laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Code Composer Studio

Code Composer Studio ובקיצור CCStudio או CCS היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) לפיתוח יישומים עבור מעבדים משובצים של טקסס אינסטרומנטס. מעבדים משובצים של טקסס אינסטרומנטס כוללים TMS320 DSPs, וכן מערכות-על-שבב OMAP ו DaVinci, מעבד יישומי Sitara, מיקרו-בקרים של הרקולס, MCUs Simplelink (כמו MSP432 וקישוריות אלחוטית מיקרו-בקרים), MSP430 ומיקרו-בקרי Tiva/Stellaris. היא גם מאפשרת איתור באגים בכמה מערכות-מערכות כמו דוקאטי, IVA Accelerator ו- PRU-ICSS. CCStudio תוכנן בעיקר עבור תכנון פרויקטים למערכות משובצות ולניפוי שגיאות מבוסס JTAG. עם זאת, המהדורות האחרונות מבוססות על גרסאות של Eclipse, שניתן להרחיב אותן בקלות כדי לכלול תמיכה בבאגים ליישומים ברמת מערכת ההפעלה ( לינוקס, אנדרואיד, Windows Embedded) ומהדרי קוד פתוח כגון GCC. גרסאות מוקדמות כללו ליבת זמן אמת בשם DSP/BIOS ומאוחר יותר SYS/BIOS. נכון לעכשיו, "יורשם" הכלים הללו, מערכת הרחבה יותר TI-RTOS, זמינה להורדה כתוסף בחינם ל-Code Composer Studio. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. Wireless connectivity page at TI wiki (ארכיון) Texas Instruments Ducati page at Omappedia wiki Image Video Audio Accelerator page at TI wiki (ארכיון) Programmable Real-Time Unit and Industrial Communication SubSystem page at TI wiki
The Invisible Man

"The Invisible Man" (בעברית: "האיש הבלתי נראה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי המתופף רוג'ר טיילור. השיר נכלל באלבום The Miracle, והוא יצא כסינגל בשנת 1989. שיר זה מסמן את הפעם היחידה בכל שיריה של קווין, שבה כל שמות חברי הלהקה מוזכרים במילים. שמו של פרדי מרקיורי מוזכר על ידי רוג'ר טיילור, והשלושה הנוספים על ידי מרקיורי. בקליפ מוצג משחק וידאו בשם "The Invisible Man", וילד משחק במשחק בעוד שהלהקה, כולם לבושים בשחור והם "הרעים" במשחק, יוצאים לעולם האמיתי לבצע את השיר בחדרו. כשהם מופיעים, הילד מנסה לירות בהם עם בקר המשחק. מדי פעם מופיע פרדי מרקיורי במקומות שונים בחדר הילד - ונעלם לפני שהילד מספיק לירות בו באמצעות הבקר. לאחר שהלהקה מגיחה מהארון של הילד, ג'ון דיקון מסיר את כובע הבוקרים שלו וזורק אותו לרצפה. הילד מסיר את כובע הבייסבול שלו, וחובש את כובע הבוקרים. על המסך, הלהקה במשחק - דיקון ללא כובע, והילד הולך תחתם, עם הודעת "Game Over" ("המשחק נגמר"). בעת צילומי הקליפ, ניתן לראות שמצבו הבריאותי של מרקיורי החל להיות רע יותר מלפני זה, בגלל האיידס. קאבר לשיר נעשה על ידי סקטמן ג'ון, בו רבים מהטקסטים והכלים מוחלפים בשירת סקאט. בוץ' הרטמן, יוצר סדרת האנימציה דני פנטום, אמר כי מנגינת הבס בשיר הנושא של הסדרה הולחנה בהשראת מנגינת הבס של "The Invisible Man". פרדי מרקורי – זמרה בריאן מיי – גיטרה חשמלית רוג'ר טיילור – תופים, קולות רקע ג'ון דיקון – גיטרה בס דייוויד ריצ'רדס – סינתיסייזר מידע על היצירה "The Invisible Man" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "The Invisible Man" באתר יוטיוב August 2016, Malcolm Dome29. "Queen albums ranked from worst to best". Classic Rock Magazine (באנגלית). נבדק ב-2020-11-29. Prato, Greg (6 ביוני 1989). "The Miracle – Queen". AllMusic. נבדק ב-12 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Interview with Butch Hartman, March 30th 2006". אורכב מהמקור ב-2 בינואר 2008. נבדק ב-2007-06-04. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
מלומשוק

