laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אישטוון פישונט

אישטוון פישונט (בהונגרית: Pisont István; נולד ב-16 במאי 1970) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן. פישונט החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1988 בקבוצת בודפשט הונבד, והיה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות הליגה ההונגרית שלוש פעמים (1989, 1991 ו-1993). בשנת 1995 עבר פישונט לקבוצת שרלרואה מליגת העל הבלגית, שם שיחק כחצי עונה עד שנרכש על ידי בית"ר ירושלים בזמן חלון ההעברות של עונת 1995/1996. פישונט הפך לאחד השחקנים המרכזיים בקבוצה, וזכה עמה בשתי אליפויות רצופות בעונות 1996/1997 ו-1997/1998. באליפות השנייה היה פישונט חתום על שלושה מהשערים החשובים ביותר של הקבוצה באותה עונה: שער הניצחון במחזור ה-25 מול הפועל תל אביב אשר הייתה יריבתה העיקרית של בית"ר על האליפות באותה עונה, שער הניצחון במחזור ה-29 מול הפועל בית שאן בתוספת הזמן, במשחק שזכה לכינוי משחק השרוכים, ושער הניצחון במחזור האחרון מול מכבי פתח תקווה, שהבטיח רשמית את האליפות. בעונה זו זכה עם בית"ר ירושלים גם בגביע הטוטו, ובסופה עזב את הקבוצה וחתם באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית שעלתה לבונדסליגה. פישונט לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה, ובסיום העונה חזר לישראל וחתם בהפועל תל אביב. פישונט שיחק שלוש עונות בהפועל תל אביב ובעונת 1999/2000 זכה איתה בדאבל, לאחר שכבש 6 שערים בעונה זו, כולל שער חשוב בדרבי מול מכבי תל אביב בסיבוב השלישי. בעונת 2001/2002 היה שותף להעפלתה של הקבוצה עד לשלב רבע גמר גביע אופ"א, הישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל. פישונט כבש את השער השני לזכות הפועל בניצחון החוץ 2–1 על פארמה האיטלקית, אשר העלה אותה לשלב רבע הגמר שם הודחה על ידי מילאן האיטלקית. באותה עונה זכה פישונט עם הקבוצה בגביע הטוטו. לקראת עונת 2002/2003 חתם פישונט במועדון ספורט אשדוד, אך לאחר כחצי עונה עבר לבני יהודה תמורת אורן ניסים שעשה את הדרך ההפוכה. לקראת סיום העונה עזב פישונט את בני יהודה עקב פציעה וחזר להונגריה. פישונט חתם במ.ט.ק. בודפשט שם שיחק עונה אחת, כשאחריה עבר לקבוצת וצ'שי, שם שיחק עד שפרש ממשחק פעיל. פישונט הוא שחקנה לשעבר של נבחרת הונגריה. ב-19 בפברואר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה. בסך הכל רשם 31 הופעות בנבחרת, בהן כבש שער אחד, במשחק מול נבחרת אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2000. במהלך עונת 2007/2008 אימן פישונט את וצ'שי, ולאחר מכן החל לאמן את נבחרת הונגריה הצעירה. בשנת 2015 סיים את תפקידו. במרץ 2020 מונה פישונט למאמן בודפשט הונבד, בה החל את הקריירה הבוגרת שלו כשחקן כדורגל. בודפשט הונבד אליפות הונגריה: 1988/1989, 1990/1991, 1992/1993 בית"ר ירושלים אליפות ישראל: 1996/1997, 1997/1998 גביע הטוטו: 1997/1998 הפועל תל אביב אליפות ישראל: 1999/2000 גביע המדינה: 1999/2000 גביע הטוטו: 2001/2002 רון עמיקם, מאיר גבאי ורוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר, מדיה 14, 2007 מדיה וקבצים בנושא אישטוון פישונט בוויקישיתוף אישטוון פישונט, באתר Transfermarkt אישטוון פישונט, באתר WorldFootball.net אישטוון פישונט, באתר National Football Teams אישטוון פישונט, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt איזי עין דור, פישונט מתכונן לגביע: "אשמח לאמן בישראל", באתר ynet, 13 באפריל 2010 גביע אופ"א: פארמה - הפועל ת"א 2:1, באתר ynet, 28 בפברואר 2002 אישטוואן פישונט עבר לבני יהודה; אורן ניסים עבר למ.ס. אשדוד, באתר ynet, 3 בדצמבר 2002 בני יהודה: פישונט סיים את דרכו בקבוצה, באתר ynet, 15 במאי 2003
תנועת אוקיופיי

