מרכבות האלים

מרכבות האלים (בגרמנית: Erinnerungen an die Zukunft) הוא ספר וסרט תיעודי (המבוסס על הספר) מעוררי מחלוקת של הסופר השווייצרי אריך פון דניקן, ובהם טוען פון דניקן כי התרבות האנושית החלה כתוצאה מביקורם של חייזרים קדומים בכדור הארץ. הספר יצא לאור בשנת 1968, תורגם ל-28 שפות והפך מיד לרב-מכר בארצות הברית, גרמניה ו-38 מדינות נוספות. מאז פרסם פון דניקן מעל 20 ספרים באותו נושא שנמכרו בכ-60 מיליון עותקים בעולם. בשנת 1970 הופק בגרמניה סרט תיעודי באורך מלא בשם "מרכבות האלים" המבוסס על הספר ועל ספר ההמשך "אלים מן החלל החיצון". הסרט נערך מחדש בארצות הברית בשנת 1973 כסרט לטלוויזיה בשם: "בעקבות אסטרונאוטים קדומים" (In Search of Ancient Astronauts). הצלחת הספר והסרט גררה חיקויים רבים שהידועים בהם הם ספריו של זכריה סיטשין. בשנת 1996 הפיקה חברת הטלוויזיה האמריקאית ABC סרט טלוויזיה תיעודי המבוסס על הרעיונות שבספר בשם "מרכבות האלים – התעלומות נמשכות" (Chariots of the Gods - The Mysteries Continue). בקיץ 2003 החלה הקרנת סדרת מדע בדיוני בשם "מרכבות האלים" שהיא שילוב בין סוגת (ז'אנר) החקירה הרפואית בנוסח סדרת הטלוויזיה CSI והרפתקאות נוסח אינדיאנה ג'ונס. לפי פון דניקן, אסטרונאוטים חייזרים הגיעו לכדור הארץ כמה פעמים במהלך ההיסטוריה האנושית. בביקוריהם אלה הם התקבלו כאלים על ידי האוכלוסייה המקומית. החייזרים בחרו את האינטליגנטי מבין האוכלוסייה המקומית כ"מלך" וסיפקו לו אמצעי להתקשרות עם האלים ("מכשיר רדיו"). הם לימדו את בני המקום אורחות ציוויליזציה בסיסיות ביותר וכן כמה ערכי מוסר, במגמה לאפשר את התפתחותו של סדר חברתי. החייזרים היפרו כמה נשים שנבחרו במיוחד ובכך יצרו גזע חדש שדילג על שלב בסולם האבולוציה הטבעית. בביקוריהם החוזרים נבדקו תוצאות ההפריה. המשפחות הלא מוצלחות הוכחדו או הועברו לאזור אחר ונשים נבחרות הופרו שוב. כשהחייזרים עזבו הם השאירו אחריהם סימנים שרק חברה מפותחת מבחינה טכנית ומתמטית תוכל להבינם שנים רבות אחר כך. מהלך כזה של ההיסטוריה מתיימר להסביר את תעלומת הופעתו של האדם המודרני, האדם החושב (הומו-סאפיאנס) שאין יודעים בוודאות מאין הופיע, ואת תעלומת היעלמו של האדם הניאנדרטלי שנעלם תוך 5,000 עד 10,000 שנה לאחר הופעת האדם המודרני (לפני כ-30,000 שנים). שתי תופעות אלה אינן מתיישבות לחלוטין עם העובדות הידועות למדע כיום. כמו כן, הספר בא ליישב תעלומות שונות בתנ"ך ובברית החדשה, שנראות סתומות לקורא הממוצע. טקסטים קדומים: התנ"ך: תאוריית הפריית הגזע האנושי: "וַיְהִי כִּי-הֵחֵל הָאָדָם, לָרֹב עַל-פְּנֵי הָאֲדָמָה; וּבָנוֹת, יֻלְּדוּ לָהֶם. וַיִּרְאוּ בְנֵי-הָאֱלֹהִים אֶת-בְּנוֹת הָאָדָם, כִּי טֹבֹת הֵנָּה; וַיִּקְחוּ לָהֶם נָשִׁים, מִכֹּל אֲשֶׁר