laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קינסיולוגיה יישומית

קינסיולוגיה יישומית היא פסאודו-מדע שאינו קשור למדע הקינסיולוגיה. מייסדה הוא הכירופרקט ג'ורג' ג'יי גודהרט (אנ') שטען שניתן לאבחן ואף לטפל במחלות שונות באמצעות השרירים, בהן אלרגיות, אסתמה וסרטן. מחקרים שנעשו בנושא הראו שאין ביכולת קינסיולוגים ישומיים לאבחן או לטפל באף מחלה, מחקר אחד אף הראה ש"יעילות הקינסיולוגיה היישומית אינה עולה על היעילות של ניחוש רנדומאלי". גודהרט טוען כי גילה דפוס של חלשות שרירים אצל חולים שונים, והצליח להסביר דפוסים אלו אחרי שנים של מחקר. הוא טוען ששרירים נחלשים באופן מיידי כאשר הגוף חשוף לגירוי מזיק, והם מתחזקים בנוכחות חומר טיפולי. ומכך הסיק שקיים קשר בין עיוות תנועה ומצב בריאות כללי לבין היחלשות שריר, כמו גם שהגורמים להיחלשות השרירים הם התוצאה של לחצים שונים המשפיעים על מערכת העצבים של הגוף ועל איבריו. בנוסף טען, גורמים נוספים להיחלשות השרירים יכולים להיות: מחסור בוויטמינים, רגישויות למזון, טפילים, רעלים וכימיקלים. מאוחר יותר טען כי שיטתו יעילה גם לאבחון וטיפול בבעיות נפשיות, טענה שאף היא אינה מגובה מחקרית. ההליך מבוסס על ההנחה שהגוף אינו רמאי כמו המוח המודע והוא נותן הערכה אמיתית יותר מהמוח שמספר את הסיפור שאנו רוצים להאמין בו. הגוף ייתן תשובות לדברים שהם מתחת לפני השטח מבלי להיות מושפע ממשאלת לב או מניפולציה חברתית. הנבדק עומד או יושב זקוף. מותח יד ישר לפנים או ישר הצידה. המאבחן מבקש מהנבדק להתנגד בתגובה לאמירה או לשאלה שהוא שואל. לאחר כל שאלה המאבחן לוחץ על הזרוע לכיוון מטה, אם הזרוע נשארת יציבה המשמעות היא שהשריר חזק והתשובה היא אמת. אם הזרוע יורדת כלפי מטה, סימן שהשריר נחלש והתשובה היא אינה אמת. השאלות חייבות להיות מדויקות וממוקדות, שאלה ישירה שהתשובה עליה חד-משמעית, כן או לא. ביד החלשה של הנבדק (לימנים שמאל ולשמאלים ימין), להפגיש את האגודל והקמיצה וליצור עיגול, כאשר ציפורן הקמיצה נוגעת בכרית האגודל. עם היד השנייה יוצרים עיגול בתוך העיגול של היד החלשה מהאגודל והאצבע. אם העיגול נותר שלם, התשובה חיובית. אם עיגול האגודל והקמיצה התפרק, התשובה היא שלילית. קינסיולוגיה חינוכית, במילון הספקנים (באנגלית) J. J. Kenney, R. Clemens, K. D. Forsythe, Applied kinesiology unreliable for assessing nutrient status, Journal of the American Dietetic Association 88, 1988-06, עמ' 698–704
דגל איי פוקלנד

דגל איי פוקלנד אומץ ב-29 בספטמבר 1948. הדגל הוא נס כחול עם יוניון ג'ק (דגל בריטניה) ברביע העליון הקרוב לניצב (קנטון הדגל), וסמל איי פוקלנד במרכז הדגל. עד שנת 1963 שימש הדגל גם את הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. עד שנת 1985 שימש הדגל גם בטריטוריה של איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים שהייתה שטח חסות של איי פולקנד עד לשנה זו. במהלך מלחמת פוקלנד, עת שארגנטינה כבשה את האיים נאסר השימוש בדגל, והותר השימוש רק בדגל רפובליקת ארגנטינה. נס אדום שעליו סמל האיים משמש כלי שיט מסחריים. מושל איי פוקלנד משתמש בדגל בריטניה שבמרכזו סמל האיים. ארגנטינה עדיין טוענת לריבונות על איי פוקלנד (להם היא קוראת איי מאלווינאס) ורואה בהם חלק מפרובינציית טיירה דל פואגו, ובהתאם בדגל הפרובינציה - דגל האיים. גלריית דגלי הממלכה המאוחדת נס כחול נס אדום מדיה וקבצים בנושא דגל איי פוקלנד בוויקישיתוף דגל איי פוקלנד, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקבינט הראשון של מרקל

