laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נועה כרמי

נועה כרמי (נולדה ב־4 בפברואר 2001) היא שחקנית וזמרת ישראלית. כרמי נולדה בראשון לציון ועברה יחד עם משפחתה לתל אביב ב-2017. אמה, נעמה כרמי, היא מורה. אביה, יובל כרמי, מהנדס חשמל בחברת החשמל. לכרמי אח ואחות. בגיל 17 השתתפה בעונה החמישית של דה וויס ישראל בשלב הראשון של המוקדמות. כרמי בוגרת בית הספר לאומנויות עירוני א' בתל אביב במגמת התיאטרון, ובוגרת בית הספר למשחק סמינר הקיבוצים במסלול התלת-שנתי, בניהולו של יחזקאל לזרוב. עשתה שירות צבאי מלא כשחקנית בתיאטרון צה"ל. כשהייתה בת 21, הצטרפה לקבוצת הצעירים של תיאטרון גשר. ב-2019 יצא הסרט הקצר "אחרת" בבימויו של עומר שמיר בו שיחקה כרמי את הדמות הראשית, נגה, לצד השחקנים חגית דסברג וזוהר שטראוס. הסרט עוקב אחרי נגה בת ה-17 שמתעמתת עם אמה דליה (חגית דסברג) כדי למנוע את הפינוי של אם סודנית חד הורית לאחר התחמקות של שנה משכר הדירה. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל סולידריות בסינמטק תל אביב, ובמקום השני בפסטיבל "Solidando film festival" שבאיטליה. ב-2021 השתתפה במופע "מתחת לכל ביקורת" בתיאטרון יפו. ב-2022 הופיעה בתפקיד אורח בעונה השנייה של "לבד בבית". משנת 2023 מככבת כרמי בתיאטרון גשר בהצגה "התנצלויות פומביות" שביים ותרגם נעם פרנק, לצד השחקנים ניר כנען, בר מיניאלי ואגם אוזלבו. בשנת 2023 הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "בת השוטר", לצד ליאנה עיון ומור סרוסי, שם גילמה את רייזי, בת סמינר. בשנת 2024 יצא לאקרנים הסרט "חמדה" בבימויו של שמי זרחין, בו מגלמת כרמי את נוגה. בהמשך השנה, השתתפה בפסטיבל א-ז'אנר בתיאטרון תמונע ב"ועדת לבקוביץ'", אופרה דוקומנטרית בהלחנתו של כנען לבקוביץ'. כרמי חיה בתל אביב. נועה כרמי, ברשת החברתית פייסבוק נועה כרמי, ברשת החברתית אינסטגרם נועה כרמי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נועה כרמי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי נועה כרמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית The Voice, עונה 5, פרק 9: ילדת הפלא הגאורגית, באתר חדשות 13, 23 ביוני 2019 Instagram, www.instagram.com משה אבוטבול, וולקאם! אלו הכוכבים החדשים שנראה השנה לראשונה בסדרות הנוער, באתר פרוגי, ‏15 בספטמבר 2023 Instagram, www.instagram.com אחרת, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה מתחת לכל ביקורת | תיאטרון יפו, באתר www.jaffatheatre.org.il, ‏2022-01-13 הצגה התנצלויות פומביות - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il Instagram, www.instagram.com גואל פינטו, "היום שאחרי ביידן", בתוכנית "גם כן תרבות" בכאן תרבות, 22 ביולי 2024
ריד שפרד

אייזיאה ריד שפרד (באנגלית: Isaiah Reed Sheppard; נולד ב-24 ביוני 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA. שפרד גדל בלונדון, קנטקי ולמד בתיכון נורת' לורל בעיר. כבר בשנתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של בית הספר הוא הפך לקלע הפותח וקלע 20.6 נקודות בממוצע למשחק, ובעונה לאחר מכן הוביל את המדינה בנקודות עם 30.1 למשחק. בעונתו השלישית הוא נבחר לשחקן העונה בקנטקי לאחר שהעמיד ממוצעים של 25.5 נקודות, 7.6 אסיסטים, 6.8 ריבאונדים ו-4.4 חטיפות למשחק, ובשנתו האחרונה נבחר למר כדורסל של קנטקי (שחקן התיכונים המצטיין של השנה במדינה) ולמשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן לאחר שהעמיד ממוצעים של 22.5 נקודות, 8.5 אסיסטים ו-8.4 ריבאונדים למשחק. שפרד סיים את קריירת