laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמריקה מוביל

אמריקה מוביל (América Móvil, נסחרת בבורסה: BMV: AMX,‏ NYSE: AMX,‏ NASDAQ: AMOV,‏ BMAD: AMXL) הוא תאגיד טלקומוניקציה מקסיקני אשר משרדיו הראשיים במקסיקו סיטי, מקסיקו. הוא תאגיד התקשורת האלחוטית הרביעי בעולם במונחי משתמשים ואחד התאגידים הגדולים בעולם בכלל. התאגיד, בבעלותו של קרלוס סלים, מספק שירותי תקשורת אלחוטית לכ-289 מיליון משתמשים ומעל 34 מיליון קווי תקשורת חוטית. התאגיד מעסיק מעל 150,000 עובדים, ולו חברות בת רבות כגון Page Plus Cellular, Telmex, Claro, Telcel, TracFone Wireless. מדיה וקבצים בנושא אמריקה מוביל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמריקה מוביל משה גולן, ‏קרלוס סלים, האיש העשיר בעולם, רוכש חלק מחברת KPN, באתר גלובס, 8 במאי 2012 שירות בלומברג, ‏קרלוס סלים נכנע לרפורמה בשוק הטלקום של מקסיקו: יפרק את אמריקה מוביל, באתר גלובס, 9 ביולי 2014 רויטרס, איל הטלקום המקסיקני קרלוס סלים: מדיניות השוק החופשי לא הביאה לצמיחה המיוחלת באמריקה הלטינית, באתר הארץ, 25 במרץ 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SAGE0536AGN

SAGE0536AGN היא גלקסיה שנתגלתה בשנת 2011 על ידי טלסקופ החלל שפיצר של נאס"א. על פי הערכות גסות, גיל הגלקסיה הוא כ-9 מיליארד שנה, מרחקה מכדור הארץ הוא כשני מיליארד שנות אור ומסתה כ-25 מיליארד פעמים מסת השמש. צוות המחקר גילה חור שחור גדול במרכז הגלקסיה (כפי שנצפה תדיר במרכזי גלקסיות). לאחר הגילוי הופעל הטלסקופ SALT (‏Southern African Large Telescope (אנ')) כדי לקבוע את גודלו המשוער של החור השחור, אולם על פי פרסום של ה-Royal Astronomical Society, התצפיות גילו כי החור השחור בעל מסה גדולה פי 30 ממה שמצופה עבור סדר גודל כזה של גלקסיה. על פי חישובי האסטרו-פיזיקאים, גודלו חורג מגבול מה שנחשב אפשרי עבור הגלקסיה. הועלו השערות שונות באשר לתעלומת הגודל. חלקן טוענות לאנומליה במדידות, חלקן טוענות לגדילה מואצת של החור השחור בגלקסיה או לעצירה לא מובנת בהתפשטותה של הגלקסיה. חלק מהמדענים סוברים כי למעשה זוהי גלקסיה מסוג חדש למדע, שטרם הוכר. Oddly Gigantic Supermassive Black Hole Puzzles Scientists, באתר space.com Black hole is 30 times bigger than expected, באתר CNN תיאור הגילוי ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנס קרייזינג

גנרל הנס קרייזינג (בגרמנית: Hans Kreysing;‏ 17 באוגוסט 1890 – 14 באפריל 1969) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. קרייזינג נולד ב-17 באוגוסט 1890 בגטינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-10. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם קרייזינג בכל החזיתות, והועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הצטרף קרייזינג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-16. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה קרייזינג מפקד רגימנט הרגלים ה-16, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-22 בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה המוטסת ה-22 שפעלה כעתודת הOKH, ולחם עמה בפלישה המוטסת להולנד, ועל כך קיבל ב-18 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1940 הועלה קרייזינג לדרגת גנרל מיור, וב-23 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-3. במהלך מבצע ברברוסה פיקד קרייזינג על הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי נורווגיה, שפעלה מכיוון פינלנד יחד עם הכוחות הפיניים בגזרה הצפונית. בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, ובאוקטובר 1942 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה ה-11 שפעלה כנגד לנינגרד. בנובמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז, שם פעלה כחלק מקורפוס הלופטוואפה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-59, ובדצמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ופעלה באזור סטלינגרד. בינואר 1943 הוכפפה הדיוויזיה לפלגת הארמייה פרטר-פיקו כחלק מקבוצת ארמיות B, וב-20 בינואר קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ הוכפפה לקורפוס ה-30 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ובאפריל הוכפפה להארמייה השישית, שבמסגרתה פעלה החל מיוני כחלק מהקורפוס ה-4. ב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ומונה למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולחם עמו במבצע דנייפר-קרפטי. על פעולותיו בפינוי ראש הגשר בז'אפוריז'ייה קיבל קרייזינג ב-13 באפריל 1944 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בדצמבר 1944 מונה קרייזינג למפקד הארמייה השמינית, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליה במהלך הקרבות בהונגריה, ולאחר מכן במהלך הקרבות בצ'כוסלובקיה ובפראג. ב-11 במאי 1945 נכנע קרייזינג בראש כוחותיו, ונלקח בשבי האמריקני. קרייזינג שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר בגטינגן, והתנדב בצלב האדום. ב-14 באפריל 1969 מת קרייזינג במהלך חופשה באולדנבורג, והוא בן 79. מדיה וקבצים בנושא הנס קרייזינג בוויקישיתוף הנס קרייזינג באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
קאדגה פרסאד אולי

