laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנהל החבילות RPM

RPM היא מערכת ניהול חבילות בסביבת לינוקס. מערכת החבילות הזו נמצאת בשימוש הפצות לינוקס רבות, כגון רד האט וסוזה. RPM נכתבה במקור על ידי אריק טוראן ומרק יואינג לשימוש עבור הפצת הלינוקס רד האט, אך כיום היא משמשת עבור הפצות נוספות של לינוקס ואף מערכות הפעלה אחרות כגון Novell NetWare ו־IBM AIX. בעוד RPM מכילה תוכן מהודר ומוכן לשימוש, SRPM מכילה את קוד המקור של החבילות וכן סקריפטים שאינם מהודרים. החבילות המנוהלות במערכת זו הם בפורמט RPM. מקור השם RPM הוא ראשי תיבות של Red Hat Package Manager – מנהל החבילות של רד האט. בדומה למערכת dpkg שפותחה בהפצת דביאן, מערכת RPM מכירה רק חבילות שמותקנות במערכת המקומית ולא יודעת להתקין חבילות ממאגרי חבילות מרוחקים. לשם כך משתמשים במערכות כמו YUM ו־urpmi שבנויות מעליה. אתר האינטרנט הרשמי של מנהל החבילות RPM (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הנבחרים של יפן

בית הנבחרים של יפן, או שוגיאין (ביפנית: 衆議院), הוא הבית התחתון בדיאט של יפן, לצד בית היועצים של יפן שהוא הבית העליון. בבית הנבחרים מכהנים 480 חברים, הנבחרים לתקופת כהונה בת ארבע שנים. מקרב 480 החברים, 180 נבחרים מתוך 11 מחוזות בחירה, שבהם ועדה מרובת חברים הנבחרים לפי רשימה פוליטית בשיטת הייצוג היחסי, ו-300 הנותרים נבחרים מתוך מחוזות בחירה בעלי חבר יחיד. על מנת להשיג רוב בבית הנבחרים, יש לזכות במאתיים ארבעים ואחד מושבים. בית הנבחרים הוא החזק מבין שני בתי הדיאט, וביכולתו לעקוף וטו שהטיל בית היועצים על חוקים באמצעות רוב מיוחס של שני שלישים. ביכולתו של ראש ממשלת יפן לפזר את בית הנבחרים כרצונו, כפי שעשה טארו אסו ב-21 ביולי 2009. יושב ראש בית הנבחרים הנוכחי הוא טקהירו יוקומיצ'י. אזרחי יפן שמלאו להם 20 שנים רשאים להצביע. אזרחי יפן שמלאו להם 25 שנים רשאים להתמודד למשרה בבית הנבחרים. בית הנבחרים מחזיק במספר סמכויות שאינן ניתנות לבית היועצים. אם עבר חוק בבית התחתון והבית העליון הטיל עליו וטו, יכול בית הנבחרים לעקוף את הווטו אם קיים רוב מיוחס של שני שלישים מחברי הבית לכך. בנוסף, במקרים של אשרור אמנות, העברת תקציב המדינה ובחירת ראש הממשלה יכול בית היועצים רק לעכב את ההחלטה, אך לא להטיל עליה וטו. כתוצאה מכך מחזיק בית הנבחרים בכוח פוליטי רב יותר. חברי בית הנבחרים מכהנים בתפקידם ארבע שנים לכל היותר, בעוד חברי בית היועצים נבחרים לתקופה של שש שנים. ראש הממשלה רשאי לפזר את בית הנבחרים, אשר מתפזר גם בעת אישור הצבעת אי אמון, אך את בית היועצים לא ניתן לפזר, ולפיכך נחשב הבית התחתון קרוב יותר לדעת הציבור. המונח "בית תחתון" הוא מורשתה של חוקת מייג'י מ-1889, אז שימש בית האצילים בתור הבית העליון האריסטוקרטי, בדומה לבית הלורדים שבבריטניה. לפיכך, הבית הקרוב יותר לציבור הרחב נקרא הבית התחתון. הרכב הבית לאחר בחירות 2021 בית היועצים של יפן הדיאט של יפן פוליטיקה של יפן בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא בית הנבחרים של יפן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הנבחרים של יפן (ביפנית ובאנגלית) בית הנבחרים של יפן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בית הנבחרים של יפן, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר בית הנבחרים של יפן.
