laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרנן

סרנן (בגרמנית Sarnen) היא עיר בת למעלה מעשרת אלפים תושבים, ובירת קנטון אובוולדן בשווייץ. בניינים בולטים בעיר כוללים את כנסיית הקהילה (מהשנים 1739–1742), את שוצנהאוס (משנת 1752), מנזרי בנדיקטיין וקפוצ'ין ומכללה. האוכלוסייה היא קתולית ודוברת גרמנית. העיר ממוקמת בקצהו הצפוני של אגם סרנן (Sarner See) בגובה של 473 מטר מעל פני הים, ומרוחקת כ- 20 קילומטרים מהעיר לוצרן. העיר נמצאת באזור כפרי ומוקפת בהרים מהרי האלפים, שהמפורסמים בהם הם הרי הפילאטוס והטיטליס. ענפי הכלכלה העיקריים הם תיירות, הנדסת חשמל, עיבוד עץ, עיבוד מזון, ייצור משקאות ומוצרי גומי. הדרך הראשית לעיר היא דרך כביש ראשי מס' A8. בעיר ישנה תחנה של הרכבת השווייצרית בקו ברוניג המחבר בין הערים לוצרן ואינטרלאקן. העיר מרוחקת כשעה נסיעה משלושת שדות התעופה הגדולים של שווייץ (ציריך, בזל, ז'נבה) ובנוסף ישנו בעיר שדה תעופה קטן למטוסים קלים. מדיה וקבצים בנושא סרנן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרנן סרנן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר מרכז התיירות בסרנן Editors of Encyclopaedia Britannica, Sarnen, Switzerland, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
ניקולאס פלצ'וק

ניקולאס גסטון פלצ'וק (בספרדית: Nicolás Gastón Falczuk; נולד ב-15 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן ישראלי-ארגנטינאי ממוצא יהודי המשחק בעמדת קשר ההתקפי. פלצ'וק גדל בארגנטינה ושיחק בדפורטיבו מורון ובטמפרליי. ביולי 2010 הגיע לישראל והצטרף למחנה האימונים של הפועל עכו. ב-1 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–4 למכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו, וכעבור שלושה ימים חתם במועדון. ב-21 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 למ.ס. אשדוד במחזור הפתיחה של עונת 2010/2011. ב-11 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הפועל עכו, במשחק נגד הפועל תל אביב שהסתיים בתיקו 2–2. בסך הכל כבש בעונתו הראשונה בקבוצה ארבעה שערי ליגה, והיה שותף לעונה הטובה ביותר של המועדון שסיים את העונה במקום השמיני. ב-21 בספטמבר 2011 הבקיע שלושער בניצחון 2-4 נגד הפועל חיפה, ואת עונת 2011/2012 סיים עם עשרה שערי ליגה. בקיץ 2012 חתם פלצ'וק בהפועל באר שבע. בעונת 2012/2013 כבש שלושה שערים והיה שותף להעפלה של הקבוצה לגמר גביע הטוטו, שם הפסידה להפועל חיפה. בעונה שלאחר מכן התערער מעמדו עם הצטרפותם של שחקנים בכירים רבים, והוא שיחק רק 17 משחקי ליגה, ברובם נכנס כמחליף. ב-10 ביולי 2014 חתם פלצ'וק במכבי פתח תקווה. לאחר שלא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, עבר בחלון ההעברות של ינואר 2015 למועדון ספורט אשדוד. פלצ'וק שותף בתשעה משחקי ליגה, ובתום עונת 2014/2015 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-19 ביוני 2015 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שלושה שערים ב-18 הופעות בעונת 2015/2016. ב-10 ביוני 2016 חתם פלצ'וק בהפועל נצרת עילית, ובעונת 2016/2017 כבש במדיה ארבעה שערים ב-28 משחקים בליגה הלאומית. בתחילת עונת 2017/2018 איבד את מקומו בהרכב הקבוצה, וב-16 בינואר 2018 הושאל להפועל אכסאל מליגה א'. ב-28 ביולי 2018 פלצ'וק חתם בהפועל מגדל העמק מליגה א'. ניקולאס פלצ'וק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניקולאס פלצ'וק, באתר Transfermarkt ניקולאס פלצ'וק, באתר Soccerway ניקולאס פלצ'וק, באתר FootballDatabase.eu עדי סרדס, הפועל עכו: ניקולאס פלצ'וק חתם בקבוצה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2010 רועי זריהן, ‏הרכש החמישי: ניקולס פלצ'וק חתם במכבי פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 10 ביולי 2014 כתבי ynet ספורט, חלון ההעברות נסגר: סולארי במכבי פ"ת, באתר ynet, 3 בפברואר 2015 עמית וסר, ‏פלצ'וק חתם בהפועל ר"ג, טוקורה מועמד להצטרף, באתר ONE‏, 19 ביוני 2015 קובי פורטל, ניקולס פלצ'וק חתם במגדל העמק, באתר דאבל פס, 28 ביולי 2018
