laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרב לסנאיה

קרב לסנאיה היה קרב שהתרחש ב-9 באוקטובר 1708 בין הכוחות של רוסיה הצארית לבין כוח שוודי כחלק של מלחמת הצפון הגדולה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי, לפי דבריו של פיוטר הגדול, ניצחון זה היה שלב חשוב לקראת הניצחון הרוסי המכריע בקרב פולטבה. הגנרל אדם לודוויג לוונהאופט היה מפקד של יחידה צבאית משמעותית שבסיסה היה בריגה. בקיץ 1708 הוא קיבל פקודה מקרל השנים עשר, מלך שוודיה לצאת דרומה ולחבור לכוח העיקרי בפיקוד המלך. על לוונהאופט הוטל להביא לכוח העיקרי אספקת חדשה של מזון ותחמושת לקראת המתקפה הכללית על מוסקבה. מערך ההכנות התארך מעבר לצפוי וב-26 בספטמבר קרל השנים עשר החליט לשנות את התוכנית המקורית, עזב את המחנה שלו והחל בתנועה דרומה לכיוון אוקראינה במטרה לחזק את כוחותיו של הטמאן איוואן מזפה ולעבור את החורף בתנאים טובים. פיוטר הגדול ידע על תוכניותיהם של השוודים והחליט לתקוף את הכוח של לוונהאופט עוד לפני שהלה יצליח להתחבר עם הכוח העיקרי. יחידה בפיקוד של אלכסנדר מנשיקוב החלה לנוע לכיוון השוודים. במהלך 8 שנות המלחמה, הרוסים לא הצליחו לנצח את השוודים בקרב ולכן הפיקוד השוודי לא התרשם מהמהלך. שני הצדדים סבלו מאבידות משמעותיות במהלך הקרב. לקראת הערב החל לרדת שלג. לוונהאופט החליט על נסיגה במטרה להבטיח שלמות קרונות אספקה שהיו במחנה. חלק מהקרונות שימשו את השוודים לבניית מכשולים שהיו צפויים לעכב את הכוח הרוסי. הניסיון היה מוצלח ובהמשך השוודים הצליחו להעביר את כל הקרונות מעבר לנהר אבל כ-700 חיילים שוודים נהרגו במהלך זה. במטרה להתחבר לכוח העיקרי במהירות המרבית, לוונהאופט החליט לנטוש את התותחים ורוב אספקת המזון שהייתה בקרונות. החיילים החלו בביזת הקרונות וכ-1,000 מהם השתכרו. כאשר, ב-19 באוקטובר לוונהאופט הצליח להתחבר לכוח העיקרי, הוא הביא איתו רק כמחצית הכוח (כ-6,000) ולמעשה ללא אספקת תחמושת ומזון. הדבר רק הגביר את הבעיות הלוגיסטיות של קרל השנים עשר. בנוסף לכך, הקרב לימד את הרוסים שהם מסוגלים להתמודד בשדה הקרב מול הכוח השוודי. הדבר היה חשוב מאוד להעלאת היכולת והמורל של החיילים לקראת קרב פולטבה שהתרחש 9 חודשים מאוחר יותר. מדיה וקבצים בנושא קרב לסנאיה בוויקישיתוף תיאור הקרב (באנגלית) תיאור הקרב (ברוסית)
הסכם רייסווייק

הסכם רייסווייק (הולנדית: Vrede van Rijswijk) היה ההסכם שסיים באופן רשמי את מלחמת תשע השנים, שבה נלחמה צרפת מול הברית הגדולה של אנגליה, ספרד, האימפריה הרומית הקדושה והרפובליקה ההולנדית. המשא ומתן לניסוח ההסכם החל בחודש מאי 1697. הנציגים הצרפתים פעלו מהמטה שלהם בהאג, ובנות הברית פעלו מדלפט. הוועידה המכריעה נערכה בהֶאוּס טֶר ניוּבּוּרך בעיירה רייסווייק שבהולנד, הנמצאת בין האג לדלפט. ההסכם נחתם ב-20 בספטמבר 1697. הצדדים לא הצליחו להגיע לסיכומים כלשהם בשבועות הראשונים של המשא ומתן, וביוני החליטו שני היריבים, ויליאם השלישי מאורנז' ולואי ה-14 מצרפת, למנות נציג אחד לכל צד שייפגש עם עמיתו באופן פרטי. השניים שנבחרו היו הרוזן הראשון מפורטלנד ודוכס בופלר. הם הצליחו להגיע לסיכום, אך תנאיו לא היו מקובלים על לאופולד הראשון מהאימפריה הרומית הקדושה וקרלוס השני מספרד. תוך זמן קצר החליטה ספרד לסגת מאי ההסכמה שלה, וב-20 בספטמבר נחתם הסכם השלום בין צרפת לשלוש המעצמות (אנגליה, ספרד והרפובליקה ההולנדית). לאחר מכן הצליח ויליאם לשכנע את לאופולד לקבל את תנאי הסכם השלום, עליו חתמו צרפת והאימפריה הרומית הקדושה ב-30 באוקטובר שלאחר מכן. לפי