laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The St. Petersburg Times

The St. Petersburg Times (סנקט פטרבורג טיימס) היה עיתון שבועי שיצא לאור בסנקט פטרבורג, רוסיה. העיתון שימש את קהילת התיירים והרוסים המעוניינים בפרספקטיבה בינלאומית בנושאים מקומיים ועולמיים. הפרסום החל במאי 1993 והושעה ב-24 בדצמבר 2014. המערכת צייצה בטוויטר כי המצב קשור למשבר הכלכלי ברוסיה ועקב סביבת החקיקה הנוכחית. העיתון, ועיתון האחות "מוסקבה טיימס", שממשיך לפרסם, הוצאו לאור על ידי Sanoma Oyj הפינית, שמפרסמת את Helsingin Sanomat בהלסינקי. העיתון הוקם על ידי הסופר הניו זילנדי לויד דונלדסון (7 בנובמבר 1963 – 26 ביוני 2010) והיזם המתחיל הרוסי גרגורי קוניס. בשנת 1992 הקימו את ההוצאה לאור Cornerstone. במאי 1993 הוציאה ההוצאה את המהדורה הראשונה של העיתון בשם "The St. Petersburg Press". העיתון אימץ את שמו המאוחר בשנת 1996, כשנמכר ל-Sanoma. העיתון השעה את הפרסום באופן זמני לאחר דצמבר 2014 עקב החמרה בתנאים הכלכליים ברוסיה ואנשי הצוות קיבלו חופשה בתשלום בינואר 2015. העורך האחרון, סיימון פטרסון, אמר כי האתר (sptimes.ru) ימשיך לתפקד. האתר נשאר פעיל עד מרץ 2015, ולאחר מכן השתלטה עליו "מוסקבה טיימס". אתר האינטרנט הרשמי של The St. Petersburg Times (באנגלית) St. Petersburg Times, ארכיון אחרון לאתר העיתון, 21 במרץ 2015. "В Петербурге из-за кризиса закрывается The St. Petersburg Times (The St. Petersburg Times closes because of the crisis)". Деловой Петербург. 2014-12-22. "Газета The St. Petersburg Times выпускает последний номер и закрывается (The St. Petersburg Times publishes its last issue and closes)". Фонтанка - петербургская интернет-газета. 2014-12-22. Lloyd Donaldson's Life-Loving. YouTube. 1 ביולי 2010. {{cite AV media}}: (עזרה) "The St. Petersburg Times: Friends Pay Tribute to St. Petersburg Times Founder". sptimes.ru.(הקישור אינו פעיל) von Twinkle, Nikolaus (5 ביולי 2010). "From Australian Burgers to St. Petersburg Hoods – News". The Moscow Times. {{cite news}}: (עזרה) Interfax, "St. Pete's main English-language newspaper suspends operation", Russia Beyond the Headlines, 22 December 2014.
The Kazan Herald

The Kazan Herald (ברוסית: Казанский Вестник, בטטרית: Казан Мөхбире; מילולית: "ידיעון קאזאן") היה הירחון היחיד בשפה האנגלית שפורסם בקאזאן, בירת טטרסטן, רוסיה. הוא הופץ ללא תשלום במיקומי תיירות ועסקים בקאזאן ובערים אחרות ברחבי רפובליקת טטרסטן, כולל ילבוגה, ניז'נקאמסק ונברז'ני צ'לני. העיתון נוסד במאי 2010 במטרה לספק מאמרים בשפה האנגלית של התפתחויות וחדשות מקומיות בתוך טטרסטן מנקודת מבט זרה וכיסה גם ידיעות עסקיות וחדשות ספורט מקומיות. שימש גם כקול לקהילת הזרים בקאזאן וכלל קטעים על דעות זרות של טטרסטן והפוליטיקה שלה וכן חדשות על חיי הזרים בה. העיתון מקיים אתר אינטרנט שמתעדכן באופן קבוע ומשחרר גרסת מודפסת אחת לחודש. בנובמבר 2010 הוענק למערכת העיתון פרס למדיה בשפה האנגלית בפורום הנוער הרפובליקני של טטרסטן, כחלק מהאינטרס ההולך וגובר של הרפובליקה בשיפור מיומנות בשפה האנגלית לפני אירוח האוניברסיאדה בקאזאן בשנת 2013.. הפצה של The Kazan Herald הופסקה בשנת 2013 The Moscow Times The St. Petersburg Times "Kazan Herald Distribution". The Kazan Herald. נבדק ב-2011-12-07. "about the Kazan Herald". The Kazan Herald. נבדק ב-2011-12-07. "Tatarstan Youth forum 2010". Gulnaz Sharafutdinova, StarEnglish. אורכב מ-המקור ב-2012-09-08. נבדק ב-2011-12-08. https://realnoevremya.ru/articles/7800
רותם

