laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עדי טלמור

עדי טַלְמוֹר (נולד בשם יהודה ראובן נובמבר; 11 באפריל 1953 – 5 באוגוסט 2011) היה עיתונאי, מגיש ועורך חדשות ישראלי. טלמור נולד ברמת גן לזוג ניצולי שואה. בילדותו, אביו עברת את שם המשפחה לטלמור. במסגרת שירותו הסדיר בצה"ל ניסה להתקבל לגלי צה"ל, אך בקשתו נדחתה והוא שירת כמש"ק ביטחון מידע בחיל האוויר. עקב בעיה רפואית מולדת סבל מהגייה לקויה. בגיל 27, לאחר ניתוח אף ושיעורי הגייה התקבל לגלי צה"ל והחל לעבוד שם כאזרח עובד צה"ל. מאוחר יותר התפרסם כמבזקן חדשות בתוכנית "ערב חדש" בין השנים 1982–1992. במקביל הגיש וערך חדשות בגלי צה"ל במשך כ-31 שנים. הוא הגיש תוכניות רדיו בתחנה, הופיע בקומדיית המצבים "קרובים קרובים", ולימד בקורס הקריינות של אולפני גבע. אמו, לאה נובמבר, הגישה פינה בפולנית בתוכנית ההומור של גלי צה"ל "קשה בבוקר". טלמור היה ידוע באישיותו האקסצנטרית ובכך שניהל מערכות יחסים מורכבות עם הכפופים לו ועם שותפיו לעבודה. ביולי 2007 ניסה להימלט מבידוק משטרתי בחשד לנהיגה בשכרות, ופגע ברכבו בניידת משטרה וברכב פרטי. בעקבות זאת נשלל רישיון הנהיגה שלו ורכבו הוחרם לתקופה של חודשיים, ובמקביל הוצא לחופשה יזומה מעבודתו בגלי צה"ל. טלמור הִרבה לעשן וחלה בסרטן הריאה. לאחר שאובחן כחולה סופני בחר לשים קץ לחייו בעזרת ארגון "דיגניטאס" השווייצרי, המסייע לחולים סופניים לסיים את חייהם ללא כאב. בסיוע ארגון דיגניטאס נשרפה גופתו, ואפרו פוזר באגם הסמוך לציריך שבשווייץ. שבוע לאחר מותו נערך לו טקס אשכבה בטיילת תל אביב, לפי בקשתו. עדי טלמור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עדי טלמור באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית ניר גונטז', מבזק מיוחד, באתר nrg‏, 21 ביולי 2007 אילן ליאור וגילי איזיקוביץ, שדרן גלי צה"ל עדי טלמור שם קץ לחייו, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2011 ערן בר-און, איש גלי צה"ל עדי טלמור הלך לעולמו, באתר ynet, 8 באוגוסט 2011 אילנה דיין, מוסד של איש אחד, באתר nrg‏, 9 באוגוסט 2011 * רועי ברק, ‏כפי שהציע בעצמו: אירוע לזכרו של עדי טלמור ז"ל בטיילת בת"א, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2011 נפרדים מעדי טלמור: "היה נשוי לגלי צה"ל", באתר ynet, 8 באוגוסט 2011 ניב שטנדל, עכבר העיר, מותו של אייקון: פרידה מעדי טלמור, המבזקן הנצחי, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2011 עומר פרנקל, האיש עם הנימוס הגרמני והאדיבות הצ'כית: עומר פרנקל סופד לעדי טלמור, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2011 התיעוד האחרון של השדרן עדי טלמור מאתר יוטיוב, 14 באוגוסט 2011 רשימת השירים שביקש עדי טלמור להשמיע אחרי מותו באתר יוטיוב הטלוויזיה החינוכית : עדי טלמור (2011 - 1953), באתר www.23tv.co.il עדי טלמור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "קורס קריינות - כן או לא? - הקריין - איציק זיאת | קריין מקצועי". הקריין - איציק זיאת | קריין מקצועי. 2013-09-20. נבדק ב-2017-01-25. ערן סויסה, ועד כאן החדשות?, באתר nrg‏, 22 ביולי 2007 גלי צה"ל און-ליין, ‏הלך לעולמו עדי טלמור, איש גלי צה"ל, באתר גלי צה"ל, 9 באוגוסט 2011. ערד ניר, ‏צפו: כאן עדי טלמור שם קץ לחייו, באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2011 אילן ליאור, שדרן גלי צה"ל עדי טלמור שם קץ לחייו, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2011 גילי איזיקוביץ, טקס הפרידה מטלמור נערך בטיילת בת"א - כפי שביקש, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2011 רועי ברק, ‏כפי שהציע בעצמו: אירוע לזכרו של עדי טלמור ז"ל בטיילת בת"א, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2011
