laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי דומיניקה–ספרד

יחסי דומיניקה–ספרד הם היחסים הדו צדדיים בין שתי המדינות. כריסטופר קולומבוס הגיע לדומיניקה ב-3 בנובמבר 1493, כאשר היה האי הראשון שהתגלה בנסיעתו השנייה לאמריקה. השם שקיבל האי נגזר משמו של יום השבוע שבו גילה אותו, ביום ראשון (בספרדית: Domingo). ספינות ספרדיות הגיעו לעיתים קרובות במהלך המאה ה-16, אך התנגדות עזה מצד הקריבים הסיגה את ספרד ממאמציה להתיישב שם. היחסים הדו-צדדיים מרוכזים במסגרת חברותה של דומיניקה בארגונים בינלאומיים, בפרויקטים של שיתוף פעולה בהיקף אזורי ובחילופי מועמדות בארגונים רב-צדדיים. שיתוף הפעולה מתועל באופן כללי באמצעות הקרן המשותפת של ספרד עם הקהילייה הקריבית של הסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה בינלאומי בפיתוח, המפעילה פרויקטים אזוריים. אף על פי שאף פרויקט ספציפי לא מפותח על האי עצמו, המטרה היא שדומיניקה תהנה מפרויקטים בהיקף אזורי, כגון מרכז CEATA למצוינות עבור טכנולוגיה מתקדמת בחקלאות, הממוקם בג'מייקה. בשנת 2008 חתמה מזכירות ארגון מדינות המזרח הקריבי (OECS) על הסכם עם בית הספר הספרדי הדיפלומטי לייעץ על היווצרות הקריירה הדיפלומטית ועל שירות החוץ של המדינות החברות ב-OECS. בחודש דצמבר 2009, אישרה מועצת השרים מענק בסך 50,000 יורו לתמיכה בהקמת בית ספר דיפלומטי עתידי של ה-OECS ושירות חוץ משותף עתידי של המזרח הקריבי. לדומיניקה אין שגריר תושב בספרד, וזו מיוצגת בה באמצעות שגרירות דומיניקה בבריטניה. לספרד אין שגריר תושב בדומיניקה, ושגרירות ספרד בקינגסטון, ג'מייקה מוכרת למדינה זו. בנוסף, לספרד יש קונסוליה בדומיניקה. Ficha de Dominica Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Relaciones diplomáticas. Ficha de Dominica Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Relación de declaraciones, tratados y acuerdos firmados. High Commission of the Commonwealth of Dominica. London SW5 OHW 1, COLLINGHAM GARDENS. [1] Recomendación de viaje para Dominica. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Ficha de Dominica Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Datos de la representación española.
פאלאצו ג'וסטי (ונציה)

פאלאצו ג'וסטי (באיטלקית: Palazzo Giusti) המכונה גם בשם פאלאצו מיאני קולטי ג'וסטי (באיטלקית: Palazzo Miani Coletti Giusti) הוא ארמון הבנוי בסגנון נאו-קלאסי, הממוקם על גדת התעלה הגדולה, בין קא' ד'אורו ופאלאצו פונטאנה רצוניקו, ברובע קאנארג'ו בוונציה שבאיטליה. הארמון תוכנן על ידי האדריכל אנטוניו ויסנטיני. לארמון ארבע קומות, כאשר בקומת הקרקע, בין קשתות הכניסה למבנה שלוש נישות המתוחמות בין עמודים דוריים, ובהן הוצבו פסלים. הארמון נבנה בשנת 1766, ונרכש על ידי משפחת מיאני (Miani), שלימים מכרו אותו למשפחת קולטי (Coletti), ובהמשך למשפחת ג'וסטי (Giusti) - אשר רכשו גם את ארמון קא' ד'אורו הסמוך. כיום משמשים שני הארמונות את הגלריה ג'ורג'ו פראנצ'טי אלה קא' ד'אורו. קומת הקרקע שבארמון כוללת שלוש גומחות להצגת פסלים המוקפות בפילסטרים בסגנון דורי. מבנים לאורך התעלה הגדולה
פאלאצו ג'וסטי

האם התכוונתם ל... פאלאצו ג'וסטי (ונציה) – ארמון על גדת התעלה הגדולה, ברובע קאנארג'ו בוונציה שבאיטליה פאלאצו ג'וסטי (ורונה) – ארמון בוורונה שבאיטליה וילה ג'וסטי – ארמון בפדואה שבאיטליה
מועדון 33

