laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אביגדור ורשה

אביגדור ורשה (11 ביוני 1929–18 בנובמבר 2017) היה ראש המועצה השני של קריית אונו בשנים 1969–1978 ובשנים 1983–1989. אביגדור ורשה נולד ב-11 ביוני 1929 בעיירה אנטופול, בפלך פינסק שבפולין ועלה ארצה יחד עם משפחתו כשהיה בן עשר. משפחתו השתקעה בשכונת שבזי בתל אביב-יפו והתגוררה בדירת חדר אחד. בגיל 12 החל לעבוד כנער שליח כדי לתמוך כלכלית במשפחתו, ועבר ללמוד לימודי ערב. השלים את לימודי בית הספר העממי והתיכון בלימוד עצמי. כנער היה חניך בתנועת בית"ר ובשלב מאוחר יותר נטל חלק בפעילות האצ"ל. בשנת 1948 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת אלכסנדרוני. בשנת 1954 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב והוסמך לעריכת דין, והחל לעבוד כעורך דין עצמאי. בשנת 1959 נשלח מטעם ארגון "בני ברית" לעבוד במחלקה הישראלית במרכז העולמי של הארגון בוושינגטון די.סי, שם הוא הכיר את רעייתו אביבה (לבית קייב) והם נישאו בניו-יורק ב-1962. כשחזרו בשנת 1963 השתקעו בקריית אונו והוא פתח משרד עצמאי לעריכת דין בתל אביב-יפו. בשנת 1990 נבחר לנשיא ארגון "בני ברית" בישראל, ובשנת 1992 נבחר לתקופת כהונה נוספת. במסגרת תפקידו זה היה מיוזמי פרויקט ההנצחה "לכל איש יש שם". בשנת 1994 נבחר לסגן נשיא עולמי של ארגון "בני ברית". היה חבר הנשיאות של הוועד הפועל הציוני, חבר דירקטוריון בקרן הקיימת לישראל, במרכז מורשת בגין, במוסד "יד ושם" ובתיאטרון האידי, ונמנה עם מקימי "נאות קדומים". בשנת 1996 נפטרה רעייתו אביבה. נפטר ביום שבת, 18 בנובמבר 2017 והוא בן 88. בשנת 1969 נבחר מטעם הרשימה העצמאית "הקריה שלנו" לראשות מועצת קריית אונו. רשימתו קיבלה 4 מנדטים, כמו רשימת המערך של ראש המועצה המכהן, יעקב כהן. ורשה הרכיב קואליציה עם נציג גח"ל ועם נציג הרשימה העצמאית "נאמני קריית אונו". בשנת 1974 נבחר לכהונה שנייה והפעם רשימתו הגדילה את כוחה וזכתה ל-7 מנדטים. לקואליציה שלו צירף את הנציג הבודד של המפד"ל ובמשך הזמן ניסה גם לצרף אליו את כל סיעות המועצה ולייצר קואליציה מקיר אל קיר, אך המשא ומתן התפוצץ ולא עלה הדבר בידיו. בשנת 1978 לא התמודד לראשות המועצה והתמודד למועצה ברשימת "הקריה שלנו" תחת יהושע באום. הוא הוצב במקום השני וכיהן כחבר מועצה לאחר שהליכוד בראשות אשר דר הרכיב קואליציה ללא רשימתו. הוא חזר לעבוד כעו"ד במקביל לכהונתו כחבר מועצה. באותה תקופה ייסד את המרכז העולמי של ארגון "בני ברית" בירושלים וכיהן כמנהלו. בשנת 1983 התמודד שוב מטעם רשימה עצמאית שאיחדה את רשימתו עם רשימה עצמאית נוספת בשם "שגשוג ופיתוח". הוא זכה ב־56.5% מקולות הבוחרים ורשימתו זכתה ב-5 מנדטים. בכהונה הזאת גדלה אוכלוסיית היישוב וורשה פעל לפיתוח מערכות התרבות, החינוך ועוד. בסוף כהונה זאת הודיע שלא יתמודד יותר על ראשות המועצה. עוד בחייו בית הספר היסודי "הירדן" שינה את שמו ל"אביגדור ורשה", כהוקרה על פועלו בתחום החינוך בעיר. מדיה וקבצים בנושא אביגדור ורשה בוויקישיתוף אודותיו באתר בי"ס "אביגדור ורשה". אביגדור ורשה ז"ל הלך לעולמו – בני ברית ישראל לשכת הגליל הגדולה, באתר www.bnaibrithisrael.org.il הודעה בדבר הבחירות למועצה המקומית קרית־אונו, ילקוט הפרסומים 1578, התש"ל, 3 בנובמבר 1969, עמ' 591 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצה המקומית קרית־אונו, ילקוט הפרסומים 1985, התשל"ד, 11 בינואר 1974, עמ' 774 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצה המקומית קרית־אונו, ילקוט הפרסומים 2496, התשל"ט, 10 בנובמבר, עמ' 551 תוצאות הבחירות למועצה המקומית קרית אונו, ילקוט הפרסומים 2984, התשמ"ד, 17 בנובמבר 1983, עמ' 551 בית ספר אביגדור ורשה "הירדן" קרית אונו – אודות אביגדור ורשה ז"ל, באתר avigdorvarsha-kono.tik-tak.net
