laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
11:11 (נומרולוגיה)

נומרולוגים טוענים שאירועים שקשורים לשעה 11:11 מופיעים לעיתים קרובות יותר ממה שניתן להסביר באופן אקראי או כצירוף מקרים ומהווים דוגמה לסינכרוניזם. לטענת אחרים הבטה בשעון בשעה 11:11 מראה אותות לנוכחות ישות רוחנית. עם זאת, ספקנים אומרים כי הדוגמאות לתופעות 11:11 באירועים עולמיים הן דוגמאות לכשל לוגי מסוג פוסט הוק (מתאם אקראי) והטיה לאישור. מסיבות שונות, אנשים מייחסים סוגים שונים של משמעות לתאריכים ולמספרים. לדוגמה, "השעה האחת עשרה של היום האחד עשר בחודש האחד עשר", 11:00 בבוקר (זמן פריז) 11 בנובמבר 1918, אז נכנסה לתוקף שביתת הנשק שסיימה את מלחמת העולם הראשונה, שעה שנבחרה על ידי המדינות הלוחמות לסיום המלחמה. בנוסף, ב-11 בנובמבר 2011, או "11/11/11", נרשמה עלייה במספר הזוגות המתחתנים באזורים שונים ברחבי העולם, כולל ארצות הברית וברחבי יבשת אסיה. דיסקורדיאניזם אפופניה חוק המספרים Geller, Uri. "The 11:11 phenomenon." (אורכב 17.02.2016 בארכיון Wayback Machine) 2006. Web. 22 Dec. 2014. Solara (1992). 11:11: Inside the Doorway. Charlottesville, VA: Star-Borne Unlimited. ISBN 1-878246-05-4. George Barnard (2004). The Search for 11:11: A Journey into the Spirit World. Australia: 11:11 Publishers. ISBN 0-9577889-6-7. "Uri Geller". Skeptic Report. אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 2009. נבדק ב-2009-10-05. On his web site, Uri Geller has a list of things he connects with the number 11. He believes this number to be all-important. E.g. he attaches meaning to the fact that some people have noticed their clocks sometimes show the numbers "11:11". {{cite web}}: (עזרה) "The law of truly large numbers". אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2009. נבדק ב-2009-11-21. The law of truly large numbers says that with a large enough sample many odd coincidences are likely to happen. {{cite web}}: (עזרה) שלמה אהרונסון, "המלחמה הגדולה": פרקים במלחמת-העולם הראשונה, סדרת אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור: ישראל 2012. (הספר בקטלוג ULI) Basu, Moni. "11/11/11: 'Ones' in a lifetime". CNN. נבדק ב-2011-11-11. Savadove, Bill. "11/11/11 spells marriage and magic". Hindustan Times. אורכב מ-המקור ב-12 בנובמבר 2011. נבדק ב-2011-11-11. {{cite web}}: (עזרה)
ג'וסי ג'יי

ג'ורדן מייקל יוסטון (באנגלית: Jordan Michael Houston; נולד ב-5 באפריל 1975), ידוע בשם הבמה ג'וסי ג'יי (Juicy J), הוא ראפר, מפיק מוזיקלי, זמר, פזמונאי ומנהל מוזיקלי אמריקאי. ב-1991, היה ג'וסי ג'יי אחד המייסדים של הרכב ההיפ הופ ת'רי 6 מאפיה. ב-1995 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Mystic Stylez. האלבום זכה לתשבחות רבות. ב-2002, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Chronicles of the Juice Man. האלבום זכה לתשבחות רבות ומוקם במקום ה-4 במצעד האלבומים העצמאיים של בילבורד. ב-2009 הוציא את אלבום הסולו השני שלו, Hustle Till I Die. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית. ב-2013 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Stay Trippy. האלבום הופק על ידי הראפר ויז קאליפה, שגם התארח בו. האלבום הגיע למקום השני במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ וזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. ב-2014 התארח בשיר "Dark Horse" של הזמרת קייטי פרי, שהיה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-2017 הוציא את אלבום הסולו הרביעי שלו, Rubba Band Business. האלבום כולל הופעות אורח של אייסאפ רוקי, ויז קאליפה, דנזל קארי, טיי דולה סיין, אופסט, טראוויס סקוט וטורי ליינז. 2002: Chronicles of the Juice Man 2009: Hustle Till I Die 2013: Stay Trippy 2017: Rubba Band Business מדיה וקבצים בנושא ג'וסי ג'יי בוויקישיתוף ג'וסי ג'יי, ברשת החברתית פייסבוק ג'וסי ג'יי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וסי ג'יי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'וסי ג'יי, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'וסי ג'יי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר ספוטיפיי ג'וסי ג'יי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר Last.fm (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר AllMusic (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר דיזר ג'וסי ג'יי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'וסי ג'יי, באתר Discogs (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר Songkick (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר Genius ג'וסי ג'יי, באתר בילבורד (באנגלית) ג'וסי ג'יי, באתר טיידל (באנגלית) Mystic Stylez - Three 6 Mafia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) Chronicles of the Juice Man - Juicy J | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) Juicy J, Billboard Juicy J: Hustle Till I Die, PopMatters, ‏2009-08-20 (באנגלית) Airhead, The Source |Juicy J's 'Stay Trippy' Debuts at No. 4 On The Billboard Chart, The Source, ‏2013-09-04 (באנגלית) Stay Trippy by Juicy J (באנגלית), נבדק ב-2020-03-29 Will Hermes, Will Hermes, Stay Trippy, Rolling Stone, ‏2013-09-09 (באנגלית) Juicy J Enlists A$AP Rocky, Travis Scott & More for 'Rubba Band Business: The Album', HYPEBEAST
משטרת פרימוריה