מועדון 33 (באנגלית: Club 33) הוא מועדון חברים אקסקלוסיבי, אשר שלא ידוע רבות אודותיו, הממוקם בכיכר ניו אורלינס בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המועדון הוא מתקן "סודי" של הפארק, ואינו מופיע במפות הפארק ובתאוריו הרשמיים. הכניסה למועדון נמצאת ליד מסעדת הלאגונה הכחולה ב"רחוב רויאל 33". על הכניסה למועדון כתוב המספר "33" אולם לא מצוין מה יש בתוכו. המועדון מציע לחבריו מסעדה יוקרתית שבה נמכרים בירה ומשקאות אלכוהוליים. זה המקום היחיד בפארק השעשועים המוכר משקאות אלכוהוליים. חברי המועדון יכולים להיכנס לפארק 365 ימים בשנה - היינו גם בימים שהפארק סגור לצורך אירועים מיוחדים. עלות החברות במועדון היא בין $2,000 ל-$10,000 לשנה (לא כולל את מחיר הארוחה), כתלות ברמת החברות. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: לא ברור. המועדון כולל לובי מפואר, ממנו ניתן לעלות למסעדה במעלית זכוכית עתיקה. באולם האוכל נמצא אוסף הרהיטים העתיקים של ליליאן דיסני, וכן רהיטים שונים שנעשה בהם שימוש בסרטי דיסני ובהם - תא הטלפון שנעשה בו שימוש בסרט "המיליונר השמח ביותר", וכן שולחן עץ אגוז מצופה שנעשה בו שימוש בסרט "מרי פופינס". וולט דיסני תכנן שהמועדון יופעל על ידי אודיו אנימטרוניקס שישמעו את מה שהמבקרים במקום אומרים להם באמצעות רמקולים המותקנים במנורות ואז מפעילים שישמעו את השיחות יפעילו את הרובוטים בהתאם - המערכת לא הותקנה במלואה, אף שב"חדר הגביעים" (Trophy Room) ישנו קונדור שהיו רובוט אודיו אנימטרוניקס. בדיסנילנד שבטוקיו ממוקם המועדון במרכז הרחוב המרכזי החוצה את הרחוב הראשי של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מועדון 33 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועדון 33 (באנגלית) אתר מעריצים
אבלטון

אבלטון AG היא חברה המבוססת בברלין המייצרת ומפיצה את תוכנת אבלטון לייב להפקה מוזיקלית, ספריות סימפולים והקונטרול אבלטון פוש. אבלטון נוסדה בשנת 1999 על ידי גררד בלס, רוברט הנקה וברנרד רוגנדורף. לאחר שבלס עבד על הריאקטור של Native Instruments, הקים את אבלטון והשיק את תוכנת הלייב בשנת 2001. בלס נשאר המנכ"ל של אבלטון עד היום. המשרד הראשי של אבלטון ממוקם במחוז מיטה בברלין, גרמניה והמשרד השני ממוקם בפסדינה, קליפורניה. במרץ 2007, אבלטון החלה לשתף פעולה עם חברת Cycling '74, היוצרים של תוכנת Max/MSP ושנתיים מאוחר יותר, הושק "Max for Live" המאפשר ליצור פאצ'ים של Max/MSP ישירות מתוך לייב. הפאצ'ים פועלים בדיוק כמו תוספים חיצוניים ותומכים בשמירת פריסטים, אוטומציות ותכונות נוספות. אבלטון לייב נמצאת כרגע בגרסתה ה-12. ישנן שלוש גרסאות של התוכנה הניתנות לרכישה. לייב 12 סטנדרט (הכוללת את הפונקציות הבסיסיות להכנת מוזיקה), לייב 12 סוויט (הכוללת את כל הכלים והאפקטים של אבלטון לייב בתוספת Max for Live) ולייב 12 אינטרו (גרסה מצומצמת של התוכנה עם מספר מוגבל של ערוצים ואפקטים). אבלטון לייב מסוגלת לעבוד עם מספר רב של כלי MIDI וכלים ווירטואליים. בשנת 2013, החברה שיתפה פעולה עם אקאי ליצירת כלי הפוש עבור לייב. הכלי מאפשר גישה לכל פרט בתוכנה מיחידה אחת, ניגון תווים ועוד. שנתיים מאוחר יותר החברה הפסיקה לעבוד עם אקאי והשיקה את הגרסה השנייה של הפוש הכוללת מסך צבעוני ואינטגרציה יותר טובה עם לייב. רשימת האמנים המפורסמים שמפיקים על התוכנה כוללת את KSHMR ,Skrillex, 7skies ועוד. אבלטון נוהגת לקיים שיעורים וסמינרים בעזרת מדריכים אשר החברה מסמיכה. אתר האינטרנט הרשמי של אבלטון אבלטון, ברשת החברתית פייסבוק אבלטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אבלטון, ברשת החברתית אינסטגרם אבלטון, סרטונים בערוץ היוטיוב Company Overview of Ableton AG, www.bloomberg.com Peter Manning, Electronic and Computer Music, Oxford University Press, 2013-02-27. (באנגלית) Contact Us, www.ableton.com (באנגלית) Ableton, craft.co (באנגלית) "Cycling '74 Reveals Max For Live: Make Max Patches that Integrate with Ableton - CDM Create Digital Music". CDM Create Digital Music (באנגלית אמריקאית). 2009-01-15. נבדק ב-2018-09-06. Ableton Live 9 & Push, www.soundonsound.com (באנגלית) "Ableton Push: New Hardware Controller for Live - DJ TechTools". DJ TechTools (באנגלית אמריקאית). 2012-10-25. נבדק ב-2018-09-06. Certified Training | Ableton, www.ableton.com (באנגלית)
מאיר מרדכי ברך

