laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שושנון כתום מזויף

שושנון כתום מזויף (מכונה גם דג ליצן כתום מזויף; שם מדעי: Amphiprion ocellaris) הוא מין דג שונית השייך לסוג שושנון שבמשפחת השוניתיים החי בסמוך לשושנות ים. הוא קיבל את שמו עקב דמיונו למין שושנון כתום או דג ליצן כתום (Amphiprion percula). בממוצע מגיע אורכו ל-11 ס"מ והוא בעל צבעים כתומים עם פסים לבנים אופקיים מאחורי הלחי ובאמצע הבטן וכן לקראת הזנב. סנפירי הגב, הזנב והשת מעוגלים וקטנים. זהו דג בעל פה קטן, עיניים גדולות שחורות וקצוות הסנפירים מודגשים בשחור. הדג שוכן בשוניות באזור האינדו פסיפי בדרום-מזרח אסיה, יפן ועד לצפון אוסטרליה בשונית המחסום הגדולה. הדגים לא שוחים הרבה ומצויים בעיקר בין זרועותיה של שושנת ים גדולה במרכז השונית. הדגים מתגוננים בין זרועות השושנה ובתמורה מביאים לה מזון מפירורים של אכילתם (בעיקר מפלנקטון ויצורי שונית קטנים) וגם מושכת אליהם דגים טורפים הנטרפים על ידי השושנה. בנוסף לכך הם מנקים אותם ומרחיקים ממנה דגים אוכלי אלמוגים כמו פרפרוניים וקיסריים שיכולים להרוג את השושנה. דגים אלה מנהלים חיים מונוגמיים בתקופת הרבייה. הנקבה מטילה את ביציה לא רחוק משושנת הים. השושנון הוא הגיבור הראשי של הסרט "מוצאים את נמו" ומופיע גם בסרט ההמשך, "מוצאים את דורי". ההופעה בסרט גררה אחריה תופעה עולמית של עלייה בביקוש לדג, וזו הביאה בתורה להקטנת תפוצתו בטבע ולהרס שוניות אלמוגים רבות. מדיה וקבצים בנושא שושנון כתום מזויף בוויקישיתוף שושנון כתום מזויף, באתר ITIS (באנגלית) שושנון כתום מזויף, באתר NCBI (באנגלית) שושנון כתום מזויף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שושנון כתום מזויף, באתר FishBase (באנגלית) שושנון כתום מזויף, באתר GBIF (באנגלית) שושנון כתום מזויף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שושנון כתום מזויף באתר הרשימה האדומה של IUCN
עידו מזרחי

עידו מזרחי (נולד ב-12 באוגוסט 1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ששימש קצין הנדסה ראשי, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין ההנדסה של פיקוד המרכז, מפקד יהל"ם ומפקד גדוד 601. מזרחי נולד וגדל באילת. סבו שירת בחיל ההנדסה המלכותי ונלחם במלחמת העולם השנייה. אביו שירת בחיל ההנדסה. התגייס לצה"ל בשנת 1996, ושובץ בחיל ההנדסה הקרבית. לאחר קורס קציני חי"ר שימש כמפקד מחלקה מבצעית בגדוד 603. לאחר מכן מונה למפקד בקורס קציני חה"ן. בהמשך שימש כמפקד פלוגה מבצעית בגדוד 603. לאחר מכן מונה למפקד קורס קציני חה"ן. בשנת 2006 היה מפקד סיירת יעל, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 614, ושירת בתפקיד עד שנת 2010. בשנת 2010 מונה למפקד גדוד 601, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. באוגוסט 2012 מונה למפקד יהל"ם, ושירת בתפקיד עד יוני 2014. בשנת 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לקצין ההנדסה של פיקוד המרכז. במהלך התפקיד החל גל הטרור הפלסטיני, הוא הוביל מיזמי מיגון של הכוחות בשטח ושל התשתיות הצבאיות והאזרחיות. בנוסף לזה ביצעה יחידת ההנדסה הפיקודית הריסת בתי מחבלים. בתפקיד זה שירת עד שנת 2017. בשנת 2017 מונה למפקד בית הספר להנדסה צבאית, ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2019. בסיום תפקידו היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ז (2019–2020). ב-4 באוגוסט 2020 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לקצין הנדסה ראשי. מזרחי פיקד על החיל במלחמת חרבות ברזל, בו כוחות ההנדסה הקרבית לקחו חלק חשוב בתמרון הקרקעי ברצועת עזה ובלחימה בטרור ביהודה ושומרון במהלך המלחמה. ב-17 בינואר 2024 סיים את תפקידו והוחלף על ידי תא"ל יואב טורחנסקי. מזרחי נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא בוגר מחזור ב' במכללה לפיקוד טקטי. תא"ל עידו מזרחי בטקס כניסתו לתפקיד קצין הנדסה ראשי, אוגוסט 2020 מדיה וקבצים בנושא עידו מזרחי בוויקישיתוף תא"ל עידו מזרחי נכנס לתפקידו כקצין חיל הנדסה קרבית ראשי, באתר צה"ל, 5 באוגוסט 2020 אמיר בוחבוט‏, במבוך של מנהרות, מול קצינים איראנים: צבא הרובוטים של צה"ל נערך למלחמה הבאה בלבנון, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2022 מיכאל אוריה, מערכת אתר צה"ל, "אנחנו הקיר שמפריד בין המחבלים לאזרחי ישראל", באתר צה"ל, 9 באוקטובר 2017 מירב בראל, מפקדי בהל"ץ, שבטה וביסלמ"ח נפרדים מהבסיסים, באתר צה"ל, 20 באוגוסט 2019 רשימת המפקדים הבכירים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 1 ביולי 2019 קובי פינקלר, "חיל מנצח, חכם וטכנולוגי": מפקד חדש להנדסה קרבית, באתר ערוץ 7, 5 באוגוסט 2020 תא"ל יואב טורחנסקי נכנס לתפקיד קצין ההנדסה הראשי, באתר צה"ל, 17 בינואר 2024. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובשקין

האם התכוונתם ל... אליאנה רובשקין שלום רובשקין
אנטיוקיה

אנטיוקיה (בספרדית: Antioquia) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בצפון-מערב קולומביה והוא גובל בים הקריבי ובקורדובה בצפון, בבוליבר, בסנטנדר ובבויאקה במזרח, בקלדס ובריסרלדה בדרום ובצ'וקו במערב. המחוז משתרע על שטח של 63,612 קמ"ר. המחוז הוא המאוכלס ביותר בקולומביה (להוציא העיר בוגוטה שיש לה מעמד עצמאי ושונה ממחוז ובה מתגוררים יותר אנשים). בירת המחוז היא מדיין, העיר השנייה בגודלה במדינה אחרי בוגוטה. בתקופה הפרה קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו מגלי הארצות הספרדים רודריגו דה בסטידס, חואן דה לה קוסה ווסקו נונייס דה בלבואה ב-1500 שסיירו לאורך החוף הצפוני של קולומביה המודרנית, מקאבו דה לה ולה במזרח ועד מפרץ אורבה ושטחי פנמה המודרנית במערב. לקחו כמה עשרות שנים עד שנוסדה באזור התיישבות קבע של הספרדים. ב-1541 הקונקיסטדור חורחה רובלדו ייסד את התיישבות הקבע הראשונה באזור, שכעבור מספר שנים קיבלה את השם סנטה פה דה אנטיוקיה. מקור השם לא ברור לחלוטין, אך ככל הנראה העיר נקראה על שמה של העיר העתיקה אנטיוכיה (אנטקיה בטורקיה המודרנית). ברבות השנים השם הפך לשמו של האזור כולו וסנטה פה הפכה לבירה של פרובינציית אנטיוקיה שהוקמה במסגרת מלכות המשנה של גרנדה החדשה. בתחילת המאה ה-19 החל המאבק לעצמאות האזור מהאימפריה הספרדית. ב-1813 הוקמה "מדינת אנטיוקיה החופשית" שהצטרפה אל פדרציית הפרובינציות המאוחדות של גרנדה החדשה, אך הכתר הספרדי השתלט מחדש כעבור שנים ספורות. המורדים לא אמרו את המילה האחרונה וכעבור עוד כמה שנים הוקמה רפובליקת קולומביה הגדולה. הרפובליקה חולקה לשלוש מחלקות והמחלקות חולקו לפרובינציית, וכך נוצרה פרובינציית אנטיוקיה. הבירה הראשונית של הפרובינציה הייתה סנטה פה, אך כעבור כמה שנים היא הועברה למדיין. ב-1830 הרפובליקה פוצלה ואזור קולומביה העתידית הפך לרפובליקת גרנדה החדשה, ונוצרה מחדש פרובינציית אנטיוקיה. לאחר ההפסד של השמרנים במלחמת האזרחים ב-1851 (ספ'), הפרובינציה שתמכה בשמרנים פוצלה על ידי הממשל ברשותו של חוסה אילריו לופס (אנ') לשלוש פרובינציות: אנטיוקיה שבירתה הייתה סנטה פה, מדיין שבירתה הייתה מדיין וקורדובה שבירתה הייתה ריונגרו. השמרנים חזרו לשלטון ב-1855 והפרובינציה אוחדה מחדש. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית ונוצרה מדינת אנטיוקיה בשטחי הפרובינציה לשעבר. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית ונוצר מחוז אנטיוקיה. ב-1908 המחוז פוצל לארבעה, אך החלוקה החדשה לא שרדה זמן רב. כלכלת המחוז ענפה וכוללת ענפים רבים שהעיקריים שבהם הם חקלאות, הכוללת גידול קפה ובננה, כרייה, גידול מקנה, חליבה, תעשייה, שירותים טכנולוגיים, מסחר ותיירות. בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לתשעה אזורי משנה (Subregiones) כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא אנטיוקיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנטיוקיה אנטיוקיה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
יחסי ארצות הברית – כווית