התיכון שלו עם 3,727 נקודות, 1,214 אסיסטים ו-1,050 ריבאונדים. שפרד דורג במקום ה-23 בכל ארצות הברית על ידי ESPN, וב-20 בנובמבר 2021 התחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קנטקי למרות הצעות מאוניברסיטת לואיוויל, אוניברסיטת המדינה של אריזונה, אוניברסיטת המדינה של אוהיו, אוניברסיטת מסצ'וסטס, אוניברסיטת אינדיאנה ואוניברסיטת וירג'יניה. בקיץ 2023, לפני פתיחת שנת הלימודים, שיחק שפרד במדי קנטקי בטורניר GLOBL JAM בקנדה והעמיד ממוצעים של 8.5 נקודות, 5.8 אסיסטים, 1.8 חטיפות ו-1.3 חסימות למשחק כשהקבוצה זכתה בטורניר עם ארבעה ניצחונות וללא הפסד. שפרד נבחר לפרשמן העונה באזור ה-SEC על ידי המאמנים ולפרשמן העונה בכל ארצות הברית על ידי התקשורת והמאמנים לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.5 נקודות, 4.5 אסיסטים, 4.1 ריבאונדים ו-2.5 חטיפות למשחק וקלע ב-52.1% לשלוש. ב-18 באפריל 2024 הודיע שפרד על מועמדותו לדראפט ה-NBA לאחר עונה אחת בלבד במכללות. ב-26 ביוני 2024 נבחר שפרד במקום השלישי בדראפט ה-NBA ‏2024 על ידי יוסטון רוקטס. אביו של ריד, ג'ף שפרד, שיחק כדורסל מכללות בקנטקי והיה השחקן המצטיין בטורניר אליפות המכללות בכדורסל 1998. הוא אף שיחק במדי אטלנטה הוקס בעונת 1998/1999 ב-NBA ולאחר מכן עבר בבנטון טרוויזו ובפלקנסטרו וירטוס רומא. אימו סטייסי שיחקה גם היא בקנטקי, ואחותו הגדולה מדיסון שיחקה כדורסל מכללות באוניברסיטת קמפבלסוויל. ריד שפרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריד שפרד, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN John Calipari, Reed Sheppard and Kentucky's Recruiting Crossroads, Sports Illustrated, ‏4 במרץ 2021 How good is Reed Sheppard? ‘I think he’s really forcing Kentucky’s hand here.’, Lexington Herald Leader, ‏28 ביוני 2021 North Laurel's Reed Sheppard, UK commit, named Gatorade Kentucky Player of the Year, Courier Journal, ‏16 במרץ 2022 McDonald's All-American Game 2023 roster: Reed Sheppard makes the cut, Courier Journal, ‏24 בינואר 2023 Reed Sheppard named Mr. Basketball; Haven Ford named Miss Basketball, Lexington Herald Leader, ‏19 במרץ 2023 KHSAA Sweet 16 results: UK signee Reed Sheppard's high school career ends in first round, Courier Journal, ‏16 במרץ 2023 פרופיל גיוס למכללות, באתר ESPN פרופיל גיוס למכללות, באתר 247Sports How Kentucky basketball changed the conversation with its four wins in Canada, The Athletic, ‏17 ביולי 2023 פרופיל, באתר אוניברסיטת קנטקי Reed Sheppard enters NBA draft, leaves Kentucky after 1 season, ESPN, ‏18 באפריל 2024 Reed Sheppard follows family legacy to Kentucky: ‘It’s in his blood’, The Athletic, ‏20 בנובמבר 2021 Madison Sheppard was her brother's protector during recruiting, The State Journal, ‏28 בדצמבר 2021
הבשורה של מפלצת הספגטי המעופפת

הבשורה של מפלצת הספגטי המעופפת הוא ספר סאטירי שנכתב על ידי בובי הנדרסון המגלם את האמונות העיקריות של דת הפארודיה של כנסיית מפלצת הספגטי המעופפת או פסטפאריזם. מפלצת הספגטי המעופפת (FSM) נוצרה על ידי בובי הנדרסון במכתב פתוח למועצת החינוך של מדינת קנזס, בו הוא עשה פרודיה על הרעיון של עיצוב אינטליגנטי. לאחר שהנדרסון פרסם את המכתב באתר האינטרנט שלו, הוא הפך לתופעה אינטרנטית והוצג בעיתונים גדולים רבים, מה שמשך את תשומת לבן של הוצאות ספרים. הספר פורסם במרץ 2006 בהוצאת Villard Books, והוא מרחיב את האמונות