לורן צ'יילד

לורן צ'יילד (באנגלית: Lauren Child; נולדה ב-29 בנובמבר 1965) היא סופרת ילדים ומאיירת בריטית, הידועה בכתיבת סדרות ספרי הילדים "צ'רלי ולולה" ו"קלריס בין" כמו גם כמאיירת של יצירות קלאסיות מספרות הילדים כבילבי ברך-גרב והאסופית. צ'יילד נולדה ב-1965 במרלבורו שבבריטניה, האמצעית מבין שלוש בנות. אמה היא מורה בבית ספר יסודי, ואביה מורה לאמנות. עם הולדתה ניתן לה השם הלן, אך בבגרותה שינתה אותו ל"לורן". היא למדה אומנות במכון הפוליטכני של מנצ'סטר, ובבית הספר לאומנות של הגילדות בעיר לונדון, אך לא סיימה את לימודיה. לאחר מכן עבדה במגוון עבודות, לרבות משרה כעוזרת לצייר דמיאן הירסט. כן הקימה חברה שייצרה אהילים אומנותיים, ועבדה בסוכנות לעיצוב בשם "ביג פיש". בשנת 1999 פרסמה שני ספרי ציורים, "אני רוצה חיית מחמד!" (I Want a Pet!) ו"קלריס בין, זו אני" (Clarice Bean, That's Me). הספר השני היה מועמד לפרס ספרות הילדים של חברת נסטלה. את ההשראה לדמותה של קלריס בין קיבלה כאשר חיפשה סיפור שיהווה תשתית לדמות מצוירת שעיצבה לשוק צעצועי הילדים. בשנת 2000 זכתה במדליית קייט גרינווי על הספר "אף פעם בחיים אני לא יאכל [!] עגבנייה", ובשנת 2002 זכתה בפרס נסטלה על הספר "העכברוש המציק הזה" (That Pesky Rat). הספר השני בסדרת "קלריס בין", "קלריס בין בצרות עם אותיות" היה מועמד ל"פרס הספר הבריטי" בשנת 2005 בקטגוריית ספר הילדים של השנה. סיפורי "צ'רלי ולולה" עוסקים באח ואחות בגיל תחילת בית הספר היסודי, ואילו סיפורי "קלריס בין" עוסקים בילדה מרדנית בת 11. שתי הסדרות זכו להצלחה, ותורגמו לשפות שונות, ביניהן עברית. כן כתבה ספרים נוספים כסדרת "יוברט הורציו" העוסקת בילד עשיר, שהוריו מתרוששים והוא צריך למצוא פתרונות כדי להצילם. איוריה מלאי ההומור של צ'יילד כוללים שימוש בחומרים מגוונים, כולל גזרי עיתונים, קולאז', וצילום, לצד ציור בצבעי מים. פרט לאיור ספריה היא מזוהה גם עם איור סדרת "בהחלט דייזי" (Definitely Daisy) של הסופרת ג'ני אולדפילד. כן איירה ספרי ילדים קלאסיים, המזוהים עם איורים של מאיירים אחרים, כגון בילבי המזוהה עם איוריה המקוריים של אינגריד ואנג ניימן והאסופית המזוהה עם איורי מ.א. קלאוס. צ'יילד הפיקה גם סדרת טלוויזיה המבוססת על סרטי "צ'רלי ולולה", שכללה שלוש עונות בנות 26 פרקים, הסדרה הופצה ברחבי העולם, ואף זכתה בפרס באפט"א בשנת 2007 לסדרת הילדים הטובה ביותר. לורן צ'יילד חיה בלונדון. בשנת 2010 זכתה באות מסדר האימפריה הבריטית צ'יילד כתבה ואיירה מספר רב של ספרים. בין ספרייה כלולים: הזהרו מזאבים שקופצים מספורים, (2000) תורגם לעברית יעל ענבר, הוצאת כנרת, 2003. אני בהחלט קטנה מדי לבית-ספר, (2003) תורגם לעברית אבירמה גולן, הוצאת דניאלה די-נור, 2005. אני בכלל לא עיפה ואני לא הולכת לישון, עברית אבירמה גולן, הוצאת אנונימה 2005. אף פעם בחיים אני לא יאכל [!] עגבנייה, עברית אבירמה גולן, הוצאת דניאלה די-נור, 2005. יוברט הורציו ברטל בובטון-טרנט, (2004), תורגם לעברית גילי בר-הלל, הוצאת אגם, 2007. אני קלריס בין. לגמרי, (2002) תורגם לעברית גילי בר-הלל, הוצאת אגם, ב-2008. מי מפחד מהספר הרשע, עברית גילי בר-הלל, הוצאת אגם צור יגאל,2009. קלריס בין בצרות עם אותיות, עברית גילי בר-הלל, הוצאת אגם 2010. אסטריד לינדגרן, בילבי ברך-גרב, משוודית דנה כספי, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן דביר, 2009. מדיה וקבצים בנושא לורן צ'יילד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לורן צ'יילד לורן צ'יילד, ברשת החברתית Goodreads האתר של קלריס בין האתר של צ'רלי ולולה פרופיל וראיון באתר של 'ספרי ג'ובילי' לורן צ'יילד במאגר המידע של ספרי הילדים הבריטים יש לה תובנה אמיתית לאופן שבו פועלת נפש של ילד, באתר הארץ, 4 בינואר 2005 אבירמה גולן נרשה לך להשכיב אותנו לישון - על גיבורות בנות בספרי הילדים באתר הספריה החדשה לורן צ'יילד (1965-), דף שער בספרייה הלאומית יש לה תובנה אמיתית לאופן שבו פועלת נפש של ילד, באתר הארץ, 4 בינואר 2005 Bedell, Geraldine (21 ביוני 2009). "Child at heart". London: The Observer. נבדק ב-8 ביולי 2010. {{cite news}}: (עזרה) לרשימת הספרים המלאה ראו באתר הזה