laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יונה בלטמן

יונה בְּלַטְמן (1929 – 1 בפברואר 2012) היה עורך דין ישראלי ופרקליט המדינה בין השנים 1982–1988. בלטמן נולד בירושלים בשנת 1929. במלחמת העצמאות נפצע כאשר ליווה את שיירת נבי דניאל (1948). מאוחר יותר, סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1956. במהלך לימודיו ולאחריהם החזיק בתפקידים שונים בלשכת היועץ לענייני ערבים במשרד ראש הממשלה. בשנים 1950–1958 ריכז את המועצה הכלכלית המייעצת, בראשה עמד השר פרץ נפתלי. לאחר מכן פנה לעיסוק משפטי. בשנים 1958-1966 היה בלטמן עוזר וסגן פרקליט מחוז ירושלים וייצג את המדינה בנושאים פליליים בערכאות משפטיות שונות. בשנת 1962 הופיע כתובע במשפט של הרב מנדלזון ובני הזוג קוט שהואשמו בחטיפת יוסל'ה שוחמכר. המשפט הסתיים בהרשעה מינורית לאחר שהעד המרכזי של התביעה הודה ששיקר. בשנים 1966–1970 היה סגן בכיר לפרקליט המדינה ובנובמבר 1978 מונה למשנה לפרקליט המדינה. בשנת 1982 מונה לתפקיד פרקליט המדינה וכיהן בתפקיד זה עד 1988. בעת כהונתו טיפלה הפרקליטות בפרשת קו 300. ממאי 1984 עד תחילת 1985 כיהן בראש ועדת בלטמן שחקרה את מותם של המחבלים, אך לא הצליחה לאתר את האשמים. לאחר ששיבוש החקירה על ידי השב"כ נתגלה, והיועץ המשפטי של השב"כ וסגנו קיבלו חנינה, הוביל בלטמן חרם של פרקליטות המדינה על שיתוף פעולה עם היועץ המשפטי של השב"כ, עד הדחתם של מקבלי החנינה. תפקיד מרכזי שמילא כפרקליט מדינה היה כתובע במשפטו של ג'ון דמיאניוק. בלטמן הופיע בעצמו בבית המשפט, ושם זכה לחשיפה תקשורתית רבה יחסית לקודמיו. לאחר פרישתו משירות המדינה היה בלטמן מבקר האוניברסיטה העברית. נפטר בפברואר 2012, בגיל 82. בלטמן התגורר בירושלים עם רעייתו אטה בלטמן, והיה אב לשתי בנות ובן. בנו מנחם נהרג בתאונת דרכים. אחת מבנותיו, דפנה בלטמן-קדראי, כיהנה כנשיאת בתי משפט השלום במחוז המרכז וכיום היא שופטת בית המשפט המחוזי מרכז-לוד. מדיה וקבצים בנושא יונה בלטמן בוויקישיתוף גלעד שר, "מורידים את שומרי החוק למחתרת", כותרת ראשית, 11 בנובמבר 1987 יהונתן ליס, מת פרקליט המדינה לשעבר יונה בלטמן, באתר הארץ, 2 בפברואר 2012 נח סביר, "ח"כ ש. לורנץ השתתף בהתיעצות בה הוחלט להציל את יוס'לה משמד, מעריב, 7 ביוני 1962 נח סביר, העד הלך לפסיכולוג ונשבר, מעריב, 22 ביוני 1962 יונה בלטמן מונה למ"מ פרקליט המדינה, מעריב, 27 בנובמבר 1978
פינה קולדה

פינה קולדה (בספרדית: Piñ‎a Colada, מבוטא: פִּינִיָה קולָדָה) הוא משקה קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי ומורכב מ-50 מ"ל רום לבן, 30 מ"ל חלב קוקוס ו-50 מ"ל מיץ אננס. את הפינה קולדה מגישים בכוס פוקו גראנדה כשהוא מקושט באננס ובדובדבן מרסקינו. המשקה פופולרי בארצות רבות, בין השאר בישראל, ויש לו טעם הנחשב לאקזוטי. בגרסאות מודרניות יש המכינים את הקוקטייל בתוספת אבקת חלב, מה שמקנה לו טעם עשיר יותר וייחודי. ניתן להכין את הקוקטייל גם בצורה קפואה על ידי ערבולו בבלנדר עם קרח רב. מדיה וקבצים בנושא פינה קולדה בוויקישיתוף פינה קולדה - אוכל - ynet / עידו שפירא, באתר ynet רוני קשמין, שותי הקאריביים: סערה טרופית ושמה פינה קולדה, באתר הארץ, 9 ביולי 2014 רשימת קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבינלאומי ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התפרצות הואי של הר פוג'י

