laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמואל גוטמן-לנדאו

שמואל גוטמן-לנדאו (ברוסית: Товий-Гутман Самуилович Ландо;‏ 1877 או 1878 - 21 במאי 1942) היה ראש היודנראט בגטו קישינב. לנדאו נבחר לתפקיד על ידי הגנרל הרומני ניקולאה צ'יופרקה (Nicolae Ciupercă)(אנ'), שכבש ביחד עם הנאצים את קישינב ב-16 ביולי 1941. שמואל גוטמן-לנדאו, נולד בקישינב, מולדובה, וחייו שם מאז. לנדאו היה נשוי לאישה שהייתה רופאה בבית חולים קישינב ולזוג לא היה ילדים. ב-24 ביולי 1941 הוציא המושל הרומני של העיר צו (מספר 61) ובו מספר הוראות: הקמת גטו יהודי בעיר קישינב, ועל חובת יהודי העיר להתייצב בגטו. ההוראה הודפסה ופורסמה במקומות ציבוריים, וכן פורסמה הוראה המחייבת את היהודים לשאת טלאי צהוב. כאחד-עשר אלף יהודים רוכזו במקום שֶׁכּוּנה פיאצה וקה (Piata Veche; "השוק הישן"), והושארו עומדים שם ללא מחסה וללא מזון ומים. לפי מקורות סובייטים רוכזו שם כ-25,000 יהודים, אם כי הסובייטים, כדרכם, לא נקבו בשם יהודים, אלא תיארו אותם "אזרחים סובייטים. רובם הניחו את רכושם מאחור, ורבים אף לא הצטיידו בבגדים. חיילים רומנים שדדו מהיהודים את דברי הערך שלהם בכניסה למקום הריכוז. למחרת, 25 ביולי 1941, ביזמה משותפת של הגרמנים והרומנים, הוכרז המקום גטו. רוב הבתים שהיו שם נחרבו בהפצצות ובעת נסיגת הסובייטים וכניסת הרומנים והגרמנים. הצפיפות בחורבות הדלות שנותרו שם הייתה גדולה והגיעה לעיתים לעשר נפשות בחדר, ולא היו בהן לא תנאים סניטריים ולא מים זורמים. בראש הוועד עמד עורך הדין שפירו, וחבר חשוב בו היה ד"ר גוטמן לנדאו. ככל הנראה על ידי תשלום שוחד שבועי הוציא הוועד מהמפקד הרומני של הגטו הבטחה שלא ימסור עוד יהודים לידי הגרמנים. עם זאת, ניסיונותיו של ועד הגטו לשכנע את השלטונות הרומניים של הגטו שלא להיענות לדרישות המיפקדה הגרמנית של העיר ולא למסור יהודים לידיה נחלו לא אחת כישלון. מפקד הגטו הקים ליהודים מחנות עבודה בפיקודם של רומנים – צעד שהרגיע את יהודי הגטו. בכל בוקר בשעה שש הוצאו לעבודת כפייה מאות מיהודי הגטו, ובהם זקנים וחולים. בעיני הרומנים היו היהודים קודם לַכֹּל מקור הכנסה. ב-1 באוגוסט 1941 הוקם הוועד בגטו קישינב, שמואל גוטמן-לנדאו נבחר להיות ראש היודנראט ולהוביל את הוועד היהודי. תפקיד זה ניתן לו על ידי הגנרל הרומני ניקולאה צ'יופרקה (Nicolae Ciupercă) עם עוד 10–20 חברי ועד בתפקידים שונים. עם הזמן המצב בגטו קישינב החמיר. זקנים וילדים מתו ברעב וממחלות, ולנדאו לא היה יכול לעזור להם. גוטמן-לנדאו נדרש לספק רשימת מועמדים לגירוש, המגורשים היו אמורים להישלח לסלקציה ולאחר מכן להשמדה במחנות הריכוז או למפעלים של הנאצים. מרוב לחץ שם שמואל קץ לחייו מכיוון שלא הסכים לספק לגרמנים ולרומנים את רשימת המועמדים לגירוש. אשתו של לנדאו, שהייתה רופאה, הזריקה