laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Algorithms + Data Structures = Programs

Algorithms + Data Structures = Programs (בעברית: אלגוריתמים + מבני נתונים = תוכניות) הוא ספר שנכתב על ידי ניקלאוס וירת ב-1976. ספר זה מכסה את הבסיס לנושאים במדעי המחשב, באלגוריתמים ומבני נתונים. הספר נחשב לאחד מספרי מדעי המחשב המשפיעים ביותר שפורסמו. פרק 1 - מבני נתונים בסיסיים פרק 2 - מיון פרק 3 - אלגוריתמים רקורסיביים פרק 4 - מבני מידע דינמיים פרק 5 - מבני שפה ומהדרים נספח א' - מערכת התווים ASCII נספח ב' - דיאגרמות תחביר של פסקל ETH Zurich / N. Wirth / Books / Compilerbau: Algorithms + Data Structures = Programs (archive.org link) N. Wirth, Algorithms and Data Structures (1985 edition, updated for Oberon in August 2004. Pdf at ETH Zurich) Wirth, Niklaus (1976). Algorithms + Data Structures = Programs. Prentice-Hall. ISBN 978-0-13-022418-7. 0130224189. ציטוטים שנאספו על ידי ACM ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסע צלב באירופה

מסע צלב באירופה (אנגלית: Crusade in Europe) הוא ספר זכרונותיו של דווייט אייזנהאואר מימי מלחמת העולם השנייה. אייזנהאואר, לימים הנשיא ה-34 של ארצות הברית, שימש במהלך המלחמה כמפקד חיל המשלוח של בעלות הברית לאירופה בחזית המערבית, ששחרר את ארצות צפון-מערב אירופה מן הכיבוש של גרמניה הנאצית. הספר, שיצא לאור בשנת 1948, מתאר את המלחמה מנקודת מבטו של אייזנהאואר, מפיקודו על כוחות בעלות הברית שפלשו לצפון אפריקה ב-1942, וכלה במערכה לשחרור צפון-מערב אירופה שעליה פיקד, ובניצני המלחמה הקרה להם היה עד לאחר כניעת גרמניה. הספר עוסק גם בתקופת שירותו הצבאי לפני המלחמה, לרבות התקופה שבה שירת בפיליפינים, כיועץ צבאי. הספר יצא לאור לראשונה בהוצאת דאבלדיי האמריקאית. מאז חזר ונדפס בהוצאות שונות. הוא יצא לאור בישראל לראשונה בשנת 1951 תחת השם "מסע שחרור אירופה" בתרגומם של י. נדבה וי. נאור. חברת פוקס המאה ה-20 הפיקה על בסיס הספר סדרת טלוויזיה תיעודית אודות המלחמה, אשר שודרה ברשת ABC בשנת 1949. הסדרה זכתה ב-1950 בפרס פיבודי ובאחד מפרסי אמי הראשונים, בקטגוריית התוכנית הטובה ביותר בשירות ציבורי, תרבותי וחינוכי. הטקסט המלא של הספר, באתר ארכיון האינטרנט
חיים זוט

חיים זוט (7 באפריל 1935 – 12 במאי 2020) היה גראנד מאסטר סוקה (ראש שיטה) (אנ') של קרב מגע הישראלי ובעל הדרגה הגבוהה בעולם דאן 10. זוט היה ממייסדי האגודה לקרב מגע ישראלי ונחשב לאחד מהאבות המייסדים של ענף קרב המגע. חיים זוט נולד וגדל בפרדס חנה. בשנת 1952 התגייס לצה"ל. בצבא הכיר את מייסד שיטת קרב המגע, אימי שדאור ליכטנפלד, נחשף לראשונה לאמנות קרב המגע והתמסר אליה. בשנת 1955 השתחרר מהצבא אולם חזר לשרת כחייל מילואים במלחמת סיני. לאחר מכן, חזר לפרדס חנה ולימד בני נוער חקלאות. בשנת 1963, ליכטנפלד השתחרר מהשירות הצבאי והזמין את זוט להשתתף בקורס האזרחי הראשון בעולם לקרב מגע. זוט הצטרף והיה לאחד מארבעת התלמידים הראשונים של ליכטנפלד. ליכטנפלד היה למנטור של זוט, ועם הזמן זוט הפך לתלמיד המצטיין שלו. בשנת 1963 סיים קורס מדריכים לאמנויות לחימה במכון וינגייט. את הקורס הראשון שלו העביר בחדרה. לאחר מכן אימן תלמידים גם בפרדס חנה ובקיבוץ גן שמואל. בשנים המוקדמות של הקריירה שלו, תרם את זמנו, לשיקום חברי כנופיות רחוב על ידי