laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריק אנדרסן

אריק אנדרסן בדנית: Erik Andersen ‏; 10 באפריל 1904 - 27 בפברואר 1938), שחמטאי דני שהיה אלוף דנמרק בשחמט 12 פעמים בשנים (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936) ואלוף ארצות הצפון פעמיים: בשנת 1930, הגן על תוארו בשנת 1934 בדו-קרב מול גדעון סטולברג ונוצח על ידי אריק לונדין 3.5-2.5 בשנת 1937. אנדרסן הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן בשנת 1923 (ניצח: אהרון נימצוביץ' ). בשנת 1924 הגיע למקום השלישי בתחרות קופנהגן (ניצחו: יוהנס גירסינג וקינץ) והגיע למקום השני בתחרות ראנדרס (ניצח: קיר). בשנת 1927 חלק אנדרסן מקום 4-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: גזה מארוצי). בשנת 1928 הגיע למקום הרביעי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1929 חלק מקום 5-6 בתחרות גטבורג (אליפות הצפון, ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1930 חלק מקום 4-5 בתחרות סווינמונדה (ניצח: פרידריך זמיש). בשנת 1931 הפסיד בדו-קרב ליסטה סטולץ 1.5-4.5. בשנת 1933 חלק אנדרסן מקום 3-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1935 חלק מקום 8-9 בתחרות באד נויהם (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1937 הגיע למקום ה-13 בתחרות יוראטה (האליפות הרביעית של פולין, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר). אנדרסן שיחק בנבחרתה האולימפית של דנמרק בשש אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936). באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +8 -3 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), דנמרק זכתה במדליית הכסף [1] באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח השני השיג תוצאה של +9 -4 =3 [2] באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -5 =3 [3] באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +4 -8 =4 [4] באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -4 =6 [5] באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הראשון השיג תוצאה של +7 -10 =1 [6]. בין היתר ניצח את השחמטאים וסיה פירץ, רודולף שפילמן, ולדאס מיקאנס, ויליאם וינטר, יוסף פורת וסיים בתיקו עם ראובן פיין באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -7 =6 [7] אריק אנדרסן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי
נס ירוק

הנס הירוק הוא דגל היסטורי אשר הונף בידי ספינות סוחר איריות מן המאה ה-17 ועד תחילת המאה ה-20. הדגל כולל שדה ירוק עם נבל בריאן בורו מוזהב ובקנטון מופיע דגל אנגליה (צלב ג'ורג' הקדוש), דגל האיחוד בשילובו של דגל סקוטלנד (עד שנת 1801) או דגל הממלכה המאוחדת בשילובו של צלב פטריק הקדוש. הדגל הופיע בספרי הדגלים הבאים: 1685 טבלת הדגלים של דונהם 1700 טבלת הדגלים של לן 1799 דגלי כל האומות 1848 דגלי כל האומות 1889 ציורי דגלי כל האומות - האדמירליות הבריטית 1917 ספר הדגלים של הנשיונל ג'יאוגרפיק מדגל זה נותר כיום רק דיון היסטורי על מעמדו כדגל ימי רשמי באיים הבריטיים או לחלופין כדגל בלתי רשמי אשר הונף על ידי ספינות סוחר איריות ספורות. נס אדום נס לבן נס כחול נס ירוק, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאונטאון ברוקלין

