laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בגדאדי

בגדאדי (תעתיק מדויק מערבית: בַּעְ'דַאדי) האם התכוונתם ל... אישים: "אל-בגדאדי" או "בגדאדי" הוא בדרך כלל הנסבה למקום מוצאו של האיש או סממן זיקתו למקום מגוריו, דהיינו בגדאד אבו אל-ברכאת אל-בגדאדי – פילוסוף ורופא יהודי מימי הביניים שהתאסלם אל-ח'טיב אל-בגדאדי – מלומד והיסטוריון מוסלמי-סוני מן האסכולה השאפעית, מימי הביניים עבד אללטיף אל-בגדאדי – רופא, היסטוריון, אגיפטולוג, איש אשכולות ומטייל ארצות ערבי מימי הביניים אבו מנסור אבן טאהר אל-בגדאדי – תאולוג ומתמטיקאי ערבי-מוסלמי מימי הביניים אבן סעד אל-בגדאדי – היסטוריון ערבי-מוסלמי מימי הביניים ותלמידו של אל-ואקדי ג'ונייד אל-בגדאדי – מיסטיקאי מוסלמי (סופי) מירזא מוחמד מוסטפא אל-בגדאדי – אחד מ-19 השליחים של הבהאא אוללה עלי מוסטפא בגדאדי – מפקד חיל האוויר המצרי בשנים 1972-1969 אבו בכר אל-בגדאדי – מנהיג ארגון הטרור המדינה האסלאמית אבו עבדאללה אל-ראשיד אל-בגדאדי – מנהיג דאעש שנהרג ב-2010 וגם: בגדאדי מחמודי – ראש ממשלת לוב ממרץ 2006 עד אוגוסט 2011 ח'אן אל-בגדאדי (או בגדאדי) – עיר על גדות נהר הפרת במחוז אל-אנבר שבעיראק, הסמוכה (מרחק של 8 ק"מ) לבסיס טיסה אמריקאי לשעבר עין אל-אסד (כיום, מאז דצמבר 2011, בסיס עיראקי) "היהודים הבגדאדים" – מהגרים יהודים מבגדאד ומיישובים אחרים בעיראק שהתיישבו בהודו, ביאנגון, בסינגפור, בשאנגחאי ובמקומות אחרים (כגון משפחת ששון, משפחת עזרא, סאלח חרדון) בגדאד (פירושונים)
Dart

Dart היא שפת תכנות המפותחת על ידי גוגל. היא נחשפה בוועידת GOTO באורהוס באוקטובר 2011. המטרה המרכזית של שפת התכנות היא להחליף את השפה המשמשת בפועל לפיתוח אפליקציות אינטרנט, JavaScript. עד להשגת המטרה, כדי לרוץ בדפדפנים הראשיים, Dart תבצע הידור מקוד-לקוד של JavaScript. כדי להשיג שיפורי ביצועים, מפתחי גוגל השקיעו מאמץ גם בקידום ופיתוח JavaScript. ביקורת כנגד היוזמה מתרכזת בכך שהוספת שפה רק מבזרת ומסבכת את הפיתוח לאינטרנט, בדומה למה שקרה עם VBScript. על פי הצהרת החברה, Dart מתוכננת לעבוד עם אפליקציות מודרניות, נוחה לשימוש מפתחים, ובעלת ביצועים מוגברים בצד המשתמש. היא מונחית עצמים (Object Oriented) מבוססת מחלקות, ובעלת תחביר דומה לשל שפת C. השפה תומכת ב־Interfaces, במחלקות אבסטרקטיות (Abstract class) וב־Generics. בנובמבר 18 שנת 2011, גוגל שחררה הצהרה בה הכריזה על פיתוח סביבת עבודה ייעודית ל־Dart. פרויקט זה נזנח לאחר שנכנסו תוספים שמאפשרים תמיכה ב־Dart בסביבות עבודה שונות, כדוגמת אנדרואיד סטודיו ו־ויז'ואל סטודיו קוד. סיבה עיקרית לפופולריות של Dart כשפת תכנות היא העובדה שגוגל בנו בעזרתה את פלאטר, ספרייה המאפשרת תכנות אפליקציות גם לסביבות אנדרואיד וגם לסביבות iOS, וכל זאת בצורה נוחה במיוחד. הפרויקט נוסד על ידי לארס באק וקספר לונד. מדיה וקבצים בנושא Dart בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Dart (באנגלית) Dart, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טכנולוגיות בטיחות ברכב