בָּחָרוּ." (בראשית ו, א-ב) וכמו כן הפסוק הבא: "הַנְּפִלִים הָיוּ בָאָרֶץ, בַּיָּמִים הָהֵם, וְגַם אַחֲרֵי-כֵן אֲשֶׁר יָבֹאוּ בְּנֵי הָאֱלֹהִים אֶל-בְּנוֹת הָאָדָם, וְיָלְדוּ לָהֶם: הֵמָּה הַגִּבֹּרִים אֲשֶׁר מֵעוֹלָם, אַנְשֵׁי הַשֵּׁם." (בראשית ו, ד). השמדת אוכלוסייה לא רצויה: סיפור נח והמבול, סיפור סדום ועמורה. את תיאור השמדת שתי הערים החוטאות בבראשית יט מפרש פון דניקן כפיצוץ אטומי, ואת סיפור אשת לוט מייחס דניקן להשפעת הקרינה הרדיואקטיבית: "וַיַּשְׁכֵּם אַבְרָהָם, בַּבֹּקֶר: אֶל-הַמָּקוֹם--אֲשֶׁר-עָמַד שָׁם, אֶת-פְּנֵי ה'. וַיַּשְׁקֵף, עַל-פְּנֵי סְדֹם וַעֲמֹרָה, וְעַל-כָּל-פְּנֵי, אֶרֶץ הַכִּכָּר; וַיַּרְא, וְהִנֵּה עָלָה קִיטֹר הָאָרֶץ, כְּקִיטֹר, הַכִּבְשָׁן." (בראשית יט, כז-כח). הגעת ה"אלים" ברכב חלל קדום: פון דניקן מצטט את ספר יחזקאל פרק א': "וָאֵרֶא וְהִנֵּה רוּחַ סְעָרָה בָּאָה מִן-הַצָּפוֹן, עָנָן גָּדוֹל וְאֵשׁ מִתְלַקַּחַת, וְנֹגַהּ לוֹ, סָבִיב; וּמִתּוֹכָהּ--כְּעֵין הַחַשְׁמַל, מִתּוֹךְ הָאֵשׁ. וּמִתּוֹכָהּ--דְּמוּת, אַרְבַּע חַיּוֹת; וְזֶה, מַרְאֵיהֶן--דְּמוּת אָדָם, לָהֵנָּה. וְאַרְבָּעָה פָנִים, לְאֶחָת; וְאַרְבַּע כְּנָפַיִם, לְאַחַת לָהֶם. וְרַגְלֵיהֶם, רֶגֶל יְשָׁרָה; וְכַף רַגְלֵיהֶם, כְּכַף רֶגֶל עֵגֶל, וְנֹצְצִים, כְּעֵין נְחֹשֶׁת קָלָל." (פסוקים ד-ז). וכן, "וּדְמוּת הַחַיּוֹת מַרְאֵיהֶם כְּגַחֲלֵי-אֵשׁ, בֹּעֲרוֹת כְּמַרְאֵה הַלַּפִּדִים--הִיא, מִתְהַלֶּכֶת בֵּין הַחַיּוֹת; וְנֹגַהּ לָאֵשׁ, וּמִן-הָאֵשׁ יוֹצֵא בָרָק. וְהַחַיּוֹת, רָצוֹא וָשׁוֹב, כְּמַרְאֵה, הַבָּזָק. וָאֵרֶא, הַחַיּוֹת; וְהִנֵּה אוֹפַן אֶחָד בָּאָרֶץ אֵצֶל הַחַיּוֹת, לְאַרְבַּעַת פָּנָיו. מַרְאֵה הָאוֹפַנִּים וּמַעֲשֵׂיהֶם כְּעֵין תַּרְשִׁישׁ, וּדְמוּת אֶחָד לְאַרְבַּעְתָּן; וּמַרְאֵיהֶם, וּמַעֲשֵׂיהֶם, כַּאֲשֶׁר יִהְיֶה הָאוֹפַן, בְּתוֹךְ הָאוֹפָן." (פסוקים יג-טז). עלילות גילגמש – אפוס הרואי שנתגלה בתל נינווה בספרייתו של המלך האשורי אשורבניפל. על פי האפוס: גילגמש היה תערובת של שני שלישים אל ושליש אדם (רמז להפריית הגזע האנושי). ידידו של גילגמש אֶנקידוּ מתאר מסע לחלל שבו הוא אחוז בציפורני פליז של אל השמש בדמות "נשר", מה שלטענת פון דניקן מוכיח את טענותיו. "אבי האדם" - אותנפישתים מתאר את המבול הגדול וכיצד ה"אלים" הזהירו מפניו וציוו עליו לבנות ספינה ששימשה מחסה למשפחתו ולאומנים מכל הסוגים. כמו סיפור נח הוא משתמש בעורב וביונה לראות "הכלו המים" ולבסוף כשירדו המים, התייצבה הספינה על ראש הר (מפורש כהכחדת הגזע הבלתי רצוי). המהאבהארטה – אפוס הודי עתיק המזכיר מכונות מעופפות הקרויות: "וימאנאס". ציטוט: "בהימא עופף עם הווימאנא שלו על קרן עצומה שהייתה מבהיקה כשמש, והעלה