laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Le Lisp

Le Lisp (גם Le_Lisp ו־Le-Lisp) היא שפת תכנות ממשפחת שפות Lisp, שפותחה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. השפה פותחה במכון הצרפתי לחקר מדעי המחשב ואוטומטציה (INRIA) על מנת להיות מימוש של תחנת עבודה של תהליך ה־VLSI היוצר מעגל משולב של רכיבים רבים. המטרות העיקריות של השפה הן להיות גרסה מאוחרת של MacLisp (ניב מוקדם יותר של שפת התכנות Lisp) שתרוץ במערכות הפעלה רבות, תהיה קלה להרחבה ויעילה. ג'רום צ'ילוקס (Jérôme Chailloux) הנהיג את צוות הפיתוח של Le Lisp (עמנואל סנט ג'יימס, מת'יו דווין וג'ן מארי-הולוט) בשנת 1980, והשפה שוחררה לראשונה בשנת 1981. היא שווקה על ידי מספר חברות ברחבי אירופה, כגון ILOG, Bull, the Sema Group ו־Eligis. נכון לשנת 2020, Le-Lisp הגיעה לסוף השימוש בה (באנגלית :End Of Life) וכיום היא מתוחזקת בעיקר על ידי Elgis בשביל לקוחות המשתמשים בהסבי השפה או בתוכנות המבוססות על השפה. מנהל Elgis, כריסטיאן ג'וליאן, היה אחד מהראשונים לבצע מימושים של השפה בשנות ה־80 : הוא פיתח את הגרסה הראשונה של Le-Lisp למערכת ההפעלה MS-DOS בשנת 1985, והמשיך לעבוד על Le-Lisp עד היום (נכון לשנת 2020). עם זאת, ל־Elgis אין תוכניות להפסיק את התמיכה בשפה לפחות עד לשנת 2021. Le-Lisp 15.26.13 – ( ב־32 ביט בלבד) במערכת ההפעלה חלונות, כולל Windows 10. Le-Lisp 15.26.13 ב– Linux בארכיטקטורות המעבד x86 ו x86-64 (ב־32 ביט בלבד) Le-Lisp 15.26.13 – במערכת ההפעלה macOS Sierra (ב־32 ביט בלבד) Le-Lisp 15.26.13 – במערכת ההפעלה Solaris (ממשפחת מערכות ההפעלה דמויות Unix שפותחה על ידי תאגיד התוכנה סאן מיקרוסיסטמס) בארכיטקטורות המעבד x86 ו־X86-64. Le-Lisp 15.26.13 – במערכת ההפעלה FreeBSD 11 בארכיטקטורת המעבד x86. Chailloux, Jérôme (1983). "(Le Lisp 80 version 12" (PDF. INRIA. Retrieved 16 March 2012. J. Chailloux; M. Devin; J. M. Hullot (1984). "Le_Lisp, a portable and efficient Lisp system" (PDF). INRIA. Retrieved 16 March 2012. Chailloux, Jérôme (November 2001). Le_Lisp de l'INRIA: Le Manuel de référence. Version 14. Rocquencourt France: INRIA. p. 190. Steele, Jr., Guy L.; Gabriel, Richard P. (1 March 1993). "The evolution of Lisp". ACM SIGPLAN Notices. 28 (3): 231–270. doi:10.1145/155360.155373. ISSN 0362-1340. Retrieved 20 May 2018. Méndez, Luis Argüelles (22 October 2015). A Practical Introduction to Fuzzy Logic using LISP. Springer. pp. 7–8. ISBN 978-3-319-23186-0. אתר האינטרנט הרשמי של Le Lisp Le Lisp at Computer History Museum's Software Preservation Group Le-Lisp Open Source repository on GitHub. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Heavy Metal and Reflective

