laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גולגולת קריסטל

גולגולת קריסטל (בדולח) הוא השם שניתן לגבישי קווארץ שקופים שגולפו בדמות גולגולת אדם. במאה התשע עשרה ובמחצית הראשונה של המאה העשרים סברו כי כמה מגולגלות הקריסטל הן אצטקיות ומקורן בתקופה הפרה־קולומביאנית במרכז אמריקה. גולגולות קריסטל הוצגו, בין השאר, במוזיאון הבריטי שבבריטניה ובסמיתסוניאן שבארצות־הברית. בחינה מדעית בכלים ובמכשירים מודרניים העלתה כי כל גולגולות הקריסטל הן זיופים מאוחרים יותר, שנוצרו בסיוע גלגל השחזה וחומר ליטוש מקורונדום או מצורן קרביד, שלא עמדו לרשות התרבויות הפרה־קולומביאניות. לאורך השנים הועלו טענות כאילו בגולגולות הבדולח טמונים כוחות על טבעיים של אנרגיה או כישורי חיזוי או ניבוי עתידות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הגולגולת המפורסמת ביותר התגלתה, בשנת 1926 בידי אנה לה־גילון מיטשל הדג'ס, בתו המאומצת של הארכאולוג פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס (אנ'). לדברי מיטשל־הדג'ס נמצאה הגולגולת קבורה תחת מזבח שקרס במקדש בלובאאנתון (אנ') (עיר קדומה של בני המאיה) בבליז. לטענה זאת אין ביסוס וככל הנראה הגולגולת נרכשה על ידי פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס במכירה פומבית. בחינה במיקרוסקופ הצביעה על־כך שהגולגולת לוטשה באמצעות גלגל השחזה, מה שהבהיר כי היא זיוף. ליטושה המושלם של הגולגולת הפך אותה מוקד לאמונות טפלות שונות. גולגולת הקריסטל, על אף היותה תרמית, זכתה למקום של כבוד בסרט הרביעי בעלילות אינדיאנה ג'ונס, הנקרא אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח. הגולגולת אוזכרה לפרקים גם בסדרות מדע בדיוני ובספרות מיסטית. מדיה וקבצים בנושא גולגולת קריסטל בוויקישיתוף Crystal skulls 'are modern fakes'
D

האות D (די) היא האות הרביעית באלפבית הלטיני. מקורה של האות באות מהשפה הפרוטו-שמית ומהאלפבית הפרוטו-כנעני, שממנו התפתחה גם האות ד. מבחינה פונולגית, האות d מייצגת עיצור מכתשי, סותם, קולי (/IPA: /d) - כמו דל"ת בעברית. קוד ה-ASCII של האות הגדולה D הוא 68 ושל האות הקטנה d הוא 100. באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "דלתה" (Delta), למעט בשימוש בשדות תעופה, שם משתמשים במילה "דיקסי" (Dixie), על מנת למנוע בלבול עם חברת התעופה דלתא. ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 68 (D) ו-100 (d). בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו ושתי נקודות: -·· בכתב ברייל: בהקשרים מסוימים, D יכולה לסמל: במוזיקה - התו רה. במחשבים - D הוא שמה של שפת תכנות. בכימיה D מסמל את דאוטריום שהוא איזוטופ של מימן. בביולוגיה D הוא ויטמין. במתמטיקה הרבה פעמים מסמן הפרש (Distance). Ð ∂ D, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משפט האין-שיער

