laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק רודאשבסקי

יצחק רודאשבסקי (10 בדצמבר 1927, וילנה (אז בפולין, כיום בליטא) – 1 באוקטובר 1943, פונאר) היה צעיר יהודי שהתגורר בגטו וילנה שבליטא בשנות ה-40 של המאה ה-20. רודאשבסקי כתב יומן שנחשף לאחר השואה, יצא לאור ותורגם למספר שפות. רודאשבסקי היה בנם של אליהו רודאשבסקי ורוזה וולושין, שהגיעו מרומניה לווילנה ב-1923. הוא למד בגימנסיה היהודית של וילנה והצטיין במקצועות הספרות וההיסטוריה. בספטמבר 1941 נכלא רודאשבסקי בגטו וילנה. קודם לכן, בעת הפלישה הנאצית לברית המועצות, מיוני 1941, ועד אפריל 1943, כתב רודאשבסקי יומן ביידיש ובו סיפר על חייו ועל מאבקו להישרדות ולקיום רוחני בעת הכיבוש ובגטו. ביומן כתב רודאשבסקי למעלה מ-200 עמודים. רודאשבסקי סייע באיסוף מידע על הגטו למען הדורות הבאים, והיה פעיל בתנועת נוער סובייטית שפעלה בסתר. רודאשבסקי נורה למוות בטבח פונאר במהלך חיסול גטו וילנה בספטמבר ובאוקטובר 1943. את יומנו של רודשבסקי גילתה בת דודו של רודאשבסקי, שרה וולושין (קליבץ), בשנת 1944, עם שובה לווילנה לאחר שחרור וילנה ביולי 1944 על ידי הצבא האדום. וולושין נמלטה מווילנה עם חיסול הגטו בספטמבר 1943 ולחמה בשורות הפרטיזנים עד יולי 1944. בסוף המלחמה, חזרה וולושין לבית שבו גרו שתי המשפחות, בחיפושיה אחרי אלבום משפחתי מצאה ספרון קטן ומאובק שאותו זיהתה בקלות כיומן של יצחק. לאחר שניקתה אותו, קראה את הכתוב בו והעבירה אותו לטיפולם של אברהם סוצקבר ושמרקה קאטשרגינסקי. הרשימה הראשונה ביומן נושאת את התאריך יוני 1941, חודש כיבוש וילנה, ואילו האחרונה את ה-7 באפריל 1943. ההערכה היא כי עד ספטמבר 1942, יצחק תיאר את האירועים בדיעבד, ורק מתאריך זה ואילך החל לכתוב ביומן רשימות בזמן התרחשותן. ביומן באים לידי ביטוי כישוריו של יצחק: שפתו העשירה, יכולת הביטוי הגבוהה, רגישותו כלפי הסביבה והבנתו את המציאות. בשפה פיוטית ורגישה מתוארות חוויות, חרדות, תהיות ומשאלות של נער בגטו. היומן נכתב ביידיש על פני 204 עמודים של פנקס קטן, חלקו נכתב בעפרון וחלקו בעט. הקריאה ביומן מאפשרת להציץ אל עולמם של יהודים הנאבקים על חייהם בגטו, שאימת מוות שולטת בו, ולחוות ולו במעט את חיי היומיום דרך נקודת מבטו הייחודית של נער. היומן מעניק הזדמנות להיחשף לצדדים הרגישים של נער שנכפה עליו להתבגר בין חומות הגטו. היומן פורסם בתרגום לעברית (תרגומו של אברהם יבין בעריכת צבי שנר) בשנת 1968, בתרגום לאנגלית על ידי פרסי מאטנקו (Percy Matenko) ובשנת 1973 פורסם על ידי בית ההוצאה לאור של "בית לוחמי הגטאות", בתרגום לצרפתית בשנת 2016, ובתרגום לליטאית בשנת 2018. דף עד שמסרה בת דודתו של רודאשבסקי, שרה וולושין-קליבץ, לזכרו, במאגר שמות קרבנות השואה באתר יד ושם על יומנו של יצחק רודאשבסקי, באתר יד ושם (באנגלית) הערך על רודאשבסקי באנציקלופדיה של השואה, באתר יד ושם יצחק רודשבסקי (1927-1943), דף שער בספרייה הלאומית Zapruder, Alexandra (2004). Salvaged Pages: Young Writers' Diaries of the Holocaust. Yale University Press. p. 196. ISBN 978-0-300-10307-6. מידע על גילוי היומן על ידי שרה קליבץ, באתר יד ושם יצחק רודאשבסקי, יומנו של נער מווילנה, בית לוחמי הגטאות, תשכ"ט, עמ' 10 יומנו של הנער יצחק רודאשבסקי, באתר יד ושם Josephus in Modern Jewish Culture, p. 334, (באנגלית) Public Launch of Rudashevski Vilnius Ghetto Diary at LJC (באנגלית)
קריסטין פטי

