laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טורה דל אורו

טורה דל אורו או מגדל הזהב (בספרדית: Torre del Oro; בערבית: برج الذهب) הוא מגדל שמירה צבאי על בסיס, דודקהדרון הממוקם בסביליה שבספרד. מגדל השמירה הוקדם בשליש הראשון של המאה ה-13 על ידי אל-מוואחידון, במטרה לשלוט על הגישה לסביליה דרך הנהר גואדלקיביר. המבנה שימש כבית סוהר בימי הביניים. מה-24 ביולי 1944, המגדל משמש גם כמוזיאון. המגדל מחולק ל-3 מפלסים. המפלס הראשון הוא על בסיס דודקהדרון, והוא נבנה ב-1220 בצו של ומושל סביליה מטעם אל-מוואחידון, אבו אל-אולא. המפלס השני שגובהו 8 מטרים בלבד, גם הוא על בסיס דודקהדרון, נבנה על ידי פיטר מקסטיליה (אנ') במאה ה-14, השערה שאושרה על ידי מחקרים ארכאולוגיים. המפלס השלישי הוא על בסיס מעגל, והוא נוסף לאחר שהמפלס השלישי הקודם, אלמהאד, נפגעה מרעידת האדמה בליסבון ב-1755. בניית המפלס השלישי בוצע על ידי המהנדס הצבאי של בריסל, סבסטיאן ואן דר בורכט, ב-1760. הטורה דה לה פלאטה (אנ'), מגדל שמירה על בסיס מתומן, ממוקם בסמוך לטורה דל אורו, וכי יש המאמינים שהוא נבנה באותה תקופה שנבנה טורה דל אורו. טורה דל אורו היה אחד מ-2 נקודות עיגון, שהייתה מסוגלת לחסום את הנהר גואדלקיביר. נקודת העיגון השנייה נהרסה מאז או נעלמה, ואולי קרסה במהלך רעידת האדמה בליסבון ב-1755. חסימה זו שימשה להגנת העיר נגד הצי הקסטיליאני-רקונקיסטה של ראמון דה בוניפז (אנ') ב-1248. בוניפז שבר את חסימה זו ובודד את סביליה מטריאנה (אנ'). טורה דל אורו נבנה על בסיס של דודקהדרון ב-1220–1221, בהוראת מושל סביליה מטעם אל-מוואחידון, אבו אל-אולא. זה מנע את הדרך לרובע ארנל עם קטע חומה המצטרף אליו לטורה דה לה פלאטה (אנ'), חלק מחומות העיר שהגן על שער סביליה (ספ'). המגדל ניזוק קשות מרעידת האדמה בליסבון ב-1755, והמרקיז ממונטה ריאל הציע להרוס אותו כדי להרחיב את הדרך לאוטובוסים וליישר את הגישה לגשר טריאנה. עם זאת, אנשי סביליה התנגדו למהלך הזה ופנו למלך פורטוגל, ז'וזה הראשון שהתערב. ב-1760, המבנה שוחזר ובוצעו תיקונים בקומה התחתונה של המגדל, כמו כן חיזוק המבנה, ויצירת גישה ראשית חדשה דרך המעבר לשביל סביב החומה. באותה שנה, נבנה המפלס העליון על ידי המהנדס הצבאי, סבסטיאן ואן דר בורכט, שעבד גם במפעל הטבק המלכותי (אנ'). עבודות אלו שינו את מראה המגדל בהשוואה למה שנראה בתחריטים מהמאה ה-16 או ה-17. המגדל מוזכר בשירו של דייוויד ברוזה, "בנהר של סביליה". טורה דל אורו טורה דל אורו דייוויד רוברטס, גואדלקוויר ומגדל הזהב, 1832 טורה דל אורו בלילה מבט על טורה דל אורו, מהצד השני של הנהר גואדלקיביר Falcón Márquez, Teodoro (1983), The Torre del Oro, Seville: Provincial Council of Seville. Publications Service. ISBN 84-500-9121-7 ISBN 978-84-500-9121-2 Fernández Duro, Cesareo (1894), The Castile Navy from its origin and conflict with that of England until it was recast in the Spanish Armada, Madrid. מדיה וקבצים בנושא טורה דל אורו בוויקישיתוף טורה דל אורו בסביליה מדריך טורה דל אורו בסביליה ארווין פלר‏, הקסם שנשקף ממגדל הזהב: העיר הכי ציורית בחבל אנדלוסיה, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2017 האתר הרשמי של המוזיאון The Tower of Gold | The inspiration behind myriad Seville stories, Barceló Experiences (באנגלית) Qantara - Torre del Oro (tower of gold), www.qantara-med.org מילים לשיר בנהר של סביליה - דיויד ברוזה, באתר שירונט חידת מגדל הזהב, באתר www.makorrishon.co.il
ג'סי דונלדסון

