laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר גגלו

אלכסנדר גגלו (ברוסית: Александр Гегелло‏; 23 ביולי 1891 – 11 באוגוסט 1965, מוסקבה) היה אדריכל סובייטי שפעל בעיקר בלנינגרד. הוא תכנן בניינים בסגנון קונסטרוקטיבסתי. אלכסנדר גגלו נולד בדניפרו (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחת רופא. אביו נפטר לפני הוא נולד. אחרי סיום גימנסיה הוא עבר עם משפחתו לסנקט פטרבורג. בשנת 1910 הוא התחיל ללמוד במכון הפוליטכני בעיר ולאחר סיום השנה הראשונה עבר למכון להנדסה אזרחית. גגלו סיים את הלימודים רק בשנת 1920 עקב אירועי מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים ברוסיה שגרמו להפסקות בלימודים. בשנת 1921 הוא התחיל ללמוד אדריכלות וסיים את הלימודים בשנת 1923. בשנים 1926–1927 גגלו תכנן ביחד עם אדריכל נוסף בנייה מחדש במתחם בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות. בשנת 1929 הוא התחיל ללמד במכון להנדסה אזרחית ועבד שם עד לשנת 1933. בשנת 1932 הוא תכנן הבית הגדול בליטייני שבנייתו הסתיימה בשנת 1933. בשנת 1934 גגלו מונה לראש משרד אדריכלות ממשלתי בלנינגרד וניהל אותו עד לשנת 1948. בתקופה זו המשרד תכנן בניינים רבים בלנינגרד ובערים נוספות של ברית המועצות דוגמת תיאטרון בטשקנט ובפולוצק. בשנת 1936 הוא נסע להשתלמות לאנגליה, צרפת ושוודיה. בשנת 1950 גגלו עבר למוסקבה ומונה לסגן נשיא של אקדמיה לאדריכלות. על פעילותו בתחום פעמיים הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל בשנת 1944 ו-1956. בסך הכול גגלו תכנן כ-300 בניינים, מהם 100 פרויקטים מומשו בפועל. בשנת 1960 הוא כתב הקדמה לספר של אריאל גולן על פרנק לויד רייט. ביוגרפיה
פתחי

האם התכוונתם ל... חמדי פתחי (فتحي; יליד 1994) – כדורגלן מצרי חסן פתחי فتحي; 1900–1989) – אדריכל מצרי מאליק פתחי (Fathi; יליד 1983) – כדורגלן גרמני נועם פָתְחִי (יליד 1974) – עיתונאי ישראלי באיות דומה נורה פָטֵ֫הִי (Fatehi; ילידת 1992) – שחקנית קנדית פתח (פירושונים)
לזאר יובאנוביץ'

לזאר יובאנוביץ' (בסרבית: Lazar Jovanović; נולד ב-13 ביולי 1993 באוז'יצה שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת קשר הכנף בראדניק סורדוליצ'ה מליגת העל הסרבית. יובאנוביץ' גדל במחלקות הנוער של ידינסטבו אוז'יצה וסלובודה אוז'יצה. הוא שיחק במועדונים סלובודה אוז'יצה במסגרת ליגת העל הסרבית וליגת משנה הסרבית, מלאדוסט לוצ'אני, בוראץ צ'אצ'אק וראדניצ'קי ניש במסגרת ליגת העל הסרבית, ופיוניק ירוואן במסגרת ליגת העל הארמנית. ב-7 באוגוסט 2022 חתם במכבי בני ריינה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית. בדצמבר 2022 שוחרר מהמועדון. באוגוסט 2023 חזר לרדינצקי ניש ובינואר 2024 עבר לראדניק סורדוליצ'ה. ב-29 בינואר 2017 ערך יובאנוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה בתיקו 0-0 מול נבחרת ארצות הברית במשחק ידידות. לזאר יובאנוביץ', באתר Transfermarkt לזאר יובאנוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לזאר יובאנוביץ', באתר Soccerway לזאר יובאנוביץ', באתר WorldFootball.net לזאר יובאנוביץ', באתר National Football Teams לזאר יובאנוביץ', באתר FootballDatabase.eu יגאל גולדשטיין, ‏בני ריינה החתימה שחקן כנף מסרביה, באתר ערוץ הספורט, 7 באוגוסט 2022 יגאל גולדשטיין, ‏ריינה הגיעה לסיכום על עזיבת יובאנוביץ', באתר ערוץ הספורט, 7 בדצמבר 2022
פיוטר סוקולוב

