laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1991

אליפות אירופה בכדורסל נשים 1991, הייתה האליפות האזורית ה-23 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בישראל בין 12 ביוני ל-17 ביוני 1991. המשחקים התקיימו באולם יד אליהו בתל אביב. ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-21 בתולדותיה ובפעם ה-17 ברציפות. באליפות זו נבחרת ברית המועצות לראשונה מאז 1958 הפסידה במשחק. בעקבות פירוק ברית המועצות זו הייתה ההופעה האחרונה של הנבחרת. במהלך השתתפותה באליפות אירופה היא זכתה ב-21 מדליות זהב ב-22 תחרויות והפסידה ב-2 משחקים בלבד. בתחרות השתתפו 8 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ב'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת זכתה במקום השני בבית ולראשונה מאז 1950 (1) העפילה למשחקי האליפות. במשחקים שנערכו בתל אביב, במשחקה הראשון הנבחרת ניצחה את צ'כוסלובקיה 91:90. לאחר מכך היא הפסידה לבולגריה והונגריה. כתוצאה מכך היא סיימה את הבית במקום ה-3. בהמשך היא הפסידה לפולין ולאיטליה. כתוצאה מכך היא סיימה את הופעתה במקום השמיני. כדורסלניות הנבחרת: ענת דרייגור (קפטן) - 98 נקודות אורלי גרוסמן - 31 נקודות אורלי קסטן - 8 נקודות איריס דינרמן - 43 נקודות אלומה גורן - 64 נקודות טל חדד טלי קליין בלפונטה לימור מזרחי - 47 נקודות פנינה בראילובסקי - 12 נקודות ר ונית בסון-דיאמנט רחל גזסטר - 30 נקודות שרית ארבל מאמנים: אפי בירנבוים, אריק שיבק מנהלת נבחרת: נאוה פלס פיזיותרפיסטית: ורדה שגיב יורובאסקט 1991, באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 1991 בעיתונות אליפות אירופה 1991, באתר פיב"א
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1993

אליפות אירופה בכדורסל נשים 1993, הייתה האליפות האזורית ה-24 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה באיטליה בין ה-8 ביוני ל-13 ביוני 1993. מספר נבחרות חזקות של יבשת לא השתתפו באליפות: ברית המועצות הפסיקה להתקיים בעקבות פירוק ברית המועצות צ'כוסלובקיה הפסיקה להתקיים בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה יוגוסלביה לא השתתפה בעקבות מלחמות יוגוסלביה והחלטות האומות המאוחדות. ספרד ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה. בתחרות השתתפו 8 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. למשחקי הגמר העפילו נבחרות שמעולם לא הגיעו לשלב כה גבוה בתחרות. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת הפסדה בכל המשחקים ולא העפילה. יורובאסקט 1993 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 1993 באתר פיב"א
רכבת 15:17 לפריז

רכבת 15:17 לפריז (באנגלית: The 15:17 to Paris) הוא סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של קלינט איסטווד. הסרט מבוסס על אירועי הפיגוע ברכבת בצרפת באוגוסט 2015. בסרט מגלמים את עצמם שני החיילים האמריקאים וחברם הסטודנט, שהשתלטו על המפגע ומנעו אירוע רב נפגעים. הסרט עוקב אחר שלושה חברי ילדות אמריקאים, מהתבגרותם המשותפת בקליפורניה ועד שנקלעו לפיגוע הטרור ברכבת Thalys (אנ') שהייתה בדרכה מאמסטרדם לפריז. השלושה שהו בחופשה באירופה במהלך אוגוסט 2015, כשטרוריסט אסלאמי החל לתקוף ולירות בנוסעים ברכבת בה נסעו, בשיתוף עם נוסעים אחרים השתלטו השלושה על המחבל תוך סיכון חייהם. ספנסר סטון - בתפקיד עצמו, חייל בחיל האוויר של ארצות הברית אנטוני סדלר - בתפקיד עצמו, סטודנט אמריקאי אלכס סקרלטוס - בתפקיד עצמו, חייל בצבא ארצות הברית ג'נה פישר - היידי סקרלטוס, אמו של אלכס ג'ודי גריר - ג'ויס אסקל - אמו של ספנסר סטון תומאס לנון - מנהל בית הספר בו למדו השלושה ג'ליל וייט טוני הייל - מורה לחינוך גופני בבית הספר בו למדו ברייס גייזר - אלכס סקרלטוס כילד ז'אן גורסו התסריט לסרט עובד על ידי דורותי בלייסקל, על בסיס הספר "The 15:17 to Paris: The True Story of a Terrorist, a Train, and Three American Heroes", שכתבו סטון, סדלר וסקרלטוס בעזרתו של הסופר ג'פרי סטרן. הבמאי קלינט איסטווד החליט ללהק לדמויות הראשיות את גיבורי האירוע האמיתי. הפצת הסרט החלה בארצות הברית ב-9 בפברואר 2018. אתר האינטרנט הרשמי של רכבת 15:17 לפריז רכבת 15:17 לפריז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "רכבת 15:17 לפריז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רכבת 15:17 לפריז", באתר נטפליקס "רכבת 15:17 לפריז", באתר AllMovie (באנגלית) "רכבת 15:17 לפריז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רכבת 15:17 לפריז", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רכבת 15:17 לפריז", באתר Metacritic (באנגלית) "רכבת 15:17 לפריז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Heroes-turned-actors: 3 stars of ‘The 15:17 to Paris’ talk about their roles of a lifetime, ‏airforcetimes.com, ‏5 בפברואר 2018
יחסי הממלכה המאוחדת – טרינידד וטובגו