קבינט מרקל הראשון הוא הקבינט ה-20 של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הוא הושבע ב-22 בנובמבר 2005, והפסיק לכהן עם הקמת הקבינט השני של מרקל שהושבע ב-28 באוקטובר 2009. מדיה וקבצים בנושא הקבינט הראשון של מרקל בוויקישיתוף
דמיטרי ביקוב

דמיטרי לבוביץ' ביקוב (ברוסית: Дмитрий Львович Быков; נולד ב-20 בדצמבר 1967) הוא סופר, משורר ופובליציסט רוסי ממוצא יהודי, מבקר ספרות, מגיש רדיו וטלוויזיה, עיתונאי, מורה לספרות, מבקר קולנוע. הוגה דעות ופעיל פוליטי המתנגד להנהגה הרוסית המודרנית, בפרט לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין. נולד במוסקבה בשם דמיטרי זילברטרוד. אביו, לב זילברטרוד, היה רופא אף אוזן גרון ואמו, נטליה ביקוב - מורה ללשון וספרות רוסית. שני הוריו היו יהודים. הוריו התגרשו כשדמיטרי היה תינוק. כשגדל - החליף את שם משפחתו מזילברטרוד לביקוב, שם משפחתה של אימו. דמיטרי ביקוב רואה בעצמו רוסי (למרות מוצאו היהודי) ואף הוטבל לנצרות אורתודוקסית. ביקוב הוא ביוגרף של בוריס פסטרנק, מקסים גורקי, ולדימיר מיאקובסקי, ובולאט אוקוג'אבה. ביקוב סירב פעמיים להזמנה אישית לפגישה של אנשי תרבות עם ולדימיר פוטין - ב-7 באוקטובר 2009, ו-29 באפריל 2011. דמיטרי ביקוב הוא אנטי-סטליניסט נחרץ. ב-29 ביולי 2022 פורסם שמשרד המשפטים של רוסיה הכניס את ביקוב לרשימה של "סוכנים זרים" בתקשורת ההמונים. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי ביקוב בוויקישיתוף דמיטרי ביקוב, ברשת החברתית פייסבוק דמיטרי ביקוב, ביישום טלגרם דמיטרי ביקוב, ברשת החברתית אינסטגרם דמיטרי ביקוב, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר על דמיטרי ביקוב https://readrussia.org/writers/writer/dmitry-bykov https://www.bbc.com/russian/russia/2011/04/110429_putin_bykov_efremov http://dmibykov.ru/bio https://www.bbc.com/russian/news-61758085 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האוכל דג ביום דג ניצל מדג

כל האוכל דג ביום דג ניצל מדג הוא פתגם שמעודד אכילת דג בשבת, לפי ההסבר: מי שיאכל דג ביום ד"ג כלומר, ביום שבת שהוא היום השביעי (ד"ג בגימטריה שבע), יינצל מד"ג שהוא ראשי תיבות של דין גיהנום. יש שפירשו שניצל מד"ג הוא ראשי תיבות של מדורי גיהנום, ויש שכתבו שהכוונה ניצל מדין גלגול. המפרשים שהכוונה שאכילת דגים מצילה מגלגול הסתמכו על דברי הרב חיים פלאג'י, שכתב בשם ספר גדי מקולס (דף ח:) שמי שלא אוכל דגים בשבת חוזר בגלגול. האזכור הראשון לאמרה הוא בספרו של רבי יעקב רקח "שלחן לחם הפנים" (סימן רמב): "ועל זה רמזו ז"ל, כל האוכל דג ביום ד"ג ניצול מד"ג, כי יום ד"ג רצונו לומר שבת, כי ד"ג עולה ז', ניצול מד"ג, מדין גהינם" — רבי יעקב רקח, שלחן לחם הפנים, סימן רמב ד"ה הרב עמ' ג מקור נוסף הוא בספר ברוך אברהם מאת רבי ברוך אברהם מני (בנו של רבי אליהו מני), אשר הביא אף הוא פתגם זה: ואמרו האוכל דג ביום ד"ג (הוא שבת בגימטריא ד"ג שעולה שבעה) ניצול מד"ג ראשי תיבות דין גיהנם, כי הוא רומז לתנין של סעודת הצדיק לעתיד לבא שהוא מרמז ליום שבת קודש — הרב ברוך אברהם מני, ברוך אברהם, פרשת כי תשא, עמ' ריד יש שהוסיפו שהאוכל דג גם "זוכה לדג", היינו לסעודת הלוייתן. מקובל בציבור לייחס אמרה זו לחז"ל, על אף שהיא לא הוזכרה לא בגמרא, לא במדרש, ולא במקום אחר. לדוגמה, כך כתבו הרב מרדכי סגרון