טכנולוגיות בטיחות ברכב הן עזרים שפותחו במטרה להתריע על, או לפעול למניעת, סכנות הנגרמות מאי הקפדה על אמצעי בטיחות נדרשים בזמן נסיעה ברכב. מטרת טכנולוגיות הבטיחות ברכב היא להקטין את הכמות של תאונות דרכים ולצמצם ככל האפשר את דרגת הפגיעה עקב התאונה. לכל טכנולוגית בטיחות ברכב יש גם פוטנציאל לפגוע בבטיחות. למשל: הנהג עשוי להסתמך בלעדית על חיישן חנייה, ולא להביט לאחור בזמן שהוא נוסע אחורה. טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתריעות על מפגעי בטיחות בתוך הרכב כדוגמת אי חגירת חגורת בטיחות, או על מפגעי בטיחות ברכב עצמו, כגון: אי תקינות כריות אוויר, לחץ אוויר לא תקין בצמיגים ונורות לא תקינות. קיימות גם טכנולוגיה לשיפור הבטיחות בהקשר של מפגעי בטיחות ועצמים העלולים לפגוע ברכב או להיפגע ממנו בזמן נסיעתו כדוגמת חיישני חנייה להתרעה על עצם הנמצא מאחורי הרכב בזמן נסיעתו אחורה. בעיות בטיחותיות יכולות להיגרם גם כתוצאה מנהיגה לקויה של הנהג, כגון אי שמירת מרחק, סטייה מנתיב ומהירות מופרזת. טכנולוגיות לבטיחות ברכב הנוגעות להיבטים אלו יכולות למשל לכלול מערכת רישום נתוני נהיגה או מערכת בלימה או האטה אוטומטית. פעילות טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתבצעת בשני אופנים: באמצעות התראה קולית וחזותית אודות המפגע המתקרב. באמצעות השבתת תנועת הרכב או חלק ממנו באופן שימנע את פגיעת הרכב או היפגעותו. עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, רוב פעילות הרכבים וחלקיהם הייתה מכנית לחלוטין והופעלה ידנית על ידי הנהג. החל מסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 עם כניסת עידן מזעור מערכות המחשוב, ועם התפתחות מערכות האינטרנט, ועד עתה, התקדמה התפתחות מערכות הטכנולוגיה לבטיחות ברכב. התפתחות זו ניכרת בעובדה שבעוד שבתחילת שנות ה-90 החלו להופיע מערכות טכנולוגיות לבטיחות ברכב בצורה אישית וכמוצרי מדף, והותקנו עצמאית על ידי הלקוחות באמצעות מתקינים מורשים. הרי שעתה, רוב המערכות מותקנות מראש בחבילת ההפעלה המכנית של כלי הרכב, ומתוכנתות במחשב הרכב הראשי. מדינות שונות בעולם וביניהן מדינת ישראל, פועלות לעידוד ייצור ואבזור כלי הרכב בטכנולוגיות בטיחות לרכב, זאת על ידי הטבות במיסים והוזלת תעריפי הביטוח לכלי רכב ככל שרמת האבזור בהן בטכנולוגיות בטיחות גבוהה. במדינות רבות בעולם ובמיוחד במדינות המערב המתקדם כאירופה וארצות הברית, פועלים מזה שני עשורים גופי התנדבות רבים שבפעילותם מביאים להגברת המודעות לצורך באבזור כלי הרכב באמצעי טכנולוגיה לבטיחות רבים ככל האפשר. גם בישראל פועלים גופים התנדבותיים בתחום הזהירות בדרכים והגברת המודעות לחשיבות הבטיחות והאמצעים הטכנולוגיים היכולים לסייע לכך. בתוך מגוון הנושאים עליהם מתחרות יצרניות כלי הרכב בשיווק תוצרתם, עומד עניין הבטיחות בכלי הרכב והטכנולוגיות המסייעות לכך כאמצעי המכירות החשוב ביותר, ומשמש כמקדם המכירות המוביל. חליפת מיגון לרכב באתר "אור ירוק" דניאל שמיל, מלחמת החיישנים בעיצומה. הפרס שווה מיליארדים, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2023 מערכת התראה על אי חגירת חגורת בטיחות באתר "אור ירוק" מערכת התראה על תקינות כריות אוויר באתר "אור ירוק" אודות מערכת בקרת לחץ אוויר באתר אור ירוק דניאל שמיל, הכנסת אישרה: מערכות בטיחות יקנו הטבות בביטוח, באתר TheMarker‏, 12 בנובמבר 2012 אתר הבית של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אתר הבית של עמותת אור ירוק הפועלת לקידום הבטיחות בדרכים
פקטור

האם התכוונתם ל... ביולוגיה: גורם שעתוק – גורם שעתוק או פקטור שעתוק הוא חלבון הנקשר לרצף DNA ספציפי, הנמצא לפני החלק המקודד של הגן, ובכך משפיע על שעתוק הגן. אישים: זאב פקטור – מנהל ישראלי שכיהן כמנהל "ויטה", ועוסק בתחום זכויות ניצולי השואה בישראל מקס פקטור – מאפר ממוצא יהודי, הידוע כאבי הקוסמטיקה המודרנית שמואל פקטור – שחמטאי יהודי-פולני - אמריקאי
גלעד גולוב

גלעד גולוב (נולד ב-26 ביולי 1965) הוא כימאי ומנהל ישראלי, מנכ"ל מכון התקנים הישראלי. את שירותו הצבאי הסדיר עשה כלוחם וכמפקד בנח"ל המוצנח, ובמילואים שירת במשך כ-21 שנה בחטיבת הצנחנים הדרומית. בשנת 1996 קיבל תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול, תוך התמחות במינהל עסקים, ותואר דוקטור בכימיה, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במהלך לימודי הדוקטורט זכה בפרס הפקולטה לטבע להצטיינות בלימודים (1993), בפרס הצטיינות ע"ש שרייב של חברת מכתשים (1995) ובפרס הצטיינות ע"ש פרופ' אורצ'ין (1996). עסק בהוראה, כמרצה וכמתרגל במחלקה לכימיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וכמורה לכימיה בבית הספר האזורי "אשל הנשיא". בהמשך היה סגן מנהל היחידה לנוער שוחר מדע ומחוננים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ורכז פרויקט הלימודים היומי למחוננים בבית אריאל (1996-1991). מנובמבר 1995 עד מרץ 2001 היה מנהל מחלקת מחקר ופיתוח בחברת מגנזיום ים המלח. ממרץ 2001 עד ספטמבר 2013 שימש כסמנכ"ל הטכנולוגיה של החברה לשירותי איכות הסביבה וככימאי ראשי בה, ובהמשך, עד ספטמבר 2019 היה מנכ"ל החברה. שימש מרצה מן החוץ לתארים מתקדמים בתחומים מחקר ופיתוח ואיכות הסביבה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת תשס"ג זכה בפרס "מרצה מצטיין" מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. הוא אחראי לשלוש המצאות, אשר נרשמו כפטנטים בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה, קנדה, ישראל ומדינות נוספות: אחת עוסקת בהחלפת חומר מזהם בחומר ידידותי לסביבה במהלך תהליך הפקת מגנזיום, השנייה בתהליך מיחזור גופרית מפסולת גופרית והאחרונה בשימוש בפסולת מתהליכי הפקת אנרגיה כתחליף למלט. בספטמבר 2019 מונה למנכ"ל מכון התקנים הישראלי. גלעד גולוב נשוי לאביבית גלזר ואב לשניים. הם מתגוררים בלהבים. גלעד גולוב, ברשת החברתית LinkedIn גלעד גולוב, באתר ResearchGate שיחה פתוחה עם ד"ר גלעד גולוב מנכ"ל מכון התקנים על תקנים, תחרות ומחירים, סרטון בערוץ "המסלול האקדמי המכללה למינהל", באתר יוטיוב (אורך: 30:40) ד"ר גלעד גולוב, מנכ"ל החברה לשירותי איכות הסביבה, התפטר, באתר info spot,‏ 27 בפברואר 2019 ד״ר גלעד גולוב נכנס לתפקיד מנכ״ל מכון התקנים, באתר port2port,‏ 18 בספטמבר 2019
קיארוסקורו

קיארוסקורו (באיטלקית: Chiaroscuro; מילולית: "כהה-בהיר", לעיתים מתורגם "אוֹר-צֵל") הוא מונח מתחום הציור ועיקרו שימוש בניגודיות (קונטרסט) חדה בין אזורים כהים לבין אזורים בהירים בציור, בעל השפעה על תפיסת היצירה והקומפוזיציה שלה. הניגודיות יוצרת תחושה של דרמה ותלת־ממדיות ומציגה אובייקטים בעלי חשיבות כמוארים או כמקורות-אור. המונח משמש גם לאפקטים דומים באמנויות נוספות, כגון קולנוע, צילום וגרפיקה ממוחשבת. קרוואג'ו הוא מייצגה ומפתחה הבולט ביותר של השיטה. כן משמש המושג לאופן של חיתוך עץ הכולל מגוון מרקמים, שבאמצעותם מיוצר אפקט של עומק תלת-ממדי, תחושת צבע ואפקטים של אור בוהק וצללים. מדיה וקבצים בנושא קיארוסקורו בוויקישיתוף קיארוסקורו במאגר מידע למונחים באמנות פלסטית מונחון מוזיאון האמנות של הרווארד הסברים אופטיים ליצירת האפקט קיארוסקורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טגואן

