laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כנס

כֶּנֶס (וגם כינוס, קונגרס, ועידה) הוא מפגש, בן שעות אחדות או ימים מעטים, המוקדש לנושא מסוים. במהלך הכנס ניתנות הרצאות בנושא הכנס, ומתקיימים מפגשים אישיים בין משתתפי הכנס. לעיתים כולל הכנס גם חלק בידורי וכיבוד קל. כנסים מתקיימים לעיתים קרובות בעולם האקדמי, בעולם העסקי ובתחומים נוספים. כנסים רבים מתקיימים בתדירות קבועה, למשל אחת לשנה, ואחרים מאורגנים ככנסים חד-פעמיים. ההרצאות הניתנות בכנס הן משני סוגים: הרצאות מוזמנות, שניתנות בעקבות פנייה של מארגנים למרצים מבוקשים. הרצאות שהוצעו לוועדת התוכנית של הכנס, בעקבות קול קורא לציבור המתעניין בכנס. ההרצאות ניתנות לעיתים באולם המליאה, כלומר פונות אל כל משתתפי הכנס, ולעיתים בכמה חדרים או אולמות מקבילים, כך שכל משתתף נדרש לבחור את ההרצאה שבה ישתתף, מבין הרצאות אחדות הניתנות באותה עת. בין הכנסים יש כנסים מקומיים, כאלה הפונים לקהל משתתפים המתגורר במדינה מסוימת או באזור מסוים, וכנסים בין-לאומיים, הפונים למשתתפים ממדינות רבות. גם בכנסים מקומיים משתתפים לעיתים מרצים מחו"ל. כנסים מתקיימים בדרך כלל במקומות הבאים: בתי מלון, הכוללים אולמות בגדלים שונים ומסעדות לשירותם של באי הכנס, כחלק ממכלול השירותים של המלון. מרכזי כנסים, שהם אתרים שייעודם העיקרי הוא אירוח כנסים. אוניברסיטאות, המארחות כנסים אקדמיים באמצעות חדרי ההרצאות שבהן. למספר המשתתפים בכנס טווח רחב מאוד, החל מעשרות משתתפים בכנס העוסק בנושא הדורש מומחיות ספציפית, וכלה באלפי משתתפים (ואף עשרות אלפים) בכנס בעל מוניטין רב הפונה לקהל רחב. טכנולוגיית האינטרנט מאפשרת השתתפות בכנס ללא נוכחות פיזית בו, באמצעות צפייה בשידורים, ישירים או מוקלטים, של הרצאות הכנס. לעיתים מאורגן כנס וירטואלי, שבו אין התכנסות פיזית, אלא התכנסות בשעה שנקבעה מראש באתר אינטרנט כגון zoom שבו ניתן לא רק לצפות בהרצאה, אלא אף לשאול שאלות ולהעיר הערות. כנס, ובפרט כנס רב משתתפים, מצריך ארגון זמן רב מראש. בארגון הכנס נכללים: קביעה כללית של נושא הכנס. קביעת מועד הכנס והמקום שבו יתקיים. הוצאת קול קורא למתן הרצאות ופנייה למרצים שייתנו הרצאות מוזמנות. קביעה מפורטת של ההרצאות שיינתנו בכנס וסדר היום שלו. קביעת ההרצאות נעשית על ידי ועדת הכנס, בהתאם לתקצירים שהוגשו לה. לעיתים נדרש מגיש הרצאה שאושרה להגיש את הנוסח המלא של הרצאתו, לאישור נוסף, ובכלל זה ביקורת עמיתים. מימון הכנס, באמצעות פרסומת, נותני חסות ודמי השתתפות. גיוס כל האמצעים הטכניים הנחוצים לכנס, כגון ציוד הקרנה, מערכות להגברת קול וכדומה. הפקת קובץ ההרצאות של הכנס, הכולל את רשימת ההרצאות, לעיתים גם תקצירי ההרצאות, מידע ותמונות של המרצים.ות וכדומה. בעבר קובץ ההרצאות הופק לרוב כספר או כחוברת, אך עם התפתחות המחשוב מקובלת גם הפקה כעמוד אינטרנט או אפליקציה ייעודית. על פי המשרד האמריקני לאיכות הסביבה תעשיית הכנסים, תעשיית האירועים והתערוכות היא במקום השני בכמות הפסולת שהיא מיצרת אחרי תעשיית הבנייה. תשומת לב והעניין בשמירת הסביבה מניעים את מארגני הכנסים ומרכזי הכנסים להתאים עצמם לסטנדרטים חדשים.[דרוש מקור] כנס חובבים כנס וכינוס, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏8 במאי 2012 הרצאות, דף שער בספרייה הלאומית
תשבץ קו

