laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קבוצת ריאליטי

קבוצת ריאליטי היא קבוצת קרנות נדל״ן בישראל. קבוצת ריאליטי היא קבוצת נדל"ן, העוסקת בפיתוח, ניהול והשבחה של נדל"ן בישראל ומחוצה לה. הקבוצה הוקמה בשנת 2008 על ידי ד"ר מיכאל (מיקי) ורדי, לשעבר מנהל רשות מקרקעי ישראל, אוהד רוזן ואסף ורדי. שווי הנכסים המנוהל על ידי הקבוצה הוא למעלה מ-6.5 מיליארד ש"ח, עם הון עצמי העומד על כ-4 מיליארד ש"ח.[דרוש מקור] ריאליטי מתמקדת בהשאת תשואה למשקיעיה וזאת לצד מינוף שיתופי פעולה הדוקים עם הרשויות השונות ברמה הארצית והמקומית. עם משקיעיה נמנות קרנות ההשקעה והגופים המוסדיים בישראל, בהם קרנות פנסיה, חברות ביטוח, קופות גמל וקרנות השתלמות, בתי השקעות, בנקים, אוניברסיטאות, חברות ומשקיעים פרטיים זרים ומקומיים.[דרוש מקור] ריאליטי גרמניה היא קרן השקעות פרטיות המתמקדת בנכסים בדירוג השקעה למשקיעים מוסדיים, הממוקמים באזורי הערים הראשיות בגרמניה. ריאליטי גרמניה נוסדה בשנת 2017 כחלק מקבוצת ריאליטי ובסיסה בברלין. מהקמתה רכשה הקרן 16 נכסים, כאשר שווי הנכסים המנוהל הגיע ל-120 מיליון אירו. קרן חוב אקטיבית לעסקאות נדל"ן מורכבות. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת ריאליטי ערן אזרן, שיתוף פעולה ראשון בין אי.בי.אי וקרן ריאליטי: רוכשות מרכז מסחרי בברלין ב-10 מיליון יורו, דה מרקר, 26 ביולי 2020 אריה מירובסקי, קרן ריאליטי וקרדן נדל"ן רכשו את רוב מתחם פרדס שניר ביפו ב-336 מיליון שקל, גלובס, 28 בפברואר 2021 וואלה! עסקים, ארמון ב-55 מיליון שקל: עסקת ההשכרה המפתיעה של השנה בשכונת הדר בחיפה, וואלה!, 9 במרץ 2021 דותן לוי, קרן ריאליטי זכתה בהתמחרות לרכישת קרקע פרטית בחולון ב-74 מיליון שקל, כלכליסט, 14 בפברואר 2021 חזי שטרנליכט, אי.בי.אי וריאליטי גרמניה רוכשים נכס מסחרי תמורת 50 מיליון שקל, כלכליסט, 30 במאי 2021
מסע דרך

מסע דרך הוא סוג של טרק בו המטיילים צועדים שביל ארוך מתחילתו לסופו. המונח מזוהה בעיקר עם מספר שבילים בארצות הברית, בינם שביל האפלצ'ים, שביל הרכס הפסיפי, ושביל קו פרשת המים, אך מתייחס גם לשבילים ארוכים נוספים. דוגמאות ישראליות כוללות את שביל הגולן, מסע מים אל ים ושביל ישראל, השביל הארוך ביותר במדינה. שבילים אחרים ראויים לציון הם שביל טה ארארואה בניו זילנד, קמינו דה סנטיאגו בספרד והדרך הליקית בטורקיה. טיולים מסוג זה נקראים גם "טיולים מקצה לקצה" או "נתיב הליכה ארוך".  טרק (טיול)
הלן דוק

