laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיגמליון

פיגמליון הוא דמות מן המיתולוגיה של פיניקיה ויוון: אל/מלך פיניקי, שמו מופיע על תליון פגמלין, הכתובת הקדומה ביותר של קרתחדשת על נטיפה של זהב (מאה ה-8 לפנה"ס); מלך צור; מלך מיתולוגי של קפריסין. סיפורו מופיע בספר העשירי של החיבור "מטמורפוזות" מאת המשורר הרומאי הקדום אובידיוס. הוא מספר על הפסל הקפריסאי, אשר מצא פגמים רבים בנשים, עד אשר בייאושו הגובר גמר אומר שלא לשאת אישה. הוא התאהב באפרודיטה, ובכישרונו הרב יצר פסל יפהפה משנהב בדמותה, דמות אישה מושלמת, וקרא לה "גלתיאה". דמות האישה שיצר נראתה כאילו היא חיה ונושמת. פיגמליון התייחס לדמות כאל נסיכה, הלביש אותה, העניק לה מתנות ואף הושיב אותה על ספה יקרת ערך. בעת הילולת אפרודיטה, לאחר שקיים את כל גינוני הטקס הנדרשים, התפלל פיגמליון לפני המזבח וביקש כי דמות פסל השנהב תינתן לו לאישה. אפרודיטה שמעה את תפילתו ונענתה לה. כששב פיגמליון לביתו ונשק לפסל נדהם לגלות כי היא פוקחת את עיניה ומתעוררת לחיים. אפרודיטה נתנה את ברכתה לנישואיהם של פיגמליון וגלתיאה. בנם שנולד נקרא פאפוס, ועל שמו נקראת העיר פאפוס, המקודשת לאלת האהבה והיופי, אפרודיטה. הסופר והמחזאי ג'ורג' ברנרד שו התבסס על סיפור זה כאשר כתב את המחזה "פיגמליון" בשנת 1913 (לאחר מכן עובד המחזה למחזמר ולסרט "גבירתי הנאווה"). סיפורם של פיגמליון וגלתיאה משמש עד היום כמשל לנבואה המגשימה את עצמה. מדיה וקבצים בנושא פיגמליון בוויקישיתוף פיגמליון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האנציקלופדיה העברית, כרך עשרים ושבעה, ירושלים: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשל"ה, עמ' 618
חרדתו של המלך סלומון

חרדתו של המלך סלומון (בצרפתית: L'Angoisse du roi Salomon) הוא ספר מאת הסופר היהודי-צרפתי רומן גארי אשר היה האחרון להתפרסם תחת הפסבדון אמיל אז'אר, שנכתב בשנת 1979. הספר הוא רומן העוקב אחר מעלליו של ז'אנו, נהג מונית פריזאי צעיר ומעורבותו עם סולומון רובינשטיין, יהודי מבוגר בן 84 בפנסיה, המפעיל קו סיוע נפשי טלפוני לאנשים במצוקה. הספר תורגם לעברית על ידי אביטל ענבר, ויצא בהוצאת עם עובד ב-1980, ומאוחר יותר זכה לתרגום והוצאה מחודשת בידיעות ספרים על ידי ניר רצ'קובסקי ב-2010. חרדתו של המלך סולומון באתר הוצאת עם עובד דוד רוזנטל‏, המלך, באתר וואלה, 8 במרץ 2010 חרדתו של המלך סלומון, באתר OCLC (באנגלית) מאשה צור-גלוזמן, "חרדתו של המלך סלומון" מאת אמיל אז'אר | ללמד את אלוהים לקח, באתר הארץ, 20 באפריל 2010
הר פיי (אלברטה)

הר פיי (באנגלית: Mount Fay) הוא הר ברכס בואו בהרי הרוקי הקנדיים, על קו פרשת המים של אמריקה, על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. גובהו של ההר 3,325 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 389 מטרים מעל סביבתו. ההר ממוקם 6 קילומטרים דרומית-מערבית להר דלתאפורם, על גבול עמק עשר הפסגות בשטח הפארק הלאומי באנף, והוא אחד ההרים המשקיפים על אגם מוריין. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1902, ההר נקרא על שם צ'ארלס אי. פיי (Charles E. Fay), חוקר הרי הרוקי הקנדיים, אשר היה אחד הראשונים שניסו להעפיל לפסגת הר לפרוי בשנת 1896. לפיי הוצע שיקראו על שמו הר, והוא בחר בהר זה כי סבר שהיה הראשון שטיפס לפסגתו (אף שלא כך היה). פיי התאכזב עד מאוד שגילה שאחרים טיפסו על ההר (והוא טעה בינו להר לפרוי). הראשונים שטיפסו על ההר היו גרטרוד בנהאם (Gertrude Benham) וכריסטאן קאופמן (Christian Kaufmann), בשנת 1904.  • Dave Birrell, 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies, PP 86 - 87 • Maurice Isserman, Continental Divide: A History of American Mountaineering מדיה וקבצים בנושא הר פיי בוויקישיתוף הר פיי באתר ממשלת קנדה הר פיי באתר summitpost הר פיי באתר peakfinder הר פיי באתר summitsearch תרשים הנוף הנשקף מהר פיי באתר peakvisor מידע למטפסים על הר פיי באתר mountainproject מידע למטפסים על הר פיי באתר cdnalpine תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר פיי סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר פיי תחזית מזג אוויר עדכנית להר פיי, לפי גבהים הר פיי, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
הר פיי