מאיר איזקסון

הרב מאיר איזקסון (ביידיש: אייזיקזאהן; 27 באפריל 1910, י"ח בניסן ה'תר"ע – 31 באוגוסט 2000, ל' באב ה'תש"ס) היה האדמו"ר השני מרומאן, רב ופוסק. נולד לרבי שלמה איזקסון מרומאן, בן רבי יצחק לייפר מהרץ, ולסימא רייזל בת רבי מאיר מקרעטשניף, ונקרא 'מאיר' על שם סבו. לפני נישואיו למד בישיבתו של רבי מנחם מנדל מווישווא. נשא לאשה את גיטל, בתו של דודו רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה. לאחר נישואיו נסמך לרבנות על ידי רבי משולם ראטה משאץ בעל שו"ת קול מבשר, בגיל 25 נתקבל לרבנות פוקשאן שם שימש כרב במשך 13 שנה, לאחר השואה כיהן תקופה קצרה כרבה של רייכנברג עד פטירת אביו בי"ב באב תש"ז אז נקרא למלא את מקומו ברומאן. כיהן כרב הכוחות המזוינים של רומניה ונודע בקשריו הטובים עם הממשל ובפרט עם המלך קרול. בשנת ה'תש"ט עבר לארצות הברית, שם התגורר תחילה לזמן קצר בקראון הייטס ולאחר מכן עבר לפילדלפיה, פנסיליבניה שם הקים את בית מדרשו. בשנת ה'תשל"ה עבר לסטטן איילנד שם פתח בית מדרש בו כיהן עד לפטירתו בל' באב ה'תש"ס. נקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת אדמו"רי נדבורנא. אלטע חנה אסתר, אשת רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מקליוולנד. חיים שלום, האדמו"ר מנדבורנה פילדלפיה. שלמה, האדמו"ר מפאסעייק. מרדכי יששכר בער, ממלא מקום אביו ומכהן כאדמו"ר מרומאן. רבי מאיר שימש פוסק ונשלחו אליו שאלות רבות שמהם נדפסו לבסוף שלשת כרכי שו"ת מבשר טוב (ברוקלין תשל"ה, ברוקלין תשמ"ו, ישראל תשע"ה), כמו כן, נדפס מכתביו גם ספר מבשר ואומר (ישראל תשע"ה). בנוסף, מפעם לפעם פרסם הרב איזקסון מאמרים תורניים בכתב העת המאור. מאיר איזקסון, מבשר טוב חלק א, ברוקלין, תשל"ה, בהקדמתו. מאיר איזקסון, מבשר טוב חלק א (מהדורה שנייה), ישראל, תשע"ה, הקדמת חתנו למהדורה החדשה. אביב מויאל, רבי שהוא שליח, באתר הקול היהודי, ‏ג' בניסן תשע"ה זאב בלוי, ‏היום: הילולת האדמו"ר מראמאן זצ"ל, באתר JDN‏ ה"מבשר טוב" | "מה יצרת בבורו פארק?", באתר גַּל עֵינַי - השער לפנימיות התורה, ‏10 בנובמבר 2022 מאיר אמסל, המאור וזכרון בספר ח"ב, באתר היברובוקס רבי שהוא שליח • הקול היהודי, באתר • הקול היהודי
מאזדה-גו

מאזדה-גו (באנגלית: Mazda-Go) היה אופנוע מטען תלת-גלגלי מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויו קוגיו קומפני (משנת 1934 מאזדה) אשר יוצר בין השנים 1931–1939 ו-1945–1950. בין התאריכים 3 באוקטובר 1931 – אוגוסט 1936 שווקו דגמי "מאזדה-גו" ביפן באמצעות התאגיד מיצובישי מוטורס. עד דצמבר 1937 שיווק "מיצובישי מוטורס" את דגמי "מאזדה-גן" לייצוא. בנוסף למילה מאזדה הודפס הסמל המסחרי של "מיצובישי" על מכל הדלק של הדגם. בתקופת מלחמת העולם השנייה בהוראת השלטונות היצרן הפסיק לחלוטין את ייצור כלי הרכב התלת גלגלי ועסק בייצור תחמושת. לאחר המלחמה המשיכה החברה לחזור לייצור כדי לענות על צורכי שוק השיקום המקומי, שיפרה מחדש את מודל "GA" והשיקה את דגם ה-"GB" בדצמבר 1949. מנוא 1 צילינדרים, מנוע קרור אוויר. סוג הנעה: הנעה אחורית. דגמי "מאזדה-גו" יוצאו לרפובליקה הסינית, מנצ'וריה וברזיל. דגם "מאזדה-גו" נטל חלק במלחמת האזרחים בספרד כרכב הובלה. בתא המטען הוסעו 4 נוסעים (ראו תמונה). "DA" - הושק באוקטובר 1931, בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 