יחסי ארצות הברית–כווית הם היחסים הדיפלומטים בין ארצות הברית של אמריקה לבין מדינת כווית. ב-1951, ארצות הברית פתחה קונסוליה בכווית, אשר שודרגה לשגרירות 10 שנים לאחר מכן, עם עצמאותה של כווית. שיתוף הפעולה האסטרטגי בין ארצות הברית לכווית גדל ב-1987, עם יישום משטר הגנה ימי שהבטיח את חופש השיט במפרץ הפרסי ל-11 מכליות נפט, אשר סווגו בסימונים אמריקאים. השותפות האסטרטגית גברה שוב עם הפלישה העיראקית לכווית ב-1990. ארצות הברית הובילה את הדרישה באו"ם כי עיראק תיסוג מכווית ואת אישור השימוש בכוח על מנת להוציא את עיראק מהשטח הכבוש. ארצות הברית הייתה דומיננטית בפיתוח מבצע רב-לאומי בשם "סופה במדבר". היחסים בין ארצות הברית לבין כווית נותרו חזקים בתקופה שלאחר מלחמת המפרץ. כווית וארצות הברית עבדו על בסיס יומי כדי לפקח ולאכוף את הציות של עיראק להחלטות מועצת הביטחון של האו"ם. מאז שחרורה של כווית, ארצות הברית סיפקה סיוע טכני צבאי וביטחון לכווית הן ממכירות צבאיות והן ממקורות צבאיים. כיום כווית שותפה של ארצות הברית במערכה המתמשכת נגד הטרור הבינלאומי, המסייעת בזירות הצבאיות, הדיפלומטיות והמודיעיניות ותומכת גם במאמצים לחסום מימון של ארגוני טרור. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – כווית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Any Man of Mine

Any Man of Mine (בעברית: כל איש שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השני, The Woman in Me. השיר יצא לאור ב-26 באפריל 1995, כסינגל השני מתוך האלבום. בעולם זכה השיר להצלחה רבה כאשר מכירותיו מסתכמות בכ-1.1 מיליון עותקים שנמכרו. השיר זכה להצלחה רבה במצעדים כאשר בשיאו הגיע למקום, ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100, ה-1 במצעד שירי הקאנטרי, וה-1 במצעד שירי הקאנטרי שבקנדה. את השיר כתבה שאניה טוויין ביחד עם רוברט ג'ון "מאט" לאנג שגם הפיק אותו. טוויין החליטה לשלוח את השיר לכמה מועמדויות בטקסים שונים, כשהבולטים מביניהם הם שתי מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-38, שנערך בשנת 1996. השיר הועמד בקטגוריות - "שיר הקאנטרי של השנה", ו-"ביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר - אישה". השיר נכלל באלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, כרצועה ה-16. הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ובוים על ידי ג'ון דרק בסנטה אינז שבקליפורניה, כבר באותה שנה שהוכרז כסינגל רשמי מן האלבום. בתחילת הקליפ ניתן לראות עדר של סוסים שדוהר לכיוונה של טוויין, ולאחר מכן אותה כשהיא מצולמת באחו עם דשא ירוק מסביבה. הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, 11 שנים מצאתו המקורית. מונה הצפיות של הקליפ נכון לאוגוסט 2019, עומד על למעלה מ-88 מיליון צפיות. השיר נכנס לשני מצעדים סוף שנה, ובשיאו הצליח להגיע למקום ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100. מידע על היצירה "Any Man of Mine" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Any Man of Mine" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Any Man of Mine" באתר יוטיוב Shania Twain - The Receipts | NOW Makes Its Debut, ATRL (באנגלית) Shania Twain, Billboard Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, ‏2013-07-17 (באנגלית) Any Man of Mine - Shania Twain | Credits | AllMusic, AllMusic "38th Annual GRAMMY Awards". GRAMMY.com (באנגלית). 2013-01-15. נבדק ב-2017-10-10. Greatest Hits by Shania Twain on Apple Music (באנגלית אמריקאית), 2004-11-08, נבדק ב-2017-10-10 ShaniaTwainVEVO (2009-10-07), Shania Twain - Any Man Of Mine, נבדק ב-2017-10-10 YouTube Stats of Shania Twain - Any Man Of Mine, kworb.net
הסרת קונדום ללא הסכמה