דאונטאון ברוקלין (באנגלית: Downtown Brooklyn) הוא מרכז העסקים הראשי השלישי בגודלו בעיר ניו יורק (אחרי אזור מידטאון מנהטן ואזור לוור מנהטן) במדינת ניו יורק שבארצות הברית. השכונה נמצאת ברובע ברוקלין של העיר ניו יורק, בחלקו הצפון מערבי של הרובע. בשכונה מספר מבנים גבוהים בהם מגדל בנק ויליאמסבורג סייבינגס ומרכז מטרוטק היוצרים קו רקיע ייחודי לאזור. אזור דאונטאון ברוקלין, בדומה לאזור מנהטן, היה מיושב עד ראשית המאה ה-17 על ידי שבט הלנאפי האינדיאני. לאחר הגעת המתיישבים ההולנדים לאזור, ובסמוך להתיישבות שהקימו באי מנהטן (שנקראה ניו אמסטרדם), הקימו גם התיישבות באזור דאונטאון ברוקלין - בשם זה (בהולנדית: Breuckelen). עד שנת 1814 היה אזור ברוקלין מיושב בדלילות רבה. תחילת פעולתה של מעבורת קיטור בין ברוקלין לבין מנהטן הביאה להתיישבות צפופה יותר באזור, ולהפיכת ברוקלין לפרוור של מנהטן, ובמקביל הפך אזור דאונטאון ברוקלין למרכז העסקים האזורי של ברוקלין. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19 הפכה ברוקלין למרכז תנועה למלחמה בעבדות בארצות הברית, ובעיר הוקמו כנסיות רבות שפעלו נגד העבדות. לאחר מלחמת העולם השנייה אימצה מחלקת התכנון העירוני של העיר ניו יורק תוכנית להפוך את אזור דאונטאון ברוקלין למרכז עסקים כלכלי ולמרכז תרבותי. במסגרת תוכנית זו הוחלט להקים באזור מבני ממשל, והורחב רחוב אדמס (Adams Street), לימים רחוב בוארום (Boerum Place) המוביל לאזור. בשנת 1969 הוכנה תוכנית פיתוח חדשה ובה שם דגש על פיתוח מסחרי של דאונטאון ברוקלין, אולם המשבר הכלכלי של שנות ה-70 הקשה על הפיתוח האזורי. באזור דאונטאון ברוקלין ממוקמים מרכז מטרוטק, בניין רובע ברוקלין, בתי המשפט של מחוז קינגס ובית המשפט המרכזי הפדרלי של המחוז המזרחי של ניו יורק. כמו כן ממוקמים באזור מוסדות השכלה גבוהה רבים ובהם בית הספר למשפטים של ברוקלין, אוניברסיטת פוליטכניק, מכללת ניו יורק לטכנולוגיה, אקדמיית ברוקלין למוזיקה ואוניברסיטת לונג איילנד. בין מוסדות התרבות של הרובע ניתן למנות את מוזיאון התחבורה של ניו יורק. גשר ברוקלין וגשר מנהטן מקשרים בין האי מנהטן לבין אזור דאונטאון ברוקלין. באזור פועלים מספר קווים של הרכבת התחתית של ניו יורק (קווים 2, 4, 5, A, C, F, G, B, D, M, N, Q ו-R). טרמינל אטלנטיק הממוקם באזור, משמש תחנה של קו הרכבת לונג איילנד. מאז אמצע המאה ה-18, היה אזור דאונטאון ברוקלין אזור מסחרי בעיקרו ולא אזור מגורים. מאז ראשית המאה ה-21 החלו להיבנות באזור מספר פרויקטי דיור ובהם פרויקט רחוב ליווינגסטון הכולל 7 בניינים בני 15 קומות בהם 1,000 יחידות דיור. תוכנית פיתוח משנת 2004 נועדה לעודד בנייה צפופה למגורים באזור, במסגרתה מתוכננים בניית 14,000 דירות מגורים חדשים באזור. מפה של אזור דאונטאון ברוקלין מפה של אזור דאונטאון ברוקלין בה מסומנים אזורים מתפתחים גלריית תמונות של אזור דאונטאון ברוקלין באתר NYCfoto.com ההיסטוריה של אזור דאונטאון ברוקלין, באתר הפארקים של עיריית ניו יוקר
קו רקיע

קו רקיע של עיר הוא מונח המתאר את האופק של העיר, ובו צלליות המבנים הבולטים ביותר באותה עיר, כדוגמת גורדי שחקים, גשרים, גלגל ענק ועוד. קו הרקיע מהווה "טביעת אצבע" של העיר, ולרוב מהווה סמל או אמצעי זיהוי שלה כמראה מקום המופיע בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ואף סמלים רשמיים של העיר. בערים בהן מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית או סימני היכר ארכיטקטוניים בולטים, מוודאים שקו הצללית יכלול מבנים אלה, ולכן קו הרקיע שנבחר אינו בהכרח קו ישר גאוגרפי החוצה את העיר במרכזה מצפון לדרום, או מזרח למערב, אלא נבחר קו אשר יכלול את מירב המבנים האמורים. קווי הרקיע הידועים ביותר בעולם הם אלו של הונג קונג ושל ניו יורק אשר כלל את מגדלי התאומים קודם לנפילתם בפיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. ערים רבות, בהן תל אביב הוסיפו את קו הרקיע שלהן לסמל העיר. מדיה וקבצים בנושא קו רקיע בוויקישיתוף 15 קווי הרקיע הידועים בעולם, באתר Di Serio פרויקט קו הרקיע - אוסף תמונות של קווי רקיע ברחבי ארצות הברית קווי הרקיע הידועים בעולם קווי הרקיע הידועים בעולם, לפי אתר Emporis
טים טאם

טים טאם (אנגלית: Tim Tam) הוא חטיף המיוצר על ידי החברה האוסטרלית Arnott's, מאז שנת 1964. זהו מעין ופל משני ביסקוויטים שביניהם קרם (לרוב שוקולד) ועליו ציפוי שוקולד. בחבילה אחת של טים טאם יש 11 יחידות, ובדגם הציפוי הכפול 9. ייחודו של החטיף בנוהג להשתמש בו כקשית שתייה. מקור השם "טים טאם" הוא בשמו של סוס מרוץ. ב-1958 הלך בעלי החברה דאז, רוס ארנוט, לצפות במרוץ סוסים בקנטקי והחליט שהחטיף ייקרא על שם הסוס הזוכה (טים טאם). על פי נתוני היצרנית, היקף המכירות השנתי עומד על כ-35 מיליון חבילות ברחבי העולם (כ-400 מיליון יחידות). שיא המכירות הוא באוסטרליה, שם צורך אדם בממוצע כ-1.7 חבילות טים טאם בשנה. את חטיף הטים טאם נהוג לאכול באופן הבא: אכילת פינה אחת בביסקוויט והפינה הנגדית, טבילת אחת הפינות במשקה חם (כגון חלב, קפה, תה, שוקו ואף ליקר) ושתייתו דרך החור שנוצר באחת הפינות. כך, הציפוי, הקרם והביסקוויטים נמסים בחום המשקה. לבסוף אוכלים בזריזות את הטים טאם כשהוא נמס מבפנים, לפני שהוא מתפרק. כדי למנוע את התפרקות החטיף, פותח טעם ה'ציפוי הכפול' שנועד ליצור מעטפת חיצונית קשיחה יותר לטים טאם. בנוסף, יש המקפיאים את הטים טאם מראש כדי להעניק לו יציבות בזמן שהמילוי נמס. בדומה לחטיפים מצליחים רבים, פותחו מספר טעמים לטים טאם, ובהם: קלאסי (שוקולד חלב), ציפוי כפול, קרמל, מוקה, שוקולד מריר, שוקולד צ'ילי (מתובל), פירות יער, טראפלס ותפוז. ב-2004 יצאה החטיף טים טאם בסדרת חטיפים שהכילו כמות זעומה של אלכוהול. על החברה נמתחה ביקורת בשל כך [1], בטענה שבהתחשב בפופולריות של החטיף, מכירתו במרכולים רגילים עלולה לגרום לילדים לפתח התמכרות לאלכוהול. ב-2006 הוציאה החברה מהדורה מוגבלת של טים טאם בטעם תות שדה, שאחוזים ממכירתו נתרמו למאבק בסרטן השד. חברת ארנוט'ס השיקה ב-2005 טים טאם בצורה חדשה: כדורי ביסקוויט מצופים שוקולד (במקום שני ביסקוויטים מלבניים). מרבית המכירות של המוצר הן באוסטרליה ובניו זילנד. עד לאחרונה ניתן היה להזמינו דרך האינטרנט. החטיף פופולרי גם ברחבי העולם: בארצות הברית נמכר הטים טאם תחת השם "Double Trouble" (צרות כפולות). ניתן היה להשיגו במארזים של 3 חבילות. בבריטניה נמכר מוצר דומה שיצא לשוק כ-30 שנה לפני הטים טאם האוסטרלי ומיוצר על ידי חברה מתחרה. עם זאת, הטים טאם מיובא לבריטניה בקנה מידה נרחב. לישראל הגיע הטים טאם בעקבות ביקוש בקרב ישראלים שגרו או טיילו באוסטרליה. מיובאים בעיקר הטעמים "קלאסי" ו"ציפוי כפול". בשנת 2004 נמכרו בישראל כ-700,000 חבילות.[דרוש מקור] הטים טאם מיובא גם לאירלנד, קנדה, הונג קונג, סינגפור, הפיליפינים, הודו, אינדונזיה, יפן, סין וטאיוון. מדיה וקבצים בנושא טים טאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טים טאם טים טאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דף המוצר באתר Arnott's (אנגלית) על מכירת טים טאם בישראל (באנגלית)
קניהפוטם

קֶניַהפּוֹטָם (שם מדעי: Kenyapotamus) הוא סוג של פרסתן קדום הנחשב לאב קדמון של ההיפופוטם המודרני. הוא חי באפריקה בתקופת המיוקן לפני 16 עד 8 מיליוני שנים. שמו ניתן לו בשל כך שמאובניו נמצאו בשטח שכיום שוכנת בקרבו מדינת קניה. אף שהמידע אודות הקניהפוטם דל, מבנה השיניים שלו דמה לזה של הקסנוהירוס (Xenohyus), חזיר אירופאי שחי בתחילת המיוקן. עובדה זו הביאה מדענים אחדים למסקנה כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמים הם הפקארים והחזירים. מחקרים מולקולריים מסוף המאה ה-20 ומראשית המאה ה-21 מציעים כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמיים הם דווקא הלווייתנאים, ולא מכפילי הפרסה. ניתוח מורפולוגי של מאובני לווייתנאים ומכפילי פרסה, שכלל גם את הקניהפוטם, תמך בבירור בקשר בין משפחת ההיפופוטמיים לבין משפחת האנתרקותריים, משפחה של מכפילי פרסה קדמונים שנכחדו. בסוג שני מינים: K. coryndoni ו-K. ternani. קניהפוטם, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קניהפוטם, באתר GBIF (באנגלית) Petronio, C. (1995): Note on the taxonomy of Pleistocene hippopotamuses. Ibex 3: 53-55.
