laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חאסקובו (מחוז)

מחוז (אובלסט) חאסקובו (בולגרית Област Хасково) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום המדינה וגובל ביוון וטורקיה. המחוז משתרע על כ-5% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא חאסקובו. בשטחי המחוז מצויים רכס הרי רודופי, מישור תראקיה העילי וכן זורם הנהר מריצה. האזור יושב באופן מאורגן על ידי שבטים תראקים במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. נתגלו שרידים ארכאולוגיים ליישובים מבוצרים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר האזור לשליטת האימפריה הרומית. בשלהי המאה ה-4, לאחר הפיצול באימפריה הרומית עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הרומית המזרחית. במהלך המאה ה-8 נכבשו שטחי המחוז בידי האימפריה הבולגרית הראשונה ובעיר חאסקובו נבנתה מצודת דרכים, שהייתה חלק ממערך מצודות ההגנה של האימפריה. בתקופת איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה נכלל האזור בשטחי האימפריה הבולגרית השנייה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נפל האזור בידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית. לאחר המלחמה נכלל האזור בשטחי המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית ונסיכות בולגריה ומאז נכללים שטחי מחוז חאסקובו בבולגריה. בבחינת התוצר המקומי הגולמי עולה, כי הענפים המובילים הם טקסטיל, טבק, ביגוד, תעשייה כימית, מפעלי עיבוד מזון, וחקלאות. כמו כן ידוע האזור ביקביו. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להתפתח גם ענף התיירות. שיעור האבטלה במחוז עומד על 7.89 אחוזים. בשטח מחוז חאסקובו עובר נתיב עורקי התחבורה מס' 4 ומס' 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון, בעיקר בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. בין 2004 ל-2009 עמד שיעור הקיטון השנתי הממוצע על 6 אחוזים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 81% הם בולגרים, 11.27% ממוצא טורקי ו-6.16% הם צוענים. 82% מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-12.17% הם מוסלמים סונים. מדיה וקבצים בנושא חאסקובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חאסקובו מחוז חאסקובו, פרופיל כלכלי, באתר מחוז חאסקובו (בבולגרית). תמהיל אתני ואמונה דתית בהתייחס לנתוני מפקד 2001.
LFSR

LFSR (ראשי תיבות של: Linear Feedback Shift Register, בתרגום חופשי: "אוגר הזזה בעל משוב ליניארי") הוא מונח במדעי המחשב המתאר אוגר זיזה שהקלט שלו הוא פונקציה ליניארית של סיביות המצב שלו. LFSR הוא אוטומט סופי דטרמיניסטי. הערך ההתחלתי של LFSR נקרא גרעין ומתוכו נקבעת שרשרת המצבים האפשרית של האוטומט לאורך זמן ריצתו. מכיוון ש־LFSR הוא פונקציה מחזורית בעלת קלט בגודל סופי הוא אוצר בתוכו מחזור מצבים שתדירותו תלויה בכמות הסיביות המרכיבות את הרכיב ובפונקציית ההיזון שלו. בקריפטוגרפיה, מימושים של LFSR בחומרה ובתוכנה משמשים כרכיבים במחוללי מספרים פסאודו־אקראיים, אלגוריתמים להרחבת מפתח, פונקציות גיבוב ועוד. בכל מחזור התייחסות, ה־LFSR מזיז את כל סיביות המצב שלו מקום אחד הצידה, הסיבית שנדחקה החוצה משמשת כפלט. למקום המתפנה כתוצאה מההזזה מוכנסת סיבית המחושבת על ידי פונקציית ההיזון הליניארית (לרוב, XOR) המופעלת על ערכים במקומות ידועים (Taps) ועל הפלט. LFSR שפונקציית ההיזון הליניארית שלו נבחרה בצורה טובה יעבור דרך כל 2 n − 1 {\displaystyle 2^{n}-1} המצבים האפשריים שלו LFSR כזה נקרא LFSR מקסימלי. פוקנציית ההיזון ב־LFSR (או פולינום הבסיס) ניתנת לביטוי כפולינום בבסיס בינארי כך שכל אחד מהמקדמים בפולינום הוא 0 או 1. בדוגמה המופיעה משמאל למעלה, הסיביות המשתתפות בחישוב הפונקציה נמצאות במקומות 16,14,13 ו־11 ופונקציית ההיזון היא x 16 + x 14 + x 13 + x 11 + 1 {\displaystyle x^{16}+x^{14}+x^{13}+x^{11}+1} . ה x 0 = 1 {\displaystyle x^{0}=1} בפולינום איננו Tap, אלא מייצג את הסיבית הראשונה, סיבית הקלט. המצב המיוצג בציור, 0xACE1, מתחלף ב 0x5670 (סיבית הקלט החדשה היא 0). מדיה וקבצים בנושא LFSR בוויקישיתוף המצב המורכב כולו מאפסים אפשרי רק כאשר הגרעין ההתחלתי מורכב כולו מאפסים וה־LFSR אינו מתקדם מהמצב הזה לשום מצב אחר
GP

