laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיאט X1 / 9

פיאט X1 / 9 היא מכונית ספורט דו מושבית, יוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית, משנת 1972–1982 ובגרסת ברטונה משנת 1982–1989. בשנת 1974 זכה דגם ה"פיאט X1 / 9" במקום השני בתחרות מכונית השנה באירופה. בגרסת פיאט X1 / 9 יוצרו 140,500 יחידות, ובגרסת ברטונה 19,500 יחידות. הדגם היורש לפיאט X1 / 9 היה הפיאט ברקטה. מנוע מרכזי - אחורי, 4 צילינדרים, 1,290 סמ"ק המפיק 63 כ"ס מנוע 1,498 סמ"ק המפיק 67 כ"ס (משנת 1978) תמסורת ידנית - 4 מהירויות תמסורת ידנית - 5 מהירויות אורך הרכב - 3,830 מ"מ גובה - 1,170 מ"מ רוחב - 1,570 מ"מ משקל - 880-962 ק"ג פיאט X1 / 9 פיאט X1 / 9 מנוע מרכזי, פיאט X1 / 9 פיאט X1 / 9, שנת 1977 פיאט X1 / 9 פיאט X1 / 9 פיאט X1 / 9 ברטונה פיאט X1 / 9 פיאט פיאט Barchetta פיאט X1 / 9 ברטונה (2:01 דקות), יו-טיוב פיאט X1 / 9 שנת 1972-1982 (3:01 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא פיאט X1 / 9 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא פיאט X1 / 9 בוויקישיתוף (ברטונה)
שומרוגרמה

שומרוגרמה היא השימוש של כתב יתדות שומרי בתו או בקבוצת תווים כאידאוגרמה או כלוגוגרמה, ולא כסימן המייצג הברה, כפי שמיוצג בייצוג הגרפי של שפות מלבד שומרית, כגון אכדית או חתית. שומרוגרמות מתועתקות לרוב לאלפבית לטיני באותיות גדולות, כשנקודות מפרידות בין הסימנים. בצורה דומה, מילה כתובה אכדית שנעשה בה שימוש אידאוגרפי לייצוג שפות שאינן אכדית, נקראת אכדוגרמה. סוג זה של לוגוגרמה מאפיין, במידה רבה או פחות, כל שימוש במערכת המסופוטמית של כתיבה בכתב יתדות בשפה שאינה שומרית. תדירות השימוש בשומרוגרמות במערכות של שפות אחרות משתנה בהתאם לתקופה, לסגנון הכתיבה ולסוגת הכתיבה. השם של סימן כתב היתדות הנכתב באותיות לטיניות גדולות הוא מוסכמה אשורולוגית מודרנית. לרוב הסימונים הלטיניים מספר אפשרויות הגייה בשומרית. קוראי טקסטים אשוריים וחתיים המשתמשים בשומרוגרמות אלו אינם מודעים בהכרח לשפה השומרית הנכתבת, מפני שהשומרוגרמות מתפקדות כאידאוגרמות או כלוגוגרמות שבעת הגייתן מוחלפת ההגייה או המילה השומרית המקורית במילה בעלת הגייה שונה בשפת הטקסט. לדוגמה, שמו של האל הבבלי מרדוך (Marduk) נכתב באמצעות השומרוגרמות dAMAR.UTU. השם החתי קורונטה (אנ') נכתב בשומרוגרמות כ-dLAMMA, כש-"LAMMA" היא המילה השומרית ל"אייל", שמזוהה עם האלוהות הלווית קורונטה. במכתבי אל-עמארנה מוזכרת "בעלת האריות" (אנ'), שמה של המלכה האם הבבלית, והוא מאוית NIN.UR.MAH.MEŠ. בעוד המשמעות, "בעלים/הגבירה (NIN) של האריות (UR.MAH.MEŠ)", היא ברורה, ההגייה היא אשורית ויש צורך בהשערה על מנת למצוא את דרך ההגייה המקורית. מדיה וקבצים בנושא שומרוגרמה בוויקישיתוף Fortson, Benjamin W. Indo-european language and culture: an introduction, p. 177. Second edition. John Wiley and Sons, 2009. ISBN 1405188960. ציפורה כוכבי-רייני, למלך אדוני: מכתבי אל-עמארנה, ירושלים, מוסד ביאליק, 2005, עמ' 312 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלושת הפאשות

