laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
NewSQL

NewSQL הוא מערכת מסדי נתונים יחסיים השואפים לספק את אותם ביצועים מדרגיים של בסיסי נתונים לא יחסיים כגון NoSQL ומאפשרים גדילת סדר הגודל של הנתונים המאוחסנים בצורה נוחה יחסית. NewSQL שואף לתת מענה הולם לעיבוד תנועות מקוון (OLTP), עם עומסי קריאה-כתיבה גבוהים, אך תוך שמירה על עקרונות ACID של בסיסי נתונים "מסורתיים". הסוג הראשון של מערכות NewSQL היוו ארכיטקטורה חדשה של פלטפורמות מסדי נתונים. אלה נועדו לפעול באופן מבוזר באשכול של צומתי "shared-nothing" עצמאיים, בו כל צומת הוא בעלים של תת-קבוצה של המידע. מסדי נתונים אלה לעיתים קרובות נכתבים מאפס עם הכוונה לארכיטקטורה מבוזרת, והיא כוללת מרכיבים כגון ניהול מקביליות מבוזרת, בקרת זרימה, עיבוד שאילתות מבוזר. דוגמאות נפוצות למערכות מסדים בקטגוריה זו: LeanXcale Google spanner Citus Data CockroachDB Clustrix VoltDB MemSQL NuoDB Trafodion הקטגוריה השנייה הם מנועי אחסון עם אופטימיזציה גבוהה עבור SQL. מערכות אלו מספקות ממשק תכנות זהה ל-SQL, אבל אך בעלות יכולת גדילה טובה משמעותית ממנועים מובנים כמו InnoDB. דוגמאות למנועי NewSQL מהסוג השני כוללים את: MySQL Cluster Infobright TokuDB InfiniDB LeanXcale KiVi עיבוד טרנזקציות Aslett, Matthew (2011). "How Will The Database Incumbents Respond To NoSQL And NewSQL?" (PDF). 451 Group (פורסם ב-2011-04-04). נבדק ב-2012-07-06. Stonebraker, Michael (2011-06-16). "NewSQL: An Alternative to NoSQL and Old SQL for New OLTP Apps". Communications of the ACM Blog. נבדק ב-2012-07-06. Hoff, Todd (2012-09-24). "Google Spanner's Most Surprising Revelation: NoSQL is Out and NewSQL is In". נבדק ב-2012-10-07. "Trafodion: Transactional SQL-on-HBase". 2014.
סטיבן קונץ

סטיבן קונץ (באנגלית: Stephen Coonts; נולד ב-19 ביולי 1946) הוא סופר אמריקני הכותב ספרי מתח ומלחמה מסוגת המותחן הטכנולוגי. רוב ספריו עוסקים ביחסים בינלאומיים, בריגול ובתרחישים גלובליים דמיוניים שהושפעו מהמלחמה הקרה. פרספילד נולד בעיירה אסטוריה וגדל בעיירה בוקהאנון, שבוירג'יניה המערבית. בשנת 1968 השלים תואר במדע המדינה באוניברסיטת וירג'יניה המערבית. לאחר מכן התגייס לצי האמריקני, הוכשר כטייס קרב ולחם במלחמת וייטנאם כטייס A-6 אינטרודר. על גבורתו עוטר קונץ בצלב התעופה המצוינת. בשנת 1977 השתחרר בדרגת לוטננט. בשנת 1984 פורסם ספרו הראשון, "טיסת האינטרודר". ספרי דה מיל שתורגמו לעברית הם: טיסת האינטרודר טיסה אחרונה מצור המילכוד האדום קובה אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן קונץ סטיבן קונץ, ברשת החברתית Goodreads סטיבן קונץ, "טיסת האינטרודר", הוצאת כרם, 1987.
אלפא רומיאו RM

אלפא רומיאו RM (באיטלקית: Alfa Romeo RM) - היא מכונית משפחתית בתצורת טורפדו - קבריולה, אשר יוצרה על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית בין השנים 1923–1925. סך הכול יוצרו כ-500 יחידות. בנוסף, משנת 1924 יוצרה גרסת ספורט של הדגם, בעלת 2 מושבים. אלפא רומיאו RM Normal (יוצר משנת 1923), מנוע 1944 סמ"ק המפיק 40 כ"ס אלפא רומיאו RM Sport - (יוצר משנת 1924), מנוע 1944 סמ"ק המפיק 44.6 כ"ס, ב-3,200 סל"ד אלפא רומיאו RM Unificato (יוצר משנת 1925), מנוע 1996 סמ"ק המפיק 48 כ"ס אלפא רומיאו 20-30 HP אלפא רומיאו G1 אלפא רומיאו RM ( 1924 Alfa Romeo RM Four Wheel Drive Winter Sports Half Track». Motorbase.com. Consultado el 22 de diciembre de 2007.) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו RM בוויקישיתוף אלפא רומיאו RM ספורט טורפדו אתר bonhams אלפא רומיאו RM History (1920-1930). Alfaromeo.com.au. אלפא רומיאו RM ספורט Technical specifications of 1924 Alfa Romeo RM Sport". carfolio.com. Archived from the original on 5 February 2008. Retrieved
מונטה אגילה

