laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שכווי כהה

שכווי כהה או שכווי כחול (שם מדעי: Dendragapus obscurus) הוא מין של שכווי ממשפחת הפסיוניים. שכווי זה מצוי ביערות שלמורדות הרי הרוקי באמריקה הצפונית. כמו רוב השכווים הוא בעל דו-צורתיות זוויגית והזכר גדול בהרבה מהנקבה. אורך השכווי 39–53 ס"מ. השכווי הזכר בעל גוף כחול כהה ועל צווארו שק מגודל בעל נוצות לבנות ובתוכן עור אדום-ורוד שהוא מסוגל לנפח. גבותיו כתומות עזות והוא בעל זנב זקור פרוש כמו מניפה. הכנפיים חומות והרגליים שחורות. הנקבות קטנות ואפורות מנומרות. הוא מצוי ברחבי היערות המחטניים של הרי הרוקי באמריקה הצפונית מאלסקה עד ניו מקסיקו. השכווי ניזון בעיקר מעלי אשוח ואשוח דאגלס וכן מפירות יער וזרעי מחטניים שונים. הוא ניזון גם מחרקים. הנקבה מקננת ללא עזרת הזכר ומטילה 6–8 ביצים. מדיה וקבצים בנושא שכווי כהה בוויקישיתוף שכווי כהה, באתר ITIS (באנגלית) שכווי כהה, באתר NCBI (באנגלית) שכווי כהה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שכווי כהה, באתר GBIF (באנגלית) שכווי כהה באתר הרשימה האדומה של IUCN
עדני רובאי

עדני רובאי (שם מדעי: Ptiloris) הוא סוג של ציפורי שיר טרופיות ממשפחת העדניים החיים ביערות גינאה החדשה ואוסטרליה. אורך העדני 22–31 ס"מ ומשקלו 100–130 גרם. הזכרים בעלי שכמייה שחורה גדולה וכנפיים מעוגלות היכולות להיפרש כמו קשת. לכמה מינים ישנו גם חזה בתכלת. הזנב קצר והמקור אפור-כחול עם חיך כתום עז הבולט כשהזכר שר לנקבה. הנקבה בעלת צבעים חומים ומנומרים. העדני יכול לפרוש את כנפיו לצורה מעוגלת הפרושה לעיני הנקבה הקטנה יותר ולהראות לה את לועו הכתום עז כששאר הפנים עולים למעלה. כמו רוב העדניים הוא איננו עוזר לנקבה כלל בקינון וגידול הגוזלים. רובאי מהודר (Ptiloris magnificus) Ptiloris intercedens Ptiloris paradiseus Ptiloris victoriae מדיה וקבצים בנושא עדני רובאי בוויקישיתוף עדני רובאי, באתר ITIS (באנגלית) עדני רובאי, באתר NCBI (באנגלית) עדני רובאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עדני רובאי, באתר GBIF (באנגלית) עדני רובאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טריטון איברי

טריטון איברי או טְרִיטוֹן סְפָרַדִּי (שם מדעי: Pleurodeles waltl) הוא מין דו-חי מתת-משפחת הטריטונים שבמשפחת הסלמנדריים. אורכו של הטריטון 20-30 ס"מ והוא בעל גוף אפור כהה מחוספס בעל גבשושיות אפורות עליו. הוא בעל ראש גדול ועיניים גדולות בקדמת ראשו ועל הרגליים קרומי שחייה גדולים. הצידיים מפוספסים בפסים מעט כהים. עורו של הטיריטון רעיל ומוחדר בעוקצים קטנים ליד הצלעות. כשהטריטון מותקף הוא יכול להחדיר את העוקצים פולטי הרעל לגוף טורפו. הזכרים קטנים יותר מהנקבות. הטריטון אנדמי לחצי האי האיברי בספרד ופורטוגל ומגיע גם למרוקו. הוא הגדול שבטריטוני אירופה והוא מצוי בבריכות ובנהרות איטיים ממוזגים. הוא מצוי רוב זמנו במים ויוצא לעיתים נדירות. הוא ניזון מיצורי מים כמו חרקים, תולעים וראשנים. מדיה וקבצים בנושא טריטון איברי בוויקישיתוף טריטון איברי, באתר ITIS (באנגלית) טריטון איברי, באתר NCBI (באנגלית) טריטון איברי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טריטון איברי, באתר GBIF (באנגלית) טריטון איברי באתר הרשימה האדומה של IUCN טְרִיטוֹן סְפָרַדִּי במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
תרועת החצוצרה של קרקוב

