laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מת עד הלילה

מת עד הלילה (באנגלית: Dead Until Dark) הוא ספרה הראשון של הסופרת שארלין האריס בסדרת הספרים "תעלומת הערפדים הדרומיים", העוסק בדו קיום בין ערפדים ובני האדם. מלבד הספר השני "מתים חיים בדאלאס", שני ספרים נוספים מסדרה זו תורגמו לעברית ויצאו לאור בהוצאת סיאל. בפרק הראשון המחברת מציגה את דמותה של סוקי סטאקהאוס, מלצרית צעירה שניחנה ביכולתה לקרוא מחשבות בעיירה הבדיונית בון טמפס שבלואיזיאנה. היא חיה בעולם חלופי, שבו בני האדם מודעים לקיומם של ערפדים. ב"מת עד הלילה" סוקי מנהלת מערכת יחסים עם ערפד, וההסתבכות מתחילה כשהיא נאלצת להתמודד עם שורת רציחות בעיר. בספר "מת עד הלילה" סוקי סטאקהאוס היא מלצרית קוראת מחשבות שחיה בעולם שבו ערפדים נחשפו לציבור והפכו להיות אזרחים, מאז היפנים פיתחו דם סינתטי הנקרא "דם אמיתי". ה"דם האמיתי" מעניק לערפדים את המזון הדרוש בשבילם ללא צורך בהסתמכות על דמם של בני האדם כמזון. סוקי גרה עם סבתה אדל סטאקהאוס, ויש לה אח בשם ג'ייסון. סוקי מתאהבת בערפד מוותיקי מלחמת האזרחים בשם ביל קומפטון. מוחו "אילם" עבור סוקי, מכיוון שהיא אינה מצליחה לקרוא את מחשבותיו. בפגישתם הראשונה סוקי מצילה אותו ממאק ראטריי שניסה לשאוב את דמו ולמחרת ביל מחזיר לה טובה שמצילה אותה כאשר ראטריי תוקף את סוקי. בינתיים יש רציחות ב"בון טמפ" ואנשי העיר מאמינים שערפדים עומדים מאחורי הרציחות, מכיוון שרוב הגופות היו ריקות מדם. משטרת בון טמפ חושדת באחיה של סוקי, ג'ייסון, ועוצרת אותו מפני שהיה לו קשר רומנטי עם שני הקורבנות. סוקי רוצה לעזור לאחיה ומבקשת מביל לקחת אותה לבר הערפדים בשם "פנגטזיה" הנמצאת בעיירה שריבפורט הסמוכה. "פנגטזיה" נמצאת בבעלותו של אריק נורת'מן, ערפד בן 1,000 שנה שהוא השריף של אזור 5 בלואיזיאנה. אריק מגלה במהרה שסוקי יכולה להיות שימושית מפני שהיא קוראת מחשבות וזה יעזור לו לגלות מי גונב מהבר שלו. סוקי מגלה כי עוזרו הערפד של אריק הוא זה שגנב את הכסף, והיא כמעט נרצחת על ידו. אריק מציל את חייה של סוקי כאשר הערפד תוקף אותה. כאשר סוקי חוזרת לבון טמפ היא מוצאת את גופת סבתה במטבח. ביל נעלם על מנת להגן על סוקי. סוקי מגלה כי הבוס שלה, סאם מרלוט הוא משנה צורה כאשר היא מאפשרת לכלב תועה לישון בביתה ומוצאת במקומו את סאם ערום בבוקר. בעוד שביל נעלם, סוקי מגלה כי הרוצח הוא רנה, חבר של אחיה, שמנסה להרוג אותה אך רק פוצע אותה קשה. סוקי מתעוררת בבית החולים ומגלה את ביל לצדה. ביל מספר לסוקי שהוא הפך להיות חוקר בתחום שלו והוא עכשיו עובד תחת אריק. ערך מורחב – דם אמיתי "מת עד הלילה" עובדה על ידי HBO לסדרת טלוויזיה הנקראת דם אמיתי. ההבדלים הבולטים ביותר בסדרה כוללים שינוי נקודת המבט על הדמויות השונות, לא רק סוקי והוספת דמות הנקראת טארה ת'ורנטון, אשר הוצגה באופן רשמי רק בספר השני. יתרה מכך, בספר אריק הוא זה שהורג את "צל ארוך" כאשר בסדרה ביל הוא זה שהורג אותו, ונאלץ לשלם על כך על ידי יצירת ערפדה חדשה, ג'סיקה. דמות אשר לא מופיעה בספרים כלל, והומצאה במיוחד לסדרה. מת עד לילה דף הספר באתר ההוצאה מת עד הלילה, באתר OCLC (באנגלית)
אקולקט