התפרצות הוֹאי של הר פוג'י (ביפנית 宝永大噴火 – הוֹאי דאי פונקה) אירעה ב-1707. במהלך ההיסטוריה התפרץ הר פוג'י בצורה משמעותית כמה פעמים. בשנת 684 בתקופת אסוקה (710-538) פלט ההר לבה שחצתה אגם למרגלותיו לשניים (התפרצות ג'וגאן). משנת 781 יש רישומים על 17 התפרצויות של הר הגעש, 12 מתוכן בתקופת הייאן (794 - 1185). התפרצות הואי התרחשה בתקופת אדו (1868-1603). ההתפרצות קרויה על שמה של תקופת הואי (宝永 – "נצח משגשג"), תקופה בת 8 שנים (1704 עד 1711), חלק מתקופת אדו, כיוון שהתחוללה בשנה הרביעית לתקופה זו. בהתפרצות הואי לא הייתה זרימת לבה, אבל ההר פלט כמויות גדולות של אפר געשי שהתפזר על פני שטחים נרחבים סביב הר הגעש, והגיע אפילו עד לאדו (כיום טוקיו), כמעט 100 קילומטרים מהר פוג'י. נפח האפר שנפלט מההר נאמד בכ-800 מיליון מטרים מעוקבים. ההתפרצות הייתה פליניאנית ועצמתה הייתה VEI=5. ההתפרצות אירעה בצדו הדרום־מערבי של הר פוג'י ויצרה שלושה לועות געשיים חדשים המכונים לועות הואי מספר אחד, שניים ושלושה. הר פוג'י לא התפרץ מאז. בשנה שלאחר התפרצות הואי עלה הנהר סאקוואה על גדותיו עקב הצטברות אפר געשי על קרקעיתו, והציף שטחים. לאסון תרמו חלקית פעולותיהם של איכרי הסביבה: האפר הגעשי שנפלט בהתפרצות התפשט על פני שטחים נרחבים וכיסה שדות מעובדים מזרחית להר פוג'י. על מנת להציל את השדות פינו האיכרים את האפר לאתרי פסולת והאפר רוכז שם בגבעות חול. הגשמים שטפו את גבעות האפר הגעשי לתוך ערוצי הנחלים והם הפכו רדודים יותר. לתוך הנהר סאקוואה נשפכו כמויות רבות של אפר געשי והן יצרו סכרים טבעיים לאורך הנהר. ב-7 וב-8 באוגוסט 1708, שנה אחרי ההתפרצות, גרם גשם סוחף למפולות של אפר געשי ובוץ שפרצו את הסכרים והציפו את מישור אשיגארה. מדיה וקבצים בנושא התפרצות הואי של הר פוג'י בוויקישיתוף Global Volcanism Program | Fujisan, Smithsonian Institution | Global Volcanism Program (באנגלית)
יחידת האיתור התת-מימי

היחידה לאיתור וזיהוי תת-מימי היא יחידה בחיל הים הישראלי, הפועלת לאיתור ולזיהוי של עצמים מתחת לפני הים. היחידה כפופה לשייטת ספינות הטילים ופועלת על הספינה אח"י בת-ים 2, למרות היותה מסוגלת להתאים את עצמה לפלטפורמות שונות בים. היחידה הוקמה על ידי רב-סרן פרופסור צבי בן-אברהם ב-1976 על אח"י מעוז בבסיס חיל הים באשדוד, הוא היה גם המפקד הראשון של היחידה. סגן מפקד היחידה היה סרן יוחנן שפיר. ב-1980 עברה היחידה לילת"ם בבסיס חיל הים בחיפה. עד לשנת 2006 פעלה היחידה על היאכטה אח"י תמנון, עד שהיאכטה יצאה משירות פעיל בחיל הים. היחידה מתאמנת על איתור של עצמים המונחים על קרקעית הים בעזרת כלים כסונאר סורק צד, וגרדיומטר. לאחר שלב האיתור מתמקדת היחידה בזיהוי העצמים ולעיתים בשלייתם בעזרת רובוט תת-מימי המונחה מרחוק. ערוץ 7, הצצה ליחידת האיתור התת-מימית של צה"ל, באתר ערוץ 7, 1 באפריל 2018 חיל הים קיבל רובוט לעבודה תת-ימית בעומק של ק"מ, באתר "IsraelDefense‏", 1 באוקטטבר 2017 דן לביא, הפתעות בעומק של 1,000 מטר, באתר ישראל היום, 24 בספטמבר 2017 לכידת היאכטה 'קאסלארדי', באתר חיל הים ערך זה הוא קצרמר בנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שריר הזרוע הדו-ראשי

