laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שביעי

שביעי הוא עיתון לציבור הדתי לאומי המחולק חינם בעשרות אלפי עותקים בבתי כנסת בישראל. השבועון החל לצאת לאור בשנת 2011. בתחילה יצא השבועון כמקומון בצפון ישראל. בדצמבר 2012 החל לצאת בתפוצה ארצית במסגרת תפוצת עלוני השבת של "מקור ראשון". העיתון ממתג עצמו כעיתון בתחום החדשות המגזריות בציונות הדתית, ומפיץ כשישים אלף עותקים בשבוע ברחבי הארץ. העיתון כולל כתבות חדשותיות ומגזיניות וכן מדורים. נחשף לראשונה כי הרב יעקב אריאל ניתק עצמו מארגון רבני צהר לאחר כישלון חוק עמאר-אריאל בבחירות לרבנות הראשית. פורסם ציטוט של הרב יעקב מדן שהתבטא בחריפות נגד המגמות בצה"ל. פורסם מכתב של הרב יצחק יוסף נגד הרב אליעזר מלמד על מפגשו עם רבה רפורמית. אחרי הסערה: השבועון "שביעי" יודפס ללא הקריקטורה של חיות | חדשות 13 הארץ: השבועון "שביעי" פרסם קריקטורה שבה אסתר חיות דורכת על גב לוחם צה"ל בעזה הילה ניסן פרידמן, עורכת העלון "שביעי", מונתה לדוברת של נפתלי בנט - אייס בעקבות בג"ץ עילת הסבירות, שבו נפסל תיקון לחוק יסוד: השפיטה במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסמה קריקטורה של אסתר חיות דורכת על גופת חייל כשבידה דגל עם סמל מערכת המשפט. הקריקטורה, שצייר אור רייכרט, עוררה סערה והגיליון הודפס בלעדיה, אך מאמר המערכת בו, מאת רובי לוזון, מתח ביקורת חריפה על חיות. אתר האינטרנט הרשמי של שביעי שביעי, באתר העין השביעית דוד זולדן, התנועה לאיכות השלטון תובעת עלון שבת: זה סכום התביעה, באתר אייס, 5 בינואר 2023 עלוני השבת חוזרים לשגרה: 'שביעי' חוזר לבתי הכנסת, באתר כיפה, 10 ביוני 2020 אברהם בלוך, ‏הקריקטורה של חיות הוסרה; ובעיתון לא נשארו חייבים | פרסום ראשון, באתר מעריב אונליין, 4 בינואר 2024; אחרי הסערה: השבועון "שביעי" יודפס ללא הקריקטורה של חיות, באתר חדשות 13, 4 בינואר 2024 שביעי, גיליון 569, 5 בינואר 2024
דרושות אמהות במאדים

דרושות אמהות במאדים (באנגלית: Mars Needs Moms) הוא סרט מדע בדיוני בהנפשה ממוחשבת שראה אור בשנת 2011. הסרט הופק על ידי חברת ImageMovers Digital והופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני. הסרט הוא הסרט השני והאחרון שהופק על ידי חברת ImageMovers Digital ונחל כישלון בקופות עם תקציב של 150 מיליון דולר והכנסות בגובה 39 מיליון דולר בלבד מה שהוביל לסגירת החברה. שיר הסיום של הסרט הוא "Crazy Little Thing Called Love" של להקת קווין. עלילת הסרט מתרחשת בתחילת חופשת הקיץ, אשר בה מילו, ילד בן 9 רוצה לבלות ולשחק עם חבריו. עם זאת, אמו מטילה עליו מטלות רבות שגורמות לו כעס רב ולא מאפשרות לו לשחק עם חבריו. באחד מימי הקיץ, אמו של מילו מכריחה אותו לאכול ברוקולי, אך הוא מסרב לאכול את הירק. אמו נאלצת לשלוח אותו לישון מוקדם ומילו מבקש "הלוואי שלא תהיה לי אמא". במהלך הלילה, חייזרים חוטפים את אמו של מילו לכוכב הלכת מאדים. הסרט קיבל ביקורות מעורבות, אך המשחק קיבל ביקורות חיוביות. הסרט היה כישלון קופתי גדול. ביום הקרנת הבכורה הכניס כ-1.72 מיליון דולר ובשבוע הקרנת הבכורה כ-6.8 מיליון דולר. אתר האינטרנט הרשמי של דרושות אמהות במאדים (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר נטפליקס "דרושות אמהות במאדים", באתר AllMovie (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר Metacritic (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר אידיבי "דרושות אמהות במאדים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "דרושות אמהות במאדים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דרושות אמהות במאדים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורגן קורץ