חוזה הולבאס

חוזה לויד הולבאס (נולד ב-27 ביוני 1984) הוא כדורגלן גרמני-יווני המשחק בבאיירן אלצנאו בעמדת המגן השמאלי. הולבאס נולד בגרמניה המערבית לאב יווני ואם אורוגוואית. הולבאס התחיל לשחק כדורגל במחלקות נוער של מועדונים קטנים בעיר הולדתו אשפנבורג בעמדת החלוץ. בגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של אשפנבורג-דאם. בשנת 2005 הצטרף הולבאס לוויקטוריה קהל, בה הבקיע 15 שערים ב-33 הופעות. בקיץ 2006 חתם במינכן 1860 והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. לאחר שהצטיין עם 12 כיבושים, חתם בקבוצה הבוגרת. ב-21 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד סנט פאולי. בקיץ 2009 הגיע אוואלד לינן למועדון והסיט את הולבאס לעמדת המגן השמאלי. בקיץ 2010 עבר ביחד עם מאמנו לאולימפיאקוס תמורת חצי מיליון אירו. ב-15 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–5 נגד בסה קביה האלבנית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-20 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון במשחק האליפות של המועדון בו ניצח 0–6 נגד א.א.ק. אתונה. ב-19 באוקטובר 2011 הבקיע בניצחון 1–3 נגד בורוסיה דורטמונד במסגרת של הבתים של ליגת האלופות. ב-3 במרץ 2012 הבקיע בניצחון 0–2 נגד OFI כרתים שזכה בתואר של השבוע. ב-30 באוגוסט 2014, חתם הולבאס ברומא ל-3 שנים תמורת 1.5 מיליון אירו. ב-24 בספטמבר 2014, הולבאס ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד פארמה. ב-30 בנובמבר 2014, הבקיע הולבאס את שער הבכורה שלו עבור רומא בניצחון 2–4 נגד אינטר מילאנו. ב-2 ביולי 2015 חתם הלבואס בווטפורד לשנתיים עבור 2.5 מיליון יורו. ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אברטון. ב-10 בספטמבר 2016 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–4 על ווסטהאם יונייטד. ב-18 באוגוסט 2020 חזר הולבאס לאולימפיאקוס וחתם לעונה אחת. ב-24 בספטמבר 2021 חתם בבאיירן אלצנאו. הולבאס זכאי לשחק עבור 3 מדינות:גרמניה מולדתו, יוון מולדת אביו ואורוגוואי מולדת אימו. בנובמבר 2011 קיבל אזרחות יוונית וב-11 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת בתיקו 1-1 נגד רוסיה. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012 ומונדיאל 2014. ב-10 באוקטובר 2016 לאחר הניצחון 0–2 על אסטוניה הודיע על פרישה מהנבחרת. אולימפיאקוס אליפות יוון: 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 הגביע היווני: 2011/2012, 2012/2013 מדיה וקבצים בנושא חוזה הולבאס בוויקישיתוף חוזה הולבאס, באתר Transfermarkt חוזה הולבאס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) חוזה הולבאס, באתר Soccerway חוזה הולבאס, באתר BDFutbol חוזה הולבאס, באתר WorldFootball.net חוזה הולבאס, באתר National Football Teams חוזה הולבאס, באתר FootballDatabase.eu
מרקו פאפה