מונטה אגילה (בספרדית: Monte Águila) היא עיירה צ'יליאנית הממוקמת במחוז ביוביו, בתחומי הקומונה קבררו, 5 ק"מ מדרום לעיר קבררו המשמשת כמרכז הקומונה. בעיר אוכלוסייה של 6,090 תושבים (נכון ל-2002). באזור ישבו כמה קבוצות של ילידים מקומיים עד שנת 1852, אז נאלצו לעזוב את האזור כתוצאה ממדיניותו של נשיא צ'ילה מנואל מונט. לאחר מכן הוקמה במקום מושבה של מהגרים גרמנים בראשותם של הנס פרנק ומרטין וורמן. בשנת 1864 לאחר הקמתה של הרכבת במקום נהפכה מונטה אגילה למרכז תחבורתי שממנו הובלו נשקים וחיילים עד שבשנת 1867 נוצרה מסילה בין הכפר לבין העיר נאוקן בארגנטינה מה שהוביל לפריחה כלכלית וחברתית לכפר. כיכר מרכזית. תחנת כיבוי אש. כניסה לעיר. אצטדיון כדורגל. מצעד "היום הלאומי הצ'יליאני" חדר כושר. מתחם הספורט של מונטה אגילה במהלך ספטמבר. מכונות רכבת מנוטרלות, בתחנת הרכבת של העיירה. מדיה וקבצים בנושא מונטה אגילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונטה אגילה ":: Conoce Cabrero ::". Municipalidad de Cabrero (בספרדית). אורכב מ-המקור ב-2018-06-14. נבדק ב-2017-09-04. UBICACIÓN - Monte Aguila - CHILE, ciudad de la VIII región del Bío Bio :::::::, www.monteaguila.cl (באנגלית) Censos de Población y Vivienda, www.ine.cl ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צ'ילה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונטה אגילה".
דאלר קוזיאייב

דאלר אדיאמוביץ' קוזיאייב (ברוסית: Далер Адьямович Кузяев; נולד ב-15 בינואר 1993, נברז'ניה צ'לני, טטרסטן, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי ממוצא טטארי, קשר לה האבר ונבחרת רוסיה. דאלר נולד לאב ממוצא טג'יקי בשם אדיאם קוזיאייב, ששיחק בשורות נבחרת טג'יקיסטן.  אחיו הבכור רוסלן (נולד ב-1987) הוא כדורגלן שהחל לשחק כדורגל באורנבורג, כשאביו אדיאם קוזיאייב היה מאמן קבוצת "גזוביק" המקומית. דאלר התחיל את קריירת הכדורגל באקדמיה לנוער של זניט סנקט פטרבורג, בשנת 2012 שיחק עבור נבחרת הנוער. בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בכדורגל מקצועני בהרכב קרליה פטרוזבודסק, אשר באותו הזמן הודרכה על ידי אחיו הבכור. בסוף העונה המועדון התפרק והוא עבר לשחק בקבוצת נפטכימיק ניז'נקאמסק מליגת הכדורגל הלאומית. בחורף 2014 חתם על חוזה עם מועדון "טרק גרוזני" מליגת העל הרוסית בכדורגל ועשה את הופעת הבכורה שלו במחזור האחרון של עונת 2013/14 במשחק נגד רובין קאזאן, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 לפקונדו פיריס. בקיץ 2017 חזר לקבוצת הכדורגל זניט, הפעם בקבוצה הבוגרת. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים ועד מהרה התברג כשחקן מרכזי בקישור הקבוצה. את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק הראשון האליפות הרוסית נגד סק"א חברובסק ב¯17 ביולי ושבע דקות מאוחר יותר הבקיע את השער הראשון שלו, הן בקבוצה והן במסגרת הליגה הבכירה. בקיץ 2019 נפצע והושבת ממשחק לזמן ממושך. הוא חזר לשחק באוגוסט 2019. באוגוסט 2020 פג תוקף החוזה שלו מול זניט והוא הפך לשחקן חופשי לאחר שבקבוצה לא חידשו מולו את החוזה. באוקטובר 2020, לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה, חזר לזניט לחוזה מחודש עד סוף עונת 2022/2023. את הופעת הבכורה בעונה החדשה ערך במחזור 11 מול סוצ'י. עם חזרתו לקבוצה חזר לצבור דקות משחק וכושר טוב וב-29 בספטמבר 2021 הבקיע במדי זניט בליגת האלופות בניצחון 0–4 על מאלמו. בקיץ 2023 חתם בלה האבר מליגת העל הצרפתית בכדורגל. בשנת 2012 שיחק בשורות נבחרת הנוער של רוסיה אך לא התבלט. בספטמבר 2017 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת ושיחק בשורותיה משחק אחד. באוגוסט 2020 זומן לסגן הנבחרת לקראת ליגת האומות 2020/2021. ב-8 באוקטובר 2021 עלה לראשונה עם סרט הקפטן במשחק מול סלובקיה. מדיה וקבצים בנושא דאלר קוזיאייב בוויקישיתוף דאלר קוזיאייב, באתר Transfermarkt דאלר קוזיאייב, באתר Soccerway דאלר קוזיאייב, באתר National Football Teams דאלר קוזיאייב, באתר FootballDatabase.eu "Футбол. Далер Кузяев: «У меня не было цели заменить Маурисио»" (ברוסית). נבדק ב-2017-01-24. «Терек» дозаявил троих футболистов Далер Кузяев возвращается в «Зенит»
אלפא רומיאו ג'וליה

