laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה אנה מנויבורג

מריה אנה מנויבורג (בגרמנית: Maria Anna von Pfalz-Neuburg; ‏28 באוקטובר 1667 - 16 ביולי 1740) הייתה בתו של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואשתו של קרלוס השני, מלך ספרד. מריה אנה נולדה בדיסלדורף ב-28 באוקטובר 1667, לפיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולאליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה. מריה אנה בילתה בימי ילדותה בטירת נויבורג, שם גודלה על ידי פראו פון קלאו, יחד עם אחיותה מריה סופיה מנויבורג ודורותיאה סופיה מנויבורג. מריה אנה הייתה יפה מאוד, וב-16 בפברואר 1689 נבחרה להיות אשתו השנייה של קרלוס השני, מלך ספרד, משום שקיוו שתוכל ללדת לו הרבה ילדים (להוריה היו 17 ילדים). ב-28 באוגוסט אותה שנה התקיים טקס הנישואים באמצעות שליח באינגולשטאדט, בהשתתפות אחותה אלאונורה מגדלנה ובעלה לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. באביב 1690 הגיעה מריה אנה לספרד, וב-14 במאי אותה שנה נערך טקס הנישואים הרשמי. אולם, גם מהנישואים הללו לא נולדו לקרלוס ילדים, כנראה בגלל המגבלות הפיזיות והנפשיות שהיו לו. מריה אנה הייתה מעורבת בתככי חצר המלוכה הספרדית, ורצתה להביא לבחירתו של אחיינה קרל, ארכידוכס אוסטריה ליורש העצר. בעקבות כך הסתכסכה מריה אנה עם חמותה מריאנה מאוסטריה, שרצתה להביא לבחירתו של נינה יוזף פרדיננד מבוואריה ליורש העצר. מריה אנה הייתה שנואה בחצר המלוכה הספרדית, בשל דרכה לגנוב כסף וחפצי אמנות יקרים ולשלוח אותם למשפחתה בגרמניה. ב-1 בנובמבר 1700 מת בעלה קרלוס השני, מלך ספרד, אולם אף על פי שציווה בצוואתו לנהוג בה בכבוד, הורה לה יורשו פליפה החמישי, מלך ספרד לעזוב את מדריד, והיא נאלצה להתגורר במבצר אלקסר בטולדו. בשנת 1706 כבש אחיינה קרל, ארכידוכס אוסטריה את טולדו, והתקבל בברכה על ידי מריה אנה, ובעקבות כך גורשה מריה אנה מאוחר יותר על ידי פליפה החמישי, ועברה להתגורר בבאיון שבצרפת. בשנת 1739 הורשתה מריה אנה לחזור לספרד, וב-16 ביולי 1740 היא מתה בגוודלחרה. מדיה וקבצים בנושא מריה אנה מנויבורג בוויקישיתוף מריה אנה מנויבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיגוע הדריסה בפארק פינסבורי

