דניאל דיי-לואיס

סר דניאל מייקל בלייק דיי-לואיס (באנגלית: Daniel Michael Blake Day-Lewis; נולד ב-29 באפריל 1957) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון לשעבר, ממוצא יהודי-בריטי. זוכה שלושה פרסי אוסקר (מה שהופך אותו לשחקן שזכה במספר הרב ביותר של פרסי אוסקר, יחד עם ג'ק ניקולסון ו-וולטר ברנן), ובעל תואר האצולה "סר" (Sir) אותו קיבל מידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. זכה בשני פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי גילדת שחקני המסך. דיי-לואיס נולד בלונדון שבאנגליה. אביו, ססיל דיי-לואיס, משורר וסופר ממוצא אנגלי-אירי פרוטסטנטי, מונה ב-1968 למשורר החצר של הממלכה (אנ'). אמו, ג'יל בלקון, שחקנית יהודיה ובתו של סר מייקל בלקון שעמד בראש אולפני אילינג. את תחילת דרכו כשחקן עשה על בימות התיאטרון בעיר בריסטול. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "Sunday Bloody Sunday" בשנת 1971. אחר כך המשיך להופיע בתיאטראות בלונדון ובבריסטול. הסרט הבא בו השתתף היה "גנדי" ב-1982. ב-1984 הופיע בתפקיד משנה בסרט "הבאונטי". התבלט לראשונה בסרטים "מכבסה יפהפייה שלי" וב"זיכרונות אהבה מפירנצה". ב-1987 גילם את התפקיד הראשי בסרטו של פיליפ קופמן "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום". ב-1989 גילם את כריסטי בראון, צייר הסובל משיתוק מוחין, בסרט "כף רגלי השמאלית"; הסרט זיכה אותו בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. דיי-לואיס, הידוע בהתמסרותו הרבה לתפקיד אותו הוא מגלם, התעקש להישאר בכיסא גלגלים גם בין הצילומים בסרט זה. לאחר מכן חזר לתיאטרון בתפקיד המלט בתיאטרון הלאומי, אך נאלץ לעזוב את ההפקה כיוון שבאחת מן ההצגות, בקטע בו הרוח של אביו של המלט מדברת אליו, הוא טען כי ראה את רוחו של אביו שלו והתקשה להמשיך בהצגה; מאז לא הופיע על במת התיאטרון. סרטים נוספים בהם השתתף הם "המוהיקני האחרון", "עידן התמימות", ו"בשם האב" של הבמאי ג'ים שרידן (שביים גם את "כף רגלי השמאלית"), בתפקיד אירי הנאשם בפיצוץ שלא הוא ביצע ועליו היה מועמד לאוסקר כשחקן ראשי. ב"ציד המכשפות" גילם את הנגר ג'ון פרוקטור, והשתמש בכישוריו כנגר חובב כדי לבנות בעצמו בית. כן השתתף בסרטים "המתאגרף" (1997, בו שיתף פעולה שוב עם שרידן). בהמשך נמנע ממשחק בקולנוע ודחה מספר תפקידים שהוצעו לו. ב-2002 גילה עניין בסרט "כנופיות ניו יורק", והתלמד אצל קצב מקצועי כדי לגלם את דמותו של הגנגסטר "ביל הקצב"; על תפקידו בסרט זכה לשבחי המבקרים ולמועמדויות לפרסי גלובוס הזהב ואוסקר. ב-2005 שיחק בסרט "הבלדה על ג'ק ורוז". ב-2007 זכה בפעם השנייה באוסקר כשחקן הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "זה יגמר בדם". התפקיד זיכה אותו גם בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט דרמטי. ב-2012 גילם את אברהם לינקולן בסרט על חודשי חייו האחרונים של נשיא ארצות הברית, "לינקולן". על תפקיד זה זכה פעם נוספת בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב, וכן זכה בפרס גילדת שחקני המסך. ב-2017, לאחר הפסקה של חמש שנים, עבד בשנית עם הבמאי