שוברת קרח

שוברת קרח היא ספינה שמטרתה לנוע ולנווט באזורים ימיים המכוסים בקרח. כדי שספינה תיחשב לשוברת קרח עליה לעמוד בשלוש דרישות עיקריות: גוף מחוזק, צורה מיוחדת לשבירה ולפילוס של הקרח וכוח רב כדי לדחוף דרך הקרח. ספינה רגילה ללא גוף מחוזק לא תסתכן ותתקרב לקרח כלל. שוברת הקרח זקוקה לשלדה מחוזקת כדי לעבוד בסביבת קרח. ספינות אלו משתמשות במומנטום ובכוחן כדי לדחוף את חרטום הספינה מעל הקרח. משקלה של הספינה גורם לקרח שמתחתה להישבר לשניים ולהתנתק בחתיכות. עיצובו המיוחד של גוף שוברת הקרח מכוון את הקרח השבור מסביב לספינה או מתחת לקרח מסביב כדי לאפשר לספינה להתקדם הלאה. הצטברות של קרח שבור תעצור את הספינה מהר יותר משבירת הקרח עצמה. חלקיה של שוברת קרח הבולטים אל המים (למשל, המדחף) נמצאים בסכנה גדולה יותר להינזק מאשר גוף הספינה עצמו. אוניות בעלות גוף מחוזק המיועד להתמודד עם ים המכוסה בקרח ניבנו כבר מעת שיצאו המסעות הראשונים של האדם לקטבים. בתחילה היו אלה אוניות עץ שעיצובן היה דומה לאוניות רגילות, אולם הן חוזקו במיוחד למשימתן, במיוחד בקו המים. סביב האוניה הוצמדו לוחות מתכת להגנה על העץ ולעיתים נבנה להן חרטום מצופה מתכת, כמו גם שדרית וירכתיים. החיזוק נועד לשמור על גוף הספינה במידה והקרח השבור מפעיל לחץ על גופה בתנועת מלקחיים. תופעה זו אפשרית כתוצאה מרוחות וזרמי גאות ושפל. שוברת הקרח הראשונה בכוח מנוע קיטור הייתה City Ice Boat No. 1 שנבנתה בפילדלפיה בשנת 1837. הייתה זו אוניית משוטה שנועדה לשבור קרח בשטח הנמל. שוברת הקרח האירופית הראשונה הייתה האונייה הרוסית "פיילוט" (Пайлот) שנבנתה בשנת 1864. בתחילת המאה ה-20 החלו מספר מדינות להפעיל שוברות קרח מתמחות, רובן שייטו במימי חופים. ארצות הברית, קנדה, וברית המועצות אחריהן, בנו גם שוברות קרח שנועדו לשיט בלב ים ובהדחק של כ-10,000 טון. במהלך השנים השתכללו שוברות הקרח, אולם פריצת הדרך הבולטת נוצרה עם בניית שוברת הקרח הסובייטית "לנין", בשנת 1959, אשר הונעה באנרגיה גרעינית. בחודש מאי 2007 הושלמו מבחני-ים לשוברת הקרח הרוסית "50 שנה לניצחון" (ברוסית: 50 лет Победы). האונייה נכנסה לשירות בחברת הספנות מורמנסק המפעילה את כל שמונה שוברות הקרח הגרעיניות של ממשלת רוסיה. תחילת בנייתה של אונייה זו בשנת 1993, כאשר נבנתה שדרתה. בנייתה הופסקה שנה מאוחר יותר עקב קשיים כלכליים ברוסיה. אורכה של האונייה 159.6 מטר, רוחבה 30 מטר ומנועיה החשמליים הם בהספק של 23,602 כ"ס מכור גרעיני המותקן בה. האונייה יכולה לשאת 128 נוסעים ו-140 אנשי צוות. שוברות קרח נדרשות כדי לשמור על נתיבי שיט פתוחים לאוניות משא באזורים בהם הים קופא, או במקומות שבהם הים קפוא באופן קבוע. שוברות קרח יקרות מאוד לבנייה ולהפעלה, בין אם הן מונעות בטורבינת גז, במנוע דיזל או באנרגיה גרעינית. נסיעה בשוברת קרח אינה נוחה בעת שהאונייה בים הפתוח. כמעט כל שוברות הקרח הן בעלות שדרית עבה ועגלגלה, ללא בליטות לייצוב האונייה ולכן הן נוטות להתנודד בקלות גם בים שקט יחסית. אף כאשר הן מפלסות דרכן בקרח הנסיעה בהן אינה נוחה, בגלל הרעש המתמיד והרעד של גוף האונייה. בשוברות קרח מודרניות קיימים פרופלורים מוגנים בירכתיים ובחרטום, וכן מנועים בצידי האונייה המאפשרים סיבוב מהיר יותר. על רבות משוברות הקרח קיים גם כלי טיס (מסוק או מטוס קל) כדי לאפשר סיור לפני האונייה.
