laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלס קיצ'ן

שכונת הלס קיצ'ן (Hell's Kitchen, לעיתים מוכרת גם כקלינטון) שוכנת בצד המערבי של מידטאון מנהטן, ניו יורק. מקובל לתחום את גבולותיה ברחוב ה-34 מדרום, רחוב ה-59 מצפון, השדרה השמינית ממזרח ונהר ההדסון ממערב. במאה ה-19 השכונה הייתה מעוז של אירים אמריקאים מהמעמד הנמוך, אך במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 אופי השכונה השתנה, והשכונה מהווה מוקד משיכה לשחקנים מתיאטראות ברודוויי ואולפן השחקנים השוכנים בקרבת מקום, כמו גם לסוחרי ניירות ערך מבורסת וול סטריט. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, בשכונה התגוררו 45,884 תושבים, גידול של 13 אחוזים לעומת המפקד הקודם, בשנת 2000. מקור השם אינו ברור. הוא מופיע לראשונה בדפוס ב-22 בספטמבר 1881 בניו יורק טיימס בכתבה המתארת מקרה רצח בשכונה. על פי האגדה מקור השם היא מתלונתו של שוטר צעיר לשותפו הוותיק "זהו הגיהנום", על כך השיב השוטר הוותיק "הגיהנום נעים לעומת זה, זהו מטבח הגיהנום (hell’s kitchen)". ייתכן כי מקור השם הוא בשמה של מסעדה ששכנה באזור, או שהשם הושאל משכונה בעלת אופי דומה בלונדון. לעיתים מכונה השכונה בשם קלינטון, בעיקר כאמצעי למיתוג מחדש של השכונה, תוך ניסיון להתרחק מהעבר הלא חיובי של האזור. מקור שם זה הוא על שם פארק בשכונה הנושא את שמו של מושל ניו יורק דוויט קלינטון. טרמינל האוטובוסים של רשות הנמלים, תחנת האוטובוסים המרכזית של מנהטן, ממוקם בשכונה, כמו גם מגדל הרסט. בשכונה ריכוז גבוה של אולפני טלוויזיה ואולפני הקלטות ובשכונה צולמו תוכניות טלוויזיה רבות. ברציף 86 על נהר ההדסון נמצא מוזיאון הים האוויר והחלל אינטרפיד. כיכר הטיימס שוכנת ממזרח לשכונה. השכונה מופיעה בתרבות הפופולרית לרוב. כך למשל דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס ודמויות אחרות ביקום מארוול פועלות בשכונה. גם ניק פיורי גדל בשכונה זו. האלבום 57th & 9th של סטינג הוקלט בשכונה ונקרא על שם צומת בשכונה, אותה חצה סטינג בדרכו לאולפן ההקלטות מדי יום. מדיה וקבצים בנושא הלס קיצ'ן בוויקישיתוף Hell's Kitchen Park
אפרים לניאדו

הרב אפרים לניאדו (נפטר בכ"ח בשבט ה'תקס"ה, 1805) היה רבה הראשי של חלב, האחרון לשושלת רבני משפחת לניאדו שכיהנו כרבני הקהילה למעלה מ-200 שנה. אביו היה ראש רבני חלב, הרב רפאל שלמה לניאדו, בעל "בית דינו של שלמה". שנת לידתו אינה ידועה לנו וכן אין בידינו מידע על שנות נעוריו, מלבד העובדה שכבר אז היה בעל ידיעות בתורה וחיבר חידושים רבים. נשא לאשה את קרובת משפחתו, בתו של רבי אליהו שלום. בשנת ה'תקמ"ז (1787) העביר אליו אביו את התפקיד, בשל גילו המופלג שהקשה עליו במילויו. מינוי זה עורר מחלוקת בין רבני חלב, ובראש החולקים על רבנותו ניצב הרב אליהו דוויך הכהן. בין השאר, ערערו על סמכותו לדון דיני ממונות יחידי (דבר אשר היה נהוג בחלב שנים רבות). הוא החתים את בני הקהילה על מסמך המורה כי הם מקבלים אותו עליהם כדיין יחידי, אך גם מסמך זה לא שיכך את ההתנגדות. אביו כתב תשובה להגנתו. נפטר בכ"ח בשבט ה'תקס"ה (1805). ככל הנראה לא הותיר אחריו צאצאים, ובכך תמה שושלת הרבנים לבית לניאדו. השאיר אחריו כמות רבה של כתבי יד, אך במהלך חייו ובמאה השנים שלאחר פטירתו לא יצא לאור אף אחד מהם. מכתביו שיצאו לאור: דגל מחנה אפרים - חלק מתשובותיו. יצא לאור על ידי הרב שלום הדאיה בירושלים בשנת ה'תרס"ב. אחדות מתשובותיו פורסמו בחלק השלישי של הספר רועי ישראל (ה'תרס"ד), לאחר תשובות רבי יהודה קצין ורבי רפאל שלמה לניאדו. הבן יקיר- דרשות. שטרות - נדפסו בספר ריח ליצחק (דף צה ע"ב). אפרים לניאדו, באתר "החכם היומי" ירון הראל, שורשי המחלוקת בחלב על ירושת הרב אפרים לניאדו את הרבנות בחיי אביו, בתוך: Jewish Political studies גיליון 12 (2000), עמ' 13–30. אפרים בן רפאל שלמה לאנייאדו, דף שער בספרייה הלאומית "המוזיאון למורשת יהדות סוריא" מעריך על סמך מקורות עמומים שנולד בין השנים ה'ת"ץ - ה'ת"ק (ידי קודש, ניו יורק 2014, עמ' 125 הערה 524). החיד"א, חיים שאל חלק ב סימן יח; אביו ר' רפאל שלמה לניאדו, כיסא שלמה סימן א עמ' 25 על פי הכרונולוגיה המסורתית של יהודי חלב, כיהן הרב שלמה לניאדו כרב העיר בין השנים ה'ת"ק - ה'תקמ"ז, אולם פרופ' ירון הראל (עמ' 15) וכן חוקרי "המוזיאון למורשת יהדות סוריא" (במבוא לספר " הבן יקיר" עמ' 3 הערה ב) כתבו שהוא כיהן בין השנים ה'תק"י-ה'תקמ"ז. כיסא שלמה סימן א קיימת טענה לפיה לאחר פטירתו כיהן עוד חכם מהמשפחה כרב למשך כשנתיים (ראו במבוא ל"הבן יקיר" עמ' 15 הערה פא).
ג'יפ וגוניר

ג'יפ וגוניר (באנגלית: Jeep Wagoneer (SJ)) הוא רכב שטח המוגדר SUV, מתוצרת 3 יצרניות רכב אמריקאיות, אשר יוצר בין השנים 1962–1991. דגם ג'יפ צ'ירוקי SJ התבסס על "ג'יפ וגוניר". בין השנים 1962–1970 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי Kaiser Jeep (אנ') בארצות הברית. בין השנים 1971–1987 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי אמריקן מוטורס בארצות הברית. בין השנים 1988–1991 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי קרייזלר בארצות הברית. במצרים יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב המצרי Arab American Vehicles (אנ'). באיראן יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב האיראני "Pars Khodro" (אנ'). בארגנטינה יוצר הדגם על ידי Industrias Kaiser Argentina (אנ'), חברת ארגנטינאית בשיתוף (Joint venture) יצרנית הרכב האמריקאית "Kaiser Motors" (אנ'). 4-5 נוסעים. 5 דלתות. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. הנעה אחורית 4x2. הנעה כפולה 4x4. ה"וגוניר" שימש בצה"ל במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 כרכב לקצינים בכירים בתפקיד של מפקדי אוגדות. הדגם מיועד לנסיעה בתנאי שטח קשים ומוגדר כרכב לצרכים מבצעיים. "ג'יפ וגוניר", שנת 1972 "ג'יפ וגוניר", שנת 1978 "ג'יפ וגוניר", שנת 1973 "ג'יפ וגוניר", שנת 1967 "ג'יפ וגוניר" "ג'יפ וגוניר" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "ג'יפ וגוניר", שנת 1979 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "ג'יפ וגוניר" "ג'יפ וגוניר", שנת 1969 "ג'יפ וגוניר" "ג'יפ וגוניר" "ג'יפ וגוניר" ויליס ג'יפ סטיישן ג'יפ גלדיאטור ג'יפ צ'ירוקי SJ מדיה וקבצים בנושא ג'יפ וגוניר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יפ וגוניר ג'יפ וגוניר, סרטון באתר יוטיוב "ג'יפ וגוניר", שנת 1970 - מפרט carfolio.com/specifications/models "ג'יפ וגוניר", שנת 1965 oldcarbrochures.com/static/NA/Jeep "ג'יפ וגוניר" שנת 1962 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Jeep/1962_Jeep/1962 "ג'יפ וגוניר", שנת 1962 - מפרט oldcarbrochures.com/static/NA/Jeep/1962_Jeep/1962_Jeep_Wagoneer_Brochure "ג'יפ וגוניר" hagerty.com/articles-videos/articles/2019/03/21/jeep-grand-wagoneer "ג'יפ וגוניר" wagonmaster.com "ג'יפ וגוניר" - סוגי הנעות ומנועים car.info/en-se/jeep/wagoneer/sj
תעלת קרל היינה