פיוטר סוקולוב (ברוסית: Пётр Сóколов;‏ 1791 – 15 באוגוסט 1848) היה צייר אקוורל רוסי. הוא היה אביהם של הציירים פיוטר סוקולוב, פאבל סוקולוב ואלכסנדר סוקולוב. סוקולוב נולד במוסקבה, ובין השנים 1800 עד 1809 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות שם למד עם אלכסיי יגורוב ו-ואסילי שבייב. ששניהם היו אמנים מפורסמים ומוערכים מאוד. בשנת 1809 צייר סוקולוב את "אנדרומדה אבלה על הקטור", וקיבל מדליית זהב קטנה וכן את התואר "אמן". כחלק מההטבות של האקדמיה, לסטודנטים שזכו במדליית הזהב הגדולה זהייתה מלגה לצאת לאירופה כדי לשפר את השכלתם. סוקולוב רצה להמשיך את לימודיו באיטליה, ולכן נשאר בבית הספר שנה נוספת והשתתף שוב בתחרות, אך הוא לא הצליח להשיג מטרה זו. סוקולוב צייר דיוקנאות - החל באמנים אחרים וכלה בותיקי המלחמה הנפוליונית של 1812. בין אותם אנשים נכללו גם אנשים כמו אלכסנדר פושקין ו-וסילי ז'וקובסקי, שהיו משוררים רוסים מפורסמים. בנוסף, סוקולוב קיבל עבודות רבות מאנשי החברה הגבוהה. לדוגמה, האמן הוזמן על ידי המשפחה הקיסרית לארמון אניצ'קוב שם צייר דיוקן של אלכסנדר בנו בן השלוש של ניקולאי הראשון. כמה מהמצוירים של סוקולוב ביקשו ממנו לציירם שוב. אחת הנשים שצוירו שלוש פעמים הייתה יקטרינה פבלובנה באקונינה. היא צוירה בשנים 1816, 1828 ו-1834. הדיוקן הראשון שלה שנעשה בעיפרון, היא מתוארת כגברת צעירה. בעבודת האקוורל של 1828 הצליחה סוקולוב להעביר את התכונות שהיו רצויות ומושכות מבחינה חברתית באותה תקופה בדיוקן שלה. באשר לדיוקן משנת 1834, ניתן לראות בקלות כיצד תיאר סוקולוב את באקונינה כאישה נשואה. במהלך חייו הוא יצר למעלה מ-500 יצירות אמנות, ולא רק שהן נמצאות באוספים פרטיים, מכיוון שהן בעלות ערך רב, אלא גם במוזיאונים ממשלתיים כמו המוזיאון הרוסי הממלכתי, גלריית טרטיאקוב הממלכתית ועוד רבים אחרים. מדיה וקבצים בנושא פיוטר סוקולוב בוויקישיתוף Nikolai Aleksandrovich Sablukov [sablunikol003074], Electronic Enlightenment Biographical Dictionary, ‏2000 Kenneth, Pyotr Fyodorovich Sokolov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) Третьяковская галерея, Третьяковская галерея Петр Федорович Соколов - акварели (1791-1848). "Эпохи верное зерцало". (П.Ф.Соколов - мастер акварельного портрета пушкинской эпохи), nasledie-rus.ru Петр Федорович Алешкин, М. В. Ломоносов — историк, Znanie. Ponimanie. Umenie, 2016-10-14 doi: 10.17805/zpu.2016.3.30
התפשטות

האם התכוונתם ל... במובן התרחבות התפשטות ג'אול – תהליך בלתי-הפיך בתרמודינמיקה. התפשטות היקום – גידול המרחקים בין נקודות שונות ביקום לאורך הזמן. התפשטות קרקעית הים – תהליך גאולוגי המתרחש ברכסים מרכז אוקייניים, בהם נוצר קרום אוקייני חדש. התפשטות תרמית – הנטייה של החומר לשינוי הנפח כתגובה לשינוי טמפרטורה. במובן הסרת הבגדים התפשטות פרדוקסלית – תופעה המתרחשת לעיתים כשאדם לוקה בהיפותרמיה, ובאופן פרדוקסלי הוא מתפשט ומסיר את בגדיו למרות הקור הסובב אותו. במובן התפשטות טריטוריאלית ההתפשטות הגרמנית מזרחה – מושג מהמאה ה-19 המבטא את רעיון התפשטות העם הגרמני לאדמות העמים הסלאבים. התפשטות ארצות הברית מעבר לים – מושג המתאר את תהליך כיבושן של טריטוריות מחוץ לשטחה של אמריקה הצפונית על ידי ארצות הברית. הייעוד הגלוי – השקפת עולם לפיה ייעודם של האמריקאים הוא להתפשט בעולם על-מנת להפיץ את ערכיהם. סרטים בשם זה התפשטות (סרט, 2011) – סרט דרמה אמריקני-הונג קונגי משנת 2011, העוסק בהתפשטות של מגפה קטלנית, בבימויו של סטיבן סודרברג. התפשטות (סרט, 1971) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1971 בבימויו של מילוש פורמן, עם באק הנרי ולין קרלין בתפקידים הראשיים. התפשטות (סרט, 2009) (אנ') - סרט קולנוע אמריקאי משנת 2009 בבימויו של דייוויד מקנזי, עם אשטון קוצ'ר ואן הייש.
מחשבי פילקו

