laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'אן-שארל קסטלטו

ז'אן-שארל ויקטור קסטלטו (בצרפתית: Jean-Charles Victor Castelletto; נולד ב-26 בינואר 1995) הוא כדורגלן קמרוני יליד-צרפת המשחק בעמדת המגן בנאנט מליגת העל הצרפתית ובנבחרת קמרון. בין השנים 2012–2015 שיחק קסטלטו באוסר הצרפתית ובקבוצת המילואים שלה. לאחר מכן הוא שיחק בקלאב ברוז' הבלגית, ממנה הושאל למוסקרון ולכוכב האדום. ב-2017 עבר לברסט, בה שיחק עד 2020, אז עבר לנאנט. קסטלטו נולד בצרפת לאב איטלקי ולאם קמרונית. הוא שיחק בנבחרות הנוער של צרפת. קסטלטו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון ב-11 בנובמבר 2017 במוקדמות מונדיאל 2018 של אפריקה בתיקו 2–2 מול זמביה ב-11 בנובמבר 2017. קסטלטו נכלל בסגל קמרון למונדיאל 2022 בקטר, ואף כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער היתרון מול סרביה במשחק השני בשלב הבתים. נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. נאנט הגביע הצרפתי: 2021/22 קמרון מקום שלישי בגביע אפריקה לאומות 2021. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-שארל קסטלטו בוויקישיתוף ז'אן-שארל קסטלטו, ברשת החברתית אינסטגרם ז'אן-שארל קסטלטו, באתר Transfermarkt ז'אן-שארל קסטלטו, באתר Soccerway ז'אן-שארל קסטלטו, באתר WorldFootball.net ז'אן-שארל קסטלטו, באתר National Football Teams ז'אן-שארל קסטלטו, באתר FootballDatabase.eu ז'אן-שארל קסטלטו, באתר ESPN "Transfert : Jean-Charles Castelletto prêté un an au Red Star". L'Équipe (בצרפתית). 21 ביולי 2016. נבדק ב-5 באוגוסט 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Cameroun: la présélection pour la Coupe des Confédérations 2017". FIFA.com. "2018 FIFA World Cup Russia™ - Matches - Zambia-Cameroon - FIFA.com". FIFA.com. אורכב מ-המקור ב-19 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) חגיגת שערים, חלוקת נקודות: קמרון וסרביה נפרדו ב-3:3, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2022 Liste des Lions Indomptables sélectionnés pour la CAN 2023 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הקמרונית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית) "COUPE DE FRANCE 2021 - 2022 - FINALE". fff.fr. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite news}}: (עזרה) AfricaNews. "Cameroon beats Burkina Faso to end AFCON 2021 in third place | Africanews". Africanews (באנגלית). נבדק ב-6 בפברואר 2022. {{cite news}}: (עזרה)
עצומת סטוקהולם

עצומת סטוקהולם הייתה קריאה של הוועד העולמי לשלום, המזוהה עם הקומוניסטים, שהושקה ב-19 במרץ 1950 בקריאה לפירוק נשק גרעיני. העצומה הייתה יוזמה של חתן פרס נובל, פרדריק ז'וליו-קירי, שאושרה על ידי הוועד העולמי לשלום ב-15 במרץ 1950. ב-19 במרץ 1950 הוחל בהחתמת הציבור בעולם על העצומה ושבועיים לאחר פרוץ מלחמת קוריאה טענו המארגנים שחתמו על העצומה 1.5 מיליון בני אדם. המספר הנטען הכולל של חותמים על העצומה הגיע ל-273,470,566, מספר הכולל את כל התושבים הבגירים של ברית המועצות. ארצות הברית התעלמה מהעצומה ומזכיר המדינה של ארצות הברית טען שמדובר בתכסיס תעמולה ב"מסע השלום" של ברית המועצות. אנו דורשים הוצאה אל מחוץ לחוק של נשק גרעיני כמכשירים להפחדה ורצח המוני. אנו דורשים בקרה בינלאומית קפדנית לוודא צעד זה. אנו מאמינים שכל ממשלה שתשתמש ראשונה בנשק גרעיני נגד מדינה אחרת כלשהי מבצעת פשע נגד האנושות ויש לטפל בה כפושעי מלחמה. אנו קוראים לכל הגברים והנשים עם רצון טוב ברחבי העולם לחתום על העצומה.
יאקה ביול

