laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דברה תבור

דברה תבור (בגעז: ደብረ ታቦር - "הר תבור", על-שמו של ההר המקראי) היא עיר במחוז דרום גונדר במדינת אמהרה שבאתיופיה. העיר שוכנת בגובה של 2,706 מטרים מעל פני הים, במרחק של 53 ק"מ מזרחית לאגם טאנה. היא נמצאת על כביש הרוחב המרכזי שבצפון אתיופיה, וכ-12 ק"מ מצפון לה שוכן שדה תעופה קטן. בשנת 2005 הוערכה אוכלוסייתה בכ-39,000 תושבים. העיר משמשת כיום כמרכז מסחרי וחקלאי לסביבתה, ולמרות שרידי ארמונות וכנסיות ששרדו בתחומה ובסביבתה, היא שוכנת מחוץ לנתיבי התיירות המרכזיים של צפון אתיופיה. העיר נוסדה בידי ראס עלי הראשון לקראת סוף המאה ה-18, או על ידי ראס גוגסה בתחילת המאה ה-19. כך או כך היא שמשה כמעוז שלטוני והוקמו בה כנסיות וארמונות. ב-1853 העיר נהרסה על ידי צבא לסתה, ושוב ב-1842 על ידי דאג'אזמץ' היילה מריאם. ב-1853 העלה תוודרוס השני (בטרם היה לקיסר) את העיר באש; אך שנתיים לאחר מכן, ב-1855, הוא קבע בה את בירתו, ונישל בכך את גונדר ממעמד זה. ב-1867 נחלש מעמדו של תיאודורס השני, הוא נאלץ לעזוב את העיר ויחד עמו עברה הבירה לאמבה מריאם. אולם דברה תבור שבה ושמשה כבירת הקיסרות בימיו של יוהנס הרביעי. כשהקיסר שהה בעיר, יכולה הייתה אוכלוסייתה להגיע לכ-30,000 תושבים. בזמנים אחרים, היא הצטמצמה כדי 5,000 איש בלבד. האיטלקים כבשו את העיר ב-28 באפריל 1936, במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ופיתחו אותה. בין היתר הם סללו את הכביש הארצי החוצה אותה ממזרח למערב. התקפות של אנשי גרילה אתיופים אשר נמשכו משך חודשים, הביאו בסופו של דבר לכניעת האיטלקים ב-6 ביולי 1941, ולהשתלטות הצבא הבריטי על העיר. בספטמבר 1975 השתלטה על העיר קבוצה של בעלי אדמות אשר התנגדו לחונטה הצבאית האתיופית, אולם כוחות הממשלה רכשו מחדש את השליטה בדברה תבור תוך כחודש. בדצמבר 1989 כבשה החזית העממית לשחרור תיגראי את העיר, ולפי דיווחים סותרים של כוחותיה ושל כוחות הממשלה היא עברה מיד ליד מספר פעמים אגב קרבות עקובים מדם. מצב הלוחמה הסתיים עם סיום מלחמת האזרחים האתיופית ב-1991. מדיה וקבצים בנושא דברה תבור בוויקישיתוף תמונות מדברה תבור
זלמן סנדר כהנא שפירא

