ביזרטה

ביזרטה (בערבית: بنزرت, בתעתיק מדויק: בִּנְזַרְת) היא העיר הצפונית ביותר ביבשת אפריקה, 12 קילומטרים מכף אנג'לה, הנקודה הצפונית באפריקה. העיר נמצאת בחופה הצפוני של תוניסיה, במרחק 140 קילומטר מסיציליה. העיר חולשת מדרום על המעבר מהחלק המזרחי של הים התיכון אל חלקו המערבי, ומשום כך הפכו אותה הצרפתים למבצר ולנמל ימי וצבאי גדול. העיר נוסדה לפני הספירה על ידי הפיניקים בני צור, ונקראה אז "היפוזריטוס" (Hippo Zaritus) ו"דיהריטוס". מהכנענים עברה העיר לרומים, ומהם, במאה ה-7 לערבים. במאה ה-16 נכבשה ביזרטה על ידי הספרדים ויהודיה גורשו. ב-1572 נכבשה על ידי העות׳מאנים ויהודים שבו לגור בה. בשנת 1881 כבשו את ביזרטה הצרפתים ובנו בה מתקנים צבאיים ונמל שנפתח ב-1895. ביזרטה העתיקה מוקפת חומה ונמצאת, יחד עם הנמל, בחלקה הצפוני של העיר. העיר החדשה, על מבצריה ונמליה החדישים, שוכנת בחלק הדרומי של ביזרטה. בזמן מהפכת אוקטובר עברו אוניות הצי הרוסי הקיסרי (שהיה לבן בעיקרו) לעיר ושם נותרו עד סוף המהפכה. האוניות לא חזרו מעולם לברית המועצות ולבסוף נמכרו כגרוטאות מתכת. על פי תנאי כניעת צרפת במאי 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, היה על הצי הצרפתי בביזרטה להתפרק מנשקו והנמל היה אמור להישאר מחוץ לקרבות. בראשית 1941, לצורך מעבר כוחות גרמניים מצרפת לתוניסיה, בקשה גרמניה להשתמש בנמל ביזרטה, אך ממשלת וישי סרבה. במהלך שנת 1941 היה השימוש בנמל ביזרטה לנושא דיון מתמיד בין גרמניה לממשלת וישי. בנובמבר 1941 הודח מקסים וייגאן מתפקידו כמושל צפון אפריקה הצרפתית מטעם ממשלת וישי, ובכך נפתח הדרך לפתיחת הנמל לשימוש הגרמנים. בתחילה ניתן לגרמנים להשתמש רק בשדות האוויר של ביזרטה. הגרמנים שכבשו את העיר בשנת 1942 הפכו אותה לנקודת משען של הצבא הגרמני בצפון אפריקה. בנובמבר 1942 החלו בעלות הברית במתקפה על תוניסיה ולקראת סוף החודש הוציאו את נמל התעופה שלה מכלל שימוש. אולם ההתקפה על ביזרטה נדחתה מחשש לאבדות. באפריל 1943, נהדפו הכוחות הגרמניים בתוניסיה אל אזור שסביב ביזרטה ותוניס. בתחילת מאי 1943 נכבשו תוניס וביזרטה. במאי 1944 הועמד האדמירל דריין למשפט על שמסר את ביזרטה לידי הגרמנים. במאי 1950 עגנה האונייה הישראלית "עכו" בנמל ביזרטה והותקפה בידי מפגינים אנטי-ישראליים שיידו לעברה אבנים. בהסכם על אוטונומיה לתוניסיה שנחתם עם צרפת ב-1955 הושארה ביזרטה תחת שלטון ישיר של צרפת בגלל חשיבות הנמל שלה לצי הצרפתי. אולם לאחר שהמתח בין צרפת ותוניסיה גבר, דרשה תוניסיה מצרפת לפנות גם את ביזרטה. ביוני 1958 הושגה הסכמה על פינוי הכוחות הצרפתיים מתוניסיה אל ביזרטה. לאחר פינוי הכוחות הצרפתיים אל ביזרטה התקיימו שיחות על ביזרטה, אך לא הושגה בהם הסכמה ותוניס דרשה את פינוי ביזרטה. בינואר 1960 הציב בורגיבה אולטימטום לפינוי ביזרטה עד 8 בפברואר 1960. צרפת לא נענתה לדרישה, ובמקום זאת התנהלו מגעים בין המדינות שלא העלו פתרון מוסכם. ביולי 1961 העלה בורגיבה שוב את הדרישה לפינוי ביזרטה ולאחר שדרישתו לא נענתה שם מצור יבשתי על ביזרטה. הצרפתים דרשו מתוניסיה לפנות מיד את המצור ומשלא