laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרפרוניים

פַּרְפָּרוֹנִיִּים (שם מדעי: Chaetodontidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים, החיים בשוניות אלמוגים ברחבי הימים האינדו-פסיפים וניזונים מיצורים קטנים בעזרת חוטם ארוך. גופם גבוה ופחוס לצדדים כצורת עלה. הפרפרוניים נפוצים בעיקר בימים הטרופים והסובטרופים. דגים אלה אינם מצטיינים בשחייה. הפרפרוניים חיים לרוב ביחידות או בזוגות, ורק לעיתים בלהקות קטנות. קרובי משפחתם הדומים להם מאוד הם בני משפחת הקיסריים, החיים באותם שוניות. האורך הממוצע, אליו מגיעים הפרפרוניים - הוא כ-12–22 סנטימטר. המין הגדול ביותר, Chaetodon ephippium, מגיע לאורך 30 סנטימטר. יש להם פה קטן, הנמצא בדרך כלל בקצה בליטת מוארכת. השיניים של הפרפרוניים קטנות ודמויות זיפים. סנפיר הגב וסנפיר השת - גבוהים וארוכים ומשמשים לשחייה. הצעירים לרוב שונים מן המבוגרים בצורתם ובעיקר בצבעיהם. מקום מסתור: הודות למבנה גופם, מסוגלים הפרפרוניים להיכנס בין נקיקים ואלמוגים, ולמצוא שם מחסה מפני אויביהם. עין מדומה על זנבם של כמה מינים, דבר שגורם לאויב לכוון מתקפה על הזנב, היכול לשנות את תנוחתו בצורה שתפתיע את האויב. אצל חלק מהמינים הפרפרון נע אחורה כדי להגדיל את התרמית ואז ברגע האחרון נע קדימה. כמה פרפרוניים מסתירים את עינם ובכך מוסווים אינם נדמים ליצורים חיים. הפרפרוניים, ניזונים מפוליפים של האלמוגים, מזואופלנקטון, אצות פלנקטוניות וחסרי חוליות. השוני בסוגי המזון בין המינים הרבים יוצר הפרדה אקולוגית המורידה את רמת התוקפנות בין המינים. הרבייה מתבצעת תוך כדי שחרור ביציות וזרע לגוף המים. הביציות צפות על פני המים והזכר מפרה אותם. אצל כמה מינים, בעיקר מהסוג פרפרון, מתרחשים חילופי מין, ונקבות מבוגרות הופכות לזכרים. בחופי הים התיכון אין מינים ממשפחה זו אך במימי מפרץ אילת מצויים 16 מינים: פַּרְפָּרוֹן הַחוּט (Chaetodon auriga) פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-שֵׁת (Chaetodon austriacus) פַּרְפָּרוֹן לְבַן-מֵצַח (Chaetodon fasciatus) פַּרְפָּרוֹן הָעֹמֶק (Chaetodon jayakari) פַּרְפָּרוֹן חוּם-לֶחִי (Chaetodon larvatus) פַּרְפָּרוֹן לְבַן-צַד (Chaetodon leucopleura) פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-אֻכָּף (Chaetodon lineolatus) פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-סְנַפִּיר (Chaetodon melapterus) פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-גַּב (Chaetodon melannotus) פַּרְפָּרוֹן לְבַן-פָּנִים (Chaetodon mesoleucos) פַּרְפָּרוֹן הָאֹדֶם (Chaetodon paucifasciatus) פַּרְפָּרוֹן אֲפֹר-לֶחִי (Chaetodon semilarvatus) פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-זָנָב (Chaetodon trifascialis) פַּרְפָּרַף כָּתֹם (Forcipiger flavissimus) שַׁרְבִיטִית לַהֲקָנִית (Heniochus diphreutes) שַׁרְבִיטִית הַשּׁוּנִית (Heniochus intermedius) המשפחה כוללת 129 מינים בסוגים הבאים: Amphichaetodon Coradion Chelmon Chelmonops פרפרף (Forcipiger) Hemitaurichthys שרביטית (Heniochus) סוג ומין יחיד פרפרון שחור-חוטם (Johnrandallia nigrirostris) פרפרון (Chaetodon) Parachaetodon Prognathodes Roa פרפרון שחור-חוטם מדיה וקבצים בנושא פרפרוניים בוויקישיתוף פרפרוניים, באתר ITIS (באנגלית) פרפרוניים, באתר NCBI (באנגלית) פרפרוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרפרוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרפרוניים, באתר GBIF (באנגלית) פרפרוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מטח-כותר אביב המצפה התת-ימי. אילת(הקישור אינו פעיל)