רותם (שם מדעי: Retama) הוא סוג צמח מתת-משפחת הפרפרניים. זהו שיח מדברי שצבעו ירוק זית והוא בדרך כלל חסר עלים. אורכו של הגבעול הצר כ-25 סנטימטרים וממנו יוצאים עלים קטנים רבים המתקיימים תקופה קצרה בלבד ואחר כך נושרים. הרותם פורח בסוף החורף ובאביב, פרחיו לבנים-סגולים ריחניים. הפרי הוא תרמיל סגלגל או מוארך מעט, מחודד בקצהו, מכיל זרע אחד או שניים. כיוון שרוב השנה הצמח חסר עלים, מתבצע תהליך ההטמעה (פוטוסינתזה) על ידי הגבעולים. גבעולי הרותם חרוצים לאורכם, והפיוניות יושבות בתוך חריצי הגבעולים. תפוצת הצמח סהרו-ערבית, עם חדירה לבתי גידול יבשים בחבל הים-תיכוני. בסוג חמישה מינים, בארץ נפוץ המין רותם המדבר. יש המפרשים את השם כנגזר מהשורש רת"ם, מפני שבהיותו גדל באזורי דיונות בהם החול נודד ממקום למקום, שורשיו נאלצים 'לרתום' את האדמה שמסביבם, כדי לא לעוף עם החול ולהינתק מן האדמה. כדי להתגבר על המחסור במים, המאפיין את סביבת הגידול הטבעית שלו, יש לרותם מערכת שורשים כפולה: האחת, עמוקה, ששורשיה חודרים אל עומק האדמה- נועדה לאיסוף המים שחלחלו לעומק בתקופת הקיץ היבשה; והשנייה שטחית, המכסה פני שטח גדול מאוד, שנועדה לקלוט מי שיטפונות לפני שיאבדו. תכונה נוספת המשותפת לצמחי מדבר נוספים: הרותם מסוגל להמית חלק מעצמו כדי לחסוך במים ובאנרגיה. וכך, לאחר תקופת היובש, כשמגיע הגשם, הרותם מסוגל לשוב ולהחיות את החלק שיבש. שם הצמח "רותם" קדום, ומוזכר שלוש פעמים במקרא: בספר מלכים א', פרק י"ט, פסוקים ד'–ה', הנביא אליהו נח במדבר בצל הרותם: "וְהוּא-הָלַךְ בַּמִּדְבָּר, דֶּרֶךְ יוֹם, וַיָּבֹא, וַיֵּשֶׁב תַּחַת רֹתֶם אחת (אֶחָד) ... וַיִּשְׁכַּב, וַיִּישַׁן, תַּחַת, רֹתֶם אֶחָד". בספר תהילים, פרק ק"כ, פסוק ד': "חִצֵּי גִבּוֹר שְׁנוּנִים; עִם, גַּחֲלֵי רְתָמִים". בספר איוב, פרק ל', פסוק ד': "הַקֹּטְפִים מַלּוּחַ עֲלֵי-שִׂיחַ; וְשֹׁרֶשׁ רְתָמִים לַחְמָם". רותמיות רותם, באתר ITIS (באנגלית) רותם, באתר NCBI (באנגלית) רותם, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רותם, באתר Tropicos (באנגלית) רותם, באתר GBIF (באנגלית) רותם, באתר IPNI (באנגלית) האינציקלופדיה של האדם והחי בארץ ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרובע הפיננסי (מנהטן)