חברת פילקו נמנתה עם חלוצי המחשבים מבוססי הטרנזיסטורים. לאחר שפיתחה בשנת 1953 טרנזיסטור מתקדם, שהיה מהיר משמעותית מקודמיו, זכתה במכרזי פיתוח מחשבים של הצבא והממשל בארצות הברית. נגזרות מסחריות של אחדים ממחשבים אלה זכו להצלחה כמחשבים לשימושים עסקיים ומדעיים. הדגם TRANSAC S-2000 יצא לשוק ב-1958, ומחשבים תואמים, עם ביצועים משופרים, יצאו לשוק בשנים שלאחר מכן. עם זאת, שוק המחשבים המרכזיים נשלט על ידי חברת IBM, וחברות אחרות התקשו להתחרות בה. בשנת 1961 חברת פילקו הגיעה לפשיטת רגל ונרכשה על ידי חברת פורד, שהמשיכה להפעיל את חטיבת המחשבים של פילקו עד 1963. בשנת 1953 פיתחה פילקו טרנזיסטור מסוג surface-barrier transistor (אנ') מבוסס גרמניום שהיה מהיר משמעותית מקודמיו, וקיבלה פטנט על דרך ייצורו. טרנזיסטור זה שימש בייצורו של המחשב TX-0 (אנ') שפותח ב-MIT. בשנים 1955–1957 פיתחה פילקו מחשבים מבוססי טרנזיסטורים ליישומי זמן אמת במטוסים. בשנת 1957 הדגם C-1102 נמכר לשימוש אזרחי. דגמים נוספים, שפותחו בשנים שלאחר מכן, נמכרו לצבא ארצות הברית. מחשב מדגם BASICPAC הכיל עד 28,672 מילים בנות 38 סיביות. החברה זכתה בחוזה של צי ארצות הברית לפיתוח מחשב בשם CXPQ, שרק דגם יחיד שלו נבנה. מחשב זה שימש בסיס לפיתוח הדגם המסחרי TRANSAC S-2000. בהזמנת הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) פיתחה פילקו בשנת 1958 אבטיפוס בשם SOLO, שנועד להחליף מחשב מבוסס שפופרות ריק. המחשב, שכלל 8,000 טרנזיסטורים, שימש למשימות הדרכה פיתוח, והשימוש בו הסתיים ב-1963. עיצובו שימש בסיס למחשב הסחרי TRANSAC S-1000. TRANSAC S-1000 היה מחשב לשימוש מדעי. היה לו זיכרון של 4,096 מילים בנות 36 סיביות. משקלו היה כ-750 קילוגרם. בסקר משנת 1961 נמנו 15 מחשבים כאלה. TRANSAC S-2000 היה מחשב מרכזי שנועד ליישומים מדעיים ועסקיים. גודל מילה שלו היה 48 סיביות, והוא איפשר חישובים בנקודה קבועה ובנקודה צפה וחישוב עשרוני בקידוד בינארי. הדגם הראשון שלו, דגם 210, הוצג ב-1958. דגם 211 התבסס על טרנזיסטורי MOSFET והוצג ב-1960. שני דגמים אלה שקלו כ-910 קילוגרם. לאחר שפילקו נרכשה על ידי פורד, בשנת 1962 הוכרז דגם 212, והתקנתו החלה ב-1963. הוא שקל כ-2,900 קילוגרם, היה לו זיכרון של 65,535 (64K) מילים של 48 סיביות, וביצועיו עלו על אלה של IBM 7094. התוכנה למחשב זה כללה אסמבלר בשם TAC (ראשי תיבות של Translator-Assember-Compiler), גרסה של פורטרן שנקראה ALTAC, וקובול. דגם 213 הוכרז בשנת 1964 אך לא נבנה, משום שהתחרות מצד IBM הפכה את פעילות המחשבים של פילקו ללא רווחית והיא נפסקה. עד 1964 נמכרו 18 מחשבים מדגם 210, 18 מדגם 211 ושבעה מדגם 212. מחשב פילקו 2000 מדגם 211 היה המחשב הראשון של צה"ל, שהותקן בממר"ם ביולי 1961. בהמשך רכש צה"ל מחשבי פילקו נוספים, ששימשו עד אמצע שנות ה-70. מחשב מדגם 212 המשיך לפעול בחברת פורד עד דצמבר 1981. מדיה וקבצים בנושא מחשבי פילקו בוויקישיתוף 1960s computer ads created by the real Mad Men, SolarWinds, May 30, 2013 "BASICPAC Programming Manual" (PDF). Philco. בינואר 1961. section 1. {{cite web}}: (עזרה) Martin H. Weik (בינואר 1964). "Chapter III Tables of Computer Characteristics". A Fourth Survey Of Domestic Electronic Digital Computing Systems. נבדק ב-27 באוגוסט 2018. {{cite book}}: (עזרה) PHILCO 210 & 211, ed-thelen.org מחשב אלקטרוני חדיש למערכת הביטחון הובא לארץ, דבר, 26 ביולי 1961 Retirement video for the Philco 212 Mainframe Computer, Computer History Museum
יעקב יוסטוס

