laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פוטוכרומיזם

בפוטוכימיה, פוטוכרומיזם מוגדר כהמרה הפיכה של צורון כימי בין שני מצבים בעלי ספקטרום בליעה שונה, כתוצאה מבליעת אור. התופעה התגלתה ב-1950 על ידי יהודה הירשברג ממכון ויצמן למדע, שגם נתן לה את שמה. מולקולות פוטוכרומיות יכולות להשתייך למחלקות שונות: טריארילמתאן, סטילבן, אזסטילבן, ניטרון, פולגיד, ספירוין, נפתופירן, ספירו-אוקסזין ואחרים. חומרים פוטוכרומטיים הפיכים משנים את צבעם לאחר בליעת אור על סגול, וחוזרים לצבעם המקורי לאחר הפסקת ההקרנה. החומרים יכולים לעבור את המחזור הזה עד אלפי פעמים, תלוי ביישום. אחד מהיישומים הפוטוכרומיים הידועים ביותר הוא עדשות משנות צבע למשקפי שמש. חומרים פוטוכרומיים משמשים גם בצעצועים, קוסמטיקה ושימושים תעשייתיים. המגבלה הגדולה לשימוש נרחב בהם היא חוסר העמידות שלהם בפני אלפי שעות חשיפה לאור שמש, ולכן הם אינם משמשים למטרה זו. אחד המנגנונים של פוטוכרומיזם הוא פוטודימריזציה הפיכה. דוגמה טובה לכך היא הדרך בה אנתרצן מגיב לאור. מנגנון נוסף ניתן לראות בצורת הספירו של אוקסזין, דיו לאוקו חסר צבע; המערכת המצומדת של האוקסזין וחלק ארומטי אחר של המולקולה מופרדים על ידי פחמן ספירו בעל היברידיזצית sp3. לאחר הקרנה באור על סגול: הקשר בין פחמן הספירו לאוקסזין מופרע הטבעת נפתחת פחמן הספירו מגיע להיברידיזצית sp2 והופך למישורי, תוך יישור אורביטלי ה-π שלו עם שאר המולקולה נוצרת מערכת מצומדת, בעלת היכולת לבלוע פוטונים באורכי גל של אור נראה, ולכן נראית צבעונית. כאשר מקור האור העל סגול מסולק, המולקולה דועכת לאט למצב היסוד, קשרי הפחמן-חמצן מחודשים, פחמן הספירו חוזר להיברידיזצית sp3, והמולקולה חוזרת למצב חסר הצבע שלה. חומרים פוטוכרומיים נוטים להיות לא יציבים בצורתם הפתוחה, הצבעונית. זמן החיים שלהם מושפע לרעה מחשיפה לקרינה בתחום העל סגול, מכיוון שהצורה הפתוחה חשופה לדגרדציה על ידי חמצן ורדיקלים חופשיים. ניתן להאריך את זמן החיים שלהם על ידי הכללת המולקולות במטריצה פולימרית, הוספת חומר מייצב, או הצבת מחסום לחמצן וחומרים מזיקים אחרים. לצבעים הפוטוכרומיים יש בדרך כלל מראה של אבקה גבישית. כדי להשיג את שינוי הצבע יש להמיס אותם בממס, או לפזרם במצע מתאים. בדרך כלל ניתן לרכוש ארבעה צבעים פוטוכרומיים בסיסיים (מג'נטה, ציאן, צהוב ושחור) באופן מסחרי; ניתן להכין צבעים נוספים על ידי ערבוב, בשיטת CMYK. למרות זאת, קשה להשיג צבעים ספציפיים, מכיוון שהגוון המדויק תלוי בגורמים רבים, ביניהם עוצמת הקרינה העל סגולה, והטמפרטורה. שינוי הצבע הוא בדרך כלל בין צורת לאוקו (חסר צבע) ברמת היסוד, לצורה צבעונית לאחר חשיפה לקרינה. קצב השינוי תלוי בצבע. בחלק מהצורות הצבע הצהוב דורש את הזמן הארוך ביותר לדעיכה בחזרה למצב חסר צבע, ודורש חשיפה לאור נראה לביצוע דעיכה כזו. ניתן לקבל מעבר בין שני צבעים על ידי ערבוב הדיו הפוטוכרומי עם דיו קבוע, שקוף לאור על סגול. חומרים פוטוכרומיים בלתי הפיכים הם חומרים שעוברים שינוי צבע קבוע בעקבות חשיפה לאור על סגול. יש להם מספר שימושים, ביניהם - הערכת מידת החשיפה של פולימרים לאור על סגול, כחלק מתהליך ייצורם; מניעת כוויות שמש; ואמצעי אבטחה למסמכים, למניעת זיופם. חומרים אלה יכולים לשנות את צבעם משקוף לצבעוני, בין צבעים, או מצבעוני לשקוף. ניתן לייצרם במגוון רחב של רגישויות, בין שינוי מלא עקב שנייה של חשיפה, ועד שינוי שמתרחש במהלך חודש שלם של חשיפה לקרינה. מסמך אודות פוטוכרומיזם אורגני, מאת IUPAC פוטוכרומיזם, ב"ספר הזהב" של IUPAC
