laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייוויד קרוסבי

דייוויד ואן קורטלנד קרוסבי (באנגלית: David Van Cortlandt Crosby;‏ 14 באוגוסט 1941 – 18 בינואר 2023) היה זמר-יוצר רוק ופולק אמריקאי. ידוע בשל חברותו בלהקות קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג והבירדס. קרוסבי נולד ב-14 באוגוסט 1941 בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. אביו הוא צלם זוכה פרס האוסקר פלויד קרוסבי. כשקרוסבי היה בן 19, הוריו התגרשו. בתחילת שנות ה-60 נדד קרוסבי ברחבי ארצות הברית והגיע לשיקגו. הצטרף ללהקת הבירדס בשנת 1964 והופיע בחמשת האלבומים הראשונים של הלהקה. בשנת 1967 החל לעבוד עם להקת באפלו ספרינגפילד. בתקופה זו עזב את הבירדס לאחר חילוקי דעות רבים. בשנת 1968 הקים את להקת "קרוסבי, סטילס ונאש" עם המוזיקאים גרהאם נאש וסטיבן סטילס. במהלך שנות ה-70 הלהקה הוציאה כ-3 אלבומי זהב. במהלך שנות ה-80 וה-90 עבד בשיתוף פעולה עם המוזיקאי פיל קולינס. 1969 פרס גראמי עם להקת CSN חבר פעמיים בהיכל התהילה של הרוק אנד רול, בזכות עבודתו בלהקות הבירדס ו-CSN. בשנת 1982 ישב כמספר חודשים בכלא במדינת טקסס בגין עבירות סמים ונשק. בשנת 1985 נעצר בגין נהיגה ושיכרות והחזקת נשק באופן לא חוקי. בשנת 2004 נעצר בגין עבירות דומות. קרוסבי נודע בעמדותיו הפוליטיות, התנגד למלחמת וייטנאם, לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, והחזיק בעמדות פציפיסטיות, אף על פי שהגן על הזכות לשאת נשק. במותו הותיר את אשתו ג'ן ובנו ג'אנגו. בנוסף קרוסבי תרם פעמיים זרע לזמרת מליסה אתרידג' ולזוגתה והיה אביהם הביולוגי של ביילי, והבן בקט, שנפטר בגיל 21 בשנת 2020, בגלל התמכרות לסמים. מדיה וקבצים בנושא דייוויד קרוסבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד קרוסבי (באנגלית) דייוויד קרוסבי, ברשת החברתית פייסבוק דייוויד קרוסבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד קרוסבי, ברשת החברתית אינסטגרם דייוויד קרוסבי, סרטונים בערוץ היוטיוב דייוויד קרוסבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר ספוטיפיי דייוויד קרוסבי, באתר Last.fm (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר AllMusic (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר דיזר דייוויד קרוסבי, באתר Discogs (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר Songkick (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר Genius דייוויד קרוסבי, באתר SecondHandSongs דייוויד קרוסבי, באתר בילבורד (באנגלית) דייוויד קרוסבי, באתר טיידל (באנגלית) בן שלו, הרמוניה וכאוס אפיינו את 60 שנות הקריירה של דיוויד קרוסבי, באתר הארץ, 20 בינואר 2023 "אנחנו חייבים לו הכל": מוזיקאים מספידים את דייויד קרוסבי, באתר ynet, 20 בינואר 2023
רישוד סובירוב