קאדְגה פְּרַסאד שארְמה אוֹלי, מכונה קֵיי פִּי אוֹלִי (בנפאלית: खड्ग प्रसाद शर्मा ओली; נולד ב-23 בפברואר 1952) הוא פוליטיקאי קומוניסטי נפאלי, המכהן כראש ממשלת נפאל מ־15 ביולי 2024. כיהן כראש הממשלה פעמיים בעבר: מ־12 באוקטובר 2015 - 3 באוגוסט 2016 ושוב בין 15 בפברואר 2018 - 13 במאי 2021 ובין 13 במאי 2021 - 13 ביולי 2021. החל מ-2014 מכהן כיושב ראש המפלגה הקומוניסטית של נפאל (מרקסיסטית-לניניסטית מאוחדת). הוא היה ראש הממשלה הראשון שהתמנה בעקבות הבחירות הפרלמנטריות הכלליות הראשונות שאורגנו בהתאם לחוקה החדשה של נפאל. אולי נולד בכפר איווה-קהניגאון במחוז טרחטחום בנפאל למשפחה הינדואיסטית. הוא היה הילד הבכור של הכפריים העניים מדהומאי ומוהאן פרסאד אולי. בלידתו קיבל את השם דרהובה, אך מאוחר יותר שונה ל"קאדגה פרסאד". בגיל 4 התייתם מאמו, שמתה מאבעבועות שחורות ובהמשך גדל אצל סבתו רמאיה. למד בסופו של דבר רק 6 שנות לימוד פורמלי בבית הספר בפראמאני. בילדות שיחק שחמט, וכן כדורגל עם כדור מסמרטוטים, כתב שירים פטריוטיים, ולמד אנגלית אצל מתנדב מחיל השלום מתוך שאיפה להיות בעתיד מורה או רופא. התקומם נגד השימוש באלימות, למשל של הורים כלפי ילדיהם. לדבריו התנגד לאנשים שהשתמשו בצורה לא נכונה בכוחם ובעושרם. ייתכן, לדבריו, שהשקפות אלה קרבו אותו לפוליטיקה. בהשפעת כתבים מרקסיסטים ולניניסטים בשנת 1966 הצטרף לתנועה הקומוניסטית. אולי הצטרף בפברואר 1970 למפלגה הקומוניסטית של נפאל. בשנים 1973–1987 ישב בבית סוהר על רקע פעילותו הפוליטית. בשנים 1995-1994 שימש כשר הפנים בממשלת המיעוט הקומוניסטית של אדהיקרי. בתום המרד הקומוניסטי כיהן בשנים 2007-2006 כשר חוץ וסגן ראש הממשלה בממשלת המעבר של קויראלה. ב-14 ביולי 2014 בקונגרס ה-9 של המפלגה הקומוניסטית של נפאל (מרקסיסטית-לניניסטית מאוחדת) ((UML)CPN)) הוא נבחר כיושב ראש שלה כשגבר על מאדאב קומאר נפאל, שניהל את המפלגה. אולי נבחר להנהיג את הסיעה הפרלמנטרית של המפלגה באספה החוקתית השנייה בפברואר 2014, כשהביס את יושב ראש מפלגתו הקודם, ג'אלה נאת' קנאל (98 לעומת 75 קולות). באוקטובר 2015 נבחר בפרלמנט לראש ממשלה אחרי שקיבל 338 קולות מתוך 597. פרט למפלגתו תמכו במועמדותו גם המפלגה הקומוניסטית של נפאל (המרכז המאויסטי), מפלגת ראשטירה פרג'טנטנרה, הפורום הדמוקרטית למען זכויות בני מדהסי ועוד 13 סיעות קטנות. בהתחלת ינואר 2021 עשרות אלפי נפאלים הפגינו במחאה נגד מדיניותו של אולי ודרשו את התפטרותו. לפי המלצתו, פיזר הנשיא בידהיה דווי בהנדארי את הפרלמנט זמן קצר לפני חג המולד והקדים לאפריל 2021 את תאריך הבחירות שהיו מתוכננות ל-2022. אולי הואשם בשחיתות ובתגובה בלתי מספקת למגפת COVID-19 שעד 8 בינואר 2021 גרמה בנפאל ל-260,000 הדבקות ול-1850 מקרי מוות. לאחר נפילת ממשלת פושפה כמאל דהל (אנ') ביולי 2024 הושבע אולי בשלישית לראשות ממשלת נפאל. אולי נשוי לרדיקה שאקיה ולהם בת משותפת. הוא מתגורר בבהקטפור שבמזרח עמק קטמנדו. מדיה וקבצים בנושא קאדגה פרסאד אולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאדגה פרסאד אולי קאדגה פרסאד אולי, ברשת החברתית פייסבוק קאדגה פרסאד אולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאדגה פרסאד אולי, סרטונים בערוץ היוטיוב Oli returns as Nepal's fifth PM in five years, promising political stability, ‏15 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פירוק שור

