laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Light Switch

"Light Switch" הוא סינגל של הזמר האמריקאי, צ'ארלי פות', שיצא על ידי אטלנטיק רקורדס, ב-20 בינואר 2022. השיר צפוי להיות הסינגל המוביל של אלבום האולפן השלישי שלו, Charlie.‏ השיר נכתב על ידי צ'ארלי פות', יעקב כשר, הינדלין וג'ייק טורי, והופק על ידי צ'ארלי פות'. נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-136 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ, שבוים על ידי כריסטיאן ברסלאור, יצא בערוץ היוטיוב של פות' ב-20 בינואר 2022. נכון לאפריל 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-54 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Light Switch" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Light Switch" באתר Discogs מילות השיר "Light Switch" באתר Genius סרטון השיר "Light Switch" באתר יוטיוב Kaufman, Gil (20 בינואר 2022). "Charlie Puth Can't Turn Off His Desire on Funky 'Light Switch'". Billboard. נבדק ב-20 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Zemler, Emily (20 בינואר 2022). "Charlie Puth Wants Your Body on New Single 'Light Switch'". Rolling Stone. נבדק ב-20 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "How Charlie Puth's Light Switch is a new kind of viral single". www.officialcharts.com (באנגלית). נבדק ב-20 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Light Switch, 2022-01-20, נבדק ב-2022-04-09 "Charlie Puth Just Made Electrical Wiring Sexy In His "Light Switch" Music Video". Elite Daily. נבדק ב-21 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Charlie Puth - Light Switch [Official Music Video] (באנגלית), נבדק ב-2022-01-26 ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית) "Light Switch - Single by Charlie Puth". נבדק ב-21 בינואר 2022 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה) "Charlie Puth "Light Switch" | (Radio Date: 20/01/2021)". radiodate.it (באיטלקית). נבדק ב-21 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Hot/Modern/AC Radio Future Releases". All Access. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2022. נבדק ב-21 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Top 40 Mainstream Future Releases". All Access. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2022. נבדק ב-21 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Light Switch (Instrumental) - Single by Charlie Puth". 4 בפברואר 2022. נבדק ב-27 בפברואר 2022 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה) "Light Switch (Acoustic) - Single by Charlie Puth". 18 בפברואר 2022. נבדק ב-27 בפברואר 2022 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה) "Light Switch (Tiësto Remix) - Single by Charlie Puth". 4 במרץ 2022. נבדק ב-19 במרץ 2022 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה)
ארצ'יבלד פרייזר נאש

ארצ'יבלד פרייזר נאש (באנגלית: Archibald Goodman Frazer Nash‏; 30 ביוני 1889 – 10 במרץ 1965) היה מהנדס מכונות בריטי. ארצ'יבלד פרייזר נאש נולד בהיידראבאד שאז הייתה תחת שליטה של האימפריה הבריטית. הוא למד הנדסה בלונדון ואחרי סיום הלימודים החל לעבוד בחברות הנדסה. בשנת 1910 הקים יחד עם חברו מתקופת הלימודים, הנרי גודפרי, את החברה לייצור מכוניות GN. המכונית הראשונה נמכרה כעבור שנה והייצור נמשך עד לשנת 1922 בבריטניה ועד לשנת 1925 בצרפת. בשנת 1917 נכנס נאש לתחום התעופה ועבד במחלקה הטכנית של חיל האוויר המלכותי בדרגת קפטן עד לשנת 1919. בשנת 1923 הקים נאש חברה נפרדת לייצור מכוניות ספורט בשם Frazer Nash. בשנת 1929 עזב את ניהול החברה אך נותר בעל המניות העיקרי. בשנת 1929 הקים נאש את חברת Nash & Thompson שעסקה בייעוץ הנדסי. בין היתר החברה זכתה בחוזה ייעוץ למשרד התעופה הבריטי. בשנות ה-30 נמכרה החברה לחברה Parnall והמשיכה לתכנן ולייצר מכשירים לתעשיית התעופה ולתעשייה הביטחונית. בין היתר תכנן נאש מספר מערכות נשק שהותקנו במטוסים בריטיים במהלך מלחמת העולם השנייה. גם לאחר מלחמת העולם השנייה המשיך נאש להמציא מוצרים מהונדסים לשדות הגנה, מטוסים ואנרגיה אטומית. לאחר מותו ב-1965, העסק המשיך לצמוח כקבוצת Frazer Nash עד שנאלץ לקבל כינוס נכסים ב-1990 על ידי קיצוצים בהוצאות הביטחון של ממשלת בריטניה. ביוגרפיה ותאור פעילות ביוגרפיה
פרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר

פרס הגראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי, טקס שהוקם בשנת 1958 ונקרא במקור פרסי הגרמופון ליצירות איכותיות באלבומים בז'אנר מוזיקת ה-R&B. על פי מדריך תיאור הקטגוריות לטקס פרסי הגראמי ה-54, הפרס ניתן לאלבומים "המכילים לפחות 51% זמן נגינה של רצועות R&B ווקאליות עכשוויות שהוקלטו לאחרונה" שעשויים גם "לשלב אלמנטים של הפקה השייכים למוזיקת ראפ". מ-2003 עד 2011, נוצרה קטגוריה נפרדת, אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר, המיועד לאלבומי R&B עם עיצובים מודרניים של היפ-הופ, בעוד שמוזיקת R&B מסורתית יותר ופחות בסגנון אלקטרוני עדיין נכנסה לקטגוריית אלבום ה-R&B הטוב ביותר. לאחר שנת 2011, הופסקה קטגוריית אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר והקלטות שהיו בעבר תחת קטגוריה זו הועברו חזרה לקטגוריית אלבום ה-R&B הטוב ביותר. זה היה חלק משינוי גדול של קטגוריות פרס הגראמי. בשנת 2020, הופיעה לראשונה קטגוריית אחות בשם אלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותר. הפרס ניתן לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם יצרו לפחות 50% מזמן ההשמעה באלבום. מפיק או מהנדס שאחראים על פחות מ-50% מהרצועות, כמו גם המהנדס המאסטר, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זוכים. אלישה קיז וג'ון לג'נד הם שיאני הזכיות בקטגוריה זו עם שלושה ניצחונות. להקהה-R&B האמריקאית, TLC והזמר דיאנג'לו זכו בפרס פעמיים. מרי ג'יי בלייג' מחזיקה בשיא המועמדויות, עם חמש בסך הכל. בשנת 2015, הזמר הנורווגי ברן/הופט הפך לאמן הלא אמריקאי הראשון שהיה מועמד. מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ "Grammy Awards at a Glance". Los Angeles Times. Tribune Company. נבדק ב-6 בינואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "54th Grammy category: Best R&B Album". National Academy of Recording Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2011. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Full Category List". National Academy of Recording Arts and Sciences. 2011. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Grammy Blue Book (edition 2021) 2023 Nominations List 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Nominees List | GRAMMY.com, www.grammy.com
הדוברמן החברמן

הדוברמן החברמן (הסדרה הייתה ידועה גם כ"דובי דוברמן") הייתה תוכנית טלוויזיה מקורית של הטלוויזיה החינוכית בת חמישה פרקים ששודרה במקור ב-1981 ולאחר מכן בשידורים חוזרים רבים, וזכתה לפופולריות רבה בקרב ילדי הארץ בשנות השמונים. בשנת 2011 נבחר דובי למקום הרביעי במצעד הדמויות האהובות ביותר של הטלוויזיה החינוכית. התוכנית נועדה לחנך את הילדים בנושא זהירות בכבישים באמצעות כלב דוברמן ידידותי המוצג כדוקטור לחוקי תנועה. דובי הדוברמן נבח כשמשתתפי הסדרה עשו עברות תנועה והשוטר (דורי בן זאב) נהג להסביר להם את טעותם. בן זאב ומקהלת הילדים שהשתתפו בסדרה שרו שירים שהקלו על זכירת חוקי התנועה. כך הסדרה לימדה את הצופים בה כיצד חוצים כבישים, מה עושים כאשר הרמזור הירוק כבה, שחציית כביש באלכסון היא אסון ועוד. שיר הפתיחה של התוכנית נכתב על ידי לאה לופנפלד והולחן על ידי רוני וייס. על מנת לבחור כלב לתפקיד, פנתה הטלוויזיה הלימודית דאז אל יהודה נדולני, שהיה מהמומחים הראשונים בישראל לפסיכולוגיה ומחקר של כלבים. נדולני הציע לבחור בכלב מגזע דוברמן פינצ'ר, בשל היותו של הגזע סובל מתדמית שלילית ולשנותה כך שיראו שגם כלב מגזע שכזה מסוגל לעבוד עם ילדים. אילוף הכלב נעשה על ידי נדולני ובנו צבי נדולני, וסייעו להם גבי ומשה טוקטלי. בהיותו בן 14 (בערך), חלה הכלב בשיתוק האגן האחורי ומת. דורי בן זאב - בתפקיד השוטר. תיקי דיין - בתפקיד הכלה. ספי ריבלין - שומר מעבר חצייה בשנת 2007 הוט הוסיפה את קטגורית סדרות הטלוויזיה החינוכית לערוץ ה-VOD שלה ולכבוד העלייה הפיקה פרק חדש לסדרה. כלב הדוברמן המקורי ששיחק את דובי בסדרה מת ומצאו כלב חדש שישחק את דובי: בובוש, דוברמן בן 8 מכפר ויתקין. בגרסה הזאת רק דורי בן זאב נענה לאתגר ושיחק עם קבוצת ילדים חדשה. מדיה וקבצים בנושא הדוברמן החברמן בוויקישיתוף הדוברמן החברמן, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית מילות השיר "הדוברמן החברמן", באתר שירונט דובי בקומזיץ, פרק, שבמזכים שבסופו מוזכר מאלף הכלב, באתר: ׳יוטיוב׳. לי-אור אברבך, הפרק האבוד של דובי דוברמן, באתר nrg‏, 18 במאי 2007 כפי שניתן לראות בקרדיטים של אחד הפרקים א.ב. דן‏, אלכסון הוא אסון?, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2010 מירב קריסטל, מי יהיה היורש של דובי דוברמן?, באתר ynet, 4 ביולי 2007
מוזיאון מורשת החשמונאים

