laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לב דוידוביץ' גלובוס

לֶב דָוִידוֹבִיץ' גלוֹבּוּס (ברוסית: Лев Давидович Глобус; ‏1914 - 1 בינואר 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. נולד בעיר יקטרינוסלב באימפריה הרוסית במשפחת פקידים יהודית. בהמשך המשפחה עברה לעיר אורסק במחוז אורנבורג. התגייס לצבא האדום ב-1940 ועבר הכשרת פלס בחיל ההנדסה. עם תחילת הפלישה הגרמנית ב 1941 הועבר לחזית. צוות בפיקודו הצטיין בפירוק ופריצת שדה מוקשים ליד נהר מולוצ'נויה כשהוא אישית פירק 35 מתוכם, בהמשך ב-5 בנובמבר 1943 בהגנה כנגד מתקפות נגד חיסל שלושה חיילי אויב, חיסל מקלען שניסה לפגוע במפקד הסוללה ובהמשך עצר נסיגה של חיילי פלוגתו ועל כל הפעולות הללו זכה בעיטור התהילה מדרגה שלישית. בהמשך יחידתו הועברה לארמייה 51 של החזית האוקראינית ה-4. במסגרתה בפלישה לחצי האי קרים פירק מספר רב של מוקשים בסביבות אגם סיוואש, העביר כוחות צבא ופתח צירים בשבילם תחת אש כבדה באגם אגולסקויה ופתח צירים לטנקים ותותחים לכיוון סבסטופול. עבור הפעולות הללו קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה. לאחר מכן הוכנסה יחידתו לחזית האוקראינית ה-3 איתה התקדמה לרומניה, בולגריה והונגריה. בפרברי העיר סקשפהרוואר חיסל מקלען בגג הבית, שני חיילי אויב במרתף ותפס יחידת משדר יחד עם קשר ועל כך עוטר בכל דרגות עיטור התהילה. לא הספיק לקבל את העיטור הזה כשהרים את יחידתו למתקפה באחד הרבעים של בודפשט. שם גם נקבר אך בהמשך עצמותיו הועברו לבית הקברות קרפשי של העיר. יברייסקיי ממוריאל (יד העברי) (רוסית) דף משרד הביטחון הפדרציה הרוסית (רוסית) דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
כפר ימה

כְּפַר יַמָּה היה יישוב יהודי קדום בגליל התחתון הנזכר בתלמוד, ואשר לפי הסברה[דרושה הבהרה], מקומו ב"ח'רבת ימא" שבדרום בקעת יבנאל. בתלמוד הירושלמי זוהתה "כפר ימה" התלמודית עם העיר המקראית יַבְנְאֵל, אשר נזכרת בספר יהושע בדרום נחלת שבט נפתלי. היישוב "אדמי הנקב", הנזכר לצד יבנאל בתיאור המקראי, זוהה על ידי חז"ל בשני יישובים תלמודיים נוספים בבקעת יבנאל (ציידתה ודמין). פרטים אלו סייעו לזיהויה של "כפר ימה" עם ח'רבת ימא (צוינה במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל). בשל הזיהוי האמור של חז"ל לכפר ימה, כונתה המושבה שהוקמה בשנת 1901 בסמוך לח'רבת ימא בשם "יַבְנְאֵל", ומכאן גם שמה העברי של הבקעה כולה - "בקעת יבנאל". באתר שרידים מתקופת הברונזה הקדומה עד התקופה הביזנטית, וביניהם שרידים המעידים על יישוב יהודי עתיק שהתקיים במקום, כגון כלי אבן, מצבה עם כיתוב עברי ("חלפו בר קוי"), בסיסי עמודים, אבני מזוזה וגזית מעוטרות של מבנה ציבור (ככל הנראה בית כנסת), וכן אמות מים מהמעיינות הסמוכים. ארץ ישראל בעת העתיקה התקופה הביזנטית בארץ ישראל אהרן אופנהיימר, הגליל בתקופת המשנה, ירושלים: מרכז (זלמן) שזר. מדיה וקבצים בנושא כפר ימה בוויקישיתוף תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק א', הלכה א'. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל"ג. אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - בתי-כנסת בגליל ובגולן, עמ' 64, ח' ימה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ענב (עיר מקראית)