שריר הזרוע הדו-ראשי או שריר הקיבורת (TA: Musculus biceps brachii) הוא שריר, הנמצא במדור הקדמי של הזרוע. כפי שמובן משמו, שריר זה מורכב משני ראשים. מקור הראשים באזור הכתף, והם מתאחדים למבנה אחד המתחבר לאמה באזור המרפק. שריר הזרוע הדו-ראשי עובר מעל לשני מפרקים ופעולתו משפיעה על הכתף (ככופף) ועל המרפק (ככופף וכמסובב כלפי מעלה של האמה). פעולות כגון הידוק בורג בעל הברגה רגילה בעזרת יד ימין נעשות על ידי השריר. את סך פעולותיו בכתף ובמרפק ניתן לתאר כהרמת אובייקט והגשתו לפה. שריר הזרוע הדו-ראשי הוא אחד השרירים המוכרים בגוף, השריר שטחי וממוקם מיד מתחת לעור וצורתו מוגדרת היטב גם באנשים בעלי מסת שרירים לא מפותחת. ראשי שריר הזרוע הדו-ראשי מכונים הראש הארוך של שריר הזרוע הדו-ראשי (Caput longum musclus bicipitis brachii) והראש הקצר של שריר הזרוע הדו-ראשי (Caput breve musclusbicipitis brachii). מקורם של שני הראשים בעצם השכם ולאחר איחודם, נאחז השריר בעצם החישור ובשרירי האמה. גיד הראש הארוך של השריר נאחז בגבשושית הרום גומתית של עצם השכם (Tuberculum supraglenoidale). הגיד עובר דרך קופסית מפרק הכתף ויוצא מהקופסית לאחר שחלף בחריץ בין הגבשושיות (Sulcus intertubercularis) של עצם הזרוע. גיד הראש הקצר נאחז בזיז החרטום של עצם השכם (Processus coracoideus). באזור המרוחק קמעא ממרכז הזרוע, מתאחדים שני ראשי השריר למבנה אחד המתחבר דרך גיד לגבששת החישור של עצם החישור ולאֲלַל הדו-ראשי (Aponeurosis musculi bicipitis brachii; Aponeurosis bicipitalis; Lacertus fibrosus, המורכב מרקמה פיברוטית חזקה). אלל הדו-ראשי מחובר לגיד השריר מצידו האחד ומתאחד עם רקמות השרירים הכופפים שבאמה מצידו השני. שריר הזרוע הדו-ראשי חולף מעל לשלושה מפרקים ופעולתו משפיעה על שלושתם: מפרק הזרוע - שריר עזר בעת כיפוף. מפרק הזרוע והגומד - השריר מכופף את המרפק המיושר אלא שצורת פעולתו משתנה מרגע שהמרפק כבר מכופף ותלויה במנח האמה: כאשר האמה מסובבת כלפי מעלה, פועל השריר כמכופף של המרפק אך כאשר האמה מסובבת כלפי מטה, השריר כמעט שאינו פועל בכיפוף המרפק. מפרק החישור והגומד המקורב - השריר פועל בחוזקה כמסובב כלפי מעלה של האמה. שריר הזרוע הדו-ראשי מעוצבב (מקושר על ידי עצבים לשאר הגוף) על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C4,C5,C6) דרך עצב השריר והעור (Nervus musculocutaneus). השריר מוזכר מספר פעמים במקורות תחת השם "שריר הקיבורת", כציון המקום עליו יש להניח תפילין של יד. בתורה כתוב: "וְהָיָה לְאוֹת עַל-יָדְכָה, וּלְטוֹטָפֹת בֵּין עֵינֶיךָ". התלמוד מבאר: "אך חלק שאני הכא דבגולגולת תלא רחמנא אמר מר ידך זו קיבורת מנלן דת"ר על ידך זו גובה שביד אתה אומר זו גובה שביד או אינו אלא על ידך ממש אמרה תורה הנח תפילין ביד והנח תפילין בראש מה להלן בגובה שבראש אף כאן בגובה שביד". הרמב"ם מציין שוב את מקום הנחת תפילין של יד וכן מתאר כיצד נראה השריר מבחוץ: "ושל יד קושר אותה על שמאלו על הקיבורת, והוא הבשר התפוח שבמרפק שבין פרק הכתף ובין פרק הזרוע". אנטומיה טופוגרפית (גפה עליונה במבט קדמי, גפה עליונה במבט אחורי) אנטומיה - מונחים ספר שמות, פרק י"ג, פסוק ט"ז מנחות לז ב רמב"ם הלכות תפילין ומזוזה וספר תורה ד ב
בופון

האם התכוונתם ל... הרוזן בופון – ז'ורז'-לואי לקלרק, חוקר טבע צרפתי ג'אנלואיג'י בופון – שוער איטלקי המשחק בפארמה ובנבחרת איטליה לורנצו בופון – שוער עבר איטלקי שידוע בשל תקופתו במילאן בשנות ה-50 של המאה ה-20
ביטוח חיים

ביטוח חיים הוא הסכם ביטוח בין חברת ביטוח למבוטח, המקנה הטבה כספית במקרה של פגיעה בגופו של המבוטח, ובעיקר במקרה מותו. ההטבה הכספית ניתנת בצורה של סכום חד-פעמי, או בצורה של קצבה חודשית. בתמורה לביטוח משלם המבוטח פרמיה חד-פעמית או תקופתית (לרוב חודשית). ביטוח חיים בא להגן מפני הסיכון של אובדן היכולת להתפרנס, ובהתאם לכך, ההטבה הכספית למבוטח (או למוטבים שבחר) משולמת כאשר קורה אחד המקרים הבאים (הפירוט המדויק משתנה בהתאם לסוג הביטוח): מות המבוטח. הגעת המבוטח לגיל שנקבע בפוליסה (בדרך