laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר, דוכס וירטמברג (1804–1885)

אלכסנדר, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Alexander von Württemberg;‏ 9 בספטמבר 1804 – 4 ביולי 1885) היה בנו של לודוויג, דוכס וירטמברג וסבה של מרי מטק. אלכסנדר נולד ב-9 בספטמבר 1804 בסנקט פטרבורג, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו. בגיל צעיר מאוד התגייס אלכסנדר לצבא וירטמברג, ובשנת 1830 הוא עבר לשרת בצבא האוסטרי, שם הוא הועלה לדרגת אוברסט בשנת 1833. ב-2 במאי 1835 התחתן אלכסנדר בנישואים מורגנטיים בווינה עם הרוזנת קלודין רהדי פון קיס-רהדה, בתם של הרוזן לאסלו רהדי פון קיס-רהדה והברונית אגנס ונצ'די פון נאגי ואראד, אשר קיבלה מהקיסר את התואר "רוזנת הוהנשטיין", וממנה נולדו לו 3 ילדים. בשנת 1841 נהרגה אשתו במהלך תרגיל של יחידת פרשים, ובעקבות כך התדרדר מצבו הנפשי של אלכסנדר, והוא לא התאושש מכך עד מותו. בשנת 1848 הוא מונה למפקד דיוויזיית פרשים, ובשנת 1850 מינה אותו פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה למפקד רגימנט ההוסרים ה-11, שאותו הוביל עד מותו. בשנת 1859 השתתף אלכסנדר במלחמת אוסטריה-סרדיניה, ובשנת 1860 הוא פרש מהצבא בדרגת גנרל חיל הפרשים. לאחר מכן התגורר אלכסנדר בטיפר, שם חי עד מותו ב-4 ביולי 1885. ב-2 במאי 1835 התחתן אלכסנדר עם הרוזנת קלודין רהדי פון קיס-רהדה, בתם של הרוזן לאסלו רהדי פון קיס-רהדה והברונית אגנס ונצ'די פון נאגי ואראד, ממנה נולדו לו 3 ילדים: קלודין, נסיכת טק (1836–1894) פרנסיס, דוכס טק (1837–1900), התחתן עם מרי אדלייד, נסיכת קיימברידג', ובתו היא מרי, מלכת הממלכה המאוחדת אמליה, נסיכת טק (1838–1898), התחתנה עם הרוזן פאול פון היגל מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף אלכסנדר, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הרוזנת קלודין רהדי פון קיש-רהדה

הרוזנת קלודין רהדי פון קיש-רהדה (בהונגרית: Gróf kisrédei Rhédey Klaudia;‏ 21 בספטמבר 1812 – 1 באוקטובר 1841) הייתה אשתו של אלכסנדר, דוכס וירטמברג וסבתה של מרי מטק. קלודין נולדה ב-21 בספטמבר 1812 בארדוסנטגיירג', לרוזן לאסלו רהדי פון קיש-רהדה ולברונית אגנש ונצ'די פון נאג'-ואראד, בתם של הברון גרגיי אינצ'די פון נאג'-ואראד והברונית קרולינה בארצ'אי פון נאג'-בארצ'ה. מצד אביה התייחסה קלודין לשמואל אבא, מלך הונגריה, שהיה גיסו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה, מקים ממלכת הונגריה. ב-2 במאי 1835 התחתנה קלודין עם אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ולכבוד נישואיהם קיבלה מפרנץ יוזף, קיסר אוסטריה את התואר "רוזנת הוהנשטיין". לזוג נולדו 3 ילדים, אולם ב-1 באוקטובר 1841 נהרגה קלודין במהלך תרגיל של יחידת פרשים. בעקבות כך התדרדר מצבו הנפשי של בעלה, והוא לא התאושש מכך עד מותו. בשנת 1863 קיבל בנה את התואר "דוכס טק", ונכדתה מרי מטק הייתה לימים מלכת הממלכה המאוחדת. ב-2 במאי 1835 התחתנה קלודין עם אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים: קלודין, נסיכת טק (1836–1894) פרנסיס, דוכס טק (1837–1900), התחתן עם מרי אדלייד, נסיכת קיימברידג', ובתו היא מרי, מלכת הממלכה המאוחדת אמליה, נסיכת טק (1838–1898), התחתנה עם הרוזן פאול פון היגל מדיה וקבצים בנושא הרוזנת קלודין רהדי פון קיש-רהדה בוויקישיתוף
אדל האנל

