laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'רי וייס

ג'רי ברוך ויס (31 במאי 1947 -6 בנובמבר 2023) היה רופא מומחה לכירורגיה פלסטית, מנהל המערך לכירורגיה פלסטית משחזרת ואסתטית במרכז רפואי תל אביב בבית חולים איכילוב. ויס היה מומחה לגידולים, ועסק בניתוחי שחזור שד ובניתוח חזה פלסטיים. דר ויס חקר אמצעי חבישה, והמציא את ה"וייסבאנד", הקרויה על שמו: חבישה המיועדת לסגירת פצעים בהם קיים חסר עור. ה"'וייסבאנד" משמש ביעילות בריפוי פצעים וחבלות הנגרמים מתאונות, מלחמות ופעולות איבה. ויס נולד באווגסברג גרמניה ב-1947, אח בכור לגבי, בנם של אברהם ודורה. הוריו נולדו בפולין. הם עלו לארץ ב-1950 ועברו לגור בתל אביב. במהלך לימודי התיכון ויס התנדב במגן דויד אדום, לאחר מכן במהלך שירותו הצבאי המשיך במסלול הרפואי ונהיה לחובש קרבי. תפקיד בו שרת במהלך מלחמת ששת הימים, לאחר שירותו הצבאי נסע ללימודי רפואה באיטליה ב-1968. במהלך מלחמת יום כיפור חזר לארץ והשתתף במלחמה, בסיום לימודיו התמחה לשנה בבית החולים אורסולה (orsula) בבולוניה, ב־1975 חזר לארץ והשתקע בהרצליה. במלחמת ששת הימים שירת כחובש קרבי בסיירת שקד. וייס למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בולוניה, איטליה בשנים 1969–1974, ועבר השתלמות נוספת בבית הספר לרפואה ללימודי מוסמכים במזרח וירג'יניה. 1976–1979 מתמחה במחלקת כירורגיה פלסטית, בי"ח "רוקח", המרכז הרפואי ת"א 1979–1980 מתמחה במחלקה כירורגית יד, בי"ח "קפלן", רחובות 1980–1984 מתמחה במחלקת כירורגיה פלסטית, בי"ח "רוקח", המרכז הרפואי ת"א 1984–1991 רופא ראשי במחלקת כירורגיה פלסטית, בי"ח "רוקח", המרכז הרפואי ת"א 1990–1993 סגן מנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית, בי"ח "רוקח", המרכז הרפואי ת"א 1993–2003 מנהל היחידה לשחזור בית חזה, בית חולים "איכילוב" המרכז הרפואי ת"א 2003–2009 מנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית, המרכז הרפואי ת"א 2009–2023 מנהל המערך לכירורגיה פלסטית משחזרת ואסתטית, המרכז הרפואי ת"א הוסמך כמומחה ב-15 בינואר 2007.[דרושה הבהרה] עסק גם בהוראה: החל משנת 1984 הדריך סטודנטים ואחיות בבית ספר לרפואה ובבית ספר לסיעוד. בשנת 1992 ריכז קורס בכירורגיה פלסטית בית הספר ללימודי המשך בכירורגיה פלסטית, באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 2003 היה מרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 1991 לקח חלק בפעילות של operation smile (אנ'), ארגון ללא כוונת רווח, המנגיש ניתוחים פלסטיים שיקומיים למדינות העולם השלישי. וייס היה צייר ובשלן . בנובמבר 2019 התאלמן מרעייתו קרין. בני הזוג הותירו אחריהם שני ילדים: שרי ורונן. ד"ר ג'רי וייס באתר אוניברסיטת תל אביב ג'רי וייס, ברשת החברתית LinkedIn ג'רי וייס, באתר ResearchGate ג'רי וייס, באתר גוגל סקולר ג'רי וייס, באתר בית חולים הרצליה מדיקל סנטר JERRY weiss, scholar.google.com מוטי גל‏, פיתוח ישראלי: פצועי הדולפינריום טופלו במכשיר מהפכני לריפוי פצעים, באתר וואלה, 26 ביוני 2001 המרכז הרפואי תל אביב, מצויינות בצניעות, באתר Be Well ד"ר ג'רי וייס, ברשת החברתית LinkedIn ד"ר ג'רי וייס באתר אסתטיקה, באתר www.aesthetics.co.il ד"ר ג'רי ויס ז"ל | ידיעות אחרונות, אבלים | 08.11.23, באתר מודעות אבל, ‏2023-11-08 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רי וייס".
הנרי מוזלי

