laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1715

שנת 1715 היא השנה ה-15 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1715 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 1 במאי – פרוסיה מכריזה מלחמה על שוודיה 3 במאי – ליקוי החמה המלא על שם אדמונד היילי מתרחש 24 בדצמבר – שוודיה כובשת את נורווגיה 6 באוגוסט – המרקיז דה וובנארג, פילוסוף וחייל צרפתי (נפטר ב-1747) 23 באוקטובר – פיוטר השני, קיסר האימפריה הרוסית בשנים 1727–1730 (נפטר ב-1730) 9 בדצמבר - ז'וזף מרי טרא, שר האוצר תחת שלטון לואי החמישה עשר (נפטר ב-1778) 7 בינואר – פרנסואה פנלון, סופר ותאולוג צרפתי (נולד ב-1651) 17 בפברואר – אנטואן גלן, מזרחן וארכאולוג צרפתי (נולד ב-1646) 1 בספטמבר – לואי ה-14, מלך צרפת (נולד ב-1638) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1715 התחילה ביום ח' בשבט ה'תע"ה (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ו בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1715 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1715‎ נפטרים ב-1715‎ מדיה וקבצים בנושא 1715 בוויקישיתוף
תומאס הנט מורגן

תומאס הנט מורגן (באנגלית: Thomas Hunt Morgan;‏ 25 בספטמבר 1866 – 4 בדצמבר 1945) היה חוקר אבולוציה, גנטיקאי ואמבריולוג אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1933 על תגליתו כי הגנים, שנמצאים על הכרומוזומים, מהווים את יחידות הבסיס של התורשה, ובכך היה הראשון שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בזכות מחקר בגנטיקה. בנוסף, גילה מורגן את תופעת התאחיזה ועל שמו של מורגן נקראת יחידת המידה "סנטימורגן" (מסומן: cM) המשמשת למדידת התאחיזה בין שני אתרים בכרומוזום. מורגן קיבל את התואר הראשון שלו ב-1886 מאוניברסיטת קנטקי, ואת תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בזואולוגיה ב-1890. באותה שנה, הועסק במעבדה לביולוגיה ימית (Marine Biological Laboratory). מאוחר יותר, עבר למעבדה לזואולוגיה ימית בנאפולי, ובהשפעתו של אחד החוקרים שם, הנס דריש, החל לעסוק במחקר בנושא אמבריולוגיה, תחום עליו מאוחר יותר זכה בפרס נובל. בשנים 1891 עד 1904 שימש כפרופסור במכללת ברין מאר לנשים בפילדלפיה, ובין השנים 1904–1928 לימד באוניברסיטת קולומביה. בין השנים 1928–1940 שימש כפרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לאחר הגילוי מחדש של חוקי התורשה של מנדל ב-1900, עבר מורגן למחקר על מוטציות בדרוזופילה. בחדר גידול הזבובים שלו, הראה מורגן שגנים נמצאים בכרומוזומים והם הבסיס לתורשה, תגלית זו הגדירה את הבסיס למדע הגנטיקה. כמו כן, כתוצאה ממחקריו הפך הדרוזופילה לאורגניזם מודל בגנטיקה המודרנית. במהלך הקריירה פרסם מורגן 22 ספרים ו-370 מאמרים מדעיים. במחלקה לביולוגיה אותה ייסד במכון הטכנולוגי של קליפורניה הוכשרו שבעה זוכי פרס נובל. סנטימורגן מדיה וקבצים בנושא תומאס הנט מורגן בוויקישיתוף תומאס הנט מורגן, באתר פרס נובל (באנגלית) תומאס הנט מורגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי תומאס הנט מורגן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) תומאס הנט מורגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנה לייבוביץ