חיים שהם

חיים שהם (1 במאי 1935 - 25 בפברואר 1994) היה לוחם בשייטת 13 ולימים רופא היחידה, רופא ראשי של חיל הים ופיקוד הדרום, בדרגת אלוף-משנה, מנהל המרכז הרפואי יוספטל באילת, ומנהל המרכז המשולב לרפואה גריאטרית שהם, הקרוי על שמו, בשנים 1989–1994. שהם נולד בתל אביב, בן שני לנח ומרים רטנובסקי. אביו היה איש העלייה השלישית שהקים ב-1925 עם ברל כצנלסון את "דבר" והיה מנהל הדפוס של העיתון. אמו מרים קלצקין בת נווה צדק, נחשבת למורה להתעמלות הראשונה בישראל.[דרוש מקור] המשפחה התגוררה בשכונת הפועלים בשדרות ק.ק.ל (כיום שדרות בן-גוריון). בגיל 7 נשלח שהם לקיבוץ גבת כילד חוץ, אצל דודו בנימין שהם חבר הקיבוץ. בשנת 1953 התגייס לצה"ל והתנדב לשרת בשייטת 13. הוא סיים קורס לוחמים ונבחר לקבוצה של מפעילי ה"חזירים", כלי שיט תת-ימי עליו נוהגים שניים. במסגרת פעילות זו, השתתף בחדירות לשטח אויב וסיורים בנמלי צור וצידון שבלבנון. בן זוגו היה זאב אלמוג שלימים היה מפקד חיל הים. ב 1959 השתחרר ונישא ליעל ליפשיץ מגבעת השלושה. הוא סיים לימודים בפקולטה לחקלאות ברחובות. לאחר מכן החל ללמוד רפואה בירושלים. עם סיום לימודיו התגייס שוב לצה"ל וחזר לשייטת 13 בתור רופא היחידה. שהם היה ראשון הלוחמים שהפך לרופא פעיל בשייטת. בשילוב זה של רופא ולוחם פיתח שיטת אימונים בה שילב חובש-לוחם בכל האימונים ונתן בכך גיבוי רפואי מתמיד ללוחמים. במאי 1981 מונה לקצין הרפואה הראשי בחיל הים. בין יתר תפקידיו החל בבניית המכון לרפואה ימית בחיפה והכנסת נושא "תא לחץ" מתקן שבאמצעותו ניתן להציל במהירות נפגעי תאונות צלילה. במקביל פיתח פעילות מחקרית מדעית בשיתוף אוניברסיטת חיפה, בנושא צלילה ובדיקות רפואיות שוטפות של העוסקים בצלילה צבאית. מספר שנים שירת כרופא אוגדתי ורופא של פיקוד הדרום. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה ב-1986. שהם סיים התמחות בגסטרואנטרולוגיה, באיכילוב ובבית חולים קפלן. ב-1988 נתמנה על ידי קופת חולים כמנהל בית החולים יוספטל באילת. הוא הקים בבית החולים את יחידת " תא הלחץ" למתן מענה לתאונות הצלילה באילת. שהם פיתח את הרפואה המשפחתית במקום וחיבר בין גורמי רפואה שונים, בית החולים בבאר שבע ויחידות צה"ל באזור, על מנת ליצור גיבוי רפואי חשוב לעיר המרוחקת. לאחר שנתיים נתבקש לקחת על עצמו את ניהול בית החולים הגריאטרי הממשלתי בפרדס חנה, שהוא גם הגדול ביותר בתחום זה. הוא פיתח תפיסה חדשה של בית חולים גריאטרי כאשר ביקש לשלב במסגרת זו גם מעון יום לקשישים וגם דיור מוגן. מערכת משולבת זו היוותה מודל חדשני לניהול המערך הגריאטרי הן מבחינה רפואית והן מבחינה כלכלית. בנוסף לכך החל בשילוב מערכות שיקום של נפגעי תאונות שונות, כולל חיילים וילדים. משרד הבריאות החליט להנציח את פעילותו הייחודית ועם מותו נקרא בית החולים הממשלתי בפרדס חנה ע"ש דר' חיים שהם. חיים שהם נפטר ב-1994 כשהיה בן 58 ממחלה אוטואימונית קשה. ייתכן כתוצאה מהצלילות הרבות בהן השתתף בנחל הקישון המזוהם. השאיר אחריו אישה יעל ושלושה ילדים ונכדים. בנו הבכור יותם חזר בתשובה ונעשה רב מועצה אזורית חוף השרון. הנשיא יצחק בן-צבי מבקר בחיל הים בליווי מפקד החיל שמואל טנקוס משוחח עם הצולל, לימים ד"ר, חיים שהם. לחיים היה תחביב נוסף שהוא תחום הזמר העברי בו היה פעיל בנגינה במנדולינה ובתופים וערך עם אשתו יעל ערבי זמר רבי משתתפים שנודעו בארץ כולה. לאחר מותו הקימה יעל את "חבורת שהם" לזכרו הפועלת כבר 20 שנה ומהווה ארכיון לזמר העברי. מדי שנה מלקטת שירים ישנים לפי נושא או תקופה ומוציאה לאור תקליטור חדש. ראו עוד על חבורת שהם, באתר (זמרשת) שלמה מן, קצין רפואה חיל ראובן סיים חיים שוהם מתחיל, 'בין גלים' יוני 1981 עמ' 22.