הנרי גווין ג'פריז מוזלי (באנגלית: Henry Gwyn Jeffreys Moseley;‏ 23 בנובמבר 1887 – 10 באוגוסט 1915) היה פיזיקאי אנגלי. מוזלי נולד בוויימות' שבדורסט, בחוף הדרום-מערבי של אנגליה. אביו היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת אוקספורד. מוזלי רכש את חינוכו בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, ומונה, מיד לאחר שסיים את לימודיו, למרצה לפיזיקה במעבדה של ארנסט רתרפורד שבאוניברסיטת מנצ'סטר. למרות גילו הצעיר הספיק מוזלי לתרום תרומה חשובה במחקר הספקטרום של קרני X מיסודות שונים. בעיקר נודעת נוסחתו – "חוק מוזלי" – הקושרת את אורך הגל של קרינת X עם מספרו האטומי של היסוד. בשנת 1914 גויס לצבא הבריטי ונהרג, בגיל 27 שנים בלבד, בקרב גליפולי. מדיה וקבצים בנושא הנרי מוזלי בוויקישיתוף biography/Henry-Moseley הנרי מוזלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקאים ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלושים ומשהו

שלושים ומשהו (באנגלית: Thirtysomething) היא סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי אדוארד זוויק ומרשל הרשקוביץ עבור United Artists Television ושודרה במקור ברשת ABC במשך ארבע עונות מ-29 בספטמבר 1987 עד 28 במאי 1991. הסדרה התמקדה במספר זוגות נשואים מדור הבייבי בום בשנות השלושים לחייהם אשר גרים בעיר פילדלפיה. הסדרה זכתה ב-13 פרסי אמי לבידור בפריים טיים, מתוך 41 מועמדויות, ובשני פרסי גלובוס הזהב. בישראל הסדרה שודרה במקור בתחילת שנות ה-90 בערוץ הראשון. ב-8 בינואר 2020 רשת ABC אישרה כי הוזמן פרק פיילוט, שישמש כבסיס ליצירת סדרת המשך לסדרה שלושים ומשהו. פרק הפיילוט אמור היה להיות מבוים על ידי אדוארד זוויק על בסיס תסריט שנכתב על ידי זוויק והרשקוביץ, והיו אמורים לשחק בו ארבעה מחברי צוות השחקנים המקורי (קן אולין, מל האריס, טימותי בוספילד ופטרישיה ווטיג). ביוני 2020 רשת ABC ציינה כי הוחלט לבטל את ההפקה של פרק הפיילוט. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מייקל סטדמן (קן אולין) - הופ סטדמן (מל האריס) - מליסה סטדמן (מלאני מיירון) - אליוט ווסטון (טימותי באספילד) - ננסי ווסטון (פטרישה ווטיג) - איתן ווסטון (לוק רוסי) - בריטני ווסטון (ירדנה שפירו) - גארי שפרד (פיטר הורטון) - סוזנה שפרד (פטרישיה קלמבר) - אלין וורן (פולי דרייפר) - מיילס דרנטל (דייוויד קלנון) - ראסל ולר (דייוויד מרשל גרנט) - מדיה וקבצים בנושא שלושים ומשהו בוויקישיתוף "שלושים ומשהו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שלושים ומשהו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שלושים ומשהו", באתר Metacritic (באנגלית) "שלושים ומשהו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שלושים ומשהו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Andreeva, Nellie (8 בינואר 2020). "'Thirtysomething': ABC Picks Up Sequel Series Pilot With Original Cast From Marshall Herskovitz & Ed Zwick". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Goldberg, Lesley (29 ביוני 2020). "ABC Passes on 'Thirtysomething' Update as Pilot Fates Revealed". The Hollywood Reporter. נבדק ב-29 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אוורווד