משפט הפירוק של שור הוא משפט באלגברה ליניארית הקובע כי כל מטריצה ריבועית מעל המספרים המרוכבים דומה אוניטרית למטריצה משולשית עליונה, המשפט נקרא על שמו של ישי שור, משפט זה משמש להוכחת משפט הפירוק הספקטרלי בגרסתו המורחבת עבור מטריצות נורמליות. תהא A ∈ M n ( C ) {\displaystyle A\in M_{n}(\mathbb {C} )} מטריצה ריבועית מעל C, אזי קיימת מטריצה משולשית עליונה B ומטריצה אוניטרית U כך ש: A = U − 1 B U = U ∗ B U {\displaystyle A=U^{-1}BU=U^{*}BU} בצורה דומה, לכל אופרטור ליניארי מעל מרחב וקטורי V מעל C בעל מימד n, קיימת סדרה של תת-מרחבים שמורים { 0 } = V 0 ⊂ V 1 ⊂ V 2 ⊂ . . . ⊂ V n = V {\displaystyle \{0\}=V_{0}\subset V_{1}\subset V_{2}\subset ...\subset V_{n}=V} . משפט הפירוק הספקטרלי פירוק שור, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שי פלד

שי פלד (נולד ב-20 באוקטובר 1972) הוא שחקן ישראלי, המוכר בתור עופר רוטשילד בסדרה "דני הוליווד", ומסדרות הטלוויזיה "החופש האחרון" ו"לא כולל שירות" בהן שיחק כחלק מחברותו בלהקת צעירי תל אביב. נולד בשם שי חדד, ובשנת 2008 שינה את שם משפחתו לנוכחי (פלד). למד בתיכון אליאנס תל אביב במגמה לצרפתית. בין השנים 1987 עד 1990 היה חבר בלהקת צעירי תל אביב, ובמסגרתה הופיע בסדרות הטלוויזיה של הלהקה "החופש האחרון" ו"לא כולל שירות". שירת בלהקת הנח"ל, ולאחר שחרורו למד בבית ספר לאומניות הבמה בית צבי. פלד שיחק גם בסדרות "דני הוליווד", "השיר שלנו", "תנוחי" ו"שבתות וחגים". פרח השכונות, בתפקיד יוסי, תיאטרון באר שבע עלובי החיים, בתפקיד אנז'ולרה, המשכן לאומנויות הבמה יוסף וכתונת הפסים, בתפקיד יוסף, תיאטרון רמת גן אופרת הקבצנים, בתפקיד מקהי, תיאטרון רמת גן הכינה נחמה, תיאטרון אורנה פורת נטע זר, תיאטרון אורנה פורת שירי אנדרו לויד ובר, תיאטרון רמת גן ארטי נוגע בשמיים, פסטיבל הצגות ילדים, תיאטרון חיפה מנגינות מוזרות, תיאטרון הפרינג' בורגנים, תיאטרון הספרייה המיזנתרופ, תיאטרון הספרייה 2012 תנוחי, דרמה יומית, HOT3, בתפקיד אורי בן שמחון 2011 סברי מרנן, בתפקיד גל 2010 מנדלבאום בלש פרטי, בתפקיד אלדד 2009-2008 דני הוליווד, בתפקיד עופר רוטשילד 2008 אולי הפעם, בתפקיד גולן 2008 הפיג'מות, בתפקיד אפללו הודיני 2004 השיר שלנו, דרמה יומית Yes, בתפקיד אדם הראל 2002 מד"א, ערוץ 2 2001 שבתות וחגים (עונה 2), ערוץ 3, בתפקיד עדי אשכנזי 1999 פלורנטין, סדרת דרמה, ערוץ 2 1990 לא כולל שרות (עונה 1), הערוץ הראשון, צעירי תל אביב, בתפקיד שי 1989 החופש האחרון, הערוץ הראשון, צעירי תל אביב, בתפקיד שי שי פלד, ברשת החברתית פייסבוק שי פלד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גיל משעלי‏, שי פלד משתאכנז?, באתר וואלה, 27 במרץ 2008 שי חדד, באתר בית צבי
אחז בן ארי

