laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תסמונת רומהלד

תסמונת רומהלד (Roemheld syndrome, או בקיצור: RS. לעיתים: תסמונת בטן-לב או תסמונת לב-בטן, gastric-cardia) תוארה לראשונה בידי לודוויג פון רומהלד (1871–1938) ונקראת על שמו. התסמונת מתארת מצבים שבהם מחלות במערכת העיכול או הבטן, נמצאות קשורות לסימפטומים לבביים כמו דופק מואץ והפרעות קצב, כשבדרך כלל אין מקור קרדיאלי לתסמינים, מה שעשוי לגרום לאי-ודאות ואבחנה מוטעית של מצב המטופל. ההפרעה השכיחה שתוארה בידי רומהלד, היא הצטברות גז בקיבה, שגורמת לכך שהקיבה תפעיל לחץ על הלב ועל העצב התועה (הוואגוס), מה שמוביל לתחושה רעה וסחרחורות. במצבים קיצוניים, נכנס הלוקה בתסמונת גם להתקפי חרדה, קשיי נשימה וכאבי חזה. מאחר שמקור התסמינים אינו קרדיאלי, מאובחנים הלוקים בתסמונת פעמים רבות כסובלים מהפרעה נפשית כמו חרדת יתר, בעוד שבפועל עליהם לפעול להפחתת הנפיחות במערכת העיכול שלהם, על ידי שיקום אוכלוסיית החיידקים במערכת העיכול והפחתת צריכת אלכוהול. ג'וליה אנדרס, תחושת בטן: הסיפור המדהים של מערכת העיכול, כנרת, זמורה-ביתן, 2016. פרק 1: תחושות בטן – מבנה מערכת העיכול אתר המוקדש לתסמונת רומהלד (בגרמנית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אנה הבלשית

אנה הבלשית (ברוסית: А́нна-детекти́въ) היא סדרת דרמה בלשית רוסית עם אלמנטים של מיסטיקה. שמה הראשוני היה — "אנה המדיום". בהפקת הסדרה השתתפו חברת Skyway Productions וחברת Star Media. שידור פרק הבכורה נערך ב-7 בנובמבר 2016 בערוץ TV-3. הסדרה שודרה מיום שני עד יום חמישי בשעה 19:30. הפרק האחרון של העונה הראשונה שודר ב-22 בדצמבר 2016. ב-14 מאי 2017, מנכ"ל ערוץ TV-3 ולרי פיודורוביץ' הודיע על תחילת הפקה של סרט טלוויזיה שישלים את הסיפור ויענה על כל השאלות שעוד נותרו פתוחות, בהמשך נודע כי תופק למעשה עונה שנייה שתעלה לשידור ב־7 בנובמבר 2020. ב-23 פברואר 2018 החלו צילומי סדרת פריקוול בת 50 פרקים בשם "סודות הגברת קירסאנובה". שידור פרק הבכורה התקיים ב-3 בדצמבר 2018 בערוץ הטלוויזיה "רוסיה 1". צילומי העונה השנייה הושלמו בפברואר 2021. שנת 1888. לעיר המחוז זאטונסק מגיע מסנקט פטרבורג הבירה החוקר המנוסה יאקוב שטולמן. שם הוא פוגש נערה מקומית, אנה מירונובה, חובבת מדע, מיסטיקה ורוחניות. יחד, הם יוצאים לפתור שלל מקרים מסתוריים וסדרת פשעים איומים. אנה עוזרת לו לפתור את התיק, ומערכת יחסים נוצרת ביניהם. עם זאת, יאקוב יוצא לאירופה ומשאיר את מירונובה לבדה. שנת 1894. זיכרונות האירועים חלפו ותושבי זאטונסק ממשיכים בחייהם הרגועים והמדודים. עם זאת, לא הכל רגוע בעיירה כפי שנראה במבט ראשון. אנה, שאיבדה את כוחה, תצטרך להתמודד עם רוע חדש ולהשתמש בשיטות אחרות כדי להילחם בו. יאקוב שטולמן, שזה עתה חזר, הופך עבורה לעוזר בלתי צפוי. עם זאת, עדיין יש בעיות לא פתורות בין האוהבים, מה שמונע מהם לעבוד באופן פרודוקטיבי. למרות זאת, מירונובה ושטולמן מבינים שעליהם לעבוד יחד כדי להציל את זאטונסק מפשעים מחרידים. סודות הגברת קירסאנובה דף הסדרה באתר האינטרנט של Star Media "אנה הבלשית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנה הבלשית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ТВ-3 раскрыл тайну // Advertology.Ru, 16 февраля 2015 Новые проекты канала «ТВ-3» // «Эхо Москвы», 14 במאי 2017 Телеканал «Россия» анонсирует новый сезон Россия-1, 3 сентября 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סודות הגברת קירסאנובה

