laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפרפר (סרט, 1973)

הפרפר (באנגלית: Papillon) הוא סרט דרמה-פשע משנת 1973 בבימויו של פרנקלין שפנר על פי התסריט של דלטון טרמב ובכיכובם של סטיב מקווין ודסטין הופמן. הסרט מבוסס על ספר הזיכרונות האוטוביוגרפי של אנרי שרייר משנת 1969, שנודע בכינויו "פרפר" (Papillon), ומתאר את ניסיונותיו לברוח מבית הסוהר הקולוניאלי הצרפתי שבו נאסר באשמת רצח שהוא מכחיש שביצע. מכיוון שהוא צולם במקומות מרוחקים, הסרט היה די יקר לאותה תקופה (12 מיליון דולר), אבל הוא הרוויח יותר מפי שניים מזה בשנה הראשונה ליציאתו. הסרט מתאר את מסעו של אנרי "פרפר" שארייר (סטיב מקווין), אסיר שנשלח לכלא אכזרי על האי בגיאנה הצרפתית, לאחר שנמצא אשם ברצח שלא ביצע. לאורך כל הסרט, פרפר מנסה לברוח מהכלא יחד עם לואי דגה (דאסטין הופמן), זייפן עשיר שהפך לאסיר. הסרט מציג את מערכת היחסים המתפתחת בין השניים, את הניסיונות הכושלים של פרפר לברוח, ואת התמודדותו עם התנאים הקשים במושבת העונשין. אחד מהרגעים המרכזיים בסרט הוא ניסיונו של פרפר לברוח בעזרת רפסודה מאולתרת, אשר נכשל ונגמר בתפיסתו ובהעברתו לבידוד. לבסוף, למרות כל הכישלונות, פרפר מצליח לברוח לאי מרוחק ומוצא חירות. סטיב מקווין בתפקיד אנרי "פרפר" שארייר דאסטין הופמן בתפקיד לואי דגה דון גורדון בתפקיד ג'ולס אנתוני זרבה בתפקיד טוסאנט רוברט דמונד בתפקיד מאט הסרט זכה לביקורות מעורבות עם נטייה לחיוביות. סטיב מקווין ודאסטין הופמן קיבלו שבחים על הופעותיהם המרשימות, במיוחד מקווין על תפקידו כאסיר האנרגטי והנחוש אנרי "פרפר" שארייר. המבקרים הדגישו את הצילום היפה של הסרט והייצוג המדויק של חיי האסירים במושבת העונשין בגיאנה הצרפתית, אך חלקם מתחו ביקורת על אורכו של הסרט (151 דקות) ועל קצבו האיטי במקומות מסוימים. הסרט קיבל ציון של 80% באתר Rotten Tomatoes, מה שמעיד על אהדה רחבה מצד המבקרים. בנוסף, הסרט התקבל היטב גם בקרב הקהל הרחב, וזכה לפופולריות מתמשכת בקרב חובבי סרטים בז'אנר הדרמה וההרפתקאות. למרות ביקורות אלו, הסרט נחשב לקלאסיקה קולנועית ולסרט משמעותי בז'אנר סרטי הבריחה, שהשפעתו ניכרת גם כיום. מדיה וקבצים בנושא הפרפר בוויקישיתוף "הפרפר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפרפר", באתר נטפליקס "הפרפר", באתר AllMovie (באנגלית) "הפרפר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הפרפר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הפרפר", באתר Metacritic (באנגלית) "הפרפר", באתר אידיבי "הפרפר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Papillon". www.tcm.com (באנגלית). נבדק ב-2024-06-18. "Movie location and cost information" (אורכב 08.11.2014 בארכיון Wayback Machine), TV Guide
דיסק היחידה

במתמטיקה, דיסק היחידה הפתוח סביב P (כאשר P היא נקודה נתונה במישור), היא קבוצת הנקודות שהמרחק שלהן מ- P קטן מ-1: D 1 ( P ) = { Q : | P − Q | < 1 } . {\displaystyle D_{1}(P)=\{Q:\vert P-Q\vert <1\}.\,} דיסק היחידה הסגור סביב P היא קבוצת הנקודות שהמרחק שלהן מ- P קטן או שווה לאחד: D ¯ 1 ( P ) = { Q : | P − Q | ≤ 1 } . {\displaystyle {\bar {D}}_{1}(P)=\{Q:|P-Q|\leq 1\}.