ענב (למפת הר חברון מוגדלת)   ענב (למפת הר חברון רגילה)   ענב (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ענב (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ענב עֲנָב הייתה עיר מקראית ותלמודית בדרום הר חברון, אשר נכללה בנחלת שבט יהודה. תחילה, נזכרת העיר בספר יהושע בתיאור כיבושי יהושע בן נון: וַיָּבֹא יְהוֹשֻׁעַ בָּעֵת הַהִיא וַיַּכְרֵת אֶת הָעֲנָקִים מִן הָהָר – מִן חֶבְרוֹן, מִן דְּבִר, מִן עֲנָב, וּמִכֹּל הַר יְהוּדָה וּמִכֹּל הַר יִשְׂרָאֵל, עִם עָרֵיהֶם הֶחֱרִימָם יְהוֹשֻׁעַ. — ספר יהושע, פרק י"א, פסוק כ"א בהמשך, נזכרת העיר ברשימת ערי בני שבט יהודה בדרום הר חברון: וַעֲנָב וְאֶשְׁתְּמֹה וְעָנִים. — ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק נ' יישוב בשם ענב העליונה נזכר בשטר יהודי שמקורו באזור, המתוארך לשנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא ("שנת ארבע לחורבן בית ישראל"). אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) ציין כי בתקופתו עוד היה המקום מיושב. המקום זוהה על ידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל בשתי חורבות בדרום מערב הר חברון, המכונות עד ימינו בשמות: ח'רבת ענב אלצע'יר ("חורבת ענב הקטן", ליד העיירה הערבית דהרייה), וח'רבת ענב אלכביר ("חורבת ענב הגדול", ליד היישוב אשכולות). "ח'רבת ענב אלכביר" מזוהה כיום עם "ענב העליונה", ובאתר נמצאו שרידי כנסייה גדולה, עם רצפת פסיפס מפוארת. בסמיכות לאתר זה נמצאים שרידים של שמיר. אשתמוע חורבת ענים העליונה חורבת ענים התחתונה מרדכי היימן, תולילאת אל-ענב בספר המדבר בדרום הר חברון, באתר אוניברסיטת בר-אילן א' אשל, ח' אשל וע' ירדני, שטר משנת ארבע לחורבן בית ישראל, קתדרה 132, תמוז תשס"ט, עמ' 5-24. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 307. י' מגן, י' פלג וא' שרוך, "כנסיית ענב אל-כביר", קדמוניות, לו (תשס"ג), עמ' 54-57.
מחמד עזאלדין

מחמד עזאלדין הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד גדוד חרב ומפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון. עזאלדין התגייס לצה"ל ושירת במספר תפקידי פיקוד בחיל הרגלים. במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד חרב. בהמשך שימש כמפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון. בהמשך שירת כראש מטה אוגדה. לאחר שחרורו שימש כמנהל האגף לבטיחות ורישוי הגז במשרד התשתיות. אל"מ הבטיחות בגז, באתר גלובס. אלי אשכנזי ואמיר בוחבוט‏, הדרוזים זועמים על סגירת הגדוד: "בלעדיו, העדה שלנו תיעלם", באתר וואלה, 18 במאי 2015.
AVX

AVX (ראשי תיבות של: Advanced Vector Extensions) הוא סט הרחבה לארכיטקטורת קבוצת הפקודות x86 ‏(instruction set architecture) של מעבדי אינטל ו-AMD שהוצעה על ידי אינטל במרץ 2008 ונתמכה על ידי אינטל עם מיקרו-ארכיטקטורת המעבדים "Sandy Bridge", שפותחה בסניף הישראלי של אינטל. זו יצאה לאור ברבעון הראשון של 2011, ולאחר מכן עם המיקרו-ארכיטקטורה "Bulldozer" של AMD ברבעון השלישי באותה שנה. ל-AVX מאפיינים חדשים, הוראות חדשות וסכמת קידוד חדשה. AVX2 מרחיב את מרבית הפקודות האינטגרליות ל-256 ביט וחושף את FMA.‏ AVX-512 מרחיב את AVX לתמיכה ב-512 ביט עם קידוד "EVEX prefix" (אנ') שהוצע לראשונה על ידי אינטל ביולי 2013 ונתמך על ידי מעבדי "Knights Landing" שתוכננו לצאת ב-2015. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חורבת אריסטובוליה