פול תומאס אנדרסון ב״חוטים נסתרים״ בו גילם מעצב אופנה מזדקן ואובססיבי שמתאהב במלצרית. על תפקידו היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. ב-21 ביוני 2017, לפני יציאת הסרט לאקרנים, הודיע דיי-לואיס כי הוא פורש מעולם המשחק. באוקטובר 2024, פורסם כי דיי-לואיס חוזר למשחק בסרט "Anemone" בבימויו של בנו, רונאן דיי-לואיס. רונאן גם כתב את התסריט יחד עם אביו. הסרט חוקר את היחסים המורכבים בין אבות, בנים ואחים, ואת הדינמיקה של קשרים משפחתיים. השחקנים המשתתפים כוללים את שון בין, סמנתה מורטון, סמואל בוטומלי וסאפיה אוקלי-גרין. מוטיב חוזר בבחירת תפקידיו של דיי-לואיס הוא נושא יחסי אב ובן, כגון בסרטיו "בשם האב", "כנופיות ניו יורק", "זה ייגמר בדם" ובתפקידו ב"המלט". היחסים בין דיי-לואיס לבין אביו המנוח היו מתוחים והשפיעו עליו רבות לאורך חייו ובחירת תפקידיו. בנו הבכור נולד מזוגיות בתחילת שנות ה-90 עם השחקנית הצרפתייה, איזבל אג'אני. ב-1996 נישא לשחקנית והבמאית האמריקאית ממוצא יהודי רבקה מילר, בתו של ארתור מילר, אשר ביימה אותו בסרט "הבלדה על ג'ק ורוז". הם מתגוררים באירלנד ולהם שני בנים משותפים. ב-1993 קיבל אזרחות אירית, בנוסף לאזרחותו הבריטית מלידה. 1990 - זכה בפרס על משחקו בסרט "כף רגלי השמאלית". 2008 - זכה בפרס על משחקו בסרט "זה יגמר בדם". 2013 - זכה בפרס על משחקו בסרט "לינקולן". 1994 - היה מועמד לפרס על משחקו בסרט "בשם האב". 2002 - היה מועמד לפרס על משחקו בסרט "כנופיות ניו יורק". 2017 - היה מועמד לפרס על משחקו בסרט "חוטים נסתרים" מדיה וקבצים בנושא דניאל דיי-לואיס בוויקישיתוף דניאל דיי-לואיס, ברשת החברתית פייסבוק דניאל דיי-לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאל דיי-לואיס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דניאל דיי-לואיס, באתר AllMovie (באנגלית) דניאל דיי-לואיס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דניאל דיי-לואיס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) דניאל דיי-לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דניאל דיי-לואיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דניאל דיי-לואיס, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה של דניאל דיי-לואיס צ'ארלס מקגראת, הניו יורק טיימס, "לינקולן": הבית הלבן על פי דניאל דיי-לואיס, באתר הארץ, 17 בינואר 2013 אורי קליין, הרוך והחומרה של דניאל דיי-לואיס, באתר הארץ, 17 בינואר 2013 דורון פישלר‏, לכבוד "לינקולן": התפקידים הגדולים של דניאל דיי לואיס, באתר וואלה, 24 בינואר 2013 דודי כספי, דניאל דיי לואיס מתכונן לעוד אוסקר, באתר ישראל היום, 22 בפברואר 2013 לין הירשברג, "למה אני פורש ממשחק", באתר "ידיעות אחרונות", 30 בינואר 2018 דניאל דיי-לואיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אינה טוקר, דניאל דיי לואיס פורש מעולם המשחק, באתר ynet, 20 ביוני 2017 Andreas Wiseman,Anthony D'Alessandro, Daniel Day-Lewis Returning To Big Screen In Focus Features’ ‘Anemone’ From Ronan Day-Lewis, Deadline, ‏2024-10-01 (באנגלית אמריקאית)