laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק לוי (היסטוריון)

יצחק (איציק) לוי (נולד ב-10 באוקטובר 1945) הוא היסטוריון, המתעד כבר למעלה מארבעים שנה את שפת הלאדינו. לוי נולד בשכונת ימין משה, ירושלים, והוא בן למשפחת דאסה אשר מקורה במגורשי ספרד אשר עברו להתגורר בסלוניקי, יוון. בשנת 1963 הוא התגייס לצה"ל ושירת בחיל הקשר והאלקטרוניקה עד לשחרורו כסמל בשנת 1966. במהלך שירותו במילואים הוא הועלה לדרגת רס"ר, ולחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל החל לוי לעבוד בחברת בזק, שם עבד עד לשנת 1998. בשנת 1970 הוא סיים קורס בלווייני תקשורת מטעם חברת GTE, ובשנת 1975 הוסמך כהנדסאי אלקטרוניקה מטעם המכללה הטכנולוגית אורט. בשנת 1981 סיים תואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה בירושלים, בחוג להיסטוריה. למד לתואר שני באוניברסיטה העברית, ובשנת 1999 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על מחקר בנושא "הפעילות הפוליטית והארגון של הקהילה הספרדית ביישוב ובמדינת ישראל 1945–1955", שנעשה בהדרכת הפרופסורים משה ליסק ופיטר מדינג. בין השנים 1998–2001 לימד לוי קורסים באוניברסיטה הפתוחה, ובשנים 2000–2001 לימד באוניברסיטה העברית במסגרת מכון "מגיד" את הקורס "אוצר הפולקלור של צאצאי מגורשי ספרד". בין השנים 2002–2005 הוא לימד קורסים במכללת אשקלון במחלקה לסוציולוגיה. בשנות ה-80 החל לוי לעסוק בתחום שימור שפת הלאדינו, ומאז הוא פועל למען שימור ותיעוד נכסי התרבות והפולקלור של צאצאי מגורשי ספרד. בארכיון הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, תיעד לוי את סיפורם האישי של כ-2,000 אינפורמנטים דוברי לאדינו. בשנת 2018 קיבל לוי מדליה מטעם ועד העדה הספרדית על פועלו ומאמציו לשימור שפת הלאדינו. בשנת 2022 קיבל לוי פרס מפעל חיים מטעם הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו על פועלו ומאמציו לתיעוד ושימור שפת הלאדינו ותרבותה. דפוסי פעילות ציבורית ופוליטית של האליטה הספרדית בארץ ישראל 1895–1931 הפעילות הפוליטית והארגון של הקהילה הספרדית ביישוב ובמדינת ישראל 1945–1955 Barrios sefardíes de jerusalén - פרק בספר Las rutas de sefarad המדבר על היהודים הספרדים בירושלים (ספרדית) מדיה וקבצים בנושא יצחק לוי בוויקישיתוף יצחק לוי, סרטונים בערוץ היוטיוב לבשל ולשיר בטעם לאדינו, באתר יוטיוב הצגות בלדינו - איציק לוי teatrala en ladino באתר יוטיוב יצחק לוי (1945-), דף שער בספרייה הלאומית תיעוד באתר הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו
אהלן

אהלן הוא סינגל הבכורה של הזמרת הישראלית טיילור מלכוב. השיר יצא לאור ב-8 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים "NMC", כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר נכתב והולחן על ידי אלי חולי ורובי פאייר, אשר גם הפיק את השיר. בין השנים 2017–2020, מלכוב שרה עם הזמר בן זיני כחלק מהצמד "בן זיני וטיילור". באפריל 2020, הצמד התפרק. בראיון לאתר "מאקו", מלכוב אמרה כי היא "התגעגעה לשיר, ואין מתרגשת ממנה להוציא היום את הסינגל הראשון שלה". מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי תיאר את השיר כ"קיטש מצועצע מהוקצע שקורץ לחו"ל", והעניק לשיר 3.5 כוכבי זהב מתוך חמישה. סרטון השיר "אהלן" באתר יוטיוב מידע על השיר "אהלן" באתר ספוטיפיי לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אהלן טיי: טיילור מלכוב שחררה סינגל סולו ראשון, פרוגי, 8 בפברואר 2021 יפעת הללי אברהם, ‏אחרי שלוש שנות זוגיות: בן זיני וטיילור נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2020 יוצאת לדרך חדשה: טיילור מלכוב מציגה את "אהלן", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2021 טיילור מלכוב אהלן
סבולצ'באקה