רישוד רשידוביץ' סובירוב (באוזבקית: Rishod Rashidovich Sobirov; נולד ב-11 בספטמבר 1986) הוא ג'ודוקא אוזבקי, זוכה שלוש מדליות ארד אולימפיות ופעמיים אלוף העולם. המדליה הראשונה בה זכה בקריירה המקצועית הייתה באליפות אסיה בשנת 2007 שנערכה בכווית סיטי, אז זכה במדליית הכסף. בשנת 2008 הוא השתתף באולימפיאדת בייג'ינג וזכה במדליית הארד. סובירוב הגיע עד לשלב רבע הגמר בו הפסיד לצ'ה מין-הו הדרום-קוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים. הוא הצליח להגיע לקרב על מדליית הארד וניצח את דימיטרי דראז'ן הצרפתי. שנה לאחר מכן הוא זכה במדליית ארד באליפות אסיה. באליפות העולם בשנת 2010 שנערכה בטוקיו, סובירוב זכה במדליית הזהב לאחר שניצח בחצי הגמר את בסלאן מודראנוב הרוסי ובגמר את גאורגי זנטראיה האוקראיני לאחר ריתוק מוצלח שהעניק לו איפון. באותה השנה הוא השתתף במשחקי אסיה שנערכו בגואנגג'ואו וזכה במדליית הזהב לאחר ניצחון בגמר על הירואקי היראוקה היפני. באליפות העולם בשנת 2011 שנערכה בפריז, סובירוב שוב זכה בתואר. בשמינית הגמר הוא ניצח את פליפה קיטדאי הברזילאי, ברבע הגמר הוא ניצח את איגר מושקייב האזרי ובחצי הגמר ניצח את קים וון-ג'ין הקוריאני כאשר קיבל ניקוד ווזארי שניות בודדות לסיום הקרב. בגמר ניצח את הירואקי היראוקה היפני כאשר ביצע תרגיל שהעניק לו ווזארי כעשר שניות לסיום הקרב. באותה השנה הוא גם זכה בגראנד סלאם פריז, גראנד סלאם מוסקבה ובטורניר המאסטרס היוקרתי. באולימפיאדת לונדון 2012, סובירוב שוב זכה במדליית הארד. ברבע הגמר הוא ניצח את פליפה קיטדאי הברזילאי, בחצי הגמר הפסיד לארסן גלסטיאן הרוסי ונשר לקרב על הארד בו ניצח את סופיאן מילו הצרפתי. באליפות העולם בשנת 2015 שנערכה באסטנה, סובירוב התחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג וזכה במדליית הארד. בשמינית הגמר הוא ניצח את אלוף העולם המכהן מסאשי אבינומה היפני בתוך דקה וחצי, אך ברבע הגמר הפסיד לאן באול הדרום-קוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים. סובירוב ניצח את אליו ורדה האיטלקי ועלה לקרב על מדליית הארד בו גבר על ילדוס זומאקנוב הקזחי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בשנת 2016, סובירוב זכה במדליית הארד בפעם השלישית ברציפות, הפעם בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג. סובירוב הגיע עד רבע הגמר אחרי ניצחון על ג'יימי מאטה והפסיד לאן באול הדרום-קוריאני, אך לאחר שניצח את וונדר מתיאו מההרפובליקה הדומיניקנית בקרבות בית הניחומים, הוא הגיע לקרב על מדליית הארד שם ניצח באיפון את אדריאן גומבוץ הסלובני כאשר הצליח להכניע אותו עם תרגיל חניקה. רישוד סובירוב, ברשת החברתית פייסבוק רישוד סובירוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רישוד סובירוב, באתר olympedia.org רישוד סובירוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי רישוד סובירוב, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. הקרב מול הירואקי היראוקה, גמר אליפות העולם 2011, אתר JudoInside
העיר החופשית דנציג (הנפוליאונית)

העיר החופשית דנציג (בצרפתית: Ville Libre de Dantzig; בגרמנית: Freie Stadt Danzig; בפולנית: Wolne Miasto Gdańsk) או רפובליקת דנציג (בצרפתית: République de Dantzig; בגרמנית: Republik Danzig) הוא השם שניתן לממשל בעיר גדנסק (בגרמנית, דנציג) בתקופת נפוליאון. העיר החופשית דנציג הייתה עיר-מדינה עצמאית למחצה שייסד הקיסר הצרפתי נפוליאון במהלך המלחמות הנפוליאוניות. בין 9 בספטמבר 1807 ועד ל-22 בינואר 1813 נהנתה העיר משלטון אוטונומי, שהשתרע על העיר דנציג עצמה, שפך הנהר ויסלה וחצי האי הל. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, סופח שטח זה לפרוסיה, והפך לבירת המחוז מערב פרוסיה. האוטונומיה ממנה נהנו תושבי העיר אבדה. עם תום מלחמת העולם הראשונה, זכתה פולין שוב בעצמאות, אולם חבר הלאומים החליט על הקמת העיר החופשית דנציג מחדש. בשנת 1939 דרשה גרמניה הנאצית את סיפוחה של דנציג לרייך השלישי, ומשסירבה פולין, פלשו הגרמנים לפולין, ובכך פרצה מלחמת העולם השנייה. העיר החופשית דנציג מדיה וקבצים בנושא העיר החופשית דנציג בוויקישיתוף
מרטין אלאניס