אקולקט (הלחם של המילה היוונית oikos, בית, ו"דיאלקט") הוא נאולוגיזם בלשני, המתייחס לווריאנט שפה האופייני למשק בית מסוים. לרוב, מתפתח אקולקט מתוך אידיולקט, שפה הייחודית לפרט מסוים, של אחד החברים במשפחה ומתפשט לפרטים אחרים במשק הבית. האקולקט כולל בדרך כלל מילים וביטויים ייחודיים, או הענקת משמעות ייחודית לביטויים, באופן שאינו שגור בקהילה או במשפחות אחרות. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'אנקיה

צָ'אנַקְיַה (בסנסקריט: चाणक्य, ‏ Cāṇakya; ‏ 350-283 לפנה"ס) היה פילוסוף, איש ממשל וצבא והוגה פוליטי וצבאי הודי. הוא נחשב למייסד מקצועות הכלכלה ומדע המדינה. בעולם המערבי הוא נחשב למקביל ההודי של מקיאוולי, על אף שעבודותיו של צ'אנקיה קדמו לאלו של מקיאוולי בכ-1,800 שנה. צ'אנקיה נחשב למחברו של הטקסט ההודי הקדום על ממשל ופוליטיקה, ה"ארטשסטרה". צ'אנקיה היה ראש ממשלה בימיו של קיסר האימפריה המאורית הראשון, צ'נדרגופטה מאוריה, וכן היה יועצו של הקיסר והמתכנן העיקרי של עלייתו לשלטון. צ'אנקיה היה מורה בתכסילא, מרכז למידה עתיק, והיה אחראי ליצירת האימפריה המאורית, שהייתה הראשונה מסוגהּ בתת-היבשת ההודית. עבודותיו אבדו לקראת סוף ימי ממלכת גופטה, ונתגלו מחדש רק ב-1915. מדיה וקבצים בנושא צ'אנקיה בוויקישיתוף צ'אנקיה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) צ'אנקיה, ברשת החברתית Goodreads צ'אנקיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'אנקיה, דף שער בספרייה הלאומית L. K. Jha, K. N. Jha (1998). "Chanakya: the pioneer economist of the world", International Journal of Social Economics 25 (2-4), p. 267-282. Waldauer, C., Zahka, W.J. and Pal, S. 1996. Kautilya's Arthashastra: A neglected precursor to classical economics. Indian Economic Review, Vol. XXXI, No. 1, pp. 101-108. Tisdell, C. 2003. A Western perspective of Kautilya's Arthasastra: does it provide a basis for economic science? Economic Theory, Applications and Issues Working Paper No. 18. Brisbane: School of Economics, The University of Queensland. Sihag, B.S. 2007. Kautilya on institutions, governance, knowledge, ethics and prosperity. Humanomics 23 (1): 5-28. Herbert H. Gowen (1929). "The Indian Machiavelli" and in a much more conventional world.or Political Theory in India Two Thousand Years Ago, Political Science Quarterly 44 (2), p. 173-192. Mabbett, I. W. (באפריל 1964). "The Date of the Arthaśhāstra". Journal of the American Oriental Society. American Oriental Society. 84 (2): 162–169. doi:10.2307/597102. ISSN 0003-0279. {{cite journal}}: (עזרה) Boesche, Roger (בינואר 2003). "Kautilya's Arthaśāstra on War and Diplomacy in Ancient India". The Journal of Military History. 67 (1): 9–37. doi:10.1353/jmh.2003.0006. ISSN 0899-3718. {{cite journal}}: (עזרה) "Kautilya [is] sometimes called a chancellor or prime minister to Chandragupta, something like a Bismarck…" ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרוש זהוב

פרוש זהוב (שם מדעי: Carduelis) הוא סוג ממשפחת הפרושיים בו מצויה החוחית. חוחית (Carduelis carduelis) Carduelis citrinella Carduelis corsicana מינים רבים שהשתייכו לסוג בעבר משויכים כיום ע"פ חוקרים רבים לסוגים אחרים. מדיה וקבצים בנושא פרוש זהוב בוויקישיתוף פרוש זהוב, באתר ITIS (באנגלית) פרוש זהוב, באתר NCBI (באנגלית) פרוש זהוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרוש זהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוש זהוב, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס עינת