אקאגי (נושאת מטוסים)

אקאגי (ביפנית: 赤城; "טירה אדומה") הייתה נושאת מטוסים של הצי הקיסרי היפני שנטלה חלק במתקפה היפנית על פרל הארבור בהוואי. היא טובעה ב-5 ביוני 1942 לאחר התקפה של מטוסי הצי האמריקאי במהלך קרב מידוויי. אקאגי נבנתה במספנות קורה ביפן כמשחתת קרב כבדה, אך הושלמה כאחת משתי נושאות המטוסים הגדולות של יפן בחודש מרץ 1927. הספינה עברה בנייה מחדש בשנים 1938-1935, במהלכן נבנה סיפון המראה בגודל מלא משמאל לגשר הפיקוד. הספינה פעלה במימי סין במהלך השנים שלאחר מכן, והייתה ספינת הדגל של הצי הקיסרי היפני במתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941. האקאגי אף הובילה כוחות משימה נוספים באוקיינוס ההודי ודרום-מזרח אסיה, שטיבעו את נושאת המטוסים הבריטית הרמס, הסיגו את בעלות הברית מסומטרה וג'אווה ואף הגיעו לדרווין שבצפון אוסטרליה. ב-4 ביוני 1942 הובילה אקאגי את הצי היפני בקרב מידוויי ונפגעה צפונית לאיים אלו ממפציצים ששוגרו מנושאות המטוסים האמריקניות אנטרפרייז ויורקטאון. אש פרצה בספינה וניסיונות הצלתה עלו בתוהו. משחתות יפניות הטביעוה סופית בטורפדו למחרת. האקאגי הטבועה נמצאה באוקטובר 2019, במרחק של כ-2,090 ק"מ צפונית-מערבית לפרל הארבור, בעומק 5,490 מטר, על ידי אוניית המחקר הימי Petrel (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אקאגי בוויקישיתוף 'Humbling' wreckage of Japanese ships from battle of Midway found in Pacific. The Guardian. 21 Oct 2019. Wreck of Akagi Found. World War II Database. 21 Oct 2019. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
י"ח בטבת

י"ח בטבת הוא היום השמונה עשר בחודש הרביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השמונה עשר בחודש העשירי למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ח טבת היא ברוב השנים פרשת שמות. אבל אם בר המצוה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצוה היא פרשת ויחי. ה'תרע"ח – נוסד הוועד הזמני היהודי הראשון בארץ ישראל, מיד לאחר שהבריטים כבשו את הארץ ה'תש"ט – המעפילים שנשלחו לקפריסין מגיעים לישראל ה'תש"ל – מבצע תרנגול 53 – כוחות צה"ל משתלטים על תחנת מכ"ם מצרית ומביאים את המתקן לישראל ה'תשל"ג – מעל 10,000 הרוגים ברעידת אדמה שפוקדת את ניקרגואה ה'תשנ"ו – חוסיין מלך ירדן מגיע לביקור ראשון בתל אביב ה'תשס"א – 5,000 הרוגים ברעידת אדמה בעוצמה של 7.7 בסולם ריכטר באל סלוודור ה'תשס"ב – מבצע "תיבת נח": חיל הים תופס את אניית הנשק קארין איי ה'תרנ"ט – אליהו דובקין, ממנהיגיה של תנועת העבודה בארץ ישראל, חבר הנהלת הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, מחותמי מגילת העצמאות וממייסדי מוזיאון ישראל (נפטר ב-ה'תשל"ז) ה'תרס"ח – אברהם שטרן (יאיר), משורר, מהפכן, ומייסד ארגון המחתרת "לח"י" (נהרג בה'תש"ב) ה'תר"ץ – שמואל פלאטו-שרון, איש עסקים וחבר הכנסת ה'תרפ"ה – הרב שלמה קרליבך המכונה "הרבי המרקד" (נפטר בה'תשנ"ה). ה'תשי"ב – הרב יצחק יוסף, הרב הראשי הספרדי לישראל ה'תשי"ח – דב חנין, חבר הכנסת מטעם חד"ש ה'תשכ"ה – יוסי בבליקי, זמר ישראלי וסולן להקת פונץ' ה'תשל"א – ענבל פרלמוטר, מוזיקאית ישראלית (נפטרה ב-ה'תשנ"ז) ד'ר"ל – ראש הגולה בבבל, רב הונא מרי בר מר זוטרא, ומשרשיא בר פקוד, הוצאו להורג במצוות מלך פרס (איגרת רב שרירא גאון) ה'תר"א – רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב, האדמו"ר הראשון של חסידות דינוב, ומחבר "בני יששכר". (נולד בה'תקמ"ג) ה'תרכ"ו – רבי משה טברסקי, אבי חסידות קוריסטשוב