laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גונתר שטיינר

גונתר שטיינר (באיטלקית: Guenther Steiner, נולד ב-7 באפריל 1965) הוא מהנדס. שטיינר נולד באיטליה ומתגורר בארצות הברית. שימש בעבר כמנהל הפעילות בקבוצת יגואר וכמנהל טכני בקבוצת רד בול וכמנהל קבוצת הפורמולה 1 האס . שטיינר נולד במראנו שבצפון איטליה. הוא למד הנדסה, אך לא סיים את התואר. לאחר שירות בצבא עבר לבלגיה, שם החל לעבוד כמכונאי בקבוצת מאזדה שהתחרתה באותו הזמן באליפות העולם בראלי. בשנת 1988, לאחר שנתיים בתפקיד, עבר לעבוד כסגן מנהל בקבוצת Top Run האיטלקית. בין השנים 1991–1996 שימש כמנהל הטכני בקבוצת Jolly Club. בשנת 1997 ניהל את קבוצת פרודרייב וזכה עימה באליפות אירופה בראלי. שנה לאחר מכן גויס לעבודה בקבוצת אם-ספורט כמנהל פרויקט. בשנת 2000 קודם לתפקיד מנהל ההנדסה ועבד עבור קבוצת פורד לצד קולין מקריי וקרלוס סאינס. בשנת 2001 מונה ניקי לאודה למנהל קבוצת יגואר בפורמולה 1. לאודה מינה את שטיינר למנהל בקבוצה. במסגרת תפקידו היה אחראי על הצד ההנדסי בקבוצה, לצידו של ג'ון אליסון, שניהל את הצדדים האדמיניסטרטיביים. שטיינר הוביל תהליך של ארגון מחדש בקבוצה והביא לקיצוץ בעלויות. בעונת 2002 צברה הקבוצה רק 8 נקודות. בעקבות כך פוטר לאודה מתפקידו, יחד עם 70 עובדים נוספים, ביניהם שטיינר. הנהלת הקבוצה החדשה הציעה לו תפקיד, אך הוא סירב להצעה. בנובמבר 2003 הצטרף כמנהל טכני למרכז הפיתוח של אופל. חברת רד בול רכשה את קבוצת יגואר בנובמבר 2014 והציעה לשטיינר לשוב לקבוצה. ההחלטה של אופל לפרוש מאליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM) בסוף שנת 2005 שכנעו אותו להצטרף לקבוצה החדשה. שטיינר פעל לצידו של כריסטיאן הורנר במהלך עונת 2005. לאחר הצטרפותו של אדריאן ניואי לקבוצה הציע הבעלים, דיטריך מאטשיץ, לשטיינר לעבור לארצות הברית על מנת לסייע בהקמת קבוצת נאסקאר. שטיינר עבר עם משפחתו למורסוויל, קרוליינה הצפונית ונשאר לגור במקום גם לאחר שעזב את רד בול באפריל 2008. לאחר הפרישה מקבוצת רד בול הקים שטיינר את חברת Fibreworks Composites. יוג'ין האס, שביקש להקים קבוצת פורמולה 1, על בסיס שלדה קיימת, גייס את שטיינר לסייע לו. שטיינר יצר את הקשר עם חברת דלארה שסיפקה את השלדה למכונית ועם קבוצת פרארי על מנת שזאת תספק את המנוע. באפריל 2014 מונה רשמית למנהל קבוצת האס. הקבוצה החלה להתחרות בשנת 2016 וצברה 8 נקודות במרוץ הבכורה. את עונת הבכורה סיימה הקבוצה במקום השמיני באליפות היצרנים עם 29 נקודות, שכולן הושגו על ידי רומן גרוז'אן. שטיינר זכה לפרסום רב בעקבות השתתפותו בתוכנית "פורמולה 1: המרוץ לניצחון" של נטפליקס. בעונת 2023 הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון באליפות היצרנים עם 12 נקודות בלבד. בעקבות כך בתחילת ינואר 2024 החליט האס על סיום תפקידו של שטיינר באופן מיידי. את מקומו כמנהל הקבוצה תפס אייאו קומאטסו, ששימש כמנהל ההנדסה בקבוצה. מדיה וקבצים בנושא גונתר שטיינר בוויקישיתוף גונתר שטיינר, ברשת החברתית אינסטגרם Breakfast with Guenther Steiner, F1i.com, 23 October 2016 Jaguar Racing names Managing Director, Motorsport.com, 1 December 2001 Lauda sacked by Jaguar, BBC, 26 November 2002 Pitchforth Replaces Steiner as Jaguar MD, Autosport, 5 December 2002 The resurrection of Gunther Steiner, GrandPrix.com, 7 January 2005 Steiner joins Red Bull team, Autosport, 3 March 2006 Gene Haas & Guenther Steiner Q and A: The blueprint beyond 2016 for America's F1 team, ESPN, 19 October 2016 Guenther Steiner leaves role as Haas Team Principal with immediate effect as Ayao Komatsu promoted, Formula1.com, 10 January 2024
הרנאדסורדוק

