laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תעלת יונים

תעלת יונים (באנגלית: Ion channel) היא מבנה עשוי חלבונים הממוקם בקרום התא של כל התאים החיים. תעלות יוניות מהוות מרכיב חשוב בתהליכים רבים בגוף כמו הולכה עצבית, קצב הלב, הפרשת הורמונים, תנועה של תאים, הומאוסטאזיס ועוד. ברוב המקרים תעלות משפיעות על שינוי במתח הממברנה עקב שינוי מאזן היונים משני צידיה ובכך גורמות להפעלה של תעלות או קולטנים אחרים המתווכים תהליך פיזיולוגי. תעלת היונים מאפשרת מעבר של יונים דרך קרום התא בפעפוע כתוצאה מקיומו של מפל אלקטרוכימי הקובע את כיוון תנועת היונים. קיימים סוגים רבים של תעלות יונים הנבדלות זו מזו בסוג היון אותו הן מסוגלות להעביר ובאופן שבו ניתן להפעיל את התעלה. לולא קיומן של התעלות, יונים כמעט ולא היו יכולים להיכנס לתא או לצאת ממנו בגלל הדו-שכבה הליפידית המרכיבה את קרום התא ומונעת מיונים מומסים במים לעבור דרכה. רוב התעלות היוניות מבוקרות על ידי מנגנונים שונים, על מנת למנוע דליפה לא מבוקרת של היונים. מנגנונים כאלו יכולים להיות מתח ממברנה (כמו בפוטנציאל פעולה) לחץ פיזי, טמפרטורה, חומציות, קישור חלבונים (כמו חלבוני G), קישור חומרים (כמו אצטיל כולין) ועוד. מרכיבי חלבוני התעלה בחלקם הידרופילים ובחלקם הידרופובים. החלקים ההידרופילים נמצאים בשני קצות התעלה והחלק ההידרופובי במרכז התעלה, כך שמרכז התעלה ממוקם בתוך התווך ההידרופובי של קרום התא, והקצוות פונים אל תוך התא ואל מחוץ לתא שם הנוזלים הידרופיליים. קיימים גם רעלנים רבים הפועלים על תעלות יוניות כמו הטטרודוטוקסין (רעלן מדג הפוגו החוסם תעלת נתרן תלוית מתח), קפסאיצין (החומר הפעיל בפלפל חריף המפעיל תעלה רגישה לחום) ועוד. בגלל מעורבותן של התעלות היוניות בתהליכים רבים ומגוונים כל כך יש עניין רב במחקר הרפואי למצוא חסמים או מפעילים ספציפיים לתעלות השונות. דחף עצבי עז מתעלפת תעלת יונים ממותגת מתח מדיה וקבצים בנושא תעלת יונים בוויקישיתוף הסבר על תעלות יונים (באנגלית) תעלת יונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תעלות יונים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנגלוס חריסטיאס

אַנְגֶלוֹס חָרִיסְטֵיאַס (ביוונית: Άγγελος Χαριστέας; נולד ב-9 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בתפקיד החלוץ והקשר. לזכותו של חריסטאס 88 הופעות בנבחרת יוון. ביורו 2004 כבש חריסטאס שלושה שערים לזכות נבחרתו: אחד במסגרת הגמר, אחד ברבע הגמר ואחד בשלב הבתים. מדיה וקבצים בנושא אנגלוס חריסטיאס בוויקישיתוף אנגלוס חריסטיאס, באתר Transfermarkt אנגלוס חריסטיאס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנגלוס חריסטיאס, באתר WorldFootball.net אנגלוס חריסטיאס, באתר National Football Teams אנגלוס חריסטיאס, באתר FootballDatabase.eu אנגלוס חריסטיאס, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא יוונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בעל קורא

בַּעַל קוֹרֵא (או בַּעַל קְרִיאָה) הוא אדם הקורא בתורה בבית הכנסת בפני ציבור המתפללים. ספר התורה המשמש לקריאה בתורה מכיל את הטקסט בכתיב חסר, ללא סימני ניקוד וללא טעמי המקרא, הקובעים את ההפסקות בקריאה (בדומה לפיסוק), ואת נעימת הקריאה. אם הבעל קורא טועה בקריאה באופן שמשמעות המילה השתנתה, עליו לחזור לקרוא כהלכה ועל טעות שלא שינתה את המשמעות, לא צריך לחזור. מצב זה הופך את פעולת הקריאה בתורה לפעולה לא פשוטה, שלא די בידיעת קריאה כדי לעשותה, ונדרשים מומחיות ואימון, שהרוכש אותם קרוי "בעל קורא". אם אין בבית הכנסת מישהו שיודע לקרוא בטעמים, אמרו הפוסקים שבדיעבד אפשר לצאת ידי מצוות קריאת התורה ללא טעמים (שולחן ערוך, קמ"ב, ב) בעבר כל אדם שעלה לתורה היה קורא בעצמו את הקריאה, בדורות מאוחרים התבטל נוהג זה מלבד ביהדות תימן. הרב אפרים מרגנסבורג כתב בחריפות נגד ביטול המנהג, אולם הרא"ש כתב שכדי למנוע מריבות בבית הכנסת רשאים שהשליח ציבור יקרא בקול והמברך יקרא