laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זיגיה

זיגיה (ביוונית: ζυγιά) היא צמד של כלי נגינה במוזיקה העממית היוונית. באופן מסורתי ביוון היבשתית הזיגיה ("סטריאני זיגיה" כלומר "יבשתית") מורכבת מכלי נשיפה אחד - האבוב מסוג זורנה (זוּרנאס, במלרע) או הקאראמוּדזה בנות שני הקנים ומאוחר יותר הקלרינט ("קלרינו"), ומתוף מסוג טוּמבּי או דאולי. באיים של יוון ובקפריסין זיגיה היא דואו של לירה שהתחלפה מאוחר יותר בכינור ("ויולי", במלרע), ושל "לאוטו", הדומה ל"עוד" או בכרתים - למנדולינה. הזיווג בין לירה ובין לאוטו אופייני מאוד לכרתים. על אף שהמשמעות של המילה היא קשורה ל"זוג" כלים או נגנים, המונח הרחיב לעיתים את מובנו גם לתזמורות עממיות המורכבות מיותר משני כלי נגינה : קלרינט, כינור, לאוטו וסנטור ("סנדורי"). במחוזות צפוניים, כמו אפירוס נוהגים להוסיף גם כלי הקשה: תוף מרים ("דפי" או, בתראקיה וחלק מהאיים האגאיים -"טומברלקי") או דאולי. בדרך כלל תזמורת בת יותר משלושה נגנים כזאת נקראת ביוון היבשתית "קוּמבניה" (קומפניה). לרוב היא מורכבת מלאוטו, קלרינט וכנור. לפעמים זיגיה יכולה להיות צמד של שתי זורנות - אחת מנגנת, והשנייה מלווה בזמזום. הזיגיה מנגנת מוזיקה לריקודים או המלווה טקסים שונים בחיי הכפריים. באזורים מסוימים של יוון הנגנים היו לעיתים קרובות צוענים. ההרכב של זורנה ודאולי (דבול - בטורקית) נפוץ בארצות ים - תיכוניות רבות ובאסיה הקדמית עד לאיראן. אנה סוובארט - על תולדות הריקוד היווני- באתר של ג'ון פאפאס על תזמורת יוונית מסורתית Etienne Bours Dictionnaire thématique des Musiques du Monde Fayard,. Paris 2002 (אטיין בור - לקסיקון תמאטי של מוזיקת העולם- הוצאת פאיאר, פאריס, 2002) זיגיה מורכבת משלשה כלים, באתר YouTube זיגיה מכרתים, באתר YouTube להקת "זיגיה אאריני" מכרתים, באתר YouTube. הזמר מלווה עצמו בסאז, שאר הנגנים מנגנים בעוד (לאוטו), קלרינט ותוף.
מורשת של אפר

מורשת של אפר: היסטוריה של סוכנות הביון האמריקאית (באנגלית: Legacy of Ashes: The History of the CIA) הוא ספר מאת עיתונאי הניו יורק טיימס טים ויינר, המתעד את ההיסטוריה של סוכנות הביון המרכזית בארצות הברית למן הקמתה מיד אחרי מלחמת העולם השנייה ועד תחילת המאה ה-21. הספר מתבסס על מעל 50,000 מסמכים, רובם מארכיון הארגון ומאות ראיונות עם ותיקי הסוכנות, כולל עשרה ראשי סוכנות לשעבר. טענתו העיקרית של הספר היא ש"המדינה החזקה ביותר בתולדות הציוויליזציה המערבית לא הצליחה להקים שירות ריגול ממדרגה ראשונה". הוול סטריט ג'ורנל כינה את הספר "הספר הטוב ביותר שנכתב אי-פעם על עולם הריגול". הספר תורגם לעברית בידי דפנה לוי וראה אור בסדרת "רוח הזמן" של הוצאת רסלינג. דן לחמן, תקציר הספר באתר אימגו: חלק א', חלק ב' מורשת של אפר, בקטלוג הספרים של הוצאת רסלינג מורשת של אפר, באתר OCLC (באנגלית) הקדמת המחבר. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאמוני

שאמוני-מון-בלאן (צרפתית: Chamonix-Mont-Blanc) היא עיירת קיט במחוז סבואה עילית (Haute-Savoie) שבחבל אוברן-רון-אלפ, מזרח צרפת. העיירה שוכנת בליבו של עמק שאמוני. שטחה הכולל של הרשות המקומית הוא 245.5 קמ"ר וכולל 16 כפרים (לרבות העיירה עצמה) שבהם יחד חיים מעט יותר מ-9,000 תושבים. שאמוני יושבת בסמוך למשולש הגבולות שווייץ-איטליה-צרפת בגובה שנע בין 995 מטר מעל פני הים ל-4,810 מטר, על מורדותיה הצפוניים של האֶגוּי-די-מידי (Aiguille du Midi), פסגה במסיב המון בלאן. שאמוני מוזכרת בשנת 1091, אז העמק שבו היא שוכנת הוענק על ידי הרוזן אֵמוֹן הראשון מז'נבה למנזר של בנדיקטינים בפיימונטה. נזירים שהתיישבו בגדה הימנית של הנהר ארב (Arve) היוו את ראשיתו של מנזר שאמוני. שטח העיירה היה חלק מרוזנות סבויה, שהפכה אחר-כך לדוכסות סבויה שנכללה אחר-כך בממלכת סרדיניה. בחסות המהפכה הצרפתית והקיסרות הנפולאונית הייתה שאמוני לטריטוריה צרפתית. ב-24 במרץ 1860, תחת חוזה טורינו, נמסרה סבויה לידי צרפת, וב-4 באפריל הייתה העיירה שאמוני לצרפתית לכל דבר, כשבנובמבר 1921 היא קיבלה את שמה הרשמי - "שאמוני-מון-בלאן". שלוש שנים לאחר מכן, ב-1924, אירחה העיר את משחקי החורף האולימפיים הראשונים. בתקופת משטר וישי פעל בעיירה בית ילדים של ארגון אוז"ה בו הוסתרו עשרות ילדים יהודים, בעזרת מספר מטפלות נוצריות ויהודיות, וכך ניצלו מגירוש למחנות השמדה על ידי הנאצים והצרפתים משתפי הפעולה עמם. חלק מהמטפלות, בהן קלר ברוויצקי, קיבלו לימים את אות חסיד אומות העולם מיד ושם על פועלן להצלת הילדים. חבוקה בתוך מסיב ההרים בצפונם של האלפים, שאמוני היא היישוב הגבוה ביותר בצרפת. בשטחה, ביחד עם עמק אאוסטה שמעבר לגבול, נמצאת הפסגה הגבוהה ברכס האלפים, המון בלאן, שמתנשאת לגובה של 4,810 מ'. המקום הוא יעד רב-מוניטין לחובבי טיפוס הרים אלפיני, סקי וענפי ספורט הררי באופן כללי. בנוסף, הוא נחשב לאתר תענוגות בשל נופיו המרהיבים. אתר המון בלאן הוא השלישי בעולם ברשימת אתרי הטבע המתויירים ביותר, נכס שמעניק לעיר הקטנה פן קוסמופוליטי. תנאי האקלים בשאמוני הם הרריים. בגובה של מעל 4 ק"מ, מהירות הרוח יכולה להגיע ל-150 קמ"ש, והטמפרטורה ל-40 מעלות מתחת לאפס. בגובה של 1,000 מטר לעומת זאת התנאים מתונים יותר. תנאי מזג האוויר יכולים להשתנות במהירות רבה מאוד עם רדת שלג וערפל. בשנת 2006 הייתה הטמפרטורה הממוצעת בינואר 2.4- מעלות צלזיוס וביולי 19 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שתועדה עמדה על 31- מעלות צלזיוס בינואר 1905, והגבוהה ביותר, ביולי 1983, על 37.2 מעלות צלזיוס. לעיר שבע ערים תאומות, כולן אתרי סקי ונופש ידועים: איטליה אאוסטה, איטליה (מ־1957) שווייץ מרטיני, שווייץ (מ־1957) איטליה קורמאיור, איטליה (מ־1966) גרמניה גארמיש-פארטנקירכן, גרמניה (מ־1973) יפן פוג'ייושידה, יפן (מ־1978) ארצות הברית אספן, ארצות הברית (מ־1987) שווייץ דבוס, שווייץ (מ־1990) סובב מון בלאן מנהרת המון בלאן אולימפיאדת שאמוני (1924) לז אוש - כפר סמוך אתר האינטרנט הרשמי של שאמוני (בצרפתית) שאמוני, ברשת החברתית אינסטגרם שאמוני, ברשת החברתית LinkedIn אתר לשכת התיירות העירונית אתר מידע תיירותי של "חברת מון בלאן" המפעילה את המעליות באזור (באנגלית) זיו ריינשטיין, מון-בלאן, מון אמוּר: חופשת קיץ בשאמוני, באתר ynet, 25 ביוני 2012 שאמוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בית הילדים בשאמוני, באתר יד ושם
אוהל (קבר)