מאיר מרדכי בֶּרְךְ (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: בערךְ; בכתב לטיני: Berch; י' בטבת תרכ"ז, 18 בדצמבר 1867 – נספה בשואה, כנראה בין 1939 ל-1943) היה סופר עברי, יהודי פולני. נולד בעיירה רוֹס (בלא') בפלך גרודנו שבאימפריה הרוסית לאליהו ראובן ברך. למד אצל הרב המקומי ובישיבות, במקביל החל בסתר לעסוק בלימודי תנ"ך ועברית. לאחר נישואיו לצביה אוסוביצקי עלה לארץ ישראל, אך שב מיד לרוסיה והשתקע בביאליסטוק, שם התפרנס מהוראת עברית לילדי עשירים ושם חי ופעל רוב ימיו. את סיפוריו פרסם בתדפיסים וכסיפורים בהמשכים בעיתונות העברית בת התקופה. לברך ורעייתו נולדו שני בנים ושתי בנות. הוא נספה בשואה בלוקוב. האלמות: יכיל ספורים קטנים למקרא לבני הנעורים, ורשה: האחים שולדברג, תרנ"א יעקב: חלום או אגדה, ורשה: עבריה (סדרת ביבליותיקה קטנה, 3), דפוס י. אדלשטיין, תרס"ח שושנה: אגדה, ורשה: עבריה (סדרת ביבליותיקה קטנה, 9), דפוס י. אדלשטיין, תרס"ח כתבים, לוקוב, תרצ"ח בן-ציון אייזנשטט, מאיר מרדכי ברך, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ד, עמוד 4–5, באתר היברובוקס תמונתו של מ. מ. ברך בתוך קבוצת עיתונאים בני ביאליסטוק, ביאליסטוק 1929, באלבום היזכור "ביאליסטוק בילדער אלבום", ניו יורק, 1951, עמ' 122 (באתר ספריית העיר ניו יורק) (ביידיש) מכתביו מאיר מרדכי בערך, שני כחות (ציור), הצפירה, 17 ביולי 1900 מאיר מרדכי בערך, שתי עקרות, המליץ, 25 בנובמבר 1901 כך על פי דף עד שמילא נכדו; ראו מאיר מרדכי ברך: דף עד שמולא על ידי בנימין ברמן, 15 בספטמבר 1971, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה באתר יד ושם.
אבן משתלבת (גבול לבנון)

פרויקט אבן משתלבת הוא מכשול הנדסי שנבנה על ידי צה"ל לאורך הגבול בין ישראל ללבנון, ושינוי תוואי השטח במטרה להקשות על חזבאללה לפלוש לשטח ישראל כאשר תפרוץ מלחמה בין ישראל לארגון. מכשול ההפרדה כולל גדרות, חומת בטון מודולרית שגובהה נע בין 7 ל-9 מטרים, סוללות עפר, מגדלי פילבוקס ממוגנים, עשרות מצלמות ואמצעים טכנולוגיים נוספים לאיסוף מודיעין. המכשול החדש נבנה בדומה למכשול החדש שהקימה ישראל בשנים האחרונות סמוך לעזה. באפריל 2020 הושלמו בנייה של כ-15 ק"מ של חומה (התקציב שאישרה עד כה המדינה הספיק לאורך זה בלבד), זאת מתוך כ-130 הקילומטרים של גבול. מנהלת גדר ההפרדה טוענת כי חסר 1.7 מיליארד שקל חדש להשלמת הפרויקט כולו לאורך כל הגדר כולה. לחומה הנבנית יש חלק תת-קרקעי, שמעליו 6 מטרים של חומה יצוקה ושלושה נוספים של מוטות ברזל. מתוך 15 הק"מ של הפרויקט: כ-5.2 ק"מ הם סביב הגדר שמראש הנקרה ועד שלומי, וכ-4.6 ק"מ באזור המזרחי, הם מסביב לגדר שבסמוך למטולה ומשגב עם. המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה גדר הגבול ישראל–מצרים גבי שניידר, צה"ל חושף: העבודות להקמת חומת הבטון החדשה בגבול הצפון, 6 בספטמבר 2018, באתר "הידברות" תיעוד: מול עיניים לבנוניות - צה"ל בונה חומה בגבול לבנון, באתר רוטר.נט אור רביד, ‏המכשול בגבול לבנון - תמונת מצב, באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2020
גנון לבן-אף גדול