יחסי הממלכה המאוחדת–טרינידד וטובגו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. טרינידד וטובגו מיוצגת בממלכה המאוחדת באמצעות נציבות עליונה שהיא מחזיקה בלונדון. הממלכה המאוחדת מיוצגת בטרינדד וטובגו באמצעות נציבות עליונה שהיא מחזיקה בפורט אוף ספיין. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי. מאז עצמאותה של טרינידד וטובגו ב-1962, היחסים בין שתי המדינות ידידותיים וישנם תחומים רבים אשר גם טרינידד וטובגו וגם הממלכה המאוחדת פועלות לשיפור היחסים. יש קשרים תרבותיים וחברתיים בין שני העמים. בטרינידד וטובגו, אנגלית היא אחת השפות הרשמיות, וקריקט הוא ענפי הספורט הפופולריים ביותר. בבריטניה, קרנבל הקריביים שמתרחש כל שנה בטרינידד וטובגו מאוד פופולרי. הממלכה המאוחדת היא הספקית השישית בגודלה בקריביים וטרינידד וטובגו היא המייצאת הגדולה ביותר לממלכה מהקריביים. בממלכה המאוחדת לונדון - נציבות עליונה בטרינידד וטובגו פורט אוף ספיין - נציבות עליונה טובגו - קונסוליית כבוד מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – טרינידד וטובגו בוויקישיתוף The Double Taxation Relief
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1995

אליפות אירופה בכדורסל נשים 1995, הייתה האליפות האזורית ה-25 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בצ'כיה בין ה-8 ביוני ל-18 ביוני 1995. באליפות השתתפו מספר נבחרות שהיו בעבר חלק של נבחרות גדולות: ברית המועצות הוצגה על ידי נבחרות רוסיה, ליטא, אוקראינה ומולדובה צ'כוסלובקיה הוצגה על ידי צ'כיה וסלובקיה יוגוסלביה הוצגה על ידי קרואטיה וסרביה ומונטנגרו ספרד שניצחה באליפות הקודמת לא העפילה מהמוקדמות. בתחרות השתתפו 14 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. למשחקי הגמר העפילו 7 נבחרות שהוקמו על בסיס מדינות שהתפרקו. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת הפסדה בכל המשחקים ולא העפילה. יורובאסקט 1995 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 1995 באתר פיב"א
דוב הקרחון

דוב הקרחון (שם מדעי: Ursus americanus emmonsii), המכונה לפעמים גם הדוב הכחול, הוא תת-מין של הדוב השחור האמריקני עם צבע פרווה כחול-כסף או אפור. הדוב אנדמי אל דרום-מזרח אלסקה. הידע המדעי שקיים על דובים אלה הוא קטן ועדיין לא יודעים את הסיבה לצבע הייחודי של פרוותם. רוב הדובים השחורים האחרים בדרום מזרח אלסקה נמצאים תחת תת-מינים של הדוב השחור של אלסקה (Ursus americanus pugnax). מחלקת החקלאות של ארצות הברית מתארת את הדוב כאחד מכמה תת-מינים של הדוב השחור האמריקני, אם כי אין ראיות התומכות בזה פרט לצבעי הפרווה. התכונה העיקרית שמבדילה את דוב הקרחון משאר הדובים השחורים אחרים היא גוון הפרווה שלו, הנע בין כחול-כסף לאפור. תת-המין דווח על ידי דאל בשנת 1895. ניתן לראות הבדל צבעים בדובים בודדים, כאשר הגב והכתפיים שלהם בהירים, אך רגליהם והבטן שלהם יכולים להיות הרבה יותר כהים או אפילו שחורים. התפוצה של דובי הקרחון הם באזורי החוף של אלסקה בין קרוס סאונד וקייפ סנט אליאס לנסיך וויליאם סאונד ומפרץ הקרחון בדרום מזרח אלסקה, עם מספר תצפיות ממזרח לג'ונו, לאלסקה ולנהר הטאקו. אזור זה כולל את הפארק הלאומי של מפרץ הקרחון וחלקים של יער טונגאס הלאומי (יער גשם טרופי). אך ישנם מחקרים מעטים אשר מתעדים את תפוצת דוב הקרחון ביחד עם דובים שחורים אחרים.  דוב הקרחון נושא את רוב המאפיינים של דובים שחורים אמריקנים כגון העדפות בית הגידול משלהם, מקורות מזון, גודל, תקופות הרבייה, והם מעדיפים יער עם נופים עבים ונופים עם הרבה צמחייה, אבל ניתן למצוא אותם גם באזורים מאוכלסים עירוניים. בית הגידול של דוב הקרחון תלוי בזמינות של מקור מזון, והם נעים בין יערות, אחואים, נחלים והרים בחיפוש אחר מזון ומקלט. בנוסף דובים אלה הם באופן כללי מטפסים המסוגלים להשתמש בעצים כמקום של הגנה מקלט. דוב הקרחון עובר למאורות שיכולות להיות עץ שהתהפך, סלע או מערה בתחילת החורף. דובי הקרחון, כמו כל שאר הדובים השחורים האמריקנים האחרים הם אוכלי כל, כאשר התזונה שלהם משתנה בהתאם למקור המזון הזמין במהלך העונה והמיקום. התזונה שלהם כוללת זרדים ושורשים בתחילת האביב. במהלך הקיץ באלסקה, אלתית אדומה מרכיבה רכיב בתזונה חשוב מאוד והדוב תופס אותם בנחלים. באזורים מסוימים, הדובים אוכלים גם אייל קורא וצבאיים, ובמהלך הסתיו, הם אוכלים את שורשים בעלי עמילן ומגוון של גרגירים שנמצאים באלסקה כמו אוכמניות, פטל אדום, פטל וחמוציות. הרגלי הרבייה הם כמו של כל דוב שחור אמריקני אחר; נקבת הדוב ממליטה בפעם הראשונה בגיל 3–5 שנים. תקופת הרבייה מתרחשת מיוני עד יולי. ההריון נמשך 235 ימים והגורים נולדים בינואר עד תחילת פברואר. בשל המגוון הגדול של תת-המינים של הדוב השחור האמריקני, ניתן לראות בטבע הכלאות בין תת-מינים. לכן, אפשר לראות דוב בצבע שחור מוליד דוב קרחון או להפך. מעט מאוד ידוע על סיבות גיוון הצבעים בפרוות דוב הקרחון, והדבר טומן בחובו איומים פוטנציאליים על עתידו הגנטי של דוב הקרחון[דרושה הבהרה]. יש השערות שדוב הקרחון התפתח מהכלאה בין דובים שחורים לדובי גריזלי.  דוב הקרחון, באתר ITIS (באנגלית) דוב הקרחון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דוב הקרחון, באתר GBIF (באנגלית)
1705 בצרפת

שנת 1705 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 718 שנות לאום. מלך - לואי הארבעה עשר 16 באוגוסט - ניצחון צרפתי טקטי בקרב קסאנו נגד ממלכת הבסבורג ופרוסיה במלחמת הירושה הספרדית. (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1705) נינון דה לנקלו, סופרת, פטרונית אמנויות (נולדה ב-1620) מדיה וקבצים בנושא 1705 בצרפת בוויקישיתוף
פרופרציה דה רוסי

פרופרציה דה רוסי (באיטלקית: Properzia de' Rossi;‏ 1490, בולוניה – 24 בפברואר 1530, בולוניה) הייתה פסלת איטלקייה שפעלה בתקופת שיא הרנסאנס. פרופרציה נולדה בבולוניה, כנראה ב-1490. אביה ג'ובאני מרטינו רוסי דה מודנה היה נוטריון. היא זכתה לחינוך רחב שכלל ציור, מוזיקה, שירה וספרות קלאסית. היא למדה את אמנות התחריטים אצל מרקאנטוניו ריימונדי. בשלב מסוים החלה לעסוק בפיסול, וזאת אף על פי שלא הייתה בת למשפחת אמנים, מה שהקשה עליה את העיסוק במיוחד בתחום זה. יש עדות בכתובים על כך שבמהלך שנות העשרים של המאה השש עשרה היא השתתפה בתחרות לעיטור המזבח של כנסייה בבולוניה. רישומי בית חולים מ-1530 מעידים על הידרדרות מהירה בבריאותה של פרופרציה, שנפטרה בבולוניה ב-24 בפברואר 1530. המידע המתועד על קורות חייה מועט, וכך גם מועטות היצירות שהן שלה בוודאות. המידע המועט מתבסס על מסמכי בתי משפט ומסמכים מנהליים אחרים מבולוניה ובעיקר מביוגרפיה של דה רוסי בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר". דה רוסי החלה בפיסול תבליטים מיניאטוריים, בנושאים דתיים, על גלעיני אפרסקים, משמשים ודובדבנים. המיניאטורה המפורסמת ביותר שלה היא של הצליבה. היא זכתה בתחרות לעיצוב החזית המערבית של בזיליקת פטרוניוס הקדוש. בהמשך עסקה גם בתחריטי נחושת. ב-1524 קיבלה הזמנה להכנת תוכנית לעיטור המזבח של כנסיית סנטה מריה דל בראקאנו (אי'). בתחילת שנות השלושים החלה לקבל הזמנות לפסלי דיוקן עשויים שיש. בהמשך זכתה בתחרות לעיטור החזית המערבית של בזיליקת פטרוניוס הקדוש. ההזמנה כללה פיסול שלוש סיבילות, שני מלאכים, ושני תבליטי שיש. מיצירתה זו שרד רק תבליט השיש "יוסף ואשת פוטיפר". סרטון על פרופרציה דה רוסי הכולל תמונות טובות של יצירותיה, סרטון באתר יוטיוב, 11 במרץ 2016 (באנגלית). פרופרציה דה רוסי ב"חיי אישים" של וזארי (באיטלקית). פרופרציה דה רוסי ב"חיי אישים" של וזארי (באנגלית). מאמר על פרופרציה דה רוסי באתר Clara (אנגלית)
אפרים כהן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אפרים כהן – רב במאה ה-20 בעיראק ובארץ ישראל. אפרים הכהן – רב במאה ה-17 בליטא, במוראביה ובהונגריה. אפרים כהן-רייס – מחלוצי החינוך המודרני בארץ ישראל.
חפרפרת אלטאי

חפרפרת אלטאי (שם מדעי: Talpa altaica) היא מין של חפרפרת. תפוצתה מתחילה בצפון מונגוליה עד אזור הטייגה של צפון סיביר, ומצב השימור של החפרפרת הוא בדרגת ללא חשש. חפרפרת האלטאי נפוץ ביערות וניזונה בעיקר מתולעים, רבי רגליים וחרקים כמו חיפושיות. אורכה 12.4-23.2 סנטימטרים בנוסף לזנב שאורכו 2-3.4 סנטימטרים ומשקלה 225 גרם. היא מין נפוץ ולעיתים היא ניצודה על ידי ציידים בשביל פרוותה. מדיה וקבצים בנושא חפרפרת אלטאי בוויקישיתוף חפרפרת אלטאי, באתר ITIS (באנגלית) חפרפרת אלטאי, באתר NCBI (באנגלית) חפרפרת אלטאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חפרפרת אלטאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חפרפרת אלטאי, באתר GBIF (באנגלית) חפרפרת אלטאי באתר האנציקלופדיה של החיים חפרפרת אלטאי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1997

אליפות אירופה בכדורסל נשים 1997, הייתה האליפות האזורית ה-26 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בהונגריה בין ה-6 ביוני ל-15 ביוני 1997. ליטא ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה. בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. למשחקי הגמר העפילו 7 נבחרות שהוקמו על בסיס מדינות שהתפרקו. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת עברה שלב א' של המוקדמות ובשלב ב' הגיע למקום האחרון ולא העפילה. יורובאסקט 1997 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 1997 באתר פיב"א
אולט (נהר)

אולט (ברומנית: Olt) הוא נהר ברומניה. האולט נובע ממעיין השמאלש הגדול (Hăşmalşul Mare), בהרי הקרפטים המזרחיים, בגובה 1,440 מטר מעל פני הים, וזורם לאורך 615 קילומטרים עד לשפכו, לתוך נהר הדנובה, במקום הקרוי איסלז (Islaz), ליד העיר טורנו מגורלה (Turnu Măgurele). שם הנהר בלטינית הוא אלוטה (Aluta), או אלוטוס (Alutus). נהר האולט נתן את שמו לחבל ארץ היסטורי גדול בדרום מערב רומניה הקרוי אולטניה (Oltenia), או בשפות גרמניות מסוימות ולאכיה הקטנה. האולט קולט בדרכו את מי הנחלים הבאים: ברסה (Bârsa) צ'יבין (Cibin) הנחל השחור (Râul Negru) גימבשל (Ghimbăşel) מדיה וקבצים בנושא אולט בוויקישיתוף אולט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חואניטה קרפס

קלרה חואניטה מוריס קרפס (באנגלית: Clara Juanita Morris Kreps;‏ 11 בינואר 1921 – 5 ביולי 2010) הייתה אשת עסקים ופקידת ממשל אמריקאית. היא כיהנה כמזכירת המסחר של ארצות הברית מ-23 בינואר 1977 עד 31 באוקטובר 1979, תחת הנשיא ג'ימי קרטר. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה, והאישה הרביעית לכהן בקבינט של ארצות הברית. קרפס נולדה בשם קלרה חואניטה מוריס ב-11 בינואר 1921 בעיר לינץ' שבקנטקי. היא הייתה בתם של סניה (לבית בלייר) ואלמר מ. מוריס. קרפס סיימה את חוק לימודיה במכללת בראה בשנת 1942. היא קיבלה תואר שני ודוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת דיוק בשנים 1944 ו-1948, בהתאמה. כמו כן, היא הייתה חברה באחוות פי בטא קפא. קרפס לימדה באוניברסיטת דניסון, מכללת הופסטרה, קווינס קולג' וכן באוניברסיטת דיוק. בדיוק היא התקדמה בסולם המעמדות והפכה לאישה הראשונה לכהן כסגנית נשיא האוניברסיטה שם. ב-1972 היא הייתה למנהלת הראשונה של הבורסה לניירות ערך בניו יורק. ב-11 באוגוסט 1944 נישאה לקליפטון הולנד קרפס הבן, פרופסור לשעבר באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. היו להם שתי בנות ובן אחד. קרפס זכתה בפרס קרוליינה הצפונית 1976 עבור שירות הציבור וכן ב-20 תוארי כבוד. היועץ הפוליטי אן וקסלר, שהיה חבר בצוות המעבר של הנשיא ג'ימי קרטר לאחר ניצחונו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976, המליץ על קרפס לתפקיד בממשלו. קרפס מונתה למזכירת המסחר של ארצות הברית. היא התפטרה מתפקידה ב-31 באוקטובר 1979. קרפס נפטרה בדרהאם שבקרוליינה הצפונית. מדיה וקבצים בנושא חואניטה קרפס בוויקישיתוף חואניטה קרפס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חואניטה קרפס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Juanita Kreps, former Duke Professor, U.S. Secretary, Dies, באתר DukeToday‏, 6 ביולי 2010 Juanita M. Kreps, Commerce Secretary, Dies at 89, באתר הניו יורק טיימס, 7 ביולי 2010 קלרה חואניטה מוריס, The wage stabilization policies of the National war labor board, January, 1942- January, 1944., 1944 Juanita M. Kreps, באתר NNDB Anne Wexler, an Influential Political Operative and Lobbyist, Is Dead at 79, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוגוסט 2009
יורי שוקאנוב

יורי ולדזימירוביץ' שוקאנוב (בבלארוסית: Юры Ўладзімеравіч Шуканаў; ‏נולד ב-10 במרץ 1971 במינסק) הוא כדורגלן עבר סובייטי-בלארוסי ששיחק בעמדות הקשר, וכיום מאמן כדורגל. שוקאנוב גדל במחלקת הנוער של דינמו מינסק. הוא לא הצליח להיכנס להרכב של הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובשנת 1989 עבר לקבוצת ויטבסק, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. לאחר שתי עונו מוצלחות חזר לדינמו מינסק. בשנת 1994 הגיע לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב, ובעונתו היחידה בקבוצה זכה עמה באליפות. בשנת 1995 עזב את ישראל וחזר לדינמו מינסק, ולאחר מכן שיחק בקבוצות שונות ברוסיה. בשנת 2003 עבר לקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית. כעבור שנה שב לדינמו מינסק, ובשנת 2004 פרש ממשחק פעיל. שוקאנוב שיחק בנבחרת בלארוס בין השנים 1992–1995, ולזכותו שש הופעות במדי הנבחרת. לאחר פרישתו מונה שוקאנוב למאמן דינמו מינסק, ובעונת 2004/2005 זכה עימה באליפות ליגת העל הבלארוסית. בהמשך אימן את הנבחרת הצעירה של בלארוס. אליפות ליגת העל הבלארוסית: 1992/1993, 1993/1994 הגביע הבלארוסי: 1993/1994 אליפות הליגה הישראלית: 1994/1995 הגביע הקזחי: 2003 אליפות ליגת העל הבלארוסית: 2004 יורי שוקאנוב, באתר Transfermarkt יורי שוקאנוב, באתר National Football Teams יורי שוקאנוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יורי שוקאנוב".
פרוט

האם התכוונתם ל... פרוט (נהר) – נהר במזרח אירופה האי פרוט – אי ברומניה אישים: ג'ון סקינר פרוט – צייר אוסטרלי סמואל פרוט – צייר בריטי פרט פרות
Maclisp

MACLISP (לעיתים MacLisp או MacLISP) היה מבין הניבים הראשונים של שפת התכנות Lisp שעיצבו את Common Lisp. מקור הניב הוא מפרויקט MAC (ראשי תיבות Mathematics and Computation, ומכאן נגזר שמו) במעבדת המחקר לבינה מלאכותית של אוניברסיטת MIT בסוף שנות ה־60, והיה מבוסס על Lisp 1.5. ריצ'רד גרינבלט היה המפתח העיקרי לקוד המקור עבור מחשבי ה־PDP-6. ג'ון ל. וייט היה אחראי על הפיתוח והתחזוקה של הניב בשלבים מאוחרים יותר. השם MacLisp התחיל להיות בשימוש רק בתחילת שנות ה־70 כדי להבדיל אותו מפיצולים אחרים של Lisp שפותחו אז למחשבי PDP-6, בייחוד BBN Lisp. המדריך המקיף ל־Maclisp Steven Levy, Hackers: Heroes of the Computer Revolution, Doubleday, 1984, ISBN 0-385-19195-2 Project MAC Progress Report IV: July 1966 to July 1967 עמוד 19: "The higher-level language used for most of the vision laboratory program is the PDP-6 LISP System. This system is based chiefly on the LISP 1.5 programming language, but has been extensively modified in a number of ways. These include many new functions and services, including facilities for linking with programs written in other languages."
יאיר לוי (זמר)

יאיר לוי (נולד ב-19 בנובמבר 1988, י' בכסלו ה'תשמ"ט) הוא זמר ויוצר ישראלי. יאיר לוי נולד וגדל בזכרון יעקב, בילדותו למד בבית ספר אורט השומרון בנימינה. בתיכון היה חבר בלהקת "פידבק". בשנת 2007 התגייס לוי לשייטת 13 והחל את מסלול הלוחם, אותו סיים בשנת 2009. לאחר 5 שנות שירות כלוחם יצא לוי לקורס קצינים והשתחרר בשנת 2015 בדרגת סרן. לאחר השחרור החל לוי לעבוד על אלבום הבכורה שלו "שוב לנשום" ובשנת 2016 החל לוי להוציא שירים ראשונים מתוך האלבום. ביולי 2016 הוציא לרדיו את שירו הראשון, "גם כשאת". חודש לאחר מכן הוציא את השיר "מנגן" בו אירח את ארקדי דוכין. השיר, הנשמע כשיר אהבה, למעשה מדבר על געגועיו של לוי לגיטרה שלו אשר שכח לקחת לטיולו. השיר זכה להיות שיר השבוע ברשת ג' ונכנס למצעד הישראלי. בנובמבר 2016 הוציא לוי את השיר "שוב לנשום". שיר שכתב לוי לאחר שמצא את עצמו שבועות ספורים לאחר שהשתחרר מהצבא טס לנפאל. מספר שבועות לאחר המלחמה יצא לטיול בהרי ההימלאיה לכיוון האוורסט. הניגוד בין מלחמה לחופש הוביל לכתיבת השיר, שהפך גם לשמו של האלבום. בינואר 2017 הוציא לוי את הדואט "תן לי" עם ענת מלמוד, שיר תפילה בו משתתף גם המפיק והיוצר משה לוי אשר אף נכנס לפלייליסט גלגלצ. במרץ 2017 הוציא לוי את השיר "עוף קדימה" שיר שכתב זיו שילון לזכרו של חברו הטוב סרן יוחאי קלנגל. באפריל 2017 השיק לוי את אלבום הבכורה שלו בזאפה הרצליה. את הוצאת האלבום מימן באמצעות קמפיין הדסטארט על סך 61,085 ש"ח. באוגוסט 2017 הוציא לוי את "נסחף אלייך", השיר הראשון מתוך אלבומו השני. בקליפ של השיר משתתף חברו לצוות מהצבא דין מירושניקוב. בשנת 2019 החל להעביר מפגש/ הרצאה "מתוך הכוונות" אשר משלב בין סיפורו האישי לבין שיריו. בספטמבר 2018 הוציא לוי דואט עם הזמר בוצר אשר כתב הרב קוק "ממדבר מתנה" (שיר האמונה). בדצמבר 2019 הוציא את שיר הנושא מתוך האלבום השני שלו "לשחרר אחיזה". בין השנים 2019- 2020 החל לוי להסתובב בכל הארץ עם הרצאה מוזיקלית "מתוך הכוונות" בה הוא מספר את סיפור חיוו לוי הופיע מול קהל גדול של בני נוער וחיילים לפני גיוס. באפריל 2020 במהלך מגפת הקורונה הוציא לוי את השיר "רפא נא" REFA NA תפילה לרפואה שהפכה ללהיט בין לאומי. בספטמבר 2020 הוציא לוי שני שירים (בן אדם, עננו) לתקופת הסליחות והחגים הבולט מבניהם "בן אדם" בו אירח את כוכב הריאלטי, הזמר והרקדן אסף גורן . מדיה וקבצים בנושא יאיר לוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאיר לוי יאיר לוי, ברשת החברתית פייסבוק יאיר לוי, ברשת החברתית אינסטגרם יאיר לוי, סרטונים בערוץ היוטיוב יאיר לוי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יאיר לוי, באתר ספוטיפיי יאיר לוי, באתר דיזר יאיר לוי, דף שער בספרייה הלאומית כתבה על התופעה של "רפא נא" בערוץ 12 [1]' 11 יוני 2020 כתבה על התופעה של "רפא נא" באתר וואי נט באתר [2]' 11 יוני 2020 כתבה על השיר "גם כשאת" באתר וואלה' 11 ביולי 2016 התחלות חדשות, כתבה ב tlv times, באוגוסט 7- 2016 ביקורת סינגל "שוב לנשום", יוסי חרסונסקי, נובמבר 2016 יאיר לוי "עוף קדימה" כתבה בערוץ 2, הבוקר של קשת, מרץ 2017 יאיר לוי מתארח בתוכנית בוקר ספורט, ערוץ הספורט- סלוצקי ודומינגז, אפריל 2017 יאיר לוי מגשים חלום, באתר הבמה, 12 באפריל 2017 [3] כתבה על השיר "עוף קדימה", בידיעות אחרונות, 14 במרץ 2017 ביקורת אלבום "שוב לנשום", יוסי חרסונסקי, אפריל 2017 כתבה בתוכנית "מועדון תרבות" של ערוץ "כאן", אוקטובר 2017 כתבה ב ynet, אוקטובר 2017 כתבה ב ישראל היום, דצמבר 2019 ראיון ב ערוץ 13, ינואר 2020
רוהאקנה רוגונדה

רוהאקנה רוגונדה (באנגלית: Ruhakana Rugunda; נולד ב-7 בנובמבר 1947) הוא פוליטיקאי אוגנדי שכיהן בעבר כראש הממשלה של אוגנדה. רוגונדה נולד במחוז קבאלה. כנער צעיר, היה נוהג לקרוא את העיתונים של אביו. מנהג זה היה מהגורמים להתעניינות שלו בפוליטיקה בגיל מאוחר יותר. רוגונדה סיים את לימודיו בתיכון ובמכללה ופנה ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מקררי (Makerere) ובאוניברסיטה של זמביה, והוציא תואר ראשון ברפואה. מאוחר יותר למד באוניברסיטת קליפורניה, בברקלי וקיבל תואר שני. לפני שהצטרף לפוליטיקה, עבד רוגונדה כרופא בזמביה, בבית החולים במחוז קולומביה ובבית החולים הלאומי של קנייה בניירובי.[דרוש מקור] בזמן לימודיו באוניברסיטת מקררי שבאוגנדה, שימש רוגונדה כנשיא האיחוד הלאומי של הסטודנטים של אוגנדה (NUSU), תנועת נוער פוליטית תוססת. כפעיל פוליטי, נפגש רוגונדה עם חברי הקונגרס של אוגנדה (UPC), והיה קרוב לנשיא מילטון אובוטה. אובוטה ראה ברוגונדה אחד ממי שעשוי להיות מהמנהיגים העתידיים של המפלגה והמדינה. באחד הראיונות האחרונים לפני מותו, קונן אובוטה על כך שרוגונדה "הסתבך" עם יוורי מוסווני ועם תנועת ההתנגדות הלאומית. ב-1985 הוא נפגש עם מנהיגי תנועת ההתנגדות הלאומית האוגנדית (NRM) באונטרולברנדורף שבאוסטריה, על מנת להכין תוכנית פוליטית לאוגנדה המשוחררת. אחרי עליית מוסווני לשלטון בשנת 1986, שימש רוגונדה בתפקידים רבים במטעם הממשלה: הוא היה שר הבריאות מ-1986 עד 1988, שר העבודה, התחבורה, והתקשורת בין 1988 ל-1994, שר החוץ מ-1994 עד 1996, שר ההסברה מ-1996 עד 1998, שר הנשיאות מ-1998 עד 2001, שר המים, הקרקעות והסביבה בין 2001 ל-2003, ושר הפנים מ-2003 ועד 2009. בינואר 2009, מונה רוגונדה לשגריר אוגנדה באו"ם. הוא שימש פעמיים כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם (אנ'), במהלך השנתיים בהן אוגנדה הייתה חברה במועצת הביטחון. במאי 2011, נתמנה לשר הטכנולוגיה והתקשורת. במאי 2013, הוא מונה לשר הבריאות. ב-18 בספטמבר 2014 מונה רוגונדה לראש הממשלה של אוגנדה. רוגונדה נשוי לג'וסלי ואב לארבעה בנים. מדיה וקבצים בנושא רוהאקנה רוגונדה בוויקישיתוף רוהאקנה רוגונדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשימת הקבינט החדשה של מוסווני ב -6 ביוני 2016 "Ruhakana Rugunda new Prime Minister", New Vision, 19 September 2014. הערך תורגם מהערך באנגלית:(Ruhakana Rugunda)
נגרות מסורתית

נגרות מסורתית הוא מקצוע שבו מתחקים אחר שיטות העבודה בנגרות העתיקה, אשר כיום משתמשים בו בעיקר אמנים, משחזרי ריהוט, חובבנים, וסטודנטים לנגרות. קיימים סגנונות שונים של נגרות מסורתית: נגרות מסורתית אירופית, שבה מרכז העבודה מתבצע סביב שולחן נגרים כבד בעל מלחציים לרוב בצידו השמאלי, והעבודה נעשית על ידי דחיפה קדימה. הקרש תפוס במלחצי השולחן, והנגר חותר אותו על ידי דחיפה של המסור, או מקציע אותו על ידי דחיפה של המקצועה. ההדבקות נעשות על ידי הצמדה של שני הקרשים בעזרת קליבות. נגרות יפנית, בה העבודה מתבצעת על הרצפה, הקרש המעובד נאחז ביד ורגל, לרוב יד שמאל ורגל ימין, וביד ימין הנגר עושה את רוב העבודות במשיכה, כלומר בשביל ניסור הנגר מושך כלפיו את המסור, ובשביל הקצעה מושך כלפיו את המקצועה. ההדבקות מוצמדות על ידי קשירה עם חוט ייעודי. גימור הרהיט נעשה על ידי שלאק או שמן, או שילוב של שניהם בשיטה הנקראת פוליטורה או פרנץ' פוליש, שבה הרהיט יוצא מבריק מאד. בין הנגרים המפורסמים שמטיפים לעבודה בשיטות מסורתיות, ניתן למנות את ג'יימס קרנוב (1920 - 2009), נגר רוסי - אמריקאי בית הספר לנגרות עץ לדעת בבית העמק פועל על פי גישתו, ופול סלרס, נגר בריטי שדוגל בהפשטת המושגים והנגשת הנגרות המסורתית לקהל הרחב. סרטונים בערוץ של פול סלרס, באתר יוטיוב