laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאן גאנג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא פאן. פאן גאנג (באנגלית: Fan Gang; בסינית: 樊刚; נולד ב-1953) הוא אחד מהכלכלנים הבולטים בסין ואחד מהתומכים הפעילים ביותר בעד רפורמות בסין. כיום הוא מתגורר בבייג'ינג, ומכהן כפרופסור בבית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה, כמו גם כמנהל מכון המחקר לכלכלה לאומית של סין. הוא גם מכהן כנשיא של קרן הרפורמה של סין. פאן גאנג שירת כיועץ לארגונים רבים, בכללם ועדת המדיניות הכספית של הבנק העממי של סין (People's Bank of China). הוא מומחה למקרו-כלכלה של פיתוח ארוך-טווח, סחר בינלאומי ושער המטבע, יחסי חוץ וההשתלבות האזורית של סין באסיה. הוא ידוע בעיקר בעיסוקו בנושאים כמו הסיכון הכספי הסיני ומערכת הרפורמות הפיננסיות, חילופי המשטרים הזרים והערכתם, הרפורמה הכלכלית בסין וגלובליזציה. בשנת 2015 הוא זכה בפרס להתחדשות בתחום הכלכלה (ביחד עם לין איפו). פאן גאנג למד במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת חביי וקיבל תואר בכלכלה פוליטית ב-1982. הוא למד כלכלה מערבית במחלקה לכלכלה של בית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה בשנים 1982 עד 1985. בשלב הבא למד בשנים 1988-1985 באוניברסיטת הרווארד וקיבל דוקטורט בכלכלה. פאן גאנג פרסם מעל 100 מחקרים אקדמיים, מעל 200 מאמרים בכתבי עת ועיתונים ברחבי תבל ושמונה ספרים על מקרו-כלכלה וכלכלת המעבר. כיום הוא כותב סדרת כתבות חודשית בשם "Enter the Dragon" (כניסת הדרקון). הן מתפרסמות בעיתון המלכ"ר Project Syndicate. ב"כניסת הדרקון" סוקר פאן גאנג את המגמות שמעצבות את הכלכלה הסינית ומסביר מה משמעותן עבור יתר העולם. מנהל, מכון המחקר לכלכלה לאומית. נשיא, קרן הרפורמה של סין. פרופסור, בית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה. חבר, הוועדה המייעצת של משרד העבודה והביטחון החברתי של סין. חבר, הוועדה המייעצת של מרכז הונג קונג למדיניות כספית. חבר, ועדת המדיניות הכספית של הבנק העממי של סין. יועץ, מנהל סחר החליפין של משרד החוץ. יועץ בינלאומי, המרכז לפיתוח בינלאומי, אוניברסיטת הרווארד. דירקטור שאינו חבר הנהלה, חברת הביטוח פינג אן. עמית בפורום הכלכלי העולמי (מאז 1994) עמית של החברה לכלכלה סינית (ארצות הברית, מאז 1993) יועץ לבנק העולמי לתוכנית הפיתוח של האו"ם, לוועדת הכלכלה החברתית של האו"ם באסיה ובאוקיינוס השקט, ולארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. פאן גאנג דורג במקום ה-33 ברשימת "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם" בידי כתבי העת Foreign Policy ו-Prospect. פאן גאנג זכה באות "המנהיג העולמי של המחר" מאת הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס. מדיה וקבצים בנושא פאן גאנג בוויקישיתוף דיוקן של פאן גאנג, www.neri.org (בסינית) "כלכלן סיני: ד"ר פאן גאנג", insightbureau.com מכון המחקר לכלכלה לאומית, קרן הרפורמה של סין "כלכלן סיני: ד"ר פאן גאנג", insightbureau.com קורות חיים של פאן גאנג, chinavitae.com "כניסת הדרקון", project-syndicate.org המכון למחקר הכלכלי לאומי קרן הרפורמה של סין "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם", כתב העת Prospect "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם", כתב העת Foreign Policy
סורק אפלה