משפט האין-שיער (באנגלית: No hair theorem) הוא משפט בתורת היחסות הכללית המגדיר את התכונות של חור שחור יציב שאותן ניתן למדוד מחוץ לאופק האירועים שלו. תכונות אלו, מסת החור השחור, התנע הזוויתי שלו והמטען החשמלי, מגדירות את החור השחור עבור כל צופה חיצוני, ומאפיינות אותו באופן מלא. הצופה החיצוני אינו יכול למדוד את צפיפות החומר המקומית באזורים השונים של החור השחור או להבחין בשדות מקומיים. שם המשפט, שאותו טבע ג'ון וילר, מסמל את העובדה שאופק האירועים של החור השחור הוא משטח נטול אינפורמציה (למעט שלושת הפרמטרים האמורים), בדומה לראש נטול שערות. משפט האין-שיער הוא אוסף של מספר תוצאות תאורטיות שהושגו בסוף שנות ה-60 של המאה העשרים ובתחילת שנות ה-70, שהתגבשו להוכחה שלמה בעבודתם של סטיבן הוקינג וורנר ישראל. משפט האין-שיער מתייחס לחור שחור במצב יציב. במשך פרק הזמן הקצר לפני שהחור השחור מתייצב הוא מכיל עדיין את התכונות העודפות שאותן יכול צופה חיצוני למדוד. התהליך המהיר של איבוד התכונות הללו מכונה "התקרחות". כך, למשל, מקורם של חלק מתוצרי ההתפרקות של חור שחור זעיר צפוי לנבוע משלב ה"התקרחות" הקצר לאחר היווצרותו. המשפט מתייחס לצופה חיצוני. צופה שנמצא פנימה לאופק האירועים יוכל למדוד פרמטרים נוספים, כמו למשל פיזור המסה בתוך החור השחור או שדות חשמליים ומגנטיים מקומיים. לפי משפט האין-שיער ניתן למיין את החורים השחורים הרגילים, שיש להם מסה, לארבעה סוגים: חור שחור נייח וחסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס שוורצשילד" (על שם קרל שוורצשילד); חור שחור מסתובב חסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר" (על שם רוי קר - Roy Kerr); חור שחור נייח בעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס רייסנר-נורדסטרום" (Reissner-Nordström); וחור שחור מסתובב ובעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר-ניומן" (Kerr-Newman). ערך מורחב – פרדוקס השמדת המידע גוף שנכנס לחור שחור נושא עמו מידע נוסף על שלושת הפרמטרים המוגדרים על ידי משפט האין-שיער, אך מידע זה אובד עבור צופים חיצוניים כאשר הגוף עובר את אופק האירועים. תופעה זו היא המקור לפרדוקס פיזיקלי הקרוי "פרדוקס השמדת המידע". לפרדוקס זה טרם נמצא פתרון. ערך מורחב – השערת הצנזורה הקוסמית משפט האין-שיער לא מאפשר לצופים חיצוניים להבחין בסינגולריות הכבידתית המצויה בתוך החור השחור. בכך נמנע פרדוקס פיזיקלי נוסף שעלול לנבוע ממצב שבו צופה יכול להבחין בנקודת סינגולריות. השערה זו בדבר מיקומן ה"מוסתר" של נקודות הסינגולריות מאחורי אופק אירועים קרויה "השערת הצנזורה הקוסמית" (בגרסתה החלשה).
ארנסט נוימן

הרב ארנסט נוימן (ברומנית: Ernest Neumann; ‏12 בינואר 1917, צ'ייקה, טרנסילבניה - 21 באפריל 2004, טימישוארה), היה הרב הניאולוגי ומנהיג הקהילה של יהודי טימישוארה ברומניה במחצית השנייה של המאה ה-20. הוא זכה בפרס שאנדור שייבר. הוריו, וילהלם וברטה נוימן, עבדו בטחנת קמח שהשתייכה לדוד תושב העיר אוראדיה. נוימן למד בגימנסיה היהודית אורתודוקסית באוראדיה ואחר כך בתיכון היווני-קתולי הרומני "סמואיל וולקן" בעיר בייוש (Beiuş). לאחר מכן המשיך ללימודים גבוהים בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובמקביל, בהתאם לדרישות הסמינר, למד גם פילוסופיה ומזרחנות באוניברסיטת בודפשט. לאחר שהוסמך כרב ועמד בבחינות הדוקטורט עם עבודה בנושא "תולדות הבריאה לאור האגדה", שב בשנת 1940 לרומניה ועמד בבחינות ההסמכה בבוקרשט. החל מ-3 באפריל 1941 התמנה לרב של בית הכנסת ברובע פבריק, בטימישוארה, משרה שהתפנתה בעקבות מותו של הרב יעקב זינגר וכן שימש כמורה דת בבתי הספר היהודיים בעיר, כולל בתי הספר התיכוניים לבנים ולבנות. מאוחר יותר, הפך לרבה של כל יהדות טימישוארה, שמנתה כ-12,000 נפש. הרב נוימן היה אחד ממנהיגי יהדות טימישוארה בתקופת השיא של הרדיפות נגד היהודים והשואה, כשקבוצה של 150 צעירים נלקחה לטרנסניסטריה ורק 25 חזרו, וכשכל הגברים היהודים מגיל 18 ומעלה גויסו לעבודות כפייה. יחד עם ראש הקהילה שמואל ליגטי ביקר בכל בתי הכנסת והמוסדות היהודיים ונשא דברי עידוד ונחמה. הרב נוימן הנהיג את הקהילה הניאולוגית גם בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, ומאוחר יותר (אחרי מות הרב מקסימיליאן דרכסלר) נותר הרב היחיד של הקהילה. בתקופת כהונתו חל תהליך הצטמקות הדרגתית של הקהילה, בעקבות מספר גלי עלייה לישראל וכן הגירה לארצות המערב של מרבית יהודי העיר. בשנת 1951 הוריו עלו לישראל והתיישבו בראשון לציון. הרב ואשתו ובתו נשארו אז מעוכבים ברומניה שהפסיקה את העלייה. בשנת 1958 נפגע הרב עקב נפילה ונשאר עם צליעה בעקבות ניתוח לא מוצלח של שבר בירך. בשנות ה-60 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, בתנאים שנוצרו בעקבות השינוי לטובה של מדיניות המפלגה הקומוניסטית ברומניה כלפי ישראל ועליית היהודים, פעל ד"ר נוימן רבות באופן גלוי ובאישור השלטונות להפצת השפה העברית ומורשת ישראל בקרב הצעירים של הקהילה וארגן פעילות תרבותית יהודית עשירה סביב מוסדות הקהילה. הוא יצר דו-שיח פורה עם נציגי הדתות האחרות באזור, במיוחד עם ראש הכנסייה האורתודוקסית הרומנית המקומית, המיטרופוליט ניקולאיה קורניאנו. נהג להזכיר לבריות את דברי הנביא עמוס - "דרשו טוב ואל רע למען תחיו". בשנת 1948 נשא הרב נוימן את אדית, ילידת סיגט וניצולת אושוויץ. לזוג נולדה בת, ג'טה נוימן, שלמדה פילולוגיה אנגלית ומתגוררת כיום בשווייץ. היא טיפחה את מורשת יהודי טימישוארה ,ארגנה תערוכות, כתבה בספרים בנושא וניהלה אתר של יהדות טימשוארה באינטרנט. 2000 - יקיר העיר טימישוארה 2000 - חבר כבוד של איגוד הסופרים הרומנים 2002 - העיטור הלאומי "הכוכב של רומניה" בדרגת אביר 2003 - הפרס על שם אלכסנדר שייבר - בהונגריה אולם האספות של הקהילה היהודית בטימישוארה נושא את שמו בשנת 2010 רחוב ברובע טורונטל בטימישוארה נקרא על שמו. ב-2016 הוסב שמו של אותו הרחוב ל"רחוב הרב אופנהיימר" ושמו של הרב נוימן ניתן לרחוב בית הכנסת ברובע פבריק. ריאיון עם הרב ד"ר נוימן ברומנית מזיכרונות בתו, ג'טה נוימן הרצפלד Prim-rabin dr. Ernest Neumann, tatăl meu
וסט המפסטד