גנון לבן-אף גדול או גֵּנוֹן לְבֶן-אַף (שם מדעי: Cercopithecus nictitans) הוא מין של קוף מהסוג גנון שבמשפחת קופים בעלי זנב המצוי ביערות אגן הקונגו, אך גם בכמה סוואנות. הקוף דומה למין גנון לבן-אף קטן אך גדול יותר. קופים אלה חיים בחבורות גדולות ביער הגשם לצד קופים אחרים כמו גנונים אחרים. החבורה עוזרת לבני הקבוצה להישמר מטורפים כמו נמרים, עופות דורסים ונחשים גדולים. כשאחד הקופים רואה טורף הוא קורא באזעקה משותפת הגורמת לשאר הקופים להימלט. הקופים עצמם חיים בחבורה שבה שולט זכר גדול על כמה נקבות וצאצאיהם. קוף זה מגיע לאורך 43–70 ס"מ ולמשקל של 4.6 ק"ג בנקבות ו-6.7 ק"ג בזכרים. פניהם צבועים בכחול עם עפעפיים כתומות בהירות ואף לבן, מהם קיבלו את שמם. האוזניים שחורות והשיער שסביבם כהה. קופים אלה ניזונים בעיקר מפירות שהם מוצאים ביער אך לא יהססו לגוון בכל מזון אפשרי. מדיה וקבצים בנושא גנון לבן-אף גדול בוויקישיתוף גנון לבן-אף גדול, באתר ITIS (באנגלית) גנון לבן-אף גדול, באתר NCBI (באנגלית) גנון לבן-אף גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גנון לבן-אף גדול, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) גנון לבן-אף גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גנון לבן-אף גדול, באתר GBIF (באנגלית) גנון לבן-אף גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוף עכביש חום

קוף עכביש חום (שם מדעי: Ateles hybridus) הוא מין של פרימט ממשפחת קופי עכביש החי בצפון אמריקה הדרומית ביערות מערב ונצואלה וקולומביה. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולו. אורך הקוף 50 ס"מ עם זנב באורך 75 ס"מ, יותר מכל הגוף. הזכרים גדולים מעט מהנקבות ומשקלם עד 7.9–9 ק"ג, בעוד הנקבות שוקלות 7.5–9 ק"ג. קופים אלה כשמם בעלי פרווה חומה וראשים כהים. הם חיים בצמרות העצים וכמעט לא יורדים לקרקע. מזונם מצוי על העצים וכולל בעיקר עלים ופירות. הם יאכלו גם דבש, צוף מפרחים וחרקים כמו טרמיטים וזחלי דבורים. טורפיהם העיקריים הם היגואר, הפומה, עיט הרפיה ועיט גואני מצויץ. מדיה וקבצים בנושא קוף עכביש חום בוויקישיתוף קוף עכביש חום, באתר ITIS (באנגלית) קוף עכביש חום, באתר NCBI (באנגלית) קוף עכביש חום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוף עכביש חום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוף עכביש חום, באתר GBIF (באנגלית) קוף עכביש חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
מיכאל יששכר אנקווה

הרב מיכאל יששכר אנקווה (1895, תרנ"ה – פברואר 1972) היה רבה הראשי של מרוקו, נשיא ואב בית הדין הרבני העליון בה. נולד בסלא שבמרוקו כבן יחיד מבין שתי בנות לרב רפאל אנקווה, רבה הראשי של מרוקו. אמו הייתה בתו של הרב יששכר אצראף. על לידתו מסופר כי לאחר שאביו נשאל מדוע אין לו בן ממשיך, ביקר בקברו של רבי עמרם בן דיוואן והתפלל שיוולד לו בן. את לימודיו התורניים למד בעיקר מאביו, ולאחר פטירתו, מונה לצד הרב שאול אבן דנאן לכהן כסגנו של הרב יהושע ברדוגו, שכיהן כיושב ראש בית הדין הגבוה לערעורים ברבאט. עם פטירת האחרון, התבקש הרב אנקווה להתמנות במקומו כרבה הראשי של מרוקו, אך סירב כמנהג אביו, והותיר את התפקיד לרב שאול אבן דנאן. עם עליית הרב שאול אבן דנאן לישראל בשנת 1964 (ה'תשכ"ד), מונה הרב אנקווה למחליפו כראש הדיינים, כנשיא וכאב בית הדין של מרוקו וכרבה הראשי. הלך לעולמו בראש חודש אדר[דרושה הבהרה] ה'תשל"ב. את תפקידו ברבנות המשיך הרב שלום משאש. שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, ה'תשס"ו, חלק ג', עמ' 1442 שאול טנג'י, סלה - שושלת אנקווה, עמ' 21, בגיליון הדיגיטלי יהדות מרוקו - מסורת, הגות ואמנות, בהוצאת הפדרציה העולמית של יהדות מרוקו אזכרה לרב מ.י. אנקווה, עיתון דבר, 28 במרץ 1972
ירבוען זנב-דגל

