laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כנסיית ניקולאי (ברלין)

כנסיית ניקולאי הקדוש (בגרמנית: St. Nikolai-Kirche) על שם ניקולאוס הקדוש היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. היא שוכנת בחלק המזרחי של מרכז ברלין, ברובע מיטה. האזור שמסביב לכנסייה תחום על ידי רחוב שפנדאו (גר'), רחוב ראטהאוס (גר'), נהר השפרה ורחוב מילנדאם (אנ'), מכונה רובע ניקולאי, והוא אזור של מבנים משוחזרים מימי הביניים, מבנים שבחלקם הם חיקויים מודרניים. הכנסייה נבנתה בין השנים 1220 ל-1230, ויחד עם כנסיית מרי הקדושה באלכסנדרפלאץ, לא הרחק משם, היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. כנסיית ניקולאי הקדוש הייתה כנסייה קתולית. היא הפכה לכנסייה לותרנית לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית במרקיזות ברנדנבורג ב-1539. במאה ה-17, המשורר פול גרהרדט (אנ') שר בכנסייה זו והמלחין יוהאן קרוגר (אנ') היה המנהל המוזיקלי. התאולוג הלותרני פרובוסט (אנ') פיליפ יקוב שפנר (אנ') היה הכומר מ-1691 עד 1705. בשנים 1913 עד 1923, הכומר בכנסייה היה וילהלם וסל, שבנו הורסט וסל התפרסם מאוחר יותר כנאצי. המשפחה התגוררה ברחוב יודנשטראסה הסמוך. ביום הרפורמציה בשנת 1938 (31 באוקטובר) שימש בניין הכנסייה את הקהילה הלותרנית בפעם האחרונה. המבנה נמסר לממשלה כדי לשמש כאולם קונצרטים ומוזיאון כנסייתי. מספר חברי הקהילה הצטמצם עקב הג'נטריפיקציה הגוברת של אזור פנימי זה של העיר. שטחי מגורים הוחלפו במשרדים וחנויות. מאוחר יותר התאחדה הקהילה עם הקהילה של כנסיית מרי הקדושה. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו הגג והמגדלים בכנסייה כתוצאה מהפצצות בעלות הברית. בשנת 1949 קרסו כל הקמרונות והעמודים הצפוניים. ההריסות היו במזרח ברלין, ורק ב-1981 התירו השלטונות האתאיסטיים של גרמניה המזרחית בנייה מחדש של הכנסייה עם עיצובים ותוכניות כמקודם. לפיכך, כנסיית ניקולאי הקדוש כפי שהיא נראית היום היא במידה רבה שחזור. כיום הכנסייה היא מוזיאון ואולם קונצרטים, בניהול קרן מוזיאון העיר ברלין לתרבות ולתולדות העיר (Stiftung Stadtmuseum Berlin – Landesmuseum für Kultur und Geschichte Berlins). בכנסייה נערך רסיטל לעוגב כמעט מדי יום שישי ב-17:00. המבנה ידוע באקוסטיקה שלו, והכנסייה צוידה ב-41 פעמונים. העוגב הנוכחי נעשה על ידי חברת ימליך (אנ') מדרזדן. אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית ניקולאי מדיה וקבצים בנושא כנסיית ניקולאי בוויקישיתוף ניקולאיקירכה קרן מוזיאון העיר ברלין – Stiftung Stadtmuseum Berlin מוזיאון ניקולאיקירכה The Horst-Wessel-Lied – A Reappraisal (אורכב 08.08.2014 בארכיון Wayback Machine) "Orgel Berlin Nikolaikirche". Jehmlich Orgelbau (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-25. נבדק ב-2014-09-18.
