laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק אפשטיין (רב)

הרב יצחק הלוי אפשטיין (ו' באב תרע"ב, 20 ביולי 1912 – כ"ב בשבט תשכ"ה, 25 בינואר 1965) היה דיין בבית דין הרבני בתל אביב, ממקימי הרבנות הצבאית ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית. נולד ברוסיה. למד בישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר והרב שך. בשנת תרצ"ה עלה לארץ ישראל בעצת הרב קוטלר כדי ללמוד תורה אצל חותנו הרב איסר זלמן מלצר בירושלים. למד בישיבת חברון בירושלים. בתחילת שנות ה-40 נישא לתמה, בתו של נח אימרמן, תלמיד ישיבת סלבודקה (שם למד בחברותא עם הרב שך) ולאחר מכן תלמיד ישיבת חברון, מהרוגי מאורעות תרפ"ט בחברון. אפשטיין התקרב לרב מלצר ועם הזמן נהיה נאמן ביתו ומקבוצת תלמידיו הקרובים, ואף סייע לו בעריכת ספרו אבן האזל. בח' בטבת תש"א (1941) נשלח על ידי הרב מלצר לקבל את פני הרב שך ומשפחתו עם עלותם ארצה, בגבול בראש הנקרה. בשנים ה'תש"ז–ה'תש"ח כיהן כרב ופוסק למתיישבי כפר עציון, בתחילה באופן לא רשמי ובהמשך כמינוי רשמי. בתקופה זו התגורר בירושלים ונסע להעביר שיעורים בכפר מספר פעמים בשבוע. לאחר קום המדינה היה ממקימי הרבנות הצבאית שימש כרב צבאי והגיע עד לדרגת סגן-אלוף. בשנת תשט"ז (1956) מונה לדין בתל אביב. היה מעורכי האנציקלופדיה התלמודית, וכן סדרת אוצר הפוסקים. כן היה מעורכי כתביו של הרב הרצוג. התגורר בשכונת גבעת רוקח בבני ברק, והיה מקורב לרב שך. נפטר בשנת 1965, ונקבר בהר המנוחות, בסמיכות לקברו של רבו הרב מלצר. את חלקת הקבר רכש הרב שך לעצמו, ולאחר פטירת הרב אפשטיין נידב אותה לצורך קבורתו. בזמן מחלתו ולאחר פטירתו, לאורך תקופה ארוכה, נהג הרב שך לבקר בקביעות מדי שבת את אלמנתו וילדיה בביתם. בניו: יואל - חתנו של הרב גרשון אריאלי (בנו של הרב יצחק אריאלי); הרב נח - ראש כולל בירושלים; חיים אפשטין - יו"ר מפלגת בני תורה וסגן ראש עיריית ירושלים; והרב איסר זלמן – לשעבר ר"מ בישיבת ההסדר קריית שמונה. בנותיו: נחמה – אשת הפיזיקאי פרופסור יעקב גרינהויז; ורבקה – אשת הרב נחום נריה. הנשיא מינה דיינים, דבר, 18 באפריל 1956 הרב יצחק אפשטיין ז"ל הובא למנוחות, חרות, 28 בינואר 1965 היום הלוויית הרב אפשטיין ז"ל, חרות, 27 בינואר 1965 ברוך אליצור (1911-1982), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון כפר עציון בספרייה הלאומית. הודעה על מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים תשט"ז, עמ' 849; כתבי מינוי לדיינים בבתי-הדין הרבניים (העתקים), באתר ארכיון המדינה, עמ' 32 מסיבה חגיגית להופעת הספר "היכל יצחק" להגרי"א הרצוג זצ"ל, הצופה, 13 בדצמבר 1960, עמ' 4
חיים אפשטין