מלומשוק (בהונגרית: Malomsok) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. מלומשוק הוקם בשנת 1950 מאיחוד של שני הכפרים אומלומשוק (Ómalomsok) ואוימלומשוק (Újmalomsok) כמו יישובים רבים באירופה גם במלומשוק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 693 ובשנת 2020 רק 474 תושבים. באומלומשוק חיו שלושה יהודים בשנת 1910. ובאוימלומשוק חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא מלומשוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלומשוק (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
יהושע שצוב

יהושע שצוב (21 באפריל 1894 – 30 באוקטובר 1942) היה בנקאי ממייסדי "בנק מסחרי" ופעיל ציבור. שצוב נולד בהומל, רוסיה לבתיה ומאיר. למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה. נשא לאישה את מוסיה (לבית אלימלך מיטלין) ועלה לארץ ישראל ב-1925. המשפחה הצעירה השתקעה בתל אביב שם פתח יהושע מכולת. אחרי כשנה נמשך לעסקי ציבור והיה ממקימי "מרכז הסוחרים הזעירים" ששם לו למטרה לשמור על זכויות החנוונים. למען הגשמת מטרה זאת נבחר שנתיים מאוחר יותר למועצת עיריית תל אביב ברשימת הסוחרים. במסגרת מרכז הסוחרים הזעירים שהתאגד עם ארגונים אחרים ל"הסתדרות הסוחרים" היה ממייסדי "בנק מסחרי ת"א" שנוסד כאגודת אשראי ביוני 1931 ברחוב הרצל בתל אביב. לאחר מכן שינה הבנק את שמו, כמו מוסדות אחרים שהוסיפו לעצמם את השם "בנק" לפני שהוגדרו תקנות לכך, ל"קרדיט מסחרי ת"א" ב-1939. הבנק נסגר ב-1960 ועסקיו עברו לבנק לאומי. שצוב היה חבר המרכז לקואופרציה אשראית, חבר מועצת בנק זרובבל, חבר הוועד המפקח של הגימנסיה העברית "הרצליה" ונשיא "הסתדרות הסוחרים הכללית בא"י". ילדיו היו יואל ושרה. דוד תדהר (עורך), "יהושע שצוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2920 עשרה רגעים על יהושע שצוב, דואר היום, 21 באוקטובר 1934 לפתיחת "בנק מסחרי" בע"מ, הארץ, 10 במאי 1931 נחום קרלינסקי, הקואפרציה הפרטית בתקופת המנדט:אשראי וחיסכון, עיונים, אוניברסיטת בן-גוריון, 2003 הבנקאות בחיפה - מבוא ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא" האגודות השיתופיות לאשראי והמוסדות הבנקאים 1903–1939, יחידת המחקר - המפקח על הבנקים יהושע שצוב ז"ל, הארץ, 2 בנובמבר 1942 היום, יום השנה למותה של מוסיה שצוב, הַבֹּקֶר, 26 במאי 1946 ברכות לבר מצווה, הארץ, 27 ביולי 1934
דייוויד ריצ'רדס