\,} אם לא צוין אחרת, המונח דיסק יחידה משמש לדיסק היחידה הפתוח סביב ראשית הצירים, כלומר D 1 ( 0 ) {\displaystyle D_{1}(0)} , ביחס למרחק האוקלידי הסטנדרטי . דיסק היחידה הפתוח הוא החלק הפנימי של מעגל היחידה (מעגל ברדיוס 1, שמרכזו בראשית הצירים). ניתן לזהות קבוצה זו עם קבוצת כל המספרים המרוכבים בעלי ערך מוחלט קטן מאחד. כאשר מסתכלים על דיסק היחידה כתת-קבוצה של המישור המרוכב (C), הוא מסומן לעיתים קרובות D {\displaystyle \mathbb {D} } . דיסק היחידה הפתוח מהווה את קבוצת הנקודות עבור מודל דיסק פואנקרה של המישור ההיפרבולי. קשתות מעגליות אורתוגונליות למעגל היחידה יוצרות את ה"קווים הישרים" במודל זה. בשפת הגאומטריה הדיפרנציאלית, הקשתות המעגליות המאונכות למעגל היחידה הן גיאודזים המהווים את המרחק הקצר ביותר בין נקודות במודל. גם מודל הדיסק של פואנקרה וגם חצי-המישור של פואנקרה הם מודלים קונפורמיים של המישור ההיפרבולי, כלומר זוויות בין עקומות נחתכות נשמרות על ידי תנועות של חבורות האיזומטריות שלהן. מודל נוסף של המרחב ההיפרבולי בנוי גם הוא על דיסק היחיד הפתוח, מודל בלטרמי-קליין. מודל זה אינו קונפורמי (כלומר, זוויות ומעגלים אינם נשמרים), אבל מקיים את המאפיין שהגיאודזים שלו הם קווים ישרים. הפונקציה: f ( z ) = z 1 − | z | 2 {\displaystyle f(z)={\frac {z}{1-|z|^{2}}}} היא דוגמה לפונקציה אנליטית ממשית חד-חד-ערכית ועל מדיסק היחידה הפתוח למישור. הפונקציה ההפוכה שלה גם היא אנליטית. מכאן, אם נחשוב על דיסק היחידה הפתוח כיריעה ממשית אנליטית דו-ממדית, אזי הוא איזומורפי לכל המישור. בפרט, דיסק היחידה הפתוח הוא הומיאומורפי לכל המישור. עם זאת, אין מיפוי קונפורמי חד-חד-ערכי ועל בין דיסק היחידה הפתוח למישור. ישנם מיפויים קונפורמיים בין דיסק היחידה הפתוח לחצי המישור העליון הפתוח. ניתן לבנות למשל מיפוי קונפורמי חד-חד-ערכי ועל מדיסק היחידה הפתוח לחצי המישור העליון הפתוח כהרכבה של שתי הטלות סטריאוגרפיות: ראשית, דיסק היחידה מוטל סטריאוגרפית כלפי מעלה על חצי הכדור העליון של ספירת היחידה, תוך שימוש ב"קוטב הדרומי" של ספירת היחידה כמרכז ההטלה, ואז חצי הכדור הזה מוקרן הצידה על חצי מישור אנכי הנוגע בכדור, כאשר מרכז ההטלה היא הנקודה על חצי הכדור שממול לנקודת המגע. Weisstein, Eric W. "Unit disk". MathWorld. On the Perimeter and Area of the Unit Disc, by J.C. Álvarez Pavia and A.C. Thompson דיסק היחידה, באתר MathWorld (באנגלית)
פרס לאמנית מצטיינת בישראל על שם בקי דקל

הפרס לאמנית מצטיינת בישראל על שם בקי דקל הוא פרס אמנותי בישראל, המוענק מדי שנה לאמנית מצטיינת מטעם העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל. הפרס נוסד ב-2019, מתוך הכרה בצרכים ובאתגרים העומדים בפני נשים יוצרות בישראל, רצון לאותת לקהילת הנשים היוצרות בישראל שיש חשיבות ביצירתן ושהיא ראויה לעידוד ותמיכה. הפרס על שם בקי דקל ניתן בחסות חברת היזמות TLVseed, הוא כולל מענק כספי על סך 15,000 ש"ח, ומלווה בתערוכת יחיד בגלריה מקום לאמנות. בשנת 2020 נוספה הקטגוריה "ציון לשבח" – אות המוענק לשתי אמניות נוספות שהוועדה המקצועית מצאה אותן ראויות במיוחד הכולל מענק כספי על סך 5,000 ש"ח לכל אחת. לוועדת הפרס ממונות שופטות בלתי תלויות מטעם העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל. בין חברות וחברי ועדת השיפוט כיהנו