laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פטריק לוי נ' מבטחים

ע"ב 3816/01 פטריק לוי נ' מבטחים, מוסד לביטוח סוציאלי של העובדים בע"מ, הוא פסק דין משנת 2001 שניתן על ידי בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב. זהו פסק הדין הראשון בה הכירה ערכאה שיפוטית בישראל בבני זוג מאותו המין כידועים בציבור. פטריק לוי היה בן זוגו של ריקרדו שניידר והזוג אף ניהל משק בית משותף במהלך שמונה השנים שקדמו למותו של ריקרדו מסיבוך של נגיף ה-HIV. לאחר מותו של שניידר, פנה לוי לקרן מבטחים על מנת שיקבל את פנסיית השארים של בן זוגו המנוח. הקרן הודיעה כי למרות הכרתה בזכותם של בני זוג מאותו המין לקבל את קצבת השארים של בני זוגם שנפטרו, על מנת לקבל את כספי הפנסיה עליו לפנות לבית המשפט שיכיר בו כידוע בציבור של שניידר. פסק הדין, שניתן על ידי השופטת שרה מאירי, קיבל את בקשת לוי והכריז שבכל מקום בתקנות שבו מופיע המונח "בן זוג" הכוונה גם לבן זוג מאותו המין, הצהרה שהייתה תקדים בעולם המשפט הישראל. אסף ברגרפרוינד, בית הדין לעבודה הכיר בזוג הומוסקסואלים כידועים בציבור, באתר הארץ, ‏27 ביוני, 2001 ע"ב 3816/01 פטריק לוי נ' מבטחים, מוסד לביטוח סוציאלי של העובדים בע"מ, באתר law.tau.ac.il
ביטוח פקדונות

ביטוח פקדונות בנקאיים הוא הבטחה הקיימת בחלק מהמדינות מצד הממשלה או הבנק המרכזי להבטחת פיקדונות בנקאיים של אזרחי המדינה. (לעיתים תחת מגבלות מסוימות כגון סכום פיקדון מרבי) בנקאות ביסודה עוסקת בהשקעת כסף שהופקד לפיקדונות בנקאיים במטרה להשיא תשואה גבוהה יותר מאשר תשולם על הפיקדון, אך לעיתים הבנק אינו מסוגל לעמוד בבקשת לקוחותיו למשוך את הכסף כאשר הם זקוקים לו. (בין אם הפסיד חלק מהשקעותיו, ובין אם לאו, אך הן אינן נזילות) ביטוח זה מגן על לקוחות הבנקים בלא קשר לאופן אובדן כספי הפיקדון. ארגון מבטחי הפקדונות הבינלאומי (IADI - International Association of Deposits Insurers) הוא ארגון בינלאומי של סוכנויות ביטוח פיקדונות ברחבי העולם, הכולל נכון לאוגוסט 2024 נציגי 98 מדינות מבין 113 מדינות אשר מפעילות ביטוח פיקדונות כלשהו. בישראל לא מונהג ביטוח פיקדונות בנקאיים. הרעיון נשקל בבנק ישראל ב-2015, אך לא מומש לבסוף. IADI - who are we? IADI publishes results of annual survey on deposit insurance and financial safety net frameworks, 18 בדצמבר 2019 דפנה מאור, מה זה ביטוח פיקדונות, האם הוא קיים בישראל, ואיך אפשר להגן על כסף בבנק בארצות הברית?, דה מרקר, 14 במרץ 2023 סוגיות שכרוכות בהחלת ביטוח פיקדונות, אתר בנק ישראל, 16 ביוני 2015 רועי ויינברגר, מדוע בישראל לא מבטחים את פיקדונות הבנקים?, 15 במרץ 2023
פראן בלטראן

פרנסיסקו "פראן" חוסה בֶּלְטְרַאן פיינאדו (בספרדית: Francisco José Beltrán Peinado; נולד ב-3 בפברואר 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי וההתקפי בסלטה ויגו מהלה ליגה. הוא גדל בראיו ואיקאנו, ויש לו למעלה מ-200 הופעות במדי סלטה ויגו. בלטראן נולד במדריד והצטרף למערכת הנוער של ראיו ואיקאנו בשנת 2013. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ראיו ואיקאנו ב-13 בדצמבר 2015 בגיל 16 בלבד, כשפתח בתיקו 1-1 בבית נגד סן פרננדו דה אנרס. בלטראן היה שחקן קבוע בקבוצה הראשונה במהלך טרום העונה 2016. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-20 באוגוסט, כשהוא משחק את כל 90 הדקות בהפסד 2-1 בחוץ לאלצ'ה בליגה השנייה. בלטראן כבש את שער הבכורה שלו כמקצוען ב-29 באוקטובר 2016, השער הראשון של קבוצתו בהפסד 3-2 לטנריפה. היה שחקן פותח במהלך עונת 2017/18, הוא תרם 40 הופעות כאשר קבוצתו חזרה ללה ליגה כאלופה. ב-1 באוגוסט 2018 חתם בלטראן על חוזה לחמש שנים עם מועדון לה ליגה, סלטה ויגו, תמורת דמי העברה של 8 מיליון יורו. הוא שיחק את משחק הליגה הראשון שלו ב-18 באוגוסט, פתיחה בתיקו 1-1 בבית מול אספניול, וב-7 בינואר 2019 הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה הראשונה במשחק שהסתיים בתוצאה 2-1 מול אתלטיק בילבאו באצטדיון באלאידוס. מדיה וקבצים בנושא פראן בלטראן בוויקישיתוף פראן בלטראן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראן בלטראן, ברשת החברתית אינסטגרם פראן בלטראן, באתר Transfermarkt פראן בלטראן, באתר Soccerway פראן בלטראן, באתר BDFutbol פראן בלטראן, באתר WorldFootball.net פראן בלטראן, באתר National Football Teams פראן בלטראן, באתר FootballDatabase.eu פראן בלטראן, באתר ESPN
גלן בורק

גלן לורנס בורק (באנגלית: Glenn Burke;‏ 16 בנובמבר 1952 – 30 במאי 1995) היה שחקן בייסבול אמריקאי ששיחק בלוס אנג'לס דודג'רס ואוקלנד אתלטיקס משנת 1976 עד 1979. הוא היה שחקן ה-MLB הראשון שיצא מהארון כהומוסקסואל, לאחר שהודיע על כך בשנת 1982 לאחר פרישתו. עוד בטרם יצא מהארון באופן פומבי, הוא סבל משמועות, אפליה ויחס פוגעני בשל שמועות על מיניותו, שהפכו לנטל נפשי, פסיכולוגי ומקצועי עליו עד לרמה שבחר לפרוש מבייסבול רק ארבע שנים בלבד לאחר שהחל לשחק בליגה הבכירה. עם זאת, הוא התגאה במורשת שלו באומרו כי "כעת אף אחד לא יכול לומר שגבר הומוסקסואל לא יכול לשחק בליגות הגדולות, כי אני גבר הומוסקסואל ועשיתי זאת." באוקטובר 1977, בורק רץ אל המגרש על מנת לברך את עמיתו לקבוצה דאסטי בייקר, לאחר שזה ביצע שלושים הום ראנס במשחק אחד. בורק הרים את כף ידו מעל לראשו ובייקר החליק את ידו בה. אירוע זה גרם לכך ששניהם נחשבים כאלו שביצעו את הכיף הראשון בהיסטוריה. גם לאחר פרישתו בורק המשיך להיות פעיל בתחום הספורט. בורק התחרה במשחקים הגאים בתחום הריצה בשנת 1982 ובבייבול בשנת 1986. בנוסף, לאורך שנים רבות הוא שיחק בליגת הסופטבול הלהט"בית של סן פרנסיסקו. גלן בורק, באתר Baseball-Reference.com MLB גלן בורק, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות גלן בורק, באתר MLB.com גלן בורק, באתר The Baseball Cube גלן בורק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מה יש בזה - פרק 60 - הכישרון של גלן ברק, סרטון בערוץ "מה יש בזה - פודקאסט", באתר יוטיוב (אורך: 49:57) Glenn Burke, 1st openly gay MLB player, is shunned no more — 40 years after coming out, TODAY.com, ‏2022-07-03 Glenn Burke | Legacy Project Chicago, legacyprojectchicago.org Allen Barra, Actually, Jason Collins Isn't the First Openly Gay Man in a Major Pro Sport, The Atlantic, ‏2013-05-02 19 Male Baseball Heroes Who Came Out as Gay or Bisexual, www.advocate.com A High Five to Baseball Great Glenn Burke, web.archive.org, ‏2014-08-09 Glenn Burke, 1st openly gay MLB player, is shunned no more — 40 years after coming out, TODAY.com, ‏2022-07-03 ערך זה הוא קצרמר בנושא בייסבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עז ניגרית ננסית