אלפא רומיאו ג'וליה (באיטלקית: Alfa Romeo Giulia) היא מכונית משפחתית, בתצורת סדאן, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית בין השנים 1962–1978. פרויקט הייצור של ה"אלפא רומיאו ג'וליה היה קרוי : "Type 105 Giulia Sedan." האלפא רומיאו ג'וליה יוצרה בגרסאות מנוע : 1,300 סמ"ק, 1,600 סמ"ק ובגרסת מנוע דיזל 1,800 סמ"ק. מנועי דגמי: "ג'וליה 1300 Super", "ג'וליה Super", "ג'וליה TI Super", ו- "ג'וליה Super 1,600", צוידו במאייד כפול. ה"אלפא רומיאו ג'וליה" שווקה בישראל. ערך מורחב – אלפא רומיאו ג'וליה (2015) משנת 2016 מייצרת חברת "אלפא רומיאו" את דגם "אלפא רומיאו ג'וליה" ["Alfa Romeo Giulia" (2016)]. הדגם החדש מוגדר כ- מכונית סלון. לא קיים כל קשר לדגמי "אלפא רומיאו ג'וליה" אשר יוצרו בין השנים 1962–1968. הקשר היחיד הוא שם הדגם הנוסטלגי. ג'וליה 1600 TI (יוצרה בין השנים 1962–1967) ג'וליה 1600 TI Super (יוצרה בין השנים 1963–1964) ג'וליה 1300 (יוצרה בין השנים 1964–1971) ג'וליה Super (יוצרה בין השנים 1965–1972) ג'וליה 1300 ti (יוצרה בין השנים 1966–1972) ג'וליה 1300 Super (יוצרה בין השנים 1972–1974) ג'וליה 1600 S (יוצרה בין השנים 1968–1970) ג'וליה Super 1.3 (יוצרה בין השנים 1972–1974) ג'וליה Super 1.6 (יוצרה בין השנים 1972–1974) ג'וליה Nuova Super 1.3 (יוצרה בין השנים 1974–1977) ג'וליה Nuova Super 1.6 (יוצרה בין השנים 1974–1977) ג'וליה Nuova Super Diesel (יוצרה בין השנים 1976–1977) אלפא רומיאו ג'וליה 1300 אלפא רומיאו ג'וליה Super 1300, שנת 1972 אלפא רומיאו ג'וליה 1300, שנת 1977 אלפא רומיאו ג'וליה Super 1300 אלפא רומיאו ג'וליה Super 1300, שנת 1968 אלפא רומיאו ג'וליה Super 1600, שנת 1970 אלפא רומיאו ג'וליה Nuova 1300 אלפא רומיאו ג'וליה אלפא רומיאו ג'וליה Super אלפא רומיאו ג'וליה TI Super אלפא רומיאו ג'וליה Super - מבט למנוע אלפא רומיאו ג'וליה 1300 Ti אלפא רומיאו ג'וליה 1300 Ti, שנת 1970 אלפא רומיאו ג'וליה TI, שנת 1965 אלפא רומיאו ג'וליה Super אלפא רומיאו ג'וליה Super אלפא רומיאו ג'וליה אלפא רומיאו ג'וליה GT אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977) אלפא רומיאו ג'וליה 1964 ( 1964 Alfa Romeo Giulia 1300". carfolio.com. Archived ) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו ג'וליה בוויקישיתוף היסטוריה של אלפא רומיאו ג'וליה Storia dell'Alfa Romeo Giulia, parte prima, omniauto.it. URL consultato il 22 giugno 2015.
מרדף ימי