תעלת קארל היינה (בגרמנית: Karl-Heine-Kanal) היא תעלת מים מלאכותית באורך של כ-3.3 ק"מ במערב העיר לייפציג. התעלה מחברת את נמל לינדנאו (Lindenau) עם נהר האלסטר הלבן. לאורך התעלה פרוסים 15 גשרים וניתן לשוט בה בסירות קטנות. התעלה והגשרים שמעליה הם אתר מורשת בעיר לייפציג ויעד לשימור. אלה הגשרים שחוצים את תעלת קארל-היינה החל מהחיבור עם נהר האלסטר הלבן: Nonnenbrücke (גשר רחוב Nonnenstraße) גשר הולכי רגל P VIII (חלק מבניין ה Riverboat) גשר אליזבת (גשר רחוב Zeigner-Allee) גשר המלך יוהאן (גשר רחוב Zschocherschen) קשת קרל היינה (גשר להולכי רגל ואופניים) גשר רחוב וייסנפלסר (Weißenfelser) גשר המלך אלברט (גשר רחוב קארל היינה) גשר אורליאן (גשר הולכי הרגל ואופניים של רחוב Aurelienstraße) גשר גיסר (גשר רחוב Gießerstraße) גשר PI (הגשר של הרכבת תעשייתית לשעבר PI) גשר המלך אוגוסט (גשר רחוב Engertstraße) גשר הרכבת (קו הרכבת לייפציג-פרובסטלה) גשר זאלפלד (הגשר של רחוב Saalfelder) גשר אמ-קנל (גשר הולכי רגל ואופניים) גשר לואיסן (גשר רחוב Lützner) גשר נמל לינדנאוו את רעיון בניית התעלה הגה לראשונה עורך הדין והיזם התעשייתי קרל היינה ב 1856 כחלק מפרויקט שכלל חפירת של כמה תעלות עבור מעבר ספינות המחברות את נהר האלסטר הלבן עם נהר סאלה. בניית התעלה החלה ביוני 1864 בחיבור עם נהר האלסטר הלבן בשכונת פלאגוויץ. בשנים 1890–1898 נבנה החלק האחרון של התעלה, שמגיע עד קצת לפני נמל לינדנאו. בשנות התשעים של המאה ה-20 שופצה התעלה. לאורך הגדה הצפונית שלה נבנתה טיילת להולכי רגל ואופניים אשר נחנכה ב 16 בספטמבר 1996 בנוכחותה של שרת הסביבה אנגלה מרקל. בשנת 2007 אישרה מועצת העיר להמשיך את התעלה עד הנמל כדי לאפשר את החיבור שתוכנן מזמן. ב-18 ביולי 2012 החליטה מועצת העיר להאריך את התעלה לנמל. 18 מיליון יורו נדרשו לפרויקט. העירייה תרמה כ-3.8 מיליון יורו ממשקי הבית שלה, 7.6 מיליון יורו הושגו ממכירת קרקעות ברחוב פלאושטרסה (Plautstraße). שאר העלויות מומנו ממענקים, כולל מקרן הפיתוח העירוני של האיחוד האירופי "ג'סיקה". ב־29 בינואר 2015 החל החיבור באורך 665 מטרים של תעלת קארל-היינה לנמל לינדנאו. ב-2 ביולי 2015 נפתח המסלול החדש לתנועת סירות. מדיה וקבצים בנושא תעלת קרל היינה בוויקישיתוף התעלה בלקסיקון לייפציג OpenStreetMap מאמר על הרחבת התעלה חיבור תעלת קרל היינה עם נמל לינדנאו
בגידה (שיר של ריטה)

"בגידה" הוא סינגל הבכורה של ריטה מתוך האלבום הראשון שלה, שיצא לאור בנובמבר 1985. בצאת הסינגל סיפר רוני בראון על ההכרות עם ריטה והקלטת השיר: "קיץ 83, מלחמת שלום הגליל. יורדים לקריית שמונה לראות הופעה. הגעתי מוקדם, האולם היה ריק וחשוך, על הבמה בחור צעיר עם משקפיים מנגן על פסנתר ולידו צעירה שחרחורת. פתאום היא נגשת למיקרופון ומתחילה לשיר. נדבקתי לכסא. זאת הייתה ריטה. עברו יותר משנתיים של עבודה, הכנה, בחירת חומר. שנתיים בהן הספיקה ריטה להשתחרר מהצבא, ללמוד בהצטיינות בבית צבי, להתחתן עם רמי קלינשטיין (אותו בחור ממושקף ליד הפסנתר) ולהתקרב יותר ללבי. בגידה הוא השיר הראשון אותו הקלטנו ואין לי ספק שריטה תהפוך לאחד הנכסים הגדולים של שדה הזמר הישראלי". יעל טבת - מילים רמי קלינשטיין - לחן, עיבוד בשנת 1987 ריטה הקליטה גרסה אנגלית לשיר בשם "Moment of Truth" לאלבום הבין-לאומי הראשון בלועזית "Breaking Those Walls". לשיר בוצעו כ-20 גרסאות כיסוי. בשנת 2006 הקליטו הצמד הנרי וניקה גרסה מחודשת של השיר עבור אלבומם, Revolution. השיר נכנס למצעד השבועי של רשת ג' ובשיאו דורג במקום ה-14. בשנת 2016 ביצעו את השיר קרן פלס ורמי קלינשטיין במופע המשותף שלהם. מאוחר יותר השיר יצא כסינגל מתוך אלבום ההופעה. ובנוסף יצא לו גם וידאו קליפ מתוך המופע. סרטון השיר "בגידה" באתר יוטיוב מילות השיר "בגידה" באתר שירונט בגידה, באתר "פזמונט" ביצוע מוקלט של השיר בגידה בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית חיים נגיד - ציפורי לילה, זכרו את השם, מעריב, 13 בדצמבר 1985 בגידה - עטיפת הסינגל המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 בינואר 1986, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשמ"ו (1986), באתר "פזמונט" ריטה* - בגידה, באתר Discogs (באנגלית) בגידה באתר סטריאו ומונו Rita Farouz - Moment of Truth - ריטה - בגידה - גירסה אנגלית, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:51) בגידה, באתר אקו"ם אסף פריחדש, רבולושן אין דה האוס, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2006 הנרי וניקה - בגידה - הקליפ הרשמי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:20) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 ביולי 2006, באתר "פזמונט" מול "הבגידה" של ריטה, באתר יוסמיוסיק, ‏2016-07-18 רמי קלינשטיין וקרן פלס - בגידה (קליפ), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:39)
לשניב

לשניב (גם לשניוב וכן לשנב; ביידיש: לעשנעוו. ברוסית: Лешнев; באוקראינית: Лешнів; בפולנית: Leszniów) הוא כפר במחוז משנה (ראיון) ברודי במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, כ-20 ק"מ מצפון לברודי, בין לבוב ורובנה. בכפר יש שני בתי קברות, כנסייה ובית קפה. הכפר הוקם בשנת 1471. במאה ה-17 נמכר הכפר ללוחם והאציל הפולני סטניסלב קונייצפולסקי (אנ'). בשנים 1918 - 1939 היה הכפר במחוז טרנופול בפולין והיה במעמד עיר בעלת זכויות מגדבורג. בשנת 1921 התגוררו בכפר 1,472 תושבים, רובם קתולים. עם תחילת מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, כבשה ברית המועצות את הכפר. ביוני 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות, כבשו הגרמנים את הכפר. בשנת 1944 שבו וכבשו הסובייטים את הכפר. בתקופת השלטון הקומוניסטי התקיימה בכפר חווה קולקטיבית ובה משק חי וכן גידולי דגנים. היהודים התיישבו לראשונה בכפר במהלך המאה ה-17. תחילה היו כפופים לקהילת ברודי, ובמהלך המאה ה-18 הפכו לקהילה עצמאית. הקהילה גדלה כך שב-1880 נמנו בה כ-700 יהודים שהיו כשליש מהאוכלוסייה, וב-1911 נמנו כ-800 יהודים. במלחמת העולם הראשונה ולאחריה עזבו יהודים רבים את הכפר, ובין מלחמות העולם נמנו בו כ-180 יהודים שהיו כעשרה אחוזים בלבד. ב-1937 היו בכפר התפרעויות אנטישמיות. עם הפלישה הגרמנית ביוני 1941 רצחו הגרמנים מספר יהודים בכפר ובוצעו נגד היהודים בכלל החרמת רכוש וגזירות נוספות. בנובמבר 1942 הקימו הגרמנים בכפר גטו ובו ריכזו גם כמה עשרות יהודים מכפרי הסביבה. באפריל 1943 גורשו יהודי הגטו לגטו ברודי. מדיה וקבצים בנושא לשניב בוויקישיתוף קהילת לשניוב באתר בית התפוצות "לשניב", באתר JewishGen (באנגלית) לשנב ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית) לֶשניוּב (Leszniów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם לשנב ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית). קהילת לשניוב באתר בית התפוצות לֶשניוּב (Leszniów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם לדעת חלק מההיסטוריונים הפעולות שבוצעו בלשניב לא נכנסות להגדרה המובהקת של גטו והם לא מונים אותו ככזה, ראו מרטין דין (אנ'), מחוז גליציה המזרחית, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 747), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יפ צ'ירוקי SJ

