laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאב רוק

פאב רוק הוא ז'אנר מוזיקת רוק שהתפתח בראשית אמצע שנות השבעים בבריטניה. אמני הפאב רוק חזרו ליסודות הרוק ושילבו רוק שורשים, הפאב רוק היה תגובה נגד רוק מתקדם שהוקלט ביוקר וגלאם רוק נוצץ. על אף שהוא נמשך לתקופה קצרה, הפאב רוק דחה את מקומות האצטדיון הענקיים ודגל בהחזרת הרוק החי למקומות האינטימיים (פאבים ומועדונים) הקטנים של שנותיו הראשונות. מאחר שהחברות הגדולות לא גילו עניין בקבוצות רוק של פאבים, אומני הפאב רוק חיפשו חברות תקליטים עצמאיות כמו Stiff Records. הדגש של הפאב רוק על מקומות קטנים, הקלטות פשוטות וזולות למדי ותווי תקליטי אינדי, הווה זרז להתפתחות סצנת הפאנק רוק הבריטית. למרות האלמנטים המשותפים הללו, היה הבדל בין הז'אנרים: בעוד הפאב רוק חזר לרוקנרול המוקדם ול-R&B, הפאנק שאף לשבור את הכלים, ולשנות את המסורות המוזיקליות בעבר. מדיה וקבצים בנושא פאב רוק בוויקישיתוף פאב רוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוד שפה

קוד שפה הוא קוד המקצה אותיות או מספרים כמזהים או מסווגים לשפות. ניתן להשתמש בקודים אלה לארגון אוספי ספרייה או הצגת מצגות נתונים, לבחירת הקיטלוג והתרגומים הנכונים במחשב וכייעוד קצרצר לצורות ארוכות יותר של שמות שפה. תוכניות קוד שפה מנסות לסווג את העולם המורכב של שפות אנושיות, ניבים וריאציות. רוב התוכניות עושות פשרות בין היותן כלליות לבין היותן שלמות מספיק כדי לתמוך בניבים ספציפיים. לדוגמה, רוב האנשים במרכז יבשת אמריקה ובדרום אמריקה דוברים ספרדית. הספרדית המדוברת במקסיקו, למשל, תהיה שונה במקצת מהספרדית המדוברת בפרו או במדינה אחרת הדוברת את אותה השפה, בנוסף לאזורים שונים בתוך מקסיקו בהם ישנם ניבים שונים ומבטאים שונים של ספרדית. ערכת קוד שפה עשויה לקבץ את כל אלה כ"ספרדית" לבחירת פריסת מקלדת, לרוב כ"ספרדית" לשימוש כללי, או להפריד כל ניב כדי לאפשר ניבים ספציפיים לאזור. אקדמיה ללשון גלוטולוג המצפה הבלשני האטלס העולמי של מבני השפות אטלס השפות בסכנת הכחדה בעולם אתנולוג רשימת קודים של שפות, באתר לינגוס ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק שחקני בית

חוק שחקני בית הוא חוק של אופ"א שקובע שעל הקבוצות המשתתפות בטורנירים השונים של אופ"א לרשום 25 שחקנים שיורשו להשתתף בטורניר, ומתוכם לפחות 8 שחקנים צריכים להיות שחקנים מקומיים. לקראת עונת 2006/2007 הוחלט באופ"א להחיל את חוק שחקני הבית על כלל המועדונים אשר נרשמים לטורנירי אופ"א. מכיוון שהחוק דרש מהקבוצות לשנות את סגליהן ניתן למועדונים שנתיים להתכונן אליו והוא נכנס לפועל החל מעונת 2008/2009. לפי חוק זה חולקו השחקנים המקומיים לשתי קבוצות: שחקני מועדון - שחקנים אשר היו רשומים כחלק מהמועדון במשך 3 עונות לפחות כאשר היו בגילאים 15 עד 21. שחקני התאחדות - שחקנים אשר היו רשומים כחלק מהמועדון או מועדון אחר אשר נמצא תחת אותה התאחדות, במשך 3 עונות לפחות כאשר היו בגילאים 15 עד 21. החוק קובע שכל מועדון הנרשם לטורניר המנוהל על ידי אופ"א נדרש לרשום 8 שחקנים מקומיים כאשר מתוכם לפחות 4 הם שחקני מועדון, כך שלא ניתן לרשום יותר מ-4 שחקני התאחדות. לפי חוק זה אין הבדל בין שחקן בעל אזרחות מקומית להתאחדות בה הוא משחק ולשחקן זר. במטרה לפתח שחקני כדורגל מקומיים באנגליה, החליטה התאחדות הכדורגל האנגלית להחיל גרסה משלהם של חוק שחקני הבית במסגרת הפרמייר ליג. לפי גרסה זו, החל מעונת 2010/2011 על כל קבוצה המשתתפת בפריימר ליג לרשום 8 שחקנים אשר היו רשומים כחלק ממועדון אנגלי או ויילסי במשך 3 עונות לפחות לפני גיל 21. ב-2015 הציע יו"ר התאחדות הכדורגל האנגלית גרג דייק להחמיר עם החוק ולשנות אותו כך שמספר השחקנים המקומיים יגדל מ-8 ל-12, ומתוכם לפחות 2 שחקנים אשר גדלו במחלקת הנוער של המועדון עצמו ואף להוריד את הגיל המחושב מ-21 ל-18, אך הצעה זו נדחתה לאחר שדייק עזב את תפקידו ב-2016. כל מה שצריך לדעת: סגלי הקבוצות בשלב הבתים של ליגת האלופות באתר אופ"א (באנגלית) מה זה רשימת הסגל בפרמייר ליג? באתר הפרמייר ליג (באנגלית)
הווחשתרא