פיגוע הדריסה בפארק פינסבורי התרחש ב-19 ביוני 2017 בשעה 00:15. רכב ואן דרס הולכי רגל בפארק פינסבורי, לונדון, בסמוך למסגד המקומי. קבוצת תושבים מוסלמים התפללו לפני כן במסגד תפילה לילית מיוחדת לחודש הרמדאן המכונה "תַראוויח". ביציאה מהמסגד נתקלו באדם שהתעלף בתחנת אוטובוס, ובזמן שהגישו לו עזרה ראשונה נפגעו על ידי ואן. עשרה בני אדם נפצעו, והאדם שהתעלף פונה פצוע לבית החולים, ומאוחר יותר מת מפצעיו. הוא זוהה כמקראם עלי, בן 51 תושב הארינגיי שהיגר מפקיסטן לבריטניה בשנת 1976. התקרית נחקרת על ידי רשויות הביטחון הבריטיות כאירוע טרור, ונעצר חשוד אחד. לפני הפיגוע אירעו בבריטניה שלושה פיגועים של ארגוני אסלאם קיצוני בתוך זמן קצר: הפיגוע בווסטמינסטר (2017), הפיגוע במנצ'סטר ארנה (2017), ומתקפת הטרור בלונדון (יוני 2017). בעקבות פיגועים אלה חלה עלייה במספר הדיווחים על תקריות אסלאמופוביה. מספר מסגדים הותקפו, והוצת מסגד עתיק בעיר אולדהם. מסגד פארק פינסבורי, שנבנה בשנת 1994, משך תשומת לב תקשורתית, הן חיובית והן שלילית. אבו חמזה אל-מסרי, מוסלמי קיצוני שהורשע בקשרים עם ארגוני טרור, היה האימאם במסגד משנת 1997 עד 2003. המסגד נסגר בשנת 2003, ובשנת 2005 נפתח שוב תחת הנהלה חדשה, שהתמקדה ביחסים חיוביים עם הקהילה ובשיח בין-דתי. בדצמבר 2015 נעשה ניסיון להצית את המסגד. ב-19 ביוני 2017, בשעה 00:15 (שעון מקומי) פגע ואן שכור במספר הולכי רגל סמוך למסגד פארק פינסבורי בלונדון. עדי ראייה דיווחו על מספר פצועים וראו אדם נלקח למעצר לאחר האירוע. רוב הפצועים היו מוסלמים שהתפללו לפני כן במסגד תפילה לילית מיוחדת לחודש הרמדאן המכונה "תַראוויח". לפי עדי הראייה, הנהג אמר "אני רוצה להרוג את כל המוסלמים", וכן שהפיגוע הוא נקמה על מתקפת הטרור בלונדון. מתפללים נוספים שיצאו מהמסגד עצרו את הנהג הדורס והכו אותו, אך האימאם של המסגד התערב ועצר אותם, והעביר את הנהג לידי המשטרה. התקרית נחקרת על ידי רשויות הביטחון הבריטיות כאירוע טרור. משטרת המטרופולין של לונדון עצרה את הנהג החשוד בפיגוע, דארן אוסבורן, בן 47, אב לארבעה מקארדיף. אוסבורן לא היה מוכר לשירותי הביטחון לפני הפיגוע. שכניו סיפרו על ריב בפאב מקומי בו קילל מוסלמים ואיים לפגוע בהם, ועל קשריו עם ארגוני ימין קיצוני בבריטניה. אוסבורן שכר את הרכב בו השתמש לפיגוע הדריסה מספר שעות לפני כן, מחברה להשכרת רכב בוויילס. מנהיגי הקהילות הדתיות בלונדון - נוצרים, סיקים ויהודים - גינו את הפיגוע. למחרת הפיגוע ביקרו במסגד ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, תרזה מיי, וראש האופוזיציה, ג'רמי קורבין. ynet, חשד לפיגוע נקמה בלונדון: רכב מסחרי דרס מוסלמים, באתר ynet, 19 ביוני 2017. Finsbury Park attack victim died of multiple injuries, tests find, באתר הגרדיאן, ‏22 ביוני 2017 (באנגלית). ynet, דורס המוסלמים מלונדון: "פסיכופת עם נטייה להיגרר לקטטות", באתר ynet, 20 ביוני 2017.
וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג

וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג (בגרמנית: Wolfgang Wilhelm von Pfalz-Neuburg; ‏4 בנובמבר 1578 – 14 בספטמבר 1653), היה רוזן פפאלץ-נויבורג בין השנים 1614–1653. וולפגנג וילהלם נולד בנויבורג על הדנובה ב-4 בנובמבר 1578, לפיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ולאנה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה מאוסטריה, דוכסית יוליך-קלווה-ברג. ב-19 ביוני 1613 המיר וולפגנג וילהלם את דתו לדת הקתולית, וב-11 בנובמבר אותה שנה התחתן וולפגנג וילהלם עם מגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1614 ניצח וולפגנג וילהלם במלחמת הירושה של יוליך, ובאמנת קסנטן קיבל את דוכסויות יוליך וברג, בעוד יריבו יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג קיבל את דוכסות קלווה ואת רוזנויות מארק וראבנסברג. באותה שנה מת אביו פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג, ווולפגנג וילהלם ירש את נחלותיו, ובשנת 1615 קיבל וולפגנג וילהלם תואר אביר מסדר גיזת הזהב. במהלך מלחמת שלושים השנים שמר וולפגנג וילהלם על נייטרליות קפדנית, ובשל כך כמעט ולא נפגעו נחלותיו בנזקי המלחמה. וולפגנג וילהלם אהב לטייל, וערך כמה מסעות ברחבי גרמניה ואיטליה, וכן ביקר בהולנד, צרפת ואנגליה. בשנת 1636 העביר וולפגנג וילהלם את מקום מושבו לדיסלדורף. ב-14 בספטמבר 1653 מת וולפגנג וילהלם, ובנו פיליפ וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג עלה לשלטון במקומו. ב-11 בנובמבר 1613 התחתן וולפגנג וילהלם עם מגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, ממנה נולד לו בן אחד: פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1615–1690) ב-11 בנובמבר 1631 התחתן וולפגנג וילהלם עם קתרינה שרלוטה מפפאלץ-צווייבריקן, בתם של יוהאן השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ולואיזה יוליאנה מפפאלץ, ממנה נולדו לו שני ילדים: פרדיננד פיליפ מנויבורג (1633) אלאונורה פרנציסקה מנויבורג (1634) ב-3 ביוני 1651 התחתן וולפגנג וילהלם עם מריה פרנציסקה מפירסטנברג-הייליגנברג, בתם של אגון השמיני, רוזן פירסטנברג-הייליגנברג ואנה מריה מהוהנצולרן-הכינגן, אך לא היו לו ילדים ממנה. מדיה וקבצים בנושא וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג בוויקישיתוף וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קריסטל סנקט פטרבורג

