laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שייטת סיירות המערכה השלישית

שייטת סיירות המערכה השלישית הייתה שייטת של הצי המלכותי קצרת מועד של סיירות מערכה שלחמה כחלק מהצי הגדול במהלך מלחמת העולם הראשונה. שייטת סיירות המערכה השלישית הוקמה בשנת 1915, עם החזרה למים הביתיים של שתיים משלושת סיירות המערכה מסדרת אינווינסיבל - אינווינסיבל ואינפלקסיבל - בעקבות קרב איי פוקלנד והמערכה בדרדנלים. אליהם הצטרפה אחותם אינדומיטבל, ובפיקודו של אדמירל משנה סר הוראס הוד, הטייסת התבססה ברוזית', סקוטלנד. אינווינסיבל - ספינת הדגל של אדמירל משנה הוראס הוד; קפטן א.ל. קיי אינפלקסיבל - קפטן אי.ה.פ. היטון-אליס אינדומיטבל - קפטן פ.ו. קנדי ב-31 במאי 1916, השתתפה השייטת - שצורפה ל"גרנד פליט" ("הצי הגדול") ולא לצי הקרב של דייוויד ביטי - בקרב יוטלנד. במהלך הקרב,אינווינסיבל נפגעה בצריח "Q" שלה על ידי מטח מסיירת המערכה הגרמנית SMS ליצו, אשר גרם לפיצוץ אדיר. הספינה נשברה לשניים וטבעה עם אובדן כל הצוות שלה, שכלל 1,021 איש, מלבד שישה. אדמירל הוד היה בין ההרוגים. עם אובדן אינווינסיבל ועוד כמה סיירות מערכה ביוטלנד, השייטת לא נדרשה עוד. אינדומיטבל ואינפלקסיבל הועברו לשייטת סיירות המערכה השנייה ביוני 1916.
ספיטקסי הייקו

הייק גבונדיאן (הידוע בכינויו ספיטקסי הייקו; בארמנית: Սպիտակցի Հայկո; נולד ב-6 באוקטובר 1972) הוא זמר ארמני, הנחשב בעיני רבים לגדול זמרי ארמניה בכל הזמנים. הייקו מתמחה בעיקר בז'אנר רביז המחולק לשתי תתי ז'אנרים : הראשון מושפע מהארבסק הטורקי הניחן במלודיה עשירה, מנעד צלילים רחב ותכנים תמטיים טרגיים, והשני הוא מוזיקה קצבית בסגנון קווקזי במקצב 6/8. הייקו מוכר גם מחוץ למולדתו, והוא מושמע לעיתים קרובות בטורקיה, בגאורגיה, ביוון, בבלקן, בארצות ערב וגם אצל עדות מסוימות בישראל. בנוסף, הייקו נחשב למבצע מוגאם מחונן אשר ביצועיו בסגנון זוכים להערצה רבה, אך עם זאת לביקורות רבות בטענה שהמוגאם הוא מוזיקה אזרית, מדינת אויב של ארמניה, וגם שהייקו נוהג לאלתר בשפות כמו אזרית, טורקית וכורדית בביצועי מוגאם. גבונדיאן נולד ב-6 באוקטובר 1974 בכפר ספיטאק שבארמניה, משם מגיע שם הבמה שלו ספיטקסי הייקו. הייקו נהג לשיר מילדות, וכבר אז הוא הופיע באירועים קהילתיים, בילדותו הוא ואחיו השתתפו בתחרויות מוזיקה שונות בכפר בו גדל. מאוחר יותר, הוא החל להופיע בכפרים ובערים אחרות של חבל ספיטאק שבארמניה. בשנים אלו זכה במקום הראשון בתחרות המוזיקה של משתתפים מ-20 כפרים. הישגים אלו יכולים להיחשב כתחילת הקריירה שלו. בצעירותו הייקו למד בקונסרבטוריון קומיטאס שבבירה ירוואן, בתקופה זו בחייו הוא הכיר את אשתו ואם ילדיו, קארינה. 2001: Hayatsked Supris :2003 Uzum em :2004 Im Hasake :2006 Menak em :2007 Inch Imanayi :2008 Im Axpers :2009 Qez Vonts Moranam :2010 Asa Ter Astvats :2013 בנוסף, שיריו הנמכרים ביותר הם: Ancel Em Tariner Ur Es Enker Mexqs vorn e Inch Imanayi Hayacqd Im Hasake Anser Danjvum Em Sut Put u Puch Ashxarh Baduhanet Batz Ara Mer Mayrerin ספיטקסי הייקו, ברשת החברתית פייסבוק ספיטקסי הייקו, ברשת החברתית אינסטגרם