לימוד אמנויות הלחימה. בשנת 1980, השתתף זוט בקורס לקבלת תעודת מאמן אמנויות לחימה בכיר. בשנת 1993 עזב חיים את "האגודה לקרב מגע ישראלי" וייסד את "עמותת קרב מגע בינלאומי קפא"פ". נפטר ב-12 במאי 2020. בשנת 2003 הוענקה לו דרגת דאן 10 (הדרגה הגבוהה ביותר בענף קרב המגע) על תרומתו לענף אמנויות הלחימה בכלל ואמנויות קרב המגע בפרט. בשנת 2006 הוענק לו התואר "גראנד מאסטר – סוקה" (ראש שיטה) על ידי היכל התהילה של אמנויות הלחימה בארצות הברית. בשנת 2012 זכה בפרס 'האגדה החיה' של ארגון WHFSC. דניס הישרדות קרב מגע אתר האינטרנט הרשמי של חיים זוט חיים זוט, ברשת החברתית פייסבוק Who Started Krav Maga? Famous Practitioners. Urban Kombat History Of Krav Maga, Krav Maga - Contact Combat Who Started Krav Maga? Famous Practitioners. Urban Kombat LIVING LEGEND AWARD, WHFSC 20TH ANNIVERSARY AWARDS BANQUET ,WHFSC. June 2, 2012 WHFSC Grandmaster's Council: a compendium of the world's leading Grandmasters, P621 Krav Maga Haim Zut, פייסבוק, ‏12 במאי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברטוש קפוסטקה

ברטוש קפוסטקה (בפולנית: Bartosz Kapustka; נולד ב-23 בדצמבר 1996 בטרנוב שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לגיה ורשה. בעבר שיחק גם בנבחרת פולין. קפוסטקה נולד בטרנוב שבפולין, וגדל במחלקות הנוער של קבוצת מטרנוב ומקרקוב. בשנת 2012 הגיע קפוסטקה למחלקת הנוער של קרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית. ב-29 במרץ 2014 ערך קפוסטקה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה בתיקו 1-1 נגד וידזב לודז' במסגרת המחזור ה-28 בליגה. לקראת סוף עונת 2013/2014 ערך קפוסטקה את הופעת הליגה השנייה והאחרונה שלו בעונה. ב-8 בנובמבר 2014 הבקיע קפוסטקה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-90 בתיקו 1-1 נגד בלחטוב במסגרת המחזור ה-15 בליגה. קפוסטקה ערך 23 הופעות ליגה בעונת 2014/2015, בהן הבקיע שני שערים. בעונת 2015/2016 היה קפוסטקה שחקן מפתח בסגל של קרקוביה קרקוב, כשהוא עורך 33 הופעות ליגה, מתוכן 29 בהרכב הפותח, ומבקיע ארבעה שערים. את עונת 2016/2017 החל קפוסטקה במועדון, וערך שתי הופעות ליגה. ב-3 באוגוסט 2016 חתם קפוסטקה בלסטר סיטי, אלופת הפרמייר ליג. ב-7 בינואר 2017 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על אברטון בגביע האנגלי קפוטסקה לא נמנה עם הסגל הבכיר ושותף רק בקבוצת הצעירה עד גיל 23. ב-14 ביולי 2017 הושאל לפרייבורג. ב-7 בספטמבר 2015 ערך קפוסטקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין, כשהחליף את יקוב בלשצ'יקובסקי בדקה ה-62 והבקיע את השער השמיני בניצחון 8-1 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות יורו 2016. בעת ההכנה לטורניר יורו 2016 היה מעורב קפוסטקה בקטטה מחוץ למועדון לילה, שהובילה לפציעתו. לאור התקרית, התקשר קפוסטקה אישית למאמנו בנבחרת כדי להתנצל ולבקש שלא ינופה מסגל הנבחרת לטורניר. לבסוף נכלל קפוסטקה בסגל הנבחרת לטורניר, ושיחק בשלושת משחקי שלב הבתים ובהפסד לנבחרת פורטוגל בשלב רבע הגמר. ברטוש קפוסטקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברטוש קפוסטקה, באתר Transfermarkt ברטוש קפוסטקה, באתר Soccerway ברטוש קפוסטקה, באתר WorldFootball.net ברטוש קפוסטקה, באתר National Football Teams ברטוש קפוסטקה, באתר FootballDatabase.eu