לואי המגמגם

לואי השני "המגמגם" (בצרפתית: Louis II le Bègue; ‏1 בנובמבר 846 – 10 באפריל 879) היה מלך פרנקיה המערבית בשנים 877–879 ומלך אקיטן בין 867–879. לואי היה בנם של המלך קרל הקירח וארמנטרוד מאורליאן. ב-10 בפברואר 856 אביו השיא אותו לאחת מבנותיו של אריספו דוכס ברטאן שהעניק ללואי, שהיה בן עשר שנים בלבד, את דוכסות לה מאן ואת העיר לה מאן כבירתו[דרושה הבהרה]. צעדים אלה גרמו למורת רוח בקרב אנשי האצולה של ברטאן. בנובמבר 857 נרצח אריספו דוכס ברטאן וב-858 סאלומון מברטאן ורובר החזק מרדו בקרל הקירח וקראו ללודוויג הגרמני מלך פרנקיה המזרחית לפלוש לפרנקיה המערבית. בספטמבר של אותה שנה לודוויג הגרמני הגיע לאורליאן, פגש את מנהיגי המורדים וגירש את לואי מלה מאן. בשנת 867, בימי שלטון אביו, הוא הוכתר למלך אקיטן. כאשר קרל הפך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה ונסע להגן על איטליה, השאיר את לואי כעוצר הממלכה תחת פיקוח יועציו ונציגי הכנסייה. במות אביו הם הכריחו את לואי להכיר בסמכותם למנות את המלך והכתירו אותו בתנאי שישמור על זכויותיהם. נתון למרותם, ללואי לא הייתה הרבה השפעה פוליטית. בתקווה לשנות את המצב, הוא החליש את הכתר על ידי חלוקת נחלות שונות במטרה לזכות בתומכים. בשנת 862 הוא נישא לאנסגרדה מבורגונדיה ולהם נולדו שני בנים, לואי וקרלומן. מאשתו השנייה, אדלייד יהודית מפריז, נולדה לו בת אחת, הנסיכה ארמנטרוד. מאשתו השלישית, לואיטגרד מסקסוניה, נולד לו בן נוסף, שארל, שנולד לאחר מות אביו. בריאותו של לואי הייתה רופפת והוא מת שנתיים בלבד אחרי אביו. לאחר מותו, חולקה הממלכה בין שני בניו, לואי וקרלומן. מדיה וקבצים בנושא לואי המגמגם בוויקישיתוף לואי המגמגם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דה דאם

דה דאם (בהולנדית: de Dam, "הסכר") הוא שמה של כיכר העיר של אמסטרדם. הכיכר ממוקמת במרכז העיר העתיקה של אמסטרדם. כיכר דאם ניצבת במקום בו ניצב בעבר סכר על נהר האמסטל. סכר זה נתן את שמו לעיר אמסטרדם ("הסכר על האמסטל"). הסכר נבנה בשנת 1270 ומשני צדיו נבנה היישוב הראשון באזור, שהיווה את ראשיתה של העיר. במהלך השנים הורחב הסכר והפך לכיכר העיר שהלכה והתפתחה סביבו. הכיכר הקיימת כיום מורכבת למעשה משתי כיכרות שאוחדו. הסכר המקורי – Middeldam ("הסכר האמצעי") ו-Plaetse – כיכר סמוכה שעמדה ממערב לסכר. בסמוך לכיכר פעל שוק דגים שהיווה את המרכז המסחרי של אמסטרדם, ובהמשך מרכז הממשל של אמסטרדם (והוקם בכיכר בית המשקולות, אשר נהרס בשנת 1808 בהוראת המלך לודווייק הראשון). בשל פעילות זו הוקם בסמוך לכיכר בניין עיריית אמסטרדם. בשנת 1808 הפך בונפרטה את בניין העירייה לארמון המלכות, ושינה את מבנה הכיכר על מנת לשפר את הנוף מהארמון ואת חזותו. את המשכו של נהר האמסטל (ה"דאמראק" – Damrak) צפונית לסכר, ייבשו במהלך המאה ה-19, ובשטחים שיובשו הוקם בניין הבורסה של אמסטרדם בשנת 1837. הבניין נהרס בשנת 1903, ובמקומו הוקמה בשנת 1914 חנות הכלבו דה ביינקורף. בשנת 1856 נחנכה בכיכר אנדרטת מלחמה שנקראת "האיחוד" (De Eendracht – "דה אנדראכט") בנוכחות המלך וילם השלישי. אנדרטה זו הוסרה בשנת 1914. בשלהי המאה ה-19 הפכה הכיכר למרכז תחבורה, ומספר קווי חשמלית עברו דרכה. בראשית המאה ה-20 הועברו קווי חשמלית אלה לסטציונספליין (Stationsplein). בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הפכה הכיכר למעשה לכיכר הלאומית של הולנד, ונערכו בה הפגנות פוליטיות רבות. ב-7 במאי 1945, יומיים לאחר כניעת הכוחות המזוינים הגרמניים בהולנד במלחמת העולם השנייה, טבחו חיילים גרמנים עשרות הולנדים שהתאספו בכיכר כדי לחגוג את השחרור. (אנ') ב-4 במאי מדי שנה נערך בכיכר טקס יום הזיכרון ההולנדי (Nationale Dodenherdenking) בסמוך לאנדרטה הלאומית שהוקמה בכיכר בשנת 1956. מספר פעמים במהלך השנה (בחגים כגון חג המולד וביום המלכה) נערך בכיכר יריד. הכיכר ממוקמת במרכז ההיסטורי של העיר אמסטרדם, כ-750 מטרים דרומית לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם. צורת הכיכר רבועה, אורכה כ-200 מטרים ממזרח למערב וכ-100 מטרים מצפון לדרום. היא מקשרת בין הרחובות דאמראק ורוקין, העוברים לאורך נהר האמסטל ומקשרים בין התחנה המרכזית למונטפליין (כיכר המטבעה). הכיכר משמשת גם כמפגש הרחובות ניוונדייק (Nieuwendijk), קאלוורסטראט (Kalverstraat) ודאמסטראט (Damstraat). הכיכר נמצאת בסמוך לרובע החלונות האדומים של אמסטרדם, בדה ואלן. בקצה המערבי של הכיכר ממוקם הארמון המלכותי הבנוי בסגנון נאו-קלאסי. מבנה זה שימש כבניין העירייה החל משנת 1655 והפך לארמון בשנת 1808. בסמוך לו, בצדה הצפוני של הכיכר, נמצאת הכנסייה החדשה שנבנתה בשלהי המאה ה-15 בסגנון אדריכלות גותית. כמו כן נמצא בכיכר מוזיאון שעווה – סניף של רשת מוזיאוני השעווה של מאדאם טוסו. בצדה המזרחי של הכיכר נמצאת האנדרטה הלאומית שהוקמה בשנת 1956 לזכר חללי מלחמת העולם השנייה. כמו כן, בצד זה של הכיכר נמצא מלון קרסנאפולסקי וחנות הכלבו דה ביינקורף. תצלום פנורמי של הכיכר
מרקו מרין

מרקו מרין (בגרמנית: Marko Marin, נולד ב-13 במרץ 1989 בגרדיסקה שביוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן גרמני ממוצא סרבי המשחק בעמדת הקשר בפרנצווארוש לזכותו של מרין 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה. מרין החל את הקריירה שלו בקבוצות נוער. עד 1996 שיחק מרין בקבוצת "SG 01 Hoechst", ולאחר מכן עבר לאיינטרכט פרנקפורט. בשנת 2005 עבר מרין לאקדמיית הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך, ולאחר שנה באקדמיית הנוער עבר לשחק למשך עונת 2006/2007 בבורוסיה מנשנגלדבך ב', קבוצת המילואים של המועדון. ב-2007 חתם מרין על חוזה ל-3 שנים בקבוצה הבוגרת של מנשנגלדבך. באותה שנה נכלל בסגל הנבחרת האירופאית לטורניר גביע מרידיאן של שנת 2007. בעונת 2007/2008 הוא העפיל עם קבוצתו לליגה הגרמנית הראשונה, לאחר שזכה איתה באליפות הליגה השנייה. ב-9 באוגוסט 2008 הוא כבש שלושער, במהלך משחק קבוצתו מול פיטצ'ה בילפלד בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. בעונת 2009/2010 הועבר מרין לורדר ברמן תמורת 8.5 מיליון אירו. מרין זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של גרמניה במהלך שנת 2007, ושיחק במדיה ב-6 משחקים במהלכם כבש שער אחד. ב-16 במאי 2008 נכלל מרין על ידי המאמן יואכים לאב בסגל נבחרת גרמניה המורחב ליורו 2008, אך לא צלח את הניפוי הסופי מהסגל שנערך ב-28 במאי. הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ב-27 במאי של אותה שנה במשחק מול נבחרת בלארוס, לאחר שנכנס כמחליף בהפסקת המחצית במקום בסטיאן שוויינשטייגר. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-20 באוגוסט במשחק מול נבחרת בלגיה. ב-28 באפריל 2012 חתם מרין על חוזה שיחל בעונת 2012/2013 עם צ'לסי. ב-19 ביולי 2012 הוא כבש שער במשחק הבכורה שלו במדי צ'לסי, בניצחון 2-4 על סיאטל סאונדרס מה-MLS במשחק ידידות.. מרין סיים את העונה עם זכייה בליגה האירופית, על אף שלא שותף בניצחונה של צ'לסי 1-0 על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר. ביולי 2013, לאחר שמיעט לקבל דקות משחק במדי צ'לסי, הושאל לשנה אחת לקבוצת סביליה מהליגה הספרדית, עמה זכה עונה שנייה ברציפות בליגה האירופית, שוב לאחר ניצחון על בנפיקה. הפעם מרין שותף כמחליף במשחק הגמר, אך הוחלף בעצמו לקראת תום ההארכה בקווין גאמיירו, שכבש את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים. בתום העונה הושאל לפיורנטינה האיטלקית. ב-21 בינואר 2015, הושאל מרין בשנית, כשהפעם הושאל לחצי עונה לאנדרלכט הבלגית. ב-25 באוגוסט 2015 שוב מירן הושאל, והפעם לטרבזונספור הטורקית עד לסוף העונה. ב-22 באוגוסט 2016 חתם מרין באולימפיאקוס על חוזה קבוע, לאחר שבארבע קבוצותיו הקודמות שיחק כמושאל מצ'לסי. צ'לסי הליגה האירופית: 2012/2013 סביליה הליגה האירופית: 2013/2014 אולימפיאקוס אליפות יוון: 2016/2017 הכוכב האדום בלגרד אליפות סרביה: 2018/2019 גרמניה עד גיל 21 אליפות אירופה: 2009 גרמניה גביע העולם: 2010 (מקום שלישי) מדיה וקבצים בנושא מרקו מרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרקו מרין מרקו מרין, ברשת החברתית פייסבוק מרקו מרין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרקו מרין, ברשת החברתית אינסטגרם מרקו מרין, באתר Transfermarkt מרקו מרין, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מרקו מרין, באתר Soccerway מרקו מרין, באתר BDFutbol מרקו מרין, באתר WorldFootball.net מרקו מרין, באתר National Football Teams מרקו מרין, באתר FootballDatabase.eu מרקו מרין, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt צ'לסי רכשה את מרקו מארין, באתר וואלה, 28 באפריל 2012 סוכנויות הידיעות, צ'לסי החתימה את מרקו מארין מברמן עבור 8 מיליון יורו, באתר כלכליסט, 29 באפריל 2012 ynet ספורט, רביעייה לצ'לסי מול סיאטל, דיווח: בניון יימכר, באתר ynet, 19 ביולי 2012
מטא (בודהיזם)

מֵטָּא בפאלי (mettā) או מַאִיטְרִי בסנסקריט (maitrī), שפירושה נדיבות-לב אוהבת, היא מצב תודעה חיובי. התשיעית מעשר הפרמיטה המובילות להארה בבודהיזם וכן הראשונה ממעלות ברהמה ויהרה (המצבים הנשגבים). תרגומים נוספים של המילה הם: "נדיבות-אוהבת", "חברתיות", "סימפתיה", "רצון טוב", "נדיבות ו"התעניינות פעילה באחרים". מטא היא יותר מחמלה. חמלה יכולה לנבוע מהצד הרגשי והיא יוצרת צער או מעשה טוב בעוד שמטא היא אהבה כלפי כל הברואים ושמחה כאשר טוב להם. יש הבדל משמעותי בין אהבה של גבר לאישה, אהבת אם לילד וכדומה לבין האהבה המגולמת במטא. אהבה רגילה מייצגת צורך להיות עם האובייקט האהוב, השתוקקות אליו או לנוכחותו והיא יכולה להיות אחת מסיבות הסבל (הנובע מהשתוקקות לדברים או היאחזות בהם) בעוד שמטא היא אהבה ללא היאחזות. אחת מצורות המדיטציה הפופולריות היא המדיטציה של נדיבות-אוהבת (אהבה ללא הצמדות) אשר מתבטאת בדאגה לאחר ללא כל אנוכיות. תרגול המדיטציה הוא בקו פנים-חוץ, כלומר המתרגל מתחיל בעצמו, אל עבר חבר טוב ומכיל את החבר בעצמו, לאדם נייטרלי (שאין כלפיו רגשות, לא לחיוב ולא לשלילה) ומכיל את האדם בתוכו, יחד עם העצמי והחבר, אל אדם שמפריע למתרגל (כלומר יש כלפיו רגשות שליליים אבל לא שנאה) וגם אותו המתרגל צריך להכיל בתוך עצמו לבסוף המתרגל מכיל בתוכו את כל היצורים שביקום. בכל אחד ואחד