laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם חיים ראטה

רבי אברהם חיים ראטה (נהגה: רוֹט; י"ד באדר א' ה'תרפ"ד, 19 בפברואר 1924 - ה' באלול ה'תשע"ב, 22 באוגוסט 2012) היה האדמו"ר משומרי אמונים. החל מפטירתו, מכונה ה"חוקי חיים" על שם ספרו. נולד בברגסז, כיום באוקראינה, לסימא ולאדמו"ר רבי אהרן ראטה, מייסד חבורת שומר אמונים. נישא לבתיה חיה בתו של רבי מרדכי גולדמן מזוויהל. לאחר פטירת אביו פנו רוב חסידיו לגיסו, רבי אברהם יצחק קאהן שהקים את חסידות תולדות אהרן, וחלקם פנו לרבי אברהם חיים. הוציא לאור את ספרי אביו לאחר שנפטר: "שומר אמונים", "שולחן הטהור", "טהרת הקודש", "נועם הלבבות" ו"מבקש אמונה". בשנותיו הראשונות באדמו"רות כונה "האדמו"ר מברגסז" על שם מקום הולדתו. בתחילת שנות השישים של המאה העשרים קנה שטח סמוך למעבר מנדלבאום (שהיה אז הגבול), צפונית למאה שערים, והקים שם את קריית שומרי אמונים. בקריה הוקמו תלמוד תורה, ישיבה גדולה וישיבה לצעירים. מאוחר יותר העביר את מרכז חסידותו לבני ברק ובחודשים אלול ותשרי שהה בירושלים. מספר חודשים בחורף ובקיץ היה שוהה בתפרח. באסרו חג שבועות ה'תשע"ב עבר התקפת לב ולאחר שלושה חודשים, בליל ה' באלול, לאחר 66 שנות אדמו"רות, נפטר. נקבר ביום שלמחרת בחלקת אדמו"רי בית שומרי אמונים בבית הקברות הר הזיתים בירושלים. בניגוד לאביו, הרב אהרן ראטה, וגיסו, הרב אברהם יצחק קאהן, שנודעו כמתנגדים חריפים לציונות ולאגודת ישראל והשתייכו לחוגי העדה החרדית, הרב אברהם חיים היה מתון יותר. מוסדות שומרי אמונים נהנים מתקציבים ממשלתיים וחלק מחסידיו (בעיקר תושבי בני ברק) משתתפים בבחירות לכנסת. הוא לא עודד את חסידיו להשתתף בבחירות אך גם לא התנגד לכך, ולא בחר בעצמו. הרב ראטה התבטא כנגד מסירת שטחי ארץ ישראל לערבים ואמר כי "כל המנהיגים שהיו שותפים לפשע הזה (פינוי גוש קטיף), שנעשה באכזריות, לא יינקו וייענשו קשות משמיים". לדבריו, פינוי התושבים בניו אורלינס, בשל סופת ההוריקן קתרינה הוא מידה כנגד מידה על תמיכתה של ארצות הברית בפינוי יהודי גוש קטיף. בתו דינה, אשת רבי יצחק יחיאל מיכל פאנעט מדעש בני ברק בנו הרב רפאל אהרן, אדמו"ר בבני ברק, היה נשוי לליבא רחל בת הרב חיים אביגדור פיליפ אב"ד דעברעצין ומחשובי חסידי בעלזא. בתו גיטל, אשת רבי דוד צבי שלמה הורנצ'יק מרדושיץ בתו יענטא, אשת רבי אורי גלדצהיילר מסאמבור, נכדו של רבי אפרים אליעזר יאלעס, גאב"ד סמבור ואב"ד פילדלפיה. בתו רייזל, אשת רבי ישראל שטרן האדמו"ר מנישכיז-אשדוד (תשכ"ב - תשע"ג), בן הרב מאיר שטרן רב היישוב מירון בנו הרב גדליה משה, נשוי לשפרה, בת רבי אליעזר זאב מראחוב, אדמו"ר באשדוד בנו הרב שלמה, נשוי למרים ברכה, בת רבי שלום יהודה גרוס מהאלמין, אדמו"ר בירושלים בנו הרב יעקב יצחק, חתן רבי אייזיק שנייבלאג מזידיטשוב ויליאמסבורג. הבן הורשע באונס אחייניתו הקטינה ונידון ל-16 שנות מאסר. אביו תמך בחפותו. שוחרר מהכלא בחודש מרץ 2013. בתו ברכה, מנהלת את נכסי המשפחה בקריית שומרי אמונים בירושלים בתו דבורה אשת הרב יצחק אהרן קארף, האדמו"ר מזוויהל מז'יבוז' בתו שרה בנימין בראון, עליותיה ומורדותיה של הקנאות: חסידות שומרי אמונים ושלוחותיה כמקרה מבחן פתחו שערים ויבוא גוי צדיק שומר אמונים • מתולדותיו חייו ופעליו, באתר JDN אברהם חיים בן אהרן ראטה (1924-2012), דף שער בספרייה הלאומית 498 ההזמנה לחתונה באתר בית המכירות Winners; אלי שלזינגר, הרבנית בתיה חיה ראטה ע"ה משומרי אמונים, 30 ביוני 2010, חדשות בחדרי חרדים. מצוטט כאן יקי אדמקר‏, הורשע באונס ויהפוך לאדמו"ר, באתר וואלה, 12 בפברואר 2014.