קריסטין פטי (בצרפתית: Christine Petit;‏ נולדה ב-2 בפברואר 1948, ליין (צר') בחבל בורגון-פראנש-קונטה צרפת) היא גנטיקאית צרפתייה. פרופסורית בקולז' דה פראנס ובמכון פסטר. פטי ידועה בעיקר בזכות תרומתה לגילוי המנגנון המולקולרי והניורוני של לקויות השמיעה המולדות. פטי למדה רפואה באוניברסיטת פייר ומארי קירי בשנים 1967–1973 וקיבלה תואר MD. ב-1973 למדה במקביל לתואר שני בגנטיקה וביוכימיה באוניברסיטת פריז X. ב-1974 סיימה PhD ברפואה באוניברסיטת פריז V, ב-1974. דוקטורט נוסף, בביוכימיה, מאוניברסיטת דני דידרו ב-1982. במקביל ללימודים עבדה כחוקרת במכון פסטר. פוסט-דוקטורט התחילה ב-1982 במכון בזל לאימונולגיה (אנ'). והמשיכה בשנים 1983–1984 במכון לביולוגיה מולקולרית של CNRS בג'יף-סור-איבט (אנ'). משנת 1993 היא מועסקת במכון פסטר. בשנים 1993–1996 שימשה כמנהלת המעבדה לגנטיקה מולקולרית במכון. בהמשך ניהלה את המעבדה לגנום של היונקים. בשנים 1998–2001 שימשה כראש המחלקה לביוטכנולוגיה. ב-2006 מונתה לראש המחלקה למדעי העצב. במקביל לעבודתה במכון פסטר, מונתה ב-2002 לפרופסור בקתדרה לגנטיקה ופיזיולגיה של התא בקולז' דה פראנס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תחומי מחקרה של פטי הם גנטיקה של האדם, נוירוביולוגיה של החושים ופיזיולוגיה תאית ומולקולרית. בתחילת דרכה חקרה את המנגנונים המולקולריים הגורמים לאינוורסיה של כרומוזומי המין בבני אדם. בהמשך עברה לחקר הגנטיקה של הליקויים בחושים ובעיקר בליקויי השמיעה. השבלול, שהוא בעצם איבר החישה השמיעתי, חמק בעבר מניתוח מולקולרי בשיטות קונבנציונליות. באמצעות שיטת המחקר הגנטית שפותחה על ידי פטי ניתן היה ללמוד את צורת התפתחות השבלול ובאופן ספציפי את "תאי השיער" ההופכים את התנודות המכניות לאותות עצביים חשמליים. היא והצוות שלה זיהו מספר גדול של גנים הגורמים ללקויות שמיעה מולדות. ביניהן את תסמונת אשר. רשימה חלקית של פרסומים ניתן לראות בקישור החיצוני "פטי באתר של מכון פסטר". פרס גרובר במדעי המוח - 2021 פרס לואיזה גרוס הורביץ (אנ') - 2020 פרס קוולי למדעי המוח - 2018 עמיתה חוץ של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית - 2016 אבירת לגיון הכבוד - 2013 פרס מדעי המוח (אנ') - 2012 הפרס הגדול של המכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי (אנ') (Inserm) - 2007. פרס לואי ז'נט לרפואה (אנ') - 2006 פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע - 2004 עמיתת האקדמיה הצרפתית למדעים - 2002 פרס ארנסט יאנג לרפואה (אנ') - 2001 פרס שארל-לאופולד-מאיר (צר') של האקדמיה הצרפתית למדעים - 1999. עמיתת "אקדמיה אירופה" (אנ') - 1998 פרס האקדמיה הצרפתית למדעים - 1992 קצינת מסדר ההצטיינות הלאומי (אנ') אתר האינטרנט הרשמי של קריסטין פטי מדיה וקבצים בנושא קריסטין פטי בוויקישיתוף קריסטין פטי, באתר ResearchGate קריסטין פטי, באתר גוגל סקולר קריסטין פטי, באתר Academia.edu פטי באתר של מכון פסטר (באנגלית) פטי באתר של הקולג' דה פראנס- אנגלית דף הבית של פטי הודעה על זכייתה של פטי בפרס קוולי (באנגלית) פטי באתר האקדמיה הצרפתית למדעים (בצרפתית)
ויילה (דנמרק)