הגדרה מעגלית

הגדרה מעגלית היא הגדרה המשתמשת במושג שאותו מבקשים להגדיר, באופן המונע מההגדרה להיות אינפורמטיבית. למשל: "הגדרה מעגלית היא הגדרה מעגלית" או "כלב הוא חיה בעלת ארבע רגליים הנובחת ככלב". לעומת זאת "טלפון אלחוטי הוא טלפון הפועל ללא חוט" אינה מעגלית, משום שהיא סומכת את המושג המוגדר ("אלחוטי") על מושגים אחרים ("פעולה" ו"חוט"). יש להבחין בין: 'הגדרה מעגלית' שהיא הגדרה בעלת מבנה מסוים. הסבר מעגלי, שהוא הסבר של תופעה על ידי התופעה כשלעצמה: "ומדוע נקרא שמה של הכרוכיה 'כרוכיה'? משום שצווחת ככרוכיה" (ספר הבדיחה והחידוד לדרויאנוב). 'הגיון מעגלי' שהוא נימוק הצורך או הרצון לעשות דבר מה במונחי עצמו ("למה הממשלה החליטה על תוכנית ההתנתקות?" "משום שתוכנית ההתנתקות נקבעה בהחלטת ממשלה"; "למה את רוצה דווקא את הסוכרייה האדומה?" "כי אני רוצה"). קרובה להגדרה המעגלית היא הגדרה רקורסיבית (אשר משתמשת במושג שאותו מבקשים להגדיר, אבל מחילה אותו על אובייקט אחר באופן אפקטיבי). "יהודי הוא מי שאחיו יהודי" היא הגדרה מעגלית, בעוד ש"יהודי הוא מי שנולד לאם יהודיה" אינה מעגלית אלא רקורסיבית. כשבוחנים קבוצת הגדרות, ייתכן שאף אחת מהן אינה מעגלית כשלעצמה, אבל הקבוצה כולה מספקת הגדרה מעגלית. לדוגמה: "מזח הוא אותו חלק בנמל המאונך לרציף", ו"רציף הוא חלק בנמל המאונך למזח". קבוצות כאלה נפוצות במילוני-כיס; למשל: "רוח: נפש, נשמה", "נשמה: רוח, נפש", "נפש: נשמה, רוח". קבוצות כאלה יכולות ללמד אותנו על הקשרים בין המונחים המוגדרים, אבל ללא ידע מוקדם על אף אחד מהמושגים החדשים, לא ניתן לחלץ מהם הגדרה מסודרת. אפשר לטעון שקבוצת כל ההגדרות במילון היא קבוצה מעגלית - הרי היא מגדירה את כל המילים תוך שימוש באותן מילים טעונות-הגדרה. זוהי אכן בעיה עקרונית, הנידונה במסגרת הפילוסופיה של השפה. במישור המעשי, מחברי מילונים עושים מאמץ להימנע ממעגליות על ידי הגדרת כל מושג במונחי מושגים 'פשוטים' יותר (אם "טלפון אלחוטי הוא טלפון הפועל ללא חוט", יש צורך למצוא הגדרות של "טלפון" ושל "חוט" שלא יסתמכו על הבנת המושג "טלפון אלחוטי"). התייחסות עצמית
המועצה האימפריאלית (האימפריה העות'מאנית)

המונח "דיואן" מפנה לכאן. לערך העוסק בקובצי שירה וספרות, ראו דיוואן. המועצה האימפריאלית או הדיואן הקיסרי (בטורקית עות'מאנית Dîvân-ı Hümâyûn; בטורקית Divan-ı Hümayun) הייתה מעין ממשלה באימפריה העות'מאנית. המועצה הוקמה על ידי הסולטאן אורהן הראשון כגוף מייעץ וכללה נציגות של ארבעה גופים: הווזיר הגדול - ייצג את הווזירים (שרים) שהיו המוציאים לפועל של מדיניות האימפריה. הבאש דפתרדאר (ראש האוצר האימפריאלי) ונשאנג'י (נושא החותם המלכותי) - אלה עמדו בראש שני אגפי הבירוקרטיה המרכזיים - האוצר והסופרים. האג'א (מפקד צבא היבשה) והקפודן פאשה (מפקד הצי) הקאדיעסכרים של רומליה ואנטוליה - שניהם היו אחראים על מערכת החוק, המשפט והדת באימפריה. המועצה עברה מספר גלגולים במהלך מאות שנות פעילותה. היא הפכה ממועצה מייעצת לסולטאן למועצה שמקבלת החלטות בעצמה. לאחר ימי סולימאן המפואר הסולטאנים הפסיקו להגיע לישיבות המועצה. הוטל על הוזיר הגדול והנשאנג'י לעדכן את הסולטאן לאחר כל ישיבה בהחלטות המרכזיות והוא אישר אותן או ביטל אותן. על מנת לשמר את מרותו על המועצה הקים הסולטאן וילון סתרים. היושבים במועצה לא ידעו אם הסולטאן יושב מאחורי הווילון ומאזין ולכן ניהלו את הישיבות בהתאם לרוחו. ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה העות'מאנית ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'ו-וילפריד צונגה

