laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קולנוע ארמון (רמת גן)

קולנוע ארמון היה בית קולנוע שפעל ברמת גן בשנים 1965–1990. קולנוע ארמון עמד ברחוב הרצל 42 פינת רחוב הרא"ה 2, מול בית הכנסת הגדול ובסמוך לכיכר רמב"ם ולקולנוע אורדע. הקולנוע היה בבעלותו של קלמן גרדינגר, יושב ראש מועצת המנהלים של תיאטראות ישראל, ומי שהניח את הבסיס לרשת בתי הקולנוע רב חן. בבעלותו היו גם קולנוע ארמון בחיפה וקולנוע דיזנגוף בתל אביב. קולנוע ארמון ברמת גן תוכנן על ידי האדריכל הישראלי אהרן דורון ונבנה בהשקעה של מעל מיליון לירות ישראליות. הוא הכיל 900 מקומות ישיבה והותאם לקיום מופעי תרבות והצגות תיאטרון. קלמן גרדינגר ניהל משא ומתן עם הנהלת התיאטרון העירוני חיפה כדי שזה יציג בקולנוע ארמון ברמת גן הצגות תיאטרון לרווחת תושבי גוש דן. בפתיחה החגיגית שהתקיימה ב־15 באפריל 1965 הוקרן הסרט מלך הוואלס בהקרנה בכורה בארץ. בטקס הפתיחה בירכו ראש עיריית רמת גן אברהם קריניצי, נציג משרד המסחר והתעשייה ונציג התאחדות בעלי בתי קולנוע בישראל. הקרנות הסרטים התקיימו בשעות הערב בכל ימות השבוע פרט לערב שבת. בשנת 1968 קיימה הקהילה הרפורמית בעיר, לראשונה בתולדותיה, תפילה פומבית באולם קולנוע ארמון בראש השנה וביום הכיפורים וזאת למרות התנגדותם של החוגים החרדים בעיר. הקהילה התחילה לפעול חמש שנים קודם לכן ונהגה להתפלל בבית פרטי בשיכון ותיקים ברמת גן. בשנת 1969, הופיע השר מנחם בגין באולם קולנוע ארמון לפני תלמידי כיתות י"ב של בתי הספר התיכוניים בעיר. בשנת 1971, ד"ר ישראל פלד, ראש עיריית רמת גן, קיים באולם הקולנוע עצרת לכבוד יום ההסתדרות. בשעות אחר הצהריים התקיימו הקרנות של סרטי ילדים. בשנת 1978, בעקבות מחאה של תושב רמת גן, פנה ראש העיר, ד"ר ישראל פלד, להנהלת הקולנוע בבקשה להימנע מהקרנת פרסומות בעלות תוכן לא הולם לפני הקרנת סרטי הילדים. הקולנוע נסגר בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים בשל חוסר כדאיות כלכלית. במקומו נבנה מרכז מסחרי. דוד שליט, רק קומנדו ארמון לא סרו למרותו פתיחת קולנוע 'ארמון' ברחוב הרצל פינת רחוב הרא"ה, 1965 פתיחת קולנוע ארמון ברמת גן ד"ר ישראל פלד מודיע על איסור הקרנת סרטים בערב שבת הקהילה הרפורמית התפללה באולם הקולנוע השר בגין מנחם - הופעה בפני תלמידי י"ב בעיר - בקולנוע ארמון, 1969 פלד מזמין את אולם קולנוע ארמון לעצרת במסגרת חגיגת היובל פניית ד"ר ישראל פלד להנהלות בתי הקולנוע ברמת גן
מס חלונות

מס חלונות היה סוג של מס רכוש (אנ'), בו בסיס המס היה מספר החלונות בבית המגורים, שבבעלותו של הנישום. מטרת הנהגת המס הזה הייתה מיסוי דירות לפי גודלן, מתוך הנחה, שמספר החלונות בדירה יכול להוות מדד טוב כהגדרה אופרציונלית (הגדרה למדד חליפי), לשטח הדירה. הצורך במדד כזה נבע מהבעיה שמדידת שטח בנוי אינה משימה פשוטה. מס החלונות היה גורם משמעותי בהתפתחות החברתית, הכלכלית והאדריכלית באירופה. הוא התקיים באנגליה ובויילס במשך 155 שנה, בין 1696 ל-1851. בצרפת הוא יושם בין 1798 לבין 1926, ובסקוטלנד בין 1748 לבין 1798. כמו כן הוא התקיים באירלנד. המס בוטל בסופו של דבר, בעיקר משום שאנשים העדיפו לחסום מספר חלונות בבתיהם בכדי להפחית בתשלום, והרשויות הבינו כי התועלת במיסוי קל לגביה באה על חשבון הנזק של אי שימוש בחלונות שניתפסו החל מהמאה ה-19 כמרכיב חשוב באיכות החיים של הציבור. מדיה וקבצים בנושא מס חלונות בוויקישיתוף British History Online תיעוד הוראת ממשלת בריטניה Andrew E. Glantz (2008). "A tax on light and air: Impact of the Window Duty on Tax Administration and Architecture, 1696-1852". University of Pennsylvania. Retrieved 8 September 2015. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלון אוקראינה (קייב)