פרופסור יורגן קורץ (בגרמנית: Jürgen Kurths; נולד ב-11 במרץ 1953 בארנדסי שבאלטמרק) הוא פיזיקאי ומתמטיקאי, מומחה עולמי לפיזיקה לא ליניארית של מערכות מורכבות. יורגן קורץ למד באוניברסיטת רוסטוק וסיים את הדוקטורט בשנת 1983. בהמשך הוא עבר לאוניברסיטת פוטסדאם. בשנות ה-90 הוא מונה לפרופסור לדינמיקה לא-ליניארית באוניברסיטת הומבולדט. הוא ידוע בעיקר בשל תרומתו הנכבדה לתחומי הדינמיקה הלא ליניארית, מערכות מורכבות ותאוריה של רשתות עם יישומים לבעיות מגוונות מתחומי האקלים, פיזיולוגיה, ביולוגיה מערכתית והנדסה. יורגן קורץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יורגן קורץ, באתר dblp יורגן קורץ, באתר ResearchGate יורגן קורץ, באתר גוגל סקולר יורגן קורץ, באתר IEEE מידע על הישגיו של יורגן קורץ ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוקולי סיני

ברוקולי סיני (שם מדעי: Brassica oleracea Alboglabra) הוא זן של כרוב הבר. הוא ידוע גם בשמות קייל סיני וקאי-לאן. הוא ירק עלי בעל עלים ירוקים עם גזע עבה, ומספר קטן של ראשי פרחים הדומים לאלו של הברוקולי. ברוקולי וברוקולי סיני שניהם שייכים לאותו המין, כרוב הבר. טעמו דומה מאוד לברוקולי ומעט מר ממנו. ברוקולי סיני נפוץ מאוד במטבח הסיני, ובמיוחד במטבח הקנטונזי. מתכון נפוץ הוא ברוקולי סיני מוקפץ עם ג'ינג'ר ושום. מדיה וקבצים בנושא ברוקולי סיני בוויקישיתוף ברוקולי סיני, באתר ITIS (באנגלית) ברוקולי סיני, באתר NCBI (באנגלית) ברוקולי סיני, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון ובנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קדם-מגבר

קדם-מגבר או מגבר קדם (באנגלית: Preamplifier או Preamp) הוא בדרך כלל המגבר הראשון בשרשרת במערכות שונות. קדם-מגבר הוא מגבר עם ספרת רחש נמוכה ומשמש לרוב להכנה של אות חשמלי חלש מאוד, כגון מוצא של מיקרופון, ראש פטיפון או אנטנה, לעיבוד או להגברה נוספת. אותות חלשים רגישים מאוד לרעש (ההשפעה של תוספת רעש על יחס אות לרעש משמעותית יותר ככל שהאות חלש יותר), ולכן רצוי שהמגבר הראשון בשרשרת יהיה איכותי (בעל ספרת רחש נמוכה ככל האפשר, והגבר גבוה ככל האפשר). איכות נמוכה של מגבר הקדם תגרום לעיבוד והפקה פחות טובים בהמשך השרשרת. מידת ההשפעה של ספרת הרחש של מגבר הקדם על שאר המערכת מתוארת על ידי חוק פרי לרעש (אנ'): F = F 1 + F 2 − 1 G 1 + F n − 1 G 1 ⋯ G n − 1 {\displaystyle F=F_{1}+{\frac {F_{2}-1}{G_{1}}}+{\frac {F_{n}-1}{G_{1}\cdots G_{n-1}}}} כאשר F הן ספרות הרחש של המערכת הכוללת ושל מרכיביה ו-G הן ההגברים של מרכיבי המערכת. מגברי קדם נפוצים במערכות שמע, הן כחלק ממערכות משולבות (במוצרי צריכה) והן כרכיבים בדידים (במערכות מקצועיות). המוצא של מגבר קדם הוא אות חזק יחסית, אשר יכול להזין מגבר הספק, מערבל אותות (מיקסר), אקולייזר ורכיבים אחרים. מגברי קדם נפוצים גם במערכות תקשורת, לדוגמה לצורך הגברת אות המוצא של אנטנה והזנתו לדרגה הבאה. קדם-מגברים מותקנים גם ליד מקור האות ממכשיר או מכלי נגינה. בגיטרה חשמלית או בגיטרה אקוסטית מוגברת, האות מופק על ידי פיק-אפ, ובדרך כלל מוגבר על ידי קדם-מגבר המותקן על הגיטרה לפני שהוא מועבר להגברה נוספת. מדיה וקבצים בנושא קדם-מגבר בוויקישיתוף
שבלול השדה

