כבישי ישראל

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מערכת הכבישים בישראל היא המערך הסלול של הדרכים בתחומי מדינת ישראל, וכוללת כבישים שנסללו הן טרם קום המדינה הן על ידיה. הראשונים להשקיע במערך הכבישים בתחומי ארץ ישראל היו הבריטים במהלך שנות המנדט הבריטי בארץ ישראל. עם זאת, מרבית הכבישים בישראל נסללו על ידי ממשלות ישראל לאורך השנים, בעיקר באמצעות חברת נתיבי ישראל (שבעבר הייתה ידועה בשם מע"ץ). לקראת המאה ה־21 ובמהלכה החלה גם סלילת כבישים על ידי זכיינים במסגרת פרויקטים של בנה־הפעל־העבר (BOT). נכון לשנת 2019 יש בישראל 19.9 אלף ק"מ כבישים סלולים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בימי מלחמת העולם הראשונה החלו העותמאנים, תוך קבלת ייעוץ גרמני, בשיפוץ ובנייה נרחבים של כבישים בארץ ישראל. בתקופת המנדט הבריטי נוסדה לראשונה רשת כבישים בארץ ישראל. בתחילת התקופה היו בארץ רק שלושה כבישים: כביש אורך אחד בתוואי נצרת–ג'נין–שכם–רמאללה–ירושלים–חברון–באר שבע (היום כביש 60), ושני צירי רוחב: כביש יפו–ירושלים–יריחו (כבישים 44, 424 ו-1) וכביש חיפה–נצרת–טבריה(כבישים 75 ו-77); כבישים אלו היו באורך כולל של 320 ק"מ. המשבר הכלכלי בימי העלייה הרביעית ופרעות תרפ"ט לא השפיעו על בניית הכבישים, ואף להפך - בעקבות הפרעות הבינו הנהגת היישוב וההנהגה הבריטית את הצורך בחיבור נקודות מרוחקות אל המרכזים העירוניים. בשנות השלושים הכבישים הראשיים בארץ ישראל התאימו לתנועת רכב בכל ימות השנה. עם זאת, עדיין היו קיימים כבישי עפר רבים, במיוחד באזורי השרון ועמק יזראעל. כבישים אלה לא היו ניתנים למעבר מכונית בחורף, לאחר גשמים. בשנת 1933 עמד אורך הכבישים בארץ ישראל על 1015 ק"מ. בסיומה של תקופת המנדט היו בארץ עשרות כבישים כמו: כביש יפו–חיפה (כביש החוף הישן), כביש לטרון–רמאללה (כביש 3), כביש אשקלון–חברון (כביש 35, חוצה יהודה) ועוד. מערכת הכבישים בסוף תקופת המנדט כללה 2695 ק"מ. התרחבותה של רשת הכבישים הייתה בעיקר בשלוש תקופות: התקופה האזרחית (1920–1936): כבישים שנסללו על ידי הממשלה הבריטית לטובת פיתוח הארץ והשליטה בה. לדוגמה כביש יפו–רחובות–עזה או כביש עפולה–סג'רה. התקופה הביטחונית (1937–1939): כבישים שנסללו בעקבות המרד הערבי כדי לאפשר שליטה ונגישות של כוחות הצבא והמשטרה לאזורים בעייתיים. לדוגמה כביש ואדי עארה (כביש 65) או כביש שכם–טובס–ג'נין. התקופה הצבאית (1940–1947): כבישים שנסללו בעיקר בשל מלחמת העולם השנייה ולטובת צורכי הצבא האימפריאלי, לדוגמה: כביש אסדוד–ג'וליס–בריר–עזה (כביש 232) או כביש תרשיחא–סאסא–מירון (כביש 89). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לאחר שברכבת ישראל הוחלט בשנת 2003 על השקעה חסרת תקדים בתוכנית חומש ופיתוח תשתיות, הוחלט במשרד התחבורה לבצע תוכנית חומש דומה משנת 2006 גם בכבישי ישראל באמצעות החברה הלאומית לדרכים בישראל. תוכנית החומש תוקצבה ב־19 מיליארד שקלים, מתוכם 2 מיליארד שקלים לשיפור בטיחות בכבישים והפחתת תאונות הדרכים והשאר לפיתוח ושדרוג תשתיות. התוכנית כללה 74 פרויקטים, חלקם בסלילת כבישים חדשים וחלקם בשיפור או הרחבה של כבישים או צמתים קיימים ומסוכנים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך מורחב – נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה נתיבי ישראל – החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, עוסקת בתכנון, בפיתוח ובאחזקת מרבית הכבישים הבינעירוניים בישראל, לרבות מחלפים, גשרים וכיוצא באלה. סך אורך מסלול הכבישים שנמצא