laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד בן-עוזיאל

דוד בן-עוזיאל (נולד ב-1935, ידוע בכינויו "טרזן") הוא איש מערכת הביטחון וקצין בדרגת אלוף-משנה בדימוס בצה"ל. בן-עוזיאל נולד בחיפה, למד בבית הספר תחכמוני בעיר ובתיכון בקיבוץ חולדה. במהלך מלחמת העצמאות שימש כרץ-קשר באצ"ל ירושלים. את הכינוי "טרזן" קיבל מחבריו לאחר שהציל נער מטביעה בנחל נעמן. ב-1952 התגייס במסגרת גרעין נווה איתן לנח"ל. הוא התנדב ליחידה 101, לאחר פירוקה הצטרף ב-1954 לגדוד 890 ושירת כמפקד מחלקת סיירים ומדריך בבית הספר ללוחמה זעירה (קורס לוחמת קומנדו). השתתף במרבית פעולות התגמול בהן מבצע אלקיים, פעולת קיביה, מבצע אגד, פעולת כנרת, מבצע לולב, מבצע יהונתן, מבצע גוליבר ומבצע שומרון. במלחמת סיני השתתף במבצע מכבש (הצניחה במיתלה) ובקרב המיתלה. לאחר המלחמה פיקד על פלוגה א' בגדוד 890. במשך שנתיים שימש יועץ לצבא האתיופי מטעם צה"ל. בשובו לישראל הקים את בא"ח צנחנים בא-ראם ופיקד עליו. לאחר מכן הקים את מתקן אדם והיה מפקדו של המתקן. בהמשך שימש קצין אג"ם של חטיבה 16, סגן מפקד גוש באר שבע, מפקד גדוד וסגן מפקד חטיבה במילואים. במשך שנתיים שימש שליח בדרום אפריקה. ב-1968 גויס למוסד. עבר קורס קציני איסוף ושירת בתפקידים מבצעיים בעיקר באפריקה עד פרישתו ב-1996. כאיש המוסד היה שותף במגעים עם הממשל האתיופי, ב-1969 נשלח לדרום סודאן כראש צוות סיור של המקום כדי לבחון האם יש מקום לשיתוף פעולה, כחלק מהמהלך הישראלי לבנות בריתות במעגל המרוחק יותר. מסקנותיו הביאו לביסוס הקשר עם הדרום סודנים. במשלחת הבאה היה אמון על ההקמה ועל ההכשרה של צבא המורדים במהלך מלחמת האזרחים הסודנית הראשונה ואף השתתף בפעילות המבצעית. סך הכול היה חבר בשמונה משלחות לאזור, בחמש מהן היה ראש המשלחת. בנוסף, בן-עוזיאל פעל במבצע אחים להעלאתם החשאית של יהודי אתיופיה. ספרו "בשליחות המוסד לדרום סודן 1969-1972", שיצא לאור ב-2015 בהוצאת טבע הדברים, זיכה אותו בפרס מולדובן לספרות צבאית חדשה. בן-עוזיאל בעל תואר ראשון מהחוג לאפריקה והמזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. נשוי לרותי, אב לשני בנים וסב ל-9 נכדים. מדיה וקבצים בנושא דוד בן-עוזיאל בוויקישיתוף דוד בן-עוזיאל (טרזן) באתר הצנחנים העשור הראשון צבי צמרת, טרזן איש המוסד, מייסד דרום-סודן, באתר מידה, 24 באוקטובר 2015 דוקותיים | טרזן - דוד בן עוזיאל, לוחם בן 81 - חלק א, חלק ב', כאן 11 נצחיה יעקב, אלכסנדרה לוקש, לקראת נרמול היחסים: "טרזן" הישראלי בעורף האויב הסודני, באתר ynet, 26 באוקטובר 2020 יוסי מלמן, ‏איש המוסד חושף: כך התערבה ישראל במלחמת האזרחים בסודן, באתר מעריב אונליין, 6 בנובמבר 2015 קרני אלדד, עלילות טרזן: ממשיך ללחום גם בגיל 85, באתר ישראל היום, 28 בינואר 2021 מרדכי חיימוביץ, המבצע שהצנחנים לא מדברים עליו, באתר nrg‏, 31 באוגוסט 2013
יחסי סמואה–ספרד