הלן דוק (בצרפתית: Hélène Duc,‏ 1917, ברז'רק (Bergerac), צרפת – 2014, פריז) הייתה שחקנית דרמה וקומדיה בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה צרפתית וחסידת אומות העולם מצרפת. הלן דוק הייתה שחקנית צעירה ובת זוגו להופעות של רובר מארקס, שנודע בשם הבמה רובר מארסי (צר'). היא השתתפה בסיבוב הופעות עמו בתיאטראות שונים. במקורו היה מארסי בן למשפחה יהודית מאלזס. בעת הכיבוש הגרמני בצרפת, שהחל בשנת 1940, עבר מארסי למרסיי. הוריו ואחותו מצאו מחסה במונפלייה. מארסי שיחק במספר תיאטראות גם בתקופת הכיבוש, אך לאחר פלישת גרמניה לאזור משטר וישי בנובמבר 1942, ירד למחתרת מכיוון שהיה בגיל המתאים לגיוס לעבודת כפייה וכן עקב יהדותו. הלן דוק ביקשה מאמה, ז'אן דוק, להסתיר את מארסי בביתה בברז'רק שבחבל דורדון, בדרום-מערב צרפת. האם הסתירה את מארסי במשך חודש. לאחר מכן הצליחה הלן לשכנע את בני הזוג סימון וז'ק רוסו (Rousseau) להסתיר את מארסי. בהמשך עבר מארסי לביתו של קרוב משפחה שלו דרך נישואין, וזה הסתירו עד השחרור. במקביל חיפשה דוק מקומות מסתור בכפרים מבודדים עבור הוריו ואחותו של מארסי. היא מצאה עבורם מקום מסתור בסן-ז'ורז'-בלנקנה (Saint-Georges-Blancaneix) (צר'), כ-15 ק"מ מברז'רק. שם הסתתרו השלושה עד השחרור. במשך קריירה שהתפרשה על פני למעלה מ-50 שנה שיחקה דוק בתיאטרון וכן במספר סרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה. היא נישאה לרנה קטרו (Catroux) ולהם נולדו שתי בנות. ב-2005 הכיר יד ושם בהלן דוק בתור חסידת אומות העולם. ב-2009 קיבלה דוק את אות לגיון הכבוד הצרפתי וב-2011 עוטרה בתואר "קצינה בלגיון הכבוד". הלן דוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הלן דוק, באתר AllMovie (באנגלית) הלן דוק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הלן דוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פעילותה של הלן דוק, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נעמה איזנברוך

נעמה איזנברוּך (נולדה באילת ב-2 באפריל 1976) היא חזאית ישראלית שעבדה בערוץ הראשון, בחדשות 10 ובחדשות 13. למדה בתיכון "היובל החדש" בהרצליה. את שירותה הצבאי עשתה כמטארולוגית בבסיס חיל האוויר בדרום הארץ. איזנברוך שימשה חזאית בערוץ הראשון משנת 1997. בשנת 2003 הצטרפה לחדשות 10 והקימה את דסק מזג האוויר. במשך למעלה משנה שימשה המגישה היחידה בדסק. אחר כך, לאחר שהצטרף לערוץ 10, הגישה את התחזית לסירוגין עם דני רופ. בנוסף, הגישה פינה בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא" ופינה בתוכנית "חמש עם רפי רשף". ביולי 2020 פוטרה איזנברוך מחדשות 13 בשל תוכנית קיצוצים בערוץ. איזנברוך בעלת תואר שני עם עבודת מאסטר בגאוגרפיה, עם התמחות באקלים מאוניברסיטת תל אביב. השלימה מחקר על איי חוֹם עירוניים והקשרם הסינופטי בישראל. לנעמה איזנברוך ילד אחד. מתגוררת ברעננה. מדיה וקבצים בנושא נעמה איזנברוך בוויקישיתוף נעמה איזנברוך בחדשות 10, אתר נענע 10 אילנה שטוטלנד, ‏"יצאתי מהשימוע בראש מורם": חזאית חדשות 13 מדברת לאחר שפוטרה, באתר מעריב אונליין, 9 ביולי 2020 רועי רובינשטיין, בלב הסערה: החזאית הרעננית נעמה אייזנברוך עונה על כל השאלות, באתר mynet‏ רעננה, 25 בינואר 2018
ז'אן-מארי סוטו

