laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
.NET

‎.NET (דוט נט, בעבר נקראה NET Core.) היא פלטפורמה חופשית מבית חברת התוכנה מיקרוסופט, מבוססת קוד פתוח וחוצה-פלטפורמות, המאפשרת פיתוח והרצת תוכנה. הפלטפורמה יועדה להחליף את NET Framework. והיא תומכת במגוון רחב של תוכנות שפותחו בסביבת NET Framework., בתנאי שקוד המקור עבר הידור לדוט נט. שחרור NET Core. היווה מהלך מהפכני באסטרטגיה הריכוזית של "מיקרוסופט" מפני שהוא מאפשר הרצת קוד שפותח עבור NET. לא רק על "חלונות" אלא גם על לינוקס ו-MacOS, מכשירים ניידים וכיוצא באלו. על ידי כך, למרות החיסרון של פגיעה אפשרית ברכש של מערכת ההפעלה "חלונות", למעשה מפצה על כך היתרון של הרחבת שוק היעד באופן משמעותי, של תוכנות שפותחו בארכיטקטורת NET. והיו נחלתם הבלעדית של משתמשי "חלונות". הגם ש-NET Core. חולקת תת-קבוצה של ממשקי ה-API עם ה-NET Framework., היא מגיעה עם הרחבות משלה שאינן כלולות ב-NET Framework., יתרה מכך, היא מכילה את CoreRT לתמיכה בהידור בתצורת "Ahead-of-time" של NET. NET Core. תומכת בפלטפורמות ובסביבות הבאות: ASP.NET Core – לפיתוח אפליקציות מקוונות אפליקציות מסוג שורת פקודה (Command Line) ספריות (Libraries או Class Libraries) UWP – אפליקציות מסוג Universal Windows Platform WPF ו-Windows Forms החל מגרסה 3.0 CoreCLR – (בדומה ל-CLR של NET Framework.), מכונה וירטואלית שמריצה תוכנות NET. ותומכת באופן מלא ב-CLR. מהדר – היא מגיעה עם מהדר JIT משופר בשם RyuJIT‏ (‏Ryu משמעו ביפנית "דרקון"). CoreFX – פיצול מזלג חלקי מרכיב ה-FCL של NET.‏ Xamarin .NET Framwork אתר האינטרנט הרשמי של .NET (בשפות מרובות) אתר האינטרנט הרשמי של .NET .NET, ברשת החברתית פייסבוק .NET, ברשת החברתית אקס (טוויטר) .NET, סרטונים בערוץ היוטיוב Introducing ASP.NET Core 2.0, בערוץ MSDN Introducing.NET Core: A Cross-Platform Runtime, ב YouTube .NET Core 3 and Support for Windows Desktop Applications, .NET Blog, ‏2018-05-07 (באנגלית) Landwerth, Immo (3 בפברואר 2015). "CoreCLR is now Open Source". .NET Framework Blog. מיקרוסופט. נבדק ב-27 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Why RyuJIT? How was the name chosen?". nuWave eSolutions Development Team Blog. נבדק ב-21 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) Landwerth, Immo (4 בדצמבר 2014). "Introducing .NET Core". .NET Framework Blog. מיקרוסופט. נבדק ב-27 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) rpetrusha, What's new in .NET Core 2.0, docs.microsoft.com (באנגלית) rpetrusha, What's new in .NET Core 2.1, docs.microsoft.com (באנגלית) Thraka, What's new in .NET Core 3.0, docs.microsoft.com (באנגלית) Announcing ASP.NET Core in .NET 5, ASP.NET Blog, ‏2020-11-10 (באנגלית אמריקאית) "Announcing .NET 6". .NET Blog (באנגלית אמריקאית). 8 בנובמבר 2021. נבדק ב-8 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Announcing .NET 6". Microsoft. 8 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) הכרזת .net 8, ‏14/11/2023
וודי סולדסברי