הַווָּחְשַׁתְרָא (באווסטית: מנהיג טוב) נודע גם בשמו היווני קִיאָכְסֵרִיס (ביוונית: Κυαξάρης) היה השלישי והגדול במלכי מדי. במהלך שלטונו אשר נמשך מ-625 לפנה"ס ועד למותו ב-585 לפנה"ס הפך את אומתו מאיחוד של ערי-המדינה אחמתא, ריי ואספהאן לאימפריה הגדולה במזרח התיכון אשר התפרשה מגבולה עם לידיה באסיה הקטנה, אל הרי הזגרוס בגבול עם האימפריה הנאו-בבלית, אל חופה במפרץ הפרסי לצד מדינות החסות שלה, עילם ופארס ועד לגבולותיה המזרחיים עם מדבר לוט ועם רכס הרי ההינדו-כוש. הווחשתרא נקבר לאחר מותו באולם אדיר הנמצא כיום באזור סולימאניה, כורדיסטן העיראקית. האנשים הכורדים רואים עצמם כקשורים אל ירושת ממלכת מדי ורואים בשלטונו של הווחשתרא שלטון מואדר של אחד מאבות אומתם. הווחשתרא הטיל חסות עליונה על כל שכניה של ממלכתו, חתונתו עם בת נבופלאסר, מלך בבל הבטיחה את השפעת ממלכתו עד לעבר חופי הים התיכון. לאחר מותו עלה למלכות מדי בנו אסטיאגס אשר היה לאחרון מלכי מדי, שכן בתקופתו התקוממו הפרסים בדרום הממלכה תחת מנהיגם כורש והקימו את הממלכה האחמנית על גבי השלד של ממלכת מדי. פרוורתי אסטיאגס הווחשתרא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערך CYAXARES במהדורה המקוונת של אנציקלופדיה איראניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Matangi

Matangi הוא אלבום האולפן הרביעי של הראפרית הבריטית M.I.A.‎. האלבום יצא לאור ב-1 בנובמבר 2013 דרך חברת התקליטים של הראפרית, N.E.E.T. Recordings, ודרך אינטרסקופ רקורדס. הסינגל הראשון מהאלבום, "Bad Girls", יצא לאור כשנתיים לפני הוצאת האלבום, והיה לאחד הסינגלים המצליחים ביותר של הראפרית. מידע על האלבום Matangi באתר MusicBrainz מידע על האלבום Matangi באתר AllMusic האלבום Matangi באתר Discogs מידע על Matangi, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
האטלס העולמי של מבני השפות

האטלס העולמי של מבני השפות (WALS) הוא בסיס נתונים של המאפיינים המבניים (פונולוגיים, דקדוקיים, לקסיקלים) של שפות שנאספו מחומרים תיאוריים. אטלס זה פורסם לראשונה על ידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד כספר עם תקליטור בשנת 2005 ויצא כמהדורה השנייה באינטרנט בשנת 2008. הוא מתוחזק על ידי מכון מקס פלאנק לאנתרופולוגיה אבולוציונית המתחזק את קטלוג גלותלוג ועל ידי הספרייה הדיגיטלית מקס פלאנק. עורכיו של האטלס הם: מרטין הספלמת', מתיו ס. דרייר, דייוויד גיל וברנרד קומרי. האטלס מספק מידע על מיקום, שיוך לשוני, ותכונות טיפולוגיות בסיסיות של מספר רב של שפות העולם. זה כלי המתקשר עם אתר המפות OpenStreetMap. המידע של אטלס זה מתפרסם ברישיון עם זכויות. זהו חלק מפרויקט נתונים מקושרים בין-לשוניים שאירח מכון מקס פלאנק למדע ההיסטוריה האנושית. קוד שפה אקדמיה ללשון גלותולוג המצפה הבלשני Ethnologue אטלס השפות בסכנת הכחדה בעולם אתר האינטרנט הרשמי של האטלס העולמי של מבני השפות
פ-ענח'י

