laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
באסל אל-אסד

באסֶל אל-אסד (בערבית: باسل الأسد; 23 במרץ 1962 - 21 בינואר 1994) היה בנו השני של נשיא סוריה לשעבר, חאפז אל-אסד ואחיו של הנשיא המכהן, בשאר אל-אסד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מגיל צעיר ייעד אותו אביו להיות מחליפו. הוא עמד בראש מערך הביטחון הנשיאותי, והנהיג מאבק עיקש בתופעת השחיתות שפשתה בממשל הסורי. הוא נהג להופיע לבוש במדי הצבא הסורי באירועים רשמיים, וגם היה ידוע כחובב מכוניות ורכיבה על סוסים. ב-21 בינואר 1994 יצא באסל אל-אסד במכונית מרצדס לכיוון נמל התעופה של דמשק, והתנגש במעגל תנועה, ככל הנראה לאחר שנהג במהירות גבוהה ובערפל, ומת במקום. מותו אילץ את אביו לשנות את תוכניותיו, והוא החל לטפח את בנו השני, בשאר, כיורשו. האחרון אכן היה לנשיא סוריה עם מותו של חאפז אל-אסד, בשנת 2000. התקשורת מטעם המשטר הסורי מתייחסת לבאסל כאל שהיד. רחובות וכיכרות נקראו על שמו ברחבי סוריה, ופסלו הוצב בכמה מעריה. באסל נקבר במאוזוליאום בכפר הולדתו של אביו, קרדאחה. בשנת 2000 נטמן לצדו אביו. מדיה וקבצים בנושא באסל אל-אסד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ECI

האם התכוונתם ל... ECI (ראשי תיבות של Earth Centered Inertial) - מערכת צירים המשמשת ייצוגי מיקום ותנועה במדעי החלל ECI Telecom - חברת היי טק ישראלית-אמריקאית בתחום התקשורת
סנטר

האם התכוונתם ל... סנטר (איבר) – החלק התחתון של הפנים סנטר (כדורסל) – אחד מהתפקידים בקבוצת כדורסל סנטר (פוטבול אמריקאי) – שחקן בקבוצת פוטבול אמריקאי סאנטר-עמק הלואר – אחד מחבלי צרפת מרכז מסחרי – מרכז קניות הכולל חנויות ושירותים שונים מרכז סנטור סנטוריני
DiGRA

Digital Games Research Association - DiGRA (בתרגום חופשי לעברית: הארגון הבינלאומי של חוקרי משחקי מחשב) הוא ארגון בינתחומי הפועל ללא מטרות רווח, ששם לו למטרה לפתח ולקדם את: תאוריית המשחקים על בסיס חיבור לשטח, תוך קיום יחסי גומלין עם ההתפתחויות והחדשנות בתחום פיתוח, הפקת משחקי מחשב ושימוש בהם. שיתופי פעולה בין האקדמיה, מוסדות מחקר, ארגונים וחברות עסקיות, איגודים מסחריים, מפתחי משחקי מחשב עצמאיים וקובעי מדיניות. DiGRA נוסד בשנת 2003 וכולל אקדמאים, חוקרים במוסדות מחקר, מפתחי משחקים ומפתחי הדרכה העוסקים באופן מקצועי במשחקי מחשב ובפעילויות בסביבות הידודיות. DiGRA פועל במטרה לתמוך ולקדם את המחקר האקדמי וההכרה המקצועית במשחקי המחשב כשדה מחקרי לגיטימי ורלוונטי. משחקי המחשב מזמנים לחקור סוגיות רבות כגון: יחסי הגומלין בין משחקי מחשב וטכנולוגיית המידע סוגיות חברתיות, פוליטיות ואתיות הקשורות בתחום משחקי המחשב תאוריה ואסתטיקה של המשחקים והחוויה המשחקית ההפקה, הביקוש וצריכת משחקי מחשב התפתחות המדיה אינטראקטיבית, תרבות הגיימינג ותהליכים גלובליים בתחום DiGRA פועל כמענה לצורכי קהיליית החוקרים ומעודד מחקר ברמה גבוהה של משחקי המחשב ואת הפצת ממצאי המחקרים של חברי הארגון בקרב הקהילה המדעית, העסקית והיישומית. ממצאי המחקר מופצים בקרב גורמים שונים כדוגמת מקבלי החלטות, מוסדות וארגונים שונים. לצורך השגת המטרות הללו הארגון: מקיים כנסים שנתיים. מפעיל אתר אינטרנט שכולל ספריה עשירה, קבוצות דיון ועוד. מספק תמיכה לאירועים ולפעילויות הקשורות בחקר משחקי המחשב ברמת המקרו הגלובלית ובאמצעות מרכזי פעילות DiGRA Chapters ברמת המיקרו במדינות. אתר האינטרנט הרשמי של DiGRA Serious Games Source Game Studies Games and Culture Journal
יאטרוגני

