laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פסטיבל הזמר העברי 2000

פסטיבל הזמר העברי 2000 הייתה תחרות שירים ששודרה ב-10 במאי 2000, מוצאי יום העצמאות תש"ס, בניסיון נוסף לשחזר את פסטיבל הזמר והפזמון, לאחר ניסיון שלא צלח ב-1987. הפסטיבל שודר בשידור חי בערוץ הראשון וברשת ג' מהיכל התרבות ראשון לציון, בהנחייתם של מיקי קם ומוני מושונוב, שבנוסף גילמו דמויות בחלק מקטעי המעבר. השיר שזכה בתחרות היה "תפילת האור" בביצועם של אקי אבני וחיה סמיר, סולנית להקת פיקוד הדרום שזכתה בפסטיבל הקודם. ניקוד השירים התבצע על-ידי 7 ועדות שיפוט גאוגרפיות, נקודת שיפוט באולם בראשון לציון וניקוד מהבית באמצעות טלמסר. ירושלים - אמנון פאר קריית שמונה - טלי הרטמן חיפה - איתי רפפורט גן נר - זוהר סדן באר שבע - ויקו אטואן תל אביב - נועם גיל-אור אולם - שוש עטרי טלמסר - עופר נחשון פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים פסטיבל הזמר 2000, באתר יוטיוב בנות פסיה היו תוך כדי הפסטיבל בהליך משפטי לגבי שם הלהקה. תוך כדי ההליך נאסר על הלהקה להשתמש בשמה והיא נאלצה להשתמש בשם הזה.
מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי

מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי (בערבית: جامع أبو العباس المرسي) הוא מסגד בעיר אלכסנדריה, שבמצרים. הוא מוקדש לקדוש הסופי והאנדלוסי, בן המאה ה-13, אבו אל-עבאס אל-מורסי, שבו נמצא קברו. הוא ממוקם בשכונת אנפושי באלכסנדריה, ליד מצודת קאיתבאי. אבו אל-עבאס אל-מורסי מת בשנת 1286 ונקבר כאן. המסגד נבנה לראשונה בשנת 1307. המסגד תוכנן ונבנה בצורה הנוכחית על ידי יוג'ניו ולזאניה (Eugenio Valzania) ומריו רוסי (אנ') בשנים 1929–1945, והושפע מאוד מהמבנים והארכיטקטורה של קהיר העתיקה של מצרים. הוא שימש בתורו מקור השראה מרכזי למסגד שייח' זאיד הגדול בהרבה באבו דאבי, שהושלם ב-2007 לאחר יותר מעשור של עבודות בנייה. רשימת המסגדים באלכסנדריה (אנ') רשימת המסגדים במצרים (אנ') רשימת המסגדים באפריקה (אנ') מסגד האמיר עבדאלקאדר (אנ') מדיה וקבצים בנושא מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי בוויקישיתוף אתר מדריך טיולים יעדים קדושים "מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי, אלכסנדריה" 7-facts-you-must-know-about-sheikh-zayed-grand-mosque-396078.html VANESSA CHIASSON, beautiful-places-in-abu-dhab
FSB

האם התכוונתם ל... Front Side Bus – ערוץ נתונים שמעביר מידע בין המעבד לרכיבים אחרים שירות הביטחון הפדרלי (רוסיה)
הכרזת העצמאות (פירושונים)