יאקה ביול (בסלובנית: Jaka Bijol; נולד ב-5 בפברואר 1999 בווזניצה שבסלובניה) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אודינזה מהסרייה א' ובנבחרת סלובניה. ביול גדל במחלקות הנוער של נ.ק. דרבוגרד ונ.ק. בראבו. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של רודאר ולניה במסגרת ליגת העל הסלובנית, וערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-22 ביוני 2018 חתם ביול על חוזה לחמש עונות בצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-27 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על לוקומוטיב מוסקבה במסגרת הסופר קאפ הרוסי. ב-31 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד קריליה סובייטוב סמרה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2018/2019. ב-9 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על רובין קאזאן במסגרת המחזור ה-19 בליגה. בסך הכל ערך 81 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שישה שערים. ב-18 בספטמבר 2020 הושאל ביול למשך עונה אחת להנובר 96 מהבונדסליגה השנייה. ב-25 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאוסנבריק במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה. ב-14 ביולי 2022 חתם ביול על חוזה לחמש עונות באודינזה מהסרייה א'. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על פראלפיסלו במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד סלרניטנה במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על אינטר מילאנו במסגרת המחזור השביעי בליגה. ב-13 באוקטובר 2018 ערך ביול את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה, בהפסד 1-0 לנבחרת נורווגיה במסגרת ליגת האומות 2018/2019. ב-26 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קרואטיה במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סלובניה ליורו 2024. צסק"א מוסקבה הסופר קאפ הרוסי (1): 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא יאקה ביול בוויקישיתוף יאקה ביול, באתר Transfermarkt יאקה ביול, באתר Soccerway יאקה ביול, באתר WorldFootball.net יאקה ביול, באתר National Football Teams יאקה ביול, באתר FootballDatabase.eu Яка Бийол пополнил состав ПФК ЦСКА באתר הרשמי של צסק"א מוסקבה, 22 ביוני 2018 (ברוסית) "Wichtiges Puzzleteil": Hannover leiht Bijol aus באתר Kicker, ‏ 18 בספטמבר 2020 (בגרמנית) Udinese sign Slovenia international Bijol באתר Football Italia, ‏ 14 ביולי 2022 (באנגלית) Ryan Dabbs last updated, Slovenia Euro 2024 squad: Matjaz Kek's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-10-03 (באנגלית)
גיבתון מדבר

גיבתון מדבר (שם מדעי: Emberiza striolata) הוא מין של ציפור במשפחת הגיבתוניים (Emberizidae). בישראל הוא יציב ודוגר במפוזר במדבר יהודה, הרי אילת, והר הנגב. הוא מזדמן לעיתים נדירות לצפון הארץ, ובחורף 16–2015 הוא נצפה בנחל סמך שבגולן ובנחל עכברה על ידי הצפרים ליאור כסלו ועוז חורין, בהתאמה. גיבתון המדבר יציב באזורים יבשים באפריקה מצ'אד, מזרחה דרך דרום מערב אסיה, ועד צפון מערב הודו. הוא מקנן בוואדיות מרוחקות (ולא סביב מגורי אדם כמו גיבתון הבית), בדרך כלל קרוב לנחלים, ומטיל שתיים עד ארבע ביצים בקן על הקרקע או בחור באדמה. מזונו מורכב בעיקרו מזרעים, או מחרקים כאשר מאכיל צעירים. אורכו כ-14 ס"מ, דומה בגודלו לגיבתון הבית וקטן יותר מגיבתון הסלעים הדומה לו. לזכר בלבוש חיזור גוף ערמוני, ראש אפור עם פסים כהים יותר ופס שפם לבן. לנקבה ראש בגווני חום עד אפור, ופספוסים מפוזרים יותר. לגיבתון המדבר יש פסי פנים חזקים יותר ובטן חיוורת יותר מגיבתון הבית הצפון אפריקאי, שבעבר נחשב כתת-המין E. striolata sahari ופוצלו בהמשך למינים נפרדים. פרטים במזרח צ'אד (תת-המין E. striolata jebelmarrae) מראים עדויות מסוימות להתערבות עם גיבתון הבית. השירה, המבוצעת מהקרקע, דומה אך חלשה יותר מזו של הפרוש המצוי. Emberiza striolata striolata מצפון מזרח אפריקה עד ערב, איראן, פקיסטן ומרכז הודו Emberiza striolata saturatior הרמות של מרכז סודן, אתיופיה וקניה Emberiza striolata jebelmarrae הגבוהים של סודן (ג'אבל מארה) Emberiza striolata sahari מרוקו מזרחה ללוב, דרומה לסנגל, מאלי, ניז'ר וצ'אד בתטולה כשלוש ביצים ותקופת הדגירה נמשכת כ-14 ימים. מדיה וקבצים בנושא גיבתון מדבר בוויקישיתוף גיבתון מדבר, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון מדבר, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון מדבר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיבתון מדבר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) גיבתון מדבר, באתר GBIF (באנגלית) גיבתון מדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN ד"ר יואב פרלמן, מגדיר הציפורים של ישראל - גיבתון מדבר, באתר פורטל צפרות Byers, C., Olsson, U., & Curson, J. (1995) Collinson, M. (2006) Kirwan, Guy M. and Hadoram Shirihai (2007) Species limits in the House Bunting complex Dutch Birding 29(1): 1-19 Pande, S. Pawashe, A. & Joshi, V. 2006
אאופרוקס