יאטרוגני (או יַטְרוֹגֵנִי, על פי האקדמיה ללשון העברית: טִפּוּלָנִי) הוא מונח המתאר השפעות בריאותיות שליליות הנגרמות כתוצאה מטיפול רפואי. בעוד שבדרך כלל המונח יאטרוגני שמור לתוצאות מזיקות של טיפולים בידי רופאים, ניתן להשתמש במונח גם ביחס לפעולות על מקצועות טיפוליים אחרים, כגון פסיכולוגים, מרפאים, רוקחים, אחיות, רופאי שיניים ואחרים. זאת ועוד, מחלות יאטרוגניות אינן מוגבלות לרפואה המערבית, ואף רפואה אלטרנטיבית (או רפואה משלימה) עשויה להיות מקור לנזקים יאטרוגניים. מקור המונח מיוונית: ἰατρός, יאטרו - "מרפא"; γένεσις, גנסיס, "מקור". פירושו המילולי הוא "נגרם על ידי המטפל", ובמשמעותו המקורית עשוי להתפרש כהשפעות חיוביות או שליליות של המטפל. מאז ימי היפוקרטס ידוע כי למרפא קיים פוטנציאל לגרימת נזק. הציווי העתיק "ראשית, אל תגרום נזק" (בלטינית: primum non nocere) הוא אחד מן העקרונות הבסיסיים של האתיקה הרפואית. מחלה יאטרוגנית או מוות שנגרם כתוצאה מטיפול רפואי, בין אם כתוצאה מרשלנות או כתוצאה מטעות מצידו של המטפל, זכתה לסנקציות עונשיות בתרבויות רבות. הפילוסוף איוואן איליץ' הרחיב בספרו "נקמת הרפואה" את המונח יטרוגניות, מנקודת מבט סוציולוגית, לשלושה סוגים: יאטרוגניות קלינית - מחלה או טראומה כתוצאה מטיפול רפואי יאטרוגניות חברתית - פגיעה בבריאות הציבור כתוצאה מתהליכי מדיקליזציה בחברה בהובלת אנשי וגופי רפואה יאטרוגנויות תרבותית - פגיעה בדרכים המסורתיות להתמודדות עם מחלה ומוות, גם כן כתוצאה ממדיקליזציה של החיים עם עליית הרפואה המדעית במאה ה-20, הייתה ציפייה כי הרפואה תשכיל להימנע במידה רבה יותר ממקרי מחלה או מוות יאטרוגניים. אמצעי החיטוי, ההרדמה, האנטיביוטיקה ושיטות ניתוח ממשיכים להתפתח במטרה להפחית השפעות ומקרי מוות יאטרוגניים. קיימים מקורות רבים לנזקים יאטרוגניים, ביניהם: טעות רפואית כתב יד בלתי קריא במרשמי תרופות תופעות לוואי של תרופות שימוש יתר בתרופות המוביל להתפתחות חיידקים עמידים לאנטיביוטיקה שימוש בטיפולים בלתי מוכחים אבחנה מוטעית אי מתן משקל נאות לתלונות החולה באשר להשפעה שלילית של הטיפול זיהומים חיידקיים הנגרמים במהלך אשפוז עינויים רפואיים ניסויים בלתי אתיים בבני אדם מחלות של רופאים הפוגעות באיכות הטיפול (נדיר ביותר) תוצאות יאטרוגניות אינן נגרמות בהכרח כתוצאה מטעויות רפואיות בטיפול. לעיתים תופעות לוואי המהוות חלק מאופיו של הטיפול גורמות לתוצאות היאטרוגניות. לדוגמה, טיפול ברדיותרפיה או כימותרפיה, הנדרשים לאור מצבו של החולה, עלולים לגרום לנשירת שיער, לאנמיה, הקאות, בחילות, נזק מוחי ועוד. קיימים מקרים שבהם התוצאות היאטרוגניות נגרמות עקב רשלנות, או נוהלי טיפול פגומים, כך למשל במקרים שבהם ניתן לחולה מרשם שגוי המחמיר את המחלה, עקב כתב יד בלתי ברור. אחת התופעות היאטרוגניות הנפוצות יותר נגרמת עקב ההשפעה ההדדית של צירוף של תרופות. אלה הם מקרים שבהם הרופא איננו בודק את כל התרופות שהחולה מקבל, בטרם ירשום לו תרופה נוספת. כך נוצרים מצבים שבהם נטילת שתי תרופות שונות גורמת לביטול הדדי של השפעותיהן בגוף החולה, או להגברה בלתי רצויה של השפעותיהן. תופעות אלה גורמות למקרים רבים של תחלואה ותמותה. תרופות אף עלולות לגרום לחולה לתגובות אלרגיות. רשלנות רפואית מונחים חדשים ברפואה ובטכנולוגיית המידע והחלטות בדקדוק (תשע"ד, 2014), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏9 במרץ 2014 "נקמת הרפואה", איוואן איליץ', תרגם י. דרור, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, תשל"ח 1978
סטופה

