laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בולאן

דמותו של המלך בולאן מופיעה במכתבו של המלך הכוזרי יוסף לחסדאי אבן שפרוט כחלק מסיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים. בין החוקרים אין הסכמה על האותנטיות של התכתובת הכוזרית וגם על עצם סיפור ההתגיירות. מלך כוזרי בשם בולאן אינו נזכר באף מקור אחר, יהודי, מוסלמי או ביזנטי. לא בהקשר להתגיירות הכוזרים ולא בהקשר אחר. בספר הכוזרי של יהודה הלוי לא מצוין שמו של המלך שזכה בהתגלות מלאך ה' והחליט להתגייר. במכתב שכטר, המספר אף הוא על ההתגיירות המלך נקרא סבריאל. על פי מכתבו של המלך הכוזרי יוסף, הרי שבולאן היה אחד משליטי ממלכת הכוזרים (ישות מדינית שהתקיימה בין המאה ה-7 לתחילת המאה ה-11). בולאן היה המלך הראשון שהחליט להתגייר, והשליט הראשון שהביא להפיכה דתית של ממש בממלכה כולה. גיורו הביא להתיהדות חצר המלוכה, חלק ניכר מתושבי עיר הבירה איטיל ומיעוט מאוכלוסיית ערי הממלכה האחרות. פירוש שמו הוא דישון, בטורקית עתיקה. זמן מלכותו אינו ידוע ומועד התגיירותו מצוי במחלוקת עזה. חוקרים הסוברים שהוא דמות היסטורית משערים שבולאן מלך זמן מה בין אמצע המאה השישית ומחצית המאה השביעית. אין תמימות דעים אם בולאן היה הבק או הכגן של הכוזרים. דאגלס מורטון דנלופ היה בטוח שבולאן היה כגן. אמנם מחקרים חדשים יותר, כמו "The Jews of Khazaria" מאת קווין ברוק, מניחים שהוא היה בק, בשל ההתייחסות אליו כמנהיג צבאי בקרבות, אך דנלופ סבור שהכגן היה מלך צללים אצל הכוזרים בתקופה מאוחרת יותר ולכן אין מניעה להתייחס אליו כאל כגן. לפי הסיפור, טרם התגיירותו לא שִיֵיך עצמו בולאן לאף דת. במסעו לגילוי איזו מבין שלוש הדתות המונותאיסטיות עתידה לעצב את אמונותיו הדתיות, הוא הזמין נציגים מכל אחת מהן, כדי שיסבירו לו את עיקרי אמונתם. בתכתובת הכוזרית, עוקב המלך יוסף אחר שושלת היוחסין שלו עד בולאן. הוא מתייחס לשליט הכוזרי הרפורמיסט עובדיה כאחד "מבני בניו של בולאן". בעוד שברוק בוחר לפרש את המשפט כפשוטו, כך שעובדיה היה נכדו של בולאן, הרי שלפי כללי המשפט העברי יכול הדבר לרמוז אף לקרבה רחוקה יותר. השם סבריאל נמצא במכתב שכטר הידוע גם כתעודת קיימברידג' (בת זמנה, בערך, של איגרת המלך יוסף לחסדאי אבן שפרוט). תעודת קיימברידג' נותנת לסבריאל ייחוס יהודי, לפחות חלקי. סבריאל מתואר בו כמי שניהל מבצעים מוצלחים בקווקז ובאזרבייג'ן האיראנית, אולי כחלק מהמלחמה הערבית-כוזרית. רעייתו סרח מתוארת כיהודיה וכמי שעודדה אותו ללמוד ולאמץ את היהדות. מסמך קיימברידג' מחריש בשאלה האם סבריאל היה למעשה בולאן. למעשה, השם בולאן כלל אינו מופיע במסמך הזה. בין חוקרי הכוזרים יש המתייחסים למלך שהוביל את הכוזרים להתגיירות כ"בולאן סבריאל", אף על פי שמתקבל על הדעת שהם היו אנשים שונים. בהיסטוריה של הכוזרים היהודים, למשל, בחן דנלופ את התאוריה של החוקרים הסוברים שסבריאל היה למעשה עובדיה, אך דחה אותה.[דרוש מקור] סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים Kevin Alan Brook. The Jews of Khazaria. 2nd ed. Rowman & Littlefield Publishers, Inc, 2006. Douglas Morton Dunlop, The History of the Jewish Khazars, Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1954. Norman Golb and Omeljan Pritsak, Khazarian Hebrew Documents of the Tenth Century. Ithaca: Cornell Univ. Press, 1982. Shaul Stampfer Did the Khazars Convert to Judaism? Jewish Social Studies, Vol. 19, No. 3 2013,Indiana University Press Shaul Stampfer, Did the Khazars Convert to Judaism?, Jewish Social Studies, Indiana University Press, 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל בבל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מגדל בבל – מגדל שנבנה בבבל, על פי המסופר בספר בראשית; מגדל בבל (ברויגל) – ציור המתאר את מגדל בבל, מעשה ידי האמן הפלמי פיטר ברויגל האב; מגדל בבל (דורה) – ציור המתאר את מגדל בבל, מעשה ידי האמן הצרפתי גוסטב דורה; מגדל בבל (אשר) – ציור המתאר את מגדל בבל, מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר.
