laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דורג ואן דנגו

דורג ואן דנגו (באנגלית: Dorg Van Dango) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אירית-קנדית ששודרה לראשונה ב-RTÉ באירלנד ב-3 במרץ 2020, ובערוץ המשפחה בקנדה ב-1 באוגוסט 2020. הסדרה נוצרה על ידי פביאן ארלינגהאוזר ונורה טומיי ומופקת על ידי Cartoon Saloon ו-WildBrain Studios, והיא נעשתה בשיתוף עם Family Channel וניקלודיאון. ב-28 במרץ 2024, הסדרה הוסרה מהפרמאונט+ כחלק מ"החלטה אסטרטגית להתמקד בתוכן עם משיכה גלובלית המונית." בישראל הסדרה הוסרה מהVOD של ערוץ ניקלודיאון בחודש מאי כנראה מאותה החלטה. אפשר עדיין למצוא כמה פרקים מהסדרה באפליקציית ניקלודיאון ישראל. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של דורג, נער רגיל המתגורר בעיירה הנורמלית מאוד נורמיל. כלומר, עד שהוא פוגש את הקסמים; ג'ט לזור, החד קרן הסופר מגניב; פטרונלה, מכשפה עתיקה; ארדי, חייזר סקרן; ויוקי, רוח רפאים מפחידה. כולם נמלטו מאזור 52 וזקוקים נואשות לעזרה ומקלט. כדי שישתלבו עם אזרחי נורמיל, דורג מסווה אותם לבני נוער ומסתיר אותם במרתף בקניון המקומי. כשהחברים הטובים החדשים שלו מנסים לעזור לנווט באתגרי החיים, העולם של דורג פשוט נהיה הרבה פחות נורמלי והרבה יותר כיף! הדיבוב העברי בוים על ידי ענת ניב ב-2020 ואז על ידי מאיה מיטלפונקט, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא. "דורג ואן דנגו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דורג ואן דנגו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דורג ואן דנגו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
הדיוויזיה ה-86 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית הרגלים ה-86 (בגרמנית: 86. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1914 כדיוויזיית ורניץ, על שם מפקדה הגנרל תאודור פון ורניץ, והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-86 באוגוסט 1915. הדיוויזיה שירתה בתחילה בחזית המזרחית. היא החזיקה את הקו על יד מלאווה מנובמבר 1914 עד יולי 1915 ולאחר מכן השתתפה בגורליצ'ה-טארנוב, פרצה דרך בפשאסניש ונלחמה על ה-Narew, ולאחר מכן השתתפה בקרבות המשך במשך החודשים הבאים עד שהקו התייצב. בספטמבר 1915 היא לחמה בביצות ליטא. היא עסקה בלוחמה עמדה בגזרת וישניב על הנהרות ברזינה, אולשנקה וקרבליאנקה מספטמבר 1915 עד מרץ 1916. לאחר מכן היא נלחמה באגם נרץ' ובהמשך לחמה לאורך הנהרות סטיר העליון וסטוקהוד מיולי 1916 עד דצמבר 1917. בינואר 1918, לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית, הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא שהתה בקו בחלקים שונים של החזית, ונלחמה בשלב התקפת הנגד של בעלות הברית במהלך הקרב השני על המארן. היא נשארה בקו עד סוף המלחמה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדרג רביעי. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה. תאודור פון ורניץ (2 באוגוסט 1914 – 20 במרץ 1915) קרל מקס גרונאו (21 במרץ 1915 – 2 ביולי 1918) גוטפריד פון ברוכיטש (3 ביולי 1918 – 8 בפברואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114. 86. Infanterie-Division (Chronik 1915/1918) Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 560-562.
Never Wanted to Be That Girl

