גלגל המזלות

המונח "זודיאק" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו זודיאק (פירושונים). גלגל המזלות או זודיאק (מיוונית: Ζῳδιακός κύκλος, "גלגל החיות") הוא דימוי ציורי של כוכבי השמים, למעין גלגל הנחלק ל-12 מערכי כוכבים או "מזלות". רצועה זו של מערכי הכוכבים היא רצועה דמיונית מעגלית הנמצאת על מישור המילקה. על רצועה זו עובר מסלולה של השמש עבור צופה מכדור הארץ. גלגל המזלות הוא מרכיב מרכזי באסטרולוגיה, שחסידיה מאמינים שמיקום הכוכבים משפיע על המתרחש על פני כדור הארץ, או משקף אותו, ולפיכך "המזל" - הן במשמעות השפעות על גורלו של האדם, הן במשמעות הגורם השמימי שישפיע על חייו, נקבע על פי יום התאריך והחודש שבו נולד - ממנו ניתן לכאורה לדעת את האזור בגלגל המזלות שבו נמצאת השמש בעת הולדתו. בעבר נאמר שמועד מסוים בשנה הוא "במזל" על פי שם הקבוצה בה נמצאה השמש. אסטרולוגים עדיין משתמשים בלוח זמנים בן כ-2,000 שנה, ומאז בשל תופעת הנקיפה השמש אינה נמצאת במזל האסטרולוגי, אלא מקדימה בחודש. לדוגמה, בטווח הזמנים 20 במרץ - 19 באפריל, המוכרז כמזל טלה, נמצאת השמש במזל דגים. למרות שמסלול המילקה עובר גם דרך קבוצת נושא הנחש הושמטה זו מרשימת המזלות, ככל הנראה על מנת לשמר את החלוקה ל 12, כחלוקת החודשים. גלגל המזלות שימש את האסטרונומיה במיפוי השמים, כאשר כל אזור בשמים מכונה על שם המזל שלו - קבוצת כוכבים נראים שעל ידי חיבור קווים ביניהם יוצרים צורות. המזלות הותאמו לתקופות בשנה על ידי ייחוס כל מזל לתקופה שבה השמש עוברת במזל, ולכן קבוצת הכוכבים שלה לא נראית במהלך הלילה, אלא רק שאר המזלות. התקופה של כל מזל נמשכת כ-30 יום, בעונת שנה קבועה, ובאורך מקביל פחות או יותר לסיבוב הירח. עם השנים השתנו הכוכבים הנראים במהלך תקופות שנה ובתרבויות השונות החסירו והוסיפו כוכבים שונים כדי להתאימן לציור הידוע ולתקופה האמורה לייצג את המזל. זיהוי המזלות עם עונות שנה ושמות המזלות ניתנו בידי בני תרבות קדומה, ונמצאים בספרות הבבלית והמצרית העתיקה בכתב יתדות ובכתב חרטומים, וכן בציורים קדומים ששרדו, והיו מרכזיים גם לאמונות של התרבות האלילית היוונית והרומית. המזלות המייצגות את חודשי השנה מרכזיות לפולקלור של תרבויות רבות, ומשמשות בהן גם כיום. גלגל - על פי סיכומי אפלטון, שהובאו בספרו של אריסטו "פיזיקות" (אנ'), בהמשך לדברי התוכנים הבבלים הקדומים האכדים והשוּמרים, היה גלגל בלתי-נראה בשמים עשוי מחומר שקוף, אשר סובב את כוכבי השֶׁבֶת השמימיים הקבועים בו. שקיפותו נבעה מהיותו עשוי חומר דומה לקרח, והברד, לפי כתבי תרבויות קדומות, היה נפילה של חלקים מגֶרֶם שמים זה, או מים שקפאו בבואם במגע עם גלגל המזלות. בתוך גלגל זה היו קבועים גלגלים נוספים שגרמו לתנועות כוכבי הלכת בשונה משאר הכוכבים הזורחים ושוקעים במהלך הלילה בסדר קבוע. המילה גלגל הוא חידוש עברי תלמודי בעקבות המילים המקראיות אבן גולל (אבן עגולה המגולגלת על פי מערת קבורה) וצמח הגלגל - המתגלגל