Heavy Metal and Reflective הוא שיר של הראפרית האמריקאית אזיליה בנקס. השיר יצא לאור ב-28 ביולי 2014 כסינגל השני מאלבום הבכורה של בנקס, Broke with Expensive Taste. השיר הופק על ידי ליל אינטרנט, שהפיק עבור בנקס גם את הסינגל הראשון מהאלבום, Yung Rapunxel. לקידום השיר פרסמה בנקס קליפ ב-4 באוגוסט באותה השנה. במהלך דצמבר 2014 פרסמה בנקס סדרת סרטונים בהם מספרת על שירי האלבום Broke with Expensive Taste. בסרטון אודות השיר "Heavy Metal and Reflective" סיפרה בנקס כי העבודה על השיר נמשכה 4 ימים באולפן הקלטות בלונדון, בהם עבדה בנקס בין היתר עם מפיק השיר ליל אינטרנט. לדבריה, ליל אינטרנט התבודד מהקבוצה במשך יומיים, וחזר ביום השני לאחר שסיים את העבודה על השיר. בנקס תיארה את תגובתה הראשונית להפקת השיר במילים "זה מטורף", וכי המקצב הזכיר לה את עבודותיה הקודמות עם DMX, ראף ריידרס וסויז ביטז. בנוסף ציינה כי במקור תוכנן השיר להקרא "Street Angel". השיר כולל ציטוט מהסרט בלייד ראנר, בו מצטטת בנקס את השורות: Finally the angels fell Deep thunder rolled around the shores Burning with the fires of Orc מידע על הסינגל "Heavy Metal and Reflective" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Heavy Metal and Reflective" באתר יוטיוב BWET Track by Track: "Heavy Metal and Reflective", סרטון באתר יוטיוב Azealia Banks's 'Heavy Metal and Reflective' - Discover the Sample Source, WhoSampled (באנגלית)
נטה ורודת מקור

נטה ורודת מקור (שם מדעי: Netta peposaca) היא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים, המצוי רק בדרומה של אמריקה הדרומית: בארגנטינה, צ'ילה, פרגוואי, אורוגוואי, דרום בוליביה ודרום ברזיל ומצוי גם באיי פוקלנד. היא קרובתה של נטה אדומת ראש, המצויה בעולם הישן, אך בעלת נוצות כהות ומקור קטיפתי בצבע ורוד. נטה זו מגיעה לאורך ממוצע של 56 סנטימטרים, בעלי מוטת כנפיים של 72 סנטימטרים או אף 84 סנטימטרים ולמשקל 1.5 עד 2 קילוגרם. שני הזוויגים דומים בגודל, אך הזכרים בעלי צבעים מפוארים יותר מהנקבות. צבעם שחור עם נוצות שת לבנות, ראש וצוואר כהים עם צידיים אפורים והמקור והעיניים אדומים. המקור רחב עם בליטה קטנה בקצהו. הנטה שייכת לתת-משפחת ברווזי צלילה, אך לרוב ניזונה בדומה לרוב הברווזים המצויים בסינון מזון מפני המים, ורק לעיתים רחוקות תצלול. המזון כולל זרעים, צמחי מים קטנים ועשבים כמו Echinochloa או Polygonum וכן היא מגוונת במזון מהחי. תפוצתה היא באזורי אגמים קטנים, בריכות וביצות בעלות מצע עשב גבוה. היא חייבת להיות בקרבת מים ולהקות החיות בארגנטינה בקיץ נודדות כאשר מקווי המים שלהם מתייבשים. הנטות אינן מונוגמיות, והזכרים מזדווגים בעונת הרבייה עם נקבות רבות. עם זאת, הם אינם עוזרים לנקבות לגדל את האפרוחים. הנקבות מקננות בקצה המים ומטילות עד עשר ביצים הבוקעות כעבור חודש ולעיתים נדירות יקננו ביחד כדי להצליח יותר בשמירה על הביצים. ישנם אפילו נטות המטילות ביצים בקיני ברווזים אחרים באזורם. מדיה וקבצים בנושא נטה ורודת מקור בוויקישיתוף נטה ורודת מקור, באתר ITIS (באנגלית) נטה ורודת מקור, באתר NCBI (באנגלית) נטה ורודת מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נטה ורודת מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נטה ורודת מקור, באתר GBIF (באנגלית) נטה ורודת מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה

לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה (בפורטוגזית: Luanderson Johnala Marques da Silva; נולד ב-7 ביוני 1989 ידוע גם כ"ליאנדרסון") הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת הקשר בהרקיליו לוז. ליאנדרסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ויטוריה, אך לא זכה להצטרף לקבוצה הבוגרת. במהלך הקריירה שלו שיחק בדמוקרטה, פונורטה, גויאנסיה, איימורה, אלקנאנאנסה, סאו קרלוס, גרמיו גלוריה, בארה, סאו פאולו, אולימפיה, סאו גבריאל, אלמירנטה בארוסו, מרסיליו דיאס, אוואי וקלוב נאוטיקו. ב-19 באוגוסט 2020, ליאנדרסון חתם בבני סכנין מליגת העל. 3 ימים לאחר מכן, ליאנדרסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 למכבי תל אביב במסגרת גמר גביע הטוטו. ב-9 בספטמבר, שוחרר מהקבוצה. ב-19 באוקטובר 2020, ליאנדרסון חתם באמריקה (נאטאל). לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה, באתר Transfermarkt לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה, באתר Soccerway לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה, באתר FootballDatabase.eu ליאב נחמני, ממשיכה להתחזק: לואנדרסון חתם בבני סכנין, באתר ישראל היום, 19 באוגוסט 2020 מיכאל וייסרמן, ‏‏לואנדרסון התיר את חוזהו בבני סכנין, ארשיד סיכם, באתר ספורט1, 9 בספטמבר 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאנדרסון יוהנאלה מרקס דה סילבה".
פיאט 626