דייגו מרטין אלאניס אווילה (בספרדית: Diego Martín Alaniz Ávila; נולד ב-19 בפברואר 1993) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק במאנטה בעמדת הקיצוני. אלאניס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפנסור ספורטינג. בספטמבר 2011 אלאניס הושאל לחובנטוד על מנת לצבור דקות משחק. ב-15 באוקטובר, אלאניס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ויז'ה תרסה. שני משחקים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק בליגה נגד טאקוארמבו. בינואר 2013 חתם בריבר פלייט האורוגוואית. ב-24 במרץ 2013 אלאניס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לליברפול. ביולי 2014 אלאניס הושאל למונרקס מורליה מליגת העל המקסיקנית. בהמשך, אלאניס הושאל גם לארחנטינוס ג'וניורס ושאפקואנסה. ביולי 2016 חתם בויז'ה אספניולה וכעבור שבוע הושאל לריאל אוביידו, התחנה הראשונה שלו באירופה. בינואר 2017 הושאל לראסינג קלוב דה מונטווידאו. ב-21 במרץ 2017 אלאניס חתם בגואיאקיל סיטי מליגת העל האקוודורית, ממנה הושאל לליברפול האורוגוואית. ב-18 ביולי 2018 אלאניס חתם בהפועל רעננה מליגת העל עד סיום העונה, עם אופציה לשלוש עונות. בינואר 2020, חתם בדלפין. ב-27 בינואר 2021, אלאניס חתם במאנטה. מרטין אלאניס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרטין אלאניס, ברשת החברתית אינסטגרם מרטין אלאניס, באתר Transfermarkt מרטין אלאניס, באתר Soccerway מרטין אלאניס, באתר FootballDatabase.eu מרטין אלאניס, באתר ESPN תום נחום, ‏שחקן הכנף מרטין אלאניס חתם בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 18 ביולי 2018 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרטין אלאניס".
צחי לב

צחי לב (נולד ב-21 בינואר 1972) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה ישראלי. צחי לב נולד בטירת כרמל. בגיל ארבע החל להופיע באירועים יחד עם להקה מקומית. בשנת 1979, כשהיה בן שבע השתתף בפסטיבל שירי הילדים "פסטיזמר" יחד עם נירה רבינוביץ' בשיר "פאפא פופאי", שזכה במקום הראשון. בשנת 1979 הופיע בטלוויזיה החינוכית הישראלית בתוכנית "מה פתאום?". מגיל 12 עד גיל 16 היה חבר בלהקת הנוער של טירת כרמל "להקת הצברים". בשנת 1990 התגייס לצה"ל ללהקת פיקוד דרום. לאחר שירותו הצבאי עבד בבית מלון באילת, כחלק מצוות הבידור. בשנת 1998 התקבל למחזמר "ישראל חוגגת חמישים", בהשתתפות 50 זמרים, רקדנים ומוזיקאים מישראל, שהופיעו ב-11 ערים בגרמניה לכבוד שנת ה-50 למדינת ישראל. לב המשיך ללמוד בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, אותם סיים בהצטיינות. הופיע בפרסומות בטלוויזיה, לגופים כגון "גולף אנד קו", "שטראוס גרופ", "נביעות", "מפעל הפיס" ועוד. לב מגלם את "הדודה נזימה", דמות המבוססת על סבתו, במופע יחיד הנערך באירועים פרטיים. בשנים 2015–2020 שיחק בסדרה הקומית "שנות ה-80" שיחק בתפקיד "סיני", חתנו של פרוספר, המרבה לקלל בעיראקית יהודית. בתיאטרון פרינג' הפיק והשתתף בהצגות "החדר" ו"החגיגה" של הרולד פינטר, בהצגה "אדמונד" של דייוויד מאמט. במסגרת לימודיו בסל"ה, השתתף בהצגה "הם יורים גם בסוסים", על פי ספרו של הוראס מקוי. לב הוא בעל חברת הפקות אירועים למגזר העסקי. הוא נשוי, ואב לשני בנים ובת. צחי לב, ברשת החברתית פייסבוק צחי לב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית צחי לב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צחי לב, באתר "קוטלר כרמון - ייצוג וניהול אמנים ויוצרים" ריאיון עם השחקן 16 ביולי 2018[דרושה הבהרה] צחי לב, באתר ארגון שלש הם יורים גם בסוסים – מאת שלומי מסוקוביץ' ודדי ברון – מחזור 2001 אתר הסטודיו לאמניות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין רשימת הבוגרים של סל"ה, מחזור 2001 צחי לב בפרסומת לגולף אנד קו, באתר יוטיוב הדודה נזימה
יחסי בלגיה–פקיסטן