מגדל בבל (אשר)

מגדל בבל הוא תחריט עץ מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר. היצירה הודפסה לראשונה בשנת 1928. יצירה זו היא אחת היצירות המוקדמות של הצייר אֶשֶר, ואחד מניסיונותיו הראשונים בעבודה עם פרספקטיבה. ביצירה ניתן לראות את מגדל בבל, בהתאם לסיפור המתואר בספר בראשית, פרק י"א, פסוק ט'. הצופה מביט במגדל ובבוניו מלמעלה על מנת שיוכל להתמקד ברגע בו הפסיקו הבונים, בני העמים השונים (דבר הבא לידי ביטוי בכך שחלק מהבונים הם לבנים ואחרים הם שחורים), להבין אחד את השני ונראו אובדי עצות. אֶשֶר לא התייחס ליצירה זו כאל יצירה מוגמרת, אלא כאימון בפרספקטיבה, ולא היה מרוצה מהאופן בו צייר את חומרי הבניין המונחים בסמוך למגדל. בניגוד למבנה המעגלי המתואר בציורים "מגדל בבל" של פיטר ברויגל האב וב"מגדל בבל" של גוסטב דורה, המגדל המתואר על ידי אשר הוא מבנה גאומטרי ריבועי, הדומה יותר לגורדי השחקים של ראשית המאה ה-20 ולכן מדובר במגדל ריאליסטי (בניגוד למבנים הדמיוניים של דורה וברויגל שהם דמויי הקולוסיאום שברומא). וכך מתאר אֶשֶר את היצירה: הפועלים שובתים ממלאכתם, שכן אין הם מבינים עוד זה את זה. הואיל ושיאה של הדראמה מתחולל בראש המגדל ההולך ונבנה, נראה המבט מלמעלה, כמבט ממעוף הציפור. — מ.ק. אשר, יצירות גרפיות טאשן וסטימצקי, 1994 מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.
Nadir's Big Chance

Nadir's Big Chance הוא אלבום משנת 1975 של היוצר הבריטי פיטר האמיל. אלבום זה היה המבשר הראשון של מוזיקת הפאנק, בשיר Nobody's buisness. בעוד שהאמיל נטש את הצליל החדש שפיתח, כהרגלו, המשיכו הסקס פיסטולז אחריו, ג'וני ליידון ביצע רבות את Nobody's buisness ו-The institute of Mental Health, burning. באלבום יש גם מספר שירים מלודיים: פומפיי הוא שיר קינה על חורבן העיר הרומית שהייתה מקום של חיים ותשוקה. Shingle song הוא שיר איטי, שקט ומלא עצב על נטישת אישה אהובה. כמו כן ישנם באלבום שירים פרועים וחדורי שימחת חיים - מעין רוק-של-מסיבות: Open your eyes ו-Birthday special. מהאלבום נעדר העיסוק האובססיבי של האמיל בבעיות קיומיות. באלבום זה מציג האמיל אישיות אלטרנטיבית לשלו - ריקי נאדיר, פרחח רוק בשנות העשרה לחייו, שכביכול הוא שכתב את האלבום. "Nadir's Big Chance" "The Institute Of Mental Health, Burning" (Hammill, Chris Judge Smith) "Open Your Eyes" "Nobody's Business" "Been Alone So Long" (Chris Judge Smith) "Pompeii" "Shingle Song" "Airport" "People You Were Going To" "Birthday Special" "Two Or Three Spectres" מידע על האלבום Nadir's Big Chance באתר MusicBrainz מידע על האלבום Nadir's Big Chance באתר AllMusic האלבום Nadir's Big Chance באתר Discogs האלבום Nadir's Big Chance באתר ספוטיפיי
צ'ילגה

צ'ילגה (באמהרית: ጭልጋ) היא נפה בצפון-מערב אתיופיה ונכללת בתוך מדינת אמהרה. הנפה גובלת בנפת טקוסה בדרומה, בנפת מתמה במערבה, בנפת ארמצ'הו תחתית בצפונה, בנפת ארמצ'הו עלית בצפון-מזרחה ובנפת דמביה במזרחה. הנפה נקראת על שם העיירה הראשית צ'ילגה (המוכרת גם בשם אייקל), נקודת עצירה חשובה בדרך המסחר ההיסטורית בין גונדר לסודאן.