אאופרוקס (שם מדעי: Euprox) הוא סוג נכחד של אייל שחי ברחבי אירואסיה במשך המיוקן. סוג אייל זה כונה תחילה בשם המדעי Prox כשהמין הראשון שלו, E. furcatus שויך במקור לסוג דיקרוצרוס (Dicrocerus). הסוג הנוכחי תואר רק ב-1928 על ידי Stehlin, על סמך הבדלים בין המינים שלו לשל הדיקרוצרוס. המין E. dicranocerus, אשר מאובניו התגלו לראשונה בגרמניה, שויך במקור לסוג אייל. המאובנים של האייל התגלו בסין, גרמניה, אוסטריה, פולין, שווייץ, ספרד ועוד. אייל זה הזכיר במראהו מונטיאק, כשהגיע לגובה של מטר בכתפיים, לאורך 1.4 מטר ולמשקל 20–70 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל קרניים הדומות לאלה של הפריים או האנטילוקפריים, להם בסיס קבוע שאינו נושר בכל שנה. עם זאת כנראה שהענפים המתפצלים לשני מקצעים בהמשך הקרניים היו נשירים. מאפיינים אלה דומים לאייל Heteroprox, אשר לו מבנה קרניים דומה. האייל התקיים ברחבי יערות חמימים ולחים וניזון בעיקר מעלים, בהתבסס על מבנה שיניו. מדיה וקבצים בנושא אאופרוקס בוויקישיתוף אאופרוקס, באתר GBIF (באנגלית)
גיבתון אפור

גיבתון אפור (שם מדעי: Emberiza cineracea) הוא מין של ציפור ממשפחת הגיבתוניים. מין זה תואר לראשונה על ידי כריסטיאן לודוויג ברהם. בישראל הוא חולף נדיר אך קבוע במשך כמה שבועות באביב וניתן לצפות בו בשומרון, הר עמשא, בקעת הירדן, אילת, וברמת הגולן. תת-המין cineracea מעט יותר נפוץ, ואילו תת-המין semenowi גם מופיע, אך נדיר יותר ונצפה רק באביב. הוא מקנן בדרום טורקיה ובדרום איראן, וחורף סביב הים האדום בצפון מזרח אפריקה ובתימן. ישנן אוכלוסיות בודדות בלבד בגבולות אירופה, באיים בים האגאי. הגיבתון האפור מקנן במדרונות הרים סלעיים ויבשים. הגיבתון האפור גדול יחסית (16–17 ס"מ), בעל צורה מוארכת וזנב ארוך עם פינות לבנות. הוא פחות מפוספס מרוב הגבתונים הטיפוסיים ויש לו מקור חיוור ועבה. גבו אפרפר עם סימנים כהים מאופקים בלבד, ולכנפיים גוון חום יותר. ראשו של הזכר הבוגר צהוב עמום, עם קו שפם בהיר יותר וגרון. בתת-המין המופיע בדרום מערב טורקיה, E. c. cineracea החלקים התחתונים אפורים; בעוד לתת-המין E. c. semenowi חלקים תחתונים צהובים. הנקבות בגווני אפור חום מלמעלה עם גרון לבנבן וצבע צהוב רק בפס השפם. לצעירים בטן חיוורת וחלקה עם פסים על החזה. בדומה לגיבתונים אחרים, הגיבתון האפור ניזון בעיקר מזרעים. הוא אוכל חרקים במיוחד כאשר מאכיל את הצעירים שלו. התטולה האופיינית שלו היא של שלוש ביצים. מדיה וקבצים בנושא גיבתון אפור בוויקישיתוף גיבתון אפור, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון אפור, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיבתון אפור, באתר GBIF (באנגלית) גיבתון אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN גיבתון אפור, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il
דיקרוצרוס

