laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חמסין (להקה)

חמסין הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בשנים 1979–1980. חבריה היו אפרים שמיר (שירה וגיטרה חשמלית), אוהד אינגר (גיטרה בס) ואלון הלל (תופים). אפרים שמיר, אוהד אינגר ואלון הלל החלו לפעול יחד ב־1978, עת הקליטו קטע אינסטרומנטלי בשם "טרינאו" לאלבום הבכורה של הזמר שלמה יידוב. זמן קצר לאחר מכן הקליטו שיר שהלחין שמיר למילים של עלי מוהר בשם "כמעט שלא עצוב", אך החליטו לגנוז את ההקלטה. ב־1979 יזמו המפיק מיכאל תפוח והמפיק המוזיקלי לואי להב הקמת הרכב רוק חדש שיופיע במועדון חדש שהקים תפוח בגני התערוכה בתל אביב בשם "אמצע הדרך". הם גייסו לפרויקט את שמיר, אינגר והלל, וכך קמה להקת "חמסין". לאחר כשבעה חודשים של חזרות התחילה הלהקה להופיע ביוני 1980 במועדון "אמצע הדרך". במקביל החלו חבריה לעבוד על אלבום, שהוקלט הן באולפני טריטון והן בהופעות. שמיר הלחין את כל שירי הלהקה, פרט לשיר "כל זמן זה זמן", שהיה גרסה מחודשת לשיר של שלום חנוך, ובוצע בהופעות כהדרן. על ההפקה המוזיקלית הופקד להב, ואת המילים לשירים כתבו דורי בן זאב, יעקב גלעד, מאיר ויזלטיר, עלי מוהר, אסתר שמיר ויזהר פרונט. בין השירים באלבום הייתה גרסה מחודשת לשיר "כמעט שלא עצוב". בחלק מההופעות השתתף גם איתן גדרון כקלידן, והוא קיבל באלבום קרדיט של סיוע בהפקה. האלבום "חמסין" יצא לאור ב־1980, במקביל להופעות וללא סינגלים קודמים ברדיו. הן האלבום והן ההופעות נחשבו לכישלון. הלהקה התאפיינה ברוק כבד יחסית, כנגד התדמית של שמיר עד אז כזמר של שירי פופ קלילים כפי שהיה מוכר בלהקת כוורת ובאלבומו המשותף עם אסתר שמיר, והקהל התקשה לקבל את סגנונו החדש. המבקר יוסי חרסונסקי ציין לרעה את סגנונה הכבד של הלהקה ואת עוצמת הצליל החזקה בהופעותיה. מנגד פרסם המבקר יואב קוטנר ביקורת אוהדת על אלבומה של הלהקה, ובה ציין לטובה את סגנון שירתו של שמיר ואת נגינתם של אינגר והלל. בחודשים אוקטובר–דצמבר באותה שנה צעדו במצעדי הפזמונים שירי הלהקה "שורפת את הלב" ו"מה את אומרת", שניהם ללא הצלחה. בעקבות כישלונן המסחרי של ההופעות התפרק ההרכב זמן קצר לאחר מכן. אינגר והלל השתתפו בנגינה באלבומו הבא של שמיר, "רוקד לקול הבנות", שבו נכללה גם הגרסה המקורית של השיר "כמעט שלא עצוב". ביוני 1994 יצא אלבומה היחיד של הלהקה לראשונה על גבי תקליטור, כחלק מ"סדרת התפוז" של חברת NMC. ב־9 בדצמבר 2014 נערכה הופעת איחוד חד־פעמית של הלהקה. את מקומו של אינגר, שפרש מאז ממוזיקה, תפס בהופעה זו הבסיסט יוסי פיין. חמסין, באתר MusicBrainz (באנגלית) יואב קוטנר, היסטוריה של להקת חמסין, אתר "סטריאו ומונו". זאב פרי, להקה חדשה ושמה „חמסין”, דבר, 23 ביוני 1980, עמ' 12. יואב קוטנר, מִקדש רוֹק בישראל, מעריב, 19 ביוני 1980, עמ' 36. גרסת התקליטור של האלבום "חמסין", אתר Discogs „חמסין” תקל על עומס החום, מעריב, 15 ביולי 1980, עמ' 17. "סוף עונת התפוזים - סיפורו של הרוק הישראלי", פרק 6: "תנו לי רוקנ'רול". הערוץ הראשון, 1998. יוסי חרסונסקי, החמסין שבאמצע הדרך, מעריב, 25 ביוני 1980, עמ' 23. יואב קוטנר, צלילי חמסין ומוזיקת שמים, מעריב, 22 בינואר 1981, מוסף "השעות הקטנות", עמ' 2–3. שורפת את הלב, באתר "פזמונט"; מה את אומרת, באתר "פזמונט". יעקב בר-און, ‏חמסין באמצע החורף: אפרים שמיר מדבר על האיחוד ההיסטורי ובית המקדש השלישי, באתר מעריב אונליין, 8 בדצמבר 2014
סייפורניס