ג'סי מונרו דונלדסון (באנגלית: Jesse Monroe Donaldson;‏ 17 באוגוסט 1885 - 25 במרץ 1970) היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנים 1947–1953 בממשלו של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. דונלדסון היה המנהל הכללי הראשון של הדואר שהחל את הקריירה שלו כדוור. ג'סי דונלדסון נולד בשלביוויל, אילינוי. הוא היה בנם של מוזס מרטין דונלדסון, סוחר ומנהל הדואר המקומי, ושל רעייתו, אמנדה סאלאת'ה ליטל. דונלדסון היה מתודיסט באמונתו והיה חבר בבונים החופשיים. ב-1911 הוא נשא לאישה את נל פרן גרייביל, יחד הם הביאו לעולם שלושה ילדים. דונלדסון החל את הקריירה שלו במחלקת הדואר ב-1908 כאחד משלושת הדוורים של שלביוויל. לאחר מכן הוא התקדם בסולם התפקידים במחלקה. ב-16 בדצמבר 1947 מונה דונלדסון על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, בעקבות התפטרותו של רוברט האנגן. בתפקיד זה הוא כיהן עד תום נשיאותו של טרומן בינואר 1953. במהלך תקופה זו הוא יזם תהליכי מודרניזציה במחלקת הדואר. הוא דאג להנפקת בול הדואר בעריך של 3 סנט לכבודן של "אמהות כוכב הזהב" (Gold Star Mothers), האמהות שאיבדו את יקיריהן במלחמה, במיוחד אמם של האחים סאליבן. ג'סי דונלדסון נפטר בקנזס סיטי, מיזורי ב-25 במרץ 1970 ונטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר. "Donaldson, Jesse Monroe", in Biographical Directory of the United States Executive Branch, 1774-1989, Robert Sobel, ed. (Greenwood Publishing Group, 1990) p. 108. מדיה וקבצים בנושא ג'סי דונלדסון בוויקישיתוף ג'סי דונלדסון באתר American President.org (באנגלית) ג'סי דונלדסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) 1948 3c Gold Star Mothers - Mystic Stamp Company Arlington Cemetery: Sullivan Bros.
מדונה דלה סגג'ולה

מדונה דלה סגג'ולה (באיטלקית: Madonna della Seggiola) הוא טונדו שמן על לוח עץ, מעשה ידי הצייר רפאל, שצויר בין השנים 1513–1514 ומתאר את המדונה והילד. היצירה מוצגת בפאלאצו פיטי בפירנצה. רפאל יצר את הציור ברומא, אך עד מהרה הוא עבר לאוספי בית מדיצ'י שם תועד כבר בשנת 1589. הוא נלקח שלל בידי צבאו של נפוליאון בשנת 1799 והועבר לפריז. הוא הוחזר לפירנצה בשנת 1815. ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר העריץ מאוד את רפאל, ולאות כבוד שילב ציור זה ברבים מיצירותיו. יוהאן זופני (אנ') כלל את הציור הזה, יחד עם רבים אחרים, בציורו "הטריבונה של אופיצי" (אנ') משנת 1770. בגלל המסגרת העגולה של הציור, הוא הפך לנושא של אגדת עם לפיה ילדה כפרית מצילה נזיר מחבורת זאבים בין ענפי עץ אלון, והנזיר מנבא שהיא תונצח על המעשה הטוב שלה. כעבור שנים נולדו לילדה שני ילדים, והעץ הפך לחביות יין. רפאל פגש בשלושה, והשתמש בתחתית חבית כדי לצייר אותם. אגדה זו הייתה הנושא של ליטוגרפיה משנת 1839 מאת אוגוסט הופגרטן וציור מאת יוהאן מיכאל ויטמר. בשנת 1858 כתב הסופר נתניאל הות'ורן כי הציור הוא "היפה בעולם" לאחר שראה תדפיס שלו. היצירה מוצגת בפאלאצו פיטי מאז המאה ה-18. הציור הוא בצורת טונדו, שמשמעותו באיטלקית "עגול", צורה אשר בדרך כלל נקשרה בתקופת הרנסאנס לערכי משפחה. הוא מתאר את מרים, אם ישו מחבקת את ישו הילד בשתי ידיה, ואילו יוחנן המטביל הצעיר צופה במסירות. יצירה זו, שצוירה ברומא, אינה כוללת קווי מתאר גאומטריים קפדנים וסגנון ליניארי כמו ציורים קודמים של רפאל באותו נושא שצוירו בפירנצה. במקום זאת, נראה כי הצבעים החמים יותר מרמזים על השפעתם של יריביו הוונציאנים של רפאל: טיציאן וסבסטיאנו דל פיומבו. צורת הטונדו היא כשלעצמה תזכורת לפירנצה ולסגנון המאה ה-15. האמן המתאים את הדמויות לקווי המתאר של הטונדו, ובכל זאת הקומפוזיציה לא מאולצת. הדמויות עוקבות אחרי עקומת המסגרת, משתלבות זו בזו ומתכנסות סביב נקודת המשען של הציור: ישו הילד, המרכז הרוחני של התמונה. מדיה וקבצים בנושא מדונה דלה סגג'ולה בוויקישיתוף "Madonna della Seggiola". Web Gallery of Art. (באנגלית) "Tribuna of the Uffizi" (PDF). Royal Collection. "The Madonna della Seggiola". Royal Collection Trust. (באנגלית)
