ליגת ההגנה האנגלית

ליגת ההגנה האנגלית (או הליגה האנגלית להגנה) (באנגלית English Defence League) בקיצור EDL, היא תנועת מחאה של הימין הקיצוני באנגליה המתנגדת לקיצוניות האסלאמית. הארגון הוקם בלוטון בשנת 2009 על ידי טומי רובינסון, בשעתו חבר מפלגת ה-BNP. המניע המידי להקמתו הייתה מחאה על הפגנות בהן מוסלמים הביעו התנגדות להשתתפות בריטניה בפעילות צבאית באפגניסטן. מקורה של ליגת ההגנה האנגלית היא קבוצה הידועה בשם "הברית העממית של לוטון", אשר נוצרה בתגובה למקרים בהם חיילים בריטיים שחזרו מן המלחמה האפגנית הותקפו בידי מוסלמים באנגליה. אחד האסטרטגים העיקריים של הארגון הוא אלן לייק, אשר ייעץ גם למפלגת הימין הקיצוני. במהלך הזמן בעקבות התנועה הוקמו גם ליגת ההגנה הסקוטית וליגת ההגנה הוולשית. ביולי 2011, הודיע אנדרס בריוויק, שביצע את מתקפת הטרור בנורווגיה על אהדתו והערצתו לליגת ההגנה האנגלית. מהנהגת הליגה להגנה אנגלית נמסר כי אנדרס בריוויק אינו חבר בליגה, וכי הם מגנים את פעולותיו ומעשיו. אולם בדיעבד נודע כי בריוויק היה חבר בליגת ההגנה הנורווגית (Norwegian Defence League), שהוקמה כשלוחה של הליגה האנגלית ומטרותיהן הרשמיות זהות. אירוע זה, יחד עם גזר הדין שניתן לשני חברי הליגה האנגלית, באשמת ניסיון פיגוע טרור במסגד פגעו בדימוי של התנועה. בשנת 2013 מייסד התנועה, טומי רובינסון, עזב אותה בטענה שהפכה קיצונית מדי, והקים תנועה מתחרה בשם פגידה בריטניה (Pegida UK). לאחר עזיבתו, כמות החברים בליגה ירדה בצורה ניכרת והיא החלה להתפצל לארגונים מקומיים. התנועה מתנגדת להתפשטות של האסלאם וחוקיו בבריטניה, כגון החלת חוקי השריעה ולקיצוניות האסלאמית באנגליה. מחקרי שטח שנעשו בקרב חברי הליגה הראו כי אסלאמופוביה וגזענות הן יותר נפוצות בקרב הפעילים הרגילים בשטח, דברים אשר לא יאמרו על ידי מנהיגי הארגון. התנועה מתנגדת לגזענות, ואומרת כי הם מעוניינים למשוך את תמיכתם של אנשים בני כל הגזעים, כל הדתות, כל הזרמים הפוליטיים, וכל סגנון חיים, אחד ממנהיגי הארגון הוא הרב האמריקני נחום שיפרן. חברי הליגה מתנגדים לנאציזם ואף שרפו בעבר דגלים נאציים לאות מחאה. מדיניות התנועה היא מחאה ללא אלימות, ולהפגין בדרכי שלום בערים אנגליות, אך סכסוכים עם מתנגדים מקומיים לתנועה הובילו לאלימות וקטטות רחוב, שבעקבותן באו מעצרים. בהפגנות ה-EDL באנגליה נעשה שימוש תמידי גם בדגלי ישראל, מתוך הזדהות לנוכח האלימות המוסלמית שישראל חווה ותמיכה במלחמה של ישראל נגד האסלאם הרדיקלי. בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן ארגנו חברי הליגה הפגנות רבות לתמיכה בישראל ובפעולות צה"ל, חלק מהן נערכו כאשר מטרים ספורים משם נערכו הפגנות של המוסלמים והשמאל שהפגינו נגד התנהלותה של ישראל במבצע. לאחר שהתנועה הקימה חטיבה שנועדה לגייס יהודים, הוציא ועד שליחי הקהילות, הגוף המייצג הגדול ביותר של יהדות בריטניה, הודעת גינוי. יו"ר הוועד, ג'ון בנג'מין - Jon Benjamin (Jewish leader), הצהיר כי תמיכת הליגה בישראל "ריקה ודו-פרצופית", וכי ארגונו דוחה את האיסלאמופוביה והשנאה שמובעים על ידי הליגה. נתוני החברות בליגה אינם ברורים, לטענתם "אין כרטיס חבר רשמי, או דמי חבר או דמי שימוש באחד מאתרי הליגה באינטרנט", כך גם לא ניתן לערוך רשימות של החברים בליגה ולהדליף אותן לתקשורת. בחודש אוקטובר 2009, דובר הליגה טען כי ישנם אלפי חברים בעשרות סניפים, וכי כ-300 פעילים ותומכים השתתפו בהפגנות תמיכה של קארדיף, סוונסי, לוטון ופורטסמות'. מאז הקמתו הפעילויות העיקריות של הליגה הן בהפגנות רחוב, על פי רוב הפגנות מעין אלה מסתיימות באלימות ומעצרים תכופים של חברי הליגה. הקבוצה עושה ניסיונות נמרצים כדי להשפיע בדיונים על דעת הקהל, אך מנהיג התנועה לשעבר, טומי רובינסון, טען כי אינו מוכן להיכנס לפוליטיקה בעצמו כדי להשפיע, וכי חברי הליגה להגנה אנגלית לא שואפים להיות מפלגה פוליטית. על פי הנהגת הליגה מספר חברי הארגון עומד על 100,000 חברים, אך על פי קבוצת מחקר חיצונית הוערך המספר של 25,000 לבין 35,000 חברי הליגה ותומכיה. חוקרים הראו כי ליגת ההגנה האנגלית היא ארגון יוצא דופן בין ארגוני הימין הקיצוני בבריטניה, וכי היא מבקשת לצרף אליה גם חברים שאינם לבנים, דבר אשר משקף את המציאות בבריטניה. כמו כן מאז הקמת הליגה חברים בה יהודים רבים אשר מוצאים לנכון לשתף פעולה עם הארגון במאבקיהם בקיצוניות האסלאמית. משום שחלקם מרגישים לא בנוח עם לבישת חולצות הארגון המעוטרות בצלבים, הוקמה מחלקה יהודית לארגון אשר סמלה הוא מגן דוד. מדיה וקבצים בנושא ליגת ההגנה האנגלית בוויקישיתוף האתר הרשמי של הליגה EDL. (באנגלית) Stoke-on-Trent mosque arsonists jailed, BBC, 8.12.2011 EDL leader Tommy Robinson quits group, BBC, 8.10.2013 שאול אדר, מה עושים דגלי ישראל ופעילים יהודים בהפגנות ובאירועים של "הליגה להגנה אנגלית"?, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2010