לשניהם סם-מוות. הוא נפטר מיד, אך היא התגברה ונשארה בחיים. יד ושם, האנציקלופדיה של הגטאות, המכון הבין-לאומי לחקר השואה, באתר יד ושם דוד דורון (ספקטור), גטו קישינב-הפוגרום הסופי, הוצאת "קריית הספר" בע"מ, ירושלים תשל'ו בהמות האיגוד של יהודי בסרביה, תל אביב.: יד ושם, עמ' 100-113 Paul A. Shapiro, The Kishinev Ghetto, 1941–1942, The University of Alabama Press: יד ושם/ united states holocaust museum, 15 בספטמבר 2015, עמ' 20
איליה מושקין

אליהו (איליה) מושקין (ברוסית: Илья Мускин) היה מהנדס יהודי ממינסק, ששימש כיושב ראש היודנראט בגטו מינסק. מושקין היה בקשר עם המחתרת בגטו וסייע להברחתם של יהודים מתוך הגטו ולהעברת בגדים, ציוד רפואי, כסף וזהב שנאספו בשביל הגרמנים ליחידות הפרטיזנים. מושקין יליד מינסק, היה גבה קומה, איש משכיל, דובר רוסית ויידיש, מהנדס. בנוסף עבד בעירייה והיה פעיל באיגוד המקצועי. העידו עליו שהיה ממלא מקום המנהל של ארגון הסחר התעשייתי ומנהל המחלקה לשיווק מוצרים תעשייתיים בעיר. בסוף יוני 1941 נכבשה העיר מינסק, וכעבור זמן מה מונה מושקין ליושב-ראש היודנראט בגטו מינסק מראשית הקמתו ביולי 1941 ועד מרץ 1942. קיימות שתי גרסאות ביחס למינויו של מושקין: לפי גרסתו של הירש סמולר, הגרמנים פנו אל קבוצת אסירים יהודים משכילים בדרישה להודיע מי מביניהם מבין גרמנית לאחר היסוסים מושקין שנמצא בקבוצה, הצביע על עצמו ומונה כיושב ראש. לפי הגרסה השנייה, מישהו שעבד במועצת העיר בימי השלטון הסובייטי ולאחר מכן בעייריה שהוקמה על ידי הגרמנים המליץ על מושקין שהכירו מאז היותו המהנדס העירוני ועל יסוד המלצה זו נהיה ליושב ראש היודנראט. בזכות הקשר שנוצר בין מושקין והמחתרת היהודית, סמכותו האישית של מושקין קבעה במידה רבה את דרכם של אנשי היודנראט, שהפך לגוף מבצע של החלטות המחתרת. בתור יושב-ראש מושקין קיבל רישיון יציאה מהגטו פעם אחת בשבוע, בלוויית חבר נוסף מהיודנראט, כדי לקבל במנהלת העיר את קצבת המזון לגטו. יש הערכה חיובית לפעולת היודנראט בתקופת מושקין, ולמושקין האיש בתפקידו כיושב ראש. עדויות רבות מדברות בשבחו של מושקין. אמרו עליו שהיה מוכשר והגון, דאג לאסוף תרופות עבור תושבי הגטו ולהזהיר אותם מפני פעילות גרמנית. בתוך העיר קמה מחתרת בהנהגת קומוניסטים יהודים, ויצרה קשר עם מחתרת קומוניסטית ( גם כן בפיקודו של יהודי) בחלק הלא יהודי של העיר. המחתרת העירונית נפלה, נבגדה, פוזרה, בעוד המחתרת בגטו המשיכה לפעול ואף הצילה אחר כך לוחמים לא יהודים ביערות הסביבה כמו גם בתוך העיר. המחתרת, בעזרתו התקיפה והיעילה של היודנראט, תחת הנהגתו של מושקין, הצליחה להבריח יהודים מתוך הגטו אל היערות. את פעולת החבלה הראשונה ביצעו שני נערים יהודיים מהגטו. הם הציתו על דעת עצמם בית מלאכה לבד. ראש המשטרה היהודית אסר אותם וחקרם, כי הוא רצה