laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שדרות משה דיין (ירושלים)

שדרות משה דיין היא שדרה בפסגת זאב שבירושלים, הקרויים על שם משה דיין, שר הביטחון במלחמת ששת הימים, כאשר נכבש האזור שבה היא נמצאת. השדרה היא אחת מהרחובות הארוכים בירושלים, באורך כ-5 קילומטר. הכביש מתחיל ככביש בשטח פתוח, ללא מבני מגורים, מזרחית למחלף שער מזרח בכביש 1, כשהוא מספק גישה מחנה פליטים שועפאט, הגובל בו ממזרח, כששני מעברים (מעבר שועפאט ומעבר ראס חמיס) בגדר ההפרדה נפתחים אליו, ולאזור תעשייה ענתות, הגובל בו ממערב, ועולה לפסגת זאב, עובר בין פסגת זאב מזרח לפסגת זאב מערב, חוצה אותו כביש 20 הירושלמי, כשקיימת תוכנית להקמת מחלף בצומת, והוא ממשיך עד לנווה יעקב שמצפון. הרחוב ממוקם מעט מזרחית לקו פרשת המים, והוא חוצה בדרכו את תחילתם של ארבעה נחלים: נחל אוג, ואדי אל-חלף (זרוע דרומית של נחל זמרי), נחל זמרי וואדי אל-ח'פי (מתחבר בהמשכו לנחל פרת). הכביש נסלל ב-1982, ביחד עם הקמת פסגת זאב, כשהוא משמש הן ככביש פנימי בשכונה החדשה, והן ככביש גישה ישיר אליה, כתחליף לנסיעה דרך שועפאט. ב-1988 נסלל דרך האלוף עוזי נרקיס, שיתרה את השדרה ככביש גישה לפסגת זאב. בפסגת זאב עצמה השדרה משמשת כשדרת חנויות, לצד קניון לב הפסגה שבמרכזו. הקו האדום של הרכבת הקלה עובר במרכז השדרה מאז פתיחת הקו ב-2011, ועבודות להרחבת הקו צפונה עד סוף השדרה ונווה יעקב מתבצעות מאז 2013. במהלך תוכניות ההקמה הרכבת יועדה לכסות את כל השדרה לצפונה, עד לנווה יעקב. בנובמבר 2002. זכתה קבוצת סיטיפס במכרז להקמת הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים, שעל פי התכנון הראשוני היה אמור להגיע עד לנווה יעקב, אך הסכם הזיכיון שנחתם עם סיטיפס כלל את הקמת הקו האדום רק עד לפסגת זאב מרכז, ולא לסוף השדרה. במאי 2003, ביקש שר התחבורה, אביגדור ליברמן, מהנהלת הפרויקט לקדם סטטוטורית את הקו אל שכונת נווה יעקב. במרץ 2009, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה את התוכנית להארכת הקו האדום משדרות משה דיין בפסגת זאב עד לנווה יעקב. עבודות הכוללות: הארכת מסלול הקו ב-2.7 ק"מ והקמת ארבע תחנות חדשות. חברת התשתיות העירונית מוריה החלה בהכנת התוואי ב-2013, אבל המשך העבודות הוקפא עקב מחלוקת עם חברת סיטיפס, שגרם להוצאת המערכת למכרז נוסף, בו זכתה כפיר. באפריל 2021 כי החלו העבודות להנחת המסילות מצפון השדרה לנווה יעקב, כאשר הצפי לסיום הוא בדצמבר 2021. הדפו של הרכבת הקלה בירושלים נמצא ממערב לתחילת השדרה, בינה לבין מחלף שער מזרח. קניון הפסגה - קניון שהוקם ב-2004. מינהל קהילתי פסגת זאב. בית ספר ממלכתי ע"ש טדי קולק. לאורך השדרה נמצאות כיום שלוש תחנות של הרכבת הקלה: תחנת פסגת זאב מרכז, תחנת סיירת דוכיפת, ותחנת חיל האוויר. בנוסף, קיימות שתי תחנות בהקמה. הרכבת הקלה בירושלים לקראת אישור, באתר גלובס, 10 במרץ 1997 גל ניסים, ‏הזוכה במכרז הרכבת הקלה בירושלים מתקשה להשיג המימון במט"ח לפרויקט, באתר גלובס, 11 ביוני 2003 יצחק טישלר, ‏רכבת קלה בדרך קשה, באתר גלובס, 31 ביולי 2005 גל ניסים, ‏הרכבת הקלה בירושלים: הקו יוארך עד לגבעה הצרפתית, באתר גלובס, 20 במאי 2003 אבי בר-אלי, הממשלה ועיריית ירושלים ישקיעו 2.5 מיליארד שקל בהרחבת תוואי הרכבת הקלה, באתר TheMarker‏, 19 באוגוסט 2010 אורן דורי, האוצר: זכיינית הרכבת הקלה בירושלים מנסה לסחוט את המדינה, באתר TheMarker‏, 2 במרץ 2017 אחרי שנים של סחבת: העבודות להארכת קו הרכבת הקלה לנווה יעקב יחלו בימים הקרובים, באתר כל העיר, 27 באפריל 2021