כלל גיל פרישה). הפיכת המבוטח לנכה, כך שנפגעת יכולתו לפרנס את עצמו. פוליסות ביטוח חיים הן משלושה סוגים: פוליסת ריסק: פוליסה שבה התשלום החודשי משמש לביטוח מפני סיכון מוות בלבד (או מוות ונכות), ללא מרכיב של חיסכון. פוליסה זו אינה מבטיחה כלל פרנסה לעת זקנה. בין פוליסות הריסק ניתן למצוא גם את ביטוח החיים למשכנתא. פוליסת חיסכון: פוליסה שבה התשלום החודשי משמש לחיסכון בלבד, ללא התייחסות לסיכוני מוות ונכות. במקרה של מוות או נכות מקבל המבוטח (או מוטביו) את הסכום שנצבר בפוליסה (כך שלמעשה אין בה מרכיב של ביטוח). עד לסוף 2007 יכול היה מבוטח בישראל במסלול זה למשוך את כספו, בבוא העת, בבת אחת (מסלול הוני) או בתשלומים חודשיים (מסלול קצבתי). מתחילת 2008 ניתן להפקיד כספים במסלול קצבתי בלבד. ביטוח מעורב: זהו הדגם הנפוץ של ביטוח חיים, הכולל מענה לכל שלושת הסיכונים: מוות, נכות וזקנה. הוא למעשה תערובת של שני הסוגים הקודמים - יש בו מרכיב של ריסק ומרכיב של חיסכון. כאשר ביטוח זה נרכש במסגרת מקום העבודה נהוג לכנותו "ביטוח מנהלים", אך אין בינו ובין ניהול ולא כלום, והוא נמכר גם לעובדים זוטרים. סוג שונה של ביטוח חיים הוא ביטוח אריכות ימים, שבו מבוטח שהגיע לגיל פרישה, ומתכנן לחיות מחסכונותיו במשך עשרים שנה, למשל, מבטח עצמו מפני הסיכון שיאריך ימים גם לאחר שיכלה את כל חסכונותיו. ביטוח החיים נדון בספרות השו"ת במאה העשרים. הדיונים נדונו סביב השאלות: האם ביטוח חיים מצביע על חוסר ביטחון באל מבחינה כלכלית; האם חתימה על ביטוח חיים יש בה פתיחת פה לשטן. בנוסף נידונו השאלות: איזה סוג ביטוח חיים מועדף לפי היהדות; התמודדות עם סעיף בביטוח המחייב ניתוח בגופה לאחר המוות. פוסקים שונים הצביעו על כך שחובת ההשתדלות לפרנסה מצדיקה אף רכישת ביטוח חיים, כשלדעתם ההשתדלות אינה סותרת את הביטחון באל; אחרים ציינו לפי התלמוד שמעלה גדולה יותר היא להימנע מביטוח חיים אף שאין איסור בכך. ביחס למושג פתיחת פה לשטן בשו"ת לחם שלמה קבע שמותר לאדם להכין את עצמו למוות; כשהוא מציין שגם דודו שהיה בקיא בחכמת התורה ביטח את עצמו. הרב משה פיינשטיין טוען שאף שאין זו הלכה, לפי השקפת היהדות מומלץ שאדם ירכוש ביטוח חיים אשר התגמולים מתקבלים לאחר מותו יותר מאשר ביטוח המעניק את התגמולים בגיל מסוים. ביטוח חיים תקופתי ערך סילוק יהודה כהנא, ספר ביטוח החיים, הפנסיה והגמל בישראל, הוצאת עתרת, 1988, חלק ו': הסדרי ביטוח חיים. מדיה וקבצים בנושא ביטוח חיים בוויקישיתוף אבי שאולי, ביטוח חיים - האם זה כדאי?, באתר ynet, 6 באפריל 2007 money/life-insurance ביטוח חיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מה חשוב לדעת לפני שבוחרים ביטוח חיים, באתר הראל ביטוח ופיננסים מתי חשוב לחדש את ביטוח החיים, באתר כלל ביטוח ופיננסים שו"ת אגרות משה, או"ח חלק ב, סימן קיא; שו"ת יחווה דעת, חלק ג סימן פה תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ח, עמוד ב' חלק ב, ערך יורה-דעה סימן סז שו"ת אגרות משה, או"ח חלק ד, סימן מח
סן מרקו

סן מרקו (באיטלקית: San Marco) – הוא מרקוס הקדוש האם התכוונתם ל... בזיליקת סן מרקו – בזיליקה בוונציה שבאיטליה בזיליקת סן מרקו (רומא) – בזיליקה ברומא שבאיטליה כיכר סן מרקו – כיכר הסמוכה לבזיליקת סן מרקו שבוונציה סן מרקו (רובע) – אחד מרובעי ונציה תוכנית סן מרקו – תוכנית שיגור לוויינים איטלקית
צבא אוזבקיסטן

