laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוליוס השני

יוּליוּס השני (בלטינית: Iulius II; נולד בשם ג'וּלְיָאנוֹ דֶלָה רוֹבֶרֶה; 5 בדצמבר 1443 – 21 בפברואר 1513) היה האפיפיור בין 1503 ל-1513. נודע כמדינאי מהשורה הראשונה וכפטרון של האמנויות, שגילה עניין מועט בהנהגת הכנסייה מבחינה רוחנית. ג'וליאנו דלה רוברה היה אחיינו של סיקסטוס הרביעי. נשלח להתחנך במנזר פרנציסקני, אך לא הצטרף לשורות המסדר. לאחר שדודו נבחר לאפיפיור זכה לקידום מהיר בהיררכיה הכנסייתית. ראשית מונה לבישוף של קרפנטרה בצרפת, ומעט לאחר מכן מונה לקרדינל. בו בזמן כיהן כארכיבישוף של אביניון וכבישוף של לא פחות משמונה דיוקסיות. הוא צבר השפעה רבה בקרב עמיתיו הקרדינלים בזמן כהונתו של אינוקנטיוס השמיני. היה אחד המועמדים להחליף את אינוקנטיוס לאחר מותו בשנת 1492, אך הפסיד בהצבעה לרודריגו בורג'ה (שקיבל את השם אלכסנדר השישי) בעקבות הסכם סודי בין זה האחרון לבין הקרדינל אסקניו ספורצה. דלה רוברה נסע לפריז כדי לשכנע את שארל השמיני מלך צרפת לכבוש את נאפולי, מתוך מטרה להדיח את אלכסנדר השישי, אך ללא הצלחה. כשמת אלכסנדר השישי בשנת 1503 תמך במועמדותו של הקרדינל פיקולומיני (פיוס השלישי) שמת כחודש לאחר הקדשתו לתפקיד (כתוצאה מהזדהמות כיב לפי תאוריה אחת או מהרעלה לפי תאוריה אחרת). כעת הצליח דלה רוברה לרכוש את תמיכתו של צ'זארה בורג'ה ונבחר פה אחד לאפיפיור החדש. בציניות אופיינית לתקופה פרסם עם בחירתו לתפקיד צו האוסר על קניית משרת האפיפיור בכסף. לאחר שהבטיח את תמיכתן של משפחות האצולה של רומא, העמיד בראש מעייניו את הרחבתה של מדינת האפיפיור באיטליה. כדי לבלום את התפשטותה של ונציה הקים ב- 1508 את הליגה של קמברה עם לואי השנים עשר, מלך צרפת, הקיסר מקסימיליאן ופרננדו השני מלך אראגון. אם כי כוחותיו של לואי השנים עשר הביסו את אלה של ונציה בקרב אנדיילו (14 במאי 1509), יוליוס השני הבין עד מהרה כי לצרפתים תוכניות משלהם לגבי איטליה. ב- 1510 הוא פרש מן הליגה של קמברה וכרת ברית עם ונציה, אך ברית זו הובסה שוב ושוב בידי הצרפתים. כדי להרחיקם מאדמת איטליה, כרת יוליוס השני ברית עם ספרד. לברית זו, שכונתה הליגה הקדושה, הצטרפו גם מקסימיליאן הראשון והנרי השמיני מלך אנגליה. באותה תקופה כינס גם את ועידת לטראנו החמישית. הברית השיגה אמנם את מטרתה, והצרפתים גורשו מאיטליה ב-1512, אחרי שכוחות שווייץ, שהצטרפה לליגה הקדושה, פלשו למילאנו ומינו את מאסימיליאנו ספורצה לדוכס מילאנו. עם זאת, איטליה נשארה בשליטת כוחות זרים עוד זמן רב. ליוליוס השני הייתה משיכה עזה לאמנות. הוא הניח את אבן הפינה לבזיליקת סן פייטרו, והיה פטרונם וידידם האישי של אמנים כמו ברמנטה, רפאל ומיכלאנג'לו, שממנו הזמין את הפרסקאות של תקרת הקפלה הסיסטינית. מת בשנת 1513 ונקבר בכנסיית סן פייטרו אין וינקולי ברומא. אופי שלטונו החילוני והאינדולגנציות הרבות שמכר כדי לממן את בניית כנסיית סן פייטרו עוררו עליו את זעמם של ארסמוס מרוטרדם ושל מרטין לותר, וגרמו לערעור מעמדה המוסרי של הכנסייה, ובכך היו בעקיפין אחד מהגורמים לרפורמציה. המלחמות האיטלקיות ברברה ו. טוכמן (1986). "האפיפיורים של הרנסאנס מעוררים את הפרישה הפרוטסטאנטית: 1470-1530", בתוך: מצעד האיוולת, הוצאת ספרית מעריב, עמ' 59–138. מדיה וקבצים בנושא יוליוס השני בוויקישיתוף יוליוס השני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוליוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תוצרת הארץ (טרטקובר)

תוצרת הארץ הוא כותר אלבום יצירות של האמן הישראלי דוד טרטקובר, אשר ראה אור בהוצאת דומינו בירושלים בשנת 1984, לקראת תערוכה בשם "דוד טרטקובר תוצרת הארץ" באגף העיצוב על שם פלבסקי במוזיאון ישראל בירושלים בסתיו תשמ"ה 1984, ובביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו במוזיאון תל אביב לאמנות בחורף תשמ"ה 1985. צמד המילים "תוצרת הארץ" מלווה את עבודותיו של טרטקובר מילולית וצורנית כחלק מקונצפט המייחד אותו. מחד, הוא מבטא מסר הערכה למאמץ שנעשה ביישוב להעדיף תוצרת המיוצרת על ידי יהודים בארץ ישראל, על פני סחורה המיובאת מחוץ לארץ, כדי לחזק את הכלכלה המקומית. ומאידך, הוא מבטא את הקולאז'יות של סגנונו ואת חומרי הגלם החזותיים שבהם הוא מעדיף להשתמש, הכוללים את שלל הדימויים המגוון ששימש בחיי התרבות והחברה בתקופת היישוב והעשורים הראשונים לאחר הקמת המדינה. האלבום כולל פתח דבר מאת האוצר איזיקה גאון, דברים יצירתו של האמן מאת יונה פישר, והפרקים: "צלליות" - בו נכללו עבודות צללית של בנימין זאב הרצל, דוד בן-גוריון, ודמות החלוץ, בין השאר בשיח עם צלליותיו של מאיר גור אריה ועם צלליות בסגנון הריאליזם הסובייטי; כרזות של הופעות מוזיקליות חנן יובל, אריק איינשטיין ושלום חנוך, מתי כספי, יוסי בנאי, להקת בת שבע ואחרים. "חפצים מצויים" - בו נכללו עטיפות אלבומים של איינשטיין, כספי ואחרים. "קולאז'ים" - בו כרזות הסברה צבעוניות בעיצובו, שהוכנו למוסדות כגון אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בנק לאומי, מכללת שנקר, מוזיאון ישראל, תערוכות ציירים ואלבומי זמרים של איינשטיין, יהודית רביץ ואחרים. "צבעים מקומיים" - בו כרזות של אירועים בהם שולבו ציורים מעשה ידיו, לאירועים ומוסדות, כגון "יריד חוצות היוצר" בירושלים, ואלבומים, כגון של "פסטיבל הזמר והפזמון הישראלי", ופוסטרים אמנותיים בסגנון פסבדו-נאיבי והיתולי עם דמויי מנהיגים מהתרבות והפוליטקה הישראלית, כגון הרצל, בוריס שץ, חיים נחמן ביאליק, יוסף טרומפלדור, זאב ז'בוטינסקי, בן-גוריון ומשה דיין. "אנשי תל אביב" - בו סדרת פוסטרים בסגנון פסבדו-נאיבי, שבהם דימויי מבנים ודיוקנאות מנהיגי ציבור מתל אביב הקטנה, אשר השפיעו או קשורים לכינון התרבות העברית החדשה בארץ ישראל. "אותיות ומספרים" - בו פוסטרים מרובי מספרים ואותיות שהוצבו בסדר אסתטי. "תגובות" - בו עבודות עם אמירה פוליטית גלויה, כגון הלוגו של שלום עכשיו בעיצובו ותמונות מהפגנות שמשתתפיהן נשאו את הלוגו על כרזות ושלטים. "קטלוג" - רשימת עבודותיו. בשנת תשמ"ט 1989, הוזמן להציג את יצירתו בכיכר מרכז סוזן דלל, הסמוך לביתו, בשכונת נווה צדק; העבודה הכוללת שלושה חלקים נקראה אף היא בשם "תוצרת הארץ" - לימים סיפר בראיון בעיתון "גלובס": "נתבקשתי ליצור קיר להנצחת התורמים" ... "במחשבה להקים איזו פינה שקטה עם מים. ואני, שהסטודיו שלי כאן, וקבוצות שלמות היו יושבות לי על הגדר ומקבלות הסברים על השכונה, אמרתי - בואו נעשה את ההיסטוריה של המקום באופן גרפי. וכך היה. הקיר נעשה ב-30 יום. הכול בנוי מחיתוכים ביד, מהדבקות ומשריפה בתנור. זו עבודת קרמיקה שנעשתה בתהליך ארוך ומסובך, במשך יום ולילה כדי להספיק לתאריך חנוכת המרכז (1989)". איפה היינו ומה עשינו מדיה וקבצים בנושא תוצרת הארץ בוויקישיתוף נווה צדק תל אביב, מרכז סוזן דלל ומיצג תוצרת הארץ של דוד טרטקובר משנת 1989 המשקפת את יצירתו 14/6/2023 אסתי סגל, ‏דוד טרטקובר - תבנית נוף מולדתו, באתר גלובס, 14 במאי 2008
לייזה דונלי

לייזה דונלי (באנגלית: Liza Donnelly;‏ נולדה ב-1955) היא קריקטוריסטית וציירת קומיקס אמריקאית, ידועה בעיקר הודות לציורים שפורסמו במגזין "ניו יורקר". חלק גדול מהקריקטורות שלה עוסקות בנשים, בפמיניזם ובמוסכמות חברתיות.. דונלי למדה לימודי אמנות במכללת ארלהם בריצ'מונד שבאינדיאנה. היא מלמדת במכללת ואסר, בתחום קריקטורות בתרבות האמריקאית ובתחום המגדר הנשי. כשהחלה בשיתוף הפעולה שלה עם "ניו יורקר" הייתה אחת משלוש הנשים הקריקטוריסטיות במגזין זה והצעירה שביניהן. החל משנת 1982 קריקטורות פרי עטה מתפרסמות ב"ניו יורקר" באופן סדיר. היא פרסמה ציורים הומוריסטיים גם ב"ניו יורק טיימס", "הרווארד ביזסנס רוויו", "ניישן","אודובון", "גלמור", "גוד האוסקיפינג", "קוסמופוליטן", "ניישנל למפון", "אמריקן פוטוגרפר", "סקולסטיק ניוס", "קובלסטון", "הביטאט" . קריקטורות שלה מתפרסמות גם ברשת - "וואווואוו"", "דיילי ביסט", "אופן סלון", "ניו יורקר" און ליין, "CNN" און ליין, וומנ'ס אי-ניוז. נשואה לקריקטוריסט מייקל מאסלין, העובד גם הוא ב"ניו יורקר". When Do They Serve the Wine?: The Folly, Flexibility, and Fun of Being a Woman, Chronicle Books (29 ‏ 29 בספטמבר 2010, ISBN 0-8118-7116-9. Cartoon Marriage: Adventures in Love and Matrimony by The New Yorker's Cartooning Couple (עם מייקל מאסלין), Random House ‏ 26 בינואר 2009), ISBN 1-4000-6808-8, ISBN 978-1-4000-6808-1. Dinosaur Beach, Scholastic (יוני 1991), ISBN 0-590-42176-X. Dinosaur Christmas, Scholastic Inc. (באוקטובר 1, 1994), ISBN 0-590-44798-X. Dinosaur Day, Scholastic Trade (ינואר 1987), ISBN 0-590-41800-9. Dinousaur Garden, Scholastic (פברואר 1991), ISBN 0-590-43172-2. Dinosaurs' Halloween, Scholastic Trade (אוקטובר 1988), ISBN 0-590-41006-7. Dinosaurs' Thanksgiving, Scholastic (אוקטובר 1995), ISBN 0-590-22195-7. Dinosaur Valentine, Scholastic (ינואר 1994), ISBN 0-590-46415-9. Fathers and Sons: It's a Funny Relationship! (עם מייקל מאסלין), Random House (מאי 1994), ISBN 978-0-345-38676-2. Funny Ladies: The New Yorker's Greatest Women Cartoonists And Their Cartoons, Prometheus Books; illustrated edition edition (‏ 3 באוקטובר 2005), ISBN 1-59102-344-0, ISBN 978-1-59102-344-9. ספר בה חוקרת את ההיסטוריה של הקריקטוריסטיות ב"ניו יורקר" Husbands And Wives (עם מייקל מאסלין), Random House (1995), ISBN 978-0-345-39041-7. "Leading Ladies," The New Yorker, ‏ 11 בנובמבר 2002, pp. 164–165. Sex and Sensibility: Ten Women Examine the Lunacy of Modern Love...in 200 Cartoons (עורך) Twelve (‏ 2 באפריל 2008), ISBN 0-446-19815-3, ISBN 978-0-446-19815-8. בו בוחנת את מבטן של עשר קריקטוריסטיות על אהבה וסקס נירית אנדרמן, "מעבר לקו הוורוד" "הארץ", 1 באוגוסט 2012. מדיה וקבצים בנושא לייזה דונלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייזה דונלי עמוד אישי של לייזה דונלי כתבה ב"דיילי פרימן" עם סרטון וידאו ריאיון עם לייזה דונלי, 2009 לייזה דונלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "הארץ" 2012
קנלה

קנלה (בצרפתית: canelé) הוא מאפה מתוק מהמטבח הצרפתי אשר נפוץ במיוחד באזור בורדו. הקנלה עשוי כך שפנים המאפה הוא רך ונימוח ובהיר והקרום החיצוני קשה, כהה בבעל צבע של קרמל כהה. צורתו הוא כשל גליל קטן. הקנלה עשוי מקמח, ביצים, סוכר, חלב, רום ווניל. באופן מסורתי נהוג לאפות קנלה בכלים מנחושת אם כי אפשר למצוא כיום תבניות מסילקון . מדיה וקבצים בנושא קנלה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האדמו"ר מאיז'ביצה-ראדזין

האם התכוונתם ל... ראש חסידות איזביצה ראדזין: רבי גרשון חנוך הניך ליינר רבי מרדכי יוסף ליינר רבי שמואל שלמה ליינר רבי אברהם ישכר אנגלרד
האדמו"ר מוורקא

האם התכוונתם ל... ראש חסידות וורקא: רבי ישראל יצחק קאליש – האדמו"ר הזקן מוורקא רבי מרדכי מנחם מנדל קאליש – האדמו"ר האמצעי מוורקא רבי שמחה בונים קאליש – האדמו"ר השלישי בשושלת, התגורר גם באוטבוצק ובטבריה
Let's Twist Again

Let's Twist Again הוא שיר שנכתב על ידי קאל מאן ודייב אפל, ובוצע על ידי צ'אבי צ'קר. הסינגל הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של 1961, כאשר הוא הגיע למקום השני במצעד הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים האמריקני. השיר עוסק בשיגעון ריקוד הטוויסט ולשירו של צ'קר משנת 1960 "The Twist" אשר הגיע למקום הראשון הן במצעד הבריטי והן במצעד האמריקני. בשנת 1962 השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר. צ'קר הקליט גם גרסה נוספת של השיר בגרמנית בשם "Der Twist Beginnt". מידע על היצירה "Let's Twist Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Let's Twist Again" באתר מיוזיק בריינז ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כלכלה קלאסית

הכלכלה הקלאסית נחשבת על פי רוב כאסכולה הכלכלית המודרנית הראשונה. בין מפתחיה המרכזיים אדם סמית, ז'אן-בטיסט סה, דייוויד ריקארדו, תומאס מלתוס וג'ון סטיוארט מיל. ספרו של אדם סמית - עושר העמים, נחשב בידי רבים כראשיתה של הכלכלה הקלאסית (ובהרחבה- הכלכלה המודרנית). אסכולה זו הייתה פעילה עד מחצית המאה ה-19 ותחתיה עלתה הכלכלה הנאו-קלאסית. ישנה מחלוקות מסוימת בקרב כלכלנים באשר למה נכלל תחת הכלכלה הקלאסית בין השנים 1830-1870, וכן באשר לאופי הקשר בינה לבין הכלכלה הנאו-קלאסית. המונח 'כלכלה קלאסית' נטבע על ידי קרל מרקס בהתייחסו לכלכלה הריקארדית ובפרט לדייוויד ריקארדו, ג'יימס מיל וקודמיהם- אך המונח הורחב לאחר מכן לכלול הגות מאוחרת יותר במסורת הריקארדיאנית. הכלכלה הקלאסית תמכה בשוק חופשי והתנגדה למעורבות ממשלתית בחיי הכלכלה. אדם סמית טבע גם את מושג 'היד הנעלמה', לציון האופן בו האינטרס העצמי של פרטים מביא אותם לעסוק בפעילות התורמת לחברה ככללה. בעת המודרנית האסכולה האוסטרית מהווה המשך (ופורמליזציה) של הכלכלה הקלאסית מבחינות רבות. בניגוד לכלכלה הקיינסיאנית הכלכלה הקלאסית לא הניחה אי-גמישות מחירים בסחורות ושירותים. כמו כן, הכלכלה הנאו-קלאסית דחתה במידה רבה את חוק סה(אנ'), לפיו היקף הביקוש נקבע לפי יכולת הייצור, כלומר, לאורך זמן יתקבל שיווי משקל בין הביקוש לייצור. בנוסף האסכולה הקלאסית ראתה בשערי ריבית טבעיים כרכיב חשוב המשקף את רמת החסכון במשק. כלכלה קלאסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסכולה קלאסית (כלכלה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Stand by Me

האם התכוונתם ל... אני והחבר'ה (באנגלית: Stand By Me) - סרט משנת 1986 בבימויו של רוב ריינר. Stand by Me – שיר משנת 1961 של הזמר האמריקני בן אי קינג. Stand by Me השיר משנת 1997 של להקת הרוק הבריטית אואזיס. Stand by Me – שיר משנת 2006 של הזמר הבריטי שיין וורד. Train in Vain (Stand by Me) – שיר משנת 1979 של להקת הפאנק הבריטית הקלאש
הנץ והיונה

הנץ והיונה (באנגלית: Hawk and Dove) הן דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הצמד הופיע לראשונה בחוברת Showcase #75 מיוני 1968 ונוצר על ידי הכותב סטיב דיטקו והמאייר סטיב סקיטס. עד כה היו לצמד ארבעה גלגולים: האחים האנק הול ודונלד הול, האנק הול ודון גריינג'ר (המזוהים ביותר עם הדמויות), סאשה מארטנס וויילי וולברמן, והאחיות דון גריינג'ר והולי גריינג'ר. כל שם שניתן לדמות מתאר את גישתו ללחימה בפשע - הנץ מייצג אגרסיביות, בעוד היונה מייצגת פציפיזם, והשניים לחמו זה לצד זה למרות דעותיהם המנוגדות. הצמד קיבל את כוחותיו מקול מסתורי, שהתברר בהמשך כאדוני הכאוס והסדר. Cloak and Dagger - דמויות בדיוניות של חברת מארוול קומיקס המתחרה אתר האינטרנט הרשמי של הנץ והיונה (באנגלית) דף הדמויות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס
אשר קרשטיין

הרב אשר קרשטיין (1886, מינסק בלארוס - 9 ביוני 1975, תל אביב), היה מתלמידי החכמים במינסק בתקופה שבין מלחמות העולם, ולאחר עלותו ארצה כיהן כרבה של העיר עפולה במשך כארבעים שנה. נולד במינסק, בנו של הרב ברוך קרשטיין ומרים לבית דורסקי. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבה קטנה במינסק, ולאחר מכן שלח אותו אביו לישיבת ראדין. נמנה עם קבוצת הבחורים בישיבה אשר נבחרו על ידי החפץ חיים לסייע לו בעריכת חיבורו ההלכתי המשנה ברורה. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת סלובודקה. נישא לפרומה, בתו של הרב יהושע צימבליסט ("ר' יהושע מהורודנה"). לאחר נישואיו סייע רבות לחותנו בפעילותו התורנית המחתרתית במינסק. בשל פעילותו זו נרדף קשות בידי השלטונות הרוסים, הושם במאסר ותוכנן לשולחו לגלות בסיביר. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל בסיועו של הראי"ה קוק, התמנה לרבה של עפולה והאזור, במקומו של הרב דב בער הכהן קוק, וכיהן בתפקידו כארבעים שנה, עד לפטירתו. היה האישיות הרבנית המרכזית בעמק יזרעאל. עסק בקירוב לבבות בקרב בני הקיבוצים והמושבים בעמק. נאבק במשחטות האזוריות להשגת שחיטה כשרה. בבחירות לכנסת השנייה שובץ במקום ה-72 הסמלי ברשימת המזרחי. נפטר בשנת תשל"ה (1975) ונקבר בהר הזיתים. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעפולה. חתניו הם יהושע לחובר מנתניה והרב יהודה שולמן. הקדמה למבחר מאמרים, בהוצאת המועצה הדתית עפולה - לשכת הרבנות, ועיריית עפולה - המחלקה לתרבות תורנית, 2003 הרב חיים עוזר גרודזינסקי, אגרות האחיעזר, חלק ב, תש"ל, איגרת רסא כרטיסי הקבר בבית העלמין הר הזיתים של הרב יהודה שולמן ושל רעייתו זלדה זיוה שולמן. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדור

האם התכוונתם ל... הדור (עיתון) – עיתון יומי ישראלי שהופיע בין השנים 1948–1955 הדור (כתב עת) – שבועון עברי, יצא לאור בשנים 1901 ו-1904 הדור (שנתון) (פריט בוויקינתונים) – השנתון העברי של אמריקה, החל לצאת לאור ב-2008 מאמר הדור – מאמר יסוד בהגותו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, העוסק בשאלת היחס המתבקש של היישוב הישן לציונות החילונית
קרדיומיופתיה רסטריקטיבית

קרדיומיופתיה רסטריקטיבית היא מחלה של שריר הלב, השייכת לקבוצת מחלות הטרוגניות מסוג קרדיומיופתיה. מחלה זו אינה שכיחה יחסית, ומאופיינת על ידי תפקוד דיאסטולי שאינו תקין, לרוב יחד עם ירידה בכושר התכווצות שריר הלב. הסיבות לכך כוללות מחלות שונות, כגון מחלות הסננה, עמילואידוזיס למשל, מחלות אגירה, מחלות המביאות להפיכת שריר הלב לפיברוטי כגון סקלרודרמה, וכן מצבים נוספים. במחלה זו העליות מורחבות ומרבים למצוא פרפור עליות כאשר הלחץ הסוף דיאסטולי בחדרים מוגבר (לאור חוסר היכולת של החדרים להתרחב באופן משמעותי). לרוב התסמין הראשון יהיה סבילות למאמץ ולעיתים יש סימן קוסמאול חיובי. עמילואידוזיס (במרבית המקרים: ראשוני) הוא סיבה עיקרית למחלה זו, לאור ייצור מוגבר של שרשראות קצרות של אימונוגלובולינים אשר מסנינים את שריר הלב. לרוב, מצבורי העמילואיד מסנינים את שריר הלב בעיקר ליד מערכת ההולכה וליד העורקים הקורונריים וכתוצאה מכך יש הפרעות קצב וחסמי הולכה. הסיכון לקיום של קרישי דם בעליות מוגבר וזה מצדיק שימוש בטיפול נוגד קרישה. מחלות אלו לרוב מתגלות במהלך הילדות ועוברות באופני תורשה שונים. במחלת פברי מחסור באנזים ליזוזומלי הקרוי אלפא גלקטוזידאז A, גורם הצטברות של גליקוליפידים וכתוצאה מכך מביאה לקרדיומיופתיה של שריר הלב. האבחנה קריטית היות שמתן תחליף לאנזים משפרת את התפקוד הלבבי ומפחיתה את המצבורים הגליקוליפידים. מחלות נוספות הן מחלת גושה, מחלות אגירת גליקוגן, מוקופוליסכרידזות ותסמונות נוספות, חלקן ניתנות לטיפול באמצעות מתן תחליפי של האנזים החסר. מצבים שונים יכולים להביא להחלפת שריר הלב לרקמה פיברוטית. אחד מן המצבים הללו כולל סקלרודרמה או למשל מצבים כגון קרינה. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קומודור VIC-20

קומודור VIC-20 (באנגלית Commodore VIC-20) הוא מחשב שהושק על ידי חברת קומודור מכונות עסקיות בשנת 1980. ראשי התיבות של VIC הן: Video Interface Chip. המחשב, מבוסס על מעבד 8-סיביות 6502, שפותח על ידי MOS Technologies, תוכנן כמחשב זול והמוני, ומחירו בהשקה היה 300 דולר. קומודור VIC-20 הוא המחשב הראשון שקצב הייצור שלו עלה על 9000 יחידות ביום, והראשון שמכר מעל מיליון יחידות[דרוש מקור]. המחשב שווק בכל העולם בשם VIC-20 למעט יפן, שם נקרא VC-1001. בגרמניה נקרא המחשב VC-20 (בגרמנית, vic מבוטא כמו fick, שהיא מילה גסה). המחשב הבא של קומודור, קומודור 64, דומה (כמעט זהה) בצורתו החיצונית ל-VIC-20, הוא המחשב הנמכר בכל הזמנים, לפי ספר השיאים של גינס. מדיה וקבצים בנושא קומודור VIC-20 בוויקישיתוף קומודור VIC-20 באתר old-computers.com מדריך עזר למתכנתים בקומודור VIC-20 סרטונים של משחקים שפותחו לקומודור VIC-20
קניון מול הים

קניון מול הים הוא מרכז קניות במרכז העיר אילת מול חופי הים האדום והטיילת שלצידם. קניון זה הוערך בשנת 2010 כקניון הרווחי ביותר בישראל, שכן נמצא באזור סחר חופשי הנהוג באילת משנת 1985, ולכן המוצרים הנמכרים בו פטורים ממע"מ. הקניון נפתח בשנת 1997. בקניון מגוון של כמאה חנויות לממכר מוצרי חשמל, אופנה, אביזרים, תכשיטים, ספורט, הנעלה, מזון, קפה ועוד. לקניון ארבע כניסות: דרך הטיילת, דרך מסעדת "קפה קפה", השער הראשי מול רחבת החניון, וכניסה מהחניון התת-קרקעי. באוקטובר 2021 דיווחה קבוצת עזריאלי על חתימת הסכם לרכישת קניון מול הים בתמורה ל-1.31 מיליארד שקל. עזריאלי רכשה את הקניון מידי אלי ישראלי (50%), אילן בן דב (25%) וחברת הביטוח הפניקס (25%). אתר האינטרנט הרשמי של קניון מול הים אילנית חיות, ‏קניון מול הים באילת - הקניון הרווחי ביותר למ"ר ב-2010, באתר גלובס, 11 באפריל 2011 אילנית חיות, ‏המחלבות הגדולות: מהם 10 הקניונים הרווחיים בישראל?, באתר גלובס, 30 באפריל 2012 חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממיסים), תשמ"ה-1985, באתר חילן העסקה נחתמה: עזריאלי רוכשת את קניון מול הים באילת ב-1.3 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2021
יעקב משה ליבוביץ

הרב יעקב משה ליבוביץ (ה'תרנ"ג, 1893 – כ"ד בסיוון ה'תשכ"ד, 4 ביוני 1964) היה ר"מ בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, ולאחר מכן ראש ישיבת קמניץ בירושלים. נולד בהלוסק, בלארוס, בנו של הרב ברוך בר ליבוביץ, שכיהן אז כרב העיירה. בשנת תרס"ד (1904) התמנה אביו לעמוד בראשות ישיבת כנסת בית יצחק והמשפחה עברה להתגורר בסלובודקה. כילד היה משתתף בשיעוריו של אביו בישיבה. כשגדל בהוראת אביו נסע ללמוד בישיבת ראדין אצל החפץ חיים מראדין והרב נפתלי טרופ, ושם גם הוכר כתלמידו של הרב ברוך יוסף פייבלזון. כעבור זמן נסע לבריסק להשתתף בשיעורי הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. ומאז התקרב אליו מאוד. בסוף שנות ה-20 נסע לארץ ישראל ללמוד בישיבת חברון בעיר חברון. בפרעות תרפ"ט ניצל, ולאחר מכן שב לקמניץ, לשם עברה ישיבת כנסת בית יצחק. נישא לצייטא לאה, בת הרב משה בר מובשוביץ, רבה של לחוביץ. בשנת תרצ"ח (1938) מינהו אביו כר"מ בישיבת כנסת בית יצחק. במעמד כל בני הישיבה ומסופר שאביו הכריז שכשם שבי"ד ממנים למטה כך בי"ד ממנים למעלה[דרושה הבהרה] בשנת 1940 נמלט עם בני משפחתו לארץ ישראל, באוניה שבה היו גם הרב שך, הרב דוד פוברסקי ורבנים נוספים. הקים בארץ את ישיבת קמניץ וגיסו הרב ראובן גרוזובסקי שלח כסף לתחזוקה של הישיבה כאשר את שטח הבניין קנה מדמי הנדוניה שלו. היה מקורב לרב יצחק זאב סולובייצ'יק והשתתף בשיעוריו בירושלים, וכן היה נמנה עם המניין הקבוע בביתו בשבתות ובימים טובים. בניו הם הרב חיים שלמה ליבוביץ, מראשי ישיבת פוניבז' וקמניץ; הרב זלמן נטע ליבוביץ, מחבר ספר ברכת יעקב; והרב ברוך ליבוביץ. ליבוביץ נפטר ב-1964 ונקבר בהר המנוחות. ראו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 108 יעקב משה ליבוביץ באתר GRAVEZ ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קניון רחובות

קניון "עופר" רחובות (מכונה גם "הקניון הגדול") הוא מרכז קניות במרכז העיר רחובות. הקניון נפתח בשנת 1996 ומשמש את תושבי רחובות והסביבה. הקניון בבעלות עופר השקעות. הקניון משתרע על שטח של כ-30 אלף מ"ר, בשני מפלסים, מכיל 155 בתי עסק ומגדל משרדים בו שוכנים משרדי עיריית רחובות, מרפאות שירותי בריאות כללית ולאומית שירותי בריאות, סניף משרד הרישוי, תחנה מרכזית, בתי קולנוע, מועדון כושר ועוד. בשנת 2010 נסגרה התחנה המרכזית הישנה בעיר, והתחנה המרכזית החדשה עברה בסמוך לקניון. באותה שנה החלה הרחבת הקניון. בשנת 2014 הרחבת הקניון הסתיימה, ועם הרחבת הקניון נבנה חניון נוסף. בקניון פועל גם בית קולנוע מבית HOT CINEMA (לפני כן נקרא "גלובוס מקס"), הכולל שישה אולמות קולנוע. התחנה המרכזית החדשה HOT CINEMA#בתי קולנוע פעילים מדיה וקבצים בנושא קניון רחובות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניון רחובות קניון רחובות פותח את האגף החדש בהשקעה של 120 מיליון ₪ ויהפוך לקניון הגדול באזור עם 200 חנויות עם 25000 מבקרים ליום, BE106,‏ 4 בנובמבר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טריבונה

טריבונה (tribuna באיטלקית: יציע) (נקראת גם פָּארַענְצֶ'עס) היא מבנה המורכב ממדרגות גבוהות רבות, המאפשרות ישיבה או עמידה עליהן. מטרתה לאפשר לקהל רב לצפות בהתרחשות אחת, מבלי שהקרובים אליה יסתירו את המתרחש לרחוקים יותר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בניית הטריבונה נראתה כבר בתקופת יוון העתיקה ורומא העתיקה, בה נבנו טריבונות קבועות שאינן זמניות העשויות אבן. על הטריבונות באמפיתיאטרון ובתיאטרון הרומי ישבו הצופים, כשבמרכז על הקרקע מתרחשת ההצגה. הצופים יכלו ליהנות בצורה כזו ממקומות ישיבה רבים, שצורת בנייתם המדורגת נתנה זווית ראייה רחבה לכל צופה. בימנו, טריבונות מצויות בדרך כלל בתיאטראות, ובאצטדיונים בהם מתקיימים אירועים כתחרויות ספורט. ישנן טריבונות בצורת חצי מעגל ואחרות בצורת מעגל שלם, כשבמרכזן מתחוללת ההתרחשות בה צופים. בפי החסידים מכונות הטריבונות בשם "פראנצ'עס", והן משמשות לעמידה בלבד. פראנצ'עס משמשים בדרך כלל בעת התכנסות חסידים לחתונה גדולה, למצווה טאנץ, או לאירוע גדול בו מופיע האדמו"ר. באירועים מסוג זה, נוהרים חסידים רבים ולעיתים מספרם הוא כעשרות אלפים, ולכן גם בהן יש צורך לבנות פרנצ'עס לצורך פתרון בעיית מקומות הצפייה. על הפרנצ'עס נהוג, בחלק מהאירועים בחצר החסידית, לרקוד ולשיר, וזאת בדרך כלל בקידושים ובטישים מרכזיים. כאשר נערך בערב שבת או יום טוב טיש מרכזי בהשתתפות האדמו"ר, נבנות הפרנצ'עס לאחר התפילה. הישיבה מפונה מאדם ומרהיטים, ובמלאכת בניית הפרנצ'עס עוסקים גויים. מפאת אופיין, יש הטוענים שהטריבונות לוקות באי בטיחות מובהקת. מספר אירועי בטיחות ותאונות התרחשו על גבי טריבונות, האסון המפורסם והחמור ביותר בו היו מעורבים טריבונות הוא אסון הילסבורו - אירוע אשר התרחש ב-15 באפריל 1989, באצטדיון הילסבורו שבשפילד, אנגליה, שבמהלכו נמחצו למוות 96 אוהדי כדורגל. באירוע זה סומנו הטריבונות כאחד מגורמי האסון. בישראל ב-2021 התרחש האסון בבית הכנסת בגבעת זאב בו נהרגו 2 בני אדם ונפצעו 219. מדיה וקבצים בנושא טריבונה בוויקישיתוף עָלָה מַעֲלוֹת רָמוֹת • אברך צנח מהפרנצ'עס במירון, בחדרי חרדים סכנה ב'טישים': פרנצ'ס ללא בטיחות מסכנות אלפי חסידים, כיכר השבת
חבורת לא אירא

חבורת לא אירא היא סדרת ספרים חרדית לילדים של הסופרת יהודית גולן, (יצאה תחת שם העט ג. אבי-נתן) שיצאה בהוצאת חזון. מאייר הסדרה הוא דוד גולדשמיט. שם החבורה נלקח מהפסוק ”לא אירא רע כי אתה עמדי”, והוא נבחר לשם הסדרה משום שהוא ראשי תיבות של ארבעת חבריה: אלי, ידידיה, ראובי ואבי. הסדרה פורסמה בעבר בהמשכים בעיתון הילדים של יום ליום, "יום צעיר". ספרי הסדרה נמכרו בקרוב ל-5,000 עותקים כל אחד[דרוש מקור]. גיבורי הסדרה הם חבורה של 4 ילדים, אלי, ידידיה, אבי וראובי. ראובי - הוא המנהיג הבלתי מוכתר של החבורה. אלי - אלי הוא הבכור במשפחתו, הוא אחראי, עצמאי ומאורגן, הנכד של סבתוש. ידידיה - ידידיה הוא בן זקונים במשפחתו ויש לו אמא דאגנית במיוחד. אבי - חברו הטוב של ראובי. חבורת לא אירא במבצע חילוץ - בני ברק, תשנ"ה. החבורה עוסקת בחילוץ משפחת חברם שנקלעו לידי המיסיון. חבורת לא אירא אצל סבתוש - בני ברק, תשנ"ו. החבורה מנסה לפתור תעלומה במושבה של סבתוש (-סבתא) של אלי וחושפת גנבים מהכפר הערבי הסמוך. חבורת לא אירא בעקבות הפקיד הקשוח - בני ברק, תשנ"ז. החבורה מאתרת את הוריו של אדם שנחטף ממעברה של עולים תימנים. חבורת לא אירא בעקבות המפתח הנחושת - בני ברק, תש"ס. החבורה עוזרת לשען שהסתבך עם חבורת נוכלים.