laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עסקת החלף

עסקת החלף, או "סוואפ" (באנגלית: Swap) היא סוג של נגזר פיננסי. משמעותה היא הסכם בין שני צדדים להחלפת נכסים פיננסיים בתאריך עתידי קבוע מראש. עסקת סוואפ יכולה להיות גם סדרת חוזים עתידיים במסגרתה הצד האחד מתחייב להקצות סדרה של תזרימי מזומנים לצד השני בתמורה לסדרה של תזרימי מזומנים מסוג אחר, בסדרה של תאריכים קבועים מראש. שני התזרימים מכונים "רגליים". בפועל, רגל אחת היא לרוב קבועה בעוד האחרת היא משתנה, המוגדרת לפי משתנה בלתי ודאי כמו שיעור ריבית, ערך מט"ח או מחיר סחורות. עסקאות סוואפ הן לרוב עסקאות מעבר לדלפק בין חברות או מוסדות פיננסיים, כאשר משקיעים קמעונאיים לרוב אינם מעורבים בעסקאות סוואפ. העסקאות יכולות לשימוש כאמצעי גידור להגנה מפני סיכונים מסוימים, כמו סיכון ריבית או שינויי מחירים. לאדם א' חוב משכנתא בריבית משתנה והוא צופה כי הריבית תעלה בעתיד. לאדם ב' חוב משכנתא בריבית קבועה אך הוא צופה דווקא כי הריבית תרד בעתיד. השניים קובעים יחד שבתאריך מסוים יבצעו עסקת החלף בין המשכנתא בריבית המשתנה לבין זו בריבית קבועה וכל אחד מסכים לקחת על עצמו את התחייבויותיו של השני. באמצעות עסקת הסוואפ כל צד הצליח לשנות את תנאי המשכנתא שלו לאלה המועדפים עליו מבלי שנאלץ להיכנס למשא ומתן מחודש עם המלווה. יש לזכור שמדובר בעסקת סכום אפס, שכן אם צד אחד בוודאות ירוויח, הצד השני יפסיד. עסקאות סוואפ התפרסמו לראשונה בשנת 1981, כאשר חברת IBM והבנק העולמי נכנסו להסכם סוואפ. כיום, עסקאות סוואפ נמנות בין החוזים הפיננסיים הנסחרים ביותר בעולם, כאשר בשנת 2010 שווי העסקאות הכולל עלה על 348 טריליון דולר, לפי הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים. בעוד ששוק סוואפ המטבע התפתח קודם לכן, שוק סוואפ הריבית (כפי שמצוין בדוגמה לעיל) עקף אותו במשך השנים. הסוגים הכללים של עסקאות סוואפ, לפי סדר חשיבותם הכמותית, הם: סוואפ ריבית – הנפוץ ביותר. השימוש העיקרי בו נעשה כאשר חברה מסוימת מעדיפה את היתרונות שבריבית קבועה בעוד חברה אחרת את אלו שבריבית משתנה. כאשר חברה מבקשת הלוואה היא לרוב תבחר את תנאי ההלוואה בהתאם לסכום הריבית הנמוך ביותר שתשלם, בהתעלם מהיתרונות שבריבית קבועה או משתנה הרלוונטיים לצרכיה. עסקאות סוואפ ריבית נועדו לפתור בעיה זו, כיוון שיכולות להפוך את המשתנה לקבועה ולהפך. סוואפ בסיס – החלפה בין שתי ריביות משתנות לפי שוקי כסף שונים. סוואפ מטבע – בדומה לסוואפ ריבית, צד אחד מבקש להחליף מטבע בשל יתרונות שונים או צפי מיוחד בנוגע למטבע של הצד השני. סוואפ אינפלציה. סוואפ סחורות – כאשר השינוי בערך הנכס הפיננסי תלוי בשווי סחורה מסוימת, לרוב נפט גולמי. סוואפ אשראי (Credit Default Swap). עסקאות החלף (SWAP), באתר גלובס, 23 בינואר 2011 עסקאות החלף (SWAP) באתר Investopedia What is a swap?, Investopedia. SEC Charges International Dealer That Sold Security-Based Swaps to U.S. Investors. Case Study: Currency Swaps IBM and the World Bank, RR & RS, Finance Department, University of Houston. "OTC derivatives statistics at end-June 2017", www.bis.org. 2017-11-02. INTERNATIONAL FINANCIAL MANAGEMENT, THIRD EDITION, PART TWO, Chapter 10: "Currency and Interest Rate Swaps", by Eun Resnick; The McGraw−Hill Companies, 2004.