GP‏ - GP Industries Limited - היא חברה מהונג קונג המייצרת סוללות ושאר אמצעים אלקטרונים. החברה שייכת לקבוצת Gold Peak Industries (Holdings) Limited שנוסדה בשנת 1964 ונסחרת בבורסה לניירות ערך בהונג קונג משנת 1984. החברה החלה דרכה בייצור סוללות ליתיום. עם השנים התרחבה פעילותה של החברה וכיום היא מייצרת, בין השאר, מצברים לרכבים, וסוללות. החברה מעסיקה כ-8,100 איש ונסחרת בבורסה לניירות ערך של סינגפור משנת 1995. נכון לשנת 2014 הייתה לחברה המובילה בשוק הסוללות בישראל, עם נתח שוק של כ- 40% ב-2016 היו הכנסות החברה כ-1 מיליארד דולר הונג קונגי עם רווח נקי של כ-30 מיליון דולר הונג קונגי. עובדים במפעלי GP נחשפו באופן שגרתי לאבק קדמיום, מתכת רעילה ביותר המשמשת בייצור סוללות ניקל-קדמיום שעלולות לגרום לאי ספיקת כליות, סרטן ריאות ומחלות עצמות. ב-2006 יותר מ-100 עובדות במפעל בדרום סין ניסו לתבוע את מעסיקיהן לשעבר (GP) על חשד להרעלת קדמיום. ב-24 באוגוסט 2010, למעלה ממאה עובדים הפגינו מחוץ למפעל של GP בהואיז'ו. GP הבטיחה פיצוי לעובדים שנפגעו מהרעלה, אך הפחית בצורה חמורה את הסכום שנקבע, והציע מצב של "קח או עזוב". הסרט התיעודי Red Dust של קארין מק עוקב אחר עובדות שנלחמות על טיפול רפואי מהמעסיק הקודם שלהן, מפעל GP Batteres בסין, לאחר שנים של הרעלת קדמיום. מדיה וקבצים בנושא GP בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של GP אתר חברת הבטריות של הקבוצה GP, ברשת החברתית פייסבוק מירב קריסטל, פנסוניק: נתחרה באנרג'ייזר ודורסל בסוללות, באתר ynet, 18 במרץ 2014 דוחות כספיים CSR Asia - Corporate Social Responsibility in Asia, web.archive.org, ‏2012-04-06 CSR Asia - Corporate Social Responsibility in Asia, web.archive.org, ‏2012-04-06 Red Dust « Next Frame Student Film Festival, web.archive.org, ‏2012-04-26 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדראש סיקיי

אנדראש סֵיקֶיי (בהונגרית: Székely András ;‏ 5 במרץ 1909 – ינואר 1943). היה שחיין יהודי-הונגרי. בעל מדליית ארד אולימפית, שיאן עולם ואלוף אירופה. סֵיקֶיי נולד בשנת 1909 בעיר טטבאניה במחוז קומארום-אסטרגום בממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרו-הונגרית. באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה סיקיי במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, לפני גרמניה (9:48.6 דקות) ואיטליה (9:49.0 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.8 דקות, אחרי חברו לנבחרת אישטוואן באראן (59.8 שניות) ולפני פבל שטיינר מצ'כוסלובקיה (1:03.0 דקות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה סיקיי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.4 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:58.4 דקות וארצות הברית (9:10.5 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.4 דקות. סיקיי גויס לשרות העבודה בשנת 1942 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). נסיבות ומקום מותו לא ברורים. ייתכן שנפטר בינואר 1943 במחנה עבודה בכפייה, שהקימו הנאצים באזור צ'רניהיב שבאוקראינה (אז - נציבות הרייך אוקראינה) . מדיה וקבצים בנושא אנדראש סיקיי בוויקישיתוף אנדראש סיקיי, באתר olympedia.org אנדראש סקלי(הקישור אינו פעיל) Holokauszt Emlékközpont (מרכז הנצחת השואה) (בהונגרית)
מודיליאני

האם התכוונתם ל... אמדאו מודיליאני – צייר ופסל פרנקו מודיליאני – כלכלן, זוכה פרס נובל לכלכלה
מוהליבר

מוהילבר (מוהליבר) – שם משפחה יהודי שמקורו בעיר מוהילב (כיום – במזרח בלארוס). בעברית שגורות שתי הגרסאות לכתיבת שם זה. האם התכוונתם ל... אריה מוהליבר – שחמטאי ישראלי, בנו של יוסף מוהליבר שמואל מוהליבר (1824–1898) – רב, ממייסדי הציונות הדתית יוסף מוהליבר (ד"ר) – מנהל הגימנסיה העברית רחביה בשנים 1924–1943 חיים זאב מוהילבר (1940–2005) – אסיר ציון, מחלוצי המורים המחתרתיים לעברית בברית המועצות
הדקה ה-91

הדקה ה-91 הייתה תוכנית סיכום המחזור בליגה הלאומית בכדורגל, אז הליגה הבכירה, ששודרה בערוץ 2 בין השנים 1995 -1999. תוכנית זו החליפה את תוכנית סיכום משחקי הליגה "משחק השבת", ששודרה בערוץ הראשון. התוכנית שודרה במוצאי שבת, לאחר המשחק המרכזי ששודר אף הוא בערוץ 2, והציגה את תקצירי המשחקים ששוחקו בסוף השבוע. התוכנית זכתה לפופולריות בשל היותה המקור היחידי לצפייה במשחקי כדורגל ישראלי באותה תקופה, טרם המעבר לכבלים וריבוי השידורים הישירים. התוכנית הייתה משותפת לשלוש הזכייניות של הערוץ, קשת, רשת וטלעד, שהאחריות על השידור בשבת עברה ביניהן מדי כמה חודשים. התוכנית הופקה באמצעות חברת הפקות עצמאית של יורם ארבל שגם הגיש את התוכנית. חברת ההפקה גם הפיקה את שידור המשחק שקדם לתוכנית. ארבל היה ממקימי אתר האינטרנט ONE, שנקרא בתחילת דרכו "הדקה ה-91", והוקם על ידי אודי מילנר וגיל מנקין עבור התוכנית בחינם, על ידי חברת האינטרנט שלהם "סיטינט". ארבל נכנס אחר כך לשותפות עם השנים, והשקיע בהקמת האתר תחת השם "ONE", לאחר ירידת התוכנית מהמרקע. החל משנת 2000 משחקי סיכום השבת הועברו לזכויות השידור של ערוץ הספורט עם התוכנית "שער חמש", בהנחייתו של מודי בר-און. ב-2011 החל ערוץ הספורט במסגרת שידורי ערוץ "5 GOLD" לשדר שידורים חוזרים של התוכנית תחת השם "קיצור תולדות הליגה". משתתפי התוכנית: יורם ארבל – מגיש התוכנית, מפיק ושדר המשחק המרכזי. ליווה את התוכנית בכל שנותיה. מוטי איווניר – פרשן התוכנית, ליווה את התוכנית בכל שנותיה. מודי בר און – הגיש את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה בטלעד. אריה מליניאק – הגיש את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה בקשת. עינב גלילי – הגישה את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה ברשת. ספי ריבלין – השתתף בפאנל התוכנית כקומיקאי כאשר שודרה ברשת. אורלי יניב – הגישה את התוכנית לצד ארבל בעונת 1994/1995. רמי וייץ – שדר משחקים בין השנים 1997–1999. גיורא צור – שדר משחקים. קמי ברץ – שדר משחקים. רון ברבש – שדר משחקים. יעל חן – הייתה אמורה להגיש את התוכנית לצידו של ארבל בעונת 1996/97 אך במהלך צילומי התוכנית הראשונה נפטרה מדום לב. גלעד רייך, ‏איינשטיין מעביר לווייץ, ארבל מבקיע, באתר גלובס, 13 ביולי 2006 אביבה קרול, ‏ארבל ספורט תפיק את כל שידורי הליגה הלאומית בכדורגל עבור טלעד, באתר גלובס, 20 באוגוסט 1998 איילה צורף, עולים ליגה, באתר הארץ, 11 ביולי 2007 עידו אלון, נשארה לבד במגרש, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2003 קולנוע וטלוויזיה, אתר לזכרה של יעל חן
זלמן שפירו