מרדף ימי (באנגלית: U.S.S. Seawolf) הוא ספר מתח צבאי מאת הסופר הבריטי פטריק רובינסון. עלילת הספר נפתחת כאשר צוללת ה"סיוולף", בפיקוד ג'אד קרוקר, נשלחת למשימת מעקב אחר ה"קסאיה", הצוללת החדשה של הצי הסיני. באחד הלילות מבצע סגן מפקד הצוללת טעות גורלית וחמורה, שבעקבותיה מתנגשת הסיוולף עם ספינת טילים סינית, ומביאה לנפילת כלל אנשי הצוות בשבי הסיני. האדמירל ז'אנג יושו, מפקד הצי הסיני, משוכנע כי האמריקנים לא יחסכו כל מאמץ בניסיון לחלץ את השבויים, ועל כן הם נלקחים לכלא מרוחק ושמור במיוחד. אולם בשל זהותו האמיתית, המסווגת כסודית ביותר, של אחד מאנשי הצוות יעשה היועץ לביטחון לאומי, אדמירל ארנולד מורגן, כל מאמץ במטרה לחלצם מן השבי. מורגן מטיל את משימת החילוץ השבויים על כוח פשיטה מיוחד של יחידה מן הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), בפיקוד קולונל חיל הנחתים פרנק הארט. הכוח כולל בתוכו צוות סיור, בפיקוד רב-סרן ראסל בנט, ואת צוות הפריצה וההשתלטות בפיקוד רב-סרן ריק האנטר. הספר "מרדף ימי", באתר "סימניה" מרדף ימי, באתר OCLC (באנגלית) פטריק רובינסון, "מרדף ימי", הוצאת אריה ניר, 2001, עמודים 143–144. פטריק רובינסון, "מרדף ימי", הוצאת אריה ניר, 2001, עמודים 178–179. פטריק רובינסון, "מרדף ימי", הוצאת אריה ניר, 2001, עמודים 154–155.
פינולה סוויני

פינולה סוויני (Fionnuala Sweeney; נולדה ב-1965) היא עיתונאית, מגישת חדשות וכתבת טלוויזיה אירית בערוץ CNN. סוויני נולדה בבלפסט. בגיל 12 עברה לדבלין. היא סיימה תואר באנגלית והיסטוריה באוניברסיטת דבלין, ב-1986 החלה לעבוד ברדיו של אירלנד ולאחר מכן החלה לעבוד בטלוויזיה וב-1993 נבחרה להנחות את תחרות האירוויזיון שהתקיימה באירלנד. לאחר מכן היא עברה לאטלנטה והחלה לעבוד עבור ה-CNN, שם שימשה כמגישת חדשות וכתבת במשרה מלאה. ב-2005 סיקרה במזרח אירופה את תהליך הצטרפותן של מספר מדינות לאיחוד האירופי. ב-2006 היא סיקרה עבור הערוץ מחיפה את מלחמת לבנון השנייה. היא עסקה גם בסיקור מבצע עופרת יצוקה ומספר מערכות בחירות שהתקיימו בישראל. סוויני זכתה במספר פרסים עבור עבודתה. Fionnuala Sweeney, Global Brain Health Institute (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) פינולה סוויני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) CNN: We are not biased, Ynetnews, ‏2006-08-21 (באנגלית) [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כחליל הבקיה