פיאט 626 (באיטלקית: Fiat 626) היא סדרת משאיות, כולל דגמי סמי-טריילר מתוצרת Fiat Veicoli Industriali (אנ'), חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט שיוצרה בין השנים 1939–1948 באיטליה. דגמי "פיאט 626" היו בשרות ממלכת איטליה (28,170 יחידות), צרפת (1,650 יחידות), גרמניה הנאצית בשרות הורמאכט (3,346 יחידות) ובולגריה (100 יחידות בשרות צבא בולגריה). דגמי "פיאט 626" היו בשירות הצבא המלכותי האיטלקי וחיל האוויר המלכותי האיטלקי כולל תקופת מלחמת העולם השנייה למטרות שינוע חיילים ו / או אספקה. מנועים קדמיים. סוגי מנוע: מנוע דיזל, מנוע בנזין. סוגי הנעה: 4x2, הנעה כפולה 4x4 (דגמים מאוחרים). קבינה: נהג + 1-2 נוסעים. עד 21 נוסעים. טווח נסיעה: 340 ק"מ (דרך עפר), 400 ק"מ (אספלט). קיבלת מכל דלק - 90 ליטר. "Fiat 626N" - דגם לשימוש אזרחי, יוצרו 7,941 יחידות. "626NM" - דגם לשימוש צבאי, יוצרו 35,600 יחידות כולל דגם "626 NLM". בין השנים 1943–1949 בלוב בקולוניה "Italian Libya" (אנ'), בין השנים 1940–1941 הדגם פעל במזרח אפריקה האיטלקית, בין השנים 1940–1944 הדגם פעל בחבל הבלקן, בין השנים 1941–1944 בברית המועצות, בין השנים 1940–1944 בצרפת של וישי. "Fiat 626NLM" - דגם לשימוש צבאי, יוצר בין השנים 1940–1945. "Fiat 626BLM" - דגם מנוע בנזין, יוצר בין השנים 1941–1945. "Fiat 626NC" - יוצר בין השנים 1939–1940. "Fiat 626NL, RNL" - יוצרו בין השנים 1939–1940. "Fiat 626NLM " - יוצר בין השנים 1940–1945. "Fiat 626RB" - דגם מנוע בנזין, יוצר בין השנים 1941–1942. "Fiat 626 NL" - דגם סמי-טריילר יוצר בין השנים 1940–1948, משקל כולל: 14 טון. "Fiat 626TNL" - דגם סמי-טריילר, יוצר בין השנים 1945–1948, משקל 14.0 טון (כולל כושר העמסה מקסימלי). "פיאט 626" "פיאט 626" "פיאט 626" "פיאט 626" פיאט פיאט C 611 פיאט 682 פיאט 666 ספא דובונקה 35 מדיה וקבצים בנושא פיאט 626 בוויקישיתוף "פיאט 626" web.archive.org/web/20131005000843 דגם Fiat 626 NL wheelsage.org/fiat/626/40251/pictures
דני בנדל

דני בנדל (נולד ב-7 בספטמבר 1941) הוא קצין צה"ל במילואים, בדרגת תת-אלוף. פיקד על חטיבה 211. גדל בנתניה. עם גיוסו לצה"ל ב-1960 שובץ בחיל הים ושירת כקצין מכונות. ב-1965 השתחרר. במלחמת ששת הימים לחם במילואים במסגרת כוח המשימה הימי השתלט על שארם א-שייח'. ב-1970 חזר לשירות הקבע ועבר הסבה לחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. במלחמת ההתשה שימש בנדל כמפקד פלוגה בגדוד 184, ולאחר מכן שירת כראש לשכת מפקד עוצבת סיני, אלוף אלברט מנדלר. במלחמת יום הכיפורים פוזר קורס פו"ם שבין חניכיו היה בנדל, והוא קיבל את הפיקוד על פלוגה ב' בגדוד 52. לאחר המלחמה מונה בנדל לעוזר קצין אג"ם עוצבת סיני. במרץ 1974 מונה למפקד גדוד 9. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 162. במהלך הקרבות מונה למפקד חטיבה 211. עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 87. עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 86. עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 181-179. עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמוד 239. אלכס פישמן, "גבע הולך לאיבוד", ידיעות אחרונות המוסף לשבת, 1 ביוני 2012. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיאבליקובו

נפת זיאבליקובו (ברוסית: район Зябликово) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 4.3795 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 133,501 תושבים (2020). בנפה ממוקם מתחם ספורט "אורחובו-בוריסובו". הוא מבנה יוצא דופן - למעשה הוא נבנה בעזרת חומרי עץ, ולכן קיבל את כינוי החיבה "דרביאשקה" מתושבי המקום. חדרי בגדים משופצים, אולמות וחדרי כושר, בריכת שחייה באורך 25 מטר עם ארבעה נתיבים מוכנים לשימוש המבקרים. תחנת האוטובוסים הבינלאומית "קרסנוגברדסקי" (רו') כנסיית השילוש הקדוש בבוריסוב מרכז קניות ובילוי "אובלקה" אצטדיון "זיאבליקובו ארנה" תחנות מטרו "קרסנוגברדסקאיה" (אנ') "זיאבליקובו" (אנ') ו"שיפילובסקאיה" (אנ') מדיה וקבצים בנושא זיאבליקובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זיאבליקובו (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיאט מפיסטופלה

פיאט מפיסטופלה (באיטלקית: Fiat Mefistofele, באנגלית: Fiat Mephistopheles, קרויה גם Fiat SB4 Eldridge, קרויה גם: "Fiat SB4 Eldridge "Mefistofele") היא מכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בשנת 1923. מנוע פיאט מסוג "Fiat A.12" (אנ'). מנוע קירור מים 21.7 ליטר. שלדה: "Fiat SB4 modifié". 4 מאיידים. המרכב התארך באמצעות חלקים מבניים שנלקחו מהריסות אוטובוס והתוצאה הייתה גוף ארוך וזנב מכווץ. הבלמים הונחו רק על הציר האחורי, לא פעלו ישירות על הגלגלים, אלא על הדיפרנציאל, שהקשה על עצירתו. ב-12 ביולי 1924 נהג המרוצים הבריטי "Ernest Eldridge" (אנ') קבע שיא חדש בקטגוריה של המהירות הקרקעי "Land speed record" (אנ') של 234.97 קמ"ש. "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" "פיאט מפיסטופלה" - מבט לתא הנהג "פיאט מפיסטופלה" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים מנוע פיאט מסוג "Fiat A.12" (אנ') שהורכב בדגם "פיאט מפיסטופלה" פיאט פיאט S76 רקורד מדיה וקבצים בנושא פיאט מפיסטופלה בוויקישיתוף פיאט מפיסטופלה, סרטון באתר יוטיוב פיאט מפיסטופלה, סרטון באתר יוטיוב פיאט, אתר הבית הבינלאומי (באנגלית) "פיאט מפיסטופלה" - תמונות pinterest.com/shin2590/fiat-mefistofele "פיאט מפיסטופלה" conceptcarz.com/z20024/fiat-mefistofele "פיאט מפיסטופלה" - היסטוריה (באיטלקית) soulcarsrace.com/2014/11/14/il-diavolo-nero-che-spavento-la-franciathe-black-devil-that-terrified-france-itaeng "פיאט מפיסטופלה" origin-www.fiat.com/com/fiatpedia/heritage/fiat-mefistofele נהג המרוצים Ernest Eldridge web.archive.org/web/20160426123529 "פיאט מפיסטופלה" נהג המרוצים "Ernest Eldridge" קבע שיא של 234.97 קמ"ש motor1.com/news/191978/fiat-sb4-eldridge-mefistofele
Louder Than Live