"Never Wanted to Be That Girl" הוא שיר שהוקלט על ידי זמרות הקאנטרי האמריקאיות קרלי פירס ואשלי מקברייד. הוא נכתב על ידי מקברייד ופירס, יחד עם שיין מקנאלי. השיר שוחרר כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של פירס, 29: Written in Stone. השיר הגיע מאז למקום הראשון במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד וזכה לתשומת לב ממבקרי מוזיקה. הוא קיבל ארבע מועמדויות בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2022, וזכה בפרס האירוע המוזיקלי של השנה, וגם זכה בפרס גראמי לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה בשנת 2023. אני חושבת שזה סיפור שקורה יותר פעמים ממה שאנשים בכלל רוצים להודות. צריך להסתכל על זה כעל שתי זמרות שמתחברות כדי לכתוב אמת שכל כך הרבה נשים חיות — קרלי פירס על השיר פירס זכתה להצלחה עם סינגלים כמו "Every Little Thing",‏ "I Hope You're Happy Now" ו-"Next Girl". בעקבות כמה קשיים אישיים, היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה בשנת 2021 בשם 29: Written in Stone. חומרי האלבום משקפים את הקשיים האישיים של פירס וכוללים את "Never Wanted to Be That Girl". פירס ומקברייד כתבו את השיר יחד עם שיין מקנאלי. הוא הופק גם על ידי מקנאלי, יחד עם ג'וש אוסבורן וג'ימי רובינס. כל שלושת האנשים הפיקו גם את האלבום. השיר מספר את סיפורן של שתי נשים שמבינות שהן מאוהבות באותו גבר. פירס מגלמת את התפקיד של אישה נשואה, בעוד מקברייד מגלמת את התפקיד של המאהבת. פירס הסבירה שהשיר לא בהכרח עוסק באתגרים האישיים שלה, אלא יכול להיות על מצבה של כל אישה. השיר שוחרר כסינגל ב-15 בספטמבר 2021, יומיים לפני 29: Written in Stone. האלבום עצמו יצא אז ב-17 בספטמבר 2021. שני הפרויקטים הופצו על ידי ביג משין רקורדס. השיר הגיע למקום ה-35 במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד. הוא גם התברג במצעדי בילבורד הוט 100 ובקנדה הוט 100, שהגיע למקומות 63 ו-59, בהתאמה. השיר הגיע לראש מצעד הקאנטרי איירפליי במאי 2022, והפך לשיר השלישי של פירס בראש מצעד זה ולראשון של מקברייד. סרטון השיר "Never Wanted to Be That Girl" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית אמריקאית)
'Til You Can't

'Til You Can't הוא שיר של זמר הקאנטרי האמריקאי קודי ג'ונסון. הוא יצא לאור ב-18 באוקטובר 2021, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השמיני שלו Human: The Double Album. השיר נכתב על ידי בן סטניס ומאט רוג'רס, והפיק טרנט ווילמון. השיר זכה בפרס סינגל השנה בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2022. סרטון השיר "'Til You Can't" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
ג'ורדן קלוויי

ג'ורדן קלוויי (באנגלית: Jordan Calloway; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא שחקן אמריקאי. הוא התפרסם תחילה מתפקידו בתור זאק קרטר-שוורץ בסדרה "לא מדהימה" (2004–2007) של ניקולודיאון. קלווי שיחק גם בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה הרפואית "ER"‏ (2005–2006) של רשת NBC, כמו גם כיכב בסדרות "ריברדייל" (2017–2018), "ברק שחור" (2018–2021), ובסדרת הדרמה "כבאי קליפורניה" (2022–הווה) ברשת CBS. ג'ורדן קלוויי נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-18 באוקטובר 1990; הוא בנם של צלם הקולנוע ג'וזף קלוויי ושל שחקנית העבר טוני אל. קלוויי, הוריו של קלווי גרושים. הוא הצעיר מבין כמה ילדים, אחד מהם הוא גם שחקן בעברו, ניילס קלוויי. קלוויי למד בתיכון מרנאתא (אנ') בפסדינה, קליפורניה וסיים את לימודיו ב-2009. לאחר מכן, הוא למד באוניברסיטת אזוסה פסיפיק (אנ'), אוניברסיטה נוצרית-אוונגליסטית הממוקמת בעיר אזוסה (אנ') בעמק סן גבריאל בדרום קליפורניה, שם הוא שיחק בקבוצת הבייסבול לאורך כל שנות לימודיו. הוא סיים תואר ראשון בהפקה טלוויזיה וקולנוע. ג'ורדן קלוויי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורדן קלוויי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורדן קלוויי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
A Beautiful Time