יעקב יוסטוס (בהונגרית: Justus Jakab;‏ 18 ביולי 1866, מוהאץ' – 2 בדצמבר 1940, בודפשט) היה דוקטור לרפואה, רופא עור יהודי-הונגרי מן הבולטים והידועים, דודו של המלחין ג'רג' יוסטוס, אסתטיקן מוזיקה. יעקב יוסטוס נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד יוסטוס (1830–1913), סיטונאי יין ושל באבט (בורבלה) קליין. ביוני 1884 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון המלכותי ברובע 5 של בודפשט. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ולאחר קבלת התואר ברפואה עבד במשך תקופה ארוכה כמרצה וכעוזרו של פרופסור ארנה שווימר במחלקה לרפואת עור בקליניקת האוניברסיטה. כרופא עור בולט, הוזמן לקולוז'וואר ולכמה אוניברסיטאות אמריקאיות, אך הוא לא נענה להזמנות אלה. בדצמבר 1899 בחרה בו הקהילה היהודית של פשט, פה אחד, לתפקיד הרופא הראשי של מחלקת העור החדשה שהוקמה בבית החולים היהודי של הקהילה. הוא ערך את סדרת ספרי הרפואה בשם "Therapia" ביחד עם עם ז'יגמונד סרב (במקור שטרן). הוא היה הבעלים, העורך הראשי והמוציא לאור של כתב העת לרפואת עור בשם "דרמטולוגיה", שראה אור בין 1928 לבין 1931. יוסטוס היה חבר מועצת המנהלים של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. אשתו הייתה איזבלה שלזינגר (1879–1942), בתם של מיקשה שלזינגר ושל ינקה וייס. הם נישאו ב-6 בספטמבר 1903 בבודפשט. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (1ב-23-23). בנם, לאסלו (לדיסלאו) יוסטוס (1904–?) היה גם כן רופא עור שהתיישב במקסיקו, כלתו הייתה איבויה דוצי (1909–?). נינו הוא הכנר המקסיקני אדריאן יוסטוס. על ממאירות העגבת (בודפשט, 1898) מחקר מיקרוכימי על הרעלת ארסן (1904) מסקנות מהשימוש ברדיום (1904) על הטיפול הדיאתטי בעגבת (בודפשט, 1905) כיצד מרפא גופרית את העגבת: פרסום מבית החולים של הקהילה היהודית של פשט (בודפשט, 1905) טיפול במחלות עור (בודפשט, 1911) על הפתוגנזה של סרטן תאי עור קשקשיים (בודפשט, 1926) אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים מצטיינים. בודפשט. הוצאת מכבי. 2001 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (Pál Gulyás: (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת "Születési bejegyzése a mohácsi izraelita hitközség születési akv. 16/1866. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 1689/1940. folyószáma alatt". "Szerencsés megoldás". Egyenlőség. 1899-12-31. p. 8. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1014/1903. folyószáma alatt".
ד'אבדי

דַ'אבָּדִי (צרפתית: d'Abbadie) הוא שם משפחה שמשמעותו "של מנזר". האם התכוונתם ל... אנטואן תומסון ד'אבדי – מגלה ארצות, גאוגרף, בלשן ואסטרונום צרפתי (אחיו הבכור של ארנו-מישל) ארנו-מישל ד'אבדי – מגלה ארצות וגאוגרף צרפתי (אחיו הצעיר של אנטואן תומסון) ז'אן-ז'אק בלז ד'אבדי – מושל לואיזיאנה הצרפתית הארי ד'אבדי – תסריטאי ובמאי צרפתי יליד ארגטינה אבדי עבאדי עבדי
אאו-היידהאוזן