מועדון כדורגל חופים "קריסטל" סנקט פטרבורג (ברוסית: Пляжный Футбольный Клуб «Кристалл» Санкт Петербург) הוא שמו של מועדון כדורגל חופים מקצועני רוסי מהעיר סנקט פטרבורג. זהו אחד ממועדוני כדורגל חופים המוצלחים ברוסיה ובאירופה עם 9 זכיות באליפות רוסיה (2013, 2015, 2016, 2018, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024), 5 זכיות בגביע (2015, 2017, 2018, 2019, 2020), 4 זכיות בגביע האירופי (2014, 2015, 2020, 2021) ו-2 זכיות בגביע הבינלאומי (2017, 2018). למועדון קיימת מחלקת נשים, שזכתה באליפות רוסיה לנשים 2022 ובגביע רוסיה לנשים 2024. המועדון הוקם בשנת 2006 והשתתף באותה שנה בגביע סנקט פטרבורג בכדורגל חופים. משנת 2011 מתמודד באליפות רוסיה בכדורגל חופים. המועדון נחשב למועדון כדורגל חופים המוצלח ביותר ברוסיה, לאחר שזכה בחמש אליפויות וארבע פעמים בגביע אירופה לאלופות. בעונת 2021 המועדון השיג טרבל עם הזכייה באליפות רוסיה, בגביע הרוסי ובגביע אירופה לאלופות. למועדון יריבות מרה עם קבוצת לוקומוטיב מוסקבה והשתיים מחזיקות יחד במירב תוארי האליפות (5 כל אחת). זו אחת היריבויות הטעונות ביותר בכדורגל חופים הרוסי. סגל נכון לגביע אירופה לאלופות 2020 מאמן: שווייץ אנג'לו שירינזי International Beach Soccer Cup מחזיקת הגביע (2): 2017, 2018 גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים מחזיקת הגביע (4): 2014, 2015, 2020, 2021 סגנית מחזיקת הגביע (1): 2018 גביע נזרה מחזיקת הגביע (1): 2018 אליפות רוסיה בכדורגל חופים אלופה (9): 2013, 2015, 2016, 2018, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024 הגביע הרוסי בכדורגל חופים מחזיקת הגביע (9): 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 הסופרקאפ הרוסי בכדורגל חופים אלופה (1): 2018, 2024 אתר האינטרנט הרשמי של קריסטל סנקט פטרבורג קריסטל סנקט פטרבורג, ברשת החברתית פייסבוק קריסטל סנקט פטרבורג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קריסטל סנקט פטרבורג, ביישום טלגרם קריסטל סנקט פטרבורג, ברשת החברתית אינסטגרם קריסטל סנקט פטרבורג, ברשת החברתית VK http://bsc-kristall.ru/post/651 Питерский «Кристалл» выиграл чемпионат России по пляжному футболу "КРИСТАЛЛ" - 5-ТИ КРАТНЫЙ ОБЛАДАТЕЛЬ КУБКА РОССИИ ПО ПЛЯЖНОМУ ФУТБОЛЬА
מייק לי (פוליטיקאי)