פִּ-עָנְחִ'י (לקח על עצמו את שמות הכס יוּסִימָארֵה וסְנֶהָפְאֶרֵה) היה מגדולי פרעוני מצרים ואחד מכובשיה האדירים של מצרים העתיקה. הוא הקים את השושלת הכושית הידועה גם בתור השושלת ה-25 של מצרים והחזיר את מצרים למעמד של אימפריה לאחר שנים של חוסר בממשל ריכוזי מאוחד. מבין פועליו ידוע כי פעל להעצמתו של האל המצרי אמון. המידע אודותיו מקורו באַסְטֵלָה של פִּ-עָנְחִ'י. עם השליטה בנוביה ובמצרים העליונה, פ-ענח'י השתמש במלחמה הפנימית של מצרים אשר התקיימה בין השושלות ה-22, 23 ו-24 לצורכיו, להגדלת השפעתו אל מעבר לתבאי ואל מצרים התחתונה. ברואה הוא את המתרחש, הפרעון תפנ אח'ת מהשושלת ה-24 יצר קואליציה של שליטי אזור הדלתא נגד פ-ענח'י ואף פיתה את בן בריתו של האחרון, נימלוט להצטרף אל הקואליציה. תפנ אח'ת שלח את צבא הקואליציה דרומה לעבר הרקליאופוליס מגנה אשר הייתה תחת חסות נובית. מלך העיר ואנשיו קראו לעזרתו של פ-ענח'י אשר מיהר. בשנה ה-20 למלכותו יצא בראש צבאו לכבוש את מרכז וצפון מצרים. פעולותיו הצבאיות מתוארות באסטלה של הניצחון שממוקמת בג'בל ברקל ואתרי אזור נפאטה בצפון סודאן של היום: "שמע מה עשיתי בהעלאת האבות הקדמונים. אני המלך, ייצוג האל, דמותו החיה של אטום, שהוצא מהרחם המסומן כשליט, שמפחיד הגדולים ממנו שהוריו ידעו עוד מהרחם כי יהיה שליט, האל הטוב, אהוב האלים, בן רע, הפועל בשתי זרועותיו, פ-ענח'י, אהוב אמון ..." — האסטלה של פיענח'י פיענח'י ראה במלחמתו מלחמת קודש. הוא הורה לחייליו לטהר עצמם נפשית לפני כל קרב ואף הציע קורבנות למען האל אמון. לאחר הניצחון בהרקליאופוליס מגנה ההתקדמות צפונה הייתה קלה לצבא של פ-ענח'י, שכן רוב כוחות הקואליציה נפגשו בקרב זה. צבאו של פ-ענח'י לקח ערים כממפיס עד אשר מלכי הקואליציה, וביניהם גם בן בריתו לשעבר נימלוט נכנעו לעליונותו והכירו בו בתור הפרעה החדש ושליט כל מצרים. מנקודה זאת ואליך פ-ענח'י יאדיר את ממלכתו לעבר מדבר הסהרה, קרן אפריקה, ים סוף וחצי האי סיני עד לפטירתו בשנת 714 לפנה"ס. מדיה וקבצים בנושא פ-ענח'י בוויקישיתוף פ-ענח'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מתמטיקה סטטית פ-ענח'י, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מבצר ביהייב

מבצר ביהייב (באנגלית: Beehive Casemate) הוא ביצור היסטורי שממוקם ליד חוף אובליסק (אנ'), מפרץ סידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. המבצר מהווה חלק מהפארק הלאומי נמל סידני (אנ'). המבצר נבנה בין השנים 1871–1874, תחת פיקוחו של האדריכל הקולוניאלי ג'יימס בארנט (אנ'). חומת הסוגרים התת-קרקעית הייתה מהראשונות שתוכננו ונבנו במקום לאחר נסיגת הכוחות הבריטיים ב-1870 ורפורמות קארדוול (אנ'). המבצר מכיל שלושה תאים ששימשו כחדרי נשק. בכל חדר היה חרך ירי הנשקף לעבר סידני האדס (אנ'). התאים התת-קרקעיים בנויים מלבנים ומטיט והם נבנו בתוך חללים שנחפרו באדמה. עמדות הירי נועדו לירות על ספינות האויב בעת שהן מנווטות סביב שונית סוא ופיגס (אנ'), בכניסה למפרץ ג'קסון. ביצור גדול יותר הממוקם מעל וסמוך למבצר ביהייב החיצוב של מבצר ביהייב בשטח הצוק בוצע ב-1871 מבט לתוך אחד מהחלונות שמהם ירו לעבר ספינות אויב מדיה וקבצים בנושא מבצר ביהייב בוויקישיתוף "Eleventh National Conference on Engineering Heritage: Federation Engineering a Nation; Proceedings". Informit. ארכיון מ-2008-09-10. נבדק ב-2020-10-08. "Beehive Casemates, Sydney Harbour National Park". Arup. אורכב מ-המקור ב-22 בנובמבר 2007. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מבצר ביהייב".
עד שיצא עשן לבן (ספר)