וודרו "וודי" סולדסברי הבן (באנגלית: Woodrow "Woody" Sauldsberry Jr.‎; ‏11 ביולי 1934 – 3 בספטמבר 2007) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA עם ממוצעי קריירה של 10.7 נקודות ו-7.8 ריבאונדים בממוצע למשחק ב-27.7 דקות בממוצע. סולדסברי נולד בווינסבורו שבלואיזיאנה, למד בתיכון קומפטון בעיר קומפטון שבקליפורניה והיה הכוכב של קבוצת הכדורסל שלו, ואז עבר לאוניברסיטת דרום טקסס (אנ'). בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 שיחק סולדסברי בקבוצת הראווה הארלם גלובטרוטרס, ובשנת 1957 הוא נבחר בבחירה ה-60 בסיבוב השמיני של דראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה ווריורס (שמה הקודם של גולדן סטייט ווריורס). בסיום עונת 1957/1958, ב-1958, לאחר שקלע 12.8 נקודות למשחק וקלט 10.3 ריבאונדים, הוא נבחר על ידי הליגה ל"רוקי השנה" — והיה לזוכה האפרו-אמריקאי השני של הפרס ולבחירת הדראפט הנמוכה ביותר שזכתה בפרס זה, שיא שטרם נשבר. ב-1959 שיפר סולדסברי את ממוצעיו, וקלע 15.4 נקודות עם 11.5 ריבאונדים בממצוע למשחק, ונבחר לשחק במשחק האולסטאר של ה-NBA. בהמשך הקריירה המקצוענית שלו שיחק עבור סנט לואיס הוקס; מחלוקת עם מאמן הקבוצה, הארי גלאטין, הובילה לעזיבתו את ליגת ה-NBA למשך מספר עונות. לאחר מספר עונות חזר לליגה בעידודו של ביל ראסל. מלבד פילדלפיה וסנט לואיס שיחק סולדסברי עבור שיקגו זפרס ועבור בוסטון סלטיקס, במדיה זכה באליפות ה-NBA בשנתו האחרונה בליגה. מבחינה סטטיסטית, וודי סולדסברי היה קלע חלש ביותר, ואחוז הקליעה שלו מהשדה לאורך הקריירה - 34.8% - הוא נמוך ביותר בהשוואה לשחקנים אחרים בעמדתו. כתוצאה מכך, יש לו את המספר הנמוך ביותר של Win Shares מכין כל השחקנים ששיחקו בליגה, 7.9-. לאחר פרישתו מכדורסל הסתובב סולדסברי ברחבי ארצות הברית ועבד במספר עבודות שונות. הוא הפך למריר בשל אפליה של כדורסלנים שחורים בשנות ה-50 וה-60, והדבר הוביל אותו לחיים של הסתגרות ולהחרמת עולם הכדורסל. הוא מת בעוני בבולטימור שבמרילנד עם רגל קטועה עקב סוכרת. מדיה וקבצים בנושא וודי סולדסברי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA Brodie, James Michael "Life and Basketball: The Redemption of Woody Sauldsberry" Baltimore City Paper, March 28, 2001 Fond Farewell – National Basketball Retired Players Association. וודי סולדסברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סטטיסטיקות קריירה באתר basketball-reference.com "Player Season Finder | Basketball-Reference.com". Basketball-Reference.com. נבדק ב-2016-05-31. וודי סולדסברי באתר Find a Grave
מאיר זלוטוביץ

מאיר זלוטוביץ (באנגלית: Meir Zlotowitz; ‏1943 – 24 ביוני 2017) היה רב אורתודוקסי בארצות הברית, ומייסד הוצאת הספרים ArtScroll. למד בישיבת רבנו יעקב יוסף בלואר איסט סייד, ולאחריה במתיבתא תפארת ירושלים, והיה תלמידו של הרב משה פיינשטיין. לאחר סיום לימודיו בישיבות התמנה למנהלו של אולפן לגרפיקה בניו יורק בשם ArtScroll Studios, שהפיק חוברות בנושאים שונים על פי דרישת המזמין, הזמנות לאירועים וכתובות, ושיתף פעולה במספר פרויקטים כמו תרגום קיצור שולחן ערוך, תרגום של תלמוד ירושלמי, הוצאת תקליטור על המשכן ועוד אחרים עם הרב נתן שרמן שהיה אז ראש ישיבת קרלין סטולין בבורו פארק. בסוף 1975 תרגם לאנגלית וכתב בעצמו פירוש לטקסטים המתורגמים המבוססים על המקורות למגילת אסתר לזכר של חבר וביקש משרמן שיכתוב את המבוא. הספר זכה להצלחה ונמכר בכ-20,000 עותקים בזמן קצר. בעידודו של הרב משה פיינשטיין, הרב יעקב קמנצקי ורבנים אחרים המשיכו השניים לפרסם ביאורים שאר המגילות: שיר השירים, קהלת, איכה ומגילת