ירבוען זנב-דגל (שם מדעי: Dipodomys deserti) הוא מין של מכרסם ממשפחת הירבועניים החי במדבריות אמריקה הצפונית בדרום ארצות הברית ומקסיקו. הירבוען מגיע לאורך 34 ס"מ עם זנבו המעוטר בציצות שחורות ובקצה לבנות, המזכירות מראה דגל. הוא בעל פרווה זהובה עם חלקים לבנים ועם בטן לבנה. לירבוען ישנם שרירי רגליים גדולים העוזרים לו לקפץ במהירות. הוא פעיל רק בלילה, אז הוא יוצא לחפש זרעים שונים, בייחוד של מיני עשבים וחלקי צמח אחרים. הירבוענים חיים ביום במחילות שהם חופרים או מוצאים. לעיתים הם חולקים את המחילות עם ירבוענים מהמין Perognathus flavus. הירבוען עלול להיטרף בידי עופות דורסים או נחש גופר, אך שמיעתו החדה עוזרת לו לשמוע אותם בטרם עת ולברוח. מדיה וקבצים בנושא ירבוען זנב-דגל בוויקישיתוף ירבוען זנב-דגל, באתר ITIS (באנגלית) ירבוען זנב-דגל, באתר NCBI (באנגלית) ירבוען זנב-דגל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ירבוען זנב-דגל, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) ירבוען זנב-דגל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ירבוען זנב-דגל, באתר GBIF (באנגלית) ירבוען זנב-דגל באתר הרשימה האדומה של IUCN
מחבטן אפור

מחבטן אפור (שם מדעי: Taeniura grabatus) הוא מין דג סחוס ממשפחת הטריגוניים הקרוב למין טריגון שחור-נקודות. הוא מצוי בעיקר במי האוקיינוס האטלנטי המזרחי ובים התיכון. הטריגון מצוי ממאוריטניה עד אנגולה וגם ליד האיים הקנריים, מדיירה וכף ורדה. דווח שהוא נמצא גם בים סוף והאוקיינוס ההודי, אך כנראה מדובר בשגיאה. הוא מצוי בדרך כלל במים בעומק 30–100 מטרים והוא חי קרוב לקרקעית הים. טריגון זה יכול להגיע לאורך 1.5–2.5 מטרים, רוחב סנפירים של 1 מטר ומשקל מרבי של 150 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך המסתיים בעוקץ דוקרני וסנפירי חזה מעוגלים. כמו רוב הטריגונים הוא משריץ צאצאים חיים. טרפו כולל סרטנים, דגים קטנים ורכיכות הקבורים בחולות. מדיה וקבצים בנושא מחבטן אפור בוויקישיתוף מחבטן אפור, באתר ITIS (באנגלית) מחבטן אפור, באתר NCBI (באנגלית) מחבטן אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מחבטן אפור, באתר FishBase (באנגלית) מחבטן אפור, באתר GBIF (באנגלית)
פוטס (עיירה בספרד)

פוֹטֶס (בספרדית: Potes) היא עיירה ורשות מוניציפלית בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד, במרחק כ-100 קילומטר מערבה מסנטנדר. ממוקמת בגוש ההרים המרכזי של רכס פיקוס דה אירופה. פרנסת המקום היא בעיקר מתיירות. מגדל אינפאנטנדו Torre del Infantado. נהר קויאסה El río Quiviesa. מפגש הנהרות קויאסה ודבה. מדיה וקבצים בנושא פוטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוטס ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוריץ גולדמן

