laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרחון גרין (רכס האסקל)

קרחון גרין (באנגלית: Green Glacier; מילולית: "הקרחון הירוק") הוא קרחון המצוי בצדו המערבי של רכס האסקל בהרי דרווין שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון צפון מהרי דרווין ונשפך אל קרחון דרווין. הקרחון מופה לראשונה על ידי משלחת חקר קרחון דרווין (The Darwin Glacier Party) שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956. שמו של הקרחון ניתן לו בשל הצבע הירוק של פני הקרחון. קרחון גרין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון גרין באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון גרין באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון גרין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון גרין מתן שם לקרחון באופן רשמי בגאטז השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי
עזרא לנדאו

עזרא לנדאו (נולד ב-4 במאי 1976) הוא צלם וקופירייטר, מרצה לחסידות ואמנות ומטפל רגשי. נולד ליד פריז שבצרפת לאב רופא שיניים ואם עיתונאית וסופרת. כילד התחיל לצלם בהשראת אביו, שהיה חובב צילום וטבע. גדל והתחנך ב-Lucien de Hirsh בפריז עד שנת 1988, ואז עלה לישראל עם משפחתו. למד בירושלים בישיבת בית התלמוד ובישיבת חברון. בשנים 2005–2013 שימש כצלם עיתונות אמנותי עצמאי, בין השאר בשבועונים בקהילה, משפחה וכפר חב"ד, ובאתרים בחדרי חרדים וכיכר השבת. בין השנים 2005–2009 פרסם מדור שבועי בעיתון קהילה בשם "פוקוס", שכלל תמונת רחוב שבועית. במסגרת עבודתו בעיתון מצא את עצמו עצור בירדן במסגרת עבודתו בשל צילום של אזורים ביטחוניים. משנת 2014 עוסק עזרא לנדאו בצילום אמנותי עצמאי, בעיקר בצילום רחוב ותפיסת רגעים, בשילוב קופירייטינג. כמו כן הוא מרצה בנושאי יהדות והשקה בין תורת הנפש, האמנות והחסידות. בסדרה של תערוכות חיבר לנדאו בין אנשים ומגזרים, העביר מסרים אנושיים והומוריסטיים ואמירות חברתיות ופוליטיות, ולעיתים סוריאליסטיות. 2014 - "עולמות" VISIONS 2014: היכל שלמה ירושלים. אוצרת: נורית סירקיס בנק 2015 - "ירושלים של תקווה" - מרכז מונטפיורי ירושלים. 2016 - "לרדת מהפסים", פלאנט - ירושלים. (יחד עם הצלם הירושלמי שרון גבאי). 2017 - "רגעים ירושלמיים" - רחוב הקארדו, העיר העתיקה בירושלים, ובמקביל תערוכה ברובע ההרודיאני. 2019 - "גוונים של ים" - מלון פרימה תל אביב עזרא לנדאו בפייסבוק הערוץ של עזרא לנדאו באתר יוטיוב משה גלנץ, טלנובלה בתמונות: הצלם החרדי שמתעד חיים, באתר ynet, 1 באפריל 2015 אליעזר היון, מרהיב: כשצלם חרדי וצלם חילוני אוהבים את ירושלים, באתר ynet, 4 באפריל 2016 חיה כהן, ‏זה לא פוטושופ: 10 התמונות ההזויות של עזרא לנדאו, באתר כיכר השבת, 17.07.2016 ירושלים מבעד לעדשת המצלמה, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2017 קובי פינקלר, תערוכה חדשה: רגעים ירושלמים, באתר ערוץ 7, 22 באוגוסט 2017 תערוכה שמחברת עולמות, ה'עולם שנעלם' חי ותוסס בשיחת השבוע באתר צעירי חב"ד מיכל אריאלי, הצלם עזרא לנדאו: "צילמתי את הערבי, מבלי לדעת שהתמונה תגיע לתפוצת ענק", באתר הידברות בארי דייוויס, IN PICTURES: STUNNING EXHIBITION CAPTURES JERUSALEM MOMENTS, באתר הג'רוזלם פוסט, 9 בספטמבר 2017 (באנגלית) נטע סלע, ירדן: עיתונאים ישראלים נכנסו לשטח אש ונעצרו, באתר ynet, 22 במרץ 2007 העין והלב - תערוכת צילום חדשה של הצלם עזרא לנדאו, באתר aish OLAMOT VISIONS 2014
לאציזה