משטרת פרימוריה, רשמית מינהל פרימוריה לענייני פנים (ברוסית: Управления МВД России по Приморскому краю), היא מחלקת המשטרה של פרימוריה במזרח רוסיה. המשטרה משרתת אוכלוסייה של 1.9 מיליון, כולל אוכלוסייה מקומית ואלפי התיירים והמבקרים האחרים. מטה המחלקה ממוקם בעיר הגדולה ביותר באזור: ולדיווסטוק. בעיר עצמה פועל כוח המשטרה העירוני, המדווח למשטרת פרימוריה. משטרת פרימוריה הוקמה לראשונה ב-8 באפריל 1880 מתוך הנהלת משטרת העיר ולדיווסטוק (Владивостокское городское полицейское управление). לפני כן, בעיר החל משנת 1876 הופעל צוות של 12 שוטרים בראשות מפקד המשטרה - סרן שסטינסקי. בשנת 1891 המשטרה העירונית הופעלה על ידי חיל הז'נדרמים ונולדה מחלקת המשטרה של הרכבת. בשנת 1898, בוולדיווסטוק נוצר פיקוד מצודת ולדיווסטוק. בשנת 1907, נוצרה מחלקת הבילוש הראשונה שהוקמה כמחלקה של האוכרנה שהייתה הרשות המקומית לחקירה פוליטית. באוגוסט 1909 הוקמה המחלקה לחקירות פליליות. בשנת 1910, במסגרת מחלקת משטרת העיר ולדיווסטוק, הוקמה משטרה סינית, לאסירים סיניים. בשנת 1918, המשטרה הצארית התפרקה ובמקומה נוצר קומיסריון הפנים העממי תחת נ.ק.ו.ד. והמשטרה האזורית נודעה כמיליציה המקומית. בנובמבר 1922, נוצרה המשטרה המחוזית הימית, שהייתה כפופה לממשלת העיר, המחוזות והעיירות. בשנת 1946, משרד קומיסריון הפנים העממי המקומי הפך למינהל האזורי של משרד הפנים של ברית המועצות. באוגוסט 1950 אורגנה המשטרה מחדש והוקמו שלוש מחלקות חדשות: כמה שירותי משטרה, המחלקה נגד גנבת רכוש סוציאליסטי ונוצר אגף מודרני לחקירות פליליות. המיליציה האזורית המשיכה לעבוד עד לפיזור ברית המועצות, ואחריה. בשנת 2011 המיליציה האזורית הפכה לחלק מהמשטרה הפדרלית, עם השבת השם הצארי הישן של המשטרה. אתר האינטרנט הרשמי של משטרת פרימוריה (ברוסית) משטרת פרימוריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
יחסי לסוטו–רוסיה