ויילה (בדנית: Vejle) היא עיירה בדנמרק, בדרום־מזרח חצי האי יוטלנד. נכון לשנת 2019, העיר מונה 57,051 נפש, מה שהופך אותה לעיר התשיעית בגודלה בדנמרק. המילה "ויילה" נובעת מהמילה הדנית העתיקה wæthel, שפירושה "פורד"[דרושה הבהרה] או "מקום מדשדש" בגלל מיקומה במעבר עמוס מעל נהר ויילה. חפירות ארכאולוגיות בסמוך לכנסיית סנט ניקולאי שבמרכז ויילה הראו כי היו מגורים באזור כבר ב-1100. טירת המלך, קסטרום וטהל, שכנה במקום בו נמצא כיום Vejle Trafikcenter. במהלך ימי הביניים ויילה הייתה חשובה כעיירת שוק, והתפתחה לאורך אותם קווים עד אמצע המאה ה-17, וסחרה עם ערים כמו ליבק ופלנסבורג, שנמנצאים כיום בגרמניה. בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18, אוכלוסיית ויילה הצטמצמה כתוצאה ממגפת הדבר ומלחמה. מאמצע המאה ה-19 ועד המאה העשרים התפתחה ויילה מעיירת שוק פרובינציאלית למרכז תעשייתי סואן. מרכז העיר ויילה נבנה על אי בנהר ויילה. ויילה הוא המרכז התרבותי והכלכלי של עיריית ויילה, וכחלק מאזור המשולש הלא רשמי, הוא עשיר בתעשייה, עסקים. מבחינה היסטורית התעשייה הייתה חשובה מאוד לפיתוח העיר, בעוד שכיום ניתן יותר משקל על עסקים ושירותים, כמו גם על חברות היי-טק. במהלך המהפכה התעשייתית, וויילה נודע כ"מנצ'סטר של דנמרק" בגלל יצור הטקסטיל הנרחבות שלה. בהמשך השתרשו תעשיות חדשות יותר בוויילה. בעיר נמצאת אחד ממפעלי המסטיקים הגדולים בעולם, המייצרת מסטיקים של המותג סטימולול. לוויילה ברית ערים תאומות עם הערים: שוודיה בורוס, שוודיה פינלנד מיקלי, פינלנד נורווגיה מולד (אנ'), נורווגיה לטביה ילגבה, לטביה גרמניה שלזוויג (אנ'), גרמניה בוסניה והרצגובינה יאבלניצה (אנ'), בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה מוסטר, בוסניה והרצגובינה הרפובליקה העממית של סין נאנטונג (אנ'), הרפובליקה העממית של סין גרמניה וארן, גרמניה צרפת רוקברין-קאפ-מרטן (אנ'), צרפת מדיה וקבצים בנושא ויילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויילה (בדנית) ויילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "BY1: Population 1. January by urban areas, age and sex". statbank.dk. 1 בינואר 2019. נבדק ב-21 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Jensen, Jørgen Elsøe: Danmarks middelalderlige byplaner, 1994 ISBN 87-7838-003-0 s. 142 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דנמרק ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נקודת דיראלו

נקודת דיראלו (באנגלית: Diralo Point; בבולגרית: нос Дирало) היא לשון יבשה סלעית בקצה הדרום מזרחי של מצוק מטליצ'ינה, בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. הנקודה מהווה את הקצה הצפוני של הכניסה למפרץ בורימה. הנקודה ממוקמת 9.9 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת קונינו; ו-6.5 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית מנקודת קושן. עד התפוררות מדף הקרח לארסן שבאזור לא ניתן היה לראות את הנקודה, שהייתה מוסתרת על ידי הקרח. רק לאחר התפוררות המדף בשנת 2002, ובעקבותיו נסיגתו של קרחון ג'ורום, הופיעה הנקודה. הנקודה נקראת על שם הכפר דיראלו שבדרום בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת דיראלו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת דיראלו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הנקודה, וסימון מיקום האתרים סביבה באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
מרכז מוכנות למשבר ותגובה

מרכז מוכנות למשבר ותגובה (CPRC) היא הסוכנות שהוקמה על ידי ממשלת מלזיה במסגרת התוכנית המלזית התשיעית (2005 - 2010), כחלק מהאסטרטגיה הכוללת להיערכות יעילה לאסונות טבע, התפרצויות, משברים ומצבי חירום הקשורים לבריאות פתיחת ה- CPRC נערכה על ידי שר הבריאות המלזי דאטוק סרי צ'ואה סוי לק ב -7 במאי 2007.הוסוכנות ממוקמת בעיר פוטרג'איה. בימיו הראשונים שימש יותר כמרכז מוכנות ותגובה להתמודדות עם התפרצות מחלות זיהומיות ואסונות. מרכז ההיערכות והתגובה החל לפעול באפריל 2009, לאחר הופעת מגפת השפעת ב 2009. משרד הבריאות (MOH) הפעיל את המרכז הלאומי מרכז מוכנות למשבר ותגובה (CPRC) בעיר פוטראג'איה כדי לפקח על מצב השיטפונות ברחבי מלזיה עד סוף 2019. ה- CPRC סיפק עדכונים יומיים ל- משרד הבריאות בנוגע למספר נפגעי השיטפונות. משרד הבריאות (MOH) הפעיל את מרכז מוכנות למשבר ותגובה (CPRC) למעקב אחר ההתפתחויות הנוכחיות ב- מגפת הקורונה ולהיערך למגפה. אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מוכנות למשבר ותגובה מרכז היערכות ותגובת משברים בפייסבוק KKM (2015). Kementerian Kesihatan Malaysia. 2015. Pelan Pengurusan Krisis dan Bencana Peringkat Kementerian Kesihatan Malaysia.Sektor Pengurusan Wabak dan Bencana, Bahagian Kawalan Penyakit
My Dear Melancholy

