laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיגוע הירי בווינה (2020)

פיגוע הירי בווינה היה פיגוע ירי שבוצע על ידי מוסלמי המזוהה עם המדינה האסלאמית בווינה, בירת אוסטריה, בערב יום שני, 2 בנובמבר 2020. מתקפת הירי החלה בסביבות השעה 8 בערב ברחוב Seitenstettengasse, באזור בית הכנסת הגדול (Seitenstettengasse Tempel), שהוא אזור בילויים פופולרי, והמשיכה לשישה מקומות. הירי גרם למותם של 4 אזרחים, ופצע רבים נוספים, חלקם קשה, ביניהם שומר בית הכנסת. כוחות שיטור הגיעו למקום, ובחילופי אש נפצע שוטר ונהרג המפגע, שנשא נשק אוטומטי, אקדח, מצ'טה וחגורת נפץ מזויפת. כוחות משטרה באוסטריה, בהן יחידת קוברה, ניהלו מצוד אחד חשודים נוספים, אך לאחר פשיטה על דירתו של המחבל הסיקו שהפיגוע בוצע על ידי מחבל בודד. הצעיר שביצע את הפיגוע היה פיזולאי קויטים (Fejzulai Kujtim), בן 20. הוריו במקור מצפון מקדוניה, והוא בעל אזרחות כפולה, אוסטרית וצפון-מקדונית. קויטים היה מוכר בשל פעילות טרור בעבר ונשפט ל-8 חודשי מאסר על ניסיון להצטרף לפעילות הטרור במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. הוא אחד מכ-80 אזרחי אוסטריה שניסו להצטרף ללחימה שם ונתפסו. מרבית מדינות העולם מיהרו לגנות את הפיגוע. בין השאר, פורסם גינוי רשמי תקיף מפקיסטן, וכן מהרשות הפלסטינית ומארגון החמאס. שר הפנים האוסטרי קארל נהאמר הודיע על מחדל מודיעיני חמור, הוא השעה את ראש המשרד הפדרלי להגנת החוקה ומלחמה בטרור וקרא לערוך רפורמה בארגון במסגרתה המשרד הפדרלי פורק ובמקומו הוקמה סוכנות ביון חדשה בשם המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין. אות כבוד הוענק מטעם משטרת וינה לאוסמה ג'ודה, בן 23 ממוצא פלסטיני, שהציל את חייו של שוטר שנפגע, וסייע להעביר אותו לאמבולנס תחת אש. ההתקפה על בית הכנסת בווינה (1981) מדיה וקבצים בנושא פיגוע הירי בווינה בוויקישיתוף דניאל סלאמה והסוכנויות, דאעש לקח אחריות על מתקפת הטרור בווינה, באתר ynet, 3 בנובמבר 2020 Boston, William; Pancevski, Bojan; Bender, Ruth (3 בנובמבר 2020). "Vienna Shooting: Attacker Was ISIS Sympathizer; at Least Three Dead". Wall Street Journal. ארכיון מ-2 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Vienna terror attack: 'Islamist' motive suspected in deadly shootings". Deutsche Welle. ארכיון מ-3 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Murphy, Francois (2020-11-03). "Austrian minister says 'Islamist terrorist' in Vienna attack, death toll rises to five". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2020-11-03. ניר דבורי אלעד שמחיוף אור רביד עמית ולדמן, ‏מתקפת הטרור בווינה: 4 נרצחו, מחבל אחד חוסל, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2020 אוסטריה: הרוגים במתקפת ירי ליד בית כנסת בווינה; חשוד אחד נעצר, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2020 "Terroranschlag in Wien: "Terrorist war IS-Sympathisant": Ein Wien-Attentäter getötet, Innenminister geht von Komplizen aus". Focus. 3 בנובמבר 2020. ארכיון מ-3 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Vienna attacker was born and raised in the city, newspaper editor says". Reuters. ארכיון מ-3 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Palestinians condemn Vienna shooting, באתר "Middle East Monitor", ‏4 בנובמבר 2020 (באנגלית). Austria honours Palestinian hero in Vienna attack, באתר "Middle East Monitor", ‏4 בנובמבר 2020 (באנגלית).
זהבן קסנתורנוס