בית היועצים של יפן

בית היועצים של יפן, או סנגיאין (ביפנית: 参議院), הוא הבית העליון בדיאט של יפן, לצד בית הנבחרים של יפן שהוא הבית התחתון. בית היועצים הוא יורשו של בית האצילים שפעל ביפן לפני כינון חוקת יפן. בית היועצים נחשב לבעל כוח פוליטי פחות משל בית הנבחרים, משום שבנושאי אשרור אמנות, העברת תקציב המדינה ובחירת ראש ממשלת יפן יכול בית הנבחרים לכפות את החלטתו. בכל נושא אחר, יכול בית הנבחרים לעקוף כל וטו של בית היועצים אם קיים רוב מיוחס של שני שלישים לכך. בבית היועצים מכהנים 248 חברים, הנבחרים לתקופת כהונה של שש שנים – שנתיים יותר מאשר בבית הנבחרים, ואשר מלאו להם 30 שנים. מכיוון שבכל מערכת בחירות נבחר רק חצי מהבית, לא ניתן לפזר את הבית, כפי שיכול ראש הממשלה לנהוג בבית הנבחרים, אולם נהוג כי כאשר בית הנבחרים מפוזר בית היועצים לא מתכנס. מתוך 121 החברים העומדים לבחירה בכל מערכת בחירות, נבחרים 76 מתוך 47 המחוזות, ו-70 נבחרים מתוך רשימה מפלגתית ארצית. עד 1998 היו בבית 252 חברים, שמתוכם נבחרו 126 בכל מערכת בחירות, ב-2001 הצטמצם מספרם ל-247 וב-2007 הגיע מספרם ל-242. בשנת 2022 עלה מספרם ל-248. בית הנבחרים של יפן הדיאט של יפן פוליטיקה של יפן בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא בית היועצים של יפן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית היועצים של יפן (ביפנית ובאנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכס צוקרמן

אלכסנדר (אלכס) צוקרמן (Cukierman;‏ 5 ביולי 1938 – 5 באוקטובר 2023) היה כלכלן ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב ובמרכז הבינתחומי הרצליה וחבר הוועדה המוניטרית בבנק ישראל. היה חוקר מאקרו־כלכלה, מדיניות מוניטרית וכלכלה פוליטית. אלכסנדר צוקרמן נולד ב־1938 בצרפת, שהייתה אז תחת הכיבוש הנאצי. הוא ואימו שרדו בזכות משפחה כפרית שהסכימה להסתירם. ב־1947 עלה צוקרמן ארצה. הוא למד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, וב־1963 סיים תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 סיים לימודים לתואר שני בכלכלה עם התמחות משנית במנהל עסקים. את הדוקטורט בכלכלה קיבל ב־1972 מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1983–1985 כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קרנגי מלון, ומשנת 1986 עד 1988 היה ראש החוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. הוא היה פרופסור מן המניין ופרש ממנה כפרופסור אמריטוס. מאוקטובר 2010 כיהן צוקרמן כפרופסור לכלכלה במרכז הבינתחומי הרצליה. הוא היה גם פרופסור אורח ועמית מחקר באוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת סטנפורד, הבנק המרכזי האירופי, הבנק העולמי ואוניברסיטת טילבורג בהולנד, שם כיהן כעמית מחקר בכיר בשנים 1994–2003. בין דצמבר 1995 לדצמבר 1997 היה נשיא האגודה הישראלית לכלכלה. בין 1991 לפברואר 2000 היה עורך שותף בכתב העת European Journal of Political Economy וכמו כן היה עורך וחבר מערכת במגוון כתבי עת אחרים. צוקרמן התמחה בחקר המדיניות המוניטרית, מוסדותיה, והתנהלות בנקים מרכזיים. הוא פיתח מדדים למדידת