לאורך השנים: אניסה אשקר, ד״ר גליה בר אור, דליה דנון, אמירה זיאן, חנאן אבו חוסיין, אבי לובין, ד"ר רות מרקוס, ורד ניסים, עאידה נסראללה, ד"ר קציעה עלון, רז סמירה, דגה פדר, חגית שחל, זיוי ברמן, אירנה גורדון, ד״ר עדי לוריא חיון ותומר ספיר. החל בשנת 2020 מפיקה את הפרס האוצרת וחוקרת האמנות זיוי ברמן. 2019 – חנאן אבו חוסיין 2020 – ורד נסים 2021 – נחמה גולן 2022 – אנה לוקשבסקי 2023 – חוה ראוכר 2024 – פרופ' ברכה ליכטנברג אטינגר 2020 – שגית זלוף-נמיר ואמירה זיאן 2021 – דבורה מורג ושולה קשת 2022 – סמאח שחאדה ונירית טקלה 2023 – אריאן ליטמן ושרון גלזברג 2024 – אסתר כהן ופאטמה שנאן העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל נעמה ריבה, גם ב-2019, אמניות בישראל עוד לא שברו את תקרת הזכוכית של המוזיאון, באתר הארץ, ‏6 במרץ 2019 פרסים ומענקים – הפרס על שם בקי דקל ז"ל לאמנית מצטיינת, באתר העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל ורד לי, האמנית חנאן אבו חוסיין: "אני לוקחת את מה שהוטח בי ומשתמשת בזה באמנות שלי", באתר הארץ, ‏14 באוגוסט 2019 ורד נסים היא זוכת "פרס בקי דקל" לשנת 2020 מטעם העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל, באתר ערב רב (מגזין אמנות), ‏21 ביולי 2020 דורית שילה, תשעים שנה של אמנות נשים בחיפה: ראיון עם זיוי ברמן, באתר ARToday, ‏23 ביולי 2023
מנגן ושר (שיר של אבנר גדסי)

"מנגן ושר" הוא פזמון שכתב משה בן-שאול והלחין וביצע אבנר גדסי בעיבוד של אלדד שרים. גדסי הופיע עם השיר בדצמבר 1980 בפסטיבל הזמר המזרחי והגיע עימו למקום השני. השיר הופיע באלבום בעל אותו השם של גדסי שיצא לאור באותה השנה. גדסי ביצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון בסגנון עדות המזרח "למנצח שיר מזמור" בשנת תשמ"א 1980. גדסי הגיע למקום השני אחרי השיר "משה" שביצע שימי תבורי. תוכן השיר עוסק בזמר הצועד ברחוב ריק בשעת לילה מאוחרת ומזמר לו לאיטו. הזמר חולם להתפרסם ולהצליח בתחומו אך מוצא עצמו שר והד קולו דועך משום שאין מי שישמע את שיריו. ב-29 באוגוסט 2007, ביצע בועז מעודה את השיר בגמר העונה החמישית של תוכנית הכישרונות כוכב נולד שהוביל לזכייתו במקום הראשון. חיים משה ביצע את השיר בדואט עם גדסי לאלבום "הדואטים" שיצא לאור בשנת 2009. סדרת הטלוויזיה מנגן ושר ששודרה בYes הטלוויזיה בלוויין ב-2021 נקראת על שם השיר. שנה קודם לכן, חידש כוכב הסדרה בר צברי את השיר לפרויקט צו השעה. אקורדי השיר "מנגן ושר" באתר Tab4u מילות השיר "מנגן ושר" באתר שירונט מנגן ושר באתר הספרייה הלאומית מנגן ושר באתר פזמונט
עץ משפחת השושלת הראשונה של מצרים

אילן יוחסין של השושלת הראשונה של מצרים, שלט במצרים העתיקה במאה ה-32 לפנה"ס עד המאה ה-30 לפנה"ס. Dodson, Aidan (2004). The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Cairo: The American University in Cairo Press. p. 45. Bestock, Laurel (2020). "Early Dynastic Egypt". In Radner, Karen; Moeller, Nadine; Potts, D.T. (eds.). The Oxford History of the Ancient Near East: Volume I: From the Beginnings to Old Kingdom Egypt and the Dynasty of Akkad. New York: Oxford University Press. doi:10.1093/oso/9780190687854.001.0001. ISBN 978-0-1906-8785-4.