היא מוזכרת בכרוניקת הקיסר סוסניוס בתחילת המאה ה-17. הגובה בנפת צ'ילגה נע בין אלף לאלף וחמש מאות מטרים מעל פני הים. נהר העטברה נמנה עם הנהרות הזורמים בנפה. כחמישית מפני השטח של צ'ילגה מיוערים וחמישית נוספת ראויה לעיבוד חקלאי. על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 האוכלוסייה מנתה 221,462 נפשות שרק 9.37% מהם חיים בערים. שטחה של הנפה היא 3,071.65 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 72.10 נפש לקמ"ר. בנתונים הסטטיסטים משנת 1994 האוכלוסייה מנתה 166,086 נפש כאשר הרוב המכריע (68.65%) הוא אמהרי ולצידו מיעוט כמנתי (30.77%). Ethiopia-Sudan Power Systems Interconnection Project, ESIA Final Report, 2006, עמוד 55, באתר תאגיד הפקת החשמל האתיופי Census 2007 Tables: Amhara Region, Tables 2.1, 2.4, 2.5, 3.1, 3.2 and 3.4.(הקישור אינו פעיל) 1994 Population and Housing Census of Ethiopia: Results for Amhara Region, Vol. 1, part 1, Tables 2.1, 2.7, 2.10, 2.13, 2.17, Annex II.2 (accessed 9 April 2009) (הקישור אינו פעיל)
Over

Over הוא אלבום משנת 1977 של היוצר הבריטי פיטר האמיל. Over הוא אחד מאלבומיו הפופולריים ביותר של האמיל. האלבום עוסק כמעט כולו בלב שבור בשל נטישת אהובה אחרי קשר ארוך טווח שנרקב לאיטו. גם צליל האלבום - בלדות מלודיות לרוב, להבדיל מהניסיונות המוזיקליים של האמיל באלבומים אחרים - מסייע להיותו אלבום קליט. בשיר Time Heals (הזמן מרפא), הראשון באלבום שעוסק בסיפור, מוצגת המסגרת: כבר בפעם הראשונה שפגש אותה, חשב שהיא האחת והיחידה - אך אמר זאת לעצמו בלבד. בהמשך מסופר שאהובתו נטשה אותו לטובת חברו הטוב. Alice (leting go)‎ הוא מונולוג מאת הגבר הנטוש למי שהייתה בת זוגו לשבע שנים, בו הוא מכריז שאינו יכול להסתגל לכך שהיא נעדרת מחייו. This Side of the Looking-Glass הוא שיר בסגנון אופראי קמעה, בו הגבר הנטוש מתאר כיצד הוא שבור, נטול תקווה ובית. Betrayed הוא שיר מלא מרירות ושנאה. בסיום השיר האמיל צורח בייסורים שלא נותר דבר פרט לשנאה ותשוקה בעולם. רק בשיר הבא Yoga‏ (On Tuesdays she used to do) מוזכר, לראשונה, שיש צד נוסף למטבע, ומתואר כיצד היחסים התדרדרו לשעמום ושגרה, שבה כמעט והתעלם מבת זוגו וראה אותה כמובן מאליו. בשיר הסיום Lost and found מעיד השר שמצא שלווה מסוימת, ומצא את עצמו שוב. למרות זאת, השיר - והאלבום כולו - מסתיים בשאלה הכל... יהיה בסדר?. רק שני שירים מהאלבום אינם עוסקים בסיפור זה של אהבה, בגידה ונטישה. Crying Wolf הוא שיר של לעג, עצמי ככל הנראה, למי שמנפנף במכאוביו ומתגאה בהם. הוא מסתיים באזהרה שהזאב הבודד ימצא עצמו בסופו של דבר נטוש באמת, ואז יגלה שהוא בעצם כבשה. Autumn הוא קינה של זוג זקנים על ילדיהם שנטשו את הבית ואינם מתייחסים להוריהם. הוא מסתיים בשאלה תמהני מתי יוּשר שיר זה ממש/ על ידי בנינו ובנותינו? "Crying Wolf" "Autumn" "Time Heals" "Alice (Letting Go)" "This Side Of The Looking Glass" "Betrayed" "(On Tuesdays She Used To Do) Yoga" "Lost And Found" שירי בונוס שנוספו בהוצאה מחודשת ב-2005: "Betrayed" (BBC session) "Autumn" (BBC session) "This Side of the Looking Glass" (solo version) מידע על האלבום Over באתר MusicBrainz האלבום Over באתר Discogs
מגדל בבל (ברויגל)