עצמאותם של בנקים מרכזיים והראה שעליה בעצמאות של הבנק המרכזי תורמת רבות למדיניות המוניטרית ולחוזקה של הכלכלה. צוקרמן פרסם שני ספרים: האחד עוסק באינפלציה, סטגפלציה, מחירים יחסיים, ואינפורמציה לא מלאה, והשני עוסק במדיניות בנקים מרכזיים, אמינותם, ומידת העצמאות שלהם. בנוסף הוא ערך שלושה ספרים נוספים ופרסם ככמאה מאמרים. הוא אחד הכלכלנים הישראלים המצוטטים ביותר בעולם. ב־9 באוקטובר 2011 מונה אלכס צוקרמן לתקופת כהונה של ארבע שנים בוועדה המוניטרית בבנק ישראל. הוא התגורר ברמת השרון, היה נשוי, אב לשלושה ילדים וסב לנכדים. נפטר ב-5 באוקטובר 2023 והובא לקבורה בבית הקברות מורשה ברמת השרון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא אלכס צוקרמן בוויקישיתוף אדריאן פילוט, ‏"אנחנו חיים על הר געש", באתר גלובס, 15 בפברואר 2012 הדף של אלכס צוקרמן באתר אוניברסיטת רייכמן הדף של אלכס צוקרמן באתר אוניברסיטת תל אביב (באנגלית) אלכס צוקרמן, באתר ResearchGate אלכס צוקרמן, באתר גוגל סקולר אלכס צוקרמן, באתר SSRN אלכס צוקרמן באתר Research Papers in Economics אלכס צוקרמן, דף שער בספרייה הלאומית אלכס צוקרמן, סרטון באתר יוטיוב על בנקים מרכזיים [אנגלית] Alex Cukierman, a pioneer of central bank independence, CEPR, ‏2023-11-04 (באנגלית) מינוי חברים מקרב הציבור בוועדה המוניטרית ובמועצה המינהלית בבנק ישראל, החלטה מספר 3754 של ממשלת ישראל השלושים ושתיים, משנת 2011, באתר של משרד ראש הממשלה
אייפד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אייפד (iPad) – סדרת מחשבי לוח ("טאבלט") של חברת אפל אייפד 1 – הדור הראשון בסדרה אייפד 2 – הדור השני בסדרה אייפד 3 – הדור השלישי בסדרה אייפד 4 – הדור הרביעי בסדרה אייפד מיני – גרסה מוקטנת בסדרה אייפד אייר – הדור החמישי בסדרה אייפד אייר 2 – הדור השישי בסדרה אייפד פרו – גרסה גדולה ומקצועית אייפד (הונג קונג ויפן) מחשב iPAD – מחשב מתוצרת חברת ‏Proview International Holdings (אנ') ההונג קונגית האייפד של פוג'יטסו (אנ') – מכשיר נייד מתוצרת פוג'יטסו הקיים משנת 2002 ומשמש בקמעונאות אחר ‏iPad (שיר) (אנ') – שיר של הצ'יינסמוקרס החברה החזיקה בזכויות על סימן המסחר iPad מטעם סין ואפל שילמה לה 60 מיליון דולר כדי להגיע להסדר על שימוש בו. נראה שכיום החברה כבר לא פעילה. גם במקרה זה שילמה אפל עקב שימוש בסימן מסחרי קיים, סכום ההסדר היה 4 מיליון דולר.
טרה ליפינסקי

טרה "כריסטן" ליפינסקי (באנגלית: Tara Kristen Lipinski; נולדה ב-10 ביוני 1982) היא מחליקה אמנותית על הקרח אמריקאית בעבר. אלופה אולימפית (נאגנו 1998) ואלופת עולם (לוזאן 1997) בהחלקה על הקרח ליחידות. היא האדם הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב בתחרות אישית במשחקי החורף האולימפיים (15 שנים 8 חודשים ו-10 ימים) ובמדליית זהב באליפות עולם בהחלקה על הקרח (14 שנים, 9 חודשים ו-10 ימים). ליפינסקי נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה בתם של פטרישיה ברוזיניאק, מזכירה וג'ק ריצ'רד ליפינסקי, עורך דין. היא גדלה בסוול, ניו ג'רזי עד שנת 1991. היא החלה להחליק על גלגיליות מגיל 3 ומגיל 6 התאמנה בהחלקה על הקרח. בתחרות אזורית, הראשונה שלה, בשנת 1990 היא סיימה במקום שני. בשנת 1991 משפחתה עברה בעקבות האב לסוגר לנד, טקסס שם לא היו תנאים להחלקה. בשנת 1993 היא עברה עם אמה לדטרויט, מישיגן והתאמנה בהדרכתו של ריצ'רד קלהאן. באליפות ארצות הברית בהחלקה על הקרח שנערכה בסן חוזה קליפורניה בינואר 1996 זכתה ליפינסקי במדליית ארד. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה באדמונטון קנדה במרץ אותה שנה היא סיימה במקום 15. היא הופיעה בתרגיל הקצר, לצלילי "On the Town", ובתרגיל החופשי, לצלילי "Speed" ו-"The Prince of Tides". באליפות ארצות הברית בהחלקה על הקרח שנערכה בנשוויל טנסי בפברואר 1997 זכתה ליפינסקי במדליית זהב כשהייתה בת 13 שנים ו-7 חודשים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בלוזאן שווייץ בשנת 1997 היא זכתה במדליית זהב לפני בת ארצה מישל קוואן וונסה גוסמרולי מצרפת. היא הופיעה בתרגיל הקצר, לצלילי "Little Women", ובתרגיל החופשי, לצלילי "Much Ado About Nothing" ו-"Sense and Sensibility" ובכך הייתה לאדם הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב באליפות העולם בהחלקה על הקרח בהיותה בת 14 שנים, 9 חודשים ו-10 ימים. באליפות ארצות הברית בהחלקה על הקרח שנערכה בפילדלפיה פנסילבניה בינואר 1998 זכתה ליפינסקי במדליית כסף. חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת נאגנו (1998) היא זכתה במדליית זהב בהחלקה אמנותית לפני מישל קוואן וצ'ן לו מסין. לאחר התרגיל הקצר, לצלילי "Anastasia", היא דורגה שנייה ולאחר התרגיל החופשי האחרון, לצלילי "The Rainbow" היא דורגה ראשונה. 6 שופטים מ-9 דרגו אותה ראשונה לפני קוואן ובכך הייתה לאדם הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב בתחרות אישית במשחי החורף האולימפיים בהיותה בת 15 וחצי. מדיה וקבצים בנושא טרה ליפינסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרה ליפינסקי (באנגלית) טרה ליפינסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרה ליפינסקי, ברשת החברתית אינסטגרם טרה ליפינסקי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טרה ליפינסקי, באתר olympedia.org טרה ליפינסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'רי נלסון

ג'רי נלסון (באנגלית: Jerry Nelson; ‏10 ביולי 1934 - 23 באוגוסט 2012) היה בובנאי אמריקאי שהפעיל דמויות רבות בסדרות "החבובות" ו"רחוב סומסום". נלסון נולד בטלסה, אוקלהומה הוא גדל בוושינגטון די. סי. והחל ללמוד בובנאות עבור ביל ביירד. הופעתו הראשונה הייתה בתוכנית המופע של ג'ימי דין ב-1965. כאשר פרנק אוז לקח חופשה מבובנאות, הוא החל לבבן את רולף הכלב. החל מהעונה השנייה של "רחוב סומסום", הצטרף נלסון מחדש לחבורה של ג'ים הנסון, בתוכנית זו הוא הפעיל דמויות כמו: שרלוק המלוק (פרודיה על "שרלוק הולמס"), מאמפורד הקוסם המופלא (מלכוש), הארי המפלצת (שרגא) והדמות הכי מזוהה אצלו בסדרה, ערפד המספרים - מר סופר. כמו כן הוא היה הבובנאי הראשון שהפעיל את סנאפלופוגס למשך 7 עונות. בסדרת הטלוויזיה "החבובות" הפעיל נלסון את פלויד פפר (אחד הגיטריסטים של "הלהקה החשמלית"), ד"ר ג'וליוס סטרנג'פורק מהמערכון "מסע בין חזירים" (פרודיה על "מסע בין כוכבים") קמילה התרנגולת (החברה של גונזו הגדול), לו זילנד זורק דגי הבומרנג, ורובין הצפרדע (אחיינו של קרמיט הצפרדע). כמו כן הוא הפעיל דמויות משנה, כמו: כתב הספורט לואיס קזגר, פופס הזקן, וג'יי פי גרוס (דודו של סקוטר). בתוכנית "פראגל רוק", הפעיל נלסון את גובו פראגל, את פא גורג ואת מרג'ורי מלכת האשפה. בנוסף להפעלת הבובות, דיבב נלסון דמויות בסדרות המצוירות "כבש בעיר הגדולה" ו"ההרפתקאות של בילי ומנדי". בשנת 2004 החליט נלסון לפרוש מהפעלת הבובות עקב בעיות בריאות, אולם הוא המשיך להפעיל את מר סופר ב"רחוב סומסום". ב-24 באוגוסט 2012, לא הצליח נלסון להתגבר על המחלה שלו ונפטר. ג'רי נלסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'רי נלסון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'רי נלסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'רי נלסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'רי נלסון, באתר Discogs (באנגלית) ג'רי נלסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעלקא פינטר

הרב שמואל שמעלקא פינטר (י"א באדר תרע"ט 11 בפברואר 1919[דרוש מקור] - י"א בתמוז תשנ"ד, 20 ביוני 1994) היה רב בריטי, מראשי היהדות החרדית בלונדון. נולד בווינה בסביבות שנת תר"פ. אביו רבי חיים היה רבה של בוקווסק שבגליציה ובזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה כמו רבים מיהודי גליציה. למד בישיבת צעהלים אצל הרב לוי יצחק גרינוולד. בהיותו בווינה גם קיבל בלימוד מרבי יוסף רוזין "הרוגושטובער" ששהה שם לצורך רפואת העיניים, והיה מקריא לו מספרי לימוד. בזמן מלחמת העולם השנייה הצליח להגר ללונדון שם נישא לבתו של רבי ישראל אריה מרגליות, האדמו"ר מפרמישלאן לונדון. פתח בית מדרש בשם "ישועת חיים". רבני לונדון (בהם רבי שלום מוסקוביץ' האדמו"ר משאץ ורבי יחזקאל אברמסקי) עודדו אותו לקבל הנהגת מוסד "יסודי התורה" (נוסד על ידי הרב ישכר פרדס אב"ד דנקוב) שעשרות שנים היו המוסדות החרדיים המרכזיים בעיר. היה יושב ראש אגודת ישראל של בריטניה. לאחר פטירת אשתו נישא בשנית לבתו של רבי פנחס שלום מקוסון, אלמנת רבי אברהם אייכנשטיין מזידיטשוב שיקגו. נקבר בבית הקברות עדת ישראל שבאנפילד, לונדון. לרב פינטר ארבעה בנים: הרב חיים פינטר זצ"ל מילא את מקומו ברבנות, נפטר בחול המועד סוכות תשפ"ד. הרב אברהם פינטר זצ"ל - היה רב ופוליטיקאי בריטי, מנהל מוסדות "יסודי התורה" אחרי אביו, עד מותו בהתפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת ב-2020. הרב יששכר פינטר - ראש הכולל "דבר אברהם". רבי יצחק פינטר זצ"ל - האדמו"ר מבוקאווסק, וראש כולל אברכים בבני ברק, נפטר תמוז תשפ"ב ומנו"כ בהר הזיתים. בנותיו נשואות לרב עזריאל זעליג וינברג זצ"ל מסלונים, ולרב יצחק דב ברגר מחסידי צאנז, המכהן כדיין במנצ'סטר ובעבר היה חבר בית הדין של לונדון. אליהו קאופמן, צדיק כתמר יפרח, תולדות חייו של רבי שמעלקא, 2005. הספד בירחון "בית ויז'ניץ", באתר היברובוקס תמונת מצבתו בפורום היידי "אידישע וועלט פארומס".