האם התכוונתם ל... ארצות הברית הר פיי (ניו יורק) – הר במדינת ניו יורק שבארצות הברית קנדה הר פיי (אלברטה) – הר בפרובינציית אלברטה שבקנדה
הר פיי (ניו יורק)

הר פיי (באנגלית: Mount Fay) הוא הר במחוז אסקס במדינת ניו יורק שבארצות הברית. גובהו של ההר 703 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 238 מטרים מעל סביבתו. הר פיי באתר peakbagger תרשים הנוף הנשקף מהר פיי באתר peakvisor תצלום לוויין של אזור הר פיי מפה טופוגרפית של אזור הר פיי הר פיי באתר peakery - תצלום ההר נתוני מזג אוויר עדכניים עבור הר פיי סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר פיי מידע גאוגרפי והיסטורי
גרדי טרוסט

גרדי טרוסט (גרמנית: Gerdy Troost;‏ 3 במרץ 1904 – 30 בינואר 2003) הייתה אדריכלית גרמניה ואשתו של פאול טרוסט. טרוסט נולדה בשטוטגרט בשם גרהארדין אנדרסן (Gerhardine Andresen), בתו של סוחר אמנות. לאחר שהשלימה את חינוכה, עבדה בעסק של אביה, שם פגשה את פאול לודוויג טרוסט ב-1923. ב-1924 עבר הזוג למינכן והתחתן שם ב-1925. דרך בעלה, הכירה את אדולף היטלר ב-1930 והפכה לחברה במפלגה הנאצית ב-1932. לאחר מותו של בעלה ב-1934, ניהלה טרוסט את עסק האדריכלות שלו יחד עם שותפו, לאונהרד גל. היא פיקחה על בנייתו של המשכן לאמנות במינכן, על עיצובו מחדש של הקניגספלאץ (אנ') במינכן, ועל בניית היכלי הכבוד (אנ'). יחד עם גאל, תכננה גם את הארכיטקטורה הפנימית של החוילה של היטלר, הברגהוף באוברזלצברג. טרוסט הייתה יועצת ארכיטקטונית בחוגו של היטלר עד לסוף המלחמה. ב-1943 קבלה מהיטלר מענק בסך 100,000 רייכסמארק. במהלך הדה-נאציפיקציה קוטלגה טרוסט על ידי ה-Hauptspruchkammer במינכן כ"פחות אחראית" (Minderbelastete), נשפטה ונקנסה ב-500 מארק וב"איסור מקצועי" (אנ') למשך 10 שנים. בסוף תקופה זו, המשיכה טרוסט בעבודתה והתגוררה בשוטצינג (היימינג (אנ')) בבוואריה העליונה (אנ'). לאחר 1945 נותרה גרדי טרוסט חברתה ואשת סודה של ויניפרד ואגנר (אנ'). היא מתה בבאד רייכנהאל (אנ') בשנת 2003, בגיל 98. מדיה וקבצים בנושא גרדי טרוסט בוויקישיתוף
דיסקרטוזיס מולד

דיסקרטוזיס מולד (לועזית: Dyskeratosis congenita, בקיצור - DKC), ידועה גם בשם תסמונת זינסר-קול-אנגמן היא מחלה מולדת מתקדמת נדירה. באופן מסורתי המחלה הוגדרה על ידי טריאדה של שלושה תסמינים: פיגמינטציה בעור, דיסטרופיה בציפורניים ולויקופלקיה ברירית הפה, אם כי תסמינים אלו לא מופיעים אצל כל החולים. המחלה מאופיינת בטלומרים קצרים. בדומה לפרוגריה, חלק מהתסמינים קשורים להזדקנות מוקדמת. בתחילתה משפיעה המחלה בעיקר בעור, אולם תופעת הלוואי המשמעותית ביותר היא כשל מתקדם של מח העצם, כשל המתרחש בקרב 80% מהמטופלים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מוטי שוורץ