דיקרוצרוס (שם מדעי: Dicrocerus; מיוונית: "קרני מזלג") הוא סוג נכחד של אייל שחי ביערות של אירואסיה במשך המיוקן ותחילת הפליוקן שלפני 15 עד 5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בצרפת ואולי גם בסין והוא תואר ב-1837 בידי החוקר הצרפתי אדואר לארטה (אנ'). הדיקרוצרוס קרוב לסוג אאופרוקס, אשר חלק ממיניו הועברו מסוג זה. כיום נכלל בסוג 4 מינים: D. belometchetkense‏, D. elegans‏, D. grangeri ו-D. salomeae. אייל זה היה דומה במראהו למונטיאק והגיע לממדים של אייל הכרמל, בגובה של 70 ס"מ בממוצע ומשקל של 20 עד 70 ק"ג. מבנה הקרניים שלו היה דומה לזה של פריים, בעל בסיס עבה שאינו נשר כל שנה, אם כי המבנה הכיל סעיפים קטנים שנשרו כמו אצל שאר האיילים. מבנה שיניו הותאם לאכילת עלים ורגליו הדקות והקצרות התאימו לתנועה זריזה בין סבכים ביערות. מדיה וקבצים בנושא דיקרוצרוס בוויקישיתוף דיקרוצרוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) https://www.semanticscholar.org/paper/The-antler-like-appendages-of-the-primitive-deer-%3A-Azanza-Demiguel/e617a222b6a1c38140ba3f185c667bc2e5f18517
מוחמד סעיד א-סחאף

מוחמד סעיד א-סחאף (בערבית: محمد سعيد الصحاف, בתעתיק מדויק: מחמד סעיד אלצחאף; נולד ב-30 ביולי 1937) הוא פוליטיקאי ודיפלומט עיראקי אשר שימש כשר החוץ בממשלתו של סדאם חוסיין בין השנים 1992–2001. עם זאת, הוא התפרסם יותר כשר ההסברה וכדובר מפלגת הבעת' במהלך מלחמת עיראק. הופעותיו הססגוניות בטלוויזיה הפכו אותו לדמות ידועה במערב, והוא זכה לכינויים "בגדאד בוב" ו"קומי עלי". א-סחאף נולד באל-חלה, למשפחה ערבית שיעית. הוא למד עיתונאות באוניברסיטת בגדאד, וסיים תואר שני בספרות אנגלית. הוא תכנן להיות מורה לאנגלית, לפני שהצטרף למפלגת הבעת' ב-1963. בראשית ימיו של שלטון הבעת' בעיראק, הוא שימש כאחד מדוברי המפלגה בטלוויזיה העיראקית. הוא שימש כשגריר עיראק בשוודיה, בורמה, באיטליה ובאו"ם, לפני שב-1992 חזר לעיראק לכהן כשר החוץ. באפריל 2001 הודח מתפקיד שר החוץ מסיבות לא ברורות. יש המצביעים על כך שהישגיו בתפקיד היו פחות מספקים משל קודמו, טארק עזיז. אולם יש הטוענים שהדחתו הגיעה בעקבות סכסוך בינו לבין עודאי חוסיין, בנו של סדאם. לאחר סילוקו מתפקיד שר החוץ, הוא הועבר לתפקיד שר ההסברה. שנתיים לאחר כניסתו לתפקיד, החלה הפלישה הבינלאומית לעיראק. מתוקף תפקידו, א-סחאף מסר תדרוכים יומיים לתקשורת העיראקית. הוא הדהד את המסרים של סדאם ומפלגת הבעת', ומסר דיווחים שקריים על ניצחונות עיראקיים במלחמה. בין היתר, הוא טען שחיילים אמריקניים "מתאבדים במאות" על אדמת עיראק. הוא טען שהטנקים האמריקניים עוד לא הגיעו לבגדאד, למרות שהם נמצאו במרחק של כמה מאות מטרים ממסיבת העיתונאים שלו. ברקע דבריו ניתן היה לשמוע את הדי הפיצוצים והיריות. הופעתו האחרונה בתפקיד הייתה ב-8 באפריל, אז טען שהאמריקנים "הולכים להיכנע או להישרף בטנקים שלהם. הם ייכנעו, הם אלה שייכנעו". הופעותיו הססגוניות משכו תשומת לב רבה במערב. הוא נודע בכינויים "בגדאד בוב" ו"קומי עלי". הוא הופיע על חולצות טריקו, קריקטורות ואביזרים אחרים. ב-25 ביוני 2003 דיווח העיתון הבריטי "דיילי מירור" כי א-סחאף נתפס על ידי חיילי הקואליציה במחסום דרכים בבגדאד. הדיווח לא אושר על ידי רשויות הצבא והוכחש על ידי משפחתו של א-סחאף באמצעות הטלוויזיה של אבו דאבי. למחרת הקליט א-סחאף ראיון לערוץ החדשות אל-ערביה שבסיסו בדובאי. על פי הדיווחים, הוא קיבל סכום של 200,000 דולר עבור הראיון, שבמהלכו הוא נראה מסוגר מאוד, בניגוד לדמות הבומבסטית שהקרין במהלך המלחמה. רבות מהתשובות שלו כללו "כן" או "לא" פשוטים. מאוחר יותר הסגיר א-סחאף את עצמו לצבא ארצות הברית. הוא נחקר ושוחרר במהרה לאחר שנקבע שלא לקח חלק בזוועות שביצע משטר סדאם. במרץ 2008 דווח ב"טיימס" כי א-סחאף מתגורר באיחוד האמירויות. מדיה וקבצים בנושא מוחמד סעיד א-סחאף בוויקישיתוף "Comical Ali gets job as TV pundit" Crucible of Power: A History of American Foreign Relations from 1897 "We Love the Iraqi Information Minister" "Report: U.S. Bags 'Baghdad Bob'" "Ex-Iraqi Information Minister Could Be a TV Star" "'Baghdad Bob' and His Ridiculous, True Predictions" "Where are they now? Comical Ali, Rageh Omaar and Private Jessica Lynch"
ארוונוצרוס