שבלול השדה (או חלזון השדה; שם מדעי: Helix engaddensis) הוא חילזון ממשפחת הקדמומיים וסדרת שבלולי יבשה בעל ריאות החי ביבשה. שבלול השדה הוא שבלול נפוץ בטבע בלבנט. לשבלול השדה קונכייה גדולה יחסית, גובהה נע בין 30 ל-40 מ"מ וקוטרה 30–40 מ"מ, כך שצורתה די כדורית. יש בה כ-4 וקצת פיתולים. צבעה גוני צהוב, חום, חאקי וקרם. לעיתים על הקונכייה יש דוגמה מפוספסת בצבע כהה יותר. מראהו דומה באופן כללי לשבלול הגינה. צבע הגוף של שבלול השדה הוא חום-צהבהב-אפור עד אפור כהה. הרגל רחבה בעלת שוליים בולטים. בראשו של שבלול השדה זוג משושים ארוכים ועליהם העיניים, שעיקר תפקודן הוא להבחין בין אור לחושך. המשושים הקדמיים קצרים יותר ונקראים "בחנינים" ובהם איברים הרגישים לריח, מישוש וטעם. שני זוגות המשושים אלה מהווים את איברי החושים של השבלול. פה השבלול נפתח בלסתות שבאמצעותן הוא אוסף את המזון, בפיו ישנה מגרדת או משננת (radula), איבר בעל מספר רב של שיניים קטנות, שבאמצעותה הוא טוחן וחותך את המזון לפני העברתו למערכת העיכול. כמו מרבית החלזונות בארץ ישראל, שבלול השדה פעיל בחורף, בעיקר בלילות לחים או מוקדם בבוקר, ובקיץ נמצא בתרדמת קיץ ומבצע קיוט (הפסקת פעילות וצמצום משמעותי של חילוף חומרים פנימי) כאשר הוא מתחפר בתוך האדמה, נסוג כולו אל תוך הקונכייה וסוגר אותה בחתם גירני. בחורף הוא אוכל, מזדווג ומתרבה. אחרי ההזדווגות הוא חופר גומה בעומק 6 ס"מ בתוך האדמה ובה מטיל את הביצים, ואחר כך מכסה אותה. שבלול השדה הוא הרמאפרודיט, כלומר: בעל מערכת רבייה הן של זכר והן של נקבה, כך שבסיום ההזדווגות שני השבלולים מופרים ומטילים ביצים. שבלול השדה ניזון בעיקר מחומרים צמחיים מתים, בעיקר צמחים ירודים, רקב צמחי, פטריות, עובש וחומרים אורגניים על האדמה, אך גם מצמחים ירוקים כגון עלים או נבטים. שבלול השדה מתקדם באמצעות כיווץ והרפיה של שרירי הרגל, כאשר הוא מחליק על גבי ריר אותו הוא מפריש מהסולייה. הריר נועד להגן על רגל השבלול מחפצים חדים, להקל עליו את ה"החלקה" בעת תנועתו ואף להידבק למשטחים חלקים או אנכיים. שבלול השדה משמש מזון למספר מינים של מכרסמים, עופות, זוחלים, דו-חיים ופרוקי-רגליים. לשבלול השדה מספר מנגנוני הגנה מפני טורפים: הסוואה: צבעי החום-קרם של קונכייתו בצירוף דוגמאות הפסים עליה מסייעת לו להתמזג ברקע במקום חיותו ובכך מקשה על טורפים להבחין בו. התבצרות: שימוש בקונכייה כשריון או מגן קשיח מפני טורפים. הגנה כימית: הפרשת קצף רירי. בארץ ישראל נפוץ שבלול השדה בצפון ובמרכז: בגליל, בבקעת הירדן, בעמקים, במישור החוף, בשומרון, השפלה והרי ירושלים ועד הנגב הצפוני בדרום. מעבר לבאר שבע האקלים יבש מידי בשביל שבלול השדה. שבלול השדה מתעורר מתרדמת קיץ שבלול השדה מתכנס בקונכייתו יוסף הלר, שבלולי ארץ ישראל - אורחות חיים ומגדיר, הוצאת משרד הביטחון, 1993 מדיה וקבצים בנושא שבלול השדה בוויקישיתוף שבלול השדה, באתר NCBI (באנגלית) שבלול השדה, באתר GBIF (באנגלית) שבלול השדה, באתר ארצות החמרה שבלול השדה באתר טיולי מידע על שבלול השדה, באתר כותר תמונה של שבלול השדה במט"ח אתר על שבלול השדה המיועד בעיקר לתלמידי בית הספר היסודי שבלול השדה, סרטון בערוץ "מטח המרכז לטכנולוגיה חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 00:43) שבלול השדה, סרטון בערוץ "החיות של שלמה", באתר יוטיוב (אורך: 04:06)
גן ריקי