בלחש ביחד אתו, כדבריו נוהגים כיום ברוב הקהילות. ביהדות תימן עד היום נוהגים כמנהג הקדום. ותיפח רוחם של חזנים שהעומד לקרות בתורה מברך לפניה ולאחריה והחזן קורא. ועוד פעמים ששותק הקורא ומברך ברכה לבטלה והציבור לא יצאו ידי קריאת שבעה והחזן מברך ששה [פשיטים] לכבוד התורה והוא קלון התורה ועתיד הקדוש ברוך הוא לפרע ממי שיש בידו למחות ואינו מוחה, ובידי אין למחות כי אומרים מנהג אבותינו תורת משה רבינו כמו שכתבת. — הרב אפרים מרגנסבורג מובא בספר שבלי הלקט סימן לה כסיוע לבעל קורא, בעת שהוא מתאמן על קריאתה של פרשת השבוע, הודפס ספר תיקון קוראים, שבו הטקסט המקראי מופיע בשתי עמודות, אחת הזהה לטקסט המופיע בספר התורה, והאחרת מכילה את הטקסט יחד עם ניקוד וטעמי המקרא. כסיוע נוסף, במקרים שבהם הבעל קורא אינו בקיא דיו בהגיית הטקסט המקראי ובסימניו, עומד לידו אחד המתפללים (שנקרא "סומך"), ומאזין בקפדנות ומקרוב לקריאה בתורה. ומעמיד אותו על טעויותיו. מקובל שגם הסומך יהיה בעל ידע לשוני מספיק על מנת לדעת מתי לתקן. נפוץ בבתי הכנסת שהקהל מתקן את בעל הקורא אם הוא שוגה, ונחלקו הפוסקים האם זה ראוי מצד הלבנת פנים. ניגון טעמי המקרא שונה מעדה לעדה, לכן בדרך כלל, כל קורא יודע לקרוא בתורה במנגינה המתאימה בעיקר לבתי הכנסת של עדתו. הרב אליעזר מלמד, דיני בעל הקורא באתר פניני הלכה מידע על בעל קורא בקטלוג הספרייה הלאומית שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קמ"א, סעיף א'. ודעת הפרי חדש שהמנהג שהחזן קורא אפילו שהעולה בקיא בקריאה אורלי הררי, פסק הלכה: אסור לפגוע בקורא בתורה ששוגה, באתר ערוץ 7, א' באב ה'תשע"ה (17 ביולי 2015) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אירוויזיון 1963

תחרות האירוויזיון לשנת 1963 (התחרות השמינית במספר) נערכה ב-23 במרץ אותה שנה באולפני הטלוויזיה של ה-BBC שבלונדון, לאחר שנציגי צרפת, שניצחה שנה קודם לכן, סירבו לארח במדינתם את התחרות. מנחת התחרות בשנה זו הייתה קייטי בויל, שהנחתה גם את אירוויזיון 1960, שנערך אף הוא בבריטניה. באירוויזיון זה בפעם הראשונה והיחידה משתתפי התחרות ביצעו את שיריהם ללא ציוד נלווה, וגם הם ביצעו את שיריהם בתפאורה שונה באולפן ללא קהל, וכן בריטניה, הולנד, שווייץ ולוקסמבורג לא שלחו מנצחים על התזמורת. במהלך ההצבעה השיר השווייצרי, "T'en vas pas" (אל תעזוב), ששרה אותו הזמרת הישראלית אסתר עופרים, והשיר הדני, "Dansevise" (בלדת ריקוד), הסתמנו כשני המועמדים המשמעותיים ביותר לניצחון. אולם לאחר שנורווגיה הקריאה את הצבעתה, המנחה ציינה כי היא לא שמעה את חלוקת הנקודות בבירור, ואמרה לנורווגים שהיא תחזור אליהם בהמשך, לאחר הקראת הצבעות של מדינות אחרות. בהקראה הראשונה שמסר הדובר הנורווגי ניתנו לשווייץ שלוש נקודות ולדנמרק שתי נקודות. בהקראה השנייה שונו נתוני ההצבעה: נורווגיה העניקה ארבע נקודות לדנמרק ונקודה אחת בלבד לשווייץ. בסיכום הכללי גברו הדנים על השווייצרים בהפרש של שתי נקודות - 42 לעומת 40 בלבד. למעשה, הסיבה האמיתית לכך שנורווגיה הייתה צריכה לחזור שוב על הצבעתה היא שהדובר הנורווגי לא הקריא את הנקודות על פי הנוהל (כל מדינה הייתה אמורה להעניק 1 - 5 נקודות לחמשת השירים המועדפים עליה). דנמרק, שיוצגה באותה שנה על ידי הצמד גרטה ויורגן אינגמן, זכתה לראשונה בתחרות אירוויזיון זו. פינלנד, נורווגיה ושוודיה לא קיבלו ולו נקודה אחת זו הפעם הראשונה מבין תחרויות האירוויזיון שבהן השתתפו, ואילו הולנד לא זכתה בנקודות כלל זו הפעם השנייה ברציפות. באותה שנה השתתפו בתחרות שתי זמרות ישראליות: כרמלה קורן, שייצגה את אוסטריה, ואסתר עופרים, שייצגה את שווייץ. מדיה וקבצים בנושא אירוויזיון 1963 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 1963 (באנגלית) אירוויזיון 1963 באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1963 אירוויזיון 1963, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יש לציין כי באותה תקופה מירב הנקודות שניתן למתחרה היה חמש נקודות.