דיאדייה סמאסקו

דיאדייה סמאסקו (בצרפתית: Diadie Samassékou; נולד ב-11 בינואר 1996 במאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר באולימפיאקוס ובנבחרת מאלי. סמאסקו נולד במאלי, וגדל במחלקת הנוער של ריאל במקו, קבוצת מבירת המדינה, במקו. ב-17 באוגוסט 2015 עבר סמאסקו לליפרינג מהליגה האוסטרית הראשונה, הליגה השנייה בחשיבותה באוסטריה. הוא ערך במועדון 25 הופעות ליגה. לקראת עונת 2016/2017 חתם סמאסקו ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-15 ביולי 2016 ערך סמאסקו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות והוחלף בניצחון 1–3 על פורברץ שטייר במסגרת הגביע האוסטרי. ב-30 ביולי 2016 ערך סמאסקו את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 65 דקות בתיקו 1-1 נגד וולפסברג במסגרת המחזור השני. בקיץ 2019 חתם סמאסקו בהופנהיים מהבונדסליגה על חוזה לחמש שנים. ב-29 ביוני 2014 ערך סמאסקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בניצחון 1–3 על נבחרת סין במשחק ידידות. בקיץ 2019 השתתף סמאסקו בגביע אפריקה לאומות 2019 עם נבחרת מאלי, והבקיע שער בתיקו 1-1 מול תוניסיה בשלב הבתים. מאלי וסמאסקו הודחו בשמינית הגמר לאחר הפסד 0–1 לחוף השנהב. נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא דיאדייה סמאסקו בוויקישיתוף דיאדייה סמאסקו, ברשת החברתית אינסטגרם דיאדייה סמאסקו, באתר Transfermarkt דיאדייה סמאסקו, באתר Soccerway דיאדייה סמאסקו, באתר WorldFootball.net דיאדייה סמאסקו, באתר National Football Teams דיאדייה סמאסקו, באתר FootballDatabase.eu דיאדייה סמאסקו, באתר ESPN CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
דיאוואנדו דיאן

דיאוואנדו דיאן ניאנג (בצרפתית: Diawandou Diagne Niang; נולד ב-8 בנובמבר 1994 בטייה שבסגנל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הבלם באל-הילאל מליגת העל הסודאנית. דיאן נולד בסנגל וגדל במחלקת נוער מקומית. לקראת עונת 2012/2013 חתם אויפן מהליגה הבלגית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 60 הופעות ליגה. בחודש יולי 2014 חתם דיאן בברצלונה והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, ברצלונה אתלטיק, מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך 27 הופעות ליגה בעונת 2014/2015. בחודש יולי 2015 חזר דיאן לאויפן בהשאלה לעונה אחת. הוא ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בעונת 2015/2016, בה עלתה אויפן לליגה הבלגית השנייה, והשאלתו הוארכה בעונה נוספת. ב-31 במאי 2014 ערך דיאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 נגד נבחרת קולומביה במשחק ידידות. דיאוואנדו דיאן, באתר Transfermarkt דיאוואנדו דיאן, באתר Soccerway דיאוואנדו דיאן, באתר WorldFootball.net דיאוואנדו דיאן, באתר National Football Teams דיאוואנדו דיאן, באתר FootballDatabase.eu
TNT אקספרס