תשבץ קו הוא תשבץ בו ההפרדות בין המילים מסומנות בקווים מעובים, במקום המשבצות השחורות המקובלות בתשבץ הקלאסי. מסגרות של תשבצי קו מאפשרות ניצול טוב יותר של שטח המסגרת, כי כל המשבצות מארחות אותיות ואין צורך להקציב חלק מהמשבצות לאירוח נקודות שחורות, כמו בתשבץ הקלאסי. מחברי תשבצים יכולים ליצור תשבצי קו ללא אותיות סגורות (כמו בדוגמאות המוצגות כאן, בצד שמאל), תשבצים בהם כל אות משתתפת בהרכבן של שתי מילים, אחת במאוזן ואחת במאונך - בתשבץ קלאסי אין אפשרות כזאת ותמיד יהיו אותיות סגורות שמשתתפות רק בהרכבה של מילה אחת. תשבץ קו קל לפתרון מתשבץ קלאסי בעל הגדרות באותה רמת קושי, משום שפתרון של הגדרה מסוימת מסייע לפתרונן של הגדרות רבות יותר המצטלבות עם פתרון זה. מסגרות של תשבצי קו יכולות לשמש לצורך יצירת כל סוגי התשבצים הבנויים על מסגרות של תשבצים קלאסיים, כמו: תשבץ מוצפן, תשבץ לבן, תשבץ להרכבה, תשבץ היגיון, תשבץ הקשרים, תשבץ מספרים, תשבץ מפוצל ועוד. למרות שאפשר לייצר מסגרות של תשבצי קו ללא אותיות סגורות, אין חובה לעשות זאת ויש מסגרות תשבצי קוף במיוחד באנגלית, עם הרבה אותיות סגורות. יש מדינות בהן מכנים את תשבצי הקו בשם "תשבצים אסטוניים".
אדוארד וייץ

אדוארד וייץ (נולד ב-16 באפריל 1946), הוא מרים משקולות ישראלי בעבר. אלוף אסיה (בנגקוק 1976) וחמישי במשחקים האולימפיים (מונטריאול 1976). וייץ נולד וגדל בברית המועצות. הוא עלה לישראל בשנת 1975. באליפות אסיה בהרמת משקולות שנערכה בבנגקוק 1976 זכה וייץ בשתי מדליות זהב בדחיקה ובקרב 2. בהנפה הוא סיים רביעי בשיא ישראלי חדש של 115 ק"ג בתוצאה זהה לזוכה מדליית הארד שמשקלו היה נמוך יותר. באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים וייץ במקום חמישי בהרמת משקולות בתחרות למשקל עד 60 ק"ג בתוצאה של 262.5 ק"ג (בהנפה - 110.0 ק"ג מקום שמיני ובדחיקה - 152.5 ק"ג מקום שלישי). הישגו באולימפיאדה היה באותה עת ההישג האולימפי הטוב ביותר לו זכה ספורטאי ישראלי. בשל חוסר הפופולריות של ענף הרמת המשקולות נותר ההישג בלתי ידוע יחסית, והיה בצלו של הישגה של האצנית אסתר רוט-שחמורוב, שהגיעה למקום השישי בריצת 100 מטר משוכות באותה אולימפיאדה. לאחר האולימפיאדה שב וייץ לישראל לקורס למורים לחינוך גופני במכון וינגייט והתלונן על התנאים הקשים שלו בישראל. בין השאר בעקבות מפגש עם ויקטור זילברמן בקנדה הודיע שבכוונתו לעבור לקנדה אחרי אליפות העולם בשנת 1977. בעקבות החלטת הממשלה להצטרף לחרם שהוטל על אולימפיאדת מוסקבה, התדרדר מצבו של וייץ. הוא ניסה לייצג את קנדה, אך הדבר לא הותר לו. הוא השתקע בקנדה ואחרי מספר חודשים חזר לישראל. בשנת 1986 היה מעורב בניסיון שוד, ונמלט לשוודיה. ממשלת שוודיה הסגירה אותו לישראל בשנת 1989, הורשע בשוד מזוין ונדון לחמש שנות מאסר. כשהשתחרר עזב וייץ את הארץ וירד לקנדה. בשנת 1977 הוענק לוייץ פרס דב הוז לספורט. אדוארד וייץ, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אדוארד וייץ, באתר olympedia.org ד"ר חיים קאופמן, אדוארד וייץ המשקולן השודד, באתר המכללה האקדמית וינגייט אלי דנון, אדוארד וייץ קיבל דירה, מעריב, 26 באוקטובר 1976 ברוך דגון, בריונים פצעו יד של המשקולן אדוארד וייץ בשבר בקבוק, דבר, 13 בספטמבר 1978 ברוך דגון, שיא אסיה בדחיקה חמק מבין אצבעות המשקולן וייץ, דבר, 9 במאי 1976 ישראל רוזנבלט, אדוארד ווייץ העניק לישראל את המקום הטוב בכל האולימפיאדות, דבר, 22 ביולי 1976 ככה מתנהגים אל ספורטאי מצליח?, מעריב, 8 באוגוסט 1976 אלי דנון, וייץ: אני מתכוון להגר לקנדה, מעריב, 12 באוקטובר 1976 אדוארד וייץ שעמד לשאת דגל ישראל במוסקבה: נגוזה אגדה, דבר, 23 במאי 1980 ברוריה ביגמן, טעיתי כאשר החלטתי לעזוב, מעריב, 23 בנובמבר 1980 איה אורנשטיין, אלי דניון ואלכס פרלסמן, אדוארד וייץ, המשקולן שזכה בהישג הישראלי הטוב ביותר באולימפיאדה, מעריב, 21 בנובמבר 1986 פרס זב הוז למשקולן אדוארד וייץ, דבר, 19 בינואר 1977