תרועת החצוצרה בבזיליקת מריה הקדושה שבקרקוב ‏האזנה‏Ⓘ‏ היא מלודיה המושמעת על ידי חצוצרה מדי שעה עגולה מחלון המגדל הגבוה של בזיליקת מריה הקדושה שבקרקוב. פעם ביום, בצהריים, מושמעת הנגינה בתוכנית הרדיו Polskie Radio Program I (פול'). לאחר סיום המלודיה מנופף החצוצרן בידו לשלום. תרועת החצוצרה הפכה לסמלה המוזיקלי של העיר. המלודיה, שמסתיימת בקטיעה, מסמלת על פי האגדה את החצוצרן שהציל את קרקוב מניסיון פלישה של הטטרים. האגדה מקשרת את תרועת החצוצרה הנקטעת, עם מותו של השומר מימי הביניים שנהרג בעודו מריע. באותם ימים הייתה הבזיליקה מקום חשוב ומרכזי בעיר. ממרומי המגדל הגבוה של הבזיליקה, במקום שנקרא hejnalica, ניצב שומר שהריע בחצוצרה עם פתיחת וסגירת שערי העיר, וכן בהבחינו באש או באויבים הקרבים לעיר. הטטרים היו תוקפים לעיתים קרובות כפרים וערים בפולין, ואף פלשו לקרקוב עצמה מספר פעמים במאה ה-13. באותה פלישה הבחין השומר החצוצרן בענן אבק הגדל וקרב במהירות, והריע בחצוצרתו. בינתיים הזדרזו שומרי העיר לנעול את השערים, ומגִני העיר וקשתיה התמקמו בעמדותיהם והדפו את ניסיון התקיפה. אולם תרועת החצוצרה נדמה לפתע באחת. כאשר קרבו אנשי העיר למקום החצוצרן, מצאו כי הוא מוטל על הארץ כשחץ נעוץ בצווארו. כדי להנציח מאורע זה, מושמעת המלודיה כשהיא מסתיימת בקטיעה. למעשה, האגדה מופיעה לראשונה בספרו של אריק פ. קלייגו "החצוצרן מקרקוב" (אנ'), משנת 1928. עצם קיומו של שומר זה לא ידוע בהיסטוריה. תרועות החצוצרה של קרקוב, באתר יוטיוב תרועת חצות מארבעת כיווני המגדל, באתר יוטיוב Hejnal Mariacki - The Krakow Bugle Call (באנגלית) יהודה בלו, נגינתו המקוטעת של החצוצרן מקרקוב, אפריל 2011
קונסטנטין סרסאניה

קונסטנטין סרגייביץ' סרסאניה  (נולד ב-11 ביוני 1968, מוסקבה, ברית המועצות — נפטר ב-7 באוקטובר 2017, מוסקבה, רוסיה) היה כדורגלן סובייטי-רוסי, מאמן כדורגל, סוכן שחקנים ומנהל ספורטיבי. אביו של קונסטנטין, סרגיי קונסטנטינוביץ', היה בוגר המכון הרפואי הממלכתי של טשקנט באוזבקיסטן הסובייטית. קונסטנטין עצמו התחנך באקדמיה לכדורגל של דינמו מוסקבה. הוא שיחק באליפויות ברית המועצות בליגה הסובייטית הראשונה והשנייה. בשנים 1990-1993 שיחק בליגה הצרפתית בקבוצות דנקרק וארמנטייר. משנת 1994 היה סוכן כדורגל ובשנת 1998 קיבל רישיון מפיפ"א. הוא עבד כמנהל בקבוצת אלניה ולדיקווקז ולאחר מכן בשנים 2006-2008 מונה למאמן ראשי בספורטאקדמקלוב, במקביל למינויו למנהל ספורטיבי בזניט סנקט פטרבורג (יולי 2006-2007) ועבד כיועץ לנשיא הקבוצה בתחום מדיניות ההעברות. מדצמבר 2008 ועד ספטמבר 2009 היה למאמן הראשי של קבוצת הכדורגל חימקי ובסוף 2009 היה למנהל ספורטיבי בדינמו מוסקבה. מפברואר 2010 ייעץ לנשיא התאחדות הכדורגל הרוסית באותה עת, סרגיי פורסנקו. מאוגוסט 2010 ועד ספטמבר 2011 היה למאמן קבוצת פאקל וורונז'. בשנת 2012 התמנה לנשיא קבוצת פאקל. בשנים 2013–2017 כיהן כמאמן קבוצת אטלנטס ובמאי 2017 מונה למנהל ספורטיבי בזניט סנקט פטרבורג לצדו של סרגיי פורסנקו שחזר לתפקיד נשיא הקבוצה. ב-7 באוקטובר 2017 נפטר במפתיע במוסקבה משטף דם והוא בן 49 בלבד. לממלא מקומו מונה אורסטה צ'ינקוויני. קונסטנטין סרסאניה, באתר Transfermarkt קונסטנטין סרסאניה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt СКОНЧАЛСЯ КОНСТАНТИН САРСАНИЯ Константин Сарсания назначен советником президента РФС. Спорт-Экспресс. Новости спорта Сарсания подал в отставку Константин Сарсания: «Жду встречи с губернатором». Спорт-Экспресс Уткин отреагировал на смерть Сарсании Умер известный футбольный тренер Константин Сарсания הכרזת מועדון הכדורגל זניט על מותו של סרסאניה
הרה ביורק