טגואן (שם מדעי: Scopus umbretta ; ידוע גם כפטישן) הוא מין יחיד בסוגו ובמשפחתו בסדרת השקנאים. הטגואן הוא עוף קטן החי בקרבת ביצות ומקווי מים בחצי האי ערב, באפריקה ובאי מדגסקר. לעיתים מצוי גם בחופים סלעיים. הוא קרוב רחוק של השקנאים ושל האנפות. המין הקרוב אליו ביותר הוא המנעלן. אורכו של הטגואן עד 56 ס"מ ומשקלו עד 470 גרם. ראשו גדול בעל מקור עבה וארוך ובעל ציצה אחורית דמוית פטיש, שהקנתה לו את שמו השני. הטגואן הוא צייד האוכל דגים, צפרדעים וחיות קטנות אחרות הנפוצות בקרבת המים. קינו של הטגואן הוא אחד הקנים הגדולים בעולם העופות, ומתנשא לגובה של 1.5 מטר לפעמים, אשר כולל 10,000 מקלות וזרדים ומשקלו מספיק חזק כדי לתמוך במשקל של אדם. מצב השימור של הטגואן הוא ללא חשש. S. u. umbretta - חי בכל אפריקה המשוונית, בחצי האי ערב ובמדגסקר. S. u. minor - חי בחגורת החוף בין סיירה לאון למזרח ניגריה. מדיה וקבצים בנושא טגואן בוויקישיתוף טגואן, באתר ITIS (באנגלית) טגואן, באתר NCBI (באנגלית) טגואן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טגואן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טגואן, באתר GBIF (באנגלית) טגואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טגואן באתר הרשימה האדומה של IUCN
פטישן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פטישן – סוג כרישים בעלי ראש שטוח. טגואן – ציפור בעלת ראש המזכיר פטיש. מכונה גם פטישן. ראש פטיש – דמות בדיונית של נבל מספיידרמן. פטישון סוג של מקדחה או מצב הפעלה שלה. ף* פטיש אוויר מכונה לעיתים פטישון. עצם בקרסול ראו מונחים באנטומיה
מיילס דמפסי

סר מיילס כריסטופר דמפסי (באנגלית - Sir Miles Christopher Dempsey ‏; 15 בדצמבר 1896 - 5 ביוני 1969) היה גנרל בצבא הבריטי שנודע בתפקידו כמפקד הארמייה השנייה מיום הפלישה לנורמנדי עד לכניעת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. דמפסי למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט אותה סיים ב-1915. הוא שירת ברגימנט ברקשייר המלכותי בחזית המערבית בצרפת במלחמת העולם הראשונה ועוטר בצלב הצבאי על אומץ ליבו. לאחר המלחמה נשאר בצבא, פיקד על יחידות שונות והגיע לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1938 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט ברקשייר המלכותי. בתחילת המלחמה התמנה למפקד בריגדת חיל הרגלים ה-13, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-5, ונשלח עם חיל המשלוח הבריטי לצרפת. עם הפלישה לצרפת נאלץ דמפסי לסגת לכיוון דנקרק וניהל קרב מאסף נגד הצבא הגרמני. הוא הצליח להתפנות עם כוחותיו לבריטניה (מבצע דינמו) ועל כך עוטר באות השירות המצוין. ביוני 1941 מונה דמפסי למפקד הדיוויזיה ה-46, וב-29 באוקטובר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-42, שהוסבה תחת פיקודו לדיוויזיה משוריינת. ב-12 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת לוטננט גנרל והתמנה למפקד הקורפוס הבריטי ה-13 שהיה חלק מהארמייה השמינית והשתתף במערכה בצפון אפריקה תחת פיקודו של ברנרד מונטגומרי. הוא השתתף בתכנון הפלישה לסיציליה ובפלישה לשם ביולי 1943 ואחר כך בפלישה לאיטליה דרך מצר מסינה. משם התקדם הקורפוס שלו 480 ק"מ צפונה עד שפגש בכוחות הצבא האמריקאי ליד סלרנו. בינואר 1944 מינה אותו מונטגומרי למפקד הארמייה השנייה שכללה גם כוחות קנדים ואיתה נחת בנורמנדיה ב-6 ביוני 1944 בחופים "Gold" "Juno" ו-"Sword". לאחר קרבות קשים ומתישים (הקרב על קן וקרב פאלז) פרצה הארמייה של דמפסי צפונה, נכנסה לבלגיה וכבשה את בריסל ואנטוורפן בספטמבר 1944. ב-15 באוקטובר 1944 ביקר המלך ג'ורג' השישי את דמפסי והעניק לו תואר אבירות. ב-23 במרץ 1945 חצה דמפסי את הריין בראש הארמייה השנייה והיה המפקד הבכיר הראשון שעשה זאת. בתחילת מאי 1945 כבשה הארמייה את ברמן, המבורג וקיל. ב-3 במאי 1945 התייצבה במפקדתו משלחת בראשותו של גנרל. פון פרידבורג בשמו של קרל דניץ עם בקשה לכניעה. הוא שלח אותם למפקדתו של מונטגומרי שם נחתמה כניעת הגרמנים בצפון גרמניה ב-4 במאי 1945. לאחר כניעת גרמניה הוא התמנה למפקד הארמייה ה-14 בדרום מזרח אסיה, שם קיבל את כניעת הצבא היפני באזור. ב-1946 הועלה דמפסי לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד המזרח התיכון וביולי 1947 פרש משירות פעיל. הוא היה צנוע, סירב לכתוב זכרונות על פועלו הצבאי והורה על שריפת יומניו. דמפסי נפטר ב-5 ביוני 1969 בדיוק 25 שנים לאחר הפלישה לנורמנדי. רוני ברבש: הגנרלים במלחמת העולם השנייה, הוצאת אוריון, 2014, עמ' 314-315 מדיה וקבצים בנושא מיילס דמפסי בוויקישיתוף מיילס דמפסי, באתר world war II database דמפסי מגיע לארץ ישראל, בארכיון הסרטונים של Associated Press‏, 12 בנובמבר 1946 מיילס דמפסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גרטרוד קולמאר

