אנדראש בלצו

אנדראש בלצו (בהונגרית: Balczó András; קונדורוש, 16 באוגוסט 1938) הוא ספורטאי הונגרי בעבר, אלוף אולימפי (רומא 1960, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) בקרב חמש מודרני, זוכה ב-5 מדליות אולימפיות מהן 3 זהב. הוענק לו תואר "ספורטאי האומה". בלצו נחשב לאחד הספורטאים הטובים בהיסטוריה בקרב חמש מודרני. אנדראש באלצ'ו היה בן שנה וחצי כשאביו, כומר לותרני, הועבר לעיר נירג'האזה, שם הוא בילה את ילדותו. בשנת 1955, בתחרות ארצית גילה אותו פרנץ בנדק, את הילד הרזה, אז היה בן 17. בסיום הלימודים של אנדראש ובהסכמת הוריו, לקח אותו בנדק לבודפשט, שם הפך לספורטאי ב-Csepel SC. בנדק לא התאכזב. ב-1957 צוות הקרב שלוש שלו היה אלוף המדינה. ב-1958 סיים במקום השישי בגביע העולם ושנה לאחר מכן זכה במדליית כסף. הכישרון שלו היה מדהים ביחד עם כוח הרצון. בשנת 1960 היה חבר בנבחרת האולימפית ברומא, וסיים במקום הרביעי בתחרות האישית. באליפות העולם ב-1961 זכה במדליית ארד, ב-1962 סיים במקום הרביעי. הוא היה אלוף עולם אישי ב-1963, 1965, 1966, 1967 וב-1969. הוא היה חבר בנבחרת המנצחת באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), עם מדליית כסף אישית. למעט 1969, הוא היה חבר בנבחרת ההונגרית המנצחת עם פרנץ טרק ואיסטוואן מונה. באליפות העולם בשנת 1970 זכה בכסף אישי ובזהב בקבוצתי. הוא היה האלוף האישי של אולימפיאדת מינכן (1972) ומדליית כסף בקבוצתי. הוא זכה באליפות הונגריה שמונה פעמים בתחרות האישית ושש פעמים בקבוצתית. פרנץ קושה עשה סרט על הקריירה שלו ב-1976 בשם "שליחות". הסרט היה להיט גדול בבתי הקולנוע. ב-1966, 1969 וב-1970 נבחר לספורטאי השנה בהונגריה . מאחר שלא הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (MSZMP) ואף העביר ביקורת חמורה על המשטר הקומוניסטי בסרט הפורטרט שלו, התגלגלו מכשולים בקריירה שלו כמנהיג ספורט; ספורטאי הקרב חמש מספר אחד בעולם חיכה עשר שנים עד שהתבקש למלא את תפקיד הקפטן הפדרלי, ועד אז, כדי להישאר קרוב לקרב חמש, הוא היה רוכב על סוסים באורווה של מועדון הקרב חמש תמורת שכר נמוך מאוד. בינתיים, השיג שני תארים במכללה לחינוך גופני (מאמן סיוף, פנטאתלון), אחר כך השלים את כל ההכשרה האפשרית הדרושה לניהול נבחרת קרב החמש ההונגרית. הוא פרש מספורט פעיל ב-1973. מכיוון שלא העניקו לו את התמיכה שהגיעה לו הוא הפך לרוכב סוסים בפיקוח הלאומי על גידול סוסים. עיתונאי הספורט שאנדור דוד כתב עליו את ספרו בשם "בלצו". הוא חבר בחבר הנאמנים של קרן טרנסילבניה הבינלאומית. הוא אינטלקטואל עצמאי מאז 1983. יחד עם אשתו, מוניקה צ'אסאר, מדליסטית ארד באולימפיאדת מינכן, הם גידלו את 12 ילדיהם באהבה ובשלווה בביתם בבודקסי, אותו בנה אנדראש בלצו בעצמו. הוא הפך לאב לראשונה בגיל 38. מאז סרטו "שליחות", הוא פגש אנשים יותר מ-2,500 פעמים, נתן הרצאות וסיפר חוויות על הקריירה שלו. בשנת 2004 נבחר ל"ספורטאי האומה". על אף שלא הופיע לטקס הענקת הפרס במחאה על מדיניות ההפלות של "הממשלות חילופי המשטר", הוא קיבל את הפרס - ואת התמלוגים הנלווים - ואמר שאינו רוצה להעליב את האומה. ב-2011 הפך לאזרח כבוד של בודפשט. אחותו, אדית הייתה קרמיקאית ונפטרה ב-2010. אחותו, אילדיקו היא מהנדסת. אחיו הצעיר, זולטאן הוא מהנדס חשמל ופוליטיקאי. מ-1998 עד 2002 הוא היה חבר במפלגה הימנית רדיקלית MIÉP, מ-2010 עד 2014 היה חבר פרלמנט מטעם יוביק ואחד מסגני הנשיא של הפרלמנט. הוא היה חבר בפרלמנט האירופי מטעם יוביק מ-2009 עד 2010 ומ-2014 עד 2019. בלצו זכה בפרסים רבים, להלן החשובים שבהם: ספורטאי השנה (1966, 1969, 1972) תג הנצחה של הוועד האולימפי הבינלאומי (1988) צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1994) ספורטאי האומה (2004) חבר בהיכל התהילה של קרב חמש (2016) פרס מפעל חיים של איגוד עיתונאי הספורט ההונגרי והוועד האולימפי ההונגרי (2018) רשימת זוכי מדליות זהב אולימפיות מרובות הפרופיל אנדראש בלצו אנדראש בלצו הוא חמש פעמים בעל מדליה אולימפית ועשר פעמים אלוף עולם פנטאתלון אנדראש בלצו: המשימתנו על כדור הארץ הזה הרצאה בקצ'קמט משימה - קטעים מסרטו של פרנץ קושה על אנדראש בלצו (ספטמבר 1998) ראיון של מיהאי קוצ'יש עם אנדראש בלצו חלק א' ראיון של מיהאי קוצ'יש עם אנדראש בלצו חלק ב' משל האבן שנזרקת - שיחת יום הולדת עם האלוף האולימפי ואלוף העולם אנדראש בלצו אנדראש בלצו באתר האינטרנט של המוזיאון ההונגרי לחינוך גופני וספורט מידע, סרטונים, חדשות ותמונות על אנדראש בלצו, rtbot.net נתונים מדיה וקבצים בנושא אנדראש בלצו בוויקישיתוף אנדראש בלצו, באתר olympedia.org אנדראש בלצו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Balczó András: Eldobott kőnek tekintem magamat, delmagyar.hu Balczó az abortuszpolitika miatt nem ment el a díjátadásra (index.hu, 2004. május 7.) Átadták a díszpolgári címeket a fővárosban (Origo.hu, 2011. június 19.)