ג'ו יאמינג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ג'ו. ג'ו יאמינג (במנדרינית: Zhu Yaming; נולד ב-4 במאי 1994) הוא אתלט סיני, סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) ואלוף אסיה (בובנשוואר 2019) בקפיצה משולשת. באליפות אסיה שנערכה ביולי בבובנשוואר שבהודו זכה ג'ו במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.82 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיים במקום השביעי בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 16.87 מטר. באליפות אסיה שנערכה באפריל בדוחה שבקטר זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.87 מטר. באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שקטר סיים במקום 16 בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.79 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 17.57 מטר, אחרי פדרו פאבלו פיצ'רדו מפורטוגל (17.98 מטר) ולפני הוגו פבריס זנגו מבורקינה פאסו (17.47 מטר). באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.31 מטר, אחרי פיצ'רדו (17.95 מטר) וזנגו (17.55 מטר). באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום הרביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.15 מטר. מדיה וקבצים בנושא ג'ו יאמינג בוויקישיתוף ג'ו יאמינג, באתר olympedia.org ג'ו יאמינג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מלון הוטל

מלון הוטל היא סדרת טלוויזיה מסוג קומדיית מצבים ישראלית, המשודרת בכאן חינוכית החל מ-6 באוגוסט 2023. משפחת כספי יורשת בית מלון בנהריה. המשפחה עוברת מפתח תקווה לנהריה כדי לעבוד במלון. גורי נהיה המנהל ואורלי נהיית השפית. במלון יש תקלות כמו ברזים שצורחים "תקווה" והנרי, כורסאות שצועקות מוסא, איציק וחזי. עכשיו משפחת כספי צריכה לטפל בבעיות ולשמור עליו. במלון יש כמה עובדים נוספים ביניהם פיטר הקונסיירז' וסוון הטבח. גורי כספי שמעוני (גיא לואל) – מנהל המלון. בעלה של אורלי. אבא של אורי, נאיה ואיתן. אורלי כספי שמעוני (רוני הדר) – שפית המלון. אשתו של גורי. אמא של אורי, נאיה ואיתן. אורי כספי (דניס טל) – נער ללא טאקט במיוחד. אחיהם של נאיה ואיתן. בנם הבכור של גורי ואורלי.מאוהב באור דיין. נאיה כספי (מעיין אייזנברג) – ילדה חכמה שאוהבת להגיד "אמרתי לך". אחותם של אורי ואיתן. בתם האמצעית של גורי ואורלי. איתן כספי (אביב לוי) – אח של אורי ונאיה. בנם של גורי ואורלי. בן עשר. פיטר שם-טוב (איציק כהן-עונה 1, יניב פולישוק-עונה 2) – קונסיירז' המלון. לא אוהב אנשים.בעונה 2 הוא הקונסיירז סוון (דן מישוד) – פיני שלא מדבר עברית. שיחק בקבוצת הכדורסל "הפועל נהריה". טבח המלון. לא רואים את עיניו אף פעם. אור דיין (תמרה גורדון) – ילדה קופצנית ומצחיקה. חברה של נאיה מכנה אותה "חור ביד". מאוהבת באורי. פני סטיילס (ליהיא גרינר) – מבקרת אוכל. סיימון מקדרמת/שמעון מקייטן (גיא אריאלי) – מנהל מלון "נהריה אינטרנשיונל". מדבר באנגלית אף על פי שהוא ישראלי. מר וולף (גל זהבי) – אדם המתארח במלון. אורי חושד שהוא איש זאב. קוונטין מייסון/מצלאווי (דן מור) – כוכב קולנוע אמריקאי שיצא בעברו עם אורלי. מוכר מסדרת הסרטים "דינוזאורים נגד דינוזאורים". יעלי (דפנה ארמוני) – אישה שהתארחה במלון בעברה. עקיבא נוביק (בתפקיד עצמו) – מגיש חדשות בטלוויזיה. דיבר על הצלחתו של אורי בטיקטוק. אמא של סוון (עידית טפרסון) – אמו של סוון. הפקח (בן קיסר) – פקח שמגיע למלון. מעריץ את הפועל נהריה בכדורסל ואת סוון ששיחק שם. מלאני קליין/ליאורה סטוביציקי (גיליה שטרן) – המנקה של המלון. מתגלה כשודדת נמלטת שנאלצה להתחזות למנקה כשמצאה במלון מקום מסתור. מצליח (צלי) (ז'יל בן-דוד) – אבא של אורלי וסבא של הילדים. מגונן עליה יותר מדי. ג'ורג' (אריאל זילברשטיין) – מרגל איראני (מתחזה) שמפיל את גורי בפח. קווין רובין (בתפקיד עצמו) - התארח במלון. שלום שם-טוב (אסף אשתר) – אחיו של פיטר. שניר (עידן ריסלינג) – ילד בן עשר חמוד במיוחד המחליף את איתן בפרסומת של המלון. במאי (משה מלכה) – במאי הפרסומת של המלון. תומר (חן רוטמן) – בחור צעיר שרוצה להציע נישואין לבת זוגו בט"ו באב בעת שהייתם במלון.