זלמן מרדכי שפירו (באנגלית: Zalman Mordecai Shapiro‏; 12 במאי 1920 – 16 ביולי 2016) היה כימאי וממציא יהודי-אמריקני ציוני, ממפתחי הכור הגרעיני בצוללת הגרעינית הראשונה "נאוטילוס". בישראל נודע כבעליו של מפעל שאיבד כמות גדולה של אורניום מועשר ונחקר בחשד שהעביר אותו לתוכנית הגרעין הישראלית. שפירו נולד בעיר קנטון שבאוהיו, בן למשפחה יהודית אורתודוקסית, ולו קרובי משפחה שנספו בשואה באירופה. שפירו גדל בפסאיק, ניו ג'רזי. סיים תואר ראשון, שני ושלישי בכימיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ולאחר מכן עבר לגור בפיטסבורג, שם החל לעבוד בחברת וסטינגהאוס ובפיתוח דלק גרעיני בחברת חשמל מקומית. ב-1957 ייסד את חברת NUMEC‏ שעסקה בפיתוח ושימוש בדלק גרעיני בעיר אפולו שבפנסילבניה. שפירו רשם 15 פטנטים, ביניהם ב-2009 פטנט על הוזלת עלות ייצור יהלומים. חברת NUMEC הייתה בין הראשונות שסיפקה דלק לשימוש בכורים גרעיניים. לאחר שהחברה החלה לאחסן אורניום מועשר, התברר כי בין 90–270 ק"ג חסרים ומאמצים לאתר את החומר נכשלו. בעקבות כך שילמה החברה 834,000 דולר לוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית. מכיוון ששפירו היה ידוע כציוני, עלה החשד שהאורניום הועבר לישראל, שפיתחה באותן שנים את הכור האטומי בדימונה. דווח שרפי איתן, ששירת אז במוסד, ביקר במפעל של שפירו בספטמבר 1968. פרשה זאת נקראה פרשת אפולו. שפירו היה נשוי לאבלין גרינברג (נישאו ב-1945) ואב לשלושה ילדים. היה נשיא ארגון ציוני אמריקה בעירו פיטסבורג. שפירו ואשתו קיבלו ב-2008 פרס הוקרה על תרומתם לקהילה היהודית במשך 60 שנה. הוא הלך לעולמו ב-16 ביולי 2016. עמי דור-און, האורניום של זלמן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בנובמבר 2007 סוכנויות הידיעות, "ישראל גנבה מארה"ב אורניום בשנות ה-50", באתר nrg‏, 27 בדצמבר 2011 רונן ברגמן, הקשר הסודי: מדען האטום האמריקאי וסיירת מטכ"ל, באתר "ידיעות אחרונות", 6 ביוני 2017 89-year-old Oakland inventor receives 15th patent, פיטסבורג פוסט-גאזט, 26 ביוני 2009 Despite doubts, Shapiro maintains innocence, באתר טריביון רוויו, 25 באוגוסט 2002 יוסי מלמן ודן רביב‏, כש"הטייס הנאצי" עזר לישראל לקנות 200 טון אורניום, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2012 ראשי תיבות של Nuclear Materials and Equipment Corp
לסלו סבדוש

לסלו סבדוש (בהונגרית: Szabados László;‏ 11 באפריל 1911 - 28 באפריל 1992) היה שחיין הונגרי-יהודי. בעל מדליית ארד אולימפית, שיאן עולם ואלוף אירופה. סבדוש נולד בסבוטיקה וויבודינה שבסרביה על גבול הונגריה. באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה סבדוש במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, לפני גרמניה (9:48.6 דקות) ואיטליה (9:49.0 דקות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה סבדוש במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.4 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:58.4 דקות וארצות הברית (9:10.5 דקות). לסלו סבדוש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לסלו סבדוש, באתר olympedia.org ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י להב