מלון אוקראינה (באוקראינית: Готель Україна) הוא מלון ארבעה כוכבים בן 16 קומות השוכן במאידאן נזאלז'נוסטי במרכז קייב. המלון החל להיבנות בשנת 1955, כחלק מהשיקום של הרחוב הראשי בעיר, חרשצ'אטיק, לאחר מלחמת העולם השנייה. הפתיחה הרשמית של המלון התקיימה ב-28 בספטמבר 1961. במקום בו נבנה המלון, שכן בשנים 1912–1941, "גורד השחקים גינזבורג" (אנ') – בניין דירות רב קומות של "מלך הקבלנים" לב גינזבורג, שעד 1928 היה הבניין הגבוה ביותר בשטחה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. בשנת 1953 הוצא צו של מועצת השרים של ברית המועצות, לפיו החלו עבודות התכנון של המבנה. ב-1955 החלו בהנחת היסוד. הפתיחה הרשמית התקיימה ב-28 בספטמבר 1961, והמלון קיבל את השם "מוסקבה". בשנת 2001 החליף המלון את שמו ל"אוקראינה". מדיה וקבצים בנושא מלון אוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון אוקראינה מלון אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק מלון אוקראינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלון אוקראינה, ברשת החברתית אינסטגרם
טיילר ריטר

טיילר דייוויד תומאס ריטר (באנגלית: Tyler David Thomas Ritter; נולד ב-31 בינואר 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ריטר הוא בנו של השחקן ג'ון ריטר ואחיו של השחקן ג'ייסון ריטר. סבו היה זמר הקאנטרי טקס ריטר, שמת עשור לפני שטיילר נולד. הוא גדל בלוס אנג'לס. אף על פי ששיחק בהצגות תיכון ובסרטי סטודנטים, לאחר מותו הבלתי צפוי של אביו ב-2003, הוא החליט במקור לא להמשיך לשחק בצורה מקצועית. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ב-2007, הוא עבד שלוש שנים כמורה בארגנטינה. בגיל 25 הוא קיבל את ההחלטה לחזור ללוס אנג'לס ולעסוק בקריירת משחק. לאחר שהופיע בתפקידי אורח בסדרות בהן "משפחה מודרנית" ו"האנטומיה של גריי", לוהק ריטר לתפקידו הראשון בכיכובו בסיטקום "The McCarthys" משנת 2014, כשגילם את רוני מקארתי, הבן ההומו במשפחה בת שש נפשות. בשנת 2015, ריטר לוהק לתפקיד בפרק בסדרת הטלוויזיה "NCIS" בתור אחיו של אבי סקיוטו, לוקה, והופיע באותו תפקיד בפרק של בפרק של "NCIS: ניו אורלינס". בשנת 2016 לוהק ריטר לשני תפקידים חוזרים. הוא לוהק לתפקיד אדם בעונה הרביעית של הקומדיה "רעבה לאהבה" ששודרה בערוץ Freeform, ולתפקיד הבלש בילי מאלון בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "החץ". בשנת 2020, הייתה לו הופעת אורח בסדרה מקורית של אמזון, "Homecoming", בבימויה של ג'וליה רוברטס. בשנת 2022 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "אימפריית הכאב" מבית היצר של נטפליקס. ריטר התחתן עם במאית הסרטים הארגנטינאית לליה פארמה בשנת 2007. בשנת 2017, נולד בנם הבכור, בנג'מין פארמה ריטר. טיילר ריטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיילר ריטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Tyler Davidthomas Ritter, Born 01/31/1985 in California | CaliforniaBirthIndex.org". www.californiabirthindex.org. נבדק ב-2022-06-25. "Tyler Ritter talks to GSN about famous Dad, brother Jason and being mistaken for gay" "Gay Star News", Retrieved December 28, 2016. "Tyler Rotter follows in Dad's footsteps with new comedy the McCarthys" "New York Post", Retrieved December 28, 2016. Bentley, Rick (September 23, 2014). "Tyler Ritter to play the lead in CBS comedy pilot The McCarthys" "Deadline Hollywood", Retrieved December 28, 2016. "Exactly 20 years after Three's Company went off the air, Tyler Ritter is following in his Dad's footsteps" "EOnline", Retrieved December 28, 2016. "NCIC casts Tyler Ritter as Abby's brother Lucas" "TVLine", Retrieved December 28, 2016. "Young and Hungry casts Tyler Ritter in recurring role" "The Wrap", Retrieved December 28, 2016. "EXCLUSIVE: 'Arrow' Newcomer Tyler Ritter on the Death of His Acting Icon Dad and Finding His Way to Star City" "ET Online", Retrieved December 28, 2016. Rosy Cordero, Deadline, Deadline, ‏1 בספטמבר 2021 "Arrow's Tyler Ritter will restore your faith in good neighbours after his wedding ring goes missing" "ET Online", Retrieved December 28, 2016. "Tyler Ritter Welcomes Son Benjamin". PEOPLE.com (באנגלית). נבדק ב-2018-03-23. "'Arrow' actor Tyler Ritter welcomes first child". UPI (באנגלית). נבדק ב-2018-03-23.