תנועת אוקיופיי (באנגלית: Occupy movement) היא תנועת מחאה בינלאומית אשר מתמקדת בעיקר באי השוויון הכלכלי ואי השוויון החברתי בעולם. המחאה הראשונה שארגנה התנועה אשר קיבלה כיסוי תקשורתי נרחב הייתה המחאה שנערכה ברחוב וול סטריט שבניו יורק (שזכתה לכינוי "Occupy Wall Street") שהחלה ב-17 בספטמבר 2011. עד 9 באוקטובר 2011, התנועה יזמה הפגנות המוניות בכ-95 ערים ברחבי 82 מדינות שונות ברחבי העולם, בהם מעל ל-600 הפגנות המוניות בארצות הברית בלבד. התנועה הוקמה כיוזמה של קבוצת הפעילים הקנדית Adbusters בהשראה חלקית של האביב הערבי ובמיוחד בהשראת ההפגנות בכיכר א-תחריר שהובילו להפיכה במצרים ובהשראת הפגנות המחאה בספרד בשנת 2011. התנועה משתמשת בעיקר בסיסמאות "We are the 99%"‏ (הכוונה לריכוז העצום של העושר בקרב 1% מבעלי ההכנסות) ו-"Occupy Together". הפינוי הכפוי הראשון של פעילי התנועה התרחש ב-9 בנובמבר כאשר כוחות המשטרה באונטריו שבקנדה פינו את פעילי התנועה שהפגינו בפארק ויקטוריה שבעיר. בהמשך התרחשו מספר תקריות אלימות נוספות בעת פינויים בכוח שבוצעו על ידי כוחות משטרה במספר מיקומים בעולם, בהם העימותים עם פעילי התנועה בניו יורק, אוקלנד וציריך. פעילי התנועה התארגנו מיד מחדש והבטיחו להמשיך את הפגנות המחאה, פעמים רבות באותם האתרים מהם פונו על ידי כוחות המשטרה. התנועה לא שרדה זמן רב אולם היא ממשיכה ביטויים הקשורים אליה כמו כיבוש וול סטריט ממשיכים לסמל אקטיביזם חברתי ופעילות נגד אי השוויון הכלכלי והחברתי. כיבוש וול סטריט מדיה וקבצים בנושא תנועת אוקיופיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תנועת אוקיופיי תנועת אוקיופיי - ריכוז הידיעות באתר הגארדיאן (באנגלית) תנועת אוקיופיי - ריכוז הידיעות באתר הניו יורק טיימס (באנגלית) תצלומים מהפגנות תנועת אוקיופיי ברחבי ארצות הברית - באתר של הדנבר פוסט (באנגלית) [1] Wall Street protesters: We're in for the long haul - BusinessWeek Lawrence Lessig: #OccupyWallSt, Then #OccupyKSt, Then #OccupyMainSt Behind the Occupy Wall Street slogan ‘We Are the 99%’ | The Washington Independent Press TV, Occupy Wall Street, ‏ספטמבר 2023
ריצ'רד (ריצ'י) רוברטס

ריצ'רד מוריס רוברטס (נולד ב-1941) הוא עורך דין ודירקטור ישראלי. רוברטס נולד בקווינס, ניו יורק. ב-1967 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית, התמחה במשרד עורכי דין תוסיה בירושלים וי. גורניצקי בתל אביב וב-1968 הוסמך כחבר בלשכת עורכי הדין. ב-1973 ייסד, במשותף עם אמנון שבלת, את משרד עורכי הדין שבלת ושות', בו הוא משמש עד היום כשותף מייסד וכחבר הנהלה בכיר. בשנת 1975 שבלת ורוברטס הקימו משרד בניו יורק ומיכאל צלרמאיר הועמד בראש הסניף. המשרד נחשב כיום לאחד הוותיקים והמובילים בישראל בתחומי המשפט המסחרי, עם כ-150 עובדים ושלוחות בניו יורק ובסין. נכון לשנת 2019 דורג המשרד במקום ה-4 בדירוג משרדי עורכי הדין של Dun's 100.[דרוש מקור] תחומי ההתמחות של רוברטס הם דיני תאגידים, מיזוגים ורכישות, מדעי החיים וקלינטק. ב-2011 זכה לציון לשבח מיוחד באתר המשפט הבינלאומי Legal 500. בשנים 2003-1997 כיהן כדירקטור בבנק הפועלים. כיום הוא מכהן כדירקטור בבנק דיסקונט ובחברה הכלכלית של המרכז הבינתחומי הרצליה, וכן משמש כיועץ למדען הראשי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה. בנוסף, הוא מכהן כיושב ראש הוועד המנהל של עמותת "שיעור אחר", המעניקה סיוע לחינוכם של ילדים ממשפחות מעוטות יכולת, כמזכיר כבוד של כפרי הנוער רמת הדסה וקריית יערים, כיועץ משפטי פרו בונו לארגון "הרוח הישראלית" של הסוכנות היהודית ולארגון קרן שמש וכחבר בוועד המנהל של פסטיבל הסרטים דוקאביב. העמוד של רוברטס באתר משרד שבלת ושות'
השריר הסותם החיצון

