laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלן באדלי

אלן באדלי (באנגלית: Alan Baddeley; נולד ב-23 במרץ 1934) הוא פסיכולוג בריטי ואבי מודל זיכרון העבודה בפסיכולוגיה קוגניטיבית. באדלי סיים את לימודי התואר הראשון שלו ב-1956 בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, ואת התואר השני בפסיכולוגיה סיים שנה מאוחר יותר באוניברסיטת פרינסטון. ב-1962 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'. מאז הוא מרצה וחוקר במוסדות אקדמיים שונים בבריטניה, כגון אוניברסיטת ססקס, סטירלינג, קיימברידג' ובריסטול. מ-2003 משמש כפרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת יורק בקנדה. ב-1974 פיתח באדלי, בשיתוף עם עמיתו גרהם היץ', את מודל זיכרון העבודה. למודל הייתה השפעה רבה על חקר הזיכרון ברחבי העולם, והוא תרם באופן משמעותי להבנת אופן העיבוד והאחסון של מידע בזיכרון לטווח קצר. באדלי פרסם מאות מאמרים בנושא, וכן מספר ספרים, כגון "הזיכרון שלך: מדריך למשתמש" (1982) ו-"זיכרון עבודה, מחשבה ופעולה" (2007). באדלי עסק גם בבניית מבחנים נוירופסיכולוגיים שונים, כגון מבחן CN REP ‏(Children's Test of Nonword Repetition), ריאיון זיכרון אוטוגרפי AMI ‏(Autographical Memory Interview), מבחן דפוסים חזותיים VTP ‏(Visual Patterns Test), מבחן עיבוד מהירות ויכולת שפתית SCOLP ‏ (Speed and Capacity of Language Processing Test), ומבחן ריברמיד לזיכרון התנהגותי RBMT ‏(Rivermead Behavioural Memory Test). באדלי התנגד לגישת המחסנים של אטקינסון ושיפרין, שרווחה בתקופתו, לפיה הזיכרון לטווח קצר מכיל מחסן לאחסון פריטי המידע. באדלי טען כי הזיכרון לטווח קצר הוא למעשה מערכת שכוללת עיבוד מידע בנוסף לאחסון המידע. על פי המודל המקורי של באדלי, לזיכרון העבודה קיימים שלושה רכיבים: לולאה פונולוגית, שבה מתבצע שינון ועיבוד של שפה; לוח חזותי-מרחבי, שבו מתבצע עיבוד מידע ויזואלי ומרחבי, ומהווה את מרחב המידע; ומעבד מרכזי, שמווסת את העבודה לשני הרכיבים האחרים וכן מעביר מידע אל הזיכרון לטווח ארוך וממנו. בשנת 2000 הוסיף באדלי למודל מרכיב רביעי - החוצץ האפיזודי, המבוסס על סדרתיות בזמן והקשר סמנטי. זאת בעקבות מחקרים שהעלו כי נפגעי אפזיה שלא הצליחו לשנן מידע חדש מסוגים שונים או שקיבולת הזיכרון שלהם נמוכה מאוד דווקא הצליחו לזכור סיפורים, ומחקרים אחרים שהראו כי גם תחת הפרעה להפקת הגאים נבדקים מצליחים לזכור כ-5 מילים, הרבה מעל לצפוי. לפיכך עלתה ההשערה כי מרכיב נוסף זה מקושר לזיכרון לטווח ארוך. מרכיבי המודל של באדלי: מעבד מרכזי (central executive) – מנגנון זה מבקר על פעולת החלקים שלהלן, ומקצה משאבי קשב לפי הצורך. לולאה פונולוגית (phonological loop) - (מעין "מחסנית" השומרת מידע פונולוגי) הלולאה ממירה מידע חזותי למידע צלילי ומשננת מידע על ידי "דיבור פנימי". לוח חזותי-מרחבי (visuo-spatial sketchpad) - לוח זה אוגר מידע חזותי–מרחבי ומעבד אותו. חוצץ אפיזודי (episodic buffer) - מרכיב שהוסף על ידי באדלי למודל המקורי בשנת 2000; מאפשר קישור מידע חזותי, מרחבי ומילולי עם יכולת סדרתית והקשר של זמן (כמו סיפור או אפיזודה בסרט קולנוע). מקושר לזיכרון לטווח ארוך ולזיכרון סמנטי. הגישה המקובלת כיום היא כי קושי בזיכרון העבודה ובתפקודי הלולאה הפונולוגית נחשב כמנבא קיומה של דיסלקסיה התפתחותית. Baddeley, A. (1982), Your memory; a users guide. Middlesex: Penguin Books Baddeley, A. (2007). Working memory, thought and action. Oxford: Oxford University Press. מדיה וקבצים בנושא אלן באדלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלן באדלי Alan Baddeley, Working memory, Current Biology 20, 2010-02, עמ' R136–R140 doi: 10.1016/j.cub.2009.12.014
מרדכי לובצקי