לאציזה (באיטלקית ובוונציאנית: Lazise) היא קומונה על חופו המזרחי של אגם גארדה הנמצאת בנפת ורונה שבמחוז ונטו, בצפון איטליה. שטחה 63.15 ק"מ והיא נמצאת כ־76 מטר מעל פני הים. מקור השם לאציזה מן המילה הלטינית לקוס (lacus), שמשמעותה כפר האגם. בין השנים 888 ל־961, בתקופת שלטונם של ברנגר השני (אנ') ובנו, מלכי איטליה, העיר הייתה כפופה רק למלך, כלומר, "וילה חופשית" ולא כפופה לאדון פיאודלי. בשנת 961 פלשו לאיטליה חיילי גרמניה, שירדו מכיוון עמק אדיג'ה אל חופי גארדה. בשנת 983 העניק אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ללאציזה את הזכות לבצר את עצמה ולבסס זכויות מסחר. במאות ה-13 וה-14 נכבשה לאציזה על ידי שושלת סקאליג'רי (אנ') ששלטו בעיר ורונה במשך מאה עשרים וחמש שנים והם בנו את הטירה בלאציזה והקיפו את העיר בחומה. בשנת 1405, הייתה לאציזה תחת שלטון הרפובליקה של ונציה עד שנפוליאון כבש את צפון איטליה בשנת 1796. לאחר קונגרס וינה (1815) הייתה לאציזה תחת האימפריה האוסטרית ומאז מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית (1866) שייכת לאיטליה. הטירה של לאציזה היא מימי הביניים. בניית הטירה החלה במאה ה-9 והיא נועדה להגן מפני התקפות מצד הונגריה. מהמאה ה-12 הייתה הטירה בידי משפחת דלה סקאלה והתקופה הזו נקראת "תקופת סקאליג'רי". מלבד הטירה של לאציזה היו בבעלות המשפחה בין היתר גם הטירות של מלצ'זינה, סירמיונה וטורי דל בנקו. לאחר החלפת בעלויות בתקופות שונות כיום בעליה היא עיריית לאציזה. בקיר הצפוני של המגדל הראשי של הטירה יש חור ענק זכר לפגיעת תותח במהלך המלחמות של המאה ה-15 בין הרפובליקה של ונציה לדוכסות מילאנו. הכנסייה הרומנסקית של ניקולאוס הקדוש, פטרון הדייגים, נמצאת בנמל. חלק מהדלת הראשית היא מהבנייה המקורית, בעוד האפסיס נבנה מחדש בשנת 1595. מגדל הפעמון המקורי נהרס ונבנה מחדש מטעמי בטיחות בסוף המאה ה-18. בכנסייה יש ציורי פרסקו מהמאה ה-14. ב־1879 נסגרה הכנסייה בפקודתו של הקרדינל לואיג'י די קאנוסה, מפני שהייתה במצב מוזנח, כך שבמשך השנים הבאות היא שימשה כתיאטרון עד ששופצה ושבה לשמש למטרות פולחן. 10 דונם שבהם שחזור תפאורות של סרטים מוכרים, למשל שליחות קטלנית ופארק היורה. בלאציזה נמצאים שרידים מבתי הכלונסאות הפרהיסטוריים בהרי האלפים שמדגימים את חשיבותה בתקופת הברונזה. לאציזה מונה 6,916 תושבים נכון ל־2017 לפי נתוני מפקד אוכלוסין של המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה והיא יעד נופש פופולרי בדרום אירופה בזכות הנוף היפה של הרי האלפים. בלב העיר יש מדרחוב שבו אין מעבר למכוניות ואופנועים ובו בתי קפה רבים באוויר הפתוח, חנויות, גלידריות וברים. שפת אגם גארדה ארמון ויטוריו אמנואלה הכנסייה מדיה וקבצים בנושא לאציזה בוויקישיתוף לאציזה - העיירה היפה שמציעה לכם טיול במנהרת הזמן אתר האינטרנט הרשמי של לאציזה (באיטלקית)
חוף אוסקר השני