סימור קרמינסקי

סר סימור אדוארד קרמינסקי (באנגלית: Seymour Edward Karminski‏; 28 בספטמבר 1902 – 29 באוקטובר 1974) היה שופט יהודי בריטי. נולד בבריטניה למנהל בנק יליד גרמניה. התחנך בראגבי סקול (אנ') ובקולג' כרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ב-1923 ו"נקרא ללשכה" (אנ') ב-1925. ב-1945 הצטרף לאכסניית המשפט "אינר טמפל". ב-1951 התמנה לבית המשפט הגבוה לצדק (High Court of Justice) בבית המשפט העליון וקיבל את תואר האבירות הבסיסי "Knight Bachelor", בתקופה זו הוא היה אחד משני שופטים יהודיים בבית המשפט העליון הבריטי לצד ליונל כהן (אנ'). ב-1967 הושבע למועצה המלכותית. יהודי שופט עליון בבריטניה, המודיע (דיווח של סט"א), 15 בינואר 1951, עמ' 4 Karminski, Rt Hon. Sir Seymour Edward, באתר המגזין הבריטי מי הוא מי (אנ') (גישה בתשלום) ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סימור קרמינסקי".
יחסי ארצות הברית – כורדיסטן הסורית

יחסי ארצות הברית–כורדיסטן הסורית הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה לבין כורדיסטן הסורית (נקראת גם רוז'אבה). ארצות הברית היא תומכת צבאית של כורדיסטן הסורית ושל היחידות להגנת העם במלחמתם כנגד המדינה האסלאמית, למרות שדה יורה ארצות הברית אינה מכירה ברוז'אבה כמדינה עצמאית. בשנת 2016, מחלקת המדינה של ארצות הברית הכריזה כי תמיכתה הצבאית בכורדים שחיים בסוריה היא חלקית. במרץ 2016, כיום לאחר הכרזת העצמאות של כורדיסטן הסורית, אשטון קרטר, מזכיר ההגנה של ארצות הברית, הכריז כי "המיליציות של היחידיות להגנת העם היו בעלות ברית מצוינות שלנו במלחמתנו עם המדינה האסלאמית, ואנחנו מתכוונים להמשיך כך". כאשר כורדיסטן הסורית פלשה למחוז הסורי א-רקה בשנת 2016, חיילים אמריקאים, לבושים במדי היחידות להגנת העם, לחמו לצד הכורדים כנגד המדינה האסלאמית. במהלך מבצע מנג'יב, הוושינגטון פוסט דיווח על האירוע תחת הכותרת "מתעלמת מטורקיה, ארצות הברית עוזרת לכורדים כנגד דאעש בסוריה". ב-7 בנובמבר 2016, לאחר שנשאל, סגן דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית, מארק סי. טונר, אמר כי "אנחנו [ארצות הברית] לא רוצים לראות אזורים חצי-אוטונומיים בצפון סוריה". לפי לוטננט-גנרל סטיבן טאונסנד, ארצות הברית אינה מכירה במחוז האוטונומי כ"מדינה כורדית עצמאית", אלא רואה אותה כ"מחוז סורי רב-תרבותי, רב-מפלגתי ורב-אתני שמשוחרר מהמדינה האסלאמית". מאז ה-31 בינואר 2018, ממשלת ארצות הברית מכירה בפרלמנט כורדיסטן הסורית כגוף פוליטי חיצוני. יחסי ארצות הברית–סוריה יחסי החוץ של ארצות הברית "The United States' relations with Rojava after Islamic State", rudaw "Ignoring Turkey, U.S. backs Kurds in drive against ISIS in Syria", The Washington Post "Mark C. Toner, Deputy Spokesperson. Daily Press Briefing. Washington, DC. November 7, 2016", United State department of state "Syrian Kurds apply to set up mission in Washington", Hurriyet Daily News
יחסי הודו – כורדיסטן העיראקית

