laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעל קציר

יעל קציר (נולדה ב-4 בדצמבר 1942) היא היסטוריונית וקולנוענית ישראלית, לשעבר ראש החוג להיסטוריה במכללת בית ברל. נולדה בתל אביב לפרופ' ארוין רבאו וציונה רבאו קטינסקי, בתם של ברוך קטינסקי וגוטה לבית שרתוק. אחותה היא פרופ' נורית כנען-קדר ואחיה הוא הכירורג פרופ' מיכה רבאו. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. את עבודת הדוקטורט עשתה באוניברסיטה העברית בנושא ההיסטוריה של ימי הביניים. לאחר מכן השלימה לימודי קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת בוסטון. הייתה ראש החוג להיסטוריה במכללת בית ברל ושימשה כמרצה להיסטוריה וכן לקולנוע במכללת בית ברל, באוניברסיטה העברית, בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה הפתוחה ובסמינר הקיבוצים. הקימה ומנהלת את הטלוויזיה הקהילתית בכבלים של מכללת בית ברל. כמו כן היא פועלת כבמאית ומפיקה עצמאית. ביימה סרטי תעודה רבים, בהם סרטי תעודה היסטוריים וכן סרטים בעלי אופי אישי ותיעוד יומני. בשנת 2003 יצרה את הסרט "שבעה על אמא" – יומן תיעודי שצולם בזמן ישיבת "שבעה" על אמה ומביא את קורות משפחתה. את הסרט צילם והפיק בנה דן קציר. בשנת 2004 זכה הסרט בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-44 בקרקוב. בשנת 2009 יצרה את הסרט "צפירה מלכת שינקין", על דודתה צפירה עוגן. בשנת 2015 יצרה את הסרט "אור בקצה המגף", המספר את מסען של שלוש נשים אל מחנות העקורים שבהם נולדו בקצה המגף של איטליה. בשנת 2019 יצרה את הסרט "הקוד האלבני" על הצלת אלפי פליטים יהודיים בזמן השואה על ידי אלבנים מוסלמים באלבניה. נשואה לפיזיקאי פרופ' אברהם קציר, בנו של פרופ' אהרן קציר והם הורים לדן קציר, במאי סרטים, ופרופ' תמר קציר, ראש החוג ללקויות למידה באוניברסיטת חיפה. מתגוררת בתל אביב. סיירת ממוש, הוצאת משרד הביטחון ירושלים לדורותיה: בירת ממלכת הצלבנים, האוניברסיטה הפתוחה יעל קציר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יעל קציר: מחשבות של במאית, הסתדרות המורים בישראל קורות חיים באתר בית ברל קציר הפקות, אתר חברת הפקות סרטי התעודה של יעל קציר
ז'אק מארקט

האב ז'אק מַארקֶט (בצרפתית: Jacques Marquette;‏ 10 ביוני 1637 – 18 במאי 1675) היה מיסיונר ישועי ומגלה ארצות, אשר חקר את אזור המערב התיכון באמריקה הצפונית והקים התיישבויות בטריטוריית מישיגן. בשנת 1673 היו מארקט ולואי ז'ולייה למגלי הארצות הראשונים שחקרו את חלקו הצפוני של נהר המיסיסיפי. ז'אק מארקט נולד בלאן שבצרפת ב-10 ביוני 1637. בגיל 17 הצטרף למסדר הישועי שבמסגרתו עבד ולימד ברחבי צרפת למעלה מעשור. בשנת 1666 נשלח על ידי המסדר לקוויבק כמיסיונר לילידי אמריקה. במסגרת פעילותו מארקט למד שפות מקומיות רבות. בשנת 1668 נשלח מארקט למשימות בחלקיו הצפוניים של נהר סנט לורנס בחלקו המערבי של אזור הימות הגדולות. באזור זה הקים מיסיון באזור סו סנט מרי במישיגן של ימינו ואת מיסיון לה פוינט על גדת לייק סופיריור בוויסקונסין, באזור העיר המודרנית אשלנד. במהלך שליחותו באזור פגש מארקט לראשונה בשבטי האיליניווק אשר לימדו אותו על חשיבותו של נהר המיסיסיפי כערוץ תחבורה. בני השבטים הזמינו אותו ללמד בכפריהם. בעקבות מלחמות בין השבטים עזב מארקט את המיסיון ונסע אל מיצרי מקינק, שם הודיע לממונים עליו במסדר על הנהר המדובר וביקש רשות לחקור אותו. בקשתו של מארקט אושרה וב-17 במאי 1673 יצא עם מגלה הארצות