אדני יום לך אערך תחינה

אדני יום לך אערוך תחנה הוא פיוט מסוג בקשה (שיר קודש מסוג הסליחות) הנאמר לרוב בתפילת שחרית של ראש השנה בקהילות הספרדים. כל צורתו של הפיוט בנויה סביב שמו של האל; בפיוט ארבעה סטרופות ו-26 טורים - כמניין שם הוי"ה בגימטריה. כל טור מתחיל ונחתם בפנייה אל ה' בשמו, והמילה השנייה, מתחילה, כמו גם המילה שלפני האחרונה, נחתמת, באות מתוך אקרוסטיכון של שם הוי"ה, כל סטרופה באות אחרת. מספר הטורים בכל סטרופה הוא כערכה המספרי בגימטריה של האות באקרוסטיכון; הראשונה - האות י' -.עשרה טורים, השנייה - האות ה' - חמשה טורים, השלישית - האות ו' - ששה טורים, והרביעית, האות ה' - חמשה טורים. משקלו של הפיוט הוא המרובה. בניגוד לשירי גאולה, המתארים את כיסופי האומה, פיוט זה הוא "שיר פרט", היוצא מתוך נקודת מבט אישית וחותר אל קרבת ה'. חיים ברודי הוציא לאור נוסח של הפיוט. בגניזת קהיר ובמחזורים בכתבי יד הוא נמצא בתוך כמה קטעים בשינויים. הפיוט בנוי ברובו מבקשות תנ"כיות. ברוב הבית הראשון, מתאר הפייטן את תפילתו הכנה. הוא ממשיך ומתחנן, מתוך נקודת שפל רוחנית הנובעת מחטאיו הרבים, אשר מושווית לבית כלא בו נמצא החוטא, שירפא אותו (רוחנית ופיזית) האל מצערו, ומביע את כמיהתו העזה להתקרב אל ה'. פרנץ רוזנצווייג ביאר, כי תוכנו של הפיוט במבט ראשון, ימצא אותו חדגוני וחסר התפתחות רעיונית, אך למעשה הוא ליטניה שבנויה כולה סביב שמו של האל, שלא נהגה כמות שנכתב מפני שכללי הנימוס מחייבים כי ”שמו של נוכח אין לבטא אלא בפנייה אליו...רק לאחר שנושא השם עוזב את המקום באות היחסות הדקדוקיות האחרות בחשבון. אם הוגים את שמו של מי שנוכח מבלי לפנות אליו, הוא יחוש עצמו לפחות לרגע כמי "שדחקו אותו החוצה". אך אלוהים לעולם אינו עוזב. הנסיונות להגות את שמו יכולים להתפרש רק כנסיונות לדחוק אותו החוצה”. לדידו של רוזנצוויג, נשקף אלוהים מתוך השיר בכך שעוטף אותו שמו האמיתי, המסתורי וזה שאינו ניתן לביטוי, ובעת תפילה זו מתחברים שני השמות, הנקרא והנכתב, לאלוהים אחד. יש שייחסו את הפיוט לריה"ל, אך דב ירדן קבע שזהו יחוס שגוי בעקבות בלבול בין הכותרת "יהוה" ל"יהודה", וכי לא לריה"ל, וציין כי באחד מכתבי היד הוא מיוחס לר"ם במז"ל. הפיוט נקלט במחזורים רבים, בעיקר במחזורים ספרדיים אך גם במחזור רומניא, והוא נאמר גם היום ברוב הקהילות הספרדיות בראש השנה, ובמקצתן ביום הכפורים. אברהם אידלסון כתב כי הפיוט היווה השראה לפיוט ה' שמעתי שמעך. חנן בניהו, מחזור קורן המבואר לראש השנה כמנהג ק"ק ספרדים, ירושלים: קורן, 2016, עמ' 327–330. חיים בראדי, דיוואן אביר המשוררים, חוברת ב', ברלין: תרע"ב-1911, פיוט קכג, עמ' 225. פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 143–150. ה' יום לך אערוך תחינה – מילים, פירושים וביצועים | ר' יהודה הלוי | פיוט | באתר הפיוט והתפילה חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובאנס, ספר שני, חלק ב', 1960, עמ' 703 חנן בניהו, מחזור קורן המבואר לראש השנה כמנהג ק"ק ספרדים, ירושלים: קורן, 2016, עמ' 330-327. ה' יום לך אערוך תחינה – מילים, פירושים וביצועים | ר' יהודה הלוי | פיוט | באתר הפיוט והתפילה דב ירדן, שירי הקדש לר' יהודה הלוי, כרך ג' עמ' 906 פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 148. פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 143. חיים בראדי, דיוואן אביר המשוררים, חוברת ב', ברלין: תרע"ב-1911, פיוט קכג, עמ' 225. לדוגמא, מחזור כתב יד פארמה, דף קלו ע"ב, באתר כתיב, הספריה הלאומית טור 17 ראה לעיל בפרק "צורה". שחר גלילי, גופים ושמות, עם עובד, 2016, ספריית אופקים, עמ' 269 דניאל גולדשמידט, מחקרי תפילה ופיוט, מאגנס, תשנ"ו, עמ' 146 אוצר נגינות ישראל חלק ב' עמ' 25