אאו-היידהאוזן (בגרמנית: Au-Haidhausen) הוא רובע בעיר מינכן. הרובע ממוקם מול אזור העיר העתיקה של מינכן על הגדה המזרחית של נהר האיסר. האזור היו מיושב עוד מתחילת המאה ה-9. הרובע הוקם בשנת 1854. הרובע משתרע על פני 4.22 קמ"ר. נכון לשנת 2022 הכיל הרובע 63,355 תושבים. בנוסף להיות אזור מגורים הרובע, אשר ממוקם בקרבת תחנת מינכן-מזרח, הוא גם אזור בילוי פופולרי אשר מושך אליו עשרות אלפי מבלים בכל סוף שבוע ואשר מכיל לא מעט ברים ומועדונים. הרובע ניזוק קשות במהלך מלחמת העולם השנייה בהתקפות האוויריות שאירעו במהלך ה-24 ו-25 באפריל 1944. מוקדי עניין בולטים בתחום הרובע: בירגרברויקלר, מיקום הפוטש במרתף הבירה - מקום ניסיון ההתנקשות הראשון באדולף היטלר. מקסימיליאנאום (אנ') - מבנה אשר שימש בעבר כמקום מושבו של הפרלמנט הממלכתי של בוואריה. שוק וינר מרקט מקסימילאנאום כיכר וינה קפלת לורטו שוק חג המולד של אאו-היידהאוזן אתר האינטרנט הרשמי של אאו-היידהאוזן (בגרמנית)
שבת סורו מני

שבת סורו מני היא קינה קדומה מהקינות לתשעה באב שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר, הפותחת את סדר הקינות שנאמרות במסגרת תפילת שחרית של תשעה באב במנהגי אשכנז ובמנהג איטליה. הקינה היא השלמה של הקרובה לתשעה באב 'זכור איכה', הנהוגה בנוסח איטליה. הקינה חוברה על יסוד פסוקי מגילת איכה, כאשר כל קטע בה מתחיל במילה הפותחת את אחד הפסוקים מפרק ה', המסיימים את המגילה, החל מהפסוק "שָׁבַת מְשׂוֹשׂ לִבֵּנוּ נֶהְפַּךְ לְאֵבֶל מְחֹלֵנוּ". הקינה בנויה בסגנון כפילת אותיות האלף-בית שש פעמים, כנגד כפילת אותיות האלף-בית שש פעמים במגילת איכה. בשל כך, הכפילה הראשונה (לדוגמה: "סורו") היא המילה שבה מתחיל הפסוק המייצג את האות המסוימת בפרק ד', שלוש הכפילות הבאות (לדוגמה: "סחי", "סכותה" "סכות") הן המילים שבהן מתחילים הפסוקים המייצגים את האות המסוימת בפרק ג', הכפילה החמישית (לדוגמה: "ספקו") היא המילה שבה מתחיל הפסוק המייצג את האות המסוימת בפרק ב' והכפילה השישית (לדוגמה: "סילה") היא המילה שבה מתחיל הפסוק המייצג את האות המסוימת בפרק א'. הקינה מתחילה מכפילת האות סמך, שהיא האות ה-15 באלפבית העברי, כשם שהפסוק "שָׁבַת מְשׂוֹשׂ לִבֵּנוּ" הוא הפסוק ה-15 בפרק החמישי שבאיכה. בתום כפילת האותיות מופיע אקרוסטיכון של שם מחבר הקינה, אלעזר. ביאור על הקינה מאת הרב אביעד כהן, באתר שבתון הרב משה ליכטנשטיין, ביאור על הקינה, באתר "בית המדרש הווירטואלי" של ישיבת הר עציון יש שכתבו בטעות שהיא השלחמת קרובת 'אאביך ביום מבך' הנאמרת במנהג אשכנז המערבי. אבל העבודה שהיא השלמה של 'זכור איכה' ניכרת במבנה הקינה, כגון בהתחלתה באמצע הא"ב, באות ס', וכן בשילוב ראשי פסוקי איכה בתוכה, הדומה לאופן שילובם בקרובה; וגם בתוכן הקינה, כגון שהיא ממשיכה לרמוז למשמרות הכהונה שלא נרמזו בארבעה עשר בתי הקרובה. מגילת איכה, פרק ה', פסוק ט"ו
שגיב שרביט