חורבת אריסטובוליה היא חורבה הממוקמת כקילומטר אחד דרומית מזרחית לתל זיף שבדרום הר חברון, ובה שכנה לפי הסברה העיירה היהודית הקדומה אריסטובוליה (בארמית - ארשתובול) שבמחוז זיף. החורבה נזכרת כבר במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, תחת השם ח'רבת אסטבל (הגרסה הערבית לשם היווני "אריסטובולוס"). לפי הסברה, כאן שכנה העיר "אריסטובוליה", הנזכרת בחיבור הנוצרי הקדום "חיי אותימיוס" מאת קירילוס מסקיתופוליס, המתאר נס שחולל הנזיר אותימיוס בעיירה "אריסטובוליה" במדבר זיף, כאשר ריפא את בנו של ראש העיירה. העיירה נזכרת בשני שטרות שונים ממדבר יהודה, שלפי הסברה, מקורם במערת הסלע הסמוכה: השטר הראשון (פפירוס נחל צאלים 69) הוא שטר נישואין מבוטל הכתוב ביוונית משנת 130 לספירה, שנערך לפי הכתוב באריסטובוליה, של כלה בשם "סלומה" לגבר מהכפר "יקים שבזיף" (שם יישוב זה, המזוהה עם העיר המקראית הקין, השתמר ככל הנראה באתר "נבי יקין", צפונית לתל זיף). השטר השני הוא שטר "מחילת כתובה" בארמית, משנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא ("שנת ארבע לחורבן בית ישראל"), בו נזכר "אבשלם בר שמעון מן ארשתובול" (וכן נזכר היישוב "ענב העליונה", המזוהה עם ענב המקראית). על סמך שמו של האתר, יש המציעים לייחס את הקמתו לתקופה החשמונאית, וככל הנראה לימיו של יהודה אריסטובולוס הראשון, כלומר, לשנת 104 לפני הספירה. אך מכיוון שבמקום לא נמצאו ממצאים מהתקופה החשמונאית מציע דורון שר אבי שאריסטובוליה החשמונאית שכנה בחורבת עין אבו חשבה שנמצאת קילומטר מזרחה. בחורבה נמצאו שרידי כנסייה, עם עמודים, כותרות ופסיפסים. ד' שר-אבי, "אריסטובוליה שבזיף", מחקרי יהודה ושומרון, טו (תשס"ו), עמ' 151–160. ד' עמית וח' אשל, "מרד בר כוכבא בדרום הר חברון", ארץ ישראל כו, תשנ"ו, עמ' 463–469. H.M. Cotton, Greek Documentary Texts, in: H. M. Cotton & A.Yardeni, DJD27 - Aramaic, Hebrew and Greek Texts from Nahal Hever and other Sites, The Seiyal Collection II, Oxford, p. 255 H.M. Cotton, Greek Documentary Texts, in: H. M. Cotton & A.Yardeni, DJD27 - Aramaic, Hebrew and Greek Texts from Nahal Hever and other Sites, The Seiyal Collection II, Oxford, pp. 250-274 אסתר אשל, חנן אשל ועדה ירדני, "שטר משנת ארבע לחורבן בית ישראל", קתדרה 132, תמוז תשס"ט, עמ' 5–24. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תהלוכן האורן

תהלוכן האורן (בעבר נקרא גם טַוואי התהלוכה; שם מדעי: Thaumetopoea pityocampa) הוא מין עש השייך למשפחת התהלוכניים נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון (כולל ישראל) באזורי עצי האורן. בישראל קיימים עוד מיני תהלוכניים, שהשכיח מביניהם הוא תהלוכן האלה (thaumetopoea solitaria), צבעו של תהלוכן האורן חום והוא דומה לזחל דובון הקורים שגם טווה קורים כתהלוכן האורן, אך לא הולך בשיירה. תהלוכן האורן נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון. בישראל, מצוי בעיקר במרכז הארץ, מן הכרמל עד דימונה וירוחם, וכן במטולה ובצפון הרי נפתלי, אך ממשיך להתפשט. הזחלים ניזונים ממחטים של כל מיני האורן הגדלים בארץ, הזחלים גורמים נזק לעצי האורן בעיקר לעצים הצעירים. לזחלי תהלוכן האורן שערות הגורמות לצריבה במגע, והכמות המרבית היא 600,000 שערות צורבות לזחל[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא תהלוכן האורן בוויקישיתוף יעקב שקולניק, תהלוכן האורן, באתר e ירוק קק"ל, 28 במרץ 2016 אורית דוד, מאפייני הנגיעות של תהלוכן האורן בעיר ירושלים - פרויקט גמר - דו"ח סופי בחוג למדעי בריאות הסביבה, המכללה האקדמית הדסה ירושלים, 26 בפברואר 2009; המשרד להגנת הסביבה(הקישור אינו פעיל, 23 במרץ 2023) תהלוכן האורן - המשרד להגנת הסביבה תהלוכן האורן, באתר NCBI (באנגלית) תהלוכן האורן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תהלוכן האורן, באתר GBIF (באנגלית)
בית הכנסת אהל שלמה