פיליפ פליין

פיליפ פליין הוא מעצב אופנה גרמני ומייסד קבוצת PHILIPP PLEIN הבינלאומית, הכוללת את המותגים פיליפ פליין ופליין ספורט. פליין למד משפטים כשהחל לעצב מיטות כלבים יוקרתיות. עד מהרה משך העיצוב שלו תשומת לב ממומחים בענף עיצוב הפנים ובשנת 1998 נוסדה החברה במינכן, גרמניה. פליין החל לייצר תיקים ואביזרים משאריות העורות האקזוטיים שנמכרו לצד פריטי העיצוב שלו בירידים. בשנת 2003 התבקש היזם לעצב טרקלין ביריד הסחר הגרמני CPD דיסלדורף, עבור Moët & Chandon, שם הורשה גם למכור את אביזריו. מותג האופנה הקז'ואלי בעל השם הראשוני נולד כעבור שנה בשנת 2004, בעוד המותג היוקרתי הנוכחי של פיליפ פליין הושק בשנת 2008. פליין הוא אחד האישים או המשפחה העשירים ביותר בשווייץ לשנת 2019, כך על פי המגזין העסקי Bilanz ב"Die 300 Reichsten" השנתי (ברשימת 300 העשירים ביותר) עם שווי נקי של 300 מיליון פרנק שווייצרים. מדיה וקבצים בנושא פיליפ פליין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיליפ פליין פיליפ פליין, ברשת החברתית פייסבוק פיליפ פליין, ברשת החברתית אינסטגרם "PHILIPP PLEIN International AG: Private Company Information - Bloomberg". www.bloomberg.com. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Nikol'skaya Plaza / Butiques & Brands / Philipp Plein". old.nikolskayaplaza.ru. אורכב מ-המקור ב-22 באוגוסט 2017. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Billionaire Italian Couture S.r.l.: Private Company Information - Bloomberg". www.bloomberg.com. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Philipp Plein to debut new luxury sports line - CPP-LUXURY". 2 בספטמבר 2016. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) https://www.standard.co.uk/lifestyle/esmagazine/philipp-plein-the-king-of-bling-on-high-fashion-snobbery-and-why-sex-rules-the-world-a3397381.html "Historia Philippa Pleina - projektant z biznesowymi jajami!". Luxuryblog (בפולנית). 2017-01-13. נבדק ב-2018-12-19. https://translate.google.ca/translate?hl=en&sl=de&tl=en&u=https%3A%2F%2Fwww.handelszeitung.ch%2Fpeople%2Fphilipp-plein ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאגלס סירק

דגלאס סירק (בגרמנית: Douglas Sirk;‏ 26 באפריל 1897 – 14 בינואר 1987) היה במאי קולנוע גרמני, הידוע בעיקר בבימוי מלודרמות הוליוודיות של שנות ה-50. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. סירק החל את דרכו בגרמניה כבמאי תיאטרון חתרני. בשנת 1937 היגר להוליווד עם אשתו היהודית כדי לחמוק מאימת הנאצים. בשנות ה-50 סירק זכה להצלחה מסחרית גדולה כשיצר מלודרמות קולנועיות כמו: "חיקוי החיים", "כל שהשמיים", "נכתב על הרוח", "השיגעון הנפלא" ו"זמן לאהוב וזמן למות". בעוד שסרטים אלו זכו בזמן אמת לביקורות שליליות מצד המבקרים, שתפסו אותם כ"נשיים מדי" וסנטימנטליים, כיום במאי קולנוע, מבקרים וחוקרי קולנוע מחשיבים אותם ליצירות מופת. עבודתו של סירק נתפסת כ"ביקורת על הבורגנות בכלל ועל אמריקה של שנות החמישים בפרט", תוך ציור "דיוקן חומל של דמויות הכלואות בתנאיהן החברתיים". מקובל לפרש את המיס-אן-סצנה