רנה לייבוביץ (בצרפתית: René Leibowitz, ‏17 בפברואר 1913 – 29 באוגוסט 1972) היה מלחין, מנצח, תאורטיקאי מוזיקה ומורה יהודי-צרפתי, יליד פולין. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 למד לייבוביץ הלחנה ותזמור אצל מוריס ראוול בפריז, שם התוודע אל שיטת שנים-עשר הטונים של שנברג באמצעות הפסנתרן והמלחין הגרמני, אריך איטור קאהן. בהמשך למד אצל תלמידו של שנברג, וברן. רבות מן היצירות שנכתבו באסכולה הווינאית השנייה נשמעו תחילה בצרפת בפסטיבל למוזיקה קאמרית שייסד לייבוביץ בפריז בשנת 1947. השפעתו של לייבוביץ הייתה רבה בהוצאת מוניטין לאסכולה הווינאית השנייה, הן באמצעות פעילותו כמורה בפריז אחרי מלחמת העולם השנייה והן באמצעות ספרו Schönberg et son école, שיצא בשנת 1947 ותורגם על ידי דיקה ניולין בשם Schoenberg and his School ("שנברג והאסכולה שלו") (יצא בארצות הברית ובאנגליה ב-1949). הייתה זו בין המסות התאורטיות הראשונות שנכתבו על שיטת החיבור ב-12 טונים של שנברג. את תמיכתו של לייבוביץ באסכולת שנברג קידמו שני תלמידיו המחוננים, שכל אחד מהם בחר בדרך שונה לקידום יצירותיהם של שנברג ווברן ולפיתוח הסריאליזם. היו אלה פייר בולז וז'אק לואי מונו. תלמידיו האמריקאים הם המלחינים ויל אוגדון וז'אנט מגווייר והבמאי-אנימטור הקולנוע ג'ון ויטני. כמנצח, היה לייבוביץ פעיל בהרבה מיזמי הקלטה, שאחד המופצים והנודעים ביותר ביניהם הוא עיבוד של הסימפוניות של בטהובן בשביל "הקלטות רידר'ס דייג'סט"; הייתה זו ככל הנראה ההקלטה הראשונה של הסימפוניות, ששמרה על סימוני המטרונום המקוריים של בטהובן. בבחירתו בגישה זו, הושפע לייבוביץ מידידו ועמיתו רודולף קוליש. לייבוביץ ערך עוד הקלטות רבות לרידר'ס דייג'סט בשביל אלבומי הלקט שלהם. לייבוביץ כתב גם ל"זמנים מודרניים" (Les Temps modernes) ויישם רעיונות אקזיסטנציאליים למוזיקולוגיה. המוזיקאי הצרפתי רנה ליבוביץ הוא בן דוד של פרופ' ישעיהו ליבוביץ. Leibowitz, René. 1947 Schönberg et son école: l'étape contemporaine du langage musical. [Paris]: J.B. Janin. (English edition, as Schoenberg and His School: The Contemporary Stage in the Language of Music. Translated by Dika Newlin. New York: Philosophocal Library, 1949). –. 1948. Qu’est-ce que la musique de douze sons? Le Concerto pour neuf instruments, op. 24, d’Anton Webern. Liège: Editions Dynamo. –. 1949. Introduction à la musique de douze sons: Les variations pour orchestre op. 31, d'Arnold Schoenberg. Paris: L'Arche. –. 1950a. L'artiste et sa conscience: esquisse d'une dialectique de la conscience artistique. Préf. de Jean-Paul Sartre. Paris: L'Arche. –. 1950b. Scènes de la vie musicale américaine. Liège: Editions Dynamo. –. 1950c. Arnold Schoenberg, ou Sisyphe dans la musique contemporaine. Liège: Editions Dynamo. –. 1951. L'évolution de la musique, de Bach à Schönberg. Paris: Éditions Corrêa. –. 1957. Histoire de l'opéra. Paris: Buchet Chastel. –. 1969. Schoenberg. Paris: Éditions du Seuil. –. 1971. Le compositeur et son double: essais sur l'interprétation musicale. Paris: Gallimard. (Ed. augm., version définitive. Paris: Gallimard, 1986.) –. 1972. Les fantômes de l'opéra: essais sur le théâtre lyrique. Paris: Gallimard. רנה לייבוביץ, באתר AllMusic (באנגלית) רנה לייבוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) רנה לייבוביץ, באתר Discogs (באנגלית) לייבוביץ כמנצח
DIMES

DIMES הוא מיזם של חישוב מבוזר קהילתי למיפוי רשת האינטרנט, שהחל את דרכו בספטמבר 2004. מטרת הפרויקט היא מיפוי מבנה וטופולוגיית הרשת. הפרויקט מנוהל בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, ובראשו עומד פרופסור יובל שביט. הפרויקט מתבסס על קהילת מתנדבים שהתקינו במחשבם תוכנת לקוח קטנה. תוכנת הלקוח מפעילה, בתדירות נמוכה, כלי מדידה שונים כמו פינג (ping) ו-traceroute ושולחת את התוצאות לשרת מרכזי. השרת המרכזי משתמש בנתונים הנאספים מכל העולם להרכבת תמונה כוללת ודינמית של רשת האינטרנט. נכון לאפריל 2007, הפרויקט כולל 12,500 תוכנות לקוח ששולחות נתונים לשרת המרכזי, מ-95 מדינות שונות. נכון לתאריך זה נאספו למעלה מ-2.2 מיליארד דגימות, עובדה שהופכת את פרויקט DIMES לפרויקט מיפוי הרשת הגדול בעולם. Rosetta@home SETI@home Folding@home World Community Grid עמוד הבית של פרויקט DIMES כתבה ב-Technology Review כתבה ב-Science News כתבה ב-PC World כתבה על הפרויקט ב"נענע" עודד ירון, כוכב נולד ברשתות השיתוף, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2009
עדווה

עדווה (באמהרית: ዓድዋ) היא עיירת שוק בצפון אתיופיה, הידועה בעיקר הודות לקרב עדווה שהתרחש בה ושהיה הקרב האחרון והמכריע של המלחמה האיטלקית אתיופית הראשונה שנסתיים בניצחון אתיופי מוחץ, ובכך הייתה אתיופיה היחידה באפריקה (יחד עם ליבריה שבהשפעה אמריקאית) ששמרה על עצמאותה בתקופת המירוץ לאפריקה. העיירה ממוקמת במחוז תיגראי בנפת תיגראי המרכזית (מאכלאווי זון) ומשמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה. רובם המכריע של תושבי העיירה הם תגרים. עדווה מכילה כמה כנסיות שנבנו על ידי מושלי המחוז בעבר, כמו כן בקרבתה ממוקם מנזר אבא גרימה שנוסד במאה ה-6 על ידי אחד מתשעת הקדושים, והכפר פרמונה שהיה בסיס המיסיונרים הישועים מהמאה ה-16 שמטרתם הייתה הכנסת הכנסייה האורתודוקסית האתיופית לקתוליות. ריצ'רד פאנקהארסט סבור שהשם עדווה ניגזר מצמד המילים בתיגרינית "עדי" ו"ווה/וואה" שפירושו "המקום/הכפר של וואה/ווה". ה"אווה" היא קבוצה אתנית המוזכרת במונומנטום אדוליטנום. פרנסיסקו אלווראז רשם שמשלחת דיפלומטית, פורטוגזית, עברה דרך עדווה באוגוסט 1520 שאותה הוא מכנה "בית הקדוש מיכאל". העיר השיגה חשיבות רק עם כינונה של גונדר כבירת אתיופיה בשנת 1635, וזאת מפני ששכנה על הדרך שבין גונדר והים האדום כפי שהעיר ג'יימס ברוס[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא עדווה בוויקישיתוף עדווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Richard K.P. Pankhurst, History of Ethiopian Towns: From the Middle Ages to the Early Nineteenth Century (Wiesbaden: Franz Steiner Verlag, 1982), vol. 1 p. 192. ‎"Local History in Ethiopia" (pdf) The Nordic Africa Institute website (accessed 12 December 2007)‎
אדווה

האם התכוונתם ל... אדוה (גל קטן) – ראו גל קפילרי אדווה (מתמטיקה) (אנ') – סוג של תנודה במתמטיקה אדוות מורלט – אדווה המורכבת מאקספוננט מרוכב המוכפל בפונקציית גאוסיין התמרת wavelet – ייצוג פונקציה באמצעות סדרה של פונקציות הנקראות פונקציות wavelet (אדוות / גלונים) מרכז אדוה (נוסד ב-1991) – מכון לחקר החברה הישראלית, הדוגל בשוויון ובצדק חברתי אדווה (כפר) (Edve) - כפר בהונגריה עדווה – עיירת שוק בצפון אתיופיה, הידועה בעיקר הודות לקרב עדווה שהתרחש בה ושהיה הקרב האחרון והמכריע של המלחמה האיטלקית אתיופית הראשונה שנסתיים בניצחון אתיופי מוחץ אישים ששמם הפרטי הוא אדווה אישים ששמם הפרטי הוא אדוה
ניר צוק

ניר צוק (נולד ב-22 באפריל 1976) הוא שף ישראלי. הגיש תוכנית בישול בטלוויזיה, כותב טור בענייני אוכל בעיתון "ידיעות אחרונות" (ובאתר ynet) ומחבר ספרי בישול. צוק גדל בכפר ורבורג ורכש הכשרה מקצועית בסן פרנסיסקו ובצרפת. מאז שנת 1999 ניהל צוק מתחם של מספר מקומות אוכל בסמטת הזכוכית בעיר העתיקה של יפו. המתחם כלל בראש ובראשונה את מסעדת השף שלו, קורדליה, ואת המסעדות "Jaffa" (בר), "טרקלין הויסקי קלאב" ו"נועה" (ביסטרו). בשנת 2016 סגר צוק את מסעדת קורדליה, ואת יתר מסעדותיו ופתח את מסעדת "מאפו" במלון פרימה סיטי בתל אביב. צוק היה שותף להקמת מסעדת "בלק אאוט" ביפו, בה מלצרים עיוורים מגישים את האוכל לסועדים. הוא שותף במסעדת "עולי ציון", שנפתחה בתחילת נובמבר 2011 ביפו. גם מסעדות אלה נסגרו כעבור מספר שנים ומאז, צוק מבשל ארוחות גורמה לאורחים בביתו. בשנת 2019 פתח מסעדה בניו יורק בשם Arba. צוק ייצג את הבישול הישראלי במספר אירועים שארגן משרד החוץ, כולל באירוע לציון 40 שנות יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה, בו בישל סעודה עם שף גרמני ובאפריל 2005, כשבישל סעודה לקידום היחסים עם קזחסטן. בפברואר 2012 צוק יצא מהארון בריאיון לידיעות אחרונות. צוק מתגורר עם בן זוג ביפו העתיקה. בשנת 2022 החל תהליך של חזרה בתשובה. "צוקריה", ערוץ 2 וערוץ החיים הטובים "החגים על פי צוק", טלעד, ערוץ 2 "אוכל זה כל הסיפור", ערוץ החיים הטובים "מדריך לקפה", ערוץ 10 "שף בהפתעה", ערוץ 10 "מדלג בין הסירים" (מודן, 2005) "ניר צוק מבשל" (בעריכת אלינוער רבין, 2007), מתכונים מהתוכנית "צוקריה" "ספר הירקות" (סטימצקי - עם אלינוער רבין) (חממה ספרותית) (2011) אתר האינטרנט הרשמי של ניר צוק צוקריה, מתכונים מתוכנית הטלוויזיה, באתר ynet מתכונים של ניר צוק, באתר "חיים טוב" פרופיל של ניר צוק, באתר שפים רותם ארז, עוד באירופה היא הייתה סקפטית, באתר rest.co.il,‏ 16 בנובמבר 2006 גלי וולוצקי, ניר צוק: "אני בזבזן", באתר כלכליסט, 17 בינואר 2010 אושרת יקותיאל, עכבר העיר אונליין, ניר צוק: "השפים לא באים לאכול אצלי", באתר הארץ, 25 במאי 2011 ריטה גולדשטיין, "פה אני המפעל": ניר צוק פותח מפעל לדברי מתיקה, באתר nrg‏, 7 ביולי 2012 שרון בן-דוד, ‏אחרי 20 שנה: השף ניר צוק סוגר את מסעדת קורדליה. ראיון, באתר "Time Out ישראל", 26 בינואר 2016 נעמה לנסקי, עומד על צוק, באתר ישראל היום, 4 בפברואר 2016 עידו סולומון, ‏המהפך של השף ניר צוק: "התחילו לי חלומות אהבה על אלוהים", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2022 השף ניר צוק מצטרף לנבחרת המטבח של אצטדיון סמי עופר, אתר האצטדיון, 19 באפריל 2023 רחלי מלק-בודה, ‏"כל עוד היו חלומות בלילה הרגשתי סתם קוקו, אבל הם הלכו והתגברו", בעיתון מקור ראשון, 2 ביולי 2023 תיקי גולן, ניר צוק סגר את מסעדת קורדליה אחרי 18 שנה, באתר ynet, 25 בינואר 2016 יעל לאור‏, ניר צוק חוזר עם מסעדה חדשה, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2016 בן מיטלמן, הישראלי הכי מצליח בעולם, מתוך "אולפן שישי", באתר מאקו, 16 באפריל 2021 - ראו ב-09:42-09:37 ריטה גולדשטיין, ‏ארבע (Arba), המסעדה של ניר צוק בניו יורק נפתחה להרצה, באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2019 מצא תשובה: החלומות החדשים של השף ניר צוק, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 12:37)
לא נפסיק לרקוד

לא נפסיק לרקוד הייתה תוכנית מציאות בידורית ישראלית שבמרכזה תחרות ריקודים. התוכנית שודרה בערוץ 2 במסגרת הזכיינית קשת בשנת 2009. במהלך שידורה שונה שם התוכנית ממלחמת העולמות ל"לא נפסיק לרקוד", בעקבות מבצע עופרת יצוקה שפרץ באותו הזמן. מנחה התוכנית היה צביקה הדר. התוכנית הייתה המשך לתוכנית "נולד לרקוד" ששודרה במשך שלוש עונות. בשונה מ"נולד לרקוד" שהייתה גרסה ישראלית לפורמט אמריקני קנוי (So You Think You Can Dance), "לא נפסיק לרקוד" הייתה פורמט ישראלי מקורי. במהלך עונותיה של "נולד לרקוד" הועלו טענות שלא ניתנה במה מספקת לסגנון ה"היפ הופ" ודומיו (סטריט) וכי השופטים מוטים לטובת סגנונות קלאסיים יותר; "לא נפסיק לרקוד" הביאה את סגנונות הריקוד העכשוויים לקדמת הבמה ועימתה אותם עם הסגנונות הקלאסיים. בתוכנית התחרו זו בזו שתי קבוצות של עשרה רקדנים בכל קבוצה. קבוצה אחת נקראה קבוצת ה"סטריט" ברשות אונה הולברוק, ובה רקדו סגנונות כמו: ברייקדאנס, קראמפ, היפ הופ ועוד. הקבוצה השנייה נקראה ה"סטודיו" ברשות דוד דביר, ובה רקדו סגנונות קלאסיים כמו: בלט, מחול מודרני ועוד. בכל תוכנית קיבל כל ראש קבוצה רשימת סגנונות לריקוד (בהתאם לסגנון הקבוצה שלו) ושיבץ לכל סגנון את הרקדנים המתאימים ביותר (בזוגות ולעיתים בשלישייה). כל זוג מקבוצה אחת התחרה ראש בראש בזוג מהקבוצה השנייה בפרשנות "סטריט" או "קלאסית" לשיר דומה (ביצועים שונים לאותו שיר) או לסגנון ריקוד דומה (מחזמר, למשל). השיפוט הורכב מפאנל שופטים שחיוו את דעתם על כל ריקוד במהלך התוכנית ומהצבעות הצופים בבית (במסרונים ודרך אתר קשת). בסוף כל תוכנית שוקללו קולות השופטים וקולות הקהל בבית והקבוצה שניצחה במרב קטעי הריקוד הייתה המנצחת בתוכנית. ראש הקבוצה המפסידה ראשי היה להעניק חסינות למספר רקדנים, אך יתר רקדניו הועמדו להדחה. בדומה ל"נולד לרקוד", הם ביצעו ריקודי סולו קצרים, והרקדן שקיבל את כמות הקולות הנמוכה ביותר מהצופים בבית, הודח מהתוכנית (לעיתים יותר מרקדן אחד). הפורמט לא הצליח להתחבב על הצופים והתוכנית זכתה לרייטינג נמוך מהצפוי. נוסף על כך קושי אובייקטיבי – המבצע שנערך בתקופה זו בעזה גרמה לקטיעת תוכנית אחת עקב נפילת טילים, ולביטול תוכנית נוספת. השם המקורי, "מלחמת העולמות", שהיה כינוי ל"מלחמה" בין "עולם" הסטריט ל"עולם" המחול הקלאסי, התברר כבעייתי כאשר פרץ מבצע עופרת יצוקה, והוחלף לשם "לא נפסיק לרקוד". מסיבות אלה הורדה התוכנית חודשיים לפני המתוכנן והגמר אורגן בחופזה. בתוכנית טרום הגמר התחרו הרקדנים בריקודי סולו בלבד ועשרה מתוכם הודחו בבת אחת. ארבעת הרקדנים הנותרים עלו לגמר: איביצה באגו, רפאל בנימין, תומר יפרח, ונופר חסן (הזוכה). ארבעת שופטי התוכנית היו מיכל אמדורסקי, עידו תדמור, מרקו דה סילביה ונעמי פרלוב. נולד לרקוד רק רוצים לרקוד רוקדים עם כוכבים לא נפסיק לרקוד האתר הרשמי (מתוך אתר "קשת") ביקורות אביב דילבסקי, עכבר העיר, "מלחמת העולמות": עושים צחוק מהצופים, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2008 קרן נתנזון, כן נפסיק לרקוד, באתר ynet, 2 בפברואר 2009 ניר קיפניס, ‏מחול החרבות, באתר גלובס, 8 בפברואר 2009 אביב דילבסקי, עכבר העיר, לא נפסיק לרקוד: נפלה מהמסך, תודה לאל, באתר הארץ, 16 בפברואר 2009 יעל גאוני, ‏המלחמה גברה על כל התוכניות האחרות בטבלת הרייטינג השבועית, באתר גלובס, 11 בינואר 2009 דוד ורטהיים, ת'מפוטר, באתר חדשות 13, 4 בפברואר 2009 ערן בר-און, נופר חסן זכתה ב"לא נפסיק לרקוד", באתר ynet, 15 בפברואר 2009 דורון חלוץ, הבחור הכי יפה בטלוויזיה יורד מהמסך, באתר הארץ, 6 בפברואר 2009
קברנה פרנק

קבֶּרנה פרנק (באנגלית ובצרפתית: Cabernet Franc) הוא זן ענבים אדום. הזן נפוץ ביינות מִמְסָךְ בסגנון בורדו בהם הוא מתווסף למרכיבים העיקריים קברנה סוביניון ומרלו. בנוסף, הזן משמש גם להכנת יינות זניים – למשל בעמק הלואר שבצרפת, ואף להכנת יינות קרח בקנדה ובארצות הברית. קברנה פרנק, לצד הזן הלבן סוביניון בלאן, הם ההורים הגנטיים של הזן קברנה סוביניון. יינות שמכילים קברנה פרנק מתאפיינים לעיתים קרובות בארומות של פלפל שחור, ובמקרים מסוימים בארומות של פירות יער, טבק וסיגליות. בישראל, במסגרת חיפושים אחרי זני ענבים המתאימים לאקלים המקומי, מספר היקבים המתנסים ביינות מבוססי קברנה פרנק עולה בשנים האחרונות. החל משנת 2001 מספר יקבים אף מייצרים יינות זניים מקברנה פרנק, בהם: יקב בן חיים יקב מרגלית, יקב ויתקין,יקב רמת הנגב, יקב גבעות, יקב תניא, יקב טוליפ, יקבי רקנאטי, יקב תשבי, יקב בן חנה, יקבי כרמל, יקב כרם אביתר,יקבי גוש עציון ויקבים נוספים. מדיה וקבצים בנושא קברנה פרנק בוויקישיתוף דניאל רוגוב, קברנה פרנק: מעמק הלואר להרי ירושלים, באתר הארץ, 22 ביולי 2010 אסף מרגלית, "אסף מרגלית על: קברנה פרנק", בקבוק, 12 ביוני 2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1716

שנת 1716 היא השנה ה-16 במאה ה-18. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1716 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 20 בינואר – קרלוס השלישי, מלך ספרד (נפטר ב-1788) 14 בנובמבר – גוטפריד וילהלם לייבניץ, פילוסוף ומתמטיקאי גרמני (נולד ב-1646) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1716 התחילה ביום י"ז בטבת ה'תע"ו (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-ו' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1716 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1716‎ נפטרים ב-1716‎ מדיה וקבצים בנושא 1716 בוויקישיתוף
נהרדעא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נהרדעא – עיר חשובה, תורנית וכלכלית, בבבל ישיבת נהרדעא – ישיבה נודעת ששכנה בנהרדעא ובראשה עמדו אמוראים מפורסמים ישיבת נהריה – ישיבת הסדר בנהריה, ידועה גם בשם נהר-דעה נהרדעא (ישיבה תיכונית) – ישיבה חרדית המשלבת לימודי קודש וחול ושוכנת בגני תקווה
סבסטיאן רולי

סבסטיאן אוסקר רולי (בספרדית: Sebastián Oscar Rulli, נולד ב-6 ביולי 1975; בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא דוגמן ושחקן טלנובלות ארגנטינאי-מקסיקני. לפני שהחל לעסוק במשחק, עבד רולי בדוגמנות במגוון ארצות, כגון: איטליה, צרפת, מקסיקו וארצות הברית. לאחר מכן נרשם לבית הספר לאמנויות במגמת משחק במקסיקו. את הופעתו הראשונה על המסך עשה רולי בשנת 2000, כששיחק בטלנובלה "אהבה ראשונה" בתפקיד משני, לצד אנהי. מאז הפך רולי לכוכב, וכיכב במגוון טלנובלות פופולריות, כגון: "כיתה 406", "רובי (טלנובלה)", "כנגד כל הסיכויים" ו"תשוקות". בשנת 2008 כיכב רולי לצד דנה גרסיה, בטלנובלה "Un Gancho al Corazon", טלנובלה מקסיקנית המבוססת על הטלנובלה "חיים שלי", בכיכובם של נטליה אוריירו ופקונדו ארנה. בשנת 2021 כיכבה לצדה של אנג'ליק בויר בטלנובלה המקסיקנית "Vencer el pasado" בדמותו של מאורו אלוורז. בשנת 2022 החל לשחק בטלנובלה המקסיקנית "העשירים גם בוכים" בדמות הראשית כלואיס אלברטו. בשנת 2023 כיכב בסדרת המותחן והפשע "Más allá de ti" בשירות הסטרימינג "Vix" (אנ') שם גילם את דייוויד סאלגדו בסדרה שכללה שמונה פרקים. בשנת 2024 שיחק לצד אנג'ליק בויר בסדרת הדרמה "El extraño retorno de Diana Salazar" בשירות הסטרימינג "Vix" (אנ'), אשר מבוססת על טלנובלה באותו שם משנת 1988. ב-31 בדצמבר 2007 התחתן רולי עם חברתו זה חמש שנים, ססיליה גז'יאנו. ב-15 בינואר 2010 נולד לזוג בן בשם סנטיאגו. ב-2011 התגרש מאשתו, ססיליה גז'יאנו. הוא יצא עם השחקנית ארסלי ארמבולה ("בדרך אל האושר", "חבקי אותי חזק", "השיבה הביתה"). הוא הודיע על פרידתו בטוויטר ב-24 בספטמבר 2013. שבוע לאחר מכן הם נראו יחד שוב. באוקטובר 2014 הודיע רולי שהוא נמצא במערכת יחסים רשמית ויציבה עם השחקנית אנג'ליק בויר. השניים הכירו על סט הסדרה תרזה ב-2010, וחזרו למסך ב-2013 עם הסדרה "החיים שגנבו ממני" בויוה. לאורך הסדרה הפצו שמועות על רומן המתקיים ביניהם. 1995 - "רכבת הרים, סיבוב נוסף" - Montaña Rusa, Otra Vuelta - דמות: איגנסיו. 1997 - "משוגעים עליהם" - Locas por ellos - דמות: ג'וני. 1998 - "קיץ נצחי" - Verano del '98 - דמות: ווילי. 2000 - "אהבה ראשונה" - Primer amor - דמות: מאוריסיו. 2001 - "אין אשמה באהבה" - Sin pecado concebido - דמות: מרקו ויניסיו מרטורל הרננדז. 2002 - "כיתה 406" - Clase 406 - דמות: חואן אסטבן סן פדרו. 2004 - "רובי" - Rubí - דמות: הקטור פרר. 2005 - "כנגד כל הסיכויים" - Contra viento y marea - דמות: סבסטיאן קארדנס. 2006 - "עולם של חיות" - Mundo de fieras - דמות: חואן כריסטובל. 2007-2008 - "תשוקות" - Pasión - דמות: סנטיאגו מרקס. 2008 - "Un Gancho al Corazon" - דמות: מאוריסיו סרמניו. 2012-2013 - "אהבות אמיתיות" - amores verdaderos - דמות: גוסמן. 2014- "החיים שגנבו ממני"- Lo que la vida me robo - דמות: אלחנדרו. 2016 -״אנה כפול שלוש ״ - Tres veces ana - דמות: סנטיאגו גרסיה / מרסלו סלבהטיירה. 2017-2018 - "אב לכל אם" - Papá a toda madre - דמות: מאוריסיו לופז גרסה. 2019-2020 - "הדרקון: שובו של לוחם" - el dragón - דמות: מיגל גרזה. 2021 - "Vencer el pasado" - מאורו אלוורז. 2022 - "העשירים גם בוכים" - דמות - לואיס אלברטו. 2024 - El extraño retorno de Diana Salazar - מריו ויאריאל. 2005 - "Tres" - דמות: וירגיליו. מדיה וקבצים בנושא סבסטיאן רולי בוויקישיתוף סבסטיאן רולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סבסטיאן רולי, ברשת החברתית אינסטגרם סבסטיאן רולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
דואג האדומי

דֹּאֵג הָאֲדֹמִי (שמו נכתב גם כדויג) הוא דמות מקראית. נודע לשמצה עקב הריגת כהני נוב שהואשמו בסיוע לדוד בהמלטותו מפני שאול. משמו של דואג ניתן להסיק שמוצאו ככל הנראה מאדום. יוסף בן מתתיהו מכנה אותו "דואג הסורי" וזאת כנראה בעקבות הגרסה "ארמי" תחת "אדמי" המתועדת בתרגום השבעים. ערך מורחב – הטבח בנוב עיר הכהנים על דואג מסופר בספר שמואל א' פרקים כ"א-כ"ב. כמו כן מזמור נ"ב בתהילים נכתב אודותיו. דואג היה "אַבִּיר הָרֹעִים, אֲשֶׁר לְשָׁאוּל", כלומר השר הממונה על הרועים בממלכתו של שאול. ניתן להבין כי דואג היה איש אדוק - מתואר כ"נֶעְצָר לִפְנֵי ה'" במשכן נוב. בעת שהותו במשכן נוב, היה עד לעזרה שהגיש הכהן הגדול אחימלך בן אחיטוב לדוד בברחו מפני שאול.לאחר מכן, שאול מאשים את עבדיו בכך שלא עוזרים לו בתפיסת דוד. דואג היה האחרון שראה את דוד מבין מקורביו של שאול, ולא עשה כלום בנדון, ולכן הוא מרגיש אשמה ואחריות לטפל בעניין. דואג מנסה לגלגל את האשמה לאחימלך הכהן כדי למצוא חן בעיני שאול. וכדי להדגיש את אשמת אחימלך, דואג מדגיש כמה פרטים, הוא: מכנה את דוד "בן ישי"- לשון זלזול, כפי שכינה שאול את דוד. משמיט משמו של אחימלך בן אחיטוב את תואר "הכהן", כדי להקטין את דמותו בעיני שאול. חוזר חזרה כפולה על המילים "נתן לו" וכך מדגיש את אשמת אחימלך. בעקבות כך שאול גזר מוות על אחימלך ובית אביו. כאשר סירבו עבדי שאול לבצע את גזר הדין, פנה שאול לדואג והורה לו לפגוע בכוהנים. ובכך, שאול ניצל שוב את חולשתו של דואג שהרגיש תחושת אשמה ונחשב כחשוד. אם יסרב דואג לבקשת שאול יחשיד את עצמו עוד יותר, לכן דואג מבצע את גזר הדין, אך מתוך הלהיטות שלו להראות את נאמנותו לשאול, מפריז דואג הרבה יותר מהנדרש. שאול ביקש להרוג רק את הכהנים ואילו דואג, מוסיף על כך והורג את הנשים, התינוקות והצאן באכזריות רבה: "מֵאִישׁ וְעַד אִשָּׁה, מֵעוֹלֵל וְעַד יוֹנֵק וְשׁוֹר וַחֲמוֹר וָשֶׂה, לְפִי חָרֶב". לדעת משה גרסיאל קיימת זיקה בין שמו לבין מעשהו. ייתכן כי המחבר המקראי יוצר זיקה בין שמו לדאגתו לאחימלך. חז"ל ייחסו את שמו למעשהו בשונה: "כתיב דואג וכתיב דויג - אמר רבי יוחנן: בתחילה יושב הקב"ה ודואג שמא יצא זה לתרבות רעה" (סנהדרין ק"ו, ע"ב). דואג הוא נושאם של מדרשים רבים, אשר רובם ככולם שופטים אותו לחומרה, חלקם שואבים ממזמור נ"ב בתהילים אשר חיבר דוד על דואג. דואג מתואר כגדול בתורה ("אדומי" - שהיה מאדים פני הכל בהלכה, "אביר הרועים" = אב בית דין), אך גם כאדם אכזר, אשר קינא בדוד, שנא אותו ועשה ככל שניתן להכפיש את שמו. דואג הוא אחד מבין ארבעה "הדיוטות" אשר אין להן חלק לעולם הבא. דואג האדומי, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" דואג האדומי, באתר מרכז ישיבות בני עקיבא יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ששי, פרק יב, פסקה ד, סעיף 254 (כרך א, עמ' 207). ספר שמואל א', פרק כ"ב, פסוק י"ט הרב אמנון בזק, הריגת כהני נוב, בית המדרש הווירטואלי (M.B.V ) ע"ש ישראל קושיצקי שליד ישיבת הר עציון משה גרסיאל, מדרשי שמות במקרא, רמת גן, רביבים, 1987, עמ' 145 מדרש תהילים פרק נב סימן ד רש"י, שמואל א פרק כא פסוק ח משנה, מסכת סנהדרין, פרק י', משנה ב'