הכרזת עצמאות היא – על פי רוב – הודעתה של מדינה, שהייתה נתונה לשלטון זר, על עצמאותה; אולם הכרזת עצמאות עשויה להיעשות גם על ידי גופים נוספים האם התכוונתם ל... הכרזת העצמאות של מדינת ישראל – הכרזה שנעשתה ב־1948 עם תום המנדט הבריטי על ארץ ישראל הכרזת העצמאות הפלסטינית – הכרזה של האש"ף בשנת 1988 הכרזת העצמאות של ארצות הברית – הכרזתן של שלוש עשרה המושבות האמריקניות על עצמאותן מהאימפריה הבריטית ב־1776 הכרזת העצמאות של טקסס – מסמך בו הכריזה רפובליקת טקסס על עצמאותה ממקסיקו במסגרת המהפכה הטקסנית הכרזת העצמאות של הסייברספייס – מסמך, שפורסם על ידי המשורר והפעיל הפוליטי האמריקני ג'ון פרי ברלו ב־1996, ועסק ביחסי הגומלין בין ממשלות לרשת האינטרנט הכרזת העצמאות הצרפתית – יום הבסטיליה (בצרפתית: Fête Nationale – חג לאומי, נודע גם כ-quatorze juillet‏ – 14 ביולי), הוא החג הלאומי ויום העצמאות הרשמי של צרפת, אשר נחוג ב-14 ביולי, היום בו התרחשה נפילת הבסטיליה (1789), אירוע מכונן במהפכה הצרפתית.
הדיוויזיה ה-119 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-119 (בגרמנית: 119. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-16 במרץ 1915, ולמפקדה מונה גאורג קרל פון בהר. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ובכלל זה במתקפת גורליצה-טרנוב, מתקפת אגם נארוץ' ומתקפת ברוסילוב. במאי 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה בקרב איפר השלישי ובקרב קמברה. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 בדצמבר 1918 פורקה הדיוויזיה. קרל פון בהר (16 במרץ 1915 - 5 בספטמבר 1916) פאול גרינרט (6 בספטמבר 1916 - 13 בנובמבר 1917) קרל וילהלם אוסקר ברגר (14 בנובמבר 1917 - 23 באוגוסט 1918) אדוארד פון ינה (23 באוגוסט 1918 - 3 בספטמבר 1918) גוסטב האגנברג (4 בספטמבר 1918 - 19 בדצמבר 1918) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הדיוויזיה ה-241 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-241 (הסקסונית ה-11) (בגרמנית: 241. Division‏ (11. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917, ולמפקדה מונה אוגוסט פורטמילר. בקיץ 1917 היא השתתפה בבלימת מתקפת קרנסקי, ובפברואר 1918 היא הועברה לחזית המזרחית, שם השתתפה במתקפת האביב, ובכל זה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן, ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-4 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
שדות ההרג של טקסס

שדות ההרג של טקסס (באנגלית: Texas Killing Fields) הוא כינוי לשטח אדמה במדינת טקסס, ארצות הברית, הנמצא לאורך חלקו הדרומי של הכביש המהיר I45. חלק זה של הכביש, שאורכו כ־80 קילומטרים, יוצא מן העיר יוסטון לכיוון דרום-מזרח, חוצה עיירות וערים קטנות, ומסתיים בחוף ימה של העיר גלווסטון. שמו של השטח ניתן לו לאחר שהחל משנות השבעים נמצאו בו עשרות גופות של נערות ונשים צעירות שעל פי ההערכות היו קורבנותיהם של מספר רוצחים סדרתיים שפעלו באזור במשך השנים, זאת בנוסף לעשרות נשים נוספות תושבות עיירות הסביבה שנעלמו ומעולם לא נמצאו. האזור הוא מעין מסדרון הנמצא משני צידיו של הכביש המהיר, ומאופיין בתוואי הכולל מקומות מבודדים ומרוחקים משטחים מיושבים כמו ביצות, סבכי שיחים, יערות, בריכות אגירה, שבילי עפר ושדות נפט נטושים, שעם מזג האוויר החם והלח השורר בו ברוב ימות השנה, מציב תנאים בהם ראיות אינן יכולות להישמר לאורך זמן ועל כן היווה כר נוח ופורה לפעילותם של רוצחים שחלקם עדיין אנונימיים וזהותם אינה ידועה ל- FBI ולמשטרה. מתחילת שנות השבעים ועד לאמצע העשור הראשון של שנות האלפיים נמצאו באזור 33 גופות. רובן היו נערות ובחורות צעירות תושבות העיירות שבסביבה בטווח גילאים של 12–30 שנרצחו בחניקה, ירי, דקירות או מהלומות חזקות לראש. הרצח הראשון אירע בשנת 1971 והאחרון בשנת 2006. כמות החשודים שנחקרו בכל מקרי הרצח מגיעה לעשרות רבות, רובם עברייני מין בעלי עבר פלילי. אדם אחד הורשע ברצח 3 בנות באזור, ומספר אנשים נוספים הורשעו לאורך השנים ברצח או בהריגה, אולם נכון לשנת 2022 רוב מקרי הרצח וההעלמויות טרם פוענחו, ובמקרים המועטים שכן פוענחו, הושגו הרשעות חלקיות בלבד בשל קושי באיסוף הראיות ומחדלים בהתנהלות המשטרה המקומית. מקרי הרצח, שנפרשים על פני תקופה של 35 שנים, לא זכו לסיקור תקשורתי נרחב. סרט פשע אמריקאי בכיכובם של סם וורת'ינגטון, ג'פרי דין מורגן וג'סיקה צ'סטיין שיצא בשנת 2011 ונושא את אותו השם, מבוסס באופן חלקי ורופף על האירועים האמיתיים. בשנת 2022 יצאה סדרה תיעודית בת שלושה פרקים לשרות הסטרימינג של נטפליקס אשר עוררה תהודה מסוימת, אולם התוכנית מכסה רק חלק קטן מסדרת הרציחות ומתמקדת בעיקר בארבעה קורבנות שנרצחו בשנות השמונים והתשעים באזור העיר ליג סיטי, ובשלושה חשודים אפשריים.
עידוא בן גריון