הצרפתי-קנדי לואי ז'ולייה מסנט איגנס. השניים היו מצוידים בשתי סירות קנו וחמישה שייטים ממוצא מעורב. הם שטו על ימת מישיגן עד לגרין ביי ומשם שטו בסמוך לפתחו של נהר פוקס. משם הובילו את הסירות דרך היבשה כשלושה קילומטרים באזורי ביצות ומישור לנהר ויסקונסין. בנקודה זו בנו הצרפתים בשלב מאוחר יותר את עיירת המסחר פורטז' - פתח הנהר. מארקט וז'ולייה המשיכו לאורך הנהר וב- 17 ביוני הגיעו אל נהר המיסיסיפי בסמוך למקום בו שוכנת כיום פריירי דה שייאן. המשלחת המשיכה עד פתחו של נהר ארקנסו, מרחק של כ-700 קילומטרים בלבד ממפרץ מקסיקו ושם בחרו לשוב. בשלב זה פגשו השניים מספר שבטים אשר החזיקו בסחורות אירופאיות והם חששו כי במוקדם או במאוחר ייפגשו במגלי ארצות או מתיישבים מספרד. הם שטו על הנהר בחזרה עד לנהר אילינוי אשר היה, כפי שלמדו מהילידים המקומיים, נתיב קצר יותר בחזרה לימת מישיגן. הם שבו אל האגם בנקודה הקרובה לשיקגו של ימינו דרך פורטז' שיקגו. בספטמבר חנה מארקט, שחלה במהלך המסע בדיזנטריה, במיסיון סנט פרנסיסקו חאווייר, הממוקם בגרין ביי של ימינו, בעוד ז'ולייה המשיך לקוויבק לבשר על תגליותיהם. מארקט ומשלחתו חזרו לטריטוריית אילינוי בשלהי 1674 והיו לאירופאים הראשונים שחנו באזור שלימים יהפוך לעיר שיקגו. המשלחת זכתה לחסות מטעם קונפדרציית אילינוי אשר ליוו אותם במסעם והזינו אותם במאכלים מקומיים. באביב 1675 נסע מארקט נסע מערבה ונשא מסה חגיגית בכפר הגדול של אילינוי שבסמוך לסטאבד רוק. בדרכו חזרה לסנט איגנס נפטר ז'אק מארקטט בגיל 38 כתוצאה מתנאי הדרך ומבריאותו שהתדרדרה לאחר המסע על המיסיסיפי. בעיר לודינגטון מסומן מקום מותו המשוער באנדרטה המספרת על מותו. אוניברסיטת מרקט מדיה וקבצים בנושא ז'אק מארקט בוויקישיתוף ז'אק מארקט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'אק מארקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online The Jesuit Relations and Allied Documents 1610 to 1791, including Marquette's journal Marquette University The painting was rendered as an engraving on a US commemorative postage stamp, 1898 (Illustration) Wisconsin Historical Society Zeldes, Leah A. (23 ספט' 2009). "Eat this! Sagamité: A native-Illinoisan vegetable medley". Dining Chicago. Chicago’s Restaurant & Entertainment Guide, Inc. נבדק ב-23 ספט' 2009. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
מרצדס-בנץ C-קלאס

מרצדס-בנץ C קלאס היא מכונית משפחתית יוקרתית המיוצרת על ידי חברת מרצדס-בנץ החל משנת 1993. מכונית ה-C קלאס היא המכונית הנמכרת ביותר של חברת מרצדס-בנץ, הוצגה כמחליפה למרצדס-בנץ W201 ומתחרה בעיקר בב.מ.וו סדרה 3 ובאאודי A4. זכתה בפרס מכונית השנה בצפון אמריקה לשנת 1994. דגם ברבוס C V8 תוצרת "Brabus" (אנ') מבוסס על דגם "מרצדס-בנץ C-קלאס" המכונית מיוצרת במרכבי סדאן, סטיישן, קבריולה וקופה. כמו כן המכונית מיוצרת במגוון רחב של גרסאות, כגון גרסאות מנוע דיזל חסכוניות, גרסאות מנוע בנזין 4 ו-6 צילינדרים, וגרסאות ספורט קיצוניות כגון ה-C63 AMG בעלת מנוע טורבו 8 צילינדרים. דור ראשון (סדרת ה-W202) שנות ייצור (1993-2001) דור שני (סדרת ה-W203) שנות ייצור (2000-2007) דור שלישי (סדרת ה-W204) שנות ייצור (2007-2014) דור רביעי (סדרת ה-W205) שנות ייצור (2014-2021) דוח חמישי (סדרת ה-W206) שנות ייצור (2021-הווה). הוצגה גם גרסת שטח מרצדס-בנץ C-קלאס אול-טריין. דור ראשון (W202) דור שני (W203) דור שלישי (W204) דור שלישי (C204) בגרסת הקופה דור רביעי (W205) "מרצדס-בנץ C-קלאס" - קופה "מרצדס-בנץ C-קלאס" - סטיישן "מרצדס-בנץ C-קלאס" - סטיישן, ניידת משטרה "מרצדס-בנץ C-קלאס" - ניידת משטרה "מרצדס-בנץ C-קלאס" - ניידת משטרה מדיה וקבצים בנושא מרצדס-בנץ C-קלאס בוויקישיתוף "ברבוס C V8" autoexpress.co.uk/car-reviews/15017/mercedes-cv8-brabus
