ג'ים ת'ומפסון

ג'ים האריסון ווילסון ת'ומפסון (באנגלית: James Harrison Wilson Thompson, נולד ב-21 במרץ 1906, נעלם ב-26 במרץ 1967 והוכרז כמת על ידי בית משפט התאילנדי ב-1974) היה איש עסקים אמריקאי אשר סייע לחדש את תעשיית המשי התאילנדי בשנות ה-50 וה-60. בנוסף לכך היה אספן אומנות מכל רחבי מזרח אסיה. היעלמותו המסתורית של ת'ומפסון בשנת 1967 בהרי קאמרון שבמלזיה הייתה לאחת התעלומות הנחקרות ביותר בהיסטוריה של מזרח אסיה. ביתו של ת'ומפסון בבנגקוק, בו התגורר במשך 20 השנים האחרונות לחייו, משמש כיום כמוזיאון. ת'ומפסון נולד בגרינוויל, דלאוור שבארצות הברית כאחיהם הצעיר של ארבעת הילדים של הנרי ומארי ת'ומפסון ב-21 במרץ 1906, הנרי היה גם הוא סוחר בדים. מארי הייתה בתו של ג'יימס האריסון ווילסון שהיה מפקד בכיר בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון. באולימפיאדת אמסטרדם שנערכה באותה שנה ייצג את ארצות הברית באירוע שיט. ת'ומפסון נרשם ללימודי אדריכלות באוניברסיטת פנסילבניה אך לא סיים אותם. בשנות ה-30 עבד בחברת אדריכלות שהייתה אחראית לעיצוב ובניית מבנים לכל אורך החוף המזרחי . ב-1941, עם הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, התגייס ת'ומפסון לצבא ארצות הברית, במהרה הכיר קצין בשם אדווין פליישי בק ששכנע אותו להצטרף למשרד לשירותים אסטרטגיים. במהלך המלחמה לחם תו'מפסון לצד לוחמי תנועת ההתנגדות הצרפתית בצפון אפריקה, לאחר מכן נשלח להילחם באירופה. לאחר תום המלחמה נשלח ת'ומפסון לסרי לנקה, שהייתה תומכת של תנועת השחרור התאית מהכיבוש של הצבא יפני, על מנת לסייע לתנועת השחרור התאית שפעלה משם. לאחר יום הניצחון על יפן באותה שנה נשלח לבנגקוק, בירת תאילנד שזה עתה שוחררה מהכיבוש היפני על מנת לארגן משרד לשירותים אסטרטגיים מקומי. שם הכיר את קוני מנגסקאו, מתורגמנית, שעתידה להפוך לאחת מידידותיו הקרובות של ת'ומפסון. אחרי המלחמה עבד בבנגקוק לצד הדיפלומט האמריקאי צ'ארלס יוסט, שהיה חברו לספסל הלימודים באוניברסיטת פרינסטון. במסגרת עבודתו השתמש במידע מודיעני שהיה בידו על מנת להקל על סכסוכים בגבולות תאילנד, לצדו של תומפס'ון באותה משלחת אמריקאית עבד קנת' לנדון, שאשתו, מרגרט כתבה את הספר "אנה ומלך סיאם" שעובד בשנת 1956 לסרט שאליו ת'מפסון עתיד לעצב את בגדי השחקנים. אחרי שהשתחרר מהצבא ב־1946 ולאחר שהתגרש מאשתו פטרישיה, חזר ת'ומפסון לתאילנד על מנת להפוך לשותף במלון מנדרין אוריינטל, בין ת'מפסון לשותפיו הופיעו חילוקי דעות וזה נטש את השותפות במלון. לאחר מכן פנה ת'ומפסון לתעשיית המשי. ב-1948 הקים יחד עם ג'ורג' ברי את חברת Thai Silk Company Limited, כאשר כל אחד מהשותפים החזיק ב-18% ממניות החברה, שאר המניות נמכרו בעיקר לשותפים זרים. לחברה היו שתי הצלחות עיקריות, הראשונה, עיצוב בגדים למחזמר הידוע המלך ואני והשנייה, העלאת מאות תאילנדים, בעיקר נשים, מעל קו העוני על ידי העסקתם. בשנת 1958 החל ת'ומפסון לבנות ולעצב את ביתו שעל גדות נהר הצ'או פראיה בבנגקוק. ת'ומפסון ליקט בתוך ביתו, שהוא למעשה "אוסף" של מספר מבנים ישנים יותר, חפצי ארכאולוגיה ואומנות, חלקם הגדול פסלים בודהיסטיים, אותם אסף במהלך חייו במזרח הרחוק. כיום המבנה משמש כמוזיאון. ת'ומפסון נעלם באופן מסתורי במהלך הליכה באזור הרי קאמרון שבמלזיה בעת שבילה שם עם ידידיו. הוא הוכרז כמת על ידי בית המשפט התאילנדי בשנת 1974. על אף שנמצאו עקבות של עצמות באזור בו ת'ומפסון נעלם ב-1985 לא הוכח כי אלו שייכות אליו. היעלמותו נחשבת עד היום לאחת התעלומות הנחקרות ביותר בתולדות המזרח הרחוק. כיום המותג הקרוי על שמו הוא מותג בדי משי פופולרי ולו סניפים רבים ברחבי המזרח הרחוק ואוסטרליה. ביתו של ג'ים תומפסון מדיה וקבצים בנושא ג'ים ת'ומפסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ים ת'ומפסון ביתו של ג'ים ת'ומפסון באתר TripAdvisor Jim Thompson Fabrics ג'ים ת'ומפסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)