סירה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סירה – כלי שיט. סירה מהירה סירת גומי סירת דיג סירת הצלה סירת מפרש סירת פדלים סירת משוטים סירת מנוע סירת נצרים סירת נתב קאנו קיאק אלפרץ – נקרא גם סירה, כוכב בקבוצת הכוכבים אנדרומדה סירה קוצנית – בן שיח רב שנתי ממשפחת הוורדיים. פטיט סירה – זן ענבים. שיראז – זן ענבים הידוע גם בשם "סירה". סירה (אסלאם) – "סירת רסול אללה" (سيرة رسول الله) או "א(ל)-סירה א(ל)-נבּוִיה" (السيرة النبوية), בערבית פירוש המילה ביוגרפיה או קורות חיים. מונח המתאר ביוגרפיה של הנביא מוחמד, ומהמוכרות שבהן זו של אבן אסחאק. סירה (פאב וקפה בירושלים) – מקום בילוי ירושלמי. סיירה סרה בן סירה
סו גרפטון

סו טיילור גרפטון (באנגלית: Sue Grafton; ‏ 24 באפריל 1940 - 28 בדצמבר 2017) הייתה סופרת אמריקאית שנודעה בשל ספריה מסוגת הספרות הבלשית. גרפטון נולדה בלואיוויל, קנטקי. אביה היה הסופר קורנליוס וורן גרפטון. בצעירותה עבדה גרפטון כפקידת קבלה, קופאית ומזכירה רפואית בבתי חולים בסנטה ברברה וסנטה מוניקה שבקליפורניה. היא החלה לכתוב בגיל 18 וסיימה את ספרה הראשון בגיל 19. גרפטון הייתה נשואה בשלישית לסטיבן המפרי, והם גידלו שלושה ילדים מנישואיה הקודמים של גרפטון. שמה של אחת מנכדותיה הוא קינסי, שם דמות מפורסמת מספריה הפופולריים של גרפטון. גרפטון ובעלה התגוררו לסירוגין בסנטה ברברה, קליפורניה ולואיוויל, קנטקי, בהתאם לזמני עבודתו של המפרי כמרצה באוניברסיטאות בשתי הערים. ספריה של גרפטון תורגמו ל-26 שפות ופורסמו ב-28 מדינות. א' כמו אליבי ב' כמו ביזה ג' כמו גווייה ד' כמו דם ה' כמו הריגה ז' כמו זדון ח' כמו חף מפשע ט' כמו טרף י' כמו יום הדין ל' כמו ללא חוק מ' כמו מרושע נ' כמו נמלט נ' כמו נחנק ע' כמו עדות פ' כמו פושע ק' כמו קטל מדיה וקבצים בנושא סו גרפטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סו גרפטון (באנגלית) סו גרפטון, ברשת החברתית פייסבוק סו גרפטון, ברשת החברתית Goodreads סו גרפטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סו גרפטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סו גרפטון (1940-2017), דף שער בספרייה הלאומית גיא שרמן, סופרת המתח סו גרפטון מתה, אות אחת לפני האחרונה בסדרה, באתר ynet, 30 בדצמבר 2017
פיי קלרמן

פיי קלרמן (באנגלית: Faye Kellerman; נולדה ב-31 ביולי 1952 בסנט לואיס) היא סופרת יהודיה-אמריקאית. קלרמן למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס לתואר ראשון במתמטיקה, ובהמשך סיימה דוקטורט ברפואת שיניים, על ניתוחים דנטליים. עם זאת, היא מעולם לא עבדה במקצועה, והייתה אם ועקרת בית במשרה מלאה כאשר ספרה הראשון התפרסם. קלרמן היא יהודיה אורתודוקסית, כמו גם בעלה הסופר והפסיכולוג ג'ונתן קלרמן. היהדות מוצאת מקום רב בספריה, למשל בדמויות הידועות עליהן היא כותבת, פיטר דקר ואשתו רינה לזרוס. מוזיקת ירח קדושה וטומאה חזון העצמות צדק תפילה לנרצח שן נחש יום כיפור מקלט אתר האינטרנט הרשמי של פיי קלרמן Dr. Rivkah Lambert Adler, Best-selling authors Jonathan, Faye Kellerman bought a home in Jerusalem, The Jerusalem Post, ‏4 בפברואר 2022 (באנגלית) פיי קלרמן, דף שער בספרייה הלאומית פיי קלרמן, ברשת החברתית Goodreads פיי קלרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיי קלרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיי קלרמן, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקטור זובקוב