אוורווד (באנגלית: Everwood) היא סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי גרג ברלנטי. ברלנטי, מיקי לידל, רינה מימון, אנדרו א. אקרמן ומייקל גרין שימשו כמפיקים בפועל. הסדרה שודרה ברשת- The WB מ-16 בספטמבר 2002 עד 5 ביוני 2006, וכללה 89 פרקים המשתרעים על פני ארבע עונות. היא הופקה בשיתוף ברלנטי-לידל הפקות, בשיתוף עם האחים וורנר. טלוויזיה . הסדרה מתחילה עם ד"ר אנדי בראון, בגילומו של טריט ויליאמס, אשר, לאחר מותה של אשתו, עובר עם שני ילדיו אפרם ודליה לעיירה הקטנה הבדיונית אוורווד, קולורדו. הסדרה הסתיימה ב-5 ביוני 2006. היא בוטלה על ידי The WB ב-17 במאי 2006, לאחר ארבע עונות, בעקבות המיזוג עם UPN להקמת רשת The CW. לעונה הרביעית צולמו שני סופים. האחד, אם הסדרה תחודש לעונה חמישית ועוד אחד, למקרה שהסדרה לא תחודש. זו בסוף האפשרות ששודרה. טריט וויליאמס - אנדרו "אנדי" בראון גרגורי סמית - אפרם בראון אמילי ואן קאמפ - איימי אבוט דברה מוני - אדנה הארפר ג'ון ביזלי - ארב הארפר ויויאן קרדון - דליה בראון כריס פראט - ברייט אבוט טום אמנדס - הרולד אבוט סטפני ניזניק - נינה פיני נורה זהטנר - ליני הארט מרשה קרוס - לינדה אבוט שרה לנקסטר - מדיסון קלנר מרילין גאן - רוז אבוט שרה דרו - חנה רוג'רס סקוט וולף - ג'ייק הארטמן אן הייש - אמנדה הייס ג'סטין בלדוני - ריד ברדם "אנשים בודדים" - Jars of Clay (התפרסם על ידי אמריקה ) "צרות" - קריסטין הרש (התפרסם על ידי קאט סטיבנס ) " הימים האלה " - בית גריפין (התפרסם על ידי ניקו וג'קסון בראון ) " הילד החי היחיד בניו יורק " - דייוויד מיד (התפרסם על ידי סיימון וגרפונקל ) " בריזה של קיץ " - ג'ייסון מראז (התפרסם על ידי Seals and Crofts ) " אב ובנו " - ליי נאש (התפרסם על ידי קאט סטיבנס) " ככל שהם באים קשה יותר " - גאסטר (התפרסם על ידי ג'ימי קליף ) "אל תהיה ביישן" - טראוויס (התפרסם על ידי קט סטיבנס) "מפעיל (זה לא איך שזה מרגיש)" - טובי לייטמן (התפרסם על ידי ג'ים קרוצ'י ) " הפעם הראשונה אי פעם שראיתי את פניך " - סטריאופוניקה (התפרסם על ידי רוברטה פלאק ) "קתדרלות" - Jump Little Children "הכותרת הראשית של אוורווד" - בלייק נילי " שיר אהבה " - טריט ויליאמס (רצועת בונוס; התפרסם על ידי אן מורי ) Four years of Everwood promotional material at Mr. Video "אוורווד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוורווד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אוורווד", באתר Metacritic (באנגלית) "אוורווד", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "אוורווד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Pierce, Scott D. (15 ביולי 2002). "Show's crew warms up to Utah". Deseret News. נבדק ב-12 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה) Chaston, Deanne W. (Winter 2003). "Everwood films in Utah". Street Magazine. אורכב מ-המקור ב-2008-11-21. Ford Sullivan, Brian (17 במאי 2006). "The CW Unveils New Logo, Sets Pickups". The Futon Critic. {{cite web}}: (עזרה)
קלודין שניידר