סבולצ'באקה (בהונגרית: Szabolcsbáka) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בסבולצ'באקה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,220 ובשנת 2020 1,088 תושבים. יהודים התחילו להתיישב בסבולצ'באקה במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם עסקו במסחר ומעט היו חוכרי קרקעות ובעלי משקים קטנים. במקום היה בית כנסת שנבנה במחצית השנייה של המאה ה-19, חברה קדישא, "חדר", מקווה ובית קברות יהודי. ובשנת 1885 נסתפחו לקהילת קישווארדה. בתקופת הטרור הלבן סבלו יהודי המקום מהתפרצויות אנטישמיות שאורגנו בידי אנשי הכמורה הנוצרית. אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה לא השתנו חיי היהודים בכפר עד שנת 1942 אז גויסו גברים יהודים לעבודות כפייה. בתקופה זו בניין בית הכנסת ובתי היהודים נרגמו שוב ושוב באבנים. ב-19 במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה. בסבולצ'באקה הוצבה יחידת אס אס ונוכחותה עודדה את אנשי מפלגת צלב החץ לבצע מעשי שוד ביהודים. באפריל רוכזו יהודי סבולצ'באקה בבית הכנסת והובלו בעגלות לגטו קישווארדה, שם הוחזקו בצפיפות משך שבועות מספר. במאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו לכפר שמונה יהודים ששרדו. הם נתקלו באיבת המקומיים שהשתלטו בינתיים על רכושם. יהודי אחד נהרג והאחרים עזבו את המקום. פנקס הקהילות הונגריה, עמ' 393 סאבולץ'-באקא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 277-278. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא סבולצ'באקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סבולצ'באקה (בהונגרית) "סבולצ'באקה", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת סבולצ'באקה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי בסבולצ'באקה חלק מבין הקברות המקומי המסומן כבית קברות יהודי כיום נראה שאין שם קברות מסומנים תיעוד יהודים מסבולצ'באקה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סבולצ'וורשמרט

סבולצ'וורשמרט (בהונגרית: Szabolcsveresmart) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בסבולצ'וורשמרט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,594 ובשנת 2020 רק 1,551 תושבים. בסבולצ'וורשמרט חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי, יהודים רבים מהכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא סבולצ'וורשמרט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סבולצ'וורשמרט (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי בסבולצ'וורשמרט תיעוד יהודים מפפ שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ינה באלינט

ינה באלינט (במקור עד 1909 ברגר, בהונגרית: Bálint Jenő; בודפשט, 6 באוקטובר 1889 – בודפשט, ינואר 1945) היה סופר יהודי-הונגרי בתחום האמנות, מבקר אמנות. הוא מצא את מותו בשואה. ינה באלינט נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין ברגר ולינה וייס. אחיו היה הצייר רז'ה באלינט. לפני מלחמת העולם הראשונה היה פקיד, בשנת 1922 הפך עם לאיוש דינש (מקודם: דויטש) לאחד המנהלים האמנותיים של סלון התערוכות הליקון ובשנת 1923 הפך למנהל האמנותי של "בית האמנים אלקוטאש". הוא הציג לראשונה את תמונותיו של הצייר האלמוני יאנוש נאג' בלוג בהליקון וכתב עליו בספר הזיכרון שערך ארתור אלק : חייו ואמנותו של יאנוש נאג' בלוג; הוא הציג גם את עבודותיו של הצייר החקלאי פטר בנדק בבית האמנים. משנת 1926 ערך את הסדרה שכותרתה "ספריית האמנות ההונגרית". הוא ארגן וביים את התערוכה שכותרתה "כישרונות עתיקים הונגריים" שהוצגה בסלון הלאומי בשנת 1934. ב־5 בנובמבר 1912 נשא לאישה את גיזלה (1888–1953), בתם של יאנוש נמט ויוליאנה קורדי, בבודפשט. אוֹפִּיוּם. סיפורים קצרים. (1915) פטר בנדק חקלאי-צייר. (1923; מהדורה שנייה 1928) אנה ציליץ'. חייה ועבודתה של ציירת. (1924) האמנות של יאנוש בלוג נאג'. (1927) האמנות של יאנוש וסרי. (1927) ראשי אמן. עם הקדמה מאת אישטוואן צ'וק. (1929). נקודת שם לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ינה באלינט בסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי. ינה באלינט כתבי ינה באלינט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 2035/1889. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 880/1912. folyószáma alatt". "Bálint Jenőné Németh Gizella halotti bejegyzése a Budapest XXII. kerületi polgári halotti akv. 142/1953. folyószáma alatt".