My Dear Melancholy (עיצוב: My Dear Melancholy,) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד. האלבום יצא לאור ב-30 במרץ 2018, על ידי חברת התקליטים XO. האלבום תואר כחזרה לסוג השירים האפלים של הזמר, כמו באלבומים Trilogy ו-Kiss Land. ב-3 במרץ 2018 הזמר טראוויס סקוט צייץ בטוויטר שדה ויקנד עובד על אלבום חדש, והוא "מפחיד". ב-28 במרץ 2018 דה ויקנד חשף כי הוא באמת עובד על אלבום חדש. יום למחרת, ב-29 במרץ דה ויקנד הכריז שהאלבום יצא באותו לילה וחשף גם את עטיפת האלבום. מידע על האלבום My Dear Melancholy באתר MusicBrainz מידע על האלבום My Dear Melancholy באתר AllMusic האלבום My Dear Melancholy באתר Discogs May 2024 Albums Accreds.pdf, dropbox
ג'יימס רייצ'לס

ג'יימס רייצ'לס (באנגלית: James Rachels; ‏30 במאי 1941 – 5 בספטמבר 2003) היה פילוסוף אמריקאי אשר התמחה באתיקה. עסק בהמתת חסד, זכויות בעלי חיים וצמחונות. בשלב מאוחר יותר תפס עצמו כתועלתן. רייצ'לס נולד בשנת 1941 בקולומבוס ג'ורג'יה. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת מרסר (1962) ותואר דוקטור מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל (1967) בהנחיית וו. ד. פאלק וא. מ. אדמס. רייצ'לס לימד באוניברסיטת ריצ'מונד, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת מיאמי, אוניברסיטת דיוק ואוניברסיטת אלבמה בברמינגהאם. בעבודתיו העדיף לזנוח את העיסוק במטא-אתיקה לטובת דיון בבעיות מוסריות קונקרטיות. במאמר Active and Passive Euthanasia ("המתת חסד פסיבית ואקטיבית") (פורסם ב-1975) טען שלהבחנה החוקית בין הריגה לבין להניח לחולה למות אין בסיס רציונלי. רעיונות אלו הורחבו ב-The End of Life (פורסם ב-1986). בחיבור Created from Animals (פורסם ב-1990) טען רייצ'לס שלהשקפת העולם הדארווינאית ישנן השלכות על הדרך שבה אנחנו נוהגים בבעלי חיים. פיטר סינגר טום רייגן קרול אדמס מרטי קיל The Elements of Moral Philosophy, Random House, Subsequent editions by McGraw-Hill, 1986 Created From Animals, 1990 The Moral Implications of Darwinism, Oxford University Press ג'יימס רייצ'לס - אתר הבית (באנגלית) Active and Passive Euthanasia (באנגלית)
בורי (מיתולוגיה)

במיתולוגיה הנורדית, בּוּרי (נורדית עתיקה: Búri "אב", "יצרן") הוא אבי האסיר. אבני קרח לוקקו על ידי הפרה הבראשיתית אוד'ומבלה (אנ') במשך שלושה ימים, ובורי התגלה מהן. בורי הוליד את בּוֹר (אנ'), בדרך שאינה מתוארת. על בורי מסופר באדה הפרוזאית שנכתבה במאה ה-13 על ידי ההיסטוריון האיסלנדי סנורי סטורלוסון, בורי מוזכר פעם אחת בשירה הסקאלדית (אנ'). בורי מוזכר פעמיים באדה הפרוזאית: ב"ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning) וב"שפת השירה" (Skáldskaparmál). להלן הקטע מ"ההטעיה של גילבי": "היא [הפרה אוד'ומבלה] ליקקה את אבני הקרח, שהיו מלוחים. ביום הראשון שהיא ליקקה את האבנים צץ מהן בערב שיער של גבר, ביום השני, ראש של גבר, וביום השלישי האדם כולו ניצב שמה. השם של האדם הזה היה בורי, ופניו היו בהירות. הוא הוליד בן בשם בור." ב"שפת השירה" סנורי מצטט שיר שמזכיר את שמו של בורי מהמאה ה-12 של הסקאלד האיסלנדי ת'ורוולד בלונדוסקולד (Þórvaldr blönduskáld): "וכעת חטפתי חלק ניכר מהתמד של יורשו של בורי בנו של בור [אודין]" מדיה וקבצים בנושא בורי בוויקישיתוף התרגום לעברית מבוסס על תרגום לאנגלית אותו ניתן לראות כאן. התרגום לעברית מבוסס על תרגום לאנגלית אותו ניתן לראות כאן.
קרחון ג'ורום