שלושת הפאשות הוא הכינוי שניתן לטריומווירט שהוביל את האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה: מהמט טלעת פאשה - שר הפנים (ומ-1917 הווזיר הגדול), איסמעיל אנוור פאשה - שר המלחמה ואחמד ג'מאל פאשה - שר הימייה. שלושתם נשאו בתואר פאשה. ב-1908 התחוללה באימפריה העות'מאנית 'המהפכה החוקתית', שהובלה על ידי תנועת הטורקים הצעירים אשר נחלקה בתוכה בין הפלג הליברלי שדגל באימוץ דפוסי ממשל פלורליסטים ובין אלמנטים מהקצונה העות'מאנית הבכירה שדגלו בקו לאומני וחלקם גם לאומני-דתי. ב-1909 הודח הסולטאן עבדול חמיד השני. ב-1913 לאחר הכישלון העות'מאני במלחמת הבלקן הראשונה התחוללה הפיכה שהובלה על ידי הלאומנים מקרב מועצת האיחוד והקידמה. לאחר שינוי חקיקה הפכה מועצת האיחוד והקידמה למפלגת השלטון היחידה המותרת באימפריה. ניהול האימפריה העות'מאנית התבצע למעשה על ידי הטריומווירט שכלל את שלושת המנהיגים של מועצת האיחוד והקידמה, אשר היו ידועים בשם "שלושת הפאשות". הטריומווירט הנהיג את האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. בעקבות השתדלותו של אנוור פאשה, הצטרפו העות'מאנים למלחמה לצידם של מעצמות המרכז - גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך מלחמת העולם הראשונה לקח אנוור פאשה תחת פיקודו את הארמייה השלישית ובראשה יצא למסע מלחמה כושל בקווקז, תוך שהוא מפקיד את הארמייה הרביעית בידיו של אחמד ג'מאל פאשה, שהוביל את המתקפה הכושלת על תעלת סואץ והפך למושל הצבאי של סוריה וארץ ישראל במהלך המלחמה. לשלושה מיוחסת אחריות אישית לרצח העם הארמני, אך מי שפעל בתחום זה באופן מיוחד היה טלעת פאשה, החתום על שני הצווים העיקריים שהובילו לגירוש הארמנים למחנות ריכוז ולרציחתם (גירוש האינטלקטואלים הארמנים מאיסטנבול ב-24 באפריל 1915 ו"חוק הטרנספר" (תחכיר) ב-30 במאי אותה שנה) ומי שפיקח וזירז אישית את הוצאתם לפועל. במהלך המלחמה לחץ טלעת לזירוז הגירוש וההשמדה עוד במהלך המלחמה, כיוון שלאחר מכן יהיה קשה הרבה יותר לבצעם, ושיגר אישית פקודות לדרגי הביצוע בשטח. ב-3 בנובמבר 1918 נמלטו "שלושת הפאשות" בצוללת גרמנית והוברחו לברלין. בריחתם, ובייחוד בריחתו של טלעת הפטריוט, הכתה בהלם את הציבור הטורקי. ב-13 בנובמבר נכנסו הבריטים לקונסטנטינופול. במהלך משפט שניהל הסולטן מהמט השישי בחסות בריטית, על מנת לדון בנסיבות כניסת טורקיה למלחמה וביצוע רצח העם הארמני, העידו קצינים רבים, שהפנו אצבע מאשימה לשלושת הפאשות ולטלעת פאשה בפרט. ב-5 ביולי 1919 נדונו השלושה שלא בפניהם להוצאה להורג. טלעת פאשה וג'מאל פאשה נרצחו ב-1921 וב-1922 (בהתאמה) במבצע נמסיס על ידי הפדרציה המהפכנית הארמנית ואילו אנוור פאשה נהרג ב-1922 במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. פקודות ששלח טלעת פאשה בנוגע לניהול שוטף של השמדת הארמנים
קוף עכביש

קוף העכביש (שם מדעי: Ateles) הוא סוג של קוף ממשפחת קופי עכביש המצוי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית. הוא קיבל את שמו עקב זנבו הארוך היכול להיתפס על ענפים בעודו נתלה הפוך, מה שמזכיר עכביש היורד מטה על קור. אורכם של קופי העכביש עד 90 ס"מ ומשקלם עד 11 ק"ג לזכרים ועד 9.5 ק"ג לנקבות. הם בעלי פרווה כהה ופנים בעלי לחיים קטנות, אדומות או לבנות. הגבות בולטות וצבעוניות והפה קטן. הם בעלי זרועות ארוכות היכולות להתכופף בעלי זנב ארוך וגמיש היכול ללפות ענפים. קופים אלה חיים בחבורות קטנות הנעות על גבי ענפים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית ולעיתים גם קופצים מעץ לעץ. הם אוכלי כל הניזונים בעיקר מפירות ומאגוזים וגם מעלים, זרעים, פרחים, דבש, ביצים וחרקים. הם יורדים לקרקע לעיתים נדירות. סוג קוף עכביש (Ateles) מין קוף עכביש שחור-יד (Ateles geoffroyi) מין קוף עכביש אדום-פנים (Ateles paniscus) מין קוף עכביש לבן-פנים (Ateles blezebuth) מין קוף עכביש שחור-ראש (Ateles fusciceps) מין קוף עכביש לבן-לחיים (Ateles marginatus) מין קוף עכביש חום (Ateles hybridus) מין קוף עכביש שחור-פנים (Ateles chamek) מדיה וקבצים בנושא קוף עכביש בוויקישיתוף קוף עכביש, באתר ITIS (באנגלית) קוף עכביש, באתר NCBI (באנגלית) קוף עכביש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוף עכביש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוף עכביש, באתר GBIF (באנגלית) קוף עכביש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מורוקי