סודות הגברת קירסאנובה (ברוסית: Та́йны госпожи́ Кирса́новой) היא סדרת טלוויזיה בלשית רוסית, המהווה פריקוול לסדרה הבלשית-מיסטית "אנה הבלשית". בהפקת הסדרה השתתפו חברת "בומרנג" וחברת Star Media, שגם הפיקה את סדרת האם. שידור פרק הבכורה התקיים ב-3 בדצמבר 2018 בערוץ הטלוויזיה "רוסיה 1". הסדרה החדשה שודרה ברוסיה בימים שני עד שישי ב-14:40. בשנת 1878, אל עיירת המחוז בוגורודסק מגיעה מורה צעירה למתמטיקה בשם לריסה קירסאנובה. היא מנסה למצוא את ארוסה פאבל בסטוז'ב, שבאופן מסתורי נעלם יום לפני חתונתם. בניסיון למצוא פתרון, היא חושפת שורת פשעים גדולים. אנה הבלשית דף הסדרה באתר של ערוץ "רוסיה 1" "סודות הגברת קירסאנובה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Пермский актер снимается в историческом детективе телеканала «Россия» // Сетевое издание «59.ру», 14 августа 2018 НА «РОССИИ» ВЫЙДЕТ НОВЫЙ ИСТОРИЧЕСКИЙ ДЕТЕКТИВ ОТ СОЗДАТЕЛЕЙ «АННЫ-ДЕТЕКТИВА» ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת איסוף גדודית

המונח "תאג"ד" מפנה לכאן. לערך העוסק בסדרת הטלוויזיה, ראו תאג"ד (סדרת טלוויזיה). תחנת איסוף גדודית (מכונה תמיד: תאג"ד) היא מחלקה בגדוד צה"לי, שאחראית על הטיפול הרפואי בגדוד, בשגרה ובקרב. לעיתים, מחלקת רפואה הבנויה באותה צורה בחטיבה או אפילו באוגדה, מכונה גם היא תאג"ד. מפקד התאג"ד הוא קצין הרפואה הגדודי (קרפ"ג; לרוב הוא רופא, אך לעיתים גם פרמדיק), החובש הגדודי (חוג"ד) משמש כסמל המחלקה ומנהל אירוע בחירום, ואחראי המרפאה המשמש כמנהל התאג"ד בשגרה ובחירום, מתפקד כחובש-רשם. התקן למטפלים בכירים בתאג"ד הוא הרופא (קרפ"ג), פרמדיק, ובחירום מצטרף אליהם רופא נוסף (ביחידות סדירות בצה"ל, בדרך כלל רופא במילואים). בנוסף ישנם בתאג"ד חובשים ואנשי צוות נוספים, וכמותם משתנה לפי גודל הגדוד וצרכיו. בשגרה משמש התאג"ד כמרפאה ראשונית, ובחירום הוא הדרג הראשון בו הפצוע נבדק על ידי מטפל בכיר (רופא או פרמדיק), ומשם מפונה אחורנית בדרך כלל לבית חולים. בהיות התאג"ד הגורם הרפואי הקרוב ביותר בהיררכיה לדרג הלוחם, אנשיו מוכשרים כלוחמים והם פורסים את ציוד המחלקה קרוב ככל האפשר לקו הלחימה באותו זמן. צוות התאג"ד מיומן לטפל בעיקר בנפגעי טראומה גופנית ובמתאר אב"כ. במצב בו הגדוד מצוי בשגרה (באימונים או בביטחון שוטף), התאג"ד מתפקד כמחלקת רפואה המבוססת על מרפאה ועל אמבולנסים. בכל רגע קיים צוות כוננות רפואי, האחראי על התחום הרפואי בגזרה בה נמצאת היחידה. בדרך כלל צוות זה מורכב ממטפל בכיר, מנהל אירוע, וחובשים. על כן הגדוד מסוגל להיות מוקפץ לאירוע רפואי בגזרתו. מחלקת הרפואה אחראית גם על בריאות החיילים בגדוד, ביצוע חיסונים, ביקורת מזיקים ותברואה של המזון, וכדומה. עם התארגנותו של הגדוד למשימה קרבית, נכנס התאג"ד לכוננות פריסה. הציוד שלו מועמס ומוכן על שני נגמ"שים, שם הוא מסודר בתרמילים ובמנות (קרטונים). בהינתן האות לפריסה של התאג"ד ולאחר שנבחרה נקודת הפריסה, חונים הנגמ"שים במקביל זה לזה, והציוד מורד מהם על ידי צוות התאג"ד. תחילה נבנית בתאג"ד פינת החייאה אחת שאליה מגיעים הפצועים הקשים, לאחר מכן נבנית פינת החייאה נוספת, ושתי פינות לפצועים קשים. מהתאג"ד ניתן לפנות את הפצועים ישירות לבתי חולים, אך במידה שיש עליהם עומס, ניתן לפנות את הפצועים לפלוגות רפואה ייעודיות כמו: פלוגת החייאה קדמית (פלה"ק), יחידה כירורגית רפואית (יכ"ר), יחידה כירורגית זעירה (יכ"ז), פלוגת רפואה של חיל האוויר (פלר"ח) ואחרות. בין השנים 2020 - 2016 צולמו ושודרו בישראל שתי עונות של הסדרה טליויזיונית תאג"ד, הסדרה מתארת את עלילותיהם של חובשי תאג"ד של גדס"ר צנחנים. יובל חנינוביץ', תאג"ד, גרסת המציאות: "טייסת מתקשרת, אני שולח לה מיקום בוואטסאפ", באתר ynet, 23 באוקטובר 2023