ז'ו-וילפריד צונגה (בצרפתית: Jo-Wilfried Tsonga; נולד ב-17 באפריל 1985 בלה מאן). הוא טניסאי צרפתי. בשיאו (27 במרץ 2012) דורג חמישי בסבב ה-ATP. נכון ל-2 במאי 2022 מדורג 265 בעולם. זכה ב-18 תארים ביחידים ו-4 תארים בזוגות. הישג השיא של צונגה הוא הגעה למשחק הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה (2008). נוסף לכך, זכה במדליית כסף אולימפית (לונדון 2012) בטורניר זוגות גברים. צונגה זכה ב-10 תוארי יחידים. באליפות וימבלדון שנערכה ביוני 2011 הגיע צונגה לשלב חצי הגמר לראשונה בקריירה שלו, לאחר שניצח בסיבוב השלישי את פרננדו גונסאלס מצ'ילה ב-3 מערכות, בשלב שמינית הגמר את דויד פרר מספרד (7 בעולם) ב-3 מערכות ובשלב רבע הגמר את רוג'ר פדרר משווייץ (3 בעולם) ב-5 מערכות 3–6, 6–7, 6–4, 6–4, 6–4. בשלב חצי הגמר הוא הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' מסרביה (2 בעולם) ב-4 מערכות 6–7, 6-2, 6-7, 6-3. ג'וקוביץ' לאחר הניצחון עלה למקום הראשון בעולם. באוקטובר זכה בטורניר וינה, לאחר שניצח בגמר את חואן מרטין דל פוטרו בשלוש מערכות. מדיה וקבצים בנושא ז'ו-וילפריד צונגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ו-וילפריד צונגה ז'ו-וילפריד צונגה, ברשת החברתית פייסבוק ז'ו-וילפריד צונגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'ו-וילפריד צונגה, ברשת החברתית אינסטגרם ז'ו-וילפריד צונגה, באתר olympedia.org ז'ו-וילפריד צונגה, באתר ה-ATP ז'ו-וילפריד צונגה, באתר ה-ITF ז'ו-וילפריד צונגה, באתר גביע דייוויס אמיר ענבר, האיש שגבר על פדרר, ג'וקוביץ' ומארי מצא את היריב האולטימטיבי: הוא עצמו, באתר הארץ, 16 בפברואר 2019
אלכסנדר פון קלוק

אלכסנדר היינריך רודולף פון קלוק (בגרמנית: Alexander Heinrich Rudolph von Kluck‏; 20 במאי 1846 – 19 באוקטובר 1934) היה מצביא גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה בדרגת גנרל-אוברסט. פון קלוק נולד במינסטר, וסטפאליה, ושירת כחייל בצבא פרוסיה במלחמת שבעת השבועות (1866) ובמלחמת צרפת–פרוסיה (1870–‏1871), שם נפצע פעמיים וזכה בשל כך בצלב הברזל. לאחר מלחמות אלה התקדם בסולם הדרגות בצבא הקיסרות הגרמנית. ב-1902 מונה למפקד הדיוויזיה ה-37, ב-1906 מונה למפקד הקורפוס ה-5, וב-1907 מונה למפקד הקורפוס ה-1. ב-1913 מונה למפקד האזור הצבאי השמיני וקודם לדרגת גנרל-אוברסט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הופקד פון קלוק על הארמייה הגרמנית הראשונה, אשר הוצבה בקצה המערבי של הכנף הימנית החזקה בחזית המערבית ולחמה בבלגיה ובצרפת. תפקידה של הארמייה היה להתקדם במקביל לארמייה השנייה בפיקודו של קרל פון בילוב לכיוון פריז ולאגף את העיר ממערב. לאחר הקרבות נגד חיל המשלוח הבריטי במונס ולה קאטו, המשיכה הארמייה הראשונה של פון קלוק לרדוף אחרי הארמייה הצרפתית החמישית בפיקודו של שארל לנרזאק לכיוון דרום–מערב, אך בה בעת, פון בילוב עצר את התקדמות הארמייה השנייה ודרש מפון קלוק סיוע ישיר. כתוצאה מכך נפער פער של כ-50 ק"מ בין הארמיות הראשונה והשנייה. פון קלוק נעתר לדרישתו של פון בילוב, והארמייה הראשונה פנתה לכיוון דרום-מזרח, תוך שהיא חושפת את האגף הימני שלה. הארמייה הצרפתית השישית בפיקודו