ה'תש"י – הרב כלפון משה הכהן מחכמי יהדות תוניס ה'תשכ"ב – אוטו לוי, פרמקולוג יהודי-גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, מגלה האצטילכולין (נולד ב-ה'תרל"ג) ה'תשל"ג – הרב אברהם יהושע השל מההוגים החשובים של המחשבה היהודית הדתית של יהדות ארצות הברית במחצית השנייה של המאה ה-20. חוקר מחשבת ישראל ופילוסוף ה'תש"ם – דב יוסף, המושל הצבאי של ירושלים בזמן מלחמת העצמאות, שר וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נולד ב-ה'תרנ"ט) ה'תשפ"ג – הרב שמעון בעדני ראש כולל תורה וחיים בבני ברק, ונשיא מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס. י"ז בטבת – י"ט בטבת טבת
י"ט בטבת

י"ט בטבת הוא היום התשעה עשר בחודש הרביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשעה עשר בחודש העשירי למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ט טבת היא, ברוב השנים, פרשת שמות. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא או השג) פרשת בר המצוה היא פרשת וארא. ה'שפ"ב – 1 בינואר מוכרז כיום הראשון בשנה בלוח הגרגוריאני ה'תרמ"ח – מרווין סטון רושם פטנט על קשית השתיה ה'תרנ"ח – אמיל זולא מפרסם את "אני מאשים" בעניין פרשת דרייפוס ה'תרס"ב – נוסדה הקרן הקיימת לישראל ה'תרפ"ד – הוקמה תנועת הנוער בית"ר ה'תש"ב – מחנה ההשמדה הראשון הופעל בפולין ה'תשט"ו – חייל צה"ל, אורי אילן, מתאבד בשבי הסורי, כדי לא להסגיר סודות. עם החזרת גופתו נמצא עליה פתק בו הוא ניקב את המילים "לא בגדתי התאבדתי" ה'תשנ"ב – התפרקות ברית המועצות ה'תרנ"ט – הרב אלעזר מנחם מן שך. ראש ישיבת פוניבז', מייסד מפלגות ש"ס ודגל התורה ומנהיגה של הקהילה החרדית-ליטאית בישראל (נפטר בט"ז בחשוון ה'תשס"ב) ה'תרפ"ח – הרב ישראל דן טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ (נפטר ב-ה'תשס"ו) ה'תש"ו – הרב ישעיהו הרצל, רבה הראשי של נצרת עילית ה'תש"ל – לינוס טורבאלדס, מתכנת, יוצרה של מערכת ההפעלה לינוקס ה'תקע"ג – ר' אריה ליב הלר בעל "קצות החושן" ה'תקצ"ז – רבי יעקב בן רבי נפתלי צבי, האדמו"ר הראשון ממעליץ. (נולד ה'תקמ"ד) ה'תרצ"א – הרב משה סוקולובסקי, ראש ישיבה ליטאי, נודע על שם ספרו 'אמרי משה' ה'תרל"ב – הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בנו של החת"ם סופר ויורשו כרבה של פרשבורג וראש הישיבה בה, המוכר בכינויו ה"כתב סופר" על שם ספריו (נולד א' באדר א' שנת תקע"ה) ה'תרמ"ט – לורנס אוליפנט דיפלומט בריטי שהגה את התוכנית ליישוב יהודים בארץ ישראל ה'תש"ח – חנן זלינגר, מפקד פלוגת חי"ש, נהרג בפשיטה על הכפר בלד א-שייח' (נולד בתרפ"א) ה'תשט"ו – אורי אילן, חייל צה"ל שהתאבד בכלא הסורי על מנת לא להסגיר סודות (נולד ב-ה'תרצ"ה) ה'תשי"ח – חונה שלביץ', עיתונאי יהודי-ליטאי בכיר (נולד ב-ה'תרע"ה) ה'תשס"ה – אלישבע גרינבאום, משוררת ומחזאית (נולדה ב-ה'תשכ"ה) ה'תשע"ג – רבי אברהם יעקב פרידמן (השלישי), האדמו"ר מסדיגורה (נולד ה'תרפ"ח) ה'תשע"ד – רבי מנדל מאיר מורגנשטרן האדמו"ר מסוקלוב קוצק (נולד ה'תרפ"א) י"ח בטבת – כ' בטבת טבת
שארל דה גול (נושאת מטוסים)

