באילה טושנאד

בֶּאִילֶה טוּשנָאד (בין 1937–1940 ו-1944–1968 Tușnad Băi – טושנאד ביי) (כיום ברומנית: Băile Tușnad, בהונגרית: Tusnádfürdő - בערך - "טושנאדפירדֶה" - "מרחצאות טושנאד", בגרמנית:Bad Tuschnad, Kaiserbad) היא עיירת מרחצאות ידועה במחוז הרגיטה ברומניה. היא שוכנת בארץ הסקלרים או חבל הסקלרים, במזרח טרנסילבניה. באילה טושנאד היא העיירה הקטנה ביותר ברומניה, לפי מספר האוכלוסייה: 1,617 תושבים (בשנת 2011). היא נמצאת בגובה 650 מ' בקניון הנהר אולט, בדרומה של בקעת צ'וק, בין הרי הרגיטה להרי בודוק הוולקניים. בתחומה נמצא גם כפר בשם קרפיטוש (בהונגרית - Kárpitus). בקרבת העיירה בגובה 960 מ' בהר צ'ומאטו מארה נמצא האגם הוולקני היחיד ברומניה - האגם אנה הקדושה (ברומנית: ספנטה אנה,Sfânta Ana בהונגרית - סנט אנה Szent Anna) באילה טושנאד, בזמנו טושנאד ביי, נפרדה מהכפר טושנאד (Nagytusnád) בשנת 1937. היא זכתה במעמד עיירה (עיר תיירות) בשנת 1968. בבאילה הטושנאד ובכפר טושנאד הסמוך ידועים כיום 62 מעיינות מינרליים, מתוכם 44 בבאילה טושנאד עצמה. ההסבר העממי הנפוץ לשם היישוב מבוסס על הלחם של המלים ההונגרים tó (אגם) ו-nád (קנה סוף) המתייחס לקיומם של אגמים וקני סוף באזור. למעשה השם הוא ממקור סלאבי: המילה "טוזנו " שמשמעותה "עכור" ושיינה מאגר או זרם מים בסביבה. באילה טושנאד נמצאת במרחק 32 ק"מ דרומית-מזרחית מהעיר מיירקוריה-צ'וק, קרוב לגדה השמאלית של הנהר אולט. באילה טושנאד נמצאת במרחק 37 ק"מ צפונית מהעיר ספנטו גאורגה (שבמחוז קובאסנה, ו-67 ק"מ מהעיר בראשוב בכביש הלאומי DN12. היא העיירה היחידה שבאגן צ'יק התחתי ושוכנת למרגלות הרים עם יערות אשוח, בין הרי הרגיטה להרי בודוק. בשטח מחצבת הפומיס באזור נמצא גרזן משויף היטב מהתקופה הפרה-היסטורית. בשטח היישוב נמצאו חפצי חרס פרה-היסטוריים ומטבעות רומיים המוכיחים נוכחות הרומאים באזור במאה השנייה. על שטח של 20 דונם נראים שרידי ביצורים מתקופת הברזל. היישוב היה חלק מ"חבל צ'יק" או "כיסא צ'יק" (Csíkszék) שב"חבל הסקלרים" ההיסטורית בטרנסילבניה ונמצא בתוך אזור עתיר מעיינות מרפא ששימשו את הסקלרים במשך תקופה ארוכה תחת השלטון ההונגרי ושל נסיכות טרנסילבניה אחר כך תחת השלטון ההבסבורגי. תחילה היישוב נקרא "אלסג" (Alszeg) בשנת 1845 בעל האחוזה לאיוש אלטש חכר ל-99 שנה מהכפרים טושנאד, ורבש, קוסמאש ולאזאפאלווה את השדה הנטוש Beszéd mező שבו נתגלו מעיינות מרפא וויחד עם עוד שישה יזמים בעלי מניות הקים במקום את המרחצאות. יוזמתו נהנתה מתמיכת הבישוף הרומי-קתולי של טרנסילבניה, מיקלוש קובאץ', יליד טושנאד, שיזם בניית בית לאירוח העניים שבאו למרחצאות - "בית הבישוף" (Püspökház) בימי המהפכה ההונגרית בשנים 1849-1849 במקום סלעי הנקרא אלווגסורדוקה טפה (Alvégszurdoka Tepe), מעל הדרך בין מרחצאות טושנאד לצ'יק סרדה (מיירקוריה צ'וק) התנהל הקרב האחרון של הסקלרים בפיקודו של שאנדור גאל נגד הצבא הרוסי הפולש ב-5 ביולי 1849 . הקרב הסתיים בניצחון הצבא הרוסי. כמה תושבי טושנאד שזעמו על כך שלא קיבלו פטור מדמי שימוש במרחץ שרפו את רוב הבתים והמקום ננטש שוב לכמה שנים עד לביקור הקיסר פרנץ יוזף שהורה על שיקום האתר. בהמשך, בעיקר בשנות ה-1860 המרחצאות שוקמו על ידי הרוזן בנדק מיקש ועל ידי הברון ז'יגמונד סנטקרסטי. ונפתחו לציבור. עם הרפורמה המנהלית בטרנסילבניה בשנת 1876 תחת השלטון האוסטרו-הונגרי נכלל במחוז צ'יק של ממלכת הונגריה, בנפת קאסונאלצ'יק (Kaszonalcsik, ברומנית Casinul de jos). בשנת 1900 הוסדר האגם המלאכותי צ'וקאש ושנהפך ב-1928 לבריכה. אחרי מלחמת העולם הראשונה והסכם טריאנון משנת 1920 סופח המחוז לממלכת רומניה. עד שנת 1934 השתייך המקום ליישוב טושנאדו נואו (טושנאד החדש). בימי מלחמת העולם השנייה בשנים 1940–1944 בעקבות תכתיב וינה היה חלק מהאזור "צפון טרנסילבניה" שהוחזר לממלכת הונגריה. אחרי הכיבוש על ידי הצבאות הסובייטי והרומני בספטמבר 1944 חזר היישוב לשליטת רומניה. בשנים 1952–1960 נכלל באזור האוטונומי ההונגרי ובשנים 1960–1968 באזור האוטונומי מורש-הונגרי בשנת 1968 עם ביטול האזורים המנהליים והחלוקה המחודשת למחוזות הפכה טושנאד ומרחצאותיה לחלק ממחוז הרגיטה. בשנות ה-1970 הוקמו בתי המלון הגדולים. מאז שנת 1997 פועלת ביישוב אוניברסיטת הקיץ הפתוחה של בלוואניוש שהועתקה לבאילה טושנאד מבאילה בלוואניוש (ונודעה על כן כ"אוניברסיטת הקיץ טושוואניוש") ומשכה נציגים רבים של האינטליגנציה ההונגרית. תיעוד ראשון על מעיינות המרפא קיים מהמאה ה-18. בשנת 1702 נערכה מפת האזור עם ציונם של המעיינות המינרליים. בספרו "Dacia Siculia" (דאקיה סיקוליה) הנזיר הישועי פרנץ קוניץ' ציין קיומם של מעיינות מרפא באזור. החל מ-1821 ביקרו בטושנאד תיירים ופליטים מהנסיכויות הרומניות השכנות. באמצע המאה ה-19 התארגנו כמה מרחצאות משפחתיות. אתר המרחצאות טושנאד פותח על ידי חברה מקצועית החל משנת 1845, אחרי שבסביבות שנת 1842 נפוץ סיפורו של ילד של רועה צאן שהתרפא בנס הודות למימי אחד המעיינות. האתר נהרס בימי הלחימה של המהפכה ההונגרית של 1848 ובעקבות שריפתו של ידי תושבים שהרגישו מקופחים. בשנת 1852 בביקורו במקום, הורה הקיסר פרנץ יוזף לשקם את המרחצאות. בהמשך נבנו במקום בתים בסגנון שווייצרי. אחרי שנת 1860 בראש ועד המרחצאות עמד הרוזן בנדק מיקש. ב-1868 הוא שלח דגימות ממימי שני מעיינות פקוט (Főkút) ואשקוט (Őskút), אל הכימאי גוסטב דיטריך בציריך אשר חקר את הרכב המים. בעקבות זאת הוחל בשיווק המוצלח של בקבוקי מים מינרליים מאותם המעיינות עד בערך שנת 1900 כשמימיהם הידלדלו. עם זאת המרחצאות המשיכו לשגשג, במיוחד בשנים 1880–1914, 1940-1928 ו-1948–1989. ידועים עד היום מעיינות רז'ה (Rezső) ואילונה - בצפון, מעין מיקש מס. 3, מעיין אפור, (Apor) - שנקרא לפי הברונית תרז אפור, אנה 1 ו-2, ורודי. במעיין רז'ה נבנתה ב-1893 בריכה "מזותרמלית". בשיפוע מעל האגם צ'וקאש נמצא מעיין הכמרים או העניים. מדרום לאגם המעיין רודי. בדרום - על יד תעלת קומלוש זורם המעיין קומלושארוקי. ה"מופטה" המפורסמת של טושנאד נתגלתה בשנת 1895 על ידי הכומר והמורה פילפ יאקו אימץ' (1912-1837). בשנת 1875 ביקרו במרחצאות טושנאד 1,164 תיירים, מתוכם 780 מרומניה. עם המבקרים המפורסמים נמנו הסופר הרומני יון לוקה קאראג'אלה שנפש כאן בשנת 1896 וההיסטוריון והסופר ניקולאיה יורגה. ב-1890 הוקם בטושנאד מרכז המרפא "שטפניה", לימים "אנה הקדושה" (סנט אנה) שהיה מצויד בזמנו בציוד החדיש ביותר ופעל כמרכז טיפולי תחת השלטון ההונגרי והרומני עד שנת 1975. המעיינות אנה1 ו- אנה-2 מספקים מים לסנטוריום המחובר בפרזודור למלון "טושנאד". בשנת 1900 הוקם ביישוב האגם המלאכותי צ'וקאש. במיזם השתתף הסוחר הרומני טאקה סטנסקו מבראשוב. בימי מלחמת העולם הראשונה עברו דרך באילה טושנאד יחידות צבאיות רומניות שהצליחו לחדור זמנית לטרנסילבניה אולם אחר כך נהדפו בחזרה לשטח רומניה. המלחמה גרמה לנזקים למרחצאות והן שוקמו על ידי רומניה החל משנת 1928. נבנו וילות חדשות, מתקני טיפול ומגרשי ספורט. בשנת 1928 האגם צ'וקאש הפך לחוף רחצה ומצפון לו נבנה מרכז פנאי.ב-1927 נבנתה הקפלה הקתולית הראשונה. בשנים 1920–1938 בראש חברת המרחצאות טושנאד עמד חתנו של סטנסקו, יוסיף בלאגה ואחריו בשנים 1938–1940 הפרופסור מיכאי שרבאן שהיה רקטור האקדמיה לחקלאות של קלוז' וחתנו של בלאגה. מיוזמתו של שרבאן בשנת 1937 החליט משרד הפנים הרומני להפריד בין הכפר טושנאד למרחצאות טושנאד - "באילה טושנאד" שהפכו לכפר עצמאי. אירועי מלחמת העולם השנייה השביתו שוב את פיתוח אתר הנופש. באצר חזר לשלטון רומניה ב-1944 ואחרי ההלאמה בשנת 1948 הווילות הפכו לרכוש המדינה והתחילו להידרדר בהדרגה. עם החלוקה המנהלית החדשה שלך ממשלת רומניה ב-27 במאי 1968 (החלטה מס. 1136) הכפר טושנאד-ביי הפך לעיירה ביילה טושנאד והוכרזה לעיר תיירות. המדינה השקיעה שוב בפיתוח המרחצאות ששימשו כאתר פנאי חשוב של חברי האיגוד המקצועי הרשמי. בשנות ה-1970 נבנו 3 בתי מלון גדולים. בשנות ה-1970 נבנו בתי המלון הגדולים ביישוב ומרכזי טיפול. היישוב חובר לרשת חמשל וצויד בהסקה מרכזית, הווילות שופצו והוסדרו מקומות לקמפינג. אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי מספר המבקרים הצטמצם, ביתנים רבים נשארו ללא שימוש והידרדרו וכל האתר נחרב. החל משנות ה-2000 אט-אט חזר אתר הנופש לפעילות. נבנו בתי מלון חדשים, בתי ארחה, אולמות ספורט, מסלולי סקי והבניינים הישנים שופצו. הטיפולים במרחצאות טושנאד מתבססים על גורמי מרפא טבעיים: האקלים ההררי המתון, ה"מופטה" (mofeta - שחרור דו־תחמוצת פחמן ממקור וולקני באחוזים המגיעים ל-78-90%), מים קרים וחמים ועם חומצה קרבונית (טמפרטורות בין 8 - 57 °C). מים קרבוניים מתונים הכוללים גם ברזל משמשים לטיפול בשתייה או לבריכה. המרחצאות נועדו למקרים של מחלות לב וכלי דם, הפרעות נפשיות ונוירולוגיות, וכן הפרעות של מערכת העיכול, מערכת השתן והכליות. לפי נתוני מפקד האוכלוסין ב-2011 מספר התושבים היה 1,641, פחות מבשנת 2002 כשנספרו 1,728. על שטח של 1890 דונם של היישוב היו בשנת 2002 602 משקי בית ב-376 בדירות. מגמות דמוגרפיות לפי מפקדי האוכלוסין: ההרכב האתני של אוכלוסיית היישוב הוא כלהלן: הונגרים (רוב רובם - כ-95% סלקרים) - 89.15%, רומנים 6.33%, צוענים - 1.7%, לא ידוע - 2.62%, מוצאים אחרים= 0.18% לפי דתות: נוצרים רומים-קתוליים - 82.44%, נוצרים אורתודוקסים - 6.94%, נוצרים רפורמים - 5.36%, לא ידוע - 2.74%, דתות אחרות - 2.49%. הרכב התושבים לפי מוצא אתני בשנת 2002: לפי שפת האם - בשנת 2002: הרכב האוכלוסייה לפי הדת : המגזל "אפור" - Turnul Apor (בגובה 701 מ') - נקודת תצפית שנבנתה בשנת 1883 ושוקמה ב-2008 צוק הבזים (Piatra Șoimilor) - בגובה 848 מ'. ממנו נשקפת פנורמה של היישוב. שמורת טבע בשטח של 10 דונם. אגם ספנטה אנה (אנה הקדושה) (Lacul Sfânta Ana) - בגובה 950 מ', במרחק טיפוס של 2 ק"מ דרומית-מזרחית, אגם וולקני יחיד ברומניה, במכתש ההר צ'ומאד. שמורת טבע בשטח של 195 דונם. על גדתו תושבי קוזמאש וטושנאד בנו בשנת 1765 קפלה רומית-קתולית שנשרפה בשנת 1842. בצד השני של האגם נבנתה ב-1775 קפלה נוספת שקרסה בשנת 1860. הקפלה הנוכחית נבנתה ב-1977 ויום חגה הוא 26 ביולי. האגם טינובול מוהוש - ביצת כבול, גם כן במכתש, בגובה 1056 מ', קרוב לאגם ספנטה אנה - שמורת טבע בעלת שטח של 2400 דונם עם מיני צמחים נדירים. Wellness Tușnad Club Aventura הכנסייה הרומית-קתולית נבנתה בשנים 1982–1985 1929 במקום הקפלה שנבנתה בשנת 1929 הכנסייה האורתודוקסית הרומנית "עליית מרים" - נבנתה ב-1939 הנהר אולט. הרי הרגיטה ובודוק. העיירה מוקפת עצי אשוח עתירי שנים. האקלים הוא תת-אלפיני. המקום מצטיין באוויר הצח, עתיר אוזון, אירוסולים ויונים שליליים. הקיצים הם צוננים והחורפים קרים. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 8 °C (ביולי - 17.5 °C - בינואר -7 °C). החורפים קרים והעננות מצומצמת. הכמות הממוצעת השנתית של המשקעים היא 600–700 מילימטר. בסביבה - יערות של אשוחית נורווגית, אשוח, אשור, אלון, אלון סיסילי ובחיקם גדלים פירות יער רבים: פטל, חמוציות, אוכמניות הרריות, אוסנות, ומגוון רחב של פטריות אכילות וצמחי מרפא. עולם החי עשיר מאוד בזכות היערות של עצים מחטניים ועצים נשירים המכסים ב-34.5 % את ההרים מסביב ביערות עצי המחט ניתן לפגוש יונקים אופייניים לרכסי הקרפטים:הדב החום הקרפטי, הזאב, האייל הקרפטי, השונר, הדלק האירופי. במקומות סלעיים ומאבן גיר של ההר השמאשול מארה חי דלק האבן. פוגשים צפורים כמו השכווי הענק, עקב חורף, העיט ההרים, הלילית המצויה האוח המצוי, צלוב-המקור המצוי, קיק האגוזים המנוקד, הירגזי השחור וירגזי ההרים, העלווית ואחרות. דגת הנהרות והנחלות באזור כוללת דגים כמו הטרוטה החומה, ה"זלוואוקה" (Cottus poecieopus), הצדפון וזאב הנהרות הצפוני. בבאילה טושנאד פועלים גן ילדים ובית ספר יסודי. הענף הכלכלי העיקרי הוא התיירות. ביישוב פועלים 6 בתי מלון - "פורטונה", "טושנאד", "צ'וקאש", "אולט", "אוניקס", "אסטוריה", 60 ביתני הארחה ("וילות") ו-152 בתי נופש. במחוז הרגיטה שפע משאבי טבע כגון עץ, ברזל, מלח, כלקופיריט, קאולין, בזלת קרבין. העיר באילה טושנאד מנוהלת על ידי ראש עיר, כיום ז'ולט בוט'קה ומועצה המורכבת מ-11 חברים. אחרי הבחירות בשנת 2020 הרכב מועצת העיר הוא כדלקמן: האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה - 6 מושבים הברית ההונגרית בטרנסילבניה - 3 מושבים המפלגה הלאומית-ליברלית ברומניה - 1 מושב אנדראש סאפטה - 1 מושב הונגריה הרובע 18 של בודפשט, הונגריה הונגריה הרקאן, הונגריה- Harkány הונגריה יָאסקאראיֶינֶה, הונגריה - Jászkarajenő הונגריה אורושהאזה, הונגריה - Orosháza הונגריה ביצ'קה, הונגריה - Bicske הונגריה טאב, הונגריה - Tab הונגריה יאנושהאלמה, הונגריה - Jánoshalma מדיה וקבצים בנושא באילה טושנאד בוויקישיתוף ברוך הבא במרחצאות טושנאד - באתר תיירות מקומי באילה טושנאד במדריך העיריות של רומניה על באילה טושנאד באתר coffee מרחצאות טושנאד בהקשר תולדות חבל הסקלרים באתר ההונגרי arcanum Orbán Balázs - A Szekelyföldleirása (באלאז' אורבאן - תיאור חבל הסקלרים) פרק 9 על באילה טושנאד והסביבה באתר גאו-אקולוגי סרטון עם מראות של עיר הנופש באתר התיירות turismland באתר גאו-אקולוגי] Balázs Orbán באתר arcanum מפקד האוכלסוין ב-2002 הרכב אתני -2013 הרכב דתי 2013 הכנסייה האורתודוקסית הרומנית בבאילה טושנאד מראה ממרכז עיירת הנופש בחורף עיריית באילה טושנאד האגם צ'וקאש עם ביתן מסלול לסקי בבאילה טושנאד