laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנפה כחולה גדולה

אנפה כחולה גדולה (שם מדעי: Ardea herodias) היא מין של עוף מים אמריקאי ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפה. האנפה מצויה ברחבי אמריקה מקנדה וארצות הברית ועד לאמריקה המרכזית, איי הקריבים ואיי גלאפגוס. היא מזכירה מאוד את האנפה האפורה מאירופה ואסיה. אנפה זו היא הגדולה ביותר מאנפות אמריקה ומכאן שמה. היא אחת מהגדולות שבאנפות ואורכה 91–137 ס"מ, מוטת כנפיה 167–201 ס"מ, גובהה 116–138 ס"מ ומשקלה 1.8–3.6 ק"ג. היא בעלת נוצות כחולות-אפורות עד לבנות ובעלות מקור צהוב ארוך וחד. לאנפה זו יש שלושה אזורי מחיה: היא מקננת בצפון אמריקה וקנדה, חורפת באמריקה המרכזית ונמצאת בתקופות הבינים במרכז ארצות הברית ובדרומה. האנפה מצויה בגופי מים שונים בביצות, אגמים, נהרות ואף חופים. היא מחפשת דגים, צפרדעים וחיות קטנות נוספות אותם היא חוטפת במהירות מהמים ובולעת בשלמותם. האנפות מקננות בלהקות על ענפי עצים ומטילות עד 6 ביצים בקן. הביצים והאנפות הצעירות נטרפות על ידי קתרטס תרנגולי, עורב אמריקאי, עורב שחור, עקב אדום-זנב, דביבון מצוי ודוב שחור אמריקאי. אנפות בוגרות נטרפות על ידי עיטם לבן-ראש, עיט זהוב, אוח וירג'יניה ועקב האריס. אנפות שמצויות במים עלולות להיטרף על ידי אליגטור אמריקאי או תנין אמריקאי. A. h. herodias A. h. fannini A. h. wardi A. h. occidentalis A. h. cognata מדיה וקבצים בנושא אנפה כחולה גדולה בוויקישיתוף אנפה כחולה גדולה, באתר ITIS (באנגלית) אנפה כחולה גדולה, באתר NCBI (באנגלית) אנפה כחולה גדולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפה כחולה גדולה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) אנפה כחולה גדולה, באתר GBIF (באנגלית) אנפה כחולה גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זגאטו זאל

זגאטו זאל (באיטלקית: Zagato Zele) הוא רכב חשמלי מונע מצבר המוגדר כ-מכונית מיקרו, בתצורת 2 דלתות, המיועד ל-2 נוסעים (נהג+נוסע) אשר יוצר על ידי חברת עיצוב הרכב האיטלקית "Zagato Milano s.r.l". בין השנים 1974–1976. יוצרו כ-500 יחידות. ה"זגאטו זאל 1000" הוצג כאב טיפוס בנובמבר 1972 בסלון המכוניות של טורינו. המיתלים של דגם ה-"זגאטו זאל" נילקחו מדגמי פיאט 500 ו-פיאט 124. בארצות הברית הדגם היה קרוי "Elcar". יבואן הדגם לארצות הברית בנה דגם נוסף, ארוך יותר, 4 מושבים, אשר שווק רק בארצות-הברית בשם "Elcar Wagonette". ה"זגאטו זאל" יוצר ב-7 צבעים: כתום-אדום, חום, כחול כהה, כחול פסטל, לבן, ירוק, תכלת. סוללת הרכב: 4 סוללות של 12V עד 8 סוללות של 12V. בשנת 2015 הרכיבה חברת זאגאטו את דגם הקופה "זאגאטו מוסרו מזארטי". יוצרו 5 יחידות. (לפי הכח החשמלי של הרכב (נמדד בוואט) זגאטו זאל 1000 זגאטו זאל 1500 זגאטו זאל 2000 זגאטו זאל לוגו חברת זגאטו רכב חשמלי מונע מצבר מכונית מיקרו זגאטו זאל (Abandoned Zagato Zele (Electric Microcar) - Urban Ghosts ) זגאטו זאל (Zagato Elcar 1000 at Motorbase) מדיה וקבצים בנושא זגאטו זאל בוויקישיתוף זגאטו זאל (3:03 דקות), יו-טיוב זגאטו זאל (3:42 דקות), יו-טיוב
מיכאל קולהאס (יעקב פינס)

"מיכאל קולהאס" (1953) היא סדרה של הדפסים שיצר הצייר הישראלי יעקב פינס על פי הנובלה "מיכאל קולהאס" מאת היינריך פון קלייסט. פינס יצר את הדפסים בטכניקה של חיתוך עץ, על לוחות עשויים עץ אדר. בנוסף, מספר עיטורים קטנים, המשמשים כעיטור לראש פרק או כוינייטה, נעשו בטכניקה של תחריט עץ על לוחות מעץ אשור (בוק). את אחד מן ההדפסים - "הפגישה עם מגדת-העתידות הזקנה" - יצר פינס בשתי גרסאות שונות, כשרק אחת מהן שובצה בספר. פינס בחר ביצירות להתרכז בתיאור מצבו הנפשי של קולהאס על חשבון תיאור האלימות, על ידי יצירה תיאורים מאופקים. גדעון עפרת תיאר בחירה זו כביטוי "להצנעת הרשע החזותי". אריאל הירשפלד מצא בהדפסיו של פינס ביטוי של "מודוס סימבולי", המהווה שילוב שבין ביטוי עממי-סמלי לבין השפעות האקספרסיוניזם. בשנת 1953 יצאו העיטורים כספר בשם "מיכאל קולהאס, עם חיתוכי עץ מאת יעקב פינס" בהוצאת תרשיש ובמהדורה של 1200 עותקים. הספר הודפס בדפוס בלט בבית הדפוס "דפוס גולדברג", כשהוא מלווים את התרגום מגרמנית של מאיר חרטינר. משה שפיצר, מעצב הספר, בחר להשתמש בגופן מסוג "פרנק-ריהל" ועימד את הטקסט בגושים מיושרים ("בלוקים"). עיצוב חמור סבר זה שיקף את רוח הנובלה. בנוסף, שפיצר דאג לא להדפיס בעמודים מאחורי האיורים טקסט, על מנת לא להפריע לצפייה בהם. בספר זה הודפסו האיורים שיצר פינס מרפרודוקציות הקטנות מגודלם המקורי. זאת, פרט לשתי הוינייטות שבשער ובסיום הספר (הסוס הבריא והסוס הכחוש), שהודפסו מלוחות העץ המקוריים. בנוסף לספר יצאה מהדורת אלבום ממספרת של חיתוכי-העץ, שהודפסה על ידי פינס באופן ידני, ואוגדה בתיקייה. ממהדורה זו הודפסו 25 עותקים. בשנת 2003 הוציאה סדנת ההדפס ירושלים מהדורה מחודשת של הספר בפורמט של ספר אמן ובמהדורה של 60 עותקים. חיתוכי העץ הודפסו על ידי סידון רוטנברג מלוחות ההדפסה המקוריים במכבש ובגודלן המלא על גיליונות נייר בגובה 38 ס"מ, וברוחב 28 ס"מ. הטקסט, הכולל את התרגום העברי ואת הטקסט המקורי בגרמנית, הודפס בטכניקה של דפוס רשת על ידי איתן הורוביץ. ב-7 ביולי 2004 נפתחה בסדנת ההדפס ירושלים תערוכה שהציגה את ספר האמן, את לוחות ההדפסה ואת הרישומים המקדימים שיצר פינס לעבודות. עותק של מהדורת "תרשיש" הוצג במוזיאון ישראל בתערוכה "דפוסים משתנים: מלאכת העיצוב של משה שפיצר, פרנציסקה ברוך והנרי פרידלנדר" (2015). מספר דפים מן הספר הוצגו בתערוכה "בגוף העץ: זוכי פרס פינס לגרפיקה ישראלית" (2017) בסדנת ההדפס ירושלים, במסגרת סדרת תערוכות מחווה לפינס. מדיה וקבצים בנושא חיתוכי-עץ למיכאל קולהאס בוויקישיתוף חיתוכי–עץ ל`מיכאל קולהאס` מאת היינריך פון קלייסט, 2003, באתר סדנת ההדפס ירושלים עוזי צור, גלגולו של חיתוך עץ, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2004 ראו: פרי להמן, מאירה, פינס: חיתוכי עץ, 2000-1942, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2000, לוח 73.11 ראו: עפרת, גדעון, "יעקב פינס: חשכת הקיום האנושי", באתר "המחסן של גדעון עפרת", 10 בספטמבר 2014 ראו: ורדי, עדה, ספר שפיצר, הוצאת "מנגד", ירושלים - תל אביב, 2015, עמ' 213-202 ראו: ורדי, עדה, דפוסים משתנים: מלאכת העיצוב של משה שפיצר, פרנציסקה ברוך והנרי פרידלנדר, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2015, עמ' 140-139 ראו: ספרי אמן בסדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, 2011; וגם: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 117 ראו: ורדי, עדה, דפוסים משתנים: מלאכת העיצוב של משה שפיצר, פרנציסקה ברוך והנרי פרידלנדר, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2015 ראו: בגוף העץ: זוכי פרס פינס לגרפיקה ישראלית, סדנת ההדפס ירושלים
הרכבת התחתית של מונטריאול

הרכבת התחתית של מונטריאול (נודעת גם בשם המטרו של מונטריאול, בצרפתית: Métro de Montréal) היא מערכת רכבות תחתיות עירוניות המשמשת כאמצעי התחבורה המרכזי של העיר מונטריאול. בניית המערכת החלה ב-1962 והיא נחנכה באופן רשמי באוקטובר 1966. בעת פתיחתה כללה המערכת שני קווי רכבת תחתית עם 24 תחנות, ומאז הורחבה וכיום (2017) היא מורכבת מארבעה קווים עם 68 תחנות באורך מצטבר של 69.2 ק"מ, המכסים את רוב האי מונטריאול והפרברים. הרכבת התחתית של מונטריאול היא מערכת הרכבות התחתיות העמוסה ביותר בקנדה והשלישית העמוסה ביותר בצפון אמריקה על פי מספר נסיעות ליום (אחרי מערכות הרכבת של ניו יורק ומקסיקו סיטי) - בממוצע היא משרתת ל-1,245,700 נסיעות מדי יום. הרכבת התחתית של מונטריאול מורכבת מארבעה קווים שמסומלים בצבעים שונים. הקו הקצר ביותר הוא קו 4 (הקו הצהוב) שנבנה עבור אקספו 67' וכולל שלוש תחנות בלבד. שני קווי רכבת, הכתום והצהוב עוזבים את האי של מונטריאול ומחברים את העיר ללאוואל וללונגוויל בהתאמה. מדיה וקבצים בנושא הרכבת התחתית של מונטריאול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של מונטריאול (בצרפתית ובאנגלית) אתר חברת STM, מפעילת הרכבת (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גשר האחדות

גשר האחדות או גשר האר"י הוא גשר בנתניה מעל כביש 2 ומסילת רכבת המחבר בין מערב העיר ומזרחה. הגשר הוקם ב-2 בספטמבר 2002 באורך של כ-800 מטר בסכום של כ-35 מיליון שקל. ליד הגשר הוקם גם מרכז מסחרי קטן ובו תחנת דלק, סופר-פארם סניף הבינלאומי, ויילו. ב-20 בפברואר 2012, אישרה עיריית נתניה שגשר האחדות יתחבר לכביש 2. בדצמבר 2016 החלה עבודה על ההרחבה, אשר צפויה להסתיים בסביבות יולי 2018 וייעלה כ-40 מיליון שקל. ב-14 בנובמבר 2018, נפתחה לתנועה הרמפה המזרחית מכביש החוף לכיוון צפון לתוך נתניה ביולי 2019 החלו עבודות להקמת הרמפה המערבית בעלות של 37 מיליון ש"ח. באוגוסט 2021 הרמפה המערבית נפתחה לתנועה לכביש החוף לכיוון דרום.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא גשר האחדות בוויקישיתוף גשר האחדות - קריית השרון נתניה, באתר החברה לפיתוח ולתיירות נתניה בע"מ נתניה – גשר האחדות, באתר כאן נעים [1] [2] [3] יום חג לנתניה: גשר האחדות יתחבר לכביש החוף, באתר עיריית נתניה בקרוב: רמפה מזרחית לגשר האחדות, באתר נתניה נט. [4] דניאל סלגניק, נפתחה הרמפה המערבית בגשר האחדות בנתניה: מאפשרת ירידה לכביש החוף, באתר מיינט נתניה, ‏01.09.21 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד גוט

אלפרד גוט (בגרמנית: Alfred Guth; ‏ 27 ביולי 1908 - 13 בנובמבר 1996) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף המכביה הראשונה (1932), ייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (1936) בקרב חמש מודרני. גוט גדל בווינה והתאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. בשנים 1924 ו-1925 זכה גוט בתחרות השנתית חוצה וינה (Quer durch Wien), שחייה במים פתוחים למרחק של 5 מייל בדנובה, לעיניהם של 500,000 צופים. במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה גוט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 22:56.8 דקות, לפני פוליאקוב מצ'כוסלובקיה (24:40 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:41.1 דקות, אחרי האל קרמר מארצות הברית (5:37.8 דקות). באולימפיאדת ברלין (1936) סיים גוט במקום 33 בקרב חמש מודרני (רכיבה על סוסים: רכיבת שדה עם מכשולים, סיים במקום 34, סיף: דקר, סיים במקום 34, ירי ספורטיבי: ירי באקדח 200 כדורים, סיים במקום 41, שחייה ל-300 מטר: סיים חמישי בתוצאה של 4:39.2 דקות וריצת שדה למרחק של 4 ק"מ: סיים במקום 19 בתוצאה של 14:51.1 דקות). אלפרד גוט, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלפרד גוט, באתר olympedia.org Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית) ד"ר משה הרניק, תור-הזהב לשחייני "הכוח" בווינה, אומר 1 ביולי 1939 A Film of Inspiration and Passion - Swimming Team Dominates (באנגלית) Watermarks, (באנגלית) התחרויות השחיה של המכביה בחיפה, דואר היום, 4 באפריל 1932 המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935 טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
סלאש

