laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יז'י לרסקי

יז'י יאן לרסקי (בפולנית: Jerzy Jan Lerski;‏ 20 בינואר 1917, לבוב – 16 בספטמבר 1992, סן פרנסיסקו) היה משפטן אמריקאי ממוצא פולני, חוקר מדע המדינה, היסטוריון וחסיד אומות העולם. לרסקי למד בגימנסיה בלבוב (שבעת זו השתייכה לפולין - כיום באוקראינה) ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת לבוב. הוא החזיק בעמדות ליברליות והתנגד לאנטישמיות ולאפליית סטודנטים יהודים באוניברסיטאות פולניות. בין היתר התנגד לנוהל של הקצאת מקומות ישיבה נפרדים ליהודים - "ספסלי יהודים" (getto ławkowe) - ולנומרוס קלאוזוס. הוא היה פעיל פוליטי בתנועת הנוער הסוציאל-דמוקרטי הפולני (Polska Młodzież Społeczno-Demokratyczna), תנועה שהתנגדה ללאומנות ולאנטישמיות. בשנת 1938 הוכה לרסקי על ידי סטודנטים אנטישמים אך המשיך בפעילותו. ב-1940, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה, הגיע לרסקי לבריטניה, שם היה פעיל בשורות המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS) (אנ'). הוא הוצנח על ידי הממשלה הפולנית הגולה והגיע לוורשה כשברשותו כסף רב, בדולרים, שיועד לארגון היהודי הלוחם. הכסף הגיע לאדולף ברמן וזה יצר קשר בין לרסקי לבין מנהיגים של המחתרות היהודיות בוורשה ובקרקוב. לרסקי השתתף בהברחת יהודים מבתי כלא וממחנות ריכוז. עם שובו ללונדון מסר מידע על המתרחש באזורי הכיבוש לממשלת פולין הגולה, כולל מידע שהדפיס אחד מארגוני המחתרת היהודיים בוורשה. לאחר המלחמה היגר לרסקי לארצות הברית והיה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת סן פרנסיסקו. בין היתר הרצה באוניברסיטאות ביפן, פקיסטן וסרי לנקה. בשנת 1985 הכיר יד ושם בלרסקי בתואר חסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא יז'י לרסקי בוויקישיתוף הצלת יהודים על ידי יז'י לרסקי, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטוניו אדאן

אנטוניו אדאן (בספרדית: Antonio Adán Garrido; נולד ב-13 במאי 1987 במדריד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ספורטינג ליסבון. ריאל מדריד אליפות ספרד (1): 2011/2012 גביע המלך (1): 2010/2011 הסופר קאפ הספרדי (1): 2012 ריאל בטיס אליפות הליגה הספרדית השנייה (1): 2014/2015 אתלטיקו מדריד הסופר קאפ האירופי (1):2018 ספורטינג ליסבון אליפות פורטוגל (2): 2020/2021, 2023/2024 גביע הליגה הפורטוגלית (2): 2020/2021, 2021/2022 הסופר קאפ הפורטוגלי (1): 2021 שוער החודש בליגה הפורטוגלית: דצמבר 2020, ינואר 2021, פברואר 2021, אפריל 2021, אוגוסט 2021, אוקטובר/נובמבר 2021 נבחרת העונה בליגה הפורטוגלית: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא אנטוניו אדאן בוויקישיתוף אנטוניו אדאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנטוניו אדאן, ברשת החברתית אינסטגרם אנטוניו אדאן, באתר Transfermarkt אנטוניו אדאן, באתר Soccerway אנטוניו אדאן, באתר BDFutbol אנטוניו אדאן, באתר WorldFootball.net אנטוניו אדאן, באתר FootballDatabase.eu אנטוניו אדאן, באתר ESPN דף הפרופיל של אדאן באתר הרשמי של ריאל בטיס Presenting the Liga NOS Team of the Year!, Liga Portugal ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ונדה מקוך-קורולסקה

ונדה מקוך-קורולסקה (בפולנית: Wanda Makuch-Korulska, ‏ 12 באוקטובר 1919, ורשה – 1 באפריל 2007, ורשה) הייתה נוירולוגית, פרופסורית באוניברסיטה הרפואית של ורשה (אנ') וחסידת אומות העולם מפולין. לאחר תום לימודיה בבית הספר התיכון נרשמה מקוך-קורולסקה ללימודי רפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת ורשה. לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה ב-1939 הייתה מקוך-קורולסקה חברה בארמייה קריובה. היא הייתה מדריכת נשים בתא מחתרת של המחתרת הפולנית. באוגוסט 1944 הייתה מקוך-קורולסקה מהמורדים שהשתתפו במרד ורשה הפולני. מקוך-קורולסקה נכנסה לגטו ורשה כדי לעזור לידידה יהודית, הלינה ואלפיש (Walfisz). מקוך-קורולסקה השיגה מסמכי זהות של ארית עבורה וכך סייעה לוואלפיש להימלט מהגטו. מקוך-קורולסקה סייעה לוואלפיש למצוא מקלט מחוץ לגטו אצל יהודייה אחרת שחייתה במסתור בעזרת המחתרת הפולנית. ואלפיש נעצרה על ידי הגסטפו וביולי 1943 נשלחה למחנה הריכוז ברגן-בלזן, אך שרדה את השואה. היא שבה לוורשה וחידשה את ידידותה עם מצילתה, מקוך-קורולסקה. בשנת 1947 השלימה מקוך-קורולסקה את לימודי הרפואה ובשנת 1952 השלימה את התמחותה בנוירולוגיה באוניברסיטת ורשה. במחקרה התמקדה בסימפטומים נוירולוגיים של תסמונת קושינג. בין עיסוקיה הרפואיים הייתה רופאת שגרירות ארצות הברית בפולין. בשנת 1994 הכיר יד ושם במקוך-קורולסקה בתור חסידת אומות העולם. פעילות ההצלה של ונדה מקוך-קורולסקה, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ונדה מקוך-קורולסקה".
עורק הסרעפת התחתון

עוֹרֵק הַסַּרְעֶפֶת הַתַּחְתּוֹן (TA: arteria phrenica inferior), שנקרא בעבר עוֹרֵק הַסַּרְעֶפֶת הַבִּטְנִי (arteria phrenica abdominalis), הוא עורק בבטן המסתעף על פי רוב מאבי העורקים הבטני ומספק דם לחלקה התחתון של הסרעפת ולבלוטת יותרת הכליה. ישנה שונות גבוהה באוכלוסייה במוצאו של עורק הסרעפת התחתון. העורק, הן מימין והן משמאל, יכול לצאת בנפרד מחלקו הקדמי של אבי העורקים, ממש מעל גזע הבטן, אך אפשרות זו נדירה יחסית. נפוצה יותר יציאתם המשותפת של העורק מימין ומשמאל כגזע אחד, מאבי העורקים או מגזע הבטן. ישנם מקרים שבהם בצד אחד העורק יוצא מאבי העורקים ובצד השני הוא יוצא מעורק הכליה. העורק מתבדר ממקבילו על פני שוקי הסרעפת (crura), ולאחר מכן הוא נע אלכסונית מעלה והצדה על פני חלקה התחתון. בצד שמאל נע עורק הסרעפת התחתון מאחורי הוושט, ולאחר מכן הולך לפנים על פני צדו השמאלי של מבקע הוושט. לעומת זאת, בצד ימין עובר העורק מאחורי הווריד הנבוב התחתון, לאורך צדו הימני של נקב הווריד הנבוב. סמוך לחלקו האחורי של המרכז הגידי של הסרעפת מתפצל עורק הסרעפת התחתון לענף תיכון וענף צדי. הענף התיכון מתעקל לפנים ומשיק למקבילו מן הצד השני, לעורק הסרעפת השרירי ולעורק מסב הלב והסרעפת, ואילו הענף הצדי נע לעבר צדי בית החזה, שם הוא משיק עם התחתון מבין העורקים הבין-צלעיים ועם עורק הסרעפת השרירי. מהענף הצדי מימין מתפצלים מספר כלי דם לספק את הווריד הנבוב התחתון, ואילו מענף הצדי משמאל מתפצלים מספר כלי דם לעבר הוושט. מעורק הסרעפת התחתון מסתעפים עורקי יותרת הכליה העליונים המזינים את בלוטת יותרת הכליה. גם הטחול והכבד מקבלים אספקת דם מענפים קטנים היוצאים מהעורק, משמאל ומימין בהתאמה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסוס ונערו

הסוס ונערו (באנגלית: The Horse and His Boy) הוא ספר ילדים המשתייך לספרות הפנטזיה שנכתב על ידי קלייב סטפלס לואיס ופורסם בשנת 1954. זהו הספר החמישי מתוך שבעת הספרים בסדרה דברי ימי נרניה, אף שמבחינת הסדר הכרונולוגי של הספרים, הספר הוא השלישי שבהם ומתרחש למעשה במהלך תקופת ההתרחשות בספר "האריה, המכשפה וארון הבגדים", בזמן מלכותם של המלכים והמלכות לוסי, סוזן, אדמונד ופיטר, אשר חלקם מופיעים בספר כדמויות משנה. הספר מבוסס על המוטיב של נבואה המגשימה את עצמה - מוטיב נפוץ במיתולוגיה היוונית, המוכר למשל מסיפורו של אדיפוס. יש המוצאים בסיפור דמיון גם לסיפור יציאת מצרים, משום שהוא מספר על יציאה מבית עבדים דרך מסע קשה במדבר. הספר שונה משאר ספרי הסדרה, כיוון שהוא קורה כולו בעולם נרניה, ואין בו מעבר של ילדים מעולמינו לנרניה. נער צעיר בשם שסטה אשר גדל בביתו של דייג עני בשם ארשיש בכפר דייגים קטן בדרום קלורמן מגלה ערב אחד כי האדם שחשב כי הוא אביו אינו אביו האמיתי, והוא מתכוון למכור אותו לעבדות למחרת לאציל קלורמני מזדמן. בעוד הוא חוכך בדעתו אם לברוח או להישאר בזמן שהשניים ישנים שנת שיכורים, הוא מגלה כי סוסו של האציל, ברי, הוא סוס מדבר, שמוצאו מנרניה. ברי משכנע את שסטה לברוח איתו צפונה לנרניה. בדרכם צפונה הם נמלטים מאריה, וכתוצאה מכך הם פוגשים סוסה מדברת נוספת שמוצאה מנרניה בשם הוין, אשר בדומה להם בורחת לנרניה בליווי נערה קלורמנית בשם ארוויס. יחד הם מגיעים לבירה הקלורמנית - טשבן. בעוברם בעיר הם מגלים כי מבקרים בה "המלכים הברבריים מהצפון" - המלך אדמונד והמלכה סוזן בראש משלחת מנרניה לטשבן. אנשי המשלחת חושבים בטעות כי שסטה הוא הנסיך קורין, נסיך ארץ המלאכים אשר בא איתם לבקר בעיר ונעלם. שסטה מבוהל מכדי להתנגד, והם לוקחים אותו למלון בו הם מתגוררים, שם הוא מגלה כי המלכה סוזן התבקשה על ידי רבדש, נסיך קלורמן, להינשא לו, אולם היא מחליטה לסרב להצעתו ולהימלט יחד עם אחיה ויתר האורחים מנרניה מן העיר. כאשר שסטה נותר לבדו, נכנס מבעד לחלון החדר הנסיך קורין האמיתי, ומאפשר לשסטה להימלט מבעד לחלון לפני שאדמונד וסוזן יגלו שהוא יודע את כוונתם לברוח. ארוויס, שנותרה לבדה עם הסוסים פוגשת את חברתה לזרלין, המציעה לה דרך לצאת מהעיר - באמצעות פתח סודי בגן ארמונו של הטיסרוק (הקיסר הקלורמני). בדרכם אל הגן הן נכנסות לחדר בארמונו הישן של הטיסרוק, אולם מסתתרות מאחורי ספה כי הן שומעות אנשים מתקרבים. בעודן מסתתרות הן שומעות את תוכניותיו של הנסיך רבדש לתקוף את נרניה ואת ארץ המלאכים כתגובה לסירובה של המלכה סוזן להנשא לו. לאחר שהם נפגשים מחוץ לעיר ממהרים ארוויס ושסטה לחצות את המדבר ולהקדים את צבאו של רבדש על מנת להזהיר את תושבי ארץ המלאכים ונרניה. בדרכם רודף אחרי הסוסים אריה, ובשל מהירות בריחתם הם מצליחים להימלט ולהגיע בזמן להזהיר את המלך לון שיספיק לסגור את שערי טירתו. שסטה טועה בדרכו ומגיע לנרניה, שם הוא מצליח להזעיק עזרה, והמלך אדמונד והמלכה לוסי מגיעים עם כוחות צבא להציל את ארץ המלאכים. רבדש המובס מסרב לקבל את תנאי הכניעה, ונהפך על ידי אסלן לחמור. שסטה מגלה כי שמו האמיתי הוא קור, וכי הוא אחיו התאום של הנסיך קורין ובנו הבכור של המלך לון. לאחר שנולד גורש מהארמון על ידי מרגל בשרותו של הטיסרוק ששמע נבואה לפיה יציל את הממלכה מכיבוש על ידי קלורמן. כמו כן מגלה שסטה כי האריה שהבריח את התנים שניסו לתקוף אותו בעת שחיכה לארוויס מחוץ לחומות טאשבאן, והאריה שרדף אחריו ואפשר לו להגיע בזמן ולהזהיר את המלך לון, וכן האריה שמנע ממנו ליפול לתהום בדרכו לנרניה היה אסלן. הסוס ונערו, באתר OCLC (באנגלית)
עורקי יותרת הכליה העליונים

עוֹרְקֵי יוֹתֶרֶת הַכִּלְיָה (TA: arteriae suprarenales superiores) הם קבוצה של ענפים עורקיים בבטן המסתעפים מעורק הסרעפת התחתון ומספקים דם לבלוטת יותרת הכליה. העורקים, 6–8 במספר, מצטרפים אל עורק יותרת הכליה האמצעי ועורק יותרת הכליה התחתון באספקת הדם לבלוטה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק יותרת הכליה

האם התכוונתם ל... עורקי יותרת הכליה העליונים עורק יותרת הכליה האמצעי עורק יותרת הכליה התחתון
לולאה חוזרת

לולאה חוזרת (באנגלית: Loopback) הוא מונח המתייחס לניתוב של אותות אלקטרוניים, זרם מידע או חזרה של אובייקטים למקור ללא טיפול ועריכה מכוונת. לולאה חוזרת היא בעיקר שיטה לבחינת תקשורת מערכות העברה. ישנם מימושים רבים של לולאה חוזרת. מימוש יכול להיות ערוץ תקשורת עם נקודת קצה אחת בלבד. כל מסר היוצא מהתחנה נקלט מיד חזרה באותה תחנה דרך אותו ערוץ. כאשר מערכת (כמו מודם) עושה שימוש בעיבוד אנלוגי-דיגיטלי, ישנה הבחנה בין לולאה אנלוגית חוזרת ולולאה דיגיטלית חוזרת כאשר האות מעובד לדיגיטלי לפני שהוא עבור התמרה חזרה לאנלוגי וחוזר למקור. במערכות Unix לולאה חוזרת מכונה בדרך כלל lo או lo0 במערכות Windows ניתן להיעזר בכלים הבנויים netsh או mstsc לצורך מימוש הלולאה החוזרת. במספר סטנדרטים של IETF הכתובת 127.0.0.0/8 של IPv4 (או 1:: במונחי IPv6) שמורה לביצוע לולאה חוזרת. הנפוצה מביניהן היא 127.0.0.1 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגם באלה

לִ'ין טֶגיד (בוולשית: Llyn Tegid) או בשמו הנפוץ אגם בַאלָה (באנגלית: Bala Lake) הוא אגם מים מתוקים במחוז גוויניד' בצפון ויילס, הממלכה המאוחדת. האגם נמצא בשטחים ההרריים שבמזרח שמורת סנודוניה, הוא מוזן מכיוון דרום-מערב על ידי נהר הדי ומזין אותו לכיוון ההפוך. האגם מגיע לאורך מרבי של 5.95 ק"מ ורוחב מרבי של קילומטר אחד, הוא בעל שטח של 4.84 קמ״ר, מה שהופך אותו לאגם הטבעי הגדול ביותר בוויילס. שמו המוכר "אגם באלה" נובע משם העיירה באלה ששוכנת בקצה הצפוני של האגם. משמעות השם בוולשית הוא "מוצָא האגם". בוולשית שם האגם הוא "ל'ין (אגם) טגיד", שככל הנראה נובע מהמילה הוולשית "טֶג", נאה. האגם וסביבתו נחשבים ליעד תירות חשוב באזור, עם מספר מועדונים וחברות ספורט ימי. האגם נכלל ב-"אתגר שלושת האגמים" בתור האגם האחרון אחרי לוך אוו בסקוטלנד ואגם וינדרמייר באנגליה שעל המשתתפים לצלוח בשחיה. בשנת 1972 נחנך קטע מסילה לאורך האגם לטובת רכבת השימור אגם באלה (Bala Lake Railway) שמהווה אף היא יעד תיירות פופולרי באזור. מדיה וקבצים בנושא אגם באלה בוויקישיתוף אודות האגם באתר שמורת סנודוניה
Bright Size Life (אלבום)

Bright Size Life הוא אלבום הבכורה של פט מתיני, שוחרר ב-1976 בחברת ECM. באלבום מנגנים ג'אקו פסטוריוס בגיטרה בס ובוב מוזוס בתופים. האלבום הגיע למקום ה-26 במצעד אלבומי הג'אז של הבילבורד. ב-2011, שיר הנושא נכלל באוסף Jazz: The Smithsonian Anthology compilation של Smithsonian Folkways. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פט מתיני (למעט היכן שמצוין אחרת).  פט מתיני - גיטרה חשמלית 6 מיתרים וגיטרה חשמלית 12 מיתרים. ג'אקו פסטוריוס - גיטרה בס פרטלס. בוב מוזס - תופים. מידע על האלבום Bright Size Life באתר MusicBrainz מידע על האלבום Bright Size Life באתר AllMusic האלבום Bright Size Life באתר Discogs
עורקי המותניים

עוֹרְקֵי הַמָּתְנַיִם (TA: arteriae lumbales) הם קבוצת עורקים בגב התחתון המספקים דם לדופן הבטן האחורית. העליונים מבין עורקי המותניים, לרוב ארבעה במספר, ערוכים בזוגות ומסתעפים מחלקו האחורי של אבי העורקים הבטני. התחתונים שבהם, אשר מכונים עורקי המותניים התאיים, מסתעפים מעורק העצה האמצעי. עורקי המותניים נעים הצדה ואחורה על פני גופי חוליות המותניים, מאחורי הגזע הסימפתטי, לעבר המרווחים שבין הזיזים הרוחביים של החוליות. לאחר מכן הם ממשיכים אל דופן הבטן. העורקים שמימין עוברים מאחורי הווריד הנבוב התחתון, ושני העורקים העליונים שבכל צד עוברים מאחורי שוקי הסרעפת שבצד שלהם. העורקים בשני הצדדים עוברים מתחת לקשת הגידית שבתחל שריר המותניים הגדול, ולאחר מכן ממשיכים מאחורי שריר זה ומאחורי מקלעת המותניים. הם חוצים את שריר המותניים המרובע, כאשר השלושה העליונים מכל צד מאחורי השריר, ואילו התחתון לפניו. בגבול הצדי של שריר המותניים המרובע הם מנקבים את האלל האחורי של שריר הבטן הרוחבי ונעים לפנים בין שריר זה לשריר הבטן המלוכסן הפנימי. בסופם הם משיקים לתחתון מבין העורקים הבין-צלעיים, לעורק התת-צלעי, לעורק הכסל והמותניים, לעורק כותר הכסל העמוק ולעורק רום הבטן התחתון. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק העצה האמצעי

עוֹרֵק הֶעָצֶה הָאֶמְצָעִי (TA: arteria sacralis mediana) הוא עורק בבטן ובאגן המסתעף מחלקו האחורי של אבי העורקים הבטני. העורק יורד בקו האמצע, בקדמת חוליות המותניים הרביעית והחמישית (L4-L5), עצם העצה ועצם העוקץ, ומסתיים בפקעת העוקצית. מהעורק מסתעפים ענפים זעירים לעבר חלקה האחורי של החלחולת. בסמוך לחוליה המותנית החמישית העורק משיק לענף המותניים של עורק הכסל והמותניים. בקדמת העצה מסתעפים ממנו ענפי העצה הצדיים שמשיקים לעורקי העצה הצדיים, תוך שהוא שולח ענפים קטנים לנקבי העצה הקדמיים. העורק נחצה על ידי וריד הכסל המשותף השמאלי, כשהוא מלווה בזוג ורידים מלווים. אלה מתמזגים ליצירת כלי דם אחד המתנקז אל וריד הכסל המשותף השמאלי. העורק באדם הוא שריד לקצה הזנבי של אבי העורקים אשר קיים בבעלי חיים, כמו גם בעובר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמיטרי באגה

דמיטרי אנטולביץ' באגה (בבלארוסית: Дзмітры Бага; ברוסית: Дмитрий Бага; נולד ב-4 בינואר 1990 בבוריסוב) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת הקשר בדינמו ברסט. באגה החל את קריירת המשחק במחלקת הנוער של באטה בוריסוב ובשנת 2008 עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 2011 נמנה עם סגל נבחרתו בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 שסיימה את הטורניר במקום השלישי, שיחק בכל חמשת המשחקים וכבש את שער הבכורה של הנבחרת בטורניר. את הופעת הבכורה בנבחרת ערך ב-15 באוקטובר 2013 במשחק ידידות מול נבחרת יפן בו ניצחה בלארוס 0–1. במדי באטה בוריסוב זכה באגה באליפות בלארוס שמונה שנים ברציפות, בכל אחת מעונותיו בקבוצה הבוגרת, ובגביע הבלארוסי בשנים 2010 ו-2015 והופיע במדיה ארבע פעמים בשלב הבתים של ליגת האלופות. בתחילת ינואר 2016, במהלך פגרת הליגה ולאחר שקבוצתו נשרה מהמפעלים האירופיים, חתם באגה בהפועל חיפה. באגה הוא אחיו של כדורגלן העבר אלכסיי באגה. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי באגה בוויקישיתוף דמיטרי באגה, באתר Transfermarkt דמיטרי באגה, באתר Soccerway דמיטרי באגה, באתר WorldFootball.net דמיטרי באגה, באתר National Football Teams דמיטרי באגה, באתר FootballDatabase.eu
הפקעת העוקצית

הַפְּקַעַת הָעָקְצִית (TA: glomus coccygeum), הנקראת גם בַּלּוּטַת לוּשְׁקָה, היא מבנה שרידי בגוף האדם הנמצא בקדמת קצה עצם העוקץ או ממש מתחתיו. קוטרה של הפקעת העוקצית 2.5 מ"מ, וצורתה סגלגלה באופן לא סדיר. היא מכילה גושים בלתי סדירים של תאים פאוניים המקובצים סביב כלי דם נימי סינוסואידי (דמוי גת) מורחב. כל תא מכיל גרעין גדול, עגול או סגלגל, וציטופלזמה צלולה שאינה נצבעת היסטולוגית במלחי כרום. השם "בלוטת לושקה" ניתן לה על שם האנטום הגרמני הוברט פון לושקה. עורק העצה האמצעי ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדד לרנר

מדד לרנר (באנגלית: Lerner index) נוסח בשנת 1934 על ידי הכלכלן היהודי-אמריקאי אבא לרנר. המדד מוגדר L = P − M C P {\displaystyle L={\frac {P-MC}{P}}} , כאשר P הוא המחיר אותו קובעת הפירמה ו-MC היא העלות השולית של הפירמה. ערכו של המדד תחום בין 0 ל-1, כשערך גבוה יותר מסמל כוח שוק (market power) חזק יותר. לפירמה בתחרות משוכללת (שבה P=MC), אין שום כוח שוק. מדד הרפינדל-הירשמן ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקרון האדישות (סטטיסטיקה)

עקרון האדישות (באנגלית: Principle of indifference או principle of insufficient reason) בסטטיסטיקה, הוא כלל על פיו אם אין סיבה או מספיק מידע על מנת ליחס הסתברויות פריוריות שונות לאפשרויות שונות מייחסים להן הסתברויות שוות, ולכן אם יש n אירועים מוציאים (כלומר: אם אחד מתקיים אחר לא מתקיים) ומחייבים (כלומר: אחד מהם מתקיים) (כש n > 1), ההסתברות הפריורית של כל אחת מהם היא: 1 n {\displaystyle {1 \over n}} . יש להבדיל בין עקרון האדישות בסטטיסטיקה לבין עקרון האדישות בתורת המשחקים. בהסתברות בייסיאנית זהו המקרה הפשוט ביותר של הסתברות פריורית, כאשר אין לנו מידע כלשהו המאפשר לנו ליחס הסתברות למאורע כלשהו. כאשר מצטבר מידע משנים את ההסתברויות המיוחסות לכל מאורע. הנחת הבסיס בהטלת מטבע היא שהמטבע הוגן; כלומר שההסתברות לנפילתו על כל אחד משני צדדיו שווה ל-0.5. אך אם, מתוך מספר הטלות נתון, כמות הפעמים שהוא נפל על צד אחד גדול במיוחד, ניתן להניח שהמטבע מוטה; כלומר שההסתברות לנפילה על הצד שעליו נפל כבר מספר פעמים גבוהה יותר. ללא מידע מוקדם מניחים שההסתברות לנפילת הקובייה כשבצד העליון כל אחד מהמספרים זהה לנפילת הקובייה כשבצד העליון כל מספר אחר. בקובייה סימטרית רגילה יש 6 פאות שבכל אחת מהן מספר בין 1 ל-6. מבחינה מכנית ניתן לבנות קובייה שההסתברויות לנפילתה כשפאה מסוימת למעלה שונה מההסתברות לנפילתה כשפאה אחרת למעלה, אבל ללא מידע מוקדם מניחים הסתברויות שוות. בחבילת קלפים סטנדרטית יש 52 קלפים. ללא ידיעה מוקדמת ביחס לסדר הנחת הקלפים, מניחים שההסתברות לציור מסוים (דמות מסוימת או מספר מסוים מסדרה מסוימת) על קלף היא זהה להסתברות למשיכת קלף עם ציור אחר כלשהו, כלומר ההסתברות למשיכת כל קלף היא 1/52. דוגמה זו ממחישה את הבעיתיות של ייחוס הסתברויות שוות, משום שלא תמיד הקלפים מונחים באופן אקראי. אם שיחקו בקלפים, קרוב לוודאי שהם אינם מונחים באופן אקראי. זו הסיבה שמערבבים את הקלפים, לפני המשחק הבא. יש טענה כי חלק מהמהמרים המומחים במשחק הבלאק ג'ק מסוגלים לזהות קלפי A בחבילה בהסתברות גבוהה מ-1/52. עבורם לא מתקיים עקרון האדישות. השימוש הראשון בעקרון האדישות מיוחס למתמטיקאי הצרפתי פייר-סימון לפלס (1749–1827). להפלס השתמש בו במהלך עבודתו בנושא ההסתברות הבייסיאנית. לפלס וכמוהו גם יאקוב ברנולי ראו בעקרון הזה עקרון אינטואיטיבי ברור, שאינו דורש הוכחה מתמטית. לפלס השתמש בעקרון באופן גורף, כולל מקרים של התפלגויות רציפות, שבהם העיקרון אינו תקף. בתקופה זו השתמשו במונח The principle of insufficient reason. שם העיקרון נבחר כנראה כמשחק מילים על העיקרון הפילוסופי של לייבניץ: Principle of sufficient reason. הכלכלן ג'ון מיינרד קיינס שינה את שמו של העיקרון לעקרון האדישות בשנת 1921. ג'ורג' בול וג'ון ון ואחרים התנגדו לעקרון האדישות. הם טענו שאינו תקף להתפלגויות רציפות ושההתפלגות האחידה, על פיו, אינה ניתנת לנרמול ולכן אינה התפלגות נאותה. מאוחר יותר נמצא כי קשיים אלה ניתנים לפתרון. הפיזיקאי ג'יינס (באנגלית: E.T. Jaynes) מצא הצדקה לוגית נוספת לתמיכה בעקרון האדישות. לטענתו צריך ליחס למצבי ידע שווי ערך הסתברויות שוות. עקרון האדישות הוא מצב בו לכל האירועים חוסר ידע שווה. הסתברות בייסיאנית הטלת מטבע
נרניה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נרניה – עולם הפנטזיה בו מתרחשת עלילת סדרת הספרים דברי ימי נרניה מאת הסופר הבריטי קלייב סטייפלס לואיס. דברי ימי נרניה – סדרת הספרים מאת הסופר הבריטי קלייב סטייפלס לואיס. דברי ימי נרניה (סדרת טלוויזיה) סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים – סרט קולנוע שיצא לאקרנים בשנת 2005 ואשר מבוסס על הספר האריה, המכשפה וארון הבגדים. סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן – סרט קולנוע שיצא לאקרנים בשנת 2008 ואשר מבוסס על הספר הנסיך כספיאן. סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר – סרט קולנוע שיצא לאקרנים בשנת 2010 ואשר מבוסס על הספר המסע בדורך השחר. נארני – עיר באיטליה (שמה הוא ככל הנראה המקור לשם נרניה, שמופיעה בספרי קלייב סטייפלס לואיס. נרניה (להקה) – להקה שוודית.
טיסה 4 של יונייטד איירליינס

טיסה 4 של יונייטד איירליינס הייתה טיסה של חברת התעופה האמריקאית, יונייטד איירליינס, שהייתה בדרכה מסולט לייק סיטי, יוטה, ארצות הברית, לשאיין, ויומינג, ארצות הברית. המטוס התרסק ב-7 באוקטובר 1935, סמוך לשעה 2:17, בלאראמי קאונטי, ויומינג, ארצות הברית, כשעל סיפונו 9 נוסעים ו-3 אנשי צוות אשר נהרגו כולם כתוצאה מההתרסקות. המטוס יצר קשר לאחרונה עם מגדל הפיקוח בשאיין בשעה 2:16 או 2:17. בשעה 2:17 ניסה מגדל הפיקוח בשאיין ליצור קשר עם המטוס, אך לא קיבל תגובה. הריסות המטוס נמצאו בלאראמי קאונטי, ויומינג, 4.3 ק"מ מזרחית לסילבר קראון, ויומינג. סימנים על הקרקע שנוצרו על ידי המדחפים, גוף המטוס והמנוע הראו שהמטוס טס באופן רגיל. סימני המדחפים והנזק במנוע הראו שהמנועים פיתחו כוח רגיל ושהמטוס היה במהירות שיוט. גבעה בגובה 18 מטרים ללא סימני פגיעה בנתיב הטיסה מעט מאחורי מקום ההתרסקות ובמקום גבוה יותר ב-90 ס"מ ממקום ההתרסקות הוכיחה שהמטוס היה במגמת ירידה. סיבת התאונה היא ככל הנראה טעות של הטייס שנבעה מקושי בזיהוי הגובה והמיקום, על-אף שנעשה שימוש במחוונים. דו"ח התאונה(הקישור אינו פעיל)
טלדור

האם התכוונתם ל... טלדור מערכות מחשבים (1986) – חברת מחשוב ישראלית טלדור כבלים ומערכות – חברה ישראלית המייצרת כבלים לחשמל, אלקטרוניקה ותקשורת
קוליוס ממושקף

קוליוס ממושקף (שם מדעי: Colius striatus) הוא המין הגדול בותר בסדרת הקוליוסאים, ואחד הנפוצים בהם. אורכו הממוצע כ-35 ס"מ, בעוד הזנב מהווה חצי מאורכו. משקלו עד 57 גרם. תחום תפוצתו מתמשך מקמרון מזרחה לאריתריאה ואתיופיה, ודרומה אל דרום אפריקה. הוא מצוי ברוב בתי הגידול בתחום תפוצתו, מלבד ביערות גשם ובאזורים לחים ביותר; בתי הגידול המועדפים עליו הם סבכי שיחים, סוואנות וחורשות. הקוליוסים גם שכיחים באזורים עירוניים. הגב והכיפה אפורים, על הראש יש ציצת נוצות אפורה. המקור שחור בחלקו העליון וורדרד בחלקו התחתון. זהו מין רעשני יחסית: הקוליוסים משמיעים קריאה דמוית "טסו-טסו" בעת מעוף, וקריאת האזהרה שלהם היא "טסיק-טסיק". עיקר תזונתו של הקוליוס הוא פירות, בין השאר פירות יער, עלים, זרעים וצוף. מין זה אינו משנה את הרכב תזונתו, גם לאחר מעבר לאזורים אחרים. זהו מין חברתי, שמחפשים מזון ומחזרים בקבוצות. גם אמבטיות האבק שלהם הן פעילות קבוצתית. לעיתים, הקוליוסים בולעים חלוקי נחל, על מנת שקיבתם תעכל צמחייה ביתר יעילות. הם ישנים בקבוצות של כ-20 פרטים. הקוליוסים מתרבים לכל אורך השנה. הקן גדול יחסית, ומוקם בצורת קערה, מצמחייה וחומרים שונים של בעלי חיים; לעיתים, הקוליוסים משתמשים גם בנייר ובבגדים לבניית הקן. גודל התטולה נע בין ביצה אחת לשבע, אם כי בדרך כלל 3-4 ביצים מוטלות. שני ההורים מאכילים את הגוזלים; ומטפלים בהם; גם פרטים אחרים, בדרך כלל צעירים מתטולות קודמות, מסייעים בטיפול בגוזלים. הדגירה נמשכת 17-18 ימים בדרך כלל. כחוד לאחר מכן, הגוזלים יתחילו לחפש את מזונם בעצמם. מדיה וקבצים בנושא קוליוס ממושקף בוויקישיתוף קוליוס ממושקף, באתר ITIS (באנגלית) קוליוס ממושקף, באתר NCBI (באנגלית) קוליוס ממושקף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוליוס ממושקף, באתר GBIF (באנגלית) קוליוס ממושקף באתר הרשימה האדומה של IUCN
שרנסק

שרנסק (בפולנית: Szreńsk; ביידיש: שרענסק) הוא כפר במחוז מלאווה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה באמצע המאה ה-12 ככפר בבעלות אצולה, ובסוף המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר, תוך ביצורו. את התפתחות היישוב קטעו פלישות השוודים לאזור באמצע המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובתחילת המאה ה-19 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך המאה ה-19 הפך היישוב לעיירת נפה לסביבתו החקלאית. יהודים ישבו בשרנסק מהמחצית השנייה של המאה ה-17, ובשנות השלטון הפרוסי באזור היישוב, עלה מספר היהודים בו באופן משמעותי. במאה ה-19 פעל ביישוב הרב חיים זליג טננבוים, מגדולי חסידם של רבי שמחה בונים מפשיסחה ושל רבי מנחם מנדל מקוצק. בשנת 1857 היוו היהודים כמחצית מתושבי היישוב, ובשנת 1897 נמנו בכפר קרוב ל-1,000 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 613 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בה פעילות ענפה של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ובתקופה הראשונה לכיבוש נמלטו ממנו רבים מיהודיו, אך רובם נאלצו לבסוף לשוב לבתיהם. בתחילת נובמבר 1939 נכנסו ליישוב אנשי גסטאפו, והחלו בהחרמת רכוש יהודי המקום, תוך הטלת גזירות שונות על בני הקהילה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר ואיסור על הליכה במדרכות ועל קשר עם לא יהודים ביישוב. בסוף שנת 1939 הרסו הגרמנים את בית הכנסת ואת בית המדרש שבכפר. בנובמבר 1941 גירשו הגרמנים את כ-600 היהודים שנותרו בכפר לגטו מלאווה, שם שוכנו בשתי טחנות קמח נטושות. בתחילת יוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג בגטו מלאווה יהודייה משרנסק, שהואשמה באפייה שלא בהיתר. ב-17 ביוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג 10 יהודים משרנסק בגטו מלאווה, יחד עם 40 צעירים נוספים מהגטו. יהודי שרנסק הנותרים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה עם רוב יושבי גטו מלאווה במהלך נובמבר 1942. מקהילת שרנסק שרדו את השואה כ-20 יהודים, ובהם אישה אחת בלבד. מדיה וקבצים בנושא שרנסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שרנסק ספר יזכור לקהילת שרנסק, בספריית העיר ניו יורק שרנסק באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שרנסק", באתר השטעטל הווירטואלי "שרנסק", באתר JewishGen (באנגלית)