מרקו פאבלו פאפה פונסה (נולד ב-15 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן גואטמלי המשחק בדפורטיבו סן פדרו בעמדת הקיצוני. פאפה התחיל את הקריירה שלו במוניסיפל. באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-16 באוגוסט 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-6 נגד ריאל מדריס במסגרת גביע אינטרקלאב של UNCAF. ב-30 ביולי 2008 הושאל לשיקגו פייר לחצי עונה עם אפשרות לרכוש את כרטיס השחקן שלו. ב-2 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בשיקגו נגד צ'יבאס ארצות הברית. ב-5 באפריל 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד ניו יורק רד בולס. ב-3 בדצמבר 2009 חתם בשיקגו ל-3 שנים. את עונת 2010 התחיל פאפה עם 5 שערים ו-4 בישולים ב-11 משחקים. עד לסיום העונה כבש עוד שני שערים והיה מלך השערים של המועדון למרות היותו קשר אחורי. ב-10 באפריל 2010 הבקיע במשחק נגד סן חוזה ארת'קווייקס. שער זה זכה בתואר שער העונה. ב-13 באוגוסט 2012 חתם בהירנביין ההולנדית. ב-3 בינואר 2014 שוחרר מהירנביין וחתם בסיאטל סאונדרס ובה שיחק עד סוף שנת 2015 עת עבר לקולורדו ראפידס. בינואר 2017 חזר למוניסיפל. בינואר 2018 חתם בברוניי DPMM מליגת העל הסינגפורית, אך כעבור זמן קצר חזר למוניסיפל. בקיץ 2018 פאפה חתם בצ'לחו. בקיץ 2019 חתם במיקסקו מהליגה הגואטמלית השנייה. בינואר 2020, פאפה חתם בדפורטיבו סן פדרו. מדיה וקבצים בנושא מרקו פאפה בוויקישיתוף מרקו פאפה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרקו פאפה, באתר Transfermarkt מרקו פאפה, באתר Soccerway מרקו פאפה, באתר BDFutbol מרקו פאפה, באתר WorldFootball.net מרקו פאפה, באתר National Football Teams מרקו פאפה, באתר FootballDatabase.eu
אורתודוקסים

אורתודוקסיה היא מילה המורכבת מהמילים ביוונית "אורתוס" (όρθος, נכון או ישר) ו"דוקסה" (δόξα, דעה). פירוש המונח הוא הדעה הישרה או הנכונה. המלה נכנסה לשימוש בהקשר הפולמוס הנוצרי לגבי מהותו של האל, השילוש הקדוש וכיוצא בזה. בהקשר היהודי נכנסה המלה הזו לשימוש בראשית המאה ה-19, על רקע האמנציפציה והתגובות לה. בסוציולוגיה נהוג להשתמש במונח "דוקסה" (אנ') לתיאור מכלול החוקים הבלתי כתובים הנלקחים בתור "מובן מאליו", ה"אורתודוקסיה" היא השיח וההגדרות המצדיקים באופן גלוי את שליטתם של המחזיקים בדעה זו, ואילו "הטרודוקסיה" מהווה שיח חדש המבקר את הדוקסה ומערער על השליטה בהגדרותיה או מייצג את הטוענים להיות המחזיקים האותנטיים של העמדה הנכונה או הישרה (לדוגמה: הנצרות הפרוטסטנטית כפרה בסמכות הכנסייה הקתולית ואנשיה טענו שהם הנוצרים האותנטיים ולא שהם כופרים בנצרות עצמה). האם התכוונתם ל... אורתודוקסיה (אידאולוגיה) – עמדה אידאולוגית או דתית שתומכת בהשקפה הקיימת והמקובלת נגד אחרות נצרות אורתודוקסית נצרות יוונית-אורתודוקסית הכנסייה האשורית האורתודוקסית נאו-אורתודוקסיה (פרוטסטנטיות) (אנ') (גם "תאולוגיה דיאלקטית") – זרם הגותי שהתפתח בין המלחמות מתוך דחיית הרציונליזם וחזרה להישענות על דבר האל לבדו יהדות אורתודוקסית נאו-אורתודוקסיה (יהדות) – זרם הדוגל בשילוב של יהדות ומודרנה, פעל בגרמניה עד מלחמת העולם השנייה אורתודוקסיה מודרנית – זרם הדוגל בשילוב של ערכי החברה המודרנית, פעיל כיום אולטרה-אורתודוקסיה – יהדות חרדית אסלאם אורתודוקסי – אסלאם סוני
קריטריון אולימפי