וֶסְט הָמְפְּסְטֵד (מערב המפסטד - באנגלית: West Hampstead) הוא אזור בצפון מערב לונדון, ברובע קמדן. וסט המפסטד ממוקם בין צ'ילדס היל (Childs Hill) בצפון פרוגונל (Frogonal) והמפסטד (Hampstead) במזרח, סוויס קוטג' (Swiss Cottage) בדרום וקילברן במערב. עד לסוף המאה ה-19, האזור היה ישוב קטן והיה קרוי "West End". וסט המפסטד המודרני הופיע עם הגעתן של מסילות הברזל, והפיכתו של האזור מאזור חוות לאזור מגורים. ב-1879 חברת הרכבות המטרופולינית (Metropolitan Railway) אימצה את השם וסט המפסטד עבור התחנה שהקימו באזור, ההיגיון היה למנוע בלבול עם ה"וסט אנד" (West End) שהוא הכינוי הנפוץ לאזור המסחרי שבמרכזה של לונדון. West End Green, ליד הקצה הצפוני של West End Lane חנויות בווסט אנד ליין חנויות וספריה, וסט אנד ליין תחנת הרכבת התחתית של וסט המפסטד תחנה של "הרכבת העילית של לונדון" בווסט המפסטד תחנת רכבת ה"תיימז-לינק" בווסט המפסטד מדיה וקבצים בנושא וסט המפסטד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי סעב