הרב שלמה זלמן סנדר כהנא שפירא (תרי"א 1850/1851– כ"ט בשבט תרפ"ג 15 בפברואר 1923) שימש עד עלייתו לארץ ישראל כרבה של העיירה קרינקי בפולין. זלמן סנדר נולד ליעקב (יענקלי וולוז'ינר). סבו הרב משה כהנא שפירא, נישא לרלקה בתו של הרב חיים מוולוז'ין. בשנת תרפ"א (1921) עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת שערי חסד שבירושלים. הרב זלמן סנדר היה מפורסם כגאון וכצדיק שברכותיו מתקיימות. כמו כן היה מלחין שירים וכן נוסחאות (נעימות) לתפילה, חלקם מושרים עד היום בישיבות ובבתי הכנסת הליטאיים המתפללים בנוסח ישיבת חברון. בשנת תרמ"ה התמנה לרבה של מילטש (מלאץ, מאלטש בעגה הרבנית המקובלת) והקים בה את ישיבת "ענף עץ החיים". בשנת תרס"ג עזב את הישיבה והעיירה עקב רוח ההשכלה והציונות במקום, והחל לכהן כרבה של קרינקי, ובמקומו מונה הרב שמעון שקופ, שעזב אף הוא לאחר 4 שנים. אחד התלמידים הראשונים בישיבת ענף עץ חיים היה הרב איסר יהודה אונטרמן, שהיה ילד בן 12. בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהתקרבה החזית לקרינקי, נדד עם ישיבתו לטולה שבפנים רוסיה. בתום המלחמה, עברה קרינקי לשלטון פולין, אך הרב זלמן סנדר החליט לעלות לארץ ישראל. הוא התיישב בשכונת מאה שערים בירושלים, ובה חי עד פטירתו ביום חמישי כ"ט בשבט תרפ"ג. חידושי תורתו על סדר נשים וסדר קדשים יצאו בשם "חידושי הגרז"ס", על ידי מפעל תורת חכמי ליטא שעל ידי מכון ירושלים, ירושלים תשנ"ג. לימד תלמידים רבים מבני ליטא. מבין תלמידיו המפורסמים היו הרב יעקב קמינצקי ראש ישיבת תורה ודעת שבברוקלין, והרב איסר יהודה אונטרמן, לימים הרב הראשי לישראל. הרב זלמן סנדר הוא צאצא של רבי חיים מוולוז'ין. רעייתו צאצאית של רבי אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא בעל יסוד ושורש העבודה. הרב אברהם דוב כהנא שפירא, רבה של קובנא מחבר שו"ת דבר אברהם, נפטר בגטו קובנה הרב יעקב כהנא שפירא, מחבר הספר "נאות יעקב" הרב חיים שפירא הכהן בן-ציון אייזנשטט, הרב ר' אלכסנדר סענדר כהנא–שפירא, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ד, עמוד 20, באתר היברובוקס מ. צינוביץ, רבי זלמן סנדר כהנא-שפירא ז"ל, הצופה, 12 במרץ 1948 (פורסם שוב בספר קוברין, תל אביב תשי"א, עמ' 233–236) isheiisraeladmin, רבי זלמן סנדר כהנא שפירא, באתר אישי ישראל, ‏2019-08-15 כמו 'ובשופר גדול יתקע' ו'מה נאמר לפניך'. ירחון בית יעקב. יונתן רוזנבלום, רבי יעקב, תרגם הרב נתן קמנצקי, ירושלים תשנ"ז, עמ' 80. שער ספר נאות יעקב Haim Shapiro (-abt.1925) | WikiTree FREE Family Tree, www.wikitree.com (באנגלית)
מי הזיז את הגבינה שלי?

מי הזיז את הגבינה שלי? הוא ספר מוטיבציה ועזרה עצמית מאת ספנסר ג'ונסון שפורסם ב-1998 והפך לרב-מכר עולמי. הספר נכתב בצורת אגדה הממחישה עקרונות העוסקים בהתמודדות עם שינוי וניתנים ליישום במיוחד בעולם העסקים. עלילת הספר מספרת על מייקל, המרצה בפני בני מחזורו, ומספר על ליבוט, חיבוט, רצרצן ורחרחן - שני עכברים ושני גמדים ("זעירונים"), המחפשים אחר גבינה שהוזזה ממקומה הקבוע - שינוי שנוצר בחייהם, ומייצגים ארבע גישות שונות להתמודדות עם שינוי זה. העכברים מתרוצצים במבוך בו הם נמצאים כדי למצוא גבינה אחרת, והזעירונים ממתינים באותו מקום בתקווה שהגבינה תשוב לשם. עם הזמן הם נעשים רעבים, ולבסוף אחד מהם אוזר אומץ ויוצא לחפש אחר גבינה חדשה במבוך. החיפוש אחר הגבינה מוצג כמטפורה לחיפוש אחר האושר. עולים עקרונות כגון: חשיבות ההבנה ששינויים מתרחשים לעיתים קרובות בעולם העסקים ובחיים בכלל, הישארות במקום ואי קבלת השינוי לא תוביל לאושר, אלא כדאי להניח לעניין ולהתקדם הלאה תוך קבלת המציאות החדשה, כדי שניתן יהיה למצוא נתיב חדש להתפתחות, לא לפחד להתנסות בו, ואף ליהנות מהשינוי שנוצר. עקרונות אלו מודגשים בספר באמירות כגון: "כשיש לך גבינה אתה מאושר", "אם אינך משתנה אתה עלול להיעלם", "תנועה בכיוון חדש מסייעת במציאת גבינה חדשה", "אמונות ישנות לא מובילות לגבינה חדשה" ועוד. הספר נמכר ב-23 מיליון עותקים ברחבי העולם ותורגם ל-42 שפות. בעברית יצא הספר בהוצאת "פקר" ובהוצאת מטר; הספר יצא בהוצאת פקר גם בגרסה לילדים. יחד עם ההצלחה הגדולה, יש המשמיעים ביקורת על הספר כמעביר מסר קפיטליסטי נצלני. לפי טענות אלה, מוטב לעכבר, שנמשל לאדם הפשוט במבוך, לקבל כל שינוי בהבנה והכלה ולהמשיך הלאה ללא תלונות. כך ימשיך מעגל העבודה על גבו של העכבר הפסיבי, שיקבל בהבנה ובהכלה כל שינוי לרעה. אתר האינטרנט הרשמי של מי הזיז את הגבינה שלי? (באנגלית) Who Moved My Cheese?‎, אתר הסרט - לא זמין, אך יש וידאו כאן עכברי כל העולם התאחדו, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2003 זאב גלילי, "מי הזיז את הגבינה שלי" – האם זו האסטרטגיה שמנחה את צה"ל, 2 במאי 2000 מי הזיז את הגבינה שלי?, באתר OCLC (באנגלית)
איגרת אתנסיוס