השריר הסותם החיצון (תקן טרמינולוגיה אנטומיקה: Musculus obturator externus) הוא אחד משרירי הירך התיכונים. הוא ממוקם עמוק בחלק העליון תיכון של הירך. כיווץ של השריר הסותם החיצון מסובב את הירך לכיוון חיצוני. מיקום השריר וחיבוריו הצמודים למפרק הירך מאפשרים לו לפעול כמייצב של המפרק, שכן בכיווצו הוא מצמיד את ראש הירך למקומו במרחשת. תחילתו של השריר הסותם החיצון בשולי הנקב הסתום של האגן ובקרום הסותם (Membrana obturatoria) חלקו המרוחק של השריר נאחז בגומץ תל הירך שבאזור צוואר עצם הירך. השריר הסותם החיצון מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השלישי והרביעי (L3, L4) דרך העצב הסותם. מדיה וקבצים בנושא השריר הסותם החיצון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאה גולדברג בחמישה בתים

לאה גולדברג בחמישה בתים (באנגלית: The Five Houses of Lea Goldberg) הוא סרט תיעודי על חייה של המשוררת לאה גולדברג, בבימויו של יאיר קדר. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל דוקאביב לשנת 2011. זהו הסרט הראשון בסדרת הָעִבְרִים. זוכה פרס תחרות הקולנוע הדוקומנטרי בקטגוריות העריכה, המוזיקה המקורית ועיצוב הפסקול לשנת 2011. הסרט מספר את סיפור חייה של המשוררת לאה גולדברג באמצעות חמישה בתים (או פרקים), שיחות עם חבריה, צילומי וידאו וסטילס מארכיונים, קטעי שירה ופזמונים, טיפוגרפיה אמנותית ווידאו ארט. בין האמנים המשתתפים בסרט: קרולינה, מיכל בת-אדם, חוה אלברשטיין, יגאל שדה ואחרים. הסרט זכה בשלושה פרסים – פרס העריכה, פרס המוזיקה המקורית ופרס הפסקול, בתחרות הסרטים הדוקומנטריים הישראלים לשנת 2011, והוקרן בעשרות יישובים בישראל בפני קהלים שונים, בערוץ 2 ובערוץ 10. הסרט הופק על ידי יאיר קדר ויצא בסיוע הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ושירות הסרטים הישראלי. "לאה גולדברג בחמישה בתים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לאה גולדברג בחמישה בתים", באתר אידיבי שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: הסרט המלא' אינו ערך חוקי לאה גולדברג בחמישה בתים, הסרט המלא באתר יוטיוב (אורך: 52:02) אריאנה מלמד, דמות ולא ביוגרפיה: "לאה גולדברג ב-5 בתים", באתר ynet, 18 ביולי 2011 נירית אנדרמן, האשה האמיתית מאחורי המיתוס של לאה גולדברג, באתר הארץ, 17 במאי 2011 נירית אנדרמן, "הדירה" קטף 3 פרסים בטקס פרסי הקולנוע הדוקומנטרי, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2011
עישון מזון

עישון מזון היא שיטה לעיבוד מזון והכנתו למאכל. זוהי אחת השיטות העתיקות לשימור בשר ודגים. כיום, משמש עישון המזון למטרות טעם בלבד, ומגוון המזונות העוברים עישון נרחב מאוד וכולל, בין השאר, בשרים, פירות, ירקות, גבינות ואף תבלינים. עישון מזון הוא תהליך עיבוד אותו עובר המוצר כדי לבשל, לשמר או להקנות לו טעם על ידי חשיפתו לעשן מחומר בוער, לרוב עץ. היסטורית, משקים בעולם המערבי כללו מבנה קטן בשם "בית עישון", שבו אפשר היה לעשן ולאכסן בשרים. מבנים אלו היו בדרך כלל מופרדים היטב ממבנים אחרים - הן בגלל סכנת שרפה והן בגלל העשן הרב שהיה נפלט מהם. תהליך העישון המסורתי כלל חימום של המזון בתוך כלי סגור שאליו הועבר עשן שנוצר משריפת גזרי עץ (מעשנה). חימום המזון יצר תהליך של פיסטור, ואילו העשן יצר תגובה כימית עם השכבה העליונה של המזון אשר מנעה למשך זמן מהתרבות חיידקים עליו. עישון קר דומה בעיקרו לעישון המזון הרגיל, אך הוא מתבצע ללא חום. בשיטה זו שמים את המזון, שבדרך כלל תובל ונכבש מבעוד מועד במעשנה (מתקן עישון), אשר מזרימה סביבו עשן משריפת שבבי עץ, מקורר בטמפרטורה של כ־25 מעלות צלזיוס המקנה למזון טעם מעושן אופייני. תהליך עישון קר אורך שעות רבות, אך אינו מקנה למזון עמידות בפני קלקול - שכן זה לא טופל בחום כלל. לשם שימור מזון שעובר עישון קר ומניעת קלקולו, המזון מטופל במלח, ניטריט או סו-וויד. עישון מזון עשוי לייצר פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים אשר עלולים להוביל לסיכון מוגבר של סוגים מסוימים של סרטן; כמו כן בזמן העישון עלולים להיספח לאוכל עטרן וחומרים רעילים אחרים[דרוש מקור]. עם זאת, עדיין קיימת מחלוקת לגבי הקשר בין הדברים[דרוש מקור][דרושה הבהרה]. עשן נוזלי גבינה מעושנת מדיה וקבצים בנושא עישון מזון בוויקישיתוף עישון מזון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרנק מק'קורט

