laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדריכלות מונומנטלית

אדריכלות מונומנטלית או מונומנטליזם (באנגלית: Monumentalism) הוא סגנון אדריכלי שעלה במחצית הראשונה של המאה ה-20 בהשראה וחיבור לקלאסיציזם ולניאו-קלאסיציזם. החוקרים מחלקים את הסגנון הזה לשני זרמים: נאו-בארוק ונאו-קלאסיקה מפושטת. אין לבלבל אדריכלות מונומנטלית עם הביטוי "בנייה מונומנטלית" שמשמעתו באופן כללי בנייה של מבנה גדול ממדים ביחס לסביבתו. הנאו-בארוק (תחיית הבארוק) סגנון שביקש לחזור למאה ה-18 עם מבנים בעלי פרופורציה (אנ') ענקית, מועטרים באפריזים נאים לאורך חלקם העליון של הקירות החיצוניים. האדריכלות הציבורית של ברית המועצות עם הבניינים השונים של ועדי המפלגה המרכזיים, כמו בלנינגרד ובקייב, היא דוגמה בולטת ליישום סגנון זה. שהחזון הסצנוגרפי של החלל האדריכלי, אמור לחגוג את המשטר, ומשתלט על ההרכב הפלנימטרי של המבנים. נאו-קלאסיציזם מפושט (הנקרא גם סגנון Novecento Italiano) מקושר לתרבות האדריכלית הקלאסית, אך מבהיר את האלמנטים והפרטים האדריכליים שלה, מסיר או מפשט את העיטור. זוהי הארכיטקטורה המועדפת על ידי משטרים טוטליטריים בשל יעילותה החגיגית בסביבה הבנויה, עם הדגשת העידן הרומאי במקרה האיטלקי. התאורטיקן העיקרי שלה היה האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני שפעל בתקופת איטליה הפשיסטית, פיתח את הקאנונים של הסגנון, ודחה את הרציונליסטים, שניסו ליישב את תפיסת התנועה המודרנית עם ובתוך משטר אוטוריטרי. סגנון זה השפיע גם על פרויקטים של פיתוח אורבני (עיר האוניברסיטה רומא, יורו רומא (אנ')) ועל הריסה ושיקום של מרכזים היסטוריים ( Via della Conciliazione, המרכזים ההיסטוריים של ברשיה וליבורנו). פיאצ'נטיני גם תכנן את בניין ג'נרלי בירושלים. פיאצ'נטיני פיתח את שני הקאנונים החיוניים של הסגנון: המודרניזציה החיצונית של הסגנון והמבנה הקלאסי של העיצוב האדריכלי, עם: האלמנטריזציה של הפרטים האדריכליים; קירות חלקים, מרפסות מלאות, מסגרות פחוסות, כותרות מוארות, קשתות יסודיות, עמודים משופעים, שחייבים להזכיר את הים התיכון והעבר של "התקופה הרומית", תוך אימוץ חומרים ספציפיים כמו שיש; חלל אדריכלי נאו-קלאסי ריק עם תוכניות סימטריות וחסומות, כרכים סגורים, פרופורציות ענקיות, התרוממות רוח של החזון הסצנוגרפי הכולל. כמה חוקרים מזהים תכונות של הנאו-קלאסיציזם המפושט אצל אדריכלים של המאה ה-19 והתנועה המודרנית, כמו ביצירותיו האחרונות של אוגוסט פרט (אנ'), שבהן המאפיינים הרבה יותר מפוכחים ומתייחסים איכשהו למסורת הצרפתית הקלאסית, כמו במוזיאון לעבודות ציבוריות שנבנה עבור התערוכה העולמית של פריז (1937). דוגמאות אחרות נמצאות במה שנקרא קלאסיקיזם סקנדינבי ועם כמה מבנים מאת האדריכל השוודי גונאר אספונד (אנ'), אשר עבור חלקם (דוגמת סקוגשירקוגורדן - הקרמטוריום של סטוקהולם - 1940) הוא משיג איזון בין צורות מודרניות ומונומנטליזם בשילוב עם מסורת קלאסית. כמה מבקרים הולכים אף רחוק יותר, וכוללים במונומנטליזם חלק מהביטויים האדריכליים של התנועה המודרנית, כאשר הם עוסקים בחיפוש אחר סימטריה, קצב מושלם, חזרה וקצב מונומנטלי, כמו ביצירותיו של לודוויג מיס ון דר רוהה, בשבניין סיגראם הוא הביטוי השלם ביותר שלה. אדריכלות נאו-קלאסית אדריכלות מודרנית אדריכלות פשיסטית דוד קרויאנקר, "קשר לאחד": נראה לנו המונומנט הירושלמי כמבושיו הרכים של ילד אוריינטלי קטן, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2017