אחז בן ארי (נולד ב-15 ביולי 1949) הוא עורך דין ישראלי שכיהן כיועץ משפטי למספר משרדי ממשלה. כיהן כיועץ המשפטי למערכת הביטחון ויו"ר פורום היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה בשנים 2007–2017. נולד בעיר ורוצלב שבפולין. משפחתו עלתה לישראל בהיותו בן חצי שנה והשתקעה בעיר כפר סבא. בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת כקצין ביחידה 848 בחיל המודיעין. לאחר סיום לימודי משפטים עבר לשרת במגוון תפקידי פיקוד ומטה בפרקליטות הצבאית. בין היתר, בשנים 1983–1988 שימש כיועץ המשפטי לאזור עזה, בשנים 1988–1989 שימש כראש ענף ייעוץ וחקיקה, בשנים 1989–1991 שימש כיועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון ובשנים 1991–1994 שימש כעוזר הפרקליט הצבאי הראשי לדין בינלאומי. במסגרת תפקידו זה, עמד בראש הוועדה המשפטית למשא ומתן עם הפלסטינים כחלק מהסכמי אוסלו. במסגרת תפקידו האחרון בפרקליטות הצבאית הושאל מצה"ל בשנת 1994 על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דאז יצחק רבין, לשמש כיועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה. הוא שימש בתפקיד זה גם כאשר ראש הממשלה בפועל היה שמעון פרס. עם כניסתם של בנימין נתניהו לתפקיד ראש הממשלה בכהונה הראשונה ב-1996 ואביגדור ליברמן כמנכ"ל המשרד סיים בן ארי את תפקידו. לאחר שחרורו מצה"ל, בשנים 1996–2000 שימש כיועץ המשפטי של משרד התשתיות הלאומיות. במסגרת זו, היה יושב ראש מועצת האזורים החופשיים לייצור בישראל, חבר ועדת ההיגוי לפרויקטים משותפים עם ירדן ויושב ראש ועדת המשנה לפרויקטים תיירותיים בין ישראל לירדן. בשנים 2000–2007 שימש כיועץ המשפטי של עיריית תל אביב-יפו. בתפקידו זה, גיבש בשנת 2001 חוות דעת הקובעת שחוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת), תשנ"ח-1997, אינו חל על בתי אוכל, אלא על בתי קולנוע, תיאטראות, דיסקוטקים וכדומה. כתוצאה מכך אישרה עיריית תל אביב באותה שנה פתיחת בתי אוכל בערב תשעה באב. למרות דברי ראש העירייה רון חולדאי שמדובר בהחלטה מעשית-משפטית בלבד ללא משמעות אידאולוגית, היא עוררה דיון ציבורי רחב בדבר הכפייה הדתית וצביונה היהודי של המדינה. בשנת 2002, בעקבות מקרה זה, הוספה לחוק קביעה מפורשת האוסרת פתיחת בתי אוכל. בשנת 2007 מונה ליועץ המשפטי למערכת הביטחון במקום צביה גרוס. בשנת 2015 מונה כחבר בוועדה להסדרת המאחזים ביהודה ושומרון. בשנת 2016 מסר עדות בפרשת הצוללות. בן ארי גר בתל אביב, נשוי ואב לשתיים. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה מאוניברסיטת תל אביב. אמנון ברזילי, ‏היועץ המשפטי של עירית תל-אביב, עו"ד אחז בן-ארי, נבחר ליועץ משפטי למערכת הביטחון, באתר גלובס, 22 בינואר 2007 צבי גילת, כובש נאור, חדשות, 9 באפריל 1990 יוסי ורטר, באש ובמים: שש שנים לאחר אסון הכרמל, רה"מ שוב מקושש מטוסי כיבוי בכל העולם, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2016. ענת ציגלמן‏, היועץ המשפטי יתבקש לדון בפתיחת מסעדות בט' באב, באתר וואלה, 29 ביולי 2001 חיים לוינסון, רויטל חובל, שרת המשפטים מקימה ועדה להסדרת המאחזים, באתר הארץ, 21 ביולי 2015. פרשת הצוללות: היועץ המשפטי של משרד הביטחון העיד, באתר ynet, 4 בדצמבר 2016
פינגווין מצויץ מערבי