פורמולה 1 עונת 1977

עונת 1977 הייתה העונה העשרים ושמונה של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו 17 מרוצים, העונה ארוכה בתולדות האליפות עד אותו הזמן. ניקי לאודה זכה באליפות הנהגים בפעם השנייה, אף על פי שמריו אנדרטי ניצח יותר מרוצים ממנו ולמרות שלא התחרה בשני המרוצים האחרונים בעונה. ג'ודי שכטר ניצח בגרנד פרי ארגנטינה עבור קבוצת וולטר וולף את המרוץ הראשון בוא היא השתתפה באליפות. גונאר נילסון השיג את הניצחון היחיד בקריירה, שהסתיימה בסיום העונה אחרי שתי עונות בלבד, בעקבות מחלת הסרטן שהביא למותו. קבוצת רנו הצטרפה לאליפות והייתה הראשונה שעשתה שימוש במנוע עם מגדש טורבו, מנוע שלא זכה להצלחה גדולה. פרארי זכתה באליפות היצרנים בפעם השלישית ברציפות. במהלך גרנד פרי דרום אפריקה אירע התאונה קטלנית לאחר שטום פרייס לא הצליח להימנע מלפגוע במרשל בן 19 שחצה את המסלול. המרשל נהרג מהפגיעה ומטף הכיבוי שהחזיק בידיו עף, פגע בפרייס והרג אותו. מכוניתו של פרייס המשיכה בנסיעה עד לסוף הישורת, שם פגעה במכוניתו של ז'אק לאפיט. שבועיים לאחר מכן נהרג קרלוס פייס בהתרסקות מטוס ליד סאו פאולו, ברזיל. הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון שבע התוצאות הטובות מתוך שמונת המרוצים הראשונים בעונה ושבע התוצאות הטובות מתוך שמונת המרוצים האחרונים בעונה. הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה בעונה זאת נהגים שקיבלו ניקוד כולל זהה דורגו באותו המיקום, ללא קשר להישגים של כל נהג מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 1977 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.
סמיון טרסקונוב

סמיון אלכסייביץ' טרסקונוב (ברוסית: Семён Алексеевич Трескунов; נולד ב-14 בנובמבר 1999) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה רוסי. סמיון טרסקונוב נולד במוסקבה, רוסיה. אמו, מרינה טרסקונובה, היא נציגה אזורית של מגזין הילדים OWL ולאביו, אלכסיי טרסקונוב, יש חברה משלו שעוסקת בגרפיקה. בבית הספר כילד השתתף כל הזמן בתחרויות יצירה וגם חיבב שחייה. הוריו מילאו תפקיד משמעותי בבחירת מסלול הקריירה שלו כשחקן. הופעת הבכורה הקולנועית של סמיון הייתה בשנת 2010. אמו לקחה את סמיון בן ה-10 להצטלם לפרסומת של חברת MTS. לפני כן הייתה שנה של ניסיונות לשווא בהשתתפויות בפרסומות שונות. בחורף 2011 הוצע לו תפקיד מחליף בסרט "מצב חירום" (2012) על ידי וסבולוד בניגסן. עם זאת, כשראה את סמיון העניק לו הבמאי את התפקיד הראשי, שהיה הראשון שלו בקולנוע. לאחר מכן לוהק לתפקיד בסרט "אורח הלילה" (2011) מאת סטניסלב נזירוב, שם גילם סמיון את בנה של הדמות הראשית קיריל. בקיץ של אותה שנה שיחק במותחן הפשע "פלדת הפרפר" (2012) מאת רנאט דבליארוב בתפקיד משני אך בולט כילד חסר בית בשם קרליק. בחורף 2012 יצא לאקרנים סרט האנתולוגיה אמהות (2012), שם כיכב טרסקונוב. לאחר מכן לוהק לסדרת תפקידים בסדרות טלוויזיה שונות. בסרט "אני נותן לך את המילה שלי" (רו')‏ (2013) מאת אלכסנדר קרפילובסקי, שיחק סמיון את התפקיד הראשי - החלוץ מישקה חרוסטליוב. הסרט לא הצליח בקופות, אך התקבל בחום על ידי המבקרים. בפרט, הסרט עצמו וסמיון קיבלו פרסים רבים בפסטיבלי קולנוע שונים. הוא גם השתתף בסדרות הטלוויזיה "רמזור" (רו') ‏(2013–2014) וב"עסק משפחתי" (2014). הוא לוהק לתפקיד בסרט בבימויו של ולדימיר קוט "בתחתית" (2014), המבוסס על מחזהו של מקסים גורקי, הסרט הוקרן לראשונה בשנת 2014 בפסטיבל "חלון לאירופה" – בסרט זה גילם סמיון את לוקה. העיבוד המודרני זכה לביקורות מעורבות. עם זאת תפקידו של סמיון, קיבל ביקורות חיוביות. בקיץ 2014 הושלמה במוסקבה צילומי קומדיית הפנטזיה "רוח הרפאים" מאת