שגיב שרביט (נולד ב-23 במרץ 1974) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. מכהן כיום כמפקד מרכז הספקה המטכ"לי מרה"ס בצה"ל. התגייס בשנת 1992 וביצע מגוון תפקידים בחיל הלוגיסטיקה וביניהם כיהן כרמ"ח תכנון ובקרה במרה"ס, מפקד מרכז ציוד באט"ל, ראש מנהלת המרה"ס, רע"ן ביצוע של מרכז הובלה ומפקד גדוד 6930. התגייס לצה"ל בדצמבר 1992 והיה לקצין בחיל התחזוקה, ביצע מגון תפקידים במרכז ההובלה ממ"מ, סמ"פ, מ"פ ועד תפקיד מג"ד. בנוסף ביצע תפקיד רמ"ד הובלה בפיקוד מרכז וקצין הספקה של אוגדה 340 . בשנת 2007 קיבל את דרגת הסא"ל ומונה למפקד גדוד הובלה 6930 (אבירי הדרום) מרכז הובלה. בשנת 2009 מונה למהס"פ פיקוד מרכז, ב-2013 מונה להיות רע"ן ביצוע במרכז הובלה. ב-2015 מונה לראש מנהלת מרכז הספקה אחוד (מרה"ס) וב-2018 לאחר קבלת דרגת אל"ם מונה למפקד מרכז ציוד, ב-2 ביולי עם הקמת המרה"ס מונה שגיב לרמ"ח תכנון ובקרה במרה"ס. בשנת 2022 מונה שגיב למפקד מרכז ההספקה המטכ"לי (מרה"ס) והועלה לדרגת תת-אלוף. בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהיותו רמ"ד תכנון אופרטיבי והיסעים היה אמון על תכנון ריכוז הסד"כ לשטחי כינוס ושימש כקצין אג"ם במרכז התנועות הלאומי (מתנ"ל). בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן שימש רע"ן ביצוע במרכז ההובלה במסגרתו עסק בגיוס אלפי אנשי מילואים. נוסף על כך, הענף עסק בניוד הסד"כ לכלל המרחבים בדגש על מרחב דרום, במהלך המבצע גויסו אלפי כלי רכב מסוגים שונים לטובת גיוס ושינוע הכוחות לשטחי כינוס, בנוסף הענף הפעיל את כלי הצמ"ה אשר פתחו צירים לכוחות הלוחמים, הכינו תשתיות, סידרו משטחים לכיפות ברזל וסידרו את שטחי הכינוס עבור הלוחמים. בשנת 2019, עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, שימש כמפקד מרכז הציוד, המרכז כלל בתוכו את מרכז ציוד רפואי שאוחד עם מרכז ציוד בשנת 2016, המרכז לקח חלק משמעותי במאבק של צה"ל בנגיף הקורונה ועבד מסביב לשעון על מנת לתת מענה לכל יחידות צה"ל. המרכז עבד לילות כימים על מנת לספק לצה"ל מענה מיטיבי במסגרתו נארזו אלפי ערכות בדיקת קורונה וערכות מטופל ומטפל, כמו כן המרכז קלט רכש מחוץ לישראל של מאות אלפי פריטי ציוד, מיגון וציוד רפואי בנוסף לרכש וניפוק של ציוד לוגיסטי ליחידות שרותקו לבסיסם. שגיב הוא בוגר במכללה לביטחון לאומי חניך מופת, בעל תואר ראשון בכלכלה ולוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני במדעי המדינה מינהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני נוסף במדעי המדינה לימוד אסטרטגיה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. מדיה וקבצים בנושא שגיב שרביט בוויקישיתוף יוסי הטוני, הכירו את מחסני "אמזון" בחאקי, אוגוסט 2020 תא"ל שגיב שרביט, "תנופת המרה"ס גם בדיגיטל", באתר "יוטיוב", מרץ 2021
מיקי מאוס באופרה

מיקי מאוס באופרה (באנגלית: Mickey's Grand Opera) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא לראשונה בשנת 1936. העלילה עוקבת אחר מיקי מאוס שמנצח על מופע בבית אופרה בכיכובם של דונלד דאק וקלרה קלאק, בעוד פלוטו גונב את ההצגה. זהו הסרט ה-82 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשלישי שיצא באותה השנה. זוהי הופעתה הראשונה של קלרה קלאק בצבע, לאחר הופעתה הקודמת בשחור-לבן בסרט "ההתרמה לבית היתומים" משנת 1934. כמו כן, זה הסרט האחרון בו דונלד דאק מופיע בעיצוב המקורי שלו. באולם קונצרטים רשמי, מיקי שולח את פלוטו הביתה כי הוא מתכנן להתחיל לנצח על תזמורת האופרה, אך הכלב מוצא בחדר מאחורי הקלעים כובע קסמים ממנו יוצאים ארנבים ויונים שמתגרים בו. מיקי מנצח על הלהקה, הכוללת את קלרבל הפרה מחללת בחליל, קלרה קלאק ודונלד דאק מבצעים את המופע, סצנת המרפסת המפורסמת מתוך המחזה של רומיאו ויוליה. תוך כדי שקלרה ודונלד מקרקרים ומגעגעים באופן בלתי מובן את הקוורטט "Bella Figlia Dell'Amore" מתוך ריגולטו של ורדי, הכובע הקסום, שפלוטו עדיין עוקב אחרי, מגיע למרכז הבמה ונכנס לתוך הטובה של החזיר, אחד מנגני התזמורת. שם הכובע מתחיל לפלוט מעצמו שלל בעלי חיים שיוצרים כאוס מוחלט על הבמה, ולבסוף להתמוטטות של כל התפאורה. מיקי מאוס - וולט דיסני דונלד דאק - קלרנס נאש קלרה קלאק - פלורנס גיל פלוטו - פינטו קולביג קלרבל הפרה יש הטוענים שגם גופי והוראס הורסקולר נמצאים בין הקהל והתזמורת, אם כי בתור גרסאות מוקדמות שלהם. סשן ההקלטות לסרט זה שוחזר על ידי פלורנס גיל וקלרנס נאש בסרט "הדרקון העקש". "מיקי מאוס באופרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיקי מאוס באופרה", באתר AllMovie (באנגלית) "מיקי מאוס באופרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עיין בערך טריוויה באתר IMDb https://www.imdb.com/title/tt0027962/?ref_=ext_shr_lnk Mickey's Grand Opera (1936) - The Internet Animation Database, www.intanibase.com The Reluctant Dragon: Disney Exclusive Edition – Animated Views (באנגלית אמריקאית)
החרישו ממני ואדברה