קריטריון אולימפי הוא הישג או הישגים בתחרויות לפני אולימפיאדה שספורטאי נדרש להשיג כדי להיכלל במשלחת האולימפית. מבחינים בין 2 סוגים של קריטריונים אולימפיים: קריטריון בינלאומי - שנקבע על ידי פדרציית הספורט הבינלאומית של הענף כדי לעמוד במכסת המשתתפים שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. קריטריון לאומי - שנקבע על ידי ועד אולימפי לאומי במטרה שספורטאים שמייצגים את המדינה באולימפיאדה יהיו ברמה יותר טובה מהמינימום שנדרש כדי להשתתף באולימפיאדה. כל ועד אולימפי לאומי רשאי לקבוע את הקריטריונים הלאומיים של אותה מדינה, במסגרת סמכותו הבלעדית לקבוע את הרכב המשלחת האולימפית. הוועד יכול גם לא לקבוע כלל קריטריונים ולשלוח לאולימפיאדה את כל אלה שעברו את הקריטריון הבינלאומי. בישראל נוהג החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוועד האולימפי בישראל במדיניות של קריטריונים ישראליים, האמורים להקשות על הספורטאים להגיע לאולימפיאדה ועל ידי כך להעלות את רמת הספורטאים כדי שלא יסיימו בתחתית הדירוג. מדיניות זו, לטענת ראשי הוועד, הביאה מאז תחילת שנות ה-90 להישגים טובים בהרבה לעומת התקופה הקודמת, ובראשם עשר מדליות בשבע האולימפיאדות האחרונות עד שנת 2021. הקריטריונים המפורטים לכל ענף נקבעים על ידי היחידה לספורט הישגי המפקחת על ההכנות המקצועיות לאולימפיאדה כשנתיים לפניה, והספורטאים נדרשים בדרך כלל להשיג אותם בתחרויות מטרה (כגון אליפות העולם או אליפות אירופה) הנקבעות מראש במהלך שנת האולימפיאדה והשנה שלפניה. יכולים להיות גם קריטריונים המבוססים על דירוג בעולם או באירופה בתאריך מסוים, הזהה לתאריך הקובע של הקריטריון הבינלאומי. החל מ-2008 הוחלט לאפשר לספורטאים צעירים להשתתף באולימפיאדה אף שלא עברו את הקריטריון הישראלי. הוועד האולימפי עשוי לשלוח לאולימפיאדה גם ספורטאים שלא עמדו בקריטריון אך השיגו הישגים יוצאי דופן בתחרויות אחרות. קריטריונים לאולימפיאדת לונדון 2012
ננסי מיטפורד

ננסי פרימן-מיטפורד (באנגלית: Nancy Freeman-Mitford ‏CBE‏; 28 בנובמבר 1904 – 30 ביוני 1973) הייתה סופרת, ביוגרפית ועיתונאית אנגלייה. היא אחת מהאחיות לבית מיטפורד והשתייכה לחוג העילית בחברה הלונדונית בתקופה שבין מלחמות העולם. היא זכתה למוניטין בעקבות הרומנים שחיברה על חיי החברה הגבוהה באנגליה ובצרפת, ובזכות שנינותה הנועזת. בנוסף, זכתה להערכה כמחברת ביוגרפיות עממיות של דמויות היסטוריות. מיטפורד גדלה למשפחה מבוססת, כבתו הבכורה של דייוויד פרימן-מיטפורד, הברון השני של רידסדייל. היא התחנכה על ידי מורים פרטיים. בשנת 1931, בגיל 27, פרסמה רומן ראשון פרי עטה, אך הוא לא עורר רושם, וכך גם שלושת הרומנים שפרסמה אחריו. לאחר מלחמת העולם השנייה, פרסמה שני רומנים אוטוביוגרפיים למחצה, בשם "The Pursuit of Love"‏ (1945), ו-"Love in a Cold Climate"‏ (1949), אשר ביססו את המוניטין שלה. מיטפורד הייתה נשואה שלא-באושר מאז 1933 לפיטר רוד (Rodd). רק ב־1957 הסכים רוד לגירושין. במהלך מלחמת העולם השנייה ניהלה מיטפורד רומן עם קצין המחתרת הצרפתית בשם גסטון פאלבסקי, שהפך אהבת חייה. מערכת היחסים לא הייתה הדדית ולאחר המלחמה עקרה מיטפורד לצרפת בעקבותיו של פלאבסקי למרות ניסיונותיו להניא אותה מכך. מיטפורד נשארה לגור בצרפת עד מותה. היא קיימה קשרים חברתיים עם החברה הגבוהה האנגלית ועם משפחתה באמצעות חליפת מכתבים וביקורים מעת לעת. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היא זוהתה עם ההבחנה המכונה "אנגלית U לאנגלית לא-U", שלכאורה הציעה מבחן לקביעת מוצאו המעמדי של אדם לפי בחירות מסוימות באוצר המילים שבפיו. מיטפורד התכוונה להתבדח, אך רבים קיבלו את הרעיון כפשוטו, והחלו להחשיב את מיטפורד כפוסקת בענייני נימוסים והליכות, ועל כך חלק ניכר מפרסומה. בשנותיה המאוחרות זכתה להצלחה רבה של הביוגרפיות ההיסטוריות שפרסמה של מאדאם דה פומפדור, וולטר, ולואי הארבעה עשר, מלך צרפת, אך יחסיה עם פאלבסקי הגיעו אל קיצם. בריאותה התרופפה בסוף שנות ה-60, ולאחר מספר שנות מחלה, נפטרה בשנת 1973. Highland Fling Christmas Pudding Wigs on the Green Pigeon Pie The Pursuit of Love Love in a Cold Climate The Blessing Don't Tell Alfred Madame de Pompadour. London: Hamish Hamilton. 