ג'יפ צ'ירוקי SJ (באנגלית: Jeep Cherokee (SJ)) הוא SUV בינוני, מתוצרת יצרנית רכבי השטח ג'יפ האמריקאית, חברת בת של אמריקן מוטורס אשר יוצר בין השנים 1974–1983 בארצות הברית, אוסטרליה, ארגנטינה ומקסיקו. בארגנטינה יוצר הדגם על ידי Industrias Kaiser Argentina (אנ'), חברת ארגנטינאית בשיתוף (Joint venture) יצרנית הרכב האמריקאית "Kaiser Motors" (אנ'). דגם "ג'יפ צ'ירוקי SJ" התבסס על דגם ג'יפ וגוניר שעיצב "Brooks Stevens" (אנ') בשנת 1963. 5 נוסעים. 2 דלתות + דלת אחורית. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. הנעה אחורית 4x2. הנעה כפולה 4x4. "ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983 "ג'יפ צ'ירוקי SJ" "ג'יפ צ'ירוקי SJ" "ג'יפ צ'ירוקי SJ" "ג'יפ צ'ירוקי SJ" "ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983 - מבט לסידור המושבים "ג'יפ צ'ירוקי SJ" שנת 1983 "ג'יפ צ'ירוקי SJ" "ג'יפ צ'ירוקי SJ" ג'יפ וגוניר ויליס ג'יפ סטיישן ג'יפ גלדיאטור מדיה וקבצים בנושא ג'יפ צ'ירוקי SJ בוויקישיתוף ג'יפ צ'ירוקי SJ, סרטון באתר יוטיוב ג'יפ צ'ירוקי SJ, סרטון באתר יוטיוב ג'יפים באוסטרליה בשנים 1978-1991 archive.is/20141115084501 "ג'יפ צ'ירוקי" שנת 1974 web.archive.org/web/20161219202409 "ג'יפ צ'ירוקי SJ" jeep-cherokee.net/jeep-cherokee-sj "ג'יפ צ'ירוקי", שנת 1974 - ברושור web.archive.org/web/20180103154658 "ג'יפ צ'ירוקי SJ" offroadxtreme.com/features/car-features/vintage-monday-the-1974-1983-full-size-jeep-cherokee-sj
טגואן פיליפנסיס

טגואן פיליפנסיס (שם מדעי: Petaurista philippensis) הוא מין של מכרסם מקבוצת הסנאים הדואים שבמשפחת הסנאיים. הוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה ודרום אסיה. אורכו של טגואן זה 43 ס"מ עם זנב באורך 50–52 ס"מ ומשקל של 2.2 ק"ג. הוא בעל פרווה שעירה אפורה-חומה ובעלת חלקים כהים ובעל גפיים גדולות עם קרומים רחבים ביניהם. קרומים אלה עוזרים לו לדאות מצמרות העצים במקום לרדת אל הקרקע. לסנאי עיניים שחורות גדולות מותאמות לראיית לילה ואף ורוד עם שפמות ארוכים שחורים. הוא חי בטבע ביערות גבוהים, בעיקר יערות נשירים, בטווח 500-2,000 מטר מהקרקע. הוא חי בסין, טאיוואן, הודו, סרי לנקה, מיאנמר, לאוס, תאילנד ווייטנאם. כמו מרבית הסנאים הדואים הוא פעיל בלילות אז ישנם פחות טורפים, אז הוא יוצא מקנו הלילי. הוא ניזון מעלים, שרף עצים, קליפות, פירות יער וזרעים של עצי פיקוס, לחמן והצמח Cullenia ממשפחת החלמיתיים. זהו סנאי החי בחבורות כאשר יש אוכל רב אך בעתות רעב התוקפנות שלהם גוברת והם יתקפו מסיגי גבול. הסנאים מתרבים בחודש יוני אז הנקבה יולדת ולד בודד, אשר נולד עירום משיער ובעל ראש גדול יחסית. מדיה וקבצים בנושא טגואן פיליפנסיס בוויקישיתוף טגואן פיליפנסיס, באתר ITIS (באנגלית) טגואן פיליפנסיס, באתר NCBI (באנגלית) טגואן פיליפנסיס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טגואן פיליפנסיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טגואן פיליפנסיס, באתר GBIF (באנגלית) טגואן פיליפנסיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוריאל שלון

אוריאל שלון (21 במאי 1899 - 23 בדצמבר 1987) היה מנהל מפעל שמן, יו"ר ועד הדר הכרמל ופעיל ציבור. אוריאל שלון נולד במוסקבה כאוריאל פרידלנד לקלרה (לבית רוניגר) ולשאול, יליד וולוז'ין, שעבר לבאקו והתמנה למנהל חברת הנפט "מז'וט" בבעלות משפחת רוטשילד והאחים פולק (מייסדי מפעל נשר). אוריאל התחנך כציוני ובבית הוריו דיברו עברית. ב-1915 התקבל למכון הפוליטכני בפטרוגרד (כיום סנקט פטרבורג). היה פעיל בהסתדרות הסטודנטים הצעירים, החבר, ושימש כחבר ועד בה. השתתף במהפכת פברואר (1917), ובמאי 1917 השתתף בוועידת ציוני רוסיה. הוא חזר לבאקו באותה שנה, והיה פעיל בהקמת סניף מפלגת העבודה הציונית