בריצ'ן

בריצ'ן (ברומנית: Briceni; ברוסית: Бричаны; באוקראינית: Бричани; ביידיש: בריטשאן) היא עיר בצפון מולדובה, בירת מחוז בריצ'ני. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם אוקראינה, כ-230 ק"מ צפונית לבירה קישינב. קיים כפר בשם זהה (בריצ'ני) כ-50 ק"מ מזרחה, במחוז דונדושן. האזכור הראשון לעיר מתוארך לשנת 1562, אז נכלל האזור בנסיכות מולדובה, שהייתה תחת חסותה של האימפריה העות'מאנית. בשנת 1812, במסגרת הסכם בוקרשט, הועבר כל חלקה המזרחי של נסיכות מולדובה לידי האימפריה הרוסית, אשר קראה לאזור "בסרביה". הכפר בריצ'ן נכלל אז במחוז חוטין. העדות הראשונה אודות קהילה יהודית בבריצ'ן היא משנת 1760, כשבעלי אחוזות באזור העיירה הזמינו יהודים להתיישב בה על מנת להחיות את הסחר באזור. במהלך המאה ה-18, לאחר סיפוח האזור לאימפריה הרוסית, חל גידול מהיר באוכלוסייה, בעיקר עקב הגירה של יהודים, והכפר הפך לעיירה יהודית (שטייטל). בית הכנסת הראשון נבנה בסוף המאה ה-18, ותלמוד התורה הראשון נוסד בשנת 1827. בשנת 1847 נוסד בית ספר יהודי. בסוף שנת 1848 חיו בבריצ'ן כ-600 משפחות יהודיות, וב-1896 חיו בעיירה 7,184 יהודים, שהיוו 95% מתושבי העיירה. בראשית המאה ה-20 פעלו גם בית קשישים יהודי, ספרייה יהודית, מאפייה ציבורית ואגודה לחיסכון בהלוואות (בנק יהודי). כמו כן פעלו ארגוני צדקה ציבוריים רבים. לאחר סיפוח בסרביה לרומניה חלה הידרדרות במצב הכלכלי, ובעקבותיה עזבו את העיירה יהודים רבים. ב-1930 חיו בבריצ'ן 5,354 יהודים. לאחר סיפוח בסרביה לברית המועצות ביוני 1940 הלאים השלטון הסובייטי החדש בנייני מוסדות ציבור יהודיים, בתי מגורים ורכוש, וגירש 80 מעסקני הקהילה וביניהם יו"ר הקהילה היהודית לסיביר. ב-22 ביולי 1941 נכנסו יחידות צבא רומניות לעיירה, ויחד עם איכרים שהתאספו מהכפרים הסמוכים החלה ביזה של הרכוש היהודי. בימים שלאחר מכן החלו להגיע לעיירה המוני יהודים שגורשו מעיירות וכפרים אחרים בבסרביה. יהודים אלו שהו זמן קצר בעיירה ונשלחו לעבר אדינץ. ב-28 ביולי רוכזו יהודי בריצ'ן במרכז העיירה ומשם גורשו בצעדות מוות אל עבר טרנסניסטריה, כחלק משואת יהודי רומניה. במסעות הגירוש, שנמשכו חודשים, יהודים נספו מקור, מחלות וירי בדרכים, בגטאות ובמחנות בעיירות סקורן, אטאקי, קופיגורוד, ורטוז'ן ועוד. לאחר המלחמה חזרו כאלף ממגורשי בריצ'ן לעיירה. חלקם עזבו בהמשך והשתקעו בצ'רנוביץ. בשנת 1989 היו בבריצ'ן 315 יהודים, ובשנת 1991 - 130 יהודים. יעקב עמיצור, מיכאל אמיץ, שלמה ווייסברג, בריטשאן - בריצ'אני היהודית במחצית המאה האחרונה, הוצאת ארגון יוצאי בריצ'אני, 1964 ז'אן אנצ'ל ותיאודור לביא, פנקס הקהילות - רומניה, כרך ב', הוצאת יד ושם, ירושלים, 1980 מדיה וקבצים בנושא בריצ'ן בוויקישיתוף בריצ'ני (מולדובה), דף שער בספרייה הלאומית
מי קולון

