laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ראלף ריברס

ראלף ג'וליאן ריברס (באנגלית: Ralph Julian Rivers‏; 23 במאי 1903 - 13 באוגוסט 1976) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית הראשון מאלסקה, וכיהן מבחירתו ב-1959 ועד להתפטרותו ב-1966 לאחר תבוסתו על ידי הרפובליקני הווארד וו. פולוק. הוא כיהן קודם לכן כנציג הצללים של ארצות הברית מטריטוריית אלסקה בין השנים 1956 ל-1959. ריברס נולד ב-23 במאי 1903 בסיאטל, וושינגטון ללואיזה זנאייד (לבית לאבוי) וג'וליאן גאי ריברס, ולמד בבית ספר תיכון בפלט, אלסקה, ובתיכון פרנקלין בסיאטל. הוא עבד ככורה זהב בפלאט מ-1921 עד 1923, ולאחר מכן קיבל תואר LL. B. מבית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון בשנת 1929. לאחר מכן עבד כעורך דין במשרד פרטי במשך מספר שנים. ריברס היה עובד מדינה כל חייו, ועבד במספר תפקידים ציבוריים במהלך חייו. הוא שימש כפרקליט ארצות הברית עבור מחוז אלסקה, מ-1933 עד 1944. לאחר מכן הוא נבחר לתובע הכללי של אלסקה, וכיהן מ-1945 עד 1949. הוא היה יושב ראש ועדת אבטחת התעסוקה של אלסקה בין השנים 1950 ל-1952, ולאחר מכן הפך לראש עיריית פיירבנקס, אלסקה בין השנים 1952 ל-1954. ב-1954 היה גם נשיא ליגת הערים באלסקה. הוא היה חבר בסנאט הטריטוריאלי של אלסקה ב-1955, והיה סגן הנשיא השני של הוועידה החוקתית של אלסקה בקולג', אלסקה ב-1955 וב-1956. הוא היה ציר לוועידות הלאומיות הדמוקרטיות ב-1960, 1964 ו-1968. בשנים 1957 ו-1958, ריברס היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית תחת תוכנית אלסקה-טנסי בוושינגטון הבירה, על בסיס זמני, עד להקמת מדינה. עם קבלתה של אלסקה כמדינה לאיחוד, הוא נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-86 ולשלושת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-3 בינואר 1959 עד 30 בדצמבר 1966. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש לקונגרס ה-90 ב-1966, והתפטר ימים לפני תום כהונתו. ריברס הופיע בתוכנית המשחק To Tell the Truth כמתמודד מספר 1 בקבוצת המתמודדים השנייה ב-2 ביוני 1959. ריברס מת בביתו בשייהאליס, וושינגטון בבוקר ה-13 באוגוסט 1976. מדיה וקבצים בנושא ראלף ריברס בוויקישיתוף ראלף ריברס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ראלף ריברס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Biographical Guide to Members of Congress". U.S. Congress. נבדק ב-21 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Washington Birth Records, 1869-1950", FamilySearch, נבדק ב-6 באפריל 2018 {{citation}}: (עזרה) "District of Alaska". U.S. Department of Justice. Office of the United States Attorneys. 29 בינואר 2015. נבדק ב-21 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Creating Alaska-entry for Ralph Rivers". University of Alaska. נבדק ב-21 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "To Tell the Truth - Collegiate grandmother; First Alaskan in House of Representatives". YouTube. 2 ביוני 1959. ארכיון מ-2021-12-19. נבדק ב-21 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Obituaries - Ralph Rivers". The Daily Chronicle. 13 באוגוסט 1976. p. 12. נבדק ב-5 בספטמבר 2024. {{cite news}}: (עזרה)
המרכז למורשת יהדות אתיופיה