גן ריקי הוא מחזה פרי עטו של דויד גרוסמן. דויד גרוסמן כתב על ההצגה בתוכניית ההצגה של תיאטרון הבימה, 1988: " מחזה על חייהם של בני ארבע. במילים אחרות: מחזה על קבוצה של אנשים שאינם שולטים לחלוטין בדחפיהם, ביצריהם ולפעמים אף לא בצרכיהם הגופניים. במידה ידועה הם נטולי עכבות מוסריות, נתונים בקלות לפיתויים ולהשפעות מכל סוג שהוא, מושפעים מאוד מתחושות קמאיות, מפחדים ראשוניים, סובלים (ואולי נהנים) מהזיות פרועות, אלימים ושבירים. מחזה על חייהם של ילדים בני ארבע, על המורכבות והרגישות של אנשים בגיל זה, על היחסים שהם יוצרים ועל מאבקם לזכות באישור לקיומם הרופף. תשעה ילדים מבלים בגן ריקי, ואנו מתוודעים למערכות היחסים המסובכות שביניהם, לדרך ראייתם את העולם ולתשע המשפחות שמהן באו ושעיצבו אותם. כל החוויה העשירה ורבת-הרבדים הזו, כל האירועים והדמויות שבחיי גיבורי המחזה מועברים על הבמה באמצעות לשונם האותנטית, הפשוטה, כביכול, של ילדים בני ארבע." דויד גרוסמן, גן ריקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 7 במרץ 1988 יוצרים - בימוי : מיכאל גורביץ', תפאורה : משה שטרנפלד, תלבושות : ענת מסנר, מוזיקה : אבנר קנר, תאורה : אריה כץ. שחקנים - איתמר : חיים חובה, דנוש : שלום שמואלוב, יפעת : ברוריה אלבק, רחל : אורנה רוטברג, ענת : שרה ליצ'י, נעם : רמי חזקיהו, יואב : דב רייזר, גילי : מיכאל כורש, נעמה : יעל אמיתי. קופרודוקציה של תיאטראות הבימה וחיפה, הצגת בכורה: 27 בפברואר 2001 יוצרים - בימוי : איציק ויינגרטן, תפאורה ותלבושות : פרידה שהם, מוזיקה : אלון אולארצ'יק, תנועה : גליה פרדקין, תאורה : מאיר אלון. שחקנים - רחל : אביגיל אריאלי, ענת : סיניה בן דור, דנוש : אמיר קריאף, יפעת : יעל הדר, איתמר : גיא זו-ארץ, גילי : שמוליק כהן, נעמה : טל צדקוני, נעם : אמיר קריאף, יואבי : דני שטג. תיאטרון תמונע, הצגת בכורה: 2013 יוצרים - בימוי: שלמה פלסנר, ליווי אמנותי: עידו בורנשטיין, כוריאוגרפיה: רונית זיו, מוזיקה: אלברטו שוורץ, תפאורה ותלבושות: איה צייגר, תאורה: קרן גרנק. שחקנים - שי אגוזי, טליה מנשה, אסתי זקהיים, שנטל כהן, חי מאור, נדב ניר, אודליה סגל, גל פרציגר, רמי קאשי. התוכניה ווידאו מלא של הפקת הבימה בבימויו של מיקי גורביץ', 1988, באתר של מיקי גורביץ' הפקת תיאטרון הבימה, 1988, באתר תיאטרון הבימה הפקת תיאטראות הבימה וחיפה, 2001, באתר תיאטרון הבימה הפקת תיאטרון תמונע משנת 2013, בבימויו של שלמה פלסנר, באתר תיאטרון תמונע ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריאן שמידט

