laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בובות (סרט, 2002)

בובות (באנגלית: Dolls יפנית: ドールズ) הוא סרט דרמה יפני, שנכתב ובוים על ידי טקאשי קיטאנו ויצא לאקרנים בשנת 2002. אחד הסרטים האישיים של קיטאנו ועשוי בסגנונו הייחודי והאסתטי מבחינה ויזואלית ועלילתית. בניגוד לשאר סרטיו של קיטאנו אותם ביים, בסרט זה הוא אינו מופיע. הסרט מתרכז בשלושה סיפורים רומנטיים של אהבות נכזבות ואובססיביות ומערבל את כולן זה בזו. הסיפורים הם: זוג צעיר, מאוהב, שנפל לאהבה נכזבת בעקבות בחירה של האחד בקריירה על חשבון הזוגיות. אדם מבוגר שהיה חבר בכנופיית היאקוזה היפנית וחוזר לפארק במקום בו נהג לפגוש את בת זוגו. כוכבת פופ נערצת עוברת תאונה מצערת שמשחיתה את פניה ונחשפת לאהבה חסרת פשרות מצד המעריץ הכי גדול שלה. מיהו קאנו הידטושי נישיג'ימה טטסויה מיהאסי צ'ייקו מאטוסברה קיוקו פוקאדה במאי וכותב: טקאשי קיטאנו. טקאשי קיטאנו אתר האינטרנט הרשמי של בובות "בובות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בובות", באתר נטפליקס "בובות", באתר AllMovie (באנגלית) "בובות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בובות", באתר Metacritic (באנגלית) "בובות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום זה מכובד

"יוֹם זֶה מְכֻבָּד" הוא פיוט אשר נהוג לשורר בקהילות ספרד ואשכנז בכל שבת בסעודת הבוקר. הפיוט נקרא כך על שם פזמונו: "יוֹם זֶה מְכֻבָּד מִכָּל יָמִים כִּי בוֹ שָׁבַת צוּר עוֹלָמִים". מחבר הפיוט חתם את שמו באקרוסטיכון של הפיוט, "ישראל" (יום ששת ראשון אכול לא). אך לא ידוע מיהו. יש שטענו שהמחבר הוא הרב ישראל הגר, שעל פי ההערכה חי במאה ה-11, והסתמכו על האקרוסטיכון שבבית האחרון (השמים וגם ראו). בפיוט מושרים פסוקי מקרא מגוונים הקשורים לשבת והפיוט מזכיר את צידה החושי של השבת, גם מצד חובותיה ומצוותיה של השבת וצד מענגיה של השבת המבוטחת לשומריה. משורר הפיוט מזכיר את הנאמר בתורה לגבי קישור הארץ אל יום השבת - כמו שהארץ נותנת מהטוב שלה כך מעניקה השבת מטובה לאדם השומר אותה. מקורן של הברכות בפיוט הוא מושא הבית האחרון, בו אף נמצא אחד מהערכים העומדים מאחורי מצוותיה של יום השבת - עדותו של העולם שנברא על ידי הקדוש ברוך הוא. בקהילות יהדות אשכנז נהוג לשיר את הפיוט בסעודה השנייה של יום שבת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אברהם פריד בלחן של חסידות בובוב באלבומו הווקאלי my zeydes zmiros. מנדי וייס בלחן של פינקי ובר באלבומו אלע אלע. הפיוט יום זה מכובד, באתר הפיוט והתפילה יש שכתבו ש'הגר' אינו שמו רק הכוונה שהיה גר צדק באתר ספריא. בן מנחם, נפתלי, 1911-1974, זמירות של שבת, באתר היברובוקס, יש שהוסיפו על פי אחד מכתבי יד שמהחבר הוא ישראל הגר אשכנזי.בפורום אוצר החכמה.
חי ה' וברוך צורי

"חַי ה' וּבָרוּךְ צוּרִי" הוא פיוט המושר בראשית הסעודה השנייה בשבת. הפיוט הוא מעין הקדמה למזמור כ"ג בספר תהלים המזמור המוכר בפסוקו הפותח: "מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר". באקרוסטיכון "חיים יצחק", רמז לשם המחבר. בתנועת החסידות נהוג לשיר את הפיוט לאחר פיוטו של האר"י (אסדר לסעודתא). נושא הפיוט הוא דברי שבח לאל ובקשות לשפע של ברכות אשר השרים מבקשים אותו. אף על פי שהשבת רק נרמזת בפיוט וייתכן ששירתו הפכה למנהג שבת בשל הדמיון והשיח עם מזמור כ"ג. בפיוט מופיעה שורה המזכירה את מידת הביטחון של הלל הזקן, שבשונה מרעו שמאי, לא חיפש אחר מאכלי שבת במשך השבוע ובטח בה' שיזמין לו לשבת, באמרו "ברוך ה' יום יום". בגרסה הנפוצה של הפיוט מופיעה השורה: "אל ההרים אשא עיני, כהלל ולא כשמאי". בחלק מחצרות החסידות (למשל בחצרות רוז'ין וויז'ניץ) תיקנו את הנוסח ל"כהלל וכשמאי", וזאת כי יש פוסקים שבנושא זה הלכה כשמאי, שיש לחפש במשך כל השבוע מאכלים טובים לשבת. חי ה' וברוך צורי, באתר הזמנה לפיוט על פי לשון הפסוק בספר איוב, פרק כ"ט, פסוק ג'. על פי לשון הפסוק בספר תהלים, פרק כ"ג, פסוק א' - ב. על פי לשון הפסוק בספר מלאכי, פרק ב', פסוק ה' "בְּרִיתִי הָיְתָה אִתּוֹ הַחַיִּים וְהַשָּׁלוֹם". תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ט"ז, עמוד א'. ראו טור ומשנה ברורה, סימן ר"נ.
אריק פרידץ