482 סמ"ק שהפיק 9.4 כ"ס. כושר העמסה של תא המטען האחורי היה 200 ק"ג. "DB" - הושק בשנת 1932. "DC" - הושק בשנת 1934, בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 485 סמ"ק שהפיק 9.4 כ"ס. כושר העמסה של תא המטען האחורי היה 400 ק"ג. "KA" - הושק באוקטובר 1934, בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 654 סמ"ק. "TCS" -הושק בשנת 1935, בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 654 סמ"ק. בשנת 1935 יוצרו 424 יחידות מהדגם. "KC" - הושק בשנת 1935, במהלך מחזור הייצור שלו בן שנתיים ושמונה חודשים, יוצרו 5,595 יחידות. "GA" - הושק באפריל 1938 כדי להחליף את הסדרה הישנה מסוג K. בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 669 סמ"ק. מערכת ההולכה התפתחה גם משלושה הילוכים לארבעה הילוכים, ויכולת המטען המרבית היא 500 ק"ג. "GB" - הושק בדצמבר 1949. בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 701 סמ"ק העשוי מסגסוגת אלומיניום גבוהה. מערכת תיבת ההילוכים יוצרה על ידי יציקות בלחץ נמוך ושולבה במנוע. למרות שנפח המטען המקסימלי נותר ללא שינוי על 500 ק"ג, גודל הגוף השתנה והחלל המקושת על ידי הצמיגים השתנה אף הוא כדי להקל על העמסת המטען. "מאזדה-גו" דגם "KC36" "מאזדה-גו" דגם "GB" "מאזדה-גו" דגם "GA" "מאזדה-גו" דגם "DC" "מאזדה-גו" דגם "DA" "מאזדה-גו" במלחמת האזרחים בספרד "מאזדה-גו" בקמפיין הפרסום של קרוואן קגושימה-טוקיו שנת 1936 "מאזדה-גו" דגם "DC" "מאזדה-גו" דגם "TCS", שנת 1935 מאזדה תלת אופן מדיה וקבצים בנושא מאזדה-גו בוויקישיתוף דגמי מאזדה מסחריים 1950 - 1920 マツダの歴史･歴代モデル: 1920～1950年代" [Mazda Model History: 1920s - 1950s]. マツダの歴史 [All Mazda] (in Japanese). Archived from the original on 2016-06-09. היסטוריה של "מאזדה" history.com/this-day-in-history/japans-mazda-founded ההיסטוריה של השם "מאזדה" mazda.com/en/innovation/mazda-stories/mazda "מאזדה-גו" (יפנית) web.archive.org/web/20160404001237, Fukuyama Auto & Clock Museum. 2011-02-19. Archived from the original on 2016-04-04. "מאזדה-גו" mazda.com/en/innovation/stories/greatcar/mazda-go "מאזדה-גו" facebook.com/lismoremazda
קריסטל בול

קריסטל בול (באנגלית: Krystal Ball; נולדה ב-24 בנובמבר 1981) היא עיתונאית ופוליטיקאית אמריקאית. הנחתה את תוכנית החדשות והדעות היומית Rising של ערוץ The Hill ביחד עם סאאגר אנג'טי. קריסטל בול נולדה לאב פיזיקאי, מומחה לגבישים ("קריסטל" באנגלית) ואם מורה. היא גדלה בווירג'יניה וסיימה אוניברסיטת וירג'יניה עם תואר בכלכלה. לאחר סיום האוניברסיטה היא עבדה בראיית חשבון. בשנת 2010 היא הייתה מועמדת לקונגרס של ארצות הברית מווירג'יניה. היא קיבלה רק כ-35% מהקולות ולא נבחרה לתפקיד. במהלך מערכת הבחירות היא הייתה במרכזה של מהומה תקשורתית שהייתה קשורה לצילומים הפרטיים לה שדלפו לאינטרנט. לאחר הפסד בבחירות, קריסטל בול המשיכה להיות פעילה במפלגה הדמוקרטית, אך גם נכנסה לתחום התקשורת. בשנת 2012 היא החלה לנחות תוכנית ב-MSNBC. בשנת 2017 היא פרסמה את ספרה הראשון Reversing the Apocalypse: Hijacking the Democratic Party to Save the World. בשנת 2018 היא החלה להנחות את התוכנית Rising באתר החדשות The Hill לצד סאאגר אנג'טי. בפברואר 2020 הם פרסמו את הספר המשותף The Populist's Guide to 2020: A New Right and New Left Are Rising והגיע מיד לרשימת עשרת רבי המכר המובילים בתחום הפוליטי באמזון. במאי 2021 עזבה את התכנית יחד עם סאאגר, והם החלו במקומה