קומפוסיביליות

קומפוסיביליות (באנגלית: Compossibility. בתרגום מקורב: היכולת להתאים, להיות קיים בד בבד עם אחר) היא מושג פילוסופי מאת גוטפריד וילהלם לייבניץ. לפי לייבניץ, דבר אינדיבידואלי שלם (למשל אדם) מאופיין בכל תכונותיו, ואלה קובעות את יחסיו עם פרטים אחרים. קיומו של פרט אחד עלול לשלול את האפשרות לקיומו של אחר. עולם אפשרי מורכב מיחידים שהם קומפוסיביליים, כלומר יכולים להתקיים ביחד. לייבניץ מציין שעולם הוא קבוצה של דברים מורכבים המתיישבים זה עם זה, ועם זאת, שעולם הוא אוסף דברים שאלוהים יכול להביא לידי קיום. כי אפילו אלוהים לא יכול להביא לעולם שבו יש סתירה כלשהי בין חבריו או תכונותיהם. כאשר לייבניץ מדבר על עולם אפשרי, הוא מתכוון לקבוצה של דברים סופיים מורכבים ומתיישבים זה עם זה (קומפוסיביליים), שאלוהים יכול היה להביא לידי קיום אלמלא היה מוגבל על ידי הטוב שהוא חלק מהטבע שלו. העולם הממשי, לעומת זאת, הוא הקבוצה של דברים סופיים שאלוהים מייצר, כי הוא הגדול ביותר בטוב, במציאות ובשלמות. באופן טבעי, העובדה שאנחנו כאן וחווים את העולם הזה – העולם הממשי – פירושה שיש לפחות עולם אפשרי אחד. לדעתו של לייבניץ, ישנם אינסוף עולמות אפשריים. השקפות על "קומפוסיביליות" והטיעון הטוב מכל העולמות האפשריים (Best of all possible worlds) הקשורים זה לזה נמצאות בספרו "על מקורם הראשוני של דברים, הדיון במטפיזיקה, על החירות" (On the Ultimate Origin of Things, The Discourse in Metaphysics, On Freedom) ולאורך כל יצירותיו. המונח עצמו נמצא ב"כתבים הפילוסופיים", חלק שלישי, (Die philosophischen Schriften III) כאשר לייבניץ כתב ללואי בורגה (Louis Bourguet). "על ריבוי העולמות" מאת דייוויד לואיס (1986) פירוש העולמות המרובים של מכניקת הקוונטים "Leibniz's Modal Metaphysics". Stanford Encyclopedia of Philosophy. Palo Alto, California. 2008-05-23. נבדק ב-2010-01-22. Brown, Gregory (1987). "Compossibility, Harmony, and Perfection in Leibniz". The Philosophical Review. 96 (2): 173–203. doi:10.2307/2185157. JSTOR 2185157. "Leibniz's Modal Metaphysics". Stanford Encyclopedia of Philosophy. Palo Alto, California. 2008-05-23. נבדק ב-2010-01-22.
שאול סלו

שאול סלו (סולומון) (נולד בשנת 1947) הוא פסל ואדריכל ישראלי. תכנן את "אנדרטת חללי הקיבוצים" ביער משמר העמק ואת "שער הרעות" הניצב בחזית בית יגאל אלון. סלו נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו. הוא עלה לישראל בשנת 1974. בשנים 1965–1971 למד בפקולטה לארכיטקטורה, האוניברסיטה הלאומית העצמאית, מקסיקו. בשנים 1977–1980 למד צילום במכללה אזורית עמק הירדן, בשנים 1981–1982 למד קרמיקה, מכללה אזורית, עמק הירדן ובשנים 1983–1984 קרמיקה ופיסול, סדנת דוד פיין, מכללת תל חי. בשנת 2005 אצר את "שער הרעות" הניצב בחזית בית יגאל אלון, ועליו תבליט דו-צידי שיצרו עשרה פסלים יהודים ועשרה