גרטרוד קולמאר (בגרמנית: Gertrud Kolmar; ‏1894, ברלין – 1943, אושוויץ) הייתה משוררת יהודייה-גרמנייה שנספתה בשואה. גרטרוד קולמאר נולדה בשם גרטרוד קתה חודציזנר (Gertrud Käthe Chodziesner) למשפחה יהודית-גרמנית מתבוללת. קולמאר הייתה הבכורה מבין ארבעה ילדים: מארגוט (נולדה ב-1897), גאורג (נולד ב-1900) והילדֶה (נולדה ב-1905). שמה הספרותי נגזר משמה הגרמני של העיירה חודז'ז' (אנ') שבנפת פוזן (פוזנן), מקום מוצאה של משפחת אביה, שעל שמה נקראה המשפחה. קולמאר גדלה במשפחה בעלת זיקה לספרות. בני משפחתה נהגו להציג מחזות ולהקריא שירה ליד שולחן ארוחת הערב. בשנות העשרים המאוחרות החלו שיריה של קולמאר להתפרסם בכתבי עת ספרותיים ואנתולוגיות ספרותיות. בשנת 1928 חלתה אמה אנושות וקולמאר שבה לביתה, ניהלה את משק הבית וטיפלה באמה עד למות האם בשנת 1930. אז לקחה קולמאר את מקומה של אמה בניהול משק הבית, הפכה לעוזרתו של אביה בתפקידי נוטריוניות והתמקדה בכתיבתה. הכרך השלישי של כתביה, "Die Frau und die Tiere" (הגברת ובעלי החיים), יצא לאור באוגוסט 1938 בהוצאה לאור שבעליה היו יהודים, אך הושמד לאחר "ליל הבדולח" בנובמבר. באותה שנה אולצו קולמאר ואביה למכור את ביתם והיא עברה ל"בית יהודים" בברלין-שנברג. באמצע 1941 אולצה קולמאר לעבוד במפעל תעשייה צבאית. היא נשארה עם אביה עד לגירושו לגטו טרזין בספטמבר 1942, שם נפטר בשנה שלאחר מכן. קולמאר נעצרה על ידי האס-אס ב-27 בפברואר 1943 וגורשה לאושוויץ ב-2 במרס 1943. תאריך מותה המדויק אינו ידוע. לאחר המלחמה זכתה כתיבתה של קולמאר להערכה רבה על ידי מבקרי ספרות. יעקב פיקארד (גר'), באפילוג ל-"Gertrud Kolmar: Das Lyrische Werk" מתאר אותה כ"אחת מהמשוררות החשובות ביותר בספרות הגרמנית כולה", וכ"משוררת הגדולה ביותר ממוצא יהודי אי פעם". על בסיס שירה הכמו-נבואי של קולמאר משנת 1937 "Aus dem Dunkel" (אל מחוץ לחשכה) ובהשראתו כתב המלחין ג'וליאן מרשל קנטטה למצו-סופרן, מקהלה ושני צ'לו בשם "אל מחוץ לחשכה". ביותר. בשיר דימויים דמויי חלום של התפוררות וריקבון והוא מהווה מעין נבואה של גל הגאות הנאצי המאיים על העולם. מבחר משיריה בתרגום שירה מירון ראה אור בכתב העת הו! גיליון 17, עמ׳ 305-319, הקיבוץ המאוחד, 2019. סוזנה, בתרגום נועה קול, הוצאת זיקית, 2014. שירה מירון, ״גרטרוד קולמר - משוררת גרמניה, דיוקן עברי״, הו! 17, 2019, 305-319. מדיה וקבצים בנושא גרטרוד קולמאר בוויקישיתוף אריק גלסנר, על "סוזנה" של גרטרוד קולמר, באתר "מבקר חופשי", 21 בספטמבר 2014, פורסם במקור במוסף שבעה לילות "ידיעות אחרונות" Jüdische Metamorphosen, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:00) מתי שמואלוף, מכתב לגרטרוד קולמאר: כיצד כתיבתה משפיעה על המשוררים הישראלים-ברלינאים, מגזין 61J, 16.3.2021 גרטרוד קולמר (1894-1943), דף שער בספרייה הלאומית גרטרוד קולמאר, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמר ערפילי

נמר ערפילי (נמרון; שם מדעי: Neo" ;Neofelis" – חדש, "felis" – חתול) הוא סוג בעל שני מינים של חתוליים נדירים החיים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה. פרוותם מנומרת באליפסות חומות דמויות עננים. הנמרונים הם בין הקטנים שבבני קבוצת החתולים הגדולים, קטנים אף מכמה חתולים קטנים כמו הפומה והברדלס. עם זאת כיום משייכים אותם לתת-משפחת החתולים הגדולים עקב קרבתם לפנתרים ועקב יכולתם לשאוג. אך למרות גודלם הקטן הם נחשבים לקרוביו של החתול הגדול ביותר מעולם - הסמילודון, אשר מבנה שיניהם הכולל ניבים ארוכים דומה מאוד. בסוג זה שני מינים: נמר ערפילי מצוי (Neofelis nebulosa) – הקטן יותר. חי בבנגלדש, נפאל, הודו, מיאנמר, בהוטן, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה ודרום סין עד נהר היאנגצה. נמר ערפילי בורנאי (Neofelis diardi) – הגדול יותר. מצוי בבורנאו, סומטרה ואיי באטו. התגלה כמין נפרד רק ב 2006. מדיה וקבצים בנושא נמר ערפילי בוויקישיתוף נמר ערפילי, באתר ITIS (באנגלית) נמר ערפילי, באתר NCBI (באנגלית) נמר ערפילי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמר ערפילי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמר ערפילי, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבוע (סוג)

צבוע (שם מדעי: Hyaena) הוא סוג של דמויי חתול ממשפחת הצבועיים החיים בערבות ואזורים תת-מדבריים. אלו טורפים חזקים ועמידים הניזונים בעיקר מנבלות ויצורים חלשים. נפוצים באפריקה והמזרח התיכון עד הודו. בסוג שני מינים: צבוע מפוספס (Hyaena hyaena) - הגדול והנפוץ יותר. מצוי בצפון ומזרח אפריקה, ישראל, חצי האי ערב, אזור הקווקז, מרכז אסיה ותת-היבשת ההודית. זהו הצבוע היחיד שחי בטבע באסיה. צבוע חום (Hyaena brunnea) - הקטן והנדיר מכל הצבועים. נפוץ רק במדבר נמיב שבנמיביה - דרום מערב אפריקה. מדיה וקבצים בנושא צבוע בוויקישיתוף צבוע, באתר ITIS (באנגלית) צבוע, באתר NCBI (באנגלית) צבוע, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבוע, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבוע, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלון קלוס

אלון קלוס (נולד ב-28 במרץ 1969) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שבתפקידו האחרון כיהן כקצין תותחנים ראשי. נולד וגדל בחדרה. עם גיוסו לצה"ל ב-1987 שובץ קלוס בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים ושובץ בגדוד 411. הוא יצא לקורס קצינים ועם סיומו שובץ לגדוד 405. קלוס שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד סוללה בגדוד 405, בשנים 1999 – 2000  כיהן כקצין אג"ם בחטיבת האש 282 בין השנים 2001 – 2003  פיקד על גדוד 334 לאחר מכן מונה לראש ענף חיל התותחנים במחלקת אמל"ח בזרוע היבשה בשנים 2005 – 2007  פיקד על יחידה 5252. לאחר מכן מונה לראש מחלקת תורה בחיל, ומפקד עוצבת התבור בשנים 2007 עד 2009 בשנים 2009 – 2011  פיקד על עוצבת עמוד האש. בהמשך מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון בין השנים 2011 – 2013, ובסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי (מחזור מ"א). לאחר סיום הלימודים בשנת 2014 מונה למפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון. באוגוסט 2015 מונה לקצין תותחנים ראשי וכיהן בתפקיד עד ל-31 ביולי 2018. לאחר שחרורו הקים יחד עם משה קיפניס ויואלי אור את חברת Cando העוסקת ברחפנים. קלוס הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. מתגורר בכרכור, נשוי ואב לשלושה. פלורית שויחט, צה"ל בוחן שילובו של תותח חדש בחיל התותחנים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 7 ביולי 2011. אלון קלוס, ‏בניין הכוח של צה"ל - מעבר לתכנון יוזם, מערכות 461, יוני 2015 תא"ל אלון קלוס, באתר תמיד תותחן (בעברית) שחר הלווינג, חגגו בקול רועם, אתר זרוע היבשה, 31 במרץ 2009 שחר הלווינג, קליעה לרחוק, ביטאון ביבשה, גיליון 9, אפריל 2009. עמית קורח, על חריצות ושאיפות גבוהות, אתר זרוע היבשה, 18 במאי 2009 פלורית שויחט, צה"ל בוחן שילובו של תותח חדש בחיל התותחנים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 7 ביולי 2011.
חגי לב

חגי לב (13 באפריל 1924 – 21 באפריל 2010) היה לוחם במחתרת האצ"ל, שליח מטעם "המוסד" להעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל, ראש תנועת החרות בארצות הברית ומזכיר ההנהלה של האוניברסיטה העברית בירושלים. חגי לב נולד ב-13 באפריל 1924 בפולין להורים ציונים ששמשו כמורים לעברית, בריהו ולאה לב. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. קרוביו שנותרו בפולין נספו בשואה. לב, שהיה בן 12, הצטרף לתנועת בית"ר ובגיל 15 התגייס לשורות האצ"ל. בגיל 17, בסמוך לסיום לימודיו, הוסגר לידי הבולשת הבריטית. אולם, כשהבריטים נכנסו בדלת, הוא נמלט דרך החלון. לב נרשם ללימודים באוניברסיטה העברית, הצטרף לפעילות האצ"ל בירושלים ומילא תפקידי פיקוד ומודיעין. היה מופקד על שירות המודיעין של האצ"ל בירושלים. בגיל 20, בעקבות הלשנה נוספת, נתפס לב על ידי הבריטים. לאחר מעצר בן חודשיים במחנה המעצר בלטרון נלקח יחד עם עצורים נוספים מלח"י ואצ"ל לארבע שנות גלות באריתריאה ובקניה. במחנות המעצר שימש לב, שהיה בעל כישרון לשפות, מעין "קצין מודיעין ראשי" ואסף מהעיתונות המקומית את הפרטים הנחוצים לתכנון הבריחות. הוא היה אחד משלושת המשתתפים בבריחה הראשונה מהמחנות (ביחד עם שמעון שייבה ובנימין זרעוני). השלושה נלכדו והוחזרו למחנה, ובהמשך השתתף בבריחה נוספת. לאחר הקמת המדינה התגייס לצה"ל ועבר קורס קצינים (השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים). לאחר שרותו שב ללימודים באוניברסיטה העברית ורכש תואר שני (MA) בספרות עברית, היסטוריה של עם ישראל ופילוסופיה כללית. בשנת 1955 התגייס ל"מוסד" ל"מסגרת" - המחתרת היהודית במרוקו, במטרה להגן ולהעלות את יהודי צפון אפריקה ויצא לשליחות בת חמש שנים תחילה באלג'יריה ולאחר מכן במרוקו. במסגרת שליחותו עמד בראש שלוחת המודיעין של המחתרת ושימש בתפקידי פיקוד בארגון העלייה וההגנה של יהודי המקום. כשחזר לישראל ב-1960 הביא עמו את אשתו לעתיד מישל לבית בנג'ו שהייתה פעילה מקומית של המסגרת ואת משפחתה. כשהיה בן 36 התחתן לב עם מישל ונולדו להם שלוש בנות ובן. לב חזר לאוניברסיטה העברית בירושלים ובין השנים 1960–1965 שימש כמזכיר המכון ליהדות זמננו ולאחר מכן בשנים 1965–1980 כמזכיר ההנהלה של האוניברסיטה. עם פרישתו יצא לשליחות בת חמש שנים כנציג תנועת החירות בארצות הברית. לאחר שובו לארץ, בין השנים 1989–1994 שימש כמנהל המרכז הבין ארצי להוראת תרבות ישראל באוניברסיטאות שעסק בהעלאת הרמה האקדמית והמעמד של ההוראה של לימודי תרבות ישראל בכ-1,300 אוניברסיטאות ברחבי תבל. לב נפטר ב-21 באפריל 2010, בגיל 86, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. שולמית אליאש, גולי אצ"ל ולח"י: במחנות המעצר באפריקה, 1948-1944, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1996, עמ' 246, ה' 21. יעקב מרידור, ארוכה הדרך לחרות | ה"אינטלג'נס" הפרטי של חגי לב, חרות, 14 באוגוסט 1949 מיכאל מ' לסקר, ישראל והעלייה מצפון אפריקה: 1948–1970, מכון בן-גוריון לחקר ישראל, הציונות ומורשת בן-גוריון, 2006, עמ' 455. המצבה ומקום הקבר של חגי לב, באתר "פרויקט גלעד"
פלייבק (ספר)

