PlayStation Portable

PlayStation Portable, שמקוצרת רשמית ל-PSP, היא קונסולת משחקים ניידת שפותחה ומשווקת על ידי Sony Computer Entertainment. הקונסולה שוחררה לראשונה ביפן ב-12 בדצמבר 2004, בצפון אמריקה ב-24 במרץ 2005, ובאזורי PAL ב-1 בספטמבר 2005. Playstation Portable היא הקונסולה הניידת הראשונה בסדרת הקונסולות של הפלייסטיישן. בתור קונסולת דור שביעי, ה-PSP התחרה בNintendo DS. פיתוח ה-PSP הוכרז במהלך E3 2003, והקונסולה נחשפה במסיבת עיתונאים של סוני ב-11 במאי 2004. המערכת הייתה הקונסולה הניידת החזקה ביותר כשהוצגה, והייתה המתחרה האמיתית הראשונה של קונסולות הנייד של נינטנדו, לאחר שמתחרים רבים כמו ה-N-Gage של נוקיה נכשלו. היכולות הגרפיות המתקדמות של ה-PSP הפכו אותו למכשיר בידור נייד פופולרי, שיכול להתחבר ל-PlayStation 2 ול-PlayStation 3, לכל מחשב עם ממשק USB, למערכות PSP אחרות ולאינטרנט. ל-PSP היה גם מגוון עצום של תכונות מולטימדיה כמו השמעת וידאו, השמעת אודיו, והוא נחשב גם לנגן מדיה נייד. ה-PSP היא קונסולת הנייד היחידה שמשתמשת בפורמט דיסק אופטי - במקרה זה, Universal Media Disc (UMD) - כאמצעי האחסון העיקרי שלו; גם משחקים וגם סרטים שוחררו בפורמט. קונסולת ה-PSP נועדה ליצור מערכת בידור אינטראקטיבית שתוכל להיות ניידת. בין תכונותיה: מאפשרת שמיעת מוזיקה, מציגה סרטי וידאו, משחקי וידאו, מראה תמונות דיגיטליות ומאפשרת גלישה בדפדפן מיוחד. ה-PSP מצויד בכונן תקליטורים לתקליטורים מסוג Universal Media Disk (בראשי תיבות UMD) שיכולים להכיל עד 1.8 גיגה בייט, וכן בחריץ לכרטיס זיכרון מסוג Memory Stick המיועד לאחסון השמירות שנעשו במשחקים, אחסון מוזיקה, סרטים, תמונות, ומשחקים. לקונסולה יש רכיב רשת מסוג WI-FI. לקונסולה משווקת מצלמה בשם PSP Go!Cam המתחברת לכניסת ה-USB ומקלט GPS. החל מגרסת קושחה 3.00, ניתן גם להוריד ישירות למכשיר משחקים של קונסולת הפלייסטיישן, ולשחק בהם במכשיר ה-PSP. מגרסה 4.00 ניתן לקנות משחקים ולהורידם ישירות מהקונסולה. ה-PSP תומכת במשחקים מרובי משתתפים: הוא מאפשר עד 16 שחקנים בו זמנית דרך הרשת. ה-PlayStation Portable משתמש בגורם הצורה הנפוץ "שורה". הדגם המקורי הוא גודל של כ-6.7 על 2.9 על 0.9 אינץ' (170 על 74 על 23 מ"מ) ומשקלו 9.9 אונקיות (280 גרם). חזית הקונסולה נשלטת על ידי מסך ה-LCD של המערכת בגודל 4.3 אינץ' (110 מ"מ), המסוגל לרזולוצית תצוגה של 480 × 272 פיקסלים עם צבע של 24 סיביות, העולה על הNintendo DS. כמו כן בחזית היחידה נמצאים ארבעת כפתורי הפנים האיקוניים של פלייסטיישן (משולש, עיגול, X, ריבוע). בתערוכת המשחקים, E3, שהתקיימה ב-2007, הוצגה גרסה מחודשת עבור ה-PSP. הגרסה הזו כוללת שיפורים משמעותיים במהירות כונן ה-UMD. בנוסף לכך, זמן השימוש בסוללה ארוך יותר עקב שימוש במסך גביש נוזלי (LCD) בעל תאורת מסך אחורית מסוג LED במקום תאורה פלואורסצנטית, אשר צורכת פחות זרם, משקל הקונסולה הופחת ב-33%, עובי המכשיר גם כן הופחת ב-20%, גודל הזיכרון הפנימי הוכפל מ-32 מגה ל-64 מגה, תכנים רבים יוכלו לעבור ממסך ה-PSP הזעיר אל מסכי הטלוויזיה