צבא אוזבקיסטן הוא לפי דיווחים צבא הקבע הגדול ובעל היכולות הגבוהות ביותר בכל מרכז אסיה, בו 65,000 לובשי מדים. הצבא ירש את המבנה שלו מהכוחות המזוינים של ברית המועצות. הציוד של הכוחות המזוינים של אוזבקיסטן אינו מודרני, והאימונים הם לא אחידים ולא מספקים. למרות עובדות אלו, מצליח צבא אוזבקיסטן במשימת השמירה על גבולות המדינה. ברשות צבא אוזבקיסטן כ-520 טנקים, כ-130 קנים ארטילריים מעל 100 מ"מ, כ-160 כלי טיס קרביים (כולל מסוקים) ושני כלי שיט חמושים (בימת אראל), מה שהופך אותו כנראה לחיל הים מהקטנים בעולם, בעתיד כנראה צריך להגיע עוד 14 מתוצרת ארצות הברית. אוזבקיסטן אישרה את הבקשה של ארצות הברית לשימוש בשדה התעופה הצבאי בדרום אוזבקיסטן לאחר אירועי ה-11 בספטמבר 2001 להשתמש בו במלחמתה באפגניסטן. כמו כן, אוזבקיסטן עזרה לארצות הברית בתחומים צבאיים שונים במלחמה, כשהעיקרי שבהם הוא המודיעין, שהיה בשפע אצל האוזבקים.[דרוש מקור] יחידות בצבא - צבא, חיל האוויר, היחידה להגנה ימית (רשמית: חיל הים), חיל להגנה אווירית, כוחות ביטחון (פנימיים ומשמר הגבול), משמר לאומי. כוח אדם צבאי - גיל הצבא: (2004) :18 שנה. כוח אדם צבאי - זמינות: (2004) :גברים בגיל 15-49 - 7,126,325 איש. כוח אדם צבאי - מתאמים לשירות צבאי: (2004): גברים בגיל 15-49 - 5,783,740 איש. כוח אדם צבאי - מגיעים לגיל הגיוס: (2004): 321,886 איש מדי שנה. הוצאות צבאיות במונחים כספיים: (1997): 200$ מיליון. הוצאות צבאיות כאחוז מהתמ"ג: (1997): 2% מהתמ"ג. מאז 1998 ממשלת אוזבקיסטן קיבלה תמיכה מ-FMF וארגונים נוספים כסיוע לצרכים ביטחוניים. מינהל הביון הצבאי של אוזבקיסטן (באוזבקית: IBB, Istihborot Bosh Boshqarmasi) הוא מחלקת המודיעין של המטה המאוחד בצבא אוזבקיסטן. הארגון הוקם ב-1996 לאחר שקודם לכן על המודיעין הצבאי הופקד MXX, שירות הביטחון הלאומי האוזבקי. הארגון מורכב מיחידות מודיעין צבאיות ותחנות האזנה שמתרכזות ברובן בהאזנה לתקשורת צבאית באירן השכנה, בסיוע שירות הביטחון הפדרלי הרוסי שמסייע גם לשאר השירותים החשאיים במדינה. הארגון נאבק לצד MXX נגד התנועה האסלאמית האוזבקית המאיימת להקים שלטון שיעי במדינה ונתמכת על ידי איראן. מדיה וקבצים בנושא צבא אוזבקיסטן בוויקישיתוף Uzbek Navy: past, present and future, rusnavy.com
פים פורטאון

וילהלמוס סימון פטרוס פורטאון, הידוע יותר כפּים פורטאון (הולנדית: Pim Fortuyn ‏האזנה‏Ⓘ‏ [ˈpɪm fɔrˈtœyn]; 19 בפברואר 1948 – 6 במאי 2002) היה סופר, איש עסקים ופוליטיקאי הולנדי מן הימין הלאומני. נרצח בעת מסע בחירות. פּים פורטאון נולד למשפחה קתולית בעיירה קטנה בהולנד. בשנות השבעים הגיע לאמסטרדם כדי ללמוד סוציולוגיה. בחר במסלול אקדמי, הגיע לתואר פרופסור ושימש מרצה באוניברסיטת ארסמוס שברוטרדם. בעשר השנים האחרונות לחייו היה גם בעל טור ופרשן בעיתונות. כן כתב כמה ספרים בנושאי סוציולוגיה ופוליטיקה. פורטאון החזיק בדעות שלא מקובל למצוא בכפיפה אחת אצל אותו אדם: הוא היה הומוסקסואל גלוי התומך בזכויות ההומוסקסואלים, ובה בשעה היה איש ימין לאומני המתנגד לזכויות מיעוטים אתניים. פורטאון הקים מפלגה ימנית לאומנית שלושה חודשים לפני הבחירות הכלליות בהולנד, שאמורות היו להתקיים ב-15 במאי 2002. המפלגה התנגדה להגירת זרים להולנד, בייחוד מוסלמים, שאותם כינה פורטאון נחשלים ומפגרים. המפלגה תמכה בזכויות ההומוסקסואלים אך התנגדה לנישואין בין בני זוג מאותו המין. פורטאון השתמש בהומוסקסואליות כעילה להתנגד לאסלאם, אשר שולל את ההומוסקסואליות. הוא הדהים את דעת הקהל בהולנד כאשר בחודש פברואר 2002 קרא לבטל את הסעיף הראשון בחוקה ההולנדית האוסר אפליה. ב-6 במאי 2002, שבוע לפני הבחירות, כאשר הסקרים הראו כי מפלגתו עשויה לזכות בכ-30 