זהבן קסנתורנוס (שם מדעי: Oriolus xanthornus) הוא מין של ציפור טרופית ממשפחת הזהבניים, החי באסיה הטרופית מהודו וסרי לנקה עד לאינדונזיה ומלזיה. הוא תואר על ידי החוקר קארולוס ליניאוס בשנת 1758 והוא בעל 5 תת-מינים. משמעות השם זהבן מלטינית הוא זהוב וקסנתורנוס מיוונית עתיקה: ציפור צהובה, xanthos "צהוב" ornis "ציפור". הזהבן מגיע לאורך 24 סנטימטרים והזכר הוא ציפור צבעונית הדומה למין זהבן מחלל. גופו של הזכר צהוב. כנפיו, ראשו וחלק מזנבו שחורים. לעומת זו לנקבה החלק התחתון של הגוף ירקרק. הצעירים דומים לנקבה.אך יש להן פסים כהים על החלק התחתון של הגוף והצבע השחור לא בולט בגרון. הזהבן חי ביערות גשם, יערות פתוחים וחורשים מהודו וסרי לנקה עד לאינדונזיה. הזהבן ניזון בעיקר מחרקים ופירות כמו תאנים. הקן בנוי על העץ והנקבה מטילה שתי ביצים. O. x. xanthornus - תואר בידי קארלוס ליניאוס. נפוץ מצפון הודו והודו סין O. x. maderaspatanus - נפוץ במרכז ודרום הודו. תואר במקור כמין נפרד. תואר בידי ג'יימס פרנקלין. O. x. ceylonensis - נפוץ בסרי לנקה. תואר במקור כמין נפרד. תואר בידי שארל לוסיאן בונפרטה. O. x. reubeni - נפוץ באיי אנדמן וניקובר. תואר בידי הומיון עבדולאלי. O. x. tanakae - נפוץ בצפון-מזרח בורנאו. תואר בידי נגמיצ'י קורודה. הזהבן חי במדינות הבאות: הודו, סרי לנקה, מיאנמר, אינדונזיה, מלזיה, תאילנד, קמבודיה, סינגפור, לאוס ווייטנאם. מדיה וקבצים בנושא זהבן קסנתורנוס בוויקישיתוף זהבן קסנתורנוס, באתר ITIS (באנגלית) זהבן קסנתורנוס, באתר NCBI (באנגלית) זהבן קסנתורנוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זהבן קסנתורנוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זהבן קסנתורנוס, באתר GBIF (באנגלית) זהבן קסנתורנס באתר הרשימה האדומה של IUCN
בהאדור שאה הראשון

בֵּהָאדוּר שָׁאָה הראשון (בפרסית: بہادر شاه اول; 14 באוקטובר 1643 – 27 בפברואר 1712) היה שליטה השביעי של האימפריה המוגולית, נושא התואר שאהנשאה של הינדוסתאן. ירש את הכתר מאביו אורנגזב בשנת 1707 ועד מותו בשנת 1712. בהאדור נולד בשנת 1643 ונודע בצעירותו כנסיך מועזם, בנו השני של הקיסר אורנגזב, הוא הפך ליורש העתידי לאחר שאחיו הגדול ערק להצטרף לשיוואג'י, קיסר על האימפריה המראטהית. הנסיך מועזם נשלח בשנת 1663 לייצג את אביו כשגריר בממלכות המוסלמיות מדרום למוגולים בדרום ומרכז הודו. הוא הוביל את הצבא המוגולי בשנים 1683–1684 נגד כוחות האימפריה המראטהית במובלעת הפורטוגזית גואה (ראו הודו הפורטוגזית), דרומית למומבאי, אך, ללא התמיכה פורטוגלית, הוא ביצע נסיגה הרת אסון. לאחר שנרדף במשך שמונה שנים תחת שלטונם של הקיסרים שאה ג'האן (אשר חששו כי ימרוד בהם), הוא מונה למושל קאבול (כיום בירת אפגניסטן) בשנת 1699 על ידי אביו. כשאביו נפטר, הנסיך מועזם הפך לקיסר האימפריה המוגולית לאחר טיהור פוליטי. בתקופת שלטונו הקצרה כנושא התואר המלכותי בהאדור שאה הראשון הוא נתקל בהתנגדות של המרתים והראג'פוטים, ובשנים 1710–1712 הוא הסיע את חסידי הדת הסיקית אל גבעות חבל פנג'אב, ושם תכנן מארב והכניע את מנהיגם. בהאדור שאה ניסה להשכין שלום עם האימפריה המראטהית, אשר הפכה לאיום הגדול ביותר על שלטון המוגולים בתקופת אורנגזב, שהחזיק את שאהו, נכדו של שיוואג'י מקים האימפריה המראטהית, כבן ערובה בחצרו. על ידי השבתו של שאהו כראג'ה של מחוז בלב האימפריה המראטהית, בהאדור שאה קיוויתי להרגיע את אויביו. לעומת שאהו עצמו, ראש הממשלה המראטהי, באג'י ראו הראשון, התגלה אז כמתמודד הגדול ביותר נגד שלטון המוגולים. את מקומו של בהאדור שאה ירש בנו ג'האנדר שאה. בהאדור ואורנגזב היו אלו אשר שלטונם סימן את תחילת נפילתה של האימפריה המוגולית. שאה ג'האן האימפריה המוגולית אורנגזב מדיה וקבצים בנושא בהאדור שאה הראשון בוויקישיתוף אנציקלופדיה בינלאומית בהאדור שאה הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איסט ראנצ'ו דומינגז

איסט ראנצ'ו דומינגז (באנגלית: East Rancho Dominguez; ידוע גם בשם "איסט קומפטון" – East Compton) הוא יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין (Census-designated place) בדרום מחוז לוס אנג'לס. לפי נתוני שנת 2005, גרים בשכונה זו 9,286 תושבים. זהו המקום בו התחילו חברי להקת ה-N.W.A ודה גיים את דרכם. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי בהוטן–ספרד

יחסי בהוטן–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בהוטן לממלכת ספרד. על פי אמנה שנחתמה בין בהוטן להודו ב-8 באוגוסט 1949, מדיניות החוץ של בהוטן הונחתה על ידי הודו עד להחלפת האמנה בשנת 2007. בהוטן הצטרפה לאומות המאוחדות בשנת 1971. עד אוקטובר 2010, ממלכת ספרד וממלכת בהוטן לא כוננו יחסים דיפלומטיים, אף שקיימו מגעים בלתי רשמיים. זה נעשה בדרך כלל באמצעות המשלחת הדיפלומטית הספרדית בניו דלהי, במסגרת האומות המאוחדות, או במסגרת האיחוד האירופי. היחסים בין שתי המדינות כוננו באופן רשמי לראשונה ב-19 באוקטובר 2010, במהלך ביקור דיפלומטי בן ארבעה ימים בספרד של ראש ממשלת בהוטן, ג'יגמה יוסר ת'ינלי, שהתקבל על ידי חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, ונפגש עם שר החוץ, מיגל מורטינוס. בפגישה שני הצדדים הסכימו להתחיל בתהליך כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי הממלכות. לפני 19 באוקטובר 2010 הייתה בהוטן אחת משתי המדינות היחידות בעולם, יחד עם קיריבטי, שלא קיימה יחסים דיפלומטיים עם ספרד. ארבעה חודשים לאחר מכן, ב-11 בפברואר 2011, השגריר הקבוע של ספרד באו"ם בניו יורק נפגש עם שגריר בהוטן, וביסס רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. שני ראשי המשלחות שלחו מכתב משותף למזכ"ל האו"ם ובו בישרו על כינון יחסים דיפלומטיים בין ממלכת ספרד לממלכת בהוטן וביקשו להפיץ עותק של המכתב בין כל המדינות החברות באו"ם. המשלחות של שנת המדינות הוציאו גילוי דעת משותף הקובע כי ספרד ובהוטן החליטו לכונן יחסים דיפלומטיים קונסולרי, החלת אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים 24 באפריל 1961 אמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים 24 באפריל 1963, כמו גם החלפת נציגים דיפלומטיים ברמת השגרירות. שגרירות ספרד בניו דלהי ושגרירות בהוטן בבריסל אחראיות על קיום יחסים דיפלומטיים וקונסולריים בין שתי המדינות. ספרד הפכה למדינה ה-26 עימה מקיימת בהוטן יחסים דיפלומטיים. כינון היחסים הדיפלומטיים עם בהוטן מגיב לעקרון האוניברסליות השולט במדיניות החוץ הספרדית. Mahajan, Shelly (6 במרץ 2018). "India-Bhutan Relations: Past, Present and Future". Hudson Institute. {{cite web}}: (עזרה) "Treaty of Perpetual Peace and Friendship". Kumar, Kashish (5 ביולי 2019). "Is India Losing Its Grip on Bhutan?". The Diplomat. {{cite news}}: (עזרה) "Ficha país Bután" (PDF). p. 3. "Audiencia al Excmo. Sr. Jigme Yoser Thinley, Primer Ministro del Reino de Bután". 21 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Visita a España del Primer Ministro de Bután". אורכב מ-המקור ב-31 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה) EFE. "España y Bhután iniciarán el proceso para mantener relaciones diplomáticas". La Información. "Establishment of diplomatic relations between the Kingdom of Bhutan and the Kingdom of Spain". אורכב מ-המקור ב-20 באוקטובר 2016. נבדק ב-23 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה)
It's Not That Deep

It's Not That Deep (בעברית: זה לא כל כך עמוק) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית אוליביה אובריאן. המיני-אלבום יצא לאור ב-17 בנובמבר 2017, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. מתוך המיני-אלבום יצאו שני סינגלים. האלבום It's Not That Deep באתר אפל מיוזיק It's Not That Deep It’s Not That Deep - EP (באנגלית)
אנג'לה ניקול ווקר

אנג'לה ניקול ווקר (באנגלית: Angela Nicole Walker; נולדה ב-19 בינואר 1974) היא פעילה חברתית אמריקאית. ווקר הייתה המועמדת לתפקיד סגנית נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה הירוקה האמריקאית במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 וזאת לצד המועמד לנשיאות של המפלגה, האווי הוקינס. אנג'לה ווקר נולדה וגדלה במילווקי שבויסקונסין, היא למדה היסטוריה באוניברסיטת פלורידה הצפונית (אנ'), אך נשרה בשנה הלימודים האחרונה וטענה כי היא "יכולה להרוויח יותר כסף כנהגת אוטובוס מאשר כמורה". ווקר עבדה במשך שנתיים כנהגת באוטובוסים של חברת קווי גרייהאונד באזור פלורידה, אך עם חלוף הימים החליטה ווקר לעבור לקרוליינה הצפונית, שם התחתנה ועברה במהרה חזרה לפלורידה, אך גם שם לא התגוררה זמן רב והיא חזרה למילווקי בשנת 2009, שם התקבלה לעבודה כנהגת אוטובוסים. היא הייתה בעבר המועמדת לסגן הנשיא של המפלגה הסוציאליסטית האמריקאית בבחירות לנשיאות ב-2016 וזאת לצידה של המועמד לנשיאות מימי סולטיסיק (אנ') אך לאחר הבחירות עברה ווקר למפלגה הירוקה. במאי 2020 הכריז מועמד המפלגה הירוקה האווי הוקינס כי בחר בווקר להיות שותפתו למירוץ, ווקר היא האפרו-אמריקאית השנייה שמועמדת לתפקיד סגנית הנשיא מטעם המפלגה הירוקה והראשונה ממדינת קרוליינה הדרומית. ווקר מגדירה את עצמה כביסקסואלית וצמחונית. מדיה וקבצים בנושא אנג'לה ניקול ווקר בוויקישיתוף רועי ברק, ‏לא רק ביידן וטראמפ: מי עוד מועמדים לנשיאות ארה"ב, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2020 Pollock, Tracey (18 ביוני 2014). "Angela Walker, "Free Range Socialist," Runs for Sheriff in Milwaukee". נבדק ב-2 בדצמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Winger, Richard (2015-10-17). "Socialist Party National Ticket Nominated". Ballot Access News. נבדק ב-2016-05-10. "Angela Walker for Vice President!". 5 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) Saturn, William (5 במאי 2020). "Howie Hawkins Announces Running Mate". {{cite web}}: (עזרה) Holmes, Juwan J. (2020-09-24). "Angela Walker is a proud bisexual truck driver promising to bring "trouble" to the White House". LGBTQ Nation. נבדק ב-2020-09-27. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלחמת רוסיה–פולין (1632–1634)