פנג'שיר

פַּנְגְ'שיר (בפרסית/דארי: پنجشیر) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם במזרח אפגניסטן בתוך רכס הרי הינדו-כוש. פנג'שיר הפך למחוז עצמאי מפרוואן רק בשנת 2004, אך לאזור חשיבות גדולה בהיסטוריה של אפגניסטן עוד שנים קודם לכן. בירת המחוז היא העיר באזארכ. אוכלוסיית המחוז מונה 153,500 איש (נכון לרישום משנת 2015) ושטחו 3,610 קילומטרים רבועים. מנהיג הברית הצפונית, אחמד שאה מסעוד, כונה "האריה מפנג'שיר" על שם מוצאו. אוכלוסיית המחוז מרוכזת בתוך עמק פנג'שיר וההרים שסובבים אותו; רכס פנג'שיר מצפון ורכס קוהסטן מדרום; פסגות ההרים מכוסות לצמיתות בשלג; השטחים המישוריים בעמקים, ביחד עם הגשמים שיורדים מההרים לאורך השנה, מאפשרים את היווצרותה של אדמה פורייה המותאמת לחקלאות. ישנם למעלה מ-400 פרויקטים של סיוע מחוזי בפנג'שיר עם עלויות מתוכננות של מעל 11 מיליון דולר אמריקני. גידולי משק הבית המרכזיים במחוז הם כבשים, עזים ופרות. מחוז פנג'שיר גובל במחוזות פרוואן, בגלאן, תח'אר, בדח'שאן, לגמאן, נורסתאן וכאפיסא המקיפים אותו. במחוז זורם נהר פנג'שיר. הקבוצות האתניות-עדתיות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים (המהווים יותר מ-90 אחוז מכלל האוכלוסייה ומפוזרים ברחבי המחוז), הזארים, פשאים, נוריסטאנים ופשטונים משבט גילזאי. רוב האוכלוסייה מאמינה באסלאם סוני אך ישנו מיעוט שיעי. כמו כן ישנם 544 מסגדים במחוז. ישנם 46 מוסדות חינוך במחוז ו-27% מכלל האוכלוסייה יודעת אוריינות. במחוז ישנם 3 בתי חולים ו-15 קופות חולים. העבודות המרכזיות של האוכלוסייה הן חקלאות, גידול בעלי חיים ועסקים שונים בתעשייה העירונית. עד 2021, במחוז לא נערכה פעילות של ארגונים בדלנים, טרור, אנטי-ממשלתיים והטליבאן. מקור תקשורת אחד מתייחס לנוכחות מוגבלת של ארגוני מחתרת בפנג'שיר. עד לכיבוש קאבול מחדש בקיץ 2021, כל הנפות (יחידה שלטונית) במחוז נמצאו תחת שליטה ממשלתית מלאה. דווח על 2 תקריות הקשורות למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019. לא תועדו נפגעים אזרחיים בשנת 2018. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, לא דווח על שום עקירה של אזרחים ממחוז פנג'שיר. מכאן שמחוז פנג'שיר היה המחוז הבטוח ביותר מבחינת המאבק באפגניסטן מכל מחוזות המדינה. בקיץ 2021 הפך למעוז מחתרת פנג'שיר, המהווה להתאגדות המרכזית שממשיכה להיאבק באופן פעיל נגד הטליבאן. מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פנג'שיר ואוכלוסייתן. אנבה – 20,000 באזארכ – 40,000 דרה-י האזרה – 18,000 קנג' – 23,000 פריאן – 12,902 רוחה – 25,000 שוטול – 10,000 הינדו-כוש אחמד שאה מסעוד מדיה וקבצים בנושא פנג'שיר בוויקישיתוף פנג'שיר - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים הסיכוי האחרון של אפגניסטן? המעוז האחרון שמתכוון למרוד בשלטון הטאליבאן, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2021 אוריאל לוי, ‏בהרים בצפון אפגניסטן מתארגנת מחתרת למאבק בטליבאן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוגוסט 2021 אוריאל לוי, ‏בהרים בצפון אפגניסטן מתארגנת מחתרת למאבק בטליבאן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוגוסט 2021
קינטייר

קינטייר (בגאלית סקוטית: Cinn Tìre) הוא חצי אי במערב סקוטלנד, בדרום-מערב מחוז ארגייל וביוט. חצי האי משתרע לאורך כ-48 קילומטרים, מצוקי קינטייר (מול אוף קינטייר) בדרום ועד מזרח לוך טרברט בצפון. האזור שמצפון לקינטייר ידוע כ-Knapdale. קינטייר הוא חצי אי ארוך וצר, בשום נקודה הוא לא יותר רחב מ-18 ק"מ מהחוף המערבי לחוף המזרחי, ורוחבו פחות משני קילומטרים בנקודה שהוא מתחבר לקנאפדייל. בצד המזרחי של חצי האי קינטייר משתרע רכס קילברנן סאונד, עם מספר פסגות כמו טור מור. עמוד השדרה המרכזי של חצי האי הוא בעיקר מורם הררי, הנקודה הגבוהה ביותר היא Bein Tuirc בגובה 454 מטר. אזורי החוף והשטח האחורי, לעומת זאת, עשירים ופוריים. קינטייר היה זה זמן רב אזור חשוב להתיישבות אנושית, כולל הסקוטים המוקדמים שנדדו מאולסטר למערב סקוטלנד והוויקינגים או אנשי הצפון שכבשו והתיישבו באזור בדיוק לפני תחילת האלף השני. קינטייר מכיל כמה אתרים מתקופת האבן, בין השאר שלישיית מגליתים, מספר מערות קבורה עדיין עומדות בבלסטהיל (ליד סאות'אנד, ארגיל). באזור גם שרידים מתקופת הברזל, החשוב בהם הוא דאן סקייג, מצודת גבעה קלטית, הממוקמת בקצה הצפוני של קינטייר. ההיסטוריה של התושבים הפיקטיים בקינטיר אינה מתועדת, אך מצודת אבן מהמאה ה-2 לפני הספירה שרדה בקילדונאן (ליד סאדל). מדיה וקבצים בנושא קינטייר בוויקישיתוף יובל בן-עמי, ‏סקוטלנד למתקדמים, או לכל מי שמוכן להתמסר לאיטיות ולערפל, באתר גלובס, 20 ביולי 2019
סולומון הארט

סולומון אלכסנדר הארט (באנגלית: Salomon Alexander Hart; אפריל 1806 – 11 ביוני 1881) היה צייר וחרט יהודי-בריטי. הוא היה החבר היהודי הראשון באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון והיה ככל הנראה האמן היהודי החשוב ביותר שעבד באנגליה במאה ה-19. הארט נולד בפלימות', בנו של סמואל הארט (פל' 1785–1830), חרט ומורה לעברית יהודי. לאחר שהשלים את לימודיו הבסיסיים, התמחה אצל חרט מקומי אחר. מאוחר יותר הוא היה היהודי הראשון שנרשם לאקדמיה המלכותית. בעודו שם עבד במגוון סגנונות מז'אנר לסצינות היסטוריות ותרגל כמה טכניקות חריטה ורישום. במיוחד הצטיין במיניאטורות. בשנת 1826 הוא הופיע לראשונה באחת מתערוכות האקדמיה עם דיוקן של אביו. ב-1840 הוא הצליח מספיק כדי להתקבל כחבר באקדמיה. בשנה שלאחר מכן הוא יצא למסע לימוד באיטליה ובילה זמן רב בפירנצה. ב-1854 מונה לפרופסור באקדמיה וספרן בשנים 1864–1881. אף על פי שעבודותיו המוקדמות היו בעיקרו נושא יהודי, חשיפתו לאמנות איטלקית (במיוחד יצירותיו של דומניקו גירלנדיו) הוסיפה לציוריו מוטיבים מציורי כנסיות ומנזר. הוא גם סיפק בקביעות איורים לכתבי עת כגון "האתנאום" והג'ואיש כרוניקל. הוא מעולם לא התחתן ובשנותיו המאוחרות יותר איבד את ראייתו, אם כי המשיך לצייר. מדיה וקבצים בנושא סולומון הארט בוויקישיתוף "Solomon Alexander Hart, R.A." Royal Academy of Arts.
זולטאן קורדה

זולטאן קורדה (במקור קלנר, בהונגרית: Korda Zoltán; פוסטהפאסטו (בשמו היום: טורקווה), מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, 3 ביוני 1895 – הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית, 23 באוקטובר 1965) היה במאי קולנוע יהודי-הונגרי-אמריקאי. אחיהם של במאי הקולנוע והמפיק אלכסנדר קורדה והצייר ותפאורן וינסנט קורדה. זולטאן קורדה נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק קלנר, פקיד נושא משרה כמנהל אחוזה ושל ארנסטינה וייס. אֶחיו היו שאנדור (אלכסנדר) קורדה הבכור ווינסנט קורדה, שנודעו שניהם כבמאים בתעשיית הקולנוע. אביו חלה בשנת 1906 בדלקת התוספתן. מחלתו אובחנה לא נכון והוא הועבר מטורקווה לבודפשט בחשד לדלקת הצפק, אך מאמצי הרופאים היו לשווא והנריק קלנר נפטר. זולטאן ואחיו אלכסנדר עבדו בהונגריה ובבריטניה. זולטן יצר בין 1918 לבין 1920 בהונגריה, ובשנת 1927 בגרמניה הסריט סרט אילם. עם זאת, ההצלחה האמיתית הראשונה שלו הייתה "Sanders of the River", שנעשה בבריטניה בשנת 1935. בשנת 1937, יחד עם רוברט פלהרטי קיבל את פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ונציה עבור סרטו Elephant Boy. הוא צילם כמה סרטי מלחמה באפריקה ובאסיה. בשנת 1940 הצטרף לאחיו, אלכסנדר קורדה בהוליווד. שם הפיק את הסרט "הגנב מבגדאד" כמפיק. את שארית חייו בילה בביתו שבדרום קליפורניה, אך עדיין צילם סרטים כמו דרמת מלחמת העולם השנייה משנת 1943 עם המפרי בוגרט. אשתו הייתה ג'ואן גרדנר (1930– 1961). שני בנים נולדו להם, ניקולס (15 בינואר 1945–8 באוקטובר 2018) ודוד. הסיפור ההרפתקני של המשפחה נכתב על ידי מיכאל קורדה ביצירתו בשם "בני המזל". בשל בריאותו הרופפת (סבל משחפת) נאלץ זולטאן קורדה לפרוש בשנת 1955. הוא נפטר בשנת 1961 בהוליווד לאחר מחלה ממושכת. הובא למנוחות בבית העלמין בהוליווד. אנשי המחר (1932) סנדרס של הנהר (1935) ילד הפיל (1937) אזעקה בהודו (התוף, 1938) ארבע נוצות (ארבע הנוצות, 1939) ספר הג'ונגל (1942) סהרה (1943) מתקפת נגד (1945) נקמת האישה (1947) פרשת מקומבר (1947) בכי, המדינה האהובה (1951) סערה מעל הנילוס (1955) (Men of Tomorrow (1932 (Sanders of the River (1935 (Elephant Boy (1937 (The Drum (1938 (The Four Feathers (1939 (Jungle Book (1942 (Sahara (1943 (Counter-Attack (1945 (A Woman's Vengeance (1947 (The Macomber Affair (1947 (Cry, the Beloved Country (1951 (Storm Over the Nile (1955 זולטאן קורדה (filmkatalogus.hu) פרנץ טקץ': השנייה הנצחית (filmvilag.hu) פארק הסרטים קורדה - תערוכה מלחמת העצמאות של זולטאן קורדה (Népszabadság, 20 בספטמבר 2010 ) מייקל קורדה: בני המזל. חייהם של האחים קורדה, 1983 מדיה וקבצים בנושא זולטאן קורדה בוויקישיתוף זולטאן קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זולטאן קורדה, באתר AllMovie (באנגלית) זולטאן קורדה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) זולטאן קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זולטאן קורדה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) זולטאן קורדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סטלה סקופאל

סטלה סקופאל (בקרואטית: Stella Skopal;‏ 18 ביולי 1904 – 24 בדצמבר 1992) הייתה פסלת יהודייה קרואטית. סקופאל נולדה בזאגרב ב-18 ביולי 1904. מ-1924 עד 1928, למדה באקדמיה המלכותית לאמנויות ומלאכה בזאגרב. בשנת 1929 התחנכה סקופאל גם בווינה, ומשנת 1933 עד 1934 בבית ספר פרטי של הרטה בוקר. סקופאל הציגה בתערוכה לראשונה בשנת 1927, עם הפסל הקרמי של זוג מאוהב שעוצב על פי קווי האמנות בהדרכתו של פרופסור הינקו ג'ון המורה שלה באקדמיה. בין השנים 1927–1939 ייצרה עם למעלה מעשרים קמינים מפוסלים שהוכנו עבור המשפחות היהודיות מהמעמד העליון בזאגרב. בין המשמעותיים ביותר היו אלה המתארים דמויות נשים דמויות וירטואוזיות בריקוד, בדירת משפחת בלוהווייס ברחוב דומאג'ייבה 2 בעיר זאגרב. בשנת 1938, סקופאל יצרה לראשונה בקרואטיה תכשיטי קרמיקה. בתחילת 1940 עד אמצע 1950 יצרה מספר שולחנות קרמיקה שרק מעטים מהם נשמרו עד היום. בין השנים 1951–1956 עבדה על בקבוקי הקרמיקה, בין היתר עבור חברת "Maraska dd" המייצרת ליקרים ומשקאות חריפים. על כך היא קיבלה מספר שבחים, בארצה ומחוצה לה. החלק הגדול ביותר של היצירה האמנותית שלה הוא פריטי קרמיקה לשימוש יומיומי כגון: קערות, צנצנות, אגרטלים, מנורות, פמוטים ואחרים. במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודייה, הוצבה סקופאל במפעל הקרמיקה "גביאנלי" בטרוויזו, איטליה. לאחר כניעת איטליה הצטרפה סקופאל לצבא השחרור העממי של יוגוסלביה. עם הפרטיזנים, עבדה בעיר בארי בבית חולים צבאי ובהמשך בייצור קרמיקה. לאחר המלחמה, בין השנים 1945–1965, עבדה סקופאל כפרופסור בבית הספר לאמנות שימושית בזאגרב. יצירות רבות של סטלה סקופאל נעלמו ללא עקבות במהלך חייה, בעוד שאחרות מוחזקות במוזיאון לאומנויות ומלאכה, בתיאטרון הלאומי של קרואטיה ובמוזיאון להיסטוריה של קרואטיה בזאגרב, בקהילה היהודית בזאגרב, בגלריה לאמנות בספליט ואוספים פרטיים. סקופאל נפטרה ב-24 בדצמבר 1992 ונקברה בבית הקברות מירוגוי. בשנת 1975 קיבלה סקופאל את פרס ולדימיר נאזור על מפעל החיים. תבנית:Harvtxt תבנית:Harvtxt "Marina Baričević: Stella Skopal" (בקרואטית). Hrvatska udruga likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti. "Dobitnici "Nagrade Vladimir Nazor" od 1959. do 2005" (בקרואטית). Ministry of Culture. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטלה סקופאל".
האנה נורסה

האנה נורסה (באנגלית: Hannah Norsa; בערך 1712 – 28 באוגוסט 1784) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-אנגלייה, שזכתה לתהילה בהופעתה במחזה של ג'ון גיי, אופרת הקבצנים בשנת 1732, והפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד. נורסה הייתה בתו של בעל הפונדק הלונדוני יששכר נורסה, יהודי איטלקי יליד מנטובה. הופעת הבכורה שלה הייתה בדמותה של פולי פצ'ום באופרת הקבצנים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ב-16 בדצמבר 1732. במהלך השנים הבאות מילאה תפקידים מובילים באופרות מאת יוהאן ארנסט גאליארד ואחרים. בשנת 1733 היא שרה את הקטע של דיידמיה באופרת הבלדה של גיי, "אכילס". היא גם מילאה תפקידים שאין בהם קטעי שירה בהצגות, ביניהן סטרטאג'ם של ג'ורג' פרקהאר ו"היתום" מאת תומאס אוטווי. בשנת 1736 היא הפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, בנו ויורשו של ראש הממשלה לשעבר רוברט וולפול ואחיו של הסופר הוראס וולפול. הוראס תיאר את נורסה כ"פילגש של אחי". נישואיו של רוברט התפרקו, ונורסה עברה להתגורר עמו להוטון הול בנורפוק. לנורסה נולד בן מאורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה בצעירותו. היסטוריון המוזיקה דייוויד קונווי רואה בסיפור של נורסה "סיפור ארכיטיפי על איך כוכבות בימתית עשויה להוביל לשינוי חברתי." נורסה חייתה עם אורפורד עד מותו בשנת 1751 לאחר שסיים ככל הנראה להחזיר את חובותיו. לאחר 1751 היא התגוררה אצל מפיק אופרת "הקבצן", ג'ון ריץ' ומשפחתו. כשמתה בקנזינגטון היה מצבה הכלכלי טוב מאוד. היא השאירה 3,400 ליש"ט בהשקעות במניות האוצר. היא נקברה בסנט מרי אבוטס, קנזינגטון, ב-28 באוגוסט 1784. בולדווין, אוליב ותלמה וילסון (2008). "נורסה, האנה", במילון אוקספורד הלאומי לביוגרפיה מקוונת. קונווי, דייוויד (2012). "יהדות במוזיקה: כניסה למקצוע מהנאור לריצ'רד וגנר." קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.ISBN 978-1-316-63960-3 דירקס, פיליס (נד). "ג'ון ריץ' (1692–1761)", במילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית מקוונת, (נדרשת הרשמה). Baldwin (2008) Conway (2012), p. 69. "Hannah Norsa, 18th century actress", Georgian Era website, accessed 3 July 2017. Dirks (n.d.).