סייפורניס (שם מדעי: Cyphornis) הוא סוג נכחד של עוף ימי קדום ממשפחת הפלאגאורניתיים אשר חי בתחילת תקופת המיוקן. הוא היה קרובם הרחוק של האווזאים אך דמה במראהו לאלבטרוס או לסולה ענקיים. המאובנים שלו התגלו באי ונקובר שבקנדה והוא נחשב בעת גילויו, 1894 לעוף הגדול ביותר שהיה מעולם. מאובנים אפשריים שלו התגלו בפטגוניה, ארגנטינה ותוארכו לתקופת האאוקן או סוף האוליגוקן אך השיוך לא ודאי. הוא קיבל את שמו מהחוקר אדוארד קופ. הסייפורניס לצד קרוביו היה עוף בעל מוטת כנפיים ארוכה מאוד שעזרה לו לדאות כמו אלבטרוס מעל האוקיינוסים. כמה חוקרים רואים בו טקסון מוטל בספק שלמעשה מאובניו הם מאובני פלאגורניס. הממצאים היחידים שלו כללו מאובנים של זרועות ומפרקים שונים. סייפורניס, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סראנו (לצ'ה)

סראנו (באיטלקית: Serrano) היא עיירה ופרציונה בקומונת קרפיניאנו סלנטינו (Carpignano Salentino) שבנפת לצ'ה שבמחוז פוליה שבאיטליה. העיר נמצאת כ-20 ק"מ מבירת הנפה לצ'ה, כ-160 ק"מ מבירת המחוז בארי וכ-525 ק"מ מבירת המדינה רומא. הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (8 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 883 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (186 מ"מ גשם), וחודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (17 מ"מ גשם). העיר ממוקמת ליד הכבישים SP39 ו-SP48. בסראנו יש גן ילדים, בית ספר יסודי ומשרדים מבוזרים של בית הספר המקיף של קסטריגנו דיי גרסי. בעיר יש מכון יופי, יקב, ומספר רב של פיצריות, כנסיות, בתי קפה, ברים, בתי מלון, מסעדות ופארקים. G. Sindico, Carpignano - Serrano - Stigliano, Frammenti di storia locale nell'ambito della Grecìa Salentina - Mario Congedo Editore, 2018. S. Montinaro, Cartoguida turistica di Carpignano Salentino e Serrano, Progetto WBB Wander by Bicycle finanziato dal Programma Interreg Italia-Grecia 2007-2013, Editrice Salentina, 2014. E. Bandiera – V. Peluso, Guida di Carpignano e Serrano. Testimonianze del passato nella Grecia salentina, Editore Congedo, collana “Guide verdi”, 2008. C. Calò – S. Montinaro, L'uomo: tomoli di terra, pietre di memoria. Paesaggio agrario e società a Carpignano Salentino e a Martano nel ‘700, presentazione di [Biblioteca di Cultura Pugliese, serie seconda, 163], Martina Franca (Ta), Editore, 2006. E. Bandiera, Carpignano Salentino. Centro, frazione, casali, Capone Ed., Cavallino 1980. מדיה וקבצים בנושא סראנו בוויקישיתוף Comune di Carpignano Salentino, Home - Comune di Carpignano Salentino, www.carpignano-salentino.it (באיטלקית) (ארכיון) Sandro Montinaro (2010-02-02), Sandro Montinaro e Carla Calò - L'uomo: tomoli di terra, pietre di memoria, נבדק ב-2019-03-22 fondazioneterradotranto, Carpignano Salentino. Il Santuario della Madonna della Grotta, Fondazione Terra D'Otranto, ‏2014-07-02 (באיטלקית) Marcello Gaballo, Paesaggio agrario e società a Carpignano Salentino e a Martano nel ‘700, Fondazione Terra D'Otranto, ‏2012-09-03 (באיטלקית) fondazioneterradotranto, La chiesa di Santa Marina di Stigliano, Fondazione Terra D'Otranto, ‏2010-04-12 (באיטלקית) GeoNames.org, www.geonames.org "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סראנו (לצ'ה)".
