laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוק פלאנק

חוק פלאנק מתאר את צפיפות הספקטרום של קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת על ידי גוף שחור בשיווי משקל תרמי בטמפרטורה נתונה, כאשר אין זרימה נטו של חומר או אנרגיה בין הגוף וסביבתו. חוק פלאנק נוסח בשנת 1900 על ידי הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק. גוף שחור הוא עצם אידיאלי הבולע באופן מושלם קרינה אלקטרומגנטית בכל אורכי הגל, ללא החזרה או העברה. הגוף השחור פולט קרינה אלקטרומגנטית באופן התלוי אך ורק בטמפרטורה שלו, על פי חוק פלאנק. קרינה זו מכונה קרינת גוף שחור. הקרינה הנפלטת אינה תלויה בקרינה הפוגעת, פרט להשפעה של זו על טמפרטורת הגוף. גוף שחור אידיאלי הוא קירוב טוב לתיאור הקרינה הנפלטת מגופים חמים רבים: אור השמש, נורת להט וקרינת תת-אדום מבעלי חיים. גוף שחור קורן בכל אורכי הגל, בעוצמה התלויה באורך הגל ובטמפרטורה, בהתאמה לחוק פלאנק. גוף שחור בטמפרטורה הנמוכה מכ-700 מעלות קלווין (430 מעלות צלזיוס) פולט מעט מאוד קרינה באור הנראה, וקורן בעיקר בתדירויות נמוכות יותר, כמו גלי רדיו, מיקרוגל ותת-אדום. הסיבה לצורה של נוסחת פלאנק היא יצירתם של הפוטונים באנרגיות בדידות (קוונטים). הבנה זו, יחד עם הסבר האפקט הפוטואלקטרי, היוו את תחילתה של תורת הקוונטים. בתחילה לא היה ידוע מה גורם לפליטת הקרינה באורכי הגל השונים; בתחילת המאה ה-20 פותחה נוסחה באופן אמפירי (על ידי ניסויים) המתארת את ספקטרום הפליטה של הגוף השחור, בכל אורכי הגל, עבור טמפרטורה נתונה. נוסחה זו נקראת חוק ריילי-ג'ינס על שם מפתחיה, ג'ון ויליאם סטראט ריילי וג'יימס ג'ינס: I ( λ ) = k B T π 2 1 λ 2 {\displaystyle I(\lambda )={\frac {k_{B}T}{\pi ^{2}}}{\frac {1}{\lambda ^{2}}}} כאשר   λ {\displaystyle \ \lambda } הוא אורך הגל,   k B {\displaystyle \ k_{B}} הוא קבוע בולצמן ו-   T {\displaystyle \ T} היא הטמפרטורה בקלווין. כאשר מבצעים סכימה על משוואה זו מאפס ועד אינסוף, מתקבל כי הפליטה הכוללת בכל אורכי הגל היא אינסופית, דבר שאינו תואם את חוק שימור האנרגיה. אי התאמה זו בין החישובים למציאות מכונה "הקטסטרופה של האולטרה סגול", מכיוון שהנוסחה כן מתאימה לאורכי הגל ארוכים יותר, אך מתבדרת בתחום של האולטרה סגול. כתוצאה מ"קטסטרופה" זו החליטו להגביל נוסחה זו לתחום אורכי הגל הארוכים ונמצאה נוסחה חדשה לאורכי הגל הקצרים, בשם חוק וין (גם היא באופן אמפירי). לבסוף אוחדו שתי הנוסחאות על ידי מקס פלאנק, למשוואת פלאנק: I ( ν , T ) = 2 h ν 3 c 2 1 e h ν k B T − 1 {\displaystyle I(\nu ,T)={\frac {2h\nu ^{3}}{c^{2}}}{\frac {1}{e^{\frac {h\nu }{k_{B}T}}-1}}} בפיתוח נוסחה זו הניח פלאנק כי האנרגיה נפלטת מגוף שחור במנות בדידות של אנרגיה (קוונטים של אנרגיה):   E = n h ν = n ℏ ω {\displaystyle \ E=nh\nu =n\hbar \omega } כאשר   h {\displaystyle \ h} הוא קבוע פלאנק,   ν {\displaystyle \ \nu } היא תדירות הקרינה ו-   n {\displaystyle \ n} הוא מספר טבעי. כלומר, מנות האנרגיה הן כפולות של מנה בסיסית, התלויה בתדירות בלבד. הנחה זו היא אחת ההנחות הבסיסיות שהביאו לפיתוח תורת הקוונטים. קרינה תרמית חוק פלאנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Max Planck ,The theory of heat radiation חוק פלאנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סימון טת'ם