עידוא בִּן גָּרְיוֹן (ל' בשבט תרצ"ח, 1 בפברואר 1938 – כ"ד בכסלו תשל"ג, 30 בנובמבר 1972) היה סופר, מחזאי, מתרגם, במאי תיאטרון, משורר ופזמונאי ישראלי. בן גריון נולד בתל אביב, בנם היחיד של הרקדנית דבורה ברטונוב ושל הסופר עמנואל בן גריון, ונכדם של הסופר מיכה יוסף ברדיצ'בסקי (בן גריון), השחקן יהושע ברטונוב ומרים ברטונוב. גדל והתחנך בתל אביב: למד בבית הספר היסודי גרֶץ ובגימנסיה שלווה. מנעוריו סבל מדיכאון כרוני. בצה"ל שירת בלהקת הנח"ל. לאחר שחרורו יצא בשנת 1959 לפריז ולמד שם פנטומימה ובימוי. עם שובו לארץ בשנת 1962 כתב והוציא לאור את הרומן הראשון שלו, "המתוקה והמופלאת", שראה אור במקביל גם בתרגום לאנגלית. ב-1964 ביים בן-גריון בתיאטרון העונות את המחזה "סמי ימות בשש" מאת קן יוז. המבקר חיים גמזו, שהיה ידוע בסגנונו הבוטה, כתב על מחזה זה את הביקורת הקצרה ביותר בתולדות ביקורת התיאטרון הישראלי: "לדידי יכול היה למות בחמש". המחזה זכה גם לביקורות חיוביות. כמתרגם פרסם בן-גריון בשנת 1957 את תרגומו הראשון, "העורב" מאת אדגר אלן פו, בכתב העת הספרותי אורלוגין שבעריכת אברהם שלונסקי. כן תרגם שלושה מחזות שהוצגו על הבמות בארץ. בן גריון נודע בפרשיות-אהבים רבות שהיו לו; טרם מותו נישא לרוזנת ממוצא איטלקי. בעיותיו הנפשיות הביאו לאשפוזים תכופים, עד ששם קץ לחייו בדירת הוריו בחולון, בגיל 34. נטמן בבית העלמין הדרום, בסמוך לסבו, יהושע ברטונוב. לאחר התאבדותו של בן-גריון כתב עליו אביו, עמנואל, את הספר "בין שלשום למחרתיים". המתוקה והמופלאת: רומאן, תל אביב: אלדר, 1962. (הופיע במקביל בהוצאת אלדר בתרגום לאנגלית מאת ג'וליאן שגרן תחת הכותרת "The Sweet and the Oblivious") לאחר מותו: Mens Rea in corpore sano: שירים ותרגומים; ציורים: אדית קמחי, [תל אביב: חמו"ל], תשל"ג. (חוברת) שירים ותרגומי שירים, תל אביב: רשפים, תשל"ד. עידוא בן גריון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידוא בן גריון, דף שער בספרייה הלאומית עידוא בן גריון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה כתבי עידוא בן גריון בפרויקט בן-יהודה מת עידוא בן-גריון, דבר, 3 בדצמבר 1972 פרטים על עדוא בן גריון בארכיון דבורה ברטונוב, בספרייה הלאומית מידע על עידוא בן גריון בקטלוג הספרייה הלאומית ירון לונדון, עידוא ימות בחמש, כותרת ראשית, 7 בדצמבר 1983 מפרי עטו: אבל שוא תבקשי לבעור, דבר, 29 בדצמבר 1972 (5 בפברואר 1970) שירים בביצוע להקת הנח״ל: השיר: ׳שיר השירותים׳ באתר: youtube (בתמונה). ראו: א. בן-מאיר, "סאמי ימות בשש" בתיאטרון העונות, חרות, 20 במרץ 1964. ביקורת: מרים אורן, לא מתוק ולא מופלא, מעריב, 15 ביוני 1962 (תגובת בן גריון ותגובת המבקרת: סיימה – או לא סיימה, מעריב, 29 ביוני 1962); ש. שיש, "המתוקה והמופלאה" לעדוא בן-גוריון, דבר, 10 באוגוסט 1962.
אולפנת תהילה