מגדל בבל הוא שמם של שני ציורי שמן מעשה ידי האמן הפלמי פיטר ברויגל האב המתארים את סיפור מגדל בבל כפי שזה מופיע בספר בראשית. ברויגל תיאר את המבנה בסגנון אדריכלות רומאי - המבנה מהווה למעשה שחזור של הקולוסיאום כפי שברויגל חשב שנראה בעת שהיה המבנה בשלמותו (ברויגל ביקר ברומא בשנת 1563 וראה את שרידי המבנה). המבנה נבחר בשל העובדה ששיקף בעיני אומני התקופה סמל של היבריס. בציורים של ברויגל, ניתן לראות את תחילת קריסת המבנה אולם לא ניתן לראות את בלבול הבונים בשל אי הבנת שפתם. מהציור עולה כי ייתכן שבשל הבנייה המהירה נבנו קומות עליונות בטרם נשלמה העבודה על הקומות התחתונות בהן מתחילה הקריסה. ישנה סברה כי היצירות הן ביקורת פוליטית נגד אופיו של בית הבסבורג אשר שלט בפלנדריה בעת שצוירו התמונות, והציורים ניסו לנבא את נפילת השושלת ואת שאיפת פלנדריה לעצמאות. היצירה מגדל בבל מוצגת במוזיאון להיסטוריה של האמנות שבווינה, ואילו היצירה הקטנה המכונה "מגדל בבל הקטן" מוצגת במוזיאון בוימאנס-ון בונינגן ברוטרדם. מגדל בבל מאת אֶשֶר. מדיה וקבצים בנושא מגדל בבל בוויקישיתוף
The Future Now

העתיד כעת הוא אלבום משנת 1978 של היוצר הבריטי פיטר האמיל. החלק המרכזי של האלבום עוסק בשאלות מרכזיות של הפוסט מודרניזם. הצליל באלבום זה רגוע למדי בהשוואה לעבודות קודמות של האמיל, והוא קליט יותר. האלבום פותח בשיר מלא עליצות בשם Pushing Thirty (לקראת גיל 30) בו האמיל מתגאה בכך שלמרות שתעשיית המוזיקה מלאה בצעירים כוחו עדיין במותניו והוא "עדיין יכול להיות נאדיר". בשיר נוסף The Second Hand (מחוג הדקות) האמיל עוסק בבריחת השווא מקללת הזקנה ומסיים בהכרזה הפסימית "כולנו תחת מרותו של מחוג הדקות". למרות זאת צליל השיר רחוק מלהיות מלאנכולי כמו התוכן שלו. ישנו גם ייצוג לשירי החרטה והאהבה שאכזבה - שני שירים מלודיים, The Mousetrap (Caught In)‎ ו-If I Could. שיר נוסף, Trappings, עוסק באדם שהתמכר להצלחה בעולם השואו-ביזנס, ובין הקוקאין, הסלבריטיז ותוכניות האירוח איבד את עצמו לגמרי. על פי שמועה מדובר בדייוויד בואי, אולם האמיל עצמו נמנע מלענות לשאלה זו. ב Energy Vempires האמיל מתלונן על האנרגיה שגוזלים ממנו מעריצים מוטרפים: הבחור הזה אומר שהוא כתב את כל השירים שלי; הבחורה הזאת אומרת שאני האב של בנה. אני לא מכיר אותם בכלל; אני יוצא מדעתי שיר הנושא של האלבום עוסק בהבטחות שנכזבו לעולם חדש ואמיץ אני רוצה את העתיד כעת; אני רוצה לאחוז אותו בידי. כל בני האדם שווים וזקופי קומה; אני רוצה את הארץ המובטחת. בהמשך ישיר לשיר הנושא עוסק Still In The Dark באכזבה מכך שהקדמה לא הגיעה למה שחשוב באמת, והמדע אינו יכול לענות לשאלה "מדוע": לא, אין תשובה; אין הוכחה נצחית; אין אמת נצחית. כעת האלבום עושה תפנית, באותו נושא עצמו, ומאשים את המצב הפוליטי בשיר Mediaevil - שיר שכולו שירה מקהלתית מחוספסת, ללא כלי ליווי. בשיר משווה האמיל את המצב כיום לימי הביניים, ומסיק שבעצם לא חל כל שיפור: המוזרים עדיין נכלאים בבתי משוגעים ... העשיר מתעשר עוד יותר והעני משלם את החשבון. ואלוהים חי בראש טיל ביניבשתי ממתין ליום הדין. אם לא נפקח עיננו, ומהר ימי הביניים יישארו כאן לתמיד. השיר הבא מתנתק מהעיסוק בפוסט-מודרניזם, אך לא מפוליטיקה. על רקע צליל תעשייתי של מנוע אופנוע מסונתז עוסק האמיל במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה. בשני שירי הסיום, המחוברים זה לזה, חוזר האמיל לצליל אישי ורך יותר. "Pushing Thirty" "The Second Hand" "Trappings" "The Mousetrap" "Energy Vampires" "If I Could" "The Future Now" "Still In The Dark" "Mediaevil" "A Motor-bike in Afrika" "The Cut" "Palinurus (Castaway)" שירי בונוס בהוצאה המחודשת Recorded live at The All Souls Unitarian Church, Kansas City, USA on 16th February 1978 "If I Could" "The Mousetrap (Caught In)" מידע על האלבום The Future Now באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Future Now באתר AllMusic האלבום The Future Now באתר Discogs האלבום The Future Now באתר ספוטיפיי ריקי נאדיר הוא "פרחח רוק" והנושא של השיר הפותח את האלבום "הצ'אנס הגדול של נאדיר" וכמו כן שם האלבום כולו