TNT אקספרס היא חברת שילוח העוסקת במשלוחי אקספרס בינלאומיים, שילוח בינלאומי, תובלה יבשתית ושירותים לוגיסטיים. מטה החברה נמצא בהופדורפ, הולנד והמרכז הלוגיסטי של החברה נמצא בלייז', בלגיה. לחברה פעילות מלאה ב 61 מדינות בעולם. בחלק ממדינות אירופה, חברת TNT אקספרס משמשת כחברת דואר רשמית. מחזור העסקים של החברה בשנת 2015 הסתכם ב 6.91 מיליארד אירו. המתחרות הגדולות של TNT אקספרס הן DHL וUPS. ב-25 במאי 2016 נרכשה החברה על ידי חברת פדקס. Thomas Nationwide Transport הוקמה על ידי קן תומאס האוסטרלי בשנת 1946 כאשר ברשותו משאית אחת בלבד. עם השנים החברה גדלה ובשנת 1967 רכשה את חברת השליחויות ההונגרית 'Alltrans'. החברה גדלה במהירות ובשנות ה-80 של המאה ה-20 כבר עשתה משלוחים לכ 180 מדינות ברחבי העולם. היא נחשבה לחברת שילוח השנייה בגודלה בעולם באותן שנים ועיקר פעילות החברה עבר לאירופה. TNT הייתה חברת השילוח הראשונה לרכוש מטוס משל עצמה. עד אז, הייתה הפרדה בין חברות שילוח לחברות תעופה. הדבר הפך את TNT לחברה הראשונה שיכלה לשלוח משלוחי אקספרס תוך פחות מ 24 שעות בתוך אירופה. החברה נכנסה לפעילות בישראל בשנת 1989. בשנת 1992 TNT הקימה חברת בת, GD Express והחזיקה ב 50% מהמניות בה, כאשר 50% הנותרים התחלקו בין חברת KPN, חברת טלקומוניקציה ודואר הולנדית וחברות דואר ממשלתיות של צרפת, שוודיה, מערב גרמניה וקנדה. בשנת 1994 החברה הונפקה בבורסת אמסטרדם ובשנת 1996 נרכשה על ידי חברת KPN במלואה. בשנת 1998 חברת KPN מיזגה את יחידת הדואר שלה עם חברת TNT והקימה את חברת TNT N.V אשר עסקה במשלוחי דואר, חבילות ולוגיסטיקה ברחבי העולם. בין השנים 2006-2011 היא הייתה חברת הדואר הלאומית של הולנד תחת השם TNT Post. באותה שנה הנהלת החברה החליטה לפצל את חברת TNT N.V לשתי חברות נפרדות: TNT אקספרס שתעסוק בתחום השילוח והלוגיסטיקה ו - PostNL שתהיה חברת הדואר הממשלתית של הולנד. כמו כן, החברה עסקה בשליחת דואר גם במדינות אירופאיות נוספות כגון בריטניה, גרמניה, איטליה ובלגיה, בחלקן היא אף עקפה את חברות הדואר הממשלתיות. בשנת 2015 הוכרז שחברת השליחויות האמריקאית פדקס תרכוש את TNT והמכירה יצאה לפועל ב-25 במאי 2016 תמורת 4.4 מיליארד אירו. מדיה וקבצים בנושא TNT אקספרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TNT אקספרס (בשפות מרובות) TNT אקספרס, ברשת החברתית LinkedIn
משבר בני הערובה בים השחור

משבר בני הערובה בים השחור התרחש ב-16 עד 19 בינואר 1996. אוניית מעבורת ובה 232 איש שהפליגה מנמל טרבזון שבטורקיה נתפסה על ידי קבוצת חוטפים, שביקשו להביא לסיום המצור הרוסי על קבוצת חמושים צ'צ'נים, שהשתלטו על בני ערובה בכפר בגבול שבין צ'צ'ניה ודאגסטן. המשבר הסתיים כעבור שלושה ימים בשחרור כל בני הערובה שעל האונייה ללא אבדות בנפש. האונייה, אבראסיה (Avrasya), שהניפה את דגל פנמה, נשאה 177 נוסעים ו-55 אנשי צוות. היא עמדה להפליג מטרבזון לעיר הנמל הטורקית ארגלי (Ereğli) ומשם לסוצ'י שברוסיה. היא נחטפה על ידי קבוצה בת שבעה חוטפים, חמישה מהם טורקים ושני הנותרים צ'צ'נים. אחד מעובדי נמל טרבזון נפצע במהלך ההשתלטות על האונייה. התוקפים נשאו נשק רב וחגרו על גופם חגורות דינמיט. החוטפים דרשו את שחרורם של כמאתיים מורדים צ'צ'נים, שתפסו ב-9 בינואר למעלה מאלפיים בני ערובה בעיירה פרמויאסקויה (Pervomayskoye), במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. הם איימו כי יפרידו בין הנוסעים הטורקים לבין הנוסעים הרוסים וכי ירצחו את 114 הרוסים שנמצאו על האונייה. שלטונות טורקיה בהנהגת ראש הממשלה טנסו צ'ילר התעלמו מדרישת נשיא רוסיה בוריס ילצין לטפל במשבר בתקיפות והעדיפו לנהל משא ומתן ממושך עם החוטפים. במהלך השיט של האונייה החטופה נקהלו על חוף הים השחור הטורקי אלפי תומכים של המורדים הצ'צ'נים כשהם קוראים סיסמאות אנטי-רוסיות. במקביל התקיימו באיסטנבול הפגנות תמיכה במורדים הצ'צ'נים. ב-19 בינואר הגיעה האונייה לפתחו המזרחי של מצר הבוספורוס. באותו יום הבקיעו המורדים הצ'צנ'ים את דרכם אל מחוץ לטבעת המצור הרוסית על פרמויאסקויה. בשעה 17:00 באותו יום נכנעו חוטפי האונייה ושחררו את הנוסעים שעליה. כמה מהם ניסו להיטמע בין נוסעי האונייה ללא הצלחה. 