דורותי גטובה

דורותי גטובה (באנגלית: Dorothy Ghettuba; נולדה ב-1979) היא יוצרת קולנוע ויזמית טלוויזיה קנייתית. היא מייסדת שותפה ב-Spielworks Media המבוססת בניירובי, חברת הפקות אפריקאית אשר הוקמה ב-2009. ב-2016, היא נמנתה ברשימת המגזין C. Hub של "100 האישיויות היצירתיות המשפיעות ביותר". היא גם מונתה כעמיתת הארכיבישוף טוטו לשנת 2016 במכון המנהיגות האפריקאית.. ב-2019 מונתה למנהלת תוכן מקורי בינלאומי בחברת נטפליקס. גטובה נולדה וגדלה בקניה, ובבגרותה למדה תקשורת ומדעי המדינה באוניברסיטת אנדרוז שבמישיגן, בארצות הברית. לאחר סיום הלימודים, היא חייתה מספר שנים בקנדה, שם היא עבדה תקופה עבור קרן הון סיכון. היא חזרה לקניה זמן קצר לאחר יום הולדתה השלושים. לדבריה של גטובה, התשוקה המקורית שלה הייתה משחק, ובנוסף למשחק היא גם שרה, וכותבת תסריטים. אך כשהיא לא נבחרה לתפקידים, היא פנתה לצד ההפקה של עשיית סרטים. גטובה ייסדה את Spielworks Media בשנת 2009, ומשמשת כמנכ"לית החברה. מטרתה היא להפוך את החברה לגרסה האפריקאית של אולפני הקולנוע האמריקאים הגדולים, כמו סרטי יוניברסל. כשחזרה גטובה לקניה, עבדה בתור מפיקה בסדרת טלוויזיה מקומית על מנת ללמוד את מלאכת ההפקה. לאחר שישה חודשים בתפקיד, הציגה למנהל ברשת הטלוויזיה רעיון לתוכנית. המנהל אהב את הרעיון, אך אמר שאין באפשרותו להזמין תוכנית ללא פיילוט. לגטובה לה היה כסף למימון ההפקה בעצמה, אך בעזרת ידע במימון והלוואות והשקעות ממשפחה וחברים, הקימה חברה הפקות בשם Spielworks Media. החברה הפכה לאחת מחברות ההפקות המובילות בקניה, ולזכותה מספר גדול של תוכניות וסדרות טלוויזיה, בהם "Block D",‏ "Lies that Bind",‏ "Higher Learning",‏ "Saints",‏ "Ladies 1st" והסדרה הלימודית "Know Your Constitution", אשר שודרה, כמו תכנים אחרים של החברה, גם מחוץ לקניה. דורותי גטובה, ברשת החברתית LinkedIn דורותי גטובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר האינטרנט של Spielworks Media דורותי גטובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Biko, Jackson. "The woman who found gold in filming". Business Daily Africa. "100 most influential creatives released by C. Hub magazine". News Ghana. 7 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Dorothy Ghettuba - 2016 Archbishop Tutu Leadership Programme Fellow". African Leadership Institute. 21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) https://www.africanexponent.com/post/9980-netflix-plans-to-commission-original-shows-from-africa-by-2019 Biko, Jackson. "The woman who found gold in filming". Business Daily Africa. Biko, Jackson. "The woman who found gold in filming". Business Daily Africa. Mulupi, Dinfin (9 ביולי 2013). "Television entrepreneur, Dorothy Ghettuba, explains how she got to where she is today". How We Made It In Africa. {{cite web}}: (עזרה) "Female Kenyan entrepreneur excels in TV production business". Africanews. 