בספרו "דברי מרדכי" (אמור), הרב דוד חנניה פינטו בספרו "פחד דוד" (דרשה לשבת הגדול), הרב יעקב נחמני בספרו "מעט דבש" (עמ' רכא), הרב ניסים דיין בספרו "פירות ביכורים" (עמ' לב) ועוד. כך גם במספר אתרים. הרב יוסף משאש התבטא באופן נחרץ נגד המנהג: ורוב ההמון נתעו בשוא, והוליכם שולל החרוז שהולידו הפתיים, כל האוכל דג ביום ד"ג ניצול מד"ג וכו', והחרוז הזה נוסף גם הוא על שונאינו לשפוך עלינו בוז וקלון מפי בני הדור החדש, אשר אמונתם עומדת על בסיס רעוע, ולכן כל מי שיש בידו יכולת לעקור מנהג זה שלא יזכר עוד, עליו תבוא ברכת טוב מפי רז"ל הפשטנים והמקובלים זיע"א... — הרב יוסף משאש, מים חיים, סימן קיא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) כל האוכל דג ביום דג ניצל מדג דיון בפורום אוצר החכמה מקור לאמרה האוכל דג ביום דג דיון בפורום לתורה הרב אברהם דורי, אדרת תפארת, חלק ו סימן מא, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) אכילת דגים בשבת, באתר דין. רעיון זה של אכיל דג שביום השביעי בשל הגימטריה מופיע כבר בפירוש מנחת יעקב על ספר תיקוני שבת עמ' כח:, לר' יעקב בר רפאל לבית לוי, פראג תי"א, ניתן לצפייה כאן עמ' 44. כף החיים, סימן לו אות נו, הובא גם אצל רבי אליעזר פאפו, דמשק אליעזר, מערכת ד אות יג הרב יצחק קשאני, נהרות דמשק, על דמשק אליעזר הנ"ל. חלק ב ירושלים תשמ"ז ילקוט המוסר, באתר אוצר החכמה ואף פיתחו את העניין ואף כתבו פירושים על מימרא זו למה אוכלים דגים בשבת באתר ערוץ 2000
סימור סיגל

הרב סימור סיגל (באנגלית: Seymour Siegel‏; ט"ו באלול תרפ"ז, 12 בספטמבר 1927 – ו' באדר תשמ"ח, 24 בפברואר 1988) היה ממנהיגי היהדות הקונסרבטיבית בארצות הברית, ומומחה לביואתיקה. סיגל נולד לדוד וג'ינט לבית מוריס בשיקגו. ב-1947 סיים תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו, וב-1951 נסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה הקונסרבטיבי. ב-1958 השלים את הדוקטורט, והצטרף לסגל בית המדרש כמרצה לתאולוגיה. עיקר עניינו האקדמי הוקדש לאתיקה, לפילוסופיה ולהיסטוריה של ההלכה. הוא חיבר מאות מאמרים במהלך הקריירה שלו, והשתתף בעריכת כמה ספרים. ב-1962 היה ממייסדי בית המדרש לרבנים בבואנוס איירס, ושימש שם כמרצה לתלמוד במשך השנתיים הבאות. הוא היה תלמידו ומקורבו של הרב אברהם יהושע השל, והשתתף לצדו במצעדי התנועה לזכויות האזרח במדינות הדרום. ב-1972 ירש את השל כפרופסור מופקד הקתדרה ע"ש הרב ראלף סיימון לאתיקה ותאולוגיה. תפישותיו האתיות הושפעו מהשל ומריינהולד ניבור. הוא אימץ את רעיונותיו של ניבור אודות "ריאליזם אתי", והצורך להכריע מה מוסרי בהקשרים קונקרטיים, ולא מתוך הישענות על עקרונות מופשטים. סיגל החל את דרכו כליברל פוליטי, אך נרתע מהקצנת השמאל האמריקני, והלך ונעשה שמרן בשלהי שנות ה-60. הוא הפך ממתנגד למלחמת וייטנאם לתומך בהמשך המעורבות האמריקנית. ב-1972, ערב הבחירות לנשיאות, כתב בטור לניו יורק טיימס ש"מעולם לא הצבעתי למועמד רפובליקני, אך השנה אצביע לריצ'רד ניקסון." לאחר מכן, הנשיא ניקסון הזמין את סיגל לשאת תפילה בהשבעתו. ב-1973, מונה סיגל ליו"ר ועד ההלכה של הזרם הקונסרבטיבי, רק שלוש שנים לאחר שהוועד התפרק ורוב חבריו התפטרו התנגדות ליוזמה לא לחייב גרים בטבילה. הוא החזיק בתפקיד במשך שבע שנים. סיגל השתייך לאגף הליברלי בין רבני הזרם, וכתב רבות שערכי המוסר של הקהילה ("האגדה") צריכים לעצב את ההלכה. באביב ובקיץ 73' הוביל את הדיונים בוועד