הסרת קונדום ללא הסכמה היא הפעולה שבה אחד מבני הזוג מסיר בחשאי את הקונדום בזמן קיום יחסי מין, ללא הסכמת בן הזוג השני. פעולה זו הופכת את המין לבלתי-מוגן. הביטוי הנפוץ באנגלית לפעולה זו הוא "stealthing" (בתרגום מילולי: "התגנבות"). הסרת קונדום במהלך יחסי מין מגדילה את הסיכונים להריון בלתי מתוכנן ולזיהומים ומחלות המועברים במגע מיני. הקורבנות עלולים לחוות מצוקה נפשית ופסיכולוגית, במיוחד אלה שחוו בעבר אלימות מינית. המונח "stealthing" באנגלית, המתאר הסרת קונדום ללא הסכמה, נמצא בשימוש בקרב קהילת ההומוסקסואלים לפחות משנת 2014. באפריל 2017 פרסמה המשפטנית אלכסנדרה ברודסקי מחקר מקיף בנושא זה בכתב עת מדעי של אוניברסיטת קולומביה. המחקר צוטט בכלי תקשורת רבים והעלה את הנושא לתודעה הציבורית. ברודסקי מראיינת במחקר את קורבנות התופעה, מתארת את ההשלכות המשפטיות ומונה דרכים משפטיות להתמודדות עם התופעה. הפעולה מהווה אקט של תקיפה מינית ופגיעה בכבוד כלפי הקורבן. ברודסקי מתארת כיצד אתרי אינטרנט ופורומים שונים מעודדים גברים לבצע הסרת קונדום ללא הסכמה. בפורומים יש עצות מעשיות לביצוע הפעולה, והתרברבויות של אלה שביצעו אותה. מחקר אוסטרלי משנת 2019 מצא שאחת מכל שלוש נשים ואחד מכל חמישה גברים חוו הסרת קונדום ללא הסכמה. במחקר של ברודסקי מצוין שהסרת קונדום ללא הסכמה, מבחינה משפטית, חמורה כמעט כמו אונס ויש להתייחס אליה כאל תקיפה מינית חמורה. ברוב המדינות קיימים חוקים לפיהן יחסי מין מותנים בהסכמה הדדית, והסרת קונדום בחשאי היא הפרה של הסכמה זו. למרות התופעה הרווחת, עד היום הורשעו בעבירה זו רק שלושה גברים ברחבי העולם. בשנת 2014 בית המשפט העליון של קנדה הרשיע בתקיפה מינית אדם שחורר חורים בקונדום. בשנת 2017 בית משפט בשווייץ הרשיע באונס גבר שהסיר את הקונדום במהלך יחסי מין עם בת זוג שלא הסכימה לכך. במקרה דומה משנת 2020 הורשע באונס גבר באוסטרליה. בישראל לא הוגש אף כתב אישום על אינוס בנסיבות של הסרת קונדום ללא הסכמה. ביולי 2020 הגישה אישה תלונה במשטרה נגד בן זוגה על הסרת קונדום ללא הסכמה, אך פרקליטות המדינה סגרה את התיק מחוסר ראיות. בעקבות המקרה, בינואר 2021 הוגש ערר לפרקליטות על ידי איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל, בדרישה שייקבע כי הסרת קונדום ללא ידיעת בן או בת הזוג וללא הסכמה היא אונס. הסרת קונדום ללא הסכמה: האם מדובר בפשע מיני?, באתר onlife דני בר-און, בחסות החשיכה: האם הסרת הקונדום ללא הסכמה היא אונס?, באתר הארץ, 6 במאי 2017 נועה בנוש, "ביקשתי שישים קונדום והוא חדר בכל זאת", באתר ynet, 12 ביוני 2020 הגשנו ערר: הסרת קונדום ללא ידיעת הפרטנר/ית וללא הסכמה היא אונס, בעמוד הפייסבוק של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל, 20 בינואר 2021
הרמן בהם