מורוקי (שם מדעי: Brachyteles) הוא סוג של קוף הכולל שני מינים שהם הגדולים שבקופי העולם החדש ושניהם אנדמיים לברזיל ומצויים בסכנת הכחדה. אורכם של קופים אלה 45–80 ס"מ ומשקלם 9–15 ק"ג והם הגדולים שבקופי העולם החדש. המין הדרומי גדול מהמין הצפוני והזכרים גדולים מהנקבות. הם בעלי פרווה זהובה וראשים כהים עם רעמה. הם בעלי גוף צמרי עם זנב ארוך ולפתני המזכיר את קוף העכביש. המורוקים נוהגים ללפות את זנבם ולהשתלשל מטה בחיפושם אחר מזון ביערות הגשם הטרופיים. הם ניזונים בעיקר מעלים אך יאכלו גם פירות, זרעים ואגוזים, גבעולים ופרחים. בניגוד לקופים אחרים, הם פוליגמיים ומתרבים עם מספר גבוה של נקבות והם גם אינם טריטוריאליים. מורוקי דרומי (Brachyteles arachnoides) מורוקי צפוני (Brachyteles hypoxanthus) מדיה וקבצים בנושא מורוקי בוויקישיתוף מורוקי, באתר ITIS (באנגלית) מורוקי, באתר NCBI (באנגלית) מורוקי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מורוקי, באתר GBIF (באנגלית) מורוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אביבה שמר

אביבה שמר (נולדה ב-31 בדצמבר 1942 בחיפה) היא אומנית ישראלית. אביבה שמר נולדה בחיפה לחווה לבית קאופמן וליוסף רכטמן. מצד אביה היא דור שביעי בארץ ישראל. נכדה הוא הזמר הישראלי עומר אדם. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה. היא בעלת תואר ראשון באומנות, תואר שני בתרפיה בעזרת יצירה והבעה ותואר M.A נוסף בפילוסופיה יהודית - שלושתם מאוניברסיטת חיפה. בשנת 2017 סיימה לימודי תעודה במכללת אילמה בנושא ייעוץ בבעיות בריאות, גוף ונפש. שמר היא ציירת ופסלת המתמקדת באומנות יהודית. היא הציגה מעל 30 תערוכות יחיד, אצרה תערוכות, ופיסלה פסלים סביבתיים. עבודותיה מוצגות במוזיאון חיפה לאומנות מודרנית, במוזיאון תפן, במוזיאון בר דוד לאומנות ויודאיקה בקיבוץ ברעם, במוזיאון דורסטן גרמניה, במוזיאונים בלודז' בטיקוצין, ובקרקוב בפולין, במוזיאון בווילנה, במוזיאון גטו ריגה, במוזיאון לאומנות מודרנית בקרגנדה שבקזחסטן ובמוזיאון דייוויס בברצלונה. שמר יצרה כמה סדרות בנושא השואה והתקומה, והן מוצגות במוזיאונים ליהדות בעולם, ובאוספים פרטיים רבים. שמר מתגוררת בחיפה עם בן זוגה מיכאל קליש, חותנה של ראשת העיר עינת קליש-רותם. היא אם לשלוש בנות וסבתו של עומר אדם. בחיפה נולדה אגדה, שנפוצה משם לכל חלקי הארץ, כאילו אביבה שמר היא הדמות מאחורי החתיכה בשיר "זאת מרחוב פנורמה". אין לעובדה הזו שום ביסוס, השיר עוסק בדמות דמיונית לחלוטין. רישומים אמנות, בעריכת נחום שחם, רוני רכב. צילום דוד מאסטרו. בהוצאת ספרית הפועלים. תשנ"א 1991. צבעים ולבן גלריה אוסמן תל אביב 1993. דרך הצבע מוזיאון בר דוד קיבוץ ברעם אוצרת חדווה דהאן 2001. The way of light ספר מיניאטורות לתערוכה בהונג קונג חנוכה תשס"ג 2002. The way of light לתערוכה ב- The Jewish Gallery מיינץ גרמניה 2005. תקון גלריה Salon New York U.S.A. אוצרת גבריאלה מוררו תשס"ז 2007. אביבה שמר, הגלריה העירונית לאמנות עפולה 2008. כחה של מילה, פרדס הוצאה לאור, מהדורה ראשונה תשס"ט 2009, מהדורה שנייה תש"ע 2010. The Power of a Word מהדורה בעברית ואנגלית בהוצאת פרדס 2012. אדום כתום הפקה עצמית, דפוס ע.