8 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Lati, Mwikali. "Award-winning TV producer out to teach, inspire and entertain". אורכב מ-המקור ב-2018-11-29. נבדק ב-2018-11-28. Mulupi, Dinfin (9 ביולי 2013). "Television entrepreneur, Dorothy Ghettuba, explains how she got to where she is today". How We Made It In Africa. {{cite web}}: (עזרה)
בוריס פיגובט

בוריס פּיגוֹבָט (נולד ב-26 באוקטובר 1953, אודסה) הוא מלחין ישראלי. הוא למד באקדמיה ע"ש גנסין (אנ') במוסקבה ובין 1978 ל-1990 חי בטג'יקיסטן. ב-1990 עלה לישראל, ומאז הוא חבר באיגוד הקומפוזיטורים בישראל. בוריס מלמד הלחנה בקונסרבטוריון פתח תקווה. פיגובט הוא חתן פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. בשנת 1988, זכה בתחרות המלחינים הבינלאומית בבודפשט בדיפלומת הצטיינות על יצירתו, "מוזיקה דולורוזה מספר 2" לרביעיית טרומבונים. בשנת 1995, זכה בפרס אקו"ם על יצירתו - "רקוויאם השואה" לוויולה ותזמורת. בשנת 2000, זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. בשנה הנ"ל בוצעה יצירתו "מצדה", פואמה לתזמורת כלי נשיפה, בפסטיבל ISCM למוזיקה בת-זמננו בלוקסמבורג, וב-2003 במסגרת כנס תזמורות כלי נשיפה עולמי (WASBE - World Association for Symphonic Bands and Ensambles) ביונקופינג (אנ'), שוודיה. יצירה נוספת לתזמורת כלי נשיפה, "wind of yemen", בוצעה במגוון הופעות, ביניהן: ב-2003 בפסטיבל המוזיקה האסיאתית בטוקיו, ב-2008 בכנס WASBE בסינסינטי וב-2018 בפסטיבל תזמורות כלי נשיפה בסינגפור. בשנת 2005 זכה פיגובט בפרס אקו"ם בשנית, על יצירתו "song of the sea", פואמה לתזמורת כלי נשיפה. היצירה בוצעה באולם הקרנגי הול בניו יורק. "רקוויאם השואה" (1994-1995) לויולה ולתזמורת סימפונית "פואמת השחר" (2010) לויולה ולתזמורת סימפונית "שמא שכחנו" (2010) פואמה לתזמורת סימפונית "הגן הקסום" (2009) פואמה לתזמורת סימפונית "חתונה יהודית" (2008) לקלרינט ותזמורת מיתרים "ניגון" (1996) לתזמורת מיתרים "בסגנון ארגנטינאי" (2008) לתזמורת מיתרים "צפת" (2004) - רפסודיית כליזמר לכינור ותזמורת מיתרים "רוחות תימן" (2000) תמונה לתזמורת כלי נשיפה סימפונית "שירת הים" (2005) פואמה לתזמורת כלי נשיפה סימפונית "מצדה" (1997) פואמה לתזמורת כלי נשיפה סימפונית "על הר סיני" (2004) פואמה לתזמורת כלי נשיפה סימפונית "מארש קונצרטי" (2006) "מגניפיקט של בוטיצ'לי" (2010) לוויולה ופסנתר "מסע מוזיקלי קצר" (2008) לשתי מרימבות "האביב של בוטיצ'לי" (2007) לפיקולו ונבל "שולמית" (1996) לחליל, בסון ונבל "ניגון" לכינור סולו/ויולה סולו "ירושלים" (1991/2009) לפסנתר סולו "קולות ירושלים" (2004) לגיטרה סולו "כוכבים משוטטים" (1996) לנבל סולו "קינת ירמיהו החמישית" (2001) "על נהרות בבל" (1991) אתר האינטרנט הרשמי של בוריס פיגובט דף המלחין באתר איגוד הקומפוזיטורים בישראל דף המלחין באתר המכון למוזיקה ישראלית בוריס פיגובט, באתר Discogs (באנגלית) בוריס פיגובט, דף שער בספרייה הלאומית
רכס אולימפוס