לגבי שאלת ספירת נשים למניין, עמדה שבה תמך ושהתקבלה ברוב. הוא הוסיף לקדם שוויון במעמדן הדתי של נשים, ותמך בסמיכתן לרבנות, שאושררה לבסוף ב-1983. מחוץ ליהדות הקונסרבטיבית, הוא זכה למוניטין כביו-אתיקאי. סיגל התנגד לעמדות שמרניות מאוד בשאלות אלו, כמו אלו של הכנסייה הקתולית, אך גם למתירנות יתר. הוא סבר שהמסורת היהודית מחייבת שימוש מושכל בטכנולוגיות החדשות, תוך ראייה של החיים כמקודשים. הוא היה מסויג לגבי הפלות, וסבר שהן צריכות להיערך במשורה, בעיקר בכפוף לכך שיש סיכון לאם. במקרים שבהם לא היה טיפול רפואי והמוות היה בלתי-נמנע, סבר שניתן לאפשר לחולים לצוות שלא להאריך את חייהם. לגבי ניסויים בעוברים, טען שאלו מותרים בתנאי שהם מיועדים לסייע לעובר. פעילותו הרבה בתחום הובילה למינויו לציר באספת האו"ם לשאלת האוכלוסייה הגלובלית בבוקרשט ב-1974, לעמית מחקר בכיר במרכז קנדי לביו-אתיקה אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולחבר הוועדה הנשיאותית לסוגיות אתיות ברפואה ובמחקר ב-1982. סיגל הוסיף לטפח את קשריו עם הרפובליקנים. הוא כיהן כיועץ עבור הוועדה הרפובליקנית הלאומית, והיה מקורב ליהודים רבים שעברו לתמוך באותן שנים, ובכלל זה אבות הנאו-שמרנות אירווינג קריסטול ונורמן פודהורץ. הנשיא רונלד רייגן, וזה מינה אותו ב-1982 לראש ועדת ההקמה של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. ב-1986 לקה במחלה קשה. הוא מת בבית החולים מאונט סיני כעבור שנתיים. Pamela Susan Nadell, Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, ABC-CLIO, 1988. עמ' 235–237. סימור סיגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Siegel, Seymour באנציקלופדיה יודאיקה. Rabbi Seymour Siegel, 61, Leader In Conservative Judaism, Is Dead. ניו יורק טיימס, 25 בפברואר 1988.
נחל יעלים

נַחַל יְעֵלִים במדבר יהודה, יורד מהכניסה לעיר ערד, ונשפך לים המלח, כ-5 ק"מ צפונית לנחל בוקק ולמלונות ים המלח. אורכו כ-18 ק"מ, ושטח אגן ההיקוות שלו כ-53 ק"מ. מיובליו העיקריים - נחל חתרורים ונחל מורג. הנחל יורד בקו הגבול הגאולוגי בין רמת הקירטון שבצפון מדבר יהודה, לבין המסלע של תצורת חתרורים האופינית לדרומו. ברמת המדבר ערוצו רדוד. עם הגיעו לבמת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה, הוא נכנס לקו העתק שכיוונו צפון-דרום. כאן הוא משנה את כיוונו, ומתחיל לזרום צפונה כ-400 מטרים, בערוץ קניוני קטן, כ-20 מטר עומקו. בסוף הקניון, נמצא המפל הגדול - כ-120 מטר גובהו, המפל יוצר פרסת מצוקים רחבה - כחצי קילומטר. עם הצניחה במפל, משתחרר הנחל מקו ההעתק, וחוזר לזרום מזרחה, בקניון שאורכו כקילומטר אחד, ועומקו כ-300 מטר, אל ים המלח. באחד מיובליו העליונים של הנחל, חפורה מאגורה (בריכה תת-קרקעית לאגירת מי גשמים) גדולה, נפחה כ-90 מ"ק. המאגורה נקראת על שם הנחל - מאגורת יעלים. שמו של הנחל הוא תרגום של שמו הערבי – ואדי אום-בידון. נחל יעלים ונחל טביה כולל מפה באתר "טבע ונופים בישראל" ענת רסקין, תנו לי שם!, באתר 31 מזרח, ‏19 באוקטובר, 2020 ילקוט הפרסומים 605 (עמ' 1156), ‏12 ביוני, 1958
יחסי גאורגיה–מולדובה

