לולו פרארי

לולו פרארי (באנגלית: Lolo Ferrari;‏ 9 בפברואר 1963 – 5 במרץ 2000), הייתה רקדנית, שחקנית וזמרת צרפתייה, שצוינה בספר השיאים של גינס כ"האישה עם שתלי החזה הגדולים בעולם". ב-1995, היא הוכנסה לספר השיאים של גינס והוארה באור הזרקורים הבינלאומי, ב-1996 וב-1999. מותה בשנת 2000 נקבע כהתאבדות, אך נותרו חשדות כי ייתכן שבעלה היה מעורב במעשה, הוא נוקה רשמית בשנת 2007. אֵב וָאלוּאָה (Ève Valois), שנולדה בקלרמון-פראן, Puy-de-Dôme, צרפת, גדלה בעיירת הנופש לה בולה (אנ') על חוף האוקיינוס האטלנטי הצרפתי. איב גדלה במשפחה בת 4 ילדים. האבא היה מהנדס ואמה הייתה מורה לספורט. היא דיברה לעיתים קרובות על ילדותה האומללה, על אביה שנעדר מהבית ואמה קתרין ואלואה (לבית פרארי) שלא אוהבת אותה. עוד בהיותה נערה, היא קבלה מספר עבודות דוגמנות ומשחק בסרטים. ב-1988 בגיל 25, היא נישאה לאריק ויין (Éric Vigne), סוחר סמים לשעבר, מבוגר ממנה ב-15 שנה, ששוחרר מהכלא. לאחר מכן היא החלה לעבוד כדוגמנית כשבעלה היה האמרגן והמנהל העסקי שלה. היא גם עבדה בזנות, ובעלה נעצר על היותו הסרסור שלה. משנת 1990 בעידוד בעלה, היא עברה, ניתוחים פלסטיים רבים כדי ליצור חזה בגודל 180 סנטימטרים בזמן שהחזה המקורי שלה היה רק 94 סנטימטרים. היא עברה 22 הגדלות חזה, שזה בעצמו שיא גינס. ספר השיאים של גינס (2003) מציין שכל אחד מהשדיים שלה שקל 2.8 קילוגרם והכיל שלושה ליטר של תמיסת מלח. היא לבשה חזייה מהונדסת שנתפרה במיוחד עבורה. מידות החזייה שלה הוצגו במקורות שונים כ-58F, 54G, מידות שנראות שגויות. שכן, למידת החזיה עבור שדיים בגודל דומה עוצבו חזיות בגודל של כ-36T או 36MMM. החזיות עצמן תוכננו על ידי מהנדס שהיה מעורב בתכנון מטוסי הבואינג 747, כולל תוספת תמיכות מתכת כך שהחזיות תוכלנה לתמוך במשקל של שתלי החזה הכבדים. בראיונות בתקשורת היא אמרה שכל הניתוחים שהיא עברה, " היו משום שאני לא סובלת את החיים. והניתוחים לא שינו כלום"... "נבהלתי והתביישתי; רציתי לשנות את הפנים שלי, את הגוף שלי, כדי לשנות את עצמי, רציתי למות, באמת". לאחר הגדלת החזה, היא אימצה את שם הבמה "לולו", מהמילה בסלנג הצרפתי לשדיים, כמו גם מהדמות Lola בסרט משנות השלושים של המאה העשרים בשם המלאך הכחול בגילומה וכיכובה של מרלן דיטריך. את השם "פרארי" אימצה כשם משפחה על פי שם המשפחה של הסבא שלה מצד אמה. במספר סרטים פורנוגרפיים עשתה שימוש בשם פרארי. כשניסתה לשווק קו תחתונים בשם תחתוני פרארי ובובה של לולו פרארי, השימוש בשם "פרארי" הוביל למאבקים ארוכים בבית המשפט להפרת סימנים מסחריים כנגד חברת הרכב האיטלקית פרארי. בבית המשפט הצדיקה את השם פרארי, בכך שהיה שם המשפחה של סבה מצד אמה. במאבקים כנגד חברת הרכב לולו נצחה. בסיום המשפט השופטים פסקו שהיא רשאית להשתמש בשם פרארי. ב-1995 במאמץ לקדם את עצמה, היא ובעלה נסעו לפסטיבל קאן. בפסטיבל היא זכתה בתחרות "אליפות אירופה לשדיים גדולים", הפכה לחביבת הצלמים, ונכנסה לאור הזרקורים הבינלאומי. היא הופיעה בסרט הבלגי "קמפינג קוסמוס" מאת יאן בוקוי והמפיק פרנסיס דה סמט. ב-1996 במהלך הצגת הסרט בפסטיבל קאן היא עוררה סנסציה. היא השתמשה בפרסום החדש שלה כדי לקבל תפקיד קבוע בתוכנית הטלוויזיה הבריטית-אירית של ערוץ 4 Eurotrash (אנ'). ההמולה (ההייפ) התקשורתית סביבה הובילה לכך שהיא התקבלה להופעות בתוכניות אירופיות אחרות ולקבלת עבודות במופעי קברט, במופעי שירה וחשפנות. מתוך תקווה להשיק קריירת מוזיקת פופ, היא הקליטה שני סינגלים בשם "Airbag Generation" ו-"Set Me Free", כמו גם שני סינגלים נוספים, שיר קברט בז'אנר הדיסקו יורו (אנ') בשם "Dance Dance Dance", וגרסת כיסוי (קאבר) של תלמה יוסטון (אנ') ללהיט הדיסקו-יורו של " Don't Leave Me This Way (אנ')". אף אחד משני השירים האחרונים לא זכה לפרסום מסחרי. בבוקר 5 במרץ 2000, בגיל 37, פרארי נמצאה מתה, מסיבות לא ידועות, על ידי בעלה בביתם בעיר גראס שבמחוז האלפים הימיים בריביירה הצרפתית. הנתיחה שלאחר המוות קבעה שהיא מתה ממנת יתר של תרופות נוגדות דיכאון ותרופות הרגעה. היא אכן הייתה מדוכאת ומותה נקבע כהתאבדות. הוריה חשדו כי בעלה היה מעורב במותה. נתיחה שנייה אושרה כעבור שנתיים. נתיחה זו גילתה שלא ניתן לשלול חנק מכני. בעלה האלמן נחשד בגרימת מותה, נעצר וישב 13 חודשים בכלא. בשנת 2007 לאחר ניתוח שלישי, הוא נוקה סופית מהאישומים. ב-2005 ערוץ 4 הבריטי-אירי שידר סרט תעודי על חייה, של פרארי בתוכנית Eurotrash, הסרט כלל ראיונות עמה, בעלה, אמה והמנתח הפלסטי שלה. Le King de ces Dames (1995) Big DD (1996) Camping Cosmos (1996) as Mme Vandeputte - la plantureuse épouse du gestionnaire du Camping Cosmos Double Airbags (1996) Planet Boobs (1996) Lolo Ferrari Special – The Biggest Tits in the World (1997) Mega Tits 6 (1998) Quasimodo d'El Paris (1999) as La fée Der Generalmanager oder How To Sell A Tit Wonder (Directed by Steffen Jürgens) (2006) 1996 : Dance, Dance, Dance (לא פורסם) 1996 : Airbag Generation 1996 : Undress me 1997 : Don't Leave Me This Way, pour le programme Eurotrash 1999 : Set Me Free (לא פורסם) לולו פרארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא לולו פרארי בוויקישיתוף מערכת וואלה‏, שחקנית הפורנו לולו פרארי נמצאה מתה בביתה, באתר וואלה, 6 במרץ 2000 אסף גולן, 87 אלף פאונד – כדי להפוך לבובת מין, באתר ישראל היום, 12 בנובמבר 2018 אידיאל היופי של איוואנה, באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2018 לולו פרארי באתר IAFD (אנ') אתר הסרטים למבוגרים באינטרנט לולו פרארי באתר הבנות האירופאיות למבוגרים. Lolo Ferrari - Airbag Generation, סרטון בערוץ "Pascal Samijn", באתר יוטיוב (אורך: 03:34) לולו פרארי, ברשת החברתית אינסטגרם לולו פרארי, ברשת החברתית פייסבוק לולו פרארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לולו פרארי, באתר AllMovie (באנגלית) לולו פרארי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לולו פרארי, באתר MusicBrainz (באנגלית) לולו פרארי, באתר Discogs (באנגלית) Henley, Jon (21 בספטמבר 2016). "Doing Lolo justice". The Guardian. London, UK. ארכיון מ-26 באוגוסט 2013. נבדק ב-14 בנובמבר 2002. {{cite news}}: (עזרה) "Husband To Go On Trial For Murder Of Woman With World's Largest Breasts". shortnews.com. אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2008. נבדק ב-2 במאי 2008. {{cite web}}: (עזרה) Death of a Porn Star, The Dark Side of Porn season 1 episode 4, Channel 4 documentary, 28 April 2005. "Le mari de Lolo Ferrari blanchi" (אורכב 06.01.2013 ב Archive.today), 20minutes.fr, 20 February 2007. "Larger than life". The Guardian. 16 במרץ 2000. ארכיון מ-27 בספטמבר 2016. נבדק ב-17 בדצמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "YouTube". אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2017. נבדק ב-24 בספטמבר 2016 – via YouTube. {{cite web}}: (עזרה) Guinness World Records 2003. New York: Bantam Books. 2003. ISBN 0-553-58636-X. Amy Reiter, "Beach bummer blaze-a-thon" (אורכב 11.09.2007 בארכיון Wayback Machine), Salon.com, 7 March 2000. Retrieved 16 November 2007. "Lolo husband on murder charge", The Independent via findarticles.com (2 March 2002). Retrieved 16 November 2007. (אורכב 03.10.2008 בארכיון Wayback Machine) Michel Henry, «Lolo noyait son mal de vivre dans ses folies». Eric Vigne, 52 ans, mari et agent de l'actrice décédée pour laquelle une cérémonie religieuse a lieu ce samedi, raconte sa vie avec Lolo Ferrari., Libération (בצרפתית) "Larger than life". The Guardian (באנגלית בריטית). 2000-03-16. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-06-15. Interview with Jean-Pierre Coopman in the Flemish periodical Humo 3415, pp. 50–55, 14 February 2006. "Eurotrash star Lolo dies". BBC. נבדק ב-21 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)