נפת יפו

נפת יפו (באנגלית: Sub-district of Jaffa) הייתה נפה במחוז לוד בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל על שם העיר יפו. לפי סקר הכפרים שערכו שלטונות המנדט בשנת 1945 התגוררו בשטח הנפה כ-373,800 בני אדם. רוב התושבים היו יהודים ומיעוטם ערבים. באוכלוסייה הערבית היה רוב מוסלמי, ומיעוט של ערבים-נוצרים. לפי תוכנית החלוקה יועד שטח הנפה להיות חלק מן המדינה היהודית, למעט העיר יפו, שעתידה הייתה להישאר כמובלעת ערבית בתוך המדינה היהודית וכנמל של המדינה הערבית. לאחר מלחמת העצמאות חולק שטח הנפה בין מחוז תל אביב ומחוז המרכז של מדינת ישראל. לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 373,800 בני אדם והתפלגותה כדלקמן: ערבים: 109,700 יהודים: 264,100 יש להתחשב בעובדה שהנתונים לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית (שהיו חלקיים בלבד). לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך כל השטחים של יישובי הנפה 335,366 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן: שטח בבעלות ערבית: 177,354 דונמים שטח בבעלות יהודית: 129,439 דונמים שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 28,573 דונמים מידע על אתר נפת יפו, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
גל מישורי

גל מישורי הוא גל בעל חזית גל בצורת מישור. גל מישורי הוא אופן התפשטות אפשרי של גל בחלל הפתוח ובמובילי גל שונים. גל בעל חזית גל בצורת מישור אינסופי אינו פיזיקלי, אך גלים שונים הם בקירוב גלים מישוריים. לדוגמה, גל כדורי הוא בקירוב גל מישורי הרחק מהמקור, וכך אור השמש המגיע לכדור הארץ הוא בקירוב גל מישורי. גל הוא פונקציה של הזמן והמרחב המקיימת את משוואת הגלים:   ∂ 2 ∂ t 2 y ( r → , t ) = v 2   ∇ 2 y ( r → , t ) {\displaystyle \ {\frac {\partial ^{2}}{\partial t^{2}}}y({\vec {r}},t)=v^{2}\ \nabla ^{2}y({\vec {r}},t)} . פונקציה שפותרת את משוואת הגלים היא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שהיא שומרת על צורתה אך ערכיה נשמרים בנקודות במרחב שנעות במהירות קבועה ששווה ל- v {\displaystyle \,v} . הפתרון היסודי של המשוואה במערכת צירים קרטזית הוא: y ( r → , t ) = A e i ( k → ⋅ r → − ω t ) {\displaystyle y({\vec {r}},t)=Ae^{i({\vec {k}}\cdot {\vec {r}}-\omega t)}\,} כאשר A קבוע, i היחידה המדומה, r → {\displaystyle {\vec {r}}} הוא וקטור ההעתק, ω {\displaystyle \omega } התדירות הזוויתית של הפתרון ו- k → {\displaystyle {\vec {k}}} הוא וקטור כלשהו, הנקרא וקטור הגל, המקיים: ω = v | k → | {\displaystyle \omega =v|{\vec {k}}|} בכל רגע נתון, חזית הגל - המשטח שווה המופע שעל פניו   y ( r → ) {\displaystyle \ y({\vec {r}})} קבוע, הוא המקום הגאומטרי המקיים: r → ⋅ k → = c o n s t {\displaystyle {\vec {r}}\cdot {\vec {k}}=const} וזוהי משוואה המתארת מישור המאונך לווקטור k → {\displaystyle {\vec {k}}} . המישורים שווי המופע נעים בזמן במהירות קבועה v ובכיוון קבוע, ככיוון וקטור הגל k → {\displaystyle {\vec {k}}} . מאחר שמשוואת הגלים היא הומוגנית, גם צירוף ליניארי של פתרונות בעלי תדירויות זוויתיות שונות ומשרעת שתלויה בתדירות הזוויתית הוא פתרון. לכן, בעזרת פתרון יסודי זה ניתן לפרוש פונקציה מחזורית כללית כטור פורייה ופונקציה כללית שאינה בהכרח מחזורית כהתמרת פורייה. הגל המישורי הפשוט והנפוץ ביותר הוא גל סינוסי המתואר על ידי המשוואה: y ( x , t ) = A sin ⁡ ( k x − ω t ) {\displaystyle y(x,t)=A\sin(kx-\omega t)\,} . גל זה