החרישו ממני ואדברה היא קינה על גזירות תתנ"ו שמחברה אינו ידוע, הנאמרת בסדר הקינות לתשעה באב במנהג אשכנז המזרחי. הקינה מתארת את נכונותם של היהודים למות ואף להרוג את עצמם ואת ילדיהם על קידוש השם. נושא מרכזי נוסף בקינה הוא החורבן שגרמו הגזירות לתורה וללומדיה. מחבר הקינה מקונן על הפרעות ומעשי הטבח שנערכו ביהדות גרמניה בשנת 1096, המכונים גזירות תתנ"ו. הקינה עוסקת בקהילות הקודש שסירבו לכרוע ברך בפני עבודה זרה, והעדיפו למסור נפשם על קידוש השם. הקינה נפתחת בפסוק "הַחֲרִישׁוּ מִמֶּנִּי וַאֲדַבֵּרָה וְיַעַבֺר עָלַי מָה" מספר איוב, אותו אומר איוב לידידיו שמפצירים בו למעט לדבר מחשש כי יטיח דברים כלפי אלוהים. למרות זאת, מקונן הקינה קובל כלפי שוכן שמיים וזועק את תלונת העשוקים על כך שנעשתה בהם רעה בלי משפט. במהלך הקינה המקונן משתמש בהטיות רבות של פסוקים, בעיקר מספרי הנביאים, כדי לקונן על המאורעות והפרעות. ביאור על הקינה מאת הרב אהרון וקסלשטיין הרב משה ליכטנשטיין, ביאור על הקינה, באתר "בית המדרש הווירטואלי" של ישיבת הר עציון זו הקינה היחידה ליום תשעה באב (חוץ מחלק מהציונים, וארזי הלבנון שהתקבל בתקופה מאוחרת בחלק מקהילות אשכנז המערבי) שנמצאת במנהג אשכנז המזרחי ולא במנהג המערבי. ספר איוב, פרק י"ג, פסוק י"ג
ארין מוריארטי