הרנאדסורדוק (בהונגרית: Hernádszurdok) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית הרנאדסורדוק קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-248 תושבים בשנת 1990 עד 157 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-36%). בהרנאדסורדוק חיו מעט יהודים ובמקום יש שאריות של בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא הרנאדסורדוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרנאדסורדוק(בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בהרנאדסורדוק מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קקד

קקד (בהונגרית: Kéked) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון-מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קקד קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-275 תושבים בשנת 1990 עד 141 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-48%). מושב המחוז ממוקם 76 קילומטרים צפונית-מזרחית למישקולץ בכביש; שתי הערים הקרובות ביותר הן Gönc ו- Pálháza. בקקד חיו מעט יהודים ובבית הקברות בכפר קיימות מצבות יהודיות. מדיה וקבצים בנושא קקד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קקד (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בקקד מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אוטוסן A0808MN

אוטוסן A0808MN (בפולנית: Autosan A0808MN) הוא אוטובוס עירוני מתוצרת יצרנית האוטובוסים Autosan (אנ') אשר מיוצר משנת 2008 (דגם 2009) ועד היום בפולין. אוטובוס יחיד סיפון ("Single-deck bus"). 2 דלתות כניסה (1 קדמית, 1 במרכז המרכב). תצורות פריסת דלתות: 1-1-0, 1-2-0. אוטובוס בעל רצפה הקרובה למפלס המדרכה ודלתות רחבות המצוידות ברמפות (אוטובוס נמוך-רצפה). מנועים דיזל מתוצרת "Cummins" (אנ'). מיקום מנוע: מנוע אחורי. נוסעים: 60 + נהג. מושבים: 16 + נהג, 20 + נהג. ABS. מערכת בקרת משיכה (ASR). מיזוג אוויר (אופציונלי). "אוטוסן A0808MN" "אוטוסן A0808MN" "אוטוסן A0808MN" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים סן H01A סן H01B סאן H25A אוטוסן יורוליידר 12 אוטוסן יורוליידר 15LE אוטוסן ווטלינה אוטוסן סולינה אוטוסן H6 מדיה וקבצים בנושא אוטוסן A0808MN בוויקישיתוף אוטוסן A0808MN, סרטון באתר יוטיוב מדגמי Autosan - תמונות archive.is/dp2G1 מנועי Cummins en.hespareparts.com/news/cummins/cummins-engines מנוע Cummins-ISBe4-160B - מפרט researchgate.net/figure/Cummins-ISBe4-160B-engine-technical-specifications מנוע מסוג "ISB4.5E5 185B" (מפרט ברוסית avtoalfa.com/tehspravochnik/dvigateli/cummins אוטובוסים מסדרות אוטוסן betterworldbooks.com/product/detail/autobusy-firmy-autosan מדגמי אוטוסן autosan.cba.pl/historia/historia17 "אוטוסן A0808MN" - מפרט kmk.krakow.pl/autosan_a0808_test.html "אוטוסן A0808MN" - תמונה phototrans.eu/14,957076,0 מנועי "Cummins" cummins.com/engines/isb45
ג'ון ראלי מוט

ג'ון ראלי מוט (באנגלית: John Raleigh Mott;‏ 25 במאי 1865 - 31 בינואר 1955) היה מטיף ומנהיג במשך שנים רבות מטעם ימק"א, ושימש מנהיג הפדרציה העולמית של הסטודנטים הנוצריים (אנ') מ-1895 עד 1920. מוט זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1946 על עבודתו בהקמת ארגוני סטודנטים נוצריים פרוטסטנטים בינלאומיים וחיזוק פועלם לקידום השלום. מוט חלק את הפרס עם אמילי באלץ'. הוא גם כתב ספרים בנושאים שונים. הספר המפורסם ביותר שלו היה "האוונגליזציה של העולם בדור הזה", שמו הפך לסיסמה מיסיונרית בתחילת המאה ה-20. מוט נולד בליווינגסטון מנור, ניו יורק, סאליבן קאונטי, ניו יורק ב־25 במאי 1865. מוט נישא לליילה עדה וייט (1866–1952) ב-1891, ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת איווה העליונה והיה סטודנט עטור פרסים. הוא עבר לאוניברסיטת