מי קולון (בגרמנית: Kölnisch Wasser; בצרפתית: Eau de Cologne, בתעתיק לעברית: או דה קולון) הם מי בושם גרמניים, בעלי אחוזי אלכוהול גבוהים, שמקורם בעיר קלן. מי קולון מכילים תערובת של שמני הדרים הכוללת: לימון, תפוז, קלמנטינה, תפוז ברגמוט, ליים, אשכולית, תפוז דם, חושחש, שמן לבנדר, רוזמרין, טימין, אורגנו, יסמין, זית וטבק. בשנים האחרונות הפך המושג מי קולון לשם גנרי לבושם המשווק לגברים בלבד. הבושם מוזכר לראשונה במאה ה-18 ונרקח על ידי יצרן בשמים איטלקי בשם יוהאן מריה פארינה (Johann Maria Farina). בשנת 1708 כתב פארינה לאחיו ז'אן בפטיסט: "מצאתי ניחוח שמזכיר לי בוקר אביבי איטלקי של נרקיסים הרים ופרחי תפוז לאחר הגשם". בשנת 1709 פתח פארינה את החנות הראשונה שלו בעיר קלן, ברחוב אובנמרשפורטן (Obenmarspforten), בה מכר את הבושם. בשנת 1797, בעקבות התגברותה של דוקטרינת השוק החופשי בקלן, החלו אנשי עסקים נוספים למכור בשמים משלהם תחת השם מי קולון. בשנת 1799 רקח וילהלם מולהנס (Wilhelm Mülhens) בושם שנמכר בשם גלוקנגאסה 4711 (Glockengasse 4711), על שם המקום בו נרקח לראשונה. בושם או דה טואלט מדיה וקבצים בנושא מי קולון בוויקישיתוף מהם מי הקולון?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה מי קולון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Eau de Cologne Penhaligon's perfume - a fragrance for women and men 1927, www.fragrantica.com (באנגלית) Farina 1709 Eau de Cologne - FARINA 1709, farina1709.com
אנדריי זיגמנטוביץ'

אנדריי ויקנטייביץ' זיגמנטוביץ' (ברוסית: Андре́й Вике́нтьевич Зыгманто́вич; נולד ב-2 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר סובייטי-בלארוסי ששיחק בעמדת הקשר הגנתי, לאחר פרישה ממשחק פעיל עוסק באימון. זיגמנטוביץ' בוגר אקדמיה לכדורגל של מועדון דינמו מינסק. בגיל 18 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1982 זכה עם הקבוצה באליפות של ליגה הסובייטית הבכירה. בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, יצא לשחק בחו"ל - חתם בקבוצת חרונינגן ההולנדית. לאחר עונה אחת בהולנד שב לבלארוס. בשנת 1993 קיבל הצעה לשחק בקבוצת ראסינג סנטנדר, ששיחקה אז בליגת המשנה בספרד. הוא שיחק בספרד 3 שנים (במהלכן עלה עם הקבוצה לליגת העל הספרדית). בשנת 1996 פרש ממשחק פעיל. זיגמנטוביץ' שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. את הופעותו הראשונה במדי נבחרת ערך ב-28 במרץ 1984 במשחק מול נבחרת מערב גרמניה. למרות זימונים תכופים לסגל הנבחרת לא נכלל זגמנטוביץ' בסגל ברית המועצות לא למונדיאל 1986 ולא ליורו 1988. הוא נבחר לסגל הנבחרת למונדיאל 1990 השתתף ב2 משחקי הנבחרת במהלך הטורניר. במשחק מול נבחרת קמרון בשלב הבתים הוא הבקיע שער. היה זה גם משחקו האחרון במדי הנבחרת הסובייטית. לאחר פירוק ברית המועצות הצטרף זיגמנטוביץ' לסגל נבחרת בלארוס. השתתף