ר. הדפסות בע"מ 2015 יוהנה ניקולאו, אביבה שמר – תחושה של מקום קטלוג מוזיאון חיפה לאמנות, 1991. שלומית עוזיאל, אביבה שמר – הספר "אדוםכתום" במכתב אל נשוא הערך 2016. שי חורב, אביבה שמר, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 377–378, 2018. מדיה וקבצים בנושא אביבה שמר בוויקישיתוף חלון לאמנות של אביבה שמר, 2 בפברואר 2009. בני אופיר השקת הספר 'כוחה של מילה', 31 בדצמבר 2009. מדגם עבודות של אביבה שמר באתר פליקר. דורון פולק, על אביבה שמר, יוני 2012 אילמה - תהליך ריפוי באותיות תערוכה "הגלריה החדשה", בית אבא חושי, אפריל 2013. נורית-ארט, מפגש בזמן הווה עם זיכרון העתיד קפה דה מרקר, 2 בדצמבר 2015. יורם מארק-רייך, תערוכת זרקורים והשקת הספר אדום כתום (אורכב 02.02.2017 בארכיון Wayback Machine) 'כדאי לדעת' 'מה שקורה בצפון' ינואר 2016. תערוכה של אביבה שמר, 50 שנות יצירה -קומה א', המשך התערוכה - קומה ב', בית האמנים בחיפה, 2016. פתיחת תערוכה 'אילמה' של אביבה שמר, 'מבט כרמל', 18 במאי 2013. יעל געתון‏, אמנית, חובבת בודהיזם, אשכנזיה: הכירו את הסבתא של עומר אדם, באתר וואלה, 24 במאי 2018 פרופ. דוד אסף, הכתובת היתה על השיר, זאת מרחוב פנורמה, עונג שבת עונ"ש, 2022
צמרן

צמרן (שם מדעי: Lagothrix) הוא סוג קוף ממשפחת קופי עכביש החי ביערות גשם טרופיים באמריקה הדרומית. בסוג זה ישנם 4 מינים. כל המינים גדולים יחסית ושוקלים בממוצע 7 קילוגרם, כשהזכרים שוקלים בממוצע 45% יותר מהנקבות, אבל שני הזוויגים באותו גודל. הם בעלי פרווה חומה עד שחורה והפרווה עבה מאוד. הראשים כהים וכפות הרגליים שלהם ורודות. הזנב ארוך וגמיש ועוזר ללפות ענפים ביער. לעיתים הם גם הולכים על הקרקע. אלו קופים חברתיים הנעים בקבוצות קטנות ביער (10–45 פרטים בקבוצה). הם מתפצלים לקבוצות קטנות יותר כשיש תחרות על מזונות. מזונם מורכב מעלים, פרחים, זרעים, פירות, ביצים וחסרי חוליות. אלו קופים פוליגמיים, וכל זכר מזדווג עם כמה נקבות וכן להפך. לקופים אלה מספר טורפים טבעיים - היגואר, הפומה, האוצלוט וחתולים קטנים נוספים וכן עיט ההרפיה, קונדוריים ונחשים גדולים. עם זאת האויב העיקרי שלהם הוא האדם הצד אותם והורס את יערות הגשם. צמרן חום (Lagothrix lagotricha) צמרן אפור (Lagothrix cana) צמרן קולומביאני (Lagothrix lugens) צמרן כסוף (Lagothrix poeppigii) מדיה וקבצים בנושא צמרן בוויקישיתוף צמרן, באתר ITIS (באנגלית) צמרן, באתר NCBI (באנגלית) צמרן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צמרן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צמרן, באתר GBIF (באנגלית) צמרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צמרן צהוב-זנב

צמרן צהוב-זנב (שם מדעי: Oreonax flavicauda) הוא מין של קוף ממשפחת קופי עכביש החי ביערות גשם טרופיים והוא המין היחיד בסוגו. בעבר היה שייך לסוג צמרן. קוף זה אנדמי לפרו בסמוך להרי האנדים. אורכו של הצמרן 51–53 ס"מ עם זנב באורך 63 ס"מ וגוף ששוקל עד 8 ק"ג בממוצע. הזכרים גדולים מהנקבות. פרוותו חומה ולעיתים גם כתומה עם פנים כהות וחוטם ושפתיים לבנות. הוא שעיר ובעל רעמת פנים קטנה והוא בעל זנב ארוך ולופתני כמו קוף העכביש. הוא מצוי בין העצים ביער ומסוגל לקפוץ למרחק של 15 מטרים. הצמרן חי בקבוצות קטנות של עד 23 פרטים המכילים זכרים ונקבות הנעים יחדיו ביער. הוא ניזון בעיקר מעלים אך מגוון בפרחים, פירות, אגוזים וזרעים, ביצים, חרקים וחסרי חוליות אחרים. קולו נשמע כמו קול כלב ומשמש לאזעקה, הרתעת יריבים או לחיזור. צמרן זה נעשה נדיר מאוד בטבע וייתכן ששרדו רק 250 פרטים בוגרים שלו. הוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב הפגיעה ביער ועקב ציד וילודה נמוכה. מדיה וקבצים בנושא צמרן צהוב-זנב בוויקישיתוף צמרן צהוב-זנב, באתר ITIS (באנגלית) צמרן צהוב-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צמרן צהוב-זנב, באתר GBIF (באנגלית)