קרחון ג'ורום (באנגלית: Jorum Glacier; מילולית: קרחון היורה) הוא קרחון בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. הקרחון נשפך אל מפרץ אקזאספריישן, צפונית לנקודת קושן. הקרחון נסקר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947, ובשנית בשנת 1955. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הקרחון נקרא בשם זה בשל צורתו של ראש הקרחון. ג'ורום הוא (יורה - קדרה גדולה, מעין גביע גדול); ככל הנראה מקורה של המילה במילה העברית "יורם", וזאת בהתבסס על פסוק מספר ספר שמואל ב: בו נכתב: וַיִּשְׁלַח תֹּעִי אֶת יוֹרָם בְּנוֹ אֶל הַמֶּלֶךְ דָּוִד לִשְׁאָל לוֹ לְשָׁלוֹם וּלְבָרֲכוֹ עַל אֲשֶׁר נִלְחַם בַּהֲדַדְעֶזֶר וַיַּכֵּהוּ כִּי אִישׁ מִלְחֲמוֹת תֹּעִי הָיָה הֲדַדְעָזֶר וּבְיָדוֹ הָיוּ כְּלֵי כֶסֶף וּכְלֵי זָהָב וּכְלֵי נְחֹשֶׁת. — י • Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., 20 Coastal-Change and Glaciological Map of the Ross Island Area, Antarctica: 1962–2005, U.S. Geological Survey Professional Paper • Peter A. Tuckett, Jeremy C. Ely, Andrew J. Sole, Stephen J. Livingstone, Benjamin J. Davison, J. Melchior van Wessem, & Joshua Howard, Rapid accelerations of Antarctic Peninsula outlet glaciers driven by surface melt, NATURE COMMUNICATIONS | (2019) 10:4311 | https://doi.org/10.1038/s41467-019-12039-2 • B. Osmanoglu, F. J. Navarro, R. Hock, M. Braun, and M. I. Corcuera, Surface velocity and mass balance of Livingston Island ice cap, Antarctica, The Cryosphere, vol. 8, no. 5, 2014. doi:10.5194/tc-8-1807-2014 קרחון ג'ורום באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון ג'ורום באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון ג'ורום באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מקור המילה ג'ורום, לפי מילון ובסטר
טירת בלייר

טירת בלייר (באנגלית: Blair Castle, בגאלית סקוטית: Caisteil Bhlàir) היא טירה סמוכה לעיירה בלייר את'ול במחוז פרת' וקינרוס, שבמרכז סקוטלנד, הממלכה המאוחדת. חלקי הטירה המוקדמים ביותר נבנו במאה ה-13 ולאורך המאות עברה מספר שיפוצים והרחבות, צורתה הנוכחית התעצבה ב-1870 כאשר עברה שיפוץ נרחב בידי האדריכל ג'יימס ברייס בסגנון אדריכלות סקוטית ברוניאלית. טירת בלייר היא המשכן ההיסטורי של דוכס את'ול שהוא גם ראש שבט מארי, מתוך כך הטירה משמשת גם את רגימנט האת'ול היילנדרים המשרת את הדוכסות ונחשב לכוח הצבאי הפרטי החוקי היחיד באירופה. מבנה הטירה הוגדר ב-1971 כבניין רשום מדרגה A, גינות האחוזה סביב הטירה נכללו החל משנת 1987 ב-'רשימת הגינות והנופים המעוצבים של סקוטלנד'. שער הכניסה הראשי לאחוזה חיילי רגימנט האת'ול היילנדרים מול הטירה מראה הטירה מכיוון צפון-מערב הטירה מכיוון דרום גינות האחוזה בשטחי הטירה חדר הנשפים בטירה אחד אוכל בטירה חדר שינה גרם מדרגות סלון בטירה מדיה וקבצים בנושא טירת בלייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת בלייר האדריכל ג'יימס ברייס אחראי על עיצוב הטירה ב-1870 כפי שהיא נראית היום בסגנון סקוטי ברוניאלי, אך חלקי הטירה המוקדמים ביותר נבנו במאה ה-13.
אסקלפיגנייה

