laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היינריך רוצו, נסיך רויס-פלאואן

היינריך רוצו, נסיך רויס-פלאואן (בגרמנית: Heinrich Ruzzo, Prinz Reuß von Plauen; 24 במאי 1950 - 29 באוקטובר 1999) היה נסיך מבית רויס אשר עבד כאדריכל. התפרסם בעיקר בשל נישואיו לזמרת השוודית אנני-פריד לינגסטד, חברת להקת אבבא. היינריך נולד בלוצרן ב-24 במאי 1950. אביו היה היינריך אנציו, נסיך רויס-פלאואן, מנסיכות רויס הקו הצעיר. אמו הייתה לואיז פיירון, ברונית שוודית ממוצא צרפתי. בפברואר 1954 התגרשו הוריו. אביו התחתן מחדש עם הרוזנת פדורה פון פוקלר-גרודיץ, ואמו התחתנה עם תיאודור אנקרקרונה, בעל אדמות בסקניה ובאופלנד. בילדותו, התגורר היינריך לסירוגין אצל סבו הנסיך היינריך הארי ברומא ואצל אמו בשוודיה. בשוודיה הוא למד אדריכלות והתערה באצולה המקומית. הוא הפך לידידו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה ולבן לווייתו לציד. לאחר שהתבגר, עבר היינריך להתגורר בטירה בפריבור שהייתה שייכת למשפחתו. ב-1989 נפטרה אמו והוא ירש חלק מנכסיה בשוודיה. ב-29 באוקטובר 1999 נפטר היינריך מלימפומה. ב-1974 נישא היינריך לנורווגית מטה רינדי. ב-2 ביוני 1977 היא ילדה לו תאומות: הנרייטה, נסיכת רויס-פלאואן פאולינה, נסיכת רויס-פלאואן ב-1986 התגרשו היינריך ומטה, והיינריך נישא לזמרת השוודית אנני-פריד לינגסטד, חברת להקת אבבא. היינריך רוצו, נסיך רויס-פלאואן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
צ'ורגו

צ'ורגו (בהונגרית: Csurgó) היא עיר במחוז שומוג' שבדרום מערב הונגריה. מבחינה מנהלית היא מרכז של נפה. קיימות עדויות על יישוב באזור עוד בתקופה הפרהיסטורית. בתקופת האימפריה הרומית דרכו עבר כביש שמקשר את פאנוניה לים האדריאטי. היישוב הוזכר בכתובים כבר בשנת 1019. תקופה מסוימת הוא היה שייך לצלבנים ואחר כך עבר לשליטת המסדר הריבוני הצבאי של מלטה. לפי המסורת בלה הרביעי, מלך הונגריה נמלט דרך העיירה לאחר הפסד בקרב מוהי. בשנת 1405 זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נתן ליישוב זכויות "עיר שוק". בתקופת הונגריה העות'מאנית היישוב התרוקן מהתושבים. בתחילת המאה ה-18 העיירה הייתה זניחה והייתה שייכת למשפחת פסטטיקס. הם החליטו לפתח את האזור ועודדו התיישבות באזור. בשנת 1850 צ'ורגו חזרה להיות "עיר שוק". בשנת 1872 היישוב חובר למערכת מסילת ברזל. כיום העיר מהווה מרכז של נפת צ'ורגו בו ממוקם גם כפר ברזנצה שהוא היישוב השני בגודלו בנפה. במקום הייתה קיימת קהילה יהודית. בשנת 1753 בה נולד מרדכי בנט. שמו נאג' (במקור נויהאוז, 1881 – 1940) היה סופר, עיתונאי, עורך יהודי-הונגרי. לצ'ורגו הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות: צרפת אומל (אנ'), צרפת (מ־1987) רומניה קריסטורו סקויסק (אנ'), רומניה (מ־1990) קרואטיה ורסר (אנ'), קרואטיה (מ־1999) גרמניה היימהאוזן (אנ'), בוואריה, גרמניה (מ־2001) סלובקיה וראבלה, סלובקיה (מ־2007) קרואטיה ג'ורג'בץ (אנ'), קרואטיה (מ־2019) מדיה וקבצים בנושא צ'ורגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ורגו "Csurgó testvérvárosi kapcsolatai". csurgo.hu (בהונגרית). Csurgó. נבדק ב-2023-08-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת קניה בכדורגל

נבחרת קניה בכדורגל, הידועה בכינוייה "כוכבי ההראמבי", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קניה. הדירוג הנוכחי של נבחרת קניה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-102 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,208.96 – עלייה של 6 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 68 נמדד לראשונה בדצמבר 2008, והדירוג הנמוך ביותר 137 נמדד לראשונה ביולי 2007. 1930 עד 1970 - לא נכנסה 1974 עד 2022 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה פטריק אוסיאקו - שיחק בליגת העל בכדורגל נכון ל-12 בספטמבר 2023. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא נבחרת קניה בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קניה בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
שטיגליץ

