laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בלינטומומב

בלינטומומב (Blinatumomab; שם מסחרי BLINCYTO) היא תרופה מסוג אימונותרפיה המשמשת כטיפול בלוקמיה לימפובלסטית חריפה ,ALL (Acute Lymphoblasic Leukemia) ,שמקורה בתאי B ממאירים, אשר עמידה לטיפול קודם או לאחר הישנות המחלה. ב 2014 אושרה על ידי ה FDA בהליך מזורז לטיפול ב-ALL עם כרומוזום פילדלפיה שלילי. התרופה שייכת לקבוצת תרופות מסוג נוגדנים חד-שבטיים מטכנולוגיית ה BiTE® ‏(Bispecific T -cell Engager) אשר פועלות בצורה סלקטיבית ומכוונות את מערכת החיסון של האדם כנגד תאי המחלה. באמצעות הטכנולוגיה של ה-BITE, Blinatumomab נקשרת מצד אחד לתאי B ממאירים המבטאים את החלבון CD-19 הספציפי לתאי ה B ב-ALL, ומצדה השני נקשרת ומשפעלת באמצעות CD-3 תאי T ציטוטוקסיים הגורמים לאפופטוזה (מוות) של תאי ה ALL. בלינטומומב נמצאת בשימוש כטיפול קו שני עבור חולי לויקמיה לימפואידית חדה, שמקור מחלתם בתאי B ובעלי כרומוזום פילדלפיה שלילי, אשר מחלתם עמידה לטיפול או נשנתה. בלינטומומב מאפשר לתאי ה T של החולה לזהות תאי B ממאירים ולקשר ביניהם. למולקולת הבלינטומומב שני אתרי קישור – אחד ל CD3 המבוטא על תאי ה T של המטופל, ואחד CD19 המבוטא על תאי ה B של המטופל. CD3 מהווה חלק מקומפלקס הקולטן על תאי T. התרופה פועלת על ידי קישור שני התאים ושפעול תא ה T, בעת שפעולו מבטא פעולה ציטוטוקסית המובילה להרג התא הסרטני. תופעות הלוואי הנלוות לטיפול הן סינדרום שחרור ציטוקינים ונוירולוגיות בעיקרן ובדרך כלל חולפות במהלך הטיפול. התרופה פותחה על ידי חברה גרמנית –אמריקאית בשם Micromet בשיתוף חברת LONZA. Micromet לאחר מכן נרכשה על ידי חברת אמג'ן אשר פיתחה את הניסויים הקליניים של התרופה. ביולי 2014 ה-FDA קבע לתרופה מעמד של טיפול פורץ דרך בALL ב-3 בדצמבר 2014 ,בלינטומומב אושרה בארצות הברית לטיפול בחולי ALL בעלי כרומוזום פילדלפיה שלילי, שמחלתם עמידה לטיפול קודם או נשנתה. האישור ניתן במסגרת מסלול אישור מואץ בFDA ומבוסס על מחקר פזה שנייה שפורסם בעיתון Lancet בינואר 2015 אשר הציג יעילות בטיפול בחולים עם ALL נשנית אן עמידה לטיפול. במחקר זה שנערך ב 189 חולי ALL קשים שחלקם עם עמידות ראשונית לכל טיפול, חלקם לאחר מספר השנויות של המחלה וחלקם לאחר חזרת המחלה לאחר השתלת מח עצם אחת ויותר, נמצא כי 43% מהחולים הצליחו להגיע להפוגה מלאה. ל-80% מהחולים בהפוגה לא נמצאו שרידי מחלה ברמה המולקולרית (MRD) ו 40% הצליחו לעבור לטיפול בהשתלת מח עצם הנותן את הסיכוי המרבי לריפוי במצבים אלו. התרופה בתהליכי רישום בישראל והוגשה לסל הבריאות של 2016. אתר האינטרנט הרשמי של בלינטומומב אישור ה- FDA לתרופה מידע נוסף על הטיפול בתרופה מידע על לויקמיה לימפובלסטית חריפה (ALL) רינה זיסמנוביץ, להתמודד עם ילד חולה בלוקמיה מסוג ALL, באתר ynet, 1 בנובמבר 2015 משה בר סימן טוב, הרחבת סל שירותי הבריאות 2016, באתר משרד הבריאות הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קרפילזומיב