סלאש הוא התעתיק העברי למילה Slash באנגלית, לה מספר משמעויות. האם התכוונתם ל... סימני כתב (הסימן "/") לוכסן ("סלאש" באנגלית) – סימן כתב הנכתב כקו אלכסוני הנוטה מימין למעלה לשמאל למטה סימון סלאש של פיינמן – סימון מתמטי שהומצא על ידי ריצ'רד פיינמן לטובת רישום גדלים המערבים מטריצות גאמה של דיראק מוזיקה סלאש (מוזיקאי) (יליד 1965) – שם הבמה של סול הדסון, מוזיקאי אמריקאי-אנגלי והגיטריסט המוביל של להקת Guns N' Roses; ראו גם Slash (אוטוביוגרפיה) סלאש רקורדס (אנ') – חברת תקליטים אמריקאית שפעלה בשנים 1978–2000 הנפשה סלאש (צבי הנינג'ה) – דמות בדיונית של אנטי-גיבור המופיע בחוברות הקומיקס "צבי הנינג'ה" סלאש (סדרת אנימציה) (אי') – סדרה מונפשת איטלקית, שודרה במקור בשנת 2011 (גם בישראל, בדיבוב עברי) סלאשדוט – אתר חדשות מבוסס תוכן משתמש, בנושאי מדע, מדע בדיוני וטכנולוגיה
לנצ'יה פלאביה

לנצ'יה פלאביה (באיטלקית: Lancia Flavia) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה בין השנים 1961–1971. הדגם יוצר גם בתצורות קופה, ספורט, סופר-ספורט וקבריולה. ה-"לנצ'יה פלאביה" הושקה ב-3 בנובמבר 1960 בסלון המכוניות של טורינו. הדגם הוצג לנשיא הרפובליקה האיטלקית אמינוטורה פנפאני ב-19 בדצמבר 1960. יוצרו 105,848 יחידות מהדגם "לנצ'יה פלאביה" (כולל "לנצ'יה 2000" בין השנים 1971-1975). דגם "לנצ'יה פלאביה 1,500" האיץ בין 0-97 קמ"ש ב-18.6 שניות, דגם "לנצ'יה פלאביה 2000" (מנוע הזרקת דלק 1,991 סמ"ק) האיץ בין 0-100 קמ"ש ב-11.4 שניות. בשנת 2011 חידשה חברת לנצ'יה כחברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט את ייצור דגם ה-"לנצ'יה פלאביה". לנצ'יה (איטלקית: Lancia, מבוטא לנצ'ה) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות המהווה מאז שנת 1969 חטיבה בתאגיד פיאט. היא הוקמה בשנת 1906 על ידי וינצ'נזו לנצ'יה. מכוניות החברה הצטיינו בחדשנות הנדסית, פאר וביצועים וזכו להצלחות באירועי ספורט מוטורי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 מוצבו דגמי לנצ'יה כדגמי יוקרה בקבוצת פיאט. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - ספורט 2 דלתות - סופר ספורט 2 דלתות - קבריולה לנצ'יה פלאביה 1500 לנצ'יה פלאביה 1800 לנצ'יה פלאביה 2000 לנצ'יה פלאביה סדאן לנצ'יה פלאביה סדאן לנצ'יה פלאביה - קבריולט לנצ'יה פלאביה - קבריולט לנצ'יה פלאביה - קבריולט, שנת 1965 לנצ'יה פלאביה - קבריולט שנת 1960, מבט לתוך הרכב לנצ'יה פלאביה - קבריולט, מבט לתוך הרכב לנצ'יה פלאביה - קבריולט, שנת 1965 לנצ'יה פלאביה - קופה, שנת 1966 לנצ'יה פלאביה - קופה לנצ'יה פלאביה - קופה לנצ'יה פלאביה ספורט זגאטו מבט לתוך הרכב ו-לוח מחוונים לנצ'יה פלאביה ספורט לנצ'יה פלאביה סופר ספורט מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה פלאביה בוויקישיתוף
אידרוסיזומאב