מתקדם בכיוון x וערכו אינו תלוי בקואורדינטות y,z. ניתן לכתוב אותו כסכום של הפתרון היסודי והצמוד המרוכב שלו לפי נוסחת אוילר, או כלקיחת החלק הממשי (או המדומה) שלו. אם מייצגים את ערך גל האקספוננט המרוכב הקבוע על פני מישור שווה מופע במישור המרוכב כתלות בזמן, אז ההיטלים שלו על הציר הממשי ועל הציר המדומה הם גלים סינוסיים בעלי הפרש מופע של π 2 {\displaystyle {\frac {\pi }{2}}} . דוגמאות לגלים מישוריים סינוסיים הן השדה החשמלי בין לוחות קבל בזרם חילופין והשדה האלקטרומגנטי של מקור אור מונוכרומטי נקודתי הרחק מהמקור. במכניקת הקוונטים גלים מישוריים מהווים פתרון למשוואת שרדינגר עבור חלקיק חופשי. פתרון מהצורה של גל מישורי מתאר חלקיק בעל תנע קווי קבוע וידוע מראש. פתרון זה למשוואת שרדינגר יהיה פתרון מהצורה: ψ ( x , t ) = e i ( p → ⋅ r → − E t ) ℏ {\displaystyle \psi (x,t)=e^{\frac {i({\vec {p}}\cdot {\vec {r}}-Et)}{\hbar }}} כאשר מתקיים הקשר הקלאסי E = p 2 2 m {\displaystyle E={\frac {p^{2}}{2m}}} . ייצוג חלקיק כגל הוצע בהשערת דה ברויי אשר הניחה שכפי שישנה דואליות גל-חלקיק עבור אור, כך תהייה דואליות שכזו לחלקיקים אחרים (ובפרט לאלקטרונים). ייצוג חלקיק חופשי כגל משורי מהווה הצדקה עבור משוואת שרדינגר וניתן באמצעותו לנסח תופעות טבע מרובות כגון חוק סנל וחוקי פרנל. מדיה וקבצים בנושא גל מישורי בוויקישיתוף
מרכז ג'ון הנקוק

מרכז ג'ון הנקוק (באנגלית: John Hancock Center) או בשמו הנוכחי 875 שדרת מישיגן צפון הוא גורד שחקים בשיקגו, אילינוי. גובהו של הבניין הוא 344 מטרים, ויש בו 100 קומות. גובהו של הבניין עד קצה האנטנות הוא 457 מטרים. הבניין תוכנן על ידי חברת האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל ומהנדס הבניין פזלור חאן, שתכננו את מגדל ויליס גם כן בשיקגו. כשהמגדל הושלם, ב-1969, הוא היה המגדל הגבוה בעולם מחוץ לניו יורק והאנטנות שבראשו היו האנטנות בראש מבנה הגבוהות בעולם. כיום הוא המגדל החמישי בגובהו בשיקגו, והשלוש-עשרה בגובהו בארצות הברית. כל הבניינים הגבוהים ממנו בארצות הברית נמצאים בניו-יורק או בשיקגו. בבניין יש משרדים, מסעדות ו-700 דירות שמאכלסות את הקומות 45–92. בעת בנייתם הדירות בקומות העליונות היו דירות המגורים הגבוהות בעולם. בקומה ה-44 נמצאת בריכת השחייה הגבוהה בארצות הברית. הקומה ה-94 היא קומת תצפית המספקת תצפית של 360 על שיקגו והסביבה. בקומות 95–96 ישנה מסעדה המאפשרת גם היא תצפית לסביבה. הבניין קרוי על שם החברה שבנתה אותו, חברת הביטוח ג'ון הנקוק. מדיה וקבצים בנושא מרכז ג'ון הנקוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז ג'ון הנקוק (באנגלית) מרכז ג'ון הנקוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחיאל צגאי

יחיאל הבטמו צגאי (נולד ב-29 בינואר 1983) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני יצ'אלאל רחובות המשחקת בליגה ג'. צגאי, יליד אתיופיה, עלה לישראל במבצע משה, והחל לשחק כדורגל בישראל בקבוצת בית"ר באר שבע. בעונת 2001/2002 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך באותה העונה הוחלט על פירוקה של הקבוצה וצגאי עבר להפועל באר שבע, הקבוצה הבכירה בעיר. בעונתו הראשונה הושאל לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה לא זכה לדקות משחק רבות. בעונה לאחר מכן, הושאל צגאי לקבוצת הכח רמת גן ששיחקה אז בליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל, ובה צבר דקות משחק. בעונת 2004/2005 חזר צגאי להפועל באר שבע כשזו שיחקה בליגת העל אך הושאל שנית לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה צבר במהלך העונה שבע הופעות בלבד בכל המסגרות. בקיץ 2005 חזר להפועל באר שבע, אז הייתה הקבוצתה בליגה הלאומית. בבאר שבע שיחק צגאי שתי עונות והחל לצבור דקות משחק וניסיון. במהלך עונת 2006/2007 נעצר צגאי עם מספר שחקני הקבוצה בחשד לקבלת שוחד והטיית משחקים. לאחר המעצר לא שיחזר את יכולתו מלפני הפרשה, כאשר משחקי העונה הנותרים שוחקו במקביל להמשך החקירות. לפני עונת 2007/2008 ביקשה קבוצת מכבי נתניה, סגנית האלופה הטרייה, לרכוש את צגאי מבאר שבע. לאחר משא ומתן קיבלה הפועל באר שבע את אופיר חיים ללא דמי שחרור ובתמורה הורידה באר שבע את דרישותיה על שחרור צגאי וזה חתם במכבי נתניה. במכבי נתניה לא זכה להרבה דקות משחק אך סיים את העונה עם ארבעה שערים ושישה בישולים (המוביל הקבוצתי). עם הגעתו של המאמן לותר מתאוס למועדון הגיע גל שחרורי שחקנים מהקבוצה שביניהם היה צגאי, שחתם בבני סכנין. את עונת 2008/2009 פתח בתצוגות טובות במדי סכנין אך תפקודו באימונים גרם לו לבלות יותר זמן על הספסל. בעונת 2009/2010 חתם צגאי בהפועל אשקלון והוביל אותה לליגת העל כשהוא כובש 13 שערים ומוסיף תשעה בישולים (המוביל הקבוצתי), מה שזיכה אותו בסוף העונה בתואר השחקן המצטיין בליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 חתם בקבוצה הקפריסאית אפופ קיניראס, אך בדצמבר 2010 עזב את הקבוצה וכחודש לאחר מכן חתם בהפועל באר שבע. בקיץ 2011 חתם צגאי בקבוצת סקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. כעבור שנה, באוקטובר 2012, חזר להפועל אשקלון. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה א', ולאחר עונה נוספת במועדון עבר למכבי יפו מאותה הליגה. את עונת 2016/2017 בליגה א' החל בקבוצת בני אזור ואחרי תקופה קצרה עבר לבני יפו, במדיה רשם הופעה אחת לפני שחתם בדצמבר 2016 בקבוצת הפועל באקה אל-גרבייה. בקיץ 2017 חתם בקבוצת הפועל בית שאן מליגה א'. בינואר 2018 חתם באחווה עראבה. ביולי 2018 חתם בצעירי טייבה, אותה עזב בסיום העונה. בינואר 2020 חתם בבני יצ'אלאל רחובות מליגה ג'. צגאי עלה ארצה מאתיופיה עם הוריו בגיל שלוש, גדל והתחנך בבאר שבע. אביו היה פעיל עלייה של המוסד ואף ריצה תקופת מאסר בכלא הסודני. לו שני אחים ואחות הקטנים ממנו. אחיו, דניאל צגאי, השתתף בסדרת הטלוויזיה התיעודית "מתחילים מאפס". צגאי גרוש ואב לבן. יחיאל צגאי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יחיאל צגאי, באתר Transfermarkt יחיאל צגאי, באתר Soccerway רטה צגאי מב"ש סופר את הימים עד שבת: "מחכה לתבשילי העוף המיוחדים", באתר mynetbeersheva, ‏2020-06-11 מתחילים מאפס - פרקים מלאים לצפייה ישירה | כאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי איתי שטרן, "חברים קיבלו פיצוצים משוטרים, וזה נראה לי נורמלי לגמרי", באתר הארץ, 26 באוגוסט 2020
אמצע ספטמבר

אמצע ספטמבר הוא אלבום הסולו הרביעי של גלי עטרי, שיצא במרץ 1986. האלבום נכתב בהשראת מלחמת לבנון הראשונה. בשל כך מרבית השירים באלבום פסימיים, וחלקם עוסקים באופן סמוי במצב מלחמתי. אהוד מנור כתב שני שירים באלבום: "עוד רחוק החוף", בעל המילים האניגמטיות, ו"אין לי ארץ אחרת", שהוא אחד השירים הידועים ביותר פרי עטו. אילן וירצברג הלחין ארבעה מהשירים, והוא גם המעבד והמפיק המוזיקלי של האלבום. חמישה שירים מהאלבום הגיעו למקום הראשון ברשת ג' במצעדים השבועיים: "הכל עומד במקום", "סוף העונה", "אין לי ארץ אחרת", "אסמרלדה" ו"פעמון מצלצל". "סתיו ישראלי" ו"תני לו פרח", גרסה חדשה לשיר של ציפי זרנקין, הגיעו רק למקום השני במצעדים השבועיים ברשת. שישה שירים מהאלבום – "אסמרלדה", "סוף