ויקטור אלכסייביץ' זובקוב (ברוסית: Ви́ктор Алексе́евич Зубко́в‏; נולד ב-15 בספטמבר 1941) הוא מדינאי רוסי, ראש הממשלה בשנים 2007–2008. מאז יוני 2019 מכהן כיו"ר דירקטוריון תאגיד גזפרום ונציגו המיוחד של נשיא רוסיה לשיתוף פעולה עם פורום יצואניות הגז (מאז מאי 2012). זובקוב נולד ביישוב ארבט (Арбат) במחוז סברדלובסק. עד שנת 1960 עבד כפועל ייצור במפעלי תעשייה ומכרות במחוז מורמנסק. בשנים 1960–1965 למד בפקולטה לכלכלה של המכון לחקלאות של לנינגרד ולאחר מכן שירת בצבא הסובייטי. בתום השירות הצבאי עבד בתפקידים ניהוליים בסובחוזים במחוז לנינגרד. בשנים 1985–1989 עבד בתפקידים ביצועיים של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות של המחוז ובשנים 1989–1993 היה בתפקיד סגן ראש הממשלה של המחוז. בשנים 1992–1993 היה סגן מנהל המחלקה לקשרי חוץ של עיריית סנקט פטרבורג; מנהל המחלקה באותו הזמן היה ולדימיר פוטין. משנת 1993 זובקוב שימש במספר תפקידים ברשויות הפיננסיות של רוסיה. עד 1999 היה מנהל רשויות המס של סנקט פטרבורג וסגן מנהל רשויות המס של הפדרציה הרוסית. ב-1999 התמודד על תפקיד מושל מחוז לנינגרד, אך הפסיד וחזר לתפקידו. בשנת 2000 קיבל תואר דוקטור לכלכלה. בשנת 2001 מונה לסגן שר האוצר של רוסיה ובראש השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי של רוסיה, רשות ממשלתית חדשה שהוקמה לשם מאבק בהלבנת הון. ב-12 בספטמבר 2007, העלה הנשיא ולדימיר פוטין את מועמדותו של זובקוב לתפקיד ראש ממשלת רוסיה במקום מיכאיל פרדקוב שהגיש את התפטרותו. המינוי אושר על ידי הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי ב-14 בספטמבר 2007. זמן קצר לאחר מינויו הודיע זובקוב כי הוא עשוי להתמודד לתפקיד נשיא רוסיה בבחירות שעתידות להיערך בשנת 2008‏. ולדימיר פוטין אמר על זובקוב כי הוא אחד מחמשת האנשים המתאימים לתפקיד, אך לא אמר מי הם ארבעת האחרים. ב-7 במאי 2008 החליף אותו בתפקיד ולדימיר פוטין, נשיאה הקודם של הפדרציה רוסית. בממשלה בראשותו של פוטין הוא כיהן כסגן ראשון לראש הממשלה ואחראי על תחום החקלאות. עם מינויו של פוטין לנשיא רוסיה ב-7 במאי 2012, נתמנה זובקוב לראש ממשלה במינוי זמני. ב-30 במאי 2012 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מינה אותו לנציגו המיוחד ליחסים עם פורום המדינות המייצאות גז טבעי. ביוני 2019 מונה ליו"ר דירקטוריון תאגיד גזפרום. זובקוב זכה במספר תוארי כבוד ועיטורים ממלכתיים של ברית המועצות ורוסיה על הישגיו בניהול וכלכלה. זובקוב נשוי, ואב לבת. בתו נשואה לשר ההגנה של רוסיה לשעבר אנאטולי סרדיוקוב. מדיה וקבצים בנושא ויקטור זובקוב בוויקישיתוף הערך Зубков, Виктор בלנטה-פדיה (ברוסית) ביוגרפיה באתר השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי של רוסיה (ברוסית; המידע הופיע ב-14 באוקטובר 2007) Russia's new PM says could stand for president, swissinfo.org Путин назвал премьера Зубкова одним из пяти претендентов на пост президента, lenta.ru
ליברסיון