יחסי סמואה–ספרד הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין ספרד לסמואה. לסמואה אין שגרירות בספרד. לספרד יש קונסוליית כבוד באפיה. ספרד מקיימת יחסים עם סמואה מאז 1980. בשנת 2018 סכום הייצוא של ספרד לסמואה עמד על 252 אלף דולר, כאשר מיץ פירות, תרופות ונייר לסיגריות הם המוצרים העיקריים. מנגד עמד סכום הייצוא של סמואה לספרד בשנת 2018 על 839 אלף דולר כאשר סומאה מייבאת לספרד רק מכשירי וידאו. יחסי החוץ של סמואה (אנ') יחסי החוץ של ספרד [1] Consulate of Spain in Apia, Samoa. What does export to ? (2018) | OEC - The Observatory of Economic Complexity, oec.world (באנגלית) What does export to ? (2018) | OEC - The Observatory of Economic Complexity, oec.world (באנגלית)
ז'יז'ונגוזאורוס

ז'יז'ונגוזאורוס (שם מדעי: Zizhongosaurus; מילולית: "לטאת זיז'ונג (אנ')") הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור צמחוני מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתחילת היורה בסין. הוא היה קרובם של הברפזאורוס והוולקנודון, והוא משויך למשפחת הוולקנודוניים. הוא נקרא ב-1983 בידי החוקר דונג ג'ה-מינג (אנ') על המקום בו נמצא בזיז'ונג שבסצ'ואן, סין. הממצאים הידועים מדינוזאור זה התגלו בתצורת זיליוג'ינג (אנ'), וכללו שלד יחיד שהורכב מעצם זרוע, מספר חוליות גב ומאגן ירכיים חלקי. המבנה של החוליות הסגיר שהיה זאורופוד, אך היה קטן יחסית לזאורופוד. הוא הגיע לאורך משוער של 9 מטרים, גובה של 2.5 מטרים ומשקל של 8 טונות. היה לו צוואר ארוך שעזר לו להגיע לצמרות עצים נמוכים. בסוג זה נכלל מין אחד - Zizonghosaurus chuanchengensis. בהמשך החוקר לי קווי הכליל ב-1999 מין נוסף לסוג - Zizhongosaurus huangshibanensis. עם זאת חוקרים אחרים הגדירו את הסוג במבוטל מספק עקב מיעוט חומר במאובנים. ז'יז'ונגוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
בית הכנסת בטריאסטה

בית הכנסת בטריאסטה הוא בית כנסת הממוקם בעיר טריאסטה, צפון איטליה. בית הכנסת נבנה בראשית המאה העשרים, ומוכר עד היום כאחד מבתי הכנסת הגדולים באירופה. בית הכנסת נבנה תחת שלטון אוסטריה, בין השנים 1908–1912, והוא נושא את סימן ההיכר של האדריכלים רוג'רו וארדואינו ברלם. בית הכנסת נחנך בשנת 1912 בנוכחות פקידי העירייה, והוא החליף את ארבעת בתי הכנסת הקטנים יותר (Scholae) שהיו קיימים בעבר, מאמצע המאה ה-18, ואשר התבססו על מודל אדריכלי נפוץ למדי בצפון-מזרח איטליה. חדרים מלבניים ובהם שורות ספסלים הפונים למרכז או למזרח. בפנים היו מעוטרים ומרוהטים בעדינות ונראו צנועים ואנונימים מבחוץ. בית הכנסת הגדול נועד לספק את הצורך הדתי של הקהילה ההולכת וגדלה, שהיו בה בשנת 1938 כמעט 6,000 חברים. להקמתו נערכה תחרות בינלאומית, אך ללא זוכה. בית הכנסת נסגר בשנת 1942 בעקבות חוקי הגזע תחת המשטר הפשיסטי. הוא נהרס על ידי חוליות פשיסטיות ומאוחר יותר, במהלך הכיבוש הנאצי, שימש מחסן ליצירות אמנות וספרים שנתפסו מבתי היהודים. הפרוכות של הקהילה היו מוסתרות במחבוא בתוך הבניין, ולכן לא נגנבו. עם סיום המלחמה שב בית הכנסת לפעול. כיום הוא מוכר כאחד ממקומות התפילה הגדולים והחשובים ביותר ליהודים באירופה. גודלו ומבנהו של הבניין מגדירים אותו בבירור כבית כנסת של תקופת האמנציפציה, בו חדר התפילה המרכזי, מחולק לשלושה חלקים. מעל הארון, משלושה צדדים, ישנה מרפסת שבמקור נועדה לשמש כעזרת נשים, אך כיום, בשל סיבות ביטחוניות ובשל מספר המתפללים המצומצם, אינה משמשת. בגלריה זו, מעל דלת הכניסה, יש אורגן גדול עם צינורות ממוסגרים במגן דוד. מבנה זה השתלב בהצלחה בסגנונות ארכיטקטוניים שונים, שמהותם מיוצגת על ידי ארבעה עמודי שיש חזקים התומכים בכיפה מרכזית מרשימה. יהדות טריאסטה מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בטריאסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקהילה היהודית בטריאסטה ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sweet Harmony