בריאן שמידט (באנגלית: Brian Schmidt;‏ נולד ב-24 בפברואר 1967, מיזולה, מונטנה, ארצות הברית) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי ממוצא אוסטרלי וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011 ביחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר. ב-1985 סיים שמידט את לימודיו התיכוניים, ב-1989 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אריזונה וב-1993 סיים תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. הוא פרופסור באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה. ידוע בשל עבודתו בחקר סופרנובה, כאשר הצליח להוכיח יחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר את התפשטות היקום. זכה יחד עם ריס ופרלמוטר בפרס שאו לאסטרונומיה ב-2006. ביחד עם שניהם חלק פרס נובל לפיזיקה ב-2011. בשנת 2015 זכה במדליית הכבוד של מכון נילס בוהר ובפרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית. מדיה וקבצים בנושא בריאן שמידט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאן שמידט בריאן שמידט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריאן שמידט, באתר פרס נובל (באנגלית) בריאן שמידט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה בריאן שמידט, באתר גוגל סקולר בריאן שמידט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפועל עפולה (כדורגל)

הפועל עירוני עפולה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר עפולה, המתמודדת בליגה הלאומית. הפועל עירוני עפולה משמשת כקבוצה בת למכבי חיפה. הקבוצה הוקמה בשנת 1951 ושיחקה במשך שנים רבות בליגות הנמוכות. בתום עונת 2003/2004 העפילה הקבוצה לליגה א'. בתום עונת 2012/2013 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל. בשנת 2009 נחנך אצטדיון כדורגל חדש ליד צומת עפולה עילית, האצטדיון העירוני עפולה, שהכיל תחילה כ-500 מקומות ביציע אחד במערב האצטדיון, והקבוצה שיחקה בו החל מסוף עונת 2008/2009. האצטדיון הקטן לא הספיק כדי לארח משחקים בליגה הלאומית בעונת 2013/2014 ולכן אירחה הקבוצה את משחקיה באופן זמני באצטדיון גרין בנצרת עילית שמכיל כ-4,000 צופים. באצטדיון המקומי נערכו שדרוגים מקיפים שכללו הקמת יציע נוסף ממזרח למגרש עם 2,000 מקומות. כמו כן שודרג מגרש האימונים של הקבוצה השוכן מעבר ליציע המזרחי באצטדיון והוקם בו יציע מקורה חלקית של 500 מקומות (שהוקם תחת ליציע המזרחי של האצטדיון עצמו). העבודות הסתיימו בקיץ 2014, והקבוצה חזרה לשחק באצטדיון המשודרג בתחילת החל מעונת 2014/2015. ב-29 באפריל 2015 הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר גביע המדינה, והובסה 0–7 על ידי הפועל באר שבע (ההפסד הגדול ביותר בשלב חצי הגמר מאז נוסד גביע המדינה). ב-6 בדצמבר 2017 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה – גביע הטוטו לליגה הלאומית (ליגת המשנה), לאחר שניצחה 3–0 את הפועל רמת גן במשחק הגמר. ב-4 ביולי 2021 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל הפועל עירוני עפולה. בעונת 2024\2023 נקלעה לתחתית הטבלה ומאבק ירידה, ולבסוף שרדה. נכון ל-11 בספטמבר 2023 גביע הטוטו לליגת המשנה (1): 2017/2018 הפועל עפולה, ברשת החברתית פייסבוק הפועל עפולה, ברשת החברתית אינסטגרם הפועל עפולה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל י. גיסר, ש. אלבז, הפועל עפולה עשתה היסטוריה והעפילה ללאומית, באתר ynet, 12 באפריל 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון ברוור מינוץ'