איגרת אתנסיוס ה-39 (Epistola Athanasius) הייתה המסמך שקיבע (נגזרות המילים הלועזיות קאנוניזציה של כתבים - kanonizomena) את רשימת 27 הספרים שנכללו בברית החדשה. עד תקופתו של אתנסיוס, הבישוף של אלכסנדריה, היו רשימות שונות של הספרים שנחשבו כספרי הקודש הנוצריים. בשנת 367 כתב אתנסיוס איגרת ובה מנה את הספרים הקדושים (כלומר, הספרים שנכללים רשמית בברית החדשה) והספרים החיצוניים (בשורות אפוקריפיות). הירונימוס ואוגוסטינוס קיבלו את רשימתו של אתנסיוס, הרשימה התקבלה בקונציל היפו כמחייבת ואושרה בקונציל קרתגו והיא תקפה עד היום. בין הספרים החיצוניים שאישר: ספר יהודית, ספר טוביה, "ההוראה של תריסר השליחים" (Διδαχή), "הרועה של הרמס", חכמת שלמה, בן סירא. השערת שני המקורות מסמך ה-Q ביבליה קונציל 12 השליחים קאנוניזציה (קדושים נוצרים) Carter Lindberg,. A Brief History of Christianity. Blackwell Publishing ,2006, pp: 15. David Brakke, "Canon Formation and Social Conflict in Fourth Century Egypt: Athanasius of Alexandria's Thirty Ninth Festal Letter," in Harvard Theological Review 87 (1994) pp: 395 - 419. ד"ר דן יפה מדוע אימצה הנצרות את הספרים החיצוניים? מאוריסיו אזרצקי הברית החדשה 367 Athanasius Defines the New Testament
פרישמן

פרישמן (גרמנית: Frischmann) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי נפוץ שמקורו בגרמנית ופירושו אדם רענן. האם התכוונתם ל... דוד פרישמן – משורר, סופר ועיתונאי עברי, מחלוצי הספרות העברית המודרנית רחוב פרישמן – רחוב בתל אביב, הנקרא ע"ש דוד פרישמן ג'סטין פרישמן (Frischmann) – זמרת וגיטריסטית אנגלייה יהודייה, בעבר סולנית להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטי "Elastica" דן פרישמן (Dan Frischman) – שחקן יהודי-אמריקאי, הידוע בגילום דמויות של "חנונים" יז'י פרישמן (פו') – אורולוג יהודי פולני עמוס פרישמן – כדורסלן עבר ישראלי
אבן בוחן (הערכה)