חוף אוסקר השני (באנגלית: Oscar II Coast) הוא חלק מהחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. החוף ממוקם בין כף פיירווד'ר שמצפון לבין כף אלכסנדר שמדרום לחוף. החוף ממוקם דרומית לחוף נורדנשלד. החוף התגלה בשנת 1893 על ידי הקפטן הנורווגי סי. א. לארסן (Carl Anton Larsen). לארסן קרא לחוף על שמו של המלך אוסקר השני, מלך שוודיה ונורווגיה. • גילי חסקין, מסע נורדנשולד לחקר אנטארקטיקה • Alan Nairn, The South Atlantic, Volume 1, P 192 • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 9 • R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, Antarctic Earth Science, P 329 • Amin Beiranvand Pour, Mazlan Hashim, Yongcheol Park and Jong Kuk Hong, MAPPING ALTERATION ZONES IN INACCESSIBLE REGIONS USING TARGET DETECTION ALGORITHMS TO SWIR BANDS OF ASTER REMOTE SENSING DATA חוף אוסקר השני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית חוף אוסקר השני באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפה גאולוגית של חוף אוסקר השני תצלום לוויין של חוף אוסקר השני תצלום לוויין של אזור החוף, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix מידע גאוגרפי והיסטורי
בטו (בלם)

רוברטו לואיש גשפר דה דאוש סוורו המוכר בעיקר בכינויו בטו (בפורטוגזית: Roberto Luís Gaspar de Deus Severo או Beto; נולד ב-3 במאי 1976) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם. בטו שיחק את רוב הקריירה שלו בספורטינג ליסבון, במדיה שיחק יותר מ-10 עונות ולמעלה מ-300 משחקים רשמיים. בטו היה גם הבלם המרכזי של נבחרת פורטוגל במשך ארבעה קמפיינים: אולימפיאדת 1996, בה סיימה הנבחרת במקום הרביעי; יורו 2000; מונדיאל 2002 ויורו 2004, בו סיימה הנבחרת במקום השני. ספורטינג ליסבון אליפות פורטוגל: 1999/2000, 2001/2002 הגביע הפורטוגלי: 2001/2002 הסופר קאפ הפורטוגלי: 2000, 2002 גביע אופ"א: 2004/2005 יורו 2004: מקום שני בטו, באתר Transfermarkt בטו, באתר Soccerway בטו, באתר BDFutbol בטו, באתר WorldFootball.net בטו, באתר National Football Teams בטו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt USA stun Portugal; BBC Sport, 5 June 2002
מיקה סוגימוטו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא סוגימוטו. מיקה סוגימוטו (ביפנית: 杉本美香; נולדה ב-27 באוגוסט 1984) היא ג'ודוקא יפנית אשר מתחרה בקטגוריית המשקל הכבד (מעל 78 ק"ג). סוגימוטו התחרתה פעם אחת במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 וזכתה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג לאחר שניצחה בחצי הגמר את קרינה בראיינט הבריטית והפסידה בגמר לאידיאליס אורטיז הקובנית. סוגימוטו מחזיקה בחמש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות זהב (2010) ושלוש מדליות ארד (2008 ו-2011). במשחקי אסיה היא זכתה במדליית זהב (2010) ובאליפויות אסיה היא זכתה בארבע מדליות, שלוש מדליות זהב (2005 ו-2008) ומדליית כסף (2004). במהלך הקריירה סוגימוטו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו וריו דה ז'ניירו. מיקה סוגימוטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיקה סוגימוטו, ברשת החברתית אינסטגרם מיקה סוגימוטו, באתר olympedia.org מיקה סוגימוטו, באתר איגוד הג'ודו העולמי מיקה סוגימוטו, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
לנצ'יה קפא

