laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משאל העם על חוקת איטליה (2016)

משאל עם על שינוי חוקת איטליה (באיטלקית: Referendum costituzionale) התקיים ב-4 בדצמבר 2016, ואזרחי איטליה התבקשו לאשר או לדחות הצעת רפורמה בחוקת איטליה, (אנ') אותה הוביל ראש ממשלת איטליה דאז, מתאו רנצי. הרפורמה עסקה בשינוי יחסי הכוחות בין הסנאט ובית הנבחרים בפרלמנט האיטלקי, צמצום מספר חברי הפרלמנט, ביטול "המועצה הלאומית לכלכלה באיטליה" (CNEL), הורדת כוח הרשויות המקומיות באיטליה ומספר שאלות נוספות. לאחר שנחל תבוסה במשאל העם הודיע רנצי על התפטרותו מתפקידו. מדיה וקבצים בנושא משאל העם על חוקת איטליה בוויקישיתוף http://elezioni.interno.it/referendum/scrutini/20161204/FX01000.htm רויטרס, יום ראשון הגורלי: רגע הברקזיט של איטליה וראש ממשלתה, באתר ynet, 1 בדצמבר 2016. רויטרס, ר"מ איטליה בקריאה אחרונה לפני משאל העם: "למען הילדים שלנו", באתר ynet, 3 בדצמבר 2016. אנשיל פפר, הפופוליסטים יוצאים לקרב נגד הכוכב של הפוליטיקה האיטלקית, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2016 עוזי בלומר, האיטלקים הולכים לקלפיות: כל מה שצריך לדעת על משאל העם, באתר כלכליסט, 2 בדצמבר 2016 אלי לאון, דרמה באירופה: האיטלקים הצביעו "לא", ראש הממשלה רנצי התפטר, באתר ישראל היום, 5 בדצמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא בחירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חופי ירדן

"חוֹפֵי יַרְדֵּן" הוא אחת מארבע הטיוטות שכתבה רחל המשוררת. סגנון השיר ותוכנו תואמים את תקופת שהותה בדגניה. מלבד הנוסחה הרשמית, קיימת לשיר גם נוסחה משנית. השיר בנוי משלושה בתים ומחורז בחריזה חובקת. בשירה זה מחפשת רחל המשוררת את האושר מתוך העצב. את חופי הירדן היא מוצאת כ"סוכת שלום". כינוי שבמקורו נאמר על יום המנוחה, השבת, ואת עצמה היא רואה כ"סירה שבורה", כשחופי ירדן משמשים לה למעגן ומקום מנוחה. חופי ירדן שבשיר מזוהים עם תקופת שהותה בדגניה, מקום שאליו התקשרה מאוד. אצל רחל, הבדידות שמאפיינת לדבריה את חופי ירדן דווקא נחשבת כברכה. הדממה משתלבת מבחינתה באור זוהר המשרה שלווה ואושר ילדותיים. רחל רואה במנוחה זו מתנה, ומאחלת לעצמה להתמיד בכך. מעבר לכך, היא אף תמהה על אחרים, אלו המתרוצצים וזקוקים למנוחה, וקוראת להם לבוא אל "סוכת השלום" שלה. בין היתר, השיר מאופיין גם במשלב לשוני מהגדה של פסח, במילים "כָּל דִכְפִין - יֵיתֵי וְיֵיכֹל". להקת האחים והאחיות ביצעה את שירת היצירה (בנוסחה השונה מנוסחת המקור) בלחנו של גידי קורן רחל המשוררת, חופי ירדן, באתר פרויקט בן-יהודה חופי ירדן - האחים והאחיות, סרטון באתר יוטיוב מילות השיר "חופי ירדן", באתר שירונט (בגרסה שונה) בנוסח תפילת ערבית של שבת, בברכת השכיבנו של שבת.
בפה גרילו