סורק אפלה (באנגלית: A Scanner Darkly) הוא רומן מדע בדיוני מאת פיליפ ק. דיק, שיצא לאור בשנת 1977. הרומן מגולל עלילה בדיונית של תרבות סמים עתידנית בשנת 1994. סורק אפלה נחשב לאחד מיצירותיו המוכרות ביותר של דיק, וזכה בפרס איגוד המדע הבדיוני הבריטי לשנת 1978. לפי דיק, הרומן הוא למעשה רומן מפתח, כלומר עלילת הספר מתארת אירועי חיים אמתיים, של הסופר ושל בני דורו, במסווה של סיפור בדיוני. מוקד הרומן הוא חוויותיו של דיק וסגנון חייו במסגרת תרבות הסמים בארצות הברית משנת 1970. סורק אפלה תורגם לעברית בשנת 1997, על ידי בועז וייס, ועטיפת הספר עוצבה על ידי אורי דרומר. גיבור הרומן, ששמו האמיתי הוא בוב ארקטור, מתגורר בקומונת סמים, חי חיים כפולים ומשמש כסוכן סמוי שתפקידו לרגל אחר חבריו לקומונה. ארקטור מסתיר את זהותו מן המשטרה המקומית ובכך נחשף בהמשך העלילה לשחיתות. ארקטור מתמכר לחומר הנרקוטי די (באנגלית D, האות הראשונה של המילה Death) ומתאהב גם בספקית סמים בשם דונה. בהמשך, דונה לוקחת את ארקטור למכון גמילה בשם "דרך חדשה" בדיוק כשהשפעות הסם מתפוגגות. מתגלה כי דונה היא סוכנת חשאית הפועלת ברשות המשטרה על מנת להסתנן אל הארגון "דרך חדשה" ולגלות את מממניו. ארקטור נבחר ללא ידיעתו להיות הסוכן שיסתנן אל הארגון. במהלך תוכנית הגמילה משתנה שמו של ארקטור לברוס. הסיפור מסתיים כשברוס, שכבר סובל מאפקטים קוגניטיביים קשים בעקבות הגמילה, שוהה בחווה של "דרך חדשה". הוא עובד בשדה של פרחים כחולים שמהם מופק החומר די (דימוי לפרחי הפרג שמהם מפיקים אופיום). ברוס קוטף ומחביא את אחד הפרחים על מנת להביאו לחבריו - סוכנים המתחזים לנגמלים מסמים. הרומן עובד לסרט אנימציה, שהקרנת הבכורה שלו נערכה ב-2006, והוא הוקרן באותה שנה בפסטיבל קאן. הסרט בוים על ידי ריצ'רד לינקלייטר והופק, בין השאר, על ידי סטיבן סודרברג וג'ורג' קלוני. בין שחקני הסרט ניתן למנות את קיאנו ריבס שגילם את דמותו של בוב ארקטור, וינונה ריידר שגילמה את דונה, רוברט דאוני ג'וניור, ווודי הרלסון. סורק אפלה, באתר OCLC (באנגלית) מאיר יגר, ד"ר פרד ומר בוב - מאמר באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה על "סורק אפלה", 5 בינואר 2005 זיו קיטרו, מדע בדיוני או מסע אל תוך הסם? - בקורת ספר. http://isf.nethost.co.il/article.asp?ref=885 ארכיב של ראיון שנערך במקור עם פיליפ ק. דיק במגזין "SF EYE", גיליון 14, 1996. בתאריך 11 במאי 2012, בארכיון האינטרנט פיליפ ק. דיק, תרגום: בועז וייס, סורק אפלה, גוונים, 1997, סדרת גוונים של שחור ביקורת על הסרט
נדלר

נדלר הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "יצרן מסמרים" או "יצרן תיל". האם התכוונתם ל... אריה נדלר – פסיכולוג חברתי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב ג'רלד נדלר – פוליטיקאי יהודי-אמריקני מי-טל נדלר – משוררת וחוקרת ספרות ותרבות ישראלית. זוכת פרס שר התרבות למשוררים בתחילת דרכם לשנת 2008 מיכאל נדלר – אדריכל ישראלי רוני נדלר – זמרת, כוכבת ילדים, שחקנית ומדבבת ישראלית שולמית נדלר – אדריכלית ישראלית, אשתו של מיכאל שמואל נדלר – סופר, משורר, פובליציסט ועיתונאי נגלר ארנון נגלר עמית נגלר בית נגלר-מרכז תרבות ואולם הופעות בקריית חיים
מציאות נושכת

