laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אויב הציבור

המונח "אויב העם" מפנה לכאן. לערך העוסק במחזה של איבסן, ראו אויב העם (מחזה). אויב הציבור או אויב העם (בלטינית: Hostis publicus או Hostis populi) הוא מונח שמקורו במשפט הרומי. הכרזה על אדם נושא משרה ציבורית, אשר התנהגותו חרגה מכללי החוק באופן קיצוני ועקבי, כ"אויב העם" הייתה נתונה לסמכותו של הסנאט הרומי. כך למשל נהג הסנאט בנירון קיסר בשנת 68. בתקופת המהפכה הצרפתית נעשה שימוש תכוף במונח "אויב העם" (בצרפתית: ennemis du peuple) כדי להצדיק את שלטון הטרור. במהלך מהפכת אוקטובר, מועצת הקומיסרים העממיים, שבראשה עמד לנין, קבעה כי בעלי הקרקעות, הבנקאים, הקוזאקים ובעלי בריתם הם אויבי העם. ב-28 בנובמבר 1917 פרסמה מועצת הקומיסרים צו שבו נקבע כי המפלגה הדמוקרטית החוקתית, אשר הייתה מפלגה ליברלית מובילה באימפריה הרוסית וכונתה קדטים, היא מפלגה של אויבי העם ומנהיגיה נאסרו בעילה זו. המונח אויב העם מוזכר אף בסעיף 131 של החוקה הסובייטית משנת 1936. בעת שלטונו של יוסיף סטלין, במהלך הטיהורים הגדולים, הוכרזו רבים כ"אויב העם" או "אויב מעמד הפועלים" בהתאם לסעיף 58 של החוק הפלילי של ברית המועצות משנת 1927. ניקולאי יז'וב, ראש המשטרה החשאית הסובייטית, הנ.ק.ו.ד., בתקופת הטיהורים הגדולים, פרסם מאמר תעמולה בעיתונות הסובייטית, בינואר 1937, בעת שהתנהלו משפטי מוסקבה ובו יצא כנגד אויבי העם, זמן קצר בטרם נגזר דינם של הנאשמים. יז'וב עצמו נאסר ב-10 באפריל 1939 כאויב העם המסוכן באופן קיצוני והוצא להורג ב-4 בפברואר 1940. האדם האחרון שהוכרז כאויב העם בהיסטוריה הסובייטית היה לברנטי בריה, אשר עמד בראש הנ.ק.ו.ד. משנת 1938. בריה נאסר ב-26 ביוני 1953 והוצא להורג בחודש דצמבר. בנאום הסודי של חרושצ'וב, שבו עסק בפולחן האישיות של סטלין, הוא הצביע על סטלין כמקור הבלעדי למונח "אויב העם" בתרבות הסובייטית. בספר הלימוד "ההיסטוריה של המפלגה הקומוניסטית בברית המועצות" (1938), אשר היה הספר הנפוץ ביותר בתקופת שלטונו של סטלין וייצג נאמנה את האידאולוגיה הסטליניסטית, נכתב: "הממשלה הסובייטית הענישה ביד קשה את החלאות הטרוצקיסטיות זינובייביות כאויבי העם ובוגדים במולדת." המונח הוזכר לעיתים ב"פראבדה", הבולט בעיתונים הסובייטים, והפך לחלק מאוצר המילים הסובייטי בתקופת סטלין. המונח נמצא בשימוש עד היום במשטרים טוטליטריים. בשנת 2013 נעצר והוצא להורג צ'אנג סונג-טק, דמות מפתח במשטר הצפון קוריאני וגיסו של מנהיגה הקודם של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג איל. לאחר שנעצר, הוא כונה בעיתונות הצפון קוריאנית "אויב העם". בארצות הברית נהוג מאז שנות ה-30 המונח "אויב הציבור" (public enemy). אף שמקורו של המונח הוא במונח הרומי, משמעותו שונה במקצת. ה-FBI האמריקני עשה שימוש במונח לתיאור מנהיגי פשע מאורגן, או פושעים נמלטים, שהתנהגותם לאורך זמן נמצאה מזיקה לציבור. כך למשל כונה ג'ון דילינג'ר. Konstantin Asmolov, Fall of Jang Sung-taek. Putting the lid on the matter, ‏19 בדצמבר 2013 (באנגלית)
עונת 2014/2015 בליגת העל הסקוטית

עונת 2014/2015 בליגת העל הסקוטית הייתה העונה השנייה של ליגת העל הסקוטית מאז הקמתה בשנת 2013. העונה התחילה ב-9 באוגוסט 2014 והסתיימה ב-31 במאי 2015. סלטיק הגנה בהצלחה על האליפות וזכתה באליפות השנייה שלה בתולדות הליגה. כל קבוצה שיחקה מול כל קבוצה אחרת פעמיים, פעם אחת בבית ופעם אחת בחוץ. כל קבוצה שיחקה מול כל קבוצה אחרת פעם אחת, בבית או בחוץ. לאחר 33 משחקים, הליגה התפצלה לשני חלקים של שש קבוצות, כאשר בכל חלק כל קבוצה שיחקה מול כל קבוצה אחרת פעם אחת, בבית או בחוץ. ליגת העל הסקוטית צפויה להתחיל ב-9 באוגוסט, כתבה באתר STV סלטיק זוכה באליפות עונת 2015, כתבה באתר הרשמי של הליגה