ערביים. בפאתי יער משמר העמק נחנכה ב-29 באוגוסט 2007 "אנדרטת חללי הקיבוצים" אותה תכנן ויצר. בפסח 2011 אצר את סימפוזניון הפיסול הסביבתי שנערך בפארק המחצבות כרמיאל. סלו מתגורר בעין גב. פסל קיר – מסעדת הדגים בעין גב (1982) פסל – אבני דולומיט, בפארק לפיסול מדברי במצפה רמון (1986) ים ומפרשיות – בית ילדים, עין גב (1987) גלריה 200- – הסטודיו, עין גב (1995–2009) מחווה למאטיס – הכניסה לסטודיו, עין גב (2000) נמלים – דרך הפסלים בחצרים ערוגה נאה – עשוי מברזל צבוע ומוזאיקה, טבריה (2008) עץ תאנה בשלכת – עין גב (2015) דג ועוגן – המגדלור במזח, את הפסיפס לזכר שני חברי עין גב שנספו עשה אריק קורן באבני מפעל אילון בשנת 1965. בשנת 2020 יצר פסיפס חדש במקום הישן שהלך ונהרס. טבע דומם – גני תקווה טבע דינמי – גני תקווה אנדרטת חללי הקיבוצים אנדרדת הקיבוצים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:11) תרנגול – כניסה לחי כיף, שדרות גולדה מאיר, ראשון לציון אבן נייר ומספריים – כיכר לזרוב, ראשון לציון החיבוק – כיכר יוסף ספיר/משה שפירא, ראשון לציון אנדרטת חללי הקיבוצים ערוגה נאה, טבריה מדיה וקבצים בנושא שאול סלו בוויקישיתוף סלו שאול, באתר מוזיאון ישראל בירושלים שאול סלו (סולומון), באתר סקר אמנות הקיר בישראל שאול סלו, באתר על הצפון פלוס Tall Still Life, Israel Public Art (באנגלית) אנדרטת חללי הקיבוצים, באתר קרן קיימת לישראל פסח 2011 בגן עדן לפסלים הפארק לפיסול מדברי במצפה רמון, באתר בראשית אמן שאול סלו, באתר גני תקווה מדריך פסלי חוצות ואנדרטאות ראשון לציון
נומולוגיה

בפילוסופיה, נומולוגיה (באנגלית: Nomology) מתייחסת ל"מדע של חוקים" המבוסס על התיאוריה לפיה ניתן לפרט תיאורים המוקדשים לא להיבטים מסוימים של המציאות אלא בהשראת חזון מדעי של תוקף אוניברסלי המובע על ידי חוקים מדעיים. "נומולוגיה" נובעת מהמילים היווניות נומוס (νόμος), חוק, ולוגוס (λόγος), סיבה. המונח נומולוגיה הגיע אולי מאריסטו. הסיומת "ology" מרמזת על "סדר", "מילה" או "סיבה", ועוסקת בהיגיון סובייקטיבי או "לוגי" כמו בסוציולוגיה ובפסיכולוגיה. החלק "נום" מרמז על "שלטון" ו"חוק", והוא קשור לחוקיות אובייקטיבית כמו בכלכלה. גישה נומולוגית מחייבת לקחת בחשבון היבטים סובייקטיביים ואובייקטיביים. נומולוגיה מספקת מסגרת לבניית רשת נומולוגית של יחסים בין מבנים בקבלת החלטות. מבני משמעות נגזרים הם נומותטיקה (Nomothetic), שמשמעה הוא הצעה או אפשרות של חוק במסגרת הנומולוגיה. המודל הדדוקטיבי-נומולוגי (Deductive-nomological model) של הסבר מדעי, שמציג את ההסבר המדעי כמבנה דדוקטיבי (הסקה מהכלל אל הפרט), שהאמת שבהנחות היסוד שלו כרוכה באמיתות מסקנתו, ותלויה בחיזוי של התופעה שיש להסביר. דטרמיניזם נומולוגי Aristotle. Selections, Translated with Introduction, Notes, and Glossary by Terence Irwin and Gail Fine, Indianapolis/Cambridge, Hackett Publishing Company, Inc., 1995.