1954. OCLC 432649137. Illustrated edition (1968) תרגום לעברית: מדם דא-פומפאדור. מאנגלית - רנה לוטן, תל אביב: אנקור, תשט"ז Voltaire in Love. London: Hamish Hamilton. 1957. OCLC 459588409. The Sun King: Louis XIV at Versailles. London: Hamish Hamilton. 1966. OCLC 229419330. Frederick the Great. London: Hamish Hamilton. 1970. ISBN 0-241-01922-2. מדיה וקבצים בנושא ננסי מיטפורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ננסי מיטפורד (באנגלית) תוכנית רדיו ב-BBC על חייה של מיטפורד (באנגלית) ננסי מיטפורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ננסי מיטפורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ננסי מיטפורד, דף שער בספרייה הלאומית ננסי מיטפורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) על אף ששם המשפחה הרשמי היה פרימן-מיטפורד, נראה שלא ננסי ולא אחיותיה השתמשו בו מעבר למסמכים רשמיים. כל פרסומיה היו תחת השם מיטפורד בלבד, וזה הכיתוב על מצבתה. Nancy Mitford, Love from Nancy: the letters of Nancy Mitford, Sceptre paperback edition, London: Sceptre/Hodder & Stoughton, 1994, עמ' 434, ISBN 978-0-340-59921-1 Russell Lynes, Nancy Mitford (ע), Introduction, Noblesse Oblige, New York: Harper & Brothers, 1956, עמ' ix-xviii ספרה היחיד שתורגם לעברית, בידי רנה לוטן, הוצאת אנקור, תשט"ז
גודפריד בומאנס

גודפריד בומאנס (בהולנדית: Godfried Jan Arnold Bomans;‏ 2 במרץ 1913 – 22 בדצמבר 1971) היה סופר, אישיות טלוויזיונית פופולרי הולנדי, קתולי וחסיד אומות העולם מהולנד. בומאנס נולד בהג וגדל בהרלם. אביו היה פקיד במשרד עורכי דין. בנעוריו הפגין בומאנס עניין בספרות. הוא היה עורך עיתון בית ספרו ופרסם סיפורים קצרים, בין היתר במגזינים ספרותיים ובעיתוני סטודנטים. בין השנים 1933–1938 למד משפטים באוניברסיטת אמסטרדם. בשנת 1940 כתב בומאנס את הספר אריק, או ספר החרקים הקטן (Erik of het klein insectenboek), שזכה לתפוצה נרחבת בתקופת הכיבוש הנאצי ויצא בעשר מהדורות בשנים 1940–1941. עד 1942 למד בומאנס פסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת נימכן. בשנת 1943 פרש מלימודיו ושב להרלם, שם הציל את חייו של יהודי בשם הנס ליכטנשטיין, ועל כך הוכר כחסיד אומות העולם. בשנת 1946 החל בומאנס לפרסם סדרת ספרים בשם הרפתקאותיו של פא פינקלמן (De avonturen van Pa Pinkelman). עיקר פרסומו בא לו מספרי סיפורי הפיות שכתב בסגנון מודרני ומספריו ההומוריסטיים בהם שולבה חכמת חיים ואירוניה. סיפוריו פורסמו בעיתון היומי בעל התפוצה הנרחבת de Volkskrant ("עיתון העם"). עד 1967 פרסם בעיתון זה טורים דו שבועיים. בשנת 1950 היה שותף להקמתו של מועדון אמנים בהרלם, מועדון שנודע בעיקר בהשפעותיו הספרותיות. בשנות החמישים והשישים זכו יצירותיו לתפוצה נרחבת בהולנד אם כי לא להכרת הביקורת או לפרסים. הוא הופיע בטלוויזיה והתארח בתוכניות רדיו - אחד הסופרים הראשונים בהולנד שזכו לכך. בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים הפך בומאנס לאישיות תקשורתית מוכרת, למורת רוחם של מבקרי אמנות רבים, שלא אהבו את הופעתו חסרת הרצינות בתוכניות אלה. בשנת 1956 ייסד את הענף של אגודת חובבי צ'ארלס דיקנס בהולנד. בשנת 1969 מינתה אותו אגודת דיקנס בלונדון לסגן הנשיא ולחבר של כבוד, כאות הוקרה על מאמציו