הרב מוריץ גולדמן (במקורות בקרואטית גם: מאברו גולדמן, וגם משה גולדמן. בגרמנית: Moritz Goldmann ובקרואטית: Mavro Goldamann;‏ 1790 (משוער), טורנוב, (צ'כיה המודרנית), ממלכת הבסבורג – 1867, זאגרב, ממלכת קרואטיה (ההבסבורגית)) היה הרב הראשי השני ליהודי זאגרב וכיהן במשרתו מ-1840 עד 1849. לאחר 1860 התנצר. מוריץ גולדמן נולד בטורנוב. הוסמך לרבנות בבית מדרש בפראג וכיהן שם שנתיים ברבנות. בהמשך עבר לפדובה שם למד בבית המדרש לרבנים תחת שמואל דוד לוצאטו. הרב גולדמן היה מגיע מעת לעת לזאגרב ושם חבר לפלג הנאולוגי בקהילה שהיה נתון בעימות מול אהרן פאלוטה הרב הראשי שנחשב לאורתודוקסי שמרן. ב-29 בנובמבר 1840 עלה בידי הנאולוגים למנות את מוריץ גולדמן לרב ודרשן בקהילה. בפועל כיהן כרב ראשי, אך רשמית נותר הרב פאלוטה במשרתו. ב-1843, עם מותו של הרב פאלוטה מונה רשמית לרב הראשי ליהודי זאגרב. מוריץ גולדמן היה אולטרא-רפורמיסט ומשנתו הייתה התערות בחברה הכללית תוך הקבלת סגנון התפילות לאלו של הקהילה הנוצרית. הוא ערך רפורמות רבות בסידורי התפילה וניהל חלק מהתפילות בגרמנית וחלק באיטלקית. גולדמן ניהל את בית הספר היהודי והכניס למערכת השעות תכנים אוניברסליים כגון ספרות ושירה. האורתודוקסים פנו בתלונה לשלטונות והוא נאלץ להפסיק ולשלב תכנים אלו. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה צידד בגלוי באימפריה האוסטרית ואף תרם כספים למאבק האוסטרי. ב-1849 החליטו הקהילות האורתודוקסיות והנאולוגיות על איחוד פעילותן וכחלק מהסכם האחוד נאלץ הרב גולדמן לסיים את כהונתו. במקומו מונה הרב ד"ר ליאופולד רוקונשטיין (בגרמנית: Leopold Rekonstein) לכהונת הרב הראשי. הרב גולדמן המשיך לכהן כרב בקהילה. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-19 הגיע הרב גולדמן למסקנה כי כדי להיטמע באוכלוסייה הכללית, לא מספיק לזנוח את המסורות האורתודוקסיות, אלא יש לאמץ את הנצרות הקתולית. לפי כרוניקה שפרסם הרב ד"ר גאברו שוורץ, במהלך צום יום הכיפורים כינס הרב גולדמן את חסידיו בבית התפילה הישן ושם התנצרו. לאחר מועד זה פסק התיעוד לגבי פעילותו. הוא נפטר בזאגרב ב-1867. גולדמן היה נשוי ואב לשלושה ילדים. שני בנים: דניאל ואמיל ובת בשם אלווירה. גאברו שוורץ, תולדות יהודי זאגרב במאה ה-19 (בקרואטית) הקהילה היהודית בזאגרב, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 131. הרב מוריץ גולדמן, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית). גאברו שוורץ, יהדות זאגרב, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית). Gavro Schwarz, Povijest zagrebačke židovske opine od snutka do 50-ih godina 19. Vijeka, Zagreb, 1939 (בקרואטית).
מיכאל שרף

מיכאל שרף הוא רופא ישראלי. הוא פרופסור לרפואה, מומחה לרפואת המשפחה ומוסמך בבריאות הציבור. בתפקידו הציבורי האחרון כיהן כסמנכ"ל וראש חטיבת בתי החולים בשירותי בריאות כללית. שרף נולד במוגדור שבמרוקו, ובגיל 4 עלה לישראל. בילדותו התגורר ביישוב אופקים שבנגב והתחנך בבית הספר התיכון ע"ש מיי בוייאר בירושלים. בשירותו הצבאי היה מפקד קורס חובשים קרביים. השתחרר משירות מילואים בדרגת סא"ל. למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, לאחריהם התמחה ברפואת המשפחה במחוז דרום של כללית. שימש כמנהל מרפאת הכללית ביישוב ירוחם וכסגן המנהל הרפואי במחוז דרום של כללית. בשנת 1986- הוענק לו פרס על שם פרופ' כוזרי וזאת בעבור שירות רפואי מצטיין (טיפול ב-47 פצועי אוטובוס סמוך לדימונה שהיה בדרכו לאילת בלילה) בשנת 1993 מונה כמנהל רפואי של מחוז דרום בכללית. בשנת 2001, מונה כראש מינהלת הביזור בהנהלה הראשית של כללית, ובשנת 2003 מונה לראש אגף תכנון ומדיניות בריאות בהנהלה הראשית של כללית. בסוף שנת 2006 התמנה למנהל המרכז הרפואי מאיר בכפר סבא, ובשנת 2007 למנהל המרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.במהלך כהונתו כמנהל בית החולים התמודד עם ניהול וטיפול בפצועים תחת מתקפת הטילים על הדרום בזמן מבצע עופרת יצוקה ומבצע עמוד ענן. בשנת 2010 ניבחר פרופ' שרף כרופא משפחה מצטיין ומעורר השראה על ידי המגזין דה מרקר וצוין ברשימת 101 הרופאים המשפיעים בישראל. לאחר 6 שנים בסורוקה, בשנת 2013, התמנה לסמנכ"ל וראש חטיבת בתי החולים בכללית. שרף הוא איש סגל בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון. שרף תושב היישוב להבים, נשוי ואב לשלושה. שרות, סבב מינויים בכירים ב"שירותי בריאות כללית", באתר ביזפורטל, 7 ביוני 2007
גאי ברימן