רכס אולימפוס (באנגלית: Olympus Range) הוא רכס הרים שאינו מכוסה קרח באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הרכס ממוקם בין עמק ויקטוריה שמצפון לרכס ועמק רייט שמדרום לו. פסגות הרכס מגיעות לגובה של 2,000 מטרים מעל פני הים. העמק מופה לראשונה על ידי משלחת החקר האנטארקטית (VUWAE) של אוניברסיטת ולינגטון מוולינגטון ניו זילנד, שחקרה את האזור בין השנים 1958–1959. הרכס נקרא על שם הר האולימפוס, מקום משכנם של האלים במיתולוגיה היוונית, והרי הרכס נקראים על שם דמויות מהמיתולוגיה היוונית. • I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, PP 30 - 32 • Vivien Gornitz, Rising Seas: Past, Present, Future, P 64 • A.R. Lewis, D.R. Marchant, A.C. Ashworth, S.R. Hemming, M.L. Machlus, Major middle Miocene global climate change: Evidence from East Antarctica and the Transantarctic Mountains • Adam R. Lewis, David R. Marchant, Allan C. Ashworth, Lars Hedenäs, Sidney R. Hemming, Jesse V. Johnson, Melanie J. Leng, Malka L. Machlus, Angela E. Newton, J. Ian Raine, Jane K. Willenbring, Mark Williams, and Alexander P. Wolfe, Mid-Miocene cooling and the extinction of tundra in continental Antarctica, PNAS August 5, 2008 105 (31) 10676-10680; https://doi.org/10.1073/pnas.0802501105 • Roger Highfield, Lost world frozen 14m years ago found in Antarctica, The Telegraph, Sunday 25 November 2018 רכס אולימפוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס אולימפוס באתר הגאזט האנטארקטי ההשוואתי SCAR של ממשלת אוסטרליה רכס אולימפוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד מפת אזור רכס אולימפוס תצלום לוויין של אזור הרכס תצלום פנורמי 360° - מבט מרכס אולימפוס מידע גאוגרפי והיסטורי
איי אמוואג'

איי אמוואג' (בערבית: جزر أمواج; בתעתיק מדויק: ג'זר אמואג') הם ארכיפלג איים מלאכותיים, הממוקמים במפרץ הפרסי מצפון לבחריין ליד חופי העיר מוחארק. הם שוכנים 10.5 ק"מ צפונית מערבית לעיר הבירה מנאמה. שטחם של האיים הוא 4.31 קמ"ר. האיים נוצרו על ידי אחזור קרקע של מים רדודים יחסית, צפון-מערבית לאי מוחארק, האי הצפוני ביותר בבחריין. בשנת 2000 תוכנן לראשונה פרויקט חלוצי אשר יציע בעלות של 100% בעלות קרקעית לזרים שגרים בבחריין, וכך נוצרה התוכנית לבניית האיים. התוכנית כללה גם את הגדלת הרכוש על קו המים, שנמצא בכמות קטנה בממלכה. הפרויקט פותח על ידי חברת אואזיס לפיתוח נדל"ן בעלות של 1.5 מיליארד דולר. בשנת 2002, יצא לדרך פרויקט בניית האיים. שלב הבנייה הראשון הושלם ב-2003. השני, שבו סיסקו מערכות ואורקל החלו להניח סיבי תקשורת באי, ב-2004. בשנת 2016 הושלמו בנייתן של תשתיות כמו חשמל, כבישים, מים, מערכות ביוב ותקשורת והמקום הוכשר למגורים. במהלך העשור האחרון נפתחו באי גם סדרה של מלונות כמו מלון ארט רוטנה, מלון "דה גרוב", מלון סוויטות מרשת רמדה, "דה סי לופט" ומלון "דה דרגון". סביב הארכיפלג, נבנו שוניות מלאכותיות שנועדו לספוג 60% מעוצמת הגלים על מנת להקטין את הסיכון לשחיקה. מבחינה הנדסית האיים הציגו מספר טכנולוגיות חדשניות לאזור, כמו צינורות גאוטקסטיל לשלב אחזור האדמה, ביוב ואקום וטכנולוגיית "עיר חכמה" עם סיבים אופטיים, יחד עם דברים נוספים. האי כולל מבני מגורים, מסחר (בבנייה לגובה), מלונאות וקמעונאות, יחד עם מרינה עגולה בקוטר 240 מטר, עם מעל ל-140 מרצפים. איי אמוואג' מחוברים לאי מוחארק באמצעות שני כבישים, כל אחד באורך של כקילומטר אחד. המרחק בין האי החדש לנמל התעופה הבינלאומי של בחריין הוא 4.5 ק"מ. מדיה וקבצים בנושא איי אמוואג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איי אמוואג' פיתוח איי אמוואג' Amwaj Islands |, amwaj.bh חלקות למכירה Amwaj Islands Project, Muharraq - Verdict Designbuild, www.designbuild-network.com (באנגלית בריטית)