לשדר תוכנית עצמאית בשם Breaking Points with Krystal and Saagar כפודקאסט ודרך אתר יוטיוב. החל משנת 2021, היא מנחה לצד בן זוגה קייל קולינסקי את הפודקאסט Krystal Kyle & Friends. מדיה וקבצים בנושא קריסטל בול בוויקישיתוף קריסטל בול, ברשת החברתית פייסבוק קריסטל בול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קריסטל בול, ברשת החברתית אינסטגרם קריסטל בול, סרטונים בערוץ היוטיוב קריסטל בול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Halper, Evan (2019-12-12). "No #Bernie Blackout here: Sanders rides a surge of alternative media". LA Times. נבדק ב-2020-02-24. "Amazon Best Sellers". Amazon (באנגלית אמריקאית). 2020-02-24. נבדק ב-2020-02-24. Guastella, Dustin (2020-02-23). "The Populist Pundits". Jacobin. נבדק ב-2020-02-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון האסלאם

האם התכוונתם ל... המוזיאון לאמנות האסלאם – הנמצא במכון על שם ל.א. מאיר בשכונת טלביה בירושלים. מוזיאון האסלאם המצוי על הר הבית בעיר העתיקה בירושלים בקרבת מסגד אל-אקצא. המוזיאון לתרבות האסלאם ועמי המזרח – בבאר שבע
ארגון מעסיקים

ארגון מעסיקים או ארגון מעבידים הוא ארגון המאגד מעסיקים לשם קידום נושאים משותפים למעסיקים אלה, ובפרט משא ומתן קיבוצי עם ארגוני עובדים וקידום רגולציה בתחום יחסי העבודה. פעמים רבות הארגון עוסק גם בנושאים שאינם קשורים ליחסי העבודה. דוגמה לכך היא התאחדות התעשיינים בישראל, העוסקת בקשת רחבה של נושאים בענף התעשייה, ובהם גם פעילות כארגון מעסיקים. במדינות שונות, ובהן ישראל, מוסדר מעמדם של ארגוני המעסיקים בחקיקה, המקנה להם סמכויות מיוחדות מול הרגולטור ובתחום יחסי העבודה. במדינות אחרות, ובהן ארצות הברית, אין הסדרה מיוחדת לפעילותם של ארגוני מעסיקים, והם פועלים על פי הדין הכללי. בישראל פועלים ארגוני מעבידים אחדים לפי הענף המקצועי שבו פעילים מעבידים אלה. התאחדות התעשיינים בישראל היא ארגון המעבידים הראשון שנוסד בארץ ישראל, בשנת 1921. לשכת המסחר נוסדה אף היא בשנת 1921, ובשנת 1922 נוסדה התאחדות האיכרים והחקלאים בישראל. מרכז השלטון המקומי הוא ארגון מעבידים של הרשויות המקומיות. לשם טיפול בנושאים חוצי ענפים מתאגדים ארגוני מעסיקים לארגון-גג המייצג ארגוני מעסיקים רבים. ארגוני מעבידים במגזר הפרטי היו מאוגדים במשך שנים רבות בלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. במרץ 2020 פרשו מארגון-גג זה ארגוני מעבידים אחדים, ובראשם התאחדות התעשיינים, והקימו ארגון-גג נפרד בשם נשיאות המעסיקים והעסקים בישראל. לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים קרויה כיום נשיאות המגזר העסקי בישראל. אחדים מדיני העבודה, כגון חוק הסכמים קיבוציים, מקנים סמכויות לארגוני מעבידים. בפסקי דין המתייחסים לחוקים אלה נקבעו מאפיינים של ארגון מעבידים, ובהם: הארגון הוא ארגון קבע, או לפחות ארגון שהוקם לפרק זמן ממושך. לארגון יש תקנון המסדיר את פעולתו, ובפרט מסמיך את הארגון לדון בהסכמי עבודה ובתנאי עבודה של עובדי המעבידים החברים בארגון. הסכם קיבוצי כללי הוא הסכם קיבוצי הנחתם בין ארגון עובדים יציג לבין ארגון מעבידים. להסכם קיבוצי כזה רשאי שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להוציא צו הרחבה, שבעבותיו יחויבו כל המעסיקים שעליהם חל צו הרחבה זה בתשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון המעסיקים החתום על ההסכם שהורחב. מנחם גולדברג, "מאפייני ארגון מעסיקים במשפט העבודה", הפרקליט מ/ג, עמ' 111–171. מדיה וקבצים בנושא