laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק אלקלעי

הרב ד"ר יצחק אלקלעי (בסרבו-קרואטית בככתב לטיני: Isak Alkalaj ובכתב קירילי: Исак Aлкалај;‏ 25 בנובמבר 1882 סמוקוב, נסיכות בולגריה – 29 בדצמבר 1978, ניו יורק, ארצות הברית) היה הרב הראשי של יהודי בלגרד, של ממלכת סרביה ובהמשך של יהודי יוגוסלביה עד לתקופת השואה. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלט לארצות הברית ובהמשך כיהן שם כרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות. יצחק אלקלעי נולד בסמוקוב שבנסיכות בולגריה לאברהם ורבקה אלקלעי. בילדותו עברה משפחתו לסופיה בירת נסיכות בולגריה ובהמשך לזמון שבממלכת סרביה, שם כיהן אביו כחזן. אלקלעי סיים בית ספר יסודי ופרו גימנסיה בזמון ובית ספר תיכון בבלגרד. הוא רכש תואר בפילוסופיה באוניברסיטת וינה ובהמשך הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בווינה. ב-1908 מונה לרב הראשי של יהודי בלגרד, ב-1909 לרב הספרדי הראשי של ממלכת סרביה וב-1911 מונה לרב הראשי של הממלכה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. לרב אלקלעי היו יחסים קרובים וחמים עם יורש העצר ולימים המלך אלכסנדר הראשון. ב-1919 נמנה עם מייסדי איגוד הקהילות היהודיות בממלכה. ב-1923 מונה יצחק אלקלעי ליושב ראש איגוד רבני הממלכה. ב-1932 מונה רשמית לרב הראשי של יהודי ממלכת יוגוסלביה. בשנה זו מונה לחבר הסנאט היוגוסלבי על ידי המלך אלכסנדר הראשון. ב-1936 השתתף כנציג יהדות יוגוסלביה בכינוס הראשון של הקונגרס היהודי העולמי. בשלהי שנות ה-30 החלה ממלכת יוגוסלביה להתקרב לגרמניה הנאצית ותהליך זה לווה גם בחקיקה אנטישמית. באוגוסט 1940 החלו מגבלות לא רשמיות על רישום יהודים למוסדות חינוך. ב-4 באוקטובר 1940 פורסמו תקנות רשמיות שהגבילו את הפעילות הכלכלית של יהודי יוגוסלביה וקבעו נומרוס קלאוזוס במוסדות להשכלה גבוהה. אלקלעי נועד עם אנטון קורושץ שר החינוך היוגוסלבי במטרה להבין את מניעי הצעדים. קורושץ אשר בפועל היה מאדריכלי החקיקה האנטישמית, התחמק מתשובה. בהמשך, אולץ הרב אלקלעי להתפטר מתפקידו. ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. העיר בלגרד הופצצה במשך 6 ימים. לאחר ההפצצה לא אותר הרב בבלגרד ויהודי בלגרד סברו שנהרג במהלך ההפצצות. מאוחר יותר התברר, כי ב-21 באפריל עלה בידי הרב אלקלעי להימלט מבלגרד כחצי שעה לפני שהגיעו לבצע חיפוש בדירתו ובמשרדו, והוא היגר בהמשך לארצות הברית. ב-1943 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות במדינה. במקביל, כיהן בממשלתה הגולה של יוגוסלביה. בתפקידו סייע הרב אלקלעי לקליטתם ושיקומם של פליטים יהודים בארצות הברית, ואיתור קרובי משפחה של חברי הקהילה מקרב שארית הפליטה. הוא כיהן בתפקידו כרב-ראשי עד 1968. מדיה וקבצים בנושא יצחק אלקלעי בוויקישיתוף הרב יצחק אלקלעי, באתר ישיבה יוניברסיטי מכתב מסרביה, הצבי, 19 במרץ 1911 בסלוניקי, הד-המזרח, 10 במאי 1946 הגיע הרב יצחק אלקלעי, הצופה, 5 באפריל 1963 Isaac Alcalay dies; Former chief Rabbi, באתר הניו יורק טיימס, 30 בדצמבר 1978 (באנגלית) London Spanish and Portuguese Community Congratulates Chief Rabbi Alkalay on His Elevation to Jugo-s, באתר JTA (באנגלית). קהילת בלגרד, באתר מכללה ירושלים. Grand Rabbi of Jugo-slavia Appointed Member of Senate, באתר JTA (באנגלית). ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגרד 1521 - 1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, באתר דעת, אוחזר ב-30 במרץ 2014. הרב יצחק אלקלעי, בתוך: Dictionary of Jewish Biography, עמוד 9 (באנגלית). Sephardic Jews in Bulgaria by Marcel Israel, באתר esefarad.com (באנגלית). יצחק אלקלעי, באתר snaccooperative.org (באנגלית).