בן זוגה של רבקה. רבקה (שרה דנאו) – בת זוגו של תומר. רצתה להיפרד מתומר ולעבור ליערות הגשם. זוהר (אוליביה ניומן) – ילדה שאיתן היה איתה. טסה למסצ'וסטס עם אמה. קפטן ג'סטיס (יובל סגל) – גיבור העל האהוב על איתן. נמצא בליגת כוח הצדק. משוחח עם איתן במסיבת פורים. סטיבן סטינג (גור קורן) – מיליארדר וסטארטאפיסט שמגיע להתארח במלון. אלברט שמעוני (שמעון פרנס) – דודה המנוח של אורלי. מנהל המלון לשעבר. בפרק האחרון התברר כי הוא לווה מיליון שקל מ"נהריה אינטרנשיונל" והחביא אותה בכספת בחדרו,אך השאיר אותה פתוחה. אופיר (אלכס קורוטייב) – פרמדיק. אתר האינטרנט הרשמי של מלון הוטל "מלון הוטל", באתר אידיבי מלון הוטל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מערכת אייס, הסדרה הבאה שתכבוש את המסך? זו החדשה בכאן חינוכית, באתר אייס, 19 ביולי 2023
לברכט מאס

לברכט מאס (בגרמנית: Leberecht Maaß;‏ 24 בנובמבר 1863 – 28 באוגוסט 1914) היה קונטר-אדמירל שפיקד על כוחות הצי הקיסרי הגרמני בקרב מפרץ הלגולנד הראשון. הוא איבד את חייו כשספינת הדגל שלו, הסיירת הקלה SMS קלן, הוטבעה על ידי סיירות מערכה בריטיות בפיקודו של תת אדמירל דייוויד ביטי. לברכט מאס נולד בקורקנהגן, מחוז פומרניה. הוא הצטרף לצי הקיסרי הגרמני ב-1863. בין 1893 ל-1895 פיקד מאס על סירת טורפדו. בין 1898 ל-1901 פיקד על שייטת ובין 1903 ל-1906 היה ראש מחלקה במחלקת הטורפדו. מאס שימש כמנהל בית הספר הימי (1906–1908) וקודם לקפטן במרץ 1908. הוא פיקד על הסיירת Freya (אפריל 1908-יוני 1909), על הסיירת המשוריינת שרנהורסט (מרץ 1909 – יוני 1910) ועל אוניית המערכה הישנה וייסנבורג (אוגוסט 1910 – ספטמבר 1910). באוקטובר 1910 הועלה מאס לדרגת קומודורה. ב-9 בדצמבר 1913 הועלה מאס לדרגת קונטר-אדמירל, והניף את דגלו בסיירת קלן. בתחילת מלחמת העולם הראשונה כיהן מאס כמנהיג ספינות הטורפדו ומפקד קבוצת הסיור השנייה. ב-28 באוגוסט 1914, כוח הארוויץ' של הצי המלכותי הבריטי של שתי סיירות קלות, ארת'וזה ופירלס, ו-31 משחתות בפיקודו של קומודור רג'ינלד טירוויט, ערך פשיטה על ספינות גרמניות ליד בסיס הצי הגרמני בהלגולנד. מרחוק סיפקו חיפוי סיירות המערכה ניו זילנד ואינווינסיבל של כוח הסיירות K תחת אדמירל מור. בשעות הבוקר המוקדמות נתקל כוח הארוויץ' בסירות טורפדו גרמניות בסיור ממערב להלגולנד. הגרמנים שלחו במהירות למקום את הסיירות הקלות פראונלוב ושטטין, אליהן הצטרפו זמן קצר לאחר מכן שלוש סיירות קלות נוספות מווילהלמסהאפן, כולל ספינת הדגל של אדמירל מאס, קלן, כמו גם אריאדנה ושטרסבורג. לאחר מכן הצטרפה אליהם סיירת קלה נוספת, מיינץ מאמדן. הארת'וזה של טירוויט נפגעה קשות על ידי פראונלוב, אך גם הסיירת הגרמנית ספגה פגיעות קשות ונסוגה להלגולנד. טירוויט קיבל עד מהרה תמיכה מהשייטת של קומודור ויליאם גודאינף, שמנתה שש סיירות קלות מודרניות מסדרת טאון: סאות'המפטון, ברמינגהאם, פאלמות', ליברפול, לואוסטופט ונוטינגהאם. בערפל ובעשן, מיינץ מצאה את עצמה בין הכוחות של טירוויט וגודאינף, והוטבעה על ידם לאחר קרב ממושך. לאחר שנקרא לסיוע על ידי טירוויט, הצטרף אדמירל ביטי, עם שייטת סיירות המערכה הראשונה, שכללה את לאיון, קווין מרי ופרינסס רויאל לניו זילנד ואינווינסיבל של מור. הם הגיעו תוך קצת יותר משעה, בשעה 12:40, והטביעו את הסיירות הקלות הפגיעות, קלן ואריאדנה, שנלחמו נואשות. מתוך כ-485 איש שהיו בצוות הקלן, שרד רק אחד. מאס היה בין הנספים. הצי הגרמני קרא למשחתת ממלחמת העולם השנייה על שם מאס. מדיה וקבצים בנושא לברכט מאס בוויקישיתוף Koop, Gerhard; Schmolke, Klaus-Peter (2014). German Destroyers of World War II. Pen & Sword books limited. p. 77.