פרס עינת הוא פרס ספרותי ישראלי שנתי המוענק מאז 2007 לסיפורים קצרים מקוריים בסוגת הספרות הספקולטיבית. הפרס קרוי על שם עינת פלג (1974–2005). עינת פלג (1974–2005) הייתה עיתונאית ומבקרת חובבת מדע בדיוני ופנטזיה, שהתאבדה בספטמבר 2005. במאי 2007 יזמה משפחתה, יחד עם האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, הענקת פרס ספרותי לזכרה. הפרס הוענק לראשונה בפסטיבל אייקון 2007. בשנת 2010 נפתח מסלול בפרס המיועד לסיפורים שנכתבו על ידי ילדים ובני נוער עד גיל 18. בשנת 2015 ראה אור ספר דיגיטלי: הסיפורים הזוכים בפרס עינת: 2007-2015. התחרות נפתחת, למעשה, עם הכרזת הנושא של פסטיבל אייקון (שנעשית, על פי רוב, בכנס עולמות); נושא הכתיבה בתחרות תואם את נושא הפסטיבל. לכותבי הסיפורים במקומות הראשון, השני והשלישי מוענק פרס כספי. בנוסף, מתקיימת הצבעת קהל לבחירת "חביב הקהל", מתוך רשימה קצרה בת עשרה סיפורים שנבחרו על ידי השופטים (כולל הסיפורים הזוכים). במסלול הנוער מוענק פרס כספי לזוכה במקום הראשון בלבד; המקום השני והשלישי מקבלים ספר. פרס גפן פסטיבל אייקון אתר האינטרנט הרשמי של פרס עינת פרס עינת באתר פסטיבל אייקון "על עינת", באתר הפרס "תחרות סיפורים שנתית - פרס עינת", באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, 30 במאי 2007 ynet, פרס עינת למדע בדיוני יוצא לדרך, באתר ynet, 17 ביוני 2010 הסיפורים הזוכים בפרס עינת: 2007-2015 פרס עינת - סיכום התחרות, באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, ‏4 באוקטובר 2007 הזוכים לשנת 2008 באתר הפרס, 19 באוקטובר 2008 הזוכים לשנת 2009 באתר הפרס, 11 באוקטובר 2009 הזוכים בפרס עינת 2010 – מסלול רגיל ומסלול צעיר באתר הפרס, 28 בספטמבר 2010 הזוכים בפרס עינת- 2011- מסלול רגיל ומסלול נוער באתר הפרס, 19 באוקטובר 2011 והזוכים בפרס עינת הם… באתר הפרס, 5 באוקטובר 2012 הוכרזו הזוכים ב"פרס עינת" לשנת 2013! באתר הפרס, 29 בספטמבר 2013 הוכרזו הזוכים בפרס עינת 2014! באתר הפרס, 15 באוקטובר 2014 הסיפורים והכותבים הזוכים ב"פרס עינת" 2015 באתר הפרס, 2 באוקטובר 2015 זוכי פרס עינת 2016 באתר הפרס, 21 באוקטובר 2016 הזוכים בתחרות לשנת 2017 באתר הפרס, 23 בנובמבר 2017 הזוכים בתחרות לשנת 2018 באתר הפרס, 2 באוקטובר 2018 הזוכים בתחרות לשנת 2019 ופרסום הסיפורים באתר הפרס, 19 באוקטובר 2019 הזוכים בפרס עינת לשנת 2020 באתר הפרס, 15 באוקטובר 2020 הוכרזו הזוכים בתחרות פרס עינת 2021! באתר הפרס, 26 בספטמבר 2021 הוכרזו הסיפורים הזוכים בפרס עינת, בעמוד הפייסבוק של פסטיבל אייקון, 21 באוקטובר 2022 הוכרזו הזוכים בפרס עינת 2023! באתר הפרס, 21 באוקטובר 2023
נירה ליברמן

נירה ליברמן (נולדה ב-4 באוגוסט 1966) היא פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת תל אביב. ליברמן השלימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1997 ולאחר מכן יצאה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. אחר כך חזרה לאוניברסיטת ת"א כחברת סגל. פיתחה יחד עם יעקב טרופה מאוניברסיטת ניו יורק את תאוריית רמת ההבנייה (Construal Level Theory). בשנת 2021 נבחרה כחברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ב-2022 הוענק לה פרס רוטשילד. התאוריה מקשרת בין תפיסת מרחק לבין רמת ההבנייה. לפי התאוריה, אובייקטים רחוקים נתפסים במונחים מופשטים וכלליים, ואילו אובייקטים קרובים נתפסים במונחים ספציפיים וקונקרטיים. האובייקט אשר נתפס בצורה מופשטת יותר בשל ריחוקו יכול להיות רחוק בזמן, רחוק גאוגרפית, רחוק חברתית (אדם זר ולא מוכר) או אף רחוק היפותטית (נראה כבעל סבירות נמוכה). תאוריה זו מאחדת מספר רב של ממצאים ידועים בפסיכולוגיה חברתית ובפסיכולוגיה קוגניטיבית, ואף מנבאת ממצאים חדשים. דוגמה לאופן שבו משפיע מרחק פסיכולוגי על התפיסה הוא ההבדל באופן שבו תופסים בני אדם את התנהגותם שלהם לעומת האופן שבו הם תופסים את התנהגות האחרים, הבדל המוביל לטעות הייחוס הבסיסית. התנהגותו של האדם עצמו נתפסת בעיניו כתלויה במצב ובפרטיו המדויקים (תפיסה קונקרטית) ואילו התנהגות האחר, הרחוק ממנו, נתפסת כתלויה בטבעו ומהותו הפנימיים והיציבים (תפיסה מופשטת). נירה ליברמן, באתר של אוניברסיטת תל אביב רשימת חברים בוועדות אוניברסיטאיות פרופ' נירה ליברמן נבחרה כחברת האקדמיה הלאומית למדעים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקול אנדרסון