ברוח. בעברית מקראית המילה היא אוֹפַן - המאפשר הפניית העגלה לכיוון חדש. מזלות - היא מילה המשמשת בהרחבה בלשון המשנה והתלמוד, אך מופיעה באופן יחידאי במקרא לגבי יאשיהו בספר מלכים: וְהִשְׁבִּית אֶת הַכְּמָרִים אֲשֶׁר נָתְנוּ מַלְכֵי יְהוּדָה... וְאֶת הַמְקַטְּרִים לַבַּעַל לַשֶּׁמֶשׁ וְלַיָּרֵחַ וְלַמַּזָּלוֹת וּלְכֹל צְבָא הַשָּׁמָיִם. צירוף האותיות זל בשפות שמיות רבות וביניהם עברית מקראית וארמית משמש להליכה, למסע, לזרימה, ולירידה. בעברית מקראית לשורש נז"ל משמעות זרימה, היעלמות או התרחקות, והליכה. ואלו קשורים עם תנועת "גלגל" שמימי זה. יש המשערים ששרש המילה מזל, מקורו במילה הערבית "נזל" שפירושה- "יורד" שהרי מהותם של המזלות בתרבויות השונות היא התנועה הנצפית של ירידת הכוכבים ו"שקיעתם" (בים הארצי או מאחורי הים השמימי הכחול הכהה של הלילה, לקראת הופעתם המחודשת בתום החודש של המזל) באסטרונומיה, גלגל המזלות הוא האזור על כיפת השמיים הקרוב למישור המילקה, עליו נעים כל כוכבי מערכת השמש. הגלגל חולק לשנים עשר חלקים, כאשר את כל חלק מייצגת "קבוצת כוכבים" הנקראת מזל. המזלות משמשים להגדיר את האזורים בשמיים, שכן הם יותר נוחים לשימוש מקואורדינטות. בנוסף לשנים עשר המזלות, ישנם הכוללים במזלות גם את נושא הנחש, אף על פי שרוב כוכבי קבוצת הכוכבים של נושא הנחש נמצאים מעל למישור המילקה, מכיוון שכמות קטנה של כוכביו נמצאת מתחתיו, ולכן על פי הגדרות האיחוד האסטרונומי הבינלאומי בשנת 1930, נושא הנחש מוכר באופן רשמי כחלק מקבוצות הכוכבים המרכיבות את הגלגל. גם תלמי הכיר בה כחלק מן הגלגל, עוד במאה ה-2, בספרו אלמגסט. התאריכים האסטרונומיים המופיעים בטור השמאלי הם התאריכים האסטרונומיים הנכונים להיום, שבהם השמש עוברת על רקע קבוצת הכוכבים. התאריכים המדויקים עשויים להשתנות בסדר גודל של יומיים בהתאם למחזור השנים המעוברות. ערכים מורחבים – טלה (קבוצת כוכבים), מזל טלה במיתולוגיה היוונית, האייל המכונף בעל הצמר הזהוב אשר סייע לפריקסוס והלה לברוח מאמם החורגת, אינו. אצל האשורים היה זה נסיך, שהפך לאייל או לטלה (אייל צעיר) לאחר שהחלו להקריב בעלי חיים באותו זמן בשנה. בקבוצת הכוכבים הזו יש שורה של שלושה כוכבים. לפני כ-2,000 שנה היה יום השוויון האביבי כאשר השמש הייתה במזל זה. סמל המזל הוא הטלה. ערכים מורחבים – שור (קבוצת כוכבים), מזל שור מקורו יווני או מינואי. האל זאוס לבש את צורת השור כדי לזכות באירופה, הנסיכה הפיניקית המיתולוגית, ואלה הולידו את המינוטאור. באסטרונומיה זוהי קונסטלציה די בולטת הכוללת שני צבירי כוכבים בהירים: הפליאדות (כימה, או שבע האחיות) וההיאדות. הכוכב הבהיר ביותר הוא אַלְדֶבָּרָן ("עין השור"). סמל המזל הוא ראש של שור. ערכים מורחבים – תאומים (קבוצת כוכבים), מזל תאומים התאומים קסטור ופולוקס היו בניו של זאוס: אחד היה בן אלמוות והשני לא. היפוך הקיץ מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצת התאומים (21–22 