מלחמת רוסיה–פולין (בפולנית: Wojna polsko-rosyjska), הידועה גם כמלחמת סמולנסק (ברוסית: Смоленская война) הייתה מלחמה בין רוסיה הצארית והאיחוד הפולני-ליטאי להשבת השטחים שמסביב לעיר סמולנסק אשר נלקחו מרוסיה במסגרת מלחמת רוסיה–פולין של 1605–1618. מלחמת סמולנסק הוצתה עקב הדרישה הרוסית להשבת העיר סמולנסק לעבר שטחה. בזמן תקופת הצרות סמולנסק נכבשה בידי האיחוד הפולני-ליטאי אשר פעל לספח את כל רוסיה הצארית. האיחוד הפולני-ליטאי נחלש בנקודה זאת עקב איבוד שטחים בצפון בחופי הים הבלטי לידי האימפריה השוודית. בסוף ספטמבר 1632 רוסיה, תחת מיכאל הראשון, צאר רוסיה, לבית רומנוב, הכריזה מלחמה על האיחוד הפולני-ליטאי ופלשה אל עבר הגבול המזרחי. בתחילת נובמבר הטילו הרוסים מצור על העיר סמולנסק. הרוסים דאז הוציאו לפועל פעולה נרחבת נגד כלל החלק הצפוני של האיחוד הפולני-ליטאי. בסיום חורף 1633, הפולנים-ליטאים יצאו במתקפת נגד בדרום החזית לתוך שטח רוסיה. העיר סמולנסק לא נכנעה כל זמן זה לכוחות הרוסית. באוקטובר 1633 הפולנים-ליטאים ביצעו איגוף שהכריחה את הרוסים לסגת מן העיר. בנקודה זאת החלה התקדמות פולנית ואף פלישה מינורית לתוך רוסיה עצמה. החלפת שטחים בוצעה לאחר הסדר במאי 1634. לפי גבול חדש זה האיחוד הפולני-ליטאי סיפח שטחים בצפון החזית ורוסיה סיפחה שטחים בדרום החזית. אי המוכנות של הצבא הרוסי למאבק, והעובדה שהמאבק הוצת רק מהדחף להשיב את העיר סמולנסק, הביא לבסוף להשארתה בידיים פולניות. בשובם למוסקבה הואשמו שיין ואיזמאילוב (המפקדים הרוסים במלחמה) בבגידה והוצאו להורג. על פי תנאי אמנת פוליאנובקה של (מאי 1634) קיבלו הפולנים פיצוי של עשרים אלף רובל. ההזדמנות הבאה של רוסיה להשיב את סמולנסק תגיע רק עשרים שנה מאוחר יותר, כאשר זאת תנצל סכסוך פנימי בין הפולנים-ליטאים והקוזאקים ויביאו למלחמת רוסיה–פולין (1654–1667). מדיה וקבצים בנושא מלחמת רוסיה–פולין בוויקישיתוף
מרים נבו

מרים רוז'ה נבו (25 בנובמבר 1917 – 23 באוקטובר 2020) הייתה שחקנית תיאטרון, במאית ומורה למשחק ישראלית. כלת פרס נורדאו לאמנות על מפעל חיים וכלת פרס קיפוד הזהב. נבו נולדה וגדלה בבודפשט, הונגריה בת למשפחה של אומנים. היא בוגרת האקדמיה לאמנות המשחק בבודפשט. היא שיחקה בתיאטרון הלאומי של בודפשט ובבורגתיאטר בווינה. היא שרדה את השואה עם בתה, איתה עלתה לישראל בשנת 1950. בישראל שיחקה נבו בתיאטראות זווית, הסימטה, הבימה, הקאמרי פרסה ועוד. היא ייסדה את סדנת התיאטרון לנוער בלוד וביימה מספר הצגות בבית הסוהר לנשים נווה תרצה. תלמידיה סיפרו על יחסה האוהד והתומך אליהם, כולל הזמרת אתי אנקרי שנבו שיכנה אותה בביתה במהלך שנה. בשנת 2000 הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט "אחות זרה" של דן וולמן. בתה של נבו וילדיה מתגוררים בארצות הברית. מרים נבו נפטרה ב-23 באוקטובר 2020 בגיל 102. עקב מגפת הקורונה נבצר ממשפחתה להגיע לישראל מיד לאחר פטירתה. שבוע לאחר שנפטרה, ערכו תלמידיה של השחקנית את הלווייתה, שבה נכחו נכדיה, לאחר שקיבלו היתר מיוחד להיכנס לישראל. ארץ רחוקה משחק האחרון אהבתה של יובל אור הקמצן האיש שבא לסעוד היורשת רומיאו וג'נט הירושה אוליבר! אקום שחקנים נגד קהל החליפה קסקנדו פגישות ביער הימים הנוראים לבועז המשחק האחרון של אידה צורית קול קרא והלכתי פניה ואקום אופרה בגרוש ההולכים בחושך - בתפקיד: אם-אם ההולך 1972 – נורית 1977 – מבצע יונתן, אידה בורוביץ' 1987 – מאש"ה, פסלת 1991 – רצח בשבת בבוקר, סרט טלוויזיה, גברת הילדסהיימר 1994 – פאפא 1994 – המרחק, גלינה 1995 – אפרוחים 1996 – מי האבא?, שכנה 2000 – אחות זרה, עדה 2002 – טיפול נמרץ, גברת קאופמן כלת פרס נורדאו לאמנות על מפעל חיים כלת פרס קיפוד הזהב עבור תרומה מיוחדת בתיאטרון הפרינג' בישראל מרים נבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרים נבו, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב מרים נבו, בארכיון הבימה מרים נבו, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב מרים נבו, באתר הבמה ערב מקרא ונגינה – מרים רוז'ה-נבו ומנשה בקיש שבוע אחרי שנפטרה: תלמידיה של השחקנית מרים נבו ערכו את הלווייתה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:05), 2 בנובמבר 2020 מרים נבו, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, שמעון לב ארי כבוד אחרון, (בשילוב ריאיון עם תלמידיה בתוכניתו של יהורם גאון) אתי אנקרי, ראיונות
דין ג'אגר