A Beautiful Time הוא אלבום האולפן ה-72 של וילי נלסון, שיצא ב-29 באפריל 2022 ביום הולדתו ה-89. האלבום, שהופק על ידי באדי קאנון, כולל שירים מקוריים של נלסון, כמו גם גרסת כיסוי של הביטלס ולאונרד כהן. ב-10 בפברואר 2022, נלסון הוציא את הסינגל "I'll Love You Till the Day I Die" שיר שנכתב על ידי כריס סטייפלטון ורודני קרוול. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65, בעוד שהסינגל המוביל של קרוול וסטייפלטון "I'll Love You Till the Day I Die" היה מועמד בקטגוריית שיר הקאנטרי הטוב ביותר. מידע על האלבום A Beautiful Time באתר MusicBrainz האלבום A Beautiful Time באתר Discogs Hudak, Joseph (10 בפברואר 2022). "Willie Nelson Records Songs by Chris Stapleton, the Beatles for New Album 'A Beautiful Time'". Rolling Stone. נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) "2023 GRAMMY Nominations: See The Complete Nominees List". Grammy.com. 15 בנובמבר 2022. נבדק ב-15 בנובמבר 2022. {{cite news}}: (עזרה)
שפתניב הרלקוין

שפתניב הרלקוין (שם מדעי: Choerodon fasciatus) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים, אשר חי בשוניות אלמוגים בין עומק 5 עד 35 מטרים לאורך האוקיינוס השקט הטרופי ולעיתים הוא מגודל כדג נוי לאקווריום. הדג מצוי בשני אוכלוסיות לאורך מערב האוקיינוס השקט: אחת בין איי ריוקיו לטאיוואן והשנייה בין קווינסלנד שבאוסטרליה לקלדוניה החדשה. דג זה יכול להגיע לאורך של 30 ס"מ, בינוני למשפחתו כשהזכרים יותר גדולים מהנקבות, והוא בעל פסים לאורך גופו בגוונים עזים של כחול, ירוק וכתום. הוא בעל ראש גדול ושפתיים בעלות שיניים עמוקות וחזקות בצבע כחול, איתם הוא יכול לפצח טרף קשיח עוטה קונכיות כמו צדפות ושבלולים וכן גם סרטנים שונים ותולעים מקרקעית הים. בדומה לשפתניים אחרים הוא בעל יכולת להשתנות מזכר לנקבה. דג זה מצוי במי האלמוגים לרוב בבדידות ורק לעיתים רחוקות יימצא בקבוצות קטנות, מאחר שהוא שומר על טריטוריית אלמוגים קבועה. מדיה וקבצים בנושא שפתניב הרלקוין בוויקישיתוף שפתניב הרלקוין, באתר ITIS (באנגלית) שפתניב הרלקוין, באתר NCBI (באנגלית) שפתניב הרלקוין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפתניב הרלקוין, באתר FishBase (באנגלית) שפתניב הרלקוין, באתר GBIF (באנגלית) שפתניב הרלקוין באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרפרון לבן-מצח

פרפרון לבן-מצח המכונה גם פרפרון דביבון ים-סופי (שם מדעי: Chaetodon fasciatus) הוא מין של דג ממשפחת הפרפרוניים החי בשוניות אלמוגים בצפון אוקיינוס ההודי, לרבות בים סוף ומפרץ עדן ודרומה עד לקניה. הדג תואר למדע ב-1775 בידי החוקר פטר פורסקל. פרפרון זה בעל גוף צהוב ומוגבה באורך של 22 ס"מ וצבעו צהוב עז מפוספס בשחור. הוא בעל פסים שחורים ולבנים לאורך עיניו הדומות ל"מסיכת" דביבון, העוזרים לטשטש את מראהו האמיתי כדי להטעות אויבים. הוא בעל סנפירים מעוגלים וקצרים וזנב דק והוא נחשב לשחיין איטי. הוא שוכן בסביבות אלמוגים וביניהם מחפש חסרי חוליות ימיים כמו זואופלנקטון, מדוזות קטנות או מסרקניות, אותם הוא יונק במהירות עם לסתותיו. לרוב הוא מצוי בבדידות אך עשוי לשחות עם פרפרונים נוספים ודגים קרובים כמו קיסריים, שפתניים ותוכינוניים. הוא מזכיר מאוד את המין Chaetodon lunula, לו פס-עין דומה מאוד שמשמש לאותה מטרה. מדיה וקבצים בנושא פרפרון לבן-מצח בוויקישיתוף פרפרון לבן-מצח, באתר ITIS (באנגלית) פרפרון לבן-מצח, באתר NCBI (באנגלית) פרפרון לבן-מצח, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרפרון לבן-מצח, באתר FishBase (באנגלית) פרפרון לבן-מצח, באתר GBIF (באנגלית) פרפרון לבן-מצח באתר הרשימה האדומה של IUCN
שאהזאדה