אוהל הוא מבנה הבנוי מעל ציון הקבר של הצדיק. האוהל מוקדש לתפילה ובקשות רחמים בעת ה"השתטחות" על קבר הצדיק, והוא מקום סגולה להתעוררות רחמים רבים. כתוב בספר הזוהר הקדוש, "צדיקא דאתפטר אשתכח בכולהו עלמין יתיר מבחיוהי". (הצדיק שנפטר, נמצא בכל העולמות יותר מבחייו), הן במילי דשמיא והן במילי דעלמא. בקבורה יהודית, אוהל הוא מבנה הבנוי מעל קבר (מאוזוליאום), ומשמש לציון חשיבות האישיות הקבורה במקום. לעיתים נבנה "אוהל" אחד עבור כמה אנשים. השימוש הרגיל במושג הוא עבור קברי אדמו"רים, אם כי המסורת של בניית מבנים על קברי צדיקים מצויה הרבה שנים קודם לתנועת החסידות, כמו בקבר רחל או במערת המכפלה. כיום קיימים ארגונים שונים העוסקים בהקמה ושיקום של "אוהלים" על קברי צדיקים באירופה, שחלקם חרבו במהלך השואה. בספר תהילים מובא הביטוי ”אהלי צדיקים” (קיח, טו). מטרת האוהל היא כסימן כבוד עבור הנקבר, לשמש מחסה מפני פגעי הטבע לקבר, וכמקום תפלה לעולים לרגל. ישנם אוהלים, כגון אוהל האדמו"רים מלובביץ', שמפני סיבות הלכתיות, נבנו ללא גג, כך שהנכנס לתוך האוהל איננו נטמא בטומאת אוהל. בארץ, בין האוהלים הבולטים הם: קבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, מערת המכפלה בחברון, קבר רחל בבית לחם, ואוהל הבאבא סאלי ורבי שלום איפרגן, שניהם בנתיבות. בתורה נאמר "לא ימצא בך . . דורש אל המתים", וכן נפסק להלכה "הצדיקים אין בונים להם נפש על קברותיהם, שדבריהם הם זכרונם. ולא יפנה אדם לבקר הקברות. כמו כן מסופר בתורה שיעקב אבינו לא רצה להיקבר במצרים, כדי שהמצרים לא יעשו ממנו עבודה זרה ויעלו להתפלל על קברו. איסור זה משיק לציווי לבקש רק מה' כל מה שהאדם צריך. עם זאת, גם בדברי חז"ל ישנם מקורות למנהגי ההליכה לבית הקברות (כגון בעת עצירת גשמים): "כדי שיבקשו עלינו מתים רחמים", וכן בספרות ההלכתית. לאורך השנים התקבלו מספר מנהגים הקשורים בהשתטחות על קברי הצדיקים, כשרבים מהם התחדשו בתקופת האריז"ל שמצא וציין קברי תנאים ואמוראים הפזורים בגליל, וייסד את מנהג העלייה לציונו של רבי שמעון בר יוחאי בל"ג בעומר. עם התפשטות תנועת החסידות שביארה את מעלת הצדיק כממוצע המחבר ומקשר בין האדם הפשוט לקב"ה, ומסייע לו לדבוק בקב"ה בצורה נעלית יותר, החל גם להתפשט הנוהג לפקוד את ציוניהם של הצדיקים. בנוגע לאופי התפילה, ישנם פוסקים שכתבו כי מותר לבקש מהצדיק להמליץ טוב בעבורנו, אך חלקם מחמירים ומתירים רק לבקש מה' ולבקש שישמע לתפילתנו בזכות הצדיק, ובפרט שבמקום בו טמון הצדיק התפילה נאמרת בכוונה גדולה יותר. המנהג התפשט עד כדי כך, שיש הרואים בפקידת קברי צדיקים מצווה של ממש, ומתירים לצורך כך אף יציאה מגבולות ארץ ישראל כדי להשתטח על קברי צדיקים בחוץ לארץ, למרות האיסור לצאת מהארץ מלבד לצורך דבר מצווה, רפואה או פרנסה. קבר רחל בתחילת המאה ה-20 קבר יונתן בן עוזיאל בעמוקה אהל הבעל שם טוב קבר ר' שמואל מוהליבר במזכרת בתיה קבר הבאבא סאלי בנתיבות אוהל חב"ד לובביץ' אב הטומאה ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. דברים יח, יא. רמב"ם הלכות אבל פרק ד' הלכה ד'. תענית טז, א. רמ"א, הלכות תשעה באב ובערב ראש השנה. קונטרס ההשתטחות לאדמו"ר האמצעי ס"א-ס"ד. שו"ת רב פעלים ח"ב יורה דעה סימן ל"א. אגרות משה אורח חיים חלק ה' סימן מ"ג. שיחת ליל ב' אייר תש"י.
