laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קראטין

קְרֵיאָטִין (creatine, creatin) היא תרכובת שנוצרת באופן טבעי בחולייתנים ועוזרת לספק אנרגיה לשרירים ותאי עצב. קריאטין זוהתה לראשונה בשנת 1832 בשרירי שלד. קריאטין-פוספט נוצר על ידי האנזים קריאטין קינאז בעת שפע של אנרגיה. הזמינות של מולקולה עתירת אנרגיה שכזו עוזרת לשמור על רמת אנרגיה יציבה בתא. במצבו זה המזורחן קריאטין-פוספט היא תרכובת אורגנית בסיבי השריר המסוגלת למסור את הפוספט שלה למולקולת ADP על מנת ליצור ATP, המספק אנרגיה חיונית לשריר. תגובה זו שכיחה בשניות הראשונות של מאמץ פיזי מאומץ (לאחר ניצול של מלאי מולקולות ה-ATP החופשי בתא, וכשיכולת השריר לייצר ATP קטנה מקצב ניצולו). קריאטין מסייע להגדיל את יכולת השרירים לעבוד ולייעל את צריכת האנרגיה בשריר. זהו מקור אנרגיה לפרק זמן המספיק לפעילות השרירים במאמץ במשך שניות בודדות בלבד. סבורים כי חשיבותו היא בצורך האבולוציוני לברוח מטורפים. קריאטין עוזר לספק את האנרגיה שהשרירים צריכים כדי לזוז בייחוד עבור תנועות מהירות ופתאומיות. בנוסף, קיימים איזוזימים של האנזים קריאטין קינאז המשמשים לצרכים פיזיולוגים נוספים. מערכת הקריאטין פוספט היא אחת הצורות לשנע אנרגיה בתא מאורגנלות ששם האנרגיה מופקת (כמו מיטוכונדריה) למקומות שבהם האנרגיה נצרכת. כמחצית מכמות הקריאטין מסונתזת משלוש חומצות אמינו (ארגינין, גליצין ומתיונין) והמחצית השנייה נצרכת בעיקר מדגים טריים ובשר. רוב האנשים מקבלים כגרם אחד של קריאטין ביום מן המזון שהם צורכים, זה בתוספת של גרם אחד שנוצר בתוצאה מתהליכים בגוף מושגים סך הכל כשני גרם קריאטין ביום. גם בצריכת בשר מרובה לא ניתן להשיג תוספת משמעותית של קריאטין (ב-200 גרם בקר יש כשני גרם וקצת יותר מזה בדגים). כ-95% ממנו נאגר בסופו של דבר בשרירי השלד ו-5% הנותרים מתפלגים בעיקר בין המוח, הלב, האשכים, האוזן הפנימית ותאי זקיק השערה. מדיה וקבצים בנושא קראטין בוויקישיתוף מולי אפשטיין, קריאטין – התוסף החוקי האפקטיבי ביותר לאימוני כושר, באתר ynet, 8 בפברואר 2005 פרופ ישעיהו ליבוביץ, קראטין, אנציקלופדיה העברית כרך ל, תשל"ח, עמ' 36
המרכז למורשת יהדות טורקיה

המרכז למורשת יהדות טורקיה הוא מוזיאון להנצחת היסטוריה טורקית ויהדות טורקיה. המרכז פועל גם לידידות בין העם היהודי והטורקי. הוא הוקם בשנת 2005 על ידי עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל בעיר יהוד. בהמשך הועברו המוצגים לבית האבות רקנאטי לדוברי לאדינו בפתח תקווה. המבנה מחולק למוזיאון, חדר אתאטורק, מרכז כנסים וכיתת לימוד. במרכז גני נוי - גן אתאטורק, גן באיזיט השני, גן הפירות של סלאחטין אולקומן, וגן התה של דריו מורנו. מוזיאון יהדות טורקיה המוזיאון מחולק לכמה חלקים: שיחזור בית עץ מהתקופה העות'מאנית שכולל את המטבח, הסלון ופינת העבודה. בית כנסת הכולל ספר תורה עתיק מאיזמיר, מגילת אסתר עתיקה, ספר הפטרות, ספרי קודש וספרים נוספים. ופינת הסלון הטורקי. באזור אחר של המוזיאון ניתן למצוא ויטרינות המציגות דגמי בתים, כלי בית עתיקים, תמונות, וחפצים שונים. כיתת לימוד וספרייה המשמשות ללימוד טורקית, לאדינו, אינטרנט ומחשבים. בספרייה אלפי ספרים בטורקית, עברית ולאדינו בנושאים שונים ובעיקר בנושאים הקשורים ליהדות טורקיה. חדר אתאטורק מציג עשרות תמונות, ספרים רבים, בולים, פסלים ודברים נוספים הקשורים לנשיא הראשון ומייסדה של הרפובליקה הטורקית – מוסטפא כמאל אתאטורק. אולם כנסים (על שם אידה פרץ) המשמש להרצאות וכנסים, לאסיפות בחגים ובמהלך היום משמש האולם כמועדון לקשישים. גינת מוסטפא כמאל אתאטורק כוללת שיחי פסיפלורה התוחמים אותה ובמרכזה אנדרטה לזכרו של אתאטורק. על כן מוצב פסל דמותו של אתאטורק (חצי גוף) ולצידו דגם של פבילון (גאזבו). האנדרטה הובאה במיוחד מטורקיה. גינת ביאזיט ה-II כוללת עצי צאלון נאה שנקראים על שמו של באיזיט השני מנהיג טורקי במהלך שנות גירוש ספרד, שפתח את שערי ארצו בפני היהודים שגורשו מספרד ופורטוגל. גינת הפירות של סלאחטין אולקומן הגינה מכוסה באדמת טוף ונטועים בה עצי פרי מסוגים שונים (סמל לניצולים). קרויה על שם סלאחטין אולקומן שהיה הקונסול הכללי הטורקי ברודוס בתקופה שרודוס הייתה תחת הכיבוש הגרמני. ובסוף יולי 1944 כשהגרמנים החלו לגרש מהאי 1,700 יהודים הצליח אולקומן להציל כחמישים יהודים. 13 מהם היו אזרחים טורקיים. הייתה זו יוזמתו האישית והוא ביצע זאת תוך סיכון ממשי לחייו. על שם פועלו כונה "שינלדר הטורקי". גינת התה של דריו מורנו שטח הגינה כ-50 מ"ר וסביבה עצי פרי שונים ועשבי תה. הספרייה ארגז ששימש לנדוניה גינת הפירות גינת התה חזית המרכז בעבר, בעת ששכן ביהוד ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל התאחדות יוצאי תורכיה בישראל מוזיאון יהדות טורקיה
שלמה מאזוז

הרב שלמה מאזוז (י"ח בתמוז ה'תרס"ח, 17 ביולי 1908 – כ"ה בטבת ה'תשמ"ב, 10 בינואר 1982) היה רב ודיין באי ג'רבה שבתוניסיה, עד עלייתו לישראל בשנת 1956 אז, חדל מלעסוק ברבנות והתעסק בעיקר בהוצאת כתביו התורניים תוך שהוא מתפרנס ממכר מוצרי סדקית. נולד בג'רבה, לרב מנחם מאזוז. נישא לרבקה (מעיתקה). שימש בג'רבה כרב וכדיין, והוציא לאור ירחון תורני בשם "מקבציאל". כן ערך את שו"ת "זרע דוד" של הרב סאסי מעתוק הכהן יהונתן, רבה של ג'רבה. בשנת 1956 עלה לישראל והתגורר בנתיבות (אז: עזתה). על קליטתו בעיר סיפר בנו, מני: ”משפחתי, כמו שאר המשפחות הראשונות גרו כשנה בפחונים שהיו פזורים בשטח פתוח, בלי מים, בלי חשמל וכמובן ללא שירותי סניטציה בסיסיים. כעבור כשנה עברנו לדירת קבע, שהייתה ביתנו שנים ארוכות”. לאחר עלייתו נמנע מלכהן כרב, והתפרנס מיגיע כפיו, תחילה מעבודה כפועל ולאחר מכן כבעל חנות לדברי סדקית. עם זאת הוא זכה לכבוד והערכה מצד תושבי נתיבות. לדברי בנו הרב יחזקאל: ”לבד מתשמישי הקדושה שהיו נמכרים בחנות, עיטרו אותה מדפים עם ספרי קודש בהם למד אבא, למי שרצה לרכוש את אחד מהספרים, הובהר כי הספרים אינם למכירה”.. בחודש אייר ה'תשי"ז, היו הרב מאזוז וידידו הרב נסים הכהן, רב המושב שרשרת, מהראשונים שהשתתפו ביום עיון שבועי לרבני האזור, שיזם חברם הרב רפאל כדיר צבאן, רב העיר נתיבות. מדי חודש אלול נהגו השלושה לנסוע פעמיים להתפלל ולומר סליחות בכותל המערבי, עם עוד מתושבי ורבני האזור.. הרב מאזוז נהג לומר הלל בלי ברכה ביום העצמאות. נפטר בכ"ה בטבת ה'תשמ"ב (1982). לרב מאזוז תשעה ילדים, בהם: הרב יחזקאל מאזוז - רב בנתיבות ועוזרו של רב העיר, הרב רפאל כדיר צבאן (נפטר בתשפ"ב) מני מזוז - שופט בבית המשפט העליון, לשעבר היועץ המשפטי לממשלה ימימה מזוז - היועצת המשפטית של משרד האוצר שולה בן-צבי - ראש אגף (בדימוס) במינהל מקרקעי ישראל אחותו, כמסאנה חנה, נישאה לרב מצליח מאזוז. ברוך ברכיה מאזוז - מנהל מחלקת חינוך וגזבר ( בדימוס ) בעיריית נתיבות מקבציאל - ירחון תורני רבני, הכולל חידושים בש"ס ובהלכה. יצא לאור על ידו בג'רבה, ה'תרצ"ה-ה'תרצ"ו כרם שלמה - הלכות ריבית, ירושלים, ה'תשמ"ג שואל ומשיב - שאלות ותשובות בארבעת חלקי השולחן ערוך, נתיבות, ה'תשמ"ד כסא שלמה - שו"ת וחידושי שולחן ערוך, נתיבות, ה'תשמ"ז מדרש שלמה - חידושי תנ"ך, דרושים ודינים, נתיבות, ה'תשנ"ג חשק שלמה (שני חלקים) - חידושים בתלמוד, נתיבות, ה'תש"ס שלמה מאזוז, באתר "החכם היומי" שלמה בן מנחם מאזוז (1908-1982), דף שער בספרייה הלאומית מכתבו של הרב רחמים חי חויתה הכהן, רבה של ברכיה, אל הראשון לציון הרב יצחק נסים, בבקשה להסדיר משרה רבנית ראויה לרב מאזוז (לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - רבנים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 56) מני מזוז, חינוך נגד שחיתות, באתר חדשות מחלקה ראשונה, 6 בנובמבר 2006 עובדיה חן, פרנסה ולא אידיאל, באתר ישיבת כסא רחמים תולדות הגאון רבי נסים הכהן זצוק"ל - חלק ב’, באתר ישיבת כסא רחמים (עדות בנו בספר "אתחלתא היא" של הרב יצחק דדון)
משפחת האיקסים

משפחת האיקסים (באנגלית: The X's) היא סדרת הנפשה אמריקאית שיצר קרולס רמוס. הסדרה כללה עונה אחת של 20 פרקים ששודרה בין 25 בנובמבר 2005 ו-25 בנובמבר 2006 בערוץ ניקלודאון. במרכז הסדרה משפחת מרגלים סודית המתאמצת להוכיח שביכולתה להשתלב בחברה עם חיים של משפחה רגילה. אויבי המשפחה הם הארגון המשפחתי סנאפו הזומם להשתלט על העולם. הדמויות המרכזיות בסדרה היו אב המשפחה מר איקס (בדיבובו של פטריק וורבורטון), האם (בדיבובה של ונדי מאליק), הבת טיוזדי (לינדסי ברטילסון), הבן (ג'נסין פנטיר), מפקד סנאפו (כריס הרדוויק) ואחיינו (ג'ייסון שוורצמן). אתר האינטרנט הרשמי של משפחת האיקסים "משפחת האיקסים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משפחת האיקסים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משפחת האיקסים", באתר Metacritic (באנגלית) The X's on YTV, Saturdays at 11:00am ET האתר הרשמי Official Website הסדרה באתר של ערוץ ניקלודיאון ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המאה ה-6

המאה ה-6 היא התקופה שהחלה בשנת 501 והסתיימה בשנת 600. היא המאה השישית של האלף הראשון. האקדמיה של גונדשאפור, האקדמיה הראשונה של המזרח, מוקמת באיראן על-ידי ח'וסרו הראשון מתיישבים ופולשים אירים, הסקוטים, מתחילים להגר לקלדוניה (השם שונה מאוחר יותר לסקוטלנד) מנזר גלנדלואו מוקם על-ידי קווין הקדוש באירלנד הבודהיזם והזן חודרים לווייטנאם דרך סין סיפורי הג'טקה הבודהיסטים מתורגמים לשפה הפרסית, בפקודתו של המלך הזרטוסטרי קוזרוי הראשון הבודהיזם חודר ליפן דרך קוריאה בשנת 552 סדרה של התפרצויות געשיות סביב שנת 540 לספירה גורמות לעלייה בתמותה באירופה ובקונסטנטינופול התפרצות של דבר מגיעה ממצרים לאימפריה הביזנטית, מתפשטת בהמשך המאה לערי נמל בים התיכון ומזרחה לפרס בעקבות שרשרת אסונות באימפריה הביזנטית (דבר והתפרצויות געשיות), יורד כוחה הכלכלי, ומאחר שהיא פעילה עד אז ככוח קנייה משמעותי במזרח התיכון, ירידתה הכלכלית גוררת איתה אזורים נוספים, וגורמת בהדרגה לירידת כוחן של תרבויות מקומיות, בגבולות האימפריה או מחוצה לה השפעה יהודית באקסום נוביה ממירה את דתה לנצרות הקופטית נכחדת ממלכת פונן ההונים משתלטים על צפון הודו ומפילים את ממלכת גופטה תחילת תקופת הגאונים ביהדות יאנגון גלאזגו האפיפיור גרגוריוס הראשון (590–604) המלך ארתור – מלך או מצביא בעל שם דומה שפעל בבריטניה אחרי נסיגת הרומאים ממנה, בתחילת המאה ה-5 לספירה. יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (527–565) בליסאריוס, מצביא ביזנטי גרגוריוס מטור – היסטוריון וכומר. יורדנס, מחבר הגטיקה מוחמד – מייסד האסלאם. פרוקופיוס, היסטוריון קוזרוי הראשון – מגדולי המלכים הסאסאנים פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רבי אלעזר בירבי קליר, פייטן ארץ ישראלי, מחשובי הפייטנים הקלאסיים, שרבים מפיוטיו נכנסו לנוסח התפילה של יהודי אשכנז. השש בש מומצא בפרס על ידי בוזורגמיר השחמט נכנס לפרס מהודו שימוש במחרשה כבדה בעמק הפו באיטליה מרתמת-חזה לסוס בשימוש הממלכה הפרנקית האימפריה הביזנטית רוכשת ידע על טכנולוגיית המשי מסין הומצאה שיטת ספירת השנים הנוצרית בסביבות מאה זו, או מעט לפניה, החלה תקופת הפיוט הקלאסי בארץ ישראל, ואיתה השימוש השיטתי בחריזה בשירה העברית. בתקופה זו נכתבו פיוטים רבים, בין השאר על ידי רבי יניי רבי שמעון בן מגס ורבי אלעזר בירבי קליר. מקצת פיוטים אלה נכללים בסידור התפילה עד היום, ורבים אחרים התגלו בגניזת קהיר. למאה זו מתוארכות יצירות רבות של שירה קדם-אסלאמיות שנשתמרו והפכו לחלק מהמסורת האסלאמית. נוצר כתב יד וינה של תרגום השבעים לספר בראשית מדיה וקבצים בנושא המאה ה-6 בוויקישיתוף זיו ריינשטיין‏, נחשפה הסיבה לקריסת היישובים העתיקים בנגב, באתר וואלה, 25 במרץ 2019 היסטוריה של הדבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה היהודים בימי הביניים בעולם הנוצרי ובעולם המוסלמי (עמ' 34–35, 71–78) אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
יסודות הגאומטריה האלגברית (ספר)

יסודות הגאומטריה האלגברית (בצרפתית Éléments de géométrie algébrique) הוא ספרו רב ההשפעה של אלכסנדר גרותנדיק אשר בו המציא גרותנדיק את המהפכה בתחום הגאומטריה האלגברית. הספר נחשב לאחד מאבני היסוד בתחום. את הספר, שהוא חיבור לא-מושלם בן 1500 עמודים, כתב גרותנדיק בצרפתית, בעזרתו של ז'אן דיידונה. הספר פורסם ב-8 חלקים בין השנים 1960-1967 בידי Institut des Hautes Études Scientifiques. בספר מבסס גרותנדיק את יסודות הגאומטריה האלגברית על מושג הסכמה (מתמטיקה) אותו הוא הגדיר. ספר זה הוא אחד החשובים בתחום. תוכן העניינים של הספר הוא כדלקמן: I. Le langage des schémas (שפת הסכמות) II. Étude globale élémentaire de quelques classes de morphismes (מחקר בסיסי וגלובלי של מחלקות מסוימות של מורפיזמים) III. Étude cohomologique des faisceaux cohérents (מחקר קוהומלוגי של אלומות קוהרנטיות) IV. Étude locale des schémas et des morphismes de schémas (מחקר לוקלי של סכמות ומורפיזמים של סכמות) בהתחלה תוכננו 13 חלקים. חלק מהחומר שתוכנן להיכתב בחלקים האחרונים ניתן למצוא, בצורה פחות משויפת, ב-Séminaire de géométrie algébrique. את הרשימות הלא-שלמות של גרותנדיק על חלק 5 ניתן למצוא כאן. גרותנדיק כתב מאוחר יותר גרסה מתוקנת של חלק 1, והוא פורסם בידי ספרינגר-ורלאג. בכרך זה עדכן גרותנדיק את הטרמינולוגיה, החליף "פרה-סכמה" ב"סכמה" ו"סכמה" ב"סכמה מופרדת" והדגיש רבות את השימוש בפונקטורים הניתנים להצגה. גרותנדיק מעולם לא נתן אישור לפרסם גרסה זו, כך שעותקים ממנה נדירים, למרות שניתן למצוא אותם בלא מעט ספריות. יסודות הגאומטריה האלגברית, מתורגם לאנגלית (חלקי), באתר GitHub. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איטן החולות

אִיטָן החולות (שם מדעי: Phleum graecum/Phleum exaratum) הוא עשב דגני חד שנתי. קנה שורשו של איטן החולות קצר. גובה הצמח כ-30 ס"מ, עליו צרים וצומחים לסירוגין משני צידי הגבעול. פריחתו בחורף והיא דומה למכבד ארוך - עד כ-8 ס"מ. בכל שיבולית פרח חד מיני אחד המכוסה בשתי גלומות שוות. אבקניו הלבנים - ורודים בולטים מתוך המכבד. גב הגלומה מכוסה זיפים ארוכים ובמרכזו קרין בולט. שמו המדעי של הסוג נגזר משמו היווני של אחד המינים. שמו העברי, איטן, נזכר בתלמוד ירושלמי אך אין ודאות באשר לזיהויו. איטן החולות צומח בכל האזורים הממוזגים בעולם, בארץ ישראל הוא צומח על חולות מיוצבים או על אדמות חמרה באזור הים תיכוני. איטן החולות, באתר ITIS (באנגלית) איטן החולות, באתר NCBI (באנגלית) איטן החולות, באתר צמח השדה איטן החולות, באתר צמחיית ישראל וסביבתה איטן החולות, באתר Tropicos (באנגלית) איטן החולות, באתר GBIF (באנגלית) איטן החולות, באתר The Plant List (באנגלית) איטן החולות, באתר IPNI (באנגלית) תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ה', הלכה ז' (דפוס וילנא: דף דף כ"ז, עמוד ב') ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בידוד חשמלי

המונח "מבדד" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו מבדד (פירושונים). במערכת חשמלית, מַבְדֵּד (נקרא בלשון הדיבור: "מבוֹדֵד") הוא כל רכיב שרמת המוליכות החשמלית שלו נמוכה מאוד וכתוצאה מכך הזרם העובר דרכו קטן מאוד. במציאות לא קיימים מבדדים מושלמים, אך קיימים חומרים בעלי מוליכות הקטנה פי 1023 מהמוליכות החשמלית של נחושת - מוליכות אשר נחשבת במקרים רבים כאפסית. מוליכותו של האוויר נמוכה והוא מהווה מבדד טוב. חרף זאת, מתחים גדולים מאוד (כמו ברקים) מסוגלים לפרוץ את האוויר ויש צורך בחומרים שמוליכותם נמוכה עוד יותר. חומרים מבודדים כפלסטיק, גומי, בד או נייר משמשים להגנה על מוליכים חשמליים על ידי עטיפתם, והעטיפה מכונה "בידוד". חשמלאים משתמשים בסרט בידוד על מנת לבודד מגעים חשמליים. מבודדים על עמודי חשמל בנויים כך שכבלי החשמל תלויים מהם או נמתחים בין שני מבודדים (כאשר על הכבל להימתח בזווית- ראו בתמונה למטה). מבדד אידיאלי הוא חומר שלא מגיב כלל לשדה מגנטי, ומתנגד לחלוטין לשטף של המטען החשמלי. אמנם במציאות מבדדים אידיאליים אינם קיימים, אך חומרים בעלי קבועי בידוד גבוהים נחשבים למבודדים. בחומרים מבודדים, האלקטרונים קשורים בצורה חזקה מאוד לאטום. חומרים אלו משמשים בציוד חשמלי כמבדדים או כבידוד. תפקידם הוא לחזק או להפריד מוליכים חשמליים, בלי לאפשר לזרם לעבור דרכם. חומרים מסוימים כזכוכית, נייר או טפלון, הם מבדדים טובים. ישנם חומרים רבים, שלמרות שיש להם התנגדות קטנה יותר משל חומרים אלו, עדיין נחשבים למבדדים טובים, ומשמשים בתור מבודדים לחוטי חשמל. דוגמאות לכך הם פולימרים דמויי גומי ורוב החומרים הפלסטיים. חומרים אלו יכולים לשמש כמבדדים בטוחים למתחים נמוכים ובינוניים (מאות ואלפי וולטים). חומרים מקובלים למבדדים הם: חרסינה, פלסטיק, שעם, עץ, זכוכית, סיליקון, גומי, נציץ, אוויר, שמן, SF6 וואקום. בידוד חשמלי הוא ההעדר של הולכה חשמלית. על פי תאוריית מבנה הפסים, לכל אטום בחומר מסוים, יש מספר רמות אנרגיה, שבהן יכולים להימצא אלקטרונים. אלקטרון ברמות האנרגיה הנמוכות (קרובות יותר לאטום) אינו יכול להשתחרר מהאטום, ולכן אינו יכול לסייע בהולכה חשמלית. רק אלקטרונים שברמות האנרגיה הגבוהות מסייעים להולכה. בחומר מבודד, יש פער בין רמות האנרגיה הנמוכות, לבין רמות האנרגיה הגבוהות. ב"פער" זה, אלקטרונים לא יכולים להתקיים. לכל חומר מבודד יש מתח שבירה. מתח זה ישחרר אלקטרון מהרמות הנמוכות, ויעביר אותו לרמות הגבוהות. כאשר מתח זה מופעל על החומר, החומר מפסיק להתנהג כמבדד, וזרם חשמלי יוכל לעבור דרכו. חומרים שאין בהם אלקטרונים חופשיים הם מבדדים רק אם אין מטענים חשמליים חופשיים נוספים. לדוגמה, אם בנוזל או בגז יש יונים, היונים יכולים לשמש בתור זרם חשמלי, וחומר זה יהיה מוליך. אלקטרוליטיים ופלסמות מכילים יונים, וישמשו בתור מוליכים, אפילו אם אין בהם זרמים של אלקטרונים. ערך מורחב – חומר דיאלקטרי בפיזיקה, לעיתים משתמשים במונח דיאלקטרן או חומר דיאלקטרי לציון חומר מבודד, במקרה בו חשוב המקדם הדיאלקטרי או מקדם השבירה של החומר. בידוד חשמלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פיקניק

פיקניק היא ארוחה הנאכלת בחיק הטבע או במקום פתוח (פארק ציבורי) בקרב בני המשפחה או חברים. ארוחה זו מוכנת מראש (בניגוד לברביקיו המוכן בסמוך למועד האכילה) ומובאת למקום עריכת הפיקניק בצידנית או ב"סל פיקניק". הארוחה נאכלת לרוב בישיבה על הקרקע על גבי מחצלת או שמיכה. מקורה של המילה "פיקניק" במילה הצרפתית pique-nique, שהופיעה בשנת 1692 בספר Origines de la Langue Françoise מאת ז'יל מנאז' (Ménage). מצרפתית עברה המילה לשפה האנגלית לצורה "picnic" (יש הסבורים שהמילה הגיעה לשפה האנגלית דרך הגרמנית - Picknick). בראשית המאה ה-20 חדרה המילה גם ללשון העברית. בעבר הוצעה המילה "טוּזִיג" (מארמית) כתחליף העברי ל"פיקניק", אולם לא השתרשה. לאחר המהפכה הצרפתית נפתחו לציבור הצרפתי הפארקים המלכותיים להם הכניסה הייתה אסורה לפשוטי העם. הבילוי של הצרפתים בפארקים כלל ארוחות שהתפתחו לאירוע הפיקניק המוכר בימינו. בראשית המאה ה-19 הוקם בלונדון מועדון הפיקניק (Picnic Society) שהביא לאנגליה את הנוהג הצרפתי לאכול בפארקים בליווי משחקי בידור או נגינה. הפיקניק הפך למנהג מקובל בתרבות המערבית ומופיע רבות הן באמנות והן בקולנוע. ציור הפיקניק הידוע ביותר הוא יצירתו של האמן הצרפתי אדואר מאנה משנת 1862 - ארוחת בוקר על הדשא. הסרט "פיקניק" משנת 1955 שעלילתו מתרחשת בעת ארוחת פיקניק, זכה בשני פרסי אוסקר. קומזיץ צביקה בורג, מדריך לאתרי פיקניק, באתר ynet, 16 באפריל 2002 פיקניק, באתר על השולחן הצעות לפיקניק, באתר ynet 15 אתרי הפיקניק הטובים בישראל, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2011 משה גלעד, עונת הפיקניקים נפתחה, ואפילו לא צריך להרחיק, באתר הארץ, 2 באפריל 2023 מרדכי מישור, טוּזיג או לא טוּזיג – זו השאלה, לשוננו לעם, מו, ב (תשנ"ה), עמ' 71–74, באתר האקדמיה ללשון העברית.
עקום פרמה

במתמטיקה, ובעיקר בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה אריתמטית, עקום פרמה הוא העקום האלגברי המרוכב, המוגדר בקואורדינטות ההומוגניות   X : Y : Z {\displaystyle \ X:Y:Z} של המישור הפרויקטיבי, לפי משוואת פרמה   X n + Y n = Z n {\displaystyle \ X^{n}+Y^{n}=Z^{n}} . במונחי המישור האפיני, מתקבל העקום   x n + y n = 1 {\displaystyle \ x^{n}+y^{n}=1} . את משפט פרמה, הקובע שלמשוואה   a n + b n = c n {\displaystyle \ a^{n}+b^{n}=c^{n}} אין פתרון במספרים שלמים לכל   n > 2 {\displaystyle \ n>2} (למעט כאשר אחד המשתנים שווה לאפס), אפשר לנסח גם כטענה שלעקום פרמה אין נקודה רציונלית מעל המספרים הרציונליים, למעט הנקודות הטריוויאליות. עקום פרמה הוא עקום חלק. מכיוון שעל פי משפט הנורמליזציה, הנקודות של כל עקום אלגברי פרויקטיבי חלק מהוות משטח רימן קומפקטי, הרי שאם מוגדר מעל שדה המספרים המרוכבים, הנקודות של עקום פרמה אף הן מהוות משטח רימן קומפקטי. ניתן להוכיח כי הגנוס של עקום אלגברי פרויקטיבי חלק ממעלה n הוא ( n − 1 ) ( n − 2 ) 2 {\displaystyle \,{\frac {(n-1)(n-2)}{2}}} , ולפיכך זהו הגנוס של עקום פרמה. במקרה n=2 הגנוס הוא 0, והעקום ניתן לפרמטריזציה מלאה סביב כל אחת מן הנקודות הרציונליות שלו. במקרה n=3, הגנוס המתקבל הוא 1. עקום אלגברי פרויקטיבי חלק עם גנוס 1 נקרא עקום אליפטי. Benedict H. Gross and David E. Rohrlich., 1978. “Some Results on the Mordell-Weil Group of the Jacobian of the Fermat Curve,” Inventiones Mathematicae, volume 44: pp. 201-224:
סמל הרפובליקה העממית של סין

סמל הרפובליקה העממית של סין מכיל תיאור של שער טיין-אן-מן, שער הכניסה לעיר האסורה מרובע טיין-אן-מן שבבייג'ינג, בעיגול אדום. מעל תיאור זה מופיעים חמשת הכוכבים שנמצאים בדגל. משמעותם הסמלית של הכוכבים אינה ידועה, ויש המפרשים אותם כמייצגים את חמשת הלאומים המרכזיים של סין (אף כי בפועל מכירה הממשלה בחמישים וששה לאומים); לפי פרשנות אחרת הם מייצגים את חמשת המעמדות. גבול העיגול האדום מכיל חיטה המשקפת את הפילוסופיה המאואיסטית של מהפכה חקלאית. בחלק המרכזי התחתון של גבול העיגול יש גלגל שיניים שמציין את העובדים התעשייתיים. כל האלמנטים האלו עוצבו במטרה לסמל את המאבקים המהפכניים של העם הסיני מאז תנועת הארבעה במאי, והקואליציה של מעמד הפועלים שהצליחה לייסד את הרפובליקה העממית של סין. הסמל עוצב על ידי ליאנג סישנג, אדריכל מפורסם, בתחרות שנערכה בעת ייסוד הרפובליקה העממית, עם דמיון ברור לסמלים שהשתמשו בהם בברית המועצות. הסמל נקבע ב-20 בספטמבר 1950 על ידי השלטון העממי המרכזי. מדיה וקבצים בנושא סמל הרפובליקה העממית של סין בוויקישיתוף
סמל וייטנאם

סמל וייטנאם עוצב לפי הסמלים של המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם ובו נראה הכוכב הצהוב על הרקע האדום. גלגל השיניים והיבול מסמלים את שיתוף הפעולה של החקלאות והעבודה התעשייתית במודל הקומוניסטי. הסמל אומץ כסמל של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם (צפון וייטנאם) ב-30 בנובמבר 1955 והפך לסמל לאומי בעקבות האיחוד עם דרום וייטנאם ב-2 ביולי 1976. מדיה וקבצים בנושא סמל וייטנאם בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא וייטנאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלונד רדהד

בְּלוֹנְד רֶדְּהֶד (באנגלית: Blonde Redhead; "ג'ינג'ית בלונדינית") היא להקת אינדי-רוק מניו יורק. בהרכב חברים הזמרת היפנית קַאזוּ מָאקִינוֹ וצמד התאומים האיטלקיים, סִימוֹנֶה ואָמַדֵאוֹ פַּאצֶ'ה. שם הלהקה שאול משירה של להקת DNA, שפעלה בניו יורק בשנות ה-70 וה-80. צליל הלהקה הושווה לרוב לזה של סוניק יות'. סטיב שלי, מתופף סוניק יות', הוא שגילה את בלונד רדהד בשנת 1993 והפיק את אלבומם הראשון, "בלונד רדהד". באותה עת מנה ההרכב גם בסיסט יפני בשם מַאקִי טַאקַאהָשִׁי, שעזב כעבור זמן קצר. ההרכב נודע בקולה הייחודי של מאקינו, הנישא על גבי מקצב תופים מודגש וניסור גיטרות. סגנונם הבועט נקלט בהדרגה בקרב ציבור מאזינים גדל והולך, עד שאלבומם "Misery Is a Butterfly" משנת 2004 זכה לשבחים מהדהדים. מאקינו כתבה אלבום זה בעודה מתאוששת מתאונת רכיבה בה נרמסה על ידי סוס. ב-3 באוגוסט 2006 אמורה הייתה בלונד רדהד להופיע בפארק הירקון בתל אביב, כלהקת חימום לדפש מוד. לאחר לבטים הודיע ההרכב על ביטול הגעתו, בשל החשש להיפגע מהתקפות הטילים של חזבאללה במלחמת לבנון השנייה. הופעות חלופיות התקיימו בתל אביב בתאריכים 5-6 ביולי 2007. הלהקה שבה והופיעה בישראל ב-2011, ב-31 באוגוסט במועדון הבארבי, ויום למחרת כמופע החימום של ג'יינז אדיקשן בגני התערוכה. הלהקה הופיעה במועדון הבארבי שוב ב-7 במרץ 2015, במהלך סיבוב ההופעות המלווה את האלבום "Barragán" ב ינואר 2019 הופיעה הלהקה שוב בבארבי להופעה אחת. ב-2023 יצא אלבום האולפן העשירי של הלהקה sit for dinner 1994 – Blonde Redhead 1995 – La Mia Vita Violenta 1997 - Fake Can Be Just as Good 1998 - In an Expression of the Inexpressible 2000 - Melody of Certain Damaged Lemons 2004 - Misery Is a Butterfly 2007 - 23 2010 - Penny Sparkle 2014 - Barragán 2023 Sit for dinner מדיה וקבצים בנושא בלונד רדהד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלונד רדהד (באנגלית) בלונד רדהד, ברשת החברתית פייסבוק בלונד רדהד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלונד רדהד, סרטונים בערוץ היוטיוב בלונד רדהד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלונד רדהד, באתר Metacritic (באנגלית) בלונד רדהד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בלונד רדהד, באתר ספוטיפיי בלונד רדהד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) בלונד רדהד, באתר Last.fm (באנגלית) בלונד רדהד, באתר AllMusic (באנגלית) בלונד רדהד, באתר MusicBrainz (באנגלית) בלונד רדהד, באתר דיזר בלונד רדהד, באתר Discogs (באנגלית) בלונד רדהד, באתר Songkick (באנגלית) בלונד רדהד, באתר Genius בלונד רדהד, באתר SecondHandSongs בלונד רדהד, באתר בנדקמפ בלונד רדהד, באתר בילבורד (באנגלית) בלונד רדהד, באתר טיידל (באנגלית) רז ישראלי, פעם שלישית גלידה: בלונד רדהד הפתיעו בענק, באתר nrg‏, 8 במרץ 2015 חן הוניג‏, חלליות רודפות אחריך: ההופעה של בלונד רדהד בישראל הייתה קסומה, באתר וואלה, 8 במרץ 2015
הפנרפיירדיר

הפנרפיירדיר (באיסלנדית: Hafnarfjörður) היא עיר בדרום מערב איסלנד, מדרום לקואופווגיר וכעשרה ק"מ מדרום לבירה רייקיאוויק. בעיר התגוררו בשנת 2018 כ-29,780 תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה במדינה. העיר ששטחה 147 קמ"ר שייכת לאזור המטרופולין של רייקיאוויק. הפנרפיורדור היא מרכז הדייג הגדול באיסלנד והנמל השני בחשיבותו בסחר חוץ. בעיר מספר מפעלים תעשייתיים שהחשוב שבהם עוסק במיצוי אלומיניום. משמעות שמה של העיר הוא "מפרץ (פיורד) הנמל" ומקורו במפרץ הטבעי שסביבו היא שוכנת. העיר נזכרה לראשונה בימי הביניים ב"ספר היישובים" האיסלנדי (Landnámabók), והעדויות הראשונות מאת נוסעים למקום הן מהמאה ה-14. ב-1553 הוקמה בעיר הכנסייה הלותרנית הראשונה באיסלנד. סוחרים אנגלים הגיעו לעיר במאה ה-15 ובעקבותיהם הגיעו סוחרים גרמנים אשר ירשו את מקומם. סוחרי ההנזה המשיכו במגעים מסחריים עם היישוב עד 1602 מועד בו הנהיגה דנמרק מונופול דני עם איסלנד כולה. בשנת 1793 התיישב ביארני סילוורטסן בעיר והיה לסוחר ואיש עסקים. בהשפעתו התפתח המסחר בעיר והוא נודע מאז כ"אביה של הפנרפיורדור" ומכונה "סייר ביארני". התפתחות נוספת במשק הדייג המקומי הביאה לסלילת הכביש בין העיר לרייקיאוויק ב-1898, ולהכרזתה של הפנרפיירדיר לעיר ב-1908. בעיר מתקיים ביום הארוך בשנה פסטיבל ויקינגי שנתי, ובו משוחזרות אמנות ותרבות ויקינגית. האמונה העממית האיסלנדית כי הארץ מיושבת גם על ידי יצורים ננסיים המכונים "אלפים" (álfar) רווחת בהפנרפיירדיר באופן מיוחד. לפי אמונה זו מתגוררים האלפים מתחת לסלעים ובנקיקי הלבה שעליהם יושבת העיר. לעיר מפת תיירות רשמית המציינת היכן ניתן לנסות ולצפות באלפים, ומתקיימים בה סיורים מודרכים בנושא זה. שוודיה אופסלה, שוודיה פינלנד האמנלינה, פינלנד אסטוניה טרטו, אסטוניה דנמרק פרדריקסברג, דנמרק גרמניה קוקסהאפן, סקסוניה התחתונה, גרמניה איסלנד אקוריירי, איסלנד מדיה וקבצים בנושא הפנרפיירדיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפנרפיירדיר הפנרפיירדיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)