עז ניגרית ננסית (באנגלית: Nigerian Dwarf) הוא גזע מודרני של עז ננסית שמקורו בארצות הברית. בדומה לעז הפיגמית האמריקאית, גם גזע זה מתבסס על קבוצת גזעי העז הננסית מערב אפריקאית שמקורה במערב אפריקה. בשנים 1930–1960 יובאו לארצות הברית מגוון של עיזים קטנות מקבוצת הגזעים של העיזים הקטנות המערב אפריקאיות, לצורך הצגה בגני חיות. העז הניגרית הקטנה, בדומה לעז הפיגמי האמריקאית, נובעת מקבוצה זו, אך אינה דומה בעיצובה לעז המערב אפריקאית הקטנה, שהייתה נמוכה ומסיבית – היא גודלה במטרה להיראות כמו עז חלב מיניאטורית. בתחילה גודלה כגזע תצוגה וחיית חברה; הבחירה הייתה על פי מראה והתרבות נוחות. מאוחר יותר התברר כי העז הניגרית הקטנה מתאימה גם לייצור חלב בקנה מידה קטן, וחלק מההתרבות הופנתה לשיפור תכונות חלב. ספר הרבעים הוקם בשנת 1980. מספרי העזים גדלו במהירות; עד 2002 היו כמעט 7,000 עזים רשומות. הגזע הוכר על ידי אגודת העזים החלביות האמריקאית בשנת 2005. העז הניגרית הקטנה נרשמה בעבר ברשימת הגזעים השמורים של ארגון Livestock Conservancy כ"בתהליך שיקום", אך הוסרה מהרשימה בשנת 2013. בשנת 2023 הגיע מספרן הכולל של העזים בארצות הברית לקצת פחות מ-40,000; אוסטרליה וקנדה דיווחו על אוכלוסיות של 1,000–2,000 עזים. בשנת 2024 היה הסטטוס הבינלאומי של הגזע "לא בסיכון". מדיה וקבצים בנושא עז ניגרית ננסית בוויקישיתוף Valerie Porter, Lawrence Alderson, Stephen J. G. Hall, D. Phillip Sponenberg, Mason's World Encyclopedia of Livestock Breeds and Breeding, 2 Volume Pack, CABI, 2016-03-09, ISBN 978-1-84593-466-8. (באנגלית) American Livestock Breeds Conservancy: Nigerian Dwarf Goat, web.archive.org, ‏2010-03-07 Nigerian Dwarf / United States of America (Goat), dadis-breed-datasheet-ws.firebaseapp.com The Livestock Conservancy, web.archive.org, ‏2013-10-30 Nigerian Dwarf, Food and Agriculture Organization ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטריק הילינגס

פטריק ג'רום הילינגס (באנגלית: Patrick Jerome Hillings‏; 19 בפברואר 1923 – 20 ביולי 1994) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית רפובליקני מטעם קליפורניה שהחליף את ריצ'רד ניקסון בקונגרס. בתחילה הוא נבחר למחוז הקונגרס ה-12 של קליפורניה, שהוגדר מחדש כמחוז הקונגרס ה-25 של קליפורניה לפני הבחירות ב-1952. הילינגס נולד ב-19 בפברואר 1923 בהובארט מילס, קליפורניה, שם למד בבתי הספר הציבוריים. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה עד מרץ 1943, אז נכנס לחיל הקשר של צבא ארצות הברית. הוא הוצב בדרום האוקיינוס השקט ושירת כסמל בשירות הביון עד פברואר 1946. כשחזר ל-USC, הילינגס קיבל תואר ראשון באמנויות ב-1947 ותואר דוקטור למשפטים ב-1949. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1949 והחל לעסוק בעריכת דין בארקדיה, קליפורניה. הוא שימש כציר לוועידות הלאומיות הרפובליקאיות ב-1952, 1956, 1960 ו-1964 ותמך בדווייט ד' אייזנהאואר (פעמיים), ניקסון ובארי גולדווטר, בהתאמה. הילינגס נבחר לקונגרס השמונים ושניים, ממושב שהתפנה על ידי ריצ'רד ניקסון כאשר התמודד בהצלחה לסנאט האמריקאי ב-1950, ולשלושת הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-3 בינואר 1951 עד 3 בינואר 1959. לאחר ארבע קדנציות בבית הנבחרים, הילינגס לא ביקש מינוי ב-1958, אך היה מועמד לא מוצלח לתובע הכללי של קליפורניה, משרה שהתפנתה על ידי אדמונד ג'י "פאט" בראון האב בהתמודדותו המוצלחת על תפקיד המושל. הילינגס הובס על ידי הדמוקרט סטנלי מוסק, שלימים יהפוך לשופט המכהן הארוך ביותר בהיסטוריה של בית המשפט העליון של קליפורניה. הילינגס לא הצביע על חוק זכויות האזרח משנת 1957. לאחר התמודדות הלא מוצלחת לתובע הכללי, הילינגס חידש את עריכת הדין שלו בלוס אנג'לס. הוא כיהן כיו"ר הוועדה המרכזית הרפובליקנית של מחוז לוס אנג'לס בשנים 1960–1961. בשנת 1970, הוא התמודד בפריימריז רפובליקני מיוחד למילוי מקום פנוי שנגרם על ידי מותו של גלנרד פ. ליפסקומב במחוז הקונגרס ה-24 של קליפורניה, אך הובס במרוץ על המינוי על ידי ג'ון ה. רוסלוט, שהמשיך וזכה בבחירות הכלליות המיוחדות. . הילינגס ניהל את מסע הבחירות לנשיאות של רונלד רייגן בפלורידה בשנים 1979–1980. הילינגס התגורר בלוס אנג'לס עד מותו בפאלם דזרט, קליפורניה ב-20 ביולי 1994 בגיל 71. שרידיו נקברו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. פטריק הילינגס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)} פטריק הילינגס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "HR 6127. CIVIL RIGHTS ACT OF 1957". GovTrack.us.
קרלוס ויסנטה

קרלוס ויסנטה רובלס (בספרדית: Carlos Vicente Robles; נולד ב-23 באפריל 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. הוא משחק בעיקר בעמדת הקיצוני אך הוא יכול גם לשחק כחלוץ. רובלס נולד בסרגוסה, אראגון, והצטרף למערכת הנוער של ריאל סרגוסה בשנת 2017. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-24 בספטמבר של אותה שנה, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה בהפסד 5-2 נגד בדאלונה. ויסנטה כבש את שער הבכורה שלו ב-2 בספטמבר 2018, כשהבקיע את הרביעי של בניצחון ביתי 4-0 קאלאמוצ'ה, וסיים את עונת 2018-19 עם עשרה שערים כאשר פספס את ההעפלה בפלייאוף. ב-5 באוקטובר 2020, הוא חתם על חוזה לשנה אחת עם טאראגונה, ושובץ לקבוצת המילואים. ב-30 ביוני 2022, ויסנטה חתם עם ראסינג. הוא השתתף בכל המשחקים במהלך העונה הרגילה, כבש שמונה פעמים כאשר המועדון העפיל לליגת הספרדית השנייה לאחר 15 שנים. ויסנטה ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-12 באוגוסט 2023, פתיחה בניצחון 1-0 בחוץ על אלצ'ה. הוא כבש את שער הבכורה המקצועי שלו ב-10 בספטמבר, כשהבקיע את השוויון דרך נקודת הפנדל בתיקו ביתי 2-2 נגד ויאריאל ב'. ב-22 בדצמבר 2023, ויסנטה הצטרף לקבוצת לה ליגה דפורטיבו אלאבס תמורת דמי העברה של 600 אלף יורו, כשהוא חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-2 בינואר שלאחר מכן, כשהחליף את אנטוניו בלנקו בתיקו 1-1 בחוץ נגד ריאל סוסיאדד. הוא קיבל את המקום בהרכב הפותח לשאר המשחקים. אחיו התאום של ויסנטה, דויד, הוא גם כדורגלן המשחק בעמדת המגן הימני. שיחק גם עבור ריאל סרגוסה, וכיום משחק בריאל מורסיה. מדיה וקבצים בנושא קרלוס ויסנטה בוויקישיתוף קרלוס ויסנטה, באתר Transfermarkt קרלוס ויסנטה, באתר Soccerway קרלוס ויסנטה, באתר BDFutbol קרלוס ויסנטה, באתר WorldFootball.net קרלוס ויסנטה, באתר FootballDatabase.eu
אילונה פראגו

אילונה פראגו (במקור פרנקפורטר, בהונגרי: Faragó Ilona;‏ בודפשט, טרזווארוש, 10 ביוני 1907 – 31 במרץ 1984) הייתה עיתונאית, עורכת ראשית של כתב העת שפעלה 44 שנים (1993-1949) בשם "זו האופנה" (Ez a Divat), היא אחייניתו של הצייר והגרפיקאי גזה פראגו (1877–1928). אילונה פרנקפורטר נולדה במשפחה יהודית כבתם של הסופר והעיתונאי ינה פראגו (1872–1940) ושל אילונה קוּנשְנֶר (1885–1969). דרך אביה הייתה לה גישה וביקרה המון במשרדי מערכת של עיתונים. היא החלה את דרכה כעיתונאית ב"חיי תיאטרון" (Színházi Élet) ככתבת תיאטרון, ולאחר מכן עבדה בשבועון "קולנוע, תיאטרון, ספרות" (Film Színház Irodalom). באפריל 1944, בשל יהדותה, נשללה ממנה החברות בלשכת העיתונות ובאגודת העיתונאים. שנתיים לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה לעיתונאית אופנה ולעורכת הראשית של מגזין האופנה Ez a Divat. באותה תקופה, תפקידו של העיתון היה שונה. הוא סיפק רעיונות לעיצוב ושימוש בבגדים ישנים. כמעט ולא היו עדיין תצוגות אופנה, אז העיתון הופיע בעיקר עם רישומים ואיורים. הוא ראה אור בתחילה במאתיים ועשרים אלף עותקים ונקרא בכל חלקי הונגריה, במדינות השכנות ואף מעבר לים. אילונה פראגו עבדה בעיתון Ez a Divat מראשית העיתון ועד פרישתה. מ-1977, אפילו כפנסיונרית, עבדה במלוא המרץ, היא כתבה חיברה וערכה את דפי האופנה גם של עיתונים אחרים של Magyar Hírek ו-Kincses Kalendárium. היא הייתה חברה באגודה הלאומית של העיתונאים ההונגרים . היא התאוששה מניתוח של עצם הירך השבורה, אבל היא מעולם לא התגברה על מות בעלה. היא הובאה למנוחות ליד בעלה היהודי אנדראש גלרי (הו'). כמה מספריה יצאו לאור, והיא פרסמה כמה ספרים נוספים בשם פראגו באבא. מכפות בישול ועד שמלות ערב (A főzőkanáltól az estélyiruháig) האלפבית כיצד להתלבש (Az öltözködés ábécéje) ספר לעקרות בית מתחילות (Kezdő háziasszonyok könyve) זו האופנה (1966) (Ez a divat 1966) עיטור מסדר הכשרון של העמל (1975) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) MagyarHirekKincsesKalendariuma_1985 életrajz Esti Hírlap, 1972. február (17. évfolyam, 26-50. szám) EstiHirlap_1972_02 Magyar kiállítási, művészeti katalógusok a Magyar Nemzeti Galéria gyűjteményéből MUOSZ-tagok Magyar Sajtó, 1984 (25. évfolyam, 1-12. szám) Elhunyt Faragó Ilona Magyar Nemzet, 1984. április (47. évfolyam, 78-101. szám) Nekrológ Faragó Baba néven kiadott könyveiből www.regikonyvek.hu Faragó Ilona Ez a Divat lapok "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1463/1907. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-07-29. Budapesti Közlöny, 1944. június 10. (78. évfolyam, 129. szám) Faragó Baba néven kiadott könyveiből Magyar Közlöny, 1975. november 19. (75. szám)
רדיו קול רגע

רדיו קול רגע (המילה "רגע" היא במקור ראשי התיבות "רדיו גליל עמקים") היא תחנת רדיו אזורית, המשדרת חדשות מקומיות, תוכניות מוזיקה, ספורט ומיסטיקה מקיבוץ בית קשת בתדר 96FM לעמקים ולגליל ו־91.5FM לגולן ואצבע הגליל. לוח המשדרים של רדיו “קול רגע” הוא שילוב של אקטואליה, שעשועונים ומוזיקה. תחנת רדיו קול רגע הוקמה ב-1 בספטמבר 1996 על ידי חיים הכט לאור מכרז לשידורים באזור זיכיון הגליל, הגולן, עמק יזרעאל ועמק הירדן כזכיין של הרשות השנייה לרדיו ולטלוויזיה. בשנת 2020 התחנה פתחה תחנת בת לדוברי השפה הרוסית בשם רדיו "לוצ'שייה" (Лучшее Радио) - "הרדיו הטוב ביותר" בתדר 106.4 FM. הפודקאסטים של רדיו קול רגע ב- spotify אתר האינטרנט הרשמי של רדיו קול רגע דף הפייסבוק של רדיו קול רגע רדיו קול רגע, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל" תחנת הבת, קישור מתוך אתר התחנה ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית אריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בית אריה-עופרים – התנחלות בדרום-מערב השומרון מלאכי בית-אריה – משורר עברי, חוקר קדמוניות הספר, מומחה לקודיקולוגיה ופלאוגרפיה עברית, מנהל בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי יצחק בית-אריה – ארכאולוג ישראלי, פרופסור במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב
רפאל יהונתן פוליסוק

רפאל יהונתן פוליסוק הוא פעיל למען להט"בים בחברה הדתית בישראל, והיה בין הלהט"בים המוצהרים הראשונים להיסמך לרבנות אורתודוקסית בישראל. פוליסוק נולד למשפחה מסורתית. הוא גדל בריו דה ז'ניירו בברזיל וחזר בתשובה כשהיה נער צעיר. כשהיה בן תשע, עלה עם משפחתו לישראל, תחילה התגוררו ברעננה ובהמשך בהרצליה. בגיל צעיר החל להתחזק בדת ועבר ללמוד בחינוך הדתי, בישיבת מדרשיה בכפר סבא. בהמשך למד בישיבת מרכז הרב. לאחר שהחל להבין כי הוא נמשך לגברים, הוא פנה לטיפולי המרה. עם זאת, לאחר חמישה חודשי טיפול, בהם לדבריו נכנס לדיכאון עמוק, הוא בחר לסיים את התהליך ולעזוב את הישיבה. בהמשך הפך לפעיל למען להט"בים בחברה הדתית, הצטרף לארגון "חברותא" והחל לפעול כנגד טיפולי המרה. עדותו על חוויותיו האישיות, בדיון שנערך בוועדה בכנסת בנוגע להצעת חוק שייעדה לאסור על טיפולי המרה, זכתה לתפוצה ברשתות החברתיות וסייעה להעלות את הנושא לסדר היום הציבורי. בשנת 2024 הוסמך לרב אורתודוקסי על ידי הרב דניאל לנדס לאחר לימודי רבנות במכון ישרוּת, ובכך הפך לישראלי ההומוסקסואל הראשון שהוסמך כרב אורתודוקסי. לטענתו, בחר ללמוד שלא דרך הרבנות הראשית בין היתר מכיוון שאינו מאמין בערכיה, כמו האיסור על נשים לעבור הסמכה. כיום, פוליסוק מעביר שיעורי תורה בבית המדרש של מכון פרדס. בשנת 2020 פרסם את קונטרס 'לשם התורה', ובו בירור הלכתי של סוגיית הזוגיות ההומוסקסואלית בראי ההלכה. המסמך טוען שמלבד האיסור המפורש על משכב זכר, אין איסור הלכתי על מגע בין גברים גם