קרפילזומיב (Carfilzomib; שם מסחרי: קיפרוליס (Kyprolis)) היא תרופה כנגד סרטן. היא פועלת באמצעות עיכוב סלקטיבי של הפרוטאוזום. שמה הכימי הוא טטרפפטיד אפוקסיקטון, אנלוג של אפוקסימיצין. ה-FDA, אישר את השימוש בתרופה בארצות הברית ב-20 ביולי 2012 לטיפול בחולי מיאלומה נפוצה שקיבלו בעבר לפחות שני קווי טיפול הכוללים בורטזומיב ותכשירים אימונומודולטורי, לחולים המראים התקדמות מחלה מוכחת במהלך 60 יום ממועד סיום הטיפול. קרפילזומיב היא נגזרת של אפוקסימיצין, תוצר טבעי שהראה עיכוב של הפרוטאוזום במעבדות אוניברסיטת ייל על ידי קרג קראוס (Criag Crews). בעקבות גילוי זה, פתחה המעבדה נגזרת ספציפית יותר של אפוסקימיצין בשם YU101 שאושרה עבור מחקר של חברת פרוטאוליקס (Proteolix). מדעני החברה המציאו תרכובת חדשה בעלת פוטנציאל לטיפול בבני אדם, הידועה בשם קרפילזומיב. החברה פיתחה את התרופה במחקרים בפאזה ראשונה ושנייה, כולל מחקר בפאזה שנייה שייעודו היה רישום התרופה. המחקר הקליני של התרופה המשיך תחת חברת אוניקס (Onyx) שרכשה את חברת פרוטאוליקס ב 2009. ביולי 2011, העניק ה-FDA לקרפילזומיב, מעמד של "מסלול מהיר" (Fast-track status), שאפשר לחברת אוניקס להתחיל את תהליך הגשת התרופה לשימוש. בדצמבר 2011, ניתן לתרופה סטטוס של אישור על תנאי לשימוש שהתבסס על פרסום מחקר פאזה שנייה (מחקר ה 003-A1). המחקר כלל 266 חולי מיאלומה נפוצה עם מחלה עמידה או נישנת שקבלו בעבר טיפולים רבים ועברו לפחות שני קווי טיפול שכללו בורטזומיב ותלידומיד או לנולידומיד. התרופה משווקת על ידי חברת אוניקס-אמג'ן בעולם, ובישראל על ידי חברת מדיסון. קרפילזומיב נקשר בצורה בלתי הפיכה לאזור 20S בפרוטאוזום ומעכב את פעילות הציטוטריפסין (אנזים שמפרק חלבוני תא שאינם רצויים). עיכוב זה גורם להצטברות של חלבונים המסומנים לפירוק (Polyubiquinnated Proteins). עקב כך נגרמת חסימה של מחזור חיי התא, מוות תאי ועיכוב של התפתחות הגידול. מחקר ה 003-A1 שהביא לרישום התרופה ברשויות התרופות בארצות הברית הראה כי המשך החציוני של תגובה לתרופה זו כתרופת יחיד לחולים מרובי הטיפולים האלו היה כ- 7 חודשים. מחקרים נוספים בודקים כיום את האפשרות הטיפולית בתרופה זו בשילובים שונים בקווים מוקדמים יותר של המחלה, וכמו כן בודקים אפשרות של מתן חד שבועי באופן המקל על החולים. מחקר האספייר (ASPIRE) בדק את ההשפעה של שילוב קרפילזומיב, לנולידומיד ודקסמטזון על חולים שמחלתם נשנתה לאחר קבלת 1-3 קווים טיפולים לעומת ההשפעה של טיפול בלנולידמיד ודקסמטזון. נמצא כי השילוב של שלוש התרופות כולל קרפילזומיב הביא לחציון הישרדות ללא התקדמות המחלה של 26.3 חודשים לעומת 17.6 חודשים על לנולידמיד ודקסמטאזון. מדיה וקבצים בנושא קרפילזומיב בוויקישיתוף מידע על התרופה במאגר התרופות של אגף הרוקחות במשרד הבריאות Kyprolis Succeeds In Phase 3 Relapsed Multiple Myeloma Trial – Approval Filings Planned For Europe And Other Countries אישור FDA לטיפול משולב בקיפרוליס בקו שני ד"ר תמר תדמור, מיאלומה נפוצה: האם הטיפול החדש ישנה מהלך המחלה?, באתר ynet, 9 באוגוסט 2015 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרפילזומיב".
קורניי דה ליון