דייוויד ריצ'רדס (באנגלית: David Richards;‏ 1956 – 20 בדצמבר 2013) היה מפיק מוזיקלי ומוזיקאי שווייצרי יליד אנגליה. היה הבעלים של אולפני מאונטיין, והפיק אלבומים רבים של קווין, דייוויד בואי ואמנים אחרים. ריצ'רדס ניגן גם בכלי מקלדת בכמה תקליטים. הוא עסק גם בהקלטות מוזיקה חיה באירועים כמו פסטיבל הג'אז של מונטרו. ריצ'רדס נפטר ב־20 בדצמבר 2013 לאחר שהיה חולה זמן רב במחלה שלא פורסם מה היתה. אלבומים שהופקו על ידי ריצ'רדס: Roger Taylor – Strange Frontier (1984) Chris Rea – Shamrock Diaries (1985) Jimmy Nail – Take It or Leave It (1985; single: "Love Don't Live Here Anymore") Feargal Sharkey – Feargal Sharkey (1985; single: "Loving You") Chris Rea – On the Beach (1986) Queen – A Kind of Magic (1986) Iggy Pop – Blah-Blah-Blah (1986) Magnum – Vigilante (1986) Virginia Wolf – Virginia Wolf (1986) David Bowie – Never Let Me Down (1987) The Cross – Shove It (1988) Freddie Mercury and Montserrat Caballé – Barcelona (1988) Queen – The Miracle (1989) Queen – Innuendo (1991) David Bowie – The Buddha of Suburbia (1993) David Bowie – Outside (1995) Queen – Made in Heaven (1995) William Fierro – UNO (2013; Enregisterment, mixing and mastering, arrangements) שונות: Yes – Going for the One (1977; assistant engineer) Queen – Live Killers (1979; assistant engineer) Roger Taylor – Fun in Space (1981) Queen – Live Magic (1986; recorded by Mack and Richards) Brian May – Back to the Light (1992; engineer, recording, mixing: "Driven by You", "Last Horizon", "Just One Life") Duran Duran – Duran Duran (1993; mixing) Duran Duran – Thank You (1995; mixing: "Perfect Day") Brian May – Another World (1998; additional recording: "Why Don't We Try Again"; mixing: "Another World") Samael – Eternal (1999; recording, mixing) David Bowie -Welcome to the Blackout (Live London ’78) (Mixed in 1979, released in 2018) דייוויד ריצ'רדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד ריצ'רדס, באתר AllMusic (באנגלית) דייוויד ריצ'רדס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד ריצ'רדס, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) דייוויד ריצ'רדס, באתר Discogs (באנגלית) TubeChop - Placebo 20 years live @ Montereux Jazz fest (00:04) (אורכב 20.06.2015 בארכיון Wayback Machine), Tubechop.com Queen and David Bowie producer David Richards dies aged 57, December 22, 2013
פנאומומדיאסטינום

פנאומומדיאסטינום ("אוויר במצר"; באנגלית: Pneumomediastinum) הוא מצב רפואי, בו מצטבר אוויר בחלל המדיאסטינום (בינה, מצר). מקור האוויר יכול להיות מהריאות, קנה הנשימה, הוושט או המעי. פנאומומדיאסטינום הוא מצב נדיר (בהשוואה לפנאומותורקס והמוטורקס). הגורם השכיח לפנאומומדיאסטינום הוא התקף אסתמה, אך הוא עשוי להתרחש גם כתוצאה מקרע בוושט, בריאות או במעי, באופן ספונטאני או כתוצאה מחבלה חזקה. התסמין העיקרי הוא בדרך כלל כאבים במרכז החזה. בנוסף, ייתכנו קשיי נשימה, עיוותים בקול ואמפיזמות תת-עוריות (בפנים, בצוואר ובחזה). כתוצאה מהלחץ על הריאות ייתכן קוצר נשימה ותסמינים המדמים טמפונדה לבבית. האבחון מתבצע באמצעות בדיקת דימות (צילום רנטגן או CT), הדוגמת את החזה. פנאומותורקס (חזה אוויר) פנאומורטרופריטונאום מדיה וקבצים בנושא פנאומומדיאסטינום בוויקישיתוף פנאומומדיאסטינום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חיים וידבסקי

חיים וידבסקי (בפולנית: Chaim Widawski;‏ 1906 – יוני 1944) היה פעיל ציוני, חבר בתנועה הציונית "התחיה" (חלק ממפלגת "הציונים הכלליים"), בגטו לודז' במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין ותחילת שואת יהודי פולין, החרימו הנאצים מכשירי קשר אישיים מיהודים ופולנים. על החזקתם הוטל עונש מוות. וידבסקי והקבוצה שהנהיג הצליחו להסתיר כמה מכשירי רדיו, ששימשו אז לניטור והפצת סיקור החדשות על התפתחויות המלחמה בגטו. לתושבי הגטו בלודז' נודע על מרד גטו ורשה באביב 1943, חודשיים לפני חיסול הגטו. לתושבי הגטו גם נודע על הפלישה לנורמנדי על ידי בעלות הברית, בין השאר הודות לוידבסקי. אולם אווירת השמחה שהביאה הידיעה, גרמה לכך שהגרמנים הבינו כי הדרך היחידה שיהודי לודז' ידעו על הפלישה הייתה באמצעות מכשירי קשר לא חוקיים. ביוני 1944 הסגיר מודיע לגסטפו את מרבית חברי הקבוצה, כולל וידבסקי. וידבסקי הצליח להימלט מכלא הגסטפו, אך בגלל החשש שייתפס שוב, התאבד באמצעות הרעלת ציאניד וזאת מחשש שלא יחזיק מעמד תחת עינויים, וימסור את שמות חבריו לתנועת ההתנגדות. גטו לודז' "חוסל" על ידי הגרמנים באוגוסט 1944. חיים וידבסקי שימש השראה לגיבור הרומן יעקב השקרן מאת הסופר יורק בקר. Selver-Urbach, Sarah (1986). Through the Window of my Home: Recollections from the Lodz Ghetto. Yad Vashem. p. 103. Lester, David. Suicide and the Holocaust. Nova Publishers. p. 8. ISBN 978-1-59454-427-9. Gilbert, Martin (1987). The Holocaust: A History of the Jews of Europe during the Second World War. Macmillan Publishers. p. 684. ISBN 978-0-8050-0348-2. Trunk, Isaiah; Shapiro, Robert Moses (2006). Łódź Ghetto: a history. Indiana University Press. p. lvi, 322. ISBN 978-0-253-34755-8. Israel Gutman, Resistance: The Warsaw Ghetto Uprising, Houghton Mifflin Harcourt, 1998, pg. xiii Stanisław Salmonowicz, Polskie Państwo Podziemne (Polish Underground State), Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne, Warsaw, 1994 Eilenberg-Eibeshitz, Anna (1998). Preserved Evidence: Ghetto Lodz. Vol. 1. H. Eibeshitz Institute for Holocaust Studies. pp. 338–340. Flam, Gila (1992). Singing for Survival: Songs of the Lodz Ghetto, 1940-45. University of Illinois Press. p. 178. ISBN 978-0-252-01817-6. chaim widawski.
כעדשה