צ'יף סיאטל

צ'יף סיאטל (באנגלית: Seattle, תעתיק של Si'ahl;‏ 1780 – 7 ביוני 1866) היה צ'יף אינדיאני של אומת הדוואמיש (Duwamish) בצפון-מערב ארצות הברית. הצ'יף הגיע להסדרים ידידותיים עם המתיישבים הלבנים. העיר סיאטל במדינת וושינגטון קרויה על שמו ודמותו מופיעה על סמל העיר. נולד וגדל בסביבות בלק איילנד בוושינגטון. כבר מגיל צעיר התבלט כלוחם ומנהיג. הוא יצר קשרי ידידות עם אחד ממיסדי העיר סיאטל, הרופא דייוויד סווינסון מיינארד (David Swinson Maynard). ב-26 בינואר 1856 הצליח לשמור את אנשי שבטו מחוץ להתקפת השבטים האינדיאנים על מתיישבי סיאטל שנודע כקרב סיאטל. ב-1887 ייחס לו הנרי סמית, במסגרת עיתונו ה-Seattle Sunday Star, נאום על חשיבותה של השמירה על האקולוגיה ועל הכבוד לזכויות האמריקאים הילידים על אדמתם, 35 שנה לאחר שסיאטל אמור היה לשאת אותו. לפיכך על אף ששמו הפך סמל לערכים אלה, כלל לא ברור אם אכן נשא את הנאום המיוחס לו. ביוגרפיה מקיפה צ'יף סיאטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'יף סיאטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'יף סיאטל, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'יף סיאטל, באתר Discogs (באנגלית)
גרפותרפיה

גרפותרפיה (אנגלית: Graphotherapy) הוא תחום טיפולי פסבדו-מדעי המנסה לגרום לשינויים נפשיים באדם על ידי תיקונים בכתב ידו. משמעותו המילולית של המונח היא טיפול בעזרת כתב. עיקרון פעולת הגרפותרפיה דומה לפעולתם של תרפיות אשר משתמשות בגוף להשפיע על הנפש. בגרפותרפיה, הניסיון להביא שינוי נעשה בעזרת תיקון של "ליקויי כתיבה" אצל ילדים ומבוגרים באמצעות שינוי תנועות היד בזמן הכתיבה, ושינוי כתב היד, זאת במטרה להביא לשינוי באישיותו של האדם. המטפלים בגרפותרפיה הם גרפולוגים מיומנים. הגרפותרפיה מנסה להביא את האדם לתקן צורות כתיבה שאינן טבעיות על מנת להביא לכתב טבעי וזורם. מטרתה למנוע עיצוב אותיות מוגזם ולהביא לייצוג קווי יסוד של אותיות ללא חזרות ושינוי כיוון וכך להאיץ את הכתיבה ולעשותה זורמת ומהירה וברורה יותר. ענף אחר של הגרפותרפיה מתעסק בשינוי הכתב על מנת להשפיע על שינוי הנפש. המטרה היא לחזק או להחליש תכונות מסוימות באישיותם של הכותבים. כתב היד הוא מערכת סמלים. בשלב מסוים טענו מספר רופאים, פסיכולוגיים וגרפולוגיים גם לקשר ההפוך - כלומר ששינוי הכתב יכול לעורר סמלים אצל האדם. הגרפותרפיה התחילה בשני מקומות שונים - בצרפת ובגרמניה. בצרפת התפתחה השיטה הגרפומטרית, אשר עוסקת ב"רה-אדוקציה" או חינוך מחדש של פעולת הכתיבה אצל ילדים דיסגרפיים; אחד המובילים העיקריים שלה הוא אז'וריאגררה. בגרמניה היא נקראה השיטה הגרפולוגית-פסיכותרפית ובה נעשה שינוי באלמנטים מסוימים של הכתב על מנת להשפיע על אישיות האדם. העיקרון המרכזי של הגרפותרפיה בשתי השיטות הוא עיקרון ההרפיה של תנועת הכתיבה, אשר מושג בעזרת תרגילי גוף המאפשרים ישיבה נכונה ופעולה משתלבת של הגפה העליונה. העיקרון השני כולל תרגולי כתיבה מגוונים ורישום רב של צורות יסוד. הדבר מהווה אימוץ שיטות מלימודי קליגרפיה. עופר בן-חורין, לכתוב את עצמך מחדש, הוצאת ליהי ספרים, 2011. שמואל יוגב, גרפותיראפיה, הוצאת מסדה, 1980. Edith Namm, A Joyful Journey to Positive Parenting. ISBN 9781434342577