קוֹרנֵיי דֶה ליוֹן (בצרפתית: Corneille de Lyon או Corneille de la Haye) או קוֹרנֶליס פָאן דן הָאך (תחילת המאה ה-16 האג – 1575 בליון) היה צייר הולנדי-צרפתי, שחיי בתקופת הרנסאנס. למרות היותו צייר ידוע בתקופתו, לא ידוע דבר על חייו לפני הגעתו לעיר ליון, בשנת 1533. ב-1536 הוא התחיל לצייר דיוקנאות של משפחת האצולה והפך לצייר החצר הרשמי, בשנת 1541. הוא התחתן עם בתו של איש דפוס מוכר וחשוב, והצליח, הודות לכך להשתלב בחברה, ליצור לעצמו מעמד חברתי בטוח ולהתפרנס מעבודתו כצייר. המעבר לרובע של המדפיסים ליד נוטרה-דאם-דה-קונפור ושיתוף פעולה עם אמנים אחרים שגרו באותו רובע, שיחק תפקיד חשוב ותרם להצלחתו הגדולה. הוא פיתח שיטה יעילה ומהירה להעתיק את יצירותיו, ושמר את עותקי הדיוקנים של האנשים הכי חשובים ומפורסמים בסטודיו שלו. זה איפשר לו טיפול מהיר בבקשת לקוח לעותק נוסף, או ליצירת רושם בפני לקוחות חדשים. שגשוג העסק נמשך עד לפרוץ מלחמות הדת בצרפת. למרות שלא היה קורבן לאלימות בשל היותו פרוטסטנטי, נאלץ קורניי ב-1569 להמיר את דתו ולהמשיך את דרכו כקתולי. מדיה וקבצים בנושא קורניי דה ליון בוויקישיתוף קורניי דה ליון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פיאסצ'נו

פִּיָאסֶצְ'נוֹ או פִּיָאסֶצְנָה (בפולנית: ‏Piaseczno‏Ⓘ‏; ביידיש: פיאסעצנע) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, דרומית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פיאסצ'נו נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1429 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1537 הפכה העיירה לעיר בבעלות מלוכה. בשנת 1736 נבנתה בעיירה כנסייה. במהלך חלוקת פולין השנייה, ביולי 1794, נשרפה העיירה במהלך קרב שאירע בסמוך לה. בשנת 1815 נכללה העיירה בתחום פולין הקונגרסאית. יהודים ישבו בעיירה מסוף המאה ה-17. במחצית הראשונה של המאה ה-19 הוצאו שלוש פעמים צווי גירוש נגד יהודי העיירה, אך אלו לא הוצאו לפועל. משנת 1865 נעשתה הקהילה ביישוב לעצמאית. מ-1909 עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, פעל בעיר האדמו"ר החסידי קלונימוס קלמיש שפירא (מ-1913 כיהן כרב העיר). בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה, ובד בבד הגיעו אליה מאות פליטים יהודים מהסביבה. בחורף 1940 רוכזו כ-3,500 היהודים ששהו בעיירה בגטו שהוקם בצריפי עץ בה. עד פברואר 1941 גורשו כל יושבי גטו זה לגטו ורשה. מדיה וקבצים בנושא פיאסצ'נו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיאסצ'נו פיאסצ'נו באתר מרכז מורשת יהדות פולין פיאסצ'נו (Piaseczno), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פיאסצ'נו", באתר השטעטל הווירטואלי דניאל ברווינג, פיאסצ'נו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 419–421), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פיאסקי (פרובינציית לובלין)