ביוני); ההיפוך הטרופי הצפוני צריך להיקרא ההיפוך הטרופי של תאומים. קבוצה בולטת מעל אוריון. סמל המזל הם שני תאומים קסטור ופולוקס. ערכים מורחבים – סרטן (קבוצת כוכבים), מזל סרטן קבוצת כוכבים קטנה, העמומה ביותר בגלגל (Praesepe,‏ Beehive Cluster). במיתולוגיה היוונית נשלח הסרטן על ידי האלה הרה כדי להפריע להרקולס במלחמתו כנגד ההידרה. סמל המזל הוא הסרטן. ערכים מורחבים – אריה (קבוצת כוכבים), מזל אריה קבוצת כוכבים גדולה ומרשימה. הכוכב הבהיר שלה הוא רגולוס (לטינית: "מנהיג"). בסיפורו של הרקולס הייתה הריגת האריה מנמאה הראשונה מבין שתים עשרה המטלות שהטילה הרה על הרקולס. סמל המזל הוא האריה. ערכים מורחבים – בתולה (קבוצת כוכבים), מזל בתולה זו קבוצת הכוכבים הגדולה ביותר בגלגל המזלות. במהלך ההיסטוריה קישרו אותה עם אלות רבות, בין השאר עם האלה דמטר – אלת האדמה והתבואה היוונית, ועם אסטראה – אלת הצדק. הכוכב הבהיר בקבוצה זו הוא סְפִּיקַה (לטינית: "שיבולת"). יום השוויון של הסתיו מתרחש כאשר השמש נמצאת במזל בתולה (22–23 בספטמבר). סמל המזל היא האישה שמחזיקה בשיבולים. ערכים מורחבים – מאזניים (קבוצת כוכבים), מזל מאזניים קונסטלציה קטנה וחיוורת, הצעירה שבגלגל. במקור היא הייתה טופרו של העקרב, אבל הרומאים הפרידו אותה כדי לאזן טוב יותר את לוחות הזמנים, משום שיום שוויון הסתיו הופיע כאשר השמש הייתה באזור זה של השמים לפני 2,000 שנה. זהו המזל היחיד בגלגל שאיננו משויך ליצור חי כלשהו (יש לזכור כי מזל הדלי במקור הלועזי מסומל דווקא על ידי אדם הנושא דלי מים – "Aquarius"). במיתולוגיה הרומאית המאוחרת נאמר כי אלה המאזניים של אלת הצדק אסטראה (כאשר היא עצמה קושרה למזל בתולה). סמל המזל הוא המאזניים. ערכים מורחבים – עקרב (קבוצת כוכבים), מזל עקרב זהו העקרב שהרג את אוריון הצייד. העקרב זורח בשמים בדיוק כאשר אוריון שוקע, כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד. זוהי מערכת נהדרת, בפרט בחצי הכדור הדרומי. הכוכבים הבהירים בקבוצת כוכבים זו הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים", בשל צבעו האדום החזק). השם "עקרב" נמצא בשימושם של האסטרולוגים בלבד. סמל המזל הוא העקרב. ערכים מורחבים – קשת (קבוצת כוכבים), מזל קשת זהו קרוסוס, בנו של האל היווני פאן וממציא החץ והקשת. באסטרונומיה, חלק זה של השמים מכיל את החלק הבהיר יותר של שביל החלב כפי שהוא נראה לכיוון מרכז הגלקסיה. הוא אינו נראה מחצי הכדור הצפוני. היפוך החורף מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצה זו (20–22 בדצמבר), ולפיכך ההיפוך הדרומי צריך להיקרא ההיפוך של קשת. סמל המזל היא האישה או הסוס המחזיקים בחץ וקשת. ערכים מורחבים – גדי (קבוצת כוכבים), מזל גדי זוהי קבוצת כוכבים קטנה ועמומה, אך למרות זאת היא אחת העתיקות ביותר בגלגל. מקורה בבבל. היא נמצאת באזור השמיים המוכר כ"הים", ולכן המזל מוכר גם כ"גדי הים" (seagoat) – חיה בת-כלאיים, שחציה העליון הוא גדי