אריק פרידץ (בשוודית: Eric Prydz; נולד ב-17 ביולי 1976) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי שוודי. הוא גם ידוע בשם הבמה Pryda, הנהגה ”פּרַיְדַה”, לצד מגוון כינויים אחרים כגון Sheridan ו-Cirez D. שיריו מתאפיינים בסגנון האוס. פרידץ גם מחזיק בחברת ההקלטות Pryda. פרידץ הוא במקור מסטוקהולם. הוא מנהל שלוש חברות תקליטים שונות, שמתמקדות בעיקר במוזיקה מחתרתית, מחוץ למיינסטרים המוזיקלי. עם זאת, פרידץ הצליח גם לפרוץ למיינסטרים וזכה להצלחה מסחרית עולמית. מאז שחבר ל-Data Records הוציא שלושה סינגלים שהגיעו לראש המצעדים בבריטניה. סינגל הבכורה שלו במהלך שיתוף הפעולה עם Data Records היה Call On Me (המבוסס על שירו של סטיב וינווד "Valerie"), שיצא ב-2004 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי וכן במצעדים במדינות שונות באירופה, וכן דורג במקום ה-29 במצעד הדאנס של מגזין בילבורד האמריקאי. הסינגל מכר 2.5 מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-2007 הוציא את Proper Education, רמיקס לשירה של להקת פינק פלויד Another Brick In The Wall, שזכה אף הוא להצלחה. ב-2008 הוציא את הסינגל Pjanoo, שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. הוא מהווה אישיות בולטת בסצנת המועדונים ובאוקטובר 2010 דורג במקום ה-30 ברשימת 100 התקליטנים הטובים ביותר שפרסם DJ Magazine. ב-2011 ירד למקום ה-46, בשנת 2012 ירד עוד שישה מקומות אל המקום ה-56 ובשנת 2013 עלה למקום ה-54. פרידץ סובל מפחד מטיסות. בעבר נמנע בכלל מטיסות, וכך לא הגיע להופיע במקומות מרוחקים מאירופה, כגון אוסטרליה. כשהחליט לבסוף לערוך סיבוב הופעות באוסטרליה, שבמסגרתו היה אמור להופיע במלבורן, בגולד קואסט, בפרת' ובסידני, ביטל את הטיסה ובוטל סיבוב ההופעות, כשנתקף בהתקף בהלה לאחר עלייתו למטוס. מדיה וקבצים בנושא אריק פרידץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק פרידץ (באנגלית) אריק פרידץ, ברשת החברתית פייסבוק אריק פרידץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק פרידץ, ברשת החברתית אינסטגרם אריק פרידץ, סרטונים בערוץ היוטיוב אריק פרידץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק פרידץ, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אריק פרידץ, באתר ספוטיפיי אריק פרידץ, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אריק פרידץ, באתר Last.fm (באנגלית) אריק פרידץ, באתר AllMusic (באנגלית) אריק פרידץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריק פרידץ, באתר דיזר אריק פרידץ, באתר Discogs (באנגלית) אריק פרידץ, באתר Songkick (באנגלית) אריק פרידץ, באתר Genius אריק פרידץ, באתר SecondHandSongs אריק פרידץ, באתר בילבורד (באנגלית) אריק פרידץ, באתר טיידל (באנגלית) אריק פרידץ, באתר אמזון מיוזיק ריאיון עם אריק פרידץ, באתר trance.nu (באנגלית) ביוגרפיה, באתר The DJ List Top 100 DJs, DJMag.com Eric Prydz speaks out on fear of flying, HousePlanet.DJ, 23 December 2008 Eric Prydz cancels Australian tour, Beatportal, 31 December, 2008
ניקולס אלמגרו