של סירק, המאופיינת בצבעי טכניקולור שופעים, כאמצעי להדגשת אמירתו החתרנית. פרס הסרט הבווארי 1985, פרס לשם כבוד. סקנדל בפריז (1946) השיגעון הנפלא (1954) כל שהשמים מרשים (1955) נכתב ברוח (1956) אינטרלוד (1957) עת לאהוב ועת למות (1958) חיקוי לחיים (1959) פחד אוכל את הנשמה (1974) בבימוי ריינר ורנר פאסבינדר. פוליאסטר (1981) בבימויו של ג'ון ווטרס, נעשה לטענתו בהשפעת המלודרמות של סירק. הרחק מגן עדן (2002) בבימוי טוד היינס. ביבליוגרפיה של דגלאס סירק (דרך UC ברקלי) מדיה וקבצים בנושא דאגלס סירק בוויקישיתוף דאגלס סירק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דאגלס סירק, באתר AllMovie (באנגלית) דאגלס סירק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דאגלס סירק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דאגלס סירק, באתר MusicBrainz (באנגלית) דאגלס סירק, באתר Discogs (באנגלית) "הסרטים של דגלאס סירק: האפיסטמולוג של הייאוש", מאת פרד קמפר Sirk / Anti-Sirk-MUBI ב- Vimeo דאגלס סירק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דאגלס סירק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Sirk, Hollywood and Genre·Senses of Cinema Bayerischer Filmpreis - "Pierrot" #BornThisDay: Filmmaker, Douglas Sirk-The WOW Report Polyester (1981)|The Criterion Collection Poleyester (1981)-MUBI
מינבר

מִ֫נְבַּר (בערבית: مِنْبَر) הוא דוכן במסגד שעליו עומד האימאם כדי לשאת דרשה ("חֻ֫'טְבּה"). המינבר מעוצב בדרך כלל כמגדל קטן בעל גג מחודד ומדרגה המובילה אליו. לרוב הוא מעוצב ומעוטר, למרות שבגרסתו הפשוטה הוא רק משטח קטן שמספר מדרגות מובילות אליו. המינבר ממוקם מימין למִחְרַ֫אבּ, הגומחה המצביעה על כיוון התפילה (לכיוון מכה). במסגדים מסוימים ישנו משטח ("מואזין מאפילי" בטורקית) ממול למינבר. זהו מקומו של עוזר האימאם, המואזין, אשר עומד שם במהלך התפילה. המואזין מדקלם את התשובה לתפילת האימאם. המינבר האסלאמי ממלא תפקיד דומה לדוכן התפילה בכנסיות נוצריות. מדיה וקבצים בנושא מינבר בוויקישיתוף מינבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מינברים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
My Name Is Barbra (תוכנית טלוויזיה)

My Name Is Barbra (בעברית: שמי הוא ברברה) הוא ספיישל טלוויזיוני אשר שודר ב-28 באפריל 1965, שבו כיכבה הזמרת ברברה סטרייסנד. הספיישל נועד על מנת לקדם את אלבומה בעל אותו השם, אשר יצא במקביל לשידור התוכנית ששודרה על ידי רשת CBS. הספיישל זכה להצלחה רבה וגרף פרסים רבים ביניהם חמישה פרסי אמי. בעקבות הצלחתו הרשת הזמינה מסטרייסנד עוד ארבעה ספיישלים נוספים. הספיישל זכה לביקורות חיוביות. ארגון יונייטד פרס אינטרנשיונל כתב על הספיישל: "היא [ברברה] כל כך נהדרת שזה מדהים. היא בהחלט יכולה להיות הבדרנית הכי מוכשרת ומושלמת שהמדינה הזו הוציאה אי פעם". הספיישל היה מועמד לשישה פרסי אמי וזכה בחמישה מתוכם. סטרייסנד עצמה גם זכתה בפרס אמי על הופעתה בתוכנית בקטגוריית Outstanding Individual Achievements in Entertainment. במאי הספיישל זכו בפרס גילדת הבמאים של אמריקה בקטגוריית "עבודת הבימוי הטובה ביותר בטלוויזיה" . נוסף על כך זכתה סטרייסנד בפרס פיבודי הראשון שלה. "My Name Is Barbra", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "My Name Is Barbra", באתר נטפליקס "My Name Is Barbra", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) My Name Is Barbra, 1965-04-28, נבדק ב-2020-10-30 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
האוניברסיטה הפדרלית של קרים