הייזלוודיט

הייזלוודיט הוא מינרל סולפיד הניקל נדיר שצבעו ארד חיוור. נוסחת המבנה הכימי של ההייזלוודיט היא Ni3S2. ההייזלוודיט מתגבש במערכת הטריגונלית, חבורת סימטריות נקודתית " טריגונלית טרפזוהדרלית" 3   2 {\displaystyle 3\ 2} , וחבורת סימטריות מרחבית "R32". הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.741‏ ו-c=7.139.‏ המינרל מופיע כמקבצים גרגריים עד חסרי צורה או מפוזר בתוך מסת אם. להייזלוודיט אין פצילות. הקשיות של המינרל נמוכה, 4 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 5.82 גרם לסמ"ק. גבישים תאומים אפשריים וזו הסיבה לצורת הפסיפס שרואים במקטע מלוטש של המינרל. אופטית המינרל הוא אנאיזוטרופי. גבישי ההייזלוודיט הם אטומים. צבעם צהוב פליז חיוור עד צהוב-ארד. בחשיפה לאור מקוטב מצולב משתנה צבעו תוך כדי סיבוב מחום ועד אפור כחלחל. המינרל נתגלה במכרה הניקל "הלורד ברסי" (Lord Brassey Mine - כיום מכרה נטוש) במחוז הייזלווד (Heazlewood) באי טסמניה אחת ממדינות אוסטרליה ב-1896 וקרוי על שם המחוז בו מצוי המכרה. הייזלוודיט נוצר בהתמרה של פרידוטיט ודוניט בתהליך התגרענות. הייזלוודיט הוא המינרל הסולפידי המכיל את הכמות המעטה ביותר של גופרית בין המינרלים המכילים ניקל, ונוצר רק במהלך אקסולציה של גופרית מהסריג של אוליבין מותמר. ההערכה היא כי הייזלוודיט נוצר מגופרית וניקל המצויים באוליבין בראשיתי בכמויות זעירות, וכי הם מחולצים מהאוליבין בתהליכי התמרה. אוליבין מגמטי מכיל עד ל-4,000 חלקים למיליון (ppm) של ניקל ועד 2,500 ppm גופרית בתוך הסריג הגבישי, כזיהומים וכתחליפים למתכות מעבר בעלי רדיוס יוני דומה (Fe+2 ו-Mg+2). במהלך ההתמרה מתרכבים הגופרית והניקל מהסריג של האוליבין ויוצרים מינרלים סולפידיים מותמרים, בעיקר מילריט. כשנוצר אוליבין מותמר, הנטייה של מינרל זה לספוג מחדש גופרית, ושל הגופרית להיפלט מסרפנטיניט דרך אובדן החומרים הנדיפים נוטים להקטין את זמינות הגופרית. בסביבה זו המינרלוגיה של סולפידים של ניקל מייצרת את התרכובת הדלה ביותר בגופרית, שהיא ההייזלוודיט. בסלעי דוניט ואופיוליט שעברו סרפנטיניזציה כנראה מתהליכים הידרותרמיים, במחדרים מאפיים משוכבים, ובכרומטיטים ובקסנוליתים במעטפת כדור הארץ. ידוע כי מחדר "האנימון וול" (Honeymoon Well - באר ירח הדבש) האולטרה-מאפי באוסטרליה המערבית מכיל תערובות סולפידיות של הייזלוודיט-מיליריט בתוך דוניט - סלע הצטברות אוליביני שעבר סרפנטיניזציה בתהליך התמרה. ההייזלוודיט התגלה יחד עם המילריט גם בסלעים האולטרה-מאפיים של קלדוניה החדשה. מינרל זה נתגלה גם במטאוריטים, כולל מטאוריטים של ברזל ובכונדריטים פחמניים מסוג CV. ההייזלוודיט מצוי בכמויות קטנות במספר רב של אתרים. מקום בהם מצויים כמויות משמעותיות של המינרל כוללים את מכרה הניקל הנטוש "הלורד ברסי" (Lord Brassey Mine) במחוז הייזלווד (Heazlewood) באי טסמניה באוסטרליה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); במחוז ג'וזפין (Josephine) במדינת אורגון, במחוז לנקסטר (Lancaster) בפנסילבניה ובמכרה דורלסקה (Dorleska) במחוז טריניטי בקליפורניה שבארצות הברית; במכרה מארברידג' (Marbridge mine) שליד העיירה לא-מוט (La Motte), ובמכרה