אידרוסיזומאב (באנגלית: Idarucizumab) או בשמו המסחרי פרקסביינד, הוא נוגדן חד-שבטי שמטרתו להפוך את האפקט האנטיקוגולנטי של התרופה דביגטראן, תרופה נוגדת קרישה. פרקסביינד מיוצרת בטכנולוגיית DNA רקומביננטי בתאי שחלה של אוגרים. התרופה מיוצרת על ידי חברת בהרינגר אינגלהיים וכן משווקת בישראל על ידה. התרופה אושרה במסגרת התוכנית לאישור מואץ לפיה ה-FDA מעניק אישור מוקדם לתרופות שנותנות מענה למצבים חמורים שאין בנמצא פתרונות אחרים עבורם. אידרוסיזומאב הוא האנטידוט הראשון והיחיד שקיים, הפועל על ידי עיכוב ישיר של תרומבין, וזמין לשימוש בעת הצורך, דבר המהווה נדבך נוסף לבטיחות של דביגטראן. ניתוח חירום/ פרוצדורה דחופה דימום בלתי נשלט או דימום מסכן חיים אידרוסיזומאב הוא נוגדן חד שבטי הומאני, ספציפי לדביגטראן בלבד. הוא מיוצר בתאי שחלות של אוגרים כך שאזור ה FC שלו הוסר ממנו כדי למנוע קישור לא ספציפי. מקטע ה-FAB של הנוגדן תוכנן כך שנקשר בזיקה גבוהה פי 350 לדביגטראן מאשר הקישור של דביגטראן לטרומבין. ברגע שהנוגדן נקשר לתרופה, התרופה אינה יכולה להיקשר עוד לטרומבין עד לפינוי של הנוגדן מזרם הדם. הקומפלקס שנוצר, דביגטראן-אידרוסיזומאב, הוא יציב מאוד (זמן מחצית חיים של 260 שעות בקירוב), וכך מנוטרל אפקט נוגד הקרישה של דביגטראן. הקומפלקס עצמו מפונה במהירות מזרם הדם-תוך מס' שעות. הקישור של אידרוסיזומאב הוא מיידי, ספציפי לתרופה וממושך. לאחר הקישור, אין הפרעה להליך הקרישה הטבעי של הגוף. התרופה ניתנת בזריקה או באינפוזיה. היא נמצאת בשימוש בבתי חולים בלבד, בתמיסה המוכנה לשימוש. ניתן לחזור ולהשתמש בדביגטראן כ-24 שעות לאחר השימוש בפרקסביינד כל עוד המטופל יציב קלינית. מחקר[דרוש מקור] שבחן את הבטיחות והיעילות של פרקסביינד במטופלים בריאים צעירים ומבוגרים ביחס לפלסבו הראה כי לא נמצאו תופעות לוואי הקשורות לתרופה. כמו כן, לא נמצאה תגובה של מערכת החיסון וכן לא הופרע תהליך הקרישה הטבעי של הגוף. לא נמצא קשר בין מינון, גיל ותפקוד כלייתי לשכיחות של תופעות לוואי כלשהן. . מחקר ה REVERS-AD בחן[דרוש מקור] את השפעת אידרוסיזומאב במטופלי פרדקסה עם דימום בלתי נשלט/מסכן חיים ובמטופלי פרדקסה שנזקקים לניתוח חירום/פרוצדורה דחופה. גם במקרה זה הייתה פעילות האנטידוט מיידית, מלאה וממושכת. זמן ממוצע להפסקת דימום לאחר מתן פרקסביינד היה בין 3.5-4.5 שעות, וזמן ממוצע לניתוח לאחר מתן פרקסביינד היה 1.6 שעות. האנטידוט פעל בבטיחות במטופלים שנבדקו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פיצת מצה

פיצת מצה (או "מצה-פיצה") היא סוג של פיצה המבוססת על אפיית מצה שעליה רוטב עגבניות או קטשופ וגבינה. כיוון שביהדות נאסר לאכול מזון חמץ בפסח, יש אנשים שמשתמשים במצה הכשרה כתחליף לבצק כבסיס להכנת פיצה במהלך החג. ביהדות נאסרה אכילת חמץ בתקופת חג הפסח. בשל האיסור, נוצר תחליף פיצה שבו תחתית הפיצה, העשויה באופן מסורתי מבצק, מוחלפת בתחתית העשויה ממצה. יש גם מספר יצרני מזון המספקים תחתית פיצה רגילה, אך כזו שהוכנה ממרכיבים כשרים לפסח, וכמה מתכונים המציעים להחליף בצק שמרים בשברי מצה או במצה בריי. במהלך חג הפסח, ישנן מסעדות המכניסות לתפריטיהן פיצות-מצה במקום פיצות מבצק רגיל, שאינו כשר לחג. המטבח הישראלי מדיה וקבצים בנושא פיצת מצה בוויקישיתוף Jewish American Food Culture In Every Generation, באתר Google Books Passover Pizza: Matzah Pizza from Fresh Brothers
טורניקה אוקריאשווילי

טורניקה אוקריאשווילי (בגאורגית: თორნიკე ოქრიაშვილი; תּוֹרנִיקֶה אוֹכּרִיאשווילי, נולד ב-12 בפברואר 1992) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר בגגרה. אוקריאשווילי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפי רוסתווי ובהמשך הצטרף לזו של גגרה. בעונת 2008/2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת ליגת העל הגאורגית. עונה לאחר מכן, הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת בה שיחק 22 משחקי ליגה ועוד משחק אחד בגביע. בסיום העונה גגרה ירדה לליגה השנייה. ביוני 2010 אוקריאשווילי קיבל הצעות ממועדונים מהולנד, טורקיה, גרמניה, אוסטריה, בלגיה ורוסיה. בסופו של דבר אוקריאשווילי הושאל לשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית עם אופציה לרכישה והצטרף מיד לקבוצת המילואים. ב-9 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה נגד קריווץ קריבי ריה. בינואר 2011 שחטאר רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 400 אלף אירו. זמן קצר לאחר מכן הושאל ל איליצ'בץ מריאופול. ב-4 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מטאלורג זפוריז'יה בו ניצחה איליצ'בץ 0-4. ב-21 במאי 2011 בישל את שער הניצחון (2-3) נגד דינמו קייב בדקה ה-90 של המשחק שבזכותו איליצ'בץ נשארה בליגת העל. בקיץ 2011 חתם באיליצ'בץ לעונה נוספת. בשנת 2012 אוקריאשווילי נבחר ל"כדורגלן השנה" באתר "עולם הספורט" הגאורגי. ב-27 בינואר 2014 הושאל לצ'רנומורץ אודסה. ב-20 בפברואר אוקריאשווילי ערך את הופעת הבכורה שלו באודסה. ב-28 ביולי 2014 אוקריאשווילי חתם בגנק הבלגית ל-3 שנים עם אופציה לשנתיים נוספות. ב-12 בינואר 2016 הושאל לאסקישהירספור מליגת העל הטורקית. בקיץ 2016 חתם בקרסנודאר מליגת העל הרוסית. ב-23 במרץ 2019 חתם באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. בפברואר 2023 חזר לקדנציה שנייה בגגרה. אוקריאשווילי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה ב-17 בנובמבר 2010 במשחק ידידות נגד סלובניה בו הפסידה גאורגיה 2-1. ב-7 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד בלארוס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. אנורתוסיס פמגוסטה הגביע הקפריסאי: 2020/2021 טורניקה אוקריאשווילי, באתר Transfermarkt טורניקה אוקריאשווילי, באתר Soccerway טורניקה אוקריאשווילי, באתר WorldFootball.net טורניקה אוקריאשווילי, באתר National Football Teams טורניקה אוקריאשווילי, באתר FootballDatabase.eu
התפלגות בטא

בתורת ההסתברות ובסטטיסטיקה, התפלגות בטא היא משפחה של התפלגויות רציפות, המוגדרות על הקטע [0,1] ובעלות שני פרמטרים המשפיעים על צורת ההתפלגות: α ו-β. קבוע הנרמול של פונקציית צפיפות ההסתברות הוא פונקציית בטא של הפרמטרים, ומכאן שמה של ההתפלגות. להתפלגות בטא תפקידים רבים בבחינת התנהגות של משתנים מקריים המוגבלים למרווחים סופיים בדיסציפלינות רבות. הרחבה של ההתפלגות נקראת התפלגות דיריכלה, על שמו של המתמטיקאי הגרמני-צרפתי יוהאן דיריכלה. עבור 0 ≤ x ≤ 1 {\displaystyle 0\leq x\leq 1} ועבור הפרמטרים α , β > 0 {\displaystyle \alpha ,\beta >0} , פונקציית הצפיפות של ההתפלגות מוגדרת כך: f ( x ; α , β ) = x α − 1 ( 1 − x ) β − 1 ∫ 0 1 u α − 1 ( 1 − u ) β − 1 d u = Γ ( α + β ) Γ ( α ) Γ ( β ) x α − 1 ( 1 − x ) β − 1 = 1 B ( α , β ) x α − 1 ( 1 − x ) β − 1 {\displaystyle {\begin{aligned}f(x;\alpha ,\beta )&={\frac {x^{\alpha -1}(1-x)^{\beta -1}}{\displaystyle \int _{0}^{1}u^{\alpha -1}(1-u)^{\beta -1}\,du}}\\[6pt]&={\frac {\Gamma (\alpha +\beta )}{\Gamma (\alpha )\Gamma (\beta )}}\,x^{\alpha -1}(1-x)^{\beta -1}\\[6pt]&={\frac {1}{\mathrm {B} (\alpha ,\beta )}}x^{\alpha -1}(1-x)^{\beta -1}\end{aligned}}} כאשר Γ ( z ) {\displaystyle \Gamma (z)} היא פונקציית גמא ו-B היא פונקציית בטא. פונקציית הצפיפות המצטברת מוגדרת על ידי הנוסחה: F ( x ; α , β ) = B ( x ; α , β ) B ( α , β ) = I x ( α , β ) {\displaystyle F(x;\alpha ,\beta )={\dfrac {\mathrm {B} {}(x;\alpha ,\beta )}{\mathrm {B} {}(\alpha ,\beta )}}=I_{x}(\alpha ,\beta )} כאשר B ( x ; α , β ) {\displaystyle \mathrm {B} (x;\alpha ,\beta )} היא פונקציית הבטא הלא שלמה. התוחלת של ההתפלגות היא פונקציה של היחס β/α: μ = E ⁡ [ X ] = ∫ 0 1 x f ( x ; α , β ) d x = ∫ 0 1 x x α − 1 ( 1 − x ) β − 1 B ( α , β ) d x = α α + β = 1 1 + β α {\displaystyle {\begin{aligned}\mu =\operatorname {E} [X]&=\int _{0}^{1}xf(x;\alpha ,\beta )\,dx\\&=\int _{0}^{1}x\,{\frac {x^{\alpha -1}(1-x)^{\beta -1}}{\mathrm {B} (\alpha ,\beta )}}\,dx\\&={\frac {\alpha }{\alpha +\beta }}\\&={\frac {1}{1+{\frac {\beta }{\alpha }}}}\end{aligned}}} כאשר הפרמטרים שווים, התוחלת שווה ל-1/2, מה שאומר כי במקרה זה ההתפלגות היא סימטרית והתוחלת היא מרכז התפלגות. השונות של ההתפלגות מוגדרת כך: var ⁡ ( X ) = E ⁡ [ ( X − μ ) 2 ] = α β ( α + β ) 2 ( α + β + 1 ) {\displaystyle \operatorname {var} (X)=\operatorname {E} [(X-\mu )^{2}]={\frac {\alpha \beta }{(\alpha +\beta )^{2}(\alpha +\beta +1)}}} כאשר α = β {\displaystyle \alpha =\beta } , השונות היא: var ⁡ ( X ) = 1 4 ( 2 α + 1 ) , {\displaystyle \operatorname {var} (X)={\frac {1}{4(2\alpha +1)}},} התפלגות בטא-בינומית מדיה וקבצים בנושא התפלגות בטא בוויקישיתוף התפלגות בטא, באתר MathWorld (באנגלית)
חיל האוויר השביעי של ארצות הברית