ליזי ברושר

ליזי ברושר (נולדה ב-22 במרץ 1985) היא שחקנית צרפתייה. תפקידים שביצעה בשפה האנגלית כוללים את השתתפותה בסדרות כדוגמת "אימה אמריקאית: המוסד הסגור" (2012–2013), "הנגיף" (2015), "ורסאי" (2015–2017), Falling Water (2016–2018), "מלחמת העולמות" (2022), ו"ג'יגולו אמריקאי" (2022). הופעתה הראשונה של ברושר על המסך אירעה ב-2002 בגיל 17, בתור ז'אן בסרט של הוגו סנטיאגו Le Loup de la côte Ouest ("הזאב מהחוף המערבי") (2002). הפריצה הגדולה שלה הגיעה כאשר קיבלה את התפקיד הראשי בסרט החושני של Dogme 95, One to Another בבימויו של ז'אן-מארק בר ופסקל ארנולד שאיתם שיתפה פעולה שוב כמה שנים לאחר מכן במותחן American Translation. בין היתר, השתתפה ב-After Fall, Winter של אריק שפר; ו"שיר הכלות" של קארין אלבו, עליו זכתה בפרס בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל הסרטים בסן ז'אן דה לוז. ליזי ברושר היא סופרת, שחקנית ומפיקה צרפתייה. היא כיכבה בתור השחקנית הראשית בתוכנית המדע הבדיוני של גייל אן הורד, Falling Water (2016–2018). היא ידועה לקהל האמריקאי בזכות תפקידה של קוקו בסדרה של גיירמו דל טורו "הנגיף" (2015), ותפקידה של גרייס בסדרה "אימה אמריקאית" של FX. בנוסף השתתפה בסדרה "ורסאי" וכן, "השעה" של BBC. ליזי ברושר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליזי ברושר, באתר AllMovie (באנגלית) ליזי ברושר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ליזי ברושר, באתר Metacritic (באנגלית) ליזי ברושר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Falling Water: David Ajala, Lizzie Brocheré & Will Yun Lee Describe The Show". Entertainment Weekly - YouTube. 2016-10-29. נבדק ב-2020-09-21. Lizzie Brocheré Films and Shows – Apple TV (UK), Apple TV (באנגלית בריטית) Denise Petski (19 בינואר 2021). "American Gigolo - Lizzie Brocheré & Gabriel LaBelle Join Showtime Pilot Reboot". deadline.com. {{cite web}}: (עזרה) Moylan, Brian (2016-10-13). "Falling Water review – dream-controlling sci-fi thriller will send you to sleep". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-09-07.
גרנוליט (סלע)

גרנוליט הוא שמו של פציאס, כלומר משפחה של סלעים מותמרים, שהמכנה המשותף שלהם הוא המראה. הגרנוליט מתאפיין בכך שהוא נוצר בלחץ גבוה ובטמפרטורה גבוהה. מסיבה זו ניתן למצוא גרנוליט באזורים בהם קיימת או התקיימה פעילות טקטונית במעמקים. מקור השם מעורב מלטינית ויוונית granulum – גרגר בלטינית ואילו λίθος ("ליתוס") ביוונית הוא סלע. הגרנוליט נוצר בטמפרטורה של כ־800 מעלות ובלחץ של כעשרת אלפים אטמוספירות. התנאים האלו מתקיימים בדרך כלל בעומקים גדולים, מכאן שסביבת ההיווצרות האופיינית של הסלע היא התמרה אזורית, כלומר תנועות ולחצים של שכבות ולוחות בקנה מידה גדול, שהם בדרך כלל תוצאה מטקטוניקה, אבל גם יכולים להיווצר כתוצאה של המסה מהירה של קרחונים. המראה של הגרנוליט, יכול להזכיר מאוד סלעי יסוד כמו גרניט או דיוריט, אך בגרנוליט לא קיימים כמעט גבישים אידיומורפים, אותם ניתן לזהות בבדיקה מיקרוסקופית. לגרנוליט מגוון רחב של סלעי אב, מטבע הדברים הם שייכים לסוגי הסלעים שאינם יציבים בתנאי ההתמרה האופייניים לגרנוליט. סלעי אב יכולים להיות סלעי משקע כמו פצלים וחוואר או סלעי יסוד כמו גרניט. התנאים להיווצרות הגרנוליט גורמים להפרדה של גזים והידרוקסידים מהסלע ולכן בגרנוליט לא צפויים להמצא מינרלים שמכילים הידרוקסידים כמו האמפיבול, אלא מינרלים צפופים ומלוכדים כמו קוורץ, אלומוסיליקטים ופירוקסנים. נהוג להגדיר גרנוליטים בעלי תכולה של למעלה משלושים אחוז של מינרלים מקבוצת הפירוקסן כ"גרנוליטים מאפיים" הגרנוליטים מצויים באזורים יבשתיים יציבים, בדרך כלל פרקמבריים, כמו בהרי האלפים ובדרום הודו. לעיתים מצוי גרנוליט בסמוך למרבצי צ'רנוקיט, מה שמביא חוקרים לחשוב כי גם האחרון מותמר. מדיה וקבצים בנושא גרנוליט בוויקישיתוף
Summer Gigs 1976

Summer Gigs 1976 היה סיבוב ההופעות החמישי של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר החל בבית המשחקים באדינבורו, אדינבורו, סקוטלנד ב-1 בספטמבר 1976 והסתיים בהייד פארק, לונדון, אנגליה ב-18 באותו חודש, כאשר זה כלל ארבע הופעות בלבד. סיבוב זה נועד לקדם את אלבומה הרביעי, A Night at the Opera ואלבומה החמישי, A Day at the Races, אשר יצא לאור ב-18 בדצמבר באותה שנה- שלושה חודשים לאחר סיום הסיבוב. במהלך סיבוב זה, קיימה קווין מופע חינמי בהייד פארק, בו צפו כ-150,000 איש, אך קיימות טענות כי כמות הצופים הייתה גדולה ב-50,000 איש מהכמות המשוערת. במקור, הופעתה של הלהקה הוקצבה לפרק זמן של שעה בלבד. בסופו של דבר, אולצה הלהקה לרדת מהבמה לאחר שהחליטה על דעת עצמה להאריך את ההופעה בשליש מהזמן לה הוקצב. רשימה זו מייצגת את הופעתה של הלהקה בבית המשחקים של אדינבורו, אדינבורו, סקוטלנד ב-1 בספטמבר 1976, וזו אינה מייצגת בהכרח את הופעותיה האחרות של הלהקה שהתקיימו במסגרת סיבוב זה. "Bohemian Rhapsody" (חלק הרוק) "Ogre Battle" "Sweet Lady" "White Queen (As It Began)" "Flick of the Wrist" "You're My Best Friend" "Bohemian Rhapsody" "Killer Queen" "The March of the Black Queen" "Bohemian Rhapsody" (רפריזה) "Bring Back That Leroy Brown" "Brighton Rock" "Son and Daughter" "'39" "You Take My Breath Away" "The Prophet's Song" "Stone Cold Crazy" "Doing All Right" "Lazing on a Sunday Afternoon" "Keep Yourself Alive" "Tie Your Mother Down" "Liar" "In the Lap of the Gods... Revisited" הדרן "Now I'm Here" "Big Spender" "Jailhouse Rock" "God Save the Queen" פרדי מרקיורי – זמרה, פסנתר, תוף מרים בריאן מיי – גיטרה, קולות רקע, יוקולילי-בנג'ו רוג'ר טיילור – תופים, קולות רקע, תוף מרים ג'ון דיקון – גיטרה בס, משולש, קולות רקע Queen at Edinburgh Playhouse, Edinburgh, Scotland, setlist.fm, ‏11 July 2019
זה טוב זה טוב

זה טוב זה טוב הוא שיר שנכתב על ידי אליעוז רבין והולחן על ידי רוני וייס. השיר ידוע בביצוע שלישיית שוקולד מנטה מסטיק. השיר יצא בשנת 1976. השיר בוצע לראשונה בתוכנית מיוחדת לקראת אירוויזיון 1976. שלישיית הבנות, נבחרה על ידי ועדה מיוחדת לייצג את ישראל באירוויזיון. השלישייה ביצעה שלושה שירים: "זה טוב זה טוב", "קשת בענן" שכתבה והלחינה דרורה חבקין, אמור שלום שנכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי מתי כספי שהוא השיר שנבחר לייצג את ישראל בתחרות. השיר נכלל באלבומה האולפן השני של השלישייה שיצא בשנת 1976. במצעד הפזמונים העברי השנתי לסיכום שנת תשל"ו, הגיע השיר למקום השישי. הספרייה הלאומית, זה טוב זה טוב, באתר הספריה הלאומית
Immigrant Song

"Immigrant Song" (בתרגום חופשי: "שיר מהגרים") הוא שיר משנת 1970 של להקת הרוק האנגלית לד זפלין. אשר נכלל באלבום האולפן של הלהקה "Led Zeppelin III" אשר יצא לשווקים ב-5 בנובמבר 1970. השיר יצא לשווקים גם כסינגל. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה רוברט פלאנט וג'ימי פייג'. מילות השיר כוללות נוצרו בהשראת המיתולוגיה הנורדית וכיבושי הוויקינגים. השיר הגיע בשיא למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. לאורך השנים אמנים רבים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר בז'אנרים שונים, בהם אמנים כמו טרנט רזנור, קארן או ואן וילסון. השיר נכתב במהלך סבב ההופעות של הלהקה ב-1970 שהתקיים באיסלנד, באת' וגרמניה. לימים הסביר פלאנט שהדימויים הוויקינגיים במילות השיר הושפעו במידה ניכרת מהנופים של איסלנד אותה הלהקה ראתה באותה העת, אשר הזכירו לו את פלישות הוויקינגים בצפון אירופה שבוצעו לאורך