"Sweet Harmony" הוא סינגל שבוצע על ידי הלהקה הבריטית The Beloved. השיר יצא לאור בשנת 1993 והוא נחשב למצליח ביותר של הלהקה. השיר נכלל באלבום השני של הלהקה, Conscience. הוא נכתב על ידי מייסד וסולן הלהקה ג'ון מארש ואשתו הלנה שהייתה חברה אף היא בהרכב. בבריטנה דורג השיר במקום השמיני, והיה ללהיט מועדונים. הוא דורג במקום השלישי באוסטריה, במקום השישי בגרמניה ושווייץ, השביעי ביוון ובמקום 10 בישראל. במצעד אירופה הוט 100 דורג השיר במקום ה-20. ג'ון אובראיין מ-AllMusic הגדיר את השיר כנתח של סינת'פופ מגניב המצליח גם אפלולי וגם אופורי בו זמנית. לארי פליק מהבילבורד ציין כי השיר מלא בניואנסינים של טכנו קלים, מסר לירי מרומם, והגוונים המרגיעים והחמים של הסולן ג'ון מארש מוסיפים ג'אם מענג. השיר זכה למספר גרסאות כיסוי, בין היתר בספרדית וברוסית. הודיאו קליפ לסוויט הרמוני כולל את מארש בעירום ולצידו נשים עירומות, לרבות הדוגמנית ומגישת הטלוויזיה טס דאלי. מקור ההשראה לצילום זה הוא בעטיפת האלבום Electric Ladyland שהוציא ג'ימי הנדריקס בשנת 1968. בצילומים השתמשו באפקטים של הלבנה, עננים וערפל, כדי ליצור ניגודיות, בעוד המשתתפים משתמשים בזרועותיהם, רגליהם ושיערם לכסות עצמם. הקליפ היה מועמד לפרס בחירת הקהל בטקס פרסי המוזיקה של MTV Europe בשנת 1993. נכון למאי 2022 לקליפ יש כ-27 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של הלהקה. הקליפ זכה למחווה בפרק בסדרת האנימציה ביוויס ובאטהד. מידע על היצירה "Sweet Harmony" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sweet Harmony" באתר יוטיוב 24 January 1993 - 30 January 1993, באתר official charts ג'ון אובראיין, AllMusic Review by Jon O'Brien, באתר AllMusic Sinale Reviews, באתר World Radio History, מתוך מגזין בילבורד, עמוד 92, גיליון 3 באפריל 1993 The Beloved Still Loved After Long Absence, מגזין Music & Media עמוד 27, פורסם במקור 30 בינואר 1993, אוחזר 22 בפסרואר 2020
פשיטה משטרתית

פשיטת משטרה היא פעולה מרוכזת וממוקדת בזמן ובמקום, המבוצעת על ידי כוחות משטרה, תוך היעזרות בגורם ההפתעה, כדי להביא למעצר מבוקשים ותפיסת חומרים וטובין שמעורבים בעבירות. הפעולה מבוצעת לעיתים יחד או בתיאום עם כוחות לא משטרתיים, דוגמת שלטונות המכס, חוקרי מס הכנסה וזרועות אכיפה אחרות. במדינות טוטליטריות או תחת משטרי כיבוש פשיטות משטרה מופעלות גם כדי ללכוד מתנגדי משטר, כפי שהיה במדינות הכבושות במהלך מלחמת העולם השנייה. פשיטה משטרתית יכולה להיות ממוקדת במטרה אחת, כמו ביעור מוקדי זנות או שיהיו לה מספר מטרות, כמו מעצר מבוקשים בסחר בסמים, תפיסת סמים, שחרור בני ערובה ועוד. המשטרה פשטה על 11 דירות ברחבי ירושלים שפעלו כבתי בושת נשק, סמים ומסתננים: פשיטת ענק של המשטרה על תל שבע ושגב שלום
חרארד 'ט הופט