מוזיאון מורשת החשמונאים הוא מוזיאון שנחנך בספטמבר 2021 במע"ר בעיר מודיעין-מכבים-רעות. שטחו של המוזיאון כ-700 מ"ר, ומוצגים בו יותר מ-150 פריטים עתיקים. המוזיאון מציג את האתרים והממצאים הארכאולוגיים שהתגלו באזור מודיעין מאז ימי משפחת החשמונאים, דרך התקופות השונות ועד לימי הקמת העיר המודרנית, תוך שימוש בטכנולוגיה אינטראקטיביות. בעיר מודיעין-מכבים-רעות ובסביבתה קיימים אתרים היסטוריים עשירים רבים, בהם נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופות שונות. הממצאים, המקורות והאתרים מעידים על עברה ההיסטורי של העיר, ומהם ניתן ללמוד על קיום חיי תרבות יהודית באזור שהיה פעיל לאורך אלפי שנים. כל אלה היוו השראה להקמת מוזיאון מורשת החשמונאים במודיעין. המוזיאון נבנה ביוזמת עיריית מודיעין מכבים רעות, בשיתוף רשות העתיקות ובסיוע של משרד ירושלים ומורשת. מבנה המוזיאון עשוי שורת קורות בטון, וכל אחת מהן מייצגת נדבך בזמן, מהעת העתיקה ועד היום. במוזיאון מוצגים למעלה מ-150 פריטים עתיקים שהתגלו במודיעין ובסביבתה. חלק מהפריטים נתגלו בחפירות שנערכו בהשתתפות תושבי העיר ותלמידיה. הפריטים מספרים את סיפורו של המקום מאז התקופות הפרהיסטוריות, דרך תקופת החשמונאים ועד ימינו. כל המוצגים מוצגים כאן לראשונה. חלקם שכנו במחסני רשות העתיקות. בין היתר ניתן לראות כאן: כדי חרס, נרות חרס, מטבעות מברונזה, חלקי זכוכית, מטמון מטבעות עם דמותו של המלך אנטיוכוס השביעי, חפצים מאחוזה חקלאית, גלוסקמה ועליה כתובת בארמית, כתובה בדיו שחורה, ובה מצוין השם שמעון בן אליעזר, עיטורי קיר (פרסקו) מבית כנסת חשמונאי עתיק, ושתי חותמות אבן - האחת עם כתובת בארמית, ובה המילה "חמעה", שפירושה חומץ, והשנייה מעוטרת בעלי גפן ובאשכולות ענבים. הממצאים נחשפו בין השאר בגבעת התיתורה, גבעת ברפיליה, אום אל עומדן, גבעת שר, גבעת רגב, חורבת חרובה, גבעת הברושים, חורבת נכס וחורבת אושן. המוזיאון מכיל בין היתר, חדר אינטראקטיבי הכולל ארבע הפעלות חווייתיות וצפייה בסרט שלוקח את המבקרים למסעות הגבורה של החשמונאים, להרפתקה במנהרת הזמן של מודיעין וסביבתה, ולמסע לאורך השנים במודיעין הקדומה עד לשלבי התפתחותה של העיר המודרנית. במוזיאון נמצא שולחן אינטראקטיבי המציג את שכונות העיר, ובו המבקרים מוזמנים לסייע במציאת הממצאים שהתגלו בשכונות השונות. בעמדת המטבעות המבקרים יכולים להפוך לארכאולוגים לרגע, לחפור בתוך חול, למצוא מטבעות ובאמצעות סורק לגלות מה מצויר ומה כתוב על כל מטבע. כמו כן, קיימת עמדת רפאות, שבה המבקרים מוזמנים להרכיב שברי כדים, ובעזרת סורק לגלות מה היה ייעודם של הכדים. בפינה נוספת ימצאו המבקרים הדמיה של מערת קבורה יהודית אשר באמצעות פנסים ניתן לזהות את הממצאים שהוצבו בה. מנהלת המוזיאון היא מירב שי, יו"ר המוזיאון הוא שמעון גואטה והאדריכל שתכנן את המוזיאון הוא צביקה תמרי. המוזיאון שוכן ברחוב דם המכבים 24 ופתוח מדי יום (זולת ימי ראשון). חזית המוזיאון הכניסה למוזיאון השלט בכניסה למוזיאון צידו הצפוני של המוזיאון גבעת התיתורה אום אל עומדן גבעת ברפיליה חורבת חרובה גבעת הברושים חורבת נכס מדיה וקבצים בנושא מוזיאון מורשת החשמונאים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון מורשת החשמונאים עיריית מודיעין מכבים רעות, באתר www.modiin.muni.il אריאל בולשטיין, מודיעין פינת החשמונאים, באתר ישראל היום, ‏25 בנובמבר 2021 מוזיאון מורשת החשמונאים מאז ועד היום במודיעין, באתר בא לי לטייל מוזיאון מורשת החשמונאים (המכבים) במודיעין, באתר ערוץ 7
אוסקר פודור (במאי)

אוסקר פודור (במקור פוקס, בהונגרית: Fodor Oszkár; אוראדיה, 4 בינואר 1880 – בודפשט, 5 בינואר 1950) היה שחקן, במאי תיאטרון, דרמטורג, סופר ומנהל תיאטרון יהודי-הונגרי. אוסקר פוקס נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף פודור (פוקס) ושל רגינה גרינוולד. לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר ריאלי הפך לשחקן בשנת 1901 עם תעודת הצטיינות מבית הספר של ראקושי. החוזה הראשון שלו היה עם התיאטרון הלאומי של קולוז'וואר, משם חתם עם התיאטרון הדרומי, הלהקה של שאנדור פלדשי בנאג'בצ'קרק. ב-1903 היה שחקן ובמאי של "הבמה המגוונת" (Tarka Színpad) בבודפשט. אחיו הצעיר אנדור פודור, שחקן גם הוא (נפטר ב-1913) עבד באותו זמן בתיאטרון ההונגרי. משם התקבל בחוזה לתיאטרון פרנץ פרקש בסובוטיצה ב-1905 ועבד בתפקיד זהה במישקולץ, טימישוארה וגיור. היו לו כמה מנהלים ידועים: בלה פאטק, גזה שבשטין (שניהם יהודים) ועוד, מהם ביקש לסיים את חוזהו כשנבחר ב-1915 למנהל התיאטרון העירוני של סקשפהרוואר. באותה תקופה היה חבר הנהלה של "איגוד השחקנים ההונגרי" במשך כמה קדנציות. גם כאסתטיקן, הוא צבר מוניטין וכבר היה מוכר ככותב. הוא הופיעה בקביעות על דפי מספר עיתונים עם מאמרים על אמנויות התיאטרון. שתי העבודות המקצועיות שלו, "משחק הבמה מחוץ לבירה בשירות המדינה" ו"הליכה כפרית", היו ראויות לציון. בשנים 1916–1918 פעל בעיקר בשאטוראליאויהיי, ואחריה ב-1921 בקושיצה ובקומארום ב-1922. משנת 1923 עבד בערים הגדולות בטרנסילבניה בהצלחה רבה הן כשחקן והן כבמאי. בין מחזותיו שהועלה היו "בנה של מריה" בתיאטרון בלהה לואיזה באויפשט ובשנת 1929 יצא לאור מחזהו בן ארבע המערכות "ד"ר הרוזן בלשה". כמו כן, בשנת 1929 (באפריל) הוצג מחזהו "במצודה" בעיר פץ'. הוא קיבל את "מלגת הבימוי" של איגוד השחקנים בספטמבר 1915. אבל גם לפני וגם אחרי זה, בילה שנים בברלין, לונדון, וינה ועוד, שם עבד בכל מקום כבמאי, שחקן, דרמטוג קולנוע ותסריטאי. הוא שיחק בסרטים גרמנים והונגרים רבים. ב-1925, באישור שר התרבות, הקים וניהל את רשת הסטאג'יו הדרמטית של "תיאטרון תאליה". משנת 1927 היה מנהל התיאטרון הלאומי בפץ' עד 1938. הוא פרסם את זיכרונותיו בשם "בקדחת של 40 מעלות חום" (Forty Degree Fever - 1942). ב-6 באוגוסט 1933, בנג'קניז'ה נשא את השחקנית אירן הרצוש (הרצ'נר), שהייתה צעירה ממנה ב-25 שנים. ג'וזפה ורדי: נשף המסכות אימרה מדאץ': טרגדיית האדם קנובלאוך: הפאון הונגרי לים! בית ההוצאה המדעית ההונגרית, בודפשט, 1909 טיול בתיאטרון. גלריית דיוקנאות של חברי התיאטרון הלאומי של מישקולץ, מישקולץ, 1910 משחק הבמה מחוץ לבירה בשירות המדינה; גיור, 1913 במצודה. מחזה ; התיאטרון הלאומי, פץ', 1929 קדחת של 40 מעלות חום (1942) האנטנה של נשמות. רומן ; בארד, בודפשט, 1946 הבן של מריה (1929) ד"ר הרוזן באלשה (1929) לקסיקון התיאטרון הונגרי לקסיקון אמנויות הבמה ההונגרי (1929-1931, ערך: אלדאר שופפלין) אלבום יום השנה של התיאטרון הלאומי של פץ' לרגל יום השנה ה-35 של מנהל התיאטרון אוסקר פודור ; פץ' 1937. ספר זכרונותיו - רומן "בקדחת של 40 מעלות חום" (לא) קרה במקרה - זיכרונות של אמני תיאטרון יהודים בין השנים 1939–1943. מחקר מדיה וקבצים בנושא אוסקר פודור בוויקישיתוף אוסקר פודור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Névváltoztatása a M. Kir. Belügyminisztérium 24997/1914. sz. rendelete alapján. MNL-OL 30793. mikrofilm 299. kép 3. karton Forrás: JewishGen A házasságkötés bejegyezve a nagykanizsai állami házassági akv. 126/1933. folyószáma alatt.
גרברט יפרמוב

גרברט אלכסנדרוביץ' יפרמוב (ברוסית: Герберт Александрович Ефремов; נולד ב-15 במרץ 1933) הוא מדען סובייטי ורוסי, מעצב רקטות וציוד חלל. מנכ"ל כבוד, ומתכנן כבוד ראשי של משינוסטרויניה. פרופסור באוניברסיטה הטכנית הממלכתית המוסקבאית ע"ש באומן. בשנת 2020 הוענק ליפרמוב עיטור אנדריי הקדוש, העיטור הגבוה ביותר ברוסיה. יפרמוב נולד בכפר קטן באזור וולוגדה, ונקרא על שמו של הסופר הרברט ג'ורג' ולס. בשנת 1950 החל לימודי הנדסה בלנינגרד, וסיים אותם בשנת 1956 ונקלט במשרד לתכנון נשק בו עובד כל חייו. הרברט אפרמוב היה מעורב ישירות ופיקח על יצירתם של: מערכת עם טילי שיוט לירי לעבר מטרות קרקעיות (P-5, P-5D, S-5, "מטאוריט"); מערכות נגד ספינות (P-6, P-35, Progress, אמטיסט, מלאכיט, בזלת, וולקן, גרניט, אוניקס); טיל שיוט ימי "יאחונט" (גרסת יצוא של "אוניקס"); טיל שיוט ימי "BrahMos" (אנ') (עבור הצי ההודי); מערכות טילים אסטרטגיים עם טיל בליסטי בין-יבשתי UR-100 (אנ'),UR-100N (אנ'); תחנות חלל אוטומטיות "Almaz" (אנ'); רכב שיגור "סטרלה" (אנ'); חללית קטנה "קונדור-אי" ו"רוסלן". ראש נפץ היפר-סוני "אוונגרד" (אנ') עבור טיל בליסטי בין-יבשתי אתר האינטרנט הרשמי של גרברט יפרמוב מדיה וקבצים בנושא גרברט יפרמוב בוויקישיתוף פוטין מגלה את שם הממציא של ראש נפץ היפר-סוני "אוונגרד", סרטון באתר יוטיוב Herbert Alexandrovich Yefremov - definition - Encyclo, www.encyclo.co.uk Столпы БраМоса, brahmos.com ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס גראמי לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה

פרס הגראמי לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי, טקס שהוקם בשנת 1958 ונקרא במקור פרסי הגרמופון. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2012, לאחר שינוי גדול של קטגוריות פרסי הגראמי. הפרס משלב את הקטגוריות הקודמות לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר על ידי צמד/להקה עם שירה, שיתוף הפעולה הקאנטרי הטוב ביותר עם שירה וביצוע הקאנטרי האינסטרומנטלי הטוב ביותר (אם ההקלטה האינסטרומנטלית מבוצעת על ידי צמד או להקה). הארגון מחדש של הקטגוריות הללו היה תוצאה של רצונה של האקדמיה להקלטה לצמצם את רשימת הקטגוריות והפרסים. פרס גראמי לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר פרס גראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר פרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר אתר האינטרנט הרשמי של פרסי הגראמי "Grammy Awards at a Glance". Los Angeles Times. Tribune Company. נבדק ב-24 באפריל 2010. {{cite news}}: (עזרה) Grammy Awards restructuring 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
פרס גראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר

פרס הגראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר מוענק מאז 1965. הפרס ניתן לכותב/ים של השיר, לא לאמן, אלא אם האמן הוא גם כותב השיר. חלו מספר שינויים קלים בשם הפרס: מ-1965 עד 1968, הפרס היה ידוע בתור "שיר הקאנטרי והמערבי הטוב ביותר" משנת 1969 עד 1983, הוא זכה בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" בשנת 1984, הוא נקרא פרס "שיר הקאנטרי החדש הטוב ביותר" משנת 1985 ועד היום, הוא זכה שוב בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" השנים משקפות את השנה שבה הוענק פרסי הגראמי, עבור מוזיקה שיצאה בשנה הקודמת. אתר האינטרנט הרשמי של פרס גראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
ראש שירות הביטחון הכללי

ראש שירות הביטחון הכללי (מכונה בקיצור: ראש השב"כ או ראש השירות) הוא העומד בראש שירות הביטחון הכללי, הכפוף למשרד ראש הממשלה. ראש השב"כ הוא גם חבר בוועדת ראשי השירותים. לפי חוק שירות הביטחון הכללי, ”ראש השירות מופקד על ניהול השירות, על הפעלתו ועל פיתוח יכולתו, ויקבע לענין זה את נהלי השירות, ובאישור ראש הממשלה, את הוראות השירות.” החלטות בתחומי הפעלת השירות ופיתוחו, מתקבלות גם בוועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי. ראש השירות מתמנה על ידי הממשלה בהצעת ראש הממשלה, לתקופה קצובה של חמש שנים, אלא אם כן היא קבעה תקופה קצרה יותר מלכתחילה. הממשלה רשאית להפסיק את כהונתו בטרם תימלא, ולהאריך אותה בתקופה של שנה בודדת לכל היותר. החוק קובע בנוסף כי במקרה בו אדם שהורשע בעבירה ”אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי להתמנות לראש השירות” לא יוכל לשמש בתפקיד, גם אם כהונתו כבר החלה. הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, שהוקמה מכוח החלטת ממשלה, בודקת את כשרותם והתאמתם של המועמדים לתפקיד. ראש השב"כ הנוכחי הוא רונן בר. חוק שירות הביטחון הכללי שירות הביטחון הכללי רשימת ראשי השב"כ, באתר שירות הביטחון הכללי חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב – 2002, באתר שב"כ חוק שירות הביטחון הכללי, באתר ויקיטקסט ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי, באתר GOV.IL טובה צימוקי, זאת הוועדה שתאשר את מינוי המפכ"ל וראש המוסד, באתר ynet, 15 בדצמבר 2020 איתמר אייכנר, יואב זיתון, רועי רובינשטיין, כבר לא ר': אושר מינויו של רונן בר לראש השב"כ, באתר ynet, 3 באוקטובר 2021
אגם מידג' (איי שטלנד הדרומיים)

אגם מידג' (באנגלית: Midge Lake) הוא אגם מים מתוקים, בחצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. אגם מידג' הוא הגדול מבין האגמים המתוקים הרבים המצויים בחצי האי ביירז (שאינו מכוסה קרח). לאגם צורת קשת; אורכו של האגם 575 מטרים (בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח); רוחבו של האגם 125 מטרים (בכיוון דרום-מזרח - צפון-מערב). חרוט צ'סטר, הממוקם 860 מטרים מדרום-מזרח לאגם, מתנשא מעל האגם. אגם מידג' ממוקם 1.19 קילומטרים דרומית-מזרחית מגבעת פרזידנט. נחל מים מתוקים מנקז את אגם מידג'. הנחל זורם לכיוון צפון - צפון-מזרח. אורכו של הנחל 2 קילומטרים, והוא נשפך אל מפרצון באבה טונקה. הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ולאחר מכן בשנת 2009. שמו של האגם נובע מימשוש מסוג מידג' (Belgica antarctica) חרק נדיר ומקומי לאיי שטלנד הדרומיים, שניתן למצוא את האימאגו (גולם) שלהם מתחת לסלעים המקיפים את האגם במהלך הקיץ האנטארקטי. האגם ממוקם באזור האנטארקטי המוגן במיוחד "חצי האי ביירז" - אזור מוגן מיוחד מספר 126 (ASPA 126). תצלום לוויין של אזור האגם, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
דיוויזיית השדה השישית של הלופטוואפה

דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-6 (בגרמנית: 6. Luftwaffen-Feld-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה תוך שימוש בצוות קרקע עודף של הלופטוואפה ושירתה בחזית המזרחית מסוף 1942 עד יוני 1944, אז הושמדה במהלך מבצע בגרטיון. דיוויזיית השדה השישית של הלופטוואפה, אחת ממספר דיוויזיות שדה של הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), הוקמה באמצע שנת 1942 באזור תמרון הכוחות של גרוס-בורן, בפיקודו של אוברסט ארנסט ובר. הדיוויזיה נועדה לשרת כחי"ר, ולוחמיה נמשכו ברובם מצוות הקרקע העודף של הלופטוואפה. בנובמבר 1942, היא הוקצתה לקבוצת ארמיות מרכז בחזית המזרחית והוצבה בגזרה ליד ויטבסק. בנובמבר 1943 הועברה האחריות על הדיוויזיה לידי הצבא ושמה שונה לדיוויזיית השדה השישית (L). גדודי היגר שלה הפכו לרגימנטים היגר ה-52, ה-53 וה-54. בתחילת השנה שלאחר מכן, היא קיבלה חלק מהצוות שנותר בחיים של דיוויזיית השדה השלישית (L), שזה עתה פורקה. בקיץ 1944, דיוויזיית השדה הרביעית (L) עדיין הגנה על ויטבסק כחלק מהקורפוס ה-53 בארמיית הפאנצר השלישית. כשהצבא האדום החל במתקפת ויטבסק-אורשה במהלך מבצע בגרטיון ב-22 ביוני 1944, הוקף הקורפוס תוך ימים. הדיוויזיה כותרה בוויטבסק ולאחר מכן הושמדה כשמפקדה, הגנרל רודולף פסל, נהרג בפעולה. ארנסט ובר (ספטמבר–נובמבר 1942) רודיגר פון הייקינג (נובמבר 1942–נובמבר 1943) רודולף פסל (בנובמבר 1943–27 ביוני 1944) דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-6, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית השדה ה-6, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Mitcham 2007a, p. 299. Mitcham 2007a, pp. 305–306.
אגם מידג'

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה איי שטלנד הדרומיים אגם מידג' (איי שטלנד הדרומיים) – אגם במרכז חצי האי ביירז באי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה ארצות הברית אגם מידג' (קליפורניה) – אגם במחוז פרזנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית אגם מידג' (מינסוטה) – אגם במחוז האברד במדינת מינסוטה שבארצות הברית אגם מידג' הקטן – אגם בסמוך מדרום ל אגם מידג' (מינסוטה), במחוז האברד במדינת מינסוטה שבארצות הברית קנדה אגם מידג' (אונטריו) – אגם במחוז אלגמו בפרובינציית אונטריו שבקנדה
צפון אפריקה הצרפתית

צפון אפריקה הצרפתית (בצרפתית: Afrique du Nord française) הוא המונח המיושם לעיתים קרובות על השטחים שנשלטו על ידי צרפת במגרב הצפון אפריקאי במהלך התקופה הקולוניאלית. הוא הקיף את אלג'יריה, מרוקו ותוניסיה הצרפתיות. בניגוד לאפריקה המערבית הצרפתית ואפריקה המשוונית הצרפתית, שהתקיימו כפדרציות של מושבות צרפתיות וישויות מנהליות בפני עצמן, צפון אפריקה הצרפתית מעולם לא הייתה יותר ממונח נוח להתייחסות לשלושת השטחים שנשלטו בנפרד. במהלך המאה ה-19, שקיעתה של האימפריה העות'מאנית, ששלטה באופן רופף באזור מאז המאה ה-16, הותירה את האזור פגיע לכוחות אחרים. בשנת 1830, כוחות צרפתים כבשו את אלג'יר ומ-1848 ועד לעצמאות ב-1962, התייחסה צרפת לאלג'יריה הים תיכונית כחלק אינטגרלי מצרפת או צרפת המטרופולינית. בשאיפה להרחיב את השפעתם אל מעבר לאלג'יריה, הקימו הצרפתים מדינות חסות ממזרח וממערב לה. מדינת החסות הצרפתית של תוניסיה הוקמה ב-1881, בעקבות פלישה צבאית, ומדינת החסות הצרפתית במרוקו ב-1912. אלה נמשכו עד 1955, במקרה של מרוקו, ו-1956, כאשר תוניסיה קיבלה עצמאות מלאה. צפון אפריקה הצרפתית הגיעה לקיצה זמן קצר לאחר הסכמי אוויאן במרץ 1962, שאפשרו את משאל העם לעצמאות אלג'יריה ביולי 1962. מלחמת העצמאות של אלג'יריה האימפריה הקולוניאלית הצרפתית היסטוריה של אלג'יריה המונרכיה של יולי נפוליאון השלישי פייה-נואר המרוץ לאפריקה מדיה וקבצים בנושא צפון אפריקה הצרפתית בוויקישיתוף Hoisington, William A. Jr. (1991). "The Mediterranean Committee and French North Africa, 1935–1940". The Historian. 53 (2): 255. J. D. Fage, Roland Anthony Oliver, The Cambridge History of Africa, vol. 6 (1985), p. 159 William E. Watson, Tricolor and Crescent: France and the Islamic World (2003), p. 28 Serge Berstein, The Republic of de Gaulle 1958-1969 (1993), p. 54
דיוויזיית השדה השלישית של הלופטוואפה

דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-3 (בגרמנית: 3. Luftwaffen-Feld-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה תוך שימוש בצוות קרקע עודף של הלופטוואפה ושירתה בחזית המזרחית מסוף 1942 עד תחילת 1944, אז פורקה הדיוויזיה. דיוויזיית השדה השלישית של הלופטוואפה, אחת ממספר דיוויזיות שדה של הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), הוקמה באמצע שנת 1942 באזור תמרון הכוחות של גרוס-בורן, בפיקודו של גנרל-מיור רוברט פיסטוריוס. הדיוויזיה נועדה לשרת כחי"ר, ולוחמיה נמשכו ברובם מצוות הקרקע העודף של הלופטוואפה. לקראת סוף 1942 הוקצתה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז בחזית המזרחית ונלחמה בקרבות בנוול מנובמבר 1942 עד אוקטובר 1943. בנובמבר 1943 הועברה האחריות על הדיוויזיה לידי הצבא ושמה שונה לדיוויזיית השדה השלישית (L). מאוחר יותר באותו חודש, היא השתתפה בפעולות בוויטבסק נגד הצבא הסובייטי ונשארה בחזית עד ינואר 1944. זמן קצר לאחר מכן, לאחר שספגה אבדות כבדות בלחימה בוויטבסק, פורקה הדיוויזיה. לוחמי הדיוויזיה ששרדו נקלטו על ידי דיוויזיות השדה של הלופטוואפה ה-4 וה-6. רוברט פיסטוריוס (ספטמבר 1942 – ינואר 1944) דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-3, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Mitcham 2007a, p. 301. Mitcham 2007a, p. 299.
דיוויזיית הצנחנים העשירית (ורמאכט)

דיוויזיית הצנחנים העשירית (בגרמנית: 10. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בסוף המלחמה. הדיוויזיה כללה כוחות מוצנחים בשמה בלבד ולוחמיה נלחמו כחי"ר סדיר. הדיוויזיה הוקמה במרץ 1945, בפיקודו של גוסטב וילקה, מתוך אוסף שונה של יחידות לופטוואפה, כולל יחידות צנחנים קיימות מהזירה האיטלקית, וצוותים מ- Jagdgeschwader 101. הוא הכיל את רגימנטים הצנחנים ה-28, ה-29 וה-30 ואת רגימנט הארטילריה המוצנחת ה-10. הדיוויזיה לחמה באוסטריה ובמוראביה, ונכנעה לצבא הסובייטי במאי 1945 בתום המלחמה. דיוויזיית הצנחנים ה-10, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) "10. Fallschirmjäger-Division". Axis History Factbook. 14 באוגוסט 2008. נבדק ב-2009-01-09. {{cite web}}: (עזרה)