מוטי שוורץ (נולד ב-1 ביוני 1963) הוא מנכ"ל משכנות שאננים. בעברו היה המייסד והמנכ"ל הראשון של אתר החדשות ynet, הקים את אגף התוכן הסלולרי בחברת פלאפון, שימש כסמנכ"ל ניו מדיה של קבוצת Jerusalem Post ומנכ"ל בפועל של בית התפוצות. מוטי שוורץ נולד בחיפה בשנת 1963. למד בבית הספר היסודי בארי, ולאחר מכן למד בחטיבת הביניים עירוני ג' ובבית ספר התיכון בסמ"ת. בשנת 1982 התגייס לצבא ושירת בחטיבת הנח"ל בתפקידי לחימה. בשנת 1986 השתחרר בדרגן סרן והחל ללמוד את התואר הראשון בחוג למדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בשנת 1989. באותה שנה החל את לימודי התואר השני במדעי הניהול, בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים ב-1992. במקביל שירת במערך האבטחה של משרד ראש הממשלה עד לשנת 1991. בשנת 1994 הצטרף לקבוצת ידיעות אחרונות כמנכ"ל ומנהל פרויקטים של חברת ידיעות אינטרנט, וייסד את קבוצת התוכן שנהפכה לאחר מכן לאתר ynet. הוא שימש בתפקיד עד לסיום תפקידו בשנת 2001. בין השנים 2001-2004 שימש מנהל אגף התוכן בחברת פלאפון. שנת 2005 שימש כסמנכ"ל ניו מדיה בקבוצת Jerusalem post עד שנת 2007. בשנת 2010 מונה שוורץ לסמנכ"ל התוכן של בית התפוצות, ולאחר מכן משנה למנכ"ל בית ואף שימש כמנכ"ל בפועל עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה שוורץ למנכ"ל משכנות שאננים במקומו של אורי דרומי. מדיה וקבצים בנושא מוטי שוורץ בוויקישיתוף מוטי שוורץ, ברשת החברתית LinkedIn נתן ליפסון, מוטי שוורץ, מנכ"ל Ynet, עוזב; יחליף אותו מנכ"ל "ידיעות תקשורת", יעקב נצר, באתר TheMarker‏, 11 בינואר 2001 אפי לנדאו, ‏מענה קולי, באתר גלובס, 21 בפברואר 2002 רוני שפי, מוטי שוורץ מונה לסמנכ"ל תוכן של בית התפוצות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 במרץ 2010 דף הלינקדין של מוטי שוורץ, באתר Linkedin מיה סלע, מוטי שוורץ מונה למנכ”ל משכנות שאננים בירושלים, באתר הארץ, 5 במרץ 2013
Time (שיר של איזבו)

Time הוא שיר מאת הלהקה הישראלית איזבו, המתואר כשיר פופ עם השפעה ים-תיכונית. השיר נבחר על ידי ועדה מטעם רשות השידור לייצג את ישראל באירוויזיון 2012, אך לא הצליח להגיע לגמר. קיימות שתי גרסאות של השיר: בגרסה לאירוויזיון, בתי השיר באנגלית והפזמון בעברית, והסרטון של גרסה זו מציג את הלהקה בקרקס. גרסה אחרת היא כולה באנגלית, והסרטון שלה הוא בסגנון סטופ מושן, עם תמונות של חברי הלהקה שמוצבות במקומות שונים בתל אביב, כך שהסרטון מציג גם הילוך מהיר. אקורדי השיר "Time" באתר Tab4u סרטון השיר "Time" באתר יוטיוב מילות השיר "Time" באתר שירונט Time, באתר "פזמונט" Izabo to represent Israel in Baku, אתר האירוויזיון, ‏7 בפברואר 2012 ערן בר-און, הפתעה: "איזבו" בדרך לאירוויזיון, באתר ynet, 7 בפברואר 2012 ערן בר-און, אירוויזיון 2012: ישראל הודחה בחצי הגמר, באתר ynet, 23 במאי 2012 גרסת השיר לאירוויזיון בעברית ובאנגלית, באתר יוטיוב קליפ סטופ-מושן באנגלית בלבד, באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוך נס (סדרת טלוויזיה)