הרה ביורק ת'ורהלסדוטיר (באיסלנדית: Hera Björk Þórhallsdóttir, נולדה ב-29 במרץ 1972) היא זמרת איסלנדית הידועה בעיקר בכך שייצגה איסלנד באירוויזיון 2010 שנערך באוסלו, נורווגיה עם שירה "Je ne sais quoi", ובאירוויזיון 2024 שנערך במאלמה, שוודיה עם השיר "Scared of Heights". ביורק נולדה ברייקיאוויק, בירת איסלנד. היא התמודדה ב"גרנד פרי מלודי דנמרק" בשנת 2009, קדם האירוויזיון הדני המסורתי, היא כמעט והצליחה להעפיל לייצוג דנמרק באירוויזיון עם שירה "Someday" אך הפסידה בגמר וזכתה במקום השני, שמקנה פרס סמלי בלבד. היא ניצחה בתחרות ההזדמנות השנייה של OGAE ושנה לאחר מכן איסלנד בחרה בה לייצג אותה באירוויזיון עם השיר "Je ne sais quoi" ("אני לא יודעת מה") איתו סיימה במקום התשעה עשר בגמר הגדול באירוויזיון. ביורק לקחה חלק בהרבה הופעות באירוויזיון כזמרת רקע, באירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה בירת רוסיה, באירוויזיון 2008 שנערך בבלגרד בירת סרביה, ובאירוויזיון 2015 שנערך בווינה בירת אוסטריה. ביורק יצאה לסיבוב הופעות משותף עם הזמרת ביורק והלהקה סיגור רוס. בשנת 2015 עברה ביורק להתגורר בצ'ילה, לאחר שזכתה בה לפופולריות בעקבות זכייתה בפסטיבל מוזיקה בשנת 2013. ביורק התמודדה בקדם האיסלנדי לאירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר "Moving On". הקדם הסתיים בניצחונה של להקת הטארי ובזכייתה של הרה במקום הרביעי מתוך עשרה. ביורק ייצגה את איסלנד באירוויזיון 2024 שנערך במאלמה, שוודיה עם שירה "Scared of Heights". היא הופיעה בחצי הגמר הראשון שנערך ב-7 במאי ונכשלה בניסיונה להעפיל לגמר. 2000: Ilmur af Jólum 2006: Hera Björk 2010: Je ne sais quoi 2013: Ilmur af Jólum II מדיה וקבצים בנושא הרה ביורק בוויקישיתוף הרה ביורק, ברשת החברתית פייסבוק הרה ביורק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרה ביורק, סרטונים בערוץ היוטיוב הרה ביורק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרה ביורק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הרה ביורק, באתר ספוטיפיי הרה ביורק, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) הרה ביורק, באתר Last.fm (באנגלית) הרה ביורק, באתר AllMusic (באנגלית) הרה ביורק, באתר MusicBrainz (באנגלית) הרה ביורק, באתר דיזר הרה ביורק, באתר Yandex.Music (ברוסית) הרה ביורק, באתר Discogs (באנגלית) הרה ביורק, באתר Songkick (באנגלית) הרה ביורק, באתר Genius הרה ביורק, באתר SecondHandSongs הרה ביורק, באתר טיידל (באנגלית) Hera Björk to Oslo, איגוד השידור האירופי, 6 בפברואר 2010, בדיקה אחרונה ב-8 באוקטובר 2017 דניאל מדינה, Chile e Islandia triunfan en competencia del Festival de Viña, אורכב מהמקור ב-5 במרץ 2013, בדיקה אחרונה ב-8 באוקטובר 2017 קריסטין קריסטינאס, ICELAND: MARÍA OLAFS REVEALS PINK DRESS, SELMA AS CHOREOGRAPHER, בדיקה אחרונה ב-8 באוקטובר 2017 נריה גודמן, איסלנד: הרה ביורק זכתה בקדם האירוויזיון עם "Scared Of Heights" - אירוויזיון 2024, באתר EuroMix, ‏2024-03-02
מייקל קורס