פרנסיס "פרנק" מק'קורט (באנגלית: Frank McCourt;‏ 19 באוגוסט 1930 - 19 ביולי 2009), היה מורה וסופר אירי-אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לספרות ומוכר בשל ספרו האפר של אנג'לה, המתאר את ילדותו הענייה באירלנד. פרנק מק'קורט נולד בברוקלין, ניו יורק למלאכי מק'קורט (1899–1985), חייל משוחרר של ה-IRA ולאנג'לה שיהאן (1908–1981), אירית קתולית מלימריק. בניו יורק נולדו למשפחת מק'קורט גם הילדים מלאכי (1931), התאומים אוליבר ויוג'ין (1932) ומרגרט (1935), שנפטרה בגיל 7 שבועות. לאחר מות אחותו הקטנה ובעקבות השפל הגדול, היגרה משפחתו בחזרה ללימריק. המעבר דרדר את המשפחה לעוני גדול יותר. אביו האלכוהוליסט התקשה להחזיק בעבודה, והמשפחה נתמכה בצדקה ובסעד. התאומים אוליבר ויוג'ין מתו בגיל צעיר ושני בנים חדשים נולדו - מייקל ואלפונסוס (אלפי). במהלך מלחמת העולם השנייה, כשמק'קורט היה בן 11, עזב אבי המשפחה לאנגליה לחפש עבודה ונטש את המשפחה ללא פרנסה. בספרו "האפר של אנג'לה" מתאר מק'קורט כיצד פעמים רבות התקיימו הוא ומשפחתו מגנבת אוכל וקיבוץ נדבות. לימודיו של מק'קורט הסתיימו בגיל 14 לאחר שהקהילה הדתית בלימריק דחתה אותו. הוא נשאר בלימריק ועבד בעיקר כנער שליחויות עד שנת 1949, ובגיל 19 נסע באונייה לארצות הברית. בארצות הברית עבד כמנקה במלון, בפריקה וטעינה של משאיות בנמל ואף שירת בצבא האמריקני. על אף שלא הייתה לו תעודת בגרות, התקבל ללימודי הוראה באוניברסיטת ניו יורק בזכות חוק החיילים המשוחררים. אחיו, מלאכי, פרסם גם הוא ספר המתאר את חיי המשפחה בלימריק. מק'קורט זכה בפרס פוליצר לשנת 1997 ובפרס National Book Critics Circle Award לשנת 1996 על ספרו "האפר של אנג'לה", בו הוא מעביר ביקורת על חיי העוני בלימריק. האפר של אנג'לה (1996) ככה זה (1999) המורה (2005) מדיה וקבצים בנושא פרנק מק'קורט בוויקישיתוף פרנק מק'קורט, ברשת החברתית Goodreads פרנק מק'קורט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנק מק'קורט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנק מקקורט (1930-2009), דף שער בספרייה הלאומית
קרלין

האם התכוונתם ל... קרלין (פינסק) – פרבר בעיר פינסק בבלארוס חסידות קרלין – חצר חסידית שנוסדה בקרלין אישים אלכסנדר קרלין (יליד 1967) – מתאבק עבר ופוליטיקאי רוסי ג'ורג' קרלין (1937–2008) – היה סטנדאפיסט, שחקן וסופר אירי-אמריקאי ג'סמין קרלין (ילידת 1990) – שחיינית בריטית כָּלֵב קְרֶלִין – הרב הראשי של ליטא לין קרלין (מרי לין ריינולדס; ילידת 1938) – שחקנית אמריקאית נורית קרלין (1938–2019) – הייתה קריקטוריסטית, מאיירת וסופרת ילדים ישראלית
שרה היילנד