לוך נס או הלוך (באנגלית: Loch Ness או The Loch) היא סדרת דרמה בריטית בת שישה פרקים שכתב התסריטאי סטיבן בריידי, ושודרה לראשונה ברשת ITV ב-11 ביוני 2017. הסדרה עוקבת אחרי סמלת בילוש אנני רדפורד (לורה פרייז'ר), שוטרת בעיירה קטנה, שחוקרת מקרה רצח של נייל סוויפט, מורה לפסנתר, שגופתו נמצאה למרגלות צוק בעיירה הציורית לוכנפוי שלחופי אגם לוך נס בסקוטלנד. כשנודע שהוסר חלק ממוחו של סוויפט, ושבסמוך נמצא לב אדם של קורבן רצח נוסף, בצוות החקירה מבינים שהם מחפשים רוצח סדרתי. חוקרת מגלאזגו, פקד בילוש לורן קיגלי, מגיעה לעיירה להוביל את החקירה. צוות השחקנים כולל את דון ז'ילה בתפקיד הפסיכולוג המשפטי בלייק אלברייטון, ג'ון סשנס בתפקיד פקד פרנק סמיילי (הבוס של אנני), גריי או'בריין בתפקיד אלן רדפורד (בן זוגה של אנני), וויליאם אש בתפקיד לייטון תומאס, מדריך תיירים מקומי. הסדרה צולמה בקיץ 2017 ושודרה בהולנד ובאוסטרליה בשם "לוך נס". לאחר מכן שודרה בבריטניה בשם "הלוך". הסיבה לשינוי השם לא ידועה, ייתכן כדי לא לבלבל את הצופים שעלולים לצפות לסדרה על המפלצת מלוך נס. הסדרה קיבלה ביקורות מעורבות עד שליליות. היא הופצה על גבי DVD בממלכה המאוחדת ב-17 ביולי 2017. לורה פרייז'ר – סמלת בילוש אנני רדפורד שיבון פינרן – פקד בילוש לורן קיגלי דון ז'ילה – בלייק אולברייטון ג'ון סשנס – פקד בילוש פרנק סמיילי גריי או'בריין – אלן רדפורד ויליאם אש – לייטון תומאס פרייזר ג'יימס – אוליבר טנץ' אלסטייר מקנזי – קרייג פטרי ג'ון הפרנן – ד"ר סיימון מאר ג'ורדן מקוראץ' – נייל סוויפט קירן גלאצ'ר – ג'ונג'ו פטרסון שונה מקיו – איווי רדפורד ג'ק בנון – קירן וייטהד אוליבר גרינול – ג'ורדן וייהד סימון להביב – מהרי טונר יואן סטמפר – קרופורד בקסטר קונור מקארי – דזי טונר ג'ורג' אנטון – דון מקגרליש ויקטוריה לידל – אנגוסינה מקגרליש רון דונאצ'י – איאן סאת'רלנד הסדרה "Loch Ness" שודרה לראשונה ב-11 ביוני 2017 ברשת ITV. ברחבי העולם הופצה הסדרה בשם "The Loch". באוסטרליה שודרה לראשונה ב-20 באפריל 2017 בערוץ "BBC First", ובארצות הברית ב-19 ביוני 2017 בשירות הזרמת המדיה Acorn TV. באוקטובר ובנובמבר 2017 שודרה הסדרה בערוץ CBC בקנדה, ובערוץ 13 ulica בפולין. שידור הסדרה בהולנד החל ב-5 בנובמבר 2017 בערוץ RTL 4. בישראל שודרה הסדרה בערוץ yesAction של הטלוויזיה בלוויין החל מ-16 במאי 2018, והיא זמינה לצפייה ב-yesVOD. מדיה וקבצים בנושא לוך נס בוויקישיתוף "לוך נס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לוך נס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לוך נס", באתר Metacritic (באנגלית) "לוך נס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ITV Media – The Loch". itvmedia.co.uk. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Kettley, Sebastian (23 ביוני 2017). "Where is the Loch filmed? Location of ITV's serial killer drama revealed". נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Loch". Amazon.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Loch". Amazon.com. 17 ביולי 2017. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Loch Ness | BBC First" (באנגלית אמריקאית). BBC First. אורכב מ-המקור ב-2018-04-30. נבדק ב-22 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) "British Crime Series Loch Ness To Make Exclusive U.S. Premiere on Acorn TV". mysterytribune.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
מישהו (שיר)

"מישהו" הוא פזמון שכתב אהוד מנור, הלחין מתי כספי וביצעה יהודית רביץ. את השיר כתב מנור לזכר אביו, שנפטר כשמנור היה בן 15. השיר בוצע בשנת 1978 בפסטיבל הזמר והפזמון, שהיווה בשנה זו את קדם האירוויזיון לתחרות האירוויזיון שהתקיימה בהמשך השנה בפריז. יהודית רביץ ביצעה את השיר, ובתחרות זכה השיר "אבניבי", שאף אותו כתב אהוד מנור (בסך הכל בוצעו בתחרות שלושה שירים שכתב מנור). השיר נכלל באלבומה של רביץ שנקרא "יהודית רביץ" ויצא לאור ב-1979. מתי כספי ביצע את השיר בהופעותיו, והקליט אותו עבור אלבום האוסף שלו "צד ג' צד ד'" שיצא לאור ב-1987, וכן באלבום הכפול "הופעה חיה בערד 1997". במצעד העברי השנתי לשנת התשל"ח (1978) של רשת ג' הגיע השיר למקום ה-24. השיר תורגם לאנגלית על ידי אלכסנדרה בשנת 1978 ובוצע על ידי נאוה ברוכין. בועז שרעבי הזדהה עם השיר, ולאחר מות אביו הקליט אותו עבור האלבום "ריגושים", שכלל ביצועים חדשים לשירים ישנים ויצא בשנת 2000. בהלווייתו של אהוד מנור שר כספי את השיר. השיר נחשב עד היום כאחד מהשירים המזוהים ביותר עם טקסי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. השיר מדבר על אדם מת שהיה קרוב אל הדובר. הוא נמצא למעלה בשמיים, על פי האמונה כי אנשים מתים נמצאים במקום זה. הדובר והמת נמצאים במקומות שונים. החי נמצא בין החיים והמת למעלה בין המתים, ולכן הם "סובבים בשתי דרכים שונות". הדובר מבטיח למת כי הם ייפגשו, אך לא עכשיו אלא בעתיד, "בתום ימים רבים והרבה לילות", לאחר חילופי עונות רבים. סרטון השיר "מישהו" באתר יוטיוב מילות השיר "מישהו" באתר שירונט דויד פרץ, ניתוח השיר 'מישהו', באתר "תרבות•il" יוסי חרסונסקי עיון ביקורת באתר יוסימיוזיק אסף בראון, משהו על מישהו באתר של הכותב (בחטיבה "מסות ורעיונות") עמי פרידמן, עשור בלעדיו: מאחורי השירים של אהוד מנור, באתר ynet, 12 באפריל 2015 אהוד מנור, באתר הרשמי של מתי כספי
לאה שקלאר