קורנל, שם קיבל את התואר הראשון שלו ב-1888. הוא הושפע מארתור טאפן פירסון, אחד האנשים שעמדו מאחורי תנועת הסטודנטים המתנדבים, שנוסדה בשנת 1886. מוט, שהשתייך לכנסייה המתודיסטית (אנ'), היה יו"ר הוועידה המיסיונרית העולמית בשנת 1910, שהיוותה ציון דרך חשוב בתנועה הפרוטסטנטית המודרנית. למוט ועמיתיו הוצע מעבר חופשי לטיטניק ב-1912 על ידי פקיד של "כוכב סטאר ליין" שהתעניין בעבודתם, אך הם סירבו ונסעו בספינה הצנועה יותר. כששמעו את החדשות אודות הטיטניק מניו יורק, השניים הביטו זה בזה ואמרו כי "לאל הטוב יש עבודה נוספת עבורנו". לאחר שסייר באירופה וקידם את השיח ואת שיתופי הפעולה בין הכנסיות השונות, נסע מוט לאסיה, שם, מאוקטובר 1912 עד מאי 1913, ערך סדרה של 18 כנסים אזוריים ולאומיים, כולל בציילון, הודו, בורמה, מלאיה, סין, קוריאה ויפן. הוא עבד גם עם רוברט הלואל גרדינר השלישי כדי לשמר את היחסים עם הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, ועם הארכיבישוף טיכון לאחר המהפכה הרוסית. מ 1920 עד 1928, שימש מוט כיו"ר ה-World Student Christian Federation (אנ'). על עבודתו בקידום השלום, כמה היסטוריונים רואים בו את "המנהיג הנוצרי שהסע הכי הרבה ועורר הכי הרבה אימון". עבודותיו של ג'ון ר. מוט שמורות בספריית בית הספר ייל דיוויניטי. The Evangelization of the World in This Generation (1900) The Decisive Hour of Christian Missions (1910) World Student Christian Federation (1920) Cooperation and the World Mission (1935) Methodists United for Action (1939) The Larger Evangelism (1945) מדיה וקבצים בנושא ג'ון ראלי מוט בוויקישיתוף ג'ון ראלי מוט, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ון ראלי מוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון ראלי מוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Cracknell, Kenneth and Susan J. White., An Introduction to World Methodism., Cambridge, 2005 Seven Famous People Who Missed the Titanic, Smithsonian.com John Raleigh Mott, The Future Leadership of the Church, 1909
הפחדנים

הפחדנים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1980 בבימויו של אבי נשר עם מאיר סוויסה וחלי גולדנברג בתפקידים הראשיים. זה היה סרטו השלישי של נשר לאחר הצלחת סרטיו "הלהקה" (1977) ו"דיזנגוף 99" (1979) והוא זכה להצלחה פחותה. בסרטיו אלו פעלה לצדו בת זוגו, שרון הראל, שהייתה שותפה לתסריט, לליהוק ולהפקה של שלושת הסרטים, אך לאחר הפקת סרטים אלו נפרדו דרכיהם. בסרט משחק גיא פינס בתפקיד קטן כילד וכן ציפורה צברי שהוכתרה ב-1928 כאסתר המלכה העברייה העלילה היא סיפור אהבה רומנטי בין פקיד דואר קטן שמפחד מהחיים ובורח אל עולם של פנטזיות, לשכנתו החדשה – צעירה יפה בשם לימור, שהיא הפילגש הבודדה של גבר נשוי ועשיר. בני קונפינו (מאיר סוויסה) עובד כפקיד בסניף דואר. הוא מתוסכל מעבודתו המשעממת אבל כעמיתיו לעבודה זו, שרוליק (אייל גפן), פרץ (אבי לוזיה), דבורה (נטע קרטס), פנחסי (עזרא דגן) הוא מפחד להתפטר ולעזוב מקום עבודה בטוח ולהתעסק בתחביביו - קוסמות ונגינה בצ'לו. הוא חייב לעבוד כדי לשלם שכר דירה לבעל הבית הקשוח פיינרו (אלכס מונטה) ולפעמים הוא מתלוצץ עם רוני (גיא פינס), ילד הגר בבניין. את סניף הדואר בו הוא עובד מנהל בן מאיר (ישראל רובינצ'יק) האימתני. את מחשבותיו ותסכוליו הוא משחרר בשיחות עם הארנבת שלו, אליזבת. הוא עוסק ומתאמן בקוסמות ושואף להידמות להארי הודיני, חבריו מכנים אותו "בני הודיני". יום אחד מגיעה דיירת חדשה לדירה לידו, והיא צעירה יפהפייה בשם לימור (חלי גולדנברג) שמשמשת כפילגש למיקי (עמי גניגר), אדם עשיר ונשוי המבטיח לה להתגרש מאשתו ולהינשא לה. בני מתאהב בה מיד אך יודע שאין לו סיכוי. היא מזמינה אותו למסיבה בדירתה ושם נותנת לו חברתה עטרה (שרי צוריאל) לעשן סמים. בני מתעלף ומוצא את עצמו למחרת במיטתה של לימור מבלי לדעת מה עבר עליו בלילה. לאחר שאשתו של מיקי מאיימת בגירושים, הוא נוטש את לימור. לימור המיואשת מנסה להתאבד ומאושפזת במוסד פסיכיאטרי ורק בני בא לבקר ולעודד אותה והידידות בין שניהם מתפתחת. לימור מחליטה להפוך לנערת טלפון כדי להרוויח למחייתה למרות התנגדותו של בני שמוכן לקבלה לדירתו. כדי לעזור לה הוא מתחפש לסרסור שלה, מבריח לקוחות לא רצויים ומשכנע את האחרים כי כאן יקבלו רק מסג'. הכל פועל יפה עד שלימור מחליטה לקבל לקוחות ללא בני. לקוח אחד מנסה לאנסה והיא ניצלת ברגע האחרון על ידי בני. הם נמלטים לכפר ומתארחים אצל סבתו של בני (ציפורה צברי) שגם היא חובבת קוסמות. בכפר מתלהטת אהבתם והם מחליטים לעבוד ביחד במופעי קוסמות. בני מפוטר מעבודתו אך לפני כן הוא מוזמן להופעה בפני עובדי הדואר. הם חוזרים לתל אביב ולימור הולכת להחליף תלבושות בעוד שבני מחכה לה בחוף הים. מיקי מודיע לה שהתגרש מאשתו ושניהם עומדים לטוס לטיול ברומא. היא מגיעה לחוף הים ומודיעה זאת לבני ההמום אך ממש לפני העלייה למטוס היא מתחרטת ורצה לחפש את בני. בני ההמום מגיע לנשף אך מסרב להופיע ובמקום זה הוא נואם לפני חבריו ואומר להם שהם פחדנים לצאת מהמקום המשעמם הזה ולהגשים את שאיפותיהם. לימור מחפשת את בני בכל תל אביב עד שמוצאת אותו ישן על ספסל בסמוך לכיכר הבימה. הם מתפייסים ומסכימים לעבוד כשותפים. "הפחדנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפחדנים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הפחדנים", באתר אידיבי "הפחדנים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפחדנים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תל אביב שלי - מאמרים - הסינדרלה מכרם התימנים, באתר www.mytelaviv.co.il
יום האחדות

יום האחדות הוא יוזמה של משפחותיהם של שלושת הנערים שנחטפו ב-2014 ושל ראש עיריית ירושלים ניר ברקת. יוזמה זו מצוינת החל משנת 2015. במסגרת אירועי יום זה נערך מדי שנה טקס בבית הנשיא ובו מחולק פרס ירושלים לאחדות ישראל, אשר נועד להעלות על נס ארגונים ויחידים, בישראל ובעולם. יום האחדות בישראל מתקיים בשיתוף משרד החינוך, המשרד לשוויון חברתי, הכנסת, צה"ל, משטרת ישראל, מרכז השלטון המקומי בישראל, החברה למתנ"סים וכן ארגונים ותנועות נוער נוספים. במסגרת יום זה משתתפים למעלה ממיליון ישראלים בכ-400 פעילויות ברחבי ישראל. בנוסף, מצוין יום זה גם ביהדות התפוצות ומשתתפים בו למעלה מ-800,000 איש בפעילות, בעשרות מדינות ומאות ערים מסביב לעולם. אירועים אלו נערכים בקהילות היהודיות בבתי ספר, בתי כנסת, תנועות נוער וקהילות, וכוללות לימוד, שיח, הרצאות ומופעי מוזיקה, בהם השתתפו חברי קהילות יהודיות מזרמים שונים. ב-5 ביוני 2024 הועברה בקריאה שלישית הצעת חוק יום האחדות. החוק מקבע את תאריך יום האחדות כא' בסיוון, קובע כיצד הוא יצוין (בדיונים מיוחדים בכנסת, במערכת החינוך ובפעילויות שונות); כן מגדיר החוק כי יוקצה תקציב עבור אירועי יום האחדות, וכי שר החינוך יהיה ממונה על ביצוע החוק. מטרתו של החוק הוגדרה כך: מטרתו של חוק זה לקבוע יום ציון לנושא האחדות, הלכידות החברתית והערבות ההדדית, בחברה הישראלית ובעם היהודי בתפוצות, ולעודד פעולות אשר יקדמו ערכים אלה, מתוך אמונה בחשיבות קבלת האחר ובכוחם של עם וחברה מאוחדים לחיזוק החוסן הלאומי וליצירת בסיס איתן וראוי לדורות הבאים. לאור פעילותן הנמרצת למען אחדות נבחרו אימהות שלושת הנערים להשיא משואה ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל. בנימוקי הוועדה נכתב: ”שלוש האמהות - איריס יפרח, בת גלים שער ורחלי פרנקל - מסמלות את עוז הנפש של מי שאיבדו את היקר מכל והחליטו, רק בגלל הרוח, להשיא בלבבותינו את עוצמתה של האחדות בעמנו. רוחן האיתנה של שלוש האמהות סוחפת אחריה ביום האחדות, אותו