רביז

רביז (בארמנית: ռաբիզ) הוא מונח המתייחס למוזיקה בסגנון קווקזי עם השפעה מזרח תיכונית שנוצרה בארמניה. הוא נקרא 'רביז' מהביטוי הרוסי "rabotniki iskusstva", פירושו "פועלי אמנות". הז'אנר החל לצבור פופולריות בארמניה בשנות ה-90 ועם הזמן הסגנון הופץ גם בגאורגיה ובשאר הקווקז. לחני מוזיקת הרביז הם בעיקר בסולם מינורי, בדרך כלל בצורת הסולם פריגי, והמילים נוטות להתמקד בנושאי געגועים, בגידות ואהבה. לז'אנר יש קווי דמיון מובהקים לארבסק הטורקי, אך הרביז מאופיין בצלילים אלקטרונים ועדינים יותר. תת ז'אנר של הרביז נקרא "קאיף" וזוהי מוזיקה קצבית הכוללת בתוכה את מיטב האלמנטים של המוזיקה של עמי הקווקז ונפוצה בחתונות ומסיבות. זמרי הרביז מתמחים בשירת מקאם חיג'אז (מוגאם, באיאתי) וחלק מהשירים המובילים בז'אנר מאופיינים בסגנון מקאם, למשל: "Im Hivand Mayr" של הזמר ספיטקסי הייקו.
בוריס אוגארוב

בוריס סרגייביץ' אוגארוב (ברוסית: Бори́с Серге́евич Уга́ров; ‏ 6 בפברואר 1922 – 2 באוגוסט 1991) היה צייר ריאליסט סובייטי ומחנך לאמנות רוסי, אמן שחי ופעל בלנינגרד. הוא היה חבר באיגוד האמנים של לנינגרד ונחשב לאחד הנציגים המבריקים של אסכולת לנינגרד לציור. אוגארוב נולד בפטרוגרד בשנת 1922. עם תחילת מלחמת העולם השנייה, הוא התנדב למיליציה. לאחר מכן שירת כתותחן, והשתתף בקרבות בחזיתות לנינגרד, וולכוב, בקרליה ובמזרח הרחוק. הוא זכה במספר מדליות על אומץ ומדליות שירות. לאחר השחרור ב-1945 נכנס למכון לציור, פיסול ואדריכלות בלנינגרד על שם איליה רפין, שם למד עם ויקטור אורשניקוב ואנדריי מילניקוב. בשנת 1951 בוריס אוגארוב סיים את לימודיו במכון רפין לאמנויות בסדנת איגור גרבר בדרגת אמן ציור. עבודת התואר שלו הייתה ציור שכותרתו "אביב בחווה הקיבוצית". בשנים 1951–1954 עסק אוגארוב במכון לתואר שני בהנהגתו של אלכסנדר גרסימוב. בשנת 1952 החל ללמד במכון רפין. באותה שנה הוא הפך לחבר באיגוד האמנים של לנינגרד. החל משנת 1951, בוריס אוגארוב השתתף בתערוכות אמנות. הוא צייר ציורים ז'אנרים והיסטוריים, פורטרטים ונופים. בשנים 1975–1979 עמד אוגארוב בראש איגוד האמנים של לנינגרד. ב-1977 מונה לרקטור של מכון רפין לאמנויות. בשנת 1978 הוא נבחר כחבר באקדמיה לאמנויות של ברית המועצות. בשנת 1982 זכה בוריס אוגארוב בתואר הכבוד של אמן העם של ברית המועצות. בשנת 1983 הוא נבחר לנשיא האקדמיה לאמנויות של ברית המועצות, ומילא תפקיד זה עד 1991. אוגארוב נפטר ב-2 באוגוסט 1991 בסנט פטרסבורג בגיל שבעים. ציוריו שוכנים במוזיאון הרוסי הממלכתי, גלריית טרטיאקוב הממלכתית, במוזיאונים לאמנות ובאוספים פרטיים ברוסיה, ביפן, אוקראינה, צרפת, אנגליה, גרמניה, איטליה, בארצות הברית,ואחרות. מדיה וקבצים בנושא בוריס אוגארוב בוויקישיתוף בוריס אוגארוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Directory of members of the Leningrad branch of Union of Artists of Russian Federation. Leningrad: Khudozhnik RSFSR, 1987. p. 134. Sergei V. Ivanov (2007). Unknown Socialist Realism. The Leningrad School. Saint Petersburg: NP-Print Edition. pp. 9, 19, 359, 367, 389–393, 395, 397–403, 407, 442, 444 Anniversary Directory graduates of Saint Petersburg State Academic Institute of Painting, Sculpture, and Architecture named after Ilya Repin, Russian Academy of Arts. 1915–2005. Saint Petersburg: Pervotsvet Publishing House, 2007. p. 66. Sergei V. Ivanov (2007). Unknown Socialist Realism. The Leningrad School. Saint Petersburg: NP-Print Edition. pp. 6–7. Vern G. Swanson (2001). Soviet Impressionism. Woodbridge, England: Antique Collectors' Club. pp.152, 158, 202, 203. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בוריס אוגארוב".
אלכסיי אפנאסייב

אלכסי אפנאסייב (ברוסית: Алексе́й Афана́сьев; ‏ 30 בנובמבר 1850 – 1920) היה צייר, גרפיקאי, קריקטוריסט ומאייר רוסי שהיה קשור לנודדים. הוריו היו משרתים בחצר הקיסרית, והוא עבד במקור כשוטר. ב-1872 החל לקחת שיעורים באקדמיה האימפריאלית לאמנויות והתקבל כסטודנט שנה לאחר מכן. ב-1877 קיבל מדליית כסף על רישומיו מהטבע. מ-1887 עד 1905, הוא היה מורה בחברה האימפריאלית לעידוד האמנויות. בשנת 1905, לאחר מותו של קונסטנטין סאוויצקי, הוא נקרא לרשת את מקומו כמנהל המכללה לאמנות בפנזה, ליד מוסקבה. הוא התפטר ארבע שנים לאחר מכן וחזר לתפקידו כמורה בחברה האימפריאלית. בשנים 1889 עד 1918 השתתף בתערוכות של הפרדוויז'ניקי (הנודדים). לאחר 1912, הוא סיפק רישומים למספר כתבי עת סאטיריים, הומוריסטיים וספרותיים, כולל שברים (Осколки). הוא גם צייר איורים ל"סיפורו של הצאר סלטן" ו"סיפור הדייג והדג" מאת פושקין, וכן יצירות של אלכסי טולסטוי; אבל יצירותיו הידועות ביותר מסוג זה הן, אולי, אלה של "הסוס הגבן" מאת פיוטר ירשוב רבים מאיוריו פורסמו כגלויות. מ-1894 עד 1897, יחד עם ויקטור וסנצוב, מיכאיל נסטרוב וציירים ידועים אחרים, הוא השתתף בעיטור כנסיית המושיע על הדם, ויצר רישומים לפסיפסים רבים. הוא ככל הנראה נעלם במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. פטר הגדול חופשה הצגת האיקונין מדיה וקבצים בנושא אלכסיי אפנאסייב בוויקישיתוף Brief biography Archived 2016-03-04 at the Wayback Machine @ the Sate Museum, Saint Isaac's Cathedral. Brief biography @ RusArtNet. Товарищества передвижных художественных выставок: a list of artists who exhibited with the Peredvizhniki.