בית הכנסת אהל שלמה (היכל יונתן) הוא בית כנסת בכפר התימנים בשילוח ששימש את העדה התימנית, ניטש במאורעות תרצ"ו ונחנך מחדש בתשע"ה (2015). בשנת 1884 החלה התיישבות של עדת התימנים בכפר התימנים בשילוח ממזרח לעיר העתיקה. ישראל דוב פרומקין הקים במרכז הכפר את בית הכנסת אהל שלמה. רב בית כנסת היה הרב יוסף מַצְ'מוּנִּי, ששימש גם מוח'תאר הכפר ורבו, ושליחי הציבור הקבועים היו הוא והרב יחיא אלמליח. בשנת תרצ"ה, קבל הרב מצ'מוני בפני הרב אברהם אלנדאף על רצונם של מחללי שבת לקרוא בתורה בבית הכנסת. מאוחר יותר, פרשו מהמתפללים מבית הכנסת ופתחו מניין חדש. בשנת 1938, בשיאם של מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, אילצו שלטונות המנדט את התושבים לנטוש את המקום, מחשש ששכניהם הערבים ירצחו אותם. לאחר מכן, נכנסה משפחה ערבית, "אבו נאב", להתגורר בבניין בית הכנסת. ב-2012 פתחה עמותת עטרת כהנים בהליך משפטי, במטרה להחזיר את המבנה לבעליו היהודיים. בית המשפט קיבל את התביעה והוציא צו פינוי למשפחה הערבית שהחזיקה במבנה. בתאריך י"ז באייר התשע"ה (6 במאי 2015) נכנסו יהודים למבנה, שכולל מלבד בית הכנסת גם דירות מגורים. כך, 77 שנה לאחר נטישת בית הכנסת, חודשה פעילותו של בית הכנסת. שר החקלאות אורי אריאל השתתף בחנוכת בית הכנסת, וקבע מזוזה במקום. חלק מבית הכנסת יקרא "היכל יהונתן" על שם יונתן פולארד, כשמו של הבית היהודי הסמוך לבית הכנסת. בית הכנסת אברהם אבינו יהושע בן אריה, ‏השכונות היהודיות שנבנו בירושלים שמחוץ לחומות בשנות השמונים של המאה הי"ט, קתדרה 2, חשוון תשל"ז (נובמבר 1976), עמ' 20–58 בני פרנקל, לתולדות התיישבות התימנים בכפר השילוח, קרדום תשנ"ב 21–23 דרור חוברה, ירושלים של עולי תימן, רסלינג 2018. כפר התימנים חזקי ברוך, חוזרים לבית הכנסת בכפר התימנים, באתר ערוץ 7, 25 במאי 2015 עוזי ברוך, ירושלים: התרחבות בכפר התימנים, באתר ערוץ 7, 6 במאי 2015 כפר סילוואן בירושלים – כפרם של העולים התימנים לארץ ישראל באתר "נוסח תימן" – פורטל קהילות תימן היום - חנוכת בית הכנסת בכפר התימנים בשילוח, באתר ערוץ 7, 8 ביוני 2004 שמעון כהן, 'נפנה עצמאית את הערבים מביהכנ"ס העתיק', באתר ערוץ 7, 23 ביוני 2010 יהודה פרל, בית נוסף נגאל בכפר התימנים, הקול היהודי, 6 במאי 2015 יורי ילון, שקע מזוזה נחשף בבית כנסת בסילוואן, באתר ישראל היום, 19 בנובמבר 2018 דרור חוברה, "וְאַל תָּבוּז כִּי זָּקְנָּה אִּמֶּךָ" (משלי כג, כב) חיכוכים בין אבות – ובין בנים בקרב עולי תימן הראשונים בשכונות ירושלים, ספר עמדו"ת ט (תשע"ח), עמ' 95-87.
יד הרב נסים

יד הרב נסים הוא מכון מחקר תורני והוצאת ספרים ע"ש הראשון לציון והרב הראשי לישראל, הרב יצחק נסים. מכון "יד הרב נסים" הוקם בשנת ה'תשמ"ב, 1982, בידי פרופ' מאיר בניהו לזכרו של אביו הראשון לציון והרב הראשי לישראל, הרב יצחק נסים. המכון ממוקם בבניין בשכונת טלביה בירושלים, ובו בתי מדרש ובית כנסת, חדרי עיון, ספריות ואולם הרצאות. את תשתית עבודתו של המכון היוו ספריותיהם של הרב נסים ושל פרופ' בניהו, שמכתבי היד הנדירים שבהן, כמו גם מצילומי כתבי יד שנאספו ברחבי העולם, הוהדרו במסגרת המכון עשרות ספרים. בשנת 2018 עברה למכון השלוחה הישראלית של ישיבת הדר ובמקום מתקיימת פעילות לימוד ותפילה ברוח הישיבה, אך זו עזבה את המקום בשנת 2022. משנת 2022 מתקיימים במכון שיעורים וקבלות שבת של מיזם "שיחתי" לבוגרי ישיבות ההסדר והמדרשות. בשנת 2023 הוקם במכון כולל "שערי ציון", להכשרת רבני ערים בראשותו של הרב יצחק בן דוד. הכולל הנושא את שמו של הכולל שפעל בראשות הרב עוזיאל, מכשיר רבני ערים מהציונות הדתית. ספר הזיכרון להרב נסים (6 כרכים) ספר השנה "אסופות" (15 כרכים) מדיה וקבצים בנושא יד הרב נסים בוויקישיתוף אתר האינטרנט של בית המדרש שערי ציון אתר האינטרנט הרשמי של יד הרב נסים שיחתי | בית לבוגרי הישיבות והמדרשות, באתר www.sihati.org
H