אבני בוחן הן סט של יהלומים שבו משתמשים לקביעת צבע של יהלום בתהליך השוואתי. אבני הבוחן (master stones) נועדו לצורכי בדיקה והשוואה בצורה המדויקת ביותר. הבדיקה נעשית תוך שימוש ברקע לבן בלתי מבריק ואור לבן (day light) ללא זריחה. אבני המאסטר נבחרות בקפידה בהתאם לקריטריונים הבאים: צבע: ברמת הצבע הנכונה ללא גוני לוואי. זריחה: אבני בוחן חייבות להיות ללא זריחה. ניקיון: דרגה של SI1 ומעלה. פרופורציות: בעלות פרופורציות סבירות ולא חריגות. משקל: מינימום 0.30 קרט, בגדלים של 0.45-0.40 עם סטיות של עד 10% ביניהן. בדיקת צבע ביהלומים
החלטה 446 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 446 היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שנתקבלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-22 במרץ 1979, והיא עוסקת בבנייה הישראלית בשטחים שנכבשו על ידה במהלך מלחמת ששת הימים; יהודה ושומרון, רצועת עזה, מזרח ירושלים ורמת הגולן. ההחלטה התקבלה פה אחד מלבד המדינות שנעדרו מההצבעה: נורווגיה, ארצות הברית ובריטניה. ההחלטה קובעת כי למדיניות והבנייה הישראלית בשטחים אין כל בסיס חוקי ומהווים מכשול חמור לשלום מקיף, הוגן וארוך טווח במזרח התיכון. מועצת הביטחון הדגישה שוב את הצורך בשלום הוגן ארוך טווח במזרח התיכון. מועצת הביטחון נחושה בדעתה כי למדיניות והבנייה הישראלית בשטחים אין כל בסיס חוקי ומהווים מכשול חמור לשלום מקיף, הוגן וארוך טווח במזרח התיכון. מועצת הביטחון גינו את אי ציותה של ישראל להחלטות מועצת הביטחון 237 מ-14 ביוני 1967, 252 מ-21 במאי 1968 והחלטה 298 מ-25 בספטמבר 1971. קוראת לישראל פעם נוספת, ככוח הכובש של שטחים אלו, לציית לאמנת ז'נבה הרביעית מ 1949 ולהימנע מפעולות העלולות לשנות ולהשפיע על המאזן הדמוגרפי של האוכלוסייה בשטחים כולל מזרח ירושלים. ובאופן ספציפי, לא להעביר אוכלוסייה משטחי ישראל אל השטחים שנכבשו. החלטה 452 של מועצת הביטחון של האו"ם החלטה 465 של מועצת הביטחון של האו"ם נוסח של החלטה 446 באנגלית, באתר האו"ם. סריקה של ההחלטה.
החלטה 452 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 452 היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שנתקבלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-20 ביולי 1979, והיא עוסקת בבנייה הישראלית בשטחים שנכבשו על ידה במהלך מלחמת ששת הימים ; יהודה ושומרון, רצועת עזה, מזרח ירושלים ורמת הגולן. ההחלטה התקבלה פה אחד מלבד ארצות הברית שנעדרה מההצבעה. ההחלטה התקבלה כתוצאה מוועדה שהוקמה לחקור את עניין ההתנחלויות אחרי שהחלטה 446 של מועצת הביטחון של האו"ם התקבלה. בהחלטה 452, מועצת הביטחון מגנה את חוסר שיתוף הפעולה של ממשלת ישראל עם הוועדה והביעה את דאגתה ממדיניותה של ישראל בנוגע להמשך הבנייה הישראלית בשטחים כיוון שלמדיניות זו "אין כל בסיס חוקי ומפרה את אמנת ז'נבה הרביעית הדואגת לרווחתם של אוכלוסייה אזרחית בזמן מלחמה." "מועצת הביטחון קוראת לממשלת ישראל ולתושביה להפסיק באופן דחוף את ההקמה, התכנון והבנייה של התנחלויות בשטחים שנכבשו במהלך מלחמת ששת הימים כולל בירושלים המזרחית". הנוסח האנגלי של החלטה 452, באתר האו"ם. (הקישור אינו פעיל, 30 ביולי 2022)
Clocks

Clocks הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית, קולדפליי. הוא נכתב על ידי כל חברי הלהקה, ויצא בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלה, A Rush Of Blood To The Head. השיר בנוי סביב ריף פסנתר חוזר, והוא כולל מילים נסתרות לגבי ניגודיות ונושאים שונים. Clocks זכה בפרס גראמי בקטגוריית "הקלטת השנה", והוא נחשב לאחד משיריה המצליחים ביותר של הלהקה. Clocks זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית, כשרוב חוות הדעת היו חיוביות והתמקדו במנגינת הפסנתר שבשיר. השיר, ששוחרר בבריטניה בתור הסינגל השלישי ובארצות הברית בתור הסינגל השני מהאלבום, הגיע בשיאו למקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-29 במצעד הבילבורד הוט 100. Clocks הגיח לאלבום בשלב מאוחר של הפקתו. סולן הלהקה, כריס מרטין, נכנס לאולפן ההקלטות בשעת לילה מאוחרת, ולדבריו צץ במוחו ריף שכתב וניסה על פסנתר. לדבריו, השיר הושפע בהשראת להקת הרוק מיוז. בסוף השיר ישנה מנגינת גיטרה שהוסיף ג'ון באקלנד לרצועה הבסיסית. לפני כתיבת השיר, הלהקה הכינה כבר 10 שירים לאלבום וחשבו שזה מאוחר מדי להכלילו באלבום, לאחר שהיה כמעט גמור. לכן הלהקה הקליטה גרסת דמו ל-Clocks ולבסוף החליטה להוסיפו לאלבום A Rush Of Blood To The Head. השיר זכה להצלחה מסחרית רבה, והופיע במספר רב של פרסומות, סרטים, ותוכניות טלוויזיה, ביניהן בפרומו לחזרתו של כוכב ה-WWE האמריקאי, קורט אנגל. השיר הופיע גם בסרט הדרמה האירי, In America. השיר הופיע גם בסדרת הטלוויזיה הדרמה-רפואית, ER, והופיע גם בסדרת הדרמה האמריקאית, הסופרנוס. השיר הופיע גם בתוכנית הטלוויזיה משמרת שלישית, ובסרט ג'ונגל סיטי. לשיר נעשו מספר רמיקסים. בין האמנים שיצרו רמיקסים הם רויקסופ, דיפ דיש וברנדי נורווד, שסמפלה את מנגינת הסינגל בשירה, Should I Go. ל-Clocks נוצר גרסת כיסוי רמיקס שנכללה במשחק "Dance Dance Revolution Hottest Party" של קונסולת ה-Wii. השיר נכלל באלבום ההופעה של הלהקה, Live 2003 בשנת 2003, ובשנת 2009 ביצוע של השיר בהופעה חיה נכלל באלבום ההופעה של הלהקה, LeftRightLeftRightLeft. מידע על היצירה "Clocks" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Clocks" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Clocks" באתר Discogs סרטון השיר "Clocks" באתר יוטיוב הקליפ לשיר באתר יוטיוב.
השבחת יהלומים