משה מרדכי השיל

רבי משה מרדכי השיל (י"ז בסיוון ה'תרפ"ז, 17 ביוני 1927 – י"ז בניסן ה'תשל"ה, 29 במרץ 1975) היה האדמו"ר השלישי של חסידות קופיטשניץ. נולד בווינה לרבי אברהם יהושע השיל, לימים האדמו"ר השני מקופיטשיניץ, ולשרה ברכה בתו של רבי משה מרדכי השיל, האדמו"ר ממז'יבוז'-וורשה. נשא לאשה את בתו של צבי הירש הכהן ברלנדר. לאחר האנשלוס עזב יחד עם אביו את וינה ונסע לארצות הברית בה הקים אביו בשנת ה'תרצ"ט את חצרו. בהתחלה התגוררו באיסט סייד, ובשנת ה'תשכ"ה עברו לבורו פארק. בשנת ה'תשי"ד אמו נפטרה. עסק במסחר. לאחר פטירת אביו בט"ז תמוז ה'תשכ"ז סירב תחילה למלא את מקומו. ביום היארצייט הראשון של אביו החל לכהן כאדמו"ר בבית מדרשו בבורו פארק. נפטר בליל שבת חול המועד פסח, בגיל 47. ארונו הובא לקבורה בארץ ישראל בחלקת אדמו"רי בית הוסיאטין בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה. בנו רבי יקותיאל זושא, החל לכהן בשנת תשע"ז כאדמו"ר מקופיטשיניץ בבית מדרשו בבורו פארק. אדמו"ר רבי משה מרדכי העשיל מקופיטשניץ באתר mytzadik הרב משה מרדכי העשעל ווערט געקרוינט אלס קאפיטשיניצער רבי, דער טאג⁩, 15 יולי 1968⁩, באתר עיתונות יהודית היסטורית
אלירן חודדה

אלירן חודדה (נולד ב-3 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום משמש כמאמן עירוני טבריה. החל את הקריירה בגיל 7 בקבוצות הנערים והנוער של מכבי חיפה ונווה יוסף. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים, ערך ב־2002 בקריית אתא מליגה א'. ב־2004 עבר לבית"ר ירושלים מליגת העל. בשנת 2005 עבר לבני סחנין, ב־2006 עבר להפועל חיפה, בשנת 2007 עבר למכבי אחי נצרת, ב־2009 עבר להפועל נצרת עלית. ב-2016 עבר להפועל חדרה מליגה א' ובסיומה של אותה עונה, עלה עם הקבוצה לליגה לאומית. בשנת 2018 עבר למכבי קריית אתא מליגה א' ובשנת 2019 נאלץ לפרוש בגלל פציעה. את קריירת האימון שלו החל ב־2019, בבקא אל גרביה, מליגה א'. משם עבר, באותה עונה, לאיכסל, ובסיומה של העונה עלה איתה מליגה א' לליגה הלאומית. ב־2020 חתם לעונה נוספת בהפועל אכסאל והגיעה עימה לצמרת הליגה הלאומית. ב־2021 חתם בהפועל רעננה מהליגה הלאומית, אך במהלך העונה עזב את הקבוצה כשהיא מתחת לקו האדום.משם עבר לעירוני טבריה מליגה א' בסיום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. ב־2022 ,המשיך כמאמן עירוני טבריה והגיע עימה למקום השלישי בליגה הלאומית. ב-2023 חתם לעונה נוספת בעירוני טבריה. בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם הקבוצה לליגת העל. יצחק סולומון, אלירן חודדה פורש מכדורגל, באתר בלינקר, ‏2019-01-09 דוד נתן, על הגובה: אלירן חודדה ואיכסל מדהימים את הלאומית, באתר ynet, 5 בנובמבר 2020 יגאל גולדשטיין, ‏אלירן חודדה סיים את דרכו ברעננה, באתר ערוץ הספורט, 14 באוקטובר 2021 - גולר אלירן חודדה חתם בעירוני טבריה, באתר goler.co.il מדיה וקבצים בנושא אלירן חודדה בוויקישיתוף אלירן חודדה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אלירן חודדה, באתר Transfermarkt פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הולס

האם התכוונתם ל... הרולד הולס – כדורגלן אנגלי טום הולס – שחקן אמריקאי ראסל הולס – פיזיקאי אמריקאי הול
יורי ארציבושב