ארגון מעסיקים בוויקישיתוף גלעד נוה, הסדרת מעמדם המשפטי של ארגוני מעסיקים - סקירה משווה, באתר הכנסת, 13 ביולי 2014 עידו עשת, ‏"ארגון המעסיקים" ו"ארגון המעסיקים הבכיר" במשפט העבודה הקיבוצי, משפטים ‏מ"ט, תשע"ט Martin Behrens, Franz Traxler, Employers' organisations in Europe, Eurofound, 4 April 2004 גלעד נוה, הסדרת מעמדם המשפטי של ארגוני מעסיקים - סקירה משווה, באתר הכנסת, 13 ביולי 2014 נב/31-4 (ארצי) ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים נ' מרכז ישיבות בני עקיבא וישיבת בני עקיבא - נתיב מאיר, ניתן ב-4 באוגוסט 1992, באתר "נבו" תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון מעבידים), תשל"ז-1977, באתר "נבו"
קרל הוהמן

קרל הוהמן (בגרמנית: Karl Hohmann;‏ 18 ביוני 1908 – 31 במרץ 1974) היה כדורגלן ומאמן גרמני, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. הוהמן נולד ב-18 ביוני 1908 בדיסלדורף שבגרמניה. בגיל שמונה החל לשחק כדורגל בקבוצה בנראת שם גם שיחק כשהתחיל את הקריירה המקצוענית ב-1930. בעונתו הראשונה זכה עימה באליפות מחוז נורדריין-וסטפאליה. בעונת 1932/33 סיימו במקום הראשון בבית א' באליפות המחוז אך הפסידו לפורטונה דיסלדורף בגמר לאחר שהם סיימו במקום הראשון בבית ב'. באותה עונה זכה עימה בגביע מערב גרמניה לאחר ניצחון 1–3 על אסן. בשנים 1937–1939 שיחק בפירמסנס וירד איתה לליגה המחוזית בעונתו השנייה בה. כמאמן אימן את רוט-וייס אסן וזכה עימה בגביע הגרמני ב-1953 עם הלמוט ראן שהיה שחקן תחתיו. במדי נבחרת גרמניה ערך הוהמן את הופעת הבכורה שלו ב-7 בספטמבר 1930 בהפסד 6–3 לדנמרק כשהוא כובש את השער השלישי עבור נבחרתו. במונדיאל 1934 כבש צמד שערים במשחק נגד שוודיה ברבע הגמר שהעלה את הגרמנים לחצי הגמר, אך באותו משחק גם נפצע עקב היתקלות עם השוער השוודי, אנדרס רידברג, דבר שהוביל לאי השתתפותו במשחק חצי הגמר אותו גרמניה הפסידה לצ'כוסלובקיה. הוהמן גם שיחק באולימפיאדה של 1936 וערך את משחקו האחרון ב-25 ביוני 1937 בניצחון על לטביה 1–3 כשהוא כובש את השער הראשון עבורה. בסך הכל ערך 26 הופעות בהם כבש 20 שערים במשך שבע שנים. בנראת גביע מערב גרמניה (2): 1932, 1933 נבחרת גרמניה מקום שלישי בגביע העולם: 1934 רוט-וייס אסן הגביע הגרמני: 1953 מדיה וקבצים בנושא קרל הוהמן בוויקישיתוף קרל הוהמן, באתר Transfermarkt קרל הוהמן, באתר Soccerway קרל הוהמן, באתר WorldFootball.net קרל הוהמן, באתר National Football Teams קרל הוהמן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מוטורקאר טנדר

מוטורקאר טנדר (באנגלית: MotorCar (trucks)) הוא טנדר בתצורת תלת אופן אשר יוצר על יד יצרנית הרכב היוונית MotorCar בין השנים 1967–1971. דגם ה"מוטורקאר (טנדר)" היה מהדגמים הקטנים בקטגוריה שלו, אם כי "מקצועית" בלט באיכות העיצוב והבנייה שלו. הדגמים השתמשו בשלדה שפותחה על ידי "MotorCar" בשתי גרסאות באמצעות מנועי פולקסווגן ופורד גרמניים, בהתאמה. על פי הסיווג שלהם, שני הדגמים יכלו לשאת באופן חוקי רק 350 ק"ג, אם כי בפועל הם העמיסו עד 2 טון על ידי המשתמשים שלהם. בקבינה (תא הנהג) היו 2 מושבים. דגם עם מנוע פורד גרמניה (אנ') דגם עם מנוע פולקסווגן תוצרת גרמניה תלת-אופן G.N. Georgano (Ed.), 'The Complete Encyclopedia of Commercial Vehicles', Krause Publication, Iola, Wisconsin (אנ') (1979). L.S. Skartsis and G.A. Avramidis, 'Made in Greece', Typorama, Patras, Greece (2003). היסטורית מכוניות יווניות, ראו עמוד 67, דגם "מוטורקאר" academia.edu/2899187/Greek_vehicle_and_machine_manufacturers_1800_to_present