הארפו מרקס

אדולף ארתור "הארפו" מרקס (באנגלית: Adolph Arthur "Harpo" Marx; ‏23 בנובמבר 1888 - 28 בספטמבר 1964) היה אחד מהאחים מרקס צוות בדרנים וזמרים שזכו להצלחה בקולנוע. הוא היה ידוע בנגינת הנבל (באנגלית Harp, ומכאן מקור כינויו), בכך שמעולם לא דיבר בסרטים, ולרוב השתמש באביזרים, כצפצפה, ואביזרים אחרים אותם היה שולף ממעילו. כך, למשל, באחד הסרטים נאמר לו שאינו מסוגל להחזיק בנר משני קצותיו (ביטוי באנגלית שפירושו שאינו יכול ליהנות משני העולמות), מיד שלף ממעילו נר בוער בשני קצותיו ואחז בו. הארפו נהג לחבוש פיאה בהירה ומתולתלת, והיה בעל פני תינוק, אותם נהג לעוות בסרטיו באמצעות ניפוח לחייו והוצאת לשונו. הארפו נולד בניו יורק, כשלישי מבין האחים מרקס, בני משפחה יהודית ממוצא גרמני. אח בשם מנפרד מת כתינוק. אחיו הגדול של הארפו היה לאונרד (המכונה צ'יקו), ואחיו הצעירים היו ג'וליוס הנרי (המכונה גראוצ'ו) וכן מילטון והרברט (גמו וזפו). בינואר 1910 הצטרף הארפו לצ'יקו וגראוצ'ו לצוות מוזיקלי בשם "שלושת הזמירים". הארפו השתכנע כי עליו לשחק את האילם לאחר שקרא ביקורת על הופעתם בו נאמר כי הוא הפליא בפנטומימה אך הרס את ההופעה בכל פעם שפתח את פיו. הארפו למד לנגן בנבל, וניגן באופן ייחודי ובלתי קונבנציונלי, מכיוון שהיה מתאם את המיתרים בעצמו. רק לאחר שנים הסתבר לו כי נגינתו אינה תואמת את האופן המקובל של נגינה בנבל. הצלחתו הביאה נבלנים מכל העולם לחקות את הדרך בה ניגן. הארפו שינה את שמו לארתור בעקבות הרגשות האנטי גרמניים באמריקה בעקבות מלחמת העולם הראשונה. הוא נישא לשחקנית סוזן פלמינג ב-28 בספטמבר 1936. לזוג לא היו ילדים משלו, אך הם אימצו שלושה בנים ובת. בעוד שבסרטיו שיחק הארפו דמות אנארכית ופרועה, חייו הפרטיים היו שלווים ורגועים. האחים החלו את הקריירה הקולנועית שלהם בסרט "אגוזי הקוקוס" בשנת 1929, שהיה מבוסס על מופע מצליח שהעלו האחים בברודוויי, והיא נמשכה, עם עליות וירידות, עד לשנת 1949. בתחילה כרביעייה, ומשנת 1933 כשלישייה שכללה רק את גראוצ'ו, צ'יקו והארפו. סרטיהם היו בתחילה קומדיות אנרכיסטיות שלעיתים מתחו ביקורת חברתית חריפה על מוסדות הבסיס של החברה האמריקנית (כסרט "מרק ברווז" משנת 1933). בהשפעת המפיק אירווינג תלברג מיתנו האחים את סגנונם, וסרטיהם הפכו לקומדיות מוזיקליות, בהן מסייעים שלושת האחים לזוג אוהבים לממש את אהבתם. סרטם האחרון ביחד היה "מאושרים באהבה" (1949). בשנת 1961 פרסם הארפו את האוטוביוגרפיה שלו, "הארפו מדבר" בה הוא מספר כי ישנם אנשים שלא האמינו כי הוא אכן מסוגל לדבר. רבים האמינו כי הוא אילם מלידה. למעשה קיימות הקלטות של קולו. נראה כי היה לו קול ערב, כשל קריין מקצועי, אם כי בעל מבטא ניו יורקי בולט, כמוכח בהקלטות. הארפו מת לאחר ניתוח לב פתוח ב-28 בספטמבר 1964. את הנבל שהיה לסמלו הוא תרם בצוואתו למדינת ישראל. הנבל נמצא באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. מדיה וקבצים בנושא הארפו מרקס בוויקישיתוף הארפו מרקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הארפו מרקס, באתר AllMovie (באנגלית) הארפו מרקס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הארפו מרקס, באתר ספוטיפיי הארפו מרקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הארפו מרקס, באתר Discogs (באנגלית) הארפו מרקס, באתר Songkick (באנגלית) הארפו מרקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הקלטה לדוגמה
