דומינו

דומינו הוא משחק המורכב מ-28 חלקים הנקראים אבנים, קלפים או דומינו. אבני המשחק מלבניות וקו מחלק אותן באמצע לשני ריבועים, שעל כל אחד מהם מסומנות נקודות. נהוג להשתמש באבנים עם אפס עד שש נקודות. הנקודות מסודרות בדומה לצורה שבה הן מסודרות על קובייה בעלת שש פאות שמשמשת למשחקים שונים (שש-בש, מונופול ודומיהם), אולם האפשרות לאבן ריקה יוצרת שבעה מצבים. אבני המשחק עשויות להיות מחומרים שונים ביניהם: פלסטיק, שנהב, עץ וקרטון. עם אבני הדומינו ניתן לשחק במשחקים שונים. מקור השם "דומינו" אינו ברור. ייתכן והשם נובע מהדמיון בין חלקי המשחק (חזית לבנה, גב שחור) לבין לבושם של הנזירים הדומיניקנים שהוא לבן, אך ניתן לכסות אותו בשכמייה שחורה המשמשת כגלימה. במקור, הדומינו היה חלק מלבושם של אנשי דת באיטליה. עם זאת, מהמאה ה-16 ואילך הוא שימש לעיתים קרובות גם כהסוואה סמויה כאשר אדם היה הולך בחשאי לפגישה רומנטית. גם הבגד עצמו וגם הלובש אותו נקראו בשם דומינו (מלטינית dominus "אדון"). האזכור המוקדם ביותר של אבני דומינו הוא מסין של שושלת סונג, שנמצא בטקסט "אירועים קודמים בוולין" מאת ג'ואו מי (1232-1298).  אבני דומינו מודרניות הופיעו לראשונה באיטליה במהלך המאה ה-18, אך הן שונות מאבני הדומינו הסיניות במספר מובנים, ואין קשר מוכח בין השניים. ייתכן שאבני הדומינו האירופיות התפתחו באופן עצמאי, או שהמיסיונרים האיטלקים בסין הביאו את המשחק לאירופה. כל שחקן מקבל מספר זהה של אבנים. השחקן הראשון שם אבן דומינו בעלת המספרים 0-0. השני לוקח מתוך אבניו אבן שאחד מריבועיה זהה לריבוע של האבן שנמצאת על השולחן ומניח אותה בסמוך (ראו תמונה), השחקן הבא בתור חוזר על פעולה זאת, כך שמתקבל מראה של זוגות זוגות של מספרים זהים, לדוגמה (פסיק יסמן אבן אחרת): 2-3,3-5,5-1,1-4,4-0 וכן הלאה. ישנן אבני "דאבל" עם מספרים זהים בשני הצדדים. אותן נהוג להניח "שוכבות". המשחק נגמר כאשר לאחד השחקנים לא נותרות אבנים שחקן זה מוכרז כמנצח, או כאשר אין לאף שחקן אפשרות להוריד אבן (פס) ואז המנצח הוא מי שיש לו ערך נקודות של האבנים הנמוך ביותר. משחק המשיכה: משחקים לפי החוקים לעיל וכשאין לשחקן אבן מתאימה הוא מושך אחת מהקופה. משחק הבלוק: משחקים לפי החוקים למעלה וכשאין לשחקן דומינו מתאים אינו יכול להניח אבן בסיבוב הנוכחי אלא מחכה עד שייווצר מצב שמתאים לאחת האבנים שבידיו. משחק הנקודות (נקרא גם "דומינו טלפון"): משחקים לפי החוקים למעלה. אם אין לשחקן אבן מתאימה, הוא צריך למשוך אבנים מהקופה עד שיקבל אבן מתאימה או עד שתישאר אבן אחת בקופה (למעט משחק בארבעה שחקנים, שבו אין קופה) ובנוסף בכל שלב סופרים ניקוד לפי השיטה הבאה: כל פעם ששחקן יצר כפולה של 5 נקודות (10,15 ...) עם קצות האבנים החיצוניות, הנקודות הנ"ל נרשמות לזכותו. הסיבוב נגמר כאשר אחד השחקנים מסיים את האבנים שלו. בשלב זה כל השחקנים שנותרו להם אבנים סופרים את הניקוד ומעגלים כלפי כפולה של 5 ורושמים את הניקוד לזכותו של המנצח בסיבוב. המשחק מסתיים כאשר אחד השחקנים הגיע ל-51 נקודות. את כל המשחקים, שהוזכרו לעיל, אפשר לשחק גם בצמדים. במשחק כזה משתתפים שני צמדים כשכל אחד יושב מול בן זוגו ומצדדיו יושבים בני הצמד המתחרים בו. בני הזוג משתדלים לעזור האחד למשנהו ולהכשיל את בני הצמד המתחרה ובסוף נקודותיהם נספרות יחד. משחק הצמדים נפוץ בעיקר בין המשחקים את "משחק הנקודות". ניתן להניח הרבה קוביות דומינו בשורה במאונך למשטח, ולהפיל את הקובייה הראשונה שמפילה את הבאה אחריה וכן הלאה עד הקובייה האחרונה. ממשחק זה הגיע הביטוי "אפקט הדומינו", המתאר שינוי אחד שגרם לשרשרת שינויים אחריו. בתאריכים 14–17 באוקטובר 2011 אירחה אבחזיה את אליפות העולם בדומינו לנבחרות לאומיות, בעיר הבירה סוחומי. מסכת דומינו(אנ') - מסכה פופולרית שעטו בימי קרנבל המסכות בוונציה מדיה וקבצים בנושא דומינו בוויקישיתוף דומינו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מייקל שוורץ, הניו יורק טיימס, האם אליפות העולם בדומינו היא שתוביל להכרה בעצמאות מחוז בגיאורגיה?, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2011