ז'ול ברבה ד'אורביי

ז'ול -אָמֵדֵה בַּרְבֶּה ד'אוׂרְבִי(אִ)י (בצרפתית: Jules-Amédée Barbey d'Aurevilly; ‏2 בנובמבר 1808 - 23 באפריל 1889) היה סופר צרפתי. ברבה ד'אורביי נולד בעיירה סן-סובה-לה-ויקון במחוז מאנש (כיום בחבל נורמנדי תחתית בצרפת) למשפחה נורמנית עתיקה. מילדותו התחנך ברוח הקתוליות והמונרכיזם, מאוחר יותר עבר להתגורר עם דודו שהיה רופא ושהפיח בו רעיונות ליברליים. ב-1827 עבר לפריז כדי ללמוד ופגש במשורר והסופר הצרפתי מוריס דה גרן שהפך לידידו. לאחר שעבר את בחינות הבגרות החל ללמוד משפטים באוניברסיטה של קאן שבחבל מולדתו ושם ניסה לפרסם כתב עת לספרות (1832. בהשפעת הסופר והפילוסוף ז'וזף דה מסטר הפך ברבה ד'אורביי מדמוקרט רפובליקני למלוכני חסר מעצורים הבז לקדמה ולערכים הבורגניים של המאה התשע עשרה. הוא קיים אורח חיים ראוותני, נשבע אמונים לכנסייה הקתולית (1846) והפך לאחד מדובריו של האבסולוטיזם. הרומן הראשון שלו "אהבה לא אפשרית" (1841) לא זכה להצלחה בציבור. הצלחתו הספרותית החלה ב-1852 כאשר כתב מאמרים בכתבי עת שונים שבהם שיבח את יצירותיהם של אונורה דה בלזק, של סטנדל, של גוסטב פלובר ושל שארל בודלר. ברבה ד'אורביי נחשב לנציג של הרומנטיזם הקיצוני. הוא החזיק בדעות קתוליות ובכל זאת כתב רומנים ונובלות שלא עלו בקנה אחד עם עמדותיה של הכנסייה הקתולית. אנשים לא הבינו כיצד אדם שדגל בקתוליות יכול היה לכתוב סיפורי מסתורין שבהם גיבוריו מבצעים מעשים מנוגדים לחוקים. בין ספרים אלה ניתן למנות את "המאהבת הזקנה" (1851), "המכשפה" (1854), "הפרש הממשש" (1864), "הכומר הנשוי" (1865), "השדות" (1874) ו- "סיפור ללא שם" (1882). לברבה ד'אורביי נודעה השפעה על סופרים רבים ובהם הנרי ג'יימס ומרסל פרוסט. ברבה דאורביי נפטר בפריז ונקבר בבית הקברות מונפרנאס שבעיר. ב-1926 הועברו עצמותיו לחצר הכנסייה של עיירת מולדתו, סן-סובה-לה-ויקון. קורות חיים מאת מתילדה בתאם-אדוורדס ז'ול ברבה ד'אורביי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ז'ול ברבה ד'אורביי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ז'ול ברבה ד'אורביי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'ול אמדה ברבי ד'אורבילי (1808-1889), דף שער בספרייה הלאומית ז'ול ברבה ד'אורביי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ול ברבה ד'אורביי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ז'ול ברבה ד'אורביי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ול ברבה ד'אורביי, באתר Discogs (באנגלית) היה צריך לתעתק ד'אורביאי, אבל ללא ניקוד גם תעתיק זה מטעה מאוד
נתינות

נתינוּת היא מעמד משפטי המשתמעת ממנו השתייכות למדינה או לריבון, וכפיפות לחוקים אותם מחוקק הריבון, אך ללא הזכויות המוענקות לאזרח. בעבר, במשטרים מונרכיים או דיקטטוריים, היחס אל תושבי הממלכה היה כאל נתינים, החייבים לעשות את רצון הריבון - המלך או הדיקטטור. במשטרים מודרניים יש מצבים המביאים לכך שאדם יהיה נתין אך לא אזרח, מצב ממנו משתמעת כפיפות לחוקי המדינה, ללא קבלת מלוא הזכויות. כך למשל, תושבי ארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי נקראו נתינים, שכן על אף שהיה עליהם לציית לחוקים שחוקק שלטון המנדט, לא הייתה להם זכות הבחירה לפרלמנט הבריטי, והמושל שהיה למעשה הריבון עבורם, הנציב העליון, מונה לתפקידו על ידי גופים ומוסדות שלא הייתה להם זכות בחירה אליהם או השתתפות בהם או כל השפעה דומה אחרת. מצב משפטי היוצר מעמד של נתינות התקיים גם לפי חוקי נירנברג, ששללו את אזרחותם של היהודים תחת שלטון גרמניה הנאצית בשלב הראשון של השואה, והפכו אותם לנתינים החייבים בציות לחוק, אך ללא זכויות כלשהן. בימינו, המונח "נתינות" משמש בהשאלה לכל מעמד אזרחי של אדם במדינה מסוימת. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
בנק גרמין

בנק גרמין (באנגלית: Grameen Bank, בבנגלית: গ্রামীণ বাংক) הוא בנק חברתי המעניק מיקרו אשראי (מיקרו קרדיט). הבנק הוקם בבנגלדש ב-1983 על ידי דוקטור לכלכלה, מוחמד יונוס. ב-2006 הבנק ויונוס זכו יחד בפרס נובל לשלום וכמו כן ב-2001 בפרס גנדי לשלום. רעיון המיקרו קרדיט הוא לתת הלוואות קטנות לאנשים שלא יוכלו לקבל הלוואות מבנקים גדולים. אנשים אלו הם יזמים שישקיעו את כספם ויוכלו להחזירו. יונוס ביקש לראות את המעלות של העניים: לאפשר להם באמצעות הלוואה להגיע לעצמאות כלכלית. בשנת 1974, בזמן הרעב הגדול בבנגלדש, כאשר היה מרצה לכלכלה באוניברסיטת צ'יטגונג, ערך יונוס סיור עם קבוצת סטודנטים בכפר בבנגלדש במטרה לנסות להבין כיצד הם יכולים לסייע. בסיור הם הבינו שבעלי האדמה מצליחים לקיים את עצמם אבל חסרי האדמה גוועים ברעב. בכפר הם פגשו בסופייה בגום, אישה צעירה אשר יצרה שרפרפי במבוק במטרה למכור אותם. בגום סיפרה להם כיצד לוותה מעט כסף על מנת לקנות את חומרי הגלם בריבית גבוהה של כ-10% לשבוע אולם אחרי החזר ההלואה כמעט ולא נשאר לה רווח. הסטודנטים הבינו כי לו יכלה בגום ללוות את הכסף בריבית סבירה יותר, הייתה יכולה להתפרנס מעבודת ידה. יונוס הלווה מכיסו סך של כ-17 פאונד שחולקו בין 42 עוסקים זעירים בתוכם סופייה בגום. הלוואה זו איפשרה לאותם העוסקים הזעירים להתנתק מהמלווים בריבית קצוצה, לפתח את עיסקיהם באופן שיוציא אותם ממעגל העוני ויאפשר להם להתפרנס מעבודתם. כל הלווים החזירו את ההלוואה שלקחו ויונוס הלך למנהלי בנקים וניסה לשכנעם להלוות כספים לאותם יזמים מחוסרי אדמה. הבנקים סירבו להלוות כספים ללא ביטחונות וערבויות, ולכן יונוס הלווה סכומים גדולים יותר מכספו הפרטי ולשם ניהול ההלוואות ייסד את הבנק. ב-2006 העניק בנק גראמין הלוואות לכ-2.4 מיליון איש בכ-37,000 כפרים והעסיק לשם כך כ-12,500 עובדים ב-1,084 סניפים ברחבי בנגלדש, מתוכם קרוב ל-10,000 במטה הבנק בדאקה. 94% מההלוואות ניתנות לנשים ולמעלה מ-98% מההלוואות משולמות חזרה לבנק על ידי הלווים (שיעור גבוה אף מהשיעור הממוצע בבנקים מערביים "רגילים"). בשנת 2006 גובה ההלוואה הממוצע היה 160 דולר אמריקני. שיטת המיקרו קרדיט הועתקה ב-58 מדינות נוספות לרבות ארצות הברית, קנדה, צרפת, הולנד ונורווגיה. בנוסף לכך, הבנק רואה עצמו כמוביל שינוי חברתי ולכן על כל לווה לקבל על עצמו שש-עשרה התחייבויות. בין ההתחייבויות: סעיף 6 כולל התחייבות לפיקוח על הילודה ושמירה על משפחה קטנה בסעיף 11 מתחייבים לא לתת ולא לבקש מוהר או נדוניה בסעיף 