שוק חשמלי

שוק חשמלי הוא אחת מדרכי הטיפול המקובלות בהפרעות קצב חשמליות, כגון פרפור חדרים, וכן שיטת טיפול פסיכיאטרית לטיפול בדיכאון חמור, כשהחולה אינו מגיב לתרופות. במקרה של כשל חמור בפעילות הלב מוצמדות אלקטרודות לחזה של החולה, ומועברת פעימה חשמלית במתח גבוה יחסית, לזמן קצר מאוד - היפוך חשמלי. כמות האנרגיה קטנה מאוד, ואינה מספיקה לגרום נזק לגוף, אך מספיקה כדי לעורר את המערכת האוטונומית של שרירי הלב. השוק החשמלי, הניתן באמצעות מכשיר דפיברילטור, מאפס את הלב, על מנת שיהיה ניתן לגרום לו לפעול בצורה תקינה מחדש באמצעות עיסוי לב ותרופות. כיוון שהטיפול ניתן בדרך-כלל במצבים שבהם החולה מחוסר הכרה, הוא אינו כרוך בכאב. בניתוחי לב מחזיר השוק החשמלי את הלב לפעילות תקינה לאחר הניתוח, והוא ניתן כשהחולה עדיין בהשפעת חומרי הרדמה. הטיפול החשמלי בפסיכיאטריה מכונה "נזעי חשמל" והוא ניתן בעיקר במקרים של דיכאון קליני עמוק, ובהיעדר תגובה לתרופות נוגדות דיכאון. לראש המטופל מוצמדות אלקטרודות, שמעבירות מכת חשמל במתח נמוך יחסית, במטרה לדמות מעין התקף אפילפטי במוח. למעשה, מכת החשמל מחוללת שינוי זמני בפעילות גלי המוח, ולא התקף אפילפסיה של ממש. הטיפול נעשה בהרדמה כללית ועם חומר מרפה שרירים. הרפיית השרירים נחוצה כיוון שמכת החשמל גורמת להתכווצות השרירים ולפרכוס, מצב שבו המטופל עלול לפגוע בעצמו מבלי דעת. הזרם החשמלי נמשך שניות ספורות, והטיפול כולו עד ההתעוררות מההרדמה נמשך דקות אחדות. לרוב יש צורך בסדרת טיפולים (6–12 טיפולים), בתדירות של 2–3 טיפולים לשבוע. בעבר השתמשו פסיכולוגים בשוק חשמלי קל כדי לגרום כאב בלתי-מזיק למתנדבים שהשתתפו בניסויים בפסיכולוגיה, כדוגמת הניסוי של מילגרם. גירוי שרירים חשמלי (אנ') הוא שימוש במכות חשמל חלשות יותר כחלופה או בשילוב אימון כוח. בין האנשים הבולטים שהשתמשו באמצעי זה היה ברוס לי. נזעי חשמל התחשמלות דן הרלי, שוק חשמלי טוב לבריאות, אלכסון (מתורגם מאטלנטיק), 7 בינואר 2016 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מוזיאון המקדש

מוזיאון המקדש (תערוכת כלי המקדש) מציג דגם של בית המקדש ובגדי כהונה וכלי המשכן אשר שוחזרו על ידי חוקרי מכון המקדש. מכון המקדש עוסק, מאז היווסדו בשנת 1983, בהשבת נושא בית המקדש לחזית המחשבה היהודית ובקידום העיסוק היומיומי בנושא זה. במסגרת זו, בין השאר, שוחזרו במכון רבים מכלי המשכן והם מוצגים לציבור ב"תערוכת כלי המקדש" בירושלים. ראשיתו של מוזיאון המקדש בשנת 1989, בחדר קטן ברובע היהודי בירושלים בו הוצג דגם בית המקדש השלישי שנבנה על ידי הרב צבי רוגין, חבר באיגוד רבני הר הבית והמקדש, לפי התיאור בספר יחזקאל. בשנת 2013 עברה התערוכה למשכנה החדש במרכז המבקרים של מכון המקדש ברח' משגב לדך 40 ברובע היהודי, בקצה המדרגות העולות מן הכותל. במרכז המבקרים שלושה אולמות תצוגה ואודיטוריום המשמש להקרנת סרטי מכון המקדש ולהרצאותיו. על פי דבריו של הרב חיים ריכמן, המנהל הבינלאומי של מכון המקדש, מעל 100,000 איש ביקרו במוזיאון המקדש עד שנת 2013. למסייר בתערוכה מוצעת הדרכה קולית שמתאימה לכל הגילאים. ההדרכה הקולית ניתנת בשפות: עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, מנדרינית, גרמנית, קוריאנית ורומנית. המוצגים בתערוכת כלי