ניקולס אלמגרו סנצ'ז רול (בספרדית: Nicolas Almagro Sanchez Rolle; נולד ב-21 באוגוסט 1985) הוא טניסאי ספרדי מקצועני. בשיאו דורג במקום התשיעי בעולם בדירוג סבב ה-ATP וכיום (מרץ 2017) מדורג במקום ה-57 בעולם. אלמגרו זכה ב-10 תארים ליחידים בסבב ב-ATP. אלמגרו החל לשחק בנבחרת ספרד בגביע דייוויס בשנת 2008 והמאזן שלו הוא 2-3. במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה, ספרד בשנת 2005 זכה אלמגרו בשתי מדליות זהב ביחידים ובזוגות ביחד עם גילרמו גרסיה-לופז. מדיה וקבצים בנושא ניקולס אלמגרו בוויקישיתוף ניקולס אלמגרו, ברשת החברתית פייסבוק ניקולס אלמגרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניקולס אלמגרו, באתר olympedia.org ניקולס אלמגרו, באתר ה-ATP ניקולס אלמגרו, באתר ה-ITF ניקולס אלמגרו, באתר גביע דייוויס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמרו שבתותי

"שבת היום" (או "שמרו שבתותי") הוא פיוט המושר בקהילות אשכנז בעת הסעודה השנייה בשבת. שם המחבר, שלמה, חתום באקרוסטיכון, ויש המייחסים אותו לרבי שלמה אבן גבירול. הפיוט עוסק במעלות יום השבת, ורבים בו האזכורים על החירות והמנוחה והגאולה הכרוכות ביום זה. מוזכרים גם הדברים הקשורים לצד הגשמי של יום השבת. הפזמון של הפיוט הוא המשפט: "ולוו עלי בני ועידנו מעדני, שבת היום לה'", המבוסס על המדרש בתלמוד: "אמר להם הקדוש ברוך הוא לישראל: בני, לוו עלי וקדשו קדושת היום והאמינו בי ואני פורע". פיוט זה אף הוא כמו פיוטי שבת אחרים ורבים נחתם בבקשת גאולה לאומית ובבניין ירושלים ובית המקדש. הפיוט שמרו שבתותי, באתר הפיוט והתפילה יעקב רוטשילד, "זמירות של שבת", מחניים פה–פו (1964), באתר דעת. ביצה טו ב
אליהו הנביא (פיוט)

"אֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא" הוא פיוט המושר בכל קהילות אשכנז ובחלק מקהילות ספרד במוצאי שבת. אליהו הנביא עשוי בהופעתו לבשר על בוא הגאולה, כפי שנכתב בספר מלאכי: ”הִנֵּה אָנֹכִי שֹׁלֵחַ לָכֶם אֵת אֵלִיָּה הַנָּבִיא לִפְנֵי בּוֹא יוֹם ה' הַגָּדוֹל וְהַנּוֹרָא. וְהֵשִׁיב לֵב אָבוֹת עַל בָּנִים וְלֵב בָּנִים עַל אֲבוֹתָם...” מתקופת הראשונים נהגו להזכיר את אליהו הנביא במוצאי שבת. לאזכור הזה הובאו כמה הסברים: משום שנאמר בגמרא שאין אליהו בא לא בערב שבת ולא בערב יום טוב מפני הטורח, וממוצאי שבת והלאה הוא זמן ביאתו. ולכן מזכירים את בואו. משום שנאמר בתלמוד "אלמלי שמרו ישראל שבת ראשונה לא שלטה בהם אומה ולשון, שנאמר: "ויהי ביום השביעי יצאו מן העם ללקוט ולא מצאו", וכתוב לאחר מכן "ויבא עמלק וילחם עם ישראל ברפידים". ועוד נאמר שם, אמר רשב"י אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלין... ועל כן אנו אומרים להקב"ה הרי שמרנו את השבת כמו שצויתנו, מעתה שלח לנו את אליהו הנביא. במדרש מובא שבכל מוצאי שבת נכנס אליהו לגן ויושב תחת עץ החיים וכותב זכויותיהם של ישראל. קורות חייו של הנביא אליהו הנביא, כפי המסורת היהודית, נחרזו בפיוט לפי אקרוסטיכון אלפבית, ולפי סדרו של ציר הזמן. מרכיב נוסף הוא השימוש החוזר במילה "איש". יש הסוברים כי הדבר בא להדגיש את העובדה, שלמרות חייו המופלאים ופטירתו שהיו רצופים בניסים רבים, אליהו הנביא היה בן אנוש. יחד עם פתיחתם של הפיוטים "שבוע טוב" ו"המבדיל בין קודש לחול", גם הבית הראשון ב"אליהו הנביא", בביצועו של אפרים די-זהב, פתח במשך עשרות שנים את שידורי מוצאי השבת של קול ישראל. ב-2005 החזירה רשות השידור את רצף הפיוטים בביצועו של די-זהב לתוכניות מוצאי השבת של רשת ב'. מקהלת הילדים יונגערליך באלבום יונגערליך. אברהם פריד באלבום אנחנו מוכנים, לחן של יוסי גרין. יוסף קרדונר באלבום ברסלבר מלווה מלכה. הרב שלמה קרליבך. יגאל דן בלחן הודי הפיוט אליהו הנביא, באתר הפיוט והתפילה מידע על אליהו הנביא (פיוט) בקטלוג הספרייה הלאומית ספר מלאכי, פרק ג', פסוק כ"ג ראו באתר הזמנה לפיוט. על פי מטה משה סימן תקב. תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף מ"ג, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ח, עמוד ב'. ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק כ"ז. ספר שמות, פרק י"ז, פסוק ח'. מקורו של המדרש אינו ברור. מוזכר במהרי"ל סוף הלכות שבת. אליהו הנביא, מקהלת הילדים יונגערליך, להאזנה באתר יוטיוב. אליהו הנביא, אברהם פריד בלחן של יוסי גרין באלבום אנחנו מוכנים, להאזנה באתר יוטיוב. אליהו הנביא, יוסף קרדונר ברסלבר מלווה מלכה, להאזנה באתר יוטיוב. אליהו הנביא, הרב שלמה קרליבך להאזנה באתר יוטיוב.
חדש ששוני

