laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'עפר חסאן

ג'עפר חסאן (בערבית: جعفر حسان; נולד ב-1968) הוא ראש ממשלת ירדן מאז 2024. חסאן הוא דוקטור למדעי המדינה וכלכלה בין-לאומית מהמכון ללימודים בינלאומיים בז'נבה. ומחזיק גם בתואר שני מבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת בוסטון ותואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקאית בפריז. בשנת 2020 הוענק לו "כוכב הזהב" ו"כוכב הכסף" של מסדר השמש העולה של יפן על חיזוק הקשרים בין ירדן ליפן. לאחר שהצטרף לשירות החוץ של ירדן ב-1991, הוא הוצב בוושינגטון הבירה ובז'נבה. מ-2006 עד 2009, הוא היה מנהל המחלקה לעניינים בינלאומיים בבית המשפט המלכותי ההאשמיטי. ומונה לשר לתכנון ולשיתוף פעולה בינלאומי בשנת 2009, תפקיד בו כיהן עד שנת 2013. ב-2014 הוא הפך לראש המטה של מלך ירדן עבדאללה השני. ובשנת 2018 הוא מונה לסגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, והוטל עליו ליישם רפורמות לקיצוץ החוב הלאומי. ב-2021 הוא הפך למנהל המשרד של המלך. בשנת 2020 חיבר ספר על הכלכלה הפוליטית של ירדן. לאחר הבחירות לפרלמנט ב-10 בספטמבר 2024, ב-15 בספטמבר, המלך עבדאללה השני מינה אותו לראש הממשלה של ירדן. "King Abdullah to appoint Harvard-educated technocrat as PM, sources say". Reuters. 15 בספטמבר 2024. נבדק ב-15 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה) MENAFN. "Jordan-Royal-Decrees-appoint-Hassan-as-director-of-the-Offic..." menafn.com (באנגלית). ארכיון מ-2023-05-07. נבדק ב-2023-05-07. "Jafar Hassan". Guide To Jordanian Politics Life. ארכיון מ-2024-09-17. נבדק ב-2023-05-07. "Celebration of H.E. Dr. Jafar Hassan's Decoration" (PDF). Embassy of Japan in Jordan. "Jordan's Reform Agenda: A Discussion with Jordanian Minister of Planning & Int'l Cooperation, Dr. Jafar Hassan". Aspen Institute. ארכיון מ-2023-05-07. נבדק ב-2023-06-13. "Jordan's PM reshuffles cabinet to soothe anger over poor economy". Reuters (באנגלית). 2018-02-25. נבדק ב-2023-05-07. الأردنية (بترا), وكالة الأنباء. "Royal Decree appoints Hassan as director of the Office of His Majesty". بترا -وكالة الأنباء الأردنية. נבדק ב-2024-01-16.
הבריחה לניצחון

הבריחה לניצחון (באנגלית: Escape to Victory) הוא סרט מלחמה ספורט משנת 1981 בבימויו של ג'ון יוסטון. הסרט מתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה ועוסק במשחק כדורגל בין שבויי מלחמה מבעלות הברית לבין קצינים נאצים. השבויים מנצלים את המשחק ככיסוי לתוכנית בריחה. בסרט מככבים מייקל קיין, סילבסטר סטאלון ושחקן הכדורגל האגדי פלה. הסרט זכה לתשומת לב רבה עם יציאתו לאקרנים, שכן כיכבו בו הכדורגלנים המקצועיים בובי מור, אוסבלדו ארדילס, קז'ימייז' דיינה, פול ון הימסט, מייק סאמרבי, האלבר ת'ורסן, ורנר רוט ופלה. יבו יבלונסקי כתב את התסריט והסרט נכנס לפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-12 במוסקבה. הסרט עוקב אחר קבוצת שבויים ממחנה נאצי המחליטים לשחק נגד קבוצת הכדורגל של הצבא הנאצי, ותוך כדי לתכנן בריחה במהלך המשחק. ג'ון קולבי (מייקל קיין), קפטן נבחרת אנגליה לשעבר, מפקד על הקבוצה. לואיס פרננדז (סילבסטר סטאלון), שבוי אמריקאי, משתלב במשחק ומפתח תוכנית בריחה. במהלך המשחק הם צריכים להחליט בין להמשיך בתוכנית הבריחה לבין לנצח את הנאצים במגרש. מייקל קיין בתפקיד קפטן ג'ון קולבי סילבסטר סטאלון בתפקיד לואיס פרננדז פלה בתפקיד קפטן פרנסואה בובי מור בתפקיד טרנץ' מקס פון סידוב בתפקיד מייג'ור פון שטיינר הבריחה לניצחון קיבל ביקורות מעורבות. המבקרים שיבחו את סצנות הכדורגל והמשחק של פלה, אך העלילה עצמה זכתה לביקורות על פשטות וצפויה מדי. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 70% מהמבקרים. הסרט הפך לסרט פולחן בזכות השילוב בין דרמת מלחמה לספורט. "הבריחה לניצחון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבריחה לניצחון", באתר נטפליקס "הבריחה לניצחון", באתר AllMovie (באנגלית) "הבריחה לניצחון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הבריחה לניצחון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הבריחה לניצחון", באתר Metacritic (באנגלית) "הבריחה לניצחון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Menekülés a győzelembe - Budapesti Klasszikus Film Maraton". Nemzeti Filmintézet – Filmarchívum. ארכיון מ-30 באוקטובר 2020. נבדק ב-9 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "12th Moscow International Film Festival (1981)". MIFF. אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2013. נבדק ב-27 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
הפצת זרעים

הפצת זרעים היא פיזור הזרעים על ידי צמח האם. צורות ההפצה ומרחקי ההפצה שונים מצמח לצמח, וקשורים לתנאים הסביבתיים שלהם. מרחקי ההפצה הם תכונה אינדיבידואלית של כל מין ומין והטווח שלהם נע בין אלפי קילומטרים (דקל הקוקוס למשל) ועד סנטימטרים ספורים (רקפת) ובמקרים מסוימים קיימת גם הפצה במקום, כלומר הצאצאים נשארים במקום בו חי צמח האם (מוצנית). באמצעות ההפצה מרחיקים ההורים את צאצאיהם מעצמם וזה מזה ובכך, מקטינים את התחרות ביניהם, ומגדילים את התחום בו הם גדלים. צורות ההפצה מגוונות. החל בהפצה עצמית של הצמח, הפצה באמצעות שימוש בכח הרוח או המים, והפצה על ידי בעלי חיים, מחוץ לגופם של בעלי חיים או בתוך גופם. לצמחים שונים יש מנגנון עצמי להפצת זרעים. למשל לאפון הבר תרמיל שמתפתל סביב עצמו, מתפוצץ, וזרעיו ניתזים למרחק של מספר מטרים. גם ללוטוס, הפרג, ירוקת החמור, התורמוס והחמצה מנגנונים לפיזור עצמי של הזרעים. לצמחים אחרים מנגנונים הנעזרים ברוח כדי לשאת את זרעם למרחק. המנגנונים של נשיאה ברוח הם כנפיות, נזר קרומי וציצית שערות. בין צמחים אלו ניתן למנות את זקן הסב, מכנף נאה, מרור הגינות, טיון דביק ופתילת המדבר. לעיתים יש צמחים שכל גופם מתגלגל על הקרקע בכח הרוח ביניהם ניתן למנות את עכובית הגלגל. הפצה נוספת היא באמצעות המים. זרעים אלו מסוגלים לצוף במים ולהגיע למרחק. משתמשים במנגנון זה חבצלת החוף (שזרעיה מצופים בשכבת שעם), סירה קוצנית וקוקוס. חלק אחר מהצמחים מופצים על ידי בעלי חיים (זואוכוריה). הפצה זו מתחלקת לשלשה חלקים: הפצה תוך גופית (אנדוזואוכוריה) שבו הפרי נאכל והזרע שאיננו מתעכל מופרש. פירות אלו טעימים, בעלי צבעים עזים, ועסיסיים כדי למשוך ציפורים ובעלי חיים אחרים כמו מכרסמים. צמחים מסוג זה הם אלה אטלנטית, אלה ארץ ישראלית, אלת המסטיק, אזדרכת מצויה, פטל, יערה איטלקית, לוף ארצישראלי ועוד רבים. חלק ניכר מפירות הצמחים של החורש הארץ ישראלי צבעם אדום ושחור, מכיוון שצבעים אלו הם צבעים מושכים בעיני ציפורים. הפצה חוץ גופית (אפיזואוכוריה) באמצעות התדבקות הזרעים באמצעות מנגנונים שונים לגופו של בעל החיים, כמו קוצים, זיפים או חומרי הדבקה שונים. צמחים מסוג זה הם לכיד הנחלים, שוש קירח ודטורה. הפצה חוץ גופית מכוונת (סינזואוכוריה) לצורך אגירה. נעשה בעיקר על ידי נמלים ומכרסמים. זרעים שנאגרים