המרכז למורשת יהדות אתיופיה הוא תאגיד סטטוטורי לחקר ולשימור תרבותה ומורשתה של יהדות אתיופיה (ביתא ישראל) מכוח חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב-2012. המרכז שוכן בשדרות שז"ר 1 (בנייני האומה, קומה 6), ירושלים. ב־28 בינואר 2014 המועצה הציבורית של המרכז למורשת יהדות אתיופיה קיימה את ישיבתה הראשונה, ובה נכחו נציגי משרדים ממשלתיים, נציגי ציבור, אנשי דת ואנשי אקדמיה. ליושבת הראש הראשונה של המרכז נבחרה ד"ר שמחה גתהון. בשנים הראשונות לפעילותו של המרכז הוא התמקד בגיבוש חזון, בפיתוח תשתיות, בקביעת נוהלי עבודה ובגיוס כוח אדם. בתחילת 2016 מונה ד"ר דני אדמסו למנכ"ל המרכז. נבנו התשתיות הראשונות לעבודה, ונקלטו עובדים על פי מכרזים ממשלתיים. בשנים 2017–2019 לא היה למרכז מנכ"ל, ובשנת 2019 נכנס לתפקיד מר נפתלי אברהם. בשנת 2016 המרכז למורשת יהדות אתיופיה החל בפעילותו לחקר ולשימור תרבותה ומורשתה של ביתא ישראל (יהדות אתיופיה). המרכז פועל בכמה ערוצים: ארכיון: ארכיון המרכז פועל לאיסוף, לרישום, לשימור ולהנגשה של חומרי ארכיון על אודות יהדות אתיופיה. אוספי הארכיון כוללים מסמכים, תצלומים, סרטי וידאו, הקלטות קול, קטעי עיתונות, מפות, כרזות, יצירות אומנות וחפצים בעלי ערך. חומרי הארכיון מספקים עדות לחיים היהודיים באתיופיה, לתרבות העשירה של יהודי אתיופיה, למסעם לישראל ולקליטתם בארץ. מחלקת תיעוד: היות שמרבית הידע התרבותי וההיסטורי על אודות מורשת הקהילה מצוי בקרב האוכלוסייה המבוגרת, המרכז עוסק בתיעוד (של תפילות הקסים, ראיונות אישיים, אירועים מיוחדים ועוד), במטרה לאפשר לחברה הישראלית ולדורות הבאים להכיר את הידע הקיים בעל פה באמצעות "תרגום" והנגשה שלו במגוון כלים מקצועיים. כל זאת כדי לקדם כתיבה אקדמית וספרותית בנושא ולהנגיש את הידע השימושי לציבור. מכון מחקר: מכון המחקר פועל להעמקת הידע ולהעשרתו באמצעות מחקר מדעי אקדמי יישומי בכל הקשור למורשתה של קהילת ביתא ישראל מבחינה היסטורית, דתית, חברתית ותרבותית. המכון מקיים פעילויות אקדמיות, לרבות פרסום מחקרים בתחומי פעילותו, קבוצות מחקר, סמינרי מחקר, הרצאות פומביות וכנסים אקדמיים. ספרייה: בספריית המרכז שמורים ספרים, כתבי עת ועבודות גמר בעברית, באנגלית, באמהרית ובשפות נוספות, שיצאו לאור החל מתחילת המאה ה־20 ועד היום. בספרייה יש ספרי מחקר ועיון על אודות יהדות אתיופיה במגוון תחומים – דוגמת היסטוריה, דת, מנהגים, חברה, שפה, תרבות ואומנות – ולצידם ספרים בנושאים קשורים כגון עלייה והגירה, רב-תרבותיות ויהדות ועוד. עוד יש בספרייה ספרי שירה, סיפורת וספרות ילדים, ביוגרפיות וספרים משפחתיים, ביבליוגרפיות ומילונים. הדרכות ותוכניות העשרה: המרכז מפתח תוכניות העשרה, בדגש על מורשתה ומסורתה של יהדות אתיופיה, במטרה להנגיש חומרים שונים לציבור הרחב. תוכניות הלימוד וההעשרה מותאמות לתלמידי בתי הספר ולאנשי מקצוע בתחומים שונים, בהתאם לדרישות ולצרכים לימודיים, חינוכיים, חברתיים וערכיים שונים. המרכז הוא הגוף הרשמי מטעם מדינת ישראל בכל הקשור לתרבותה ולמורשתה של ביתא ישראל (יהדות אתיופיה). המרכז פועל בשיתוף פעולה הדוק עם כוהני הקהילה ועם מוסדות המדינה האמונים על קיום אירועים ממלכתיים. קיומם של האירועים, ציון המועדים והשותפות הפעילה בהם, נועדו להטמיע את הנרטיב של הקהילה בחברה הישראלית. אתר האינטרנט הרשמי של המרכז למורשת יהדות אתיופיה סרטונים בערוץ של המרכז למורשת יהדות אתיופיה, באתר יוטיוב המרכז למורשת יהדות אתיופיה, ברשת החברתית פייסבוק חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב-2012
ישראל קשת

ישראל קשת (נולד בערך ב-12 בספטמבר 1950) הוא מהנדס ויזם ישראלי. כיהן כנשיא וכמנכ"ל פריסקייל סמיקונדקטור ישראל במשך 15 שנה, עד לפרישתו בשנת 2011. קשת סיים תואר ראשון ושני בהתמחות במוליכים למחצה ומיקרו-אלקטרוניקה בטכניון. את דרכו המקצועית החל בשנת 1982 בחברת נשיונל סמיקונדקטור ישראל, שם עבד במשך ארבע שנים. בשנת 1986 הצטרף לצוות המייסד של מוטורולה סמיקונדקטור ישראל. בתפקידו הראשון בחברה ניהל את פרויקט הפיתוח הראשון שלה. בשנת 1996 מונה למנכ"ל מוטורולה סמיקונדקטור ישראל. בשנת 2004, עם הפיכתה של מוטורולה סמיקונדקטור ל"פריסקייל", מונה קשת לנשיא ולמנכ"ל החברה בישראל. במהלך 15 שנותיו כמנכ"ל פריסקייל ישראל פיתחה החברה, לפי דבריו בריאיון, מוצרים שהכניסו לה הכנסות של למעלה מ-13 מיליארד דולר. כמו כן, על פי קשת, החברה ייצאה התקופת כהונתו מוצרים בשווי בערך מיליארד דולר וסיפקה תעסוקה לאלפי עובדים בישראל. קשת פרש מפריסקייל בשנת 2011. אז החליף אותו בתפקיד, דוד גלנטי. קשת נשוי, אב לשישה ומתגורר בנתניה. מערכת אנשים ומחשבים, ‏ישראל קשת, נשיא ומנכ"ל פריסקייל ישראל, פורש מתפקידו; יוחלף על ידי דודי גלנטי, באתר "אנשים ומחשבים", 9 בינואר 2011 מדוע ישראל קשת מפריסקייל ישראל ייצר דווקא 8 בקבוקי יין?, באתר Techtime - חדשות אלקטרוניקה והייטק, ‏6 בפברואר 2011 אבי בליזובסקי, בלעדי! מנכ"ל פריסקייל הפורש בראיון ראשון ל-Chiportal: המוצרים שפיתחנו הכניסו לחברה 13 מיליארד דולר, ‏9 בינואר 2011
הר דניאל

הר דניאל הוא הר מהרי האלפים, במדינת טירול שבאוסטריה, פסגתו היא בגובה 2,340 מ' מעל גובה פני הים והיא הפסגה הגבוהה ביותר של הרי האלפים של אמרגאו (אנ'), רכס בהרי האלפים הגירניים הצפוניים (אנ'). מיקום ההר במחוז אוברפרן (בגרמנית: Außerfern) באוסטריה, בסמוך לכפרים ארוואלד (Ehrwald) ולרמוס (Lermoos). גובהו בצדו הצפוני הוא כ-200 מ' יותר מצדו הדרומי. בצידו הדרומי הוא שטח תלול, זרוע סלעים ומחשופי סלעים, המכונה בגרמנית "שרופן" (אנ'), שקשה לחצות אותו. עם אופספיצה (בגרמנית Upsspitze) הגבוה כמעט באותה מידה (2,332 מ') נוצרת פסגה כפולה. פסגה שכנה בצפון מערב היא פלטברג (אנ'), המכונה בגרמנית גם "הויך-שרוטה" (Hochschrutte) בגובה 2,247 מ'. ניתן להגיע לפסגה בסיור הררי קל מדרום יציאה מלרמוס, כאשר רק המעבר בפסגה בין האופשפיצה לדניאל הוא מעט אתגרי. על פי הספרות, העלייה מלרמוס דרך הטופטלם ואופשפיצה לדניאל אורכת כ-4 שעות. הירידה הנוחה היא דרך האופשפיצה מעל הטאפטלאלאם (Tuftlalm) ונקודת התצפית גרינר אפס (Grüner Ups - "האוכף הירוק") שבדרך, ניתן לעשות בערך 2.5 שעות. מהפסגה נשקף נוף מרהיב של רכס הצוגשפיצה (Zugspitze) ממזרח ושרשרת רכס מימינגר (Mieminger Range) מדרום. מדיה וקבצים בנושא הר דניאל בוויקישיתוף הר דניאל באתר Peakbagger.com (באנגלית) המסלול להר דניאל
רנאטו גויקוביץ'

רנאטו גויקוביץ' (בבוסנית: Renato Gojković; נולד ב-10 בספטמבר 1995) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הבלם במכבי פתח תקווה. גויקוביץ'התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סלובודה טוזלה אליה הצטרף בגיל 7 ושיחק בכל קבוצות הגיל שלה עד הנוער. ב-11 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד גוראז'דה. ב-28 באוקטובר הבקיע צמד בניצחון איסקרה בוגוינו. ביולי 2013 חתם בצ'ליק זניצה בה שיחק שנתיים. ביולי 2015 חתם באיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית. בינואר 2018 חתם בפרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית. בינואר 2019 חזר לבוסניה וחתם בזרינסקי מוסטאר. בספטמבר 2020 חתם באורנבורג מהליגה הרוסית הראשונה בכדורגל. בעונתו השנייה במועדון היה שותף לעלייה לליגת העל הרוסית. בספטמבר 2024 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל מדיה וקבצים בנושא רנאטו גויקוביץ' בוויקישיתוף רנאטו גויקוביץ', באתר Transfermarkt רנאטו גויקוביץ', באתר Soccerway רנאטו גויקוביץ', באתר WorldFootball.net רנאטו גויקוביץ', באתר National Football Teams רנאטו גויקוביץ', באתר FootballDatabase.eu הדר יעקבי, ‏בלם נבחרת בוסניה חתם במכבי פתח תקווה, באתר ערוץ הספורט, 17 בספטמבר 2024
אום אל-עמד

אום אל־עמד (בערבית: ام العمد, מילולית "אם העמודים") הוא טופונים בערבית. האם התכוונתם ל... אתרים ארכאולוגיים שדה עמודים – אתר ארכאולוגי בבקעת בית נטופה, בערבית נקרא אום אל־עמד. חמון – עיר כנענית־ישראלית־פיניקית עתיקה, בערבית נקראת אום אל־עמד. מערת אום אל עמד – מערת קבורה יהודית מימי בית שני, בתחומי ירושלים המודרנית. כפרים מיושבים אום אל-עמד (מחוז חומס) (אנ') – כפר במחוז חומס בסוריה. אום אל-עמד (תת-מחוז חמה) (אנ') – כפר בתת־מחוז חמה (אנ') שבמחוז חמה בסוריה. אום אל-עמד (תת-מחוז סלמיה) (אנ') – כפר בתת־מחוז סלמיה (אנ') שבמחוז חמה בסוריה. אום אל-עמד (קטר) (אנ') – כפר בקטר. הערות שוליים Palmer, E. H. (1881). The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E. H. Palmer. Committee of the Palestine Exploration Fund. p. 50 ("the ruin with the columns").
ויליאם וייטלי

ויליאם גוסטבוס וייטלי (באנגלית: William Gustavus Whiteley‏; 7 באוגוסט 1819 – 23 באפריל 1886) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, שכיהן באספה הכללית של דלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור, ראש עיריית וילמינגטון ושופט של בית המשפט העליון של דלאוור. וייטלי נולד ב-7 באוגוסט 1819 ליד ניוארק, דלאוור, להנרי וקתרין וייטלי.  ויליאם למד בבית הספר בולוק בווילמינגטון וסיים את לימודיו במכללת פרינסטון ב-1838. הוא למד משפטים אצל ג'יימס א. בייארד הבן, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1841 והחל לעסוק בכך בווילמינגטון. וייטלי היה הפרוטונוטרי של מחוז ניו קאסל מ-1852 עד 1856, ולאחר מכן נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-35 וה-36, וכיהן מ-4 במרץ 1857 עד 3 במרץ 1861. בעת שהותו בקונגרס היה יושב ראש ועדת החקלאות בקונגרס ה-35. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1860 וחידש את עיסוקו כפרוטונוטרי של מחוז ניו קאסל בין השנים 1862 ל-1867. הוא היה ראש עיריית וילמינגטון בין השנים 1875 ל-1878 והיה חבר בוועדה ליישוב סכסוכי דיג בין ניו ג'רזי ודלאוור ב-1877. הוא היה מונה מפקד האוכלוסין של דלאוור ב-1880, ומונה כשופט משנה של בית המשפט העליון של דלאוור מ-31 במרץ 1884 ועד מותו. וייטלי מת ב-23 באפריל 1886 בווילמינגטון, דלאוור ונקבר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית אולד ברוד סטריט בברידג'טון, ניו ג'רזי . ויליאם וייטלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם וייטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הפקיד הראשי של בית המשפט
אלישע קאלן

אלישע דיקרסון קאלן (באנגלית: Elisha Dickerson Cullen‏; 23 באפריל 1799 – 8 בפברואר 1862) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה האמריקאית, ושימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. קאלן נולד ב-23 באפריל 1799 במילסבורו, דלאוור, למד בפרינסטון קולג', למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1821 והחל לעסוק בכך בג'ורג'טאון. בניו כללו את צ'ארלס מ. קאלן, שופט עמית ממחוז סאסקס, ונכדיו כללו את עורך הדין, צ'ארלס וו. קאלן. הוא נבחר כמועמד של המפלגה האמריקאית לקונגרס ה-34, אך נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1856 לקונגרס ה-35. כתוצאה מכך, הוא חידש את עריכת הדין בג'ורג'טאון. הוא היה בעל עבדים. קאלן מת ב-8 בפברואר 1862 בג'ורג'טאון, דלאוור, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית בלואיס, דלאוור. אלישע קאלן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אלישע קאלן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Weil, Julie Zauzmer; Blanco, Adrian; Dominguez, Leo (10 בינואר 2022). "More than 1,800 congressmen once enslaved Black people. This is who they were, and how they shaped the nation". Washington Post. נבדק ב-16 באפריל 2022. {{cite news}}: (עזרה) Updated April 12, 2022.
הפעם הגזמתם

הפעם הגזמתם הוא פודקאסט ישראלי העוסק באקוטאליה ומוגש בהגשה משולשת בידי הקומיקאים, אריאל ויסמן, רחלי רוטנר ואמיר בוקסבאום. אריאל ויסמן, רחלי רוטנר ואמיר בוקסבאום הגישו שהגישו יחדיו את Wako הפודקאסט בין השנים 2021–2023, החלו להגיש את הפודקאסט בפורמט חדש ב-8 בפברואר 2024 בהפקת בית הפודיום. אריאל שונא את הדעות שלכם בטוויטר. פינת השיר. אתר האינטרנט הרשמי של הפעם הגזמתם
ג'ורג' רודני

ג'ורג' ברידג'ס רודני (באנגלית: George Brydges Rodney‏; 2 באפריל 1803 – 18 ביוני 1883) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו קאסל, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הוויגית, ושימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. רודני נולד ב-2 באפריל 1803 בלואיס, דלאוור, והיה בנם של המושל דניאל רודני ושרה פישר. הוא סיים את לימודיו בפרינסטון קולג' ב-1820, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור ב-1828, והחל לעסוק בכך במחוז ניו קאסל, דלאוור. בנו, ג'ורג' ב. רודני הבן, כיהן כמושל אלסקה במשך ארבעה חודשים ב-1874. רודני שימש כרשם במשרד הכנסייה ופקיד בית המשפט היתומים של מחוז סאסקס מ-1826 עד 1830. הוא נבחר כוויגי וייצג ארבע שנים את דלאוור בבית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרסים ה-27 וה-28, מ-4 במרץ 1841 עד 3 במרץ 1845, במהלך הממשל של נשיאי ארצות הברית ויליאם הנרי הריסון וג'ון טיילר. לאחר פרישתו הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין ושימש כציר לוועידת השלום שהתקיימה בוושינגטון הבירה ב-1861 במאמץ למנוע את מלחמת האזרחים הקרבה. רודני מת ב-18 ביוני 1883 בניו קאסל, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות של כנסיית עמנואל האפיסקופלית. ג'ורג' רודני, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ורג' רודני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מת להיות

מת להיות הייתה תוכנית מציאות טלוויזיונית ישראלית ששודרה במשך שתי עונות במוסיקה 24, עונה שלישית בערוץ 2 ועונה רביעית בערוץ 10 בין השנים 2004 ל-2006. בתוכנית התחרו אנשים שאינם זמרים מקצועיים בחיקוי זמרים שונים. את התוכנית הנחה דידי הררי, יחד עם ארבעה שופטים משתנים ולהקת ליווי בשם "על הבמה". על מנת להשתתף בתוכנית, על המתמודדים לעבור אודישן (במהלך התוכנית מוצגים לעיתים חיקויים שלא עברו את האודישן). המתמודדים בכל תוכנית מופיעים כאשר הם מאופרים ולבושים בצורה מיוחדת על-מנת שיהיו דומים חיצונית לזמר המקורי. המנצח נקבע על ידי הצבעת הקהל שבאולפן. בעונה הראשונה זכה הצרוב, איל כהנא, שביצע חיקוי של ריטה, בעונה השנייה של מאיה בוסקילה, בשלישית של שלמה ארצי וצרוב של מוש בן ארי זכה בעונה הרביעית. בנוסף, חוקו זמרים אחרים, כמו צביקה פיק, אביב גפן, האחיות פיק, סאבלימינל והצל, שימי תבורי, בעז שרעבי, חיים צינוביץ', מייק בראנט, עברי לידר, שרית חדד, בן ארצי ועוד. בין השופטים היה ניתן למצוא את ניקי גולדשטיין, מרגלית צנעני, פבלו רוזנברג, ננסי ברנדס, משה דץ, שרונה פיק, אילנה אביטל ומפורסמים אחרים. שני העונות הראשונות שודרו בערוץ "מוסיקה 24" בקיץ 2004 ובחורף שאחריו. בקיץ 2005 שודרה התונית בשידור טלעד בערוץ 2, בחודשיים האחרונים לפני סיום הזיכיון שלה. התוכנית עלתה לשידור ב-10 באוגוסט 2005. ב-9 בדצמבר 2005 החל שידור עונה נוספת בערוץ 10 בשעה 20:00 בימי שישי. התוכנית רשמה רייטינג ממוצע של כ-5% בלבד לאחר המעבר מטלעד לערוץ 10, ועונות נוספות לא הופקו יותר. לקראת סיום שידור התוכנית חלק מהמשתתפים העלו מופע בשם "הצרובים", ואף הוציאו גרסת כיסוי לשיר של הגששים "תן לשים את הראש על דיונה". "מת להיות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות אהוד אשרי, חיקוי והתבטלות, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2005 אורן פרסיקו, ‏קול דמוי נפיחה, באתר גלובס, 23 באוקטובר 2005 שגיא בן נון, ערוץ "מוסיקה 24" הציג את לוח שידורי החורף, באתר הארץ, 3 בינואר 2005 יעל גאוני, ‏למרות סיום הזיכיון: טלעד מעלה את "מת להיות" של אולפני מימד, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2005 רותה קופפר, תחרות שירים בהנחיית דידי הררי בטלעד, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2005 רותה קופפר, השעשועון "מת להיות" עם דידי הררי ישודר בערוץ 10 בערבי שבת, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2005 יעל גאוני, ‏31.8% ל"רוקדים עם כוכבים", באתר גלובס, 18 בדצמבר 2005 הכפילים של "מת להיות" מעלים מופע, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2005 מערכת עכבר העיר, חיקוי של דיונה, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2006
יצחק די ליאון