סְטוּפָּה (סנסקריט: स्तूप; מילולית, "ערימה") היא מבנה מקודש המכיל על פי האמונה שרידים או אפר של בודהה, של אחד מתלמידיו או של תלמידי תלמידיו. על פי המסורת, אחרי מותו של בודהה חילקו את שרידיו לשמונה חלקים, כמספר נתיבי הדרך המתומנת הנאצלת, וכל חלק נשלח למקום שונה, שם נטמן. מעל כל שריד נבנתה סטופה. בשנים שחלפו מאז נבנו עוד אלפי סטופות. חלק מהסטופות קטנות, ואחרות, גדולות יותר, מהוות מקום התכנסות למאמינים ובהן יהיה לרוב צ'אטיה (אולם מבואה). הסטופות שבהן מאמינים שקבורים שרידיו של בודהה הפכו לאתרי עלייה לרגל. עולי הרגל המגיעים למקום נוהגים להקיף את המבנה עם כיוון השעון מהכותל המזרחי – המסמל את הלידה (זריחה), ממנו לדרומי – המסמל את ההארה, למערבי – המסמל את הידע, ולבסוף לצפוני (חשיכה) – המסמל את המוות. בחלק מהסטופות ציורי קיר המתארים מצבים אלו. הסטופה נקראת בשמות שונים בארצות שונות: צ'אדי, דאגובה בסרי לנקה, צ'ורטאן בטיבט, ופגודה ביפן. עקב התחממות הגלובלית מצטמצמים הקרחונים המספקים מים לחבל לדאק Ladakh שבצפון הודו, ובכך נפגעת תפוקת המים מהם. כפרים שונים החלו ליצור סטופות עשויות קרח (אנ') בצורה מלאכותית, על מנת שיספקו מים אף עד לשלהי הקיץ. בחלק מהסטופות אף נחצבו מקדשים. מדיה וקבצים בנושא סטופה בוויקישיתוף topic/dagoba סטופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטופה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) 🇮🇳 earthrise - Ladakh's Ice Stupa Project, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 11:50) The “Ice Stupas” That Could Water the Himalaya
מסת אם

מסת־אם או מטריקס של סלע היא מונח בגאולוגיה המתאר את מסת החומר הבנוי מגרגירים דקים שבו משובצים גרגרים (או גבישים) גדולים בהרבה. מסת־האם של סלע יסוד בנויה מגבישים זעירים, לעיתים מיקרוסקופיים, שבהם משובצים גבישים גדולים בהרבה המכונים פנוקריסטים. מרקם פורפירי זה מאפיין מצב שבו המגמה מתקררת בכמה שלבים. לדוגמה, באנדזיט פורפירי משובצים פנוקריסטים גדולים של פלגיוקלז במסת־אם דקת־גרגיר. בדרום אפריקה כורים את רוב היהלומים מתוך מסת־אם של קימברליט, סלע דמוי חרסית שעברה בליה, המכונֶּה "קרקע צהובה". מסת־האם של סלעי משקע הוא חרסית דקת־גרגיר או טין שבו משובצים גרגרים גדולים יותר. קונגלומרט וברקציה הם שני סוגים של סלעי משקע השייכים לקבוצת הגודל המכונה רוּדיטים, שבה גודל הגרגר גדול מ-2 מילימטר. סלעים אלו נהוג למיין בכמה שיטות, כשאחת מהן היא על פי אחוז מסת־האם מכלל הסלע. לשיטה נוספת למיון סלעים אלה, המתבססת על יחסי הגודל שבין השברים הבונים את הסלע, יש קשר ישיר לאחוז מסת־האם בסלע. אם כל השברים הם באותו גודל הסלע נקרא ממוין היטב (well-sorted), ואם יש גדלים רבים הוא ממוין רע (ill-sorted). בדרך כלל סלע ממוין היטב יכיל מעט מסת־אם, בעוד שאחוז מסת־האם בסלע ממוין רע יהיה גבוה יותר. מדיה וקבצים בנושא מסת אם בוויקישיתוף science/groundmass מסת אם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלפית

סלפית (בערבית: سلفيت) היא עיירה פלסטינית בהרי שומרון, ברשות הפלסטינית ושטח A, ומשמשת כבירת נפת סלפית. סלפית סמוכה לעיר אריאל, ונמצאת כ-3 ק"מ מדרומה. רוב תושביה עוסקים בחקלאות, בעיקר בגידולי זיתים, ענבים ותפוחים. בסלפית נמצאת האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס, בית חולים ע"ש יאסר ערפאת, ותחנת משטרה נפתית. בשנת 2012, החליטה הרשות הפלסטינית לספח את הכפר לעיירה סלפית והוא מקבל ממנה את כל השירותים המוניציפליים. סלפית נזכרת בספרי מס עות'מאניים משנת 1596. באותו זמן נרשמו בה 118 משפחות ו-2 רווקים, כולם מוסלמים. במאות ה-18 וה-19, תחת שלטון האימפריה העות'מאנית, סלפית הייתה אחד מהמרכזים הראשיים בחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין," החופף במידה ניכרת את נחלת שבט אפרים המקראית. אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העות'מאניים. בסקר הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתוארת העיירה כמוקפת כרמי זיתים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה סלפית מעוז המפלגה הקומוניסטית הפלסטינית. לאחר מלחמת ששת הימים יצאו תושבים רבים לעבוד בישראל ובהתנחלויות הסמוכות. בשנת 1978 הוקמה מצפון לסלפית ההתנחלות אריאל שהוכרזה עיר ב-1998. לצורך כך הופקעו מתחומי סלפית 3,500 דונם. האינתיפאדה הראשונה גבתה את חייהם של 7 תושבים. ב-1995 הייתה סלפית העיירה הראשונה שפינה צה"ל במסגרת יישום הסכם אוסלו ב'. לסלפית מספר כניסות. מצפון-מערב קיימת כניסה מכביש 4775, מכיוון צומת אריאל.כניסה זו פתוחה באופן חופשי ומאפשרת כניסה ויציאה לעיר ללא כל הפרעה. דרך נוסף מצפון-מזרח מובילה לכיוון איסכאכא ויאסוף. דרך ממערב לכיוון בורוקין נסללה לאחרונה. גם ממזרח נסללו שתי כניסות חדשות מכיוון לובאן א-שרקיה. מדרום ישנן שתי דרכים המתחברות עם ח'ירבת קיס ופרח'ה. כל הדרכים מפותלות והנסיעה בהן אורכת זמן רב. ב-2007 הסכימה הקרן הגרמנית KfW (אנ'), המשקיעה בפיתוח תשתיות ברשות הפלסטינית, להקים עבור סלפית מתקן לטיהור שפכים, אך המנהל האזרחי לא אישר את הקמתו בתוואי המתוכנן בשטח C ודרש מעיריית סלפית להקים מתקן משותף לסלפית ולאריאל. הפלסטינים סירבו לבנות מתקן משותף בטענה שאריאל היא ישוב בלתי חוקי. הזיהום שנוצר מהביוב של שני היישובים הפך למטרד סביבתי ולמפגע בריאותי. לבסוף, בשנת 2015 אושרה ותוקצבה הקמת מתקן טיהור שפכים לאחר שנמצא פתרון אחר לביוב של אריאל. מדיה וקבצים בנושא סלפית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלפית (בערבית) מרכז המידע הלאומי הפלסטיני כיבוש מזהם כתבה של הטלוויזיה החברתית סלפית (יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית ARIJ, [http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/factsheet/Salfit.pdf Salfit Municipality (including Khirbet Qeis Locality) (Fact Sheet)] רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 26.
מוסדות מאר אליאס