יחסי לסוטו–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין ממלכת לסוטו לבין הפדרציה הרוסית. ברית המועצות ולסוטו כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-1 בפברואר 1980. באותה עת, שגריר ברית המועצות במוזמביק היה אמון על היחסים עם לסוטו. כמה שנים לאחר מכן ב-24 באפריל 1983 מונה יורי ספלב לשגריר הסובייטי הראשון בלסוטו והוא הגיש את כתב ההאמנה שלו למלך לסוטו ב-9 ביוני. הרקע לכינון היחסים עם הגוש הקומוניסטי היה פשיטה שערכה דרום אפריקה על הבירה מסרו ב-9 בדצמבר 1982. לאחר ביקורים בסין ובמדינות נוספות הודיע ראש ממשלת לסוטו ליובואה ג'ונתן במאי 1983 על כך שסין וברית המועצות יקימו שגרירויות בממלכה. ממשלת דרום אפריקה הגיבה בזעם על ההודעה וציינה את הבטחתו מ-1965 שלא לאפשר הקמת שגרירות קומוניסטית בלסוטו כל עוד יכהן כראש ממשלה. כסימן לעליית הנוכחות של הקג"ב בלסוטו, עלתה רמת היחסים בין המדינות כשבמאי 1985 הסובייטים מינו את השגריר-תושב הראשון שלהם בלסוטו. בדצמבר אותה שנה ביקר במוסקבה שר החוץ של לסוטו וחתם על הסכמים לשיתוף פעולה מדעי ותרבותי, וכן על הסכמי כלכלה וטכנולוגיה. עם זאת, הניסיונות הסובייטים להרחיב את השפעתם במדינה חוו נסיגה לאחר שב-1986 נערכה בלסוטו הפיכה בתמיכת דרום אפריקה שהביאה להורדת ראש הממשלה ג'ונתן מכס השלטון. לסוטו הכירה בפדרציה הרוסית ב-24 בינואר 1992 כיורשתה של ברית המועצות אחרי התפרקותה של האחרונה. כמה חודשים לאחר מכן, באוגוסט אותה שנה נסגרה שגרירות רוסיה במסרו לצד האמנת שגריר רוסיה בדרום אפריקה כשגריר האמון גם על היחסים עם לסוטו. מראשית היחסים בין המדינות, כמה עשרות אזרחי לסוטו למדו במוסדות רוסיים להשכלה גבוהה. כמה מהם מונו לאחר מכן לתפקידים בכירים בממשל של לסוטו. כמו כן, מאז 1996 רוסיה מחלקת מדי שנה לאזרחי לסוטו שלוש מלגות ללימודי תואר ראשון ומלגה אחת ללימודים לתארים מתקדמים יותר. מדיה וקבצים בנושא יחסי לסוטו–רוסיה בוויקישיתוף A Calendar of Soviet Treaties, George Ginsburgs, BRILL, 1987, ISBN 9789024736287 Посольство СССР в Лесото, בארכיון האינטרנט (ברוסית) Beggar your neighbours : apartheid power in Southern Africa, בארכיון האינטרנט Soviet Strategy in Southern Africa: Gorbachev's Pragmatic Approach, Peter Vanneman, הוצאת הובר, 1990, ISBN 9780817989033 Moscow's Strategy in Southern Africa: A Country by Country Review, ויליאם וו. פסקו, Heritage Foundation, עמ' 5–6, 21 ביולי 2011 Российско-лесотские отношения, משרד החוץ של רוסיה (ברוסית)
בגדאד (מחוז)

מחוז בגדאד (בערבית: محافظة بغداد) הוא מחוז בעיראק הכולל את עיר הבירה בגדאד, פרווריה כגון כאזמיה וצאדר סיטי ונפותיה סביב הערים כמו אל מחמודיה ואבו גרייב. שטחו 734 קילומטר רבוע, הקטן ביותר מבין מחוזות המדינה ומספר תושביו הוא הגדול ביותר (6,400,400). המחוז נחשב לאחד המפותחים ביותר בעיראק, עם תשתית טובה יותר מבשאר המדינה, על אף הפגיעה הרצינית בו מאז הפלישה ב-2003, והאלימות הנמשכת כיום. אף על פי שאזור זה נחשב גם למאובטח ביותר בכל עיראק, מורדים עיראקים מבצעים פיגועי טרור נגד כוחות הקואליציה מדי יום. מחוז בגדאד גם מהווה את אחד ממוקדי הלחימה העדתית במדינה, לאור העובדה כי סונים ושיעים רבים גרים יחדיו בצפיפות בתחום המחוז. במחוז שוכן האתר הארכאולוגי דור-כוריגלזו עיר עתיקה מהאלף השני לפנה"ס. מדיה וקבצים בנושא בגדאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בגדאד
יולי גוסמן