לאה שקלאר (נולדה ב-1957) היא אשת חינוך, וממקימי המנהל לחינוך ערכי (1997) שהוקם על ידי שר החינוך זבולון המר לאחר רצח יצחק רבין כדי ליישם את דו"ח ועדת שנהר ודו"ח קרמניצר להעמקת החינוך היהודי והדמוקרטי ולדו קיום. עורכת ומגישה ברדיו ירושלים תוכנית שבועית על יהדות, תרבות ואמנות. לאה שקלאר נולדה בשנת 1957 במשפחה דתית וגדלה בירושלים בשכונת בית הכרם. אביה יליד טורינו שבאיטליה ואמה ילידת דבלין שבאירלנד. מגיל שנתיים ועד גיל שלוש עשרה התגוררה באוסטרליה ובדרום אפריקה במסגרת שליחות הוריה מטעם המחלקה לתרבות תורנית בגולה. התחנכה במוסדות החינוך הממלכתי-דתי והייתה חברה ומדריכה בתנועת בני עקיבא. התגייסה לצה"ל במסגרת "גשר", עמותה העוסקת בקידום ההבנה בחלקי החברה השונים, ושירתה כמורה חיילת. שקלאר היא בעלת תואר ראשון ושני בלימודי יהדות, תנ"ך ומחשבת ישראל במכללת ירושלים ובטורו קולג'.בוגרת תוכניות למנהיגות נשית בקולך – פורום נשים דתיות, למנהיגות ציונית דתית במכון הרטמן ולאזרחות משותפת ורב-תרבותיות במכון "מרחבים". שקלאר היא אשת חינוך, הכשירה מורים במכללת אפרתה וממקימי המנהל לחינוך ערכי (1997) שהוקם על ידי שר החינוך זבולון המר לאחר רצח יצחק רבין כדי ליישם את דו"ח ועדת שנהר ודו"ח קרמניצר להעמקת החינוך היהודי והדמוקרטי ולדו קיום. כמו כן ארגנה כנסים, ימי עיון והשתלמויות לסגל הוראה בכיר בתחומי היהדות, הדמוקרטיה ושוויון בין המינים (1996–2012). בשנת 2009 ייסדה את "בגד-נפש", מפעל יחיד שהקימה כדי לתת מענה לחקר הלבוש כנקודת מפגש בין ביטוי אישי למסורת והשתייכות. משנת 2009 עורכת ומגישה ברדיו ירושלים תוכנית שבועית, "שניים יחדיו – לאה שקלאר ואורחים מדברים על יהדות, תרבות, אמנות ואופנה אחרת". עד כה התארחו בתוכנית כ-500 איש, בהם אמנים, סופרים, משוררים, אנשי קולנוע ואנשי אקדמיה, חברי כנסת ושרים וכן אנשי דת מכל הדתות והמגזרים. נשואה למוטי שקלאר, איש תקשורת, לשעבר מנכ"ל הרשות השנייה, רשות השידור וערוץ 20. אם לחמישה ילדים וסבתא לנכדים. מדיה וקבצים בנושא לאה שקלאר בוויקישיתוף לאה שקלאר, ברשת החברתית פייסבוק לאה שקלאר, סרטונים בערוץ היוטיוב רק רגע עם לאה שקלאר, עפרה לאה שקלאר בסדרה בערוץ ארטה, בפרק על מדינת ישראל בראי בגדיה. סדרת מפגשים עם לאה שקלאר ב"תמול שלשום" לימוד מקורות מהיהדות על תפקיד הלבוש בגילוי ה"אני". "לב יהודי פועם ברומניה" - מאמר מאת לאה שקלאר, מוסף שבת של מקור ראשון. הפמיניסטיות הדתיות חוזרות לדבר על ארון הבגדים - יונתן אורין בריאיון עם לאה שקלאר, ב-nrg לאה שקלאר - מאמרים בביטאון קולך (אורכב 06.06.2020 בארכיון Wayback Machine) פורום פמיניסטי דתי, על הלבוש במקרא כקריאה דו כיוונית. לאה שקלאר בשיחה עם המשורר אביחי קמחי,על כוחה המרפא של השירה בהתמודדות עם מחלת הסרטן. לאה שקלאר בשיחה עם ד"ר אלחנן שילה על ספרו "יהדות קיומית". לאה שקלאר בשיחה עם האמנית ליאורה חשין, לרגל צאת ספרה "על הדרך". לאה שקלאר בשיחה עם הדר קליידמן, מקימת בית מלאכה למלאכות עתיקות. משרד החינוך, חוזר מנהל מחוז דרום, ‏ה'תש"ס לאה שקלאר, לב יהודי פועם ברומניה, מוסף שבת של מקור ראשון, 17 בפברואר 2017. לאה שקלאר בסדרה בערוץ ארטה, על 28 מדינות בעולם המשקפות לבוש כביטוי להשקפת עולם, בפרק על מדינת ישראל בראי בגדיה. "אני נשמה אני", עמיר פריימן בריאיון עם לאה שקלאר, "בתנועה", 11 בפברואר 2011
Internet Message Access Protocol