מייקל דייוויד קורס (באנגלית: Michael David Kors; ב-9 באוגוסט 1959) הוא מעצב אופנה יהודי-אמריקאי איטלקי. הוא הבעלים והמנהל בפועל של מותג האופנה היוקרתי הנושא את שמו: Michael Kors (MK). הוא מתמחה בעיקר בעיצוב בגדים ספורטיביים ובנוסף מעצב אביזרי אופנה כגון תיקים, ארנקים, שעונים ותכשיטים. נולד בשם קארל אנדרסון ג'וניור (Karl Anderson Jr) בלונג איילנד, ניו יורק שבארצות הברית לאם יהודייה ולאב נוצרי ממוצא שוודי. בנם של ג'ואן המבורגר וקארל אנדרסון שהיה סטודנט ודוגמן לשעבר. השניים התגרשו ואמו נישאה בשנית לביל קורס כאשר היה בן 5 ואמו אמרה לו שבאפשרותו לשנות גם את שמו הפרטי והוא בחר בשם מייקל דייוויד קורס. קורס גדל בניו יורק וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון "ג'ון קנדי". קורס התחתן עם בן זוגו לאנס לה פייר ב-6 באוגוסט 2011 בניו יורק. עניינו של קורס באופנה החל מגיל צעיר ואמו חשבה שזה בגלל שנחשף לעולם הזה משום שדגמנה בצעירותה. בגיל 5 מייקל עזר בעיצוב שמלת החתונה של אמו כאשר נישאה מחדש. בגיל הנעורים מייקל החל לעצב ולמכור בגדים מהמרתף של הוריו והוא קרא לחנות שלו פרפר הברזל (Iron Butterfly). קורס למד משחק למשך תקופה מסוימת אך הפסיק בגיל 14 והחליט להתרכז בעיצוב אופנה. ב-1977 נרשם קורס ללימודים במכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק, הוא פרש לאחר 9 חודשים בלבד והחל לעבוד בבוטיק קטן מול חנות הכולבו ברגדורף גודמן ברחוב 57 שבמידטאון מנהטן. הוא החל כאיש מכירות והתקדם עד שהפך למעצב ואחראי תצוגת הראווה של החנות. דון מלאו המעצבת הראשית של הכולבו הביעה בקורס התעניינות והציעה לו להציג את עיצוביו בחנות. בשנת 1981 קורס השיק לראשונה את קולקציית הנשים שלו בברגדורף גודמן. בשנת 1990 רשמה החברה את עצמה בעלת הרישיון על המותג KORS מה שמאוחר יותר, בשנת 1993, גרם למייקל להפיק את שיתוף הפעולה שלו עם המותג אך הוא חזר לפעילות בשנת 1997 כאשר השיק קו בגדים חדש הנושא את שמו אך בעל טווח מחירים נגיש יותר. באותה שנה מונה מייקל למעצב הראשי והראשון של בית האופנה סלין (Celine). קורס חולל מהפכה בבית האופנה בעיצוב אביזרי אופנה שונים ולבסוף עזב באוקטובר 2003 כדי להתמקד במותג שלו אשר השיק קו בגדי גברים שנה קודם לכן. בשנת 2004 הושק קו לעיצוב נעליים ותיקים תחת השם "MICHAEL" מבית מייקל קורס. נכון לסוף שנת 2016 לקורס יש 770 חנויות ברחבי העולם. בארצות הברית יש לו קולקציית בגדי מסלול הנקראת "Michael Kors Collection". הקולקצייה נמכרת בחנויות כולבו כגון ברגדורף גודמן, סאקס השדרה החמישית, ניימן מרכוס, נורדסטרום, בלומינגדייל'ס וחנויות נבחרות. בין לקוחותיו של קורס נמנים מפורסמים רבים כגון אוליביה ווילד, דקוטה ג'ונסון, בלייק לייבלי, קייט האדסון, ג'ניפר לורנס, טיילור סוויפט, אנג'לינה ג'ולי, ג'ניפר לופז, הילרי קלינטון, מלאניה טראמפ, היידי קלום, ויולה דייוויס ומישל אובמה. מודעות הפרסום למותג של קורס שלרוב מצולמות על ידי מריו טסטינו מציגות את הדוגמנית כרמן קאס וג'ואן סמולס בפאריקה או ביאכטה ומתבטאות בייחודיות של בגדי הספורט אלגנט בעיצובו. קורס השתתף כשופט בתוכנית הריאלטי פרויקט מסלול לצדה של המנחה היידי קלום ובדצמבר 2012 החליט לעזוב את התוכנית והוחלף במעצב זאק פוזן. בינואר 2014 הוכרז על ידי מגזין פורבס שהונו של קורס עומד על למעלה ממיליארד דולר. מייקל קורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
זאק וודס