וילהו פטר ננונן

וילהו פטר ננונן (בפינית: Vilho Petter Nenonen;‏ 6 במרץ 1883 – 17 בפברואר 1960) היה גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה של פינלנד, ולמשך כשנה כמפקד העליון של הצבא הפיני. ננונן נולד ב-6 במרץ 1883, בקואופיו שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1901 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולמד בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי. הוא נשלח למנצ'וריה להשתתף במלחמת רוסיה-יפן, אולם בפועל לא לקח חלק בקרבות. לאחר המלחמה הוצב בבריגדת התותחנים המזרח-סיבירית ה-4. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד על גדוד ארטילריה שהוצב במבצר פיוטר הגדול באולנד. הוא סיים את המלחמה בדרגת פודפולקובניק. לקראת סיום המלחמה הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות לצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. ננונן הצטרף לצבא הלבן, ולאחר המלחמה הפך לחייל בצבא הפיני הסדיר והועלה לדרגת אברסטי. הוא סייע בהקמת חיל הארטילריה של הצבא הפיני החדש. ב-1920 הוא מונה למפקד חיל הארטילריה הפיני. ב-1923 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור. ב-16 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה לשר ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 18 בינואר 1924. ב-7 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד הצבא. הוא כיהן בתפקיד עד 16 באפריל 1925. ב-1930 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בין 1937–1940 הוא כיהן כראש מועצת החימוש של משרד ההגנה. במהלך מלחמת החורף הוא היה חבר במועצה הצבאית העליונה. כמו כן הוא נשלח לארצות הברית במטרה לשאת ולתת על מכירת נשק לצבא הפיני. ב-1941 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד חיל הארטילריה. הוא כיהן בתפקיד במהלך מלחמת ההמשך כנגד ברית המועצות. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם לאחר סיום המלחמה. ב-1947 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-17 בפברואר 1960. מדיה וקבצים בנושא וילהו פטר ננונן בוויקישיתוף וילהו פטר ננונן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
Do It Better

"Do It Better" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה עם זמרת הפופ הגרמנייה, זואי ויס. השיר יצא ב-27 במאי 2022 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. השיר נכתב על ידי פליקס ין, זואי ויס, דניאל דימן, לואיז לינדברג, מואה פטרסון המר, וירוסלב פוליקרפוב ו-Junkx, והופק על ידי פליקס ין ו-Junkx. נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-67 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-4 מיליון פעמים ביוטיוב. ב-9 בדצמבר 2022, השיר זכה בקטוגריית "שיר הדאנס הטוב ביותר" של 1 Live Krone (גר'). מידע על הסינגל "Do It Better" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Do It Better" באתר Genius סרטון השיר "Do It Better" באתר יוטיוב מידע על השיר "Do It Better" באתר ספוטיפיי Do It Better (feat. Zoe Wees), 2022-05-27, ארכיון מ-2023-04-05, נבדק ב-2023-07-07 Felix Jaehn - Do It Better (Official Video) ft. Zoe Wees, ארכיון מ-2023-04-20, נבדק ב-2023-07-07 Felix Jaehn - Do It Better (Lyric Video) ft. Zoe Wees, ארכיון מ-2023-02-09, נבדק ב-2023-07-07
רעות רווחה