רעש כרעם הסערה". כמו כן יש רמזים לנשק מסתורי הגורם לנשירת שערות וציפורניים (נטען בספר כי מדובר ברדיואקטיביות), ותיאור של השמדת העיר המשולשת מקליע שנורה מווימאנא וגרם לעשן לוהט בהיר פי אלף מזוהר השמש והפך את העיר לעפר ואפר (לטענת המחבר מדובר בפצצת מימן). כמו כן מוזכרים קטעים מכתבי הקודש הטיבטיים, המצריים, הנורווגים ואפילו ממגילות מדבר יהודה, אשר כולם באים לתמוך בתאוריות השונות המבואות בספר. אנכרוניזם: פון דניקן מציג שורה של ממצאים ארכאולוגיים הנראים על פניהם כמייצגים טכנולוגיה מתקדמת בהרבה ממה שהייתה אמורה להיות בתקופה שממנה באו ממצאים אלו: מפת פירי ראיס – אדמירל טורקי מהמאה ה-16 שבעיזבונו נמצאה מפה ששורטטה ב-1513. המפה מראה לכאורה את יבשת אנטארקטיקה, 300 שנה לפני שנתגלתה. קווי נסקה - גאוגליפים הנמצאים במדבר נסקה, רמה גבוהה וצחיחה המשתרעת לאורך 85 קילומטר בקרבת חוף האוקיינוס השקט בין העיירות נסקה ופאלפה בחבל הארץ פמפס דה חומאנה (Pampas de Jumana – ערבות חומאנה), כ-400 קילומטרים דרומית ללימה, בירת פרו. יוצרי הקווים השתייכו לתרבות נסקה המתוארכת לתקופה בין 200 לפנה"ס לשנת 600 לספירה. הקווים יוצרים מאות תצורות שמורכבותן משתנה מקווים פשוטים וישרים שאורכם מגיע עד 20 קילומטרים, למשולשים, טרפזים, צורות מורכבות ומסוגננות של בעלי חיים כדוגמת קוליברים, עכבישים, קופים לטאות ולווייתנים ואף דמויות אנושיות. לא ניתן לזהות את קווי נסקה כצורות בעלות משמעות אלא מצפייה בהם מהאוויר. מתוך הנחת היסוד שבני נסקה לא ראו מעולם את עבודתם מנקודת תצפית זו נולדו השערות מרובות על יכולות הבנאים ומטרותיהם. השערת פון דניקן היא שמדובר בשדה־תעופה קדום. מנגנון אנטיקיתרה - מתקן מסתורי שנשלה מהים ב-1900 משרידי ספינה טרופה ליד האי היווני אנטיקיתרה, ומתוארך למאה הראשונה לפני הספירה. המתקן מוצג כיום במוזיאון הלאומי היווני שבאתונה. המתקן מורכב ממחוונים, גלגלי שיניים, וחוגות. על המתקן הייתה לוחית ברונזה עם הסברים לתפעול המתקן. הפרופסור סולה פרייס מאוניברסיטת ייל, טען כי באמצעות המתקן ניתן היה לצפות את התנועות של השמש והירח. הדבר מוכיח לטענתו של פון דניקן כי גורמים שונים בנו את המתקן, כלומר חייזרים. הסוללה החשמלית מבגדאד - מתקן הדומה במרכיביו לסוללה חשמלית מודרנית שנתגלה בחפירות ליד בגדאד ומתוארך בין 250 לפנה"ס ל-250 לספירה, שבהנחה שבני האדם לא יכלו לבנות דבר כזה, טוען המחבר כי החייזרים אשר ביקרו כאן לטענתו, הם אלו שבנו אותה. מבנים מהתקופה הקדומה שלא ייתכן שנבנו על ידי בני התקופה בטכנולוגיה שהייתה בידיהם: הפירמידה הגדולה של גיזה: ההנחה המקובלת היא שמאות אלפי העבדים (שפון דניקן מפקפק בקיומם בשל כמות המזון הענקית שהייתה נחוצה כדי להאכילם) דחפו את האבנים מהן בנויה הפירמידה, במשקל