אדוארדו דואלדה

אדוארדו אלברטו דוּאַלְדֶה (בספרדית: Eduardo Alberto Duhalde; נולד ב-5 באוקטובר 1941) הוא פוליטיקאי ארגנטינאי, שכיהן כנשיא ארגנטינה בין השנים 2002–2003. דואלדה נולד ב-5 באוקטובר 1941 בלומאס דה סמורה, בבואנוס איירס. הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1970 וב-1987 התמנה לחבר בקונגרס הארגנטינאי ולסגנו של הנשיא קרלוס מנם עד לפרישתו ב-1991, לטובת כהונה כמושל פרובינציית בואנוס איירס. ב-1999 רץ דואלדה לתפקיד נשיא ארגנטינה, אך הפסיד בבחירות לפרננדו דה לה רואה. ב-2001 התפטר דה לה רואה בשל המשבר הכלכלי הקשה שפקד את ארגנטינה. ההתפטרות עוררה משבר חוקתי שבמהלכו הוחלפו ארבעה נשיאים בתוך 15 יום, אשר בסופם מונה דואלדה לנשיא ארגנטינה על ידי הוועדה המחוקקת ב-2 בינואר 2002. מיד עם השבעתו התחוללו במדינה הפגנות ענק של מפגיני השמאל שהתנגדו לבחירתו[דרוש מקור]. דואלדה הצליח לשכך את המהומה ותחת לחץ פוליטי קרא להקדמת הבחירות בשישה חודשים מהמועד המתוכנן. בבחירות, שנערכו ב-2003, ניצח נסטור קירשנר וב-25 במאי באותה שנה נתמנה קירשנר לנשיא. בדצמבר 2009 הכריז דואלדה על כוונתו להתמודד שוב על הנשיאות בבחירות שנערכו ב-2011. מדיה וקבצים בנושא אדוארדו דואלדה בוויקישיתוף אדוארדו דואלדה, ברשת החברתית פייסבוק אדוארדו דואלדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הכרזתו של דואלדה (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטריק גלואה

פטריק גלואה (בצרפתית: Patrick Gallois; נולד ב-17 באפריל 1956) הוא חלילן צרפתי בעל שם עולמי ומנצח תזמורת. גלואה נולד בלינסל אשר סמוכה לעיירה ליל שבצפון צרפת. בהיותו בן 17, החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז, בכיתתו של החלילן הידוע ז'אן-פייר רמפל. שנתיים מאוחר יותר אף זכה במקום הראשון בתחרות הנגינה של הקונסרבטואר. בגיל 21 התמנה להיות החלילן הראשי בתזמורת הלאומית של צרפת, אותה ניהל אז לורין מאזל. במשרה זו החזיק גלואה עד שנת 1984, ואחר כך ניגן באופן בלעדי כסולן, ומאוחר יותר, החל לעסוק בניצוח. גלואה ניגן כסולן תחת שרביטם של מנצחים ידועים וחשובים, ביניהם ליאונרד ברנשטיין, סייג'י אוזאווה, פייר בולז, קרל בהם, אויגן יוכום וסרג'יו צ'ליבידאקה. הוא שיתף פעולה עם נגנים מובילים, כגון יורי בשמט, נטליה גוטמן, פטר שרייר, ירג דמוס, רביעיית לינדסי, ועם נגנית הנבל אשר עבדה רבות עם רמפל, לילי לסקין. לגלואה חוזה בלעדי עם חברת ההקלטות דויטשה גרמופון, ולאחרונה התחיל להקליט גם בחברת נקסוס. הדיסקוגרפיה שלו כיום כוללת מעל ל-75 הקלטות. החל משנת 2003 גלואה הוא המנהל המוזיקלי של תזמורת Jyväskylä בפינלנד. עם התזמורת הזו ערך סיורים באירופה וביפן, ואף הקליט עמם בחברת נקסוס. בין הקריירה הסולנית וקריירת הניצוח, מלמד גלואה בפריז ובטורונטו, ומדיי שנה מעביר קורס קיץ בסיינה שבאיטליה. גלואה נהג להגיע לישראל, ובמסגרת ביקוריו ניצח על תזמורת הסינפונייטה הישראלית באר שבע. פטריק גלואה מנגן כיום על חלילים מודרניים מעץ, ולטענתו, מכר את כל חלילי הזהב שברשותו, והוא מחליף את חלילי העץ שהוא מנגן עליהם בתדירות גבוהה יחסית. סגנון הנגינה של גלואה ידוע בתעוזתו ובכך שאינו מקדיש חשיבות למסורת הביצוע של העבר. זאת בעיקר בעקבות גישת הביצוע האותנטי, אשר עליה שם דגש רב, על אף שהוא מנגן על כלי מודרני. על-אף גישה שנויה במחלוקת זו, מרבה גלואה להסתמך על ניתוח מוזיקלי בבואו לתת אינטרפרטציה (לפרש) ליצירה אשר אותה הוא עומד לנגן. הוא שם דגש רב על לימוד של נשימה מחזורית, ומשתמש בטכניקת נשיפה זו בהזדמנויות רבות. גלואה גרוש פעמיים, ולו ארבעה ילדים. אחיו, פסקל גלואה, הוא בסוניסט מפורסם. אתר האינטרנט הרשמי של פטריק גלואה פטריק גלואה, באתר AllMusic (באנגלית) פטריק גלואה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פטריק גלואה, באתר Discogs (באנגלית) פטריק גלואה, באתר Songkick (באנגלית)