מייק לי (באנגלית: Mike Lee; נולד ב-4 ביוני 1971) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית המכהן כסנאטור מטעם מדינת יוטה מאז 2011. לי נולד במסה שבאריזונה. ב-1994 סיים תואר ראשון באוניברסיטת בריגהאם יאנג, ב-1997 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת בריגהאם יאנג. שימש עוזרם של שופטי בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים, די בנסון וסמואל אליטו. בשנים 2002–2005 שימש עוזר פרקליט מדינה ולאחר מכן שימש יועצו המשפטי של מושל יוטה ג'ון האנטסמן. בשנים 2006–2007 שימש עוזרו של סמואל אליטו שמונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר מכן עבד במשרד עורכי דין פרטי. בנובמבר 2010 נבחר לנציג יוטה בסנאט של ארצות הברית. ב-2016 נבחר לתקופת כהונה נוספת. לי כיהן כסגן יושב ראש הוועדה המשותפת של הקונגרס לכלכלה ומכהן כחבר בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע, בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת המשפט. כמו כן הוא מכהן מאז 2015 כיושב ראש ועדת ההיגוי של הסיעה הרפובליקנית בסאט. עם השבעת הקונגרס ה-116 של ארצות הברית מכהן לי כיו"ר הוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס במקומו של חבר בית הנבחרים אריק פולסן, שהפסיד בבחירות 2018 לדין פיליפס. לי נשוי לשרון ואב לשלושה. הוא חבר הכנסייה המורמונית. הוא קרוב משפחתו של הסנאטור הדמוקרטי טום יודול. מדיה וקבצים בנושא מייק לי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייק לי מייק לי, ברשת החברתית פייסבוק מייק לי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייק לי, ברשת החברתית אינסטגרם מייק לי, סרטונים בערוץ היוטיוב מייק לי, ברשת החברתית Goodreads מייק לי, באתר פינטרסט מייק לי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מייק לי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Senate race: Mike Lee ready to ride Senate roller coaster, סולט לייק טריביון, 24 באוקטובר 2010
ריצ'רד שלבי

ריצ'רד שלבי (באנגלית: Richard Shelby; נולד ב-6 במאי 1934) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אלבמה מ-1987 ועד לפרישתו בראשית ינואר 2023. שלבי נולד בברמינגהאם שבאלבמה. ב-1957 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלבמה. ב-1963 סיים לימודי LLB במשפטים בבית הספר למשפטים של אלבמה. עבד כתובע עירוני בטסקלוסה. ב-1970 נבחר לחבר בסנאט המדינה של אלבמה. ב-1978 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לנציג המחוז השביעי של אלבמה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן במשך ארבע קדנציות מינואר 1979 עד ינואר 1987. בבית הנבחרים נמנה בין הדמוקרטים השמרנים ביותר בקונגרס, והיה חבר בקבוצת דמוקרטים שנהגו פעמים תכופות לעבוד עם ממשל של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן. ב-1986 נבחר לסנאט של ארצות הברית, מאז נבחר לתקופות כהונה נוספות עוד שש פעמים רצופות. ב-1994, לאחר שהמפלגה הרפובליקנית גרפה את רוב המושבים בקונגרס במסגרת המהפכה הרפובליקנית, עבר שלבי אל שורות הרפובליקנים. בשנים 2021-2018 הוא מכהן כיושב ראש ועדת ההקצבות של הסנאט. כמו כן הוא מכהן כחבר בוועדת הכללים והניהול וכחבר וועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים. קודם לכן כיהן כיושב ראש ועדת המודיעין של הסנאט (1997–2001) וכיושב ראש ועדת הבנקאות (2003–2007 ו-2015–2017). בסנאט הפגין שלבי דפוס הצבעות שמרני, ולראיה התנגד להפלות, תמך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ודחף למינויה של איימי קוני בארט לבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומה של רות ביידר גינסבורג. בפברואר 2021 הכריז שלבי על פרישתו מהחיים הפוליטיים, ועל כך שבבחירות 2022 לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת. נשוי לאנט נוין ואב לשניים. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד שלבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד שלבי ריצ'רד שלבי, ברשת החברתית פייסבוק ריצ'רד שלבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריצ'רד שלבי, סרטונים בערוץ היוטיוב ריצ'רד שלבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ריצ'רד שלבי באתר הסנאט ריצ'רד שלבי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אלכס רוג'רס, GOP Sen. Richard Shelby of Alabama won't run for reelection, באתר CNN‏, 8 בפברואר 2021 (באנגלית)
דינמו מוסקבה (כדורגל חופים)