הרמן בהם (בגרמנית: Hermann Boehm;‏ 18 בינואר 1884 – 11 באפריל 1972) היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה. בהם נולד ב-18 בינואר 1884 בעיר ריבניק, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. ב-1 באפריל 1903 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני, ואת ההכשרה הבסיסית שלו עשה על האונייה "שטיין". ב-19 בספטמבר 1914 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ופיקד על ספינות טורפדו שונות. הוא סולק מהצי ב-1919 עם פיזורו של הצי הקיסרי, אך הוחזר ב-1920 עם הקמתו של הרייכסמרינה. הוא מילא תפקידי מטה עד 1933. ב-3 באוקטובר 1933 מונה למפקד האנייה "הסן" במשך שנה, ובסתיו 1934 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל ומונה למפקד כוחות הסיור של חיל הים. מ-25 באוגוסט 1936 עד 3 באוגוסט 1937, במהלך השלבים הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, הוא פיקד על כוחות הצי הגרמניים מול חופי ספרד. ב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ומונה למפקד הכוחות בים הצפוני. בתחילת 1938 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד הצי (Flottenchef) – התפקיד השלישי במעלתו בצי הגרמני, המקביל למפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי. בעקבות קרב נהר לה פלטה הוא הוחלף בתפקיד על ידי וילהלם מרשל ונותר ללא תפקיד במשך מספר חודשים. בעקבות המערכה בנורווגיה באפריל 1940, הוא מונה למפקד כוחות הצי הגרמניים באזור והועלה לדרגת גנרל-אדמירל. במרץ 1943 הוא נקרא חזרה מנורווגיה, ובמאי של אותה שנה שוחרר משירות פעיל. מ-1 במרץ 1944 עד 31 במרץ 1945, הוא שימש כמפקח על תוכנית החינוך של הקריגסמרינה, לפני ששוחרר סופית מהשירות. הוא נפטר בביתו שבקיל ב-11 באפריל 1972 בגיל 88. מדיה וקבצים בנושא הרמן בהם בוויקישיתוף הרמן בהם (באנגלית) הרמן בהם, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
What Made You Say That

What Made You Say That (בעברית: מה גרם לך להגיד את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הראשון, Shania Twain. השיר יצא לאור ב-9 במרץ 1993, כסינגל הראשון מתוך האלבום, וכסינגל הבכורה של טוויין. השיר לא עמד בצפיות של חברת ההקלטות של טוויין, ולא זכה להצלחה רבה שלה הם קיוו. מכירותיו של השיר בעולם עומדות על כ-50,000 עותקים בלבד, דבר אשר הופך אותו לאחד משיריה הכושלים ביותר של טוויין. בין גרסאות הכיסוי הרבות שיצאו לשיר, ניתן למצוא את גרסת הכיסוי של הזמרת הקנדית אבריל לאבין. השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים בלבד, כאשר במצעד שירי הקאנטרי, הצליח להגיע בשיאו למקום ה-55. השיר הוא בין שיריה היחידים של טוויין שבו היא לא לקחה חלק בהפקה או בכתיבה. את השיר כתבו טוני האסלדן, וסטן מונסי, והוא הופק על ידי הרולד שדה, ונורו וילסון. ארבעתם הפיקו וכתבו שירים נוספים מתוך האלבום, ואף המשיכו לעבוד עם טוויין בהמשך הקריירה שלה. מגזין הבילבורד סקר את השיר כ-"מתחזה, עליז, קליט, ונתמך על ידי קליפ מפתה". הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באי טרופי, שם טוויין נראית כשהיא מבלה כביכול עם אהובה, באותה תקופה שבה צולם הקליפ. צוות הצילום של הקליפ החליט כי צבעו המרכזי יהיה בגווני ורוד, סגול, ואדום. הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, 16 שנים מצאתו המקורית. מונה הצפיות של הקליפ נכון לאוקטובר 2017, עומד על למעלה מ-4.5 מיליון צפיות. מידע על היצירה "What Made You Say That" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "What Made You Say That" באתר Discogs סרטון השיר "What Made You Say That" באתר יוטיוב Shania Twain - The Receipts | NOW Makes Its Debut, ATRL (באנגלית) Canada Cool | Canada's Coolest Map, Canada Cool (באנגלית) Shania Twain, Billboard What Made You Say That - Shania Twain | Release Credits | AllMusic, AllMusic "Shania Twain". Billboard. נבדק ב-2017-10-10. ShaniaTwainVEVO (2009-10-07), Shania Twain - What Made You Say That, נבדק ב-2017-10-10 YouTube Stats of Shania Twain - What Made You Say That, kworb.net
מאיר בן שמעון המעילי