מציאות נושכת (אנגלית: Reality Bites) הוא סרט דרמה קומי אמריקאי משנת 1994 מאת הלן צ'ילדרס, בבימויו ובכיכובו של בן סטילר, ובין הראשונים שבישרו את רעיון תוכניות הריאליטי. העלילה מתמקדת בלליינה אותה מגלמת וינונה ריידר אשר שואפת להיות יוצרת. לליינה מתעדת את החיים בשולי החברה בסרט דוקומנטרי שהופך בהמשך לתוכנית ריאליטי. הסרט דן בהתהוות דור ה-X ומתמקד בלליינה ושלושת חבריה. טרוי (אית'ן הוק) חברה של לליינה (וינונה ריידר) אינו מצליח להישאר בעבודות בעוד הוא מנהל חיי רוקיסט בלילות. ויקי מנהלת קשרים רומנטיים עם עשרות בחורים ועובדת כמוכרת בגאפ. סמי הוא הומו שנמנע מלקיים יחסים רומנטיים עקב החשש מתגובת הוריו. לאחר מעשה אימפולסיבי, לליינה מאבדת את עבודתה ושוקעת בדיכאון שמוביל אותה לנהל שיחת טלפון ארוכה ויקרה. היא משלמת את המחיר באמצעות כרטיס דלק שקיבלה מאביה. עקב הנסיבות, הארבעה מוצאים עצמם מתגוררים באותה דירה. בהמשך לליינה מכירה את מייקל (בן סטילר) לאחר שהיא זורקת בדל סיגריה אל מכוניתו. הקשר בין השניים מוביל לפרסום תיעודה של לליינה. לבסוף לליינה נאלצת לבחור בין טרוי למייקל. אתר האינטרנט הרשמי של מציאות נושכת "מציאות נושכת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מציאות נושכת", באתר נטפליקס "מציאות נושכת", באתר AllMovie (באנגלית) "מציאות נושכת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מציאות נושכת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מציאות נושכת", באתר Metacritic (באנגלית) "מציאות נושכת", באתר אידיבי "מציאות נושכת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שחייה באולימפיאדת מוסקבה (1980)

אולימפיאדת מוסקבה (1980) נערכה במוסקבה, ברית המועצות. תחרויות השחייה נערכו בין 20 ביולי 1980 ל-27 ביולי 1980. 26 משחים נערכו במשחקים אלו (13 לנשים ו-13 לגברים), בהשתתפות 333 משתתפים (143 נשים ו-190 גברים) מ-41 מדינות. מזרח גרמניה (מזרח גרמניה) זכתה בתחרות לאחר שצברה 12 מדליות זהב (הנשים זכו ב-11 מדליות זהב) ו-30 מדליות בסך הכול. שנייה בתחרות הייתה ברית המועצות (ברית המועצות) עם 8 מדליות זהב (הגברים זכו ב-7 מדליות זהב) ו-22 מדליות בסך הכול. נבחרת השחייה של ארצות הברית (ארצות הברית) על שלל כוכביה, שיאני עולם ואלופי עולם (השחיינים: ראודי גיינס, מייק ברונר, בריאן גודל, ריק קארי, סטיב לנדקוויסט, ג'סי ואסאלו, ועוד. השחייניות: טרייסי קולקינס, סינתיה וודהד, מרי טי מאהר, לינדה ג'זק, ננסי הוגסהד ועוד) וכן שחיינים רבים ממדינות מערב אירופה ואוסטרליה (טרייסי ויקהאם אוסטרליה), נעדרו ממשחקים אלו בשל החרם על ברית המועצות שפלשה לאפגניסטן. אינס דירס (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) זכתה ב-5 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד אחת, קארן מטשוק (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, ברברה קראוזה (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) זכתה ב-3 מדליות זהב וריקה רייניש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) זכתה ב-3 מדליות זהב, ארבעתן ממזרח גרמניה. ולדימיר סלניקוב (ברית המועצות ברית המועצות) זכה ב-3 מדליות זהב וקבע שיא עולם אחד היחידי לגברים, סרגיי קופליאקוב (ברית המועצות ברית המועצות) זכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת ואנדריי קרילוב (ברית המועצות ברית המועצות) זכה אף הוא ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף. בסך הכול נקבעו 10 שיא עולם חדשים, מהם 9 לנשים ו-1 לגברים. ולדימיר סלניקוב (ברית המועצות ברית המועצות), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:58.27 דקות. ברברה קראוזה (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.79 שניות. ריקה רייניש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) השוותה את שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב, תוך כדי משחה שליחות 4x100 מטר מעורב כשקבעה תוצאה של 1:01.51 דקות. ריקה רייניש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.50 דקות. ריקה רייניש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.86 דקות. ריקה רייניש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.77 דקות. אוטה גווניגר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:10.11 דקות. פטרה שניידר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.29 דקות. רביעיית השליחות של מזרח גרמניה (מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.71 דקות. רביעיית השליחות של מזרח גרמניה (מזרח גרמניה), קבעה שיא עולם חדש במשחה 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.67 דקות. מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת מוסקבה בוויקישיתוף שחייה באולימפיאדת מוסקבה (1980), באתר סימוכין ספורט אולימפי
מטה המודיעין של משרד ההגנה (יפן)

מטה המודיעין של משרד ההגנה היפני (ג'וֹהוֹהוֹנבּוּ; ביפנית: 情報本部) הוא ארגון מודיעין צבאי ומודיעין אותות ואחת מסוכנויות הביון הגדולות ביותר ביפן. הוקמה על פי המודל של ה-DIA האמריקני ב-1997. מחלקת אדמיניסטרציה מחלקת תכנון מחלקת קרטוגרפיה - ניתוח צילומי לוויין מחלקת מודיעין אותות המחלקה האנליטית מחלקת מודיעין מאוחד - תיאום עם שאר שירותי הביון של יפן מסָהירו קונימי פומיו אוטה קן-איטירו הוקאדזונו (לשעבר מפקד מטה חיל האוויר היפני) קוז'י סימוהירה מדיה וקבצים בנושא מטה המודיעין של משרד ההגנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מטה המודיעין של משרד ההגנה Japan's Growing Intelligence Capabilities, Andrew Oros. ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארת'לינגס

ארת'לינגס (באנגלית: Earthlings, "בני־ארץ") הוא סרט תיעודי העוסק בשימוש בבעלי חיים על ידי האנושות למטרות חיות מחמד, מאכל, לבוש, בידור, ומחקר מדעי. הסרט יצא לאור בשנת 2005 ומקוריין על ידי השחקן חואקין פיניקס. את הפסקול של הסרט יצר המוזיקאי מובי. הפילנתרופ האוסטרלי, פיליפ וולן עזר במימון סרט זה. בסרט הוצגו עבודות של האמנית הבריטית סו קו. ארת'לינגס משתמש בצילומי וידאו שצולמו דרך מצלמות נסתרות ומתאר את הסבל שעובר על בעלי החיים אשר מועסקים בכפייה על ידי תעשיות שונות למטרות כמו מאכל, חיות מחמד, בידור, ספורט, ומחקר מדעי ורפואי או בבתי מחסה וחוות מתועשות. חואקין פיניקס הגיב על הסרט: מכל הסרטים שאי פעם הייתי מעורב בהם, זה הסרט שגורם לכולם לדבר הכי הרבה. כל אחד שרואה את ארת'לינגס, מספר לשלושה אנשים אחרים עליו. בנוסף הגיב פיטר סינגר, מחבר הספר "שחרור בעלי-החיים", על הסרט: "אם הייתי יכול לגרום לכל האנשים בעולם לראות סרט אחד, זה יהיה ארת'לינגס". הפילוסוף טום ריגן הגיב גם הוא ואמר "בשביל אלה שראו את ארת'לינגס, העולם אף פעם לא יהיה אותו דבר". הסרט זכה בפרסי "הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים האמנותי ופסטיבל הסרטים של סן דייגו, וזכה בפרס "הסרט בעל התוכן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של בוסטון. חואקין פיניקס זכה בפרס על פעילות הומניטרית בעקבות מעורבותו בסרט. בבוקר 21 ביולי 2020 חטף פעיל זכויות בעלי חיים אוקראיני אוטובוס ובו 16 איש. הפעיל שחררם באמצע הלילה, לאחר שנשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי פרסם בפייסבוק המלצה על ארת'לינגס. ההמלצה שנמחקה לאחר שחרור השבויים. זכויות