פלייבק (באנגלית: Playback) הוא רומן מאת ריימונד צ'נדלר, שיצא בשנת 1958. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של צ'נדלר, הבלש הפרטי פיליפ מרלו ולשעבר חוקר במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס. עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי פיליפ מרלו נשכר ידי קלייד אומני, עורך דין מכובד, לעקוב אחרי בטי מייפילד, יפהפייה מסתורית הנמלטת ממשהו לתחנת רכבת. אומני מייצג לקוח המתעקש להישאר אנונימי ומסרב לחשוף את הסיבה לחקירה, מה שמעורר מיד את חשדו של הבלש. שני גברים נוספים עוקבים אחר אותה אישה, וגם הם לא מעוררים את חשדו של מרלו. החקירה מביאה את מרלו בעקבות היפהפייה המסתורית לעיירת הנופש "אזמרלדה", ולמשחק של שקרים וזהויות מתחלפות. מרלו נדרש לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה של העיירה, המנסים למנוע את גילוי סודותיהם הכמוסים. מרלו מתואר בספר כגבר קשוח, ציני וחד לשון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת בלוס אנג'לס, ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. גובהו כמטר ושמונים והוא שוקל כשמונים וחמישה קילוגרם. הוא שותה ויסקי (בעיקר בורבון) וברנדי. אף כי הוא שותה כמויות גדולות של אלכוהול ואם זאת כמעט אף פעם אינו משתכר עד אובדן שליטה מלא או חלקי. למעשה האלכוהול לא מאט אותו כלל, רק מקהה את הכאב על מנת לאפשר לו להמשיך ללא לאות במרדף אחר פתרון התעלומה שלפניו. הוא לא בררן לגבי טיב המשקה שלו פרט לכך שיוגש בכוס אם כי גם את העיקרון הזה הוא מוכן לנטוש לעיתים עבור משקה הגון. הוא צלף הבקי היטב בשימוש באקדח וכן בעל מיומנות גבוהה בקרב מגע ואיגרוף. הספר "פלייבק", באתר "סימניה" תלמה אדמון, ‏פלייבק של ריימונד צ'נדלר: הנאה מהפשטות, באתר מעריב השבוע, 3 באוקטובר 2014 בואו לקרוא: הרומן האחרון מסדרת פיליפ מרלו, באתר ynet,‏ 5 בספטמבר 2014 ריימונד צ'נדלר, השינה הגדולה, הוצאת כתר, שנת 2005, פרק 2 עמוד 11, "אני בן שלושים ושלוש, למדתי פעם במכללה ואני עדיין מסוגל לדבר אנגלית אם יש צורך. במקצוע שלי כמעט אין בכך צורך. עבדתי בעבר אצל מר ויילד, התובע המחוזי, כחוקר. החוקר הראשי שלו אדם בשם ברני אולס, התקשר אלי ואמר שאתה רוצה לפגוש אותי. אני לא נשוי כי אני לא אוהב נשות שוטרים". ריימונד צ'נדלר, "פלייבק", הוצאת כתר, שנת 2014, עמודים 98-99. ריימונד צ'נדלר, "פלייבק", הוצאת כתר, שנת 2014, עמוד 42.
מחוזות מישיגן

במדינת מישיגן שבארצות הברית ישנם 83 מחוזות. הגדול שבמחוזות מישיגן הוא מחוז קיווינאו (15,452 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז קאס (1,316 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז ויין (כ-1,820,584 תושבים נכון ל-2010). עיר הבירה, לאנסינג, נמצאת במחוז אינגהם. הטבלה שלהלן ממוינת כברירת מחדל לפי גודל האוכלוסייה במחוז. לחיצה על החצים הקטנים בתא העליון של כל עמודה תמיין מחדש את הטבלה לפי פרמטרים אחרים. מדיה וקבצים בנושא מחוזות מישיגן בוויקישיתוף
קונקורדיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קונקורדיה – אלת ההסכמה, ההבנה וההרמוניה בחיי הנישואים על פי המיתולוגיה הרומית. מקדש קונקורדיה – מקדש בפורום רומאנום שהוקדש לאלה קונקורדיה. קונקורדיה (ארגנטינה) – עיר בפרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה. קונקורדיה (ברזיל) – עיר במדינת סנטה קטרינה בברזיל. אוניברסיטת קונקורדיה – אוניברסיטה בעיר מונטריאול שבפרובינציית קוויבק בקנדה. מחוז קונקורדיה – מחוז במדינת לואיזיאנה בארצות הברית. קונקורדיה (תחנת מחקר) – תחנת מחקר באנטארקטיקה. קונקורדיה זאגרב – מועדון כדורגל ששיחק בעיר זאגרב, כיום בקרואטיה. קוסטה קונקורדיה – אוניית תענוגות איטלקית שטבעה. קונקורד (פירושונים)