ג'פרי (Jeffrey) באזבסטוס בקוויבק שבקנדה; במכרה הכרום "קופ קרום" בסמוך לעיירה אסקל (Aşkale) בנפת ארזורום שבטורקיה; בפוסקיאבו בקנטון גראובינדן שבשווייץ; במרבץ באן פוק (Ban Phuc) בווייטנאם; ובנפת איטואיגאווה (糸魚川市) במחוז ניאיגטה (新潟県) ביפן. Guillon J.H. and Lawrence L.J., The opaque minerals of the ultramafic rocks of New Caledonia, Mineralium Deposita, volume 8, 1973, pp. 115–126. אתר WebMineral אתר Mindat פרויקט rruff פרויקט rruff לרשימה המלאה ניתן להיעזר באתר Mindat.‏
BTR-40

BTR-40 (ברוסית: БТР-40) הוא רק"ם בעל הנעת 4X4 תוצרת ברית המועצות. הרכב התבסס על משאית גא"ז 63. בצבא הסובייטי הוא תפקד כנגמ"ש קל או רק"מ סיור. בנוסף לצבא הסובייטי היה בשימוש של מעל ל-30 מדינות (בחלקן עדיין נמצא בשירות פעיל). BTR-40 נחשב לנגמ"ש הראשון שיוצר באופן סדרתי בברית המועצות. הנגמ"ש פותח בשנת 1947 על ידי משרד התכנון של מפעלי גא"ז. גם אב טיפוס הראשון של הרכב (שנקרא BTR-141) יוצר במפעל זה. BTR-40 הושתת על קווי היסוד של משאית GAZ-63. זהו נגמ"ש עם גג פתוח, גוף הרכב יוצר מלוחות שריון בעובי של 6–11 מילימטרים. בגוף הרכב מותקנות שלוש דלתות (שתיים בחלק הקדמי לכניסת הנהג והמפקד ודלת שלישית בצד האחורי של תא הלוחמים). בכל דופן צד של תא הלוחמים ישנם 3 חרכי ירי, כדי לאפשר ירי מנשק אישי של הלוחמים (תת-מקלעים או רובי סער). בחלקו האחורי של תא לוחמים הותקן גם מנוף הרמה. הנגמ"ש הונע על ידי מנוע בנזין בעל הספק של 80 כוחות סוס, מהירות מקסימלית של הנגמ"ש בכביש – 80 ק"מ. חימוש הנגמ"ש כלל מקלע גוריונוב שהותקן בקדמת הכלי (מעל תא הנהג). משקל הכולל של הנגמ"ש – 5.3 טון. BTR-40 - דגם הבסיס BTR-40A: - רכב נ"מ. בתוך תא הלוחמים הותקן זוג מקלעי KPV (קוטר 14.5 מ"מ), אשר הופעלו על ידי לוחם אחד. זווית הרמה של המקלעים (מ-5 עד 80 מעלות) אפשרה הפעלת המקלעים גם נגד מטרות "יבשתיות". BTR-40V- דגם משופר של הגרסה המקורית של BTR-40, אשר פותח בשנת 1956. בדגם זה הותקנה מערכת מרכזית לשמירת לחץ האוויר בצמיגים. BTR-40B- שיפור נוסף של הדגם BTR-40V. כלקח מקרבות המרד ההונגרי, בדגם זה הותקן גג משוריין מעל תא הלוחמים. בעקבות כך משקל הכלי עלה וקיבולת תא הלוחמים ירדה מ-8 ל-6 לוחמים. כמו כן הותקנה בכלי מערכת סינון אוויר להגנת הצוות והלוחמים מפני חומרי לחימה כימיים וביולוגיים. BTR-40R - רכב גו"ז ליחידות אב"כ. BTR-40ZD- בדגם זה הותקנו 4 גלגלי מתכת נוספים על מתקן מיוחד, אשר אפשר לכלי לנוע על פסי רכבת. TYPE-55 גרסה סינית של BTR-40. SPW-40 - הגרסה המזרח-גרמנית של BTR-40. נגמ"ש ה-BTR-40 שירת בצבא ברית המועצות החל מ-1950 כנגמ"ש חי"ר, רק"מ סיור ורכב פיקוד. כבר באמצע שנות ה-50 תפסו נגמ"שי BTR-152 את תפקידו כנגמ"ש חי"ר ברוב יחידות השדה. כרכב סיור שימש עד לאמצע שנות ה-60, אז הוחלף ב-BRDM-1. יחד עם זאת BTR-40 רבים נשארו במחסני החירום של הצבא הסובייטי עד להתפרקות ברית המועצות בשנת 1991, למרות שייצורם הופסק עוד בשנת 1960. בצבא הפדרציה הרוסית הם הוצאו מהשירות באופן רשמי בשנת 1993. הנגמ"ש סופק לכל מדינות ברית ורשה, גרמניה המזרחית אף יצרה גרסה מקומית של הנגמ"ש. בנוסף הוא נמכר בעסקאות נשק