רעות רווחה (נולדה ב-21 במאי 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת כנף ימין במכבי בנות עמק חפר מליגת העל ובנבחרת ישראל. רווחה החלה לשחק כדורגל באופן מקצועי רק בגיל 15 אז הצטרפה לקבוצת הנערות של מ.ס. קריית גת, את אותה עונה סיימה כמלכת השערים בליגת העל לנערות עם 44 כיבושים. היכולת הטובה שלה בעונה הזו סידרה לה זימון לאקדמיה לכדורגל עונה לאחר מכן. בעונת 2017/2018 שיחקה באקדמיית הכדורגל של ההתאחדות לכדורגל במכון וינגייט ובמקביל המשיכה לשחק בליגת הנערות במדי מ.ס. קריית גת. בעונת 2018/2019 החלה לשחק במדי מ.ס. קריית גת בליגת העל לנשים במדיה שיחקה עד ינואר 2021. בחלון העברות בינואר 2021 חתמה בקבוצת ק.ק.פ. בידגושץ' מהליגה הפולנית, במדיה שיחקה עד לסיום העונה. בקיץ 2021 הצטרפה למועדון הכדורגל מכבי בנות עמק חפר. רווחה שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א בסרביה ב-2016 אז ערכה את הופעת הבכורה שלה בניצחון 6:0 על מונטנגרו. הופיעה בנבחרת הצעירה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה ובשלב העילית. החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים עשתה בניצחון 4:0 על נבחרת גאורגיה במוקדמות אליפות אירופה בעונת 2017/2018 רעות רווחה זכתה בפרס תגלית העונה של ההתאחדות לכדורגל. רעות רווחה, ברשת החברתית פייסבוק רעות רווחה, ברשת החברתית אינסטגרם רעות רווחה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רעות רווחה, באתר Soccerdonna (בגרמנית) פרופיל, באתר JSport פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר globalsportsarchive פרופיל, באתר Flashscore פרופיל, באתר worldfootball Wielbuond, R. REVAHA: CHCĘ BYĆ JAK NAJLEPSZĄ AMBASADORKĄ IZRAELA, kobiecyfutbol, ‏11 במרץ 2021 (ראיון עם רווחה) (בפולנית) ליאור ברטל, ‏רעות רווחה מככבת בליגה הפולנית: "מהליגה הישראלית קשה להגיע לברצלונה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באפריל 2021 ליאור ברטל, ‏ליגת העל לנשים בכדורגל יוצאת לדרך: "תחושה של שינוי משמעותי", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 באוקטובר 2021 דף משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל דף משחק, באתר UEFA
לאורי מלמברג

קרלו לאורי טורבלד מלמברג (בפינית: Kaarlo Lauri Torvald Malmberg;‏ 8 במאי 1888 – 14 במרץ 1948) היה לוטננט גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה וכמפקד העליון של הצבא הפיני. מלמברג נולד ב-8 במאי 1888 בהלסינקי שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. אמו, הייתה איינו מלמברג - סופרת מוכרת ופעילה פוליטית לעצמאות פינלנד. כמו צעירים פינים רבים, מלמברג עזב את פינלנד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא לחם בשורותיו במהלך המלחמה, שלאחריה הכריזה פינלנד על עצמאותה. עם הכרזת העצמאות, פרצה בארץ מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הגרמנים, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. מלמברג התגייס לצבא הלבן ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. לאחר מכן הוא התגייס לצבא פינלנד. במקביל, הוא התגייס ל"משמר האזרחי" - מיליציה סמי-צבאית של הימין הקיצוני. ב-1921 הוא הפך למפקד הארגון. בשנותיו הראשונות, הצבא הפיני היה נתון במשבר פיקודי חמור. הקצונה הוותיקה עברה ברובה את הכשרתה בצבא האימפריה הרוסית, בעוד הקצינים הצעירים יותר היו בוגרי הצבא הגרמני והיו נאמנים פחות לממשלה הדמוקרטית. כתוצאה מכך, מפקדי הצבא התחלפו בתדירות גבוהה. ב-16 באפריל 1925 נבחר מלמברג למפקד הצבא. למרות גילו הצעיר ודרגתו הנמוכה יחסית הוא נחשב למועמד פשרה. מחד, הוא היה בוגר הצבא הגרמני, ומאידך, היה נאמן ללא עוררין לממשלה. במקביל, הוא מונה גם לשר ההגנה. עם זאת, גם הוא לא החזיק מעמד