laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פליקס שברייה

פליקס שברייה (בצרפתית: Félix Chevrier; ‏1884, אפינאל שבחבל גראנד אסט – 1962, שאנקואיי (אנ')) היה המזכיר הכללי של ארגון אוז"ה וחסיד אומות העולם מצרפת. שברייה נולד בכפר אפינל, ושם עבד בעבודות כפיים. הוא עבר לפריז והמשיך לעבוד בעבודות כפיים, אך במקביל רכש השכלה באופן עצמאי. כאוטודידקט ייסד עם מכר ירחון פריזאי והיה מנהלו ועורכו. הוא היה גם כותב, זמר ומלחין. כמו כן היה חבר בבונים החופשיים. אחד משיריו אומץ על ידי מפלגת החזית העממית (אנ') בתור המנונה. בשנת 1939 החל שברייה לעבוד במשרד הבריאות הצרפתי בתקופת כהונתו של השר מרק רוקר (אנ'). הוא עסק בסיוע לפליטים יהודים ממוצא גרמני ואוסטרי שנמלטו לצרפת בשל עליית הנאציזם בגרמניה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלאו פליטים יהודים אלה, מגרמניה, במחנות מעצר צרפתיים, שכן היו אזרחי מדינת אויב. שברייה המשיך לסייע להם. מסוף 1939 ניהל בית ילדים של ארגון אוז"ה בטירת שאבאן (אנ') שבסן-פייר-דה-פורסאק (אנ'), במרכז צרפת. בבית ילדים זה ניצלו למעלה מ-100 ילדים יהודים, רובם פליטים מגרמניה הנאצית, אוסטריה, פולין ומדינות נוספות. לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה במאי וביוני 1940, הצטרף רוקר לוועדת ההתנגדות הלאומית (אנ') בראשות שרל דה גול, ושברייה פעל עמו. באוגוסט 1942 פשטה המשטרה הצרפתית על בית הילדים בטירת שאבאן, עצרה מספר אנשי צוות וילדים, והם נשלחו למחנות ההשמדה הנאציים במזרח אירופה, שם נספו כולם למעט שניים. שברייה קיבל לידיו רשימת שמות של ילדים יהודים, והצטווה להסגירם לידי המשטרה הצרפתית. הוא ניצל אי דיוקים ברשימה כדי לטעון שלגבי חלק מהילדים, הוא אינו יודע היכן הם, ולגבי האחרים, הם נמלטו. בין הילדים ברשימה היה הרברט אודנהיימר (Odenheimer), ששמו נרשם בטעות "אופנהיימר" (Oppenheimer). אחרי 31 באוגוסט 1942 פוּזרו רוב הילדים ששמותיהם הופיעו באותה רשימה בין משפחות נוצריות. בסוף 1943 החליט ארגון האוז"ה לסגור את בית הילדים מחשש לשלום הילדים ולפזר את הילדים במקומות מסתור חלופיים. בין יתר תאריו ועיסוקיו היה שברייה נשיא אגודת הסופרים והעיתונאים בצרפת, חבר באגודת העיתונאים הרפובליקאיים ונשיא כבוד של הוועדה ללימודי המזרח הרחוק. הוא עוטר באות לגיון הכבוד ובמספר אותות כבוד נוספים, של גופים בצרפת ומחוצה לה. לאחר מותו נשרפה גופתו ואפרו פוזר בבית הקברות פר לשז בפריז. בשנת 1999 הוכר שברייה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. פעילותו של שברייה להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) על פועלו של שברייה בטירת שאבאן, בתערוכה אודות בתי ילדים בצרפת, באתר יד ושם לימים ד"ר אהוד לב, היסטוריון של האמנות ורשם במוזיאון ישראל.
אנדרה פרודון

אנדרה פרודון (בצרפתית: André Proudhon; ‏1914, סאנבין-לה-מין (צר')‏ – 10 ביולי 1944, אפינק (צר')) היה חסיד אומות העולם מצרפת. פרודון היה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא היה ידידה של היהודיה ארנה וסטרייך. הוריה ואחיותיה הגיעו ממץ ובתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה באביב 1940, עברו למונסו-לה-מין (צר'). באוגוסט 1942 נתפסו ארנה וסטרייך ואמה וגורשו לאושוויץ, ובאוקטובר נתפס וגורש לאושוויץ האב אברהם. פרודון הגן על שתי אחיותיה של וסטרייך - מינה בת ה-16 ונטי בת ה-13. הוא העביר אותן לקרוביו בביה (צר'), קרובים שאחד מהם היה אף הוא פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. אנדרה עבד בסכר גניסייה (אנ') במזרח צרפת, ובזכות משכורתו יכול היה לתמוך בשתי האחיות. במקביל לעבודתו בהקמת הסכר היה פרודון פעיל ביחידת מאקי אזורית - המאקי של חבלי אה ואוט-יורה (אנ'). הוא שילב את הנערות בפעולת המחתרת באזור פלאנשה (אנ'). ביולי 1944, בעת פעולה לחבלה בצומת מסילת רכבת, נתקלו פרודון ויחידתו במארב גרמני באפינק, ופרודון נהרג. אחרי שחרור צרפת הובאה גופתו של פרודון לקבורה בכפר הולדתו, סאנבין-לה-מין. קרוביו של פרודון, שאצלם שהו מינה ונטי במסתור, אימצו את נטי לבתם לאחר נפלו. פרודון עוטר לאחר מותו באות לגיון הכבוד הצרפתי, במדליית ההתנגדות ובצלב מלחמת העולם השנייה (צר'). במקום נפלו באפינק הוקם אתר הנצחה לזכרו. בעיירת הולדתו, סאנבין-לה-מין, נקראה כיכר על שמו. בשנת 2004 הוכר פרודון על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. פעילותו של פרודון להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת פולין בכדורגל נשים