חרארדוס (חרארד) 'ט הופט (בהולנדית: Gerard 't Hooft; נולד ב-5 ביולי 1946) הוא פיזיקאי הולנדי, שחלק את פרס נובל לפיזיקה בשנת 1999 עם מרטינוס פלטמן "על הבהרת המבנה הקוונטי של האינטראקציות האלקטרו-חלשות בפיזיקה". 'ט הופט מכהן כפרופסור באוניברסיטת אוטרכט. מחקריו מתמקדים בעיקר ברנורמליזציה, חורים שחורים, כבידה קוונטית ותורת הכיול. חרארד 'ט הופט נולד ב-5 ביולי 1946 בצפון הולנד וגדל בהאג. דודו הוא זוכה פרס נובל פריץ זרניקה. בשנת 1964 החל ללמוד באוניברסיטת אוטרכט לאחר לימודיו התיכוניים. בשנת 1969 החל לעבוד על הדוקטורט שלו עם מרטינוס פלטמן כמנחה. לאחר סיום הדוקטורט 'ט הופט החל לעבוד ב-CERN. בשנת 1974 חזר 'ט הופט לאוטרכט, שם החל לכהן כפרופסור וכשנתיים לאחר מכן התחתן. פרס וולף – 1981 מדליית לורנץ – 1986 מדליית פרנקלין – 1995 פרס נובל לפיזיקה – 1999 מדליית הכבוד של מכון נילס בוהר – 2016 מדיה וקבצים בנושא חרארד 'ט הופט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חרארד 'ט הופט (באנגלית) חרארד 'ט הופט, באתר פרס נובל (באנגלית) חרארד 'ט הופט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה חרארד 'ט הופט, באתר dblp חרארד 'ט הופט, באתר ResearchGate חרארד 'ט הופט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא פיזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פדרו הראשון, מלך קסטיליה

פֶּדְרוֹ הראשון, מלך קסטיליה (בספרדית: Pedro I de Castilla;‏ 30 באוגוסט 1334 – 23 במרץ 1369), אשר נודע בכינויו "האכזר" (el Cruel) ו"הצודק" (el Justo) היה מלך ממלכת קסטיליה וממלכת לאון בין השנים 1350–1369. אחרון שליטי בית איבריה. נודע בתמיכתו ביהודי ספרד. פדרו ירש את אביו, אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה, בגיל 15, וז'אן השני, מלך צרפת ראה סיכוי להכניס את ממלכת קסטיליה לברית צבאית נגד ממלכת אנגליה במסגרת מלחמת מאה השנים. הברית הוסדרה בתוך כשנתיים בשנת 1352, ופדרו נאלץ להתחתן בשנת 1353 עם בלאנש, בתו של פייר, דוכס בית בורבון כדי להסדיר את הברית, אף שכבר היה מאוהב בלהט במריה דה פדילה - בת אצולה שהייתה אמורה להישאר פילגשו, ואולי אשתו החוקית, עד מותה בשנת 1361. הוא נטש את בלאנש מיד לאחר הנישואין. מעשה זה שבר את הברית הפרנקו-קסטיליאנית עוד בצעירותה. בבית התמודד פדרו מיד עם שורה של אחים למחצה לא לגיטימיים אשר טענו לכתר, בראשות אנריקה מטרסטמרה (לימים אנריקה השני, מלך קסטיליה), שכדי לזכות בתמיכה בשאיפותיו הלא מוגדרות, הכריז על עצמו כמגן על פריבילגיות האצולה. לאחר שהוביל כמה מרידות שפדרו ריסק במהרה, אנריקה, שלא הצליח לזכות באהדה פופולרית כלשהי, נמלט לצרפת בשנת 1356 והציע לשרת את הכתר הצרפתי כנגד אחיו. פדרו היה תומך נלהב של יהודי ספרד, דבר אשר אנריקה השתמש בו בשביל להרים את חמתם של הקתולים הרדיקלים בחצי האי האיברי. משנת 1356 ועד 1366 פדרו השתתף במלחמה מרה עם ממלכת אראגון, שמלכהּ, פדרו הרביעי, תמך בחזקתו של אנריקה לכס קסטיליה. במהלך המלחמה צלח פדרו במערכות רבות נגד אראגון, בעוד שתעמולה נגדו לא הצליחה לערער את הנאמנות הקסטילית כלפיו. עם הזמן החלו להתערב בנושא המעצמות ושארל החמישי, מלך צרפת, האפיפיור אורבנוס החמישי ופדרו הרביעי איחדו כוחות - כדי להציל את אראגון מלהספח לידי קסטיליה - שכירי חרב צרפתים ותיקים, ובראשם ברטרנד דו גיסקלין, נעו לספרד להפיל את פדרו, ולהסדיר במקומו את אנריקה. פדרו ברח לגסקוניה וביקש עזרה אנגלית אשר הושלמה תחת הברית האנגלו-קסטיליאנית ב-22 ביוני 1362. תומכי אנריקה ובעלי בריתם הצרפתים הותקפו במהלך 1367 בידי כוח משלחת אנגלית תחת אדוארד, הנסיך השחור אשר הסדיר מחדש את פדרו לכס. שארל החמישי שלח את אנריקה חזרה לספרד עם עוד חיילים צרפתים, והתפתחה מלחמת אזרחים ארוכה. בסופו של דבר פדרו הובס והוצא להורג. ממלכת קסטיליה אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה ממלכת לאון מדיה וקבצים בנושא פדרו הראשון, מלך קסטיליה בוויקישיתוף פדרו הראשון, מלך קסטיליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פדרו הראשון, מלך קסטיליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מרטינוס פלטמן