ניקול קייל אנדרסון (באנגלית: Nicole Gale Anderson; נולדה ב-29 באוגוסט 1990) היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה בעיקר בזכות תפקידה כמייסי מיסה בסדרה של ערוץ דיסני "ג'ונאס" ובשל תפקידה כהת'ר צ'נדלר בסדרה "היפה והחיה" ברשת The CW. אנדרסון נולדה ברוצ'סטר, אינדיאנה שבארצות הברית. אביה הוא יליד ארצות הברית ששימש כמפקד בצי ארצות הברית, ואימה ממוצא פיליפיני. בילדותה זכתה בתחרויות התעמלות ארציות אך נאלצה לפרוש עקב פציעות רבות שנגרמו לה. בגיל 13 היא זכתה במלגה ללימודים בבית ספר לדוגמנות ומשחק בג'ורג'יה. מיד לאחר מכן החלה להשתתף בפרסומות ושלטי חוצות בין היתר לקו אופנת הבגדים של מרי קייט ואשלי אולסן. בשנת 2009, לאחר מספר תפקידים טלוויזיוניים בין היתר בסדרות הילדים "לא מדהימה", "זואי 101", "האנה מונטנה" ו-"ICarly", היא נבחנה לתפקיד של סטלה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "ג'ונאס", אך לבסוף חברתה צ'לסי סטאוב קיבלה את התפקיד. לאחר שבהפקת הסדרה בוצעו מספר שינויים, הוחלט להוסיף לסטלה חברה טובה, והוצע לאנדרסון התפקיד של מייסי, מנהלת אתר המעריצים של האחים ג'ונאס. בשנת 2011 שיחקה בסרט הטלוויזיה "ילדות רעות 2", המשכו של הסרט המצליח "ילדות רעות" מ-2004. עוד שיחקו בסרט ג'ניפר סטון, מיירה וולש וקלייר הולט. בשנת 2012 התחילה לשחק בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" של רשת The CW, שם היא גילמה את הת'ר צ'נדלר, אחותה של קאט (קריסטין קרוק). בשתי העונות הראשונות תפקידה של אנדרסון היה משני ובעונה השלישית הוכרזה כשחקנית ראשית שהמשיכה גם לעונה הרביעית והאחרונה. בשנת 2013 החלה לשחק את התפקיד הראשי של מירנדה קולינס בסדרת הדרמה והמסתורין לנוער "רייבנסווד" ברשת ABC Family. הסדרה מהווה סדרת בת ל"שקרניות קטנות ויפות". הסדרה בוטלה בפברואר 2014 לאחר עונה אחת. בשנת 2018 שיחקה לצד פארקר יאנג בסרט הטלוויזיה "חתונה בפעם השנייה" את דמותה של מתכננת החתונות אבי אנדרסון. בינואר 2018 היא נישאה לרוברטו פניאגואה. בתם הבכורה נולדה ביולי 2020. מדיה וקבצים בנושא ניקול אנדרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניקול אנדרסון ניקול אנדרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניקול אנדרסון, ברשת החברתית אינסטגרם ניקול אנדרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניקול אנדרסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
שליטי נסיכות מולדובה