בתפקיד זמן רב, וב-1 באוקטובר של אותה שנה פוטר משני תפקידיו. בפברואר 1932, התמרדו הקצינים הצעירים בצבא פינלנד (מרד מנצלה) כנגד הממשלה הדמוקרטית. מלמברג הביע תמיכה במרד, אולם נמנע מלהצטרף אליו בפומבי. למרות זאת, רבים מאנשי המשמר האזרחי הצטרפו למרד, שנכשל לבסוף. ב-1935 הוא עזב את הצבא. עם זאץ, עם פרוץ מלחמת החורף כנגד ברית המועצות, הוא חזר לצבא ומונה למפקד גזרת חבל קרליה. הוא המשיך לשרת במהלך מלחמת ההמשך. עם סיום המלחמה ב-1944 הוא עזב את הצבא. כמו כן, כחלק מתנאי הסכם השלום, נאלצה ממשלת פינלנד לפרק את המשמר האזרחי שבראשו עמד. מלמברג נפטר בהלסינקי ב-14 במרץ 1948. לאחר מותו הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. מדיה וקבצים בנושא לאורי מלמברג בוויקישיתוף לאורי מלמברג באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
Close Your Eyes (שיר של פליקס ין ו-VIZE)

"Close Your Eyes" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, וההרכב המוזיקלי הגרמני, VIZE, בהשתתפות הזמרת השוודית, מיס לי. השיר יצא ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. כמו כן, השיר הופיע כסינגל השלישי של אלבום המוזיקה השני של פליקס ין, Breathe. השיר נכתב על ידי מיס לי, סוני גוסטבסטון, פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ וויטלי זסטובסקיה, והופק על ידי פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ, ויטלי זסטובסקיה ו-VIZE. נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-202 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-22 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Close Your Eyes" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Close Your Eyes" באתר Discogs מילות השיר "Close Your Eyes" באתר Genius סרטון השיר "Close Your Eyes" באתר יוטיוב Close Your Eyes, 2019-11-22, ארכיון מ-2021-03-17, נבדק ב-2023-07-07 Felix Jaehn, VIZE - Close Your Eyes (Official Audio) ft. Miss Li, ארכיון מ-2023-05-31, נבדק ב-2023-07-07
ר.ו.ד. מולנבק

רייסינג וייט דארינג דה מולנבק, או בקיצור ר.ו.ד. מולנבק, הוא מועדון כדורגל בלגי מהעיר מולנבק, שבמחוז בריסל, המשחק בליגת העל הבלגית. המועדון הוקם בשנת 1951 בשם סטנדארד וטרן. בשנת 2015, המועדון נמכר לאנשים שרצו להחיות את המועדון ר.ו.ד. מולנבק הוותיק שפורק בשנת 2002. כך שהמועדון החדש קיבל את השם החדש ר.ו.ד. מולנבק. המועדון עלה במהירות בפירמידת הליגות בבלגיה, והעפיל בתוך שנתיים מהליגה החמישית בבלגיה לליגה השלישית בבלגיה. בדצמבר 2021, הוכרז שהמועדון עבר לבעלותו של היזם האמריקאי ג'ון טקסטור, שבבעלותו מספר מועדונים בעלי מוניטין גבוה. ב-13 במאי 2023, מולנבק העפילו לליגת העל הבלגית בעקבות זכייה באליפות ליגת המשנה הבלגית, בניצחון 1–0 על קבוצת המילואים של אנדרלכט, כאשר מיקאל בירון כבש את שער הניצחון. בעונה שלאחר מכן, שבה לליגת המשנה. עדכון ל-19 ביולי 2023. מדיה וקבצים בנושא ר.ו.ד. מולנבק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ר.ו.ד. מולנבק (בשפות מרובות) אתר האינטרנט הרשמי של ר.ו.ד. מולנבק (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של ר.ו.ד. מולנבק (בצרפתית) ר.ו.ד. מולנבק, ברשת החברתית פייסבוק ר.ו.ד. מולנבק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ר.ו.ד. מולנבק, ברשת החברתית אינסטגרם ר.ו.ד. מולנבק, ברשת החברתית טיקטוק ר.ו.ד. מולנבק, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu WE ARE BACK IN THE FIRST DIVISION !, באתר הרשמי של R.W.D. Molenbeek (בהולנדית) A-kern, rwdm.be
בריידי נון

בריידי נון (באנגלית: Brady Noon; נולד ב-30 בדצמבר 2005) הוא שחקן אמריקאי. נון החל את הקריירה בשנת 2010 כשהופיע בסדרת הטלוויזיה אימפריית הפשע. בסדרה גילם את תומאס דרמודי. בשנת 2019, הוא גילם את ת'ור בסרט הקומדיה "ילדים טובים". בשנת 2021 דיבב את קולו של גרג הפלי בסרט המצויר של דיסני+, יומנו של חנון, ובסרט ההמשך מ-2022, יומנו של חנון 2: רודריק שולט. בשנת 2021, הוא גילם את אוון מורו בסדרה של דיסני+ "The Mighty Ducks: Game Changers", ובשנה לאחר מכן הופיע בסרט הקומדיה חתונה בהפתעה. ובסרט "Family Leave" של נטפליקס בתור ואייט. בשנת 2023, הוא לוהק לתפקיד רפאל בסרט צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים. בספטמבר 2021, הוא לוהק לתפקיד לוקאס הוליסטר במערבון ראסט אך הוחלף על ידי פטריק סקוט מקדרמוט באפריל 2023, עקב הפסקת ההפקה במשך יותר משנה, אשר נגרמה על ידי תקרית הירי במהלך צילומי הסרט . מדיה וקבצים בנושא בריידי נון בוויקישיתוף בריידי נון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריידי נון, ברשת החברתית אינסטגרם בריידי נון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Yomary, Tatayana (2 בדצמבר 2022). "Who Are Brady Noon's Parents? Details on the Child Actor's Family Life". Distractify. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandro, Anthony (20 במרץ 2018). "Universal R-Rated Kids Comedy 'Good Boys' From Seth Rogen's Point Grey Adds Four". Deadline Hollywood. ארכיון מ-6 באוגוסט 2019. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Diary of a Wimpy Kid - Official Trailer - IGN Video". IGN (באנגלית). 19 באוקטובר 2021. ארכיון מ-15 במאי 2022. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Brady Noon and Connor Noon attend a special screening of the film "Marry Me" at the Directors Guild of America in Los Angeles, California, U.S. Grobar, Matt (12 בדצמבר 2022). "'Wednesday's Emma Myers & Brady Noon Join McG-Directed Body-Swap Comedy 'Family Leave' For Netflix". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Bolton, Cameron (15 בדצמבר 2022). "Emma Myers and Brady Noon Join the Cast of Family Leave". MovieWeb. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Murphy, J. Kim (5 במרץ 2023). "'Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutant Mayhem' Unveils Full Voice Cast, Including Jackie Chan as Splinter". Variety. ארכיון מ-5 במרץ 2023. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Hipes, Patrick (14 בספטמבר 2021). "'Rust': Travis Fimmel, Brady Noon And Frances Fisher To Ride With Alec Baldwin In His Western". Deadline Hollywood. ארכיון מ-15 בספטמבר 2021. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandro, Anthony; Patten, Dominic (21 באפריל 2023). "Alec Baldwin's 'Rust' Restarts Production In Montana; New Safety Officers Added To Film After Fatal 2021 Shooting". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandro, Anthony; Patten, Dominic (21 באוקטובר 2021). "Alec Baldwin 'Discharged' Prop Gun That Killed 'Rust' Cinematographer & Injured Director On Set; Actor Questioned And Released – Update". Deadline Hollywood. ארכיון מ-22 באוקטובר 2021. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Goldberg, Lesley (12 בפברואר 2020). "Lauren Graham to Star in 'The Mighty Ducks' TV Series for Disney+". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-25 באוקטובר 2020. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) Every Kids’ Choice 2024 Winner!, Nick (באנגלית)