13 מהנוסעים נזקקו לטיפול רפואי. שבעת החוטפים הועמדו לדין בטורקיה ונדונו לעונשי מאסר ממושכים. כמה מהם נמלטו מבתי הכלא שבהם הוחזקו. מנהיגם, מוחמד טוקאן, הנהיג פיגוע מיקוח נוסף באיסטנבול ב-22 באפריל 2001. הוא ואנשיו השתלטו על בית מלון בעיר על מנת להסב את תשומת הלב העולמית למלחמת צ'צ'ניה השנייה. באירוע זה נכנעו החוטפים לאחר 12 שעות ללא שפיכות דמים. חוטף אחר מהקבוצה שהשתלטה על האונייה אבראסיה הפך לפעיל בארגון IHH הטורקי והשתתף בשנת 2010 במשט לעזה על סיפונה של האונייה מאווי מרמרה. הוא נפצע במהלך השתלטות צה"ל על האונייה. Phillip Null, Taking the Avrasya, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2013. ISBN 9781478164104 ידיעה על חטיפת האונייה, באתר הניו יורק טיימס
רק בימי חול

רק בימי חול (באנגלית: Never on Sunday, ביוונית: Ποτέ την Κυριακή, Pote tin Kyriaki) הוא סרט רומנטי יווני-אמריקאי משנת 1960 בבימויו ובהפקתו של ז'ול דאסן שגם כתב את התסריט והשתתף בו בתפקיד הראשי ביחד עם מלינה מרקורי. עלילת הסרט היא וריאציה על פיגמליון - מלומד משכיל מארצות הברית מנסה "לחנך ולהחזיר למוטב" זונה יווניה שמאושרת בחייה הנוכחיים. הסרט מראה את הווי האנשים הפשוטים ביוון המבלים את זמנם החופשי בטברנות, שותים אוזו ורוקדים לצלילי הבוזוקי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות עיצוב תלבושות, תסריט ובימוי. מלינה מרקורי זכתה עבור תפקידה בסרט זה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן. מאנוס חג'ידאקיס חיבר את פסקול הסרט. לשיר הנושא "ילדי פיראוס" וכן את המילים. השיר מושר בסרט על ידי מלינה מרקורי. הוא התפרסם בכל העולם וישנם ביצועים שלו בשפות רבות על ידי טובי הזמרים והזמרות. השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1960. ספינת תיירים מגיעה לנמל פיראוס. בין הנוסעים נמצא הומר טרייס (ז'ול דאסן), פילוסוף אינטלקטואלי ממידלטאון, קונטיקט. הוא מעריץ את תרבות יוון העתיקה מזמנם של אפלטון ואריסטו ומגיע לחקור מדוע היא הידרדרה. לנמל מתפרצת איליה (מלינה מרקורי), קופצת לים ואחריה כל הימאים. הם שוחים בשמחה לעבר הספינה ומנופפים לתיירים. איליה היא זונה עצמאית. היא אינה כפופה לסרסור המקומי הנקרא no face שגובה מהזונות המקומיות שכירות גבוהה עבור החדרים שהוא משכיר להן. היא מקבלת רק לקוחות שמוצאים חן בעיניה וקובעת את התשלום בסוף לפי שביעות רצונה. היא עובדת כל יום חוץ מיום ראשון שאז היא הולכת לים או מארגנת "בית פתוח" בו היא מארחת את לקוחותיה הקבועים. הומר נכנס לטברנה ומתבונן ברוקדים. למקום מגיעה איליה והוא מספר לה על מטרת נסיעתו. היא עוזבת והוא שומע ויכוח בינה למלח אמריקאי, מסיק שהיא זונה ומתעצב על המצב אליו הידרדרה התרבות היוונית המפוארת. הוא מבקש מאיליה לצאת לחופשה של שבועיים מעבודתה ובזמן הזה לחנך אותה על ידי קריאת ספרים ושמיעת מוזיקה קלאסית. היות שהוא מרושש הוא מסכים להצעתו של הסרסור לממן זאת. גם איליה אוהבת טרגדיות יווניות אבל לשיטתה הן כולן נגמרות בטוב כשהגיבורים הולכים