והפרקטיקות של הפסטפאריזם שנכתבו במכתב הפתוח. הבשורה כוללת מיתוס בריאה, סט של שמונה 'דיברות' שמתחילות במשפט "אני באמת מעדיף שלא", מדריך לבשורות, והיא דנה בהיסטוריה ובאורח החיים הרצוי מנקודת מבטה של מפלצת הספגטי המעופפת. הנדרסון משתמש בסאטירה כדי להציג את בעיותיה הלוגיות של הבריאתנות ו"להוכיח" את "קיומה" של מפלצת הספגטי המעופפת באמצעים אלו. בדומה לכך, הספר מציע אלטרנטיבה לתנועת התכנון התבוני. הספר, שנמכר ביותר מ-100,000 עותקים, התקבל בדרך כלל בצורה טובה על ידי המבקרים. אתר האינטרנט הרשמי של הבשורה של מפלצת הספגטי המעופפת (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הבשורה של מפלצת הספגטי המעופפת (באנגלית) הבשורה של מפלצת הספגטי המעופפת, באתר OCLC (באנגלית) Boyles, Michael (30 במרץ 2006). "A buffet of carbs for your soul". U. Pittsburgh: BOOK REVIEW. Financial Times Ltd. נבדק ב-28 בינואר 2010. The Gospel of the Flying Spaghetti Monster is a light and enjoyable read that takes a humorous approach to the Intelligent Design/Evolution debate, leaving neither side unscathed in the process. {{cite news}}: (עזרה) Vergano, Dan (27 במרץ 2006). ""Spaghetti Monster" is noodling around with faith". USA Today Science & Space article. אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2006. נבדק ב-5 בפברואר 2007. {{cite news}}: (עזרה) Henderson, Bobby (2006). "The FSM Book". Church of the Flying Spaghetti Monster. Venganza.org. אורכב מ-המקור ב-27 באפריל 2010. {{cite web}}: (עזרה)
אליוט (אלימלך) הורוביץ

אליוט (אלימלך) הורוביץ (1953–2017) היה היסטוריון ישראלי. הורוביץ, נולד ברובע קווינס, ניו יורק, התחנך בישיבת כרם ביבנה. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת פרינסטון ב-1975. את תואר דוקטור קיבל מאוניברסיטת ייל ב-1982. עבודת הדוקטורט שלו הייתה "אחוות יהודיות בורונה של המאה השבע-עשרה: מחקר בהיסטוריה החברתית של אדיקות". לאחר שעלה לישראל, לימד היסטוריה יהודית של ימי הביניים וראית העת המודנית במשך שלושים ושתיים שנים, תחילה באוניברסיטת בן-גוריון ובין השנים 1989–2014 באוניברסיטת בר-אילן. הוא גם שימש מצרה אורח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, פרינסטון, טורונטו, פן ואוקספורד. משנת 2004 ועד מותו שימש הורוביץ כעורך ה-Jewish Quarterly Review, כתב העת הוותיק ביותר בשפה האנגלית שהוקדש למדעי היהדות. הורוביץ תרם רבות להרחבת הגישות והנושאים של כתב העת, וסייע לעצבו לאחד מהפורומים המובילים בתחום מדעי היהדות. המונוגרפיה של הורוביץ, "Reckless Rites: Purim and the Legacy of Jewish Violence" (2006), זכתה במקום השני בתחרות הפרס הלאומי לספרים יהודיים ב-2007. בשנת 2014 הורוביץ פרש לפנסיה מוקדמת ומונה למרצה אורח בבאליול קולג', אוקספורד, בשנת הלימודים 2015/16. בספרו "טקסים פזיזים: פורים ומורשת האלימות היהודית", הורוביץ חקר את ההיסטוריה של האלימות היהודית מאז העת העתיקה ואת הדרכים שבהן התמודדו דורות של היסטוריונים עם ההיסטוריה הזו. מחקרו היה הראשון שהכיר באופן מלא והתייחס לפרקטיקות האנטי-נוצריות שהפכו לחלק מהאלימות ההיתולית והתיאטרלית, של חג פורים. הוא גם בחן את הדרכים השונות שבהן שימשה מגילת אסתר, שעליה מתבסס החג, על ידי יהודים ונוצרים במשך מאות שנים - בין אם כמראה עתיקה של צרות מודרניות ובין אם כבסיס לטענות אנטישמיות. לגבי צמא הדם של היהודים. Horowitz, Elliott S. (2006). Reckless Rites: Purim and the Legacy of Jewish Violence. Princeton, N.J.: Princeton University Press. ISBN 9780691124919. (Choice Outstanding Academic Titles for 2006, Runner-up for National Jewish Book Award for Jewish History 2006, Short-listed for Choice Magazine Outstanding Reference/Academic Book Award 2006) Review by Goldberg SA. Annales. Histoire, Sciences Sociales 2012 Sep (Vol. 67, No. 3, pp. 823–827). Cambridge University Press. Review, by Kessler E. in Studies in Christian-Jewish Relations. 