ז'אן-מארי סוטו (בצרפתית: Jean-Marie Soutou‏, 1912, ברוז'-קאבי-מיפאז'ה (Bruges-Capbis-Mifaget) שבדרום-מערב צרפת – 2009) היה חסיד אומות העולם ודיפלומט מצרפת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ז'אן-מארי סוטו היה פקיד צעיר בשירות הציבורי בצרפת. במרץ 1942 נישא סוטו לאחותו של חורחה סמפרון. אחרי כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית במאי ויוני 1940 עבר סוטו מפריז לליון. הוא הצטרף למתנגדים הקתוליים למשטר וישי, בראשם עמד הכומר פייר שאייה. סוטו היה ממייסדי ארגון "הידידות הנוצרית" (Amitié Chretienne), ארגון שפעל מ-1941 ואיחד פרוטסטנטים כמארק בנייה ורולאן דה פורי, וקתולים נוספים כמו סוטו, כגון האב פייר שאייה, רוז'ה בראון ואחרים. סוטו ועמיתיו שיתפו פעולה עם ארגונים יהודיים בהצלת יהודים, בעיקר ילדים, על ידי הסתרתם והברחתם מעבר לגבול לשווייץ. סוטו השתתף בהנפקת עשרות אלפי מסמכים מזויפים ותעודות לידה וטבילה כדי להסתיר את זהותם היהודית של בני חסותו של ארגון "הידידות הנוצרית". סוטו, האב שאייה והכמרים האחרים, שבהמשך פעלו בחסות הקרדינל פייר-מרי ז'רליה, לקחו תחת חסותם מאות ילדים, שהיו מיועדים למשלוח, לעיתים מתחנת הרכבת של ליון (שם עצרו הרכבות ממחנות הדרום בדרכם למחנה הריכוז דראנסי), והסתירו אותם. אחת הפרשות הידועות ביותר היא פרשת הצלת 108 ילדים יהודים בליון ב-30 באוגוסט 1942. ארבעה ימים לפני-כן ביצעה המשטרה הצרפתית, בפקודתו של מושל המחוז אנז'לי (פקודה שמקורה בווישי), אקציה בליון עצמה. 1,100 יהודים, כמחצית מהמספר המתוכנן, נתפסו ונכלאו בקסרקטין נטוש בווניסיו (Venissieux) הסמוכה, שם המתינו לגירושם לדראנסי. במהלך שלושת הימים הבאים פעלה בווניסיו ועדה למיון העצורים, שבה השתתפו ז'ילבר לסאז', נציגי ארגוני הצלה יהודיים, וכן אלכסנדר גלסברג וסוטו כנציגי הידידות הנוצרית. ועדה זו ניצלה את חוסר העקביות בהוראות מווישי, ופטרה כמחצית מהעצורים מגזירת הגירוש. הילדים הוסתרו על ידי אנשי הידידות הנוצרית וארגונים יהודיים, כגון ארגון הצופים היהודים, אצל משפחות אומנות ובמוסדות נוצריים בעיר. אנג'לי פנה לקרדינל ז'רליה ודרש את הסגרת הילדים, אך המשטרה לא הצליחה לשים ידיה ולו על ילד אחד. פרשה זו היוותה את יריית הפתיחה לפעולות הצלה רחבות היקף, שבהן עסק הארגון מכאן ואילך. בינואר 1943 פרצו אנשי גסטפו למשרדי הארגון ועצרו את הנוכחים, בהם האב שאייה וסוטו. סוטו נכלא גם לאחר שהאב שאייה שוחרר, אך לאחר מספר שבועות במעצר שוחרר גם הוא הודות להתערבותו של הקרדינל פייר-מארי ז'רלייה. חבריו לפעילות ההצלה של היהודים הבינו שחייו בסכנה והצליחו להבריחו אל מעבר לגבול שווייץ. לאחר המלחמה היה סוטו דיפלומט צרפתי בכיר, שבין היתר מילא ביוגוסלביה ובאיטליה והיה השגריר הצרפתי באלג'יריה. היה פקיד בכיר בשירות הציבורי בצרפת, וכן היה יושב ראש הצלב האדום הצרפתי. ב-1994 הכיר יד ושם בז'אן-מארי סוטו בתור חסיד אומות העולם. סוטו זכה לאות לגיון הכבוד וכן לאותות הוקרה צרפתיים נוספים. פעילותו של ז'אן-מארי סוטו, באתר יד ושם (באנגלית) מידע על סוטו באתר המוקדש לחסידי אומות העולם (בצרפתית) על סוטו באתר "מי הוא מי" (בצרפתית) על סוטו באתר המוקדש לחסידי אומות העולם מצרפת (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליקוטים

ליקוטים הוא שמו של אלבומו התשיעי במספר של מוזיקאי הרוק הישראלי ברי סחרוף שיצא בשנת 2016. ב-16 בפברואר 2016 הוציא סחרוף את השיר "כשייתמו המילים", סינגל ראשון מהאלבום ליקוטים. את מילות השיר כתב סמי שלום שטרית. ב-29 במרץ יצא השיר השני מתוך האלבום "שיר בנאלי", לחן חדש למילותיו של אברהם חלפי. השיר הופיע בעבר בלחן של שם טוב לוי ובביצוע של אריק איינשטיין באלבומם המשותף "תוצרת הארץ". ב-15 במאי יצא האלבום המלא, ובו 8 קטעים: 5 שירים ו-3 קטעים אינסטרומנטליים. מלבד שיריהם של שטרית וחלפי, מופיעים באלבום השיר "ירח" שכתב נתן אלתרמן, הפיוט "אלי למה עזבתני" שחיבר ר' דוד בוזגלו ו"רחובות סגולים" שכתב אודי שרבני. את האלבום פותח הקטע האינסטרומנטלי "נשקיני", עיבוד חדש לקטע שהופיע באלבום של ההרכב פוריין אפייר המשותף לסחרוף ורמי פורטיס. אל סחרוף מצטרפים בעיבודים ובנגינה באלבום חברי ההרכב שהשתתפו בהקלטות "אתה נמצא כאן": בן הנדלר, גידי רז, אורן לוטנברג, איתמר דוארי, שי צברי גרשון וייסרפירר ורונן שפירא. אהובה עוזרי מתארחת בנגינה ברצועה האינסטרומנטלית "טווס כחולבן". האלבום הוקלט באולפני העוגן שבקיבוץ העוגן, ובמהלך ההקלטות אף נגנבו חלק מהן בפריצה שאירעה במקום בסוף אפריל 2014. בעטיפת האלבום מופיעה תמונתו של איו, אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק. ברי סחרוף: גיטרות, קלידים, פסנתר, בס, קולות, שירה גידי רז: סמפלר, גיטרות, קלידים, קולות בן הנדלר: בס ניר מנצור: תופים, כלי הקשה, שירה, קולות אורן לוטנברג: גיטרות וקולות איתמר דוארי: כלי הקשה שי צברי: קולות, שירה רונן שפירא: פסנתר, קלידים גרשון וייסרפירר: עוד, חצוצרה שלומי גוילי: סימפולים, תכנותים, קולות אהובה עוזרי: בולבולטרנג טכנאי מיקסים: אורי ברק, שלומי גוילי טכנאי הקלטה: שלומי גוילי מאסטר: Mastered by Matthew Agoglia at the Ranch Mastering, NY עיצוב: אילת אביב מפיק: ניצן זעירא האזנה לאלבום באתר של ברי סחרוף ליקוטים באתר MusicBrainz ליקוטים באתר Discogs ראיונות: רינו צרור, "פתאום זה התקשר לי לאריק איינשטיין", באתר גלי צה"ל, 23 במאי 2016 ריאיון לתוכנית "רוק בישראל", באתר רשת ג', 26 במאי 2016 ביקורות: שי להב, ברי סחרוף החדש: לקט לא ברור, באתר ynet, 16 במאי 2016 נדב מנוחין‏, "ליקוטים" של ברי סחרוף לא יטלטל את עולמנו, אבל בהחלט שווה, באתר וואלה, 18 במאי 2016 עמי ברנד, סימנים של המשכיות, באתר כלכליסט, 18 במאי 2016 בן שלו, לאן נעלמו האקורדים של ברי סחרוף?, באתר הארץ, 19 במאי 2016 סער גמזו, כשברי ויתר על המילים, באתר ישראל היום, 22 במאי 2016 עמוס אורן, ברי סחרוף בהופעה: אסור להחמיץ, באתר הבמה, 23 במאי 2016 עינת אוליבייר, ‏האחר האולטימטיבי: גם בהדרן, ברי סחרוף עושה את הדברים אחרת, באתר מעריב אונליין, 24 במאי 2016 עינב שיף, בפוקוס: ברי סחרוף, באתר "ידיעות אחרונות", 24 במאי 2016 עמית קלינג, "ליקוטים" של ברי סחרוף: האלבום הטוב מזה שנים, אבל לא טוב מספיק, באתר Time Out תל אביב, 29 במאי 2016 איתמר זהר, הפרשנות החתרנית של סחרוף לאלתרמן - חדר ניתוח, באתר הארץ, 31 במאי 2016 מידע על האלבום ליקוטים באתר MusicBrainz האלבום ליקוטים באתר Discogs בן שלו, אולפני העוגן נפרצו. בין השאר נגנבו הקלטות מאלבומו הבא של ברי סחרוף, באתר הארץ, 1 במאי 2014
מיכאל נבון

מיכאל נבון (נולד ב-17 באוגוסט 1940) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כראש אגף התקציבים במשרד הביטחון וכיועץ הכספי לרמטכ"ל. נבון נולד בקישינב בתקופה שהייתה תחת שליטת ברית המועצות, בנם של אאורל ופולי סימשה. בתקופת השואה אביו נרצח כשהיה תינוק ואמו נמלטה עמו לפריז. הוא התחנך בבית ספר קתולי ובדצמבר 1948 עלה עם אמו לישראל. למד בבית הספר היסודי "לדוגמה" בתל אביב ובתיכון שבח. בנובמבר 1958 התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס מס' 32. במהלך הקורס עבר למגמת נווטים וב-1961 סיים בהצטיינות את קורס מס' 33. שירת בטייסת 110 ובטייסת 103. בשנים 1966 עד 1974 שירת בלהק המודיעין. לאחר מכן שירת כראש ענף תקציבים במינהל תקציבים וביקורת של חיל האוויר וב-1979 מונה לראש המינהל בדרגת אלוף-משנה. בשנים 1989 עד 1997 שירת כראש אגף התקציבים במשרד הביטחון והיועץ הכספי לרמטכ"ל. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל "משען" במהלך 1998. שימש סגן ראש לשכת הקשר נתיב במשרד ראש הממשלה, יועץ כלכלי של המטה לביטחון לאומי, ודירקטור בחברות בהם גרנית הכרמל, סונול, סופרגז, הבנק הבינלאומי למשכנתאות. כמו כן כיהן כיו"ר הדירקטוריון של חברת "יובל חינוך" של עיריית תל אביב-יפו, חבר במועצת מכבי שירותי בריאות ודירקטור בעמותת בתי החולים הציבוריים. נבון בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה ותואר שני בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב, בעל תואר ראשון ושני במשפטים ומוסמך לעריכת דין. נמנה עם הנהלת המועצה לשלום ולביטחון. מיכאל נבון באתר מורשת מתקומה לשחקים מיכל רוה, ‏התפטר מנכ"ל משען, מיכאל נבון, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1998
אנטולי מושיק