יחסי גאורגיה–מולדובה הם היחסים בין גאורגיה לבין רפובליקת מולדובה, אשר כוננו באופן רשמי ב-25 ביוני 1992. שתי המדינות טוענות לבעלות על אזורים בדלניים הנתמכים על ידי רוסיה (אבחזיה ודרום אוסטיה בגאורגיה, טרנסניסטריה במולדובה) וסבלו ממלחמות כגורם לסכסוכים איתם. בנוסף, תעמולה רוסית קיימת בשתי המדינות בשנת 2006 הוטל חרם רוסי על יין משתי המדינות, למרות הפופולריות שלהם במדינות וחשיבות הסחר של גאורגיה ומולדובה עם רוסיה. גאורגיה אינה תומכת בעצמאות טרנסניסטריה. בשנת 2018, שר המדינה לפיוס ושוויון אזרחי של גאורגיה, קטבן ציחלשווילי, נפגש עם סגן ראש ממשלת מולדובה ועם השר לשילוב מחדש של השטחים הכבושים באופן זמני של אוקראינה וביקר באזור הביטחון של טרנסניסטריה, תיאר את מולדובה כ"מדינה ידידה שלנו" וגינה את פעולותיה של רוסיה בגאורגיה, מולדובה ואוקראינה, שגם לה יש שטחים תחת כיבוש רוסי (חצי האי קרים, דונצק ולוהנסק). מנגד, ב-2008, בעקבות הכרזות העצמאות של אבחזיה ודרום אוסטיה, הצהיר משרד החוץ של מולדובה אנדריי סטראטאן שמולדובה לא תכיר בעצמאותן. הדבר אושר מחדש בשנת 2020 על ידי נשיא מולדובה איגור דודון. יתר על כן, בשנת 2015, מולדובה אסרה על פקידים אבחזים ודרום אוסטיים להיכנס למדינה למשך 10 שנים כתוצאה מהשתתפותם בהפגנות בטירספול שחגגו את יום השנה ה-25 להכרזת העצמאות של טרנסניסטריה. גאורגיה ומולדובה, יחד עם אוקראינה, הן חלק משלישיית ההתאחדות, שהוקמה בשנת 2021 על ידי מדינות אלו לצורך אינטגרציה הדוקה יותר עם האיחוד האירופי. מדינות אלו ואזרבייג'ן הן גם חלק מארגון GUAM לדמוקרטיה ופיתוח כלכלי. יחסי גאורגיה–רוסיה יחסי מולדובה–רוסיה מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–מולדובה בוויקישיתוף "Oficiali din Osetia de Sud și Abhazia, interziși în Republica Moldova pentru următorii 10 ani". Independent.md (ברומנית). 8 בספטמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Goble, Paul (9 באוקטובר 2018). "Could GUAM Lose Another Member to Become GUM?". Jamestown Foundation. {{cite news}}: (עזרה)
טויוטה אייגו X

טויוטה אייגו X (באנגלית: Toyota Aygo X) היא מכונית מיני קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי טויוטה משנת 2021. היא נחשפה ב-5 בנובמבר 2021, לאחר שהוצגה כמכונית קונספט ב-17 במרץ 2021. היא מחליפה את טויוטה אייגו וכעת כבר לא מיוצרת במשותף עם פיג'ו וסיטרואן. העיצוב מבוסס על הטויוטה יאריס החדשה, אך משלב אלמנטים רבים שלא נראו ברכבי טויוטה עד כה. לעומת הטויוטה אייגו, האייגו X ארוכה, רחבה וגבוהה יותר עקב הפיכת הדגם לקרוסאובר. נכון ל-2021 היא משווקת עם מנוע אחד. מנוע בנזין I3 צילינדרים בנפח 1.0 ליטר המספק 72 כ"ס ומומנט מרבי של 9.5 קג"מ. תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים או תיבת הילוכים רציפה. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 15.6 שניות והמהירות המרבית עומדת על 158 קמ"ש בתיבת ההילוכים הידנית ו-151 קמ"ש בתיבת ההילוכים הרציפה. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 21.3 ק"מ לליטר בתקן WLTP. מדיה וקבצים בנושא טויוטה אייגו X בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייגו X - טויוטה ישראל אתר האינטרנט הרשמי של טויוטה אייגו X (באנגלית בריטית) דניאל שמיל, מבחן דרכים | טויוטה אייגו X: כל מה שטוב ורע במכונית מיני, באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2022 cartube, 2022 טויוטה אייגו X נחשפת - המכונית העירונית החדשה של טויוטה - cartube, באתר www.cartube.co.il 2022 Toyota Aygo X Debuts As Small Car With Big Personality, Motor1.com (באנגלית) cartube, אייגו X prologue קונספט: הצצה ראשונה לטויוטה אייגו החדשה - cartube, באתר www.cartube.co.il cartube, טויוטה תחשוף בחודש הבא את הקרוסאובר אייגו X - cartube, באתר www.cartube.co.il Nuova Toyota Aygo X, com'è dal vivo l'anti Fiat Panda, Motor1.com (באיטלקית) Toyota Aygo X (2022): Weltpremiere auf Yaris-Basis, Motor1.com (בגרמנית)
