laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוסטב ברגמן

גוסטב ברגמן (בגרמנית: Gustav Bergmann; 4 במאי 1906 – 21 באפריל 1987) היה מתמטיקאי, פילוסוף, פסיכולוג ומשפטן יהודי-אמריקאי יליד אוסטריה, חבר החוג הווינאי. ברגמן טבע את הביטוי "המפנה הלשוני". ברגמן, יליד בווינה, למד מתמטיקה באוניברסיטת וינה, ושם זכה לתואר דוקטור ב-1928. עוד במהלך עבודת הדוקטורט שלו סייע לאלברט איינשטיין במחקריו. בתקופה זו הוזמן ברגמן לפגישות החוג הווינאי, דבר שהביא להשתלבותו בזרם הפוזיטיביזם הלוגי. תוך שימוש בשיטות הניתוח הפילוסופי שנגזרו מאלו של מור, קרנפ ו-ויטגנשטיין המוקדם, שאף ברגמן לפתור את בעיות הפילוסופיה על ידי דיון לא פורמלי ב"שפה האידיאלית" שמאפייניה יצביעו על המבנה הבסיסי של המציאות. כלומר, כאונטולוג, הוא שאל: "מה חייב להימצא כדי שנוכל ליצור את השפה האידיאלית שבה ניתן יהיה לבטא את הכול בבהירות?" עליית הנאציזם טמנה בחובה איום של ממש על ביטחונו של ברגמן, וב-1938 היגר לארצות הברית. ב-1940 שימש תחילה כמרצה זוטר באוניברסיטת איווה, ובהמשך קיבל קביעות. הוא פרש ב-1974, אך המשיך ללמד פסיכולוגיה ולעסוק בפילוסופיה עד לפטירתו ב-1987. The Metaphysics of Logical Positivism New York: Longmans, Green & Co. 1954. Second edition: Madison, University of Wisconsin Press, 1967. Philosophy of Science Madison: University of Wisconsin Press 1957. Meaning and Existence Madison: University of Wisconsin Press 1959. Logic and Reality Madison: University of Wisconsin Press 1964. Realism: A Critique of Brentano and Meinong Madison: University of Wisconsin Press 1967. New Foundations of Ontology Madison: University of Wisconsin Press 1992. Edited by William Heald . מדיה וקבצים בנושא גוסטב ברגמן בוויקישיתוף גוסטב ברגמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Gustav Bergmann: Logic and Reality. Madison 1964. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס רנדולף רוס

תומאס רנדולף רוס (באנגלית: Thomas Randolph Ross‏; 26 באוקטובר 1788 – 28 ביוני 1869) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו. רוס נולד ב-26 באוקטובר 1788 בעיר ניו גארדן, פנסילבניה, וסיים לימודי הכנה. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בלבנון, אוהיו, ב-1810. רוס נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרסים ה-16 וה-17 ונבחר מחדש כרפובליקני של קרופורד לקונגרס ה-18, וכיהן מ-4 במרץ 1819 עד 3 במרץ 1825. הוא כיהן כיו"ר הוועדה לתיקון ועסקים לא גמורים (הקונגרסים ה-17 וה-18). הוא בניסיון להיבחר מחדש ב-1824 לקונגרס ה-19. הוא חידש את עריכת הדין בלבנון. הוא איבד את ראייתו ב-1866. הוא מת בחווה שלו ליד לבנון, אוהיו, 28 ביוני 1869, ונקבר בבית הקברות בלבנון. גיסו היה מושל אוהיו תומאס קורווין, שנישא לאחותו של רוס שרה. תומאס רנדולף רוס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) תומאס רנדולף רוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
צבא ההיי־טק וצבא הפרשים

צבא ההיי־טק וצבא הפרשים - כיצד ויתרה ישראל על צבא היבשה הוא ספר עיון בהוצאת מערכות ומודן, מאת תת-אלוף במילואים גיא חזות, בו ניתח את הליקויים בכוחות היבשה של צה"ל מאז ראשית שנות ה־2000, ואת השפעות של הדבר על מצב ההביטחון הלאומי של ישראל. חזות, שעשה את עיקר שירותו בחטיבת הצנחנים ושימש בין היתר כמפקד חטיבה 226, חטיבת כפיר ועוצבת אדום, כתב את מרבית הספר לפני מתקפת שבעה באוקטובר, אך הוסיף לו אפילוג ובו הוא תיאר, מנקודת מבטו, את ראשית ימיה של מלחמת חרבות ברזל. בספר ניתח חזות את מצבם של כוחות היבשה של צה"ל, וכיצד הפכו ממי שמצויים בחוד העשייה של הצבא, לשחקני משנה ביחס למערך צבאי עתיר טכנולוגיה המבוסס בעיקר על חיל האוויר ויחידות מודיעין צבאי.. חזות טען כי למרות הליקויים, ולמרות שצה"ל התקשה ללמוד מקרבות עבר, הרי שבתחום התמרון יש להודות שכבר במבצע עופרת יצוקה צבא היבשה הוכיח שמפקדי השדה שלו והיחידות שעליהן פיקדו מסוגלים לפעול בהצלחה בשדה הקרב המודרני. חזות קבע שתפיסת הביטחון הלאומית של ישראל שגיבש ראש הממשלה בן-גוריון קרסה ב־7 באוקטובר 2023. כמו במלחמת יום הכיפורים, קבע, עמדו לישראל מפקדי ולוחמי השדה. מערכי הצבא עתירי טכנולוגיה כשלו. בנוסף, קבע, מפתח חיוני נוסף להצלחת צה"ל במלחמה היה מערך המילואים ושילובו במלחמה. לצד אלו, ציין, עמדו בראשות הצבא ובפיקוד הדרום המצביאים הטובים ביותר, שהובילו את צה"ל באחד מרגעיו הקשים ביותר. עמוס הראל, קצין בכיר מסביר: כך הכין צה"ל את הקרקע לכישלון ב–7 באוקטובר, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2024 אמנון לורד, קריאת מלחמה: תא"ל (מיל') גיא חזות חושף בספר חדש את היקף השאננות וה"מבסוטיזם" לפני 7 באוקטובר, באתר ישראל היום, 8 באוגוסט 2024 אפרים לפיד, אומץ לבקר בימים של מלחמה – זו חזות הכל, ביקורת על הספר "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים - כיצד ויתרה ישראל על צבא היבשה", ‏ IsraelDefense, ‏ 15 באוגוסט 2024 גל פרל, "הסכנה בקיומם של שני צבאות: האחד מתקדם וחדשני; השני, ביבשה, אפור ולא רלוונטי לשדה הקרב" – סקירת ספרו של תא"ל (מיל') גיא חזות, בין הקטבים, ‏ 19 באוגוסט 2024 אמנון לורד, קריאת מלחמה: תא"ל (מיל') גיא חזות חושף בספר חדש את היקף השאננות וה"מבסוטיזם" לפני 7 באוקטובר, באתר ישראל היום, 8 באוגוסט 2024. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 287. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 326. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 345. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 342. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 352. גיא חזות, "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים", הוצאת מערכות ומודן, 2024, עמ' 348-347.
ג'ון וודס (פוליטיקאי מאוהיו)

ג'ון וודס (באנגלית: John Woods‏; 18 באוקטובר 1794 – 30 ביולי 1855) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו. וודס נולד ב-18 באוקטובר 1794 בג'ונסטאון, פנסילבניה, ועבר עם הוריו לאוהיו, שם למד בבתי הספר הנפוצים. בצעירותו שירת במלחמת 1812. לאחר המלחמה הפעיל בית ספר ליד ספרינגבורו במשך שנתיים. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1819 והחל לעסוק במקצועו בהמילטון, אוהיו. מ-1820 עד 1825, הוא שימש כפרקליט תובע של מחוז באטלר. וודס נבחר לקונגרסים ה-19 וה-20, וכיהן מ-4 במרץ 1825 עד 3 במרץ 1829. הוא היה נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1828 לקונגרס ה-21. בשנת 1829 הוא הפך לעורך ומוציא לאור של Intelligencer בהמילטון. הוא שימש כמבקר המדינה של אוהיו מ-1845 עד 1852 כוויגי. וודס היה גם נשיא מסילות הרכבת של סינסינטי, המילטון ואינדיאנפוליס. הוא מת בהמילטון, אוהיו ב-30 ביולי 1855, ונקבר בבית הקברות גרינווד. ג'ון וודס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון וודס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'יימס ווד (מושל וירג'יניה)

ג'יימס ווד (באנגלית: James Wood;‏ 28 בינואר 1741 – 16 ביוני 1813) היה קצין בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, ופוליטיקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הפדרליסטית, שכיהן כמושל וירג'יניה ה-11 בשנים 1796–1799. ג'יימס ווד נולד בעיר וינצ'סטר שבמחוז פרדריק, מושבת וירג'יניה כבנו של ג'יימס ווד, שהיגר למושבה ועבד כמודד עבור תומאס פיירפקס, לורד פיירפקס השישי מקמרון (אנ') וסייע בהקמת העיר. ווד התחנך על ידי מורים פרטיים והיה פעיל כמו אביו במחוז הכנסייתי המקומי, כנסיית המשיח האפיסקופלית של וינצ'סטר. בפברואר 1760 מונה ווד כסגן פקיד בית המשפט המחוזי. בשנים 1766–1775 הוא שירת כחבר בבית השועים (House of Burgesses) של וירג'יניה. הוא נשא לאישה את ג'יין מונקור, אך לשניים לא נולדו ילדים. ב-1774 מונה ווד כקפטן בכוחות הצבאיים של וירג'יניה על ידי מושל המושבה הלורד דאנמור. הוא השתתף בקרב פוינט פלזנט (אנ') במהלך מלחמת הלורד דאנמור (אנ'), ולאחר מכן השתתף במשא ומתן על הסכם פורט פיט מול האינדיאנים משבטי השוואני. ב-1776 מונה ווד כלוטננט קולונל במיליציה של מחוז פרדריק. בפברואר 1777 הוא היה למפקד הרגימנט ה-12 של וירג'יניה, ופיקד עליו במהלך מערכת פילדלפיה וקרב מונמוט (אנ'). בסוף 1777 הוא השתכן בבית שבה התגוררה משפחתה של הנערה סאלי ויסטר (אנ'), שניהלה יומן על ימי המלחמה ומהווה מקור היסטורי רב ערך, ושתיארה אותו כ"אדם ידידותי מאוד". בספטמבר 1778 שונה שמו של הרגימנט של ווד לרגימנט השמיני של וירג'יניה, והוא מונה כמפקח הראשי על הארמייה הבריטית (Convention Army) שנשבתה במהלך מערכת סרטוגה והועברה לשארלוטסוויל. הוא המשיך בתפקידו זה עד שבינואר 1783 שוחרר מהשירות, אז קודם לדרגת בריגדיר גנרל במיליציה של וירג'יניה. בשנים 1784–1796 היה ווד חבר במועצת המושל של וירג'יניה. בבחירות לנשיאות של 1789 הוא היה חבר בחבר האלקטורים מטעם מחוז הבחירה לקונגרס הראשון של וירג'יניה. כחבר המפלגה הפדרליסטית, נבחר ווד ב-1796 כמושל וירג'יניה ה-11, וכיהן בתפקיד עד 1799. הוא גם היה חבר בתנועה לביטול העבדות בווירג'יניה. ג'יימס ווד נפטר בריצ'מונד ב-16 ביוני 1813. הוא נטמן בכנסיית סנט ג'ון שבעיר. בית ספר תיכון וחטיבת ביניים במחוז פרדריק קרויים על שמו, וכן מחוז ווד שבווירג'יניה המערבית. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1625-1626 ג'יימס ווד באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'יימס ווד באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'יימס ווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Sally Wister, Sally Wister's Journal: A True Narrative: Being a Quaker Maiden's Account of Her Experiences with Officers of the Continental Army, 1777-1779. Applewood Books, Bedford, Massachusetts, 1994, p. 82.
ויליאם וולדו

ויליאם פרדריק וולדו (באנגלית: William Frederick Waldow‏; 26 באוגוסט 1882 – 16 באפריל 1930) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מניו יורק. וולדו נולד ב-26 באוגוסט 1882 בבאפלו, ניו יורק, ולמד בבתי הספר הנפוצים, התלמד כאינסטלטור, ולאחר מכן עסק כקבלן אינסטלציה. הוא נבחר לחבר במועצת המנהלים של באפלו ב-1912 וב-1913 והיה חבר בוועידת מדינת ניו יורק הרפובליקנית ב-1916. ולדו נבחר כרפובליקני לקונגרס ה-65, כשהוא מכהן בתפקידו מ-4 במרץ 1917 ועד 3 במרץ 1919. הוא לא הצליח להיבחר מחדש ב-1918 לקונגרס ה-66 וחידש עיסוקים עסקיים לשעבר. הוא היה ציר בוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-1920 והיה השריף של מחוז אירי בין השנים 1921–1923. הוא מת בסניידר (פרבר של באפלו) ב-16 באפריל 1930; הקבורה הייתה בבית הקברות Forest Lawn. מדיה וקבצים בנושא ויליאם וולדו בוויקישיתוף ויליאם וולדו, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם וולדו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויץ' האוס

ויץ' האוס (באנגלית: Witch house) או דראג (Drag) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה אלקטרונית שמאופיין מוזיקלית באפקטים של כלי מקלדת בגבהים גבוהים, בשכבות בייסליין כבדות ולולאות תופים בסגנון טראפ, וכן שימוש באסתטיקה בנושאים אוקולטיים וגותיים. בין הנושאים הוויזאולים של ז'אנר זה ניתן למנות את תורת הנסתר, מעשה כשפים, שמאניזם, יצירות אמנות, קולאז'ים ותצלומים בהשראת סרטי אימה, וכן שימוש משמעותי במסרים נסתרים (אנ') ואלמנטים טיפוגרפיים כמו סמלי יוניקוד. יצירות אמנות של אמנים חזותיים של ויץ' האוס שילבו דימויים מסרטי וסדרות אימה, כמו "פרויקט המכשפה מבלייר", "טווין פיקס", ו-"מכושפות", וכן מפרסומים מהתרבות הפופולרית המרכזית של שנות ה-2000. בין האלמנטים הטיפוגרפיים הנפוצים בעטיפות היצירות המוזיקליות, כמו אלו של וייט רינג (אנ') וסאלם (אנ'), ניתן למנות משולשים, צלבים וסמלי יוניקוד. מדיה וקבצים בנושא ויץ' האוס בוויקישיתוף Wright, Scott (9 במרץ 2010). "Scene and heard: Drag". The Guardian. London. נבדק ב-10 ביוני 2010. {{cite news}}: (עזרה) Wright, William (ביולי 2010). "The Rise of Generation Cult". SuperSuper!. SuperSuper Ltd. 21: 8–18. {{cite journal}}: (עזרה) Hockley-Smith, Sam (2017-10-27). "Why It's Time to Reconsider Witch House". Vulture (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-12-10. נבדק ב-2020-11-10. Necci, Marilyn Drew (9 באוגוסט 2010). "Witch House: Listen with the Lights On". RVA Magazine. ארכיון מ-2023-09-30. נבדק ב-3 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Davis, Ben (21 בדצמבר 2010). "Witch House ▲esthetics". Synconation. אורכב מ-המקור ב-27 בדצמבר 2010. נבדק ב-2 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) "SALEM - purple MAGAZINE". Dom, Pieter (14 באפריל 2011). "Witch House And Okkvlt Guide To Twin Peaks". Welcome to Twin Peaks. ארכיון מ-2024-05-29. נבדק ב-6 באוקטובר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Baxter, Jason (20 באוקטובר 2010). "What is the "Witch House Font?" | Line Out". Lineout.thestranger.com. אורכב מ-המקור ב-2016-11-09. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Jovanovic, Rozalia (19 בינואר 2011). "How To Be a Witch House Poser". Flavorwire. ארכיון מ-2011-07-24. נבדק ב-20 ביולי 2011. {{cite journal}}: (עזרה)
תמר סם-אש

תמר סם-אש (באנגלית: Tamar Samash) היא דיפלומטית ישראלית לשעבר שכיהנה בין השנים 2015 עד 2018 כשגרירת ישראל ברומניה. הייתה שגרירה בבלגיה מ-2007 עד 2011, ובמקביל שימשה כשגרירה שאינה תושבת לוקסמבורג. היא גם הייתה הקונסול הכללי של ישראל במרסיי ומונקו, צרפת (1999–2003). 1969: אוניברסיטת סורבון (אנ'), פריז, התמחות בתרבות צרפתית 1971–1974: האוניברסיטה העברית בירושלים, תואר ראשון בתנ"ך וספרות צרפתית 1977: האוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני ספרות וציוויליזציה צרפתית 2012: עבודה על דוקטורט, אוניברסיטת פריז מינויים בשירות החוץ, באתר משרד החוץ, ‏9 לנובמבר 2014 Lazar, Valeriu (16 בפברואר 2018). "PM Viorica Dăncilă Meets Israeli Ambassador Tamar Samash On Bilateral Relations, The Importance Of 2018". The Romania Journal. נבדק ב-15 ביולי 2020. {{cite news}}: (עזרה) אלוף בן, 16 שגרירים מקצועיים חדשים יחליפו הפוליטיים, באתר הארץ, ‏20 בדצמבר 2006 innoteque, Tamar Samash, Innoteque (באנגלית אמריקאית) מינויים לשירות החוץ, באתר משרד החוץ, ‏29 לאוגוסט 1999
מיקרוהאוס

מיקרוהאוס (Microhouse), באפטק (Buftech) או מוזיקה מינימלית (Minimal) הוא תת-ז'אנר של מוזיקת האוס המושפע מאוד ממינימליזם וטכנו של שנות ה-90 של המאה ה-20. כמו האוס וטכנו, מיקרוהאוס בנוי סביב חתימת זמן (אנ') של 4/4. הטמפו שלו נע בין 115 ל-130 פעימות לדקה. הבדל בולט בין מיקרוהאוס למוזיקת האוס הוא החלפת תופי בס, היי האט (אנ') ודגימות ממכונות תופים בלחיצות, סטטיות, גליצ'ים ופיסות רעש קטנות, שלעיתים קרובות יותר נמתחות ונמשכות זמן רב יותר בדרופ. מאפיין אופייני אחד של מיקרוהאוס הוא השימוש בדגימות: דגימות קצרות במיוחד ('מיקרו') של הקול האנושי, כלי נגינה, רעשים יומיומיים ותבניות גל שנוצרו על ידי מחשב מסודרות ליצירת מנגינות מורכבות (כמו שניתן לשמוע ב-"Deck the House" של אקופן (אנ')). שירה במיקרוהאוס היא לרוב פשטנית, שטותית ומונוטונית באופיה. זהו אחד המאפיינים העיקריים של מיקרוהאוס בהשוואה לדיפ האוס, למשל, שנוטה ללא שירה וגם קצב איטי יותר הנמוך עד 115 פעימות לדקה בשירים מסוימים. Ishkur (2019). "Ishkur's Guide: Microhouse". Ishkur's Guide to Electronic Music. ארכיון מ-2022-09-27. נבדק ב-16 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Microhouse". AllMusic. ארכיון מ-2024-02-18. נבדק ב-12 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה)
אחי בן בנימין

אֵחִי (נקרא גם אֲחִירָם) הוא דמות מקראית, בנו השישי של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. לאחי היו תשעה אחים: בלע, בכר, אשבל, גרא, נעמן, ראש, מפים, חפים וארד. למשפחתו של אחי קראו משפחת האחירמי על שם שמו "אחירם". על פי המדרש, בנימין קרא לאחי על שם יוסף, שהיה אחיו וראשו, ואחירם על שם שהיה אחיו ורם ממנו. רש"י, ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"א ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח רש"י, ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ו, עמוד ב'
מג'דליון

מָג'דָליוּן (בערבית: مجدليون) הוא כפר נוצרי לבנוני, בנפת צידון, מחוז דרום לבנון. הכפר המקורי שכן כ-4 קילומטרים מזרחית לצידון, העיר צידון גדלה והתפרשה מזרחה ובתיה נושקים לבתי הכפר. הגובה הממוצע של הכפר הוא כ-250 מטרים מעל פני הים ומחלק ניכר מבתיו ניתן להשקיף על צידון ועל חוף הים. שטח הכפר הוא כ-1,650 דונם. כקילומטר מזרחית לכפר נמצא הכפר סאלחיה (ער') ומדרום למג'דליון שוכנים הכפרים: מיה מיה ועין א-דלב (ער'). מקור השם מג'דליון עשוי להתייחס למילה סורית שמשמעותה: "מגדל שמירה", "טירה", או "מגדל קטן", או "שומרי המגדל, "שומרי הטירה".פירושים אלו נתמכים בהמצאות שרידי מגדל קדום בכפר. בשנת 1838 ציין עלי סמית' ציין את "Mejdeluneh", ככפר שנמצא "צפונית לְא-תופאח, ליד החוף". ב-1875 ביקר במקום ויקטור גרן באזור, וציין "תל בקרבת הכפר הקטן Medjdel Youn, המכיל בקושי 120 תושבים, מארונים או יוונים מאוחדים". הכפר מחולק לשני אזורים: באזור התחתון מבני מגורים ובאזור הגבוה ווילות יוקרה וארמונו, כמו ארמונו של ראש ממשלת לבנון לשעבר, רפיק חרירי. העירייה אוכפת את חוקי והגבלות הבנייה על מנת לשמר את הצביון המיוחד של הכפר, ובהתאם לאזורים: בנייה מרווחת וגינות נוי רבות. בעבר, עיקר פרנסת התושבים הייתה מגידול זיתים, אך עם השנים הענף נזנח לטובת הרחבת הבנייה. אין בכפר מפעלים או תעשייה מכל סוג שהוא ואף אין בה בתי ספר מוסדות ציבור, או בתי חולים, למעט כנסייה קתולית אחת ובית העיריה. בשנת 2014 היו רשומים במג'דליון 761 תושבים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, מהם כ-97% נוצרים והיתר מוסלמים. כ־70% מהנוצרים הם קתולים, כ־23% מרונים והיתר נוצרים מעדות שונות. ככל הנראה, מספר התושבים בכפר מתקרב ל-10,000 אלא שרובם אינם רשומים כך ברישומי משרד הפנים הלבנוני. מדיה וקבצים בנושא מג'דליון בוויקישיתוף צילום פנורמי של מג'דליון החלק המזרחי של מג'דליון גבעת סנט אליאס (מבט ממג'דליון) "LocaLiban". נבדק ב-2007-06-26. مجدليون: بلدة الفيلات.. والإخضرار والسكن الهادىء, www.saidanet.com موسوعة قرى ومدن لبنان - طوني مفرج - مکتبة مدرسة الفقاهة, ar.lib.eshia.ir (בערבית) Wafaa Hariri, أسماء بلدان جبل عامل… أسرار تاريخية وسياسية! | Shafaqna Lebanon | شفقنا لبنان, ‏2020-06-25 (בערבית) Edward Robinson, Eli Smith, Biblical researches in Palestine, Mount Sinai and Arabia Petraea : a journal of travels in the year 1838, Boston : Crocker, 1841, עמ' 188 Victor Guérin, Description géographique, historique et archéologique de la Palestine, Paris, Imprimé par autorisation de l'empereur à l'Impr. impériale, 1868, עמ' 518 United Greeks: אנשי הכנסייה היוונית המכירים בקדושת האפיפיור https://www.finedictionary.com/United%20Greeks أسماء العائلات في بلدة مجدليون، قضاء صيدا (قرى)، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
מפים בן בנימין

מֻפִּים (נקרא גם שְׁפוּפָם) הוא דמות מקראית, בנו השמיני של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. למפים היו תשעה אחים: בלע, בכר, אשבל, גרא, נעמן, אחי, ראש, חפים וארד. למשפחתו של מפים קראו משפחת השופמי על שם שמו "שפופם". על פי המדרש, בנימין קרא למפים על שם יוסף, שמפי אביו למד, ושפופם על שם שהיה שפוף בין האומות. רש"י, ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"א ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח רש"י, ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל'
חפים בן בנימין

חֻפִּים (נקרא גם חוּפָם) הוא דמות מקראית, בנו התשיעי של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. לחפים היו תשעה אחים: בלע, בכר, אשבל, גרא, נעמן, אחי, ראש, מפים וארד. למשפחתו של חפים קראו משפחת החופמי על שם שמו "חופם". על פי המדרש, חפים נקרא על שם יוסף, שלא זכה לראות את חופתו של בנימין ובנימין לא זכה לראות את חופתו. ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"א רש"י, ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ו, עמוד ב'
Rare Live

Rare Live או A Concert Through Time And Space הוא אלבום הווידאו העשירי של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-21 באוגוסט 1989. האלבום מציג ביצועים חיים מתוך הופעות של הלהקה שהתקיימו בשנים 1973–1986. Queen – Rare Live - A Concert Through Time And Space, Discogs
הגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה

גלריית האמנות של אוסטרליה הדרומית היא מוזיאון וגלריה לאמנות המהווים מוסד תרבותי חשוב שנמצא בעיר אדלייד, בירת אוסטרליה הדרומית. הגלריה נוסדה בשנת 1881 ונחשבת לאחת הגלריות המובילות באוסטרליה, הן מבחינת האוספים והן מבחינת התערוכות המוצגות בה. המוזיאון מחזיק באוסף של מעל 35,000 יצירות אמנות, והוא נחשב לאוסף האמנות השני בגודלו באוסטרליה, אחרי הגלריה הלאומית של ויקטוריה. המוזיאון ממוקם בקרבת מוסדות תרבות נוספים, כולל הספרייה של דרום אוסטרליה ואוניברסיטת אדלייד. הגלריה נוסדה במטרה לקדם את האמנות ולשמור על יצירות אמנות חשובות. בשנת 1900 נבנה הבניין הנוכחי בסגנון נאו-קלאסיציזם צרפתי, והוא עבר שיפוצים והרחבות רבות מאז הקמתו. גלריית האמנות של אוסטרליה הדרומית מחזיקה באוסף רחב של אמנות אוסטרלית ובינלאומית, כולל יצירות מהמאה ה-19 ועד המאה ה-21. בין האמנים המפורסמים המיוצגים בגלריה נמצאים נורמן לינדזי, סידני נולאן וטום רוברטס. הגלריה מארחת תערוכות מתחלפות רבות, כולל תערוכות של אמנות עכשווית, אמנות קלאסית, ועבודות אמנות מקומיות ובינלאומיות. תערוכות אלו מושכות מבקרים רבים ומספקות פלטפורמה לאמנים חדשים. הגלריה מציעה מגוון תוכניות חינוכיות, סדנאות, והרצאות לקהל הרחב. המטרה של תוכניות אלו היא לשפר את ההבנה וההערכה של אמנות בקרב הציבור. הכניסה לגלריה היא בחינם, והיא פתוחה לקהל כל יום. המוזיאון מציע גם חנויות, מסעדות ואזורי מנוחה, מה שהופך אותו ליעד פופולרי עבור משפחות ומבקרים. הגלריה משחקת תפקיד מרכזי בתרבות המקומית ומהווה מקום מפגש לאמנים, חוקרי אמנות וחובבי אמנות כאחד. אתר האינטרנט הרשמי של הגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה אתר האינטרנט הרשמי של הגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה מדיה וקבצים בנושא הגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה בוויקישיתוף אתר הגלריה הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיירפקס

מחוז פיירפקס, הוא מחוז בחבר העמים של וירג'יניה. עם אוכלוסייה של 1,150,309 נכון למפקד 2020, זהו המחוז המאוכלס ביותר בווירג'יניה, אזור השיפוט המאוכלס ביותר במטרופולין וושינגטון, והמיקום המאוכלס ביותר באזור הסטטיסטי המשולב של וושינגטון-בולטימור. מושב המחוז הוא העיר פיירפקס. עם זאת, מכיוון שהיא עיר עצמאית לפי חוק וירג'יניה, העיר פיירפקס אינה חלק מהמחוז. המחוז הוא חלק מאזור צפון וירג'יניה ומהווה חלק מטבעת הפרברים של וושינגטון הבירה. המחוז הוא בעיקר פרברי עם כמה כיסים עירוניים וכפריים. הוא גובל במחוז מונטגומרי, מרילנד מצפון, פולס צ'רץ', אלכסנדריה, מחוז ארלינגטון, ומחוז הנסיך ג'ורג', מרילנד ממזרח, מחוז צ'ארלס, מרילנד בדרום-מזרח, מחוז הנסיך ויליאם בדרום-מערב ומחוז לודון בצפון-מערב. המחוז הוא ביתם של משרדי מנהל המודיעין הלאומי במקלין והמטה של ארבע סוכנויות מודיעין אמריקאיות: סוכנות הביון המרכזית במרכז ג'ורג' בוש למודיעין בלנגלי, הסוכנות הלאומית לגיאו-מרחבי-מודיעין בספרינגפילד, משרד הסיור הלאומי בצ'נטילי, והמרכז הלאומי ללוחמה בטרור במקלין. באקדמיה, המחוז הוא ביתם של קמפוס הדגל של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס, אוניברסיטת CIA בצ'נטילי, בית הספר שרמן קנט לניתוח מודיעין ברסטון, וכמה קמפוסים של מכללת קהילת צפון וירג'יניה. במגזר הפרטי, עשר מחברות Fortune 500 ממוקמות במחוז החל משנת 2023. נכון לשנת 2020, ההכנסה החציונית של משק הבית במחוז פיירפקס עמדה על 127,866 דולר, והיא מדורגת חמישית בגובהה במדינה. מדיה וקבצים בנושא פיירפקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיירפקס (באנגלית)
ג'ורג' מייסון

ג'ורג' מייסון (באנגלית: George Mason‏; 11 בדצמבר 1725 - 7 באוקטובר 1792) היה מדינאי אמריקאי, פוליטיקאי, אב מייסד וציר לוועידה החוקתית של ארצות הברית בפילדלפיה בשנת 1787, שם היה אחד משלושה נציגים אשר סירבו לחתום על החוקה. כתביו, כולל חלקים ניכרים מהחלטות פיירפקס משנת 1774, הצהרת הזכויות של וירג'יניה משנת 1776 וההתנגדויות שלו לחוקה (1787), השפיעו באופן משמעותי על המחשבה הפוליטית האמריקאית ואירועים היסטוריים. הצהרת הזכויות של וירג'יניה, שמייסון חיבר בעיקרה, שימשה בסיס למגילת הזכויות של ארצות הברית, שהוא נחשב לאביה. מייסון נולד ב-1725 במחוז פיירפקס של ימינו, וירג'יניה. אביו טבע כאשר סערה הפכה את סירתו בעת שחצה את נהר הפוטומק בשנת 1735, כשמייסון היה כבן תשע. אמו ניהלה את אחוזות המשפחה עד שהגיע לבגרות. בשנת 1750, מייסון התחתן, בנה את היכל גנסטון (גנסטון הול) וחי את חייו של אציל כפרי, פיקח על אדמותיו, משפחתו ועבדיו. הוא שירת לזמן קצר בבית הנבחרים של וירג'יניה והתערב בענייני קהילה, לעיתים שירת עם שכנו ג'ורג' וושינגטון. כשהמתחים גברו בין בריטניה הגדולה למושבות צפון אמריקה, מייסון תמך בצד הקולוניאלי, תוך שימוש בידע ובניסיון שלו כדי לעזור למטרה המהפכנית, מצא דרכים לעקוף את חוק הבולים של 1765 ושירת בוועידה הרביעית של וירג'יניה התומכת בעצמאות ב-1775 ובוועידה החמישית ב-1776. מייסון הכין את הטיוטה הראשונה של הצהרת הזכויות של וירג'יניה ב-1776, ודבריו היוו חלק גדול מהטקסט שאומץ על ידי ועידת וירג'יניה המהפכנית הסופית. הוא גם כתב חוקה למדינה. תומאס ג'פרסון ואחרים ביקשו שהוועידה תאמץ את רעיונותיהם, אך הגרסה של מייסון אומצה בכל זאת. במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית, מייסון היה חבר בבית הנבחרים החזק של האספה הכללית של וירג'יניה, אך לצערם של וושינגטון ואחרים, הוא סירב לשרת בקונגרס הקונטיננטלי השני בפילדלפיה, תוך ציון התחייבויות בריאותיות ומשפחתיות. ב-1787 נבחר מייסון לאחד מצירי מדינתו לוועידה החוקתית בפילדלפיה, נסיעתו הארוכה היחידה מחוץ לווירג'יניה. סעיפים רבים בחוקה הושפעו מתרומתו של מייסון, אך בסופו של דבר הוא לא חתם על הגרסה הסופית, תוך ציון היעדר כתב זכויות בין התנגדויותיו הבולטות. הוא גם רצה סיום מיידי של סחר העבדים ודרישת רוב לפעולות ניווט, מחשש שהגבלות על שילוח עלולות לפגוע בווירג'יניה. הוא לא הצליח להשיג את המטרות הללו בפילדלפיה ומאוחר יותר בוועידת האשרור של וירג'יניה משנת 1788. אבל המאבק הבולט שלו למען מגילת זכויות הוביל את עמיתו מווירג'יניה, ג'יימס מדיסון, להציג אותה במהלך הקונגרס הראשון ב-1789. תיקונים אלה אושרו ב-1791, שנה לפני מותו של מייסון. למרות שלא זכה להכרה רבה לאחר מותו, מייסון זכה מאוחר יותר להערכה במאות ה-20 וה-21 על תרומתו לווירג'יניה ולארצות הברית המוקדמת. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' מייסון בוויקישיתוף ג'ורג' מייסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אמיר בוגן

אמיר בוגן הוא עיתונאי ומבקר קולנוע, עורך תוכניות קולנוע ומנהל האומנותי של פסטיבל הסרטים "Lighthouse" בניו ג'רזי, ארצות הברית. עבד ככתב הקולנוע והטלוויזיה הראשי של ynet ומאז הוא כתב האתר בארצות הברית. בוגן הוא החל את דרכו ככתב תרבות וספורט, ובמשך הזמן התמקד בקולנוע. במשך שבע שנים ניהל וערך את מדור הקולנוע של ynet, שם כתב על סרטים, יוצרי קולנוע ואירועים בתחום. בשנת 2017 עבר לניו יורק, שם המשיך לכתוב עבור ynet כעיתונאי בכיר לקולנוע וטלוויזיה וככתב המערכת בעיר, תוך שהוא עוקב אחרי התפתחויות בקולנוע העולמי. בשנת 2018 מונה בוגן כמנהל פסטיבל הסרטים הבינלאומי "מגדלור" בניו ג'רזי, והוא אחראי על תכנון והפקת הפסטיבל, המציג סרטים מהעולם ומקדם יוצרים חדשים. בנוסף לעבודתו בפסטיבל, בוגן מלמד קולנוע כמרצה אורח באוניברסיטת ווסליאן (אנ'). הוא עובד על דוקטורט באוניברסיטת תל אביב ומפתח תסריט לסדרת טלוויזיה מדע בדיונית בשפה האנגלית, העוסקת בנושאים חברתיים ותרבותיים. בוגן מתגורר בניו יורק. הוא בעל תואר שני מהתכנית הבינתחומית לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. אמיר בוגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיר בוגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיר בוגן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי כתבות של אמיר בוגן באתר ynet אמיר בוגן באתר כתב העת "אוטופיה" אמיר בוגן באתר אוניברסיטת תל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.