של מישל-ז'וזף מונורי ניצלה את חשיפת האגף הימני של הארמייה של פון קלוק, ופתחה במתקפה כנגדה מכיוון פריז, מתקפה אשר סימנה את תחילתו של הקרב הראשון על המארן. בנוסף, הארמייה החמישית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה, אשר החליף את לנרזאק) פתחה במתקפת פתע על הארמייה השנייה של פון בילוב, אשר גרמה להרחבת הפער בין הארמיות הגרמניות. לתוך פער זה נכנס גם כוח המשלוח הבריטי. לאור מצב זה, הורה המטכ"ל הגרמני לארמיות לסגת לכיוון נהר האן לצורך ארגון מחדש. לחוסר התיאום בין פון קלוק לפון בילוב הייתה תרומה מרכזית בבלימת המתקפה הגרמנית. עם זאת, מומחים גרמנים טוענים שאילו פון בילוב היה מעז כמו פון קלוק, אזי הכוחות הגרמניים היו יכולים לנצח בקרב על המארן. ב-27 במרץ 1915 נפצע פון קלוק ברגלו באורח קשה ושנה וחצי לאחר מכן פרש משירות פעיל. הוא פרסם את זכרונותיו בספר "הצעדה על פריז והקרב על המארן", אשר יצא לאור בשנת 1920. פון קלוק נפטר בברלין בשנת 1934. בנו אגון פון קלוק נהרג במלחמה בתחילת 1915. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא הגנרל אלכסנדר פון קלוק בוויקישיתוף אלכסנדר פון קלוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדר פון קלוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גנרל-אוברסט – דרגה מעל אלוף, אך לא הדרגה הגבוהה ביותר בצבא הקיסרות הגרמנית
דוב"ב

דּוֹבֵ"ב הוא מושב בגליל העליון, כשבעה ק"מ מצפון להר מירון, סמוך לגבול הצפון. המושב נכלל במועצה האזורית מרום הגליל ומסונף לתנועת המושבים. שם המושב הוא ראשי תיבות שמו של דוד בלוך-בלומנפלד, מראשי תנועת העבודה בארץ ישראל, שהיה ראש עיריית תל אביב. המושב נוסד בשנת 1958 על ידי עולים ממרוקו ומפרס במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר. מרבית תושבי המושב עוסקים בחקלאות. בעבר היה הענף העיקרי מטעים (תפוח עץ, אגס, אפרסק, שזיף). כיום הענף העיקרי הוא הלול (בעיקר מטילות ומעט פטם). כן קיימים מספר משקים המתמחים בגידול בקר לבשר ומתבססים על מרעה, ומשקים המתמחים בגידול כבשים לבשר, ומתבססים על האבסת מספוא בדיר. במושב גם מספר משקים, אשר בנו חדרי אירוח, ומתמחים בתיירות מקומית בגליל. בשנת 2009 הוכרז מושב דוב"ב כ"כפר תיירותי". בסיוע משרד התיירות, שניתן בעקבות מלחמת לבנון השנייה, הוחלט להשקיע בתחום התשתית והתיירות במרכז היישוב. במסגרת פרויקט הכפר התיירותי, בוצעו עבודות תשתית במרכז היישוב, כגון: עבודות ריצוף, שיפור והרחבת המדרכות, עבודות גינון נרחבות, גדרות ומעקות דקורטיביים, הקמת תאורה תיירותית והחלפת עמודי התאורה הקיימים, טיפול בכניסה ליישוב, והתקנת שלט כניסה חדש. במרומי הגבעה שביישוב, הוקמה אטרקציה תיירותית להעשרת חוויית הביקור במקום - תצפית נוף הכוללת חנייה ואמפיתיאטרון, הצופים על שטח לבנון. ב-12 בנובמבר 2023 פגע ביישוב טיל נ"ט ששוגר מלבנון במלחמת חרבות ברזל. מהירי נהרג עובד חברת החשמל ונפצעו חמישה. שמורת הר דוב"ב נמצאת כקילומטר צפונית-מערבית למושב, סמוך לגבול לבנון. הביקור בה מותנה באישור ביטחוני. דרומית למושב, ליד בית העלמין, נמצאים קבריהם של רבי נחמן קטופא, מר זוטרא בר מר זוטרא ועובדיה הנביא. בשנת 1971, לאחר שהתרחש אסון הפיגוע באוטובוס ילדי אביבים, הופסקו הסעות התלמידים לבית הספר האזורי, וילדי דוב"ב החלו ללמוד בנפרד, בבית הספר במושב. בשנות התשעים הופסק נוהג זה, וילדי דוב"ב