נבחרת פולין בכדורגל נשים מייצגת את פולין בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפולנית. מאז הקמתה ב-1981, לא הצליחה הנבחרת להעפיל לטורניר בינלאומי גדול כלשהו, דוגמת גביע העולם או אליפות אירופה. משחקה הלא-רשמי הראשון של הנבחרת התקיים ביוני 1981, ובו היא הפסידה 0–3 לאיטליה. שמונה שנים לאחר מכן, ב-21 ביוני 1989, שיחקה הנבחרת את משחקה הרשמי הראשון אי פעם, וסיימה בו בתיקו 0-0 עם ארצות הברית. בשנים 2008 ו-2009 השתתפה הנבחרת לראשונה בגביע אלגארבה, ובשני הטורנירים סיימה במקום ה-11. בשנת 2016 הגיעה הנבחרת להישג השיא שלה - גמר גביע קפריסין, שנחשב לאחד מהטורנירים הבולטים בכדורגל הנשים. במשחק הגמר, שהתקיים בלרנקה, הפסידו הפולניות 1–2 לאוסטריה. הדירוג הנוכחי של נבחרת פולין ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-32 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 27 נמדד לראשונה בדצמבר 2005, והדירוג הכי נמוך 36 נמדד לראשונה ביוני 2018. 1991 עד 2015 - לא העפילה 1984 עד 1989 - לא נרשמה 1991 עד 2017 - לא העפילה מדיה וקבצים בנושא נבחרת פולין בכדורגל נשים בוויקישיתוף דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
צביר 1806-20

צביר 1806-20 הוא צביר פתוח המוסתר על ידי ענני אבק צפופים בצד המרוחק של גלקסיית שביל החלב, בערך במרחק של כ- 50,000 שנות אור מכדור הארץ ומכיל עשרות כוכבים מסיביים ביותר. בין השאר, הצביר מכיל את המגנטר SGR 1806-20 שהוא ככל הנראה כוכב נייטרונים צעיר ואת הכוכב מסוג משתנה כחול ובהיר LBV 1806-20 אשר מועמד להיות הכוכב בעל עוצמת ההארה הגדולה ביותר בגלקסיה. LBV 1806-20 וכוכבים מסיביים רבים נוספים בצביר יסיימו את חייהם כסופרנובות במיליוני השנים הקרובות, וישאירו אחריהם כוכבי ניטרונים או חורים שחורים. קוטר הצביר כדקת קשת שבמרחק של 50,000 שנות אור שקולה לקוטר של כ-15 שנות אור, ליבתו קטנה בקוטר של כ-0.65 שנות אור (0.2 פארסק) והוא מכיל מלבד LBV 1806-20 גם לפחות שלושה כוכבי וולף-ראיה (מסוגים: WC8, WN6 ו WN7) ועל ענק מסוג OB, בנוסף לכוכבים מסיביים צעירים יותר. גילו של הצביר מוערך בכ-4 מיליוני שנים ומסתו לפחות 6,600 מסות שמש. הצביר מוסתר מאיתנו על ידי עננים צפופים של אבק וניתן לראיה בעיקר באמצעות קרינה תת אדומה או בגלי רדיו. הוא חלק מ W31 (אזור H II) וענן מולקולרי ענק. צביר 1806-20, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים D. F. Figer, F. Najarro, T. R. Geballe, R. D. Blum, R. P. Kudritzki: MASSIVE STARS IN THE SGR 1806 − 20 CLUSTER
M