ליברסיון (בצרפתית: Libération; מילולית: שחרור, בקיצור: ליבה) הוא עיתון יומי צרפתי בעל קו שמאלני מתון, שנוסד בשנת 1973 על ידי ז'אן-פול סארטר, בני לוי וסרג' ז'ולי, בעקבות מהומות מאי 1968. הקו בהתחלה היה שמאלני קיצוני, אך התמתן בשנות ה-80 וה-90, ובעיקר כש-37% מהעיתון נרכש בשנת 2005 על ידי אדוארד דה רוטשילד. זהו העיתון הצרפתי היומי הראשון שהקים אתר באינטרנט. במקור, השם "ליברסיון" היה שמו של עיתון מחתרתי שהוקם ב-1941 בשתי מהדורות, לצפון ולדרום. אחד הגיליונות הזכורים ביותר של ליברסיון היה זה של ה-22 באפריל 2002. לאחר שז'אן-מארי לה-פן הצליח לעלות לסיבוב השני בבחירות לנשיאות צרפת, יצא העיתון בשער שבו הייתה כתובה מילה אחת: non! לאחר רכישת העיתון על ידי רוטשילד, הוא עבר מספר זעזועים שאיימו על קיומו. לאחר שהעורך סרז' ז'ולי קרא לקוראי העיתון לתמוך באמנה ליצירת חוקה באירופה, נוצר קרע בין עמדות העיתון בנושא לעמדות רבים מקוראיו המסורתיים; וז'ולי פוטר בסופו של דבר על ידי רוטשילד. ב-2006 שב לערוך אותו לורן ז'ופרן, שהיה העורך של "ליברסיון" בין 1996 ו-1999 במקומו של ז'ולי. חרף זאת, המשיכו מצוקותיו הכלכליות של העיתון. באמצע 2007 הצליח רוטשילד לגייס קבוצת משקיעים נוספת, בהם (בהשקעה זעומה יחסית, אך בעלת חשיבות ציבורית) הפילוסוף ברנאר-אנרי לוי. בתמורה, נאלצו העיתונאים לאבד מעמד ייחודי: עד 2007 הייתה להם זכות החלטה על מהלכי העיתון. בספטמבר 2020 מונה דב אלפון לעורך הראשי של העיתון. בשנת 2011, התפוצה הממוצעת בתשלום הייתה 119,759. לעיתון יש גם אתר שמושך 150,000 מבקרים ביום בממוצע ומפרסם כמה מוספים כמו נקסט, מגזין תרבות שיוצא בכל שבת ראשונה בחודש ואתר דיגיטלי, Ecran.fr. מדיה וקבצים בנושא ליברסיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליברסיון (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של ליברסיון (בצרפתית) ליברסיון, ברשת החברתית פייסבוק ליברסיון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליברסיון, ברשת החברתית אינסטגרם ליברסיון, סרטונים בערוץ היוטיוב ליברסיון, ערוץ באתר Twitch.tv נתי טוקר, עורך "הארץ" לשעבר דב אלפון מונה לעורך ה"ליברסיון", 17 בספטמבר 2020, באתר ‏ TheMarker Libération, ozap.com ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחלה (בוטניקה)

השחלה היא איבר הרבייה הנקבי בצמחים. בצמחים בעלי פרחים השחלות נמצאות בפרחים עצמם. השחלה נמצאת במרכז הפרח, בתחתיתו של עמוד העלי ולרוב תיצור חלל סגור שבתוכו יתפתחו תאי המין הנקביים. בפרחים לא קיים רחם, וההפריה נעשית בשחלה עצמה. תאי הרבייה הזכריים, המופיעים בדרך כלל כגרגירי אבקה צהובים, נוחתים על גבי העלי ונודדים במורדו אל השחלה, שם הם מפרים את הביציות. לאחר ההפריה נושרים עלי הכותרת של הפרח והשחלה גדלה, מתעבה והופכת לפרי, המכיל את הזרעים - עוברי הצמח. ישנן שלוש תצורות של שחלות: שחלה עילית, הבולטת מתוך קצה הגבעול שעליו צומח הפרח שחלה תחתית, מוסתרת מתחת לשאר חלקי הפרח, הפרח צומח מעליה. שחלה אמצעית נמצאת מתחת לחלק מאברי הפרח ובולטת מעל חלק אחר. האבקה שחלה - שחלה כאיבר רבייה נקבי בבעלי חיים מדיה וקבצים בנושא שחלה בוויקישיתוף שחלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סיינט פיטרסברג