שרה ג'יין היילנד (באנגלית: Sarah Jane Hyland; נולדה ב-24 בנובמבר 1990) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של היילי דאנפי בקומדיית המצבים "משפחה מודרנית" של רשת ABC. היילנד נולדה במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. הוריה הם השחקנים מליסה קנדיי ואדוארד ג'יימס היילנד. היא אחותו של השחקן איאן היילנד. היילנד למדה בבית ספר מיוחד לאמנויות הבמה במנהטן לצד טיילור מומסן וקונור פאולו בין היתר. היא עוסקת במשחק כבר מגיל חמש, כשתפקידה הראשון היה כבתו של הווארד סטרן בסרט "פרטים אינטימיים". ב-1999 היא גילמה את מולי בחידוש הקולנועי למחזמר "אנני". בשנים 2008–2009 גילמה את בתה של ברוק שילדס, מאדי הילי, בסדרת הטלוויזיה של NBC "ליפסטיק ג'ונגל". היא שיחקה על במת ברודוויי בהצגה "Grey Gardens" בתפקיד ג'קלין קנדי בצעירותה. בשנים 2009–2020 שיחקה בתור היילי דאנפי בסדרה הקומית עטורת הפרסים "משפחה מודרנית" של רשת ABC במשך 11 עונות. בשנת 2011 פורסם כי תופיע לצד כריס קולפר בסרט "מוכה ברק" שיצא לאקרנים בשנת 2012. בספטמבר 2012 דווח כי תיקח חלק מקמפיין נינטנדו לצד דיאנה אגרון וגבי דאגלס. בשנת 2017 השתתפה בסדרה "ציידי הצללים" בתור מלכת הסילי בכמה פרקים. ב-2019 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "שנת החתונה שלי", והתארחה בעונה הרביעית של הסדרה "ורוניקה מארס" ברשת הולו. משנת 2009 הייתה במערכת יחסים עם השחקן מאט פרוקופ, אותו הכירה במהלך מבחני הבד לסרט "היי סקול מיוזיקל 3". בשנת 2011 הופיעו ביחד בסרט של ערוץ דיסני "חנון מהסרטים". השניים נפרדו באוגוסט 2014 בשל אלימות מצידו של פרוקופ כלפיה. בפברואר 2015 החלה לצאת עם השחקן דומיניק שרווד, ששיחק לצידה בסרט "האקדמיה לערפדים", ובאוגוסט 2017, לאחר יותר משנתיים של זוגיות, הזוג נפרד. מאז נובמבר 2017 היא בזוגיות עם ולס אדמס, יוצא תוכניות המציאות "הרווקה" ו"הרווק בגן עדן", ומאז אוגוסט 2018 הם מתגוררים ביחד בלוס אנג'לס. בני הזוג התארסו ביולי 2019. באוגוסט 2022 הזוג התחתן וחברה לקאסט של משפחה מודרנית, ג'סי טיילר פרגוסון הנחה את טקס החתונה וחילופי הנדרים. היילנד סובלת מכליה מולטיציסטית דו-צדדית, מחלת כליות מולדת שגורמת להפרעה קשה בתפקוד של הכליות. באפריל 2012 עברה השתלת כליה שנתרמה מאביה. ב-2017 נאלצה לעבור השתלת כליה נוספת, מאחיה, משום שגופה דחה את האיבר המושתל. מדיה וקבצים בנושא שרה היילנד בוויקישיתוף שרה היילנד, ברשת החברתית פייסבוק שרה היילנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שרה היילנד, ברשת החברתית אינסטגרם שרה היילנד, ברשת החברתית טיקטוק שרה היילנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שרה היילנד, באתר AllMovie (באנגלית) שרה היילנד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שרה היילנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שרה היילנד, באתר ספוטיפיי שרה היילנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) שרה היילנד, באתר SecondHandSongs דודי כספי, הילדה גדלה, באתר ישראל היום, 2 בנובמבר 2016 מזל טוב: כוכבת "משפחה מודרנית" התחתנה, באתר ynet, ‏22 באוגוסט 2022
קואליציית קוקוריקו