חיל האוויר השביעי של ארצות הברית (באנגלית: Seventh Air Force) הוא כוח אווירי המשתייך לכוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. משימתו של חיל האוויר השביעי היא להפעיל כוח אווירי שיספק הרתעה וייגן על קוריאה הדרומית ובעלות הברית של ארצות הברית מפני התקפה מצד קוריאה הצפונית. מפקדתו ממוקמת בבסיס אוסאן, כ-65 קילומטרים צפונית לסיאול שבקוריאה הדרומית ולו יחידות באוסאן ובבסיס קונסאן במערב קוריאה הדרומית, כ-240 קילומטרים דרומית לסיאול. חיל האוויר השביעי הוא הוותיק מבין אלו המרכיבים את חיל האוויר של ארצות הברית. הוא הוקם כיחידה של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית ב-1 בנובמבר 1940, כחיל האוויר של הוואי. משימתו הייתה לשלוט ביחידות האוויריות שהתמקמו בהוואי. במהלך המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941 הותקפו יחידות החיל והוא היה הכוח האווירי האמריקאי הראשון שנלחם באויב במלחמת העולם השנייה. בהמשך המלחמה מילא החיל משימות סיור והגנה באוקיינוס השקט ועם התפתחותה קיבל משימות הפצצה ארוכות טווח לריכוך יעדים אויב לקראת פלישה אמפיבית, ומשימות ליווי של מפציצי ה-בואינג B-29 סופרפורטרס להפצצות ביפן. ביוני 1949 פורק החיל. באמצע שנות החמישים הוקם מחדש ופעל במשך כשנתיים עם אחריות על מרחב האוקיינוס השקט עד שפורק עם העברת כוחות אוויריים ששהו ביפן להוואי. בעקבות התגברות המעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם הוקם החיל שוב ב-28 במרץ 1966 וקיבל אחריות על משימות דיוויזיית האוויר השנייה. במהלך המלחמה קיבל החיל אחריות על רוב המבצעים האוויריים בווייטנאם. ב-1973 עברה מפקדת החיל מווייטנאם לתאילנד וביוני 1975 פורקה. ב-8 בספטמבר 1986 הופעל החיל שוב, הפעם מבסיס אוסאן שבקוריאה הדרומית וקיבל אחריות על משימות הדיוויזיה האווירית ה-314, לשמירת שביתת הנשק עם קוריאה הצפונית. כנף הקרב 51 - ממוקמת בבסיס אוסאן, כוללת טייסת F-16C/D וטייסת A-10 כנף הקרב 8 - ממוקמת בבסיס קונסאן, כוללת שתי טייסות F-16C/D מרכז המבצעים האוויריים והחלל 607 - ממוקם בבסיס אוסאן להק התמיכה במבצעים 607 - ממוקם בבסיס אוסאן וכולל יחידות תמיכה למבצעים אוויריים (בקרה ושליטה, מטאורולוגיה, נ"מ ועוד) להק המודיעין, הריגול והסיור 607 - ממוקם בבסיס אוסאן וכולל יחידות איסוף מודיעין אווירי מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר השביעי של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חיל האוויר השביעי של ארצות הברית (באנגלית) אתר חיל האוויר השביעי חיל האוויר השביעי של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק
לנצ'יה ארדאה