שאהזאדה (בפרסית: شاهزاده, Šāhzāde) הוא תואר ממוצא פרסי, המציין נסיכים, יורשים פוטנציאליים לכס המלכות. המונח שחזאדה עצמו מורכב מהשורש שאה והסיומת "זאדה", במובן המילולי – צאצא, במובן הסמנטי - שייכות. התרגום המילולי של המונח שאחזאדה הוא "בן השאה". תואר זה היה קיים באיראן של ימי הביניים המוקדמים, באימפריה העות'מאנית, באימפריה המוגולית, במדינה הספווית ובעוד כמה מדינות מוסלמיות והוענק שם לכל היורשים הפוטנציאליים לכס המלכות (נסיכי הדם). בעלי תארים בולטים באימפריה העות'מאנית: שזאדה מוסטפא, שזאדה מהמד ואחרים. גרסה אחרת היא התואר Padshahzade (Badshahzade) – "בן פאדישאה". ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאבל פלשאנוב

פאבל פלשאנוב ברוסית: Павел Плешанов; ‏ (1829—1882) היה צייר דיוקנאות והיסטוריה רוסי. חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות. אביו היה סוחר עשיר. לאחר שסיים את לימודיו במכללה המסחרית האימפריאלית, הוא החליט להתמסר לאמנות ונרשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות בשנת 1848. בעודו שם, הוא לקח שיעורים פרטיים מפיודור ברוני. ב-1854 הוענקה לו מדליית זהב ובשנה שלאחר מכן קיבל את התואר "אמן" על ציורו ״ישו בביתן של מרתה ומריה״. בעצת ברוני הוא בילה שנתיים בלימודים ברומא. בשנת 1856, הוא זכה בתואר "אקדמי" על תיאורו של הכומר סילבסטר עם איוואן האיום במהלך השריפה של מוסקבה. לאחר מות אביו ב-1867, ענייני המשפחה הועברו לידיו של אחיו הבכור, שבאמצעות ניהול כושל או בזבזנות השאיר אותם חסרי אמצעים. כתוצאה מכך, הוא נאלץ לעזוב את אחוזת המשפחה. למרבה המזל, הוא הצליח לקבל משרת הוראה באקדמיה ועבר לגור בה. למרות שהוא לא התאים מבחינה טמפרמנטית להוראה, הוא מונה לפרופסור בשנת 1869. בשנת 1877, הוא הפך לחבר במועצת המנהלים של האקדמיה.[2] לאחר מותו של ליאופולד בונאפדה, הוא מונה לתפקיד ראש המחלקה לפסיפס. למרות הצלחותיו, הוא לא היה מרוצה כי נאלץ לצייר לפי הזמנה, ולא מה שבחר. בסופו של דבר, בהיותו התומך הבלעדי של משפחת אחיו פגעה בבריאותו, מה שהוביל למותו, בגיל חמישים ושלוש. מדיה וקבצים בנושא פאבל פלשאנוב בוויקישיתוף Directory of the Imperial Academy of Arts 1915, p. 154. Русские художники. Плешанов Павел Федорович., www.artsait.ru Biographical notes from the Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary @ Russian Wikisource.
צלב מלטה

צלב מלטה או צלב מלטזי שימש כסמלם של האבירים ההוספיטלרים, הידועים גם כאבירי מלטה, על שם האי בו שוכן המסדר מאז המאה ה-16. זהו צלב בן שמונה קצוות, וצורתו מורכבת מארבע אותיות V, שכל אחת פונה לכיוון אחר והן מחוברות בבסיסן. שמונת הקצוות מסמלים את התכונות הנדרשות מהאביר: נאמנות צדיקות כנות אומץ כבוד ותהילה בוז למוות עזרה לעני ולחולה כבוד לכנסייה צלב זה משמש כסמל מסדר יוחנן הקדוש ומסדר הריבוני הצבאי של מלטה. כמו כן הוא מופיע בסמל מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה, משמש כסמל מסדר האמבט הבריטי, מהווה את הבסיס לצלב ויקטוריה ומופיע על דגל ואליס ופוטונה. משמש גם כסמל של חברת השעונים השווייצרית היוקרתית וושרון קונסטנטין. צלב זה נחשב לאחד מסמליה הלאומיים של מלטה. מדיה וקבצים בנושא צלב מלטה בוויקישיתוף היסטוריה של צלב מלטה צלב מלטה, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חריטון פלטונוב