Believe (שיר של דימה בילאן)

Believe (בתרגום לעברית: להאמין) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר הרוסי, דימה בילאן. השיר ייצג את רוסיה באירוויזיון 2008 בבלגרד. השיר נכתב על ידי ג'ים בינז (אנ') ודימה בילאן. השיר ייצג את רוסיה באירוויזיון 2008, סיים מקום שלישי בחצי הגמר וניצח בגמר. לשיר יש גם גרסה בשפה הרוסית שהייתה פופולרית באותה מידה במדינות רבות. סרטון השיר "Believe" באתר יוטיוב Dima Bilan - Believe, ultratop.be ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון אנסטר פיצג'רלד

ג'ון אנסטר פיצג'רלד (באנגלית: John Anster Fitzgerald; 19 בספטמבר 1819 – 1906) היה צייר פיות בתקופה הוויקטוריאנית. רבים מציורי הפיות שלו חשוכים ומכילים דימויים של שדים, והתייחסויות לשימוש בסמים. יצירתו הושוותה לציורים הסוריאליסטיים של הירונימוס בוש ופיטר ברויגל. שנת לידתו בלמבת בדרום לונדון לא ברורה. הוא היה ממוצא אירי, בנו של המשורר ויליאם תומאס פיצג'רלד. בשנת 1849 נישא פיצג'רלד למרי אן באר (1830-1899). הם גידלו לפחות ארבעה בנים ושתי בנות. כאמן, נראה כי פיצג'רלד לימד את עצמו. עבודתו הוצגה לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1845. הוא גם הציג בחברת האמנים הבריטיים ובחברה המלכותית לצבעי מים. בסוף שנות החמישים של המאה ה-19, הוא יצר סדרת פיות חג מולד למגזין " Illustrated London News ". פיצג'רלד העניק ליצירותיו כותרות שלעיתים קרובות לא נתנו אינדיקציה ברורה לנושאים שצייר. סוחרי אמנות ואספנים כינו אותם בשמות משלהם לעיתים קרובות, מה שגרם לבלבול גדול ברישום האוסף האמנותי שלו. חלק מכותרותיו של פיצג'רלד, כמו "חלום הצינור" ו"החולם השבוי," מסבירים אולי "שפיצג'רלד היה בקיא בסוגי האופיום, שהיה הסם השכיח בתקופה הוויקטוריאנית." פיצג'רלד יצר "תמונות מדהימות של פנטזיה טהורה עם פיות, שבבסיסן נושא ספרותי כלשהו." ציוריו משתמשים לרוב בצבעים מבריקים, בעיקר אדומים, וסגולים, כמו בציור "רובין השבוי". הוא ייצר סדרה גדולה של ציורים על נושא רובין קוק - בין השאר, מי הרג את קוק רובין? ו"פיות ישנות בקן ציפור." לפיצג'רלד היו קשרים מוגבלים עם אמנים אחרים. הוא בילה בעיקר במועדון הלונדוני שלו, מועדון הסאבאג'.חברי עמיתים, שזכרו אותו לאחר מוותו, זכרו שהוא היה חקיין מיומן של השחקנים הגדולים של אותה תקופה - אדמונד קין, צ'ארלס קמבל, וויליאם צ'ארלס מקארדי. העבודה הסופית שפיצג'רלד הציג באקדמיה המלכותית, בשנת 1902, הייתה תמונה של "אליס בארץ הפלאות". זייפני אמנות מהמאה העשרים פעלו ביצירת תמונות פיות מזויפות של פיצג'רלד. הזיופים התגלו כאשר בחינה שלהם חשף פיגמנטים מודרניים. הזיוף הובא לידיעת הציבור בעזרת תערוכת ציורי הפיות הוויקטוריאניים בשנת 1998 באקדמיה המלכותית לאמנויות. בתו הצעירה, פלורנס הארייט פיצג'רלד (1857–1927), הייתה ציירת ופסלת. היא נישאה לאמן הנוף ולטר פולן בישופ (1856–1936) בשנת 1889. מדיה וקבצים בנושא ג'ון אנסטר פיצג'רלד בוויקישיתוף ג'ון אנסטר פיצג'רלד, באתר Discogs (באנגלית) John Anster Christian Fitzgerald (1819-1906), Victorian Art History, www.avictorian.com Summary Bibliography: John Anster Fitzgerald, www.isfdb.org Nicola Bown, Fairies in Nineteenth-Century Art and Literature, Cambridge, Cambridge University Press, 2001. Christopher Wood, Victorian Painting, Boston, Little, Brown & Co., 1999; p. 45. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון אנסטר פיצג'רלד".
