מאורו טאסוטי

מאורו טאסוטי (באיטלקית: Mauro Tassotti; נולד ב-19 בינואר 1960 ברומא) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן, וכיום עוזר מאמן נבחרת אוקראינה. טאסוטי שיחק במילאן במשך רוב הקריירה. במהלך 17 שנים בהן שיחק בקבוצה, רשם טאסוטי קרוב ל-600 הופעות, שמציבות אותו במקום החמישי בכל הזמנים בטבלת ההופעות במדי הקבוצה. טאסוטי זכה עם הקבוצה, בין היתר, בחמש אליפויות איטליה ושלוש אליפויות אירופה. טאסוטי ייצג גם את נבחרת איטליה שסיימה במקום השני במונדיאל 1994. לאחר פרישתו המשיך את הקשר עם המועדון. בין היתר, שימש טאסוטי במשך 14 שנים כעוזר מאמן הקבוצה. טאסוטי, יליד רומא, החל את דרכו בקבוצת הנוער של לאציו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 1978/1979, ועונה אחר כך היה לשחקן הרכב קבוע. בסיום עונת 1979/1980 הורדה לאציו לליגת המשנה בעקבות פרשת הטיית משחקים, וטאסוטי עבר לקבוצת מילאן, שאף היא הורדה לסרייה ב' בעקבות אותה פרשה. כבר בעונתו הראשונה במועדון, הצליחו טאסוטי ומילאן להעפיל חזרה לסרייה א' מהמקום הראשון בליגה. אמנם, מילאן כשלה בניסיונה לשרוד בליגה הבכירה, וירדה חזרה לליגת המשנה. טאסוטי המשיך לקבל מקום בחלק האחורי של הקבוצה, ששוב העפילה תוך עונה אחת מהמקום הראשון בסרייה ב'. לאחר מספר עונות בינוניות תחת המאמן נילס לידהולם, עברה מילאן שינוי גדול וחזרה להיות אחת הקבוצות הדומיננטיות והטובות באירופה, עם הגיעו של המאמן אריגו סאקי בעונת 1987/1988, והוסיפה לשנות ההצלחה שלה גם תחת יורשו, פאביו קאפלו. באותה תקופה חוליית ההגנה של מילאן כללה דרך קבע את טאסוטי, לצידם של דמויות מפתח כמו פאולו מלדיני, אלסנדרו קוסטקורטה והקפטן פרנקו בארזי. טאסוטי תופקד בעיקר באגף ימין של ההגנה, כשלעיתים מילא גם את תפקיד הבלם. כאשר הגיע סאקי לקבוצה, מונה טאסוטי לתפקיד סגן הקפטן של הקבוצה. כבר בעונה הראשונה תחת סאקי זכתה מילאן באליפות איטליה, ובעקבות האליפות זכתה שתי עונות רצופות בגביע אירופה לאלופות, ב-1989 ו-1990. בשני משחקי הגמר, מול סטיאווה בוקרשט ובנפיקה ליסבון, שמרה מילאן על רשת נקייה, ובשניהם שיחק טאסוטי את מלוא תשעים הדקות. בנוסף לתארים אלו, זכו מילאן וטאסוטי פעמיים בתוארי הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי, כשטאסוטי פותח בכל ארבעת המשחקים. עם הגיעו של המאמן פאביו קאפלו בעונת 1991/1992, חזרה מילאן לשלוט גם בליגה האיטלקית, וזכתה בשלוש אליפויות רצופות, והוסיפה אחת נוספת בעונת 1995/1996. מילאן רשמה הצלחה גם בזירה האירופית, כשהעפילה שלוש פעמים ברציפות לגמר ליגת האלופות. בגמר ליגת האלופות 1994 שימש טאסוטי כקפטן הקבוצה במשחק, מכיוון שבארזי המושעה לא נטל חלק במשחק, וזכה להניף את הגביע בעקבות ניצחון קבוצתו 0–4 על ברצלונה. הוא פתח בהרכב גם בגמר 1993, אך מילאן נוצחה במשחק 0–1 על ידי אולימפיק מרסיי. בשנותיו האחרונות במועדון, בעקבות גילו המתקדם והתפתחותו כשחקן של כריסטיאן פאנוצ'י בעמדה שלו, קיבל טאסוטי פחות ופחות דקות משחק. הוא לא שותף בהפסד לאייאקס בגמר ליגת האלופות 1995, אליו הגיעה מילאן כאלופה המכהנת. בסיום עונת 1996/1997, כשהיה בן 36, פרש טאסוטי, יחד עם פרנקו בארזי, ממשחק פעיל. הוא רשם 429 משחקי ליגה במדי מילאן, ובסך הכל 583 הופעות במדי הקבוצה טאסוטי החל את דרכו בנבחרות הצעירות של איטליה, וייצג את הנבחרת האולימפית באולימפיאדת סיאול ב-1988, בה סיימה איטליה במקום הרביעי. על אף הקריירה העשירה והמוצלחת במילאן, טאסוטי לא זכה לקריירה בינלאומית עשירה. ההגנה האיטלקית נחשבה באותן שנים לאחת הטובות בעולם, והכדורגל האיטלקי הצמיח שחקני התקפה ברמה גבוהה מאוד. המאמן אזליו ויצ'יני, שאימן את איטליה בין השנים 1986–1991, בחר להתעלם מיכולתו של טאסוטי במדי מילאן בכל הנוגע לזימונים לנבחרת. הקריירה הבינלאומית של טאסוטי החלה בגיל מאוחר יחסית, כשלתפקיד מאמן הנבחרת התמנה אריגו סאקי, מאמנו לשעבר במילאן. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו מספר חודשים לפני יום הולדתו ה-32, ב-14 באוקטובר 1992. היה זה במשחק הביתי מול שווייץ במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, שהסתיים בשוויון 2-2. על אף שצבר חמש הופעות בינלאומיות בלבד, זומן טאסוטי לסגל נבחרת איטליה לקראת מונדיאל 1994. בטורניר עצמו, פתח טאסוטי במשחק הפתיחה של איטליה, שהסתיים בהפסדה של נבחרתו 0–1 לאירלנד. הוא חזר להרכב רק בשלב רבע הגמר, במשחק מול ספרד. שלוש דקות בתוך תוספת הזמן, ביתרון 1–2 לאיטליה, הוגבה כדור לרחבה האיטלקית לכיוונו של לואיס אנריקה, שתפס בחולצתו של טאסוטי. האיטלקי שלח מרפק לפניו של לואיס אנריקה, אך השופט לא ראה את האירוע ולא שרק לעבירה. לואיס אנריקה דימם לאחר ששבר את אפו ומחה כנגד ההחלטה, אך ללא הועיל. על אף שלא נשרקה לחובתו עבירה, עמד טאסוטי לדין משמעתי בפיפ"א על סמך צילומי הטלוויזיה, והורחק בעקבות האירוע לתקופה של שמונה משחקים, ההרחקה הארוכה ביותר עד אז בתולדות הגביע העולמי, שרק הרחקתו של לואיס סוארס לתשעה משחקים במונדיאל 2014 עקפה אותה. בהמשך טען טאסוטי כי הוא מתנצל על המעשה, וכינה אותו "מטופש". כמו כן, ציין כי שליחת המרפק לא הייתה אירוע מכוון אלא אינסטינקטיבי בעקבות תפיסת החולצה של לואיס אנריקה. האירוע הגיע לסיומו ב-29 באוקטובר 2011, שעה שטאסוטי שימש כעוזר מאמן מילאן, ולואיס אנריקה שימש כמאמן רומא. הקבוצות נפגשו למשחק ליגה, והאירוע ממונדיאל 1994 שב לכותרות. טרם המשחק נרשמה התנצלות מצידו של טאסוטי ולחיצת יד בין השניים. המשחק מול ספרד היה האחרון של טאסוטי במדי הנבחרת. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם שבע הופעות בלבד. טאסוטי נותר במילאן גם לאחר פרישתו. הוא שימש כמאמן קבוצת הנוער במשך ארבע שנים, עד לשנת 2001. ב-15 במרץ באותה שנה, פוטר אלברטו זאקרוני מתפקידו כמאמן מילאן, וטאסוטי, בצוותא עם צ'זרה מלדיני, מונו למאמני הקבוצה עד לסיום העונה. בנובמבר באותה שנה מונה קרלו אנצ'לוטי לתפקיד המאמן, וטאסוטי מונה לתפקיד עוזרו של חברו לשעבר לקבוצה. טאסוטי הוסיף לשמש בתפקיד גם לאחר עזיבתו של אנצ'לוטי בתום שמונה עונות, ונותר במועדון כעוזרם של לאונרדו, מסימיליאנו אלגרי ופיליפו אינזאגי. ב-16 ביוני 2015, עם פיטוריו של האחרון והגעתו של סינישה מיכאילוביץ', עבר טאסוטי לתפקיד הסקאוט ושימש במשך עונה אחת כמגלה כישרונות עבור המועדון. בתום העונה סיים טאסוטי את תפקידו במילאן לאחר 36 שנים במועדון, כשחקן ולאחר הפרישה. ביולי 2016 נבחר טאסוטי לשמש כעוזרו של אנדריי שבצ'נקו, עם מינויו לתפקיד מאמן נבחרת אוקראינה. מילאן ליגת האלופות (3): 1988/1989, 1989/1990, 1993/1994 אליפות איטליה (5): 1987/1988, 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1995/1996 הגביע הביניבשתי (2): 1989, 1990 הסופר קאפ האירופי (3): 1989, 1990, 1994 הסופר קאפ האיטלקי (4): 1988, 1992, 1993, 1994 נבחרת איטליה אליפות העולם: 1994 (מקום שני) מדיה וקבצים בנושא מאורו טאסוטי בוויקישיתוף מאורו טאסוטי, באתר Transfermarkt מאורו טאסוטי, באתר WorldFootball.net מאורו טאסוטי, באתר National Football Teams מאורו טאסוטי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עמוד השחקן בהיכל התהילה באתר הרשמי של מילאן ריאיון עם טאסוטי באתר העיתון קוריירה דלה סרה, 28 באוקטובר 2011 (באיטלקית)