מועדון כדורגל חופים דינמו מוסקבה (ברוסית: Пляжный Футбольный клуб Динамо Москва) הוא מועדון כדורגל חופים רוסי שהוקם בשנת 2012 ומהווה חלק מאגודת הספורט של דינמו מוסקבה. בעבר התמודדה באליפות רוסיה בכדורגל חופים והישג השיא שלה במפעל הוא הגעה למקום הרביעי בעונת 2013. אליפות מוסקבה: 2012, 2013, 2014 גמר הגביע הרוסי: 2012, 2013 אתר האינטרנט הרשמי של דינמו מוסקבה דינמו מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק דינמו מוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינמו מוסקבה, ברשת החברתית VK ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל רוסי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לסלי גונדה

לסלי גוֹנדָה (Leslie L. Gonda,‏ 20 באוגוסט 1919 – 16 במרץ 2018) היה איש עסקים ויזם יהודי-אמריקאי יליד הונגריה, ניצול השואה. יחד עם אשתו סוזן הוא תרם כסף רב למוסדות רפואה והשכלה גבוהה בארצות הברית ובישראל. נולד במזטור שבהונגריה בשם לַאסלו גולדשמידט (Goldschmidt László). למד באוניברסיטת מגיארובאר. שרד עם סוזן אשתו את שואת יהודי הונגריה. ב-1947 נמלטו מהונגריה והיגרו לארצות הברית. מ-1963 הוא מתגורר בקליפורניה. את הונו עשה מעסקי חכירה. הוא ובנו לואיס הקימו את חברת ILFC (אנ'). ב-2006 הוערך הונו ב-1.6 מיליארד דולר. בין המוסדות שזכו לתרומותיו: מרכז הלמידה במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה; המרכז הרפואי מאיו קליניק שבו הוקם בנין גונדה (אנ'); המרכז הרפואי האוניברסיטאי של קליפורניה (אנ'); ואוניברסיטת בר-אילן שבה הוקמו "המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה" ו"הטריפלקס לננוטכנולוגיה, ע"ש לסלי וסוזן גונדה (גולדשמיד)". עיריית תל אביב-יפו קראה לפארק בשכונת יד אליהו בעיר על שם בני הזוג גונדה. לסלי גונדה, מקום 562 ברשימת עשירי העולם של המגזין "פורבס", 2006 LESLIE L. GONDA Obituary,‏ 20 במרץ 2018 באתר לוס אנג'לס טיימס. המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה.
דניס סמית'

דניס סמית הבן (באנגלית: .Dennis Smith Jr; נולד ב-25 בנובמבר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA. סמית' גדל בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית, בילדותו אמו עזבה את הבית והוא גדל עם אביו. למד בתיכון טריניטי קריסטיאן בעיר ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר. בשנתו השנייה בתיכון זכתה הקבוצה באליפות המדינה, בשנתו השלישית התיכון נבחר לשחקן השנה בתיכונים במדינת קרוליינה הצפונית וסייע לקבוצה להעפיל עד שלב חצי הגמר באליפות התיכונים. לפני תחילת שנתו האחרונה בתיכון קרע באוגוסט 2015 את רצועת ברכו במהלך משחק בקבוצת AAU והושבת מפעילות. בעקבות הפציעה סיים סמסטר קודם את לימודיו בתיכון על מנת שיוכל להירשם לאוניברסיטה כבר בינואר 2016 ולהתמקד בשיקום לפני תחילת העונה בליגת המכללות. בליגת המכללות שיחק עבור אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. הוא השיג ממוצע של 18.1 נקודות, 6.2 אסיסטים ו-4.9 ריבאונדים למשחק במהלך העונה בה שיחק בקבוצה. בתום העונה נבחר לשחקן השנה הראשונה של העונה בליגת ה-ACC, ולחמישייה השנייה של הליגה. הוא בחר לוותר על המשך הלימודים באוניברסיטה ולהירשם לדראפט ה-NBA. בדראפט 2017 נבחר במקום התשיעי על ידי דאלאס מאבריקס. במשחק הבכורה במדי דאלאס קלע סמית' 16 נקודות ומסר 10 אסיסטים בהפסד 117-111 לאטלנטה הוקס. הוא רשם במהלך העונה טריפל דאבל של 21 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון על ניו אורלינס פליקנס, ובסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה. באמצע עונת 2018/2019 הועבר סמית' בטרייד יחד עם וסלי מת'יוז, דיאנדרה ג'ורדן ושתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון לניו יורק ניקס, תמורת קריסטפס פורזינגיס, קורטני לי, טריי ברק וטים הארדוויי הבן. לטרייד זה קדמה השבתתו של סמית' למספר משחקים בטענות של פציעה ומחלה, ושמועות שבדאלאס ישנו רצון להעביר אותו בטרייד עקב חוסר התאמה מקצועית של סמית' על המגרש עם הרוקי לוקה דונצ'יץ'. בפברואר 2021 הועבר סמית' בטרייד לדטרויט פיסטונס, תמורת דריק רוז. בספטמבר 2021 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס. בספטמבר 2022 חתם על חוזה בשארלוט הורנטס. ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה כשקלע 12 נקודות בניצחון על סן אנטוניו ספרס. ביולי 2023 חתם על חוזה בברוקלין נטס. דניס סמית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית How a hidden Dennis Smith trait could put him out of Knicks’ reach, ניו יורק פוסט, 15 ביוני 2017
ספרטק מוסקבה (כדורגל חופים)