סימון טת'ם (באנגלית: Simon Tatham; נולד ב-3 במאי 1977) הוא מפתח תוכנה בריטי ובוגר בוגר מכללת קיימברידג'. בחודש אוקטובר, 1996, שחרר את הגרסה הראשונה (0.90) של Netwide Assembler. בשנת 1999, החל בהפצה של תוכנת פוטי (PuTTY) המשמשת כמסוף להתחברות באמצעות פרוטוקולי Secure Shell ו-Telnet. ביל גייטס מארק צוקרברג קווין מיטניק סטיב ווזניאק מדיה וקבצים בנושא סימון טת'ם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סימון טת'ם (באנגלית) העמוד הרשמי של סימון טת'ם (באנגלית) העמוד הרשמי של NASM (באנגלית) כיצד לדווח על באגים באופן יעיל? (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סימון טת'ם".
הקורפוס הרביעי (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס הרביעי (בגרמנית: IV. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919. הקורפוס הרביעי הוקם ב-3 באוקטובר 1815. כמפקדו הראשון מונה פרידריך פון קלייסט. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. במהלך מלחמה זו, לא היה לקורפוס מפקד ישיר, והנסיך פרידריך קרל פיקד בעצמו על מפקדי הדיוויזיות (מצב דומה שרר בקורפוס השלישי). הקורפוס השתתף בין היתר בקרב קניגרץ. לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה מונה גוסטב פון אלבנסלבן למפקד הקורפוס הרביעי. בזמן שאחיו, קונסטנטין פון אלבנסלבן מונה למפקד הקורפוס השלישי. בין השנים 1870–1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. הקורפוס לחם בקרב בומון, קרב סדאן המצור על פריז. עם סיום המלחמה אוחד הצבא הפרוסי עם צבאותיהן של שאר מדינות גרמניה ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית, אולם הקורפוס הרביעי שמר על זהותו הפרוסית. בסיסו היה במגדבורג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד פרידריך זיקסט פון ארמין. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הראשונה של אלכסנדר פון קלוק. הקורפוס נטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-1916 נטל הקורפוס חלק בקרבות באראס בקרב ארטואה השני ובקרב על הסום. ב-1 במרץ 1917 מונה פון ארמין למפקד הארמייה הרביעית, ובמקומו מונה ריכרד פון קראוול למפקד הקורפוס הרביעי. תחת פיקודו השתתף הקורפוס במתקפות באראס, במתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה פורק הקורפוס לאחר יותר מ-100 שנות קיום. מדיה וקבצים בנושא הקורפוס הרביעי בוויקישיתוף הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
הקורפוס החמישי (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס החמישי (בגרמנית: V. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919. הקורפוס הוקם ב-18 במרץ 1815 וכמפקדו מונה אוגוסט פון טאומן. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו באותה עת היה קרל פרידריך פון שטיינמץ. ב-27 ביוני הביס הקורפוס כוח אוסטרי גדול ממנו בקרב נאחוד. למחרת הוא זכה בניצחון נוסף בקרב סקאליץ ויום לאחר מכן בניצחון נוסף. הקורפוס השתתף בהצלחה גם בקרב קניגרץ. בין השנים 1870–1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו במהלך המלחמה היה הוגו פון קירכנבאך. הקורפוס לחם בקרב וייסמבורג, קרב וורת, קרב סדאן והמצור על פריז. עם סיום המלחמה אוחד הצבא הפרוסי עם צבאותיהן של שאר מדינות גרמניה ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית, אולם הקורפוס החמישי שמר על זהותו הפרוסית. בסיסו היה בפוזן. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד הרמן פון שטרנץ. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה החמישית של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרב הארדנים. ב-18 בספטמבר 1914 מונה פון שטרנץ למפקד פלגת הארמייה C - שטרנץ (שכלל גם את הקורפוס החמישי). אדולף פון אובן מונה למפקד הקורפוס במקומו, עד מאי 1915 עת חזר שטרנץ לפקד עליו בנוסף לתפקידו כמפקד פלגת הארמייה. ב-1916 השתתף הקורפוס בקרב ורדן. שטרנץ פרש מהצבא בפברואר 1917, ואדוארד פון בלו נקרא להחליפו. הקורפוס המשיך להילחם בקרבות החזית המערבית ובין היתר בקרב סן-מייל. הוא פורק עם סיום המלחמה לאחר יותר מ-100 שנות שירות. מדיה וקבצים בנושא הקורפוס החמישי בוויקישיתוף הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס

מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס (בלטינית: Marcus Valerius Messala Barbatus;‏ לכל המאוחר 12 לפנה"ס - בין 20 ל-23 לספירה) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 20 לספירה. אביה של הקיסרית מסלינה. על חייו ידוע מעט מאוד. הוא נולד ככל הנראה בסוף המאה ה-1 לפנה"ס, למרקוס ולריוס מסאלה אפיאנוס אשר שימש כקונסול בשנת 12 לפנה"ס ונפטר זמן קצר לאחר מכן. אמו הייתה קלאודיה מרקלה הצעירה, בתם של אוקטביה (אחותו של אוגוסטוס) וגאיוס קלאודיוס מרקלוס. הייתה לו אחות אחת בשם קלאודיה פולכרה, אשר לימים נישאה לפובליוס קווינקטיליוס וארוס. לאחר מות אביו נישאה אמו ללוקיוס אמיליוס לפידוס פאולוס. באזור שנת 15 הוא נישא לבת דודתו דומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. נולדה להם בת אחת - מסלינה אשר לימים נישאה לקלאודיוס והפכה לקיסרית. מסלול המשרות שלו לא ידוע בשנת 20 לספירה נבחר מסאלה כקונסול לצד מרקוס אורליוס קוטה מקסימוס מסלינוס. הוא מת זמן קצר לאחר מכן. אשתו נישאה לאחר מותו לפאוסטוס קורנליוס סולה לוקולוס. סויטוניוס, שנים-עשר הקיסרים, תרגם מרומית ד"ר אלכסנדר שור. תל אביב, הוצאת מסדה, 1954. סווטוניוס, חיי שנים-עשר הקיסרים, קלאודיוס, פרק 26.
פאוסטוס קורנליוס סולה

פאוסטוס קורנליוס סולה (בלטינית: Faustus Cornelius Sulla;‏ ? - 40 לספירה) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 31 לספירה. מעט מאוד ידוע על חייו. הוא היה בנו של לוקיוס קורנליוס סולה, אשר היה נכדו של הדיקטטור המפורסם בעל אותו השם ושימש כקונסול בשנת 5 לספירה. אמו הייתה סקסטיה, נצר למשפחת הסקסטיי. היה לו אח צעיר בשם לוקיוס קורנליוס סולה פליקס, אשר שימש כקונסול בשנת 32. סולה נישא לדומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. הנישואים נערכו ככל הנראה זמן קצר לאחר שדומיטיה לפידה התאלמנה מבעלה הראשון מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס הוי אומר בין 20 ל-23 לספירה. נולד להם בן אחד פאוסטוס קורנליוס סולה פליקס, אשר נישא לקלאודיה אנטוניה, בתם של קלאודיוס ואליה פאיטינה. בשנת 31 נבחר סולה כקונסול סופקטוס לצד סקסטוס טדיוס ולריוס קאטולוס. הוא נפטר באזור שנת 40. אשתו נישאה מאוחר יותר לאפיוס יוליוס סילאנוס. Bruno Bauer ; Translators:Brunar & Marchant (6 March 2015). Christ and the Caesars: The Origin of Christianity from the Mythology of Rome and Greece. Xlibris Corporation. pp. 538
כהנא

האם התכוונתם ל... רב כהנא (הראשון) – אמורא בבלי מהדור הראשון רב כהנא (השני) – אמורא בבלי מהדור השני רב כהנא מפום נהרא – אמורא בבלי בדור החמישי רב כהנא (הרביעי) – אמורא בדור השישי לאמוראי בבל פסיקתא דרב כהנא אישים ששם משפחתם כהנא: כהנא הוא שם משפחה נפוץ בקרב כהנים אברהם כהנא – סופר וחוקר יהדות ומקרא אהרן כהנא – צייר ישראלי אַיֶּלֶת כהנא – עיתונאית ישראלית אריאל כהנא – עיתונאי ישראלי בנימין זאב כהנא – מנהיג תנועת כהנא חי, בנו של מאיר כהנא בנימין כהנא – טייס בחיל האוויר