רבי יצחק די ליאון היה רב ומקובל ספרדי. נולד בעיר לאון שבצפון ספרד. שימש כרבה של טולדו. היה מאחרוני רבני קסטיליה, ונפטר שנים מעטות לפני גירוש ספרד כשהוא בן למעלה משבעים. הרב די ליאון היה תלמידו של רבי יצחק קנפנטון, עסק רבות בקבלה ובתורת הנסתר ומיוחסים לו מעשי ניסים. זכה לכבוד רב מרבי יוסף קארו אשר כינהו 'רבינו הגדול', וכן ממהר"י בן חביב שכינהו 'האר"י הגדול'. רבי דוד קונפורטי, בספרו הביבליוגרפי "קורא הדורות", ייחס לו את כתיבת ספר מגילת אסתר אשר עוסק בתשובות להשגות הרמב"ן על ספר המצוות של הרמב"ם. רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) הוכיח בספרו "שם הגדולים" שזיהוי זה שגוי, ומחבר הספר הוא חכם יהודי מאיטליה, רבי יצחק ליאון אבן צור, מדור מאוחר יותר אשר שם משפחתו הוא ליאון ואילו אצל רבי יצחק די ליאון השם 'ליאון' מלמד על עיר מוצאו. רבי יצחק די ליאון היה שותף לחוג מקובלים אשר ממנו יצא "ספר המשיב" אשר שלל באופן קיצוני את העיסוק בפילוסופיה אשר רווח אצל חלק מיהודי ספרד. אף על פי כן, רבי יצחק די ליאון, כתלמיד בבית מדרשו של רבי יצחק קנפנטון, עסק רבות בלוגיקה ברוח הלוגיקה של אריסטו, ככלי לניתוח ולימוד סוגיות התלמוד וההלכה. רבי יצחק די ליאון נפטר ונקבר בטולדו. ר' יוסף הכהן הרופא כותב בספרו עמק הבכא כי בעקבות ציוויו של רבי יצחק די ליאון בחלום לאשתו, חרשו את קברו יחד עם קברי הרא"ש, רבנו יונה ועוד, ושוב לא נודע מקום קבורתם (ככל הנראה למנוע התעללויות בעצמותיהם). מתלמידיו המפורסמים היה רבי אברהם סבע, בעל החיבור הקבלי על התורה, "צרור המור". וגם רבי שמואל סיריליו [אבן-סיד] בעל "כללי שמואל". חלק מתלמידיו הגיעו לפאס שבמרוקו, ותיעדו חידושי תורה ממנו. או"ח תקפ"א ד"ה ואהא. או"ח סימן כז', ד"ה 'גרסינן' קרקוב תרנה, עמ' 99. במהדורת ראובן בונפיל נמצא בעמ' 119, פיסקא קלב. ראו כתב יד ספריית בית המדרש ללימודי יהדות, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית Ms. 5478 עמ' 91 (עימוד דיגיטלי באתר כתיב).
בחורים טובים 2

בחורים טובים 2 הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית-רומנטית, המבוים על ידי הבמאי ארז תדמור. הסרט מהווה המשך לאירועי הסרט "בחורים טובים", וכמוהו, נוגע בנושא מוסד השידוכים בחברה החרדית בישראל. הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-17 באוקטובר 2024. ברוך אוירבך, בחור ישיבה בוגר שכבר מזמן פספס כל הזדמנות להינשא, נותר לגור בחדר קטן בישיבה בה למד ולשמש כעוזרה הנאמן של מלכי לוין, שדכנית מנוסה ומפולפלת. כשמלכי מטילה עליו את המשימה ללוות את בתה הצעירה, שירה משדה התעופה – הוא מחליט שהגיע זמנו להתחתן ומבקש את עזרתה של מלכי, אבל כשזו מנסה דווקא לשדך לו דווקא את רות, הוא מחליט לעשות הכל כדי לסכל את השידוך עם רות ולזכות בליבה של שירה. מאור שוויצר – ברוך אוירבך, רווק מזדקן ועוזרה האישי של מלכי, המתאהב בבתה, שירה, ומעוניין לזכות בלבה. עומר נודלמן – שירה לוין, בתם של מלכי ורפאל לוין ומושא אהובתו של ברוך, השבה לארץ לאחר שנים רבות בחו"ל. ניב סולטן – רות, בחורה צעירה המשודכת לברוך על ידי מלכי. עירית קפלן – מלכי לוין, שדכנית מנוסה ומעסיקתו של ברוך. עמית רהב – מוטי ברנשטיין, בחור ישיבה שנעזר בברוך על מנת להשתדך לנחמי. ליאנה עיון – נחמה "נחמי" עזיזה ביטון, בחורה ממוצא מזרחי, בה התאהב מוטי. יקי רייסנר – רפאל לוין, בעלה של מלכי. גיא לואל – יוסי ברנשטיין, אביו של מוטי. נטע שפיגלמן – רחל ברנשטיין, אמו של מוטי. רועי אסף – רחמים ביטון, אביה של נחמי. בעל חנות פיצוחים וממתקים בבני ברק "פיצוחי רחמים". ריימונד אמסלם – אילנה ביטון, אמה של נחמי. עמית מורשת – מאיר, בחור ישיבה וחברם של מוטי וברוך, הסובל מאסתמה המהווה לו מכשול בשידוכיו. נועם אימבר – מוישי קרליבך, נהג אמבולנס ופרמדיק, חבר של ברוך. הייתאם עומארי – אחמד, מנהל מטבח הישיבה. יואב רוטמן – ידידיה אוירבך, אחיו הצעיר והנשוי של ברוך המסוכסך איתו. מוטי בן ישי שראל פיטרמן ב-23 בינואר 2023, נמסר לראשונה כי לאור הצלחת הסרט "בחורים טובים" בקופות, הוחלט על פיתוחו של סרט המשך העתיד לעלות לאקרנים בשנת 2024. ב-26 בפברואר 2024, דווח על תחילת צילומי הסרט. במקביל לדווח על צילומי הסרט, דווח כי צוות השחקנים הראשי מהסרט הקודם עתיד לשוב לצילומי סרט ההמשך. בינואר 2024, נמסר לראשונה על ליהוקן של ניב סולטן, אשתו של מאור שוויצר במציאות, עומר נודלמן לתפקידים הנשיים הראשיים של הסרט – רות, בחורה צעירה המשודכת לברוך בניגוד לרצונו, ומושא אהבתו של ברוך, שירה לוין; בהתאמה. "בחורים טובים 2", באתר אידיבי שיראל דילר, ‏בקרוב: סרט ההמשך ל"בחורים טובים", בכיכוב זוג נשוי בעולם האמיתי, בעיתון מקור ראשון, 10 בספטמבר 2024 יאיר רוה, אלו היו הסרטים שוברי הקופות הגדולים ביותר בישראל ב-2022, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2022 חדשות סרוגים, משמח: "בחורים טובים" יזכה לסרט המשך, באתר סרוגים, ‏23 בינואר 2023 חדשות סרוגים, "בחורים טובים 2": צילומי סרט ההמשך יצאו לדרך, באתר סרוגים, ‏26 בפברואר 2024 שגב, אלי, החלו צילומי סרט ההמשך הישראלי "בחורים טובים 2" עם הזוג ניב סולטן ומאור שוויצר, באתר "אידיבי", ‏26 בפברואר 2024 גיל משעלי, ‏ניב סולטן ומאור שוויצר ישתפו פעולה בהמשך של "בחורים טובים", באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2024 גיל משעלי, ‏מצטרפת ללהיט: התפקיד החדש של עומר נודלמן, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2024
ראש המשרתים של הבית הלבן

ראש המשרתים של הבית הלבן (באנגלית: White House Chief Usher) הוא המנהל הכללי של משק הבית הנשיאותי, האחראי על תפעולו החלק של הבית הלבן כבית מגורים רשמי וכמרכז אירוח רשמי של נשיא ארצות הברית ומשפחתו. התפקיד נחשב לייחודי ומכובד, ומהווה חלק בלתי נפרד מההיסטוריה והתרבות של הבית הלבן. משרת ראש המשרתים בבית הלבן קיימת מאז המאה ה-19. בתחילה, התפקיד היה פשוט יותר והתמקד בעיקר בניהול משק הבית. עם השנים, התפקיד התפתח והתרחב, והיום הוא כולל מגוון רחב של אחריויות. ראש המשרתים נחשב לאחד העובדים הוותיקים והנאמנים ביותר בבית הלבן. תפקידי ראש המשרתים של הבית הלבן: ניהול צוות המשק הנשיאותי – מפקח על כל הצוותים שעובדים בבית הלבן, כולל השפים, המשרתים, אנשי התחזוקה והגננים. הוא אחראי על תפעול חלק ויעיל של הבית, החל מתכנון תפריטים לאירועים רשמיים ועד לטיפול בתחזוקה השוטפת של הבית והגנים. תחת אחריותו גם טיפול בבעלי החיים המשפחתיים של הנשיא. ארגון אירועים – ארגון מגוון רחב של אירועים רשמיים ופרטיים בבית הלבן, החל מנשפים מדינתיים ועד לאירועים משפחתיים. הוא אחראי על כל ההיבטים של האירוע, החל מהזמנות ועד לתכנון התפריטים והעיצוב. שומר המסורת הנשיאותי – אחראי על שמירת הסטנדרטים הגבוהים של אירוח, כמו גם על שימור המורשת וההיסטוריה של הבית הלבן. ייעוץ למשפחה הנשיאותית – משמש כיועץ לנשיא ולמשפחתו בכל הקשור לחיי היומיום בבית הלבן. הוא מספק להם מידע על פרוטוקול, מסורות ונהלים, ומסייע להם להתכונן לאירועים רשמיים. The White House Chief Usher, WHHA – The White House Historical Association
תומאס רובינסון הבן

תומאס רובינסון הבן (באנגלית: Thomas Robinson Jr.‏; 1800 – 28 באוקטובר 1843) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית ושימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. רובינסון נולד בשנת 1800 בג'ורג'טאון, דלאוור. הוא סיים את לימודיו בפרינסטון קולג', למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1823, והחל לעסוק בכך במחוז סאסקס, דלאוור. רובינסון הפך לגזבר של מחוז סאסקס ב-1823, ונבחר לנציב בבית המשפט במחוז לוי ב-1831 וב-1832. הוא ייצג שנתיים את דלאוור בבית הנבחרים של ארצות הברית. נבחר כחבר במפלגה הדמוקרטית, וכיהן מ-4 במרץ 1839 עד 3 במרץ 1841. רובינסון מת ב-28 באוקטובר 1843 בג'ורג'טאון, דלאוור, ונקבר שם בבית הקברות הישן של קפלת סנט ג'ורג'. תומאס רובינסון הבן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) תומאס רובינסון הבן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'ורג' רודני הבן

ג'ורג' ברידג'ס רודני (באנגלית: George Brydges Rodney‏; 7 באוקטובר 1842 – 21 בספטמבר 1927) היה קצין בצבא ארצות הברית אשר שירת כמפקד השישי של מחלקת אלסקה, מ-21 באפריל 1874 עד 16 באוגוסט 1874. רודני נולד ב-7 באוקטובר 1842, והיה בנם של הפוליטיקאי מדלאוור ג'ורג' ב. רודני ומרי ג'יי (דובל) רודני. עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, הוא התגייס לצבא האיחוד ב-23 באפריל 1861, לפלוגת ארטילריה עצמאית שהוקמה בפנסילבניה. הוא הועלה בצבא הסדיר לדרגת לוטננט ראשון ברגימנט הארטילריה ה-4 ב-5 באוגוסט של אותה שנה. הוא קיבל קידום כבוד לדרגת מייג'ור ב-20 בספטמבר 1863. הוא נשאר בצבא לאחר המלחמה והועלה לדרגת קפטן ב-1869, מייג'ור ב-1892, לוטננט קולונל ב-1899 ולקולונל ב-1901. ב-21 באפריל 1874 הוא מונה למפקד מחלקת אלסקה, וכיהן בתפקיד זה עד 16 באוגוסט 1874. הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל יום לפני פרישתו מהצבא ב-5 באוגוסט 1903. הוא היה עמית של המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית. "Alaska - U.S. States A-D". www.worldstatesmen.org. Official Register of Commissioned Officers of the United States Army, 1906. pg. 425.