המקדש עוצבו על ידי מיטב האמנים בישראל באופן התואם במדויק את הדרישות ההלכתיות ואת התיאורים בתנ"ך ובדברי חז"ל במשנה, בתלמודים ובכתבי הרמב"ם. כלי קודש אלו עשויים מהחומרים המקוריים המוזכרים במקורות: זהב, כסף נחושת ועץ. התורה מונה תשעים ושלושה כלים שונים, מתוכם שוחזרו כבר על ידי המכון כשבעים כלים. הכלים מוצגים בתוך תיבות זכוכית. בכניסה למכון המקדש, ברחבת המנורה, מוצבת מנורת שבעת הקנים המשוחזרת שנבנתה על ידי חוקרי המכון לאחר שנים של מחקר קפדני שכלל ממצאים ארכאולוגיים ומקורות כתובים. המנורה בנויה מזהב טהור ושוויה מוערך בשלושה מיליון דולר. בין הכלים המשוחזרים המוצגים במוזיאון ראוי להזכיר את מזבח העולה שנבנה בשנת 2009 על ידי הפסל אסף קדרון, דגם בית המקדש העשוי שיש עם עיטורי זהב ונחושת שנבנה על ידי צבי רוגין, חצוצרות כסף, נבל וכינורות דוד בהם ניגנו הלוויים בחצר בית המקדש, מזבח הקטורת (הזהב), ושולחן לחם הפנים העשוי עץ מצופה זהב. מתוך בגדי הכהן הגדול הושלמו החושן והאפוד, " זָ֠הָב תְּכֵ֨לֶת וְאַרְגָּמָ֜ן תּוֹלַ֧עַת שָׁנִ֛י וְשֵׁ֥שׁ מָשְׁזָ֖ר מַעֲשֵׂ֥ה חֹשֵֽׁב" (שמות כ"ח, ו'), והציץ מזהב טהור עם פיתוחי חותם. על מנת לשחזר את האווירה, מוצגים במוזיאון ציורי שמן מרהיבים מעולם המקדש, פרי עבודתם של אומנים ידועי שם. מכון המקדש Readings | Apocalypse! FRONTLINE | PBS, www.pbs.org מרכז מבקרים, באתר מכון המקדש Alex Traiman, Yom Yerushalayim and the Temple Mount: ‘Miracles of biblical proportion’, JNS.org, ‏2013-04-29 (באנגלית) Luis Joseph Castle, The Temple Institute, 4Jesus Online (באנגלית) גלריית תמונות, באתר מכון המקדש (באנגלית)
דניאל וייס (חוקר)

דניאל וייס (נולד ב-1942), הוא פרופסור מחקר אמריטוס בטכניון, ראש התוכנית הכלל טכניונית למערכות אוטונומיות. המדען הראשי במשרד המדע והטכנולוגיה החל משנת 2010. חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (The Israel Academy of Sciences and Humanities) החל משנת 2013. נולד בגווילין, סין, להוריו הוגו ורוזי, שברחו מוינה באמצעות ויזות שניתנו על ידי קונסול סין בווינה. בגיל 7 עלה עם הוריו ולאחר שהייה במעברת אגרובנק בגבעת אולגה, עבר להתגורר בקרית ים, שם למד עד כתה ח, בוגר המחזור הראשון של בית ספר יסודי אורים. בוגר בית הספר התיכון קריית מוצקין. נישא ב 1967 לנירה מבית זרצקי ולהם שלשה ילדים - יוסף (1969) דפנה ( 1974) ואורי (1980). שירת בחיל האוויר ובמילואים במפא"ת פרופ' וייס החל את לימודיו בטכניון בשנת 1960 בעתודה האקדמית בפקולטה להנדסה אווירונאוטית. את התארים הראשון, השני והשלישי קיבל בטכניון, בו הוא משמש חבר סגל בכיר בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל החל משנת 1973. הועלה לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 1983. הוא פרופסור מחקר החל משנת 2002. חבר האקדמיה הישראלית למדעים, חבר האקדמיה הלאומית האמריקנית להנדסה, עמית האגודה האמריקנית לפיזיקה. תחומי התמחותו מגוונים וכוללים אווירודינמיקה, מדעי הים, מדעי החלל, ומדיניות מדע. בטכניון היה: דיקן הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בשנים 1987–1988. מנהל מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה בשנים 1990–1995. דיקן בית הספר ללמודי מוסמכים 1996–1998. שימש פרובוסט בשנים 1998–2000. וייס שימש גם חבר דירקטוריון בחברות מנועי בית שמש, התעשייה האווירית והמכון לחקר ימים ואגמים יו"ר הוועדה