אלכסנדר וויטינסקי, שם שיחק סמיון לצד פיודור בונדרצ'וק. השחקן שיחק את דמות "הילד של אמא" שזוכה ללעג מחברי הכיתה, שמתחיל לרדוף אחר רוחו של מעצב מטוסים שמת. העבודה על הסרט, שיצא לאקרנים במרץ 2015, הוכרה על ידי מבקרי הקולנוע כהישגו היצירתי הגדול של טרסקונוב. בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט הילד הטוב, שם שיחק סמיון בתפקיד הראשי. בין השחקנים האחרים שהשתתפו איתו בסרט היו קונסטנטין חבנסקי ומיכאיל יפרמוב. הסרט זכה לשבחים על ידי המבקרים וקיבל את פרס הגראן פרי בפסטיבל קינוטאבר ה-27. בספטמבר 2021 עלה לישראל. בשנת 2022 נישא לבת זוגו אניטה אחמדולינה ועבר איתה להתגורר בספרד באפריל 2022. מדיה וקבצים בנושא סמיון טרסקונוב בוויקישיתוף סמיון טרסקונוב, ברשת החברתית פייסבוק סמיון טרסקונוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סמיון טרסקונוב, ביישום טלגרם סמיון טרסקונוב, ברשת החברתית אינסטגרם סמיון טרסקונוב, ברשת החברתית VK סמיון טרסקונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמיון טרסקונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ""Талант надо развивать": Семен Трескунов о съемках в фильме "Призрак"". Glamour. "Мама 16-летнего Семена Трескунова произвела фурор на "Кинотавре-2016"". Hello!. "Семен Трескунов, биография, новости, фото - узнай все!". uznayvse. https://aif.ru/culture/person/chemodan_vokzal_5_izvestnyh_rossiyskih_akterov_kotorye_uehali_iz_strany
נפלין

נֶפֶלִין או נפליט (מיוונית "נפוס" – "ענן") – פלדשפטואיד (מינרל השייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי), דמוי פצלת השדה אך בעל מבנה שונה והמכיל פחות סיליקה). נוסחתו הכללית של המינרל היא Na3KAl4Si4O16, כלומר הוא מכיל נתרן, אשלגן, אלומיניום וסיליקה (תחמוצת הצורן), והוא מופיע בסלעי יסוד פלוטוניים בעלי תכולת סיליקה נמוכה, ובפגמטיטים הנלווים אליהם. ניתן למצוא נפלין לעיתים רחוקות גם בנציץ, שיסט וגנייס. תכונות הנפלין, מקדם שבירה נמוך ושבירה כפולה חלשה כמעט וזהים לאלו של הקוורץ, אך כיוון שסימן השבירה הכפולה בנפלין הוא שלילי בעוד שבקוורץ הוא חיובי ניתן להבחין בין שני המינרלים בצפייה במיקרוסקופ. מציין חשוב של נפלין הוא הקלות בה הוא מתפרק במגע עם חומצת מלח לסיליקה דמוית ג'לי ולגבישי מלח בתצורת קובייה. זו הסיבה שגביש שקוף של נפלין מתערפל ברגע שטובלים אותו בחומצה. בנפלין שנוצר בצורה טבעית נוכחים תמיד נתרן ואשלגן ביחס של בערך (3:1), במעבדה לעומת זאת הוכנו גבישים שהרכבם NaAlSiO4 בלבד. המינרל המקביל המכיל אשלגן במקום נתרן שהרכבו KAISiO4, שהוא המינרל קליופיליט הוכן גם הוא במעבדה. לכן יש טענה כי הנוסחה Na,K)AlSiO4) מייצגת את ההרכב האמיתי של הנפלין. המינרל נוטה בקלות לעבור התמרה ובטבע הוא מותמר לעיתים קרובות לזאוליט (בייחוד לנתרוליט), סודליט, קאולין או מוסקוביט. קיימים שני סוגים של נפלין הנבדלים בצורתם החיצונית ובאופן בו הם מופיעים בטבע ובכך הם דומים לסנידין (אורתוקלז זגוגי) ולאורתוקלז בהתאם. נפלין זגוגי מופיע בתצורה של גבישים קטנים, חסרי צבע, שקופים ובעלי ברק זגוגי. סוג זה אופייני לסלעי יסוד צעירים בסיסיים, כדוגמת פונוליט, בזלת-נפלין, בזלתלוציט וכו', וכן של סלעי דייק כמו טינגואיט. המקום בו ניתן למצוא את הגבישים הטובים ביותר של סוג זה הוא בחללים המרוצפים בגבישים שבתוך גושי הסלעים שנורו מהווזוב יחד עם נציץ, סנידין, גארנט וכו'. הסוג השני של נפלין מכונה אלאוליט (מיוונית שמן), ומופיע כמסה חסרת צורה או כגבישים גדולים גסים שלהם ברק שמנוני והם אטוּמים או שקופים למחצה לכל היותר שצבעם אדמדם, ירקרק, חום