אלי סאאב (בערבית: إيلي صعب, תעתיק מדויק: אילי צעב; נולד ב-4 ביולי 1964) הוא מעצב אופנה לבנוני, מייסד המותג ES הקרוי על שמו. סאאב נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-נוצרית-מרונית. באופנה החל להתעניין עוד בילדותו, בגיל 9. בשנת 1981 נסע לפריז ללימודי עיצוב ושב ללבנון לאחר שנה. בשנה זו, בהיותו בן 18 ובשיא ימי מלחמת האזרחים הלבנונית פתח את הסטודיו שלו, עם עשרה עובדים, בביירות. בתחילת הקריירה, עיצב סאאב שמלות כלה וערב בלבד. הצלחתו בלבנון הגיעה לאחר תצוגת אופנה מוצלחת בקזינו הידוע "Casino du Liban" בביירות. לאחר תצוגה זו, החל לעצב בגדים לנשות תקשורת ובידור לבנוניות, בהן הזמרת פיירוז הנחשבת לזמרת הלאומית בלבנון. באותה התקופה, יצא שמו למרחוק ברחבי העולם הערבי ובין לקוחותיו נמנו ידועניות ערביות רבות, ביניהן ראניה, מלכת ירדן. סאאב התפרסם מחוץ ללבנון בשנת 1997, כאשר הציג לראשונה את הקולקציה שלו ברומא. באותה השנה, הצטרף לCamera Nazionale della Moda ונהיה לחבר הלא-איטלקי הראשון, והיחיד עד כה. שנה לאחר מכן, בשנת 1998 הציג את הקולקציה שלו בתצוגת אופנה במונקו, בתצוגה זו נכחה, בין השאר, הנסיכה סטפני ממונקו. בשנה זו הציג את הקולקציה שלו גם במילאנו. סאאב זכה לחשיפה נוספת בשנת 2002 כאשר עיצב את שמלתה של זוכת פרס האוסקר באותה השנה האלי ברי. על שמלה זו, זכה לשבחים רבים והפך למעצב הלבנוני הראשון אשר נכלל ב מעצבי שמלות כלה המתמודדים על פרס האוסקר. סאאב נחשב לאחד ממעצבי האופנה המצליחים בעולם כיום ומעצב האופנה המצליח ביותר בעולם הערבי[דרוש מקור]. עם לקוחותיו הקבועות, נמנות שחקניות הוליוודיות רבות, ביניהן קתרין זיטה-ג'ונס, שרליז ת'רון ודברה מסינג וזמרות מפורסמות כמו כריסטינה אגילרה וחברות הדסטניז צ'יילד - ביונסה נואלס, קלי רולנד, מישל ויליאמס וריהאנה. בשנת 2007 השתתף כשופט הראשי בתוכנית המציאות הלבנונית "Mission Fashion" בה התחרו דוגמניות ומעצבים ערבים צעירים על פרס כספי. סאאב מתגורר לסירוגין בפריז ובביירות, נשוי לקלאודיה ואב לשלושה בנים. ב-2013 הזמינה ניקול ראידמן בעלת החנות היוקרתית Madame de pompadour קולקציית בגדים, אך סאאב החליט שלא לקבל את ההזמנה והודיע כי עיצוביו לא יגיעו לישראל.[1] מדיה וקבצים בנושא אלי סעב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלי סעב איתי יעקב, לא רק נסראללה, באתר nrg‏, 16 ביולי 2006 מישל גונקלאבס, זרקור אופנה: על המעצב אלי סאאב (אורכב 17.02.2020 בארכיון Wayback Machine), אפוק טיימס - ניו יורק אלי סעב, ברשת החברתית פייסבוק אלי סעב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלי סעב, ברשת החברתית אינסטגרם אלי סעב, סרטונים בערוץ היוטיוב
סוויס קוטג'

סוויס קוטג' (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס סוויס קוטג' (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס סוויס קוטג' (למפת קמדן רגילה)   המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר סוויס קוטג' (למפת קמדן מוגדלת)   המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר סוויס קוטג' סוויס קוטג' (באנגלית: Swiss Cottage) היא שכונה ברובע קמדן שבצפון מערב לונדון. השם מקושר למבנה ציבורי שנבנה בה בין 1803 ל-1804 ונקרא במקור בשם "הטברנה השווייצרית" ("The Swiss Tavern"). כיום המבנה משמש כפאב והוא מכונה "Ye Olde Swiss Cottage". שירותים ציבוריים הקיימים באזור: בית קולנוע, ספרייה עירונית (הגדולה בקמדן), תיאטרון האמפסטד וחנויות לאורכה של דרך פינצ'לי (Finchley Road) העוברת באזור. כמו כן נפתח מחדש בתחילת שנת 2006 מרכז ספורט גדול הכולל בריכות שחייה, חדר כושר ועוד. את השכונה משרתת תחנת הרכבת התחתית "סוויס קוטג'". מדיה וקבצים בנושא סוויס קוטג' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלו

המילה הָלו (באנגלית: hello, בגרמנית: hallo) היא במקורה מילת ברכת שלום באנגלית. במאה ה-19, עם המצאת הטלפון, הפכה המילה למילת ברכה בינלאומית, בעיקר בשימוש כפותחת שיחות טלפון. המילה "הלו" (שנכתבה באיותים שונים: Hello, hullo, hallo, hollo וכן Holla) הגיעה לאנגלית מצרפתית עתיקה, שבה שימשה המילה holà (ממילת הקריאה "הו!" והמילה là, כלומר "שָם") כמילת קריאה שמשמעותה "עצור!". מילים קרובות קיימות גם בשפות לטיניות אחרות. המילה הצרפתית מופיעה לראשונה בכתובים בסביבות 1350, ובאנגלית הופיעה המילה לראשונה בכתובים ב-1588, במשמעות של פנייה כדי למשוך את תשומת לבו של הנמען[דרוש מקור]. אטימולוגיה עממית, לפיה המילה היא הלחם של הביטוי Hail thou ("השלום לך"), היא נפוצה, אך חסרת ביסוס בכתובים. באיות hello הופיעה המילה באנגלית באמצע המאה ה-19, קודם להמצאת הטלפון. יש המייחסים את השימוש במילה הלו בשיחות טלפון לממציא תומאס אלווה אדיסון. על פי המסופר[דרוש מקור], הוא הביע את הפתעתו מהטלפון במילה Hullo. לעומת זאת, הממציא אלכסנדר גרהאם בל השתמש בתחילה במילה "אהוֹי", ששימשה מלחים באוניות כמילת קריאה[דרוש מקור]. השימוש במילה "אהוי" בטלפון לא השתרש. ב-1877 כתב אדיסון מכתב לנשיא חברת הטלגרף של פיטסבורג: ידידי דייוויד, איני חושב שנצטרך פעמון, משום ש (המילה) הלו נשמעת עד למרחק של 10 עד 20 רגל. מה דעתך? נ"ב, העלות הראשונית לשולח ולמקבל ליצרן היא רק $7. — [דרוש מקור] מאוחר יותר נקראו מרכזניות במרכזיות בכינוי "נערות הלו" משום הקשר בין המילה לבין הטלפון. אף על פי שהמילה הלו התפשטה וכיום היא בשימוש כלל-עולמי, קיימות מדינות שבהן אין משתמשים במילה זו בשיחות טלפון. תחליפים למילה במדינות השונות[דרוש מקור]: ביפן: מושי מושי ("אני מדבר, אני מדבר") באיטליה: פרונטו ("מוכן") בספרד: digame ("אמור לי") או Hola ("שלום") כמו כן, במדינות רבות - בעיקר בצפון אירופה - הדובר נוהג לפתוח את השיחה באמירת שמו. שיחת טלפון נמצאת בלבם של פזמונים עבריים אחדים, ולכן המילה "הלו" בולטת בהם. הפזמון "חוץ מזה הכל בסדר", שאת מילותיו כתב דן אלמגור וביצעו "העופרים" מתחיל במילים: הלו! הלו! ז'קלין החמודונת כאן אדונך, מרקיז דה פנטלון כמו בכל יום עני לי טלפונית נו מה חדש שם בארמון? שני פזמונים שכתב ירון לונדון וביצעה להקת "הגשש החיוור" עוסקים בשיחת טלפון. הנודע שבהם הוא "שיר הטלפון" , שהבית הראשון שלו הוא: שמעתי צליל חיוג, שלשלתי אסימון חייגתי לז'קלין, במספרה סימון הלו מון-שר סימון, תקרא לי את ז'קלין הלו, זה לא סימון, הלך האסימון. קדם לו הפזמון "התנצלות", המתחיל במילים: הלו, הלו, הלו מיי לאב פה מדבר המאוהב אל תסגרי לי את הקו לפני שתשמעי מה יש לי לענות. בשירו של ג'ורג' בר "הלו הלו" (מילים: דני שושן) חוזרת המילה פעמים רבות, בתוספת ההכרזה: זו מילה בינלאומית בשירה של שרון ליפשיץ "הלו" (מילים: דן תורן) חוזרת המילה מספר פעמים וכך הבית הראשון שלו: הלו, מי זה מדבר כאן מה העניין? אני מצטערת אין כאן שום מקום לנופש ליל מנוחה רד לי מהשיחה. מדיה וקבצים בנושא הלו בוויקישיתוף מקורות המילה "הלו", אתר "dictionary.reference.com" מילות השיר "חוץ מזה הכל בסדר", באתר שירונט מילות השיר "שיר הטלפון", באתר שירונט מילות השיר "התנצלות", באתר שירונט
דומוס גלילאה

המרכז הבינלאומי דוֹמוּס גָלִילֶאֶה ("בית הגליל"; לטינית Domus Galilaeae) הוא בית ספר לכמרים, מרכז מפגש ולמידה ומרכז התבודדות של ארגון הדרך הנאוקאטקומנאלית (ספרדית Camino Neocatecumenal) הקתולי. המרכז שוכן על הר האושר ליד כורזים, מעל כנסיית הר האושר, ומשקיף אל חופה הצפוני של הכנרת. היוזמה להקמת המרכז הייתה של האפיפיור פאולוס השישי במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20. ב-15 בינואר 1999 הונחה אבן הפינה בנוכחות הפטריארך הלטיני בירושלים, מישל סבאח, מזכיר מועצת הוותיקן, שגריר הכס הקדוש (הנונציו) בישראל ונכבדים רבים. המרכז נחנך רשמית, לאחר השלמת בנייתו של אגף אחד, בעת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ב-24 במרץ 2000. המרכז החל לפעול בשנת 2003. מטרת המרכז היא לימוד מסורת ישראל כמקור לנצרות וטקסיה, במטרה להעמיק את הקשר בין הנצרות לבין היהדות, וכן התעמקות בדרשת ההר לאור המסורת והליטורגיה היהודית. שטח המבנה הוא 12,000 מטר רבוע והוא ניצב באחוזה המשתרעת על-פני שטח של 33 דונם. המבנה מחולק לשלושה מפלסים. במפלס העליון נמצאים אודיטוריום (מרכז התכנסויות), כנסייה, בית כנסת, ספרייה המוגדרת כספרייה תאולוגית בחסות הוותיקן המשלבת ספרי דת נוצריים ויהודיים ובה 12 כיסאות כמספר שבטי ישראל הניצבים מסביב לספר תורה. בשני המפלסים התחתונים שוכנים מאה חדרי מגורים, ובהם מאתיים מקומות לינה בסך הכל. מדיה וקבצים בנושא דומוס גלילאה בוויקישיתוף Domus Galilaeae International Center - אתר האינטרנט של המרכז המרכז הבינלאומי "דומוס גלילֵאה", באתר האינטרנט של המרכז דובי זכאי, קאפלה על האגם, באתר nrg‏, 5 בדצמבר 2006 אילן גטניו, לרכוב מול הכנרת, באתר ישראל היום, 29 בדצמבר 2017
מונטרה