יחסי בלגיה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת בלגיה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בלגיה היא המייבאת השישית בגודלה באירופה של טובין פקיסטני, והסחר הבילטרלי בין שתי המדינות עובר בדרך כלל את הסכום 600 מיליון דולר אמריקאי. במהלך השיטפונות בפקיסטן ב-2010 שלחה בלגיה לפקיסטן עזרה ומשלחת הצלה בשווי 4.6 מיליון אירו. בלגיה היא ביתם של 19,247 תושבים ילידי פקיסטן לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2012. בשנת 2007 היו זכאים לאזרחות בלגית 666 פקיסטנים, יותר מכל מדינה דרום אסייתית אחרת. בלגיה היא מדינה חשובה לפקיסטן במסגרת האסטרטגיה שלה ליחסים דיפלומטיים באירופה כאשר העיר בריסל, בירתה, היא מושב האיחוד האירופי וברית נאט"ו, ארגונים המנהלים ברית קרובה וחשובה לפקיסטן במסגרת מדיניות החוץ שלה. פקיסטן לחצה על ממשלת בלגיה על מנת להשיג את תמיכתה בהסכם הסחר החופשי עם האיחוד האירופי, בהתחשב בכך שהיא מרכז הפוליטיקה האירופית. נשיא פקיסטן, פרבז מושארף, ביקר בבלגיה במהלך טיולו באירופה בינואר 2008, טיול שכלל ארבע מדינות: בלגיה, צרפת, הממלכה המאוחדת ושוודיה. במהלך שהותו בבריסל פגש הנשיא את ראש ממשלת בלגיה ואלו שוחחו שיחות משמעותיות בנוגע להמשך יחסי הביטחון והסחר של שתי המדינות. בלגיה מיוצגת בפקיסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באסלאמבאד, בירת המדינה. בלגיה מיוצגת בפקיסטן גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: קראצ'י, ולאהור. פקיסטן מיוצגת בבלגיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבריסל, בירת המדינה. פקיסטן מיוצגת בבלגיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר גנט. President's Visit to Belgium, France, Switzerland and the UK Humanitarian aid for victims of the flooding in Pakistan, 6 August 2010 Beste wensen, inbegrepen aan de 2.738.486 inwoners van vreemde afkomst in België op 01/01/2012 Belgium: Statistics on South Asians Vreemdelingen die Belg werden 2003-2007 per gewest en voornaamste nationaliteiten, StatBel, MS Excel file, retrieved 11/Jan/2011 Belgium urged to support efforts for Pak-EU FTA (ארכיון) Musharraf to seek Europe's backing, נז הרלד, 21 בינואר 2008 EMBASSY OF BELGIUM IN ISLAMABAD, PAKISTAN CONSULATE OF BELGIUM IN KARACHI, PAKISTAN CONSULATE OF BELGIUM IN LAHORE, PAKISTAN EMBASSY OF PAKISTAN IN BRUSSELS, BELGIUM CONSULATE OF PAKISTAN IN GENT, BELGIUM
יחסי קנדה–קניה

יחסי קנדה–קניה הם יחסי החוץ שבין קנדה לבין רפובליקת קניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1963, בעקבות הכרזת עצמאותה של קניה. קנדה מחזיקה נציבות עליונה בניירובי. קניה מחזיקה נציבות עליונה באוטווה. שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי. קנדה וקניה נהנות מיחסים לבביים המבוססים על אינטרסים משותפים, שיתופי פעולה ודיאלוג פוליטי שמתמקד בעיקר בהפחתת העוני, הצמיחה כלכלית, העצמת נשים ונערות, תמיכה בפליטים, ביטחון ויציבות ביטחונית כללית. קניה מארחת את מרכז ההדרכה הבינלאומי לתמיכה (IPCTC) בניירובי מאז שנת 2009, אשר נהנה מהתמיכה הקנדית. בנוסף, קניה הייתה חברה בתוכנית ההכשרה הצבאית של קנדה מאז 1970, יחד עם מאות קצינים קנים שהוכשרו עד כה. בשנת 1989, קנדים סומלים פרצו במחאה לצד הנציבות העליונה של קניה באוטווה על חקיקת חוק חדש המחייב רישום של כל הסומלים האתניים בקניה. נשיא קניה, דניאל אראפ מוי, האשים את ממשלת קנדה באישור המחאה ודרש התנצלות על כך. מחאות נוספות פרצו מחוץ לנציבות העליונה וכן בערים נוספות. לאחר שבועיים, מוי גירש את הנציב העליון בקנדה. בשנת 2008, ממשלת קנדה התחייבה לספק לקניה סיוע בשווי מיליון דולר, לאחר הבחירות לנשיאות בקניה שבהם זכה מוואי קיבאקי. בשנים 2016–2017, קנדה העניקה סיוע בשווי 74 מיליון דולר אמריקאי לקניה. הסיוע הקנדי מתמקד בעיקר ביצירת הזדמנויות כלכליות לאוכלוסיות עניות ופגיעות, שיפור הנגישות לטיפולים רפואיים לאמהות ולילדים, מתן סביבת למידה לילדים ונערים (בעיקר בנות) וכן פיתוח הממשל בקניה. יחסי המדינות, באתר הנציבות העליונה הקנדית בניירובי Foreign Affairs Trade and Development Canada Government of Canada, Bilateral Product trade Canada - Kenya
OverDrive (חברה)