תחת אחריותה הוא 8,240 ק"מ. החל משנת 2012 מקימה חברת נתיבי ישראל תשתיות רכבת, עד כה הקימה החברה 3 פרויקטים מרכזיים ברשת המסילות הארצית: מסילת העמק, מסילת כרמיאל-תל אביב ומסילת השרון (531). עם זאת, בעשור הראשון של המאה ה־21, נבנו מספר כבישים בין עירוניים על ידי חברות פרטיות תמורת תשלום מהמדינה ללא אחריות של החברה הלאומית לדרכים בישראל כגון כביש 6 (חוצה ישראל), כביש 431 וכבישים נוספים. בנוסף, מלבד סלילת כבישים חדשים או הארכת תוואי לכבישים קיימים, מתוכננים שדרוגים לכבישים קיימים, כמו הרחבת כביש 2 בין נתניה לקיסריה, שדרוג כביש 40 ("עוקף באר שבע"), סלילת כביש 9 ופיתוח כבישים וצמתים נוספים ברחבי הארץ. אף על פי שהתפתחות התשתיות בישראל החלה בעיקרה בתקופת המנדט הבריטי, בישראל נוסעים בצדו הימני של הכביש כמו ברוב מדינות אירופה ואמריקה. הסיבה לכך היא שהתנועה המוטורית החלה כשהארץ הייתה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית, שהנהיגה נסיעה בצדו הימני של הכביש, ושבדבר המלך במועצה על פלשתינה (א"י) נקבע שהחוקים שחלו בארץ בטרם הקמת המנדט יישארו בתוקפם. לעומת זאת, במסילות הרכבת הרכבות נעות דווקא על המסילה השמאלית. בישראל, אם אין תמרור "מהירות מיוחדת", המהירות המרבית המותרת היא: בדרך מהירה – 110 קמ"ש. בדרך שאינה עירונית, שיש בה שטח הפרדה בנוי בין שני כיווני הנסיעה – 90 קמ"ש. בדרך שאינה עירונית, שאין בה שטח הפרדה בנוי בין שני כיווני הנסיעה – 80 קמ"ש. בדרך עירונית – 50 קמ"ש. ברחוב משולב ובאזור מיתון תנועה – 30 קמ"ש. בדרכים רבות נקבעת מהירות מרבית שונה באמצעות תמרור "מהירות מיוחדת" (תמרור 426). אם הוצב תמרור כזה, אסורה הנסיעה במהירות העולה על מספר הקמ"ש הרשום בתמרור. בדרך מהירה, תמרור יכול להוריד את המהירות המרבית או להעלותה ל־120 קמ"ש לכל היותר. בדרך שאינה עירונית ואינה מהירה, אך יש בה שטח הפרדה בנוי ולפחות שני נתיבים לכל כיוון נסיעה, תמרור יכול להוריד את המהירות המרבית או להעלותה ל־110 קמ"ש לכל היותר. בדרך אחרת שאינה עירונית תמרור יכול להוריד את המהירות המרבית או להעלותה ל־100 קמ"ש לכל היותר. בדרך עירונית תמרור יכול להוריד את המהירות המרבית או להעלותה ל־80 קמ"ש לכל היותר. למרות האמור לעיל, כלי רכב מסוימים, כגון משאית, אוטובוס או טרקטור חייבים לנסוע במהירות הנמוכה ממהירויות אלה. קיימים מקרים שבהם המהירות הסבירה נמוכה מהמהירות המרבית המותרת בכביש. בהתאם לכך, החוק קובע שמותר לנהוג רכב רק במהירות סבירה בהתחשב בכל הנסיבות (לרבות תנאי הדרך והתנועה בה), המאפשרת לנהג שליטה מוחלטת ברכב. ב־10 באוקטובר 2010 הוחלט להעלות את המהירות המותרת ל־110 קמ"ש במספר דרכים מהירות (קטעים מכביש 1, מכביש 431 ומכביש 4, בנוסף לרובו של כביש 6), ו־100 קמ"ש בדרכים בין-עירוניות ממוחלפות (קטעים מכביש 2, ומכביש 5, כביש 77 בקטע בין צומת ישי למחלף המוביל, וכביש 40 בקטע העוקף את באר שבע). בינואר 2011 הועלתה בפועל מהירות הנסיעה. עד שנת 2008 הוגדרו קטנועים בנפח 50 סמ"ק ככלי רכב איטי שלא רשאי לנוע בכביש מהיר. בחודש פברואר בשנה זו, בוטלה התקנה. ב-25 בדצמבר 2012 הודיע שר התחבורה על העלאת המהירות בקטעי כביש נוספים מ־100 קמ"ש ל־110 קמ"ש וכן מ־90 קמ"ש ל־100 קמ"ש. ב־2 בדצמבר 2015 עלתה מהירות הנסיעה המותרת בקטע כביש 6 שבין מחלף בן שמן למחלף עירון מ־110 קמ"ש ל־120 קמ"ש. אף על פי שבעבר הותרה מהירות מרבית של 100 קמ"ש בכבישים מהירים בלבד, ישנם כיום כבישים שאינם מסומנים ככבישים מהירים אך המהירות המרבית המותרת בהם היא 100 קמ"ש: כביש 2 ממחלף עתלית עד מחלף חיפה דרום; כביש 5 ממחלף הכפר הירוק עד מחלף קסם וממחלף שער שומרון עד צומת גיתי וכביש 40 מצומת אוהלים עד צומת גורל. בשנות ה־60 של המאה ה־20 נדונה האפשרות לסלול כבישי אגרה בישראל, בין השאר לגבי כביש 2 מחדרה לחיפה ולגבי כביש 4 מראשון לציון לאשדוד, אולם הרעיון נזנח. בישראל קיימים ארבעה כבישי אגרה: כביש 6, כביש חוצה ישראל – התשלום הוא על פי כמות הקטעים שבהם עובר הרכב ועל פי סוגו של הרכב. על-אף התשלום, הכביש מושך אליו נוסעים עקב הזמן שנחסך לנוסעים בו, במיוחד במרחקי נסיעה גדולים מצפון לדרום, ולהפך. בנוסף, תשלום נפרד נגבה עבור נסיעה בקטעי כביש 6 העוברים במנהרות יקנעם, רכסים ואיבטין. הקטע המרכזי של כביש 6 יועבר לידי המדינה ויהיה חופשי לנסיעה לכל אורכו בשנת 2028, לאחר שלושים שנות זיכיון. תום תקופת הזיכיון של הקטע הצפוני, אשר נמצא בבעלות חברת שפיר הנדסה ותעשייה, יהיה בשנת 2049. כביש 6 הקטע הצפוני – ממחלף יקנעם ועד מחלף גבעות אלונים – סה"כ שני מקטעים. מנהרות הכרמל – כביש 23 בחיפה, מערכת כבישי אגרה הסלולים בשתי מנהרות כפולות מתחת לרכס הכרמל. הן מחברות בין צומת הקריות בכניסה המזרחית של חיפה לבין כביש 2 בכניסה הדרומית-מערבית של העיר. המנהרות נפתחו לתנועת כלי רכב ב־1 בדצמבר 2010. תקופת הזיכיון של חברת כרמלטון בכביש תסתיים בשנת 2040. הנתיב המהיר בכביש 1 – בקטע שבין מחלף בן-גוריון לבין מחלף קיבוץ גלויות לכיוון מערב, מוגדר ככביש מהיר באורך של 13 ק"מ. מספור כבישים בישראל החל בשנות ה־50, השיטה הישנה היא שיטת מספור כבישים שנהגה מימי המנדט ועד אמצע שנות השבעים. במפה שיצאה לאור ב־1954 הוסברה שיטת סיווג הכבישים וסימון הקילומטרים – הכבישים חולקו לשלוש קבוצות: כבישים ראשיים, כבישים אזוריים וכבישים מקומיים. לפי השיטה הישנה לכל עיר גדולה כגון: תל אביב, חיפה ועפולה נקבע מספר (מלבד ירושלים). הכבישים הראשיים מוספרו בשתי ספרות (למעט באזור ירושלים, שבו הכבישים הראשיים מוספרו בספרה אחת בלבד), שהראשונה שבהם הייתה ספרת העיר ממנה יצא הכביש. מהכבישים הראשיים יצאו כבישים אזוריים שמוספרו בשלוש ספרות, כששתי הספרות הראשונות היו מספר הכביש הראשי ממנו יצאו, ובהמשך, מספרי הכבישים המקומיים – שלוש הספרות הראשונות היו ספרותיהם של הכביש האזורי ממנו יצאו. דוגמאות לסימון כבישים, על פי השיטה הישנה: הכביש העולה לירושלים (החופף בחלקו לכביש 1) – סומן ככביש 1. הכביש מתל אביב לחדרה (קטע מכביש 2) ומשם לחיפה (קטע מכביש 4) – סומן ככביש 11. כביש חיפה – ראש הנקרה (קטע מכביש 4) – סומן ככביש 21. הכביש מצומת נחל עמוד לחדרה (כביש 65) – סומן ככביש 32, והקילומטרים בו נמנו מכיוון מזרח למערב (בניגוד לכיוון המקובל בימינו). בשנת 1980 הונהגה בישראל שיטת מספור כבישים חדשה. מספור הכבישים נעשה על פי סיווגם של הכבישים הבינעירוניים לשלוש קטגוריות: כבישים ארציים, כבישים אזוריים וכבישים מקומיים. נוסף על כבישים אלו, קיימים הכבישים שבתוך הערים והיישובים, הכבישים העירוניים, שאינם מקבלים מספר, ונקראים בשמות הרחובות שבהם הם עוברים: כבישי אורך (כבישי דרום–צפון) – הם בעלי מספר זוגי (למשל, כביש 2 – כביש החוף), ואילו כבישי רוחב (כבישי מזרח–מערב) – הם בעלי מספר אי־זוגי (למשל כביש 5 – חוצה שומרון). כבישי אורך מערביים ספרתם הראשונה נמוכה, וככל שהכביש מזרחי יותר עולה מספרו. ובאופן דומה כבישי רוחב דרומיים – ספרתם הראשונה נמוכה, וככל שהכביש צפוני יותר עולה מספרו. ההיררכיה בסידור הכבישים דומה לשיטת הסעיפים (כלומר, כביש 20 נמצא בין כביש 2 