laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליפות צרפת בטניס 1938

אליפות צרפת 1938 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-2 ביוני והסתיימו ב-11 ביוני. זו הייתה האליפות ה-43 מאז ייסודה. בתחרות זו השתתפו 84 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן: דון בדג' (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות פרניו פונצ'ץ (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה), הודח בחצי גמר רודריך מנצל (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הפסיד בגמר כריסטיאן בוסי (צרפת צרפת), הודח ברבע גמר לדיסלב הכט (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח בסיבוב רביעי איבון פטרה (צרפת צרפת), הודח בסיבוב הראשון ג'ין מאקו (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי ברנר דסטרמו (צרפת צרפת), הודח ברבע גמר אדם באוורובסקי (פולין פולין), הודח בסיבוב השלישי פרנטישק ציינר (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח ברבע גמר דרגוטין מיטיץ' (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה), הודח ברבע גמר יוסיפ פלדה (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה), הודח בחצי גמר אוון אנדרסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי ויליאם רוברטסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הראשון אנדרה-מרטן לז'ה (צרפת צרפת), הודח בסיבוב השני פרניו קוקולייביץ' (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה), הודח בסיבוב הרביעי מנצח תחרות של השנה הקודמת הנר הנקל (גרמניה הנאצית (1935–1945) גרמניה) השנה לא השתתף. בגמר התחרות נפגשו דון בדג' (ארצות הברית ארצות הברית) ורודריך מנצל (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה). דון בדג' ניצח ב-3 מערכות. במהלך שנת 1938 הוא ניצח בתחרויות יחידים ב-4 תחרויות והיה הראשון שזכה בגראנד סלאם בתחרות הגברים במהלך שנה אחת. בתחרות הנשים השתתפו 37 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג: סימון מאתיה (צרפת צרפת), מנצחת התחרות ננסי בולטון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי סילבי הנרוטן (צרפת צרפת), הודחה ברבע הגמר ואלרי סקוט (בריטניה בריטניה), הודחה בסיבוב השני ארלט האלף (צרפת צרפת), הודחה בחצי הגמר נל הופמן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי מדזי רולין קוקרק (הולנד הולנד), הודחה בחצי הגמר אסתר היין-מילר (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחה בסיבוב השני מנצחת תחרויות הנשים בשנים 1936–1938 הילדה שפרלינג קראווינקל (גרמניה הנאצית (1935–1945) גרמניה) השנה לא השתתפה. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה (צרפת צרפת) ונלי אדמסון (צרפת צרפת) שהפסידה בשתי מערכות. באליפות זו סימון מאתיה ניצחה גם בזוגות נשים וזוגות מעורבים. בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1937 גוטפריד פון קרם והנר הנקל (גרמניה הנאצית (1935–1945) גרמניה) לא השתתפו. במשחק הגמר נפגשו ברנר דסטרמו ואיבון פטרה (צרפת צרפת) עם דון בדג' וג'ין מאקו (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחו אותם ב-4 מערכות. בתחרות השתתפו 18 זוגות. במשחק הגמר סימון מאתיה (צרפת צרפת) ובילי יורק (בריטניה בריטניה) שיחקו נגד נלי לנדרי וארלט האלף (צרפת צרפת) וניצחו בשתי מערכות. בכך הן זכו בתחרות בשנה השלישית ברציפות. בתחרות השתתפו 38 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1937 רק סימון מאתיה (צרפת צרפת) השתתפה בתחרות. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה (צרפת צרפת) ודרגוטין מיטיץ' (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה) עם ננסי בולטון (אוסטרליה אוסטרליה) וכריסטיאן בוסי (צרפת צרפת) וניצחו אותם ב-3 מערכות. לסימון מאתיה זה היה התואר השלישי באליפות זו. תחרות נשים תחרות גברים האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה נתונים נוספים על האליפות