2008;2(2). Review of Reckless Rites and related books. Magid, Shaul. Jews, Christians, and Muslims from the Ancient to the Modern World.) Princeton, NJ: Princeton University Press 2006. Horowitz, Elliott S., and Orfali, Moises (2002). The Mediterranean and the Jews: Society, Culture, and Economy in Early Modern Times. Ramat-Gan: Bar-Ilan University Press. "Elliott S. Horowitz '75". Princeton Alumni Weekly (באנגלית). 2017-10-12. נבדק ב-2021-04-01. רות מייזלס, אני פורים? בשום פנים ואופן, באתר הארץ, 5 ביוני 2006 "Jews, Christians, and Muslims from the Ancient to the Modern World". press.princeton.edu. נבדק ב-2021-04-01. [1] WorldCat book record
בית העלמין ניקולו-ארכנגלסקויה

בית העלמין ניקולו-ארכנגלסקויה (ברוסית: Николо-Архангельское кладбище) הוא אחד מבתי בתי הקברות הגדולים במחוז מוסקבה, השוכן בעיר בלאשיחה, שברוסיה. נוסד בשנת 1960. שטחו 135.65 דונם. ממוקם בבלאשיחה ליד נפת נובוקוסינו במוסקבה, הוא מחולק למרכזי ומזרחי. יש בו קרמטוריום, וכן קולומבריום פתוח וסגור. בית הקברות ניקולו-ארכנגלסקויה נוסד על פי החלטת מועצת העיר מוסקבה ב-1960. בשנת 1973 נפתחה בשטחו המשרפה השנייה של מוסקבה, הגדולה באירופה (במשך תקופה ארוכה היא נכללה בספר השיאים של גינס כגדולה בעולם). לא הרחק מהכניסה הצפון-מערבית, נבנתה בשנים 1990–2000 כנסיית ההשתדלות של מריה הקדושה. ליד הכניסה הראשית של בית הקברות נמצאת הקפלה של וארוס הקדוש. אלכסיי פטרנקו (אנ') רדנר מורטוב (אנ') רימה מרקובה (אנ') ז'אנה פריסקה (אנ') אנה ברקובה (אנ') איגור אקימושקין (אנ') מדיה וקבצים בנושא בית העלמין ניקולו-ארכנגלסקויה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית העלמין ניקולו-ארכנגלסקויה (ברוסית) https://ritual.mos.ru/crematories/nikolo-arkhangelskiy-krematoriy
קודי ויליאמס

קודי ויליאמס (באנגלית: Cody Williams; נולד ב-20 בנובמבר 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד ביוטה ג'אז מליגת ה-NBA. ויליאמס נולד בסן לואיס אוביספו, קליפורניה וגדל בגילברט, אריזונה. הוא למד בתיכון פרי בעיר ובשנתו השלישית נבחר לשחקן השנה באזור פרמייר לאחר שהעמיד ממוצעים של 13 נקודות, ארבעה ריבאונדים, שלושה אסיסטים ושתי חטיפות למשחק וזכה עם קבוצתו באליפות המדינה בדרג 6A. בעונתו הרביעית והאחרונה רשם ויליאמס 18.4 נקודות, 6.7 ריבאונדים וארבעה אסיסטים למשחק והוביל את הפומאס למאזן 30–1 ולאליפות שנייה ברציפות. הוא נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט. ויליאמס דורג שביעי בכל ארצות הברית על ידי ESPN ובחר לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קולורדו בולדר למרות הצעות מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, אוניברסיטת אריזונה, UCLA ואוניברסיטת דרום קליפורניה. בעונת 2023/24 הוא נבחר לחמישיית הפרשמנים של אזור Pac-12 לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 3 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק. ב-26 