רבי מאיר בן רבי שמעון המעילי היה רב שחי בפרובאנס בתקופת הראשונים. רבי מאיר המעילי חי בתחילת המאה ה-13 בנרבונה שבפרובאנס [חבל ארץ בדרום צרפת]. רבו המובהק היה דודו רבי משולם בן רבי משה מבדרש בעל ספר ההשלמה. למד גם אצל רבי נתן בן מאיר רבו של הרמב"ן. היה רבו של רבי מנוח מנרבונה מחבר ספר המנוחה על הרמב"ם. חיבר פירושים על התורה והתלמוד, התוכח עם הנוצרים וייצג את היהודים בפני השלטונות. כמו כן התנגד לשיטות הקבלה שהתחדשו בימיו, ופעל למניעת התפשטותם. בימיו ובסביבתו התחילו להתפשט שיטות הקבלה וספרותה, ביניהם ספר הבהיר שיוחס לרבי נחוניה בן הקנה. רבי מאיר החשיב את האמונה בספירות כמינות ועבודת אלילים שבו מחליפים את האל באחד מיצוריו. הוא פעל רבות למנוע התפשטות אמונה זאת, וכתב מכתבים לאנשי ארצו שבהם הסביר איך הקבלה אינה מתיישבת עם מקורות היהדות. טען שיחוס ספרי הקבלה לתנאים מזויף, ושיש לשרוף אותם. רבי מאיר פעל בזה בשליחות דודו בעל ההשלמה. עם זאת, פרופ' צחי ווייס סבור כי המעילי לא התנגד לקבלת הספירות אלא לגישות יהודיות שעסקו בפולחן מטטרון וחשש שהאמונה בספירות תחזק פולחן זה. ספר המאורות על התלמוד, פרשנות ופסיקה על התלמוד, פירושיו על מסכתות ברכות חולין וסדר מועד וכן על הלכות קטנות של הרי״ף נדפסו, אך פירושיו על סדר נשים וסדר קדשים - אבדו. מלחמת מצווה, פולמוסיו עם הנוצרים. בתוך הספר (אשר רובו מצוי עדיין בכתב יד) נמצאה גם התפלמסות ארוכה עם מקובלי דורו. חיבור הדרשות, על הלכות פסח, ראש השנה וסוכות. אבד מאור התורה על התורה. אבד קונטרס משיב נפש, תשובה בה מגן על הרמב"ם מהשגה שנאמרה על פירושו, בשני הפרקים הראשונים בהלכות יסודי התורה חיבור על המסורות. אבד חיבור מעשה בראשית. אבד פירוש על מסכת אבות. אבד פירוש על פיוטי ההושענות Judaeo-Christian dialogue in Provence as reflected in "Milhemet Mitzva" of R. Meir Hameili / by William K. Herskowitz ,1974 זאב הרשקוביץ יהודה הערשקאוויטש, מאמר משיב נפש בתוך ישורון כרך כז, תשרי תשע"ג, עמ' ס' ואילך גרשם שלום, תעודה חדשה בתוך ספר מחקרי קבלה א', עם עובד, 1998, עמ' 16 ואילך יוסף דן, תולדות תורת הסוד העברית כרך ז', מרכז זלמן שזר, עמ' 349–354 צחי וייס, סר לבם מן העליונה, דעת גיליון 85, 2018, עמ' 307-339 (איגרת המעילי ממלחמת מצווה הודפס שם בשלימות עמ' 333-339). מאיר המעילי מנרבונה, דף שער בספרייה הלאומית מלחמת מצווה, הובא בספרי גרשום שלום ויוסף דן מלחמת מצווה שם צחי וייס, סר לבם מן העליונה, דעת 85 המעילי, מאיר, מנרבונה;, ספר המאורות - ברכות, תשכ"ד, באתר היברובוקס
יחסי אלג'יריה – ארצות הברית