יולי סולומונוביץ' גוסמן (נולד ב-8 באוגוסט 1943, באקו) הוא במאי קולנוע ותיאטרון יהודי סובייטי, רוסי-אזרי. הוא המייסד ומנכ"ל פרס ניקה היוקרתי. יולי גוסמן נולד בבאקו, אזרבייג'ן לרופא הצבאי סולומון גוסמן והפרופסור לולה בארסוק, לימים מתורגמנית ופרופסור באוניברסיטת אזרבייג'ן לשפות. אחיו מיכאיל הוא סגן נשיא סוכנות הטלגרף הרוסית. בשנת 1966 סיים יולי גוסמן את האוניברסיטה לרפואה של אזרבייג'ן, בוגר הפקולטה לטיפולים, ובשנת 1970 סיים תואר שני בפסיכולוגיה ופסיכיאטריה. הוא כתב עבודת מחקר כדי להגן על עבודת גמר בתואר רפואי אחר, אך בחר שלא לעשות כן לאחר שהתקבל לקורסי הבימוי הגבוה לקולנוע בגוסקינו. עם סיום לימודיו בשנת 1976 עבד ב"אזרבייג'נפילם", שם יצר וביים מופעי במה והיה במאי תוכנית החדשות הסאטירית "מוזלאן". בשנות השבעים והשמונים עבד כמנהל ובמאי התיאטרון הממלכתי של אזרבייג'ן לקומדיה מוזיקלית ותיאטרון הזמר. הוא ביים שבעה סרטים, כולל מחוץ לברית המועצות (בארצות הברית, יפן וסין). בשנים 1965–1972 היה ראש נבחרת הק.ו.ן של באקו. הוא הציג את התרגול האחיד לכל צוותי ק.ו.ן והפך לאחד האישים המזוהים יותר מכל עם המשחק והשתתף במרבית הרכבי השיפוט של המשחק מאז. בשנת 1993 הוא נבחר לציר הדומה הממלכתית של הדומה הראשונה (1993–1995). בשנים 1988–2002 שימש גוסמן כיו"ר מרכז הקולנוע (Dom Kino) במוסקבה. בשנים 1996–2000 אירח את התוכנית "הנושא" ותוכנית האירוח השבועית "ערב עם יולי גוסמן" בערוץ הראשון. בשנת 1996 ייסד והיה לאחד המנכ"לים של הקונגרס היהודי-רוסי. בשנת 2004 הוענק לו מסדר הידידות. הוא נשוי לולידה גוסמן, מורה לצרפתית ומרצה במחלקה לשפות סלאביות באוניברסיטת ג'ורג'טאון. יש להם בת בשם לולה ונכד בשם מקסימיליאן. מדיה וקבצים בנושא יולי גוסמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יולי גוסמן יולי גוסמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יולי גוסמן, באתר AllMovie (באנגלית) יולי גוסמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גוסקינו