חַדֵשׁ שְׂשׂוֹנִי הוא פיוט המושר ברוב הקהילות בעם ישראל. נהוג לשיר את הפיוט במוצאי שבת. מקובל ששם מחברו היה "שילא" ששמו מופיע בסופי המילים הראשונות של הפיוט. בפיוט (כמו בפיוט אליהו הנביא) נוכחת דמותו של אליהו הנביא. רעיון הפיוט הוא בקשת משאלות, חלקן פרטיות ואישיות וחלקן לאומיות וכלליות לאוכלוסיית היהודים. בכל סוף בית בפיוט ישנה הפנייה המבקשת את ביאתו של אליהו הנביא שהוא מבשר הגאולה. לפיוט מספר לחנים. אחד הלחנים המוכרים הוא הלחן של חסידי ברסלב, אשר מושר בפיהם גם בזמירות שבת, בפיוט יום זה מכובד. זהות המלחין אינה ידועה. לחן נוסף הוא לחן שהלחין הרב יצחק גינזבורג ומופיע בדיסק "שמחת עולם" בביצוע של ישי ריבו. (בבית השלישי המתחיל במילים כונן לעם זו, באות מ׳ יש שאומרים משנאי יחזה. ויש שאומרים מקנאי). הפיוט חדש ששוני, באתר הפיוט והתפילה
אמר ה' ליעקב

"אָמַר ה' לְיַעֲקֹב" הוא פיוט המורכב ממשפטים שונים הלקוחים מפסוקים, המושר בדרך כלל במוצאי שבת בסעודת מלווה מלכה. הפיוט מסודר כאקרוסטיכון אלפבית. כל משפט בפיוט נחתם במשפט "אַל תִּירָא עַבְדִּי יַעֲקֹב". משפט זה נאמר בהקשר של עידוד, הן כפנייה אל האל והן כאמירתו של עם ישראל המעודד את עצמו מתוך ביטחון באלוהים. הפיוט מורכב ממשפטים קצרים שמקורם בפסוקים מהתנ"ך, בהם נזכר יעקב בהקשרים של ברכה, גאולה וישועה. רבים מהפסוקים המוטמנים בפיוט לקוחים מברכות בלעם על עם ישראל: מקור הפזמון:”כֹּה אָמַר ה' – עֹשֶׂךָ וְיֹצֶרְךָ מִבֶּטֶן יַעְזְרֶךָּ: אַל תִּירָא, עַבְדִּי יַעֲקֹב, וִישֻׁרוּן – בָּחַרְתִּי בוֹ.” (ישעיהו, מ"ד, ב') מחברו של הפיוט אינו ידוע. הפיוט אינו מצוי בסידורים הקדומים, אך על פי סגנונו, ועל פי חפיפה בין הפיוט לקטע פיוט של ר' יניי שנמצא בגניזה, מעריך אפרים חזן שזהו פיוט קדום. לפיוט הולחנו לחנים רבים, בעדות ישראל השונות. אחד הידועים שבהם הושר בחסידות גור, והולחן על ידי מלחין החצר יעקב תלמוד. הפיוט בגרסה זאת הפך לנכס צאן ברזל במוזיקה החסידית. לחן חסידי נוסף לפיוט הולחן על ידי הרב ישראל טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ בעל הדברי ישראל, ומוכר בביצועו של הזמר החסידי בן ציון שנקר. לחן חסידי נוסף לפיוט הולחן על ידי חסידות ברסלב ומושר על ידי חיליק פרנק והזמר יוסף קרדונר. גם בחסידות חב"ד ישנם שלושה לחנים שונים למילים אלו, אחד מהם בוצע על ידי אברהם פריד באלבום יענקל יענקל. גם לז'אנר שירת קרליבך יש 3 לחנים שחוברו מאת רבי שלמה קרליבך לפיוט זה. גם לספרדים ולבני עדות המזרח מעל 10 לחנים שונים לפיוט זה. Al Tirah Avdi Yaakov - The Klatzko Family - Composed by Benzion Klatzko, סרטון בערוץ "shiezoli", באתר יוטיוב (אורך: 05:18) "אל תירא עבדי יעקב"; יצחק מאיר הלפגוט,ישראל רנד ושי אברמסון עם מקהילת יובל והתזמורת הפילהרמונית, סרטון בערוץ "Rachel Suranyi", באתר יוטיוב (אורך: 03:48) אל תירא עבדי יעקב - זבולון וגילי שרים בערב הוקרה, סרטון בערוץ "GilY Hadar", באתר יוטיוב (אורך: 03:06) אמר ה' ליעקב - ארמונד סוסנה | שבת בירושלים, סרטון בערוץ "ארמונד סוסנה Armond sosna music", באתר יוטיוב (אורך: 03:24) מורין נהדר 'אל תירא עבדי יעקב' ❁ 'Maureen Nehedar 'Al Tira Avdi Yaakov, סרטון בערוץ "Maureen Nehedar", באתר יוטיוב (אורך: 05:37) אמר ה' ליעקב, באתר הפיוט והתפילה https://www.nli.org.il/he/discover/music/jewish-music/piyut/articles/in-depth-look/piyut/al-tira-avdi-yaakov
QR

