דיוויזיית הפאנצר להר

דיוויזיית הפאנצר ה-130 שנקראה גם דיוויזיית פאנצר להר (בגרמנית: Panzer Lehr Division) הייתה דיוויזיית שריון אשר שירתה בכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1943 בעיקר כדי להתמודד עם הפלישה הצפויה של בעלות הברית המערביות ב-1944. פאנצר להר הייתה יחידת עילית ואחת מדיוויזיות הפאנצר (שריון) החזקות בצבא הגרמני, וקיבלה עדיפות הן באיכות כלי הנשק והן בכמות על פני מרבית דיוויזיות הפאנצר. מספרה של הדיוויזיה הוא 130. דיוויזיית פאנצר להר (להר - מגרמנית: הוראה, לימוד) הוקמה ב-30 בדצמבר 1943 מיחידות הדגמה ואימונים מבתי ספר לשריון בפוטסדאם וברגן סביב גרעין של מדריכים מאותם בתי ספר. פאנצר להר נשלחה לדרום צרפת בתחילת 1944, ולאחר מכן הועברה להונגריה לאימונים נוספים, שם היא קלטה לתוכה את רגימנט הפאנצרגרנדיר (חי"ר משוריין) 901. במאי חזרה הדיוויזיה לצפון צרפת, בהמתנה לפלישה הצפויה של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, פאנצר להר הייתה חלק מהעתודה האסטרטגית המשוריינת של הגרמנים במערב (קבוצת פאנצר מערב), ואחת הדיוויזיות החזקות ביותר בצבא הגרמני, וכללה 14,634 איש, 109 טנקים, 40 תותחי סער, ו-612 זחל"מים - פי שניים ממספר הזחל"מים בדיוויזיות פאנצר רגילות. ב-8 ביוני היא הובהלה לקרבות כנגד התקדמות הכוחות הבריטים והקנדים לעבר קן (הקרב על קן). פאנצר להר ספגה אבדות כבדות במערכה בנורמנדי, וכמעט שהושמדה, ועד ראשית אוגוסט 1944 כללה רק כ-20 טנקים. הדיוויזיה נשלחה לרענון ומילוי שורותיה, ובנובמבר הועברה לחבל הסאאר, שם סייעה לקבוצת ארמיות G שהייתה נתונה למתקפות כבדות מהארמייה השלישית של ג'ורג' פטון. בדצמבר נשלחה פאנצר להר צפונה, לקחת חלק במתקפה הגרמנית המתוכננת בארדנים (הקרב על הבליטה), וסופחה לארמיית הפאנצר החמישית. ערב המתקפה בארדנים, היא הייתה מתחת לתקן באנשים, בתותחים כבדים ובנגמ"שים, וכללה רק 63 טנקים ו-15 משחיתי טנקים. לאחר פתיחת המתקפה בארדנים היא תוגברה בגדוד משחיתי טנקים כבדים מדגם יאגדפנתר. לאחר כישלון המערכה בארדנים, שם ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, פאנצר להר נלחמה בהולנד כנגד ההתקדמות של קבוצת הארמיות ה-21. במהלך מבצע לאמברג'ק, ב-7 במרץ 1945, חיילים מדיוויזיית השריון ה-9 של צבא ארצות הברית השתלטו על גשר רמאגן על נהר הריין. פאנצר להר נשלחה להשמיד את ראש הגשר, אך כשלה. באותה עת, נותרו בדיוויזיה רק 300 איש ו-15 טנקים. באפריל נסוגה הדיוויזיה לחבל הרוהר, שם כותרו ונכנעו כ-300,000 חיילים גרמניים לבעלות הברית המערביות, לרבות פאנצר להר, שנכנעה לידי דיוויזיית חיל הרגלים 99 האמריקאית. כיחידת עילית בצבא הגרמני, דיוויזיית פאנצר להר קיבלה עדיפות בציוד על פני דיוויזיות פאנצר אחרות (יוצאות מן הכלל היו דיוויזיות פאנצר של האס.אס, שציודן היה עדיף). רגימנט הפאנצר של הדיוויזיה כלל את הדגמים החדישים ביותר של טנקי הפאנצר סימן 4 וה'פנתר'. בנוסף, לחיילי הפאנצרגרנדיר (חיל רגלים משוריין) היו יותר זחל"מים מדיוויזיות אחרות. הרכב הדיוויזיה: רגימנט פאנצר להר 130 רגימנט פאנצרגרנדיר 901 רגימנט פאנצרגרנדיר 902 רגימנט ארטילריה 130 גדוד סיור משוריין 130 גדוד נגד-טנקים 130 גדוד פלסים 130 גדוד קשר 130 גדוד נגד-מטוסים 311 גנרל לויטננט פריץ ביירליין, 10 בינואר - 8 ביוני 1944 גנרל מיור היאצינט פון שטראכוויץ, 9 ביוני - 23 באוגוסט 1944 אוברסט רודולף גרהרד, 24 באוגוסט - ספטמבר 1944 גנרל לויטננט פריץ ביירליין, ספטמבר 1944 - 5 בינואר 1945 גנרל מיור הורסט נימאק 6 בינואר - 3 באפריל 1945 אוברסט פאול פון האוסר 4 באפריל - 15 באפריל 1945 מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הפאנצר להר בוויקישיתוף דיוויזיית הפאנצר להר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Panzer Lehr Reenactment Society Rickard, Nelson john. Advance and Destroy Patton as Commander in the Bulge, The University Press of Kentucky 2011, עמ' 39 Samuel W. Mitcham. Hitler's Legions; The German Army Order of Battle World War II, Stein & Day; First Edition edition (1985), P.386