גוסקינו (ברוסית: Госкино) הוא השם המקוצר של הוועדה הממלכתית לקולנוע (ברוסית: Государственный комитет по кинематографии СССР) של ברית המועצות. זה היה הגוף המאסדר הממלכתי המרכזי להפקת הסרטים הסובייטים. ארגון ההפקה וההפצה הראשי הראשון של סרטים ברפובליקה הסוציאליסטית הפדרטיבית הסובייטית הרוסית עד שנת 1924 היה גוסקינו; גוף זה הוחלף על ידי "סובקינו" משנת 1924 עד 1930, ואז הוחלף ב"סויוז'קינו" בשנת 1930, שהייתה סמכות שיפוט בכל ברית המועצות עד 1933, אז הוחלפה על ידי GUKF (המנהלה הראשית לתעשיית הקולנוע והתצלום, בראשות בוריס שומיאצקי); אשר שוב הוחלף בשנת 1939, הפעם על ידי הוועדה המרכזית לענייני קולנוע שהתקיימה עד שנת 1946, אז הוחלפה על ידי המשרד הממשלתי לקולנוע. בהמשך, בשנת 1963, נוצר גוסקינו על פי צו נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות ב-23 במרץ 1963 בשם הוועדה הממלכתית לקולנוע של מועצת השרים של ברית המועצות. בשנים 1965 עד 1972 נקרא בשם ועדת הקולנוע של מועצת השרים. בשנים 1972 - 1978 הוחזר לוועדה שמה המקורי. משנת 1978, עד לפירוקה בשנת 1991, היא נקראה הוועדה הממלכתית של ברית המועצות לקולנוע. בשנת 1991 בוטל גוסקינו על פי החלטת הממשלה מ-14 בנובמבר 1991. בשנת 1992 הוקמה רוסקינו, ששמה שונה מאוחר יותר לוועדה הממלכתית של הפדרציה הרוסית לקולנוע (כגוף ממשלתי עליון האחראי על תעשיית הקולנוע במדינה). שניהם ביצעו תפקידי ניהול כללי וצנזורה. בסופו של דבר רוסקינו פורקה במאי 2008, לאחר צו נשיאותי עליו חתם פוטין. 1963–1972 אלכסיי רומנוב 1972–1986 פיליפ ירמש מדיה וקבצים בנושא גוסקינו בוויקישיתוף גוסקינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) http://www.panorama.ru/prav/goskino.shtml (Russian) President of Russian Federation. Order (Указ) May 17, 2000, N 867 Birgit Beumers (2011). Directory of World Cinema: Russia. Intellect Books. p. 20. ISBN 978-1-84150-372-1. נבדק ב-2 בפברואר 2017. {{cite book}}: (עזרה)
אוניברסיטריו דה דפורטס

קלוב אוניברסיטריו דה דפורטס (בספרדית: Club Universitario de Deportes), המכונה בקיצור אוניברסיטריו, או "לַה אוּ" ‏(La U, ה-"U"), הוא מועדון ספורט מהעיר לימה הנחשב לאחד מהמובילים בפרו. המועדון נוסד ב-7 באוגוסט 1924 על ידי סטודנטים מהאוניברסיטה הלאומית הראשית סן מרקוס תחת השם "פדרסיון אוניברסיטריה", ועיקר פרסומו בשל קבוצת הכדורגל שלו המשחקת בליגת העל הפרואנית, ליגה שבה מחזיקה הקבוצה בשיא רצף ההשתתפויות בעונותיה - מאז הקמת הליגה ב-1928, ובשיא הזכיות בה - 26. המועדון נחשב לאחד משלושת המועדונים הגדולים בפרו, יחד עם אליאנסה לימה, איתה היא חולקת את ה"סופרקלאסיקו של הכדורגל הפרואני", וספורטינג קריסטל, שהמפגשים מולה מכונים "הקלאסיקו המודרני". ברמה הבינלאומית, אוניברסיטריו הופיעה ב-31 מהדורות של גביע ליברטדורס (נכון לעונת 2020), כשהישגה הגדול ביותר היה ההגעה לגמר הטורניר ב-1972, אז הפסידה לאינדפנדיינטה מארגנטינה. ץ כמו כן, הקבוצה זכתה בשנת 2011 בעונה הראשונה של גביע ליברטדורס עד גיל 20, כשגברה על בוקה ג'וניורס הארגנטינאית. החל משנת 2000, אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון המונומנטל U, אשר מכיל 80,093 מקומות ישיבה והוא הגדול באצטדיוני אמריקה הדרומית. מלבד כדורגל גברים ונשים, המועדון מיוצג גם בענפים נוספים, בהם כדורסל, כדורעף וקטרגל. טורנירים לאומיים ליגת העל הפרואנית (27) - 1929, 1934 1939, 1941, 1945, 1946, 1949, 1959, 1960, 1964, 1966, 1967, 1969, 1971, 1974, 1982, 1985, 1987, 1990, 1992, 1993, 1998, 1999, 2000, 2009, 2013, 2023 סגנויות (14) - 1928, 1932, 1933, 1940, 1955, 1965, 1970, 1972, 1978, 1984, 1988, 1995, 2002, 2008 טורנירים בינלאומיים גביע ליברטדורס סגנות (1) - 1972 גביע ליברטדורס עד גיל 20 (1) - 2011 מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטריו דה דפורטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטריו דה דפורטס (בספרדית) אוניברסיטריו דה דפורטס, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטריו דה דפורטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטריו דה דפורטס, ברשת החברתית אינסטגרם על שם הרחוב בו שכן אצטדיונה הישן ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי גאורגיה–יפן