עד שיצא עשן לבן (באנגלית: Conclave, "קונקלווה") הוא ספר מאת רוברט האריס המתאר את תהליך בחירתו של אפיפיור דמיוני. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2019 בתרגומו של גיל שמר. הספר עובד לסרט קולנוע באותו שם בכיכובם של רייף פיינס וסטנלי טוצ'י. הדמות הראשית בספר הוא הקרדינל ג'קופו לומלי, המשמש כנשיא מועצת הקרדינלים. הספר נפתח במותו של האפיפיור המכהן, אשר שמו אינו נזכר בספר. האפיפיור המנוח נודע כאדם פשוט, צנוע ואהוב, ובעל דעות ליברליות. עם מותו, מוטל על לומלי לארגן את הקונקלווה לצורך בחירת אפיפיור חדש. 117 קרדינלים מכל רחבי העולם מגיעים לקריית הוותיקן עבור הטקס. ארבעת המועמדים הבולטים הם: אלדו בליני, מנאמני האפיפיור הקודם אשר חולם להמשיך את הרפורמות הליברליות שלו. ז'וזף טרמבלה מקנדה, אשר מתיימר להביא לוותיקן רוח צעירה ומודרנית. ג'ושוע אדיימי מניגריה אשר חפץ להיות האפיפיור השחור הראשון, וגופרדו טדסקו השמרן הקיצוני אשר רוצה לשמר את המסורת הנוצרית. ברגע האחרון מופיע אדם מסתורי בשם ג'וזף בניטס אשר מונה לקרדינל אין פאקטורה בידי האפיפיור לשעבר ומודיע על רצונו להשתתף בקונקלווה. הדלתות ננעלות, והקרדינלים מתנתקים מהעולם עד סוף הקונקלווה. בהדרגה חושף לומלי כי מרבית המועמדים מסתירים סודות אפלים, ובמקביל הוא נאלץ להתמודד גם עם סודות מעברו של האפיפיור לשעבר, עם ארגון טרור איסלאמיסטי המעוניין לחבל בקונקלווה, ועם החשש שבסופו של דבר הוא עצמו עלול להיבחר לאפיפיור. עד שיצא עשן לבן, באתר סימניה "עד שיצא עשן לבן": סודות, רמייה ושוחד בדרך לבחירת האפיפיור אורן נהרי מראיין את הסופר רוברט האריס על ספרו החדש בהקדמה לספר מציין האריס כי למרות קווי דמיון מסוימים בין האפיפיור בספר לאפיפיור פרנציסקוס, הרי שמדובר באפיפיור בדיוני לחלוטין אין פאקטורה ("בלב") הוא צו המאפשר לאפיפיור למנות אנשי כמורה למשרות בכירות בלי להודיע על כך לאף אחד
צ'יאנג צ'ינג-קואו