יחסי אלג'יריה – ארצות הברית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין ארצות הברית של אמריקה. היחסים ידעו עליות ומורדות וכיום מוגדרים כטובים. כיום, שתי המדינות משתפות פעולה כנגד הטרור, כאשר אלג׳יריה מובילה מאז פיגועי 11 בספטמבר את החזית נגד הטרור באפריקה. לארצות הברית ולאלג'יריה יש היסטוריה ארוכה של קשרים חיוביים. יישוב הקבע העתיק ביותר שהוקם על ידי אירופאים בארצות הברית - סיינט אוגוסטין בפלורידה - נקרא על שם דמות שגרה בשטחי אלג'יריה: אוגוסטינוס הקדוש. בסוף המאה ה-18, הכירה ארצות הברית באלג'יריה ואלג'יריה בארצות הברית. ב-1815, כשחזר השלום לאירופה לאחר המלחמות הנפוליאוניות, מצאה עצמה אלג'יר, שהייתה מוקד לפעילות פיראטית, במלחמה עם ספרד, הולנד, פרוסיה, דנמרק, האימפריה הרוסית וממלכת שתי הסיציליות. גם האמריקאים מאסו בפיראטים וכך החלה המלחמה הברברית השנייה באותה שנה. בחודש מרץ אישר הקונגרס האמריקני, פעולה ימית נגד המדינות הברבריות - המדינות המוסלמיות שהיו אז במרוקו, אלג'יר, תוניס וטריפולי - שהסתיימה בניצחון אמריקאי. לארצות הברית ולאלג'יריה מערכת יחסית מורכבת אשר השתפרה כלכלית ופוליטית. כשג'ון פיצג'רלד קנדי היה סנאטור, הוא דיבר על עצמאותה של אלג'יריה לעיתון הניו יורק טיימס ב-2 ביולי 1957. במהלך כהונתו כנשיא, אלג'יריה קיבלה את עצמאותה מידי צרפת והנשיא קנדי בירך אותה ב-15 באוקטובר 1962. עם זאת, לאחר מלחמת ששת הימים, ניתקה אלג'יריה את יחסיה עם ארצות הברית, לאחר שזו הייתה בצד הישראלי בעימות, לעומת אלג'יריה שהייתה בצד של מדינות ערב. ב-1974, שוקמו היחסים בין שתי המדינות. בעקבות משבר בני הערובה בין ארצות הברית לאיראן, שימשה אלג'יריה כמתווכת. לאחר פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית, אלג'יריה הייתה אחת המדינות הראשונות אשר הציעו את תמיכתן לארצות הברית במאבק כנגד הטרור. לאחר הפיגועים, ארצות הברית הפכה את אלג'יריה לשותפה מרכזית במלחמה בטרור. כיום, אלג'יריה ממשיכה להוביל את המאבק בטרור באפריקה. ב-2016 הצהירה אלג'יריה כי היא מחויבת לקיים קשרים טובים עם ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא יחסי אלג'יריה – ארצות הברית בוויקישיתוף
אידה לונסקי

אידֶה לונסקי (ביידיש: אידע לונסקי; 1889, סלונים, פלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 19 במרץ 1924, וינה, אוסטריה) הייתה מורה וסופרת ילדים בווילנה. אידה לונסקי נולדה בשנת 1889 בעיירה סלונים שבפלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה), בתו של שמואל אשר הלוי לונסקי, מלמד, ואחותו הצעירה של חייקל לונסקי (1881–1942), פולקלוריסט וביבליוגרף, ספרן ספריית שטראשון במשך כחצי מאה והיסטוריון של יהדות וילנה. בילדותה, בשנת 1896, עברה עם הוריה לעיר וילנה, ושם סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון רוסי ובבית ספר יהודי. למדה פדגוגיה באוניברסיטת ברלין, ומשנת 1911 ועד מותה עבדה כמורה למדעי הטבע בבתי ספר ציבוריים יהודיים ובתיכון יהודי בווילנה. ב-1914 החלה לפרסם סיפורים לילדים בעיתון הילדים הראשון ביידיש, "גרינינקע ביימעלעך" (עצים ירקרקים), ובהמשך כתבה גם ביומון הווילנאי "ווילנער טאָג" ובעיתון המצויר לילדים "שִׁבֳּלִים" (שיבולים) שהופיע בוורשה בהוצאת "תרבות" בשנים 1922–23. בשנת 1922 הופיע קובץ סיפוריה "דערציילונגען וועגן ווילדע מענטשן" (סיפורים על בני אדם פראיים). בקיץ 1923 חלתה בשחפת ונסעה להתרפא בווינה, שם נפטרה ב-1924, כבת 35 במותה. לכבוד יום השנה למותה, ב-1925, ראה אור הספרון "דער איַיז פּעריאָד" (תקופת הקרח) בעריכת אחיה, חייקל לונסקי, ובו יצירותיה ומאמרים על אודותיה מאת ש"ל ציטרון (ציטראָן), זלמן רייזן (רייזען) וגרשון פלודרמאכר (פלודערמאַכער). דערציילונגען וועגן ווילדע מענטשן: מיט בילדער (באארבעט לויט פארשיידענע קוועלן), וילנה: די יִיד. צענטר. שולאָרגאַניזאַציע (דפוס ב' ציונסאָן), תרפ"ב 1922. (הספר, בארכיון האינטרנט) דער איַיז פּעריאָד, וילנה: ב' ציונסאָן און קאָמפּ., תרפ"ה 1925. (הופיע לאחר מותה. עם מאמרים על אודותיה מאת ש"ל ציטרון, זלמן רייזן וגרשון פלודרמאכר) חיים לייב פוקס, אידה לונסקי באתר Yiddish Leksikon (באנגלית)
בוהר