ארוונוצרוס (שם מדעי: Arvernoceros) הוא סוג של אייל נכחד שחי באירואסיה במשך הפליוקן ותחילת הפליסטוקן שלפני 3.2 עד 1.2 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-1828. המאובנים שלו התגלו במספר אתרים בצרפת, ספרד, איטליה, פולין, גרמניה, רומניה, יוון, מולדבה, רוסיה וגאורגיה. אייל זה הזכיר את האאוקלדוצרוס והיה דומה מעט לאייל אציל. מבנה הקרניים שלו דמו לאלה של מגלוצרוס (אשר נחשב לעיתים לצאצא של הסוג), אך היו בעלות פחות סעיפים וקצרות יותר. הוא הגיע לאורך 2.3 מטרים, לגובה 130 ס"מ בכתפיים ולמשקל של 150 עד 230 ק"ג בממוצע. מבנה הטוחנות שהתגלו היו פשוטות יחסית, כך שהוא כנראה הותאם לאכילת עלים וצמחייה עדינה. בסוג זה ידועים 4 מינים: Arvernoceros ardei Arvernoceros verestchagini Arvernoceros giulii Arvernoceros insolitus מדיה וקבצים בנושא ארוונוצרוס בוויקישיתוף ארוונוצרוס, באתר GBIF (באנגלית) באתר springer (באנגלית)
האנוי האנה