מרדכי (מוטי) לובצקי (נולד ב-1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי במכבי חיפה. לובצקי החל את דרכו בגיל 16 במחלקת הנוער של מכבי חיפה, לשם נקרא על ידי חבריו לקבוצה. השתלב לראשונה בקבוצת הבוגרים בשנת 1964, ומאז שיחק במשך 6 עונות כאשר לזכותו 160 משחקי ליגה, בהם כבש שלושה שערים. במקביל למד לתואר ראשון לכלכלה וניהול בטכניון וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה. מרצו אף קרא לו לעזוב את קריירת הספורט ולשמש לו כעוזר. בין השנים 1969 ל-1971 הופיע לובצקי 3 פעמים במדי נבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק מול נבחרת אוסטרליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1970. לובצקי נבחר להיות נציגה השלישי של מכבי חיפה, יחד עם חבריו לקבוצה ישעיהו שווגר ודני שמילו רום, שזומן על ידי המאמן עמנואל שפר לסגל הנבחרת למונדיאל 1970, וזאת בתקופה שהמעיטו לשתף שחקנים מחיפה בנבחרת, בה הייתה עדיפות מובהקת לשחקנים מהמרכז. איתרע מזלו ומספר ימים לפני נפצע וזאת לאחר שכבר הספיק להצטלם לתמונות כוכבי המונדיאל. לאחר שמכבי חיפה הייתה חייבת סכום כסף ללובצקי, החליט שלא יוותר הפעם ויחפש קבוצה אחרת. מועדוני הצמרת בורוסיה דורטמונד והרטה ברלין מהבונדסליגה התעניינו בשחקן. לובצקי סיכם על שכר ותנאים, והודיע לראשי דורטמונד שיחתום בברלין. כאשר שב לקבוצה, נדהם לגלות שהרטה ברלין החתימה שחקן אחר במקומו. לובצקי חזר למכבי חיפה וגילה שזו כבר לא מעוניינת בו. לובצקי נסע להתגורר ולשחק בדרום אפריקה, בקבוצת הלניק מקייפטאון, בה זכה במספר תארים[דרוש מקור]. באותן השנים בארץ, היה לובצקי שותף להכנסת שלטי פרסומת על כר הדשא באצטדיונים בארץ. עד סוף שנות ה-60, לא נעשה שימוש פרסומי מסוג כזה. שותפו לרעיון, שהיה שחקן בכיר בארץ, נישל אותו מחלקו ברווחים[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא מרדכי לובצקי בוויקישיתוף מרדכי לובצקי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
אצטדיון המילניום

אצטדיון המילניום (באנגלית: The Millennium Stadium; בוולשית: Stadiwm y Mileniwm) הוא האצטדיון הלאומי של ויילס הנמצא בקארדיף, ושימושו העיקרי הוא למשחקי רוגבי וכדורגל של הנבחרות הלאומיות. בזמן בנייתו הוא היה האצטדיון הגדול ביותר בבריטניה עם 74,500 מושבים, אך כיום אצטדיון ומבלי, אצטדיון טוויקנהאם ואולד טראפורד גדולים ממנו. אצטדיון המילניום נמצא בבעלות "אצטדיון המילניום בע"מ", שהיא חברת בת של איגוד הרוגבי הוולשי. האצטדיון אירח את גמר ליגת האלופות לעונת 2016/2017 בו גברה ריאל מדריד על יובנטוס בתוצאה 4-1. לאצטדיון יש 74,500 מושבים וגג שניתן להזזה. זהו האצטדיון השני באירופה שעושה כך, והשני בגודלו בעולם עם גג כזה, אחרי אצטדיון AT&T, ביתה של דאלאס קאובויס. הגג מגן על המשטח מכוחות הטבע. מבנה העל של האצטדיון מבוסס על ארבעה תורנים בגובה 90.3 מטרים. משטח הדשא הטבעי בנוי כולו ממערכת מודולרית שהותקנה על ידי גרינטק. למשטח יש מערכת השקיה וניקוז מובנית. מושבים מוספים באירועים מיוחדים כמו גמר גביע ה-FA. המגרש עצמו מונח על 7,400 מזרנים שניתנים להזזה, כך שהאצטדיון יכול לשמש לקונצרטים, תערוכות ואירועים אחרים. בכל אחד מהברים באצטדיון, "מכונות האושר" יכולות למזוג 12 כוסות בירה בפחות מ-20 שניות. בזמן משחק בין ויילס לצרפת, 63,000 אוהדים שתו 77,184 כוסות בירה, כמעט כפול מ-44,000 הכוסות שנשתו על ידי כמות דומה של אוהדים במשחק באצטדיון טוויקנהאם. באצטדיון מתגורר נשר, הנקרא "דאד", והוא אולף להרחיק שחפים ויונים מן האצטדיון. גודל האצטדיון הוגבל במעט עקב קרבתו לאצטדיון הביתי הקטן יותר של קבוצת הרוגבי של קארדיף. איגוד הרוגבי הוולשי לא הצליח לגייס מספיק כסף לבניית היציע הצפוני של האצטדיון, וועדת הפיס הלאומי לא הסכימה להשקיע בבניית אף חלק של המבנה. האיגוד פנה לקבוצת הכדורגל של קארדיף בשאלה אם תוכל לעבור אצטדיון או לגייס כסף להרחבת האצטדיון הקיים, אך נענו בשלילה. כתוצאה מכך נאלצו לבנות את האצטדיון עם רווח בצורת הקערה שלו. קבוצת הרוגבי של קארדיף הגיעה להסכם עם קבוצת הכדורגל של קארדיף ומועצת העירייה להעביר את "קארדיף בלוז" (קבוצת רוגבי) לאצטדיון העיר קארדיף החדש בתחילת עונת 2009/2010. על אף החשש מבטון חלש באצטדיון של קבוצת הרוגבי של קארדיף, האצטדיון צפוי להיות פעיל עד שנת 2020 לפחות, אלא אם כן האצטדיון ישופץ. חזית האצטדיון האצטדיון ממבט על האצטדיון בזמן אליפות העולם לאופנועים האצטדיון לפני גמר גביע ה-FA בשנת 2007 מבט מבפנים אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון המילניום אצטדיון המילניום ב-Stadium Guide Millennium Stadium - מדריך של ה-BBC "Millennium Stadium Hawk Takes A Break". Millennium Stadium. אורכב מ-המקור ב-2007-10-07. נבדק ב-2008-01-13. "Concrete cancer strikes stadium". Wales On Sunday.
אהרן שויקה