ההסכם כל היישובים והאזורים שנכבשו במסגרת הסכמי ניימכן (1679) יושבו לריבון הקודם שלהם. לאחר מכן העבירה צרפת את פרייבורג, ברייזאך ופיליפסבורג לאימפריה הרומית הקדושה, אך שמרה על ריבונותה בשטרסבורג. מנגד היא קיבלה את הקולוניה סן-דומנג (לימים האיטי), פודוצ'רי (לאחר תשלום 16,000 פגודות להולנדים) ונובה סקוטיה, וספרד קיבלה את קטלוניה ואת המבצרים במונס, לוקסמבורג וקורטרייק. דוכסות לורן, שבמשך שנים רבות נשלטה על ידי צרפת, הושבה ללאופולד יוזף, בנו של קרל החמישי, דוכס לורן. ההולנדים קיבלו אישור לשלוח חיל מצב לחלק מהמבצרים הראשיים בארצות השפלה הספרדיות, כולל נאמור ואיפר. לואי הסכים להכיר בוויליאם השלישי כמלך אנגליה, והבטיח לא לסייע יותר לג'יימס השני; הוא הפסיק את התערבותו בארכיבישופות קלן, והסיר את טענתו לבעלות על חלק מנסיכות הבוחר מפפאלץ. בין 1792 ל-1794 נבנה על חורבות הארמון שבו נחתם ההסכם אובליסק הנקרא "Naald van Rijswijk" (המחט של רייסווייק). החומרים ששימשו בתהליך הבנייה של האובליסק נלקחו מחורבות הארמון, שנהרס ב-1790 בגלל הזנחה מתמשכת. הסכם אוטרכט מדיה וקבצים בנושא הסכם רייסווייק בוויקישיתוף הסכם רייסווייק במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
הקלטות אחרונות

הקלטות אחרונות הוא אלבום משיריה של המוזיקאית הישראלית ענבל פרלמוטר, סולנית להקת "המכשפות", המבוסס ברובו על סקיצות שאותן כתבה והלחינה טרם מותה בתאונת דרכים בשנת 1997. את הסקיצות תכננה פרלמוטר להוציא לאור כאלבום הסולו הראשון שלה אך לא הספיקה להקליטם באולפן באופן מסודר. לאחר שנהרגה בתאונת דרכים, צצו לבטים בקרב מקורביה אם לפרסם את השירים. רבים סברו שענבל לא הייתה רוצה לפרסם אותם בגרסה דלה וראשונית כזאת אלא בעיבוד מוצק יותר, אך לבסוף הגיעו להחלטה שיש לפרסם את השירים. כשנה לאחר התאונה יצא האלבום, שנקרא על שם תוכנו: הקלטותיה האחרונות של פרלמוטר. מתוך שלושים סקיצות שהיו אמורות להרכיב שלושה אלבומים שונים נבחרו מספר סקיצות. הן הושבחו בידי מוזיקאים במהלך החודשים הבאים לאחר התאונה, והרכיבו Overdubbing מעליהן. בנוסף לסקיצות האלו הוכנסו לאלבום ארבעה שירים נוספים: הקלטה של השיר "חמדת אבות 2" מתוך התוכנית "שיר פרידה" לזכר יצחק רבין ("טלעד", 1995), גרסת הכיסוי לשיר "יש לך שמש" שעיבדה והקליטה פרלמוטר במסגרת פרויקט "עבודה עברית", "לילות בלי מילים" ששרה אורלי פרל, שיר שהועידה פרלמוטר לקאמבק העתידי של "המכשפות" ולא הספיקה להקליט לו סקיצה, ו"בתוך ערפל" ששרה יפעת נץ (שגם כתבה את המילים). ב־2011 יצאה מהדורה חדשה, לרגל יום הולדתה ה־40. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ענבל פרלמוטר, מלבד היכן שמצוין אחרת. חתול בשק (3:48) מעכבת (2:57) אם זה נגמר זה חבל (6:14) חלום (3:15) לא עכשיו (2:48) כמה שזה נורא (3:25) סיגריות לייט (4:01) האמת המרה (4:08) בתוך הטינופת (3:04) חמדת אבות 2 (3:43) הוקלט במסגרת התוכנית "שיר פרידה" לזכר יצחק רבין בהשתתפות עדי רנרט (פסנתר, קלידים, עיבוד והפקה מוזיקלית), עמוס הדני (גיטרה חשמלית), אילן סאלם (חליל), אלי מגן (קונטרבס) ומאיר ישראל (תופים). קרח יבש (4:13) זהירות מהמרווח (3:48) בתוך ערפל (4:28) (מילים וביצוע: יפעת נץ) לילות בלי מילים (3:22) (ביצוע: אורלי פרל) יש לך שמש (5:13) (מילים: שמרית אור; לחן: דוד קריבושי, מוטי המר) (סדר השירים מ"חתול בשק" ועד "זהירות מהמרווח" הוא סדר השירים המקורי שפרלמוטר ייעדה להם בפועל) ענבל פרלמוטר - שירה, קולות, גיטרות יעל כהן - תופים, קולות יפעת נץ - גיטרה בס, קולות חואן שלמברג - פסנתר וקלידים יניב דדון - גיטרות יוסי עזר - גיטרות אסי לוי, טינקרבל, ניצן זעירא וגליה שוץ - קולות רקע הקלטות אחרונות במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 על פי דבריה של מפיקת האלבום ליליאן שוץ בחוברת המצורפת בן שלו, הכישוף של ענבל פרלמוטר לא פג, באתר הארץ, 25 בפברואר 2011