בעזרתם ליצור קשר עם המחתרת. אבל המחתרת הסתפקה אז בהפצת ידיעות בלבד ולא ביצעה שום מעשי חבלה. הודות לצעיר יהודי "פדיה" (שדלצקי) שהגיע בראשית ספטמבר 1941 נוצר הקשר הראשון בין הפרטיזנים והיודנראט. הוא היה הפרטיזן הראשון שהופיע בגטו מינסק. הוא בא למושקין ללא ידיעת המחתרת בגטו ודרש ממנו בתוקף, שחלק מן הבגדים, התרופות, הציוד הרפואי, הכסף והזהב שנאספו בשביל הגרמנים, יימסר לו בשביל הפרטיזנים. מושקין קיבל את מבוקשו. הקשר היה רופף בהתחלה, ואז התהדק. מושקין נתן מלוא עזרתו לארגון המחתרת וליוצאים ליער. בפברואר 1942 נאסר מושקין, על ידי הגרמנים לפי גרסה אחת - באשמת שיחוד קצין גסטאפו כדי שהלה ישחרר יהודי ממעצר ; לפי גרסה אחרת, אחרי שהלשינו לגסטאפו שהיודנראט מעביר בגדים ותרופות לפרטיזנים; ולפי גרסה שלישית - באשמת הסתרת קצין שסירב להילחם בחזית, ואותו קצין הסגירו. מושקין עונה, וכחודש אחרי מאסרו, נתלה. בני משפחתו הוצאו להורג באחת האקציות הליליות. אחרי רציחתו של מושקין, מונה סגנו משה יפה כיושב ראש היודנראט. שלום חולבסקי, בסופת כיליון, כרך 2, תל אביב: ורד, 1988, עמ' 114
סופרבול LIV

סופרבול LIV (סופרבול 54) הוא משחק פוטבול, שהתקיים ב-2 בפברואר 2020, בין סן פרנסיסקו 49', אלופת חטיבת ה-NFC לקנזס סיטי צ'יפס, אלופת חטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL. המשחק התקיים באצטדיון הארד רוק במטרופולין מיאמי ושודר ברשת פוקס. במשחק ניצחה קנזס סיטי צ'יפס 31–20 וזכתה בפעם השנייה בתולדותיה בסופרבול. ב-24 במאי 2016 בחרו בעלי הקבוצות בליגה את העיר מיאמי לארח את המשחק באצטדיון הארד רוק המשמש את קבוצת מיאמי דולפינס. העיר ואזור דרום פלורידה אירחו בעבר 11 משחקי סופרבול, חמישה מהם באצטדיון זה. סופרבול LIV חתם את עונת 2019 בליגת ה-NFL. לסופרבול העפילו אלופת חטיבת ה-AFC קנזס סיטי צ'יפס בפעם השלישית בתולדותיה (ובפעם הראשונה מאז איחוד ליגת ה-NFL עם ה-AFL) ואלופת חטיבת ה-NFC, סן פרנסיסקו 49' בפעם השביעית בתולדותיה. קנזס סיטי שהודחה בעונת 2018 בגמר ה-AFC על ידי ניו אינגלנד פטריוטס בהארכה, סיימה את העונה במאזן 12–4, השני בטיבו ב-AFC לאחר בולטימור רייבנס. בפלייאוף גברה קנזס סיטי בבית על יוסטון טקסאנס 51–31 לאחר שכבר הייתה בפיגור 0–24 ברבע השני ובגמר ה-AFC ניצחה בבית את טנסי טייטאנס 35–24 לאחר שחזרה מפיגור של 0–10 ו-7–17. סן פרנסיסקו סיימה במאזן הטוב ב-NFC של 13–3, זאת לאחר שבעונה קודמת סיימה במאזן של 4–12 ולא העפילה לפלייאוף. בפלייאוף גברה הקבוצה בבית על מינסוטה ויקינגס 27–10 ובגמר ה-NFC ניצחה בבית את גרין ביי פאקרס 37–20. סן פרנסיסקו הבקיעה שער שדה בדרייב השני של המשחק ועלתה ליתרון 3–0. קנזס סיטי עלתה ליתרון 7–3 אחרי טאצ'דאון בריצה של פטריק מהומס בסוף הרבע הראשון. לאחר אינטרספשן של הקוורטרבק ג'ימי