ב9 משחקי הנבחרת. לאחר פרישתו ממשחק פעיל עברה הכשרה לאימון. הוא אימן קבוצות שונות בבלארוס, רוסיה וליטא. החל משנת 2020 מאמן זיגמנטוביץ' את נבחרת הנוער של בלארוס. כדורגלן השנה בבלארוס (2) – 1992, 1994 אליפת ליגת העל הסובייטית – 1982 אנדריי זיגמנטוביץ', באתר Transfermarkt אנדריי זיגמנטוביץ', באתר BDFutbol אנדריי זיגמנטוביץ', באתר National Football Teams אנדריי זיגמנטוביץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
חורשת הבונקרים

חורשת הבונקרים (חורשת סלובניה) היא חורשת אקליפטוסים הנמצאת בין הקיבוצים גבת ושריד ובה נמצאים 3 בונקרי תחמושת שנבנו על ידי חיל האוויר הבריטי בתקופת המנדט הבריטי כחלק מבסיס רמת דוד. החורשה המקיפה את הבונקרים ניטעה גם היא על ידי הבריטים כדי להסוות אותם ממטוסי אויב. כיום הבונקרים נעולים והחורשה משמשת כמקום נופש. בסיס רמת דוד הוקם בתקופת המנדט הבריטי ב-1937 על ידי חיל האוויר הבריטי כחלק מהתבססות צבא בריטניה בארץ ישראל וכחלופה לשדה התעופה חיפה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצו בסיסי הצבא הבריטי בארץ ישראל על ידי טייסי חילות האוויר של גרמניה ואיטליה ובין השאר הופצץ שדה התעופה בחיפה. כאמצעי זהירות ועל מנת לצמצם סיכון לפגיעה בתחמושת החליטו הבריטים בשדה התעופה רמת דוד להרחיק את מאגרי התחמושת משדה התעופה ובחרו באזור ריק כ-2 ק"מ ממזרח לשדה התעופה להקמת בונקרי התחמושת. הבונקרים נבנו במהלך 1941 והבריטים בנו 3 בונקרים תת-קרקעיים שחלקם העליון בולט מעל הקרקע. בניית הבונקרים נעשתה בעזרת בטון מזוין כשקירות בטון הגנו על פתחיהם ועירומי אדמה הגנו על קירותיהם. כדי להסוות את הבונקרים נטעו הבריטים חורשת אקליפטוסים מסביבם. לאחר סיום המנדט והקמת מדינת ישראל ננטשו המבנים ובהמשך ננעלו מחשש לפגיעה בנכנסים אליהם. במאה ה-21 עבר המקום תהליך פיתוח והתאמה למטיילים ורוכבי אופניים והוצב בה שילוט וכן שולחנות, ספסלים ומתקני פיקניק. הפיתוח נעשה ביוזמתו ותרומתו של קונסול הכבוד של סלובניה בישראל, מר עדי רוזנפלד, ובשיתוף קק"ל והמועצה האזורית עמק יזרעאל. לאחר השלמת פיתוח האתר שונה שם החורשה ל"חורשת סלובניה". תהליך הפיתוח כלל שני בונקרים שהוסבו למחסני אחסון ורפאות של עתיקות שנמצאו בעמק יזרעאל. מדיה וקבצים בנושא חורשת הבונקרים בוויקישיתוף עמק יזרעאל חניון הבונקרים בחורשת הבונקרים או חורשת סלובניה, באתר tiplatrip.com מעלה נחל קישון, באתר familytrips.co.il חורשת הבונקרים, באתר "עמוד ענן" / חורשת סלובניה, באתר "עמוד ענן" חניון הבונקרים וחורשת סלובניה, באתר nelech.co.il מהיוגב לחניון הבונקרים, באתר קק"ל חורשת הבונקרים, סרטון באתר יוטיוב, 2010
המשפחה שלי (שיר)