קלודין שניידר (באנגלית: Claudine Schneider; נולדה ב-25 במרץ 1947) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של רוד איילנד במשך עשור, בין השנים 1981–1991. היא האישה הראשונה והיחידה שנבחרה לקונגרס האמריקאי מטעם רוד איילנד. שניידר נולדה בשם קלודין קְמראדה בקליירטון שבפנסילבניה. היא ממוצא סלובקי מצד אביה. בילדותה למדה בבתי ספר קהילתיים, אך את לימודיה הגבוהים עשתה באוניברסיטת ברצלונה שבספרד ובמכללת רוסמונט שבפנסילבניה. בשנת 1969 השלימה לימודי תואר ראשון במכללת וינדהאם. כמו כן, היא הוסיפה ללמוד בתוכנית לתכנון קהילתי של אוניברסיטת רוד איילנד. בשנת 1973 ייסדה שניידר את הוועדה לאנרגיה אטומית של רוד איילנד, ובשנה העוקבת כבר מונתה למנהלת הכללית של קרן חוק השימור המדינתית. ב-1978 החלה את תפקידה כמתאמת פדרלית בתוכנית ניהול אזור החוף ברוד איילנד. בנוסף, בין השנים 1978–1979, הייתה שניידר מפיקה ומארחת של תוכנית טלוויזיה העוסקת בעניינים ציבוריים בפרובידנס. בבחירות 1980 נבחרה שניידר אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, כנציגת מחוז הקונגרס השני של רוד איילנד. היא הושבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-97 בראשית ינואר 1981, ונבחרה מחדש לארבעת הקונגרסים הבאים עד לינואר 1991. במהלך בחירות 1990 התמודדה אל הסנאט של ארצות הברית כמועמדת המפלגה הרפובליקנית, אך הפסידה לסנאטור הדמוקרטי המכהן קלייבורן פל. בעקבות הפסדה בבחירות לסנאט בנובמבר 1990, כהונתה בבית הנבחרים האמריקאי תמה בינואר 1991. לאחר עזיבתה את גבעת הקפיטול, נהפכה לחברה קבועה בפקולטה של בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד. בהמשך עברה להתגורר בבולדר שבקולורדו, שם היא עובדת בהווה כיועצת אסטרטגית לענייני סביבתנות וכלכלה אקולוגית. חרף היותה רפובליקנית, היא תמכה במועמדים הדמוקרטים לנשיאות ברק אובמה, הילרי קלינטון וג'ו ביידן בשנים 2008, 2016, ו-2020 בהתאמה. ביוני 2022 נמנתה שניידר בין 11 מחוקקים רפובליקניים לשעבר שחתמו על עצומה לקונגרס המפצירה בחבריו להעביר הצעת חוק האוסרת על אפליה של להט"ב. מדיה וקבצים בנושא קלודין שניידר בוויקישיתוף קלודין שניידר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) קלודין שניידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלודין שניידר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
בלוצ'ים באיראן

הבלוצ'ים הם הקבוצה האתנית העיקרית במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן באיראן (מזרח חבל בלוצ'יסטן). הם מדברים בניבים רח'שאני וסראוואני של בלוצ'ית (אנ'), שפה איראנית. הם מתגוררים בעיקר בשטחים הרריים, מה שאפשר להם לשמור על זהות תרבותית מובהקת ולהתנגד לשליטה של שליטים שכנים. הבלוצ'ים הם ברובם מוסלמים, כאשר רובם המכריע שייך לאסכולה החנפית של האסלאם הסוני, אבל יש גם שיעור זעיר של שיעים בבלוצ'יסטן. כ-20%–25% מהבלוצ'ים בעולם חיים באיראן. ההערכות על גודל האוכלוסייה הבלוצ'ית באיראן נעות בין 1.5–2 מיליון. רוב אוכלוסיית הבלוצ'ים מתגוררת בפקיסטן, ומספר ניכר, 600,000, מתגוררים בדרום אפגניסטן. מחוז בלוצ'יסטן של פקיסטן נחשב לאזור הבלתי מפותח, השומם והעני ביותר במדינה. קיימת מתיחות בין הבלוצ'ים באיראן לבין השלטונות. החבל הבלוצ'י מתפרס על פי חלקן הדרומי של איראן, פקיסטן ואפגניסטן, ותושבי האזורים הללו שואפים לחירות, לאחדות ולהקמת מדינה בלוצ'ית עצמאית. באפגניסטן ובפקיסטן הם זוכים לאוטונומיה, בעיקר בשל העובדה ששתי מדינות אלה אינן מתפקדות, בעוד שאיראן מדכאת את הבלוצ'ים. ארגון ג'ונדאללה הוא ארגון טרור בלוצ'י-סוני הפועל בפרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן באיראן, וכן במחוז הפקיסטני בלוצ'יסטן, בסמוך לגבול עם איראן. הארגון הוקם בשנת 2002 בהצהרה כי מטרתו להגן על המיעוט הבלוצ'י, מפני האפליה באיראן (שהיא מדינה בעלת רוב שיעי), בעיקר במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן. ממשלת איראן, מצידה, טוענת כי הארגון עומד מאחורי פיגועים רבים בשנים האחרונות, מאשימה את הארגון בקשר לאל-קאעדה, ומאשימה את פקיסטן, ישראל, בריטניה וארצות הברית בתמיכה בארגון. בשנת 2022 התרחש "טבח זאהדאן" (אנ') שכלל מספר תקריות אלימות מצד כוחות המשטר האיראני נגד התאספות מפגינים וקריאות מול תחנת משטרה בזאהדאן שבאיראן ב-30 בספטמבר 2022 והובילו לעשרות הרוגים. כוחות הביטחון פתחו באש על מפגינים בזאהדאן, ומאוחר יותר פתחו באש על מתפללים שערכו את תפילת יום שישי במסגד ג'אמה של מאקי, מה שהוביל לעימותים ברחובות שהביאו לפחות 96 מפגינים הרוגים ו-300 נפצעים. גילעד שדה, היעד: להפיל את שלטון האייתוללות באיראן, זמן ישראל, 18/05/2023 Frawley, William (2003). International Encyclopedia of Linguistics: 4-Volume Set (באנגלית). Oxford University Press, USA. p. 308. ISBN 978-0-19-513977-8. "Iran Minorities 2: Ethnic Diversity". iranprimer.usip.org (באנגלית). 3 בספטמבר 2013. נבדק ב-2020-01-21. {{cite web}}: (עזרה)
היערות היבשים של אנדרפנה