גארפולו מסן פרנסיסקו, השיגה קנזס סיטי שער שדה והגדילה את היתרון ל-10–3. סן פרנסיסקו השוותה לאחר טאצ'דאון של הפולבק קייל יוסצ'ק ממסירה של גארפולו. את המחצית השנייה פתחה סן פרנסיסקו בשער שדה שהעלה אותה ליתרון 13–10, בדרייב הבא חטפה מסירה של מהומס והגדילה את היתרון ל-20–10 לאחר טאצ'דאון בריצה של רחים מוסטרט. מסירה של מהומס נחטפה שוב בתחילת הרבע הרביעי אך סן פרניסקו לא הצליחה לנצל זאת להגדלת היתרון. 6:13 דקות לסיום המשחק מסר מהומס לטאצ'דאון של טרוויס קלסי וקנזס סיטי צמצמה ל-20–17. 2:44 דקות לסיום המשחק עלתה קנזס סיטי ליתרון ראשון במחצית השנייה לאחר טאצ'דאון של דמיאן ויליאמס ממסירה של מהומס שקבע 24–20. סן פרנסיסקו לא הצליחה שוב להשיג נקודות בהתקפה וקנזס סיטי הגדילה את היתרון לתוצאת הסיום 31–20 לאחר ריצה של 38 יארד של ויליאמס 1:12 דקות לסיום המשחק. המשחק שודר ברשת פוקס וצפו בשידור בארצות הברית 99.9 מיליון איש בממוצע עם רייטינג של 41.6. זמן פרסום נמכר במחירים של עד 5.6 מיליון דולר לספוט. לפני פתיחת המשחק שרה יולנדה אדמס את "America the Beautiful" ודמי לובאטו ביצעה את המנון ארצות הברית. לביצוע מופע המחצית נבחרו זמרות הפופ הלטיני שאקירה וג'ניפר לופז. במהלך המופע אירחו גם את הזמרים ג'יי באלווין ובאד באני וכן את בתה של לופז, אמה. המופע כלל את השירים She Wolf, ‏Empire, ‏Whenever, Wherever, ‏I Like It, ‏Chantaje, ‏Hips Don't Lie, ‏Jenny from the Block, ‏Ain't It Funny (Murder Remix), ‏I'm Real, ‏Get Right, ‏Waiting for Tonight, ‏Booty, ‏Mi Gente, ‏Love Don't Cost a Thing, ‏On the Floor, ‏Let's Get Loud, ‏Waka Waka (This Time for Africa). פטריק מהומס הקוורטרבק של קנזס סיטי צ'יפס שזכה בפרס ה-MVP של משחק הסופרבול ג'ימי גארופולו הקוורטרבק של סן פרנסיסקו 49' האצטדיון במהלך מופע המחצית מדיה וקבצים בנושא סופרבול LIV בוויקישיתוף אתר המשחק SUPER BOWL LIV DRAWS NEARLY 100 MILLION TV VIEWERS, 44 MILLION SOCIAL MEDIA INTERACTIONS, אתר נילסן
רפואת מסדרון

רפואת מסדרון (מכונה גם: רפואה על שפת המדרכה) הוא כינוי לניסיון לאבחן או לטפל בבעיה רפואית שלא באמצעות בדיקת רופא סדורה ומלאה, כגון התייעצות עם רופא שלא במסגרת טיפול, או רפואת רשת המבוססת על מידע חלקי או שמתבצעת על סמך תקשורת לקויה. רופאים מתייחסים לניסיון אבחון וטיפול עצמי או על ידי עמיתים למקצוע כרפואת מסדרון אם הם לא מתקיימים במסגרת יחסי רופא–מטופל תקינים. בהשאלה, משמש המושג לתיאור ניסיון לפתירת בעיות הדורשות איש מקצוע (כמו ייעוץ מס או ייעוץ משפטי) שלא באופן פורמלי. מאמר בנושא בעיות עם התיעצות במסדרון איתי גל, כך נראה הרופא הישראלי: שמן, ישן מעט ובלי רופא קבוע, באתר ynet, 9 במרץ 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רפואת מסדרון".