ביוני 2024 נבחר ויליאמס במקום ה-10 בדראפט ה-NBA ‏2024 על ידי יוטה ג'אז. ב-2023 זומן ויליאמס על ידי מאמנו בקולורדו טד בויל לנבחרת הנוער של ארצות הברית לגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, והעמיד ממוצעים של 7.9 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. אחיו הגדול של קודי, ג'יילן ויליאמס, משחק באוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA. קודי ויליאמס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר פיב"א Commitment Analysis: Cody Williams commits to Colorado, Rivals.com, ‏9 בנובמבר 2022 Perry 5-star basketball recruit Cody Williams signs with Colorado, The Arizona Republic, ‏9 בנובמבר 2022 Cody Williams, Koa Peat lead Perry to first state basketball title with win over Hamilton, The Arizona Republic, ‏2 במרץ 2022 2022-23 MaxPreps All-America Team: Cameron Boozer of Columbus headlines high school basketball's best, MaxPreps.com, ‏29 במרץ 2023 Colorado’s Baye Fall, CU Buffs recruit Cody Williams named McDonald’s All Americans, The Denver Post, ‏25 בינואר 2023 Colorado signee Cody Williams named to Team USA roster for Nike Hoop Summit, Rivals.com, ‏14 בפברואר 2023 פרופיל גיוס למכללות, באתר ESPN פרופיל גיוס למכללות, באתר 247Sports סטטיסטיקות מכללות, באתר Sports-Reference.com פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2023 While Jalen Williams is talk of NBA Draft, younger brother Cody draws Arizona's attention, Arizona Daily Star, ‏19 ביוני 2022
הילה (סרט)

הילה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2023 שעלה לאקרנים בשנת 2024 שכתבה וביימה מיכל בת-אדם. משחקים בו ג'ייד דייכס וויקס, אילה פלג, פיני טבגר ויעקב זדה דניאל בתפקידים הראשיים. העלילה עוסקת באם יחידנית שמתקשה להינתק מאבי בתה שנטש אותה. חלק מהסיפור מתואר בפלשבקים ובחלומות הקשים שלה. הילה (ג'ייד דייכס וויקס) היא במאית סרטים תיעודיים. היא מגדלת לבד את בתה נעמי (איילה פלג) בת ה-7. האב הביולוגי של נעמי הוא הסופר שאול דותן (יעקב זדה דניאל), שעמו ניהלה מערכת יחסים אך הוא נטש אותה, התחתן עם אישה בריטית ועבר ללונדון. מגיע שאול לישראל לרגל הוצאת ספרו החדש, הילה עדיין קשורה אליו באהבה כפייתית ומטרידה אותו ואת משפחתו אך הוא מנסה להשתחרר ממנה. הילה נתונה בסערת רגשות שמשפיעה על עבודתה ועל יחסה לנעמי. היא חוזרת בחלומות לילדותה בה אמרה לה אימה (דנה קבסה) שהיא לא יפה ולא חכמה ועל אביה שמואל (אלי גורנשטיין) שהביא אותה בכוח לשהות במשק של אחיו גדעון (רמי ברוך) וגיסתו שלומית (אסתי קוסוביצקי) שלא הבחינה שבעלה מטריד מינית את הילה הילדה. נעמי והילה מתיידדות עם איש הביטחון של בית הספר, מיכאל (פיני טבגר). הוא מספר להילה כי בילדותו החל לנגן בפסנתר ונתן קונצרטים (דן מונסטירסקי) אך הפסיק בגלל לחץ נפשי, עבר למחשבים וכעת הוא שומר בבית הספר ומטפל בהוריו. לבסוף מתקשר שאול להילה והיא בטוחה שהוא רוצה לחזור אליה אבל הוא מבקש ממנו שתעזוב אותו ואת משפחתו ולא חוזר בו גם לאחר שהיא מגלה לו שנעמי היא בתו. כעת מתקרבת הילה למיכאל אך הוא מרגיש שהיא עדיין קשורה לשאול ומבקש ללכת אך היא מפצירה בו להישאר עד ש"המחלה" הכפייתית שלה כלפי שאול תחלוף. "הילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הילה", באתר ספר הקולנוע הישראלי הילה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הילה, בקרן הקולנוע הישראלי ביקורת על הילה, באתר וואלה נעמה רק‏, כשהתאהבות חייתית הופכת לאובססיה: הבמאית האגדית חזרה עם סרט אפל מאוד, באתר וואלה, 20 ביוני 2024 שמוליק דובדבני, "הילה", על מעלותיו ופגמיו, הוא עוד תחנה במסע של מיכל בת אדם אל תוך נפשה, באתר ynet, 25 ביוני 2024 איתן ווייץ, הילה: הביקורת, 20 ביוני 2024
