אנדרו קיהו

אנדרו פיליפ קיהו (באנגלית: Andrew Philip Kehoe;‏ 1 בפברואר 1872 – 18 במאי 1927) היה רוצח המוני אמריקאי אשר ביצע את הטבח בבית הספר באת' (אנ') בו נרצחו כ-44 בני אדם, מתוכם 38 ילדים ו-6 מבוגרים, ונפצעו כ-58 נוספים. קיהו התאבד מאוחר יותר לאחר שירה בדינמיט שהניח בתוך רכבו, אשר גרם לפיצוץ שהוביל למותם של קורבנות נוספים. מספר ימים קודם לכן רצח את אשתו, ובאותו הבוקר החריב את ביתו וחוותו בעזרת חומרי נפץ. קיהו נולד בטקומסה (אנ'), מישיגן, אחד הצעירים מבין שלושה עשר ילדיהם של פיליפ קיהו (1833–1915) ומארי מקגוברן קיהו (1835–1890); רכש את השכלתו בבית הספר התיכוני בטקומסה, וכן בקולג' של מישיגן, אשר מאוחר יותר הפך לאוניברסיטה המדינית של מישיגן, בו למד הנדסת חשמל. במוסד הלימודי הכיר את אשתו לעתיד, אלן אגנס "נלי" פרייס, אשר הגיעה ממשפחה אמידה מלאנסינג. בתום לימודיו עבר לגור בסנט לואיס, שם עבד לאורך מספר שנים בתור חשמלאי. במהלך אותה תקופה, ב-1911, ספג פציעת ראש חמורה לאחר שנפל, ושקע בתרדמת למשך מספר שבועות. לאחר שהחלים מפציעתו שב לגור עם הוריו. אמו נפטרה במהלך היעדרותו, ואביו התחתן עם אישה בשם פרנסס וילדר, אותה קיהו שנא. ב-17 בספטמבר 1911 נפצעה וילדר באופן אנוש לאחר שהתנור בביתם התפוצץ כאשר ניסתה להדליק אותו. הדלק נספג בבגדיה והיא התלקחה במהרה. קיהו שפך עליה דלי מים, אך לא הצליח לכבות את הלהבות בשל השמן הרב שהיה מצוי עליה. מאוחר יותר מתה פרנסס מפצעיה, ומספר האשמות הועלו כי נעשתה חבלה כלשהי בתנור. עם שובו למישיגן, נישא קיהו ב-1912 לנלי פרייס. כעבור שבע שנים רכש הזוג חווה בגודל של כ-185 אקרים סמוך לכפר באת' (אנ'), מדודתה של נלי, במחיר של 12 אלף דולרים (השווים בערכם ל-337 אלף דולרים ב-2021); קיהו שילם חצי מהסכום בכסף מזומן אשר היה ברשותו, ואת השארית דרך משכנתה שלקח. שכניו של קיהו תיארו אותו בתור אדם אינטליגנטי ביותר, אשר התעצבן בקלות, וגילה חוסר סבלנות כלפי אלו שלא הסכימו עמו. כמו כן סיפרו עליו כי היה מסודר, התלבש בקפדנות, ולעיתים החליף את בגדיו במהלך היום, או בכל פעם שהתלכלכו, גם אם מעט. עדויות אחרות טענו שהתאכזר לבעלי החיים שבחוותו, הזכירו כי במקרה מסוים הרג את אחד מסוסיו לאחר שלא עשה כרצונו, ואף ירה למוות בכלב של שכנו לאחר שנכנס לשטחו ונבח בצורה רועשת מדי. קיהו ניחן בחוש טכני מולד, אף על פי שלא היה חוואי מוצלח במיוחד. אחד משכניו, מ. ג'. מונטי אלסוורת', סיפר כי מעולם לא התנהל בעבודתו כדרכי החוואים האחרים, ותמיד ניסה לעשות הכל בעזרת הטרקטור שלו. ”הוא כל הזמן ניסה לעבוד בשיטות חדשות, ובמקרה אחד חיבר שתי מקצרות אל הטרקטור שלו. השיטה הזו לא עבדה כראוי, ולעיתים נהג פשוט לעזוב הכל ולהשאיר את החציר במקומו”. משפחתם נהגה להשתתף בטקסי הכנסייה הקתולית שבכפר באת', אולם לאחר שסירב קיהו להמשיך לשלם את דמי החברות