laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הארי ודלי הדינוזאורים

הארי ודלי הדינוזאורים (באנגלית: Harry and His Bucket Full of Dinosaurs) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית-קנדית-אמריקאית-בריטית לילדים המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת איאן הויבראו ואדריאן ריינולדס. בקנדה הסדרה שודרה ב-Teletoon בשנת 2005 ובישראל בשנת 2007 בערוץ הראשון ובערוץ הופ! בעברית. הסדרה בת 2 עונות ו-52 פרקים באורך 11 דקות. הארי הוא ילד בעל דלי מלא בצעצועי בדינוזאורים, ברגע שהוא קופץ לתוך הדלי כקסם הוא מגיע לארץ דינו ושם הוא פוגש את הדינוזאורים שלו. הארי (Harry): ילד, הדמות המרכזית בתוכנית. פטסי (Patsy): ברכיזאורית ורודה, הגיונית ואכפתית. סיד (Sid): סקלידוזאורוס כחול ממושקף, לעיתים הוא מאבד את משקפיו. טורי (Taury): טירנוזאורוס טי רקס אדום, נהנה שקוראים לו הבוס. טרנס (Steggy): סטגוזאורס כחול, לא אוהב חישוקים, אפייה, יוגה וניסויים בגלל שמחשיב את חבריו כמאמץ רב מדי. סטרייק (Trike): טריצרוטפס כתום, אוהב לאכול במיוחד סופגניות, ג'לי, עוגה ופודינג. ננה (Pterence): פטרודקטילוס צהוב, הדינוזאור הקטן ביותר בתוכנית. בנוסף יש גם את אמו של הארי ואחיו. הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי הדס מוזס (משנת 2007) ואפרת קרצמן (משנת 2010) בנוסף גם דיבבו יעל בן ארי, עדי קוזלובסקי, שמחה ברבירו וסיון שביט (משנת 2007). "הארי ודלי הדינוזאורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הארי ודלי הדינוזאורים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הארי ודלי הדינוזאורים", באתר Metacritic (באנגלית) "הארי ודלי הדינוזאורים", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "הארי ודלי הדינוזאורים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Amblimation

Amblimation הייתה חברת בת אמריקאית-בריטית של אמבלין אנטרטיינמנט, אשר הפיקה שלושה סרטי קולנוע מונפשים באורך מלא - "פייבל במערב הפרוע", "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים" ו"בלטו". החברה נוסדה על ידי סטיבן ספילברג ופעלה בין השנים 1989–1997, במשך שמונה שנים. אמבלין אנטרטיינמנט היא חברה להפקת סרטים וסדרות, אשר נוסדה על ידי סטיבן ספילברג, קתלין קנדי ופרנק מרשל ב-1980. בנוסף להפקות לייב אקשן, החברה הפיקה עד שנת 1998 שלושה סרטי קולנוע מונפשים - "פייבל והחלום האמריקאי", "מי הפליל את רוג'ר רביט" ו"המסע לעמק החלומות". כל הסרטים זכו להצלחה קופתית וביקורתית, כאשר הראשון והשלישי הופקו בשיתוף Sullivan Bluth Studios שנוסד על ידי דון בלות'. בעקבות הצלחת הסרטים, רצון להתחרות בחברת וולט דיסני והבדלים יצירתיים עם בלות' בהפקת הסרט האחרון, החליט ספילברג לייסד את חברת בת זו בשנת 1989. חברת הבת הוצבה בלונדון, איפה שהיה במקור מפעל של D. Napier & Son, ועבדו בה כ-250 אנשי צוות מ-15 מדינות שונות. כל סרטי החברה הופצו לבתי הקולנוע על ידי סרטי יוניברסל והולחנו על ידי ג'יימס הורנר. הבמאי סיימון וולס לקח חלק בביום כל סרטי החברה. הקמע של החברה הוא פייבל, הדמות הראשית בזיכיון המדיה "פייבל והחלום האמריקאי", אשר סרט ההמשך הראשון שלו, "פייבל במערב הפרוע", היה הפרויקט הראשון שהופק על ידי חברה זו. הסרט יצא לאקרנים ב-22 בנובמבר 1991 והוא הרוויח ברוטו 40.6 מיליון דולר. הסרט השני שהופק על ידי החברה הוא "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים", אשר יצא לאקרנים ב-24 בנובמבר 1993 כשהוא שווק כמקביל הידידותי לכל המשפחה של הסרט "פארק היורה" שהופק על ידי חברת האם. הסרט המונפש קיבל ביקורות מעורבות והוא הרוויח ברוטו 9.3 מיליון דולר בארצות הברית, דבר הנחשב ככישלון. הפרויקט היה מועמד לפרס Golden Reel Award for Outstanding Achievement in Sound Editing – Sound Effects, Foley, Dialogue and ADR for Animated Feature Film, אך הפסיד לסרט "היה היו ביער". אף על פי כישלון הסרט השני, החברה הפיקה סרט קולנוע נוסף, "בלטו", אשר יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 1995. מכירות הכרטיסים של הסרט היו נמוכות מפני שהוא יצא צמוד לסרט הקולנוע "צעצוע של סיפור" של פיקסאר, והוא הרוויח ברוטו 11.3 מיליון דולר. למרות הכישלון בקופות, הסרט הרוויח היטב בהפצה הביתית, לכן הופקו לו המשכונים. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אנני, ביניהם פרס אנני לסרט הטוב ביותר. החברה תכננה להפיק סרט נוסף, אשר מבוסס על המחזמר "קאטס", אך התוכניות שלו ננטשו עם סגירתה בשנת 1997, לאחר שמונה שנים של פעילות. בניין המשרדים של החברה הפך למתקן אחסון עצמי בשם Access Self-Storage, וכל חברי הצוות שלה עברו לעבוד בדרימוורקס הנפשה, שנוסדה בשנת 1994 על ידי ספילברג, ג'פרי קצנברג ודייוויד גפן. "Amblimation", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דאלין רואל, The Short But Animated Legacy Of Amblimation – Does Their Work Hold Up?, באתר Film/‏, 1 בספטמבר 2017 סטיבן בארקר, Amblimation: The True Story Of Steven Spielberg's Short-Lived Animation Studio, באתר Screen Rant‏, 21 במרץ 2024 מארק הרשברג, How A Dog Film Killed an Animated Version of ‘Cats’, באתר פורבס, 26 בינואר 2020
אמיל צאלר

אמיל צאלר, שם מלא צאלר אהרון אמיל (בהונגרית: Zahler Emil;‏ נדאשד, 27 בדצמבר 1875 – בודפשט, 30 בנובמבר 1956) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא פנימי, רופא ילדים, רופא ראשי של חברת ביטוח. הוא היה כבר מגיל צעיר דמות בולטת וממנהיגי הקהילה היהודית של פשט במשך למעלה מחמישים שנה ולאחר מכן של הקהילה היהודית של בודפשט. אמיל צאלר נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף (אברהם) צאלר ושל רוזה (רחל) גרוס. הוא סיים את הגימנסיה הראשית במישקולץ (1894), ולאחר מכן הפך לסטודנט בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (1894–1899) שכיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא החל את הקריירה שלו ב-Karolinen-Spital בווינה. לאחר חזרתו לבודפשט עבד במחלקת הילדים בפוליקליניקה אפוני במשך שמונה שנים ולאחר מכן היה רופא מחוזי במשך חמש עשרה שנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, מונה כרופא גדוד בחוליית ההבראה המחוזית של המשמר הלאומי ההונגרי בבודפשט. בשנת 1921 פרש מתפקידו כרופא מחוזי, ולאחר מכן היה הרופא הראשי של חברת הביטוח הכללית של הפיניקס וגם רופא אגודת הסנטוריום של העיתונאים. צאלר השתלב בחיים הציבוריים של יהודי הונגריה כבר בגיל צעיר, מאז תחילת העשור הראשון של המאה ה-20, תחילה בתפקיד נשיא אגודת הנשים היהודיות המחוזית ברבעים 8–9 של בודפשט. בפברואר 1920, הפך לנשיא בתי הכנסת המחוזיים של רובע 9. ניתן לקשור לשמו את הקמת בית הכנסת ברחוב פאווה (ברובע 9) והוא נבחר מאוחר יותר לנשיא כבוד של בית הכנסת. במשך שנים היה חבר הוועד המנהל הנבחר של הקהילה היהודית של פשט, ומשנת 1924 היה מנהל מחלקת הצדקה והרווחה שלה. הקהילה היהודית של פשט בחרה בו בשנת 1948 כחבר כבוד באספה הכללית שהתקיימה ב-30 בספטמבר. הוא נתן באופן קבוע הרצאות על נושאים תרבותיים וחברתיים יהודיים, ומאמריו התפרסמו לעיתים קרובות בעיתונים של הקהילה. אמיל צאלר הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. אשתו הראשונה הייתה קורנליה (אילונה) שארקאן (1881–1948), בתם של דז'ה שארקאן, סנדלר ותעשיין, ושל מריה לוי, איתה התחתן ב-28 באוקטובר 1900 בפרנצווארוש, בודפשט. אשתו השנייה הייתה הרמינה (הדי) האס. בנותיו הן מגדה צאלר (1904–2001), שחקנית ורקדנית, וארז'בט צאלר. Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930. (לקסיקון החברתי הונגרי) Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי: לקסיקון רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט. הוצאת מכבי. 2001) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת Dr. Áron Emil Zahler באתר Geni Budapest XIII. kerületi állami halotti anyakönyv 1462/1956. Rendeleti Közlöny a Magyar Királyi Honvédség számára, 1915. október 30. (42. évfolyam, 111. szám) Világ, 1948. október 2. (1001. szám) "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 897/1900. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-27. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיל צאלר".