קני סירס

קנת' רוברט "קני" סירס (באנגלית: Kenneth Robert "Kenny" Sears; ‏17 באוגוסט 1933 – 23 באפריל 2017) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1955–1964. בעונות 1958 ו-1959 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן ניו יורק ניקס, וממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגה הם 13.9 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק. בשנת 1954 היה הכדורסלן הראשון אשר מופיע על שער השבועון ספורטס אילוסטרייטד. סירס נולד וגדל בעיר ווטסונוויל אשר בקליפורניה, ובין השנים 1951–1955 למד באוניברסיטת סנטה קלרה אשר בעיר סנטה קלרה. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 7.0 נקודות למשחק, וסייע לקבוצה להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הובסו ה"ברונקוס" בתוצאה 55–74 מול אוניברסיטת קנזס, אשר המשיכה לזכייה באליפות המכללות בהובלתו של קלייד לאבלט. בכל 3 העונות הבאות היה סירס הקלעי המוביל של קבוצתו עם ממוצע של 17.4 נקודות למשחק, ובשתיים מהן (1953 ו-1954) העפילו הברונקוס לשמינית גמר טורניר האליפות, תחת המאמן בוב פיריק. בעונות 1953 ו-1955 זכה בתואר שחקן העונה של מחוז החוף המערבי (WCC). בדראפט ה-NBA‏ 1955 נבחר סירס על ידי ניו יורק ניקס בבחירה הרביעית, אחרי דיק ריקטס, מוריס סטוקס וג'ים לוסקוטוף. ב-6 העונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של הניקס, לצד הארי גלאטין, קארל בראון, וילי נאולס וריצ'י גארין, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 16.8 נקודות ו-9.6 ריבאונדים למשחק. בעונת 1958/1959 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, בפעם השנייה ברציפות, לאחר שקלע שיא קריירה של 21.0 נקודות למשחק והוביל את כל שחקני הליגה באחוזי קליעה מהשדה (49.0%). בעונת 1961/1962 עבר לשחק בקבוצת "סן פרנסיסקו סיינטס" מ"ליגת הכדורסל האמריקאית" (ABL), אשר פעלה במשך כשנה וחצי בטרם התפרקה. לקראת עונת 1962/1963 חזר לשחק בניקס, אך כבר לאחר 23 משחקים הועבר לצד וילי נאולס בטרייד לסן פרנסיסקו ווריורס, בתמורה לטום גולה. עד סיום העונה העוקבת שימש כשחקן ספסל עבור הווריורס, וקלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק. בפלייאוף 1964 הפסידה סן פרנסיסקו מול בוסטון סלטיקס בסדרת גמר הליגה (1–4), ומיד לאחר מכן פרש סירס ממשחק, בגיל 30. ב-23 באפריל 2017 נפטר סירס בעיר מגוריו ווטסונוויל, בגיל 83. מדיה וקבצים בנושא קני סירס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA קני סירס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סטטיסטיקות הקריירה של סירס ב-NBA, באתר basketball-reference.com קני סירס, 20 בדצמבר 1954, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 12 בנובמבר 2001 סטטיסטיקות המכללות של סירס, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1955, באתר basketball-reference.com ההודעה על פטירתו של סירס, באתר קבוצת אוניברסיטת סנטה קלרה, 24 באפריל 2017
בית ספר רעות (ירושלים)

בית ספר "רעות" הוא בית ספר שש שנתי בירושלים. בית הספר משרת קהילה דתית וחילונית והוא משתייך לזרם חינוך ממלכתי משלב. בית הספר נוסד בשנת 1999 במטרה לחנך תלמידים מכיתה ז' עד יב'. את המוסד הקים ד"ר אריה גייגר, שניהל בית ספר ממלכתי־דתי בירושלים. בתחילת דרכו מנה בית-הספר כ-100 תלמידים, והיה ממוקם בבית אלישבע שבשכונת קטמון הישנה בירושלים. בשנת תשע"א (2010) העתיק בית-הספר את מקומו למבנה בשכונת הקטמונים, בו הוא שכן עד 2020, אז עבר למשכנו החדש בשכונת בית וגן. בשנת התשע"ד (2014) הפך בית הספר לאחד מבתי הספר של האגודה לקידום החינוך. המוסד מנוהל היום על ידי עמיעד מלצר. אילנית ברוכי מנהלת את חטיבת הביניים. המוסד מונה כ-400 תלמידים מירושלים וסביבתה. בית הספר מפעיל ומחנך את תלמידיו לגלות מעורבות חברתית, זאת