אמבראר פנום 100

אמבראר פנום 100 (באנגלית: Embraer Phenom 100) הוא מטוס מנהלים סילוני קל מאוד פרי פיתוחה של יצרנית המטוסים הברזילאית, אמבראר. מטוס פנום 100 מתוכנן לשאת 4–6 נוסעים וטווח הטיסה שלו הוא 2,182 קילומטרים. באפריל 2005 חברת אמבראר החלה ליזום את פיתוחו של מטוס קל מאוד. בנובמבר של אותה שנה הוכרז כי שמו הוא פנום 100 והוצג דגם בקנה מידה של הייצור הסופי. טיסת הבכורה התקיימה ב-26 ביולי 2007 בסאו ז'וזה דוס קמפוס שבברזיל. ב-9 בדצמבר 2008, זכה בפרס רשות התעופה האזרחית הלאומית הברזילאית. ב-8 בדצמבר 2014 התנגש מטוס פנום 100 מספר N100EQ בבית בפרברי מרילנד. בתאונה נהרגו שלושת האנשים ששהו במטוס ועוד שלושה בני אדם ששהו בבית. מדיה וקבצים בנושא אמבראר פנום 100 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמבראר פנום 100 First flight press release. Press Release - Embraer's Phenom 100 Executive Jet receives U.S FAA type certificate Friday, 5 December 2007 - JetBird gears up to launch low-cost executive air taxi programme Thursday, 8 May 2008 - Embraer's Phenom 100 completes cold soak tests Thursday, 1 January 2009 - Embraer Phenom 100 earns its license to fly Tuesday, 13 January 2009 - Embraer sets full-year delivery record(הקישור אינו פעיל) Friday, 6 February 2009 - Phenom 100 flight test: building on a Legacy Wednesday, 30 July 2007 - SaxonAir orders Phenom 100 to keep more business in-house James Wynbrandt (2012-05-16). "Embraer's Phenom 100 Fleets Reaches 100k Hours | Aviation International News". Ainonline.com. נבדק ב-2012-11-03. "Brazil approves Phenom 100 very light jet" By John Croft, FlightGlobal. 16 December 2008
העשור של הטמעת הרומה

העשור של שילוב הרומה או של "הטמעת הרומה" היא יוזמה של שבע מדינות במרכז אירופה ובמזרחה להטמעה חברתית ושיפור המצב הסוציו-אקונומי של המיעוט של בני רומה, או "צוענים", במדינות אלה. היוזמה הושקה ב-2005, כשהעשור המדובר הוא מ-2005 ועד 2015, והיא מייצגת את המיזם הרב־לאומי הראשון באירופה שנועד לשפר באופן פעיל את חייהם של בני רומה. שבע המדינות שלקחו חלק בעשור של הטמעת בני רומה הן: בולגריה, הונגריה, מקדוניה, סרביה, צ'כיה, קרואטיה, ורומניה. בכל אחת ממדינות אלה יש מיעוט ניכר של בני רומה ומיעוט זה מצוי בדרך כלל בנחיתות כלכלית וחברתית. בשנת 2005 התחייבו ממשלות מדינות אלה לסגור את הפער הנוכחי בתנאי המחיה והרווחה שבין האוכלוסייה הרגילה ואוכלוסיית בני רומה, כמו גם לשים קץ למעגל העוני והדחיקה לשולי החברה שרבים מבני רומה מצויים בו. שחרור הצוענים בארצות הרומניות העשור של הטמעת רומה – האתר הרשמי (אנגלית ורומאני).
הארמון הסקסוני