אוסקר גליק

אוסקר גליק (בגרמנית: Oscar Glik; נולד ב-1901 בווינה, אוסטריה - נרצח ב-1942 בווילנה) היה יהודי אוסטרי שבתקופת השואה התחזה לגרמני נוצרי ובזהותו הבדויה כך הצליח להעניק חסות לכאלף יהודים שחלקם שרדו בשואה בזכותו. עם סיפוח אוסטריה לגרמניה במרס 1938 ברח אוסקר גליק מאוסטריה והגיע לווילנה, אז בתחומי פולין.  עם כיבוש וילנה בידי הצבא הגרמני ביוני 1941 נרצחו עשרות אלפי יהודים בבורות הירי בפונאר. יהודים בעלי תעודות עבודה נותרו בחיים בתקופה זו עם בני משפחותיהם. גליק פגש חבר אוסטרי בין חיילי הוורמכט בווילנה. החבר הצליח לארגן לו מסמכי זהות בדויה של פולקסדויטשה, גרמני אתני. תחת חסות הזהות הבדויה, הציע גליק לגרמנים להפעיל בית חרושת לעורות בשם "קייליס", שנסגר לאחר שעובדיו היהודיים נרצחו בפונאר. בהסכמת הגרמנים הצליח גליק להוציא מגטו וילנה כאלף יהודים - עובדים ובני משפחותיהם - ולהעבירם לקייליס, בתחומי וילנה העיר, מחוץ לגטו. המפעל הפך ל"מחנה העבודה קייליס" ועובדיו ודייריו, בני משפחותיהם של העובדים, היו מוגנים מפני אקציות. בינואר 1942 פרצה במפעל "קייליס" שרפה. בעקבות השריפה החלה חקירה במפעל, ויהדותו של גליק נחשפה. גליק נרצח אך בית החרושת המשיך לפעול. בית החרושת פעל גם לאחר חיסול הגטו בספטמבר 1943. המפעל עצמו חוסל לפני שחרור וילנה ביולי 1944. בודדים בלבד מעובדיו ובני משפחותיהם שרדו. אוסקר גליק בחוברת הנצחה של יד ושם: יהודים מצילים יהודים. (ע' 7) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליה אדלשטיין-קשת

ליה אדלשטיין-קשת (באנגלית: Leah Edelstein-Keshet) היא פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת קולומביה הבריטית בוונקובר. אדלשטיין-קשת התפרסמה בזכות תרומתה לביולוגיה מתמטית ולביופיזיקה. מחקרה עוסק בתחומים רבים כגון: ביולוגיה תאית, ביוכימיה, מודלים מתמטיים בביולוגיה, ואקולוגיה, ומתמקד בתנועת תאים ושלד התא, השפעת אותות בתאים על צורתם ותפקודם, מודלים פיזיולוגים של מחלות, ואגרסיביות בקרב בעלי חיים. אדלשטיין-קשת נולדה בישראל למשפחה של הורים אקדמאיים. אביה היה מתמטיקאי ואמה ביולוגית ימית. בילדותה נהגה לעזור לאמה בעבודתה הביולוגית, לדוגמה בהרכבת דגמים של אצות שהיא אספה. אדלשטיין-קשת עברה עם משפחתה לקנדה כשהייתה בת 12. עשתה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת דלהוסי בהליפקס, נובה סקוטיה. המשיכה לתואר שני והצטרפה לתוכנית מחקר בביולוגיה מתמטית, תחום שעוסק במתמטיקה שימושית ובעיקר בשימושיה בתחום הביולוגי. לאחר סיום התואר השני היא עברה לישראל. אדלשטיין-קשת עשתה את הדוקטורט שלה במכון ויצמן, בהנחיית לי סגל. לאחר סיום הדוקטורט בשנת 1982, אדלשטיין-קשת עבדה כמרצה באוניברסיטת בראון ובאוניברסיטת דיוק. ב-1989 היא החלה לעבוד באוניברסיטת קולומביה הבריטית בוונקובר, ושם גם קיבלה את הפרופסורה שלה ב-1995. אדלשטיין-קשת נשארה באוניברסיטת קולמביה הבריטית בתור חוקרת ומרצה במתמטיקה ובביולוגיה מתמטית עד היום. ב-1984 אדלשטיין הצטרפה ל-SIAM (אנ'), האגודה למתמטיקה תעשייתית ושימושית. בשנים 1995–1997, אדלשטיין-קשת הייתה נשיאת האגודה לביולוגיה מתמטית (אנ'), האישה הראשונה בתפקיד זה עבודת הדוקטורט של אדלשטיין-קשת עסקה במודלים מתמטיים לחיזוי צורת מושבות עובש. בתחילת שנות ה-90 חקרה ביחד עם תלמידה לשעבר, אלקס מוגילנר את הסידור העצמי של רשתות החלבון אקטין והשפעתו על תנועת התא. בשנת 2002 הם פרסמו את המודל