צִ'יאַנְג צִ'ינְג-קֻוֹאוֹ (במנדרינית: 蔣經國;‏ 27 באפריל 1910 – 13 בינואר 1988) היה פוליטיקאי טאיוואני, חבר במפלגת הקוומינטנג, בנו של צ'יאנג קאי שק ויורשו. שימש כנשיא הרפובליקה הסינית לאחר מות אביו, בין השנים 1978 עד מותו ב-1988. בצעירותו נשלח צ'יאנג ללימודים גבוהים במוסקבה, בתוך ברית המועצות בשנת 1925 (בה בעת התקיים איחוד כוחות בין המפלגות הלאומית והקומוניסטית). בעת טבח שאנגחאי, המזכיר הכללי של ברית המועצות, דאז יוסיף סטלין הפך את צ'יאנג לאסיר פוליטי במערכה בין הקומוניסטים לאביו צ'יאנג קאי שק. במסגרת היותו אסיר, הממשלה במוסקבה שלחה אותו לעבוד במפעלי ייצור פלדה מעבר אל הרי האורל. בעובדו שם, צ'יאנג נפגש, התאהב והתחתן עם פאינה וקרבה (לעתיד פאינה צ'יאנג פנג-ליאנג). בשנת 1937, כשהחלה מלחמת סין–יפן השנייה, הממשלה במוסקבה שלחה את הזוג לנאנג'ינג במסגרת ההסכם בין הלאומיים לקומוניסטים. לאורך המלחמה צ'יאנג פעל והפך ראוי בעיני אביו ליטול יותר ויותר אחראיות, בין לבין גם אחראיות ניהולית. לאחר כניעת האימפריה היפנית ניתלה על צ'יאנג האחראיות להפיל את המאפיות והמיליציות המושחתות בשאנגחאי. על פועלו מול המשימה נאמר כי נהג ב"יעילות חסרת רחמים". בשנת 1949 ניצחון המפלגה הקומוניסטית של סין במלחמת האזרחים הסינית הכריח את הממשלה הלאומית ליסוג לעבר האי טאיוואן. צ'יאנג צ'ינג-קו היה הראשון לקבל על עצמו את ניהול המשטרה החשאית, עמדה עליה שמר עד שנת 1965 ולאורכה פעל על מציאת בוגדים ומאפיונרים בין לבין בעזרת עינויים קשים בעת צורך למען שמירה על סמכות השלטון של הקוומינטנג. בין 1965 ועד 1969 צ'יאנג פעל בתור שר ההגנה, בין 1969 ו-1972 שימש כסגן ראש הממשלה ומשנת 1972 והלאה שימש כראש ממשלת הרפובליקה הסינית. כל זמן זה צ'יאנג שימש ללא עוררין כידו ויורשו של אביו הנשיא. לאחר מות אביו בשנת 1975, צ'יאנג לקח על עצמו את ראשות הממשלה בעוד נמנה ליושב ראש מפלגת הקוומינטנג ובשנת 1978 (בבחירות הראשונות מאז מות אביו) צ'יאנג הפך לנשיא הרפובליקה הסינית ובשנת 1984 נבחר לקדנציה שנייה אותה לא יממש עד סופה שכן נפטר בשנת 1988. תחת כהונתו של צ'יאנג, ממשלת הרפובליקה הסינית שמרה על סמכותה אבל נפתחה יותר לקראת מחאות פוליטיות ולקראת חופש הביטוי אל מולה. צ'יאנג פעל בשביל השגת קולות הבוחרים והתקדם לעבר הדמוקרטיה בעוד עדיין שמר על עין צופה לגבי כלל המתיישבים החדשים באי שמקורם בסין היבשתית (הרפובליקה העממית של סין). בשנותיו האחרונות תמך צ'יאנג בהעלאת חופש הביטוי והורדת הצנזורות על התקשורת. בקשור לירושת מוסד הנשיאות צ'יאנג העלה בני האן מתוך טאיוואן לעלות ולהפוך דמויות מפתח, ביניהם גם לי טנג-הואי אשר יירש אותו. תהליך הפיכתה של הרפובליקה הסינית בטאיוואן לדמוקרטית יימשך עד לשנות ה-2000. ג'ונתן פנבי – צ'יאנג קאי-שק: הגנרליסימו הסיני והאומה אשר איבד מדיה וקבצים בנושא צ'יאנג צ'ינג-קואו בוויקישיתוף נ. יעליזאראוו, דף שער בספרייה הלאומית צ'יאנג צ'ינג-קואו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Swimming