חום לבן (ספר)

חום לבן (אנגלית: White Heat) הוא ספר בישול שנכתב בידי השף מרקו פייר וייט, ויצא לאור בשנת 1990. הוא כולל תצלומי שחור-לבן שצולמו בידי בוב קרלוס קלארק. הוא אוטוביוגרפי בחלקו, והוא נחשב גם לספר הזיכרונות הראשון של השף. אחד המבקרים תיאר את הספר בתור "כנראה ספר המתכונים המשפיע ביותר ב-20 השנים האחרונות". פורסם לראשונה בשנת 1990, חום לבן הוא בחלקו אוטוביוגרפיה של השף מרקו פייר וייט ובחלקו ספר בישול. חום לבן, באתר OCLC (באנגלית)
מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים

מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים (באנגלית: Mickey, Donald, Goofy: The Three Musketeers) הוא סרט הנפשה אמריקאי משנת 2004 של אולפני וולט דיסני, אשר מבוסס על הספר שלושת המוסקטרים. דמויותיהם של שלושת המוסקטרים היו גיבורי הקומיקס של וולט דיסני: מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי. מיקי, דונלד וגופי חולמים להיות מוסקטרים והשמועה מגיעה שקפטן פיט ("פיט השחור" בקומיקס) ממנה אותם לשמור על הנסיכה מיני שפיט שונא והם רוצים להציל אותה ודרך חוש ההומור המפותח של השלישייה הם הורסים הכל ומצילים את מיני. על בימוי והפקת מלאכת הדיבוב העברי הייתה אחראית שפרירה זכאי. מדיה וקבצים בנושא מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים בוויקישיתוף "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", באתר נטפליקס "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", באתר AllMovie (באנגלית) "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנץ קרל אכרד

פרנץ קרל אכרד (בגרמנית: Franz Karl Achard‏; 28 באפריל 1753, ברלין – 20 באפריל 1821, קונרן, שלזיה (כיום וינשקו (Wińsko) פולין) היה כימאי, פיזיקאי וביולוג, גרמני. ידוע בעיקר בזכות פיתוח סלק הסוכר והקמת המפעל הראשון בעולם לייצור סוכר מסלק סוכר. אנדריאס זיגיסמונד מרגרף חיפש דרכים לייצור סוכר בגרמניה. ב-1747 פרסם את תגליתו על תכולת הסוכר הגבוהה בסלק והציג תהליך למיצוי הסוכר, אולם באותו זמן לא נעשה כל שימוש בתגלית זו. פרנץ קרל אכרד, שהיה דוקטורנט של מרגרף, חזר לעסוק בנושא כעבור כמעט שלושה עשורים. ב-1784 החל בניסויי ברירה מלאכותית לשיפור תכולת הסוכר בסלק בהמות, כעבור שנים הצליח להגיע לתכולת סוכר של 5-6 אחוז. במקביל עסק בפיתוח תהליך מיצוי שיאפשר ייצור תעשייתי. ב-1799 הגיש סוכר שנוצר מסלק סוכר למלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי, ובהמשך קיבל תמיכה מלכותית להקמת מפעל לייצור סוכר. המפעל שהוקם בקונרן שבשלזיה (כיום וינשקו (Wińsko) פולין נחנך ב-1801. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, כאשר נוצר מחסור בסוכר באירופה, נודע לנפוליאון בונפרטה על מפעלו של אכרד, והוא הורה לשתול סלק סוכר בהיקף רחב בצרפת ולהקים מאות מפעלים לייצור סוכר מסלק סוכר. כיום מייצרים כ-20% מהסוכר הלבן בעולם מסלק סוכר. חבר האקדמיה המלכותית הפרוסית למדעים - 1776. מנהל המחלקה לפיזיקה של האקדמיה המלכותית הפרוסית למדעים - 1782. חבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים - 1782. היסטוריה של ייצור סוכר מסלק סוכר באתר מוזיאון הסוכר בברלין (גרמנית) הקמת מפעלי סוכר על ידי פרנץ קרל אכרד, באתר היסטוריית ייצור סוכר מסלק סוכר (אנגלית) פרנץ קרל אכרד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לפי מקור אחר ב-1802 ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתאם ספירמן