אנטולי מושיק (נולד ב-11 באוגוסט 1981) הוא מרים משקולות ישראלי שנולד וגדל באוקראינה. מושיק זכה בתואר אלוף אירופה בהרמת משקולות במשקל עד 85 ק"ג. [דרושה הבהרה] מושיק נולד וגדל באוקראינה. בשנת 2010 הוא עלה לארץ עם בת זוגו מרינה אוכמן, אלופת ישראל בהרמת משקולות. ארבע שנים לאחר עלייתו לארץ קיבל מושיק תעודת זהות ישראלית, ומאז הוא משתתף בתחרויות כנציג מדינת ישראל. לאחר שעלה לארץ זכה מושיק במדליית ארד באליפות אירופה 2011 בהנפה, אלא שזמן קצר לאחר מכן נאלץ להחזיר את המדליה לאחר שנתפס בשימוש בחומרים אסורים. באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בתל אביב בשנת 2014 סיים מושיק במקום העשירי, כאשר התחרה בקטגוריית משקל של עד 85 ק"ג. באליפות העולם ב-2014 סיים מושיק במקום ה-18. שנה לאחר מכן (2015) חזר מושיק להתחרות באליפות אירופה שנערכה בטביליסי שבגאורגיה מול יריבים במשקל של עד 94 ק"ג והתקדם למקום התשיעי בקטגוריה זו. בזכות תחרות זו עמד מושיק בתנאי הסף של הוועד האולימפי הישראלי לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), כאשר הוא נדרש לסיים בין שנים עשר הראשונים, וכן הוא שיפר את תוצאתו מאליפות אירופה הקודמת שבה סיים עם 330 ק"ג בסיבוב השני ומאליפות העולם שנערכה בקזחסטן, שבה סיים עם 347 ק"ג במקום ה-19. אך הישג זה לא הספיק להשתתפות באולימפיאדה. אורן אהרוני, הרמת משקולות: אנטולי מושיק קיבל תעודת זהות ישראלית, באתר ynet, 20 באוקטובר 2014 הרמת משקולות: אנטולי מושיק תשיעי באירופה, באתר ערוץ הספורט, 18 באפריל 2015 אורן קורנפלד‏, הרמת משקולות: אנטולי מושיק סיים תשיעי באליפות אירופה, באתר וואלה, 17 באפריל 2015 אורן אהרוני, הרמת משקולות: אנטולי מושיק קיבל תעודת זהות ישראלית, באתר ynet, 20 באוקטובר 2014 הרמת משקולות: אנטולי מושיק תשיעי באירופה, באתר ערוץ הספורט, 18 באפריל 2015 אורן קורנפלד‏, הרמת משקולות: אנטולי מושיק סיים תשיעי באליפות אירופה, באתר וואלה, 17 באפריל 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחנה הריכוז ריימסדורף

מחנה הריכוז ריימסדורף הוקם בסמוך לכפר ריימסדורף (Rehmsdorf), השוכן בדרום-מערב שפלת לייפציג, במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה. במחנה עבדו כ-4,000 אסירים יהודים, רובם מהונגריה. האסירים עבדו במפעל לייצור בנזין סינתטי. תפקיד עובדי הכפייה במחנה היה לעשות את כל העבודות הקשות במפעל: חפירות, מילוי חצץ במכונות לערבוב בטון, והובלת שקי מלט. העבודה נמשכה 12 שעות בלי ימי מנוחה. כמות האוכל ליום הייתה בערך 500 קלוריות, כאשר עובד עבודות קשות צריך כ-2,000 קלוריות ביום. במקום הנפטרים הגיעו עובדי כפייה חדשים. המפעל הופצץ על ידי חיל האוויר האמריקאי והאנגלי ארבע פעמים, ובהפצצות אלו נהרגו גם אסירים. באפריל 1945 התחילו לפנות את האסירים לכיוון של מחנה הריכוז טרזיינשטט. יצאו 2,200 אסירים לדרך, והגיעו 900. הנאצים ירו באסירים שלא יכלו ללכת וכך הם מתו. האסירים הגיעו ביום השחרור של המחנה, ב-8 במאי 1945, שהוא גם יום סיומה הרשמי של מלחמת העולם השנייה באירופה. לאחר המלחמה הוקם מוזיאון בכפר ריימסדורף, על יד מחנה העבודה לשעבר. מנהל המוזיאון הוא ההיסטוריון לותר שוסק. ישראל לזר, מחנה ריימסדורף-טרגליץ, עמ' 111–123
RER