העונה", "הכל עומד במקום", "סתיו ישראלי", "אין לי ארץ אחרת" ו"תני לו פרח" – הגיעו למצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', שיא חדש באותה עת (את השיא השוותה כעבור שנתיים עטרי עצמה, כאשר שישה שירים מאלבומה "צעד אחד לפני הנהר" נכנסו למצעד). השירים בעיבוד אילן וירצברג. בתקליט: שירים 1–5 – צד א', שירים 6–10 – צד 1 (זו לא טעות). מעבד ומנהל מוזיקלי – אילן וירצברג ייעוץ אמנותי – יעקב גלעד מפיק – סולו יורמן מזכירת הפקה – מיכל ירון מפיק אחראי – עמירם הר-אבן אילן וירצברג – גיטרות, כלי מקלדת (Prophet-5, Yamaha DX7, פסנתר "קורצוויל"), קולות רקע, עיבודים והפקה מוזיקלית. רמי קלינשטיין – פסנתר "קורצוויל". מיקי שביב – גיטרה בס. ז'אן-פול זימבריס – תופים. קורין אלאל, גלי עטרי – קולות רקע. הוקלט באולפני "סינטרון". טכנאי הקלטה – איתן לוין. מיקס – גרי אקשטיין. חיתוך – באולפני "טריטון", על ידי גיא יפה. צילומי העטיפה – יקי הלפרין. עיצוב העטיפה – ספי מטיוק. ציור העטיפה – חגית שחל. איפור – דורית פלוצקי. בגדים – אתי קרן – "טריפ". עיצוב שיער – אלי בן-עמי. תודה לאריק סיני, לזאב אולמן, לאריה ברק ולאבי גנור. תודה מיוחדת לסולו יורמן, אילן וירצברג ויעקב גלעד. דויד פרץ, ניתוח השיר 'אמצע ספטמבר', באתר "תרבות•il" הבריחה, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube תני לו פרח, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube אין לי ארץ אחרת, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube סתיו ישראלי, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
ארמנד קלינסקו

ד"ר ארמנד קלינסקו (ברומנית: Armand Călinescu:‏ 4 ביוני 1893 – 21 בספטמבר 1939), כלכלן ומדינאי רומני, מראשי ממשלת רומניה, נרצח על ידי הלגיונרים. ארמנד קלינסקו נולד ליקטרינה ומיכאי קלינסקו בפיטשט. האב היה קולונל, וטרינר והאם הייתה בעלת רכוש. ארמנד נמשך למוזיקה וניגן בנעוריו על פסנתר ועל כינור. את בית הספר היסודי ואת התיכון, בעיר הולדתו, סיים בהצטינות (מקום שני בכיתתו). בגיל 19 הכיר את אדלה, בת ממשפחה המיודדת עם משפחת הוריו, שעתידה להיות אשתו. הוא סיים לימודי משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט, המשיך את לימודיו בפריז, שם קיבל דוקטורט בתחום מדע המדינה והכלכלה. בשנת 1916 מונה לשופט מתלמד בעיר שדה ובהמשך לשופט, משרה שנפסקה מכורח המלחמה (מלחמת העולם הראשונה) והימלטותו, יחד עם משפחתו, למולדובה מפני הפלישה הגרמנית. קלינסקו היה חבר במפלגת האיכרים הלאומית וחבר פרלמנט רומני בין השנים 1926–1937. עמדתו הנחושה נגד הלגיונרים הביאה לנפילת הממשלה בשנת 1933. בדצמבר 1938 נמנה עם מייסדי המפלגה המלוכנית, היחידה שהורשתה לפעול. קלינסקו מונה לתפקיד שר הפנים ב-1938, בתקופת הדיקטטורה המלכותית ובמהלך כהונתו ארגן, בהוראתו של קרול השני, מלך רומניה, בנובמבר אותה שנה את חיסולם של קורנליו זליה קודריאנו, ממייסדי התנועה הלגיונרית, הניקדורים והדצ'מווירים. ב-9 במרץ 1939 מונה בידי המלך לתפקיד ראש ממשלת רומניה. במהלך כהונתו ניהל מדיניות אוהדת לבעלות הברית. בתחילת ספטמבר התיר את בריחתה של הממשלה הפולנית ומילוט כספיה דרך רומניה בעקבות הפלישה הנאצית לפולין. ב-21 בספטמבר 1939 נרצח על ידי קבוצת לגיונרים בבוקרשט בהוראת הוריה סימה, בראשות עורך הדין מיטי דומיטרסקו. הרוצחים ירו בקלינסקו עשרים כדורים, כנקמה על רצח קודריאנו. הרוצחים השתלטו על תחנת רדיו וניסו לשדר הודעה המבשרת על רציחתו של קלינסקו, אולם עובדי התחנה הצליחו למנוע זאת, על ידי ניתוק המשדרים. הרוצחים נתפסו ונורו בקרבת מקום הרצח על ידי שוטרים וגופותיהם הותרו ברחוב למשך שלושה ימים. תלמידים מבתי ספר בבוקרשט אף נשלחו לצפות בגוויות. בעקבות הרצח הוקמה ממשלה חדשה בראשות גאורגה ארג'שאנו, שפתחה בהוראת המלך בחיסול פעילים לגיונרים בלא כל הליך משפטי בכל רחבי רומניה. למעלה מ-300 פעילים חוסלו בידי הרשויות. לאחר כשבוע הוקמה ממשלה חדשה והעומד בראשה כתב על האכזריות שבה בוצעו חיסולי הלגיונרים. עצמו נרצח בנובמבר 1940 בידי השלטון הלגיונרי. קלינסקו ניהל יומן ששרד אחריו ועל פיו נחשף חלקם של הקושרים השונים נגד התנועה הלגיונרית וראשיה. מדיה וקבצים בנושא ארמנד קלינסקו בוויקישיתוף O victima a fanatismului (ברומנית) Trei comandouri de asasini (ברומנית) Cultură / Istorie Cum i-au „prins“ angajaţii Societăţii Române de Radiodifuziune pe asasinii premierului Armand Călinescu (ברומנית) ארמנד קלינסקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרכז מורשת יהדות לוב

מרכז מורשת יהדות לוב הוא מוזיאון גדול בעיר אור יהודה, הסוקר את עליית יהדות לוב למדינת ישראל ולאור יהודה בפרט. המוזיאון הוקם בשנת 2003 במטרה לשלב ארכאולוגיה, תרבות ופולקלור של היהודים יוצאי לוב בכל הזמנים. במוזיאון מוצגים שונים, תמונות וחפצים היסטוריים של העולים הלוביים. המרכז הוקם במתנ"ס נטוש ביוזמתם של מתנדבים ותורמים יוצאי לוב. המוזיאון מתאר שלבים שונים בתולדות יהדות לוב: החינוך היהודי-ציוני, העלייה לארץ ישראל, ההשתלבות בצה"ל ובישובים רבים. יש מוצגים רבים המשקפים את אורח החיים היהודי בלוב, דוגמת ברית מילה, בר מצווה וחתונה. יש פינת זיכרון לנרצחי הפוגרומים בלוב, ב-1945, ב-1948 וב-1967. בקומת המרתף יש שחזור של שוק יהודי בלוב עם חנויות של בעלי מקצועות שונים. הביקור במקום הוא ללא תשלום. משנת 2007, המרכז שותף בהוצאת כתב העת לבלוב לאור. מרכז אור שלום מדיה וקבצים בנושא מרכז מורשת יהדות לוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מורשת יהדות לוב
השיר על ילדי סיביר

השיר על ילדי סיביר (בפינית: Laulu Sipirjan lapsista) הוא רומן מאת הסופר והמשורר הפיני טימו ק. מוקה. היצירה, העוסקת, בין השאר, בטיב תלותו של היחיד בחברה ובאפשרותו לסמן גבולות ברורים במסגרת אותם יחסי תלות, ראתה אור בשנת (1966), ותרגומה העברי התפרסם בשנת 2005‏. "השיר על ילדי סיביר" הוא ספרו הרביעי של מוקה. ביצירה כלולים פרטים אוטוביוגרפיים רבים: מוקה, כמו הסופר ברומן וכמו רבות מדמויותיו, חי בשולי החברה אך לא התנתק ממנה לגמרי, ועולמם של תושבי העיירה סיביר היה בעצם עולם ילדותו ונוף חייו הבוגרים: סיביר שבספר היא אורירווי (Orajärvi) שבנפת פלו (Pello), הממוקמת במערב לפלנד הפינית. מוקה נולד בשוודיה במהלך נסיגת הצבא הנאצי מצפון פינלנד ובעת שיושבי העיירה הפינית, שהוריו היו בין המפונים ממנה, התגוררו במעברה, המתוארת ב"שיר על ילדי סיביר" כצריפי בסיס הצבא השוודי בבּוּמוֹקְסְלַנְד. עקב מחלת אם הסופר בתקופת המלחמה אומצו שתיים מאחיותיו בשוודיה, והמשפחה סבלה מצוקה ועוני גם בתום המלחמה. לנופים ולמראות שעיצבו את עולמו של מוקה יש ביטוי נאמן בפרקי הספר: בתיאור הקיצים הקצרים הקסומים ולילותיהם הלבנים הארוכים, בתמונות החורף הממושך והקשה ובאזכורים של אפרוריות הסתיו ושל השלכת הממשמשת ובאה. היונה והפרג השיר על ילדי סיביר, מאמר ביקורת מאת דן לחמן טימו ק. מוקה, השיר על ילדי סיביר. תרגום מפינית ואחרית דבר: רמי סערי, הוצאת כרמל, תשס"ו-2005.ISBN 965-407-603-9
אולי דריקסון