4 מתחייבים לגדל ירקות במשך כל השנה, לאכול מהם כמה שיותר ולמכור את העודפים סעיף 9 - חפירת בתי שימוש סעיף 7 - מתן השכלה לילדים סעיף 8 - שמירה על סביבה נקיה לעצמם ולילדיהם אפליה מינית - אחוז הנשים בין עובדי הבנק לא עולה על 10% מכוח העבודה ורובן בתפקידים זוטרים. מדיה וקבצים בנושא בנק גרמין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בנק גרמין (באנגלית) בנק גרמין, ברשת החברתית פייסבוק בנק גרמין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הבנק Grameen בנק גרמין, באתר פרס נובל (באנגלית) בנק גרמין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מהו בנק הסכומים הקטנים?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
טרייפל

טרייפל (באנגלית: Trifle) הוא קינוח העשוי מרפרפת סמיכה (לעיתים קרובות אפילו ממוצקת), פירות, עוגת ספוג, מיץ פירות ולעיתים גם מקפא (ג'לי) וקצפת. הרכיבים האלה בדרך כלל מסודרים בשכבות: בתחתית נמצאים הפירות והספוג ולמעלה הרפרפת והקצפת. מספר סוגים של טרייפל מכילים מעט אלכוהול כגון יין פורט, או בדרך כלל יין שרי מתוק או יין מדיירה. בגרסאות ללא אלכוהול של הקינוח ניתן להשתמש במיץ פירות במקום היין כדי להעניק את הלחות הרצויה לעוגת הספוג. בגרסה פופולרית נוספת של טרייפל ניתן להשרות את עוגת הספוג בנוזל המקפא כאשר מכינים את הקינוח ובעת הקירור הבסיס מתקשה. העוגה והמקפא נקשרים יחדיו ומפיקים מרקם נעים ומיוחד במינו. זאת בתנאי שנעשה שימוש בכמויות הנכונות (לא אמור להיות יותר מדי מקפא אחרת יתרחש תהליך של גירעון). ישנן חנויות המוכרות 'טרייפל שוקולד' אך בעצם לא מדובר בכלל בטרייפל. הקינוח לא יכול להיות מורכב משכבות שוקולד וחייב להכיל פירות. בנוסף לאכילה, הטרייפל משמש כקישוט המשלב בתוכו את הצבעים מלאי הברק של שכבות הפירות, המקפא והריבה מחד, ואת הניגוד שברפרפת הצהבהבה ובקצפת הלבנה מאידך. נהוג להגיש את קינוח הטרייפל בתקופת חג המולד, לעיתים כחלופה קלילה יותר מאשר פודינג חג המולד הדחוס יותר. קראולה טרייפל (Creole Trifle) (הידוע גם כ-'עוגה רוסית') הוא פריט קינוח דומה. הוא מורכב מחתיכות שונות של מספר עוגות המעורבבות יחד ודחוסות היטב, בתוספת אלכוהול (לרוב יין אדום או רום) וסירופ מתוק או מיץ פירות כאשר לבסוף התערובת עוברת קירור. התוצאה היא עוגה המכילה מערבולת של צבעים וטעמים. ידוע כי מאפיות בניו-אורלינס (New Orleans) נהגו להכין עוגות שכאלו מהשאריות או המאפים הפגומים שלהן. בצרפת, קיומו של קינוח דומה בשם 'דיפלומט' (Diplomate) מסביר את אופן הכנת הקינוח בניו-אורלינס. באיטליה, ישנו קינוח הדומה לטרייפל בשם 'זופה אינגלזה' (Zuppa Inglese - מרק אנגלי). מדיה וקבצים בנושא טרייפל בוויקישיתוף מתכון לטרייפל 01 מתכון לטרייפל 02 טולי יקותיאל, שכבות של מתיקות: 3 מתכוני טרייפל, באתר ynet, 25 ביוני 2015
חרמש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חרמש – כלי חקלאי המשמש לכיסוח של דשא או קציר של יבול חרמש מוטורי – כלי גינון וחקלאות המבוסס על מנוע חשמלי או מנוע בנזין חרמש (יישוב) – התנחלות ויישוב קהילתי השייך למועצה אזורית שומרון חרמ"ש – ראשי תיבות של חיל רגלים משוריין מרכבת חרמש – מרכבה עם חרמשים על גלגליה חרמש (רומן) – רומן מדע בדיוני, הראשון בסדרת להב החרמש פסל הנפת חרמש – פסל מאת אפרת נתן אישים ששם משפחתם חרמש: דוד חרמש – תת-אלוף בצה"ל, מנכ"ל עמידר, מנכ"ל אל על, יו"ר נמל חיפה חיים חרמש – פעיל פוליטי ולוחם אנטי-פשיסטי ישראלי שי חרמש – ראש מועצה אזורית שער הנגב וחבר הכנסת חרמשי