מוסדות מאר אליאס הם קבוצת מוסדות חינוך באעבלין, כפר ערבי בצפון ישראל ליד מצפה אביב ושפרעם. המוסדות, הכוללים גן ילדים, בית ספר יסודי, חטיבת ביניים, בית ספר תיכון ומכללת הנדסאים, נוסדו על ידי הארכיבישוף האב ד"ר אליאס שקור, המכהן כנשיא מוסדות מאר אליאס. החל משנת 2003 פועלת במסגרת המוסדות גם מכללה אקדמית. תלמידי המוסדות הם ערבים ישראלים בני כל הדתות, ברובם מהגליל, ובחלקם גם מהמרכז והדרום. המוסד הראשון שהוקם היה גן הילדים. אחריו הוקם התיכון בתחילת שנות השמונים, בהמשך המכללה, בית הספר היסודי והעל יסודי ולבסוף האוניברסיטה קיבלה הכרה ב-2003. בתיכון מאר אליאס כ-1200 תלמידים מכל הגליל. תלמידי התיכון משתתפים בפרויקטים המקדמים דו-קיום בין ערבים ליהודים בישראל, וכן בין בני לאומים שונים ברחבי העולם. התלמידים מתבקשים לבחור בתחילת כיתה י' התמחות באחד מהתחומים הנלמדים בתיכון. רשימת ההתמחויות המוצעות להם כוללת פיזיקה, ביוטכנולוגיה, אלקטרוניקה, מחשבים, כימיה, ביולוגיה, ספורט, איכות הסביבה, פסיכולוגיה ועוד. גן הילדים נפתח בשנת 1968, והיה הראשון בכפר. הוא התחיל בחדר שינה ומשרד של הכומר אליאס שקור בזמנו, בזמן שהכומר ישן בחיפושית הצהובה. בשנת 1978 נבנה בניין בין 3 קומות לאכלס את גן הילדים הגדל. היום יש בו כ-200 ילדים בין הגילים שלוש לחמש. הילדים המסיימים את גן הילדים יכולים להמשיך ישירות לבית ספר היסודי, שבו לומדים כיום כ-400 תלמידים. בית הספר קיבל הכרה ממשלתית שנתיים לאחר תחילת פעולתו. בניין בית הספר היסודי והעל יסודי נבנה ליד התיכון. בחטיבת הביניים לומדים כ-300 תלמידים, שחלקם הם מחוץ לכפר אעבלין. מטרת המכללה למלא את הפער הנוצר אחרי סיום התיכון לבין השתלבות בעבודה בחיים המעשיים. המכללה מעודדת את הסטודנטים להמשיך את לימודיהם האקדמיים באוניברסיטאות, וכוללת תחומים כגון מסחר, טכנולוגיה ושרות. במכללה לומדים כ-400 סטודנטים, והיא זכתה במספר תעודות הצטיינות. בשנים 2003–2006 קמפוס מאר אליאס היה שלוחה של אוניברסיטת אינדיאנפוליס בארצות הברית, שבה למדו כ-200 סטודנטים. בהמשך הפך מיזם זה למכללת המוסד האקדמי נצרת. אתר האינטרנט הרשמי של מוסדות מאר אליאס
חגיגה (אלבום)

חגיגה הוא אלבומה ה-12 של הזמרת שרית חדד שיצא לאור ב-28 ביולי 2004 . מהאלבום יצאו 8 סינגלים לרדיו, ביניהם השירים "חגיגה", "הסוד" ו"בחום של תל אביב". ההפקה המוזיקלית של האלבום התחלקה ברובה בין 3 מוזיקאים: שי ראובני - שעיבד עד אז את רוב אלבומיה של חדד, יעקב למאי, והנרי, שגם כתב והלחין חלק נכבד מהשירים. "חגיגה" זכה להצלחה מסחרית, ולביקורות מצוינות ותוך חודשיים אושר על ידי אקו"ם שהאלבום מכר מעל 140,000 עותקים חוקיים. כיום (2016), נתוני האלבום קובעים כי האלבום מכר 160,000 עותקים חוקיים. אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום הם שלמה ארצי, עברי לידר, צביקה פיק, שמעון בוסקילה, אהוד מנור, סאבלימינל ועוד. הפקה ראשית: שרית חדד. הפקה מוזיקלית: הנרי, איתי זילברשטיין, מאיר עמר, יעקב למאי, שי ראובני, סאבלימינל והצל. הפקת שירה ועיבוד קולי: יהודה תמיר, רון תיכון, קולות רקע וליווי: מאיה אברהם, רון תיכון. מיקסים: הנרי, מאיר עמר, סימון ויינשטוק. תופים: אשר פדי, איתי זילברשטיין, מאיר עמר. בס: אבי יפרח. גיטרה: אבי סינגולדה, אריק כהן. קלידים ותכנותים: הנרי, עמית הראל, יעקב למאי, סאבלימינל והצל. כלי הקשה: יהודה תמיר, איתי זילברשטיין, מאיר עמר, אורן בלבן, גדי סרי. כלי מיתר: ילמז טשצ'שמה, פליקס מזרחי. דרבוקה: שרית חדד. הוקלט באולפנים: שיר, henreemusic ,A.G, עננה, תאקט-אדריכלי היפ הופ. יחסי ציבור: מירי בן-יוסף. מידע על האלבום חגיגה באתר MusicBrainz הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות, באתר www.ifpi.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) David Saban - dotbox solutions, שרית חדד - האתר הרשמי | Sarit Hadad - Official Site, באתר www.sarit-hadad.com (ארכיון)
רק אהבה תביא אהבה