במסגרת מספר פרויקטים: המסעדה החברתית - מסעדה הנמצאת בשטח בית הספר ומופעלת על ידי התלמידים, במסגרתה מוגש אוכל חם לנזקקים המגיעים לאכול בבית הספר שלוש פעמים בשבוע. בשנת 2017 פתח בית הספר בקמפיין מימון המונים כדי לאפשר את המשך פעילות המסעדה החברתית. חלון לשוויון – תוכנית מעורבות חברתית במסגרתה תלמידי בית הספר עורכים בדיקת נגישות במתקנים ואתרים שונים ברחבי ירושלים. תוכנית מעשר – תוכנית יזמות והתנדבות 'בית-ספר בקהילה'. הגדעונים – תוכנית התנדבות במסגרתה תלמידי בית הספר משפצים מצבות בבתי העלמין היהודיים בפולין. בית ספר רעות, ברשת החברתית פייסבוק אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר רעות דב אלבוים מראיין את מייסד בית הספר ד"ר אריה גיגר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 22:11), מתוך התוכנית חוצה ישראל, 2001 סרט תדמית של בית הספר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 10:48) תמר וילרפורט, איפה אפשר ללמוד אחרת, באתר כלכליסט, 26 בינואר 2009 אשר קשר, מורה לחיים, באתר זמן מעריב ירושלים, ‏11 בינואר 2008 צוות קו לחינוך, בבית הספר ציינו את החנוכה באירוע לחנוכת מבנה הקבע, באתר קו לחינוך, ‏2 בדצמבר 2010 דף מידע, האגודה לקידום החינוך, היסטוריה, באתר בית ספר רעות לירן תמרי, המסעדה החברתית בבית הספר רעות בסכנת סגירה, באתר mynet‏ ירושלים, 23 בדצמבר 2019 ארכיון מעורבות חברתית, באתר בית ספר רעות
מרכז מילמן

מרכז מילמן מתמחה באבחון ובטיפול בילדים עם הפרעה התפתחותית על רצף האוטיזם. המרכז הוקם בחיפה על ידי עמותת הורים בראשית שנות ה-80. מרכז מילמן מפעיל שתי שלוחות טיפוליות ומעון יום שיקומי לילדים (מתחת לגיל שלוש) בחיפה ושלוחה טיפולית בעיר כרמיאל. המרכז מציע אפשרויות טיפוליות נוספות כמו טיפולים פרטיים, מועדונית ומפגשי חונכות. פעילות המרכז ממומנת על ידי משרד הבריאות, משרד הרווחה, השתתפות ההורים, תרומות והרשויות המקומיות. מרכז מילמן הוקם בחיפה על ידי עמותת הורים בראשית שנות ה-80 (בעבר עמותת 'נצר' וכיום עמותת 'מרכז מילמן ע"ר'). הייתה זו יוזמה משותפת של הורים ואנשי מקצוע מהתחנה הפסיכולוגית-התפתחותית של משרד הבריאות בחיפה. היוזמות, מרים בן-אהרן ודר' חנה קמינר, ראו את הצורך בהקמת מסגרות טיפול ייחודיות לילדים ובוגרים על ספקטרום האוטיזם. בזכות פועלן ותרומת משפחת מילמן ומשפחת גורדוס, הקימה העמותה מרכזי טיפול ואבחון ונתנה טיפולים גם בתוך גני תקשורת, מעונות יום שיקומיים, מועדוניות לנוער ובית לחיים. העמותה פועלת להכרה ומתן מענה לצרכים הטיפוליים הייחודיים לאנשים על הקשת האוטיסטית. מסגרות טיפול ושיטות טיפוליות רבות הנהוגות כיום בארץ צמחו ממנה (כמו טיפולי הורה-ילד, טב"מ בגנים, צוותים רב-מקצועיים ועוד). העמותה מתנהלת כדירקטוריון של מרכז מילמן. ההורים פועלים בעמותה כחברי עמותה, כחברי ועדת הביקורת וכחברי ועד, המורכב מהורים ונציגי ציבור. מרכז מילמן מקיים קשרים ארוכי שנים עם אוניברסיטת חיפה, הטכניון ואוניברסיטאות נוספות ברחבי הארץ. מתקיימים שיתופי פעולה סביב מחקרים בתחומי התפתחות הילד, אוטיזם, טיפולי הורה ילד, ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת ועוד. מרכז מילמן מהווה מקום הכשרה למקצועות הפרא-רפואיים ומקום להתמחות בתחומי הפסיכולוגיה השונים. המרכז עובד במודל טיפולי ייחודי מסוגו המושתת על תפיסה פסיכולוגית-התפתחותית הרואה את ההורים כדמויות המשמעותיות ביותר בחיי הילד לאורך מעגל החיים. הורי הילדים שותפים פעילים בטיפול ומקבלים ייעוץ והכוונה מאנשי הצוות ושיחות הדרכה מפסיכולוגים ועובדים סוציאליים. הטיפול במרכז מילמן מתאפיין בעבודת צוות רב מקצועי הכולל: רפואה התפתחותית, פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, טיפולים בהבעה וביצירה, פיזיותרפיה וטיפול באמצעות בעלי חיים. המרכז מתמחה באבחון הפרעות בהתפתחות תקשורתית בספקטרום האוטיסטי, ובמתן המלצות להורים ולגורמים מקצועיים בקהילה לגבי תוכניות טיפוליות מתאימות לילד בגיל הרך. יחידת האבחון של המרכז מורכבת מצוות רב מקצועי בכיר הכולל: רופאה התפתחותית, פסיכולוגית התפתחותית, קלינאית תקשורת ומרפאה בעיסוק. פניה של הורים לאבחון של ילדם יכולה להיעשות באמצעות מרכז התפתחותי, רופא ילדים, שרות פסיכולוגי-חינוכי או פניה עצמית. אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מילמן מרכז מילמן, באתר גיידסטאר (משרד המשפטים) מרכז מילמן, באתר כל זכות מרכז מילמן, באתר קשר