אולריקה פאצלט (בגרמנית: Ulrike Patzelt; ‏8 באוגוסט 1944 – 18 בפברואר 2005), הידועה כאולי דריקסון, הייתה דיילת אוויר במהלך חטיפת טיסה 847 של TWA על ידי טרוריסטים מ"ארגון המדוכאים עלי אדמות", קבוצה הקשורה לארגון חזבאללה. דריקסון זכתה להערכה על מתן סיוע והגנה על 152 הנוסעים וחברי הצוות. דריקסון נולדה באזור צ'כיה של היום להורים ממוצא גרמני. היא והוריה גורשו למזרח גרמניה בשנת 1945, ואחר כך ברחה המשפחה למערב גרמניה. דריקסון היגרה לארצות הברית בשנת 1967, שם עבדה כדיילת אוויר בחברת TWA. באוגוסט 2003, בהיותה עדיין דיילת אוויר בחברת דלתא נתיבי אוויר, אובחנה דריקסון כחולת סרטן. היא מתה ב-18 בפברואר 2005, בגיל 60. ערך מורחב – חטיפת טיסה 847 של TWA בשנת 1985, נחטף המטוס בו עבדה בעת טיסה 847 בין אתונה לרומא על ידי שני חוטפים שלא דיברו אנגלית, אבל דריקסון הצליחה לתקשר עם אחד מהחוטפים בגרמנית, ולבסוף רכשה את אמונם. הדבר הציב אותה כמתרגמת בין צוות המטוס והחוטפים. בשלב מסוים, החוטף האכזר מבין השניים הציע לה להינשא לו. תחנתו הראשונה של המטוס הייתה ביירות, שם הצליחה דריקסון לשכנע את החוטפים לשחרר 17 נשים מבוגרות ושני ילדים. כאשר צוות קרקע באלג'יר סירב לתדלק את המטוס ללא תשלום, דריקסון שחששה שהחוטפים יפגעו בנוסעים, שילמה בכרטיס האשראי הפרטי שלה עבור תדלוק המטוס. לאחר כ-36 שעות שחררו הטרוריסטים גל שני של בני ערובה, כולל דריקסון ו-65 הנשים שנשארו. חייה לאחר פרשת החטיפה היו קשים. שידורי חדשות טענו שהיא נתנה לחוטפים שמות של נוסעים יהודיים שהיו במטוס, ובעקבות כך החלה לקבל איומים על חייה מצד קבוצות קיצוניות יהודיות. כאשר התבררה האמת על מאמציה להסתיר את הנוסעים היהודיים, החלו איומים מצד קבוצות מוסלמיות. משפחתה של דריקסון עברה מניו ג'רזי לאריזונה. היא העידה במשפטו של מוחמד עלי חמדי, אחד מהחוטפים שהורשע ברצח שטאטהם. עונשו היה מאסר עולם. לאחר מכן יעצה ל-TWA, דלתא נתיבי אוויר וה-FBI בנושא ניהול משברים. דריקסון מתה בשנת 2005 מסרטן, והשאירה אחריה בן אחד, מתיו, שמתגורר כיום בקליפורניה. בשנת 1988 יצא לאקרנים סרט טלוויזיה: "חטיפת טיסה 847: סיפורה של אולי דריקסון". הסרט שודר ברשת NBC, עם לינדזי ואגנר בתפקיד דריקסון. הסרט זכה בחמישה פרסי אמי. דריקסון שימשה כיועצת לסרט. בשנת 1986, בסרט "כוח דלתא", הופיעה דמות של דיילת אוויר (שגולמה על ידי חנה שיגולה), המבוססת על דריקסון. אולי דריקסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Uli Derickson - Legacy of Courage
ריאה (עוף)

ריאה או ננדו (שם מדעי: Rhea) הוא סוג בעל 2 מינים של עופות גדולים חסרי יכולת תעופה מאמריקה הדרומית, השייכים למשפחת הננדיים והם המינים היחידים החיים בה. שמם ניתן להם על שם הטיטאנית ריאה, אותו קיבלו עקב גודלם ביחס למרבית העופות. השם ננדו ניתן מגוארני ופירושו: "עכביש גדול", עקב הסלסול שיוצרות הנוצות בעת הריצה. הריאות או הננדואים הם עופות דמויי-יענים הקרובים מעט לאמו ולקזואר וכן לעופות הטינמו. לעומת מרבית העופות הקדומים חסרי השיניים הם די קטנים, אך עדיין מגיעים לגובה של 1.4 מטר ולמשקל של מעל 40 ק"ג. נוצותיהם פרועות ומעניקות להם בידוד. הריאות הם אוכלי כל המותאמים למישורים של אמריקה הדרומית, והם מותאמים לריצה מהירה כדי לברוח מטורפים כמו פומות או מכלבים. ננדו מצוי (Rhea americana) ננדו הפונה (Rhea pennata) Rhea fossilis - נכחד Rhea mesopotamica - נכחד Rhea pampeana - נכחד Rhea subpampeana - נכחד מדיה וקבצים בנושא ריאה בוויקישיתוף ריאה, באתר ITIS (באנגלית) ריאה, באתר NCBI (באנגלית) ריאה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ריאה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ריאה, באתר GBIF (באנגלית)