Spell My Name

Spell My Name (בעברית: לחש את שמי) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, ואלבום הסולו התשיעי שלה. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020 על ידי חברת התקליטים איילנד. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. מידע על האלבום Spell My Name באתר MusicBrainz האלבום Spell My Name באתר Discogs Toni Braxton - Spell My Name, Discogs (באנגלית) Spell My Name by Toni Braxton (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-12-28
הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'ונסון

הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'ונסון כיהן במשך פחות מתקופת כהונה נשיאותית אחת, החל מה-15 באפריל 1865, היום שבו החליף ג'ונסון כנשיא את קודמו לינקולן שנרצח, ועד סיום כהונת ג'ונסון ב-4 במרץ 1869. ג'ונסון הקים קבינט שכלל בראשיתו את כל שבעת האישים שכיהנו בקבינט של קודמו עד למותו. הקבינט כלל שבעה בעלי תפקידים וכיהנו בו 13 אישים, כולם גברים. שלושה מהם - מזכיר המדינה, מזכיר האוצר ומזכיר הצי - כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של ג'ונסון. מזכיר המדינה: ויליאם סיוארד (1865–1869) מזכיר האוצר: יו מקולוק (1865–1869) מזכיר המלחמה: אדווין סטנטון (1865–1868), ג'ון סקופילד (1868–1869) התובע הכללי: ג'יימס ספיד (1865–1866), הנרי סטנברי (1866–1868), ויליאם אברטס (1868–1869) שר הדואר: ויליאם דניסון (1865–1866), אלכסנדר רנדל (1866–1869) מזכיר הצי: גדעון ולס (1865–1869) מזכיר הפנים: ג'ון אשר (1865), ג'יימס הרלן (1865–1866), אורוויל בראונינג (1866–1869) ארצות הברית, פוליטיקה וממשל, 1865-1869, דף שער בספרייה הלאומית
אוניברסיטת אלברטה

אוניברסיטת אלברטה (באנגלית: University of Alberta) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת באדמונטון שבקנדה, אשר הוקמה בשנת 1908 על ידי השלטונות באלברטה. האוניברסיטה כוללת ארבעה קמפוסים הפרוסים ברחבי העיר. באוניברסיטה לומדים כ-39,000 סטודנטים מקנדה ומ-150 מדינות אחרות הלומדים ב-18 פקולטות המכילות 400 תוכניות לימוד. לאוניברסיטה ישנה תרומה כלכלית משמעותית לכלכלת אלברטה, והיא מהווה 5% מהתמ"ג המקומי והיא האוניברסיטה הציבורית היחידה באלברטה. הספרייה של אוניברסיטת אלברטה נחשבת לאחת מן הגדולות באמריקה הצפונית עם למעלה מ-10.6 מיליון פריטים. מאז הקמתה, למדו באוניברסיטת אלברטה כ-275,000 איש, אשר הידועים שבהם הם המדען ריצ'רד טיילור וראשי הממשלה רולנד מיצ'נר וג'ו קלארק. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית ובקבוצת U15. אוניברסיטת אלברטה הוקמה בשנת 1908 עם כ-45 סטודנטים (מתוכם כ-7 נשים) לאחר שהתקיימה מחלוקת רבה האם להקים אותה באדמונטון או בקלגרי. האוניברסיטה העניקה את התארים הראשונים בשנת 1912. הפקולטה לרפואה הוקמה בשנה שלאחר מכן, והפקולטה לחקלאות החלה לפעול בשנת 1915. מלחמת העולם הראשונה והשפעת הספרדית שיתקו את הפעילות במוסד לזמן מה בסתיו 1918. במהלך המלחמה נהרגו כ-80 סטודנטים ואנשי סגל. לאחר תקופה זו האוניברסיטה חזרה לצמוח ועד שנת 1920 היו בה כשש פקולטות (אומנויות ומדעים, מדעים יישומיים, חקלאות, רפואה, רפואת שיניים ומשפט) ושני בתי ספר (בית מרקחת וחשבונאות). הוענקו מגוון תארים: תואר ראשון באומנויות (BA), תואר ראשון במדעים (BSc), תואר ראשון במדעים בחקלאות (BSA), תואר ראשון במשפטים (LLB), תואר ראשון ברוקחות (PhmB), תואר ראשון באלוהות (BD), תואר שני באומנויות (MA), תואר