הישראלי, שהוענק לו עיטור העוז בתיה כהנא – סופרת ישראלית בתיה כהנא דרור – עורכת דין, פובליציסטית ופעילה חברתית ישראלית גלעד כהנא – זמר, פזמונאי וסופר ישראלי, סולן להקת הרוק הישראלית "ג'ירפות" דב כהנא – רואה חשבון ישראלי דוד כהנא – חוקר והיסטוריון יהודה כהנא (כלכלן) – פרופסור למנהל עסקים יהודה כהנא הלר – רב בעל "קונטרס הספקות" יוסף מאיר כהנא – אדמו"ר מספינקא-ירושלים יחיאל כהנא – ראש עיריית חדרה חיים אריה כהנא – רב הונגרי מאיר כהנא (דיין) - רב ודיין מאיר כהנא – רב וחבר הכנסת מיכאל כהנא – זמר אופרה ומחזאי ישראלי מנחם יצחק כהנא – פרופסור לתלמוד מעוז כהנא – פרופסור בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב מרדכי כהנא – קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף מתן כהנא – חבר הכנסת, שר לשירותי דת ואלוף-משנה (במיל') נורית כהנא – משוררת ישראלית, עיתונאית נחמן כהנא (ארחות חיים) – רבה של ספינקא ובעל הארחות חיים נחמן כהנא (ירושלים) – רב בית הכנסת "חזון יחזקאל" בעיר העתיקה בירושלים סיגל כהנא – סטנדאפיסטית ישראלית עמליה כהנא-כרמון – סופרת ישראלית פרדי כהנא – אדריכל ישראלי חבר קיבוץ בית העמק ורדי כהנא – צלמת ישראלית צבי הירש כהנא – האדמו"ר הראשון בשושלת ספינקא-כהנא קלמן כהנא – ממנהיגי פועלי אגודת ישראל וסגן שר החינוך והתרבות ראובן כהנא – סוציולוג וחוקר חינוך ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים רני כהנא – מאמן כדורסל ישראלי שלמה דוד כהנא – רב ופוסק משפחת כהנא הלר מוסדות סמינר הרב כהנא – סמינר לבנות חרדיות אחר כהנא חי – תנועה פוליטית ימנית וארגון טרור שהוקמה על ידי פורשים מתנועת כך כהניזם – כהניזם היא אידאולוגיה יהודית ימנית רדיקלית, המבוססת על אמונותיו ורעיונותיו של הרב מאיר כהנא כהן
אנדריי לונין

אנדריי אולכסיוביץ' לונין (באוקראינית: Лунін Андрій Олексійович ; נולד ב-11 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת השוער בריאל מדריד ובנבחרת אוקראינה. לונין נולד בקראסנוגרד שבאוקראינה. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של מטאליסט חרקוב. ב-2015 עבר למחלקת הנוער של דניפרו וב-16 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-2017 עבר לקבוצת זוריה לוהנסק, שם ערך 29 הופעות. ב-22 ביוני 2018 חתם לונין בריאל מדריד ששילמה עבורו 8.5 מיליון אירו בתוספת בונוסים. ב-27 באוגוסט הושאל לונין לקבוצת לגנס מליגת העל הספרדית לעונה אחת. ב-13 באוגוסט 2019 הושאל לונין לריאל ואיאדוליד. ב-15 בינואר 2020 הושאל לנין לריאל אוביידו מהליגה השנייה בספרד. ב-21 ביולי 2020 חזר לונין לריאל מדריד. לפני תחילת עונת 2023/2024 נפצע השוער הבכיר של הקבוצה, טיבו קורטואה, ובשל כך הושאל למועדון השוער קפה אריסבלאגה מצ'לסי, אשר יועד להיות השוער הראשון, בעוד לונין ימשיך לשמש כשוער שני. עם הזמן קיבל לונין יותר הזדמנויות והפך לשוער הראשון. בעונה זו היה חלק משמעותי בזכייתה של ריאל מדריד באליפות והעפלה לגמר ליגת האלופות, כאשר עצר שני פנדלים בדו-קרב הפנדלים מול מנצ'סטר סיטי בגומלין רבע גמר ליגת האלופות. ב-23 במרץ 2018 ערך לונין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024. ריאל מדריד אליפות ספרד: 2021/2022, 2023/2024 ליגת האלופות:2021/2022, 2023/2024 הסופר קאפ הספרדי:2022, 2024 גביע המלך הספרדי: 2022/2023 הסופר קאפ האירופאי: 2022, 2024 אליפות העולם לקבוצות: 2022 מדיה וקבצים בנושא אנדריי לונין בוויקישיתוף אנדריי לונין, ברשת החברתית אינסטגרם אנדריי לונין, באתר Transfermarkt אנדריי לונין, באתר Soccerway אנדריי לונין, באתר BDFutbol אנדריי לונין, באתר WorldFootball.net אנדריי לונין, באתר National Football Teams אנדריי לונין, באתר FootballDatabase.eu אנדריי לונין, באתר ESPN "El Pucela obtiene la cesión de Lunin". realvalladolid.es. 13 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-11-29. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Official Announcement: Lunin". realmadrid.com. 13 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-08-13. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}: (עזרה) Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריד הייסטינגס

וילמוט ריד הייסטינגס ג'וניור (באנגלית: Wilmot Reed Hastings Jr.; נולד ב-8 באוקטובר 1960) הוא יזם ופילנתרופ אמריקאי מייסד ומנכ"ל חברת נטפליקס, חבר בדירקטוריון פייסבוק ובמספר מלכ"רים. חבר לשעבר במועצת החינוך של מדינת קליפורניה. הייסטינגס נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, בנם של ג'ואן אמורי (לבית לומיס) ווילמוט ריד הייסטינגס. סבה של אמו היה המדען, הממציא, הנדבן והמשפטן אלפרד לי לומיס. הוא סיים את לימודיו ב-1988 עם תואר שני במדעי המחשב מטעם אוניברסיטת סטנפורד. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא כתב את תוכנת PurifyPlus. הייסטינגס מתגורר באזור מפרץ סן פרנסיסקו. הוא נשוי לפטרישה אן קווילין ולהם שני ילדים. ב -1997 הייסטינגס ושותפו מארק רנדולף ייסדו את נטפליקס. תחילה הציעה החברה שירותי השכרת סרטים במחירים קבועים באמצעות שילוב של שתי טכנולוגיות מתפתחות; תקליטורי DVD ו-Blu-ray, במקום קלטות VHS שהיו מסורבלות יותר, וכן אתר אינטרנט מקוון, במקום קטלוג מודפס. לאחר הצפייה המנוי מחזיר את הסרטים לחברה על ידי שליחתם במעטפה ייעודית. כיום חל שינוי במערך החברה ועיקר פעולתה הוא במתן שירות צפייה ישירה בטכנולוגיית "סטרימינג", באמצעות אתר האינטרנט שלה או מגוון מכשירים תומכים. משרדיה הראשיים ממוקמים בלוס גאטוס, קליפורניה. הייסטינגס חבר בדירקטוריון פייסבוק מאז יוני 2011. בין השנים 2007–2012 שימש כדירקטור בחברת מיקרוסופט. מדיה וקבצים בנושא ריד הייסטינגס בוויקישיתוף ריד הייסטינגס, ברשת החברתית פייסבוק ריד הייסטינגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריד הייסטינגס, ברשת החברתית LinkedIn רביב גולן, "האיש שהמציא מחדש את הטלוויזיה, באתר ynet, 11 בספטמבר 2020 ריד הייסטינגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://humphrysfamilytree.com/Royal/Larson/Edw3-ReedHastings.pdf Reeves, John. "9 Fascinating Things About Reed Hastings and Netflix". The Motley Fool (באנגלית). נבדק ב-2018-08-15. news, www.prnewswire.com (באנגלית) Microsoft, Reed hastings, Microsoft en-us
הלב (שיר של מאיה בוסקילה)

"הלב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור במרץ 2004, כסינגל השלישי מתוך אלבומה הראשון, סיפור מכור. לשיר תוכנן לצאת וידאו קליפ, אך טרם נודעה סיבת גניזתו. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון ברוב מצעדי הפזמונים השבועיים בישראל, ובין היתר ברשת ג', וגלגלצ. השיר נכתב על ידי מירית שם אור, הולחן על ידי צביקה פיק והופק על ידי יעקב למאי. את השיר כמו גם את שאר שיריה, שרה בוסקילה בסיבוב הופעות אשר בו שרה את מיטב להיטיה בהפקה מחודשת של עמית הראל. השיר זכה לאזכור בסדרת הדרמה היומית השיר שלנו, שם אותו שרה נינט טייב. את השיר הקליט ושר מחדש צביקה פיק. השיר זכה להצלחה רבה בישראל כאשר כבש את פסגת המצעד של גלגלצ, למשך תקופה מסוימת, ואף היה לאחד מן השירים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו לשהות קרוב לעשרים שבועות במצעד של רשת ג'. בסך הכל שהה השיר בפסגת המצעד במשך חמישה שבועות. במצעדי סוף השנה הצליח השיר להגיע אל המקום השישי במצעד של גלגלצ, ואל המקום השני במצעד של רשת ג'. בנוסף לכך, נכנס השיר אל המקום ה-67 במצעד של "פסקול העשור" שהתקיים בשנת 2009. בעקבות הצלחתו במצעדים זכתה בוסקילה בתואר "זמרת השנה" לשנת 2004. בשנת 2005, זכה השיר לתואר הזהב ולבסוף קיבל את תואר הפלטינה (רינגטון), לאחר שצבר למעלה מ-50,000 הורדות. סרטון השיר "הלב" באתר יוטיוב 21.3.2004 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il "אלבום זהב למאיה בוסקילה - וואלה! תרבות". וואלה! תרבות. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10. הלב (מאיה בוסקילה) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il "מאיה בוסקילה Book-us". Book-us. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10. עמית הראל – פזמונט, באתר pizmonet.co.il ! Dani1Totah (2012-04-30), לילה סתווי - נינט טייב מחקה את מאיה בוסקילה, נבדק ב-2018-08-10 SvikaPickOfficial (2011-07-28), צביקה פיק הלב/לילה סתוי Svika Pick, נבדק ב-2018-08-10 "אלבום זהב למאיה בוסקילה - וואלה! תרבות". וואלה! תרבות. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10. פסקול העשור – פזמונט, באתר pizmonet.co.il סלקום תעניק לאמנים רינגטון זהב ורינגטון פלטינה, באתר ynet, 9 בפברואר 2005 הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות, באתר www.ifpi.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה

ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה (בצרפתית: Jean I de Bourgogne, מכונה גם ז'אן "ללא חת" Jean sans Peur‏; 28 במאי 1371 - 10 בספטמבר 1419) היה דוכס בורגונדיה מ-1404 עד מותו. ז'אן נולד ב-28 במאי 1371, והיה בנם בכורם של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה ושל מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה. החל ב-1384 החזיק בתואר דוכס נבר. ב-1385 נישא למרגרטה מבוואריה, בתו של אלברכט הראשון, דוכס בוואריה שהיה דוכס איְנו (כיום מחוז בדרום בלגיה), הולנד וזיילנד. מרגרטה ילדה לו שמונה ילדים ובהם פיליפ שירש את דוכסות בורגונדיה אחרי מותו ב-1419. ז'אן השתתף במסע הצלב נגד הטורקים שארגן סיגיסמונד מהונגריה. ב-25 בספטמבר 1396 הוא לחם בגבורה בקרב ניקופוליס (שבו נפל בשבי, אך שוחרר על ידי אביו ב-1397 תמורת כופר נפש), ועל כך זכה בכינוי "ללא חת". ב-1404 מת אביו, וז'אן ירש את דוכסות בורגונדיה, וב-1405 מתה אמו והוא ירש את רוזנות פלנדריה וארטואה (כיום בצפון צרפת). אביו של ז'אן, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה שימש כעוצר הממלכה בשם אחיינו שארל השישי, מלך צרפת שלקה במחלת נפש ב-1392. אחרי מות פיליפ השני ב-1404, לואי הראשון, דוכס אורליאן שהיה אחיו הצעיר של המלך, שימש כעוצר הממלכה. אולם, ז'אן "ללא חת" טען לזכותו לשמש כעוצר במקום אביו. ב-23 בנובמבר 1407 נרצח בפריז לואי הראשון, דוכס אורליאן. ז'אן "ללא חת" לא הכחיש שידו הייתה ברצח. התפתחו מעשי איבה בין בית אורליאן לבין בית בורגונדיה. הנרי החמישי, מלך אנגליה ניצל את העובדה שהצרפתים היו עסוקים במלחמת אחים, ופלש עם צבאו לצרפת באוגוסט 1415. התחולל קרב אז'נקור (בצפון צרפת) שבו נחלו הצרפתים מפלה ניצחת. רבים מאנשי האצולה הצרפתים נהרגו בקרב, ובהם שני אחיו של ז'אן "ללא חת", אך הוא וכוחותיו לא השתתפו בהגנה על צרפת. ב-1419 התנהל משא ומתן בין שארל יורש העצר (שארל השביעי, מלך צרפת לעתיד) לבין ז'אן "ללא חת". ב-10 בספטמבר 1419 הגיע ז'אן "ללא חת" לגשר העיירה מונטרו (שמדרום מזרח לפריז), שם היה אמור להימשך המשא ומתן, אך באותו יום הוא נרצח בידי אנשיו של יורש העצר שארל. בנו פיליפ ירש את דוכסות בורגונדיה בשם פיליפ השלישי. מדיה וקבצים בנושא ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה בוויקישיתוף ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'אן הראשון (1371-1419), דוכס בורגונדיה, דף שער בספרייה הלאומית
צ'לארבו

צֶ'לָארֶבוֹ (בסרבית קירילית: Челарево, בסרבית בכתב לטיני: Čelarevo) הוא כפר בסרביה השוכן בשטח הרשות המקומית באצ'קה פאלאנקה, במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה. בסמוך לכפר התגלה נקרופוליס קדום ובו סמלי יודאיקה כגון מנורת שבעת הקנים, לולב ואתרוג. הפרשנות לממצאים הארכאולוגיים נתונה במחלוקת בין היסטוריונים. היישוב מאוזכר לראשונה בכתובים במסמכים מ-1437 עת נשלט על ידי ממלכת הונגריה. במהלך המאה ה-16 נכבש המקום על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית אשר הפכה בהמשך לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש, ואזור צ'לארבו נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחרר האזור על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה, ולאחר המלחמה נכלל בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. עד מלחמת העולם השנייה נקרא הכפר צ'יב (בסרבית: Čib), ולאחריה הוסב לשמו הנוכחי לזכרו של הפרטיזן זדראבקו צ'לאר (בסרבית: Zdravko Čelar), שנהרג במלחמה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, נכלל צ'לארבו בשטחי סרביה. בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, במהלך עבודות פיתוח של מפעל לייצור לבנים, נתגלו מצבות מאתר קבורה קדום. במקום החלו חפירות ארכאולוגיות. עד אמצע שנות ה-80 נחפר נקרופוליס, ובו כ-650 קברים שונים ולצידם כתובות וחפצים שונים. נתגלו כ-130 חרסים ועליהם חרוטים סמלי מנורת שבעת הקנים, שופרות, אתרוגים ולולבים. החוקרים הצליחו לאתר טקסטים בעברית. הממצאים נודעו בשם "מנורות צ'לארבו". הפרשנות לממצאים נתונה במחלוקת בקרב היסטוריונים. חלקם טוענים שהנקרופוליס הכיל שלושה אתרי קבורה: אתר קבורה מהמאה ה-3, תקופת האימפריה הרומית; אתר קבורה מהמאה ה-6, התקופה האווארית; ואתר קבורה מן המאה ה-8 של שבט כוזרי שהתגייר. חוקרים אחרים מציינים כי מדובר בשני אתרי קבורה. האחד, אתר רומי עתיק ובו נקברו יהודים רומניוטים; ואתר קבורה אווארי, שבו נעשה שימוש משני בחרסים ובמצבות של נקברים יהודים מהתקופה הרומית. המקום הוכרז אתר מורשת סרבית. המוצגים הועברו למוזיאון הארכאולוגי בנובי סאד. ב-1984 נערכה תערוכה של חלק מהמוצגים בבית התפוצות בשם "תעלומת המנורות מצ'לארבו". מדיה וקבצים בנושא צ'לארבו בוויקישיתוף צ'לארבו, באתר האקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות Sándor Scheiber‏, Jewish Inscriptions in Hungary: From the 3rd Century to 1686, הוצאת Akadémiai Kiadó, בודפשט, עמודים 55–56 (באנגלית). צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 1, 36, 178, 327-326. Nekropola" za UNESKO, באתר novosti.rs (בסרבית). Хазарска некрополa чека Унеско, באתר politika.rs (בסרבית). תעלומת המנורות מצ'לארבו, באתר בית התפוצות. Medieval artifacts from Chelarevo: Jewish, shamanistic, pagan, באתר khazaria.com (באנגלית).
פסטיבל הזמר והפזמון 1980

פסטיבל הזמר והפזמון 1980 הייתה תחרות שירים שהופקה על ידי רשות השידור ושודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון. התחרות התקיימה ב-29 במרץ בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצח על התזמורת יצחק גרציאני והמפיק והעורך של התחרות חיים מלובן. ישראל, שזכתה שנתיים ברציפות באירוויזיון, ויתרה על זכותה לארח את האירוויזיון בפעם השנייה ברציפות, ולבסוף גם לא השתתפה בתחרות, כיוון שהיא נערכה בערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. ולכן הפרס בתחרות בשנה זו שונה מייצוג ישראל באירוויזיון לפרס כספי. בחלקו האמנותי של הפסטיבל השתתפו חוה אלברשטיין וחלב ודבש. השיר שזכה בתחרות הוא "פזמון חוזר" בביצוע של להקת האחים והאחיות, שהורכבה מישראלה קריבושיי, ורדה שגיא, מוני ארנון ויצחק (צוקי) צוקר. ניקוד השירים התבצע על-ידי 4 ועדות שיפוט גאוגרפיות ונקודת שיפוט נוספת בבנייני האומה. בית שמש - רם תדמור חיפה - רויטל עמית פצאל - מנחם פרי מחנה צבאי - בני הנדל קיבוץ נחשון - ברוריה זימרון אולם - רבקה מיכאלי פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים פסטיבל הזמר והפזמון 1980 באתר סטריאו ומונו פסטיבל הזמר והפזמון 1980, רשימת השמעה, באתר יוטיוב פסטיבל הזמר והפזמון הישראלי תש"ם 1980, באתר יוטיוב זאב פרי, פסטיבל הזמר תש"ם, דבר, 24 במרץ 1980 רדיו * טלוויזיה, באתר מעריב, ‏28 במרץ 1980 דליה מזורי, האירוויזיון לא ייערך בישראל - מטעמי חסכון, באתר מעריב, ‏14 באוגוסט 1979 דליה מזורי, ישראל לא תשתתף השנה באירוויזיון, באתר מעריב, ‏11 בדצמבר 1979 זאב פרי, פסטיבל הזמר תש"ם, באתר דבר, ‏24 במרץ 1980 יוסי חרסונסקי, בלי אירוויזיון - ובסימן חסכון, באתר מעריב, ‏25 במרץ 1980 נבחרו השירים שיושמעו בפסטיוואל הזמר תש"ם, באתר מעריב, ‏13 בינואר 1980 חוה אלברשטיין בהופעת אומן אורח בפסטיבל הזמר 1980, סרטון באתר יוטיוב סמדר שיר, מאחורי הקלעים של הפסטיוואל, מעריב, 3 באפריל 1980 הרכב: עוזי חיטמן, לאה לופטין ודודו זר מחברי השיר זכו בפרס השלישי מכיוון שמספר המצביעים הכללי לשיר גבר על מספר המצביעים לשיר "אני עושה לי מנגינות". רבקה מיכאלי נאלצה להקריא את הנקודות מנקודות השיפוט במקום השדרנים בעקבות תקלה בטלפון.