המונח "H" מפנה לכאן. לערך העוסק בפירוש אחר, ראו H (פירושונים). האות H היא האות השמינית באלפבית הלטיני. נהגית כ"ה" עיצורית, כלומר עיצור סדקי, חוכך, אטום (/IPA: /h). מקורה באות היוונית אטא (Η), ומקורה של זו באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת. באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "הוטל" (Hotel) ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 72 (H) ו-104 (h). בקוד מורס האות מיוצגת על ידי ארבע נקודות: · · · · בכתב ברייל: בכימיה, H מייצגת את היסוד מימן. בביוכימיה, H היא מייצגת היסטידין. בפיזיקה, h מייצג את קבוע פלאנק. בתרמודינמיקה, H מיצג אנתלפיה. באלקטרומגנטיות: H מייצגת את חוזק השדה המגנטי. H מייצגת את היחידה הנרי. במתמטיקה, H {\displaystyle \mathbb {H} } מייצג קווטרניונים. במערכת היחידות הבינלאומית (SI): h, קיצור של הקטו, מייצג כפולה של 102. בקוד לוחיות הרישוי הבינלאומי, H מייצגת את הונגריה. יום ה-H היה היום שבו עברו נהגי שוודיה לנהוג בצד ימין. בצרפתית ובספרדית האות אילמת. בחקר התנ"ך, H מסמן את "אסכולת הקדושה" (שעיקרה בפרקים יז-כו בספר ויקרא). H, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סופרקופה סודאמריקנה

הסופרקופה "ז'ואאו האבלנז'" (בספרדית: "Supercopa "João Havelange; מוכרת גם כסופרקופה סודאמריקנה, סופרקופה ליברטדורס, או בפשטות, סופרקופה) היה טורניר כדורגל דרום אמריקאי למועדונים זוכי גביע ליברטדורס, שנוהל על ידי CONMEBOL. הטורניר התקיים בין השנים 1988 ו-1997, ונחשב בעת שנערך לטורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו בדרום אמריקה, אחרי גביע ליברטדורס. בטורניר השתתפו מדי שנה כל זוכות העבר של גביע ליברטדורס. הטורניר התקיים במחצית השנייה של השנה, בעוד גביע ליברטדורס התקיים במחצית הראשונה שלה. הטורניר הופסק ב-1997 על מנת לפנות מקום לגביעים האזוריים, גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, שהחלו ב-1998 והתמזגו בהמשך, בשנת 2000, עם גביע קונמבול (שהיה השלישי בחשיבותו), כדי ליצור טורניר יחיד שישוחק במחצית השנייה של השנה. גביעים אזוריים אלו הוחלפו ב-2002 בטורניר יחיד לכל היבשת, גביע סודאמריקנה. מדי שנה, זוכת הסופרקופה התמודדה עם זוכת הליברטדורס על גביע רקופה סודאמריקנה (הסופר קאפ הדרום אמריקאי). הקבוצות עם מירב הזכיות בטורניר הן קרוזיירו ואינדפנדיינטה, עם שתי זכיות לכל אחת. הזוכה הראשונה הייתה ראסינג קלוב, והאחרונה - ריבר פלייט. פורמט הטורניר השתנה ממהדורה למהדורה, בעיקר מכיוון שמספר הזוכות בליברטדורס גדל מעת לעת וממילא גם מספר המשתתפות. ככלל, הטורניר החל משלב שמינית גמר הדורש 16 קבוצות, כשבשנים הראשונות חלק מהקבוצות החלו לשחק ישירות בשלב רבע הגמר, שכן עדיין לא היו קיימות 16 זוכות בליברטדורס. מאוחר יותר, כשמספר המשתתפות הפוטנציאליות עלה על 16, עברו חלק מהקבוצות שלב מוקדם (שלוש קבוצות התחרו על מקום אחד ברבע הגמר במשחקי בית וחוץ ביניהן, בעוד שאר המקומות ברבע הגמר נקבעו על ידי מפגשי שמינית גמר רגילים בין שתי קבוצות). במהדורה האחרונה קדם לשלב הנוקאאוט (שהחל הפעם מחצי הגמר) שלב עם 4 בתים בני 4 קבוצות, כשקבוצות מסוימות נאלצו לעבור שלב מקדים נוסף. הקבוצות שהשתתפו בטורניר, לפחות במהדורה אחת: ארגנטינהריבר פלייט ארגנטינהבוקה ג'וניורס ארגנטינהאינדפנדיינטה ארגנטינהראסינג קלוב ארגנטינהאסטודיאנטס ארגנטינהולס סרספילד ארגנטינהארחנטינוס ג'וניורס ברזילקרוזיירו ברזילפלמנגו ברזילגרמיו ברזילסנטוס ברזילסאו פאולו ברזילואסקו דה גאמה אורוגוואיפניארול אורוגוואינסיונל פרגוואיאולימפיה צ'ילהקולו קולו קולומביהאתלטיקו נסיונל הערה: ואסקו דה גאמה זכתה ב-1948 ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות", טורניר שהוכר רשמית על ידי CONMEBOL בדיעבד כאחד מהטורנירים שהיוו גרעין לגביע ליברטדורס, ובכך התאפשרה השתתפותה בסופרקופה. מדיה וקבצים בנושא סופרקופה סודאמריקנה בוויקישיתוף
מועדון מטפסים

מועדון מטפסים או מועדון אלפיני (באנגלית: Alpine Club) הוא התאגדות של קבוצת אנשים שחולקים עניין משותף בטיפוס הרים, המועדון מבצע פעילויות לרווחתם של מטפסי ההרים כגון הקמת בקתות הרים, הדרכה, והתכנסויות משותפות לשיתוף מידע ודעות. מועדון המטפסים הראשון הוקם בלונדון בשנת 1857. מועדון המטפסים הגדול ביותר בעולם כיום הוא מועדון המטפסים הגרמני המונה קרוב למליון חברים. מדיה וקבצים בנושא מועדון מטפסים בוויקישיתוף
יראם המגדיאלי

יראם המגדיאלי (לעיתים גם: המגדלי; באנגלית: Yiram of Magdiel) היה פרשן המקרא בן המאה ה-10, מחוגו של רס"ג. יראם פעל ברומא, והכינוי "המגדיאלי" דבק בו בשל פרשנות מדרשית לזהותו של האלוף המקראי, מצאצאי עשו, "אַלּוּף מַגְדִּיאֵל" (ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק מ"ג). לפי פרשנות זו שמקורה הידוע הראשון בפירוש רש"י על התורה, והשתקעה גם בחיבור המדרשי המאוחר "מדרש אגדה": ”מגדיאל היא רומי”. יראם היה בן דורו של רס"ג וצעיר ממנו, וייתכן שהיה תלמידו. יש המייחסים לו את חיבור הפירוש לדברי הימים שהדפיס רפאל קירכהיים בפרנקפורט בשנת תרל"ד, משלושה כתבי יד. "יראם המגדיאלי", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הרב נפתלי יעקב הכהן, "הר"ר יראם המגדלי", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ו, עמוד כו, באתר היברובוקס פירוש על דברי הימים מיוחס לאחד מתלמידי סעדיה הגאון, פרנקפורט תרל"ד, באתר היברובוקס
גרונר

האם התכוונתם ל... אלי גרונר – מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר דב גרונר – לוחם האצ"ל, מעולי הגרדום יהודה לייב גרונר – חסיד חב"ד בולט, שימש כמזכירו האישי של הרבי מליובאוויטש גרינר
שמחה בן שמואל מוויטרי

רבנו שמחה בן שמואל מוויטרי (העיר Vitry-en-Perthois (צר') הסמוכה לטרוייש, לעיתים נקראת ויטרא; נפטר אחרי ד'תתס"ה, 1105), רב מחכמי יהדות צרפת הראשונים בראשית המאה ה-12. רבינו שמחה היה תלמידו של רש"י, ומחברו של ספר ההלכה ומחזור התפילות הידוע בשם "מחזור ויטרי", בו קיבץ הלכות רבות מבית מדרשו של רש"י, המהווה הגדול והמקיף שבין ספרי דבי רש"י. בנו שמואל נישא לבתו של רבי מאיר בן שמואל, חתנו ותלמידו של רש"י; אחותם של רשב"ם, רבנו תם וריב"ם. בנם, רבי יצחק מדנפייר (ר"י הזקן), היה מחשובי בעלי התוספות. "שמחה בן שמואל מויטרי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק י, עמוד 166, באתר היברובוקס מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' שמחה (בר' שמואל) מויטרי", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1357-1356, באתר היברובוקס שמחה בן שמואל מויטרי, דף שער בספרייה הלאומית לפי דעת רבי אברהם זכות בספר יוחסין השלם, זו שנת פטירתו, בשנה בה נפטר רש"י, ואולם מקורות מאוחרים יותר סבורים שיש לאחר את שנת פטירתו בכמה שנים. ראו: כתבי ר' אברהם אפשטיין, עמ' רפ"ט הערה 4. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
TD גארדן