מיסטי היימן

מיסטי דון מארי היימן (באנגלית: Misty Dawn Marie Hyman; נולדה ב-23 במרץ 1979), היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית (סידני 2000) היימן נולדה במסה, אריזונה. היא למדה באוניברסיטת סטנפורד. באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל 1995 זכתה היימן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.21 דקות ומדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה היימן פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.12 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר 2:13.16 דקות ולא הצליחה להיכלל במשלחת למשחקים האולימפיים. בתחרות (בריכת 25 מטר) שנערכה בסנט פוי, קוויבק, קנדה ב-1 בדצמבר 1996 קבעה היימן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 58.29 שניות, שיפור לשיא העולם בן השנה של ליו לימין מסין (58.68 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 חודשים ונשבר על ידי איארי אויאמה מיפן (58.24 שניות). באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בגטבורג, שוודיה באפריל 1997 זכתה היימן ב-5 מדליות, 2 כסף ו-3 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.66 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.17 דקות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוחאה של 57.95 שניות, אחרי בת ארצה ג'ני תומפסון שקבעה שיא עולם חדש של 57.79 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר. תוך כדי המשחה היא קבעה במשחה ל-50 מטר פרפר שיא עולם חדש של 26.55 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של אנג'לה קנדי מאוסטרליה (26.56 שניות). שיא זה החזיק מעמד 7 חודשים ונשבר על ידי ג'ני תומפסון (26.48 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.54 דקות. באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה יפן באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.53 דקות. באליפות העולם בשחייה 1998 שנערכה בפרת' אוסטרליה בשנת 1998 זכתה היימן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.98 דקות, אחרי סוזי אוניל (2:07.93 דקות) ופטריה תומאס (2:09.08 דקות), שתיהן מאוסטרליה. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.12 שניות. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה היימן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש ושיא אמריקה חדש של 2:05.88 דקות, 7 מאיות השנייה איטי משיא העולם של האלופה היוצאת סוזי אוניל שקבעה תוצאה של 2:06.58 דקות ופטריה תומאס (2:07.12 דקות). התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר מיסטי היימן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מיסטי היימן, באתר olympedia.org תוצאות של המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אטלנטה 1996 שיא העולם של מרי טי מאהר מארצות הברית בבריכה אולימפית שעמד על 57.93 שניות, היה מהיר יותר
פרדריק בגבדה