הלאומית לתשתיות חלל. בשנת 2011 התמנה למדען הראשי במשרד המדע והטכנולוגיה. המינוי ניתן לו על ידי ידידו מהטכניון שר המדע והטכנולוגיה פרופ' דניאל הרשקוביץ. הרשקוביץ אמר על המינוי: "מדובר באדם בעל ניסיון רב בתחומים המורכבים שבהם עוסק משרד המדע והטכנולוגיה, אשר שימש כחבר הוועדה המנחה של סוכנות החלל הישראלית (סל"ה), וליווה מקרוב את התהליכים השונים במשרד לאורך השנים ואת תחום החלל באופן מיוחד. אני מאחל לו הצלחה רבה בתפקידו. הצלחתו בתפקיד תהיה לטובת המשרד וכמובן לטובת המדינה". החל מ-2012 מכהן כיו"ר המכון הבינאוניברסיטאי באילת. דניאל וייס פרסם שני ספרים ולמעלה- מ-160 מאמרים בעיתונות המדעית. דניאל וייס, באתר הטכניון דניאל וייס, ברשת החברתית LinkedIn דניאל וייס, באתר גוגל סקולר דניאל וייס, באתר Academia.edu שירות הידען, ‏חמישה מדענים ומדעניות מצטרפים היום לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, באתר "הידען", 2 בדצמבר 2013 פרופ' דניאל ויס מהטכניון מונה לתפקיד המדען הראשי של משרד המדע והטכנולוגיה באתר הידען, 27 באוקטובר 2010 שני פרופסורים מהטכניון קודמו למעמד היוקרתי של פרופסור מחקר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאת הכלכלה, טמבל

"זאת הכלכלה, טמבל" (באנגלית: It's the economy, stupid בתרגום מילולי: זאת הכלכלה, טיפש), היא אחת הכותרות ששימשו במהלך מסע הבחירות של ביל קלינטון לנשיאות ארצות הברית בשנת 1992 מול ג'ורג' הרברט ווקר בוש. הישגיו של ג'ורג' בוש האב בתחום מדיניות החוץ, שכללו את סיום המלחמה הקרה ומבצע "סופה במדבר", הביאו לתמיכה גדולה בו ובמפלגה הרפובליקנית וחלק מהמועמדים הדמוקרטיים לנשיאות ארצות הברית אף ויתרו על מועמדותם. הביטוי, שינוי קל של סיסמה שטבע היועץ האסטרטגי הבכיר של מסע הבחירות של קלינטון, ג'יימס קארוויל, היווה תמצית של הביקורת כלפי מדיניותו הכלכלית של בוש האב. הדמוקרטים יצרו זיקה בין המיתון שאליו נקלעה כלכלת ארצות הברית בשלהי כהונתו של בוש לבין טעויות במדיניותו. במהלך קמפיין הבחירות תלה קארוויל שלט במטה של קלינטון בליטל רוק, ארקנסו שבו נכתב: שינוי מול "עוד מאותו דבר". זאת הכלכלה, טמבל. לא לשכוח את ביטוח הבריאות. על אף שהיה מדובר בשלט שנועד לעובדי הקמפיין, הביטוי הפך לסלוגן מרכזי במערכת הבחירות. הביטוי הפך למטבע לשון נפוצה בתרבות הפוליטית האמריקנית ונעשה בו שימוש עוד פעמים רבות בהקשרים שונים כאשר הביטוי משמש כתבנית שבה נושא המשפט (כאן "כלכלה") מוחלף. לדוגמה, "זאת המתמטיקה, טמבל". מדיה וקבצים בנושא זאת הכלכלה, טמבל בוויקישיתוף
The Gift

The Gift (בעברית: המתנה או הכישרון) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הסקוטית סוזן בויל. האלבום יצא לאור ב-8 בנובמבר 2010, על ידי חברות התקליטים סייקו ו-קולומביה רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל בסך הכול. בויל ציינה כי באלבום יש תחושה של שנות ה-60, כי זוהי "התקופה שלה". ב-30 בנובמבר 2011 קיבל האלבום מועמדות לפרס הגראמי לשיר הפופ-וואקלי הטוב ביותר בטקס גראמי ה-54. האלבום מוקם במקום שיא-במקום השלישי בטבלת 200 האלבומים הלוהטים של בילבורד, כאשר הסינגל של האלבום, "Perfect Day" היה ממוקם במקום ה-25 בטבלת בילבורד הוט 100. בסוף חודש דצמבר 2011, זכה האלבום במקום החמישי בטבלת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2011 של בילבורד. על אף ביקורות צוננות מצד מבקרי המוזיקה זכה האלבום מיד עם צאתו להצלחה מסחרית