TD גארדן (באנגלית: TD Garden) הוא אולם ספורט רב תכליתי בבוסטון שבמסצ'וסטס המשמש כאולמה הביתי של קבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA ושל בוסטון ברואינס מליגת ה-NHL. האולם אירח בשנת 1998 את הרסלמניה ה-14 וב-2004 את כינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית במהלכה נבחרו ג'ון קרי כמועמד המפלגה לנשיאות ארצות הברית וג'ון אדוארדס כעמיתו למרוץ. ב-2020 יארח האולם את המהדורה הרביעית של טורניר הראוונה היוקרתי בטניס, גביע לייבר. מדיה וקבצים בנושא TD גארדן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TD גארדן (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גצינה מלופה

נוקוגצינה אלסי מלופה, ידועה בעיקר בשם המקוצר גצינה (באנגלית: Nokugcina Elsie Mhlope, ‏Gcina; נולדה ב-1958, קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה) היא מספרת סיפורים, משוררת, מחזאית, במאית תיאטרון, שחקנית תיאטרון, סופרת, ואקטיביסטית למען חירות ושוויון מדרום אפריקה. עיקר פועלה בהופעות חיות, שמבקשות לשמר את אמנות סיפור הסיפורים כדרך לשמר היסטוריה ומסורת אפריקאית, וכדי לעודד ילדים לקרוא. היא מספרת את סיפוריה בארבע שפות דרום אפריקאיות: אנגלית, זולו, קוסה, ואפריקאנס. מלופה נולדה בשנת 1958 במדינת קוואזולו-נטאל בדרום אפריקה, לאם מבני הקוסה ולאב מבני הזולו. משרתה הראשונה הייתה משרתת בית, ולאחר מכן עבדה כקריינית חדשות בשירות הרדיו של ה-BBC, ואחר כך ככתבת בכתב העת Learn and Teach, שנועד למי שרכשו אוריינות לא מזמן. מלופה מייחסת את כשרונה לסיפור סיפורים לסבתה, אשר גידלה אותה בדרבן. "סבתי לימדה אותי כל מה שיש לדעת על סיפור סיפורים. כשהייתי ילדה, חצי הילדים בשכונה היו באים לבלות את הערב בבית שלנו, כדי שיוכלו להקשיב לסיפורים."[דרוש מקור] היא שהתה זמן מה בארצות הברית[דרושה הבהרה]. בשנת 1988 הופיעה כמספרת סיפורים בספרייה עירונית בשיקגו, בשכונה שרוב תושביה אפריקאים אמריקאים, וגילתה שהספרייה מבקשת להזמין אותה שוב ושוב, והקהל הלך וגדל מהופעה להופעה. על אף זאת החלה לחשוב על סיפור סיפורים כקריירה רק לאחר מפגש עם אימבונגי (זמר מסורתי אפריקאי) ועידוד מצד מאני מאנים, בשעתו מנהל תיאטרון מארקט ביוהנסבורג. מאז הופיעה מלופה בתיאטראות מסווטו ללונדון, ויצירתה הכתובה תורגמה לגרמנית, צרפתית, איטלקית, יפנית, וסוואהילי. מלופה נוסעת ברחבי העולם ומעבירה סדנאות סיפור סיפורים. היא משתפת פעולה עם תיאטרון מארקט ועם תוכנית לאומית של דרום אפריקה בשם READ, להקניית אוריינות. בנוסף, פועלת מלופה להנגשת ספרים לקהילות כפריות ועניות בדרום אפריקה, באמצעות הקמת ספריות ציבוריות, ודאגה שיסופקו להן ספרים בעלי רלוונטיות מקומית ותרבותית. Have you seen Zandile? (מחזה אוטוביוגרפי ,1986) Born in the RSA (מחזה) The Bones of Memory (מופע סיפורים מדרום אפריקה הישנה והחדשה, 2002) פרס אובי לשנת 1987 עבור Born in the RSA פרס על שם ג'וזף ג'פרסון לשחקנית הטובה ביותר (שיקגו) עבור Have you seen Zandile? פרס Fringe First בפסטיבל הפרינג' באדינבורו עבור Have you seen Zandile? פרס סוני לתסכית רדיו מטעם BBC Radio Africa עבור Have you seen Zandile? ראיון עם Bמלופה (אנגלית) עם דיק גורדון מתחנת הרדיו WBUR בבוסטון, 16 בספטמבר 2003. דף עם שירים מאת מלופה (אנגלית) באתר Badilisha Poetry Exchange גצינה מלופה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אזכור באתר פרסי אובי (אנגלית)
רות לנגר