כעדשה הוא אחד משיעורי התורה. עדשה הוא אחד ממיני הקטניות. שיעור 'כעדשה' נאמר לעניין טומאת שרץ, ולעניין טומאת צרעת (מחיה). שיעור ה'עדשה' הוא השיעור הקטן ביותר שקיים בדיני טומאה וטהרה. טומאת עדשה נזכרת כאמור לעניין שיעור טומאת שרצים ולעניין טומאת צרעת 'מחיה'. חז"ל במסכת חגיגה (יא א) כתבו שעל אף ששיעור 'עדשה' לא נזכר במפורש בתורה, אך הוא מדיוק מלשון התורה, מאחר שפעם אחת נאמר בתורה בפרשת ויקרא ”כָּל הַנֹּגֵעַ בָּהֶם בְּמֹתָם יִטְמָא” (ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"א) ומשמע שנגע בכל השרץ, ופסוק אחר כך נאמר ”וְכֹל אֲשֶׁר יִפֹּל עָלָיו מֵהֶם בְּמֹתָם יִטְמָא” (ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ב) וממנו משמע שאפילו אם נגע במקצת השרץ נטמא, ומכך למדו חז"ל שהכוונה למקצת מהשרץ שהוא ככולו, והיינו כעדשה, שהרי החומט - שהוא הקטן שבשרצים - תחילת יצירתו בכעדשה. על גודל העדשה שמשערים בה, נאמר במשנה במסכת כלים ”כעדשה שאמרו, לא גדולה ולא קטנה אלא בינונית, זו מצרית.” (משנה, מסכת כלים, פרק י"ז, משנה ח'). נבלת שרץ (בשרו או דמו) של אחד משמונה שרצים, והיא מטמאת במגע רק אם היא בשיעור מינימלי של נפח זרע העדשה, שהוא קטן הרבה יותר משיעור כזית שנקבע לטומאת אדם מת או נבלת בעלי חיים. עם זאת, איבר שלם של שרץ - מטמא אף אם אין בו שיעור עדשה. אחד מסוגי הצרעת הוא מחיה, ואמרו במשנה ששיעורה הוא כגודל כעדשה. במשנה נאמר כי שיעורה של העדשה הוא ארבע שערות ”מקום עדשה, ארבע שערות” (משנה, מסכת נגעים, פרק ו', משנה א'). באחרונים נחלקו לאיזה שיער מתכוונת המשנה, האם יש לשער את העדשה על פי שיער הראש או שהכוונה היא לשיער הגוף. לדעת הרמ"א יש לשער בשערות הגוף. אך דעות אחרות סבורות כי לשער את העדשה על פי שערות זרוע היד. אחרים סבורים כי יש לשער בשערות הראש. בשו"ת מעיל צדקה חישב את גודל העדשה ומצא כי שיעור עדשה בינונית הוא בין 6 ל-6.2 מ"מ. ולא ידע כעדשה אי מטמא אי לא מטמא - עדשה תרבותית ד"ר משה רענן, בפורטל הדף היומי משנה מסכת טהרות פרק ג משנה ד משנה, מסכת נגעים, פרק ד', משנה ו'. ראו את סיכום הדעות השונות בספר מידות ושעורי תורה, ח. בניש, עמ' קמז. שו"ת מעיל צדקה סימן כ"ז.
הנריק גולד