נושאת המטוסים שארל דה גול היא נושאת המטוסים היחידה אשר מופעלת כיום בצי הצרפתי. והיא קרויה על שמו של נשיא צרפת לשעבר הגנרל שארל דה גול. קדמו לה תשע נושאות מטוסים קטנות יותר, והיא הראשונה אשר מופעלת על ידי כור גרעיני מבין נושאות המטוסים הצרפתיות, וכמו כן הראשונה המופעלת על ידי כור גרעיני מחוץ לצי ארצות הברית. בנושאת המטוסים מוצבים מטוסי דאסו ראפאל M ו-E-2 הוקאיי, והיא מצוידת במערכות אלקטרוניות משוכללות ובטילי אסטר. הנושאת נחשבת לספינת הדגל של הצי הצרפתי, והשנייה בגודלה באירופה אחרי אדמירל קוזנצוב וככל הנראה החזקה ביותר. שמה של נושאת המטוסים כפי שקבע פרנסואה מיטראן, נשיא צרפת דאז, היה רישלייה, על שם הקרדינל רישלייה, אך ז'אק שיראק, שהיה ראש הממשלה החליף את השם לשארל דה גול. בניית נושאת המטוסים הושלמה בשנת 1994. עלותה מוערכת ב-3 מיליארד אירו. היא נמצאת בשירות מאז 2001. ב-21 בנובמבר 2001, צרפת החליטה לשלוח את שארל דה גול לאוקיינוס ההודי, במטרה לתמוך במבצע האמריקאי נגד אפגניסטן. כוח המשימה, שכלל את נושאת המטוסים, שלוש פריגטות ומכלית, הפליג ב-1 בדצמבר 2001. לאחר פיגועי נובמבר 2015 בפריז החליטה צרפת לשלוח את נושאת המטוסים יחד עם כוחות נוספים במסגרת מבצע נחישות טבועה. החשד לכך שהתרחשה התפרצות של נגיף הקורונה בעת מגפת הקורונה על סיפונה של "שארל דה גול" דווח לראשונה על ידי הצבא הצרפתי ב-8 באפריל 2020, וזאת לאחר שעשרות אנשי צוות החלו לחוות סימפטומים המאופיינים לתחלואה של וירוס הקורונה. בשל כך החליטו בצבא לקצר את משימתה של נושאת המטוסים הגרעינית בכשבועיים, ולהשיב אותה ממשימתה בסמוך לחופי המזרח התיכון, לנמל הצרפתי בעיר טולון. הצבא הצרפתי הכריז ב-16 באפריל 2020 על פתיחתה של חקירה בדבר פרשיית ההידבקות ההמונית בנגיף קורונה על נושאת המטוסים "שארל דה גול". ההתפרצות הזו הדביקה 668 מאנשי הצוות (מתוך 1,767 אנשי הצוות) על נושאת המטוסים "שארל דה גול", כש-20 מלחים המשרתים על הספינה עדיין מאושפזים בבתי החולים ומלח אחד נמצא בטיפול נמרץ. אתר האינטרנט הרשמי של שארל דה גול שי לוי, ‏עוצמה ימית: הצצה לנושאת המטוסים הצרפתית שמפציצה את דאע"ש, באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2016 שי לוי, ‏ערים מבוצרות בלב ים: נושאות המטוסים הגדולות בעולם, באתר ‏מאקו‏, 1 במאי 2012 המבצע נגד דאעש מתרחב: נושאת המטוסים הצרפתית נכנסה לפעולה, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2015 נגיף קורונה כמה מקרים חשודים על נושאת המטוסים הצרפתית "שארל דה גול" france24.com/fr/20200408-coronavirus-plusieurs-cas-suspects-à-bord-du-porte-avions-français-charles-de-gaulle "מאות חולים על נושאת מטוסים צרפתית" ישראל היום, סופי פישמן, 16 באפריל 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החותמים על חוקת ארצות הברית

החותמים על חוקת ארצות הברית היו 39 צירים, נציגיהן של תריסר מדינות מתוך 13 המדינות שהרכיבו באותה עת את ארצות הברית. המקום: ועידת פילדלפיה בעיר הנושאת את אותו השם בפנסילבניה. המועד: 17 בספטמבר 1787, יומה האחרון של ועידת החוקה. הראשון שחתם היה ג'ורג' וושינגטון, נציג מדינת וירג'יניה, ולאחר תקופה קצרה נשיאה הראשון של ארצות הברית. אחריו, בזה אחר זה, הוסיפו את חתימותיהם על המסמך המפורסם שלושים ושמונה פוליטיקאים בכירים נוספים. נציגים מ-12 מדינות חתומים על החוקה. רוד איילנד, המדינה הנותרת, סירבה לשלוח נציג לוועידה. שורה של פוליטיקאים בכירים מיאנו להגיע. תומאס ג'פרסון וג'ון אדמס שירתו כדיפלומטים מעבר לים. סמואל אדמס, תומאס פיין ופטריק הנרי מצאו את שיטת הממשל הנוכחית מתקבלת על הדעת ולכן סירבו להגיע למעמד. בנוסף ל-39 הצירים, גם מזכיר הוועידה, ויליאם ג'קסון, חתם על החוקה; לא כנציג של מדינה זו או אחרת, אלא כעד מטעם הממשל שבא להעיד בשבועה על תקינותן של החתימות. האבות המייסדים של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא החותמים על חוקת ארצות הברית בוויקישיתוף הטקסט המלא של חוקת ארצות הברית.