פיאסקי (בפולנית: Piaski, בעבר: Piaski Luterskie; ביידיש: פיאסק) היא עיירה במחוז שבידניק שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פיאסקי נזכרת לראשונה בשנת 1401. במהלך המאה ה-16 נקראה העיירה "פיאסקי לוטרסקיה" על שם האוכלוסייה הלותרנית הגדולה שהתגוררה בה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב, בעקבות מרד ינואר. יישוב יהודי בעיירה נזכר מסוף המאה ה-17. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ובעיקר של המפלגות הציוניות, שהפעילו ביישוב בית ספר עברי. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד המיעוט הפולני ביישוב, אשר כללו רצח של אישה יהודייה ביוני 1930, פגיעה בבית העלמין היהודי בעיירה, קריאות לחרם על עסקי יהודים ומעשי בריונות ברחובות היישוב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה בידי הצבא האדום, אך השליטה בה הועברה תוך זמן קצר לידי הגרמנים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. בימים שלפני כניסת הגרמנים רצחו פולנים כמה יהודים מהעיירה בשטח בית העלמין המקומי. בתחילת 1940 רוכזו כ-5,600 יהודי העיירה, ובהם פליטים רבים, בגטו שהוקם בה, בו חויבו בתשלומי כופר ובביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות. בסוף מרץ 1942 שולחו מהגטו שבעיירה כ-3,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, ונותרו בו כ-1,000 יהודים. עם הבאת אלפי פליטים יהודים מגרמניה ומצ'כיה לגטו שבעיירה, הגיע מספר יושביו ביוני 1942 לכ-6,500 איש. בספטמבר 1942 שולחו חלק מיושבי הגטו לבלז'ץ, וכ-4,000 הנותרים שולחו באוקטובר 1942 לטרווניקי, ומשם למחנה ההשמדה סוביבור. לאחר חיסול הגטו, הוקם בעיירה גטו חוזר, בו רוכזו כ-6,000 יהודים נוספים. בתחילת 1943 הועברו הגברים מהגטו לטרווניקי, והנשים והילדים נלקחו ליעד לא ידוע, ממנו לא שבו. מאלפי יהודי פיאסקי שרדו את השואה 35 יהודים, רובם במסתורים בסביבת העיירה. מדיה וקבצים בנושא פיאסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיאסקי פיאסקי לוטרסקיה באתר מרכז מורשת יהדות פולין פיאסקי לוטרסקיה (Piaski Luterskie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פיאסקי (פרובינציית לובלין)", באתר השטעטל הווירטואלי ג'וזף רוברט וייט, פיאסקי לוטרסקיה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 696–699), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פיוטרקוב קויאבסקי

פיוטרקוב קויאבסקי (בפולנית: Piotrków Kujawski) היא עיירה במחוז רדז'יוב שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פיוטרקוב קויאבסקי נזכרת מהמאה ה-10 ככפר קטן, שבמרוצת השנים התקיימו בו ירידים עונתיים. בשנת 1738 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים, שהיוו כ-80% מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל הבונד. לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רוכזו יהודיה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים נוספים מיישובי הסביבה. באפריל 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבעיירה למחנה ההשמדה חלמנו. מדיה וקבצים בנושא פיוטרקוב קויאבסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיוטרקוב קויאבסקי פיוטרקוב קויאבסקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין פיוטרקוב קויאווסקי (Piotrków Kujawski), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פיוטרקוב קויאבסקי", באתר השטעטל הווירטואלי מרטין דין (אנ'), פיוטרקוב קויאבסקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 93–94), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פארק וימבלדון