אדל האנל (בצרפתית: Adèle Haenel; נולדה ב-1 בינואר 1989) היא שחקנית צרפתייה, זוכת שני פרסי סזאר, פרס לומייר ופרס רומי שניידר. האנל גדלה בפריז. את קריירת המשחק החלה בגיל 11, אחיה ענה למודעת דרושים לסרט "הפרחחים", היא הצטרפה אליו למבחני הליהוק ונבחרה לשחק בתפקיד הראשי בסרט. לאחר סיום לימודי התיכון לוהקה ב-2007 לתפקיד ראשי בסרט ההתבגרות הלהט"בי "חבצלות המים", סרטה הראשון של במאית הקולנוע סלין סיאמה, על תפקידה הייתה מועמדת למועמדת לפרס סזאר לשחקנית המבטיחה ביותר. היא מיעטה לשחק עד 2011 בה השתתפה במספר סרטים, שלושה מהם הוצגו בפסטיבל הקולנוע בקאן. עבור תפקידה בסרט "L'Apollonide : Souvenirs de la maison close" זכתה בפרס לומייר והייתה מועמדת לפרס סזאר לשחקנית המבטיחה. ב-2013 זכתה בפרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "סוזאן". ב-2014 זכתה בפרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"מלחמה ממבט ראשון". ב-2015 זכתה בפרס רומי שניידר לשחקנית הצעירה והמבטיחה בקולנוע הצרפתי. ב-2020 הייתה מועמדת לפרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "דיוקן של נערה עולה באש". האנל הייתה בת זוגה של הבמאית סלין סיאמה, אותה הכירה בסרט "חבצלות המים". מאז 2018 היא בזוגיות עם הזמרת הצרפתייה ג'וליה לאנואה. בנובמבר 2019 העידה האנל באמצעות התקשורת כי הותקפה מינית על ידי הבמאי כריסטופר רוג'יה (צר'), במעשים שהחלו כשהייתה בת 12 ונמשכו עד שהייתה בת 15. עדותה זכתה לתמיכה בעדויות נוספות שניתנו על ידי עשרות אנשים ונאספו באתר החדשות הצרפתי Mediapart (צר'). בעקבות עדותה של האנל נפתחה חקירה כנגד רוג'יה, והוא הודח מאיגוד הבמאים של צרפת. עדותה של האנל על התקיפה המינית שעברה השפיעה על נשים אחרות מתחומים שונים לחשוף סיפורי הטרדה שעברו. מדיה וקבצים בנושא אדל האנל בוויקישיתוף אדל האנל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדל האנל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אדל האנל, באתר AllMovie (באנגלית) אדל האנל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדל האנל, באתר Metacritic (באנגלית) אדל האנל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדל האנל, באתר Discogs (באנגלית) ראיון באתר crash.fr Adèle Haenel: ‘Recycling cliches is a sign that a film lacks courage’, הגרדיאן, 4 בדצמבר 2016 איתי שטרן, בהשפעת הסרט על מייקל ג'קסון: השחקנית אדל האנל חשפה כי הותקפה מינית בילדותה, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2019 הבמאי הצרפתי כריסטוף רוג'יה נעצר בחשד כי אנס קטינה, באתר הארץ, 15 בינואר 2020 אליאן פלטייה, אדל האנל, שפוצצה את "מי טו" בצרפת: "לא אכפת לי אם זה יפגע לי בקריירה", באתר הארץ, 1 במרץ 2020
קלייר, נסיכת לוקסמבורג