המתמטי הראשון לארגון העצמי של רשתות אקטין בצד התנועתי של התא. בשנת 2010 אדלשטיין-קשת החלה לחקור את הקשר בין אותות פנימיים בתאים של איקריוטים. עבודתה של אדלשטיין-קשת עוסקת גם בפיתוח מודל של פיזיולוגיה ומחלות (כמו סוכרת אוטואימונית), והתנהגות ואגרסיביות ביצורים חיים. פרס קריגר-נלסון של החברה המתמטית הקנדית ב-2002 פרס האגודה הקנדית למתמטיקה יישומית ותעשייתית ב-2016 פרס ארתור וינפרי של האגודה לביולוגיה מתמטית ב-2021 פרס ג'ון פון נוימן (אנ') של האגודה למתמטיקה תעשייתית ושימושית ב-2022 בנוסף, פרס של החברה לביולוגיה מתמטית נקרא על שמה, פרס ליה אדלשטיין-קשת בהוקרה להיותה הנשיאה הראשונה של הארגון. הפרס ניתן בשתי דרכים: לנשים בתחילת דרכן ולנשים שיש להן כברת דרך בתחום. Leah Edelstein-Keshet (2017) Differential Calculus for the Life Sciences. Lee A Segel and Leah Edelstein-Keshet (2013) A Primer on Mathematical Biology, SIAM. Edelstein-Keshet, L (2005; originally 1988) Mathematical Models in Biology, reprinted by SIAM under the "classics" editions. אתר האינטרנט הרשמי של ליה אדלשטיין-קשת באוניברסיטת קולומביה הבריטית ליה אדלשטיין-קשת, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ליה אדלשטיין-קשת, באתר dblp ליה אדלשטיין-קשת, באתר גוגל סקולר Nature or Nurture? My Mathematical, Biology Upbringing, Science, ‏20/2/2004 Profiles in Biophysics-Leah Edelstein-Keshet, Biophysical Society, ‏אפריל 2013 (באנגלית) Leah Edelstein-Keshet Mathematics Genealogy Project-Leah Edelstein-Keshet, MathSciNet Le Prix Krieger-Nelson 2003 Krieger-Nelson Prize. Leah Edelstein-Keshet is the 2022 SIAM John von Neumann Prize Lecturer, Siam News Leah Edelstein-Keshet Prize, Society for Mathematical Biology
אוניברסיאדת נאפולי (2019)

אוניברסיאדת הקיץ ה-30 נערכה בנאפולי שבאיטליה. במשחקים אלו השתתפו 5,971 ספורטאים מ-118 מדינות שונות. תחילה המשחקים היו צריכים להיערך בברזיליה. בדצמבר 2014 ראשי העיר הודיעו שלא יכולים לערך את התחרות בגלל בעיות תקציביות. בשנת 2016 סוכם שתחרות תערך בנאפולי. גבי דלוף (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-5 מדליות זהב, מהן 2 אישיות וואקה קובורי (יפן יפן), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות טטיאנה סמית' (דרום אפריקה דרום אפריקה), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות טאילה לאוומור (דרום אפריקה דרום אפריקה), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות זאק אפל (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-5 מדליות זהב, מהן 2 אישיות. קיריל פריגודה (רוסיה רוסיה), זכה ב-4 מדליות, 2 זהב אישיות, ו-2 כסף מהן אחת אישית משלחת ישראל כללה מספר ספורטאים שהתחרו ב-5 ענפי ספורט. ניקול טל זכתה במדליית ארד בסיף. נבחרת בכדורסל הפסידה במשחק על מדליית ארד אוסטרליה בהארכה עם תוצאה 79-86 מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת נאפולי בוויקישיתוף אוניברסיאדת נאפולי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר רשמי
יחסי כורדיסטן הסורית–כורדיסטן העיראקית