הרנאן דיאז

הרנאן דיאז (ספרדית: Hernán Díaz, נולד ב-1973) הוא סופר אמריקאי יליד ארגנטינה. הרומן הראשון שלו, In the Distance טרם תורגם לעברית. הרומן השני שלו נאמנות תורגם לעברית בידי שרון פרמינגר ויצא לאור בהוצאת משכל. הספר נאמנות שפורסם ב-2022 זכה בפרס פוליצר לספרות באותה שנה. דיאז נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לשוודיה. המשפחה שבה לארגנטינה לאחר החזרת הדמוקרטיה למדינה. הוא למד תואר ראשון בספרות באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן עבר ללונדון כדי ללמוד לתואר MA בקינגס קולג'.ב-1999 עבר לניו יורק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ניו יורק בהנחיית אביטל רונאל וסילביה מולוי בתחום ספרות השוואתית ופילוסופיה. דיאז קיבל מלגות ממרכז קולמן לחוקרים וסופרים של הספרייה הציבורית בניו יורק, מרכז בלאג'יו של קרן רוקפלר. הרומנים של דיאז תורגמו ליותר מ-20 שפות. מאמריו וסיפוריו הקצרים פורסמו בין השאר ב-פלייבוי וב- The Yale Review. מלבד כתיבתו, הוא מנהל שותף של המכון ההיספני לתרבויות אמריקה הלטינית והאיברי באוניברסיטת קולומביה, ומשמש כעורך מנהל של כתב העת בשפה הספרדית Revista Hispanica Moderna. בשנת 2019, הוא זכה בפרס וויטינג, המעניק $50,000 לכל זוכה לעשרה סופרים חדשים ומגוונים בתחומי סיפורת, עיון, שירה ודרמה. הפרס ניתן "על סמך הישגים בתחילת הקריירה, שנושאים בחובם הבטחה ליצירה ספרותית מעולה שצפויה בהמשך." בשנת 2022 הוא פרסם ספר "נאמנות". גילי איזיקוביץ, חתן פרס פוליצר הטרי לספרות מסביר מדוע הוא כותב על עושר קיצוני, באתר הארץ, 8 ביוני 2023 We stigmatize accents, but language belongs to everyone, PBS NewsHour, ‏2018-07-03 (באנגלית אמריקאית) מדיה וקבצים בנושא הרנאן דיאז בוויקישיתוף הרנאן דיאז, ברשת החברתית Goodreads
Las Palabras de Amor

"Las Palabras de Amor" (בעברית: "מילות האהבה") הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 Hot Space. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום ("Body Language"), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה. מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את "Seven Seas of Rhye", "Killer Queen", "Now I'm Here" ו-"Good Old-Fashioned Lover Boy" בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס Rock the Cosmos Tour, הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III והשיר הופיע גם ב־DVD Greatest Video Hits 2 שיצא בנובמבר 2003. שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין The Queen Album משנת 1988. פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע בריאן מיי - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, קולות רקע, זמרה רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע ג'ון דיקון - בס מידע על היצירה "Las Palabras de Amor" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Las Palabras de Amor" באתר מיוזיק בריינז
Satcom

Satcom הייתה סדרת לווייני תקשורת אמריקאית ששיגורים החלו בשנת 1975. הלוויין האחרון בסדרה הפסיק לפעול בשנת 2002. המערכת הייתה בבעלות חברת RCA תוך הקמת חברה RCA American Communications לתפעול המערכת וחברה RCA Astro Electronics לבניית הלוויינים. בשנת 1986 התחום נמכר לג'נרל אלקטריק תוך הקמת חברה GE Americom לתפעול וחברת ייצור לוויינים הפכה לחטיבה של GE Astro Space. בשנת 1993 חטיבה זו נמכרה ללוקהיד מרטין ותפעול הלוויינים עבר ל-SES. לאור שינויי הבעלות חלק מלוויינים פעילים נמכרו לחברות תקשורת לוויינים אחרות. הלוויין הראשון בסדרה Satcom 1 שוגר בשנת 1975 והחל להעביר שידורי HBO, ניקלודיאון, Christian Broadcasting Network ותחנות נוספות. בהמשך לשידורים הצטרפה רשת CNN. הלוויין היה מצויד ב-24 משיבים ב-C-band לעומת 12 בלוויין מתחרה Westar 1 של וסטרן יוניון ולכן הצליח לקחת חלק משמעותי של השוק. נתוני לוויינים ושיגורים
סיימון קספה

סיימון קספה (1909–1933) היה יהודי תושב חרבין, מנצ'וריה, שנחטף לצורך כופר נפש, עונה ונרצח על ידי כנופיית פושעים פשיסטים בהשפעת המנהיג הרוסי הלבן הגולה קונסטנטין רודזייבסקי (אנ'). החקירה על היעלמותו ומותו של סיימון בוצעה למראית עין על ידי השלטונות היפניים, שחיזרו אחרי הקהילה הרוסית הלבנה במטרה שיעודדו את האידאולוגיה האנטי-קומוניסטית שלהם, דבר שעורר סנטימנט אנטי-יפני בקרב הקהילה היהודית של מנצ'וקאו ואת בריחתם של כמעט 70% מהיהודים בחרבין. קספה היה בנו של ג'וזף קספה, הבעלים של "בית המלון מודרנה" (Hôtel Moderne) שבחרבין, יחד עם רוב בתי הקולנוע והתיאטראות של העיר. ג'וזף קספה נמלט מרדיפות ברוסיה, ועבר לחרבין ב-1907. בתחילה ג'וזף היה חסר אזרחות, לאחר מכן הוא השיג אזרחות צרפתית עבור משפחתו. סיימון קספה גדל בחרבין, נסע בקביעות לצרפת כדי ללמוד בקונסרבטוריון של פריז, והיה פסנתרן מוכשר. באוגוסט 1933 נחטף סיימון קספה, כשחזר מטיול עם חברתו. התוקפים שלו התקרבו מאחור, תפסו אותו ולקחו אותו לאתר במרחק של כ-36 מיל (58 קילומטרים) ממערב לעיר. למחרת, ג'וזף קספה קיבל שטר כופר בדרישה של 100,000 דולר. הוא יצר קשר עם הקונסול הצרפתי המקומי, ששכנע אותו לעכב את תשלום הכופר והבטיח לשתף פעולה עם החקירה של השלטונות היפניים. חודש לאחר מכן, הוא קיבל חצי אוזן מדממת, אך שוב הומלץ לו שלא לשלם את הכופר. גופתו של סיימון קספה נמצאה על ידי המשטרה ב-3 בדצמבר. החוטפים הרעיבו והכו אותו, חתכו את אוזניו, תלשו את ציפורניו והכריחו אותו להחזיק את ראשו בתוך חור חשוך וקר באדמה כשהטמפרטורות ירדו ל-20 ו-30 מעלות מתחת לאפס. הוא הוצא להורג בירייה בראשו. אלפי מפגינים מקהילות רבות השתתפו בהלווייתו של קספה. להפגנות של הקהילות היהודיות בחרבין ושנגחאי בפני סגן שר החוץ היפני, ממורו שיגמיטסו, לא הייתה השפעה. החוטפים נעצרו אך שוחררו למחרת. לאחר הרשעותיהם, הובא השופט הסיני באשמת בגידה. החוטפים נשפטו מחדש, נמצאו אשמים ונידונו ל-15–20 שנות מאסר. מספר שבועות לאחר מכן, השלטונות נענו בחיוב לבקשת רודזייבסקי לשחרורם בטענה שהמזימה, שהגה הסגן שלו מרטינוב, הונעה רק על ידי אג'נדה "פטריוטית". עד אמצע שנות ה-30, האוכלוסייה היהודית של חרבין ירדה בחצי בגלל שפל כלכלי ואירוע החטיפה של סיימון קספה. תושבים אלה עברו לשנגחאי, לערים סיניות אחרות שאינן בשליטת יפן, או אפילו חזרה לברית המועצות, למרות העובדה שרבים הגיעו לסין כשהם נמלטים מהרדיפות שם. קהילת יהודי חרבין Strangers always: a Jewish family in wartime Shanghai' by Rena Krasno. Published by Pacific View Press, 1992. מסת"ב 1-881896-02-1, MY CHINA: Jewish Life in the Orient 1900-1950 by Yaacov Liberman. Gefen Publishing House, Ltd. Dubois, Thomas David, Rule of Law in a Brave New Empire: Legal Rhetoric and Practice in Manchukuo. Law and History Review 26.2 (2008): 48 pars. 1 May 2009 Tokayer, Marvin and Mary Schwartz. The Fugu Plan. New York: Weatherhill Inc., 1979. pp53-55.