M (אם) היא האות השלוש עשרה באלפבית הלטיני. האות M מייצגת את הצליל "מ" ומקורה באות היוונית מו (Μ, μ) שהתפתחה מהאות הפיניקית "מ" (המייצגת את המילה "מים"). באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "מייק" (Mike). בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים: - - בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 77 (M) ו-109 (m). ובכתב ברייל: באסטרונומיה מייצגת האות עצמים השייכים ל"קטלוג מסיה". בלוחות שנה מייצגת האות את המילה "Monday" – "יום שני". בכימיה: M מייצגת מולריות (M) של תמיסות. m מייצגת מאסה (m), וכן בפיזיקה. במחשבים: M מייצגת קידומת בינארית, שמשמעה 220 = 1,048,576 . בכלכלה: M מייצגת את המספר מיליון לדוגמה: $25M משמעו 25 מיליון דולרים. כמו כן M מייצגת יבוא. בצרפתית, "M." היא קיצור של המילה "מר" בצרפתית (Monsieur). בקולנוע: M הוא שם הקוד של ראש השירות החשאי הבריטי, ה-MI6 בסרטי ג'יימס בונד. בדקדוק אנגלי וכן במערכות מידע ובגנאלוגיה M מסמלת מין זכר. בקוד לוחות הרישוי הבינלאומי, M מייצגת את מלטה. במתמטיקה: M מייצגת מטריצה. בשיטה המטרית: m מייצגת מטר (meter). בספרות רומיות M מייצגת את המספר 1000. בדנמרק האות M מהווה כינויה של הרכבת התחתית של קופנהגן. מדיה וקבצים בנושא M בוויקישיתוף M, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1998

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 1998 היא המהדורה ה-11 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך ברומניה בין ה-23 ל-31 במאי 1998. מבין הנבחרות המשתתפות העפילו נורווגיה ורומניה, שנבחרה לארח את הטורניר מבין העולות, לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיהם. נבחרת ספרד זכתה בטורניר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בתוצאה 1-0 על יוון משער של איוואן פרס מוניוס. שלב המוקדמות החל בשנת 1996, בהשתתפות 46 נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני חמש או שש נבחרות כל אחד. מבין תשע הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית, העפילו השבע בעלות המאזן הטוב ביותר. שתי הנותרות, יוון ואגליה, נפגשו לצמד משחקי העפלה, בסיומן הבטיחה יוון את מקומה כנבחרת השמינית בטורניר, לאחר שוויון 4-4 בסיכום ובזכות חוק שערי חוץ. רומניה, שסיימה בראש בית ח', נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר. נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השני מתוך חמש נבחרות בבית ה'. היא סיימה את השלב עם 17 נקודות (חמישה ניצחונות, שתי תוצאות תיקו והפסד בודד), שתי נקודות בלבד מתחת לראש הבית רוסיה, וזאת על אף שלא הפסידה לה במהלך המוקדמות (1-0 לישראל בבית, 1-1 בחוץ). הטורניר נערך בעיר בוקרשט, ונפרש על פני שני אצטדיונים שונים: אצטדיון קוטרוצ'ני, שתכולתו כ-15,000 מקומות, ואצטדיון סטיאווה, שתכולתו כ-28,500 מקומות, אשר אירח את משחק הגמר.[דרושה הבהרה] בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה פרנססק ארנאו, שוערה של הנבחרת הזוכה, ספרד. ארנאו שמר על רשת נקייה לכל אורך הטורניר. 3 שערים נורווגיה סטפן איברסן דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א
הירושה

האם התכוונתם ל... הירושה (סדרה) – סדרת ספרי פנטזיה מאת כריסטופר פאוליני הירושה (ספר) – הספר הרביעי והאחרון בסדרת ספרי הירושה הירושה - ספרו של גי דה מופאסאן, הופיע בעברית בשנת 1977, בתרגומו של ירוחם לוריא במסגרת ספריה לעם בהוצאת עם עובד. הירושה הגדולה – ספר מאת ז'ול ורן הירושה (סרט, 1993) – סרט ישראלי משנת 1993, בבימויו של אמנון רובינשטיין, ובכיכובם של אלון אבוטבול, אבי טולדנו ויעל אבקסיס הירושה (סרט, 2012) – סרט ישראלי בבימויה של היאם עבאס, ובהשתתפות קלרה ח'ורי, מכרם ח'ורי ואשרף ברהום וירוס הירושה – מגפה בדיונית ביקום מארוול של חברת מארוול קומיקס סדר הירושה – רצף האנשים הזכאים להחזיק במשרה בכירה כגון ראש המדינה או כיבוד כגון תואר אצולה ירושה (פירושונים)
זירת קרב מרובת משתתפים