לקידום יצירתו של דיקנס בהולנד. אנתולוגיה של שלושת כרכי כתביו של בומאנס על דיקנס פורסמה בשנת 1972. בשנת 1986 הוכר בומאנס על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 פורסמו כל יצירותיו בשבעה כרכים. בשנת 2004 עובד ספרו "אריק, או ספר החרקים הקטן" לסרט. בשנת 2009 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לקרוא לאסטרואיד 23404 על שם בומאנס. את האסטרואיד גילה האסטרונום האמריקאי ממוצא הולנדי טום גרלס (אנ'). מדיה וקבצים בנושא גודפריד בומאנס בוויקישיתוף גודפריד בומאנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גודפריד בומאנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גודפריד בומאנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) גודפריד בומאנס, באתר Discogs (באנגלית) פועלו של בומאנס להצלת ליכטנשטיין בתקופת השואה באתר יד ושם (באנגלית)
פזגז

פזגז היא חברה-בת של פז חברת הנפט המספקת גז פחמימני מעובה (גפ"מ), חשמל, וכן מוצרים שונים הקשורים לגז. לחברה 4 מתקנים עיקריים לאחסון מלאי הגפ"מ: בקריית אתא, בראשון לציון, בבאר שבע ובמתקן קצא"א שבאשקלון. בשנת 2018 רכשה החברה את חברת יפת אביזרי גז בע״מ המספקת מוצרי גז, ומייבאת את מוצרי חברת רינאיי לארץ ביניהם מחממי המים של החברה מייבשים ועוד. תחילת אספקת הגז בארץ ישראל הייתה בשנת 1936, על ידי חברת של שהביאה את הגז מבתי הזיקוק שלה ליד תעלת סואץ. הגז הופץ בשם המסחרי של-בוטגז, בידי חברה ארץ ישראלית לגז בע"מ ושימש לחימום מים ולבישול. למרות מאמצי השיווק, השימוש בגז היה של מעטים בלבד בגלל עלויות גבוהות. של והחברה הארץ ישראלית לגז המשיכו בשיווק הגז של "של" גם לאחר הקמת המדינה. בשנת 1955 עברה החברה לשווק גז בלחץ גבוה תחת המותג שלגז ולצורך כך הוחלפו המיכלים ושאר הציוד. בשנת 1958, עם הקמת פז חברת הנפט הוקמה חברת הבת פזגז לשיווק הגז. בשנת 1960 החזיקה החברה 28 מחסנים אזוריים לאספקת בלוני גז. בין מנהלי החברה לאורך השנים היו ישעיהו לחובר, שלמה שמיר, אשר לוי, זאב אשכנזי ומרדכי בן ש"ך. בשנת 1993 מוזגה חברת פטרולגז עם חברת פזגז. בשנת 2016 נחשף כי הכנסותיה השנתיות של פזגז מסתכמות במיליארד שקל ורווחיה השנתיים מסתכמים ב-136 מיליון שקל. פזגז הייתה שותפה עם שלוש חברות הגז הגדולות האחרות (אמישראגז, סופרגז ודורגז) לקרטל בלתי-חוקי, במסגרתו תיאמו ביניהן החברות מחירים וחילקו את אזורי החלוקה של הגז. כתב אישום בפרשה הוגש ב-2004, ובמסגרת הסדר הטיעון עליו הוסכם ב-2007 נקנסה החברה ב-4 מיליון שקלים, ועונשי מאסר (שהומרו לעבודות שירות) וקנסות כספיים הוטלו על 3 מבכירי החברה חברת פזגז החלה לספק חשמל בעקבות הרפורמה בשוק החשמל . מדיה וקבצים בנושא פזגז בוויקישיתוף אתר פזגז מי אנחנו, באתר YFT פזגז - מהסואץ ברכבת, דבר, 23 בפברואר 1962 בוטגז של, דואר היום, Ad, 4 באוגוסט 1937 בשול משוכלל, דבר, 3 בנובמבר 1937 של בוטגז, דבר, 9 בדצמבר 1938 של בוטגז, דבר, 13 בנובמבר 1949 של בוטגז, דבר, 12 ביוני 1950 שלגז, דבר, 18 באוגוסט 1955 הבט כמה טוב להם גם אני רוצה פזגז, דבר, 7 בספטמבר 1958 תפקיד הגז בפיתוח המדינה, דבר, 21 באוקטובר 1960 ניצן כהן, ‏בעקבות התחרות הכנסות של מיליארד שקל של פזגז בסכנה, באתר גלובס, 31 באוגוסט 2016 אמיר הלמר, קרטל חברות הגז: כתב אישום נגד בן ש"ך, שמואל דנקנר וצבי מור, באתר הארץ, 14 באפריל 2004 אבירם זינו, עבודות שירות למורשעי קרטל הגז מחברת פזגז, באתר ynet, 15 במאי 2007 האזרח, גלובס והמרכז להעצמת (2023-06-18). "הרפורמה במשק החשמל: אחרי ציפייה ארוכה, התחרות החלה". Globes. נבדק ב-2024-07-02.