פרדריק בגבדה (בצרפתית: Frédéric Beigbeder; נולד ב-21 בספטמבר 1965) הוא סופר, מבקר ספרות ומנחה טלוויזיה צרפתי. נולד בניי-סיר-סן. אחיו, שרל בגבדה (אנ'), הוא איש עסקים. הוא למד בליצ'י מונטן, פריז ובתיכון לואי הגדול ואחר-כך במכון למדע המדינה פריז ובבית הספר לעיתונאות ולתקשורת CELSA בפריז. בתום לימודיו, בהיותו בן 24, עבד כקופירייטר. שימש מספר שנים כעורך בפלמריון (אנ'), תאגיד המו"לות הרביעי בגודלו בצרפת. ב-2002 היה אחד מארבעת מנחי תוכנית האירוח "Hypershow" בערוץ הטלוויזיה Canal+ (אנ'). הוא בעל טור בלה פיגארו מאז שנת 2010. זוכה פרס Prix Interallié (אנ') עבור ספרו Windows on the World (אנ') לשנת 2003 וזוכה פרס Prix Renaudot (אנ') לשנת 2009 עבור ספרו Un roman français. בשנת 1994 ייסד את הפרס הספרותי פרס דה פלור (אנ') ששואל את שמו מקפה דה פלור בסן ז'רמן דה פרה, פריז. בגבדה ייסד גם את הפרסים פלור (Flore) וסדה (Sade). בגבדייה הוא מנהלו של מגזין הבידור לואי (אנ'). 1997: "Vacances dans le coma" (translated into English as Holiday in a Coma by Frank Wynne) 1997: "L'amour dure trois ans" (translated into English as Love Lasts Three Years by Frank Wynne) 2000: 99 francs (Retitled 14,99 euros after the introduction of the euro), Grasset (translated into English as £9.99 by Adriana Hunter) 2003: Windows on the World, Grasset (translated under the same title by Frank Wynne) 2005: L'Égoïste romantique (The Romantic Egoist), Grasset 2007: Au secours pardon, Grasset 2009: Un roman français, Grasset (translated into English as A French Novel by Frank Wynne) 2014: Oona & Salinger, Grasset 2001: Dernier inventaire avant liquidation, Grasset 2011: Premier bilan après l'apocalypse, Grasset 2004: Je crois Moi non-plus : Dialogue entre un évêque et un mécréant Calmann-Lévy 2002: Rester normal Dargaud 2004: Rester normal à Saint-Tropez Dargaud מדיה וקבצים בנושא פרדריק בגבדה בוויקישיתוף פרדריק בגבדה, ברשת החברתית Goodreads
איבאר חסר העצמות

אִיבָאר חסר העצמות (בנורדית עתיקה: Ívarr hinn Beinlausi; באנגלית עתיקה: Hyngwar; מת בערך בשנת 873 בדבלין) היה מנהיג ויקינגי, אחד ממפקדי הצבא הוויקינגי הגדול אשר פלש לאנגליה במאה ה-9. רוב המידע הקיים על איבאר מגיע מהסאגות הנורדיות המסורתיות. סאגות אלו נוטות לערבב עובדות היסטוריות עם פולקלור, אך קיומו של איבאר כדמות היסטורית אינו מוטל בספק. עלילותיו מתועדות במסמכים היסטוריים, וניתן להתחקות אחר תנועותיו בוודאות יחסית. על פי המסופר בסאגת רגנאר לודברוק, היה איבאר בנו של השליט הוויקינגי רגנאר לודברוק ואשתו השלישית, הנסיכה אסלוג. מקור כינויו אינו ברור ויש כמה תאוריות ביחס למקור כינויו כחסר עצמות. כמה מן הסאגות מתארות אותו כחסר עצמות, ואילו בסאגה על בניו של רגנאר נרמז שלא היו לו ילדים בשל אין-אונות. עם זאת, מקורות מספרים על אי-יכולתו של איבאר לנוע בכוחות עצמו והוא הועבר ממקום למקום על גבי מגן. על פי הסאגה של רגנאר לודברוק, אי-יכולתו של איבאר לנוע בכוחות עצמו הייתה תוצאה של קללה. אמו, אסלוג, הייתה ולווה (Völva) ועל כן יכלה לראות את הנולד. לאחר פרידה ארוכה ושובו של בעלה מפשיטה באנגליה, היא הזהירה אותו כי עליהם לחכות שלושה לילות לפני שיממשו את נישואיהם, אולם רגנאר לא התגבר על תשוקתו וסירב להאמין לנבואה. אל מול מוגבלותו הפיזית, מדגישות הסאגות הנורדיות, את חכמתו וערמומיותו יוצאות הדופן והוא מתואר כמומחה באסטרטגיה וטקטיקות לחימה. מוגבלותו הפיזית לא מנעה ממנו להילחם וסאגת רגנאר לודברוק מדגישה גם את כוחו העצום בפלג הגוף העליון. לאחר שרגנר נרצח על ידי מלך נורת'מבריה, יצא בשנת 865 הצבא הוויקינגי הגדול, שאיבאר נמנה עם מנהיגיו, להילחם בנורת'מברים. איבאר כבש את ממלכת נורת'מבריה ואת בירתה, יורק ב-867 ועל פי המסופר במסורת הנורדית, אף הוציא את מלכה אלה השני, להורג. בשנים שלאחר מכן כבש את אירלנד והוכתר שם למלך. איבאר נעלם מתיעוד היסטורי אחרי שנת 870 וגורלו הסופי אינו ברור. משערים, כי איבאר מת באותה שנה או בשנת 873. דמותו מגולמת על ידי אלכס אנדרסן בסדרה ויקינגים. Julian D. Richards, The Vikings, Oxford, 2005. Anglo-Saxon Britain: In the Footsteps of Ivarr the Boneless (באנגלית) The Tale of Ragnar's sons in English translation by Peter Tunstall with Facing Old Norse Text (באנגלית) איבאר חסר העצמות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איבאר חסר העצמות, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Richards, The Vikings, p. 73. בכרוניקות האנגליות מסופר כי אלה השני נפל בקרב שביורק
שארל קאבורה

שארל קאבורה (בצרפתית: Charles Kaboré; נולד ב-9 בפברואר 1988) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת הקשר בנבחרת בורקינה פאסו. בשנת 2006 הוחתם בקבוצת ליבורן מהליגה השישית בצרפת. לאחר כשנתיים ראשי קבוצת מארסיי מהליגה הראשונה בצרפת התרשמו מקאבורה והחתימו אותו בקבוצה. בינואר 2013 חתם בקובאן קרסנודאר מההליגה הרוסית. ב-25 באוגוסט 2015 הושאל ליריבה העירונית, קרסנודאר, עם אופציית רכישה. עשרה חודשים לאחר מכן קרסנודאר מימשה את האופציות ורכשה את קאבורה עד שנת 2019. ביולי 2019 חתם בדינמו מוסקבה, עד קיץ 2021. קאבורה משחק בנבחרת מאז 2006 ואף מוביל את טבלת ההופעות במדים הלאומיים עם 100 הופעות. מדיה וקבצים בנושא שארל קאבורה בוויקישיתוף שארל קאבורה, באתר Transfermarkt שארל קאבורה, באתר Soccerway שארל קאבורה, באתר BDFutbol שארל קאבורה, באתר WorldFootball.net שארל קאבורה, באתר National Football Teams שארל קאבורה, באתר FootballDatabase.eu שארל קאבורה, באתר ESPN קאבורה חותם בקובאן קרסנודאר הרוסית קאבורה מושאל ליריבה העירונית קרסנודאר מממשת את אופצית הרכישה ומציגה את שחקנה החדש, צ'ארלס קאבורה
פוסט-אמת

פוסט-אמת הוא מצב בו אנשים נוטים לקבל טיעון על סמך רגשותיהם ואמונתם, ולא על סמך עובדות. זהו מצב בו קיים משבר אמון חברתי כלפי מי שבעבר ייצגו את האמת, כמו ערוצי החדשות המסורתיים. בשנת 2016 המושג פוסט-אמת נבחר כמילת השנה על־ידי מילוני אוקספורד. זאת לאחר שהחברה הסתגלה לכך שפוליטיקאים יכולים לשקר מבלי שיזכו לגינוי. במצב של פוסט-אמת, ישנו ביטול של תפקידן של עובדות בחיים הציבוריים. אפשר לראות ביטויים לפוסט-אמת בעלייה בפייק ניוז, שמועות ותאוריות קשר. שקר פייק ניוז פוליטיקה של פוסט-אמת בועת הפילטר post-truth, Cambridge Dictionary Harsin, Jayson (2018-12-20). "Post-Truth and Critical Communication Studies". Oxford Research Encyclopedia of Communication (באנגלית). doi:10.1093/acrefore/9780190228613.013.757. ISBN 978-0190228613. נבדק ב-2021-10-07. Kathleen Higgins, Post-truth: a guide for the perplexed, Nature 540, 2016-11-28, עמ' 9–9 doi: 10.1038/540009a שקד דברן ואילת ברעם צברי, תופעות "הפוסט-אמת": הגדרות, השלכות ופתרונות חינוכיים, מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית, פברואר 2032 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריש עפרורי