זאק וודס (באנגלית: Zach Woods; נולד ב-25 בספטמבר 1984) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי-יהודי. התפרסם מתפקידו בקומדיה המוקומנטרית "המשרד". לוין נולד בטרנטון, ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה יהודית בעיקרה, אם כי סבו מצד אימו היה נוצרי-לותרני. אביו פסיכיאטר מוסמך ועובד רווחה שמתמחה בטיפול קליני, ואימו היא אחות. לו אח גדול ואחות קטנה. הוא גדל ביארדלי, פנסילבניה. בוגר אוניברסיטת ניו יורק (NYU). החל את דרכו המקצועית בהופעות אלתורים בגיל 16 עם קבוצה שנקראה "הסנדקים" וכללה בין השאר גם את בובי מויניהן. בשנת 2022 לוהק לעונה השנייה של הסדרה הקומית "אפטר פארטי" של אפל TV פלוס. "In The Loop" ("בסוד העניינים") (2009) "החבר'ה האחרים" (2010) "עלמות במצוקה" (2011) "מכסחות השדים" (2016) "Mascots"‏ (2016) "העיתון" (2017) "אנגרי בירדס - הסרט 2" (2019) - דיבוב "סיבוב בפירנצה" ‏(2022) המשרד (2013-2010) הליגה (2015-2012) ויפ (2014-2013) האישה הטובה (2016-2013) קרול שואו (2014) "Playing House"‏ (2017-2014) עמק הסיליקון (2019-2014) היסטוריה שתויה (2015) אנימלס (2016) דברים טובים יותר (2016) פה גדול (2018-2017) - דיבוב אווניו 5 (2020) In the Know‏ (2024) - דיבוב מדיה וקבצים בנושא זאק וודס בוויקישיתוף זאק וודס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פאקו רבאן

פרנסיסקו "פאקו" רבאנדה קוארבו (בספרדית: Francisco "Paco" Rabaneda Cuervo; ידוע בעיקר תחת השם פאקו רבאן; 18 בפברואר 1934 – 3 בפברואר 2023) היה מעצב אופנה ספרדי. רבאן נולד בפסאיה שבמחוז גיפוסקואה בחבל הבסקים. אביו, היה קולונל רפובליקני אשר הוצא להורג על ידי אנשיו של פרנסיסקו פרנקו במהלך מלחמת האזרחים בספרד. לאחר ניצחונו של פרנקו ב-1939 ברחו רבאן ואמו לצרפת ושם למד אדריכלות. רבאן החל את דרכו בעולם האופנה כמעצב תכשיטים עבור בתי אופנה כגון ז'יבנשי, כריסטיאן דיור ובלנסיאגה. רבאן ייסד את בית האופנה הנושא את שמו בשנת 1966. הוא נודע כילד הרע של עולם האופנה הצרפתי בעיקר בגלל שימושו בחומרים לא קונבנציונליים בעיצוביו כגון מתכת, נייר ופלסטיק. רבאן נודע עבור עיצוב התלבושות לסרט המדע הבדיוני "ברברלה" משנת 1968 בכיכובם של ג'יין פונדה, הוגו טוגנאצי, אניטה פלנברג ומרסל מרסו. פרנסואז ארדי אהבה את עיצוביו של רבאן במיוחד והזמרת הצרפתייה מילן פארמר הביאה את עיצוביו של רבאן בפני קהל נרחב יותר כאשר לבשה אותם בהופעותיה. ב-1968 החל רבאן לשתף פעולה עם בית הבישום הספרדי "Puig" אשר החלו לשווק את בשמיו. ב-1976 החברה הקימה מפעל בצרפת. רבאן חווה בעיות משפטיות עם הפצת בשמים תחת החברה איתה עבד בברזיל בתחילת שנות השמונים ולקראת סוף העשור חזר למכור שם את בשמיו. בשנת 2005 פתח רבאן במוסקבה שברוסיה תערוכה ראשונה של ציוריו. את התערוכה פתח במילים: "אני בן 72 ורציתי להציג אותם בפני כולם לפני שאיעלם מהעולם. לא הראתי את ציוריי לאף אחד מלבד סלבדור דאלי לפני 30 שנה והוא אמר לי להמשיך לצייר." אחד מהציורים הושפע מתקרית משבר בני הערובה בבסלאן. רבאן רצה שכל הכסף שיכנס ממכירת הציורים יתרם לנשים בבסלאן. מדיה וקבצים בנושא פאקו רבאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאקו רבאן פאקו רבאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאקו רבאן, ברשת החברתית אינסטגרם פאקו רבאן הלך לעולמו בגיל 88: המעצב שחלם על עידן החלל, באתר ynet, 3 בפברואר 2023 עמית אטיאס, ‏מעצב האופנה הספרדי פאקו רבאן הלך לעולמו בגיל 88, באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2023
הרי אפרים (מוסד חינוכי)

