laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוק דתיים שלובים

חוק דתיים שלובים (נקרא גם: חוק דוסים שלובים) הוא ביטוי המשמש בעיקר בפי חלק מהמגזר הדתי-לאומי בישראל לתיאור התאוריה הפופולרית לפיה בין כל שני אנשים דתיים זרים קיים מכר אחד משותף לפחות. "חוק דתיים שלובים" הוא מעין גרסה מגזרית-מקומית של רעיון "שש דרגות ההפרדה", לפיו בין כל שני אנשים בעולם מקשרת שרשרת של לא יותר מחמישה מכרים. מקור השם "חוק דתיים שלובים" הוא פרפרזה על חוק הכלים השלובים. בארצות הברית מכונה החוק "גאוגרפיה יהודית". הוא מתבסס על אותם עקרונות - ישנם מוסדות ומקומות רבים שבהם יהודים עוברים ולכן יש סבירות גבוהה שיהיו להם מכרים משותפים. בשנת 2004 יצר אילן אשכולי סרט בשם "חוק הדתיים השלובים" שבו יש אזכור רב למושג. הסרט זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה. בסרט "לרקוד עם טייסים", כאשר טופר הארלי (צ'רלי שין) נכנס בפעם הראשונה לבסיס שדה התעופה, החיילים משחקים ב"גאוגרפיה יהודית" כדי לגלות את הקשר שלהם לאבא של הארלי. תופעת העולם הקטן שש דרגות של הפרדה בן כספית, חזרה לעתיד, באתר nrg‏, 12 באוגוסט 2005 - על פינוי גוש קטיף בו מזכירים הרבנים יובל שרלו ודוד סתיו את המושג והתופעה בהקשר הפינוי על חוק הדתיים השלובים שמעתם?, באתר יוטיוב, 25 בספטמבר 2019
ג'נטלמן במוסקבה (סדרת טלוויזיה)

ג'נטלמן במוסקבה (באנגלית: A Gentleman in Moscow) היא סדרת דרמה בריטית בבימויו של טום הארפר ובכיכובם של יואן מקגרגור ומרי אליזבת ווינסטד. הסדרה מבוססת על ספר מצליח באותו שם והופקה עבור שירות הסטרימינג Paramount+ ורשת Showtime האמריקאית. הרוזן אלכסנדר איליץ' רוסטוב מבלה עשרות שנים במאסר בחדר מלון בעליית הגג לאחר המהפכה הרוסית, לאחר שנידון למעצר בית במלון מטרופול מוסקבה על ידי בית דין בולשביקי. יואן מקגרגור – הרוזן אלכסנדר רוסטוב מרי אליזבת ווינסטד – אנה אורבאנובה ליאה הרווי – מרינה סמארובה ג'וני האריס – אוסיפ גלבניקוב פול רדי – הנסיך ניקולאי פטרוב אלכסה גודול – נינה קוליקובה ג'ון הפרנאן – הבישוף לפלבסקי ליס סאלם – אנדריי דוראס פהינטי באלוגון – מיכאיל מינדיץ' ביורן הלינור הראלדסון – אמילי ז'וקובסקי די אהלוואליה – אאודריוס אנסטסיה היל – אולגה בתחילה היה קנת בראנה אמור לביים ולככב, אך הוא הוחלף ביואן מקגרגור. הצילומים נערכו בכיכר ויקטוריה מחוץ לבולטון, בפרוורי מנצ'סטר, אנגליה. הם החלו ב-27 בפברואר 2023 ונמשכו עד מרץ, ולאחר מכן חודשו באפריל 2023 והושלמו ביוני 2023. נערכו צילומים גם בליברפול ובמערב יורקשייר ובלידס. הסדרה הופצה בתחילת 2024 בשירות הסטרימינג Paramount+ וברשת Showtime. אתר האינטרנט הרשמי של ג'נטלמן במוסקבה "ג'נטלמן במוסקבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'נטלמן במוסקבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'נטלמן במוסקבה", באתר Metacritic (באנגלית) חן חדד, "ג'נטלמן במוסקבה": המציאות האפלה של רוסיה נותרה בחוץ, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2024 Denise Petski, Mary Elizabeth Winstead Joins Ewan McGregor In UK Drama Series ‘A Gentleman In Moscow’, Deadline, ‏2023-02-22 (באנגלית אמריקאית)
לחם בירה