שנגבו מהמתפללים, הפסיק לבוא למקום, ואסר על אשתו להגיע גם. אנליזות מתקדמות ושיטות פרופילאות מודרניות מציעות כי ייתכן שקיהו היה למעשה ”גּוֹבֶה של אי-צדק”, כלומר אדם הזוכר היטב את כל הנעשה לו, ושומר טינה על כך לאורך זמן רב. בעוד שאנשים רבים מחזיקים ברגשות שליליים שונים, הדבר עשוי להפוך למסוכן כאשר אינדיבידואל מציב את עצמו בדמות הקורבן, ולבסוף מתפרץ. קיהו היה ידוע בחסכנותו הקפדנית, ונבחר לשמש בתור נאמן חבר המנהלים של בית הספר באת', ומאוחר יותר כגזבר. במהלך מינויו, ניסה להוביל לגביית מיסים נמוכה יותר, ולעיתים תכופות נאלץ להילחם בחברי הנהלה אחרים, ולהצביע נגד הצעותיהם כאשר רצונותיו לא התממשו. הוא נהג להאשים באופן חוזר ונשנה את אמורי הואיק, אחד המפקחים, ברשלנות כלכלית ובהתנהלות כושלת. במסגרת עבודתו בחבר, מונה קיהו לתפקיד לבלר בית הספר ב-1925 למשך תקופה קצרה. בבחירות שנערכו ב-5 באפריל 1926 לא זכתה מועמדותו במינוי חוזר, תבוסה שהציתה כעס רב בלבו. שכנו, אלסוורת', שיער כי התחיל לתכנן את ”נקמתו הרצחנית” בערך באותה העת. שכן אחר, מקמולן, הבחין שקיהו הפסיק לעבוד לחלוטין בחוותו לאורך השנה שקדמה לטבח, וחשב לעצמו כי אולי תכנן להתאבד. לאורך אותן שנים, סבלה אשתו, נלי, משחפת כרונית, בתקופה בה טרם התגלתה תרופה למחלה, והיא נאלצה לבקר בבית החולים לעיתים קרובות. עד לביצוע הטבח בבית הספר, חדל קיהו לשלם את חובות הביטוח והמשכנתה של המשפחה, ונושיו החלו לפתוח בהליכי עיקול כנגד החווה. הטבח בבית הספר באת' הוא השם הכללי שניתן לסדרת אירועי הרצח והחבלה שביצע קיהו ב-18 במאי 1927, בבאת', מישיגן, אשר במהלכם נהרגו כ-45 אנשים, עם קיהו ביניהם, ונפצעו כ-58 נוספים. מרבית הקורבנות היו ילדים בכיתות ב' עד ו' בטווח הגילאים 7–12, אשר למדו בבית הספר המאוחד באת' (אנ'). אירוע זה נחשב לטבח בית הספר הקטלני ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. קיהו רצח את אשתו לאחר ששבה מבית החולים, קודם לטבח, בין ה-16 ל-18 במאי, והעביר את גופתה לאחד ממבני החווה. בשעה 08:45 בבוקר, ב-18 במאי, הצית את חומרי הנפץ שחיבר לביתו ולמשק, וגרם לפיצוץ רב מידות בכל שטח המקום. מספר שכנים הגיעו במהרה בניסיון לכבות את השריפה. קיהו נראה עוזב את המקום בטנדר הפורד שלו, ואף עצר לומר לכבאים כי עליהם להגיע אל בית הספר במהרה, בטרם נסע. בערך באותו הזמן התפוצצו חומרי הנפץ שהניח בבית הספר באת' לאורך החודשים הקודמים, אשר הכילו מאות קילוגרמים של דינמיט ופירוטול (אנ'); הפיצוץ באגף הצפוני הוביל למותם של תלמידים ומורים רבים, אולם פצצה נוספת במשקל של כ-230 קילוגרמים אשר הונחה באגף הדרומי לא התפוצצה כמתוכנן, כך שחלק קטן מבית הספר נותר שלם. קיהו הגיע לבית הספר כשעה וחצי לאחר הפיצוץ הראשון. הוא נתקל באחד מחברי ההנהלה, הואיק, וקרא לו לגשת למכוניתו. השניים נראו נאבקים על אחד הרובים שהיו ברכב, בטרם הצית קיהו דינמיט נוסף וגרם לפיצוץ עז אשר הרג את שניהם, יחד עם מספר עוברי אורח, ביניהם ילד ששרד את הפיצוץ בבית הספר. בתום הטבח, מצאו חוקרי המשטרה שלט מעץ על גדר החווה של קיהו עליו נכתב, ”פושעים הופכים להיות מי שהם, לא נולדים כך”; אחת מאחיותיו נטלה את שאריות גופתו וטמנה אותם בקבורה, ללא הלווייה, בקבר לא מסומן בהר רסט, סנט ג'ונס (אנ'), מישיגן. משפחת פרייס קברה את גופתה של בתם בלאנסינג, תחת שם נעוריה. מדיה וקבצים בנושא אנדרו קיהו בוויקישיתוף אנדרו קיהו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "אנדרו פיליפ קיהו", דאגי ספייס; אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2016. פרקר, 1980; אתגר; עמוד 27; "למעשה, מעט מאוד היה ידוע על קיהו. רוב האנשים לא היו בטוחים כיצד הוא בכלל פגש את נלי. סיפור אחד הציע כי השניים הכירו כאשר השתתפו בהרצאות שונות בקולג' החקלאי. גרסה אחרת טענה כי קיהו עבד באזור באת' בצעירותו, על אף שאין עדויות לכך. פגישה בקולג' היא ככל הנראה סבירה יותר". מאיו, 2008; אנדרו קיהו; עמוד 175; "אנדרו קיהו התמלא בזעם עוצמתי אשר התנפח לכדי טירוף. טירופו אולי צמח מתוך פציעת ראש חמורה שספג בסנט לואיס ב-1911, אם כי מספר אנשים טענו שתמיד נראה שונה, אפילו מסוכן". "ראיון עם ארני ברנשטיין", הוצאת אוניברסיטת מישיגן, 2009; אורכב מהמקור ב-21 באפריל 2022. אלסוורת', 1927; פרק שלוש - חייו של אנדרו קיהו; "למחרת ראינו את המשאית של פרגולמן נוסעת חזרה מביתו של קיהו עם גווייה של סוס עליה. קיהו אמר לנו, 'כן, הוא, היו צריכים להרוג אותו לפני שנים. הוא לא סחב כלום וגרם לנו לבלאגן, אחרי שגמרתי איתו הוא כבר היה מת'". אלסוורת', 1927; פרק שלוש - חייו של אנדרו קיהו; "לגברת הארט היה כלב קטן מסוג פוקס טרייר אותו היא אהבה מאוד, אבל היה לו מנהג לרוץ לכיוון המדשאות ולנבוח. הוא מעולם לא רץ לכביש. הוא נעלם במרץ 1920, והם החלו לחפש אחריו בכל רחבי החווה, אך לא הצליחו למצוא אותו. היא הלכה לביתו של מר קיהו בכדי לשאול האם ראה אותו. הוא אמר לה שהכלב קבר עצם ליד הגדר שלו, לפני שהוא ירה בו. הכלב מעולם לא נכנס לחצרו של קיהו, אולם הוא ככל הנראה עצבן אותו כאשר נבח במדשאה שלו. הם לא דיברו יותר על המקרה, אבל גברת הארט חדלה לקחת אותם עמה ללאנסינג". אלסוורת', 1927; פרק שלוש - חייו של אנדרו קיהו; "הבית המקורי, בגודל מאה שמונים וחמישה אקרים, נמכר מאוחר יותר לאנדרו. הוא מעולם לא עבד בחווה כמו החקלאים האחרים, וניסה לעשות הכל בעזרת הטרקטור שלו. הוא הרגיש בשיא תהילתו כאשר נדרש לתקן דברים מכניים. הוא כל הזמן ניסה לעבוד בשיטות חדשות, ובמקרה אחד חיבר שתי מקצרות אל הטרקטור שלו. השיטה הזו לא עבדה כראוי, ולעיתים נהג פשוט לעזוב הכל ולהשאיר את החציר במקומו". אלסוורת', 1927; פרק שלוש - חייו של אנדרו קיהו; "הוא חזר כעבור מספר שנים והתחתן עם נלי פרייס. אנדרו ואשתו נולדו והתחנכו כנוצרים קתולים, והלכו לכנסייה עד שנבנתה אחת חדשה. שומתם נערכה בסכום בן ארבע מאות דולרים, אולם קיהו לא עשה כל מאמץ על מנת לשלמם. לאחר זמן מה הגיע הכומר לביתם בכדי לראות מדוע הפסיקו להגיע או לשלם את חובותיהם. קיהו ציווה עליו להסתלק חזרה לכביש, ואמר לו שאם לא יעשה כדבריו, יכריח אותו. לאחר המקרה הזה, הוא מעולם לא חזר לכנסייה, ושכניו סיפרו כי לא הרשה לאשתו לחזור". "גובה הצדק המסוכן: דפוסי התנהגות של טיפוס אשר לעולם אינו שוכח, סולח, מוותר, ומכה חזרה!", אלימות ומגדר, מארי אלן או'טול, ספטמבר 2014; אורכב מהמקור ב-21 באפריל 2022. אלסוורת', 1927; פרק ארבע - קיהו בחבר המנהלים; "נראה כי לא היה לו כל צורך במפקח, מר א. א. הואיק. ברגע שהתקבל לחבר המנהלים, החל לנסות להיפטר ממנו. במקרה אחד, אמר למר. הואיק כי יאלץ להפסיק להשתתף בכנסי החבר מאחר שלא היה זה עניינו". אלסוורת', 1927; פרק חמש - הצרות שהביא על עצמו; "חודש לפני שהוא עשה זאת, הוא נתן את אחד מסוסיו הטובים ביותר לשכנו, א. מקמולן, ואף הביא אותו בעצמו. מר מקמולן שמר על הסוס למשך מספר ימים, אולם אז החל לחשוב שקיהו מתכנן להתאבד, היות שלא עשה שום עבודה בחווה שלו לאורך השנה שקדמה לכך, והשיב לידיו את הסוס". "מפוצץ בית הספר קודם שיסע את אשתו", הניו יורק טיימס, 20 במאי 1927; אורכב מהמקור ב-18 באוקטובר 2014. "תמלול, 23–25 במאי 1927", מדינת מישיגן, 23–25 במאי 1927; אורכב מהמקור ב-2 במרץ 2018. בורקר, 2011; האסון בבית הספר באת'; עמוד 87; "במהלך המהומה, חזר לפתע קיאו לבית הספר ברכבו, והבחין במפקח, אמורי א. הואיק, בין אלו אשר ניסו להציל את האנשים מהקטל. קיהו, שמעולם לא חיבב את הואיק, קרא לו לבוא לרכבו. כאשר התקרב, שלף קיהו רובה וירה לכיוון הדברים אשר שכבו במושב האחורי. הדינמיט, אשר הוחבא היטב תחתיהם, התלקח מיד, ופיצץ את גופותיהם של קיהו והואיק לחלקים. כמו כן גרם הפיצוץ למותם של מנהל הדואר, של חקלאי בדימוס, ושל קליאו קלייטון, תלמיד בן שמונה אשר הצליח לשרוד את הפיצוץ הראשוני בבית הספר, אך לא נמלט מהרסיסים שעפו באוויר". פרקר, 1980; גלי הלם ואפר; עמוד 152; "עם זאת, ביום שלישי, אחותו של קיהו, אגנס, נסעה לבאטל קריק על מנת לארגן את ההלווייה. כאשר עמדה בפני המשימה הקשה הזו, הצליחה להימנע ממבול הכתבים אשר התנפלו עליה ועל אחיותיה. עם דמעות הזורמות מעיניה, היא דאגה שהגופה תועבר לחלקתם המשפחתית בקלינטון"; "למרות זאת, התוכנית בוטלה. ייתכן שהמשפחה חזרה בה, או שהייתה בעיה חוקית עם תקנותיה של הכנסייה הקתולית. מקרי התאבדות לא הורשו להיקבר על אדמה קדושה. כתוצאה מכך, שונו התוכניות במהרה. אגנס הסכימה לקבורה בבית הקברות בסנט ג'ונס". "אלן אגנס פרייס קיהו", דאגי ספייס; אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2016.