יחסי כורדיסטן הסורית–כורדיסטן העיראקית הם היחסים הדו-צדדיים בין כורדיסטן הסורית (נקראת גם רוז'אבה) לבין כורדיסטן העיראקית. למרות שבין שתי האומות ישנן קשרים תרבותיים, הפוליטיקה בהן שונה. בעוד שהייתה שיתוף פעולה צבאי בין ארצות הברית לבין כורדיסטן העיראקית כנגד המדינה האסלאמית, אף אחת מהצדדים העבירה תמיכה לרוז'אבה או ליחידות להגנת העם. כורדיסטן העיראקית החלה הסגר כנגד כורדיסטן הסורית, מה שגרם לפגיעה בכלכלתה. במהלך הקרב על כובאני, מספר רחב של אתנים כורדים שגרו בטורקיה עברו את הגבול לרוז'אבה והגנו על העיר. בעוד חזרתם לטורקיה, חלקם הביאו איתם נשקים ולחמו במערכה הכורדית-טורקית, והשתמשו במיומנויות חדשות שלמדו בקרב בכובאני. "Kurdish National Council announces plan for setting up ‘Syrian Kurdistan Region’, aranews "Syrian kurdish leader will respect outcome independence referendum", aranews
בית הנבחרים של ארקנסו

בית הנבחרים של ארקנסו (באנגלית: Arkansas House of Representatives) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת ארקנסו. בבית הנבחרים חברים 100 נציגים, המייצגים כל אחד מחוז בחירה שונה ובו כ-29,159 איש, לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010. בית הנבחרים המדינתי מתכנס בקפיטול מדינת ארקנסו השוכן בבירת המדינה, ליטל רוק. בתקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית העבירה את חוקי השיקום ותושבי ארקנסו האפרו-אמריקאים קיבלו זכות הצבעה. אפרו-אמריקאים נבחרו ושירתו בבית הנבחרים של ארקנסו אף על פי שהכמויות שלהם ירדו בסופו של דבר כשהדמוקרטים השתלטו מחדש על הרשות המחוקקת בארקנסו והצליחו להחזיר את העליונות הלבנה לפוליטיקה המדינתית. בראשית המאה העשרים נאסר במידה רבה על אפרו-אמריקאים לשרת בבית הנבחרים המדינתי, כמו גם במדינות אחרות בדרום ארצות הברית. יושב ראש בית הנבחרים עומד בראשו, ונבחר על ידי חברי בית הנבחרים אחת לשנתיים. תפקידיו כוללים פיקוח וניהול סדר היום השגרתי, מתן רשות דיבור לנואמים, שמירת הסדר והכללים, אישור כל הצעות החוק שהתקבלו, מינוי חברים לתפקידי הנהגה סיעתיים ומינויים לוועדות הקבועות של בית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא בית הנבחרים של ארקנסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הנבחרים של ארקנסו (באנגלית)
בית הנבחרים של אריזונה

בית הנבחרים של אריזונה (באנגלית: Arizona House of Representatives) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת אריזונה. בית הנבחרים מתכנס ב"מליאת החקיקה" בקפיטול מדינת אריזונה שבעיר הבירה פיניקס. חבריו נבחרים לתקופת כהונה בת שנתיים, עם הגבלת כהונה לארבע קדנציות רצופות (שמונה שנים סך הכל). כל אחד מ-30 מחוזות הבחירה של המדינה בוחר שני נציגים לבית הנבחרים ונציג אחד לסנאט, כאשר בכל מחוז אוכלוסייה בת לפחות 203 אלף איש. יושב ראש בית הנבחרים של אריזונה נבחר על ידי חברי סיעת הרוב לצד מנהיג הסיעה, עוזר מנהיג הרוב והמצליף הראשי. בית הנבחרים מתכנס לאחר מכן בכללותו ומעביר החלטה המאשרת את יושב הראש הנבחר ואת מזכיר בית הנבחרים. בנוסף להיותו המנהל היומיומי של בית הנבחרים, יושב הראש הוא גם בעל תפקיד ההנהגה הבכיר, ושולט על החקיקה ותפקידי הוועדות. מחוץ לסמכותו בחוק, ניתנת ליושב ראש הסמכות להעסיק, לסיים ולשנות את התגמול של כל האזרחים העובדים בבית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא בית הנבחרים של אריזונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הנבחרים של אריזונה (באנגלית) "Final Legislative Districts – Approved 1/17/12" (PDF). azredistricting.org. Retrieved April 9, 2021.