Swimming הוא אלבום האולפן החמישי של הראפר והזמר האמריקאי מק מילר והאלבום האחרון שיצא במהלך חייו. הוא יצא ב-3 באוגוסט 2018. לאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Small Worlds", "Self Care" ו"What's the Use?". האלבום זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מצד המבקרים והופיע לראשונה במקום השלישי ב-Billboard 200 בארצות הברית. הוא היה מועמד לאלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי 2019. מילר החל לעבוד על האלבום בשנת 2016. הוא הכריז על האלבום דרך הרשתות החברתיות ב-12 ביולי 2018, לצד תאריך יציאתו. מבחינה לירית, אינדפנדנט הצהיר כי מילר מתייחס להכרה במזגו ("Wings") ובמורות התהילה ("Small Worlds"). באשר למוזיקת האלבום, רולינג סטון ציין כי האלבום הוא המשך לאלבום "The Divine Feminine" משנת 2016, עם אווירה עמוקה המחזירה את סצנת האלטרנטיב סול בלוס אנג'לס. ב-30 במאי 2018, מילר הוציא את הסינגל הראשון של האלבום "Small Worlds" ושני סינגלים שאינם באלבום: "Buttons" ו-"Programs". הסינגל השני של האלבום, "Self Care", יצא עם קליפ נלווה ב-13 ביולי 2018. הסינגל השלישי של האלבום, "What's the Use?", יצא ב-23 ביולי 2018. מידע על האלבום Swimming באתר MusicBrainz האלבום Swimming באתר יוטיוב Mac Miller announces new album Swimming | The FADER, web.archive.org, ‏2018-08-09 Mosi Reeves, Mosi Reeves, Review: Mac Miller Sheds His Frat-Rap Persona on 'Swimming', Rolling Stone, ‏2018-08-07 (באנגלית) Maicki, Salvatore (30 במאי 2018). "Mac Miller drops three new singles". The Fader. אורכב מ-המקור ב-9 באוגוסט 2018. נבדק ב-9 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) Goddard, Kevin (13 ביולי 2018). "Mac Miller Drops Off New Single & Video "Self Care"". HotNewHipHop. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2018. נבדק ב-8 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) OFFICIAL TOP 40 ALBUMS, מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, ‏2021 Billboard 200 Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Catalog Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
יחסי גרמניה–ניקרגואה

יחסי גרמניה–ניקרגואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. גרמניה וניקרגואה נהנות מחברות קרובה ותיקה מזה עשרות שנים, הנובעת בין השאר מתנועות הסולידריות במזרח גרמניה ובמערבה בשנות השמונים, כאשר מלחמת האזרחים השתוללה בניקרגואה. קיימים קשרים היסטוריים הדוקים בין שתי המדינות החל מהמאה ה-19 כאשר הגרמנים היגרו לניקרגואה. ניתן לחוש בהשפעה הגרמנית גם כיום, במיוחד באזור גידול הקפה בצפון. בסביבות 1,000 אזרחים גרמנים גרים בניקרגואה וכמה מאות ניקרגואים בגרמניה. בנוסף לשגרירות גרמניה, המוסדות הגרמניים הפעילים בניקרגואה כוללים את לשכת המסחר והתעשייה הגרמנית–ניקרגואית, בית ספר גרמני דו-לשוני, את Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit‏ (GIZ)‏, Kreditanstalt für Wiederaufbau‏ (KfW) ואת Friedrich-Ebert ורבים מארגונים לא ממשלתיים גרמנים אחרים. עד לפרוץ המשבר הפוליטי באפריל 2018, במהלכו אנשים רבים קיפחו את חייהם או נפצעו, מספר גדל והולך של תיירים גרמנים העדיפו את ניקרגואה כיעד נופש. בסביבות 18,000 גרמנים ביקרו ניקרגואה בשנת 2017. החברות הגרמניות ריטר ספורט ו-Dräxlmaier נמנים עם המעסיקים הגדולים של ניקרגואה. בסתיו של 2024, הגישה ניקרגואה תביעה נגד גרמניה לבית הדין הבין-לאומי. לפי טענת ניקרגואה, גרמניה מספקת סיוע, בתמיכתה הפוליטית, הכלכלית והצבאית שלה לישראל במסגרת העמודים של מלחמת חרבות ברזל, וכך מסייעת לישראל בהפעלת רצח עם ברצועת עזה. עם שיתוף פעולה פיתוח מצטבר בשווי של כמיליארד אירו, גרמניה הייתה עד כה אחת התורמות הבילטרליות העיקריות במדינה. שיתוף פעולה ממשלתי בין גרמניה לניקרגואה מתמקד במים. באמצעות תוכניות אזוריות, גרמניה תומכת גם בפיתוח אנרגיות מתחדשות. ממשלת גרמניה תורמת למימון העבודה שנעשתה על ידי מוסדות רב-צדדיים בניקרגואה. בית הספר הגרמני במנגואה נחשב לאחד מבתי הספר הטובים ביותר במדינה. יתר על כן, הידידות בין שתי המדינות מטופחת על ידי שורה שלמה של יוזמות פרטיות כגון אגודות ניקרגואה בגרמניה או יוזמת התרבות הגרמנית-ניקרגואה במנגואה (Iniciativa Cultural Alemana Nicaragüense - ICAN). ניקרגואה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-2 קונסוליות בפרנקפורט ומינכן. גרמניה מחזיקה בניקרגואה שגרירות במנגואה. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–ניקרגואה בוויקישיתוף יחסי גרמניה–ניקרגואה, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי גרמניה–ניקרגואה, באתר משרד החוץ הגרמני גרמניה מתגוננת בבית הדין בהאג: "לא עוזרים לישראל לבצע רצח עם", באתר ynet, 9 באפריל 2024 אתר על יחסי מדינות
רב יצחק בר אשיאן