התרסקות המסוקים בוויז'ה קסטלי

התרסקות המסוקים בוויז'ה קסטלי הייתה אסון תעופה שאירע ב-9 במרץ 2015, סמוך לכפר ויז'ה קסטלי בצפון-מערב ארגנטינה. שני מסוקים שהובילו ספורטאים צרפתים מענפי ספורט שונים, שהיו במהלך צילום פרק לתוכנית המציאות "Dropped" (אנ') בערוץ TF1 הצרפתי, התנגשו זה בזה והתרסקו. לא היו ניצולים. בין עשרה ההרוגים באסון היו ספורטאים ידוענים ומדליסטים אולימפיים. בתקרית היו מעורבים שני מסוקים, האחד של ממשלת פרובינציית סנטיאגו דל אסטרו, ששלדתו הייתה רשומה באות LQ-FJQ; והשני של ממשלת פרובינציית לה ריוחה, ששלדתו הייתה רשומה באות LQ-CGK. כל אחד מן המסוקים נשא ארבעה נוסעים מלבד הטייס. לפי דיווחי הרשויות בארגנטינה, כל עשרת האנשים שהיו על סיפון המסוקים נספו. בין ההרוגים: האלופה האולימפית ושיאנית העולם בשחייה קמיל מופה, המתאגרף אלכסיס וסטין (אנ') והשייטת פלוראנס ארטו. כדורגלן העבר סילבן וילטור השתתף אף הוא בתוכנית, ולפי הפרסומים היה אמור לטוס עם חבריו במסוקים שהתרסקו, אולם מסיבה כלשהי לא טס, וניצל. הוא פרסם הודעה ברשת החברתית "טוויטר", ובה כתב: "אני כל כך עצוב על החברים שלי. אני מבועת, אני לא מצליח למצוא את המילים". AFP, ספורטאים נהרגו בהתרסקות בצילומי ריאליטי, באתר ynet, 10 במרץ 2015 תיק התקרית והיסטוריית המטוס של מסוק מס. LQ-FJQ, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) תיק התקרית והיסטוריית המטוס של מסוק מס. LQ-CGK, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) מערכת ספורט היום, ספורטאים אולימפיים נהרגו בהתרסקות מסוק, באתר ישראל היום, 10 במרץ 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקריות ואסונות תעופה ובנושא ארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה בורקובסקה

אנה בורקובסקה (בפולנית: Anna Borkowska;‏ 1900 – 1988) הייתה נזירה דומיניקנית, אם מנזר וחסידת אומות העולם מפולין. בורקובסקה הייתה בוגרת אוניברסיטת קרקוב. לאחר תום לימודיה נכנסה למנזר ליד וילנה שבליטא. בתקופת מלחמת העולם השנייה והכיבוש הנאצי הייתה וילנה בשטח פולין הכבושה. תחת הנהגתה של בורקובסקה הצילו הנזירות במנזר 17 יהודים, פעילי תנועות ההתנגדות לכיבוש הנאצי, בהם אבא קובנר. בעת כהונתה כאם המנזר ופעילותה להצלת יהודים נקראה בורקובסקה "האם ברטרנדה". בסוף 1941 החל רצח היהודים בווילנה בעקבות מבצע ברברוסה. בתקופה זו הסתירה בורקובסקה במנזרה 17 חברים בתנועות החלוציות-ציוניות שעבדו עם הנזירות בשדה והמשיכו בפעילותם. בין החניכים היו רחל לאה זילברברג ואבא קובנר. את הכרוז בו קרא למרד ניסח וכתב במנזר. הכרוז הודפס במנזר והוקרא על ידי קובנר בסוף 1941 בגטו וילנה. בזמן שהחלוצים הסתתרו במנזר נהגו לקרוא לבורקובסקה "אמא" בעברית. בורקובסקה ביקשה מהחלוצים להישאר במנזר אך אלה ביקשו לשוב לגטו כדי להילחם בנאצים. היא ביקשה להיכנס לגטו כדי להיות עם היהודים, אך נוכח התנגדותו של קובנר לכך, הסתפקה בהברחת כלי נשק למחתרת בגטו. בספטמבר 1943 אסרו הנאצים את בורקובסקה וסגרו את המנזר. בשנת 1984 בגיל 84 הוענק לבורקובסקה אות חסידת אומות העולם על ידי יד ושם. בתקופה זו גרה בורקובסקה לבדה בדירה קטנה ליד ורשה. החלוצים הציונים שהצילה, ביניהם אבא קובנר, עלו לאחר סוף המלחמה לישראל ולא שכחו אותה. בזכות פנייתם ליד ושם הוכרו היא ושש נזירות נוספות מאותו מנזר כחסידות אומות העולם. סיפורה של בורקובסקה, באתר יד ושם על פועלה של בורקובסקה להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם (באנגלית) עופר אדרת, הנזירה שהצילה את אבא קובנר מתה בגיל 110, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2018 האחרונה שבנזירות, מריה רושאק ("האחות צציליה"), ילידת 1908, מתה בפולין בנובמבר 2018 בגיל 110. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באביט

