laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קתדרלת פרייבורג

קתדרלת פרייבורג (בגרמנית: Freiburger Münster; פרייבורגר מינסטר) היא קתדרלה גותית בעיר פרייבורג, גרמניה. הכנסייה נבנתה במספר שלבים. השלב הראשון היה החל מ-1120 באדריכלות רומנסקית תחת השגחתו של קונרד הראשון מבוהמיה והמשיך אף לתחילת המאה ה-13. השלב השני החל ב-1210 ואילו השלב הגותי החל ב-1230. בשנים 1230–1320 נבנתה הכנסייה מחדש מאבן חול אדומה בסגנון גותי בשל. הבנייה הסתיימה רשמית ב-1513 אך בשנים 1515–1530 נעשו בכנסייה שיפוצים. הקתדרלה הייתה בבעלות אנשי העיר פרייבורג והם מינו אוצר מטעמם שיטפל בה. רק ב-1827 קיבלה העיר מעמד של בישופות והכנסייה הפכה לקתדרלה. כדי לשמר את הקתדרלה, נוסדה עמותת Freiburger Münsterbauverein המשקיעה מיליונים בשימור ותחזוקת הקתדרלה וכיום היא בעלת הקתדרלה. חזיתה המערבית של קתדרלת פרייבורג ייחודית בשל היותה מורכבת ממגדל גבוה בודד הנמצא במרכזה עם שער יחיד, ובראשו צריח תחרה בסגנון גותי גרמני. המגדל, שמתנשא לגובה 116 מטר, הושלם באורח נדיר עוד בימי הביניים (1320). המגדל מתחיל כמרובע בבסיסו ואז משתנה למעושר ואחר כך למתומן, מעליו הצריח. באורח נס, שרד המגדל את ההפצצות על העיר במלחמת העולם השנייה והחלונות, שהוסרו ממנו, לא נפגעו גם הם. כמו כן, עקב גובהו הרב הצריח התנודד עקב הרוחות ולכן חובר בעוגני עופרת לבסיסו במגדל. במגדל 16 פעמונים, העתיק שבהם, מ-1258, נקרא "הוזאנה" ושוקל 3,290 ק"ג. על המגדל אמר ההיסטוריון השווייצרי יעקב בורקהרדט שזהו המגדל הכי יפה של הנצרות. ממדי הספינה הראשית הם אורך של 116 מטר ורוחב של 30 מטר. לקתדרלה בית רוחב מנוון, שאיננו בולט מעבר לספינה הראשית (ובכך לא יוצר צורת צלב). חזיתו הדרומית כוללת 3 שערים בסגנון הרומנסק ולפניהם מבואה מקורה. בית המקהלה מוקף בקפלות צידיות, המשתרעות מסביב לאפסיס ומסביב לקירות הדרומיים והצפוניים. במפגש שבין בית המקהלה לבין מקום המצלב, מצויים שני מגדלים על בסיס רומנסקי המסתיימים בצריחי תחרה מחודדים אך נמוכים. פנים הקתדרלה כולל שני מזבחים חשובים: המזבח הראשי מאת האנס בלדונג, ומזבח בקפלה צידית מאת הנס הולביין. הגילדות השונות בעיר תרמו את חלונות הוויטראז' וסמליהן מופיעים על החלונות. הצבע האדום העז המופיע בחלק מהחלונות הוא לא תוצאה של צבע אלא של נידוף ננו-חלקיקי זהב בעת קישוט החלונות (ראו קולואידים ופלזמון שטח). קתדרלת פרייבורג בחורף, מבט מדרום-מזרח. מבט על הקתדרלה והעיר בחורף הקתדרלה (1938) הקתדרלה, מבט מדרום על המגדל המערבי הגבוה והתמיכות הדואות בקיר הדרומי מראה כללי של מזרח הקתדרלה עם התמיכות הדואות, ומאחוריו מגדל החזית הגבוה הקתדרלה - פרטים ופיתוחי אבן, שימו לב לגרגוילים תוכנית הקתדרלה החזית הדרומית ותמיכות דואות חלון רוזטה אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת פרייבורג קתדרלת פרייבורג, באתר Structurae.de
טכם