הרב אהרן שויקה (שוויכה) (תרנ"ז 1897 – ד' בשבט תשל"ח ינואר 1978) היה ראש ישיבה ודרשן, נולד בסוריה שימש ברבנות ופעל במצרים ובישראל. רב שכונת מעוז אביב וחבר לשכת הרבנות בתל אביב. נולד בחלב לרב מנחם שוויכה, בן למשפחת רבנים מפורסמת בחלב. נקרא על שם סבו רבי אהרן שוויכה שהיה החכם באשי בחאלב. יש הטוענים לקשר פילולוגי בין שם המשפחה לשם עיר שוֹכֹה התנכית. כבן עשר עברה משפחתו למצרים. שם למד אצל ראש ישיבת פורת יוסף הרב עזרא עטייה מירושלים אשר ירד למצרים במלחמת העולם הראשונה. בתום לימודיו הרב שויקה הקים את ישיבת אהבה ואחווה בקהיר בבית הכנסת גדול בעיר. הרב שויקה עסק במסחר והגיע בשנת 1947 לירושלים. הוא פנה לרבו, ראש ישיבת פורת יוסף, הרב עזרא עטייה, ובקש ממנו כי ימצא עבור הקהילה בקהיר מנהיגים רוחניים. היה זה לאחר שנפטרו שני הדיינים הבכירים בבית הדין של הקהילה היהודית בקהיר. הרב עטייה המליץ כי הרב עובדיה יוסף ודיין נוסף, הרב קצין, ירדו למצרים ואכן כך היה. הרב עובדיה יוסף החל לכהן כר"מ בישיבה, כדיין בבית הדין והיה לסגן הרב הראשי במצרים כ-4 שנים. הרב אהרן שויקה היה דרשן מבוקש. היה משזר מקורות מהמקרא עם מקורות מהראשונים ומהרמב"ם. מחבר את דבריו עם ענייני היום ומוסיף גם "מילתא דבדיחותא". כשנה לפני מבצע סיני עמדו לעצרו ונמלט ממצרים בדרכון מזויף. הוא עלה לירושלים והתגורר בקריית יובל שם שימש ברבנות הקהילה. בבואו לארץ מונה גם כחבר לשכת הרבנות בתל אביב וכרב שכונת מעוז אביב. בשבתו בקריית יובל פתח את בית הכנסת "דוד משען אמרי נועם" – כדוגמת בית הכנסת בקהיר ושימש כרבו. נפטר בד' בשבט תשל"ח והובא לקבורה בבית הקברות בהר הזיתים. על המצבה נכתב: "עמוד הימני ליהדות התורה במצרים... נטע נטיעה במצרים ובארותיה לאלפים ולרבבות בכל קצווי הארץ" חלק מדברי תורתו נאספו בספר "מנחת אהרן" שיצא לאור לאחר מותו. הרב עובדיה יוסף שהיה בידידות עם הרב שויקה, הביא כמה מפסקי הרב שויקה בספריו, והוא מכנה אותו במכתבו "מיחידי סגולה". בניו הם פרופ' יעקב שויקה ופרופ' יצחק שווה. נכדיו הם הרב חיים סבתו, הרב שבתי סבתו וחוקר התלמוד רוני שויקה. נכדו, הרב חיים סבתו, שהעיד כי הושפע רבות מסבו, שילב בספריו סיפורים מחיי סבו ובעיקר בספריו "אמת מארץ תצמח" ו"בואי הרוח". יעקב שויקה וחיים סבתו (עורכים), מנחת אהרן – מאסף תורני לזכרו של הרב אהרן שויקה, ירושלים, תש"ם אלידע בר שאול, ידעתי כי דבר ידבר הוא, מעייני הישועה – עלון פרשת השבוע לפרשת בא, תשס"ח שלמה צנזה, שר התורה - סיפור חייו של הרב עובדיה יוסף - 02 net - ירושלים ברשת אהרן שויקה, באתר "החכם היומי" "לסבי, הרב אהרן שויקה, הייתה השפעה מכרעת בעיצוב אישיותי"., מתוך ראיון באתר של זאב גלילי
דיר

דיר הוא מכלאה חקלאית לגידול חיות משק כגון כבשים, עזים וחזירים, למטרת בשר, חלב, צמר וכדומה. דיר הוא באופן בסיסי מתקן פשוט, הקיים מימי קדם ובתרבויות שונות. בדיר מודרני, מאידך, ישנם מתקני האבסה, השקיה, קירור וחימום מבוקרים, שנועדו לתת תנאים אופטימליים לגידול תעשייתי. המילה דיר משמשת כשמן של מכלאות שאינן רפת (המיועדת לבקר), אורווה (המיועדת לסוסים) או לול (המיועד לעופות). המונח "דיר חזירים" משמש בהשאלה לתיאור מקום מטונף שלא ראוי למגורי אדם. בצה"ל המילה "דיר" משמשת גם לתיאור מבנים שלא נועדו לבעלי חיים כגון דיר תת-קרקעי, דיר פצצות. מקור המילה "דיר" הוא כנראה במילה "דֵּיר" (בצירה), שמשמעה נווה, מתחם מגודר לגידול צאן. בערבית המילה "דיר" משמעה מנזר, והיא משמעות מאוחרת יותר. חווה חקלאית מדיה וקבצים בנושא דיר בוויקישיתוף יואל אליצור וחיים בן דוד, ‏'דיר' ונווה ושמות מקומות מטיפוס דיר-X בארץ-ישראל, קתדרה 123, מרץ 2007, עמ' 38-13 ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טפיר אסייתי

טפיר אסייתי (לעיתים טפיר מלאי; שם מדעי: Tapirus indicus) הוא מין בסוג טפיר אף שלפעמים נחשב למין יחיד בסוג Acrocodia. זהו הטפיר היחיד שאינו חי באמריקה הדרומית אלא ביערות הגשם של מלזיה, בתאילנד, מיאנמר והאי סומטרה שבאינדונזיה. גודלו של הטפיר האסייתי נע בין 1.8 ל-2.4 מטרים ולגובה של מטר. משקלו - בין 250 ל-320 קילוגרמים, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. זנבם, בדומה לטפירים האחרים, קצר ועבה, וחרטומם דמוי-החדק ארוך וגמיש. בכפות רגליהם הקדמיות - ארבע אצבעות, ובאלו האחוריות - שלוש. ראייתו של הטפיר האסייתי אינה מפותחת, אך חושי השמיעה והריח שלו מעולים. משך היריונן של הטפירות האסייתיות הוא כ-400 ימים, בסופן הן ממליטות גור אחד במשקל של שבעה קילוגרמים לערך. בלידתם, גורי הטפיר האסייתי גדולים ממקביליהם במיני הטפיר האחרים, וקצב הגדילה שלהם הוא הגבוה ביותר. פרוותם של הגורים חומה-אדמדמה, והיא זרועה פסים ונקודות לבנים. כתמי הצבע עוזרים להסתיר אותו בין הצללים והאור של היער. צבעיה וכתמיה של הפרווה דוהים במשך הזמן, ונעלמים כליל אחרי ארבעה עד שבעה חודשים. הגורים נגמלים מיניקת חלב אמם בגיל שישה עד שמונה חודשים, וגודלם באותה עת כבר קרוב לגודלם המלא. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל שלוש שנים. תהליך הרבייה מתרחש בחודשים אפריל-יוני. הנקבות ממליטות גור אחד אחת לשנתיים. תוחלת חייהם של הטפירים האסייתיים היא כ-30 שנה, בבר ובשבייה. מרבית הטפירים האסייתיים חיים בגפם (בעל חיים סוליטרי), והם מסמנים חלקות אדמה גדולות כטריטוריה שלהם, אף שפעמים רבות טריטוריות של כמה פרטים חופפות זו את זו. סימון הטריטוריה נעשה לרוב באמצעות הטלת שתן על צמחים. הטפיר האסייתי ניזון ממזון צמחי באופן בלעדי, באוכלו ענפים קטנים ורכים ועלים של למעלה מ-100 מיני צמחים. את רוב זמנו מבלה בהליכה איטית במעבה היער, תוך שהוא עוצר בדרכו פעמים רבות כדי לאכול או כדי לחקור את הניחוחות המגיעים לאפו. למרות התנהלותו האיטית, במקרה שירגיש מאוים יחל לרוץ במהירות, הגם שמשקלו רב. בנוסף, הטפיר מסוגל להגן על עצמו באמצעות לסתותיו החזקות ושיניו החדות. הטפירים מעדיפים לחיות בסמוך למקור מים, והם נוהגים להתרחץ במים או לשחות בהם. עיקר פעילותם נערך בלילה. הם נוהגים לאכול לאחר השקיעה ולפני הזריחה, תוך שהם לוקחים הפסקה לתנומה קצרה באמצע הלילה. בעבר היו נפוצים הטפירים האסייתיים ביערות הגשם הטרופיים בשפלה של דרום-מזרח אסיה, ובכלל זה בקמבודיה, באינדונזיה, בלאוס, במלזיה, במיאנמר, בתאילנד ובווייטנאם. עם זאת, ובדומה ליתר מיני הטפיר, אוכלוסייתו של הטפיר האסייתי הצטמצמה משמעותית, וכיום הוא נמצא בסכנת הכחדה. רק טורפים מעטים ניזונים מהטפיר בשל גודלו הרב. הסכנה הגדולה ביותר לטפיר מגיעה מצד האדם. פעילותו המזיקה מתבטאת בציד בלתי חוקי, ובפעולות שגורמות להידלדלות בתי הגידול שלו, כמו בירוא יערות לצורכי חקלאות והצפה של אזורי מחיה בשל הקמת סכרים. מדיה וקבצים בנושא טפיר אסייתי בוויקישיתוף טפיר אסייתי, באתר ITIS (באנגלית) טפיר אסייתי, באתר NCBI (באנגלית) טפיר אסייתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טפיר אסייתי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טפיר אסייתי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טפיר אסייתי, באתר GBIF (באנגלית) טפיר אסייתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
הנרי לואיס

הנרי לואיס (באנגלית: Henry Jay Lewis; ‏16 באוקטובר 1932 - 26 בינואר 1996) היה קונטרבסיסט ומנצח אפריקאי-אמריקאי. לואיס, שמוצאו בלוס אנג'לס, קליפורניה, למד באוניברסיטת דרום קליפורניה ובגיל שש-עשרה הצטרף לתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, הנגן השחור הראשון בתזמורת סימפונית חשובה. אחרי שירותו הצבאי, שאותו עשה כמנצח התזמורת הסימפונית של הגייס השביעי, מינה זובין מהטה את לואיס לעוזרו בתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, משרה שבה החזיק משנת 1961 עד 1965. בשנת 1968 התמנה למנצח ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי ופיתח את הקבוצה מהרכב קהילתי קטן לתזמורת בעלת הכרה לאומית. הוא היה האפריקאי-אמריקאי הראשון שעמד בראש תזמורת סימפונית חשובה. משנת 1960 עד 1974 היה לואיס נשוי לזמרת האופרה הנודעת מרילין הורן, המייחסת לו לעיתים קרבות את ראשית התפתחותה כזמרת. לואיס ניצח לראשונה על המטרופוליטן אופרה בשנת 1972 ואחרי פרישתו מתזמורת ניו ג'רזי בשנת 1976 סייר כמנצח אורח בכל בתי האופרה החשובים. לואיס מת מהתקף לב בשנת 1996, בגיל 63. מדיה וקבצים בנושא הנרי לואיס בוויקישיתוף הנרי לואיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הנרי לואיס, באתר Discogs (באנגלית)
פטרישה קורנוול

פטרישה קורנוול (באנגלית: Patricia Cornwell; נולדה ב-9 ביוני 1956 כפטרישה קרול דניאלס) היא סופרת ספרי מתח אמריקאית, אשר זכתה בפרסים רבים על ספריה אשר זכו לשבחי הביקורת והפכו לרבי מכר. בין הפרסים בהם זכתה ניתן למנות את: פרס "פגיון הזהב" הבריטי, הנחשב לעיטור היוקרתי ביותר בתחום ספרי המתח. אכזר ומוזר, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1993. גוף ההוכחה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994. על גופתה המתה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994. חוות הגופות, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996. קבורה אלמונית, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996. סיבת המוות, תרגמה צילה אלעזר, הוצאת כתר, 1997. חשיפה, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 1999. נקודת מוצא, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 2000. צלב הדרום, תרגם אריה חשביה, הוצאת כנרת, 2000. רישום שחור, תרגם אריאל ששון, הוצאת כנרת, 2002. התחנה האחרונה, תרגום גיא עד, הוצאת כנרת, 2003. ג'ק המרטש - דיוקן של רוצח: תיק סגור, תרגמה אינגה מיכאלי, הוצאת אריה ניר, 2004. זבוב כחול, תרגמה עופרה עופר, הוצאת אריה ניר, 2005. אי הכלבים, תרגמה דפנה בראון, הוצאת כנרת, 2006. עקבות, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2006. הטורף, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2007. מדיה וקבצים בנושא פטרישה קורנוול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פטרישה קורנוול (באנגלית) פטרישה קורנוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פטרישה דניאלס קורנוול (1956-), דף שער בספרייה הלאומית פטרישה קורנוול, ברשת החברתית פייסבוק פטרישה קורנוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פטרישה קורנוול, ברשת החברתית אינסטגרם פטרישה קורנוול, ברשת החברתית Goodreads קריסטן גלינו, חיה את העבודה, באתר הארץ, 3 בינואר 2008 סוכנויות הידיעות, ההשראה של פטרישיה קורנוול פורשת, באתר ynet, 2 בינואר 2008 אלי אשד, ג'ק המרטש / פטרישה קורנוול ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרומיל

פְּרוֹמִיל (בלטינית per mille (פֵּרְמִיל), אחד לאלף; סימון: ‰) הוא אלפית מהשלם (חלק אחד לאלף), כלומר עשירית האחוז. באופן פורמלי: 10−3= 0.001 = 0.1% = 1‰. הפרומיל משמש להצגת יחסים בטבע ובכלכלה אך נפוץ פחות משימוש באחוז. בחוקי מדינת ישראל נעשה שימוש מצומצם במושג פרומיל, למשל בסעיף 20(ב) לחוק שירות המדינה (גמלאות), בו נאמר: "... נכה בעל דרגת נכות של 50% או יותר, וכן אדם שפוטר מן השירות בגלל נכות בדרגה קטנה מזו, לא תפחת קצבתו מעשרים אחוז ממשכורתו הקובעת בצירוף שלושה פרומיל ממנה לכל אחוז מדרגת נכותו". Unicode : ‏U+2030 HTML: ‏ &#8240; או &#permil; Windows: ‏ALT+0137 מדיה וקבצים בנושא פרומיל בוויקישיתוף קידוד הסימן במחשב פרומיל, באתר MathWorld (באנגלית)
נבחרת סמואה בכדורגל

נבחרת סמואה בכדורגל לגברים קיימה את משחקה הבינלאומי הראשון בשנת 1979 מול ואליס ופוטונה, סמואה הפסידה 1-3. הדירוג הנוכחי של נבחרת סמואה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-185 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 900.79 – עלייה של 7 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 146 נמדד לראשונה בדצמבר 2007, והדירוג הנמוך ביותר 204 נמדד לראשונה בנובמבר 2011. 1990 - לא נכנסה 1994 - פרשה 1998 עד 2018 - לא העפילה 2022 - פרשה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מנובמבר 1996 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
מונטריי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונטריי – עיר במקסיקו (Ciudad de Monterrey) מונטריי (כדורגל) – קבוצת כדורגל מקסיקנית מונטריי (קליפורניה) – עיר במדינת קליפורניה שבארצות הברית מפרץ מונטריי – מפרץ באוקיינוס השקט לחופי קליפורניה מונטריי (פה-דה-קאלה) – Montreuil, עיר בפה-דה-קאלה, צרפת מונטריי (סן-סן-דני) – עיר בסן-סן-דני, צרפת מונטרה – עיר בשווייץ (Montreux) אמנת מונטרה (אנ') – אמנה שנחתמה ב-1936 במונטרה שבשווייץ; עוסקת בשיט במצרי הבוספורוס
אליעזר יונג