פרס הקיום הנכון

פרס הקיום הנכון (באנגלית: The Right Livelihood Award) הוא פרס המוענק מדי שנה, החל משנת 1980, לארגון או אדם אשר "עובדים על פתרונות מעשיים ומופתיים לבעיות הדחופות ביותר הניצבות בפני העולם היום". הפרסים מוענקים על ידי ועדה בין־לאומית, הנבחרת בידי חמישה חברי ועדה קבועים אליהם מצטרפים מומחים בין־לאומיים, על הישגים בתחומים הבאים; זכויות האדם, חינוך, תרבות, סביבתנות, פיתוח בר קיימא, בריאות ותזונה, שלום, חוק ודמוקרטיה, מדע וטכנולוגיה. בפרס זוכים בדרך כלל כארבעה אנשים או ארגונים, והם מתחלקים ביניהם בסכום כספי של 4 מיליון קרונות שוודיות. נכון לשנת 2023, הוענקו 194 פרסים לאנשים וארגונים מ־75 מדינות. יוזם הפרס הוא הפילנתרופ הגרמני־שוודי, יעקב פון אקסל, פרופסור וחבר בפרלמנט האירופי לשעבר, לאחר שלא הצליח במאמציו לשכנע את קרן פרס נובל להעניק פרסי נובל בתחומים נוספים. הפרס נקרא גם "פרס נובל האלטרנטיבי", אולם אינו קשור אליו או לוועדה הבוחרת בזוכים בפרס נובל. מאז 1985 טקס הענקת הפרס נערך בבניין הפרלמנט השוודי בסטוקהולם, בדרך כלל בשבוע הראשון של חודש דצמבר, בימים שלפני טקס פרסי נובל המסורתי, כאשר חברי הפרלמנט ממפלגות שונות משמשים כמנחיו. להלן רשימת זוכי הפרס בכל התחומים לפי סדר כרונולוגי: מדיה וקבצים בנושא פרס הקיום הנכון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס הקיום הנכון (באנגלית) פרס הקיום הנכון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "About the Award | The Right Livelihood Award". The Right Livelihood Award. 2016-09-28. נבדק ב-2016-11-26. Deutsche Welle (www.dw.com), Peace and Social Justice Workers Receive Alternative Nobel Prize | Europe | DW.COM | 01.10.2008, DW.COM BBC NEWS | South Asia | Indians win 'alternative Nobel', news.bbc.co.uk Right Livelihood Award, Laureates, rightlivelihoodaward.org Rapoport Center for Human Rights and Justice | Juan Garcés (באנגלית) First People of the Kalahari: the struggle for ancestral lands, www.survivalinternational.org A Voice for Dalit Women in India: Ruth Manorama Speaks Out Against Caste-Based Discrimination, Democracy Now! (באנגלית) Greenpeace’s René Ngongo wins 2009 Right Livelihood Award:, Greenpeace USA (באנגלית)
1901 במוזיקה

ערך מורחב – 1901 27 באוקטובר סרגיי רחמנינוב כותב סונאטה לירית לצ'לו ופסנתר. 25 בנובמבר גוסטב מאהלר כותב את הסימפוניה הרביעית שלו במינכן פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אנטונין דבוז'אק - רוסלקה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 2 בפברואר – יאשה חפץ, כנר יהודי (נפטר ב-1987). 17 במאי – ורנר אגק, מלחין גרמני (נפטר ב-10 ביולי 1983) 4 באוגוסט – לואי ארמסטרונג, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-6 ביולי 1971). 22 בנובמבר – חואקין רודריגו, מלחין ופסנתרן ספרדי (נפטר ב-6 ביולי 1999. 27 בינואר – ג'וזפה ורדי, מלחין איטלקי (נולד ב-1862) 22 באוקטובר – פרדריק ארצ'ר, מנצח ומלחין בריטי (נולד ב-1838) 25 בנובמבר – יוזף ריינברגר, נגן עוגב ומלחין מליכטנשטיין (נולד ב-1839) מדיה וקבצים בנושא 1901 במוזיקה בוויקישיתוף