זירת קרב מרובת משתתפים (באנגלית: Multiplayer online battle arena, או בקיצור MOBA), ידועה גם כאסטרטגיית פעולה בזמן אמת (ARTS - action real-time strategy) היא תת-סוג של משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, המהווים סוגה של משחקי וידאו, בו כל שחקן שולט בדמות אחת מבין שתי קבוצות ומטרתו היא להרוס את המבנה העיקרי של הקבוצה היריבה. לצורך ביצוע משימה זו השחקן נעזר בדמויות הנשלטות על ידי מחשב הצועדות ישר לאורך שביל קבוע ובתכונות ייחודיות הקיימות בדמות אותה בחר השחקן, תכונות שלרוב ניתן לשפר בזמן משחק. שלא כמו בסוגת משחקי הפעולה ומשחקי אסטרטגיה בזמן אמת, השחקן לרוב לא יוצר מבנים או יחידות. סוגת משחקים זו החלה עם המשחק Aeon of Strife, מפה ייחודית של המשחק סטארקראפט. בגרסה זו ארבעה שחקנים, כל אחד שולט ביחידה רבת עוצמה אחת ונעזר ביחידות חלשות יותר הנשלטות על ידי מחשב, התמודד כנגד מחשב. לאחר משחק זה, ולפי המפה אותה יצר המשחק, נוצרה DotA, מפה ייחודית למשחק Warcraft 3 The Frozen Throne, והפכה לאחד המשחקים המצליחים בהיסטוריה ולמשחק המוכר כהשראה הראשית למשחקי זירת קרב מרובת משתתפים אשר נוצרו בהמשך. משחק זה היה הראשון מסוגה זו, ואחד הראשונים בכלל מסוגת משחקי האסטרטגיה בזמן אמת, בו בוצעו טורנירים נושאי פרסים כספיים משמעותיים. בעקבות משחק זה הופיעו כותרים מצליחים באותו הסגנון, כמו League of Legends, ו-Heroes of Newerth ולבסוף גם המשך ישיר, Dota 2, שהפכו כל אחד מהם למשחקים מהמשוחקים ביותר בעולם. ערכים על משחקי זירות קרב מרובות משתתפים מדיה וקבצים בנושא זירת קרב מרובת משתתפים בוויקישיתוף "Frequently Asked Questions". GetDota.com. אורכב מ-המקור ב-2010-11-11. נבדק ב-2016-03-21. [%= data.comment.created_on %]. "MOBA, DOTA, ARTS: A brief introduction to gaming's biggest, most impenetrable genre". Polygon. נבדק ב-23 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "History of DotA". Gosugamers.net. אורכב מ-המקור ב-2013-09-12. נבדק ב-8 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
יוסי טרון

יוסף (יוסי) רון (במקור טרון) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה ששירת כטייס מסוקים ומפקד כנף 15 בחיל האוויר. רון גדל בקיבוץ שפיים. הוא בוגר קורס טיס מס' 47 ב-1965. שירת כטייס מסוקי סיקורסקי S-58 בטייסת 124 ולאחר כשנתיים עבר לטייסת 114 ושירת כטייס מסוקי סופר פרלון. הוא השתתף בחילוץ הנפגעים מטיבוע המשחתת אילת באוקטובר 1967. ב-1969 נבחר לצוות ההסבה למסוקי יסעור והיה חבר במשלחת לארצות הברית. עם שובה של המשלחת וקליטת המסוקים הראשונים בחיל האוויר, השתתף במבצע תרנגול 53 כטייס משנה של נחמיה דגן. במלחמת ההתשה השתתף בפשיטות מוסקות ובמבצעים לחילוץ טייסים במצרים. ב-1975 עבר לשרת כטייס ניסוי במרכז ניסויי טיסה ופיתח את תחום הנחתת המסוקים על ספינות הטילים סער 4.5 חוחית. לאחר מכן פיקד על טייסת 114, טייסת מסוקי יסעור והשתתף בחילוץ אח"י געש במבצע הולנדי מעופף. בתפקידו הבא פיקד על מרכז ניסויי טיסה בחיל האוויר, הוא עמד בראש המשלחת שבחנה את רכש מסוקי ה-AH-64 אפאצ'י מול דגם משופר של ה-AH-1 קוברה והמליצה על בחירה באפאצ'י. בהמשך שירותו פיקד על כנף 15 (בסיס שדה דב) והשתחרר ב-1992. במילואים המשיך לשרת כטייס ניסוי בחיל האוויר עד 2005. טלי בן-יוסף, ‏שרף ראשון במנ"ט, באתר חיל האוויר הישראלי עופר בן פרץ, קליטת מסוקי היסעור בחיל האויר, אתר מרקיע שחקים דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967–1970), אויר - פרסומי תעופה, עמודים 800, 843, 844, 874 עמיר רגב, נועם אופיר, "מלך הלילה", ביטאון חיל האוויר מס' 104 (205), אוגוסט 1995
כניסה להר הבית

האם התכוונתם ל... עליית יהודים להר הבית - כניסת יהודים להר מאז החורבן עד היום כניסה להר הבית (הלכה) – סוגיה הלכתית הגבלת כניסה להר הבית – מגבלות המוטלות על כניסה להר הבית מסיבות מדיניות ולשם שמירה על ביטחון הציבור שערי הר הבית – שערים למתחם הר הבית (וראו גם קטגוריה:שערי הר הבית והמקדש)
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1996