ג'וזפה פיירו "בפה" גרילו (באיטלקית: Giuseppe Piero "Beppe" Grillo; נולד ב-21 ביולי 1948 בג'נובה, איטליה) הוא פוליטיקאי, קומיקאי, שחקן ובלוגר איטלקי. מעורב בפוליטיקה האיטלקית מאז 2009, כמקימה של המפלגה הפוליטית תנועת חמשת הכוכבים, בעלת האידאולוגיה האנטי-ממסדית. בצעירותו החל ללמוד חשבונאות, אך לא סיים את לימודיו באוניברסיטה. גרילו תומך בדמוקרטיה ישירה. בבחירות הכלליות ב-2013 המפלגה זכתה ב-25.5% מקולות הבוחרים, אך קיבלה רק 109 נציגים מתוך 630 בפרלמנט (17.3%) בגלל שיטת הבחירות. בעקבות בחירות אלו היא הפכה לסיעה השלישית בגודלה בפרלמנט. בשנת 2014 הכריז גרילו כי הוא מתכוון לגייס 4 מיליון חתימות כדי ליזום משאל עם על יציאתה של איטליה מהאיחוד האירופי. בשנת 2017 סיים את דרכו כיו"ר מפלגתו, והוחלף על ידי לואיג'י די מאיו. עם זאת, גרילו המשיך להיות חבר המפלגה. ב-1980 נמצא גרילו אשם בתאונת דרכים בה מצאו את מותם שלושה נוסעים. ישנה ביקורת על גרילו בגלל סגנון חייו. בבעלותו יאכטה ומכונית ספורט פרארי. יריביו הפוליטיים מאשימים אותו בדמגוגיה ובפופוליזם. בעברו השתתף גרילו בשלושה סרטים. בשנת 2008 הפיק עליו ערוץ אל-ג'זירה באנגלית סרט דוקומנטרי. מדיה וקבצים בנושא בפה גרילו בוויקישיתוף בפה גרילו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בפה גרילו, ברשת החברתית אינסטגרם בפה גרילו, סרטונים בערוץ היוטיוב בפה גרילו, הבלוג הרשמי בפה גרילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בפה גרילו, באתר AllMovie (באנגלית) בפה גרילו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בפה גרילו, באתר MusicBrainz (באנגלית) בפה גרילו, באתר Discogs (באנגלית) בפה גרילו, באתר Songkick (באנגלית) בפה גרילו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסף יחזקאלי, ‏הקומיקאי שכבש את איטליה: כך סחף בפה גרילו את ההמונים, באתר ‏מאקו‏, 2 במרץ 2013 תוצאות הבחירות באיטליה: כאוס כלכלי וסכנה לתוכניות הצנע באירופה, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2013 הארץ, בפה גרילו: לא אחבור לממשלת שמאל, באתר הארץ, 27 בפברואר 2013 אשר שכטר, במקום בפה גרילו קיבלנו את יאיר לפיד, באתר TheMarker‏, 26 בפברואר 2013
מרדן פאלאס

מרדן פאלאס (בטורקית: Mardan Palace; בתרגום חופשי: "ארמון מרדן") הוא מלון יוקרתי הממוקם במחוז לארה שבאנטליה טורקיה, בבעלותו של איש העסקים היהודי-אזרי טלמן איסמאילוב. המלון הוגדר בתור אתר הנופש היוקרתי ביותר באירופה ולרחבי הים התיכון. המלון נפתח לקהל ב-23 במאי 2009 ובאירוע הפתיחה נכחו מריה קארי, קנדל ג'נר, שרון סטון, ריצ'רד גיר, מוניקה בלוצ'י, פריס הילטון, סיל, טום ג'ונס ונשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב. מועדון הכדורגל שחטאר דונצק האוקראיני היה אורח הכבוד של המלון בשנת 2011 ובשנת 2012 אורח הכבוד היה המועדון סטיאווה בוקרשט. שתי הקבוצות התאמנו באנטליה תחת חסותו המלאה של טלמן איסמאילוב. עלות בנייתו של מרדן פאלאס מוערכת ב-1.4 מיליארד דולר. במלון נמצא אקווריום הדגים הגדול ביותר ברחבי הים התיכון ובו מעל ל-2,400 דגים. המלון מכיל 560 חדרים, 1,100 מטרים רבועים של שטחי ספא וחוף פרטי מלאכותי משלו המורכב מ-9,000 טונות של חול שייובא ממצרים. בין חומרי הבנייה של המלון נכללו 10,000 מטרים רבועים של זהב, 500,000 קריסטלים ו-23,000 מטרים רבועים של שיש איטלקי. המלון נמכר לחברה טורקית בסוף שנת 2015 בעבור 124 מיליון דולרים בלבד. המלון מתפאר בבריכת שחייה בגודל של 5 אקרים אשר במרכזו ניצבת מסעדה של מאכלי ים. מסעדה זו מוקפת בארבעה אקווריומים ובהם מעל ל-3,000 מינים שונים של דגים. מדיה וקבצים בנושא מרדן פאלאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרדן פאלאס
ספורצה

ספורצה (Sforza) הוא שם משפחה שמקורו באיטלקית ומשמעותו כוח. האם התכוונתם ל... בית ספורצה – בית אצולה איטלקי בונה ספורצה – בת למשפחת ספורצה ומלכת פולין ג'אן גלאצו ספורצה – הדוכס השישי של מילאנו לודוביקו ספורצה – דוכס מילאנו, בנו של פרנצ'סקו ספורצה פרנצ'סקו ספורצה – מייסד בית ספורצה פרנצ'סקו ספורצה השני – הדוכס האחרון של מילאנו צ'יריאקו ספורצה – כדורגלן שווייצרי
למינה גרעינית

הלמינה היא רשתות סבוכות של חלבונים המחזיקות ומייצבות את המעטפת, אשר מהוות חלק מסיבי הביניים של התא. הלמינה היא רשת בתוך הגרעין של רוב התאים. היא מורכבת מסיבי ביניים וקרום חלבונים הקשורים. מלבד מתן תמיכה מכנית, הלמינה הגרעינית מסדירה תהליכים חשובים בתא כגון שכפול ה-DNA ואת חלוקת התא. בנוסף, היא משתתפת בארגון הכרומטין  וזה מנחה את קומפלקס הנקבובית הגרעינית המוטבע על גרעיני המעטפה. הלמינה הגרעינית מזוהה עם הפן הפנימי הכפול של המעטפת הדו-שכבתית של הגרעין ואילו הפן החיצוני רציף עם רשתית תוך-פלזמית. הלמינה הגרעינית דומה למבנה המטריקס בגרעין, אבל האחרון משתרעת לאורך נוקלאופלזמה. בגנום החולייתנים, הלמינה הגרעינית מקודדת על ידי שלושה גנים. על ידי שחבור חליפי, לפחות שבעה פוליפפטידים שונים (גרסאות אחוי) מתקבלים, לחלקן ספציפית תפקיד חשוב בתא זרע בשלב הארגון מחדש של הכרומטין במהלך המיוזה. לא לכל היצורים יש את אותו מספר של גנים קידוד ללמינה; לדרוזופילה למשל רק 2 גנים, ואילו לCaenorhabditis elegans יש רק אחד. תת היחידה של הסיב היא מונומר, חלבון ארוך בעל שני ראשים (מונומר = גן אחד), לא פעיל. שני מונומרים מתלפפים זה בזה ויוצרים דימר. שני דימרים מתלפפים אלו באלו ויוצרים טטרהמר. וכך הלאה. כלומר, מסיב דק נוצר סיב חזק ועבה המשמש לחיזוק.  רק כאשר הוא מתעבה והופך לסיב בעל מבנה חיזוקי הוא הופך לפעיל. הלמינה הגרעינית מורכבת על ידי אינטראקציות של שני פוליפפטידים למין שבו אזורי סליל-α מלופפים זה סביב זה כדי ליצור מבנה מפותל α דו סלילי קוליד קויל, ואחריו עמותת ראש אל הזנב של הדימרים המרובים. הפולימר הליניארי המוארך מתארך רוחבית על ידי קשרים צדדיים של פולימרים, וכתוצאה מכך מבנה דו-ממדי שבבסיס מעטפת הגרעין. לצד מתן תמיכה מכנית בגרעין, הלמינה הגרעינית ממלא תפקיד חיוני בארגון הכרומטין, מחזור התא, שכפול הדנ"א, תיקון DNA, התמיינות תאי אפופטוזה. הלמינה יכולה להימצא בשני מצבים : האחד במצב לא מזורחן ואז היא אחראית על ייצוב מעטפת הגרעין ובמצב בשני בו הלמינה במצב מזורחן. במצב זה תפקידה להתפרק ולאפשר לDNA להתחלק. כדי שהגרעין יוכל להתחלק לשני גרעינים צריכות להיווצר 2 מעטפות, ללמינה יש חלק בהתפרקות המעטפת לחתיכות קטנות (לא לרסיסים). לאחר ההתפרקות מתרחש תהליך הורדת הזירחון: הסרת הזרחנים מהחלבונים בלמינה והשבת הלמינה במצב הקודם של ייצוב מעטפת הגרעין, כלומר הDNA מתקשר שוב ללמינה ואז הממברנות מתחברות יחדיו והלמינה סוגרת מבפנים את הממברנה ויוצרת מעטפת חדשה. The Cell: A Molecular Approach, Cooper & Hausman. 5th Edition. Pg. 357 Tripathi K, Muralikrishna B and Parnaik VK (2009) Differential dynamics and stability of lamin A rod domain mutants IJIB, 5(1), 1-8 Redwood AB, Perkins SM, Vanderwaal RP, Feng Z, Biehl KJ, Gonzalez-Suarez I, Morgado-Palacin L, Shi W, Sage J, Roti-Roti JL, Stewart CL, Zhang J, Gonzalo S (2011) Liu B, Wang J, Chan KM, Tjia WM, Deng W, Guan X, Huang JD, Li KM, Chau PY, Chen DJ, Pei D, Pendas AM, Cadiñanos J, López-Otín C, Tse HF, Hutchison C, Chen J, Cao Y, Cheah KS, Tryggvason K, Zhou Z (2005). "Genomic instability in laminopathy-based premature aging". Nat. Med.  Yozef Gruenbaum, Katherine L. Wilson, Amnon Harel, Michal Goldberg, Merav Cohen (2000). Nuclear Lamins – Structural Proteins with fundamental functions. Journal of Structural Biology 129, 313-323 מדיה וקבצים בנושא למינה גרעינית בוויקישיתוף
יהודה שהרבני

יהודה שהרבני (נולד ב-25 בדצמבר 1945) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. במשך רוב הקריירה שיחק בקבוצת הכח רמת גן, ולזכותו 14 הופעות במדי נבחרת ישראל. שהרבני החל לשחק בקבוצת הכח רמת גן באמצע שנות השישים, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעים בין 1965 ל-1973. בגמר גביע המדינה 1970/1971 הבקיע את שער הניצחון מול מכבי חיפה שהעניק לה את הגביע. בעונת 1971/1972 בליגה הלאומית היה מלך השערים עם 21 שערים. בעת שכיכב במדי הכח רמת גן, היה שהרבני הבועט הקבוע של כל הבעיטות החופשיות של הקבוצה בחלק ההתקפי: כדורי קרן, כדורי עונשין מוגבהים, כדורי עונשין אל השער ובעיטות 11. התפרסם במיוחד בזכות בעיטות העונשין המדויקות שלו, שכוונו פעמים רבות גם אל הפינות התחתונות של השער. בשנת 1975 עבר שהרבני להפועל פתח תקווה, אך הקבוצה ירדה לליגה לאומית לראשונה בתולדותיה. שהרבני כבש באותה עונה 7 שערים והיה מלך שערי הקבוצה. בתום עונה זו עבר לשחק בבית"ר תל אביב, ובהמשך חזר לשחק שוב בהכח ר"ג. שהרבני שיחק 14 פעמים במדי נבחרת ישראל. משחקו הראשון של היה במאי 1966 נגד נבחרת פינלנד, ומשחקו האחרון היה במאי 1973 מול נבחרת קוריאה הדרומית. במדי הנבחרת הבקיע שהרבני שני שערים, במשחק ידידות מול נבחרת אוסטרליה בנובמבר 1971. בשנת 2002 היה בין חברי ועדה מיוחדת לבדיקת מצב הכדורגל בישראל. בשנת 2010 היה בין ספורטאי העבר שקיבלו עיטורי כבוד על מפעל חיים מהכנסת. מתחילת שנות ה-80 ועד תחילת שנות ה-10 של המאה ה-21, שימש שהרבני כמנהל מחלקת הספורט בעיריית רמת גן. שהרבני שימש כפרשן בתוכנית שירים ושערים. הכח רמת-גן אליפויות (2): 1964/1965, 1972/1973 גביעי מדינה (2): 1968/1969, 1970/1971 מלך השערים של הליגה הלאומית (1): 1971/1972 יהודה שהרבני, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יהודה שהרבני, באתר National Football Teams סטרשנוב יעמוד בראש ועדה לבדיקת הכדורגל, באתר גלובס, 23 במאי 2002 הכנסת העניקה עיטורי כבוד לוותיקי הספורט, באתר ‏מאקו‏, 6 ביולי 2010 פרס עיטור על מפעל חיים למנהל מחלקת הספורט בעירייה – יהודה שהרבני, באתר מקומונט גבעתיים, 10 ביולי 2010
גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה

גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה (12 ביולי 1856 - 27 ביולי 1932) הייתה בתו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ואשתו של לאופולד, נסיך בוואריה. גיזלה נולדה בלאקסנבורג ב-12 ביולי 1856, לקיסר פרנץ יוזף הראשון ולנסיכה סיסי נכדתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. גיזלה הייתה ביחסים קרובים מאוד עם אחיה רודולף, נסיך הכתר האוסטרי, והתאבדותו בשנת 1889 הייתה מכה קשה עבורה. ב-20 באפריל 1873 התחתנה גיזלה במינכן עם לאופולד, נסיך בוואריה, נכדו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה. נישואי השניים היו מאושרים, ונולדו להם 4 ילדים. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתה גיזלה כאחות בבית חולים צבאי, בעוד בעלה שהועלה במהלך המלחמה לדרגת גנרלפלדמרשל, כיהן בתפקידים בכירים בחזית המזרחית. לאחר המהפכה הגרמנית ברחו בני משפחתה מהעיר, אולם גיזלה שהייתה ידועה בכינוי "המלאכית מווינה" נשארה במינכן, ואף הצביעה בבחירות לרפובליקת ויימאר בשנת 1919. בשנת 1923 חגגו גיזלה ובעלה את חתונת הזהב שלהם, ובשנת 1930 מת בעלה לאופולד. שנתיים מאוחר יותר ב-27 ביולי 1932 מתה גיזלה בגיל 76, ונקברה על יד בעלה במינכן. ב-20 באפריל 1873 התחתנה גיזלה עם לאופולד, נסיך בוואריה, אחיו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה. נולדו להם 4 ילדים: אליזבת מריה, נסיכת בוואריה (1874–1957), התחתנה עם אוטו לודוויג פיליפ גראף פון ספרייד ובוטנהיים. אוגוסטה מריה, נסיכת בוואריה (1875–1964), התחתנה עם יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה. גאורג, נסיך בוואריה (1880–1943), התחתן עם איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה. קונרד, נסיך בוואריה (1883–1969) שהתחתן עם מריה בונה, נסיכת סבויה-ג'נובה. מדיה וקבצים בנושא גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מסורן מצוי

מסורן מצוי (שם מדעי: Pristis pristis) הוא מין במשפחת המסורניים. מסורן זה נמצא בכל העולם בימים טרופיים וסובטרופים וכן באזורי מים מתוקים. מספר הפריטים במין זה הידרדר מאוד וכיום המסורן המצוי נחשב למין בסכנת הכחדה חמורה. אורכו המקסימלי של המסורן המצוי הוא 7.5 מטרים ומשקל של 500 עד 700 ק"ג, אולם האורך הנפוץ ביותר שלו נע סביב 2.5 מטרים. רבייתו מושגת באמצעות השרצה. בית הגידול של המסורן המצוי הוא בקרבת חופים טרופיים וסובטרופים, אך הוא גם חי באזורי מים מתוקים ותועדו מקרים בהם הוא נמצא בנהרות במרחק של עד כדי 1,340 קילומטרים מן הים. מסורנים צעירים מהמין נותרים במים מתוקים לאורך שנת חייהם הראשונה, בעוד שהמבוגרים יימצאו לרוב בקרבת החוף ובשפכי נהרות. פריטים שנולדו באגם ניקרגואה, מבלים את רוב חייהם, אף את כולם, אך ורק במים מתוקים. כפי שמעיד שמו, המסורן המצוי היה נפוץ מאוד במימי העולם אך מצבו הורע מאוד ובימינו הוא מוגדר כמין בסכנת הכחדה על ידי האיגוד IUCN. ישנם אזורים מהם הוא נכחד כליל. האיום הגדול ביותר על חייו הוא דיג יתר והוא גם סובל מאובדן שטח מחייתו. המסורניים מוגנים בחלקים שונים בעולם והמסורן המצוי מופיע ברשימת אמנת וושינגטון, אך בפועל מתבצע דיג בלתי חוקי שלו ויכולות האכיפה של החוקים המגנים עליו אינן מועילות. מדיה וקבצים בנושא מסורן מצוי בוויקישיתוף מסורן מצוי, באתר ITIS (באנגלית) מסורן מצוי, באתר NCBI (באנגלית) מסורן מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מסורן מצוי, באתר FishBase (באנגלית) מסורן מצוי, באתר GBIF (באנגלית) מסורן מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דיגבי הדרקון

דיגבי הדרקון (באנגלית: Digby Dragon) היא סדרת הנפשה ממוחשבת בריטית לילדים שיצרה סאלי האנטר, שעלתה לשידור ב-4 ביולי 2016. הסדרה מופקת בממלכה המאוחדת על ידי חברת Blue-Zoo Productions בעבור ניק ג'וניור. בישראל משודרת הסדרה בערוץ הופ!. דיגבי הוא דרקון מואנש שחי בארץ קסומה בשם קריית תפוח (במקור: Applecross Wood, "יער אפלקרוס"), יחד עם חבורת ידידים. עם הידידים נמנים יצורים הנמצאים לרוב ביערות אמיתיים, וכן גם מגוון של טרולים קסומים. דיגבי - דרקון שלא יודע לנשוף אש או לעוף, מעריץ את רופוס האדום. פיזי איזי - פיה ורודה, וחברתו של דיגבי, מגושמת בקסמיה. צ'יפס - סנאי אשר אוהב מאוד אגוזים, חברו של דיגבי. קוטר - גובלין עצבני וחבר של דיגבי אשר יש לו שבלולי מחמד, גר בקרון של הרכב שלו - סקוטי. גריזל - שדונה גאוותנית ורשעית והבוסית של מונגו. מונגו - ינשוף שמן וכחול והעוזר של גריזל. אלברט - גירית זקן המנהל מכולת. ארצ'י - עכבר והעוזר של אלברט. אתר האינטרנט הרשמי של דיגבי הדרקון "דיגבי הדרקון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דיגבי הדרקון", באתר נטפליקס "דיגבי הדרקון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דיגבי הדרקון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ

גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (בגרמנית: George., Großherzog von Mecklenburg-Strelitz; 12 באוגוסט 1779 – 6 בספטמבר 1860) היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בין השנים 1816–1860. גאורג נולד ב-12 באוגוסט 1779 בהנובר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מהנובר, לקרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ולפרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט. בהיותו בן 3 מתה אמו פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, ואביו התחתן עם דודתו שרלוטה, נסיכת הסן-דרמשטדט, אולם אף היא מתה בשנת 1785. בעקבות כך שלח אביו את בני המשפחה לסבתם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים בדרמשטאדט, שם שהה עד להכתרתו של אביו כדוכס מקלנבורג-שטרליץ בשנת 1794. זמן קצר לאחר ששב לנוישטרליץ, עבר גאורג ללמוד באוניברסיטת רוסטוק, שם למד עד לשנת 1799. לאחר סיום לימודיו נסע גאורג לברלין, שם התגורר אצל גיסו פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ואחותו המלכה לואיזה. בשנת 1802 נסע גאורג לאיטליה, ובשנת 1804 חזר לגרמניה והשתקע בדרמשטאדט. לאחר קרב ינה-אאורשטדט נסע גאורג לפריז, וניהל דיון על כניסת מקלנבורג-שטרליץ לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1814 השתתף בקונגרס וינה שבו הועלה אביו למעמד של דוכס גדול. בשנת 1816 מת אביו קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובמקומו עלה גאורג לשלטון. גאורג שיפר מאוד את מערכת החינוך במדינה, ואף ביטל את הצמיתות בדוכסות. במהלך מהפכות 1848 התעוררה תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובאוקטובר 1849 חוקק גאורג חוקה יותר ליברלית. בד בבד הכניס גם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין אף הוא חוקה יותר ליברלית במדינתו. ב-6 בספטמבר 1860 מת גאורג, ובמקומו עלה לשלטון בנו הבכור פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1817 התחתן גאורג עם מריה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של פרידריך, נסיך הסן-קאסל וקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן. לבני הזוג היו 4 ילדים: לואיזה, דוכסית מקלנבורג (1818–1842) פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1819–1904) קרולינה מריאנה, דוכסית מקלנבורג (1821–1876), התחתנה עם פרדריק השביעי, מלך דנמרק גאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1824–1876) מדיה וקבצים בנושא גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בוויקישיתוף גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ

פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (בגרמנית: Friedrich Wilhelm, Großherzog von Mecklenburg-Strelitz; 17 באוקטובר 1819 – 30 במאי 1904) היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בין השנים 1860–1904. פרידריך וילהלם נולד ב-17 באוקטובר 1819 בנוישטרליץ שהשתייכה לדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ, לגאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ולמריה, נסיכת הסן-קאסל, בתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל. בצעירותו למד פרידריך וילהלם באוניברסיטת בון היסטוריה ומשפטים, ולאחר מכן ערך טיול באיטליה ובשווייץ. בנוסף הוציא פרידריך וילהלם תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת אוקספורד. ב-28 ביוני 1843 התחתן פרידריך וילהלם בארמון בקינגהאם בלונדון, עם בת דודתו הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג', בתם של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג' ואוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, ונכדתו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1860 מת אביו גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובמקומו עלה פרידריך וילהלם לשלטון. פרידריך וילהלם היה עשיר גדול, ויותר ממחצית הקרקעות בדוכסות היו רכשו הפרטי. ב-12 באוגוסט 1862 קיבל פרידריך וילהלם מויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת את תואר אביר מסדר הבירית. בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פרידריך וילהלם לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 חגגו פרידריך וילהלם ואשתו הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג' את חתונת היהלום שלהם, ולכבוד כך חילקו לכל אזרח בדוכסות 25 פניג. ב-30 במאי 1904 מת פרידריך וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1843 התחתן פרידריך וילהלם עם בת דודתו הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג', בתם של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג' ואוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל. לבני הזוג היו שני ילדים: פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של מקלנבורג-שטרליץ (1845) אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1848–1914) מדיה וקבצים בנושא פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בוויקישיתוף
אהרן אבא בן יוחנן