עמית ימין

עמית ימין (נולד ב-11 בדצמבר 1974) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. שימש מפקד חיל הגנת הגבולות, מפקד חטיבת ביסלמ"ח, ראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר ומפקד חטיבת עציון. ימין נולד וגדל בנתניה. למד במכינת קשת יהודה במחזור ב'. התגייס לצה"ל בשנת 1993, והתנדב ליחידת מגלן. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם ביחידה. בסיום קורס קציני חי"ר שב ליחידת מגלן ומונה למפקד צוות. לאחר מכן שירת כסגן מפקד פלגה, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. בשנת 1997 מונה למפקד פלגה ביחידה. בשנת 1999 מונה לקצין אג"ם של יחידת מגלן. בשנת 2001 עבר לחטיבת הצנחנים שם מונה לסגן מפקד גדוד 101, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע חומת מגן. בשנת 2003 מונה לקצין אג"ם של חטיבת הצנחנים. לאחר לימודים מונה בשנת 2006 למפקד מחזור בבא"ח צנחנים. בשנת 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד לביא, ושימש בתפקיד עד שנת 2009. בהמשך שימש כמפקד בא"ח כפיר בין השנים 2009–2011, לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד בין השנים 2011–2013. ב-14 ביולי 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציון, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מבצע שובו אחים בו היה שותף למציאתם של שלושת הנערים החטופים, בתפקיד זה שירת עד 30 באוגוסט 2015. בספטמבר 2015 מונה לראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קצח"ר, ושימש בתפקיד עד יולי 2017. ב-15 באוגוסט 2017 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, ושירת בתפקיד זה עד 15 באוגוסט 2019. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ז (2019–2020). בשנת 2020 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ולמפקד הקתדרה במכללות הצבאיות. ב-8 באוקטובר 2020 הועלה לדרגת תא"ל וב-15 באוקטובר נכנס לתפקידו כמפקד חיל הגנת הגבולות, תפקיד אותו מילא עד 28 בספטמבר 2023. בעת תחילת הלחימה מלחמת ״חרבות הברזל״ החל לשמש בתפקיד ראש מטה אוגדת עזה. ימין מתגורר בכפר הרא"ה, נשוי לרעות ואב לשישה. בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן. מדיה וקבצים בנושא עמית ימין בוויקישיתוף אלעד שפינדל, במחנה, ‏איו"ש: "ארגון החמאס מרים את הראש מעל לפני השטח", באתר ‏מאקו‏, 10 במאי 2012 שי פוגלמן, חטיבת כפיר נוסדה כדי לשרת בשטחים. חמש שנים אחרי, תוצאות הניסוי ניכרות בשטח, באתר הארץ, 10 ביוני 2010 דנה פטרוב, אל"ם עמית ימין נכנס לתפקידו כמח"ט עציון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 14 ביולי 2013 שי לוי, ‏עשור לחומת מגן: מה נשתנה, באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2012 יוחאי עופר, שנה לחטיפת הנערים: הפלסטינים חוששים מאירוע דומה, באתר nrg‏, 29 במאי 2015 עמית ימין, "עוז רוחכם הוא הרוח במפרשינו", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 30 באוגוסט 2015 יואב זיתון, מח"ט עציון מסכם תקופה: "לעזור לפלסטינים", באתר ynet, 5 בספטמבר 2015 אמיר בוחבוט‏, מפקד חטיבה בתרגיל הגיס הצפוני: "מוכנים לכל תרחיש עם חיזבאללה", באתר וואלה, 6 בספטמבר 2017 הודיה כריש חזוני, ‏"באיו"ש, ההצלחה מגיעה דרך אוסף ניצחונות קטנים", בעיתון מקור ראשון, 20 ביוני 2019 דנה פטרוב, אל"ם עמית ימין נכנס לתפקידו כמח"ט עציון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 14 ביולי 2013 שי פוגלמן, חטיבת כפיר נוסדה כדי לשרת בשטחים. חמש שנים אחרי, תוצאות הניסוי ניכרות בשטח, באתר הארץ, 10 ביוני 2010 שי לוי, ‏עשור לחומת מגן: מה נשתנה, באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2012 ישי קרוב, מח"ט חדש לגוש עציון: אל"ם עמית ימין, באתר ערוץ 7, 14 ביולי 2013 דניאל בשך, כך מצאו אנשי בית ספר שדה בכפר עציון את החטופים, באתר כיפה, 1 ביולי 2014 קובי פינקלר, תת-אלוף עמית ימין נכנס לתפקיד מפקד חיל הגנת הגבולות, באתר ערוץ 7, 15 באוקטובר 2020