היערות היבשים של אנדרפנה (בצרפתית: Forêts sèches de l’Andrefana) הם אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו במערב מדגסקר הכולל שישה שטחים נפרדים: שתי שמורות מיוחדות וארבעה פארקים לאומיים. ב-1990 הוכרז הפארק הלאומי צינגי דה במראהה כאתר מורשת עולמית ושאר חמשת השטחים נוספו בשם "היערות היבשים של אנדרפנה" ב-16 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית. בהסבר להחלטה נאמר: "נכס סדרתי זה במערב מדגסקר כולל נופים קרסטיים וגבעות אבן גיר חתוכות לפסגות "צינגי" מרשימות ו"יער" של מחטי אבן גיר, הקניון המרהיב של נהר מנמבולו, גבעות משתפלות ופסגות גבוהות. יערות ראשוניים, אגמים וביצות מנגרובים הם בית הגידול ללמורים ועופות נדירים ובסכנת הכחדה. החלקים המרכיבים את הנכס מכסים כמעט את כל מגוון השונות האקולוגית והאבולוציונית בתוך היערות המערביים של מדגסקר, כולל יערות מערביים יבשים וסבך יער קוצני בדרום-מערב. אתרים אלה מכילים מערך מרהיב של מגוון ביולוגי אנדמי ומאוים, כולל באובב, צאלון נאה (Delonix), כמו גם שושלות אבולוציוניות ייחודיות כמו המסיטאים (Mesitornithiformes), סדרה של עופות שגילה 54 מיליון שנים". Nomination Text - UNESCO site Andrefana Dry Forests
MP18

MP18 הוא תת-מקלע גרמני שתוכנן ויוצר על ידי Bergmann Waffenfabrik. ה-MP18, שהוכנס לשירות בשנת 1918 על ידי הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, נועד לשימוש על ידי חיילי הסער, קבוצות תקיפה המתמחות בלחימת חפירות, כנשק התקפי קצר טווח שיספק לחיילים בודדים כוח אש מוגבר טוב יותר משל אקדח. נחשב לתת־מקלע הראשון שיוצר. למרות שייצור MP18 הסתיים לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוא היה בעל השפעה רבה על עיצוב נשק קל לאחר מכן; הוא היווה את הבסיס לרוב תתי־המקלעים שיוצרו בין 1920 ל-1960. למרות שנכנס לשימוש רק בסוף מלחמת העולם הראשונה, היה בשימוש בידי כוחות רבים עד סוף מלחמת העולם השנייה ואחריה, לרבות בידי כוחות משטרה. הנשק יוצר בידי מדינות רבות אחרות תחת רישיון ובשמות אחרים, לדוגמה MP28 שהיה גרסה משופרת של הנשק. אינדונזיה אינדונזיה איראן הקיסרית: ה-MP28 נרכש לפני מלחמת העולם השנייה והשתמשו בו במהלך המשבר באיראן של 1946. אסטוניה אסטוניה בולגריה בולגריה בוליביה בוליביה בלגיה בלגיה ברזיל ברזיל גרמניה: האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית: חיילי סער. רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר: כוחות משטרה. גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית: בעיקר כוחות עורפיים. האימפריה היפנית האימפריה היפנית הולנד הולנד הרפובליקה הסלובקית (1939–1945) הרפובליקה הסלובקית. הרפובליקה הספרדית השנייה הרפובליקה הספרדית השנייה: הפקה המונית של MP 28 שכונה 'Avispero' במהלך מלחמת האזרחים בספרד. לטביה לטביה מלזיה מלזיה מנצ'וקוו מנצ'וקוו: אימצו חיקויים סיניים מתוצרת מקומית. נורווגיה נורווגיה: שירות המשטרה הנורווגית רכש 26 תת-מקלעים בשבת 1937. טאיוואן הרפובליקה הסינית: עותקים מיובאים ומקומיים. המדינה הספרדית המדינה הספרדית: יחידות שנתפסו מתוצרת רפובליקנית היו בשימוש לאחר מלחמת האזרחים. פולין פולין פורטוגל פורטוגל: MP 28 ב-7.65 מ"מ יוצר בבראסו דה פראטה החל משנת 1929, והונפק לצבא ולמשטרת הביטחון הציבורית. פינלנד פינלנד פרגוואי פרגוואי: נרכשו כמה מכשירי MP 28 לפני מלחמת הצ'אקו. צרפת צרפת: לאחר מלחמת העולם הראשונה יחידות רבות הוחרמו בידי צרפת; הם עדיין היו במלאי ב-1939. דרום קוריאה דרום קוריאה: צבא השחרור הקוריאני בשימוש במלחמת סין-יפן השנייה שהתקבלה על ידי צבא המהפכה הלאומי. קנדה קנדה רומניה רומניה: מספר קטן של תת-מקלעים MP 18 ו-MP 28 אומצו על ידי יחידות המשטרה בשנים שבין המלחמות. שווייץ שווייץ תאילנד תאילנד: אומץ על ידי המשטרה. שימש גם להוצאות להורג עד שנות ה-80, אז הוחלף ב-MP5SD. MP40 סטן מדיה וקבצים בנושא MP18 בוויקישיתוף Bishop, Chris, ed. (1998). "MP 18 and MP28". The Encyclopedia of Weapons of World War II. Orbis publishing. p. 258. ISBN 1586637622.
פול מוני (שחקן)