התכוונות (אלבום)

התכוונות הוא אלבום הסולו הראשון של המוזיקאי והזמר הישראלי יוני רכטר, אשר יצא ב-20 בדצמבר 1979. האלבום הופק על ידי דודו אלהרר והוקלט באולפני טריטון. יוני רכטר הלחין ועיבד את כל השירים וניגן בפסנתר ובכלי מקלדת נוספים. בשנת 1992 יצא האלבום על גבי תקליטור בסדרת "קלאסיקה ישראלית במחיר נוסטלגי" של הד ארצי. עד שנת 1979 הייתה מאחורי רכטר עשייה מוזיקלית מכובדת כמלחין, פסנתרן, מעבד ומפיק מוזיקלי. קלידן בלהקת "כוורת", הלחנה, עיבוד והפקת אלבומים לזמרים אריק איינשטיין וגידי גוב ואלבום הילדים המצליח הכבש השישה עשר. כזמר הופיע מעט מאוד, אך לא כסולן: בהרכב ארבע-עשרה אוקטבות עם אבנר קנר ובמופע המשותף באופן קבוע וחד פעמי עם יהודית רביץ (שניהם יצאו באלבומים). ב-1979, בגיל 27, התפנה רכטר לאלבום סולו ראשון לעצמו. שמו של האלבום, "התכוונות", הביע הצהרת כוונות על הרצון לעמוד מאחורי כל אמירה מוזיקלית וטקסטואלית שעולה בו. יוני רכטר אמר כי עשה את האלבום בראש ובראשונה עבור עצמו, להראות את ה"אני מאמין" שלו, ומתוך ידיעה שהשירים מורכבים ואינם בעלי פוטנציאל מסחרי, בפרט ששלושה מתוך עשרת השירים הם קטעים אינסטרומנטליים. האלבום אכן לא נמכר בהתחלה, אולם השיר "שוב היא כאן" זכה להצלחה גדולה עם השנים ורכטר מבצע אותו בכל הופעותיו עד היום. שיתוף הפעולה עם חברו לכיתה דן מינסטר, שהחל ב"דמעות של מלאכים", ממשיך גם כאן, והוא כתב מילים לשיר אחד. ב-1977 פנה עלי מוהר לרכטר כדי שילחין עבורו שירים למחזמר שכתב עם אורי קליין. המחזמר לא יצא לפועל אך שני שירים מתוכו – "שוב היא כאן" ו"זה כל מה שיש" נכנסו לאלבום. נוסף להם חיבר מוהר מילים לשני שירים נוספים באלבום; בסך הכול כתבו במשותף ארבעה שירים שסימנו את תחילתו של שיתוף פעולה אמנותי הדוק ורב שנים בין רכטר למוהר שנמשך עד לפטירתו של האחרון בשנת 2006. שני אלבומי הסולו הבאים של רכטר נושאים קרדיט משותף לו ולמוהר ובהם כתב מוהר מילים לכל השירים. תווים (כולל אקורדים ועיבוד מלא לפסנתר) לשלושת השירים הראשונים ול"שוב היא כאן" כלולים בספר התווים הראשון של יוני רכטר "מנגינות". המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יוני רכטר. פסנתר אקוסטי: יוני רכטר (למעט 10) פנדר: יוני רכטר (1, 5, 8) אורגן: יוני רכטר (8) פנדר סטרינגס: יוני רכטר (10) גיטרה אקוסטית: שלמה יידוב (1, 7), שמוליק בודגוב (3) גיטרה חשמלית: שלמה יידוב (2, 5, 6, 7, 10), שמוליק בודגוב (3) גיטרה בס: ארנון פלטי (1, 6, 7, 8), מיקי שביב (2, 5, 10), יוסי מנחם (3) תופים: אלון הילל (1, 7, 8), מאיר ישראל (2, 5, 10), אהרון קמינסקי (6) חליל: שם טוב לוי (4, 6) סקסופון: מורטון קם (5, 10) מיתרים, אבוב וקרן: קבוצת נגנים מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית קולות: שם טוב לוי (2), גידי גוב (2), יואל לרנר (2,8), יוריק בן דוד (7), נורית גלרון (8) עוזרת הפקה: עופרה קיבי צילום: תמי פרי צילום צד אחורי: יעקב אגור עיצוב עטיפה: מיכל לויט טכנאי הקלטה: יעקוב מורנו, טומי פרידמן, פרנקי גליקסמן עוזרי טכנאים: "פרחי טריטון" יושי שדה, ואיתמר גפני מידע על האלבום התכוונות באתר MusicBrainz יואב קוטנר, הפנטסיה של רכטר, מעריב, 15 במאי 1980 יוסי חרסונסקי, התכוונות וכוונות של רכטר, מעריב, 11 ביוני 1980 ביקורת על התכוונות, באתר השרת העיוור (עותק שמור) על האלבום באתר של יוני רכטר, ארכיון האינטרנט עופר שדמי, יוני רכטר – התכוונות, 1979 על עטיפת האלבום בבלוג "סיפור, כיסוי", 11 באפריל 2011 עמית סלונים‏, החיבוק שהבן של שלומי שבן נתן לו הוכיח: מגיע ליוני רכטר את פרס ישראל (ביקורת על המופע לציון 40 שנה ל"התכוונות"), באתר וואלה, 20 במאי 2018