בעלי חיים גארי יורופסקי אתר האינטרנט הרשמי של ארת'לינגס (באנגלית) ארת'לינגס, ברשת החברתית פייסבוק ארת'לינגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארת'לינגס, ברשת החברתית אינסטגרם ארת'לינגס, סרטונים בערוץ היוטיוב ארת'לינגס, סרטונים באתר Vimeo "ארת'לינגס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארת'לינגס", באתר AllMovie (באנגלית) "ארת'לינגס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ארת'לינגס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Earthlings - האתר הרשמי של הסרט ארת'לינגס(הקישור אינו פעיל) - האתר הרשמי בעברית ארת'לינגס - הסרט לצפייה ישירה עם תרגום בעברית, באתר יוטיוב אנדרו רוט, ‏תפיסת בני הערובה מסתיימת לאחר שנשיא אוקראינה תומך בסרטו של חואקין פיניקס (באנגלית), Guardian, 21 ביולי 2020
יד טבנקין

יד טבנקין (ע"ש יצחק טבנקין) היא עמותה רשומה, הפועלת כמרכז רעיוני למחקר ותיעוד של התנועה הקיבוצית. מטרתה לשמר את הזיכרון ההיסטורי של התנועה הקיבוצית ולחקור את קורותיה בעבר ובהווה. בנוסף למחקר, המרכז הוא גם הוצאה לאור המפיצה ספרים של מומחים בתחום. המרכז מקיים ימי עיון, כנסים וסמינרים. בית יד טבנקין ממוקם בקמפוס סמינר אפעל ברמת אפעל. במקום נמצאת גם מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב. עמותת יד טבנקין נוסדה בשנת 1971 על ידי קבוצת חברים מתוך הקיבוץ המאוחד. ב-1979 נבנה הבית שבו מתקיימת פעילות המוסד, וב-1981 היא נרשמה כעמותה. כמו כן הוקמה קרן המבטיחה את קיומה של העמותה על כל מרכיביה. בין חבריה הראשונים של העמותה נמנו יעקב זק, משה אולניק, פטר גלבוע, ישראל גלילי, זאב כץ, אליעזר לוין, זאב צור, יעקב צור, יוסקה רבינוביץ, דני רוזוליו, יצחק תמיר (סטופה), צבילי בן משה. במרכז יד טבנקין קיים ארכיון היסטורי ועכשווי של התנועות הקיבוציות השונות, כמו כן ארכיון של תנועות נוער רבות בישראל ובעולם. בארכיון נמצאות אסופות של אנשי ציבור רבים, אוספי עלונים של הקיבוצים, כרזות ומוצגים נוספים. במרכז קיימת ספרייה בעלת אוסף ייחודי בהיקפו בנושא הקיבוץ והקומונות בעולם, הכולל ספרי עיון, ספרי קריאה ועיתונים. יד טבנקין מקיים מחקר מקיף בנושאי התנועה הקיבוצית ומדעי החברה, הן בתחום ההיסטורי והן העכשווי. כמו כן, המרכז הוא גם הוצאה לאור שפרסמה מעל 80 ספרים ומוציאה עלון רבעוני. המרכז מעניק מלגות עידוד לעבודות מחקר ועיון. יד טבנקין נמצא בסמינר אפעל מתקיימים ימי עיון, סדנאות וכנסים בנושא האגודה השיתופית. פסיפס של יעקב זרבבל בבניין העמותה ברמת אפעל מצבת דב בר בורוכוב ברמת אפעל סמוך לבניין יד טבנקין ארכיון של עיתוני דבר בספריית יד טבנקין מדיה וקבצים בנושא יד טבנקין בוויקישיתוף אתר האינטרנט של העמותה יד טבנקין, באתר "גיידסטאר ישראל" המועצה ה-71 של הקיבוץ המאוחד בעין חרוד, לכבוד יצחק טבנקין (תיק מתוך ארכיון יד טבנקין). מועצת הקיבוץ המאוחד החליטה על הקמת "יד יצחק טבנקין", דבר, 8 באוגוסט 1971 אייזיק סדומי, אוצרות היסטוריים נדירים במכון "יד טבנקין" שבאפעל, דבר, 15 באוגוסט 1979
G