פארק וימבלדון (באנגלית: Wimbledon Park) הוא פארק באזור וימבלדון שברובע מרטון בעיר לונדון שבאנגליה. הפארק קרוי על שם האזור, והוא הפארק השני בגודלו ברובע מרטון. עד סוף המאה ה-19 היה אזור הפארק חלק מאחוזת וימבלדון, אחת מהאחוזות של משפחת ספנסר. במהלך המאה ה-18 עוצב הגן על ידי מעצב הגנים קייפאביליטי בראון אשר על פי תכנונו נחפר האגם המצוי בלב הפארק. בשנת 1846 מכרה משפחת ספנסר את האחוזה לג'ון אגוסטוס בומונט שבנה על חלק משטחי האחוזה שכונת מגורים. בתחילת מלחמת העולם הראשונה רכשה מנהלת רובע וימבלדון את השטח הנותר של גני האחוזה, הכוללים את האגם (שטח הקטן בהרבה משטח הפארק המקורי) והפכה אותו לשטח ציבורי. מדיה וקבצים בנושא פארק וימבלדון בוויקישיתוף קבוצת שימור אזור וימבלדון (אורכב 06.04.2005 בארכיון Wayback Machine)
פאיינצ'נו

פאיינצ'נו (בפולנית: Pajęczno) היא עיירת מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פאיינצ'נו נזכרת לראשונה בשנת 1140, ובשנת 1276 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1870 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, וזה הושב לו בשנת 1958. יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-18. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מחרם פולני על עסקיהם ומפגיעות ברכושם. ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודיה. בד בבד הגיעו לעיירה כ-2,000 פליטים יהודים ממערב פולין, והגרמנים הטילו על הקהילה המקומית סכומי כופר. בסוף שנת 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם באזור המוזנח ביותר בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה, ונאלצו לשלם לגרמנים תשלומי כופר עתיים. באביב 1942 עברו השוטרים הגרמנים מבית לבית בגטו, ותוך הכאת יושביהם, שדדו את רכושם. באותה תקופה הועברו לגטו יהודים מנובה בז'ז'ניצה. ביוני 1942 הוצאו להורג 12 יהודים מהגטו, ובהם ראש היודנרט המקומי. ב-19 באוגוסט 1942 רוכזו כ-1,950 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה במבנה של כנסייה מקומית, שם הוחזקו שלושה ימים ללא מזון או שתייה, תוך רצח הנמלטים מהמקום. לאחר רצח הקשישים היהודים במקום, הועמסו יתר היהודים באלימות רבה לתוך משאיות, ונלקחו למחנה ההשמדה חלמנו. יהודים מעטים שעברו סלקציה שולחו לגטו לודז'. מכ-800 יהודי פאיינצ'נו ומאלפי היהודים הנוספים שרוכזו בגטו שהוקם בה שרדו את השואה 6 או 7 יהודים. מדיה וקבצים בנושא פאיינצ'נו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאיינצ'נו פאיינצ'נו באתר מרכז מורשת יהדות פולין פיינצ'נו (Pajęczno), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פאיינצ'נו", באתר השטעטל הווירטואלי אוולין צגנהאגן, פאיינצ'נו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 90–92), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ריינר הסלר