פינגווין מצויץ מערבי (שם מדעי: Eudyptes chrysocome) הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצויץ, שמצוי באזורים הסובאנטארקטיים של מערב האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, ובאזורים הסמוכים לחופים הדרומיים של דרום אמריקה. זהו מין חברתי מאוד, למעשה המין החברותי ביותר ממשפחת הפינגוויניים, ורק לעיתים רחוקות ניתן לראות פינגווין יחיד ממין זה. בתקופת הרבייה, נוצרות מושבות שגודלן עשוי להגיע למאות אלפי פרטים. פינגווינים מצויצים מערבים ניזונים בעיקר מקרילאים, אך גם דיונונים וחסרי חוליות אחרים; הפינגווינים יוצאים לגיחות חיפוש מזון באופן יומי. בעת מנוחה, הפינגווינים מסתירים את ראשם מתחת לאחת מכנפיהם. זהו המין הקטן ביותר בסוג פינגווין מצויץ. אורכו כ-45 עד 58 ס"מ, ומשקלו נע בין 2 ל-3.4 ק"ג, אם כי נרשמו בעבר פינגווינים ממין זה שמשקלם היה 4.5 ק"ג. הזכר והנקבה זהים במראם ובגודלם. הבטן והחזה לבנים, בעוד הגב, העורף והראש שחורים. על הראש יש ציצת נוצות צהובה. הכנפיים חזקות, דקות יחסית, ודומות במראן ובתפקודן לסנפירים. התאמה נוספת לתפקוד במים היא פלומת הנוצות של הפינגווינים, שחסינה למים. פינגווין מצויץ מזרחי הוא תת-מין של פינגווין מצויץ מערבי. מערכת הרבייה של הפינגווינים ממין זה היא מונוגמיה - הזכר מתרבה עם אותה נקבה כל שנה. במהלך החיזור, הזכר משמיע קריאות ייחודיות. ההזדווגות מתרחשת בדרך כלל באביב המוקדם או בקיץ המאוחר, על מנת לאפשר לגוזלים שפע מזון ביציאות הראשונות שלהם לציד. הקן מוקם על צוקים או בערוצים סלעיים. הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים, אם כי בני הזוג עשויים "לאמץ" ביצה שלישית. אחת מהביצים קטנה יותר מהשנייה, והגוזל שבה עשוי למות מרעב; אם כי לעיתים, הוא שורד ומתפתח לפרט בוגר. הדגירה נמשכת כ-4 שבועות, ובמהלכה אחד מבני הזוג דוגר על הביצה, בעוד השני מביא לו מזון; לאחר זמן-מה, הם מתחלפים. לזכר יש "כיס דגירה" מיוחד, שבו נמצאת הביצה כשהוא דוגר עליה. הזכר שומר על הגוזלים במשך כ-25 ימים לאחר הבקיעה. לאחר תקופה זו, הגוזלים מצטרפים ל"קבוצות" כשההורים יוצאים לציד. מדיה וקבצים בנושא פינגווין מצויץ מערבי בוויקישיתוף פינגווין מצויץ מערבי, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין מצויץ מערבי, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין מצויץ מערבי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פינגווין מצויץ מערבי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פינגווין מצויץ מערבי, באתר GBIF (באנגלית) פינגווין מצויץ מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דוד לייב זילברשטיין

רבי דוד יהודה לייב זילברשטיין (ה'תק"פ, 1820 - ה'תרמ"ד, 1884) היה רב ופוסק הלכה הונגרי. מחבר ספר ההלכה שבילי דוד על ה"שולחן ערוך". נולד בבוניהאד שבהונגריה לרב אהרן לייפניק וחנה. למד אצל הרב מאיר אייזנשטטר ואצל רבי קופל חריף מוורבוי. לאחר נישואיו עסק כמה שנים במסחר, ואחר כך התמנה כמו"צ באוהלי וגר בה ארבע שנים. אחר כך כיהן כאב"ד זנטה. בשנת 1859, ה'תרי"ט, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, בה השתייך לקהילת כולל אונגרין והיה אחד מדייני בית הדין של הכולל. הוא גם הדפיס בה את ספריו הראשונים. בסביבות 1870 נאלץ לשוב להונגריה וכיהן בה כרב בקרסטור ובטרבש, משרתו האחרונה הייתה ברבנות הקהילה האורתודוקסית בואץ (וייטצען), שם גם עמד בראשות ישיבה. נפטר בי"ד בניסן ה'תרמ"ד, ונקבר בואץ. לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו, הרב ישעיהו זילברשטיין, בעל "מעשי למלך". נפתלי בן מנחם, דוד יהודה לייב זילברשטיין, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית) ספריו שבילי דוד - אבן העזר, ירושלים תרכ"ג, באתר היברובוקס שבילי דוד - חושן משפט, מהדורה חדשה ירושלים תשס"ה-תשס"ח, באתר היברובוקס שבילי דוד - אורח חיים, מהדורה חדשה ירושלים תשס"ה-תשס"ח, באתר היברובוקס שבילי דוד - אורח חיים חלק שלישי, מהדורה חדשה ירושלים תשס"ה-תשס"ח, באתר היברובוקס שבילי דוד - אורח חיים חלק רביעי, מהדורה חדשה ירושלים תשס"ה-תשס"ח, באתר היברובוקס שבילי דוד - יורה דעה, מהדורה חדשה ירושלים תשס"ה-תשס"ח, באתר היברובוקס שו"ת ניר לדוד סימן קעו ק"ן סופר סימן פג-פז ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלמן שור