לומדים כיום בבית הספר האזורי ביישוב הקהילתי בר יוחאי, בקיבוץ סאסא או בעיר כרמיאל. לול מטילות רחלה וטלה מטעים פורחים באביב חנטת הפרי פרות במרעה מושב דוב"ב, באתר רום גליל דוב"ב באתר - אינדקס יישובים דוב"ב, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור גבולה הצפוני של ישראל, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1971 שלום הגליל: מבצע חירום למען השלום, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1982 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ישעיהו עשני, עם העליה לדובב, דבר, 3 באוקטובר 1958 מכרז החברה הממשלתית לתיירות פרסום.gov. ישראל במלחמה: עדכוני היום ה-37, באתר ynet, 12 בנובמבר 2023
אריק שחר

אריק שחר (נולד ב-4 באוגוסט 1964) הוא מוזיקאי ישראלי. שחר גדל בקריית מוצקין, וניגן כמתופף מגיל 10. הוא השתתף באנסמבל של מוזיקה קלאסית בעיבודים מודרניים בקיבוץ גן שמואל. לאחר מכן עבר לנגן על גיטרות וגיטרה בס. בגיל 16 הקים את הלהקה הראשונה שלו, "Sound & Vision", שניגנה שירים מקוריים בסגנון פרוגרסיב רוק, עם השפעות של להקות בריטיות משנות ה-70 כגון יס וג'נסיס. בין החברים בלהקה היו הקלידן עופר שרון (צמד הלוטוס) ונגן הבס ארקדי דוכין. בהמשך הקימו שחר ודוכין להקה נוספת בשם "זרם מקומי", יחד עם מיכה שטרית, הגיטריסט מיקי הררי והקלידן ניר בן-ציון. חלק מחברי להקה זו הקימו בהמשך את הלהקה הידועה "החברים של נטאשה". בשנת 1984 חבר אריק שחר להרכב בשם "פאוסט", עם הגיטריסט אמיר בן דוד ועם אייל שכטר. יחד הם ייסדו את להקת הרוק "אבטיפוס". אומנים נוספים ששחר שיתף עימם פעולה היו צביקה פיק, ברק חנוך, ערן צור, וגיל ליבר מלהקת גאיה. בשנת 1986 אריק שינה את סגנונו המוזיקלי לפאנק, פיוז'ן וג'אז. הוא הצטרף לדני שלוסברג ותזמורתו,(לאחר שהחליף את הבסיסט ערן צור שעבר לתל אביב כדי להצטרף להרכב "כרמלה גרוס וגנר") יחד עם המתופף אסף מרוז (מלהקת אבטיפוס ואיפה הילד), והקלידן ניר בן-ציון (מ"החברים של נטאשה"). הרכב זה הופיע בכל רחבי הארץ. במאי 1987 נסע שחר לארצות הברית ללימודי מוזיקה. שם הוא ניגן במספר הרכבים בסגנונות מוזיקה שונים. ב-2003 הוציא שחר את אלבום הבכורה שלו, "Closer than Ever", שכלל יצירות בסגנון פיוז'ן, בלוז ואר אן בי, שחיבר בתקופת שהותו בארצות הברית. האלבום הופץ על ידי החברה הבריטית "String Jazz". ב-2005 הופיע האלבום השני,"City Rhythm". כיום שחר מנגן ומפיק עם אמנים רבים בעיקר במוזיקה חסידית. בנוסף שיתף פעולה עם הזמר דוד דאור ביחד עם המלחין שמואל יונה, להפקת הסינגל "עקבות בחול". בינואר 2013 הוציא שחר סינגל ראשון "מחשבה טובה" בינואר 2014 שחרר שחר את האלבום השלישי שלו "סיפור קטן" שהוא אלבום בכורה של שחר בו הוא גם שר בנוסף לנגינה על גיטרות קלידים וכלי הקשה. שחר גם אחראי על כל העיבודים וההפקה המוזיקלית באלבום. כמו כן אריק משתף פעולה עם מוזיקאים ואומנים מובילים בסקטור החרדי חסידי וגם מזרחי כמו מוטי שטיינמץ, רובי בנט, יואילי דיקמן, אברהם פריד, חיים ישראל ועוד. חיים אישיים אריק חזר בתשובה בשנת 1990. שנה לאחר מכן נישא למירי שחר (לבית כהן) - מורה לחינוך מיוחד, ויש להם שמונה ילדים ונכדה. אריק שחר, סרטונים בערוץ היוטיוב אריק שחר, באתר ספוטיפיי אבטיפוס, באתר "מומה" רינה אזולאי, (הקישור אינו פעיל, 30 במרץ 2018)שחר של יום חדש, 8 בנובמבר 2005, אתר נענע השחר עולה שנית, 6 באפריל 2006, באתר הגיטרות הישראלי