Euro Truck Simulator

Euro Truck Simulator (בעברית: סימולטור משאיות אירופאי, נקרא גם בקיצור ETS; הופץ באמריקה הצפונית בשם Big Rig Europe) הוא משחק וידאו מסוגת סימולציית כלי רכב שפותח והופץ על ידי חברת SCS Software הצ'כית ב-6 באוגוסט 2008 למערכת ההפעלה Microsoft Windows וב-27 בפברואר 2012 למערכת ההפעלה macOS. הוא המשחק הראשון בסדרת משחקי Truck Simulator. המשחק מהווה סימולטור הובלות משאית סמי-טריילר ברחבי אירופה, ב-20 ערים שונות (רובן ערי בירה), בהן ניתן לבצע עבודות במסגרת חברת הובלות או כנהג עצמאי. במשחק נכללים מספר מדדים ופיצ'רים חדשים בתא הנהג ובנסיעה עצמה, אשר לא היו קיימים במשחקי הסדרה 18 גלגלי הפלדה: מד דלק, מד טמפרטורה ואורות אזהרה. גם מספר סוגי המטען עלה בצורה משמעותית ליותר מ-60. כמו כן הוא המשחק הראשון של החברה בה נכנסו ארבעה דגמי משאיות הקיימים במציאות (אך עם שמות שונים בשל זכויות יוצרים) - מרצדס אקטורז (אנ'), רנו מגנום (אנ'), סקאניה סדרה R (אנ') ו-וולוו FH16 (אנ'). למשחק יצאו ארבעה משחקי ספין-אוף: המשחק יצא בינואר 2010, וכולל רק את גרמניה ואוסטריה. בניגוד למשחק המקורי (ETS), בו נכללו רק הערים פרנקפורט, ברלין, מינכן ווינה, במשחק הזה הורחבו משמעותית מספר הערים: 18 בגרמניה ו-4 באוסטריה. המשחק יצא בפברואר 2010, וכולל אך ורק בריטניה (ללא צפון אירלנד). כמו המשחק הנ"ל, גם פה ישנה הרחבה משמעותית של מספר הערים: אם ב-ETS נכללו רק לונדון, ניוקאסל ומנצ'סטר, במשחק הנוכחי מספר הערים גדל לכ-18. המשחק יצא ביולי 2011 ובניגוד למשחקים קודמים, המטרה פה היא לבחון את מיומנות הנהג במעל 50 אתגרי חניה מדויקת ונסיעה במסלול מכשולים. ישנם 7 דגמי משאית במשחק. המשחק יצא ביוני 2012 ובדומה למשחק הקודם, גם פה הדגש הוא על מיומנות נסיעה ולא על הובלה. למשחק נוספו מספר מצבים חדשים כמו נסיעה בתנאי שטח מסוכנים. המשחק כולל משאית בודדת מסוג סקאניה R (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של Euro Truck Simulator (באנגלית) "Euro Truck Simulator", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Euro Truck Simulator, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Pan European Game Information‏, Euro Truck Simulator Rating (באנגלית) German Truck Simulator UK Truck Simulator Trucks and Trailers Scania Truck Driving Simulator
פרנק המשורר

פרנסיס מקנמרה (באנגלית: Francis MacNamara; בערך 1810 – 28 באוגוסט 1861), המוכר בשם פרנק המשורר (באנגלית: Frank the Poet), היה נידון שהוגלה לניו סאות' ויילס מכיאסל (אנ'), אירלנד, שכתב שירים מנקודת המבט של נידון. ב-1832, הוא הורשע בגניבה, ונידון ל-7 שנות גלות. לעיתים קרובות, הוא התרחק וקיבל עונש מורחב כמו גם מלקות ועונשים אחרים, ולבסוף נשלח לפורט ארתור, ארץ ואן דימן. הוא קיבל כרטיס חופש ב-1847, וקיבל את חירותו ב-1849, שלאחריו אין מעט תיעוד בחייו. בשיריו חוזר המסר שהוא היה אדם משכיל עם אמונות פוליטיות חזקות. מכתם אחד מהשירים שכתב מדבר על משפטו שבסופו של דבר הגלה אותו למפרץ בוטאני. שיר נוסף הולחן ונכתב במהלך המסע לאוסטרליה מדבר על המקרה שלו. פרט לשיר אחד ארוך יותר, שיריו הועברו בין הנידונים מפה לאוזן. מספר בלדות ואפיגרמות שכתב שרדו בצרות כתב יד, ונמצאים בספריית מיטשל (אנ') בסידני, לאחר שנכתבו בסוף המאה ה-19. הבלדה הפופולרית Moreton Bay או A Convict's Lament,‏ מושר לעיתים קרובות בבתי ספר יסודיים באוסטרליה, מייוחסת לפרנק המשורר. יצירתו שפורסמה, A Convict's Tour to Hell, נכתבה באוקטובר 1839 בזמן שעבד כרועה צאן בסטרוד (אנ').‏ פרנק המשורר נפטר במודגי (אנ') ב-28 באוגוסט 1861. הידיעה על מותו נכתבה בשלושה עיתונים בניו סאות' ויילס, ב-Western Post ב-31 באוגוסט, ב-Empire ב-4 בספטמבר וב-Maitland Mercury ב-7 בספטמבר. ב-5 באוגוסט 2012, שידר הרדיו הלאומי של ABC (אנ') את "פרנק המשורר - A Convict's Tour to Hell". Reece, B., ‘Frank the Poet’ in B. Reece (ed), Exiles from Erin (Lond, 1991). פרנק המשורר, באתר MusicBrainz (באנגלית) Meredith, J. and R. Whalan, Frank the Poet (Melbourne, 1979) discusses the identity of Frank the Poet Presenter: Lorena Allam (2012-08-05). "Frank the poet – A Convict's Tour To Hell". Hindsight. Australian Broadcasting Corporation. Radio National. http://www.abc.net.au/radionational/programs/hindsight/frank-the-poet/4126734. Jose, Nicholas (general editor) Macquarie PEN Anthology of Australian Literature Allen & Unwin, Crows Nest NSW, 2009 p. 83. music and lyrics (ארכיון) Reece, R. H. W. MacNamara, Frances (c.1810–1861) Australian Dictionary of Biography (אורכב 07.07.2012 ב Archive.today) Eighth edition, accessed 14 Nov 2009 Frank the Poet (ארכיון)
שבלול קובני מצויר

שבלול קובני מצויר או שבלול קובני צבעוני (שם מדעי: Polymita picta) הוא מין של שבלול יבשה. שבלול זה הוא מין אנדמי לקובה וידוע בזכות הקונכייה הצבעונית שלו, המעוטרת בציורים צבעוניים. הקונכייה של השבלול הקובני המצויר היא באורך של כ-20 מילימטרים (2.0 סנטימטרים) ומעוטרת בצבעים עזים, לרוב בגווני צהוב וכתום עם פסים דקים בצבע לבן, חום או שחור. לפרטים שונים יש צבעים ועיטורים שונים. בשל צבעוניותן, הקונכיות הן פריט נוי ואספנות מבוקש, בין השאר לצורך יצירת תכשיטים. כתוצאה מכך, השבלול עמד בפני סכנת הכחדה. הוא מוגן בחוק מאז 1943 ונאסר על ייצואו למעט לצורכי מחקר מדעי. השבלול עצמו (כלומר, הגוף הרך) הוא בצבע אפור-כהה עד שחור. הראש בעל שני זוגות משושים: זוג ארוך למעלה שכולל שתי עיניות וזוג תחתון קצר שכולל איברי מישוש, ריח וטעם. השבלול הקובני המצויר הוא שבלול יבשה שנושם אוויר באמצעות ריאה. הוא ניזון מחזזיות, טחב ופטריות שגדלים על עלים וגזעי עצים. תוחלת החיים שלו היא כ-15 חודשים והוא מתרבה בזמן העונה הרטובה, בחודשים ספטמבר–אוקטובר. בעונה היבשה הוא נכנס לקיוט, מעין תרדמת קיץ, בחודשים דצמבר ועד תחילת מאי. במהלך הקיוט הוא מוריד בצורה דרסטית את המטאבוליזם שלו ואוטם את קונכייתו בחתם גירני על מנת למנוע איבוד נוזלים. כמו כמעט כל שבלולי היבשה, השבלול הקובני המצויר הוא הרמאפרודיט ובעלי איברי מין הן של זכר והן של נקבה. למרות זאת, הוא לא יכול להפרות את עצמו, ולכן נדרשים לפחות שני פרטים כדי להתרבות. כמו שבלולים רבים בעל-משפחה Helicoidea, שבלול זה משתמש ב"פגיון אהבה" או "חץ אהבה" כחלק מההזדווגות. את הפיגמנטים שצובעים את קונכייתו מקבל השבלול מהמזון אותו הוא אוכל. הזואולוגים משערים שריבוי הדוגמאות הצבעוניות שלו מבלבל את טורפיו הפוטנציאליים ומונע מהם להכלילו כבעל חיים אכיל. השבלול הקובני המצויר הוא מין אנדמי לקובה. הוא חי בסמיכות לעצים ובעיקר באזורים מיוערים הקרובים לחוף הים וביערות סובטרופיים. השבלול הקובני המצויר מתואר לעיתים כ"שבלול היפה ביותר" ומככב בדירוגי יופי של שבלולים בזכות קונכייתו הצבעונית. בשל יופייה וצבעוניותה, קונכייתו היא פריט אספנות נחשק. עובדה זו כמעט הביאה להכחדתו עקב איסוף יתר. בעקבות כך נחקק ב-1943 חוק המגן עליו ואוסר את ייצואו והמסחר בו. עם זאת, סחר בלתי-חוקי בקונכיות השבלול עדיין קיים, ומצבו עדיין בסכנת הכחדה חמורה. מדיה וקבצים בנושא שבלול קובני מצויר בוויקישיתוף שבלול קובני מצויר, באתר NCBI (באנגלית) שבלול קובני מצויר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שבלול קובני מצויר, באתר GBIF (באנגלית) Douglas Main, ‘World’s most beautiful snails’ threatened by illegal trade, National Geographic, ‏3 ביוני 2020 POLYMITA: World's Most Beautiful Land Snail (Baracoa, Cuba), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:16)
אדיס יאחוביץ'

אדיס יאחוביץ' (במקדונית: Адис Јаховиќ;‏ נולד ב-18 במרץ 1987 בסקופיה) הוא כדורגלן מקדוני למשפחה ממוצא בוסניאקי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בודרומספור מליגת המשנה הטורקית. אדיס יאחוביץ' החל לשחק כדורגל בגיל 7 ב"מקדוניה פאורגה פטרוב" ולאחר עונה בקבוצת בוגרים עבר לבוסניה והרצגובינה. בשנת 2013 הוא שיחק בהשאלה בציריך ובהמשך עבר לשחק באוקראינה. בעונת 2014/15 הוא שיחק בקריליה סובייטוב סמרה ואיתה עלה לליגה העליונה הרוסית. לאחר עונה בליגה העליונה הוא עבר לשחק בטורקיה בה משחק גם בעונת 2020. בפברואר 2021, יאחוביץ' חתם בגזטפה. אדיס יאחוביץ' החל לשחק בנבחרת ארצו בשנת 2012. בנבחרת הוא כבש 3 שערים, את השער האחרון הוא כבש בשנת 2014 כאשר בדקה 92 הבקיע והבטיח ניצחון לנבחרתו על נבחרת לוקסמבורג בכדורגל (שער שיוון נכבש בדקה 66 על ידי בסארט עבדורחימי). את המשחק האחרון שלו במדי הנבחרת היה בשנת 2016 נגד נבחרת ישראל בכדורגל. מדיה וקבצים בנושא אדיס יאחוביץ' בוויקישיתוף אדיס יאחוביץ', באתר Transfermarkt אדיס יאחוביץ', באתר Soccerway אדיס יאחוביץ', באתר WorldFootball.net אדיס יאחוביץ', באתר National Football Teams אדיס יאחוביץ', באתר FootballDatabase.eu
גוסטב אייפל

אלכסנדר גוסטב אייפל (אֵפֵל, בצרפתית: Alexandre Gustave Eiffel;‏ 15 בדצמבר 1832 – 27 בדצמבר 1923) היה מהנדס ואדריכל צרפתי ממוצא יהודי[דרוש מקור], אשר נודע בעיקר בזכות בנייתו של מגדל אייפל בפריז. אייפל התחיל את לימודיו בקולז' סנט-בארב על מנת לעמוד בתנאי הקבלה של אקול פוליטקניק ו-École Centrale des Arts et Manufactures, ולאחר שעמד בהם, הוא בחר באחרון. הוא סיים את לימודי ההנדסה עם התמחות בכימיה ב-1855 ולאחר מספר חודשים החל לעבוד בחברה בלגית שעסקה במסילות ברזל. את הקריירה העצמאית שלו החל בשנות ה-60 של המאה ה-19, כאשר תכנן מספר גשרים מפלדה בצרפת ובפורטוגל. אייפל היה מחלוצי המהנדסים שעשו שימוש בפלדה - חומר חדש בתחום הבנייה בתקופתו. הוא השתמש במסבכי פלדה כאלמנטים קונסטרוקטיביים וקישוטיים כאחד. אייפל עיצב את שלד הברזל הפנימי של פסל החירות, ויאדוקט גרבי שבצרפת ועוד גשרים ומבני פלדה רבים נוספים. הוא התפרסם מאוד בזכות המבנים הרבים שתכנן, והוזמן ב-1887 לבנות את מגדל אייפל. מגדל אייפל נבנה עבור התערוכה הבינלאומית שהתקיימה בפריז ב-1889, לרגל 100 שנה למהפכה הצרפתית. מגדל אייפל היה המבנה הגבוה ביותר בעולם כאשר נבנה, ודרש אומץ רב מצד אייפל להוציא אל הפועל מבנה זה. כל רכיב במבנה, כולל כחצי מיליון המסמרות, תוכנן בקפידה על ידי אייפל במשך כשנה וחצי עד לתחילת הבנייה עצמה. אייפל גם היה מעורב בכרייתה של תעלת פנמה, אך בשל האשמות על שחיתויות פיננסיות ("שערוריית פנמה") שהופנו נגדו על העבודה בחברה שעסקה בכרייה (שהוכחו לימים כהאשמות שווא) הוא פרש מעיסוקו בהנדסה. אייפל נפטר ב-1923 בגיל 91. אייפל חי בזמן המהפכה התעשייתית, והדבר השפיע רבות על עבודתו. כך, למשל, הוא הושפע מן הצורך ההולך וגובר באמצעי תחבורה - כתוצאה מתהליכי עיור ומעברים של אנשים, ונחשף לחומרים מגוונים ממקומות שונים בעולם. מגדל אייפל, פריז שלד פסל החירות, ניו יורק מצפה ניס, ניס שוק אדולפו ליסבואה, מנאוס ויאדוקט פורטו, פוארטו ריקו ויאדוקט גרבי, צרפת ויאדוקט סולברה, צרפת גשר דום לואיס, פורטו מדיה וקבצים בנושא גוסטב אייפל בוויקישיתוף גוסטב אייפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גוסטב אייפל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)