ז'וזפ מריה פוסטה

ז'וזפ מריה פוסטה אי בלאנק (בקטלאנית: Josep Maria Fusté i Blanch;‏ 15 באפריל 1941 – 20 באפריל 2023) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק בעמדת הקשר, בעיקר בשנות ה-60 של המאה ה-20. פוסטה גדל ושיחק במשך רוב הקריירה שלו בברצלונה. כמו כן, שיחק פוסטה במדי נבחרת ספרד, עמה זכה ביורו 1964 והשתתף במונדיאל 1966. פוסטה נולד וגדל בליניולה, יישוב קטן בקטלוניה, ספרד, שם שיחק בנעוריו בקבוצה מקומית. ב-1958 הצטרף פוסטה למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-1960, כשהיה בן 19, הושאל פוסטה למשך שנתיים לאוסאסונה, ששיחקה אז בליגה השנייה. פוסטה התברג במהרה בקבוצתו החדשה והפך לשחקן מרכזי תוך זמן קצר. בעונתו הראשונה בקבוצה השתתף בכל 30 משחקי הליגה שלה, שבהם הבקיע 18 שערים, בהם 3 צמדים ושלושער אחד, נגד סבדל ב-18 בדצמבר 1960. הוא עזר לאוסאסונה לסיים במקום הראשון בליגה, ממנו העפילה לליגה הראשונה. כבר במשחקו הראשון בליגה הראשונה, במחזור הראשון לעונת 1961/62 נגד אספניול, הבקיע פוסטה שער מבעיטת עונשין, והמשחק הסתיים בתיקו 2–2. ב-5 בנובמבר הבקיע צמד, בהפסדה של אוסאסונה 6-3 לריאל סרגוסה. סך הכול בעונה זו הבקיע פוסטה 10 שערים ב-26 משחקים בהם שותף, ואוסאסונה סיימה במקום ה-12, במרחק נקודה מהמקום ה-13 שמוביל לפלייאוף ירידה לליגה השנייה. בקיץ 1962 תמה השאלתו של פוסטה והוא שב לברצלונה. פוסטה השתלב מהר בהרכב קבוצתו, והוא הרבה לשתף פעולה במרכז המגרש עם הקשר צ'וס פרדה. ב-3 באוקטובר 1962 כבש שער לראשונה במדי ברצלונה, בתיקו 1–1 מול בלננסש בגביע ערי הירידים. במשחק שלאחר מכן כבש שער ליגה ראשון במדי הקבוצה, בניצחון קבוצתו 2–5 על דפורטיבו לה קורוניה. ב-14 באוקטובר הבקיע צמד לרשתה של מאלגה, אז ניצחה ברצלונה 0–4. פוסטה השתתף ב-15 משחקי ליגה ו-5 משחקי גביע ערי הירידים, לפני שנפצע בפברואר 1963 ונעדר משארית העונה. ב-23 ביוני זכתה ברצלונה בגביע הגנרל אחרי ניצחון 1–3 על ריאל סרגוסה בגמר, ממנו פוסטה נעדר בשל הפציעה. פוסטה התאושש מפציעתו במהלך הקיץ ובעונת 1963/64 הפך לשחקן קבע בהרכב הקבוצה. פוסטה פתח בכל משחקי הקבוצה בליגה ובגביע מחזיקות הגביע. בליגה, בה סיימה ברצלונה במקום ה-2 הבקיע 10 פעמים, ובגביע המחזיקות הבקיע 3 שערים, שניים מהם במשחק הראשון נגד המבורג, שהדיחה את ברצלונה במשחק חוזר אחרי שתי תוצאות תיקו בין הקבוצות. בעונת 1964/65 המשיך פוסטה לשחק באופן עקבי בהרכב הקבוצה והוא הבקיע 5 פעמים ב-25 הופעות. ברצלונה התקשתה בליגה והגיעה למקום ה-6 בלבד. בעונה הבאה התמנה רוקה אולסן הארגנטינאי לתפקיד מאמן הקבוצה. בקלאסיקו נגד ריאל מדריד שנערך ב-19 בדצמבר 1965 בסנטיאגו ברנבאו הבקיע פוסטה צמד ועזר לקבוצתו לנצח 1–3. בעונה זו סייע לקבוצתו לסיים במקום ה-3 בליגה, עם 8 שערים ב-20 משחקים בהם שותף. בגביע ערי הירידים, בגומלין חצי הגמר נגד צ'לסי ב-25 במאי 1966, כבש פוסטה צמד ועזר לקבוצתו להעפיל לגמר עם ניצחון מצטבר 0–7. בגמר גברה ברצלונה, עם פוסטה בהרכבה, על ריאל סרגוסה בתוצאה מצטברת 3–4, וזכתה בתואר. בעונת 1966/67 שיחק פוסטה ב-26 משחקי ליגה, בהם הבקיע 10 פעמים. שניים מהם היו בקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-19 במרץ 1967, אז ניצחה ברצלונה 1–2 בקאמפ נואו. ברצלונה סיימה בליגה במקום ה-2, אחרי ריאל מדריד. בגביע ערי הירידים כבש שער אחד, שערה היחיד של ברצלונה במפגש מול דאנדי יונייטד, שהדיחה אותה בתוצאה מצטברת 1–4. אולסן הוחלף בסלבדור ארטיגס בתום העונה. בעונת 1967/68 מיעט פוסטה לכבוש. הוא כבש 5 שערי ליגה, מתוכם שניים בבעיטות עונשין. הוא עזר לברצלונה לזכות בגביע הגנרל, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק הגמר שנערך בסנטיאגו ברנבאו נגד ריאל מדריד, בו ניצחה ברצלונה 0–1. לעומת זאת, בליגה סיימה ברצלונה פעם נוספת במקום ה-2 אחרי ריאל מדריד. פוסטה הוסיף לשחק בהרכב ברצלונה, אך כמות שעריו דעכה. בעונת 1968/69 הבקיע 3 שערי ליגה בלבד ב-23 הופעות. פוסטה היה חלק משמעותי מהגעתה של ברצלונה לגמר גביע מחזיקות הגביע. במשחק הראשון של חצי הגמר ב-2 באפריל 1969 נגד קלן, הבקיע פוסטה שער אחד והמשחק הסתיים בתיקו 2–2. בגומלין בקאמפ נואו ב-19 באפריל הבקיע שלושער, נרסיס מרטי פילוסיה הוסיף שער נוסף, ברצלונה ניצחה 1–4 ועלתה לגמר. בגמר עצמו, שנערך ב-21 במאי, הפסידה ברצלונה 2–3 לסלובן ברטיסלאבה. בעונת 1969/70 איבד פוסטה את מקומו בהרכב. במהלך העונה פוטר ארטיגס ומילא את מקומו ז'וזפ סגר באופן זמני, והשניים מיעטו להשתמש בפוסטה. ויק בקינגהאם, שהגיע בדצמבר במקום סגר, שיתף את פוסטה יותר פעמים. בסך הכול ערך פוסטה 15 הופעות בליגה, בהן כבש שער בודד, וברצלונה הגיעה למקום ה-4. ברבע גמר גביע ערי הירידים הודחה ברצלונה על ידי אינטר מילאנו בתוצאה מצטברת 2–3, כשפוסטה כובש שער במפגש הראשון בין השתיים. גם בעונת 1970/71 השתתף פוסטה במספר מועט של משחקים. הוא פתח ב-10 משחקי ליגה ונכנס כמחליף ב-2 נוספים, בהם הבקיע פעמיים. בגמר גביע הגנרל שנערך ב-4 ביולי 1971 נגד ולנסיה פוסטה לא פתח, אך נכנס כמחליף בדקה ה-31 במקומו של מרסיאל פינה, כשהתוצאה היא 0–1 לזכות ולנסיה. פוסטה כבש שער במחצית השנייה ועזר לקבוצתו לסיים את 90 הדקות בתיקו 2–2, אז המשיך המשחק להארכה. בהארכה ניצחה ברצלונה 3–4 וזכתה בגביע. רינוס מיכלס ההולנדי החליף את בקינגהאם בעמדת המאמן בסוף העונה, ובעונת 1971/72 פתח פוסטה פעמיים בלבד ונכנס כמחליף ב-6 משחקים נוספים. בשל הפיחות במעמדו החליט פוסטה לעזוב את ברצלונה, והוא הצטרף להרקולס שמהליגה השנייה בקיץ 1972. הוא שיחק בקבוצה זו במשך עונה בודדת, עונת 1972/73, בה הבקיע פעמיים ב-27 משחקים, ואף הורחק בכרטיס אדום בפעם הראשונה בקריירה שלו, בתיקו 0–0 עם ז'ימנסטיק טראגונה ב-25 במרץ 1973. בסוף העונה פרש פוסטה ממשחק, בגיל 32. פוסטה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד ב-11 במרץ 1964, במשחק הראשון של רבע הגמר במסגרת מוקדמות יורו 1964 נגד אירלנד. פוסטה כבש שער ועזר לנבחרתו לנצח 1–5. בגומלין ניצחה ספרד 0–2 והעפילה לטורניר הגמר עצמו – אז השתתפו בטורניר הגמר רק 4 נבחרות, במבנה של חצי גמר וגמר. פוסטה שיחק גם בשני משחקים אלו, ספרד ניצחה את נבחרות הונגריה וברית המועצות וזכתה בתואר. בהמשך, השתתף פוסטה ב-15 בנובמבר 1964 במשחק ידידות נגד פורטוגל, בו הבקיע שער, ונבחרתו הפסידה 1–2. פוסטה לא שיחק במהלך מוקדמות מונדיאל 1966 באף משחק, אך כן זומן לסגל הנבחרת לטורניר הגמר שנערך באנגליה. במשחק האחרון של שלב הבתים פתח והבקיע שער לרשתה של גרמניה המערבית, שניצחה את ספרד 1–2. ספרד סיימה בביתה במקום ה-3 והודחה מהמונדיאל. לאחר המונדיאל השתתף פוסטה בשני משחקי מוקדמות מונדיאל 1970 כשחקן מחליף. האחרון שבהם היה הפסדה של ספרד לפינלנד ב-25 ביוני 1969, וכך תמה דרכו של פוסטה בנבחרת הספרדית. בסך הכול הבקיע 3 שערים ב-8 הופעות. לאחר פרישתו היה פוסטה לנשיא מועדון השחקנים הוותיקים של ברצלונה. כמו כן, עבד פוסטה כפרשן כדורגל בתקשורת הקטלאנית. הגביע הספרדי (3): 1962/63, 1967/68, 1970/71 גביע ערי הירידים (1): 1965/1966 יורו 1964 ז'וזפ מריה פוסטה, באתר Transfermarkt ז'וזפ מריה פוסטה, באתר BDFutbol ז'וזפ מריה פוסטה, באתר WorldFootball.net ז'וזפ מריה פוסטה, באתר National Football Teams ז'וזפ מריה פוסטה, באתר FootballDatabase.eu ז'וזפ מריה פוסטה, באתר הרשמי של ברצלונה