הרי אפרים היה מוסד חינוכי של השומר הצעיר. מ-2003 ידוע בשמו חברת הנעורים רעות, כאשר בשם "הרי אפרים" נעשה שימוש רק כדי לציין את הקן השומרי (קן השומר הצעיר שמופרד מן המוסד). הרי אפרים עלה על הקרקע ב-1 באוקטובר 1950. הקימו אותו שלושה מקיבוצי ההר של השומר הצעיר במועצה אזורית מגידו: רמת השופט, דליה ועין השופט. בשנת 1962 הצטרף גם קיבוץ רמות מנשה. המקום התנהל שנים רבות בדגם של מוסד חינוכי קלאסי עם דגש על חינוך ערכי ואוטונמיה גדולה לחברת הנעורים. משנות ה-80 ואילך החלו להתקיים במוסד גם בחינות בגרות. בשנת 1996 החליטו יישובי המועצה האזורית מגידו על איחודם של המוסדות "הרי אפרים" ו"שומריה" והקמת בית ספר אזורי משותף- בי"ס מגידו. בית הספר החדש, בעל האוריינטציה האינדיבידואלית וההישגית, נבנה על חצי משטח הקמפוס של "הרי אפרים" ההיסטורי והועבר לידי המועצה. בשטח שנותר המשיכה להתקיים פנימיית "הרי אפרים" אשר לקחה אחריות על כל התחום הבלתי פורמלי בחייהם של בני הנוער. בשנת 2003 הוחלף השם "הרי אפרים" בשם חברת הנעורים רעות בשל המעבר של הגוף מהקיבוצים לידי המועצה, הצטרפותו של קיבוץ הזורע ושינוי מסוים בתפיסה החינוכית אשר דיבר על הפיכת המקום לחברת נעורים אזורית ועל הקמת קהילת מחנכים. החלפת השם מעוררת מחלוקת עד היום ובפי רוב החניכים ואנשי האזור עדיין שגור השם "הרי אפרים". כיום לוקחים חלק בפעילות ב"רעות/הרי אפרים" כ-170 חניכים כאשר כבר אין לינה בפנימייה, כל הפעילות החינוכית ממשיכה ביתר שאת. לאורך השנים התחנכו במוסד כ-2,700 חניכים, ורבים מבוגריו אף זכו לפרסום רב בחברה הישראלית. רשימת בוגרי בית הספר אתר חברת הנעורים רעות מידע על הקמת המוסד מארכיון עין השופט מידע על הרי אפרים מתוך עינהשופטופדיה המוסד החינוכי הרי אפרים, דף שער בספרייה הלאומית
הפאניקה של 1857

הפאניקה של 1857 הייתה פאניקה פיננסית בארצות הברית שנגרמה כתוצאה מצניחה חדה בכלכלה שנגרמה על ידי שרשרת אירועים. אל מצב ירוד זה הביאו הירידה הכללית של הכלכלה הבינלאומית, התרחבות המשק המקומי, הנפקת שטרות מחוץ לתקן הזהב (יחס של פי שמונה), ופשיטת רגל של מספר בנקים. ספקולנטים בלתי זהירים גרמו להרחבת המשק באופן חסר פרופורציה. מלבד המצב הכלכלי המעורער מה, נוספה ירידה מורגשת בייבוא ומחירי התבואה האמירו. על מצב שברירי זה העיב גם המאבק הפוליטי בין תומכי ביטול העבדות לבין מדינות שקיימו את מנהג העבדות, שעבר טלטול חריף בעקבות פסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד. האזרחים חששו על כספם וחסכונותיהם שבבנקים ומיהרו למשוך אותם, ופיקוחו הקלוש של הממשל הפדרלי על אספקת הכספים, לא היה בו כדי להתמודד מול הבעיה המחריפה. קריסתה של חברת הביטוח והנאמנות אוהיו לייף (אנ') היוותה שלב מכריע לבוא הפאניקה. עם בוא השמועה על טביעתה של סנטרל אמריקה כשעל סיפונה זהב בשווי 1.6 מיליון דולר שעליו המתינו הבנקים בניו יורק, הומט הגורל על הכלכלה האמריקאית. אנשים נהרו אל הבנקים למשוך את כל כספם, והבנקים שלא עמדו בסחרור הפיננסי - קרסו, וב-13 באוקטובר נסגרו והפאניקה החלה במלוא עוזה. הבנקים נותרו סגורים כחודשיים, עד ה-12 בדצמבר. תעשיית הרכבת שחוותה צניחה פיננסית פיטרה עובדים רבים, ומניותיה שצנחו הביאו למשבר פיננסי חמור באירופה. המשקיעים הרבים שסיכנו את כספם בתקופה שלפני כן, חוו את הפאניקה במהירות. השפל הכלכלי אליו הידרדרה ארצות הברית הטיל את השלכותיו אל רחבי העולם. הפאניקה נמשכה כשנתיים, אך הכלכלה האמריקאית לא התאוששה ממנה במשך כעשור, עד לאחר מלחמת האזרחים. המשבר הפיננסי של 1873 מדיה וקבצים בנושא הפאניקה של 1857 בוויקישיתוף
אליפות אירופה בכדורסל 1969