שטיגליץ הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו חוחית. האם התכוונתם ל... אלכסנדר שטיגליץ – איש כספים רוסי אפרת שטיגליץ – סופרת ועיתונאית ישראלית ג'וזף שטיגליץ – כלכלן יהודי-אמריקאי יוסף שטיגליץ – אספן וסוחר אמנות יהודי לואיס שטיגליץ – אתלט יהודי-אמריקאי מיכאל שטיגליץ – איש צבא ישראלי לילך שטיגליץ – אשת קולינריה וטכנולוגיה
גרנד קניון (סרט, 1991)

גרנד קניון (באנגלית: Grand Canyon) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויו של לורנס קסדן, עם קווין קליין, דני גלובר, מרי מקדונל וסטיב מרטין בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי לורנס ומג קסדן ומתאר בעיות של אנשים הגרים בעיר לוס אנג'לס ועסוקים בהישרדות יומית נוכח האלימות והפשע בעיר. מסוק משטרתי טס כל הלילה מעל העיר ומאיר בזרקור חזק את המקומות הרוויים בפשע ובאלימות. בעיותיהם מתגמדות בסוף הסרט כשהם מבקרים בגרנד קניון הענק והמדהים המגמד את בעיותיהם. לורנס ומג קסדן היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר ולפרס גילדת הכותבים של אמריקה. לרנס קסדן זכה בפרס דב הזהב לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. מאק (קווין קליין) הוא עורך דין בעל משרד גדול לענייני הגירה בלוס אנג'לס. הוא נשוי לקליר (מרי מקדונל) ולהם בן בוגר בשם רוברטו (ג'רמי סיסטו). דייוויס (סטיב מרטין) הוא חברו הקרוב, מפיק סרטי פשע ואלימות מצליחים. שניהם צופים במשחק כדורסל של הלייקרס בסופו נפרד מאק מדייביס וחברתו ואנסה (שרה טריגר) ובגלל פקק תנועה הוא בוחר לעשות קיצור דרך שעובר בשכונה רוויית פשע. שם מתקלקל רכבו והוא מזמין גורר. קבוצת אפרו-אמריקאים עוצרים לידו ומתגרים בו. הוא מרגיש סכנה לחייו אבל למקום מגיע הגורר סיימון (דני גלובר) גם הוא אפרו אמריקאי שיודע לדבר בנחת עם ראש הכנופיה והם עוזבים את המקום. מאק מודה לסיימון על שהציל את חייו ומכאן מתפתחת ידידות בין שניהם למרות הבדלים בגזע, השכלה ומצב כלכלי. סיימון הוא גרוש ויש לו בת חירשת שנמצאת במוסד איתה הוא מתקשר באמצעות מכשיר אלקטרוני. הוא תומך גם באחותו דבורה (טינה ליפורד) שגרה בסביבה רווייה באלימות קשה ובנה אוטיס (פטריק מאלון) מתחבר עם עבריינים. קליר מחפשת משמעות לחייה, היא בת 50, בנה רוברטו (ג'רמי סיסטו) עומד לעזוב את הבית והיא כמהה לילד. באחד הימים היא מגלה תינוקת נטושה ולוקחת אותה לביתה ומטפלת בה. בהוראת מאק היא מוסרת אותה למשטרה אבל עם הזמן נכנע לה מאק והם מאמצים את התינוקת. קליר רואה את מציאת התינוקת והצלת מאק כהתערבות אלוהית. דייביס שמתפרנס יפה מסרטי אלימות נפצע קשה כאשר שודד יורה ברגלו בניסיון שוד ונשאר צולע לתמיד. הוא מנתק את קשריו עם ואנסה ומפסיק להפיק סרטי אלימות. למאק יש מערכת יחסים קצרה עם די (מרי-לואיז פארקר) שעובדת אצלו ומפתחת צפיות ממנו אבל הוא מסרב להמשיך והיא עובת את המשרד. מאק מחבב את סיימון ועוזר לו. הוא עוזר לו להעביר את אחותו וילדיה לשכונה טובה יותר וכן מכיר לו עובדת אפרו אמריקאית בשם ג'יין (אלפרה וודארד) שהופכת לבת זוגו. בסוף מגיעים כולם לגרנד קניון וצופים בהשתאות על הקניון האדיר הזה שלעומתו מתגמדים בעיותיהם היומיומיות. "גרנד קניון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גרנד קניון", באתר נטפליקס "גרנד קניון", באתר AllMovie (באנגלית) "גרנד קניון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גרנד קניון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גרנד קניון", באתר Metacritic (באנגלית) "גרנד קניון", באתר אידיבי "גרנד קניון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
זאב פרוש