רק אהבה תביא אהבה הוא אלבומה ה-11 של הזמרת שרית חדד אשר יצא לאור ב-11 במרץ 2003. הסינגל הראשון מהאלבום היה "תהיה לי ראש הממשלה", אשר יצא בסמיכות לבחירות שהתקיימו לכנסת ה-16. הסינגל השני "קצת משוגעת" הפך מיד ללהיט וכבש את רשימות הפלייליסט. שיר הנושא, היה בין ארבעת השירים שהגישה שרית חדד לוועדת האירוויזיון של הערוץ הראשון בשנת 2002. לבסוף השיר שנבחר לייצג את ישראל היה "נדליק ביחד נר" שהגיע למקום ה-12 בתחרות. באלבום גם מופיע החידוש לשירה של דורית ראובני, "היום היום", שהוקלט במסגרת אירועי ההתרמה "יום טוב". בתגובה לחידוש זה הקליטה ראובני גרסה משלה לשיר "הייתי בגן עדן" מתוך אלבומה של חדד "כמו סינדרלה". האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי שי ראובני, ושרית חדד הלחינה לאלבום שני שירים. אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום: יואב גינאי, דודו ברק, העיתונאי ומנחה הטלוויזיה יאיר לפיד, שמעון בוסקילה, ירון כהן, סמדר שיר, צ'ולי זכאי, משה דץ ועוד. האלבום נחשב לאחד האלבומים הנמכרים ביותר של חדד, ולאחד מהנמכרים ביותר בישראל כאשר נמכרו ממנו יותר מ-200,000 עותקים חוקיים בעמדות המכירה בישראל. משתתפים באלבום: הפקה בפועל: אבי גואטה הפקות בע"מ עיבודים והפקה מוזיקלית: שי ראובני הפקת שירה וסאונד: יהודה תמיר קלידים: שי ראובני, בנצי מור, עמית הראל, יעקב למאי, אסף רון פסנתר: עמית הראל תופים: אשר פדי גיטרה בס: אבי יפרח גיטרות: אבי סינגולדה גיטרה 'מזרחית': יהודה קיסר, אריק כהן, מאיר רגב כלי הקשה: אורן בלבן, יהודה תמיר דרבוקות: רוני דדון, ישראל שובל, שרית חדד אקורדיון: בוריס אלייב חצוצרות: עדי מאירי כינור: ילמז טשצ'שמה זורנה: אמיר גבירצמן חלילים וסקסופון: ניצן עין הבר בוזוקי: אלקוס קונסטדטוס, אריס נחום טרומבון: שי דגן קולות: יהודה תמיר, דלית כהנא, איתי זילברשטיין קולות לשיר "היום היום": מקהלת "פרחי ירושלים", אלי פיניש ומריאנו אידלמן טכנאי אולפן ומיקסים: יהודה תמיר הוקלט באולפני אבי גואטה הפקות - 2003 עריכה דיגיטלית: איציק פליבה - 'מסטר דיסק' מידע על האלבום רק אהבה תביא אהבה באתר MusicBrainz הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות, באתר www.ifpi.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) David Saban - dotbox solutions, שרית חדד - האתר הרשמי | Sarit Hadad - Official Site, באתר www.sarit-hadad.com (ארכיון)
חגיגה

האם התכוונתם ל... מסכת חגיגה – אחת ממסכתות המשנה והתלמוד שלמי חגיגה – אחד מקורבנות היחיד בבית המקדש חגיגה – אלבומה ה-12 של שרית חדד חגיגה – שיר של שרית חדד טקס – חגיגה בעלת משמעות חברתית מסיבה – אירוע חברתי, שאמור לשעשע ולענג את המשתתפים בו.
The Velvet Underground and Nico