טרינה טאי נגו (בווייטנאמית: Trịnh Thị Ngọ‏; 1931 – 30 בספטמבר 2016) אשר נודעה בכינוי "האנוי האנה" (Hanoi Hannah) הייתה וייטנאמית אשר התפרסמה כאשר שידרה ברדיו של צפון וייטנאם במהלך מלחמת וייטנאם. שידוריה נעשו בשפה האנגלית ונועדו לפגוע במורל האמריקני. נגו נולדה בהאנוי ב-1931. אביה היה איש עסקים מצליח שניהל את מפעל הזכוכית הגדול ביותר בהודו-סין הצרפתית. היא סיפרה לימים שרצתה ללמוד אנגלית כדי לצפות בסרטים האהובים עליה. משפחתה מימנה לה שיעורים פרטיים עד שידעה אנגלית שוטפת. ב-1955 היא החלה לעבוד בתחנת הרדיו "קול וייטנאם" והקריאה את מהדורת החדשות באנגלית שנועדה עבור מאזיני התחנה שאינם דוברים וייטנאמית. המנטור שלה בשלב זה היה העיתונאי האוסטרלי וילפריד בורצ'ט. בתקופה זו היא אימצה את הכינוי "טאו הואונג" ("ניחוח הסתיו") שהיה קל וקצר יותר עבור מאזיניה. במהלך מלחמת וייטנאם, נגו התפרסמה בקרב חיילי צבא ארצות הברית בזכות שידורי התעמולה שלה ברדיו האנוי. התשדירים שלה נכתבו על ידי צבא צפון וייטנאם ונועדו להפחיד ולבייש את החיילים האמריקנים. היא ערכה שלושה שידורים ביום, קראה רשימה של אמריקאים שזה עתה נהרגו או שנכלאו, והשמיעה שירים פופולריים נגד מלחמת העולם השנייה במאמץ לעורר רגשות של נוסטלגיה וגעגועים הביתה, תוך ניסיון לשכנע את אנשי הממשל של ארצות הברית שהמעורבות האמריקנית במלחמת וייטנאם היא לא צודקת ולא מוסרית. ספינות חיל הים האמריקני היו גם כן מטרות בשידוריה. היא נהגה לקרוא את שמות אנשי הצוות ואיימה שכולם עומדים למות. היא גם קיבלה והשמיעה הודעות מוקלטות מאמריקנים שהיו נגד המלחמה, ואמרה מאוחר יותר שלדעתה הודעות אלו היו היעילות מכולן. שידוריה של נגו היו פופולריים מאוד בקרב החיילים האמריקנים, שכינו אותה "האנוי האנה" בדומה ל"שושנת טוקיו" ול"אקסיס סאלי" מימי מלחמת העולם השנייה. לעיתים קרובות היא נקבה במדויק בשמות היחידות האמריקניות ומיקומן, וכן סיפקה מועדים מדויקים על הגעתן של ספינות אמריקניות. מקרים אלו תרמו לביסוסה של אגדה על פיה "האנוי האנה" יודעת הכל, והיא אף נותנת בין השורות מידע על מתקפות עתידיות של צבא צפון וייטנאם ועל בוגדים בשורות הצבא האמריקני. במציאות, רוב המידע ששידרה הגיע מפרסומים אמריקניים רשמיים. שידוריה של נגו נמשכו ברציפות במשך 28 שנים. היא סיימה לשדר ב-1973, לאחר שמרבית החיילים האמריקנים כבר עזבו את וייטנאם. לימים היא הצהירה שהיא אכן האמינה בשידורים שלה, וסברה שההתערבות האמריקנית במלחמה מיותרת. לאחר המלחמה, עברה נגו להו צ'י מין סיטי יחד עם בעלה. היא נפטרה ב-30 בספטמבר 2016. North, Don (1991). The Search for Hanoi Hannah. Sixties Project. Tucson, Arizona: Viet Nam Generation, Inc. אורכב מהמקור ב-28 בינואר 2002. נבדק ב-28 בינואר 2002. {{cite book}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) מדיה וקבצים בנושא האנוי האנה בוויקישיתוף "Shock and awe, Hannah Hanoi style" "TOP 17 QUOTES BY HANOI HANNAH, A-Z Quotes" "'Hanoi Hannah' Fondly Remembers Her Role" ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "האנוי האנה".
עדנה איליה

עדנה איליה היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף, הקצינה הראשית של חיל משאבי האנוש וחטיבת הנפגעים (קמש"ר ורח"ט הנפגעים). בעבר עמדה בראש מחלקת משאבי אנוש של חיל המודיעין. איליה מונתה בנובמבר 2022 על ידי הרמטכ"ל רא"ל אביב כוכבי לקצינת משאבי אנוש ראשית (קמש"ר). טקס החלפת קמש״ר ורח״ט הנפגעים, באתר צה"ל, 31 ביולי 2023 נועה מגיד, מינויים ושיבוצים חדשים בצה"ל, באתר חדשות 0404‏, 28 בנובמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירים קטנים (1990)