דודי טויטו

דודי טויטו (נולד ב-6 בפברואר 1994 בבאר שבע) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בעירוני קריית שמונה. טויטו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של הפועל באר שבע. הוא זכה להופעת בכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-17 במאי 2014, במחזור הנעילה של עונת 2013/2014 תחת המאמן אלישע לוי, כאשר פתח בהרכב קבוצתו במשחק מול מכבי חיפה באצטדיון וסרמיל. עונה לאחר מכן היה לחלק מסגל הקבוצה הבוגרת שסיימה במקום השלישי בליגה והעפילה לגמר גביע המדינה, אך זכה לארבע הופעות ליגה בלבד וכלל לא שותף במסגרת הגביע. לקראת עונת 2015/2016 הושאל למכבי פתח תקווה על מנת לצבור דקות משחק. הוא השתלב היטב תחת המאמן רן בן שמעון, וב-29 באוגוסט 2015, במסגרת המחזור השני מול הפועל חיפה, כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, כאשר קבוצתו ניצחה 0–3 באצטדיון סמי עופר. תחת בן שמעון צבר טויטו 15 הופעות ליגה, ואף זכה לחמש הופעות במדי הנבחרת הצעירה תחת אריק בנדו, אלא שהתפטרותו של בן שמעון ומינויו של דני גולן ב-1 במרץ 2016 הביאה לירידה במעמדו והוא לא שותף עוד באותה העונה. לקראת עונת 2016/2017 הושאל למכבי שעריים מהליגה הלאומית. במהלך העונה שיחק תחת ארבעה מאמנים שונים - ירון הוכנבוים, אלי מחפוד, ניר קלינגר ואופיר חיים. תחת קלינגר זכה בתואר הקבוצתי הראשון בקריירה, גביע הטוטו של הליגה הלאומית, עם ניצחון 1–2 על הפועל רמת גן בהארכה במשחק הגמר. טויטו ערך 29 הופעות ליגה באותה העונה, בה ירדה שעריים מהמקום האחרון בטבלה לליגה א'. לאחר שחרורו מהפועל מבאר שבע נשאר בליגה הלאומית ולקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת הפועל עפולה. בתחילת אוקטובר שב לשתף פעולה עם מאמנו בשעריים, אופיר חיים, כאשר האחרון החליף בתפקיד את בני בן זקן. תחת חיים זכה טויטו בפעם השנייה ברציפות בגביע הטוטו של הלאומית, לאחר ניצחון על הפועל רמת גן 0–3 במשחק הגמר, בו פתח בהרכב. בעפולה חווה עונה מוצלחת, שהסתכמה בהעפלה לפלייאוף העליון, ועם ארבעה שערי ליגה ב-33 הופעות. לקראת עונת 2018/2019 שב לליגת העל וחתם במדיה של מכבי נתניה, תחת המאמן סלובודאן דראפיץ'. במדיה של נתניה רשם 12 הופעות ליגה שסייעו לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בטבלה. באותה העונה העפילה הקבוצה עד לגמר גביע המדינה, אך הוא לא שותף כלל במשחקיה של הקבוצה בגביע. לקראת עונת 2019/2020 חזר לקדנציה שנייה במדיה של היורדת לליגה הלאומית, מכבי פתח תקווה. ב-20 ביולי 2020 חתם לעונה אחת בהפועל באר שבע. ב-4 ביוני 2021 חתם בהפועל חיפה לעונה אחת, עם אופציה לעונה נוספת. ב-21 ביוני 2023 חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה. מכבי שעריים גביע הטוטו (לאומית): 2016/2017 הפועל עפולה גביע הטוטו (לאומית): 2017/2018 נכון ל-1 ביוני 2019 מדיה וקבצים בנושא דודי טויטו בוויקישיתוף דודי טויטו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דודי טויטו, באתר Transfermarkt דודי טויטו, באתר Soccerway דודי טויטו, באתר WorldFootball.net דודי טויטו, באתר FootballDatabase.eu לאומית: מכבי פתח תקוה החתימה את דודי טויטו, הפועל פתח תקוה את עומר בוארון, באתר וואלה, 1 ביולי 2019 יניב טוכמן‏, הפועל באר שבע: דודי טויטו חתם לעונה אחת, באתר וואלה, 20 ביולי 2020 מיכאל וייסרמן, ‏‏כפי שפורסם לראשונה בספורט1: דודי טויטו חתם בהפועל חיפה, באתר ספורט1, 4 ביוני 2021 שלמה וייס, ‏‏דודי טויטו חתם לשנתיים בעירוני קרית שמונה, באתר ספורט1, 21 ביוני 2023