ג'ון בְּרוֹוֶר מִינוֹץ' (באנגלית: Jon Brower Minnoch;‏ 29 בספטמבר 1941, ביינברידג', וושינגטון, ארצות הברית - 10 בספטמבר 1983, סיאטל, ארצות הברית) היה אמריקאי שנחשב לאדם הכבד ביותר בהיסטוריה. משקל השיא שלו עמד על כ-635 קילוגרמים. זוהי למעשה הערכת המשקל שלו, שכן גודלו הרב, בריאותו הלקויה ואי יכולתו לנוע מנעו שקילה ממשית שלו. בגיל 12 שקל כ-132 קילוגרמים ובגיל 22 היה בגובה של 1.85 מטרים ובמשקל של כ-178 קילוגרמים. משקלו של מינוץ' המשיך לעלות באופן קבוע עד לאשפוזו במרץ 1978 עקב סיבוכים בקצב הלב ובדרכי הנשימה. באותה השנה שבר את שיא הפרש המשקל בין חתן לכלה כאשר התחתן עם חברתו ג'נט ששקלה קצת פחות מ-50 קילוגרמים. לשניים נולדו שני ילדים. הוא אובחן כסובל מבצקת, מצב שבו הגוף צובר נוזל חוץ-תאי עודף. רופאו בבית החולים, האנדוקרינולוג ד"ר רוברט שוורץ העריך שכמעט 408 קילוגרמים ממשקלו הכולל הם נוזלים עודפים. משקלו העצום הקשה מאוד על העברתו לבית החולים. היה צורך ביותר מתריסר כבאים ואנשי חילוץ, אלונקה מיוחדת ושימוש במעבורת על מנת לאשפז אותו במרכז הרפואי של אוניברסיטת וושינגטון בסיאטל. שם הוא הונח על גבי שתי מיטות חולים שהוצמדו אחת לשנייה, ו-13 אנשי צוות גלגלו אותו על הצד כדי להחליף לו סדינים. מינוץ' שוחרר מבית החולים לאחר 16 חודשים של דיאטה קפדנית שבה הורשה לאכול עד 1,200 קלוריות ליום. ביציאתו מהאשפוז שקל 216 קילוגרמים, זאת לאחר שהשיל ממשקלו כמעט 419 קילוגרמים - הירידה הגדולה ביותר במשקל שתועדה בהיסטוריה. עם זאת, באוקטובר 1981, הוא שוב אושפז כאשר משקלו נסק ל-432 קילוגרמים. הבצקת ממנה סבל הייתה כה חמורה וכה קשה לטיפול ולכן הוחלט שלא לטפל בה. כתוצאה מכך הוא נפטר לאחר 23 חודשים, ב-10 בספטמבר 1983 בגיל 41. במותו, עמד משקלו על 362 קילוגרמים וה-BMI שלו היה 105.3. השמנת יתר חולנית קרול יאגר וולטר האדסון מדיה וקבצים בנושא ג'ון ברוור מינוץ' בוויקישיתוף ג'ון ברוור מינוץ' באתר שיאי גינס
שבט כהן

שבט כהן היא קומדיית מצבים ישראלית שהופקה בשנת 1991 עבור הערוץ הראשון. הסדרה עוסקת בחוויותיה היומיומיות של משפחה ישראלית. את פרקי הסדרה כתבו יוסף ויאיר לפיד, היא הופקה בידי חיימון גולדברג, דניאל פארן ועוזי פלד ובוימה בידי דן בירון. הסדרה ירדה מהמסך לאחר מספר ביקורות שליליות, ולא הותירה חותם משמעותי, למעט בשידורים חוזרים. בני כהן (אברהם מור) אב המשפחה. אלישבע כהן (שושיק שני) אם המשפחה. גידי כהן (דני שטג) אורלי כהן (ענת זמיר) דורית (לבנה פינקלשטיין) שירה (ליאת גורן) הרצל (מאיר סויסה) שבח (יונתן צ'רצ'י) "שבט כהן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבט כהן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לפי כתבה זו מאת הילו גלזר ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאוניד סובינוב