רבי אהרן אבא בן יוחנן הלוי (נפטר בי"ח בתמוז ה'ת"ג, 5 ביולי 1643) היה רב וראש ישיבה, ראב"ד לבוב במחצית הראשונה של המאה ה-17 ומגדולי רבני דורו. חי ופעל בלבוב, תלמידו של רבי משולם פייבוש ב"ר ישראל שמואל. היה מחותנו של רבי מאיר ב"ר גדליה תשובות בהלכה ממנו נשתמרו בספרי השו"ת של בני דורו, הב"ח, מהר"ם לובלין, איתן האזרחי ואחרים. על מצבת קברו בבית הקברות היהודי בלבוב נחרת: האלוף שר התורה עמוד הוראה אשר הורה משפטים וחוקים ישרים ודן בצדק והורה לעם ה' הדרך דרכה של תורה ויראת שמים ה"ה אדונינו מוהר"ר אהרן אבא במוהר"ר יוחנן ריש בי דינא וריש מתיבתא ומורה פה לבוב זה חמש ושלשים שנה והרביץ תורה בישראל והעמיד תלמידים גאוני וגדולי ישראל — מצבת קודש בנו, רבי יוחנן, היה אף הוא רב בלבוב ותשובותיו מופיעות אף הן בספרי שו"ת. הוא נפטר שנתיים אחרי אביו בכ"ט בניסן ה'ת"ה (1645). אלעזר שכטר, קנת סופרים, לבוב תרנ"ב, עמ' מג. הערה 720 והמצוין שם. שמואל יוסף פין, הערך "הר"ר (אהרן) אבא בהר"ר יוחנן", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 3, באתר היברובוקס שלמה בובר, הערך "ה"ר אהרן אבא הלוי ב"ר יוחנן", בתוך: אנשי שם, קראקא תרנ"ה, פריט מ"ג, באתר היברובוקס גבריאל סוכסטוב, מצבת קודש, לבוב תרכ"ג. הערה לציון (יא), (עמודים 51–81 מדפי הקובץ, המקור לא ממוספר), באתר היברובוקס ש"י פין העתיק בטעות ר"ח תמוז. לפי ש"י פין, להלן "קישורים חיצוניים". עליו ראו: אלעזר שכטר, קנת סופרים, לבוב תרנ"ב, עמ' מג. תשובות הב"ח החדשות סימן ס"ז. גבריאל סוכסטוב, מצבת קודש, לבוב תרכ"ג. ציון י"א, באתר היברובוקס
מקהלת מורן

מקהלת מורן הוקמה ב-1986 במושב בית יצחק שבעמק חפר בידי נעמי פארן, המשמשת המנצחת והמנהלת המוזיקלית שלה מיום הקמתה. במשך השנים התרחבה המקהלה המקורי לחמישה הרכבים שחבריהם בני גילים שונים: מקהלת קטנטני מורן, המיועדת לילדים מגיל 4 ועד כיתה ב'; מקהלת צעירי מורן, שחבריה תלמידי כיתות ג' עד ו'; מקהלת מורן הייצוגית, שחבריה תלמידי כיתות ז' עד י"ב; אנסמבל זמרי מורן, שחבריו הם זמרים מקצועיים ובוגרי האקדמיה למוזיקה; ומקהלת הורי מורן. בעשור השני של המאה ה-21, סך חברי המקהלות השונות הוא למעלה מ-250 איש - ילדים, בני נוער ומבוגרים. החינוך המוזיקלי כולל קריאת תווים, פיתוח קול, זמרה ושירה מקהלתית, תנועה ויכולת הופעה בימתית. המקהלות הגיעו במשך שנות פעילותן להישגים מוזיקליים וחינוכיים רבים וזכו בהוקרה מקצועית[דרוש מקור]. הן השתתפו בתחרויות ובפסטיבלים בינלאומיים, מבצעות יצירות מקוריות של טובי המלחינים הישראלים ומשתתפות בקונצרטים של מיטב התזמורות בישראל. המקהלות מקיימות גם שיתופי פעולה עם התיאטרון הקאמרי ועם זמרים ומלחינים. לצד זאת, מקהלות מורן פועלות גם לשם תרומה לקהילה באמצעות פעילות מוזיקלית משותפת עם ילדים מתרבויות שונות, נוער בסיכון, נוער בעל צרכים מיוחדים וילדים חולי סרטן בבית החולים שניידר. על רקע זה הוזמנה פארן להציג את מודל הפעילות המוזיקלית ואת אופן רתימתה לתרומה לקהילה בכנס מקצועי באוניברסיטת ייל בארצות הברית. למקהלת מורן אגודת ידידים הפעילה בישראל ובפריז. המקהלות פועלות כעמותה, ומסתייעות בתמיכה מקרנות ומתרומות. לצד פארן, המנצחת והמנהלת של מקהלות מורן, פועלות שרית שטקלר, מנצחת המקהלות צעירי מורן וקטנטני מורן; כרמל עמית-אנטוקולסקי, מנצחת-משנה מאז 2009; הדס פארן-אסיה, מורה לקול במקהלות מורן; וכן הפסנתרנים אייל באט ואולג יקירביץ'. אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת מורן רותי ברמן, "שירת נעמי"
סלפית (נפה)