סיינט פיטרסברג (באנגלית: St. Petersburg) היא עיר בארצות הברית בחופה המערבי של פלורידה, במחוז פינאלאס שנמצא באזור מפרץ טמפה. העיר ידועה, במיוחד על ידי תושביה, גם בשמה המקוצר סיינט פיט (St. Pete). אוכלוסיית העיר מונה 244,769 תושבים (2010). שטחה 356.4 קמ"ר אך למעלה ממחציתו הוא שטחי מים (195.4 קמ"ר) כך שהשטח היבשתי של העיר הוא 160 קמ"ר בלבד. העיר מחולקת ללמעלה מ-100 שכונות. זו העיר השנייה בגודלה באזור טמפה ביי, אחרי טמפה והיא אחת הערים השמשיות במדינה, עם ממוצע של 361 ימי שמש. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. העיר נוסדה על ידי שני יזמים - ג'ון ס. ויליאמס שב-1876 קנה את האדמה ופיטר דמנס שב-1888 הביא את מסילת הרכבת לאזור. היא קרויה סיינט פיטרסברג על שם העיר סנקט פטרבורג ברוסיה, עיר מולדתו של דמנס. אגדה מקומית מספרת שוויליאמס ודימנס הטילו מטבע מי יזכה לתת לה את השם. דימנס זכה בהגרלה ואילו ויליאמס הסתפק בקריאת המלון הראשון בעיר על שם עיר מולדתו, דטרויט (מלון שנבנה על ידי דימנס). המלון עדיין קיים אך כבר אינו פעיל ומשמש כבית משותף. שירות החשמל בעיר החל ב-1897 והתעשייה הגדולה הראשונה הייתה הדגה, כאשר ב-1899 התעשיין הנרי היבס ייסד את עסקי הדיג שלו בעיר. בתוך שנה החברה שלו, Hibbs Fish Company, ייבאה יותר מ-450 קילו דגים ביום. בעיר נמצא מוזיאון על שם הצייר סלבאדור דאלי ומוצגות בו רבות מיצירותיו. בשנת 1992 נפתח מוזיאון השואה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נמל סיינט פיטרסברג משמש כיום כמרינה לעגינת יאכטות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מועדון טמפה ביי רייס הוא מועדון הספורט הגדול בעיר, שגם מחזיק בבעלות על מועדון הכדורגל האמריקאי, טמפה ביי רודיס שמארח את משחקיו הביתיים באצטדיון אל לאנג שבעיר. לסיינט פיטרסברג 3 ערים תאומות: ספרד פיגרס, ספרד יפן טקמצו, יפן רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה מדיה וקבצים בנושא סיינט פיטרסברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיינט פיטרסברג (באנגלית) סיינט פיטרסברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סיינט פיטרסברג, ברשת החברתית פייסבוק סיינט פיטרסברג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיינט פיטרסברג, ברשת החברתית אינסטגרם סיינט פיטרסברג, סרטונים בערוץ היוטיוב סיינט פיטרסברג, באתר פליקר ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל אסקוריאל

אל אסקוריאל או המנזר המלכותי של סן לורנצו (בספרדית: Monasterio de San Lorenzo El Real), הוא קומפלקס גדול של מבנים היסטוריים הנמצא על רכס הרי גואדאראמה, כ-45 ק"מ צפונית -מערבית למדריד, בסגנון אדריכלות הרנסאנס. פליפה השני מלך ספרד החליט להקים מקום שישמש למגורי המלך, כמנזר וכפנתיאון מלכותי. ב-10 באוגוסט 1557 הביס פליפה את הצבא הצרפתי בקרב סן קנטן בצפון צרפת. תאריך זה הוא גם יום חגו של לורנצו הקדוש ולכן החליט המלך להנציח ניצחון זה באמצעות בניית מנזר לכבודו. הבנייה החלה בשנת 1563 והושלמה בשנת 1584. השם מקורו מהמילה סקוריה שפירושה סיגים של מחצבים כי המקום שימש קודם לכריית מחצבים. במגורים המלכותיים (בספרדית Palacios), התגורר פליפה השני וכל המלכים הספרדים מבית הבסבורג ושני המלכים הראשונים משושלת בורבון. מגוריו של פליפה השני צנועים יותר וצמודים לכנסייה וחלון מיוחד איפשר לו בשנותיו האחרונות כשסבל מדלקת פרקים, לצפות בטקסים בכנסייה ממיטת חוליו. הוא נפטר במקום בשנת 1598. הפנתיאון המלכותי (בספרדית: Panteón de los Reyes), בו קבורים רוב מלכי ספרד ולידו פנתיאון הנסיכים (בספרדית: Panteón de los Infantes) בו קבורים הנסיכים שלא ירשו את הכתר ושל אימהותיהן המלכות, נמצא במפלס