פול מוני (באנגלית: Paul Muni; ‏22 בספטמבר 1895 – 25 באוגוסט 1967) היה שחקן במה וקולנוע אמריקני ממוצא יהודי. נמנה בשנות ה-30 על הכוכבים הבולטים והמצליחים ביותר של אולפני וורנר. נולד בשם משולם מאיר וייזנפרוינד בלבוב שבמזרח גליציה, וב-1902 היגרה משפחתו עמו לארצות הברית. בעודו ילד החל להופיע בתיאטרון הומוריסטי יחד עם הוריו (1908–1913), אחר כך עם להקות נודדות בארצות הברית (1914–1917) ובתיאטרון האומנותי היידי בניו יורק (1918-1925). בשנת 1921 נישא לבלה לבית פינקל, שהייתה גם היא שחקנית בתיאטרון היידי. ב-1926 הופיע לראשונה באנגלית בהצגה בברודוויי. בשנת 1929 חתם על חוזה באולפני פוקס והחל קריירה מצליחה בקולנוע. על משחקו בסרטו הראשון בשנת 1929 היה מועמד לפרס האוסקר. מסרטיו החשובים: 1932 - פני צלקת. 1936 - חיי לואי פסטר. 1937 - חייו של אמיל זולא בתור אמיל זולא. 1937 - האדמה הטובה (על פי ספרה של פרל בק). 1945 - שיר שייזכר, על חייו של פרדריק שופן. בשנת 1946 הופיע במחזהו הפרו-ציוני "דגל נולד" של בן הכט. מוני היה מועמד לאוסקר 6 פעמים וזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1936. לאחר פרישתו ממשחק עבר עם רעייתו לקליפורניה. שמו מונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד. מדיה וקבצים בנושא פול מוני בוויקישיתוף פול מוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול מוני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פול מוני, באתר AllMovie (באנגלית) פול מוני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פול מוני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פול מוני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פול מוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פול מוני (1895-1967), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפאל דוואמנה