ג'ין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ין – משקה אלכוהולי ג'ין (משחק) (אנ') (Gin rummy) – משחק קלפים, סוג של רמי אישים ג'ין (זמר) (יליד 1992) – שם הבמה של קים סוק-ג'ין, זמר דרום-קוריאני הא ג'ין (יליד 1956) – משורר וסופר אמריקאי ממוצא סיני נורמה ג'ין (1926–1962) – שם הולדתה של מרילין מונרו שושלת ג'ין (פירושונים) – מספר שושלות ששלטו בסין דמויות קווי-גון ג'ין – דמות בעולם מלחמת הכוכבים ג'יין ג'יני (פירושונים)
טל בן-חיים

האם התכוונתם ל... טל בן-חיים (1982) – כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כבלם טל בן-חיים (1989) – כדורגלן ישראלי המשחק כקיצוני
הגרעין הזנבי

הגרעין הזנבי (בלועזית: הגרעין הקאודטי) הוא חלק תת-קורטיקלי של המוח. הגרעין הזנבי נמצא בסטריאטום, אשר מכיל גם את הפוטמן ושייך לגרעיני הבסיס. הגרעין הזנבי מגיע לגודלו המרבי בגיל 10 שנים. לגרעין הזנבי יש שלוחות לאונה המצחית, המאפשרת חופש וגמישות מחשבתיים ועוסקת גם בתנועה ובתכנון של תנועה. בנוסף, יש לו שלוחות גם לתלמוס, המקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. התלמוס קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח. הוא מעורב גם בתפקודים רגשיים ובתהליכי העוררות. הפלט של הגרעין הזנבי מועבר לגלובוס פלידוס (Globus pallidus), שגם הוא חלק מגרעיני הבסיס. הגרעין הזנבי מקבל דופמין מתאי עצב של החומר השחור. מחלת פרקינסון נגרמת מניוון של התאים המחברים בין החומר השחור לגרעין הזנבי. מדיה וקבצים בנושא הגרעין הזנבי בוויקישיתוף Hynd, G. W., Hern, K. L., Novey, E. S., Eliopulos, D., Marshall, R., Gonzalez, J. J., & Voeller, K. K. (1993). Attention deficit-hyperactivity disorder and asymmetry of the caudate nucleus. Journal of Child Neurology, 8(4), 339-347. Castellanos, F. X., Lee, P. P., Sharp, W., Jeffries, N. O., Greenstein, D. K., Clasen, L. S., ... & Rapoport, J. L. (2002). Developmental trajectories of brain volume abnormalities in children and adolescents with attention-deficit/hyperactivity disorder. Jama, 288(14), 1740-1748. Dietrich, A. (2004). Neurocognitive mechanisms underlying the experience of flow. Consciousness and Cognition, 13(4), 746-761. Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press. V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press. רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
עמית פישר