הרובע הפיננסי (באנגלית: Financial District) היא שכונה הנמצאת בקצה הדרומי של האי מנהטן בעיר ניו יורק, ארצות הברית. השכונה מתוחמת על ידי כביש ווסט סייד (אנ') ממערב, רחוב צ'יימברס (אנ') ופארק סיטי הול (אנ') מצפון, גשר ברוקלין מצפון-מזרח, האיסט ריבר מדרום-מזרח ופארק באטרי מדרום. לבו של הרובע הפיננסי נחשב לרוב למפגש הרחובות וול סטריט וברוד (Broad Street). העיר ניו יורק נוסדה בשנת 1624 במקום בו נמצא כיום הרובע הפיננסי, והאזור בו נמצאת כיום השכונה חופף פחות או יותר לאזור בו נמצא במקור היישוב ניו אמסטרדם בסוף המאה ה-17. השכונה כוללת גורדי שחקים רבים ובהם חלק ממשרדי המטה של רבים מהמוסדות הפיננסיים הגדולים בעיר, כולל הבורסה לניירות ערך בניו יורק והבנק הפדרלי של ניו יורק (אנ'). במפגש הרחובות וול סטריט ונסאו נמצא בניין ההיכל הפדרלי (אנ'), אשר נבנה באתר בו היה ממוקם בניין הקפיטול האמריקני הראשון שהיה בשימוש בין השנים 1789 עד 1790, בתקופה בה ג'ורג' וושינגטון היה נשיא ארצות הברית. החל מסוף המאה ה-19 החלו להבנות ברובע הפיננסי גורדי שחקים; במהלך רוב המאה העשרים הרובע היה מרכז עסקים המעסיק עובדים רבים, אך נשאר שומם בלילות ובסופי השבוע. רק לקראת סוף המאה מצב זה החל להשתנות עם הסבת משרדים למגורים ועלייה במספר התושבים ברובע. ב-1966 החל להבנות מרכז הסחר העולמי, שבמרכזו מגדלי התאומים שהתנשאו לגובה של 417 מטר והיו המבנים הדומיננטיים בקו הרקיע של מנהטן תחתית כ-30 שנה, עד שנהרסו במתקפת הטרור ב-11 בספטמבר 2001. מרכז הסחר העולמי נבנה מחדש בעקבות הפיגועים, ובמרכזו מגדל החירות, בגובה 541.30 מטר, המבנה הגבוה בחצי הכדור המערבי. מרכז הסחר העולמי, הכולל מספר גורדי שחקים ובראשם מגדל החירות פיין סטריט 70 (לשעבר בניין אמריקן אינטרנשיונל) בניין טראמפ (לשעבר וול סטריט 40) רחוב ליברטי 28 (לשעבר צ'ייס מנהטן פלאזה 1) ליברטי פלאזה 1 אקסצ'יינג' פלייס 20 וול סטריט 14 בניין אמריקן שורטי, המוכר גם בשם בנק טוקיו, ברחוב ברודוויי 100 בניין אקוויטבל, ברחוב ברודוויי 120 פארק רו 41, המוכר גם בשם בניין הניו יורק טיימס בניין פארק רו, ברחוב פארק רו 15 ברודוויי 26, המוכר גם בשם בניין סטנדרד אויל בניין ברוד אקסצ'יינג', ברחוב ברוד 25 וסט סטריט 90 האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר כנסיית השילוש הקדוש באולינג גרין (Bowling Green), הפארק הציבורי הראשון בניו יורק, ופסל השור המסתער שבקצהו הצפוני בניין הבורסה לניירות ערך בניו יורק האנדרטה הלאומית ההיכל הפדרלי (Federal Hall National Memorial) תוכנית קסטלו ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדז'יוב

רדז'יוב (בפולנית: Radziejów) היא עיירה במחוז רדז'יוב שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. רדז'יוב נזכרת משנת 1142. במהלך המאה ה-13 היישוב גדל למרכז משמעותי של המנהל המקומי ובשנת 1252 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1792 האזור הועבר לשליטת ממלכת פרוסיה ובשנת 1815 עבר לשליטת האימפריה הרוסית. בעקבות מרד ינואר בשנת 1863 המנזר המקומי נסגר וזכויות עיר נשללו מהיישוב בשנת 1867. לאחר הקמת פולין העצמאית, בשנת 1919 היישוב הוכרז כעיר מחדש. בשנת 1933 העיר חובר הלמערכת מסילות ברזל. הקהילה המקומית של העיר מוזכרת משנת 1793. בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1921 בעיר התגוררו 599 יהודים (כ-19% מכלל אוכלוסיית העיר). לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רוכזו יהודיה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים נוספים מיישובי הסביבה. בתחילת 1942 יהודים המתאימים לעבודה בהקמת מסילת רכבת הועברו לפיוטרקוב קויאבסקי. באפריל 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבעיירה למחנה ההשמדה חלמנו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה מספר יהודים חזרו לעיר. בשנת 1946 הם הקימו וועד מקומי שהפסיק להתקיים בשנת 1948 כאשר רוב היהודים עזבו את העיירה. מדיה וקבצים בנושא רדז'יוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רדז'יוב (בפולנית) מרטין דין (אנ'), רדז'יוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 99–100), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
עמית לוינטל