למדינות רבות באפריקה, אסיה והמזרח התיכון (בסך הכל ל-18 מדינות). ה-BTR-40 שירת בעימותים שונים ברחבי העולם, בהם: מלחמת קוריאה, מלחמת האזרחים בצפון תימן, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים, מלחמת וייטנאם. במהלך מלחמות ישראל, נפלו כמה עשרות נגמ"שי BTR-40 שלל בידי צה"ל והם כונו "במבינו". כמה מהם שירתו את כוחות הביטחון בעיקר במשמר הגבול, כך למשל יחידת משמר הגבול שאבטחה את נמל התעופה בן-גוריון השתמשה בנגמ"שים מסוג זה. במהלך מבצע אנטבה ("כדור הרעם") נעשה שימוש ב-4 שריוניות כאלו אשר חומשו במקלעי מא"ג ומקלר"ים ופעלו ב-2 כוחות בחוליות חסימה ורתק, מפקד כוח השריוניות היה שאול מופז. היה מוצג במוזיאון בתי האוסף בתל אביב לפני העברת מוצגיו למוזיאון יד לשריון וסגירתו. כיום מוצג BTR-40 בישראל במוזיאון יד לשריון בלטרון. - תמונה של BTR-40 בשירות צה"ל
אנג'ליקה אכבר

אנג'ליקה אכּבר (בטורקית: Anjelika Akbar; נולדה בשנת 1969) היא פסנתרנית ומלחינה טורקייה ממוצא אוזבקי-יהודי. אנג'ליקה אכבר נולדה כאנג'ליקה רוזנבאום בקראגנדי שבקזחסטן, למשפחה מוזיקלית. אביה היה פילוסוף ומוזיקאי יהודי ואמה הייתה מוזיקאית אוזבקית. היא למדה לנגן בפסנתר ולקרוא תווים בגיל שנתיים וחצי וכאשר הייתה בת שלוש החלה לקחת שיעורים פרטיים. המורה הראשון שלה היה ו. ליפובצקי, אחד המייסדים של הקונסרבטוריון בחרבין ומורה בקונסרבטוריון במוסקבה. בגיל חמש היא כבר הלחינה. היא הגיע לטורקיה בשנת 1990 עם בעלה הראשון, הם החליטו להישאר במדינה וקיבלו אזרחות. אכבר היא הראשונה בעולם שכתבה עיבוד סולו לפסנתר עבור היצירה "ארבע העונות" מאת אנטוניו ויוואלדי. החוברת יצאה לאור על ידי חברת 'סוני מוזיקה' בשנת 2002, ונכנסה לקטלוג של סוני גם בתור האלבום הטורקי הראשון של מוזיקה קלאסית בקטלוג. אכבר תומכת בהתנזרות מאלכוהול ועישון. היא נשואה ויש לה שני ילדים. Su (1999) bir'den Bir'e (2002) Vivaldi - Four Seasons (2002) Bach A L'orientale (2003) Bir Yudum Su (2005) Raindrops By Anjelika (2009) İçimdeki Türkiyem (2010) Likafoni (2011) מדיה וקבצים בנושא אנג'ליקה אכבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'ליקה אכבר אנג'ליקה אכבר, ברשת החברתית פייסבוק אנג'ליקה אכבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנג'ליקה אכבר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנג'ליקה אכבר, באתר Discogs (באנגלית) אנג'ליקה אכבר, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוצ'אנה פלוצי

לוצ'אנה פּלוצי (באיטלקית: Luciana Paluzzi; נולדה ב-10 ביוני 1937 ברומא, איטליה) היא שחקנית איטלקייה. היא ידועה במיוחד בשל משחקה כפיונה וולפה, רוצחת של ארגון ספקטרה, בסרט הרביעי בסדרת ג'יימס בונד, "כדור הרעם". פלוצי לא קיבלה קרדיט על סרטה הראשון, Three Coins in the Fountain ‏(1954), בו היה לה תפקיד קטן. היא המשיכה והופיעה בסרטים רבים, רובם הופקו באיטליה. בסרטיה הראשונים ניתן לה קרדיט כלוצ'אנה פאולוצי (Luciana Paoluzzi). הגם שהיה לפלוצי רקע עשיר בסרטים לפני ואחרי תפקידה בסרט ג'יימס בונד, הרי שהקהל ברחבי תבל עדיין זוכר אותה כמרשעת חמת המזג ואדומת השיער אותה היא גילמה ב"כדור הרעם". פלוצי ניגשה למבחן בד לתפקיד נערת בונד הראשית, דומינטה "דומינו" פלאצ'י. המפיקים ליהקו לתפקיד שחקנית אחרת ושינו את דמותה של דומינו מאיטלקייה לצרפתייה. למרות אכזבתה מאי-קבלת התפקיד הראשי נהנתה מהתפקיד שקיבלה – "הבחורה הרעה, פיונה וולפה", תפקיד שעליו היא אמרה שהיה "כיף יותר לשחק אותו". בעונת 1960-1959 היא הופיעה בסדרת הריגול הטלוויזיונית שלא האריכה ימים, Five Fingers, בהפקתו של מרטין מנוליס ברשת NBC. ב-1964 היא גילמה את המרשעת ביצירה אחרת פרי עטו של איאן פלמינג, The Man from U.N.C.L.E. היא הופיעה כסוכנת המפתה אנג'לה בעונה הראשונה בפרק "The Four Steps Affair" ובגרסת הסרט של סדרת הפיילוט To Trap a Spy ושיחקה את מושא האהבה במערבון Chuka משנת 1964. קיבלה את התפקיד הראשי השני בקומדיה של פרנקי אבלון ואנט פוניצ'לו Muscle Beach Party ‏(1964). בנוסף, הופיעה בסדרות טלוויזיה אמריקניות רבות. ב-1975, פלוצי שיחקה בסרט L'Infermiera. פלוצי נישאה לשחקן ברט האלסי בשנים 1962-1960. האלסי, בעלה, גם הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה Five Fingers. לזוג נולד בן. ב-1980 היא נישאה למיכאל סולומון, הזוג מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא לוצ'אנה פלוצי בוויקישיתוף לוצ'אנה פלוצי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוצ'אנה פלוצי, באתר AllMovie (באנגלית) לוצ'אנה פלוצי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לוצ'אנה פלוצי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אולם

האם התכוונתם ל... אוּלְם – עיר במדינת באדן-וירטמברג בגרמניה קרב אוּלְם – קרב בשנת 1805, בין צבא צרפת ברשות נפוליאון ואוסטריה המינסטר של אוּלְם – כנסייה גותית בעיר אולם. אולם תיאטרון – מבנה המשמש להצגות תיאטרון בית קולנוע – מבנה המשמש להקרנת סרטי קולנוע אולם ספורט (זירה) - שטח מתוחם שמטרתו הצגת מופעי בידור וספורט בפני קהל רב. אולם אירועים – מבנה המשמש לחתונות ומסיבות אודיטוריום – אולם המשמש להרצאות אולם (בית המקדש) – חלק בבית המקדש, ממזרח להיכל אולם (יישוב תלמודי) – יישוב יהודי קדום ברמת סירין כנסיית אולם – באדריכלות, כינוי לכנסייה שכל ספינותיה או אגפיה הן שוות גובה סטניסלב אוּלַם – מתמטיקאי פולני-אמריקאי יהודי ספירלת אוּלַם – במתמטיקה, הצגה גרפית, ספירלית, של המספרים הטבעיים
טס הרפר

טס הרפר, נולדה בשם טסי ג'ין וושהאם (באנגלית: Tessie Jean Washam; נולדה ב-15 באוגוסט 1950) היא שחקנית קולנוע אמריקאית. מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1986 על תפקידה בסרט "פשעים שבלב", ולפני כן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בשנת 1983 על תפקידה בסרט "רגעים קטנים של חסד". הרפר נולדה בעיר ממות' ספרינג שבארקנסו לאד ולרוזמרי וושהאם. החלה את דרכה במופעי תיאטרון לילדים ולמבוגרים. הופיעה בתיאטרון מרכזי בטקסס לפני שנבחנה לתפקיד הפריצה שלה בדרמה "רגעים קטנים של חסד". בסרט גילמה את רוזה לי, אלמנה שבעלה נהרג במלחמת וייטנאם המתחברת למוזיקאי האלכוהוליסט מאק סלדג' (רוברט דובאל). בעבור הבכורה הקולנועית שלה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. בשנת 1986 שיחקה