ארין אלייר מוריארטי (באנגלית: Erin Elair Moriarty; נולדה ב-24 ביוני 1994) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאנני ג'נוארי/סטארלייט בסדרה "הבנים" של פריים וידאו, וכן שיחקה ב"ג'סיקה ג'ונס" של נטפליקס וב"בלש אמיתי" של HBO. מוריארטי נולדה וגדלה בניו יורק. היא החלה לשחק בגיל 11, וכיכבה כאנני בהפקת תיאטרון קהילתית של "אנני" משנת 2005. עם סיום לימודיה בתיכון, היא דחתה את לימודיה בקולג' כדי להמשיך לשחק. מוריארטי לוהקה לתפקידיה המקצועיים הראשונים כנערה, ושיחקה בסדרת הטלוויזיה "חיים אחד לחיות" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד". תפקידיה הראשונים היו כבתו של וינס ווהן בסרט הקומדיה "שומרים על השכונה" משנת 2012. קלי, אהבתה של דמותו של ניק רובינסון, בקומדיית האינדי "מלכי הקיץ" מ-2013; ונטלי, בתה של הדמות הראשית, בסדרת הדרמה קצרת הימים של ABC "האלמנה האדומה". לאחר מכן היא לוהקה לתפקיד משנה בסרט המדע הבדיוני "אחרי האופל", שהוקרן בבכורה ב-2013, והיה לה תפקיד חוזר בעונה הראשונה של "בלש אמיתי" בתור אודרי הארט, הילדה הבעייתית של דמותו של וודי הרלסון. בספטמבר, ארין מוריארטי נבחרה לאחת השחקניות הטובות ביותר מתחת לגיל עשרים על ידי IndieWire. שנה היא לוהקה ל"אוויג'ה", אך הסצנות שלה הוסרו מהסרט האחרון, בעקבות צילומים חוזרים. בפברואר 2015 הוכרז כי היא הצטרפה לצוות השחקנים הראשי של "ג'סיקה ג'ונס" של נטפליקס. בעונה הראשונה של הסדרה, שיצאה לאקרנים בנובמבר 2015, גילמה מוריארטי את הופ, סטודנטית בקולג' שחייה נהרסים על ידי קילגרייב, הנבל הראשי. היא הופיעה ב"אבא בדם", סרט משנת 2016 בכיכובו של מל גיבסון. באותה שנה הכיכבה גם בסרט האימה "מבפנים". למוריארטי היה גם תפקיד משנה בסרט עטור השבחים "קפטן פנטסטיק", שבו היא מגלמת את עניין האהבה של דמותו של ג'ורג' מקיי. על סרט זה, היא הייתה מועמדת לפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של צוות שחקנים בסרט קולנוע. ביוני 2016 לוהקה לתפקיד הראשי בסרט "עונת הנסים" של LD Entertainment יחד עם דניקה יארוש והלן האנט; הסרט יצא לאקרנים בשנת 2018. כמו כן, בשנת 2018, היא הופיעה בסרטים "המסע יוצא הדופן של פקיר" ו"מסיבת מפלצת. מאוחר יותר באותה שנה, היא הופיעה ב""דרייבן" שבמרכזו מבצע העוקץ שהפיל את איל הרכב ג'ון דלוריאן; הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל ונציה 2018 וצולם בפוארטו ריקו בשנת 2017 במהלך הוריקן מריה. בדצמבר 2017, היא לוהקה לתפקיד אנני ינואר/סטארלייט בסדרה "הבנים", של אולפני אמזון המבוססים באופן רופף על עיבוד לגארת' אניס וספר הקומיקס של דריק רוברטסון באותו שם. הסדרה יצאה ביולי 2019. העונה השנייה של הסדרה עלתה לשידור בספטמבר 2020 עם עונה שלישית שהייתה אמורה לצאת לאקרנים ב-2021, אך נדחתה עד ל-3 ביוני 2022. מדיה וקבצים בנושא ארין מוריארטי בוויקישיתוף ארין מוריארטי, ברשת החברתית פייסבוק ארין מוריארטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארין מוריארטי, ברשת החברתית אינסטגרם ארין מוריארטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארין מוריארטי, באתר AllMovie (באנגלית) ארין מוריארטי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ארין מוריארטי, באתר Metacritic (באנגלית) ארין מוריארטי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עומר אבו רישה

עֻמַר אַבּוּ רִישַׁה (בערבית: عمر أبو ريشة; 10 באפריל 1910 - 15 ביולי 1990) היה משורר ודיפלומט סורי. אבו רישה נולד למשפחה משכילה ואמידה במנבג' שבסוריה, הסמוכה לעיר חלב. התחנך בסוריה והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת דמשק. למד גם במכללה הפרוטסטנטית הסורית ב-1931, ולאחר מכן למד כימיה תעשייתית באוניברסיטת מנצ'סטר, אך לא השלים את לימודיו וחזר לסוריה ב-1932. אף שבתחילה היה חובב שירה עבאסית, הוא תר בהמשך אחר קולות עצמאיים יותר בשירה, וראה ב"ונוס ואדוניס" של שייקספיר את שיר האהבה הגדול ביותר שנכתב אי פעם. המשוררים האהובים עליו היו שארל בודלר ואדגר אלן פו. הוא כתב את השיר "ח'אתמת אל-חוב" (סוף האהבה) לאחר מות אהובתו, נורמא, בגיל 17. פרט לכך פרסם ארבעה ספרי שירה וכן קובצי דרמה שירית. אבו רישה היה למנהל הספרייה הציבורית בחלב, ובהמשך גם לנספח תרבות בליגה הערבית. ב-1949 מינתה אותו ממשלת סוריה לשגריר בברזיל. הוא המשיך בתפקידים שונים כדיפלומט עד 1964, וכיהן כשגריר בארגנטינה, בצ'ילה, בהודו, באוסטריה ולבסוף בארצות הברית. אבו רישה נפטר משבץ מוחי בריאד שבערב הסעודית ב-14 ביולי 1990. הוא נטמן בעיר חלב. מדיה וקבצים בנושא עומר אבו רישה בוויקישיתוף עומר אבו רישה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) M. M. Badawi (29 בינואר 1976). A Critical Introduction to Modern Arabic Poetry. Cambridge University Press. pp. 172–. ISBN 978-0-521-29023-4. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite book}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עומר אבו רישה".