קלייר מרגרטה לדמאכר (בלוקסמבורגית: Claire Margareta Lademacher; נולדה ב-21 במרץ 1985) היא אשתו של פליקס, נסיך לוקסמבורג. קלייר נולדה ב-21 במרץ 1985 בעיר פילדרשטאדט שבמדינת באדן-וירטמברג בגרמניה המערבית. היא בתם השנייה של הארטמוט לדמאכר, יזם ומיליונר גרמני, ואחד ממייסדי חברת LHS Telekommunikation. אמה היא גבריאלה שניידר. קלייר ואחיה הגדול פליקס גדלו בעיר אוזינגן, ובגיל 11 עברה עם משפחתה לאטלנטה. המשפחה חזרה לגרמניה בשנת 1999 ולדמאכר השלימה את השכלתה בפרנקפורט לפני שנרשמה לבית ספר בשווייץ. בשנת 2003 היא החלה ללמוד תקשורת בינלאומית באוניברסיטה האמריקאית בפריז. לאחר שהשלימה תואר ראשון, החלה לעבוד עבור קונדה נסט (Condé Nast) - חברה אמריקאית לתקשורת המונים, בסניפי החברה בניו יורק ובמינכן. במהלך עבודתה זו היא החלה להתעניין בביואתיקה, ולמדה לתואר שני ב-Ateneo Pontificio Regina Apostolorum שברומא, איטליה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בתרומת איברים בגרמניה, אוסטריה וארצות הברית. נושא המעניין אותה מאוד. בסתיו 2012 הייתה חוקר אורח במכון לביואתיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. במהלך לימודיה ברומא פגשה קלייר את פליקס, נסיך לוקסמבורג, בנם של אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה תרזה, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. ב-13 בדצמבר 2012 אישר משק הבית הדוכסי את אירוסיהם. החתונה האזרחית התקיימה ב-17 בספטמבר 2013 בקוניגסטיין אים טאונוס שבגרמניה, ואחריה נערך הטקס הדתי ב-21 בספטמבר בבזיליקה של סן מארי מדליין בסנט-מקסין-לה-סיינטה-באום (Saint-Maximin-la-Sainte-Baume), צרפת. בעקבות נישואיה היא קיבלה את התואר "נסיכת לוקסמבורג". קלייר ובעלה התגוררו בתחילה בדרום צרפת בשאטו לה קרוסטס (Château Les Crostes), אזור השייך למשפחתה של קלייר מזה שנים רבות. ב-2017 העתיק הזוג את מקום מגוריו לז'נבה, שווייץ. יש להם שני ילדים: אמליה, נסיכת נסאו (נולדה ב-15 ביוני 2014) ליאם, נסיך נסאו (נולד ב-28 בנובמבר 2016) ביוגרפיה של קלייר באתר משפחת המלוכה הלוקסמבורגית Prince Felix of Luxembourg announces his engagement "Prince Félix to tie the knot!". Luxemburger Wort. 13 December 2012. Prince Félix & Claire set wedding date Prince Félix – Luxembourg's royal winemaker ביוגרפיה של קלייר באתר משפחת המלוכה הלוקסמבורגית
יוליה, נסיכת באטנברג

יוליה, נסיכת באטנברג (בגרמנית: Julia von Battenberg;‏ 24 בנובמבר 1825 – 19 בספטמבר 1895) הייתה אשתו של אלכסנדר, נסיך הסן, בנו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ומקים בית באטנברג. יוליה נולדה ב-24 בנובמבר 1825 בוורשה שהשתייכה לפולין הקונגרסאית, להנס מוריץ האוקה ולסופיה לפונטיין, בתם של פרנץ לאופולד לפונטיין ומריה תרזה קורנלי. אביה של יוליה נלחם בלגיונות הפולניים של נפוליאון באוסטריה, איטליה, גרמניה ומלחמת חצי האי. לאחר שירותו בצבא הפולני מאז 1790, וצבא דוכסות ורשה בין השנים 1809–1814, הוא נכנס לשורות הצבא של פולין הקונגרסאית, הפך לגנרל מפורסם בשנת 1828, וקיבל תואר פולני של אצולה. בהכירו את יכולותיו, מינה אותו ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לסגן שר המלחמה של פולין, והעלה אותו ואת משפחתו ב- שנת 1829 לדרגת רוזנים. במהלך מרד נובמבר בשנת 1830 הצליח המשנה למלך קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה להימלט, אך אביה של יוליה נורה למוות בידי צוערים ברחוב בוורשה. אמה מתה מהלם זמן קצר לאחר מכן, והילדים גודלו על ידי משפחת הצאר. יוליה מונתה לשמש כבת לווייתה של מריה, נסיכת הסן, ובמהלך תפקידה התאהב בה אחיה של מריה - אלכסנדר, נסיך הסן, ועל אף שניקולאי הראשון, קיסר רוסיה אסר עליהם את הנישואים. חזר אלכסנדר לרוסיה ולקח עמו את יוליה בניגוד לדעתו של ניקולאי הראשון, והשניים התחתנו בברסלאו בנישואים מורגנטיים ב-28 באוקטובר 1851. בעקבות בריחתם בניגוד לדעת הצאר, הורחק אלכסנדר מתפקידיו בצבא הרוסי. לכבוד נישואיהם העניק אחיו של אלכסנדר - לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, ליוליה את התואר "רוזנת באטנברג", ובשנת 1858 נתן לה את התואר "הנסיכה מבאטנברג", וכעבור שישה חודשים מנישואיהם ילדה את בתה הבכורה. לודוויג השלישי סייע לאלכסנדר לחדש את הקריירה הצבאית שלו בצבא האוסטרי, וילדיו נולדו כל אחד בעיר אחרת ברחבי האימפריה האוסטרית, במקום שירותו של אלכסנדר. ב-12 במאי 1875 המירה יוליה את דתה ללותרנית, וב-19 בספטמבר 1895 היא מתה בביתה ביוגנהיים. ב-28 באוקטובר 1851 התחתנה יוליה עם אלכסנדר, נסיך הסן, וקיבלה את התואר "נסיכת בטנברג". לבני הזוג היו 5 ילדים: מריה, נסיכת בטנברג (1852–1923), התחתנה עם גוסטב, נסיך ארבאך-שנברג לודוויג פון באטנברג (1854–1923), התחתן עם ויקטוריה, נסיכת הסן, והיה אביהם של אליס, נסיכת באטנברג - אמו של פיליפ, דוכס אדינבורו, לואיז, נסיכת באטנברג - אשתו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ולואי מאונטבאטן אלכסנדר פון באטנברג (1857–1893), כיהן כנסיך בולגריה בין השנים 1879–1886 היינריך פון באטנברג (1858–1896), התחתן עם ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, והיה אביה של ויקטוריה אאוחניה, נסיכת בטנברג - אשתו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד פרנץ יוזף פון באטנברג (1861–1924) מדיה וקבצים בנושא יוליה, נסיכת באטנברג בוויקישיתוף באטנברג הייתה עיירה קטנה בצפון הדוכסות, ועל פי דברי בתם, ביקרו שם הזוג רק פעם אחת
המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית

המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (בספרדית: Policía Federal Ministerial, ובקיצור: PMF) הייתה סוכנות אכיפת חוק במקסיקו שמטרתה להיאבק בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה. משאבים רבים מופנים גם למאבק בסחר בסמים ובקרטלי הסמים השולטים במחוזות שלמים במדינה. הגוף גם סיפק שירותי אבטחת אישים, אך לרוב משימה זו הופקדה על שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו. הסוכנות הוקמה בשנת 2009 על בסיס סוכנות החקירות הפדרלית שפורקה ובדומה לה נועדה להילחם בנגע הסמים במדינה ובמאבק בשחיתות הציבורית ובפשיעה החמורה. הגוף שימש כזרוע החקירות העיקרית של משרד התובע הכללי המקסיקני, עד לפירוקה במרץ 2019. בשל גל פרשיות שחיתות בסוכנות החקירות הפדרלית של מקסיקו ב-29 במאי 2009 הוחלט על פירוק סוכנות החקירות הפדרלית. ההחלטה יושמה במלואה עם הקמת "משרד משטרת החקירות" (Policía Ministerial Investigadora) ששינה את שמו תוך זמן קצר למשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (Policía Federal Ministerial) בפיקודו של ניקאנדרה קסטרו אסקרפולי. מאז 2013 פעלה בשיתוף פעולה הדוק עם הסוכנות לחקירות פשיעה (בספרדית: Agencia de Investigación Criminal). ב-1 במרץ 2019 הארגון מוזג אל תוך הסוכנות לחקירות פשיעה והוטמע בתוך משרד התובע הכללי כמחלקה בשם "תיאום שיטות חקירה" (Coordinación de Métodos de Investigación). המינהל הכללי למנדט משפטי ומיניסטריאלי המינהל הכללי לשירותי ביטחון מיוחדים ואבטחת אישים המינהל הכללי לחקירה משטרתית המינהל הכללי לענייני שיטור בינלאומי - אינטרפול המינהל הכללי למרכז תקשורת המינהל הכללי לתמיכה טכנית ולוגיסטיקה רובה גליל MP5 רובה AR-15 מתוצרת קולט רובה M4 המשטרה הפדרלית של מקסיקו שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו האתר הרשמי של פרקליטות הרפובליקה - משרד התובע הכללי המקסיקני [1] PGR Creates the Criminal Investigation Agency דף הפייסבוק של הסוכנות "ACUERDO A/007/19, por el que se instala la Coordinación de Métodos de Investigación".
Mi-Val Mivalino