המשפחה שלי, המוכר במילותיו הראשונות: זה התחיל משני הורים, הוא שיר ילדים שכתב יורם טהרלב והלחינה נורית הירש, ואשר בוצע לראשונה על ידי שלמה ניצן ב-1980 במסגרת פסטיבל שירי הילדים ה-11. השיר מציג מסיבת יום הולדת משפחתית מנקודת המבט של הדובר, הוא הילד החוגג. המחבר, יורם טהרלב, סיפר על השיר ועל חיבורו: כמו במרבית שירי הילדים שלי, גם בשיר הזה אימצתי את נקודת המבט של הילד הסובל. המשפחה חוגגת אבל הוא כל הזמן מסכן: רואה איך המבוגרים מתווכחים, רואה את הלהיטות שלהם לזלול, סובל מהחיבה היתרה שהם מעניקים לו (מנשקים את אחותו ובאים לצבוט אותו). בשיר זה [...] תיארתי משפחה גדולה ומגובשת. תמיד קינאתי בילדים שהיתה להם משפחה גדולה. לי היתה משפחה זעירה. השיר הולחן על ידי נורית הירש ב-26 באוקטובר 1980. הוא נמסר לביצועו של שלמה ניצן – מכוכבי הילדים הפופולריים בשנות ה-70 וה-80, שהיה מוכר מהסדרות "רגע עם דודלי" ו"מה פתאום?". ניצן ביצע את השיר בליוויה של להקת חטיף בפסטיבל שירי הילדים ה-11, שנערך בדצמבר 1980, והוא הגיע למקום השני בפסטיבל. השיר הופיע באלבום הפסטיבל, שיצא ב-1980 בהוצאת ישראדיסק. כבר ב-1981 הוא נדפס בספר שיריו של טהרלב "לאוהבים את האביב", ומאז הופיע בקובצי שיריו ובאסופות רבות של שירי ילדים עבריים. השיר (במלואו או במסגרת מחרוזת) הושר על ידי זמרים נוספים, בהם ציפי שביט, עוזי חיטמן, חני נחמיאס וגבי ברלין, ונכלל באלבומי מוזיקה לילדים. על שם השיר נקרא אלבום אוסף של שירי ילדים מאת נורית הירש, "המשפחה שלי: ממיטב שירי הילדים של נורית הירש" (2001), וכן ספר מנגן משיריה (2020), המלוּוה באיוריה של גל ויצמן. המחבר יורם טהרלב בשנת פרסום השיר המלחינה נורית הירש המבצע המקורי שלמה ניצן מילות השיר, באתר שירונט השיר באתר של יורם טהרלב השיר באתר של נורית הירש המשפחה שלי: פעילות פדגוגית המוקדשת לשירי טהרלב בתוכנית "שיר של יום", משרד החינוך ביצועים: השיר בביצועו של שלמה ניצן בפסטיבל שירי הילדים ה-11 ב-1980, סרטון בערוץ "יורם טהרלב", באתר יוטיוב אלבום פסטיבל שירי הילדים ה-11 ובו ביצועו של שלמה ניצן לשיר, באתר הספרייה הלאומית השיר עם וידיאו קליפ, סרטון בערוץ "ילדות ישראלית של ערוץ הופ!", באתר יוטיוב (גם באתר הערוץ) השיר באתר של יורם טהרלב. המשפחה שלי: מילות השיר, באתר של נורית הירש. תווי השיר בכתב ידה של הירש שמורים בארכיונה שבספרייה הלאומית (MUS 0304 A 0004). ראו רשומה באתר הספרייה. הפסטיבל הישראלי לשירי ילדים מס’ 11 באתר סטריאו ומונו. אלבום הפסטיבל באתר Discogs. לימים, ב-2004, נכלל השיר במצעד פסטיבלי הילדים שנערך באתר ynet. ראו נעם שגב, ובמקום הראשון: "רציתי שתדע", באתר ynet, 17 בדצמבר 2004; מצעד פסטיבלי הילדים באתר פזמונט. ראו אלבום פסטיבל שירי הילדים ה-11 ובו ביצועו של שלמה ניצן לשיר, באתר הספרייה הלאומית. לאוהבים את האביב: שירי יורם טהרלב, תל אביב: משרד הביטחון, 1981, עמ' 146. נורית הירש, המשפחה שלי, איורים: גל ויצמן, קריית גת: יוסף שרברק – דני ספרים, [תש"פ 2020].