טכם - טכנולוגיה מתקדמת בע"מ (ובקצרה: טכם), הייתה מחברות המחשוב המובילות בישראל, והיא הגרעין של חברת המחשוב "נס טכנולוגיות". החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי קבוצת מדענים: פרופ' יעקב זיו, פרופ' אליעזר שלייפר ופרופ' יעקב קצנלסון מהטכניון ופרופ' דניאל שמשוני מאוניברסיטת תל אביב, ועל ידי יוסי ורדי, מאיר בורשטיין ויורם רוזנפלד. העובדים הראשונים היו בעלי רקע בתחום הניהול ומקצתם יוצאי ממר"ם. משרדי החברה שכנו בקריית עתידים (שם נמצאים גם משרדי ממשיכתה, "נס טכנולוגיות") החברה פעלה בתחילה בתחום של ייעוץ ארגוני, ניתוח מערכות מידע ופיתוח תוכנה. לימים הצטרפו לחברה דני קוניק, בוגר קורס התכנות הראשון של ממר"ם (עבר אחר כך לניהול חברת התוכנה קונתהל, שהתחרתה בטכם ולימים הצטרפה אליה לשם הקמת "נס טכנולוגיות") וכן עודד ריץ שהיה איש ההנדסה הראשון שהצטרף לחברה (מהנדס אלקטרוניקה ובקרה) והחברה נכנסה לתחום של פרויקטים צבאיים ופרויקטים משולבי חומרה ותוכנה. הפרויקט הגדול הראשון נעשה עם חברת יוז איירקראפט האמריקאית עבור חיל האוויר הישראלי. חברת יוז נכנסה כשותפה בחברה. במשך שנים רבות הייתה חברת טכם מהמובילות בתחום זה בישראל. החברה הייתה הראשונה שקבעה סטנדרטים בתחום תעשיית תוכנה בישראל והפכה את כתיבת תוכנה מאמנות להנדסה. החברה הייתה מהראשונות בעולם שהבינה שפיתוח תוכנה הוא הנדסה וקבעה את הביטוי Software Engineering - הנדסת תוכנה - שלימים הפך לביטוי מוכר ומוסכם בעולם.[דרוש מקור] שנים רבות הייתה החברה בבעלות חברת תדיראן בע"מ שקנתה את חלקה של חברת יוז ואת חלקם של המייסדים. לימים הפכה טכם לחברה ציבורית שמניותה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. טכם פעלה בארבעה תחומים עיקריים של טכנולוגיית המידע: פיתוח והטמעה של מערכות מידע לניהול. מערכות צבאיות ומערכות זמן אמת, ובהן מערכות פיקוד, בקרה ותקשורת, מערכות הגנה אווירית ומערכות לוחמה אלקטרונית. פיתוח ושיווק של חבילות תוכנה. שיווק של חבילות תוכנה מיובאות ותמיכה בהן. חברה בת של החברה בשם ATI-Advanced Technology International פעלה בארצות הברית, ועסקה בשיווק של מוצרי טכם שם ובפיתוח פרויקטי תוכנה בעיקר למגזר הפיננסי. בשנת 1988 העסיקה החברה למעלה מ-400 עובדים. בשנת 1998 העסיקה החברה למעלה מ-710 עובדים ומכירותיה הסתכמו ב-268 מיליון שקל. בשנת 1999, משפחת וולפסון מניו-יורק, רכשה מתדיראן את השליטה בחברה תמורת 65.5 מיליון דולר, והיא נהפכה לחלק מחברת "נס טכנולוגיות" ולמעשה לגרעין המנהל והמשפיע על החברה. נס טכנולוגיות תדיראן סיליקון ואדי יהודה קונפורטס, ‏טכם: 40 שנה להקמת החברה - הסמן הימני של ה-IT בישראל, באתר "אנשים ומחשבים", 10 באוגוסט 2009 סימונה ברונפמן, טכם: 40 שנה להקמת החברה - "טכם שימשה כסמן ימני לתעשיית ה-IT בארץ", ראיון "DailyMaily", ‏7 באוגוסט 2009(הקישור אינו פעיל) יוסי הטוני, ‏ד"ר יוסי ורדי: "טכם הייתה הסטארט-אפ הראשון שלי", באתר "אנשים ומחשבים", 27 בדצמבר 2009 וולפסון מארה"ב רוכש מתדיראן את השליטה גם בחברת טכם, באתר גלובס, 17 במאי 1999
פיקדון מובנה

פיקדון מובנה הוא מוצר מובנה שבו מושקעים כספים לתקופת זמן מוגדרת מראש ולא ניתן לסחור בו. בפיקדון מובנה קרן ההשקעה בדרך כלל מובטחת בערכה הנקוב ואילו התשואה תלויה בקיומם של תנאים שונים, שנקבעו מראש בתנאי הפיקדון. הסיכון הכלכלי למשקיע בפיקדון מובנה הוא נמוך יחסית וכרוך בעיקר באובדן הנזילות למשך תקופת הפיקדון, ולאובדן התשואה האלטרנטיבית חסרת הסיכון שהיה ביכולתו לקבל במשך התקופה על השקעתו. פיקדונות מובנים רבים מסוגים שונים אשר חלקם "אקזוטיים" מוצעים על ידי בנקים ובתי השקעות ללקוחותיהם. ההשקעה בפיקדון מובנה מאפשרת למשקיע מעין "הימור" מוגבל של השקעה בסיכון גבוה שבה במקרה שטעה יקבל בחזרה את מלוא השקעתו המקורית ואם צדק יוכל לשפר את התשואה באופן משמעותי . פיקדון מובנה ככלי השקעה יכול להתאים למגוון רחב של סוגי משקיעים. שונאי הסיכון מבטיחים לעצמם לכל הפחות את קרן ההשקעה שלהם, ואילו אוהבי הסיכון יכולים לבחור לעצמם פיקדונות מובנים בעלי מאפיינים קיצוניים יותר של אובדן תשואה מוחלט לעומת תשואה גבוהה יחסית. פיקדון ריבית יומי הפיקדונות המובנים (Structured Products) - מידע לציבור, באתר בנק ישראל, 5 בינואר 2004 עמי גינזבורג, האם כדאי לחסוך בפיקדון מובנה?, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי יוחנן בן ברוקה