רות. הם המשיכו לפרסם תרגומים ופירושים לתורה, נביאים, תלמוד, הגדה של פסח, סידורים ומחזורים. עד 1990 הפיקה ארטסקרול יותר מ-700 ספרים, כולל רומנים, ספרי היסטוריה, ספרי ילדים וספרי לימוד חילוניים. הם נעשו לאחד מגדולי המוציאים לאור של ספרים יהודיים בארצות הברית. זלוטוביץ היה יושב ראש של Mesorah Heritage Foundation. נפטר ב-24 ביוני 2017, בגיל 73. לזלוטוביץ ארבעה בנים וארבע בנות. מידע על מאיר זלוטוביץ בקטלוג הספרייה הלאומית JOSEPH BERGER, ‏Rabbi Meir Zlotowitz, Who Made Jewish Prayer Books Clear to All, Dies at 73, New York Times, June 27, 2017 מאיר יעקב זלוטוביץ (1943-2017), דף שער בספרייה הלאומית Finkelman, Rabbi Shimon; Scherman, Rabbi Nosson (1986). "In the Rosh Yeshtvah's Presence - as His Talmidim Saw Him". Reb Moshe: The Life and Ideals of Hagaon Rabbi Moshe Feinstein. Mesorah Publications, Ltd. ISBN 0-89906-480-9. Hoffman, Rabbi Yair (3 בדצמבר 2009). "The ArtScroll Revolution: 5TJT interviews Rabbi Nosson Scherman". Five Towns Jewish Times. נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Ephross, Peter (13 ביולי 2001). "In 25 Years of Publishing, Artscroll captures Zeitgeist". Jewish Telegraphic Agency. נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Nussbaum Cohen, Debra (11 באוקטובר 2007). "Feminists Object, But ArtScroll Rolls On". The Jewish Week. נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Berger, Joseph (10 בפברואר 2005). "An English Talmud for Daily Readers and Debaters". The New York Times. נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה)
בוהוסלב סובוטקה

בוהוסלב סובוטקה (בצ'כית: Bohuslav Sobotka, נולד ב-23 באוקטובר 1971) הוא מדינאי צ'כי שכיהן כראש ממשלת צ'כיה בשנים 2014–2017 ובעבר הנהיג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית. היה חבר הפרלמנט הצ'כי מאז שנת 1996 ושר האוצר בשנים 2002–2006. סובוטקה נולד בדרום מזרח המדינה בשנת 1971, ועבר בילדותו לסלאוקוב. למד משפטים. לאחר מהפכת הקטיפה ופירוק צ'כוסלובקיה, החל לקחת חלק במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, והקים את אגף הצעירים במפלגה. בשנת 1996 נבחר לראשונה לבית הנבחרים הצ'כי. בשנת 2002 מונה לשר אוצר לסגן ראש הממשלה. כשר אוצר הקים צוות מקצועי של כלכלנים, גוף שהפך לאחר מכן למועצה הלאומית לכלכלה של ממשלת צ'כיה. מדיניות הצנע שלו כללה פיטורי עובדים. בשנים 2006 עבר לאופוזיציה. במרץ 2011 נבחר למנהיג המפלגה ובכך הפך לראש האופוזיציה לממשלתו של פטר נצ'אס. בבחירות לפרלמנט שנערכו בשנת 2013 המפלגה קיבלה 20.45% מהקולות. לאחר סכסוכים פנימיים רבים, הצליחה המפלגה להקים ממשלה קואליציונית עם מפלגות נוספות מהמרכז ומהשמאל. ב-14 ביוני 2017, לאחר שפל בתדמית המפלגה, החליט סובוטקה להתפטר מהנהגת המפלגה, אך בחר להישאר ראש ממשלה. באוקטובר 2017 נערכו הבחירות לפרלמנט ולראשות הממשלה נבחר אנדריי באביש מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. סובוטקה נשוי לאולגה סובוטקובה ולהם שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא בוהוסלב סובוטקה בוויקישיתוף בוהוסלב סובוטקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
יחסי אוסטרליה–טונגה