ריינר הסלר (בגרמנית: Rainer Hasler;‏ 2 ביולי 1958 - 29 באוקטובר 2014) היה כדורגלן ליכטנשטייני הנחשב כגדול כדורגלני ליכטנשטיין בכל הזמנים ואף ייצג אותה בפרסי היובל של אופ"א. תפקידו על המגרש היה מגן ימני. הסלר התחיל את הקריירה שלו בגראסהופרס ציריך וכעבור שנתיים חתם בואדוץ. אחרי שנה אחת חתם בנשטל גזמאקס והיה שותף למסע של קבוצתו לרבע גמר גביע אופ"א בעונת 1981/1982. בשנת 1983 הצטרף לסרבט ז'נבה עימה זכה בגביע השווייצרי בעונת 1983/1984 ועונה לאחר מכן באליפות. בשנת 1989 פרש מכדורגל בגיל 31. הסלר אמנם נחשב לכדורגלן הליכטנשטייני הגדול ביותר בכל הזמנים, אך הוא מעולם לא שיחק עבור הנבחרת מכיוון שהיא לא הייתה חברה בפיפ"א או אופ"א. בשנת 2003 נבחר לייצג את מדינתו בפרסי היובל של אופ"א הניתנת לכל כדורגלן הנחשב לכדורגלן הגדול ביותר בכל הזמנים של כל מדינה החברה באופ"א. הסלר נפטר ב-29 באוקטובר 2014 כאשר הוא בן 56. ריינר הסלר, באתר Transfermarkt ריינר הסלר, באתר WorldFootball.net ריינר הסלר, באתר FootballDatabase.eu
פיקוב

פיקוב (באוקראינית: Пиків, פיקיב; בפולנית: Pików) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה נחלקת לשני חלקים, המכונים "פיקוב הישנה" ו"פיקוב החדשה". בראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,479 יהודים. בפוגרום שנערך ביישוב ביולי 1919 נרצחו 50 יהודים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיירה כ-1,600 יהודים, כמחצית מתושביה. ב-16 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו בה את יהודי יישובי הסביבה, והחלו בחטיפת יהודים מהעיירה לעבודות כפייה. בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו חויבו בענידת סרט זרוע. בעקבות הגעת ידיעות על השמדה שיטתית של יהודי האזור, התארגנה בגטו שבעיירה קבוצת מחתרת, אשר ניסתה ליצור קשר עם יחידות פרטיזנים. באקציה גדולה שבוצעה בגטו שבעיירה ב-20 במאי 1942 נרצחו כ-960 יהודים בשטח בית העלמין היהודי המקומי. בתחילת יוני 1942 נרצחו כ-120 היהודים האחרונים שנותרו בגטו. בעיר פעל רבי ישראל מפיקוב (מחבר הספר "תולדות יצחק בן לוי", בנו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב) ובנו רבי משה יהושע. מדיה וקבצים בנושא פיקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיקוב פיקוב (Pikov), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פיקוב", באתר JewishGen (באנגלית) מרטין דין (אנ'), פיקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1558–1559), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פליסה

פליסה (בבלארוסית: Плі́са; בפולנית: Plissa) הוא כפר במחוז ויטבסק שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פליסה נזכר לראשונה בשנת 1507, ובמרוצת השנים נערכו בו ירידים עתיים. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובהתאם להסכם ריגה משנת 1921, נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-600 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, ופעלו בו בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, וריכזו אותם בגטו שהוקם במקום. ב-2 ביוני 1942 נרצחו כ-420 היהודים שנותרו בגטו שבכפר, ולאחר מכן נרצחו היהודים שאותרו בסביבת היישוב. מדיה וקבצים בנושא פליסה בוויקישיתוף פליסה (Plissa, Plisa), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פליסה", באתר השטעטל הווירטואלי "פליסה", באתר JewishGen (באנגלית) מוניקה טומקייביץ', פליסה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1257–1258), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
אלכסיס נורמבואנה