האות G היא האות השביעית באלפבית הלטיני. הרומאים יצרו את האות הזו מהאות C כדי להבדיל בין העיצור /g/ לעיצור /k/, וכמו C אף היא התפתחה באופן עקיף מהאות היוונית גמא. באנגלית של היום משמשת G כעיצור וילוני, סותם, קולי (/IPA: /g) ולעיתים כעיצור בתר-מכתשי, מחוכך, קולי (/IPA: /ʤ) לפני האותיות e, i או y, בדומה לצליל האות הלטינית J באנגלית. קוד ASCII של האות הגדולה G הוא 71 ושל האות הקטנה g הוא 103. באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "גולף" (Golf) בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים ונקודה: --· בכתב ברייל: במוזיקה שחורה – קיצור של גנגסטר בביוכימיה – החומצה האמינית גליצין בביולוגיה – גואנין (אחד מארבע אבני היסוד של DNA) במוזיקה – התו סול ב־RGB – כמות הצבע הירוק בפיזיקה: G – קבוע הכבידה g – תאוצת הכובד על פני כדור הארץ סרט איטלקי הנקרא G ויצא בשנת 1974 בפיזיולוגיה – נקודת G, הממוקמת על הדופן העליונה של הנרתיק בגוף האישה ונטען שיש לה תפקיד בהגעה לאורגזמה נשית מגדל G – מגדל מגורים בתל אביב, שבנתה חברת גינדי החזקות קניון G – רשת קניונים של חברת גזית גלוב ג'י מדיה וקבצים בנושא G בוויקישיתוף G, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אבי דור

אבי דור (נולד ב-28 באפריל 1957) הוא שחקן, זמר, מלחין ובמאי ישראלי. דור נולד בברזיל בשם אברהם זלמן וגנר וב-1960, בגיל שלוש, עלה לישראל וגדל בקריית ים. בצבא שירת בחבורת הזמר של פיקוד הצפון. לאחר שחרורו בשנת 1980 היה חבר בלהקת "בצל ירוק 80", להקה שהוקמה מבוגרי להקות צבאיות ביוזמת דודו אלהרר, כדי למלא את החלל שנוצר לאחר פירוקן בידי רפול. הלהקה העלתה תוכנית אחת בשם "הלהקה האחרונה", והופיעה בפסטיבל הזמר המזרחי "למנצח שיר מזמור", וכן גם בשירוויזיון אך לא זכתה להצלחה והתפרקה באותה שנה. עוד באותה שנה שיחק דור בסרט הישראלי "חמש חמש". בשנת 1983 הופיע לראשונה בתוכנית לילדים, כשהחליף את נתן דטנר בתפקיד החתול שמיל. לפרסום טלוויזיוני ראשוני זכה דור כשהופיע בקדם-אירוויזיון 1989 עם השיר "מביט מהצד", שאת מילותיו כתב בעצמו, והלחין מירון מינסטר. דור ביצע את השיר בליווי קולי של להקת "שם זמני" (הוקמה לצורך שיר זה בלבד), שבה היו חברים משה בן-בסט, איציק אזולאי, ירונה הראל ומירון מינסטר שגם ניגן בפסנתר. השיר בוצע חלקית בא-קפלה בסגנון דו-וופ, עם הרמוניות קוליות, ברוח השיר "The Longest Time" של בילי ג'ואל. "מביט מהצד" הגיע למקום השביעי בתחרות. באותה השנה השתתף בתוכנית לפורים "משלוש יוצא אחד" לצד לאה לופטין ורחלי חיים אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית. בשנת 1992 השתתף דור בשנית בקדם אירוויזיון עם השיר "טווידלדידי טווידלדידם" שגם את מילותיו כתב בעצמו, והלחין מירון מינסטר והשיר זכה במקום העשירי. באותה שנה הוא הנחה את הפסטיגל לצד חנוך רוזן וחני נחמיאס. דור זכה להצלחה גדולה בקהל הילדים כשהצטרף להרכב השני של שלישיית "הופה היי", לצד יגאל בשן ואהרון פררה. התוכנית שודרה בערוץ הראשון בשנים 1990–1995 והניבה שש עונות, חמישה אלבומים ושש הצגות בימתיות. השלישייה נחלה הצלחה גם בפסטיגל: בשנת 1992 זכתה במקום הראשון עם השיר "היי עצור", בשנת 1993 במקום השני עם השיר "עושים שמח", ובשנת 1995 במקום השני עם השיר "כשיש לך חבר". באוקטובר 2000 התפרקה השלישייה. בין השנים 1994- 1995 הוא הנחה את התוכנית "חיות וחיוכים" ששודרה בערוץ הראשון. בשנת 2001 שב דור לשתף פעולה עם אהרון פררה, והם שרו כצמד את השיר "רוזָה ורוזֶ'ה" בפסטיבל הזמר והפזמון תשס"א. דור הלחין את השיר למילים של חמוטל בן זאב. השיר הגיע למקום השלישי. בשנות האלפיים עבר דור ממשחק לבימוי, והחל לביים הצגות לילדים ומופעי בידור למבוגרים. בשנת 2005 ביים את המופע המצליח "ספונג'ה בעיר הגדולה" בהשתתפות עירית ענבי, חני נחמיאס וציפי שביט. בשנת 2008 ביים את המופע "טעם החיים" בהשתתפות דודו טופז. בשנת 2011 גילה את מיכל הקטנה