אדם דימארקו

אדם דימארקו (באנגלית: Adam DiMarco; נולד ב-14 באפריל 1990) הוא שחקן קנדי, המוכר בין היתר מתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "הקוסמים" (אנ') (2016–2020), בתור רנדל קרפיו בסדרה האימה של נטפליקס, "המסדר" (אנ') (2019–2020) ובשל הופעתו בתור אלבי די-גראסו בסדרה הקומית השחורה של HBO, "הלוטוס הלבן" (2022). דימארקו נולד וגדל בעיירה אוקוויל (אנ'), אונטריו, קנדה, ומציין שהוא חצי איטלקי. הוא החל לשחק בבית הספר היסודי, וכיכב במספר הפקות תיאטרון. דימארקו למד מדעי החיים באוניברסיטת מקמסטר במשך שנה לפני שנשר. כשהרגיש אומלל, הוא עבר לוונקובר ונרשם לבית הספר לקולנוע של ונקובר (אנ') כדי ללמוד משחק. הוא עוסק גם במוזיקה; בסרט "רדיו רבל" בו הוא משתתף בשירים "Turn It All Around", "We So Fly" ו-"Now I Can Be The Real Me". דימארקו החל את הקריירה שלו כשהשתתף בשני סרטים קצרים בשנת 2010. שנה לאחר מכן הופיע לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "Do Something with Your Life" ובפרק בסדרה "שעה מכושפת" בה הופיע גם בשנת 2012. בשנת 2012 הופיע דימארקו בתפקיד ראשי לצד דבי ראיין בסרט המקורי של ערוץ דיסני" רדיו רבל". באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "Kiss at Pine Lake" בערוץ הולמרק ובסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים, "A Killer Among Us". בשנת 2013 הופיע בסרט "מילים ותמונות" לצד ג'ולייט בינוש. בשנת 2014 הופיע דימארקו הופיע בסרט האימה "Girlhouse". באותה שנה גילם את אדם כוכב נבחרת הכדורסל בסרט "זאפד", בהפקת ערוץ דיסני. בין השנים 2013–2016 הופיע דימארקו במספר סרטי טלוויזיה והופיע בכמה סדרות טלוויזיה בתפקידי אורח. בשנת 2016 הופיע בסרט "סטארטרק: אל האינסוף". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הקוסמים". בין השנים 2019–2020 הופיע דימארקו בסדרת הטלוויזיה "המסדר". בשנת 2022 שיחק בסדרה "Pillow Talk". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן". מדיה וקבצים בנושא אדם דימארקו בוויקישיתוף אדם דימארקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם דימארקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Barry Hertz, HBO’s The White Lotus returns for second round of high-priced sexual and class anxieties, The Globe and Mail, ‏4 בספטמבר 2022 Clarissa Leigh, Where You May Have Seen The Cast Of The White Lotus Season 2 Before, TheThings, ‏5 באוקטובר 2022 Adam DiMarco - Northernstars.ca, Northernstars.ca, ‏בספטמבר 2022 'Girl House' is a Stellar Sex-Positive Slasher, Dread Central, ‏3 בפברואר 2022 Eve Crosbie, Here is the cast of 'The White Lotus' season 2 and where you might recognize them from, Insider, ‏בספטמבר 2022 Joe Otterson, Variety, Variety, ‏2 בundefined 2022 Christina Izzo, Who plays Albie on 'The White Lotus'? Get to know actor Adam DiMarco, My Imperfect Life, ‏באוקטובר 2022 Christina Radish, The White Lotus Adam DiMarco & Haley Lu Richardson on Season 2, Collider, ‏1 באוקטובר 2022
Lithium (שיר של נירוונה)

Lithium (מילולית: ליתיום) הוא שיר של להקת הגראנג' האמריקאית, נירוונה. השיר יצא כסינגל שלישי מתוך האלבום המצליח, Nevermind. השיר הופיע גם באלבום ההופעה From the Muddy Banks of the Wishkah, באוסף הלהיטים של הלהקה (שנקרא כשם הלהקה), Nirvana, וגרסה אקוסטית שלו הופיעה באוסף With the Lights Out. מילות השיר, שנכתבו על ידי סולן הלהקה קורט קוביין, עוסקות בתנודות במצבי רוח, ומרמזות על הפרעה דו-קוטבית, הן במילים והן בשם השיר (ליתיום קרבונייט משמש כתרופה להפרעה דו-קוטבית). במהלך הבתים קוביין שר ומנגן באופן רגוע ושקט, ואילו בפזמון ובגשר המנגינה מתחלפת למנגינה כבדה ורועשת, מנגינה שמאפיינת מאוד את סגנון הגראנג' של נירוונה. השיר זכה למעמד הכסף בבריטניה. ערוץ המוזיקה MTV ביקש מהלהקה לנגן את השיר Smells Like Teen Spirit בטקס פרסי המוזיקה של שנת 1992, אולם הלהקה רצתה לנגן שיר חדש - Rape Me. בתור פשרה, אנשי MTV הסכימו שנירוונה ינגנו את לית'יום, שהיה הסינגל הנוכחי שלהם. כאקט מחאה, שר קוביין את התיבות הראשונות של Rape Me לפני שהלהקה קפצה ללית'יום. לקראת סוף ההופעה, זרק הבסיסט קריסט נובוסליץ' את הגיטרה שלו באוויר, לא הצליח לתפוס אותה - והתמוטט לאחר שהגיטרה נפלה על מצחו. נובוסליץ' כשל אל מחוץ לבמה, בעוד קוביין וגרוהל ממשיכים להופיע. מידע על היצירה "Lithium" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Lithium" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Lithium" באתר Discogs סרטון השיר "Lithium" באתר יוטיוב
בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה

בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה הוא מבנה מן המאה ה-14 ברובע היהודי החדש (Call nou) בעיירה טורטוסה. אין תיעוד בכתב או שריד ארכאולוגי שיהיה בהם להעיד שמבנה זה אכן שימש כבית כנסת. המבנה נמצא ברשימת אתרי המורשת האדריכלית של קטלוניה. המבנה המכונה "בית הכנסת היהודי הישן" נמצא בפינת הרחובות קארר מז'ור דה רמולינס (Carrer Major de Remolins) וטרבסיה דל מוּר (Travessia del Mur). בחזית נשמרה קשת בצורת חצי עיגול הנשענת על משקופי אבן ומימינה חלון קטן. חלונות נפתחים לחזית בשתי הקומות העליונות. הגג היה מעוטר בקצהו בשינות מסוגננות. קירות המבנה החיצוניים טויחו וסוידו, ורק בפינתו חשופים נדבכי אבנים מסותתות. לבניין שני פתחים, שאחד מהם חסום. המבנה נמצא סמוך לחומה שנבנתה במאה ה-14 להגנה על העיר ולשער וימפסול (Vimpeçol) שהיה אחד מהכניסות הראשיות לטורטוסה. ייתכן שפתח הכניסה המקומר של בית הכנסת עוצב בדומה לזה של שער הכניסה לעיר. השער נהרס במאה ה-19 יחד עם קטעים מהחומה כדי לאפשר בנייה חדשה. קיימות עדויות לנוכחות יהודית בטורטוסה כבר במאה ה-7. בין האישים המפורסמים שהתגוררו בטורטוסה נמנו מנחם בן סרוק (920–970), יליד טורטוסה, בלשן ופילולוג, איברהים איבן יעקוב דה טורטוסה, בן תקופתו של מנחם בן סרוק, חובב מדעי הטבע ורפואה שנודע בזכות גאוגרפים ערבים שציטטו את עבודותיו, אבן מר שאול, יצחק בר לוי, יליד קורדובה, שהתיישב בטורטוסה בשנת 1013 והיה אחד ממניחי היסוד של האסכולה הפייטנית הספרדית, וכן הרופא הפרובאנסלי שם טוב בן יצחק מטורטוסה (אנ') (1196–1264) שנודע בתרגומיו לחיבורים בפילוסופיה וברפואה מערבית לעברית. הרובע היהודי הראשון בטורטוסה הוקם לאחר כיבוש העיר מידי המורים בידי רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה בשנת 1148, כאשר הרוזן תרם לקהילה היהודית את אזור מספנות לצורך בניית 60 בתים. הרובע היהודי החדש הוקם במאה ה-13 על אדמות שהוענקו לראשי משפחה יהודים על ידי האבירים הטמפלרים לצורך בניית 25 בתים. בין שני הרבעים הפריד הרחוב קארר מז'ור דה רמולינס. בין המאות ה-12 וה-15 הקהילה היהודית בטורטוסה הייתה אחת הקהילות החשובות ביותר בקטלוניה. שני הרבעים היהודיים נשמרו כמעט ללא שינוי. הנוכחות היהודית מונצחת בשמות רחובות הרובע, כדוגמת כיכר מנחם בן סרוק ורחוב ירושלים (Carrer de Jerusalem). בניגוד לדעה הרווחת, יש הסוברים שבית הכנסת של הרובע היהודי היה ממוקם ברחוב ירושלים. סברה זאת מסתמכת על מסמך משנת 1493 (שנה לאחר גירוש יהודי ספרד) בו צוין שהעירייה רוצה למכור בית כנסת הנמצא בבניין הפונה לרחוב Carrer del Pla d'en Pol (שמו הקודם של רחוב ירושלים) כדי לשלם חובות. כמו כן קיים מסמך משנת 1635 המכיל את רשימת הנכסים שחילק בית המלוכה בעיר טורטוסה, ובו מוזכר "בית הכנסת של היהודים" (ברובע היהודים, Judería) הנמצא באותו מקום. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה בוויקישיתוף Victòria Mora, Assumpció Hosta, קטלוניה היהודית, מסע בארצות אדום Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. תצלום המבנה לפני שיפוצו על אבן מר שאול, יצחק בן לוי Andreu Lascorz, Cultura judeocatalana - La comunitat de Tortosa Tortosa, www.jewishvirtuallibrary.org
פרס קריגר-נלסון

פרס קריגר-נלסון (באנגלית: Krieger–Nelson Prize) מוענק על ידי האגודה הקנדית למתמטיקה (אנ') כהוקרה לאישה מצטיינת במתמטיקה. הוא הוענק לראשונה בשנת 1995. הפרס נקרא על שם ססיליה קריגר ואוולין נלסון (אנ'), שתיהן ידועות בתרומתן למתמטיקה בקנדה. בעוד שהפרס הוענק ברובו למתמטיקאיות העובדות באוניברסיטה קנדית, הוא הוענק גם לנשים ילידות קנדה, או משכילות שעובדות מחוץ למדינה. לדוגמה, קתלין מוראווץ, לשעבר נשיאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, וחברת סגל במכון קוראנט למדעי המתמטיקה (אנ') (בית ספר ומרכז מחקר באוניברסיטת ניו יורק) זכתה בפרס קריגר-נלסון ב-1997 (מוראווץ למדה באוניברסיטת טורונטו, קנדה). על פי הקריטריונים להגשת מועמדות, הזוכה בפרס צריכה להיות "חבר בקהילה המתמטית הקנדית". מקבלות פרס קריגר-נלסון מעבירות הרצאה בפני האגודה הקנדית למתמטיקה, בדרך כלל במהלך מפגש הקיץ של הארגון.   פרס קריגר-נלסון הוא פסל אינואיטי מסטיאטיט. כל פסל שונה, מה שמעניק למקבל הפרס, יצירת אמנות קנדית ייחודית. 1995 - ננסי ריד 1996 - אולגה חלאמופוביץ 1997 - קתלין מוראווץ 1998 - קתרין סולם 1999 - ניקול טומצ'אק -ייגרמאן 2000 - קתרין גופטה 2001 - ליסה ג'פרי 2002 - סידני גרינווד 2003 - ליה אדלשטיין-קשת 2004 - הפרס לא חולק 2005 - ברברה קיפיץ 2006 - פני האקסל 2007 - פאולין ואן דן דרייש 2008 - איזבלה לבה 2009 - יעל קרשון 2010 - ליה ברונסארד 2011 - רחל קוסקה 2012 - אליאנה פרייזר 2013 - שאנטל דוד 2014 - גלי וולקוביץ 2015 - ג'יין יה 2016 - מלאביקה פראמאניק 2017 - סטפני ואן ווילגנבורג 2018 - מגומי האראדה 2019 - ג'וליה גורדון 2020 - סוג'אטה ראמדוראי 2021 - אניטה לייטון 2022 - מטילדה ללין 2023 - יוהאנה ג. נשלהובה(אנ') מדיה וקבצים בנושא פרס קריגר-נלסון בוויקישיתוף Krieger–Nelson Prize, Canadian Mathematical Society. "The Krieger–Nelson Prize of the Canadian Mathematical Society", MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews, נבדק ב-2020-01-18 Call for Applications Krieger–Nelson Prize Lectureship, Canadian Mathematical Society.
קהמבה

קְהַמְבָּה (גם קהמפה) הם בני קבוצה אתנית המאכלסת את עמק יאנג-סאנג-צ'ו בחלק המערבי ביותר של ארונאצ'ל פרדש, ליד הגבולות עם טיבט ובהוטן. בתוך העמק, הם גרים בכפרים יורטון, לנגו, טאשיגונג, ניוקונג ומנגקוטה. חיטה ותירס הם גידולים עיקריים המעובדים על ידי הקהמבה. הבתים שלהם, העשויים מאבן ועץ, מבוססים על מבנה שדומה מאוד למבנים של הקבוצה האתנית של המונפה (אנ'). הקהמבה הם חסידי הבודהיזם הטיבטי ומשתמשים בהינגנה, כתב משלהם, המבוסס על הכתב הטיבטי. עם זאת, בשל הבידוד היחסי מטיבט ומגעים מזדמנים עם הקבוצה האתנית של האדי (אנ'), הם גם מושפעים באמונותיהם במידה מסוימת מאמונת הדוני-פולו (אנ'). בכל כפר יהיה לאמה בודהיסטי. הפסטיבלים שנחגגים מקבילים לאלו של הקבוצה האתנית של הממבה (אנ'), הכוללת את לוסאר (אנ'), ראש השנה הטיבטי. במקור הם ישבו בצ'אמדו (אנ') (כיום נציבות עירונית במזרח המחוז האוטונומי הטיבטי בשליטת רפובליקה העממית של סין) והיו פעילים בלוחמת הגרילה כנגד הכיבוש הסיני בשנת 1950, ובייחוד בשנים 1959–1965. מדיה וקבצים בנושא קהמבה בוויקישיתוף Ethnologue profie Khamba Language metadata האנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 195 Khamba people, Britannica ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קהמבה".
יעל קרשון

יעל קרשון (נולדה ב-1964) היא מתמטיקאית ישראלית-קנדית שתוארה כ"אחד המומחים המובילים בקנדה בגאומטריה סימפלקטית" (אנ'). משמשת כפרופסור באוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה (אנ') ובאוניברסיטת תל אביב. קרשון היא בתו של הפיזיקאי פרופ' אורי קרשון ממכון ויצמן למדע, ואחיה יזהר קרשון הוא נגן צ'מבלו. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית בשנת 1982. בשנת 1985 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ובשנת 1989 קיבלה תואר שני במתמטיקה, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של שלמה שטרנברג. לאחר שעבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1995 עברה לאוניברסיטה העברית בירושלים, שבה הייתה מרצה בכירה בשנים 1997–2001 במלגת אלון, ובשנת 2002 מונתה לפרופסור חבר. בשנת 2002 עברה לאוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה, ובשנת 2006 מונתה שם לפרופסור מן המניין. החל משנת 2021 היא גם פרופסור באוניברסיטת תל אביב. קרשון עוסקת במחקרה בפעולות המילטוניות של חבורות לי. מגרעין המחקר הזה היא עוסקת בתחומי מחקר נוספים. בשנת 2002 יצא לאור, בהוצאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, הספר Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, שמחבריו הם ויקטור גילמין (Victor Guillemin), ויקטור גינזבורג (Viktor Ginzburg) ויעל קרשון. מלגת יגאל אלון, 2001-1997 Ernst D. Bergmann Memorial Award, 1997 McLean Award, אוניברסיטת טורונטו, 2005 קרשון זכתה בפרס קריגר-נלסון מטעם האגודה המתמטית הקנדית בשנת 2009 קרשון נולדה בישראל, התגוררה בארצות הברית במשך עשר שנים. היא קיבלה אזרחות קנדית בשנת 2011. מנישואיה למתמטיקאי דרור בר-נתן, יש לה שני בנים. כיום בזוגיות עם הכימאי התאורטי פרופ' רועי בר. מדיה וקבצים בנושא יעל קרשון בוויקישיתוף יעל קרשון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יעל קרשון, באתר ResearchGate יעל קרשון, באתר Semantic Scholar פרופ' יעל קרשון, באתר של אוניברסיטת תל אביב Yael Karshon, International Mathematical Olympiad Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, American Mathematical Society
דת בברוניי

בין הדתות ברוניי, האסלאם הסוני הוא השולט. בשנת 2016, הוערך כי 80.9% מאוכלוסיית ברוניי היא מוסלמית. עם זאת, גם לדתות אחרות יש השפעה ניכרת בברוניי: 7% מהאוכלוסייה היא נוצרית, ועוד 7% הם בודהיסטים. 5% הנותרים מאמינים בדתות שונות, כולל דתות מקומיות. האסלאם היא הדת הממלכתית של ברוניי, אבל מובטח חופש דת. עם זאת, חופש זה מוגבל למספר מקרים. חלק מהחגים הלא-אסלאמיים, כגון ראש השנה הסיני, חג המולד, יום ווסק/ואיסאק וגאוואי דייאק, מוכרים.[דרוש מקור][מפני ש...] עם זאת, זכויות אלו מוגבלות: החינוך הדתי נשלט, אפילו בבתי הספר הסינים, הנוצריים והפרטיים, וכל חומר דתי לא-אסלאמי המופץ מוגדר כבלתי חוקי ואסור בהחלט; הענישה בחוק היא עונש מוות מיידי ללא משפט והחומרים הנלמדים מוחרמים, לפי חוק משנת 2014.[דרוש מקור][מפני ש...] בברוניי, לא-מוסלמים חייבים להיות בני 14 ו-7 חודשים לפחות אם הם רוצים להמיר לדת אחרת. קטין יהפוך אוטומטית למוסלמי אם הוריו מתאסלמים.[דרוש מקור][מפני ש...] מדיה וקבצים בנושא דת בברוניי בוויקישיתוף יום הולדת גאוטמה הבודהה "Population by Religion, Sex and Census Year".