כַּחְלִיל הַבִּקְיָה (שם מדעי: Polyommatus amandus) הוא פרפר נדיר ממשפחת הכחליליים. כחליל הבקיה נפוץ בצפון אפריקה, אירופה ועד מזרח אסיה. בישראל הוא נמצא רק בחרמון ובצפון רמת הגולן. מוטת כנפיו נעה בין 29 ל-35 מילימטרים. כחליל הבקיה גדול באופן ניכר משאר הפרפרים בתת-המשפחה שלו (Polyommatinae), ניתן להבחין בכך בעיקר בעת התעופפותם. צידן העליון של כנפיי הזכר הן אפור כספי או תכלת, לרוב ישנו גם קו גבול שחור שמחוצה לו קו שוליים לבן שנמצא בקצות הכנפיים, אך לא תמיד. צידן העליון של כנפי הנקבה הן כחולות כהות עם גוונים חומים בפינות בחלק מהאזורים, באזורים אחרים הן חומות בהירות ובקצוות צורות בצבע המזכירות צורת חצי ירח. על קצוות הכנפיים מאחורה יש כתמים אדומים. צידן התחתון של כנפיי הזכר הן בצבע אפור בהיר עם כתמים שחורים הלבנים בחלקם החיצונים. צידן התחתון של כנפיי הנקבה דומה אך בעל חום-קרמי בהיר עשיר עם כתמים אדומים, בעיקר על השוליים של צידן האחורי של הכנפיים עם שורה של נקודות שחורות שבדרך כלל נוגעות אחת בשנייה, המקבילות לשולי הכנפיים. פרפר זה מתעופף בדרך כלל מחודש מאי עד לאוגוסט. הנקבה מטילה את ביציה על עלי צמח הבקיה, בדרך כלל . הביצה לבנבנה, שטוחה ומרושתת המוטלת ברוב הפעמים יחידה, לעיתים, גם בקבוצות. הזחל שבוקע הוא בצבע קרם ועם גדילתו צבעו משתנה לירוק עם פס כהה יותר במרכז. יש בלוטות רוק המפרישות טל דבש המושך אליו נמלים, שאלו מגינות על הזחלים מטורפים. הזחל בשיא גדילתו מגיע לכ-20 מ"מ ולאחר מכן נכנס לדיאפאוזה חורפית לתקופה של כ-10 חודשים שלאחריה הופך לגולם. הגולם בצבע ירוק ואורכו כ-15 מ"מ, תקופתו כשלושה שבועות. בישראל נמצא הפרפר בסכנת הכחדה, ומתעופף רק בחרמון ובצפון רמת הגולן אך מאוד נדיר וקשה למצוא אותו. בשנת 2009, על פי בקשת אגודת חובבי הפרפרים בישראל, הוכרז כחליל הבקיה, ביחד עם עוד 13 פרפרים, כפרפר מוגן בישראל. מדיה וקבצים בנושא כחליל הבקיה בוויקישיתוף כחליל הבקיה, באתר NCBI (באנגלית) כחליל הבקיה, באתר GBIF (באנגלית) Amanda's Blue, Plebeius amandus - Butterflies - NatureGate, www.luontoportti.com (באנגלית) בן יהודה, עוז (2014-06-29). "כחליל הבקיה". מן השדה. נבדק ב-2017-09-05. לראשונה: פרפרים הוכרזו כערכי טבע מוגנים, באתר nrg‏, 7 באפריל 2009
יוסף פרויד

יוסף פרויד (1882 – 1925) היה רנטגנולוג, מחלוצי הרנטגנולוגים בעולם, ייסד את מכון הרנטגן המחודש ונתמנה למנהלו בבית החולים הדסה בירושלים (1924–1925). פרויד נולד בילניצה שבגליציה, אוסטריה. עד גיל 16 למד תורה ותלמוד בלבד, ואז יצא ללמוד בגימנסיה בצ'רנוביץ. בשנת 1903 סיים את הגימנסיה ונסע ללמוד פילוסופיה בווינה. לאחר מות אביו החליט ללמוד משפטים, אך עבר ללמוד רפואה כדי לעסוק בפסיכיאטריה. בשנת 1909 סיים פרויד את לימודי הרפואה והחל לעבוד כפסיכיאטר. בשנת 1910 הוזמן לקבל משרה בפסיכיאטריה בקליניקה של פראג, אך מאחר שנרמז לו שעליו להמיר את דתו, עבר למקצוע הרנטגנולוגיה. בשנים 1912–1919 עבד פרויד במחלקת הרנטגן של אוניברסיטת וינה. בשנת 1919 קיבל תואר דוצנט (מרצה בכיר), בזכות עבודותיו על התריסריון. "הדסה" בירושלים הזמינה את פרויד לייסד ולנהל מכון רנטגן, ואפשרה לו לרכוש ציוד רנטגן מודרני. בשנת 1923 רכש פרויד ציוד באירופה למכון הרנטגן שהיה אמור להיפתח, וב-1924 נפתח מכון הרנטגן בירושלים. פרויד נפטר בשנת 1925 מאנמיה אפלסטית עקב קרינת יתר.. במאמר בהארץ שנכתב בינואר 1938 שכותרתו "בירור שאלת הרנטגן בארצנו" נכתב: "לפי דעת הרופאים אין ספק בדבר שהמנוח ניזוק על ידי קרני רנטגן, בייחוד על ידי הניסיונות הרבים שעשה עליהם". בידיעה ארוכה שתיארה את הלווייתו של פרויד בהשתתפות כל האינטליגנציה של ירושלים ובייחוד את אלה השייכים למקצוע הרפואה נוכח גם הרב קוק באוקטובר שנת 1919 נסגר מכון הרנטגן של "הדסה", עקב חילוקי דעות בין מנהל "הדסה" הד"ר יצחק מקס רובינוב לבין מנהל מכון הרנטגן הד"ר יוסף שוהאן, אשר הצטרף ל"הדסה" במאי 1918 אחרי סיום לימודיו בפריז אך כעבור חודש פורסמה בעיתונות הודעה שהמכון ממשיך לעבוד בהנהלת שוהאן. זמן קצר לאחר מכן התקלקלה מכונת הרנטגן של 'הדסה' עקב חדירת מי גשמים לחדר הרנטגן, והפעילות הרנטגנולוגית ב'הדסה' הופסקה לחלוטין. חילוקי הדעות בין רובינוב לשוהאן הובילו לפרישתו של שוהאן מניהול המכון, ו'הדסה' הזמינה את הד"ר יוסף פרויד, מחלוצי הרנטגנולוגיה בעולם, לנהל את מכון הרנטגן בית החולים מאיר רוטשילד "פרויד יוסף", נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, עמ' 343. בנובמבר 1918 נפתח בית החולים הדסה מחדש תחת הניהול של ארגון נשות הדסה, בשמו החדש "בית החולים רוטשילד–הדסה". לאחר מלחמת העולם הראשונה שופץ בית החולים בעזרת משפחת רוטשילד, ונוספו שני בניינים חדשים. נסים לוי, "פרקים", עמוד 193 "מחיר הקרן", מקור ראשון, דיוקן גיליון 1213, יעל פרוינד אברהם, י"ט במרחשוון תשפ"א, 6 בנובמבר 2020, עמודים 29-24 / ראו עמוד 27 "סגירת המעבדה של קרני הרנטגן", דואר היום, 29 באוקטובר 1919, עמוד 3 "'פַּארְך על הראש': המבצע לביעור הגזזת ביישוב היהודי בארץ", שפרה שורץ, קתדרה, יד יצחק בן-צבי, גיליון 153, תשע"ה, עמודים 112-113 ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנודדת

הנודדת הייתה יחידה ניידת של ארגון "ההגנה" שפעלה בעיקר בתקופת המרד הערבי הגדול (מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט). יחידות נודדות הוקמו כבר ב-1933 בעמק הירדן, בעמק יזרעאל ובתל אביב. ליחידות נבחרו חברים נבחרים של הארגון, שעברו אימונים צבאיים וניידותם הייתה על גבי מכוניות פרטיות ואופנועים שהיו ברשות החברים. היחידות התפרקו בהדרגה, מלבד היחידה בתל אביב שהמשיכה להתקיים במהלך השנים, גם לצידה של "הנודדת החדשה". בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936-1939), לאחר שהתגברו מעשי ההצתה והביזה, הוחלט בפיקוד "ההגנה" להקים מחדש יחידה מחתרתית בעלת יכולת ניידות בשם "הנודדת", שתפגע בפורעים באופן ממוקד. התפקיד הוטל על יצחק שדה איש גדוד העבודה ואליהו בן חור (כהן). יחידה זו החלה את פעולתה בשנת 1936 בירושלים ובסביבתה. היא הייתה כוח מצומצם מאוד של לוחמים שנע בשדות בלילות והתקיף את הכנופיות הערביות בעורפן. על לוחמי הנודדת נמנו ישראל בן-יהודה (עַבְּדוּ), יוסי הראל, צבי ספקטור, בנו רותנברג, אורי יפה, ברוך יצהר, יעקב ינאי, אלדד אוארבך, מיכאל בן-גל ויעקב פת. פעולות הנודדת היו שלב המעבר מהגנה פסיבית לפעולה אקטיבית שכונתה "היציאה מן הגדר". אנשי הנודדת לא המתינו לתוקפים ביישובים, אלא ארבו להם מעבר לגדרות היישובים וכן יצאו לתקוף כפרים שנתנו מחסה לפורעים. במהלך פעולתם רכשו חברי הנודדת ניסיון בשדאות ובלחימה. הנודדת הייתה המבשרת של פלוגות השדה ושל חיל השדה של ארגון "ההגנה", ולמעשה הייתה ליחידת הקומנדו הראשונה של ארגון "ההגנה", ולימים צה"ל. יורם קניוק, אקסודוס - אודיסיאה של מפקד, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמ' 36-39. יובל מלחי, פרק 151: האלוף שהפך לטוראי פעמיים – אליהו בן חור (כהן), באתר "קטעים בהיסטוריה", 7 במרץ 2016 יורם קניוק, אקסודוס - אודיסיאה של מפקד, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמ' 38: "בלילות לקח אותם שדה למה שכינה 'כיבוי אורות בכפרים הערביים'. הוא אמר שאין זה הוגן שהיהודים נאלצים להסתתר בבתיהם בחושך, ואילו הערבים יושבים באור ויורים בהם. הוא לימד אותם לארוב לפורעים. לצאת מהפילבוקסים ומהחפירות". יורם קניוק, אקסודוס - אודיסיאה של מפקד, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמוד 38, "יוסי, שכונה בגלל גילו הצעיר ויפי תוארו 'נער השעשועים של הנודדת'". יורם קניוק, אקסודוס - אודיסיאה של מפקד, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמ' 38: "היחידה, ששדה הרומנטיקן כינה 'הנודדת', שהייתה למעשה האמא והאבא של סיירות צה"ל בעתיד". ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נירמלה סיטרמן

נירמלה סיטרמן (בהינדי: निर्मला सीतारमन; נולדה ב-18 באוגוסט 1959) היא פוליטיקאית הודית, המכהנת כשרת האוצר של הודו. לשעבר השרה לענייני מסחר ושרת ההגנה. לפני כן היא שמשה כדוברת של מפלגת העם ההודית. נירמלה סירטן נולדה ב-18 באוגוסט 1959 למשפחת ברהמינים טמילית במאדוראי במדינת מדארס (היום טאמיל נאדו). ב־2003 מונתה לחברת הוועדה הלאומית לנשים (אנ'), והייתה חברה בוועדה עד 2005. סיטרמן כיהנה כדוברת מפלגת העם ההודית עד 2014, אז מונתה לשרה זוטרה בממשלת מודי הראשונה, וביולי 2014 נבחרה לרג'יה סבהה (הבית העליון של הפרלמנט ההודי) מטעם אנדרה פרדש. ב-2016 נבחרה על ידי האספה המחוקקת של קרנאטקה לחברת הרג'יה סבהה. בספטמבר 2017 מונתה סירטן לשרת ההגנה של הודו, תפקיד שהחזיקה בו עד תום ממשלת מודי הראשונה. בממשלת מודי השנייה שהושבעה במאי 2019, מונתה סיטרמן לשרת האוצר. בספטמבר 1986 נישאה סיטרמן לפרקלה פרבהקאר. לזוג בת אחת. מדיה וקבצים בנושא נירמלה סיטרמן בוויקישיתוף נירמלה סיטרמן, ברשת החברתית פייסבוק נירמלה סיטרמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נירמלה סיטרמן, ברשת החברתית אינסטגרם Nirmala Sitharaman and the Budget: A lady's day out, The Economic Times, ‏1 בפברואר 2020 Nirmala Sitharaman Wins Rajya Sabha Seat From Karnataka, Congress Gets 3, NDTV.com גברת ביטחון: ר"מ הודו מינה אישה לשרת ההגנה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2017 Member's Bio-Profile: Smt. Nirmala Sitharaman, Rajya Sabha
אמילקר CC

אמילקר CC (בצרפתית Amilcar CC) היא מכונית ספורט שני מושבים, בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית "אמילקר" שיוצרה בין השנים 1922–1925. בסך הכול יוצרו כ־5,000 יחידות. אמילקר CC אמילקר CC אמילקר CC אמילקר CC ספורט, שנת 1923 מדיה וקבצים בנושא אמילקר CC בוויקישיתוף אמילקר CC (0:59), יו-טיוב אמילקר CC Amilcar CC - Cercle Amilcar ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חופית זהובת-גחון

חופית זהובת-גחון או ביצנית זהובת-גחון (שם מדעי: Tryngites subruficollis) היא מין עוף ממשפחת החרטומניים החיה בטונדרה של אמריקה הצפונית ונודדת דרומה עד לאמריקה הדרומית, וכן בכמה מקומות באירופה. היא נמצאת גם באזורים רחוקים משם בהרבה בדרום-מזרח אסיה, הודו, סרי לנקה ואוסטרליה. אחת החופיות הגיעה באוקטובר 2018 לישראל כפרט תועה. החופית היא יחידה בסוגה וקרובה לסוג ביצנית, ובעבר נכללה בו, וללוחם. אורכה של החופית 190–230 מ"מ, מוטת כנפיה 128–138 מ"מ, ומשקלה 63 גרם בממוצע. צבעה חום-צהבהב עם כיפה ופלג גוף עליון וכן כנפיים וזנב אפורים מנומרים בשחור. הרגליים צהובות, והעיניים שחורות ומוקפות בלבן. מקורה קצר ביחס לשאר קרוביה ומותאם לשליפה מהירה של חרקים, תולעים ורכיכות מפני הקרקע. החופית מקננת על הקרקע. הזכר פוליגמי, ומתרבה עם הרבה נקבות. מדיה וקבצים בנושא חופית זהובת-גחון בוויקישיתוף חופית זהובת-גחון, באתר NCBI (באנגלית) חופית זהובת-גחון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חופית זהובת-גחון, באתר GBIF (באנגלית) חופית זהובת-גחון באתר הרשימה האדומה של IUCN לראשונה בישראל: ציפור מאלסקה נחתה בגעש, ynet ‏ 25 באוקטובר 2018
הקורפוס ה-17 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-17 (בגרמנית: XVII. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. הקורפוס הוקם ב-24 במרץ 1890 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה אוגוסט פון לנצה. מטה הקורפוס היה בדנציג, וחייליו גויסו מפרוסיה המערבית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היה הקורפוס שכלל את הדיוויזיות ה-35 וה-36 תחת פיקודו של אוגוסט פון מקנזן כחלק מהארמייה השמינית. הקורפוס לחם נגד הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית, והשתתף בקרב גומבינן, ולאחר מכן השתתף בקרב טננברג. לאחר מכן השתתף הקורפוס בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית, עמה לחם בקרב לודז'. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות שונים בחזית המזרחית, ובאוקטובר 1915 הועבר לחזית המערבית והוצב באזור הסום, שם לחם בשנת 1916 במהלך הקרב על הסום. במהלך מתקפת האביב הגרמנית לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18, ולאחר מכן השתתף בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס ב-26 ביוני 1919. גנרל חיל הרגלים אוגוסט פון לנצה (24 במרץ 1890 - 1 באפריל 1902) גנרל חיל הרגלים גאורג פון בראונשווייג (3 באפריל 1902 - 11 בינואר 1908) גנרל חיל הפרשים אוגוסט פון מקנזן (27 בינואר 1908 - 1 בנובמבר 1914) גנרל חיל הרגלים גינטר פון פאנוויץ (2 בנובמבר 1914 - 6 בספטמבר 1916) גנרל לוטננט פאול פלק (7 בספטמבר 1916 - 18 בפברואר 1918) גנרל לוטננט ריכרד פון וברן (19 בפברואר 1918 - 22 ביוני 1918) גנרל לוטננט גינטר פון אצל (23 ביוני 1918 - 26 באוגוסט 1918) גנרל לוטננט אקסל פון פטרסדורף (27 באוגוסט 1918 - 27 בדצמבר 1918) גנרל חיל הרגלים אוטו פון בלו (28 בדצמבר 1918 - 26 ביוני 1919) מדיה וקבצים בנושא הקורפוס ה-17 בוויקישיתוף
חופמי גדות