Louder Than Live הוא וידאו ביתי שהקליטה להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן. הווידאו יצא לאור ב-22 במאי 1990 בחברת התקליטים A&M. הווידאו כולל הקלטה בהופעה חיה של ביצועים לשיריה במועדון ה"ויסקי אה גוגו" בלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-7 בדצמבר 1989 וב-10 בדצמבר 1989. ההופעה הייתה חלק מסיבוב הופעותיה אחרי שהוציאה את האלבום "Louder Than Love". מעבר לביצועים החיים, בווידאו גם 2 שירים בביצוע של הלהקה באולפן ההקלטות: "Loud Love" ו-"Hands All Over". הווידאו שוחרר במקור בפורמט קלטת וידאו (VHS) בלבד. בנוסף שחררה A&M תקליט פרומו 12" (ויניל בצבע כחול) ביולי 1990, ותקליטור (CD) במאי 1990 תחת אותו שם, "Louder Than Live". הויניל כולל חמישה שירים מתוך הווידאו. האלבום יצא בגרסת בוטלג על גבי ויניל בצבע שחור. עותק מקורי של הויניל יוכל להיות מזוהה על ידי הלוגו של חברת התקליטים, A&M שמופיע על גבי התקליטים המקוריים. מתוך ההופעה בויסקי אה גוגו: "Get on the Snake" "Gun" "I Awake" "Big Dumb Sex" מחרוזת: "Big Bottom"/"Earache My Eye" מתוך אולפן ההקלטות (וידאו-קליפים): "Loud Love" "Hands All Over" מאט קמרון – תופים כריס קורנל – שירה, גיטרת קצב קים ת'איל – גיטרה מובילה ג'ייסון אברמן – בס במאי: קווין קרסלייק מפיקים: טינה סילבי, מיצ'ל רוטזייד מפיק בפועל: איימי סטנטון אורך: כ-50 דקות Louder Than Live, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מידע על האלבום Louder Than Live באתר MusicBrainz
ברטלן הטווני

הברון ברטלן הטווני (במקור דויטש, אחר כך הטווני-דויטש, בהונגרית: Báró Hatvany Bertalan; הטוון, 27 במאי 1900 – פריז, 24 ביולי 1980) היה מזרחן יהודי-הונגרי, סופר, מתרגם ונדבן. הוא היה בן דודו של לאיוש הטווני. את הדוקטורט שלו בפילוסופיה קיבל באוניברסיטת פץ' עבור עבודתו "הנשמה של אסיה" (1935). בשנת 1938 נסע לפריז שם עסק על בתרגומים. הוא היה מזכיר "האגודה המזרחית ההונגרית". הוא היה גם חבר מייסד של כתב העת הספרותי סֵפ סוֹ (Szép Szó) שפירושו "מילה יפה" ושעורכיו האחראים היו הוגו איגנוטוש ואטילה יוז'ף. הוא תמך במשורר אטילה יוז'ף שהקדיש לו את שירו "המשורר שלנו ותקופתו". הטווני היה גם כתב-עמית של כתב העת "אופק" או "קו רקיע" שהופיע במינכן. אסיה ולאומיות (1931) יהודים סינים והודים (1933) הנשמה של אסיה (1935) מקונפוציוס עד נחמיה (1936) תולדות השאלה הסינית (מחבר משותף, 1938) הספר של הדרך ורוח אלוהים: מלך הטאו טה (1957, 1977) משפחת הטווני-דויטש מיהו מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר מסת"ב 963-8607-10-6 מיהו מי בספרות ההונגרית? בודפשט, 1999 ISBN 9-638157-91-7 לקסיקון ביוגרפי הונגרי לקסיקון ספרותי מערבי הונגרי וביבליוגרפיה
יחסי אירלנד – קוריאה הצפונית

יחסי אירלנד–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין אירלנד לקוריאה הצפונית. בשנת 2001 חתמה מפלגת שין פיין האירית על מכתב תמיכה במפלגה הקומוניסטית של קוריאה הצפונית, ואף גינתה את הקמפיין של ממשלת ארצות הברית נגדה. אירלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם קוריאה הצפונית בשנת 2003. בשנת 2011 חתם שר האוצר האירי, מייקל נונאן, על צו האוסר העברת כספים מאירלנד לקוריאה הצפונית. אירלנד מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בסיאול, קוריאה הדרומית. קוריאה הצפונית מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירותה בלונדון, בריטניה. A closer look: the links between Ireland and North Korea באתר, 19 בדצמבר 2011
קונקובו

קונקובו (ברוסית: Коньково) הוא ראיון של המחוז הדרום-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 7.1791 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 156,473 תושבים (2020). קונקובו הוא מה שנקראה ראיון שינה בעיר מוסקבה ואין בו מפעלי תעשייה גדולים. בראיון יש 210 חנויות מכולת ובתי כלבו, 3 קניונים, 75 חברות קייטרינג, 87 שירותים צרכניים וקהילתיים (הכוללים 8 נקודות קבלה לכביסה, 14 מספרות, 4 אטליות וסדנאות לתפירה ותיקון בגדים, 4 חנויות לתיקוני נעליים וארגון המספק שירותי הלוויה. המכון למחקרי חלל של האקדמיה הרוסית למדעים המוזיאון הפליאונטולוגי אולם התערוכות הממלכתי "בלייבו" גלריית ילדים "איזופארק" מקדש השילוש נותן החיים תחנות מטרו "קונקובו" "בלייבו" ו"קלוז'סקאיה" מדיה וקבצים בנושא קונקובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונקובו (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודי ניסן

אודי ניסן (נולד ב־1967) הוא כלכלן ישראלי ופרופסור בבית הספר פדרמן למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית בירושלים. ניסן כיהן בעבר כממונה על התקציבים וכמנהל רשות החברות הממשלתיות ובתפקידים שונים במשק הישראלי כגון יו"ר דלק. נולד לרחל ומרדכי (מנתא) ניסן. אביו היה פרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית. בעל תואר ראשון ושני בכלכלה ומנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית. בין השנים 1992–1999 עבד במספר תפקידים באגף התקציבים במשרד האוצר בין היתר כראש תחום משק המים, רכז תיירות, רכז ורפרנט תחום מינהל מקרקעי ישראל ודיור ממשלתי. בשנים 1999–2002 כיהן כמנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים. בין השנים 2003–2007 למד לדוקטורט בכלכלה ציבורית באוניברסיטה העברית. את הפוסט דוקטורט שלו עשה בבית הספר קנדי למדיניות ציבורית באוניברסיטת הרווארד. ריכז את תוכנית עתידים - צוערים למנהל ציבורי באוניברסיטה העברית. בין השנים 2007–2009 כיהן כמנהל רשות החברות הממשלתיות. מ־2009 ועד 2011 כיהן ניסן כממונה על התקציבים. תקופה זו בלטה במחאה החברתית ב־2011 סביב יוקר המחיה. במסגרת תפקידו כיהן במספר ועדות ציבוריות כגון ועדת ששינסקי (חוק הנפט). בין השנים 2013–2016 כיהן כיו"ר דירקטוריון דלק ישראל. ולאחר מכן המשיך לכהן בדירקטוריונים של ארגונים פרטיים וציבוריים כגון בצלאל, עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים, מדרשת שדה בוקר, הראל השקעות. מכהן כחבר בוועדה לבדיקת מינויים לפי חוק החברות הממשלתיות. ניסן מתגורר בירושלים, נשוי ואב לארבעה. שניים מאחיו מרצים גם הם באוניברסיטה העברית: איתי ניסן-רוזן בחוג לפילוסופיה ובתוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה ופרופ' נעם ניסן בבית הספר למדעי המחשב. אדריאן פילוט, אודי ניסן: "אסור לבזבז את כל התחמושת במערכה הראשונה של המגפה", באתר כלכליסט, 21 ביולי 2020 אודי ניסן, באתר גלובס, ‏2009-06-23 ד"ר אודי ניסן הוא הממונה על התקציבים החדש, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏2009-05-26 ליאור גוטמן, כלכליסט, מהאוצר לתשובה: אודי ניסן - יו"ר דלק ישראל, באתר ynet, 27 בנובמבר 2012 תבנית:כל רגע
נהרדעא