הגדולים (TV-OUT) בעזרת כבל ובוצעו עוד כמה שינויים זעירים כמו הטענה דרך ה-USB. ה-PSP2000 יצא ביפן ב-5 בספטמבר, ובאירופה ב-25 בספטמבר 2007. דגם חדש יותר של הקונסולה, אשר נקרא גם Bright (שם לא רשמי) וכולל כמה שינויים ותוספות. הדגם כולל מעבד מדגם R4000 במהירות 333 MHZ. כמו כן, הוא כולל מסך בעל צבעים חיים יותר לתמונה חדה ואיכותית יותר מהדגמים הקודמים, בעוד מספר הפיקסלים נשאר אותו הדבר (480x272). זמן הסוללה התקצר, זאת בשל ביצועי הצג המשופר. תלונות רבות הופנו לסוני בנוגע למסך, שלמרות, ואולי בגלל ביצועיו הטובים, במסך החדש הופיעו פסים שחורים קטנים על המסך, בקטעי פעולה מהירים. כשמעריצי ה-PSP שמו לב לעניין, הם פנו לסוני, וזו טענה שהבעיה ידועה, ומכיוון שזאת טכנולוגיית המסך, אין מה לעשות בנידון[דרוש מקור]. עיצוב המכשיר נשאר כמעט ללא שינוי חוץ מכמה שינויים קטנים כגון: כפתורים מעוגלים יותר. דק יותר בקצוות. מיקרופון מובנה. הטבעת שבגב המכשיר, הפכה לדקה יותר. כפתור ה-Home הוחלף בכפתור ועליו הסמל של סדרת הפלייסטיישן (PS). המכשיר הגיע בשתי גרסאות מוגבלות. אחת מהן היא "כסף מיסטי" או "כסף מסתורי" (Mystic Silver) שמגיעה עם משחק, סרט וכרטיס זיכרון של 1GB. השנייה היא "שחור פסנתר" (Piano Black) שמגיעה עם כרטיס זיכרון של 4GB. עובדת פיתוחו של ה-PSP 3000 הודלפה לעולם חודשים מועטים לפני שהוכרז רשמית מפי סוני, ואף הודלפו תמונות, כמה שבועות לפני ההכרזה. תאריך ההשקה בארצות הברית הוא 14 באוקטובר 2008, ביפן 16 באוקטובר ובאירופה 17 באוקטובר. בשנת 2009 סוני הציגה דגם חדש, PSP Go, שכולל חיבור בלוטות' ומסך בתצורת צדפה בגודל 3.8 אינץ'. המכשיר מגיע עם זיכרון מובנה בגודל של כ16 ג'יגה בייט, עם אפשרות להגדלה על ידי כרטיסי זיכרון מסוג M2. במכשיר החדש ביטלה סוני את כונן ה-UMD וניתן לרכוש את המשחקים רק בהורדה תמורת תשלום מחנות ה-Playstation Store, חנות המשחקים המקוונת של מותג הפלייסטיישן. המכשיר שוחרר ב-1 באוקטובר 2009, בארצות הברית. סוני משווקת את המכשיר לצד הדגם הקודם, ה-PSP 3000. פיתוחו של ה-PSP Go היה בגדר שמועה חודשים לפני שהוכרז, וכמה ימים לפני תערוכת E3 שבה הכריזו סוני רשמית על הקונסולה החדשה, הודלפה בטעות מהדורת Qore (מגזין וידאו רשמי של סוני בנושאי פלייסטיישן שניתן להורדה מה-Playstation Store) ל-Playstation Store לפני שהתאריך שבו הייתה אמורה לעלות לאוויר, ובמהדורה הספציפית הציגה סוני סיקור כולל תצלום בפעולה של הקונסולה. באפריל 2011 הודיעה סוני על הפסקת ייצור הקונסולה והתמקדות בייצור הקונסולה הניידת החדשה, Playstation Vita (שאז נקראה בשם הקוד NGP). זהו דגם לשוק הנמוך, אשר יצא בנובמבר 2011 באירופה בלבד כחלופה זולה לדגמי ה-PSP הקודמים. מבחינת החומרה שלו, ה-PSP Street הוא שנמוך לעומת PSP 3000: הוא אינו כולל קישוריות WiFi, אין לו יציאת וידאו, אין לו מיקרופון וכן הסוללה אינה ניתנת להחלפה מידית. כל שאר הפונקציות זהות לחלוטין. פריצת הקונסולה מאפשרת למשתמש לגשת לקובצי מערכת ההפעלה אשר מצויים על זיכרון הפלאש הפנימי של הקונסולה (flash0, flash1, flash2 ו-flash3), להריץ משחקים שהורדו פיראטית מהאינטרנט לכרטיס הזיכרון, לגבות משחקים וסרטים מדיסקי UMD, לבצע שינויים בערכת הנושא, לגשת ל-Recovery ולהתקין תוספות שונות הנותנות פונקציות שונות כמו תפריט יציאה משופר, התראה על סוללה, ביטול כונן ה-UMD לחלוטין וכו'. זיכרון הפלאש הפנימי מתחלק ל-4 "כוננים" וירטואליים: flash0 – מאחסן את קובצי התוכנה העיקריים של מערכת ההפעלה. ללא פריצה, הדרך היחידה לכתוב לכונן זה היא באמצעות עדכון מערכת בלבד. גודלו של כונן זה הוא כ-41MB. flash1 – מאחסן את הגדרות המשתמש ומאפשר באופן עקיף כתיבה לכונן זה. גודלו של כונן זה הוא כ-5MB. flash2 – מאחסן מידע על רישיונות משחקים שמורדים מרשת ה-PSN. גודלו של כונן זה הוא כ-4MB. flash3 – כונן לשימוש עתידי. באופן רשמי, אין לו שימוש והוא שמור (כלומר, לא ניתן לקרוא ממנו ולכתוב אליו), אך לעיתים פריצות משתמשות בכונן זה כאחסון נוסף/אחסון זמני. גודלו של כונן זה הוא כ-9MB. את הפריצות ניתן לחלק ל-3: פריצת פנדורה, פריצת HEN ופריצת CFW: פריצת פנדורה – פריצה זו קיים בכלל דגמי 1000 וכן בחלק מדגמי 2000. הפריצה משתמשת בסוללה אשר מתוכנתת כך שהיא תכניס את הקונסולה למצב שירות (המכונה "פנדורה" - Pandora) וכרטיס זיכרון ייעודי. הפריצה אינה תלויה בגרסת מערכת ההפעלה שנמצאת על המכשיר עצמו. באמצעות סוללת פנדורה, ניתן להוציא את הקונסולה ממצב של בריק מלא, דבר שאינו אפשרי במכשירים החסינים לפריצת פנדורה. פריצת פנדורה לא נמחקת אם המכשיר כבה, אלא מדובר בפריצה תמידית. פריצת HEN – מבחינה טכנית, לא מדובר בפריצה אלא בניצול של פרצת אבטחה במערכת ההפעלה של הקונסולה המאפשרת הרצת תוכנות Homebrew - תוכנות קטנות אשר נוצרו על ידי משתמשים בקהילה, כמו משחקים, אימולטורים וכו'. כיוון שפריצה זו אינה באמת משנה את קובצי מערכת ההפעלה, היא נחשבת ליותר בטוחה אך גם פחות משוכללת לעומת פריצת פנדורה או פריצת CFW. פריצת CFW – זוהי הפריצה הנפוצה ביותר, אחרי פריצת פנדורה, אשר ישימה על כלל דגמי ה-PSP ועל כלל הגרסאות. חסרונה הבולט לעומת פריצת פנדורה שבדגמי 3000 והלאה, לא ניתן לבצע פריצה תמידית כי רכיב ה-cIPL המאפשר את הרצת הפריצה בכל אתחול מחדש לא קיים. בגרסה 6.20 קיימת פרצת אבטחה המאפשרת דימוי פעולת הרכיב cIPL כך שניתן לגרום לפריצה להיות תמידית ולא להימחק ברגע שהקונסולה מאותחלת מחדש. ערך מורחב – PlayStation Vita הוויטה היא היורשת של קונסולת ה-PSP. הקונסולה כוללת מעבד בעל 4 ליבות, מסך מגע 5 אינץ' ברזולוציה של 960x544, מצלמה קדמית (320×240) ואחורית (640×480) מובנות, GPS מובנה, רשת 3G (רק בדגם של ה-3G), זיכרון בגודל 512MB, קישוריות Bluetooth 2.1. מדיה וקבצים בנושא PlayStation Portable בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של PlayStation Portable PlayStation Portable, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Cumulative Production Shipments of Hardware / PSP® (PlayStation®Portable)". Sony. אורכב מ-המקור ב-2012-03-27. נבדק ב-2007-02-28. ארז רונן, ה-PSP Go מתה, 20 באפריל 2011 באתר Games.co.il מערכת ההפעלה הרשמית