  לחם בירה (באנגלית: Beer bread) הוא כל לחם הכולל בירה בתערובת הבצק. בהתאם לסוג הבירה המשמשת, היא עשויה לתרום להתפחה של הבצק בתהליך האפייה או לא לתרום. לפיכך, לחמי בירה נעים מכיכרות כבדות ללא שמרים ועד ללחמים קלים ולחמניות בשילוב שמרי אפייה. הטעם של לחם בירה מוגבר לפעמים עם טעמים אחרים, כגון גבינה או עשבי תיבול. לחם בירה יכול להיות לחם פשוט מהיר או לחם שמרים בטעם בירה. לבירה וללחם יש תהליך יצירה משותף: שמרים שמשמשים להפיכת סוכרים לפחמן דו-חמצני ואתנול. במקרה של לחם, אחוז גדול מהאלכוהול מתאדה בתהליך האפייה. ניתן להכין לחם בירה פשוט עם קמח, בירה וסוכר. כמה סוגי בירות מבוקבקים - במיוחד בירות מבשלת בוטיק - עשויות להיות בכוונה כאילו רדומות, אבל משקעי שמרים חיים נמצאים בתחתית הבקבוק. עם זאת, בבירות רבות בשוק העצום של הבירות יש סינון של השמרים החיים. ללא התפחה מספקת מהבירה, כיכר לחם בירה תהיה צפופה וכבדה למדי, אלא אם מוסיפים חומר התפחה נוסף (למשל, סודה לשתייה, אבקת אפייה, שמרי אפייה וסוכר, סטארטר מחמצת או שמרי בר מתורבתים מהסביבה). ניתן להשתמש בקמח תופח מכיוון שהוא תערובת של קמח וחומר התפחה. ניתן לרכוש תערובות לחם בירה ארוזות מראש, עם החומרים היבשים וחומרי התפחה (שמרים) שכבר כלולים. ניתן להכין סגנונות שונים של לחם בירה באמצעות בירות שונות; למשל, בירה סטאוט או כהה תיתן לחם כהה יותר עם טעם בולט יותר. שימוש בבירה מתובלת, או שמוסיפים לה טעם, ייצור לחם בטעם דומה, אך פחות עז מהבירה. ניתן להשתמש בכל מספר של חומרי טעם וריח נוספים כדי לשפר את הטעם של לחם בירה. הם כוללים צ'דר ושמיר, עגבניות מיובשות ועשבי תיבול, שום ופטה וכו', שנוספו לתערובת החומרים היבשים. שיקול אחד חשוב בבחירת הטעמים הוא שאם לחם הבירה לא נאכל מיד, חשוב שהטעמים ישתפרו עם האחסון. בלילת בירה, ציפוי למזון מטוגן המשתמש בבירה לחם מהיר לחם וינה, לחם שפותח משמרי בירה מרק בירה מדיה וקבצים בנושא לחם בירה בוויקישיתוף רשת מזון - מתכון ללחם בירה יולונג - איך מכינים לחם בירה Throwdown Kitchen - איך להכין לחם בירה
ההצתה העצמית של ארון בושנל

ב-25 בפברואר 2024, ארון בושנל, חייל בן 25 אשר ששירת בחיל האוויר של ארצות הברית, מת לאחר שהצית את עצמו מחוץ לשערי שגרירות ישראל בוושינגטון. את ההצתה ביצע בסטרימינג בשידור חי, בו אמר שהוא מפגין על "מה שאנשים חוו בפלסטין בידי הקולוניאליסטים השולטים עליהם" והכריז כי "לא יהיה עוד שותף ברצח עם". בזמן שעלה באש, המשיך לצעוק באופן חזרתי "Free Palestine!" (סיסמה לשחרור הפלסטינים מהשליטה הישראלית, כשלרוב הכוונה היא מנהר הירדן עד לים התיכון). באותם הרגעים, שוטר השירות החשאי של ארצות הברית, כיוון אליו אקדח, ושניים אחרים ניסו לכבות את האש הדולקת עליו ללא הצלחה. פעולת המחאה שודרה באתר Twitch. משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה נקראה לבקשת העזרה של השירות החשאי של ארצות הברית לאחר שבושנל הצית את עצמו, והם לקחו אותו לבית החולים במצב אנוש. באותו הערב דווח כי מת מפצעיו. בושנל היה האדם השני שהצית את עצמו בטענה לרצח עם בעזה שמתרחשת בשל מלחמת חרבות ברזל. ב-1 בדצמבר 2023, אינדיבידואל שהזהותו לא פורסמה בידי הרשויות של אטלנטה, ג'ורג'יה, הצית את עצמו מול הקונסוליה הישראלית באטלנטה. הוא נפצע קשה אך לא מת. מדיה וקבצים בנושא ההצתה העצמית של ארון בושנל בוויקישיתוף יליד 1998 Aaron Bushnell Refused to Be Silent on the Horrors in Gaza, jacobin.com (באנגלית אמריקאית) Air Force member in critical condition after setting himself on fire outside Israeli embassy in Washington, USA TODAY (באנגלית אמריקאית) "Who is Aaron Bushnell, US Air Force member set himself on fire outside Israeli Embassy in Washington". The Economic Times. 2024-02-26. ISSN 0013-0389. נבדק ב-2024-03-08. Tom Norton, Aaron Bushnell death report reveals police call about 'mental distress', Newsweek, ‏2024-02-26 (באנגלית) Protester critically injured after setting self on fire outside Israeli consulate in Atlanta, AP News, ‏2023-12-01 (באנגלית)
ציפוי בסוכר

ציפוי בסוכר (באנגלית: Sugar panning), או פשוט panning, היא שיטה להוספת קליפה על בסיס סוכר לממתקים או לאגוזים. מוצרים פופולריים שמשתמשים בתהליך זה בייצור שלהם כוללים דרג'ה, כפתורי שוקולד, גובסטופרים (הידועים גם בשם "שוברי לסתות" בארצות הברית ובקנדה, הם סוג של ממתקים קשים), קונפייטו (ממתק סוכר יפני) וסוכריות ג'לי. בסוכריות ג'לי משתמשים בציפוי רך בעוד שהסוגים האחרים הם דוגמאות לציפוי (panning) סוכר קשה. התהליך הומצא בתחילה בצרפת של המאה ה-17 לייצור שקדי ירדן (דרז'ה). אותו תהליך משמש לציפוי קשה ולרך, אך משתמשים במרכיבים ובמהירות שונים עבור כל אחד מהם. נעשה שימוש במכונה המכוּנה "מחבת דרג'ה", מחבת כדורית או סגלגלה המותקנת על עמוד מסתובב זוויתי (מזכירה בצורה מערבל בטון). המחבת פתוחה לאוויר כדי לאפשר להוסיף מרכיבים ולייבש את הסירופ. שמים בתבנית הדרג'ה את החומרים לציפוי ומוסיפים סירופ. כשהמחבת מסובבת, הסירופ מתפזר באופן שווה על החומרים נשוא הציפוי, ומתייבש כשכבה. שכבות מצופות רכות יכולות להיות עבות למדי ואינן שומרות היטב על צורת החומר המצופה (נניח שקדים). לייבוש שכבות של הציפוי הקשה לוקח יותר זמן ויכולות להיות דקות יותר עד כדי 10–14 מיקרומטר. ניתן להשתמש בסוגים רבים של חומרים שרוצים לצפות בסוכר, אך הם חייבים להיות חזקים מספיק כדי לא להישבר במהלך סיבוב מחבת הדרז'ה. יש לייבש ולאטום אגוזים, כמו גומי ערבי וקמח, כדי למנוע משמנים לברוח ולשנות את צבע קליפת הממתקים. סוגי חומרים אחרים עשויים להיות מצופים מראש בחומר איטום כדי לשפר את הדבקת הסירופ לחומר המצופה (וכדי שלא ייספג לתוכו). מסטיק קשה לצפות בסוכר בשיטה זו ללא טיפול מוקדם. ציפוי סוכר רך משתמש בסירופ שלא יתגבש, כמו גלוקוז. כדי לסייע בייבוש, מוסיפים אבקת סוכר או סוכר דק במהלך העיבוד. אנרובר - מכונה שמצפה ממתקים בשוקולד בדרך כלל E. B. Jackson (במאי 1999). Sugar Confectionery Manufacture (2nd ed.). Springer. ISBN 978-0-8342-1297-8. {{cite book}}: (עזרה)
מגזין אנלקטיק

מגזין אנלקטיק (באנגלית: Analectic Magazine) היה מגזין שפורסם בפילדלפיה על ידי מוזס תומאס, ומאוחר יותר על ידי ג'יימס מקסוול. בשנים 1813–1814 ערך אותו וושינגטון אירווינג. ג'יימס פאולדינג, שהיה חברו של אירווינג ולימים מזכיר הצי של ארצות הברית, היה מכותביו של המגזין. המגזין תואר כמגזין "הכולל ביקורות מקוריות, ביוגרפיה, תקצירים אנליטיים של פרסומים חדשים, תרגומים מכתבי עת צרפתיים ומבחר מהביקורות הבריטיות המוערכות ביותר". חלק מהגליונות הכילו מאמרים מודפסים מהעיתונות הבריטית, והיו ביקורות ספרים מקיפות. ב-1820 חלה העורך מקסוול ופרסום המגזין הופסק. נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון היה מקוראי המגזין. בארכיון הלאומי של ארצות הברית נמצאים מכתבים בין ג'פרסון לג'יימס מקסוול המפרטים את מנויו של ג'פרסון למגזין. המכתבים, באתר הארכיון הלאומי של ארצות הברית (באנגלית)
בושנל

האם התכוונתם ל... מקומות בושנל (כפר) (אנ') – כפר במדינת נברסקה, ארצות הברית הר בושנל – אחד מהרי טאפלי שבאנטארקטיקה אישים אייסה בושנל (1834–1904) – פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ארון בושנל (1998–2024) – חייל אמריקאי שהצית עצמו מול שגרירות ישראל בוושינגטון, ראו ההצתה העצמית של ארון בושנל דייוויד בושנל (1740–1824) – ממציא אמריקאי, קצין הנדסה, מורה ורופא קנדיס בושנל (ילידת 1958) – סופרת אמריקנית אחר תאגיד בושנל (אנ') – חברה אמריקאית לציוד אופטי לפעילויות ספורט ופנאי
משה מרזוק

משה מרזוק (20 בדצמבר 1926 – 31 בינואר 1955) היה רופא יליד מצרים ממוצא קראי, אחד מ"נידוני קהיר", שעמדו לדין במצרים בעקבות "העסק הביש". משה (ליאטו) מרזוק נולד בקהיר בן למשפחה קראית, משפחתו החזיקה בנתינות צרפתית. בצעירותו נמנה עם פעילי התנועה הציונית והיה ספורטאי פעיל ב"מכבי" קהיר. למד רפואה במצרים וסיים את לימודיו בשנת 1951. התמחה בכירורגיה ובהרדמה, בבית החולים היהודי בקהיר. מרזוק התעניין מאוד בדת היהודית, מקורותיה ושורשיה. הוא השתתף באופן קבוע בביטאון "אלכלים" של היהודים הקראים במצרים, ועל מאמריו חתם בשמו העברי "משה מרזוק". מאמריו בירחון זה העידו על שכנועו העמוק באמונתו. מרזוק היה חבר בחוליה מקומית של יהודים מצרים, שהוכשרה בישראל לפעולות ריגול. בהוראתו של ראש אמ"ן, בנימין גיבלי, הטמינו אנשי החוליה פצצות בבתי קולנוע, במשרד דואר ובמרכזי מידע של ארצות הברית בקהיר ובאלכסנדריה, מתוך כוונה שפעולות אלה ייתפסו כפעולות של רשת טרור מצרית, ויערערו את יחסיה של מצרים עם ארצות הברית ובריטניה. מרזוק ויתר חברי החוליה נתפסו בשנת 1954. הוא נידון למוות (יחד עם שמואל עזר) בקהיר באשמת בגידה וריגול לטובת מדינת ישראל. פעולת החוליה, שהסתבכה וגרמה מבוכה לממשלת ישראל, כונתה, לאחר מעשה, "העסק הביש". לאחר היתפסו פנתה אמו של מרזוק לגמאל עבד אל נאצר, נשיא מצרים, בבקשת חנינה מתוקף היותה המינקת שלו, אולם נאצר סירב לבקשתה. משפטו של מרזוק החל ב-11 בדצמבר 1954 בבית הדין לפשעים חמורים ונמשך שבועיים. הוא הוצא להורג בח' בשבט תשט"ו, 31 בינואר 1955 בכלא המרכזי בקהיר. לאחר מותו הוענקה לו דרגת סגן-אלוף בצה"ל. ב-24 באפריל 1977 הועברו עצמותיו לישראל והובאו לקבורה בחלקת עולי הגרדום בהר הרצל שבירושלים. על שמו ועל שם שמואל עזר שהוצא יחד איתו להורג קרויים רחוב מרזוק ועזר ביפו, בלוד בקריית אונו ובאשדוד. רחוב מרזוק ורחוב שמואל עזר בקריית אתא וכן רחובות נוספים הקרויים "קדושי קהיר". בתאריך 22 בדצמבר 1982, דאר ישראל הנפיק גיליון מזכרת של 20 בולי דאר שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה" . אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרו של מרזוק שדיוקנו מופיע עליו. האמנית רות בקמן מלכא עיצבה את הדיוקן והאמן אריה גלזר עיצב את הגיליון. מאיר מקס בינט שמואל עזר זאב שיף, איתן הבר, אריה חשביה, "לקסיקון לביטחון ישראל", זמורה, ביתן, מודן-הוצאה לאור, מהדורת "דבר", 1976; הערך "מרזוק ליאטו משה", עמ' 343–344 קורות החיים של משה מרזוק, באתר "יזכור" של משרד הביטחון משה מרזוק, באתר המרכז למורשת המודיעין סא"ל ד"ר משה מרזוק (גיל), מבט מל"מ 48, מרץ 2007, עמ' 27 ביקור אחיו של משה מרזוק הי"ד בארכיון צה"ל, בלוג "מאוצרות ארכיון צה"ל ומעהב"ט" כמו רבים מיהודי מצרים אשר רכשו נתינות כזו בחשאי הועלו ה-2 לגרדום, שערים, 1 בפברואר 1955 יואל דר, אמו של משה מרזוק: לא האמנתי שאזכה, דבר, 20 באפריל 1977 היום - לוויית נידוני קאהיר בהר הרצל, מעריב, 24 באפריל 1977 יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח - תשס"ב, קטלוג מס' 14, רשות הדאר - השירות הבולאי, כתר הוצאה לאור, 2008, עמ' 227
פקסופנדין

פקסופנדין (באנגלית Fexofenadine, משווקת ישראל בין השאר בשמות טלפסט ופקסופנדין-תרימה) היא תרופה אנטי-היסטמינית המשמשת לטיפול בתסמיני אלרגיה, כגון קדחת השחת ואורטיקריה. מבחינה טיפולית, פקסופנדין הוא חוסם H1 היקפי סלקטיבי, ומסווג כאנטי-היסטמין מהדור השני מכיוון שהוא פחות מסוגל לעבור את מחסום הדם-מוח ולגרום להרגעה, בהשוואה לאנטי-היסטמינים מהדור הראשון. בשנת 1979 נרשמה כפטנט ונכנסה לשימוש רפואי בשנת 1996. היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. בשנת 2021, זו הייתה התרופה ה-262 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר ממיליון מרשמים. פקסופנדין היא תרופה נוגדת אלרגיה (תרופה אנטי־היסטמינית) המשתמשת להקלה בתסמינים פיזיים הקשורים לנזלת אלרגית עונתית ולטיפול באורטיקריה כרונית. הוא אינו מרפא, אלא מונע החמרה של נזלת אלרגית ואורטיקריה אידיופטית כרונית, ומפחית את חומרת התסמינים הקשורים לאותם מצבים, מספק הקלה מהתעטשות חוזרות ונשנות, נזלת, גירוד בעיניים או בעור ועייפות כללית של הגוף. בסקירה משנת 2018, פקסופנדין, יחד עם לווצטיריזין levocetirizine, דסלורטדין (desloratadine), וצטיריזין (cetirizine) צוינו כתרופה בטוחה לשימוש עבור אנשים עם תסמונת QT מוארך תורשתית. פקסופנדין הוא אנטגוניסט סלקטיבי לקולטן H1 פריפריאלי. חסימת הקולטן מונעת את ההפעלה של קולטני H1 על ידי היסטמין, ומונעת את הופעת התסמינים הקשורים לאלרגיות. Fexofenadine אינו חוצה בקלות את מחסום הדם-מוח, ולכן סביר פחות לתופעות לוואי של נמנום בהשוואה לאנטי-היסטמינים אחרים שחוצים בקלות את המחסום הזה (כלומר, אנטי-היסטמינים מהדור הראשון כגון דיפנהידרמין). באופן כללי, לפקסופנדין לוקח כשעה להשפיע, כתלות באופן מתן התרופה. פקסופנדין גם אינו מציג השפעות אנטיכולינרגיות, אנטי-דופמינרגיות, אלפא 1-אדרנרגיות או בטא-אדרנרגיות חוסמות קולטן. ספיגה: לאחר נטילה פומית, התרופה מגיעה לריכוזי פלזמה מקסימליים לאחר 2-3 שעות. אין ליטול פקסופמדין עם ארוחה עתירת שומן, כיוון שריכוזי התרופה בזרם הדם מופחתים בין 20% ל־60% בהתאם לצורת התרופה (טבליה, ODT או תרחיף). תפוצה: פקסופמדין קשור ב-60-70% לחלבוני פלזמה, בעיקר לאלבומין. מטבוליזם: פקסופמדין עובר מטבוליזם על ידי האנזים CYP3A4, אך רק כ-5% מהתרופה עוברת מטבוליזם בכבד, מה שמעיד על כך שחילוף החומרים בכבד הוא מינורי יחסית בפינוי התרופה מהגוף. פינוי: רוב החומר מסולק ללא שינוי דרך הצואה (80%) והשתן (11-12%). המינון המומלץ עבור פקסופנדין למבוגרים לטיפול בנזלת אלרגית הוא 120 מ"ג פעם ביום או 180 מ"ג פעם ביום, בהתאם לחומרת התסמינים והתגובה האישית. עבור אורטיקריה אידיופטית כרונית, המינון המומלץ הוא 180 מ"ג פעם ביום. ייתכן שיהיה צורך בהתאמות במינון עבור אנשים עם תפקוד כליות לקוי. תופעות לוואי השכיחות כוללות כאבי ראש, סחרחורות, ישנוניות, בחילה במינונים גבוהים- עייפות ויובש בפה. מדיה וקבצים בנושא פקסופנדין בוויקישיתוף פקסופנדין, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית פקסופנאדין (טלפסט), באתר אינפומד טלפסט, באתר קופת חולים כללית סעיף 12.1 במסמך, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי רשימת התרופות הנמכרות ביותר בארצות הברית בשנת 2021, באתר clincalc.com Management of anaphylaxis and allergies in patients with long QT syndrome: A review of the current evidence, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית פקסופנדין, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מצחתה מתיאנתי

מצחֶתָה מתיאנֶתי (בגאורגית: მცხეთა-მთიანეთი) הוא מחוז במזרח גאורגיה. המחוז גובל מצפון ברוסיה, ממזרח בקאחתי, ממערב בכארתלי הפנימית ומדרום הוא גובל בכארתלי תחתית ובטביליסי רבתי. המחוז הוא חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי, והוא מחולק לחמש נפות: נפת אחלגורי, נפת דושתי, נפת תיאנתי, נפת מצחתה, נפת קאזבגי. האזור עשיר ומגוון מבחינת החי והצומח. בשטח המחוז נכללים שמורות הטבע שמורת הטבע של קאזבגי ושמורת הטבע של סאגוראמו. החלק הקדמי של ההרים מכוסה בעיקר בתערובת של שיחים קוצניים ועצים. עצי אלה לבנה ואלון נמצאים בעיקר בחלקים הנמוכים של ההרים כשעצי האשור בחלקים הגבוהים. ניתן גם למצוא סוגים שונים של עצים מחטניים יחד עם עצי אורן במחוז. שדות אלפיניים ותת-אלפיניים מעל לאזור המיוער של ההרים. שושנת העמקים הקווקזית ניתן למצוא בדרך כלל במדרונות הצפוניים של ההרים כאשר את הערער גדל על המדרונות הדרומיים. בחלקים מסוימים ניתן למצוא עצי שדר וצפצפות בכמויות קטנות כמו גם גבתונים צהובים וסוגים שונים של תבואה. בתוך היער מכוסה הקרע במספר סוגי מרבדי פרחים, בהם פעמוניות, ורדים ועוד. שיחי היפופיאה נמצאים בעיקר בחורשת תרגי. החי במזרח המחוז כולל: יעלים קווקזיים הנמצאים בעיקר בחבסורתי. בחלק התחתון של אזור היערות ניתן עדיין למצוא איילים וכן טורפים כמו דוב חום, זאבים, שועלים, דלקים (ממשפחת הסמוריים), גיריות, סמורים ושונרים (במקרים נדירים). תנים, ארנבים וסנאים ניתן למצוא בעיקר ביערות שבחזית ההרים כשבערבות ניתן למצוא מספר רב של עכברים ונברנים. ישנם מספר סוגי דגי מים מתוקים במחוז שנמצאים בנהרות המחוז. ביניהם: טרוטות, קרפיונים ואחרים. עד להכרזת העצמאות של גאורגיה, בשנת 1991, היה המחוז חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי. בשטח המחוז נכללים את המחוזות ההיסטוריים: כארתלי הפנימית חבסורתי ארצו-תיאנתי פשאבי מתיאולתי גודאמקארי כניסחבי ערים: 2 (מצחתה,דושתי) עיירות: 7 (זאהֶסי, אחלגורי, ז'ינוואלי, פאסנאורי, תיאנתי, סיוני, סטפנצמינדה) כפרים: 606. ביניהם 45 כפרים לא מיושבים, 77 יישובים הכוללים 10 תושבים ופחות, ישוב אחד שכולל כ-5000 תושבים ועוד 483 כפרין מאוכלסים. 1998 – קוֹבָּה בּוּצ'וּקוּרי 2002 – ארמָז שָמַנאוּרי 2004 - דוד בָּשאלישווילי 2004 – גיאורגי חאצ'ידזֶה 2005 – ואסיל מאר'לָפֶּרידזֶה 2008 - צֶזאר צ'וֹצֶ'לי ארמאזי עיר-מוזאון מצחתה מנזר אנאנורי מנזר זדאזני קומפלקס המנזרים לרגוויסי מנזר שיומע'וימי שאטילי כנסיית גרגטי מדיה וקבצים בנושא מצחתה מתיאנתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מצחתה מתיאנתי
נקודת הטל

במטאורולוגיה ובפיזיקה בכלל, נקודת הטל או טמפרטורת נקודת הטל היא הטמפרטורה בה לחות שנמצאת בכמות מסוימת של אוויר לא מסוגלת להישאר כלחות ומתחילה להתעבות על גבי משטח מוצק (טל) כשהאוויר נמצא בלחץ נתון וקבוע. תופעה זאת קורית עקב כך שהאוויר רווי (הלחות היחסית עומדת על 100%). כאשר האוויר מסביבנו רווי, נוצרים טל או ערפל, ובמקרה שטמפרטורת נקודת הטל היא מתחת ל-0 מעלות צלזיוס, אז נוצר ערפל קפוא או כפור על חפצים. נקודת הטל מתייחסת לכלל הגזים, בכל גז קיימת נקודת טל שונה בלחץ נתון אד קיטור לחץ אטמוספירי מדיה וקבצים בנושא נקודת הטל בוויקישיתוף נקודת הטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מחשבון לחישוב נקודת הטל ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוגוסט דיל

אוגוסט דיל (בגרמנית: August Diehl; ‏נולד ב־4 בינואר 1976) הוא שחקן קולנוע גרמני. ידוע כמי שגילם את קצין הגסטאפו דיטר הלסטרום בסרטו של קוונטין טרנטינו, "ממזרים חסרי כבוד". הופיע בכמה הפקות בינלאומיות ידועות כמו בסרט "סולט" עם אנג'לינה ג'ולי, "הזייפנים", "חיים נסתרים" של טרנס מאליק ובסרט "האמן ומרגריטה", בו גילם את דמותו של השטן. הופיע גם כיהודי בסרט הישראלי "תוכנית א'" לצדם של עוז זהבי ומיכאל אלוני. דיל נולד במערב ברלין. אביו הוא השחקן הנס דיל, אמו מעצבת תלבושות ואחיו מלחין. משפחתו לא התגוררה במקום אחד ולעיתים קרובות עברו דירה. דיל בילה את ילדותו באוברן, צרפת וחזר לגרמניה כשהיה בן תשע. המשפחה התגוררה בהמבורג, וינה ודיסלדורף. בהפקת תיאטרון שרצה בשנים 2013–2016 בבורגתיאטר הוא גילם את המלט. מאז 2016, נשוי לשחקנית ג'וליה מאליק ולשניים שני ילדים: בת שנולדה במאי 2009 ובן שנולד ב-2012. דיל מנגן על גיטרה והוא דובר אנגלית, גרמנית, ספרדית וצרפתית. מדיה וקבצים בנושא אוגוסט דיל בוויקישיתוף אוגוסט דיל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוגוסט דיל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אוגוסט דיל, באתר ספר הקולנוע הישראלי אוגוסט דיל, באתר AllMovie (באנגלית) אוגוסט דיל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אוגוסט דיל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אוגוסט דיל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוגוסט דיל, באתר Discogs (באנגלית) Keslassy, Elsa (18 באוקטובר 2022). "Fugitive Nazi Doctor Josef Mengele to Be Played by German Star August Diehl in Kirill Serebrennikov's 'The Disappearance' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-23 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התזמורת הקאמרית רמת גן

התזמורת הקאמרית רמת גן היא תזמורת קאמרית ישראלית אשר נוסדה בשנת 1955 על ידי המנצח מיכאל טאובה. מיד עם ייסודה פנה טאובה אל פאול בן-חיים וביקשו לכתוב יצירה מתאימה לתזמורת החדשה. בן-חיים נענה לבקשה והלחין ב-1956 את "מוזיקה לכלי קשת", יצירה שחמשת פרקיה מבוססים על נושא אחד. באותה שנה גם ניגנה תזמורת רמת גן את יצירתו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', "שישה קטעים לבני הנעורים", שעובדה למענה. בשנת 1957 ניגנה התזמורת בביצוע בכורה את "חזיונות" של עדן פרטוש, בניצוח מיכאל טאובה ועם החלילן חנוך תל אורן. אותה שנה גם הזמין מיכאל טאובה אצל פרטוש יצירה לחליל, פסנתר ותזמורת כלי קשת, המבוססת על נושאים תימניים. בשנת 1958 ביצעה התזמורת הקאמרית רמת גן את "מוזיקת אבל" של עדן פרטוש בעיבודה הסימפוני, בניצוח גארי ברתיני ועם עוזי ויזל בצ'לו סולו. בביצוע הבכורה ניגנו אותה עדן פרטוש (ויולה) ואילונה וינצה-קראוס (פסנתר). בשנת 1978 כתב חנוך יעקבי לתזמורת הקאמרית רמת גן גרסה חדשה של יצירתו, "כינור היה לדוד", שחיבר במקור לכבוד הכרזת המדינה בתש"ח. היצירה נכתבה במקור לויולה ופסנתר ועובדה לויולה ותזמורת כלי קשת. הסולן בקונצרט זה היה זאב שטיינברג. עוד קודם לכן, בשנת 1959 השמיעה התזמורת, בניצוח מיכאל טאובה, בביצוע בכורה את "פרטיטה ישראליאנה" של יעקבי. בין השנים 1960 ל-1967 ניהל את התזמורת הקאמרית רמת גן המנצח סרג'יו קומיסיונה. המנצח הישראלי אביב רון הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי של התזמורת משנת 1996 ועד היום. התזמורת הקאמרית רמת גן מופיעה באולמות שונים בעיר, בין השאר במרכז התרבות ראסל ובתיאטרון רמת גן. בשנת 2005 חגגה התזמורת הקאמרית רמת גן 50 שנה להיווסדה והיא ממשיכה בפעילות ענפה בתחומי מוזיקה שונים, בין השאר בתוכניות מוזיקליות לילדים ונוער. התזמורת הקאמרית רמת גן, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הקאמרית רמת גן באתר עיריית רמת גן מרים בר, התזמורת הקמרית רמת-גן, דבר, 8 במרץ 1976
נחל משמרות

נחל משמרות הוא נחל הזורם על הגבול בין כרכור לכפר פינס. הנחל נשפך לנחל ברקן. הוא אחד ממקורות המים של מפעל נחלי מנשה, ומנקז את מורדותיו הצפוניים-מערביים של רכס השומרון. לאורך הנחל מספר מסלולי הליכה. ניתן לחזות במגוון גדול של פרפרים, ציפורים ונברני שדות. בגדתו המערבית של הנחל גדלים אלוני תבור. בין הצמחים הגדלים בנחל הוא הוא מין נדיר, ארכובית מחודדת הפורחת בחודשי האביב והקיץ. בקרבת הנחל גדל "אקליפטוס עוג", שייתכן והוא העץ עליו כתב מאיר אריאל בשיר ארול. אתרים בסביבת פרדס חנה-כרכור, באתר מתנ"ס מועצת פרדס חנה - כרכור משה גלעד, טיול אל העץ המיוחד שמאיר אריאל (אולי) כתב עליו, באתר הארץ, 1 בפברואר 2023
דרמבוי

דרמבוי (בגאלית סקוטית: Drambuie) הוא ליקר העשוי מדבש, ויסקי סקוטי, תערובת תבלינים ועשבי תיבול. דרמבוי מיוצר באי סקאי בסקוטלנד, ומקובל לשתות אותו "נקי", עם קרח, או כמרכיב בקוקטיילים, כמו למשל 'מסמר חלוד'. דרמבוי מכיל 40% אלכוהול. ישנה טענה הסוברת כי הדרמבוי הומצא על ידי הטוען לכתר אנגליה צ'ארלס אדוארד סטיוארט, המכונה ""הנסיך היפה צ'ארלי", בעת שנס מקרב קלודן כנגד האנגלים בשנת 1745. על פי אתר האינטרנט של המותג, מקורו של המשקה, כמו הרבה צמחי מרפא, כטוניק מרפא מעורבב בבית מרקחת. במקרה זה הרוקח היה הרופא המלכותי של צ'ארלס אדוארד סטיוארט, המכונה בוני הנסיך צ'רלי, ששמו נראה לפעמים על תווית הבקבוק. "דרמבוי", בגאלית עתיקה פירושו "המשקה המספק". דרמבוי יוצר לראשונה באופן מסחרי ברחוב יוניון באדינבורו בשנת 1910. רק שנים עשר מארזים נמכרו במקור. בשנת 1916, דרמבוי הפך לליקר הראשון שהורשה לשימוש בבית הלורדים. בספטמבר 2014, דרמבוי נמכרה ליצרני גלנפידיך, וויליאם גרנט ובניו, במחיר מוערך של כ -100 מיליון פאונד. לדרמבוי ודרמבוי 15 יש הכשר. גלייבה אייריש מיסט מדיה וקבצים בנושא דרמבוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרמבוי דרמבוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Nicholas Mancall-Bitel, THRILLIST, Everything You Need to Know About Drambuie, ‏20-4-2018 History - The Drambuie Liqueur Company Ltd, www.diffordsguide.com (באנגלית) "William Grant & Sons buys Drambuie brand". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-09-08. נבדק ב-2024-09-09. [1] רשימת משקאות חריפים כשרים ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.