מוֹנְטְרֶה (בצרפתית: Montreux) היא עיירת קיט במזרח החוף הצפוני של אגם ז'נבה, המארחת פסטיבל ג'אז שנתי מפורסם. מונטרה נמצאת בקנטון ווֹ דובר הצרפתית בסמיכות לעיר וְוֶה (Vevey) הגדולה ממנה. במונטרה מתגוררים כ-22,900 איש. בתקופת הקיסרות הרומית הייתה מונטרה צומת תחבורה חשוב. במאה ה-12 היא הפכה לעיר שדה המרכזת מסחר ביין. במאה ה-15 כבשו אותה אנשי ברן מדוכסות סבויה. עם הפיכת האזור לפרוטסטנטי החלו להתרכז בעיירה אמנים וסוחרים איטלקים. ב-1798 פלש נפוליאון בונפרטה לעיירה. במאה ה-19 היא הפכה לעיירת קיט שמושכת תיירים מאירופה ומאמריקה. במאה ה-20 היא החלה למשוך תיירות גם ממקומות אחרים, במיוחד מנסיכויות המפרץ הפרסי. מונטרה עלתה לתודעת קהל חובבי מוזיקת הרוק לאחר שב-1971 תכננה להקת דיפ פרפל להקליט בקזינו של מונטרה, אך במהלך הופעה של פרנק זאפה שהופיע באותה עת בקזינו, ירה אלמוני באקדח זיקוקים לעבר גג הקזינו ושרף אותו. האירוע היווה את ההשראה לשירם המפורסם ביותר - "Smoke on the Water". בעיר פעלה ישיבת עץ חיים בראשות הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, שלימים עלתה כולה לישראל והייתה לישיבת היכל אליהו. פסטיבל ג'אז שנתי בינלאומי (החל מ-1967) יום השנה לפטירת פרדי מרקיורי (החל מ-2003) מרוץ הגראן-פרי הדו-שנתי של מונטרה מרוץ אופנועים שנתי טקס שנתי הענקת פרס שושנת הזהב לתוכניות טלוויזיה מצטיינות (1961 - 2003) טקס שנתי לפרס מונטרה לפרסומות (מ-1989) פסטיבל חג המולד השנתי הפופולרי ביותר בשווייץ פסטיבל שירה כנסייתית שנתי פסטיבל מוזיקה קלאסית שנתי במשותף עם העיר השכנה וְוֶה "פסטיבל הצחוק" תערוכת מיניאטורות שנתית תחרות כדורעף נשים שנתית (החל מ-1998) הסופר ולדימיר נבוקוב - התגורר בעיר משנת 1959 עד מותו בשנת 1977. בטיילת העיר פסל עם דמותו. הרב יחיאל יעקב ויינברג - עבר לעיר לאחר מלחמת העולם השנייה והתגורר בה עד פטירתו בשנת 1966. נוף העיר מונטרה כפי שנשקף מהצריח בטירת שילון מונטרה במפת אגם ז'נבה טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה, על רקע האלפים השווייצרים והמחצבה ביישוב Villeneuve חוף טירת שילון (Château de Chillon) פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה אתר האינטרנט הרשמי של מונטרה (בצרפתית) אריאלה אפללו‏, מונטרה, שוויץ: כל מה שטבריה יכלה להיות והיא לא, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2015 כי ממונטרה תצא תורה..., הבוקר, 13 באוקטובר 1961, עמ' 6 מונטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מונטרה (שווייץ), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בשווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ace of Spades