גדולה. והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, עם מכירות של 102,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, וכן הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, עם מכירות של 318,000 עותקים בשבוע הראשון. באוסטרליה ובניו זילנד הגיע האלבום למעמד של אלבום פלטינה כשבועיים לאחר צאתו. מידע על האלבום The Gift באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Gift באתר AllMusic האלבום The Gift באתר Discogs האלבום The Gift באתר ספוטיפיי The Gift, Discogs (באנגלית) 200 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2011, באתר בילבורד (באנגלית)
I Dreamed a Dream (אלבום)

I Dreamed a Dream (בעברית: חלמתי חלום) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הסקוטית סוזן בויל. אלבום הבכורה יצא לאור ב-23 בנובמבר 2009, על ידי חברות התקליטים סייקו ו-קולומביה רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים בסך הכול. האלבום מכיל כיסוי, כאשר שיר אחד מן האלבום, ""Who I Was Born to Be", נכתב והולחן לאלבום. לא עבר זמן רב מאז שהופץ והאלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2009, עם כמעט תשעה מיליון מכירות ברחבי העולם. בויל זכתה לתשומת לב בינלאומית כאשר שרה את השיר "I Dreamed a Dream" מהמחזמר עלובי החיים בתוכנית הבריטית Britain's Got Talent, ועל פי כך בחרה בויל לקרוא לאלבום בשם השיר. האלבום נחל הצלחה מסחררת במצעדים, כאשר זמן מה אחרי שהופץ נכנס האלבום למקום הראשון בטבלת אלבומי הממלכה המאוחדת. כמו כן הוא היה לאלבום הבכורה עם המכירות הרבות ביותר בזמן הקצר ביותר בממלכה המאוחדת בכל הזמנים, כאשר מכר בה בשבוע הראשון לשחרורו 411,820 עותקים. האלבום נשאר במקום הראשון בטבלה למשך כ-4 שבועות שבהם הפך להיות האלבום הנמכר ביותר בממלכה המאוחדת בשנת 2009. בארצות הברית, נכנס האלבום למקום הראשון בטבלת בילבורד הוט 200, מכר 701,000 עותקים רק בשבוע הראשון ליציאתו ושבר את שיא SoundScan והפך לאלבום הבכורה הטוב ביותר של זמרות הסולו. אחרי שבוע לשחרורו הפך האלבום לאלבום עם המכירות הרבות ביותר בשבוע להוצאתו בארצות הברית, כאשר הביס את אלבומו של הזמר אמינם, Relapse, שמכר 608,000 עותקים. זמן קצר אחרי שקיבל את אותו התואר, האלבום קיבל תואר נוסף, והפעם זכה להיות האלבום השני עם המכירות הרבות ביותר בכל ארצות הברית, עם 3.1 מיליון עותקים, מיד לאחר אלבומה של טיילור סוויפט, Fearless, שמכר 3.2 עותקים. לאחר שישה שבועות מכירה בלבד הפך האלבום להיות האלבום הנמכר ביותר בכל העולם לשנת 2009. אתר האינטרנט הרשמי של I Dreamed a Dream מידע על האלבום I Dreamed a Dream באתר MusicBrainz מידע על האלבום I Dreamed a Dream באתר AllMusic האלבום I Dreamed a Dream באתר Discogs האלבום I Dreamed a Dream באתר ספוטיפיי האלבום I Dreamed a Dream באתר יוטיוב I Dreamed a Dream, Discogs (באנגלית) "Susan Boyle pulls out of Logie Awards" קריסטין קלט, 16 באפריל 2010 (באנגלית). Taylor Swift Edges Susan Boyle For 2009's Top-Selling Album
דייוויס קליבלנד