קלמן שור (ברוסית: Калман Моушович Шур; בליטאית: קלמנס שוראס, Kalmanas Šuras;‏ 1917 – 15 במרץ 2003) היה חייל יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות. קלמן שור נולד בכפר אנטלפטא שליד העיר זרסאי בליטא. במשפחת איכרים יהודים. למד בחדר ובגיל 12 החל ללמוד בישיבת פוניבז'. אחרי שלמד בישיבה במשך 3 שנים נאלץ לחזור הביתה, כדי לעבוד ולסייע לפרנסת המשפחה. בשנת 1939 גויס לשירות חובה בצבא הליטאי. לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940, הפכה היחידה הצבאית שבה שירת לחלק מן הצבא האדום. בתחילת 1941 שוחרר מהשירות הצבאי. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות וכיבוש ליטא, הצליח להימלט לרוסיה (הוריו וכל אחיו נשארו בליטא ונרצחו על ידי לאומנים ליטאים). מרוסיה עבר שור לבוכרה. בקץ 1942 התנדב לשירות הצבאי והוצב בדיוויזיית חיל רגלים ה-16, אשר הורכבה מיוצאי ליטא. קלמן שור שירת ביחידת הארטילריה של הדיוויזיה. מפקד צוות תותח נ"ט קלמן שור הצטיין בקרב שנערך באוקטובר 1944 באזור העיר טאורגה שבמערב ליטא. צוות התותח בפיקודו שנע במערכים קדמיים יחד עם יחידות חיל רגלים, פגע בטנקים גרמנים ועצר את התקדמותם. במהלך הקרב נפגעו קשה כל חיילי הצוות של שור והוא נותר לבד ליד התותח. למרות זאת המשיך לתפעל את התותח ולירות בכינון ישיר על הגרמנים. על מעשה גבורה זה הוענק לרב-טוראי קלמן שור תואר גיבור ברית המועצות. במהלך המלחמה עוטר בשלושה עיטורים (נוסף על כוכב הזהב של גיבור ברית המועצות): עיטור לנין, עיטור הדגל האדום ועיטור הכוכב האדום. לאחר תום המלחמה השתחרר מן השירות הצבאי. התגורר בווילנה, עבד למחייתו כחייט. בשנת 1979 עלה לישראל בעקבות שתי בנותיו התאומות מיכל ומירה שעלו לארץ שנה קודם. בישראל התגורר במערב ראשון לציון. קלמן שור נפטר במרץ 2003. בשנת 2005 נקרא רחוב על שמו בראשון לציון. קלמן שור באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה דף אישי באתר גיבורי ברית המועצות (רוסית)
זאב נחום בורנשטיין

רבי זאב נחום בורנשטיין (לעיתים: בּאָרנשטיין; ~ה'תק"פ, 1820 - י"ב באלול ה'תרמ"ה, 23 באוגוסט 1885) היה רב וראש ישיבה פולני, רבה של ביאלא פודולסק ורבם של רבים מגדולי יהדות פולין בדור שלאחריו. מחבר הספר אגודת אזוב. נולד לפייגל חיה ולרב אהרן משצ'קוצ'ין, מחסידי החוזה מלובלין, רבי שמחה בונים מפשיסחה ורבי דוד מללוב. למד אצל רבי שלום צבי הכהן מזגיערש. נישא לדובריש בת הרב מרדכי הירש ארליך והתגורר בבנדין, שם נולד לו בנו אברהם ב-1839. ב-1850 התמנה כרבה של אולקוש. ב-1856 התמנה כרבה של העיר ביאלה בה כיהן עד פטירתו. היה מחסידי רבי מנחם מנדל מקוצק שהיה גם מחותנו. לאחר שבנו - חתן האדמו"ר, החל לנהוג תחתיו באדמו"רות, קיבל אותו כרבו. רבי אברהם בורנשטיין, מחבר "אבני נזר" ו"אגלי טל", והאדמו"ר הראשון מסוכטשוב. רבי מאיר בורנשטיין, חתנו של אחיו הרב אברהם, בעל בתו אסתר בריינדל. נכדם היה הרב שבתי בורנשטיין מירושלים. רבי זלמן. חתנו היה רבי יצחק חיים רפפורט, רבה של אוסטרובה ורב בקראקא. חתן חתנו, רבי יעקב אורנר, רבה של נאשיילסק ומחבר "טהרת אזוב" על "אגודת אזוב" של סב אשתו הרב יואב יהושע ויינגרטן מקינצק, מחבר "חלקת יואב". הרב צבי יחזקאל מיכלזון, רבה של פלונסק. הרב יהונתן הלוי אייבשיץ מוורשה. ב. ראם, כארז וכאזוב: תולדות וקורות חיי... רבי זאב נחום בורנשטין, ירושלים ה'תשנ"ד. נדפס בסוף המהדורה החדשה של ספרו "אגודת אזוב". אגודת אזוב, ורשה-בילגוריי תרס"ו-תרס"ט (ד"צ ברוקלין תשנ"ב), באתר היברובוקס
אליהו פאינסון