יחסי גאורגיה–יפן (בגאורגית: საქართველო-იაპონიის ურთიერთობები, ביפנית: グルジアと日本の関係) הם היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-3 באוגוסט 1992. גאורגיה מיוצגת ביפן על ידי שגרירותה אשר נמצאת בטוקיו, בירת יפן. ליפן יש שגרירות אשר ממוקמת בטביליסי, בירתה של גאורגיה. יפן שולחת מדי שנה סיוע כלכלי נרחב לפרויקטים שונים של פיתוח הכלכלה והתרבות בגאורגיה. בתחום המסחר, הייצוא היפני לגאורגיה עולה על הייצוא הגאורגי ליפן. רוב המוצרים אשר יפן מייצאת לגאורגיה הם מכוניות וחלקי רכב, גאורגיה מייצאת ליפן מוצרי מזון וכימיקלים בעיקר. בפברואר 2011 נפגש שר החוץ הגאורגי, ניקולוז ושקידזה, עם מנכ"ל משרד הביטחון היפני הירושי אוי. השניים שוחחו על הסיכויים לשיתוף פעולה צבאי עתידי בין יפן לגאורגיה. הייצוא הגאורגי ליפן לשנת 2018 הסתכם בכ-2.1 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הובאו ליפן הם: בגדים, אלומיניום, כימיקלים ויין. הייצוא היפני לגאורגיה לשנת 2018 עמד על 28.1 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הובאו לגאורגיה הם: כלי רכב, גומי ומכונות. מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–יפן בוויקישיתוף Search - Embassy of Georgia to Japan, web.archive.org, ‏2016-03-03 Country Comparison :: Population — The World Factbook - Central Intelligence Agency, www.cia.gov Country Comparison :: Area — The World Factbook - Central Intelligence Agency, www.cia.gov [http://www2.ttcn.ne.jp/honkawa/9460.html �}�^�����E�e���̏@��], www2.ttcn.ne.jp Country Comparison :: GDP (purchasing power parity) — The World Factbook - Central Intelligence Agency, www.cia.gov Human Development Data (1990-2018) | Human Development Reports, hdr.undp.org https://www.mofa.go.jp/region/europe/georgia/data.html
מצוק קאמנוב

מצוק קאמנוב או שלוחת קאמנוב (באנגלית: Kamenov Spur; בבולגרית: Каменов връх) הוא מצוק נישא שאינו מכוסה קרח, או שלוחה סלעית ברמת פוייברן, בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. גובהו של המצוק 600 מטרים מעל פני הים. המצוק מתנשא מעל קרחון אוונס שמצפון לו. המצוק מצוי 3.8 קילומטרים מצפון-מערב לפסגת סנט סאבה; 5.7 קילומטרים ממזרח למעבר וישנה; ו-6.5 קילומטרים מדרום-מזרח להר ביסטר. המצוק נקרא על שמו של בוריסלאב קאמנוב, גאולוג במשלחת המחקר הבולגרית הראשון באנטארקטיקה בשנים 1987–1988. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מצוק קאמנוב באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מצוק קאמנוב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המצוק, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
בית ממכר עתיקות (סרט, 1984)