ואדי אל-באטן

ואדי אל-באטן (בעברית: وادي الباطن) הוא ואדי שזורם בערב הסעודית, עיראק, וכווית. אורכו של הוואדי הוא 72 ק"מ. הוואדי משמש, מאז 1913, כגבול כווית–עיראק.‏ מניפה הסחף, שאינה פעילה כעת, משתרעת לכיוון צפון-מזרח מהעיר חפר אל-באטן, ערב הסעודית ומכסה חלקים מכווית ודרום-מערב עיראק. הוואדי משמש כמשולש גבולות בין ערב הסעודית, עיראק וכווית. ב-1922–1983, הוא שימש כנקודת הגבול המזרחית של האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית. בפברואר 1991, בזמן מלחמת המפרץ, התרחש באזור קרב ואדי אל-באטן (אנ'). יש המאמינים כי הוואדי הוא הנהר המקראי פישון. מדיה וקבצים בנושא ואדי אל-באטן בוויקישיתוף Wadi Al-Bāṭin (אורכב 30.10.2021 בארכיון Wayback Machine). Al-Sulaimi, Jawad S.; Pitty, A.F. (1995). "Origin and depositional model of Wadi Al-Batin and its associated alluvial fan, Saudi Arabia and Kuwait". Sedimentary Geology. 97 (3–4): 203–229. doi:10.1016/0037-0738(95)00011-V. Carol A. Hill,The (אורכב 22.04.2021 בארכיון Wayback Machine)Garden of Eden:A Modern Landscape.
בלמונט קמלי

פיליפ בלמונט קמלי (באנגלית: Belmont Cameli; נולד ב-1 במרץ 1998) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי. בלמונט נולד וגדל בנייפרוויל, אילינוי. בתיכון שיחק פוטבול. משפחתו ממוצא איטלקי ושם המשפחה היה בלמונדו. עם הגעתם לארצות הברית שינו את שמם לבלמונט והוא שמו האמצעי שהפך לשם הבמה שלו. אביו ג'וזף נפטר בפיתאומיות בשנת 2016. לבלמונט שני אחים. בלמונט החל לדגמן בנעוריו. בין היתר הופיע בקמפיין לחברת האופנה אברקרומבי אנד פיץ'. הופעתו הראשונה על מסך הטלוויזיה הגיעה בשנת 2018 בפרק של הסדרה "אימפריה". בשנת 2019 שיחק בסרט הטלוויזיה "The Husband" בערוץ לייפטיים. בשנת 2020 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הצלצול הגואל" מבית שירות הסטרימינג Peacock; המהווה המשך ישיר לסדרת הטלוויזיה "הצלצול הגואל" (1989–1993). בסדרה הוא גילם את ג'יימי ספאנו, קפטן קבוצת הכדורגל בייסייד. בשנת 2020 שיחק קמלי בסרט הדרמה-קומי "Most Guys Are Losers". בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "בלילות הקיץ". הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת שרה דסן. הסרט הוקרן לראשונה בנטפליקס במאי 2022. בשנת 2023 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Based on a True Story". בלמונט קמלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלמונט קמלי, ברשת החברתית אינסטגרם בלמונט קמלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) 10 Things You Didn't Know about Belmont Cameli, TVOvermind, ‏בנובמבר 2020 Jessica Baker, Saved By the Bell Is Back! Meet Belmont Cameli, Who What Wear, ‏3 באוקטובר 2020 Ashley Broadwater, Get to Know Belmont Cameli From Along For the Ride | POPSUGAR Celebrity, ‏3 בפברואר 2022 Manuela Cardiga, Belmont Cameli Wrestled for His School — What to Know about the New 'Saved by the Bell' Star, news.amomama.com, ‏5 בundefined 2021 Rosy Cordero, How Saved by the Bell’s Mitchell Hoog and Belmont Cameli forged their own path in revival, EW.com, ‏4 באוקטובר 2020 Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏1 בundefined 2020 Tigran Asatryan, 'Along for the Ride' Netflix Movie: What We Know So Far, What's on Netflix, ‏5 באפריל 2021 Along for the Ride: Here are all the latest updates on Netflix's next rom-com, Web News Observer, ‏6 בינואר 2022