השבחת יהלומים היא פעולה שבה מראה היהלום משופר, על מנת לשפר את סיכוייו להימכר. למרות זאת, יהלום שלא עבר טיפול השבחה שווה יותר, כספית, מיהלום שעבר השבחה. את ההשבחה עושה במעבדה גמולוגית מומחה בתחום הגמולוגיה, בעזרת ציוד מיוחד. קיימת חובת גילוי נאות לצרכן, בעת המכירה, לגבי כל טיפול השבחה שנעשה ליהלום. טיפולי ההשבחה התפתחו במהלך השנים, וכיום כוללים טיפולים לשיפור ניקיון היהלום וטיפולים לשיפור צבע היהלום. טיפולים לשיפור הניקיון כוללים: "טיפול גלצים" - מילוי שברים ביהלום בחומר בעל תכונות אופטיות דומות ליהלום, וכך להקנות לו מראה עדין יותר. "קידוח לייזר" - יצירת צינור קידוח בעזרת לייזר, אל פגם כלשהו ביהלום, על מנת להלבין פגם כהה בעזרת חומצות "קידוח מיוחד KM" - שימוש בלייזר שלא משאיר צינור קידוח "הרתחה" - שימוש בחומצות וחום כדי לנקות ולהלבין לכלוכים חיצוניים או פנימיים טיפולים לשיפור הצבע כוללים: צביעת האבן הקרנות רדיואקטיביות - חשיפת היהלום לאנרגיה אטומית שגורמת לו לפתח צבע "HPHT" - תהליך שחושף את היהלום ללחץ וטמפרטורה גבוהים, שגורמים ליהלום לשנות את צבעו Diamond color treatments and identification
הודו-חתית

בתורת הלשון, המונח הודו־חתית מתייחס למשפחת שפות משוערת. עיקר הסברה הוא בגריסה כי השפות האנטוליות נתפלגו מהשפה הפרוטו־הודו־אירופית במידה ניכרת של זמן לפני התפלגות יתר השפות ההודו־אירופיות. המונח איינו מדויק מילולית: הקידומת הודו איננה מתייחסת לענף ההודו־ארי, כי אם מייצגת את המשפחה ההודו־אירופית באופן כללי. כמו כן, הסיומת חתית מתייחסת לשפות האנטוליות ככלל, ולא לשפת החתים, היא הנשילי. מוסכם בין רוב החוקרים כי ענף השפות האנטוליות נפרד מיתר השפות ההודו־אירופיות מוקדם מיתר ענפי השפה. אף על פי כן, תאריך פילוג זה נתון לוויכוח. תאריך הפילוג המקובל על רוב החוקרים הוא סביב ל־4000 לפנה"ס, (בהתאם לההיפותזה הקורגנית. חסידי התאוריה ההודו־חתית, מנגד, טוענים כי הפילוג נערך, לכל המוקדם, ב־7000 לפנה"ס. בהקשר זה, שפת־הפרוטו להודו־חתית תקרא פרוטו־הודו־חתית, ושפת־הפרוטו של יתר השפות לפני הפילוג העוקב (כפי הנראה, פילוג השפות הטוכריות) תקרא פרוטו־הודו־אירופית. התאוריה לא נוגדת את הקשר הגנטי בין דוברי השפות האנטוליות לדוברי השפות ההודו־אירופיות. הודו-חתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המוזיאון האמנותי של דרבי

המוזיאון האמנותי של דרבי (אנגלית: Derby Museum and Art Gallery) הוקם בשנת 1879, יחד עם הספרייה המרכזית, בבניין חדש, מעוצב על ידי ריצ'רד ניל פרימן, וניתן לעיר דרבי על ידי מייקל תומאס בס, מבשל בירה שגר בדרבי. האוסף כולל גלריה שמציגה את הציורים של יוסף רייט של דרבי. תערוכות נוספות מכילות ארכאולוגיה, היסטוריה של הטבע, גאולוגיה ואוספים צבאיים. הגלריה לאמנות פתוחה מאז 1882. המוזיאון החל לפעול עם הקמתה של החבורה למוזיאון והיסטוריה טבעית בעיר דרבי והמחוז, ב-10 בפברואר 1836. היא הייתה חברה פרטית שמומנה על ידי חבריה. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון האמנותי של דרבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון האמנותי של דרבי (באנגלית)
האדם החושב