כָּרִישׁ עַפְרוּרִי (שם מדעי: Carcharhinus obscurus) הוא כריש ממשפחת הכרישיים הנפוץ בימים טרופיים ברחבי העולם. מין זה הוא טורף-על העלול להיות מסוכן לבני אדם. הוא אינו תוקף אנשים דרך קבע, אך עלול להתבלבל ולנשוך דייגים או צוללנים לעיתים נדירות. האדם אינו חלק ממזונו. חוקר הטבע שארל אלכסנדר לסואר פרסם לראשונה בשנת 1818 אודות הכריש העפרורי בכתב עת מדעי אמריקאי. לסואר קטלג אותו כסוג קוצן וציין זאת יחד עם המילה הלטינית "obscurus" שפירושה "כהה" או "מעומעם" בהתייחס לצבעו. עם זאת, חוקרים אחרים שבאו אחריו קטלגו את המין הזה כסוג כריש. הכריש העפרורי נפוץ בעיקר בעומק של 400 מטרים בכל האוקיינוסים אבל בעיקר באזורים פוריים או טרופיים בתוך האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי. הוא מצוי גם בימים הממוזגים. הם חיים ביחידות ומשריצים צאצאים חיים. ניתן למצוא כריש זה בים האטלנטי לחופי מסצ'וסטס (ארצות הברית), ברזיל, איי בהאמה, קובה, האיים הקנריים, כף ורדה, סנגל, סיירה לאון, פורטוגל, ספרד ומרוקו. באוקיינוס ההודי ניתן למצוא אותו לחופי צפון אפריקה, מוזמביק, מדגסקר ועתים לחופי בנגל בים הערבי ובים סוף. באוקיינוס השקט ניתן למצוא את הכריש העפרורי לחופי יפן, סין, טייוואן, וייטנאם, אוסטרליה, קלדוניה החדשה, קלפורניה, מקסיקו וצ'ילה. כרישים ממין זה נצפו בחוף הסמוך לתחנת הכוח אורות רבין בחדרה. משקל ממוצע של כריש בוגר נע בין 160–180 ק"ג כאשר אורכו הממוצע נע סביבות 3.2 מטר, אך אורכו של הכריש העפרורי הגדול ביותר שתועד היה 4.2 מטרים ומשקלו 347 קילוגרם. הוא בעל סנפירים מעוגלים, קשקשים כחולים-סגולים וסנפיר הגב שלו מעוגל מעט מהחזית. החוטם מעוגל והעיניים גדולות. זהו טורף-על הניזון בעיקר מדגי גרם שונים כמו סרדין, הרינג, סלמון, מקרל ודגים נוספים, שוכני מצולות, אוקיינוסים או שוניות. כמו כן, הוא ניזון מסילוניות, כרישים אחרים ובטאים קטנים יותר, סרטנים, כוכבי ים, חיטחבים, זוחלים ימיים, יונקים ימיים, נבלות וגם משפכים תעשייתיים. מדיה וקבצים בנושא כריש עפרורי בוויקישיתוף כריש עפרורי, באתר ITIS (באנגלית) כריש עפרורי, באתר NCBI (באנגלית) כריש עפרורי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש עפרורי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כריש עפרורי, באתר FishBase (באנגלית) כריש עפרורי, באתר GBIF (באנגלית) אלי אשכנזי ושלומי גבאי‏, תיעוד מרהיב: עשרות כרישים אותרו בחוף תחנת הכוח אורות בחדרה, באתר וואלה, 23 בינואר 2017 אסף קמר, מפגש פראי: לצלול עם כרישים בחדרה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2017 משה גלעד, הכרישים הגדולים הגיעו לחדרה והביאו עמם המון שאלות, באתר הארץ, 2 בינואר 2018 כריש עפרורי באתר הרשימה האדומה של IUCN Robert T. Allen, [97:sotnap2.0.co;2 Studies on the North American Protura 1: catalogue and atlas of the Protura of North America; description of new species; key to the species of Eosentomon], Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia 156, 2007-09, עמ' 97–116 doi: 10.1635/0097-3157(2007)156[97:sotnap]2.0.co;2 Carcharhinus obscurus: Rigby, C.L., Barreto, R., Carlson, J., Fernando, D., Fordham, S., Francis, M.P., Herman, K., Jabado, R.W., Liu, K.M., Marshall, A., Pacoureau, N., Romanov, E., Sherley, R.B. & Winker, H., IUCN Red List of Threatened Species, ‏2018-11-06 אסף קמר, מפגש פראי: לצלול עם כרישים בחדרה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2017. משה גלעד, הכרישים הגדולים הגיעו לחדרה והביאו עמם המון שאלות, באתר הארץ, 2 בינואר 2018 Carcharhinus obscurus, Dusky shark : fisheries, gamefish, www.fishbase.de