הנמוך. הבזיליקה מרשימה. גובה הכיפה הוא 92 מטר, והיא נתמכת בארבעה עמודי ענק. על הקירות ציורים מחיי ישו. בקפלה סמוכה נמצא פסל שיש מפורסם של ישו הצלוב, מעשה ידיו של בנוונוטו צ'ליני ב-1562. בספרייה יש כיום כ-40,000 ספרים וכ-2,700 כתבי יד מהמאות ה-5 עד ה-18. פליפה השני צייד את הספרייה ב-10,000 ספרים, אך רובם הושמדו בשריפה ב-1671 ובהרס שזרעו חיילי נפוליאון. במלחמת האזרחים הספרדית גרמו אנרכיסטים שמאלנים הרס לספרייה ורצחו את הנזירים שהיו במקום. על התקרה יש תמשיחים המתארים את שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, מוזיקה, דקדוק, גאומטריה ואסטרונומיה. בספרייה זו נתגלה בשנת 1977 כתב יד עברי של התלמוד הבבלי, ויחד עמו התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין (בשונה מסדר נזיקין). כתב היד, הנקרא Escorial G-I-3, היה אבן פינה חשובה בחקר התלמוד הירושלמי, כיוון שעד אז היה קיים עבור מסכת נזיקין רק הנוסח של כתב יד ליידן (למעט קטעי גניזה קטנים), וכתב יד אסקוריאל, המקיף את המסכת כולה, נחשב מהימן יותר. כתב היד יצא לאור, עם שני מבואות, בשנת 1984, על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן. ב-2 בנובמבר 1984 הכריז ארגון אונסק"ו על אל אסקוריאל כאתר מורשת עולמית. ביחד עם עמק הנופלים, המרוחק ממנו רק 15 ק"מ, מהווים שני אתרים אלה אתרי תיירות פופולריים ביותר בספרד. מדיה וקבצים בנושא אל אסקוריאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל אסקוריאל (בספרדית) שרידי הקדושים באל אסקוריאל - האם חדר פלאות? רחל ספיר topic/Escorial-Monastery, place/El-Escorial-library אל אסקוריאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע נוסף היסטוריה ותמונות של אל אסקוריאל El Escorial | Royal Monastery of San Lorenzo de El Escorial, el-escorial.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
100 מטר חופשי

100 מטר חופשי הוא משחה בשחייה תחרותית. כפי שמצוין בשם המשחה, המתחרים חופשיים לבחור את סגנון השחייה וכמעט אינם מוגבלים לחוקים ולתנועות כמו במשחי הסגנונות האחרים (פרפר, גב וחזה). כמעט תמיד בוחרים השחיינים לשחות בסגנון החתירה שנחשב כסגנון המהיר ביותר. המשחה נחשב כמשחה קלאסי בתחרויות השחייה בשל היותו המהיר ביותר. החל משנת 1976, עת הוכר משחה ה-50 מטר חופשי על ידי התאחדות השחייה הבין-לאומית (FINA), הפך המשחה ל-100 מטר לשני במהירותו. למרות זאת, נחשב עדיין המשחה ל-100 מטר חופשי כחשוב וכיוקרתי ביותר. כבר במשחקים האולימפיים הראשונים באתונה 1896 היה המשחה ל-100 מטר חופשי חלק מהתוכנית האולימפית, אלא שאז הוא התקיים במים פתוחים – מי ים. נשים החלו להתחרות במשחה זה מסטוקהולם 1912. מאז ועד היום הוא חלק מתחרויות השחייה בכל האולימפיאדות. בדרך כלל כולל המשחה שחייה של שתי בריכות באורך של 50 מטר, הלוך וחזור אל נקודת הזינוק. החל משנת 1991 מוכרים גם משחים בבריכות באורך של 25 מטר, בהן על המתחרים לשחות ארבע בריכות. טבלאות השיאים למשחה זה נפרדות לשיאים בבריכות אולימפיות ולשיאים בבריכות 25 מטר. מעודכן ל-31 ביולי 2024 נכון ל-24 באוגוסט 2024 נכון ל-24 באוגוסט 2024 התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה זו לא הוכרה על ידי פינ"א שלושה שיאים ישראליים ושלושה יווניים – בתחרות שחיה בחיפה, דבר, 10 באוגוסט 1960
בלוך