לנצ'יה קפא (באיטלקית: Lancia Kappa) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1994–2001. 4 דלתות - סלון. 2 דלתות - קופה. 5 דלתות - סטיישן. יוצרו 104,752 יחידות מדגם 4 דלתות סלון. יוצרו 9,202 יחידות מדגם סטיישן. יוצרו 3,271 יחידות מדגם קופה. 5 נוסעים. סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל. מנוע הנעה קדמית. "2.0", יוצר בין השנים 1994 - 2002. "2.4", יוצר בין השנים 1994 - 2002. "2.0 טורבו", יוצר בין השנים 1998 - 2002. "3.0 V6 24V", יוצר בין השנים 1994 - 2002. "2.4 טורבו דיזל" (TD), יוצר בין השנים 1994 - 1998. "2.4 טורבו דיזל" (JTD), יוצר בין השנים 1998 - 2002. מנועי בנזין 1,998 סמ"ק המפיק 145 כ"ס, 155 כ"ס. 2,446 סמ"ק המפיק 175 כ"ס. 1,995 סמ"ק המפיק 220 כ"ס (מגדש טורבו). 2,959 סמ"ק המפיק 204 כ"ס (מנוע V6). מנועי טורבו דיזל 2,387 סמ"ק המפיק 124 כ"ס. 2,387 סמ"ק המפיק 136 כ"ס. "לנצ'יה קפא" "לנצ'יה קפא" "לנצ'יה קפא" "לנצ'יה קפא" - ניידת משטרה בשרות הקרביניירי "לנצ'יה קפא" - קופה "לנצ'יה קפא" - קופה "לנצ'יה קפא" - מבט לתא הנהג "לנצ'יה קפא" - קופה, מבט למושבים הקדמים "לנצ'יה קפא" - סטיישן "לנצ'יה קפאה" - סטיישן לנצ'יה לנצ'יה 2000 לנצ'יה פריזמה לנצ'יה קפא (1919) מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה קפא בוויקישיתוף לנצ'יה קפא, סרטון באתר יוטיוב "לנצ'יה קפא" - מפרט טכני automobile-catalog.com/model/lancia/kappa "לנצ'יה קפא קופה" bozhdynsky.com/cars/lancia-kappa-coupe "לנצ'יה קפא" auto-data.net/en/lancia-kappa-model-544
טורנברקון

טורנברקון (בהונגרית: Tornabarakony) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בטורנברקון חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת. מדיה וקבצים בנושא טורנברקון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנברקון (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורנקאפולנה

טורנקאפולנה (בהונגרית: Tornakápolna) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בטורנקאפולנה חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא טורנקאפולנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנקאפולנה (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בטורנקאפולנה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כפר טרומן

כְּפַר טְרוּמַן הוא מושב במישור החוף, בתחומי מועצה אזורית חבל מודיעין. היישוב קרוי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-33, הארי טרומן. כפר טרומן נוסד בשנת 1949 על אדמות הכפר הערבי הנטוש בית נבאלא. המייסדים היו חיילים משוחררים יוצאי הפלמ"ח מחטיבת הראל, ולכן שמו הראשון של היישוב היה "בני הראל". היישוב קרוי על שמו של הארי טרומן, שכיהן כנשיא ארצות הברית בשנים 1945–1953. בשנת 1947 תמך טרומן בהקמת מדינה יהודית, ואחרי הכרזת העצמאות היה הראשון שהכיר במדינת ישראל ונקט מדיניות ידידותית כלפי המדינה הצעירה. המושב נמצא במישור החוף, בתחומי מועצה אזורית חבל מודיעין, כשלושה ק"מ ממזרח לנמל התעופה בן-גוריון, דרומית לכביש 453, צפונית לכביש 1 ולמושב חדיד ומערבית למושב בית נחמיה. הגישה למושב מתבצעת דרך כביש 453 המחבר בין נמל התעופה בן-גוריון למועצה המקומית שוהם. שטח המושב כ- 1,700 דונם. לפי נתוני הלמ"ס לשנת 2021 אוכלוסיית המושב מונה כ- 908 תושבים. בכפר פועלים מעון יום ושני גני ילדים. במושב עסקים רבים ושונים. כמו כן, בתחומי המושב שרידי כנסייה ביזנטית, שתוקנה ושונתה בתקופה הערבית, ובה רצפת פסיפס צבעונית, מזבח אבן וכתובת יוונית.. מדיה וקבצים בנושא כפר טרומן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כפר טרומן כפר טרומן (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית כפר טרומן באתר המועצה האזורית חבל מודיעין "אטלס ההתיישבות בישראל" אטלס שמות היישובים והמקומות בישראל 2004, חנה ביתן טקס אבן הפינה לכפר טרומן, יומני כרמל ספטמבר 1950 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 כפר טרומן, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין חינוך בכפר טרומן, באתר כפר טרומן חינוך בכפר טרומן, באתר הבית של כפר טרומן עסקים בישוב כפר טרומן, באתר כפר טרומן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורננאדשקה

טורננאדשקה (בהונגרית: Tornanádaska) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בטורננאדשקה חיו מעט יהודים ובמקום נמצאו מצבות יהודיות. מדיה וקבצים בנושא טורננאדשקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורננאדשקה (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בטורננאדשקה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לנצ'יה אורליה

לנצ'יה אורליה (באיטלקית: Lancia Aurelia) היא מכונית סלון אשר יוצרה במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1950–1958 באיטליה. 4 דלתות - סלון. 2 דלתות - קופה. 2 דלתות - ספיידר (רודסטר). 2 דלתות - קבריולה. "B10" "B12" "B15" "B20GT" "B20 קופה" "B21" "B22" "B24 Spider" "B24 Convertible" "B50" "B51" "B52" "B53" "B55" "B56" "B60" 1,754 סמ"ק המפיק 56 כ"ס (יוצרו 6,035 יחידות). 1,995 סמ"ק (יוצרו 6,350 יחידות). 2,267 סמ"ק (יוצרו 2,415 יחידות). 2,451 סמ"ק המפיק 118 כ"ס (יוצרו 3,401 יחידות). דגם ה"לנצ'יה אורליה" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של טורינו בשנת 1950. "לנצ'יה אורליה" על שם דרך ברומא "Via Aurelia" (אנ'). 5 נוסעים (דגם סלון, 4 דלתות). מנוע הנעה אחורית. דגמי "לנצ'יה אורליה" נבנו עם מתלים אחוריים נפרדים בתצורת זרוע עוקבת. 2,733 יחידות יוצאו. בשנה הראשונה (1950) לייצור דגמי "לנצ'יה אורליה" נבנו 1,296 יחידות. "לנצ'יה אורליה" "לנצ'יה אורליה" דגם "B20GT" שנת 1953 "לנצ'יה אורליה" "לנצ'יה אורליה" דגם "B20 GT" "לנצ'יה אורליה" "לנצ'יה אורליה", שנת 1951 - מבט לתא הנהג "לנצ'יה אורליה", שנת 1951 "לנצ'יה אורליה" דגם "B24", שנת 1957 "לנצ'יה אורליה" דגם "B24" "לנצ'יה אורליה" דגם "B52", שנת 1952 לנצ'יה מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה אורליה בוויקישיתוף "לנצ'יה אורליה" - מפרט automobile-catalog.com/model/lancia/aurelia "לנצ'יה אורליה" -lancia.com/aurelia "לנצ'יה אורליה" - קבריולה ritzsite.nl/Lancia/06_LanciaCC
טורנסנטאנדראש

טורנסנטאנדראש (בהונגרית: Tornaszentandrás) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בטורנסנטאנדראש חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא טורנסנטאנדראש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנסנטאנדראש (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הצלב הגדול של צלב הברזל