OverDrive (בשמה המלא: Rakuten OverDrive, Inc.) היא חברה אמריקאית להפצת תוכן דיגיטלי: ספרים אלקטרוניים, ספרים קוליים, מוזיקה וכותרי וידאו. החברה מספקת אבטחת תוכן, ניהול זכויות יוצרים דיגיטליות ושירותי גישה והורדה עבור חברות הוצאה לאור, ספריות ציבוריות, בתי ספר וכדומה. החברה נוסדה ב-1986 ומטה החברה שוכן לאורך כל שנות פעילותה בקליבלנד, אוהיו. שירותי החברה זמינים ברחבי העולם כולו. קטלוג החברה מכיל למעלה מ-2,000,000 כותרים מלמעלה מ-5,000 מו"לים. בשנת 2015 היא נרכשה על ידי Rakuten. אתר האינטרנט הרשמי של OverDrive OverDrive, ברשת החברתית פייסבוק OverDrive, ברשת החברתית אקס (טוויטר) OverDrive, ברשת החברתית אינסטגרם OverDrive, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר הספריות הציבוריות בישראל המבוסס על OverDrive (כולל הדרכה בעברית)
אגם סימקו

אגם סימקו (באנגלית: lake Simcoe) הוא אגם בדרום אונטריו, קנדה. סימקו הוא האגם הרביעי בגודלו שממוקם במלואו במחוז, אחרי אגם סול (Lac Sul), אגם ניפיגון (lake Nipigon), ואגם ניפיסינג (lake Nipissing). והוא חלק ממערכת הימות הגדולות. במאה ה-17 האגם נקרא בשם אגם אונטירונק (Ouentironk) שמשמעותו מים יפים, ולאחר מכן נקרא בשם אגם טורונטו עד שנקרא בשם אגם סימקו על שם קפטן ג'ון סימקו מחיל הים המלכותי, על ידי בנו ג'ון גרייבס סימקו שהיה סגן המושל העליון הראשון של קנדה. האגם נמצא במחוז סימקו (Simcoe County) וגובל באזור דורהאם (Durham Region) ואזור יורק (York Region). בצידו המערבי של האגם בקצה מפרץ קמפנפלט (Kempenfelt Bay) ממוקמת העיר בארי (Barrie), ובצדו הצפוני בנקודת החיבור שלו עם אגם קושיצ'ינג (Lake Couchiching) שוכנת העיר אוריליה (Orillia). לאורך כל חופו הדרומי נפרשת העיירה ג'ורג'ינה הכוללת בתוכה מספר עיירות קטנות יותר, ולאורך חופו המערבי נפרשת העיירה איניספיל (Innisfil) שגם היא מורכבת מעיירות רבות קטנות יותר. אגן הניקוז של האגם הכולל את האזור הצפוני של טורונטו רבתי ומכיל אוכלוסייה של כחצי מיליון נפש. מדיה וקבצים בנושא אגם סימקו בוויקישיתוף אתר הרשות לשימור אזור אגם סימקו אתר הקרן לשמירה על אגם סימקו אגם סימקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איירבוס A330neo

איירבוס A330neo הוא מטוס נוסעים רחב-גוף שמיוצר על ידי חברת איירבוס. המטוס הוא הגרסה המתקדמת של איירבוס A330. השינויים במטוס מה-A330 המקורי הם מנועים חדשים וחסכוניים יותר בדלק וכנפונים חדשים שגם הם מסייעים בהפחתת צריכת הדלק. המטוס מורכב משני דגמים: האיירבוס A330-800 הוא המחליף של האיירבוס A330-200. האיירבוס A330-900 שהוא המחליף של האיירבוס A330-300, טיסתו הראשונה נערכה ב-19 באוקטובר 2017, ולקוח ההשקה היא טאפ אייר פורטוגל שקיבלה את המטוס ב-26 בנובמבר 2018. בסלון האווירי בפארנבורו בשנת 2014 הציגה איירבוס את המטוס, כשלדבריה טווח המטוס יגדל ב-400 מייל ועלויות התחזוקה שלו יפחתו. כמו כן, יהיה בו שינוי אווירונאוטיקה בזכות הכנפונים שלו ששונים מה-A330. יוצרו שני דגמים: A330-800, ו-A330-900. ב-26 בספטמבר 2018 קיבל המטוס אישור מהסוכנות האירופית לבטיחות תעופה. באוקטובר 2018 הוצג דגם ה-800 הראשון, וטיסת הבכורה התקיימה ב-6 בנובמבר 2018, והוא מיועד להימסר לכווית איירווייז בחצי הראשון של 2020. נכון ליולי 2018 הוזמנו 224 דגמים מהמטוס על ידי 15 חברות תעופה שונות. ארקיע הזמינה 2 מטוסים מהדגם הזה אך לא ידוע מתי או אם היא תקבל אותם. איירבוס A330 מדיה וקבצים בנושא איירבוס A330neo בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איירבוס A330neo https://m.youtube.com/watch?v=cg5vOct3dHo https://www.flightglobal.com/news/articles/a330-800-nears-maiden-flight-after-engines-fitted-452906/ https://youtube.com/watch?v=0f9vxn0cGHw ARKIA Israeli Airlines to operate up to four A330-900neo, Airbus (באנגלית)
Maybe Tomorrow