הנריק גולד (בפולנית: Henryk Gold; ורשה, 1902 – ניו יורק, 9 בינואר 1977) היה מלחין, מעבד ומנהל מוזיקלי יהודי-אמריקאי יליד פולין. נולד בוורשה למשפחה מוזיקלית: אמו הלנה הייתה ממשפחת הכליזמרים המפורסמת מלודיסטה, ואביו מיכאל היה חלילן בתזמורת האופרה של ורשה. אחיו של ארתור גולד מלחין וזמר שנרצח בטרבלינקה. כשסרטים אילמים בפולין איבדו את הפופולריות בעקבות הגעתו של זמר הג'אז של אל ג'ולסון, אלפי מוזיקאים פולנים שניגנו בבתי הקולנוע איבדו את פרנסתם. הם החלו ליצור תזמורות גדולות וקטנות המנגנות מוזיקת ריקודים וג'אז. החלוצים היו האחים ארתור והנריק גולד, האחים סטניסלב ויז'י פטרסבורסקי, זיגמונט קרשינסקי (פול') ושימון קטאשק, קז'ימייז' אנגלרד, ג'וליאן הליצקי. הנריק גולד היה המנהל המוזיקלי. הם ניגנו קונצרטים בבית הקפה מפורסם "Ziemiańska" ברחוב ובתיאטרון רביו ברחוב סנקביץ'. הנריק ניהל את מועדון הלילה "אדריה" עם אחיו ברחוב מוניושקי. גולד כתב מאות יצירות מוזיקליות לטנגו, פולקות, פוקסטרוט, וכן ואלסים, ושילב בהם מוטיבים יהודיים. הלהיטים שלו כללו את "נוסטלגיה", "יסמין" ו"כשאני משתכר היום". במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא וחברו המלחין יז'י פיטרסבורסקי סיירו בברית המועצות עם תזמורת ג'אז גדולה. בשנת 1942 הוא עזב את ברית המועצות עם צבא אנדרס הפולני, נסע לישראל, שם כתב לחנים הידועים שבהם "ארצנו הקטנטונת" ו"שלום" למילים של שמואל פישר. את השירים ביצעו בין היתר יפה ירקוני, יצחק (ז'אק) בן-ברוך (זאלודקובסקי) וישראל יצחקי. בישראל שינה הנריק את שמו לצבי זהבי. לבסוף הוא היגר לעיר ניו יורק, ארצות הברית. הנריק גולד-זהבי, דף שער בספרייה הלאומית הנריק גולד, באתר MusicBrainz (באנגלית) Isaschar Fater, Jewish Music in Poland between the Two World Wars, pp. 71–74 Dawid Eisenstadt and A. Prager: "Algemeyner muzik-leksikon", Warsaw, 1936 (p. 150) J. Radlinski: Obywatel Jan., Kraków, 1967, (p.p. 95, 103, 225)
Messieurs les noyés de la Seine

"Messieurs les noyés de la Seine" (בעברית: "האדונים הטובעים של הסן") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר הבלגי, פוד לקלרק. השיר ייצג את בלגיה בהופעת הבכורה שלה, באירוויזיון 1956. השיר נכתב על ידי רוברט מונטל, והולחן על ידי ז'אן מירט וז'אק סאי. השיר הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי שווייץ. בדומה לשאר שירי התקופה, השיר אופיין בסגנון שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר, עומד אדם שנלכד במערכת יחסים מורכבת, ללא אהבה, ומנסה להתאבד באמצעות טביעה בנהר הסן. ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי לקלרק בתחרות האירוויזיון. מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום השישי עם שתי נקודות. השיר השני של בלגיה בתחרות, "Le plus beau jour de ma vie", בוצע על ידי הזמרת מוני מארק. סרטון השיר "Messieurs les noyés de la Seine" באתר יוטיוב Eurovision Song Contest in 1956
חזה מרפרף

חזה מרפרף (פלייל צ'סט Flail chest) הוא מצב בו קטע מכלוב הצלעות נשבר כתוצאה מטראומה גופנית, מתנתק מדופן בית החזה ואינו מתפקד בתיאום עם יתר הצלעות. חזה מרפרף מתרחש כאשר כמה צלעות סמוכות (לפחות 2) נשברות במספר מקומות (לפחות שני מקטעים בכל צלע) מה שגורם לכך שחלק מדופן בית החזה נע באופן עצמאי. הדבר ניכר בכך שהקטע המנותק נראה כמתנועע בכיוון הפוך לשאר דופן החזה: כשבית החזה עולה המקטע נותר למטה וכשבית החזה שוקע המקטע נותר למעלה, מצב זה מכונה: נשימה פרדוקסאלית. חזה מרפרף נגרם כתוצאה מטראומה התסמינים העיקריים הם כאבים בחזה וקשיי נשימה. סימן מובהק נוסף הוא "הנשימה הפרדוקסאלית" (עם זאת הנשימה הפרדוקסאלית עלולה להיווצר בשלב מאוחר יותר, כך שהיעדרה אינו מהווה הוכחה לשלילת חזה מרפרף). התנועה המתמדת של הצלעות השבורות מסבה למטופל כאבים עזים; הותרת המצב ללא טיפול עלול להוביל לדום נשימה (בנוסף ייתכנו פגיעות נוספות כתוצאה מהחבלה שגרמה לשברים בצלעות): הקצוות השבורים החדים של הצלעות עשויים לנקב את קרומי הפלאורה והריאות וכך לגרום לפנאומותורקס או פנאומומדיאסטינום. מדיה וקבצים בנושא חזה מרפרף בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Im Wartesaal zum großen Glück

"Im Wartesaal zum großen Glück" (בעברית: "בחדר ההמתנה למזל טוב") הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הזמר הגרמני, וולטר אנדראס שוורץ. השיר ייצג את גרמניה בהופעת בכורתה באירוויזיון 1956. השיר נוצח על ידי המנצח, פרננדו פאגי. השיר הושר רביעי בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי בלגיה. בדומה לשירי התקופה, השיר הושר בסגנון בלדת שאנסון צרפתי עם עיבוד גרמני. במרכז מילות השיר עומדים אנשים שאבדו בעבר העצוב ומחכים לאושר שפסח עליהם. ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי שוורץ בתחרות האירוויזיון. מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, אך מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום השני עם שש נקודות ולכן גרמניה אירחה את האירוויזיון הבא, אירוויזיון 1957. השיר השני של גרמניה בתחרות, "So geht das jede Nacht", בוצע על ידי הזמר פרדי קווין. סרטון השיר "Im Wartesaal zum großen Glück" באתר יוטיוב Eurovision Song Contest 1956 Im Wartesaal zum großen Glück Walter Lyrics Eurovision Song Contest in 1956
אסימון

אסימון (מיוונית: ἄσημον ("אַ-סֶמוֹן"), "ללא סימן", דרך לשון חז"ל) הוא אמצעי תשלום שהיה נהוג עבור שימוש בטלפון ציבורי. האסימון הוא מטבע שאינו עובר לסוחר, ומחירו התעדכן מעת לעת. היו משלשלים את האסימון לחריץ מתאים במכשיר הטלפון כדי לבצע מהמכשיר שיחה. השימוש באסימון להפעלת טלפון ציבורי החל בשיקגו. הטלפונים הציבוריים הפועלים על אסימונים בלבד פעלו בארצות הברית עד 1944 ועם ביטולם הותכו מרבית האסימונים ויוצרו מהם תרמילים לכדורים. השימוש באסימון מאפשר לערכו להשתנות בהתאם לערך שיחת טלפון, מה שלבסוף הפך אותו לנוהג מקובל בעולם. הדבר היה שימושי במיוחד בארצות אירופה שבהן המטבעות השתנו במעבר ממדינה למדינה, אולם האסימון עדיין איפשר לבצע שיחת טלפון ציבורי. במדינות מסוימות, כמו איטליה, השתמשו באסימון באופן לא רשמי כשווה ערך למזומן. בעוד שרוב אסימוני הטלפון הם עגולים, ישנם מספר אסימונים גם בצורות שונות. בישראל החל השימוש באסימונים בשנת 1953. קוטרו של האסימון היה גדול מעט ממטבע של שקל חדש, ולרוחבו היה פס משוקע ובמרכזו חור. האסימון היה אופן התשלום היחיד לשיחה בטלפון ציבורי (למעט שיחת גוביינא) עד סוף שנות ה-80, אז הוחלף בהדרגה בטלכרט. להחלפה היו שלוש סיבות עיקריות: מניעת העומס התפעולי בריקון האסימונים מהטלפונים הציבוריים, נוחות למשתמש ומניעת גנבות ורמאויות (בתקופה בה השתמשו באסימונים היו טלפונים ציבוריים נפרצים לעיתים כדי לגנוב את האסימונים ולמכור אותם תמורת כסף, ומשתמשים היו קושרים חוט דרך החור באסימון ובכך מבצעים בו שימוש חוזר ומרמים את משרד התקשורת). ביטוי שנותר מתקופה זו הוא "נפל לו האסימון" (חוויית "אהא!") במובן של "הבין סוף סוף את הרעיון", משום שרק כאשר האסימון היה נופל לתוך המכשיר ניתן היה לבצע את השיחה. סוג אסימון נוסף הוא ז'יטון – אסימון המשמש להפעלת מכונות משחקים בארקייד או להשתתפות במשחקי קזינו שונים. דואר ישראל כרטיס חיוג בולי ישראל אסימוני הטלפון של ישראל משה לפינר (הקישור אינו פעיל) אסימוני הטלפון של ישראל קטלוג אסימונים של עמית קמרט (הקישור אינו פעיל) שלומי רוזנפלד - איך ירד האסימון גד ליאור, "שיחה חינם" עם חוט ואסימון והטלכרט של רבין וערפאת: סיפור הטלפון הציבורי, באתר ynet, 7 בינואר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרי מילר (פוליטיקאית)

מרי מילר (באנגלית: Mary Miller; נולדה ב-27 באוגוסט 1959) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של מדינת אילינוי. זהו מחוז הקונגרס הגדול ביותר באילינוי מבחינה גאוגרפית. מילר נולדה בעיר נייפרוויל שבטנסי, וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי של נייפרוויל. היא בעלת תואר ראשון בחינוך יסודי ותואר ראשון נוסף במנהל עסקים מאוניברסיטת מזרח אילינוי. לקראת בחירות 2020 הודיעה מילר כי תתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של אילינוי, לאחר פרישתו של נציג המחוז המכהן ג'ון שימקוס. לאחר שזכתה במועמדות המפלגה הרפובליקנית בבחירות מקדימות, גברה על יריבתה אריקה ויוור, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, עם 73.4% מקולות הבוחרים. מילר היא האישה הרפובליקנית הראשונה שמייצגת מחוז קונגרס באילינוי מאז עזיבתה של ג'ודי ביגרט בראשית 2013. מילר מיקדה את מסע הבחירות שלה עם מצע של תמיכה בחקלאות ובהשבת כושר הייצור למדינת אילינוי. עמדותיה הפוליטיות הן שמרניות. לראיה, היא מתנגדת להפלות, תומכת בהקמת חומת טראמפ בגבול ארצות הברית–מקסיקו, ומתנגדת לחקיקות שמגבילות את הזכות לשאת נשק. מילר הושבעה לתפקידה בינואר 2021, עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. בזמן ההסתערות על הקפיטול ציטטה את מנהיג גרמניה הנאצית, אדולף היטלר מחוץ לבניין הקפיטול ואמרה כי מנהיג המפלגה הנאצית "צדק בדבר אחד". מדיה וקבצים בנושא מרי מילר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרי מילר לבית הנבחרים (באנגלית) מרי מילר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרי מילר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Mary Miller To Run For Congress In The 15th District, באתר Effingham Radio‏, 24 באוקטובר 2019 (באנגלית) Illinois Election Results: 15th Congressional District, באתר הניו יורק טיימס, 8 בדצמבר 2020 (באנגלית) Mary Miller's Issue Positions (Political Courage Test), באתר Vote Smart (באנגלית) איתמר אייכנר, במהומות וושינגטון: חולצה עם "מחנה אושוויץ", הצדעה במועל יד – וגם דגל ישראל, באתר ynet, 7 בינואר 2021
בניהו

האם התכוונתם ל... אישים ששמם הפרטי הוא בניהו בניהו בן יהוידע – אחד מגיבורי דוד המלך ושר הצבא של שלמה המלך. בניהו (ספר) – ספרו של רבי יוסף חיים הבן איש חי על אגדות התלמוד. אישים ששם משפחתם הוא בניהו מאיר בניהו – חוקר ההיסטוריה של הקבלה והשבתאות. אבי בניהו – איש תקשורת ישראלי, מפקד גלי צה"ל ויועץ תקשורת לענייני ביטחון למספר ראשי ממשלה. פלטיהו בן בניהו – משרי העם היהודי בירושלים ונזכר בתנ"ך בתקופה שלאחר גלות יהויכין. בניה (פירושונים) בנייה (פירושונים) בניטו אישים ששמם הפרטי הוא בניהו
שגרירות מולדובה בישראל

שגרירות מולדובה בישראל היא הנציגות הדיפלומטית הרשמית של מולדובה בישראל. השגרירות פועלת לקידום האינטרסים השונים של מולדובה בישראל, ומהווה חלק מהמאמץ המולדבי לעודד קשרים שונים בין שתי המדינות. השגרירות ממוקמת ברחוב לאונרדו דה וינצ'י 21 בתל אביב. שגריר מולדובה בישראל הוא אלכסנדר רויטמאן, שמונה ב-2022. קודמתו בתפקיד הייתה גבריאלה מורארו שמונתה בדצמבר 2015. לשכת השגריר המחלקה הפוליטית מחלקת מסחר מחלקת ניהול המחלקה הקונסולרית יחסי ישראל–מולדובה מדיה וקבצים בנושא שגרירות מולדובה בישראל בוויקישיתוף
קרב נסייאר

קרב נסייאר (בנורווגית: Slagt ved Nesjar) היה קרב ימי שהתרחש בפיורד אוסלו שבנורווגיה ב-25 במרץ 1016. היה זה המאורע הראשון בשלטונו של המלך אולף האראלדסון (הנודע לאחר מכן כ"אולאף הקדוש"). משורר החצר בחצר המלוכה האיסלנדית זיגווטר ת'ורט'רסון (Sigvatr Þórðarson) חיבר שיר לזכרו של הקרב ולתוצאותיו הטראגיות. כ-1,000 שנה לאחר התרחשות הקרב הקימו גם כן אנדרטה בכפר הלגרואה, שם מאמינים שעל פי מקורות היסטוריים היה מקום התרחשות הקרב. מקורות עממיים ממקמים את זירת ההתרחשות בקצה המערבי של פיורד אוסלו, אך המקום המדויק אינו ידוע. הקבוצות הלוחמות היו תובעי הכס ובראשם אולאף האראלדסון, כנגדו ניצב השליט סוון הוקונסון ואלו שתמכו בו. לאחר הפסדו ומותו של אולף טריגבאסון בקרב סבולדר, חולקה נורווגיה בין שלושת המנצחים, חלקה הצפון-מזרחי עבר לחזקתה של שוודיה ומלכה, אולוף סקטקונונג, חלקה הדרום-מערבי עבר לחזקתו של איריק הוקונסון ואחיו-למחצה הסוון הוקונסון, שניהם שליטי נורווגיה דה פקטו, אך למעשה חלק זה נשלט על ידי ממלכת דנמרק ובראשה סוון פורקבירד, ואילו דרומה נשאר עצמאי, מנוהל על ידי אצילים מקומיים. עם זאת, כשאיריק הוקונסון הצטרף לגיסו קנוט הגדול במסע לכיבוש אנגליה, הדנים שהיו שם נסוגו והתקפלו מהשטח. את השטח הזה תפס האראלד האראלדסון, אשר טען לבעלותו, עקב היותו נצר למשפחת המלוכה "פיירהייר". סוון, אשר בסיס מושבו היה בנידרוס (טרונדהיים, בטרנדלג של היום), נודע כי אולאף גייס תמיכה במזרח נורווגיה. הוא הפליג לאורך חופי נורווגיה. בדרך הוא איחד כוחות עם כמה בעלי ברית בקרב ראשי החקלאים בנורווגיה, הבולט שבהם היה ארלינג סקיאלסון. לעומת זאת, אולאף האראלדסון סיים לאסף את כוחותיו מוקדם יותר והחל את נסיעתו צפונה כדי להתעמת עם סוון. הציים התעמתו מול החוף ב"יום ראשון של הדקלים", 25 במרץ 1016. במהלך הקרב נגרמו אבדות כבדות לשני הצדדים, עם זאת, שום דמות חשובה לא נהרגה. עם זאת, תוצאת הקרב נסתיימה בניצחונו של אולף האראלדסון וברדיפתו אחר סוון הוקונסון. לאחר הקרב סוון נמלט לשוודיה, אך מת בדיוק כשהחל לגייס צבא כדי להחזיר את השטחים הכבושים חזרה לשליטתו. קרב סבולדר ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות ובנושא נורווגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.