laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיוצ'ה פראדה

מיוצ'ה פראדה (באיטלקית: Miuccia Prada, נולדה בשם מריה ביאנקי - Maria Bianchi‏; 10 במאי 1949, מילאנו, איטליה) היא מעצבת אופנה איטלקייה, והמעצבת הראשית העומדת מאחורי בית האופנה פראדה, הידוע בקלאסיות המינימילסטית והיוקרתית שלו, ושל חברת הבת שלה מיו מיו, הנקראת על שם שם החיבה שלה. מיוצ'ה היא הצעירה מבין נכדיו של מריו פראדה, מייסד בית האופנה. לפי מגזין פורבס, פראדה ובעלה, פטריציו ברטלי, "תפסו שליטה על פס הייצור המשפחתי ב-1978. מאז, הפכו לבית אופנה מוביל. מיוצ'ה שינתה את שם משפחתה לפראדה בשנות ה-1980, לאחר שאומצה על ידי דודתה. צעירה מבין 3 אחיות. ב-1985, פרצה לתודעה לראשונה כשעיצבה קולקציית תיקים שחורים מניילון. ב-1989 עיצבה את קולקציית הביכורים שלה שזכתה להערכה, והמשיכה ב-1995 עם קולקציית הגברים. את מיו מיו, הקימה ב-1992, כחברה פחות יקרה מפראדה, הפונה לקהל צעיר יותר, בהשראת המלתחה הפרטית שלה. מיוצ'ה פראדה ידועה בעיקר בשל המינימליזם הקלאסי, קולי, נוח ויוקרתי שלה. במהלך השנים התפתחה החברה לייצור מוצרי עור, נעליים, בשמים והלבשה לגברים ונשים באחד. כיום, לפראדה יש כ-250 סניפים לערך ב-65 מדינות. מדיה וקבצים בנושא מיוצ'ה פראדה בוויקישיתוף מיוצ'ה פראדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה של מיוצ'ה פראדה מיוצ'ה פראדה באתר "ווג" האתר הרשמי של פראדה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרש שמואל

מדרש שמואל הוא מדרש אגדה המכיל שלושים ושניים פרקים המבוססים על ספר שמואל (עשרים וארבעה מהם מבוססים על סיפורי ספר שמואל א', ושמונה על סיפורי ספר שמואל ב'). נקרא גם אגדת שמואל, או אגדתא דשמואל. עריכתו מבוססת על המשנה, התוספתא ומדרשי הלכה, שעליהם הוסיף העורך ביאורים ופירושים משל עצמו. שיטה זו של תוספת ביאורים של העורך אינה מוכרת בעריכת מדרשים אחרים, מוקדמים או מאוחרים יותר. המקורות המצוטטים הם של האמוראים. ציטוט מהיצירה נמצא אצל רש"י מהמאה ה-11. רוב מאמריו של מדרש זה לקוטים ומבוססים על התלמוד הירושלמי, פסיקתא, תנחומא, מכילתא דרבי ישמעאל, ויקרא רבה, רות רבה, איכה רבה, קהלת רבה, אסתר רבה ושיר השירים רבה. יש בו מאמר אחד מתלמוד בבלי ממסכת ערובין (ס"ד, בפ"ב אות י'). אבי תנועת "חכמת ישראל", יום-טוב ליפמן צונץ, טען כי מסדר המדרש חי בזמן הגאונים. שלמה בובר סבר כי העורך חי בזמן קדום יותר, וזאת משום ששמות האמוראים הנזכרים במדרש הם שמות ארץ-ישראליים. על עריכה מאוחרת מעידים המבואות שמופיעים במדרש ואשר מנוסחים בנוסח שאינו אופייני לתקופה הקדומה. החיבור ראה אור בדפוס בקושטא בשנת רע"ז. הוא נדפס שוב בשנת ה'ש"ו (1546) בדפוס ונציה ביחד עם מדרש שוחר טוב על תהילים. בדפוס פראג בשנת ה'שע"ג (1613) כתבו על השער מדרש שוחר טוב מדרש תהלים ומשלי רבתא עם מדרש שמואל רבתא. וכאשר נדפס המדרש בדפוס זאלקווע (ז'ובקבה) בשנת ה'תק"ס עם פירושו של יעקב בן נפתלי הירץ מבראדי, כתבו בטעות על השער מדרש שוחר טוב על שמואל. החיבור נדפס גם על ידי שלמה בובר בקרקוב בשנת 1843 ועל ידי מכון שכטר למדעי היהדות בעריכת ברכיהו ליפשיץ בשנת 2009. חננאל מאק, 'מדרש שמואל ומדרש במדבר רבה', בתוך: אריה אדרעי [ואחרים] (עורכים) מחקרים בתלמוד ובמדרש, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ה, עמ' 293–307. מבוא לסינופסיס של מדרש שמואל באתר מכון שכטר למדעי היהדות מהדורת שלמה בובר, מדרש שמואל, מהדורת ווילנא, תרפ"ה, באתר היברובוקס מדרש שמואל עם עשר שאלות לרבינו סעדיה גאון, שנת רע"ז, באוצר הספרים הסרוקים של הספריה הלאומית שלמה בובר, מבוא, באתר היברובוקס.
סאליוט 7