Ace of Spades (בעברית: "אס עלה") הוא אלבומה החמישי של להקת ההבי מטאל הבריטית מוטורהד. האלבום יצא לאור ב-1980 והיה לאלבום הראשון שהלהקה הוציאה לאור בארצות הברית. האלבום נחשב על ידי רבים כטוב ביותר שהלהקה הוציא אי פעם. שיר הנושא של האלבום, אשר נושא את שמו של האלבום, הוא ככל הנראה השיר המצליח ביותר שהלהקה הוציאה אי פעם. השיר זכה לגרסאות כיסוי מצד להקות רבות שהושפעו ממנו. מידע על האלבום Ace of Spades באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ace of Spades באתר AllMusic האלבום Ace of Spades באתר Discogs עמי פרידמן, סולן להקת מוטורהד למי קילימיסטר הלך לעולמו, באתר ynet, 29 בדצמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרובינקיה היספניה קיטריור

היספניה קיטריור (לטינית Hispania Citerior - "היספניה הקרובה") הייתה פרובינקיה בתקופת הרפובליקה הרומית אשר נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, היינו 21 שנים לאחר תחילת כיבושו של חצי האי האיברי בידי הרומאים. היא התקיימה עד שהקיסר אוגוסטוס חילק מחדש את האימפריה הרומית לפרובינקיות בשנת 27 לפנה"ס וסמוך להשלמת כיבושו של כל חצי האי. הפרובינקיה השתרעה בצפון-מזרחו של חצי האי האיברי וכללה את שטחם של קטלוניה וסביבותיה וכן את האיים הבלאריים. בירתה של הפרובינקיה הייתה בעיר הרומית טאראקו (Tarraco), כיום טרגונה בקטלוניה. היספניה קיטריור הייתה אחת משתי פרובינקיות רומיות שהשתרעו בחצי האי האיברי באותה תקופה, והפרובינקיה האחרת הייתה היספניה אולטריור (Hispania Ulterior - "היספניה המרוחקת") שהשתרעה לאורך חופי הים התיכון מדרום וממערב לראשונה. טרגונה
מוקדאדיה

מוקדאדיה (בערבית: المقدادية, תעתיק מדויק: אלמקדאדיה) היא עיר במחוז דיאלא שבעיראק. בעבר הייתה העיר חלק מן האימפריה הסאסאנית, ומכאן מקור שמה הקודם שהרבאן (בערבית: شهربان) שפירושו בפרסית "אחשדרפן". העיר עדיין מוכרת בשמה הקודם, אך היום מכונה בשם "שהרבאן" בעיקר אזור מרכז העיר. פירוש השם "מוקדאדיה" הוא "ניתן על ידי המאגים" (חכמי דת פרסים בעלי ידע במיסטיקה ובאסטרולוגיה, אמגושים - ראו בערך כישוף). שם זה נפוץ יותר מהשם הישן, אך כאמור לא החליף אותו לחלוטין. העיר שוכנת כ-70 ק"מ מצפון-מזרח לבגדאד, וכ-30 ק"מ צפונית-מזרחית לבעקובה, בירת מחוז דיאלא. אוכלוסיית העיר מונה כ-80,000 נפש, 60% מהם מוסלמים סונים. העיר ממוקמת על כביש מרכזי ומסילת רכבת, המחברים את בגדד לצפון מזרח עיראק וגבול איראן. מסביב לעיר יש מספר גדול של פרדסי הדרים ועצי תמרים המוזנים מתעלות מים מסודרות שמגיעות מנהר הדיאלא הקרוב. עד קום המדינה חיו בשהרבאן כמאות בודדות של יהודים. רובם עסקו במסחר. לפני העלייה לארץ, עברו רובם לבגדאד, תוך שהם נוטשים את רכושם מאחור. יהודי העיר החזיקו מספר מבני ציבור, בתי כנסת ובית ספר. שם המשפחה "שהרבני" (נכתב גם שהרבאני) מקורו בעיר. בעיר מוקדאדיה הוקם ב-2003 בסיס הפעולה הקדמי נורמנדי של צבא ארצות הברית. בדצמבר 2007 בוצע בעיר פיגוע התאבדות, שבו נהרגו 16 ונפצעו 27 אנשים. משפחת שרבני 26 killed in Iraq bomb attacks on anti-Qaeda fronts ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בעיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנקולי

פרנקולי (בקטלאנית: Francolí) הוא נהר בדרומה של קטלוניה בספרד ואורכו 60 ק"מ. מוצאו של הנהר במערת פונט מז'ור (Font Major - "המעיין הגדול") בתחומי העיירה ל'אספלוגה דה פרנקולי (l'Espluga de Francolí) בנפת טרגונה, והוא נשפך אל הים התיכון בתחומי נמל טרגונה. הנהר מנקז שטח של 838 קמ"ר וספיקת מימיו מגיעה ל-1.18 מטר מעוקב/שנייה, אך זו אינה סדירה לאורך כל חלקי השנה, ובאוקטובר 1994 עלה על גדותיו והציף חלק מהעיר טרגונה. בעת העתיקה נודע הנהר בשם טולקיס (Tulcis) ובסוף המאה ה-5 לפנה"ס שכן לגדותיו ישוב איברי בשם קסה (Kesse). בעת השלטון הרומי בחצי האי האיברי שימש הנהר כמקור מימיה של טאראקו (Tarraco), כיום העיר טרגונה, ומימיו הוזרמו אל העיר באמצעות שתי אמות מים. שרידיה של אחת מאמות המים האלה השתמרו במרחק של כ-3 ק"מ צפונית למרכז טרגונה. מדיה וקבצים בנושא פרנקולי בוויקישיתוף
מחוז טרגונה