אלכסנדר גורביץ' (ביולוג)

אלכסנדר גורביץ' (ברוסית: Александр Гаврилович Гурвич‏; 8 באוקטובר 1874, פולטבה - 27 ביולי 1954, מוסקבה) היה ביופיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. אלכסנדר גורביץ' נולד בשנת 1874 בפולטבה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה). אביו היה נוטריון. אמו הייתה ממשפחת מנדלבאום, פיזיקאי לאוניד מנדלשטם היה קרוב משפחתה. גורביץ' רצה להיות צייר. לאחר בית ספר הוא נסע למינכן אך לא התקבל ללימודי ציור. בעקבות כך הוא הגיש מסמכים לאוניברסיטת מינכן והתחיל ללמוד רפואה. במקביל ללימודי רפואה גורביץ' לקח שיעורי ציור, אך התברר לו שיכולותיו בתחום זה מוגבלים. הוא סיים את הלימודים בשנת 1897 ועבד בגרמניה כשנה. בשנת 1898 גורביץ עבר בחינת הסמכה לרופא באוניברסיטת קייב. הוא רצה לעסוק במחקר אך עקב מוצאו היהודי הדבר לא היה ניתן ברוסיה של אותה תקופה. בעקבות כך הוא חזר לגרמניה והחל לעבוד באוניברסיטת שטרסבורג, בשנת 1901 הוא קיבל משרה באוניברסיטת ברן. בהיותו בברן הוא הכיר סטודנטית לרפואה והם התחתנו. בשנת 1905 גורביץ' חזר לרוסיה. הוא כתב ספר בתחום אמבריולוגיה שכללה כ-100 ציורים שהוא עשה בעצמו. הספר תורגם למספר שפות. בתקופת מלחמת רוסיה-יפן גורביץ' גויס לצבא כרופא. לאחר סיום שירותו הצבאי גורביץ' החל ללמד בקורסים לנשים. התואר שגורביץ' קיבל בגרמניה לא קיבל הכרה ברוסיה ולכן גורביץ עשה עבודת תואר שלישי נוספת באוניברסיטת טרטו שאז הייתה בתחומי האימפריה הרוסית. החל משנת 1912 גורביץ' החל פעילות מחקרית בתחום ביופוטונים. פעילות בתחום זה הייתה במרכז מחקריו עד סוף חייו. בשנת 1918 גורביץ' קיבל משרה של פרופסור באוניברסיטה בסימפרופול. בשנת 1924 הוא חזר למוסקבה והתקבל לאוניברסיטת מוסקבה בה כיהן כראש קתדרה וכפרופסור. בשנת 1941 לגורביץ' הוענק פרס ברית המועצות. בשנת 1943 גורביץ' התמנה למנהל מכון לרפואה ניסויית. בשנת 1948, לאחר ועידת אקדמיה למדעי החקלאות בראשות טרופים ליסנקו בגנות גנטיקה גורביץ' לצד ביולוגים נוספים פוטר מעבודתו. גורביץ' המשיך לעבוד בבית בעזרת אשתו שנפטרה בשנת 1951. גורביץ' נפטר בשנת 1954. לאחר פטירתו ביתו אנה ריכזה את המאמרים שהוא כתב ופרסמה אותם. נכדו ממשיך את מחקריו ומכהן כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1970 הוא פרסם ספר על חייו של סבו. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר גורביץ' בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה ותאור עבודותיו (באנגלית)
It's So Hard

"It's So Hard" (בעברית: "זה כל כך קשה") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי ג'ון לנון, והופיע לראשונה באלבומו Imagine משנת 1971. זמן קצר לאחר יציאת האלבום, השיר יצא כבי-סייד לסינגל "Imagine". במקסיקו יצא האלבום במיני-אלבום עם השירים "Imagine", "Oh My Love" ו-"Gimme Some Truth". ב-1986 הופיע השיר באלבום ההופעה החיה של לנון מ-30 באוגוסט 1972 Live in New York City. לדברי הסופר ג'ון בלייני, המילים של "It's So Hard" מייצגות סיכום של מאבקו של לנון עם קשיי החיים. מילות השיר מתארות את אחת מגישתו של לנון לחיים, מתלונן על קשיים ועל הצורך לאכול ולאהוב, ומעיר שלפעמים הדברים נעשים כל כך קשים שהוא רוצה להפסיק לנסות; בסופו של דבר הוא מוצא נחמה עם אהובתו. הסופר אנדרו גרנט ג'קסון מפרש את השיר כמדגים את הקושי להשיג את חזון האוטופיה בשירו "Imagine", שיצא כאיי-סייד בסינגל שכולל את "It's So Hard", בשל עבודת הפרך של חיי היומיום. השיר משלב כפל לשון כגון "יורד", שמשמעותו "ויתור" בתחילת השיר, אך מתייחס למין אוראלי בהמשך השיר. ביטוי הכותרת משמש ככפל לשון מיני כאשר משתמשים בו בחלק של השיר המתאר כאשר הזמר נמצא עם אהובתו והדברים טובים. "It's So Hard" הוא שיר רוקיסטי בסגנון בלוז. מגזין רקורד וורלד תיאר אותו כ"רוקר". "It's So Hard" הוקלט ב-11 בפברואר 1971 באולפני אסקוט סאונד, אסקוט ורקורד פלנט, ניו יורק. זה היה השיר הראשון שהוקלט באסקוט, שכן הוא נחשב למבחן טוב עבור האולפן החדש, בהיותו שיר בלוז פשוט. חלקם של The Flux Fiddlers הוקלט ב-4 ביולי 1971 ברקורד פלנט. כלי הנגינה העיקריים הם לנון בגיטרה ובפסנתר, קלאוס פורמן בגיטרה בס וג'ים גורדון בתופים. בנוסף, כלי קשת המנוגנים על ידי Flux Fiddlers וסולו סקסופון המנוגן על ידי קינג קרטיס. קרטיס ניגן בהקלטות ג'אז ופופ רבות בשנות ה-50 וה-60, כולל הלהיט "Yakety Yak" של להקת הקוסטרס משנת 1958. זו הייתה אחת מהופעותיו האחרונות, שכן הוא נרצח חודש בלבד לפני יציאת Imagine בארצות הברית. סולו הסקסופון שלו לשיר הוקלטה ב-5 ביולי 1971. ג'ון לנון - שירה, גיטרה חשמלית, פסנתר קלאוס פורמן - גיטרה בס קינג קרטיס - סקסופון טנור ג'ים גורדון - תופים, טמבורין The Flux Fiddlers - מיתרים מידע על היצירה "It's So Hard" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"It's So Hard" באתר SecondHandSongs Robert Christgau: Album: John Lennon: Imagine, www.robertchristgau.com Blaney, J, John Lennon: Listen to This Book, 2005, עמ' 91, ISBN 9780954452810 John Blaney, Lennon and McCartney: together alone a critical discography of their solo work, 1st ed, London: Jawbone Press, 2007, ISBN 978-1-906002-02-2 Ben Urish, Kenneth G. Bielen, The words and music of John Lennon, Westport, Conn: Praeger, 2007, The Praeger singer-songwriter collection, ISBN 978-0-275-99180-7 Andrew Grant Jackson, Still the greatest: the essential songs of the Beatles' solo careers, Lanham, Md: Scarecrow Press, 2012, ISBN 978-0-8108-8222-5 Madinger, Chip; Raile, Scott, LENNONOLOGY Strange Days Indeed - A Scrapbook Of Madness, 2015, עמ' 226, ISBN 978-1-63110-175-5 Madinger, C.; Easter, M, Eight Arms to Hold You, 2000, עמ' 50, 69, 79–84, ISBN 0-615-11724-4 Madinger, Chip; Raile, Scott, LENNONOLOGY Strange Days Indeed - A Scrapbook Of Madness, 2015, עמ' 247, ISBN 978-1-63110-175-5 David Fricke, 20 Underappreciated John Lennon Solo Songs, Rolling Stone, ‏2010-12-10 (באנגלית אמריקאית)
רעל (שיר)

"רעל" (מוכר כ-"Poison") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית בטי פבלו. הוא יצא לאור במאי 2008 בהוצאת חברת התקליטים פליי רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, בין המילים (2008). את השיר כתבה והלחינה בטי והוא הופץ על גבי תקליטור בגרסת הרמיקס שיצאה לאחר מכן. בהמשך שנת 2008 הוחלט על שיתוף פעולה בין הדי ג'יי עופר ניסים לבין בטי, במסגרתו הופק השיר מחדש על ידו בגרסה קצבת שהותאמה למועדונים. הרמיקס הפך ללהיט מועדונים ובעקבותיו שיתפו השניים פעולה גם ביצירת רמיקס לשיר "Gracias a la Vida" (הידוע מביצועה של הזמרת מרסדס סוסה), בביצועה הקולי של בטי, שיצא בשנת 2011. אלבומה השלישי של בטי בין המילים פורסם במרץ 2009, ושמה הפרטי שונה מ"בתי" ל"בטי". באלבום זה שבה לשתף פעולה עם שמוליק דניאל כמפיק המוזיקלי. גם שירי אלבום זה נכתבו על ידי בטי. באלבום ישנן נגיעות מוזיקליות לטיניות לשורשים הלטינים של בטי הבאים לידי ביטוי בשני שירים המתורגמים מעברית לספרדית ("Nuestra Verdad", "Soledad"). שיר מהאלבום בספרדית זכה להשמעות בתחנות רדיו בבואנוס איירס בארגנטינה, ובעקבותיו הוזמנה בטי להתארח ולשיר דואט עם הזמרת המפורסמת מארגנטינה טרסה פרודי. בשנה זו פנה אל בטי המפיק המוזיקלי עופר ניסים והציע להפיק גרסת רמיקס לשיר שלה "רעל" מאלבומה השלישי. השיר הפך ללהיט מועדונים ובעקבותיו שיתפו השניים פעולה גם ביצירת רמיקס לשיר "Gracias a la Vida" (הידוע מביצועה של הזמרת מרסדס סוסה), בביצועה הקולי של בטי, שיצא בשנת 2011. ישנן שתי עטיפות לרמיקס של ניסים; האחת כוללת את הכיתוב "Offer Nissim Pres. Betty – Poison", בעוד שהשנייה כוללת את הכיתוב: "עופר ניסים מציג: בטי – רעל". מעבר לכך שהשיר הפך ללהיט מועדונים, הוחלט בשנת 2023 להעמיד אותו כמועמד במצעד הלהיטים הגדולים של עופר ניסים. הווידאו קליפ הרשמי של "רעל" בוים על ידי קובי פלשמן. הוא פורסם בערוץ היוטיוב של בטי ב-13 בינואר 2011, שלוש שנים מיציאתו המקורית. סרטון השיר "רעל" באתר יוטיוב Betty Pablo - בטי פבלו (2011-01-12), בטי פבלו - רעל - Betty Pablo, נבדק ב-2024-06-15 בטי* – Within The Words - בין המילים עופר ניסים* מציג: בטי* – רעל naty (2011-10-27), Offer Nissim Pres. Betty - Gracias A La Vida(Radio Edit), נבדק ב-2024-06-15 Poison (Offer Nissim Presents Betty Pablo) - Club Mix, 2008-01-01, נבדק ב-2024-06-15 מצעד הלהיטים הגדולים של עופר ניסים, באתר list.mako.co.il 15.5.2008 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
אי במערבולת: שרות זלדה

אי במערבולת: שרות זלדה הוא פרויקט מוזיקלי שיצא בשנת 2019 ובו נשים הלחינו וביצעו את שירי המשוררת זלדה. במסגרת הפרויקט יצא לאור ספר - דיסק שהפיקה מוזיקלית תום דרום ובו 14 שירים בלחנים חדשים וקטע בקולה של זלדה. באלבום השתתפו יוצרות רבות בהן אהובה עוזרי, יהודית רביץ, רז שמואלי, שרון רוטר ואסתר רדא. לצד האלבום, עוצבה חוברת מקיפה ובה ביוגרפיית המשוררת, כולל מילות השירים שהולחנו ושיר חדש שלא יצא עד אז לאור. בחוברת הופיעו גם מכתבים אישיים שכתבה, הערות ורשמים ספרותיים על שיריה, ציטוטים מראיונות ופרשנויות של משוררים אחרים לשירים. לצד הטקסטים הופיעו צילומים וציורים שאיירה זלדה עצמה. שרון ינאי, בחרה את השירים, ערכה את התחקיר ההיסטורי ואיגדה את הספר. היא ניהלה את הפרויקט המוזיקלי עבודה עברית שיצא ב-2008 וערכה מאז במשך למעלה מעשור את סדרת האלבומים "סדרת המשוררים" שיצאה בחברת נענע דיסק. בסדרה הזו יצאו מספר ספרי-דיסקים שהוקדשו למשוררים עבריים בולטים בהם "עשוי מאותיות" לחיים גורי, אבן גבירול, אדומי השפתות, שרות לאה גולדברג, והיספיקו החיים? - מחווה לחנוך לוין. הבחירה במשוררת זלדה נעשתה באופן מודע, במטרה להנגיש את שפת השירה לקהל הרחב. בהשוואה לפרויקטים קודמים, לראשונה נבחרו מבצעות נשים בלבד שהלחינו, עיבדו וביצעו את השירים למילותיה. מהאלבום יצאו שני סינגלים: "בנחל אכזב" שביצעו יהודית רביץ ותמר אייזנמן ו"עם סבי" בביצוע נרקיס ללחן של ענת מלמוד. עטיפת הספר נושאת דיוקן עצמי שציירה זלדה וכתבי היד מתוך עזבונה במכון גנזים. בין כותרות המאמרים: ד"ר מלילה הלנר-אשד, בכל סרלואי, ד"ר ביטי רואי. מילות השירים נכתבו על ידי זלדה מתוך הספר "שירי זלדה", הוצאת הקיבוץ המאוחד 1985.  תום דרום - הפקה מוזיקלית, עיבודים, תכנותים, קולות רקע, מקלדות ופסנתר למעט: כל הלילה בכיתי – הפקה מוזיקלית: יוגב גלוסמן ותום דרום צל ההר הלבן – הפקה מוזיקלית: ערן ויץ ותום דרום כאשר חי המלך – עיבוד והפקה מוזיקלית: אסי בן סימון ניצן זעירא - מפיק מוזיקלי נגנים: ניר מנצור - תופים איתמר דוארי- כלי הקשה איתמר ציגלר - בס וגיטרות שחם אוחנה - בס וקונטרבס רון בונקר - גיטרות ובנג'ו דניאל אנגליסטר - גיטרות מאיה בלזיצמן - צ'לו אבנר קלמר - כינור ספי ציזלינג - חצוצרה סלעית להב - חליל אביבה עוזרי - בולבול טרנג בשיר "נשמתי" מיקה הרי - וורליצר בשיר "צל ההר הלבן" האלבום הוקלט באולפני הסליק וקיצ'ה. עיצוב הספר מאת יעל אלברט. עבודה עברית (פרויקט מוזיקלי) אדומי השפתות האלבום אי במערבולת: שרות זלדה באתר ספוטיפיי האלבום אי במערבולת: שרות זלדה באתר אפל מיוזיק האלבום אי במערבולת: שרות זלדה באתר יוטיוב האזנה לאלבום המלא כרמית ספיר ויץ, ‏אי במערבולת: "רצינו להוציא את זלדה מהכבלים הפיזיים של הספר", באתר מעריב אונליין, 11 בנובמבר 2019 אי במערבולת, שרות זלדה, אלבום חדש, באתר יוסמיוסיק, ‏1 בדצמבר 2019 תימורה לסינגר, האדרת נשים: האלבום שכולו "קול אישה" יוצא בתזמון מושלם, גלובס, 8 בנובמבר 2019 אי במערבות, באתר הספרייה הלאומית הלית ישורון, תום דרום ורז שמואלי משוחחות עם קובי מידן לסוכן תרבות בכאן 11
Empire of the Sun

Empire of the Sun (אמפייר אוף דה סאן) הוא צמד יוצרי מוזיקה אלקטרונית אוסטרלי שהוקם בשנת 2007 בסידני על ידי לוק סטיל (אנ') וניק ליטלמור.(אנ') אלבום הבכורה של הלהקה מ-2008, "Walking on a Dream", זכה להצלחה בינלאומית ניכרת וכלל מספר להיטים שזכו להצלחה בינלאומית בהם השיר "Walking on a Dream", שהגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים האוסטרלי של ARIA, ו-"We Are the People" שהגיע בשיא הצלחתו למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי. האלבום השני של הלהקה, "Ice on the Dune", יצא לשווקים ביוני 2013. 2008 ‏- Walking on a Dream 2013 ‏- Ice on the Dune 2016 ‏- Two Vines 2024 - Ask That God מדיה וקבצים בנושא Empire of the Sun בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Empire of the Sun Empire of the Sun, ברשת החברתית פייסבוק Empire of the Sun, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Empire of the Sun, ברשת החברתית אינסטגרם Empire of the Sun, סרטונים בערוץ היוטיוב Empire of the Sun, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Empire of the Sun, באתר ספוטיפיי Empire of the Sun, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Empire of the Sun, באתר Last.fm (באנגלית) Empire of the Sun, באתר AllMusic (באנגלית) Empire of the Sun, באתר MusicBrainz (באנגלית) Empire of the Sun, באתר דיזר Empire of the Sun, באתר Discogs (באנגלית) Empire of the Sun, באתר Songkick (באנגלית) Empire of the Sun, באתר Genius Empire of the Sun, באתר בילבורד (באנגלית) Empire of the Sun, באתר טיידל (באנגלית)
הטרמינל (נמל חיפה)