Maybe Tomorrow הוא אלבום האולפן החמישי של "חמישיית הג'קסונים" שיצא בחברת מוטאון. הצלחת הבלדה "I'll Be There" מתוך האלבום "Third Album" השפיעה על הפקת האלבום והובילה לכך שמרבית שירי אלבום הנוכחי היו בלדות. שני שירים מתוך האלבום יצאו כסינגלים: "Never Can Say Goodbye", שהקדים את יציאת האלבום ושיר הנושא "Maybe Tomorrow". האלבום לא הצליח לשחזר את ההצלחה הכלכלית של ארבעת האלבומים הראשונים של הלהקה ונמכר ב-3.5 מיליון עותקים. חברת מוטאון הוציאה בשנת 2001 גרסה דיגיטלית מחודשת של אלבומי הלהקה בסדרת "2 אלבומים על תקליטור אחד". האלבום "Maybe Tomorrow" יצא על תקליטור יחד עם האלבום "ABC" בו נכללו שני שירים כבונוס: "Sugar Daddy", שיר שנוסף לאלבום האוסף של הלהקה שיצא בשנת 1971 והשיר "I'm So Happy" שיצא כבי סייד שלא אותו השיר. מידע על האלבום Maybe Tomorrow באתר MusicBrainz האלבום Maybe Tomorrow באתר Discogs
צי האוויר הראשון (לופטוואפה)

צי האוויר הראשון (בגרמנית: Luftflotte 1) היה אחד היחידות שלחמו במסגרת הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. צי האוויר הוקם ב-1 בפברואר 1939, ולמפקדו מונה אלברט קסלרינג. צי האוויר לחם במהלך המערכה בפולין, יחד עם כוחות קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן נשאר בפולין ובגרמניה המרכזית. במהלך מבצע ברברוסה העניקו כוחות צי האוויר סיוע לכוחות קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן פעלו כוחות צי האוויר בגזרה הצפונית באסטוניה, לטביה וליטא. ב-16 באפריל 1945 שונה שמו של צי האוויר לפיקוד הלופטוואפה קורלנד. אלברט קסלרינג (1 בפברואר 1939 – 11 בינואר 1940) הנס-יירגן שטומפף (12 בינואר 1940 – 10 במאי 1940) וילהלם וימר (11 במאי 1940 – 19 באוגוסט 1940) אלפרד קלר 20 באוגוסט 1940 – 12 ביוני 1943) גינטר קורטן (12 ביוני 1943 – 23 באוגוסט 1943) קורט פלוגבייל (24 באוגוסט 1943 – 16 באפריל 1945) במהלך המערכה בפולין כלל צי האוויר את היחידות הבאות: דיוויזיית האוויר ה-1 פיקוד הלופטוואפה פרוסיה המזרחית דיוויזיית ההדרכה של הלופטוואפה פיקוד הלופטגאו I פיקוד הלופטגאו III פיקוד הלופטגאו IV מהלך המערכה על צרפת כלל צי האוויר את היחידות הבאות: פיקוד הלופטגאו I פיקוד הלופטגאו II פיקוד הלופטגאו III פיקוד הלופטגאו IV מהלך מבצע ברברוסה כלל צי האוויר את היחידות הבאות: קורפוס האוויר ה-1 הפיקוד האווירי הים הבלטי פיקוד הלופטגאו IV צי האוויר הראשון באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) צי האוויר הראשון באתר Luftwaffe, 1933-45 (בגרמנית)
לוטוס 32