"שירים קטנים" (או: "שירים קטנים 1 - לקט שירים ראשונים לפעוטות") היא קלטת הילדים הראשונה שיצאה בישראל, ובה שירי ילדים בביצועו של עוזי חיטמן. היא הופקה על ידי חברת "סרטי סקופוס" והופצה לראשונה בשנת 1990 על ידי חברת MCI. הקלטת זכתה להצלחה רבה ובעקבותיה יצאו שבע קלטות המשך, בהן השתתפו האמנים הבאים: חני נחמיאס, עירית ענבי, ג'וליאן שגרן, ישראל גוריון, שרי צוריאל, גלי עטרי ואהרון פררה. בקלטת 44 שירי ילדים מוכרים, רובם מושר במחרוזות. לצד עוזי חיטמן מופיעים ילדי סטודיו "בימות", והווידאו צולם על רקעים מונפשים המתאימים לאופי ותוכן השיר. את ההנפשה ביים המאייר חנן קמינסקי. "שירים קטנים" היא קלטת הילדים הישראלית הראשונה. בגרסת ה-VHS, כל קלטת בסדרה נפתחת בהצגה של שעון הסופר לאחור. שירי ילדות גן שלנו נדנדה ידיים למעלה הצופים והצופות על שפת הנחל אנדנדינו אפטי וופטי שולם שולם האוטו שלנו כבר סידרנו הרכבת בין הרים ובין סלעים דוגית נוסעת לאווירון אבא שלי יש לי גלידה אצבעות לי עוגה עוגה יונתן הקטן דני גיבור אמא יקרה לי נומי נומי גינה לי אצא לי אל היער רקפת גשם משמיים השפן הקטן אני עומדת במעגל חנה'לה אופה קטנה יש לנו תיש שימי ידך בן לוקח בת במדינת הגמדים היום יום הולדת לרותי יום הולדת יום הולדת חגיגה נחמדת לכובע שלי שעון בן חיל אני מנגן לדוד משה רוץ בן סוסי פיל פילון כושי כלב קט החמור הקטן למה לובשת הזברה פיג'מה מרב יודילוביץ', עוזי חיטמן הלך לעולמו, באתר ynet, 17 באוקטובר 2004 שירים קטנים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הקלטת שירים קטנים באתר אישים מרב יודילוביץ', עוזי חיטמן הלך לעולמו, באתר ynet, 17 באוקטובר 2004
שלומי בן יאיר

שלומי בן יאיר (נולד ב-1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש כמפקד חטיבת החילוץ וההדרכה. שימש קודם לכן בפיקוד העורף כקצין אג"ם, כמפקד מחוז ירושלים והמרכז, כמפקד גדוד רם וכמפקד בא"ח העורף במחנה זיקים. בן יאיר התגייס לצה"ל בשנת 2001 ושובץ לחיל ההנדסה הקרבית. בהמשך עבר לפיקוד העורף והיה ממקימי חטיבת החילוץ. השתתף במשלחת הסיוע למקסיקו לאחר רעידת האדמה בצ'יאפס. בן יאיר מתגורר ברחובות, נשוי ואב לשלושה. *הלחימה בטרור היא 24/7, בכל מזג אוויר* כתב ערוץ 7 הצטרף לסיור עם מג"ד "רם" סא״ל שלומי בן יאיר באזור רמאללה ושמע על המרדף אחר המחבלים שלא מסתיים לעולם. https://www.inn.co.il/news/390964?#m0pngq09jfy2vwosz9 https://www.ynet.co.il/article/HyIA6buxD https://www.kikar.co.il/haredim-news/398578 שלומי בן יאיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בן בוחבוט, חשיפה: זו התוכנית הצבאית למקרה של ירי טילים מאסיבי על העיר, באתר mynet‏ ירושלים, 6 באוגוסט 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורברט קרוכר

נורברט אריך קרוכר (בגרמנית: Norbert Erich Kröcher‏; 14 ביולי 1950 – 16 בספטמבר 2016) היה טרוריסט גרמני מתנועת ה-2 ביוני. קרוכר נולד בברלין ב-14 ביולי 1950. ב-1972 הוא הקים יחד עם אשתו גבריאל קרוכר-טיידמן את ארגון הטרור תנועת ה-2 ביוני. זמן קצר לאחר מכן הם הפכו למבוקשים בגין שוד בנק. קרוכר עזב את גרמניה והתיישב בסטוקהולם, שם פגש אנשי שמאל רדיקלי נוספים כמוהו. אשתו סרבה להתלוות אליו. הם נפרדו והיא נותרה בגרמניה. ב-1973 היא נלכדה בבוכום. לאחר המצור על שגרירות גרמניה המערבית בסטוקהולם, משטרת שוודיה לכדה כמה מחברי סיעת הצבא האדום והסגירה אותם לגרמניה המערבית. אחד מהם, זיגפריד האוזנר, מת בכלא. בעקבות כך, הפכו הטרוריסטים הגרמנים את שוודיה ליעד פוטנציאלי, ובמיוחד את שרת המשפטים השוודית אנה-גרטה לייון. קרוכר הקים כוח משימה מיוחד שנקרא "קומנדו זיגפריד האוזנר", שכתכנן לחטוף את לייון. המבצע נדחה כמה פעמים, וכשכבר היה מוכן לצאת לדרך, החליטה המשטרה השוודית להתערב. ב-31 במרץ 1977 עצרה משטרת שוודיה את קרוכר, ובמהרה נעצרו גם שאר חברי כנופייתו. כעבור כמה ימים, קרוכר הוסגר לגרמניה יחד עם מנפרד אדומייט. הוא הואשם במגוון פשעים, ונמצא בכלא עד 1985. הוא חי בברלין עד 2016, אז אובחן עם סרטן מתקדם. בעקבות כך, הוא החליט להתאבד בירייה. Website SWR2 Archivradio – 30 Jahre Deutscher Herbst 4. April 1977: Terroristen aus Schweden [1] Norbert Erich Kröcher, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ליסה פאוס