האדם החושב או ההוגה (בצרפתית: Le Penseur) הוא אחד הפסלים המפורסמים ביותר של הפסל אוגוסט רודן. הפסל מתאר אדם יושב שקוע במחשבות עמוקות, והוא עשוי ברונזה. תחילת הבנייה של גרסה מוקטנת של הפסל החלה ב-1880, סיום בניית הגרסה הגדולה היה ב-1902, ושנתיים לאחר מכן, ב-1904, יצא הפסל לתצוגה לציבור. רודן קרא לו "דנטה החושב" אבל השם המקובל לפסל הוא "האדם החושב". הפסל הוזמן על ידי המוזיאון הצרפתי לאמנויות בפריז מתוך מטרה שיהווה חלק משער גדול המבוסס על "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי. "האדם החושב" אמור היה לשבת אל מול "שערי הגיהנום", בעודו חושב על יצירתו. גרסתו המוקטנת של הפסל מהווה חלק מהיצירה "שערי הגיהנום" ועומדת בראשו. מעל עשרים יציקות של הפסל, בגדלים שונים, נמצאות במוזיאונים ובאתרים שונים ברחבי העולם. פסל אחד מוצב מעל קברו של רודן בעיר מדון (Meudon) ליד פריז. בישראל הוצבה יציקה כזאת, מעשה ידי הפסל האיטלקי הנודע ארנלדו פומודורו. היצירה נרכשה על ידי איש העסקים הישראלי יהודה זיסאפל, מבעלי קבוצת רד-בינת, והוא ממוקם בכניסה לאחד מבנייני הקבוצה ברמת החיל בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא האדם החושב בוויקישיתוף פרויקט האדם החושב האדם החושב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הצלב הדרומי

המונח "צלב הדרום" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו צלב הדרום (פירושונים). הצלב הדרומי היא קבוצת הכוכבים הקטנה ביותר, אבל גם בין המפורסמות ביותר. בעולם היא בדרך כלל נקראת "הצלב" בפשטות, אולם לפעמים היא נקראת "הצלב הדרומי" (כמו בעברית) כדי להבדילה מהצלב הצפוני - קבוצת ברבור. כיום היא נמצאת מעל קו האופק רק מדרום לקו רוחב 26 צפון. קבוצת הכוכבים גובלת בדרומה בקבוצת זבוב ובשלושת צידיה האחרים מוקפת בקבוצת קנטאור. מאחר שבשמי חצי הכדור הדרומי אין "כוכב דרום" (כמו "כוכב הצפון" בשמי חצי הכדור הצפוני. σ באוקטנט הוא הכי קרוב לקוטב, אבל חיוור מכדי לשמש לניווט), הכוכבים α בצלב דרומי ו-γ בצלב דרומי משמשים לעיתים קרובות למציאת הדרום. עקיבה אחר הקו שעובר דרך שני הכוכבים, למרחק של בערך פי 4.5 מהמרחק שבין הכוכבים, מביא לנקודה קרובה לקוטב השמימי הדרומי. נקודה זו נמצאת בקרוב במפגש של הקו האמור עם האנך שעובר דרך מרכז הקו המחבר את אלפא קנטאורי (α בקנטאור) והדר (β בקנטאור). על אף הדעה הרווחת שהצלב הדרומי הופכי לדובה הגדולה, אין זאת כך: באזורים טרופיים, בין אפריל ליוני, ניתן לראות את הדובה הגדולה נמוך בצפון ואת הצלב הדרומי נמוך בדרום. קבוצת הצלב הדרומי הופכית לקבוצת קסיופאה. מדרום לקו רוחב 34° דרום ניתן לראות את הצלב הדרומי בשלמותו תמיד. צופים חסרי ניסיון מזהים לפעמים בטעות את האסטריזם דמוי צלב, הנוצר מהכוכבים אוויור, אספידיסקה, δ במפרש ו-מרקב, כצלב הדרום, למרות שצירו הראשי הוא בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח וטעות זו עלולה לגרום לזיהוי שגוי של כיווני השמים. מערכת הכוכבים מורכבת מארבעה כוכבים בולטים: הראשון שבהם הוא אקרוקס (α בצלב הדרומי). הוא כוכב כפול שמרחקו 270 שנות אור ממערכת השמש. בהירות נראית הכוכב הבהיר מבין השנים היא 0.77, ובהירות השני היא 1.73 הכוכב השני בצלב הוא מימוזה (β בצלב הדרומי) הוא כוכב בהיר מטיפוס ספקטרלי B.בהירותו: 1.25. הכוכב השלישי גקרוקס (γ בצלב הדרומי) הוא כוכב כפול: הבהיר נמצא בשלב של ענק אדום ובהירותו 1.59, ובהירות החיוור היא 6.42. הכוכב הרביעי בצלב - δ בצלב הדרומי חיוור הרבה יותר עם דרגת בהירות 2.8. הקבוצה גם מכילה את הכוכב החיוור (בהירות 7) HD 108147 שיחודו בכך שמסביבו חג כוכב לכת. קבוצת הצלב הדרומי (כלומר חמשת הכוכבים הבולטים ביותר בה:α ,β, γ, δ ו-ε בצלב דרומי) מופיעה בדגלי מדינות רבות בחצי הכדור הדרומי: אוסטרליה, ניו זילנד (בלי ε), ברזיל (כמו גם בדגל מדינת המחוז גויאס), פפואה גינאה החדשה, וסמואה, ובמדינות והטריטוריות האוסטרליות ויקטוריה, טריטוריית הבירה האוסטרלית, הטריטוריה הצפונית ואיי קוקוס. ערך מורחב – גלריית דגלי צלב הדרום ערפילית שק הפחם שבקבוצת הצלב הדרומי, שהיא ענן של גז ואבק החוסמים את אור הכוכבים שמאחוריו, היא ערפילית הבליעה הבולטת ביותר בשמיים. עוד גרמי שמים עמוקים בצלב הדרומי הוא הצביר הפתוח NGC 4755, הידוע גם כקופסת היהלומים וכצביר K בצלב דרומי, שהתגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי ב-1751-1752. הצביר במרחק 7,500 שנות אור מכדור הארץ ומורכב מבערך 100 כוכבים בשטח של 20 שנות אור בערך. בגלל נקיפת ציר כדור הארץ, ניתן היה לראות את הכוכבים שמרכיבים את הצלב הדרומי מאגן הים התיכון בימי קדם, לכן הם היו מוכרים לאסטרונומים היוונים. עם זאת, לא התייחסו לכוכבים אלו כקבוצה נפרדת, אלא כאל חלק מקבוצת קנטאור. סיווגה של הצלב הדרומי כקבוצת כוכבים נפרדת בדרך כלל מיוחס לאסטרונום הצרפתי אוגוסטין רויה ב-1679. עם זאת, הקבוצה הייתה ידועה בצורה זו עוד לפני כן. הצלב הצפוני ‏ המכתב שבו תיארו לראשונה את הצלב הדרומי תמונה של הקבוצות צלב דרומי, זבוב ותורן הספינה הצלב הדרומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יוסף סרצ'וק