מושבים מתוך 150 חברי הפרלמנט של הולנד, נורה פורטאון למוות בהיכנסו ללימוזינה שלו שחנתה ליד תחנת רדיו בעיר הילברסום, לאחר שהעניק לתחנה ראיון. המתנקש, פולקר ון דה חראף, בן 33, נעצר דקות אחדות לאחר הרצח כשבידו אקדח ועליו סימני דם. בבדיקת DNA סימני הדם התאימו לדמו של פורטאון. בתחילה סברו כי המתנקש הוא מהגר מוסלמי. אולם לאחר כמה שבועות, כשפורסמה זהותו של הרוצח - איש שמאל הולנדי לבן, נדהמה המדינה, והולנד החלה בתהליך של חשבון נפש. זה היה הרצח הפוליטי הראשון שהתרחש בהולנד זה 330 שנים. לאחר ששמר על שתיקה במשך חודשים רבים, הודה ון דה חראף ברצח בסוף נובמבר 2002. הוא הסביר את המניע לרצח בהתנגדות לדעותיו של פורטאון ובחשש שפורטאון עומד להגיע להישגים בבחירות ועלול להתמנות לראש ממשלה. הוא הורשע ב-15 באפריל 2003 ונידון ל-18 שנות מאסר. במאי 2014, לאחר שריצה שני שלישים מעונשו, שוחרר בתנאים מגבילים: אזיקים אלקטרוניים, התייצבות שבועית אצל קצין מבחן, איסור שהייה ברוטרדם, בהילברסום ובהאג, ומגבלות נוספות. בבחירות שנערכו לאחר הרצח הייתה מפלגתו של פורטאון לשנייה בגודלה בפרלמנט. לאחר הצטרפותה לממשלה קיבלה ארבעה תיקים בממשלת הולנד, וכן את ניהול משרד ההגירה. מדיה וקבצים בנושא פים פורטאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פים פורטאון פים פורטאון, ברשת החברתית Goodreads פים פורטאון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלר

האם התכוונתם ל... פלר (אורן) – עיירה במחוז אורן בצרפת פלר דה ליס (fleur-de-lis) - סמל בית המלוכה הצרפתי אישים: הרלד פלר – חסיד אומות העולם משווייץ שפעל בהונגריה ולדימיר יזראילביץ' פלר – עוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פעולותיו במהלך מלחמת העולם השנייה, גיבור העמל הסוציאליסטי, ציר בסובייט העליון השמיני יצחק פלר (עיתונאי) – עיתונאי ישראלי יצחק פלר (מחנך) – מחנך ישראלי נח פלר – רופא מנתח ישראלי נילי פלר – עורכת ישראלית רודי פלר (Völler) - שחקן כדורגל גרמני, ומאמנה לשעבר של נבחרת גרמניה בכדורגל רון פלר – פרופסור להנדסה חקלאית, בעל אות גיבור ישראל רון פלאר – כדורגלן הולנדי שניאור זלמן פלר – מומחה ישראלי למשפט הפלילי חנה יעקב-פלר – רופאת עור, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל פלור
יער אודם

יער אודם נמצא בשמורת יער אודם, בגובה של כ-1,000 מטרים, על מורדות הר אודם ברמת הגולן. החורש מורכב מארבעה גושים מבודדים: גוש כרז אל טוויל שמצוי מדרום לכביש צומת גובי געש (סכיך)-צומת אל רום, הוא יער פתוח עקב בירוא חלקות חקלאיות בעבר גוש הר אודם שמצוי מדרום מערב לפסגת הר אודם והוא יער פתוח עקב בירוא חלקות חקלאיות בעבר גוש תל קצעה שמצוי מצפון מערב לבוקעתא והוא יער צפוף ללא סימני בירוא חלקות גוש מסעדה שמצוי מדרום מערב למסעדה והוא יער צפוף ללא סימני בירוא חלקות כל גושי היער פרט לדרומי שבהם, גוש כרז אל טוויל, מצויים בתחומי שמורת יער אודם. החורש הנוכחי הוא שריד מחורש רצוף, שכיסה את הגולן העליון כולו עד תחילת המאה העשרים. החורש נפגע על ידי צ'רקסים שביראו חלקות מרובעות בתוך היער, לצורך בנייה ומסחר בעץ. עד היום, מבנה היער הוא של חלקות ושורות עצים שנותרו בין החלקות. עם זאת, במאה ה-21, מתאושש החורש באיטיות ומתפשט על פני השטחים שבוראו. יער אודם נשמר מכריתה בתקופת השלטון הסורי, כיוון שנבנו בתחומו מחנות צבא ובונקרים של הצבא הסורי וכדי לעזור בהסוואתם אסרו הסורים כריתה בחורש זה. ביער מפוזרות 23 ג'ובות (גובי געש), בורות גדולים ותלולים שנוצרו כנראה כתוצאה מהתפרצות