Internet Message Access Protocol (בראשי תיבות: IMAP) הוא פרוטוקול אינטרנט לגישה לדואר אלקטרוני שנמצא על שרת מרוחק ממחשב מקומי. IMAP הוא אחד משני הפרוטוקולים הנפוצים לקבלת דואר אלקטרוני, ומהווה אלטרנטיבה מתקדמת לפרוטוקול POP3. בעוד פרוטוקול POP3 מאפשר למשתמש לעבוד עם תיבת דואר אחת בלבד, היתרון בפרוטוקול IMAP הוא באפשרות עבודה עם מספר תיבות דואר. בנוסף לכך, IMAP מאפשר עבודה יעילה יותר על ידי קריאת חלקים בודדים מתקן ה-MIME. חסרונו הבולט של הפרוטוקול הוא הקושי לעבוד איתו, ולכן הרבה מהשרתים והלקוחות מממשים אותו בצורה חלקית. מסיבה זו IMAP לא הפך פופולרי כמו POP3‏. IMAP פותח על ידי מארק קריספין בשנת 1986. נודע גם בעבר כ-Internet Mail Access Protocol, ו-Interactive Mail Access Protocol. הפרוטוקול מניח שהתיבות מסודרות במבנה היררכי ושישנה תיבת דואר אחת ראשית. לתיבת הדואר הראשית קוראים INBOX. בנוסף לה יכולות להיות עוד תיבות דואר (mail boxes). תיבת דואר יכולה להכיל גם הודעות וגם תיבות דואר אחרות (אם כי לא כל השרתים תומכים באפשרות האחרונה). עובד בפרוטוקול TCP ובפורט 143. לIMAP ישנה גרסה מוצפנת (IMAPS) בהצפנת SSL אשר משויכת לפורט 993. רוב לקוחות הדואר תומכים בעבודה מול שרתי IMAP, ביניהם ניתן למנות את Microsoft Outlook, Mozilla Thunderbird, pine ועוד. כמו POP3 ו־SMTP, גם IMAP הוא פרוטוקול טקסטואלי פשוט. אולם בניגוד להם, הלקוח צריך לכתוב תווית ייחודית כלשהי לכל פקודה. הדבר מאפשר לזהות בקלות רבה יותר קצרים בתקשורת. The IMAP Connection RFC 3501 http://www.imap.org/papers/imap.vs.pop.brief.html
מוד רוזנבאום