שליטי נסיכות מולדובה עד האיחוד עם נסיכות ולאכיה ברומנית: Marcel Popa, Horia C. Matei, Mică Enciclopedie de Istorie Universală, Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bucureşti, 1983 (מרצ'ל פופה, הוריה מאתיי, אנציקלופדיה קטנה להיסטוריה עולמית, הוצאה לאור מדעית ואנציקלופדית, בוקרשט, 1983). Constantin C.Giurescu, Dinu C. Giurescu, Istoria Românilor vol.2, Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bucureşti, 1976 (קונסטנטין ג'וּרסקו, דינו ק. ג'וּרסקו, תולדות הרומנים - כרך ב, ההוצאה המדעית והאנציקלופדית, בוקרשט ,1976). Mihai Ţipău - Domnii fanarioţi în Ţările Române, mică enciclpedie, Editura Omonia, Bucureşti, 2008 (מיכאי ציפאו, השליטים הפנרים בנסיכויות הרומניות, אנציקלופדיה קטנה, הוצאה לאור אומוניה, בוקרשט, 2008). Neagu Djuvara - O scurtă istorie a românilor povestită celor tineri, Editura Humanitas, Bucuresti 2008 (ניאגו ג'ובארה, היסטוריה קצרה של הרומנים מיועדת לצעירים,הוצאת הומניטס, בוקרשט, 2008). מדיה וקבצים בנושא שליטי נסיכות מולדובה בוויקישיתוף שליטי מולדובה באתר sizes (באנגלית)
חרובית

האם התכוונתם ל... חרובית (יישוב) – יישוב ישראלי בפתחת רפיח אשר פונה כחלק מהסכם השלום עם מצרים ופינוי סיני יער חרובית – יער נטוע של קק"ל בחבל עדולם מעברת חרובית – מעברה ששכנה סמוך לכפר מנחם בחבל לכיש
דיק פוסברי

ריצ'רד דגלאס "דיק" פוסברי (באנגלית: Richard Douglas "Dick" Fosbury; ‏6 במרץ 1947 – 12 במרץ 2023) היה אתלט אמריקאי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) בקפיצה לגובה. טכניקת הקפיצה לגובה הנהוגה כיום קרויה על שמו, "קפיצת פוסברי". פוסברי נולד בפורטלנד, אורגון. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אורגון. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה פוסברי במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אולימפי חדש של 2.24 מטר, לפני בן ארצו אד כרותרס (2.22 מטר) וולנטין גברילוב מברית המועצות (2.20 מטר). שלושתם קפצו גבוה יותר מהשיא האולימפי. בעוד כל מתחריו קפצו בסגנון המקובל אז, גלילת בטן (כאשר החלק הקדמי של הגוף מופנה כלפי הרף, והרגל עוברת ראשונה את הרף), קפץ פוסברי בסגנון חדש שלא נראה לפני כן – עם הגב לכוון הרף, כאשר הזרוע והראש עוברים את הרף לפני שאר חלקי הגוף. לכן נקרא הסגנון על שמו, "סגנון פוסברי". עם השנים הפך סגנון פוסברי לסגנון השולט בענף, וגלילת הבטן עברה מן העולם. נפטר ב-12 במרץ 2023. בשנת 2015 אביצ'י בנה את הקליפ של שירו Broken Arrows על סיפורו. מדיה וקבצים בנושא דיק פוסברי בוויקישיתוף דיק פוסברי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דיק פוסברי, באתר olympedia.org דיק פוסברי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דיק פוסברי, באתר Track and Field (גברים) דיק פוסברי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלעד זאבי, בבמה המרכזית באולימפיאדה, הוא החליט שהוא קופץ אחרת. ושינה את הענף לעד, באתר הארץ, 16 ביולי 2021 מותה של אגדה: הקופץ לגובה דיק פוסברי הלך לעולמו, באתר ישראל היום, 13 במרץ 2023 מותה של אגדה: דיק פוסברי הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2023 דיק פוסברי, האיש ששינה את ענף הקפיצה לגובה, הלך לעולמו בגיל 76, באתר ynet, 13 במרץ 2023
קומיס (תואר אצולה)