עמית פישר (נולד בשנת 1974) הוא מנהל התיכון האזורי אמי"ת בבאר טוביה. קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים. שירת כממלא מקום מפקד עוצבת המפץ, נספח צבאי בסינגפור, מפקד אוגדת הבשן, מפקד חטיבת ביסלמ"ח, ראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר ומפקד עוצבת חירם. פישר נולד וגדל בקיבוץ מרום גולן. התגייס לצה"ל בשנת 1993, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 13 ושימש כמפקד מחלקה רובאית. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים (קמב"ץ) הגדודי. בהמשך מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 13, והוביל אותה בלחימה ברצועת הביטחון. באוקטובר 1997 פיקד על כוח מן הפלוגה אשר היה ערוך במארב והרג חוליית מחבלי חזבאללה בלבנון. בהמשך שירת כמפקד פלגה ביחידת אגוז. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של יחידת אגוז. בשנת 2003 מונה לסגן מפקד גדוד 13. בשנת 2004 מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני. בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר בלחימה ברצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד שנת 2008. בהמשך מונה למפקד בא"ח גולני בין השנים 2008–2010. לאחר מכן השתלם במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. עם שובו הועלה לדרגת אל"ם ומונה ביולי 2011 למפקד עוצבת חירם, וסיים את תפקידו ב-6 ביוני 2013. לאחר מכן שימש כראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר בין השנים 2013–2015. ב-13 באוגוסט 2015 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, ושימש בתפקיד עד 15 באוגוסט 2017. ב-11 בפברואר 2018 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד אוגדת הבשן, ושירת בתפקיד עד 1 ביולי 2020. לאחר מכן שימש נספח צה"ל בסינגפור. במלחמת חרבות ברזל שימש כמאו״ג ב׳ של אוגדת הבשן, ב-30 במאי 2024 מונה באופן זמני למפקד אוגדת המפץ עד ל-2 ביולי. ב-17 ביולי 2024 מונה למנהל השש שנתי בתיכון האזורי אמי"ת באר טוביה. פישר מתגורר בנס ציונה, נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בתולדות עם ישראל מאוניברסיטת בר-אילן, ובוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא עמית פישר בוויקישיתוף אחיה ראב"ד, הערכה: עמדת החיזבאללה שימשה לתכנון חטיפה נוספת, באתר ynet, 11 בינואר 2007 שוש מולא, המג"דים מדברים, ידיעות אחרונות מוסף "7 ימים", 1 במאי 2009, כפי שהועלה באתר פרש יואב לימור, "אחרי הכרת טראמפ בגולן, איראן מייצרת לגיטימציה לטרור ברמה", באתר ישראל היום, 25 באפריל 2019 אמיר בוחבוט‏, מי ימונה למפקד גולני? מאבקים בצמרת ומועמד דרוזי, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2013 אמיר בוחבוט‏, קצין איסוף: האם ישראל בפני מלחמה עם חיזבאללה?, באתר וואלה, 6 ביולי 2012 אביחי בקר, גדוד המוות חוזר לשגרה, הארץ, 31 באוקטובר 1997, כפי שהועלה באתר פרש ענת שטרן (עורכת), מפי הגבורה - שלושים שנה להקמת רצועת הביטחון וחמש עשרה שנה לנסיגה מלבנון, הוצאת המכללה הבין זרועית לפיקוד ומטה, 2016, עמוד 244 אחיה ראב"ד, הערכה: עמדת החיזבאללה שימשה לתכנון חטיפה נוספת, באתר ynet, 11 בינואר 2007 יוסי יהושוע, "קודמו המג"דים שלחמו בעזה", ידיעות אחרונות, 3 במרץ 2008 נועה הורוויץ וגילי כהן, החום בשיא: גולני זכתה לביקוש הגבוה ביותר בתולדותיה, במחנה, 25 בפברואר 2009, כפי שהועלה באתר "שבו"ז חיילים" שיר פילו, בעולם מקביל, ביטאון ביבשה, גיליון 20, יולי 2012 גיא ורון, ‏פיקוד הצפון בונה חומת מגן בגבול לבנון, באתר גלי צה"ל, 30 באפריל 2012 אמיר בוחבוט‏, מינויים בצה"ל: המזכיר הצבאי לממשלה ימונה למפקד אוגדת עזה, באתר וואלה, 3 ביולי 2017 אלדה נתנאל, הנהלה חדשה לתיכון אמית באר טוביה עמית פישר מונה למנהל התיכון השש שנתי, באתר יישובניק נט
ברן (מקלע)

