט חתם על התפקיד של רוברט. הצילומים התרחשו בין 23 באפריל ל-30 ביוני 1999. מאוחר יותר נטען שהתסריט שוכתב בהרחבה על ידי ראיין מרפי ורופרט אוורט. הסרט קיבל דירוג של 19% ב-Rotten Tomatoes, על סמך 94 ביקורות בסך הכול, עם דירוג ממוצע של 3.8/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קובע: "אלמנטים בסיפור מתנגשים והמשחק לא מתרומם". ב-Metacritic, לסרט יש דירוג של 25 מתוך 100 על סמך 31 ביקורות בסך הכול, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל". רוג'ר איברט העניק לסרט כוכב אחד מתוך ארבעה, וקבע: "הסרט הוא לקט של בעיות הומוסקסואליות, הרתום לעלילה מתישה". הסרט דורג במקום השני ברווחים הקופותיים באמריקה הצפונית בשבוע הראשון ליציאתו, והצליח להכניס כ-5,870,387 דולרים בארצות הברית, כשהוא ניצב מאחורי "ללכת על הכל" מאת ג'ונתן לין. הסרט הכניס כ-14,990,582 דולרים בארצות הברית ו-24,362,772 דולרים ברחבי העולם בתקציב של 25 מיליון דולרים. הסרט הועמד כ"סרט מצטיין" במהלך טקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לשנת 2001. מדונה זכתה בפרס פטל הזהב בקטגוריית "השחקנית הגרועה ביותר", והסרט הועמד בקטגוריות נוספות: "הבמאי הגרוע ביותר" – ג'ון שלזינגר "הסרט הגרוע ביותר" "התסריט הגרוע ביותר" – תומאס רופלבסקי "הזוג הגרוע ביותר על המסך" – מדונה ורופרט אוורט או בנג'מין בראט "הדבר הטוב הבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדבר הטוב הבא", באתר נטפליקס "הדבר הטוב הבא", באתר AllMovie (באנגלית) "הדבר הטוב הבא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדבר הטוב הבא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הדבר הטוב הבא", באתר Metacritic (באנגלית) "הדבר הטוב הבא", באתר אידיבי "הדבר הטוב הבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The Next Best Thing, Box Office Mojo The Next Best Thing (2000) - IMDb (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2023-05-01 Madonna – American Pie, נבדק ב-2023-05-01 Madonna – Time Stood Still, נבדק ב-2023-05-01 Nat Segaloff, Final Cuts: The Last Films of 50 Great Directors, Bear Manor Media 2013 p 258-260 The Next Best Thing - Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית) The Next Best Thing, נבדק ב-2023-05-01 Roger Ebert, The Next Best Thing movie review (2000) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית) The Next Best Thing, Box Office Mojo
זכות להגנה משפטית יעילה

הזכות לסעד משפטי היא זכותו של אדם שזכויות האדם שלו הופרו לקבל סעד משפטי. הגנה כזו חייבת להיות בהישג יד לכל ולאפשר :הבאת העבריינים לדין, פיצוי הולם לנפגע ומניעת הפרות נוספות של זכויות האדם. הזכות לסעד משפטי מבטיחה שהפרט יוכל לבקש סעד מהמדינה ישירות ולא באמצעות תהליך בינלאומי. זהו כלי להגנה על זכויות אדם ברמת המדינה אשר דורש מהמדינה לא רק להגן על זכויות אדם דה יורה אלא גם דה פקטו במקרים פרטניים. הזכות לסעד משפטי מוכרת בדרך כלל כזכות אדם באמנות בינלאומיות בנושאי זכויות אדם. הזכות לסעד משפטי באה לידי ביטוי בסעיף 8 של ההצהרה האוניברסלית בדבר זכויות האדם, סעיף 2 של האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ופוליטיות, סעיף 13 של האמנה האירופית לזכויות אדם, וסעיף 47 של אמנת האיחוד האירופי בנושא. זכויות יסוד. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. "Right to an effective remedy". ag.gov.au. Australian Government: Attorney-General's department. נבדק ב-8 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "What is the right to an effective remedy? | Icelandic Human Rights Centre". Icelandic Human Rights Centre (באנגלית). נבדק ב-2018-06-08. Kuijer, Martin (29 באפריל 2014). "EFFECTIVE REMEDIES AS A FUNDAMENTAL RIGHT" (PDF). Escuela Judicial Española & European Judicial Training Network. {{cite journal}}: (עזרה) The Right to a Remedy and Reparation for Gross Human Rights Violations A Practitioners' Guide Revised Edition, 2018 (PDF). International Commission of Jurists. 2018. ISBN 978-92-9037-257-8. Musila, Godfrey (2006-12-20). "The Right to an Effective Remedy Under the African Charter on Human and Peoples' Rights" (באנגלית). Rochester, NY. SSRN 2425592. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה) "The right to effective remedy" (PDF). universal-rights.org. בפברואר 2015. נבדק ב-8 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) Gutman, Kathleen (2019-09-04). "The Essence of the Fundamental Right to an Effective Remedy and to a Fair Trial in the Case-Law of the Court of Justice of the European Union: The Best Is Yet to Come?". German Law Journal (באנגלית). 20 (6): 884–903. doi:10.1017/glj.2019.67. ISSN 2071-8322. Paust, Jordan J. (2009). "Civil Liability of Bush, Cheney, et al., for Torture, Cruel, Inhuman, and Degrading Treatment and Forced Disappearance". Case Western Reserve Journal of International Law. 42 (1): 359. ISSN 0008-7254. "Article 47 - Right to an effective remedy and to a fair trial". fra.europa.eu. European Union Agency for Fundamental Rights. 25 באפריל 2015. נבדק ב-8 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)