ויליבלד הקדוש

ויליבלד הקדוש (באנגלית: Saint Willibald; בגרמנית: Willibald von Eichstätt; בלטינית: Willibaldus;‏ 22 באוקטובר 700 לערך בווסקס, אנגליה – יולי 787 או 781 באייכשטאט, בוואריה) הוא קדוש נוצרי ונוסע אנגלו-סקסי, ששימש רוב חייו כבישוף בעיר אייכשטאט בבוואריה. רוב המידע אודותיו השתמר בחיבור ההגיוגרפי שכתבה הנזירה הוגבורק (אנ') (Hugeburc, המכונה גם Huneberc), שהכירה אותו באופן אישי. אביו של וויליבאלד היה ריצ'רד הצליין (אנ'), ואמו וונה מווסקס (אנ'). אחיו היה ויניבלד (אנ') ואחותו הייתה וולבורגה (אנ'). מחלה פקדה את ויליבלד בהיותו ילד, והוריו נדרו נדר כי אם יחלים, ימסרו אותו לחיי נזירות. ויליבלד אכן התאושש ובגיל חמש נמסר למנזר בנדיקטיני באנגליה. הוא התלמד אצל בוניפציוס הקדוש שהיה קרוב משפחתו מצד אימו. בשנת 722 החליט לצאת למסע מחקר ברחבי אירופה וארצות הים התיכון, וזה נמשך שבע שנים. בין היתר פקד את ארץ ישראל בשנת 725 וביקר במקומות הקדושים לנצרות, ובהם בקאנה, הר תבור, בית עברה, נצרת, כפר נחום וירושלים. לאחר מכן שהה משך שנתיים בקונסטנטינופול ובניקאה, ומקץ שבע שנות מסע, הגיע לאיטליה והצטרף למנזר מונטה קאסינו, בו שהה עשר שנים נוספות. בשנת 739 לערך הוא נפגש עם האפיפיור גרגוריוס השלישי אשר הורה לו לצאת לשליחות בגרמניה. הוא הגיע לאייכשטאט ומונה לכומר. מאוחר יותר נשלח לתורינגיה ושם היה לבישוף ב-741. הוא שב לאייכשטאט ובשנת 742 ייסד בה מנזר לגברים ולנשים. עד מותו בשנת 781 או 787 הוא שימש כבישוף של פרנקוניה (צפון בוואריה). שרידיו ושרידים קדושים שהביא עמו ממסעותיו שמורים בקתדרלת אייכשטאט המוקדשת לו, ויום חגו חל ב-7 ביולי. מדיה וקבצים בנושא ויליבלד הקדוש בוויקישיתוף
בית לאומי

האם התכוונתם ל... בית לאומי לעם היהודי – מונח בתולדות הציונות המשמש לתיאור ארץ ישראל כבית לאומי של העם היהודי הבית הלאומי – סיעה בכנסת ה-16 הבית הלאומי (תנועה) – תנועה שפעלה כנגד תוכנית ההתנתקות
ברי פפר

ברי רוברט פפר (באנגלית: Barry Robert Pepper; נולד ב-4 באפריל 1970) הוא שחקן קנדי, זוכה פרס אמי ומועמד לפרס גלובוס הזהב. פפר נולד בקמבל ריבר, קולומביה הבריטית שבקנדה. במהלך מרבית ילדותו שהה בטיולים ברחבי העולם עם משפחתו בסירה שבנתה במו ידיה. פפר ומשפחתו עגנו מדרום לאוקיינוס השקט, והתיישבו שם למשך 5 שנים. את השכלתו רכש פפר בבתי ספר פרטיים ובתוכניות למידה מרחוק. כאשר המסע הימי של המשפחה הסתיים, חזרה המשפחה לקנדה והשתקעה בדימן איילנד שבונקובר. ב-1997 התחתן עם סינדי וב-2000 נולדה לזוג בת. בשנת 1992 שיחק בתפקיד קטן בסרט הטלוויזיה של CBS "רוצח בקרב חברים". פפר זכה לפרסום ב-1998, בסרט המלחמה של סטיבן ספילברג "להציל את טוראי ריאן". בסרט גילם פפר את הצלף טוראי דניאל ג'קסון. בנוסף באותה שנה, השתתף בסרט "אויב המדינה". שנה לאחר מכן שיחק בדרמת הפשע המצליחה גרין מייל. בסרט גילם פפר את דין סטנטון, סוהר קבוע באגף ה'. ב-2000 שיחק בסרט הקנדי "כולנו נופלים" ובסרט "הקרב על כדור הארץ" בתור הגיבור הראשי, שקיבל ביקורות שליליות אף זיכה אותו בפרס פטל הזהב הפרודי. ב-2001 שיחק במותחן הפשע "מאפיה: דור ההמשך". באותה שנה קיבל מועמדות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "61". בשנת 2002 גילם את דמותו של העיתונאי הצבאי ג'וזף גלאוויי במהלך קרב יה דראנג בסרט "חיילים היינו". שיחק