זאב פרוש (1901, ה'תרס"א– 1 במאי 1954, כ"ח בניסן ה'תשי"ד) שימש במשך כשלושה עשורים כמורה וכמנהל בבית הספר "נצח ישראל" שבעיר חיפה, ולאחר מכן כיהן בהנהלת מחלקת החינוך של העירייה עד מותו. במקביל לעבודתו החינוכית, היה בין מייסדי קריית מוצקין וכיהן כחבר המועצה שלה, וכן פעל ב"הגנה" כחבר מפקדת הנפה. נולד בירושלים בשנת 1901, ליונה, בת יעקב גולדמן, ולנפתלי, בן למשפחת פרוש, שראשה היה מתלמידי הגר"א, שעלו לארץ ישראל בתחילת המאה ה-19. למד בישיבת "עץ החיים" בירושלים, והוסמך לרבנות על-ידי הרב צבי פסח פרנק. לאחר לימודיו בישיבה עבר ללמוד בבית המדרש למורים בפתח תקווה, שם הוסמך להוראה. ב־1924 עבר לחיפה והצטרף לסגל ההוראה בבית הספר "נצח ישראל", תוך שהוא מסייע לד"ר בנימין מנשה לוין בעבודת העריכה במפעל ההוצאה לאור "אוצר הגאונים". שימש במשך כשלושה עשורים כמורה וכמנהל, ולאחר מכן כיהן בהנהלת מחלקת החינוך של העירייה עד מותו. בנוסף פרסם מספר מאמרים בנושאי חינוך. לאחר נישואיו והולדת בניו, העתיקה המשפחה את מגוריה מחיפה לקריית מוצקין, שרק נוסדה. ב־1935 נבחר ליושב-ראש מועצת הקריה. בין יתר פעולותיו הציבוריות, פעל לבניית בית הספר "אחדות", לבניית בית הכנסת המרכזי, בו נהג לתת שיעורי גמרא קבועים מדי שבוע, לבניית "יד לבנים" לזכר הנופלים, לבניית מקווה וכן להכתרת רב לקריה. בנוסף קבע את שמותיהם של מספר רחובות בקריית מוצקין. במקביל, היה פעיל במחתרת ההגנה כחבר במפקדת הנפה. נפטר ב-1 במאי 1954, בגיל 53. נקבר בהר המנוחות בירושלים. בקריית מוצקין ובעיר חיפה נקראים רחובות על שמו. היה נשוי לחיה לבית סולוביצ'יק. בנו הבכור נפתלי, שירת בבריגדה היהודית. בנו השני יעקב, הוא פרופסור לכלכלה לשעבר באוניברסיטת בר-אילן. נכדו, זאב פרוש, פרופסור לגנטיקה התפתחותית באוניברסיטה העברית. מדיה וקבצים בנושא זאב פרוש בוויקישיתוף זאב פרוש באתר GRAVEZ כרמליסט | רחוב ע״ש ר׳ זאב פרוש נחנך הבוקר בשכונת תל עמל, באתר carmelist.co.il, ‏2022-01-02 פרוש יעקב | המחלקה לכלכלה, באתר econ.biu.ac.il זאב פרוש, באתר new.huji.ac.il ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישי

יִשַׁי הוא דמות מקראית, אביו של דוד המלך, וכפי המשתמע מהמקרא, אציל ואיש חשוב בעיר מגוריו בית לחם. על פי רש"י על שמואל ב', פרק ח', פסוק ב', ישי נהרג על ידי אנשי מואב ביחד עם אשתו וחלק מילדיו. הצורה הארוכה של השם, אִישַׁי, מופיעה פעם אחת במקרא, בדברי הימים, ויש המשערים שהיא עצמה קיצור של השם התאופורי אישיהו או אישיה (איש-יה) שאינו מופיע במקרא. על פי השערה אחרת השם יִשַׁי הוא צורה מקוצרת של ישיה (יש-יה). במגילת רות, מסופר שבעז, שהיה בן בנו של נחשון בן עמינדב נשא לאישה את רות המואביה, והם הולידו את עובד, עובד הוליד את ישי וישי הוליד את דוד. על פי דברי הימים, לישי היו שבעה בנים: אליאב, אבינדב, שמעא, נתנאל, רדאי, אוצם ודוד; וכן שתי בנות: צרויה ואביגיל. על פי ספר שמואל, היו לישי שמונה בנים, ואף בדברי הימים מוזכר אדם בשם אליהו אחי דוד, שכנראה היה מאם אחרת או שמת בגיל צעיר. בימי שאול המלך, היה ישי זקן ומכובד בקרב חשובי עירו. על פי המסופר בספר שמואל מצווה אלוהים את שמואל הנביא לנסוע לבית לחם אל בית ישי על מנת למשוח מבניו למלך במקום שאול. ישי, שאינו משער שבנו דוד ראוי למלוכה, מציג בפני שמואל את כל בניו ורק לבסוף מציג בפניו את דוד. אלוהים אומר לשמואל שדוד הוא המועמד הראוי בעיניו ושמואל מושח אותו בשמן. בפרק י"ז, ישי שולח את דוד בנו להביא צידה לאחיו הגדולים ממנו, שהלכו עם שאול במלחמה. בספרי הנביאים והכתובים ההתייחסות לדוד המלך היא בשם "דוד בן ישי", ובפי אויביו: "בן ישי" בלבד. הנביא ישעיהו מתנבא על העתיד בחזון גאולה: ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה”. שם אשתו של ישי (ואמו של דוד) לא מוזכר בתנ"ך, אולם בתלמוד הבבלי היא מכונה נצבת בת עדאל. המדרש מונה אותו עם הצדיקים שלא חטאו. על פי המובא בתלמוד הבבלי, ישי הוא אחד מארבעת האנשים (יחד עם בנימין, עמרם וכלאב) ש"מתו בעטיו של נחש", כלומר שלא מתו בעוונם אלא רק בגלל הגזרה שנגזרה על המין האנושי בעקבות מעשה חטא עץ הדעת והנחש, והוא אחד משמונת נסיכי האדם הנזכרים בספר מיכה. ערך מורחב – אילן ישי לישי יש חשיבות רבה במסורת הנוצרית, בכך שעל פי הברית החדשה הוא אחד מאבותיו של ישו. בנוסף לכך, הפסוק בישעיהו מייחס את המשיח לישי: ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי, וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה”, מה שגרם לביטוי "אילן ישי", שגם זכה לביטוי אומנותי נרחב. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה קבר ישי ורות מדיה וקבצים בנושא ישי בוויקישיתוף ישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דברי הימים א', ב', י"ג יהודה קיל, דעת מקרא, שמואל א', ט"ז, ב' יהודה קיל, דעת מקרא, שם, הערה 3 דברי הימים א', ב', י"ג–ט"ז. שמואל א', י"ז, י"ב שמואל א', ט"ז. שמואל א', כ', ל' ושמואל ב', כ', א' ועוד (במקום אחד נזכר כינוי זה שלא בדרך גנאי, על דרך השירה; ראו דברי הימים א', י"ב, י"ט). ישעיהו, י"א, א' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"א, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ה, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ז, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד ב' ספר ישעיהו, פרק י"א, פסוק א'.
ניפאטס דיגיטליס

ניפאטס דיגיטליס (שם מדעי: Niphates digitalis; מכונה גם: ספוג אגרטל ורוד) הוא מין של ספוג, שתואר לראשונה בידי החוקר הצרפתי ז'אן-בטיסט דה לאמארק בשנת 1814. ספוג זה חי באוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה הצפונית, בפלורידה שבדרום ארצות הברית והאיים הקריביים, כולל איי בהאמה והאנטילים ההולנדיים. הוא מגיע לאורך 30 עד 50 סנטימטרים וצורתו היא כצורת צינור, מאוורר או אגרטל. למרות כינויו, צבעו של מין זה הוא לא רק ורוד אלא גם כחול, אפור ולבנדר. הספוג ניזון מפיטופלנקטון וחיידקים. תרכובות המופקות מספוג זה נחקרו במטרה לבדוק את האפשרות להשתמש בהן בטיפול נגד סרטן הערמונית. מדיה וקבצים בנושא ניפאטס דיגיטליס בוויקישיתוף ניפאטס דיגיטליס, באתר ITIS (באנגלית) ניפאטס דיגיטליס, באתר NCBI (באנגלית) ניפאטס דיגיטליס, באתר GBIF (באנגלית) World Porifera Database - Species - Niphates digitalis (Lamarck, 1814), www.marinespecies.org Meimetis LG, Williams DE, Mawji NR, Banuelos CA, Lal AA, Park JJ, Tien AH, Fernandez JG, de Voogd NJ, Sadar MD, Andersen RJ (2012). "Niphatenones, glycerol ethers from the sponge Niphates digitalis block androgen receptor transcriptional activity in prostate cancer cells: structure elucidation, synthesis, and biological activity". J Med Chem. 55 (1): 503–14. doi:10.1021/jm2014056. PMID 22148427. ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלוויל דיואי