מחוז טרגונה (בקטלאנית: Província de Tarragona) הוא אחד מארבעת המחוזות בקהילה האוטונומית של קטלוניה. מחוז טרגונה משתרע בדרומה של קטלוניה ושטחו 6,303 קמ"ר. מספר תושביו עמד בשנת 2021 על 822,309 נפש, כמחצית מהם באזור האורבני של בירת המחוז, טרגונה. הערים העיקריות במחוז טרגונה והיחידות שאוכלוסייתן מונה למעלה מ-100,000 איש הן הבירה טרגונה (130,323 - 2012) והעיר הסמוכה לה ממערב ראוס (106,622 - 2010). המחוז מחולק לעשרה קומרקס המחולקים בתורם ל-183 מועצות מקומיות. מדיה וקבצים בנושא מחוז טרגונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז טרגונה מחוז טרגונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תפסח

תִּפְסַח הוא ישוב מקראי הממוקם על הגדה המערבית של נהר פרת המזוהה כיום עם ח'ירבת דִּבְּסִי, דרום מזרחית לעיר חלב בסוריה של ימינו. בימי ממלכת שלמה הייתה תפסח לעיר הצפונית ביותר בממלכה, כאמור: ”...כִּי הוּא רֹדֶה...מְתִּפְסַח וְעַד עַזָּה” ( ספר מלכים א, פרק ה',ד'). פירוש השם תפסח הוא מעבר מים או מקום של מים רדודים עליו אפשר לחצות את הנהר בבטחה וזאת משום שבסמוך לעיר נמצא אחד מהמעברים החשובים ביותר על נהר פרת התיכון, מה שהקנה למקום ערך אסטרטגי ובמקביל גם שגשוג כלכלי רב מפני שבו עברה דרך מסחרית חשובה אשר קישרה בין המזרח למערב. דרך מעבר נהר זה חצו כורש מלך פרס ואלכסנדר מוקדון בדרכם דרומה לכיוון ארץ ישראל. העיר המשיכה להתקיים לכל אורך תקופה ההלניסטית והרומית ונודעה לכל בשם תַּפְסַכּוּס. דברי הכותב, הם כנראה לאור העובדה כי "עד היום בשפת נהר פרת עיר 'תאפסאחוס' היא תפסח" (תבואות הארץ הערות לפרק ה'). ברם, גם בסמוך לשכם קיימת 'חירבת תפסאח'. כך שקשה לבנות על שמות ערביים בלבד, ובוודאי אין לציין כן כדבר ברור והחלטי. על שלמה המלך נאמר (מלכים-א פרק ה פסוק ד): "כִּי הוּא רֹדֶה בְּכָל עֵבֶר הַנָּהָר מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה בְּכָל מַלְכֵי עֵבֶר הַנָּהָר וְשָׁלוֹם הָיָם לה לוֹ מִכָּל עֲבָרָיו מִסָּבִיב": אם תפסח נמצאת באזור שכם, כה קרובה לעזה, מה ההתפארות על ממלכה כה קטנה? והיכן בדיוק המלוכה בעבר הנהר? סביר להניח שטענה זו הניעה את המבקשים את תפסח אי שם ל"עבר הנהר", מאחר שמצאו ש"ארם נהריים" נקראת עבר הנהר, אבל כמובן אין לזה הכרח, כאמור. כבר במקורות קדומים [תלמוד בבלי מגילה יא, א. תרגום שני למגילת אסתר פרק א] נאמר כי 'תפסח' קרובה ל'עזה' (בין שכם לעזה כ - 60 ק"מ). מקורות אלו מתייחסים לקושי בכתוב במלכים, ואומרים כי נאמר בפרפרזה - כשם שמלך במקומות סמוכים לביתו שלטון מוחלט, כך מלך על עבר הנהר הרחוק. איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003. אורנה ליברמן, בין תפסח לתפסח: תפסח כמעבר לגאולה, תפסח כמעבר לגלות, מגזין אימגו גדעון צור, https://web.archive.org/web/20141021050819/http://www.e-mago.co.il/magazine/thapsacus-solomon.html 'איה תפסח – בין דמיון למציאות או ממלכת שלמה המלך, בראי המקרא.