חריטון פלטונוב (ברוסית: Харито́н Плато́нов; ‏ 1842 - 18 בספטמבר 1907) פרופסור לאמנות רוסית, בקייב. רוב יצירותיו מציגות נשים צעירות, ילדות ונערות. הוא נולד למשפחת איכרים. מ-1859 עד 1870, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם הוענקו לו מדליות כסף על הצלחה בציור ב-1862, 1863 ו-1867. עם סיום לימודיו הוא קיבל את התואר "אמן", תואר שלישי, והפך למרצה בבית ספר מחוזי בצארסקויה סלו. לאחר שהציג שתי יצירות בתערוכת האקדמיה ב-1872, הועלה לדרגת אמן, תואר שני. ב-1878, על ציורו "ילד בולגרי", הוא קיבל מדליית זהב ממועצת האקדמיה. ב-1883 הוא הפך לאמן בתואר ראשון וב-1893 זכה בתואר "אקדמי". בשנת 1889, ציורו "הילדה היהודייה הקטנה" נרכש על ידי שר האוצר איבן וישנגרדסקי. לאחר 1877, הוא היה תושב קייב, שם לימד בבית הספר לציור שנוסד בשנת 1875 על ידי מיקולה מורשקו. מ-1884 עד 1889, הוא עבד בפרויקט שיקום ציורי הקיר בכנסיית סנט סיריל, בניהולו של מיכאיל ורובל. בשנת 1901, הוא עזר בארגון מחדש של בית הספר לציור ובהרחבת תוכנית הלימודים שלו כדי להפוך ל"בית הספר לאמנות בקייב". בין תלמידיו הבולטים היו מיקולה פימוננקו ומיקולה בוראצ'ק. הוא הציג תערוכות מרכזיות בתערוכות ה-31 וה-32 של הנודדים והציג בהרחבה ברחבי רוסיה. מדיה וקבצים בנושא חריטון פלטונוב בוויקישיתוף Kenneth, Khariton Platonov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) Biographical notes Archived 2012-11-16 at the Wayback Machine @ ArtRu. Товарищество передвижных художественных выставок :: Книги :: Ф.С. Рогинская. «Товарищество передвижных художественных выставок. Исторические очерки» :: Приложения :: Список экспонентов передвижных художественных выставок, www.tphv-history.ru
חמישה ימים בנובמבר

חמישה ימים בנובמבר (בצרפתית: Novembre) הוא סרט מותחן ופעולה צרפתי משנת 2022 שבוים על ידי סדריק חימנז (שביים בעבר את רחובות הפשע של מרסיי). בסרט מככבים ז'אן דוז'רדן, ג'רמי רנייה, מארין ואקט ואנאי דמוסטייה כחוקרים במשטרה הלאומית הצרפתית. הסרט הוקרן בישראל בפברואר 2023. נובמבר 2015. סדרה חסרת תקדים של מתקפות טרור מתרחשת בלילה אחד בפריז. מנהלת הלוחמה בטרור של משטרת פריז, בניהולה של אלואיז ומפקד המשטרה הכללי פרד, נמצאת בלחץ גדול לאתר את המפגעים והמסייעים להם לפני שיתקיפו שוב. הסיפור האמיתי מאחורי אחד המצודים הגדולים והמקיפים ביותר שהתנהלו בהיסטוריה המודרנית. יום שישי, 13 בנובמבר בשעה 21:16 ברובע ה-10 וברובע ה-11 בפריז מתרחשים פיגועי ירי. לפחות שלושה פיצוצים שונים ושישה אירועי ירי מדווחים למשטרה המקומית, לצד טבח שמתרחש בתיאטרון בטאקלאן בעיר. מנהלת המלחמה בטרור של המשטרה הלאומית הצרפתית, בראשותו של פרד, מוצאת עצמה מנהלת חקירה סיזיפית ומצוד בקנה מידה נרחב ללכידת המחבלים, בחמשת הימים שלאחר מכן. ז'אן דוז'רדן – פרד, המפקד הכללי סנדרין קיברלן – אלואיז, ראשת מנהלת המלחמה בטרור של המשטרה הלאומית בפריז ג'רמי רנייה – מרקו אנאי דמוסטייה – אינס סופיאן חאמס – פואד סטפן באק – ג’יבריל לינה חודרי – סמיה ויקטואר דו בואה – ז'וליה צילומי הסרט נערכו בשנת 2021, מ־17 במאי במשך 12 שבועות ונערכו באִיל-דֶה-פְרָאנְס, בבלגיה וביוון. חלק ניכר מהצילומים בצרפת נערכו בקרז'י שבחבל ואל ד׳אוז. הסרט עורר את התעניינותם של מבקרי הקולנוע בצרפת בעת יציאתו לאקרנים, כשהוא מקבל ביקורות חיוביות לרוב. חלק מהמבקרים שיבחו במיוחד את עבודתו וסגנונו של הבמאי. המבקר של לה פיגארו אמר על הבמאי שהוא "האמריקאי ביותר מבין הבמאים שלנו" ושהוא מוצא הקבלה לבין הסרט הזה לסרטה של קתרין ביגלו, ״כוננות עם שחר״. "חמישה ימים בנובמבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חמישה ימים בנובמבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חמישה ימים בנובמבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הארץ, "חמישה ימים בנובמבר": שאלות על המוסריות של הלוחמה בטרור, מאיה בניטה בשיתוף סרטי יונייטד קינג
העתק הכרמל

העתק הכרמל הוא שבר טקטוני בהרי הכרמל. העתק הכרמל הוא חלק ממערכת טקטונית רחבה אשר מפרידה בין רכסי השומרון בצפון להרי יהודה בדרום. מערכת זו היא בעלת יציבות טקטונית ביחס למערכת הטקטונית בגליל מצפון, ההעתק בקטע שבין צומת העמקים לנמל חיפה (העתק יגור), חוצה תשתיות, מפעלים פטרוכימיים ושכונות מגורים. השבר מתפצל מהבקע הסורי-אפריקני, דרך צפון השומרון, מתחיל באזור יקנעם דרך הרי הכרמל, מערבית לעיר נשר ועד מפרץ חיפה, ההעתק ממשיך עוד לתוך הים וחוצה את מדף היבשת לכיוון צפון-מערב. המבנה הסטרטיגרפי של רכס הכרמל, משני צידיו של העתק הכרמל, כולל דולומיט, אבן גיר, קירטון וחוואר מתקופת אלביאן (אנ') עד טורון. בעמק זבולון קיים העתק (שבר) צעיר מבחינה טקטונית מתקופת נאוגן והממצאים הסטרטיגרפים שונים באופן משמעותי מהממצאים שנחשפו ברכס הכרמל. סביבת ההעתק מורכבת מאלמנטים של אבן גיר, קירטון חוואר, קונגלומרטים, וסלעי התאדות. לפי המחקר, התווספו בתקופת הפליסטוקן, לסביבת ההעתק חומר חרסיתי ואבני חול הקרובות לאבן גיר. קווי ההעתק נמדדו במקטע השבר שבין צומת יגור בדרום-מזרח ועד לשובר הגלים בנמל חיפה שבקצהו הצפון-מערבי. מדידות אלו חושפות את המבנה הסטראוגרפי של השבר ומראות תמונה מורכבת המשתנה במרחב. מקטע יוקנעם - צומת העמקים מכיל את רוב העדויות הגיאומורפולוגיות והמורפוטקטוניות לפעילות טקטונית צעירה של העתק הכרמל באופן יחסי למקטע יגור. הממצאים הפאליאוסיסמיים לאורך העתק הכרמל הם מועטים. בשנת 2002 נחשפה מדרגה סטרטיגרפית אשר גילה הוערך לכ-35,000 שנה. מחקר שנערך בשנת 2006 מלמד על פעילות טקטונית בהעתק הכרמל לאורך הפליסטוקן. באוגוסט 1984 התרחשה רעידה משמעותית בהעתק הכרמל, 5.3 מגניטודה לפי מומנט בעומק של כ - 15–20 ק"מ. מחקר ארכיאוסיסמי שנערך באותה שנה חשף נזקים במבנים בתל מגידו ויקנעם מעידים על רעידות אדמה חזקות. רעידה אחת מתוארכת לפי המחקר לסוף האלף הרביעי לפנה"ס ושתי רעידות נוספות לסוף המאה התשיעית ולאמצע המאה השמינית לפנה"ס. מאידך, העדר נזקים במבנים צלבניים מהמאה ה-13 לספירה בתל יקנעם מעידים על העדר רעידות אדמה לאורך העתק הכרמל מאז המאה ה-13 לספירה לפחות. נזקים מבניים במערת דניה בחיפה התרחשו לפי המחקר לפני כ-5000 שנה. עדויות אלו אינן מוכיחות באופן מובהק פעילות טקטונית של העתק הכרמל וייתכן שנגרמו על ידי רעידת אדמה משמעותית שהתרחשה בשבר ים המלח. עמוס סלמון, מיקומו של העתק הכרמל בין יגור לנמל חיפה, המכון הגיאולוגי לישראל, ינואר 2013. David Scarpa, THE GEOLOGY OF THE CREMISAN VALLEY, BEIT JALA, Bethlehem University Journal 9, 1990, עמ' 7–31 לנא אשקר, עמוס סלמון, נעם גרינבאום, תופעות מורפוטקטוניות לאורך העתק הכרמל, באתר המכון הגיאולוגי לישראל, ‏יוני 2005 לפי מחקר שבוצע על ידי גאולוג, שמיר (2006) מוקד הרעש אירע מספר ק"מ מזרחה מהעתק הכרמל, קרוב יותר להעתק גדעון שבעמק יזרעאל. Amit Segev, Geology of Mount Carmel – Completion of the Haifa region, ‏דצמבר 2014 מיקומו של העתק הכרמל, עמ' 4
גל מלכה (שחקנית)