סאליוט 7 היא תחנת חלל סובייטית שפעלה בשנים 1982–1991 כחלק מתוכנית סאליוט. תחנת החלל הייתה מיועדת להמשך ביצוע ניסויים ומחקרים שהחלו בתחנות חלל סובייטיות קודמות. בתחנה בוצעו מספר שיפורים לעומת סאליוט 6: התחנה תוכננה לפעול תקופה ארוכה יותר תא העגינה הקדמי שופר והותאם לקליטת חלליות כבדות על התחנה הורכבו לוחות סולאריים להגדלת הספק המערכת. סה"כ שטח הלוחות הגיע ל-60 מ"ר. שופרו תנאי המחיה של הצוות במהלך תפקודה פעלו בה 6 צוותים קבועים ובקרו בה 5 משלחות. בפעם הראשונה הגיעו לחלל קוסמונאוטים שלא היו אזרחי המדינות מהגוש הסובייטי. בסך הכול ביקרו בתחנה 21 אנשים מהם 3 פעמיים ואחר שלוש פעמים. במהלך היותה פעילה, עגנו בה 11 חלליות מאוישות ו-12 בלתי מאוישות. משך שהיית הצוות בתחנת החלל גדל בהדרגה ל-237 יממות בסוף. לצורך תחזוקה ומחקרים שונים נערכו 13 הליכות חלל במשך כולל של כ-48 שעות. בסך הכול התחנה הייתה מאוישת במשך 683 ימים. 1982 - תחילת פעילות תחנת החלל. ביוני 1982 לתחנת החלל הגיע קוסמונאוט צרפתי ראשון. באוגוסט 1982 לתחנה הגיעה אישה: סבטלנה סביצקאיה. 1982 - לראשונה בוצע גידול צמחים בחלל 1983 - בתחנה הותקנו פנלים נוספים לייצור חשמל. 1984 - חלק ממתקני התחנה תוקנו, כולל יציאות לחלל לצורכי תיקון. 1985 - ב-11 בפברואר הקשר עם תחנת החלל נותק. הוחלט לנסות להגיע לתחנה ולהפעיל אותה מחדש. לחלל שוגר צוות חרום בראשות ולדימיר דז'ניבקוב שהיה לו ניסיון לביצוע עגינה ידנית ובסך כול זה הייתה הטיסה החמישית שלו. הצוות הצליח לעגון לתחנה לאחר בדיקת המצב הפעיל את תחנת החלל מחדש. בהמשך הותקנו פנלים סולאריים נוספים. בעקבות מחלתו של קוסמונאוט שהיה בתחנה התוכניות שובשו והיה צורך להחזיר אותו לכדור הארץ. 1986 - בחלל פעלו שתי תחנות חלל סובייטיות סאליוט 7 ומיר. חללית סויוז T-15 ביצע טיסה בין תחנות החלל. לאחר עזיבת הצוות בוצעו פעולות לשימור התחנה וביקורים הופסקו. 1991 - לאחר 5 שנות שימור בחלל תחנת החלל החלה לאבד גובה וב-7 בפברואר נשרפה באטמוספירה. חלקי התחנה נפלו בגבול צ'ילה ארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא סאליוט 7 בוויקישיתוף תיאור תחנת החלל תיאור תחנת החלל סאליוט 7 (ברוסית) https://www.guinnessworldrecords.com/world-records/first-species-of-plant-to-flower-in-space
בניין המדיאטק בסנדאי

בניין המדיאטק בסנדאי (Sendai Mediatheque) הוא מתקן ציבורי שמשלב בתוכו גם ספרייה וגם גלריות לאומנות הנבנה בעיר סנדאי, יפן. הספרייה נפתחה ב-26 בינואר 2001 לאחר 5 שנים של עבודה. האדריכל אשר תכנן ופיקח על שלבי הבנייה הוא טויו איטו. גובה המתקן הוא 36.49 מטרים. שטחו הוא 21,682 מטרים רבועים. הוא נבנה מבטון מזוין, פלדה וזכוכיות. הרעיון בהקמת המתקן הוא ליצור מבנה שקוף, שנותן אשליה שהוא נוזל, צף. הבניין הוא קובייה שקופה שדרך הזכוכיות ניתן לראות את הצינורות שעוברים בין הקומות. הקובייה נראית כמו חלל אינסופי, ההשתקפויות של חזיתות הזכוכית נותנות אשליה של מראה שמתמשך. מיקום הספרייה הוא בלב העיר סנדאי ביפן, מספר בניינים מבית העירייה. ישנן כניסות בכל 4 הצדדים של הבניין. המתקן מורכב משלושה אלמנטים עיקריים: צינורות, רצפה ומעטפת. הצינורות הם בטווח של בין 7–30 אינץ'. אף על פי שהם נראים רציפים, הצינורות יצרו למעשה מקטעים שמחברים בין קומה לקומה. תפקיד הצינורות הוא קודם כל לשמש תמיכה לבניין. בנוסף, 4 הצינורות שקרובים לפינות החיצוניות נועדו כדי לעמוד בפני רעידת אדמה. בניין המדיאטק נחשב ביפן ליצירה גאונית – כזו שהוכיחה את עצמה ברעש האדמה הקשה שפקד את יפן ב-2011 הבניין עצמו לא ניזוק והוכיח את עוצמתו הטכנולוגית (רק חלקים בעיצוב הפנים נפגעו). החלוקת הקומות במבנה: קומה ראשונה – מרחב פתוח – בתי קפה, חנויות, מודיעין. קומה שנייה – ספרייה מולטימדיה, ספריית ילדים. קומה שלישית ורביעית – ספריות. קומה חמישית – גלריית אומנות פתוחה, ציבורית. קומה שישית – חדר תערוכות וגלריה מקצועית. קומה שביעית – קולנוע, סטודיו, חדר ישיבות ומשרדי הנהלה. מדיה וקבצים בנושא בניין המדיאטק בסנדאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בניין המדיאטק בסנדאי
לו"ז

האם התכוונתם ל... ראשי תיבות של: לוחמה זעירה לוח זמנים
ת'ור שטיינר

תור שטיינר (Thor Steinar) היא חברת אופנה גרמנית המתמחה בהלבשה בסגנון ספורטיבי-אלגנטי. החברה מתאפיינת בשימוש הנרחב שהיא עושה בעיטורים סמלים ומוטיבים מן המיתולוגיה הנורדית. החברה הוקמה ונרשמה בשנת 2002. בשנת 2008 נרכשו המותג וזכויותיו על ידי תאגיד מסחר שמושבו בדובאי. החברה מתמחה בעיצוב ושיווק של הלבשה ספורטיבית אלגנטית לגברים נשים וילדים וכן אביזרי אופנה שונים כגון חגורות תיקים וכדומה. ייצור מוצרי החברה מתבצע בעיקר בטורקיה ובסין. כבר מראשית פעילותה עשתה החברה שימוש בלוגו מעורר מחלוקת אשר היה הורכב משילוב של שני סמלים מן הכתב הרוני, טיוואץ (Tiwaz)-המקבילה לאות T, וזיגרון (Siegrune)-המקבילה לאות S. הבעייתיות בשימוש בסימנים הללו נובע בעיקר מן ההקשר המיתולוגי שלהם המיוחס לכח, עוצמה, אלימות, ושליטה. בנוסף לכך הזכיר הלוגו את הסמל של הס"ס מן התקופה הנאצית. החברה עושה שימוש בסמלים צבאיים החביבים במיוחד על ניאו נאצים כגון מטוסי קרב, כלבים חושפים שיניים ונשרים. על אחד מהמעילים תפור ציור של מטוס מדגם Me-262, מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם, שיוצר על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. בשל כך התחבב השימוש בבגדי מותג החברה על ידי קבוצות ימניות קיצוניות בכינוסים ובהפגנות שערכו. תור שטיינר מפרסמת את עצמה כחברת "אופנה נורדית". החברה עושה שימוש נרחב בהדפסים על הבגדים הכוללים שמות של מקומות יישוב נורווגיים ובהתאם גם שמותיהן של חלק מן החנויות המוכרות את מוצרי החברה. בחלק מן העיצובים והעיטורים של מוצריה משלבת החברה גם את דגל נורווגיה. לטענת "המוסד להגנת החוקה של ברנדנבורג", ארגונים חברתיים שונים וכלי תקשורת רבים, רובם של העיטורים והסמלים המודפסים על בגדי החברה, מאופיינים בהקשרים של הימין הקיצוני והניאו נאצים. לאור זאת, הוטל איסור על לבישת בגדי המותג בתחומי הבונדסטאג, בית הנבחרים של מקלנבורג-מערב פומרניה ושל סאקסוניה ובתחומי אצטדיוני כדורגל רבים. לאור ההקשרים הבעייתיים, פנתה הממשלה הנורווגית בדרישה לגרמניה כבר בשנת 2006 לפעול להפסקת השימוש בדגל נורווגיה ובשמות מקומות יישוב בנורווגיה, בטענה להפרת זכויות ושימוש לרעה. אתרי המכירות הפומביות באינטרנט אמזון ואיביי, אוסרים לסחור בפריטים מתוך הקולקציה של החברה באמצעותן. לאחר צו של בית משפט מחוזי שהוצא בשנת 2009, האוסר שימוש בלוגו ברחבי גרמניה, מחלוקת ציבורית אשר גרמה לירידה במכירות החברה, ולפגיעה בחנויות שמכרו את מוצריה מצד מפגינים אנטי נאצים, ערכה החברה שינוי בלוגו והחליפה אותו בסימן הרוני גיבו (Gebo) המתקשר למשמעות של מתנה או נדיבות. בשנת 2013 עלה שוב שמה של החברה לכותרות לאחר שפורסם כי עובדי חברת אמזון בגרמניה נדרשים לעבוד בתנאים פיזיים קשים ותחת שמירה קפדנית. בהקשר זה צוין כי מאבטחי חברת השמירה "הס" הם בעלי חזות מאיימת והיו לבושים בבגדי המותג תור שטיינר. נטען כי השילוב של שם חברת האבטחה וההופעה החיצונית של השומרים מטעמה הזכירו לעובדים מאפיינים נאציים. מדיה וקבצים בנושא ת'ור שטיינר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ת'ור שטיינר (בגרמנית) ת'ור שטיינר, ברשת החברתית פייסבוק ת'ור שטיינר, ביישום טלגרם גרמניה: חנות בגדים מוכרת מותג ניאו נאצי - וואלה חדשות, באתר וואלה, 6 במרץ 2008 http://www.independent.co.uk/news/world/europe/amazon-used-neonazi-guards-to-keep-immigrant-workforce-under-control-in-germany-8495843.html סערה בגרמניה: חברת אמזון העסיקה ניאו-נאצים? - וואלה חדשות, באתר וואלה, 18 בפברואר 2013
זהות (מתמטיקה)

במתמטיקה, זהות היא שוויון בין שני ביטויים שמתקיים לכל הצבה של ערכים במקום המשתנים בכל אחד מהביטויים. מקובל לסמן זהות על ידי סימן שוויון עם שלושה קווים: ≡ {\displaystyle \equiv } . תוקפה של זהות תלוי בערכים שניתן להציב בביטויים ממנה היא מורכבת, אולם לעיתים אין צורך לציין את הערכים החוקיים במפורש, שכן הדבר ברור מן ההקשר. ניתן לראות בזהות משוואה שכל אוסף של ערכים פותר אותה. למשל השוויון x 2 − y 2 ≡ ( x − y ) ( x + y ) {\displaystyle x^{2}-y^{2}\equiv (x-y)(x+y)} הוא דוגמה לזהות ידועה בין מספרים, שכן השוויון מתקיים לכל בחירה של ערכים מספריים שיוצבו במקום x ו-y. זהות זו נכונה גם במבנים אלגבריים כלליים יותר, כגון בחוגים חילופיים, אולם היא למשל אינה נכונה באלגברת הקווטרניונים של המילטון. זהויות לא חייבות לכלול משתנים; ישנן זהויות המייצגות שוויון בין קבועים. דוגמה לזהות כזו היא זהות אוילר: e i π + 1 ≡ 0 {\displaystyle e^{i\pi }+1\equiv 0} . המשתנים בזהות לא חייבים לייצג מספרים. למשל כללי דה מורגן הם זהויות בהם המשתנים מייצגים פסוקים לוגיים או קבוצות. זהות טריגונומטרית מדיה וקבצים בנושא זהות בוויקישיתוף
סימטריית CPT

סימטריית CPT בפיזיקה תאורטית ופיזיקת חלקיקים היא סימטריה מדויקת (exact symmetry), כלומר, סימטריה שאינה מופרת לעולם, בשום תהליך פיזיקלי מוכר. היא מייצגת סימטריה של חוקי הטבע הבסיסיים להפעלה בו זמנית של שלוש פעולות בדידות (דיסקרטיות): היפוך מטען (C), היפוך מרחב (P) והיפוך זמן (T). סימטריית היפוך מטען – סימטריית C, או charge symmetry או charge-conjugation symmetry, היא סימטריה תחת שינוי מטען של חלקיק מסוים, מחיובי לשלילי או להפך. אחד המטענים המשתנים הוא המטען החשמלי, אך סימטריית C מתייחסת גם לשאר המספרים הקואנטיים החיבוריים (additive quantum numbers), כגון איזוספין חלש, איזוספין, קסם וכדומה. סימטריה זו אינה משפיעה על תכונות אחרות של החלקיק, כגון המסה, התנע או הספין. חלקיקים ואנטי-חלקיקים הם סימטריים זה לזה תחת סימטריית C: לפרוטון יש מספרים קואנטיים נגדיים לאלו של האנטיפרוטון (כגון מטען חשמלי של 1 לעומת מינוס 1), אך לשניהם יש את אותם מסה, תנע וספין. סימטריית שיקוף או סימטריית זוגיות – סימטריית P, או parity symmetry, היא סימטריה תחת היפוך הקואורדינטות של המרחב, בדומה לשיקוף במראה. מתמטית, היא מיוצגת על ידי הפעולה: P : ( x y z ) ↦ ( − x − y − z ) {\displaystyle \mathbf {P} :{\begin{pmatrix}x\\y\\z\end{pmatrix}}\mapsto {\begin{pmatrix}-x\\-y\\-z\end{pmatrix}}} סימטריית היפוך זמן – סימטריית T, או time symmetry, מציינת את היפוך כיוון התקדמות הזמן. מתמטית, היא מיוצגת על ידי הפעולה: T : t ↦ − t {\displaystyle \mathbf {T} :t\mapsto -t} כאשר מופעלת יותר מסימטריה אחת בו זמנית, נהוג לסמן זאת עם צירוף האותיות של הסימטריות הרצויות. לדוגמה, היפוך המרחב יחד עם היפוך המטען הוא הפעלת סימטריית CP. אם חוקי הפיזיקה אינם משתנים תחת הפעלת סימטריה מסוימת, התאוריה סימטרית תחת אותה סימטריה. סימטריה הנשמרת מרבית הזמן, אך קיים תהליך פיזיקלי המסוגל לשבור אותה (כלומר, המערכת הפיזיקלית שהתקיימה לפני התהליך אינה סימטרית לזו הקיימת אחריו), היא סימטריה מקורבת (approximate symmetry). דוגמה לכך היא סימטריית CP, המספקת קירוב טוב מאוד של מרבית הפעולות בטבע. עם זאת, הכוח החלש מסוגל לגרום שבירת סימטריית CP. לעומת הצירופים האחרים של C, P ו-T, הרי צירוף כל השלושה מייצג סימטריה מדויקת, היא סימטריית CPT. הווה אומר, בכל תהליך פיזיקלי מוכר, אם משנים את כל שלושת הגדלים (מספרים קוונטיים, זוגיות וזמן) לערכיהם הנגדיים, המערכת נותרת סימטרית. חשיבותה העיקרית של סימטריית CPT היא בתורת השדות הקואנטית. משפט CPT קובע כי כל תורת שדה קוונטית לוקלית, שהיא אינווריאנטית תחת טרנספורמצית לורנץ ובעלת המילטוניאן הרמיטי, חייבת להיות סימטרית תחת סימטריית CPT. תאורטית, אילו כל החומר ביקום שלנו היה מוחלף על ידי אנטי-חומר (הפעלת סימטריית C), המיקומים של כל העצמים היו מותמרים לקואורדינטה הנגדית שלהם במרחב (הפעלת סימטריית P) והתנע של כל העצמים היה משתנה לכיוון הנגדי (הפעלת סימטריית T), אזי היקום ה"חדש" היה פועל בדיוק לפי אותם חוקי פיזיקה כמו היקום הנוכחי ולמעשה, לא היה ניתן להבחין בין שני היקומים. סימטריה שבירת סימטריית CP פיזיקת חלקיקים
משוואת היינון של סאהא

משוואת היינון של סאהא (Saha), מכונה לעיתים משוואת היינון של סאהא-לאנגמיור, היא המשוואה המתארת את מצב היינון של יסוד כימי מסוים כפונקציה של הטמפרטורה והצפיפות. המשוואה היא תוצאה של שילוב רעיונות ממכניקת הקוונטים ופיזיקה סטטיסטית. המשוואה פותחה על ידי האסטרופיזיקאי ההודי מדנאד סאהא בשנת 1920, ועל ידי אירווינג לאנגמיור בשנת 1923. המשוואה משמשת, בין השאר, באסטרופיזיקה, ומסבירה את המיון הספקטרלי של כוכבים. עבור גז בטמפרטורה גבוהה דיה, ההתנגשויות התרמיות בין האטומים יגרמו ליינון. אלקטרון אחד או יותר "ייקרעו" מהקשר בינם ובין גרעין האטום ו"גז אלקטרונים" יתקיים כפאזה נפרדת מהיונים והאטומים הנייטרלים, במצב פלזמה. משוואת סאהא מתארת את דרגת היינון בפלזמה כתלות בטמפרטורה, בצפיפות, ובדרגות היינון של האטומים. המשוואה תקפה עבור דרגות יינון נמוכות בלבד, כאשר אורך דביי גדול. המשמעות היא שה"סיכוך" של המטען החשמלי של היונים והאלקטרונים בידי יונים ואלקטרונים אחרים זניח. עבור גז המכיל אטומים של יסוד בודד, משוואת סאהא היא: n i + 1 n e n i = 2 Λ e 3 g i + 1 g i exp [ − ( ϵ i + 1 − ϵ i ) k B T ] {\displaystyle {\frac {n_{i+1}n_{e}}{n_{i}}}={\frac {2}{\Lambda _{e}^{3}}}{\frac {g_{i+1}}{g_{i}}}{\text{exp}}\left[-{\frac {\left(\epsilon _{i+1}-\epsilon _{i}\right)}{k_{B}T}}\right]} כאשר: n i {\displaystyle n_{i}} צפיפות האטומים בדרגת היינון i, כלומר כאשר i אלקטרונים עברו יינון. g i {\displaystyle g_{i}} ניוון המצבים של יון במצב i. ϵ i {\displaystyle \epsilon _{i}} האנרגיה הדרושה על-מנת להפריד i אלקטרונים מאטום נייטרלי, וליצור יון במצב i. Λ e {\displaystyle \Lambda _{e}} אורך גל דה ברויי של אלקטרון Λ e = h 2 2 π m e k B T {\displaystyle \Lambda _{e}={\sqrt {\frac {h^{2}}{2\pi m_{e}k_{B}T}}}} m e {\displaystyle m_{e}} מסת אלקטרון T {\displaystyle T} טמפרטורת הגז k B {\displaystyle k_{B}} קבוע בולצמן h {\displaystyle h} קבוע פלאנק פלזמה (מצב צבירה) פרמטרים של פלזמה השערת דה ברויי משוואת היינון של סאהא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרנסואז בארה-סינוסי

פרנסואז בארה-סינוסי (בצרפתית: Françoise Barré-Sinoussi;‏ 30 ביולי 1947) היא ביוכימאית צרפתייה. כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008, על זיהוי וירוס ה-HIV שגורם לאיידס. בארה-סינוסי נולדה בפאריס לז'אנין (Jeanine) ורוז'ה סינוסי. היא סיימה את בית הספר התיכון ב-1966. למדה ביולוגיה באוניברסיטת פאריס, סיימה תואר ראשון ב-1968, תואר שני בביוכימיה ב-1971 ודוקטורט ב-1974. במשך כשנה עשתה פוסט-דוקטורט במכון של NIH בבתסדה בארצות הברית. עם שובה לצרפת חזרה למכון פסטר שם קיבלה משרה במחלקה של לוק מונטנייה. בהמשך הקימה מעבדה משלה, שם היא פעילה עד היום (2014). נשואה מאז 1978 לז'אן-קלוד בארה. מלכתחילה חקרה את התחום של רטרווירוסים. התמחותה בתחום זה הביאה אותה בשנת 1983, יחד עם המנחה שלה לוק מונטנייה, לזיהוי וירוס ה-HIV שהוא הגורם למחלת האיידס. מאז היא ממשיכה במחקרים הקשורים לאיידס. בין השאר: תגובת המערכת החיסונית, המעבר של וירוס ה-HIV מהאם לוולד, נשאי HIV שאינם חולים באיידס. בארה-סינוסי פרסמה 240 מאמרים, השתתפה ביותר מ-250 כנסים בינלאומיים, וחנכה דורות של חוקרים. (כל הנתונים מתייחסים לתחילת 2014). משמשת כיועצת לארגון האו"מ למאבק באיידס (UNAIDS-HIV). ב-2002 מונתה לנשיאת ארגון האיידס העולמי (International AIDS Society). ב-2009 מונתה לחברה באקדמיה הצרפתית למדעים. פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008. ב-2006 עוטרה באות לגיון הכבוד הצרפתי וב-2013 ניתן לה עיטור קצין גבוה (Grand officier) בלגיון. כלת הפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים. מדיה וקבצים בנושא פרנסואז בארה-סינוסי בוויקישיתוף פרנסואז בארה-סינוסי, באתר פרס נובל (באנגלית) פרנסואז בארה-סינוסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הנחת החמור ביותר

הנחת החמור ביותר היא גישה בעולם קבלת החלטות, הקובעת שבעת התכוננות לקראת תרחיש אפשרי יש להניח שהתרחיש יתרחש במתכונת בעלת התוצאות הגרועות והחמורות ביותר. כדי ליישם גישה זו יש לבצע תכנון תרחישים(אנ') מקיף, לאמוד את הנזקים האפשריים בכל אחד מהמקרים, לנתח ולהעריך את חומרתם ולהניח שהחמור מבניהם יתרחש. הנחת החמור ביותר מקובלת במקרים בהם הנזק האפשרי מאי-הכנה לתרחיש אימים יהיה בלתי מתקבל על הדעת. על פי גישה זו יש להתכונן למקרה כזה, גם אם לא סביר שיתרחש ואפילו אם מחיר ההכנה גבוה במיוחד. השקעה ביתירות גדולה במערכות חירום של מטוס, על אף שצעד כזה יעלה את מחירן, זאת מפני שהמחיר של כשל במערכת חירום הוא אובדן המטוס. היערכות צבאית כנגד כל יכולת שיש לאויב, אפילו אם על פי הערכת המודיעין אין כוונה של האויב להשתמש בה. במאמר "על הנחת החמור ביותר" שפורסם בשנת 1997 על ידי סא"ל (במיל') ד"ר יצחק רביד, חוקר במרכז למחקרים צבאיים ברפא"ל, מבקר רביד את תופעת "הנחת החמור ביותר". בין חסרונות הגישה שמונה רביד: הצטברות של הנחות לחומרה לכדי תרחיש ייחוס לא מציאותי, כפיית חד-ממדיות על סיכון רב-ממדי, טשטוש הגבול בין שיקול עובדתי לשיקול ערכי, טשטוש מידע מדויק וחיוני להחלטה ומשקל יתר לתת-מערכות על פני המערכת בכללותה. כמו כן לטענתו במצבי עימות, סביר להניח את החמור ביותר רק כאשר העימות הוא קוטבי (כל תרחיש חיובי מבחינת צד אחד שלילי מבחינת הצד השני ולהפך) וליריבים יש ידע מלא זה על זה. גם אז, יש להגביל את השימוש בהנחת החמור ביותר לדרג מקבל ההחלטות הגבוה ביותר בלבד, ועל כל הדרגים הנמוכים יותר לשקף לדרג העליון את התרחיש הסביר ביותר. ניתוח עלות-תועלת יצחק רביד, ‏על הנחת החמור ביותר, מערכות 351, 1997
זאב הרי הרוקי דרומי

זאב הרי הרוקי דרומי (שם מדעי: Canis lupus youngi), הידוע גם בכינויו: הזאב האפור מהרי הרוקי דרומי, הוא תת-מין של זאב אפור, שנהג לשוטט באזורים ובסביבת נבדה, אריזונה, יוטה וקולורדו. תת-המין נקרא על שם סטנלי פ יאנג (Stanley P. Young). תת-מין זה נכחד בשנת 1935. זאב הרי רוקי דרומי, הוא קרוב של זאב הרי הרוקי צפוני. זאב הרי רוקי דרומי, הוא זאב בגודל בינוני שמשקלו הממוצע כ-40.קילוגרם. זאב זה נחשב כ"זאב השני בגודלו בארצות הברית". צבע פרוותו של תת-המין נטה לגוון שחור, עם אזורים בהירים בשולי הפרווה, וכתמים לבנים קטנים באזורים שונים בפרווה. אזור המחיה העיקרי של הזאב כלל יערות ויערות מחטניים בפרט, וכן שטחי מרעה הסמוכים להם. כל האזורים כלולים במדינות בהם נהג לשוטט. זאב הרי הרוקי צפוני מינים נעלמים זאב הרי הרוקי דרומי, באתר ITIS (באנגלית) זאב הרי הרוקי דרומי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאב הרי הרוקי דרומי, באתר GBIF (באנגלית)
פטריק וולף

פטריק וולף (נולד כפטריק דניס אפס ב-30 ביוני 1983) הוא זמר-יוצר בריטי. וולף משתמש במגוון כלים רחב: הוא מנגן על יוקולילי, פסנתר וויולה. הוא נודע בסגנונו המוזיקלי המשלב סימפולים אלקטרוניים עם כלים קלאסיים, ובעקבות קהל המעריצים האדוק שלו, שנודע בשם ״Wolfpack״. מבחינה מוזיקלית, הוא נע בין פופ אלקטרוני, פולק אלקטרוני, רוק אלטרנטיבי ובארוק פופ. Lycanthropy‏ (2003) Wind in the Wires ‏(2005) The Magic Position‏ (2007) The Bachelor ‏(2009) Lupercalia‏ (2011) Sundark and Riverlight‏ (2012) מדיה וקבצים בנושא פטריק וולף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פטריק וולף פטריק וולף, ברשת החברתית פייסבוק פטריק וולף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פטריק וולף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פטריק וולף, באתר AllMusic (באנגלית) פטריק וולף, באתר MusicBrainz (באנגלית) פטריק וולף, באתר Discogs (באנגלית) פטריק וולף, באתר Songkick (באנגלית) פטריק וולף, באתר Genius פטריק וולף, באתר בילבורד (באנגלית)
כתב נושו

נושו - מילולית: 'כתב הנשים' (סינית מפושטת: 女书) הוא כתב סימניות סיני, שהומצא על ידי נשים במחוז חונאן שבסין. נושו הומצא לפני כמה מאות שנים והועבר מאם לבת. כתב הנושו היה כתב סודי שעבר בין נשים בלבד ורק הנשים ידעו לפענח את סימניו. המצאת כתב הנושו, כמו הכתב עצמו, אינה ידועה. אחת הדעות הנפוצות ביותר טוענת כי הכתב הומצא על ידי פילגש צעירה של אחד הקיסרים שכתבה לאחיותיה על סבלה, כלה זו שינתה את סימניות הכתב הגברי על מנת ששומרי הארמון לא יוכלו להבינו. כתב הנושו כולל בתוכו כ-1,500 סימניות אשר הומצאו במהלך הדורות. הנשים בסין בעבר, מרגע שהחלו לקשור את רגליהן (בערך בגיל 6–8) ועד שנישאו לא היו יוצאות מביתיהם ורוב היום יושבו באגף הנשים בבית, כמו כן, לא הורשו הנשים ללמוד את הכתב הסיני האנזי, כתב הנושו שימש כאמצעי תקשורת בין אישה לחברותיה. בכתב הנושו קיימות כ-1,500 סימניות ידועות. במקור סימניות הכתב הסיני שונו מעט ונכתבו בקווים עגולים יותר אך במשך השנים הנשים המציא סימניות נוספות השייכות רק לכתב הנושו. הכתיבה בכתב הנושו נעשתה בחרוזים ונכתבה לא רק על דפים אלא גם על מניפות וכן רקמו הנשים את סימניות הכתב על בגדיהם. כתב הנושו נתגלה כאשר יום אחד בשנות השישים התעלפה קשישה בסין בתחנת הרכבת, השוטרים, שחיפשו מידע עליה בתוך חפציה, מצאו דפים מלאים סימניות לא ידועות בתוכם. כיוון שהימים היו ימי המהפכה התרבותית בסין, נעצרה האישה בחשד לריגול. המלומדים שהובאו על מנת שיפענחו את הצופן הסודי, הבינו כי הצופן אינו קשור למהפכה. במשך שנות המהפכה בסין, כתב הנושו היה מחוץ לחוק, ולימוד הכתב ושימורו דעכו עד כי היום קיימות נשים בודדות המכירות את הכתב וכן נשארו מעט מאוד כתובות נושו המתעדות את סימניותיו. כיום, כתב הנושו כבר אינו מחוץ לחוק, ואף מנסים לשחזרו עבור תיירים, ישנם מקומות בסין שכתב זה נלמד בבית הספר אבל תהילתו עברה מן העולם והוא נזכר ככתב המגדרי היחיד בעולם. סיפור כתוב במניפה מאת: ליסה סי. מודן הוצאה לאור, 2005 מדיה וקבצים בנושא כתב נושו בוויקישיתוף רגע לפני הכחדתו - הבלשניות גילו כתב סיני סודי לנשים בלבד, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2004 טוב שהגברים לא מבינים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2005 אתר המסביר על כתב נושו
מחסום אוטרנטו

מחסום אוטרנטו (באנגלית: Otranto Straits Barrage) היה כינויו של ההסגר הימי שהטילו מדינות ההסכמה במצר אוטרנטו במלחמת העולם הראשונה. המחסום התפרש מברינדיזי שבאיטליה לאי קורפו שבצד האלבני של הים האדריאטי ומטרתו למנוע מהצי האוסטרו-הונגרי לצאת לים התיכון ולאיים על פעילות כוחות מדינות ההסכמה. ההסגר היה יעיל במניעת מעברן של ספינות, אך בלתי יעיל במניעת מעברן של צוללות. רוחבו של הים האדריאטי במיצרי אוטרנטו הוא מאה קילומטר. המחסום הורכב מצי של ספינות מכמורת המצוידות "ברשתות אינדיקציה" מפלדה שנועדו ללכוד את הצוללות או לפחות להודיע לספינות שעל פני השטח על נוכחותן ונתמך על ידי משחתות ומטוסים. כאשר הוקם המחסום, ב-1915 פטרלו בו כ-20 ספינות מכמורת אולם מחסור בספינות שהופנו למבצע גליפולי ומבצעים ימיים אחרים השאירו את ההסגר בלא יכולת מספקת להתמודדות עם צוללות מדינות המרכז. מ-1915 ועד 1917 נלכדה צוללת אחת בלבד על ידי רשתות הפלדה. האוסטרים ארגנו מספר פשיטות ליליות על המחסום - חמש ב-1915, תשע ב-1916 ועשר ב-1917. הפשיטה הגדולה ביותר של האוסטרים התרחשה בין 14 ל-15 במאי 1917, כאשר הסיירות 'נוברה' (Novara), 'הלגולנד' (Helgoland) ו'סיידה' (Saida), המשחתות 'קספל' (Csepel) ו'באלטון' (Balaton) ושלוש צוללות, תחת פיקודו של האדמירל ההונגרי מיקלוש הורטי (לימים העוצר של הונגריה) הטביעו 14 ספינות מכמורת. הסיירות הבריטיות 'דרתמות' (Dartmouth) ו'בריסטול' (Bristol) יחד עם משחתות איטלקיות וצרפתיות, תחת פיקודו של תת-האדמירל אלפרדו אקטון יצאו מברינדיזי אל הצי האוסטרי ונפגשו בקרב המכונה מאז "הקרב במיצרי אוטרנטו". הבריטים פגעו ב'סיידה' והוציאו את ה'נוברה' מכלל פעולה, והורטי המפקד האוסטרי נפצע קשה. הבריטים ניתקו מגע כאשר הבחינו בכוחות אוסטריים גדולים היוצאים מקטארו לעזרת ספינותיהן והסיידה גררה את ה'נוברה' בחזרה לקאטרו. 'דרתמות' נפגעה על ידי צוללת כשחזרה לברינדיזי. לילה קודם לכן הניחה אותה צוללת עצמה מוקשים ביציאה מהנמל של ברינדיזי, המשחתת הצרפתית 'באוטופיו' (Boutefeu) פגעה באחד מהמוקשים האלה באותו היום ממש, התפוצצה וטבעה. ביוני 1918 החליט מיקלוש הורטי, מפקד הצי האוסטרו-הונגרי על התקפה כנגד המחסום הימי תוך שימוש בארבע ספינות הקרב (דרדנאוט) החדישות ביותר של הצי, אולם בדרך לים האדריאטי הוטבעה ה'סנט אישטבן' (SMS Szent István) על ידי ספינת טורפדו איטלקית וההתקפה בוטלה. מ-1917 ועד 1918 תוגבר כוחם של הציים האמריקאי והאוסטרלי והגיע לשיא של 35 סיירות, 52 ספינות מכמורת ויותר ממאה כלי שיט נוספים אחרים. למרות זאת, המשיכו צוללות מדינות המרכז לחמוק דרך המחסום עד סוף המלחמה. מדיה וקבצים בנושא מחסום אוטרנטו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות ובנושא האימפריה האוסטרו-הונגרית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.