חופמי גדות (שם מדעי: Charadrius dubius) הוא מין של עוף ממשפחת החופמיים החי בגדות נהרות. אורך החופמי 18-15 ס"מ ומוטת כנפיו 35-32 ס"מ. הוא בעל ראש גדול עם עיניים שחורות וסביבם טבעת צהובה גדולה והכיפה ופלג הגוף העליון חומים עד אפורים כהים. מעל העיניים פס שחור וכן גם "קולר" שחור על החזה והבטן והפנים לבנות. המקור שחור וקטן והרגליים ורודות עד צהובות. הוא מזכיר מאוד חופמי צווארון, קרובו הגדול ממנו. החופמי חי בשולי אגמים ונהרות וגם בכמה איים מאירואסיה ודרומה עד צפון אפריקה. הוא מצוי גם בישראל. החופמי מטיל ביצים מוסוות על הקרקע והנקבה המוסווית דוגרת עליהם עד הבקיעה. Museum specimen מדיה וקבצים בנושא חופמי גדות בוויקישיתוף חופמי גדות, באתר ITIS (באנגלית) חופמי גדות, באתר NCBI (באנגלית) חופמי גדות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חופמי גדות, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חופמי גדות, באתר GBIF (באנגלית) חופמי גדות באתר הרשימה האדומה של IUCN
חופמי כפול-צווארון

חופמי כפול-צווארון (שם מדעי: Charadrius vociferus) הוא מין של עוף ממשפחת החופמיים החי בגדות נהרות. אורכו של החופמי 23-27 ס"מ ומוטת כנפיו עד 47 ס"מ. משקלו הממוצע 88 גרם. הוא בעל שני פסים שחורים לאורך צווארו מהם קיבל את שמו. שאר הגוף חום עם סנטר ועורף לבנים, אוזניים וגבות כתומות וכן כמה אזורים בחזהו כתומים ופנים הכנפיים. הבטן ושאר הפנים לבנים. החופמי חי בגדות מים ובאזורים פתוחים ורמות מאלסקה ועד פרו. הם מקננים על הקרקע והקנים וכן הביצים מוסווים היטב בין העשבים והאבנים. אם טורף מתקרב לביצים בכל זאת החופמי השומר עליהם יעשה הצגה של כנף פצועה שתמשוך אחריו את הטורף לאט לאט כשהחופמי מתרחק מהקן לאט לאט, לבסוף הקן מתרחק מאוד והחופמי "מבריא" ועף בחזרה לקן, משאיר את הטורף מאחור. Charadrius vociferus peruvianus Charadrius vociferus ternominatus Charadrius vociferus vociferus מדיה וקבצים בנושא חופמי כפול-צווארון בוויקישיתוף חופמי כפול-צווארון, באתר ITIS (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, באתר NCBI (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, באתר GBIF (באנגלית) חופמי כפול-צווארון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חופמי כפול-צווארון באתר הרשימה האדומה של IUCN