בית ממכר עתיקות (באנגלית: The Old Curiosity Shop) הוא סרט הנפשה אוסטרלי משנת 1984, המבוסס על הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. זהו סיפורה של ילדה בשם נל, שחיה עם סבא שלה בחנות העתיקות שלו. בסרט מתואר מה קורה להם אחרי שהם מפונים מביתם על ידי המלווה בריבית קווילפ. את הסרט הפיקו אולפני ההנפשה ברבנק שהפיקו סרטי אנימציה אחדים המבוססים על רומנים קלאסיים. תקציב הסרט מוערך כ-11 מיליון דולר. סרטי דיקנס נמכרו לפוקס המאה העשרים בארצות הברית ולחברת Seven Network באוסטרליה. ג'ון בנטון ג'ייסון בלקוול וולאס איטון פנה הקפורת'-ג'ונס בריאן הריסון דורין הארופ רוס היגינס סופי הורטון ג'ניפר מלט "בית ממכר עתיקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית ממכר עתיקות", באתר AllMovie (באנגלית) "בית ממכר עתיקות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Thomson, Gale (2007). Video Sourcebook: A Guide to Programs Currently Available on Video in the Areas Of: Movies/entertainment, General Interest/education, Sports/recreation, Fine Arts, Healing. Gale / Cengage Learning. p. 2117. ISBN 978-1414400990. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite book}}: (עזרה) Murray, Scott (1996). Australia on the small screen, 1970-1995: the complete guide to tele-features and mini-series. Oxford University Press. p. 116. ISBN 9780195539493. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite book}}: (עזרה) "TIMESTYLE". The Canberra Times. Vol. 58, no. 17, 626. Australian Capital Territory, Australia. 1 בינואר 1984. p. 11 (SUNDAY EDITION). נבדק ב-11 באוגוסט 2019 – via National Library of Australia. {{cite news}}: (עזרה) "TIMESTYLE". The Canberra Times. Vol. 59, no. 18, 088. Australian Capital Territory, Australia. 7 באפריל 1985. p. 12. נבדק ב-11 באוגוסט 2019 – via National Library of Australia. {{cite news}}: (עזרה)
תרמיל פגז מעוטר במזכרת מכיבוש ירושלים

"תרמיל פגז מעוטר במזכרת מכיבוש ירושלים" הוא תרמיל של פגז תותח מעוטר, שנוצר על ידי "קבוצת אילה" מבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות באזור שנת 1918, ומציין את כיבוש ירושלים (1917). קבוצת אילה היא קבוצה של בוגרים של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות", שפתחו בתקופת סוף מלחמת העולם הראשונה בית מלאכה לעבודות באטיק, שפעל בחסות בית הספר. עיצוב התרמיל אופייני לעבודות שנוצרו ב"בצלאל" בתקופה זו. הוא מבוסס על שני רגיסטרים (רצועות אורך). העליון מכיל תיאור נוף פסטורלי של רועה צאן עם עדר עיזים. הרגסטר התחתון מכיל שורה של קשתות ובהן דגם עיטורי של גפנים. בחלקו התחתון של התרמיל מופיעה הכתובת "souvenir of the conquest of Jerusalem 9th. Dec. 1917" (באנגלית: "מזכרת מכיבוש ירושלים, 9 בדצמבר 1917"). מתחתיה מופיע סמל הקבוצה. פגז דומה שיצר רפאל אברהם שלם הוצג בתערוכה "בצלאל של שץ" (1982), שהוצגה במוזיאון ישראל. תרמיל פגז מעוטר בדימוי מקומות קדושים בארץ-ישראל ראו: שילה-כהן, נורית (עורכת), "בצלאל" של שץ, 1929-1906: רשימה קטלוגית של החפצים בתערוכה, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשמ"ג, פריט מס' 635, עמ' 55
היירוקלס מאלכסנדריה