נְהַרְדְּעָא הייתה עיר בבבל שבה התקיים מרכז יהודי חשוב בימי בית המקדש השני, המשנה והתלמוד. בסמוך לעיר זרם "נהר מלכא", שהיה תעלת מים אשר חיברה בין נהר הפרת לנהר החידקל, והוא שהקנה לעיר מעלה כלכלית חשובה. על פי המסורת, ראשית ההתיישבות היהודית בנהרדעא הייתה לפני חורבן בית המקדש הראשון, כאשר גלה המלך יכניה לבבל. המסורת מספרת כי יכניה ואנשיו הביאו לבבל אבנים ועפר מירושלים, ובנו בנהרדעא את בית הכנסת העתיק בעיר המכונה "בית הכנסת שף ויתיב". בית כנסת עתיק זה עמד על תילו יותר מאלף וחמש מאות שנה, אף לאחר שחרבה העיר על ידי פפא בר נצר התדמורי, מסופר כי האמורא אביי נהג להתפלל בו לעיתים, ואף הנוסע בנימין מטודלה ביקר בהריסותיו במחצית השנייה של המאה ה-12. יוסף בן מתתיהו מציין כי בבבל נמצאו שני מוקדים קהילתיים יהודיים: האחד בנהרדעא שבדרום והשני בנציבין שבצפון. בבבל יש עיר אחת נהרדעא המרובה מאוד באוכלוסין, ומלבד שאר כל מעלות המקום הזה, אדמתה פוריה מאוד, והיא בטוחה מפחד אויב, כי סביבה ילך נהר פרת, והעיר בצורה מסביב. בבטחם על מבצרם עשו שם היהודים את אוצרם הכולל מכל כסף השקלים אשר הרימו לבית ה' בירושלים, וחשבו להם את העיר נהרדעא לבית האוצרות אשר להם במדינת בבל. לעת הקבוע, שלחו הכספים מנהרדעא לירושלים תחת משמר של אלפי אנשים לשמור עליהם מפני שודדי הפרתים — קדמוניות היהודים י"ח, ט' 1 . מנהרדעא יצאו שני האחים האורגים, חסינאי וחנילאי, שהקימו ממלכת מרד בין השנים 10 ו-30 לספירה. על פי סטפנוס מביזנטיון, ההיסטוריון היווני אריאנוס הזכיר את נהרדעא ("עיר בסוריה בקרבת הפרת) בספר ה-11 של חיבורו על ההיסטוריה של הפרתים, אותו כתב במחצית הראשונה של המאה ה-2 לספירה. ערב מרד התפוצות (114 לספירה) יצא רבי עקיבא מיבנה לבבל, לנהרדעא, לערוך שם את טקס עיבור השנה, ברשותו של הנשיא רבן גמליאל ומשמו. עובדה זו מתועדת במשנה במסכת יבמות. אף עובדה זו משקפת את מרכזיותה של נהרדעא כמוקד יהודי בבבל. נהרדעא מכונה בספרות חז"ל בשם סתם "גולה", ללמד על מרכזיותה. ואליה נשלח חנניה בן אחי רבי יהושע, מטעם הנשיא רבן גמליאל, כדי לשמש אב בית דין כתפקיד שיפוטי וחברתי. מאוחר יותר, לקראת סוף המאה השנייה נזכר רב שילא שכיהן בתפקיד ראש ה"סידרא" (מוקד הקהילה) בנהרדעא. בימי שמואל הפכה ה"סידרא" של נהרדעא ל"מתיבתא", היינו ישיבה קהילתית, ושמה הלך לפניה. בתקופה זו התחלקה בבל לשני אזורי השפעה, של שמואל ושל רב: ל"אתרא דרב" (או "פרוודהא – פרוור - דרב") בסורא ו"אתרא דשמואל" (או "פרוודהא דשמואל") בנהרדעא. על פי אחת המסורות, שזכו לפרסום בשנים האחרונות, בנהרדעא היה רק רחוב אחד ארוך. לאחר שמואל היה רב נחמן בר יעקב לראש ישיבת נהרדעא[דרוש מקור]. בתלמוד מסופר כי בימי רב נחמן היו שערי העיר מכוסים עד חציים בעפר כך שלא ניתן היה לסוגרם בלילות. בתקופת כהונתו (בשנת 258 לספירה) פקדו את נהרדעא גדודי המורדים מתדמור בראשות פפא בר נצר שהותירו אחריהם חורבן והרס. בעקבות החורבן גלתה הישיבה מנהרדעא אל העיר מחוזא, ואף שהעיר נהרדעא שבה ונבנתה מחדש, ותושביה היהודים שבו אליה, לא שבה אליה הישיבה עוד[דרוש מקור] ומרכזי התורה בבבל עברו אל מחוזא, סורא, פומבדיתא ומתא מחסיא. ישיבת נהרדעא יונתן גן אור, על מה חרבה נהרדעא? תהודה היסטורית בתלמוד הבבלי, מעגלים ה', תשס"ז 2007, עמ' 117–155. אגרת רב שרירא גאון, מהדורת לוין עמ' 72–73, וממנו ברש"י מגילה דף כ"ט. ד"ה דשף. תלמוד בבלי, מסכת מגילה כ"ט. מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II, C. Arrian, p. 155 מסכת עירובין דף ו:
פרוב 16