הטרמינל הוא מתחם הופעות שנפתח ביוני 2024 בשטח האנגר 15 בנמל חיפה. המתחם המקורה שיארח עד כ-2,000 אורחים יהיה הגדול מסוגו בצפון הארץ. הטרמינל שוכן בשטחי האנגר 15 ההיסטורי בנמל חיפה שהוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 ובו השתמשו במהלך השנים לטובת צורכי הנמל השונים בהם לאחסנת סחורות ועמילות מכס. במסגרת פרויקט חזית הים של הנמל להתחדשות אזורי תעשייה, שופץ המקום מיסודו והוקמה בו במה עם מערכות סאונד ותאורה מתקדמות. היועץ האורבני רן וולף, שכיהן כסמנכ"ל חברת הניהול של נמל תל אביב ואחראי גם לשיפוץ נמל יפו פעל עם אסף בן דוד, ממקימי פסטיבל אינדינגב והמנהל האומנותי שלו על שיפוץ המקום, והפקת האירועים. קבוצת האומנות "ברוקן פינגאז" מובילה פרויקט אומנות ברחבי ההאנגר וצבעה את קדמתו. בצידי המתחם יפעל מתחם ברים ומזון מהיר לטובת באי ההופעות. אולם ההופעות צפוי לארח עד 2,000 איש בדומה למתחמי הופעות ענקיים בישראל בהם האנגר 11, קו רקיע בפארק אריאל שרון ואמפי קיסריה. בעקבות תפוסת האולם הגדולה, הוא יהיה בין המתחמים המקורים הגדולים ביותר בצפון הארץ, לצד אמפי שוני המכיל כ-1,350 איש, ואמפי גלבוע שמכיל כ-5,000 מקומות אך אינו מקורה. המתחם הושק ב-1 ביוני 2024 בהופעה של רביד פלוטניק ולאחריו הופיעו רמי פורטיס, נגה ארז, אביתר בנאי ואמנים נוספים. האנגר 15, באתר נמל חיפה בשורה לתרבות בעיר חיפה - "הטרמינל" בנמל חיפה - עיריית חיפה, באתר עיריית חיפה, ‏20 במאי 2024 עמית אטיאס, ‏בשורה לאנשי ההופעות בצפון: המתחם החדש שייפתח בנמל חיפה, באתר ‏מאקו‏, 20 במאי 2024 בשורה לתרבות בעיר חיפה - "הטרמינל" בנמל חיפה - עיריית חיפה, באתר עיריית חיפה, ‏20 במאי 2024 ליאור אל-חי, מתחם ההופעות הגדול ביותר בצפון ייפתח ביוני בנמל חיפה, באתר ynet, 20 במאי 2024 בקרוב בנמל: מתחם הופעות ענק, באתר כלבו – חיפה והצפון, 20 במאי 2024 אופטימיות זהירה, באתר כלבו – חיפה והצפון, 19 באוגוסט 2017 נמל חיפה, חזית הים - רן וולף, באתר רן וולף, ‏17 בנובמבר 2020
הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון

הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון (בצרפתית: SSBN Triomphant Class) הן סדרת צוללות גרעיניות המשרתות בצי הצרפתי. בסדרה 4 צוללות טילים בליסטיים המצוידות בטילים גרעיניים. הצוללות מסדרה זו הן הגדולות ביותר בצי הצרפתי. 4 צוללות הטילים הבליסטיים נושאות כמחצית מכלל ראשי הנפץ הגרעיניים של צרפת. הצוללות פותחו בסוף המלחמה הקרה כחלק מהשילוש הגרעיני של הטלת פצצות גרעיניות ממטוסים, שיגור מהקרקע ושיגור מהים. הצוללות מהוות חלק חשוב ביותר מיכולת ההרתעה של צרפת. סדרת הצוללות מסדרת ניצחון תוכננו ונבנו במספנות שרבורג של תאגיד DCNS. הצוללת הראשונה הושקה ביולי 1993 ונכנסה לשירות בשנת 1997. הצוללת השנייה, Le Temeraire (S617), נכנסה לשירות בינואר 2000. השלישית, Le Vigilant (S618), הושקה באפריל 2003 והוזמנה בשנת נובמבר 2004. הצוללת הרביעית והאחרונה בסדרת ניצחון, Le Terrible (S619) הוזמנה באוקטובר 2000. הצוללת הושקה במרץ 2008 ונכנסה לשירות מבצעי בספטמבר 2010. מערכות החימוש והטילים של הצוללות מסדרת ניצחון כוללים 16 טילי M45 או M51 בעלי שישה עד עשרה ראשי נפץ גרעיניים בעוצמה של כ-75 קילוטון וארבעה צינורות טורפדו בקוטר 533 מילימטר. ב-3 בפברואר או ב-4 בפברואר 2009 במהלך פעילות סיור באוקיינוס האטלנטי, התנגשה הצוללת Le Triomphant בצוללת הצי המלכותי HMS Vanguard. כתוצאה מהתנגשות בעומק האוקיינוס לצוללת הצרפתית נגרם נזק לכיפת הסונאר בחזית הצוללת. משרד הכוחות המזוינים מסר כי האירוע לא גרם לפציעות בקרב הצוות ולא סיכן את הבטיחות הגרעינית בכל עת. מדיה וקבצים בנושא הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון בוויקישיתוף SSBN Triomphant Class, Naval Technology (באנגלית אמריקאית) Williams, Rachel; Norton-Taylor, Richard (2009-02-16). "Nuclear submarines collide in Atlantic". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-06-15. French, UK nuclear submarines in Atlantic collision, France 24, ‏2009-02-16 (באנגלית)