יורי ארציבושב (ברוסית: Юрий Арцыбушев) (1877–1952) היה אמן, סופר ועיתונאי רוסי. ארציבושב שימש כעורך הראשי של כתב העת הסאטירי זריטל (צופה) וכמארגן של תיאטרון המיניאטורות במוסקבה. הוא ידוע במערכונים החיים שלו על פוליטיקאים ומהפכנים רוסים כולל אלה של ולדימיר לנין וליאון טרוצקי מהאספה המכוננת הרוסית בפטרוגרד. יורי נולד במשפחתם של קונסטנטין ארציבושב (1849–1901), אציל מלידה, מהנדס רכבות, ואשתו מריה לחטינה (1859–1919). יורי בילה את ילדותו ונעוריו במוסקבה. הוא סיים את בית הספר ווסקרסנסקי במוסקבה. בשנת 1898 הוא נכנס למחלקה לאדריכלות של בית הספר הגבוה לאמנות באקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג, אך לא השלים את לימודיו. מאז 1916, כאשר הופיעו סימנים חדשים למהפיכה חברתית, החל ארציבושב ליצור סדרות של סקיצות של משתתפי מפגשים, אסיפות ומשפטים שונים. סדרת המערכונים הראשונה נעשתה במשפטים על התעללויות בצבא (קיץ 1916), על משתתפי פרעות המזון (סתיו 1916), על סוכני משרד הביטחון של מוסקבה (אפריל 1917). בסוף 1916 הקדיש ארציבושב סדרת רישומים לדומא של העיר מוסקבה. לאחר פברואר 1917 צייר ארציבושב בקונגרסים של האספה המכוננת הרוסית, צי הסוחר הרוסי, הקונגרס הכל-רוסי של אנשי הרכבת וקונגרס הרופאים הצבאיים. בשנים 1917–1918 צייר יורי דיוקנאות של מנהיגים פוליטיים וציבוריים של אותה תקופה, עבורם השתתף במיוחד במפגשים של הסובייטי פטרוגרד ובפגישות שונות. בשנת 1918 עבר לדרום רוסיה, התגורר בקייב ובאודסה. ב-24 בדצמבר 1919 עזב ארציבושב את אודסה לסרביה ועד מהרה עבר מבלגרד לפריז. יורי חי באלג'יריה, צרפת, איטליה. הוא צייר דיוקנאות של אנשי תרבות בהגירתם. בשנת 1946 קיבלו ארציבושב ואשתו אזרחות סובייטית. ב-1947 חזרו לברית המועצות והתגוררו בטביליסי. הוא עבד בתיאטרון עד לשנת 1950. באותה שנה הוא הוגלה לקזחסטן בה נפטר בשנת 1952. קרופוטקין ויקטור צ׳רנוב קורנילוב פלחנוב מדיה וקבצים בנושא יורי ארציבושב בוויקישיתוף elar.ru Archived April 3, 2007, at the Wayback Machine collect.ng.ru Archived September 29, 2007, at the Wayback Machine russianDVD.com Archived September 27, 2007, at the Wayback Machine "Константин Дмитриевич Арцыбушев - Родовид". sr.rodovid.org. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יורי ארציבושב".
פיגוע הירי בצומת הכבשים

פיגוע הירי בצומת הכבשים (צומת האר"י) היה פיגוע ירי מרכב חולף שבוצע ב-21 באוגוסט 2023, ד' באלול ה'תשפ"ג, בדרום הר חברון על ידי מחבלים פלסטינים. בפיגוע נרצחה בת שבע נגרי, ואזרח נוסף נפצע קשה. גדודי חללי אל-אקצא נטלו אחריות לפיגוע. פחות מיממה לאחר הפיגוע עצרו לוחמי הימ"מ את מוחמד וצקר שנטיר, אחים מחברון, פעילים של ארגון הטרור חמאס, כחשודים בביצוע הפיגוע. נתפס גם הנשק ששימש אותם. ביום שני בבוקר, 21 באוגוסט 2023, הסיע אריה גוטליב בן ה-39 מבית חגי את שכנותיו בת שבע נגרי, בת 40, ובתה בת ה-12 אל קריית ארבע. בהגעתם אל צומת האר"י, הידוע גם כצומת הכבשים, רכב חולף פתח בירי אל רכבו של גוטליב, אשר בו נרצחה נגרי. בתה של נגרי לא נפצעה בפיגוע, בעוד שגוטליב נפצע קשות ופונה אל סורוקה. בלילה שבין יום שני ושלישי, לוחמי ימ"מ עצרו את שני המחבלים תושבי חברון, מוחמד אכרם אל-שנתיר ובן דודו סאקר אכרם אל-שנתיר, זאת לאחר שהנשק שנורה אל עבר רכבו של גוטליב נמצא ביחד איתם. כחודש לאחר הפיגוע, החליט צה"ל להרוס את ביתם של המחבלים שביצעו את הפיגוע. גל הטרור בישראל (2023) אוהביה שרעבי, אישה נרצחה לעיני בתה בת ה-12 בפיגוע ירי בהר חברון, גבר נפצע קשה, באתר ערוץ 7, 21 באוגוסט 2023 יואב זיתון, אלישע בן קימון, שני פלסטינים נעצרו בחשד לביצוע הפיגוע שבו נרצחה בת שבע נגרי, באתר ynet, 22 באוגוסט 2023 "נעשה כל מאמץ לעמוד במשימה שלנו", באתר צה"ל, 21 באוגוסט 2023 עיתון שחרית (עמ' 19) אודי עציון‏, עידן חדש: מה למדנו מהפיגוע החשמלי הראשון, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2023 לירן תמרי, אלישע בן קימון, יואב זיתון, אילנה קוריאל, עינב חלבי ואיתמר אייכנר, אישה נרצחה בפיגוע ירי בהר חברון לעיני בתה, גבר נפצע קשה, באתר ynet, 21 באוגוסט 2023 אילנה קוריאל, אלישע בן קימון, אריה גוטליב נפצע קשה בפיגוע - והמשיך בנסיעה: "גיבור, כוחות על-אנושיים", באתר ynet, 21 באוגוסט 2023 יואב זיתון, אלישע בן קימון, עינב חלבי, שני פלסטינים נעצרו בחשד לביצוע הפיגוע שבו נרצחה בת שבע נגרי, באתר ynet, 22 באוגוסט 2023 טל לב רם, ‏צה״ל הודיע על כוונתו להרוס את בתי שני המחבלים שביצעו את פיגוע הירי בצומת בית חגי, באתר מעריב אונליין, 28 בספטמבר 2023
אלכס גרליס

אלכס גרליס (באנגלית: Alex Gerlis; נולד ב-1955, בגרימסבי, לינקולנשייר, בבריטניה) הוא עיתונאי וסופר יהודי המתמחה בכתיבת ספרי ריגול על תקופת מלחמת העולם השנייה. גרליס הוא בנם של דוקטור לאון גרליס ורעייתו, דפנה גרליס. יש לו אח, הוא נשוי, עם שתי בנות וארבעה נכדים. גרליס למד במגמת משפטים ופוליטיקה באוניברסיטת האל ובסיום לימודיו פנה לתחום העיתונות. החל מ-1984 עבד ב-BBC עד שפרש מעבודתו, ב-2011, כדי להתמסר לכתיבת רומנים. 2013, The Best of Our Spies, הטובה שבמרגלות, תורגם לעברית על ידי ניצה פלד והופיע ב-2018 בהוצאת פן. 2015, The Swiss Spy 2017, Vienna Spies 2019, The Berlin Spies 2020, Prince of Spies 2020, Sea of Spies 2020, Ring of Spies 2021, End of Spies 2021, Agent in Berlin, סוכן בברלין, תורגם לעברית על ידי אילן פן והופיע ב-2023 בהוצאת ידיעות אחרונות. 2022, Agent in Peri 2023, Agent in the Shadows 2014, The Miracle of Normandy 2014, The D-Day Deception קרטיס בראון, ביוגרפיה של אלכס גרליס Alex Gerlis (באנגלית) Dr Leon Gerlis on kosher slaughter methods (באנגלית) Alex Gerlis (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכס גרליס".
תקן ביקורת 260

תקן ביקורת 260 – תקשורת בנושאי ביקורת עם גורמים המופקדים על בקרת העל בגוף המבוקר הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל ועוסק בקשר בין רואה החשבון המבקר לבין גורמי מפתח חשובים לביקורת בגוף המבוקר. התקן דורש כי רואה החשבון המבקר יזהה את הגורמים המחזיקים בתפקידי מפתח והאחראיים על בקרת העל בגוף המבוקר ויצור עמם קשר בכדי לתכנן ולבצע את ביקורתו על הדוחות הכספיים בצורה הטובה ביותר שניתן. כחלק מכך, עליו לבחון את מערך הבקרה בגוף המבוקר, לזהות את בעלי התפקיד במערך זה ולבחון כיצד עליו ליצור עמם קשר ובאיזה עיתוי (בכתב או בעל פה, לפני תחילת עבודת הביקורת או במהלכה, לדוגמה). ככל שמערך הביקורת בגוף המבוקר רחב ויעיל, רואה החשבון יכול וצריך להתבסס בעבודתו על מערך זה ולהיות בקשר שוטף עם הגורמים הרלוונטיים. בנוסף, על רואה החשבון להתייחס לחוק ולרגולציה בתחום- לעיתים ישנה חובה רגולטורית למערך בקרה פנימי בגופים מסוימים (לדוגמה, מינוי מבקר פנים או דירקטורים חיצוניים). התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן. התקן מבוסס ברובו על תקן ביקורת 76 (שפורסם בשנת 2003) שעסק באותו נושא. כמו כן, תקן 260 מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 260 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל. תקן ביקורת 260, באתר לשכת רואי החשבון תקן ביקורת 76, באתר לשכת רואי החשבון תקן ISA 260 באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.