שטאבשף

שטאבשף (בגרמנית: Stabschef, רמטכ"ל) היה תואר ודרגה חצי-צבאית באס אה (SA), לוחמי הסער הסמי-צבאיים הקשורים למפלגה הנאצית. זו הייתה דרגה ותפקיד שמילא ראש המבצעים של האס אה. הדרגה הייתה שווה ערך לדרגת גנרל-אוברסט בצבא הגרמני ולגנרל בצבא ארצות הברית. התואר 'שטאבשף', עדיין לא דרגה, נוצר ב-1929 כדי לסייע לאוברסטר אס אה פיהרר (מנהיג האס אה העליון) עם ניהול הארגון הצומח במהירות. אוטו ואגנר החזיק בתפקיד תחת אוברסטה אס אה פיהרר פרנץ פפר פון סלומון בין השנים 1928 ל-1930, ולמעשה עמד בראש האס אה מקבלתו של היטלר את התואר אוברסטה אס אה פיהרר באוגוסט עד שארנסט רהם החליף אותו בינואר 1931. דרגת האס אה בפועל של שטאבשף נוצרה על ידי רהם עבורו בשנת 1933 לאחר שהיטלר הפך לקנצלר. למרות שהיטלר הפך למפקד העליון של האס אה ב-1930, הניהול השוטף של הארגון הושאר בידי הרמטכ"ל. כך, האנשים שהחזיקו בדרגת שטאבשף לאחר 1930 היו המנהיגים האמיתיים של האס אה. התואר של שטאבשף הוחזק על ידי ארבעה אנשים שונים בין השנים 1929 ו-1945 והיה, פרט למקרה הראשון של הירושה, בירושה עקב מותו של קודמו. קציני האס אה הבאים החזיקו בדרגת שטאבשף: סמל מוקדם של שטאבשף היה מורכב מטלאי עלה אלון שנלבש על צווארון מדי האס אה. עדויות צילומיות מציגות את ארנסט רהם עונד סמל כזה בימיו הראשונים כראש המטה של האס אה. ככל שסמכותו של רהם התגברה, כך גם סמליו גדלו ובאמצע 1931 עדויות צילומיות מראות אותו עונד כוכב עטור זר שעוצב בדומה לצווארון גנרל בוליביאני, בשל ניסיונו הצבאי הקודם של רהם כיועץ צבאי בבוליביה. לאחר 1933, הסמל של שטאבשף היה מורכב מדוגמת "רומחים מוצלבים", ומסביבו חצי עיגול עלי אלון. לאחר 1934, הסמל הוחלף לתבנית שלושה עלי אלון מוקפים בדומה לסמל דרגת האס אס של רייכספיהרר אס אס. עם נפילת גרמניה הנאצית, האס אה חדל מלהתקיים ואיתו דרגת שטאבשף. טלאי צווארון (1933–1934) טלאי צווארון (1934–1945) תג כתף (1933–1945)
בני קטה

בני קטה הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד עוצבת הגולן. קודם לכן שימש כסגן מפקד אוגדת איו"ש, מפקד בא"ח כפיר ומפקד גדוד שמשון. קטה התגייס לצה"ל באוגוסט 2005 ושובץ לגדוד דוכיפת בחטיבת כפיר, עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד נחשון. בין השנים 2018–2020 כיהן כמפקד גדוד שמשון, ובין השנים 2021–2023 שימש מפקד בא"ח כפיר. ב-21 באפריל 2024 מונה למפקד עוצבת הגולן. אל"ם בני קטה נכנס לתפקיד מפקד עוצבת 'הגולן', באתר צה"ל, 22 באפריל 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוברסטר אס אה פיהרר

אוברסטר אס אה פיהרר (בגרמנית: Oberster SA-Führer), היה המנהיג בתואר של הקבוצה הסמי-צבאית של המפלגה הנאצית, האס אה. כדי לרכז את נאמנות האס אה, היטלר קיבל על עצמו את הפיקוד על הארגון כולו ב-1930 ונשאר אוברסטר אס אה פיהרר למשך כל קיום הקבוצה. לאחר 1931, מי שהחזיק בדרגת שטאבשף, כמו ארנסט רהם, התקבלו כמפקדי האס אה. לדרגת אוברסטר אס אה פיהרר לא היה סמל אחיד מסוים והוא היה תואר צבאי למחצה שניתן לסמן במגוון דרכים. הרמן גרינג, למשל, הכין מדים משוכללים, עם סרט זרוע צלב קרס מלווה בפסי שירות לבנים. לעומת זאת, מוריס לבש פשוט חולצה חומה של לוחמי סער נאצים ללא סמל, כמו היטלר כשהחזיק בתואר הזה.