דין ג'אגר (באנגלית: Dean Jagger‏; 7 בנובמבר 1903 – 1991) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט "טייסי השחקים". הופיע בעשרות הופעות בקולנוע ובטלוויזיה. רוב הופעותיו היו בתפקידי משנה. ג'אגר למד משחק ב-"Lyceum Art Conservatory" בשיקגו והחל את דרכו האומנותית בהופעות וודוויל. ב-1925 הופיע לראשונה על הבמה בברודוויי וב-1929 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט האילם "אישה מהגיהנום". הוא הופיע בברודוויי בהצגת "דרך הטבק" שהועלתה בהצלחה בשנים 1933 – 1941. ב-1949 שיחק בסרט טייסי השחקים בתור הארווי סטובל, קצין שלישות של טייסת מפציצים במלחמת העולם השנייה בפיקודו של פרנק סבאג' (גרגורי פק). על תפקידו זה הוענק לו פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. ב-1962 שיחק בסרט "זה גדל על העצים" לצידה של איירין דאן. ב-1957 שיחק בתור אביו החורג של ארתור בומונט (פט בון) בסרט ברנדין. ב-1958 שיחק בתור אביו של דני פישר (אלביס פרסלי) בסרט קינג קריאול. ב-1961 שיחק בסרט פאריש לצידו של טרוי דונהיו. בטלוויזיה הופיע בסדרות משפחת פרטרידג', בוננזה, אזור הדמדומים ועוד. על הופעתו בסדרה "מר נובק", היה מועמד לפרס אמי. ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. כנפיים בחשיכה (1935) טייסי השחקים (1949) זה גדל על העצים (1952) הגלימה (1953) בהלה בצוק השחור (1955) קינג קריאול (1958) ברנדין (1957) סיפורה של נזירה (1959) אלמר גנטרי (1960) פאריש (1961) הנמלט (1966) מדיה וקבצים בנושא דין ג'אגר בוויקישיתוף דין ג'אגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דין ג'אגר, באתר AllMovie (באנגלית) דין ג'אגר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דין ג'אגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) דין ג'אגר, באתר find a grave דין ג'אגר, באתר Internet Broadway Database דין ג'אגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
I'll Wait

"I'll Wait" הוא סינגל שהוקלט על ידי התקליטן הנורווגי קייגו בשיתוף הזמרת האמריקאית סשה אלכס סלואן. השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2020, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק, כסינגל שלישי מתוך האלבום Golden Hour. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של קייגו ב-3 באפריל 2020, בסמוך לצאתו כסינגל. הקליפ מציג את סלואן ובן זוגה בחלקים שונים מחייהם. מידע על הסינגל "I'll Wait" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "I'll Wait" באתר Genius סרטון השיר "I'll Wait" באתר יוטיוב קייגו, סשה אלכס סלואן, סקוט האריס Kygo, Sasha Sloan - I'll Wait, genius (באנגלית) Kygo, Sasha Sloan - I'll Wait (Rob Gronkowski & Camille Kostek), נבדק ב-2020-05-22 I'll Wait - Single (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13
גלינה רומנובה

גלינה פיודורובנה רומנובה (ברוסית: Галина Фёдоровна Романова ‏, 25 בדצמבר 1918 - 3 בנובמבר 1944) הייתה רופאה אוקראינית שגורשה על ידי הנאצים לגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה כדי להעניק טיפול רפואי לעובדי כפייה. היא הייתה פעילת בתנועת ההתנגדות הגרמנית נגד הנאצים והוצאה להורג בכלא פלצנזה. רומנובה נולדה ברומניבקה, פלך יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית. אביה היה נפח. היא למדה בבית ספר לרפואה במשך שלוש שנים והפכה לחברה בקומסומול. בשנת 1937 נעצרו הוריה על ידי המשטרה החשאית המקומית, ה-נ.ק.ו.ד והיא גורשה מהקומסומול. היא למדה רפואה במכון הרפואי בדניפרופטרובסק במשך חמש שנים, אך לא הצליחה לסיים את לימודיה בגלל המלחמה. בשנת 1942 הורשתה לסיים את לימודיה וב -1 ביולי 1942 גורשה היא ובוגרים אחרים לגרמניה הנאצית שם נאלצו לטפל בעובדי כפייה. היא עבדה כרופאה בכמה מחנות ריכוז ועבודה, תחילה בווילדאו ולאחר מכן החל בדצמבר 1942, באורניינבורג ובסביבתה, במחנה הריכוז זקסנהאוזן ובמחנות לוויין. היא ועוזרתה התיידדו וביקשו לסייע ליהודים ולאחרים שנרדפו על ידי הרייך השלישי. היא ארגנה קבוצות התנגדות בקרב עובדי הכפייה הסובייטים ופעלה לספק להם מזון ומידע. חבר אחד חיבר אותה עם אסירים צרפתים ובלגיים ובשנת 1943 היא פגשה את גאורג גרוסקורט, רופא שבין מטופליו היה רודולף הס והוא היה ממייסדי קבוצת ההתנגדות הגרמנית, האיחוד האירופי . גרוסקורט נתן לה תרופות ועצות ותמך במאמצי ההתארגנות שלה. היא הפכה לחברה פעילה בתנועת ההתנגדות "האיחוד האירופי". בספטמבר, כאשר תנועת ההתנגדות "האיחוד האירופי" ניסתה ליצור קשר עם בעלות הברית, נעצרו גרוסקורט ואנשי מפתח אחרים בקבוצה. רומנובה וחבריה לתנועת ההתנגדות המשיכו בעבודתם והכינו מסר שישלח לבעלות הברית. הם רק עמדו להעביר את המסר לשוודיה כשגילו אותם ונעצרו. חבר אחד, אלכסיי קליניצ'נקו, נפטר בחקירה. רומנובה נעצרה ב־6 באוקטובר 1943 ונידונה למוות ב־27 באפריל 1944. היא הוצאה להורג בגיליוטינה ב -3 בנובמבר 1944 בכלא פלצנזה. Brief biography of Galina Feodorovna Romanova German Resistance Memorial Center. Retrieved May 12, 2011 Brief biography of Georg Groscurth German Resistance Memorial Center. Retrieved May 12, 2011 Death sentence of Romanova and others (אורכב 04.09.2019 בארכיון Wayback Machine) German Resistance Memorial Center. Retrieved May 12, 2011
Only Child

Only Child (בעברית: ילד יחיד) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית סשה אלכס סלואן. האלבום יצא לאור ב-16 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים. האלבום Only Child באתר אפל מיוזיק Sasha Sloan steps into the spotlight on debut LP Only Child Only Child by Sasha Sloan Sasha Sloan - Only Child - CD – Rough Trade, roughtrade, ‏2020-10-16 (באנגלית) Sasha Sloan - Only Child - Vinyl LP - 2020 - US - Original, hhv, ‏2020-10-16 (באנגלית)
איזבל קודרינגטון

איזבל קודרינגטון, לאחר מכן איזבל קונודי ואז נקראה איזבל מאייר (באנגלית: Isabel Codrington‏; 1874 – 1943), הייתה אמנית בריטית. היא ציירה דמויות בצבעי מים ושמן ויצרה גם מיניאטורות. קודרינגטון נולדה בדבון. בשנת 1889, בגיל 15, נרשמה לאקדמיה המלכותית לאמנויות שם הוענקו לה שתי מדליות. באוקטובר 1901 נישאה למבקר האמנות פ.ג. קונודי (1872–1933), שהיה אז העורך של מגזין אמנות וגם כתב בקביעות בכמה עיתונים. לזוג נולדו שתי בנות בחמש השנים הבאות. קודרינגטון המשיכה לצייר, וציורי צבעי מים שלה זכו במדליה בתערוכת התערוכה הבינלאומית בברצלונה בשנת 1907. הם התגוררו בלונדון ונהנו מפעילות חברתית שהציגה אמנים, משוררים וסופרים רבים. בשנת 2015 הופיע שיר שלא פורסם שנכתב לקודרינגטון בשנת 1909 על ידי עזרא פאונד ונמכר במכירה פומבית באדינבורו. הזוג התגרש בשנת 1912 וקודרינגטון המשיכה בקריירה האמנותית שלה. בבוא העת היא התחתנה עם גוסטבוס מאייר, שותף במסחר אמנות ברחוב בונד. בשנת 1919 רכש מוזיאון המלחמה הקיסרי ציור שמן גדול, מאת קודרינגטון של חדר אוכל צבאי במלחמת העולם הראשונה לחיילים צרפתים. במהלך שנות העשרים של המאה העשרים היא הציגה קבוע באקדמיה המלכותית ובחברה לאמנות בלונדון וכן הציגה עבודות בפריז, הן בגלריות קנודלר והן בסלון פריז. בין השנים 1928 ו-1932 הציגה באופן קבוע בסקוטלנד, באקדמיה המלכותית הסקוטית, במכון המלכותי של גלאזגו לאמנויות יפות. קודרינגטון הציגה גם עם האקדמיה המלכותית במערב אנגליה. תערוכת יחיד של ציורי הפרחים שלה נערכה בשנים 1935 ובשנת 1936 בגלריה רמברנדט ברחוב ויגו בלונדון. הגלריה לאמנות של מנצ'סטר סיטי וגלריית האמנות פרנס בהאל מחזיקים גם בפרטים מיצירותיה. במשך רוב חייה הבוגרים התגוררה קודרינגטון בוולדינגהאם שבסארי. מדיה וקבצים בנושא איזבל קודרינגטון בוויקישיתוף R. W. Fuller, W. W. Bromer, H. D. Snoddy, J. C. Baker, Regulation of enzyme activity by glucagon: increased hormonal activity of iodinated glucagon, Advances in Enzyme Regulation 13, 1975, עמ' 201–215 doi: 10.1016/0065-2571(75)90016-3 Flood, Alison (2015-09-03). "Unseen Ezra Pound poem sold at auction". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-11-03. "Isabel Codrington (Biographical details)", www.britishmuseum.org Cantine Franco-Britannique, Vitry-le-François, Imperial War Museums (באנגלית)
יחסי אורוגוואי–סין

יחסי אורוגוואי–סין הם היחסים בין הרפובליקה העממית של סין לאורוגוואי. שתי המדינות חברות ב-G77. אורוגוואי קיימה בעבר יחסים דו-צדדיים עם הרפובליקה הסינית; יחסים אלו נותקו כאשר הרפובליקה העממית של סין כוננה יחסים דיפלומטיים עם אורוגוואי בשנת 1988. נוכחותם של מהגרים סינים באורוגוואי קטנה יחסית אך משמעותית. במאי 2013 ערך נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה ביקור רשמי בבייג'ינג. בין שתי המדינות קיימים מספר הסכמים: הסכם קידום והגנה על השקעות הדדיות (1993) (בספרדית) הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1993) (בספרדית) הלוואה מועדפת (2006) (בספרדית) סין היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של אורוגוואי. במונטווידאו קיימת גם לשכת מסחר אורוגוואי–סין. סין מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליה בהונג קונג. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–סין בוויקישיתוף "Official visit of José Mujica to China" (PDF) (בספרדית). Presidencia de la República. נבדק ב-15 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "China, Uruguay's most important trading partner" (בספרדית). El Observador. 28 בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2013. נבדק ב-14 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Embassy of the PRC in Montevideo Embassy of Uruguay in Beijing Consulate of Uruguay in Hong Kong