שוברט גמבטה

שוברט גמבטה (בספרדית: Schúbert Gambetta;‏ 14 באפריל 1920 – 9 באוגוסט 1991) כינויו "אל מונו", היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת המגן ימני. גמבטה ערך את הופעת בכורתו במדי פניארול ב-30 בנובמבר 1937. לאחר מאבק משפטי קשה, הצליח לעבור ליריבתה העירונית נסיונל. גמבטה שבילה שם את מרבית הקריירה, זכה עם נסיונל בליגה האורוגוואית 10 פעמים ו-3 פעמים בגביע אלדאו בין השנים 1940–1956. תוך כדי זמן זה שיחק בקוקוטה דפורטיבו הקולומביאנית ב-1949. גמבטה סיים את הקריירה שלו ב-1960 בשורות מר דה פונדו מהליגה השנייה. במדי נבחרת אורוגוואי גמבטה זכה בקופה אמריקה 1942. הוא הבקיע שער אחד במהלכו בניצחון 0–7 על אקוודור. במונדיאל 1950 לקח חלק בזכייתה ושיחק ב"מרקנאסו" נגד ברזיל, שם הצטיין כאשר ניטרל את זיזיניו ואדמיר. גמבטה אומנם היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1954, אך לא שותף כלל. נסיונל אליפות אורוגוואי (10): 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1956 גביע אלדאו (3): 1940, 1942, 1946 נבחרת אורוגוואי גביע העולם: 1950 קופה אמריקה: 1942 מדיה וקבצים בנושא שוברט גמבטה בוויקישיתוף שוברט גמבטה, באתר Transfermarkt שוברט גמבטה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) שוברט גמבטה, באתר WorldFootball.net שוברט גמבטה, באתר National Football Teams שוברט גמבטה, באתר FootballDatabase.eu
דניאל הנטינגטון

דניאל הנטינגטון, באנגלית: Daniel Huntington (4 באוקטובר 1816 - 19 באפריל 1906) היה אמן אמריקאי שהשתייך לתנועת האמנות הידועה בשם אסכולת נהר הדסון ולימים הפך לצייר דיוקנאות בולט. הנטינגטון נולד בניו יורק, ב-4 באוקטובר 1816. הוא היה בנם של בנג'מין הנטינגטון הבן ופיית' (לבית טרומבול) הנטינגטון. סבו מצד אביו היה בנג'מין הנטינגטון, ציר בקונגרס הקונטיננטלי השני ונציג ארצות הברית ראשון מקונטיקט. סבו מצד אמו היה ג'דיה הנטינגטון (1743–1818) מנוריץ', קונטיקט, אשר שירת כגנרל במלחמת העצמאות האמריקאית. הוא למד בייל עם סמואל מורס, ומאוחר יותר עם הנרי אינמן. מ-1833 עד 1835 עבר לקולג' המילטון בקלינטון, ניו יורק, שם פגש את צ'ארלס לורינג אליוט, שעודד אותו להיות אמן. הנטינגטון הציג לראשונה את עבודתו באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1836. לאחר מכן, הוא צייר כמה נופים בסגנון של אסכולת נהר הדסון. הנטינגטון ערך מספר נסיעות לאירופה, הראשונה ב-1839 לאנגליה, רומא, פירנצה ופריז עם חברו ותלמידו הנרי פיטרס גריי. בשובו לאמריקה ב-1840, צייר את ציורו האלגורי "חלום רחמים", שהביא לו תהילה. הוא גם צייר דיוקנאות והחל באיור של ״התקדמות הצליין״. ב-1844 הוא חזר לרומא. בשובו לניו יורק בסביבות 1846, הוא הקדיש את זמנו בעיקר לציור דיוקנאות, אף שצייר ז'אנרים רבים, נושאים דתיים והיסטוריים. מ-1851 עד 1859 הוא היה באנגליה. הוא היה נשיא האקדמיה הלאומית לעיצוב מ-1862 עד 1870, ושוב בשנים 1877–1890. הוא גם היה סגן נשיא מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. הנטינגטון מת בניו יורק ב-19 באפריל 1906. הוא נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין. החצר הרפובליקנית, 1861 איטליה,1843 מדיה וקבצים בנושא דניאל הנטינגטון בוויקישיתוף דניאל הנטינגטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "DANIEL HUNTINGTON DIES.; Well-Known Artist Passes Away at His Home in This City". The New York Times. 20 April 1906. Retrieved 30 May 2020. Who's Who in New York City and State. L.R. Hamersly Company. 1914. p. 380. Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Huntington, Daniel". Encyclopædia Britannica. Vol. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 953. Looking at Pictures in the Grand Salon: a guide to the artists. Smithsonian American Art Museum, Renwick Gallery. Gotwals, Jenny; Markham, Sandra. "Guide to the Daniel Huntington Study Portrait Photographs Collection ca. 1870-1890". dlib.nyu.edu. New-York Historical Society