או אפור. סוג נפלין זה מהווה מרכיב עיקרי בסוגים מסוימים של סלעים פלוטוניים בסיסיים (סיאניט- נפלין) אותם ניתן למצוא בדרום נורווגיה. נפלין מצוי בחצי האי קולה ברוסיה, הר הווזוב באיטליה, אזור בנקרופט באונטריו בקנדה ומחוז קנבק במיין שבארצות הברית הנפלין משמש כחומר גלם לסוגים מיוחדים של זכוכית וקרמיקה. במקרים בהם יש גבישים מפותחים נוהגים למכור את הנפלין בחנויות למינרלים. מדיה וקבצים בנושא נפלין בוויקישיתוף נפלין באתר webmineral נפלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גארט ורינג

גארט ורינג (באנגלית: Garrett Wareing; נולד ב-31 באוגוסט 2001) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בזכות תפקידיו כסטטסון "סטט" טייט בסרט הקולנוע "נער מקהלה" משנת 2014, כזאק בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" ובתור טי.ג'יי מוריסון בסדרת הטלוויזיה "מניפסט". ורינג נולד ב-31 באוגוסט 2001 בקולג' סטיישן, טקסס. ורינג ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2013 כשהופיע בשני סרטים קצרים "Dreams Sweet" ו- "Master Origami". בשנת 2014 גילם ורינג את סטטסון "סטט" טייט בסרט הקולנוע "נער מקהלה" לצד דסטין הופמן, קתי בייטס וקווין מקהייל. באותה שנה הוא הופיע גם בשני סרטים קצרים "Saudade" ו-"Hidden". בשנת 2016 הוא הופיע בסרטו של רולנד אמריך "היום השלישי: התחדשות". בשנת 2019 ורינג גילם את דמותו של זאק בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות". בשנת 2020 החל לגלם את דמותו של טי.ג'יי מוריסון בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מניפסט" ברשת NBC; בשנת 2022 שב עם דמות זו גם לעונה הרביעית. בשנת 2021 הצטלם לסרט הקולנוע "God Is a Bullet", שביים ניק קסאווטס. גארט ורינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גארט ורינג, ברשת החברתית אינסטגרם גארט ורינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גארט ורינג, באתר AllMovie (באנגלית) גארט ורינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "On the Scene: Star Garrett Wareing Talks 'Perfect'". theknockturnal.com. 2019. "Manifest Season 2: Filming Wrapped, Major Cast Additions, Plot Details & Release Date". tvseasonspoilers.com. 9 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) 'Manifest': Is TJ Alive? Would Olive Stone's Boyfriend Return in Season 4?, Showbiz Cheat Sheet, ‏ביולי 2021
ההפגנות בתוניסיה (2021)

ההפגנות בתוניסיה 2021 היו סדרת מחאות שהחלו ב-15 בינואר 2021 ובה אלפי אנשים התפרעו בערים ובעיירות ברחבי תוניסיה. המחאות כללו בין היתר הפגנות, ביזה והצתה, כמו גם פריסה המונית של שוטרים ואנשי צבא במספר ערים ומעצר של מאות אנשים. ההפגנות החלו בעיירה סיליאנה שבצפון מערב תוניסיה, בעקבות יחס תוקפני של המשטרה המקומית כלפי רועה צאן. בהפגנות השתתפו בעיקר צעירים אשר התעמתו עם המשטרה בלילה החמישי ברציפות ב-20 בינואר. "קולכם נשמע, וכעסכם הוא לגיטימי, ותפקידי ותפקידה של הממשלה הוא לפעול למימוש דרישותיכם ולהפוך את חלומה של תוניסיה לאמיתי", אמר ראש הממשלה מכי בניסיון להרגיע את המחאה, אך ללא הועיל. בעקבות מגפת הקורונה בתוניסיה האריכה הממשלה את העוצר אותו הטילה זמן לא רב קודם לכן, ואסרה על הפגנות המוניות ב-23 בינואר. בזמן המחאות דיווחה תוניסיה על 103 מקרי מוות הקשורים לנגיף ב-21 בינואר, הנתון הגבוה ביותר עד כה במדינה, ובין השיעורים הגבוהים ביותר באפריקה. יש המקשרים בין נתון זה למחאות המדבקות. נסיעות בין אזורים נאסרו, ברים ומסעדות נסגרו למעט שירותי טייק אווי, ושיעורי אוניברסיטאות הועברו באופן