חברות הכי טובות

חברות הכי טובות הוא מחזה מאת ענת גוב. המחזה מציג את חוויות ההתבגרות לאחר הקמתה של מדינת ישראל מנקודת מבטן של שלוש נערות בתיכון: ללי, סופי ותרצה, ומשלב חוויות התבגרות וערכים בהשתקפות מרכז חייהן. בשנת 2001 המחזה יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. המחזה שימש גם כבסיס לסדרת טלוויזיה. בנובמבר 2006 חברת "HOT" עיבדה את המחזה לסדרת דרמה בת שלושה חלקים. 1. תיאטרון הקאמרי, 28 בינואר 1999 במאית: עדנה מזי"א שחקניות: סופי - ענת וקסמן, תרצה - קרן מור, ללי - שרה פון שוורצה, סופי הצעירה - מיטל דוהן, תרצה הצעירה - ליאת גליק, ללי הצעירה - מיכל דביר 2. תיאטרון הספרייה, 10 באוקטובר 2009 במאית: אתי רזניק הפקה: תפאורה - זאב לוי, תלבושות - קארין דוד, תאורה - הדס לוז, הדרכה קולית - דפנה מרסר–הדרי שחקניות: סופי - נועה גולדברג, תרצה - קטיה זימבריס, ללי - סנדרה שונוולד זילברמן, סופי הצעירה - נעה גורן, תרצה הצעירה - ריקי מרקוביץ / אביגיל ערמון, ללי הצעירה - נטע לי סוקר 3. קופרודוקציה בין התיאטרון הקאמרי לתיאטרון בית ליסין, 16 במרץ 2013 במאי: גלעד קמחי הפקה: עיצוב תפאורה - ערן עצמון, עיצוב תלבושות - מוני מדניק, עריכה מוזיקלית - אמיר לקנר, עיצוב תאורה - אורי מורג שחקניות: סופי - מיה דגן / רמה מסינגר, תרצה - יעל לבנטל / קרן מרום, ללי - שרית וינו אלעד / הדס קלדרון / אולה שור סלקטר, סופי הצעירה - שמרית לוסטיג / יעל רוחקינד, תרצה הצעירה - דינה סנדרסון / דקלה הדר, ללי הצעירה - כנרת לימוני / טל בלנקשטיין דף ההצגה(הקישור אינו פעיל) באתר תיאטרון הקאמרי תקציר מתוך ההצגה "חברות הכי טובות", סרטון באתר יוטיוב נועה רוזין‏, מיה דגן על ענת גוב: "היא כתבה בלי חארטות", באתר וואלה, 5 במרץ 2013 מערכת גיא פינס, המחזה "החברות הכי טובות" חוזר לבמה בעיבוד מחודש, באתר nana10‏, 6 במרץ 2013 יעקב בר-און, החברות הכי טובות חוזרות, באתר "הבמה", 6 במרץ 2013 מיכאל הנדלזלץ, "חברות הכי טובות", בנעורים ובגיל ארבעים, באתר הארץ, 29 באפריל 2013 חיים נוי, ביקורת: "החברות הכי טובות" מאת ענת גוב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 באפריל 2013 רון שוורץ, ‏הנוסחה ממשיכה לנצח, באתר גלובס, 2 במאי 2013 טל לוין, "חברות הכי טובות": הכל נפתח, והדמעות שקולות לצחוק, באתר הארץ, 3 במאי 2013 מאיה נחום שחל, הצגה: "חברות הכי טובות", בית ליסין והקאמרי, באתר כלכליסט, 5 במאי 2013 רן בוקר, הקאסט ביקש שלא להופיע באריאל - בקאמרי סירבו, באתר ynet, 17 בדצמבר 2013 טל לוין, ההצגה הטובה של השנה: החברות הכי טובות, באתר הארץ, 6 בינואר 2014 "חברות הכי טובות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חברות הכי טובות", באתר אידיבי "חברות הכי טובות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מירב קריסטל, החברות הכי טובות, בערך, באתר ynet, 5 בדצמבר 2006 עכבר העיר, חברות הכי טובות - דרמה בשלושה חלקים המבוססת על ההצגה המצליחה, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2006 עכבר העיר, חברות הכי טובות - תיאטרון הספרייה, באתר הארץ שיר חכם, "חברות הכי טובות" יעלה מחדש, באתר הארץ, 8 בינואר 2013
צימקאו