רב יצחק בר אשיאן היה אמורא בבלי בן הדור השלישי. רבו היה רב הונא, אך ייתכן שקיבל חלק מתורתו מרבו של רב הונא, רב. תלמידו המובהק היה רב אידי בר אבין, שמסר את רוב תורתו באגדה, אך גם רב המנונא סבא קיבל ממנו. רב יצחק אמר שני טעמים לדין מים ראשונים: א. סרך תרומה - משום שכהנים מחויבים בטהרת ידיים (שדינן כטמאות בדרגת שני לטומאה מגזירת חכמים על טומאת ידיים) לאכילת תרומה, יש לפני אכילת חולין ליטול ידיים גם כן, כדי לא ליצור חילוק מבלבל. ב בגלל המצווה לשמוע דברי חכמים, שלמדו דין זה באסמכתא מהפסוק ”וְכֹל אֲשֶׁר יִגַּע בּוֹ הַזָּב וְיָדָיו לֹא שָׁטַף בַּמָּיִם” (ספר ויקרא, פרק ט"ו, פסוק י"א). עוד אמר רב יצחק, שמים אחרונים אינם רק מצווה, אלא נחשבים "חובה" וחמורים ממים ראשונים, וחייבים ליטול אותם לתוך כלי. ”אסור לו לאדם לעשות חפציו קודם שיתפלל... כל המתפלל ואח"כ יוצא לדרך הקב"ה עושה לו חפציו, שנאמר: צדק לפניו יהלך וישם לדרך פעמיו (ספר תהלים, פרק פ"ה, פסוק י"ד)”. ”הרוצה שיבריא - חותך כזית בשר מבית שחיטתה של בהמה ומולחו יפה יפה, ומדיחו יפה יפה, וממתין לה עד שתצא נפשה. אחד עובד כוכבים ואחד ישראל מותרין בו”. הרב אהרן הימן, "רב יצחק בר אשיאן", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 790, באתר היברובוקס זכות, אברהם בן שמואל, "ר' יצחק בר אשיאן", יוחסין השלם, באתר היברובוקס הלפרין, רפאל בן יעקב, רב יצחק בר אשיאן, אטלס עץ חיים ח"ד, בני ברק תש"מ, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ב, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ל"ט, עמוד ב' כך כתב היוחסין על פי גרסת הדקדוקי סופרים בתלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"ב, עמוד ב', וכן משמע קצת בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"ח, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ז, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ד, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ג, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ה, עמוד א', ותלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ו, עמוד א'
דניאיל, נסיך מוסקבה

דניאיל, נסיך מוסקבה (סלאבית מזרחית עתיקה: Даниил Александрович;‏ 1261 – 4 במרץ 1303) היה בנו הרביעי והצעיר ביותר של אלכסנדר ירוסלביץ' נבסקי (אבי הנסיכויות הרוסיות ברחבי אורדת הזהב) אשר ירש מאביו את העיר המשנית והקטנה מכל, מוסקבה, במטרה להאדיר את השפעתה של העיר והשפעת שושלת רוריק. דניאיל כיוון את מוסקבה למסלול שיהפוך אותה לנסיכות הרוסית החזקה ביותר ועל כן הוא נודע כמקימה של הנסיכות הגדולה של מוסקבה. דניאיל נפטר בגיל 42, ב-4 במרץ 1303. זמן מה לפני מותו הפך נזיר ולפי רצונו הוא נקבר במנזר דנילוב. הוא עבר קאנוניזציה בידי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית בשנת 1791 והוכר כקדוש נוצרי. במהלך הכיבוש המונגולי של אירופה ומלחמות השטחים בין נסיכי הרוס, דניאיל יצר שלום במוסקבה ופעל ללא שפיכות דמים. במהלך 30 שנות שלטונו השתתף דניאיל באך ורק מלחמה אחת. על פי האגדה, דניאיל היה פופולרי ומוערך על ידי נתיניו בזכות העדינות, הענווה והשלווה שלו. דניאיל שמר על שלום במוסקבה גם אם הדבר עלה בהשפעתו על גבי שאר הנסיכויות. נאמר כי ראה את עמו לפני גאוותו ותאריו שלו. מדיה וקבצים בנושא דניאיל, נסיך מוסקבה בוויקישיתוף דניאיל, נסיך מוסקבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אס אס בריטניה