גזים געשיים ללא חומרים מוצקים או נוזליים. בועות הגז יצרו חללים אשר הפכו לבורות ענק כשתקרתם קרסה. תופעה זו מכונה בגאולוגיה "מאר". קוטרה של הג'ובה הגדולה מגיע לכ-250 מטרים ועומקה כ-60 מטרים. ביער עצים רבים ובהם אלון תולע, אלון מצוי, אלה ארצישראלית, ליבנה רפואי, עוזרר חד גלעיני. על העצים מטפסים רבים ובהם אספרג החורש, זלזלת הקנוקנות, יערה איטלקית, ספלול החרש, פואה מצויה, פטל לביד וקיסוסית קוצנית. פרחים רבים ביער ובהם אביבית בינונית, אירוס הלבנון, בר נורית חרמשי, נץ החלב ההררי, צבעוני ההרים ורקפת יוונית כון גדלים בו מינים של סחלבים נדירים כגון בן חורש רחב עלים, מירונית סרגלית, סחלבן החורש, שנק החורש, רצועית הגליל ומיני כרכומים. ביער זוהו גם מיני פטריות ובהן אמנית המוות, גושית נאכלת וליבדית פלומתית. מרעה פרות בתחומי היער גורם לדריסה של מינים נדירים רבים. החורש מהווה בית גידול לבעלי חיים רבים: בין העופות מצויים חרטומן יערות, כוס החורבות, לילית, נקר סורי, עורב שחור ושעיר מצוי. בעונות שנה שונות נמצא עופות לתקופה קצרה בלבד: בקיץ דוגרים ביער גדרון מובהק, חמרייה חלודת-זנב, עורבני שחור-כיפה ושחרור. בחורף מגיעים בזבוז הלבנון, מלכילון אורנים ופרוש הרים ובתקופת הנדידה מגיעים סבכי ניצי וסתרי מצוי. בין מיני היונקים ניתן למנות את הארנבת, בר אוגר, דרבן, דלק סלעים, תן, זאב, שועל מצוי, חדף, חזיר בר, יערון צהוב-צוואר, צבי ארץ ישראלי, יערון קטן, יערון גדול, מריון טריסטם, מריון מצוי, נברן השדה, נמנמן הסלעים, קוצן וקיפוד. עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ : מדריך שמורות טבע בישראל, [תל אביב] : משרד הביטחון – ההוצאה לאור, (תשמ"ה 1985) מדיה וקבצים בנושא יער אודם בוויקישיתוף מסלול טיולים בהר אודם טיול ביער אודם מסלול טיול של החברה להגנת הטבע בהר אודם יער אודם וברכת רם - חני זיו יער אודם, מסלול קק"ל מספר 170 משה גלעד, איילים ביער אודם, באתר הארץ, 4 בינואר 2020
קתרטס תרנגולי

קָתַרְטֶס תרנגולי (שם מדעי: Cathartes aura) הוא אחד משלושת מיני העופות הכלולים בסוג קתרטס. תחום תפוצתו משתרע מדרום קנדה ועד לקצה הדרומי ביותר של יבשת דרום אמריקה. הקתרטס התרנגולי הוא עוף גדול למדי: אורך גופו 66–81 ס"מ, מוטת כנפיו 173–181 ס"מ, ומשקלו 0.85–2 ק"ג (בממוצע 1.4 ק"ג). אין הבדל בניצוי בין המינים, אם כי הנקבה מעט גדולה יותר מהזכר. העוף דומה במראהו לאורובו השחור, אך שייך לסוג נפרד. הוא נבדל ממנו בראשו האדום ובמקורו העבה והחזק יותר. צבע נוצותיו חום כהה עד שחור. צבע המקור לבן צהבהב. כנפיו ארוכות וצרות, ואברות הכנף בהירות מסוככותיה. זנבו ארוך. עוף זה חסר בית קול (Syrinx). בדומה למרבית העופות, חושי הראייה והשמיעה של הקתרטס מאוד מפותחים. חוש הראייה מפותח במיוחד, שכן הוא עוזר לקתרטס באיתור מזונו – פגרים – מגובה רב. אולם החוש הדומיננטי העוזר לו לאתר את מזונו הוא חוש הריח, בניגוד למרבית העופות. הוא מסוגל לחוש את ריחו של אתיל מרכפתן, גז אשר נוצר עם התחלת הריקבון של פגרים. הודות ליכולתו מיוחדת זו, מסוגל הקתרטס התרנגולי לאתר נבלות המצויות אף תחת כיפת יער. הקתרטס אינו נוטה לחיות בלהקות גדולות כאורובו השחור, אם כי עשרות פרטים עשויים לחוג בשמיים יחדיו או להצטופף סביב פגר. הוא אוכל נבלות, וניזון כמעט לחלוטין מפגרים. עקב חוש הריח המפותח שלו, הוא בדרך כלל הראשון שמאתר את הפגר, גם אם הוא מוסתר מהעין. בהתאם למקורו הקטן היחסית, הוא איננו מסוגל לקרוע את עורם של פגרי חיות גדולות, ובדרך כלל נובר בארובות עיניו של הפגר או בחלקים הרכים