רפאל דוואמנה (באנגלית: Raphael Dwamena;‏ 12 בספטמבר 1995 – 11 בנובמבר 2023) היה כדורגלן גנאי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת גאנה ובמספר מועדונים באירופה. דוואמנה שיחק בקבוצות רד בול זלצבורג, ליפרינג, אוסטריה לוסטנאו, פ.צ. ציריך, לבאנטה, סרגוסה, ויילה בולקלוב, בלאו-וייס לינץ ואגנטיה רוגוזאיינה. ב-11 ביוני 2017 ערך דוואמנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 5-0 על נבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. במשחק זה הבקיע את שני שעריו היחידים בנבחרת. בסך הכל ערך תשע הופעות במדי הנבחרת, בין השנים 2017–2018. ב-11 בנובמבר 2023, בגיל 28, התמוטט דוואמנה בשל דום לב פתאומי בדקה ה-23 במשחק בין אגנטיה רוגוזאיינה לפרטיזן טירנה במסגרת המחזור ה-13 בליגת העל האלבנית לעונת 2023/2024, ומת בדרכו לבית החולים קוואיה. פ.צ. ציריך הגביע השווייצרי (1): 2017/2017 אגנטיה רוגוזאיינה הגביע האלבני (1): 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא רפאל דוואמנה בוויקישיתוף רפאל דוואמנה, באתר Transfermarkt רפאל דוואמנה, באתר Soccerway רפאל דוואמנה, באתר BDFutbol רפאל דוואמנה, באתר WorldFootball.net רפאל דוואמנה, באתר National Football Teams רפאל דוואמנה, באתר FootballDatabase.eu Ra pa ndjenja në fushë, ndërron jetë Raphael Dwamena באתר Albanian Post, ‏ 11 בנובמבר 2023 (באלבנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רפאל דוואמנה".
ז'ורז' לקואנט

ז'ורז' לקואנט (בצרפתית: Georges Lecointe ‏ 29 באפריל 1869 – 27 במאי 1929) היה קצין ימי ומדען בלגי. הוא היה רב-החובל של הספינה בלגיקה (ספינה, 1884) ומשנה למפקד המשלחת האנטארקטית הבלגית, הראשונה שחרפה באנטארקטיקה. לאחר שובו לבלגיה ייסד את ארגון הקטבים הבינלאומי והיה מעורב בייסוד מועצת המחקר הבינלאומית והאיגוד הבינלאומי לאסטרונומיה. ז'ורז' לקואנט נולד באנטוורפן ב-29 באפריל 1869. אביו היה מורה בעל-שם למתמטיקה והוא עצמו התגלה כבר בגיל צעיר כתלמיד מחונן. הוא נכנס לאקדמיה הצבאית המלכותית של בלגיה בשנת 1886 ואחר למכון הקרטוגרפי הצבאי. בשנת 1891 התמנה לסגן משנה בגדוד התותחנים הראשון ולאחר תקופת מה בבית הספר של חיל הפרשים באיפר, עבר בהצלחה של מבחן הקצונה של האקול פוליטקניק לצי הצרפתי. ממשלת בלגיה העבירה אותו לצי הצרפתי, שם קודם ב-1897 לסגן באוניה צרפתית, או לקפטן-קומנדר בצבא הבלגי. ההעברה הזאת, בת שלוש השנים, הייתה חריגה, תוצאה של ראיון רשמי עם לאופולד השני, מלך הבלגים: רק לעוד קצין בלגי יחיד נענה בחיוב לבקשה כזאת, אך חברו, אמיל דאנקו, שאף הוא יצא עם המשלחת הבלגית לאנטארקטיקה, נענה בשלילה. . מדיה וקבצים בנושא ז'ורז' לקואנט בוויקישיתוף פ. קוקס, אנציקלופדיה לביוגרפיה לאומית, בעריכת האקדמיה המלכותית למדעים, לספרות ולאמנות של בלגיה, 1961, עמ' 545–546, פרק: לקואנט, ז'ורז' 1961
נחל זבד

נחל זבד הוא נחל אכזב בשמורת הר מירון שבגליל העליון. אורכו כ־3.5 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בין הר זבד להר בר יוחאי שגם הוא ברכס מירון, כ־1.3 קילומטרים מדרום לפסגת הר מירון, בגובה של כ־1000 מטרים מעל פני הים. בהמשך הוא זורם בין הר חסד להר עפאים. במרחק של כ־700 מטרים מצפון למועצה המקומית בית ג'ן, ובגובה של כ־710 מטרים מעל פני הים, הנחל נשפך לנחל כזיב. הנחל מתחיל ליד חורבת זבד בין שטחים חקלאיים של חקלאים דרוזים מבית ג'ן. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת בית אל (שאנגחאי)