לכביש 4, ולא מזרחית לכביש 4). כך הכביש הצמוד לחוף הוא כביש 2, כביש 4 פנימי יותר, כביש 6 פנימי עוד יותר וכביש 90 נושק לגבול המזרחי. הספרה האחרונה במספריהם של כבישי הרוחב אמורה לציין את עומקם או את מרחקם מן הים, אך כלל זה מיושם בעיקר בכבישים האזוריים והמקומיים ופחות בכבישים הארציים. כבישים הסמוכים לים מסתיימים בספרה 1; מעט לתוך פנים הארץ בספרה 3, במרכזה של המדינה בספרה 5 וברמת הגולן בספרה 9. הדבר נכון גם בכבישי האורך. לכן, כבישי מישור החוף כוללים את כביש 780, את כביש 652, את כביש 410 ואת כביש 232; כבישי ההר כוללים את כביש 784, את כביש 754 ואת כביש 356; וכבישי רמת הגולן וכבישי מזרח הארץ כוללים את כביש 918, את כביש 978, את כביש 808 ואת כביש 258. כללים במספור הכבישים המהירים לא נכללו בשיטה בהנהגתה (לא הוגדרו כבישים מהירים אז), וכיוון שכך מספריהם ממוקמים היכן שנמצאו מספרים פנויים. הנוהל המקובל הוא נתינת מספרים נמוכים (ספרה אחת) לכבישים ארציים - ראשיים (כך הם כל הכבישים הממוספרים בספרה אחת פרט לכביש 3), ומספרים מקומת העשרים לכבישים פרבריים מהירים המקשרים בין חלקי מטרופולין (כביש 20 בגוש דן 22 ו-23 בחיפה). בנוסף למספר כבישים אזוריים (בעלי מספר תלת-ספרתי) שהוגדרו ככבישים מהירים. שיטת מספור הכבישים אינה מיושמת תמיד לכל פרטיה. אחת הסיבות לכך היא שהכבישים אינם ישרים לחלוטין (לדוגמה התוואים הקדומים והמפותלים של כביש 89 וכביש 211; פיתולי התוואי עשויים להקשות על הקביעה אם מדובר בכביש אורך או בכביש רוחב), אינם בהכרח מקבילים זה לזה (כדוגמה, ניתן להביא את הכבישים 4 ו־44, שאף שהם אמורים להיות כבישי אורך, ולפיכך מקבילים זה לזה, הם מצטלבים זה עם זה כמעט במאונך; דרומה ממקום הצטלבותם של הכבישים, מצטלב כביש 44 עם כביש 412), ואף אינם מקבילים או מאונכים תמיד לצירי האורך או לצירי הרוחב (לדוגמה כביש 10, הנע במעין אלכסון על ציר דרום–מזרח – צפון-מערב, בסמוך לגבול עם מצרים; אלכסון כזה מקשה על הקביעה אם מדובר בכביש אורך או בכביש רוחב). בשיטת הסימון החדשה, סימונו של כביש אינו מושפע מסימונו של כביש אחר שממנו הוא יוצא. אף על פי כן, ניתן לראות כבישים רבים הממוספרים בעקבות הסמוכים להם. כביש 406, לדוגמה, קיבל את מספרו בשל העובדה שהוא יוצא מכביש 40, על אף שרוב הכבישים באזורו מסומנים במספר הפותח בספרה 2. בדצמבר 2018 פרסם משרד התחבורה כי הוא מתכוון לעדכן את סימון הכבישים בישראל, שלא עודכן בכללו מאז הנהגתו ב־1980, כשמאז התחוללו שינויים רבים ברשת הכבישים הישראלית. כדוגמה מרכזית ניתן לראות כבישים שהושפעו מסלילתו של כביש 6 והארכתו צפונה ודרומה. בעבר כביש 40 היה הדרך העיקרית שקישרה בין מרכז הארץ לבין הנגב והערבה. כביש 70 שימש כדרך ראשית המחבר בין מישור החוף התיכון לבין הגליל המערבי, מבלי לעבור בחיפה ובקריות. עם סלילתו של כביש 6 צפונה ודרומה, קטעים מכבישים אלו "אוחדו" אל תוואי כביש 6. כתוצאה מכך, הכבישים הללו התחלקו לקטעי משנה, שלכל אחד מאפיינים ותפקידים משלו, כך שמספר אחד לכל הקטעים הללו אינו הולם את המציאות. חלק מהשינויים הם בכבישים שאוחדו באופן מלאכותי בעת הנהגת השיטה כמו כביש 90 הכולל את כביש הערבה, כביש הבקעה, סובב הכנרת ועוד – יפוצלו למרכיביהם. כן גם נכללו בתוכנית מכבישי יהודה ושומרון שהופרדו בגלל הקמת הרשות הפלסטינית והסכמי אוסלו (כבישים 57 ו־60). שינוי נוסף במערכת הוא כבישים שקבלו בעבר מספרים ראשיים אך הם כיום כבישים עירוניים (חלקים מכבישים 2, 4 ו־60) שמספורם צפוי להיות מוסר או מוחלף במספור אזורי (תלת ספרתי), או