אלכסיס פטריסיו נורמבואנה רוס (בספרדית: Alexis Patricio Norambuena Ruz, נולד ב-31 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני-פלסטיני ששיחק כמגן. נורמבואנה נולד בסנטיאגו למשפחה בעלת שורשים בארץ ישראל. הוא התחיל את הקריירה שלו באוניון אספניולה, ובשנת 2003 כאשר הוא בן 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בשנת 2005 הפך לשחקן הרכב פותח ובאותה עונה זכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2008 הצטרף לניובלנסה ובמהלך העונה חתם ביאגלוניה ביאליסטוק מליגת העל הפולנית עימה זכה בגביע הפולני בעונת 2009/2010. בינואר 2014 הצטרף לבלחטוב מליגת המשנה בפולין וסייע לה לחזור בחזרה לליגת העל. בעונה שלאחר מכן רשם רק 6 הופעות לפני ששוחרר בינואר 2015. ב-2016 הצטרף לדפורטס לה סרנה מהליגה השנייה בצ'ילה. בקיץ 2016 חתם בשבאב אל-ח'ליל שהיא הקבוצה ראשונה שלו מליגת העל הפלסטינית. נורמבואנה החליט לנצל את שורשיו בארץ ישראל ובשנת 2012 החליט לייצג את נבחרת פלסטין. ב-18 ביוני 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד תימן. נורמבואנה השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2015. מדיה וקבצים בנושא אלכסיס נורמבואנה בוויקישיתוף אלכסיס נורמבואנה, באתר Transfermarkt אלכסיס נורמבואנה, באתר Soccerway אלכסיס נורמבואנה, באתר National Football Teams אלכסיס נורמבואנה, באתר FootballDatabase.eu
נסיכות הבוחר מווירטמברג

נסיכות הבוחר מווירטמברג הייתה מדינה ששודרגה על ידי נפוליאון בשנת 1803 מדוכסות וירטמברג. כאשר פורקה האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1806, שודרגה הנסיכות למעמד של ממלכה. בשנת 1793 מת קרל אויגן, דוכס וירטמברג ללא ילדים, ובמקומו עלה לשלטון אחיו לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג, ולאחר מותו בשנת 1795 עלה לשלטון אחיו הצעיר פרידריך השני, דוכס וירטמברג. פרידריך ששירת בצבאו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, והיה קשור אליו בקשרי נישואים, עבר לנצרות הפרוטסטנטית ואף חינך את בניו כך. במהלך שלטונו פלשה צרפת לשטח הדוכסות, ואילצה את פרידריך למשוך את כוחותיו מהצבא הקיסרי ולשלם פיצויים. אולם בעזרת ניהול יעיל, שמר פרידריך על עצמאות הדוכסות. בשנת 1797 מת פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך השלישי, דוכס וירטמברג. פרידריך חזר ונטל חלק במלחמה נגד צרפת נגד רצון נתיניו, וכאשר פלשו הצרפתים שוב לשטחי הדוכסות, פרש פרידריך לארלנגן, שם שהה עד לשלום לונוויל בשנת 1801. במרץ 1802 נחתם הסכם עם צרפת, ובו הוסכם שפרידריך יעביר לצרפת את נחלותיו בגדה השמאלית של הריין, בתמורה לתשע ערים חופשיות ובכללם את רויטלינגן והיילברון, וכן עוד שטחים שיסופחו לדוכסות. בשנת 1803 שודרגה הדוכסות למעמד של נסיכות הבוחר, וסופחו אליה עוד שטחים כחלק מחילוט נכסי הכנסייה באימפריה. בשנת 1805 הצטרפה וירטמברג לנפוליאון במלחמותיו כנגד מדינות הקואליציה השלישית, וכהוקרה על כך שודרגה הנסיכות בחוזה פרסבורג למעמד של ממלכה. נסיכות הבוחר מווירטמברג באנציקלופדיה בריטניקה
פלשצ'ניצי