טטרה 81

טטרה 81 (בצ'כית: Tatra 81) היא משאית כבדה, בעלת הנעה 6x6, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה", אשר יוצרה בין השנים 1939–1942. בזמן הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, לאחר השתלטות גרמניה הנאצית על צ'כיה, ב-15 במרץ 1939 מספר חודשים טרם תחילת מלחמת העולם השנייה, כפו הגרמנים על שלטונות צ'כיה לפתח ולייצר את דגמי משאיות "טטרה 81" לתועלתם. רוב מהמשאיות שימשו את משטרת הסדר, אבל מספר משאיות שימשו גם את הוורמאכט. הנעה: 6x6 צמיגים: 9,75x20 אינץ' בלמים: מעצורי אוויר בכל הגלגלים רדיאטור - 7 חלקים סטנדרטיים להחלפה מתלה קדמי ואחורי - קפיץ עלים בשני הסרנים Injector: (הזרקה) "Bosch - PE 8 B 75 D" מרווח גחון (אנ'): 260 מ"מ "Tatra 81" - לשימוש צבאי "Tatra 81H" - לשימוש אזרחי "Tatra 81HB" - לשימוש אזרחי טטרה 49 טטרה 52 טטרה 87 טטרה 90 טטרה 605 טטרה 81 - תמונה מדיה וקבצים בנושא טטרה 81 בוויקישיתוף טטרה 81, בביצוע צולם בשנת 1955, סרטון באתר יוטיוב "טטרה 81" - מפרט autogallery.org.ru/m/tatra81 "טטרה 81" .youbioit.com/es/article/26069/tatra-81 פרוטקטורט - מדינת חסות על הפרוטקטורט הכריז אדולף היטלר ב-15 במרץ 1939 במצודת פראג, בעקבות כניסת הוורמאכט לשטחי צ'כוסלובקיה, וההכרזה על עצמאות סלובקיה "טטרה 81" בשרות הורכמאכט kfzderwehrmacht.de/Homepage_english/Motor_Vehicles/Czechoslovakia/Tatra/Tatra_T_81 "טטרה 81" revolvy.com/main/index.php?s=Tatra
כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן

כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן (בגרמנית: Christine Luise von Oettingen-Oettingen; ‏20 במרץ 1671 - 3 בספטמבר 1747), הייתה חותנתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וסבתה של מריה תרזה. כריסטינה לואיזה נולדה ב-20 במרץ 1671 באטינגן, לאלברכט ארנסט הראשון, נסיך אטינגן-אטינגן ולכריסטינה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ואנה דורותיאה מזאלם-קירבורג. מכיוון שאמה מתה בילדותה, גודלה כריסטינה לואיזה על ידי דודתה כריסטינה שרלוטה מווירטמברג-שטוטגרט באאוריק, שם שיחקה במשך 11 שנים בתיאטרון המקומי. ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, רוזן בלקנבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות. בשנת 1707 התחתנה בתה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל עם קרל, ארכידוכס אוסטריה והטוען לכתר ספרד, ובתמורה אחיו הבכור יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לבעלה את התואר נסיך. בשנת 1731 מת גיסה אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא ילדים, ובעלה לודוויג רודולף ירש אף את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. הוא העביר את מקום מגוריו לוולפנביטל, שם הוא מת בשנת 1735. לאחר מותו פרשה כריסטינה לואיזה מהחיים הפוליטיים, וב-3 בספטמבר 1747 היא מתה בבלקנבורג. ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 4 בנות: אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1691–1750), התחתנה עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שרלוטה אוגוסטה מבראונשווייג-וולפנביטל (1692) שרלוטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1694–1715), התחתנה עם אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה אנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1696–1762), התחתנה עם פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל מדיה וקבצים בנושא כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן בוויקישיתוף כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הגלקסיה הננסית דרקון