להתרחץ בשפת הים. כשנודע לאיליה שאת לימודיה מממן הסרסור היא מתמלאת כעס, זורקת את הספרים ותקליטי המוזיקה הקלאסית שסיפק לה הומר ובמקום זה שמה את תקליט "ילדי פיראוס" ומתחילה לשיר ולרקוד לצליליו. ביחד עם חברותיה הזונות היא מארגנת הפגנה אלימה נגד הסרסור וכולן נאסרות. בכלא היא מנהלת משא ומתן עם בא כוחו של הסרסור ומצליחה להוריד את דמי השכירות באופן משמעותי. לאחר ההצלחה מגיעה איליה לטברנה שם היא פוגשת את הומר עצוב וממורמר. לאחר שתיית כמה כוסות אוזו הוא מתעורר לחיים ומצטרף לריקוד סירטאקי עם כל השיכורים. הוא מבין כי שגה בקביעתו שהתרבות הקדומה חשובה יותר מהתרבות הנוכחית בה האנשים שמחים. הוא עוזב את נמל פיראוס כשאיליה והימאים שוחים ומנפנפים לו לשלום כפי שעשו בהגיעו לפיראוס. "רק בימי חול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רק בימי חול", באתר נטפליקס "רק בימי חול", באתר AllMovie (באנגלית) "רק בימי חול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רק בימי חול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט "רק בימי חול, באתר יוטיוב מלינה מרקורי שרה בסרט "רק בימי חול", באתר יוטיוב זאב רב נוף, האושר הוא העיקר, דבר, 29 בספטמבר 1967
מערוף א-דואליבי

מערוף א-דואליבי (בערבית: معروف الدواليبي;‏ 29 במרץ 1909 - 15 בינואר 2004) היה פוליטיקאי סורי, ממייסדי מפלגת העם (אנ'), שכיהן פעמיים כראש ממשלת סוריה. הוא נולד בעיר חלב והיה פרופסור למשפטים באוניברסיטה הסורית ומנהיג בולט באחים המוסלמים בדמשק. ב-1942, בהיותו סטודנט בפריז, ביקר את המופתי הפלסטיני חאג' אמין אל-חוסייני בגרמניה הנאצית. הוא התיידד איתו ושהה אצלו במשך 40 יום. ב-1943 ביקר אותו שוב, באישור השלטונות הצבאיים, ושהה עמו במשך 50 יום. ב-1946 ביקר אותו מספר פעמים במקום כלאו בצרפת, ובחודש יוני אותה שנה חילץ אותו ממעצר הבית שלו והביאו לקהיר, וזאת לאחר שעשה את כל הדרך הזו לפני כן בעצמו כדי לוודא שלא נשקפת למופתי סכנה. ב-1947, כשנה לאחר עצמאותה של סוריה, נבחר כחבר מועצת העם הסורית, בה ייצג את ציבור הבוחרים של עירו חלב. בשנים 1949–1950 כיהן כשר הכלכלה, וב-1951 כיהן לזמן קצר כיושב ראש מועצת העם הסורית (אנ'). ב-28 בנובמבר 1951 הפך לראש הממשלה בפעם הראשונה. אולם משסירב למנות את שר הביטחון הקודם פאוזי סלו לממשלתו, הורה הגנרל אדיב שישכלי ב-29 בנובמבר 1951 על מעצרו של דואליבי. הממשלה כולה וכל הפוליטיקאים התומכים בברית עם עיראק, כולל מנהיג מפלגת העם, נאזם אל-קודסי ורושדי אל-כיח'יא נכלאו. במחאה, הנשיא האשם אל-אתאסי התפטר והצטרף לאופוזיציה. שישכלי מינה את יד ימינו פאוזי סלו לתפקידי הרמטכ"ל, ראש הממשלה, שר הביטחון והנשיא. לאחר בריחתו של שישכלי מסוריה, כיהן דואליבי בשנים 1954–1955 כשר ההגנה. אחרי ניצחונה של מפלגת העם בבחירות, כיהן מ-22 בדצמבר 1961 במשך מעט יותר משלושה חודשים כראש הממשלה (ובמקביל גם כשר החוץ), עד שהודח שוב ב-28 במרץ 1962 בהפיכה צבאית. לאחר תפיסת השלטון על ידי מפלגת הבעת', אחרי ההפיכה של הגנרל לואי אל-אתאסי (אנ') ב-8 במרץ 1963, הוא נעצר יחד עם כל אויביה האחרים של הרפובליקה הערבית המאוחדת ונכלא בבית הסוהר הצבאי. לאחר שחרורו כעבור כמה חודשים יצא לגלות, תחילה בלבנון ואחר כך לסעודיה, שם עבד כיועץ פרטי של המלך. בנו, נואף א-דואליבי, קשור לאופוזיציה הסורית. ג'ון רוי קרלסון, מקהיר עד דמשק, פרק עשרים ושניים, עמ' 296-294.