חיים אפשטין (נולד בשנת תשי"ג, 1953) הוא יו"ר מפלגת בני תורה. בעבר כיהן כסגן ראש עיריית ירושלים. חיים אפשטיין נולד בבני ברק לתמה והרב יצחק אפשטין. למד בישיבת פוניבז'. בתקופת לימודיו בישיבה היה משמשו של הרב שמואל רוזובסקי. כמו כן היה מקורב לרב אלעזר מנחם מן שך, שהיה רבו ומקורבו של אביו. לאחר לימודיו בישיבה שירת בצה"ל. היה מנהל לשכתו של הרב הראשי לירושלים יצחק קוליץ. בסוף שנות ה-80 היה פעיל בהקמת דגל התורה. בכנסת ה-12 שימש מזכיר סיעת דגל התורה בכנסת. בשנים 1990-1992 כיהן כמנהל לשכתו של סגן שר השיכון אברהם רביץ. בתקופת הקמתה של העיר אלעד, התמנה על ידי שר הפנים אהוד ברק לחבר המועצה. לאחר מכן פרש מהחיים הפוליטיים ועסק בנדל"ן. בשנת 2013, לקראת הבחירות לכנסת ה-19, עמד בראש רשימת נצח שייצגה את הפלג הליטאי שבהנהגת הרב שמואל אוירבך, אך הרשימה הסירה את מועמדותה טרם הבחירות. בבחירות לעיריית ירושלים, שנערכו באוקטובר 2013, הוצב בראש רשימת מפלגת בני תורה ואף התמודד על ראשות העיר. מפלגות ש"ס ויהדות התורה ורובו של הציבור החרדי בעיר תמכו במשה ליאון לראשות העיר. לדברי המפלגה, הסיבה להתמודדותו של אפשטיין היא לא לתמוך במועמד חילוני. מנגד, בתקשורת עלו טענות כי הסיבה להתמודדותו של אפשטיין למרות סיכוייו הזעומים להיבחר, היא כי קיים הסכם בינו לניר ברקת לגרום לפיצול בקולות החרדים בירושלים ובכך להביא לבחירתו של ברקת. אפשטיין וברקת הכחישו את קיומו של ההסכם, אך לטענת העיתונאי יאיר אטינגר גורמים במפלגת בני תורה דרשו את קיום ההתחייבות הקואליציונית למינויו כסגן וכמחזיק תיק חינוך חרדי. בבחירות קיבל אפשטין 3.6% מקולות הבוחרים, ולמרות שרשימתו זכתה רק במנדט אחד הוא מונה לסגן ראש העיר בשכר ולמחזיק תיקי תרבות תורנית וח"ן חרדי. ב-13 ביולי 2018 פרסם עיתון הפלס תמיכה באפשטיין לראשות עיריית ירושלים, אך ב-23 באוקטובר הודיע אפשטיין על הסרת מועמדותו. לבסוף המפלגה תמכה במועמד זאב אלקין לראשות העיר. לאחר הפסדו של אלקין בבחירות - ב"סיבוב השני" הודיעה מפלגת בני תורה למצביעיה לפעול על מנת שמשה ליאון לא יבחר לראשות העירייה - קריאה שהתפרשה בקרב תומכי המפלגה כהבעת תמיכה במועמד עופר ברקוביץ. עם היבחרו של ליאון לראשות העיר חבר אפשטיין לקואליציה העירונית והיה חבר בהנהלת העיר וכמחזיק תיק הבריאות בעירייה. לקראת הבחירות לעיריית ירושלים שנועדו להתקיים באוקטובר 2023 הגיש אפשטין פעם נוספת מועמדות לראשות העיר, אך הסיר את מועמדותו ערב הבחירות. אפשטיין נשוי ואב לארבעה. מתגורר בשכונת הר נוף שבירושלים. אחותו נחמה היא אשת הפיזיקאי פרופסור יעקב גרינהויז, ואחותו רבקה היא אשת הרב נחום נריה. פרופיל - חיים אפשטין, ירושלים, אתר רדיו קול חי רפי פרלשטיין, המועמד החרדי שרץ לראשות העירייה בפעם השנייה: מי אתה חיים אפשטין?, באתר mynet‏ ירושלים, 31 באוגוסט 2018 הפלס, 18 באוקטובר 2013 יאיר אטינגר, המועמד החרדי אפשטין טוען כי ימונה לסגן ראש העיר כחלק מדיל עם ברקת, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2013 