קרב קמברה

האם התכוונתם ל... קרב קמברה (1917) – קרב הטנקים הגדול הראשון בהיסטוריה קרב קמברה (1918) – קרב במסגרת מתקפת מאה הימים
זוג סדור

זוג סדור הוא זוג של שני איברים (לא בהכרח שונים זה מזה) שקיים סדר ביניהם: אחד האיברים הוא הראשון והאיבר האחר הוא השני (אחרון). סימונו של הזוג הסדור בו a {\displaystyle a} הוא האיבר הראשון ו- b {\displaystyle b} הוא האיבר השני הוא ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} . כאמור ייתכן ש a = b {\displaystyle a=b} . מההגדרה נובע כי שני זוגות סדורים שווים אם ורק אם האיברים הראשונים שלהם זהים וגם האיברים השניים שלהם זהים. כלומר ( a , b ) = ( c , d ) {\displaystyle (a,b)=(c,d)} אם ורק אם a = c {\displaystyle a=c} וגם b = d {\displaystyle b=d} . בכתיבה פורמלית: ( a , b ) = ( c , d ) ⟺ a = c ∧ b = d {\displaystyle (a,b)=(c,d)\iff a=c\land b=d} זאת לעומת ההגדרה של שוויון בין קבוצות (בתורת הקבוצות), שבו הסדר אינו חשוב, וכך { a , b } = { b , a } {\displaystyle \{a,b\}=\{b,a\}} . בכתיבה פורמלית: { a , b } = { c , d } ⟺ ( a = c ∧ b = d ) ∨ ( a = d ∧ b = c ) {\displaystyle \{a,b\}=\{c,d\}\iff (a=c\land b=d)\lor (a=d\land b=c)} מכפלה קרטזית של שתי קבוצות A {\displaystyle A} ו- B {\displaystyle B} היא קבוצת כל הזוגות הסדורים ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} , כך ש- a ∈ A {\displaystyle a\in A} ו- b ∈ B {\displaystyle b\in B} . כאשר הזוג הסדור משמש לציון נקודה במישור, האיבר הראשון (השמאלי) בזוג נקרא גם אבסציסה (Abscissa) והשני (הימני) נקרא גם אוֹרְדִינָטָה (Ordinate). בשנת 1921 המתמטיקאי היהודי-פולני קזימיר קורטובסקי מצא דרך להגדיר זוג סדור על ידי שימוש ביחסים הבסיסיים של תורת הקבוצות בלבד: ( a , b ) = { { a } , { a , b } } {\displaystyle (a,b)={\bigl \{}\{a\},\{a,b\}{\bigr \}}} הקבוצה הסדורה, המוגדרת בנוסחתו של קורטובסקי, מכילה שני איברים, כמו הזוג הסדור, אלא ששני איברי הקבוצה הסדורה הם בעצמם קבוצות; נקרא להם איבר-קבוצה-א' ואיבר-קבוצה-ב'. איבר-קבוצה-א' מכיל רק את a {\displaystyle a} , האיבר הראשון של הזוג הסדור ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} , ואילו איבר-קבוצה-ב' מכיל בעצמו שני איברים: את a {\displaystyle a} ואת b {\displaystyle b} , כלומר את האיבר הראשון של הזוג הסדור ואת האיבר השני שלו. הקבוצה המוגדרת על פי נוסחת קורטובסקי שונה מהקבוצה המתאימה לזוג סדור בסדר מהופך ( b , a ) {\displaystyle (b,a)} (למעט אם a = b {\displaystyle a=b} כמובן), כי עכשיו b {\displaystyle b} תופיע הן באיבר-קבוצה-א' והן באיבר-קבוצה-ב' בעוד a {\displaystyle a} תופיע הפעם רק באיבר-קבוצה-ב', ולכן הקבוצה שהוגדרה על פי ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} לא תהיה זהה לקבוצה שהוגדרה על ידי ( b , a ) {\displaystyle (b,a)} . הכללה של זוג סדור למקרה הכללי של מספר כלשהו של רכיבים נקראת n-יה סדורה (הנהגית בעברית במלרע: "אֶנְיָה סדורה", על דרך שלישייה, רביעייה, חמישייה... שימו לב שהאות n {\displaystyle n} היא האות האנגלית הקטנה N, ולא האות העברית ח). תורת הקבוצות - מונחים זוג סדור, באתר MathWorld (באנגלית)
