אולה שור-סלקטר

אוֹלָה שׁוּר-סֵלֶקְטָר (נולדה ב-1 ביוני 1977) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, וזמרת יוצרת ישראלית ילידת מולדובה הסובייטית. נולדה בקישינב שבברית המועצות לשעבר, כיום בירת מולדובה, ובגיל 13.5 עלתה עם משפחתה לישראל (כשהגיעה המשפחה לישראל נפלה בטפסים שגיאה של פקיד, שבעקבותיה נודעה שור בשם אולה שצ'ור עד 2006). אביה הוא במאי תיאטרון המלמד במגמת התיאטרון בבית הספר החקלאי ויצו נהלל. למדה בתיכון "ניר העמק" בעפולה במגמת פיזיקה-מחשבים. בצבא שירתה בלהקת פיקוד הצפון. למדה משחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" (1998–2001). במהלך לימודיה זכתה במספר מלגות, ביניהן במלגת הצטיינות של קרן שרת אמריקה ישראל. זוכת פרס צבי קליר לתלמידה המצטיינת. שיחקה במשך חצי שנה בתיאטרון הספרייה, תיאטרון הבוגרים של בית צבי. משחקת מאז שנת 2002 בתיאטרון הקאמרי, בדרך כלל בתפקידים ראשיים. בטלוויזיה הופיעה ב"החצר", ב"בין השורות" וב"סוזנה הבוכייה", כמו כן הנחתה את התוכנית "חטף פתח" בטלוויזיה החינוכית, ועוד. לשור-סלקטר מופעי יחיד מוזיקליים בליווי נגנים המתקיימים בין היתר ב"קפה תיאטרון של הקאמרי", אותם היא גם מביימת ועורכת. מופע הג'אז "Twisted", מופע "לאור נרות" של רומנסות רוסיות וצועניות עתיקות אותם עיבדה מוזיקלית בצוותא עם יבגני (ז'קה) פיסק; מופע שירי משוררים: לאה גולדברג, רחל המשוררת ונתן אלתרמן, אותו עיבדה ביחד עם אורן אלדור. ב-2012 יצא לאקרנים הסרט "העולם מצחיק", בו גילמה שור-סלקטר את דמותה של נטשה, אהובתו חולת הסרטן של שדר הרדיו גולן (אלי פיניש), שמנסה להקים מחדש את "הגשש החיוור". היא שיחקה בתפקיד הנשי הראשי של טניה, בסרטו של יבגני רומן, "איגור ומסע העגורים", שעלה במרץ 2013. בשנת 2019 השתתפה בסדרת הנוער גיבור אמיתי לצד אדי קבטנר, רן דנקר וג'וי ריגר. בשנת 2020 החלה להשתתף במחזה "אלוהי הקטל" בתיאטרון הקאמרי. החל מסוף 2022 גילמה את התפקיד הראשי במחזה ״נרות יום הולדת״ בתיאטרון הקאמרי. בשנת 2023 השתתפה בעונה השנייה של דרמת-הפשע השוטרים של קשת. שור-סלקטר נשואה לשחקן מיכה סלקטר, שאותו הכירה בהצגה "עיר הנפט", ולהם שתי בנות. בתה מעיין סלקטר שור שיחקה בסדרת הילדים המצליחה אולי פיל ובסרט שובר הקופות מזל טוב. היא כלתו של השחקן אברהם סלקטר. 2013 - פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים בניו יורק בשנת 2013 על תפקידה בסרט "ברוכים הבאים או משתתפים בצערכם". 2006 – זוכת פרס התיאטרון הישראלי כשחקנית השנה על תפקידה בהצגה "אנטיגונה". 2006 – זוכת פרס עיריית תל אביב-יפו כשחקנית המצטיינת ע"ש אבנר חזקיהו על תפקידה בהצגה "ציפור שחורה". 2005 – זוכת פרס השחקנית המצטיינת ע"ש אברהם בן-יוסף לשנת 2005 על תפקידה בהצגה "ביבר הזכוכית". 2004 – זוכת פרס רוזנבלום כהבטחה בעולם התיאטרון. 2002 – זוכת פרס התיאטרון הישראלי, כשחקנית המבטיחה על תפקידה בהצגה "אמא קוראז'". 2002 – זוכת המלגה ע"ש עדנה פלידל על תפקידה בהצגה "מעיין הכבשים". 2001 – זוכת פרס צבי קליר לתלמידה המצטיינת ב"בית צבי". אולה שור-סלקטר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אולה שור-סלקטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולה שור-סלקטר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אולה שור-סלקטר, בארכיון הבימה אולה שור-סלקטר, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו הדף של אולה שור-סלקטר, באתר התיאטרון הקאמרי אולה שור סלקטר היא אלקטרה – ריאיון, באתר התיאטרון הקאמרי צבי גורן, אולה שצ'ור בהופעה: שחקנית בסימן ג'אז, באתר הבמה, 1 בדצמבר 2005 רוני תמיר, אולה שצ'ור - נרות מתרבות רחוקה וקסומה (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine), אפוק טיימס, 20 בינואר 2006 מיכאל הנדלזלץ, מלים גבוהות ומוות חסר טעם, באתר הארץ, 16 בינואר 2007 טל פרי, ‏תפקיד חייה, באתר גלובס, 18 בינואר 2007 ענת זהר, אנטיגונה והיימון, באתר nrg‏, 29 במרץ 2007 טל היינריך, זוכי פרס התיאטרון, באתר nana10‏, 1 באפריל 2007 ורד לי, ספריות: אולה שור סלקטר שחקנית תיאטרון הקאמרי, תל אביב, באתר הארץ, 4 ביולי 2007 יונתן אסתרקין, אולה שור-סלקטר היא הנפש החיה, באתר nrg‏, 20 בדצמבר 2008 הנשים המבטיחות בתחום התרבות והפנאי, באתר כלכליסט, 5 במרץ 2009 ליבת גרינבוים, אולה שור עושה את קברט, באתר ynet, 4 בספטמבר 2011 לירון אלג'ם, אולה שור-סלקטר בנעליה של לייזה מינלי, באתר Xnet‏, 4 בספטמבר 2011 חגית גינזבורג, סלקטיבית: הפפראצי לא מחכה לאולה שור סלקטר, באתר nrg‏, 26 ביוני 2012 יעקב בר-און, ‏מלכת התיאטרון: הקריירה החדשה של השחקנית אולה סלקטר, באתר מעריב אונליין, 6 במאי 2017 איה חיות, השחקנית אולה שור־סלקטר: "את הרגישות שלי הפכתי למקצוע", באתר הארץ, 24 בפברואר 2019 טל פרי, ‏תפקיד חייה, באתר גלובס, 18 בינואר 2007 הפרשן‏, לא נגענו: אולה שצ'ור משתנה, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2006 הזוכים בפרס רוזנבלום, אתר עיריית תל אביב-יפו