יחסי בנגלדש–הולנד

יחסי בנגלדש–הולנד הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הולנד. משנת 1615 ואילך, חברת הודו המזרחית ההולנדית סחרה עם הבנגלים באימפריה המוגולית. הם הקימו מסחר הודעות בדאקה ובערים נוספות. לאחר חיסול החברה, הפכה בנגל אז למושבה של ממלכת הולנד עד 1825, אז היא נמסרה לבריטים על פי האמנה האנגלו-הולנדית מ-1824. בנגלדש והולנד יצרו יחסים דיפלומטיים ב-1971 לאחר עצמאותה של בנגלדש. הולנד תמכה בבנגלדש ואף העניקה סיוע פיננסי וטכני לפרויקטים של משאבי מים וניהול חופים בבנגלדש. לבנגלדש יש שגרירות בהאג. להולנד יש שגרירות בדאקה. היצוא הגדול ביותר של בנגלדש להולנד הוא טקסטיל עם נתח של 85% מסך היצוא. מצרך היצוא הבא בגודלו הוא מזון קפוא. בשנת 2016 ארגנה לשכת המסחר והתעשייה ההולנדית את תערוכת ה-Dutch-Bangla EXPO 2016 באמסטרדם. הולנד היא אחד המקורות הגדולים ביותר להשקעות זרות בבנגלדש. בבנגלדש פועלות 70 חברות הולנדיות. יחסי החוץ של הולנד מדיה וקבצים בנושא יחסי בנגלדש–הולנד בוויקישיתוף יחסי בנגלדש – הולנד באתר משרד החוץ הבנגלי
Souls (סדרת משחקים)

Souls היא סדרת משחקי הרפתקה ממוחשבים מסוג פעולה-תפקידים שפותחה על ידי חברת FromSoftware. עד לשנת 2020 הסדרה נמכרה ב-28.7 מיליון העתקים. המשחק הראשון בסדרה היה Demon's Souls ששוחרר בשנת 2009 לפלייסטיישן 3. במהלך המשחק, השחקן צריך ללמוד את הסביבה של ממכלת בולטריה תוך לחימה עם אויבים שונים. המשחק קיבל ביקורת חיובית ושלילית עבור רמת הקושי הגבוה שלה. מספר שנים היה ניתן לשלב במהלך המשחק שחקנים נוספים, אופציה זו נסגרה בשנת 2018. באותה שנה שוחררה גרסה מעודכנת של המשחק Dark Souls: Remastered. בשנת 2011 שוחרר משחק Dark Souls. תחילה הוא שוחרר ל"פלייסטיישן 3" ובהמשך ל-Xbox 360. המשחק השלישי בסדרה Dark Souls II שוחרר בשנת 2014. בשנת 2016 שוחרר Dark Souls III. המשחק זכה להצלחה גדולה ועד לשנת 2020 נמכרו 10 מיליון העתקים. משחקי הסדרה זכו במספר פרסים לרבות "משחק השנה" מ-GameSpot. חלק מהמבקרים כללו אותה ברשימות "משחק הטוב בכל הזמנים". בשנת 2020 שוחרר רימייק Demon’s Souls שפותח על ידי Bluepoint Games עבור פלייסטיישן 5. בטקס פרסי "ג'ויסטיק הזהב" לשנת 2021 זכה מהשחק הראשון בסדרת "Dark Souls" בפרס "המשחק האולטימטיבי של כל הזמנים" בקטגוריית בחירת הקהל. Josh West, Heather Wald, Joe Donnelly, Rachel Weber published, The 50 best games of all time, gamesradar, ‏2021-11-23 (באנגלית) How do you make an RPG after Dark Souls? - Kill Screen, web.archive.org, ‏2017-03-21
בית ממשלת אוקראינה