בקווקז. בשל מהפכת אוקטובר, נותקו חלקי המדינה, ולכן המשיך את לימודיו במכון הפוליטכני בנובוצ'רקסק. בנובוצ'רקסק המשיך בפעילותו הציבורית ושימש כיו"ר ארגון הסטודנטים הארעיים, שכמוהו לא יכלו להמשיך בלימודיהם באוניברסיטאות "מעבר לקווים". בשל פעילותו זו ברח חזרה לבאקו. אחרי סיום מלחמת האזרחים הרוסית, חזר לפטרוגרד על מנת להשלים את לימודיו, אך נאסר בשל פעילותו הציונית. שוחרר, חזר לבאקו והחל לעבוד כמהנדס בתעשיית הנפט. עבר לקושטא, שם חיכה לעלייה לארץ ישראל. בקושטא התבקש להקים מחלקת עבודה במשרדי העלייה, על מנת להכשיר לחלוצים שהגיעו, בעיקר, מאוקראינה וסרביה. את ההכשרה החקלאית ארגן בחוות יק"א, ובמקצועות בנייה ונגרות בעיר. עזר גם בעלייה הבלתי לגאלית. בדצמבר 1922, התבקש על ידי אליעזר קפלן להחליפו כנציג תנועת ציוני ציון הרוסית בברלין, ולעכב שוב את עלייתו. בברלין, נבחר כחבר הנהלת התאחדות הפועל הצעיר–צעירי ציון, וחבר המרכז העולמי של תנועת החלוץ. בראשית 1925 עלה לבסוף לארץ ישראל, התיישב בתל אביב והעביר לשם את המשרד העולמי של התאחדות הפועל הצעיר–צעירי ציון. בתל אביב מצא עבודה בסולל בונה כמנהל ארצי של רכש של מחלקת מכונות ומכשירי עבודה. בזמן עבודתו פשטה החברה את הרגל (לאחר מכן הוקמה מחדש). בתקופת מגוריו בתל אביב היה פרידלנד חבר מזכירות מרכז העבודה וחבר מועצת עיריית תל אביב. פרידלנד החליט לחזור לעבודה מעשית מקצועית, ועבר לחיפה בסוף 1928, על מנת לעבוד במפעל שמן כסגן המנהל הטכני ואחר כך מ-1952 עד 1967 כמנכ"ל. עם מעברו לחיפה מונה כחבר מפקדת ההגנה בעיר, וכחבר ועד הדר הכרמל, שם שימש בהמשך כיו"ר עד התפרקותו ב-1958 והעברת תפקידיו ורכושו לעיריית חיפה. ועד הדר הכרמל נתן כסות לתנועת ההגנה. אוריאל שלון שימש בהמשך כחבר בוועד הקהילה העברית, חבר מועצת עיריית חיפה והנהלתה, יו"ר אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל, יו"ר הוועד הפועל של מכון התקנים הישראלי, ממייסדי המכון לפריון העבודה והייצור, סגן יו"ר הקורטריון של הטכניון ויו"ר אגודת הידידות ישראל-ארצות הברית. בשבת השחורה הצליח להתחמק ממאסר, אך בד בבד, דן עם המושל בחיפה בענייני השעה. ישב בדיון שביתת הנשק בין היהודים לערבים אחרי הקרב על חיפה באפריל 1948. היה בין מקבלי נמל חיפה ושדה התעופה חיפה מידי הבריטים. על שמו רחוב בשכונת רמת אלון בחיפה. ב-1929 נשא לאישה את רחל לבית זנמירובסקי, לימים פרופסור להנדסת בניין בטכניון והמהנדסת הראשונה בארץ ישראל. השניים בנו תחילה את ביתם ברחוב ירושלים ואחר כך עברו לכרמל, לרחוב ויתקין 30. ריאיון עם אוריאל שלון, ארכיון העמותה לתולדות חיפה, מארז 8–9 דוד תדהר (עורך), "אוריאל פרידלנד", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1035 אופן הצגתה בטקס הדלקת המשואות במסמך של משרד החינוך והתרבות
AEW Full Gear

Full Gear הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW), המשודר אחת לשנה לקראת יום הווטרנים. האירוע הראשון התקיים בשנת 2019. האירוע הראשון של Full Gear נערך ב-9 בנובמבר 2019 ברויאל פארמס ארנה בבולטימור, מרילנד. במהלך האירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר 2020, ארגון ה-AEW הודיע על אירוע השלם וצפה הבא שלו, Full Gear, כך שהאירוע הפך להיות אירוע שנתי. אתר האינטרנט הרשמי של AEW ארגון ה-AEW מודיע על קיום האירוע Full Gear בחודש נובמבר בבולטימור האירוע Full Gear של שנת 2020 ייערך ב-7 בנובמבר
עקרב הודי אדום