אליפות אירופה בכדורסל 1969 הידועה גם בשם יורובאסקט 1969 היא האליפות ה-16 שנערכה על ידי פיב"א אירופה. הטורניר נערך בנאפולי (בית ב' וגמרים) וקזרטה (בית א') איטליה. באליפות זו זכתה נבחרת ברית המועצות בתואר, בפעם העשירית בתולדותיה והשביעית ברציפות. 2 קבוצות (איטליה המארחת וברית המועצות האלופה) העפילו ישירות למשחקי האליפות. יתר הקבוצות העפילו משלב המוקדם. 12 הנבחרות הוגרלו לשני בתים בני 6 נבחרות כל אחד. שתי הראשונות מכל בית העפילו לחצי הגמר. מאמן - שמעון שלח ברית המועצות יוגוסלביה יוגוסלביה צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה פולין פולין ספרד 1939 ספרד איטליה איטליה בולגריה (1967–1971) בולגריה הונגריה הונגריה רומניה (1965-1989) רומניה יוון יוון ישראל ישראל שוודיה שוודיה פירוט התוצאות באתר פיב"א אירופה נתונים מאתר לינגואספורט
אליוט נייט

אליוט נייט (באנגלית: Elliot Knight; נולד ב-10 ביולי 1990) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד סינבד בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סינבד". בסדרת הפנטזיה האמריקאית "עד עצם היום הזה" גילם נייט את דמותו של מרלין. נייט נולד בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת לסטיוארט ולורנה נייט, שניהם מורים. אביו עובד בבית הספר התיכון Broadway Secondary School בברמינגהאם. הוא למד בבית הספר "המלך אדוארד השישי", ולאחר מכן למד בבית הספר למשחק מנצ'סטר מטרופוליטן. ב-2011 סיים את לימודיו לתואר ראשון בהצטיינות. ביוני 2011 הכריז ערוץ Sky1 שנייט לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "סינבד". זה היה התפקיד הראשון ששיחק באופן מקצועי עוד לפני שסיים את לימודיו בבית הספר למשחק. שידור הסדרה החל ביולי 2012. ב-2013 הצטרף נייט לסדרת הפשע של ה-BBC "כל האמצעים כשרים" לצדם של וורן בראון ושלי קון. ב-2015 לוהק נייט להופיע לתפקיד מרלין בעונה החמישית של הסדרה "עד עצם היום הזה". במרץ 2017 לוהק נייט לתפקיד וס בפיילוט של הסדרה "Life Sentence" של רשת The CW לצדה של לוסי הייל. הסדרה תשודר בשנת 2018. מדיה וקבצים בנושא אליוט נייט בוויקישיתוף אליוט נייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליוט נייט, ברשת החברתית אינסטגרם אליוט נייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליוט נייט, באתר AllMovie (באנגלית) אליוט נייט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אליוט נייט באתר Payne Management Roz Loz (8 ביולי 2012). "Brummie actor Elliot Knight sets sail for fame as Sinbad". Sunday Mercury. נבדק ב-27 בספטמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Elliot's Sinbad breaks hearts and records". Manchester School of Theatre. 9 ביולי 2012. נבדק ב-10 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Catriona Wightman (17 ביוני 2011). "'Sinbad' cast unveiled by Sky1". Digital Spy. נבדק ב-27 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה) "MMU - Manchester School of Theatre - Elliot Knight". Faculty of Art and Design. "Warren Brown, Gina McKee, Elliot Knight to star in BBC1 drama By Any Means". Radio Times. 26 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Patrick Hipes (10 ביולי 2015). "'Once Upon A Time' Castings: Camelot Finds Its Merlin & Guinevere". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (1 במרץ 2017). "Elliot Knight Joins The CW's 'Life Sentence'; Justin Chon in ABC's 'Deception'". Deadline. נבדק ב-25 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (10 במאי 2017). "'Black Lightning' & Lucy Hale's 'Life Sentence' Picked Up To Series By The CW". Deadline. נבדק ב-25 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
אליפות אירופה בכדורסל 1971