האם התכוונתם ל... פירוק QR – שיטת פירוק מטריצות. אלגוריתם QR – אלגוריתם למציאת ערכים עצמיים. קוד QR – ברקוד דו-ממדי. ראשי תיבות של ריאל קטרי.
פארק צ'אן-ווק

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא פארק. פארק צ'אן-ווק (בהנגול: 박찬욱; ‏נולד ב־23 באוגוסט 1963) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע דרום קוריאני ומבקר קולנוע לשעבר. נחשב לאחד הבמאים הפופולריים בקוריאה הדרומית שסרטיו זכו לשבחים רבים בארצו ובעולם. פארק ידוע בסרטיו "אזור ביטחון" ו"צמא" וכמו כן בטרילוגיית הסרטים: "סימפתיה למר נקמה", "שבעה צעדים" ו"סימפתיה לגברת נקמה". בשנת 2022 זכה בפרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע בקאן על סרטו ״החלטה לעזוב״. פארק נולד וגדל בסיאול, בקוריאה הדרומית, ולמד פילוסופיה באוניברסיטת סוגאנג. שם הקים מועדון קולנוע אשר נקרא "סוגאנג-קהילת קולנוע" ופרסם מספר מאמרים על קולנוע מודרני. במקור רצה להיות מבקר אומנות, אך לאחר שצפה בסרטו של אלפרד היצ'קוק - ורטיגו, היה נחוש בדעתו להפוך לבמאי קולנוע. לאחר סיום לימודיו, כתב מאמרים על קולנוע בעיתון ולא עבר זמן והפך לעוזר במאי. לאחר חמש שנים ב-1992 עלה לאקרנים סרטו הראשון "הירח הוא החלום של השמש" ולאחר 5 שנים נוספות את סרטו השני 'טריו'. סרטיו המוקדמים לא זכו להצלחה רבה והוא המשיך כמבקר קולנוע כקריירה ראשית. בשנת 2000 ביים את הסרט "אזור ביטחון" אשר זכה להצלחה גדולה בקוריאה הדרומית והפך לסרט הכי נצפה בזמנו. ההצלחה איפשרה לו יותר עצמאות בסרטו הבא - סימפתיה למר. נקמה (2002), שהיווה נקודת ציון נוספת בקריירה שלו וחופש יצירתי בהמשך לסרטיו. זכה ב-2004 בפרס הגראן פרי בפסטיבל קאן על סרטו "שבעה צעדים" (2003), הפרס השני בחשיבתו במפעל. בריאיון לאחר הזכייה, נשאל למה מוטיב הנקמה חוזר בסרטיו, תשובתו של פארק הייתה שהוא החליט לביים שלושה סרטים שיעסקו באופן רצוף בנושא נקמה ואיך השפעתה ההרסנית משפיעה על כולנו. שלושת הסרטים לא תוכננו להיות כטרילוגיה במקור. ב-2005 יצא לאור הסרט האחרון בסדרת סרטי הנקמה - סימפתיה לגברת נקמה. סרטיו של פארק היוו השראה לבמאי האמריקאי, קוונטין טרנטינו אשר ידוע בחיבתו לקולנוע האסייתי ומעריץ גדול של עבודתיו של פארק, היה אחד הגורמים לזכייתו בפרס הגראן פרי על סרטו "שבעה צעדים", כאחד השופטים בקאן ב-2004. בראיון הוא סיפר שבין יתר הבמאים מהם הוא קיבל השראה בסרטיו הם: אלפרד היצ'קוק, רוברט אולדריץ', אינגמר ברגמן, סם פולר, רומן פולנסקי וקים קי-יאנג. פארק עובד בימים אלה על מותחן אימה בכיכובה של ניקול קידמן בשם סטוקר, וזה יהיה סרטו הראשון אשר דובר אנגלית. התסריט נכתב על ידי שחקן הסדרה נמלטים - וונטוורת' מילר. ב-2018 ביים את דרמת הריגול "המתופפת הקטנה". המתופפת הקטנה - (2018) רכבת הקרח (2020-הווה) - מפיק בפועל נאמנות כפולה (אנ') (2024) אזור ביטחון - (2000) סימפתיה למר נקמה - (2002) שבעה צעדים - (2003) סימפתיה לגברת נקמה - (2005) אני סייבורג, אבל זה בסדר - (2006) צמא - (2009) סטוקר - (2013) המשרתת - (2016) החלטה לעזוב (2022) אני סייבורג, אבל זה בסדר - (2006) לרסק ולהסמיק - (2008) צמא - (2009) רכבת הקרח (2013) שבעה צעדים מדיה וקבצים בנושא פארק צ'אן-ווק בוויקישיתוף פארק צ'אן-ווק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פארק צ'אן-ווק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פארק צ'אן-ווק, באתר AllMovie (באנגלית) פארק צ'אן-ווק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פארק צ'אן-ווק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פארק צ'אן-ווק, באתר Discogs (באנגלית) פבלו אוטין, ‏כשהנקמה הושלמה אפשר להתחיל לאהוב, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2004 פארק צ'אן-ווק במסד הנתונים הקולנועיים בקוריאה (באנגלית/קוריאנית)
מרד האיכרים

האם התכוונתם ל... מרד האיכרים של אלזס – מרד שפרץ באוגוסט 1524 והתפשט בחלקים נרחבים מגרמניה מרד האיכרים באנגליה – מרד שהתרחש ביוני 1381. מרד האיכרים ברוסיה – מרד שהתרחש בקיסרות הרוסית בשנים 1773–1774. מרד הפלאחים – מרד של הערבים בארץ ישראל נגד הגיוס לצבא המצרי שהתרחש בשנת 1834 מרד האיכרים ברומניה – מרד שהתרחש בשנת 1907. ז'אקרי – מרד האיכרים בצרפת בשנת 1358
סוניה בראגה

סוניה מריה קאמפוס בראגה (בפורטוגזית: Sônia Maria Campos Braga; נולדה ב-8 ביוני 1950) היא שחקנית ברזילאית שהייתה מועמדת לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולפרס אמי על הופעותיה בסרטים "נשיקת אשת העכביש", "ירח מעל פארדור" ו"העונה הבוערת". בשנת 2020, הניו יורק טיימס דירג אותה במקום ה-24 ברשימת 25 השחקנים הגדולים של המאה ה-21. בראגה נולדה בעיר מארינגה שבפרנה בדרום ברזיל. היא דודתה של השחקנית אליס בראגה. התפרסמה לראשונה בברזיל בטלנובלה "גבריאלה" ובקומדיה המועמדת לפרס אוסקר לסרט הזר "דונה פלור נשואה לשניים". על הופעה זו גם זכתה למועמדות לפרס באפט"א לתגלית השנה. פרצה לתודעה העולמית בשנת 1985 בהפקה הברזילאית-אמריקאית "נשיקת אשת העכביש" בתפקיד משולש שעליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. לאחר מכן קיבלה את תפקיד הפעילה החברתית אובי ארצ'ולטה בדרמה של רוברט רדפורד "מילאגרו" ואת תפקיד מדונה מנדז, אשת הדיקטטור בקומדיה "ירח מעל פארדור", בהופעה עליה זכתה למועמדותה השנייה לפרס גלובוס הזהב. ב-1990 הופיעה במותחן הפעולה של קלינט איסטווד "שיעור באש" וב-1994 בסרט של HBO "העונה הבוערת", שהיה לסרט הרביעי שלה לצדו של השחקן ראול ג'וליה. על הופעתה הועמדה בראגה לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי. בהמשך הופיעה לצדה של ג'ניפר לופז בדרמות: "עיני מלאך", בתור ג'וזפין אמה של השוטרת שרון פוג', ו"בורדרטאון", בתפקיד תרזה קסיאס, בעלת ארגון לטיפול בנשים מאוימות בעיר סיודאד חוארס. בשנת 2002 כיכבה בסדרת הדרמה "משפחה אמריקאית" של רשת PBS, בתור אם המשפחה ברתה גונזלס, אשתו של ג'ס (אדוארד ג'יימס אולמוס), תיק מלחמת קוריאה. ב-2005 שיחקה בחמישה פרקים בסדרת המתח "זהות בדויה" בתפקיד אלנה. בראגה לא נשואה ואין לה ילדים. היא ניהלה בעבר מערכות יחסים מתוקשרות עם כוכבי ובמאי הקולנוע המצליחים רוברט רדפורד וקלינט איסטווד. The Red Light Bandit‏ (1968) דונה פלור נשואה לשניים (1976) גברת באוטובוס (1978) נשיקת אשת העכביש (1985) מילאגרו (1988) ירח מעל פארדור (1988) שיעור באש (1990) תרנגולים (1993) (1995) Two Deaths בת התליין (2000) בושם (2001) עיני מלאך (2000) אימפריה (2002) טסטוסטרון (2003) בית ספר לריקודים סלוניים ולנימוסים של גב' הוצ'קיס (2005) ברודרטאון (2006) המדינה החמה ביותר (2006) סימן בלתי נראה (2011) פלא (2017) The Jesus Rolls‏ (2020) חתונה אש! (2022) אות משמיים: הסימן הראשון (2024) משפחת קוסבי (1986) אגדות מעולם המסתורין (1992) העונה הבוערת (1994) - סרט טלוויזיה צוואה משלהם (1998) Four Corners ‏ (1998) סקס והעיר הגדולה (2001) משפחה אמריקאית (2002) חוק וסדר (2003) CSI: מיאמי (2005) זהות בדויה (2005) הלוחשת לרוחות (2005) הבנות מריו דה ז'ניירו (2010) אחים ואחיות (2010) סטירות ונשיקות (2011) רופא להשכיר (2014) מחסן סודי 13 (2014) לוק קייג' (2016) מדיה וקבצים בנושא סוניה בראגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוניה בראגה סוניה בראגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוניה בראגה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוניה בראגה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סוניה בראגה, באתר AllMovie (באנגלית) סוניה בראגה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סוניה בראגה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סבסטיאן ראוואל

סבסטיאן ראוואל (בספרדית: Sebastián Raval;‏ 1550 בקירוב – 1604) היה מלחין ספרדי של מוזיקה ווקאלית ואינסטרומנטלית בתקופת הרנסאנס. ראוואל נולד בקרטחנה ושירת בצבא פלנדריה בפלנדריה ובסיציליה. הוא הצטרף למסדר "יוחנן הקדוש מירושלים" אחרי שנפצע במצור על מאסטריכט, עבר לאיטליה ושם כיהן כמוזיקאי בחצר פרנצ'סקו מריה השני דלה רוברה באורבינו, בחצרו של המשנה למלך סיציליה, ברנרדינו דה קרדנאס ובחצרות החשמנים פֶַרֶטי (Peretti) וקוֹלוֹנה (Colonna) ברומא. ברומא הכריז שהוא "המוזיקאי הטוב ביותר בעולם", ועל כך זומן לתחרות מוזיקלית, תחילה מצד ג'ובאני מריה נאנינו וזמן קצר לאחר זאת מצד פרנצ'סקו סוריאנו. ראוואל הובס בשתי התחרויות. ב-28 באפריל 1595 החליף את לואיס רואיז כמאסטרו די קאפלה הספרדי האחרון של קאפלת המשנה למלך ספרד בפלרמו. בסיציליה היה מעורב שוב בתחרות עם המוזיקאי אקילה פאלקונה; התחרות הוכרעה תחילה לטובת פאלקונה, אך לאחר אי-אילו עתירות, נהפכה ההכרעה לטובת ראוואל. אחרי מות פאלקונה בשנת 1600 פרסם אנטוניו פאלקונה, אביו של אקילה, את כל מהלך הדו-קרב המוזיקלי הזה בספרו relazione del successo והביא את יצירותיהם של ראוואל ופאלקונה, שהוגשו לתחרות זו, לדפוס, שכלל כמה קנונים, מדריגלים, מוטטים וריצ'רקרי. הוצאה זו, הכוללת את יצירותיהם של פאלקונה וראוואל גם יחד, מצויה כיום למכירה במהדורה מודרנית. סבסטיאן רוואל מת בפלרמו בשנת 1604. בשנת 2004 חלקה קרטחנה, עיר הולדתו, כבוד לראוואל בקונצרט בניצוח הוויולן פר רוס, במלאת 400 שנה למותו. ראוואל חיבר מוזיקה פוליפונית דתית, מדריגלים וריצ'קארי אינסטרומנטליים. מכלול יצירתו של ראוואל לא נחקר עדיין לעומק. יצירות ספורות בלבד יצאו לאור בתקופה המודרנית; השאר ממתינות למחקר המוזיקולוגי שהן ראויות לו. מוזיקת קודש: – ספר המוטטים הראשון, כרך 5 (רומא 1593) – "קינות הנביא ירמיהו", כרך 5, רומא 1594 – מבחר מוטטים בעיבוד לעוגב, כרכים 3–8, עוגב (פלרמו 1600) מוזיקה חילונית – ספר המדריגלים הראשון, כרך 5 (ונציה 1593) – ספר הקנצונטות הראשון, כרך 4 (ונציה 1593) – מדריגלים כרכים 3, 4, 8 (רומא 1595) – ספר הריצ'רקארי הראשון (פלרמו 1596) – 2 מדריגלים ב"אינפידי לומי" (פלרמו 1603) (אבד) אקילה פאלקונה – "מדריגלים, מוטטים וריצ'רקארי (כולל יצירות של ראוואל). הוצאת לאו ס. אולשקי (פירנצה, 2000)" "סבסטיאן ראוואל. 6 קנונים (ספר הריצ'רקארי הראשון. פלרמו 1596)" איגוד המוזיקולוגיה הספרדי, מדריד 1985. "סבסטיאן ראוואל. הספר הראשון לריצ'קארי לארבעה קולות זמרה עם לאוטות, מצלתיים וויול ד'ארקו, פלרמו 1596" בעריכת אנדרס סאה גאליאן. פטרימוניו מוזיקל אספניול (מדריד, 2008) "ארבעה ריצ'קארי להרכב של ארבעה קולות מספר הקנצונטות הראשון, 1593" בעריכת מילטון סוונסן, אוטווה: הוצאת דוברהאוס, 1981. מוטטים "דה פאצ'ם דומינה" לשמונה קולות ושתי מקהלות בקנון. הנבל הספרדי. סבסטיאן ראוואל, באתר MusicBrainz (באנגלית) Usciva homai sheet music Raval's Da Pacem Domine on YouTube, סרטון באתר יוטיוב סטיבן לדבטר, הערך "סבסטיאן ראוואל" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
ג'ים אברהמס

ג'ים אברהמס (באנגלית: Jim Abrahams, נולד ב-10 במאי 1944) הוא במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי יהודי. אברהמס נולד בשורווד, ויסקונסין, למשפחה יהודית. הוא מוכר בזכות סרטי הקומדיה והפרודיה שכתב והפיק ביחד עם האחים צוקר - דייוויד וג'רי צוקר - בהם: "טיסה נעימה" (אשר היה מועמד לפרס באפט"א על התסריט הטוב ביותר) וכן סדרת סרטי "האקדח מת מצחוק". הצוות של צוקר, אברהמס וצוקר (המכונה גם "ZAZ") החל למעשה את עבודתו המשותפת, בעת ששלושת הגברים גדלו יחד במילווקי, ויסקונסין. אברהמס מאוחר יותר הפיק סרטים משל עצמו, בהם "עסקים גדולים", "לרקוד עם טייסים" ו-"לרקוד עם לוחמים". רשימה חלקית של סרטים אותם כתב ו/או ביים ו/או הפיק: 1977 - סרט מטוגן 1980 - טיסה נעימה 1984 - סודי ביותר! 1986 - חטיפה נעימה 1988 - עסקים גדולים 1990 - רוקסי מסובבת את העיר 1991 - לרקוד עם טייסים 1993 - לרקוד עם לוחמים 1997 - משימתה של אם - סרט טלוויזיה 1998 - מאפיה! (Mafia!) 2006 - מת לצעוק 4 דייוויד צוקר ג'רי צוקר ג'ים אברהמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ים אברהמס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ים אברהמס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ים אברהמס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'ים אברהמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ים אברהמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ים אברהמס, באתר Discogs (באנגלית)
סידורו של שבת

סידורו של שבת הוא ספר חסידות העוסק בעניין קדושת השבת בדרך פרד"ס. את הספר כתב רבי חיים טירר מצ'רנוביץ. בנוסף צירף ר' חיים לספר גם מעט שו"ת בהלכה. הספר הודפס לראשונה במוהילב, עיר בה כיהן המחבר כרב, בשנת תקע"ג. זה הספר הראשון של ר' חיים שהודפס והיחיד שהודפס בחייו. מאז נדפס הספר עוד פעמים רבות. בהקדמת הספר כותב המחבר: כל השומע לעצתי הנה זאת המנוחה להתנהג בסידורו של שבת בדרישה וחקירה כמבואר בחיבור הלז ירוץ אל המערכה. ואז יהיה לבם נכון ובטוח בה' שיעמוד להם זכות השבת בגודל אורו שיופיע עליהם ותתענג בדשן נפשם להניח ברכה. הספר מחולק לשני חלקים. בכל חלק הקדמה ותשעה פרקים. בחלק הראשון כל פרק מכונה 'שורש' והוא מחולק לענפים ועלים (לדוגמה, בשורש השני יש שני ענפים ובהם 15 ו-13 עלים). בחלק השני רמת החלוקה היא 'דרוש' – 'פרק' – 'מאמר'. לכל שורש/דרוש יש שם שראשי התיבות שלו הם "שבת" (הדרוש התשיעי, למשל, הוא שלוה בארץ תהיה). החלק הראשון מסודר לפי סדר יום השבת כשהשורש הראשון עוסק בתוספת שבת, הבא אחריו בנרות שבת, והאחרון בסעודה שלישית. סדרו של שבת – פולין, ה'תר"כ סידורו של שבת – פולין, ה'תק"פ סידורו של שבת – ורשה, ה'תרל"ו סידורו של שבת - הוצאת האחים לוין-אפשטיין, ירושלים סידורו של שבת – הוצאת ספרים אור החיים, ב' כרכים קיצור הספר הקדוש סידורו של שבת חיים טירר, סידורו של שבת, חלק א, באתר היברובוקס חיים טירר, סידורו של שבת, חלק ב, באתר היברובוקס סידורו של שבת, בספריה הווירטואלית (מהדורת ווארשא) צילום דף השער צילום דף השער באתר בית מכירות פומביות 'קדם'. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.