כבישי הערבה ודרום הנגב שמוספרו בעבר במספרים דו ספרתיים הפותחים בספרה 1 (כבישים 10, 12 ו־13) שכיום נחשבת ספרה נמוכה המשמשת לכבישים מהירים שיקבלו מספר הפותח ב־3, ככבישים בצפון הנגב. לצד השינויים הללו, שעיקרם הנמכת מספר ופיצול, התכנית כוללת גם הגבהת מספר ואיחוד במספר כבישים. כך הכבישים הפרווריים-המהירים החוצים לרוחב את גוש דן: 431, 471 ו-531, הממוספרים ככבישים אזוריים במספר תלת ספרתי יקבלו מספר דו ספרתי ככבישים ארציים. כן נכללה בתוכנית תוכנית חדשה לכביש 45 שתכלול את כביש 443 המשמש ככביש ראשי בין גוש דן לבין ירושלים וסביבתה הצפונית, וכביש דרך קלנדיה יחד עם כביש 437 שישמשו כמעין כביש טבעת לירושלים. בנוסף, כבישים רבים חסרי מספר, המשמשים ככבישי גישה ליישובים קטנים יקבלו מספר בעל ארבע ספרות, ויסווגו ככבישים מקומיים. בשעת פרסום התוכנית הוערכה השלמתה כבתוך שנתיים. להלן השינויים הצפויים במספרי הכבישים בישראל כפי שפורסמו בכמה כלי תקשורת בישראל וכפי ששונו בשטח : לצבעו של השילוט יש משמעות הנקבעת הן מתוכנו של השלט והן מאופייה של הדרך: שילוט בצבע ירוק – משמש להדרכה בדרכים שאינן מהירות שילוט בצבע כחול – משמש להדרכה בדרכים מהירות (בכביש עירוני משמעותו: היעד נמצא מחוץ לעיר) שילוט בצבע חום – משמש להכוונה ליעדים תיירותיים שילוט בצבע צהוב – משמש כתמרור הוריה או איסור כאשר אין תמרור ייעודי לאותו המסר שילוט בצבע לבן – משמש כתמרור אזהרה או הודעה כאשר אין תמרור ייעודי לאותו המסר שילוט בצבע כתום – משמש לכל המטרות בדרכים הנמצאות בעבודה צבע השלטים של מספרי הדרכים נקבע לפי אופייה של הדרך: בכביש ארצי, הצבע אדום והמספר הוא חד-ספרתי או דו-ספרתי – בכביש אזורי, הצבע ירוק והמספר הוא תלת-ספרתי – אם הכביש הוא כביש מהיר (גם אם הוא כביש מהיר אזורי), צבע השילוט הוא כחול – אם יש בכביש קטעים מהירים וקטעים שאינם מהירים, בכל קטע מקטעי הכביש ייקבע צבע השילוט לפי אופיו של הקטע (כדלעיל, כחול לקטע כביש מהיר, אדום לקטע כביש ארצי שאינו מהיר, ירוק לקטע כביש אזורי שאינו מהיר) בכביש מקומי, הצבע שחור (בשלטים שהוצבו לפני שנת 2010 – חום) והמספר הוא ארבע-ספרתי – מתגים מיועדים להקל על ההתמצאות בכבישים, ולאפשר שפה משותפת לתיאור מיקומים בכבישים. המתגים הם שלטים קטנים בצידי הכביש, המציינים את המרחק מנקודת התחלתו של הכביש (נקודת התחלת הכביש נקבעת לקצהו המערבי בכבישי רוחב ולקצהו הדרומי בכבישי אורך) ועד לנקודה שבה הם מוצבים. השלטים כוללים גם חץ עולה או יורד: אם החץ עולה, התקדמות בכיוון הנסיעה הנוכחי תלך ותגדיל את המרחק מנקודת התחלתו של הכביש; אם החץ יורד, התקדמות בכיוון הנסיעה הנוכחי תלך ותקטין את המרחק מנקודת התחלתו של הכביש. במרבית הכבישים מוצבים מתגים בכל קילומטר, למעט במקומות בהם אין אפשרות להציבם (למשל, באמצע צומת גדול). בחלק מן הכבישים מוצבים מתגים בכל חצי קילומטר (לדוגמה, בכביש 431) או אף בכל 100 מטר (כמו בחלקים מסוימים של כביש 70). צבע המתגים מותאם לאופי הכביש (כחול – מהיר, אדום – ארצי, ירוק – אזורי). בכביש מקומי לא יוצבו לרוב מתגים, בשל אורכו הקצר. ניתן למצוא במוזיקה הישראלית, לכל תקופותיה, אזכורים למספר כבישים. לעיתים, נמצא מספרו הרשמי של הכביש או שמו העממי בשם השיר: השיר "כביש 1" של עמיר לב. שני שירים בעלי השם "כביש החוף", אחד בביצועם של סטטיק ובן-אל תבורי, ואחד בביצועם של דנה ברגר ואיתי פרל; שני השירים מתייחסים לכביש 2. השיר "שם בכביש דימונה" של עמוס אטינגר, המתייחס לחלקו המזרחי של כביש 25, בקטע שבין דימונה לים המלח. השיר "כביש 40" של נדב דלומי. השיר "כביש 60" של חי אפיק. השיר "דרך השלום" של פאר טסי מתייחס לכביש ראשי בציר גבעתיים-רמת גן בשם דרך השלום המתחבר לנתיבי איילון. השיר "דיסקו כביש הסרגל" של יהונתן גפן, המתייחס לקטע ישר באורך שבעה קילומטרים, הנמצא בכביש 65 בין צומת מגידו לעפולה; קטע זה מכונה "כביש הסרגל". השיר "כביש הערבה" של עומר קורן, המתייחס לחלקו הדרומי של כביש 90, באזור שמדרום לים המלח. השיר "כביש 5" של אריאל זילבר ומקהלת 'לשם עלי זהב' המתייחס לכביש 5. השיר מחבר את גוש דן לנופי השומרון ולסיפורים שהתרחשו בו. השיר "עיר מקלט" של אהוד בנאי מספר "על הכביש המתפתל בין עכו לצפת". הסדרה התיעודית "כביש 90" (2014) של מודי בר-און וענת זלצר, המתעדת את ישראל לאורכו של כביש 90. הסרט "כביש 40 דרום" (2014), המספר על שבעה סיפורי אהבה המתרחשים במספר יישובים שלאורך דרום כביש 40, יוצרים: אלדד בוגנים וישראל וינקלר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.   כביש 109   כביש 171   כביש 200 ("כביש עוקף רמלה")   כביש 204   כביש 206   כביש 211   כביש 222   כביש 224   כביש 225   כביש 227   כביש 232   כביש 234   כביש 240   כביש 241 ("כביש הרעב")   כביש 242   כביש 258   כביש 264   כביש 293   כביש 310   כביש 316   כביש 317   כביש 325   כביש 334   כביש 348   כביש 352   כביש 353   כביש 354   כביש 356   כביש 358   כביש 367   כביש 369   כביש 375   כביש 383   כביש 385   כביש 386 ("כביש גולדה")   כביש 395   כביש 396   כביש 398 ("כביש ליברמן")   כביש 402   כביש 406   כביש 410   כביש 411   כביש 412   כביש 415   כביש 417   כביש 423   כביש 424   כביש 425 כביש 431 (רובו כביש מהיר)   כביש 434 (הכביש פוצל לרחובות עירוניים רגילים, לעיתים נחשב כחלק מכביש 40)   כביש 436   כביש 437   כביש 441   כביש 443 ("מעלה בית חורון")   כביש 444 ("כביש המחצבות")   כביש 446 ("כביש נחל שילה")   כביש 449   כביש 450   כביש 453   כביש 455   כביש 457   כביש 458 ("ציר אלון")   כביש 461   כביש 463 ("ציר ולרשטיין")   כביש 465 ("חוצה בנימין")   כביש 466 ("כביש 60 הישן") כביש 471 (רובו כביש מהיר)   כביש 481 ("ציר ז'בוטינסקי")   כביש 482   כביש 483 ("כביש ראש העין")   כביש 491 ("נתיבי איילון מזרח")   כביש 505 ("כביש חוצה שומרון")   כביש 508 ("ציר אלון")   כביש 531 (כביש מהיר)   כביש 541   כביש 551 (רובו עתידי)   כביש 553   כביש 554   כביש 555   כביש 557   כביש 562 ("עוקף כפר יונה")   כביש 574 ("כביש 444 הישן")   כביש 578 ("ציר אלון")   כביש 581   כביש 582 ("כביש 444 צפון")   כביש 584   כביש 585   כביש 588   כביש 596   כביש 611 ("כביש עוקף חריש")   כביש 650   כביש 651   כביש 652   כביש 653   כביש 654   כביש 667   כביש 669   כביש 672   כביש 675 ("כביש התענכים")   כביש 700   כביש 705   כביש 712 (כביש עתידי)   כביש 716   כביש 717   כביש 721   כביש 722   כביש 752   כביש 754   כביש 762   כביש 767   כביש 768   כביש 772 ("דרך דשנים")   כביש 780   כביש 781   כביש 784   כביש 785   כביש 789   כביש 804   כביש 805   כביש 806   כביש 807   כביש 808   כביש 854   כביש 859 ("כביש עוקף נהריה")   כביש 864   כביש 866   כביש 869   כביש 886   כביש 888   כביש 899 ("כביש הצפון")   כביש 918   כביש 959   כביש 977   כביש 978   כביש 989   כביש 999   כביש 2022   כביש 2200   כביש 2211   כביש 2310   כביש 2333   כביש 2335   כביש 2357   כביש 2410   כביש 2411   כביש 