אליפות אירופה בכדורסל 1971 הידועה גם בשם יורובאסקט 1971 היא האליפות ה-17 שנערכה על ידי פיב"א אירופה. הטורניר נערך באסן (בית א' ומשחקי הגמר) ובובלינגן (בית ב') גרמניה. באליפות זו זכתה נבחרת ברית המועצות בתואר, בפעם ה-11 בתולדותיה והשמינית ברציפות. 2 קבוצות (גרמניה המערבית המארחת וברית המועצות האלופה) העפילו ישירות למשחקי האליפות. יתר הקבוצות העפילו משלב המוקדם. 12 הנבחרות הוגרלו לשני בתים בני 6 נבחרות כל אחד. שתי הראשונות מכל בית העפילו לחצי הגמר. מאמן - שמעון שלח ברית המועצות יוגוסלביה יוגוסלביה איטליה איטליה פולין פולין צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה בולגריה (1967–1971) בולגריה ספרד 1939 ספרד רומניה (1965-1989) רומניה גרמניה המערבית גרמניה המערבית צרפת צרפת ישראל ישראל טורקיה טורקיה פירוט התוצאות באתר פיב"א אירופה נתונים מאתר לינגואספורט
אליאנה רובשקין

אליאנה רובשקין (נולדה ב-25 ביוני 1988) היא אינטרסקס שגידלו אותה כבן והייתה הטרנסג'נדרית הראשונה שהכירו בה בסין ובהונג קונג כאישה ללא ניתוח לשינוי מין. אחרי ההכרה המגדרית שלה היא הפכה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שהוכרה כאישה בנציבות האו"ם לפליטים בעולם. רובשקין נולדה וגדלה בבוגוטה שבקולומביה למשפחה יהודית שהיגרה מאוקראינה בשנות ה-70. היא אובחנה כאינטרסקס וגודלה כבן. היא בוגרת רוקחות מהאוניברסיטה הלאומית של קולומביה. ב-2011 היא התקבלה לתואר שני באוניברסיטה לרפואה של טייפה. באותה העת היא החלה את התהליך לשינוי מגדרי באמצעות טיפול הורמונלי. הזהות המינית של אליאנה כאישה הוכרה תחת האומות המאוחדות בעקבות אמנה בדבר מעמדם של פליטים. היא נעצרה בהונג קונג מאחר שתמונתה לא נראתה זהה לה. הדרכון נלקח ממנה, והיא חויבה לגור במחנה פליטים. היא נשלחה לבית חולים פסיכיאטרי לאחר שניסתה להתאבד. סרט קצר של CNN שתיעד את סיפורה זכה באחד מפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה במאי 2015. ביוני 2015 נישאה לאיתמר גולבר, יהודי-ישראלי מסורתי, למרות התנגדות משפחתו. השניים גרים באוקלנד, ניו זילנד. אליאנה רובשקין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליאנה רובשקין, הבלוג הרשמי Human Rights Campaing:"2014 : First Trans woman recognised by the UN " Apple Daily:"行街紙隱去性別 未變性博士　准住女病房 - Eliana a trans woman recognized as such by the UNHCR" News Hub:"Gender refugee hopes for NZ citizenship " GAY Star News:"A week of progress for transgender rights across Asia" CNN International:"2014: Misunderstood and stateless in Hong Kong: A transgender woman's nightmare" South China Morning Post:"2014: Transgender refugee goes through 'hell' in Hong Kong to be recognised as a woman" יעל גרטי, נולדה כאינטרסקס בקולומביה, שרדה אונס ואלימות, ואז התאהבה בישראלי, באתר Xnet‏, 23 במאי 2018
ליילנד קרוסר

ליילנד קרוסר (באנגלית: Leyland Cruiser) היא משאית כבדה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "ליילנד" (שם מלא: "BritishLeylandMotor Corporation") הבריטית בין השנים 1982–1990. ליילנד קרוסר, דגם T45, שנת 1985 ליילנד קרוסר ליילנד קרוסר, דגם T45, הנעה 4x2 ליילנד קרוסר, דגם T45, שנת 1985 ליילנד קרוסר, דגם T45 ליילנד קרוסר, דגם T45 ליילנד היפו ליילנד 15/20 ליילנד טיטאן (B15) ליילנד קרוסר - תמונות מדיה וקבצים בנושא ליילנד קרוסר בוויקישיתוף אתר leylandsociety ליילנד קרוסר leyland-cruiser-1623 ליילנד קרוסרThe Commercials : Leyland T45 Cruiser ליילנד קרוסר DAF Trucks Since 1949
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה 1948

אליפות ארץ ישראל באתלטיקה נערכה בין התאריכים 7 - 8 במאי 1948 בתל אביב, בעיצומה של מלחמת העצמאות. השתתפו כ-100 אתלטים מ"הפועל" ומ"מכבי". דבר הספורט - שיא ארצי ושני שיאים ל"הפועל" באליפות הארצית לאתלטיקה קלה, דבר, 9 במאי 1948 ספורט - אתלטיקה קלה, על המשמר, 9 במאי 1948 אליעזר רואי, האליפות באתלטיקה קלה, דבר, 14 במאי 1948