יחסי אוסטרליה–טונגה הם היחסים בין קהיליית אוסטרליה לבין ממלכת טונגה. לטונגה יש נציבות בקנברה ולאוסטרליה יש נציבות בנוקואלופה. בשנת 1999, שר החוץ האוסטרלי, אלכסנדר דאונר, בירך על הצטרפותה של טונגה לאו"ם. השר אמר כי הממשלה האוסטרלית סייעה לממן את עלות המשלחות לניו יורק שנמצאת בארצות הברית ורחוקה מאוד ממדינות האוקיינוס השקט, כך שהמדינות הפסיפיות הקטנות יוכלו להיות מיוצגות שם. בעקבות התפרצות מקרי אלימות בטונגה בשנת 2006 ממשלת טונגה ביקשה מאוסטרליה כוחות סיוע. בעקבות בקשה זו, 85 חיילים ושוטרים נשלחו לטונגה. עקב השליחה מאוסטרליה גם ניו זילנד הציעה את עזרתה לטונגה. בשנת 2008 פתחה טונגה בקנברה את הנציבות העליונה שלה. נסיך הכתר טופו השישי שהפך בהמשך למלך טונגה, היה הנציב הראשון באוסטרליה. החל מ-2012 הנסיכה לטופויפקה מכהנת כנציבה העליונה של טונגה באוסטרליה. אוסטרליה היא המסייעת הגדולה ביותר של טונגה ומסייעת לה רבות בפיתוח המדינה ב-2008/09, הסיוע האוסטרלי הסתכם ב-13 מיליון דולר אוסטרלי שר החוץ האוסטרלי, סטיבן סמית', אמר ב-2009 כי טונגה היא שותפה חשובה של אוסטרליה באוקיינוס השקט. הוא הוסיף כי "יש לאוסטרליה תוכניות פיתוח מקיפות עם טונגה וסמואה ויש בין המדינות והמנהיגים קשרים חמים וחזקים ביותר." High Commissioner to Tonga, באתר מחלקת החוץ והסחר של אוסטרליה "Princess Latufuipeka appointed Tonga's High Commissioner to Australia". Tonga Government Portal. 2012-08-04. אורכב מ-המקור ב-2012-08-26. נבדק ב-2012-12-20. הודעה: השר אלכסנדר דאונר, באתר משרד החוץ האוסטרלי, ‏נבדק ב-27-06-2017 (ארכיון) אמילי בורק, הקהילה הטונגאית-אוסטרלית בהלם מהמהומות באוקיינוס השקט, באתר ABC, ‏17-06-2006 (באנגלית) כוחות זרים בנמל התעופה בטונגה, באתר וושינגטון פוסט "HRH The Crown Prince Tupouto'a Lavaka: Tonga's First High Commissioner to Australia". Tonga Government Portal. 2008-08-16. אורכב מ-המקור ב-2011-11-30. נבדק ב-2012-03-20. "Refworld | 2005 Findings on the Worst Forms of Child Labor - Tonga". Unhcr.org. נבדק ב-2016-10-22. "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2008-08-24. נבדק ב-2009-07-14. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-07-17. נבדק ב-2009-07-03. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי אריתריאה–ג'יבוטי

יחסי אריתריאה–ג'יבוטי הם היחסים הדיפלומטיים המלאים בין מדינת אריתריאה לבין רפובליקת ג'יבוטי. במהלך המלחמה האתיופית-אריתראית (1998 - 2000), אתיופיה סחרה עם מדינות העולם דרך מדינת צד שלישי - ג'יבוטי. למרות שג'יבוטי הייתה להלכה נייטרלית, היא ניתקה את היחסים עם אריתריאה בשנת 1998 בחודש נובמבר, וחידשה אותם רק בשנת 2000, כשנגמרה המלחמה. נשיא אריתריאה איסאייס אפוורקי ביקר בג'יבוטי בתחילת שנת 2001; בתגובה, נשיא ג'יבוטי איסמאעיל עומאר גואלה ביקר באסמרה ב-1–2 ביולי. מדיניות החוץ של גואלה הייתה פופוליסטית ולמרות קשריו הטובים עם אתיופיה שידועה בסכסוך שלה עם אריתריאה הוא ניסה ליצור גם עם אריתריאה קשרים טובים ולחתור לשלום באזור. ב-10 ביוני 2008 פרצו קרבות באזור ראס דומיירה שנמצא בקרבת הגבול בין שתי המדינות. בסופו של דבר אריתריאה ניצחה בקרבות ויכלה לשלוט בראס דומיירה ובאיי דומיירה, אך נסוגה לבסוף מהגבול ויצרה אזור חיץ בין שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי אריתריאה–ג'יבוטי בוויקישיתוף "Qatar to deploy troops between Djibouti and Eritrea", June 7, 2010.