ספרטק מוסקבה (ברוסית: Пляжный футбольный клуб Спартак Москва) הוא מועדון כדורגל חופים מקצועני רוסי, המתמודד באליפות רוסיה בכדורגל חופים. הישג השיא של המועדון הוא העפלה לגמר הגביע הרוסי בעונת 2019 וסגנות אליפות הליגה בעונת 2019. בנוסף, בפברואר 2020 הקבוצה העפילה לגמר מונדיאליטו דה קלאב. סגל למונדיאליטו דה קלאב 2019 מאמן: רוסיה מיכאיל ליכצ'ב אליפות מוסקבה זכייה (2): 2017, 2019 אליפות רוסיה סגנות (3): 2019, 2020, 2024 הגביע הרוסי גמר (2): 2019, 2020 מונדיאליטו דה קלאב גמר (1): 2020 מדיה וקבצים בנושא ספרטק מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק מוסקבה ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד דאנקן

אלפרד דאנקן (נולד ב-10 במרץ 1993 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בונציה ובנבחרת גאנה. דאנקן התאמן באינטר מאז שנת 2010 והצטרך אליה באופן רשמי במרץ 2011. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-26 באוגוסט 2012 נגד פסקארה, כשעלה כמחליף בדקה ה-86 במקום וולטר גרגאנו. ב-19 ביולי 2014 הושאל דאנקן לשתי עונות לסמפדוריה, עד שבינואר 2015 מימשה הקבוצה את אופציית הרכישה שלו ב-2.89 מיליון אירו בחוזה ל-4 וחצי שנים. ב-23 ביולי 2015 דאנקן הוחתם בססואולו. ב-6 במרץ 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על מילאן. דאנקן ייצג את גאנה בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2013 בו רשם 4 הופעות. את ההופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-14 בנובמבר 2012 נגד נבחרת כף ורדה. מדיה וקבצים בנושא אלפרד דאנקן בוויקישיתוף אלפרד דאנקן, באתר Transfermarkt אלפרד דאנקן, באתר Soccerway אלפרד דאנקן, באתר WorldFootball.net אלפרד דאנקן, באתר National Football Teams אלפרד דאנקן, באתר FootballDatabase.eu
אצטדיון דינמו (מוסקבה)

אצטדיון דינמו מוסקבה (ברוסית: Центральный стадион Динамо, רשמית: אצטדיון דינמו המרכזי) היה מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל דינמו מוסקבה. האצטדיון אשר נבנה בשנת 1928, הכיל בשנותיו האחרונות 36,540 מושבים, ושימש בתור מגרשה הבייתי של דינמו מוסקבה במשך 80 שנה. עד חניכת אצטדיון לוז'ניקי ב-31 ביולי 1956 היה האצטדיון מתקן הספורט המרכזי במוסקבה. בשנת 1980 נטל האצטדיון חלק באירוח משחקי הכדורגל של אולימפיאדת מוסקבה. בשנת 2011 האצטדיון נהרס ובמקומו נבנה אצטדיון חדש, במימון ונשטורגבנק בשם VTB ארנה. כל חזיתות האצטדיון הישן שומרו ושולבו באצטדיון החדש שנבנה בשטחו. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון דינמו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל רוסי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גידי יהושע