מלוויל דיואי (אנגלית: Melvil Dewey‏; 10 בדצמבר 1851 – 26 בדצמבר 1931) היה ספרן וממציא שיטת דיואי, שיטת מיון ספרים הקרויה על שמו. לפי שיטה זו סדרם של הספרים בספרייה מחולק על פי נושאים ותתי-נושאים שלכל אחד מהם ישנו מספר קבוע, אשר מקלים מאוד על חיפוש ספר מסוים. בעת שהיה סטודנט עבד כספרן ובמהלך עבודה זו פיתח את שיטת המיון הזאת. דיואי אהב ספרים מילדותו. כשהיה בן 17 פרצה שרפה בבית ספרו והוא עשה מאמצים להציל כמה שיותר ספרים. כתוצאה מן העשן ששאף סבל משיעול קשה שנמשך כמה חודשים. רופאו קבע שהוא נפגע קשה מדי ושנותרה לו שנת חיים אחת לכל היותר. דבר זה גרם לו להיות ממוקד במה שהוא עושה ולפתח שיטות יעילות כדי לנצל את הזמן שנותר לו בצורה הטובה ביותר. ב-1874 סיים את לימודיו במכללת אמהרסט והתמנה להיות הספרן בפועל בספרייה זו. ב-1876 פרסם את חוברת בת 44 עמודים בשם A Classification and Subject Index for Cataloguing and Arranging the Books and Pamphlets of a Library (מיון ומִפְתּוּחַ נושאים לקטלוג וסידור ספרים בספרייה). חיבור זה נעשה לשיטת המיון העשרוני שהיא השיטה הנפוצה ביותר בעולם היום, במיוחד בספריות ציבוריות וספריות בתי ספר. ב-1877 עבר דיואי לבוסטון, שם ייסד יחד עם עוד שני חברים את כתב העת "Library Journal" שממשיך לצאת עד היום. ב-1883 עבר לאוניברסיטת קולומביה בניו יורק שם הוא הקים את בית הספר הראשון לספרנות בארצות הברית תוך התנגדות סגל האוניברסיטה. הוא הפך את הספרייה מאוסף לא מסודר ומקוטלג ברשלנות בן 50,000 כרכים לאוסף מאורגן ביעילות בן 100,000 כרכים תוך ריכוזו בבניין אחד, בעוד שקודם לכן היה האוסף מפוזר בתשע מחלקות שונות. ב-1888 התמנה למזכיר איגוד האוניברסיטאות בניו יורק ולמנהל הספריות של מדינת ניו יורק. בתפקידו זה קידם השאלה בין-ספרייתית, עודד כתיבת ביבליוגרפיות של הספרים הטובים ביותר ויצר את הספרייה הניידת. ב-1894 ייסד יחד עם אשתו את מועדון לייק פלאסיד כמועדון נופש לעובדים בתחומי החינוך והעבודה הסוציאלית. משום שהכלל שלו היה שלא יקבלו חברים שאחרים מתנגדים אליהם הוא לא קיבל שחורים, יהודים ומיעוטים אחרים. ב-1905 קראו יהודים ידועים בניו יורק לפטר אותו ממשרתו כמנהל הספריות בשל האפליה הנהוגה במועדון שלו. בעקבות הלחץ והאשמות שהוא הטריד מינית עובדות באיגוד הספריות האמריקאי (ALA) הוא התפטר מתפקידו זה וב-1906 גם נאלץ להתפטר מ-ALA. כמו כן הנהיג שינויים בצורת הכתיב האמריקאי (לעומת זה האנגלי) והמציא את התיקייה המשרדית המאונכת. מדיה וקבצים בנושא מלוויל דיואי בוויקישיתוף מלוויל דיואי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מלוויל דיואי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי מלוויל דיואי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) מלויל דיואי (1851-1931), דף שער בספרייה הלאומית Wayne A. Wiegand. Irrepressible reformer: a biography of Melvil Dewey What's so great about the Dewey Decimal System? What's so great about the Dewey Decimal System? Wayne Wiegand Dewey, Melvil
נבחרת ג'יבוטי בכדורגל

נבחרת ג'יבוטי בכדורגל, הידועה בכינוייה "הים האדום הצעיר", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ג'יבוטי. הנבחרת חברה בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ג'יבוטי ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-192 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 875.13 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 169 נמדד לראשונה בדצמבר 1994, והדירוג הנמוך ביותר 207 נמדד לראשונה באפריל 2015. 1930 עד 1998 - לא נכנסה 2002 - לא העפילה 2006 - לא נכנסה 2010 עד 2022 - לא העפילה 1957 עד 1998 - לא השתתפה 2000 עד 2002 - לא העפילה 2004 - פרשה 2006 - לא השתתפה 2008 - פרשה 2010 - לא העפילה 2012 עד 2015 - לא השתתפה 2017 עד 2025 - לא העפילה מדיה וקבצים בנושא נבחרת ג'יבוטי בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת ג'יבוטי בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מדצמבר 1994 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
טונוז'אן