יוסף סרצ'וק (בפולנית: Józef Serczuk, ‏1919 – 6 בנובמבר 1993) היה מפקד יחידת פרטיזנים יהודים באזור לובלין שבפולין במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה העיד במשפטים נגד הנאצים וקיבל על כך הוקרה מיוחדת ממדינת ישראל. לאחר הכיבוש הגרמני, נשלח יוסף סרצ'וק ואחיו דוד לעבודות כפייה במחנה סקרז'יסקו קמיינה ולאחר מכן הועברו לעבודות כפייה בעיר חלם. ב-1941 נודע להם שאביהם וחלק מבני משפחתם נרצחו בגטו וכי אימם ואחותם הועברו לגטו ולודבה. בניסיון להציל את בני משפחתם, ברחו האחים לוולודבה, אך כמעט מיד לאחר שהצליחו להגיע ולמצוא את הבית בו שהו בני משפחתם, פשט הגסטפו על הגטו ושלח, בין היתר, את כל בני משפחת סרצ'וק למחנה סוביבור ברגל, מרחק של כ-10 קילומטרים. בהגיעם לסוביבור, נשלחו הנשים לתאי הגזים, בעוד הגברים נשלחו לעבודות כפייה. לאחר יום אחד במחנה, נמלט יוסף יחד עם אחיו ליער קרוב ויחד עם בורחים נוספים הוא ייסד שם גרעין של קבוצת פרטיזנים. במהלך המלחמה, הקבוצה בהנהגתו קלטה יהודים שברחו מהגטאות שבסביבה וממחנה סוביבור. בין חברי הקבוצה היה גם הסופר דב פרייברג. לאחר השחרור הסובייטי ב-1945 התגייס דוד לצבא הפולני, והתקדם במהירות בדרגות הקצונה. ב-1948 הוא נרצח באכזריות בלובלין בידי נאו-נאצים פולנים. עם סיום המלחמה לקח יוסף חלק בפעילות לאיתור פושעי מלחמה נאצים נמלטים באירופה, ושימש כעד במשפטי נירנברג. לאחר מכן חזר לפולין והגיש בקשה להגר לישראל, אך נענה בסירוב. ב-1950 קיבל דרכון ועלה לישראל. מיד עם הגיעו ארצה התגייס כלוחם בצה"ל. בתום השירות נישא, התיישב ביד אליהו שבתל אביב ועסק בתעשייה וביזמות. במהלך השנים יצא סרצ'וק לאירופה מספר פעמים כדי להעיד במשפטיהם של פושעי מלחמה נאצים. באחד מהם, משפטו של אוברשרפיהרר הוגו ראשנדורפר, הוא שימש כעד התביעה, יחד עם חיים פדר וחיים פוברוז׳ניק. לאחר שראשנדורפר הורשע ונידון למאסר עולם, הוענק לסרצ'וק אות הוקרה מיוחד ממחלקת חקירות פשעי הנאצים של משטרת ישראל. בשנת 1967 העניק לו ראש ממשלת ישראל לוי אשכול את אות הלוחם בנאצים, ובשנת 1968 קיבל בנוסף את עיטור לוחמי המדינה. ראה בהקמת וחיזוק צה"ל ומדינת ישראל והגברת הילודה היהודית - את נקמתו בנאצים שטבחו את כל משפחתו המורחבת. סרצ'וק נפטר בשנת 1993 בתל אביב בגיל 74. היה נשוי, והשאיר אחריו תשעה ילדים ויותר ממאה נכדים ונינים. דב פרייברג, שריד מסוביבור, רמלה, 1988 דב פרייברג, להיות כאחד האדם, רמלה, 1996 יוסף סרצ'וק, באתר איגוד הפרטיזנים מידע על Oberscharführer Hugo Raschendorfer וגזר הדין (באנגלית) יוסף סרצ'וק ואחיו ברשימת הניצולים מסוביבור (באנגלית)
מין מסוכן