ה-RER (בצרפתית: Réseau Express Régional - "רשת אקספרס אזורית", נהגה "אֶר-אֶ-אֵר") היא רשת רכבת פרוורית בפריז וסביבותיה. ה-RER היא רשת רכבות משולבת, הכוללת רכבת תחתית עירונית ומסילה פרוורית. בתוך העיר, ה-RER מהווה אמצעי תחבורה מהיר שלו תחנות משותפות עם המטרו - הרכבת התחתית של פריז. החלק המרכזי של ה-RER הושלם בשנים 1962-1988, במבצע הנדסי עצום. נחפרו אז קווים ותחנות עמוקים ורחבים במיוחד. נכון לשנת 2023 יש ב-RER חמישה קווים: D ,C ,B ,A ו-E, וקיים תכנון רב שנים להקמת קו F. כמו כן, קיימות עבודות להרחבת קו E, והתכנון הוא לפתוח אותו חלקית ב-2024 ולשירות מלא ב-2026. ל-RER יש 257 תחנות והיא מתפרשת על פני 587 ק"מ של מסילה, מהם 76.5 ק"מ העוברים מתחת לאדמה (בעיקר בחלק המרכזי של רשת הרכבות). 33 מהתחנות נמצאות בתוך פריז. בשל אופייה המשולב, מופעלים חלקים מה-RER על ידי חברת התחבורה העירונית של פריז (שמנהלת גם את המטרו) - RATP, וחלקים אחרים על ידי חברת הרכבות הלאומית - SNCF. המערכת, שבנויה בסידור רדיאלי מסורתי, משתמשת במודל תעריף יחיד שתקף גם ביתר שירותי התחבורה הציבורית. חברת התחבורה העירונית של פריז, RATP, מנהלת 65 מתחנות RER. בהשוואה למטרו, RER מספקת תחבורה יעילה ופריסה טובה יותר בפרברי פריז, ונוסעת בדרך כלל במהירות גבוהה יותר ובמרחק רב יותר בין התחנות. במרכז העיר, לעומת זאת, RER פועלת במספר תחנות מצומצם יותר. אתר האינטרנט הרשמי של RER
SER

האם התכוונתם ל... סרין – חומצת אמינו רשתית תוך פלסמית חלקה – אחד מאברוני התא
סלמנדרות חפרפרת

סלמנדרות חפרפרת או אמביסטומיים (שם מדעי: Ambystomatidae) היא משפחה של בעלי זנב החיים רק באמריקה הצפונית ובה סוג אחד - סלמנדרת חפרפרת או אַמְבִּיסְטוֹמָה (Ambystoma) ו-32 מינים. מינים רבים כמו הסלמנדרה המנומרת (Ambystoma tigrinum), מוכרות כחיות מחמד נפוצות ברחבי העולם. חלק מהמינים הם גינוגנזיות. למינים אלו ראש גדול ביותר ולסת מעוגלת גדולה והם בעלי עיניים גדולות ובולטות. הצלעות שלהם בולטות החוצה מגופם והרגליים והזנב קצרים ועבים. צבעם העיקרי שחור עם כתמים שונים או פסים בצבעי צהוב, כחול או לבן. צבעים אלה הם צבעי אזהרה נגד אויבים, המזהירים שבשרם רעיל. אורכם 10–40 ס"מ. צאצאי הסלמנדרות בוקעים מביצים בתוך המים והופכים לראשנים בעלי זימים גדולים ומעוטרים וכן הם בעלי רגליים. הסלמנדרות הן טורפות הניזונות מיצורים קטנים כמו צרצרים, עשים, חיפושיות קרקע ואף צפרדעים ועכברים קטנים. הן תופסות את טרפם ממארב, הלשון שלהן נשלפת עד הטרף ולוכדת אותו ואז הוא נבלע בין הלסתות בעלות השיניים הגדולות. אקסולוטל מקסיקני מדיה וקבצים בנושא סלמנדרות חפרפרת בוויקישיתוף סלמנדרות חפרפרת, באתר ITIS (באנגלית) סלמנדרות חפרפרת, באתר NCBI (באנגלית) סלמנדרות חפרפרת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סלמנדרות חפרפרת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סלמנדרות חפרפרת, באתר GBIF (באנגלית)
כיכר הסוכנות היהודית

כיכר יוסי כרמל (נקראה בעבר כיכר הסוכנות היהודית) היא כיכר מרכזית ביפו, הנמצאת בצידה הצפוני של כיכר השעון ביפו העתיקה. הכיכר ממוקמת במפגש הרחובות רחוב רזיאל, רחוב נחום גולדמן, רחוב רציף העלייה השנייה ורחוב מרזוק ועזר, בקצה הצפוני של יפו העתיקה ושל השוק היווני. בקצה הדרום-מערבי הגובל בכיכר השעון נמצא בניין הקישלה - בית המעצר הטורקי ממנו יוצאת רחבה מערבה לכיוון נמל יפו ונקודת תצפית אל הים התיכון, ובצידה הדרום-מזרחי של הכיכר נמצא בניין הסראייה, ממנו יוצאת רחבה מזרחה לכיוון שדרות ירושלים הכוללת מרכז מידע לתיירים. לאחר קום המדינה הוחלט לקרוא לצומת הרחובות דוד רזיאל, נחום גולדמן, מרזוק ועזר, ורציף העלייה השנייה בשם כיכר הסוכנות היהודית, בגלל סמיכותה לנמל יפו, דרכו עברו עולים חדשים רבים בהגיעם לארץ, ובגלל סמיכותה לרציף העלייה השנייה. בשנת 2009 שופץ רחוב רזיאל והפך למדרחוב, במהלך השיפוץ הוקם בכיכר מעגל תנועה ושונה שם הכיכר לכיכר יוסי כרמל, לזכרו של אלוף-משנה יוסי כרמל שתרם רבות לעיר תל אביב. שינוי השם עורר מחלוקת, שכן חלק מתושבי העיר ביקשו לקדם קריאת שמות רחובות ואתרים ביפו באופן שינציח את אופיה הדו-לאומי של העיר וביקשו שהכיכר תיקרא "כיכר בגין-סאדאת". מבט מכיכר יוסי כרמל אל כיכר השעון הקישלה - בית המעצר הטורקי הסראייה - בית הממשל הטורקי מדיה וקבצים בנושא כיכר הסוכנות היהודית בוויקישיתוף כיכר יוסי כרמל(הקישור אינו פעיל) באתר "קרן תל אביב לפיתוח" נועה קושרק, תושבי יפו רצו כיכר על שם בגין וסאדאת, העירייה החליטה לקרוא לה על שם יוסף כרמל, באתר הארץ, 13 במאי 2009 קרין ספינגולד, תדהמה ביפו: העירייה שינתה את שמה של כיכר השעון, מקור ראשון, 19 במאי 2009
ליגת העל הקוסובנית

ליגת העל הקוסובנית (באלבנית: Superliga e Futbollit të Kosovës) היא ליגת הכדורגל הבכירה של קוסובו. הליגה הוקמה בשנת 1945 כליגה מחוזית ביוגוסלביה (דרג שלישי מתחת לליגת העל היוגוסלבית). בשנת 1991 הפכה לליגה עצמאית ובשנת 2016 הוכרה כליגה מקצועית לאחר שקוסובו התקבלה כחברה באופ"א ובנוסף לכך מדי שנה תשחקנה אלופת הליגה וסגניותיה במפעלים האירופים השונים. הקבוצה בעלת מספר האליפויות הגבוהה ביותר היא פרישטינה, שזכתה ב-10 אליפויות. זו הייתה אחת הליגות שהיוו את הרמה הרביעית של מערכת הליגות היוגוסלביות. האלוף בליגה זו זכה לעלות לליגה המזרחית של יוגוסלביה, אחת מהליגות המקומיות מדרג שלישי של יוגוסלביה. ליגה הושעתה עקב שינוי במבנה הליגות במדינה קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע קוסובו באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אליפויות במתכונת של ליגה קוסובנית עצמאית (מ-1991) אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הקוסובנית עקב התרחשות מלחמת קוסובו
W

האות W (דָאבֶּליוּ) היא האות העשרים ושלוש באלפבית הלטיני. מקורה של האות במאה השביעית בשימוש כפול באות V שנעשה בטקסטים בגרמנית עילית עתיקה ובאנגלית עתיקה לציון הצליל [w] . באנגלית עתיקה הייתה העדפה לסימון צליל זה ברונה וין (‹Ƿ›). לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה הפך הסימון <vv> לפופולרי יותר שם. בשפה הגרמנית צליל האות השתנה לצליל [v] . רק השפות אנגלית, גרמנית, פולנית והולנדית משתמשות באות זו במילים מקוריות. בשוודית ופינית האות W שקולה לאות V ומשמשת לאותם צלילים. באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "ויסקי" (Whiskey). בקוד מורס מיוצגת האות על ידי נקודה ושני קווים: · - - בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 87 (W) ו-119 (w). בכתב ברייל: במתמטיקה: w משמש כמשתנה רביעי (אחרי y, x ו־z). W מייצגת את האופרטור המתמטי ורונסקיאן. בביוכימיה, W מייצגת טריפטופן. בלוחות שנה, W מייצגת את יום רביעי בשבוע - קיצור של המילה האנגלית: Wednesday. בכימיה, W היא סימלו של היסוד טונגסטן, קיצור של שמו הגרמני, וולפארם. במערכת היחידות הבינלאומית (SI): W מייצגת את היחידה ואט. בפיזיקה: W משמשת כמשתנה במשוואות עבור אנרגיה או עבודה, הנמדדת ביחידה ג'ול. W מייצגת את חלקיקי הכוח החלש - בוזוני W. בגאוגרפיה ושבשבות, W מייצגת את כיוון מערב - קיצור של המילה האנגלית west. במודלים חישוביים האות W מייצגת את המילה אותה השפה L מקבלת - קיצור של המילה Word באנגלית. הסימון |W| מייצג את אורך המילה. מדיה וקבצים בנושא W בוויקישיתוף
וורונז' (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וורונז' – עיר גדולה בדרום-מערב רוסיה וורונז' (מחוז) – סובייקט בפדרציה הרוסית, בירתו היא העיר וורונז' וורונז' (נהר) – נהר במחוז וורונז' וורונז' (מכ"ם) – מכ"ם להתרעה מוקדמת מתוצרת רוסיה
עד עצם היום הזה - דמויות

הסדרה עד עצם היום הזה מספרת את סיפורן של דמויות מהאגדות החיות ביער המכושף אשר מקוללות ועוברות לעולם שלנו בלי לזכור מי הן. היחידה שיכולה לשבור את הקללה שהטילה המלכה הרעה היא אמה סוואן, המושיעה ובתם של שלגיה ושל הנסיך המקסים. במהלך הסדרה אמה פוגשת בדמויות שונות מהאגדות ועוזרת להם להשיג את הסוף השמח שלהם עד שלבסוף הקללה נשברת וכולם נזכרים מי הם. במהלך העונות הבאות מתרחשים אירועים נוספים הקשורים לעברן של הדמויות ובכל פעם אמה היא זו שנדרשת להציל את המצב.
אמפיומיים

אמפיומיים (שם מדעי: Amphiumidae) היא משפחה של בעלי זנב בעלת סוג יחיד אמפיומה (Amphiuma) ובו 3 מינים. הם חיים בטבע רק בביצות ומקווי מים בדרומה של ארצות הברית. הם קרוביהם הרחוקים של הסירניים. אלו מינים של סלמנדרות, החיים במים והם כמעט חסרי רגליים (אם כי אינם משתייכים לסדרת חסרי רגליים), למעט זיזים קטנים באורך 2 ס"מ. במראם הם מזכירים מעט צלפוחי קונגר והם בעלי ראשים גדולים, גוף אפור עד שחור, חסרי עפעפיים ולשון והם בעלי גוף שטוח עם צלעות הפונות כלפי מעלה. סלמנדרות מימיות אלה הם ציידי לילה המשחרים לטרף במים ומחפשים דגים, חרקים, תולעים, סרטנים קטנים, זוחלים שונים, ואף דו-חיים אחרים כולל אמפימויים קטנים יותר. משפחת אמפימויים (Amphiumidae) סוג אמפיומה (Amphiuma) מין Amphiuma means מין Amphiuma pholeter מין Amphiuma tridactylum מדיה וקבצים בנושא אמפיומיים בוויקישיתוף אמפיומיים, באתר ITIS (באנגלית) אמפיומיים, באתר NCBI (באנגלית) אמפיומיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אמפיומיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אמפיומיים, באתר GBIF (באנגלית) אמפיומיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יונה בן גרשון מווילנא

רבי יונה ב"ר יהודה גרשון מווילנא (ריב"ג מווילנא) היה דיין בווילנה ומחבר פירוש לתוספתא לסדר זרעים ומועד. נולד לרבי יהודה גרשון דיין בווילנה. כתב פירוש לתוספתא. הפירוש לסדר זרעים נדפס בווילנא בשנת תקנ"ט, ונדפס שוב בשנת תשס"ו בתלמוד הבבלי מהדורת עוז והדר תחת השם "ריב"ג מווילנא". הפירוש לסדר מועד נדפס בדפוס וילנא על מסכת פסחים תחת השם "ליקוטים וחידושים", ועל מסכת שקלים תחת השם "ליקוטי חידושים", השאר נשאר בכתב יד. נפטר בי"ט בתשרי תקס"ח. הרב יונה בהרב יהודא גרשון, שמואל יוסף פין, בתוך קריה נאמנה, מעמ' 206, (באתר היברובוקס) יונה בן גרשון, דף שער בספרייה הלאומית ראו עליו בקריה נאמנה, עמ' 171. באתר מפעל הביבליוגרפיה העברית.