השיר על התוכי יוסי

"השיר על התוכי יוסי" הוא שיר שנכתב על ידי אברהם חלפי. השיר הולחן על ידי מיקי גבריאלוב והושר על ידי אריק איינשטיין. את השיר כתב חלפי בשנת 1935. בזמן כתיבת השיר התגורר בחדר בדירה ששכר. אֶקְנֶה לִי תֻּכִּי וּשְׁמוֹ יִהְיֶה יוֹסִי עִמּוֹ אֲשׂוֹחֵחַ עֵת אִישׁ לֹא יִשְׁמַע הדובר מבקש לרכוש תוכי כדי לשוחח עמו כדי לא להיות בודד. זהו כנראה תוכי עצוב מאד, אך זהו האלטר אגו של הדובר. המשורר מבקש רע כדי לספר לו את סודותיו הכמוסים ביותר ואין שומע זולתו. הסוד הראשון הוא העצבות. המשורר המשוחח עם התוכי אומר לו: "הֲתֵדַע, תֻּכִּי יוֹסִי, אַתָּה יֶלֶד לִירִי". משורה זו מתברר כי המשורר מספר על עצמו וזאת הוא עושה דרך שיחה עם התוכי. בשורה זו יש רמז ארס פואטי על כך שחלפי עוסק בשירה לירית. בניגוד למשוררי התקופה שכתבו שירה ציונית על ארץ ישראל היפה והמולדת החדשה, חלפי מוסיף לשיר את המילה מולדת וייתכן שהוא מבקש לומר כי המולדת היא בראש מעייניו היא לא מקום גאוגרפי מסוים אלא האדמה, המולדת אליה שב כל אדם באשר הוא. ”"וְיָשׁוּב אֶפְרְךָ מֵהַכְּלוּב לַמּוֹלֶדֶת – / מִן הַכְּלוּב הַלָּבָן לֶעָפָר הַצָּהֹב"”. חלפי שהיה מתבודד רומז על כך בשיר: ”"עֲרִירִי, בְּלִי אִשָּׁה תֻּכִּיָּה וְיוֹלֶדֶת, לְתֻכִּי שֶׁכָּמוֹךָ אָסוּר לֶאֱהֹב"”. בשורות הסיום של השיר מתבררת מטרת השיר. חלפי המשורר מבקש נחמה בשיחה עם התוכי שתפיג את בדידותו, רצון לאדם שיוחח איתו.”פַּטְפֵּט, תֻּכִּי יוֹסִי, / נַחְמֵנִי כַּזַּיִת,/ לִבִּי הַיּוֹם רֵיק"”. וְאָז אָנֹכִי בְּתוּגַת הַמְּאִירִי / אֶלְחַשׁ לַקִּירוֹת: יוֹסִי מֵת, / יוֹסִי מֵת" חלפי השתייך לקבוצתת משוררים ואנשי רוח שנקראה חבורת יחדיו שאחד ממשוררי הקבוצה היה המשורר אביגדור המאירי. בשנת 1933 פרסם המאירי את הפואמה "חלומות של בית רבן". בשיר מתאר המאירי את ילדותו הבודדת בהונגריה לאחר מות הוריו שבעקבות מותם נאלץ להתגורר עם סבו. בילדותו סיפר המאירי לחלפי, כי בילדותו היה לחברו הטוב ביותר תוכי שמת כנראה מצער לאחר מות בנה של סוכנת הבית. את השיר הלחין מיקי גבריאלוב לבקשתו של אריק איינשטיין. השיר צעד 7 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג' ובשיאו הגיע למקום ה-13. השיר מופיע באלבומו של איינשטיין, "אוהב להיות בבית". הסיפור מאחורי "שיר על התוכי יוסי" של אברהם חלפי - אל תוך השיר, באתר אל תוך השיר, ‏27 ביולי 2022 אמיר בן-דוד, אַתֶּם זוֹכְרִים אֶת הַשִּׁירִים • שיר 12: "השיר על התוכי יוסי" מאת אברהם חלפי, ‏23 בספטמבר 2021 אריק איינשטיין - שיר על התוכי יוסי, סרטון בערוץ "מוזיקה ישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 04:36) עשור למותו של אריק איינשטיין: בעקבות הסודות של השיר המוכר, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 13:06) הסיפור מאחורי "שיר על התוכי יוסי" של אברהם חלפי - אל תוך השיר, באתר אל תוך השיר, ‏27 ביולי 2022 אמיר בן-דוד, אַתֶּם זוֹכְרִים אֶת הַשִּׁירִים • שיר 12: "השיר על התוכי יוסי" מאת אברהם חלפי, ‏23 בספטמבר 2021