סוס פינטו

סוס פינטו (מספרדית: Caballo pío) הוא שם כולל לכמה גזעי סוס עם כתמים בצבעים שונים על הגוף, אחד מהם לבן. פינטו הוא נדיר יחסית, אבל הוא פופולרי, ולכן הוא הורבה בברירה מלאכותית והופיע הרבה באומנות. בהירוגליפים במצרים העתיקה נראו סוסים כאלה, ונמצאו ראיות ארכאולוגיות לסוסים כאלה גם ברוסיה העתיקה.הרנאן קורטס הביא סוסים כאלה לאמריקה, וחלקם התפראו וביותו מחדש על ידי אינדיאנים. עד היום בארצות הברית יש את מספר סוסי הפינטו הגדול בעולם. סוס פינטו יכול להיות שחור לבן כמו עורב אפור, לבן-ערמוני או עם 3 צבעים (טריקולור). הוא יכול להיות עם כתמים גדולים (Tobiano), בצבע כלשהו עם כתמים לבנים קטנים (Overo) או בעל גוף לבן עם כתם קטן יחסית בצבע אחר (Tovero). סוס לבן לגמרי איננו נחשב פינטו. ההבדל בין פינטו לפיינט הוא שפיינט הוא גזע נפרד, וסוס מכל גזע שהוא בעל פרווה מתאימה יכול להיות פינטו. סוסי פיינט הם תמיד פינטו, אבל גם סוס מגזע אחר יכול להיות פינטו. ישנם כאלה הטוענים כי סוסי אפלוסה נחשבים פינטו, אבל האיגוד האמריקאי לסוסי פינטו החליט כי האפלוסה אינם פינטו. כדי להרבות את סוסי הפינטו, מקפידים להרבות אותם בינם לבין עצמם, ויש המקפידים לא להרבות סוסים מדפוסים שונים. הקפדה זו לעיתים גורמת להם לחלות. מדיה וקבצים בנושא סוס פינטו בוויקישיתוף סוס פינטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סוס פינטו".
קאמורה

הקאמורה (Camorra; בהגייה נאפוליטנית: [kaˈmorrə] בהגייה טוסקנית: [kaˈmɔrra]) היא סוג של אגודת סתרים וארגון פשע איטלקי בין-לאומי, שמקורו באזור קמפניה ובירתו נאפולי. לעיתים מבלבלים את הקאמורה עם המאפיה הסיציליאנית, אך שני הארגונים נפרדים ובעלי אופי שונה. ראשיתו של הארגון, מן הוותיקים והגדולים באיטליה, עוד במאה ה-16. בניגוד למבנה הפירמידלי שהתאפיינה בו המאפיה הסיציליאנית, המבנה הארגוני של הקאמורה ניתן לתיאור כמבנה פדרטיבי; כתוצאה מכך נוטות קבוצות של הקאמורה לפעול בנפרד זו מזו. השימוש הרשמי הראשון במילה במשמעותה הנוכחית מוכר מצו מלכותי משנת 1735 שאישר את הקמתם של שמונה בתי הימורים בנאפולי. סבורים כי מקור המילה בהלחם בסיסים של "קאפו" – "בוס", ומשחק הרחוב הנאפוליטני "מורה" (אנ'), שבו שולפים שני אנשים את ידיהם בו-זמנית, בעוד קהל המהמרים המתקהל סביבם מהמר על מספרן הכולל של אצבעות השחקנים השלופות (גרסה מורכבת קמעה של משחק "זוג או פרט"). בשל אופיו, נאסר המשחק בידי השלטונות, והחלו מתארגנות קבוצות שתבעו דמי חסות תמורת שמירה על הנאספים ומארגני ההימורים מפני המשטרה. הקאמורה, כארגון גדול ובעל כוח, נולדה לתוך הכאוס השלטוני של מפנה המאה ה-19, בעקבות המהפכה הצרפתית. מאז הסתעפה פעילות הקבוצות השונות המרכיבות אותה, ורמת השפעתה של הקאמורה על המערכת הפוליטית ידעה עליות ומורדות. בשנת 1983 העריכו רשויות אכיפת החוק האיטלקיות כי קיימות רק כתריסר חמולות של הקאמורה. ב-1987 עלה מספרן ל-26, ודו"ח אחר מ-1988 דיווח על 32 חמולות קאמורה. מעריכים כי קיימות למעלה מ-100 משפחות קאמורה וקרוב ל-7,000 חברים בנאפולי ובסביבתה הקרובה. רוברטו סביאנו, עיתונאי חוקר ומחבר הספר "קאמורה – המאפיה של נאפולי", סבור כי הרשת המאורגנת של חמולות הקאמורה מגמדת את המאפיה הסיציליאנית, את נדראנגטה ואת שאר ארגוני הפשע של דרום איטליה – הן במספר חבריה ובאלימותה האכזרית והן בהיקף השפעתה הכלכלית. רוברטו סביאנו, קאמורה – המאפיה של נאפולי, אריה ניר-מודן (על הספר מבוססת סדרת הטלוויזיה "גומורה" <עמורה>) מדיה וקבצים בנושא קאמורה בוויקישיתוף יוסי בר, רומא, אין פחד: תושבי העיירה החליטו למרוד במאפיה, באתר nrg‏, 5 באוקטובר 2011 קאמורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תנין ג'ונסטון

תנין ג'ונסטון (שם מדעי: Crocodylus johnstoni; מכונה באנגלית: תנין מים מתוקים, Freshwater Crocodile) הוא מין של תנין ממשפחת התניניים. הוא מצוי רק בחלק הצפוני של אוסטרליה באקלים טרופי. הוא חי בסמוך לקרובו לסוג שהוא הזוחל הגדול ביותר בעולם כיום – תנין הים, שהוא טורף קטלני לאדם. תנין ג'ונסטון לא יתקוף אנשים למאכל אך ינשוך לצורך הגנה. תניני ג'ונסטון נקראים באנגלית "תנין מים מתוקים", בהנגדה לתנין הים שנקרא "תנין מים מלוחים". תנין זה יכול להגיע לאורך של 2.3–3 מטרים (7.5–9.8 רגל) ולשקול עד ל-100 ק"ג. הוא בעל שיניים קטנות ומחודדות והלסתות צרות יחסית לקרובו, תנין הים. הגוף חום-אפור ובעל לוחות עצם לאורך הגוף. הרגליים קצרות אך בעלי יכולת לרוץ מהר למרחקים קצרים - בניגוד לשאר הזוחלים האיטיים על פני היבשה. הוא יכול לשחות במים מתוקים ואף מלוחים, אם כי לא כמו קרובו המסוגל לחיות גם באוקיינוס הפתוח. לעיתים תניני ים גדולים יטרפו תניני ג'ונסטון חלשים או איטיים, אך זה קורה לעיתים נדירות. בשבי חי תנין ג'ונסטון בשם "מיסטר פרשי" אשר נולד ב-1870 בגן חיות אוסטרלי ומת ב-2010, בגיל 140 שנה. התנין אורב לטרף בגדת הנהר או הביצה ומחכה שהוא יתקרב לשתות. אז התנין מזנק עליו ומושך אותו למים עד שיטבע. כמו כן הוא רודף להקות דגים למים הרדודים. הוא טורף חרקים, דגים, דו-חיים, זוחלים שונים לרבות תנינים קטנים, עופות מים ויונקים שונים עד גודל של וולבי וגם יתקוף עטלפים המנמיכים עוף כדי לשתות, לרוב בעונה היבשה שבה המזון והמים יקרי ערך. עם זאת, מאחר שמדובר בתנין קטן למדי עיקר תזונתו הם פרוקי-רגליים כגון סרטנים ודגים או דו-חיים. תנין זה עלול לתקוף אנשים מתקרבים אך איננו מהווה סכנה יומיומית כמו תנינים אחרים ולא ידוע על תנין שטרף אדם, אם כי לסתותיו החזקות עשויות לגרום נזק גדול. התנינים חיים באזורי אגמים, נהרות, מישורי הצפה ואזורי ביצות ואף באזורים יבשים-למחצה ואף בנהרות מדבריים. הם נפוצים ביותר בפארק הלאומי קקדו ובפארק לאומי ניטמילוק (אנ'), בו הם נמצאים על אזורים סלעיים וקשים ומוגנים מתניני הים. תניני ג'ונסטון מתרבים בעונה היבשה והטלת הביצים מתרחשת בדרך כלל בחודשים אוגוסט-ספטמבר. מספר הביצים בתטולה נע בין 7 ל-21 והמסה הכוללת הממוצעת של תטולה היא כ-900 גרם ותלויה בגודל הנקבה. הנקבה מטילה את הביצים בקן שחפרה כבור בתוך האדמה, בדרך כלל קרוב למקור מים. תניני ג'ונסטון הם לא טריטוריאליים כמו תנין הים ובעונה היבשה ניתן לראות התכנסויות גדולות שלהם במקווי המים הקבועים שנותרו. גם הנקבות לעיתים קרובות חופרות את קיניהן בצפיפות גדולה (מרחקים של מטרים ספורים בין הקינים). עם זאת, כאשר הצפיפות גדלה מאוד יש מאבקים בין התנינים על המקומות הטובים ביותר. מאבקים אלה מתבטאים בעיקר בתצוגות איום ונשיכות בזנב היריב. Grahame Webb and Charlie Manolis, Australian Crocodiles - A Natural History, New