היירוקלס מאלכסנדריה (ביוונית: Ἱεροκλῆς ὁ Ἀλεξανδρεύς) היה סופר נאופלאטוניסט יווני שהיה פעיל סביב 430 לספירה. הוא למד תחת פלוטרכוס (הנאופלטוניסט) באתונה בראשית המאה ה-5, ולימד במשך כמה שנים באלכסנדריה. נראה כי הוא גורש ממנה והתיישב בקונסטנטינופול. בזמן שהתגורר שם, בא לידי התנגשות עם הממשלה הנוצרית והוכה באופן חמור בבית המשפט, ייתכן בשל דבקותו בדת היוונית הישנה. הוא נזרק לכלא והולקה באכזריות. לאחר מכן גורש ופרש לאלכסנדריה. תאוסביוס נזכר כתלמידו. החיבור השלם היחיד שלו שנשמר, היא הפרשנות על "פסוקי הזהב של פיתגורס" (אנ'). היא נהנתה ממוניטין רב בימי הביניים וברנסאנס, וישנם תרגומים רבים בשפות אירופיות שונות. כמה כתבים אחרים, במיוחד אחד על השגחה וגורלו, מסת נחמה המוקדשת לפטרונו אולימפיודורוס מתבאי, מצוטטים או נזכרים על ידי פוטיוס וסטובאיוס (אנ'). היירוקלס טען נגד פטליזם אסטרולוגי בהתבסס על כך שהוא נתמך על ידי צורך בלתי-רציונלי במקום על ידי השגחה אלוהית רציונלית. מאותה סיבה, הוא התנגד לפרקטיקות תאורגיות ומאגיות, מכיוון שאלו ניסיונות להחליף את הסדר ההשגחתי האלוהי. אף על פי שהוא אף פעם לא מזכיר את הנצרות בחיבוריו ששרדו, כתביו נלקחו כניסיון ליישב בין מסורות דת יוונית לבין האמונות הנוצריות בהן הוא אולי נתקל בקונסטנטינופול. לאוסף של כ-260 הערות שנונות המיוחסות להיירוקלס ולפילאגריוס, ה"פילוגלוס", אין קשר עם היירוקלס מאלכסנדריה, אך ככל הנראה הוא אוסף מאוחר יותר, שנוסד על בסיס שני אוספים ישנים יותר. כיום מוסכם כי הקטעים של ה"אלמנטים של אתיקה" שנשמרו על ידי סטובאיוס הם מתוך חיבור מאת פילוסוף סטואי בשם היירוקלס (אנ'), בן זמנו של אפיקטטוס, אשר זוהה עם "Hierocles Stoicus vir sanctus et gravis" אצל אולוס גליוס (ix. 5. 8). תיאוריה זו מאושרת על ידי גילויו של פפירוס. היירוקלס מאלכסנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hierocles of Alexandria, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, בויקיטקסט באנגלית Hierocles of Alexandria, המילון לביוגרפיה וספרות נוצרית עד המאה ה-6, בויקיטקסט באנגלית Hierocles, באנציקלופדיה לפילוסופיה (באנגלית)
רמת פוייברן

רמת פויברן (באנגלית: Poibrene Heights) היא רמה בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. אורכה של הרמה 18 קילומטרים (בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח); רוחבה של הרמה 19 קילומטרים. שיא גובהה של הרמה 850 מטרים מעל פני הים (בפסגת ראבנוגור). הרמה מתנשאת מעל קרחון אוונס שמצפון לה; מעל מפרצון וון שמצפון - מזרח לה; מעל גבעת וייטסייד שממזרח לה; מעל נקודת פוין שמדרום -מזרח לה; מעל נקודת קונינו ומפרצון אקזאספריישן שמדרום לה; ומעל קרחון פאנצ'בול שמדרום - מערב לה. מעבר וישנה מפריד בין רמת פוייברן לבין רמת פורבידן. הרמה נקראת על שם הכפר פויברן שבדרום בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) רמת פוייברן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רמת פוייברן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
לאבה

לאבה (בצרפתית: Labé; בנ'קו (אנ'): ߟߊߓߋ߫) היא עיר שמשמשת כבירת המחוז לאבה (אנ'), שבגינאה. לאבה נמצאת כ-212 קילומטרים מבירת גינאה, קונאקרי. הטמפרטורה הממוצעת היא 22 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,571 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש הגשום ביותר (366 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש היבש ביותר (3 מ"מ גשם). העיר ממוקמת ליד הכבישים N5‏, N8 ו-N27. מדיה וקבצים בנושא לאבה בוויקישיתוף לאבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Guinea: Regions, Cities & Urban Centers - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Labe, Google Maps (באנגלית) Labé, Guinea, www.geonames.org "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאריבה

קאריבה (באנגלית: Kariba) היא עיר שמשמשת כבירת נפת קאריבה (אנ'), שבמחוז משונלנד-מערב (אנ'), שבזימבבואה. לאבה נמצאת כ-165 קילומטרים מבירת המחוז, צ'יאוי (אנ') וכ-258 קילומטרים מבירת זימבבואה, הארארה. בנוסף, הוא נמצא ליד אגם קאריבה (אנ'). הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא נובמבר (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 984 מילימטרים בשנה. חודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (253 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא קאריבה בוויקישיתוף קאריבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Zimbabwe: Provinces, Major Cities & Urban Localities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Kariba, Kariba (באנגלית) Kariba, Zimbabwe, www.geonames.org "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעת וייטסייד

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה גבעת וייטסייד (אנטארקטיקה) – גבעה בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה הממלכה המאוחדת אנגליה גבעת וייטסייד (אנגליה) – גבעה באנגליה סקוטלנד גבעת וייטסייד (סקוטלנד) – גבעה בסקוטלנד