פלמינגו (סוג)

פלמינגו (שם מדעי: Phoenicopterus; בעברית שקיטן) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הפלמינגואיים המכיל 3 מינים. בעבר כל מיני המשפחה נכללו בסוג זה אך המין פלמינגו זוטר עבר לסוג ומין יחיד - Phoeniconaias. המינים פלמינגו האנדים ופלמינגו ג'יימס עברו לסוג פלמינגו צהוב-מקור (Phoenicoparrus). הם מצויים באפריקה, דרום אסיה ואמריקה המרכזית והדרומית. צבע נוצותיהם הוא ורדרד או לבן, או גם ורוד-אדמדם. הצבע הוורוד בא כתוצאה מסרטנים זעירים הנכללים במזונם. בשבי, כדי לשמר את צבעם הוורדרד הם מקבלים למזונם תוספת של ירקות המכילים בטא-קרוטן, כמו גזר, סלק וגמבה. הם ניזונים רק מיצורים קטנים אותם הם מסננים מהמים בעזרת מקורם המיוחד. חלק מהמינים נודדים מרחקים עצומים בדרך למקורות מים ואפילו מעל הים. פלמינגו מצוי (Phoenicopterus roseus) פלמינגו אמריקני (Phoenicopterus ruber) פלמינגו צ'יליאני (Phoenicopterus chilensis) פלמינגו מצוי פלמינגו אמריקני פלמינגו ממריא (מאר ציקיטה, קורדובה) פלמינגו אמריקני מדיה וקבצים בנושא פלמינגו בוויקישיתוף פלמינגו, באתר ITIS (באנגלית) פלמינגו, באתר NCBI (באנגלית) פלמינגו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלמינגו, באתר GBIF (באנגלית) מוישיק קליין‏, תעלומה: יש אומנם כמה בישראל, אבל לאן נעלמו ציפורי הפלמינגו?, באתר וואלה, 4 ביוני 2018 מהו הפלמינגו?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
פלמינגו צהוב-מקור

פלמנינגו צהוב-מקור (שם מדעי: Phoenicoparrus) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הפלמינגואיים המכיל 2 מינים. בעבר סווגו מינים אלה לסוג פלמינגו (Phoenicopterus). המינים בסוג זה ורודים משאר מיני הפלמינגואיים[דרוש מקור][מפני ש...] וצבע מקורם צהוב. הם חיים באמריקה הדרומית באקלים היבש של פטגוניה או הקר של הרי האנדים. מזונם מורכב מיצורים קטנים, אצות, חסילונים, חרקי מים ודגיגים קטנים, שאותם הם מסננים מהמים באמצעות מקורם בעל המזיפות. פלמינגו האנדים (Phoenicoparrus andinus) פלמינגו ג'יימס (Phoenicoparrus jamesi) מדיה וקבצים בנושא פלמינגו צהוב-מקור בוויקישיתוף פלמינגו צהוב-מקור, באתר ITIS (באנגלית) פלמינגו צהוב-מקור, באתר NCBI (באנגלית) פלמינגו צהוב-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פלמינגו צהוב-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלמינגו צהוב-מקור, באתר GBIF (באנגלית)
קריסטין הוסונג

קריסטין הוסונג (בגרמנית: Christin Hussong; נולדה ב-17 במרץ 1994) היא אתלטית גרמניה, אלופת אירופה (ברלין 2018) בהטלת כידון. הוסונג נולדה בצווייבריקן שבריינלנד-פפאלץ. אביה אודו משמש כמאמנה האישי ואחותה הגדולה מישל הייתה אלופת גרמניה לנוער בקרב שבע. היא החלה להתאמן באתלטיקה בגיל חמש בעקבות אחותה. ב-2009 סיימה שלישית בהטלת כידון באליפות גרמניה באתלטיקה ובשנים 2010 ו-2011 זכתה במקום הראשון. היא ייצגה את גרמניה באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010) וסיימה רביעית. באליפות העולם לנוער ב-2011 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 59.74 מטר. באליפות העולם עד גיל 19 ב-2012 סיימה שביעית ובאליפות אירופה עד גיל 19 ב-2013 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 57.90 מטר. ב-2014 זכתה באליפות גרמניה עד גיל 22 בשיא אישי של 60.26 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2014 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 59.29 מטר. היא זכתה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 22 בתוצאה של 65.60 מטר, שיא גרמניה לגיל זה. באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיימה במקום השישי בתוצאה של 62.98 מטר. ביוני 2016 קבעה שיא אישי של 66.41 מטר בתחרות בקאסל, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-12 בתוצאה של 57.70 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 קבעה במוקדמות תוצאה של 60.86 מטר, סיימה במקום ה-17 ולא העפילה לגמר. באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 זכתה הוסונג במדליית זהב בהטלת כידון כבר בהטלה הראשונה שלה כשקבעה שיא אליפות חדש ושיא אישי חדש של 67.90 מטר, לפני ניקולה אוגרודניקובה מצ'כיה (61.85 מטר) וליווטה יאסיונטה מליטא (61.59 מטר). באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה רביעית בתוצאה של 65.21 מטר. באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה במקום התשיעי. באליפות אירופה באתלטיקה 2024 סיימה רביעית בתוצאה של 61.92 מטר. הוסונג לומדת ביולוגיה וספורט באוניברסיטת חבל הסאר. הטלת כידון: 69.19 מטר (2021) מדיה וקבצים בנושא קריסטין הוסונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קריסטין הוסונג קריסטין הוסונג, ברשת החברתית אינסטגרם קריסטין הוסונג, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קריסטין הוסונג, באתר olympedia.org קריסטין הוסונג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית קריסטין הוסונג, באתר ליגת היהלום קריסטין הוסונג, באתר Track and Field (נשים) קריסטין הוסונג(הקישור אינו פעיל) באתר NBC
רמי בנבנישתי

רמי בנבנישתי (נולד ב-18 ביוני 1951) הוא פרופסור אמריטוס לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן. זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2016 על תרומתו המדעית לחקר רווחת הילד ושלומו ולפיתוח המקצועי בתחומי העבודה הסוציאלית. בנבנישתי, יליד יפו, היה חבר תנועת נוער לנוער כשבהמשך התמנה להנהגתה הארצית. בשנת 1969, התגייס לחיל התותחנים ובהמשך יצא לקורס קצינים והשתתף במלחמת ההתשה. השתתף כקצין מילואים במלחמת יום הכיפורים. בשנת 1972, החל ללמוד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שסיים בהצטיינות יתרה את לימודיו לתואר מוסמך, קיבל מלגה ללימודי דוקטורט ובעבודה סוציאלית ופסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן שבארצות הברית. בשנת 1982, לאחר השלמת לימודי הדוקטורט, שב כמרצה וחוקר לאוניברסיטה העברית. בתקופה הזו מילא תפקידים שונים והקים קבוצת מחקר בנושא ילדים ובני נוער. במקביל, החל לשרת במילואים כקצין בריאות נפש. בהמשך, עבד במחלקת המחקר בבריאות הנפש כאזרח עובד צה"ל. כיהן כראש המחקר וההערכה ב"מכון חרוב", המקדם את ההתמודדות מול התעללות והזנחה של ילדים. לאחר שעזב את משרתו באוניברסיטה העברית, עבר בנבנישתי בשנת 2008 באוניברסיטת בר-אילן, שם החל לעסוק במחקרים שונים הנוגעים לבני נוער, ובהם מחקר על ילדים ובני נוער במצבי סיכון ומצוקה ולדרכים המקדמות את רווחתם ואת שלומם - בקהילה ובבתי הספר וכן במסגרות חוץ-ביתיות של אומנה ופנימיות. מחקרים נוספים של בנבנישתי עוסקים בשיפור הדרכים שבהן אנשי המקצוע ומעצבי המדיניות מקבלים החלטות לגבי ילדים, שהיו קורבנות לפגיעה. במרוצת השנים פרסם יותר מ־200 מאמרים, פרקים וספרים ועשרות דוחות מחקר. בשנת 2018 פרש בנבנישתי מאוניברסיטת בר-אילן והעתיק את המשך עבודת המחקרית לאוניברסיטה העברית. לצד עבודת המחקר האקדמי, מעורב בנבנישתי בפעילות אקדמית וחברתית למען ילדים בישראל ובעולם. במסגרת פעילות זו, היה חבר בוועדות אחדות, שעיצבו את החקיקה ואת דרכי ההתנהלות של שירותי הרווחה והחינוך - בין היתר בקביעת מערכת המיצ"ב וניטור האלימות. עבודתו זיכתה אותו בפרסים, בהם "פרס לנדאו למדעים ולמחקר", "פרס הרקטור של האוניברסיטה העברית", "פרס מפעל חיים מטעם החברה למחקר בעבודה סוציאלית" ו"פרס מדעים ומחקר" של "מועצת הפיס לתרבות ולאמנות". כמו כן, הוענק לו על ידי ממשלת צרפת תואר אביר על תרומתו לתרבות צרפת. בשנת 2016, הוענק לו פרס א.מ.ת בקטגוריית מדעי החברה בתחום העבודה הסוציאלית. בנימוקי חבר השופטים נכתב כי “פרס א.מ.ת מוענק לפרופ' רמי בנבנישתי על תרומתו המדעית לחקר רווחת הילד ושלומו ולפיתוח המקצועי בתחומי העבודה הסוציאלית תוך מעורבות בחברה הישראלית והתייחסות לאתגרים הייחודיים שבפניהם היא ניצבת.” בשנת 2018 הוא נבחר לאקדמיה האמריקאית לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית (Academy of Social Work and Social Welfare) בנבנישתי נשוי לרות ולהם ארבעה ילדים, ביניהם הדוגמנית והשחקנית, יערה בנבנישתי. בשנת 2022 דורג בנבנישתי במקום ה-65 מבין 100 החוקרים המשפיעים ביותר בתחום העבודה הסוציאלית בעולם. רמי בנבנישתי, באתר גוגל סקולר פרופ' רמי בנבנישתי, באתר אוניברסיטת בר-אילן רמי בנבנישתי (1951-), דף שער בספרייה הלאומית זוכי פרס א.מ.ת - פרופ' רמי בנבנישתי, באתר פרס א.מ.ת פרופ' רמי בנבנישתי - פרסי אמנויות ומדעים, באתר מועצת הפיס לתרבות ולאמנות פרופ’ רמי בנבנישתי קיבל את ה"פאלם האקדמיק" ביום ג’ 29 במאי, באתר שגרירות צרפת בישראל הכירו את הזוכים בנובל הישראלי, באתר ynet, 27 בספטמבר 2016 מחקר מ-2022 שדירג את 100 החקורים המשפיעים בתחום העבודה הסוציאלית