צימקאו הוא תחליף שוקולד המכיל אחוזים נמוכים מאוד של קקאו ואחוזים גבוהים של סוכר. בניגוד לשוקולד רגיל המכיל חמאת קקאו, הצימקאו מכיל שומן צמחי מוקשה או שומן צמחי מוקשה חלקית ואבקת קקאו (ומכאן שמו), ולכן הוא נחשב תחליף זול יותר המשמש בעיקר לקישוטים דמויי שוקולד, בישול ואפייה זולים (לרוב בשימושים מסחריים, כגון הקרמבו). צימקאו אינו נקרא שוקולד כיוון שאינו מכיל חמאת קקאו. קישוטים שונים בתבניות מעוצבות כמו אותיות, כתרים, מספרים, דמויות שונות וכו’. שימוש בצימקאו כחומר מבודד בין גנאש שוקולד או קצפת לדפי סוכר. היום יש סוגים שונים ובצבעים רבים: מטבעות: אולי הצורה הנוחה ביותר לעבודה עם צימקאו היא במטבעות. אפשר להכניס אותם לשקית זילוף ולהמס אותם בקלות רבה. חפיסת שוקולד: היום אפשר למצוא גם חפיסת שוקולד של צימקאו. יש צורך לשבור לקוביות לפני תחילת העבודה איתה. אפשר היום למצוא בחנויות אפייה מתמחות צימקאו פרווה שמתאים לכל סוגי האפייה, וצימקאו חלבי שמכיל כמות מסוימת של אבקת חלב. הצימקאו החלבי מעט יותר טעים מצימקאו פרווה ומתקרב לטעמו של השוקולד הרגיל. נוסף על כל אלה, את הצימקאו אפשר למצוא בשלל צבעים כמו: צימקאו לבן, צימקאו חום, צימקאו ורוד, צימקאו כחול, צימקאו ירוק, צימקאו צהוב ועוד. אז מה זה צימקאו? מאתר אפיתי צימקאו.. מה זה צימקאו ואיך עובדים איתו? מאתר לצ'ה צימקאו: מה זה צימקאו ומה כדאי לדעת עליו | Pinookim, באתר פינוקים, ‏2022-12-26 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליק (סרט)

קליק (באנגלית: Click) הוא סרט קומי-דרמטי ופנטזיה בבימויו של פרנק קורצ'י. הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-23 ביוני 2006, ובישראל ב-3 באוגוסט 2006. צילומי הסרט נערכו בשנת 2005 בלואיזיאנה וניו יורק. מייקל ניומן (אדם סנדלר), נשוי לדונה (קייט בקינסייל) ואב לשני ילדים. הוריו הם טד וטרודי ניומן. ניומן עובד לפרנסתו כאדריכל, ומשקיע שעות רבות בעבודתו בתקווה שיפוצה על ידי הבוס שלו (דייוויד הסלהוף). אחרי יום עבודה מתיש, הוא מתיישב על הספה ומפעיל שלטים של דברים שונים, בניסיונו להפעיל את הטלוויזיה. אחרי שלא מוצא אותו - הוא מתייאש ומחליט לקנות שלט אוניברסלי שישלוט על כל המכשירים האלקטרוניים בביתו. ניומן נוהג ברכבו אל החנות "בסט ביי" וכשמגלה שהיא סגורה - ממשיך אל החנות "בד באת' & ביונד" (Bed Bath & Beyond) שם פוגש את מורטי (כריסטופר ווקן) - ממציא משונה הלוקח את ניומן אל ה"דרך שמעבר" למחסן ונותן לו שלט אוניברסלי, שניומן מאמין שהוא שלט רגיל. מורטי הזהיר את מייקל ש"לא ניתן לחזור אחורה". בהמשך, מגלה מייקל שהשלט שנתן לו מורטי הוא שלט ששולט על החיים של מייקל. על ידי "מהר קדימה" הוא יכול לדלג על רגעים מחייו, על ידי "השתקה" הוא משתיק את הצלילים, ועל ידי "השהה" הוא משהה את הסביבה שלו. השלט, שנראה ככלי מצוין לשליטה על החיים, ולפינוי זמן, מסתבר בהמשך ככלי רע, ששולט על חייו של מייקל ומריץ אותם לסוף חייו, בכמה דקות, כשבמהלך הסרט, עוצרים בנקודות חשובות בעתידו של מייקל. הוא מגלה שפיספס את מותו של אביו, גדילתם של ילדיו, מחלות קשות שעבר ועוד. מייקל מגלה כי מורטי הוא מלאך המוות. לאחר מותו שלו, הוא מתעורר, צעיר, על מיטה בחנות בה קנה את השלט, ומסיק, כי הכל היה חלום. הוא קיבל שיעור חשוב על חייו בעקבות החלום, ונוסע לבית הוריו על מנת לומר להם שהוא אוהב אותם. כאשר הוא חוזר הביתה, הוא אומר אותו הדבר למשפחתו. אז מבחין בשלט על השידה, עם פתק מצורף ממורטי: "כפי שכבר אמרתי לך, לבחורים טובים מגיע שיקרה משהו טוב. ואני בטוח שתעשה את הדבר הנכון הפעם". מייקל מבין כי כל ההתרחשות לא הייתה חלום, אלא שמורטי החזיר את חייו אחורנית והוא נותן לו הזדמנות שנייה. הוא מנסה לזרוק את השלט לפח האשפה והפעם מצליח (בניגוד לפעם הקודמת בה ניסה להיפטר מן השלט ונכשל). מייקל ניומן - אדם סנדלר דונה ניומן, אשתו של מייקל - קייט בקינסייל טד ניומן, אביו של מייקל - הנרי וינקלר טרודי ניומן, אמו של מייקל - ג'ולי קאוונר מר אממר, הבוס - דייוויד הסלהוף מורטי - כריסטופר ווקן ביל - שון אסטין קווין או'דויל - קמרון מונאהן בן ניומן (כנער) - ג'ונה היל בן ניומן (גיל 22–30) - ג'ייק הופמן הנסיך חביבו - רוב שניידר הופעות-קמע ג'יימס ארל ג'ונס - קריין טרי קרוז דולורס או'ריורדן ולהקת הקרנבריז אתר האינטרנט הרשמי של קליק "קליק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קליק", באתר נטפליקס "קליק", באתר AllMovie (באנגלית) "קליק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קליק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קליק", באתר Metacritic (באנגלית) "קליק", באתר אידיבי "קליק", באתר HBO Max (באנגלית) "קליק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרטים על הסרט באתר "סינרמה" פרטים על הסרט באתר "שיפט" מגן דוד על המצבה, מזוזה בדלת הכניסה, ורק משפחתו משתמשת בסלנג יידישאי
רנטה לינגור

רנטה לינגור (בגרמנית: Renate Lingor; נולדה ב-11 באוקטובר 1975 בקארלסרוהה) היא כדורגלנית עבר גרמנית. לינגור החלה את הקריירה שלה ב-1981 בקבוצת "SV בלנקנלוץ'", וב-1983 היא הצטרפה לקבוצת הנערות של קרלסרוהה. בגיל 14, היא התחילה את הקריירה המקצוענית שלה כאשר החלה לשחק ב-"SC קלינגה סקאץ'" מהבונדסליגה לנשים. אחרי מספר הצעות מקבוצות פאר גרמניות, היא עברה ב-1997 לפרנקפורט, ושם זכתה להכרה בינלאומית רחבה. לפני שערכה לינגור את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה ב-1995, היא שיחקה 19 משחקים בנבחרת גרמניה עד גיל 20. לינגור היא אחת משחקניות המפתח בנבחרת גרמניה, והיא זכתה עימה בגביע העולם שנערך ב-2003. מועדון כדורגל פרנקפורט ליגת האלופות לנשים: 2002, 2006 אליפות גרמניה: 1999, 2001, 2002, 2003, 2005 הגביע הגרמני: 1999, 2000, 2001, 2002, 2003 נבחרת גרמניה אליפות העולם: 2003, 2007 אליפות אירופה: 2001, 2005 מדליית ארד אולימפית: 2000, 2004 מדיה וקבצים בנושא רנטה לינגור בוויקישיתוף רנטה לינגור, באתר Soccerdonna (בגרמנית) רנטה לינגור, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רנטה לינגור, באתר Soccerway רנטה לינגור, באתר WorldFootball.net רנטה לינגור, באתר FootballDatabase.eu
Twisted Transistor

Twisted Transistor הוא הסינגל הפותח את האלבום See You on the Other Side של להקת הנו מטאל האמריקאית קורן. הסינגל יצא ב-21 בנובמבר 2005. כיום השיר נחשב לאחד הלהיטים של קורן. הוא הגיע למקום ה-64 במצעד ה"מיינסטרים רוק" של מגזין הבילבורד. הוא גם אחד מתוך שלושת השירים המזוהים ביותר של קורן, יחד עם Did My Time ו-Freak On A Leash. השיר הוא השיר הראשון שבוצע ללא הגיטריסט הוותיק בראין וולץ', שבמקומו מנגן ג'יימס שייפר. בקליפ הווידאו של השיר מתארחים ראפרים מפורסמים: סנופ דוג, ליל ג'ון, אקזיביט ודייוויד באנר. בין היתר, ארגון ההיאבקות WWE השתמש בשיר הזה כשיר הרשמי של האירוע טאבו טיוסדיי 2005 .[דרוש מקור] מידע על הסינגל "Twisted Transistor" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Twisted Transistor" באתר Discogs סרטון השיר "Twisted Transistor" באתר יוטיוב "Polish Singles Chart |". אורכב מ-המקור ב-2019-10-31. נבדק ב-2020-04-02. Zywietz, Tobias. "Chart Log UK: Alex K - Kyuss". Zobbel. נבדק ב-2011-04-11. השיר ב בילבורד הוט 100 השיר במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד השיר במצעד, מתוך אתר בילבורד
ירחי כלה