מרטינוס פלטמן (בהולנדית: Martinus J. G. Veltman, בהגייה אנגלית: מרטינוס ולטמן;‏ 27 ביוני 1931 – 4 בינואר 2021) היה פיזיקאי הולנדי, שחלק את פרס נובל לפיזיקה בשנת 1999 עם חרארד 'ט הופט "על הבהרת המבנה הקוונטי של האינטראקציות האלקטרו-חלשות בפיזיקה". מרטינוס פלטמן נולד ב-27 ביוני 1931 בוואלבייק. אביו ושלושה מאחיו של פלטמן היו מורים בבית הספר המקומי. הוא החל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת אוטרכט בשנת 1948. כנער היה לפלטמן עניין רב באלקטרוניקת רדיו. בשנת 1955 החל לעבוד במעבדות באמסטרדם. בשנת 1955 סיים פלטמן את התואר השני והתגייס לצבא למשך שנתיים. בשנת 1966 הפך לפרופסור באוטרכט. בתקופה זו החל פלטמן לעבוד גם ב-CERN. בשנים 1981–1996 עבד באוניברסיטת מישיגן. נפטר ב-4 בינואר 2021. מדיה וקבצים בנושא מרטינוס פלטמן בוויקישיתוף מרטינוס פלטמן, באתר פרס נובל (באנגלית) מרטינוס פלטמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מרטינוס פלטמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרטינוס פלטמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא פיזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הייואניה

הייואניה (שם מדעי: Heyuannia; מילולית: "מהייואן (אנ')"', בעבר נקרא Ajancingenia ו-Ingenia) הוא סוג של דינוזאור בן משפחת האובירפטוריים שחי בתור הקרטיקון לפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת דלנגשאן (אנ') שבגואנגדונג בסין. הוא נקרא בידי החוקר לו ג'ונצ'נג (אנ') ב-2002 על שם העיר לידה התגלה. ממצאים נוספים שלו התגלו במונגוליה, כשחלקם נחשבים לממצאי אובירפטור. בעבר נקרא אג'נכינגניה ויינגניה. הייואניה היה דינוזאור באורך 1.5 מטר ומשקל מוערך של 20 קילוגרם. הוא היה בעל כיפת גולגולת נוקשה אך קצרה, טפרים חדים על גפיו הקדמיות וגפיים חזקות שעזרו לו לנוע במהירות. הוא היה חסר שיניים אך בעל מקור גדול ומעוקל דומה למקור תוכי שעזר לו לפצח דברים קשים כמו קונכיות ועצמים נוספים. ככל הנראה הוא היה מכוסה נוצות לאורך גופו. נמצאו מספר תטולות של הדינוזאור שחי בקובץ גדול ברחבי מדבר גובי וסין הקדומה. הוא היה כנראה אוכל כל מהיר שנע בקבוצות קטנות. דינוזאור זה נכחד בהכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה. מדיה וקבצים בנושא הייואניה בוויקישיתוף הייואניה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הייואניה, באתר GBIF (באנגלית)
גרנוזאורוס

גרנוזאורוס (שם מדעי: Geranosaurus; מילולית: "לטאת עגורן/מנוף") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי עוף שחי בתור היורה בדרום אפריקה שלפני 190 עד 182 מיליון שנה. הוא תואר ב-1911 בידי החוקר הסקוטי הדרום-אפריקאי רוברט ברום, וקיבל את שמו עקב המבנה המוזר של הרגליים האחוריות שהתגלו שהזכירו מנוף. המין היחיד בסוג - Geranosaurus atavus פירושו: "עתיק". זהו אחד מראשוני הדינוזאורים שהיו בעלי אגן דמוי עוף, והוא ידוע רק ממעט שרידים של הגולגולת, כמה צלעות, חוליות ושיניים בודדות, כל אלה התגלו מחפירות מ-1871 בתצורת קלרנס (אנ') שבדרום אפריקה. עם זאת מחמת מיעוט הממצאים הוא נחשב לטקסון מוטל בספק שאיננו רלוונטי. דינוזאור זה הגיע לגובה 0.9 מטר ולאורך 1.5 מטר. הוא דמה במראהו להטרודונטוזאוריים, ואולי השתייך אליהם. לא ברור ממבנה שיניו אם היה אוכל צמחים כמו מרבית בעלי האגן דמוי העוף או שהיה אוכל כל כמו המינים המוקדמים בקבוצה. מדיה וקבצים בנושא גרנוזאורוס בוויקישיתוף גרנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
אוברלנד פארק

אוברלנד פארק (באנגלית: Overland Park) היא העיר השנייה בגודלה בקנזס שבארצות הברית המהווה למעשה פרבר של קנזס סיטי. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-195,000 תושבים. לאוניברסיטת קנזס יש קמפוס הפועל בעיר. ההתיישבות באזור החלה עוד בשנת 1905. ההתיישבות הוכרזה כעיר בשנת 1960 כאשר בשנה זו התגוררו בעיירה כ-28,000 תושבים. מספר התושבים צמח באופן משמעותי בעשורים שלאחר מכן, ובשנת 1990 התגוררו באוברלנד פארק כבר כ-111,000 תושבים. ב-13 באפריל 2014 התרחש אירוע ירי במרכז הקהילה היהודית בעיר שבמהלכו נרצחו כשלושה אנשים. מועצת העיר מורכבת מכ-13 חברים אשר נבחרים אחת לארבע שנים. העיר מחולקת לשישה מחוזות בחירה כאשר מכל מחוז נבחרים כשני נציגים. הנציג ה-13 הוא ראש העיר אשר נבחר על ידי כלל התושבים. מדיה וקבצים בנושא אוברלנד פארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוברלנד פארק (באנגלית) אוברלנד פארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עציון מוסאי

עציון מוסאי (נולד ב-18 ביוני 1982) הוא פזמונאי, מלחין ואושיית רשת ישראלי. הוא אחראי על להיטים רבים בסגנון ים תיכוני. מוסאי כותב ומלחין שירים למיטב זמרי ישראל ובין היתר כתב שירים לאייל גולן, ליאור נרקיס, עופר לוי, ישי לוי וקובי פרץ. מוסאי הוא כותב פורה. הוא כתב והלחין שירים רבים. הוא החל לכתוב בשנת 2012. בשנת 2013 כתב את שירו "תשארי לנצח" שהלחין דן סמרא וביצע רון שובל. בהמשך כתב למאור אדרי את "הלבד שנשאר" עם מאור אדרי ואת "זאת הדרך שלי" כתב עם זהר גהא. בשנת 2014 כתב את "ליבי שלך" שיר הנושא ושם אלבומו של עופר לוי. לקובי פרץ כתב מספר שירים, יחד עם המעבד המוזיקלי אלי קשת ביניהם את השירים "Feel the Magic" ואת "רחוק אבל אוהב". לישי לוי כתב את השיר "לבדי" שהלחין מוטי אוחיון. לליאור נרקיס כתב מוסאי, והלחין את השיר "זייפי לי אהבה" עם זהר גהא ואת השיר "עכשיו" כתב בשיתוף אלי קשת, בלדה רומנטית שיצאה כסינגל וזכתה לצפיות רבות. ליניב בן משיח כתב את השיר "בי רק תן אמונה" ואת "מברוק עליק", לאלבומו "השגחה מהשמיים". לאייל גולן כתב את "מקום אחר" לאלבומו הפוך מהיקום שזכה לצפיות רבות ביוטיוב. לחיים ישראל כתב את "ה' כל יכול", דואט עם קובי פרץ ואת השיר "טעיתי" (עם אלי קשת) ללחן של רביב בן-מנחם. הוא הלחין עם ערן קאשי את השיר "הלוואי שיכולתי לומר", שביצעה נועה קירל בסדרת הטלוויזיה כפולה למילים של יובל ברגר. למוסאי מעל 30,000 עוקבים בפייסבוק והוא מעלה תכנים הומוריסטים לרשת שמשותפים בדפי פייסבוק אשר הפכו לוויראלים. הסטטוסים קיבלו אזכורים בערוצי טלוויזיה רבים. מוסאי נולד בתל אביב למיכל ושמשון מוסאי. המשפחה עברה ליבנה. מוסאי למד בבית הספר התיכון אמי"ת ובצבא שירת כלוחם ומ"כ ביחידת דוכיפת. מוסאי הוא יתום צה"ל. אביו שמשון מוסאי, קצין בחיל הקשר והתקשוב נפטר במהלך שירותו הצבאי. לזכרו כתב את השיר "אבא" שביצע ליאור מיארה ללחן של מאור תיתון. הוא נשוי לחופית ולהם שלוש בנות. עציון מוסאי, ברשת החברתית פייסבוק עציון מוסאי, סרטונים בערוץ היוטיוב עציון מוסאי, באתר שירונט מילים לשירים של שירים שנכתבו ע"י עציון מוסאי, באתר "שירונט" "אני לא מחפש פרסום או מחיאות כפיים מספיק שנגעתי במישהו אחד", אוהד צויק, יבנה נט כפולה 4 - השירים: תום אמסלם | הלוואי שיכולתי לומר, סרטון בערוץ "HOTVODyoung", באתר יוטיוב (אורך: 01:35) "אבא" מילים: עציון מוסאי, לחן: מאור תיתון אתר שירונט "אני לא מחפש פרסום או מחיאות כפיים מספיק שנגעתי במישהו אחד", אוהד צויק, יבנה נט
גילמורוזאורוס

גילמורוזאורוס (שם מדעי: Gilmoreosaurus; מילולית: "הלטאה של צ'ארלס ו. גילמור (אנ')") הוא סוג של דינוזאור אורניתופוד הקרוב להדרוזאוריים שחי באסיה של הקרטיקון לפני 96 מיליון שנה מזמננו במשך הקנומן. המאובנים של הגילמורוזאורוס התגלו במונגוליה הפנימית שבסין בתצורת אירן דבאסו (אנ') וממצאים נוספים התגלו באוזבקיסטן. במראהו הדינוזאור מזכיר את הבקטרוזאורוס ממונגוליה ושניהם, למרות דמיונם להדרוזאורים, השתייכו לקבוצה קרובה - דמויי הדרוזאורים. סוג זה שתואר ב-1979 בידי מייקל ברט-סורמן הגיע לאורך של 6.2 מטרים ולמשקל מוערך של 1.2 עד 3.6 טונות בקירוב. פיו היה שטוח ורחב כמו מקור ברווז והיה חסר שיניים קדמיות אלא שורת שיניים טוחנות מאחורי הלחיים. ייתכן שהיה בעל איבר תהודה כלשהו מעל הלסת העליונה. הוא הילך על ארבע רגליים, אך היה יכול לנוע על שתיים כדי לרוץ מהר, משתמש בזנבו הארוך ליציבה. על חלק מהמאובנים התגלו גידולים סרטניים, מהם כנראה מתו בעליהם. הוא התקיים לפני 96 מיליון שנה במזרח אסיה במישורי הצפה שכיסו את מונגוליה ואוזבקיסטן. לצידו נמצאו דינוזאורים כמו הבקטרוזאורוס ומספר תרופודים כמו גיגנטורפטור, תריזינוזאוריים והטורף הגדול אלקטרוזאורוס. מדיה וקבצים בנושא גילמורוזאורוס בוויקישיתוף גילמורוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גילמורוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
אוליית'ה

אוליית'ה (באנגלית: Olathe) היא העיר הרביעית בגודלה בקנזס שבארצות הברית המהווה למעשה פרבר של קנזס סיטי. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-140,000 תושבים. מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזיים בעיר הם החברות גרמין והאניוול, וכן מערכות החינוך והרפואה המקומיות. ההתיישבות באזור החלה בשנת 1857. המתיחות הבין-גזעית ששררה באותה העת בארצות הברית הובילה בין השאר גם למהומות אלימות באות' בשנויה הראשונות. מהומות אלו נרגעו עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861. בשנות המלחמה פעל בעיר בסיס של צבא האיחוד. בשנת 1862 צבא הקונפדרציה ניסה לכבוש את העיר ללא הצלחה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 נסללה מערכת כבישים חדשה שקישרה את העיר לקנזס סיטי וגרמה לצמיחה מואצת בעיר. מדיה וקבצים בנושא אוליית'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוליית'ה (באנגלית) אוליית'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גורו שימורה

גורו שימורה (ביפנית: 志村 五郎, באנגלית: Goro Shimura;‏ 23 בפברואר 1930 – 3 במאי 2019) היה מתמטיקאי אמריקאים ממוצא יפני, פרופסור באוניברסיטת פרינסטון. גורו שימורה נולד ב-23 בפברואר 1930, הצעיר במשפחה שבה חמישה ילדים. בשנת 1933 עבר עם משפחתו לטוקיו. במלחמת העולם השנייה נהרס ביתו בהפצצה. בשנת 1949 החל בלימודי מתמטיקה באוניברסיטת טוקיו, בשנת 1958 קיבל בה תואר דוקטור למתמטיקה. בשנת 1961 עבר לאוניברסיטת אוסקה. בשנת 1964 הצטרף לסגל אוניברסיטת פרינסטון. פרש לגמלאות בשנת 1999, והמשיך כפרופסור אמריטוס. בשנת 1970 הוענקה לו מלגת גוגנהיים. הוא זכה במספר פרסים חשובים, ובהם פרס קול (1976) ופרס סטיל למפעל חיים (1996). שימורה היה אספן של חרסינה יפנית (Imari ware), ובשנת 2008 אף פרסם ספר בנושא: The Story of Imari: The Symbols and Mysteries of Antique Japanese Porcelain נפטר ב-3 במאי 2019, בגיל 89. שימורה היה עמיתו של יוטקה טניאמה (עד לפטירתו ב-1958), והם חיברו יחד את הספר הראשון על כפל מרוכב של יריעות אבליות. שימורה כתב סדרה ארוכה של מאמרים חשובים, שבהם הרחיב תופעות הקשורות בכפל מרוכב ובתבניות מודולריות לממדים גבוהים יותר. עבודה זו סיפקה נתונים שאחר-כך שולבו על ידי רוברט לנגלנדס באקסיומות של תוכנית לנגלנדס. בעבודתו גילה שימורה מבנים אריתמטיים מסוימים, שהם מקבילות ממימד גבוה של עקומים מודולריים; יריעות אלה נקראו אחר-כך על שמו, "יריעות שימורה". שימורה תיאר את גישתו למתמטיקה כגישה מוכוונת-תופעות: העניין שלו היה במציאת התנהגויות מעניינות וחדשות של תבניות אוטומורפיות. הוא תמך בגישה "רומנטית", משהו שהוא מצא כחסר בדור המתמטיקאים שבא אחריו. את יריעות שימורה מבינים היום בעזרת רעיונות מתחום חבורות לי ותורת החבורות האלגברית. באופן זה, יריעת שימורה מהווה מרחב פרמטרים עבור משפחות מעניינות של מבני-הודג'; ההתאמה נעזרת גם בתורת המוטיבים, שחלקים גדולים ממנה עדיין משוערים בלבד. דרך פרשנות זו, התייצבה עבודתו של שימורה במרכז הזירה בתורת המספרים ובגאומטריה אלגברית. שימורה ידוע בציבור הרחב הודות להשערת טניאמה-שימורה, שממנה נובע כמקרה פרטי המשפט האחרון של פרמה. ההשערה הוכחה ב־1999. Goro Shimura, Yutaka Taniyama and His Time - Very Personal Recollections, Bull. London Math. Soc., 1989 סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000. גורו שימורה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה גורו שימורה, באתר MacTutor (באנגלית)
טמפה (אריזונה)

טמפה (באנגלית: Tempe) היא העיר השמינית בגודלה באריזונה שבארצות הברית המהווה למעשה חלק מן המטרופולין של פיניקס. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-195,000 תושבים. בעיר שוכן אחד הקמפוסים של אוניברסיטת המדינה של אריזונה. תושבי הוהוקם התגוררו באזור טמפה עוד במהלך המאה ה-15. ההתיישבות המערבית באזור החלה באמצע המאה ה-19. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 אפרו-אמריקאים יכלו לעבוד בעיר, אך עודדו אותם שלא לגור בה. השחורים הראשונים שקנו נכס בעיר עשו זאת רק בשנת 1965. מקדוניה הצפונית סקופיה, מקדוניה הצפונית גרמניה רגנסבורג, בוואריה, גרמניה מאלי טימבוקטו, מאלי אקוודור קואנקה, אקוודור פרו קוסקו, פרו שוודיה טרולהטן, שוודיה הודו אגרה, אוטר פרדש, הודו מדיה וקבצים בנושא טמפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טמפה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של טמפה (באנגלית) טמפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטוני לגט

אנטוני ג'יימס לגט (באנגלית: Anthony James Leggett;‏ נולד ב-26 במרץ 1938) הוא פיזיקאי אמריקאי-אנגלי, שחלק את פרס נובל לפיזיקה בשנת 2003 עם ויטאלי גינזבורג ואלכסיי אבריקוסוב "על תרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על". לגט חבר בהאקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים, אקדמיה הרוסית למדעים, החברה הפילוסופית האמריקאית ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. אנטוני לגט נולד ב-26 במרץ 1938 בלונדון למשפחה קתולית. בדצמבר 1954 החל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, שם למד את התואר הראשון והשני. בשנים 1964–1965 לגט החל ללמד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנה שלאחר מכן לימד גם באוניברסיטת הרווארד. בשנים 2006–2016 לגט לימד באוניברסיטת ווטרלו. מדיה וקבצים בנושא אנטוני לגט בוויקישיתוף אנטוני לגט, באתר פרס נובל (באנגלית) אנטוני לגט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אנטוני לגט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.