וביים לה דיסק לילדים ומופע קיץ. לאחר מכן ביים את ההצגה "השיר שבלב", "מיכל הקטנה בממלכת האהבה". כמו כן ביים את הסדרה "מיכל הקטנה רוצה להיות גדולה" ששודרה ב-yes ב-2012. דור נשוי ואב לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא אבי דור בוויקישיתוף אבי דור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבי דור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבי דור, באתר שירונט רן בוקר, "צועקים לי 'הופה היי' ברחוב עד היום", באתר ynet, 2 באפריל 2015 אבי דור, דף שער בספרייה הלאומית אתר הפסטיבלים ספונג'ה והעיר הגדולה, "עכבר העיר"
שאול צירלין

שאול צירלין (נולד ב-1960) הוא זמר ישראלי. התפרסם בזכות השיר "סוכר", שאותו כתב והלחין. שאול צירלין נולד בכפר אתא (כיום קריית אתא). כעבור שנתיים עקר עם הוריו ואחיו לשכונת גבעת אולגה שבחדרה, ומשם לחדרה. בגיל 15 עבר לקיבוץ אושה הסמוך לקריית אתא, ושנתיים וחצי אחר כך פרש מהלימודים. כעבור כמה חודשים התגייס. תחילה פנה לצנחנים, אולם בהמשך עבר ליחידה מודיעינית המפעילה מכשירי מכ"ם, שם הלחין את שירו הראשון, שנכתב באנגלית. כשהשתחרר, ב־1980, עבד כפקיד טכני בתחנת הכוח בחדרה. כעבור שנה יצא לבדו לטיול רכבות באירופה, עם תרמיל וגיטרה. במהלך הנסיעות הארוכות חיבר והלחין פזמונים נוספים. שאול צירלין החל את הקריירה המוזיקלית בגיל 21 (בשנת 1980) כשהופיע בבארים מלווה את עצמו בגיטרה כשהוא שר משיריו ומשירי אחרים. תחילה ניסה את מזלו בהולנד ובגרמניה, שם הופיע עם שירים של אלביס פרסלי וג'ון דנוור, או עם מוזיקה מקורית שכתב. אחרי מספר חודשים בחו"ל חזר לארץ. בהמשך דרכו פגש בנחצ'ה היימן וחבר אליו לכמה שנים כזמר אורח בערבי הזמר של היימן כשהוא ממשיך ליצור ולהעלות משיריו לבמה וכן שר משיריו של נחצ'ה ואחרים. במסגרת זו אף השתתף בקליפ השיר "אנשי הגשם" בשנת 1983 יחד עם חני ליבנה ומשה דץ מלהקת "חופים". בשנת 1989 הקליט את אלבומו הראשון, שנקרא על שם אחד השירים בו, השיר "סוכר". שיר זה הפך ללהיט ענק בשנה זו ולאחריה, ועד היום צירלין מזוהה עמו. השיר "דייגים" מתוך האלבום, הפך גם הוא ללהיט ריקודי עם, ואף "מולדת 87" הפך ללהיט והושמע לא מעט. ב-1991 הוציא את אלבומו השני "תודה לחיים" ובו השיר "החיים הם יין". ב-1993 צירלין הוציא את אלבומו השלישי "אביב אהבה" שמתוכו בלט דואט עם עינת שרוף בשם, "אל המים". ב-1999 הוציא צירלין את אלבומו הרביעי "אהבה חיוך ויין" בסגנון בלקני אישי. ב-2002 הוציא את השיר "אדמתי אדמתך". שיר זה מדבר על השלום המיוחל עם שכנינו הפלסטינים. שירים נוספים משלו, שהוקלטו ויצאו למדיה שלא במסגרת אלבום הם "אהבה צוענית", "אהבי אלי", "אותך וקפה" (שלושתם הושמעו בהזדמנויות רבות ונחשבו כ"שיר השבוע ברשת ג'") ו"תאומים" שלא זכה להשמעות רבות. בשנים 2015-2016 קיים שיתוף פעולה מוזיקלי עם אורי מיילס שלקח על עצמו את תפקיד מנהלו המוזיקלי, וליווה אותו בהופעה "נדודי אהבה". למופעו הצטרף הגיטריסט יואב קציר. בשנים האחרונות מוסיף צירלין על פעילותו האמנותית, ובנוסף לכתיבת שירים ולחנים הוא כותב גם פואטיקה [דרושה הבהרה]. צירלין נוהג להופיע בעיקר במתכונת של קופה פתוחה. כזמר ויוצר מקורי לחלוטין בחר לו את הדרך הארוכה והקשה, כשאינו נעזר בשום גוף מסחרי. צירלין רווק, אב לילד וחי בזכרון יעקב. בפברואר 2017 אובחן צירלין כחולה באי-ספיקת כליות, טופל בדיאליזה והמתין להשתלת כליה. בספטמבר 2021 עבר השתלת כליה. "שאול צירלין" (1987) "סוכר" (1989) "תודה לחיים" (1990 / 1991) "אביב