אסקלפיגנייה (ביוונית: Ἀσκληπιγένεια; פעלה בין השנים 430 – 485 לספירה) הייתה פילוסופית ומיסטיקנית אתונאית. אסקלפיגנייה למדה ולימדה, לצד אחיה הייריוס (אנ'), בבית הספר הנאופלאטוני באתונה. בית הספר התמודד עם בית הספר המדעי יותר באלכסנדריה. כמו נאופלאטוניסטים אחרים באותה תקופה, היא למדה בעיקר את אריסטו ואפלטון, אך גם את הפילוסופיה של אביה, פלוטרכוס מאתונה. היא חיה בהקשר היסטורי של סערה בגלל הקונפליקט בין המטאפיזיקה הנאופלאטונית, שנלמדה באקדמיה של פלוטרכוס, לבין הנצרות, שכבר צברה פופולריות באותה עת. הפילוסופיה של פלוטרכוס פעלה לאיחוד תורתם של אריסטו ואפלטון, ובכך הפגישה את הרעיונות הפגניים המנוגדים של תאורגיה ומיסטיקה (מאגיה), שלמד מאביו, נסטוריוס, ואז העביר את הידע הזה אל אסקלפיגנייה. לאחר מותו של פלוטרכוס, היא ירשה את בית הספר. בהיותה פילוסופית מוערכת בבית הספר באתונה, אסקלפיגנייה המשיכה ולימדה את פרוקלוס, שהפך לתלמידה הידוע ביותר. היא לימדה אותו, לא רק את הפילוסופיות של אריסטו ואפלטון, אלא כללה בהוראתה גם תורות שאביה העביר אך ורק לה לפני פטירתו, באומנויות התאורגיה והמיסטיקה הפגנית. בהיותה המומחית בתאורגיה, אסקלפיגנייה לימדה מתוך גישה מטאפיזית. היא האמינה בכך שיש חמישה תחומי מציאות: ה"אחד", טבע, חומר, נפש, ואינטליגנציה. כמו אביה, היא האמינה שכל נפש מחזיקה חלק אלוהי בתוך עצמה, וכי איחוד עם ה"אחד", בשילוב עם מאגיה, מחשבה פגנית על האלוהויות ומדיטציה, עשויים לגרום לאושר אמיתי לאדם, כדרך שהוא יכול לשלוט בגורלו שלו. הוראתה לפרוקולוס על תאורגיה, הועילה לו מאוד משום שהוא המשיך לחשוב ולפתח רעיונות משלו, עד כדי כך, שלדברי מרינוס משכם, פרוקלוס היה מסוגל לעסוק בתאורגיה באופן כזה שהיא ריפאה את בת חברו, באמצעות התערבותו של אל הרפואה אסקלפיוס. אסקלפיגנייה המשיכה ללמד באקדמיה לאחר שפרוקלוס המשיך לשכלל את מחשבותיו ותרגוליו התאורגיים. ההישגים הידועים ביותר שלה היו באומנויות ותרגול טקסים במיסטיקה הכלדית של תאורוגיה, כמו גם מחשבה יוצאת דופן בפילוסופיה האפלטונית. היא העבירה הרבה מתורתם של אריסטו ואפלטון לתלמידים רבים. ההערצה כלפיה בפילוסופיה, כמו גם היותה מורה אשה חריפה, רק מוסיפים לערך ולחשיבות של מי שהייתה בעולם היווני. היא תרמה רבות להתפתחות המטאפיזיקה הנאופלאטונית ועבדה לצד פילוסופים גדולים רבים, כולל אחיה הייריוס. התקדמויותיה השפיעו על המחשבה העתידית על פרקטיקות התאורגיה, כמו גם על האומנויות והמאגיה של המיסטיקניות הכלדית. נאמר שהיא מתה בשנת 485 לספירה. אסקלפיגנייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Asclepigenia, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
הפועל בקעת הירדן

הפועל בקעת הירדן היא קבוצת כדורגל ישראלית המייצגת את בקעת הירדן ומארחת במגרש במושב תומר. הקבוצה משחקת בליגה ב' דרום. בעבר שיחקה הקבוצה בצבעי שחור-כתום או תכלת וכיום משחקת בכחול-לבן. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 כהמשך לקבוצת נוער. שיחקה בליגה ג' עד עונת 2008–2009 (עם המאמן ליאור זדה), בה סיימה במקום השני בטבלה. אף שהפסידה בקרב האחרון של משחקי המבחן באותה שנה להפועל קריית אונו, עלתה לבסוף לליגה ב' אחרי שהפועל שגב שלום התפרקה. במקביל באותה עונה זכתה הקבוצה בגביע הליגות הנמוכות כשניצחה בגמר 2-3 את קבוצת מ.ס. בני רעננה. בהמשך בסיבוב ז' הפסידה 4-0 לקבוצת אחווה עראבה. בעונת 2012–2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי והעפילה למשחקי הפלייאוף. במשחקה הראשון ניצחה את מ.ס טירה 2-1, אך הפסידה באותה התוצאה במשחק השני מול מועדון ספורט כפר קאסם. בעונה הבאה סיימה במקום החמישי והעפילה למשחקי הפלייאוף, אך הפסידה במשחק הראשון להפועל הוד השרון. בעונת 2014–2015 (עם המאמן רון מרכוס), סיימה במקום הראשון בליגה ב' דרום א' ועלתה לליגה א'. בעונת 2018–2019 נשלחה על ידי ההתאחדות לכדורגל לייצג את ישראל בטורניר גביע האזורים של אופ"א ולא עברה את שלב הבתים. בסוף העונה סיימה במקום ה-14 וניצחה במשחקי המבחן את מכבי עירוני שדרות וכך ניצלה מירידת ליגה. בעונת 2020–2021 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה ב גביע המדינה כאשר הגיעה לסיבוב ח' שם פגשה את מכבי נתניה והפסידה לה בתוצאה 2:0 בעונת 2021–2022 נשלחה על ידי ההתאחדות לכדורגל לייצג בפעם השנייה את ישראל בטורניר גביע האזורים של אופ"א ולא עברה את שלב הבתים. בעונת 2022–2023 השיגה הקבוצה את הניצחון הגדול בתולדותיה כאשר ניצחה 11-1 את שמשון כפר קאסם ולמרות זאת לא העפילה לפלייאוף. בתום עונת 2023–2024 ירדה לליגה ב'. לקבוצה מחלקת נוער ענפה הכוללת כ-5 קבוצות ליגה. הפועל בקעת הירדן, ברשת החברתית פייסבוק הפועל בקעת הירדן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קריית אונו עלתה ליגה, דאבל פס 15 במאי 2009 עכשיו זה סופי עמישב בליגה א' והבקעה בליגה ב', "דאבל פס" 17 באוגוסט 2009 ליגה ב': בקעת הירדן בליגה א'!,"דאבל פס" 1 באפריל 2015 עשו את העבודה: בקעת הירדן נשארה בליגה א' לאחר הארכה, "דאבל פס" 10 במאי 2019 ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי משחק, באתר www.football.org.il
פול רובינסון

פול ויליאם רובינסון (אנגלית: Paul William Robinson; נולד ב-15 באוקטובר 1979 בבוורלי, מזרח יורקשייר, אנגליה) הוא שוער עבר אנגלי. בעבר היה שוער לידס יונייטד שם התפתח, אך כשלידס ירדה לליגה השנייה עבר לטוטנהאם הוטספר. בתום ארבע שנים בקבוצה, עבר לבלקבורן בשנת 2008. ב-26 בינואר 2016 חתם בברנלי עד לסוף העונה. ב-17 ביולי] 2017 הודיע על פרישה ממשחק. רובינסון הופיע 41 פעמים בנבחרת אנגליה. רובינסון הבקיע שני שערים בקריירה. הראשון נכבש בנגיחה בניצחון של לידס על סווינדון טאון בגביע הליגה. אותו משחק הוכרע בפנדלים, שם רובינסון עצר 2 פנדלים ולידס עלתה לשלב הבא. השני נכבש בבעיטה חופשית מהקצה השני של המגרש, בניצחון 3-1 של טוטנהאם על ווטפורד בפרמייר ליג. מדיה וקבצים בנושא פול רובינסון בוויקישיתוף פול רובינסון, באתר Transfermarkt פול רובינסון, באתר Soccerway פול רובינסון, באתר BDFutbol פול רובינסון, באתר WorldFootball.net פול רובינסון, באתר National Football Teams פול רובינסון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נקודת פוין