טוב לנו יחד

טוב לנו יחד הוא אלבום הסולו הראשון של זמר הרוק הישראלי מאור כהן. הוא יצא ב-1999, תשע שנים מתחילתה של הקריירה המוזיקלית של כהן, בחברת התקליטים קדמא. האלבום הופק על ידי ניצן זעירא והוקלט באולפני נויז במהלך 1998. האלבום "טוב לנו יחד", המושפע ממוזיקת הרוק של שנות השישים, עובד והופק מוזיקלית בידי פיטר רוט, שגם שר ב"זה אני זה אתה". הלהיטים מתוך האלבום הם "מה ידוע על היום הזה", "הכי יפה בעולם" ו"את עוד תראי". מאור כהן מספר כי ההשראה לשיר "הכי יפה בעולם" הייתה הדוגמנית קרן מיכאלי, עוד עבדו על האלבום יובל קיינר מ"זקני צפת", דן תורן וטל שגב. הסינגל "יום", שהוא דואט של כהן עם יהלי סובול שעבד גם הוא באותה תקופה על אלבום הבכורה שלו, צורף לאלבום כבונוס. הגשתו הפסיכדלית של השיר האחרון "אבדו חיי" מזכירה מאוד את זו של שירי האלבום של צמד ראות (פרויקט משותף של כהן ורע מוכיח) שיצא שנה לאחר מכן, ושל כמה משיריה המאוחרים של זקני צפת. לאחר מה שנדמה כסיומו של השיר מתחילה ערבוביה הזויה בת כ-6 דקות של קטעי נגינה ושירה. עבור "את עוד תראי" צולם וידאו קליפ בכיכובם של כהן וטינקרבל. קטע משיר הנושא שימש כקטע מעבר לפרסומות בערוץ 2. מילים ולחנים: מאור כהן, מלבד "אפור" ו"היו ימים". מילים: מאור כהן ודן תורן. "חבר'ה" - לחן: מאור כהן ויהלי סובול. זה אני זה אתה מה ידוע על היום הזה טוב לנו יחד כשאת באה הכי יפה בעולם כובע קש אפור את עוד תראי היו ימים רוכבת אני זוכר את הכל חבר'ה (שיר הדו-דה-היי) אבדו חיי מידע על האלבום טוב לנו יחד באתר MusicBrainz האלבום טוב לנו יחד באתר Discogs ביקורת על טוב לנו יחד, באתר השרת העיוור (עותק שמור) הכי יפה בעולם | מאור כהן – מתוך ההסכת (פודקאסט) "שיר אחד" | כאן, נבדק ב-2021-10-21
חבייר אגירה

חבייר אגירה אונינדייה (בספרדית: Javier Aguirre Onaindía; נולד ב-1 בדצמבר 1958 במקסיקו סיטי) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן כיום את קבוצת מיורקה. אגירה החל את הקריירה שלו ככדורגלן בקבוצת קלוב אמריקה המקסיקנית בשנת 1980, ועבר באותה שנה ללוס אנג'לס אצטקס מארצות הברית. ב-1981 הוא חזר לקלוב אמריקה ושיחק בה במשך ארבע עונות, במהלכן זכה עם הקבוצה באליפות מקסיקו בעונות 1983/1984 ו-1984/1985. מאוחר יותר הוא שיחק גם בקבוצות אטלנטה, אוסאסונה הספרדית וגוודלחרה, ופרש מכדורגל בשנת 1993. אגירה שיחק בנבחרת מקסיקו בין השנים 1983 ו-1992, וכבש 13 שערים ב-59 משחקים במדיה. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר מונדיאל 1986, שבו הורחק בכרטיס אדום בהפסד בשלב רבע הגמר לנבחרת גרמניה המערבית. בשנת 1995 החל אגירה בקריירת האימון שלו באטלנטה המקסיקנית, קבוצתו לשעבר כשחקן. כבר בשנה שלאחר מכן הוא סיים את תפקידו כמאמן הקבוצה, אך מונה למאמן קלוב פצ'וקה ב-1998. את פצ'וקה הוא הוביל לזכייה באליפות ליגת העל המקסיקנית ב-1999. בשנת 2001 מונה אגירה למאמנה של נבחרת מקסיקו, במקום אנריקה מסה תחתיו השיגה הנבחרת תוצאות חלשות. באותה שנה הוא הצעיד את הנבחרת להעפלה לגמר קופה אמריקה 2001, אך שם הפסיד עמה בתוצאה 0–1 לנבחרת קולומביה. הוא הצעיד את הנבחרת גם בטורניר גביע הזהב 2002, שבו היא הודחה כבר ברבע הגמר, וכן במונדיאל 2002. בהמשך אותה שנה מונה אגירה למאמן אוסאסונה, קבוצת תחתית באותו זמן בליגה הספרדית שנאבקה באופן קבוע על הישארותה בליגה. בעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה הצליח אגירה להשאיר את אוסאסונה בליגה, והמשיך לאמן את הקבוצה עד 2006. משום כך הוא נחשב לאחד מהמאמנים הטובים והעקביים שהיו לקבוצה מזה שנים רבות. בעונתו האחרונה כמאמן אוסאסונה, 2005/2006, הוא הוביל אותה להשגת מקום במוקדמות גביע אופ"א. לאחר שרשם לזכותו הצלחות באימון קבוצות קטנות, לפני עונת 2006/2007 מונה אגירה למאמן אתלטיקו מדריד, שניסתה לשחזר את הצלחותיה משנים עברו. בעונתו הראשונה כמאמן אתלטיקו הוא הצעיד את הקבוצה להשגת מקום בגביע אופ"א - ההעפלה הראשונה של המועדון למפעלים האירופיים מזה שבע שנים. בעונת 2007/2008 שיחקו תחת אגירה מספר מהחלוצים הכישרוניים בעולם, כדוגמת דייגו פורלאן וסרחיו אגוארו, והוא הצעיד את הקבוצה למקום הרביעי בליגה ולהעפלה לליגת האלופות. על אף שלקח תפקיד חשוב בהחזרתה של אתלטיקו לצמרת הכדורגל הספרדי, הוא פוטר מאימון הקבוצה בפברואר 2009, בעקבות רצף תוצאות רעות שהשיג. באפריל 2009 מונה אגירה בפעם השנייה למאמן נבחרת מקסיקו, במקומו של סוון-יוראן אריקסון. באותה שנה הוא הוביל את הנבחרת לזכייה בגביע הזהב של CONCACAF, לאחר ניצחון 0–5 על נבחרת ארצות הברית במשחק הגמר. בנוסף, הנבחרת העפילה תחתיו למונדיאל 2010 מהמקום השני במשחקי המוקדמות של דרום אמריקה. ב-17 בנובמבר 2010 מונה למאמן ריאל סרגוסה הספרדית, אך פוטר ב-29 בדצמבר 2011. ב-28 בנובמבר 2012 מונה אגירה למאמן אספניול הספרדית. מדיה וקבצים בנושא חבייר אגירה בוויקישיתוף חבייר אגירה, באתר Transfermarkt חבייר אגירה, באתר Soccerway חבייר אגירה, באתר BDFutbol חבייר אגירה, באתר WorldFootball.net חבייר אגירה, באתר National Football Teams חבייר אגירה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סטטיסטיקות קריירה באתר Soccernet
חתוך תוכן

חתוך תוכן הוא אלבומה היחיד של להקת "טאטו", שיצא בשנת 1988 בחברת התקליטים CBS ישראל. המפיקה בפועל הייתה לילית בלק (כיום נקראת נינה אמיר). האלבום, שהופק מוזיקלית בידי יובל מסנר, הוקלט בהופעה חיה במועדון הפינגווין בתל אביב. בין להיטי האלבום : "בדידותי", "חתוך תוכן", "מחבואים" ו"גורם לי". שיר אחד מהאלבום, "בחצרות בחושך", נאסר לשידור ברדיו מכיוון שהוא מתאר אונס מנקודת מבטו של האנס. האלבום יצא פעם נוספת ב-1995 בגרסת דיסק ונכלל בו כבונוס השיר "תנינים". בכתיבת ובהלחנת השירים השתתפו שלושה מחברי הלהקה: אלונה דניאל ילידת אוקראינה, יובל מסנר יליד נורווגיה וערן צור מקרית ביאליק. שלושתם ילידי 1965 והיו בני 23 עם צאת האלבום. מחבואים (4:05) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל בדידותי (4:34) מילים: ערן צור, לחן ושירה: יובל מסנר קפטן נמו (4:47) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל גורם לי (4:37) מילים: יונה וולך, לחן ושירה: יובל מסנר שדים (2:00) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל ערפד (5:19) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל שדה עזוב (3:30) מילים: ערן צור, לחן ושירה: יובל מסנר איש קטן בטלוויזיה (1:50) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל מריה (3:10) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל, בחצרות בחושך (4:30) מילים, לחן ושירה: ערן צור חתוך תוכן (3:04) מילים: ערן צור, לחן: יובל מסנר, שירה: אלונה דניאל בונוס: תנינים (לא כלול בגרסה המקורית) (4:18) מילים, לחן ושירה: אלונה דניאל אלונה דניאל: שירה וקולות (מילים ולחנים 8,6,5,3,1, 9, 12) יובל מסנר: צ'לו, קלידים, הפקה מוזיקלית, שירה (לחנים ל-10,7,4,2) ערן צור: בס, שירה (מילים ל-10,9,5,2, לחן ל"בחצרות בחושך") אורי מילס: קלידים מיכה מיכאלי: גיטרה אורי בלק: תופים --- דן תורן: קולות ב"שדה עזוב" מידע על האלבום חתוך תוכן באתר MusicBrainz האלבום חתוך תוכן באתר Discogs ביקורת על חתוך תוכן, באתר השרת העיוור (עותק שמור) חתוך תוכן במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 להקת טאטו מתארחת באולפן התוכנית תוסס בערוץ הראשון להקת טאטו בתכנית תוסס, נבדק ב-2024-01-24
שמואל רויטל

שמואל רויטל (15 באוקטובר 1928 - 18 ביוני 2015) היה משפטן ומומחה בתחומי תכנון ובנייה ושלטון מקומי, מחברם של ספרי משפט. רויטל נולד ברובנו, באותה תקופה בשלטון פולין. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1935. הוא התגורר בילדותו ברעננה ולמד בבית הספר היסודי "מגד". כנער למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. שירת במלחמת השחרור בחטיבת אלכסנדרוני. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1972. שימש כמשפטן בשירות המדינה – במשרד מבקר המדינה וכסגן היועץ המשפטי של נציבות תלונות הציבור. שימש מרצה לדיני תכנון ובנייה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן. דיני התכנון והבניה (עוקדן) – הוצאת סדן, עוקדן חוקים תקנות ופסקי דין בנושאי התכנון והבנייה, בעוד שהחוקים והתקנות מלווים בפרשנות המחבר. העוקדן נכתב על ידי ד"ר שמואל רויטל אשר אף זיכה אותו בפרס השלטון המקומי.[דרוש מקור] דיני רישוי עסקים – הוצאת סדן, 2009, עוקדן בנושא רישוי עסקים בישראל. ד"ר שמואל רויטל, עו"ד, באתר של הוצאת סדן שמואל רויטל (1928-2015), דף שער בספרייה הלאומית
פרח שחור

פרח שחור הוא שמו של אלבום הבכורה של להקת כרמלה גרוס ואגנר. האלבום הופק מוזיקלית בידי ברי סחרוף וקורין אלאל ויצא באוגוסט 1991 על ידי חברת התקליטים נענע דיסק בהפקת ניצן זעירא. האלבום לא הצליח מסחרית אך השירים "תמונה אימפרסיוניסטית" (מילים: עמליה זיו, לחן: ערן צור) ו"פרפרי תעתוע" (מילים ולחן: ערן צור) - כמו גם הביצוע לשירו של מאיר אריאל, "נשל הנחש" (שלא נכלל בתקליט וצורף למהדורת הדיסק) - זכו להשמעות רבות ברדיו. אלבום האוסף של ערן צור נקרא על שם השיר "פרפרי תעתוע". את השיר "נשים כותבות שירה" (שגם את מילותיו כתבה עמליה זיו) שרה הלהקה עם קורין אלאל. השיר "חנוך מחנך" נכתב על אביו המנוח של ערן צור, אשר היה מורה בחיפה. כרמלה גרוס ואגנר: ערן צור - שירה, גיטרה אקוסטית, בס אורי בלק - תופים, כלי הקשה וקולות אבשלום כספי - פסנתר, קלידים, קולות אורי פרוסט - גיטרות משתתפים נוספים: יובל מסנר - צ'לו, קלידים אלונה טוראל - קלידים קורין אלאל - שירה ברי סחרוף - גיטרה אקוסטית גיל תורן - תכנות מחשב עמוס פרידמן - גיטרה בס יאיר מיכאל - גיטרה דודיק ניזרי - תופים אריק לבנת - סקסופון, חליל ניצן זעירא - "נענע דיסק" - מפיק הוקלט באופני "העוגן" אולפני DB, אולפני "טריטון" - דצמבר 1990 עד יוני 1991 טכנאי הקלטה ומיקס: אורי ברק, גיל תורן עוזרי טכנאי: דדי טל, ערן שפר עיצוב עטיפה: יוסי ג'יברי צילום: רזי, עומר כלב עיבוד, טכנאי הקלטה ומיקס ל"נשל הנחש" (שצורף כבונוס להוצאה מאוחרת של הדיסק): ליאור טבת מידע על האלבום פרח שחור באתר MusicBrainz פרח שחור במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 חגיגי, ידיעה על מופע הבכורה של כרמלה גרוס וגנר (מועדון רוקסן, תל אביב), חדשות, 12 ביולי 1991 טל פרי, לכרמלה יש "פרח שחור", מעריב, 9 באוגוסט 1991 מנחם בן, הקסם הלא ספרותי של כרמלה גרוס ואגנר, חדשות, 8 באוגוסט 1991 ידיעה על הופעה של כרמלה גרוס ואגנר (פאב מקום אחר, חיפה), חדשות, 31 בינואר 1992 עידן חגואל, מאחורי השירים: ערן צור חוזר ל"פרח שחור" של כרמלה גרוס ואגנר, באתר הארץ, 15 בפברואר 2012 אמיר מזור, המנון להומניזם – האלבום "פרח שחור" של כרמלה גרוס ואגנר, באתר "דיומא", 11 באוגוסט 2020 עינב שיף, הקדים את זמנו: אחרי 33 שנה - אלבום המופת הזה עדיין מושלם, באתר ynet, 21 בינואר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן דיביץ'

איוואן דיביץ' (ברוסית: Иван Иванович Дибич-Забалканский, בגרמנית: Hans Karl Friedrich Anton von Diebitsch;‏ 13 במאי 1785 – 29 במאי 1831) היה גנרל-פלדמרשל רוסי ממוצא גרמני. איוואן דיביץ' נולד ב-13 במאי 1785 בשלזיה, למשפחת אצולה גרמנית. לאחר סיום הלימודים בבית הספר לקצינים בברלין עבר להתגורר ברוסיה, בעקבות אביו שהחל לשרת בצבא האימפריה הרוסית עוד בשנת 1792. בשנת 1801 התגייס דיביץ' לצבא הרוסי, ובשנת 1805 בלט באומץ ליבו בקרב אוסטרליץ. דיביץ' השתתף במלחמת רוסיה-צרפת בשנת 1812, ולאחר נסיגת הצבא הצרפתי מרוסיה ותחילת הלחימה בגרמניה ניהל שיחות עם מפקדי הצבא הפרוסי בשטח, וכתוצאה מכך, הצבא הפרוסי עבר להילחם לצד הרוסים. הדבר סימל מהפך במאזן הכוחות באירופה ובקואליציה נגד נפוליאון. בשנת 1813 השתתף דיביץ' בקרב לייפציג ובקרבות נוספים. לאחר המלחמה התקרב מאוד לאלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, והיה בין יועציו בנסיעות לאירופה. בשנת 1824 התמנה לראש המטה של הצבא. בשנת 1825 היה בין מלוויו של הצאר לטגנרוג, שם נפטר האחרון. בתחילת שלטונו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה היה בחבר השופטים בעקבות מרד הדקבריסטים. חלק גדול של הקושרים היו קצינים ביחידות שבפיקודו, והוא פעל אישית למעצרם. בשנת 1827 נשלח דיביץ' לקווקז לבדיקת היחסים בין אלכסיי ירמולוב לבין איוואן פסקביץ', ועם חזרתו קיבל תואר רוזן. בשנת 1828 לחם דיביץ' במלחמה העות'מאנית-רוסית (1828-1829). אף על פי שלא היה לו תפקיד מוגדר, ניצל את יחסיו עם הקיסר, כך שהמפקד העליון במקום לא היה יכול לנקוט באף מהלך צבאי ללא תיאום עמו, ובתחילת 1829 התמנה למפקד העליון של הכוחות הלוחמים. בהיותו בנחיתות מספרית ברורה העדיף לא להיכנס לקרב מכריע, אולם אף על פי כן, הכוחות בפיקודו הצליחו לכבוש מספר מבצרים ולנצח בקרבות רבים. דיביץ' פיקד על מעבר הצבא דרך הבלקנים והפתיע את העות'מאנים כאשר כוחותיו הגיעו סמוך לאדריאנופול, אך שם נתקלו בהתנגדות עזה ונאלצו לסגת. כתוצאה ממהלך זה נחתם הסכם אדריאנופול שתאם את דרישותיה של האימפריה הרוסית. בשל הישגיו במערכה זו הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל, ולשמו התווספה תוספת "זבלקנסקי" (מעבר לבלקן). האירועים באירופה בשנת 1830 גרמו לניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לארגן צבא למערכה נגד המהפכנים, והוא שלח את דיביץ' לברלין לניהול שיחות. באופן מפתיע החל מרד בפולין, ודיביץ' התמנה לראש הכוחות שהוקצו לדיכוי המרד. למרות הבטחותיו, לא הצליח במטלה זו במהירות והלחימה נמשכה 7 חודשים. בשלבים האחרונים של המערכה נפטר דיביץ' ב-29 במאי 1831 בקלשבו, כתוצאה ממחלת הכולרה, בעת היותו בין הכוחות הלוחמים. מדיה וקבצים בנושא איוואן דיביץ' בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית) איוואן דיביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איוואן דיביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)