ההיסטוריה. השיר מתחיל בזעקה ייחודית שמבוצעת על ידי רוברט פלאנט. מבחינה מוזיקלית, השיר בנוי סביב ריף סטקטו פשוט שחוזר על עצמו לאורך כל השיר אותו מנגן הגיטריסט ג'ימי פייג', אליו מתווסף התיפוף האנרגטי שמבוצע על ידי המתופף ג'ון בונהם. שורות הפתיחה של השיר, "אנו באים מארץ הקרח והשלג / משמש החצות בה המעיינות החמים זורמים", משקפת בין היתר את ההשראה הנורדית לשיר. רוברט פלאנט - שירה ג'ימי פייג' - גיטרות ג'ון פול ג'ונס - גיטרה בס ג'ון בונהם - תופים במקור, להקת לד זפלין לא אישרה לריצ'רד לינקלייטר להשתמש בשיר בסרט הקולנוע "רוק בבית הספר" משנת 2003, אך כוכב הסרט ג'ק בלאק הצליח לשכנע אותם אחרי שצילם את עצמו מבצע את השיר. בסרט האנימציה בגרפיקת תלת־ממד "שרק השלישי" משנת 2007, השיר מנוגן במהלך סצנת קרב בה מופיעה שלגיה. גרסת כיסוי לשיר בהפקת אטיקוס רוס וחבר הניין אינץ' ניילז טרנט רזנור מופיעה בקדימון הסרט "נערה עם קעקוע דרקון" (2011) ובמהלך כתוביות הפתיחה, בליווי שירה של קארן או מלהקת Yeah Yeah Yeahs. השיר נכלל בקדימון הסרט "תור: ראגנארוק" (2017) וכן פעמיים במהלכו. מידע על היצירה "Immigrant Song" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Immigrant Song" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Immigrant Song" באתר Discogs "Immigrant Song" באתר ledzeppelin.com Immigrant Song, בביצוע "Led Zeppelin – Immigrant Song (Live 1972) (Official Video)", סרטון באתר יוטיוב Lewis, Dave (1994). The Complete Guide to the Music of Led Zeppelin. Omnibus Press. ISBN 0-7119-3528-9. How Led Zeppelin's 'Immigrant Song' Wound Up in 'Thor: Ragnarok', Dave Lifton, October 28th 2017
האנגלים באים, האנגלים באים

האנגלים באים, האנגלים באים (בצרפתית: La Grande Vadrouille) הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1966, בבימויו של ז'ראר אורי. הסרט, שנחשב לאחת מהקומדיות המצליחות ביותר בצרפת, מככב בורביל ולואי דה פינס. עלילת הסרט מתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה ועוקבת אחר סיפורם של שני אזרחים צרפתיים שנאלצים לעזור לקבוצת טייסים בריטים שהופלו בשטח הכבוש על ידי הנאצים להימלט ולחמוק מצבא הכיבוש הגרמני. הסרט היה הסרט הרווחי ביותר בצרפת ב-1966 עם הכנסות של 32,994,000 דולר. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1942 כאשר טייסים בריטים מופלים מעל פריז הכבושה. הצוות מנסה לברוח ולהתחמק מהנאצים תוך שהם נעזרים בשני צרפתים פשוטים: סטניסלאס לפרט (לואי דה פינס), מנהל תזמורת, ואוגוסטין בובין (בורביל), צייר בתיאטרון. למרות המצב הקשה, ההרפתקה מתפתחת לכדי סיפור קומדי על ניסיונותיהם של הגיבורים להבריח את הטייסים לחופש, כל זאת תוך כדי התמודדות עם הנאצים ושורה של טעויות מגוחכות. לואי דה פינס בתפקיד סטניסלאס לפרט – מנהל תזמורת בפריז. בורביל בתפקיד אוגוסטין בובין – צייר תיאטרון המסתבך בהרפתקה הקומית. טרי-תומאס בתפקיד טייס בריטי. דניאל תומסון הסרט זכה להצלחה מסחררת עם צאתו והפך לאחד הסרטים הפופולריים ביותר בצרפת. הוא הפך לסרט הקומדיה הצרפתי המצליח ביותר באותן שנים עם כ-17 מיליון צופים בצרפת בלבד. "האנגלים באים, האנגלים באים" נחשב לקלאסיקה של הקולנוע הצרפתי, וזכה לשבחים על היכולת לשלב בין סיטואציות הומוריסטיות לבין הנושא הקשה של מלחמת העולם השנייה. "האנגלים באים, האנגלים באים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האנגלים באים, האנגלים באים", באתר AllMovie (באנגלית) "האנגלים באים, האנגלים באים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האנגלים באים, האנגלים באים", באתר אידיבי "האנגלים באים, האנגלים באים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא האנגלים באים, האנגלים באים בוויקישיתוף "1966 French box office". Box Office Story.