פרוב 16 (באנגלית: Probe 16, קרויה גם: M-505 Adams Brothers Probe 16) היא מכונית ספורט בסגנון קופה מתוצרת האחים Dennis and Peter Adams אשר יוצרה בשנת 1970 בבריטניה. יוצרו 3 יחידות. גוף הדגם בנוי מפיברגלס. דגם קופה – 1 דלת קדמית (מימין). מנוע 4 צילינדרים, 1.8 ליטר מדגם אוסטין 1800. מנוע מרכזי-אחורי. סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2. מאייד: Weber 45. גג שקוף נשלף. דגם "פרוב 16" צולם לסרט "תפוז מכני" בבימוי סטנלי קובריק שיצא לאקרנים בשנת 1971. "פרוב 16" "פרוב 16" מדיה וקבצים בנושא פרוב 16 בוויקישיתוף האחים דניס ופטר אדמם הועסקו בעבר בחברת ייצור מכוניות הספורט Marcos Engineering (אנ') "פרוב 16" imps4ever.info/specials/centaur/probe/probe16 "פרוב 16" motor.at/classic/m-505-adams-brothers-probe-16-kennen-sie-das-auto-aus-a-clockwork פרוב 16 בסרט "התפוז המכני" imcdb.org/vehicle_3444-Adams-Probe-16-1970
אמברוז מקאבוי

ארתור אמברוז מקאבוי (באנגלית: Arthur Ambrose McEvoy‏; 12 באוגוסט 1877 – 4 בינואר 1927) היה אמן אנגלי. עבודותיו המוקדמות הן נופים ודיוקנאות, בסגנון שהושפע מג'יימס מקניל ויסלר. בהמשך הוא זכה להצלחה כצייר דיוקנאות, בעיקר של נשים ולעיתים קרובות בצבעי מים. מקאבוי נולד והוטבל בקרודוול, וילטשייר, בשנת 1877, בנם של צ'ארלס אמברוז מקאבוי, מהנדס סקוטי, ואשתו מרי ג'יין. בעידודו של ויסלר, שהבחין בכישרונו בשלב מוקדם, נרשם אמברוז לבית הספר סלייד לאמנות בלונדון כשהיה בן חמש עשרה. בסלייד הוא היה חלק מהקבוצה של אוגוסטוס ג'ון וויליאם אורפן. למקאבוי היה מוניטין של מיומנות טכנית משובחת בצבעי שמן, שנלמדו מהתמחותו אצל ויסלר. בהמשך עבד עם ולטר סיקרט בדייפ. בזמן ששהה בסלייד למד עם הציירת גוון ג'ון, איתה ניהל רומן. משנת 1900 הציג במועדון האמנות החדשה באנגלית (NEAC), והיה חבר בו בשנת 1902. באותה שנה התחתן עם הציירת מרי אדוארדס (1870–1941). בשנת 1907 ערך תערוכת יחיד בגלריה קרפקס. בשנת 1911 היה מייסד-חבר של החברה הלאומית לפורטרטים, ובשנת 1913 הוא היה חבר באגודה הבינלאומית. עבודותיו כללו נופים ודיוקנאות. אבל אחרי שנת 1915 הוא ביסס מוניטין כצייר דיוקנאות של החברה הגבוהה, שלעיתים קרובות צבע בצבעי מים בסגנון מהיר וגס. במהלך מלחמת העולם הראשונה צורף מקאבוי לצי המלכותי בשנים 1916–1918 וצייר מלחים וחיילים, ציורים הנמצאים במוזיאון המלחמה האימפריאלי, ובמוזיאון הימי הלאומי. בשנת 1920 ביקר מקאבוי בניו יורק והציג שם בגלריות דיוואן. בשנת 1924 נעשה חבר באקדמיה המלכותית ובחברה המלכותית לציירי דיוקנים, ובחברה המלכותית לצבעי מים בשנת 1926. הוא גם הציג בגלריות נוספות בלונדון. מקוויוי נפטר בפימליקו, לונדון, ב־4 בינואר 1927. בשנת 1928 הוא היה מיוצג בתערוכת חברי האקדמיה המלכותית. בשנת 1933 הוא הונצח יחד עם אורפן וצ'ארלס ריקטס בתערוכה במנצ'סטר. תערוכה רטרוספקטיבית גדולה התקיימה בגלריה פיליפ מולד בקניון פאל עד ינואר 2019. אוגוסטוס ג'ון דייפ עונדת עגילים גנרל הצ'יסון וינסטון צ'רצ'יל ליידי צ'רצ'יל מייג'ור גנרל דייוויד מארקר קפטן נאשסמיט מדיה וקבצים בנושא אמברוז מקאבוי בוויקישיתוף Tate, Ambrose McEvoy 1877–1927, Tate Divine People | The Art of Ambrose McEvoy, Philip Mould & Company (באנגלית)