עמית לוינטל (נולד ב-10 במרץ 1980) הוא פרשן וכתב ספורט ישראלי. נולד ברמת גן לדני לוינטל, יליד הארץ, ויעלה ון דר הורן, ילידת גבעתיים. בגיל 3 עברו ליישוב עשרת שבישובי מועצה אזורית גדרות. סיים לימודיו בתיכון ברנר בגבעת ברנר במגמת ערבית ופילוסופיה. בצבא שירת במודיעין. סיים תואר בתקשורת במכללת ספיר. עמית לוינטל הוא פרשן הספורט ההומוסקסואל הראשון בישראל. לדבריו "חשוב לי להראות שגם הומואים יכולים להתעסק בכדורגל. זה גם משנה קצת את התפיסות בחברה". החל את דרכו המקצועית ב-2006 בערוץ הספורט כעיתונאי בדסק החוץ, מ-2008 עד 2015 עבד במערכת עיתון ישראל היום ככתב ספורט, סיקר מטעמם את המונדיאל בשנת 2010 בדרום אפריקה ואת המונדיאל בשנת 2014 בברזיל ככתב חוץ. ב-2015 עבר לצ'רלטון ועבד כפרשן בליגות הזרות. ב-2018 הצטרף לסגל הפרשנים באולפן המונדיאל של כאן 11 ובלט בידיעותיו לגבי המונדיאל ברוסיה. מטעם עבודתו עבד עם רן בן שמעון, ג'ובאני רוסו וטל בנין. מ-2017 חבר בפודקאסט "בכל יום נתון" של אוריאל דסקל. מ-2018 חלק מסגל הפרשנים של ערוץ ONE ומפרשן את הליגה האיטלקית. מספטמבר 2019 בעל הפודקאסט "לוינטל בכל יום שני" המסקר את משחקי סוף השבוע בחמש הליגות האירופיות הגדולות. כמו כן החל מנובמבר 2018 מגיש יחד עם ליאן וילדאו את תוכנית הספורט השבועית "כאן ספורט" ב"כאן רשת ב'". עמית לוינטל, ברשת החברתית פייסבוק עמית לוינטל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עמית לוינטל, ברשת החברתית אינסטגרם יואב בורוביץ, העיר, עמית לוינטל: "אבי נמני הוא גיי אייקון", באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010 פודקאסטרים מדברים: אוריאל דסקל, עמית לוינטל וראם שרמן, באתר podcastim.org.il
סצנת הדמואים

סצנת הדמואים (באנגלית: Demoscene) היא תת-תרבות בינלאומית לאמנות מחשבים המתמקדת בייצור דמואים (Demos) - תוכנות מחשב עצמאיות, המגיעות בצורת קובץ הרצה בינארי, לעיתים קובץ קטן במיוחד. התוכנות מציגות תצוגה משולבת סאונד, לא אינטראקטיבית, שהרנדור (אנ') בה מבוצע בזמן אמת (שלא בדומה לקובצי וידאו בהם הרנדור מבוצע מראש). מטרת הדמואים היא הדגמות ראווה של תכנות, עיצוב ויזואלי והפקת מוזיקה. הדמואים מוצגים לעיתים רבות במסגרת מפגשים גדולים המיועדים במיוחד לשם הצגת הדמואים בהם המשתתפים בוחרים את הדמואים המוצלחים ביותר בין כל אלו שהוצגו במפגש. המונח "דמו", שמשמעותו "הדגמה", נבחר משום שההדגמה מתבטאת בכך שכישרונותיהם של יוצרי הדמו מודגמים ביצירתם. הדמואים הראשונים נוצרו במקור כ"חתימות" של קראקרים שהסירו את ההגנה מפני העתקות של תוכנות, כאשר הדמו עצמו התנגן לפני שהתוכנה הפרוצה נטענה, והציג בפני המשתמש בין היתר את שמות הקראקרים שאחראים ליצירת הגרסה הפרוצה של התוכנה. הדמואים הראשונים נוצרו עבור מחשבי ה-Apple II בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. עם השנים הפכו הדמואים כה מתקדמים עד שהם התפתחו לתת-תרבות נפרדת שלא קשורה לסצנת התוכנה הפיראטית. רבים מהמתכנתים הצעירים שהקדישו זמנם ליצירת דמואים, צברו מיומנויות וניסיון רב בתכנות ובהפקת גרפיקה ממוחשבת, והמשיכו לימים לעבוד בענף ייצור משחקי הווידאו או בפיתוח תוכנה. מדיה וקבצים בנושא סצנת הדמואים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממלכת אראוקניה ופטגוניה

ממלכת אראוקניה ופטגוניה (הקרויה גם צרפת החדשה) נוסדה על ידי הרפתקן ועורך דין צרפתי בשם אורלי-אנטואן דה טואנן בדרומה של אמריקה הדרומית באמצע המאה ה-19. בתקופה זו הייתה אוכלוסיית הילידים, המפוצ'ה (המכונים גם אראוקנים), שקועה במאבק צבאי נואש לשמר את עצמאותם כנגד פלישה כלכלית וצבאית ביזמתם של ממשלות צ'ילה וארגנטינה שחמדו את אדמות המפוּצ'ה בשל הפוטנציאל החקלאי הטמון בהן. בזמן ביקורו באזור ב-1860 הפך דה טואנן אוהד למטרות המפוצ'ה, ומנהיגי המפוצ'ה בתורם בחרו בו למשרת המלך. ייתכן שעשו זאת מתוך אמונה שמטרתם תקבל שרות טוב יותר אם יעמוד אירופאי בראשם. דה טואנן הקים ממשלה, יצר את הדגל בצבעים של כחול, לבן וירוק וטבע מטבעות עבור האומה החדשה תחת השם Nouvelle France (צרפת החדשה). מאמציו של דה טואנן לקבל הכרה בינלאומית במדינת המפוצ'ה הוכשלו בידי ממשלות צ'ילה וארגנטינה, שלכדו אותו, כלאו אותו במוסד לחולי נפש בצ'ילה, שכן שתי הממשלות ראו בו אדם בלתי שפוי, וגרשו אותו מספר פעמים. המלך אורלי-אנטואן הראשון מת בסופו של דבר חסר פרוטה בצרפת ב-1878 לאחר שנים של מאבק שעלה בתוהו לקבל בחזרה את ריבונותו הלגיטימית לכאורה על ממלכתו הכבושה. אחד מיורשיו של המלך האראוקני הראשון, הנסיך פליפה, חי בצרפת, והודיע כי ויתר על כל תביעות קודמיו לממלכה, אך דאג לשמור את זכרו של אורלי-אנטואן, והמשיך לתמוך במאבקם המתמשך של המאפוצ'ה להגדרה עצמית בכך שאישר לטבוע כ-40 מטבעות בנחושת-ניקל, כסף, זהב ופלדיום מאז 1988. המלך אורלי אנטואן הראשון (1860–1878) המלך אקילה הראשון (1878–1902) המלך אנטואן השני (1902–1903) המלכה לאורה טרזה הראשונה (1903–1916) המלך אנטואן השלישי (1916–1952) הנסיך פליפה (1952–2014) הנסיך אנטואן הרביעי (2014–2017) הנסיך פרדריק (2017-2023) הנסיך פליפה השני (2023-2024) הנסיך פליפה השלישי (החל מ-2024) מדיה וקבצים בנושא ממלכת אראוקניה ופטגוניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממלכת אראוקניה ופטגוניה אתר האינטרנט הרשמי של ממלכת אראוקניה ופטגוניה (בספרדית) החברה המלכותית אראוקנית של צפון אמריקה גוף שנוסד ב-1995 ושם לו למטרה לקדם את המודעות לסיפור. האתר מכיל מידע רב על המפוצ'ה, הממלכה, אורלי-אנטואן ויורשיו. (באנגלית)
ORF

האם התכוונתם ל... מסגרת קריאה פתוחה (ORF - Open reading frame) – הנושאת את המידע התורשתי לייצור חלבונים ופפטידים אחרים, ראו מסגרת קריאה#מסגרת קריאה פתוחה ORF (חברה) (Österreichischer Rundfunk, "שידור הרדיו האוסטרי") – ארגון השידור הציבורי של אוסטריה
Comme Les Oiseaux

Comme Les Oiseaux (בעברית: כמו הציפורים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו בשיתוף הזמר-יוצר הישראלי-צרפתי עמיר חדד. השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2018 כסינגל השישי מתוך אלבומו השלישי של ריבו, שטח אפור, על ידי חברת התקליטים NMC. השיר נכתב על ידי פטריסיה כהן ועמיר חדד, הולחן על ידי ישי ריבו והופק על ידי יונתן גולדשטיין. השיר הוא בסגנון הפופ. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. ריבו העלה לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר ב-5 באוגוסט 2018, בסמוך לצאת הסינגל. נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.2 מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מידע על הסינגל "Comme Les Oiseaux" באתר מיוזיק בריינז האזינו: Comme les oiseaux - ישי ריבו בדואט בצרפתית!, באתר כיפה, ‏2018-08-07 Comme Les Oiseaux, נבדק ב-2020-03-14 ישי ריבו ועמיר חדד - Comme les oiseaux -  Ishay Ribo & Amir, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:04)
רוטב תיבול

רוטב תיבול (באנגלית: Condiment, נקרא בעברית גם מתבל) הוא תבלין, מטבל, רוטב או נוזל לתיבול שמוסיפים לאוכל בעת האכילה לפי הטעם האישי. חלק מרטבי התיבול יכולים לשמש הן כתבלין בזמן הבישול והן כרוטב לצד המנה, בזמן ההגשה. לדוגמה, רוטב סויה משמש כרוטב תיבול לצד סושי, וגם כרכיב בעת הכנת ירקות מוקפצים סיניים. בין רטבי התיבול הנפוצים נמנים איולי, רוטב לסטייק (אנ'), חרדל, קטשופ, מיונז, טבסקו, סיראצ'ה ורוטב סלסה. ברשתות של מזון מהיר וטייק אווי מקובל לספק רטבי תיבול במנות חד-פעמיות. המונח "קונדימנט" מגיע מהמילה הלטינית condimentum, כלומר "תבלין, תיבול, רוטב" ומן המילה condire הלטינית, כלומר "לשמר, חמוץ או עונה". המונח תיאר במקור מזונות כבושים או שמורים, אך משמעותו השתנתה עם הזמן. ההגדרה לרוטב תיבול משתנה בשפות שונות. המילה "קונדימנט" משמשת בכמה שפות כמילה נרדפת למושג "תיבול", ומתייחסת גם לתבלינים יבשים, עשבי תיבול, מלח בישול ופלפל שחור. גם גבינות נחשבות לקונדימנט בחלק ממדינות אירופה. בחלק מההגדרות, ממקדים את ההגדרה ל"רכיב או רכיבי אוכל מוכנים, הכוללים תבלין אחד או יותר", המתווספים לאוכל לאחר הליך הבישול כחרדל, קטשופ או רוטב מנטה. תבלינים היו ידועים ברומא העתיקה, הודו העתיקה, יוון העתיקה וסין העתיקה. הרומאים הכינו את ציר הדגים גארום על ידי התססת דגים מרוסקים במלח עד שהפכו לנוזל המכיל חומצה גלוטמית ששימשה לשיפור טעם המזון. תהליך זה הוביל לשגשוג תעשיית התבלינים. אפיקיוס, ספר בישול המבוסס על מטבח מהמאה הרביעית והחמישית, מכיל קטע העוסק אך ורק בתבלינים. חרדל דיז'ון מטבל חזרת מיונז קטשופ פסטו ג'נובה צ'אטני משחת אבקת קארי אג'יקה, רוטב פיקנטי במטבח הקווקזי טקמלי (רוטב גרוזיני משזיף דובדבני בוסר) קונדימנטים סיניים נפוצים: רוטב סויה, חומץ, שמן צ'ילי, פלפל לבן חבילות של רוטב ברווז רוטב ווסטרשייר סיראצ'ה מדיה וקבצים בנושא רוטב תיבול בוויקישיתוף לורן מסור, We Asked 11 Chefs to Define a Condiment (and Now We’re Really Confused), באתר kitchn‏, 24 במאי 2019 We Asked 11 Chefs to Define a Condiment (and Now We’re Really Confused) על פי מילון ובסטר Nealon Smith, pp. 144–146 Collins: Definition Condiment Farrell, p. 291
לבחור נכון (שיר)