נפת סלפית (בערבית: محافظة سلفيت) היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. בירת הנפה והעיר הגדולה ביותר בה היא סלפית. הנפה ממוקמת בצפון-מערב יהודה ושומרון וגובלת בנפת רמאללה ואל-בירה בדרום, בנפת שכם במזרח, ובנפת קלקיליה בצפון. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, חיו בנפה כ-64,129 נפשות באמצע שנת 2006. על פי מרשם האוכלסין של הלשכה לשנת 1997, חיו באותה שנה בנפה כ-46,671 נפשות, ומתוכם 7.7% פליטים. באותה שנה בנפה חיו כ-23,758 גברים וכ-22,913 נשים. סלפית בידיא בורקין דיר איסתיא איסכאכא דיר בלוט זאוויה חארס ח'ירבת קיס יאסוף כיפל חארת' כפר א-דיכ מסחה מרדה סרטא פרח'ה קירה קראוות בני חסאן ראפאת מדיה וקבצים בנושא סלפית בוויקישיתוף Projected Mid -Year Population for Salfit District by Locality 2004- 2006 Palestinian Central Bureau of Statistics Palestinian Population by Locality and Refugee Status Palestinian Central Bureau of Statistics Palestinian Population by Locality, Sex and Age Groups in Years Palestinian Central Bureau of Statistics
אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ

אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (בגרמנית: Adolf Friedrich V., Großherzog von Mecklenburg-Strelitz; 22 ביולי 1848 – 11 ביוני 1914) היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בין השנים 1904–1914. אדולף פרידריך נולד ב-22 ביולי 1848 בנוישטרליץ שהשתייכה לדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ, לפרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ולנסיכה אוגוסטה מקיימברידג', בתו של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'. אדולף פרידריך לחם במלחמת צרפת–פרוסיה, והשתתף לאחר מכן בטקס הכתרת וילהלם הראשון לקיסר גרמניה בוורסאי. בשנת 1904 מת אביו פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובמקומו עלה אדולף פרידריך לשלטון. בשנת 1907 ניסה אדולף פרידריך להעניק חוקה לדוכסות, אולם נתקל בהתנגדות מצד האצולה. בניסיון לשכנע את האצולה, הבטיח אדולף פרידריך שייתן 2.5 מיליון דולר לקופת המדינה, אולם הניסיון נכשל. ניסיון נוסף שעשה אדולף פרידריך בשנת 1912 נכשל גם הוא. בינואר 1914 נאמר על אדולף פרידריך שהוא האיש השני העשיר ביותר בגרמניה, לאחר וילהלם השני, קיסר גרמניה, והונו נאמד ב-88,750,000 דולר. ב-11 ביוני 1914 מת אדולף פרידריך בברלין, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1877 התחתן אדולף פרידריך החמישי עם אליזבת, נסיכת אנהלט, בתם של פרידריך הראשון, דוכס אנהלט ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. לבני הזוג היו 4 ילדים: מריה, דוכסית מקלנבורג (1878–1948), התחתנה עם גאורג, רוזן יאמטל, ולאחריו התחתנה עם יוליוס ארנסט, נסיך ליפה יוטה, דוכסית מקלנבורג (1880–1946), התחתנה עם דנילו, נסיך הכתר של מונטנגרו אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1882–1918) קרל בורווין, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1888–1908) מדיה וקבצים בנושא אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בוויקישיתוף אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)