Mi-Val Mivalino (באיטלקית Mi-Val Mivalino) היא מכונית מיקרו, בתצורת תלת-אופן אשר יוצרה על ידי חברת Mi-Val האיטלקית בין השנים 1954–1956. סך הכול יוצרו 100 יחידות. הדגם אופיין על ידי 2 מושבים (בטור, אחת אחרי השני) מערכת ההיגוי של דגם ה- "Mi-Val Mivalino" דמתה למערכת ההיגוי של אופנוע (כידון). כניסת הנהג והנוסע לדגם, באמצעות הרמת "דלת החופה" המנוע ממוקם מאחור מקדימה 2 גלגלים, מאחור 1 גלגל הגלגל הרזרבי מוקם מאחור בין המנוע וכנף הגלגל האחורי "Mi-Val" היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה. החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה (אנ') הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה"). תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125"‏ Mi-Val Mivalino" Mivalino", שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 171.7 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח. Mi-Val Mivalino Mi-Val Mivalino Mi-Val Mivalino Mi-Val Mivalino Mi-Val Mivalino - לוגו חברת "Mi-Val" על חזית דגם "Mi-Val Mivalino" (הסמל משלב בתוכו את הלוגו של חברת מסרשמיט הגרמנית, שרכבי MI-VAL יוצרו על בסיס ידע שנרכש ממנה) Mi-Val Mivalino - מבט לתא הנהג Mi-Val Mivalino_- מבט לתא הנהג Mi-Val Mivalino Mi-Val דגם Mi-Val Mivalino (Mi-Val Mivalino 175 - Auta 5P) תמונות - Mi-Val Mivalino מדיה וקבצים בנושא Mi-Val Mivalino בוויקישיתוף ( Mi-Val Mivalino) (0:41), יו-טיוב דגם Mi-Val Mivalino - מפרט טכני microcarmuseum מפרט טכני Mi-Val Mivalino Mi-Val Mivalino 175, 1955 [Auta5P ID:18952 EN] דגם Mi-Val Mivalino Mi-Val - WOI Encyclopedia Italia דגם Mi-Val Mivalino museonicolis דגם Mi-Val Mivalino - תמונות (19)autoviva
יום הצב העולמי

יום הצב העולמי הוא מועד בינלאומי המצוין כל שנה ב-23 במאי, על ידי מדינות רבות, להעלאת המודעות לצבים. היום הוכרז על ידי "ארגון הצלת הצבים האמריקני" בשנת 2000. במהלך היום נערכים מפגשים וכנסים לחינוך ולמודעות בנושא הצבים, כולל דרכי טיפול ושימורם. מטרת יום זה היא להעלות את המודעות לנושאים הקשורים בצבים, לקדם שינוי עמדות בנושאים של שמירה עליהם ולהגביר את שיתוף הפעולה של כל המדינות, כדי שאוכלוסיית הצבים לא תיפגע. יום הצב העולמי מצוין ברחבי העולם בפעילויות רבות, כמו התחפשות לצבים, תהלוכות, פעילויות מיוחדות, תחרויות כתיבה, ציור כרזות בבתי הספר וכדומה. ענבל סינגר, ‏23 במאי: יום הצב הבינלאומי, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2012 יעקב מאור, היום מתחילים אירועי "יום הצב" באשקלון, באתר jewishtraveler רחלי ווקס, זווית, יום הצב העולמי: כך תעזרו לצבי היבשה לשרוד, באתר ynet, 22 במאי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרייה אקדמית

ספרייה אקדמית היא ספרייה במוסד אקדמי ומיועדת הן עבור הסטודנטים והן עבור צוות ההוראה למחקר וללימוד. הספריות נחשבות כרכיב משמעותי בכל מוסד אקדמי ואיכות הספרייה ואוספיה היא אחד הקריטריונים להערכת איכות המוסד. הספרייה תכלול את כל החומר הנחוץ לסטודנטים עבור לימודיהם הפורמליים וכן חומר מחקרי עדכני ומקיף עבור לימודים מתקדמים, העשרה ומחקר. הספרייה האקדמית מאופיינת באוסף גדול של ספרי לימוד וספרי עיון, מיעוט ספרות פופולרית, מספר רב של כתבי עת, בעיקר אקדמיים, מאגרי מידע רבים ואוספים מיוחדים ונדירים נוספים. קיטלוג ומיון החומרים מתבצעים ברמת פירוט גבוהה, כדי לאפשר מחקר ברמה אקדמית. המבנה הארגוני של הספרייה האקדמית איננו אחיד. בחלק מהמוסדות ישנה ספרייה מרכזית אחת המשרתת את כלל המוסד. במקומות אחרים לכל פקולטה יש ספרייה עצמאית, ולעיתים לכל מחלקה ומכון מחקר ספרייה משלהם. גם במקרים של פיצול פיזי מנסים לאחד את קטלוג הספריות, על מנת להקל על הקורא ולמעט בכפילויות. פעמים רבות מתמקדת ספרייה אקדמית, מרכזית או פקולטית, בתחום ידע אחד או יותר, בהם רואה המדיניות האקדמית של המוסד את עיקר ומוקד העיסוק. ספריות אקדמיות רבות כוללות מרחבים בגדלים שונים עבור למידה קבוצתית, תוך הסתייעות במשאבי הספרייה. מדיה וקבצים בנושא ספרייה אקדמית בוויקישיתוף הערך ספרייה אקדמית(הקישור אינו פעיל) ב-Encyclopedia of Library and Information Sciences, Third Edition ספריות אקדמיות, דף שער בספרייה הלאומית
מינהל הביטחון הפדרלי