ברן (באנגלית: Bren) הוא מקלע קל מתוצרת בריטניה שנכנס לשימוש הצבא הבריטי בשנות השלושים והמשיך לשמש בגרסאות שונות עד שנת 1991. בין היתר שימש את הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת פוקלנד ובמלחמת המפרץ. בצה"ל ברן שימש כמקלע העיקרי בזמן מלחמת העצמאות, והוצא משימוש במהלך שנות החמישים. קודם לכן הוא גם שימש את ארגוני ההגנה ואצ"ל. שמו של המקלע נגזר משם העיר בה נמצא המפעל שבו תוכנן ויוצר לראשונה: העיר ברנו בצ'כיה שם עוצב, ורובע אנפילד בלונדון שם יוצר. המקלע מבוסס על מקלע קל מדגם ZB vz.26 מתוצרת צ'כוסלובקיה. לברן מחסנית מעוקלת, סתרשף בצורת חרוט וקנה הניתן להחלפה מהירה. בשנות החמישים שונו מידות הקנה של הברן והוא הותאם לתחמושת התקנית של כוחות נאט"ו, בגודל 7.62X51 מ"מ. לברן יש דורגל וניתן להתקינו גם על חצובה קרקעית או על רכב. נכון לשנת 2007 מקלע הברן עדיין נמצא בייצור בהודו. במלחמת העולם השנייה הברן היווה את הנשק התקני הכיתתי והמחלקתי בצבא הבריטי. לכל כיתת רובאים היה ברן אחד ובכל מחלקת רובאים היו שלוש כיתות עם שלושה ברנים. צוות הברן כלל בדרך כלל שני אנשים: מספר אחד שנשא את הברן עצמו עם כמה מחסניות ומספר שתים שנשא כמות מחסניות נוספות. זו הייתה מכונת הירייה הקלה הנפוצה ביותר בצבאות בנות הברית. הפעלת הברן על ידי כוחות ארגון ההגנה בארץ ישראל הייתה דומה לזו של הבריטים. בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות ב- 1947, נעשה ניסיון להבריח לארץ מקנדה מכונות ומבלטים כדי להקים מפעל לייצור ברנים. אולם עקב סיבוכים שנבעו מהצורך להערים על רשויות החוק שאסרו הוצאת ציוד מלחמתי לישראל, הגיעו לבסוף המכונות והמבלטים באיחור. מדיה וקבצים בנושא ברן בוויקישיתוף על ה"ברן" (באנגלית) יהודה לפידות, ‏על אימוני האצ"ל בתת-מקלע ברן (כולל תמונה), באתר "דעת" ברן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליאונרד סלייטר "הנאמנים", הוצאת מערכות, 1971.
פטרופבלובסק

פטרופבלובסק (ברוסית: Петропавловск) האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: פטרופבלובסק-קמצ'טסקי – מרכז אדמיניסטרטיבי של מחוז קמצ'טקה ברוסיה פטרופבלובסק-קמצ'טסקי-50 – שמה בעבר של העיר הסגורה ויליוצ'ינסק (Вилючинск) במחוז קמצ'טקה פטרופבלובסק (קזחסטן) (בקזחית: פטרופבל Петропавл) – עיר בחלקה הצפוני של קזחסטן המונה כ-200,000 תושבים, משמשת כבירת מחוז צפון קזחסטן ספינות: פטרופבלובסק (אונייה) – אונייה מחופת שריון בצי הרוסי הקיסרי אשר הושקה ב-1894 וטבעה ב-1904 במהלך מלחמת רוסיה–יפן פטרופבלובסק (אונייה, 1911) – אוניית מערכה שנבנתה עבור הצי הרוסי הקיסרי, הושקה ב-1911 ונמצאה למן ראשית שנות ה-20 בשירות הצי הסובייטי. השתתפה במלחמת העולם הראשונה, במלחמת האזרחים ברוסיה, במלחמה הסובייטית-פינית ובמלחמת העולם השנייה (בין השנים 1943-1921 נקראה "מאראט") פטרופבלובסק (אונייה, 1939) – סיירת כבדה בשם ליצו (Lützow) של הקריגסמרינה הגרמני שהושקה ב-1939; נמכרה לצי הסובייטי בפברואר 1940 ושמה הוסב ל"פטרופבלובסק" אחר: המצור על פטרופבלובסק – מצור שהטילו כוחות בריטיים-צרפתיים על העיר פטרופבלובסק ב-18 באוגוסט 1854 במהלך מלחמת קרים
חלבנה

החֶלְבְּנָה הוא אחד מ־11 סממני הקטורת המוזכר במשנה. כל מנת קטורת (שהוכנה מראש בתחילת השנה) נפרסה על פני ב' זמנים ביום, אחת בבוקר ואחת "בין הערביים", הוקטרה על ידי כהן מעל מזבח הזהב בבית המקדש. החלבנה הוכללה בתוך מתכונת הקטורת במידוד זהיר של שבעים מנה על כמות המחושבת שנתית, בתוספת של ג' מנים שהוקדשו לעבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים. החוקר יהודה פליקס מזהה את החלבנה עם ferula galbaniflua, galbanum ואילו הרמב"ם הביא מספר דעות בזיהוי החלבנה; "יש שפירשוה ׳אלמחלב׳ ויש אומרים ׳אללאד׳ן׳ וזה בלתי נכון ויש אומרים ׳אלמיעה׳ והוא אפשרי יותר לפי שכבר באר התלמוד שהחלבנה ריחה רע כלומר שיש אי נעימות בריחה". רש"י כתב שלחלבנה היה ריח רע כדי לאחד את עם ישראל ושגם החוטאים הם חלק מהכלל. רש"י גם כתב שהחלבנה היא הגלבנ"א (גאלאבן).[דרושה הבהרה] לפי אחת מהדעות, מזהים את החלבנה עם השרף של עץ שמצוי בקפריסין והוא קרוי "ליקוידאמבר מזרחי" ונקרא בערבית מִיעַה, זוהי גם דעתו של הרמב"ם והרס"ג.[דרוש מקור] ה' ציווה את משה להכין קטורת: "ויאמר ה' אל משה קח לך סמים נטף ושחלת וחלבנה סמים ולבונה זכה בד בבד יהיה" (שמות, ל', ל"ד). הסממנים שכתובים בפסוק הם הסממנים שחובה לקחת מהם לקטורת, בנוסף לאלה שכתובים במסכת כריתות דף ו. הבן איש חי מזהה את ריח הרע של החלבנה עם הכתוב בגמרא כי נישואי בת כהן עם זר אינו בכלל סעודת מצווה. חלבנה באתר מכון המקדש בעניין צירוף ה"חלבנה" למניין, באתר הדף היומי חי וצומח בתורה ד' רג פירוש המשנה לרמב"ם, מסכת כרתות א א (תרגום הר"י קאפח משנת תשל"א) הרב יוסף קאפח כותב "כתב רבנו שהוא כמו דבש שחור וריחו קשה והוא שם אילנות בערי יון, ואפשר שהוא styrax officinale רש"י על שמות ל לד באתר ויקיטקסט בן יהוידע למסכת פסחים, דף מט עמוד א ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקציית ארנטפסט

אקציית ארנטפסט (בגרמנית: Aktion Erntefest, "מבצע חג הקציר") הייתה אקציית ירי המוני שבוצעה על ידי אנשי האס אס במיידנק ובתת-מחנות של מיידנק. מטרת המבצע הייתה חיסול יהודי לובלין, וכן חיסולם של כל עובדי הכפייה במחנות. המבצע התרחש ב-3 בנובמבר 1943. קרוב ל-43,000 יהודים נרצחו בפקודתם של כריסטיאן וירט ויקוב שפורנברג במהלך האקציה. המבצע נחשב לסופו של מבצע ריינהרד. מבצע "חג הקציר" היה הטבח ההמוני הגדול ביותר של יהודים, והיחיד שבוצע רק על ידי גרמנים בזמן המלחמה. מספר הקורבנות במבצע זה עמד על כ-43,000 יהודים, גבוה ב-10,000 ממספר הקורבנות בטבח הידוע לשמצה של היהודים בבאבי יאר שבפאתי קייב. הטבח הגדול ביותר ביהודים בוצע באוקטובר 1941, טבח אודסה, בו נרצחו כ-50,000 יהודים על ידי גרמנים ומשתפי פעולה רומנים. תזמון המבצע בא ככל הנראה כתגובה למאמצי היהודים לשרוד ולמרוד בנאצים (למשל המרד בסוביבור ובטרבלינקה, וכן הפעילות המחתרתית בגטאות בוורשה, ביאליסטוק ווילנה). אנשי האס אס חששו מהתקוממויות נוספות של היהודים בגנרלגוברנמן, בעת שמתקפת הנגד הסובייטית התקרבה לעברם. כדי למנוע התנגדויות נוספות החליט האס אס להרוג את רוב היהודים שהועסקו כעובדי כפייה במחנות טרווניקי, פוניאטובה ומיידנק וכן בתתי-המחנות של מיידנק. לאסירים ניתנה ההוראה לחפור שוחות "נגד טנקים", מבלי שידעו דבר על תכליתה האמיתית של ההוראה. "חג הקציר" היה הטבח הגדול ביותר שהתרחש ביום אחד ובמחנה אחד על ידי הגרמנים בשואה, 43,000 נפשות נרצחו בשלושה אתרים סמוכים. המבצע החל עם שחר ה-3 בנובמבר 1943. המחנה הראשי של מיידנק וכן תתי-המחנה טרווניקי ופוניטובה הוקפו על ידי אנשי אס אס, אנשי גדוד המילואים 101 של משטרת הסדר ומתנדבי טרווניקי. היהודים הוצאו מן המחנות בקבוצות, נורו ונקברו בשוחות שחפרו ימים ספורים לפני המבצע. במיידנק, היהודים הופרדו תחילה מיתר האסירים. אז הם נלקחו בקבוצות לשוחות עמוקות וארוכות ונורו בזה אחר זה בפקודתו של אריך מוספלדט. במחנה מיידנק הראשי נרצחו 18,400 יהודים ביום זה. יהודים