אח"י להב היא קורבטה מהסדרה סער 5 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי נורת'רופ גראמן בשנת 1993 הספינה היא אחת משלוש קורבטות הטילים בסדרה זו שבשירות שייטת ספינות הטילים ונמל הבית שלה הוא נמל חיפה. שתי האחרות הן אח"י אילת ואח"י חנית. החוזה לבניית שלוש ספינות של הסדרה נחתם בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. להב הייתה הספינה השנייה בסדרה. הושקה בשנת 1993 והוכנסה לשירות בספטמבר 1994. להב לקחה חלק במלחמת לבנון השנייה על ידי חסימת נמלים לבנוניים. היא לקחה גם חלק בתרגילים, כולל תרגיל בחודש אפריל 2008 עם הציים הטורקי והאמריקאי. אח"י להב השתתפה בחסימת המשט לעזה בשנת 2010. החימוש של אח"י להב נועד להגן על הספינה מכל איום אפשרי. לספינה יש 8 משגרים של טילי הרפון מונחי מכ"ם נגד ספינות, בעלי ראש נפץ במשקל 221 ק"ג וטווח מרבי של 130 ק"מ. בנוסף, הספינה מוגנת מפני התקפה אווירית על ידי 64 משגרים לטילי ברק נגד מטוסים וטילים תוקפים הנותנים רדיוס הגנה של עד 70 ק"מ. חימוש נוסף נגד טילים הוא תותח M61A1 וולקן מונחה - פלנקס, מקלעים קלים ותותחי אורליקון 20 מ"מ. הספינה מוגנת נגד צוללות, באמצעות 2 משגרי טורפדו Mk32 כשכל משגר נושא שלושה צינורות לשיגור טורפדו. בנוסף הספינה נושאת מסוק "עטלף", אך זה אינו חמוש אלא נועד לסייר בחיפוש אחר מטרות או איומים בשביל הספינה. אח"י להב נבחרה להיות הראשונה מבין ספינות הטילים סער 5 שתצטייד במכ"ם "אדיר" (MF-STAR) ובטילי ברק-8. ב-23 בספטמבר 2014, בטקס קבלת הצוללת אח"י תנין, חיל הים הציג את אח"י להב עם המכ"ם החדש בבסיס חיל הים בחיפה. מפקדי אח"י להב כמו מפקדי הקורבטות האחרות מדגם סער 5 הועלו לדרגת סא"ל עם קבלת הפיקוד. אח"י להב מוצגת ביום העצמאות ה-61 של ישראל, מאי 2009 תרגיל רפואה ופינוי פצועים באח"י להב מדיה וקבצים בנושא אח"י להב בוויקישיתוף אל"ם עידו שבח, הפלגתה של אח"י להב מארצות הברית לישראל, 'בין גלים', מאי 2005, ע' 48 - 51. תבל דמרי, משפחת הלהב התאחדה, באתר חיל הים, 30 בדצמבר 2014 אילנה דיין, ‏אילנה דיין מבלה יממה עם אנשי חיל הים, באתר ‏מאקו‏, 19 ביולי 2006 התמונה מתקופה מאוחרת יותר. תמונה מתקופה מאוחרת יותר. מרים אורן היא אשתו של ראש משלחת הרכש מניו יורק- אברהם אורן. הכותב אל"ם עידו שבח שימש כמפקד אח"י להב מאוגוסט 1993 עד נובמבר 1995, החל בתהליך הבניה בארצות הברית וכמעט עד הכרזתה כספינה מבצעית בחיל הים.
דגל מיוט

דגל מיוט הוא דגל לא רשמי המייצג את האי מיוט. הוא דגל לבן ועליו סמל מיוט המורכב ממגן בצורת ענן, משני צדדיו סוסוני ים, בתחתיתו המוטו "Ra hichiri" ("אנחנו על המשמר"), ומעליו שם האי באותיות אדומות. מדיה וקבצים בנושא דגל מיוט בוויקישיתוף דגל מיוט, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בדמייך חיי

האם התכוונתם ל... בדמייך חיי (נבואה) – נבואה של יחזקאל הנביא (יחזקאל טז) בדמייך חיי (אנדרטה) – האנדרטה לזכר מרד גטו ורשה בדמייך חיי (ספר) – ספר מאת לייב רוכמן על חייו במחבוא במהלך השואה בדמייך חיי (שיר) – שיר של נעמי שמר בדמייך חיי (מאגר דם טבורי)
מוליכות

האם התכוונתם ל... מוליכות חום מוליכות חשמלית מוליכות-על
אלברט שוורץ

אלברט שוורץ (באנגלית: Albert L. Schwartz;‏ 18 בדצמבר 1908 – 7 בדצמבר 1986). היה שחיין אמריקאי-יהודי. בעל מדליית ארד אולימפית במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. שוורץ נולד בשיקגו, אילינוי. הוא בוגר אוניברסיטת נורת'ווסטרן ובעל תואר במשפטים מאוניברסיטת שיקגו. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1930 היה שוורץ לשחיין הראשון שזכה ב-3 תארים בסגנון חופשי. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה שוורץ במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.8 שניות, אחרי יאסוג'י מיאזאקי (58.2 שניות) וטאצוגו קוואישי (58.6 שניות) שניהם מיפן. בגמר שחו שלושה שחיינים מיפן ושלושה שחיינים מארצות הברית. רק שחיין יפני אחד החמיץ גמר אולימפי בלוס אנג'לס. מדליסט הכסף מהאולימפיאדה הקודמת השחיין אישטוואן ברני מהונגריה, לפי הצילומים נראה שסיים במקום השני בחצי הגמר ולא רביעי כפי שקבעו השופטים ולכן לא שחה בגמר. בשלב המוקדמות קבע מיאזאקי שיא אולימפי חדש בתוצאה של 58.0 שניות. שוורץ זכה עם קבוצתו 6 פעמים באליפות ארצות הברית בכדורמים. שוורץ נפטר בלוס אנג'לס, קליפורניה בשנת 1986. אלברט שוורץ, באתר olympedia.org
כלבי ים

כלבי ים (שם מדעי: Phocidae) היא משפחת יונקים מסדרת הטורפים, קבוצת הטורפים הימיים. כלבי הים חסרי תנוך באוזניהם, וצווארם קצר מאוד. הם אינם יכולים להעביר את סנפיריהם האחוריים תחת גופם כדי ללכת עליהם, והם נעים באמצעות סנפיריהם הקדמיים בלבד, בניגוד לניבתניים ולאוטריים. לשפמו של כלב הים יש יכולת יוצאת מן הכלל לחוש את מהירות זרם המים. במהלך ניסוי, כלב ים שעיניו כוסו, הצליח לזהות דג שחלף סמוך אליו, תוך שימוש בשפמו, גם 30 שניות לאחר שהטרף עבר במקום. חוקרים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס מנסים להבין את אופן פעולתה של מערכת חישה זו, המצטיינת ברגישות כה גבוהה. המין היחיד המגיע לעיתים לחופי ישראל הוא כלב ים נזירי מצוי, המצוי בסכנת הכחדה חמורה בכל העולם. הפעם הראשונה שכלבת ים זו נצפתה לראשונה הייתה בחוף יפו. משפחה כלבי ים (Phocidae) תת-משפחה מונכיים (Monachinae) שבט כלבי ים נזיריים (Monachini) Monachopsis – נכחד Pristiphoca – נכחד Properiptychus – נכחד Messiphoca – נכחד Mesotaria – נכחד Callophoca – נכחד Pliophoca – נכחד Pontophoca – נכחד סוג ומין יחיד: כלב ים נזירי מצוי (Monachus monachus) סוג: כלב ים נזירי – (Neomonachus ) מין: כלב ים נזירי הוואי – (Neomonachus monachus) מין: כלב ים נזירי קריבי – (Neomonachus tropicalis) – נכחד שבט Miroungini סוג: פיל ים – (Mirounga) מין: פיל ים צפוני – (Mirounga angustirostris) מין: פיל ים דרומי – (Mirounga leonina) שבט כלבי ים לובודונים (Lobodontini) Monotherium – נכחד Piscophoca – נכחד Hadrokirus – נכחד Homiphoca – נכחד אקרופוקה (Acrophoca) – נכחד סוג ומין יחיד: כלב ים נמרי – (Hydrurga leptonyx) סוג ומין יחיד: כלב ים ודל – (Leptonychotes weddellii) סוג ומין יחיד: לובודון הסרטנים – (Lobodon carcinophagus) סוג ומין יחיד: כלב ים רוס – (Ommatophoca rossii) תת-משפחה פוקיים (Phocinae) Kawas benegasorum – נכחד Leptophoca – נכחד Preapusa – נכחד Cryptophoca – נכחד סוג ומין יחיד: כלב ים כובעי – (Cystophora cristata) סוג ומין יחיד: כלב ים מזוקן – (Erignathus barbatus) שבט Phocini Phocanella – נכחד Platyphoca – נכחד Gryphoca – נכחד סוג: פוקה – (Phoca) מין: פוקה מנוקדת – (Phoca largha) מין: פוקת המפרץ – (Phoca vitulina) סוג: פוסה – (Pusa) מין: פוסה כספיאנית – (Pusa caspica) מין: פוסה טבעתית – (Pusa hispida) מין: פוסה באיקלית (Pusa sibirica) סוג ומין יחיד: כלב ים נבלי – (Pagophilus groenlandicus) סוג ומין יחיד: כלב ים משורטט – (Histriophoca fasciata) סוג ומין יחיד: כלב ים אפור – (Halichoerus grypus) אריות ים דובי ים מדיה וקבצים בנושא כלבי ים בוויקישיתוף כלבי ים, באתר ITIS (באנגלית) כלבי ים, באתר NCBI (באנגלית) כלבי ים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כלבי ים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כלבי ים, באתר GBIF (באנגלית) אריאל צבל, ציד כלבי ים בקנדה, באתר אנימלס Pressure sensors help guide ocean-going vessels – המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס צפריר רינת, כלבת ים נצפתה לראשונה בחופי ישראל, באתר הארץ, 13 במאי 2023
ספוקיין

ספוקיין (באנגלית: Spokane; מבוטא לרוב ספוקאן) היא העיר השנייה בגודלה במדינת וושינגטון שבארצות הברית (לאחר סיאטל) ובירת מחוז ספוקיין. העיר ממוקמת במורדות הרי הרוקי, על שתי גדות נהר ספוקיין, בצפון-מזרח המדינה, 180 קילומטר מדרום לגבול קנדה ו-32 קילומטרים מערבית לגבול איידהו. מדרום-מערב לעיר משתרע אזור "הרמות המחורצות", תופעה גאולוגית ונופית יוצאת-דופן. עד 1810 היה במקום יישוב אמריקאי ילידי, השם ספוקיין משמעו "ילדי השמש" בשפת השאליש. ב-1810 התקיימה במקום תחנת סחר פרוות בשם "מפלי ספוקיין" (Spokane Falls). מאוחר יותר התגלו במקום מרבצי זהב וכסף וההתיישבות גדלה. ב-1881 הוכרזה במקום עיר. לאחר התדרדרות במצבה במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 ובריחת תושבים, התקיימה בה בשנת 1974 התערוכה העולמית אקספו 74'. הייתה זו יוזמתו של היזם קינג קול שהוכחה כמקפצה כלכלית שהזניקה את העיר, שיפרה את תשתיותיה, מיצבה אותה כעיר הנושאת את דגל איכות הסביבה והעניקה לה פארק רחב ידיים (Riverfront Park), במקום בו ניצבו תחנה ומוסך רכבת. כלכלת העיר התבססה באופן מסורתי על מכרות, אולם משנות ה-90 של המאה ה-20 מתפתח במקום מרכז היי-טק וביוטכנולוגיה. מרכז הפיתוח העיקרי של חברת אף חמש נטוורקס נמצא בספוקיין. מוסד החינוך הגבוה בעיר היא אוניברסיטת גונזגה, אוניברסיטה קתולית פרטית. אתר האינטרנט הרשמי של ספוקיין (באנגלית) ספוקיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתה משרד התיירות של מחוז ספוקיין אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. למותו של קינג קול ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליליאן קופלנד

ליליאן קופלנד-דרוסין (באנגלית: Lillian Copeland-Drossin;‏ 24 בספטמבר 1904 – 7 בפברואר 1964) הייתה אתלטית אמריקאית-יהודייה, אלופה אולימפית בזריקת דיסקוס, בעלת שתי מדליות אולימפיות, שיאנית עולם בהדיפת כדור ברזל והטלת כידון. עד אולימפיאדת בייג'ינג (2008) היא הייתה זורקת הדיסקוס היחידה מארצות הברית שזכתה במדליית זהב. קופלנד נולדה בניו יורק בשם ליליאן דרוסין, להורים מהגרים מפולין. שם משפחתה שונה לקופלנד לאחר שאמה נישאה בשנית לאחר מות אביה והם עברו לגור בלוס אנג'לס. באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1926 זכתה קופלנד בכל שלושת הענפים, זריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל והטלת כידון וקבעה בהם שיאים אמריקאיים חדשים. בין השנים 1928-1926 קבעה קופלנד שלושה שיאי עולם בהטלת כידון ושני שיאי עולם בהדיפת כדור ברזל (8 ליברות). לראשונה נערכו תחרויות אתלטיקה לנשים במשחקים האולימפיים. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת אמסטרדם (1928) השתתפה קופלנד גם בריצת שליחות 4x110 יארד ויחד עם חברותיה קבעה שיא אמריקאי חדש של 50 שניות. במשחקים אלו זכתה קופלנד במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 37.08 מטר, אחרי הלינה קונופקה מפולין שקבעה שיא עולם חדש של 39.62 מטר ולפני רות סבדברג משוודיה (35.92 מטר). לצערה תחרות הטלת כידון לנשים עדיין לא נכללה במשחקים אלו. לאחר המשחקים האולימפיים למדה קופלנד באוניברסיטת דרום קליפורניה בבית הספר למשפטים ופחות התרכזה בספורט ולא התאמנה ברצינות עד שנת 1931. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) היא נכללה בנבחרת הלאומית, לאחר שסיימה בקושי במקום שלישי בזריקת הדיסקוס. במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 40.58 מטר אותו קבעה בזריקה האחרונה, לפני רות אוסבורן בת ארצה שהובילה מהזריקה הראשונה בתוצאה של 40.12 מטר וייאדביגה וייס-מרצ'ינקייביץ' יהודייה אף היא מפולין שיאנית העולם (38.74 מטר). קופלנד זרקה את הדיסקוס מהמקום ללא סיבובים. בגיל 27 היא הייתה לזוכה האמריקאית המבוגרת ביותר. תחרות הדיפת כדור ברזל לנשים לא נכללה במשחקים אלו (ניכנסה לאולימפיאדה רק בשנת 1948) ובכך לא יכלה לממש את יכולותיה. במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 חזרה קופלנד מפרישה וזכתה ב-3 מדליות זהב ובשלושה שיאי מכביה חדשים בזריקת דיסקוס (37.38 מטר), בהדיפת כדור ברזל בשיא ארצות הברית חדש של 12.32 מטר ובהטלת כידון (36.92 מטר). קופלנד בחרה להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) כיהודייה כיוון שהיטלר אסר על יהודים להשתתף בנבחרת גרמניה ובכך נמנע ממנה להגן על תוארה. קופלנד עבדה שנים רבות במשרד השריף במחוז לוס אנג'לס בתפקידים שונים באכיפת החוק, בהם כ-24 שנים בתפקיד קצינת נוער. בין השנים 1925–1932 זכתה קופלנד ב-9 תוארי אליפות ארצות הברית בשלושה ענפים שונים, הדיפת כדור ברזל (5 תארים 1928-1925 ו-1931), זריקת דיסקוס (2 תארים 1926 ו-1927), והטלת כידון (2 תארים 1926 ו-1931). בשנת 1979 נכללה קופלנד בהיכל התהילה של הספורט היהודי. בשנת 1994 נכללה קופלנד בהיכל התהילה של האתלטיקה בארצות הברית. ליליאן קופלנד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ליליאן קופלנד, באתר olympedia.org ליליאן קופלנד, באתר Track and Field (נשים) ליליאן קופלנד, באתר היכל התהילה של הספורט היהודי (באנגלית) התפתחות שיא העולם בהטלת כידון לנשים (באנגלית) ליליאן קופלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
קיילב פולוויל

אנתוני קיילב פולוויל (באנגלית: Anthony Caleb Followill; נולד ב-14 בינואר 1982), הידוע בשמו האמצעי קיילב, הוא הסולן והגיטריסט של הלהקה זוכת פרסי גראמי קינגס אוף ליאון. הוא האח של חבריו ללהקה נייתן (תופים) וג'ארד (בס), ובן דודו של גיטריסט הלהקה מת'יו. קיילב ידוע בזכות קולו המיוחד שנע בין בס לטנור, שיכול להגיע לטונים גבוהים במיוחד אשר מעטים מסוגלים להגיע אליהם. קיילב נולד לבטי אן ואיון פולוויל (הוריו התגרשו כשהיה צעיר), כומר וראש האוונגליסטים הפנטקוסטלית. אביו נהג לקחת את קיילב ואת אחיו לטיולים בכל דרום אמריקה בצעירותם. בצעירותו, נלחם קיילב באנורקסיה. בריאיון לאחר הצלחת אלבומה הרביעי של קינגס אוף ליאון, Only by the Night, סיפר קיילב שהוא פשוט חשב שהוא לא טוב מספיק, ושהיה עושה הכול כדי למנוע מעצמו לאכול. הוא היה מרבה לשתות קפה במקום לאכול, והיה כופה על עצמו אימונים פיזיים אובססיביים. מה שהפסיק את הבעיה, לדבריו, היה עישון מריחואנה. בתקופת האלבומים הראשונים של קינגס אוף ליאון, חברי הלהקה היו משתמשים באופן אינטנסיבי בסמים, במיוחד במריחואנה ובקוקאין. קיילב סיפר שהוא הפסיק להשתמש בסמים לאחר שראה תמונה של עצמו שבה הוא נראה כחוש וחיוור בצורה כואבת. מאז חברי הלהקה הבינו שהסמים לא טובים להם והפסיקו להשתמש בהם. בספטמבר 2010 קיילב הציע נישואין לחברתו מאז 2007, לילי אולדריג', דוגמנית העל המוכרת בעיקר כאחת הדוגמניות הראשיות של ויקטוריה סיקרט. קיילב מזוהה עם גיטרת הגיבסון ES-325 משנת 1972 שלו. לאחר בעיות בסאונד בהופעה ב-T in the Park ב-2009, נשברה הגיטרה של קיילב. קיילב שלח את הגיטרה לתיקון מיוחד של גיטרות מסוג גיבסון, למחלקת שחזור אשר תיקנו את הגיטרה והחזירו אותה אליו. מדיה וקבצים בנושא קיילב פולוויל בוויקישיתוף קיילב פולוויל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קיילב פולוויל, באתר Discogs (באנגלית) קיילב פולוויל, באתר בילבורד (באנגלית)