פיבי רוגורו

פיבי רוגורו (באנגלית: Phoebe Ruguru; נולדה בשנת 1997) היא יוצרת סרטים, במאית ומפיקה קנייתית, הידועה בשל הסרט 18 Hours,‏ שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" (AMVCA) לשנת 2018. היה זה הסרט הקנייתי הראשון שהיה מועמד לפרס זה, ובעקבות מעמד זה, גם הראשון לזכות בו. רוגורו נולדה בקניה וחייתה עם הוריה בנאקורו עד שעברה ללימורו עם אמה, אחרי שהוריה התגרשו. בגיל 11, עברה לגור באנגליה. לאחר סיום התיכון בפיטרבורו, בממלכה המאוחדת, היא המשיכה ללימודי תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ואנתרופולוגיה באוניברסיטת לונדון. היא בחרה בתואר המשולב מתוך עניין להבין תרבויות שונות ורעיונות הקשורים בהם, כמו שהיא גם מאמינה בשוויון מגדרי והצמה נשית באמצעות חינוך, קולנוע, ופיתוח. היא סיימה את התואר ביולי 2018. רוגורו חוותה את הפריצה הגדולה שלה בתור הקנייתית הראשונה לזכות בפרס בינלאומי ב-2014, בגיל 17, בתחרות העבדות המודרנית שנערכה בלונדון. היא זכתה בפרס "יוצרת הקולנוע הצעירה" עם סרטה "Saidia". ייחוד הסרט גם היה בשל התקציב הנמוך שלו, שכן הוא צולם כולו בעזרת מכשיר iphone 4s. בחודש אוקטובר 2015, בגיל 18, רוגורו הוזמנה לדבר בבית הלורדים, שם נשאה נאום על מנהיגות נשית במסגרת חגיגות יום הילדה הבינלאומי. בנוסף, זכתה רוגורו בפרסים נוספים: פרס "הישג צעיר" בפרסי Women4Africa, לונדון, 2016. פרס "הישג צעיר" בוועידת נשים אפריקאיות באירופה, ז'נבה, 2015. “The Nostalgic Mind of a Young Diaspora Woman" - פרק שכתבה רוגורו בספר על התפוצה האפריקאית באירופה. מפיקה Plastic Maasai, ‏2016 (סרט קצר) 18 Hours, ‏2017 (מפיקה בפועל) Deranged, ‏2015 (סרט קצר) Intellectual Scum, ‏2015 (סרט קצר) במאית Saidia, ‏2014 (סרט קצר) תסריטאית Clutch Control (עוד לא בהפקה) פיבי רוגורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Low budget film by Kenyan teen wins international award- PHOTOS". Daily Nation (באנגלית). "A Kenyan Film Director Phoebe Ruguru from Peterborough, UK wins an Award in Nigeria | Samrack Media". www.samrack.com (באנגלית). "Double win as Phoebe Ruguru scoopes the Best Overall Movie award". www.mediamaxnetwork.co.ke (באנגלית אמריקאית). "A Kenyan Film Director Phoebe Ruguru from Peterborough, UK wins an Award in Nigeria | Samrack Media". www.samrack.com (באנגלית). "A Film About The Kenyan Man Who Spent 18 Hours In An Ambulance Without Getting Help Is Being Made". OMGVoice.com. 2017-10-06. אורכב מ-המקור ב-2018-09-18. נבדק ב-2018-11-28. "African Film Producers: Kenyan Producer Phoebe Ruguru and Bill Jones Afwani". filmlinkafrica.com (באנגלית אמריקאית). "Women4Africa.com » 2016 Recognitions & Finalists". women4africa.com. אורכב מ-המקור ב-2018-09-18. נבדק ב-2018-11-28. "Women4Africa.com » 2016 Winners". women4africa.com. אורכב מ-המקור ב-2018-09-18. נבדק ב-2018-11-28. "African Women in Europe". africanwomenineurope.eu (באנגלית).
הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג

הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (בגרמנית: Hermann Fürst zu Hohenlohe-Langenburg;‏ 31 באוגוסט 1832 – 9 במרץ 1913) היה נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג בין השנים 1860–1913. הרמן נולד ב-31 באוגוסט 1832 בלנגנבורג, לארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ופאודורה, נסיכת ליינינגן (אחותה למחצה של המלכה ויקטוריה). ב-12 באפריל 1860 מת אביו, ואחיו הבכור קרל לודוויג השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ירש את תאריו, אולם, ב-21 באפריל ויתר קרל לודוויג על התואר לטובת הרמן. הרמן היה גנרל חיל הפרשים בצבא הקיסרות הגרמנית. ב-19 בספטמבר 1899, הוא ואשתו היו ברכבת, וניצלו בנס בעת שרכבת אחרת התנגשה ברכבת שבה הם שהו. ב-9 במרץ 1913 מת הרמן בלנגנבורג, ובנו ארנסט השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ירש את תאריו. ב-24 בספטמבר 1862 התחתן הרמן בקרלסרוהה עם לאופולדינה, נסיכת באדן, בתם של וילהלם, נסיך באדן ואליזבת אלכסנדרינה, דוכסית וירטמברג, ממנה היו לו שלושה ילדים: ארנסט השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (1863–1950), התחתן עם אלכסנדרה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה. אליזה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1864–1929), התחתנה עם היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר. פאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1866–1932), התחתנה עם אמיך, נסיך ליינינגן. מדיה וקבצים בנושא הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג בוויקישיתוף הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לוס כפרוס

לוס כפרוס היא להקה ישראלית, השרה בסגנון הרגאיי, סקא, דאב וג'אנגל. ההרכב שר בשפות עברית, רוסית ואנגלית. ההרכב לוס כפרוס הוקם בשנת 2004 על ידי ארקדי יעקבסון, אנטון קוליאדקו ואנדרי בר (mc goga) שעלו לישראל באמצע שנות ה-90 ממדינות ברית המועצות לשעבר. ההרכב הופיע בתחילת דרכו מול קהל דוברי רוסית. להרכב התווספו בהמשך דרכו חברים ילידי ישראל. מקור שם הלהקה הוא במילת הסלנג 'כפרות' בה כונו על ידי חבריהם. ההרכב מרבה לעסוק בשיריו בנושאים חברתיים. בשנת 2006 הוציאו את אלבום הבכורה "Rasta Vasily" שהופק על ידי בן הנדלר והודפסו ממנו 1,000 עותקים. בשנת 2008 הוציאו גרסה מחודש לשיר "נכון להיום" של זוהר ארגוב, במסגרת פרויקט "עבודה עברית". בשנת 2009 יצא אלבום הבכורה בהוצאה מחודשת ונכללו בו השיר "נכון להיום" וכן עיבוד מחדש של השיר "Babosi" ושל השיר "CCCP", שזכה להשמעות רבות ברדיו. ב-2010 חידשו את שירו של מאיר אריאל "זנב הלטאה של המקצוע" במסגרת אלבום מחווה שיצא לזכרו. בשנת 2012 יצא אלבומם השני "חיים בסרט", גם הוא בהפקת בן הנדלר. בשנת 2014 חידשה הלהקה את "שיר המכולת" של להקת כוורת, במסגרת פרויקט של גלי צה"ל לרגל 40 שנה לאלבום "סיפורי פוגי". השיר הוקלט והופיע באלבום "מסיפורי פוגי אפשר ללמוד" שכלל גרסאות כיסוי לשירי כוורת. ב-2018 הוציאו ביצוע חדש עם דורי בן זאב לשירו "שיר הבלבול", ואת הסינגל "מסיבה יותר הארדקור", והשתתפו באודישנים של "הכוכב הבא לאירוויזיון 2019". אנטון קוליאדקו - שירה, גיטרה, מפוחית ארקדי יעקבסבון - גיטרה, שירה mc goga (אנדרי בר) - שירה עמית קמינר -תופים זיו טלר -גיטרה בס אתר האינטרנט הרשמי של לוס כפרוס לוס כפרוס, סרטונים בערוץ היוטיוב דורון גל, ‏לוס כפרוס משיקים מחדש את אלבום הבכורה, באתר ‏מאקו‏, 10 בפברואר 2009 סוף שבוע שמח: 4 שירים חדשים של לוס כפרוס, באתר ynet, 10 בינואר 2013 "לוס כפרוס" חיים בסרט, קבלו את הקליפ, באתר ynet, 7 באוגוסט 2012 יוסי חרסונסקי, מסיפורי פוגי אפשר ללמוד, מחווה ללהקת כוורת (גל"צ, פונוקול, ספטמבר 2014), באסתר יוסמיוזיק