גיא ברימן (באנגלית: Guy Berryman; נולד ב-12 באפריל 1978) הוא הבסיסט של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. ברימן נולד בקירקלדי לאם ממוצא יהודי, בסקוטלנד, ועבר בגיל 12 לקנט שבאנגליה. הוא מנגן על גיטרת בס מאז גיל 13, והוא גדל על מוזיקת פאנק (Funk) וגרוב. אביו היה מהנדס במנהרת התעלה, ובעקבות כך, בחר ברימן במקצוע ההנדסה כשלמד באוניברסיטת לונדון. לאחר מכן הוא עבר למקצוע האדריכלות, ממנו נשר לאחר כשנה על מנת להתמקד בניגון בלהקת קולדפליי, כשבמקביל עבד תקופה כברמן. בשנת 2004 הוא התחתן עם ג'ואנה בריסטון בסיטי של וסטמינסטר. ב-17 בספטמבר 2006, נולדה בתם ניקו. במרץ 2007 התגרשו בני הזוג. מ-2014 מאורס ברימן לדוגמנית ההולנדית קשיה גריטס, ולזוג בן. ברימן מושפע בין היתר מג'יימס בראון, הביטלס ופינק פלויד. מדיה וקבצים בנושא גאי ברימן בוויקישיתוף גאי ברימן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גאי ברימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גאי ברימן, באתר AllMusic (באנגלית) גאי ברימן, באתר MusicBrainz (באנגלית) גאי ברימן, באתר Discogs (באנגלית) גאי ברימן, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחלף חב"ד

מחלף חב"ד (קרוי גם: מחלף כפר חב"ד או: מחלף נתב"ג מערב) הוא מחלף המתוכנן לחבר בין טרמינל 3 בנמל התעופה בן-גוריון לכביש 1 בסמוך ליישוב כפר חב"ד. מטרתו של המחלף היא קיצור הדרך לנמל התעופה לנוסעים מכיוון מערב על כביש 1, נסיעה שאורכת כשמונה קילומטר נוספים ללא המחלף. חנוכת המחלף מתוכננת ל-2025. ההחלטה על הקמת המחלף התקבלה בשנת 1997 עם יישומו של מיזם "נתב"ג 2000" (בניית טרמינל 3), אך זכה להתנגדויות מקרב תושבי כפר חב"ד ומועצה אזורית שדות דן שאף הגיעו לבית המשפט מחשש לפגיעה סביבתית בבית רבקה (כפר חב"ד ב') ומחשש לפגיעה בצביון הדתי של היישוב עקב התנועה שתפקוד את הכביש בשבת. בעקבות העלייה המשמעותית במספר הנוסעים בנתב"ג, שהגיע ל-20 מיליון נוסעים בשנה, הואץ אישור הקמת המחלף. ב-5 ביוני 2018 המועצה הארצית לתכנון ולבנייה המליצה לממשלה לאשר את תוכנית המחלף, שבנייתו מוערכת בתקציב של כ-400 מיליון שקלים שכבר אושרו ותכלול בנוסף גשר להולכי רגל ולרוכבי אופניים. בשנת 2021 החלו עבודות הקמת המחלף. ביולי 2021 נחסמה הכניסה לנתיב המהיר במחלף בן-גוריון והועברה כחמישה קילומטרים מערבה, בסמוך לחניון הנתיב המהיר, כדי לאפשר את העבודות בין נתיבי הכביש באזור כפר חב"ד. באפריל 2022 הושלם השלב הראשון של העבודות. נתיבי כביש 1 והנתיב המהיר הושבו לקדמותם, והעבודות במיקום המחלף הופסקו. בינואר 2023 חודשו העבודות להקמת המחלף בצידי כביש 1, מתוך כוונה לחנוך אותו ב-2026. על פי נתיבי ישראל, הפרויקט מתוקצב ב-500 מיליון שקל. חושבים שיודעים איך יראה מחלף חב"ד? צפו בהמחשה • חשיפה, באתר "חב"ד און ליין", ג' חשוון תשע"ח (23 באוקטובר 2017). 'מחלף חב"ד' צובר תאוצה: הוגש לוועדות המחוזיות והתנגדויות, באתר חב"ד און ליין - COL מרכז התקשורת החב"די כביש 1: מחלף נתב"ג, באתר נתיבי ישראל רועי רובינשטיין, התוכנית אושרה: זה המחלף שיקצר את הדרך לנתב"ג, באתר ynet, 5 ביוני 2018 ספין של מע"צ? "מחלף חב"ד" לנתב"ג - מכביש מספר 1 ● וידאו, באתר "חב"ד און ליין", כ"ב אדר תשע"א (26 בפברואר 2011) אבי אשכנזי‏, הדרך לחו"ל מתקצרת: המחלף החדש שיחבר את טרמינל 3 ישירות לכביש 1, באתר וואלה, 16 במרץ 2016 שינוי מיקום הכניסה לנתיב המהיר – הודעת "חוצה ישראל", אתר מועצת שוהם, 25 ביולי 2021 עומר כרמון, ללא העדפה לתחבורה ציבורית: החלה בניית מחלף שיקצר ב-10 ק"מ את הדרך לנתב"ג, באתר TheMarker‏, 2 בינואר 2023
קרייזלר וליאנט VF