מקדם המתאם של ספירמן, בסטטיסטיקה, הוא מדד קשר א-פרמטרי המודד את עוצמת הקשר בין שני משתנים, כאשר המשתנים נמדדים על ידי סולם סדר, רווח או מנה. מדד זה מעריך עד כמה טוב ניתן לתאר את הקשר בין המשתנים באמצעות פונקציה מונוטונית. המדד אומד את עוצמת הקשר בין שני משתנים, X ו-Y, על ידי דירוג התצפיות. באופן מעשי נהוג להשתמש במדד זה כאשר לפחות אחד משני המשתנים נמדד בסולם סדר. המדד קרוי על שמו על צ'ארלס ספירמן, ולעיתים מסומן באות היוונית ρ (רו). יהיו X ו-Y שני משתנים הנמדדים בסולם סדר, רווח או מנה. נתונות N תצפיות מזווגות של שני המשתנים: .(X1, Y1), .....(Xn, Yn). נגדיר את Ri להיות הדרגה של Xi (כאשר מדרגים את ערכי X מהנמוך לגבוה), ובאופן דומה את Si להיות הדרגה של Yi ואת Di להיות שווה להפרש Ri-Si. אזי מקדם המספר של ספירמן ρ מוגדר על ידי: ρ = 1 − 6 ∑ D i 2 N ( N 2 − 1 ) {\displaystyle \rho =1-{\frac {6\sum Di^{2}}{N(N^{2}-1)}}} למעשה המדד זה מחושב על ידי הפעלת נוסחת מקדם המתאם של פירסון על הדרגות R ו-S, והנוסחה הנתונה מתקבלת על ידי פישוט אלגברי של החישוב. המדד סימטרי: מתאם ספירמן בין X ל-Y שווה למתאם ספירמן בין Y ל-X. ערכו של המתאם נע בין 1 {\displaystyle 1} ל- − 1 {\displaystyle -1} . אם ערכו של המדד שווה ל-1 אז יש בין המשתנים קשר מונוטוני חיובי מלא, ואם ערכו שווה ל-1- אז יש בין שני המשתנים קשר מונוטוני שלילי מלא. ערך 0 מציין חוסר קשר מונוטוני. במבחני טעימה אנשים נתבקשו לטעום מותגים שונים של פיצה, ולדרג את הנאתם מהטעם בסולם שנע בין הערכים 1 עד 10, כאשר הערך 1 מציין "לא טעים בכלל", והערך 10 מציין "טעים מאוד". כמו כן, יש נתונים על המחיר של כל מנת פיצה בשקלים, שאינם ידועים לטועמים. לשם הפשטות, נציג כאן נתונים של 6 טועמים בלבד: שימו לב כי לשתי מנות של פיצה היה מחיר זהה של 15 שקלים. אלה היו המחירים השני והשלישי הנמוכים ביותר, ולכן לכל אחד מהם ניתנה הדרגה הממוצעת 2.5. נסכם את ריבועי הפרשי הדרגות ונקבל כי הסכום שווה ל-24.5. נציב ערך זה בנוסחה ונקבל כי: ρ = 1 − 6 ∗ 24.5 6 ( 6 2 − 1 ) = 0.3 {\displaystyle \rho =1-{\frac {6*24.5}{6(6^{2}-1)}}=0.3} מסקנתנו תהיה כי יש קשר בינוני בין מחיר הפיצה והטעם שלה. מדיה וקבצים בנושא מתאם ספירמן בוויקישיתוף מתאם ספירמן, באתר MathWorld (באנגלית)
דייגו היפוליטו

דייגו מטיאס היפוליטו (בפורטוגזית: Diego Matias Hypólito; נולד ב-19 ביוני 1986) הוא מתעמל ברזילאי, סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים אלוף עולם (2005 ו-2007) בתרגיל הקרקע. היפוליטו נולד בעיר סנטו אנדרה הסמוכה לסאו פאולו. הוא החל להתאמן בהתעמלות בגיל 7, בעקבות אחותו דניאלה, וזכה מספר פעמים באליפויות ברזיל לגילאי ילדים ונוער. להישג הראשון בזירה הבינלאומית הגיע כשהיה בן 16, וזכה במקום החמישי בתרגיל הקרקע באליפות העולם שנערכה בדברצן ב-2002. באליפות שנערכה ב-2003 באנהיים סיים במקום הרביעי, יחד עם הרומני מריאן דרגולסקו. באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2005 זכה במדליית הזהב, והיה לדרום אמריקאי הראשון בהיסטוריה שרושם הישג כזה באליפות העולם בהתעמלות. באליפות שנערכה ב-2006 באורהוס איבד את תוארו לדרגולסקו, וזכה במדליית הכסף. הוא שב והוכתר כאלוף העולם בשטוטגרט (2007). חודשים ספורים לפני אולימפיאדת בייג'ינג (2008) לקה היפוליטו בקדחת דנגי, אך החלים בזמן והשתתף במשחקים. בשלב המוקדמות דורג ראשון, אך