ייסדו, רבות ורבים מבני עמנו בכל רחבי הארץ. שלוש האמהות בחרו שלא להתנפץ מעוצמתם של גלי השבר, השכול והאובדן. הן, גיבורות הרוח שלנו, בחרו, תחת השכול מפלח הלבבות ללכד את השורות ולפתוח שער של אהבת ישראל לזכר יקיריהן, יקירינו. אני גאה בהחלטה לבחור בכן, האמהות, להשיא יחד משואה אחת הבאה ללכד את השורות ולרומם את רוחה של האחדות בעמנו.” מדיה וקבצים בנושא יום האחדות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום האחדות אתר האינטרנט הרשמי של יום האחדות (באנגלית) חוק יום האחדות, באתר נבו. אודות יום האחדות, באתר האינטרנט של יום האחדות. ynet, יום האחדות: תקווה, מפגש, עשיית טוב, באתר ynet, 5 ביוני 2018 יום האחדות 2018, אתר השירותים והמידע הממשלתי gov.il. none, ‏אמהות 3 החטופים ידליקו משואה, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2019 הכנסת אישרה סופית את חוק "יום האחדות", באתר מעריב אונליין, 5 ביוני 2024 היסטוריית החקיקה של חוק יום האחדות, התשפ"ד-2024, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
מנקה

מנקה הוא עובד אשר מנקה (אנ') בתים או מבני תעשייה ומסחר. עובדי ניקיון עשויים להתמחות בניקוי חפצים או מקומות מסוימים, כגון, מנקה ארובות ומנקה חלונות (אנ'). לעיתים רבות עובדי הניקיון עובדים בשעות הערב או הלילה, לאחר שכל יתר האנשים שבדרך כלל עובדים באותו החלל אינם בסביבה. עובדי ניקיון רבים עוסקים בניקוי משרדים בלילה או בתים בעת שבעליהם נמצאים בעבודה. ניקוי רצפות הוא בין הפעולות המרכזיות בניקוי מבנים. תעשיית הניקוי גדולה למדי בעיקר משום שהתמחויות בסוגים שונים של ניקוי נחוצות בפעמים רבות. סוגי ההתמחויות השונים כוללים ניקוי שטיחים, ניקוי חלונות, ניקוי כלי רכב, ניקוי שירותים, ועוד. חלק גדול מהאנשים שעוסקים בניקוי עוסקים בפועל בניקיון של דירות/בתים. רוב עובדי הניקיון שעוסקים בניקוי דירות/בתים ידועים במיוחד בשל היכולת שלהם לשים לב לפרטים, אך לרוב, משום שישנם אנשים רבים במיוחד שעוסקים בכך, אין ערובה למצוא עובדי ניקיון אמינים שעובדים ביעילות. העלות של סוג זה של שירות תלוי בביקוש לשירות ובמספר ספקי השירות שקיימים. במדינות כמו הודו, סין, והפיליפינים, שם שיעורי המועסקים נמוך למדי, אנשים רבים יכולים להרשות לעצמם לשכור מנקה/משרת במשרה מלאה. להלן מספר פריטים המשמשים עובדי ניקיון: מטאטא / יעה דלי שקית אשפה מאבק נוצות סמרטוט כפפות שואב אבק אקונומיקה מטלית עובד משק בית שרת מדיה וקבצים בנושא מנקה בוויקישיתוף שירה מייקין, "היתה לי בת קטנה, הייתי צריכה עבודה": הנשים שעבורן "עוזרת בית" היא לא רק סדרה, באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואוור

ואוור (בפולנית: Wawer) הוא רובע בבירת פולין ורשה, בחלק הדרום-מזרחי של העיר. נהר ויסלה עובר לאורך גבולו המערבי. ואוור הפך לרובע בוורשה ב-27 באוקטובר 2002. הוא שולב בערי ורשה בשנת 1951. בעבר הוא היה חלק מרובע פראגה פולודניה, ועירייה עצמאית. ואוור גובל ברבעים פראגה פולודניה (Praga Południe) ורמברטוב מצפון, ברובע וסולה (Wesoła) ממזרח, וברבעים וילאנוב (Wilanów) ומוקוטוב (Mokotów) ממערב, מעבר לנהר ויסלה. הרובע מתאפיין בבנייה בסגנון שווידרמאייר (Świdermajer). אלכסנדרוב (Aleksandrów) אנין (Anin) פלניצה לאס (Las) מרישין ואוורסקי (Marysin Wawerski) מיידז'שין (Miedzeszyn) מיינדזילשה (Międzylesie) נאדווישלה (Nadwiśle) ראדושץ' (Radość) סאדול (Sadul) ואוור (Wawer) זרזן (Zerzeń) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. לפני מלחמת העולם השנייה היו בוואוור כ-3,000 תושבים, כ-1,300 מהם יהודים. כוחות גרמניה הנאצית נכנסו לוואוור בספטמבר 1939 והוטלו על היהודים מגבלות שונות. בדצמבר אירע בוואוור אחד ממעשי הטבח (אנ') הראשונים שביצעו הכובשים הגרמנים באוכלוסייה הפולנית הכבושה. בטבח זה נרצחו 107 