אמדאו הרביעי, רוזן סבויה

אמדאו הרביעי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo IV di Savoia; ‏1197 – 24 ביוני 1253), היה רוזן סבויה בין השנים 1233–1253. אמדאו נולד בשנת 1197 במונמליאן, לטומאסו הראשון, רוזן סבויה ולמרגריט מז'נבה, בתם של גיום הראשון, רוזן ז'נבה ובאטריצ'ה דה פאוצ'יני. בשנת 1233 מת אביו טומאסו הראשון, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. אולם אחיו דרשו גם הם חלק בנחלות, ובשל כך נערך כנס משפחתי על ידי אחיו גוליילמו מסבויה ביולי 1234 בטירת שיון, ובו הוחלט שאמדאו יהיה שליט כל בנחלות, אולם אחיו קיבלו שליטה מסוימת בחלק מהנחלות. קודם לידת בנו שינה אמדאו כמה פעמים את דעתו בנוגע ליורשו, בתחילה רצה שחתניו יירשו אותו, אולם לאחר מכן החליט שאחיו תומאס, רוזן פלנדריה יהיה יורשו. לבסוף בשנת 1252 החליט אמדאו שבנו יירש אותו, ואחיו תומאס יהיה השני בסדר הירושה. בשנת 1235 ביקש הנרי השלישי, מלך אנגליה את רשותו של אמדאו, על מנת להתחתן עם אחייניתו אלינור מפרובאנס, ובשנת 1238 נסע אמדאו לחצרו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מכן השתתף עם אחיו יחד עם הצבא הקיסרי במצור על ברשה. ביולי 1243 סייעו אמדאו ואחיו לאנצו מסרדיניה במצור על ורצ'לי, ובתגובה הוחרמו על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, עד לאחר שביקשו את מחילתו. בשנת 1244 ברח האפיפיור מרומא, ואמדאו ליווה אותו לשיאמברי, ולאחר מכן שלח עמו את אחיו פיליפו שליווה אותו עד ליון. אמדאו העניק מעבר חופשי לצבא הקיסרי, ובינואר 1246 חתם על הסכם עם הנרי השלישי, מלך אנגליה שגם הצבא האנגלי יוכל להשתמש במעברים תמורת תשלום שנתי. באותו חודש הציל אמדאו את אחייניתו ביאטריס מפרובאנס מכוחות הצבא הקיסרי, וליווה אותה לחתונתה עם שארל מאנז'ו. במאי 1247 העביר אמדאו את נאמנותו לקיסר, ואף החל לרכז צבא בטורינו לשם כך, אולם לאחר שפרץ מרד בפארמה נגד הקיסר, ביטל פרידריך השני את תוכניותיו. לאחר מכן חסם אמדאו ניסיון של האפיפיור לשלוח 1,500 לוחמים לליגה הלומברדית, ובנובמבר 148 שלח את אחיו שינסו להשכין שלום בין הקיסר לאפיפיור, אולם המלחמה נמשכה עד מותו של פרידריך בשנת 1250. ב-24 ביוני 1253 מת אמדאו במונקאליירי, ובנו בוניפאצ'יו, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1217 התחתן אמדאו עם מרגריט מבורגונדי, רוזנת סבויה, בתם של איג השלישי, דוכס בורגונדי וביאטריס מאלבון, ממנה נולדו לו שתי בנות: באטריצ'ה מסבויה, מרקיזת סאלוצו (1223–1259), התחתנה עם מנפרדו השליש, מרקיז סאלוצו, ולאחריו התחתנה עם מנפרד, מלך סיציליה מרגריטה מסבויה (לא ידוע–1254), התחתנה עם בוניפאצ'יו השני, מרקיז מונטפארט ב-18 בדצמבר 1244 התחתן אמדאו עם ססיל מבו, בתם של בארה הראשון, הלורד של בו וסיביל ד'אנדוז, ממנה נולדו לו 4 ילדים: בוניפאצ'יו, רוזן סבויה (1245–1263) באטריצ'ה מסבויה, הליידי של וילנה (1250–1292), התחתנה עם פייר משאלון, ולאחריו התחתנה עם מנואל מקסטיליה אלאונורה מסבויה, התחתנה עם גישאר דה בוז'ה קונסטנצה מסבויה (לא ידוע–1263) מדיה וקבצים בנושא אמדאו הרביעי, רוזן סבויה בוויקישיתוף
ליו שאוצ'י