שנים־עשר טון כל אחת, במישור משופע (שאורכו כ-3 ק"מ, מבנה ענק בסדר הגודל של הפירמידה עצמה, שלפי טענת הספר לא נמצאו לו שיירים ארכאולוגים) בעזרת חבלים על גלילי עץ (פון דניקן תוהה מאין היו להם גלילי עץ, שהרי סביר להניח שלא פגעו בעצים היחידים שעמדו לרשותם - עצי התמר המצוי - שסיפקו להם מזון). פון דניקן מעלה את התמיהה הבאה: בהנחה שהעובדים החרוצים הגיעו לתפוקה יומית מרשימה של עשרה גושים מונחים זה על גבי זה, אזי כדי להשלים את הפירמידה המורכבת משני מיליון וחצי גושי אבן הם הזדקקו ל-664 שנים, בעוד שאנו יודעים כי הפירמידה שימשה מקום קבורה לאדם שהגה אותה, פרעה ח'וּפוֹ. פסלי הענק של אי הפסחא: פון דניקן טוען כי לא ייתכן שבאי קטן שבו לא יותר מ-2,000 תושבים הצליחו התושבים המעטים, תוך שימוש בכלי־עבודה פרימיטיביים, לחצוב מהסלע הוולקאני הקשה כפלדה דמויות ענק, להסיע אותם מרחק ניכר ממקום החציבה, כשאין באי עצים שמהם ניתן ליצור גלילי עץ הדרושים לכך. מבני הענק של טיוואנאקו: העיר מתוארכת לתקופה שבין המאה השנייה לפני הספירה ועד שנת 1100 וכוללת כמה מבנים מרשימים: שער השמש שהוא מונולית (כלומר עשוי מאבן אחת בלבד) שמשקלו 10 טון. מבנים אחרים בעיר מורכבים מגושי אבן־חול במשקל של 10 טון האחת. ציורים פרימיטיביים של אנשים שלראשיהם קסדות עם אנטנות ממקומות שונים בעולם. תבליט מ"פלאנקה", עיר של המאיה, המראה איש בתנוחת המראה של אסטרונאוט (ראה העטיפה המצולמת). סימנים לפיצוץ אטומי במקומות שונים בעולם. במיוחד אירוע טונגוסקה שהתרחש בסיביר ב-1908. לבסוף, פון דניקן מתרץ את העובדה שאין שום זכר מפורש בכתובים לביקורם של החייזרים בכך שרוב הספריות של התרבויות הקדומות בפרגמון, באפסוס, באלכסנדריה ובירושלים הושמדו בכיבוש או כתוצאה משריפת ספרים מכוונת בידי קנאים דתיים. רעיונותיו של פון דניקן אינם חדשים. קדמו לו החוקר והסופר האמריקאי צ'ארלס פורט, וסופר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק. בשנה שבה יצא "מרכבות האלים" לאור, יצא לאקרנים סרט המדע הבדיוני 2001: אודיסיאה בחלל, שגם הוא מבוסס על הרעיון שישות זרה התערבה באבולוציה והפכה את הקוף הפרימיטיבי ל"הומו סאפיאנס". כיום נוהגים לכנות רעיונות אלה בשם "פלאוקונטקט" (Paleocontact, כלומר מפגש קדום). בין הביקורות על התאוריה שבספר: כיצד ייתכן שגזע זר מכוכב אחר מסוגל להפרות את תושבי כדור הארץ? הסתירה מתרחבת לאור טענתו של פון דניקן עצמו בתחילת הספר, שההנחה שחיים בכלל וחיים אינטליגנטיים בפרט חייבים להיות מבוססים על תנאים דומים לאלו שבכדור הארץ, בטעות יסודה. כלומר, על פי הגיונו החייזרים שהפרו את בנות האדם היו בכלל בעלי כימיה שונה משלנו. כיצד הוא מעלה את התמיהות בנוגע לאי הפסחא? תור היירדאל בספרו "אקו אקו" שיצא לאור עשור לפני ספרו של פון