בדרמה של ספייק לי "השעה ה-25". ב-2003 שיחק בדרמה הקנדית "המופע של ווקר". בשנת 2004 השתתף בסדרה מועמדת פרס אמי "3: The Dale Earnhardt Story". בשנת 2005 שיחק פפר בסרטו של טומי לי ג'ונס "שלוש הלוויות של מלכיאדס אסטרדה" לצידו של ג'ונס. ב-2006 שיחק בסרט המלחמה של קלינט איסטווד "גיבורי הדגל", בסרט גילם פפר את סמל מייקל סטאנק, ובסרט "בלתי ידוע". בשנת 2007 שיחק בדרמת המסתורין "7 נשמות" לצד ויל סמית. ב-2010 שיחק במערבון של האחים כהן "אומץ אמיתי" בתפקיד הפושע "לאקי" נד פפר ובסרט "כשאין די באהבה: סיפורה של לויס וילסון". ב-2011 גילם את רוברט קנדי במיני-סדרה "משפחת קנדי" המתארת את חייה של משפחת קנדי. פפר זכה על תפקידו בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה. ב-2013 שיחק בסרט "מלשין". ב-2014 שיחק בסרט "להרוג את השליח". ב-2015 שיחק פפר בסרט "הרץ במבוך: מבחני הכווייה". בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "קציר מר", בתפקיד ירוסלב, ובקומדיית האקשן "משאית מפלצת". ב-2018 השתתף בסרט "הרץ במבוך: תרופת המוות". בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסרט האימה "מלתעות האימה", ושיחק במותחן האקשן "Running with the Devil". בשנת 2021 שיחק בתפקיד הראשי במותחן הפעולה "Trigger Point" בבימויו של בראד טרנר (אנ'). בשנת 2023 לוהק לתפקיד מרכזי בסדרה "באס ריבס" העוקבת אחר אופיו וחיו של באס ריבס (אנ'), הסוכן השחור הראשון בשירות המרשלים של ארצות הברית. הסדרה, היא פריקוול רביעי לסדרת הדרמה והמערבון "ילוסטון" מבית רשת פרמאונט (אנ') והיא עלתה לאוויר במהלך סוף שנה זו. מדיה וקבצים בנושא ברי פפר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברי פפר (באנגלית) ברי פפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברי פפר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ברי פפר, באתר AllMovie (באנגלית) ברי פפר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בליז במשחקים האולימפיים

בליז השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), עוד בהיותה מושבה בריטית בשם הונדורס הבריטית (שם בו החזיקה עד 1973). היא נעדרה מאולימפיאדת מוסקבה (1980) לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, וכששבה והשתתפה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כבר הייתה מדינה עצמאית. רוב הישגיהם של הספורטאים שייצגו את בליז במשחקים האולימפיים היו נמוכים למדי. להישג הגבוה ביותר הגיע האתלט ג'ונתן ויליאמס, שהעפיל לשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר משוכות באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וסיים במקום ה-13. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קנת מדווד במקום ה-14 באותה תחרות. בליז מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. בליז במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא בליז במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף התאחדות המשחקים האולימפיים ומשחקי חבר העמים של בליז באתר התנועה האולימפית
נאנסי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נאנסי – עיר בחבל לורן שבצפון-מזרח צרפת נאנסי (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר נאנסי מועדון הכדורסל נאנסי – מועדון כדורסל מהעיר נאנסי ז'אן-לוק ננסי – פילוסוף צרפתי