אולפנת תהילה היא אולפנה תורנית לבנות שנוסדה בשנת תשס"ז בירושלים, ראש האולפנה היא ציפורת לין. באולפנה לומדות כ-160 תלמידות בכיתות ט'-י"ב, כשבכל שכבה ישנה ככיתה אחת. הזכאות לבגרות באולפנה גבוהה ועומדת על 99 אחוזי זכאות. התלמידות באולפנה הן בעלות אופי תורני והן מגיעות מבתים תורניים לאומיים. הבנות מתגוררות בירושלים וביישובים הסמוכים לה. באולפנה אין מסגרת פנימייתית, והבנות חוזרות לביתן בסוף כל יום לימודים. האולפנה ממוקמת באמצע רחוב יפו בירושלים, סמוך לתחנת הרכבת הקלה "הטורים" ולתחנה המרכזית. אולפנת תהילה באתר האולפנות. אולפנת תהילה ירושלים, באתר אולסקול אולפנת תהילה, באתר האולפנות
אליפות העולם בכדוריד 2019

אליפות העולם בכדוריד 2019 היא אליפות העולם ה-26 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בגרמניה ודנמרק בין ה-10 בינואר ל-27 בינואר 2019. משחק הגמר נערך בהרנינג (דנמרק). צרפת זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בדנמרק   קופנהגן הרנינג מפת הערים המארחות בגרמניה   ברלין קולן מינכן המבורג נבחרת קוריאה הדרומית העפילה לאליפות, אך בסופו של דבר סוכם שתשתתף נבחרת שכוללת נציגים של קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית. בתחרות השתתפו 24 נבחרות. הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 3 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב הראשי. בשלב זה הקבוצות חולקו ל-2 בתים. 2 נבחרות החזקות העפילו לחצי הגמר. הנבחרות שלא העפילו לשלב הראשי, התמודדו על "גביע הנשיא". משחקי הבית נערכו בברלין במרצדס-בנץ ארנה שמכילה 14,500 מקומות. משחקי הבית נערכו במינכן בהיכל האולימפ שמכיל 12,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בקופנהגן באולם Royal Arena שמכיל 13,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בקופנהגן באולם Royal Arena שמכיל 13,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בקולן באולם Lanxess Arena שמכיל 19,500 מקומות. משחקי הבית נערכו בהרנינג באולם Jyske Bank Boxen שמכיל 12,500 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה לבית ב'. הנבחרת סיימה את הבית במקום הרביעי וסיימה את השתתפותה. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בכדוריד 2019 בוויקישיתוף מידע באתר איגוד הכדוריד העולמי נתונים מאתר טודור66 מוקדמות אירופה
ענן זוהר לילי