בקומדיית הפשע "פשעים שבלב" והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. לאחר מכן הייתה שותפה לאחד הכשלונות הקולנועיים הגדולים ביותר במהלך שנות ה-80 "אישתאר". גילמה את הבלשית במותחן הפשע של מרטין קמפבל "פרקליט במלכוד". בשנות ה-90 לא הרבתה להופיע בסרטים והשתתפה רק בשני תפקידים: אמה של הנערה המתבגרת דניאל טרנט (ריס וית'רספון) בדרמה "האיש שעל הירח" והגברת הראשונה מטרת החיסול של הרוצח השכיר "התן" (ברוס ויליס) בסרט הפעולה המצליח "התן" .בשנת 1998 הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "מהדורה מוקדמת", שם שיחקה לואיז הובסון, אימו של גרי (קייל צ'נדלר). את תפקיד זה גילמה גם בעונה הרביעית והאחרונה. בשנת 2005 שיחקה בדרמה "צבי ים" בתור אליזבת' אוסטין אשתו של שר מקומי[דרושה הבהרה] בעיירה עדן שבצפון קרוליינה. את תפקידה הגדול ביותר בשנים האחרונות עשתה הרפר במערבון של האחים כהן "ארץ קשוחה". בסרט גילמה את לורטה בל, אשתו של השריף (ג'ונס). ב-2008 שיחקה בעשרה פרקים בסדרת הפשע "התרסקות" המבוססת על סרט הפשע המוצלח של פול האגיס, בסדרה גילמה את ונדי, אמו חולת הסוכרת של בו. רגעים קטנים של חסד (1983) סילקווד (1983) פשעים שבלב (1986) אישתאר (1987) פרקליט במלכוד (1988) אבא מת והצוואה נעלמה (1990) האיש שעל הירח (1991) האקדח החדש שלי (1992) התן (1997) משאלה של ילד (1997) - סרט טלוויזיה עשירה ונוקמת (2000) מאחורי הערבה 2: הסיפור האמיתי של לורה אינגלס וילדר (2002) - סרט טלוויזיה של CBS צבי ים (2005) גשרים שבורים (2006) שבורה (2006) קרלה (2006) Jam ‏(2006) ארץ קשוחה (2007) להציל את שרה קיין (2007) נשק את הכלה (2008) קבור (2010) Sunlight Jr.‏ (2013) הבחור המושלם (2015) אל קמינו: שובר שורות - הסרט (2019) Burden‏ (2020) שעת ערב (2020) טס הרפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טס הרפר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טס הרפר, באתר AllMovie (באנגלית) טס הרפר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye

"Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" (בתרגום חופשי: "נה נה הי הי נשקי אותו לשלום") הוא שיר פופ שנכתב והוקלט על ידי חברי להקת Steam. הסינגל הגיע לראש המצעד האמריקאי בביצועו המקורי בשנת 1969, ולמקום החמישי במצעד הבריטי בשנת 1983 כשכוסה על ידי הלהקה בננהרמה. כיום השיר ידוע כהמנון ספורט. הסינגל הופץ על ידי חברת התקליטים Fontana, חברת בת של Mercury Records בסוף 1969, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט-100 האמריקאי, תוך כדי שהוא מדיח את Something/Come Together של הביטלס. השיר שהה במקום הראשון במצעד במשך שבועיים עד שהוחלף על ידי Leaving on a Jet Plane מאת הטריו פיטר, פול ומרי. Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye כוסה על ידי מספר אמנים. ב-1971 ביצעה להקת הדו-וופ הבלמונטס גרסת א-קפלה לשיר, ואילו להקת הבנות הבריטית בננהרמה הפיצה את השיר כסינגל מאלבומן Deep Sea Skiving, שהגיע למקום ה-5 במצעד הבריטי. מספר גרסאות דיסקו נוצרו לשיר, ב-1976 מאת הזמר המקורי וב-1977 כחלק ממחרוזת שירים יחד עם פופקורן ו-Black Is Black. להקת ההבי מטאל הגרמנית Axxis הקליטה גרסת כיסוי משלה בשנת 2000. השיר Chillin של הראפר Wale ושל ליידי גאגא מסמפל את הסינגל. במשחקי ספורט רבים, כהוקי קרח, כדורסל, כדורגל ופוטבול, קהל הצופים פוצח לעיתים בקריאה הקצובה מתוך השיר "נה נה נה נה, נה נה נה נה, הי הי הי גודביי". שורה זו הופיעה באופן בולט בסרט הספורט לזכור את הטיטאנים, וגם נקראה לעבר ג'ורג' בוש הבן בטקס ההשבעה לנשיאות של ברק אובמה. השיר הגיע גם למגרשי הספורט בישראל ואף נשמע במערכון "שחקן כדורסל" (נשרק'ה) של הגשש החיוור המתייחס לאוהדי מכבי תל אביב (כדורסל). מידע על היצירה "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" באתר יוטיוב Bill Lamb, Top 10 Top 10 Jock Anthems, about.com למשל Na na na hey hey hey Goodbye באתר יוטיוב Bush arrives in Texas after leaving Obama note באתר msnbc
יצירת מופת

יצירת מופת הוא ביטוי שגור בתחום האמנות והספרות הבא להדגיש שלמות של יצירה, כתוצאה משליטה מלאה של האמן בה, לרוב ביחד עם דמיון יוצא דופן. בהרחבה, משתמשים בביטוי כדי לציין יצירה יוצאת מגדר הרגיל, או את העבודה החשובה או המושלמת ביותר של היוצר, שהכול מכירים ברמתה הגבוהה. הקריטריונים להגדרת יצירת מופת ככזו תלויים בגורמים רבים, כגון איכות היצירה, אסתטיקה, עומק, מקוריות, תחכום, חדשנות פורצת דרך, השראה רבה, יצירתיות ותרבות. בעוד שלרוב יצירות מופת הן על-זמניות וההערכה אליהן מתגברת עם חלוף השנים, לעיתים יצירות מופת כבולות לזמנן ונעשות מיושנות בעיני הדורות החדשים. כך לדוגמה, סרטים אילמים הנחשבים כיצירות מופת בעיני מומחים, אינם מקבלים הכרה כזו על ידי הציבור הרחב, שעדים לאפקטים המיוחדים העדכניים ביותר. במקור, התייחס הביטוי לעבודה המוכיחה מצוינות אותה הציג אמן מתלמד ששאף להתקבל לגילדה האירופית כאמן מומחה. המונח קיבל את משמעותו החדשה בסוף המאה השמונה עשרה, תקופה שהתאפיינה בכינון של מוזיאונים רבים, בהם מוזיאון הלובר בשנת 1793. הסימפוניה התשיעית של בטהובן, יצירה מוזיקלית מאת המלחין הגרמני לודוויג ואן בטהובן. קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 מאת פרדריק שופן בניין הפרלמנט ההונגרי, מבנה ממשל נאו-גותי שתוכנן על ידי אימרה שטיינדל. גרניקה, ציור משנת 1937 מאת פבלו פיקאסו. פאוסט, טרגדיה בשני חלקים מאת יוהאן וולפגנג פון גתה. קתדרלת קלן נחשבת בידי מומחים לתולדות האמנות ליצירת מופת של אדריכלות גותית וחזיתה עטורת הצריחים ליצירת מופת של התחייה הגותית. קתדרלת סנטה מריה דל פיורה וכיפת הרנסאנס שלה מאת פיליפו ברונלסקי. בית המקדש השני שנבנה על ידי המלך הורדוס. דוד, פסל שפיסל מיכלאנג'לו. דון קישוט, רומן מאת הסופר מיגל דה סרוואנטס. המלט, מחזה מאת ויליאם שייקספיר. הקומדיה האלוהית, פואמה שירית שכתב דנטה אליגיירי. מלחמה ושלום, רומן רחב יריעה של הסופר לב טולסטוי. החטא ועונשו, רומן מאת פיודור דוסטויבסקי. העורב, פואמה גותית מאת אדגר אלן פו. תרגומה לעברית בידי זאב ז'בוטינסקי נחשב אף הוא ליצירת מופת. האזרח קיין סרט מאת הבמאי אורסון ולס שמונה וחצי סרט מאת הבמאי פדריקו פליני מגנום אופוס 12 הרצאות מאת ד"ר יואב רינון, יצירות מופת בספרות עולם א', האוניברסיטה העברית, באתר יוטיוב.
