אל קלפטה

אל קַלַפַטֶה (בספרדית: El Calafate) היא עיר בדרום-מערב פרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה. אל קלפטה נמצאת בפטגוניה, על הגדה הדרומית של אגם ארחנטינו, במרחק של כ-320 קילומטרים צפונית-מערבית לריו גז'גוס, בירת סנטה קרוס, ובמרחק של כ-2,727 קילומטרים דרומית-מערבית לבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. העיר היא יעד תיירותי חשוב עקב קרבתה לאתרי טבע שונים בפטגוניה, כמו הפארק הלאומי לוס גלסיירס והאתרים שבו, כולל קרחון פריטו מורנו ופיץ רוי. משמעות השם "אל קלפטה" היא "הקלפטה". קלפטה (Berberis buxifolia) הוא השם הספרדי של שיח קטן בעל פרחים צהובים ופירות בצורת ענבה כחולה כהה מסוג ברברית נפוץ מאוד באזור פטגוניה. משמעות המילה "קלפטה" בספרדית היא "סותם סדקים", והצמח נקרא כך משום שפירותיו שימשו את הספרדים כסותם סדקים לספינותיהם כשהגיעו לראשונה לפטגוניה. לפני בואו של האדם הלבן לאזור אל קלפטה של היום, חיו בו שבטים ילידיים שהתפרסנו מרעיית עדרי גואנקו. בעשורים הראשונים של המאה ה-20 התהווה באזור העיר של ימינו מקום מפגש ומסחר של סוחרי צמר מחוות הכבשים הגדולות סביבה. אל קלפטה נוסדה רשמית ב-7 בדצמבר 1927 על ידי הממשלה הארגנטינאית במטרה לייצב את ההתיישבות באזור. הקמתו של הפארק הלאומי לוס גלסיירס באזור העיר ב-1937 תרמה לפיתוח העיר. השגשוג של קלפטה החל בשנת 1943 עם הקמת מרכז הנהלת הפארק הלאומי לוס גלסיירס (שהושלם בשנת 1946). במשך תקופה ארוכה הנהלת הפארק הייתה המוסד החשוב ביותר בכפר, כאשר בתחילה התגוררו בו רק כמאה תושבים. ההנהלה דאגה לאספקת החשמל, לבניית כבישים ולהקמת המלון הראשון בכפר. המקום התפתח בשלושים השנים האחרונות של המאה העשרים, בקצב מהיר כאשר התיירות הפכה פופולרית גם באזורים הרחוקים יותר מהמרכזים העירוניים הראשיים בארגנטינה, מה שגרם למספר המלונות והמסעדות ומספר התושבים לגדול במיוחד מאז שנות השמונים. נוף העיר השתנה בהתאם: ממקום מאובק לעיר יפה למראה עם בתי עץ מגוונים ורחובות מרוצפים. המדרונות עם נוף לאגם בנויים ברובם. בעבר הכלכלה באזור הסתמכה על גידול כבשים בשביל צמר, אך כיום הכלכלה מסתמכת בעיקר על תיירות. אל קלפטה חיה כיום כמעט אך ורק מתיירות מכל העולם. עונת השיא היא מאוקטובר עד מאי. אל קלפטה הוקמה כנקודת אספקה למשלוחי צמר מחוות הכבשים הגדולות שמסביב. כיום הכבשים כמעט נעלמו מהנוף. שדה התעופה הבינלאומי שנחנך בשנת 2000, 21 קילומטרים מזרחית לעיירה, גרם לקידום נוסף בתיירות, מכיוון שאפשר להגיע לעיר גם באמצעות כלי טיס גדולים יותר, כשבעבר היו רק טיסות במטוסי מדחף קטנים מהעיירות הסמוכות בעיר בפטגוניה ומבירת הפרובינציה ריו גז'גוס. הפריחה גרמה לעלייה נוספת באוכלוסייה: במפקד 2010 התגוררו בעיר 16,655 תושבים, יותר מכפול משנת 2001, וב-2014 כבר התגוררו בעיר 21,132 תושבים, גידול של למעלה מרבע. אל קלפטה היא העיר החמישית בגודלה בסנטה קרוס. האקלים הוא אקלים קר צחיח למחצה (סיווג BSk בשיטת קפן) שבו הקיצים קרירים עד חמימים ללא גשם והחורפים קרירים עד קרים עם מעט גשם. אגם ארחנטינו ממתן את הקור או החום. קו המים של העיר שוכן במפרץ גדול רדוד שקופא לעיתים קרובות בחורף, מה שמאפשר לתושבים להתאמן בהחלקה על הקרח. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בעיר הייתה 30.7°C ב-6 בפברואר 1962, והטמפרטורה הנמוכה היותר הייתה 17.4°C- ב-27 ביולי 2014. העיר נמצאת במיקום אסטרטגי בקרבת אגם ארחנטינו, אגם ויידמה והפארק הלאומי לוס גלסיירס, הכולל בין היתר את האתרים קרחון פריטו מורנו, קרחון אופסלה והר פיץ רוי ליד העיירה אל צ'לטן, מה שהופך אותה למוקד התיירותי של האזור כולו. אטרקציה נוספת הסמוכה לעיר הוא הגלסיאריום (Glaciarium), מוזיאון מודרני המוקדש לקרח, לקרחונים ולשדה הקרח הפטגוני הדרומי. העיר מקושרת בעזרת מספר כבישים, כמו למשל כביש 40, לאזורים שונים בארגנטינה ובצ'ילה. את אל קלפטה משרת נמל התעופה הבינלאומי קומנדנטה ארמנדו טולה (Aeropuerto Internacional Comandante Armando Tola, קוד יאט"א FTE), נמצא במרחק של כ-20 קילומטרים ממזרח לעיר. אוונידה דל ליברטדור, הרחוב הראשי בעיר אזור המגורים אל קלפטה היא השער לפארק הלאומי לוס גלסיירס ובו קרחון פריטו מורנו חזית מוזיאון הגלסיאריום מדיה וקבצים בנושא אל קלפטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל קלפטה (בספרדית) אתר העירייה