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 1996 היא המהדורה העשירית של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר התקיים בין ה-12 במרץ ל-31 במאי 1996. ספרד נבחרה לארח את משחקי חצי הגמר, המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר, והם כולם נערכו באצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס בברצלונה. שמונה הנבחרות המעפילות התמודדו ברבע הגמר במתכונת בית-חוץ על הזכות להגיע לספרד לשלב חצי הגמר. כמו כן, הטורניר שימש גם כמוקדמות אולימפיאדת אטלנטה (1996), ונקבע כי חמש הנבחרות הטובות ביותר יעפילו לאולימפיאדה. נבחרת איטליה זכתה בטורניר בפעם השלישית בתולדותיה (והשלישית ברציפות), לאחר שגברה במשחק הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין על ספרד, לאחר שוויון 1-1 בסיום ההארכה. שלב המוקדמות החל בשנת 1994, ובו השתתפו 13 נבחרות חדשות, רובן הצטרפו בעקבות פירוק ברית המועצות ופירוק צ'כוסלובקיה, ובסך הכול השתתפו בו 44 נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשמונה בתים, מחציתם בני חמש נבחרות ומחציתם בני שש נבחרות. שמונה הנבחרות שסיימו כראשי בתיהן העפילו לשלב רבע הגמר. נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום החמישי מתוך שש נבחרות בבית א'. היא סיימה את השלב עם 12 נקודות (שלושה ניצחונות, שלוש תוצאות תיקו וארבעה הפסדים). איטליה, ספרד, וצרפת, שהעפילו לחצי הגמר, זכו בנוסף גם בשלושה מתוך חמשת הכרטיסים לאולימפיאדת אטלנטה (1996). שתי המפסידות הטובות ביותר משלב רבע הגמר, הונגריה ופורטוגל, זכו בשני הכרטיסים הנותרים. סקוטלנד, הנבחרת הרביעית בחצי הגמר, לא שולחת נציגה ישירה לאולימפיאדה אלא משתתפת כחלק מבריטניה הגדולה, ולכן נבחרו שתי המפסידות הטובות מרבע הגמר, ולא רק אחת. בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה פאביו קנבארו, בלם הנבחרת הזוכה, איטליה. שלושה שערים ספרד ראול גונזלס שני שערים צרפת פלוריאן מוריס צרפת רובר פירס דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א
סקיאולוואנדאפליוט

סקיאולוואנדאפליוט (באיסלנדית: Skjálfandafljót) הוא נהר, שזורם מדרום-מזרח איסלנד אל החוף הצפוני של האי. אורכו 178 קילומטרים והוא מנקז שטח של 3,860 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של הנהר בחורף היא 35–70 מ"ק לשנייה, ובקיץ 200-70 מ"ק לשנייה. ספיקת המים הגבוהה ביותר, שנמדדה אי-פעם בנהר, היא 1,000 מ"ק לשנייה. מוצא הנהר הוא בגבולו הצפון-מערבי של הקרחון הגדול ביותר באיסלנד — ואטנאיוקול (Vatnajökull), שנמצא בדרום-מזרח הארץ. ממנו, הנהר זורם צפונה אל ספרנגיסאנדור (Sprengisandur) — החלק הגבוה ביותר של רמת איסלנד, שממוקם בין הקרחונים ואטנאיוקול והופסיוקול (Hofsjökull). בספרנגיסאנדור, הנהר זורם במקביל לכביש 26, שחוצה את האזור. בתוואי זה, הוא יוצר מספר מפלים, ביניהם אלדייארפוס (Aldeyjarfoss) וגודאפוס (Goðafoss), שנמצא ליד הקצה הצפוני של הכביש ההררי. אחרי היציאה מרמת איסלנד, הנהר זורם בשפלה בצפון איסלנד ונשפך אל אוקיינוס הקרח הצפוני במפרץ סקיאולוואנדי (Skjálfandi). השפך של סקיאולוואנדאפליוט אל המפרץ ממוקם בין חצי האי פלאטייארסקאגי (Flateyjarskagi) שממערב למפרץ, לשפך הנהר לכסאו אי אדאלדאל (Laxá í Aðaldal) אל אותו מפרץ (מזרחה יותר). בשנת 1989, חותרי קיאק עברו לראשונה את תוואי הנהר סקיאולוואנדאפליוט. קבוצת חותרים בריטית מאוניברסיטת שפילד היא שעשתה זאת. מדיה וקבצים בנושא סקיאולוואנדאפליוט בוויקישיתוף
לניאקיאה

לניאקיאה (באנגלית: Laniakea) היא קבוצת צבירי העל הכוללת את צביר-על הבתולה שבה שוכנת הקבוצה המקומית שבתוכה גלקסיית שביל החלב. הקבוצה כוללת כ-100,000 גלקסיות אשר מתפרסות על מרחק של 520 מיליון שנות אור (160 מיליון פארסק). היא הוגדרה בספטמבר 2014 כשקבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטאות הוואי וליון פרסמו דרך חדשה להגדיר צבירים לפי מהירות הגלקסיות אשר שוכנות בהם. ההגדרה החדשה של קבוצת צבירי העל המקומית מסווגת את צביר העל המקומי, צביר על הבתולה כחלק מקבוצת צבירי העל המקומית. מסתו של הצביר היא 1017 מסות שמש, מסה גדולה פי מאות אלפים מאשר מסת הגלקסיה שלנו, כמעט כמו מסת קבוצת צבירי העל שעון המטוטלת (אנ') . הצביר מחולק לארבעה חלקים עיקריים: צביר על הבתולה צביר העל הידרה-קנטאורוס צביר העל פאבו אינדוס צביר העל הדרומי הצבירים המסיביים ביותר בקבוצת צבירי העל המקומית הם: הבתולה, הידרה, קנטאורוס, Abell 3565, Abell 3574, Abell 3521, פורנקס, ארידאנוס, ונורמה. צביר העל כולו מורכב מ-300 עד 500 צבירי גלקסיות קבוצות מוכרים. המספר האמיתי יכול להיות גדול בהרבה מכיוון שרק צבירי העל הידועים יכולים להיראות מהאזור אשר בו אנו נמצאים בשביל החלב. קבוצות צבירי על הם מהמבנים הגדולים ביותר הידועים ביקום אך גבולותיהם קשיים להגדרה, במיוחד אם אתה נמצא בתוכם. טלסקופי-רדיו שימושיים לגלות את התנועות של גלקסיות מקומיות. בתוך קבוצת צבירי הגלקסיות שבו אנו נמצאים רוב הגלקסיות מופנות לכיוון מרכז הקבוצה, לכיוון מרכז מסה. במקרה של קבוצת צבירי העל המקומית מוקד המשיכה נקרא המושך הגדול, הוא משפיע על תנועת הגלקסיות בקבוצה המקומית (אשר בה נמצאת בין היתר שביל החלב) ועל תנועת שאר הצבירים בקבוצת צבירי העל המקומית. בניגוד לעצמים המרכיבים אותה, קבוצת צבירי העל המקומית אינה מחוברת בעזרת כוח גרביטציוני והיא צפויה להיקרע לגזרים על ידי האנרגיה האפלה. הדרך החדשה לניתוח תנועת גלקסיות, להבחין בתנועה המוזרה של התפשטות היקום מסנן וינר, אשר עובד בשביל מציאת מיקום של עצמים, המאפשר ניתוח בקרבה של 92 מיליון פארסק (300 מיליון שנות אור) ומראה תבניות זרימה. קבוצת צבירי העל המקומית נראית מתקדמת לכיוונה של קבוצת צבירי העל שפלי (אשר נקראת על שמו של הרלו שפלי), מה שיגרום להן ככל הנראה להפוך בעתיד לקבוצת צבירי על אחת. האסטרונום הדרום אפריקני טוני פרל טען בשנת 1988 שהסחה לאדום של צביר על הבתולה ושל צביר העל הידרה-קנטאורוס תגרום להם להפוך לצביר על אחד. קבוצות צבירי העל השוכנים ליד קבוצת צבירי העל המקומית הם: צביר העל שפלי, צביר העל הרקולס, צביר העל קומה, וצביר העל פרסאוס-מזל דגים (Perseus-Pisces). הגבולות של צבירי העל השכנים וקבוצת צבירי העל המקומית אינם ברורים כך שאין יודעים היכן בדיוק נגמר כל אחד מהצבירים. לניאקיאה - צביר-על הבית שלנו, סרטון בערוץ "nature video", באתר יוטיוב (אורך: 4:10), 3 בספטמבר 2014 (באנגלית) המפה המפורטת ביותר של היקום הנצפה עד כה, סרטון בערוץ "Hashem Al-Ghaili", באתר יוטיוב (אורך: 5:05), 9 בדצמבר 2018 (באנגלית) מכדור הארץ ללניאקאה, סרטון בערוץ "Space News", באתר יוטיוב (אורך: 2:58), 21 בפברואר 2021 (באנגלית) נועם י' ליבסקינד, ר' ברנט טאלי, ‏לניאקיאה: כתובתנו המדויקת ביקום, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 29 בספטמבר 2016 לניאקיאה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
גיורי וינה

גיורי וינה היה כינויה של סדרת גיורים שביצע בית דין אורתודוקסי בווינה בירת אוסטריה, בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. לפי פרסומים בעיתונות התגיירו במסגרת בית דין זה רבים מהעולים מברית המועצות בשנות ה-70 לבקשת הסוכנות היהודית. בדיעבד עוררו גיורים אלו מחלוקת חריפה, רבנים מחברי הרבנות הראשית לישראל, בעיקר חרדים, טענו שהגיורים נעשים בסיטונאות ובלי אפשרות לוודא כי המתגיירים מתכוונים לקיים מצוות, תנאי שלדעתם הכרחי לכשרות הגיור; טענו כי חברי בית הדין אינם אורתודוקסים וכי חלקם נעדרי הסמכה לרבנות והכשרה לדיינות. בית דין אורתודוקסי גייר חלק מיוצאי ברית המועצות בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 בווינה בירת אוסטריה, לבקשת הסוכנות היהודית. מאחר שחלק מהמתגיירים המשיכו מווינה לישראל, נזקקה הרבנות הראשית לסוגיה זו. משלחת רבנים שכללה את הרב שמואל ברוך ורנר ראש בית הדין הרבני בתל אביב, והרב יצחק קוליץ, אז אב בית דין בתל אביב ולימים רבה של ירושלים, יצאה לווינה כדי לעמוד על סדרי הדין בבית הדין ולהיפגש עם אנשיו. עם חזרתם ארצה המליצו הרבנים שלא להכיר בגיורים אלו ובכך למעשה להביא להפסקתם. הרב הצבאי הראשי שלמה גורן תבע להכשיר באופן גורף את כל גיורי בית הדין. התעוררה סערה פוליטית סביב הפרשייה והיא נידונה גם בישיבת הממשלה. בראשית מרץ 1971 התכנסה מועצת הרבנות הראשית לדון בעניינם של 54 עולים שהתגיירו במסגרת בית הדין בווינה, בהחלטת הרבנות נקבע כי ”הואיל ולפי דו"ח השליחים נתברר שבגיורים בווינה ישנם עניינים שצריכים בירור או תיקון, לכן בתי הדין הרבניים שבארץ ידונו על העניינים של המתגיירים הנמצאים באזור שלהם ויבררו אם אין בהם פגם מצד הדין, ובמקרים הצריכים תיקון יעשו את הדרוש בלי דיחוי”, בנוסף קבעה ההחלטה כי לא יבוצעו מכאן ולהבא גיורים בצורה זו שבה נעשו בווינה כי ”לא תתכן הפקרות בתחום זה”. בעיתונות נכתב כי למעשה קיבלה הרבנות את עמדת המחמירים שתבעו לבדוק בנפרד את כשרותו של כל תיק גיור ובעצם לא לקבל את סמכותו של בית הדין הווינאי, עמדה זו הובלה במועצה בידי הרבנים אליעזר גולדשמידט, שאול ישראלי ושלמה יוסף זוין, בניגוד לעמדתו של הרב הראשי איסר יהודה אונטרמן שנטה להקל יותר. הנוסח המרוכך של ההודעה נועד כדי להביא לקבלתה פה אחד, להוציא קולו של הרב גורן שהחרים את הישיבה במחאה, בשל תוצאותיה שהיו ידועות לו מראש. בסוף מרץ קיבלה מועצת הרבנות הראשית החלטה לפיה יימשכו הגיורים בווינה אך באמצעות בית דין מסודר עליו יפקחו שלושה רבנים מטעם הרבנות. בהמשך התפרסם כי הרב אונטרמן שלח לשליחי הסוכנות היהודית בווינה מכתב המאשר דה פקטו את הגיורים, הרב אונטרמן הכחיש את הידיעה בראיון שהעניק לעיתונאי לוי יצחק הירושלמי. ועד הרבנים העולמי לענייני גיור, שערוריית הגיורים המזויפים: על תעלולי הגיור הסיטוני במסוה הלכתי במדינת ישראל, ירושלים תשמ"ט, פרק ה: השערורייה בווינה, עמ' 74–89. (ספר הסברה של מתנגדי הגיורים בווינה) פרשת גיורי וינה, הרב ד"ר בועז הוטרר והרב צוריאל חלמיש "מועצת גדולי התורה" תדון בגיורי-וינה, מעריב, 2 במרץ 1971 סופר מעריב בירושלים (נח זבולוני), הרבנות החליטה לא להכיר בגיורי וינה, מעריב, 3 במרץ 1971 שמעון פינס, אונטרמן: אין לבטל לגמרי גיורי וינה, דבר, 7 במרץ 1971 ⁨גיורי וינה יידונו לגופם ⁩ | ⁨דבר⁩ | 3 March 1971 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית) הרבנות החליטה להקל בגיור, דבר, 25 במרץ 1971. לוי יצחק הירושלמי, "אין מכתב שלי המאשר את 'גיורי וינה'", מעריב, 9 באפריל 1971.
חוק רישוי בעלי מלאכה

חוק רישוי בעלי מלאכה, התשל"ז-1977 הוא חוק המסמיך את שר המסחר והתעשייה, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לקבוע בצווים מלאכות הטעונות רישוי מטעמים של בריאות הציבור, בטיחות הציבור או הגנת הצרכן. ראשיתו של החוק בהצעת "חוק האומנים" שהועלתה בשנת 1952. על פי הצעת החוק המקורית, שאושרה בקריאה ראשונה, כל בעל מלאכה הפועל כעצמאי יידרש לעבור מבחן רישוי. אולם לאחר דיונים חוזרים בממשלה הוגבל החוק רק לתעשיית נעליים, מכשירי אורתופדיה ושענות ונגנז. התאחדות המלאכה והתעשייה בישראל לחצה במשך שנים לחוקק את החוק במתכונתו המקורית, בנימוק שהדבר נדרש כדי להגביר את ההזדקקות ללימודי מקצוע, דבר שיעלה את איכות התוצרת הישראלית ויגביר את הייצוא. מנגד טענו המתנגדים שהחוק ייצור גילדות סגורות שימנעו כניסת מתחרים לענפים השונים. התאחדות בעלי המלאכה טענה שמפא"י טרפדה את החוק בגלל שהוא מכפיף את בעלי המלאכה להתאחדות בעלי המלאכה שאינה כפופה להסתדרות הכללית. בשנת 1961, החלה התאחדות בעלי המלאכה לחלק תעודות אומן, כהכנה לקראת כניסת החוק לתוקפו. בהתאחדות הסבירו: "מטרת תעודות אלו היא להביא לידי הרגעה בתחרות הקיימת בין האומנים בסקציות השונות ... עד כה יכול היה כל אדם להעסיק פועלים ולפתוח בית מלאכה ובעת שמומחים ממנו היו יושבים בחיבוק ידיים, היה הוא גורף הון, בלי לדעת כלל את המקצוע". חלוקת התעודות נעשתה על ידי משרד המסחר והתעשייה ללא שהיה חוק שהסמיך אותה לעשות זאת. הלחץ לחוקק את החוק נמשך עוד שנים רבות ובשנת 1974 הוצג החוק שוב לכנסת על ידי משה ורטמן הפעם עם דרישה להתמחות של מספר שנים בנוסף לבחינות. שר המשפטים, חיים יוסף צדוק, התנגד לחוק באומרו שהוא פוגע בגמישות התעסוקתית ובקליטת עלייה. חקיקת החוק צלחה לבסוף בשנת 1977, ביוזמתו של יעקב פרנק שנכנס לכנסת מטעם המערך בשנת 1975, ובלחץ של התאחדות בעלי המלאכה. החוק לא קבע חובת רישוי כללית אלא רק הסמיך את שר המסחר והתעשייה לקבוע מקצועות הטעונים רישוי. החוק אושר בשלהי הכנסת השמינית, ונכנס לתוקף שנה לאחר פרסומו, ב-18 במרץ 1978. שרי התעשייה יגאל הורביץ וגדעון פת, שהתמנו לאחר המהפך שהתרחש במאי 1977, נמנעו מלמנות מועצה בהתאם לחוק כדי להפעיל את החוק, כך שהחוק נותר אות מתה. בהיותו אות מתה לא חל בחוק שום שינוי מאז שנחקק. חוק רישוי בעלי מלאכה, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק רישוי בעלי מלאכה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת עבודה רבה מצפה לכנסת, מעריב, 28 בדצמבר 1952 חוק האומנים אושר בכנסת, הצופה, 16 ביולי 1953 הישיבה המאתים­ ושבעים ­ואחת של הכנסת השנייה, "דברי הכנסת", 15 ביולי 1953 חוק האומנים בועדת הכלכלה, הצופה, 13 בדצמבר 1954 הקלת עול המיסים - תובעים בעלי המלאכה, חרות, 4 בינואר 1956 הוקמה מועצת המלאכה, חרות, 15 ביולי 1957 דוד ליפקין, 22 מיליון לביסוס בתי המלאכה, דבר, 18 במאי 1960 היצליחו 15 אלף בעלי המלאכה לשמור על עצמאותם, חרות, 8 בספטמבר 1960 תעודות אומן, דבר, 30 באפריל 1961 אברהם רותם, בעלי־מלאכה מומחים יקבלו תעודות רשמיות, מעריב, 7 ביוני 1961 תעודות אומן ללא חוק, חרות, 3 באוגוסט 1961 אשכול מבטיח עיון בתביעות בעלי המלאכה, דבר, 21 בפברואר 1967 יהושע תדמור, ורטמן מציע חוק אומנים, דבר, 18 בדצמבר 1974 חוק רישוי בעלי־מלאכה יוגש השבוע, דבר, 8 בנובמבר 1976 בעלי מלאכה תובעים חקיקת חוק רישוי בעלי מלאכה, דבר, 10 בפברואר 1977 שר התמ"ת אינו ממלא חוק רישוי בעלי־מלאכה, דבר, 30 בנובמבר 1979 מאות בעלי מלאכה ירדו מהארץ, דבר, 18 ביוני 1981