סליחות (שיר)

"סליחות" הוא שיר מאת לאה גולדברג שנדפס לראשונה ביוני 1938 בכתב העת "טורים". בשנת 1977 התפרסם השיר בביצועה של יהודית רביץ ללחן של עודד לרר. השיר, ובו ארבעה חלקים בני שלושה בתים כל אחד, נדפס לראשונה ביוני 1938 בכתב העת "טורים" (כרך ב', חוברת י"א). ב-1939 נכלל "סליחות" בקובץ השירים השני שפרסמה גולדברג, "שיבולת ירוקת העין". הבית הראשון של השיר הוא: באת אלי את עיני לפקוח, וגופך לי מבט וחלון וראי, באת כלילה הבא אל האוח להראות לו בחושך את כל הדברים. בית זה, וכן המשכו של השיר, הובילו לתפיסתו כשיר אהבה, שבו המשוררת פונה אל אהובה. חוקר הספרות יוסף אורן רואה את השיר כתיאור של "ההתעלסות המינית באמצעות צורות שונות של הלשון הפיגורטיבית", ומציין כי "הרגע הקונקרטי שהשיר נולד ממנו הוא רגע ההתפכחות מקסמי אהבה כוזבת, אהבה שהתבססה רק על העונג המיני. גם במושגי השקפת העולם החילונית של התקופה שבה נכתב, זהו שיר נועז ביותר משום שהוא מדבר ישירות על 'הדברים'. אך גם במושגי כל תקופה אחרת יישאר השיר נועז למדי, משום שהמחברת לא נרתעה בו מחשיפת עצמה בנושא שכותבות רבות היו בוחרות להצניע." יש ששיערו שהאהוב שאליו פונה השיר הוא הצייר אריה נבון, שעבד עם גולדברג במערכת "דבר לילדים". חוקרת הספרות שרה בן-ראובן סבורה שהאהוב הוא דוקטורנט הודי בשם דאטאטריה פדקה, שאתו הייתה גולדברג בקשר רומנטי בעת ששניהם למדו באוניברסיטת בון. חוקרת הספרות זיוה שמיר שללה את הגישה שמדובר באהוב רומנטי, וקבעה שהשיר מופנה אל אביה של לאה גולדברג, אברהם גולדברג, שמחמת מחלתו לא עלה לארץ ישראל עם אשתו ובתו. השיר "סליחות", ובו חלקו הראשון, בן שלושה בתים, של השיר המקורי של לאה גולדברג, הוקלט כסינגל על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית יהודית רביץ, מתוך אלבום הבכורה הנושא את שמה, "יהודית רביץ". השיר יצא לאור במרץ 1977 כסינגל בהוצאת חברת התקליטים NMC. כמה שבועות לאחר צאתו כבש השיר את פסגת המצעד של רשת ג'. השיר הולחן על ידי עודד לרר והופק על ידי יצחק גרציאני. יהודית רביץ השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון 1977 עם השיר וסיימה במקום השביעי, אך השיר הפך ללהיט בישראל. על תרומת ההופעה בפסטיבל הזמר לקריירה שלה אמרה רביץ: "באתי לשם אנונימית לגמרי, ולמחרת בבוקר אנשים אמרו לי במכולת: 'שלום גברת יהודית'. פסטיבל הזמר היה אז הדבר הכי קרוב ל'כוכב נולד' של היום, כך שהשיר הזה יצר שינוי מאוד משמעותי בחיים שלי. בזכותו התחלתי להגשים את המאוויים האמנותיים שהיו לי מגיל צעיר." בכתבה מאת יובל ניב נאמר כי "התגובות הראשונות לשיר היו קשות. דני ליטאי, למשל, במאי הלהקות הצבאיות, התייחס אליו בלעג". השיר זכה להצלחה כה גדולה, עד שהצליח לשהות במשך ארבעה שבועות בפסגת המצעד של רשת ג'. בנוסף לכך, דורג במקום ה-32 במצעד של המדינה, שהיה מצעד שנערך על ידי עיתונאים ואנשי רדיו שונים בראש השנה ה'תש"ע (2009), לדירוג 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי. כמו כן, זכה השיר בתואר "שיר השנה", במצעד השנתי של רשת ג' שנערך בשנת 1977. במצעד שירי יהודית רביץ דורג השיר במקום השלישי, אחרי השירים "שבתות וחגים" ו-"הילדה הכי יפה בגן". בספטמבר 2022 נכלל השיר בגיליון "מאה שורות יפות במוזיקה העברית" של ידיעות אחרונות. יהודית רביץ, ספר שירים, עמ' 3, הוצאת מפעלי תרבות וחינוך, 1986. (הספר בקטלוג ULI) אילן מוכיח (עורך), יהודית רביץ - אהבה יומיומית: מילים, תווים ואקורדים, עמ' 92, הוצאת מודן, 2002. (הספר בקטלוג ULI) סרטון השיר "סליחות" באתר יוטיוב מילות השיר "סליחות", באתר שירונט זיוה שמיר, ממי ביקשה לאה גולדברג סליחה?, מקור ראשון, מוסף "שבת", 30 באוגוסט 2013 יוסף אורן, "באת אלי" - לאה גולדברג, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 בינואר 2020 יובל ניב, כלילה הבא אל האוח: שיר החרטה האישי שהפך להמנון הסליחות החילוני, באתר Xnet‏, 21 בספטמבר 2015 עפר גביש, סליחות - ארוטיקה חד פעמית מנחם לורברבוים, מגע אוהב, דימוי 25, אביב תשס"ה, עמ' 6–17 לדף השיר באתר הספרייה הלאומית יוסף אורן, "באת אלי" - לאה גולדברג, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 בינואר 2020 שרה בן-ראובן, מיהו הלילה הבא אל האוח?, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2010 זיוה שמיר, ממי ביקשה לאה גולדברג סליחה?, מקור ראשון, מוסף "שבת", 30 באוגוסט 2013 יהודית רביץ - מוזיקה ישראלית, באתר he.israel-music.com סליחות – פזמונט, באתר pizmonet.co.il יהודית רביץ - קרדיטים סליחות-יהודית רביץ- פסטיבל הזמר והפזמון 1977 יובל ניב, כלילה הבא אל האוח: שיר החרטה האישי שהפך להמנון הסליחות החילוני, באתר Xnet‏, 21 בספטמבר 2015 המצעד של המדינה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il תשל"ז – פזמונט, באתר pizmonet.co.il מצעד שירי יהודית רביץ – פזמונט, באתר pizmonet.co.il ליאור בן עמי, עוד מאה שורות יפות במוזיקה העברית, ידיעות אחרונות