שני במדעים (MSc), ודוקטור לחוקים (LLD). בתקופה זו למדו באוניברסיטה 851 סטודנטים גברים ו-251 סטודנטיות, ו-171 חברי סגל, מתוכם 14 נשים. במהלך שנות ה-20 הפקולטה לרפואה שגשגה לאור הניסיון הטיפולי במלחמה. בשנת 1929 הקימה האוניברסיטה מכללה לחינוך. שגשוג זה נקטע בזמן השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה. גל צמיחה שני התרחש בשנות ה-50 ושנות ה-60, ונבנו מבנים חדשים רבים לאוניברסיטה. בשנת 1960 הוקם קמפוס בקלגרי, שהפך לאוטונומי בשנת 1966. בשגשוג המתמשך נקטע כשהתרחש משבר פיננסי במהלך שנות ה-90 אך תרומות רבות עזרו למוסד לעבור את המשבר. דירוג שאנגחאי: מקום 91 (2023) Times Higher Education: מקום 109 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 96 (2024) דירוג שאנגחאי: מקום 4 (2023) Times Higher Education: מקום 5 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 4 (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אלברטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אלברטה (באנגלית) אוניברסיטת אלברטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוניברסיטת אלברטה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת אלברטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת אלברטה, ברשת החברתית אינסטגרם
אוניברסיטת מאסטריכט

אוניברסיטת מאסטריכט (בהולנדית: Universiteit Maastricht; בראשי תיבות: UM) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת במאסטריכט שבהולנד אשר הוקמה בשנת 1976 ובכך מהווה השנייה מבחינת צעירותה מבין 13 האוניברסיטאות ההולנדיות. נכון לשנת 2020, לומדים באוניברסיטה כ-21,000 סטודנטים, כאשר 55% מתוכם זרים (כאשר גם כמעט 20% מאנשי הצוות של האוניברסיטה הם בעלי אזרחות זרה). חצי מתוכניות הלימוד הן באנגלית והשאר נלמדות באופן חלקי או מלא בהולנדית. האוניברסיטה נחשבת לאחת מן הטובות בהולנד. אוניברסיטת מאסטריכט הוקמה רשמית בינואר 1976 עם אישורה של יוליאנה, מלכת הולנד, וזאת לאחר שזוהה צורך להכשיר אשי מקצוע בתחומי הרפואה לאור החוסר במדינה. מוסד זה עזר לשקם את הכלכלה המקומית, לאחר שתעשיית הפחם דעכה. בשנותיה הראשונות, זכתה אוניברסיטת מאסטריכט לתמיכה ממשלתית נרחבת. הפקולטה למשפטים הוקמה בשנת 1981 ואחריה הפקולטה לכלכלה בשנת 1984. בשנת 1994 הוקמה הפקולטה לאמנויות ותרבות ושנה לאחר מכן הוקמה הפקולטה לפסיכולוגיה. הפקולטה למדעי הרוח והמדעים החלה לפעול בשנת 2005, והכילה מגוון יחידות ארגוניות, כמו המחלקה להנדסת ידע ובית הספר לממשל. בשנת 2007 הפקולטות למדעי הבריאות והפקולטה לרפואה אוחדו לכדי פקולטה אחת. כיום (2024) פועלות באוניברסיטה כשש פקולטות המציעות 17 תוכניות לתואר ראשון, 56 תוכניות לתואר שני ומספר תוכניות ללימודי דוקטורט. הפקולטה לבריאות, רפואה ומדעי החיים הפקולטה לפסיכולוגיה ומדעי המוח הפקולטה למשפטים הפקולטה לאמנויות ומדעי החברה הפקולטה למדעים והנדסה בית הספר למנהל עסקים וכלכלה דירוג שאנגחאי - מקום 201–300 (2023) דירוג Times Higher Education - מקום 138= (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 256= (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת מאסטריכט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מאסטריכט (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מאסטריכט (באנגלית) אוניברסיטת מאסטריכט, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת מאסטריכט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)