קואליציית קוקוריקו (בקרואטית: Kukuriku koalicija) היא רשימה המורכבת מארבע מפלגות שמאל ומרכז קרואטיות, שהוקמה לקראת הבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2011. ראשי המפלגות התכנסו במסעדה בשם "קוקוריקו" בעיירה קסטב שבסמוך לרייקה ביולי 2009, הכינוי דבק בהם, והם אימצו אותו לקראת הבחירות. בעת הרכבת הרשימה, מנו ארבע הסיעות שהרכיבו אותה 63 מבין 153 חברי הפרלמנט הקרואטי: המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה בראשות זוראן מילאנוביץ'. המפלגה הדומיננטית ברשימה, באותה העת מנתה 54 חברי פרלמנט. המפלגה הליברלית דמוקרטית של קרואטיה בראשות ראדימיר צ'אצ'יץ' (5 חברים). האספה הדמוקרטית של איסטריה בראשות איוואן יקובצ'יץ' (3 חברים). המפלגה כוללת נציגים מאזור איסטריה ומחזיקה בעמדות ליברליות מפלגת הפנסיונרים של קרואטיה בראשות סילבנו חרליה, שהיה גם נציגה היחיד בפרלמנט. הרעיון להקים מסגרת משותפת למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולמפלגה הליברלית דמוקרטית עלה לקראת הבחירות שנערכו ב-2007, אך לא יצא לפועל. בבחירות שנערכו אז ניצחה מפלגת הימין-מרכז האיחוד הדמוקרטי הקרואטי, ושתי המפלגות נותרו באופוזיציה. לאחר התפטרותו של ראש הממשלה איבו סאנאדר בשנת 2009, האיצו המפלגות את המגעים ביניהן, וגם האספה הדמוקרטית של איסטריה נטלה בהם חלק. לאחר מכן, הצטרפה גם מפלגת הפנסיונרים, וב-23 בנובמבר 2010 נחתם הסכם בין ארבע המפלגות להתמודדות משותפת בבחירות בשנת 2011. בבחירות שנערכו ב-4 בדצמבר 2011 זכתה הרשימה המשותפת ב-81 מושבים מתוך 151. מבין 81 חברי הפרלמנט, 63 הם נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, 13 נציגי המפלגה הליברלית דמוקרטית, ו-3 נציגים לכל אחת מהמפלגות האחרות. הרוב המוחלט מאפשר למילאנוביץ' להרכיב ממשלה מבלי להיזקק לשותפים קואליציוניים נוספים פרט לבני בריתו מקואליציית קוקוריקו. היה זה ניצחון ראשון לגוש השמאל הקרואטי (שצבר, במצטבר, 90 מושבים) לאחר 8 שנים באופוזיציה. אתר האינטרנט הרשמי של קואליציית קוקוריקו
האפר של אנג'לה

האפר של אנג'לה הוא ממואר שחיבר פרנק מק'קורט ויצא לאור ב-1996. הספר זכה במספר פרסים, בהם פרס פוליצר לאוטוביוגרפיה. הספר מגולל בנימה הומוריסטית את חייהם והתמודדותם של פרנק ומשפחתו עם חיי עוני בלימריק. ספר ההמשך "ככה זה" יצא לאור ב-1999, ואחריו "המורה" ב-2005. אנג'לה ומלאכי הם שני מהגרים אירים שהיגרו מאירלנד לארצות הברית על מנת לברוח מהעוני הגדול. הם נפגשו והתחתנו כשברקע השפל הגדול. לאחר שבתם הצעירה נפטרה, הם מחליטים לעזוב את ברוקלין ולהגר חזרה אל לימריק שבאירלנד. הזוג נקלע לעוני גדול ומתגורר בבלוק דירות מחוברות. מלאכי מתדרדר לאלכוהול ומבזבז את כספם המועט בעוד אנג'לה מתאמצת לשמור על לכידות המשפחה. מק'קורט מספר כי אחיו והוא, היו מחפשים שאריות פחם לחימום וניזונים משאריות מזון. אביהם מוצא עבודה בזמן מלחמת העולם השנייה, אך לא שולח כסף למשפחה. מק'קורט מדגיש את עניין המעמדות בקהילת לימריק ושעניי הקהילה הופלו לרעה. בהיותו בן 14 נדחה מקבלה לבית הספר הקתולי שבעיר. לאחר שכמעט מת מטיפואיד, מצא מק'קורט עבודה אצל שכן. הוא עבד בהובלת פחם אל ביתו של השכן ובעקבות כך חלה בדלקת הלחמית. משפחתו פונתה מביתה לאחר שבני המשפחה השתמשו ברכיבים מקיר הבית לבערה וחימום. הם נאלצו להתגורר עם קרוב משפחה שלבסוף כפה יחסים מיניים על אנג'לה. לאחר שנדחה מקבלה למוסד הקתולי, מוצא מק'קורט עבודה כנער מברקים בדואר. הוא מרוויח מספיק על מנת לקנות כרטיס למעבורת לארצות הברית. הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 1997 ובפרס National Book Critics Circle Award לשנת 1996. האפר של אנג'לה, באתר OCLC (באנגלית)
שונית קינגמן