מקוון. כ-1,000 איש נעצרו מאז שהחלו ההפגנות לפני שבוע. על רקע ההפגנות, בספטמבר 2021 פיטר נשיא תוניסיה, קייס סעיד, את ראש ממשלת תוניסיה והקפיא את פעילות הפרלמנט. בחודשים שלאחר מכן מינה ראש ממשלה מטעמו ופיזר גם את מועצת השיפוט העליונה. המחאות בלבנון (2019–2020) המחאות בעיראק (2019–הווה) Min, Alif (15 בינואר 2021). "Heurts avec la police suite à l'agression d'un berger par un agent à Siliana". Kapitalis (בצרפתית). {{cite web}}: (עזרה) "Outreach by Tunisian leaders fails to quell youth unrest". AP NEWS. 20 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Tunisia extends curfew, ban on protests as virus cases jump". AP NEWS. 23 בינואר 2021. נבדק ב-23 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) חדשות 13, לראשונה בתוניסיה: אישה בראשות הממשלה, באתר חדשות 13, 29 בספטמבר 2021 תוניסיה: הנשיא עשה צעד דרמטי נגד מערכת המשפט, באתר בחדרי חרדים, 6 בפברואר 2022
יחסי חוף השנהב – ספרד

יחסי חוף השנהב–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין חוף השנהב וספרד. היחסים הפוליטיים בין ספרד לחוף השנהב הם לבביים וקולחים. חוף השנהב העריכה מאוד את הקביעות של ספרד במדינה לאורך כל המשבר הפוליטי והמהומות שפרצו לאחר הבחירות ב-2010, כולל בשלבים האלימים ביותר. מבחינת חוף השנהב, התפקיד של ספרד וכלכלת ספרד באיחוד האירופי רלוונטי במיוחד. נוכחות ספרדית באפריקה גוברת, במיוחד במערב אפריקה. בשנת 1998 הופיעה ספרד כ"שותפה לפיתוח" הראשונה עם חוף השנהב והעניקה למדינה זו את עדיפות לשיתוף הפעולה הבינלאומי שלה. תוכניות אב רצופות של שיתוף פעולה בינלאומי כבר לא מחשיבות את חוף השנהב כמדינה עדיפה לשיתוף הפעולה הספרדי. הנוכחות המסחרית והכלכלית של ספרד בחוף השנהב עדיין מצומצמת, אך היא הולכת וגוברת ברציפות ובהדרגה, וכעת כשהמצב הפוליטי נורמלי, העסקים חוזרים למצבם הרגיל. ביוני 2014 נפתח המשרד הכלכלי והמסחרי של שגרירות ספרד באביג'אן. מאזן המסחר של ספרד עם חוף השנהב היה באופן מסורתי לרעת ספרד, בגלל היקף ניכר של יבוא חומרי גלם מחוף השנהב. חוף השנהב אינה כלולה בסדרי העדיפויות הגאוגרפיים של תוכניות שיתוף הפעולה הראשיות. עם זאת, לספרד יש תוכנית המרת חוב עם חוף השנהב, תחת משא ומתן. קיים גם שיתוף פעולה ספרדי במדינה בשני ערוצים: שיתוף פעולה הממומן על ידי ממשלת ספרד באמצעות ארגונים בינלאומיים ואזורים, ושיתוף פעולה המבוצע על ידי ספרדים או אזרחי מדינה שלישית המקושרים לספרד על ידי קשרים דתיים. בשנת 2013 ספרד ביטלה את חובה של חוף השנהב בסכום של 172.75 מיליון אירו ו-4.63 מיליון דולר, כתוצאה מכך שהמדינה הגיעה לנקודת השיא במסגרת יוזמת המדינות העניות החבות מאוד. בשנת 2014 ספרד תכננה תוכנית המרה עבור החוב שנותר (כמאה מיליון אירו בסך הכל). חוף השנהב מחזיקה בספרד שגרירות במדריד, וקונסוליות בברצלונה, בילבאו, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מאלגה, מורסיה, אוביידו, סביליה, טרגונה, ולנסיה, ואיאדוליד, סרגוסה ולה קורוניה. ספרד מחזיקה בחוף השנהב שגרירות באביג'אן. מדיה וקבצים בנושא יחסי חוף השנהב – ספרד בוויקישיתוף Ficha de Costa de Marfil Office of Diplomatic Information. Section: Diplomatic relations. Ficha de Costa de Marfil Office of Diplomatic Information. Section: Economic relations. Ficha de Costa de Marfil Office of Diplomatic Information. Section: Cooperation. [1]Embassy of Ivory Coast in Madrid, Spain [2]Consulates of Ivory Coast in Spain Ficha de Costa de Marfil Office of Diplomatic Information. Section: Representation Data.
צבי פלדמן

צביקה פלדמן (נולד ב-29 בדצמבר 1956 נעדר ב-11 ביוני 1982, כ' בסיוון ה'תשמ"ב) הוא חייל צה"ל שהוגדר כאחד משלושת הנעדרים בעקבות קרב סולטאן יעקוב בלבנון, יחד עם זכריה באומל (שגופתו הושבה בשנת 2019) ויהודה כץ. פלדמן הוא בנם הבכור מבין ארבעה של אברהם ופנינה. נולד בתל אביב. אביו עלה מאירופה לישראל לאחר שאיבד את כל משפחתו בשואה. אמו עלתה לישראל ממרוקו. הוא קרוי על-שם אביו של אברהם שנרצח בשואה. לאחר שירותו בחיל השריון עבד כמדריך טבע לתלמידי בתי ספר תיכוניים. פלדמן תכנן ללמוד באוניברסיטה והתקבל לסמסטר הסתיו. במקביל תכננו פלדמן וחברתו להינשא. ערך מורחב – קרב סולטאן יעקוב כשפרצה מלחמת לבנון הראשונה, הצטרף צבי לחבריו שם, ולחם בטנק יחד עם מפקד הטנק חזי שי וזכריה באומל ששימש כנהג הטנק. הוא נשלח לקרב סולטאן יעקוב, ב-11 ביוני 1982 עשרה ימים בלבד לפני מועד שחרורו מהצבא. בקרב שנערך מספר שעות לפני הפסקת האש, נהרגו 20 חיילים ישראלים ורבים נפצעו, לאחר שכוח צה"ל נקלע לתוך מתחם סורי גדול, וחולץ בקושי בסיוע ארטילרי כבד תוך שהוא משאיר מאחוריו מספר כלי רק"מ פגועים. בסיום הקרב, שישה חיילים הוכרזו נעדרים. מתוכם היו שני שבויים, שהוחזרו מאוחר יותר בחילופי שבויים, והרוג אחד - מפקד הטנק זוהר ליפשיץ - שגופתו הוחזרה. פלדמן, זכריה באומל ויהודה כץ נחשבו במשך שנים רבות כנעדרי קרב סולטאן יעקוב, ובשנת 2019 גופתו של באומל אותרה והובאה לישראל במרץ. גורלם של פלדמן ושל יהודה כץ לא נודע עד היום. מאז הכרזתו של פלדמן כנעדר עסקו צה"ל ובני משפחתו בניסיונות שונים להשגת מידע על גורלו. מנגד, על פי אגף המודיעין של צה"ל, מי שהחזיקו בנעדרים ובמידע על גורלם היו גורמים פלסטינים בסוריה, בהכוונת אש"ף ומנהיגו באותו עת, יאסר ערפאת, יחד עם סגנו לעניינים צבאים אבו ג'יהאד, שהוביל מאמץ הסתרה והונאה על מנת להקשות על צה"ל להשיג מידע על גורלו של פלדמן. בשנת 2004 החליט הרב הראשי הצבאי ישראל וייס להכריז על שלושת הנעדרים כ"חללים שמקום קבורתם לא נודע", אולם בעקבות מאבק המשפחות נמנע המהלך. ב-18 בדצמבר 2010 דיווח העיתון "ג'ואיש כרוניקל" כי ברשות ממשלת בריטניה דיווח משגריר בריטניה בסוריה, איוור לוקאס, שכלל עדות על שביית החיילים בידי הכוחות הסוריים. צבי פלדמן באתר צה"ל אחיו של צבי פלדמן: "לא צריך לעשות עניין משחרור האסירים הסורים", באתר מעריב אונליין, 28 באפריל 2019 פרשת הנעדרים – הגילויים החדשים לא מבוססים צה"ל לא להפקיר את גורלו - מבחינה לוגית הוא חיי מערכת אתר צה"ל, הסיפור המלא מאחורי המבצע להשבת גופתו של רס"ל זכריה באומל ז"ל, באתר צה"ל, 4 באפריל 2019 שלמה פיוטרקובסקי, אימו של הנעדר יהודה כ"ץ הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 16 במרץ 2011 חדשות nana10, דיווח: בריטניה מסתירה מידע על נעדרי סולטן יעקב, באתר nana10‏, 18 בדצמבר 2010
ראפאמה

ראפאמה או ר'אפאמה (ארמנית Ղափամա) הוא תבשיל דלעת ממולאת מהמטבח הארמני (אנ'), שאופייני באופן מסורתי לעונת חג המולד. לשם הכנת התבשיל, מרוקנים דלעת מהזרעים ומהתוך שלה ושוטפים אותה. לאחר מכן ממלאים את הדלעת באורז מורתח ובפירות מיובשים כגון שקדים קצוצים, תפוחים, משמש, שזיפים, צימוקים, תמרים ועוד. עוד מקובל להוסיף לתבשיל חמאה, דבש וקינמון או סוכר. לאחר מכן מכסים את הדלעת ואופים אותה בתנור עד שהיא מתרככת. שיר פופולרי בארמנית - היי ג'אן ראפאמה (Հէյ Ջան Ղափամա) - מוקדש להכנה ולאכילת ראפאמה. מדיה וקבצים בנושא ראפאמה בוויקישיתוף מתכון להכנת ראפאמה סרטון הממחיש כיצד מכינים ראפאמה היי ג'אן ראפאמה בביצוע קוהאר ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון ובנושא ארמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדה דנש

מגדה דנש, (בהונגרית: Dénes Magda; בודפשט, 14 בינואר 1908 – בודפשט, 19 בדצמבר 1981) הייתה מורה, פסיכולוגית ילדים, היסטוריונית חינוכית יהודייה-הונגרייה. אחיו של סבתה מצד אביה היה נתן אהרנפלד רבה הראשי של פראג. מגדה דנש נולדה במשפחה יהודית כבתם של לאיוש דנש (1879–1942), מורה ומחנך, אסתטיקן ושל רגינה קולוז' (1877–1945) מורה. היא קיבלה תעודת הוראה לגרמנית-צרפתית ועבודת הדוקטורט שלה הייתה בהיסטוריה של פילוסופיה באוניברסיטת אטווש לוראנד. כסטודנטית למדה תקופה מסוימת בסורבון ואחר כך, לאחר שסיימה את לימודיה, בילתה שנה בווינה במכון קרל ושרלוטה ביהלר. היא לא השיגה עבודה בהונגריה לאורך תקופה ארוכה. כתביה על פסיכולוגיית ילדים הופיעו אמנם בכתבי עת רבים. מחקרה על פסיכולוגיה התפתחותית פורסם על ידי הפסיכולוג השווייצרי ז'אן פיאז'ה בשנת 1940 ב-Archives de Psychologie בז'נבה. לאחר מלחמת העולם השנייה באה תפנית משמעותית בחייה. משנת 1948 עבדה במועצה הלאומית לחינוך ציבורי, בשנים 1949–1950 במכון הלאומי לחינוך, בשנים 1950–1952 במשרד החינוך הציבורי, ומשנת 1952 עד 1960 עבדה כמרצה בכירה וכעוזרת פרופסור באוניברסיטת אטווש לוראנד. בין השנים 1960–1967 הייתה העורכת של הוצאת קושוט והשתתפה בעבודת המהדורה הכוללת של כתבי מרקס-אנגלס. בבדיקה פסיכולוגית של ילדים צעירים (בודפשט, 1936) היסטוריה אוניברסלית של חינוך למוסדות הוראה וגני ילדים (בודפשט, 1960, מהדורה 7: 1967) השקפות פדגוגיות של פילוסופים מטריאליסטים צרפתים (בודפשט, 1965) פדגוגיה של נאו-הומניזם ואידיאליזם גרמני (בודפשט, 1971) פדגוגיה של יוהאן פרידריך הרבארט (בודפשט, 1979) ד"ר מגדה דנש (1 באפריל 1982) סקירה פדגוגית, כרך 32, מספר 4 פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002. לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט, 1994. Nagy István Györgyné dr. Dénes Magda gyászjelentése (1982. január 9.) Népszabadság, 40. évfolyam, 7. szám
מניפנית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בעל חיים מניפנית מניפנית מצויה מניפנית אילתית מניפנית גלילית צומח מניפנית גרוזית – צמח בסכנת הכחדה מניפנית מלכותית – ((אנ')) צמח נפוץ במזרח הרחוק שזרעיו נאכלים. בפרסית נקרא בַּלנגוֹ (חודומה בלנגו או בלנגו שיראזי). נורית מניפנית – צמח רעיל