קץ כלזמן

קץ כלזמן (באנגלית: The End of Eternity, בתרגום החדש לעברית: סוף הנצח) הוא רומן מדע בדיוני פרי עטו של הסופר אייזק אסימוב. הספר עוסק במסע בזמן. על בסיס הספר יצא לאור בשנת 1976 סרט הונגרי באותו השם, ובשנת 1987 יצא לאור סרט סובייטי באותו השם. בחודש דצמבר 1953 אסימוב עלעל בעותק של הטיים מגזין משנת 1932, והבחין בדבר מה שממבט ראשון נראה כמו ציור של פטריית עשן מפצצת אטום. הוא החל להרהר בשאלה מה היה קורה אם באמת היה מדובר בציור של פצצת אטום וכיצד זה אפשרי. בסופו של דבר הוא גיבש עלילה של סיפור על מסע בזמן. הוא הגיש את הסיפור המקורי, בן 25,000 מילים למגזין גלקסי סיינס פיקשן, אך העורך דחה את הסיפור. לימים החליט אסימוב להפוך את הסיפור לרומן באורך מלא, ופרסם אותו באוגוסט 1955. הרומן נשען על ידע מדעי שגוי שנתפס בזמנו כנכון, כך למשל האנרגיה למסע בזמן נובעת מפיצוצה של השמש, אך כיום ידוע כי השמש קטנה מכדי להתפוצץ. כלזמן הוא ארגון המבודד מרצף הזמן והמציאות, המאויש על ידי אנשים המכונים 'אלמותים' שגויסו בתקופות שונות של ההיסטוריה האנושית, החל מהמאה ה-27. בעזרת הכלזמן האלמותים יכולים לנוע קדימה ואחורה בזמן (רדזמנה ועלזמנה) ולהגיע לכל זמן בהיסטוריה, למעט קטע מסתורי בעתיד הרחוק אליו לא ניתן להיכנס. האלמותים יוצרים בקפידה שינויים בהיסטוריה במטרה למזער את הסבל האנושי ולהגביר את האושר האנושי. מרכיבים חשובים בעלילה הם העובדות כי בכל ההיסטוריה האנושות לא הצליחה לצאת לחלל, כי השינויים המבוצעים על ידי כלזמן מתכנסים לאחר מספר מאות ללא השפעה מעבר לכך, וכי האלמותים חשים רגשות אשמה על שינויי המציאות שהם עושים, שגורמים לעיתים למותם של אנשים או החלפת אישיותם, והם משליכים את רגשות האשמה שלהם על הטכנאים- אותם אלמותיים שמבצעים את השינוי בפועל. פרט נוסף הוא שהמאות ה-70000 עד ה-150000 הן סמויות וכלזמן אינם מצליחים להיכנס אליהן. החשד הוא שתושבי כדור הארץ באותן מאות עתידיות חסמו את הגישה אליהן. גיבור הסיפור הוא טכנאי בשם אנדרו הארלאן, שמגלה שהוא חלק מלולאת זמן. הוא גורם ליצירת הכלזמן בכך שהוא שולח לעבר צעיר אלמותי, ברינסלי שרידאן קופר, שימציא שם את הכלזמן. הארלאן אוהב לחקור את הפרהיסטוריה, ההיסטוריה לפני המצאת הכלזמן, שחל איסור לשנותה. באחת מעבודותיו מתאהב הארלאן באישה רגילה בשם נויס, מהמאה ה-482. מאחר שהמאה עומדת להשתנות בקרוב והארלאן מוצא שנויס עומדת להיעלם הוא מחליט לבצע פשע ולחלץ את נויס מהמציאות, הארלאן מעביר את נויס אל מאה רחוקה בעתיד, המאה ה-111394 שבה תמתין לו, במטרה ששינוי המציאות לא ישפיע עליה ובתקווה שאיש לא ישים לב. לאחר ביצוע שינוי המציאות, הארלאן רוצה להחזיר את נויס מהמאה בה השאיר אותה אך מגלה מחסום זמן שאינו מאפשר לנוע אל מעבר למאה ה-100000 ומונע ממנו אפשרות להגיע למאה העתידית בה נשארה נויס. הארלאן בטוח שהממונה עליו, טוויסל, גילה את מעשיו וחסם את הגישה לנויס ולכן הוא מאיים שיחבל בתהליך שליחתו של קופר, ממציא הכלזמן, לעבר. בסופו של דבר הוא מממש את איומו, וגורם לכך שקופר ישלח למאה העשרים במקום למאה העשרים וארבע. טוויסל נדהם ממעשהו ומסביר לו שחשדו כלל אינו נכון. כעת אם הארלאן וטוויסל לא יצליחו לתקן את המצב, הכלזמן לא יומצא וכל העתיד ישתנה משמעותית. על סמך היכרותו העמוקה עם קופר, הארלאן מסיק שהדרך היחידה של קופר לתקשר עם אנשי הכלזמן תהיה להטמין מודעה במקום שרק הם יוכלו לשים לב. הוא מעלעל בארכיון של שבועונים מהמאה העשרים ומאתר מודעה עם ציור של פטריית עשן ואמרה בעלת אקרוסטיכון 'אטום'. מאחר שהמודעה פורסמה ב-1932, לפני המצאת פצצת האטום, מבין הארלאן שזוהי הודעה מקופר. עם זאת, לפני שיהיה מוכן לגלות זאת לטוויסל, הוא דורש שילכו לחלץ את אהובתו נויס מהעתיד בו הטמין אותה. כהארלאן וטוויסל מנסים שוב להגיע לנויס ומצליחים מכיוון שהמחסום נעלם. הארלאן חוזר עם נויס ל-1932 לשם הגיע קופר, שם הארלאן מגלה שנויס היא לא בת המאה ה-482 אלא סוכנת מהעתיד, אליו לא ניתן להיכנס עם הכלזמן. היא מספרת להארלאן שהמצאת הכלזמן גרמה לכך שבני האנוש לא יפרצו אל הכוכבים ויקימו אימפריה גלקטית. במהלך הזמן הרב שחלף עקב עיכוב זה, השתלטו חייזרים על הגלקסיה ובהמשך נמנעה התפשטות המין האנושי לחלל שגרמה לגוויעת האנושות. נויס נשלחה לעבר כדי לבטל את המצאת הכלזמן. הארלאן ונויס גורמים לכך שפצצת האטום תומצא במאה העשרים ולא שנים רבות לאחר מכן, מה שיגרום לאנושות לצאת אל הכוכבים וימנע את המצאת הכלזמן. כמה רמזים בספרים פאתי המוסד וסדרת האימפריה רומזים שייתכן כי הסוף של קץ כלזמן גרם ליקום של סדרת המוסד להתרחש. אסימוב העיר כי תכנן לקשר בין קץ כלזמן לסדרת המוסד, אך הוא נפטר לפני שהספיק לעשות זאת. הספר "קץ כלזמן", באתר "סימניה" הספר "סוף הנצח", באתר "סימניה" קץ כלזמן, באתר OCLC (באנגלית)