יחסי הודו–כורדיסטן העיראקית הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של הודו לבין כורדיסטן העיראקית. הודו מחזיקה מאז היווסדה בקשרים הדוקים עם עיראק, ומתוקף כך לא קיימה יחסים משמעותיים עם כורדיסטן העיראקית במשך השנים, אך ב-2014 נוצרו יחסים בין המדינות עקב המאבק במדינה האסלאמית והחלשות השלטון המרכזי העיראקי. ביולי 2014, אמר לתקשורת ההודית אמין חוואראני, ראש האגף ליחסים בינלאומיים של המפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית, כי הוא מקווה לקשרים פוליטיים וכלכליים עמוקים יותר עם הודו, ותיאר את המדינה כ"שותפה חשובה". חוואראני גם הביע את רצונו לראות את ממשלת הודו פותחת קונסוליה בארביל, והזמין חברות הודיות להשקיע בכורדיסטן העיראקית, ובנובמבר 2014 ביקר השליח המיוחד מטעם ממשלת הודו השגריר סורש ק. רדי בכורדיסטן העיראקית ונפגש עם פקידי ממשל כורדים. רדי הצהיר כי הודו "תומכת באופן מלא באזור כורדיסטן בתקופה קשה זו", והביעה אמון בממשלת הכורדים ובכוחות הפשמרגה שישמרו על היציבות והביטחון של האזור. השגריר הודיע כי ממשלת הודו תפתח קונסוליה בכורדיסטן. הודו וכורדיסטן העיראקית מקיימים יחסים כלכליים, שמתבטאים בעיקר ברכישת נפט גולמי כורדי שנמכר על ידי חברות טורקיות על ידי הודו. כורדים רבים נוסעים להודו למטרות חינוכיות או רפואיות. הרפובליקה של הודו מחזיקה בקונסוליה בארביל. כורדיסטן העיראקית אינה מחזיקה בנציגות בהודו. Swami, Praveen (2014-07-02). "Kurdish leadership calls for better India ties". The Hindu (בIndian English). ISSN 0971-751X. נבדק ב-2022-10-18. "India to open Consulate General in Kurdistan". dfr.gov.krd. אורכב מ-המקור ב-2015-11-17.
יחסי כורדיסטן העיראקית – קוריאה הדרומית

יחסי כורדיסטן העיראקית–קוריאה הדרומית הם היחסים הבילטרליים שבין כורדיסטן העיראקית וקוריאה הדרומית. המדינות חלוקות יחסים דיפלומטיים וכלכליים חזקים, שמתבטאים בסיוע המוענק על ידי קוריאה הדרומית לכורדיסטן העיראקית. הקשרים הראשונים בין המדינות נוצרו בעקבות מלחמת עיראק, כשקוריאה הדרומית הקימו בעיראק את דיוויזיית זייתון ככוח סיוע הומניטרי, שהוצבה בספטמבר 2004 בארביל שבכורדיסטן העיראקית, הכוח מנה כ-2,200 חיילים (רובם מהנדסים), שאליהם צורף כוח בן כ-600 איש שהוצב ב-2003 בדרום עיראק. 800 חיילים נוספים נשלחו לתגבר את הדיוויזיה בנובמבר 2004, ובכך גדל חיל המשלוח של קוריאה הדרומית ל-3,600. הכוח יצא מכורדיסטן העיראקית ב-2008, בנסיגת מרבית הכוחות הזרים מעיראק. הפזורה הכורדית המתגוררת בקוריאה הדרומית מוערכת בכ-1000 נפש. הרפובליקה של קוריאה מחזיקה בקונסוליה בארביל שנפתחה ב-2004, והקונסול הנוכחי הוא מר פארק יאנג-קיו. הסוכנות לשיתוף פעולה בינלאומי של קוריאה ('אנ) מחזיקה במשרד נציגות בארביל. כורדיסטן העיראקית אינה מחזיקה בנציגות בקוריאה הדרומית. "Digital Chosunilbo (English Edition) : Daily News in English About Korea". אורכב מ-המקור ב-16 במרץ 2006. נבדק ב-17 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "위문편지". 2006-07-21. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2005. נבדק ב-2017-10-17. {{cite web}}: (עזרה) "Digital Chosunilbo (English Edition) : Daily News in English About Korea". אורכב מ-המקור ב-5 בינואר 2005. נבדק ב-17 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Kurds in Korea launch ethnic fellowship; Group hopes to raise". Asia Africa Intelligence Wire. 21 באפריל 2003. נבדק ב-19 בינואר 2013. {{cite news}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) "Loading site please wait..." www.dfr.gov.krd (באנגלית). נבדק ב-2017-10-17. וכן בבגדאד Harvard, Reports from other databases (no URL), Cite Them Right, 2021 doi: 10.5040/9781350927964.180
המישור האירופי

המישור האירופי הוא אחד מארבעת המאפיינים העיקריים בטופוגרפיה של יבשת אירופה. המישור האירופי מתחלק לשתי יחידות עיקריות, המישור האירופי הצפוני (או המרכזי) והמישור האירופי המזרחי. חלוקה זו היא בעיקר היסטורית ולאו דווקא בעלת מאפיינים מורפולוגים. החלק הצפוני של המישור האירופי משתרע מדרום האי הבריטי במערב ועד לרוסיה במזרח. הוא כולל חלקים מצרפת, בלגיה, הולנד, דנמרק, גרמניה, פולין, המדינות הבלטיות אוקראינה ובלארוס. רוב השטח אינו גבוה מ-152 מטרים מעל פני הים, הוא צר יחסית, ורוחבו הממוצע הוא כ-320 ק"מ. הוא מתרחב משמעותית בחלק הכולל כמעט את כל מערב רוסיה ומגיע לרוחב של יותר מ-3000 ק"מ. בחלקו הדרומי משתרע המישור האירופי מהרי הפירנאים בגבולה המערבי של צרפת באזור מפרץ ביסקאיה ועד הרי אורל שברוסיה במזרחו. המישור האירופי גובל ממערב וצפון מערב באוקיינוס האטלנטי, מצפון בים הבלטי ובחלקו הדרומי באגן הים התיכון כולל הים השחור. המישור תחום בחלקו הדרומי והדרום מזרחי ברכס הרי האלפים, הרי הקרפטים והרי הבלקן. שטח המישור האירופי עוצב בעיקר במספר תקופות של תנועות קרחונים, בעיקר בתקופת הפליסטוקן ומתאפיין בניקוז גרוע, שטחי סחיפה (מורנות) ודיונות חול. רוב שטח המישור האירופי זוכה לאקלים ממוזג המאפשר יצירת בתי גידול מסוגים שונים ובהם יערות של עצים רחבי עלים, אך בחלקו המזרחי מתאפיין בשטחי עשב רחבי ידיים ללא עצים כחלק מן הערבה האירואסיאתית. המישור האירופי נחצה ברשת עניפה של נהרות ובהם הלואר הריין והויסלה במערב הזורמים בעיקר בכוון צפון מערב, הוולגה דון ודנייפר במזרח הזורמים בכוון דרום מזרח. הנהרות ורשת התעלות המלאכותית המקשרות ביניהם משמשים כאמצעי תעבורה חשובים. שטחי הדלתא שיוצרים הנהרות בקרבת השפך שלהם מהווים כר פורה לגידולים חקלאיים. האקלים במישור האירופאי מאופיין בשינויים עונתיים מובחנים. החורף קר והקיץ חמים. חלקו המערבי ובהשפעת האוקיינוס האטלנטי גשום ומאפשר מגוון רחב של גידולים חקלאיים לאורך כל השנה. עם התנועה מזרחה יורדת השפעת האוקיינוס והאקלים הופך לבעל מאפיינים יבשתיים. הגשם מתרכז בעיקר בחודשים החמים והחורף קר מאד ולכן החקלאות מרוכזת במגוון מצומצם יותר של תוצרים. בעבר, בטרם התיישבות האדם באזור, היה רובו של המישור האירופי מכוסה ביערות סבוכים ועבותים של עצי אלון, אשור, אדר ומחטניים שונים. ההתיישבות האנושית הניעה תהליך של בירוא יערות לטובת התיישבות וגידולים חקלאיים ושל בעלי חיים. שרידים של היערות הקדמונים ניתן למצוא כיום בשמורת יער ביילוביצה בגבול פולין ובלארוס, אך חגורות יער המנוהלות בידי אדם עדיין קיימות בשטחים נרחבים יחסית. העלמות היערות והשטחים הפתוחים והפראיים לטובת התיישבות האדם הובילה לצמצום ניכר בכמות חיות הבר אשר בתי הגידול שלהם נפגעו קשות מתהליך זה. השטח המישורי מהווה מחסום גאוגרפי חלש מאד מפני פלישות אויב ולכן מהווה בעיה משמעותי בהגנה על גבולות המדינות הנכללות בשטחו. באנציקלופדיה בריטניקה המישור האירופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחסי בולגריה–הוותיקן

יחסי בולגריה–הוותיקן כוננו רשמית בשנת 1990, זמן קצר לאחר נפילת הממשלה הקומוניסטית הבולגרית. מאז, בולגריה והכס הקדוש חוו עלייה ביחסים, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר במדינה ב-2002, ולאחרונה ביקורים של מזכיר המדינה אנג'לו סודאנו (2005) ופייטרו פארולין (2016). לשתי המדינות היו היסטורית יחסים רחוקים עקב הפיצול בין הכנסייה הרומית-קתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית. במהלך ימי הביניים, הקשר בין בולגריה למדינת האפיפיור (שהכס הקדוש הוא יורש רשמי שלה) היה מוגבל. בשנת 1925, אנג'לו רונקאלי נשלח לממלכת בולגריה כמבקר אפוסטולי על ידי האפיפיור פיוס ה-11, לפני שמונה לנונציו אפוסטולי במדינה ב-1931. מעולם לא התקיימו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הממלכה הבולגרית לכס הקדוש, אך הממשלה הכירה בשתיקה בנוכחותו ובעבודתו של הכס הקדוש במדינה. בפברואר 1949 הסיר משרד החוץ של הרפובליקה העממית הבולגרית כל הכרה חוקית בכס הקדוש. זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, המפלגה הקומוניסטית של בולגריה הפגינה תחילה חסד כלפי ארגונים קתוליים במדינה לפני החתימה על הסכם השלום של פריז כדי להפגין את ערכיה הדמוקרטיים בפני בעלות הברית המערביות. אך לאחר החתימה החלה הממשלה החדשה לדחות את הארגונים הקתוליים, והצדיקה זאת בטענה שהכנסייה הקתולית בבולגריה תמכה באופוזיציה אנטי-דמוקרטית ריאקציונרית. בוועידה אורתודוקסית במוסקבה, ביולי 1948, הם האשימו את הכס הקדוש הרומי בתמיכה בפשיזם האיטלקי וקראו לבטל קונקורדטים עם הכנסייה הקתולית. במכתב לשר החוץ של הוותיקן הכריז שר החוץ ואסיל קולארוב כי בולגריה אינה מכירה עוד בכס הקדוש וכי לנציגות שלה אין מעמד חוקי. היחסים בין הכס הקדוש לבולגריה היו מתוחים בעידן הקומוניסטי, אם כי אגוסטינו קסרולי פעל לשמירה על היחסים עם כמה ממדינות הגוש המזרחי. היחסים ביניהם החלו להתחמם בשנות ה-80 עד להתמוטטות הקומוניזם, כאשר הרפובליקה החדשה של בולגריה שהוקמה ביקשה לכונן מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם הכס הקדוש בדצמבר 1990. משרד החוץ הבולגרי העניק לכנסייה הקתולית בבולגריה זכויות שוות על פי החוק ב-1989, כחלק מתהליך הדמוקרטיזציה. הכנסייה הקתולית עדיין התמודדה עם כמה אתגרים בבולגריה הפוסט-קומוניסטית, אבל ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-2002 והמאמצים שנעשו על ידי הצאר לשעבר של בולגריה, סימאון סקסקובורגותסקי, סייעו לשפר את מצבם של הקתולים במדינה. הכס הקדוש מחזיק נונציו אפוסטולי בסופיה. בולגריה מחזיקה שגרירות ברומא ליד הוותיקן. מדיה וקבצים בנושא יחסי בולגריה–הוותיקן בוויקישיתוף Pavlova, Ekatarina (July 2, 2016). 25 Years of Diplomatic Relations Between Bulgaria and the Holy See. Diplomatic Spectrum. Retrieved March 18, 2017. Leuștean, Lucian (2014). Eastern Christianity and Politics in the Twenty-First Century.
ישיבת נהורא

ישיבת נהורא (תלמי אברהם) היא ישיבה תיכונית לתלמידים מרקע חרדי וחרדי מודרני, השוכנת במבוא חורון. בראש הישיבה עומד הרב אברהם יצחק גרינבוים, המכהן גם כיו"ר קרן וולפסון בישראל. הישיבה נוסדה בשנת 1995 בתחילה היא שכנה במבשרת ציון. את פתיחת הישיבה ליוותה התנגדות של רבנים חרדים, ובעקבות זאת הישיבה נסגרה לתקופה קצרה מיד לאחר הקמתה. זמן קצר לאחר מכן נפתחה הישיבה בשנית ביישוב מבוא חורון אך רוב הרבנים עדיין לא הסירו את התנגדותם. בעשור הראשון לקיומה הייתה הישיבה מורכבת בדרך כלל מרוב חרדי מודרני ומיעוט גדול של תלמידים מרקע דתי לאומי, רקע התלמידים היה מגוון ביותר וכלל תלמידים מאזורים גאוגרפיים ורמות סוציו-אקנומיות שונות. בעקבות תמורות והתפתחות בעולם הישיבות התיכוניות, ויצירתן של מסגרות על-יסודיות דומות לישיבת נהורא הפונות למגזר החרדי מודרני ולמגזר החרדי לאומי, החליטה הישיבה בעשור הראשון של המאה ה-21 למקד את פעילותה בציבור החרדי המודרני, וכיום רוב מוחלט של התלמידים הם מרקע חרדי. חלק ניכר מהתלמידים ממשיכים את לימודיהם בישיבות גדולות חרדיות, בהן ישיבת תפארת צבי, ישיבת איתרי, ישיבת דרך אמונה, ישיבת אופקים. מיעוט מהתלמידים ממשיכים את לימודיהם בישיבות ציוניות, ובהן ישיבת שעלבים וישיבת כרם ביבנה. ישיבת היישוב החדש ישיבת חדוות התורה ישיבת מערבא ישיבת נהרדעא אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת נהורא ערך זה הוא קצרמר בנושא ישיבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Live and Let Die

"Live and Let Die" (בעברית: "חיה ותן למות") הוא סינגל מאת להקת הרוק הבריטית פול מקרטני וכנפיים, אשר שוחרר ב-1 ביוני 1973. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "חיה ותן למות", השמיני בסדרת סרטי ג'יימס בונד. השיר זכה להצלחה רבה, הגיע למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, והיה מועמד לפרסים רבים. השיר נחשב עד היום לאחד משיריו הידועים של מקרטני, ולאחד משירי הבונד הטובים ביותר בכל הזמנים. עוד לפני שהסתיימה כתיבת התסריט של חיה ותן למות, החלו המפיקים הארי זלצמן ואלברט ברוקולי לחפש מבצע לשיר הנושא. זלצמן היה מעוניין בשירלי באסי או בתלמה יוסטון, אולם ברוקולי החליט לפנות לפול מקרטני. מקרטני, ששנתיים לפני כן הקים יחד עם אשתו לינדה את להקת "כנפיים", ביקש מברוקולי לשלוח לו עותק של הרומן "חיה ותן למות" מאת איאן פלמינג. מקרטני התרשם מאוד מהספר וכתב את השיר במהירות. לצורך הפקת השיר התאחד מקרטני עם חברו מימי הביטלס ג'ורג' מרטין. "חיה ותן למות" היה שיר הבונד הראשון מסוגת הרוק. במהלך הסרט מופיעה גם גרסה אחרת של השיר, אשר מבוצעת במועדון בהארלם בידי הזמרת בי ג'יי ארנאו. השיר היה שיר הבונד המצליח ביותר עד אותה תקופה. הוא הגיע למקום הראשון בשלושה ממצעדי המוזיקה בארצות הברית, ולמקום השני בבילבורד הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע השיר למקום התשיעי. השיר גם היה שיר הבונד הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. עד ימינו נחשב השיר לאחד משירי הבונד הטובים ביותר. השיר נחשב גם לאחד משיריו הבולטים ביותר של מקרטני, והוא נהג לסיים אתו את הופעותיו. להקת Guns N' Roses ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומה Use Your Illusion I משנת 1991. מידע על היצירה "Live and Let Die" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Live and Let Die" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Live and Let Die" באתר AllMusic מידע על היצירה "Live and Let Die" באתר Discogs מילות השיר "Live and Let Die" באתר Genius גרסאות נוספות ל"Live and Let Die" באתר SecondHandSongs מידע על הרצועה "Live and Let Die" באתר ספוטיפיי Benitez, Vincent P. (2010). The Words and Music of Paul McCartney: The Solo Years. Santa Barbara, Calif.: Praeger. p. 50.