שונית קינגמן (באנגלית: Kingman Reef) היא שונית אלמוגים טרופית בשטח של כקילומטר רבוע, באמצע הדרך בין הוואי לסמואה האמריקאית. השונית נמצאת בנקודה הצפונית ביותר של איי הקו הצפוני, ומהווה טריטוריה של ארצות הברית בשליטת צי ארצות הברית. השונית סגורה לציבור. השונית התגלתה בשנת 1798 על ידי רב החובל אדמונד פאנינג במסעו על אונייתו "בסטי". השונית שמופתה על ידי רב החובל וו. א. קינגמן בשנת 1853 ונקראת על שמו, סופחה רשמית לארצות הברית ב-10 במאי 1922. אורך קו החוף של השונית, בשעות שפל הוא כ-3 ק"מ. גובה השונית מעל פני הים הוא מטר אחד בשעת שפל, ובשעת הגאות מכוסה השונית מים. השונית מקיפה לגונה עמוקה בה ניתן לעגון. השונית אינה מיושבת ואין בה משאבים טבעיים. חברת התעופה פאן אמריקן השתמשה בלגונה בין השנים 1937–1938 כתחנת עצירה בין הוואי לסמואה האמריקאית וכן כנקודת עצירה של מטוסים ימיים בדרכם לניו זילנד. מדיה וקבצים בנושא שונית קינגמן בוויקישיתוף שונית קינגמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טאב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טאב – מקש מיוחד במקלדת מחשב ובמכונת כתיבה וכן תו, המשתמש בעיקר למעבר מהיר בכיוון אופקי אל נקודת העצירה הבאה באותה שורה טאב (ממשק גרפי) – חוצץ ב"כרטסת" בממשק משתמש גרפי טאב – עיירה בצפון הונגריה טבלטורה (או בקיצור טאב – TAB) - שיטה לכתיבת מוזיקה לגיטרה ולכלי נגינה נוספים - תחליף לשיטת התווים סמסונג גלקסי טאב – סוג של מחשב לוח
ריגר

ריגר הוא שם משפחה ממקור לטבי, על שם ריגה, בירת לטביה (Riger). האם התכוונתם ל... אליעזר ריגר – מחנך וסופר עברי ג'וי ריגר – שחקנית ישראלית גנדי ריגר – חבר כנסת ישראלי יונתן ריגר – עיתונאי ישראלי, כתב לענייני תרבות של חברת החדשות לוקאס ריגר – זמר פופ גרמני פריץ ריגר – מנצח גרמני שֹימי ריגר – שחקן, מאמן ופרשן כדורסל ישראלי שמחה זליג ריגר – רב ודיין ליטאי זוסמן ריגר – רב ודיין הרב אברהם ריגר – רב ודיין רגר
Stratolaunch

Stratolaunch הוא מיזם מסחרי לשיגור לוויינים וחלליות באמצעות מערכת שיגור רקטית הנישאת לאוויר על ידי מטוס נושא ייעודי. בנוסף לשיגורי לוויינים, תאפשר המערכת שיגור בני אדם במסגרת מיזמי תיירות בחלל. המיזם הושק רשמית בדצמבר 2011, והוא יוזמה של המיליארדר האמריקאי פול אלן. שותפים למיזם מהנדס המטוסים והחלליות ברט רוטאן וחברת דינטיקס. מטוס מיוחד המתוכנן על ידי ברט רוטאן והחברה שבבעלותו - סקיילד קומפוזיטס - אמור לשאת לאוויר את המשגר, שיינשא מתחת למרכז הכנף של המטוס. למטוס תצורה דומה למטוסים אחרים שתוכננו על ידי רוטן - שני גופים המחוברים באמצעות הכנף. למטוס הנושא שישה מנועי סילון והוא אמור להיות המטוס בעל מוטת הכנפיים הגדולה ביותר בעולם. משקלו בעת ההמראה יעמוד על כ־540 טונות. טיסת הבכורה התקיימה ב־13 באפריל 2019. בעבר המשגר המתוכנן למערכת Stratolaunch תוכנן להיבנות על ידי חברת SpaceX, ולהיות מבוסס על המשגר פאלקון 9, כשתתווסף לו כנף עילית, בתצורה המזכירה את המשגר האווירי האמריקני פגאסוס, אם כי בקנה מידה גדול בהרבה. שיתוף הפעולה עם ספייס אקס בוטל ב־2012. שיתוף פעולה בנוגע לפיתוח משגר נישא חדש, שנחתם מאוחר יותר עם חברת Orbital ATK, בוטל גם הוא בשנת 2015. במקום זאת, Orbital ATK תספק למיזם את המשגר הנישא הקיים מסוג פגאסוס. סקיילד קומפוזיטס וויט נייט 2 מדיה וקבצים בנושא Stratolaunch בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Stratolaunch Stratolaunch, ברשת החברתית פייסבוק Stratolaunch, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Stratolaunch, ברשת החברתית אינסטגרם Stratolaunch, ברשת החברתית LinkedIn הילה חיימוביץ׳, 28 גלגלים ו־6 מנועים: מייסד מיקרוסופט חשף את המטוס הגדול בעולם, באתר "גיקטיים", 1 ביוני 2017 ניצן סדן, ה־Roc יוצא לאור: נחשף הדרקון המעופף של מייסד מיקרוסופט, באתר כלכליסט, 1 ביוני 2017 המטוס הגדול בעולם השלים אבן דרך משמעותית, באתר iHLS, ‏5 במרץ 2018 Orbital Sciences Replaces SpaceX on Stratolaunch Project , spacenews, November 30, 2012 Tech billionaires aim for cheaper spaceflight, The Seattle Times, May 31, 2015 , Stratolaunch to launch Pegasus rockets, spacenews, November 30, 2012
גברון