קרייזלר וליאנט VF (באנגלית: Chrysler Valiant VF) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצר בין השנים 1969–1970. סך הכול יוצרו 52,944 יחידות. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - הרדטופ 5 דלתות - סטיישן 2 דלתות - טנדר "Valiant sedan" "Valiant hardtop" "Valiant Safari wagon" "Valiant Pacer sedan " "Valiant Regal sedan" "Valiant Regal hardtop" "Valiant Regal Safari wagon" "Valiant Regal 770 sedan" "Valiant Regal 770 hardtop" "Valiant Wayfarer utility" (באוסטרליה, בשנת 1969) 2,568 דולר - דגם סדאן (Sedan) 3,628 דולר - דגם "Regal 770 Sedan" 2,898 דולר - דגם "Hardtop" 3,838 דולר - דגם "Regal 770 Hardtop" 3,598 דולר - דגם "VIP Sedan" 3,998 דולר - דגם "VIP V8 Sedan" "קרייזלר וליאנט VF" - סדאן "קרייזלר וליאנט VF" דגם "Pacer sedan" - סדאן, 4 דלתות "קרייזלר וליאנט VF" דגם "Pacer sedan" - סדאן, 4 דלתות "קרייזלר וליאנט VF" - סדאן "קרייזלר וליאנט VF" - 2 דלתות הרדטוף "קרייזלר וליאנט VF" - סטיישן, שנת 1970 "קרייזלר וליאנט VF" - סטיישן "קרייזלר וליאנט VF" דגם "Pacer sedan" - מבט לתא הנהג "קרייזלר וליאנט VF" - טנדר "קרייזלר וליאנט VF" - טנדר "קרייזלר וליאנט VF" - סטיישן "קרייזלר וליאנט VF" - טנדר "קרייזלר וליאנט VF" - 2 דלתות הרדטוף קרייזלר פלימות' ואליאנט קרייזלר וליאנט SV1 קרייזלר וליאנט AP5 קרייזלר וליאנט AP6 קרייזלר וליאנט VG קרייזלר וליאנט VH קרייזלר וליאנט VJ קרייזלר וליאנט VK קרייזלר וליאנט צ'ארג'ר מדיה וקבצים בנושא קרייזלר וליאנט VF בוויקישיתוף קרייזלר וליאנט VF, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר וליאנט VF, סרטון באתר יוטיוב "קרייזלר וליאנט VF" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/valiant_vf_technical_specifications "קרייזלר וליאנט VF" chargerclubofwa.asn.au/production-detail.asp?iProductionID קרייזלר וליאנט סדרות ve_vf_vg / ראו "קרייזלר וליאנט VF" automobile-catalog.com/make/chrysler_australia/valiant
פאלאצו פונטאנה רצוניקו

פאלאצו פונטאנה רצוניקו (באיטלקית: Palazzo Fontana Rezzonico) הוא ארמון הממוקם על גדת התעלה הגדולה, בין ריו די סן פליצ'ה לבין פאלאצו ג'וסטי, ברובע קאנארג'ו, בוונציה שבאיטליה.  חזית הארמון צבועה אדום-ורוד, ולה מבנה א-סימטרי, הבנוי בסגנון הבארוק, עם מרפסות רבות. על גג המבנה שתי ארובות בצורת אובליסק. הארמון נבנה במאה ה-17 על ידי משפחת פונטנה. בשלהי המאה ה-17 נרכש הארמון על ידי משפחת רצוניקה, מאחר שבניית ארמון המשפחה קא' רצוניקו טרם נשלמה. בשנת 1693, קרלו רצוניקו, אשר לימים יכהן כאפיפיור קלמנס השלושה עשר, נולד במבנה. לאחר נפילתה של הרפובליקה של ונציה, הארמון נרכש על ידי הבנקאי יוהאן קונרד רק (Johann Conrad Reck), אשר מכר את המבנה למשפחת לוי, וזו מכרה את המבנה למשפחת סולאם. • John Costella, The Four Seasons of Venice - 12 Historical Walking Tours, P 41 • DK Travel, DK Eyewitness Travel Guide Venice and the Veneto, P 66 תצלום המבנה תיאור המבנה וההיסטוריה שלו (באיטלקית)