הגלקסיה הננסית דרקון היא גלקסיה ננסית ספרואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים דרקון במרחק של כ-260,000 שנות אור ממערכת השמש. הגלקסיה התגלתה בשנת 1954 על ידי אנדרו וילסון בתמונות שצולמו על ידי מצפה הכוכבים פאלומר והיא גלקסיית לוויין של שביל החלב. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא בין 25 ל-35 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,680 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎3.5×107‎ מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך רק כ-‎7×105‎ מסות שמש הן של כוכבים, מה שמצביע על כך שכ-98% ממסת הגלקסיה הוא חומר אפל. זוהי אחת הגלקסיות עם האחוז הגבוה ביותר של חומר אפל שידועות כיום. כוכבי הגלקסיה הם ברובם כוכבים זקנים עם מתכתיות נמוכה וכמעט שאין בגלקסיה עננים של גז ואבק, כך שככל הנראה לא מתרחשת בגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים. בין הכוכבים של הגלקסיה נתגלו מעל ל-130 משתני RR בנבל שאפשרו להעריך את המרחק לגלקסיה. מדיה וקבצים בנושא הגלקסיה הננסית דרקון בוויקישיתוף הגלקסיה הננסית דרקון, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Draco Dwarf Galaxy NASA/IPAC EXTRAGALACTIC DATABASE: The Draco Dwarf Galaxy M. Segall, R. Ibata, M. Irwin, N. Martin & S. Chapman: Draco, a flawless dwarf galaxy, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 375, Iss. 3, p. 2 (2007) M. Odenkirchen, E. K. Grebel, D. Harbeck, W. Dehnen, H.-W. Rix, H. J. Newberg, B. Yanny, J. Holtzman, J. Brinkmann, B. Chen, I. Csabai, J. J. E. Hayes, G. Hennessy, R. B. Hindsley, Ž. Ivezić, E. K. Kinney, S. J. Kleinman, D. Long, R. H. Lupton, E. H. Neilsen, A. Nitta, S. A. Snedden & D. G. York: New Insights on the Draco Dwarf Spheroidal Galaxy from the Sloan Digital Sky Survey: A Larger Radius and No Tidal Tails, The Astronomical Journal, Vol. 122, Iss. 5, pp. 2553 (2001) J. R. Jardel, K. Gebhardt, M. Fabricius, N. Drory & M. J. Williams: Measuring Dark Matter Profiles Non-Parametrically in Dwarf Spheroidals: An Application to Draco, The Astrophysical Journal, Vol. 763, Iss. 2, article id. 91, p. 1 (2013) SEDS: Sextans Dwarf Galaxy W. Baade & H. H. Swope: The Draco System, a Dwarf Galaxy, Astronomical Journal, Vol. 66, p. 300 (1961)
טטרה 52

טטרה 52 (בצ'כית: Tatra 52) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1931–1939. סך הכול יוצרו 1,687 יחידות. סדאן - 4 מושבים (Tatra 52) סדאן - 6 מושבים (דגם R) קבריולה - 4 מושבים (Tatra 52 Cabriolet Sodomka) רודסטר (Tatra 52 Sport) - 2 מושבים משאית קלה אמבולנס שלדה מקוצרת שלדה ארוכה "טטרה 52" "טטרה 52" "טטרה 52" "טטרה 52" "טטרה 52" - משאית קלה טטרה 20 טטרה 49 טטרה 81 טטרה 87 טטרה 90 טטרה 605 מדיה וקבצים בנושא טטרה 52 בוויקישיתוף טטרה 52, סרטון באתר יוטיוב "טטרה 52" - מפרט eurooldtimers.com/cze/galerie-stroj/2423-1930-tatra-52 טטרה 52, שנת 1930 - מפרט ומידות auta5p.eu/lang/rus/katalog/auto.php?idf=Tatra-52 "טטרה 52" - תצורות כולל תמונות tatraportal.sk/?ukaz "טטרה 52" - תצורות automobilrevue.cz/rubriky/automobily/historie/tatra-52 "טטרה 52", שנת 1931 - מפרט auta5p.eu/lang/en/katalog "טטרה 52" sbazar.cz/rvfoto/detail/28720142-tatra-52 "טטרה 52" סדאן tatraclub.at/seite_infected/index "טטרה 52" - קבריולה - תמונה aero-ig.de/images/galerie/gallerie10/Tatra_52_Sodomka-k "טטרה 52" coachbuild.com/2/index.php/encyclopedia/coachbuilders-models/item/sodomka-tatra-52-cabriolet "טטרה 52" - קטלוג דגמים sauto.cz/katalog-modelu?category=1&manufacturer "טטרה 52" oldtimer.cz/veteranbazar
כולם באילת

"כולם באילת" הוא שיר שנכתב, הולחן והופק על יד דולב רם ופן חזות ובוצע על ידי הזמרת עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2017, תחת האלבום, לזאת שניצחה. סגנון השיר הוא פופ, בדומה לשאר הסינגלים של עדן באלומה לזאת שניצחה שיצא לאור בספטמבר 2017. מילות השיר ולחנו קיבלו ביקורת שלילית ממבקרים שונים. למשל, דודי פטימר מחדשות מעריב סקר את השיר באומרו כי ”כולם באילת, שיצא לאחר רצף שירים איכותיים, מקוריים ומיוחדים, שרעננו קמעה את הפופ הים תיכוני, והצליח להרוס את הציפיות: טקסט רדוד עוד איכשהו אפשר לסבול ולהבין, אבל הלחן ממוחזר, נוסחתי ושבלוני”. הקליפ הנלווה לשיר צולם בעיר אילת, במלונות הרודס מרשת מלונות פתאל. הקליפ צבעוני וקופצני. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן מחביאה מכתבים מתחת לחדרי המלון, ומאבטחי המלון רודפים אחריה בעזרת המצלמות. בסוף השיר, בן זקן שרה בבריכה ברקע של ריקודים וסלטות. הקליפ צולם על ידי עדי מוזס ובוים על ידי לירן סגל. נכון ל-28 במרץ 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על 10 מילון צפיות. רבים טוענים כי הקליפ של השיר, הוא העתק של הקליפ של "לא תודה", של שרית חדד. מאקו אף דיברו על כך באחת מן כתבתם. סרטון השיר "כולם באילת" באתר יוטיוב דודי פטימר, ‏עדן בן זקן מאכזבת בשיר הגרוע ביותר שלה - "כולם באילת", באתר מעריב אונליין, 2 באוגוסט 2017 עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2017-08-02), עדן בן זקן - כולם באילת, נבדק ב-2018-03-28 עדן בן זקן - כולם באילת, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2017
רפואניתיים

רפואניתיים (שם מדעי Meloidae) הם משפחה בסדרת החיפושיות. זוהי משפחה של חיפושיות הכוללת כ-2,500 מינים, מזה כ-70 מינים בישראל. הן נפוצות בעיקר בערבות ובסוואנות. מן הרפואניות הנפוצות בארץ: רפואנית (Meloe) מילברית (Mylabris) לידית (Lydus) צרוקומה (Cerocoma) הראש של הרפואניתיים כפוף כלפי מטה. לעין יש צורת כליה, המחושים לרוב חוטיים עם 11 פרקים או שצורתם כצורת מחרוזת. לפעמים הם נגמרים באלה. החזה הקדמי צר, הכנפיים רכות, לפעמים מנוונות. הציפורניים מפוצלות או שיש להן תוספתנים. יש מינים המפרישים בשעת סכנה מנקבים שבמפרקי הרגליים ובמקומות אחרים בגופם נוזל המכיל חומר ארסי, הקרוי קנתרידין, המגן עליהן מפני טורפים. חומר זה הופק לפנים מן החיפושית המכונה "הזבוב הספרדי" - Lytta vesicatoria - והוא שימש ברפואה וגם כרעל. מכאן שם המשפחה. הבוגרים חיים על פני הקרקע ועל צמחים וניזונים מעלים, מאבקת פרחים ומצוף. באביב הם מצויים בעיקר על פרחים, שמהם הם ניזונים. הזחלים מתפתחים בקנים של דבוראי העוקץ או בתיקי ביצים של חגבים. הנקבה מטילה ביצים רבות (אלפים) על הקרקע. יש שהיא מכסה אותן באדמה. לרפואניתיים יש דרך מיוחדת של גלגול, הנקרא על-גלגול (hypermetamorphosis): הוא מאופיין בזה שבמשך הגלגול מופיעות צורות אחדות של זחל, ודרגת הזחל האחרונה, או הדרגות האחרונות שלפני ההתגלמות, אינן ניזונות. מן הביצה בוקע זחל ראשוני בעל לסתות חדות, ייחודו בכך שבקצה כל רגל יש כאילו 3 ציפורניים (ציפורן ושני זיפים), לכן ניתן לזחל זה שם מיוחד תלת-ציפורן (triungulinus). בהתאם למין החיפושית, מחפש התלת-ציפורן מזון או מישהו שיביא אותו למזון. החיפושיות ממשפחת הרפואנית (Mylabris tebraecus) מפרישות נוזל רעיל מפרקי רגליהן כאשר הן נמצאות תחת מתקפה, או חושבות שהן נמצאות תחת מתקפה. החומר יכול לגרום לגירוי העור, שלפוחיות וכוויות כימיות. לא מומלץ להחזיק את החיפושית ביד, כיוון שבמינון גבוה הארס שלה יכול להיות מסוכן למדי. החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 3 חרקים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989. מאמר "תופשים טרמפ לעתיד" מתוך אתר האינטרנט חרקים עולם קטן בגדול. Spanish fly-Wikipedia משפחת הרפואניתיים Meloidae באתר הטבע הישראלי. https://www.youtube.com/watch?v=N6isLtedxRI מדיה וקבצים בנושא רפואניתיים בוויקישיתוף רפואניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רפואניתיים, באתר ITIS (באנגלית) רפואניתיים, באתר NCBI (באנגלית) רפואניתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רפואניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רפואניתיים, באתר GBIF (באנגלית) החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 3 חרקים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989 גיא זהבי, הכירו את החרקים הארסיים המצויים בישראל, באתר בא-במייל
המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699)

המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699), הייתה המלחמה השלישית מהמלחמות העות'מאניות-פולניות או מלחמת הליגה הקדושה, והיא מתייחסת לצד הפולני של המלחמה הטורקית הגדולה. המלחמה החלה עם הניצחון הפולני הגדול בקרב וינה בשנת 1683, והסתיימה בהסכם קרלוביץ, שבה קיבל האיחוד הפולני-ליטאי את האדמות שאבדו במהלך המלחמה העות'מאנית-פולנית (1672–1676). זה היה העימות האחרון בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית, ולמרות הניצחון הפולני, המלחמה סימלה לא רק את שקיעתה של האימפריה העות'מאנית, אלא אף את שקיעתו של האיחוד הפולני-ליטאי. אחרי כמה שנות שלום, האימפריה העות'מאנית תקפה את ממלכת הבסבורג שוב. הטורקים כמעט כבשו את וינה, אולם מלך פולין, יאן סובייסקי הוביל את הברית הנוצרית שהביסה אותם בקרב וינה, והביאה לפגיעה בהגמונית העות'מאנית בדרום-מזרח אירופה. הליגה הקדושה החדשה הוקמה בשנת 1684 על ידי האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר וכללה את האימפריה הרומית הקדושה (בראשות אוסטריה ההבסבורגית), את הרפובליקה של ונציה ואת פולין, ובשנת 1686 הצטרפה אליה גם רוסיה הצארית. העות'מאנים ספגו שתי תבוסות מכריעות נגד האוסטרים: בקרב מוהאץ' בשנת 1687, ובקרב זנטה בשנת 1697. בחזית הפולנית הקטנה יותר, לאחר הקרבות ב-1683 (וינה, Parkany), סובייסקי, לאחר הצעתו לליגה להכין מתקפה מתואמת גדולה, נקלע למתקפה לא מוצלחת במולדובה ב-1686, כאשר העות'מאנים סירבו להשתתף במערכה גדולה, ורק הטרידו את הצבא. במשך ארבע השנים הבאות פולין החזיקה את המצור על מבצר המפתח בקמניץ, בעוד הטטרים היו פושטים על הגבולות. בשנת 1691, סובייסקי שלח משלחת נוספת למולדובה, עם מעט תוצאות טובות יותר, אבל עדיין ללא ניצחונות מוחלטים. הקרב האחרון של המערכה היה את קרב פודהאצ'יה ב-1698, כאשר ההטמאן הפולני פליקס קז'ימייז' פוטוצקי הביס את הפלישה העות'מאנית לפולין. בשנת 1699 ניצחו כוחות הליגה במלחמה, והאימפריה העות'מאנית נאלצה לחתום על הסכם קרלוביץ, שבו הם איבדו הרבה מהנחלות האירופיות שלהם, ופודוליה (כולל קמניץ) הוחזרה לפולין עם נוכחות מסוימת של אוסטריה. קרב וינה (12 בספטמבר 1683) קרב פארקאני (7–9 באוקטובר 1683) קרב יאזלובץ (1684) קרב בויאני (1685) המצור על קמניץ (1687) קרב סמוטריץ' (1688) קרב סוסאבה (1691) קרב טרגו ניימט (1691) קרב הודאו (יוני 1694) קרב אוסטצ'קו (6 באוקטובר 1694) קרב לבוב (1695) קרב  פודהאצ'יה (8-9 בספטמבר 1698) המלחמה העות'מאנית-פולנית (בפולנית) Wojny polsko-tureckie אנציקלופדיית WIEM (בפולנית) המלחמות העות'מאניות-פולניות במאה ה-17 (בפולנית) Polish-Ottoman War, 1683-1699 and Habsburg-Ottoman War, 1683-1699 at History of Warfare, World History at KMLA Polish Renaissance Warfare - Summary of Conflicts (1672–99)
רחוב הרברט סמואל (חדרה)

רחוב הרברט סמואל הוא רחוב מרכזי בעיר חדרה. הרחוב משתרע בכיוונים מזרח-מערב מצומת הכניסה לעיר בכביש 4 המכונה "צומת המשטרה", ועד למרכז העיר. בשנת 1928 נחנך ברחוב בית ועד המושבה בפינת רחוב רוטשילד, במעמד המשורר חיים נחמן ביאליק. הבית נהרס בשנת 1960 על חורבותיו מצוי סניף בנק הפועלים. בשנת 1931 ניתנו שמות לרחובות המושבה: הרחוב נקרא על שמו של הנציב העליון הרברט סמואל. ב-1933 נוסד ברחוב בית החקלאים שכלל אולם אספות והרצאות. בשנת 1934 נפתח ברחוב סניף של בנק אנגלו-פלשתינה, במקום בו שכן בית ועד המושבה. בשנת 1936 נסלל הרחוב. בתקופה זו היה הרחוב המרכז של המושבה. בשנת 1939 נחנכה תחנה המרכזית בצומת הרברט סמואל-הרצל. בשנת 1962 הועתקה התחנה המרכזית לאזור אחר בעיר. בשנת 1977, נסגר קטע מהרחוב לתנועת כלי רכב בצומת הרחובות הרברט סמואל-הרצל, והוקמה במקום כיכר עירונית שכונתה ה"פיאצה". הפיאצה הייתה למקום התכנסות עירוני בו נערכו טקסים ואירועי בידור, ביניהם אירועי יום העצמאות. במהלך השנים הועתק מקום הכינוסים לאזור אחר בעיר. בשנת 2005 בוצע בצומת הרחובות הרברט סמואל-רוטשילד בכניסה לשוק העירוני פיגוע התאבדות בו נרצחו 6 אזרחים. בעשור השני של המאה ה-21, נפתחה הפיאצה לתנועת רכבים מכיוון מזרח למערב. הרחוב סובל כיום מפיחות במעמדו, בעקבות פתיחת מרכזים מסחריים בסביבות העיר. בשנת 2022, בוצע פיגוע ירי בתחנת האוטובוס ברחוב. רחוב הרברט סמואל סמוך לפיאצה הפיאצה בחדרה מדיה וקבצים בנושא רחוב הרברט סמואל בוויקישיתוף נינה רודין ואריה אמיר (עריכה), חדרה, מאה שנה ועוד., מוזיאון החאן והעמותה למען מוזיאון חדרה, הוצאת אריאל, 1993, עמוד 198 נדב מן, ביקור בית: מסע בין המבנים הישנים של חדרה, באתר ynet‏, 4 במרץ 2011 נינה רודין ואריה אמיר (עריכה), חדרה, מאה שנה ועוד., מוזיאון החאן והעמותה למען מוזיאון חדרה, הוצאת אריאל, 1993, עמוד 199 נועם דביר, האדריכלות הטרגי-קומית של חדרה, באתר וואלה!, 29 בנובמבר 2008 מירית גולן, בעיות חניה, דוחות ולקוחות נוטשים:רחוב הרברט סמואל בחדרה הולך ודועך, באתר mynet‏, 21 ביוני 2019