אליזבת "ליסה" פאוס (בגרמנית: Elisabeth "Lisa" Paus; נולדה ב-19 בספטמבר 1968) היא פוליטיקאית גרמנייה ממפלגת הירוקים המשמשת כשרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער של גרמניה מאז 25 באפריל 2022. פאוס נולדה בעיר ריינה שבגרמניה המערבית וגדלה באמסבורן הסמוכה, קרוב לגבול הולנד. היא גדלה במשפחה אמידה; אביה, המהנדס הרמן פאוס, הוא הבעלים של חברת "Hermann Paus Maschinenfabrik" המייצרת כלי רכב למטרות כרייה. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים היא התנדבה במשך שנה אחת בבית יתומים בהמבורג. לאחר מכן עברה לברלין כדי ללמוד באוניברסיטה החופשית. ב-1999 היא סיימה תואר שני בכלכלה. ב-1995 היא הצטרפה למפלגת הירוקים של גרמניה. מ-1997 עד 1999, פאוס עבדה עבור פרידר אוטו וולף שהיה חבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הירוקים. ב-1999 היא נבחרה בעצמה לפרלמנט של מדינת ברלין. בשנת 2005 הפכה למורה בבית הספר לכלכלה ומשפטים בברלין. ב-2009 היא נבחרה לבונדסטאג והייתה חברה בוועדת הכספים ובוועדה לענייני האיחוד האירופי. כמו כן היא הייתה חברה בוועדת החקירה הפרלמנטרית של שערוריית וירקארד. לאחר הקמת ממשלת גרמניה ה-24, היא מונתה לתפקיד השרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער. מדיה וקבצים בנושא ליסה פאוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליסה פאוס (בגרמנית) ליסה פאוס, ברשת החברתית פייסבוק ליסה פאוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליסה פאוס, ברשת החברתית אינסטגרם
שטפי למקה

שטפי למקה (בגרמנית: Steffi Lemke; נולדה ב-19 בינואר 1968) היא פוליטיקאית גרמנייה ממפלגת הירוקים המשמשת כשרה לאיכות הסביבה, שמירת הטבע, הבטיחות הגרעינית והגנת הצרכן של גרמניה מאז 8 בדצמבר 2021. למקה נולדה בדסאו ב-19 בינואר 1968. לאחר שלמדה בבית ספר תיכון בדסאו, למדה מדעי החקלאות באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, וסיימה ב-1993 תואר בהנדסה חקלאית. היא הייתה בין מקימי מפלגת הירוקים ב-1989. ב-1994 נבחרה לבונדסטאג והייתה חברה בוועדת המזון והחקלאות. ב-2002 פרשה מהחברות בבונדסטאג והפכה לכמנכ"לית מפלגת הירוקים. ב-2013 היא נבחרה מחדש לבונדסטאג והייתה חברה בוועדה לאיכות הסביבה, שימור הטבע ובטיחות גרעינית. ב-8 בדצמבר 2021 היא מונתה לשרה לאיכות הסביבה, שמירת הטבע, הבטיחות הגרעינית והגנת הצרכן בממשלת גרמניה ה-24. מדיה וקבצים בנושא שטפי למקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שטפי למקה (בגרמנית) שטפי למקה, ברשת החברתית פייסבוק שטפי למקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שטפי למקה, ברשת החברתית אינסטגרם
יחסי אורוגוואי–בליז

יחסי אורוגוואי–בליז הם היחסים הדיפלומטיים בין אורוגוואי לבליז. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בספטמבר 1987. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם. בליז מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה במנגואה, ניקרגואה. אורוגוואי אינה מיוצגת בבליז לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–בליז בוויקישיתוף כינון יחסים דיפלומטיים באתר משרד החוץ של בליז ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.