האם התכוונתם ל... אגה בוהר – פיזיקאי דני, בנו של נילס הארלד בוהר – מתמטיקאי דני, אחיו של נילס נילס בוהר – פיזיקאי דני אפקט בוהר – מנגנון ויסות בבעלי חיים בור (פירושונים)
לעיניך בלבד (אבטחת מידע)

לעיניך בלבד (באנגלית: Eyes only) הוא מושג מתחום אבטחת מידע, המייעד מסמך שבו מידע מסווג למקבל המסמך בלבד. מפיץ המסמך יכול להפיצו בדרך זו לנמענים אחדים, שעל כל אחד מהם חלה ההגבלה "לעיניך בלבד". מסמך מסווג ניתן לשתף עם שותפי סוד, לפי שיקול דעתו של מקבל המסמך. ייעוד "לעיניך בלבד" מציין כי המסמך נועד רק לידיעת נמעניו. ככזה, אין להעביר את המסמך או תוכנו לאנשים אחרים. משמעות נוספת היא כי המסמך נאסר להעתקה או צילום, "עיניים בלבד" כלומר, מיועד לקריאה פיזית על ידי צוות נבחר של אנשים בלבד, במטרה להבטיח שלא יבוצעו עותקים לא מורשים של הטקסט שעשויים לדלוף. הגבלה זו היא בנוסף לסיווג הבסיסי של המסמך כסודי. Government Security Classifications April 2014 (UK) Cabinet Office. אוקטובר 2013. עמ' 12. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוזרר חד-גלעיני

עוּזְרָר חד-גלעיני (עֻזְרָר חַד-גַּלְעִינִי, שם מדעי: Crataegus monogyna) הוא שיח או עץ קוצני, שפריו ענבה מדומה, ביצית או כדורית-מוארכת. העוזרר החד-גלעיני גדל באירופה ובארצות הים התיכון; תפוצתו הכללית היא גם אירנו-טורנית והיא מגיעה עד לצפון-מערב הודו. עוזרר זה צומח בר גם בישראל, באזורי הגליל ובצפון הגולן, בחורש של אלון מצוי. העץ משיר את עליו בחורף ונותר עירום מחודש דצמבר עד חודש מרץ. בחודש מרץ מלבלבים העלים ועולה הפריחה כשהיא צפופה ועשירה. הפרח פשוט וסימטרי ולו גביע בן חמש אונות וחמישה עלי כותרת מפורדים. השחלה תחתית ושקועה ובה מגורה אחת, וממנה יוצא עמוד-עלי אחד (לעיתים רחוקות שני עליים). הפרי אדום, בעל גרעין אחד, ציפה עסיסית ועלי גביע בראשו. הפרי, המבשיל בסוף האביב או בקיץ, מופץ באמצעות בעלי חיים (ציפורים בעיקר) שאוכלים אותו ומפרישים את זרעיו. השם עוזרד נזכר במשנה מספר פעמים: "הפרשין והעוזרדין משיקרחו…" (מעשרות א, 3), "עוקצי האגסין… והעוזרדין… מטמאין ומטמאין" (עוקצין א,6) ועוד. נראה שצמח זה זהה לעץ הנקרא כיום עוזרר קוצני, וייתכן כי הנטייה לקרוא לצמח עוזרר במקום עוזרד, נבעה משמו הערבי של הצמח – זערור. על פי הראובני, שמו המקראי של העוזרד הוא תפוח והוא מוזכר מספר פעמים ב'שיר השירים'. מקור הבלבול הוא כנראה בדמיונו של העוזרד לתפוח (שמקורו בדרום מזרח אסיה והובא לעולם העתיק רק בתקופה ההלניסטית). נראה כי במשך תקופה מסוימת נקרא האחד 'תפוח קטן' והשני 'תפוח גדול' אך עם השנים נפלה המילה תפוח משמו של העוזרד ונשאר רק שמו המשנאי עוזרר שפירושו 'קטן'. עוזרר חד-גלעיני הוא צמח מוגן בישראל. מדיה וקבצים בנושא עוזרר חד-גלעיני בוויקישיתוף עוזרר חד-גלעיני, באתר ITIS (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר NCBI (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר צמח השדה עוזרר חד-גלעיני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה עוזרר חד-גלעיני, באתר Tropicos (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר GBIF (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר The Plant List (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני, באתר IPNI (באנגלית) עוזרר חד-גלעיני באתר הרשימה האדומה של IUCN אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח