laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יון גורידי

יון גוּרִידִי אלדאלור (בבסקית: Jon Guridi Aldalur; נולד ב-28 בפברואר 1995) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בקבוצת דפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. הוא משחק בעיקר כקשר מרכזי והתקפי, אך יכול לשחק גם כקיצוני ימני או מגן ימני. נולד באזפייטיה, גיפוזקואה, חבל הבסקים. גורידי הוא בוגר מחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד. גורידי כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-10 באוקטובר 2015, כאשר כבש בדקה האחרונה. ב-10 בפברואר שלאחר מכן חידש את חוזהו עד 2018. גורידי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובלה ליגה ב-18 במרץ 2017, במשחק חוץ מול היריבה המקומית דפורטיבו אלאבס, שהסתיים בהפסד 0–1. לקראת עונת 2017/2018 הועלה סופית לסגל הקבוצה הבוגרת. גורידי כבש את שער הבכורה שלו בלה ליגה ב-3 בנובמבר 2019, כאשר קבוצתו הפסידה 2–4 נגד אלצ'ה. בינואר 2019 הושאל גורידי למיראנדס, ועזר לקבוצה לעלות מהליגה השלישית בסיום העונה. ההשאלה שלו הוארכה לעונה 2019/2020. עם חזרתו מהשאלה, גורידי צורף לסגל הקבוצה הראשונה בליגה הראשונה, וכבש את שער הבכורה שלו בקטגוריה ב-22 במאי 2022, היחיד של קבוצתו בהפסד 1–2 מול אתלטיקו מדריד. ב-11 ביולי 2022 חתם גורידי על חוזה לארבע שנים עם דפורטיבו אלאבס, שירדה לליגה השנייה, ועזר לה לעלות בחזרה בשנה שלאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא יון גורידי בוויקישיתוף יון גורידי, ברשת החברתית אינסטגרם יון גורידי, באתר Transfermarkt יון גורידי, באתר Soccerway יון גורידי, באתר BDFutbol יון גורידי, באתר WorldFootball.net יון גורידי, באתר FootballDatabase.eu בבסקית השם נהגה "יון"
עבדה רבאש

עָבֵּד א-רַחְמָן רֶבַּאש (בערבית: عبد الرحمن رباش; נולד ב-11 באוגוסט 1998), המוכר יותר בשם הקיצור עבדה רבאש, הוא כדורגלן אלג'יראי המשחק בעמדת הקיצוני שמאלי בקבוצת דפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. הוא הגיע לדפורטיבו אלאבס מקבוצת אוררה דה ויטוריה בשנת 2018, כדי לשחק בקבוצת המילואים השנייה שלה. הוא עלה לקבוצת המילואים הראשונה בעונת 2020/2021, אך רק בעונה שלאחר מכן הוא התבסס בקבוצה, כבש 16 שערים והיה חלק חיוני בעליית קבוצת המילואים של אלאבס לליגה השנייה. בעקבות יכולתיו בקבוצה, הוא קודם סופית לקבוצה הבוגרת לקראת עונת 2022/2023 והאריך את חוזהו עם המועדון עד שנת 2024. מדיה וקבצים בנושא עבדה רבאש בוויקישיתוף עבדה רבאש, באתר Transfermarkt עבדה רבאש, באתר Soccerway עבדה רבאש, באתר BDFutbol עבדה רבאש, באתר FootballDatabase.eu
אוריה מבורך

אוריה מבורך (נולדה ב-1983) היא סופרת ויועצת הלכה, העורכת הראשית של הוצאת הספרים קורן מגיד. מבורך משמשת כיועצת הלכה לדיני טהרת המשפחה במסגרת תוכנית ההלכה לנשים במדרשת לינדנבאום שבירושלים. לימדה במדרשת לינדנבאום במשך מספר שנים - גמרא, חסידות, פילוסופיה וביקורת תרבות. בשנת 2014 הקימה מבורך את מכון "אפרכסת" העוסק במפגש עם התרבות המערבית והפוסט מודרנית. במקביל מבורך הייתה דוקטורנטית בתוכנית למגדר באוניברסיטת בר-אילן. העבודה שכתבה עסקה בביקורת על השיח הפמיניסטי המערבי העכשווי ועל הפרשנויות שלו לפרקטיקטות דתיות ותרבותיות, אך היא עזבה את כתיבת הדוקטורט לקראת סיומה. היא לימדה גם במכון שכטר למדעי היהדות ובמכללה האקדמית הרצוג. כתבה בעבר במקור ראשון וב"צירופים חדשים" (כתב העת המקוון של ישיבת ישיבת שיח יצחק). חברה בארגון רבני בית הלל. גדלה באלקנה ומתגוררת כיום בגוש עציון. נשואה לישי מבורך, מעורך כתביו של הרב שג"ר ולהם שני ילדים. מה את מבקשת - סיפור על אהבה וגוף. הוצאת קורן ירושלים. 2020 יום אחד באוקטובר (ביחד עם יאיר אגמון). הוצאת קורן. 2024 אוריה מבורך, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט הרשמי של מכון אפרכסת דפנה לוי, "הלו סבא, בוקר טוב, איך מפעילים טנק?", באתר ישראל היום, 9 במאי 2024 דף הבית, באתר מכון אפרכסת אוריה מבורך, באתר הוצאת קורן אודות, באתר צירופים חדשים אוריה מבורך, באתר www.makorrishon.co.il הרבנית אוריה מבורך – בית הלל – הנהגה תורנית קשובה
Serial ATA

Serial ATA (או בקיצור: SATA) הוא תקן לאפיק נתונים בין המחשב לאמצעי לאחסון נתונים כמו דיסקים קשיחים, כונני תקליטורים, כונני DVD וכוננים מגנטיים. תקן זה תוכנן כמחליף לתקן ה־ATA המקבילי הישן, שנקרא רטרואקטיבית בשם Parallel ATA‏ (PATA), כדי להבדיל בינו לבין ה־SATA. יתרונותיו הבולטים של תקן ה־SATA הם: מהירות העברת נתונים גבוהה: 1.5 גיגהביט לשנייה (לאחר הסרת תקורה) להתקני SATA-1 3 גיגהביט לשנייה להתקני SATA-2 (שיצאו בסוף שנת 2003) 6 גיגהביט לשנייה להתקני SATA-3 (החל ממאי 2009) אלו קצבים שבעבר היו תאורטיים בלבד – עם הופעתם של כונני SSD, התקן הוא זה שהגביל את מהירות הכוננים בפועל. מתח חשמלי נמוך: האותות המועברים בכבל הם במתח של 0.7 וולט לעומת 5 וולט בכבל PATA. המשמעות היא חיסכון באנרגיה ופליטת חום נמוכה יותר. אורך הכבל המקסימלי הוגדל למטר, וב־External SATA (נקרא בקיצור eSATA) ל־2 מטר, לעומת 46 סנטימטר ב־PATA. כבל דק וגמיש: 7 גידים לעומת 40 גידים בכבל PATA. תמיכה ב־Hot swapping: אפשרות לחיבור וניתוק בזמן פעולת המחשב. אמינות גבוהה: בתקן SATA מבצעים בדיקות אמינות ושלמות נתונים בתדירות גבוהה יותר. ברמת ההתקן, התקני SATA ו־PATA אינם תואמים כלל, אי־אפשר לחברם יחד. ברמת היישום, התקני SATA מתוכננים להיראות ולפעול כמו התקני PATA.‏ תקן SATA החדש הוא בעל תאימות לאחור, ולכן ניתן בעזרת מתאם לחבר התקני PATA לבקרי SATA ולהפך. חיבור התקני SATA ללוחות אם ישנים מתאפשר גם על ידי שימוש בכרטיסי PCI ייעודיים עם מחבר SATA עליהם. תקן זה סוגר את הפער שהיה קיים בעבר בין התקני IDE סטנדרטיים לבין התקני SCSI, ומאפשר לקבל ביצועי מהירות הקרובים ל־SCSI במחירים זולים בהרבה, ללא צורך בכרטיסי הרחבה מיוחדים. במספר מדדים הוא עדיין נותר מוגבל לעומת ה־SCSI: אורך הכבל המקסימלי הנתמך בו הוא 2 מטר בתקן המורחב, לעומת 16 מטר ב־SCSI, ומספר ההתקנים החיצוניים שאפשר לחבר בו הוא אחד לכל כבל, לעומת 16 ב־SCSI. אתר האינטרנט הרשמי של Serial ATA (באנגלית) ארגון בינלאומי SATA - ארגון התקינה של SATA (באנגלית) Serial ATA, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השוואה עם טכנולוגיית Ultra ATA מאתר SATA-IO (באנגלית)
ג'יימס ה. יוז

ג'יימס הארד יוז (באנגלית: James Hurd Hughes‏; 14 בינואר 1867 – 29 באוגוסט 1953) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית ושימש כסנאטור אמריקאי מטעם דלאוור. יוז נולד ב-14 בינואר 1867 במחוז קנט, דלאוור, ליד פלטון, והייתה בנם של רבקה (הארד) ואבנעזר יוז. הוא למד במכון המכללות בדובר, לימד בבית הספר כמה שנים, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1890. לצד עריכת הדין עסק בעיסוקים חקלאיים ובבנקאות. יוז כיהן כמזכיר המדינה של דלאוור מ-1897 עד 1901. הוא התמודד על תפקיד מושל דלאוור ב-1916 אך הובס על ידי הרפובליקני ג'ון טאונסנד הבן, איש עסקים מסלבוויל, דלאוור. עשרים שנה מאוחר יותר, ב-1936, הוא נבחר לסנאט האמריקני, תוך שהוא מביס את הסנאטור הרפובליקני המכהן, דניאל או. הייסטינגס. במהלך קדנציה זו כיהן עם הרוב הדמוקרטי בקונגרסים ה-75, ה-76 וה-77. יוז הפסיד בבחירות לכהונה שנייה ב-1942, והפסיד את מועמדות המפלגה הדמוקרטית לאי אנלס ברל. בסך הכל כיהן מ-3 בינואר 1937 עד 2 בינואר 1943, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין ד' רוזוולט. לאחר שסיים את כהונתו בסנאט, הוא חזר לעסוק במשפטים. כל אותו זמן, מ-1905 ועד מותו, הוא היה מנהל בבנק האיכרים של דלאוור. יוז היה נשוי לקרוליין טיילור. הנכדה שלהם היא השחקנית פרי ריבס. יוז מת ב-29 באוגוסט 1953 בלואיס, דלאוור ונקבר בבית הקברות האפיסקופלי המתודיסטי של לייקסייד בדובר. ביתו, Wheel of Fortune, התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1973. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס ה. יוז בוויקישיתוף ג'יימס ה. יוז, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'יימס ה. יוז, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Princeton Alumni Weekly". 1983.
קארוויל בנסון

קארוויל דיקינסון בנסון (באנגלית: Carville Dickinson Benson‏; 24 באוגוסט 1872 – 8 בפברואר 1929) היה חבר קונגרס אמריקאי שייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 1918 ל-1921. קארוויל בנסון נולד ב-24 באוגוסט 1872 ליד הולת'ורפ במחוז בולטימור, מרילנד, בנסון למד במכינות ובאוניברסיטת להיי של בית לחם, פנסילבניה, בשנת 1890. הוא סיים את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת בולטימור ב-1893, והתקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה. בנסון כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1904 עד 1910 ושוב ב-1918, וכיהן כיושב ראש הבית ב-1906. הוא גם כיהן כחבר בסנאט של מדינת מרילנד מ-1912 עד 1914. בשנת 1918, בנסון נבחר כדמוקרט לקונגרס השישים וחמישה כדי למלא את המקום שהתפנה על ידי מותו של ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט. הוא נבחר מחדש לקונגרס השישים ושישה, וכיהן מ-5 בנובמבר 1918 עד 3 במרץ 1921. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1920 לקונגרס השישים ושבעה. לאחר כהונתו בקונגרס, בנסון חידש את עריכת הדין בבולטימור, מרילנד, והתגורר בהלתורפ. הוא מונה לממונה על ביטוח המדינה של מרילנד ב-1924 וכיהן בתפקיד זה עד מותו. בנסון מת ב-8 בפברואר 1929 בבולטימור, מרילנד. הוא קבור בבית הקברות סידר היל בברוקלין, מרילנד. מדיה וקבצים בנושא קארוויל בנסון בוויקישיתוף קארוויל בנסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קארוויל בנסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Historical List, House of Delegates, Baltimore County (1790-1966)". Maryland Manual On-Line. Maryland State Archives. 2012-05-24. נבדק ב-2023-03-21.
ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט

ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט (באנגלית: Joshua Frederick Cockey Talbott‏; 29 ביולי 1843 – 5 באוקטובר 1918) היה חבר קונגרס אמריקאי שייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד. טלבוט נולד ליד לותרוויל, מרילנד ב-29 ביולי 1843. הוא החל ללמוד משפטים ב-1862 אך הצטרף לצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית ב-1864 כדי לשרת ברגימנט הפרשים השני של מרילנד. לאחר המלחמה, טלבוט התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1866 והחל לעסוק בעריכת דין בטוסון, מרילנד. ב-1878, לאחר מספר שנים של פעילות בפוליטיקה דמוקרטית ובעניינים אזרחיים מקומיים, הוא נבחר לקונגרס האמריקאי. מלבד התקופות 1885 עד 1893, שבמהלכן שימש זמן מה כנציב הביטוח עבור מרילנד, ו-1894 עד 1902, הוא כיהן בקונגרס עד מותו. טלבוט היה חבר בוועדת בית הנבחרים לענייני צי במשך 25 שנה ופעל ללא הרף למען חיל ים חזק ומודרני. הוא מת בלותרוויל, מרילנד ב-5 באוקטובר 1918, ונקבר בבית הקברות שרווד של קוקיסוויל, מרילנד. המשחתת USS ג'יי פרד טלבוט (DD-156) נקראה על שמו. מדיה וקבצים בנושא ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט בוויקישיתוף ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "S. Doc. 58-1 - Fifty-eighth Congress. (Extraordinary session -- beginning November 9, 1903.) Official Congressional Directory for the use of the United States Congress. Compiled under the direction of the Joint Committee on Printing by A.J. Halford. Special edition. Corrections made to November 5, 1903". GovInfo.gov. U.S. Government Printing Office. 9 בנובמבר 1903. p. 45. נבדק ב-2 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבויים

שבויים היא סדרה תיעודית ישראלית בת 6 פרקים שנוצרה על ידי דוקי דרור ואיתי לנדסברג. הסדרה עוסקת באירועים בהם נשבו חיילים ונחטפו אזרחים ישראלים על ידי ארגוני הטרור ובהשפעתם על החברה הישראלית. הסדרה שודרה החל מ-31 באוגוסט עד 7 בספטמבר 2024 בכאן 11. הסדרה חוזרת אל אירועי עבר בהם נשבו חיילים ונחטפו אזרחים ישראלים על ידי ארגוני הטרור, כאשר כל פרק בסדרה עוסק בהרחבה באחד מן האירועים: החטיפה, ניסיונות המשא ומתן לקידום עסקה והלחצים מצד משפחות השבויים והחטופים להביא אותה לידי מימוש. הסדרה בוחנת כיצד הפכו חטיפות של ישראלים לנשק אסטרטגי שמכוון לנקודת התורפה של מדינת ישראל, וכיצד הם השפיעו על החברה הישראלית שנקרעת בין הערבות ההדדית לבין המחיר שהיא נדרשת לשלם לארגוני טרור. הסדרה הייתה אמורה להיות משודרת מדי שבוע במוצאי שבת. לאחר שידור הפרק הראשון הותר לפרסום שצה"ל איתר במנהרה ברצועת עזה והשיב לישראל גופות של שישה ישראלים שנחטפו במתקפת הפתע על ישראל ונרצחו כמה ימים לפני מציאתם. בעקבות זאת הוחלט לשדר את כל פרקי הסדרה לאורך כל השבוע. המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה במגזר היהודי באוכלוסייה הכללית אתר האינטרנט הרשמי של שבויים "שבויים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבויים", סרטונים בערוץ היוטיוב "שבויים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רותה קופפר, “צילה נתניהו כעסה שיצחק רבין מנע עסקת שבויים באנטבה”, באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2024 עמי פרידמן, "אסור למדינה להשאיר אף אחד מאחור": צחי הלוי משתתף בסדרה מטלטלת על היחס לשבויים והנעדרים, באתר ישראל היום, 29 באוגוסט 2024 "שבויים": מאחורי הקלעים של עסקאות החטופים לאורך השנים, באתר "סרוגים", 26 באוגוסט 2024 עד להודעה חדשה ובעקבות האירועים: בכאן 11 משנים את לוח השידורים לכל השבוע, באתר ישראל היום, 1 בספטמבר 2024 רייטינג: המירוץ למיליון והאח הגדול בקרב דרמטי, במי בחרתם?, באתר אייס, 1 בספטמבר 2024 רייטינג: החדשות השתלטו על המסך - באיזו מהדורה צפיתם?, באתר אייס, 2 בספטמבר 2024 רייטינג: המירוץ למיליון שוב בורחת, חדשות 12 בנתון חריג, באתר אייס, 3 בספטמבר 2024 רייטינג: המירוץ למיליון ומשחקי השף שוברות שיאים, אבל מי ניצחה?, באתר אייס, 4 בספטמבר 2024 רייטינג: רוקדים עם כוכבים נפרדת מהמסך בנתון אדיר, באתר אייס, 5 בספטמבר 2024 רייטינג: האח הגדול מאכזבת לפני הגמר, חדשות 12 בהתפוצצות, באתר אייס, 8 בספטמבר 2024
אהרון ליבוביץ'

הרב אהרון ליבוביץ' (נולד ב-1967) הוא רב ופעיל חברתי ישראלי. ליבוביץ' הוא בוגר ישיבת הקיבוץ הדתי בעין צורים וב-1996 הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה ריסקין והרב חיים ברוונדר. עמד בראש ישיבת "סולם יעקב". בשנת 2012 הקים את ארגון השגחה פרטית שהפעיל שירותי השגחת כשרות פרטית אורתודוקסית ושלא במסגרת הרבנות הראשית לישראל. ב-2018 הארגון התאחד עם מערך הכשרות של ארגון רבני צהר ובכך הוקם מערך כשרות צהר. מאז ליבוביץ' הוביל אף מערך פרטי ואלטרנטיבי לעריכת נישואין ("חופות"). ביוני 2018 חבר הכנסת דאז בצלאל סמוטריץ' אף קרא לפתוח בחקירה כנגד הארגון. בשנים 2015–2017 כיהן ליבוביץ כחבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת ירושלמים. הוא החל את כהונתו לאחר שיושבת ראש התנועה רחל עזריה נבחרה לכנסת העשרים ועזב ב-2017 במסגרת רוטציה עם יהודה גרינפלד-גילת. בזמן כהונתו במועצת העיר שימש גם כמחזיק תיק החינוך. הוא חבר בפורום רבני בית הלל וכרב קהילת "ואני תפילה" בנחלאות. בינואר 2024 ליבוביץ' מונה לראש תוכנית הרבנות ישראלית במכון שלום הרטמן והמדרשה באורנים. נשוי למרים ואב ל-5. הרב אהרון ליבוביץ', באתר מגזין "גלויה" חנן גרינווד, אקזיט כשרותי: "השגחה פרטית" התאחד עם "צהר", באתר ישראל היום, 27 בפברואר 2018 עטרה גרמן, ‏סמוטריץ' בפנייה לפרקליט המדינה: לפתוח בחקירה נגד ארגון "השגחה פרטית", באתר "סרוגים", 28 ביוני 2018 גיא עזרא, ‏הרב אהרון ליבוביץ' פורש ממועצת העיר ירושלים, באתר "סרוגים", 23 באוקטובר 2017 ינון בן דוד, רוטציה ב'ירושלמים': הרב אהרון ליבוביץ' יפנה את מקומו ליהודה גרינפלד-גילת, באתר mynet‏ ירושלים, 23 באוקטובר 2017 התפקיד החדש של הרב אהרון ליבוביץ' במכון הרטמן, באתר ערוץ 7, 9 בינואר 2024
ויליאם בנג'מין בייקר

ויליאם בנג'מין בייקר (באנגלית: William Benjamin Baker‏; 22 ביולי 1840 – 17 במאי 1911) היה חבר קונגרס אמריקאי שייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 1895 ל-1901. בייקר נחשב לאבי משלוח הדואר הכפרי בארצות הברית. ויליאם בנג'מין בייקר נולד ב-22 ביולי 1840, ליד אברדין, מרילנד לאליזבת (לבית גרינלנד) וג'ורג' וו. בייקר. הוא היה אחד מחמישה עשר ילדים, ולאביו היה מפעל שימורים באברדין. הוא למד בבתי הספר הנפוצים וקיבל שיעורים פרטיים. הוא נשאר בחווה של המשפחה עד גיל 32. אחיינו פרנק א' בייקר היה נציג בבית הנבחרים של המדינה. דודו היה ג'ון ה. בייקר, נציג מדינה ומטיף. ב-1872 הקימו בייקר ואחיו צ'ארלס וו. מפעל שימורים באברדין. הם ניהלו את המפעל עד 1876, אז נהרס הבניין בשריפה. לאחר מכן הקים מפעל שימורים נוסף בחווה באברדין ומפעל שימורים באודסה, דלאוור. הוא היה אחד ממארגני הבנק הלאומי הראשון של אברדין וכיהן כנשיא הראשון שלו בין השנים 1891–1911. הוא גם כיהן כנשיא חברת הטלפונים של מחוז הרפורד. הוא עזר בארגון הבנק הלאומי הראשון של אברדין והיה מארגן ומנהל הבנק הלאומי הראשון של האבר דה גרייס. הוא שימש כציר בכמה כינוסים של המדינה והקונגרס. הוא התמודד לראשונה על בית הנבחרים במרילנד בשנת 1875, אך הובס על ידי מורי ונדיבר. הוא הפך לחבר בבית הנבחרים ב-1881, והביס את ונדיבר. הוא כיהן ב-1882 וב-1883 הוא הובס בניסיונו להיבחר מחדש. ב-1889 הוא התמודד לסנאט של מרילנד, אך הפסיד בהפרש של 550 קולות. הוא נבחר לסנאט של מרילנד ב-1893, לאחר שאחיו ג'ון ה' בייקר חזר בו ממינויו וניצח את תומאס ה. רובינסון, אך כיהן רק מ-1894 עד 1895. בייקר נבחר כרפובליקני לקונגרסים החמישים וארבעה, החמישים וחמישה והחמישים ושישה, כיהן מ-4 במרץ 1895 עד 3 במרץ 1901. הוא ייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד שכלל, באותה תקופה, את מחוזות הרפורד, בולטימור וקרול. הוא היה אבי משלוח הדואר הכפרי. כאשר דיברו בקונגרס על עניין משלוח הדואר הכפרי, לא היה מי שהיה מוכן לקחת על עצמו את האחריות, שכן זה נחשב שנוי במחלוקת לשמש כמנהלי דואר של סוחרים כפריים. בייקר, לעומת זאת, היה מוכן שהניסוי יתבצע במחוז שלו, והמסלול הכפרי הראשון של המדינה החל במחוז קרול, מסניף הדואר של וסטמינסטר. הוא לא הציב את עצמו לבחירה מחדש ב-1900, וחידש את עסקי השימורים. ב-1905 הוא נבחר שוב לסנאט של מרילנד, וכיהן בתפקיד בין השנים 1906 עד 1908. הוא הובס בבחירה מחדש ב-1909 על ידי צ'ארלס נ. אנדרו. ב-1910 הוא התמודד לקונגרס, אך הובס על ידי ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט. ב-1868 התחתן בייקר עם אוליביה ולס, מאברדין, שמתה לאחר 16 חודשים. ב-1872 נישא שוב למרי ק. הוליס, מקפלת בוש. נולדו להם שלושה ילדים: ג'סי מ., נטי פ. (לימים גברת פיניאס מוריס) והוליס ר. בייקר. בייקר זכה לכינוי "הזקן הגדול של הארפורד" על שירותו בפוליטיקה. במרץ 1911 לקה בייקר בשבץ מוחי. הוא מת ב-17 במאי 1911 באברדין, מרילנד, לאחר נפילה כמה ימים לפני כן. הוא נקבר בבית הקברות בייקר, מגרש הקבורה המשפחתי, באברדין. מדיה וקבצים בנושא ויליאם בנג'מין בייקר בוויקישיתוף ויליאם בנג'מין בייקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם בנג'מין בייקר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) BAKER, William Benjamin, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
תובנות נחמה

תובנות נחמה היא חוברת לנוער לסייוע בהתמודדות עם פטירת קרובים, אשר יצאה לאור בשנת 2024. החוברת מתמקדת במציאת תשובות לשאלות אמוניות העולות בעקבות האובדן. החוברת נכתבה על ידי אביתר נאמן, לזכר אביו איתן מנחם, רופא בכיר ביחידה לטיפול נמרץ ילדים במרכז הרפואי סורוקה, נהרג כרופא צבאי ב-9 באוקטובר 2023 במהלך מתקפת הפתע על ישראל, במהלך היתקלות באזור שדרות. החוברת מחולקת לחמישה פרקים: למה יש רוע בעולם? – מתמקד בשאלה "איפה אלוהים היה ב־7 באוקטובר?", וכיצד ניתן לומר ש"הכל לטובה" על רקע אירועים קשים. למה דווקא עם ישראל סובל? – דן בשאלה מדוע עם ישראל, "עם הסגולה", נרדף במשך ההיסטוריה, ואלוהים שולח כלפיו אויבים רבים, והאם העתיד יהיה טוב יותר. למה יש מוות? – הפרק עוסק בשאלה "מה קורה אחרי המוות", עם התייחסות לעולם הבא, ולהשפעת הנפטר על קרוביו החיים. כמו כן, הפרק עוסק בצורך ללמוד ממורשתו של הנפטר. למה דווקא הוא מת? – שאלה המעסיקה משפחות רבות שקרוביהן נהרגו במהלך מלחמות או פיגועי טרור, "למה דווקא הוא?". הפרק מתייחס ל"אשמת הניצוֹל", וכיצד להכיל מות אדם קרוב. למה דווקא אני סובל? – הפרק עוסק במטרת הניסיונות והקשיים בחייו של האדם. לכל אחת מהשאלות, מוצעים מספר כיווני תשובה, המבוססים על מקורות פסיכולוגיים, יהודיים וחיבורים במחשבת ישראל. החוברת מדגישה את חשיבות שאלת השאלות ומציאת תשובות, תוך הכרה בקושי ובמורכבות של ההתמודדות עם האובדן. החוברת הופצה בבתי ספר תיכוניים המשתמשים בה כהכנה למסעות לפולין, ומשפחות המתמודדות עם אובדן. הספר סוקר בתקשורת, בין היתר בערוץ 13, מעריב, גילוי דעת וכן טור שכתבה סיוון רהב מאיר שהתפרסם בערוץ 7 ובפלטפורמות נוספות. החוברת מחולקת בחינם למשפחות שכולות. דודי פטימר, ‏הנער ששכל את אביו במלחמה ומסייע לבני נוער שחוו אובדן: "אסור לפחד לשאול שאלות", באתר מעריב אונליין, 24 במרץ 2024 הרב דני מילר, הרב דני מילר: ד"ר איתן נאמן - כשרון עצום שהצניע את עצמו, באתר ערוץ 7, 13 באוקטובר 2023 נער בן 15 כתב חוברת נחמה, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2024 מירי בן-דוד ליוי, בסורוקה מתאבלים על שני רופאים שנהרגו: "הצוות שבור, לא תופס את גודל האובדן", באתר ynet, 26 באוקטובר 2023 איליה יגורוב, בסורוקה ובעיריית שדרות נפרדים מד"ר איתן נאמן: "מחזקים את משפחתו", באתר ישראל היום, 13 באוקטובר 2023 ניר אלון, עוד הציל חיים ביום הראשון ללחימה בסורוקה נפרדים מהרופא הבכיר, באתר באר שבע נט, ‏10 בנובמבר 2023 דודי פטימר, ‏הנער ששכל את אביו במלחמה ומסייע לבני נוער שחוו אובדן: "אסור לפחד לשאול שאלות", באתר מעריב אונליין, 24 במרץ 2024 ראיון אביתר נאמן- תובנות על אובדן וכאב, לזכר איתן נאמן, סרטון באתר יוטיוב דודי פטימר, ”יש שאלות שאסור לפחד לשאול, ולכל שאלה יש תשובות - צריך רק לחפש", מגזין מעריב 24.3.2024, עמ' 4-5 gdaat, גיליון 682 | גילוי דעת, ‏2024-03-27 סיון רהב-מאיר, נער בן 15 כתב חוברת נחמה, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2024
בית גלנקרי

בית גלנקרי (באנגלית: Glenkerry House) הוא שיכון שהוא חלק מפרויקט הדיור הציבורי בראונפילד (Brownfield council estate) בשכונת פופלר שבלונדון. את המבנה תכנן האדריכל ארנו גולדפינגר, בסגנון האדריכלות הברוטליסטי. בדומה לעבודות אחרות שלו, גם מבנה זה שנוי במחלוקת. גובה המבנה 14 קומות ובו 78 דירות (מהן 17 דירות חדר, 45 דירות שני חדרים, דירת ארבעה חדרים אחת בקומת הקרקע ו-12 דירות שלושה חדרים). המבנה בנוי בסמוך לבית קאראדייל ומגדל בלפרון בסגנון בנייה דומה. מאז 1979 מנוהל הבניין על ידי קואופרטיב דיור, המחכיר את הדירות לדיירים. החוכרים רשאים למכור את רשות החכירה אולם הדירות נותרות בבעלות המועצה. הבניין מנוהל על ידי מועצה נבחרת מבין דייריו, והוא מהווה מודל ייחודי לקואופרטיב דיור. בשל חשיבותו הארכיטקטונית הוכרז המבנה בשנת 1998 כעל בניין לשימור. מגדל בלפרון מדיה וקבצים בנושא בית גלנקרי בוויקישיתוף
(They Long to Be) Close to You

"(They Long to Be) Close to You" (בתרגום חופשי לעברית: "(הם כמהים להיות) קרובים אליך") הוא שיר שנכתב על ידי ברט בכרך והאל דייוויד. השיר הוקלט לראשונה על ידי ריצ'רד צ'מברלין בשנת 1963. הגרסה הידועה והפופולרית ביותר של השיר הוקלטה על ידי להקת הקרפנטרז בשנת 1970 עבור אלבום האולפן השני שלהם "Close to You". השיר הוקלט לראשונה על ידי ריצ'רד צ'מברלין ויצא כסינגל ב-1963 בשם "They Long to Be Close to You". עם זאת, בעוד שצד ב' של הסינגל, "Blue Guitar", הפך ללהיט, "They Long to Be Close to You" בביצוע של צ'מברלין לא זכה להצלחה. השיר הוקלט בהמשך גם על ידיהזמרת דיון וורוויק, עם עיבוד מחודש מאת ברט בכרך, ובשנת 1965 יצא לשווקים כצד ב' של הסינגל שלה "Here I Am". הזמרת דאסטי ספרינגפילד ביצעה גרסה משלה לשיר באוגוסט 1964, אך הגרסה שלה לא יצאה לשווקים כסינגל ונכללה רק באלבומה Where Am I Going? שיצא לשווקים ב-1967. הגרסה המפורסמת ביותר של השיר הוקלטה על ידי להקת הקרפנטרז בשנת 1970. בכרך ודוד פנו לפני כן לזמר הרב אלפרט בבקשה שיבצע גרסה משלו לשיר, לאחר ששירו "This Guy's in Love with You", אשר אותו גם כתבו בכרך ודייוויד, הגיע לצמרת המצעד האמריקני ב-1968. אלפרט הקליט את השיר, אך הוא לא היה מרוצה מההקלטה ובחר בשל כך שלא לפרסם את הביצוע שלו לשיר. לאחר שלהקת הקרפנטרז זכו לראשונה להצלחה במצעד האמריקני ב-1969 עם גרסת הכיסוי שלהם לשיר "Ticket to Ride", אלפרט שכנע אותם להקליט גרסה משלהם לשיר, משום שהוא סבר שהם מתאימים יותר לבצע גרסה משלהם לשיר. גרסת הכיסוי של הקרפנטרז יצאה לשווקים כסינגל ב-15 במאי 1970 על ידי חברת התקליטים A&M Records והיא הפכה מיד ללהיט פורץ הדרך של הלהקה. הגרסה של הקרפנטרז לשיר הגיעה לצמרת מצעד הבילבורד הוט 100 ונשארה בצמרת המצעד במשך ארבעה שבועות, ובהמשך היא הייתה במשך 11 שבועות במצעד ה-Top10. הלהקה זכתה ב-1971 בפרס הגראמי הראשון שלהם על הביצוע של השיר והוא סייע להם רבות להפוך לאחת מלהקות הפופ הבולטות ביותר בשנות ה-70. השיר זכה גם להצלחה בינלאומית עצומה, והגיע ל־top 10 במצעדי הפזמונים של מספר מדינות, כולל בריטניה ואוסטרליה. קארן קרפנטר - שירה ריצ'רד קרפנטר - קולות רקע, פסנתר, פסנתר אלקטרוני מסוג וורליצר, צ'מבלו, תזמור ג'ו אוסבורן - גיטרת בס האל בליין - תופים צ'אק פינדלי - חצוצרה בוב מסנג'ר - חליל ללא קרדיט - ויברפון לאורך השנים אמנים רבים מז'אנרים שונים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר, בהם גרסאות כיסוי מאת אייזק הייז, פרנק סינטרה וברברה סטרייסנד. מידע על היצירה "Close to You" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Close to You" באתר SecondHandSongs "Richard Chamberlain – They Long To Be Close To You (Song)". Hung Medien. 1963. נבדק ב-27 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Hot 100 - Billboard". Billboard. 1963. נבדק ב-27 באפריל 2019. {{cite journal}}: (עזרה) "Adult Contemporary Chart - Billboard". Billboard. 1963. נבדק ב-27 באפריל 2019. {{cite journal}}: (עזרה) "Carpenters Close To You (Album 1970) Karen Carpenter". leadsister.com. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "GRAMMY Award Results for Carpenters". The Recording Academy. נבדק ב-20 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה)
ים אראפורה

ים אראפורה (באנגלית: Arafura Sea; באינדונזית: Laut Arafura) הוא זרוע רדודה של האוקיינוס השקט. ים רדוד זה נמצא על המדף היבשתי שבין אוסטרליה וגינאה החדשה. במזרחו של ים אראפורה נמצא ים האלמוגים, בדרומו מפרץ קרפנטאריה ובמערבו ים טימור. אורכו של ים אראפורה 1,290 ק"מ ורוחבו 560 ק"מ. עומקו הממוצע של הים נע בין 50 ל-80 מטרים, כאשר העומק גדל והולך ממזרח הים למערבו. בשל המספר הרב של מיני הדגים והסרטנים שבים אראפורה, מהווה האזור אתר דיג. ים אראפואה נחשב לאחד מהימים בעלי הרבגוניות הרבה ביותר במספר המינים החיים בו, אולם מספר מינים זה נפגע בשל הדיג הרב באזור, בעיקר דיג בלתי חוקי, וכן בשל הפעילות הכלכלית הגוברת באזור המשפיעה על זיהום הים. בשנת 2002 הוקם פורום מומחים (the Arafura and Timor Seas Expert Forum) המכונה ATSEF, שמטרתו לעודד פעילות כלכלית שאינה פוגעת בבעלי החיים בים אראפורה. מדיה וקבצים בנושא ים אראפורה בוויקישיתוף