אליעזר יונג (29 בספטמבר 1928 – 1 בינואר 2008) היה שחקן תיאטרון ישראלי. יונג נולד ביוגוסלביה בשנת 1928. בזמן מלחמת העולם השנייה לחם כפרטיזן בצבאו של טיטו. לאחר המלחמה סיים את לימודיו באקדמיה לתיאטרון בזאגרב ועלה לישראל בשנת 1949. בשנים 1951–1953 שיחק בתיאטרון הקאמרי, שם השתתף בין היתר בהצגות "הצל" ו"אהבתה של יובל אור". בשנים 1954–1958 שיחק בתיאטרון "האהל". יונג היה ממייסדי תיאטרון זירה, שהיה החלוץ בארץ בז'אנר תיאטרון האבסורד. בין ההצגות בהן שיחק בתיאטרון זה נכללות "פרנסואה ראש גזר", "בדלתיים סגורות", "אשת הסנדלר", "הבאר הקדושה", "מחכים לגודו" ו"הזמרת בעלת הקרחת". בשנים 1958–1961 שיחק בתיאטראות "סדן", "זוטא" ו"תיאטרון פועלי באר שבע". משנת 1962 שיחק בתיאטרון הבימה בהצגות "בראשית", "ילדי הצל" ובהצגות נוספות. בשנת 1965 עזב את תיאטרון הבימה, וב-1966 חזר לקאמרי ושיחק בהצגות "אלקטרא", "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", "פרשת אופנהיימר", "תוציא את השטקר המים רותחים" ועוד. בשנת 1968 עבר יונג לתיאטרון זווית וחזר לתיאטרון "האהל" לשחק בהצגה "הקמצן". בשנת 1967 שיחק בסרטו של מנחם גולן, 999... עליזה מזרחי. יונג שב לתיאטרון הבימה בשנת 1969, ובמשך כשלושים שנה השתתף בעשרות הצגות, בהן: "סיפורו של מורה (The Browning Version)", "מלאכת החיים", "הפיזיקאים", "המלך מתיא הראשון", "על עכברים ואנשים", "השדרה", "מעבר לגבולין", "סיפור פשוט", "הנפש הטובה מסצ'ואן", "כובע הקש האיטלקי", "ריצ'רד השלישי", "המכולת", "סנג'ר", "בחיק המלך", "מארחים את מר סלואן", "המלביש" ו"נמר חברבורות". לאחר פרישתו מהבימה בגיל 70 המשיך לשחק בהפקות פרטיות, ובהן "הינקי האחרון", "קערת העץ" ו"סיפורי צ'כוב". יונג הלך לעולמו בשנת 2008. ציפי שוחט, מת שחקן הבימה אליעזר יונג, באתר הארץ, 7 בינואר 2008 אבישי מתיה, ‏חדר מלחמה: מורה הדרך שטלטל את חייהם של שחקנים ישראלים רבים, באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2015 אליעזר יונג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אליעזר יונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליעזר יונג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
טווס (קבוצת כוכבים)

טווס (לטינית: Pavo) הוא קבוצת כוכבים דרומית, אחת משתים עשרה הקבוצות שנוצרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר. באוסטרליה חלק מקבוצת הטווס נכלל בקבוצה פיקטיבית בשם "המחבת" אשר משמשת למציאת הדרום על־פי הכוכבים. α בטווס (פיקוק) הוא כוכב כחלחל במרחק של כ-185 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 1.9. מדידות ספקטרוסקופיות גילו שזהו כוכב זוגי. δ בטווס הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב דומה לשמש במרחק 20 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.5. למרות שלא נתגלו עד כה כוכבי לכת הנעים סביבו, הוא נחשב כמועמד בולט לחיפוש אחר חיים מחוץ למערכת השמש. NGC6752 הוא צביר כדורי עם בהירות מדרגה 7 שניתן לצפייה במשקפת או טלסקופ קטן. לפי המיתולוגיה היוונית, זאוס שלח את הרמס להציל את איו, עליה שמר הענק ארגוס בעל מאה העיניים. הרמס הקסים את הענק עם נגינת חליל וכשהאחרון נרדם, זרק עליו הרמס סלע ענקי וליתר ביטחון כרת את ראשו. הרה הוציאה את עיניו של ארגוס ושמה אותן על זנבה של הציפור המקודשת לה, הטווס. למרות שהקבוצה הוגדרה רק במאה ה-16 היא הייתה מזוהה עם הטווס המיתולוגי עוד קודם. מדיה וקבצים בנושא טווס בוויקישיתוף Star Tales - Pavo טווס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קאיה

האם התכוונתם ל... קאיה (כלבה) – כלבה שאומצה על ידי משפחתו של בנימין נתניהו קאיה (עיר) – עיר בבורקינה פאסו קאיה (עץ) (שם מדעי: Torreya nucifera) - מין של עץ טקסוס ויקי קאיה – דוגמנית ומנחת טלוויזיה יווניה קונפדרציית קאיה – קונפדרציה של ישויות טריטוריאליות היסטוריות, כיום בקוריאה הדרומית תילי הקבורה מתקופת קאיה – תילי קבורה מתקופת קונפדרציית קאיה קיה – יצרנית כלי רכב
מדיאטק