לאוניד סובינוב (ברוסית: Леони́д Вита́льевич Со́бинов; ‏(26 במאי (7 ביוני) 1872 - 14 באוקטובר 1934), היה זמר אופרה רוסי וסובייטי, זוכה תואר אמן העם (1923). לאוניד סובינוב נולד בירוסלבל למשפחת עובד בתחום המסחר. בהיותו לומד בגימנסיה הוא התחיל לשיר. לאחר סיום הלימודים הוא התקבל לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1894. עם קבלת תואר משפטן סובינוב החל לעבוד במשרד עורכי דין. במקביל ללימודים באוניברסיטה סובינוב היה שר במקהלה ובסתיו 1892 החל ללמוד זימרה. לאחר סיום לימודי זימרה בשנת 1897 סובינוב התקבל לסגל תיאטרון בולשוי. בשנת 1899 הוא שר לצד פיודור שאליאפין, אותו העריץ. בשנים 1904–1906 סובינוב הופיע בתיאטרון לה סקאלה במילאנו. בהמשך הוא היה שר בבתי אופרה של פריז, לונדון, ברלין, וינה וערים נוספות באירופה. לקראת עונת שנת 1910 סובינוב חזר לתיאטרון בולשוי. לאחר מהפכת אוקטובר סובינוב נבחר למנהל התיאטרון וכיהן בתפקיד זה פעמיים - בשנים 18–1917 ובשנת 1921. סובינוב עזב את הבמה בשנת 1933 בגיל שישים. הוא נפטר בריגה מהתקף לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה. לזכרו בעיר סראטוב מתקיים פסטיבל שנתי. החל מתחילת המאה ה-20 בוצעו הקלטות רבות של סובינוב שרובם הועברו לתקלטורים. האסטרואיד 4449 Sobinov נקרא על שמו. סובינוב היה נשוי פעמיים. בפעם הראשונה הוא התחתן עם השחקנית מריה קורז'בינה. מנישואין אלו היו לו שני בנים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הם התגייסו לצבא הלבן. הבן הצעיר נהרג במלחמה, השני עזב את רוסיה והתגורר בגרמניה. עם סיום מלחמת העולם השנייה הוא נעצר על ידי נ.ק.ו.ד. ונשלח ל-10 שנות מאסר בגולג. לאחר שחרורו הוא התגורר בקרבת מוסקבה ונפטר תוך זמן קצר. מנישואין השניים (1915) לסובינוב הייתה בת שהתגוררה איתו ועם אשתו השנייה בברית המועצות. נכדתו היא במאית סרטים מצוירים מצליחה. מדיה וקבצים בנושא לאוניד סובינוב בוויקישיתוף לאוניד סובינוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אתר מוזיאון לזכר הזמר אריות בביצוע של סובינוב קורות חיים באנגלית לאוניד סובינוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) (4449) Sobinov In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_4394. ISBN 978-3-540-29925-7.
מנגנון פיזו-פוקו

מנגנון פיזו-פוקו (1850) תוכנן על ידי הפיזיקאים הצרפתים ארמן איפוליט פיזו ולאון פוקו על מנת למדוד את מהירות האור. במהלך הניסוי, אור מוחזר ממראה מסתובבת, לעבר מראה נייחת המוצבת במרחק 35 קילומטר ממנה. המראה המסתובבת חגה מעט בזמן שלוקח לאור לעבור מהמראה המסתובבת לנייחת וחזרה, והשתקפות האור מוסטת ביחס למקור האור, בזווית קטנה אך ניתנת לגילוי. אם המרחק בין המראות הוא h, הזמן בין שתי ההשתקפויות על המראה המסתובבת הוא 2h/c (כאשר c היא מהירות האור). אם המראה מסתובבת בקצב זוויתי קבוע וידוע ω {\displaystyle \omega } , הזווית θ נוצרת בזמן של מסע האור בשני הכיוונים, ואז: θ ω = 2 h c = t {\displaystyle {\frac {\theta }{\omega }}={\frac {2h}{c}}=t} במילים אחרות, ניתן לחשב את מהירות האור c על פי הזווית הנצפית θ, מהירות זוויתית ידועה, והמרחק h כך: c = 2 ω h θ {\displaystyle c={\frac {2\omega h}{\theta }}} הגלאי נמצא בזווית 2θ ביחס למקור האור, מאחר שהנורמל למראה המסתובבת מסתובב ב-θ, ומפחית ב-θ גם את זווית הכניסה של הקרן וגם את זווית ההשתקפות. פוקו ביסס את המנגנון על ניסוי קודם של פיזו אשר, ב-1849, השתמש בשתי מראות קבועות, כאשר אחת מהן מוסתרת חלקית על ידי גלגל שיניים מסתובב. ההערכה של פיזו למהירות האור הייתה גבוהה מהמציאות בכ-5%. הניסוי של פיזו למדידת מהירות האור במים נחשב כ"מסמר האחרון בארון המתים" של המודל החלקיקי של האור של ניוטון. מודל זה חזה שתנועת האור במים אמורה להיות מהירה יותר מאשר באוויר. פיזו הראה שמהירות האור במים נמוכה מבאוויר, על ידי כך שהניח צינור מלא מים בנתיב האור. תרשים הניסוי המקורי המופיע בכרך השני בספר של פוקו: Volume Two - Recueil des travaux scientifiques de Léon Foucault 1878. Light in moving media Ralph Baierlein (2001). Newton to Einstein: the trail of light : an excursion to the wave-particle duality and the special theory of relativity. Cambridge University Press. p. 44; Figure 2.6 and discussion. ISBN 0-521-42323-6. Abdul Al-Azzawi (2006). Photonics: principles and practices. CRC Press. p. 9. ISBN 0-8493-8290-4. David Cassidy, Gerald Holton, James Rutherford (2002). Understanding Physics. Birkhäuser. ISBN 0-387-98756-8.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Bruce H Walker (1998). Optical Engineering Fundamentals. SPIE Press. p. 13. ISBN 0-8194-2764-0.
אחמד עלי

אחמד מוחמד מוחמד עלי (בערבית: أحمد محمد محمد علي; נולד ב-19 בנובמבר 1972) הוא קצין בדרגת עקיד (קולונל) המכהן כיועץ תקשורת לנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ולשעבר דובר צבא מצרים הראשון. מונה לתפקיד דובר הצבא המצרי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי. לדף הפייסבוק כדובר הצבא היו מעל 2,000,000 עוקבים וכלי התקשורת המצריים עקבו באדיקות אחרי העדכונים שהוא פרסם, והעלו בעקבותיהם ידיעות הקשורות לצבא. עלי סיים את לימודיו במכללה הצבאית המצרית (אנ') בשנת 1991. לאחר מכן שירת בחיל הרגלים המצרי והשתלב בו בתפקידים שונים, בהם מפקד גדוד. בהמשך כיהן כחבר בצוות ההוראה של המכללה הצבאית ושל מכללת המפקדים והמטה הכללי. הוא מחזיק במספר תארים אקדמיים בנושאי צבא וביטחון. בין היתר למד בבריטניה ובארצות הברית. דף הפייסבוק הרשמי חשבון הטוויטר הרשמי רועי קייס, השופר של סיסי: הכירו את דובר צה"ל המצרי, באתר ynet, 13 באוגוסט 2013 גלעד וניג, איש הספינים של א-סיסי, באתר מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב, 1 ביולי 2014 (באנגלית) רועי קייס, השופר של סיסי: הכירו את דובר צה"ל המצרי, באתר ynet, 13 באוגוסט 2013 דף הפייסבוק הרשמי של דובר הצבא המצרי ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבים (מחוז)

מחוז אבים (באנגלית, בסוואהילי: Abim) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור הצפוני במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, אבים. המחוז גובל במחוז קוטידו מצפון מזרח, במחוז נפק מדרום מזרח, במחוז אוטוק מדרום מערב, ובמחוז פאדר ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא אבים. במקור נחשב המחוז לנפת לאבוור שישבה תחת מחוז קוטידו. ב-1 ביולי 2006, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. תחת המחוז יושבות הנפות: אבים, אלרק, לוטוקיי, מורולם וניאקווי. הכלכלה בנויה בעיקר מחקלאות וגידול בעלי חיים. סוגי הגידולים הם: דורה, תירס, דוחן, אפונה, דלעת, אגוזי אדמה, מלפפון, שעועית, מניהוט מצוי, בטטה, חמנית, שומשום ואורז. כ-85% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים. אתר האינטרנט הרשמי של אבים Abim District Information Portal מפת מחוזות אוגנדה Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏2013-10-29 (באנגלית) RCDF Projects in Abim District, Uganda (באנגלית) Uganda Visit And Travel Guide (באנגלית) Abim (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית) Population & Culture | Abim District, www.abim.go.ug (באנגלית)