האוניברסיטה הפדרלית של קרים (או בשם הרשמי: האוניברסיטה הפדרלית של קרים על שם ו.א. ורנדסקי, Кры́мский федера́льный университе́т и́мени В. И. Верна́дского) היא אוניברסיטה פדרלית רוסית בעיר סימפרופול שבחצי האי קרים. האוניברסיטה הוקמה בשנת 2014, ממיזוג שמונה אקדמיות ומכוני מחקר, שבע מכללות ומרכזי לימוד ולה 11 סניפים ברחבי קרים ושבעה ארגונים מדעיים מסונפים. זהו המוסד להשכלה גבוהה הגדול ביותר ברפובליקת קרים ואחת מעשר אוניברסיטאות פדרליות ברוסיה. האוניברסיטה נקראת על שם האקדמאי ולדימיר איוואנוביץ' ורנדסקי. הרעיון להקים אוניברסיטה פדרלית חדשה עלה ב-31 במרץ 2014 ביוזמת ראש הממשלה דמיטרי מדבדב בישיבת הממשלה שנערכה בסימפרופול. ב-10 באפריל, בראיון לעיתון איזווסטיה, שר החינוך והמדע של רוסיה דמיטרי ליוואנוב דיווח כי אוניברסיטה פדרלית תוקם "על בסיס אוניברסיטת ורנדסקי טבריצ'סקי". האוניברסיטה הוקמה ב-4 באוגוסט 2014 מתוך מיזוג: האוניברסיטה הלאומית טבריצ'סקי על שם ורנדסקי (כולל מכללת האוניברסיטה, ספריית המחקר והמרכז לטכנולוגיות מחשב) האקדמיה הלאומית לשימור ובניית אתרים השלוחה הדרומית של האוניברסיטה האגרוטכנולוגית של קרים (כולל מכללת בחצ'יסאראי לבנייה, אדריכלות ועיצוב, המכללה האגרו-תעשייתית של קרים, המכללה האגררית של פריבז'ני, בית הספר הטכני של קרים למדידת מים ומיכון חקלאי) האקדמיה ההומניטרית והפדגוגית (ביאלטה, כולל מכון יבפטוריה למדעי החברה, המכון לחינוך וניהול פדגוגי והמכללה לכלכלה ומדעי הרוח) המכון הכלכלי של קרים מכון קרים לטכנולוגיות מידע והדפסה (כולל המחלקה להכשרת מומחים זוטרים) האוניברסיטה לרפואה של קרים (כולל המכללה לרפואה) המרכז המדעי של קרים המחלקה לסייסמולוגיה, המכון לגיאופיזיקה המרכז המדעי והמתודולוגי של קרים לניהול חינוך סניף קרים של המכון למדעי המזרח המכון הראשי למחקר ועיצוב טריטוריאלי "KRYMNIIPROEKT" תחנת הניסוי בקרים של המרכז המדעי הלאומי "המכון לרפואה וטרינרית ניסיונית וקלינית" תחנת מחקר לחקר הרים ויערות מספר הסטודנטים באוניברסיטה הוא 34,355 אנשים. המספר הכולל של עובדי האוניברסיטה הוא 6,567 איש, כולל צוות ההוראה - 2,851 איש. הגן הבוטני בשטחי האוניברסיטה. קמפוס אקדמיית טבריד והמכון לטכנולוגיה ופיזיקה. בניית הקמפוסים החדשים לאוניברסיטה. מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הפדרלית של קרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הפדרלית של קרים (ברוסית) האוניברסיטה הפדרלית של קרים, ברשת החברתית פייסבוק האוניברסיטה הפדרלית של קרים, ברשת החברתית VK האוניברסיטה הפדרלית של קרים, סרטונים בערוץ היוטיוב Крымский федеральный университет прошёл госаккредитацию // רי"א נובוסטי, 27.03.2015 Изотов И. ВУЗ на вырост. В Крыму создадут федеральный университет // רוסיסקאיה גאזטה — Столичный выпуск. — № 6454 (182). В Крыму появится федеральный университет // Интерфакс, 31.03.2014 Павел Панов «РАН хочет заниматься оказанием ритуальных услуг» // Известия, 10.04.2014 Россия создаст в Крыму федеральный университет // Корреспондент.нет, 10.04.2014 Распоряжение Правительства Российской Федерации от 4 августа 2014 г. № 1465-р
Hello, I'm Dolly