עננים זוהרים בלילה או עננים זוהרים ליליים, היא תופעה המתרחשת באטמוספירה העליונה של כדור הארץ. במבט מהחלל, ניתן לזהות עננים כאלו כשכבת פיזור מפוזרת של גבישי קרח ליד המזופאוזה. עננים אלו מורכבים מגבישי קרח, ונראים מהקרקע רק במהלך דמדומים אסטרונומיים. עננים אלו נצפים לרוב בחודשי הקיץ מקווי הרוחב שבין ±50° ל-±70°. על אף שכמעט ולא ניתן לראות את העננים באור היום, ניתן לראות את העננים כאשר הצופה והשכבות התחתונות של האטמוספירה נמצאים בצל כדור הארץ (אנ'), והעננים הגבוהים נמצאים באור השמש. מחקרים עדכניים מצביעים על כך שפליטת מתאן מוגברת באטמוספירה מייצרת אדי מים נוספים ברגע שמולקולות המתאן מגיעות למזוספירה, ובכך יוצרות או מחזקות עננים זוהרים ליליים קיימים. עננים אלו הם העננים הגבוהים ביותר באטמוספירת כדור הארץ (במזוספירה), שנמצאים בגובה של כ-76–85 ק"מ (כ-249,000–279,000 רגל). זוהר עננים Gadsden, M.; Parviainen, P. (1995). Observing Noctilucent Clouds (PDF). International Association of Geomagnetism & Aeronomy. ISBN 978-0-9650686-0-4. אורכב מ-המקור (PDF) ב-31 באוקטובר 2008. נבדק ב-16 באוקטובר 2008. {{cite book}}: (עזרה) Schröder, Wilfried (בנובמבר 2001). "Otto Jesse and the Investigation of Noctilucent Clouds 115 Years Ago". Bulletin of the American Meteorological Society. 82 (11): 2457–2468. Bibcode:2001BAMS...82.2457S. doi:10.1175/1520-0477(2001)082<2457:OJATIO>2.3.CO;2. {{cite journal}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא ענן זוהר לילי בוויקישיתוף ענן זוהר לילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) NLC time-lapse movies AIM satellite mission BBC News Article - Mission to Target Highest Clouds Noctilucent Cloud Observers' Homepage Solar Occultation for Ice Experiment (SOFIE) Southern Noctilucent Clouds observed at Punta Arenas, Chile NASA Astronomy Picture of the Day: Noctilucent Clouds Over Sweden (18 July 2006) BBC Article - Spacecraft Chases Highest Clouds CNN Article - Rocket launch prompts calls of strange lights in sky BBC News - Audio slideshow: Noctilucent clouds Time-lapse videos playlist of noctilucent clouds observed in Samara, Russia גלי וינרב, הזוהר הצפוני, גרסת העננים, באתר גלובס, ‏28 בספטמבר 2009 (ארכיון) "Climate Change Is Responsible for These Rare High-Latitude Clouds". Smithsonian. 2018. ארכיון מ-2022-11-04. נבדק ב-2022-12-16. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבחן אסוציאציות חבויות

מבחן אסוציאציות חבויות (באנגלית: Implicit-Association Test, בראשי תיבות: IAT) הוא מבחן הערכה שנוי במחלוקת למדידת אסוציאציות תת-מודעות בין מושגים שונים. המבחן מודד אסוציאציות כאלה בעקיפין, וזאת בניגוד לשאלונים שבהם אסוציאציות נמדדות במפורש על ידי שאלת המשתתפים על הרגשתם. היישום המדעי הנפוץ ביותר של המבחן הוא הערכת סטריאוטיפים סמויים, אך במרוצת השנים הוא הוא החל להיות מיושם על מגוון אסוציאציות אחרות על גזע, מגדר, מיניות, גיל, דת, הערכה עצמית, ועמדות פוליטיות. מבחן זה הוא מבחן ממוחשב, והוא מודד באיזו מהירות אנשים יכולים לסווג מילים ודימויים חזותיים שונים. למשל, בהערכת סטריאוטיפים ההנחה הבסיסית היא שמשתתפים שיש להם סטראוטיפים ודעות קדומות כלפי קבוצה מסוימת, הם מהירים יותר בשיוך פריטים בעלי מילים חיוביות לקבוצת השיוך שלהם, בהשוואה לשיוך פריטים חיוביים הקשורים לקבוצה השונה, ולהפך, הם איטיים יותר בשיוך מילים שליליות לקבוצת השיוך שלהם ומהירים יותר בשיוך מילים שליליות לקבוצה השונה. עוד נשען מבחן זה על ההנחה, שקל יותר למשתתף לבצע את אותן התנהגויות עבור מושגים שעוצמת הקשר שלהם חזקה מאשר עבור מושגים בעוצמת קשר חלשה, ומכאן החשיבות של מהירות התגובה בקטלוג מושגים לקטגוריות שונות. מבחן IAT פורסם לראשונה במחקר בשנת 1998 על ידי הפסיכולוגים אנתוני גרינוואלד, דבי מקגי וג'ורדן שוורץ. המבחן נמצא בשימוש נרחב במחקר בתחום פסיכולוגיה חברתית, ובמידה מסוימת בפסיכולוגיה קלינית, פסיכולוגיה קוגניטיבית ופסיכולוגיה התפתחותית. זיכרון מרומז Greenwald, A. G.; Banaji, M. R. (1995). "Implicit social cognition: Attitudes, self-esteem, and stereotypes". Psychological Review. 102 (1): 4–27. doi:10.1037/0033-295x.102.1.4. PMID 7878162. Greenwald, Anthony G.; McGhee, Debbie E.; Schwartz, Jordan L.K. (1998), "Measuring Individual Differences in Implicit Cognition: The Implicit Association Test", Journal of Personality and Social Psychology, 74 (6): 1464–1480, doi:10.1037/0022-3514.74.6.1464, PMID 9654756 Goldhill, Olivia (3 בדצמבר 2017). "The world is relying on a flawed psychological test to fight racism". Quartz (באנגלית). נבדק ב-2021-08-22. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמורת כרמיה