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ליו. ליו שאוצ'י ׁ(במנדרינית: 刘少奇,‏ 24 בנובמבר 1898 – 12 בנובמבר 1969) היה מהפכן, מדינאי ותאורטיקן סיני, ששימש כנשיא הרפובליקה העממית של סין בשנים 1959 ועד 1968. עד אז ליו היה האדם השלישי בכוחו במדינה אחרי מאו דזה-דונג וג'ואו אנלאי. ליו נולד למשפחת איכרים עשירה למדי בכפר במחוז חונאן בדרום מזרח סין. בשנת 1920 החל ללמוד באוניברסיטה במוסקבה שבברית המועצות. בשנת 1921 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של סין. ליו חזר לסין בשנת 1922 והחל להוביל שביתות של עובדי רכבת באזור ג'יאנגשי. הוא המשיך במאבקים רבים למען זכויות עובדים גם בחוביי ובשאנגחאי. בשנת 1927 נבחר לוועד המרכזי של המפלגה, והתמנה לראש מחלקת העבודה שלה. בשנת 1929 חזר למטה המפלגה בשנגחאי והתמנה למזכיר המפלגה במנצ'וריה. בשנת 1932 התמנה למזכיר המפלגה בפוג'יין ובשנים שלאחר מכן היה אחראי על ארגון המפלגה בצפון המדינה. בשנת 1954 החל למלא תפקידים מרכזיים בקונגרס הלאומי העממי. עבודתו של ליו התמקדה בעניינים ארגוניים ותאורטיים. בשנת 1958 הביע תמיכה נרחבת במדיניות הקפיצה הגדולה קדימה של מאו דזה-דונג, יחד עם דנג שיאופינג. דעה זו עמדה בניגוד לדעתם של כמה פוליטיקאים בכירים אחרים כגון ג'ואו אנלאי. כתוצאה מכך, ליו זכה להשפעה במפלגה, והצליח להתמנות בשנת 1959 לנשיא סין. כנשיא, ביצע רפורמות כלכליות רבות שריסנו את "הקפיצה הגדולה קדימה". בסוף שנות ה-60 בריאותו של ליו הידרדרה והוא הוקע מהמפלגה (כנראה בגלל סכסוכים עם מאו). מיד לאחר סילוקו מהמפלגה, ב-2 בנובמבר 1969 הוא נפטר. גופתו נשרפה למחרת. כ-11 שנים לאחר מכן, בשנת 1980, המפלגה הביעה צער והסתייגות מסילוקו ומהיחס השלילי אליו. ב-17 במאי של אותה השנה נערך טקס אזכרה ממלכתי לזכרו של ליו, ואפרו פוזר בים לפי בקשתו. מדיה וקבצים בנושא ליו שאוצ'י בוויקישיתוף ליו שאוצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליו שאוצ'י, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
1081

שנת 1081 היא השנה ה-81 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 1 בדצמבר – לואי השישי, מלך צרפת (נפטר ב-1137) 10 בדצמבר – ניקפורוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1002) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1081‎ נפטרים ב-1081‎ מדיה וקבצים בנושא 1081 בוויקישיתוף
אפנון דלתא

אפנון דלתא (באנגלית: Delta Modulation; בראשי תיבות: DM) היא טכניקת המרה מאנלוגי לדיגיטלי ומדיגיטלי לאנלוגי של אותות המשמשים להעברת מידע קול שבו איכות אינה בעלת חשיבות עליונה. שיטה זו היא הצורה הפשוטה ביותר של אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי (DPCM) שבו ההבדל בין דגימות עוקבות מקודד לרצף ביטים. באפנון דלתא, המידע המועבר המציין את ההפרש מקודד לביט בודד. המאפיינים העיקריים של השיטה הם: האות אנלוגי מקורב לסדרה של מקטעים. כל מקטע של האות המקורב מושווה לזה שלפניו, והסיבית הבאה נקבעת על ידי השוואה זו. רק שינוי המידע נשלח, כלומר, רק עלייה או ירידה של משרעת האות מן המדגם הקודם נשלחת ואילו מצב ללא שינוי גורם לאות מאופנן להישאר במצבו הקודם. כדי להגיע ליחס גבוה של אות לרעש, אפנון דלתא חייב להשתמש בטכניקות דגימת יתר (oversampling), כלומר, דגימת האות האנלוגי נדרשת להיות בתדר גבוה פי כמה מאשר תדר נייקוויסט. אפנון דלתא הוא מקרה פרטי של אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי. במקום לכמת את הערך המוחלט של גל אנלוגי נכנס, אפנון דלתא מכמת את ההבדל בין הצעד הנוכחי לצעד הקודם. המקודד מורכב מקוונטייזר שממיר את ההבדל בין אות הקלט לבין הממוצע של הצעדים הקודמים. בצורתו הפשוטה ביותר, הקוונטייזר יכול להיות ממומש על ידי משוון שמתח הרפרנס שלו הוא 0, אשר הפלט שלו הוא 1 או 0 אם האות קלט חיובי או שלילי בהתאמה. זה גם קוונטייזר של ביט בודד שכן הוא מקודד רק ביט בודד בכל פעם. המפענח הוא פשוט אינטגרטור אשר הפלט שלו עולה או נופל עם כל 1 או 0 שמתקבלים. האינטגרטור עצמו מהווה מסנן מעביר נמוכים. באפנון דלתא יש הגבלה