פלשצ'ניצי או פלשצניץ (בבלארוסית: Плешчаніцы; ברוסית: Плещеницы; בפולנית: Pleszczenice, פלשצ'ניצה) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-16. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, והוענק לו מעמד עירוני. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 884 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כחמישית מתושביה, ובתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי. ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בה מיד להורג מספר תושבים שהואשמו בקומוניזם, ובהם יהודים. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו חויבו בענידת טלאי צהוב וגויסו לעבודות כפייה. באמצע אוקטובר 1941 נרצחו ביער סמוך לעיירה רוב יושבי הגטו המקומי, וכעבור כשלושה שבועות נרצחו אחרוני היהודים בגטו. מדיה וקבצים בנושא פלשצ'ניצי בוויקישיתוף פלשצ'ניצי (Pleshchanitsy, Pleshchenitsy), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פלשצ'ניצי", באתר JewishGen (באנגלית) "פלשצ'ניצי", באתר השטעטל הווירטואלי לאוניד סמילוביצקי (רו'), פלשצ'ניצי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1255–1257), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פצאנוב

פצאנוב (בפולנית: Pacanów) הוא כפר במחוז בוסקו-זדרוי שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בסמוך לנהר ויסלה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-12, עת נבנתה במקום כנסייה, ובשנת 1265 הוענקו ליישוב זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בידי הפולשים השוודים והטרנסילבנים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר. ליהודים הותר להתיישב בפצאנוב באמצע המאה ה-16. במהלך הכיבוש השוודי באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב היהודי בכפר, ושוקם רק בתחילת המאה ה-19. בשנת 1919 נערכו פרעות ביהודי הכפר. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,700 יהודים, כשני שלישים מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939 גויסו יהודיו לעבודות כפייה. בהמשך, הגיעו ליישוב פליטים יהודים מקרקוב, מקילצה ומראדום. בספטמבר 1942 רוכזו כ-3,000 יהודי הכפר וסביבתו בגטו שהוקם בו. בסוף אוקטובר שולחו מאות צעירים מהגטו למחנה עבודה בסקרז'יסקו-קמיינה. כעבור מספר ימים שולחו כל יתר יושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה. מדיה וקבצים בנושא פצאנוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פצאנוב פצאנוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין פצנוב (Pacanów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פצאנוב", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, פצאנוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 273–275), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
מקדם תעסוקה

מקדם תעסוקה (באנגלית: Employment counselor), אחראי על הליווי האישי של משתתף בתוכנית תעסוקה מרגע קבלתו לתוכנית ועד לסיומה. מתפקידו לייעץ, לאמן, לספק מידע ולתמוך באנשים הנמצאים בתהליכי קליטה בשוק העבודה. לתפקיד מקדם התעסוקה התמחויות נוספות : עבודה קבוצתית, פיתוח קשרי מעסיקים ועבודה קהילתית בתוכניות אחדות מחולקות ההתמחויות הללו בין מספר נושאי תפקידים ובאחרות ממלא מקדם תעסוקה אחד את כולן. שימוש בכלי אבחון שונים לזיהוי הכישורים, תחומי העניין, האמונות והערכים הרלוונטיים לעולם העבודה ליווי פרטני לחיזוק מסוגלות תעסוקתית סיוע בחיפוש עבודה, אימון בכתיבת קורות חיים והכנה לראיון עבודה ליווי להתמדה וקידום תעסוקתי עניין כן וכבוד לאנשים באשר הם סבלנות, הבנה והיכולת להקשיב באופן לא שיפוטי יכולות תקשורת מצוינות בעל פה ובכתב היכולת להגביר מוטיבציה ולתת השראה תוכניות תעסוקה תב"ת (תנופה בתעסוקה) תפקיד מקדם התעסוקה, באתר תב"ת קידום תעסוקה – מתפקיד לפרופסיה, באתר האגודה הישראלית ליעוץ תעסוקתי קידום בתעסוקה - תדריך הפעלה שפרסם הג'וינט, 2016