שמורת כרמיה היא שמורת טבע בישראל במישור החוף הדרומי מדרום לקיבוץ כרמיה. השמורה כוללת בוסתנים נטושים הכוללים חורבות, תעלות השקיה, בארות מים ובריכות אגירה. בעת הכרזה על השמורה היא תוארה ככוללת שקמים, גפני בר, ושיטה מלבינה. בנוסף גדלים במקום עצי תות, תמר, שקדים ומשוכות צבר. המלצה להכרזה על השמורה בשטח של כ-500 דונם נתקבלה במועצת הגנים הלאומיים ושמורות הטבע באמצע 1965. דיון על השמורה בוועדת התכנון בתחילת יולי 1965 נדחה בגלל התנגדות של קיבוץ כרמיה שרצתה לוודא שלא מדובר בשטח הניתן לעיבוד חקלאי. הודעה על הפקדת תוכנית השמורה התפרסמה במרץ 1967 והודעה על אישור התכנית התפרסמה בינואר 1968. שמורת כרמיה הוכרזה כשמורה ב-18 בדצמבר 1969. שטח השמורה עמד בעת הכרזתה על כ-410 דונם. ב-26 באוקטובר 2008 הוספו לשמורה עוד 543 דונם. שמורת כרמיה, באתר "טבע ונופים בישראל" נופים שאין להשחיתם, על המשמר, 9 ביוני 1970 המלצה ל־9 שמורות־טבע חדשות, למרחב, 4 ביולי 1965 נדחה הדיון בקשר לשמורות הטבע בחוף אשקלון, הַבֹּקֶר, 7 ביולי 1965 הודעה בדבר הפקדת תכנית מפורטת, על המשמר, 8 במרץ 1967 הודעה בדבר אישור תכנית מפורטת, דבר, 25 בינואר 1968 רשימת גנים לאומיים ושמורות הטבע בישראל באתר רשות הטבע והגנים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא איכות הסביבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפתלי יבין