דניקן, מספר כי ניסוי פשוט שערך הראה שצוות של שישה אנשים המצוידים בנקרי אבן בלבד יכול לחצוב פסל כדוגמת הפסלים הענקיים של אי הפסחא תוך שנה, וכי צוות של כמה עשרות אנשים הצליח באמצעים פרימיטיבים להעמיד פסל כזה על הבמה תוך 18 יום. מדוע דבק פון דניקן בעובדה שאין עצים באי הפסחא כיום ומתעלם מתוצאות החפירות הארכאולוגיות המוכיחות שבעבר אי הפסחא היה מיוער, ולכן היה לתושבי האי הקדומים עץ הנדרש לעבודות הבנייה? פון דניקן טוען כי: "העובדה שהמצרים הקדמונים השתמשו בלוח שנה המבוסס על הכוכב סיריוס מתמיהה כיוון שסיריוס נראה רק עם שחר ורק על קו האופק". לטענת המתנגדים לרעיונותיו, זוהי דוגמה להטעיה. לדבריהם, סיריוס הוא אחד הכוכבים הבוהקים בשמים ונראה במצרים היטב במרכז השמים. פון דניקן מזכיר בפליאה את יכולתם של המאיה לחשב את שנת נוגה בת 584 הימים. אולם, האמת היא ששנת נוגה היא בת 225 ימים בלבד. המספר 584 מתאר את המחזור של שנת נוגה כפי שצופה מכדור הארץ יראה אותם, וכל שהמאיה היו צריכים לעשות הוא לספור ימים עד שנוגה חזר לאותה נקודה בשמים. בנקודה האחרונה טמונה בעצם עיקר חולשתו של הספר. אין ספק שפון דניקן אינו מקבל את העיקרון שבבסיס תערו של אוקאם שהוא כלי בסיסי בידי אלו המחפשים אחר הסברים לתופעות שונות. כלומר, פון דניקן אינו מסכים כי "כאשר ישנם שני הסברים שווי ערך לאותה תופעה, ההסבר הפשוט יותר הוא הנכון" כפי שגורס העיקרון. למעשה, חולשתו העיקרית היא העובדה שיש דרכים פשוטות יותר להסביר את התופעות עליו מדבר הספר. הספר מתבסס על תאוריות שאינן ברורות מאליהן ואינן אינטואיטיביות, גם במקרים בהם קיימים הסברים פשוטים יותר, והעובדה שהספר הולך בדרך של תאוריות לא שגרתיות לכל אורכו הוא למעשה נקודת התורפה שלו. הסתייגותה של הקהילה המדעית מפון דניקן הייתה אחד הגורמים לפרסומו ב-1976 של הספר "The Space-Gods Revealed" ("חשיפת אלי-החלל") מאת רונלד סטורי. הספר מפריך ביסודיות, עמוד אחר עמוד כמעט, את הטענות והראיות בספר "מרכבות האלים". פון דניקן הודה כי זייף חרסים שהראו כביכול "צלחות מעופפות", אשר הופיעו בספרו. אריך פון דניקן, מרכבות האלים: מצפונות העתיד אל מסתרי העבר, הוצאת צ'ריקובר, 1968. תרגום מגרמנית Erinnerungen an die Zukunft על ידי עמשי לוין. Philip J. Klass, UFOs Explained, Random House, 1974 אתר הבית של אריך פון דניקן בקורת של רוברט שיפר על הספר בקורת של רוברט טוד קרול על הספר משה גלעד, 50 שנה ל"מרכבות האלים", שובר הקופות שהביא חוצנים לתרבות המערב, באתר הארץ, 26 באפריל 2020 יונתן בן-דב, מוצא המיתוס על החייזרים שהורישו ציביליזציה לאנושות, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2013 ביקורת קולנוע - ד"ש מעולמות רחוקים, "העולם הזה", גיליון 1750 מ-17 במרץ 1971, עמוד 31