אליהו פאיֶנסון (נכתב גם פינסון, פיינסון, פאיינסון; ברוסית: Илья Паенсон) ? – נפטר ב-21 באפריל 1935, פריז) היה איש עסקים יהודי, ממייסדי מפעל שמן והוצאת הספרים דביר. אליהו (איליה איסקוביץ) נולד בניז'ני נובגורוד ליצחק לייב פאינסון, סוחר יערות לא גדול. תחילת עיסוקו של פאינסון היה במפעלו של זליג פרסיץ, חותנה של שושנה פרסיץ, שם הכיר לראשונה את משה וילבושביץ שעבד במפעל, בסנקט פטרבורג, כמנהל טכני מ-1899 עד 1911. עד מהרה התקדם פאינסון והתמנה כמנהלו של בית חרושת גדול למיצוק שמנים "סלולין". ב-1910 ביקר בארץ ישראל ותרם את רוב הכסף שנדרש לקנות את אדמות רוחמה. בימי מלחמת העולם הראשונה איחד את רוב בתי החרושת לשמנים ברוסיה והתעשר מאוד. בפרוץ המהפכה ברוסיה החליט להקים מפעל לשמנים באלכסנדריה אך קיבל את הצעתו של נחום וילבוש להקים מפעל דומה (קטן בממדיו) בארץ ישראל. משה וילבושביץ, שישב אותה עת בשווייץ ורכושו ברוסיה הולאם, הסכים לנהל יחד עם פאינסון את המפעל החדש. ב-1919 הוקם מפעל שמן בלונדון. באפריל 1920 הוחרם רוב רכושם של בעלי המפעל אך פאינסון הצליח לחלץ חלק מכספו לחו"ל וכך להציל את החברה הצעירה. הוא נפגש בברלין עם מר ברקי, יהודי ספרדי מאלכסנדריה ויחד הקימו חברה לתעשיית שמנים בשם "אגולין" והמכונות שיועדו ל"שמן" נשלחו לארץ ישראל. מפעל שמן תוכנן להקימו בקיסריה, אך לבסוף הוקם בחיפה ב-1922 ובנו יצחק ניהל אותו תקופה קצרה. השינוי במיקום המפעל נבע מכמה סיבות: חוסר בנמל באזור קיסריה שבו רצה וילבוש להקים את המפעל והתנגדות השלטונות הבריטיים למיקומו של המפעל. על פי עדותו של משה וילבושביץ פאינסון לא היה ציוני עד ועידת לונדון ב-1920 שבה השתתף. הוא תרם חלק ממניותיו ב"שמן" לקרן היסוד שהוקמה בוועידה. הוא חי בניז'ני נובגורוד, במוסקבה בברלין ובפריז. ח.נ. ביאליק חיפש מימון להוצאת הספרים דביר שהייתה ממשיכת דרכה של הוצאת מוריה. הוא חבר לשמריהו לוין ופאינסון והללו הקימו חברה בע"מ. ב-1922 עזר להקים את הוצאת רמון שהוציאה ספרים ואוספי אמנות והיה אחד משלושת חברי ההנהלה (יחד עם מארק וישניצר ואלכסנדר קוגן). פאינסון ניהל עסקים גדולים בהיקף עולמי והסתבך, ובזמן המשבר הכלכלי העולמי של 1929 התמוטט והחברה שהוא עמד בראשה פשטה את הרגל. הוא נאלץ למכור את שמן לסידני אלן. משה וילבושביץ (תרגום רחל נדב), לא על הלחם לבדו, תרגום לעברית בהוצאת המשפחה 2002 מתולדות התעשיה העברית בארץ ישראל: (קטע מזכרונותיו של אחד ממניחי היסודות), דבר, טור 6, 26 באפריל 1934 מודעת אבל, הארץ, 2 במאי 1935 חיפה וסביבותיה: מורה דרך לתיירים, הוצאת לשכת המסחר חיפה, תרפ"ד, עמ' 4 גיל וייסבלאי, קב ונקי – תחייתה של אמנות הספר העברי ברפובליקת ויימאר, הוצאת כרמל, עמ' 523 נחום וילבוש, המסע לאוגנדה, הספרייה הציונית, 1963, עמ' 33 כד השמן: קבץ ליובל עשרים שנות "שמן", שמן - תעשיית שמנים ארצי-ישראלית, 1945, עמ' 105 שמואל אביצור, ממציאים ומאמצים: מחוללי המהפיכה בדרכי הייצור בארץ, יד יצחק בן־צבי, 1985, עמ' 127 ארכיון המדינה, ISA-MandatoryOrganizations-ChiefSecretary-000nbcu בצרון, Volume 10, עמ' 140 גיל וייסבלאי, כתב העת "רימון": מתוק לחך ותאווה לעיניים, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2012; שער העיתון דבורה ברנשטיין וטליה פפרמן, מחיפה לברלין: בורגנות יהודית בפלשטינה א"י, עיונים, גיליון 33, תש"פ 2020, עמ' 165
אגודת אזוב

אגודת אזוב הוא מונח מסיפור יציאת מצרים, אז נעשה שימוש באגודת אזוב כדי לתת את דם קרבן הפסח על המשקוף. מספר ספרים תורניים שאבו את שמם ממונח זה. האם התכוונתם ל... אגודת אזוב - ספר על סדר התפילה של רבי יצחק האיזובי אגודת אזוב - ספרו של הרב ברוך בן דוד (הנאו שע"ה) אגודת אזוב - ספרו של הרב יעקב ישראל מקרמניץ (זולקווא תקמ"ב) אגודת אזוב - ספר השו"ת של הרב משה זאב מרגליות (ביאליסטוק תקפ"ד) אגודת אזוב - ספרו של הרב זאב נחום בורנשטיין (ורשה תרס"ו) אגודת אזוב - מהדורת הגדה של פסח של הרב גבריאל זאב מרגליות
אנכסנדרידס השני

אנכסנדרידס השני (ביוונית: Ἀναξανδρίδας) היה מלך ספרטה משנת 560 לפנה"ס עד שנת 520 לפנה"ס. אביהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון. אנכסנדרידס היה בנו של לאון, מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא הוכתר כמלך בשנת 520 לפנה"ס בעקבות מותו של אביו. יחד עמו מלך אריסטון. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס. ולאחר שאכן הובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות המלחמה היא היסטורית, אולם שאר הפרטים הם כמובן אגדה. הרודוטוס מוסר סיפור מוזר נוסף אודות אנכסנדרידס. לפי טענת הרודוטוס, אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים, והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד. על כל פנים ברור שהיו לו ארבעה ילדים. קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון, שהפכו למלכי ספרטה. ושני המצביאים דוריאיוס וקלאומברוטוס. בין נכדיו הבולטים ניתן למנות את גורגו, פליסטרכוס ופאוסניאס. בחיבורו "ספרטה - אמרות ומנהגים" מוסר פלוטרכוס מספר ציטוטים מפי אנכסנדרידס. .W. W. How, J. Wells, A Commentary on Herodotus, book 1, chapter 65 הרודוטוס, ספר ראשון, 67-68. .W. W. How, J. Wells, A Commentary on Herodotus, book 1, chapter 67 הרודוטוס, ספר חמישי, 39. גרסה דיגיטלית בפרויקט פרסאוס
לאון (מלך ספרטה)

לאון (ביוונית: Λέων) היה מלך ספרטה משנת 590 לפנה"ס עד שנת 560 לפנה"ס. אביו של אנכסנדרידס השני. השם "לאון" משמעותו אריה. מעט מאוד ידוע על חייו של לאון, הוא היה בנו של אוריקרטידס מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא ירש את אביו בשנת 590 לפנה"ס ושלט עד שנת 560 לפנה"ס. היה לו בן שאחר כך ירש אותו בשם אנכסנדרידס השני. על פי הרודוטוס הוא יצא למלחמה עם טיגיאה, המלחמה הסתיימה בתיקו. הרודוטוס, ספר ראשון, 65.
קבוצת אלון

האם התכוונתם ל... אלון חברת הדלק לישראל – חברת החזקות ישראלית, מוכרת בשם "קבוצת אלון" קבוצת אלון בע"מ – חברה ישראלית העוסקת בפתרונות לאיכות הסביבה, פיתוח וייצור של מתקני תברואה.