אזרחים, רובם הגדול פולנים ומיעוטם יהודים, בתגובה להריגת שני חיילים גרמנים. ב-1940 הוקם גטו ליהודי ואוור, ככל הנראה בכפר קטן בתחומי הרשות המקומית על גדת הוויסלה ורוכזו בו כ-2,000 יהודים מהסביבה בצפיפות ובתנאי תברואה גרועים. במרס 1942 חוסל הגטו ו-950 יושביו גורשו לגטו ורשה. מדיה וקבצים בנושא ואוור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואוור ואוור (Wawer), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם מוניקה טומקייביץ' ומרטין דין (אנ'), ואוור, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 460–462), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ואוור (Wawer), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם מוניקה טומקייביץ' ומרטין דין (אנ'), ואוור, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 460–462), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
שלה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שלה – דמות מקראית קרל וילהלם שלה – כימאי שוודי ה'של"ה – שנה בלוח השנה העברי השל"ה – ספר קבלי שלה (עיר) – עיר בסלובקיה
שלה (עיר)

שַלַה (בסלובקית: Šaľa; בהונגרית: Vágsellye, וַאגְשֵיֵיה; בגרמנית: Schelle, שֶלֶה) היא עיר בדרום מערב סלובקיה. העיר נמצאת על שפלת הדנובה, על שתי גדות נהר ואה, כ-65 ק"מ מברטיסלאבה ו-30 ק"מ מנובה זמקי. לעיר יש רובע נוסף, וצ'ה (Veča), על הגדה השמאלית של הנהר, וכן השכונות הטמן (Hetméň) וקיליץ' (Kilič). העיר שוכנת באזור אקלים חמים. היישוב נזכר לראשונה ב-1002 במסמך של המנזר פאנונהאלמה (Pannonhalma). בשנת 1536 קודם היישוב למעמד של עיר שוק. הוא נשלט על ידי העות'מאנים בין 1663 ו-1686 כחלק מהאיילט העות'מאני אויוואר (Uyvar). בשנת 1850 נבנה קו מסילת רכבת בין וינה לבודפשט דרך שלה, ופיתוחה של העיר הואץ. אחרי 1918 השתייכה העיר לצ'כוסלובקיה. בעקבות בוררות וינה הראשונה בנובמבר 1938 חזרה שלה לשלטון הונגריה. ב-1945 חזרה שלה לצ'כוסלובקיה. משנת 1993 היא בשטח סלובקיה העצמאית. היהודים הראשונים הגיעו לשלה באמצע המאה ה-19 מווצ'ה, שהייתה אז עיירה עצמאית, והם היו כפופים לרבנות של וצ'ה. הקהילה התפתחה באופן משמעותי בעשורים שלאחר מכן, ובעקבות הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה לפלג האורתודוקסי. ב-1941 היו בשלה כ-440 יהודים, כעשירית מאוכלוסיית העיר. בתקופה זו גירשה הונגריה משלה צפונה, אל מעבר לגבול סלובקיה, משפחות יהודיות שלא הוכיחו אזרחות הונגרית. גברים יהודים בשלה גויסו לעבודת כפייה במסגרת צבא הונגריה והוצבו באוקראינה. ב-1942 החל גירוש יהודי סלובקיה. עשרות פליטים הגיעו לשלה ושם סייעה להם הקהילה היהודית. בשלה הוקם גטו במאי 1944. נכלאו בו כ-850 יהודים, משלה ומסביבתה. ביוני גורשו יושבי הגטו לאושוויץ בשני שילוחים. כמה עשרות ניצולים חזרו לשלה לאחר המלחמה והקימו קהילה קטנה מחדש, שבשנות ה-60 של המאה ה-20 הצטמצמה לכדי 26 נפשות. על פי מפקד 2011, בעיר היו 23,554 תושבים. 69% מהתושבים היו סלובקים, 12% הונגרים ו-19% אחרים. על פי מפקד 2001, היו בעיר 24,564 תושבים. 79.72% מהתושבים היו סלובקים, 17.88% הונגרים, 0.48% צ'כים ו-0.40% צוענים. ההרכב הדתי היה 66.63% קתולים, 23.62% אנשים ללא זיקה דתית ו-4% לותרנים. כלכלת העיר מבוססת בעיקר על התעשייה הכימית, על מפעל דוסלו (Duslo) במזרח העיר. מגזרים כלכליים אחרים כוללים תעשיית טקסטיל ובנייה. מדיה וקבצים בנושא שלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלה קהילת יהודי שאלה באתר בית התפוצות וגשייה (Vágsellye) - שלה, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם Mesto Šaľa קהילת יהודי שאלה באתר בית התפוצות "Municipal Statistics". Statistical Office of the Slovak republic. אורכב מ-המקור ב-2007-11-16. נבדק ב-2007-12-15.