מישמיש העכביש

מישמיש העכביש (באנגלית: Woolly and Tig, "וולי וטיג") היא סדרת טלוויזיה בריטית קומית לילדים, אשר נוצרה על ידי בריאן ג'יימסון והופקה על ידי Tattiemoon. הסדרה עוקבת אחר הילדה שיר (במקור "טיג") שבכל פרק נעזרת במישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול שלה, בפתרון בעיות שהיא חווה. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ CBeebies, כאשר פרק הבכורה שודר ב-12 במרץ 2012. הסדרה הסתיימה במקור בשנת 2014 לאחר שתי עונות ו-55 פרקים באורך 5 דקות, כאשר הופקו לה גם עשרה פרקי ספיישל באורך 10 דקות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ לולי בשנת 2013. כל פרק מציג את שיר (במקור "טיג") בת החמש במצב שונה, כמו פחד מרעמים, להתרחק מהבית, היום הראשון בגן וניסוי מאכל חדש. מישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול של שיר, עוזר לה להתמודד עם המצב ולהתגבר עליו. בסיום כל פרק שיר נוטה לומר למי שמפחד ממישמיש שהוא רק בובה. הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף. בדצמבר 2011 הוכרז ליהוק הסדרה, אשר כולל בתפקיד האבא את קולין מקרדי, שמוכר בזכות תפקידו בסדרה "Taggart". עוד נודע שאת שיר (במקור "טיג"), ביתו בסדרה, תגלם ביתו הביולוגית, בטסי מקרדי. כמו כן פורסם שאת תפקיד האם בסדרה תגלם ג'ני ראיין, גיסתו של קולין מקרדי. עוד באותו חודש פורסם שהסדרה תעלה לשידור במרץ 2012 בערוץ CBeebies בבריטניה. בהשראת הסדרה נמכרו ספרים, מדבקות, DVD ועוד שלל מוצרים. בובת צעצוע של מישמיש (במקור "וולי") גם נמכרה, כאשר בישראל היא שווקה על ידי צעצועי אילנית החל מיוני 2014. מישמיש העכביש, סרטונים בערוץ היוטיוב "מישמיש העכביש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישמיש העכביש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית פול אינגליש, Taggart star Colin McCredie swaps cops for daughters in new Cbeebies role from Balamory creators, באתר Daily Record‏, 22 בדצמבר 2011 פרסום הבובה, בעמוד הפייסבוק של ערוץ לולי, 8 ביוני 2014 בובה חדשה לאהוב: מישמיש העכביש מ"לולי", באתר ynet, 30 ביולי 2014
Coin Master

Coin Master הוא משחק מובייל חינמי אשר נוצר על ידי החברה הישראלית מון אקטיב. היו לו למעלה מ-195 מיליון הורדות (נכון ל-2022). Coin Master הוא משחק הטלפון הרווחי ביותר בבריטניה ובגרמניה, והוא משחק הווידאו הישראלי המצליח בכל הזמנים. המטרה במשחק Coin Master היא לזכות במטבעות כדי לשדרג פריטים על מנת לבנות כפרים. ניתן למצוא את Coin Master תחת קטגוריית 'משחק הרפתקאות' בחנויות האפליקציות. על מנת לבנות כפרי משחק או לתקוף את הכפרים של שחקנים אחרים, המשתמשים חייבים לזכות במטבעות. מספר הניסיונות מוגבל לשבעה בשעה, אך ניתן לרכוש ניסיונות ופריטים נוספים על ידי סיבובים. כמו כן, יוצרי המשחק מעניקים סיבובים בחינם לאנשים הרשומים למשחק או לכאלה שמקבלים קישורים מחברים. ישנם גם אתרים רבים ויישומי צד שלישי שמעניקים סיבובים למשתמשים. נכון לאוקטובר 2019, Coin Master גרס למעלה מ-508 מיליון דולר בהכנסות ברוטו. 85% מההכנסות נטו של Coin Master מגיעות מארצות הברית, בריטניה וגרמניה. ישנו גם זינוק דרמטי מכמות הרווח הנגרס מבריטניה (מאז פברואר 2019) שהביא לחברה למעלה מ-80 מיליון דולר, וגרמניה מאחורי ארצות הברית עם 52 מיליון דולר. Coin Master הפך למשחק הכי רווחי ואף עקף את קנדי קראש סאגה. לחברה יש משקיעים מתעשיית הטכנולוגיה, אחד מהם הוא גיגי לוי-וייס, המנכ"ל לשעבר של חברת הקזינו המקוונת "888 אחזקות". TIMESOFINDIA COM / Oct 21, 2019, 18:58 Ist, Top trending game of the week on Android smartphones - Times of India, The Times of India (באנגלית) Coin Master, SimilarWeb Rainer, Anton (2019-08-09). "(S+) Gaming-App Coin Master: Wie Kinder in der Spielgeldfalle landen". Der Spiegel (בגרמנית). ISSN 2195-1349. נבדק ב-2022-12-23. Indizierungsverfahren zu der App „Coin Master“ eingeleitet, ‏2019-10-16 (ב־)