האם התכוונתם ל... מדיטק – מוסד תרבות בחולון המשלב בין ספרייה עירונית מרכזית, תיאטרון לצעירים וסינמטק מדיאטק הייטק – מכללה למחשבים
אבוליוסקופ

אֶבּוּלְיוֹסְקוֹפּ (ebullioscope) או מד־רתיחה הוא מכשיר מדידה למדידת תכונתו או הרכבו של חומר על ידי מדידת סטיות בנקודת הרתיחה שלו. למשל אחוז הכוהל בתמיסה יש בו כדי לשנות את נקודת הרתיחה, כך שעל ידי מדידת נקודת הרתיחה ניתן לקבוע את ריכוז הכוהל בתמיסה. האבוליוסקופ הראשון הומצא בשנת 1838 על ידי ברוסרד-וידל ונועד למדידת רמת אלכוהול. היתרון בשיטה זו היא שנקודת הרתיחה לא רגישה לנתונים אחרים כמו רמת סוכרים. מד אלכוהול ישן יותר מדד את רמת האלכוהול לפי צפיפות הכוהל והיה רגיש לנתונים אחרים. גרסה חדשה יותר של אבוליוסקופ נבנתה על ידי הכימאי הצרפתי פרנסואה-מרי ראולט, אולם היה קשה למצוא באמצעותו את הטמפרטורה המדויקת. לאחר המצאת תרמומטר בקמן על ידי ארנס אוטו בקמן ב-1887, נפתרה בעיית הדיוק של הטמפרטורה. שיפור זה, הפך את האבוליוסקופ לכלי הסטנדרטי לקביעת משקל מולקולרי, על ידי שימוש בקבוע אבוליוסקופ של ממס. מד רתיחה מדיה וקבצים בנושא אבוליוסקופ בוויקישיתוף מַד־רְתִיחָה במילון כימיה כללית (תשמ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביק

אַבִּיק (בלועזית: רֶטוֹרטה, קולבה) הוא בקבוק מעבדה המשמש לזיקוק נוזלים. בצורתו הפשוטה מכל עשוי זכוכית, שצווארו המוארך נטוי כלפי מטה; אדי הנוזל הרותח מתעבים בתוך צוואר הכלי, במגע עם האוויר הקר, ומטפטפים אל תוך כלי אחר, כלי איסוף הממוקם מתחתיו. בתעשייה הכימית אביק הוא כלי אטום לאוויר שבו מחוממים נוזלים לצורך תגובה כימית שמייצרת גזים שייאספו במכל איסוף או לעיבוד נוסף. האביק היה בשימוש נרחב על ידי אלכימאים, וישנם שרטוטים רבים של אביקים במעבדותיהם. האביק היה בשימוש על ידי כימאים מובילים כמו אנטואן לבואזיה ויונס יעקב ברצליוס. Emrich, W. 'Handbook of Charcoal Making, the Traditional and Industrial Methods'. D. Reidel Pub. Co., Hingham, MA, 1985 אביק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרוניזם

פרוניזם (בספרדית: Peronismo) הוא שמה הפופולרי והנפוץ של אידאולוגיית החוסטיסיאליזם הארגנטינאית. האידאולוגיה מבוססת על מורשתו של נשיא ארגנטינה לשעבר, חואן פרון. הנהגה מרכזית חזקה, עם אחיזה חזקה בכוחות האופוזיציה. חופש מהשפעה זרה. כלכלת שוק חברתית (אנ'), שאיננה קפיטליזם או סוציאליזם, אלא מודל סוציו-אקונומי המשלב מערכת כלכלית קפיטליסטית של שוק חופשי עם מדיניות חברתית של מדינת רווחה. האידאולוגיה הפרוניסטית אינה נעדרת סממנים של פולחן אישיות לחואן פרון, אם כי היו שנים בהן לא נהנה מפופולריות אישית, ובהן קראו ארגנטינאים רבים ל"פרוניזם ללא פרון". פופוליזם ולאומנות קשורים קשר הדוק לפרוניזם, אך מורשתו של פרון נעדרת אלמנטים גזעניים הנלווים לעיתים קרובות לאידאולוגיות לאומניות. הפרוניזם הוא אידאולוגיה חיה ונושמת עד היום, שנים לאחר מותו של חואן פרון (1974), ומשחקת תפקיד חשוב בפוליטיקה הארגנטינאית. ישנן היום מספר מפלגות בארגנטינה המזהות עצמן כבעלות אידאולוגיה "פרוניסטית". חואן דומינגו פרון אווה פרון חסרי החולצות המפלגה החוסטיסיאליסטית דת חילונית מדיה וקבצים בנושא פרוניזם בוויקישיתוף פרוניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרוניזם, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה ובנושא ארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.