בארבאריגו

האם התכוונתם ל... אישים מרקו בארבאריגו – היה הדוכס ה-73 של ונציה אגוסטינו בארבאריגו – היה הדוכס ה-74 של ונציה גרגוריו בארבאריגו – קדוש של הכנסייה הקתולית, היה קרדינל אחרים פאלאצו בארבאריגו – ארמון הניצב על גדת התעלה הגדולה בוונציה אמן תבליטי בארבאריגו – כינויו של פסל איטלקי ונציאני אשר פעל בין השנים 1486–1515
הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (בגרמנית: Helene Adelheid von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg;‏ 1 ביוני 1888 – 30 ביוני 1962), הייתה כלתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק. הלנה נולדה ב-1 ביוני 1888 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג. ב-28 באפריל 1909 התחתנה הלנה אדליידה עם האראלד, נסיך דנמרק, ממנו נולדו לה 5 ילדים. לאחר נישואיהם התגוררו השניים בכפר שאפרגארדן מצפון לקופנהגן, בבית אותו רכש האראלד בשנת 1907. בשנת 1923 הפסיד האראלד חלק מרכושו, בעקבות המפולת של הבנק הדני, אולם הצליח להמשיך להתגורר בביתו עד לשנת 1935, אז עבר להתגורר בווילה בצפון קופנהגן. בשנת 1931 מת אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין, ואביה איחד את בתי שלזוויג-הולשטיין תחתיו. במהלך מלחמת העולם השנייה תמכה אשתו הלנה בהכיבוש הגרמני של דנמרק ובמפלגה הנאצית, מה שגרם לריחוקה מבניה ומבעלה. לאחר המלחמה לא הובאה הנסיכה הלנה למשפט, בהיותה חברה במשפחת המלוכה שלא רצתה לפרסם שום דבר בנושא, אך היא הוגלתה מדנמרק ב-30 במאי 1945 והושמה במעצר בית בטירת גליקסבורג שבגרמניה. היא הורשתה לחזור לדנמרק בשנת 1947, כאשר הראלד חלה בחולי נפש. הארלד מת ב-30 במרץ 1949 בקופנהגן ונקבר בקתדרלת רוסקילדה, ואילו הלנה מתה ב-30 ביוני 1962. ב-28 באפריל 1909 התחתנה הלנה אדליידה עם האראלד, נסיך דנמרק, ממנו נולדו לה 5 ילדים: פאודורה, נסיכת דנמרק (1910–1975), התחתנה עם כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק (1910–1995), התחתנה עם קנוד, נסיך דנמרק אלכסנדרינה לואיז, נסיכת דנמרק (1914–1962), התחתנה עם לואיטפולד, רוזן קסטל-קסטל גורם, נסיך דנמרק (1919–1991) אולף, רוזן רוזנבורג (1923–1990), התחתן עם אנני הלן דורית פוגארד-מילר, ולאחריה התחתן עם ליס וולף-יורגנסן מדיה וקבצים בנושא הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג בוויקישיתוף
טטרה 20

טטרה 20 (בצ'כית: Tatra 20) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1914–1926. הדגם יוצר באימפריה האוסטרו-הונגרית בין השנים 1914-1918, ובצ'כוסלובקיה בין השנים 1918–1926 עד 1920 החברה הייתה קרויה "Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriksgesellschaft" ובשנת 1920 שינתה את שמה ל-"טטרה". הדגם "type T" שונה ל-"טטרה 20". קבריולה רודסטר לנדולט אמבולנס כבאית "טטרה 20" - בתצורת אמבולנס "טטרה 20" - בתצורת אמבולנס "טטרה 20" - לנדולט "טטרה 20" - קבריולט מנוע "טטרה 20" "טטרה 20" - מכונית מרוץ "טטרה 20" בתצורת כבאית "טטרה 20" בתצורת כבאית "טטרה 20" קבריולט, 5 נוסעים טטרה T18 טטרה 10 טטרה 49 טטרה 52 טטרה 81 טטרה 87 טטרה 90 טטרה 605 מדיה וקבצים בנושא טטרה 20 בוויקישיתוף "טטרה 20" - מפרט tatraportal.sk/index "טטרה 20" - קבריולה pinterest.com