אס אס בריטניה (באנגלית: SS-GB) הוא ספר מאת לן דייטון משנת 1978. הספר שייך לסוגת ספרי ההיסטוריה החלופית, ועלילתו מתרחשת בבריטניה לאחר כיבושה בידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1982 בתרגומו של חיים גליקשטיין. ב-2017 עובד הספר לסדרת דרמה בשם זהה. הספר מתאר היסטוריה חלופית של תוצאות מלחמת העולם השנייה. על פי הספר, גרמניה הנאצית כבשה את בריטניה במהלך מבצע ארי הים, הקימה בה ממשלת בובות והטילה עליה שלטון צבאי. וינסטון צ'רצ'יל הוצא להורג, והמלך ג'ורג' השישי נכלא במצודת לונדון. האדמירל קונולי אבל סמית נמלט לארצות הברית והקים שם ממשלה גולה. במקביל, תנועת מחתרת ענפה קמה ברחבי בריטניה עצמה. האמריקנים מתעקשים להישאר נייטרלים, חרף ניסיונות מצד גורמים בריטיים לגרור אותם למלחמה נגד הגרמנים. הסכם ריבנטרופ-מולוטוב עדיין בתוקף, והיחסים בין גרמניה לברית המועצות חמים מאוד. הדמות הראשית בספר הוא קצין המשטרה דאגלס ארצ'ר מהסקוטלנד יארד. אשתו של ארצ'ר נהרגה במלחמה וביתו נהרס, ומאז הוא גר בדירה שכורה ומנסה לגדל את בנו הקטן. ארצ'ר השלים עם הכיבוש הגרמני של ארצו, וממשיך בעבודתו כחוקר מקרי פשע תחת גרופנפיהרר פריץ קלרמן המשמש כמפכ"ל המשטרה החדש של בריטניה. הוא מתעקש לראות בעצמו דמות א-פוליטית ומגביל את עיסוקו למקרי רצח פלילי בלבד. עם זאת, הוא מסומן בידי המחתרת כבוגד. כאשר הוא נקרא לחקור מקרה רצח מסתורי של אדם בשם ג'ון ספוד, נגרר ארצ'ר על כורחו לפוליטיקה. הוא מגלה עד מהרה כי הן המחתרת, והן מפקדיו הגרמנים, מגלים עניין לא רגיל ברצח ספוד. מברלין מגיע קצין חדש בשם אוסקר הות, וארצ'ר מוכפף לפיקודו. הות פוקד על ארצ'ר להמשיך לחקור את פרשת ספוד, וחושף בפניו כי ספוד היה מדען אטום מוביל בפרויקט הגרעין של בריטניה. רציחתו של ספוד מובילה למירוץ בין הוורמאכט, האס אס, המחתרת הבריטית וארצות הברית להשתלטות על שרידי פרויקט הגרעין הבריטי, ובמקביל מתאמצת המחתרת לשחרר מכלאו את המלך ג'ורג' השישי הכלוא. מדיה וקבצים בנושא אס אס בריטניה בוויקישיתוף ס"ס בריטניה, באתר סימניה
יחסי הממלכה המאוחדת – ניקרגואה

יחסי הממלכה המאוחדת–ניקרגואה הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לרפובליקת ניקרגואה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1849. בריטניה מחזיקה בניקרגואה קונסוליה במנגואה. ניקרגואה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – ניקרגואה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים – צ'ילה

יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סנט וינסנט והגרנדינים לבין הרפובליקה של צ'ילה. שתי המדינות הן חברות הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות וארגון מדינות אמריקה. היחסים הדיפלומטיים בין צ'ילה לסנט וינסנט והגרנדינים כוננו ב-16 באוגוסט 1990. בשנת 2014 שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה טכני ומדעי. שנתיים לאחר מכן, במסגרת ועידת XXXVII של מנהיגי הקהילה הקריבית, נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט וראש ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים רלף גונזלבס חתמו על הסכם שירותי אוויר, שיאפשר לקבוע מדיניות שמים פתוחים עבור מעבר ושימוש בדרכי אוויר לטיסות מסחריות וכלי טיס ממלכתיים משתי המדינות. בשנת 2016, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-1.1 מיליון דולר, המהווה גידול של 21% לעומת חמש השנים שקדמו לה. המוצרים העיקריים שיצאה צ'ילה היו תכשירים לייצור משקאות לא אלכוהוליים, דיקט ויין, ואילו המוצרים המיוצאים בעיקר על ידי סנט וינסנט והגרנדינים לצ'ילה היו שוקולדים, סוכריות וקקאו מוכן. סנט וינסנט והגרנדינים מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בקראקאס, ונצואלה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה בסנטיאגו דה צ'ילה. צ'ילה מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליה בקינגסטאון. מדיה וקבצים בנושא יחסי סנט וינסנט והגרנדינים – צ'ילה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות