laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1874

הבחירות הכלליות בבריטניה 1874 התרחשו בתאריכים 31 בינואר–17 בפברואר 1874. בבחירות אלו ניצח בנג'מין דיזראלי מן המפלגה השמרנית את ראש הממשלה המכהן ויליאם גלאדסטון מן המפלגה הליברלית. אמנם המפלגה השמרנית קיבלה את רוב מושבי הפרלמנט, המפלגה הליברלית היא זו שקיבלה את רוב קולות המצביעים (לאחר שעשרות מועמדים שמרניים זכו במחוזותיהם ללא התנגדות). זה היה הניצחון השמרני הראשון בבחירות כלליות מאז 1841. בבחירות אלו המפלגה הליברלית התרסקה ואיבדה כמעט 150 ממושביה, ולראשונה מזה שנים, מפלגה אירית נכנסה לפרלמנט. אלו היו גם הבחירות הראשונות שבהן ההצבעה הייתה חשאית. זוהי גם הייתה הפעם האחרונה שמפלגה הובסה למרות שקיבלה כ"כ אחוזים בהצבעה העממית. בבחירות נבחרו 652 חברי פרלמנט, 6 פחות מאשר בבחירות הקודמות. בעקבות טענות על שחיתות בוטלו כ-6 מחוזות בחירה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1874 בוויקישיתוף
הבחירות הכלליות בבריטניה 1885

הבחירות הכלליות בבריטניה 1885 התרחשו בתאריכים 24 בנובמבר–18 בדצמבר 1885. בבחירות אלו ניצח ויליאם גלאדסטון מן המפלגה הליברלית את ראש הממשלה המכהן רוברט גסקוין ססיל מן המפלגה השמרנית. המפלגה הליברלית ניסתה להקים ממשלה, אך נכשלה והבחירות הבאות התקיימו כשנה לאחר מכן. בבחירות אלו התמודדה לראשונה מפלגה סוציאליסטית, אשר העמידה לבחירה כ-3 מועמדים שלא נבחרו. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1885 בוויקישיתוף
דאגלס סטיוארט

דאגלס סטיוארט (באנגלית: Douglas Stuart; נולד ב-31 במאי 1976) הוא סופר סקוטי-אמריקאי. זוכה פרס מאן בוקר לשנת 2020. סטיוארט נולד בשנת 1976 בסייטהיל (אנ') שברובע ספרינגבורן (אנ') בצפון העיר גלאזגו, שבסקוטלנד. הוא בוגר תואר ראשון מהמכללה הסקוטית לטקסטיל(אנ') ותואר שני מהקולג' המלכותי לאמנות, שבלונדון. סטיוארט היגר לניו יורק בגיל 24 כדי להתחיל בקריירה של עיצוב אופנה. הוא עבד עבור מותגים רבים, בהם קלווין קליין, ראלף לורן, בננה רפובליק וג'ק ספייד. סטיוארט מחזיק באזרחות כפולה, בריטית ואמריקאית. כתביו הופיעו במגזינים "הניו יורקר" ו-"Literary Hub" (אנ'). בשנת 2020 זכה בפרס מאן בוקר עבור רומן הביכורים שלו, "Shuggie Bain" (אנ'). הרומן מתרחש בגלאזגו של שנות ה-80 של המאה ה-20, ומתחקה אחר אם יחידנית קשת יום ואלכוהוליסטית, המגדלת בגפה את שלושת ילדיה. העלילה מתמקדת בייחוד ביחסיה עם בנה שאגי, במקביל לתיאור תהליכי התבגרותו. בנוסף, סטיוארט הועמד לרשימת פרס הספרות הלאומית לסיפורת לשנת 2020. הרומן זכה לסיקור חיובי ברובו, בין השאר באובזרבר, הניו יורק טיימס, סקוטמן ו-"The Times Literary Supplement". "שאגי ביין" יצא לאור בעברית בתרגומו של שי סנדיק בהוצאת "לסה" באפריל 2021. שאגי ביין, מתרגם: שי סנדיק, הוצאת לסה, 2021. Shuggie Bain: A Novel. New York: Grove Press. 2020. ISBN 978-0-8021-4804-9. Young Mungo: A Novel. New York: Grove Press. 2022. ISBN 978-0-8021-5955-7 "Found Wanting". The New Yorker. (13 January 2020) "The Englishman". The New Yorker. (14 September 2020) Poverty, Anxiety, and Gender in Scottish Working-Class (Literary Hub) מדיה וקבצים בנושא דאגלס סטיוארט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאגלס סטיוארט דאגלס סטיוארט, ברשת החברתית Goodreads גילי איזיקוביץ, פרס מאן בוקר הוענק לסופר דאגלס סטיוארט, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2020 יובל פלוטקין, דאגלס סטיוארט זכה בפרס בוקר לספרות, באתר ynet, 19 בנובמבר 2020 גילי איזיקוביץ, פרס מאן בוקר הוענק לסופר דאגלס סטיוארט, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2020 Millen, Robbie (15 בספטמבר 2020). "Why Douglas Stuart's Shuggie Bain deserves to win the Booker prize". The Times. נבדק ב-29 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Alter, Alexandra (23 באוקטובר 2020). "How 'Shuggie Bain' Became This Year's Breakout Debut". הניו יורק טיימס. נבדק ב-29 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Claire Allfree, ‏The Booker Prize has abandoned Britain, The Telegraph, 15 September 2020 Flood, Alison (19 בנובמבר 2020). "Douglas Stuart wins Booker prize for debut Shuggie Bain". The Guardian. נבדק ב-19 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Shuggie Bain יובל פלוטקין, דאגלס סטיוארט זכה בפרס בוקר לספרות, באתר ynet, 19 בנובמבר 2020 "National Book Awards 2020 shortlists announced". Books+Publishing (בAustralian English). 2020-10-07. נבדק ב-2020-10-07. Preston, Alex (9 באוגוסט 2020). "Shuggie Bain by Douglas Stuart review – lithe, revelatory debut". The Observer. {{cite news}}: (עזרה) Cohen, Leah Hager (11 בפברואר 2020). "In 1980s Glasgow, a World of Pain Made Bearable by Love". {{cite web}}: (עזרה) Massie, Allan (21 באוגוסט 2020). "Book review: Shuggie Bain, by Douglas Stuart". The Scotsman. {{cite news}}: (עזרה) Lichtig, Toby (11 בספטמבר 2020). "Glasgow kiss: A love letter to a troubled city in Shuggie Bain by Douglas Stuart". TLS. {{cite news}}: (עזרה)
הבחירות הכלליות בבריטניה 1886

הבחירות הכלליות בבריטניה 1886 התרחשו בתאריכים 1 ביולי–27 ביולי 1886. בבחירות אלו ניצח רוברט גסקוין ססיל מן המפלגה השמרנית את ראש הממשלה המכהן ויליאם גלאדסטון מן המפלגה הליברלית. המפתח למהפך המשמעותי היה שיתוף פעולה בין המפלגה השמרנית לבין גורמים ליברלים ויוניוניסטיים כגון ג'וזף צ'מברלין. ההפסד של הליברלים היווה למעשה סוף לדומיננטיות שלהם בפוליטיקה הבריטית במאה ה-19. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1886 בוויקישיתוף
אוסקר מול

אוסקר מול (בגרמנית: Oskar Moll‏; 21 ביולי 1875 – 19 באוגוסט 1947) היה צייר גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. ידוע בעיקר בזכות נופיו, דיוקנאותיו ותמונות טבע דוממות מעט מופשטות. בתחילה למד ביולוגיה בשווייץ, אך גם לימד את עצמו לצייר והחליט להמשיך באמנות כקריירה. לאחר ששהה זמן מה במינכן, נסע לברלין, שם הפך לעוזר בסטודיו של לוביס קורינת. בשנת 1906 התחתן עם הפסלת והציירת מרגרטה הפנר. בשנה שלאחר מכן הם נסעו לפריז, שם הכיר את אנרי מאטיס. הוא, אשתו מרגרטה וחברם הנס פורמן השתתפו ביצירת האקדמיה של מאטיס קצרת הימים. במהלך המלחמה הוא חי בברלין והיה בין הראשונים בקבוצת נובמבר. הוא היה גם חבר בזצסיון הברלינאי. בשנת 1918 הוא הפך לפרופסור באקדמיה הממלכתית לאומנויות ומלאכות ברסלאו. הוא ירש את אוגוסט אנדל כמנהל בשנת 1925 וכיהן עד לסגירתו בשנת 1932, בעקבות גזירות החירום שהוציא היינריך ברונינג. לאחר מכן עבר ל אקדמיה לאמנות, אך היה שם רק שנה אחת כאשר הושמץ וסולק בשל היותו אמן של "אמנות מנוונת". [1] תערוכה מתוכננת של עבודותיו נסגרה על ידי הממשלה הנאצית בשנת 1935. שנתיים לאחר מכן הוחרמו שלושים וחמש מעבודותיו והוצגו בתערוכת האמנות המנוונת שארגן משרד התעמולה במינכן ב 1937. בשנת 1936 הוא ומרגרטה הפכו מתבודדים בברלין. ביתם והסטודיו, יחד עם ציורים רבים, חלקם של מאטיס ופיקאסו, נהרסו במהלך הפצצה אווירית בשנת 1943. הם ניסו למצוא מקלט בעיר הולדתו, אך נאלצו לחזור לברלין בשנת 1945 כאשר הצבא האדום כבש את האזור הזה. הוא נפטר בברלין ב 1947 סלעים חתול ועציץ נוף דרומי עם מפעל עירום עם מניפה ביתו ברי'גיט באדום נוף עם טחנת רוח נשים ליד הנהר חמניות ליד החלון נוף הררי מדיה וקבצים בנושא אוסקר מול בוויקישיתוף Siegfried Salzmann (1994), "Moll, Oskar", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 17, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 739–740 Oskar Moll, www.oskarmoll.de Oskar Moll Projekt
סלומון גארף

סלומון גארף (6 בדצמבר 1879, אמסטרדם – 27 באוגוסט 1943, אושוויץ) היה צייר ואמן גרפי יהודי-הולנדי, אשר היה ידוע בציור דיוקנאות וטבע דומם. נולד למשפחה של סוחרי יהלומים ואביו עבד כסוכן מניות. במקום להיכנס לעסקי המשפחה, הוא בחר בקריירה באמנות, ולמד במכון לאמנויות יישומיות (1892–1895), בית הספר הממלכתי הרגיל לאמנויות יישומיות, ובאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות (אנ'), שם למד אצל אוגוסט אלבה (אנ') וניקולאס ואן דר ואי (אנ'). בשנת 1904 הוא היה מועמד לפרס רומא (אנ') על הציור בנושא "הנביא אלישע מקים לתחייה את בן האישה השונמית" או "הקמתו לתחייה של בן האישה השונמית" (אנ'), אך הפרס הוענק לצייר יאן סלויטרס. לאחר סיום לימודיו עבר למושבת האמנים בלארן (אנ') והתחתן שם כעבור שנתיים. בשנת 1914 הוא זכה בפרס וילינק ואן קולן (אנ') על ציור הסטודיו שלו. באותה שנה הוא ומשפחתו חזרו לאמסטרדם. בלארן הוא התמקד בציור חללי פנים טבעיים ודומם. לאחר שהתבסס באמסטרדם, צייר בעיקר דיוקנאות של נשים לבושות באלגנטיות. אשתו נפטרה בשנת 1928, והוא מעולם לא נישא בשנית. הוא היה חבר ב-Arti et Amicitiae (אנ') ובשנת 1933 הוענק לו מדליית הזהב מטעם המלכה וילהלמינה. בשנת 1938 הוא היה חבר בוועד המנהל של ארטי, אך גורש מהארגון בשנת 1941, בהוראת פיקוד הכיבוש הנאצי. לאחר מכן הוא החל להיות פעיל במחתרת ההולנדית, ועזר לזייף תעודות זהות. ב־6 באוגוסט 1943 הוא נעצר וגורש לאושוויץ, דרך מחנה המעבר וסטרבורק, ושם נרצח. תלמידיו הצליחו לשמור את תכולת הסטודיו שלו לפני שהוחרם על ידי השלטונות. מדיה וקבצים בנושא סלומון גארף בוויקישיתוף Brief biography (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) @ VVNK 1900. Biographical notes @ Joods Monument
מקס סלפוגט

מקס סלפוגט (בגרמנית: Max Slevogt‏; 8 באוקטובר 1868 – 20 בספטמבר 1932) היה צייר ומאייר אימפרסיוניסטי גרמני, הידוע בעיקר בנופיו. הוא היה, יחד עם לוביס קורינת ומקס ליברמן, אחד הנציגים המובילים בגרמניה של ציור ישיר מהטבע. חבר הזצסיון הברלינאי. הוא נולד בלנדשוט, גרמניה, בשנת 1868. בין השנים 1885–1889 למד באקדמיה של מינכן, וציוריו המוקדמים כהים, וממחישים את הסגנון הרווח במינכן. בשנת 1889 ביקר סלפוגט בפריז, שם השתתף באקדמיה ז'וליאן. בשנת 1896 צייר קריקטורות למגזינים Simplicissimus ו-Jugend, ובשנה שלאחר מכן הציג תערוכת יחיד ראשונה בווינה. לקראת סוף שנות ה-90 של המאה ה-19 השתנה לוח הצבעים שלו. הוא נסע שוב לפריז בשנת 1900, שם היה מיוצג בביתן הגרמני של התערוכה העולמית עם העבודה "שחרזדה", והתרשם מאוד מציוריו של אדואר מאנה. בשנת 1901 הצטרף לזצסיון הברלינאי. במסע במצרים בשנת 1914 הפיק 21 ציורי שמן בסגנון בהיר ורענן, כמו גם מספר רב של צבעי מים ורישומים; בנסיעה חזרה הוא עצר באיטליה. ביוני רכש את בית בנויקסטל. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח כצייר מלחמה רשמי לחזית המערבית. חוויית המלחמה הביאה לחיפוש אחר סגנון חדש המתאים לביטוי זוועות המלחמה. באותה שנה הוא הפך לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין. הוא עיצב תפאורה להופעה של "דון ג'ובאני" של מוצרט באופרה הממלכתית בדרזדן בשנת 1924. בשנת 1929 הוענק לו תערוכת יחיד ליום הולדתו 60 באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין. בשנה האחרונה לחייו עבד על ציור הקיר הדתי גולגאתה בכנסיית השלום בלודוויגסהאפן שעל הריין. הוא נהרס על ידי הפצצה במהלך מלחמת העולם השנייה. מקס סלפוגט נפטר בליינסוויילר (אנ') שבבוואריה בשנת 1932. נקבר במקום קבורת המשפחה בנויקסטל. סדה יאקו רחוב בברלין הבן האבוד בזר באסואן הלן קוסלווסקי-לוין ילדים ביער הצייר ומשפחתו בית ספר להאבקות מדיה וקבצים בנושא מקס סלפוגט בוויקישיתוף מקס סלפוגט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מקס סלפוגט, באתר MusicBrainz (באנגלית) מקס סלפוגט, באתר Discogs (באנגלית) Olympedia – Max Slevogt, www.olympedia.org German masters of the nineteenth century: paintings and drawings from the Federal Republic of Germany, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
סם פלדיו

סם כריסטיאן פלדיו סקוט (באנגלית: Sam Palladio; נולד ב-21 בנובמבר 1986) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ומוזיקאי אנגלי. פלדיו נולד בפמברי, קנט, אנגליה, בריטניה. הוריו, שניהם אמנים, בקורנוול, אנגליה. פלאדיו למד במכללת רוז ברופורד בסידקופ, לונדון, וסיים את לימודיו בשנת 2008. פלדיו התחיל את הקריירה שלו בתפקידים אורחים בסדרות טלוויזיה שונות, בין היתר פצפוצים קטנים", "רופאים", "השעה" "וקרדינל ברנס". הוא זכה לפרסום כששיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה המוזיקלית "נאשוויל" ובתפקיד חוזר כסטוק בסדרה הקומית אפיזודס בין 2012 ל-2015. מאז 2016 הוא משחק בתפקיד חוזר כאד בסדרת הדרמה המדע בדיונית "אנושיים". הוא שיחק בכמה סרטי קולנוע בין היתר בסדרת הסרטים "נסיכה בהחלפה". תפקידיו בקולנוע כוללים תפקידים כקלווין בסרט (2013), וכרולאן בסרט הפנטזיה המוזיקלית המונפשת "Strange Magic, משנת 2015. הוא היה גם הסולן בלהקת Salt Water Thief. בשנת 2020 הוא הופיע בפרק של הסדרה "התיקון". מדיה וקבצים בנושא סם פלדיו בוויקישיתוף סם פלדיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סם פלדיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סם פלדיו, באתר AllMovie (באנגלית) סם פלדיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סם פלדיו, באתר Last.fm (באנגלית) סם פלדיו, באתר MusicBrainz (באנגלית) סם פלדיו, באתר Discogs (באנגלית) סם פלדיו, באתר Songkick (באנגלית) סם פלדיו, באתר Genius סם פלדיו, באתר בילבורד (באנגלית) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-14 באוקטובר 2012. נבדק ב-6 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) Hyman, Dan (2012-12-05). "Charles Esten and Sam Palladio of Nashville - Charles Esten and Sam Palladio Interview". Elle.com. נבדק ב-2016-06-16. Betts, Stephen L. (21 בפברואר 2013). "Sam Palladio, 'Nashville' Star, Makes Music City Memories". The Boot. נבדק ב-27 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) "Sam Palladio as Gunnar Scott | Nashville". Abc.go.com. אורכב מ-המקור ב-9 ביוני 2016. נבדק ב-2016-06-16. {{cite web}}: (עזרה) Fall TV First Impression: ABC's Nashville Sings, TVLine, 14 August 2012 Fall Premiere Preview: Spend Time In Nashville, TVfanatic, 9 August 2012 "Salt Water Thief | Free Listening on SoundCloud". Soundcloud.com. נבדק ב-2016-06-16. https://twitter.com/SamPalladio/status/1240329982590795782?s=20
מסגד המלך חוסיין

מסגד המלך חוסיין (בערבית: مسجد الملك الحسين) שוכן בעמאן, בירת ירדן. הוא המסגד הגדול ביותר במדינה. המסגד נפתח בשנת 2005. הוא ממוקם בשוליה המערביים של העיר, בקרבת המרכז הרפואי על שם המלך חוסיין. מיקומו בגובה של 1,013 מטר מעל פני הים מאפשר לראותו מרוב חלקיה של עמאן. מבנה המסגד הוא בעל צורה מלבנית ובארבע פינותיו ממוקמים מינרטים על גבי צריחים מרובעים. כיפה מוזהבת ממוקמת בסמוך לכותל הדרומי של המבנה. המבנה מוקף ברחבות מרוצפות ובהן עצים. המסגד עשוי להכיל עד 5,500 מתפללים. במרכז העיר ממוקם מסגד אל-חוסייני הגדול, שהוקם בשנת 1924. גם הוא מוכר בשם מסגד המלך חוסיין. מסגד המלך עבדאללה הראשון מדיה וקבצים בנושא מסגד המלך חוסיין בוויקישיתוף
אגדות האחים גרים (אנימה)

אגדות האחים גרים (ביפנית: グリム名作劇場, באנגלית: Grimm Masterpiece Theatre) היא סדרת אנימה יפנית בת 46 פרקים, שהופקה לטלוויזיה ב-1987, למשך שתי עונות, בהשראת "מעשיות האחים גרים". בישראל, הסדרה שודרה בערוץ 2 הניסיוני, בערוץ הילדים, ובשידורים חוזרים גם בערוץ ג'וניור. באמצע שנות ה-80 החליט תאגיד Nippon Animation להפיק סדרת טלוויזיה על פי אגדות העם הידועות של האחים גרים. הם בחרו בבמאי פומיו קורקאווה, והוא בחר 24 סיפורים, חלקם מפורסמים וחלקם פחות ידועים, כדי לבסס עליהם סדרת אנימה. בין האגדות שנבחרו; שלגיה, עמי ותמי, נסיך צפרדע, כיפה אדומה, החתול במגפיים, כחול הזקן, היפהפייה הנרדמת, סינדרלה, היפה והחיה, רפונזל ועוץ לי גוץ לי. בשנת 2007, הפיצה חברת "פליי רקורדס קידס" מבחר פרקים מסדרת הטלוויזיה עם הדיבוב המקורי בהוצאת DVD מחודשת, כאשר בכל דיסק 2 פרקים. העונה הראשונה שודרה בערוץ 2 הנסיוני מ-21 באוקטובר 1987 עד 22 בנובמבר 1987 והיו בה 24 פרקים. הפרקים מסודרים, לפי סדר שידורם המקורי בטלוויזיה. המוזיקאים מברמן עמי ותמי נסיך צפרדע (שני חלקים) כיפה אדומה היפה והחיה אווז הזהב החתול במגפיים (שני חלקים) שלגונית ואדמונית שלגיה (ארבעה חלקים) ששת ההרפתקנים מעיין החיים כחול הזקן ג'ורינדה וג'ורינגל היפהפייה הנרדמת הסולטן הזקן המלך אפור הזקן השטן וסבתו סינדרלה (שני חלקים) בעקבות הצלחת הסדרה הופקה לה עונה שנייה בת 22 פרקים, עם סיפורים נוספים שליקטו האחים גרים. הפרקים מסודרים לפי סדר שידורם המקורי בטלוויזיה. כדור הבדולח נישואיה של גברת שועלה הזמיר המרקד ומקפץ כרוב החמור רפונזל הזקנה ביער גבעת הקברים הזאב והשועל אמא הולה ששת הברבורים כל מיני פרוות אח ואחות האחים המוצלחים הרוח בבקבוק תנור הברזל איש הדב הארנב והקיפוד איש הברזל נעלי ריקוד החייט הגדרון והדוב עוץ לי גוץ לי בתולת הים סנדק המוות "סימסאלה גרים" "אגדות האחים גרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כל פרקי הסדרה, באתר יוטיוב
רוברט שטרל

רוברט הרמן שטרל (בגרמנית: Robert Sterl‏; 23 ביוני 1867 – 10 בינואר 1932) היה צייר וגרפיקאי גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. שטרל נולד בגרוסדובריץ, פרבר של דרזדן, בנו של סתת. בין השנים 1881–1888 הוא למד באקדמיה לאמנויות של דרזדן, אצל ליאון פוהל ויוליוס שולץ, לימים הפך לתלמיד אמן של פרדיננד פאוולס. שהות במושבת האמנים בגופלן ליד באנניץ הציגה בפניו את האימפרסיוניזם וציור באוויר הפתוח. לאחר שעזב את הסטודיו של פאוולס עבד כצייר נוף ופורטרטים, ועד 1904 הפעיל בית ספר פרטי לציור לנשים. בשנת 1893 הוא הפך לאחד החברים המייסדים של הזצסיון בדרזדן (אנ'). הוא מונה לפרופסור באקדמיה בשנת 1906, שם לימד עד שנת 1931, והצטרף לזצסיון הברלינאי בשנת 1909. בין השנים 1913 עד 1930 היה חבר בהנהלת ובועדה המייעצת של הגלריה בדרזדן, תפקידים אלו אפשרו לו לעזור לאמנים צעירים. כאשר גוטהארדט קוהל נפטר בשנת 1915, שטרל השתלט על כיתת הלימוד שלו. במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבד כצייר מלחמה, בחזית המערבית בשנת 1915 ובחזית הדרומית בדולומיטים בשנת 1917. לאחר המלחמה הוא קנה בית בסטרופן ובנה שם סטודיו גדול. בנוסף לנושא האימפרסיוניסטי הרגיל, הוא צייר מוזיקאים ועובדים, במיוחד חוצבים. הוא תמך במטרות ליברליות והפיק יצירות רבות בגישה חברתית. חלקם צוירו ברוסיה, לשם נסע זמן קצר לפני המלחמה. שניים מציוריו תויגו כ"אמנות מנוונת " בשנת 1937 והוסרו מהגלריה. במהלך השנים לאחר המלחמה עבודותיו זכו לשבחים מאותן סיבות שהן גונו על ידי הנאצים. הוא נפטר בשטרופן לאחר מחלה ממושכת ונקבר בביתו והוריש את אחוזתו לאקדמיה במטרה לגלות ולקדם אמנים חדשים. "קרן רוברט והלן שטרל" הוקמה ממש לפני מותו בשנת 1931. מאז 1981, הבית מופעל כמוזיאון ומתקן מחקר. החל משנת 1997, הקרן וארגונים נוספים העניקו את "פרס רוברט שטרל" לסטודנט לתואר שני באקדמיה. הפרס כולל 3,000 אירו ותערוכה במוזיאון. פורטרט של ווסטל דיוקן ג'ורג' שמורל דיוקן של ארתור ניקיש החוצבים במחצבה שטים על האלבה שתייה בקציר איכרים רוסים מדוכאים עובדי פלדה הריסת גשר מדיה וקבצים בנושא רוברט שטרל בוויקישיתוף Robert Sterl - Stadtwiki Dresden, www.stadtwikidd.de Robert-Sterl-Preis (ארכיון)
TinyMCE

TinyMCE הוא עורך טקסט עשיר מקוון כתוכנת קוד פתוח תחת רישיון LGPL. התוכנה ממירה אלמנטים של HTML לתצוגה ויזואלית, מה שנקרא WYSIWYG. TinyMCE נועד להשתלב בקלות עם ספריות JavaScript כגון React JavaScript, Vue.js ו-AngularJS כמו כן TinyMCE משולבת במערכות ניהול תוכן כמו וורדפרס וג'ומלה.[דרוש מקור] TinyMCE תואם לרוב הדפדפנים, ביניהם Google Chrome, Mozilla Firefox, Safari, Microsoft Edge, Internet Explorer ו-Opera. TinyMCE כולל ממשק API מקיף להתממשקות להרחבות חיצוניות. מדיה וקבצים בנושא TinyMCE בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TinyMCE tinymce, באתר GitHub "TinyMCE:Compatibility — TinyMCE Documentation". TinyMCE. 2012-03-30. נבדק ב-2015-10-21. "TinyMCE:API — TinyMCE Documentation Wiki". TinyMCE. 2010-01-14. נבדק ב-2010-02-23.
מסגד המלך עבדאללה הראשון

מסגד המלך עבדאללה הראשון (בערבית: مسجد الملك عبد الله الأول) שוכן בעיר עמאן בירת ירדן. הוא נקרא על שמו של מלכה הראשון של ממלכת ירדן. המסגד ממוקם במרכזה של עמאן. בנייתו החלה ב-1982 והוא נפתח בשנת 1989. שטח מתחם המסגד הוא 18 אלף מטר רבוע. בליבו ניצב מבנה מתומן, המוכתר בכיפה המצופה באריחי מוזאיקה בגווני כחול. לצידו ניצבים שני מינרטים. באולם שתחת הכיפה מקום ל-3,000 מתפללים, ומתחם המסגד עשוי להכיל עד 10,000 מתפללים. מסגד המלך חוסיין מדיה וקבצים בנושא מסגד המלך עבדאללה הראשון בוויקישיתוף
להציל את הנמר

להציל את הנמר (באנגלית: To Save the Tiger) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1973, בבימויו של ג'ון ג. אבילדסן, עם ג'ק למון וג'ק גילפורד בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי סטיב שגן (אנ'), ומבוסס על ספרו "להציל את הנמר" (1972). העלילה מתארת יממה בחייו של בעל מפעל, שסובל מפוסט טראומה, ומרגיש שהעולם שלו הולך ונחרב ביחד עם מפעלו, ועליו לנקוט באמצעים קיצוניים כדי להציל אותו, כמו שצריך להציל את הנמרים (טיגריסים) שנותרו בהודו. הארי סטונר (ג'ק למון) הוא בעל מפעל בגדים בלוס אנג'לס. הוא סובל מפוסט טראומה בעקבות השתתפותו כלוחם בקרב אנציו שמתבטאת בסיוטי לילה, דיבור מתוך שינה ועצבנות. אשתו ג'נט (פטרישה סמית') לא מבינה למצוקתו ודורשת ממנו כל הזמן להיבדק על ידי פסיכיאטר. את בתו הוא שלח ללמוד בשווייץ כדי להציל אותה מהחינוך הקלוקל, הסמים והזנות בלוס אנג'לס. הוא עושה הכל כדי שהמפעל שמעסיק עשרות עובדים, רובם נשים, ימשיך לעבוד. עליו לתווך בין המעצב הראשי ריקו (הארווי ג'ייסון) לבין הגזרן הראשי הקשיש מאייר (ויליאם הנסן). עליו גם לספק שירותי זנות על חשבונו לקניין הגדול שלו פרד מילר (נורמן ברטון) ולדאוג לפנותו לבית חולים לאחר שלקה בהתקף לב בשעת ההתעלסות. המפעל מתכונן לתצוגה גדולה. הארי מתייעץ עם שותפו, פיל גרין, (ג'ק גילפורד) בקשר להמשך פעילות המפעל וג'ק אומר לו כי אם לא יוזרם 300,000 דולר, המפעל יקרוס. הארי נואם לפני הקניינים בתצוגה אך רואה לפני את חבריו ההרוגים והפצועים ומתקשה להמשיך בנאום. הארי מציע ליצור דליקה במפעל כדי לקבל את דמי הביטוח. פיל מפחד ומתנגד אך אין לו פתרון אחר. הם נפגשים בחשאי בבית קולנוע עם העבריין צ'רלי רובינס (ת'אייר דייוויד) ומוסרים לו מעטפה עם 2,500 דולר תמורת הצתת המפעל. הארי מבלה את הלילה בחברת מירה (לורי היינמן) שהעלה למכוניתו. בלילה הוא מעלה שמות מהתקופה שלו והיא מהתקופה כעת, שני עולמות מנוכרים. ג'ק למון זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה. ג'ק גילפורד היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע. סטיב שגן היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה. סטיב שגן זכה בפרס גילדת הכותבים של אמריקה. "להציל את הנמר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "להציל את הנמר", באתר נטפליקס "להציל את הנמר", באתר AllMovie (באנגלית) "להציל את הנמר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "להציל את הנמר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להצילו את הנמר, באתר יוטיוב להציל את הנמר, באתר TCM ג'ק למון מקבל פרס אוסקר עבור להציל את הנמר, באתר יוטיוב
12 Super Éxitos

12 Super Éxitos (בעברית: 12 סופר להיטים) הוא אלבום להיטים של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא ב-18 באוקטובר 1994 על ידי EMI לטין. זהו גם היה האלבום האחרון שיצא שהייתה בחיים. האלבום כולל אוסף של שירים בולטים בקריירה של הזמרת. "Si Una Vez" "La Llamada" "No debes Jugar" "Las Cadenas" "Techno Cumbia" "Tú Robaste Mi Corazón" (עם אמיליו נבירה) "Bidi Bidi Bom Bom" "No Quiero Saber" "La Carcacha" "Missing My Baby" "Como la Flor" "¿Qué Creías?" האלבום 12 Super Éxitos באתר ספוטיפיי Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
Las Reinas Del Pueblo

Las Reinas Del Pueblo (בעברית: מלכות של אנשים) הוא אלבום להיטים של הזמרות המקסיקניות-אמריקאיות סלינה וגרסיאלה בלטרן, אשר יצא ב-14 באפריל 1995 על ידי חברת התקליטים EMI. האלבום מכיל אוסף של שירים של שתי הזמרות. האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למקום החמישי במצעד האלבומים הלטינים ושהה במצעד במשך 38 שבועות. "Como la Flor" – (סלינה) "Baraja de Oro" – (גרסיאלה) "No Debes Jugar " – (סלינה) "Pilares de Cristal" – (גרסיאלה) "Bidi Bidi Bom Bom " – (סלינה) "Tú Me Dijiste Adiós" – (גרסיאלה) "La Llamada " – (סלינה) "Mi Triunfo" – (גרסיאלה) "¿Qué Creías?" – (סלינה) "Tu Recado" – (גרסיאלה) "La Carcacha " – (סלינה) "Morena y Delgadita" – (גרסיאלה) האלבום Las Reinas Del Pueblo באתר Discogs Selena Y Graciela* - Las Reinas Del Pueblo, Discogs (באנגלית)
מיומנויות אפלות

מיומנויות אפלות (באנגלית: The Dark Artifices) היא טרילוגיית ספרי פנטזיה לנוער מאת קסנדרה קלייר, מהווה המשך לסדרת הספרים "בני הנפילים". הסדרה מורכבת משלושה ספרים: גבירת חצות, אדון הצללים, מלכת האוויר והחושך. העלילה עוקבת אחרי אמה קרסטיירס וגוליאן בלאקת'ורן, זוג פרבטאי. היא מתרחשת בעולם המוכר של ציידי הצללים בלוס אנג'לס, 5 שנים לאחר עלילות הספר השישי (והאחרון) בסדרת בני הנפילים- "עיר של אש שמיימית" (City of Heavenly Fire). ערך מורחב – גבירת חצות לאחר שאיבדה את הוריה, ולאחר כל הדם והאלימות שחוותה בהיותה ילדה,החליטה אמה קרסטיירס, ציידת צללים צעירה,להקדיש את חייה לקטילת שדים, בהיותה הטובה ביותר, המהירה ביותר והקטלנית ביותר מאז צייד הצללים ג'ייס. בעודה צדה את אלו האחראים למות הוריה, הוביל אותה השביל חזרה אל אלו שבהם אמה וג'וליאן תמיד שמו את אמונם. במקביל, אמה מוצאת את עצמה מתאהבת בג'וליאן - החבר הטוב ביותר שלה, ובהיותו גם הפרבטאי שלה, האדם היחיד שבו, על פי חוק ציידי הצללים, אסור היה לה בהחלט להתאהב. אמה מוכרחה ללמוד לסמוך על ראשה ועל ליבה, בעודה חוקרת מזימת שדים קטלנית. אמה קרסטיירס וג'וליאן בלאקתורן, ציידי הצללים הצעירים, הצליחו לפענח ולעצור את סדרת הרציחות בלוס אנג'לס. עכשיו אמה נאלצת להתמודד עם סוד נורא: בגלל קללה עתיקה, האהבה בינה לבין ג'וליאן עלולה להוביל להרס מוחלט שלהם ושל כל משפחתם. הדבר היחיד שיכול למנוע זאת הוא הדבר שאין ביכולתה לעשות – להתרחק מג'וליאן ולהפסיק לאהוב אותו. ובינתיים, התרחשויות מאיימות אחרות מטלטלות את עולם ציידי הצללים: כוח חדש בשם הקוהורטה זומם להשתלט על המסדר ולסלק את בני משפחת בלאקתורן ממכון ציידי הצללים בלוס אנג'לס, בעוד סכנה גדולה עוד יותר מתקרבת מארץ הפיות – קסם אפל של המלך מאיים לכלות את כל מה שבדרכו. התקווה היחידה של ג'וליאן, אמה וחבריהם היא הספר השחור – ספר כשפים אימתני במיוחד. אולם הם אינם היחידים שרוצים להשיגו, וכדי להגיע אליו ראשונים עליהם לעמוד מול אויבים מטילי אימה ולכרות בריתות עם שותפים מפוקפקים. התוכנית שהם רוקחים נראית כמו צעד של יאוש, אך היא חייבת להצליח – כי כישלון יגבה מחיר שלא יעלה על הדעת. הספר האחרון בטרילוגיית מיומנויות אפלות. משפחת בלאקתורן צריכה לאסוף את השברים בעוד המסדר עומד על סף מלחמת אזרחים. רוב בני המשפחה נמלטים ללוס אנג'לס, ואילו אמה וג'וליאן נשלחים למשימה מסוכנת בארץ הפיות בעקבות כרך המתים השחור. הם ימצאו שם סוד שעלול לזעזע את עולמות בני הנפילים ושוכני התחתיות כאחד. אמה וג'וליאן בלאקתורן, ציידי הצללים המוכשרים ביותר בדורם, נמצאים במירוץ נגד הזמן להציל את עולמם מפני הכוחות האפלים שפועלים נגדו מבפנים ומבחוץ לפני שכוחה הקטלני של קללת הפראבטאי ישמיד אותם ואת כל מי שהם אוהבים. הם יחברו לקליירי וג'ייס, סיימון ואיזבל ואלק ומגנוס, גיבורי סדרת "בני הנפילים" - לקרב שיקבע הכל, ושעליו הם עלולים לשלם מחיר כבד. הספר "גבירת חצות", באתר "סימניה" הספר "אדון הצללים", באתר "סימניה" הספר "מלכת האוויר והחושך", באתר "סימניה"