מנחם מנדל מוויטבסק

רבי מנחם מנדל מוִויטֵבְּסְק (ה'ת"צ – א' באייר ה'תקמ"ח; 1730 – 8 במאי 1788) היה מגדולי אדמו"רי החסידות בדור השלישי לבעל שם טוב. עלייתו לארץ ישראל בראשות 300 איש מכונה "עליית תלמידי הבעל שם טוב", והיא נחשבת לעלייה משמעותית באותה העת. נולד בשנת ה'ת"צ (1730) בוויטבסק שבאזור רוסיה הלבנה, בדוכסות ליטא שבאיחוד הפולני-ליטאי. אביו משה היה ממקורבי הבעש"ט, והביא אליו את בנו כבר בגיל תשע. לאחר שגדל התגורר במינסק, והיה מגדולי תלמידיו של המגיד ממזריטש והפיץ חסידות בשליחותו ברוסיה הלבנה ("רייסין") ובליטא (בליטא יחד עם רבי אהרן הגדול מקרלין). לאחר פטירת המגיד חזר לוויטבסק ולאחר מכן עבר להורודוקי הסמוכה. לאחר פטירת המגיד הוכתר למנהיג החסידים ברוסיה הלבנה על פי צוואת המגיד. משפט מפורסם מיוחס אליו: "ברייסין מצאתי לבבות שלמים ובגדים קרועים, הפכתי אותם ללבבות קרועים ובגדים שלמים". יחד עם רבי שניאור זלמן מלאדי ניסה להפגש עם הגאון מווילנה, כדי להניאו מהתנגדותו לחסידות, אך הפגישה לא יצאה לפועל, כיוון שהגר"א מיהר לעזוב את העיר לפני הגעתם. לאחר עלייתו לארץ מילאו את מקומו בהנהגת חסידי רוסיה הלבנה תלמידיו, רבי ישכר בער מליובאוויטש ורבי שניאור זלמן מלאדי. ערך מורחב – עליית תלמידי הבעל שם טוב באדר ה'תקל"ז (1777) עלה לארץ ישראל בלווית שלוש מאות איש, שרובם הצטרפו באמצע הדרך, ובתוכם שני תלמידיו - רבי אברהם מקליסק ורבי ישראל מפולוצק. גם רבי שניאור זלמן מלאדי הצטרף אך חזר בו באמצע המסע ונשאר בחו"ל בהוראתם של רבי מנחם מנדל מוויטבסק ורבי אברהם מקליסק כדי שינהיג את חסידי רוסיה הלבנה. תחילה התגורר בפקיעין, לאחר מכן עבר לצפת אך בשל רדיפות הטורקים והערבים, ועלילה שהעלילו עליו, עבר לטבריה, וייסד בה את היישוב החסידי. יש אומרים שהתיישב בדירתו של ר' שלמה מחלם לאחר שזה עזבה. בהמשך בנה רבי מנחם מנדל מבנה בן שלש קומות שהיה למרכז החבורה החסידית, ובו שהו החסידים בימי מגפת הדבר של שנת 1786. (כיום ישנו במקום כולל אברכים של חסידות קרלין סטולין). הוא כילה את כל כספו על יישוב ארץ ישראל והחזקת עדתו, עד שנפטר עני מרוד. היה בין מקימי קופת מעות ארץ הקודש בנשיאותו של רבי שניאור זלמן מלאדי ולאחריו רבי מרדכי מלעכוויטש שדאגה להעביר כספים מחו"ל עבור היישוב החסידי בארץ ישראל. הוא נפטר בא' באייר ה'תקמ"ח (1788) בטבריה, ונקבר בבית העלמין הישן בטבריה, בחלקת תלמידי הבעש"ט. השאיר בן ובת, רבי משה שנישא ליוכבד בת למשפחה ספרדית ידועה וחשובה, וזיסל אשת רבי דב בער. בשנת התשע"ג שופץ קברו. אישיותו התאפיינה בצניעות רבה. נהג לחתום את איגרותיו בתואר "השפל באמת", גם על מצבתו לא הסכים שיכתבו דברי הלל ושבח, אלא רק את שמו. הרמ"מ ראה לנכון את הצורך לאיחוד הקהילות בעם ישראל בין ספרדים ואשכנזים ואף השיא את בנו לבתו של הרב אבולעפיה מטבריה. רבי מנחם מנדל חיבר מספר ספרים, הידוע ביניהם הוא הספר "פרי הארץ", בספר פירושי פרד"ס על חמשה חומשי תורה על דרך החסידות ובסופו