יותר. הנשרון המלכותי והאורובו השחור, שלהם אין יכולת זו של איתור פגרים באמצעות ריח, עוקבים אחר הקתרטס התרנגולי לשם מציאת פגר. אף כי האורובו השחורים דומים בגודלם לקתרטס, הם מגיעים בכמויות העולות עליהם לעיתים פי כמה, והם כה תוקפניים עד כי הם אינם מתקשים לדוחקם מהפגר. מכיוון שגם האורובו השחור אינו יכול לקרוע את עור הפגר, שני הפרטים תלויים באוכלי נבלות גדולים מהם על מנת שיעשו זאת. Mary Louise Grossman and John Hamlet, photographed by Shelly Grossman, Birds of Prey of the World, ISBN 0-517-067889 קתרטס תרנגולי, באתר ITIS (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר NCBI (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר GBIF (באנגלית) קתרטס תרנגולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קתרטס תרנגולי באתר הרשימה האדומה של IUCN
שון לנון

שון טארו אונו לנון (באנגלית: Sean Taro Ono Lennon; נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא זמר, מלחין ושחקן אמריקאי, בנם של המוזיקאים ופעילי השלום ג'ון לנון ויוקו אונו. החל משנת 2015 הוא חבר בלהקת The Claypool Lennon Delirium. שון לנון נולד בעיר ניו יורק. לאחר הולדתו, טיפל בו אביו, ג'ון לנון, עד להירצחו בשנת 1980, כאשר היה בן חמש. הוא חונך בשני בתי ספר פרטיים יוקרתיים באינסטיטוט לה רוזי בשווייץ (בו גם למדו הנסיך אדוארד, אלברט השני מלך הבלגים ודודי אל פייד) ובבית הספר דאלטון, בעיר ניו יורק. הקלטתו הראשונה הייתה באלבומה של אימו, "עונת הזכוכית" המבוסס על סיפור שאביו נהג לספר לו. בגיל 9, הוא ביצע את השיר "זה בסדר" (It's Alright) המופיע באלבום הצדעה לאימו בשם "לכל איש יש אישה", משנת 1984. בשנת 1988 הופיע שון בקבוצת השחקנים של "Moonwalker" של מייקל ג'קסון. שון העיד כי העבודה עם ג'קסון הייתה בגדר חוויה מפרה עבורו. מאוחר יותר במהלך חייו, נסיונותיו לפרוץ כמוזיקאי רציני באו לידי ביטוי בשיתוף פעולה עם יוצרים אחרים: הוא הופיע באלבום של לני קרביץ "Mama Said", בשנת 1991 וכן הקים להקת רקע לאלבומה של אימו, "Rising", בשנת 1995. שון לנון טען שבריאן וילסון והביץ' בויז היו מקור השראה ראשון במעלה עבור שיריו וריאיון שערך עם בריאן וילסון מופיע באלבום בעל תפוצה מוגבלת בעל השם "מילים ומוזיקה". במהלך ההפצה של האלבום "אל תוך השמש" (Into The Sun), שון הרבה לדבר אודות הערצתו ללהקה הברזילאית אוס מוטנטס. בעת שהותו בברזיל הופיע שון עם ארנלדו בפטיסטה (נגן הבס והזמר של אוס מוטנטס). לאחר מכן הוא עיצב את העטיפה לאלבום הלהקה משנת 2000 הקרוי "Tecnicolor". שון אף ציין בעת ראיונות את השפעת הביטלס והוריו. "אל תוך השמש" (1998) U.S. #153 "אש ידידותית" (2006) U.S. #152 אתר האינטרנט הרשמי של שון לנון שון לנון, ברשת החברתית פייסבוק שון לנון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שון לנון, ברשת החברתית אינסטגרם שון לנון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שון לנון, באתר AllMovie (באנגלית) שון לנון, באתר AllMusic (באנגלית) שון לנון, באתר MusicBrainz (באנגלית) שון לנון, באתר Yandex.Music (ברוסית) שון לנון, באתר Discogs (באנגלית) שון לנון, באתר Songkick (באנגלית) שון לנון, באתר Genius שון לנון, באתר בילבורד (באנגלית) רונן צומר, שון לנון מגיע להופעה בישראל, באתר ynet, 7 בפברואר 2007 "Sean Lennon', מאמר מהניו יורק טיימס 05/18/98 Sean Lennon ריאיון משנת 2006 עם שון לנון ריאיון עם מישל סיווטה המנהל ריאיון עם שון לנון מ-1 בדצמבר 2006