נפתלי יבין (בינשטוק; 29 ביוני 1936 – 5 ביוני 1972) היה שחקן, במאי תיאטרון, מחזאי וסופר ישראלי. נפתלי יבין נולד בשנת 1936 לצילה ומנחם בינשטוק, במשפחה בת שני בנים. הוריו עלו לארץ ישראל בשנות ה-30 ונפגשו בחיפה. אחיו, חנן יבין, לימים במאי ומעבד. בגיל 4 עבר עם הוריו לתל אביב, שם היה אביו נהג מונית ואימו עקרת בית. למד בבית הספר "המרכז" שברחוב זמנהוף, והמשיך בגימנסיה גאולה. בנעוריו שיחק בתיאטרון הילדים "בימתנו". בשירותו הצבאי עבר קורס קצינים ושירת בחיל התותחנים. למד בבית הספר הדרמטי של תיאטרון "הבימה" והתקבל כשחקן בתיאטרון. המשיך בלימודי משחק בסטודיו של הבמאי היי קיילוס ובהמשך אצל פיטר פריי, אמנון מסקין ופאני לוביץ'. בשנת 1961 הקים עם הקים עם דוד לוין ועמוס מרוז את בימת השירה. בשנת 1962 השתתף בסרט "ניני". באמצע שנות ה-60 השלים את כתיבת מחזותיו "ויעקב איש תם", ו"רגעים יקרים מהאלבום המשפחתי" (שנקרא תחילה "פלאף"). בשנת 1965 סיים לימודים לתואר ראשון בספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1966 עבר לאנגליה, לאחר שקיבל מלגת לימודים לתואר שני באוניברסיטת מנצ'סטר. שם הקים יחד עם אד ברמן את קואופרטיב "אינטראקשן", שהפעיל את "התיאטרון הכמעט חופשי" (Almost Free Theatre). הקים תיאטרון ניסיוני בשם "התיאטרון האחר", שזכה למוניטין. בחודשים האחרונים לחייו סבל מדיכאון, בעקבות פרידתו מחברתו הניו זילנדית, שעזבה אותו לאחר זוגיות בת חמש שנים. באותה תקופה נחל הצלחה בעיסוקו כבמאי. נפתלי יבין נמצא מת במיטתו בלונדון, ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-36, בבוקר 5 ביוני 1972. בניתוח שלאחר המוות נקבע כי מותו נגרם מלקיחת ארבעה כדורי שינה וחצי בקבוק ויסקי. הובא לקבורה בבית העלמין הדרום. "פלאף" הועלה בתיאטרון החאן הירושלמי ב-1976, ארבע שנים לאחר מותו, בבימוי ידידו, הלל נאמן ועם מנחם ורטהיים בתפקיד הראשי. המחזה הועלה גם בתאטרונים שונים באירופה. המשורר אורי ברנשטיין, חברו של יבין, ערך את הספר "ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת" שהופיע ב-1976. הספר הוא אוסף סיפוריו הקצרים ורשימותיו של יבין, שנותרו מכתבי יד בעזבון. ויעקב איש תם: מחזה, [ירושלים?: חמו"ל, תש"ל לערך]. ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת: סיפורים; בעריכת אורי ברנשטיין, מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור, תל אביב (ספרי סימן קריאה), תשל"ו 1976. (הדפסה נוספת: כנרת, תל אביב, 1991) נפתלי יבין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נפתלי יבין, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב נפתלי יבין, בלקסיקון הספרות העברית החדשה נפתלי יבין, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים רשימת הפרסומים של נפתלי יבין, בקטלוג הספרייה הלאומית נפתלי יבין, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב נפתלי יבין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" בועז כהן, ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת בועז כהן, עצב גשם אהבה, באתר ynet, 16 בספטמבר 2008 פרטי הסרט שנעשה על פי סיפוריו של יבין עודד מנדה-לוי, ‏ילדות ממושכת: נפתלי יבין, באתר הערוץ האקדמי, 2 במרץ 2008 דליה קרפל, נפתלי יבין חי ומת כמו דמות מתוך ספר, באתר הארץ, 18 ביוני 2011 יורם קניוק, יבין והתיאטרון, דבר, 18 בינואר 1971 משה בן-שאול, לחפש, לנסות, לא להעתיק..., מעריב, 16 באפריל 1970 על יצירתו: גדעון עפרת, בין אבסורד לבין אמא, דבר, 15 באפריל 1977, המשך רחל שקלובסקי, הכתיבה כאמצעי מאגי, דבר, 11 ביוני 1976, המשך נפתלי יבין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צבי לביא, הנושא של המחזה הוא המחזה עצמו, מעריב, 28 במרץ 1972, המשך נפתלי יבין באתר חברה קדישא ת"א–יפו על הספר באתר כנרת, זמורה-ביתן, דביר
וידאוגרפיה

וידאוגרפיה (באנגלית: Videography) הוא התהליך של לכידה אלקטרונית של תמונות נעות במדיות אלקטרוניות (כגון, קלטות וידאו, והקלטות ישירות לדיסקים קשיחים וכוננים שבביים). כיום, כל עבודת וידאו יכולה להיכנס לווידאוגרפיה, ואילו הפקת סרטי קולנוע מסחרית תיקרא סינמטוגרפיה (קולנוע). במדעי החברה, וידאוגרפיה מתייחסת גם לשיטת מחקר ספציפית של ניתוח וידאו, המשלבת אתנוגרפיה עם הקלטת רצפי אינטראקציה המנותחים לפרטי פרטים. סרט תלת-ממד קולנוע צילום וידאו תת-מימי Knoblauch H, Tuma R (2011) Videography: an interpretive approach to video-recorded micro-social interaction. In: Margolis E., Pauwels L. (eds) The Sage Handbook of Visual Methods. Thousand Oaks, CA: Sage, 414–430. מדיה וקבצים בנושא וידאוגרפיה בוויקישיתוף Videography: Definition, Basics, and Practical Tips to Get Better, Riverside.fm (ארכיון) Barbara Rosenstein, Video Use in Social Science Research and Program Evaluation, Sage Journals, 2002 doi: 10.1177/160940690200100302 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות העולם בכדוריד 2021