מכתבים (שחלקם כתב רבי אברהם מקאליסק, תלמידו המובהק ויד ימינו) אשר נשלחו אל חסידיו במזרח אירופה. תוכנם של המכתבים כלל דברי שבח וחיזוק חידוש ההתיישבות בארץ ישראל ובטבריה בפרט, בקשות לעזרה ולתמיכה כלכלית, וכן הוראות להנהגת החסידים שהשאיר מאחוריו. ספריו הנוספים הם "פרי העץ" ו"ליקוטי אמרים". אשתו שימא. בנו משה. נפטר בשנת תקס"א 1801, (אשתו סניורו יוכבד בת שרה רבקה לאה אבולעפיה מירושלים. הם התחתנו תקל"ח - 1778). צאצאיהם: 1. לאה זיסל. 2. שמואל שהיה חתן של מרים בת ר' נחמן מברסלב ששהה אז בא"י. (התארסו בשנת תקנ"ט - 1798, אך החתן נפטר לפני חתונתו). בתו זיסל. אשת דב בער בן עזריאל. (נפטרה צעירה והשאירה שני יתומים, תינוק בן חצי שנה {נפטר בילדותו} וילדה ששמה בריינא שהייתה בת שבע שנים אותם גידל אחיה משה, כי אביהם שהתאלמן יצא לחו"ל להינשא בשנית) החוקרת מור אלטושלר בספרה "הסוד המשיחי של החסידות" בעמוד 306 אודות משפחתו וצאצאיו של ר' מנחם מנדל מויטבסק טוענת, שלפי המכתבים שנמצאו, היו לר' מנחם מנדל מויטבסק 2 חתנים. אך נפתלי אהרן וקשטיין חוקר אילנות היוחסין טוען כנגד בפורום 'אוצר החכמה', שאין הדבר נכון. מנחם זיגלבוים, "מרומם ואיש עליה", מאי 2006. מנחם שטרן, "בין הכרזת כורש להצהרת בלפור- שיבת ציון הקדומה והמחודשת", ש. פרידמן, 2006. ש"י קרויטנר, חסידים בגליל, ראובן מס, ה'תשמ"ה. אהרן סורסקי, יסוד המעלה, הוצאת זיותנים, בני ברק, תשנ"א. שלום דובער לוין, תולדות חב"ד בארץ הקודש, קה"ת. מנחם מנדל גרליץ, אבות החסידות בארץ הקודש. ד"ר מור אלטשולר, עץ משפחה מדיה וקבצים בנושא מנחם מנדל מוויטבסק בוויקישיתוף ספריו מנחם מנדל מוויטבסק, לקוטי אמרים, באתר היברובוקס מנחם מנדל מוויטבסק, פרי הארץ, באתר היברובוקס מנחם מנדל מוויטבסק, פרי עץ (ז'יטומיר תרל"ד) מנחם מנדל בן משה (1730–1788), מויטבסק, דף שער בספרייה הלאומית אודותיו יסוד המעלה - סרטון אודותיו של אולפני 'ראות טובה' מנחם מנדל מוויטבסק, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" מרדכי מרגליות (עורך כללי), "מנחם מנדל מוויטבסק", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1038-1037, באתר היברובוקס דוד הלחמי, רבי מנחם מנדל ברבי משה מוויטבסק, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קס"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) אברהם כהנא, ‏ר' מנחם מנדיל מוויטבסק בעל פרי הארץ, מתוך "ספר החסידות", ורשה תרפ"ב, באתר "דעת" הרב אליעזר מלמד, החסידות עולה לארץ ישראל, פורסם בעיתון בשבע, גיליון 441, א' באייר ה'תשע"א. רבי מנחם מענדיל מוויטבסק, באתר "MyTzadik" על ר' מנחם מנדל מוויטבסק, באתר ישיבה האדמו"ר רבי מנחם מנדל מוויטבסק זצ"ל, באתר Tog צאצאיו בפורום אוצר החכמה. (ראו גם בקישור לפורום אוצר החכמה) שופץ קברו של רבי מנחם מענדל מויטבסק בטבריה. אתר שטורעם.נט. מקור קטע זה: ספר "הסוד המשיחי של החסידות" של מור אלטשולר, עמוד 306, פרק משפחתו של ר' מנחם מנדל מוויטבסק.