נקודת פויין (באנגלית: Foyn Point) היא לשון יבשה בחוף אוסקר השני, בצד המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. לשון היבשה מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של חצי האי בלאגובגראד, ואת הקצה הצפוני של הכניסה למפרצון אקזאספריישן. שיא גובהה של לשון היבשה בפסגה שגובהה 525 מטרים מעל פני הים. אזור לשון היבשה צולם מהאוויר על ידי סר יוברט וילקינס, בטיסתו מעל האזור ב-20 בדצמבר 1928. וילקינס מיפה את האזור בהתבסס על תצלומי אוויר אלה, אולם חשב שמדובר באי. האזור צולם מהאוויר ומופה בשנית בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. במיפוי זה התברר כי מדובר בלשון יבשה או חצי אי. וילקינס, אשר סבר כי מדובר באי, קרא למקום "האי פוין" ("Foyn Island"); על שמו של סוונד פוין - ציד לווייתנים נורווגי. לאחר המיפוי של סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שונה השם של לשון היבשה בהתאם - לשמה הנוכחי. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 276 • Grace A. Nield, Valentina R. Barletta, Andrea Bordoni, Matt A. King, Pippa L. Whitehouse, Peter J. Clarke, Eugene Domack, Ted A. Scambos, Etienne Berthier, Rapid bedrock uplift in the Antarctic Peninsula explained by viscoelastic response to recent ice unloading • M. R. Cape, Maria Vernet, Pedro Skvarca, Sebastián Marinsek, Ted Scambos, Eugene Domack, Foehn winds link climate‐driven warming to ice shelf evolution in Antarctica, https://doi.org/10.1002/2015JD023465 נקודת פוין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת פוין באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת פוין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה נקודת פוין באתר marineregions תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור נקודת פוין גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
מועדון כדורגל עירוני אור יהודה

מועדון כדורגל עירוני אור יהודה, או בקיצור מ.כ. אור יהודה, היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אור יהודה. בגלגולה הקודם נקראה הקבוצה "הפועל אור יהודה". הקבוצה מארחת באצטדיון נעמן באור יהודה. הקבוצה החלה במשחקי ידידות עוד בשנת 1949. בשנת 1952 נרשמה לליגה ג' על ידי משה נעמן. בעונת 1958–1959 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה ב'. בסיום עונת 1975–1976 העפילה הקבוצה לליגה א'. הקבוצה החזיקה מעמד ארבע עונות ובסופן ירדה לליגה ב' מהמקום ה-13. בעונת 1984–1985 העפילה שוב לליגה א'. הפעם החזיקה מעמד חמש עונות וירדה בסיום עונת 1989–1990 לליגה ב'. הקבוצה השתתפה בהמשך השנים בליגות הנמוכות עד שחדלה מלהתקיים בשנת 2004, עקב גירעון תקציבי עמוק. הקבוצה נוסדה בשנת 2005, לאחר שהמועדון הקודם שייצג את העיר, הפועל אור יהודה, התפרק שנה קודם לכן. בעונתה הראשונה בליגה ג' מחוז תל אביב סיימה הקבוצה במקום השני, במרחק נקודה מהמוליכה – שיכון ותיקים רמת גן. בסיום עונת 2006–2007 העפילה הקבוצה לליגה ב' מהמקום הראשון. בעונת 2011–2012, סיימה במקום השני בליגה ב' דרום. בעונת 2016–2017 סיימה במקום השני וכשלה במשחקי המבחן כשהפסידה לבית"ר כפר סבא. בעונת 2017–2018 כשלה בפעם השנייה במשחקי המבחן, כשהפסידה להפועל מחנה יהודה. בעונת 2018–2019 סיימה במקום הראשון במאזן דומה לשמשון תל אביב ונקבע משחק מכריע באצטדיון הברפלד. הקבוצה ניצחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטר (לאחר תיקו 1-1 בתום 120 דקות) ועלתה לליגה א'. בעונת 2020/2021 ירדה הקבוצה לליגה ב'. בעונת 2021/2022 ירדה הקבוצה לליגה ג' ובכך השלימה ירידה כפולה בשנתיים. בעונת 2022/2023 נרשמה הקבוצה לליגה ג' מרכז והייתה אמורה לשחק במשחק הראשון מול בני יצ'אלאל רחובות, אך לא הופיעה למשחק ונקנסה על ידי ההתאחדות. בבית הדין הודיעה קבוצת הבוגרים על הפסקת פעילות. עמי יעל קרלוס צ'קאנה שאול חייק יצחק חייק יובל נעים דוד אמיגה יהודה דוגץ' יצחק עידה חיים דהוקי אריה צפניה יחזקאל צ'לצ'י שלמה שרון עזרא וייסמן ציון שמואל עזרא אברהם זמיר ששון אורן פרקש אריה אליהו אלי שמואל מוטי עגם צבי פרקש אשר בלוט שמואל סגל משה לבקוביץ יחזקאל בן אברהם מועדון כדורגל עירוני אור יהודה, ברשת החברתית פייסבוק מועדון כדורגל עירוני אור יהודה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל משחקי ידידות, על המשמר 28 באוקטובר 1949 אשקלון, אור-יהודה וק. אונו עלו לליגה א', מעריב 16 במאי 1976 טבלת הדרום, מעריב 13 במאי 1990 פרוטוקול עיריית אור יהודה - שנת 2003 (עמ' 31), באתר עיריית אור יהודה, ‏נובמבר 2003 בן ויניק, ‏לאחר דו קרב פנדלים: אור יהודה עלתה לליגה א', באתר ONE‏, 10 באפריל 2019