Hello, I'm Dolly (בעברית: שלום, אני דולי) הוא אלבום הבכורה של הזמרת דולי פרטון, אשר יצא ב-18 בספטמבר 1967 על ידי מונמנט רקורדס. האלבום הופק על ידי פרד פוסטר והגיע למקום ה-11 במצעד אלבומי הקאנטרי. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים, אשר שניים מהם נכנסו למצעד שירי הקאנטרי כאשר הסינגל השלישי נכנס למקום ה-17 במצעד. האלבום הגיע בהתחלה למקום ה-43 בלבד במצעד אלבומי הקאנטרי, אך לאחר 10 שבועות הוא הגיע למקום ה-11. סך הכל הוא שהה 14 שבועות במצעד. האלבום היה אמור לצאת בפברואר אותה שנה אך מסיבות לא ידועות נדחה. בריאיון אותו העניקה פרטון ביוני אותה שנה היא אמרה כי האלבום אמור לצאת עד סוף חודש זה אך לבסוף הוא יצא בספטמבר אותה שנה לאחר שפרטון הכריזה על כך The Porter Wagoner ב-5 בספטמבר באותה השנה. על מנת לקדם את האלבום הוציאה פרטון שלושה סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה שיר "The Little Things". זהו היה שיר פופ אך זה גם היה שיר הפופ היחיד מהאלבום. השיר יצא ביוני 1966 אך לא זכה להצלחה ונכשל מלהיכנס למצעדים. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Dumb Blonde" אשר יצא בנובמבר אותה שנה והגיע למקום ה-24 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי, שם שהה 14 שבועות. הסינגל השלישי היה השיר "Something Fishy" אשר הגיע למקום ה-17 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ושהה שם 12 שבועות. אתר האינטרנט הרשמי של Hello, I'm Dolly (באנגלית אמריקאית) מידע על האלבום Hello, I'm Dolly באתר MusicBrainz מידע על האלבום Hello, I'm Dolly באתר AllMusic האלבום Hello, I'm Dolly באתר Discogs האלבום Hello, I'm Dolly באתר ספוטיפיי האלבום Hello, I'm Dolly באתר דיזר האלבום Hello, I'm Dolly באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Hello, I'm Dolly באתר אפל מיוזיק האלבום Hello, I'm Dolly באתר Last.fm האלבום Hello, I'm Dolly באתר יוטיוב
Christmas in Harlem

Christmas in Harlem הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, בשיתוף הזמרת האמריקאית טייאנה טיילור והראפר האמריקאי סיהיי דה פרינס (אנ'). השיר יצא לאור ב-17 בדצמבר 2010, כחלק מהפרויקט GOOD Fridays (אנ'), במסגרתו מוציאים אמני חברת התקליטים GOOD Music סינגלים כל שבוע ביום שישי. השיר מכיל דגימות מתוך השירים "Ain't Nothing Like the Real Thing" ו-"Mercy Mercy Me (The Ecology)" של הזמר ג'יימס בראון ו-"Strawberry Letter 23" של הזמר-יוצר שאגי אוטיס (אנ'). היות שיצא במהלך חג המולד, השיר מכיל בתוכו אלמנטים של מוזיקת חג המולד. השיר הופק על ידי היט-בוי, מפיק שחתום בחברת התקליטים של וסט GOOD Music. בהרחבה על אופן התחלת קשריו עם וסט וכיצד הפיק את השיר, הסביר היט-בוי: "דאלה רוק הכיר לי את בן דודו של קניה, ריקי, זה היה בערך בזמן בו הוא התחיל לעבוד על My Beautiful Dark Twisted Fantasy. פשוט המשכתי לשלוח לו ביטים כדי לנסות להשיג אחד שם [באלבום]. אז, בליל מסיבת השחרור של קניה בניו יורק, ריקי התקשר ואמר שקניה רוצה להשתמש באחד הביטים שלי בשיר לרגל חג המולד". השיר מכיל בתוכו דגימות משני שיריו של מוזיקאי הנשמה מרווין גיי: "Ain't Nothing Like the Real Thing" ו-"Mercy Mercy Me (The Ecology)", כשהראשון הוא שיתוף פעולה עם הזמרת תמי טרל, ומשירו של הזמר-יוצר האמריקאי שאגי אוטיס (אנ'), "Strawberry Letter 23". גם גיי וגם אוטיס קיבלו קרדיט כתיבה בשיר על השימוש בדגימות. לפני הוצאתו הרשמית, השיר דלף לראשונה לאינטרנט ב-15 בדצמבר 2010. מאוחר יותר, יצא השיר כחלק מהפרויקט GOOD Fridays (אנ'), במסגרתו מוציאים אמני חברת התקליטים של וסט GOOD Music שירים בכל יום שישי. השיר זכה לביקורת חיוביות מצד המבקרים. צ'אק אדי מרולינג סטון נתן לשיר דירוג של שלושה וחצי כוכבים ואמר כי השיר "נשמע לא אופייני" לווסט, וכי טייאנה טיילור "מציע חום מצינת הרוח, ובסופו של דבר גולשת למנגינה הנוחה מתוך 'Strawberry Letter'". מאוחר יותר, כלל המגזין את השיר ברשימת "שירי חג