קומיס (רומנית: Cómis) היה תואר אצולה או, ביתר דיוק, משרה או תפקיד ("דְרֶגַטוריה") של אציל ("דְרֶגַטור") בנסיכויות הרומניות. בוולאכיה הוא מוזכר לראשונה בשנת 1415 ובמולדובה ב-1435. ייתכן כי המילה ממקור לטיני (comes stabuli) ואחר כך יווני-ביזנטי (κόμης) עברה דרך שפות סלביות לרומנית., לתואר היו שלוש דרגות - הקומיס הגדול, קומיס שני וקומיס שלישי. הקומיס הגדול, בויאר מדרגה שנייה, היה ממונה על אורוות השליט בנסיכויות הרומניות וחבר במועצת השליט. הוא פיקח על האורוות, אבזור הרכיבה, משרתי האורוות, הנפחים שפרזלו את הסוסים ויוצרי ומתקני האופנים למרכבות. כמו כן היה הקומיס הגדול אחראי על מפקד הסוסים, על הובלת הסוסים שנשלחו על ידי השליט לסולטאן העות'מאני, ממונה על כל הטקסים שבו השתתפו סוסי השליט ובמיוחד "טבלה-באשה" (Tavla başa), הסוס שהתקבל כמתנה מהסולטאן. טקסים אלה כללו את המצעדים הצבאיים המסורתיים שנערכו בחג ההתגלות או חג טבילתו של ישו, הנקרא אצל הרומנים "בובוטיאזה", וביום גאורגה הקדוש. הקומיס הגדול היה זכאי לגבות לעצמו תשלום תלת שנתי מכל טחנת קמח המופעלת בזרם מים, ועד 1812 הוא החזיק במונופול הרכישות עבור הצבא. הקומיס הגדול היה הבויאר היחיד מדרגה שנייה, שהיה זכאי לקלפאק עשוי מפרוות צובל, כמו הבויארים מדרגה ראשונה. תחת הקומיס הגדול היו קומיס שני ("וְטוֹרי קומיס") וקומיס שלישי (טרֶטי קומיס") - הקומיס השני היה בויאר מדרגה רביעית והקומיס השלישי בויאר מדרגה חמישית, כמו כן עובדים זוטרים הקרויים "קומישל" (comişel) (ברבים comişei קומישֶי). בין דמויות היסטוריות ששרתו בתפקיד של קומיס גדול יש לציין בשנים 1511-1510 את ניאגויה בסאראב, לימים שליט ולאכיה. במולדובה מילא, למשל, את תפקיד הקומיס הגדול הכרוניקן מירון קוסטין. Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III Mihai Ţipău- Domnii fanarioţi în Ţările Române, mică enciclopedie, Bucureşti, Omonia 2008 הערך "קומיס" ב- Enciclopedia României ברשת webdex מילון רומני-רומני באינטרנט (ברומנית) DER Dicţionarul Etimologic Român on line Dicţionar juridic p.23(הקישור אינו פעיל) (ברומנית) M.Ţipău עמוד 200 Dicţionarul Etimologic Român M.Ţipău עמוד 200 Enciclopedia României Dicţionarul Etimologic Român
שלושת הכתרים

המונח "שלושת הכתרים" מפנה לכאן. לערך העוסק בדגל הפרובינציה האירית, ראו דגל מנסטר. שלושת הכתרים (שוודית: Tre Kronor; טְרֵה קְרוֹנוֹר) הוא סמל לאומי שוודי המוטען על שלט האצולה המלכותי השוודי ומורכב משלושה נזרים זהובים בסידור של שניים עליונים ואחד תחתון על רקע כחול. מקורותיו של סמל שלושת הכתרים עלומים, ולאורך ההיסטוריה הושמעו טענות שונות לגבי מקורותיו. העובדה כי מדובר בשלושה כתרים הובילה לכמה תאוריות אפשריות לגבי פירושם ומקורותיהם: שלושת האלים המלכים של אופסלה טרם הגעת הנצרות לשוודיה, שלושת מחוזות אופסלה אשר להם הייתה הזכות להשתתף ולהצביע על בחירתו של המלך, ושלושת חכמי הקדם מן המסורת הנוצרית. קיימת סברה נוספת כי הסמל היה סמלו של אריק הקדוש, מלך שוודיה המיתולוגי, בין השנים 1155-1160 אולם אין כל תיעוד היסטורי לכך. הפעם הראשונה בה נעשה שימוש במוטיב בחותם מלכותי הייתה בשנת 1364, עת עלה אלברכט הרצוג מקלנבורג לשלטון כמלך שוודיה, ובתוך זמן קצר הפך המוטיב מסמלה של השושלת המלכותית לסמלה של הממלכה. אולם, קיימות עדויות לשימוש מוקדם אף יותר בסמל לציונה של שוודיה. בעיר אביניון מופיע המוטיב בתוך פרסקו המציג את המדינות שהשתתפו במפגש קרדינלים אשר התקיים בשנת 1336 כייצוגה של שוודיה, שהייתה תחת שלטונו של מגנוס הרביעי. מגנוס הרביעי ירש את כתר נורווגיה מסבו, האקון החמישי, את הכתר השוודי מדודו, ואת סקונה רכש מדנמרק בשנת 1330, כך שהיה למלכם של שלוש הממלכות. סמל שלושת הכתרים מופיע על מטבע 10 קרונות שוודיות ומטבע 50 ארה, כמו גם על מטוסי חיל האוויר השוודי. בנוסף, ה"טרה קרונור" משמש כשמה הלא רשמי של נבחרת שוודיה בהוקי קרח והסמל מופיע על חולצת המשחק הרשמית. מדיה וקבצים בנושא שלושת הכתרים בוויקישיתוף שלושת הכתרים, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יונאס ירבקו