טוּנוּזָ'אן (בספרדית: Tunuyán) היא עיר בפרובינציית מנדוסה בארגנטינה. העיר שוכנת מדרום לבירת הפרובינציה מנדוסה ומזרחה לגבול צ'ילה. יש בה 49,132 תושבים, והיא העיר הראשית של מחלקת טונוז'אן. השקעות מאז תחילת האלף השלישי, שנמשכו על ידי שילוב האקלים, האדמה והגובה, שינו את האזור, והפכו אותו לאחד מהאזורים החשובים ביותר של ארגנטינה בכל הנוגע לייצור יין באיכות גבוהה. מדיה וקבצים בנושא טונוז'אן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טונוז'אן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנפה אדמונית-בטן

אנפה אדמונית-בטן (שם מדעי: Ardeola rufiventris) היא מין של אנפה מהסוג אנפת אגם המצויה בטבע באפריקה שמדרום לסהרה לאורך דרום-מזרח אפריקה, דרום-מרכז אפריקה ובמזרח אפריקה הדרומית. האנפה נמצאה במדינות הבאות: אנגולה, בוצואנה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קניה, לסוטו, מלאווי, מאלי, מוזמביק, נמיביה, רואנדה, דרום אפריקה, סווזילנד, טנזניה, אוגנדה, זמביה וזימבבואה. האנפה מגיעה לאורך 38 עד 39 סנטימטרים, עם דמיון גדול בין הזכרים והנקבות, אף שהנקבות בעלות גוון חום או מפויח יותר ובעלי פס שמנת על הצוואר. האנפה בעלת נוצות אפורות-כהות לאורך הגב, הכתפיים, הצוואר והראש בעוד הזנב, הכנפיים והבטן בעלי גוון אדום-כחול כהה והרגליים צהובות בעלות אצבעות ארוכות. הראש כחול-כהה עם עיניים ומקור צהובים. זוהי אנפה החיה לאורך ביצות ואגני ניקוז של נהרות כמו באוקוונגו וכן בערבות עשב לחות, מישורים ושדות פפירוס. היא ניזונה על הגדות מדגים כמו אמנוניים או בינית (ברבוס), דו-חיים ומסרטנים וחרקים מימיים שונים. האנפה ניזונה ביחידות או בזוגות כשבכמה מקרים נמצאו אנפות בקבוצה של 8 פרטים. בלילה הם נחים על עצים נמוכים. האנפה מקננת בקבוצות גדולות על הענפים ביחידות זוגיות ובקן הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים. מדיה וקבצים בנושא אנפה אדמונית-בטן בוויקישיתוף אנפה אדמונית-בטן, באתר ITIS (באנגלית) אנפה אדמונית-בטן, באתר NCBI (באנגלית) אנפה אדמונית-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפה אדמונית-בטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנפה אדמונית-בטן, באתר GBIF (באנגלית) אנפה אדמונית-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלעד צפני

אלעד צפני (נולד ב-27 ביוני 1989) הוא אושיית רשת וידוען ישראלי. התפרסם בעקבות השתתפותו בעונה השלישית של תוכנית המציאות "האח הגדול". צפני נולד וגדל בשכונת כפר שלם בתל אביב. הוא למד בבית הספר היסודי דוד בלוך ובתיכון עירוני ט'. בהיותו נמוך קומה, ייצג את ארגון וראייטי ישראל באירועי וערבי התרמה רבים, וכן קיים ראיונות התרמה אצל דודו טופז ועינב גלילי. ב-2010 השתתף בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי" ובסדרה "אחד העם 101". באותה השנה השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות "האח הגדול". בשנת 2017 גילם את "מותק הטרול הקסום" בפסטיבל "מותק של פסטיבל". בשנת 2018 גילם את אהוד בסרט הביכורים של יונה רוזנקיאר "הצלילה". ב-2019 גילם את דמותו של ציקי, אסיר נכה המתנייד בכיסא גלגלים מקהילת הלהט"ב, בסדרת הטלוויזיה הסאטירית "שב"ס". ב-2021 החל להשתתף בעונה השנייה של הסדרה "קופה ראשית" בדמותו של ליעוז, ולאחר מכן השתתף גם בעונה השלישית. כמו כן, החל להגיש תוכנית רשת בשם "הישיבה בסלון", יחד עם הסטנדאפיסט ליעוז כהן. בשנת 2022 השתתף בתוכנית המציאות "גולסטאר", ואף לוהק להשתתף בסרט "מרוסקים: גולסטאר הסרט". בשנת 2023 החל להגיש פודקאסט יחד עם ליעוז כהן ברשת "הפודיום". 2010-פעם הייתי. 2010- אחד העם 101. 2011-"האח הגדול". 2017- גילם את "נאור" בסדרה "אנחנו במפה". 2017-"מותק של פסטיבל" לצידה של מיכל הקטנה. 2018- הצלילה (סרט). 2019- שב"ס, ציקי. 2021 - קופה ראשית, "ליעוז". צפני רווק, ומתגורר בתל אביב. הוא מרצה לילדים ונוער בנושא ביטחון עצמי, קבלת השונה, והתמודדות עם בריונות. אלעד צפני, ברשת החברתית אינסטגרם אלעד צפני, במיזם אישים לתיעוד היצירה הישראלית. אלעד צפני בתוכנית "אנשים" עם נסלי ברדה. איילה פניייבסקי, האח הגדול 3.0: אלעד הודח אבל ניצח, באתר הארץ, 13 במרץ 2011 דרור פויר, ‏תצוגת תכלית, באתר גלובס, 20 במרץ 2008 אחד העם 101, באתר www.ishim.co.il mgmt, פעם הייתי, באתר www.cinemaproject.org.il חבצלת דמארי, מותק של טרול, באתר "ידיעות אחרונות", 4 בספטמבר 2017 שב"ס, באתר www.ishim.co.il קופה ראשית סוגרת עונה: זה הפרק הכי נצפה בסדרה, באתר אייס, 29 בנובמבר 2021 הישיבה בסלון - כל העונה הראשונה (לבידוד נעים יותר), נבדק ב-2024-02-02 גיל משעלי, ‏אלעד צפני לוהק לעונה החדשה של "גולסטאר", באתר ‏מאקו‏, 8 בנובמבר 2022 שיראל דילר, ההכרזה על הסרט "גולסטאר" היא נקודת שפל חדשה לקולנוע הישראלי, באתר מקור ראשון, ‏19-3-2023 מיכל דאבי, פרסום ראשון: דין מירושניקוב יככב בסרט "גולסטאר", באתר חדשות 13, 19 בספטמבר 2023 הפודקאסט של אלעד וליעוז, באתר הפודיום אנשים | אלעד צפני - הסיפור האמיתי | לצפייה ישירה, באתר 12+
אנפת לילה מלאית

אנפת לילה מלאית (שם מדעי: Gorsachius melanolophus) היא מין של אנפה החיה לאורך מזרחה ודרומה של אסיה מהודו עד אינדונזיה, ולעיתים מופיעה גם באי חג המולד וצפונה לעבר סין ודרום יפן, עם גודל אוכלוסייה יציב שאיננו בסכנה. האנפה תוארה למדע ב-1822 בידי החוקר תומאס סטמפורד ראפלס. האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 48 ס"מ ומוטת כנפיים ממוצעת של 86 ס"מ. היא בעלת נוצות כתומות-אפורות לאורך הכנפיים, הגב והחזה בעוד הצוואר והראש בעלי גוון כתום-ערמון. החזה לבן מסורטט בפסים שחורים וכך גם החלק התחתון של הכנפיים והזנב. האנפה בעלת מקור כהה קצר, פנים כחולות וכיפה בעלת ציצה שחורה. אנפה זו חיה לרוב בגפה או בזוגות, והיא ניזונה באזורים פתוחים, אך בקרבה לעצים. היא חיה בביצות, נהרות איטיים ובשדות לחים סביב מים מתוקים. היא ניזונה גם בתוך הצמחייה או על הקרקע ולעיתים גם בגדות המים. האנפה ניזונה בעיקר משלשולים וצפרדעים וכן מחסרי חוליות שונים כמו חלזונות, נדלים, עכבישים, סרטנים וחרקים ולעיתים גם מדגים איטיים. מדיה וקבצים בנושא אנפת לילה מלאית בוויקישיתוף אנפת לילה מלאית, באתר ITIS (באנגלית) אנפת לילה מלאית, באתר NCBI (באנגלית) אנפת לילה מלאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפת לילה מלאית, באתר GBIF (באנגלית) אנפת לילה מלאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
1444

שנת 1444 היא השנה ה-44 במאה ה-15. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 1 בפברואר – (ערב הקנדלמאס) – ברק פוגע במגדל העץ של קתדרלת סנט פול בלונדון וגורם לשריפה קשה במבנה שנזקיה יתוקנו רק כעבור כ-20 שנים 2 במרץ – סקנדרבג הופך לראש התנועה הלאומית לשחרור אלבניה מן האימפריה העות'מאנית 7 באפריל – הסכם שלום בין הרפובליקה של ג'נובה ואלפונסו החמישי, מלך אראגון 16 באפריל – הסכם הפסקת אש נחתם בעיר טור שבצרפת ומביא לחמש שנות שקט בין אנגליה לצרפת 18 באפריל – בולה אפיפיורית להקמת אוניברסיטה בקטניה (סיציליה) 28 במאי – במהלך מלחמת ציריך הישנה ולאחר מצור של חודש על העיר, מתרחש טבח גרייפנזה 15 ביוני – קוזימו דה מדיצ'י מקים את הספרייה הלורנציאנית בפירנצה 29 ביוני – קרב טורביול בין העות'מאנים לבין כוחותיו המורדים של סקנדרבג 8 באוגוסט – סוחרי עבדים פורטוגזים מביאים לראשונה עבדים מאפריקה לאירופה ומקימים שוק עבדים בלאגוש שבפורטוגל 15 באוגוסט – "שלום סגד", הסכם שלום בין העות'מאנים לבין ממלכת הונגריה 26 באוגוסט – הקרב ב"סט. יאקוב על פירס" בשווייץ. שארל השביעי שולח כוחות צרפתיים בראשות בנו, לואי לתמוך בקיסר פרידריך השלישי במלחמתו בציריך. אף על פי שלהלכה הושמדו, הסבו הכוחות השווייצרים אבדות לצרפתים אשר גרמו לנסיגתם 10 בנובמבר – קרב ורנה: מסע הצלב של המלך ולדיסלב מורנה מוכנע על ידי כוחותיו של הסולטאן מורט השני וולדיסלב נהרג. לאחר מותו של ולדיסלב, יורש את מקומו לסלו, ילד בן ארבע ללא תאריך מדויק: (אוגוסט) הסולטאן העות'מאני מורט השני פורש זמנית מכסו לטובת בנו מחמד השני, לאחר אבדות קשות בקרב 12 באוגוסט – 18 בספטמבר – מצור על רודוס המסתיים בכשלונם של כוחות סולטאן מצרים בניסיונם לכבוש את רודוס מידיהם של מסדר אבירי רודוס הלוחות האיגוביים מתגלים בגוביו, איטליה חוקרי ארצות פורטוגזים מגיעים לפתח נהרות הסנגל והגמביה; דיניש דיאש מגלה את קאפ-ור יהודי הולנד מגורשים מן המדינה קונסטנטינוס האחד עשר, הדספוט של מוראה פולש לדוכסות אתונה ומשעבד אותה 11 במרץ – דונטו ברמנטה, ארכיטקט איטלקי (נפטר ב-1514) נילקנטה סומיאג'י, מתמטיקאי ואסטרונום הודי (נפטר ב-1544) 9 במרץ – לאונרדו ברוני, הומניסט, היסטוריון ומדינאי איטלקי (נולד ב-1370) 20 במאי – ברנרדינו מסיינה, מיסיונר (נולד ב-1380) 10 בנובמבר – ולדיסלב מורנה, מלך פולין ומלך הונגריה (נולד ב-1424) ר' יוסף אלבו, רב ופילוסוף מיהדות ספרד (נולד ב-1380) ר' שמעון בן צמח דוראן, (הרשב"ץ) רב ביהדות אלג'יריה (נולד ב-1361) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1444‎ נפטרים ב-1444‎ מדיה וקבצים בנושא 1444 בוויקישיתוף
פנחס טבול

הרב פנחס טבול (ה'תר"ס, 1900 – י"ג בחשוון ה'תשכ"ו, 1965) היה רב העיר עין ספרה שבאלג'יריה, ולאחר מכן רב הקהילה הספרדית בליון שבצרפת. נולד בשנת ה'תר"ס (1900) בפיגיג שבדרום-מזרח מרוקו. את השכלתו התורנית קיבל תחילה מחכמי עירו, אולם אחר כך למד מפי הרב מסעוד הכהן בקולומבשאר שבאלג'יריה, בישיבת משפחת אבוחצירה. בהיותו כבן עשרים הרב פנחס טבול נסמך לרבנות והוכשר כשוחט ומוהל. הוא שימש כרב העיר עין ספרה שצפון מערב אלג'יר, ובשנת תשכ"ב (1962), עם שחרורה של אלג'יר שימש כרב הקהילה הספרדית בליון בצרפת. נפטר בי"ג חשוון תשכ"ו (1965). ויעמוד פנחס, פירושים לפרשיות השבוע ולדרשות על נושאים שונים, באתר אוצר החכמה חכם פנחס טבול, באתר החכם היומי פנחס טבול, באתר "החכם היומי"