נפקא מינה

נַפְקָא מִנַּהּ (בארמית: יוצא ממנה) הוא מונח למדני שגור בתלמוד שמשמעותו היא הפקת השלכה מעשית מדיון רעיוני. פעמים רבות במהלך דיון הלכתי נשאלת השאלה "לְמַאי נַפְקָא מִנַּהּ?" - "לְמה נפיק מזאת?", או במילים אחרות, "מהי ההשלכה המעשית?". הביטוי חדר לשפה המשפטית, ובהטיותיו השונות הפך לשגור בתחומים שונים. השימוש במונח בהקשרו התלמודי מבוסס על ההנחה שלדברי התנאים והאמוראים יש תכלית מעשית, ולכן למה שנכתב במשנה ובתלמוד צריכה להיות "נפקא מינה" - השלכה מעשית. כך גם בדיונים הלכתיים למדניים, כאשר עולים ספקות או צדדים שונים להסביר מושג כלשהו, נהוג לבדוק את הנפקא מינה שבין שתי האפשרויות; כלומר באלו מקרי-קצה יבוא ההבדל שבין האפשרויות לידי ביטוי מעשי. לעיתים מופיעה בתלמוד השאלה "במאי פליגי" - "במה הם חולקים"? שבניגוד לתמיהה אודות ה"נפקא מינה", מטרתה היא לברר מהו שורשה הרעיוני של המחלוקת (למשל, מה ההבדל בין שני הגישות, ומה גרם להם להיות חלוקים בדעותיהם. כלומר לא ניתן דגש על הנפקות המעשית אלא על הגורמים למחלוקת). ניתן למצוא מופעים רבים לביטוי, הן בתלמוד והן בדיונים הלכתיים שונים. משנה המובאת בתלמוד במסכת בבא מציעא, פוסקת כי אדם המוצא "כלי אנפוריא" אינו חייב להשיב אותם לבעליהם. הגמרא מסבירה מהם כלי אנפוריא: ”אמר רב יהודה אמר שמואל: כלים חדשים שלא שבעתן העין.” כלומר, כלים חדשים שלבעליהם עדיין אין היכרות מספקת כדי לזהותם. בתגובה לכך התלמוד תמה על הצורך של המשנה לפרט את הדין הזה; אם אלו כלים שאין בהם סימן מובהק, מאי נפקא מינה? כלומר - הרי כל כלי שאין בו סימן אין חובה להשיבו, אם מדובר בכלי אנפוריא ואם לאו, אם כן מהו הדין היוצא מהפירוט אודות כלי אנפוריא? בתשובה לכך הגמרא מסבירה שהדין הנוסף הנלמד כאן הוא שכלים חדשים כאלה אין חובה להחזיר אפילו לאדם אמין, בעוד את יתר המציאות חובה להחזירם אם אדם אמין מזהה אותן כשייכות לו. מאי נפקא מינה?, במילון השפה העברית תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ו', עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ו', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ב', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד א', ובעוד מאות מופעים. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף כ"ג, עמוד ב'
לואיס אנחל גונזאלס מאקי

לואיס אנחל גונזלס מאקי (בספרדית: Luis Ángel González Macchi;‏ נולד ב-13 בדצמבר 1947) הוא פוליטיקאי ועורך דין מפרגוואי. כיהן כנשיא פרגוואי בשנים 1999–2003. גונזאלס מאקי נכנס לתפקידו כנשיא פרגוואי ב-1999, לאחר שהנשיא ראול קובס גראו נאלץ לפרוש מתפקידו, לאור מעורבותו לכאורה בפרשת ההתנקשות בחייו של סגן הנשיא לואיס מריה ארגנייה. גונזאלס מאקי הוביל בדיקה מחודשת של המערכת הממשלתית, ולראשונה מאז הודח אלפרדו סטרסנר, הכול[דרושה הבהרה] הפוליטי והכלכלי הוצא מידי מפלגת הקולורדו שזכתה לגיבוי הצבא. ביולי 2002 הכריזה הממשלה בפרגוואי על מצב חירום, לאחר ששני אנשים נהרגו ורבים נפצעו במהלך הפגנות אנטיממשלתיות שבהן נדרש הנשיא גונזאלס מאקי להתפטר והוטחו נגדו האשמות לגבי אחריותו למיתון המתמשך במדינה מאז סוף שנות ה-90. המחאות והשביתות נמשכו, ובדצמבר 2002 הואשם הנשיא במעילה בסך 16 מיליון דולר מכספי המדינה. הוא זוכה במשפט ההדחה שנערך בפברואר 2003. מדיה וקבצים בנושא לואיס אנחל גונזאלס מאקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.