האם התכוונתם ל... אסף גברון – סופר, מתרגם ומוזיקאי ישראלי דניאל גברון – סופר, עיתונאי והיסטוריון ישראלי רפי גברון – שחקן בריטי
ג'רוויס (אי)

האי ג'רוויס (באנגלית: Jarvis Island) הוא אי בלתי מיושב ששטחו 4.75 קמ"ר הנמצא בדרום האוקיינוס השקט, בחצי הדרך בין הוואי לאיי קוק, ליד איי קיריבטי. האי התגלה ב-21 באוגוסט 1821 על ידי האנייה הבריטית "אליזה פרנסיס" ונקראה על שם מפקדה - רב החובל ג'רוויס בראון. בשנת 1858 סופח האי לארצות הברית במסגרת חוק איי הגואנו וננטש בשנת 1879 לאחר שנכרה כל הגואנו מהאי. בריטניה סיפחה את האי בשנת 1889. ארצות הברית תפסה מחדש את שטח האי ותבעה אותו כשטחה בשנת 1935. בצדו המערבי של האי ישנה התיישבות בשם "מלירסוויל" אשר שמשה תחנת חיזוי מזג אוויר בין 1935 ועד שננטשה במלחמת העולם השנייה. התחנה נפתחה מחדש בשנת 1957 ונסגרה שוב ב-1958. האי מנוהל על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית במשרד הפנים של ארצות הברית. הכניסה לאי אסורה בלא אישור ממשרד הדגה והבר - וכיום מותרת הכניסה לאי רק לחוקרים הבאים לחקור את חיי הבר והצומח באי. גובה השיא של האי מעל פני הים הוא כ-7 מטרים. מרביתו של האי חולי והוא מוקף שונית אלמוגים. באי גדלים עשבים ושיחים נמוכים. האקלים באי טרופי, והוא משמש כאתר קינון לעופות ים רבים. באי לא קיימים מים מתוקים. באי אין נמלים ומעגנים, וניתן להגיע אליו רק בסירות. רפובליקת האולנד, בייקר וג'רוויס מדיה וקבצים בנושא ג'רוויס בוויקישיתוף ג'רוויס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) UNITED STATES PACIFIC ISLAND WILDLIFE REFUGES, The World Factbook, CIA website.
פיצול (פיתוח תוכנה)

פיצול (כשם עצם ולא כשם פעולה, מאנגלית: fork, בהתייחסות ל"מזלג דרכים") הוא ענף פיתוח של תוכנה אשר מפותח בנפרד מהתוכנה המקורית. במקרים רבים הפיצול הוא תוצאה של חוסר הסכמה בין חלק מהמפתחים על כיוון הפיתוח. לפעמים גם תוצאה של סכסוך. לדוגמה: מערכת ניהול התוכן ג'ומלה החלה את דרכה כפיצול מתוכנה בשם ממבו, אשר חברה מסחרית שלטה על פיתוחו ולא אפשרה לאחרים להשתלב בו ביעילות. פיצולים מוכרים בעיקר בסביבה של תוכנה חופשית בגלל שתנאי מקדים להם הוא זמינות של קוד המקור. אם קוד המקור זמין בתנאים מגבילים, יכולים להיווצר פיצולים, כמו גרסאות יוניקס הרבות שנוצרו בשנות השמונים והתשעים של המאה העשרים על בסיס קוד המקור שסיפקה חברת AT&T. לפעמים ענף נפרד של התוכנה שמתוחזק לאורך זמן נקרא גם הוא פיצול. המונח הזה מציין, לדוגמה, ענפי פיתוח צדדיים של ליבת לינוקס אשר מתעדכנים (חלקית, או שלא) מענף הפיתוח הראשי. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.