המולד הגדולים ביותר של הרוק אנד רול". השיר הגיע למקומות ה-13 וה-3 במצעד השירים מתחת להוט 100 ומצעד שירי ה-R&B/היפ הופ מתחת להוט 100 של הבילבורד בהתאמה, במצעד של 8 בינואר 2011. נכון לאוקטובר 2020, צבר השיר כ-8.7 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. מידע על היצירה "Christmas in Harlem" באתר Discogs מרווין גיי, היט-בוי, שאגי אוטיס, קניה וסט, סיהיי דה פרינס V Exclusive: 'Christmas In Harlem' Producer Hit-Boy Talks Finished New Dipset/G.O.O.D. Music Collaboration, Vibe, ‏2010-12-15 (באנגלית) ACE Repertory, www.ascap.com Andy Greene, Andy Greene, Kanye's Holiday Song 'Christmas In Harlem' Leaks, Rolling Stone, ‏2010-12-15 (באנגלית) Kanye West f. Cam'ron, Jim Jones, CyHi Da Prynce, Pusha T, Big Sean, Musiq Soulchild & Teyana Taylor - Christmas In Harlem | New Hip Hop Music & All The New Rap Songs 2011 | HipHop DX, web.archive.org, ‏2012-12-27 "Christmas In Harlem" - Rolling Stone, web.archive.org, ‏2017-06-21 Andy Greene, Andy Greene, The Greatest Tracks in Holiday History, Rolling Stone, ‏2019-12-18 (באנגלית) Bubbling Under Hot 100 Singles – Issue Date: 2011-01-08, www.webcitation.org Bubbling Under R&B/Hip-Hop Singles – Issue Date: 2011-01-08, www.webcitation.org Christmas In Harlem, נבדק ב-2020-10-16
Hits Made Famous by Country Queens

Hits Made Famous by Country Queens (בעברית: להיטים מאת מלכות קאנטרי מפורסמות) הוא אלבום אוסף של פיי טאקר ושל דולי פרטון. הוא יצא ב-13 באפריל 1963 על ידי Somerset Records. האלבום כולל ארבע גרסאות כיסוי אותם ביצעה טאקר לשיריה של זמרת הקאנטרי פטסי קליין ובנוסף גם שיר מקורי. פרטון שרה שלושה שירים של הזמרת קאתי ולס ובנוסף שתי בלדות מסורתיות ושיר מקורי אחד. ב-11 במאי 2018 האלבום נהיה זמין גם להורדה דיגיטלית. מידע על האלבום Hits Made Famous by Country Queens באתר MusicBrainz האלבום Hits Made Famous by Country Queens באתר אפל מיוזיק Dolly Parton's "Hits Made Famous by Country Queens", ‏1963-04-13 (באנגלית) Hits Made Famous by Country Queens - Faye Tucker | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-20
לוסיאנו סאנצ'ס

לוסיאנו סאנצ'ס (בספרדית: Luciano Sánchez García;‏ נולד ב-24 במאי 1944) הידוע בכינויו ואוה II, הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. לוסיאנו סאנצ'ס נולד ב-24 במאי 1944 בבחאר שבספרד וידוע תחת הכינוי "ואוה II". עם תחילת הקריירה שיחק באלצ'ה אליסיטנו מהליגה השנייה. הוא ערך את הופעתו הראשונה בליגה הבכירה במדי אלצ'ה ב-18 באוקטובר 1964, בה כבש צמד נגד לאס פאלמאס. ואוה כבש בעונת 1965/66 19 שערי ליגה שהקנו לו את תואר הפיצ'יצ'י, היחיד שזכה בתואר זה כשחקן אלצ'ה. כמה חודשים אחר כך הוא גם הפך לשחקן הראשון של הקבוצה שזוכה לשחק בנבחרת ספרד. ואוה היה שותף להגעתה לגמר גביע המלך בשנת 1969, בו הפסידו לאתלטיקו מדריד 1–0. הוא ירד עם אלצ'ה ליגה בעונת 1970/71 ומשם המשיך לשחק איתה עד 1974, אז חתם בדפורטיבו לה קורוניה בה פרש ממשחק שנה אחר כך. לוסיאנו סאנצ'ס, באתר Transfermarkt לוסיאנו סאנצ'ס, באתר BDFutbol לוסיאנו סאנצ'ס, באתר National Football Teams לוסיאנו סאנצ'ס, באתר FootballDatabase.eu
Alone (שיר של אלן ווקר)

Alone (בעברית: לבד) הוא שיר של המפיק המוזיקלי והדיג'יי הנורווגי אלן ווקר. בשיתוף פעולה עם הזמרת השוודית נוני באו, הוא הופץ באופן מסחרי להורדה דיגיטלית ב-2 בדצמבר 2016 ב-27 בדצמבר 2019 יצא לאקרנים חלק שני, בשיתוף פעולה עם אווה מקס "Alone, Pt. II". בהודעה לעיתונות ב-2 בדצמבר אמר ווקר: "מבחינתי Alone עוסק בלכידות". שיר שמשבח את התחושה והנוחות של סולידריות. כשהתחלתי ליצור מוזיקה מעולם לא עמד להיות שום דבר מסוים, אלא ליצור משהו עבור אחרים שיוכלו ליהנות איתי. מה שחוויתי על ידי יצירת מוזיקה ושיתוף אותה עם [אחרים] מדהים." ב-2 בדצמבר 2016 פורסם בערוץ היוטיוב של ווקר וידאו קליפ לשיר. ב-15 בינואר 2019 בשעה 23:00 (שעון לונדון), הוא הגיעה למיליארד צפיות. הקליפ בוחן נושאים של להיות לבד אך מתפתח במהירות למה שנראה כמאמץ קבוצתי של מעריצים של ווקר להיפגש יחדיו. רוב הסרטון צולם בנורווגיה, תוך התמקדות בעיר הולדתו של ווקר ברגן, וכלל צילומים פנורמיים של אטרקציות תיירותיות סמוכות כמו אולריקן וטרולטונגה באודדה. חלקים מסוימים צולמו גם במקומות בולטים באירופה, כולל ברלין, לונדון ופריז. בקשר להפצת הסינגל הרשמי השלישי שלו, הוא הקליט את הקליפ בהר אולריקן באמצע אוקטובר. לשם כך, הוא חיפש והשתמש במעל 100 אזרחי ברגן לתפקידים עליים בהפקה, שנעשתה על ידי חברת ההפקה השוודית Bror Bror. ב-10 בפברואר 2017 פרסם אלן ווקר גרסה אקוסטית של "Alone", בשם "(Alone (Restrung", שנה בדיוק לאחר שפרסם את "(Faded (Restrung". סרטון לירי רשמי של "Restrung" פורסם ב-16 בפברואר. מידע על היצירה "Alone" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Alone" באתר SecondHandSongs "Se Alan Walkers Ulriken-video her. Nå skal den ut til hele verden". Bergens Tidende. נבדק ב-2 בדצמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alone, Pt. II – Single by Alan Walker & Ava Max". Apple Music. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Bergensavisen - Alan Walker viser frem Bergen i ny musikkvideo". www.ba.no. "Alan Walker - Alone". 1 בדצמבר 2016. נבדק ב-2 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Andrew Claps (2 בדצמבר 2016). "Alan Walker Unleashes Beautiful New Heart Melting Single [Must Listen]". {{cite web}}: (עזרה) Alan Walker (10 בפברואר 2017). "Alan Walker - Alone (Restrung)". {{cite web}}: (עזרה) Alan Walker (16 בפברואר 2017). "Alan Walker - Alone (Restrung) - Official Lyric Video". {{cite web}}: (עזרה)
Don't You Want Me

Don't You Want Me הוא סינגל של להקת הסינת'-פופ הבריטית The Human League, שיצא ב-27 בנובמבר 1981. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה פיליפ אוקי, ג'ו קאליס (אנ') ופיליפ אדריאן ורייט (אנ'), והיה הסינגל הרביעי מתוך האלבום Dare (אנ'). זהו השיר המפורסם והמצליח ביותר הלהקה. בבריטניה בשנת 1981 הוא נמכר ביותר מ-1,560,000 עותקים, מה שהופך אותו לסינגל ה-25 המצליח ביותר בתולדות מצעד הסינגלים הבריטי. מאוחר יותר הגיע הסינגל לראש מצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ב-3 ביולי 1982 ונשאר שם למשך 3 שבועות. השיר הפך לסמל של התרבות המוזיקלית בתחילת שנות ה-80 ולקלאסיקה של הגל החדש. מאוחר יותר הוא נכלל ביותר מ-100 אלבומי אוסף. השיר היווה השראה לשיר פרח השכונות של הלהקה הישראלית טיפקס. מידע על היצירה "Don't You Want Me" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Don't You Want Me" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Don't You Want Me" באתר Discogs סרטון השיר "Don't You Want Me" באתר יוטיוב The UK’s Best Selling Singles — ukcharts.20m.com (10.08.2012) פוסט, בדף הפייסבוק של להקת טיפקס, 17 בנובמבר 2014 The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)