Holland Reed, 1989 מדיה וקבצים בנושא תנין ג'ונסטון בוויקישיתוף תנין ג'ונסטון, באתר ITIS (באנגלית) תנין ג'ונסטון, באתר NCBI (באנגלית) תנין ג'ונסטון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תנין ג'ונסטון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תנין ג'ונסטון, באתר GBIF (באנגלית) ג'ק טאמיסייה, ניו יורק טיימס, מחקר אוסטרלי מנסה להגן על תנינים ממין פולש של קרפדות רעילות, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2024 תנין ג'ונסטון באתר הרשימה האדומה של IUCN Oldest Crocodiles,‏ נכתב ב-2017, אוחזר ב-15 ביולי 2018.
יוקולסאו אאו פיולום

יוקולסאו אאו פיולום (באיסלנדית: Jökulsá á Fjöllum) הוא הנהר השני באורכו באיסלנד. אורך הנהר 206 קילומטרים והוא מנקז שטח של 7,380 קמ"ר (הנהר עם אגן הניקוז הגדול ביותר באיסלנד). ספיקתו הממוצעת של הנהר היא 183 מ"ק לשנייה. מוצאו של יוקולסאו אאו פיולום הוא הקרחון הגדול ביותר באיסלנד — ואטנאיוקול (Vatnajökull), שנמצא בשטח הפארק הלאומי ואטנאיוקול בדרום-מזרח הארץ. מהקרחון הנהר זורם צפונה אל רמת איסלנד. עם כניסתו לרמה, הוא זורם ברכס ההרים קוורקפיול (Kverkfjöll), שם התוואי שלו מהווה את גבולם המזרחי של שדות הלבה הנרחבים הולוהּראון (Holuhraun) ואודדהּראון (Ódáðahraun). בהמשך, הנהר יוצר ברמה את המפלים סלפוס (Selfoss), דטיפוס (Dettifoss) והפרגילספוס (Hafragilsfoss). דטיפוס הוא המפל הגדול ביותר באירופה. יוקולסאו אאו פיולום יוצא לשפלה בצפון-מזרח הארץ. באזור זה, אפיקו של הנהר מסתעף לדלתה והתוואי שלו משתנה באופן תדיר. יוקולסאו אאו פיולום נשפך אל ים גרינלנד בפיורד יוכסארפיורדור (Öxarfjörður). תוואי הנהר יוקולסאו אאו פיולום עוצב במידה רבה על ידי מרוצות קרחון — שיטפונות אדירים שמקורם בהתכת הקרחון ואנטאיוקול כתוצאה מהתפרצותו של הר הגעש התת-קרחוני ברדרבונגה. שלושת השיטפונות שחרצו את תוואי הנהר ברמת איסלנד התרחשו לפני 9,000, 5,000 ו-2,000 שנה, ויחד הם ארכו ימים ספורים בלבד. השיטפונות יצרו בתוואי הנהר את המפל הגדול באירופה — דטיפוס, וכן את הקניון יוקולסאורגליופור (Jökulsárgljúfur) שהמפל נופל בו ואת הקניון אאוסבירגי (Ásbyrgi). בשיא השיטפונות, ספיקתו של זרם הנהר הייתה 900,000 מ"ק לשנייה (לשם השוואה, ספיקתו הממוצעת של הנהר אמזונאס היא 209,000 מ"ק לשנייה). בעידנים גאוגלוגיים קדומים, הפיורד יוכסארפיורדור (Öxarfjörður) בצפון-מזרח איסלנד — בו הנהר נשפך אל ים גרינלנד — חדר עמוק יותר מאשר היום אל היבשה. יוקולסאו אאו פיולום הקטין את עומק חדירת הפיורד ליבשה על ידי גרופת החול שהביא מרמת איסלנד ויצר שטח משולש בגודל 300 קמ"ר בשם סנדור (Sandur), בו האפיק שלו מסתעף לדלתה לפני השפיכה לים. בגלל הקרקע החולית, אפיקו של הנהר באזור משתנה תמיד. מדיה וקבצים בנושא יוקולסאו אאו פיולום בוויקישיתוף יוקולסאו אאו פיולום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תנין גינאה החדשה

תנין גינאה החדשה או תנין גינאה החדשה צפוני (שם מדעי: Crocodylus novaeguineae) הוא מין של תנין החי רק בגינאה החדשה. תנין גינאה החדשה יכול להגיע לאורך של 3.5 מטרים ולשקול בין 40 ל-100 ק"ג, אך נחשב לקטן ביחס למינים אחרים בסוגו, ביניהם נמצא תנין הים, הגדול בזוחלים שיכול להגיע לאורך של שבעה מטרים וגם הוא מצוי בגינאה החדשה ומאיים על תנינים קטנים או איטיים. תנינים אלה אפורים בצבעם ובעלי לסתות גדולות ושיניים חדות הבולטות החוצה גם כשהפה סגור. התנין מצוי לאורך כל האי, באינדונזיה ובפפואה ניו גיני ומצוי בסמוך ליערות טרופיים ובנהרות ואגמים. אוכלוסייתם בטבע מוערכת ב-50,000–100,000 פרטים בוגרים. תנינים צעירים ניזונים לאחר בקיעתם מפרוקי רגליים שונים כמו חרקים, חסילונים וסרטנים, חלזונות מים מתוקים, דו-חיים, לטאות, נחשים, עופות, דגים, זוחלים ויונקים קטנים. עם התבגרותו, עולה גודלו של הטרף ומורכב בעיקר מדגים, אם כי גם תנין בוגר ניזון מרכיכות, סרטנים, זוחלים ויונקים עד גודל בינוני הקרבים למים. כמו כן, מסוגל התנין לקפוץ מעלה ולחטוף עטלפים, ציפורים מנמיכי עוף ודגים מזנקים. הוא אינו מסוכן לאדם. תנין גינאה החדשה מצוי בשתי אוכלוסיות נפרדות בצפון ודרום האי, כשביניהן מפריד רכס הרים (שהוא כמעט בלתי עביר לתנינים). מחקר שפורסם ב-2019 קבע ששתי האוכלוסיות מייצגים מינים נפרדים, והאוכלוסייה הדרומית הוגדרה כמין חדש, תנין האלי (Crocodylus halli), על שם המדען שחקר אותם. מדיה וקבצים בנושא תנין גינאה החדשה בוויקישיתוף תנין גינאה החדשה, באתר ITIS (באנגלית) תנין גינאה החדשה, באתר NCBI (באנגלית) תנין גינאה החדשה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תנין גינאה החדשה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תנין גינאה החדשה, באתר GBIF (באנגלית) תנין גינאה החדשה באתר הרשימה האדומה של IUCN THIS 10-FOOT-LONG CROCODILE IS AN ENTIRELY NEW SPECIES TO SCIENCE, ניוזוויק, 25 בספטמבר 2019
רין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... غ – אות באלפבית הערבי שאחת מצורות הכתב של שמה בעברית היא רין. רין (כפר) (Rinn) - כפר במדינת טירול שבאוסטריה. צבי רין (Rin) - בלשן ישראלי-אמריקאי, בנו של יחיאל היילפרין. רין (עיירה) (Ryn) (אנ') – עיירה בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. מדבר רין (אנ') – מדבר בקזחסטן. ראו גם ריין (פירושונים)
רוברט פלק

רוברט פלק (רוסית: Фальк Роберт Рафаилович;‏ 27 באוקטובר 1886 מוסקבה - 1 באוקטובר 1958 מוסקבה) היה צייר יהודי רוסי. הוא נולד ב-1886 במוסקבה אחת מעריה החשובות של האימפריה הרוסית. אביו, רפאל פלק היה עורך דין ושחמטאי. הוא עסק בציור ושירה בעודו ילד. בין 1902–1905 הוא למד בבתי ספר לציור של ציירים מפורסמים קונסטנטין יואון, איוון דודין ואיליה משקוב. בין 1905 - 1909 הוא למד בבית ספר לאמנות של מוסקבה, אחד ממוריו היה לאוניד פסטרנק. הוא הושפע רבות מולנטין סרוב, וקונסטנטין קורובין. ב-1909 לצורכי נישואין הוא המיר את דתו לנצרות ולקח שם רומן, אך לאחר מהפכת אוקטובר חזר אל שמו המקורי. פלק היה אחד המייסדים של קבוצת הציירים נסיך יהלום, הוא השתתף בפעילות הקבוצה בין השנים 1910–1916. בין 1918–1928 הוא לימד במספר בתי ספר לאמנות, עם תלמידיו נמנים סמיון צ'ויקוב, גאורגי ניסקי, אוה לוינה-רוזנגולץ, ניקולאי רומדין ואחרים. בין 1918 - 1921 הוא עבד במחלקה האמנותית של נארקומפרוס (קומיסריון עממי לענייני חינוך). ב-1921 הוא הצטרף אל הסניף המוסקבאי של קולטור-ליגע. החל מ-1925 הוא עבד בתור מאייר בתיאטראות, הוא שיתף פעולה בין היתר עם התיאטרון היהודי הממלכתי. ב-1928 הוא עבר להתגורר בפריז וחזר למוסקבה ב-1938. עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות הוא התפנה לבשקיריה ויותר מאוחר למרכז אסיה. כדי להתקיים הוא לימד היסטוריה, גאוגרפיה וגרמנית בבתי ספר, יותר מאוחר לימד בבית ספר לציור בסמרקנד. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוטחה ביקורת קשה בעבודותיו והוא נאלץ להפסיק להציג, אך הוא המשיך לצייר, בין היתר צייר את דיוקנו שלמה מיכאלס. הוא נפטר ב-1 באוקטובר 1958 במוסקבה ושם גם נקבר. מדיה וקבצים בנושא רוברט פלק בוויקישיתוף רוברט פלק, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית) זכרונות על רוברט פלק (ברוסית) ביוגרפיה של פלק (באנגלית) רוברט פלק, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
פדריקו בונלי

פדריקו בונלי (באיטלקית: Federico Bonelli, נולד ב-1978) הוא רקדן בלט איטלקי, היה רקדן ראשי בבלט המלכותי בלונדון ומאז 2022 משמש כמנהל האמנותי של Northern Ballet. בונלי נולד בג'נובה, איטליה. הוא למד בלט קלאסי בטורין אקדמיה למחול לפני לימודיו בבלט ציריך- להקת בלט מקצועית של בית האופרה של ציריך. לאחר שלוש שנים בציריך, בונלי הצטרף לבלט הלאומי של הולנד השוכן באמסטרדם. בספטמבר 2003, הפך בונלי לרקדן ראשי בבלט המלכותי. ב-2013 גילם את 'רומיאו' מהבלט המפורסם 'רומיאו ויוליה'. החל מ-1 במאי 2022 בונלי משמש כמנהל האמנותי של Northern Ballet (אנ'). בונלי נשוי לסולנית ראשונה לשעבר בבלט המלכותי, הרקדנית היקארו קובאיישי. השניים הורים לבת. מדיה וקבצים בנושא פדריקו בונלי בוויקישיתוף פדריקו בונלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ורג'יה סנואו, Royal Ballet dancer Federico Bonelli named Northern Ballet artistic director, באתר The Stage,‏ 31 בינואר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיה שחורת-חזה

דיה שחורת-חזה (שם מדעי: Hamirostra melanosternon) היא דיה גדולה ממשפחת הנציים והמין היחיד בסוג Hamirostra. הדיה חיה ברחבי אוסטרליה אך נפגעת מפעולות האדם. היא קרובת משפחתה של הדיה מרובעת-הזנב (Lophoictinia isura) החיה באותו אזור, למרות שבמראה היא מזכירה עיט. דיה שחורת-חזה זו מגיעה לאורך 51-61 ס"מ ומוטת הכנפיים באורך 147-156 ס"מ. היא שחורה ומזכירה בצורתה עיט והיא אחד מהגדולים שבדורסי אוסטרליה, אך קטנה מהמינים עיט קטן (Hieraaetus morphnoides) ועיט מחודד זנב. העורף והחלק העליון של הכנפיים והרגליים כתומים והמקור והאזור שסביב העין לבנים. דיה זו נפוצה בעיר סביב היערות והחורים שבצפון ומרכז אוסטרליה, אך מגיעה גם לדרום ואף לאי טסמניה. היא תעדיף אזורי חורש פתוח, עדיף של אקליפטוס וליד נהר זורם. הדיה ניזונה מזוחלים קטנים, עופות ויונקים קטנים, וכן מנבלות המוטלות לצדי הכבישים. הדיה גם יודעת לזרוק אבנים גדולות על ביצים של ציפורים שונות, כולל ביצי אמו, חובה או עגור ברולגה. לפעמים היא מצליחה לפצח אותם רק במקורה. מדיה וקבצים בנושא דיה שחורת-חזה בוויקישיתוף דיה שחורת-חזה, באתר ITIS (באנגלית) דיה שחורת-חזה, באתר NCBI (באנגלית) דיה שחורת-חזה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דיה שחורת-חזה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דיה שחורת-חזה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיה שחורת-חזה, באתר GBIF (באנגלית) דיה שחורת-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
דיית ברהמיני

דיית ברהמיני (שם מדעי: Haliastur indus) היא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרובה לדיה וחיה בטבע בתת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה ונפוצים בעיקר באזורי חופים של נהרות וימים. לדיה זו מוטת כנפיים של 1.1 מטר ואורכה 50 ס"מ. היא בעלת ראש, חזה ובטן לבנים, כנפיים וזנב חומים-אדומים ומקור צהוב וגדול. היא מזכירה במראה את הדיה השחורה החיה באותם מקומות ומתחרה איתה על טרף. שני הדיות ששייכות לסוגים נפרדים הם באותו גודל אך לדיית ברהמיני זנב מפוצל מעט והיא לבנה ולא שחורה (למעט הצעירים). עם זאת שני הסוגים קרובים מאוד. הדיה חיה במגוון בתי גידול מפסגות ההימלאיה בנפאל עד לערבות ומדבריות אוסטרליה. היא נפוצה בעיקר ביערות טרופיים וביצות מנגרובים לאורך החופים. מזונם העיקרי הוא דגים מתים וסרטנים בביצה, אך יצודו גם יונקים כמו עטלפים, מכרסמים וארנבות וכן עופות וזוחלים קטנים. כמו כן הם יחטפו מזון לעופות אחרים, כולל דורסים ואף לדולפיני איראוואדי בנהרות אסיה. הדיה לא נמצאת בסכנה אך נפגעת לעיתים מפעילות האדם ופגיעה באזור החיות, בעיקר בג'אווה. Haliastur indus indus Haliastur indus intermedius Haliastur indus girrenera Haliastur indus flavirostris מדיה וקבצים בנושא דיית ברהמיני בוויקישיתוף דיית ברהמיני, באתר ITIS (באנגלית) דיית ברהמיני, באתר NCBI (באנגלית) דיית ברהמיני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דיית ברהמיני, באתר GBIF (באנגלית) דיית ברהמיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרישנאסוואמי אלאדי

קרישנאסוואמי אלאדי (באנגלית: Krishnaswami Alladi; נולד ב-5 באוקטובר 1955) הוא מתמטיקאי הודי-אמריקאי המתמחה בתורת המספרים. אלאדי הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פלורידה, וכיהן כראש המחלקה למתמטיקה שם מ-1998 עד 2008. הוא משמש גם כעורך הראשי של כתב העת "רמנוג׳אן", (The Ramanujan Journal - Springer-Verlag) שנוסד על ידיו בשנת 1997. אלאדי נולד בטירווננתאפורם ולמד תואר ראשון באוניברסיטת מדראס אותם סיים בשנת 1975. עוד בהיותו סטודנט לתואר ראשון, הוא כתב לפאול ארדש בנוגע למחקרו על פונקציה הממפה כל מספר שלם לסכום הגורמים הראשוניים שלו (עם חזרות); ארדש הגיע למדראס לפגוש אותו, ושיתוף הפעולה ביניהם בנושא זה הוביל למאמרו  הראשון של אלאדי.  הדוקטורט של אלאדי הוענק לו מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1978 תחת הדרכתו של ארנסט ג. שטראוס. לאחר ביקור באוניברסיטת מישיגן, המכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, ואוניברסיטת הוואי, הוא מונה בשנת 1981 לפרופסור חבר במכון למדעי המתמטיקה ב-Chennai שנוסד על ידי אביו, אלאדי רמקרישנאן (Alladi Ramakrishnan). בשנת 1986 עבר לאוניברסיטת פלורידה. בשנת 2012 נבחר לאחד העמיתים הראשונים של האגודה האמריקאית למתמטיקה. במרץ 2016, לרגל יום הולדתו ה-60, נערך לכבודו כנס במשך חמישה ימים על תורת המספרים, בהשתתפות מתמטיקאים רבים מרחבי העולם. קרישנאסוואמי אלאדי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Curriculum vitae, retrieved 2015-01-11. The Ramanujan Journal, Springer-Verlag, retrieved 2015-01-11. Alladi, K.; Erdős, P. (1977), "On an additive arithmetic function", Pacific Journal of Mathematics, 71 (2): 275–294, doi:10.2140/pjm.1977.71.275, MR 0447086. Krishnaswami Alladi and Paul Erdős, VarahaMihira Gopu, YouTube, December 28, 2013, retrieved 2015-01-11. Video of a talk in which Alladi recounts his story about meeting Erdős. קרישנאסוואמי אלאדי באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2015-01-11. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרישנאסוואמי אלאדי".
שלי קון

שלי קון (באנגלית: Shelley Conn; נולדה ב-21 בספטמבר 1976) היא שחקנית אנגלייה. קון נולדה בבארנט, צפון לונדון, בירת אנגליה להורים ממוצא פורטוגזי-בורמזי-הודי. היא קרובת משפחה של השחקנית מרל אוברון (אנ'). היא למדה בקולג' קווין מרי בבייסינגסטוק ובבית הספר למשחק "Webber Douglas Academy of Dramatic Art". עוד למדה בברטון הול וב"קרנבורן סקול" שבבייסינגסטוק בהמפשייר. אחרי סיום לימודיה שיחקה בתפקידים קטנים בסרטי קולנוע בריטיים. אחר כך זכתה להכרה כשכיכבה בתפקיד אשיקה צ'נדירמני בסדרה "Party Animals" של ה-BBC. ב-2001 הופיעה קון בתפקיד השוטרת מרים דה סילבה בסדרה של BBC1 "מרזי ביט". עוד שיחקה בפרקים אחדים בתפקיד קבוע בסדרה הרפואית "חדר מיון". ב-2002 שיחקה קון בהופעת הבכורה על הבמה בתיאטרון בווסט אנד בשלושה מחזות, של העונה היעוקובית של הלהקה השייקספירית המלכותית. המחזות היו "The Island Princess", "Eastward Ho!" ו-"The Roman Actor", והם הועלו בתיאטרון גילגוד. לקון קריירה בטלוויזיה, בקולנוע ובתיאטרון, והיא שיחקה בתפקידים ראשיים בסרטי קולנוע אירופאים ובריטיים; בדרמות טלוויזיוניות כמו "The Innocence Project" ולעיתים הופיעה בתיאטרון עם הלהקה השייקספירית המלכותית (RSC). ב-2004 הצטרפה קון לצוות השחקנים של הסדרה הפופולרית "עם הרגליים על הקרקע" של ערוץ BBC One. בתחילת 2008 כיכבה קון בתפקיד מירנדה היל בסדרת הדרמה "הארמון", בתפקיד ג'סיקה בסדרה "מאהבות" ובתפקיד נילה סהג'אני בפרק בסדרה "משפט ועונש". ב-2009 הופיעה בתפקיד קלייר בסדרת הדרמה-אימה "למות על הסט". ב-2010 שיחקה קון בתפקיד דני פרנדיוויל בסדרת הטלוויזיה "מכת מחץ". סטיבן ספילברג בחר בה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "טרה נובה" ששודרה לראשונה ב-26 בספטמבר 2011. ב-2014 השתתפה קון בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "The Lottery". בשנת 2017 החלה לשחק במיני-סדרת הדרמה "שקרן, שקרנית" ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV. ב-2021 גילמה קון את דמותה של מרי שראמה בעונה השנייה של סדרת הדרמה התקופתית ברידג'רטון. קון חיה בלונדון. בשנת 2006 השתתפה במרתון לונדון. ב-2011 התחתנה קון עם השחקן ג'ונתן קריגן אחרי יותר מעשר שנות חברות. בנם, אוסקר, נולד באפריל 2012. מדיה וקבצים בנושא שלי קון בוויקישיתוף שלי קון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שלי קון, באתר AllMovie (באנגלית) שלי קון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Hahn, Katie (9 בספטמבר 2011). "'Terra Nova' next stop on Conn's acting journey". Variety. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה) Adams, Guy (1 באוקטובר 2010). "Spielberg picks new leading lady from wards of 'Casualty'". The Independent. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Lincolnshire actor Jonathan Kerrigan to star in BBC drama starting tonight". Lincolnshire Echo. 5 באוגוסט 2014. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה) ‘Bridgerton’: Shelley Conn & Calam Lynch Join Season 2 Of Netflix Series, Deadline, ‏5 באפריל 2021 (באנגלית אמריקאית) "Flora London Marathon 2006 - 07 Celebrities and Politicians - Celebrities Running in 2006" (PDF). London Marathon. 2006. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 בספטמבר 2007. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה) Nutkins, Kirsty (21 בספטמבר 2013). "Star of Mistress and By Any Means Shelley Conn tells of her secret marriage". Daily Express. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה)
עונת 1969/1970 בליגה א'

עונת 1969/1970 בליגה א' הייתה העונה ה-14 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 32 קבוצות, 16 קבוצות בכל בית. את העונה הסדירה סיימו הפועל חדרה והפועל חולון במקום הראשון והעפילו לליגה העליונה לקראת עונת 1970/1971. ארבע הקבוצות האחרונות ירדו ליגה. טבלת התחרות