מתתי-מחנות אחרים של מיידנק הובאו אף הם למיידנק ונורו באותו האופן. הרוצחים הציבו רמקולים גדולים ורועשים במיידנק ובטרווניקי על מנת להסוות את קולות הירי. מבצע הטבח הסתיים ביום אחד במיידנק ובטרווניקי. בפוניטובה הירי נמשך יומיים, מפני שבאחד מהצריפים קמה התמרדות. כדי לדכא אותה הציתו אנשי האס האס את הצריף והרציחות נמשכו כמתוכנן. "בסיומו של טבח ארנטפסט, מחוז לובלין הוגדר כ"יודנפריי" ("נקי מיהודים"). ההשתתפות הרצחנית של אנשי גדוד 101 בפתרון הסופי הגיעה לסיומה...עבור גדוד שהכיל פחות מ-500 איש, מניין הגופות היה לפחות 83,000 יהודים." — כריסטופר בראונינג, אנשים רגילים . בראונינג כריסטופר ר., אנשים רגילים: גדוד מילואים 101 של משטרת הסדר ו-"הפתרון הסופי" בפולין, תל אביב: ספרי עליית הגג; ידיעות אחרונות; ספרי חמד, 2004, עמ' 172-183. הרפז חיים, מעבדות לכיליון: היהודים במאידאנק 1941-1944, תל אביב (עבודת גמר אוניברסיטת תל אביב), 1990. מדיה וקבצים בנושא אקציית ארנטפסט בוויקישיתוף מבצע ארנטפסט, באתר "יד ושם"
יאיר לובין

יאיר לובין (נולד בשנת 1949) הוא ספורטאי ישראלי בעבר. 5 פעמים ברציפות אלוף ישראל (1972-1968) ושיאן ישראל בקפיצה לגובה. לובין גדל בחדרה וביחד עם אחיו התאום מאיר (אף הוא אלוף ישראל בקפיצה לגובה) התאמן בקבוצת הפועל חדרה בהדרכת שורה רפפורט. הוא קפץ בסגנון גלילת הבטן בתחרות שנערכה בחדרה בדצמבר 1966 קבע לובין בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש לנוער בתוצאה של 1.85 מטר, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של אריק איינשטיין (1.84 מטר). חצי שנה לאחר מכן, בתחרות שנערכה במאי 1967 הוא שיפר את שיאו הישראלי לנוער וקבע תוצאה של 1.86 מטר. חודשיים לאחר מכן, בתחרות לציון 75 שנים לאיגוד ספורט הפועלים האוסטרי שנערכה בווינה ביולי הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.91 מטר, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של משה אנגל (1.90 מטר). במסגרת תחרות הגמר בליגה הלאומית באתלטיקה קלה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב באפריל 1968 קבע לובין בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.92 מטר. בתחרות שנערכה בבאר שבע במרץ 1969 שיפר יוסף פיקל את שיאו הישראלי של לובין בקפיצה לגובה כשקפץ בסגנון פוסברי, 1.93 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1971 זכה לובין במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.94 מטר. באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי 1972 זכה לובין במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.83 מטר. קפיצה לגובה: 1.94 מטר (1971) שיא ישראלי בעבר אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר gbrathletics (באנגלית) לובין ניתר לגובה 1.95 מ', דבר, 20 בפברואר 1972 אברהם פז, 10 ס"מ פחות ממינימום באנגקוק - אך מאוחר מידי, מעריב, 4 בדצמבר 1966 שופרו 2 שיאים באתלטיקה, דבר, 8 במאי 1967 יום מזהיר לספורטאי "הפועל" בוינה, מעריב, 7 ביולי 1967 משה לרר, 2 שיאים ישראליים חדשים ביום הראשון לתחרויות בקפריסין, מעריב, 24 באפריל 1960 יאיר לובין לא ידע שהרף בגובה שיא - 1.92, מעריב, 2 באפריל 1968 יעקב בר-און, הקופץ לגובה ששבר את השיא הישראלי - והשיא לנשים, דבר, 3 באפריל 1968 מתתיהו ברוש, שני שיאים מרשימים באתלטיקה, דבר, 11 ביולי 1971 יעקב פתאל, אכזבה גם ביום ה-2 באתלטיקה, דבר, 10 ביולי 1972 לובין ניתר לגובה 1.95 מ', דבר, 20 בפברואר 1972