בית ממשלת אוקראינה (לשעבר בית מועצת הקומיסרים העממיים של הרפובליקה האוקראינית, בית מועצת השרים של הרפובליקה האוקראינית) הוא הבניין האדמיניסטרטיבי ההיסטורי הגדול ביותר בקייב , הממוקם ברחוב מיכאילו הרושבסקי (רחוב קירוב לשעבר), 12. נבנה בשנים 1936–1938, הוא הפך לאובייקט הראשון של המתחם המנהלי החדש בליפקי. מרגע הבנייה, הבניין היה בידי הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה הסובייטית — מועצת הקומיסרים העממיים. מ־1946 עד 1991 — על ידי מועצת השרים. מאז 1991, הוא מאכלס את ממשלת אוקראינה. לאחר פיצוץ גורד השחקים גינזבורג, מ־1941 עד 1954, הבניין היה הבניין הגבוה ביותר בקייב. בית מועצת הקומיסרים העממיים הפך לאובייקט הראשון של המרכז המנהלי הרפובליקאי החדש בליפקי, שהקמתו הייתה קשורה להעברת בירת אוקראינה מחרקוב לקייב ב-1934. פרויקט הבנייה פותח על ידי האדריכלים א. א. פומין ופ. ו. אברוסימוב בשנת 1935. הבית נועד במקור לקומיסריון הפנים העממי פנים של הרפובליקה האוקראינית ומועצת הקומיסרים העממיים הייתה אמורה להתמקם בבניין שכיום מאוכלס על ידי משרד החוץ של אוקראינה בכיכר מיכאילובסקיה. ברם כאשר השתנו התוכניות לבניית המרכז הממשלתי, וסירבו להציבו בעיר העליונה, הועבר הבניין החדש של הקומיסריון לידי מועצת הקומיסרים העממיים. ממול, המטה של המחוז הצבאי של קייב הוסב לבניין הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה. לאחר השלמת הבנייה, התמקם כאן הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה - מועצת הקומיסרים העממיים, מ־25 במרץ 1946 - מועצת השרים. בשנת 1991 הועבר המבנה לידי קבינט השרים של אוקראינה, והוא קיבל שם חדש: בית ממשלת אוקראינה. החזית הראשית החצי עגולה של הבניין מופנית לכיוון רחוב מיכאילו הרושבסקי והפארק העירוני. אחד משני האגפים משתרע לאורך רחוב סדוביה, השני - למעמקי הבלוק. המבנה המרכזי בן עשר קומות, האגפים הצדדיים בני שבע או שמונה קומות, מפנים אבן אפורה, עם עמודים. הבניין הוא דוגמה מצוינת לשימוש בעקרונות האדריכלות הקלאסית. בעיצוב החזית הראשית, נעשה שימוש בקומפוזיציות סדר מודרניות של עמודים ועמודים יוניים, כמו גם עמודים למחצה גבוהים, מחולקים למספר רב של גושי אבן ומוכתרים בכותרות קורינתיות מודרניות. בסיסי העמודים והכותרות (בגובה 2.5 מ') יצוקים מברזל יצוק. הקומות התחתונות של הבניין מתמודדות עם בלוקים גדולים לא מטופלים של לברדוריט טולצ'ינסקי, המרתף, חגורות והשערים עם גרניט גולובינסקי מלוטש. בשנת 1997 נצבעו הקומות העליונות וחצאי העמודים באבן אפורה של החזית בצבע בהיר . הארכיטקטורה של הבניין זכתה להערכה רבה על ידי אלברט שפיר, שביקר במהלך המלחמה בקייב הכבושה בידי הנאצים. הוא אהב את הבניין עד כדי כך שאפילו רצה להזמין את האדריכל שבנה את המבנה לעבוד בגרמניה. מערכת תכנון פנימית — מסדרון, עם סידור דו צדדי של חדרי עבודה. פנים המבנה נטול כמעט לחלוטין עיצוב דקורטיבי ואמנותי. עמודי דגל, יציקת מתכת ושערים פתוחים יוצרו ב-1947. מדיה וקבצים בנושא בית ממשלת אוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית ממשלת אוקראינה Віктор Мойсеєнко. Будинок Ради Народних Комісарів УРСР, 1936—38 // Звід пам’яток історії та культури України: Енцикл. вид.: У 28 т. / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — К.: Голов. ред. Зводу пам’яток історії та культури при вид-ві «Українська Енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1999. — Кн. 1. — Ч. 1. — Київ. — А — Л. — 608 с. (стор. 336). Дом имеет общий объём 235 тыс. куб. м. Хмельницкий Д. С. (2007-04-21). "Архитектура нацизма и архитектура сталинизма. Визуальные, психологические и структурные различия". Архи.Ру (ברוסית).