מינהל הביטחון הפדרלי (בספרדית: Dirección Federal de Seguridad, בקיצור DFS) היה סוכנות הביון והביטחון המקסיקנית, שפעל כמשטרה חשאית. הוא נוסד בשנת 1947 על ידי מיגל אלמאן ולדס במטרה להגן ולשמור על היציבות הפנימית של מקסיקו ולפעול נגד כל צורה של חתרנות ואיומי טרור. הארגון פורק בשנת 1985 והפך למינהל הכללי לחקירה וביטחון הלאומי (Dirección General de investigación y seguridad nacional), שהפך למרכז לחקירה וביטחון לאומי ב-1989. בשנים 1968–1970 מינהל הביטחון הפדרלי הואשם בביצוע מעצרים לא חוקיים, עינויים, חיסולים והיעלמויות. לפחות 347 תלונות התקבלו על ידי האו"ם הקשורות בפשעי מדינה שביצעה מקסיקו בשנים 1960-1980. Comparece exdirector de la DFS por Guerra Sucia La Historia de dos desaparecidas Cientos de desaparecidos en México. CNN ערך זה הוא קצרמר בנושא מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פונטוס (מיתולוגיה)

פּוֹנְטוֹס (ביוונית: Πόντος, Póntos, "ים") היה אל ים במיתולוגיה היוונית, בתקופה שקדמה לאלים האולימפיים. פונטוס היה בנה של גאיה ולא היה לו אב; על פי המשורר היווני הסיודוס, הוא נולד ללא זיווג, על פי Hyginus, פונטוס הוא בנו של אתר ושל גאיה. עם גאיה, הוא הוליד את נראוס, תאומאס, האחים פורקיס וקטו ואת אוריביה. עם אלת הים תלסה (שפירוש שמה פשוט אומר, "ים") הוא הוליד את תלכינס ואת כל החיים בים. בפסל רומאי מהמאה ה-2 לספירה, פונטוס, עולה מן אצות הים, נאחז עם ידו הימנית בהגה הספינה ונשען על החרטום. הוא חובש כתר מוראלי, ומלווה את פורטונה . פונטוס, היסטוריה יוונית ייעודית עבור אזור על החוף הדרומי של הים השחור מדיה וקבצים בנושא פונטוס בוויקישיתוף Ultimately from Proto-Indo-European (see R. S. P. Beekes, Etymological Dictionary of Greek, Brill, 2009, p. 1221). Evelyn-White, Hugh G. Ed. (1914). The Homeric Hymns and Homerica with an English Translation. London: William Heinemann Ltd. Hyginus, Fabulae Preface. Rengel, Marian (2009). Greek and Roman Mythology A to Z. Infobase Publishing. p. 119. ISBN 9781604134124. Morford, Mark P. O. (1999). Classical Mythology. New York: Oxford University Press. pp. 98, 103. ISBN 9780195143386. Turner, Patricia (2001). Dictionary of Ancient Deities. Oxford University Press. p. 387. ISBN 9780195145045.
אלגוריתם עטיפת המתנה

צעדת ג'רוויס או אלגוריתם עטיפת המתנה הוא אלגוריתם למציאת הקמור של נקודות במישור. האלגוריתם נקרא על שם ריי ג'רוויס שפרסם את האלגוריתם בשנת 1973, אף על פי שהאלגוריתם התגלה במקביל בתקופה זו על ידי מספר חוקרים. סיבוכיות זמן הריצה של האלגוריתם היא (O(nh כאשר n הוא מספר הנקודות הכולל ו-h הוא מספר הנקודות שירכיבו את הקמור בסופו של דבר. האלגוריתם מוצלח במיוחד כאשר הקמור מורכב מנקודות מועטות יחסית, אך כאשר הקמור מורכב במיוחד יש להעדיף את הסריקה של גראהם. קיים גם אלגוריתם המשלב בין יתרונותיהם של השניים ומשיג סיבוכיות משופרת. ניתן להשתמש באלגוריתם גם עבור מספר רב של ממדים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אופל קומודור