מוד רוזנבאום-לוי-בלומנטל (באנגלית: Maud Rosenbaum-Levi-Blumenthal, ‏13 בינואר 1902 - 3 במאי 1981) הייתה ספורטאית מצטיינת יהודיה-אמריקאית. בעלת מדליית ארד במשחקים העולמיים לנשים הראשונים (פריז 1922) בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים. הייתה טניסאית מצטיינת, אלופת איטליה בטניס 4 פעמים, בשנת 1933 זכתה ב-4 תארים, כולל אליפות מדינת ניו יורק ובשנת 1934 דורגה במקום 7 בארצות הברית. רוזנבאום נולדה וגדלה בשיקגו למשפחה יהודית עמידה. אביה, עמנואל רוזנבאום, היה תעשיין, בעל מפעל לייצור נעליים. במשחקי העולם לנשים הראשונים שנערכו בפריז, צרפת ב-20 באוגוסט 1922 זכתה רוזנבאום במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים בתוצאה של 17.37 מטר, אחרי לוסי גולדבולד מארצות הברית (20.22 מטר) וויולט גורד-מוריס מצרפת (19.85 מטר). בקריירת הטניס שלה השתתפה רוזנבאום לראשונה באליפות צרפת הפתוחה בשנת 1926, אך לא הצליחה להגיע למשחקי הדרוג. באליפות שנערכה בשנת 1927 היא הפסידה בסיבוב הראשון לסימון מתיו מצרפת ב-3 מערכות (6-1, 4-6, 7-5) כנציגת איטליה באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1930 היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה למדורגת ראשונה בטורניר אנה הרפר מארצות הברית בשתי מערכות (6-2, 6-3), ובכך הייתה לטניסאית האיטלקייה הראשונה שהגיעה לשלב חצי גמר בטורניר גראנד סלאם. באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1934 היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לדורותי אנדרוז מארצות הברית בשתי מערכות (6-1, 6-4). בשנת 1927 נישאה רוזנבאום בפריז לברון ג'יקומו ג'ורג'ו-לוי (1888-‏1969) והזוג עבר להתגורר ברומא. לזוג נולדה בת. בשנת 1934 היא התגרשה ונישאה בשנית בשנת 1935 לוולטר בלומטל, ברוקר בבורסה לניירות ערך בניו יורק. רוזנבאום נפטרה ב-3 במאי 1981 בניו יורק. הדיפת כדור ברזל: 8.97 מטר (1922) כל המנצחות במשחקי העולם לנשים מוויקיפדיה (בפולנית) מדיה וקבצים בנושא מוד רוזנבאום בוויקישיתוף מוד רוזנבאום, באתר Track and Field (נשים) A Forgotten Baroness - Maud Rosenbaum, Tennis Forum (באנגלית) Maud Blumenthal, Tennis Player Who Won Many Titles in 1930's, The New York Times (באנגלית) כל אתלטית הדפה כדור ברזל 3 הדיפות ביד ימין ו-3 הדיפות ביד שמאל. התוצאה הסופית היא סכום של ההדיפה הטובה ביותר ביד ימין וההדיפה הטובה ביותר ביד שמאל
אדלר דיפלומט

אדלר דיפלומט (בגרמנית: Adler Diplomat) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הגרמנית אדלר ("Adler (cars and motorcycle)" (אנ')) אשר יוצרה בין השנים 1934–1940. סך הכול, יוצרו 3,205 יחידות. במלחמת העולם השנייה "אדלר דיפלומט" דגם קבריולה שירת בורמאכט. "Limousine" - סלון, 4 דלתות, 4 מושבים "Pullman Limousine" - סלון, 4 דלתות, 6 מושבים, חלל פנימי מרווח יותר מדגם ה- "Limousine" "Cabriolet" "Diplomat (3G)" (יוצר בין השנים 1934-1935 בתצורות: לימוזינה, קבריולה) "Diplomat (3GS)" (יוצר בין השנים 1934-1935 בתצורת: פולמן-לימוזינה) "Diplomat (3G (Ü))" (יוצר בין השנים 1938-1935 בתצורות: לימוזינה, קבריולה) "Diplomat (3GS (Ü))" (יוצר בין השנים 1938-1935 בתצורת: פולמן-לימוזינה) "אדלר דיפלומט" שנת 1935 - קבריולט "אדלר דיפלומט" שנת 1935 - קבריולט "אדלר דיפלומט" דגם "3GS" מדיה וקבצים בנושא אדלר דיפלומט בוויקישיתוף אדלר דיפלומט, סרטון באתר יוטיוב Oswald, Werner (2001). Deutsche Autos 1920-1945, Band (vol) 2 (in German). Motorbuch Verlag. ISBN 3-613-02170-6 "אדלר דיפלומט" - מפרט autogallery.org.ru/m/adldipl "אדלר דיפלומט" בוורמאכט kfzderwehrmacht.de/Homepage_english/Motor_Vehicles/Germany/Adler/Adler_Diplomat "אדלר דיפלומט" car.info/en-se/adler/diplomat "אדלר דיפלומט" סלון fastestlaps.com/models/adler-diplomat-3gs
שחבור בהצלבה