אהבה" (1993) "בקושי ח"י - תמצית השירים 1984–1994" (1995) - אוסף "אהבה חיוך ויין" (1999) "שאול צירלין - עשרים שנה 1989–2002" (2011) - אוסף מדיה וקבצים בנושא שאול צירלין בוויקישיתוף שאול צירלין, ברשת החברתית פייסבוק שאול צירלין, סרטונים בערוץ היוטיוב שאול צירלין, באתר שירונט שאול צירלין, באתר ספוטיפיי שאול צירלין, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) רז ישראלי, "מחכה להזדמנות": שאול צירלין עדיין כאן, באתר nrg‏, 10 באוקטובר 2012 טל אריאל אמיר, החיים לא סוכר, באתר ישראל היום, 26 בינואר 2017 "סוכר" שאול צירלין, סרטון באתר יוטיוב "אותך וקפה" שאול צירלין, סרטון באתר יוטיוב "החיים לא סוכר | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-03-24. שאול צירלין הזמר שאחראי על השיר "סוכר" חולה מחלת הכליות mynet חדרה, ג'ני אלעזרי, 19 בנובמבר 2017
שלמה הבבלי

שלמה בן יהודה הבבלי הוא משורר ופייטן יהודי איטלקי אשר חי במאה העשירית. חלק מפיוטיו התקבלו כחלק מנוסח הסליחות הסדיר. היה מהמשוררים העבריים הראשונים באירופה. סיפור חייו ושירתו נחקרו וקובצו לספר "פיוטי שלמה הבבלי" על ידי עזרא פליישר חוקר תפילה ופיוט. הוא כתב את רוב הפיוטים מסוג "שלמונית", ויש המסבירים שהם נקראו שלמונית על שמו. פיוטיו ידועים בלשונם הקשה וסגנונם החידתי. גם התחביר בו משתמש הבבלי אינו פשוט כלל. רש"י מצטט מפיוטיו בכמה מקומות בפירושו לתנ"ך ומכנהו "הפייטן" או "הבבלי". המהרש"ל כותב שהיה בן דורו של בעל הערוך, רבי נתן מרומי. החוקרים קובעים את זמנו לדור אחד לפני משולם בן קלונימוס, בתקופת רומנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. "אור ישע מאושרים", מערכת יוצר לפסח המשלב את כל פסוקי שיר השירים. המערכת מסתיימת עם פיוט מסוג "גאולה" המפורסם ברח דודי. חיבר סדר עבודה ליום כיפור בשם "אדרת תלבושת". סדר עבודה זו נאמר בנוסח רומניא. יוצר "אל נשא ארנן בהתעלסה" וזולת "אחשבה לדעת עמל ודברים יגעים", הנאמרים בשני מנהגי אשכנז בשבת בראשית. כתב גם אופן "שש כנפים כנופים" כחלק ממערכת זו, אבל אופן זה לא נתקבל באף אחד מהמנהגים, ונתגלה מכתבי יד על ידי אברהם פרנקל. יש המייחסים את הקרובה 'וארץ שפל רומי ונקלה כבודי', הנאמרת בעדות המזרח בתשעה באב כחלק מהקינות, לרבי שלמה הבבלי. "אם עונינו רבו להגדיל" "אין מי יקרא בצדק" "תבא לפניך שועת חינון" "אין כמדת בשר מדתך" "אני יום אירא אליך אקרא" "תערוג אליך כאיל אל אפיקים" "חננו ה' חננו עננו ה' עננו" "אך בך לדל מעוז" "תשוב תרחמנו שוב שביתנו" נפתלי הכהן, אוצר הגדולים אלופי יעקב כרך ח' עמוד קע. דניאל גולדשמידט, מפיוטיו של רבי שלמה הבבלי, בתוך מחקרי תפילה ופיוט, עמ' 341–348. עזרא פליישר, פיוטי שלמה הבבלי, ירושלים תשל"ג. הפיוט ברח דודי עד שתחפץ, באתר הפיוט והתפילה מידע על שלמה הבבלי בקטלוג הספרייה הלאומית שלמה בן יהודה הבבלי, דף שער בספרייה הלאומית יונה פרנקל, מחזור לפסח, ירושלים תשנ"ג, מבוא, עמ' כט, באתר אוצר החכמה. ספר שמות, פרק כ"ו, פסוק ט"ו. מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י'. מגילת איכה, פרק א', פסוק ו'. ניסים אליקים, פיוטים קדמונים כמקור פרשני לפירושי רש"י על התנ"ך שו"ת מהרש"ל סימן כ"ט אברהם פרנקל, 'שעיר וחותנו סערוני': מלכויות וגזרותיהן בפיוטי איטליה הקדומים, תרביץ, כרך פ"ב, חוברת ב'. נזכר ברא"ש מסכת יומא פרק ח סימן יט (על פי גרסת הגהות הב"ח שם) שמעון ברנשטיין, על נהרות ספרד, עמ' 253 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.