רבי יוחנן בן בְּרוֹקַה (או ברוקא), היה תנא בדור השלישי לתנאים, תלמידו של רבי יהושע בן חנניה וחברו של רבי אלעזר בן חסמא. מספר הלכות מובאות בשמו במשנה, והלכות נוספות מוזכרות בברייתות, לרוב יחד עם רבי מאיר ורבי יהודה ורבי שמעון וחבריהם. המאמר שלו במסכת אבות עוסק בחילול השם: רבי יוחנן בן ברוקה אומר: כל המחלל שם שמים בסתר, נפרעין ממנו בגלוי. אחד שוגג ואחד מזיד בחילול השם. — אבות, ד, ד. חידש שיטה בהלכות ירושה, האומרת כי אדם יכול להעביר ירושה מיורש אחד לשני, אם שניהם ראויים ליורשו, כלומר בן בין הבנים או בת בין הבנות, אבל לא בת בין הבנים, ונפסקה הלכה כדינו של רבי יוחנן בן ברוקה. פוסק כי אדם חייב להקציב מזונות לבנותיו לאחר מיתתו. בשונה משאר חבריו, הוא מחדש כי מצוות פריה ורבייה מוטל גם על האשה, שכן בפסוק נאמר ”ויברך אותם אלוהים פרו ורבו ומלאו את הארץ”, המילה "אותם" מלמדת על כך שהיא נאמרת לשניהם. היה לו בן שנמנה אף הוא על החכמים, ושמו רבי ישמעאל, ואף ממנו נזכר מאמר במסכת אבות ושמועות הלכתיות נוספות בברייתות שמובאות בתלמוד. מקום קבורתו לא נזכר בספרות חז"ל, אך רבי חיים ויטאל (1570 לערך) מציין לראשונה בספרו "שער הגלגולים", בשם רבו האר"י, את קבורת רבי יוחנן בסמוך לעין זיתים: אחר שתעבור מן הכרא"ל הנזכר, יש הר אחד גבוה לצד מזרח, בימינך, ודרך ההר הזה עולין בו והולכין בו לעין זייתו"ן. תעלה משם בדרך הוא לראש ההר, ושם בראש ההר קבור ר' יוחנן בן ברוקא — שער הגלגולים, הקדמה לז (נוסח כתב יד) . על פי מחקר שפורסם לראשונה בשנת 2007, בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" (על ידי חוקרי המקומות הקדושים ישראל מאיר גבאי, ישראל הרצברג והארכאולוג ד"ר יוסף סטפנסקי), נכתב: "מלשונו של ר' חיים ויטאל נראה כי כוונתו לראש ההר ביחס לדרך מצפת, טרם הגיעו לעין זייתון, א"כ המקום הוא בראש הגבעה הסמוכה לר' יהודה בר אלעאי". על פי אותו מחקר סומן האזור המשוער (בגבעה הסמוכה למתחם קברו של רבי יהודה בר אלעאי), כקברו של רבי יוחנן בן ברוקה. הרב אהרן הימן, "רבי יוחנן בן ברוקה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 673, באתר היברובוקס משה יהודה בלוי (עורך), "רבי יוחנן בן ברוקה", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים רמ"ה-רמ"ו, באתר היברובוקס ראו למשל תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף פ"ב, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ק"ל, עמוד א'. עיין הלכות נחלות, ו', ב'. וכן הלכות זכייה ומתנה, יב', א'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"א, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ה, עמוד ב', מסכת גיטין, דף מ"ג, עמוד ב'. ספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל"
תיאודורוס פאפאלוקאס

תיאודורוס "תיאו" פאפאלוקאס (ביוונית: Θεόδωρος "Τεό" Παπαλουκάς; נולד ב-8 במאי 1977) הוא כדורסלן עבר יווני. פאפאלוקאס, המתנשא לגובה של 2.00 מ' שיחק בעמדת הרכז. הוא נחשב לאחד הכדורסלנים הטובים באירופה בכל הזמנים, למנהל משחק מצטיין ולבעל ראיית משחק יוצאת דופן. בשנת 2006 נבחר על ידי פיב"א אירופה לשחקן השנה. הוא מחזיק בשיאי האסיסטים והחטיפות של היורוליג, וב-2008 בחרה בו יול"ב לאחד מ-35 שחקני היורוליג הטובים בכל הזמנים. פאפאלוקאס נולד באתונה, והחל לשחק במועדון אתניקוס אלינורוסון בעירו. בהמשך נדד בין קבוצות קטנות - אמפלוקיפי (1995) דפני (1997) ופאניוניוס (1999). עונת 2000/2001 הייתה עונת הפריצה שלו. הוא נבחר לשחקן המצטיין בליגה היוונית באותה עונה, זומן לראשונה לנבחרת, ובסיום העונה חתם לראשונה במועדון גדול גם בקנה מידה אירופי, אולימפיאקוס פיראוס. הוא לא הצליח לשחזר את יכולותיו במועדון זה, ואף שהוחתם ל-4 שנים, שוחרר כעבור עונה אחת בלבד. בשנת 2002 עבר פאפאלוקאס לצסק"א מוסקבה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות רוסיה 6 פעמים, בין השנים 2003 ל-2008, והגיע עמה למעמד הפיינל פור של היורוליג 6 פעמים ברציפות, החל משנת 2003. בפיינל פור של 2006, בו זכתה צסק"א, הציג יכולת גבוהה הן במשחק חצי הגמר נגד ברצלונה והן במשחק הגמר נגד מכבי תל אביב, ונבחר לשחקן המצטיין של הפיינל פור. הישג זה נחשב יוצא דופן, בהתחשב בכך שהיה הרכז המחליף של הקבוצה, ולא הרכז הפותח. באותה עונה נבחר פאפאלוקאס גם לחמישיית העונה של היורוליג. הוא חתם על חוזה לשחק בצסק"א עד 2009, אך לאחר עונה חלשה הותר חוזהו בקיץ 2008, והוא שב לאולימפיאקוס. ב-13 באוגוסט 2011 חתם פאפאלוקאס במכבי תל אביב. במכבי מיעט פאפאלוקאס לשחק, והיו אף שהגדירו את עונתו בתל אביב כמשפילה ומבזה את אחד השחקנים הגדולים בכדורסל האירופאי. בנובמבר 2012 חתם שוב בצסק"א מוסקבה שגם שם מיעט לשחק, ובסוף העונה פרש מכדורסל. פאפאלוקאס חבר בסגל נבחרת יוון מאז 2001. הוא שיחק במסגרתה בכל אליפויות אירופה שנערכו מאז. באליפות שנערכה ב-2005 הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הזהב ואף נבחר לחמישיית הטורניר. גם באליפות העולם שנערכה ב-2006, ובה זכתה יוון במדליית הכסף, נבחר פאפאלוקאס לחמישיית הטורניר, לצד שחקני ליגת ה-NBA פאו גאסול, חורחה גרבחוסה, כרמלו אנתוני ומאנו ג'ינובילי. אתר האינטרנט הרשמי של תיאודורוס פאפאלוקאס פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג דף השחקן של תיאודורוס פאפאלוקאס באתר היורוליג דף השחקן של תיאודורוס פאפאלוקאס באתר צסק"א מוסקבה אהרל'ה ויסברג, "לא היה לי כוח לקום בבוקר", באתר ישראל היום, 16 במרץ 2012 רועי גלדסטון, ‏פאפאלוקאס חתם במכבי: תענוג לעבור לצהוב, באתר ערוץ הספורט, 14 באוגוסט 2011
גליצראלדהיד

גליצראלדהיד הוא חד-סוכר, שנוסחתו C3H6O3. החומר מתקבל בחמצון של גליצרול כך שקבוצת כוהל אחת הופכת לאלדהיד ונוצר אלדוז. גליצראלדהיד הוא מוצק גבישי שטעמו מתוק. המולקולה כיראלית כאשר פחמן 2 בשרשרת הוא המרכז הכיראלי. גליצראלדהיד משמשת כדגם לסיווג אננטיומרים D וL של פחמימות כאשר המופע הטבעי של גליצראלדהיד ( שהוא אננטיומר R) יסומל באות D, ואילו האננטיומר שלה יסומל באות L. לכל מולקולת סוכר קובעים את הקונפורמציה מהשוואת מיקום קבוצת הOH של פחמן 2 בהיטל פישר לזה שבגליצראלדהיד. מדיה וקבצים בנושא גליצראלדהיד בוויקישיתוף
צ'יט

צ'יט (מאנגלית: מעשה רמאות) הוא ביטוי רווח בתחום משחקי המחשב, המתייחס לפריצה של חוקי המשחק הרגילים, בדרך כלל לטובת השחקן או מתן רמזים שיאפשרו לשחקן להמשיך מנקודה בה הוא "תקוע". צ'יטים עשויים לאפשר לשחקן התקדמות מהירה במשחק, שרידות גבוהה במיוחד, וכן הלאה. כמעט בד בבד עם התפתחות משחקי המחשב הופיעו גם הצ'יטים. בתחילה הם הופיעו כאמצעי עזר עבור בודקי המשחקים, על מנת להקל על תהליך הבדיקה שכלל גם משחק ממושך, מה שאיפשר במשחקים מסוימים גם לשחקנים ביתיים להפעיל אותם, אם ידעו כיצד (באמצעי כמו קוד מיוחד המוכנס במהלך המשחק וכדומה). במחשבים האישיים הראשונים, כמו ספקטרום סינקלייר, קומודור 64, ואחרים, אוחסנו הנתונים בזיכרון המחשב בצורתם המספרית, מה שאפשר לשחקנים לגשת לזיכרון (באמצעי כמו פקודת הבייסיק POKE), וכך להשפיע על הערכים הרלוונטיים על מנת להשיג יכולות כמו כמות אינסופית של תחמושת או חיים בלתי מוגבלים. במהרה, החלו מגזינים שעסקו בנושא לפרסם רשימות של צ'יטים כאלה. עם זאת, לא תמיד הייתה הגישה כלפי הצ'טים אוהדת. לדוגמה, המגזין Amiga Power נקט עמדה מוצהרת כנגד תופעת הצ'יטים, בטענה שהדבר נוגד את ההגינות של המשחק. עם התקדמות המחשבים ושוק משחקי המחשב הפסיקו הצ'יטים שהשתמשו בגישה ישירה לזיכרון להועיל. החל משנות ה-90 משמשים בעיקר צ'יטים משני סוגים: כאלה שהובנו בתוך המשחק על ידי המפתחים ("Cheat codes"), וכאלה המשתמשים בתוכנה חיצונית על מנת להשפיע על נתוני המשחק ("Trainers"). למרות שההיצע הרחב של המשחקים מאפשר צ'יטים כמעט מכל סוג הניתן להעלות על הדעת, קיימים כמה סוגים רווחים: במשחקי מחשב מבוססי פלטפורמה או ירי בגוף ראשון נפוצים צ'יטים המאפשרים אי-פגיעות (God-Mode), אי-נראות על ידי האויבים, מעבר דרך קירות, וציוד בלתי מוגבל. במשחקי מחשב שעיקרם ניהול או אסטרטגיה בדרך כלל יאפשרו צ'יטים להשיג משאבים ולחזק את היחידות שעומדות לרשות השחקן. במשחקי מחשב רבים קיימות גם "ביצי פסחא", שמטרתן לגוון את סביבת המשחק אך בדרך כלל לא יקדמו את השחקן ולכן אינן נחשבות כצ'יט. למרות שצ'יטים מעניקים לשחקן אפשרות לסטות מצורת המשחק הרגילה, במשחקי המחשב ליחיד (Single Player) הם נחשבים בדרך כלל כאמצעי לגיטימי, ויותר מכך - ברבים מהם הטמינו המפתחים עצמם צ'יטים, שהמידע על אופן הפעלתם עובר מפה לאוזן, במגזינים העוסקים במשחקי מחשב, וכדומה. הסיבה לגישה זו היא שהיתרון מושג עבור השחקן כנגד המחשב, וממילא מטרת המשחק היא הנאתו של השחקן, שלמעשה משנה את עיצוב המשחק להנאתו הפרטית. מנגד, כאשר מדובר במשחקים מרובי משתתפים, בייחוד משחקי רשת, נחשבים הצ'יטים ועזרי המשחק הלא חוקיים למיניהם לדבר פסול ואסור מכיוון שהם מעניקים יתרון בלתי־הוגן לשחקנים מסוימים על פניהם של אחרים. ברוב משחקי הרשת, עשוי חשבונו של שחקן שנחשד בשימוש בצ'יטים להיחסם. כמו כן על משחקי רשת רבים, בעיקר משחקי תפקידים און ליין, ישנן מערכות הגנה במשחק שנועדו למנוע שימוש בעזרים לא חוקיים. הנפוצות ביניהם כוללות את PunkBuster,‏ Valve Anti-Cheat ו-nProtect GameGuard. צ'יטים מובנים - צ'יטים שהוטמנו בקוד המשחק על ידי מפתחיו. לרוב מופעלים על ידי תיבת פקודות (שמשמשת בהרבה משחקים לא רק להזנת צ'יטים). שינויים בקוד המשחק - מתאפשרים במשחקי קוד פתוח, וכן התאפשרו בכמה מהמשחקים שפעלו על ראשוני המחשבים האישיים. שימוש בתוכנה חיצונית (טריינר; באנגלית: Trainer) - תוכנה המופעלת לפני, או יחד עם הפעלת המשחק, ומשפיעה על תוצאות המשחק. שימוש בעורכים המסוגלים לשנות נתונים של משחק שנשמר. מוד (משחקי מחשב)
מתמיר

מתמיר הוא אטום, או קבוצה של אטומים, המחליף אטום מימן בשרשרת הפחמנים הראשית של פחמימנים. תכונותיו של הפחמימן נקבעות לא רק לפי מספר אטומי הפחמן בשרשרת הראשית שלו ומספר אטומי המימן המחוברים אליהם בקשר קוולנטי, אלא גם לפי סוגי המתמירים הקשורים לאותה שרשרת. קיימות קבוצות פונקציונליות רבות שיכולות לשמש כמתמירים, ועל כן מספר הפחמימנים האפשריים הוא גדול מאוד. מיקומו והרכבו של המתמיר במולקולות ארומטיות ישפיע באופן ניכר על תכונותיה של המולקולה, משום שהאלקטרונים שהוא תורם או מושך יקבעו את פיזור האלקטרונים בתוכה, כלומר את הרזוננס הכימי שלה. בנזן היא מולקולה ארומטית ללא מתמירים. הופעתו של מתמיר כלשהו במולקולת בנזן ישנה את תכונותיה ואת שמה. כך למשל, כשבנזן מכיל מתמיר OH אז המולקולה נקראת פנול, ואם הפנול מכיל גם כלוריד בתור מתמיר אז המולקולה תיקרא כלורופנול. שמה המלא של המולקולה יקבע לפי המיקום היחסי בין המתמירים; באיור מוצגת מולקולת 2-כלורופנול. פחמימן שמכיל את המתמיר קרבוקסיל (COOH) קרוי חומצה קרבוקסילית, ונוכחות המתמיר מעניקה למולקולה את האופי החומצי שלה. קיימות מספר חומצות קרבוקסיליות שנבדלות במספר אטומי הפחמן בשרשרת הראשית ובנוכחותם של מתמירים נוספים. כך למשל, חומצה אצטית, המרכיב החשוב בחומץ, היא חומצה קרבוקסילית בעלת שני פחמנים בשרשרת הראשית והיחידה שלה, ואילו חומצה פרופנואית מכילה 3 אטומי פחמן בשרשרת ותכונותיה שונות. מולקולת אספירין היא חומצה קרבוקסילית ארומטית; המבנה שלה מורכב יותר, ובנוסף לקרבוקסיל היא מכילה קבוצה אצטוקסית בתור מתמיר נוסף. על פי הכללים שלעיל, לאטום פחמן במולקולה, הנחשב כתחליף, יש את השמות הבאים בהתאם למספר המימנים הקשורים אליו, וסוג הקשרים הנוצרים עם יתרת המולקולה: מונחון IUPAC תרכובת אורגנית קבוצה פונקציונלית ארומטיות קבוצה צדדית
שמעון וילנאי

שמעון וילנאי (נולד ב-4 באוגוסט 1945) הוא כתב קול ישראל בגמלאות. עסק בעיקר בענייני חקלאות ותעשייה. עורך ראשי של "יבול שיא". וילנאי נולד וגדל בתל אביב בשם שמעון וילנצ'יק. בעבר היה כתב בעיתון "חדשות הספורט". ב"קול ישראל" היה כתב בתחומים שונים, ובהם כתב לענייני משטרה בגוש דן, לענייני חקלאות במשך 17 שנים, וכתב לענייני תאונות דרכים. כיהן כיו"ר ועד העיתונאים של קול ישראל בתל אביב, וכחבר הנהלת אגודת העיתונאים בתל אביב. ב-2012 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. וילנאי נשוי ואב לשלושה. בתו היא העיתונאית והמגישה אורלי וילנאי. במהלך יולי 2012 פרש וילנאי לגמלאות. וילנאי שמעון וילנאי חוגג 60, באתר "התאחדות חקלאי ישראל" רביטל פרקר, רדיו ללא הפסקה: אבא של אורלי וילנאי מקבל פרס על מפעל חיים, באתר nrg‏, 14 בפברואר 2012 דוד אברהם‏, לאחר 42 שנים: כתב החקלאות של קול ישראל שמעון וילנאי פורש, באתר וואלה, 2 ביולי 2012 אתר אגודת העיתונאים בתל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מה בוער

מה בוער, בהגשתו של רזי ברקאי, הייתה תוכנית אקטואליה יומית ששודרה בתחנת הרדיו גלי צה"ל משנת 1995. בינואר 2022, לאחר 27 שנות הגשה, הודיע ברקאי על פרישתו מגלי צה"ל, וכחודש וחצי לאחר שפרש שודרה התכנית האחרונה, בהגשת טלי ליפקין שחק. מה בוער, היא תוכנית האקטואליה המרכזית של התחנה ומאלה שמאזינים לה ביותר[דרוש מקור]. היא משודרת בשעות הבוקר ועוסקת במתן פרשנות לרוב האירועים המרכזיים של היום ובעריכת ראיונות עם האישים הקשורים בהם. ב-1995, עבר ברקאי להגיש את התוכנית. בתחילת 2017, צורפו לתוכנית כמה מראיינים שהגישו את התוכנית לצדו של ברקאי, ובהמשך בוטלה ההגשה המשותפת. מתחילת 2019, קוצרה התוכנית משעתיים לשעה אחת, מהשעה 09:00-10:00. התוכנית משודרת בימים א'-ד', ובימים אלה העורכת היא נורית קנטי. באירועים מיוחדים הגיש ברקאי בשידור משותף את תוכניתו עם רינו צרור. בימי חמישי מוגשת בשעות אלו התכנית "מרציאנו-סגל", בהגשת קרן מרציאנו ואודי סגל. עם מושאי הסיקור הבולטים של התוכנית נמנים, בין היתר, הראיון האחרון של ראש הממשלה יצחק רבין (שבו השיב "אני לא פוחד" לשאלתו של ברקאי בנוגע לאיומים על חייו), הריאיון הראשון עם לאה רבין בבוקר שלאחר רצח רבין, וכן הרגע שבו נשמע לראשונה קולה של המתלוננת א', גיבורת פרשת הנשיא משה קצב. כמו כן זכור הריאיון עם ראש הממשלה דאז, אהוד ברק, שהפסיק את הריאיון וניתק את השיחה לאחר סדרת שאלות נוקבות. אות הפתיחה של התוכנית היא קטע מתוך השיר "Too Young To Die" המבוצע על ידי להקת ג'מירוקוואי. התוכנית זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2009. איתי שטרן, לאחר 27 שנים, רזי ברקאי פורש מהגשת "מה בוער" בגלי צה"ל, באתר הארץ, 23 בינואר 2022 ירמי עמיר, הקרקע בוערת תחת רגליו של רזי ברקאי, באתר הארץ, 6 במרץ 2017. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנגורי (נהר)

אֶנגוּרי (בגאורגית: ენგური, באבחזית: Егры, אֶגרי) הוא נהר בגאורגיה שחלקו עובר בגבול עם אבחזיה, רפובליקה אוטונומית בצפון-מערב גאורגיה. אורכו 213 ק"מ ומקורו במדרונותיו הדרומיים של רכס הקווקז. מקור הנהר הוא על קו פרשת המים של רכס הקווקז הגדול, בגובה של 2614 מטרים מעל פני הים. הנהר מתחיל את זרימתו ליד ההר שחארה וזורם מטה מההרים לתוך אפיק צר ועמוק היוצרים מקום אידיאלי לבניית סכר. הנהר עובר בדרכו מערבית לעיירה, ג'ווארי, שבמחוז מגרליה ונשפך לאחר 213 ק"מ לים השחור ליד העיר זוגדידי שבקרבת נפת גאלי האבחזית. בשנת 1980, הסתיימה בנייתו של סכר בטון, "סכר אנגורי", שנחשב לסכר המקומר הגבוה ביותר בעולם. בגובה 272 מטר על פני הים, ולמעשה הקונסטרוקציה הגדולה ביותר בקווקז. בכך משחק הנהר תפקיד מפתח בשוק האנרגיה של גאורגיה. הקיבולת שלו היא 1.1 מיליון קוב מים, ומייצר 4.5 מיליון קילוואט של אנרגיה מדי שנה, שהם כ-40% מסך יצור האנרגיה של גאורגיה. קיבולת של 1,300 מגוואט לשעה. מאז הקונפליקט הגאורגי-אבחזי (1992-1993), מוצבים חיילים גאורגים ואבחזים משני צידי הנהר. רוסיה מצידה מחזיקה במקום חיילי "חיל שלום". המעבר המוסדר היחיד על הנהר הוא "גשר אינגורי", שנבנה על ידי שבויי מלחמה גרמנים בשנים 1944-1948. ברבות השנים נוספו לנהר גם גשרים שנבנו באופן ארעי. מדיה וקבצים בנושא אנגורי בוויקישיתוף יואכים בלאטר והלן אינגרם (2001), השתקפות על מים: גישות חדשות בקונפליקטים ושיתוף פעולה, עמ' 221, ISBN 0262522845 גשר אינגורי, נקודת ביקורת בין גאורגיה ואבחזיה, בגרמנית גשר אינגורי, סטטיסטיקה ותמונות SELFTRAVEL.GE, RIVER INGURI and JVARI WATER POOL
ז'וזף לה בל

ז'וזף אשיל לה בל (בצרפתית: Joseph Achille Le Bel;‏ 21 בינואר 1847 – 6 באוגוסט 1930) היה כימאי צרפתי שנחשב לאחד מאבות הסטריאוכימיה. הוא נולד בעיירה פשלברון (Péchelbronn) באלזס והתחנך באקול פוליטקניק בפריז. למשפחתו של לה בל היו עסקי נפט משגשגים והוא חילק את זמנו בין עבודתו המדעית ובין עסקי המשפחה. בעקבות עבודתו החלוצית של לואי פסטר בתחום הסטריאוכימיה, ניסה לה בל, שהצטרף למעבדתו של שרל-אדולף וורץ בשנת 1873, להבין את המקור לפעילות האופטית (קיטוב אור) השונה של מולקולות בעלות אותה נוסחה מולקולרית. בשנת 1874 הוא הגיע למסקנה ששתי מולקולות בעלות אותה נוסחה מולקולרית ומבנה גאומטרי טטרהדרלי, שבמרכזו נמצא פחמן ובקצוותיו מתמירים שונים, יהיו תמונות מראה לא חופפות זו את זו, ותהיה להן פעילות אופטית שונה. כיום אנו אומרים על מולקולות כאלו שיש להן מרכז כיראלי, או פחמן אסימטרי, והן מולקולות כיראליות, אבל באותה תקופה לא היה מינוח לממצאים החדשים. הכימאי ההולנדי יאקובוס ואן 'ט הוף, סטודנט אחר של וורץ, הגיע למסקנות דומות באותה שנה, באופן עצמאי ובלתי תלוי. בשנת 1893 הוענקה לו מדליית דייווי. תערובת רצמית אננטיומר מדיה וקבצים בנושא ז'וזף לה בל בוויקישיתוף ביוגרפיה קצרה של ז'וזף לה בל ז'וזף לה בל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פסואו

האם התכוונתם ל... פסואו (נהר) – נהר הזורם בחלקה המערבי של הרי קווקז, ברוסיה, אבחזיה (גאורגיה) פסואו (יין) – יין אבחזי
היפאסטרום

הִיפֵּאַסְטְרוּם (שם מדעי: Hippeastrum) הוא סוג של צמח נוי, גאופיט רב שנתי. על הסוג נמנים 70–75 מינים וקרוב ל-600+ בני כלאיים הגדלים מפקעות, כולם שייכים למשפחת הנרקיסיים (Amaryllidaceae) שמקום גידולם הטבעי הוא באזורי אקלים טרופי ואקלים סובטרופי של אמריקה מארגנטינה בדרום עד למקסיקו ובאיי אמריקה המרכזית. מינים אחדים מאופיינים בשל צורתם הגנדרנית. הצמחים פופולריים ובעלי משתלות ומוכרי פרחים נוהגים לכנות אותם בשם אמריליס יפהפה, פרח הגדל בטבע בדרום אפריקה. ואילו הצמח "היפאסטרום", כאמור, מקורו הוא מדרום אמריקה ומרכזה. פריחתו הפתאומית של הצמח וצבע הארגמן העז של פרחיו יוצר במקום הימצאו אווירת חג ולכן מחירו של הצמח, במקומות מסוימים, עולה פלאים, לפני כל חג, בתנאי שיובטח כי יפרח במועד. ה"היפאסטרום" הוא צמח פקעת פופולרי הגדל בתוך הבית. הפקעת עדינה ואין לחשוף אותה לקור. חוץ מהגבלה זו, הצמח נוח לגידול ונותן פיצוי נאה למאמץ נמוך. בייחוד לאלה האוהבים פריחה בבית: במרבית ארצות העולם - בחודשי החורף בארץ ישראל - באביב. בכמויות אפשר למצוא את הצמח בגינות. ל"היפהסרום" שושנת עלים ירוקים ופרחים בצבע ארגמן או ורוד. גודלן של הפקעות הוא בקוטר של 5–12 ס"מ. הפקעת מפתחת שניים עד שבעה גלדים וכך הפקעת המלאה היא בגודל של 30–90 ס"מ אורך ו-2.5-5 ס"מ רוחב. מבנה הצמח הוא חלול, 30-75 ס"מ גובה, 1-2 ס"מ קוטר. מספר הפרחים תלוי במין, 2 עד 15 פרחים, בגודל של 13–20 ס"מ כל אחד. לכל פרח 6 אבקנים: 3 חיצוניים ו-3 פנימיים. לפקעת של הצמח דרושה קרקע אוורירית וככל שהטמפרטורה החיצונית גבוהה יותר על הקרקע להיות מאווררת יותר. מעת הטמנת הפקעות עד הפריחה עוברות שלוש שנים. על הפקעת לגדול באזור מוצל למחצה. יש חשיבות לשימוש במצע איכותי ומנוקז כהלכה. הצמח זקוק להשקיה מועטה. את הפקעת יש לשתול כשהיא מגיעה עד פני האדמה. הצמח הוא רב שנתי ויש להיזהר שלא לפגוע בשורשים הבשרניים. מדיה וקבצים בנושא היפאסטרום בוויקישיתוף היפאסטרום, באתר ITIS (באנגלית) היפאסטרום, באתר NCBI (באנגלית) היפאסטרום, באתר Tropicos (באנגלית) היפאסטרום, באתר GBIF (באנגלית) היפאסטרום, באתר IPNI (באנגלית) הבצל בנוי שכבות-שכבות של גלדים; הגלד הוא למעשה גלגול של עלה, שעבר התמחות לשמש כאיבר אגירה, ובהתאם התעבה ואיבד את הכלורופיל