2414   כביש 2422   כביש 2444   כביש 2499   כביש 2544   כביש 2932   כביש 3157   כביש 3175   כביש 3178   כביש 3199   כביש 3255   כביש 3265   כביש 3266   כביש 3267   כביש 3269   כביש 3403   כביש 3411   כביש 3412   כביש 3413   כביש 3415   כביש 3444   כביש 3500   כביש 3507   כביש 3517   כביש 3527   כביש 3533   כביש 3544   כביש 3553   כביש 3556   כביש 3613   כביש 3631   כביש 3633   כביש 3670   כביש 3676   כביש 3686   כביש 3698   כביש 3703   כביש 3711   כביש 3712   כביש 3713   כביש 3755   כביש 3811   כביש 3835   כביש 3855   כביש 3866   כביש 3877   כביש 3922   כביש 3933   כביש 3955   כביש 3965   כביש 3975   כביש 3985   כביש 4000   כביש 4100   כביש 4101   כביש 4102   כביש 4103   כביש 4111   כביש 4115   כביש 4123   כביש 4134   כביש 4197   כביש 4233   כביש 4243 כביש 4244 - כביש משמר איילון כביש 4249 - כביש שעלבים - נוף איילון   כביש 4303   כביש 4304   כביש 4311   כביש 4313   כביש 4314   כביש 4375   כביש 4402   כביש 4404   כביש 4460   כביש 4466   כביש 4503 ("כביש נתב"ג")   כביש 4556   כביש 4566   כביש 4568   כביש 4612   כביש 4613   כביש 4622   כביש 4623 תבנית:כביש 4660   כביש 4665   כביש 4713   כביש 4765 כביש 4775   כביש 4777 כביש 4911 (חלק מכביש   כביש 491 העתידי)   כביש 5050 כביש 5060   כביש 5066   כביש 5076 כביש 5077   כביש 5112   כביש 5233 כביש 5333 כביש 5443 כביש 5444 כביש 5487 כביש 5503 כביש 5504 כביש 5506   כביש 5511 כביש 5522 כביש 5526 כביש 5531 כביש 5532 כביש 5533 כביש 5554 (אלון מורה)   כביש 5611   כביש 5613 כביש 5614 כביש 5615   כביש 5700 כביש 5702   כביש 5710   כביש 5711 כביש 5714   כביש 5715 כביש 5717   כביש 5720   כביש 5725 כביש 5788 ("מעלה שי") כביש 5799 כביש 5803 כביש 5812 כביש 5815 כביש 5827 כביש 5923   כביש 6002   כביש 6010 כביש 6115 כביש 6155 כביש 6235 כביש 6255   כביש 6400 כביש 6403 כביש 6502 כביש 6503   כביש 6511 כביש 6513 כביש 6522 כביש 6524   כביש 6531 כביש 6533 כביש 6535   כביש 6631 כביש 6666 כביש 6667 כביש 6678 כביש 6688 כביש 6714 כביש 6724 כביש 6734   כביש 6953 ("כביש ג'וערה") כביש 6954   כביש 7011   כביש 7021 כביש 7078 כביש 7079   כביש 7100 כביש 7107   כביש 7110   כביש 7111 כביש 7155 כביש 7188   כביש 7212   כביש 7213 כביש 7223 כביש 7255 כביש 7266 כביש 7276 כביש 7513 כביש 7555 כביש 7579 כביש 7589 כביש 7599 כביש 7621   כביש 7626 כביש 7677 כביש 7678 כביש 7703 כביש 7707 כביש 7717   כביש 7756 כביש 7899   כביש 7911   כביש 7926 כביש 7933 כביש 7955   כביש 7962 כביש 8077 כביש 8177 כביש 8277   כביש 8510 כביש 8512 כביש 8533 כביש 8544 כביש 8556 כביש 8566   כביש 8611 כביש 8652 - חלק מכביש קדם כביש 90 כביש 8655 כביש 8677 כביש 8721 כביש 8833 כביש 8835 כביש 8900 כביש 8911 כביש 8925 כביש 8933 כביש 8944 כביש 8966   כביש 8967 כביש 8977 כביש 8990 כביש 8992 כביש 8993 כביש 8994 כביש 9088 כביש 9098 כביש 9119 כביש 9779 כביש 9782 כביש 9799 כביש 9881 כביש 9888 כביש 9898 כביש 9977 תחבורה בישראל דרך המלך דרך הים דרך הבשמים הדרכים הרומיות בארץ ישראל אתר האינטרנט הרשמי של כבישי ישראל אתר החברה הלאומית לדרכים בישראל אתר חברת כביש חוצה ישראל כבישים בישראל – תמונות ומידע באתר "העיר שלי" כאן סקרנים | איך נקבעים מספרי הכבישים בישראל?, סרטון באתר יוטיוב עופר פטרסבורג, תתחילו לחשב מסלול