האם התכוונתם ל... אישים ארט באביט – אמן הנפשה אמריקאי הידוע ביצירות שהכין עבור אולפני וולט דיסני. ג'יימי באביט – היא במאית, מפיקה ותסריטאית אמריקאית דינה באביט – ציירת וניצולת שואה יהודייה לוק באביט – כדורסלן אמריקאי מילטון בביט – מלחין אמריקאי נטלי באביט – סופרת אמריקאית אחרים באביט (ספר) – רומן מאת סינקלר לואיס
לבד בעדר

לבד בעדר הייתה להקת רוק ישראלית. הלהקה הוקמה בסוף שנת 2011, ובתחילת שנת 2012 הוציאה את אי.פי הבכורה שלה, "כלבה תל אביבית". בתחילת שנת 2015 הלהקה הוציאה לאור את אלבום הבכורה באורך מלא, "יותר מדי זה לא מספיק", לאחר שסיימה את פרויקט הקליפים הכי גדול בתולדות המוזיקה הישראלית: "פרויקט 12 קליפים ב-12 חודשים". בקיץ 2016, במהלך עבודה על גיבוש שירים לאלבומם הבא, החליטו חברי הלהקה לחדול מפעילות. בשנת 2011 הלהקה הוקמה על ידי לביא יוספזון (גיטרה), צבי וקנין (בס) ודותן לוי (תופים). צבי ודותן ניגנו ביחד בלהקת פאנק בשם "תופעות הלוואי", ולביא גם שיתף פעולה עם דותן בלהקה אחרת. לביא באותם ימים היה גם גיטריסט להקת הפאנק "Got no shame". בהתחלה השלושה לא מצאו שם ללהקה, וגם עבדו באופן אינסטרומנטלי, עד שכמה חודשים לאחר מכן השלושה צירפו ללהקה את אלעד ביתן בתור סולן הלהקה. אלעד וצבי הכירו מאשדוד, העיר בה גרו, ואף לוי הכיר את אלעד כשהגיע עם וקנין לפאב באשדוד ושמע את ביתן שר בערב במה פתוחה. בסוף שנת 2011 נכנסו הארבעה להקליט אי.פי הכולל חמישה שירים, אשר נשא את השם "כלבה תל אביבית" (שמו של אחד השירים הקיימים באי.פי). כל חמשת השירים נכנסו גם לאלבום בשנים שלאחר מכן. האי.פי הוקלט והופק באולפני AG סטודיו על ידי ויטלי ואלכס זבולון ובליוויו הצמוד של ישי ברקוביץ', חברם של וקנין ולוי מימי "תופעות הלוואי". במהלך הקלטות האלבום חברי הלהקה כבר נאלצו למצוא לעצמם שם, ובסופו של תהליך הוחלט כי הלהקה תיקרא "לבד בעדר". בקיץ 2012 עזב דותן את הלהקה ובמקומו הצטרף לירי כץ, שהיה בעברו מתופף להקת המטאל Solitary. בחורף 2013 הודיע ביתן כי הוא עוזב את הלהקה, אך נשאר למלא את תפקיד הסולן בהופעות שנקבעו לתקופה. בחורף 2013 הלהקה התחילה לעבוד עם תומר שוחט (הידוע בכינויו תוקי) כמחליף לביתן בעמדת סולן הלהקה. יוספזון, וקנין וביתן הכירו את תוקי במהלך עבודתם המשותפת במופע המחווה ללהקות פאפא רוץ' ו-3 Days Grace, שנוהל על ידי יגאל רן דואק ותוקי עצמו. לאחר מספר חודשי עבודה מאומצים, ביולי 2013 נכנסה הלהקה לאולפן שוב, הפעם כדי להתחיל לעבוד על אלבום הבכורה. בינואר 2014, במהלך העבודה על האלבום באולפן, פתחה הלהקה בפרויקט קליפים בשם "פרויקט 12 קליפים ב-12 חודשים". מטרת הפרויקט הייתה להוציא לכל אחד מ-12 השירים באלבום קליפ ייחודי לו, כאשר במשך שנה שלמה ייצא קליפ בכל חודש. במהלך הקיץ הפרויקט הופסק זמנית בשל הרצון לכבד את נופלי "צוק איתן", אך מיד לאחר סיום המבצע חזרה הלהקה לפרויקט, וביום האחרון של חודש דצמבר שוחרר הקליפ ה-12 והאחרון לשיר "אין לאן לחזור". בתחילת ינואר 2015 ראה אור אלבום הבכורה של הלהקה, "יותר מדי זה לא מספיק". בקיץ 2016, תוך כדי שחברי הלהקה מנסים לעבוד על גיבוש חומרים לאלבומם השני, החליטו לחדול מפעילות הלהקה. חברי הלהקה פעילים בהרכבים שונים, כאשר ראוי לציין את חברותו של כץ בלהקה "Skarate Kid" ושל יוספזון בלהקות "Project Revival" ו-"Wolfist". יותר מדי זה לא מספיק (2015) לבד בעדר, ברשת החברתית פייסבוק לבד בעדר, סרטונים בערוץ היוטיוב לבד בעדר, באתר בנדקמפ איילת קליין-כהן, לבד בעדר: רוק בעברית זו לא מילה גסה, באתר nrg פרויקט "12 קליפים ב-12 חודשים"