ניקי פרנץ'

ניקי פרנץ' (באנגלית: Nicki French; נולדה ב-26 בספטמבר 1964) היא זמרת אנגלייה. פרנץ' נולדה במחוז קאמבריה ולה שתי אחיות ואח. ב-1994 היא התפרסמה שביצעה גרסת כיסוי לשיר "Total Eclipse of the Heart" של בוני טיילר, השיר דורג חמישי במצעד הסינגלים הבריטי ומכר מעל 250,000 עותקים בבריטניה, השיר גם זכה להצלחה בארצות הברית כשנכלל בבילבורד הוט 100. הסינגל השני שהוציאה "For All We Know" שהיווה גרסת כיסוי לשירם של הקרפנטרז זכה להצלחה פחותה. ב-1995 יצא אלבומה הראשון "Secrets" אשר עותקיו נמכרו רבות במדינות שונות. ב-2003 הייתה הזמרת הבריטית היחידה להופיע בספיישל טלוויזיוני של ה-ABC הנקרא "The Disco Ball". היא שיחקה במספר הצגות ומחזות זמר ובהן "סינדרלה", שם גילמה את הפיה, "היפהפייה הנרדמת" ו"אנני", לאחר מכן ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה. ב-1993 היא נישאה למוזיקאי גאווין מאלט, לאחר מכן הם התגרשו. היא נבחרה לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2000, עם שירה "Don't Play That Song Again" שהגיע למקום ה-16. ב-2002 הייתה שופטת בתחרות לבחירת נציג אסטוניה לאירוויזיון. ב-2003 הביעה עניין לייצג בשנית את מדינתה בתחרות, אך לבסוף לא השתתפה בגמר הלאומי, בשנה זו השתתפה בתוכנית "החוליה החלשה" בפרק ספיישל של אירוויזיון. אתר האינטרנט הרשמי של ניקי פרנץ' ניקי פרנץ', ברשת החברתית פייסבוק ניקי פרנץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניקי פרנץ', באתר AllMusic (באנגלית) ניקי פרנץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) ניקי פרנץ', באתר Yandex.Music (ברוסית) ניקי פרנץ', באתר Discogs (באנגלית) ניקי פרנץ', באתר Songkick (באנגלית) ניקי פרנץ', באתר בילבורד (באנגלית)
אי. סי. קולמן

אי. סי. קולמן הבן (באנגלית: .E. C. Coleman Jr; נולד ב-25 בספטמבר 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1973–1978. לאורך הקריירה נבחר פעמיים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה, ורשם ממוצעים כוללים של 7.2 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. קולמן נולד וגדל בעיר פלורה שבמיסיסיפי, ובין השנים 1969–1973 למד באוניברסיטת יוסטון בפטיסט. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 18.8 נקודות ו-13.1 ריבאונדים למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1973 נלקח קולמן בבחירה ה-51 (סיבוב שלישי), על ידי יוסטון רוקטס. בעונת הרוקי שלו ביוסטון קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל. בדראפט ההרחבה של שנת 1974 נבחר על ידי ניו אורלינס ג'אז, לקראת עונת הבכורה של המועדון. ב-3 עונותיו בקבוצה היה שחקן רוטציה בכיר, הודות להצטיינותו כשחקן הגנה, ותרם 8.0 נקודות ו-6.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 1976/1977 נבחר לחמישיית ההגנה הראשונה של העונה. לקראת עונת 1977/1978 חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, ובעונתו היחידה במדיה נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בנובמבר 1978 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס, אך כבר לאחר 6 משחקים שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 28. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות קריירת המשחק של קולמן, באתר basketball-reference.com מדריך קבוצת יוסטון בפטיסט לעונת 2019/2020, באתר הקבוצה רשימת הנבחרים בדראפט 1973, באתר basketball-reference.com רשימת נבחרי דראפט ההרחבה 1974, באתר basketball-reference.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.