מחדש, באתר ynet, 17 בדצמבר 2018 מצלמות בשידור חי, באתר נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה איתן לשם, רוד טריפ בישראל? זה ייתכן, זה אפשרי. אלה 9 מהכבישים הכי יפים בארץ, באתר הארץ, 20 ביוני 2020 תצוגת תלת־ממדית של נסיעה בכבישי ישראל בתקנות התעבורה, תשכ״א–1961, מוגדר כביש: "חלק הדרך המיועד לתנועת כלי רכב, או שנסלל או שופר לשם כך, או שתנועת כלי רכב נוהגת לעבור בו, למעט שולי הדרך". מערכת הכבישים בפלשתינה (א"י), 1929, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח. מערכת הכבישים בארץ ישראל בשלטון העות'מאני, 1917, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח. תחבורה - נתונים פיזיים - שנתון סטטיסטי לישראל 2020 - מספר 71, למ"ס Leon Dolm, 3, The automobile in palestine, גטבורג: Aktiebolaget, 1934, עמ' 12 - 14. (באנגלית) דו"ח ממשלת ארץ ישראל לממשלת הוד מלכותו לשנת 1921. יוחאי חלפון, התפתחות מערכת הכבישים בארץ ישראל 1920 - 1948, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת חיפה, 2020. נתיבי ישראל - תכנית תחבורה לפיתוח הנגב והגליל,תש"ע 2010 | מספר החלטה 1421, באתר GOV.IL לפי תקנה 54 "מהירות מרבית מותרת" לתקנות התעבורה תקנה 51 "מהירות סבירה" לתקנות התעבורה אתר משרד התחבורה התימרור במחלף עתלית שגוי וסותר את עצמו: לחולפים במחלף מדרום לצפון, לא מוצב תמרור המודיע על קצה דרך מהירה וגם לא צפונית מהמחלף עד חיפה, אך למתחברים לכביש במחלף לכיוון צפון - אין תמרור המודיע על כניסה לדרך מהירה. לחולפים במחלף מצפון לדרום מוצב תמרור המודיע על כניסה לדרך מהירה, וכן למתחברים לכביש במחלף לכיוון דרום. דניאל שמיל, בקרוב: המהירות המותרת בכביש 6 תעלה ל-120 קמ"ש, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2014 תכנית אב לפיתוח רשת הכבישים, דבר, 13 ביולי 1965 אוטוסטרדה בתשלום תסלל בין ת"א לאשדוד, דבר, 15 באפריל 1965 מחלקת המדידות ישראל, סיוג ומספור רשת הכבישים בארץ, באתר הספרייה הלאומית, ‏1954 זהו המצב לרוב, אך כביש בינעירוני שחלק מהתוואי שלו עובר בעיר, מקבל באזור מעברו בעיר גם את שמות הרחובות שבהם הוא עובר, וגם את מספרו ככביש בינעירוני; כזה לדוגמה הוא כביש 2 שתחילת התוואי שלו עוברת ברחובותיה של תל אביב מ.ע.צ. מפעילה שיטת מיספור בדרכים חדשה, דבר, 11 בדצמבר 1980 אבחנה זו בין כבישים ארציים ראשיים לשאינם כאלה, תהיה נכונה רק לאחר הטמעת שינויי מספרי הכבישים שתוכננה בדצמבר 2018, ולפניה היא אינה מדויקת. לדוגמה, כביש 90 הוא ראשי לאין ערוך יותר מכביש 3 תוכנית שדרוג המספור - בסמוך - תהפוך אף אותו לכביש מהיר (בחלקו). אף כאן, בתוכנית השדרוג הם צפוים לקבל מספר דו ספרתי. כאן סקרנים | איך נקבעים מספרי הכבישים בישראל?, סרטון באתר יוטיוב התכנית כוללת גם חלק מאיחודם של הכבישים הללו עם כביש 6. עופר פטרסבורג, תתחילו לחשב מסלול מחדש, באתר ynet, 17 בדצמבר 2018 דניאל הרץ, ‏מהפכה בכבישים: המספרים החדשים בדרך, באתר כיכר השבת, 17 בדצמבר 2018 אלופים בניווט? עשרות כבישים מחליפים מספר, באתר "סרוגים", 17 בדצמבר 2018 ניתן למצוא את התכנית ב-https://geo.mot.gov.il/, על ידי בחירת שכבת מידע טיוטת תוכנית עדכון מספרי דרכים לכל אורכו הופעתו או אי הופעתו של כביש כלשהו ברשימה זו, אינה מלמדת דבר על חשיבותו כביש 4503 (או כביש נתב"ג) הוא כביש רוחב מקומי שנסלל ב-1966 והוא מהווה את הכביש הפנימי בנמל התעופה בן-גוריון ומקשר בין חלקיו. הכביש מחבר בין האזורים השונים בשדה התעופה ובינם לבין הכבישים הסובבים אותו.