אומייזאורוס

אומייזאורוס (שם מדעי: Omeisaurus; מילולית, "לטאת אומיי") היא סוג של דינוזאור זאורופוד מתקופת יורה עליון שתחום התפוצה שלו היה באזור סין של ימינו. מקור שמו בהר אומיי, שם התגלו עצמותיו לראשונה. כזאורופודים אחרים היה האומייזאורוס הרביוור גדול. אורכו נע בין 10 ל-15.2 מטרים, גובהו ארבעה מטרים ומשקלו ארבעה טון. כמו דינוזאורים אחרים בתת-הסוג שלו הוא ניחן בגוף גדול ובצוואר ארוך. אך שלא כמו זאורופודים רבים היו נחיריו ממוקמים קרוב לקצה אפו. גבו היה גבוה יותר בירכיים מאשר בכתפיים. לא זו בלבד שאומייזאורוס ניחן בצוואר ארוך, אלא שהיו לו גם יותר חוליות צוואריות מאשר לזאורופד ממוצע (17). החוליות בעצמן היו ארוכות וגדולות יותר. עדרים גדולים של אומייזאורים רעו במישורים של תקופת היורה העליונה לצדם של סטגוזאוריים מתקופת היורה העליונה כדוגמת הטואוג'יאנגוזאורוס. ככל הנראה היה האומייזאורוס הזאורופוד הנפוץ ביותר בסין של תקופת היורה העליונה. אומייזאורוס תואר לראשונה ב-1939. הוא קרוי על שם ההר הקדוש לבודהיזם, הר אומיי, מקום בו נתגלו לראשונה מאובנים של אומייזאורוס. מרבית השלדים של אומייזאור נתגלו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 בתקופת "הבהלה הגדולה לדינוזאורים בסין". עד כה סווגו שישה מינים של אומייזאור: O. junghsiensis, O. changshouensis, O. fuxiensis, O. tianfuensis, O. luoquanensis ו-O. maoianus. שמות כל המינים, למעט האחרון, נקבעו על פי המקום בו נתגלו. O. fuxiensis היה המין הקטן ביותר ואורכו כ-10.5 מטרים. ל-O. tianfuensis היה הצוואר הארוך ביותר מבין המינים, כ-9 מטרים, שני באורכו בין כל סוגי הדינוזאורים לממנצ'יזאורוס. מאובן של זנב בצורת אלה, שנתגלה באותו אתר שבו נתגלו מאובנים של אומייזאור, ונחשב בתחילה כשייך לסוג זה, מסווג כיום כשייך לפרט גדול של שונוזאורוס. ניתן לראות שלדים משוחזרים של אומייזאורוס בתצוגה במוזיאון הדינוזאורים של דְזְה-גונְג בדְזְה-גונְג שבמחוז סצ'ואן ובמוזיאון בֵּייפֵּי, סמוך לצ'ונגצ'ינג, שניהם בסין. מדיה וקבצים בנושא אומייזאורוס בוויקישיתוף אומייזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) אומייזאורוס באנציקלופדיה של הדינוזאורים
פארן

פָּארָן הוא מושב עובדים חקלאי במחוז הדרום בישראל, השוכן במרכז הערבה, כ-100 ק"מ צפונית לאילת. המושב קרוי על שם נחל פארן הזורם מצפון לו. המושב שייך למועצה אזורית הערבה התיכונה, והוא הדרומי ביותר מבין יישוביה. המושב הוקם בנובמבר 1971 על ידי גרעיני נח"ל של בני המושבים, תנועת המושבים . בתחילה חיו חברי הגרעינים בצורה שיתופית שכונתה מושבו"צ (הלחם של מושב וקיבוץ), ובשנת 1975 הפך למושב עובדים. המושב ממוקם למרגלות רכס עשת, מול העיר הנבטית העתיקה פטרה שבירדן (21 ק"מ). הגידול העיקרי במושב הוא פלפל מתוק – אדום, צהוב וכתום, שמיוצא לארצות הברית ולאירופה. במושב גם משקי פרחים ומשקי חלב. כמו כן ניתן למצוא במושב חוות סוסים, מורי דרך, סטודיו ליוגה, חרש עץ, סטודיו לקדרות, קונדיטורית, מנחת למטוסים זעירים ועוד. מאז ספטמבר 2012 פועלת במושב שלוחה של מכינה קדם-צבאית ערבה. במושב פארן קיימים מספר אתרי אירוח המציעים לינה ברמות שונות, החל מחאן דרכים ועד לחדרי אירוח. מושב פארן בצילום אוויר משנת 2008 מדבר פארן נחל פארן מדיה וקבצים בנושא פארן בוויקישיתוף פארן, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור פארן באתר המועצה האזורית ערבה תיכונה אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
אירוויזיון הילדים 2003

אירוויזיון הילדים 2003 היה אירוויזיון הילדים הראשון, והוא התקיים ב-15 בנובמבר 2003 בפורום קופנהגן שבקופנהגן שבדנמרק. בשנה זו ניצח דינו ג'לוצ'יץ מקרואטיה בתחרות, עם השיר "Ti si moja prva ljubav", שזכה ב-134 נקודות. ספרד זכתה במקום השני עם 125 נקודות. זו הייתה תחרות האירוויזיון הראשונה ששוחררה לאחר מכן גם כדי וי די. אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון הילדים 2003 מילות השירים אירוויזיון הילדים 2003, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
טרנמיר רוברס

מועדון הכדורגל טרנמיר רוברס (באנגלית: Tranmere Rovers) היא קבוצת כדורגל מהעיירה טרנמיר אשר מהווה פרבר של בירקנהד. הקבוצה לא שיחקה מעולם בפרמייר ליג או בליגה הראשונה באנגליה לפני הקמת הפרמייר ליג. האצטדיון הביתי של הקבוצה נקרא פרנטון פארק, והוא מכיל 16,567 מקומות ישיבה. הישג השיא של הקבוצה הוא זכייה בגביע הוולשי ב-1935. בנוסף לכך העפיל המועדון לגמר גביע הפוטבול ליג בשנת 2000, והפסיד בו ללסטר סיטי. הקבוצה נוסדה ב-1884. ב-1991 הצליחה הקבוצה להעפיל לליגת המשנה לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף על בולטון וונדררס, ומאז הקבוצה שיחקה בליגה השנייה 10 שנים. בתקופה הזאת העפילה הקבוצה פעמיים למשחקי הפלייאוף על העלייה לפרמייר ליג, אך לא הצליחה להעפיל לפרמייר ליג. ב-2001 נשרה הקבוצה לליגה השלישית ומאז היא משחקת שם. בעונת 2009/2010 נאבקה הקבוצה נגד הירידה לפוטבול ליג השנייה (הליגה הרביעית), והיא ניצלה מירידה לאחר שסיימה במקום ה-19. בסיום עונת 2013/2014 נשרה טרנמיר לפוטבול ליג 2 לאחר 13 שנים רצופות בפוטבול ליג 1 לאחר שהקבוצה נוצחה בביתה במחזור הסיום 1–2 בידי ברדפורד סיטי. שנה מאוחר יותר נשרה טרנמיר לנשיונל ליגה החמישית והשלימה ירידת ליגה שנייה ברציפות. שנתיים מאוחר יותר פספסה טרנמיר הזדמנות לחזור לפוטבול ליג השנייה אחרי שהקבוצה הפסידה בגמר הפלייאוף על העלייה לפוטבול ליג השנייה לפרוסט גרין רוברס 1–3. בחלוף שנה העפילה טרנמיר פעם נוספת לגמר הפלייאוף על העלייה לליגת הפוטבול ליג השנייה והפעם היא ניצחה את בורהאם ווד 1–2 ובכך חזרה לליגה הרביעית אחרי היעדרות של 3 שנים. בחלוף עונה נוספת העפילה טרנמיר לגמר הפלייאוף על ההעפלה לליגת הפוטבול ליג הראשונה שם פגשה את ניופורט קאונטי. טרנמיר ניצחה 0–1 לאחר ההארכה משער בדקה ה 119 ובכך השלימה טרנמיר עלייה של 2 ליגות בתוך שנתיים מהליגה החמישית אל הליגה השלישית ובכך חזרה טרנמיר לפוטבול ליג הראשונה אחרי 5 שנות היעדרות. בחלוף שנה נשרה טרנמיר חזרה לפוטבול ליג השנייה, הליגה הרביעית בחשיבותה. מדיה וקבצים בנושא טרנמיר רוברס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרנמיר רוברס טרנמיר רוברס, ברשת החברתית פייסבוק טרנמיר רוברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרנמיר רוברס, ברשת החברתית אינסטגרם טרנמיר רוברס, ברשת החברתית טיקטוק טרנמיר רוברס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטאר

סטאר (Star) היא מילה באנגלית שפירושה "כוכב". האם התכוונתם ל... אישים רינגו סטאר – מתופף להקת הביטלס דארן סטאר – תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי מייקל כריסטופר סטאר - מתופף להקת אליס אין צ'יינס קנת' סטאר – עורך דין אמריקאי, חוקר פרשות הקשורות לביל קלינטון חברות סטאר אלייאנס – ברית חברות תעופה סטאר וורלד – ערוץ טלוויזיה בשפה האנגלית המשדר לאזורים מסוימים באסיה אלקטרוסטאר – יצרנית מאווררים ישראלית, מוכרת במותג "סטאר" תוכנות סטאר אופיס – חבילת יישומים משרדיים מבית סאן מיקרוסיסטמס, כיום חלק מ־OpenOffice.org. סטאר קונטרול (סדרת משחקים) – משחקי מחשב בסגנון המשחק Spacewar בידור מאזי סטאר – להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית נובל סטאר – תוכנית טלוויזיה צרפתית מסוגת תוכניות הריאליטי סטאר וורס – שמה המקורי של מלחמת הכוכבים סטאר טורס – סימולטור המותקן בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני סטאר טרק – שמו המקורי של מסע בין כוכבים סטאר פורג' – תחנת חלל ממשחק המחשב אבירי הרפובליקה הישנה פטריק סטאר – דמות מבובספוג מכנסמרובע רוק סטאר – סרט אמריקאי סטאר (סדרת טלוויזיה) (אנ') – סדרת דרמה אמריקאית אחר סטאר קאר – אתר ארכאולוגי בממלכה המאוחדת סטאר (מפרשית) – שמה של מפרשית סטאר (כלי נגינה) – כלי נגינה פרסי מסורתי תחבורה דגמי משאיות שיוצרו על ידי יצרנית כלי הרכב הפולנית "Fabryka Samochodów Ciężarowych "Star: סטאר 20, סטאר 200, סטאר 244, סטאר 742, סטאר 944, סטאר 1142, סטאר S2000, סטאר 1466, סטאר N52, סטאר 266M, סטאר 8.125 סטאר21 – רכבת שינקנסן נסיונית מסוג "952/953" שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" (אנ') כוכב (פירושונים)
ג'וזפה ויניולה

ג'וזפה ויניולה (באיטלקית: Giuseppe Vignola;‏ 5 בפברואר 1662 – 26 בנובמבר 1712) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי. ויניולה נולד בנאפולי ולמד שם בקונסרבטוריון. בשנת 1699 נישא לאנטוניה פאלקונה והחל לבסס את מעמדו בנאפולי כמלחין מוזיקה כנסייתית ודרמטית למחצה. בין השנים 1706–1712 עשה לו שם בחיבור תחליפי אריות ותמונות קומיות לאופרות של מלחינים אחרים, בהם פרנצ'סקו גספאריני. כן חיבר שלוש אופרות סריה משלו, הראשונה בהן, "טוליו אוסטיליו", בשנת 1707. באותה שנה התמנה לנגן עוגב בקאפלה המלכותית בנאפולי, עובדה שצוינה על שער הלברית של האופרה "טאודורה אוגוסטה" משנת 1709. ויניולה נשאר במשרתו זו עד מותו בשנת 1712. החליף אותו בתפקיד פייטרו פיליפו סקרלטי, בנו הבכור של אלסנדרו סקרלטי. האנס ברטולד דיטץ, ג'וזפה ויניולה, באתר גרוב אונליין יצירותיו באתר musicalics.com
מאטיי מילו

מאטיי מילו (ברומנית: Matei Millo;‏ 24 בנובמבר 1814 - 9 בספטמבר 1896) היה שחקן תיאטרון, מחזאי ואחד מאבות התיאטרון הרומני. מאטיי מילו נולד כשמלאו 7 חודשים להריון אמו והיה תינוק חלוש מאוד. המיילדת הגרמניה, שהניחה, שהוא עומד למות כל רגע, מיהרה להטביל אותו לפי דתה, נצרות קתולית. התינוק שרד ובהמשך נערך לו טקס לפי הנצרות האורתודוקסית, דת בני משפחתו. מאטיי נולד במשפחת בויארים, באחוזת סטולניצ'ן (Stolniceni), בקרבת פשקאן, בנסיכות מולדובה. סבו מצד אמו היה הפוסטלניק יואן פרז'סקו, ממשפחת אצולה ותיקה ואביו היה הספטאר מאטיי מילו, שעל שמו נקרא, כמקובל אצל הרומנים. מאטיי נשלח לפנימיה הצרפתית של Victor Cuénim, שנפתחה ביאשי, שם למד בחברת מיכאיל קוגלניצ'אנו ווסילה אלכסנדרי איתו קשר קשרי ידידות ושיתוף פעולה לכל החיים. ב-10 באפריל 1834 הופיע לראשונה, לצידם של בני בויארים אחרים, על בימת "התיאטרון הצרפתי" ביאשי, בהצגה הקרויה "מסיבת הרועים המולדבים", שנערכה לכבודו של המושל הרוסי, פאבל קיסליוב. קיסליוב עצמו נעדר מהמופע, כי בארוחת הצהריים הפריז במשקאות חריפים. בנובמבר, באותה שנה, לכבוד עלייתו לשלטון של מיכאיל סטורדזה, מנהל הפנימייה ארגן מופע מיוחד בשפה הצרפתית. במסגרת זו הוצג לראשונה גם מופע בשפה הרומנית בשם "החגיגה הצבאית" (Serbarea militară), מופע יחיד בו הופיע מאטיי מילו, שגם חיבר את תוכן המופע. המופע של מאטיי מילו מצא חן בעיני השליט החדש, שהיה קרוב משפחה של השחקן. שאיפותיו של מילו לפיתוח תיאטרון רומני השתלבו היטב עם שאיפות השליט לפיתוח מרכז תרבותי בדומה למקובל בצרפת. סטורזה מינה את מילו לדרגטור בדרגת מוחורדאר (muhurdar). מאוחר יותר זכה מילו לקידום והיה לקומיס גדול. מאטיי שאף לנסוע לפריז, להשתלם בתיאטראות שלה, אך מחסור במזומנים מנע זאת. גם בעניין זה בא השליט לקראתו והעניק לו מלגה של 150 מטבעות זהב, כדי שילמד בפריז "כלכלה פוליטית". מאטיי מילו שלח לאביו מכתב בו התנצל על כך שלא בא להיפרד ממנו, כי חבריו למסע המתוכנן לא היו מוכנים להמתין לו וב-18 בנובמבר 1840 יצא מיאשי אל פריז, מסע שערך 43 ימים. מאטיי מילו בילה חמש שנים בפריז, שנים במהלכן צבר חובות רבים ונמנע מלימודי תעודה כלשהם. הוא שב ליאשי בכוונה להיות שחקן תיאטרון, אך קרובי משפחתו התנגדו לכך, כי ראו בהופעתו על קרשי הבמה ביזוי של מעמדו כבויאר נכבד. השליט מיכאיל סטורדזה ניסה לעקוף את הבעיה על ידי מינויו, יחד עם ניקולאה סוצו, לניהול התיאטרון של יאשי - תפקיד המנהל היה מכובד מתפקיד השחקן. תחילה הלך מילו במסלול שהיתוו לו, לא הופיע על הבמה והסתפק בקבלת מחיאות כפיים למחזאי - הוא עיבד, יחד עם אחרים, מחזות צרפתיים לקהל המולדבי. כחלק מתפקידו הניהולי, מילו התקין תקנון בן 60 סעיפים, תקנון שהיה ראשית החקיקה בתחום התיאטרון בארצות הרומניות. ב-1 במרץ 1847 מילו הופיע לראשונה בתיאטרון המקצועי וזכה להצלחה. קרובי משפחתו ניסו לחבל בהצלחתו, כדי להרחיקו מהופעה כשחקן - הם שלחו להצגות משרתים שהיו אמורים לעורר מהומות ולהביע בוז למשחקו. התופעות האלה רק חיזקו את מילו בהחלטתו להיות שחקן. הוא הופיע בתפקידים שונים, בעיקר במחזות של וסילה אלכסנדרי ולבסוף ב-Cucoana Chirita (הגברת קיריצה), התפקיד המפורסם ביותר שלו. הוא הופיע גם במחזות נוספים על נושא גברת קיריצה ובכלל נוצר שיתוף פעולה הדוק ופורה בינו ובין אלכסנדרי. בלהקותיו של מאטיי מילו התחילו את דרכם בתיאטרון שחקנים מוכשרים רבים כמו יון אנסטין, שטפאן ולסקו ותלמידו, גריגורה מנולסקו, ואחרים. מדיה וקבצים בנושא מאטיי מילו בוויקישיתוף Gaby Michailescu - Giganţii teatrului românesc (ענקי התיאטרון הרומני) (ברומנית) מילון הספרות הרומנית (ברומנית) דרגטור שתפקידו לשמור על חותם השלטון
כריסטופורו קארסאנה

כריסטופו קארסאנה (באיטלקית: Cristoforo Caresana;‏ סביבות 1640 - 13 בספטמבר 1709) היה מלחין, נגן עוגב וזמר איטלקי. קארסאנה נולד בנאפולי. כנראה יצא ללימודים בוונציה, אך בשנת 1658 חזר לנאפולי, ונשאר בה כל חייו. בשנים 1659 עד 1706 היה חבר בקהילת האורטוריה (Congregazione dell'Oratorio). משנת 1659 היה טנור בקאפלה המלכותית ומשנת 1667 כיהן שם כנגן עוגב עד לפרישתו בשנת 1704. בשנים 16888-1690 היה מאסטרו די קאפלה בקונסרבטוריו די סן אונפורי. קארסאנה חיבר תרגילי קול שהיו בשימוש נרחב וחלקם הודפסו מחדש בשנת 1819 לשימוש בקונסרבטואר של פריז. מן ההקדמה לתרגילים אלה אפשר לעמוד על הידע התאורטי המקיף שלו והמוזיקה עצמה מציגה אותו כמבשר לפרגולזי, שלמד ללא ספק את יצירותיו. רנאטו בוסה: "כריסטופורו קארסאנה" בגרוב אונליין כריסטופורו קארסאנה, באתר MusicBrainz (באנגלית)