לוטוס 32 (באנגלית: Lotus 32) היא מכונית מרוץ משנת 1964 מקטגורית "פורמולה 2", בעלת מושב יחיד, שהורצה על ידי קבוצת לוטוס ("Team Lotus" (אנ')) מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ והספורט לוטוס מכוניות הבריטית. בראש פרויקט דגם "לוטוס 32" עמד נהג המרוצים והמהנדס קולין צ'פמן (אנ'). בסך הכול יוצרו 34 יחידות. "Lotus 32" "Lotus 32B" - נבנתה 1 יחידה בשנת 1965, מושב יחיד גוף הדגם: עשוי מפיברגלס שלדת הדגם (שאסי): בנוי מאלומיניום מונוקוק מאייד כפול מסוג 40DCM2 Weber מתלים - מתלים מסוג "לוטוס" עם יחידות המצוידות בבולמי זעזועים ומעיינות מותקנים בתוך החזית ובצד החיצוני על הציר האחורי בלמים - מסוג "Girling" הותקנו במבנה החיצוני של הגלגלים "לוטוס 32" "לוטוס 32" תמסורת "לוטוס 32" מדיה וקבצים בנושא לוטוס 32 בוויקישיתוף לוטוס 32, בביצוע דגם "Lotus 32B", סרטון באתר יוטיוב "לוטוס 32" - תמונות לוטוס 32 נהוגה על ידי "Jim Clark" (1965) autopics.com.au/jim-clark-lotus-32-climax-1965-tasman-series לוטוס 32 Winning Is Not Enough - תוצאות Google Books לוטוס 32 - נהגי מרוץ tentenths.com/forum/showthread דגם "Lotus 32B" ultimatecarpage.com/car/6133/Lotus-32B-Climax דגם "Lotus 32B" primotipo.com/tag/lotus-32b-climax
פורד טורינו טלאדגה

פורד טורינו טלאדגה (באנגלית: Ford Torino Talladega) היא "מכונית שרירים" ("Muscle car" (אנ')), לשימוש רחוב או ל"מרוצי דראג" ("Drag racing" (אנ')) בתצורת 2 דלתות קופה, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בארצות הברית בין השנים 1965–1969. סך הכול יוצרו 754 יחידות. "Ford Torino Talladega" "Ford Torino Talladega Ram-Air" 2 דלתות בתצורת "Fastback" (אנ') מנוע 7.0 ליטר, מנוע הנעה אחורית תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.2 שניות (דגם Ford Torino Talladega ") תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.0 שניות (דגם "Ford Torino Talladega Ram-Air") שם הדגם "טלאדגה" ניתן על שם מסלול מרוצי המכוניות המהיר שנפתח בשנת 1965 "Talladega Superspeedway" (אנ') בין השנים 1969–1970 ניצחו דגמי "פורד טורינו טלאדגה" ב-29 מרוצי מכוניות דגמי "פורד טורינו טלאדגה" מבוקשים מאוד על ידי אספני רכב "פורד טורינו טלאדגה" "פורד טורינו טלאדגה" "פורד טורינו טלאדגה" "פורד טורינו טלאדגה" "פורד טורינו טלאדגה" "פורד טורינו טלאדגה" - 3 רכבים מסלול מרוצי המכוניות "TalladegaSuperspeedway" (אורך המסלול: 4.281 ק"מ) בעיר "Lincoln, Alabama" (אנ'), מדינת אלבמה - על שם המסלול קרוי דגם ה -"פורד טורינו טלאדגה" פורד פורד פיירליין ת'ונדרבולט פורד מוסטנג מרקורי ציקלון "פורד טורינו טלאדגה" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פורד טורינו טלאדגה בוויקישיתוף פורד טורינו טלאדגה, סרטון באתר יוטיוב פורד טורינו טלאדגה, סרטון באתר יוטיוב פורד טורינו טלאדגה, סרטון באתר יוטיוב מכונית שרירים - סוג של מכונית ספורט בעלת 2 דלתות עם מנוע רב עוצמה המיועדת לנהיגה בעלת ביצועים גבוהים מרוץ דראג הוא סוג של מרוץ מוטורי שבו מכוניות או אופנועים מתחרים, בדרך כלל שניים בכל פעם, כדי להיות הראשון לחצות קו הסיום "פורד טורינו טלאדגה" - מפרט טכני automobile-catalog.com/car/1969 "פורד טורינו טלאדגה" hagerty.com/articles-videos/articles/2017/08/30/ford-torino-talladega "פורד טורינו טלאדגה" - היסטוריה talladegaspoilerregistry.com/ford-talladega "פורד טורינו טלאדגה" שנת 1969 topspeed.com/cars/ford/1969-ford-torino-talladega "פורד טורינו טלאדגה" שנת 1969 hemmings.com/magazine/mus/2008/12/Assault-with-a-Deadly-Weapon---1969-Torino-Talladega/1736064
משה ויגדור