לבחור נכון הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אמיר דדון. השיר יצא לאור ב-8 ביוני 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבומו השלישי של דדון, לבחור נכון, על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב והולחן על ידי אמיר דדון ואלדד ציטרין והופק על ידי דדון וגלעד שמואלי. השיר הוא בסגנון הרוק. הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר נכון לסוף שנת 2022 כשבע חצי מיליון האזנות. ביצוע של השיר בדואט במסגרת הופעה של ישי ריבו בסוף 2018 הועלה לרשת יוטיוב וזכה, נכון לספטמבר 2022, ליותר מ-21 מיליון צפיות. טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה דדון לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר ב-8 ביוני 2016, בסמוך לצאת הסינגל. נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-25.6 מיליון. לבחור נכון הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאים הישראלים ישי ריבו ואמיר דדון. השיר יצא לאור ב-25 בדצמבר 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר בוצע על ידי ריבו ודדון בהופעתו של ריבו בתיאטרון קיסריה ב-2018. לסינגל יש כיום כ-25 מיליון צפיות ביוטיוב. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית לבחור נכון, באתר יוסמיוסיק, ‏2016-06-09 לבחור נכון, נבדק ב-2020-03-14 ישי ריבו מארח את אמיר דדון - לבחור נכון - אמפי קיסריה | Ishay Ribo & Amir Dadon - Livhor Nahon, נבדק ב-2022-09-28 אמיר דדון - לבחור נכון, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:35) ישי ריבו ואמיר דדון מרגשים: "לבחור נכון", באתר כיכר השבת
רוני לינדר-גנץ

רוני לינדר היא עיתונאית ישראלית, כתבת ובעלת טור בנושא כלכלת בריאות בעיתון הכלכלי דה מרקר. זוכת פרס סוקולוב לעיתונות כתובה ב-2019. לינדר היא בוגרת תואר ראשון בפסיכולוגיה ותקשורת ותואר שני בלימודי עבודה, שניהם מטעם אוניברסיטת תל אביב. משנת 2005 משמשת כתבת בדה-מרקר. ייסדה את תחום סיקור כלכלת בריאות בעיתון ועוסקת מאז בסיקור שוטף, כתבות עומק ותחקירים על מערכת הבריאות, בדגש על כלכלת בריאות ומדיניות בריאות. קודם לכן עבדה בעיתון ככתבת צרכנות וערכה כתבות תחקיר בנושאים שונים, כגון בנק הדם הטבורי, יוקר המחיה וחשיפת עוולות צרכניות. בשנים שקדמו לכך, שימשה עוזרת מנכ"לית וסגנית דוברת המועצה הישראלית לצרכנות. משנת 2011, חברה בקבוצה המייסדת של ארגון העיתונאים ומשמשת חברת מזכירות הארגון וכן חברה במועצת העיתונות מטעם הארגון. רוני לינדר-גנץ, ברשת החברתית פייסבוק רוני לינדר-גנץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוני לינדר-גנץ, ברשת החברתית LinkedIn ענת ביין-לובוביץ', ‏הזוכים בפרס סוקולוב לעיתונות: רוני לינדר גנץ ויוסי ורטר, באתר גלובס, 22 במאי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בדיקת קבוצה