גידי (גדעון) יהושע (נולד ב-13 בספטמבר 1970) הוא עורך, במאי ואיש חינוך ישראלי. גידי יהושע נולד וגדל בחיפה לרבקה (איקה) ולסופר אברהם ב. יהושע. אח לסיון ונחום ונכדו של המזרחן והסופר יעקב יהושע. לאחר שירות צבא כלוחם ומפקד ביחידת מיתר, סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה ולאחר מכן תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בוגר תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב. בוגר מחזור כ"ב (2015) של התוכנית למנהיגות בבית ספר מנדל למנהיגות חינוכית יהושע יצר וערך לאורך השנים תוכניות טלוויזיה רבות, בהן תוכניות תחקיר, תעודה, תרבות וסאטירה. הוא שימש כעורך ראשי וכמנהל התוכן של חברות הפקה והיה שותף לפיתוח פורמטים מקוריים ישראל ומחוצה לה. כמו כן ריכז יהושע קבוצות טלוויזיה קהילתית. בין השנים 2005 ל-2010 היה העורך הראשי של שמיים הפקות (כיום ענני תקשורת). מאז שנת 2010 הוא משמש כעורך הראשי של התוכנית זוכת פרסי האקדמיה "גלילאו" המשודרת בכאן חינוכית. יהושע משמש כמרצה וחבר סגל במחלקה האקדמית לאומנות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר. בשנת 2015 הקים יהושע את מחלקת הווידאו והמדיה במרכז לטכנולוגיה חינוכית, ועומד בראשה כיום. בשנת 2022 החל לנהל את בית הספר כולנא יחד ביפו. יהושע נשוי לשרון ואב לשלוש בנות. מתגורר עם משפחתו בגבעתיים. כשחקן הופיע ב"זהירות, פורנו" (כוכבי מהדורה מוגבלת יוצאים לתעד סרט פורנו ישראלי) בתפקיד העורך הראשי של "המשמר האזרחי". יהושע השתתף בשנת 2012 בסדרת הטלוויזיה "אתם שם בבית" שעסקה בתולדות הפריים טיים הישראלי ושודרה בערוץ 8. בשנים 2000–2001 הגיש את הפינה "אב טרי" בתוכנית הטלוויזיה "לשבת לקום" בהנחיית אביגיל אריאלי. התוכנית עסקה בחוויית ההורות וכללה פינות שונות בהגשת הורים ואנשי מקצוע מתחומים שונים ושודרה בערוץ 2. מדיה וקבצים בנושא גידי יהושע בוויקישיתוף גידי יהושע, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גידי יהושע, ברשת החברתית LinkedIn גידי יהושע, סרטונים בערוץ היוטיוב גידי יהושע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גידי יהושע באתר קרן מנדל-ישראל "המקל המשפטי והנבוט הכלכלי": הדרכים העדכניות להשתקה בשיח הציבורי - מאמר מאת גידי יהושע על המגבלות הנסתרות על השיח הציבורי בישראל, מתוך יום עיון על גבולות השיח בבצלאל ראיון העוסק בתוכנית ביום של הפצצה - התרחיש של ערוץ 10 יונתן כיתאין, ‏מכרז סמנכ"ל הטלוויזיה בתאגיד: יונה ויזנטל או הילי חורב, באתר גלובס, 22 באפריל 2018 הרצאה במכון מופת: הערך המוסף של וידאו בחינוך ולמידה - Mofet R&D בתי הספר המיוחדים בעולם: סקירה של גידי יהושע מהתוכנית גלילאו עם הילה קורח גידי יהושע בוגר מנדל, באתר mandelfoundation.org.il גידי יהושע באתר המכללה האקדמית ספיר, באתר cinema.sapir.ac.il אתם שם בבית - פרק 2, סרטון בערוץ "Rishontent", באתר יוטיוב (אורך: 49:17) גידי יהושע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
עונת 1961/1962 בסרייה א'