ירחי כלה הוא שמו של מעמד מתקופת האמוראים והגאונים, כינוס גדול של תלמידים פעמיים בשנה, בחודשי אדר ואלול, כדי לעסוק בלימוד מסכתות אשר נקבעו מראש. מוסד זה נקבע על ידי רב בסורא, ואילו בנהרדעא פעל מוסד חלופי ושמו "שבתא דריגלא". מטרת ירחי כלה הייתה לאפשר גם לאנשים אשר עובדים בכל ימות השנה, ללמוד בישיבה ולהעמיק את ידיעותיהם בהלכה ובאגדה בחודשי אדר ואלול, בהם לא הייתה עבודה חקלאית רבה, כמו האוניברסיטה העממית של ימינו. בראש כל התכנסות עמד "ראש כלה". שניים המוזכרים ככאלה הם: רב נחמן בר יצחק ורב הונא בריה דרב יהושע. שמו של המפעל הלימודי מתבסס על המשלת התורה לכלה, ובחודשי הלימוד כולם באים לשמוע הדרשה כבאים לראות בחופת חתן וכלה. בארץ ובקהילות יהודיות ברחבי העולם, נהוג לשחזר את המעמד, בו מתכנסים אנשים הטרודים לפרנסתם בכל ימות השנה ובאים לתקופת לימוד מרוכזת, הנערכת בדרך כלל בתקופת "בין הזמנים" שלאחר ט' באב. בשנת ה'תשי"ב חידש הרב יוסף שלמה כהנמן את מסורת ירחי כלה בישיבת פוניבז' בבני ברק. בראשות ישיבת ירחי כלה העמיד את מקורבו הרב אברהם צבי לייכטמן, שניהל את המוסד במשך עשרות שנים. לאחר כשישים שנים, בשנת תשע"ד, הפסיק את קיום המנהג הרב אליעזר כהנמן, נכדו של המייסד. משנת ה'תשל"ד מתקיים מעמד ירחי כלה של חסידות חב"ד לזכרו של הרב לוי יצחק שניאורסון בשטחו של מחנה גן ישראל בניו יורק, בראשות הרב אברהם שם טוב, בהשתתפות רבנים וראשי ישיבות מרחבי תבל. מאז שנת ה'תשס"ו מקיימים חסידי חב"ד בישראל מעמד ירחי כלה בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד בו נוטלים חלק גם רבנים מחוץ לחסידות. בי"ג אדר ה'תש"א (1941) ייסד ברל כצנלסון "ירח כלה" – סמינר המיועד לאוכלוסיית הפועלים, בהשתתפות 138 איש מכל חלקי הארץ, רובם מן ההתיישבות העובדת. מושב הירח התקיים בבית המכון החקלאי של האוניברסיטה העברית ברחובות. הפעילות התנהלה בחוגים, ששלושת העיקריים שבהם עסקו בענייני ההסתדרות, בספרות עברית ובתרבות (עסק בשאלות חגי ישראל). חוגים נוספים עסקו בהיסטוריה יהודית, סוציאליזם ומדיניות. זמן אלול "שבתא דריגלא" (בערך שמואל (אמורא)) בר בי רב דחד יומא ירחי כלה ישיבת פוניבז, הרב כהנמן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 14:52) פוניבז: ראש הישיבה הגרא"מ שך זצ"ל בפתיחת ישיבת ירחי כלה תש"נ, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 44:07) כינוס ירחי כלה בכפר חב"ד תשע"ו, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:57:57) תורת הדור השביעי ירחי כלה בכפר חב"ד תשע"ז, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:04:15) ד"ר יהושע הורוביץ, ‏הישיבה בתקופת הגאונים, באתר "דעת", מחניים, סיוון ה'תשכ"ג (1963) יעל צור, מתיה קם, ירחי כלה, כינוסים גדולים של חכמים בישיבות בבבל שהתקיימו פעמיים בשנה באדר ובאלול, באתר תרבות.il מעמד ירחי כלה עולמי של חב"ד תש"פ, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 11:54:58) רבינו שלמה בן היתום, פירוש מסכת משקין, (מועד קטן) דף טז עמוד ב, ברלין, תר"ע, באתר היברובוקס. חנוך אלבק דן לעומק בכל המקורות העתיקים המפרשים את המילה ומביא פירוש למילה כלה גם מלשון כל או כלל, על שם כולם הבאים לשמוע את כל התורה. מבוא לתורה שבעל פה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 5 נספח א, עמודים 100-101. אלי כהן, לראשונה מזה 60 שנה: 'ירחי כלה' - בחדר האוכל, באתר בחדרי חרדים, 03.08.2012 בית יעקב - 154-155 / ירחון לעניני חינוך ספרות ומחשבה / תשל"ג - אוצר החכמה, באתר www.otzar.org גדולי התורה במקום אחד: 'ירחי כלה' בקריית גן ישראל אתר שטורעם, אב תשע"ה אניטה שפירא, ברל, חלק ב, עמ' 631–632, 635–636.