לצורך אכילה, אובדים בדרך או מונבטים במקום האגירה. גד פולק, אילנה גרדי ולאה קורן, צומח וצמחים, יחידה 9- הפרח והפרי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1992. מדיה וקבצים בנושא הפצת זרעים בוויקישיתוף הפצת זרעים, אתר מט"ח הפצת זרעים, אתר מטר ביולוגיה של הפצת פירות וזרעים בחורש הים-תיכוני, אתר מט"ח על הבלבול בין האבקה לבין הפצת זרעים, אתר סנונית מיכל סמוני-בלנק, טבע הדברים, לירוק את זה הלאה, באתר ynet, 26 בספטמבר 2012 זרעים - הפצה, דף שער בספרייה הלאומית
מכון צפנת

צפנת מכון למחקר, פיתוח וייעוץ ארגוני הוא חברה העוסקת בייעוץ ארגוני, שפועלת בתחום ברציפות מאז 1985. זו אחת מחברות הייעוץ הארגוני הראשונות והחלוצות בישראל, והוותיקה בישראל בתחום זה.[דרוש מקור] המכון משלב פעילויות ייעוץ, הכשרה וליווי של בעלי תפקידים שונים בהקשר תוך-ארגוני ובין-ארגוני, וכן מחקר יישומי תוך שימוש משולב בגישות פסיכואנליטיות ובתיאוריות של מורכבות. המכון נוסד ב-1985 כשותפות על ידי ישראל כ"ץ, גבריאל דהאן ואריאלה וייץ, ובהמשך החליפה נילי סוקניק את אריאלה וייץ. לאורך רוב שנות פעילותו עמד בראש המכון ישראל כ"ץ, שהוא הבעלים היחיד מאז שהמכון הפך ב-2003 לחברה בע"מ. פעילות המכון כוללת יצירת מרחבים להעברת ידע כגון כנסים, הכשרות וקורסים מקצועיים, גם בשיתוף עם אוניברסיטאות שונות, וכן הוצאה לאור של כתב העת האקדמי "אנליזה ארגונית" היוצא ברציפות מאז 1995, אשר כולל מאמרים שנכתבים על ידי אנשי מקצוע בתחום ונערך ומופץ על ידי המכון. המכון מתמקד בחיבור בין יצירת ידע ומסירתו במגוון דרכים: כתיבה עיונית ומחקרית. מסגרות הוראה בשיתוף פעולה עם אוניברסיטאות. ייעוץ ארגוני אישי, קבוצתי ומערכתי. מאמצי פיתוח בשדה הייעוץ. המכון הפיק מגוון מסגרות הכשרה ופיתוח של אנשי מקצוע. בהן: תוכנית להכשרת יועצים ארגוניים, בשיתוף עם "תפנית - בית הספר למנהלים" של האוניברסיטה הפתוחה. זוהי מסגרת שנתית הפועלת ברציפות מאז 1992 ובאופן מחודש כשותפות בין "צפנת" ו"תפנית" מאז 2008. תוכנית הנחיית קבוצות במעגל החיים בשיתוף אוניברסיטת תל אביב, הפועלת בסדירות כתוכנית שנתית מאז 1995. פורום סמנכ"לים למשאבי אנוש בחברות עסקיות, הפועל ברציפות מאז 2016. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להביא 3-2 דוגמאות. המכון מחבר בין מחקר יישומי לייעוץ. כמו כן מקיים המכון מחקרי הערכה של מיזמים חברתיים. המכון מוציא לאור את כתב העת "אנליזה ארגונית", המוקדש לעולם הארגוני והייעוצי, שיוצא באופן סדיר מאז 1995. בנוסף, מקיים המכון סמינר ציבורי חודשי מתחדש בנושאי ייעוץ, ניהול וארגון, המתקיים ברציפות מאז 1985. כן מקיים המכון כנסים מקצועיים שנתיים בשותפות עם קרנות, גופים אקדמיים, גופים ציבוריים, עמותות וארגונים עסקיים בנושאים שונים כגון התחדשות ארגונית, עבודה וחברה, מורכבות, פסיכואנליזה וייעוץ לארגונים ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של מכון צפנת אודותינו, באתר מכון צפנת האתגר הרב-תרבותי בארגונים, באתר אוניברסיטת תל אביב כתב העת אנליזה ארגונית, באתר מכון צפנת תפנית, באתר האוניברסיטה הפתוחה הנחיית קבוצות במעגל החיים, באתר אוניבאסיטת תל אביב הפורום המתחדש של הסמנכ"לים למשאבי אנוש, באתר פייסבוק
פאדי (רקטה)

פאדי (בערבית: فادي) היא סדרת רקטות ארטילריות שארגון הטרור חזבאללה עושה בה שימוש, הסדרה כוללת ארבע גרסאות: פאדי 1, פאדי 2, פאדי 3 ופאדי 4. לפי הנתונים הטכניים של הרקטות, ככל הנראה מדובר בגרסאות של רקטת ה-M-302 (פאדי 2) והגרסה הקטנה יותר M-220 (פאדי 1). רקטות הפאדי 3 ופאדי 4 אינן מוכרות למערכת הביטחון, אך ככל הנראה מבוססות על רקטות זלזאל איראניות.[דרוש מקור] רקטות הפאדי מיוצרות על ידי חזבאללה עצמו, והן מדויקות יותר מהח'ייבר. על פי ערוץ אל-מיאדין הלבנוני, רקטת פאדי 1 היא בעלת טווח של 80 ק"מ, באורך 6 מטרים וקוטר של 220 מ"מ, רקטת פאדי 2 היא בעלת טווח של עד 200 ק"מ וקוטר של 302 מ"מ, ממשפחת סוג רקטות m-302 להן רש"ק עד 175 ק"ג בהן גם ח'ייבר. הרקטות פאדי 3 ופאדי 4 לא מוכרות למערכת הביטחון. ב-22 בספטמבר 2024 חזבאללה שיגר לראשונה רקטות פאדי 1 ופאדי 2 לעבר בסיס רמת דוד בעמק יזרעאל, בתגובה להתנקשות באיבראהים עקיל ולהתפוצצויות מכשירי הקשר של חזבאללה מספר ימים לפני כן. על פי טענת חזבאללה, הרקטות שוגרו ממתקני שיגור של טילי העימאד. בתאונת דרכים שאירעה בזמן האזעקה בעמק יזרעאל נהרג נער כבן 17. ב-24 בספטמבר טען חזבאללה כי תקף את מחנה שמשון בגליל התחתון ברקטת פאדי 3. ולמחרת ב-25 בספטמבר טען כי שיגר רקטה נוספת של פאדי 3 לכיוון מפעל לייצור חומרי נפץ ליד זכרון יעקב. ב-1 באוקטובר, לאחר הפתיחה בתמרון הקרקעי בלבנון, טען חזבאללה כי שיגר רקטת פאדי 4 לעבר בסיס גלילות ומטה המוסד, בתגובה לחיסולו של נסראללה. הרקטה גרמה לאזעקות ביישובים רבים בשרון, בשומרון ובגוש דן, והביאה לפציעתו של אדם אחד. על פי ערוץ אל-ג'דיד הלבנוני, רקטות הפאדי קרויות על שם פאדי חסן א-טוויל, פעיל חזבאללה שהצטרף לארגון בשנת 1982 ונהרג בג'זין שבדרום לבנון בשנת 1987 במסגרת פעילות נגד ישראל. גופתו נשארה בשדה הקרב שמונה ימים. אחיו הוא וויסאם א-טוויל שחוסל על ידי ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל בינואר 2024. حزب الله يعلن استهداف قاعدة جوية في حيفا بصواريخ "فادي1" وفادي2".. ما الدلالات؟, סרטון בערוץ "AlJazeera Arabic قناة الجزيرة", באתר יוטיוב (אורך: 03:36) ליאור בן ארי, חיזבאללה לקח אחריות על המטח למרכז: ירינו לגלילות ולמטה המוסד, באתר ynet, 1 באוקטובר 2024 אור פיאלקוב, ״פאדי״ 2 - בוא חסן: רקטה m302 סורית, באתר X, ‏22 בספטמבר 2024 «حزب الله»: استخدمنا صاروخ «فادي 3» الجديد في هجوم على قاعدة إسرائيلية, א-שרק אל-אווסט, ‏24 בספטמבר 2024 יצחק אבוחצירא, הטווח, הקוטר – ורמת הדיוק: אלו הטילים ששיגר חיזבאללה, באתר עכשיו 14, 22 בספטמבר 2024 שחר קליימן, מקורות בחיזבאללה על המטח הלילי: "תגובה ראשונית, ללא טילים מדויקים, מתוך משגר תת קרקעי", באתר ישראל היום, 22 בספטמבר 2024 أدخله حزب الله إلى المواجهة مع إسرائيل.. ما مميزات صاروخ "فادي"؟, التلفزيون العربي ליאור בן ארי, "תגובה ראשונית לביפרים": אלו הרקטות שאותן שיגר חיזבאללה לקריות ולעמק, באתר ynet, 22 בספטמבר 2024 ישראל מושקוביץ, אלכסנדרה לוקש, תאונה קטלנית, בזמן המטח: בן 17 מהמרכז נהרג | כך יש לפעול, בעת אזעקה בנסיעה, באתר ynet, 22 בספטמבר 2024 ליאור בן ארי, חיזבאללה: השתמשנו בטיל חדש בירי לעבר מחנה שמשון, באתר ynet, 24 בספטמבר 2024 WGN-bot, התקפת חיזבאללה על מפעל הנפץ באמצעות טיל פאדי 3, באתר webangah | עִברִית, ‏25 בספטמבר 2024 حزب الله: أطلقنا بنداء لبيك يا نصر الله صليات صاروخية من نوع "فادي 4" على قاعدة غليلوت التابعة لوحدة الإستخبارات العسكرية 8200 ومقر الموساد التي تقع في ضواحي تل أبيب, AlJadeed Tv, ‏1 באוקטובר 2024 שיגורים מלבנון למרכז: גבר נפצע בינוני, מוקדי נפילה נוספים של שברי יירוט, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2024
אסון המכרה בטאבאס

אסון המכרה בטאבאס הוא תאונת כרייה במכרה פחם (אנ'), שהתרחשה ב-21 בספטמבר 2024 בעיר טאבאס במחוז טאבאס (אנ') (בפרסית: طبس) אשר במזרח איראן. בתאונה נהרגו 51 אנשים, 17 נפצעו ו-24 לכודים במכרה. במכרה פחם המנוהל על ידי חברת מדנג'ו הממוקמת בטאבאס, דרום ח'וראסאן, אירע פיצוץ מתאן ב-21 בספטמבר 2024, בשעה 21:00 בשעון המקומי של איראן (17:30 UTC). בפיצוץ נהרגו 51 אנשים, 17 נפצעו ופונו לטיפול רפואי, ו-24 נותרו לכודים בתוך המכרה. נטע בר, שביתה, הפגנות ואיומים: אסון המכרה הקטלני ממשיך להסעיר את איראן, באתר ישראל היום, 24 בספטמבר 2024 סוכנויות הידיעות, איראן: 51 הרוגים ו-24 לכודים בפיצוץ במכרה פחם, באתר ynet, 22 בספטמבר 2024
ים המוות (סדרת טלוויזיה)

ים המוות היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוג דרמה בלשית, ששידורה יחל בחורף 2024 בערוץ קשת 12. את התסריט לסדרה כתבה רז יובן והבימאי הוא תומר שני. מפיק הסדרה הוא יואב גרוס. במרכז דרמת המתח הבלשית עומדת פרשת מוות מסתורית במלון קורונה בים המלח. רווי שם טוב היא חוקרת משטרה צעירה ולא מנוסה. לאחר שהיא נדבקה בקורונה היא מגיעה למלון קורונה בים המלח. בלילה הראשון שלה שם מתרחש מוות מסתורי ומפתיע והיא מחליטה לצאת למסע לחקר האמת. ניב סולטן - רווי שם טוב, השוטרת הצעירה שחוקרת את המוות המסתורי אנה זק - זמרת מצליחה, שמגיעה למלון הקורונה בים המלח אביהו פנחסוב אנה זק קוטפת תפקיד חדש: זוהי הסדרה החדשה בה היא תככב, באתר Ice, ‏2024-03-29 מאת: אור בוקר, אחרי טהרן, ים המוות: זה הליהוק החדש של ניב סולטן, באתר ירושלים-online | חדשות ירושלים אונליין, ‏2024-02-29 במהלך צילומים לסדרה חדשה: אביהו פנחסוב חש ברע והתפנה במסוק פרטי, באתר tvbee, ‏2024-06-19 אנה זק קוטפת תפקיד חדש: זוהי הסדרה החדשה בה היא תככב, באתר Ice, ‏2024-03-29
הדו"ח (סרט, 2019)

הדו"ח (באנגלית: The Report) הוא סרט דרמה היסטורית משנת 2019 בבימויו של סקוט ז. ברנס, בכיכובם של אדם דרייבר, אנט בנינג וג'ון האם. הסרט מבוסס על הסיפור האמיתי של החוקר דניאל ג'ונס (אדם דרייבר), שנשכר על ידי ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית לחקור את שיטות החקירה של ה-CIA בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. החקירה חושפת את השימוש בשיטות עינויים קשות במסגרת תוכנית החקירות של ה-CIA. הדו"ח בן 6,700 עמודים על עינויים של ה-CIA. הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס 2019 ב-26 בינואר 2019. הוא יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית על ידי אולפני אמזון ב-15 בנובמבר 2019, שבועיים לפני שהחל להזרים באמזון פריים ב-29 בנובמבר. הסרט מתמקד במאמציו של דניאל ג'ונס לחשוף את האמת על שיטות העינויים שהופעלו על ידי ה-CIA במהלך חקירותיהם לאחר פיגועי 11 בספטמבר. ככל שהוא מעמיק בחקירה, הוא נתקל בהתנגדות משמעותית מהסוכנות ומגורמים פוליטיים נוספים, הנחושים להסתיר את הפרטים. אדם דרייבר בתפקיד דניאל ג'ונס אנט בנינג בתפקיד הסנאטורית דיאן פיינסטיין ג'ון האם בתפקיד דניס מקדונה הדו"ח קיבל ביקורות חיוביות על המשחק של אדם דרייבר ועל האופן שבו הסרט מציג את הסיפור האמיתי והמורכב של חשיפת העינויים. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 82% וב-Metacritic ציון של 66 מתוך 100. אתר האינטרנט הרשמי של הדו"ח הדו"ח, ברשת החברתית פייסבוק הדו"ח, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הדו"ח, ברשת החברתית אינסטגרם "הדו"ח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדו"ח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדו"ח", באתר Metacritic (באנגלית) "הדו"ח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Sims, David (29 בינואר 2019). "How 'The Report' Turned a 6,700-Page Torture Investigation Into a Political Thriller". The Atlantic (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-29 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה)
רציחות פשוטות

רציחות פשוטות (באנגלית: Blood Simple) הוא סרט הבכורה של האחים כהן. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1984. עלילת הסרט מתרחשת בטקסס, כשבעל מסבאה מקומית, ג'וליאן מרטי (דן הדייה), חושד שאשתו, אבי (פרנסס מקדורמנד), מנהלת רומן עם אחד מהעובדים במסבאה. הוא שוכר בלש פרטי (מ' אמט וולש) שיעקוב אחרי השניים. מרטי מגלה כי חשדותיו התאמתו, וכשהוא מושפל ונבגד הוא מחליט לשכור את הבלש שוב, הפעם כדי לרצוח אותם. הבלש מעוניין בשכר, אך לא מעוניין לרצוח. הוא מזייף תמונות של הגופות שלהם, ומקבל 10,000 דולר ממרטי על מעשה הרצח שהוא כביכול ביצע. לאחר שקיבל את הכסף, הבלש הורג את מרטי באמצעות האקדח של אבי, ובכך מנקה את עצמו כביכול מהפרשה ומפליל את אבי. כמו סרטיהם הבאים של האחים כהן, גם סרט זה מושפע מהפילם נואר ומהספרות הבלשית, כמו גם מהקומדיות המטורפות של שנות השלושים והארבעים. שם הסרט (Blood Simple באנגלית) לקוח משורה בספר "קציר אדום" של דשיל האמט, סופר שהשפיע הרבה על האחים כהן ועל יצירותיהם. הסרט מאופיין במרכיבים נואריים רבים. הן בנרטיב (פאם פאטאל, מוסר דו-ערכי ועלילה מפותלת) והן בהצגתו הוויזואלית (צללים מודגשים, ניגודיות חדה, תאורה עמומה). רציחות פשוטות שואב פחות מהקומדיות המטורפות מאשר מסרטי הפילם נואר, אולם קו העלילה של הסרט מושפע גם מסוגה זו. רבים רואים בסרט "קומדיית נואר של טעויות" עקב המשקל הרב שיש בו לאירועים קומיים לכאורה, כגון חוסר הבנה בין הדמויות או טעויות בזיהוי, על עיצוב העלילה. "רציחות פשוטות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רציחות פשוטות", באתר נטפליקס "רציחות פשוטות", באתר AllMovie (באנגלית) "רציחות פשוטות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רציחות פשוטות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רציחות פשוטות", באתר Metacritic (באנגלית) "רציחות פשוטות", באתר אידיבי "רציחות פשוטות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יגאל קולוף, ‏רציחות פשוטות ביקורת סרט, באתר "סרט" רציחות פשוטות באתר האחים כהן
תעלת התברואה והספינות של שיקגו

תעלת התברואה והספינות של שיקגו Chicago Sanitary and Ship Canal, הידועה היסטורית בשם תעלת הניקוז של שיקגו, היא מערכת תעלות באורך 28 מייל (45 ק"מ) המחברת את נהר שיקגו לנהר דה פליינס. התעלה מביאה להטיית הכיוון של הקטע הראשי והקטע הדרומי של נהר שיקגו, שבעבר זרם אל ימת מישיגן וכיום הוא זורם כעת מימת מישיגן לכיוון נהר אילינוי. תעלת קאל-סאג' (Calumet-Saganashkee) משמשת למטרה דומה עבור נהר קאלומת (Calumet) ומעט דרומית משם היא מתחברת לתעלת שיקגו קרוב למחצית הדרך שלה אל נהר דה פליינס. השניים מספקים את הניווט היחיד לספינות בין נתיב המים הגדול של האגמים הגדולים לעבר נהר המיסיסיפי. התעלה נבנתה כחלק מתוכנית לטיפול בשפכי העיר שיקגו. בטרם פתיחתה בשנת 1900, שפכים מהעיר שיקגו הוזרמו לתוך נהר שיקגו ודרכו זרמו אל אגם מישיגן. האגם אשר היווה מקור עיקרי לאספקת מי השתייה של העיר (ומשמש ככזה עד היום), כך שנוצר חשש שמי השפכים יביאו להתפרצות מחלות קשות. מכיוון שמערכות הביוב כבר זרמו לנהר, התקבלה ההחלטה להפוך את זרימת הנהר, ובכך להזרים את מי השפכים לכיוון היבשה ובדרך כך להביא לטיהורם בטרם הזרמתם לנהר דה פליינס. מטרה נוספת בבניית התעלה, הייתה לספק חלופה מודרנית במקום תעלת אילינוי ומישיגן הרדודה והצרה (I&M), אשר חיברה מאז 1848 את אגם מישיגן עם נהר המיסיסיפי והביאה לפריחתה של שיקגו עצומת תעבורה מרכזית. כחלק מבניית התעלה החדשה, נבנה התוואי כולו כדי לאפשר ספינות גדולות בהרבה כדי לנווט בה. רוחבו 202 רגל (62 מ') ועומקו 24 רגל (7.3 מ'), יותר מפי שלושה ממידותיה של תעלת אילינוי ומישיגן הותיקה, אשר עם פתיחת התעלה החדשה, הפכה לנתיב משני בלבד ואף נסגרה לחלוטין עם יצירת נתיב המים אילינוי בשנת 1933. בניית תעלת שיקגו הביאה להכשרה אינטנסיבית ומעשית למהנדסים שבנו מאוחר יותר את תעלת פנמה. התעלה מתוחזקת על ידי מחוז הטיוב המים של מטרופולין שיקגו. בשנת 1999. התעלה נרשמה ברשימה הלאומית של מקומות היסטוריים ב-20 בדצמבר 2011. מדיה וקבצים בנושא תעלת התברואה והספינות של שיקגו בוויקישיתוף
טרופיקנה (סרט)

טרופיקנה הוא סרט עלילתי ישראלי משנת 2024, בבימויו של עומר טובי. במרכז העלילה אורלי, קופאית מהדרום שחייה משתנים ברגע והיא מוצאת את עצמה במסע אפל של גילויים מיניים. אורלי בלאיש, קופאית בגיל העמידה, חיה ביישוב מרוחק במדבר. היא מחלקת את זמנה בין עבודתה המונוטונית בסופרמרקט והטיפול באימה התובענית ובשאר בני המשפחה. מלבד האם הקשישה אורלי מטפלת גם בבנה הבוגר שלא מרבה לצאת מחדרו, וגם בבעלה.תקרית מסתורית שבמהלכה נרצחת הקופאית הראשית מביאה לקידום בעבודה. אורלי מקודמת ועוברת לנהל את הקופה הראשית, ובד בבד עם הקידום בעבודה והתפקיד אותו "ירשה" מקודמתה שנרצחה, היא יורשת גם את העבר הסוער של הקופאית המנוחה. בעקבותיו יוצאת אורלי למסע הרפתקאות הכולל גילויים מיניים המזמן לה מפגש עם מעמקי תשוקותיה המודחקות וחושף את כמיהתה העזה לקִרבה וחום אנושי. זהו סרט הביכורים הארוך של טובי שביים בעבר סרטים קצרים, סדרת דרמה מוזיקלית ועשרות קליפים לזמרים וזמרות רבים. הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-קנדית, המפיקים של הסרט הם הילה מדליה, פול קאדיו וגיל סימה, העורך גיא נמש ומעצבת התלבושות נלי הורוביץ. מוסיקה: אדם ויינגרוד, בלייז ריבל אמרד, גורדון ניל אלן. עיצוב פסקול: לייז ריבל אמרד, ויקטור האייר. הבכורה העולמית של הסרט נערכה בתיאטרון העירוני של קרלובי וארי, שם השתתף הסרט בתחרות "פרוקסימה", המסגרת השנייה בחשיבותה בפסטיבל קרלובי וארי. ב"פרוקסימה" מתחרים סרטים המציעים נקודת מבט נועזת על הקולנוע. הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2024. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, קרן ערבה ומפעל הפיס. עירית שלג – אורלי רבקה בכר – אמא של אורלי אמיר אישהר אילנית בן-יעקב לירית בלבן רינת מטטוב רגינה ספקטור דובר קוסאשווילי מיכאל לוי אורי הוכמן דליה בגר טרופיקנה במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עמוד הסרט באתר אידיבי טרופיקנה באתר קרן הקולנוע הישראלי פסטיבל ירושלים 2024: ״חוקי מדבר״, ״עיד״, ״טרופיקנה״, ״ציפורים משונות״, באתר סריטה, ‏2024-07-26 (באנגלית) טרופיקנה, באתר Jerusalem Film Festival קמינר, אמיר; וארי, קרלובי (2024-06-30). "עם סצנה מינית נועזת: "טרופיקנה" הישראלי שמט לסתות בפסטיבל היוקרתי". Ynet. נבדק ב-2024-09-22. כבוד: הסרט הישראלי "טרופיקנה" יתחרה בפסטיבל קרלובי וארי - וואלה תרבות, באתר וואלה, ‏2024-05-28 קמינר, אמיר (2024-05-28). "הסרט הישראלי "טרופיקנה" יתחרה בפסטיבל קרלובי וארי". Ynet. נבדק ב-2024-09-22. טרופיקנה, באתר www.filmfund.org.il
Peace Frog

"Peace Frog" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, אשר יצא באלבום האולפן החמישי שלהם Morrison Hotel בשנת 1970. הגיטריסט רובי קריגר הסביר כי המוזיקה נכתבה והוקלטה תחילה, כאשר המילים הגיעו מאוחר יותר משירים של הסולן ג'ים מוריסון. למרות שהשיר מעולם לא יצא כסינגל בארצות הברית, הוא יצא כבי-סייד של "You Make Me Real" בצרפת. "Peace Frog" נכלל באלבום האוסף השני של הדלתות, Weird Scenes Inside the Gold Mine, שיצא בשנת 1972. מילות השיר נלקחו משלושה שירים שנכתבו קודם לכן על ידי מוריסון, בשם "Abortion Stories", "Dawn's Highway" ו-"Newborn Awakening". הלהקה, לעומת זאת, הקליטה את המוזיקה של "Peace Frog" תחילה ללא מילים, לפני שמוריסון דיבב את השירה שלו, כפי שקריגר נזכר: "כתבתי את המוזיקה, עשינו חזרות, וזה באמת קרה, אבל לא היו לנו מילים וג'ים לא היה בסביבה. פשוט אמרנו, 'פאק איט, בואו נקליט את זה. הוא ימציא משהו'. והוא עשה. הוא הוציא את ספר השירה שלו ומצא שיר מתאים". הדלתות ביצעו את הגרסה האינסטרומנטלית בהופעות חיות במהלך 1969. השם המקורי היה "Abortion Stories", אך לבקשתו של המפיק פול רוטשילד, מוריסון שינה אותו ל-"Peace Frog", מכיוון שחשש שהשם ייצור מחלוקת. "Peace Frog" כולל מילים בהשראת אירועים אמיתיים סביב סולן הלהקה מוריסון. השורה "Blood in the streets in the town of New Haven" מתייחסת למעצרו על הבמה ב-9 בדצמבר 1967, במהלך הופעה חיה בניו הייבן. לאחר סולו הגיטרה, השיר נכנס לבית ספוקן וורד עם השורות "Indians scattered on dawn's highway bleeding", המתאר תאונת דרכים שהתרחשה כשמוריסון היה צעיר. מוריסון היה עד לכאורה למותם של אינדיאנים בזמן שמשפחתו חצתה מדבר בכביש באלבקרקי, ניו מקסיקו. לדבריו, "זו הייתה הפעם הראשונה שטעמתי פחד. אני בטח הייתי בערך בן ארבע". מוריסון התייחס גם למחאות הוועידה הדמוקרטית ב-1968 עם המילים "Blood in the street/ The town of Chicago". הדלתות ג'ים מוריסון - שירה ריי מנזרק - עוגב ווקס קונטיננטל רובי קריגר - גיטרה חשמלית עם פדאל וואה-וואה ג'ון דנסמור - תופים נגני סשן ריי נפוליטני - גיטרה בס מידע על היצירה "Peace Frog" באתר מיוזיק בריינז Mayhew, Jess, "Robby Krieger Explains the Story of 'Peace Frog'" Thompson, Tony, The Doors: Every Album, Every Song, 2021, עמ' 69–70, ISBN 978-1789521375 Max Bellpublished, The 20 best songs by The Doors, louder, ‏2021-08-02 (באנגלית) Alan Paul published, The Doors' Robby Krieger Sheds Light — Album by Album — on One of Rock’s Most Mysterious Bands, guitarworld, ‏2016-01-08 (באנגלית) Robby Krieger, Set the Night on Fire: Living, Dying, and Playing Guitar With the Doors, Little, Brown, 2021-10-12, עמ' 264–265, ISBN 978-0-316-24354-4. (באנגלית) Rich Weidman, The Doors FAQ: All That's Left to Know About the Kings of Acid Rock, Rowman & Littlefield, 2011-10-01, עמ' 169, ISBN 978-1-61713-114-1. (באנגלית) Davis, Stephen, Jim Morrison: Life, Death, Legend, 2004, עמ' 8, ISBN 978-0-09-190042-7 Gillian G. Gaar, The Doors: The Illustrated History, Voyageur Press, 2015-07-08, עמ' 12, ISBN 978-0-7603-4690-7. (באנגלית) Heinz Gerstenmeyer, The Doors - Sounds for Your Soul - Die Musik Der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, עמ' 117, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית) Ray Manzarek, Light My Fire: My Life with The Doors, Penguin, 1999-10-15, עמ' 284, ISBN 978-0-698-15101-7. (באנגלית)