דייוויס קליבלנד (באנגלית: Davis Cleveland, ‏נולד ב-5 בפברואר 2002) הוא שחקן טלוויזיה וכוכב דיסני המוכר במיוחד על תפקידו בסדרה שייק. קליבלנד התחיל בפרסומות למקדונלד'ס, ומשם המשיך בתפקידו הראשון ב"האנה מונטנה לנצח" כילד במזח. לאחר מכן הצטרף לסדרה שני מלכים שם שיחק ילד בשם צ'ונסי. והמשיך לסדרה שייק בה הוא מגלם בתפקיד הראשי את פלין ג'ונס. קליבלנד השתתף גם בגוד לאק צ'ארלי בתפקידו מהסדרה שייק. בשנת 2009 קיבל תפקיד ראשי בשם "רובי גונדרסון" בקומדיית מצבים. דייוויס קליבלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויס קליבלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויס קליבלנד, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויס קליבלנד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויס קליבלנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמוליקיפוד

שְׁמוּלִיקִפּוֹד הוא ספר ילדים ישראלי נודע שנכתב ואויר על ידי ט. כרמי ואשתו דאז שושנה היימן – בשם העט המשותף "כוש" (ראשי תיבות של "כרמי ושושנה") – וראה אור בהוצאת ספרית פועלים בשנת 1955. הסיפור מספר על ילד בשם גדי שחלה ונותר לבד בביתו, וזוכה לביקור של קיפוד חביב המתיידד עמו. הספר זכה לתמיכתה של לאה גולדברג, ששימשה עורכת ספרות הילדים של ספריית פועלים, אולם עם צאתו לאור, לא זכה "שמוליקיפוד" להצלחה ואף הושמעו כנגדו ביקורות נחרצות. מרים רות, שנחשבה באותה עת ל"גננת הראשית של הקיבוץ הארצי", ציינה לגביו כי "כשהופיע קיפוד בסיפור על ילד רגיל ומציאותי, אנו מצפים שיהיה רגיל ומציאותי אף הוא... למה לספר סיפור מעשה טיפשי ומלאכותי כשהסיפור המתאים ביותר הוא האמת? למה לבלבל את ידיעותיהם של הילדים?". ברבות השנים השתנה האופן שבו נתפס הספר והוא הפך לפופולרי מאוד. ב-1966 עוּבד הספר לתקליט ילדים עם שיריו של כרמי בלחן של מל קלר ובביצועה של דליה פרידלנד (עם תזמורת בניצוחו של קלר) בהוצאת סי בי אס ישראל, וזכה להצלחה רבה. הסיפור גם עוּבד להצגת ילדים. בשנת 2016 עוּבד הסיפור להצגה שבה הקיפוד מדבר עברית וגדי ערבית. באזור שנות ה-90 יצאה קלטת אודיו של הספר בקריאתו של גידי גוב ובהשתתפות עופרה ויינגרטן. הקלטת יצאה בהפצה מחודשת בשנת 2011 על ידי קלסיקלטת על גבי CD. בשנת 2002 הופקה קלטת ילדים באנימציה הנקראת "סרטים מהספרים" בהפקת קלסיקלטת ואולפני דיסק-אין, בו הופיע הספר וסיפורים נוספים הופיעו בקלטת הזו "הצב של אורן" ו"הלו, הלו אבא" ושירים כמו, "הקיפוד", "הטיול הקטן" ו"אבא שלי". ביוני 2019 עלתה הצגת ילדים "שמוליקיפוד וחברים", על פי הספר, בשיתוף עם ההוצאה לאור. הפקה של תיאטרון הילדים הישראלי, מיוצרי מיומנה. ההצגה משלבת מוזיקה, מקצבים ומשחק. את תפקיד שמוליקיפוד מגלמת השחקנית גילי גבל ובניהולה האומנותי של אילון נופר. גן סיפור שעוצב על ידי האמנית נגה יודקוביק-עציוני הוקם בשכונת קריית רבין בחולון קרוי על שמו. רוזנטל, אתי, "מ"שמוליקיפוד" ל"שבלול בצנצנת" : יחסי אדם-חיה וערכי טבע בספרי ילדים ישראליים", ספרות ילדים ונוער 140 (תשעז) עמ' 91-70. שמוליקיפוד, באתר OCLC (באנגלית) נרי ליבנה, שמוליקיפוד מדבר, כותרת ראשית, 22 ביולי 1987 עמית נאור, הכירו את "הילד הרע" של "שמוליקיפוד", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2021 מידע על שמוליקיפוד בקטלוג הספרייה הלאומית בנם המשותף של שני היוצרים הוא המעצב גד צ'רני, שהיה בן חמש כשהספר ראה אור שירה קדרי-עובדיה, אלה הילדים שמאחורי ספרי הילדות המפורסמים, באתר nrg‏, 26 בדצמבר 2014 - ראו "פרק ראשון: שמוליקיפוד". דוד שליט, ‏מהרו פן תאחרו, באתר גלובס, 22 באוגוסט 2002. דליה פרידלנד – שמוליקיפוד (1966) באתר סטריאו ומונו. יאיר אשכנזי, "שמוליקיפוד" נהפך בהצגה חדשה לאלגוריה על המציאות הישראלית המסוכסכת, באתר הארץ, 5 ביולי 2016.