על המשרעת של אות הקלט, כי אם לאות המועבר יש נגזרת גדולה (שינויים פתאומיים) אז האות המאופנן לא יכול לעקוב אחר אות הקלט ומתרחשת תופעה הנקראת "העמסת שיפוע" ("slope overload"). תופעה זו מתארת מצב בו צעד הבסיס קטן מדי או גדול מדי מכדי לעקוב אחרי השינוי המהיר של האות. לדוגמה, אם אות הקלט הוא m ( t ) = A cos ⁡ ( ω t ) {\displaystyle m(t)={A\cos(\omega t)}} האות המאופנן, המהווה נגזרת של אות הכניסה, הוא | m ˙ ( t ) | m a x = ω A {\displaystyle |{\dot {m}}(t)|_{max}=\omega A} כאשר התנאי להימנעות מהעמסת שיפוע הוא | m ˙ ( t ) | m a x = ω A < σ f s {\displaystyle |{\dot {m}}(t)|_{max}=\omega A<\sigma f_{s}} כך שהמשרעת המקסימלית של אות הכניסה יכולה להיות A m a x = σ f s ω {\displaystyle A_{max}={\sigma f_{s} \over \omega }} כאשר fs הוא תדר הדגימה, ω הוא תדר אות הכניסה ו - σ הוא גודל צעד הקוונטיזציה. נקבל כי Amax הוא המשרעת המרבית שניתן לשדר תחת אפנון דלתא מבלי לגרום להעמסת שיפוע. הספק המוצא תלוי במשרעת המרבית. PCM תורת הדגימה (עיבוד אותות) אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי הסבר על אפנון דלטא
דונג ביוו

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא דונג. דונג ביוו (במנדרינית: 董必武. ‏5 במרץ 1886 - 2 באפריל 1975) היה פוליטיקאי סיני, ששימש כנשיא הרפובליקה העממית של סין בפועל בשנים 1972–1975. דונג נולד במחוז חוביי בשנת 1886. הצטרף למחתרות מהפכניות בשנת 1911 ובשנת 1912 השתתף במהפכת שינהאי. לאחר מכן נסע ללמוד ביפן. בשנת 1921 הצטרף דונג למפלגה הקומוניסטית של סין והשתתף בוועידה הראשונה שלה. דונג היה הגבר היחיד (מלבד מאו דזה-דונג) שהשתתף גם בקונגרס הראשון של המפלגה וגם בהכרזה על הקמת הרפובליקה העממית ב-1949. בשנים 1959–1972 שימש כסגן הנשיא. בשנת 1972 ובשנת 1975 משרה זו בוטלה. בכך תפקיד ההנהגה הלאומית עברה ליו"ר הוועדה המתמדת של קונגרס המפלגה. דונג התמנה לסגן יו"ר הוועדה. דונג נפטר בשנת 1975. מדיה וקבצים בנושא דונג ביוו בוויקישיתוף
1118

שנת 1118 היא השנה ה-18 במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אלפונסו הראשון, מלך אראגון כבש את סרגוסה לאחר מצור שנמשך מעל חצי שנה. עיר לא עברה ממועד זה לשליטה מוסלמית. תחילת התיישבות נוצרית בשטח ההפקר בקסטיליה. המתיישבים החדשים קיבלו זכויות ותמריצים. 24 בינואר – ג'ובאני קוניולו ממונה לאפיפיור גלסיוס השני 14 באפריל – בלדווין השני מוכתר כמלך ירושלים 10 בפברואר – טאירה נו קיומורי, מצביא יפני מתקופת הייאן (נפטר ב-1181) 28 בנובמבר – מנואל הראשון קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נפטר ב-1180) 21 בינואר – האפיפיור פסקליס השני (נולד ב-1050 בערך) 2 באפריל – בלדווין הראשון, מלכה הראשון של ממלכת ירושלים הצלבנית (נולד ב-1058 בערך) 15 באוגוסט – אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1048) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1118‎ נפטרים ב-1118‎ מדיה וקבצים בנושא 1118 בוויקישיתוף
יום החייל היהודי

יום החייל היהודי צוין על ידי היישוב היהודי בארץ ישראל בחול המועד פסח, בשנים 1941–1943, לכבודם של מתנדבי היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. יום החייל היהודי נקבע על ידי הוועד הארצי למען החייל היהודי בשיתוף הסוכנות היהודית והוועד הלאומי באפריל 1941, לאות הזדהות של היישוב היהודי בארץ ישראל עם כ-8,000 מתנדבי היישוב לצבא הבריטי. לכבוד היום בחרה ועדה את שיר הלכת של החייל היהודי. לרגל האירוע הופקה כרזה שעוצבה על ידי פרנץ קראוס, על פי צילום מאת אלפונס