laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג

דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג (גרמנית: Sachsen-Gotha-Altenburg, נהגה "זקסן-גותה-אלטנבורג") הוא שמה של דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה על ידי איחוד דוכסות סקסוניה-גותה עם דוכסות סקסוניה-אלטנבורג, והתקיימה עד 1826 שאז חולקה בין דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה דוכסות סקסוניה-ויימאר בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. יוהאן פיליפ בחר את מקום מגוריו באלטנבורג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים, חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים. לאחר מותו של ארנסט בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג קיבל את אזור גותה ואזור אלטנבורג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג. הדוכסות הייתה עצמאית לחלוטין, ואף היה לה זכות הצבעה ברייכסטג. פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בנו של פרידריך הראשון, הרחיב את שטחי הדוכסות לאחר מותם של אלברכט, דוכס סקסוניה-קובורג בשנת 1699 וכריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג בשנת 1707. תחת שלטונו של פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג הפכה הדוכסות לחזקה ביותר. פרידריך הקים ארמונות וגנים מפוארים בסגנון הבארוק, והפך את חצרו למרכז בהשכלה בגרמניה. לאחר מותו של פרידריך בשנת 1772, המשיך בדרכו בנו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג. לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו לאחייניתו של הדוכס האחרון, אך כיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. ארנסט הראשון (1640–1675) פרידריך הראשון (1675–1691) פרידריך השני (1691–1732) פרידריך השלישי (1732–1772) ארנסט השני (1772–1804) אוגוסט (1804–1822) פרידריך הרביעי (1822–1825) לאחר מותו של פרידריך הרביעי ללא יורשים, חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. מדיה וקבצים בנושא דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג בוויקישיתוף ארנסט ירש את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בשנת 1672
בקרה בחוג פתוח

בַּקָּרָה בְּחוּג פָּתוּחַ (open loop control system) היא סוג של בקרה אשר מקבלת כקלט רק את ערכי המצב ומודל המערכת. במסגרתה אין משוב (feedback) מיחידת המדידה המשפיע על מנגנון ההפעלה באשר לתוצאות הביצוע של התהליך. כלומר, הבקרה אינה עוקבת אחר פלט התהליך של המערכת עליה מבצעת את הבקרה ואינה משווה בין הערך הרצוי למצוי. בשל כך מערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח אינם נכללים בתחום הלמידה חישובית ולא ניתן לתקן בהן שגיאות או לבצע "פיצויים" אחר תקלות במערכת. סוג בקרה אשר מושפע מתוצאות התהליך, מכונה "בקרה בחוג סגור". בקרה מחוג פתוח, יחסית לשאר סוגי הבקרות, פשוט ליישום וזול. עם זאת, הבקרה פחות מדויקת ומושפעות משינויים סביבתיים, משתמשים בהן כאשר אין דרישות גבוהות לביצועי התהליך המבוקר. דוגמאות למערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח: מסלול לרחיצת מכוניות אוטומטית – זמן השטיפה מוגדר מראש ואינו תלוי ברמת ניקון הרכב בסוף התהליך. ממטרה – פעולת ההשקיה של מערכת זו מבוצעת באופן רציף ואינו תלוי בכמות המים בסביבתה. גם ביום גשום תשקה באותה כמות מים, כמות עודפת מהדרוש. תנור מיקרוגל – פעולת חימום המזון של מערכת זו תלוי בזמן בלבד, ולא בטמפרטורת המזון או באיכותו המזון להגשה. משתמשים במערכת בקרה בחוג פתוח גם כאשר ניתן לממש מודל מתמטי המחשב את הקשר בין הקלט והפלט. לדוגמה חישוב המתח המוזן למנוע חשמלי על מנת להביא אותו למהירות סיבוב מסוימת. תורת הבקרה הסבר אודות אלגוריתם הבקרה – בקרה בחוג פתוח שנכתב על ידי עודד רייכספלד מבוא לבקרה לחוגי בקרה
המדינה החופשית סקסוניה-גותה

המדינה החופשית סקסוניה-גותה (בגרמנית: זקסן-גותה, Freistaat Sachsen-Gotha) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה. ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור גותה הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר. בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור גותה בתורינגיה. המדינה החופשית סקסוניה-גותה שהיו מאוחדות רק על ידי אוניה פרסונלית, ולא היו מדינה אחת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המדינה החופשית קובורג

המדינה החופשית קובורג (בגרמנית: Freistaat Coburg) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת בוואריה. ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור קובורג הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר. בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת בוואריה, לאחר משאל עם שנערך על מנת לקבוע האם להצטרף לפרוסיה, לתורינגיה, או לבוואריה. המדינה החופשית סקסוניה-קובורג (בגרמנית) שהיו מאוחדות רק על ידי אוניה פרסונלית, ולא היו מדינה אחת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמח חומוס

קמח חומוס הוא קמח העשוי מגרגרי חמצה (חומוס) מיובשים או קלויים, וטחונים. בכמה מדינות באסיה מכונה קמח זה "גראם". זהו מוצר יסוד במטבח ההודי, והבנגלי, פקיסטני והוא נפוץ גם במטבח הפרסי. לקמח חומוס ערך קלורי גבוה יותר משל קמחים אחרים ושיעור חלבון רב יותר. במטבח הטבעוני משמשת בלילת קמח חומוס ומים בין השאר כתחליף ביצה בתבשילים שונים, למשל להכנת חביתה טבעונית והכנת ציפוי לשניצל טופו. במטבחי דרום אסיה קמח החומוס פופולרי מאוד ומשמש במאכלים רבים כגון סב, בונדה, צ'ילה (חביתית מקמח חומוס המשמשת כמאכל רחוב בהודו), לאדו, פקורה, פאפאדומס, פטרה ועוד. באנדרה פרדש משמש קמח חומוס במאכלי קארי הנאכלים לרוב בארוחות בוקר חורפיות יחד עם צ'פאטי או פורי. לאורך חופי הים הליגורי משמש קמח חומוס להכנת חביתית אפויה הנקראת "פארינטה" באיטליה, "פאינה" בג'נובה ו"סוקה" בצרפת. במטבח הסיציליאני משמש קמח חומוס להכנת פריטר "פנאלה". במטבח הספרדי הוא משמש להכנת פריטר חסילונים. במטבח היווני והקפריסאי הוא משמש כעיטור לקוליבה - מאכל טקסי בלוויות בכנסייה האורתודוקסית המזרחית.  קמח חומוס, באתר "מילון האוכל של ישראל"
המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך

המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: זקסן-ויימאר-אייזנך, Freistaat Sachsen-Weimar-Eisenach) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה. ב-9 בנובמבר 1918 התפטר וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר. בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור ויימאר ואייזנך בתורינגיה. המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נענע ריחנית

נענע ריחנית (שם מדעי: Mentha suaveolens, ידועה באנגלית גם כ-Apple Mint, נענע תפוחית) הוא מין של נענע הנפוץ באירופה וחלקים מהמזרח התיכון (טורקיה). מין זה אותר בחרמון על ידי הבוטנאי אבינעם דנין בשנת 2003, אך הוא אינו נמנה עם צמחי הבר של ארץ ישראל[דרוש מקור]. לנענע הריחנית גבעולים גבוהים (40 ס"מ עד מטר) עם עלים מנוגדים וצמודים בגוון ירוק בהיר. צורת העלים מעוגלת יותר ממחודדת, שפתם משוננת, אורכם בין 3–5 ס"מ ורוחבם 2–4 ס"מ. העלים יכולים להראות מעין פלומה מאוד דקה מעל או מתחת לעלה. הפרחים אבקניים ופרחים עלייניים (צמח חד-ביתי) התפרחות בצורה חרוטית בקצה הגבעול, ומכילות מספר רב של פרחים קטנים בגוון לבן או ורוד בהיר. טעם העלים פירותי ומתקתק יותר ממיני נענע אחרות מסוגן. נענע ריחנית נפוצה ברחבי מערב ודרום אירופה, והתאקלמה באזורים רבים במזרח התיכון. הנענע הריחנית מעדיפה סביבות לחות לגידול, עם שמש מלאה או חלקית. נענע ריחנית מוכלאת בקלות עם מיני נענע אחרים ליצירת מיני כלאיים חדשים. נענע ריחנית ונענע קרחת מניבים נענת תפוח, ונענע חריפה עם נענע ריחנית מניבים נענת אשכולית. יש גם מגוון זנים מתורבתים של נענע ריחנית שלהם מופעים שונים במקצת של העלים, הריח והפריחה, למשל נענע אננסית שלה עלים מגוונים בירוק ולבן. מדיה וקבצים בנושא נענע ריחנית בוויקישיתוף נענע ריחנית, באתר ITIS (באנגלית) נענע ריחנית, באתר NCBI (באנגלית) נענע ריחנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נענע ריחנית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה נענע ריחנית, באתר Tropicos (באנגלית) נענע ריחנית, באתר GBIF (באנגלית) נענע ריחנית, באתר The Plant List (באנגלית) נענע ריחנית, באתר IPNI (באנגלית) נענע ריחנית באתר הרשימה האדומה של IUCN Mentha suaveolens Ehrh, POWO "Plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2022
לויקוציטוזיס

לוֹיְקוֹצִיטוֹזִיס (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רִבּוּי כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת או רִבּוּי תָּאֵי דָּם לְבָנִים, בלועזית: leukocytosis) הוא מדד מעבדתי המשקף עלייה בספירת תאי הדם הלבנים בדם מעבר לטווח התקין. העלייה במספר תאי הדם הלבנים נגרמת ברוב המקרים כתוצאה ממצבי דלקת, למשל כתוצאה מזיהום, אך לעיתים היא גם קשורה בסיבות נוספות, בין אם פיזיולוגיות כגון פעילות גופנית, היריון ומצבי דחק אחרים, ובין אם אחרות כגון ממאירויות, במיוחד של תאי הדם הלבנים, ותופעת לוואי של תרופות. נהוג לסווג לויקוציטוזיס לפי סוג תאי הדם הלבנים הנמצאים בעודף: נויטרופיליה (ריבוי נויטרופילים), לימפוציטוזיס (ריבוי לימפוציטים), מונוציטוזיס (ריבוי מונוציטים), אאוזינופיליה (ריבוי אאוזינופילים) ובאזופיליה (ריבוי באזופילים). טווח ערכי הייחוס המקובל לספירת תאי דם לבנים בדם הוא 4,300–10,800 תאים למיקרוליטר (4.3–10.8 מיליארד תאים לליטר) באדם בוגר, אולם טווח זה יכול להשתנות ממעבדה אחת לאחרת, ובילדים הוא גם תלוי גיל. חריגה מהטווח בכיוון מעלה מוגדרת כלויקוציטוזיס. כאשר מספר תאי הדם הלבנים עולה על 30,000–50,000 תאים למיקרוליטר, מצב זה נקרא תגובה לוקמואידית. למרות השם, אין הכרח כי ספירה חריגה זו של תאי הדם הלבנים נובעת מלוקמיה. בספירת תאי דם לבנים של למעלה מ-100,000 תאים למיקרוליטר מדובר בהיפרלויקוציטוזיס, אשר עלול להוביל להגברת צמיגות הדם וללויקוסטזיס. לעיתים, ריבוי תאי הדם הלבנים מלווה ביציאה של תאי דם לבנים לא בשלים ממח העצם למחזור הדם, בשל הדרישה הגוברת לתאי דם לבנים או בשל עודף של תאים צעירים במח העצם על רקע ממאירות. מצב זה מכונה "סטייה שמאלה". לויקופניה פוליציטמיה תרומבוציטוזיס לויקוציטוזיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Steven M. Holland, John I. Gallin, Disorders of Granulocytes and Monocytes, Harrison's Principles of Internal Medicine, 18th Edition, McGraw-Hill Companies, 2012, Vol. 1 p. 472 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה

פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה (בגרמנית: Friedrich August II Albert Maria Clemens Joseph Vincenz Aloys Nepomuk Johann Baptista Nikolaus Raphael Peter Xavier Franz de Paula Venantius Felix;‏ 18 במאי 1797 – 9 באוגוסט 1854), היה מלכה השלישי של סקסוניה, בין השנים 1836–1854. פרידריך אוגוסט נולד ב-18 במאי 1797 בפילניץ שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה. בצעירותו לחם פרידריך אוגוסט כקצין במלחמת הקואליציה השישית, אך הוא לא גילה עניין בענייני הצבא. אחרי מהפכת יולי בצרפת בשנת 1830, החלו בסתיו הפגנות אף בסקסוניה, בעיקר נגד החוקה הישנה. כתוצאה מההפגנות, ויתר מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה על זכותו לרשת את המלוכה, לטובת בנו פרידריך אוגוסט. ב-6 ביוני 1836 מת אנטון, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה פרידריך אוגוסט לשלטון. פרידריך אוגוסט היה פופולרי מאוד על אזרחי סקסוניה, ואת הבעיות הפוליטיות העדיף להשאיר בידי שריו. פרידריך אוגוסט יצר את החוק הפלילי של שנת 1836. בתקופת מהפכות 1848 (אביב העמים), מינה פרידריך אוגוסט שרים ליברלים בממשלה, הפחית את הצנזורה. אך מאוחר יותר שינה את דעתו, וב-28 באפריל פיזר את הפרלמנט. בשנת 1849 נאלץ פרידריך אוגוסט לברוח למבצר קניגשטיין, שם שהה עד שדוכא המרד במהלך מאי על ידי סיוע מהצבא הפרוסי. בשנת 1844 ביקר פרידריך אוגוסט, מלווה על ידי רופאו האישי קרל גוסטב קרוס, באנגליה וסקוטלנד. על אף שהביקור לא היה ביקור ממלכתי, התארח פרידריך אוגוסט אצל המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט בטירת וינדזור. ב-8 באוגוסט 1854 נפצע פרידריך אוגוסט במהלך מסע בטירול, כתוצאה מסוס שדרך על ראשו, ולמחרת מת בקרשטן. מכיוון שמת ללא יורשים, עלה לשלטון במקומו אחיו יוהאן, מלך סקסוניה. ב-26 בספטמבר 1819 התחתן פרידריך אוגוסט על ידי שליח עם מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה, וב-7 באוקטובר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. אך היא מתה ב-22 במאי 1832 ללא ילדים. ב-24 באפריל 1833 התחתן פרידריך אוגוסט עם מריה אנה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן. אך גם ממנה לא היו לו ילדים. מדיה וקבצים בנושא פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה בוויקישיתוף פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוהאן, מלך סקסוניה

יוהאן, מלך סקסוניה (בגרמנית: Johann Nepomuk Maria Joseph Anton Xaver Vincenz Aloys Franz de Paula Stanislaus Bernhard Paul Felix Damasus;‏ 12 בדצמבר 1801 – 29 באוקטובר 1873), היה מלכה הרביעי של סקסוניה, בין השנים 1854–1873. יוהאן נולד ב-12 בדצמבר 1801 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה. יוהאן הפך ליורש העצר של סקסוניה, לאחר עליית אחיו פרידריך אוגוסט לשלטון בשנת 1836. ב-9 באוגוסט 1854 מת פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה יוהאן לשלטון. יוהאן פיתח מאוד את המדינה, הקים רשת מסילות ברזל והביא למסחר חופשי במדינה. יוהאן פעל לקידום השליטה של אוסטריה בגרמניה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 שלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאיר אותו להגן על שטח הממלכה. משום כך, בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ויוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית. ב-29 באוקטובר 1873 מת יוהאן בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברט, מלך סקסוניה. ב-10 בנובמבר 1822 התחתן יוהאן על ידי שליח עם אמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, וב-21 בנובמבר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. ממנה היו לו 9 ילדים: מריה, נסיכת סקסוניה (22 בינואר 1827 - 8 באוקטובר 1857). אלברט, מלך סקסוניה (23 באפריל 1828 - 19 ביוני 1902), התחתן עם קרולה מוואסה. אליזבת, נסיכת סקסוניה (4 בפברואר 1830 - 14 באוגוסט 1912), התחתנה עם הנסיך פרדיננדו מסבויה, דוכס ג'נובה, ולאחר מותו התחתנה עם ניקולו מרצ'ס ראפאלו. ארנסט, נסיך סקסוניה (5 באפריל 1831 - 12 במאי 1847). גאורג, מלך סקסוניה (8 באוגוסט 1832 - 15 באוקטובר 1904), התחתן עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל. זידוניה, נסיכת סקסוניה (16 באוגוסט 1834 - 1 במרץ 1862). אנה, נסיכת סקסוניה (4 בינואר 1836 - 10 בפברואר 1859), התחתנה עם פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה. מרגרטה, נסיכת סקסוניה (24 במאי 1840 - 15 בספטמבר 1858), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה. סופיה, נסיכת סקסוניה (15 במרץ 1845 - 9 במרץ 1867), התחתנה עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה. מדיה וקבצים בנושא יוהאן, מלך סקסוניה בוויקישיתוף יוהאן, מלך סקסוניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן, מלך סקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נורברט נאכטוואי

נורברט נאכטוואי (בגרמנית: Norbert Nachtweih, נולד ב-4 ביוני 1957 בזאנגרהאוזן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן. נאכטוואי התפרסם בכך שערק מגרמניה המזרחית לגרמניה המערבית בתקופת מסך הברזל ביחד עם חברו הכדורגלן יורגן פהל, וזכה בתארים רבים כשחקן מזרח גרמני בגרמניה המערבית. נאכטוואי, יליד גרמניה המזרחית, שיחק במועדון הנוער של כמי האלה (כיום פ.צ. האלשר), הממוקם בעיר האלה, השוכנת בסקסוניה-אנהלט, אחת מהמדינות שהרכיבו את גרמניה המזרחית. בשנת 1974, עלה נאכטוואי לבוגרים של כמי האלה, כאשר הקבוצה בדיוק העפילה אל ליגת העל המזרח-גרמנית. בשתי עונותיו בקבוצה הבוגרת כבש שני שערים ב-35 הופעות. בשנת 1976, נאכטוואי עבר לגרמניה המערבית, וחתם באיינטרכט פרנקפורט. לא היה מדובר במעבר קבוצה רגיל. בגרמניה המזרחית היה איסור לחצות את הגבול לגרמניה המערבית בעידן מסך הברזל, ונאכטוואי, ביחד עם חברו לכמי האלה, יורגן פהל, ניצלו הזדמנות שנקרתה בדרכם ככדורגלנים המשתתפים בטורנירים בינלאומיים. באוקטובר 1976 שיחקו נאכטוואי ופהל בנבחרת גרמניה המזרחית, וטסו לטורקיה על מנת לערוק ממנה לגרמניה המערבית, וכשנחתו בה, חתמו שניהם באיינטרכט פרנקפורט. נאכטוואי שיחק שש עונות בפרנקפורט, וכבש 26 שערים ב-120 הופעות. נאכטוואי אף זכה בגביע אופ"א עם איינטרכט פרנקפורט בשנת 1980, לאחר ניצחונות במפגשים כפולים מול באיירן מינכן בחצי הגמר ומול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר. כעבור שנה, זכה נאכטוואי עם פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן. בקיץ 1982 חתם נאכטוואי בבאיירן מינכן, בה שיחק שבע עונות, צבר 220 משחקי בונדסליגה וכבש 20 שערים. נאכטוואי נחשב לאחד השחקנים החשובים בקבוצה בשנות ה-80, וזכה עמה בארבע אליפויות, מתוכן שלוש ברצף, ובשני גביעים מקומיים. נאכטוואי פתח במשחק גמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן 2-1 לפורטו. בשנת 1989 חתם נאכטוואי בקאן מליגת העל הצרפתית, שם שיחק שתי עונות. נאכטוואי שיתף פעולה בקאן עם הכוכב העולה זינדין זידאן, וסייע לקבוצה להעפיל לגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. בשנת 1991 חזר לתקופה קצרה לאיינטרכט פרנקפורט, ובהמשך השנה חתם בוולדהוף מנהיים מליגת הבונדסליגה השנייה, שם שיחק ארבע עונות, ופרש מכדורגל מקצועני בשנת 1995. בהמשך, שיחק במספר מועדוני חובבים. נאכטוואי שיחק בנבחרת הצעירה של גרמניה המזרחית, אך עקב העריקה לגרמניה המערבית, נאסר עליו לשחק בנבחרת לפי חוקי פיפ"א הנוקשים, שלא התירו לשחק בנבחרת גרמניה המערבית לשחקן עם עבר בנבחרת גרמניה המזרחית. זאת על אף שנחשב לאחד הכדורגלנים המצליחים ביותר בגרמניה המערבית באותה תקופה. עם איינטרכט פרנקפורט: גביע אופ"א: 1979/80 הגביע הגרמני: 1980/81 עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה (4): 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89 הגביע הגרמני (2): 1983/84, 1985/86 נורברט נאכטוואי, באתר Transfermarkt נורברט נאכטוואי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) נורברט נאכטוואי, באתר WorldFootball.net נורברט נאכטוואי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פוליסקסואליות

פוליסקסואליות היא משיכה לריבוי מגדרים או מינים, כמו ביסקסואליות. אין הגדרה אחידה לנטייה הזו, ויש לה כמה פירושים. בין השאר, יש כאלה שמתייחסים אליה כביסקסואליות עם משיכה גם ל-אבינאריים, יש כאלה שמזהים אותה כפאנסקסואליות רק למגדרים בינאריים, יש כאלה שמבחינתם זוהי ביסקסואליות עם זהות אישית קווירית, ויש כאלה שמתייחסים אליה פשוט כמושג נרדף לביסקסואליות, שהיא משיכה לשני מגדרים או יותר (בניגוד לחד-מיניות בה יש משיכה רק למגדר אחד). באותה מידה, יש לזהות הפוליסקסואליות דמיון לזהות הפאנסקסואלית, כאשר ההבדל העיקרי הוא שפאנסקסואליות מוגדרת כמשיכה לכל המגדרים, או משיכה ללא תלות במין או מגדר, בעוד פוליסקסואליות היא משיכה ליותר ממגדר אחד אך לאו דווקא לכל המגדרים או המינים. במסגרות חברתיות ואקטיביסטיות לעיתים הזהות מקוצרת למילה "פולי", דבר שיכול לגרום לבלבול עם הפרקטיקה המינית פוליאמוריה, שגם היא מקוצרת באותו אופן. ואולם, אין חפיפה בין המשמעויות: פוליאמוריה היא פרקטיקה של קיום ריבוי מערכות יחסים, ואין בה שום הגדרה לגבי הזהות המינית של מי שביחסים; לעומת זאת, אדם פוליסקסואל יכול להיות מונוגמי או פוליאמורי. אין בזהות עצמה אינדיקציה לגבי הפרקטיקות המיניות של המחזיק בה. החיבור בין פוליסקסואליות וג'נדרקוויריות נובעת מהמקבילות של הבעיות שנוצרות מהתכתיב החברתי הבינארי לגבי מגדר - שקובעת שבני אדם הם או גברים או נשים - לאנשים שאינם מגדירים עצמם כאחד מהשניים, לתכתיב הבינארי לגבי מיניות – שקובעת שבני אדם הם או הטרוסקסואלים או הומוסקסואלים – עבור אנשים שחווים משיכות מורכבות יותר. המשיכה הפוטנציאלית למגדרים לא בינאריים – כמו טרנסג'נדרים, ג'נדרקווירים, א-מגדריים, ואנשים אינטרסקס – מובלעת לתוך ההגדרה של פוליסקסואליות. ביסקסואליות פאנסקסואליות ג'נדרקוויר טרנסג'נדר אינטרסקס פוליאמוריה אג'נדר מדיה וקבצים בנושא פוליסקסואליות בוויקישיתוף Simpson, John (ed.) (2009). Oxford English Dictionary, Oxford University Press, USA, ISBN 9780199563838 "Way Beyond The Binary". www.biresource.net. אורכב מ-המקור ב-2015-10-31. נבדק ב-2015-12-03. ראו לדוגמה קבוצות פייסבוק בי / פאן / פולי ופאן, בי ופולי, וגם "פסטיבי+ - כנס בי פאן ופולי(הקישור אינו פעיל, 10.3.2020) Board, Mykel. "Pimple No More." In Tucker, Naomi S. (ed.) Bisexual Politics: Theories, Queries, and Visions, pp. 281-287. Routledge, ISBN 9781560238690
מיטשל וייזר

מיטשל-אליה וייזר (בגרמנית: Mitchell-Elijah Weiser, נולד ב-21 באפריל 1994 בטרויסדורף שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בורדר ברמן בעמדות המגן הימני והקשר הימני. וייזר ניחן במהירות, ביכולת פריצה, ובמשחק התקפי טוב יחסית לשחקן הגנה. וייזר שיחק בקבוצת הנוער של פ.צ. קלן, ובשנת 2011 עבר לשחק בקבוצה הבוגרת, אך שובץ בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה מול באייר לברקוזן, והיה לשחקן הצעיר ביותר בתולדות פ.צ. קלן המשחק בבונדסליגה. כישרונו של וייזר כשחקן כנף לא נעלם מעיני המועדונים הגדולים, ובקיץ 2012 חתם וייזר בבאיירן מינכן על חוזה לשלוש שנים. בינואר 2013 הושאל לקייזרסלאוטרן ששיחקה בליגת הבונדסליגה השנייה על מנת שיצבור ניסיון, ובתום העונה חזר לבאיירן מינכן. וייזר שיחק בעיקר בקבוצת המילואים, אך גם קיבל הזדמנויות מהמאמן פפ גווארדיולה, בין היתר בליגת האלופות מול ויקטוריה פלזן בשלב הבתים של עונת 2013/14. לקראת סוף עונת 2014/15 וייזר קיבל יותר ויותר הזדמנויות והוכיח את כישרונו, אך סירב להאריך את החוזה מאחר שרצה לקבל יותר דקות משחק. עם באיירן מינכן זכה וייזר בשתי אליפויות הבונדסליגה, גביע מקומי אחד, סופר קאפ מקומי אחד, סופר קאפ אירופי אחד, וזכייה אחת באליפות העולם לקבוצות בשנת 2013. בקיץ 2015 חתם וייזר על חוזה בהרטה ברלין לשלוש שנים. את תחילת העונה הראשונה שלו בקבוצה החמיץ עקב פציעה. לאחר מכן, הפך וייזר לשחקן מפתח בקבוצה, וסייע לה להתבסס בצמרת הכדורגל הגרמני. ב-7 במאי 2018 חתם וייזר על חוזה בבאייר לברקוזן לחמש עונות. ב-31 באוגוסט 2021 הושאל וייזר לורדר ברמן, ובהמשך גם חתם בה באופן קבוע ב-2022. וייזר שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, לרבות נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. בשנת 2017 נטל חלק באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017 עם הנבחרת הגרמנית הצעירה, והבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר בו ניצחה גרמניה הצעירה את נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21 בתוצאה 0–1. וייזר הוא בנו של כדורגלן העבר פטריק וייזר, ששיחק בפ.צ. קלן ובוולפסבורג. מדיה וקבצים בנושא מיטשל וייזר בוויקישיתוף מיטשל וייזר, באתר Transfermarkt מיטשל וייזר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מיטשל וייזר, באתר Soccerway מיטשל וייזר, באתר WorldFootball.net מיטשל וייזר, באתר FootballDatabase.eu
פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich Wilhelm III, von Sachsen-Altenburg;‏ 12 ביולי 1657 – 14 באפריל 1672) היה דוכס של סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1669–1672. פרידריך וילהלם נולד ב-12 ביולי 1657 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג, לפרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ולמגדלנה זיבילה מסקסוניה, בתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה. ב-22 באפריל 1669 מת פרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ובמקומו עלה פרידריך וילהלם לשלטון, תוך שדודיו יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ משמשים כעוצרים. ב-14 באפריל 1672 מת פרידריך וילהלם ממחלת האבעבועות השחורות. לאחר מותו חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים. מדיה וקבצים בנושא פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג בוויקישיתוף