בית הכנסת בית אל (בסינית: 埃尔会堂) היה בית כנסת של הקהילה היהודית בשאנגחאי, סין. יהודים החלו להתיישב בשנחאי בשנת 1850. באותה תקופה, רובם היו יהודים ספרדים בבגדאד שהשתייכו לקהילה היהודית בבומביי בהודו. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19, השתמשה הקהילה בחלל שכור לתפילות. בית הכנסת בית אל הוקם בשנת 1887. הוא היה ממוקם על כביש פקין, ציר תנועה מרכזי באזור הבריטי בשאנגחאי. יעקב אליהו ששון ואדוארד אליהו ששון בנו ב-1920 את בית הכנסת אוהל רחל במקום בית הכנסת בית אל. בית הכנסת אוהל רחל נפתח במרץ 1920. יהדות שאנגחאי בית הכנסת אוהל רחל The Chronology of the Jews of Shanghai from 1832 to the Present Day "Shanghai", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) Ohel Rachel Synagogue, kehilalinks.jewishgen.org
נחל שכוי

נחל שכוי (בכתיב מלא: נחל שכווי) הוא נחל אכזב בגליל העליון. אורכו כ־4.5 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בקצה הדרומי של יער ביריה, בגובה של כ־760 מטרים מעל פני הים. בתחילתו הוא זורם לכיוון דרום־מערב, בתוואי כביש 886, מעין זיתים דרך צומת עין זיתים תחת כביש 8900 וכביש 89. לאחר מכן משנה הנחל את כיוון זרימתו לדרום ולקראת סופו פונה לדרום־מערב. במרחק של כקילומטר ממערב לבית הקברות היהודי העתיק בצפת וכ־800 מטרים מצפון־מערב לאזור התעשייה החדש של צפת, בגובה של כ־550 מטרים מעל פני הים, נשפך נחל שכוי לנחל עמוד. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השמורה המיוחדת אנלמרנה

השמורה המיוחדת אנלמרנה (בצרפתית: Réserve spéciale d’Analamerana) היא שמורת חיות בר בצפון מדגסקר בשטח של 347 קילומטרים רבועים. השמורה נוצרה ב-1956 כדי להגן על הצמחים ובעלי החיים האנדמיים שלה, כמו סיפאקה שחורה (Propithecus perrieri) שנמצאת בסכנת הכחדה חמורה, הנחשבת לאחד הפרימטים בסכנת הכחדה החמורה ביותר בעולם. השמורה הוכרזה כאתר מורשת עולמית יחד עם עוד 5 אזורים מוגנים במדגסקר בשם "היערות היבשים של אנדרפנה" ב-16 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית. השמורה המיוחדת אנלמרנה שוכנת במחוז דיאנה (אנ'), בצפון מדגסקר, וגובהה נע מגובה פני הים בחוף המזרחי, ועד 648 מטר, בתוך הרמות הגבוהות של אנקרנה. השמורה היא רמת אבן גיר קרסטית סחופה, בין האוקיינוס ההודי לבין מסיב אנקרנה-אנלמרנה. היא גובלת בשפך הנהר אירודו (אנ') במזרח, בנהר אילוקי (Iloky) בדרום, במערב בנחלים הזורמים לנהר אניבוראנו (Anivorano) ובצפון, סלעים תלולים במחוז סאבה (אנ'). העונה הגשומה היא מנובמבר עד מרץ וכמות המשקעים השנתית היא בין 980 מילימטרים ל-1,500 מילימטרים. הגישה לשמורה קשה בשל היעדר תשתיות, כשהזמן הטוב ביותר לביקור, במהלך העונה היבשה ממאי עד ספטמבר. העיר הקרובה ביותר היא אניבוראנו נורד (אנ'). הכבישים סביב השמורה גרועים ונקודת הגישה הקלה ביותר היא העיר אנצירננה. לאורך החוף יש יער מנגרובים ובפנים הארץ, יער יבש (אנ') עם מינים נדירים רבים, ביניהם שלושה מיני באובב, כמה מיני עצי דקל וקפה בר. זהו אחד האזורים האחרונים שבהם חיה סיפאקה שחורה. למורים נוספים בשמורה הם: למור עכברי, למור ספורט אנקרנה (אנ'), למור במבוק מערבי, למור פאנר, למור מוכתר ולמור סנפורד, וייתכן שגם איי איי. Nomination Text - UNESCO site Madagascar National Parcs - Analamerana Reserve משותף לשמורה המיוחדת אנקרנה יער באזור שיש בו תקופות שבהן לא יורד גשם, בניגוד ליער גשם Perrier’s Sifaka – IUCN Red List Andrefana Dry Forests Analamerana Special Reserve Analamerana Special Reserve ** "Analamerana". Madagascar National Parks. אורכב מ-המקור ב-12 ביוני 2012. נבדק ב-12 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)