ציף ציף מעל הרציף

"ציף ציף מעל הרציף" הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "השלושרים", שנכלל באלבום היחיד שהוציאה הלהקה, "השלושרים" (1969). ירון לונדון כתב את מילות השיר, ודני ליטני הלחין אותו. בני אמדורסקי, שיזם את הקמת "השלושרים", עסק (בנוסף לתפקיד הזמרה שלו בשלישייה) בפנייה לכותבים בבקשה לכתוב עבור השלישייה. הוא פנה לירון לונדון וביקש שירים. ללונדון היו שני טקסטים מוכנים – "ציף ציף מעל הרציף" ו"לו הייתי פיראט". לונדון ייעד את השירים עבור שלישייה אחרת, "הנמר הנוראי", אך "הנמר הנוראי" לא הקליטו את השירים, ואלה עברו ל"השלושרים". לונדון סיפר על הרקע לכתיבת השיר: את 'ציף ציף מעל הרציף' כתבתי בהשראת נסיעותי במהלך שירותי הצבאי בחיפה, במסלול בין תל אביב לחיפה, כשהרכבת נהגה לעבור בין הפרדסים בשרון ולחלוף על פני תחנת רכבת עזובה. אני זוכר שכשכתבתי את השיר, חשבתי על אותה תחנת רכבת עזובה, ואלו הנסיבות לשיר. — ירון לונדון, 2018 לשיר הוקלטו כמה גרסאות כיסוי. מלחין השיר, דני ליטני, פרסם את השיר ב־1977 כצד ב' של הסינגל "היום בו נפלו השמיים". ב־1978 כלל אותו באלבומו "יחס חם". הדודאים הקליטו את השיר וכללו אותו במארז המחומש שלהם, שנקרא בשמם – "הדודאים". הפרברים הקליטו את השיר וכללו אותו במארז המתומן שלהם, "הפרברים – 40 שנות זמר". רונית אופיר הקליטה את השיר. סולניות האופרה הישראלית בליווי התזמורת הקאמרית הישראלית ביצעו את השיר במופע מיוחד שקיימו לכבוד 80 שנה לנמל תל אביב, ובו שרו משירי הזמר העברי. אסף אמדורסקי ביצע את השיר במופע שערך משירי אביו, בני אמדורסקי: "אני גיטרה – אסף מנגן ושר בני אמדורסקי". אקורדי השיר "ציף ציף מעל הרציף" באתר Tab4u סרטון השיר "ציף ציף מעל הרציף" באתר יוטיוב מילות השיר "ציף ציף מעל הרציף" באתר שירונט "ציף ציף מעל הרציף", אודיו, באתר יוטיוב "ציף ציף מעל הרציף" בביצוע דני ליטני, אודיו, באתר יוטיוב שלישייה שחבריה היו דני ליטני, גדי אלון ומשה גילת. לפני מלחמת ששת הימים השלישייה נקראה "הרווקים" וחבריה עסקו בעיקר במשחק. אחרי המלחמה שינו את שמם ל"הנמר הנוראי" (על שם שריונית מרמון הרינגטון ירדנית נטושה, שחיילי צה"ל עשו בה שימוש והצמידו לה את הכינוי הזה), עברתו את שמותיהם המקוריים לשמות שמוכרים כיום והעלו מופע שכלל תוכנית זמר ומערכונים, בהנהלתה המוזיקלית של דרורה חבקין. השלישייה פעלה זמן קצר. השלושרים (אלבום), באתר Discogs נתוני היצירה, באתר אקו"ם דודי פטימר, "השלושרים" פעלה במשך שנה אך יצרה להיטים שעד היום כולם מכירים, באתר מעריב אונליין, 20 באפריל 2018 עדיין הקרב לא נגמר – שלישית הנמר הנוראי, באתר drorahavkin.com היום בו נפלו השמיים/ציף ציף מעל הרציף, באתר Discogs דני ליטני – יחס חם, באתר Discogs הדודאים – הדודאים, באתר Discogs הפרברים – 40 שנות זמר, באתר Discogs רונית אופיר – ציף ציף מעל הרציף, באתר יוטיוב סולני האופרה שרים לנמל תל אביב, באתר bama.acum.org.il ציף ציף על הרציף – אסף אמדורסקי, באתר יוטיוב, 3 באוגוסט 2023
I Am: Celine Dion

"I Am: Celine Dion" (בעברית: "אני: סלין דיון") הוא סרט תיעודי, ביוגרפי ומוזיקלי בבימויה של איירין טיילור. הוא יצא לאור ב-25 ביוני 2024 בפלטפורמת הסטרימינג אמזון פריים וידאו. הסרט התיעודי מתמקד בחייה ובהתמודדויותיה של הזמרת הקנדית סלין דיון, במיוחד במאבקה עם תסמונת האדם הנוקשה (אנ'), מצב נוירולוגי נדיר. הסרט בבימויה של איירין טיילור, לוכד רגעים אינטימיים מחייה של דיון בביתה בלאס וגאס, תוך התייחסות להופעות העבר שלה והמציאות המקומית הנוכחית. הסרט בוחן את החוסן והנחישות של דיון להמשיך בקריירה המוזיקלית שלה למרות אתגרים בריאותיים משמעותיים. דיון