שמן שום

שמן שום הוא השמן האתרי שמופק משום. הוא מוכן בדרך כלל באמצעות זיקוק בקיטור וניתן לייצר אותו גם באמצעות זיקוק באתר. הוא משמש בבישול ובתיבול, תוסף תזונה וגם כקוטל חרקים. שמן שום מוכן בדרך כלל באמצעות זיקוק בקיטור, כאשר שום כתוש מאודה עם העיבוי המופק, המכיל את השמן. שמן שום מכיל תרכובות גופרית נדיפות כמו דיאליל דיסולפיד, המרכיב כ-60% מהשמן. לשמן שום מזוקק בקיטור יש בדרך כלל ריח חריף ולא נעים, צבעו חום-צהוב. ריחו מיוחס לנוכחות של דיאליל דיסולפיד. כדי להפיק גרם של שמן שום מזוקק בקיטור טהור, יש צורך בכ-500 גרם שום. לשמן שום לא מדולל יש פי 900 מעוצמתו של שום טרי, ופי 200 משום מיובש. ניתן להשתמש גם באתר למיצוי שמן שום. סוג זה של שמן שום כולל השריית שום חתוך לקוביות או כתוש בשמן צמחי, אבל התוצר המתקבל אינו שמן שום טהור; אלא שמן המתובל בשום. שמן שום משמש כתוסף תזונה, ולעיתים משווק בצורה של כמוסות, העשויות להיות מדוללות במרכיבים אחרים. חלק מהתכשירים המסחריים מיוצרים ברמות דילול שונות. רפואה מסורתית מייחסת לשמן שום תכונות אנטי-פטרייתיות ואנטיביוטיות, אך לא קיים מספיק מחקר קליני המאשש טענות אלה. הוא נמכר גם בחנויות טבע כמסייע לעיכול. ניתן להשתמש בו גם כקוטל חרקים על ידי דילול במים וריסוס על צמחים. תערובות טעמי שום מוכנות הנמכרות באופן מסחרי הן לרוב אבקת שום מיובשת המושרה בשמן שום, מה שמגביר את טעמה של אבקת השום. ההשפעות השליליות הנפוצות של צריכת שום, שמן שום ותוספי שום הן ריח פה וגוף לא נעימים, כאבי בטן, בחילות, הקאות ותסמינים אחרים של הפרעות במערכת העיכול. לצריכת שמן שום עשויות להיות השפעות נוגדות קרישה אצל אנשים מסוימים, לגרום לדימום, ואף עלולה להשפיע על השפעתן של תרופות מרשם. השפעתו של שמן השום על בריאות האדם נבדקה במעבדה ובמחקר קליני ראשוני, התוצאות שהתקבלו אינן חד משמעיות, נכון לשנת 2016. שמן בטעם שום מיוצר ומשמש לצורכי בישול ותיבול, ולעיתים משמש כמרכיב בתערובת תבלינים. הוא שונה ועדין בהרבה בטעמו משמן שום טהור, הכנתו בדרך כללה כוללת שימוש בשום קצוץ, מרוסק או כתוש המונח בשמנים צמחיים שונים כדי להעניק טעם לשמן. "Garlic and organosulfur compounds" (באנגלית). Micronutrient Information Center, Linus Pauling Institute, Oregon State University. 1 בספטמבר 2016. נבדק ב-8 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה) Dr Penny Stanway, The Miracle of Garlic: Practical Tips for Health & Home, Watkins Media Limited, 2012-01-01, עמ' 25, ISBN 978-1-78028-607-5. (באנגלית) Kenneth T. Farrell, Spices, Condiments and Seasonings, Springer Science & Business Media, 1998-08-31, עמ' 101, ISBN 978-0-8342-1337-1. (באנגלית) Barbara W. Ellis, Fern Marshall Bradley, Helen Atthowe, The Organic Gardener's Handbook of Natural Insect and Disease Control: A Complete Problem-Solving Guide to Keeping Your Garden and Yard Healthy Without Chemicals, Rodale, 1996-05-15, עמ' 473, ISBN 978-0-87596-753-0. (באנגלית) K. Husnu Can Baser, Gerhard Buchbauer, Handbook of Essential Oils: Science, Technology, and Applications, Second Edition, CRC Press, 27 באוקטובר 2015, עמ' 659, ISBN 978-1-4665-9047-2. (באנגלית) Indian Spices, Spices Export Promotion Council., 1996, עמ' 46. (באנגלית) Editorial Research Reports, 1989, Cq Press, אפריל 1990, עמ' 778, ISBN 978-0-87187-552-5. (באנגלית)
קלמנדי

האם התכוונתם ל... אלבינה קלמנדי – זמר-יוצר אלבני ג'טון קלמנדי – סופר, משורר ועיתונאי אלבני מאילינדה קלמנדי – ג'ודוקא קוסוברי