כאשר שניהם הומוסקסואלים, אין איסור ייחוד בין שני גברים הנמשכים זה לזה ואין איסור גם במיניות בין נשים. המסמך טוען כי יש מצווה להיות בזוגיות ולשאוף לייסד כזו, גם ביחס לזוגיות בין זוג גברים או זוג נשים. רפאל יהונתן פוליסוק, קונטרס 'לשם התורה' עדות מטיפולי ההמרה שעבר רפאל יהונתן קלנר פוליסוק בערוץ היו-טיוב של חברותא. שמואל מוניץ, הומו מוצהר – ורב אורתודוקסי: "ישיבות צריכות רב הומו, אבל הן מפחדות", באתר ynet, 26 במאי 2024 אליס ריבקין‏, גם דתי, גם להט"ב: הצעיר ששובר את כל הסטיגמות האפשריות, באתר וואלה, 24 ביוני 2020 אליהו גליל, הומו בוגר מרכז הרב: "זוגיות הומוסקסואלית – מותרת הלכתית", באתר ישראל היום, ‏5 ביולי 2020
ז'אומה קוסטה

זָ'אוּמֶה ויסנט קוסטה חורדה (בספרדית: Jaume Vicent Costa Jordá; נולד ב-18 במרץ 1988) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי באלבסטה. הוא בילה את רוב הקריירה שלו בויאריאל, בה ערך 268 הופעות, והיה גם בשתי תקופות בולנסיה. נולד בולנסיה, קהילת ולנסיה, קוסטה שיחק כדורגל נוער עם הענקים המקומיים ולנסיה, אך כמעט אך ורק בצד ב', איתו התחרה הן בליגה השנייה B והן בליגה השלישית. הוא ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה ב-4 בדצמבר 2008 במשחק בית בגביע אופ"א נגד מועדון ברוז', והופיע 55 הדקות הראשונות של תיקו שלב הבתים 1–1 לפני שהוחלף על ידי ויסנטה רודריגס. קוסטה הושאל לקדיס של ליגה שנייה לעונת 2009–10, הופיע בפחות ממחצית המשחקים וספג גם ירידה. קוסטה הצטרף לשכניו ויאריאל בקיץ 2010, והוקצה בתחילה למילואים גם בליגה השנייה. הוא שיחק את המשחק הראשון שלו בליגה הראשונה עם הסגל הראשי ב-4 במרץ 2012, והופיע 90 הדקות המלאות בהפסד חוץ 2–1 נגד ריאל סרגוסה. בסוף העונה ירדו הן הקבוצה הראשונה והן השנייה ליגה אחת למטה, אף על פי שהאחרונה סיימה במקום ה-12 הנוח, עם 29 משחקים ושותף אחד מצד השחקן. בסוף אוגוסט 2013, עם צוללת הצהובה חזרה לליגה הראשונה, קוסטה חידש את חוזהו עד יוני 2017. הוא כבש את שער הבכורה שלו בתחרות ב-10 במאי 2014, האחרון של קבוצתו בניצחון ביתי 4–0 על ראיו ואיקאנו. בינואר 2017, הקשר שלו הוארך שוב עד 2021. ב-13 באוגוסט 2019, קוסטה חזר לוולנסיה בהשאלה לעונה אחת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ארבעה ימים לאחר מכן, כשהוא מתחיל בתיקו 1–1 נגד ריאל סוסיאדד באצטדיון המסטאייה; ההבדל של עשור בין שתי הופעות קבע שיא מועדון שהחזיק בעבר חואן סנצ'ס בשנות ה-90. קוסטה שוחרר על ידי ויאריאל בסוף 2020–21, לאחר שסיים את חוזהו. ב-7 ביולי 2021, קוסטה הצטרף למיורקה שזה עתה עלתה לליגה העליונה בחוזה לשנתיים. הוא ערך סך הכל 95 הופעות במהלך שלוש שנותיו במועדון, והגיע לגמר גביע המלך בעונת 2023–24. ב-7 באוגוסט 2024, בגיל 36, קוסטה חתם על חוזה לשנה אחת עם המועדון בליגה השנייה אלבסטה. הליגה האירופית: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא ז'אומה קוסטה בוויקישיתוף ז'אומה קוסטה, באתר Transfermarkt ז'אומה קוסטה, באתר Soccerway ז'אומה קוסטה, באתר BDFutbol ז'אומה קוסטה, באתר WorldFootball.net ז'אומה קוסטה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'אומה קוסטה".
חמיד א-זאהר

חמיד א-זאהר (בערבית מרוקאית: حميد الزهير, בתעתיק מדויק: חמיד אלזהיר; 1938–2018) הוא זמר מרוקאי שזכה בכינוי "ראש שירת מרקש", ונחשב לאחד הזמרים היוצרים האייקוניים של המוזיקה המרוקאית. הוא נולד בשם חמיד בן טאהר (حميد بن الطاهر) לאם ממוצא סורי ולאב שהגיע מעיר קטנה במרכז מרוקו בשם קלעת (אל)סרע'נה שבמחוז מרקש-אספי. תשוקתו של חמיד זאהיר למוזיקה החלה בגיל צעיר. אמו עבדה כזמרת במסעדה במרקש, וייתכן שנודעה לכך השפעה עליו. חמיד בילה שעות ארוכות בג'אמע אל-פנא, הכיכר המרכזית של מרקש העתיקה, בה מתקהלים בכל ערב אמנים רבים מהאזור וממרוקו כולה. דרך צפייה והאזנה ב"חלקאת" (אנ') (בערבית מרוקאית, الحلقة (יחידה) حلقات (רבות): קבוצות תיאטרליות בתרבות הרחוב המרוקאית), הכיר זאהיר סגנונות מוזיקליים רבים, כמו גם את אומנות הסיפור, התיאטרון והריקוד. בשנות ה-40, בעודו ילד צעיר, הצטרף זאהיר ל"חלקה" מרקשית בתור נגן כלי הקשה. אולם זאהיר לא הסתפק בנגינה: הוא ליווה מופעי רחוב נוספים, ניגן בהופעות קרקסאות ושר סולו כדי להזמין קהל למופעים, לפני שהפך לזמר ששמו נודע בכל בית במרוקו. בשנות ה-50 זאהיר החל להלחין ולבצע את שיריו המקוריים כזמר ונגן עוד. המוזיקה המקורית שהלחין מבוססת על שילוב של סגנונות, בהם שעבי (מוזיקה מרוקאית פופולרית בת זמנו),סגנון הדקא-מרקשיה (סגנון מוזיקלי האופייני לעיר מרקש) וגנאווה (אנ'). הוא הפך במהרה להצלחה מסחררת ונחשב כחלוץ מבחינת התרבות המרקשית של זמנו. שיריו הפכו ידועים בכל מרוקו, ובכלל זאת השירים “Awin Awin”, “Rouah Li Bgha Yzour”, “Lila a Sidi Aâmara” שהוציא תחת הלייבל "סבח". מאמצע שנות ה-70 היה זאהיר לשם דבר גם מעבר לגבולות מרוקו. שיריו הפכו להצלחות בינלאומיות בארצות צפון אפריקה והמזרח התיכון. בתוניסיה הוא זכה לעיטור של כבוד מהנשיא חביב בורגיבה. חמיד ולהקתו הרחיקו לטוס לטורים שכללו יעדים באוסטרליה ויפן. בין שיריו המפורסמים של זאהיר מתקופה זו, נמנים "מרקש יא סידי כולו פארח לכ" (שנכתב לכבוד ביקור של המלך חסן השני בעיר מרקש), "ללא פאטימה", "אש דאכ תמשי ללזין" ו- "אנא ענדי מיעאד", שירים שהפכו לנכסי צאן ברזל וזוכים לביצועים מחודשים מאז במרוקו ובעולם. בארץ, ההשפעה של זאהיר ניכרת מאוד על להקות מוכרות של מוזיקה צפון אפריקאית ומזרחית בכלל. בין הביצועים המוכרים ביותר לשיריו של זאהיר הם "מארקש יא סידי כולו פארח לכ" בביצוע ריימונד אל-בידאוויה (ריימונד אבקסיס), "ללה פטימה" בביצוע להקת שפתיים ובביצוע נוסף של זהבה בן, כמו גם ג׳ורג׳ בר, רובי חן, חיים זריהן, מייק קארוצ'י ועוד רבים ורבות. זאהיר חי עד גיל 81. הוא נפטר ביום שני, 10 בדצמבר 2018 (בסביבות תשע בבוקר) בביתו במרקש, לאחר מאבק ממושך במחלה. בשבועות האחרונים לחייו סבל הזמר ממחלה קשה, שבגינה אושפז בבית חולים במצב קשה ונותר מרותק למיטה עד מותו. הוא נקבר בבית הקברות באב דוקלה, מרקש. סרטונים בערוץ של חמיד א-זאהר, באתר יוטיוב חמיד זאהיר, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" האמן חמיד אלזהר הלך לעולמו (משרד התרבות המרוקאי) (וידאו): ראיון עיתונאי אחרון של האמן חמיד אלזהר לפני מותו (מגזין סיידטי): הזמר הפופולרי חמיד אלזהר הלך לעולמו إبراهيم مغراوي من مراكش, حميد الزاهر .. أيقونة "الزمن الجميل" وعميد "الأغنية المراكشية", هسبريس, ‏6 غشت 2017 Fatine Alaoui, Hamid Zahir… de la « halqa » à une star des fêtes familiales, MJT – Morocco Jewish Times, ‏16 August 2019 Hamid Al-Zahir, pionnier de la musique populaire à Marrakech, Musee de la Musique Marrakech, ‏12 Octobre 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חמיד א-זאהר".