גל מלכה-רובין (נולדה ב-16 באפריל 1994) היא שחקנית ישראלית. ידועה כמי שגילמה את חגו בסדרה "המפקדת" מבית כאן 11, ואת חן בסדרה של קשת 12 "גוף שלישי". על תפקידה כחגו בסדרה "המפקדת" זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2022. על תפקידה כחן בסדרה "גוף שלישי" זכתה ב-2023 בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הצרפתי "סיריס מניה". ובפרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023. גל מלכה נולדה וגדלה במושב כפר אחים, המשתייך למועצה אזורית באר טוביה, ובתיכון התחנכה במגמת תיאטרון. ב-2012 מלכה נפצעה בפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס שבולגריה, שבוצע על-ידי מחבל מתאבד בשם מוחמד חסן אל-חוסייניה שכיוון בעיקר נגד תיירים יהודים מישראל פגע בצעירים ובבני נוער ואף רצח 5 אזרחים ישראלים, וכתוצאה מפיגוע תופת זה גם מלכה שנכחה במקום באותה עת נפצעה. כשלוש שנים לאחר מכן, ב-2015 נהרג אביה, יעקב מלכה, בתאונת דרכים בדרכו לעבודתו. השלימה את לימודיה בבית ספר למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין שבתל אביב. בשנת 2021 החלה לשחק בתפקיד החיילת חגית ("חגו") בסדרה "המפקדת" בכאן 11, המשודרת בתאגיד השידור הישראלי. בשנת 2023 גילמה את חן, אם יחידנית המשמשת כפונדקאית, בסדרת הדרמה "גוף שלישי" בהפקת קשת 12. על תפקידה בסדרה זו זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023. הופיעה גם כמאיה רוזן בסדרה הקומית "גולדה ומאיר" של ערוץ TeenNick. באותה שנה לוהקה לסרטו של ניר ברגמן "Pink Lady". בנוסף שיחקה את עדן עבודי בעונה השנייה בסדרה הדרמה ״בעלת החלומות״ של הוט. שיחקה במספר הפקות תיאטרון בתיאטרון חיפה ובתיאטראות נוספים. ביוני 2021 נישאה לבן רובין. השניים מתגוררים במושב נווה מבטח. בספטמבר 2024 נולדה להם בת. מדיה וקבצים בנושא גל מלכה בוויקישיתוף גל מלכה, ברשת החברתית פייסבוק גל מלכה, ברשת החברתית אינסטגרם גל מלכה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גל מלכה, באתר אישים איתי סגל, "אני לא שואלת אם רוצים בקרבתי בגלל הפרסום או מאהבה. הם רוצים חתיכה, ואני נותנת. אם יש לי, למה לא?", באתר ynet, 29 ביוני 2023 אסי טוחן, גל מלכה מול המראה: "אני ילדת מושב. לא מתאפרת כל יום", באתר ynet, 29 במרץ 2024 יעל גרטי, גל מלכה ("המפקדת") ובעלה הטרי בהפקת אופנה בחווה שלהם: "אנחנו בלתי-נפרדים", באתר ynet, 6 בספטמבר 2021 נועם כהן, ‏פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2023: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2023 סיון רהב-מאיר, ‏ראתה את המחבל - ונפצעה עם 10 מבני משפחתה, באתר ‏מאקו‏, 19 ביולי 2012 ערן סויסה, פותחת את הלב: גל מלכה חושפת את השבר המשפחתי הגדול, באתר ישראל היום, 13 בפברואר 2023 ברק, תחיה (2024-08-29). "גל מלכה: "אני פוסט-טראומטית. כשרואה נקודות לבנות של יירוט יש לי קוצר נשימה"". Ynet. נבדק ב-2024-09-01. דסק קשת 12, ‏"הרגשתי שהדברים שעברתי בחיים ירסקו וימוטטו אותי, אבל הם עשו ההפך", באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2023 https://mobile.mako.co.il/entertainment-celebs/local-2024/Article-73077a4afe39191026.htm רשימת הזוכים - פרסי Series Mania לשנת 2023, באתר https://seriesmania.com, ‏24 במרץ 2023 פְרָסֵי הַטֵלֵוִיזְיָה 2022 – תָכְנִּיַת הַגְמָר, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
מיקולה מורשקו

מיקולה מוראשקו (באוקראינית: Микола Мурашко;‏ 20 במאי 1844 – 22 בספטמבר 1909) היה צייר, מורה לאמנות, מבקר אמנות והיסטוריון אמנות, שהיה שייך למקדמי התנועה הרוסית של הנודדים; הוא היה תלמיד ויורשו של הצייר אדריאן פראכוב באקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג, המייסד והמנהל הראשון של בית הספר הפרטי לציור בקייב. מוראשקו היה אחד מחבריו הטובים ביותר של הצייר האוקראיני איליה רפין. אחיינו אולכסנדר מורשקו היה אמן ואחד החברים הראשונים באקדמיה הלאומית לאמנויות של אוקראינה. אביו היה אמן אייקונים ממוצא אוקראיני. מגיל צעיר גילה עניין באמנות; העתקת תמונות מתוך ספרים. בשנת 1858 עברה המשפחה לקייב. חמש שנים לאחר מכן המליץ לו איבן סושנקו, מורה בגימנסיה, להמשיך להכשרה באמנות. באותה שנה, הוא החל ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג. מחלה מנעה ממנו לסיים את מסלול לימודיו והוא השתקע בוורונז', אך המשיך לשלוח עבודות לאקדמיה. על בסיס זה, הוא הוסמך כמורה לאמנות והחל את דרכו בבית ספר יסודי מקומי בשנת 1868. בשנת 1879, האקדמיה נתנה לו תואר "אמן, תואר שלישי". במהלך השנים לימד במספר בתי ספר ברמות שונות. מ-1875 עד 1901, הוא הפעיל בית ספר משלו לציור בקייב שנתמך על ידי אמנים ידועים רבים; במיוחד איליה רפין. בין אלה שלימדו בבית הספר היו ולנטין סרוב, חריטון פלטונוב, איוואן סלזניוב, קונסטנטין קריז'יצקי, מיקולה פימוננקו וסרגיי קוסטנקו. ביוזמתו, בקייב הוצגה תערוכת אמנות שנתית, החל מ-1877. הוא צייר נופים שונים, רבים מהם נרכשו עבור המוזיאון באקדמיה. הוא גם צייר כמה דיוקנאות ואייר את המהדורה הראשונה של סיפוריו של הנס כריסטיאן אנדרסן ברוסיה הקיסרית. ההוראה, לעומת זאת, תמיד הייתה בראש סדר העדיפויות שלו ותלמידיו קיבלו תשומת לב אישית. בנוסף, הוא ערך מסעות רבים לוינה, פריז, רומא ומרכזי אמנות בולטים אחרים כדי ללמוד את שיטות ההוראה העדכניות ביותר וכתב מאמרים עבור מגוון כתבי עת מקומיים וארציים. לאחר סגירת בית הספר הוא פרש לכפר בוקה והחל לכתוב "זכרונותיו של מאסטר זקן". שני חלקים יצאו לאור, אך הספר מעולם לא הסתיים, עקב מחלתו. מדיה וקבצים בנושא מיקולה מורשקו בוויקישיתוף מיקולה מורשקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Alexandra Yu. Bakhturina, NATIONAL POLISH SCHOOL AND RUSSIAN BUREAUCRACY, 1905–1907, History and Archives, 2021, עמ' 12–21 doi: 10.28995/2658-6541-2021-2-12-21 Parker, Fan; Parker, Stephen Jan (1908). Russia on canvas : Ilya Repin. Internet Archive. University Park : Pennsylvania State University Press (published 1980). p. 150. ISBN 978-0-271-00252-1. Murashko, N. I. (1844–1909). Ukrainian painter. Milner, John (1993). A Dictionary of Russian and Soviet Artists, 1420-1970. Antique Collectors' Club Вірт.вист.: Микола Іванович Мурашко - Хмельницька ОУНБ, www.ounb.km.ua