אוטוסן ווטלינה

אוטוסן ווטלינה (בפולנית: Autosan Wetlina) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים Autosan (אנ') אשר יוצר בין השנים 2008–2013 בפולין. דגם "אוטוסן ווטלינה" נבנה על בסיס שלדת "Mercedes-Benz Vario" (אנ') מתוצרת מרצדס הגרמנית 2 דלתות כניסה תצורות פריסת דלתות: 1-1-0, 2-2-0 מנועי דיזל מתוצרת מרצדס-בנץ ABS מיזוג אוויר - אופציונלי 4 מדגמי "אוטוסן ווטלינה" משרתים כניידות משטרה במשטרת ורשה להובלת עצירים ואסירים (מיוני 2011) מפעל היצרן ממוקם ב-עיירה סאנוק במחוז ז'שוב בדרום פולין בחבל פודקרפצקיה 23-26 + נהג (תיירים) 28 + נהג (למרחקים ארוכים) 40 + נהג (עירוני) 17 + נהג (עירוני) 18 + 5 (ניידות משטרה) "A8V.01.01" "A8V.01.02" "A8V.01.03" "A8V.02.01" "A8V.03.01" "אוטוסן ווטלינה" "אוטוסן ווטלינה" "אוטוסן ווטלינה" "אוטוסן ווטלינה" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "אוטוסן ווטלינה" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "אוטוסן ווטלינה" - מבט למושבי הנוסעים "אוטוסן ווטלינה" - מבט למושבי הנוסעים סן H01A סן H01B סן H25A אוטוסן יורוליידר 12 אוטוסן A0808MN אוטוסן סולינה אוטוסן H6 אוטוסן יורוליידר 15LE מדיה וקבצים בנושא אוטוסן ווטלינה בוויקישיתוף אוטוסן ווטלינה, סרטון באתר יוטיוב אוטוסן ווטלינה, סרטון באתר יוטיוב מדגמי Autosan - תמונות archive.is/dp2G1 מנוע מרצדס-בנץ מסוג "MB OM 904" sae.org/publications/technical-papers/content אוטובוסים מסדרות אוטוסן betterworldbooks.com/product/detail/autobusy-firmy-autosan מדגמי אוטוסן autosan.cba.pl/historia/historia17 "אוטוסן ווטלינה" lucad.pl/portfolio/sobieslaw-zasada-automotive "אוטוסן ווטלינה" m.infobus.pl/autosan_autobus "אוטוסן ווטלינה" - מבט למושבי הנוסעים busomat.pl/galeria/picture דגמי Mercedes-Benz Vario web.archive.org/web/20140324220024 "אוטוסן ווטלינה" motorstown.com/49660-autosan-wetlina מנועי Mercedes-Benz-Om-904-La manualslib.com/products/Mercedes-Benz-Om-904-La "אוטוסן ווטלינה" בשירות משטרת פולין samar.pl/__/3/3.a/63220/Nowe-pojazdy-dla-s%C5%82u%C5%BCb-mundurowych
חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק

חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק (באנגלית: Iterative deepening depth-first search) הוא אלגוריתם חיפוש בגרף שנועד לאפשר חיפוש לרוחב בדומה לאלגוריתם חיפוש לרוחב, אך ללא דרישות הזיכרון הגבוהות שלו, על ידי שימוש חוזר במתודולוגיית אלגוריתם חיפוש לעומק לעומק גדל והולך בכל איטרציה. ערך מורחב – חיפוש לעומק חיפוש לעומק הוא אלגוריתם המתחיל את החיפוש משורש בגרף ומתקדם לאורך הגרף עד אשר הוא נתקע, לאחר מכן הוא חוזר על עקבותיו עד שהוא יכול לבחור להתקדם לצומת אליו טרם הגיע. אחד מיתרונותיו הוא בכך שסיבוכיות הזיכרון בו הוא משתמש ליניארית ביחס לעומק המסלול אותו הוא בודק באותו שלב, כי הוא רק נדרש לזכור איך הגיע לכל צומת ואילו בנים של כל צומת סרק כבר. חסרונותיו הם שאף אם קיים פתרון