גיגנטורניס

גיגנטורניס (שם מדעי: Gigantornis) הוא סוג נכחד של עוף גדול ממשפחת הפלאגאורניתיים אשר חי בתחילת עידן הקנוזואיקון. עוף ימי זה היה בעל מוטת כנפיים של מעל 6 מטר, כפולה מזו של אלבטרוס נודד והוא היה בעל שיניים גרמיות במקורו הארוך. ככל הנראה הוא קרוב רחוק של הברווזים החיים. המאובנים שלו התגלו בניגריה ושויכו לאמצע תקופת האאוקן. ייתכן שמאובנים אלה היו של דסורניס, עוף דומה שנמצא באנגליה ואולי במעופו מעל האוקיינוס האטלנטי הגיע עד ניגריה וטוגו. העוף הגדול כנראה ניזון מדגים ודיונונים שהוא לכד. הוא היה אולי מאבות הפלאגורניס בעל מוטת הכנפיים הדומה, שהיה הגדול ביותר מהפלאגאורניתיים ועופות הים מעולם. מדיה וקבצים בנושא גיגנטורניס בוויקישיתוף גיגנטורניס, באתר GBIF (באנגלית)
פלאגאורניתיים

פלאגאורניתיים (שם מדעי: Pelagornithidae) היא משפחת עופות ימיים נכחדת, יחידה בסדרת האודונטופטריגים (Odontopterygiformes) אשר חיה בין סוף הפלאוקן עד תחילת הפליסטוקן מעל האוקיינוסים השונים. עופות אלה ידועים בגודלם והם היו בעלי מוטת כנפיים ארוכה, כשהגדולים ביותר מהסוגים פלאגורניס ואוסטאודונטורניס היו בעלי מוטת כנפיים של 6.5-7 מטר ומשקל ל מעל 40 ק"ג. הם דאו מעל האוקיינוס כמו אלבטרוסיים או פרגטיים וחיפשו טרף כמו דיונונים או דגים אותו אולי טמנו בשק כמו של שקנאי. בניגוד לכל עוף מודרני הם היו בעלי שיני עצם לאורך מקורם. מאובני עופות אלה נחשבים לקשים לזיהוי עקב מבנם הפריך ובעבר רבים מהם נחשבו כמיני אנפות או אפילו עופות מואה ענקיים. כיום הם נחשבים למינים של דמויי-תרנגול הקרובים לאווזאים. Caspiodontornis סייפורניס (Cyphornis) דסורניס (Dasornis) גיגנטורניס (Gigantornis) Macrodontopteryx Odontopteryx אוסטאודונטורניס (Osteodontornis) Palaeochenoides פלאגורניס (Pelagornis) Pseudodontornis Tympanoneisiotes מדיה וקבצים בנושא פלאגאורניתיים בוויקישיתוף פלאגאורניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלאגאורניתיים, באתר GBIF (באנגלית)
לנצ'יה אפריליה

לנצ'יה אפריליה (באיטלקית: Lancia Aprilia) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1937–1949. 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - קבריולה. סדרה ראשונה סדאן - 24 בפברואר 1937 - 17 באוגוסט 1939, יוצרו 10,354 יחידות. סדרה ראשונה קבריולה - יוצר בין השנים 1937–1939, יוצרו 4,350 יחידות. סדרה שנייה סדאן - 18 באוגוסט 1939 - 22 באוקטובר 1949, יוצרו 9,728 יחידות. סדרה שנייה קבריולה, יוצר בין השנים 1939–1949, יוצרו 2,252 יחידות. סדרה שנייה - (דגם "speciale"), יוצר בין השנים 1940–1943, יוצרו 251 יחידות. סדרה שנייה - (דגם "lungo"), יוצר בין השנים 1946–1948, יוצרו 702 יחידות. יוצרו 27,637 יחידות. 5 נוסעים (דגם סדאן, 4 דלתות). מנוע בנזין. מנוע הנעה אחורית. דלת אחורית - "דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון הנסיעה). מקדם גרר - 0.47. "לנצ'יה אפריליה", שנת 1937 "לנצ'יה אפריליה", שנת 1939 "לנצ'יה אפריליה", שנת 1939 "לנצ'יה אפריליה" "לנצ'יה אפריליה", שנת 1938 "לנצ'יה אפריליה", שנת 1937 "לנצ'יה אפריליה" - שרטוט דשבורד כולל לוח מחוונים ומתגי הפעלה "לנצ'יה אפריליה", שנת 1941 - קבריולה, מבט לתא הנהג "לנצ'יה אפריליה", שנת 1941 - קבריולה "לנצ'יה אפריליה", שנת 1941 - קבריולה לנצ'יה לנצ'יה אוגוסטה מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה אפריליה בוויקישיתוף לנצ'יה אפריליה, סרטון באתר יוטיוב "לנצ'יה אפריליה" קטלוג - מפרט automobile-catalog.com/model/lancia/aprilia "לנצ'יה אפריליה", סדאן, שנת 1945 lanemotormuseum.org/collection/cars/item/lancia-aprilia-1945 "לנצ'יה אפריליה" autoevolution.com/cars/lancia-aprilia-1936
נורמן מנאה

נורמן מנאה (ברומנית: Norman Manea, ברומנית מבטאים "נורמן מאניה" במלעיל; נולד ב-19 ביולי 1936), סופר רומני, יהודי, תושב ארצות הברית משנת 1986. מנאה נולד ב"בורדוז'ן" Burdujeni שבמחוז סוצ'אבה, בחבל בוקובינה ברומניה. שמו העברי הוא נח. כילד הצליח לשרוד שהות במחנה ריכוז בטרנסניסטריה, אליו נשלח עם הוריו. הוא למד הנדסה אזרחית בבוקרשט ועבד כמהנדס. הוא הופיע לראשונה כסופר בשנת 1960, בתקופת המשטר הקומוניסטי. משנת 1974 ויתר על עבודתו כמהנדס, כדי להקדיש עצמו לכתיבה ספרותית. בשנת 1986 עזב את רומניה ולאחר ששהה קרוב לשנה במערב ברלין עבר לארצות הברית. כיום משמש מנאה כפרופסור אורח לספרות בבארד קולג' Bard College שבניו יורק. בנעוריו התלהב מנאה מהחזון הקומוניסטי, דחה את שיח בני משפחתו על הגטו וחיפש להשתלב במהפכה הקומוניסטית. כיום הוא אומר: "הנאצים היו כנים יותר מהקומוניסטים - הם עשו בהתלהבות ובהתמדה את מה שהודיעו שיעשו. לעומתם הקומוניסטים דיברו על עולם ללא מעמדות, ללא ניצול - חלום ילדות - ומהר מאוד נפערה התהום בין ההבטחות ובין האמת". מנאה זכה ב"פרס הלאומי של היהודים האמריקאים" באפריל 1993. הוא זכה בשנת 2006 בפרס "לוקס מונדי" Lux Mundi המוענק על ידי Radio Romania Cultural עבור "כישרונו האומנותי והתמדתו המוסרית שבאמצעותה הציג לעולם המראה הכולל של החברה הרומנית ועבור הצורה בה הצליח להעביר את הדרמה של חייו על רקע היסטורי סוער". מנאה תורגם ליותר מ-15 שפות ונחשב לכותב הרומנים הרומני הנקרא ביותר בעולם. בגרמניה, מנאה הוא הסופר הרומני הנקרא ביותר ובמיוחד זוכה להדים ספרו "שובו של החוליגאן". כאן המקום לציין את שורשי שמו - ברומניה יצאו לאור בעבר הספרים "החוליגאנים" של הוגה הדעות והסופר הרומני שהתקרנף בתקופת מלחמת העולם השנייה, מירצ'ה אליאדה וספרו של הסופר היהודי רומני מיכאיל סבסטיאן, "איך הייתי לחוליגאן". הנושאים המועדפים בספריו הם טראומת השואה, חיי היום-יום במדינה טוטליטרית והגלות מהמולדת. ספריו מושווים עם יצירותיהם של ברונו שולץ ורוברט מוסיל ויש הטוענים שהם המשך טבעי לסגנון הגרוטסקי של פרנץ קפקא. Octombrie, la ora opt "אוקטובר, בשעה שמונה" Despre clovni, Dictatorul şi artistul "על ליצנים, הדיקטטור והאומן", רומן Fericire obligatorie "אושר חובה", אסופת נובלות Plicul negru "המעטפה השחורה" Întoarcerea huliganului "שובו של החוליגאן". ספר זה זיכה את מנאה בפרס מדיסיס לסופר זר לשנת 2006 "בית החילזון" Plicuri şi portrete "מעטפות ודיוקנאות" 2002 זכה נורמן בפרס נונינו הבינלאומי. 2006 - פרס מדיסי לסופר זר - בצרפת 2011 - פרס נלי זק"ש מדיה וקבצים בנושא נורמן מנאה בוויקישיתוף נאומו של נורמן מנאה בטקס קסלת תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת יאשי Observator Cultural, mai 2012, Nr.625 נורמן מנאה (1936-), דף שער בספרייה הלאומית נורמן מנאה, ברשת החברתית Goodreads
אלף כץ

אלף כץ (בכתיב יידי: אַלעף קץ; באנגלית: Aleph Katz) הוא שם העט של משה אברהם כץ (באנגלית: Moris (Moshe) Abraham Katz;‏ 1898, מלינוב, ווהלין, רוסיה (אוקראינה) – ינואר 1969, ניו יורק) היה משורר יידיש, בלשן, מתרגם, עיתונאי ומחזאי יהודי אמריקאי יליד אוקראינה. כץ נולד בשנת 1898 למשפחת רבנים נאורה בעיר מלינוב שבווהלין, בדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). התחנך חינוך דתי מסורתי בחדר, אך גם למד בבית הספר הרוסי המקומי. בשנת 1913, כשהיה בן חמש-עשרה, היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בניו יורק. כץ חי את כל חייו בעיר. להשלמת לימודיו עבד בימים במלאכות שונות, ובערבים למד בסיטי קולג'. הוא השתלב בעולם התקשורת היידישאי בניו יורק, וכיהן יותר מ-40 שנה כעורך החדשות של סוכנות הידיעות "יט"א" (סוכנות הידיעות היהודית). במסגרת עבודתו רבת השנים בעיתונות פרסם כץ עשרות מאמרים, מאמרי ביקורת על ספרים, ראיונות ועוד. בין היתר כתב לעיתונים "אין זיך", "פֿרייע אַרבייטער שטימע", "די וואָך", "דאָס יידישע פֿאָלק", "ייִדישע קעמפֿער", "אויפֿקום", "צוקונפֿט", "קינדער זשורנאַל". אלף כץ היה בין מייסדי אגודת הנוער היידישאית "בני עם חי" בניו יורק, ושימש כמזכירהּ במשך שנים רבות. עבודת הבלשנות שלו בלשון יידיש, הביאה אותו לחברות במערכת המצומצמת של מילון היידיש הגדול. שירי הילדים שלו התפרסמו בכל עולם קוראי היידיש של התקופה. שירו הראשון נדפס בשנת 1920, בשבועון ההומוריסטי "דער גרויסער קונדס" (יידיש: "הקונדס הגדול"). כץ היה במשתתפים הקבועים של רוב עיתוני הילדים היידיים בארצות הברית, באירופה ואף בארגנטינה. ספריו נדפסו בשלוש יבשות: בניו יורק, בבואנוס איירס, בריו דה ז'ניירו ובתל אביב. אלף כץ פרסם יותר מעשרה ספרים, בהם שירי הילדים האהובים שלו, מחזות קצרים, תרגום מיצירות רוברט לואיס סטיבנסון, ומבחר משיריו בשם "כוכב השחר", שנדפס בישראל לאחר מותו. רק שירים בודדים משלו תורגמו לעברית בידי שמשון מלצר. אַ מעשה פון ים: און אנדערע לידער, ניו יורק: זאנגען, 1925. (הספר, בארכיון האינטרנט) אקערצייט: א זאמלונג לידער, ניו יורק: בידערמאן, 1929. (הספר, בארכיון האינטרנט) דאָס טעלערל פון הימל; אילוסטראציעס: יאָסל קאָטלער, ניו יורק: מתנות, 1934. (הספר, בארכיון האינטרנט) פון א ביז ת; אילוסטרירט פון יוסף שאָר, ניו יורק: אלעף, 1939. (הספר, בארכיון האינטרנט) אמאָל איז געווען א מעשה, ניו יורק: מתנות, 1944. (שירים) (הספר, בארכיון האינטרנט) גוט מאָרגן, אלף; פּורים-שפּיל און יאָסעלע: צוויי שפילן און אַ מעשה, ניו יורק: א' כץ, תש"י 1950. (שני מחזות וסיפור לילדים) חלום עליכם: שפּיל און לידער, ניו יורק: פארלאג מדינת יידיש, 1958. (הספר, בארכיון האינטרנט) די אמתע חתונה: א לייטער פון לידער פון מעשיות און שפּיל; צייכענונגען פון יצחק פרידלענדער, ניו יורק: מדינת יידיש, 1964. (הספר, בארכיון האינטרנט) דער מאָרגנשטערן; אריינפיר פון יודל מארק, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשל"ה 1975. ("כוכב השחר": מבחר שירים; הופיע לאחר מותו) (הספר, בארכיון האינטרנט) ראָבערט לואיס סטיווענסאָן, אוצר אינדזל: איבערזעצט פון ענגליש: אלעף כץ, ניו יורק: גראהאר און סטאדאלסקי, 1927. (אי המטמון) כתבי אלף כץ בפרויקט בן-יהודה רשימת הפרסומים של אלף כץ, בקטלוג הספרייה הלאומית אלף כץ (1898-1969), דף שער בספרייה הלאומית Aleph Katz Dead at 70; Yiddish Poet, Essayist, JTA Editor for over 40 Years, JTA, January 24, 1969
מריו ברטיני

מריו ברטיני (באיטלקית: Mario Bertini; נולד ב-7 בינואר 1944) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. במהלך הקריירה שלו, ברטיני שיחק עבור מועדוני כדורגל איטלקים כמו פראטו, אמפולי, פיורנטינה, אינטר מילאנו ורימיני; הוא שותף לתשע עונות במדי אינטר, ואף זכה באליפות הליגה בעונת 1970/71. ברמה הבינלאומית, הוא ייצג את איטליה 25 פעמים בין השנים 1966 ל-1972, ואף הבקיע שני שערים במהלך תקופה זו. כמו כן, הוא היה חלק מסגל הנבחרת האיטלקית שהגיעה עד לגמר מונדיאל 1970. במהלך קריירת המועדונים שלו הוא שיחק עבור מועדוני כדורגל כמו אמפולי (1963-64), פיורנטינה (1964-68), שבה השלים דאבל כשזכה בשנת 1966 בגביע האיטלקי ובגביע מיטרופה, ובאינטר מילאנו (1968-77), שבה זכה באליפות בעונת 1970/71. בנוסף, הוא זכה באליפות סרייה C כשיחק במדי פראטו בעונת 63–1962. הוא סיים את הקריירה שלו בשנת 1978 בסרייה ב', לאחר ששיחק עונה אחת במדי רימיני. ברטיני רשם 25 הופעות עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה בין השנים 1966 ל-1972. הוא לא נכלל בסגל 22 השחקנים של איטליה למונדיאל 1966, אף על פי שהוא ולואיג'י ריבה עדיין הובאו לקמפיין על ידי המאמן האנגלי, אדמונדו פאברי, כדי לצבור ניסיון עם הנבחרת. ברטיני נטל חלק במונדיאל 1970, שבו לבש את החולצה מספר 10, ואף הגיעה עם הנבחרת עד לגמר. בגמר הוא זה שתופקד להצר את צעדיו של פלה, אך זה לא עצר את הנבחרת הברזילאית, מלנצח במשחק 1–4 ולזכות בגביע העולם. ברטיני היה קשר הגנתי זריז, שעבד מאוד קשה על המגרש. הוא היה ידוע בשל הסיבולת, החוזק ויכולות התיקול שלו, כשלעיתים שיחק גם כבלם. הוא שיחק בעיקר בתפקיד הקשר, משום שהוא הצליח להשיג את הכדור לאחר תיקול מוצלח ולהתחיל לבנות התקפה של קבוצתו. בנוסף, ברטיני היה ידוע בתור שחקן בעל בעיטה עוצמתית מרחוק ובעל בעיטות מדויקות מפנדלים. פיורנטינה הגביע האיטלקי (1): 1965/66 גביע מיטרופה (1): 1966 אינטר סרייה א' (1): 1970/71 פראטו סרייה C‏ (1): 1962/63 מדיה וקבצים בנושא מריו ברטיני בוויקישיתוף מריו ברטיני, באתר Transfermarkt מריו ברטיני, באתר WorldFootball.net מריו ברטיני, באתר National Football Teams מריו ברטיני, באתר FootballDatabase.eu
צבעוני השרון

צבעוני השרון (שם מדעי: Tulipa agenensis subsp. sharonensis) הוא גאופיט מהסוג צבעוני בעל פרחים בצבע אדום בהיר עד כתום, תת-מין של צבעוני ההרים. צבעוני השרון בעל פרחים גדולים ועלים זקופים וצרים. הפרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים, צבעו אדום ובמרכז הוא חום. צבעוני השרון נפוץ בישראל בחולות מישור החוף ובגבעות הכורכר עד הנגב. לרגלי הכרמל גדלה צורה מיוחדת שהיא צורת מעבר עם צבעוני ההרים. הפריחה בחודשים פברואר עד מרץ . צבעוני השרון בחדרה צבעוני השרון בחוף דור הבונים החי והצומח של ארץ ישראל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 204. ISBN 965-05-0078-2 הבריטניקה החדשה לנוער, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 14 עמוד 126. מדיה וקבצים בנושא צבעוני השרון בוויקישיתוף צבעוני השרון, באתר GBIF (באנגלית) צבעוני השרון, באתר IPNI (באנגלית) צבעוני השרון באתר ארצות החמרה צבעוני ההרים שצבעוני השרון הוא תת-מין שלו, באתר צמח השדה הצבעוני תעודת זהות צבעוני השרון מיני צבעוני באתר רשות הטבע והגנים(הקישור אינו פעיל)
קרסנוקוואידה

קרסנוקוואידה (בהונגרית: Krasznokvajda) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בקרסנוקוואידה חיו מעט יהודים ובמקום אף היה בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא קרסנוקוואידה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרסנוקוואידה (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפעת אל גמאל

רפעת אל גמאל (בערבית: رفعت الجمال; 1 ביולי 1927 – 30 בינואר 1982) היה סוכן כפול מצרי שפעל בישראל. אל גמאל נולד בדמיאט שבמצרים. אביו היה סוחר פחם ואמו הייתה דוברת אנגלית וצרפתית. למד בבית ספר פרטי בצעירותו, וכך קנה שליטה באנגלית ובצרפתית. בתום לימודיו עבד כפקיד עד שנחשד במעילה ופוטר. לאחר מכן עבד ככלכל בצי הסוחר המצרי. הוא שהה בארצות הברית ובגרמניה וגורש משם למצרים. במצרים חי בזהות בדויה ולבסוף נעצר על ידי המשטרה ונאלץ לגלות את זהותו האמיתית. המודיעין המצרי הציע לו לשמש כסוכן או לעמוד לדין. הוא בחר לשמש כסוכן והתבקש להשתלב בקהילה היהודית באלכסנדריה. שם הכיר את אלי כהן ומרסל ניניו. אל-גמאל וכהן נעצרו יחד ב-1954 ולאחר זמן מה שוחררו שניהם. הוא נשלח כיהודי בשם ז'אק ביטון דרך צרפת לישראל. בישראל, בעצת המודיעין המצרי, השתקע בתל אביב ופתח סוכנות נסיעות ברחוב ברנר שבעיר. מידע שהצטבר מאנשים שפגשו בו, וכן חשדות שעלו בחקירה שגרתית שנערכה לו, הביאו למסקנה כי ביטון מרגל. הוא נעצר באישון ליל, ושוכנע לשמש כסוכן כפול. שם הצופן שניתן לו היה "יתד". המודיעין הישראלי אפשר לו להעביר מידע אמין, אם כי לא קריטי, למפעיליו המצרים כדי לשמור על ערכו בעיניהם. מדי פעם העבירו אותו גם המצרים וגם הישראלים תחקירים מייגעים, כדי לוודא שאין הוא משרת למעשה את הצד השני. ביטון הכיר במהלך נסיעה עסקית לגרמניה, ב-1963, את וולטראוד שפלט, אז בת 22, גרושה ואם לילד קטן. השניים נישאו ושבו לישראל. לדיסאינפורמציה שניתנה בידי "יתד" היה חלק מכריע בהטעיה שקדמה למלחמת ששת הימים, ואפשרה את מכת המחץ על חיל האוויר המצרי במבצע מוקד. "יתד" מסר למפעיליו במצרים כי המלחמה אמורה להתחיל במהלכים יבשתיים, מה שהוביל לשאננות בחיל האוויר המצרי. אחרי המלחמה, סיים את פעילותו ועזב את ישראל עם משפחתו בשנות ה-70 לגרמניה, בה מת ב-1982. ז'אק ביטון הפך לגיבור לאומי במצרים, אחרי שסדרת טלוויזיה על חייו הציגה אותו כמי שריגל למען מולדתו בתוככי ישראל (שם הסדרה היה "ראפת אלהגאן"). גרסה זו, כנראה, אינה נכונה ומסווה את תפקידו האמיתי של ביטון כסוכן כפול. יש הקושרים את שמו לחשיפת אלי כהן כמרגל ישראלי על ידי הסורים. יוסי מלמן ואיתן הבר, המרגלים, הוצאת משכל, 2002, עמ' 83-67. מדיה וקבצים בנושא רפעת אל גמאל בוויקישיתוף יוסי מלמן, המרגל שחשף את אלי כהן, באתר הארץ, 28 במאי 2004 יוסי מלמן, "מבצע יתד" אחד ממבצעי ההונאה המוצלחים ביותר בתולדות המודיעין הישראלי, באתר הארץ, 31 במרץ 2011 יוסי מלמן, הביא דאבל: הסוכן הכפול שהצליח להטעות את מצרים ב-1967, באתר "מעריב השבוע", 24 ביולי 2014 לדברי איש השב"כ לשעבר, ד"ר אברהם וולפנזון, מידע זה כלל בין השאר דיווח מקדים מדויק על מלחמת סיני וכן דיווח על כך שישראל עומדת לפתוח במלחמה ב-5 ביוני 1967. מקור: שלמה נקדימון, האיש שידע יותר מדי, המוסף לשבת של "ידיעות אחרונות", 24 ביולי 2009 אהרון לפידות, "מרגלים הם אנשים אפורים", באתר ישראל היום, 5 באוגוסט 2016 יוסי מלמן, "מבצע יתד" אחד ממבצעי ההונאה המוצלחים ביותר בתולדות המודיעין הישראלי, באתר הארץ, 31 במרץ 2011
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי

איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית: Australian Recording Industry Association; בראשי תיבות: ARIA) הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות באוסטרליה. באיגוד חברים חברות הקלטות ומפיצים כגון; EMI, פסטיבל רקורדס, ברטלסמן מיוזיק גרופ, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, וורנר מיוזיק גרופ ויוניברסל מיוזיק גרופ. ARIA הוקם ב-1956. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים זהב, פלטינה או יהלום באוסטרליה. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי הוקם בשנת 1956. בנוסף לאיגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, קמו "ARIA charts" שמטרתן היה לתפקד כמצעדי הפזמונים הרשמיים של אוסטרליה, אשר בהם ידורגו אלבומים, שירים וכדומה. בנוסף לכך, האיגוד עצמו מורכב מלמעלה מ-100 חברים בסך הכל. ה-ARIA מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים. המערכת החלה ב-1956, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום מסוים זכו לתואר של זהב, פלטינה ויהלום. תואר הזהב ניתן על אלבום שנמכר בכ-35,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-35,000 עותקים. תואר הפלטינה ניתן על אלבום שנמכר בכ-70,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-70,000 עותקים. תואר היהלום ניתן לאלבומים בלבד, וזאת על מכירות של 500,000 עותקים. נכון לשנת 2019, טיילור סוויפט, אד שירן ואמינם הם שלושת האמנים היחידים שקיבלו את תואר היהלום על אלבום. (סוויפט עם 1989, שירן עם x, ואמינם עם The Eminem Show) מדיה וקבצים בנושא איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ARIA איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, ברשת החברתית פייסבוק איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, ברשת החברתית אינסטגרם ARIA - landing, www.aria.com.au www.ariacharts.com.au ARIA Charts - Gold and Platinum ARIA Accreditation Awards, www.aria.com.au Gavin Ryan, ARIA Albums: Adele ’25’ Debuts At No 1 In Australia, Noise11.com, ‏2015-11-28 (באנגלית)
ליטקה

ליטקה (בהונגרית: Litka) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בליטקה חיו מעט יהודים ובמקום אף קיים בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא ליטקה בוויקישיתוף מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בליטקה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליטקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ליטקֶה פיודור ליטקה – מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני מצר ליטקה – מצר ים בים ברינג בקרבת חצי האי קמצ'טקה תהום ליטקה – שקע ימי באוקיינוס הארקטי ליטקַה ליטקה – כפר בהונגריה מוריס ליטקה (אנ') – כדורגלן גרמני