The Velvet Underground and Nico ("הוולווט אנדרגראונד וניקו") הוא אלבום הבכורה של הוולווט אנדרגראונד מ-1967, שנחשב לאחד מאלבומי הרוק החשובים והמשפיעים ביותר בהיסטוריה, על אף שנכשל במכירות לאחר יציאתו לאור וצונזר בתחנות הרדיו בשל הטקסטים השערורייתיים שלו. האלבום הוקלט על ידי ההרכב המקורי של הוולווט אנדרגראונד, לו ריד, ג'ון קייל, סטרלינג מוריסון ומורין "מו" טאקר, ביחד עם הזמרת ניקו שצורפה להקלטות בעצתו של המנטור של הלהקה אנדי וורהול ושרה כסולנית מובילה בשלושה שירים וקולות רקע ב"Sunday Morning". ההקלטות מומנו על ידי וורהול ומנהל המכירות של קולומביה רקורדס נורמן דולף במטרה להציע את האלבום המוכן לחברת הקלטות גדולה. לאחר שנדחה בידי קולומביה, אטלנטיק רקורדס ואלקטרה רקורדס התקבל האלבום על ידי Verve רקורדס שבבעלותה של MGM רקורדס לאחר שזה מכבר החלה לעסוק בז'אנר הרוק האלטרנטיבי. השיר "Sunday Morning" היה האחרון שהוקלט בהפקה מקצועית ומלוטשת יותר משאר שירי האלבום שהותאמה במיוחד להשמעתו ברדיו כסינגל מייצג. "I'm Waiting for the Man" ,"Venus in Furs" ו-"Heroin" הוקלטו מחדש בידי מפיק האלבום טום וילסון שלדעתו גרסתם המקורית הייתה מחוספסת מדי. האלבום זוכה לעיתים לכינוי "אלבום הבננה" בשל תדפיס הבננה שהכין וורהול עבור עטיפתו. הגרסאות המוקדמות של העטיפה הזמינו את רוכש האלבום "לקלף באיטיות ואז לראות" ("Peel slowly and see"), כאשר קילוף השכבה העליונה חשף תדפיס של בננה מקולפת בצבע עור גוף. השיר "I'm Waiting for the Man" מתאר אדם הממתין לסוחר ההרואין שלו בהארלם וכולל נגינת פסנתר דומיננטית של ג'ון קייל. "Heroin" האוונגרדי מתאר אף הוא שימוש והתמכרות להרואין (ריד היה מכור כבד להרואין בעת כתיבתו). המבקר מארק דמינג כתב כי "למרות שקשה לומר שהשיר מעודד צריכת סמים, הוא גם אינו מגנה אותה באופן ברור, מה שהפך אותו לבעייתי אפילו יותר בעיניהם של מאזינים רבים". השיר מתחיל בקצב איטי וקיצבו מתגבר באיטיות כשהוא מדמה את תחילת השפעתו של הסם על המשתמש, עד הוא הופך להיות רועש מאוד בסיועה של נגינת ויולה פרועה ושרקנית של קייל. השיר חוזר לקצב בו התחיל וחוזר על התהליך פעם נוספת לפני שהוא מסתיים. "The Black Angel's Death Song" והשיר החותם "European Son" נחשבים לאוונגרדיים אפילו יותר, עם נגינת ויולה אלקטרונית חורקת ופרצים רעשניים של צלילי משוב (פידבק) ברקע. השיר "Venus in Furs" עוסק בסאדומאזוכיזם, BDSM ושליטה. השיר הושפע מספרו בעל אותו השם של לאופולד פון זאכר-מאזוך וכולל נגינת ויולה קקופונית של קייל. מתוך "The Black Angel's Death Song", המהווה דוגמה טובה למילות השירים מעוררות המחלוקת יחסית לאותה התקופה של הלהקה: גורלו נפרש על גבי מגש למספר עצום של אפשרויות מהן היה עליו לבחור, מה היה לו להפסיד לא מדינה עטופת תרדמת ורדופת רוחות רפאים בה התייפח גם התייפח המלאך השחור. כל השירים מאת ריד אלא אם כן מצוין אחרת. Sunday Morning - 2:56 (ריד, קייל) I'm Waiting for the Man - 4:39 Femme Fatale - 2:38 Venus In Furs - 5:12 Run Run Run - 4:22 All Tomorrow's Parties - 6:00 Heroin - 7:12 There She Goes Again - 2:41 I'll Be Your Mirror - 2:14 The Black Angel's Death Song - 3:11 (ריד, קייל) European Son - 7:46 (ריד, קייל, מוריסון, טאקר) 1967 במוזיקה מידע על האלבום The Velvet Underground and Nico באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Velvet Underground and Nico באתר AllMusic האלבום The Velvet Underground and Nico באתר Discogs Heroin - The Velvet Underground, באתר allmusic
ביל וולטון

ויליאם (ביל) ת'אודור וולטון השלישי (באנגלית: William Theodore "Bill" Walton III; ‏5 בנובמבר 1952, לה מסה, קליפורניה – 27 במאי 2024) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר. וולטון החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1975 לאחר קריירת קולג'ים מפוארת במהלכה נבחר שלוש פעמים לכדורסלן השנה במכללות וזכה באליפות המכללות עם UCLA. נבחר במקום הראשון בדראפט על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אך בשנתיים הראשונות שלו כשחקן מקצועני סבל מפציעות רבות ושיחק מעט. עונת 1976/1977 הייתה עונת השיא של וולטון ואחת הבודדות במהלך הקריירה שלו שבה לא הוגבל בשל פציעות. בעונה זו זכתה פורטלנד באליפות ה-NBA לאחר שגברה על הלוס אנג'לס לייקרס והפילדלפיה 76' הפייבוריטיות. וולטון נבחר ל-MVP של סדרת הגמר, ובעונה הבאה ל-MVP של העונה הסדירה. לקראת סוף העונה נפצע שוב וחיסל את סיכוייה של פורטלנד לאליפות נוספת. וולטון הפצוע הועבר ללוס אנג'לס קליפרס ושוב לבוסטון סלטיקס, שם זכה, ב-1986, לעונה נוספת נטולת פציעות, בה זכה בתואר השחקן השישי של העונה ובאליפות כמחליף לגבוהים קווין מקהייל ורוברט פאריש. פציעות חוזרות ונשנות אפיינו את שנותיו האחרונות עד 1987, בה פרש סופית. ביל וולטון מחזיק בשיא של עשיית הכי הרבה דאבל-דאבל ברצף מתחילת העונה כשהוא עשה 34 כאלה ברצף ביל וולטון נחשב לאחד הסנטרים המוסרים הטובים בתולדות הכדורסל, אם לא הטוב שבהם. הוא נחשב לשחקן הגנה מצטיין, והקבוצות אותן הוביל התאפיינו בקבוצתיות ואינטליגנציית משחק מעולה. ב-1993 הונצח בהיכל התהילה של הכדורסל וב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמתה של ה-NBA, נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. בשנותיו האחרונות שימש וולטון כפרשן ברשתות NBC, ABC ו-ESPN. בנו, לוק וולטון, שיחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, איתה זכה באליפויות בעונות 2009 ו-2010, ובקליבלנד קאבלירס. וולטון לא שיחק בעונה זו בשל פציעה. מדיה וקבצים בנושא ביל וולטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביל וולטון ביל וולטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביל וולטון, ברשת החברתית אינסטגרם ביל וולטון, ברשת החברתית Goodreads פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ביל וולטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוברט פאריש

רוברט לי פאריש (אנגלית: Robert Lee Parish, נולד ב-30 באוגוסט 1953 בלואיזיאנה שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA. פאריש מחזיק בשיא NBA למספר המשחקים הרב ביותר (1,611) ושני רק לוינס קרטר במספר העונות כשחקן פעיל ב NBA (21 לעומת 22 של קרטר). רוברט פאריש שיחק בזמן לימודיו העל-תיכוניים במסגרת מכללת סנטנרי. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת גולדן סטייט ווריורס בשנת 1976, ובשנת 1980 עבר לבוסטון סלטיקס. הוא שיחק 12 עונות רצופות לצד קווין מקהייל ולארי בירד, שיחד היוו את מה שנחשב עד היום לקו-הקדמי הטוב בתולדות הכדורסל. יחד זכו בשלוש אליפויות. לאחר פרישת שני חבריו, שיחק פאריש בשארלוט הורנטס ובשיקגו בולס, איתה זכה באליפות נוספת ב-1997 כשחקן ספסל. לאחר עונה זאת פרש מכדורסל. פאריש זכה לכינוי "הצ'יף", על שמה של דמות סטואית בסרט זוכה פרס האוסקר "קן הקוקייה". הוא נבחר תשע פעמים להשתתף במשחק האולסטאר. ב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמת הליגה, נבחר פאריש לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. מדיה וקבצים בנושא רוברט פאריש בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA רוברט פאריש באתר ה-NBA
בישופסוורדה

בישופסוורדה (בגרמנית: Bischofswerda; בלוזטית: Biskupicy) היא עיר קטנה במחוז באוצן במדינת סקסוניה שבגרמניה. העיר ממוקמת על גדות נהר ווסניץ, 33 ק"מ מזרחית לבירת המדינה דרזדן. בדצמבר 2005 מנתה אוכלוסיית העיר 11,605 תושבים. אוטו פון ביסמרק קיבל מהעיר אזרחות של כבוד בשנת 1891. מדיה וקבצים בנושא בישופסוורדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בישופסוורדה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.