אופל קומודור (בגרמנית: Opel Commodore) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH) הגרמנית, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1967–1982. דגמי "אופל קומודור" יוצרו בתצורות סלון – 2–4 דלתות, ו-2 דלתות קופה. דגמי "אופל קומודור C" יוצרו בתצורות סלון 2–4 דלתות ובתצורת סטיישן. אופל קומודור A (יוצר בין השנים 1967–1971 בתצורות: 2–4 דלתות סלון, 2 דלתות קופה) אופל קומודור B (יוצר בין השנים 1972–1977), (1973–1978 בדרום אפריקה) אופל קומודור C (יוצר בין השנים 1977–1982) 4 דלתות – סלון 2 דלתות – הרדטופ מנוע 6 צילינדרים 2,500 סמ"ק המפיק 115 כ"ס, 130 כ"ס מנוע 6 צילינדרים 2,800 סמ"ק המפיק 130 כ"ס, 142 כ"ס, 160 כ"ס תמסורת ידנית – 4 מהירויות, תמסורת אוטומטית – 3 מהירויות אורך – 4,607 מ"מ רוחב – 1,728 מ"מ בסיס גלגלים – 2,668 מ"מ גובה – 1,380–1,415 מ"מ משקל – 1,210–1,305 ק"ג 2–4 דלתות סלון 5 דלתות סטיישן מנוע 6 צילינדרים 2,500 סמ"ק מנוע 6 צילינדרים 3,000 סמ"ק מנוע 6 צילינדרים בטור 3,768 סמ"ק המפיק 140 כ"ס, (מנוע שברולט סוג 230) מנוע 6 צילינדרים 4,100 סמ"ק המפיק 155 כ"ס, (מנוע שברולט סוג 250) תמסורת ידנית – 4 מהירויות, תמסורת אוטומטית – 3 מהירויות אורך – 4,732 מ"מ רוחב – 1,722 מ"מ בסיס גלגלים – 2,668 מ"מ גובה – 1,415 מ"מ משקל – 1,200 ק"ג יורש: "Opel Omega" אופל קומודור A אופל קומודור A דגם GS (צולם במרוץ מכוניות) אופל קומודור A – מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים אופל קומודור A – מבט לתא הנהג אופל קומודור A אופל קומודור A, סלון, 4 דלתות אופל קומודור A, דגם GS-E אופל קומודור B אופל קומודור B אופל קומודור B אופל קומודור B (סלון, 4 דלתות) אופל קומודור C – סטיישן אופל קומודור C אופל קומודור C, סלון, 4 דלתות אופל קומודור C אופל קומודור C בתצורת 2 דלתות, מנוע 2,500 אוטומט בסרט "בשם החברים", שיצא למסכים ב-1970, נוהג הגיבור, צ'ארלס ברונסון, באופל קומודור GS/E ‏ I6 קופה, בכביש הררי מפותל במהירות מסחררת, כדי להגיע לרופא שיטפל בפצוע. קטע נהיגה זה תרם לפרסום הסרט. אופל 4/8 PS מדיה וקבצים בנושא אופל קומודור בוויקישיתוף אופל, האתר הבינלאומי אופל קומודור A (1:22 דקות), יו-טיוב אופל קומודור Opel Celebrates 50 Years of Commodore on Silvretta Classic אופל קומודור - מידע ותמונות bestcarmag
ג'ורג' לייזנבי

ג'ורג' רוברט לייזנבי (באנגלית: George Robert Lazenby; נולד ב-5 בספטמבר 1939) הוא שחקן קולנוע ודוגמן עבר אוסטרלי, שנבחר לגלם את דמותו של ג'יימס בונד לאחר פרישתו של שון קונרי. לייזנבי נולד בניו סאות' ויילס, אוסטרליה. לאחר שעזב את בית הספר עבד כאיש מכירות בחברת "Morris Motor". הוא עבר ללונדון ב-1964 ועבד כדוגמן, ומאוחר יותר כשחקן בפרסומות. לפני שנבחר לגלם את ג'יימס בונד, שיחק רק בסרטי ריגול איטלקיים המוגדרים כ"סרטים סוג ב" (B Movies) ובפרסומות. לאחר פרישתו של שון קונרי מתפקיד ג'יימס בונד ב-1967, הוזמן לייזנבי על ידי מפיק סדרת הסרטים, אלברט ברוקולי, להשתתף במבחן בד לתפקיד בונד לאחר שהלה ראה אותו בפרסומת. ברוקולי התרשם ממבחן הבד של לייזנבי והוצע לו חוזה לשבעה סרטים, אך לייזנבי שוכנע על ידי הסוכן שלו שדמות המרגל תהיה לא רלוונטית בשנות השבעים, ולייזנבי עזב את הסדרה אחרי סרט אחד: "בשרות הוד מלכותה" (1969). במהלך חלק ניכר מן הסרט, מתחזה דמותו של בונד לדמות אחרת, סר הילרי בריי (שמגולם על ידי השחקן ג'ורג' בייקר). בחלק מהסרט מתחזה בונד לבריי ובאותן סצנות מדבב ג'ורג' בייקר את לייזנבי, עניין חריג לדמות המגולמת על ידי שחקן דובר אנגלית כשפת אם. לייזנבי הסתכסך במהלך הצילומים עם הבמאי פיטר האנט והעיתונים טענו שהסתכסך גם עם השחקנית הראשית דיאנה ריג מפני שעיתונאי אחד שמע את דיאנה אומרת: "אני אוכלת שום בארוחת צהריים אני מקווה שגם אתה ג'ורג'!" אבל אחרי שהבינו שני השחקנים שזה נאמר בתור בדיחה העיתונאים חזרו בם. ובראיון עמו טען לייזנבי כי העבודה על הסט הייתה קשה בעיקר כי האנט סירב לדבר איתו ישירות במהלך הצילומים. מאז הופיע לייזנבי בתפקידי אורח וכדמויות משנה בסרטים ותוכניות טלוויזיה. בין היתר שיחק בסרט הפארודיות המצליח "סרט מטוגן" של ג'ון לנדיס והאחים צוקר ובתפקיד המהווה פארודיה על ג'יימס בונד בפרק של החידוש לסדרה "אלפרד היצ'קוק מציג" ובסדרה "סופרבוי". בשנות ה-70, עבד לייזנבי בהונג קונג עם ברוס לי. הוא גם שיחק במספר סרטים מאוחרים מסדרת סרטי "עמנואל", ובקומדיה "זרוקים בשלג" (2003) בכיכובו של מיילו ונטימיליה. ב-2002 נישא לייזנבי לאשתו השנייה, שחקנית הטניס לשעבר פם שרייבר, ממנה נפרד לאחר שש שנים. לזוג שלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' לייזנבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורג' לייזנבי (באנגלית) ג'ורג' לייזנבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ורג' לייזנבי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ורג' לייזנבי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ורג' לייזנבי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ורג' לייזנבי, באתר MusicBrainz (באנגלית) תומס וינצי'גוארה, ניו יורק טיימס, 50 שנה אחרי, סרט בונד הזה צריך לקבל את היחס הראוי לו, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2019 פרק 5 - ג'ורג' לייזנבי - ג'יימס בונד חד פעמי - מה יש בזה, סרטון בערוץ "רלוונט", באתר יוטיוב (אורך: 01:06:10)
שברולט 400

שברולט 400 (באנגלית: Chevrolet 400) היא מכונית משפחתית גדולה, בגרסה אחידה של 4 דלתות סדאן, דגם של חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בארגנטינה אשר יוצרה בין השנים 1962–1974. דגם ה"שברולט 400" יוצר על ידי חברת הבת "General Motors de Argentina" של חברת ג'נרל מוטורס. יוצרו כ-93,000 יחידות מדגם "שברולט 400". Chevrolet 400 Diésel Chevrolet 400 Std Chevrolet 400 Special Chevrolet 400 Súper y Súper DeLuxe Chevrolet 400 Súper Chevrolet 400 Rally Sport שברולט 400, שנת 1962 שברולט 400 שברולט 400 שברולט 400 שברולט 400 שברולט אג'יל שברולט 400 - מבחן (estdelayer) שברולט 400 (cars-blog.net/gallery/chevrolet-400) ( World Encyclopedia of Cars ) מדיה וקבצים בנושא שברולט 400 בוויקישיתוף שברולט 400 (4:43 דקות), יו-טיוב פרסומת לשברולט 400 (מימין) pinterest סוגי שברולט 400cocheargentino.com.ar/c/chevrolet_400 היסטורית שברולט בארגנטינה autosdeculto.com.ar/argentinos-chevrolet