בסטטיסטיקה ובקומבינטוריקה, בדיקת קבוצה היא הליך בדיקה לזיהוי עצמים במבחן על קבוצות פריטים, להבדיל מבדיקה פרטנית. ממצאים בתחום מחקר זה פורסמו לראשונה על ידי רוברט דורפמן ב-1943, ולתחום זה שימושים מעשיים מגוונים. דוגמה לבדיקת קבוצה היא בדיקה של קבוצת נורות המחוברות בשרשרת כשידוע שנורה אחת בדיוק פגומה. המטרה היא למצוא את הנורה הפגומה באמצעות מספר הבדיקות המינימלי (כאשר בדיקה היא חיבור לחשמל של קבוצה של נורות לחשמל). פתרון פשטני עשוי להיות בדיקה של כל נורה בנפרד, אולם כאשר מספר הנורות רב, בדיקתן בקבוצות הופכת ליעילה בהרבה. לדוגמה - באמצעות חיבור של חצי מהנורות יחד, ניתן לקבוע לאיזה חצי מהקבוצה שייכת הנורה המקולקלת. תוכנית לבדיקת קבוצה עשויה להיות פשוטה או מורכבת, והבדיקות הנעשות בכל שלב עשויות להיות שונות זו מזו. שיטת בדיקה שבה בדיקה בשלב הבא מתבססת על בדיקה מהשלב הקודם, נקראת שיטה אדפטיבית, ואילו שיטת בדיקה שבה כל הבדיקות שיבוצעו ידועות מראש נקראת לא אדפטיבית. המבנה של שיטת הבדיקה בשיטה האדפטיבית ידוע כ-"pooling design" או איגום. לבדיקת קבוצה שימושים מתחומים רבים בהם סטטיסטיקה, ביולוגיה, מדעי המחשב, רפואה, הנדסה, אבטחת מידע וזיהוי פלילי. דוגמה ליישום שעורר עניין מחודש בבדיקות קבוצה הוא פרויקט גנום האדם. במהלך מלחמת העולם השנייה יזמו שירותי בריאות הציבור האמריקאיים ומערכת השירות הסלקטיבי פרויקט גדול כדי לאתר חולי עגבת בקרב מגויסים. בדיקה פרטנית לעגבת הצריכה נטילות דם רבות, ובדיקה שלהן כדי להוכיח או לשלול קיום עגבת. באותה עת בדיקות כאלו היו יקרות, ובדיקה של כל חייל בצורה פרטנית עשויה הייתה להיות יקרה ולא יעילה. רוברט דורפמן הציע פתרון יעיל לבעיה באמצעות בדיקת קבוצה. מדיה וקבצים בנושא בדיקת קבוצה בוויקישיתוף Eppstein, David, Michael T. Goodrich, and Daniel S. Hirschberg. Improved combinatorial group testing for real-world problem sizes. Dorfman, Robert (בדצמבר 1943), "The Detection of Defective Members of Large Populations", The Annals of Mathematical Statistics, 14 (4): 436–440, doi:10.1214/aoms/1177731363, JSTOR 2235930 {{citation}}: (עזרה)
זיגפריד פלש

זיגפריד "פריץ" פלש (Siegfried "Fritz" Flesch‏; 11 במרץ 1872 – 11 באוגוסט 1939) היה סאבר סייף יהודי אוסטרי, שהתחרה במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. פלש נולד בברנו והיה בן 27 כאשר הגיע למקום השני באליפויות הסאבר האוסטריות בשנת 1899, בשנה שלאחר מכן התמודד למען אוסטריה באולימפיאדת פריז (1900) בפריז. בסיבוב הראשון של תחרות הסאבר היה אחד מבין שש עשרה סייפים שעלו לסיבוב הבא, שם הוא סיים במקום השלישי מתוך קבוצה של שמונה סייפים שהעפילו. במקצה האחרון של שמונה סייפים ניצח פלש בארבעה מתוך שבעת קרביו, כדי לסיים במקום השלישי עם מדליית הארד, ובכך הפך לסייף היהודי הראשון שזכה במדליה אולימפית. הוא שב לתחרות האולימפית באולימפיאדת לונדון (1908) בלונדון. בגיל 36 הוא השתתף בתחרות הסאבר ודורג במקום ה-24 הכללי. מדיה וקבצים בנושא זיגפריד פלש בוויקישיתוף זיגפריד פלש, באתר olympedia.org יהודים בביו ספורט מדליסטים יהודיים אולימפיים Taylor, Paul (2004). Jews and the Olympic Games: The Clash Between Sport and Politics – With a Complete Review of Jewish Olympic Medalists. Sussex Academic Press. "Fritz Flesch". Olympics at Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Men's Sabre, Individual Round One". Olympics at Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Men's Sabre, Individual Semi-Finals". Olympics at Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Men's Sabre, Individual Final Pool". Olympics at Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Herzl, Swords and the Nazi Salute: The Curious History of Jewish Fencers". haaretz.com. 31 ינו' 2014. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Men's Sabre, Individual Round Two". Olympics at Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-10 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
מה עובר עלייך

מה עובר עלייך הוא אלבום הבכורה של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-2014, על ידי חברות התקליטים סינגולד ופליי רקורדס. מאיה כהן, נא להכיר: איתי לוי, באתר ישראל היום, 3 בנובמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כל העיר יודעת

כל העיר יודעת הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-14 בינואר 2016, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות. ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.