הימלרייך. יום החייל של 1941 צוין בתל אביב באספת עם באולם אהל שם, תהלוכה ברחובות תל אביב ותחרויות ספורט. חגיגות נוספות התקיימו בירושלים, חיפה ופתח תקווה. במהלך היום נאספו כספים למען החייל היהודי באמצעות "תו החייל". יום החייל השני, בשנת 1942, כלל תהלוכה בתל אביב ותפילה חגיגית בבית הכנסת הגדול. יום החייל השלישי, בשנת 1943, כלל מצעד, קונצרט ותפילה חגיגית. בשנת 1942 נערך אירוע דומה גם בחול המועד סוכות, 27 בספטמבר 1942 - "יום הגדודים", בהשתתפות מתנדבי היישוב ביחידות שונות בצבא הבריטי במלחמת עולם השנייה, והחיילים המשוחררים בני היישוב שלחמו במלחמת העולם הראשונה במסגרת הגדודים העבריים, שנשאו בתהלוכה את דגל "הראשון ליהודה". יום זה כלל תהלוכה בתל אביב ותחרויות באצטדיון המכביה. העיר קושטה בדגלים ובכתובות לעידוד ההתגייסות לצבא הבריטי. כרזת יום החייל היהודי על לוח מודעות בתל אביב, 1941 לוחמי הגדודים העבריים ותיקי מלחמת העולם הראשונה, במצעד בתל אביב, 1942 ישראל רוקח (ראש עיריית תל אביב), משה שרת ופקידים בריטיים צופים במצעד, 1942 מדיה וקבצים בנושא יום החייל היהודי בוויקישיתוף יום החייל היהודי, הַבֹּקֶר, 31 במרץ 1941 לקראת יום החייל, הַבֹּקֶר, 10 באפריל 1941 "יום החייל היהודי", כרזה ותיאור, באתר בידספיריט כרזת יום החייל היהודי, באתר מכון שנקר נפתח חגיגית יום החייל היהודי, הצופה, 15 באפריל 1941 יום החייל בערים ובמושבות הפך להפגנה נאה של הישוב למען ההתגייסות והגשת עזרה למשפחות המגוייסים, הַבֹּקֶר, 16 באפריל 1941 סדר חגיגות יום החייל היהודי, המשקיף, 6 באפריל 1942 חיילים וחיילות עברים צעדו אתמול בסך בחוצות תל-אביב, הַבֹּקֶר, 7 באפריל 1942 תל־אביב חגגה את יום החייל, הַבֹּקֶר, 23 באפריל 1943 יום הגדודים, הצופה, 27 בספטמבר 1942 לקראת יום הגדודים, הַבֹּקֶר, 24 בספטמבר 1942 יום הגדודים העבריים, העולם, 8 באוקטובר 1942
מוטי פשכצקי

מוטי פְּשֶכָצְקי (נולד ב-2 במאי 1982) הוא עיתונאי, מנחה ושדרן ספורט ישראלי. משמש ככתב הכדורגל של ערוץ הספורט. פשכצקי נולד ברמת גן, ובגיל 3 עבר לגבעתיים. הוא למד בבית הספר כצנלסון בעיר לפני שעבר בגיל 10 לפתח תקווה. סיים 12 שנות לימוד בתיכון "עמי אסף" במגמת סוציולוגיה ופסיכולוגיה. מגיל 6 שיחק כדורגל, תחילה במכבי פתח תקווה ובהמשך בהפועל רמת גן, שם התאמן בקבוצה הבוגרת תחת הדרכתו של המאמן אלי כהן. בגיל 18 התגייס לגלי צה"ל כעובד רס"ר. בהמשך שירותו בצה"ל החל לשמש ככתב ספורט, הפיק את התוכניות "נכון להבוקר" עם רפי רשף ו"עושים ספורט" עם אלי ישראלי וניב רסקין, הגיש פינות בשידורי אקטואליה ושידורי ספורט ותוכניות פנאי ומוזיקה. לקראת סוף השירות הצבאי שימש כקריין חדשות, ולאחר מכן המשיך בגלי צה"ל כאזרח כשלושה חודשים אחרי השירות הסדיר. בשנת 2003 החל לעבוד ככתב במוסף הספורט של העיתון "מעריב" תחת העורכים אביב הברון ויואב גולן, וכתב גם במקומונים של החברה. במהלך עבודתו סיקר את הקבוצות הגדולות בליגת העל בישראל ואת נבחרות ישראל השונות. ביוני 2006 עבר לשמש ככתב ושדרן בערוץ הספורט. פשכצקי סיקר קבוצות שונות במהלך השנים, וכן את נבחרת ישראל. בין הסיפורים הבולטים שחשף היה "פרשת הקלפים" בנבחרת הצעירה משנת 2007, שהובילה להשעיית שחקנים שנקנסו. פשכצקי נשוי ואב לשלושה.[דרוש מקור] בדצמבר 2018 נפצע קשה בתאונת דרכים. מוטי פשכצקי, ברשת החברתית פייסבוק מוטי פשכצקי, ברשת החברתית אינסטגרם עירד צפריר, מוטי פשכצקי: "כדורגל ישראלי? שים אותי בבונקר ואשדר בהתלהבות", באתר הארץ, 16 ביולי 2014 מתן דויטש, "פתאום היה בום אדיר": מוטי פשכצקי נגע במוות וחוזר לחיים, באתר mynet‏ העמק, 18 בפברואר 2019