יונאס ירבקו (בשוודית: Jonas Jerebko; נולד ב-2 במרץ 1987) הוא כדורסלן שוודי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסמול פורוורד בקבוצת צסק"א מוסקבה מליגת היורוליג. נבחר בסיבוב השני של דראפט 2009, ובכך הפך לשחקן השוודי השני בהיסטוריה שנבחר בדראפט ה-NBA. אביו של ירבקו, כריס ירבקו, היה כדורסלן מקצועי אשר שיחק באוניברסיטת סירקיוז ובליגה השוודית. בשנת 2005 חתם ירבקו על מסמך הבנות לפיו ישחק באוניברסיטת בופאלו, עיר מולדתו של אביו, אך ויתר לבסוף על מלגת הספורטאי שלו והעדיף לפנות למשחק מקצועי באירופה. ירבקו התחיל את הקריירה האירופאית שלו בקבוצת מרבו באסקט השוודית בעונת 2005/2006, ובעונה שלאחר מכן עבר לקבוצת פלניה באסקט, איתה זכה באליפות שוודיה. לאחר מכן עבר לקבוצת אנג'ליקו ביילה בשנת 2007. ירבקו נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2009 בידי קבוצת דטרויט פיסטונס בבחירה ה-39, ובכך הפך ליליד שוודיה השני בהיסטוריה שנבחר בדראפט, לאחר מיילס סימון. לאחר הדראפט, החתימה אותו דטרויט על חוזה לשנתיים. בעקבות ריב עם ג'מאל מגלור במשחקי קדם העונה, הושעו השניים ממשחק ליגה אחד. למרות הפתיחה הקשה, הפך ירבנקו לשחקן חשוב בדטרויט בעונת הרוקי שלו, כאשר רשם ממוצעים של 9.3 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.0 חטיפות למשחק, ונבחר בסיום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה. במשחק ההכנה לעונה מול מיאמי היט קרע ירבקו את גיד אכילס, והחמיץ את עונת 2010/2011 כולה. הוא חזר למגרשים עם פתיחת עונת המשחקים המקוצרת 2011/2012, כמחליפו של ג'ייסון מקסייל. ירבקו תרם במהלך העונה הסדירה 8.7 נקודות ב-22.9 דקות בממוצע ולא הצליח לסייע לקבוצתו להעפיל את משחקי הפלייאוף. בפברואר 2015, לאחר כ-4 עונות וחצי בדטרויט, הועבר יחד עם לואיג'י דאטומה בטרייד לבוסטון סלטיקס, בתמורה לטיישון פרינס. ביולי 2015 חתם ירבקו על הארכת חוזה בבוסטון לשתי עונות נוספות עבור כ-10 מיליון דולר. ביולי 2017 חתם על חוזה לשנתיים ביוטה ג'אז עבור כ-8 מיליון דולר, אך בסיום עונתו הראשונה שוחרר מהקבוצה. לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה לעונה אחת בגולדן סטייט ווריורס, אלופת ה-NBA בשנתיים הקודמות. באוגוסט 2019 עזב ירבקו את ה-NBA, וחתם על חוזה בחימקי מוסקבה מליגת ה-VTB והיורוליג. ב-2022 הצטרף לצסק"א מוסקבה, ובעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הושעה מנבחרת שוודיה בכדורסל. ירבקו משחק במדי נבחרת שוודיה מאז גיל 18, והשתתף עמה באליפות אירופה בכדורסל 2013. נכון לסוף עונת 2018/2019.‏ בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא יונאס ירבקו בוויקישיתוף יונאס ירבקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יונאס ירבקו, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר הליגה האיטלקית פראן פרצ'ילה, Top 5 European prospects באתר ה-ESPN כתבה באתר האוהדים של דטרויט # Jonas Jerebko career stats NBA.com הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
מזכר הביטחון הלאומי המחקרי 200

מזכר הביטחון הלאומי המחקרי 200: השלכותיו של גידול האוכלוסייה העולמי לאינטרסים ולביטחון הלאומי של ארצות הברית (באנגלית: National Security Study Memorandum 200: Implications of Worldwide Population Growth for U.S. Security and Overseas Interests) הוא מזכר אשר הושלם ב-10 בדצמבר 1974 על ידי המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית בהנחייתו של מזכיר המדינה הנרי קיסינג'ר ואומץ בתור המדיניות הרשמית של ארצות הברית על ידי הנשיא ג'רלד פורד בנובמבר 1975. במקור המסמך היה מסווג, אך בסופו של דבר הוסר סיווגו והוא הועמד לרשות חוקרים בשנות ה-90. התזה הבסיסית של המסמך הייתה כי גידול אוכלוסין במדינות המתפתחות מהווה סכנה ביטחונית לארצות הברית, משום שהוא יוביל לחוסר יציבות פוליטית ואזרחית בייחוד בארצות המתפתחות שבהן יש פוטנציאל לצמיחה כלכלית. שלוש עשרה מדינות מופיעות בדו"ח כבעייתיות במיוחד עבור ארצות הברית במובן של האינטרסים הביטחוניים: הודו, בנגלדש, פקיסטן, אינדונזיה, הפיליפינים, תאילנד, טורקיה, ניגריה, מצרים, אתיופיה, מקסיקו, קולומביה וברזיל. בדו"ח מוצגות אלה כמדינות שיתרמו ל-47% מהגידול באוכלוסייה העולמית. הדו"ח תומך בקידום ההשכלה ואמצעי המניעה ואמצעים נוספים של שליטה בגידול האוכלוסין. הדו"ח מעלה את השאלה שמא על ארצות הברית לשקול הקצאה מועדפת של עודפי מזון למדינות המטיבות יותר לשלוט בגידול אוכלוסייתן. פיקוח ילודה נוסח המסמך
מרגרט פולר

שרה מרגרט פולר אוסולי (באנגלית: Sarah Margaret Fuller Ossoli, ידועה כמרגרט פולר; 23 במאי 1810 – 19 ביולי 1850) הייתה עיתונאית, מורה ומבקרת אמריקאית. פולר ידועה בשל פעילותה למען זכויות האישה והשתייכותה לתנועת הטרנסצנדנטליזם האמריקאית. היא הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שמילאה תפקיד של מבקרת ספרות בעיתונות האמריקאית. ספרהּ "נשים במאה ה-19" (Woman in the Nineteenth Century), אשר יצא בשנת 1845, נחשב ליצירה הפמיניסטית המשמעותית הראשונה בארצות הברית. פולר נולדה בקיימברידג', מסצ'וסטס. אביה, טימותי פולר, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, והוא העניק לה חינוך ביתי מוקדם בטרם נרשמה לבית ספר. לאחר לימודיה עבדה כמורה. בשנת 1839 החלה להתעניין במה שכינתה "השיחות" (conversations): דיונים שהתנהלו בקרב נשים בלבד, ואשר נועדו לפצות על חוסר היכולת שלהן לרכוש השכלה אקדמאית רשמית. בשנת 1840 הפכה פולר לעורכת הראשית של המגזין הטרנסצנדנטליסטי הראשון, The Dial, וארבע שנים לאחר מכן הצטרפה לצוות ה"ניו יורק טריביון" ועבדה תחת הוראס גרילי. עד לשנות השלושים לחייה צברה פולר בניו אינגלנד מוניטין של אישה משכילה ואינטלקטואלית בקרב נשים וגברים, והייתה האישה היחידה שהורשתה להשתמש בשירותי הספרייה במכללת הרווארד. עבודתה המקורית הראשונה "נשים במאה ה-19" פורסמה לראשונה בשנת 1843, ויצאה שנתיים לאחר מכן במתכונת של ספר. בשנת 1849 היא נשלחה לניו יורק ככתבת מטעם העיתון. היא הפכה במהרה למעורבת במהפכת איחוד איטליה, ונהייתה מקורבת לג'וזפה מציני. היא הכירה את ג'ובאני אוסולי (Ossoli), ולשניים נולד ילד. בשנת 1850 הפליגו השלושה לארצות הברית, אך הספינה שבה שהו נהרסה בסמוך ללונג איילנד והם טבעו. גופתה של פולר לא נמצאה מעולם. פולר הייתה פעילה למען זכויות האישה, במיוחד למען זכותן של נשים לרכוש השכלה ותעסוקה. בנוסף, היא עודדה רפורמות חברתיות נוספות כמו התנועה לביטול העבדות ורפורמת בתי הכלא (אנ') בארצות הברית. פעילים חברתיים רבים אחרים למען זכויות נשים ופמיניזם, בהם סוזן ב. אנתוני, ציינו את פולר כמקור השראה לפעילותם. עם זאת, רבים מבני-זמנה לא הביעו תמיכה בה; בהם ידידתה לשעבר, הסוציולוגית הארייט מרטינו, אשר טענה שפולר הייתה יותר "דברנית" מאקטיביסטית. זמן קצר לאחר מותה דעכה חשיבותה בארצות הברית, והעורכים אשר הכינו את כתביה לפרסום האמינו שתהילתה תיעלם לאחר זמן קצר ולא הקפידו על דיוק בפרסום, ועל כן רבים מהחומרים צונזרו או שונו בטרם הפרסום. מדיה וקבצים בנושא מרגרט פולר בוויקישיתוף מרגרט פולר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי מרגרט פולר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) מרגרט פולר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.