וחציה התחתון הוא דג. באסטרולוגיה המערבית יש המייחסים את ההיבטים הרוחניים של המזל אל גדי הים ואת ההיבטים החומריים אל גדי היבשה. סמל המזל הוא עז הרים. ערכים מורחבים – דלי (קבוצת כוכבים), מזל דלי קבוצת כוכבים עמומה אך רחבה, שמקורה באסטרולוגיה הבבלית. באותם הזמנים הייתה התקופה הגשומה כאשר השמש חצתה אזור זה של השמים. הקונסטלציה נמצאת באזור השמים המוכר כ"הים". הקבוצה כונתה בתקופות מסוימות "אווז" ובתקופות אחרות – "טווס". במיתולוגיה היוונית ההקשר השכיח יותר הוא לגנימדס, נער יפה תואר אשר שבה את ליבו של זאוס. סמל המזל הוא משפך דלי במים עם גלים. ערכים מורחבים – דגים (קבוצת כוכבים), מזל דגים עוד אחת מהקוסנטלציות העתיקות, מקורו של השם מהבבלים. כיום מתרחשת נקודת השוויון של האביב כאשר השמש נמצאת במזל זה (20–22 במרץ). כוכבי הקבוצה מאוד חיוורים. במיתולוגיה היוונית נאמר כי אלה היו אפרודיטה וארוס כאשר הם לבשו צורת דג כדי להתחמק מהטייפון המיתולוגי. סמל המזל הם שני דגים שוחים האחד מול השני. ערך מורחב – נושא הנחש זהו אל הרפואה היווני, אסקלפיוס, המוצג כאוחז נחש, סמל מסורתי של ריפוי. אזור זה בשמים מכיל צבירי כוכבים רבים ואת שביל החלב. נושא הנחש אינו מהווה חלק מגלגל המזלות האסטרולוגי המסורתי, אלא בגלגל המזלות האסטרונומי בלבד. באסטרולוגיה המערבית, גלגל המזלות הוא פס על כיפת השמיים הכולל בתוכו את המסלול הנראה לעין של השמש ואת מסלוליהם של שאר הכוכבים במערכת השמש. הוא מחולק לשנים עשר חלקים שווים של 30 מעלות הקרויים "מזלות", אשר כל אחד קרוי על שם קבוצת כוכבים. באסטרולוגיה המערבית הטרופית, גלגל המזלות מתחיל בנקודה בה מישור המילקה חוצה את מישור קו המשווה של כדור הארץ בנקודת השוויון האביבית. מנקודה זו, השמש חוצה את מישור קו המשווה ומתחילה בטיפוסה צפונה. השמש נכנסת למזל טלה האסטרולוגי בנקודה זו, בסביבות ה-20 במרץ, אך כניסתה לתוך קבוצת הכוכבים האסטרונומית בעלת אותו השם היא רק כחודש לאחר מכן. לכן באסטרולוגיה המערבית הטרופית, אף על פי שהמזלות שואבים את שמם מקבוצות הכוכבים, אין הקבלה ביניהם כלל. באסטרולוגיה הסידרלית המזלות מיושרים לפי קבוצות הכוכבים. גם פה היישור איננו מדויק, משום שקבוצות הכוכבים משתנות בגודלם הן, והמזלות הסידרלים מחולקים כולם באופן שווה ל-30 מעלות בדיוק. קישור המזלות בשמים לחודשי השנה נכנס גם למסורת היהודית, ולכל חודש עברי קושר מזל, למרות אי הדיוק הברור שבקישור חודשים ירחיים עם תנועת השמש אל מול הכוכבים, המתאימה לשנה השמשית. כפי הנראה עקב ההשפעה ההלניסטית, לא ראו בציור גלגל המזלות עבירה על האיסור שבעשרת הדיברות: לֹא תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל וְכָל תְּמוּנָה אֲשֶׁר בַּשָּׁמַיִם מִמַּעַל וַאֲשֶׁר בָּאָרֶץ מִתָּחַת וַאֲשֶׁר בַּמַּיִם מִתַּחַת לָאָרֶץ. זאת לאחר שעבודת בני ישראל לצבא השמים, המתועדת בתנ"ך בהרחבה, נעלמה בתקופת בית שני. למשל בירמיה: ...וְהָיוּ בָּתֵּי יְרוּשָׁלַ‍ִם וּבָתֵּי מַלְכֵי יְהוּדָה כִּמְקוֹם הַתֹּפֶת הַטְּמֵאִים: לְכֹל הַבָּתִּים אֲשֶׁר קִטְּרוּ עַל גַּגֹּתֵיהֶם לְכֹל צְבָא הַשָּׁמַיִם, וְהַסֵּךְ נְסָכִים לֵאלֹהִים אֲחֵרִים! — ספר ירמיהו, פרק י"ט, פסוק י"ג במגילת קומראן 4Q318 יש רשימה של מיקרו-מזלות לפי הירח, אשר מתחלפים כל יומיים-שלושה. יחד עם מגילת קומראן פיזיונומיה (4Q186-4QHoroscope) אלו שתי המגילות האסטרולוגיות היחידות שנמצאו בקומראן, כאשר יש כעשרים מגילות לוח שנה ומופעי הירח, אשר מסתמכות כנראה על החלק האסטרונומי של ספר חנוך א'. החודשים במגילה מאוחרים במזל אחד מהמקובל (המופיע לראשונה בספר יצירה) - אדר מקביל לטלה, שבט לדגים וטבת לדלי. התייחסות למזלות החודשים מופיעה בין השאר במדרש תנחומא על פרשת שלח לך ובאסתר רבה. כך בתלמוד הבבלי המזלות והכוכבים נבראו לצורך עם ישראל - כלומר כדי להשפיע עליו. אָמְרָה כְּנֶסֶת יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא: רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, אָדָם נוֹשֵׂא אִשָּׁה עַל אִשְׁתּוֹ רִאשׁוֹנָה, זוֹכֵר מַעֲשֵׂה הָרִאשׁוֹנָה. אַתָּה - עֲזַבְתַּנִי וּשְׁכַחְתַּנִי! אֲמַר לַהּ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא: בִּתִּי, שְׁנֵים עָשָׂר מַזָּלוֹת בָּרָאתִי בָּרָקִיעַ, וְעַל כָּל מַזָּל וּמַזָּל, בָּרָאתִי לוֹ שְׁלֹשִׁים חַיִל... וְכֻלָּן לֹא בָּרָאתִי אֵלָּא בִּשְׁבִילֵךְ, וְאַתְּ אָמַרְתְּ עֲזַבְתַּנִי וּשְׁכַחְתַּנִי?! — מסכת ברכות, דף ל"ב, עמוד ב' במדרש על מגילת אסתר, כתוב שמזל דגים הוא מזל מבלבל והפכפך כמו דגים: משה רבנו מת בו אך גם נולד בו. וכך הוא בלבל את המן והפך למקור מפלתו. בא לו (להמן הרשע) מזל דגים, שהוא משמש בחדש אדר, ולא נמצא לו זכות - ושמח מיד, ואמר:    אדר אין לו זכות! ומזלו אין לו זכות! ולא עוד אלא שבאדר מת משה רבן! והוא לא ידע שב-ז' באדר מת משה וב-ז' באדר נולד משה. ואמר: כשם שהדגים בולעין, כך אני בולע אותן! אמר לו הקב"ה: רשע! דגים פעמים נבלעין, ופעמים בולעין. ועכשיו אותו האיש (כלומר: המן) נבלע מן הבולעין. א"ר חנן: הדא הוא דכתיב "ונהפוך הוא אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם". — אסתר רבה, פרשה ז', פסקה י"א מזל דגים הוא מזל שבו יש הגנה מפני עין הרע: ... - אמר ליה: מזל דלי - מפני שאֲחַר שמכפרים עונותיו, אני זורק עליו מים טהורים ויטהר. - ואחריו, מה אתה בורא? -אמר ליה: מזל דגים - מפני שכיון שנטהר, יורש העולם הבא שאין העין שולט בו כדגים." (בראשית רבתי) בספר הזהר כתוב שהמזלות כולם אומרים שירה: וְכֻלְּהוּ כּוֹכָבֵי וּמַזָּלֵי דְּבִרְקִיעָא פָּתְחֵי שִׁירָתָא. כְּמָה דִכְתִיב: בְּרָן יַחַד כּוֹכְבֵי בֹקֶר וַיָּרִיעוּ כָּל בְּנֵי אֱלֹהִים (איוב, ל"ח, ז') וּכְתִיב, הַלְּלוּהוּ כָּל כּוֹכְבֵי אוֹר (תהלים, קמ"ח, ג') - דְּהָא אִינוּן כֹּכְבֵי דִנְהוֹרָא, מְנַגְנָן עַל נְהוֹרָא. — זהר פר' ויחי בספר המזלות מפורט הקשר בין כל מזל למלאך וחודש עברי: ניסן מזלו טלה ואוריא"ל המלאך אייר מזלו שור ומלאך להטיא"ל סיון מזלו תאומים ומלאך פניא"ל תמוז מזלו סרטן ומלאך זוריא"ל אב מזלו אריה ומלאך ברקיא"ל אלול מזלו בתולה ומלאך חניא"ל תשרי מזלו מאזנים ומלאך נוריא"ל חשוון מזלו עקרב ומלאך גבריא"ל כסליו מזלו קשת ומלאך מאדוניא"ל טבת מזלו גדי ומלאך שניא"ל שבט מזלו דלי ומלאך גבריא"ל אדר מזלו דגים ומלאך רומיא"ל: כך מופיעים קינות ופיוטים לגבי המזלות בסידור התפילה. וכן בפירושים על הסידור, ובסידור קדמון: חדש שנים עשר הוא חדש אדר, שמזלו דגים. — פירוש הסידור לרוקח. בפרק ה' של ספר יצירה מוזכרים שנים עשר המזלות, בצורה הפשוטה כהקבלה לשתים עשרה מאותיות האלפבית העברי. י"ב אותיות פשוטות, חקקן חצבן צרפן וצר בהן י"ב מזלות ואלו הן: טל"ה שו"ר תאומי"ם סרט"ן ארי"ה בתול"ה מאזני"ם עקר"ב קש"ת גד"י דל"י דגי"ם. — ספר יצירה, פרק ה', משנה ה' כמו כן ניתן לקשר את חודש תשרי עם מזל מאזניים, שכן בחודש זה חל ראש השנה שבו נשקלים על גבי המאזניים הזכויות והחובות. נמצא קשר גם לחודש ניסן שבו מזל טלה שולט, כאשר בחג הפסח הקריבו טלה כקרבן. שליטת המזל או אי שליטתו בישראל הייתה נתונה במחלוקת קדמונים, אך בכל מקרה הבינו שהם חלק מחוקי הטבע ושאין להתפלל אליהם. בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו בתי כנסת, כמו בתי הכנסת בציפורי ובבית אלפא, שברצפתם ישנן תבניות פסיפס מעוטרות בגלגל המזלות (ראו גם: בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל). אסטרולוגיה ארבעת היסודות השקפות ביהדות כנגד האסטרולוגיה, בוויקיפדיה האנגלית גלגל המזלות בבתי כנסת עתיקים גיליון 4 (156), אייר תשס"א, מאי 2001 של כתב העת עת־מול, הוצאת יד בן-צבי פסיפס סוד המזלות בחמת טבריה, באתר רשות הטבע והגנים, 24 בספטמבר 2020 אוצר נדיר ממעמקי הים: נחשף מטבע רומי משנת 144 לספירה, מסדרת גלגל המזלות, באתר לשכת העיתונות הממשלתית, 25 ביולי 2022 גלגל המזלות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גלגל המזלות, באתר Answers.com (באנגלית) גלגל המזלות, דף שער בספרייה הלאומית אזל הוא התרגום הארמי להלך כאמור על דניאל: לְגֻבָּא דִי אַרְיָוָתָא אֲזַל (לגוב האריות הלך) נזל במשמעות זרימה, הנערמת כאשר עוצרים אותה בשירת הים) ...נֶעֶרְמוּ מַיִם, נִצְּבוּ כְמוֹ נֵד נֹזְלִים, משמעות היעלמות או התרחקות כמובא בהמלכת שאול המלך בספר שמואל - וּמַה נָּבִיא לָאִישׁ? כִּי הַלֶּחֶם אָזַל מִכֵּלֵינוּ! וכך גם בתשובת איוב לצופר: אָזְלוּ מַיִם מִנִּי יָם וְנָהָר יֶחֱרַב וְיָבֵשׁ. המים נוזלים בדמעות הבכי של ירמיה וְעַפְעַפֵּינוּ יִזְּלוּ מָיִם הטל נוזל בשירת האזינו שבספר דברים, השלג הנמס נוזל בתהלים, והשחקים נוזלים על בני האדם באיוב. בהקשר זה יצוין שבשורש רח"ק נמצאת ההברה רח המציינת יחד עם הברות דומות כמו רכ, ולכ - הליכה בדרך או בריחה, בשפות שמיות רבות וביניהן ערבית. כגון הקינה אז בחטאינו חרב מקדש