רות לנגר-לורנס (בגרמנית: Ruth Langer-Lawrence; ‏ 1921 - 2 במאי 1999) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. אלופה ושיאנית אוסטריה בשחייה. לנגר נולדה וגדלה בווינה. היא החלה להתאמן בשחייה בגיל 11 בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. בהיותה בת 14 בשנת 1935 נבחרה לייצג את אוסטריה בתחרויות עם הונגריה וצ'כיה וזכתה במקום השני בשחיית 200 מטר חתירה. במאי 1936 זכתה במקום שלישי ב-100 מטר חתירה. באמצע שנת 1936 זכתה באליפות אוסטריה במשחים ל-100 מטר חופשי ול-400 מטר חופשי בשיאי אוסטריה חדשים. בשנת 1936 נבחרה לנגר לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ולוסי גולדנר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, התאחדות השחייה האוסטרית אסרה עליה להשתתף בתחרויות למשך שנתיים. בעקבות בקשת חנינה החליטה ההתאחדות להאריך את ההשעיה לשנתיים וחצי. בשנת 1938 עם סיפוחה של אוסטריה על ידי גרמניה, צבעה לנגר את שערה לבלונד ובאמצעות דרכון מזויף ברחה לאיטליה. בשנת 1939 היא קיבלה מקלט מדיני בבריטניה. היא זכתה באליפות בריטניה האחרונה למשחים ארוכים, במשחה ל-5 מייל בנהר התמזה, בין גשר קיו לגשר פאטני, בשיא בריטי חדש של 74:04 דקות. חמישה שבועות לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, פונתה לנגר מלונדון לבאת' והוגדרה כ"אויבת זרה". לאחר מכן, היא הורשתה לשוב ללונדון. בשנת 1943 היא נישאה לג'ון לורנס ולהם נולדו בן ובת והמשפחה התגוררה בלונדון. בשנת 1995 התנצל הפרלמנט האוסטרי רשמית בפני לנגר והחזיר את שיאיה והישגיה לספרים. לפני אולימפיאדת אטלנטה (1996), לנגר אמרה לרויטרס: "בכל פעם שהמשחקים האולימפיים מתקיימים, כואב לי את הלב. זה משהו שיישאר לכל חיים. ההשתתפות האולימפית הייתה הזדמנות של פעם בחיים, אבל כיהודיה, לא יעלה על הדעת בשבילי לקחת חלק בתחרויות אלה בגרמניה הנאצית, שבהם אנשיי נרדפו." רות לנגר, באתר olympedia.org ד"ר משה הרניק, תור-הזהב לשחייני "הכוח" בווינה, אומר 1 ביולי 1939 Frank Litsky, Ruth Langer Lawrence, 77, Who Boycotted '36 Olympics, באתר The New York Times‏, 6 ביוני 1999 (באנגלית) Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית) Watermarks, Pressbook of a documentary by Kino International (באנגלית) רונן דורפן, עונת 1935, עונת 1936 , באתר הארץ, 29 באפריל 2003 ספורטאים יהודים בנכר, אומר, 28 ביולי 1940 וארטהיימר כמפתח ספורט המים באוסטריה, דבר, 19 באוקטובר 1936 בגולה - תחרות שחייה בינלאומית של "הכח" וינה, דואר היום, 18 בדצמבר 1935 בגולה, דואר היום, 5 בינואר 1936 בהכח וינה, דואר היום, 22 במאי 1936 ד"ר משה הרניק, תור הזהב לשחייני הכח בוינה, דבר, 16 ביולי 1939 המכבי העולמי - גורם התעמולה הציונית, הַבֹּקֶר, 24 במרץ 1940 על הספורט באוסטריה, דבר, 28 בדצמבר 1936 מכאן ומכאן, דבר, 3 בנובמבר 1936 רות לנגר - אליפות בריטניה בשחיה, דבר, 10 בספטמבר 1939 ד"ר משה הרניק, איך כבשה רות לאנגר את אליפות התימזה?, דבר, 25 בספטמבר 1939