יחסי כורדיסטן העיראקית – סלובקיה

יחסי כורדיסטן העיראקית–סלובקיה הם היחסים הבילטרליים שבין כורדיסטן העיראקית וסלובקיה. לכורדיסטן העיראקית אין נציגות בסלובקיה, וסלובקיה אינה מחזיקה בנציגות בכורדיסטן העיראקית. יו"ר מועצת ההשקעות של כורדיסטן, חריש מוהרם, ביקר בברטיסלאבה ב-2012 כדי להגביר את הקשרים הכלכליים בין המדינות. מוהרם נפגש עם משרד החוץ והאירופה הסלובקי, שר הכלכלה, מנכ"ל הסוכנות הסלובקית לפיתוח השקעות ומסחר, והמזכ"ל של לשכת המסחר והתעשייה הסלובקית. באפריל 2014, נפגש שגריר סלובקיה בעיראק, מירוסלב נאד, עם שר החוץ הכורדי פלאח מוסטפא בכיר בארביל, ודן בחיזוק הקשרים הבילטרליים בין המדינות. במאי 2014, ביקר בכיר בברטיסלאבה לרגל הגלובסק ('אנ) 2014, שם נפגש עם שר החוץ הסלובקי מירוסלב ליצ'אק. ליצ'אק הצהיר כי: "אנו רואים את היחסים עם עיראק, כולל כורדיסטן, כחשובים ביותר - ולמסחר ולמסחר יש חשיבות מרכזית בהקשר זה". באותה שנה שלחה סלובקיה סיוע צבאי בכמות לא ידועה לכוחות הפשמרגה הכורדים מתוך תמיכה במאבקם נגד דאעש. בנוסף שלחה סלובקיה סיוע הומניטרי נשלח לאזור. גם בגלובסק של 2015 ו-2017 נכח פלאח מוסטפא בכיר, ונפגש שוב עם מירוסלב ליצ'אק כדי לדון בחיזוק הקשרים הפוליטיים והכלכליים. "KRG Investment Board Chair visits Austria, Slovakia". iraq-businessnews.com. 12 בדצמבר 2012. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Kurdistan BOI Chairman visits Austria and Slovakia to discuss investment and trade opportunities". Kurdistan Region Representation in Austria. 5 בדצמבר 2012. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Slovakian Ambassador visits Kurdistan". Department of Foreign Relations - Kurdistan Regional Government. 21 באפריל 2014. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Minister Lajčák met with Minister for Foreign Relations of Kurdistan Bakir". Ministry of Foreign Affairs of the Slovak Republic. 15 במאי 2014. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Global Support for Peshmerga Forces". 8 ביולי 2015. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Návšteva humanitárnych projektov v irackom Kurdistane" (בסלובקית). Slovenská Katolícka. 2 במאי 2017. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Minister Falah Mustafa represents KRG at Global Security Forum in Slovakia". Kurdistan Region Representation in Austria. 23 ביוני 2015. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Head of DFR and Slovak Minister of Foreign Affairs Discuss the Current Situation in the Region". Department of Foreign Relations - Kurdistan Regional Government. 27 במאי 2017. נבדק ב-19 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה)
רפאל ישראל קמחי

הרב רפאל ישראל קמחי (נפטר בין השנים תצ"ב - תצ"ז) היה רב, מחבר ספרים ושד"ר מקהילת צפת לארצות אירופה. ישראל קמחי נולד בקושטא לרבי יוסף קמחי, שפיגל טוען שהיה תלמידו של רבי חיים אבולעפיה אולם לדעת רוזאניס ויערי למד אצל רבי חיים אלפאנדרי ועלה בעקבותיו לארץ ישראל. לאחר שנת תע"ד התיישב הרב קמחי בצפת ולמד תורה מפי הרב אלפנדרי והרב יעקב וילנא אשכנזי, מתלמידי רבי יהודה החסיד שעברו לצפת אחר חורבן הקהילה היהודית בירושלים. בשנים תפ"ט - תצ"ב יצא בשליחות קהילת צפת למסע התרמה בארצות אירופה, בימים נוראים של שנת ת"ץ התארח בבית הרב יעקב חי לוצאטו, אביו של רמח"ל, שם עיין בכתביו של רמח"ל, בתחילת כסלו ת"צ בעת ששהה בוונציה פרץ פולמוס רמח"ל במלא עוזו ורבני ונציה גבו מהרב קמחי עדות אופי חיובית על רמח"ל. באדר שהה בפרארה והשיב משם תשובה הלכתית בדיני ערוב לקהילה יהודית בפולין. בחודש סיון אותה שנה בא חתום על פסק הלכה בוונציה, ככל הנראה שהה בתחילת השנה גם בצרפת, מכיוון שהרב רפאל מילדולה שהיה אז רב בבאיון כותב שהרב קמחי התארח אצלו כחודש. באב ת"ץ שהה הרב קמחי בליוורנו ושלח משם מכתב המתעניין בתוצאות פולמוס רמח"ל ובשבועתו. רוזאניס כותב שמסעו של הרב קמחי לא ארך ימים רבים וכי הוא שב לצפת לאחר תקופה קצרה, אולם הרב אבולעפיא כותב בהסכמתו לספר עבודת ישראל שהרב קמחי לא זכה לחזור לצפת ומת בדרך. בשנת תצ"ז הדפיס אחיו אברהם מתוך עזבונו את חיבורו 'עבודת ישראל'. עבודת ישראל, ‏איזמיר תצ"ז, באתר היברובוקס, על סדר עבודת יום הכיפורים. עיני ישראל פירוש על הסמ"ק, הספר לא הודפס מעולם. כנסת ישראל, דרושים על התורה, לא הודפס מעולם, מוזכר בהקדמת אחיו לספר עבודת ישראל. שו"ת, לא הודפס מעולם, כתב היד נמצא בספרייה הלאומית. אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 433-435 יעקב שמואל שפיגל, "תשובה בעניין שמן שומשומין בפסח לר' רפאל ישראל קמחי", מוריה, שד - שו (תשס"ד) עמ' כב - לב. יעקב שמואל שפיגל, ‏תשובה מאת ר' ישראל רפאל קמחי מצפת על ברכת הגומל והקשר שלה ליום העצמאות, באתר Academia.edu רפאל ישראל בן יוסף קמחי, דף שער בספרייה הלאומית יעקב שמואל שפיגל, מוריה שד-שו (שנה כו ד-ו), תשס"ד, באתר אוצר החכמה שלמה אברהם רוזאניס, קורות היהודים בתורכיה וארצות הקדם חלק ה, באתר היברובוקס אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 433-435 שכן בשנה זו עוד היה בקושטא, רפאל ישראל קמחי, עבודת ישראל, באתר היברובוקס אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 337-340 יצחק בן צבי, ארבע אגרות שד"רים מחברון ומצפת לפיסה, סיני - ל, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) יצחק בן צבי, שלוחי ארץ ישראל באיטליה, סיני, ספר היובל, באתר אוצר החכמה שמעון גינזבורג, ר' משה חיים לוצאטו ובני דורו, כרך א, תל אביב: מוסד ביאליק, תרצ"ז, עמ' כ שאלות ותשובות מאת רפאל ישראל קמחי, באתר הספרייה הלאומית רפאל מילדולה, מים רבים חלק ב, באתר היברובוקס שמעון גינצבורג, ר' משה חיים לוצאטו ובני דורו: קובץ אגרות ותעודות, באתר היברובוקס שלמה אברהם רוזאניס, קורות היהודים בתורכיה וארצות הקדם חלק ה, באתר היברובוקס ישראל קמחי, עבודת ישראל, באתר היברובוקס אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 435 מוזכר אצל רבי חיים יוסף דוד אזולאי, שם הגדולים (ספרים) מערכת ע סעיף נ ישראל קמחי, עבודת ישראל, באתר היברובוקס
מילות שיר

מילות שיר הן מילים אשר מרכיבות שיר. בדרך כלל, מילות השיר מורכבות מבתים/ורסים (אנ') ומפזמון חוזר/רפרן. כותב המילים מכונה לרוב תמלילן. עם זאת, כותבי מילים של אופרות, אופרטות, אורטוריות או מחזות זמר, לא נקראים תמלילנים אלא "לבריתנים". המשמעות של המילים יכולות להיות מפורשות או מרומזות. חלק מהמילים עלולות להיות מופשטות ואף כמעט בלתי מובנות, ובמקרים אלו, המילים של השיר מנסות להעביר מטאפורה או ביטוי מסוים. תמלילן (מוזיקאי) לברית ליריקה (פירושונים) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מדיה וקבצים בנושא מילות שיר בוויקישיתוף