אליפות העולם בכדוריד 2021 היא אליפות העולם ה-27 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים במצרים בין ה-13 בינואר ל-31 בינואר 2021. משחק הגמר נערך בקהיר. דנמרק זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות במצרים   בורג' אל ערב שישה באוקטובר בירת מצרים החדשה קהיר בגלל מגפת הקורונה מספר תחרויות לבחירת משתתפות בתחרות בוטלו. כמו כן סוכם שתחרות תיערך ללא נוכחות קהל. נבחרת כף ורדה התחילה להתחרות אך בהמשך התחרות בעקבות תשובות חיובית של בדיקת קורונה לא יכלה להציב סגל שחקנים והפסיקה את השתתפותה. בתחרות לראשונה השתתפו 32 נבחרות. הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 3 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב הראשי. בשלב זה הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 2 נבחרות החזקות העפילו לרבע הגמר. הנבחרות שלא העפילו לשלב הראשי, התמודדו על "גביע הנשיא". משחקי הבית נערכו בשישה באוקטובר באולם Hassan Moustafa Sports Hall] שמכיל 5,200 מקומות. משחקי הבית נערכו בבירת מצרים החדשה באולם New Capital Sports Hall שמכיל 7,500 מקומות. משחקי הבית נערכו בבורג' אל ערב באולם Borg El Arab Sports Hal שמכיל 5,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בקהיר באולם Cairo Stadium Indoor Halls Complex שמכיל 17,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בשישה באוקטובר באולם Hassan Moustafa Sports Hall שמכיל 5,200 מקומות. משחקי הבית נערכו בבירת מצרים החדשה באולם New Capital Sports Hall שמכיל 7,500 מקומות. משחקי הבית נערכו בקהיר באולם Cairo Stadium Indoor Halls Complex שמכיל 17,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בבורג' אל ערב באולם Borg El Arab Sports Hal שמכיל 5,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בבירת מצרים החדשה באולם New Capital Sports Hall שמכיל 7,500 מקומות. משחקי הבית נערכו בקהיר באולם Cairo Stadium Indoor Halls Complex שמכיל 17,000 מקומות. משחקי הבית נערכו בשישה באוקטובר באולם Hassan Moustafa Sports Hall שמכיל 5,200 מקומות. משחקי הבית נערכו בקהיר באולם Cairo Stadium Indoor Halls Complex שמכיל 17,000 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד לא הייתה בעלה דירוג מספיק גבוה ולא נכללה בתחרות. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בכדוריד 2021 (באנגלית ובערבית) אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בכדוריד 2021 (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בכדוריד 2021 בוויקישיתוף מידע באתר איגוד הכדוריד העולמי נתונים מאתר טודור66 בגלל מגפת הקורונה התחרות בוטלה בגלל מגפת הקורונה בנבחרת היא לא יכלה להגיע לתחרות והוחלפה על ידי נבחרת שווייץ בגלל מגפת הקורונה התחרות בוטלה ונבחרות נשלחו לפי דירוג בעקבות החלטה של הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט רוסיה לא יכלה להשתתף כמדינה. לכן נבחרת הייתה מיוצגת על ידי פדרציית טניס הרוסית בבעיטות עונשין בתוספת זמן בגלל תוצאות חיוביות של בדיקת קורונה אצל חברי הסגל הספיקה את השתתפותה בתחרות
פיגוע הדקירה בבית הכנסת בתל אביב

פיגוע הדקירה בבית הכנסת בבית פנורמה בתל אביב הוא פיגוע דקירה שבוצע בצהרי ז' בכסלו ה'תשע"ו, 19 בנובמבר 2015, בבית כנסת בדרך בן־צבי בתל אביב בו נרצחו 2 יהודים בעת תפילת מנחה. בשעה 14:00 בצוהרי ז' בכסלו ה'תשע"ו, 19 בנובמבר 2015, בעת תפילת מנחה, נכנס המחבל ראאד אל-מסלאמה, אב לחמישה מדורא שעבד באישור באזור, חמוש בסכין לחדר בבניין פנורמה, השוכן בדרך בן צבי שבדרום תל אביב. הוא עלה לקומה הרביעית, והחל לדקור כל מי שנקרה בדרכו. שלושה בני אדם נפצעו, בהם שניים באורח אנוש שמותם נקבע לאחר מכן ואדם נוסף שנפצע בינוני. לאחר מכן המחבל ניסה להיכנס לבית כנסת מאולתר שהיה בקומה, אך המתפללים מנעו ממנו את הכניסה אליו. אזרח ששהה במקום תפס את המחבל עד להגעת השוטרים, שעצרו אותו והביאו אותו לחקירה בה טען "באתי להרוג יהודים, אני רוצה להיות שהיד". באותו היום כמה שעות לאחר מכן בוצע הפיגוע המשולב בכניסה לאלון שבות ליד צומת הגוש בו נרצח יהודי תושב היישוב, יהודי מבוסטון ופלסטיני תושב חברון. גל הטרור הפלסטיני (2015–2016) פעולות טרור בתל אביב הפיגוע המשולב בכניסה לאלון שבות