מין מסוכן (באנגלית: Species) הוא סרט אימה-מדע בדיוני משנת 1995 שבוים על ידי רוג'ר דונלדסון. הסרט הוא על קבוצה של מדענים המנסים להתחקות וללכוד אחר חייזרית רוצחת המפתה זכרים אנושיים והורגת אותם. לסרט נוצרו שני סרטי המשך; "מין מסוכן 2" ו"מין מסוכן 3" והמשך שאין לו קשר לסרטים הקודמים בשם "מין מסוכן: ההתעוררות". לאחר שמדענים מכדור הארץ שלחו מסר לחלל על מנת ליצור קשר עם תרבות מתקדמת, מגיע DNA חייזרי עם הוראות כיצד להפעילו. התפתחות ה-DNA מתקדמת על ידי המדענים מעבר למצופה, דבר שגורם לעימותים בין החייזר דמוי האשה לבין בני האדם שבסביבה המשמשים ככלי רבייה להתפתחותו המהירה והלא צפויה. בן קינגסלי - חוויאר פיץ' מייקל מדסן - פרסטון לנוקס אלפרד מולינה - דוקטור סטיבן ארדן פורסט ויטאקר - דן סמיתסון מארג' הלגנברגר - דוקטור לורה בייקר נטשה הנסטרידג' - סיל מישל ויליאמס - סיל בצעירותה "מין מסוכן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מין מסוכן", באתר נטפליקס "מין מסוכן", באתר AllMovie (באנגלית) "מין מסוכן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מין מסוכן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מין מסוכן", באתר Metacritic (באנגלית) "מין מסוכן", באתר אידיבי "מין מסוכן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
וולטר ריס

וולטר סטיבן "וולי" ריס (באנגלית: Walter Steven "Wally" Ris; ‏4 בינואר 1924 – 24 בדצמבר 1989) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 1948) בעל שתי מדליות זהב כולל במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ושיאן עולם. ריס נולד וגדל בשיקגו, אילינוי, בנם של מהגרים שנמלטו מהמהפכה הבולשביקית ואחד משלושה אחים. הוא בלט בכדורגל, בבייסבול ובשחייה. הוא נבחר לנבחרת הכדורגל באוניברסיטת אילינוי בפברואר 1942 אך מלחמת העולם השנייה קטעה את תוכניותיו. בתקופת המלחמה הוא שירת בצי האמריקאי בימות הגדולות בתפקיד הדרכה, ובתום המלחמה הוא בחר ללמוד ולהתאמן בהדרכתו של דייב ארמברוסטר באוניברסיטת איווה. באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ריס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 57.3 שניות, לפני בן ארצו אלן פורד שיאן העולם (57.8 שניות) וגזה קאדאש מהונגריה (58.1 שניות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:46.0 דקות, לפני הונגריה (8:48.4 דקות) וצרפת (9:08.0 דקות). לאחר שפרש משחייה תחרותית התחתן ריס עם חברתו ללימודים וירג'יניה הייזן ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1950 הוא עבד כמנהל וגייס כספים במועדון ספורט באיווה. בשנת 1960 עבר ריס עם משפחתו למישן וייחו, קליפורניה שם עבד במכירת ציוד ספורט. במשחקים האולימפיים שנערכו בלוס אנג'לס 1984 היה ריס אחד האחראים בתחרויות השחייה. בשנת 1989 נפטר ריס מהתקף לב בביתו. ריס זכה חמש פעמים ברציפות במדליית זהב במשחה ל-100 יארד חופשי באליפות ארצות הברית בין השנים 1949-1945. בשנת 1949 זכה ריס בתואר השחיין המצטיין של אליפות המכללות של ארצות הברית. בשנת 1966 זכה ריס להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי (ויקיפדיה האנגלית) וולטר ריס, באתר olympedia.org ריס, האלוף האולימפי מ-1948 (באנגלית) Wally Ris (USA) - 1966 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame