האודה לשמחה

האודה "אל השמחה" (בגרמנית: An die Freude), המוכרת בדרך כלל בשם האודה לשמחה, היא אחד משיריו המפורסמים ביותר של המשורר פרידריך שילר, וכן שמו של העיבוד לאודה המופיע בפרק הרביעי והאחרון של הסימפוניה התשיעית מאת לודוויג ואן בטהובן. פרק זה בסימפוניה התשיעית של בטהובן משמש מאז 1985 בתור ההמנון הרשמי של האיחוד האירופי, אך בגלל המספר הגבוה של השפות באיחוד, ההמנון הוא מוזיקלי בלבד ללא מילים. האודה מדגישה, בפאתוס רב, את האידיאל של חברת בני אדם שוויונית שבה שוררות שמחה ואחווה. שילר היה מקורב לבונה החופשי כריסטיאן גוטפריד קרנר, אשר פרסם את מהדורת כל כתביו לאחר מותו, במהלך השנים 1812 עד 1816. לפי בקשתו כתב שילר בשנת 1785 בכפר גוהליס שבקרבת לייפציג את האודה "לשמחה" והקדישה ללשכת הבונים החופשיים "שלוש החרבות" שבדרזדן. כבר מיד לאחר פרסומה זכתה האודה לפופולריות רבה, והרבו לצטט ממנה. האודה "אל השמחה" מהווה את הבסיס לפרק האחרון בסימפוניה התשיעית של בטהובן, אשר השתמש בבתים הראשון והשלישי במלואם וכן בחלקים מהבתים השני והרביעי של האודה. אף שבטהובן הרבה להלחין את ההמנונים של שילר, הוא התלבט בתחילה אם לסיים את הסימפוניה בקטע מקהלה. ככל הנראה החליט לבסוף לטובת המקהלה בשלהי שנת 1823. גם פרנץ שוברט הלחין בשנת 1815 את האודה כליד לסולנים ולפסנתר, דויטש 189, ואף הוא קיצר את הטקסט המקורי. הבונה החופשי ומייסד התנועה הפן-אירופית(אנ'), הגראף ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי, הציע כבר בשנת 1955 את הלחן של בטהובן לאודה בתור המנון חדש לאירופה. מאז שנת 1972 משמשת המנגינה באופן רשמי בתור ההמנון של מועצת אירופה. מרבים לנגן את הקטע גם באירועים חגיגיים, כמו למשל בליל סילבסטר. לבקשתה של מועצת אירופה עיבד המנצח הרברט פון קאראיין שלוש גרסאות כליות: לפסנתר, לכלי נשיפה ולתזמורת. זו האחרונה משמשת מאז 1985 בתור ההמנון הרשמי של האיחוד האירופי (לפנים הקהילה האירופית). התרגום המוקדם ביותר הידוע הוא תרגומו של איש ההשכלה מאיר הלוי לטריס, אשר נכתב בשנת תר"כ (1860), אותו כינה "שיר הלולים אל הגילה". בנוסף נעשה עיבוד של להקת פיקוד המרכז, הנקרא "שיר של אחווה". נוסחים עבריים נוספים נמצאים באתר "זמרשת" בתחתית העמוד אלי גיל. התרגום המוצג הוא תרגום מגרמנית של יצחק הירשברג, מתוך "בטהובן" של פאול בקר, הוצאת עדית, 1953. המשורר והבלשן קדיש סילמן חיבר על המנגינה של לודוויג ואן בטהובן את "שיר העמק" הקדום שמילותיו: זֶה הַזְּמַן עָשָׂה אֱלוֹהַּ בּוֹ נָגִילָה וְנִשְׂמַח יֶשַׁע לָנוּ מִגָּבוֹהַּ בְּאַרְצֵנוּ פֹּה זָרַח. עֵמֶק יִזְרְעֶאל טוֹב נוֹף הוּא הוּא נִגְאָל, הֶאָח, הֶאָח! בַּר וָפֶרִי יַעֲטֹף הוּא אָנוּ בּוֹ עִמּוֹ נִפְרַח. תַּחַת הַר וְהַר גִּלְבּוֹעַ בְּנֵי "אַל טַל וְאַל מָטָר" בָּאוּ חֲלוּצִים לִזְרֹעַ נָבוּ, נָאווּ גַּיְא וָהַר. יַד חָלוּץ, אִם רַק עָמָלָה יַד הָעָם זֶה בֶּן אַל מוֹת. אֲדָמָה אֲשֶׁר קֻלָּלָה הִיא בְּרָכָה וּשְׂדֵה תְּרוּמוֹת. מַה יִּשְׂגֶּה עוֹד כָּל הַשֶּׁטַח עַם גָּדוֹל יָבוֹא לִירֹשׁ יַעַל, יֵשֵׁב פֹּה לָבֶטַח, עֹז לָבוֹשׁ, פָּרוֹץ, כָּבוֹשׁ! אָח, אַשְׁרֵי יוֹשְׁבֵי בֵּיתֶךָ הַלְּאֻמִּי, הָעָם הַנָּד! עִם אוֹתֶךָ, עִם אֵתֶךָ הֵנָּה בּוֹא לִחְיוֹת עַד עַד! מדיה וקבצים בנושא האודה לשמחה בוויקישיתוף מידע על היצירה "האודה לשמחה" באתר מיוזיק בריינז המנון אירופה (גם להשמעה) גרסאות שונות של האודה באתר ויקיטקסט בגרמנית "ברכה לעמק יזרעאל" ללחן האודה לשמחה, באתר "זמרשת" André Rieu - Ode to Joy (All men shall be brothers), בביצוע אנדרה ריו, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב שיר הלולים אל הגילה באתר פרויקט בן יהודה שיר של אחווה באתר יוטיוב זכויות היוצרים על התרגום שייכות ליורשים, יהואש הירשברג ושלומית קדם.