חושפת על הסתרת מצבה הרפואי במשך כמעט שני עשורים, שימוש בתרופות כמו ואליום כדי לנהל תסמינים, וההשפעה העמוקה על הקריירה והחיים האישיים שלה. הסרט מתעד את הטיפולים הרפואיים שלה, כולל עירויי נוזלים ופלזמה, במטרה להתאושש ולחזור להופיע. הסרט צולם חלקית לפני ואחרי שדיון חשפה בפומבי את האבחנה שלה בדצמבר 2022. הפסקול I Am: Celine Dion יצא ב-21 ביוני 2024. האלבום כולל 13 מהלהיטים של דיון, יחד עם שבעה שירים מקוריים שהולחנו בעיקר על ידי רדי האסה והופק על ידי אלברטו פבריס. כל השירים בביצוע של סלין דיון, למעט היכן שצוין. "L'amour est un oiseau rebelle" – מריה קאלאס "River Deep, Mountain High" "A New Day Has Come" "The Power of Love" "My Heart Will Go On" "Chattanooga Choo Choo" "Le ballet" "Hush, Little Baby" / "Chandelier" "Treat Her Like a Lady" "Tellement j'ai d'amour pour toi" "Visa pour les beaux jours" "If That's What It Takes" "Ashes" "That's the Way It Is" "All by Myself" "Ebben? Ne andrò lontana" by Maria Callas "I've Got the Music in Me" "Moonlight Sonata" "Zora sourit" "Je crois toi" "Help! by John Farnham "You're the Voice" by Celine Dion and John Farnham "I'm Alive" "Because You Loved Me" "Love Again" "Valse adieu" "Who I Am" by Wyn Starks "L'amour est un oiseau rebelle" "I Am: Celine Dion", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "I Am: Celine Dion", באתר AllMovie (באנגלית) "I Am: Celine Dion", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "I Am: Celine Dion", באתר Metacritic (באנגלית) "I Am: Celine Dion", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Azzopardi, Chris (2024-06-25). "'I Am: Celine Dion' Review: You Saw the Best in Me". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-06-26. Kennedy, Celine Dion's new documentary is unwatchably cruel, Mail Online, ‏2024-06-26
פאביו לנזוני

פאביו לנזוני (באיטלקית: Fabio Lanzoni; נולד ב-15 במרץ 1959, ידוע בשם הבמה פאביו) הוא שחקן ודוגמן איטלקי. לנזוני נולד במילאנו ולו אח גדול ואחות קטנה. אביו היה מהנדס. בנעוריו עסק בכמה ענפי ספורט בהם גלישת רוח וסקי סלאלום. לנזוני החל בקריירת דוגמנות לאחר שהתגלה על ידי צלם. הוא למד תקופה באוניברסיטה, אך נשר מן הלימודים, ולאחר מכן נסע לארצות הברית והוחתם בסוכנות פורד. לנזוני נודע בכך שהופיע על מספר רב של כריכות ספרי רומן רומנטי. ב-1990 הופיע בתפקיד קטן של מלאך במותחן הפסיכולגי "The Exorcist III", ב-1991 הופיע כגבר הנראה טוב בסרט "Scenes from a Mall" לצד וודי אלן, ב-1992 גילם שומר ראש בסרט המוות נאה לה. ב-1993 נבחר על ידי ורסצ'ה לשמש כפנים של הבושם "Mediterraneum". באותה שנה גם התפרסמה הביוגרפיה שלו. הוא התארח בפרק של התוכנית הטופ מודל הבאה במסגרתו התבקשו המתמודדות להצטלם בסגנון שערי רומן רומנטי. לנזוני ביצע הופעת קמע בכמה סרטים וביניהם זולנדר שעוסק בעולם הדוגמנות, הוא גם הופיע בתפקיד עצמו במספר סדרות טלוויזיה ובין היתר הופיע במספר פרקים של אופרת הסבון היפים והאמיצים. ב-2011 פרסם את מותג תכשירי הרחצה אולד ספייס. הוא שימש כדובר החברה האמריקנית לסרטן. מדיה וקבצים בנושא פאביו לנזוני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאביו לנזוני פאביו לנזוני, ברשת החברתית Goodreads פאביו לנזוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאביו לנזוני, באתר MusicBrainz (באנגלית) מי הגבר-גבר באינטרנט?, באתר ynet, 26 ביולי 2011 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאביו לנזוני".