נענו שלחו כוחות צבא וכוחות אוויר שהשמידו את הביצורים, הרגו תוניסאים רבים והרסו חלק מהעיר. ב-22 ביולי 1961 הורתה מועצת הביטחון על הפסקת אש. באוגוסט 1961 קיבלה עצרת האו"ם החלטה בעניין ביזרטה. בסוף ספטמבר 1961 הושג הסכם על פינוי כוחות צרפת מהעיר ביזרטה ושובם אל הבסיס. ביוני 1962 הוחל בפינוי הבסיסים, והפינוי הושלם באוקטובר 1963. בדצמבר 1963 קיימה תוניסיה חגיגות גדולות לרגל פינוי הבסיס. הערים התאומות של ביזרטה הן: מרוקו טנג'יר, מרוקו (מ־1976) מצרים פורט סעיד, מצרים (מ־1977) אלג'יריה אנאבה, אלג'יריה (מ־1985) יוון קלמטה, יוון (מ־1997) איטליה פלרמו, איטליה (מ־2005) רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה (מ־2013) גרמניה רוסטוק, גרמניה (מ־2016) בנוסף, לביזרטה ישנם הסכמי שיתוף פעולה עם: צרפת קלרמון-פראן, צרפת צרפת דנקרק, צרפת מדיה וקבצים בנושא ביזרטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביזרטה (בערבית) ביזרטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביזרטה (תוניסיה), דף שער בספרייה הלאומית לא היה לנו כלום, סרטון בערוץ "טיפקס", באתר יוטיוב (אורך: 04:21) ביזרטה, המשגב הימי של צרפת, הַבֹּקֶר, 10 במאי 1943 תנאי רומי לממשלת בורדו, הצופה, 27 ביוני 1940 ביזירטה לא תמסר לגרמנים מכריז וויגאן ברדיו אלג'יר, הַבֹּקֶר, 9 בפברואר 1941 ביזרטה תימסר לנאצים, המשקיף, 12 באוגוסט 1941 ווייגן פוטר כי התנגד למסירת ביזרטה לגרמנים, המשקיף, 23 בנובמבר 1941 פטן וגרינג נפגשו בצרפת הכבושה, הַבֹּקֶר, 2 בדצמבר 1941 ביזרטה, חשיבותה וגורלה, המשקיף, 12 בנובמבר 1942 צבא־הברית העמיק את הטריז ביו טוניס וביזרטה, המשקיף, 2 בדצמבר 1942 הפצצות יומם ולילה על טוניס וביזרטה, הַבֹּקֶר, 4 בדצמבר 1942 על מה נדחה כבוש ביזרטה, דבר, 17 בינואר 1943 תחום השטח בטוניסיה שבידי הציר, הַבֹּקֶר, 16 באפריל 1943 ביזרטה וטוניס נכבשו בהתקדמות־בזק, המשקיף, 9 במאי 1943 החל משפט דריין באלג'יר, משמר, 11 במאי 1944 נוסעי עכו מספרים על ההתפרעות בטוניס, על המשמר, 14 במאי 1950 נחתם הסכם בפאריס על שלטון בית לתוניסיה, מעריב, 29 במאי 1955 שמואל שגב, הריב על הבסיס, מעריב, 25 בפברואר 1958 סיכויים להסדר צרפתי־תוניסי, על המשמר, 13 ביוני 1958 צרפת השלימה פינוי כוחותיה מתוניס, חרות, 5 באוקטובר 1958 בורגיבה ידרוש פינוי ביזרטה, חרות, 6 במרץ 1959 בורגיבה דורש מצרפת לפנות את בסיס ביזרטה, דבר, 26 בינואר 1960 בורגיבה דורש מדה־גול שצרפת תפנה את ביזרטה, חרות, 16 ביולי 1961 צבא תוניס שם מצור על ביזרטה, מעריב, 19 ביולי 1961 הצרפתים פרצו את מצור ביזרטה, מעריב, 21 ביולי 1961 הרוגים רבים בקרבות והפצצות בביזרטה, דבר, 21 ביולי 1961 שקט נשתרר הבוקר בביזרטה החרבה בחלקה, מעריב, 23 ביולי 1961 העצרת אישרה את ההחלטה על ביזרטה, דבר, 27 באוגוסט 1961 הסכם צרפתי־טוניסי על פינוי ביזרטה, הצופה, 1 באוקטובר 1961 הוחל בפינוי חלק מבסיס ביזרטה, דבר, 29 ביוני 1962 החייל הצרפתי האחרון יצא מתוניס, הצופה, 16 באוקטובר 1963 בורגיבה: פינוי ביזרטה - פתח לשיתוף־פעולה עם צרפת, דבר, 16 בדצמבר 1963