הארמון הסקסוני (בפולנית: Pałac Saski) היה מבנה מגורים מפואר בעיר ורשה, בירת פולין. הוא נהרס על ידי הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. הקמת הארמון החלה בשנת 1666 לצורך מגוריה של משפחת מורשטין (Morsztyn). בהמשך נרכש והורחב על ידי שני המלכים הסקסונים של פולין, אוגוסט השני ואוגוסט השלישי. הארמון הורחב לפי הסגנון הנאו-קלסי. בחזית הארמון השתרעה הכיכר הסקסונית (כיום כיכר יוזף פילסודסקי) ובעורפו נבנה הגן הסקסוני. הוא היווה חלק מהציר הסקסוני בעיר. בתחילת המאה ה-19 שכן בארמון בית ספר בשפה הגרמנית (Liceum Warszawskie), בו לימד גם אביו של המלחין פרדריק שופן, אשר התגורר עם משפחתו בתחומי הארמון. בשנת 1842 שופץ המבנה ועוצב מחדש. לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמתה מחדש של פולין העצמאית השתכן בארמון המטה הכללי של צבא פולין. בין השאר שכן בארמון מטה ההצפנה הפולני (ביורו שיפרוב) (עד 1937), ובשנת 1932 פוצח בו לראשונה צופן מכונת האניגמה הגרמנית. במרכז הכיכר שמול הארמון שכנה בשנים 1912–1925 קתדרלת אלכסנדר נבסקי, עד להריסתה. בשנת 1925 מוקם בארמון קבר החייל האלמוני של פולין. כמקומו נקבעה אכסדרת העמודים אשר חיברה בין שני אגפיו של הארמון. בעקבות דיכוי מרד ורשה ב-1944 פוצצו הגרמנים במתכוון את הארמון. שרד ממנו רק חלק מאכסדרת העמודים ובה קבר החייל האלמוני, שאיכשהו לא ניזוק. שרידי האכסדרה ובהם הקבר ניצבים מאז בשולי כיכר פילסודסקי. בתחילת שנות האלפיים התגבשה תוכנית להקמתו מחדש של הארמון, והוא יועד לשכן את עיריית ורשה, אך התוכנית הושעתה בשל קשיים תקציביים. בשנת 2006 נערכו חפירה ארכאולוגית אשר חשפה את מרתפי הארמון שנהרס. נמצאו בהם כ-20 אלף פריטים. תמונת הארמון מ-1919, כשלפניו קתדרלת אלכסנדר נבסקי ובעורפו הגן הסקסוני הריסות הארמון ב-1945, לאחר שהוחרב על ידי הגרמנים מראה אתר החפירה הארכאולוגית במרתפי הארמון, 2006 מדיה וקבצים בנושא הארמון הסקסוני בוויקישיתוף תולדות הארמון (בפולנית) גלריית תמונות של הארמון על התוכנית להקמת הארמון מחדש
אברהם ריס (רב)

רבי אברהם ריס (ה'תקכ"ד, 1764 בערך - י' בניסן ה'תקצ"ד, 19 באפריל 1834) היה רב אלזסי-שווייצרי. נולד לרב רפאל ריס בהגנטל-לה-בה (אנ') שבאלזס, בסביבות שנת ה'תקכ"ד. בשנת ה'תקנ"ג (1793) התמנה למשרה רבנית ראשונה במיהרינגן (אנ'). ובין השנים ה'תקנ"ז-ה'תקע"ב כיהן כרבו הראשי של המחוז. בשנת ה'תקע"ב התמנה כרב באנדינגן שהייתה אחת הערים היחידות שבהן הותר ליהודי שווייץ להתגורר עד האמנסיפציה של 1866. בתקע"ט מונה כרב הראשי של אנדינגן, והחזיק במשרתו זו עד פטירתו בי' בניסן ה'תקצ"ד, 19 באפריל 1834. רבי אברהם ריס עמד בקשר מכתבים עם החת"ם סופר, תשובות הלכתיות אליו נדפסו בספרו "שו"ת חת"ם סופר" והוא גם מזכיר אותו במקומות אחרים בספרו. בנו, הרב רפאל ריס (גר') שנקרא על שם אביו, מילא את מקומו בכהונת הרב הראשי לאנדינגן. משה אלכסנדר זושא קינסטליכער, אישים בתשובות חתם סופר, בני ברק תשנ"ג. עמ' לב. אברהם ריס, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית יורה דעה, סימן קע"ה: "אב"ד דק"ק עטלינגה שווייץ"; ח"ו, סימן ל"ט: "אב"ד דמקהלות ישראל במדינת שווייטץ. ראו למשל: שו"ת חת"ס חושן משפט סי' כ"א: "הרב המאור הגדול החרוץ המופלג... הממלא מקום אבותיו" (בשנת ה'תקפ"ד).
סוסקינד

האם התכוונתם ל... וולטר זוסקינד – מנצח בריטי. ולטר סוסקינד – יהודי גרמני שהציל ממוות, ביחד עם אשתו ואחרים, כמה מאות ילדים יהודים-הולנדים בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאונרד סוסקינד – פרופסור יהודי-אמריקאי. ראו גם זיסקינד
בוא אלי פרפר נחמד