במרחק קטן יותר מהקדקוד, אם האלגוריתם לא פנה לכיוונו בהתחלה יכול לעבור הרבה זמן אם העץ מאוד עמוק עד שהוא יימצא, ואף לא לעצור אם העומק אינסופי. כמו כן המסלול הראשון אותו מוצא האלגוריתם לעבר פתרון לא מובטח שהוא המסלול הקצר ביותר אל פתרון. ערך מורחב – חיפוש לרוחב האלגוריתם סורק בצורה שיטתית את העץ רמה אחרי רמה עד למציאת פתרון, וזאת על ידי הכנסת כל הבנים של כל צומת שנסרק לתור, ועל ידי כך צמתים מרמה כלשהי יסרקו לאחר שהצמתים מהדרגה שלפניה נסרקו. יתרונותיו של אלגוריתם זה הם שהאלגוריתם ימצא את המסלול הקצר ביותר אל הפתרון, בסיבוכיות זמן אופטימלית. אחד מחסרונותיו הם שסיבוכיות המקום של התור היא כמספר הצמתים שבעומק הנוכחי, שהיא אקספוננציאלית ביחס לעומק (בהנחה שיש בממוצע יותר מבן אחד לכל צומת). האלגוריתם עובד באיטרציות בכל איטרציה i מריצים את אלגוריתם חיפוש לעומק שיסרוק את כל העץ עד לעומק i, אם הפתרון נמצא הוא יחזיר אותו, אם לא נשארה עוד רמה לפתח הוא יחזיר שאין פתרון, אחרת הוא עובר לאיטרציה i+1. האלגוריתם מבטיח שאם הפתרון בעומק המינימלי נמצא בעומק k הוא יימצא באיטרציה k מאחר שעד לאיטרציה זו האלגוריתם לא סורק בעומקים k ומעלה ובעומק k הצומת עם הפתרון תיסרק ותוחזר. סיבוכיות הזיכרון באיטרציה i ליניארית ב-i כי מריצים חיפוש לעומק עד עומק i. סיבוכיות הזמן פולינומית בכמות הצמתים עד עומק k. בדומה לאלגוריתם חיפוש לרוחב, קיים אלגוריתם A* מקביל בעל תור עדיפויות כדי לפתור בעיות חיפוש בגרף ממושקל, שגם בו קיימת בעיה של זיכרון. כדי לפתור בעיה זו משתמשים באלגוריתם חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק IDA* כשהעומק המוגדר בכל איטרציה הוא העומק הכי נמוך של בן שפותח שהיה עמוק יותר מהעומק 'המותר' באיטרציה הקודמת.
נורדואין UC-64A נורסמן

נורדואין UC-64A נורסמן הוא מטוס תובלה חד מנועי קל קנדי שמורכב ברובו מעץ מכוסה בבד. המטוס תוכנן ב-1935 על ידי חברת נורדואין הקנדית. המנוע של המטוס השמיע קולות כמו של חמור ובגלל זה הוא כונה החמור המעופף. תכננו את המטוס כדי שיוכל לפעול ממשטחים לא סלולים. פעילי רכש ישראלים רכשו ב-1948 בגרמניה את המטוסים והעבירו אותם לישראל. הם שימשו את שירות האוויר של ההגנה שהפך מאוחר יותר לחיל האוויר של צה"ל, ונטלו חלק פעיל במלחמת העצמאות. ב-10 במאי 1948 התרסק מטוס מסוג זה בהרי ירושלים, בעת שהוזעק לסייע ללוחמים בקרב על בית מחסיר. ששת אנשי הצוות שהיו עליו נספו, בהם מפקד טייסת הצפין של שירות האוויר, דניאל בוקשטיין. שרידי המטוס מוצגים באנדרטה בהר הטייסים. המטוסים הופעלו בגף 35 במשימות של חילוץ מתיישבים ממנחת מאולתר בסדום. המשימות האלה שחקו את המטוסים ובגלל זה הם נזקקו לטיפולים רבים שקירקעו אותם לארץ להרבה זמן. רוב מטוסי חיל האוויר באותה התקופה שומשו לא רק למטרה המקורית שלהם וכך גם עם המטוס הזה שחיל האוויר עשה בו שימוש גם למטרות הפצצה על עזה ורפיח. כל הפעולות האלה שחקו מאוד את המטוסים וגרמו להם לצאת מהשירות. מדיה וקבצים בנושא נורדואין UC-64A נורסמן בוויקישיתוף נורדואין UC-64A נורסמן באתר חיל האוויר