הצלב הגדול של צלב הברזל (בגרמנית: Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה עיטור שנועד לגנרלים המנצחים של הצבא הפרוסי ובעלי בריתו. זה היה העיטור הגבוה ביותר (שהוענק בדרך כלל) בדרגות של צלב הברזל. יחד עם צלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה, הצלב הגדול הוקם ב-10 במרץ 1813, במהלך המלחמות הנפוליאוניות. הוא חודש בשנת 1870 במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ושוב בשנת 1914 במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-1939, כאשר חידש אדולף היטלר את "צלב הברזל" כעיטור גרמני (ולא פרוסי בלבד), הוא גם חידש את הצלב הגדול. הצלב הגדול של צלב הברזל היה כפול מגודלו של "צלב הברזל", ונענד על ידי סרט שהשתלשל סביב הצוואר. צלב האבירים של צלב הברזל המאוחר יותר, שנוסד ב-1939, נענד גם הוא מן הצוואר, אך הוא היה קטן יותר מהצלב הגדול אם כי גדול יותר מ"צלב הברזל". חמישה אנשים קיבלו את הצלב הגדול של צלב הברזל משנת 1813 על מעשים במהלך מלחמות נפוליאון: גבהרד לברכט פון בליכר, מפקד הכוחות הפרוסיים בקרב ווטרלו, שהועלה אחר כך לכוכב הצלב הגדול של צלב הברזל פרידריך וילהלם פון בילוב קרל יוהאן, נסיך הכתר של שוודיה (ז'אן-בפטיסט ברנדוט) - קודם לכן היה מרשל תחת נפוליאון, ולאחר שנעשה יורש העצר של שוודיה, הוא הצטרף לקואליציה השישית נגד נפוליאון. בוגיסלב פרידריך עמנואל פון טוינצין לודוויג יורק פון וארטנבורג צלב הברזל חודש ב-19 ביולי 1870, במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה. תשעה אנשים קיבלו את הצלב הגדול של צלב הברזל בשנת 1870 על שירות במהלך אותה מלחמה. שבעה צלבים גדולים הוענקו ב-22 במרץ 1871, ל: נסיך הכתר אלברט מסקסוניה אוגוסט קרל פון גייבן אדווין פון מנטויפל הלמוט פון מולטקה הזקן פרידריך קרל, נסיך פרוסיה פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של פרוסיה (לימים הקיסר פרידריך השלישי) אוגוסט פון ורדר וילהלם הראשון, קיסר גרמניה קיבל את הצלב הגדול ב-16 ביוני 1871, ופרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין קיבל אותו ב-4 בדצמבר 1871. הקיסר היה המפקד העליון של הצבא הפרוסי, ומולטקה היה ראש המטה הכללי. האחרים היו מפקדים בכירים של הצבא הפרוסי (נסיך הכתר אלברט פיקד תחילה על הצבא הסקסוני כקורפוס תחת ארמייה פרוסית, אך מאוחר יותר פיקד על כוח פרוסי / סקסוני משולב). צלב הברזל חודש שוב ב-5 באוגוסט 1914, וחמישה אנשים קיבלו את הצלב הגדול של 1914 במהלך מלחמת העולם הראשונה: וילהלם השני, קיסר גרמניה פאול פון הינדנבורג, שהועלה מאוחר יותר לכוכב הצלב הגדול של צלב הברזל אריך לודנדורף לאופולד, נסיך בוואריה אוגוסט פון מקנזן אדולף היטלר החזיר את "צלב הברזל" כעיטור גרמני בספטמבר 1939, והצלב הגדול שוב היה הדרגה הגבוהה ביותר (מעל הדרגות השונות של צלב האבירים של צלב הברזל). הרמן גרינג הפך למקבל היחיד של הצלב הגדול של צלב הברזל במלחמת העולם השנייה, כאשר הוענק לו העיטור ב-19 ביולי 1940. העיטור הגדול עוד יותר, כוכב הצלב הגדול של צלב הברזל, הונהג מחדש גם הוא על ידי היטלר, אך מעולם לא הוענק במהלך המלחמה. מדיה וקבצים בנושא הצלב הגדול של צלב הברזל בוויקישיתוף
Fame (שיר)

Fame (בעברית: תהילה) הוא סינגל שבוצע על ידי איירין קארה ויצא לאור בשנת 1980. השיר שימש כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "תהילה" ושל סרט הנושא אותו שם וזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך הפסקול, Fame. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-4 במצעד הבילבורד הוט 100. איירין קארה גילמה את התפקיד של קוקו הרננדז בסרט תהילה וביצעה את שיר הנושא של הסרט. מילות השיר נכתבו על ידי דין פיצ'פורד והלחן על ידי מייקל גור. בשנת 1981 השיר זכה בפרס האוסקר על הופעתו כשיר הנושא בסרט תהילה. השיר היה גם לשיר הנושא של הסדרה תהילה ששודרה בין השנים 1982 ל-1987. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון בבריטניה. בבריטניה נמכרו מן הסינגל מעל מיליון עותקים. Fame הגיע למקום הראשון גם במצעדים באירלנד, ניו זילנד והולנד ולמקום השלישי בשוודיה ואוסטרליה. מידע על היצירה "Fame" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Fame" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Fame" באתר SecondHandSongs מילות השיר, באתר שירונט Fame by Irene Cara, באתר Songfacts Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Irene Cara Chart History, Billboard IRENE CARA, באתר official charts רוב קופסי, The UK's Official Chart 'millionaires' revealed, באתר official charts‏, 19 בספטמבר 2017 www.bpi.co.uk The UK's Official Chart 'millionaires' revealed, www.officialcharts.com (באנגלית) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) (ארכיון)
תומאס ובסטר

תומאס ובסטר (באנגלית: Thomas Webster;‏ 10 במרץ 1800 – 23 בספטמבר 1886) היה צייר אנגלי של ז'אנר ציורי ילדים וחיי יום יום בכפר, שרבים מהם הפכו לפופולריים באמצעות הדפסים. הוא חי שנים רבות במושבת האומנים בקרנברוק שבקנט. ובסטר נולד בפימליקו, לונדון. אביו עבד בצוות האחזקה של ארמון המלוכה של ג'ורג' השלישי. הבן, שהוכיח כישרון למוזיקה, הפך לנער מקהלה, תחילה בקפלה של ג'ורג' הקדוש בטירת וינדזור, ואחר כך בקפלה המלכותית בארמון סנט ג'יימס בלונדון. הוא עזב את המוזיקה לטובת הציור. כסטודנט באקדמיה המלכותית לציור, הוא הציג בשנת 1824, דיוקן של "מר רובינסון ומשפחה". ובשנה שלאחר מכן זכה בפרס ראשון בבית הספר לציור. בשנת 1825, הציג ובסטר ״מורדים יורים באסיר״, בגלריית רחוב סאפוק - הראשון בסדרה של תמונות חיי בית הספר, ז'אנר שעבורו הוא נודע. בשנת 1828, את ציורו ״ניסוי אבק שרפה״ הוא הציג באקדמיה המלכותית, ובשנת 1829 את ״האסיר״. ואחריהם הציג תמונות רבות של חיי הכפר בשתי הגלריות. בשנת 1840 נבחר ובסטר כחבר באקדמיה המלכותית (ARA). הוא המשיך להציג לעיתים קרובות שם עד 1876, כאשר הוא היה כבר פרש מן האקדמיה. הוא הציג דיוקן עצמי בשנת 1878. בשנת 1856 צולם ובסטר במכון הצילום הלונדוני של רוברט האוולט, כחלק מסדרת דיוקנאות של אמנים. התמונה הוצגה בתערוכת קבוצתית במנצ'סטר בשנת 1857. מ-1835 עד 1856 ובסטר גר בבית קניון, קנסינגטון, אבל את שלושים השנים האחרונות של חייו בילה במושבת האמנים, קרנברוק שבקנט, שם הוא מת ב-23 בספטמבר 1886. ובסטר נודע בציורי הז'אנר שלו. לעיתים קרובות צייר ילדים כנושא מרכזי. ציוריו מתארים אירועים מחיי היומיום בצורה מתוחכמת והומוריסטית. רבים מהם הפכו לפופולריים מאוד, במיוחד ״Pinch of Snuff" שלו (1840) שבעבורו הוא קיבל את החברות באקדמיה המלכותית. בטווח המצומצם של נושאים שהוא ריכז את עצמו, היה ובסטר חסר תחרות. חלק מהתמונות שלו - כמו ״זכרו את המערה״, ואולי את ״התנופה״ - ייחסו בטעות לצייר אחר.[1] ״החיוך״ (1841), ״הזעף״ ו״הילד עם ידידים רבים״, נמנים עם הציורים הרבים שהתפרסמו בעזרת תחריטים. הוא גם תרם ציורים לכרכים של ספרות יפה שהוצאו לאור על ידי מועדון ספרות בלונדון. כמו ״שירי שייקספיר״ (1843). ההוצאה לאור הזאת פעלה עד 1878. ובסטר היה בעל השפעה על עבודתם של אמני קרנברוק אחרים, ג'ורג 'ברנרד או'ניל ופרדריק דניאל הרדי. מדיה וקבצים בנושא תומאס ובסטר בוויקישיתוף תומאס ובסטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Thomas Webster biography Archived 2012-03-07 at the Wayback Machine ("Leighton Fine Art). "Webster, Thomas (1800-1886)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900. Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Webster, Thomas (painter)" . Encyclopædia Britannica. 28 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 464. ריכוז ציורים של ובסטר באתר אמנות בבריטניה
אליס טומלר

אליס טומלר (בגרמנית: Alice Tumler; נולדה ב-11 בנובמבר 1978) היא מנחת טלוויזיה אוסטרית. טומלר נולדה באינסברוק, אוסטריה, לאב אוסטרי ממוצא סלובני ואיטלקי ולאם ילידת צרפת שמוצאה מהאי מרטיניק. בגיל תשע עשרה עברה לגור בלונדון שם למדה סוציולוגיה, עיתונאות ולימודי מדיה, אחרי כן עברה לפריז שם השתתפה במספר קורסי תיאטרון בבית הספר הפרטי לדרמה "Cours Florent". היא החלה את הקריירה הטלוויזיונית שלה כמגישה ב-2004, כשהחלה להנחות בערוץ המוזיקה הצרפתי "Trace Urban". לאחר מכן עבדה בערוץ ארטה ובערוץ France 3. בשנת 2009 לקחה חלק בקריינות הסרט התיעוד "'La bohème' im Hochhaus". בשנת 2013 החלה להנחות את תוכנית הכישרונות "Die große Chance" לצד אנדי קנול ברשות השידור האוסטרית הציבורית "ORF". היא נבחרה להיות אחת משלושת מנחות אירוויזיון 2015 בווינה, היא הנחתה את האירוע בצרפתית. בשנת 2011 נולדה בתה, היא דוברת גרמנית, אנגלית, צרפתית ואיטלקית באופן שוטף. מדיה וקבצים בנושא אליס טומלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליס טומלר אליס טומלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליס טומלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) Liebesduett im 10. Stock - "La Boheme" im Hochhaus, TAMINO-KLASSIKFORUM (בגרמנית) Mirjam Weichselbraun, Alice Tumler and Arabella Kiesbauer will host the Eurovision 2015!, wiwibloggs, ‏19 בדצמבר 2014 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולוניית קרנברוק

קולוניית קרנברוק (באנגלית: Cranbrook Colony) הייתה קבוצה של אמנים שהתיישבו בכפר קרנברוק, אזור קנט מ-1853 ואילך בהשראתם של הציירים ההולנדים והפלמים של המאה ה-17. הם נטו לצייר סצינות של חיי היומיום שהם ראו סביבם באזור הכפרי של קנט שבו הם חיו, בדרך כלל סצינות של החיים בבית - בישול, שטיפה, ילדים משחקים ופעילויות משפחתיות אחרות. הקבוצה החלה עם הצייר פרדריק הארדי שאהב את הנוף סביב הכפר והתיישב שם בשנת 1853. הצטרף אליו כעבור ארבע שנים המורה שלו, תומאס ובסטר, והסטודיו שלהם היה בית ישן ברחוב הראשי, שבו התגורר הרדי בקומת הקרקע. הקבוצה התפתחה בצורה רופפת ולא רשמית. אמנים אחרים שהצטרפו במהרה להרדי ולוובסטר היו אחיו של פרדריק הרדי, ג'ורג' הרדי, ג'ון קלקוט הורסלי וג'ורג' ברנרד אוניל (שהתחתן עם בת דודתו של הורסלי אמה קלקוט), וגם ג'ורג' הנרי בוגון ואוגוסטוס מאלרידי היו מבקרים שם לעיתים תכופות. האמנים ובני משפחותיהם יצרו קשרים חזקים והיו פעילים בקהילה המקומית של הכפר, ומילאו תפקיד פילנתרופי בקרנברוק. יצירותיהם היו בעיקרן רומנטיות של הנופים הכפריים ותמונות סנטימנטליות של פשטות, שהיה להם ביקוש גדול על ידי התעשיינים באזור המידלנדס. "סגנון קרנברוק היה פופולרי מאוד, והיו לו חיקויים רבים", כולל ויליאם הנרי נייט; האמנים שלו המשיכו מסורת של "תמונות קטנות ישנות עד סוף המאה". Hardy, Kimber G. (2016). The Hardy Family of Artists: Frederick Daniel, George, Heywood, James and their descendants. Woodbridge, Suffolk UK: ACC Art Books Ltd. Wolverhampton Art Gallery (2010). The Cranbrook Colony Fresh Perspectives. Wolverhampton Art Gallery Christopher Wood, Victorian Painting, Boston, Little, Brown & Co., 1999; p. 313.