עקרב הודי אדום[דרוש מקור] (שם מדעי: Hottentotta tamulus) הוא מין עקרב ממשפחת העקצניים החי בטבע בהודו, מזרח פקיסטן, השפלה של מזרח נפאל וגם בסרי לנקה ונחשב לעקרב המסוכן ביותר בעולם. שם המין ניתן עקב הימצאותו בסביבת הטמילים, עם הינדי. בעבר סוג זה שויך לסוגים Buthus ו-Mesobuthus. ב-1914 הוא הופרד מהם לסוג Hottentotta. לעקרב יש ישנם מופעים שונים, אשר בעבר גרמו לחוקרים לחשוב שמדובר בתת-מינים נפרדים. אורכו של העקרב 50–90 מ"מ וצבעו כתום כהה עד לאדום-חום בהיר עם "שריון" גוף אפור מתכתי. הרגליים של העקרב מוגבהות וצבעם צהוב והזנב צהוב עם 5 כפלים. בקצה הזנב עוקץ שחור. המצבטים של העקרב קטנים יחסית ואצל הזכרים הם יותר גדולים משל הנקבות. מין זה משוטט בינות לצמחייה טרופית וסובטרופית ובקרקעות לחות ועד לאזורים יבשים ובינות למרבצי סלעים שונים. הוא מצוי גם ביישובים ואתרים חקלאיים, שם הוא בסיכוי גבוה להיתקלות עם אנשים. העקרב הוא פעיל לילה, אז הוא יוצא לשוטט ולחפש חרקים ופרוקי-רגליים נוספים ואף לחולייתנים קטנים כמו לטאות. העקרב יכול להיתקל באנשים ישנים או ליפול מתקרות. עקרב זה הוא אחד מהקטלניים שבעקרבים והוא גורם לתמותה של 8-40% מהנעקצים ממנו. הארס פועל לקרישת דם מהירה, גורם להזעה, נפיחות, כאבים מקומיים, בחילות והקאות, כיחלון, הלם, נשימה איטית, עילפון וללחץ דם גבוה מהרגיל. הוא יכול לגרום לקצב לב גבוה או איטי מדי ואם הוא מגיע לריאות הוא גורם לבצקת ריאות, מה שיכול להסתיים במוות. נוגדן לארס לא תמיד יהיה יעיל אך התרופה מסוג פרזוסין (prazosin) יכולה להוריד את הסיכוי למוות ל-4%. במקרים נדירים, הנוגדן עלול לחולל אנפילקסיס. מדיה וקבצים בנושא עקרב הודי אדום בוויקישיתוף עקרב הודי אדום, באתר NCBI (באנגלית) עקרב הודי אדום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עקרב הודי אדום, באתר GBIF (באנגלית)
דזמונד מייסון

דזמונד טרמיין מייסון (באנגלית: Desmond Tremaine Mason; נולד ב-11 באוקטובר 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2000–2009. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 12.1 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק. מייסון נולד וגדל בעיר וקסהאצ'י (אנ') שעל יד דאלאס, טקסס. בין השנים 1996–2000 למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 13.2 נקודות והוריד 6.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 1999/2000 קלע 18.0 נקודות למשחק והוביל את קבוצתו לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות ("Elite Eight"), בו הודחה על ידי אוניברסיטת פלורידה של מייק מילר ויודוניס האסלם. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-"Big 12". בדראפט ה-NBA‏ 2000 נלקח מייסון בבחירה ה-17, על ידי סיאטל סופרסוניקס. במהלך עונת הרוקי שלו זכה בתחרות ההטבעות ב-2 וחצי עונותיו בסיאטל שימש בעיקר כשחקן ספסל, וקלע כ-10.4 נקודות בממוצע למשחק. בפברואר 2003 הועבר יחד עם גארי פייטון למילווקי באקס, בתמורה לריי אלן, רונלד מארי וקווין אולי. עד לסיום עונת 2004/2005 הציג יכולת שיא במילווקי, עם ממוצע של 15.7 נקודות למשחק. לקראת עונת 2005/2006 נשלח בטרייד לניו אורלינס הורנטס בתמורה לג'מאל מגלור. בשתי עונותיו עם ההורנטס שימש כשחקן חמישייה קבוע וקלע 12.3 נקודות למשחק. ביולי 2007 חתם מייסון על חוזה לשנתיים במילווקי באקס, ולאחר עונה אחת הועבר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם קליבלנד קאבלירס. לקראת עונת 2009/2010 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, אך כבר לאחר 5 משחקים שוחרר מהקבוצה ולמעשה פרש ממשחק, בגיל 32. ב-3 מתוך 9 עונותיו המלאות ב-NBA העפילו קבוצותיו של מייסון לשלב הפלייאוף, ובכולן הודח כבר בסיבוב הראשון. מדיה וקבצים בנושא דזמונד מייסון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות ה-NBA של מייסון, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של מייסון, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2000, באתר basketball-reference.com מילווקי מצרפת את פייטון ומייסון, באתר ESPN,‏ 20 בפברואר 2003 מייסון נשלח בטרייד לניו אורלינס, באתר ESPN,‏ 31 באוקטובר 2005 מייסון נשלח בטרייד לאוקלהומה סיטי, באתר oklahoman.com,‏ 13 באוגוסט 2008 סקרמנטו משחררת את מייסון, באתר thesportsdaily.com,‏ 5 בנובמבר 2009
דוד ורהפטיג

דוד ורהפטיג (14 ביוני 1910 – 12 בפברואר 1987) היה איש בית"ר, נציבה האחרון של התנועה בלטביה, אסטוניה ופינלנד, אחיו הבכור של לוחם הלח"י, הרצל עמיקם וקרובו של הצייר אבל פן. דוד ורהפטיג נולד לזלמן ובלה ורהפטיג, בעיירה לודזה שבאימפריה הרוסית (כיום לטביה). בגיל 13 שמע לראשונה את רעיונות הציונות הרוויזיוניסטית בהרצאה של זאב ז'בוטינסקי בלודזה, ובעקבות כך הצטרף לאחר שנתיים לתנועת הנוער בית"ר ושימש שם כמדריך בקן המקומי. ב-1927, עם סיום לימודיו בבית הספר העברי העירוני בעיירת הולדתו, עזב ורהפטיג את לוזדה ונרשם לאוניברסיטת לטביה בריגה. שם למד ורהפטיג בפקולטה להנדסה, ובמקביל המשיך בפעילותיו בתנועת הנוער ובתנועה הרוויזיוניסטית. במסגרת פעילות ציונית זו עבד ב-1933 כחבר מערכת העיתון הרוויזיוניסטי "אוונט פוסט". בזמן זה החליט ורהפטיג לעלות לארץ ישראל, אך חש כי עליו למלא ראשית את שירות החובה בצבא הלטבי. ב-1934 התגייס לצבא המקומי והוצב כקשר בגדוד חי"ר. ב-1935, עם תום שירותו הצבאי, נתמנה לנציב בית"ר בלטביה, אסטוניה ופינלנד על ידי ראש בית"ר. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר בריגה. ב-6 באוגוסט 1940 נעצר ורהפטיג בריגה על ידי שלטונות הכיבוש הסובייטי באשמת "פעילות ציונית חתרנית". ב-26 במרץ 1941, לאחר חקירה ממושכת, נשלח לשמונה שנים ב"מחנה עבודה לתיקון המידות", שהיה בפועל גולאג וורקוטקה המפורסם בצפון-מערב רוסיה. עם שחרורו בספטמבר 1948 מוורקוטקה הוגלה ורהפטיג לקרסנויארסק שבסיביר. בדצמבר 1955, לאחר כמעט שמונה שנים נוספות, טוהר מכל האשמות על ידי בית המשפט העליון של לטביה. כחצי שנה לאחר מכן, חזר ורהפטיג לריגה. ב-19 בינואר 1966, בעקבות מאמצים כבירים מצד אחיו הרצל, קיבל היתר מיוחד מברית המועצות לעלות לישראל. ב-8 במאי, לאחר מספר חודשים, עלה ארצה. לאחר עלייתו פעל ורהפטיג רבות למען יהדות ברית המועצות ולעליית אסירי ציון, ובהם יעקב קדמי, גרישה פייגין וסילבה זלמנסון. דוד ורהפטיג נפטר חסר אישה וילדים ב-12 בפברואר 1987. במלאת שנה למותו, ספד לו מנחם בגין: במלאת שנה לפטירתו של דוד ורהפטיג נעלה את זכרו של נציב בית"ר בלטביה, אסיר ציון במשך שנים רבות ופעיל בלתי נלאה למען שיבת ציון של אחינו מברית המועצות. דוד היה אחד מטובי תלמידיו של זאב ז'בוטינסקי, משניטלה ממנו האפשרות להילחם למען ציון, קיבל על עצמו לסבול למענה. הסבל הממושך לא שבר את רוחו, הוא בא ארצה, בהחלטה ברורה לפעול למען עלית היהודים בהמוניהם ... דוד עשה גדולות ונצורות על אף הקשיים שעמדו בפניו, כדי לסייע לאחינו בברית המועצות לשמור על ייחודם הלאומי ועל החזון של עליה רבתי. זה היה במלוא מובן המושג תוכן חייו בא"י, ועד יומו האחרון לא הפסיק את פעולתו הברוכה. כולנו נזכור את דוד כמי שהקדיש את חייו לתקומת ישראל ולגאולת האומה, באהבה רבה. — שלכם בידידות, מנחם בגין, 31 בינואר 1988 יהדות ברית המועצות העלייה מברית המועצות בשנות ה-70 העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 דוד ורהפטיג, נקמת האסיר. תרגם מרוסית בנימין צוקרמן, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 1989