משה ויגדור (ירושלים, 1947) שימש כמנכ"ל האוניברסיטה העברית בירושלים, מנכ"ל הסוכנות היהודית ומנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה. מאז 2012 משמש כמנכ"ל קרן מנדל ישראל. משה ויגדור נולד בירושלים בשנת 1947 והשתחרר משירות סדיר בדרגת סגן בשנת 1968. במילואים קודם לדרגת סגן-אלוף בחיל האוויר. בשנת 1974 סיים לימודי מוסמך למדעים בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון והחל לעבוד בחברת יישום, החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1983 מונה למנהלה הכללי ושימש בתפקיד זה עד 1992. ב-1992 מונה למנכ"ל האוניברסיטה העברית. שימש בתפקיד זה עד שנת 2004 תחת נשיאותיהם של פרופ' יורם בן פורת, פרופ' חנוך גוטפרוינד ופרופ' מנחם מגידור. בשנות כהונתו כמנכ"ל היה אחראי על הגידול בהכנסות האוניברסיטה מפטנטים ממיליון דולר בשנה ל-44 מיליון דולר, הפך את האוניברסיטה ל"אוניברסיטה יזמית" ואיזן את תקציבה. בין השנים 2005 ו-2010 שימש ויגדור כמנכ"ל הסוכנות היהודית לארץ ישראל. ב-2010 גויס על ידי יו"ר המועצה להשכלה גבוהה ושר החינוך דאז גדעון סער ויו"ר ות"ת דאז (פרופ' מנואל טרכטנברג) לשמש כמנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה בישראל (מל"ג) והוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת). מסוף 2012 משמש משה ויגדור כמנכ"ל קרן מנדל ישראל. משה ויגדור הוא חבר המועצה להשכלה גבוהה מ-2017. בינואר 2023 נבחר לאחד מ-12 יקירי העיר ירושלים על תרומתו לקידום ירושלים במוסדות שניהל, ועל התנדבותו כחבר במועצות מנהלים והנהלות של מוסדות וארגונים בירושלים התורמים תרומה ישירה לפיתוח העיר. משה ויגדור נשוי למגי לבית גוטליב, אב לשלושה, ומתגורר בירושלים. מדיה וקבצים בנושא משה ויגדור בוויקישיתוף מאמרים מאת משה ויגדור באתר TheMarker יקיר ירושלים לשנת 2023 באתר עיריית ירושלים משה ויגדור, קורות חיים, 2017, באתר המל"ג עודד חרמוני, מנכ"ל האוניברסיטה העברית משה ויגדור הודיע על פרישתו לאחר 12 שנה, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2004 נעמה סיקולר, מנכ"ל הסוכנות היהודית משה ויגדור מונה כמנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה, באתר כלכליסט, 24 בדצמבר 2009 "משה ויגדור מונה למנכ"ל מל"ג-ות"ת", אתר דוברות, משרד החינוך, 27.12.2009 "משה ויגדור נבחר למנכ"ל קרן מנדל-ישראל", אתר קרן מנדל-ישראל הרכב המל"ג, באתר המועצ, ‏2022-04-04 אלה 12 יקירי העיר ירושלים לשנת תשפ"ג, באתר ערוץ 7, ‏2023-01-17
ל'אנדידנו

ל'אנדידנו (בוולשית: Llandudno, ה-L התחילית נהגית כ-/ɬ/.) היא עיירת חוף ונופש בוויילס שבממלכה המאוחדת. העיירה ממוקמת לחופי הים האירי ושמה נגזר מטידנו הקדוש, קדוש נוצרי שפעל באזור והקים כנסייה על פסגת אורם הגדול. ל'אנדידנו זכתה לכינוי "מלכת הנופש הוולשית", כאשר היא התפתחה כיעד תיירות פופולרי ועיירת הנופש הגדולה ביותר בוויילס במהלך המאה ה-19. נופשים בה גם אדמו"רים ורבנים. מקורותיה של ל'אנדידנו בהתיישבות שהתפתחה בתקופת האבן והברזל במדרון המזרחי של חצי האי הסלעי אורם הגדול, יישוב במקום נזכר ברשומות לראשונה ב-1264. בין ילידי העיר המפורסמים נמנים השוער נוויל סאות'הול, המיסטיקנית דיון פורצ'ון והסנאטורית של יוטה מרתה יוז קנון. בית עיריית ל'אנדידנו אנדרטת המלחמה בטיילת בניין מלון ושינגטון כנסיית כרייסט תחנת הרכבת ל'אנדידנו המזח מדיה וקבצים בנושא ל'אנדידנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ל'אנדידנו ל'אנדידנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בחברה החרדית נפוץ התעתיק היידי חלדודנא בצוותא בחלדודנא: שלושת האדמו"רים מויז'ניץ ישבתו יחד באתר JDN. ערך זה הוא קצרמר בנושא ויילס ובנושא יישובים בממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.