בלוך הוא שם משפחה יהודי שמוצאו באיטליה או באזורים קלטיים, ומשמעותו היא "בני לוי כולנו"[דרוש מקור]. מדרש שמות אחר מעניק לשם זה את פענוח ראשי התיבות: "בר לבב ונקי כפיים". האם התכוונתם ל... אישים אברהם יצחק בלוך – ראב"ד טלז וראש ישיבת טלז בליטא אדוארד בלוך – רופא יהודי בעיר לינץ שבאוסטריה, שהיה הרופא של משפחתו של אדולף היטלר איוון בלוך – בנקאי יהודי פולני אשר הקדיש את חייו הפרטיים לניתוח התפתחות הלוחמה המודרנית בתקופתו אפרים בלוך – היה מבכירי הסיירים של הפלמ"ח, ומראשוני המודיעין הקרבי של צה"ל אליהו מאיר בלוך – ר"מ בישיבת טלז בליטא אנדרי בלוך – מתמטיקאי צרפתי ארנסט בלוך (מלחין) – מלחין יהודי-אמריקאי יליד שווייץ ארנסט בלוך (פילוסוף) – פילוסוף מרקסיסטי, יהודי-גרמני דוד בלוך-בלומנפלד – ממנהיגי תנועת העבודה בארץ ישראל. ראש עיריית תל אביב בשנים 1925 - 1927 דוד בלוך (איש חינוך) – מחנך חרדי, ממייסדי הנח"ל החרדי ולשעבר ראש מדרשית נעם דוד ריד בלוך – מוזיקולוג ישראלי, מרצה למוזיקה, פסנתרן דניאל בלוך – עיתונאי ישראלי חיים בלוך – סופר וחוקר חסידות וקבלה יוני בלוך – מוזיקאי, פזמונאי, מלחין וזמר רוק ישראלי יוסף יהודה ליב בלוך – מראשי ישיבת טלז ומתומכי תנועת המוסר בה, חתנו של ר' אליעזר גורדון יוסף שמואל בלוך – רב פובליציסט וציר בפרלמנט האוסטרי יצחק בלוך – מבכירי המלונאים בישראל ישראל בלוך – הגיע לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה מלי פולישוק-בלוך – חברת כנסת מטעם סיעת שינוי בכנסת ה-16 ובשלהי הכנסת ה-16 מטעם מפלגת שינוי מרכוס אליעזר בלוך – רופא ומדען יהודי גרמני, ממניחי היסוד לאיכתיולוגיה. נחשב למדען היהודי הראשון מרק בלוך – היסטוריון יהודי צרפתי של ימי הביניים בצרפת משה יצחק בלוך – מהנדס, אדריכל, מחנך ופעיל ציוני משה לייב בלוך – מנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט, חוקר ספרות תלמוד ומדרש. משה רודולף בלוך – מדען וממציא ישראלי עופר בלוך – מנהל ישראלי המכהן כמנכ"ל חברת החשמל עליזה בלוך – ראשת עיריית בית שמש פיליפ בלוך – היסטוריון ישראלי ורב ודרשן בפוזנן פלורנס בלוך – שחקנית ומסעדנית ישראלית פליקס בלוך – פיזיקאי יהודי אמריקאי יליד שווייץ, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1952 פליקס בלוך (צייר) – צייר, שרטט ואמן מסחרי אוסטרי קונרד אמיל בלוך – ביוכימאי אמריקאי-גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 1964 קלוד צ'ארלס בלוך – אדמירל יהודי אמריקאי רוברט בלוך – סופר ותסריטאי יהודי אמריקאי שארל בלוך – היסטוריון ישראלי וממייסדי החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב שלמה בלוך – רב, מקובל ובעל מופת ליטאי, תלמיד החפץ חיים שמשון בלוך – איש תנועת ההשכלה היהודית בגליציה, מחבר "שבילי עולם", ספר הגאוגרפיה המודרני הראשון בעברית אחרים הוצאת בלוך (Bloch Publishing Company) – הוצאה לאור אמריקאית-יהודית מקבת' (בלוך) – אופרה מאת ארנסט בלוך משנת 1910 משפט בלוך – בפיזיקת המצב המוצק ספירת בלוך – הצגה גאומטרית של מרחב המצבים הטהורים של מערכת שתי רמות קוונטית (קיוביט) פרס ארנסט בלוך – פרס המוענק מדי שלוש שנים על ידי מרכז ארנסט בלוך ועיריית לודוויגסהאפן. משפט בלוך-לנדאו – באנליזה מרוכבת, נעזרים במשפטי בלוך-לנדאו הנקראים על שמם של המתמטיקאים אנדרי בלוך ואדמונד לנדאו. משה חנינא אשל, שמות המשפחה בישראל, חיפה 1967 עמ' 39.