עונת 1961/1962 בסרייה א' הייתה העונה ה-60 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-27 באוגוסט 1961 והסתיימו ב-15 באפריל 1962. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ונציה, מנטובה ופלרמו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. מילאן זכתה באליפות בפעם השמינית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו פדובה ולקו ואודינזה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו גנואה, נאפולי ומודנה. ז'וזה אלטפיני, מילאן ואאורליו מילאני פיורנטינה כבשו 22 שערים וזכו בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1961/1962 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
אנטנת טלאי

אנטנת טלאי (באנגלית: Patch Antenna) היא סוג של אנטנת רדיו, אשר צורתה אינה בולטת מבחינה ויזואלית, והיא ניתנת להתקנה על משטח שטוח. האנטנה מורכבת מיריעה ריבועית שטוחה או "טלאי" ממתכת, המורכב על יריעת מתכת גדולה יותר המשמשת כ"מישור הקרקע". הן הסוג המקורי של אנטנה מיקרו-רצועה (microstrip antenna)  שתוארה על ידי Howell ב-1972; שני לוחות המתכת יוצרים יחד קו תמסורת בתהודה (resonance) עם אורך גל של חצי מאורך הגל המשודר\נקלט. מנגנון הקרינה נובע מקיטועים בקצוות החתוכים של רצועות קו התמסורת. הקרינה בקצוות גורמת לאנטנה לפעול באופן חשמלי כאילו הייתה גדולה יותר מבחינת הממדים הפיזיים, כך שעל-מנת שהאנטנה תהיה בתהודה, נעשה שימוש בקו תמסורת מעט קצר יותר מאשר מחצית אורך הגל של התדר. וריאציה של אנטנת טלאי נמצאת בשימוש נפוץ בטלפונים ניידים היא אנטנת טלאי מקוצרת (shorted patch antenna), או planar inverted-F antenna (ראשי תיבות :PIFA). באנטנה זו, בפינה אחת של הטלאי (או לפעמים בקצה אחד) יש קירקוע בעזרת סיכה. מדיה וקבצים בנושא אנטנת טלאי בוויקישיתוף אנטנת טלאי - הדרכה , EM Talk. אנטנת טלאי - מחשבון יסודות של אנטנות טלאי A Dual-Band Rectangular CPW Folded Slot Antenna for GNSS Applications "Microstrip אנטנות," IEEE סימפוזיון בינלאומי בנושא אנטנות והתפשטות, וויליאמסבורג, וירג 'יניה, 1972 עמ' 177-180 הקרינה"מ Microstrip רדיאטורים," IEEE עסקאות על מיקרוגל תאוריה וטכניקות, אפריל 1969, כרך א'. 17, No. 4 עמ ' 235-236
יחסי ארצות הברית – סן מרינו

בין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. לשתי המדינות היסטוריה ארוכה שהחלה במחצית השנייה של המאה התשע עשרה במלחמת האזרחים האמריקנית. ארצות הברית וסן מרינו נהנות מיחסים דיפלומטיים קרובים. סן מרינו הייתה בעלת ברית של ארצות הברית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית נגד הקונפדרציה. סן מרינו תומכת בעקביות בעמדות ארצות הברית בנושא יחסי חוץ, כמו גם במועמדים שהיא מציעה לארגונים בינלאומיים. בספטמבר 2006, מינה נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש את שגריר ארצות הברית באיטליה, רונלד פ. ספוגלי לשמש במקביל כשגריר בסן מרינו. ספוגלי היה השגריר הראשון של ארצות הברית בסן מרינו מעולם. קיימת קונסוליה אמריקאית בפירנצה המשמשת גם את סן מרינו ופקידים ממנה מבקרים באופן סדיר בסן מרינו. שם הם מייצגים את האינטרסים של ארצות הברית ומנהלים שירותים קונסולריים לתושבי המדינה. נכון לספטמבר 2013 שגריר ארצות הברית בסן מרינו ובאיטליה הוא ג'ון ר. פיליפס. ביולי 2007 התמנה פאולו רונדלי להיות השגריר הסן מרינזי הראשון בארצות הברית. יחסי החוץ של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – סן מרינו בוויקישיתוף היסטוריה של יחסי ארצות-הברית–סן-מרינו United States Virtual Presence Post, San Marino דון ה. דיול, From San Marino, With Love, הניו יורק טיימס, 28 במרץ 2011 U.S. Relations With San Marino, מחלקת המדינה של ארצות הברית