שחבור בהצלבה (באנגלית: Trans-splicing) הוא תהליך בו נוצרת מולקולת רנ"א שליח (mRNA) בתהליך מיוחד בתאים איקריוטים. בעוד שבתהליך שיחבור רגיל (cis) נוצרת מולקולת mRNA ממולקולת pre-mRNA יחידה, שחבור בהצלבה הוא תהליך שבו נוצרת מולקולת mRNA מכמה מולקולות pre-mRNA נפרדות. ניתן לנצל תופעה זו עבור טיפול מולקולרי בגנים מוטנטיים. שחבור בהצלבה יכול להיות המנגנון העומד מאחורי Fusion transcript אונקוגנים. אורגניזמים מיקרוביאליים מסוימים בעיקר מחלקת ה-Kinetoplastae, משתמשים בשחבור בהצלבה על מנת לבטא גנים. ביצורים אלה משועתקת מולקולת RNA הנקראת Splice Leader, ובו זמנית משועתקים קבוצות של גנים הצמודים זה לזה כך ש גדיל ה-mRNA הנוצר הוא פוליציסטרוני. ה-Splice Leader מתחבר לכל גן כך שנוצר mRNA מונוציסטרוני בעל CAP ו-Poly A. Li H, Wang J, Mor G, Sklar J (בספטמבר 2008). "A neoplastic gene fusion mimics trans-splicing of RNAs in normal human cells". Science. 321 (5894): 1357–61. Bibcode:2008Sci...321.1357L. doi:10.1126/science.1156725. PMID 18772439. S2CID 13605087. {{cite journal}}: (עזרה) Rickman DS, Pflueger D, Moss B, VanDoren VE, Chen CX, de la Taille A, et al. (באפריל 2009). "SLC45A3-ELK4 is a novel and frequent erythroblast transformation-specific fusion transcript in prostate cancer". Cancer Research. 69 (7): 2734–8. doi:10.1158/0008-5472.CAN-08-4926. PMC 4063441. PMID 19293179. {{cite journal}}: (עזרה) Mario Gustavo Mayer, Lucile Maria Floeter-Winter, Pre-mRNA trans-splicing: from kinetoplastids to mammals, an easy language for life diversity, Memórias do Instituto Oswaldo Cruz 100, 2005-08, עמ' 501–513 doi: 10.1590/S0074-02762005000500010 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תור מזרחי

תור מזרחי (שם מדעי: Streptopelia orientalis; מילולית: Streptopelia - "מחרוזת צוואר" או "קולר"; orientalis - מזרחי) הוא מין של עוף מהסוג תור שבמשפחת היוניים. אורך גוף - 25–28 סנטימטרים (9.8–11.0 אינץ'). מוטת כנפיים - 55 סנטימטרים (22 אינץ'). משקל ממוצע- 200 גרם (7.1 ounce). סימן הזיהוי החשוב ביותר שלו הוא דגם של שילוב הנוצות אחת על השנייה באזור השכמה ובאזור הכנף-סוככות. גבולות הנוצות מטושטשים ומרכזן כהה. פסי כנף בהירים בולטים יותר בקצות הסוככות הגדולות והבינוניות. העור החשוף מסביב לעין מצומצם, ודגם הפסים בצידי הצוואר בולט פחות. גדול מתור מצוי וכבד ממנו, אך דומה לו מאוד. דומה בצורתו יותר ליונה מאשר לתור - הגוף מלא, החזה כבד. באופן כללי כהה מהתור המצוי, במיוחד בגב ובחזה. התור הוא עוף נפוץ שאיננו בסכנה בטבע. בית גידולו של התור כולל מגוון רחב של אזורי מחיה, מחורשות צפונית קרות ועד חורש טרופי. מגובה פני הים ועד לרום של 4,000 מטר בנפאל. אנשי האיינו מפרשים באופן מסורתי את קריאותיהן של ציפורים מסוימות כאמירות בשפתם שלהם. במקרה של התור המזרחי, הפירוש המקובל (שהוא למעשה חיבור של מספר פירושים) הוא: ישנם חילוקי דעות לגבי זהותו של אותו ”אדון”. סברה מקובלת אחת היא שמדובר באנשי היאמטו הרודים באנשי האיינו; סברה זו נתמכת בכך שהמלה ל”אדון” המופיעה פה היא מלה שאולה מיפנית. עם זאת, אנשי האיינו מכנים גם חיות מסוימות בתואר זה, למשל isepo tono ”אדון ארנב” או sisoya tono ”אדון צרעה”. מלבד זאת, קימת גם הסברה שמדובר פשוט בילד הצעיר בבית. השורה הראשונה מתבססת על כך שהתור נוהג לנבור בשדות ברגליו בחיפוש אחר מזון, כך שנדמה כי הוא מעיד על עצמו כי הוא חורש בהם. מדיה וקבצים בנושא תור מזרחי בוויקישיתוף תור מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) תור מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) תור מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תור מזרחי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) תור מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) תור מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il Oriental Turtle Dove מגדיר הציפורים של ישראל - תור מזרחי, באתר פורטל צפרות Nakagawa, Hiroshi; Nakamoto, Mutsuko (2014). Kamuy Yukar wo Kiite Ainu-go wo Manabu カムイユカㇻを聞いてアイヌ語を学ぶ [ללמוד איינו משמיעת איינו יוקאר] (ביפנית). Tokyo: Hakusuisha. pp. 21, 23.