בוא אלי פרפר נחמד הוא ספר שירי ילדים שנכתב על ידי פניה ברגשטיין, ואוייר על ידי אילזה קנטור. הספר קרוי על שם אחד השירים המופיעים בו. הוא נכתב בשנות מלחמת העולם השנייה, ויצא לאור ב-1945. עשרות מהדורות הודפסו מאז, ודורות של ילדים דוברי עברית גדלו על שיריו. ב-2012 הונצח הספר על בול ישראלי בסדרת "ספרות ילדים". שירי הספר בני ארבע שורות, או מרובעים, צורה שמקורה בשירת פרס, ובפרט ביצירתו של עומר ח'יאם, אך עושים שימוש בחריזה פחות נפוצה בצורה הזו - א א ג ג (לפרה האדומה/יש עגלה קטנה חומה [א א]/את ראשה היא ליקקה/ונתנה לה נשיקה [ג ג]). רבים משירי הספר במשקל זהה, כשבכל שורה שבע הברות. כתוצאה מהחריזה והמשקל הזהים, מנגינה לאחד מהם מתאימה גם לאחרים, יוצא מהכלל הוא השיר האוטו שלנו גדול וירוק, עם 11 הברות. לשיר זה נכתב לחן משלו. שירי הספר עוסקים בסביבתם של ילדי הקיבוץ: העגלה ברפת, הטלה בדיר, התרנגולת ואפרוחיה, ברכת השחייה, הטרקטור בחצר והפרח בגינה, הכלב הנאמן שנובח כל הזמן, והמשאית הירוקה שמובילה תוצרת חקלאית ל"תנובה". לצד שירי הילדים, כתבה ברגשטיין שירים שביטאו את חרדתה לגורל יהדות אירופה וגורל משפחתה שנותרה שם. רבים משירי הספר מושרים במספר מנגינות, שנכתבו במיוחד עבורם, או אומצו משיר קיים או מלחן עממי. הלחן של פניה שלונסקי וגמן לשיר "רד אלינו אווירון" של חינגה סמילר, מוצמד לעיתים קרובות לשירים "לפרה האדומה", "יש בדיר טלה קטן", ואחרים. לשיר "בוא אלי פרפר נחמד" חובר לחן בידי צבי בן-פורת והוצמדו לו לחנים עממיים נוספים. לפי אתר זמרשת, שירי הספר הושרו במנגינה רוסית בשם "צ'אסטושקי", שמוכרת יותר בשירים העממיים "הסתכלו נא על הכביש" ו"קומו קומו ילדים", ולחנים נוספים נכתבו על ידי יששכר מירון, חיה גרד-בוך, בנימין עומר, מאירה קרול, זוהר ניימן, ישראלה שוורץ ויוני רכטר. לחנים אחרים נכתבו או אומצו עבור שירים אחרים, למשל "האוטו שלנו גדול וירוק", שהותאם לו לחן שוודי. לאה נאור עשתה שימוש בשם השיר ובמילותיו בתוכנית הטלוויזיה החינוכית, "פרפר נחמד". שיר הפתיחה לתוכנית מתחיל במילים "פרפרים בכל מיני צבעים" והפזמון שלו מורכב משלוש השורות הראשונות של השיר (בתוספת המילה "אז"). נאור החליפה בשורה השלישית את המילה "תירא" במילה מוכרת יותר לילדים, "תפחד". את הלחן כתבה נורית הירש. השיר זכה למספר רב של ביצועים. פרפרזה על השיר מופיעה בשירו של חנוך לוין, "חייל שוקולד", ופרפרזה על "האוטו שלנו" במרובע של לוין "הילד שלנו קטן וירוק". ב-1995 הופקה קלטת וידאו לילדים בשם "בוא אלי פרפר נחמד", "ויהי ערב", "ניסע אל השדה", עם שירי הספר ויצירות נוספות של ברגשטיין בהפקת קלסיקלטת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, וים הפקות, בהשתתפות מיקי קם, איתי שגב, אביגיל אריאלי, אביגיל הררי ורמי ברוך. האזנה לשירי בוא אלי פרפר נחמד, באתר זמרשת בוא אלי פרפר נחמד, בביצוע אברהם פררה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב בלחנו של צבי בן פורת פרפר נחמד, בביצוע אילנית, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב הַמּוּסָךְ מוסף לספרות, תערוכה, מחווה ל"פרפר נחמד" של פניה ברגשטיין, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 09.09.2020 מידע על בוא אלי פרפר נחמד בקטלוג הספרייה הלאומית הסתכלו נא על הכביש - זֶמֶרֶשֶׁת, באתר www.zemereshet.co.il בוא אליי פרפר נחמד (לחן עממי-רוסי) - זֶמֶרֶשֶׁת, באתר www.zemereshet.co.il שירי ילדים | חנוך לוין, באתר www.hanochlevin.com
קצין אוכלוסייה

קצין אוכלוסייה או קצין אוכלוסייה בלחימה (בראשי תיבות: קָאָ"ל) הוא קצין בדרגת סגן עד רב־סרן האמון על מתן מענה ראשוני למקרים הומניטריים בעת מלחמה. הקצין מלווה את הכוחות בשטח ומסייע בתיאום וייעוץ בנושאים הומניטריים במצבי קיצון ואף במניעת פגיעה באוכלוסייה אזרחית. בצה"ל מקור התפקיד הוא בשנות ה-50 של המאה ה-20, אז שימשו קציני היחידה כמושלים צבאיים של היישובים הערביים במדינת ישראל. התפקיד בתצורתו הנוכחית נוצר בעקבות לקחים שנלמדו ממבצע עופרת יצוקה לגבי תורת הלחימה בעימות מול ארגוני טרור בשטח בנוי שבו מצויה אוכלוסייה אזרחית. לשם יצירת התפקיד נפתח תחום המרכיב האזרחי בלחימה ביחידת תיאום פעולות הממשלה בשטחים, ובדצמבר 2010 נפתח קורס הקא"לים הראשון. הקא"לים עוברים קורסים והשתלמויות בבית הספר לתיאום וקישור שבמחנה גדעונים. בין היתר הם לומדים על תשתיות אזרחיות, הכרת הסביבה בה הם פועלים, היכרות עם מאפייני האוכלוסייה, צרכים הומניטריים, הכרת הארגונים הבינלאומיים, השפעת התקשורת על הלחימה והשפה הערבית. בנוסף, מדמים החניכים בקורס לחימה במהלכה יתמודדו עם הקשיים העולים בלחימה בשטח בנוי, רווי אוכלוסייה אזרחית, תחת אש. במהלך מבצע צוק איתן נעשה שימוש לראשונה בקא"לים בקרב. במבצע הקא"לים תיווכו בין האוכלוסייה האזרחית לכוחות צה"ל, סייעו למג"דים בנושאים הומניטריים, קישרו בין ארגונים בין לאומיים לכוחות ותיאמו פינויי פצועים בזמן אמת. לאחר מבצע צוק איתן ובעקבות ריבוי התביעות הבינלאומיות, קיבל התפקיד משמעות גדולה יותר בעיקר בגלל יתרונם של הקא״לים בהכרת הזירה הפלסטינית, מרחב הפעולה בו הם פועלים, ידיעת השפה הערבית ושליטה ברזי המקצוע, תיאום וקישור צבאי ואזרחי אשר מסייעים ביצירת קשר ישיר עם האוכלוסייה במרחב הלחימה. מדיה וקבצים בנושא קצין אוכלוסייה בוויקישיתוף הדס דובדבני, כך מתאמנים קציני האוכלוסייה בלחימה של צה"ל, באתר צה"ל, 23 בדצמבר 2011 אבירם זינו, המישור המשפטי: כיצד נערכת ישראל ליום שאחרי המבצע בעזה (אורכב 08.09.2014 בארכיון Wayback Machine), באתר מעריב, 9 באוגוסט 2014 שרון ביטון, אור אלרום, האם בחלוף 50 שנים הבנו כיצד נכון להילחם בסביבה אזרחית?, בין הכתבים 31-32, יבשה ב', 2021, עמ' 175-190 נועם אמיר, ‏מפיקים לקחים ממבצע צוק איתן: החל קורס קציני אוכלוסייה, באתר מעריב אונליין, 18 באוגוסט 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיל האוויר הטקטי השני

חיל האוויר המלכותי הטקטי השני (2TAF) היה חיל אוויר טקטי שפעל במסגרת חיל האוויר המלכותי (RAF) במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה. הוא הורכב מטייסות ואנשי חיל האוויר המלכותי, חילות אוויר אחרים של חבר העמים הבריטי, וגולים מאירופה הכבושה על ידי גרמניה הנאצית. לצדו הוקמו שני גופים גדולים נוספים: חיל האוויר המדברי (1TAF) וחיל האוויר הטקטי השלישי שפעל במזרח הרחוק (3TAF). החיל הוקם ב-1 ביוני 1943 כמפקדה הטקטית של חיל האוויר המלכותי לצורך השגת עליונות אווירית ולמתן סיוע אווירי קרוב מעל שדות הקרב, שמיקומם משתנה בהתמדה. בהמשך התכונן החיל לפלישה לחלקי אירופה הכבושה על ידי הנאצים ואף השתתף בה. החיל הורכב ממטוסי קרב ומפציצים אשר מסוגלים לספק סיוע אווירי קרוב לזרוע היבשתית בשטח הקרב ולבצע הפצצות טקטיות. לצורך הקמת החיל, נדרשו יחידות הן מפיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי והן מפיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי על מנת ליצור כוח המסוגל לתמוך בצבא בשטח. פיקוד המפציצים סיפק ללהק 2 מפציצים קלים; פיקוד מטוסי הקרב פוצל להגנה האווירית של בריטניה הגדולה (ADGB), תוך שמירה על יחידות קרב להגנה ביתית, וללהק המשלוח האווירי 83 ולהק המשלוח האווירי 84 להפעלת מטוסים מבצעיים, ולהק המשלוח האווירי 85 לשליטה על יחידות קרקעיות, עבור חיל האוויר הטקטי השני. בנוסף, להק המשלוח האווירי 38 שימש לגרירת דאונים צבאיים וטייסת מס' 140, סיפקה סיורי צילום אסטרטגיים. המפקד הראשון של החיל היה מרשל אוויר סר ג'ון דאלבייק וב-21 בינואר 1944 ירש אותו מי שמזוהה יותר מכל עם החיל, מרשל אוויר סר ארתור קונינגהם. קונינגהם היה בעל ניסיון רב בסוג הפעילות הנדרש בתמיכה בהתקדמות קרקעית מהירה, בשל פיקודו במערכה בצפון אפריקה ובאיטליה. לאחר המלחמה שמו שונה לחילות האוויר הבריטיים של הכיבוש ב-1 בינואר 1945. 2TAF נוצר מחדש ב-1951 והפך לחיל האוויר המלכותי גרמניה ב-1959. RAF גרמניה הפכה למפקדת נאט"ו חיל האוויר הטקטי השני של בעלות הברית (ATAF ‏2). חיל האוויר הטקטי השני 1 ביוני 1943 - מרשל האוויר סר ג'ון דאלבייק. 21 בינואר 1944 - מרשל האוויר סר ארתור קונינגהם. חילות האוויר הבריטיים של הכיבוש 15 ביולי 1945 - מרשל אוויר ראשי סר שולטו דאגלס. 1 בפברואר 1946 - מרשל האוויר סר פיליפ וויגלסוורת'. 30 באוקטובר 1948 - מרשל האוויר סר תומאס וויליאמס. חיל האוויר הטקטי השני 1 באוקטובר 1951 - מרשל אוויר ראשי סר רוברט פוסטר. 3 בדצמבר 1953 - מרשל האוויר סר הארי ברודהרסט. 22 בינואר 1956 - מרשל האוויר פרסי ברנרד. 1 ביוני 1957 - מרשל האוויר סר האמפרי אדוארדס-ג'ונס. חיל האוויר המלכותי גרמניה 1 בינואר 1959 - מרשל האוויר סר האמפרי אדוארדס-ג'ונס. 7 בינואר 1961 - מרשל האוויר סר ג'ון גרנדי. 25 ביוני 1963 - מרשל האוויר סר רונלד ליס. 6 בדצמבר 1965 - מרשל האוויר סר דניס ספוטסווד. 16 ביולי 1968 - מרשל האוויר כריסטופר פוקסלי-נוריס. 10 בנובמבר 1970 - מרשל האוויר הרולד מרטין. 4 באפריל 1973 - מרשל האוויר נייג'ל מיינרד. 19 בינואר 1976 - מרשל האוויר סר מייקל ביתם. 25 ביולי 1977 - מרשל האוויר סר ג'ון סטייסי. 30 באפריל 1979 - מרשל האוויר סר פיטר טרי. 2 בפברואר 1981 - מרשל האוויר סר תומאס קנדי. 9 באפריל 1983 - מרשל האוויר סר פטריק הין. 1 ביולי 1985 - מרשל האוויר סר דייוויד פארי-אוונס. 13 באפריל 1987 - מרשל האוויר סר אנתוני סקינגסלי. 14 באפריל 1989 - מרשל האוויר סר רוג'ר פיילין. 22 באפריל 1991 - מרשל האוויר סר אנדרו וילסון. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר הטקטי השני בוויקישיתוף
את כמו אש

את כמו אש הוא האלבום השני של קובי פרץ. האלבום יצא בשנת 1995, שלוש שנים לאחר אלבומו הראשון "טעות של החיים". באלבום שמונה שירים, הבולט ביניהם הוא השיר 'את כמו אש' שעובד בשנת 1997 לגרסת דאנס באלבומו השלישי של פרץ, "חץ האהבה". שישה שירים מהאלבום נכתבו על ידי היוצר דוד זיגמן. הפקה ואמרגנות: אבי מזרחי הפקות הפצה: א.ג הפקות: אבי גואטה מיקסים: יהודה תמיר גיטרה: יהודה קיסר גיטרות אקוסטיות: אבי סינגולדה בוזוקי: אריס, איזקיס חליל: אמיר שחסר קאנון: מומין ססלר דרבוקה: אלי מזרחי אקורדיון: בוריס עוד: מומין ססלר עיבודים: מומין ססלר קולות: קובי פרץ, עופר מזרחי, ירון כהן, מומין ססלר, הילה מאפרת: נעמי קרילה צילום: צביקה עיצוב גרפי: סטודיו בן עמי
אליפות צרפת בטניס 1939

אליפות צרפת 1939 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-8 ביוני והסתיימו ב-17 ביוני. זו הייתה האליפות ה-44 מאז ייסודה. מנצחי תחרויות יחידים סימון מאתיה מצרפת ודון מקנייל מארצות הברית זכו גם בתחרויות זוכות. בתחרות זו השתתפו 55 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן: בובי ריגס (ארצות הברית ארצות הברית) הפסיד בגמר פרניו פונצ'ץ (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה), הודח ברבע גמר מנצח תחרות של השנה הקודמת דון בדג' (ארצות הברית ארצות הברית) השנה לא השתתף. בגמר התחרות נפגשו דון מקנייל (ארצות הברית ארצות הברית) ופרניו פונצ'ץ (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה). דון מקנייל שלא היה מדורג ניצח ב-3 מערכות. בהמשך זכה גם בתחרות זוגות הגברים. בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג: סימון מאתיה (צרפת צרפת), מנצחת תחרות 1938, מנצחת התחרות שרה פביאן (פלפרי) (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר ידוויגה ינדז'יובסקה (פולין פולין), הפסידה בגמר מרי הרדוויק (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר מדזי רולין קוקרק (הולנד הולנד), הודחה בסיבוב הראשון ארלט האלף (צרפת צרפת), הודחה בחצי הגמר במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה (צרפת צרפת) וידוויגה ינדז'יובסקה (פולין פולין) שהפסידה בשתי מערכות. באליפות זו סימון מאתיה ניצחה גם בזוגות נשים. בתחרות השתתפו מספר זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1938 רק ברנר דסטרמו השתתף בתחרות. במשחק הגמר נפגשו דון מקנייל וצ'ארלס האריס (ארצות הברית ארצות הברית) עם ז'אן בורוטרה וז'אן בריניון (צרפת צרפת) (מנצחי תחרות 1928 ו-1934) וניצחו אותם ב-5 מערכות. בתחרות השתתפו 14 זוגות. מזוג מנצחות בשנים 1936-1938 רק סימון מאתיה (צרפת צרפת) השתתפה השנה בתחרות. במשחק הגמר סימון מאתיה (צרפת צרפת) וידוויגה ינדז'יובסקה (פולין פולין) ניצחו את אליס פלוריאן והלה קובאץ' (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה) בשתי מערכות. לסימון מאתיה זה היה הניצחון הרביעי בתחרות זו והתואר השני באליפות 1939. בתחרות השתתפו 38 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1938 רק סימון מאתיה (צרפת צרפת) השתתפה בתחרות. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה (צרפת צרפת) ופרניו קוקולייביץ' (ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה) עם שרה פביאן (פלפרי) ואלווד קוק (ארצות הברית ארצות הברית) והפסידו ב-3 מערכות. תחרות נשים תחרות גברים האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה נתונים נוספים על האליפות
הדמעות של היום הן הדבש של מחר

הדמעות של היום הן הדבש של מחר הוא אלבומו הרביעי של חיים צינוביץ', והראשון שיצא תחת דמותו הבדויה "השרוף". האלבום יצא בשנת 2000. פרט לשיר אחד, כל השירים באלבום נכתבו על ידי צינוביץ', אותם הלחין ועיבד יחד עם תומר בירן. הסינגל הראשון מתוכו, "שקר החן הבל היופי", זכה להצלחה גדולה ולהשמעות רבות ברדיו. בנוסף, הצליחו מהאלבום גם השירים "אהבה" (שהופיע באלבום "קצת פורקן קצת חום קצת אהבה" בגרסה קצרה יותר) ו"הקשיבי לקול". באלבום נכללה גרסת כיסוי לשירה של להקת איפה הילד? "נפלת חזק". האלבום כלל גם קטע אינסטרומנטלי שנקרא "נעימה". מילות השירים נכתבו על ידי חיים צינוביץ', המוזיקה לשירים הולחנה על ידי חיים צינוביץ' ותומר בירן, למעט "נפלת חזק" שהלחין וכתב חמי רודנר. הפקה: חיים צינוביץ' הפקות בע"מ בשיתוף תומר בירן הפצה: מתנה הפקות את מירו הפקות עיבודים והפקה מוזיקלית: חיים צינוביץ' ותומר בירן תופים: ישראל קמחי ואיתמר בן זכאי בס: יניב פופיק קלידים ותכנותים: תומר בירן גיטרות מזרחיות: יהודה קיסר גיטרות ספרדיות וחשמליות: אבי סינגולדה כינורות מזרחיים: אילמז דרבוקה:רוני דדון חליל ערבי: אמיר שהסר מיקסים ועריכה דיגיטלית: תומר בירן, חיים צינוביץ', אהד צחר צילומי השרוף: רונן ללנה גרפיקה: יהודה דרי, צחי בן מנחם יחסי ציבור: ידין חורב האלבום הדמעות של היום הן הדבש של מחר באתר Discogs
דניאלה דורון

דניאלה דורון (נולדה ב-20 ביולי 1977) היא יוצרת טלוויזיה, תסריטאית, מורה לכתיבה, מגישה ועיתונאית. דניאלה דורון נולדה בהרצליה ב-1977 וגדלה בעיר. אמה הייתה מגישת הרדיו שרה'לה דורון. לאחר שירות צבאי ביחידת דובר צה"ל, למדה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בתסריטאות באוניברסיטה (את שניהם סיימה בהצטיינות). היא בעלת תעודת הוראה לספרות בחינוך העל-יסודי מסמינר הקיבוצים. במקביל ללימודיה עבדה ככתבת תרבות במהדורת החדשות של ערוץ 10, ביימה כתבות דוקומנטריות לתוכנית "העולם האמיתי מאחורי המודעות" (ערוץ 10), כתבה לאחת מתוכניות "משחק מכור" (רשת) ואף השתתפה בפאנל. בנוסף, הנחתה את סדרת הכתבות הסאטיריות "האמת האמיתית" (אתר msn) וערכה והפיקה את תוכנית המגזין "ברומטר". מאוחר יותר הגישה פינות סאטיריות בתוכניות טלוויזיה ורדיו שונות (תוכנית הבוקר בערוץ 2 ו-10, רדיו תל אביב, רדיו צפון ו-103fm), כתבה למגזינים שונים, ומאז 2007 כותבת בעיתון "Time Out תל אביב" על תרבות, עניינים אורבניים ובעיקר על נושאים הנוגעים לילדים, כולל טור אישי שרץ במשך שנים ושמו "אמא יקרה לי". כתסריטאית כתבה דורון לסדרות "שירות חדרים" (רשת) ו"אלישע" (ערוץ הילדים) ולפני כן כתבה תסריט לסדרות "אולי הפעם" (yes), "ראש גדול" (yes), "אגדת דשא" (ערוץ 10) ו"המזימה" (ערוץ 10). בשנת 2008 קיבלה מענק פיתוח ממפעל הפיס על התסריט לקומדיה הרומנטית "תקופות קצרות". בנוסף, חיברה שאלות טריוויה לשעשועונים רבים ("אחד נגד מאה", "משאבת הכסף", "לעוף על המיליון", "אל תפיל את המיליון", "המרדף" ועוד). ב-2006 החלה דניאלה דורון ביצירת סדרת הטלוויזיה הקומית "מי נתן לך רישיון?", יחד עם טליה לביא ומיכל ויניק, שם שימשה התסריטאית הראשית של הסדרה והשתתפה בתפקיד אורח בחלק מהפרקים. הסדרה, שהייתה מועמדת לפרס התסריט ולפרס הסדרה הקומית בתחרות פרסי האקדמיה, כוללת 11 פרקים ומגוללת את קורותיהן הפרועות של שלוש חברות – צעירה ערבייה שרוצה להיות נהגת מונית, מורה לנהיגה לסבית ויורשת מפונקת שהופכת את הלימוזינה שלה לשירות הסעות לחוגים עבור ילדי עשירים. הסדרה שודרה בערוץ 1 ב-2014, וזכתה לביקורות נלהבות. לאחר שלימדה קורס כתיבת תסריט בבית הספר לאמנויות מנשר, הקימה דורון ב-2008 את סדנת כתיבת התסריט "דראפט ראשון" - סדנה שבה היא מלמדת תסריטאות לקבוצות של מתחילים ומתקדמים. מדי שנה מעבירה דורון את יסודות הכתיבה לעשרות תלמידים מבוגרים, ומלווה אותם בתהליך העבודה על היצירות שלהם. כמו כן, היא עורכת תסריטים וחברה בהנהלת איגוד התסריטאים. דורון חיה בתל אביב עם בן זוגה ושני ילדיהם, שזוכים בטוריה לכינויים "במבינו" ו"פיקולינו". דניאלה דורון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית סדנאות הכתיבה של דניאלה דורון כל פרקי הסדרה "מי נתן לך רישיון?" הדס בשן, "איזו אישה": שאלון עם דניאלה דורון באתר סלונה מכת הכביש: דניאלה דורון מראיינת את עצמה, Time Out איריס ז'ורלט, "איך יוצרים סיטקום בישראל? פשוט ליהנות מהדרך (אורכב 17.12.2014 בארכיון Wayback Machine)", באתר "מעריב" דניאלה דורון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאלה דורון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סמדר שילוני, "מי נתן לך רישיון": אואזיס קטן בלב ערוץ 1, באתר ynet, 25 ביוני 2014 מרינה קיגל, הבנות שנותנות רישיון לערוץ הראשון, באתר nrg‏, 25 ביוני 2014
בירק

האם התכוונתם ל... אדו בירק – מדינאי אסטוני אוהד בירק – גנטיקאי ישראלי, בנה של יהודית בירק יהודית בירק – ביוכימאית ישראלית יצחק בירק – מרצה ישראלי להנדסת חשמל, בנה של יהודית בריק ריי בירק (אנ') – שחקן יהודי-אמריקאי בריק ברק (פירושונים)