לנצ'יה ארדאה (באיטלקית: Lancia Ardea) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה בין השנים 1939–1953. יוצרו 31,925 יחידות. בנוסף לדגם המשפחתי יוצר דגם סדאן מוארך (ברובו נמכר כמוניות ברומא), ודגם טנדר (ואן). לאחר מלחמת העולם השנייה יוצרו כ-8,500 יחידות של דגם הואן. בינואר 1940 היה מחירה של ה"לנצ'יה ארדאה" 26,500 לירות איטלקיות. מחירה של פיאט 1100 (1937) היה 20,750 לירטות איטלקיות. לנצ'יה (איטלקית: Lancia, מבוטא לנצ'ה) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות המהווה מאז שנת 1969 חטיבה בתאגיד פיאט. היא הוקמה בשנת 1906 על ידי וינצ'נזו לנצ'יה. מכוניות החברה הצטיינו בחדשנות הנדסית, פאר וביצועים וזכו להצלחות באירועי ספורט מוטורי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 מוצבו דגמי לנצ'יה כדגמי יוקרה בקבוצת פיאט. 4 דלתות - סדאן (4 חלונות צד) 4 דלתות - סדאן מוארך (6 חלונות צד), (מוניות ברומא), יוצרו כ-500 יחידות. 2 דלתות - ואן (טנדר) סדרה 1 (1939-1941), יוצרו 2,992 יחידות סדרה 2 (1941-1948), יוצרו 4,438 יחידות סדרה 3 (1948-1949), יוצרו 3,600 יחידות סדרה 4 (1949-1953), יוצרו 11,700 יחידות (תפוקת המנוע עלתה ל-30 כ"ס) לנצ'יה ארדאה 1939 - מדריך חברת לנצ'יה להתמצאות בתא הנהג לנצ'יה ארדאה 1952 - מדריך חברת לנצ'יה להתמצאות בתא הנהג לנצ'יה ארדאה מנוע לנצ'יה ארדאה (הדגם מ-"סדרה 2") "סמן כיוון דרך" (מאחורי חלון הצד האחורי) (במקום איתות (וינקר)) לנצ'יה לנצ'יה פלאביה לנצ'יה ארדאה (LanciaInfo Blog) מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה ארדאה בוויקישיתוף לנצ'יה ארדאה (4:47 דקות), יו-טיוב
М (כתב קירילי)

אֵם היא אות באלפבית הקירילי שמקורה באות היוונית מו וצורתה כשל מו גדולה, וכמו כן של M לטינית גדולה, אך בניגוד ל-M הלטינית, צורת האות הקטנה זהה לזו של האות הגדולה. האות מייצגת עיצור דו-שפתי, אפי /m/. ערכה המספרי הוא 40 ובעבר נקרא מיִיסלִיטֶה (Мыслитэ) שמשמעותה "לחשוב". האות היוונית מו. האות הלטינית אם. האות אם עם זנבון מהאלפבית הקירילי. מדיה וקבצים בנושא М בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגרמנט

ביחסים דיפלומטיים, אגרמנט (בצרפתית: Agrément) הוא הגשת כתב מינוי של ראש נציגות במדינה זרה. אגרמנט הוא צעד דיפלומטי מחייב - לפני שמדינה ממנה ראש משלחת דיפלומטית חדש במדינה זרה, היא מגישה בקשה לאגרמנט על מנת לוודא תחילה אם הממונה המוצע מקובל על המדינה המקבלת. הסכמתה של המדינה המקבלת מסומנת על ידי הענקתו של האגרמנט, ולעיתים רחוקות אגרמנט אינו מתקבל מסיבה לא ידועה שהופכת את הנציג לאישיות בלתי רצויה על ידי המדינה המקבלת. לאחר קבלת האגרמנט, ראש המשלחת (השגריר) מגיש את כתב האמנה שלו, שניתן לו על ידי ראש מדינתו עבור ראש המדינה המארחת. לאחר מסירת כתב האמנה, מתקבל השגריר המיועד לסגל הדיפלומטי במדינה המארחת. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.