מהשלבים המתרגל חייב לסמפט את האדם ולשאוף לטוב עבור אותו אדם, במקביל לשאיפה לטוב עבור עצמו. המדיטציה מורכבת משישה שלבים אשר בהם המטא מכוונת אל: עצמך חבר טוב – יש להימנע מלבחור מישהו שהינך נמשך אליו מינית, מישהו שצעיר ממך בהרבה או מבוגר ממך בהרבה וכן אדם מת מכר – יש לבחור אדם שאתה במגע עמו ביומיום אך אינו מעלה תחושות חיוביות חזקות או שליליות חזקות אויב – מומלץ לא לבחור אדם שתחושותיך השליליות כלפיו הן קיצוניות, אלא אם כן הינך מבוסס היטב במדיטציה הארבעה הנ"ל – התייחס אליהם כשווים וראויים בשווה לנדיבות ובהתמדה, שאר הישויות ביקום. פרמיטה מדיה וקבצים בנושא מטא בוויקישיתוף מטא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מטה

האם התכוונתם ל... מַטֶּה – מקל (לעיתים בהקשרים מיסטיים), שרביט מטה קסם – שרביט המשמש קוסם לביצוע קסמים מטה משה – מקלו של משה מטה (כיוון) – הכיוון תחתון מַטֶּה (מפקדה) – המקום שבו מרוכזת פעילותו של ארגון, מפקדה מטה (צבא) – אוסף של קצינים, מאגפים או חילות שונים, אשר תפקידם לסייע לפעולתו של מפקד היחידה מטה כללי – המפקדה הראשית של הצבא מֶטַה – במיתולוגיה היוונית, הייתה אשתו של איגאוס (על שמו נקרא הים האגאי), אשר לא ילדה לו כל יורש מטה (עכביש) (Meta) – סוג של עכביש מטה (מחוז) (Meta) – מחוז בקולומביה מטה (נהר) (Meta) – נהר שזורם בקולומביה ובוונצואלה מיטה (בכתיב חסר: מִטה) – רהיט שמשמש לשינה מאטה – מושג בג'ודו, ביפנית, שמשמעותו "עצירה" או "פסק זמן"; נאמר לרוב למטרת מתן או ביטול "שידו", או בחינת ניקוד שאינו ודאי מֵטָּא (בודהיזם) או מַאִיטְרִי – מושג בודהיסטי של "נדיבות־אוהבת" מטא – תחילית יוונית שפירושה "אחרי־" או "מעבר" מֶטָא (חברה) – שמה של חברת "פייסבוק בע"מ", המפעילה את הרשתות החברתיות פייסבוק, אינסטגרם, וואטסאפ ועוד, החל מסוף שנת 2021 אישים גאבור מטה – רופא קנדי, המומחה לחקר וטיפול בהתמכרות מטע מאטה (פירושונים)
אולימפיאדת השחמט 1962

אולימפיאדת השחמט ה-15 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בווארנה, שבבולגריה, בין 15 בספטמבר ל-10 באוקטובר 1962. הנבחרת סיימה במקום 15. משתתפי נבחרת ישראל: יוסף פורת 4+,5=,5- יצחק אלוני 3+,5=,6- משה צ'רניאק 6+,3=,4- יאיר קריידמן 5+,1=,4- צדוק דומניץ 5+,3=,2- גדליהו שפירא 4+,5=,2- תוצאות קבוצתיות: מוקדמות נגד תוניסיה 1:3 - ניצחון נגד רומניה 2:2 - תיקו נגד פוארטו ריקו 1.5:2.5 - ניצחון נגד ארצות הברית 3.5:0.5 - הפסד נגד בולגריה 3.5:0.5 - הפסד נגד שווייץ 2.5:1.5 - הפסד נגד מונגוליה 1:3 - ניצחון גמר ב' נגד איסלנד 0.5:3.5 - ניצחון נגד ספרד 3:1 - הפסד נגד קובה 2.5:1.5 - הפסד נגד פולין 0.5:3.5 - ניצחון נגד מונגוליה 3:1 - הפסד נגד פינלנד 1:3 - ניצחון נגד דנמרק 1:3 - ניצחון נגד אנגליה 2.5:1.5 - הפסד נגד שוודיה 2:2 - תיקו נגד בלגיה 1.5:2.5 - ניצחון נגד שווייץ 1.5:2.5 - ניצחון מידע על התחרות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
משפט השלושים ושמונה

משפט השלושים ושמונה (הל"ח) היה משפט של השלטונות הבריטים נגד חניכי קורס מפקדים של האצ"ל בשנת 1939, שהסתיים בענשי מאסר נגדם. משפט זה ונסיבותיו, דומה למשפט מ"ג אסירי ההגנה שנערך זמן קצר לפניו אך מפורסם פחות ממנו. במשפטים אלה רצו הבריטים להבהיר כי למרות הפשרת היחסים עם היישוב היהודי עקב מלחמת העולם השנייה והאויב הגרמני המשותף, הם לא יסכימו לפעולות מחתרתיות הן בשמאל והן בימין של היישוב היהודי בארץ ישראל. ב-17 בנובמבר 1939 הסתיים קורס מפקדים של אצ"ל שנערך במושבה משמר הירדן. זה היה הקורס הגדול מסוגו מאז קיום הארגון. למחרת, ב-18 בנובמבר 1939 החליט מפקד הקורס להועיד את אותו יום לאימון בשימוש בחמרי נפץ. לפנות בוקר יצאו 32 חניכי הקורס מלווים במפקד וסגנו ובארבעה נוטרים מהמושבה. הפיצוצים נשמעו בתחנת המשטרה הבריטית ליד גשר בנות יעקב ושוטרים נשלחו למקום ברכב שעליו מכונת ירייה. הם אסרו את חברי הקבוצה ומצאו במקום חמרי נפץ. בחיפוש במושבה בבית בו התגוררו החניכים נמצאו שני רובים אוטומטים, אקדח, מחסניות וספרי הדרכה צבאיים. כל הנתפסים הועברו תחילה למשטרת צפת וכעבור ימים אחדים נשלחו הגברים לכלא עכו וארבע הנשים - לבית הסוהר לנשים בבית לחם. ב-21 בדצמבר 1939 נפתח המשפט בבית דין צבאי בעכו. לאחר שני ימי דיון נפסקו עונשי מאסר לכל הנאשמים. ארבע הנשים נידונו לשנתיים מאסר, ששת הצעירים ביותר נידונו לחמש שנים ומפקד הקורס, סגנו, ארבעת הנוטרים ושאר 22 החניכים, נידונו לעשר שנות מאסר. הנשים הועברו לרצות את ענשן בבית לחם אך מפקד הצבאי הראשי לא אישר את גזר דינן והן שוחררו ב-19 בינואר 1940 וחויבו במעצר בית ובהתייצבות במשטרה פעמיים ביום במשך שנה. הגברים נכלאו בכלא עכו, שם נפגשו עם מ"ג אסירי ההגנה וכעבור חצי שנה הועברו למחנה המעצר מזרעה שמצפון לעכו. מקץ שנה שוחררו ששת הצעירים ביחד עם המ"ג. שאר אסירי משמר הירדן שוחררו שנה לאחר מכן. דוד ניב: מערכות הארגון הצבאי הלאומי, חלק שלישי, הוצאת מוסד קלוזנר, 1976. ספר תולדות ההגנה כרך ג' חלק ראשון, הוצאת עם עובד, 1973.
Theoretical Inquiries in Law

Theoretical Inquiries in Law הוא כתב עת משפטי בשפה האנגלית היוצא לאור פעמיים בשנה על ידי מרכז-על ע"ש צגלה למחקר בין-תחומי של המשפט, בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. ב-2017 דורג כתב העת כראשון בעולם במדד ה-Impact Factor מבין כ-600 כתבי העת המשפטיים המתפרסמים מחוץ לארצות הברית, לפי מערכת הדירוגים של Washington and Lee Law School. כתב העת עוסק בתאוריה של המשפט ובתחומים משיקים כאשר יש להם השלכה על סוגיות משפטיות כמו סוציולוגיה, היסטוריה, פילוסופיה וכלכלה. כל גיליון מוקדש לנושא אחר שנידון במסגרת כנס אקדמאים בין לאומי שנערך אחת לחצי שנה. הכותבים לכתב העת כוללים אקדמאים מתחומים מגוונים, ומכך כתב העת משמש במה לעיסוק בתיאוריה משפטנית גם לאקדמאים שאינם משפטנים. מאמרי כתב העת נשפטים בשיפוט אקדמי, ונערכים על ידי מערכת סטודנטיאלית, בפיקוח אקדמי של העורך הראשי ועורכים-אורחים. משרד עורכי הדין גורניצקי ושות' הוא נותן חסות של כתב העת. כתב העת נוסד בשנת 2000 על ידי פרופסור אריאל פורת, שגם ערך אותו עד שנת 2003. לאחר מכן, כיהנו כעורכים ראשיים פרופסורים בכירים נוספים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של Theoretical Inquiries in Law Theoretical Inquiries in Law, ברשת החברתית פייסבוק Theoretical Inquiries in Law, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Theoretical Inquiries in Law, ברשת החברתית LinkedIn Theoretical Inquiries in Law, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Theoretical Inquiries in Law, באתר הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב (באנגלית) ניתן לראות את מקומו בדירוג של ‏Washington and Lee Law School, ‏כאן, תוך סימון non us‏(הקישור אינו פעיל, 19.12.2019)