בשלב הגמר נפל במהלך התרגיל שביצע, וסיים רק במקום השישי. כן השתתף בקרב-רב, אך פרש לאחר ביצוע שני תרגילים. לאליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 הגיע לאחר שהחלים מפציעה, ולא הצליח להעפיל לשלב הגמר. באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-2011 חלק את מדליית הארד עם אלכס שטילוב. הייתה זו המדליה הראשונה בה זכה מזה ארבע שנים. בנוסף להישגיו באליפויות העולם, זכה היפוליטו גם במדליות הזהב בתרגילי הקרקע וסוס הקפיצות במשחקים הפאן-אמריקאיים בריו דה ז'ניירו (2007) ובגואדלחרה (2011). ב-2011 היה גם שותף לזכייה הקבוצתית של נבחרת ברזיל במדליית הזהב. באולימפיאדת לונדון (2012) נחשב היפוליטו לאחד המועמדים הבולטים להעפיל לשלב הגמר בתרגיל הקרקע, אך עקב נפילה ומעידה במהלך ביצוע התרגיל בשלב המוקדמות קיבל ציון נמוך וסיים במקום ה-59 בלבד. באליפות העולם שנערכה ב-2014 בנאנינג זכה במדליית הארד, ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הכסף. בשנת 2019 יצא מהארון. דייגו היפוליטו, ברשת החברתית פייסבוק דייגו היפוליטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייגו היפוליטו, ברשת החברתית אינסטגרם דייגו היפוליטו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דייגו היפוליטו, באתר olympedia.org דייגו היפוליטו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית דייגו היפוליטו באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית דרור בלילטי, ‏החלום האולימפי גרם לי להסתיר את המיניות שלי, באתר ‏מאקו‏, 20 במאי 2019
פרוקרוסטס

פּרוֹקרוּסְטֵס (ביוונית: Προκρούστης) המכונה גם "המותח [אשר מעצב את המתכת]", היה במיתולוגיה היוונית נוכל ושודד מאטיקה, אשר נודע במנהגו לתקוף אנשים ולמתוח או לכרות את רגליהם, כדי שיתאימו לגודלה של מיטת מתכת. סיפורו של פרוקרוסטס מתקשר ומקביל לסיפור הידוע בתרבות היהודית לגבי מיטת סדום. בפרט, בשפה האנגלית משמש המושג 'Procrustean bed' (מיטה פרוקרוסטית) במשמעות זהה לזו של המושג 'מיטת סדום' בשפה העברית, ובא במקומו. במיתולוגיה היוונית, פרוקרוסטס היה בנו של פוסידון, אשר החזיק מבצר במרומי הר קורידאלוס, ב'דרך הקדושה' שבין אתונה ואלוסיס. במבצר הוא החזיק את מיטת המתכת שלו, אליה הזמין כל עובר אורח להעביר את הלילה, ועליה הוא היה מותח את אותם עוברי אורח כך שיתאימו למיטה. בגרסאות מאוחרות יותר של הסיפור, נאמר כי אם האורח היה גבוה מדי, פרוקרוסטס היה כורת את האורך העודף. כמו כן, איש מעולם לא התאים למיטה בדיוק, שכן הוא החזיק בסתר שתי מיטות שונות. פרוקרוסטס המשיך במשטר הטרור שלו עד אשר הוא נתפס בידי תסאוס, אשר "התאים" אותו לאותה המיטה. הריגתו של פרוקרוסטס הייתה הרפתקתו האחרונה של תסאוס במסעו מטרויזן לאתונה. סיפורו של פרוקרוסטס מתקשר ומקביל לסיפור הידוע בתרבות היהודית לגבי מיטת סדום, ומובא לעיתים בהקשר אליו. כך, השתמש השופט יצחק אנגלרד בשני המושגים יחד כדי לתאר שתי חלופות רעות, אשר אחת מהן גרועה מהאחרת: "אם הוראת סעיף 17(3) לחוק נמשלת למיטה האגדתית שבעיר סדום עבור האורחת בדמותה של מניית הבורסה, הרי הוראת סעיף 17(4) לחוק היא עבורה המיטה הקטלנית שעליה נהג להשכיב השודד המיתולוגי היווני פרוקרוסטס את אורחיו שלו". מדיה וקבצים בנושא פרוקרוסטס בוויקישיתוף פרוקרוסטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ע"א 4294/97 אובזילר טוביה ואחרים נ' בנק דיסקונט לישראל בע"מ, ניתן ב־21 בנובמבר 2001