מיקום לפי כיוון השעון

מיקום לפי כיוון השעון היא שיטה לציון מיקומם של שני אנשים ו/או עצמים זה ביחס לזה. השיטה מבוססת על אנלוגיה ללוח של שעון בן 12 שעות, הממוקם במישור אופקי. כאשר אדם או עצם מצוי במרכז לוח השעון הדמיוני כשהוא פונה אל השעה 12, מצוין מיקום האדם או העצם האחר ביחס אליו לפי השעות שעל הלוח: כשהאדם/העצם האחר ממוקמים ממול לאדם/העצם שבמרכז הלוח, נאמר שהם נמצאים "בשעה 12 שלו" מיקום שלהם בשעה 6 שלו משמעו שהם נמצאים ישר מאחוריו מיקום שלהם בשעה 3 שלו משמעו שהם נמצאים מימינו מיקום שלהם בשעה 9 שלו משמעם שהם נמצאים משמאלו. מיקום בכל שעה אחרת יהיה לאדם/עצם שאינם נמצאים באחד מארבעת הכיוונים העיקריים ביחס לאדם/עצם שבמרכז הלוח. שיטת ציון מיקום לפי כיוון השעון נפוצה בעיקר בתעופה. בהקשר זה ניתן להשלים אותה על ידי תוספת "מלמעלה", "ממול" או "מלמטה". כך, ציון שעה 12 מלמטה מכוונת למיקום הנמצא מול המטוס ומתחת למישור האופקי, וציון שעה 8 מלמעלה פירושו מיקום הנמצא מאחורי המטוס ומשמאלו ומעל למישור האופקי. שיטה זו משמשת גם מפעילי כלים משוריינים, כמו טנקים. הטנק הוא כלי סגור, ומלבד המפקד שראשו בחוץ, שאר אנשי הצוות לא רואים את המתרחש בחוץ, לכן שיטת ציון מיקום לפי כיוון שעון משמש את חברי הצוות כדי ליצור שפה משותפת ביחס לכיוונו של התותח, כאשר השעה 12 מייצגת את כיוון החזית. שמו של סרט הקולנוע Twelve O'Clock High (נקרא בעברית טייסי השחקים) נגזר מהשיטה האמורה. הוא מתייחס שם למיקומו של מפציץ, אשר מטוסי קרב עוינים האומרים להתקיפו נמצאים מולו ומעל למישור האופקי.
דניקה ד'הונדט

דניקה ד'הונדט (באנגלית: Danica d'Hondt; נולדה ב-29 במאי 1939) היא שחקנית ואשת עסקים קנדית ילידת אנגליה. ד'הונדט נולדה בלונדון, לאם אירית ולאב בלגי ובילדותה היא היגרה עם משפחתה לקנדה. לאחר סיום התיכון במונטריאול היא החלה ללמוד באוניברסיטת קולומביה הבריטית. ב-1959 נבחרה למיס קנדה, וייצגה את קנדה במיס עולם 1960. לאחר מכן חזרה ללונדון משך תקופה מסוימת, שם עבדה כשחקנית בתיאטרון, והופיעה במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה ב-BBC. לאחר מכן היא שבה לקנדה, והחלה לשמש כמנחת משחקי טלוויזיה ותוכניות אירוח ב-CBC, תאגיד השידור הציבורי של קנדה שבמסגרתם ראיינה סלבריטאים שונים. ב-1960 היא התחילה את הקריירה ההוליוודית שלה שנמשכה עד 1990. ב-1961 שיחקה בסרט "Living Venus" הארווי קורמן שצולם בשיקגו, היא הופיעה בעיקר בסרטים מסוג בי מובי, ב-1962 שיחקה בפרק של הסדרה המבוססת על הסרט מר סמית הולך לוושינגטון, בסדרה "טרזן" של NBC וגם הופיעה בסדרה "המופע של קארה ויליאמס. במהלך הקריירה שלה ביימה גם מספר מופעים בברודוויי, ופרסמה שני ספרים שכתבה. היא נישאה ליינן נלו אולבו ונולדו להם שישה ילדים, ביניהם השחקנית אמריקה אוליבו. הם מחזיקים יקב בבעלותם. מדיה וקבצים בנושא דניקה ד'הונדט בוויקישיתוף דניקה ד'הונדט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניקה ד'הונדט, באתר AllMovie (באנגלית)