רביב דרוקר, ה"דיל" הסודי של ברקת: המועמד החרדי רץ עד הסוף – וימונה לסגנו בשכר, באתר nana10‏, 23 באוקטובר 2013 ישי קרוב, אפשטין: לא ניפגשתי עם ברקת ואנשיו, באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2013 אבי רבינא וישראל כהן, ‏מהפך בירושלים? ה'פלג הירושלמי' יריץ את חיים אפשטיין, באתר כיכר השבת, 13 ביולי 2018 הפלס, יד בחשוון תשע"ט, עמוד 4 אחרי אלקין, הפלג הירושלמי חובר לברקוביץ, באתר כיפה ישי כהן, ‏משה ליאון חתם הסכם קואליציוני עם 'הפלג' ומרצ, באתר כיכר השבת, 25 בדצמבר 2018 אבי גדלוביץ', 'הפלג' מתרחב לערים נוספות: אלו הרשימות שהוגשו, באתר בחדרי חרדים, 22 בספטמבר 2023 ברגע האחרון: הפלג הירושלמי הסיר את מועמדיו לרה”ע בשורת ערים | סקירה, באתר JDN‏
המוזיאון לראשית ההתיישבות בעמק

מוזיאון העמק, הוא מוזיאון היסטורי הממוקם בקיבוץ יפעת בעמק יזרעאל. מטרתו של המוזיאון לתעד להציג את סיפורם של מתיישבי עמק יזרעאל, בין היישובים הראשונים שהוקמו בעת החדש, החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד להקמת מדינת ישראל, ולהנציח את מפעל ההתיישבות של אנשי העלייה השנייה והשלישית בעמק, בנוסף כולל המוזיאון גם את מוזיאון הרפת והחלב המספר את סיפורו של ענף הבקר והרפת בארץ מראשיתו. המוזיאון מתמקד בסיפורם של הקיבוצים והמושבים של עמק יזרעאל, ומציג את הווי החיים בהם בראשית הקמתם. המוזיאון כולל אוסף של מוצגים הממחישים את קשיי החיים בעת הקמת היישובים, את ההווי השיתופי המיוחד של הקיבוצים הראשונים, וכן את התרבות ביישובי העמק. בין המוצגים כלי חקלאות, וכן שחזור של מבנים (על תכולתם) ובהם חדר אוכל קיבוצי, מחסן בגדים, מרפאה קיבוצית, מקלחת שיתופית של קיבוץ, בית ילדים קיבוצי, כיתה במושב, צריף במושב, לול ומכוורת דבורים וכן אוהלים בהם נעשה שימוש ביישובים הראשונים בטרם הוקמו בהם המבנים הראשונים. נוסף על תצוגת הקבע נערכות במוזיאון הדרכות לציבור בתיאום מראש וכן פעילויות כגון ערבי שירה, כנסים, ערבי תרבות ותערוכות. ניתן לקיים במקום גם אירועים פרטיים. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון לראשית ההתיישבות בעמק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון לראשית ההתיישבות בעמק
גביע אפריקה לאומות 2013

גביע אפריקה לאומות 2013 הוא הטורניר ה-29 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בדרום אפריקה בין ה-19 בינואר ועד ל-10 בפברואר 2013 בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. נבחרת ניגריה זכתה בטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר על בורקינה פאסו בתוצאה 1–0 זו הייתה הזכייה השלישית שלה בגביע. נבחרת דרום אפריקה העפילה למשחקים באופן אוטומטי מתוקף היותה המארחת. לשלב מוקדמות הטורניר נרשמו 46 נבחרות שהתחלקו ל-4 דרגים בסיבוב הראשון והשני שיחקו הנבחרות מהדרג האחרון והלפני אחרון בשיטת בית-חוץ כאשר המנצחת ממשיכה לשלב הבא. בסיבוב השלישי השתתפו הנבחרות שהעפילו משני הסיבובים הראשונים, אליהן הצטרפו הנבחרות מהדרג הראשון ומהדרג השני. המשחקים התקיימו בשיטת בית-חוץ כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים מכל משחק עולה לטורניר הגמר. מבנה משחקי הגמר של גביע אפריקה לאומות 2012 זהה לזה של הטורניר הקודם. התחרות מחולקת לשני שלבים: שלב הבתים ושלב הנוק אאוט. בשלב הבתים משובצות הנבחרות לארבעה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת עורכת משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה תשחק כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג ייקבעו 16 הנבחרות אשר ימשיכו לשלב שמינית הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית יעלו לשמינית גמר, בעוד שהשלישית והרביעית יסיימו את חלקן בטורניר. במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן ייקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר: הפרש השערים בכל משחקי הבית מספר שערי זכות בכל משחקי הבית מספר הנקודות הרב ביותר שהושג במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון הפרש השערים במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון מספר שערי זכות במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון הגרלה לשלב הנוק אאוט מבנה שונה. בשלב שמינית הגמר משחקת הנבחרת אשר סיימה במקום ראשון בבית א' נגד זאת אשר סיימה במקום שני בבית ב', וההפך (שנייה בבית א' נגד ראשונה בבית ב'), ובאופן דומה עבור הבתים האחרים. הנבחרת המפסידה במשחק מודחת מהמשך הטורניר, והמנצחת מעפילה לרבע הגמר. במקרה ומתרחש תיקו ניתנת הארכה בת 30 דקות, ואם גם בסופה התוצאה עדיין תיקו המשחק מוכרע באמצעות דו-קרב פנדלים. מנצחת המשחק הראשון של שמינית הגמר מתמודדת מול מנצחת המשחק השני, וכן הלאה לשאר המשחקים. ארבע המנצחות בשלב זה מעפילות לשלב חצי הגמר באופן דומה. הנבחרות שהפסידו בחצי הגמר מתמודדות במשחק נוסף על המקום השלישי, והמנצחות מעפילות למשחק הגמר שבסיומו נקבעות האלופה וסגניתה. ב-8 בספטמבר 2012 נערכה הגרלת הבתים של הטורניר. 16 הקבוצות שהעפילו חולקו לארבעה דרגי איכות בני ארבע נבחרות כל אחד. מארחת הטורניר, שובצה לדרג הראשון. שיבוצן של יתר הנבחרות נקבע על פי הישגיהן בשלושת הטורנירים הקודמים. יתר על כן, ככל שהנקודות נצברו בתחרות מאוחרת יותר, כך היה משקלן גדול יותר. נקודות שנצברו בגביע אפריקה לאומות 2010 הוכפלו בשלוש. נקודות שנצברו בגביע אפריקה לאומות 2008 הוכפלו בשתיים. נקודות שנצברו בגביע אפריקה לאומות 2006 הוכפלו באחד. לאחר החלוקה לדרגי איכות נערכה הגרלת הבתים, בה הוגרלה לכל בית נבחרת אחת מכל דרג. ארבעה שערים: ניגריה עמנואל אמניקה גאנה וקאסו מובארק שלושה שערים: בורקינה פאסו אלן טראורה מאלי סיידו קייטה שני שערים: 9 שחקנים שער אחד: 36 שחקנים שער עצמי: כף ורדה נאנדו מדיה וקבצים בנושא גביע אפריקה לאומות 2013 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע אפריקה לאומות 2013 (באנגלית, בצרפתית ובערבית)
אלאוטית

אלאוטית (Unangam Tunuu) היא שפה במשפחת השפות האסקימו-אלאוטיות. דובריה העיקריים הם האלאוטיים המתגוררים בשרשרת האיים האלאוטיים המשתייכים לאלסקה. השפה נמצאת בסכנת הכחדה ודוברים בה כמאתיים אנשים ברחבי העולם. ברוסיה ברית העמים המיעוטים הילידיים של הצפון, סיביר והמזרח הרחוק הרוסי (Союза коренных малочисленных народов Севера, Сибири и Дальнего Востока РФ) אחראי לשימור השפה ברוסיה. במרץ 2021 נפטרה ברוסיה הדוברת האחרונה של דיאלקט ברינג משפה זו: ורה טימושנקו, מאיי קומאנדר שבקמצ'טקה, ובכך לא נותרו ברוסיה דוברי שפה זו. האלפבית האלאוטי המקורי הוא הקירילי, ונוספו בו אותיות לייצוג צלילים ייחודיים לשפה - אם כי כמה מהן מופיעות רק במילים זרות. אלאוטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) В России стало меньше на один язык // ברוסיה יש שפה אחת פחות‏, דיווח (ברוסית) Vesti.ru
מפרץ פאנג נגה

מפרץ פאנג נגה (בתאית: อ่าวพังงา) הוא מפרץ בים אנדמן ששטחו 400 קמ"ר, המצוי צפונית למצר מלאקה, בין האי פוקט לבין דרום תאילנד. בשנת 1981 הוכרז אזור המפרץ כחלק מהפארק הלאומי אאו פאנג נגה, בשל נופיו הכוללים צוקי אבן גיר מרשימים. ההכרזה היא בהתאם לאמנת רמסר שלפיה הפארק הוא אזור ביצה מוגן בעל חשיבות בינלאומית. במפרץ 42 איונים, עליהם יערות גשם בהם גדלים 28 זנים של עצי מנגרוב, וביצות. בין האיים שוניות אלמוגים. בפארק הלאומי מקננות ציפורים רבות (נספרו 88 מינים ובהם חופמי מלזי (Charadrius peronii) ובצנית אסייתית (Limnodromus semipalmatus) וכן 82 מיני דגים, 18 מיני זוחלים, 3 מיני דו חיים ו-17 מיני יונקים (ובהם תחש המשכן (המצוי בסכנת הכחדה), גיבון לבן-יד, סרו סומטרי ופוקנה הודית. בנוסף, מגן הפארק על מספר קהילות מקומיות של צועני ים מוסלמים ועל כפר דייגים הייחודיים בהם הם מתגוררים (הממוקמים על קלונסאות בינות האיים). המפרץ מהווה אתר תיירות פופולרי. נורית פרח, ‏תאילנד הרומנטית: אתרי נופש במפרץ פאנג נגה, באתר GoTravel מדיה וקבצים בנושא מפרץ פאנג נגה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תאילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד חן

דוד חן (נולד בסביבות 1937) שימש כראש בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב וכנשיא המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה וקודם לכן שימש דקאן בית הספר לחינוך שם. את הדוקטורט בביופיזיקה השלים במכון ויצמן. שימש כראש בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב וכמרצה וחוקר-אורח באוניברסיטאות רבות. בהן אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הרווארד, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, פורד וקווינס קולג' בניו יורק ועמית מחקר במכון הבינלאומי לתכנון חינוכי בפריז. פרופסור חן משמש כחבר באיגודים מקצועיים בתחום המחקר החינוכי בישראל ומחוצה לה. כיהן גם כמנהל לאומי של המרכז לחינוך מדעי ע"ש עמוס דה שליט. היה חבר בוועדות ציבוריות רבות בנושאי חינוך ושימש "עוזר נשיא המדינה לחינוך ורווחה". חן השתתף בכתיבת ספרים וספרי לימוד, פרסם שני ספרים, מאמרים ומונוגרפיות. בשנת 1995 הוא הקים המרכז הארצי למדע במסגרת אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1995, היה בין מקבלי "פרס לעובדים בתחום החינוך העברי" מטעם עיריית תל אביב-יפו. כמו כן, זכה בפרס ע"ש קנדי מטעם מכון ויצמן למדע. דוד חן, במרכז ללימודים אקדמיים מירב ארד, מאות אורחים ביום עיון לפרופ' דוד חן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 במאי 2017 יום עיון להשקת הספר: תקשוב, למידה והוראה תקשוב, למידה והוראה, סרטון באתר יוטיוב תוכנית תקשוב לאומית - יוני 2011, סרטון באתר יוטיוב דוד חן, מערכת החינוך מחמיצה את המהפכה הטכנולוגית, באתר TheMarker‏, 14 בדצמבר 2009 בין חזון להיגיון: על אסטרטגיות שינוי וחדשנות בחינוך דוד חן, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרט (יחידת משקל)

קרט (Carat, מיוונית: κεράτιον, תעתיק: קרטיון. תעתיק באיטלקית: קאראטו) היא יחידת משקל של אבני חן, והוא שווה בדיוק ל-200 מיליגרם. הקרט מחולק ל-100 נקודות, כל אחת 2 מיליגרם משקלה. יחידת מידה זו אומצה על ידי הוועידה הכללית למידות ומשקלות באוקטובר 1907. הגדרה זו לקרט מכונה לעיתים "קרט מטרי", להבדיל מהגדרות קודמות לקרט, שנעו בין 197 ועד ל-215 מיליגרם. מקור השם הוא בזרעי פרי עץ החרוב (ביוונית: κεράτιον, תעתיק: קרטיון), שהם אחידים יחסית במשקלם ושימשו בימי קדם לשקילת אבני החן. technology/metric-carat קרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טקס חנוכה בבית הלבן

טקס חנוכה בבית הלבן (באנגלית: White House Hanukkah Party) הוא טקס קבלת פנים שנתי שנערך בבית הלבן, בחסותם של נשיא ארצות הברית והגברת הראשונה, לציון החג היהודי, חנוכה. המסורת החלה בתקופת ממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. רשימת האורחים כוללת מאות פוליטיקאים יהודים, ראשי ארגונים, בתי ספר וראשי ישיבות מקרב יהודי ארצות הברית. בהכנה לטקס, מטבח הבית הלבן עובר הכשרה, המוצרים שבשימוש לקראת הטקס הם כשרים ותהליכי הכנת המזון נעשים כולם תחת השגחת משגיח כשרות, כדי לאפשר לאורחים היהודים המקפידים על כשרות ליהנות מאוכל כשר. טקס קבלת הפנים הפך לאחת הדרכים שבהן הנשיא מכיר בחג היהודי, יחד עם נשיאת דברים, או השתתפות של הנשיא עצמו או חבר בצוות שלו בהדלקת החנוכייה הלאומית של ארצות הברית בשדרה המרכזית של וושינגטון הבירה. בנוסף, בשנת 1996 הוצא בארצות הברית בפעם הראשונה בול דואר לכבודו של החג. כמדליקי החנוכייה נבחרים אישים שיש להם נגיעה לאירועי התקופה. כך, בשנת 2007 הוזמנו להדליק את החנוכייה הוריו של העיתונאי דניאל פרל, שנרצח על ידי טרוריסטים בפקיסטן. בשנת 2022 הבית הלבן רכש חנוכייה לשימוש בטקס. קודם לכן החנוכיה התקבלה בהשאלה מבית כנסת או מוזיאון יהודי. ב- 12 בדצמבר 2023 הוצגה חנוכייתו של שי חרמש ששרדה את הטבח בכפר עזה בבית הלבן. החנוכייה נשלחה על ידי נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג לג'ו ביידן. סדר פסח בבית הלבן ארוחת האפטאר בבית הלבן Bachrach, Rachel. "10 Questions for Rabbi Levi Shemtov". Mishpacha, 12 December 2012, pp. 92–93 סוכנויות הידיעות, ביידן חנך את החנוכייה הראשונה בבית הלבן: "אין מקום לאנטישמיות בארה"ב", באתר ynet, 20 בדצמבר 2022 ציוץ של William Daroff בטוויטר ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הקברות הצבאי בעספיא

בית הקברות הצבאי בעִסְפִיָא שעל הר הכרמל הוא הגדול בבתי הקברות הצבאיים שבישובי העדה הדרוזית בישראל. ניצבת בו אנדרטה המנציחה את שמות כל חללי צה"ל ומשטרת ישראל בני העדה. בית הקברות נוסד בראשית שנות החמישים. הוא ניצב על גבי גבעה בקרבת מרכז הכפר עספיא, בפאתו המזרחית של הכביש הראשי מחיפה, החוצה את היישוב (כביש 672). בחזיתו מתנשאת חומת אבנים מסותתות ומאחוריה חורשת אורנים גבוהה. מדרגות מעפילות אל הגבעה משער בית הקברות. חלקת הקבורה משתרעת בעורפו של בית הקברות. קבורים ומונצחים בה 90 חללים, שמקום קבורת מקצת מהם לא נודע. הם היו תושבי 11 יישובים. בשורה הראשונה בחלקה קבורים מרבית חללי הפלוגה הדרוזית הראשונה בצה"ל, שנפלו בקרב בכפר יאנוח במבצע חירם במלחמת העצמאות. מצבות החללים והנעדרים נושאות כתובות בערבית ובעברית. במרכז בית הקברות ניצבת אנדרטה הנושאת את שמותיהם של כל חללי צה"ל בני העדה הדרוזית – 326 במספר. היא בנויה משלושה כתלים נמוכים נפרדים, היוצרים במראם כותל אחד. האנדרטה הנוכחית החליפה אנדרטה מוקדמת יותר שהוקמה ב-1969 ותוכננה על ידי אדריכל היחידה להנצחת החייל, אריה פטרן. בצמוד לרחבת האנדרטה ובקרבת המדרגות משער בית הקברות מצויה רחבת טקס מרוצפת, שבשוליה הוקמו מושבים לקהל. בפינת הרחבה ניצב גלעד עגול מעוצב, שעל גביו מודלקת להבת הזיכרון ומונחים זרי הפרחים במהלך טקסי הזיכרון באתר. האנדרטה גלעד הזיכרון מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הצבאי בעספיא בוויקישיתוף בית העלמין הצבאי עוספיה, באתר "יזכור" אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בני העדה הדרוזית: עספיא באתר "יזכור" בתי קברות צבאיים נבנו גם בישובי הדרוזים חורפיש ובית ג'ן. נכון לשנת 2013.
ג'ט אסיה איירווייז

ג'ט אסיה איירווייז (בתאית: สายการบินเจ็ทเอเซีย, באנגלית: Jet Asia Airways) היא חברת תעופה תאילנדית. בצי החברה מטוסי בואינג 767 בלבד, והיא מפעילה באמצעותם טיסות לטווחים קצרים ורחוקים, כמו גם טיסות שכר. החברה הוקמה בפברואר 2009, וקיבלה את אישור הרשויות באוקטובר 2010. ב-17 בספטמבר 2011 ביצעה את טיסת הבכורה שלה, בין נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג לנמל התעופה הבינלאומי של פנאנג שבמלזיה. נכון לשנת 2013, מועסקים בחברה כ-460 עובדים. מדיה וקבצים בנושא ג'ט אסיה איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ט אסיה איירווייז אתר האינטרנט הרשמי של ג'ט אסיה איירווייז מדיה וקבצים בנושא ג'ט אסיה איירווייז באתר Airliners.net
וקאסו מובארק

וקאסו מובארק (Wakaso Mubarak; נולד ב-25 ביולי 1990), ידוע גם בשמו הפרטי וקאסו, הוא כדורגלן גנאי המשחק בשנג'ן מליגת העל הסינית בעמדת הקיצוני. וקאסו התחיל את הקריירה שלו באשנטי גולד מליגת העל הגנאית. ב-2008 חתם באלצ'ה ל-4 שנים. בשנת 2011 חתם בוויאריאל, והצטרף לקבוצת המילואים ששיחקה בליגת המשנה, ב-27 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד ראסינג סנטנדאר. בסיום עונת 2011/2012 ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. ב-11 ביולי 2012 חתם באספניול בה רשם 26 הופעות בליגה. בקיץ 2013 חתם ברובין קאזאן. ב-28 באוגוסט 2014 הושאל לסלטיק. ב-1 בספטמבר 2015 הושאל ללאס פאלמס. ב-10 ביולי 2016 חתם ל-3 שנים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית. ב-31 בינואר 2017 הושאל לגרנדה עד לסוף העונה. ב-18 בינואר 2020 חתם בג'יאנגסו סונינג הסינית. ב-12 באפריל 2021, וקאסו חתם בשנג'ן. בצעירותו וקאסו היה עם נבחרת הנוער אליפות העולם בכדורגל עד גיל 17. ב-13 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013 נגד מלאווי. ב-14 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד כף ורדה. וקאסו השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2013 שנערכה בדרום אפריקה וסיים ביחד עם עמנואל אמניקה הניגרי בראש טבלת מלך השערים של הטורניר עם 4 שערים. מדיה וקבצים בנושא וקאסו מובארק בוויקישיתוף וקאסו מובארק, באתר Transfermarkt וקאסו מובארק, באתר Soccerway וקאסו מובארק, באתר BDFutbol וקאסו מובארק, באתר WorldFootball.net וקאסו מובארק, באתר National Football Teams וקאסו מובארק, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטכול

קטכול (Catechol) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה C6H4(OH)2/ זהו איזומר אורטו של בנזן-דיאול - בנזן אליו קשורות 2 קבוצות הידרוקסיל. התרכובת משמשת כחומר גלם לייצור חומרי הדברה, תוספי מזון משפרי טעם ובשמים. קטכול בודד לראשונה בשנת 1839 מ Catechu, מיצוי עתיר טאנין של עץ שיטה המשמש תוסף מזון. כיום מיוצר החומר בתגובת חמצון של פנול עם מי חמצן C 6 H 5 O H + H 2 O 2 ⇒ C 6 H 4 ( O H ) 2 + H 2 O {\displaystyle C_{6}H_{5}OH+H_{2}O_{2}\Rightarrow C_{6}H_{4}(OH)_{2}+H_{2}O} קטכול מגיב עם זרחן תלת כלורי (PCl3), זרחן אוקסי-כלוריד (POCl3) ופוסגן (COCl2) לקבלת אסטר טבעתי C 6 H 4 ( O H ) 2 + X C l 2 ⇒ C 6 H 4 ( O 2 X ) + 2 H C l {\displaystyle C_{6}H_{4}(OH)_{2}+XCl_{2}\Rightarrow C_{6}H_{4}(O_{2}X)+2HCl} כאשר X=CO, SO2, PCl, P(O)Cl ניתן לחמצן את הקטכול לקבלת קווינון קטכול הוא ליגנד היוצר קומפלקסים כקלאט (ליגנד התורם יותר מזוג אלקטרונים אחד לחומצת לואיס) עם מתכות שונות: כך למשל עם ברזל תלת ערכי מתקבל היון -[Fe(C6H4O2)3] שצבעו אדום. כמויות קטנות של קטכול מצויות באופן טבעי בפירות וירקות. כשפרי או הירק נחשף לחמצן האנזים פוליפנול אוקסידאז (polyphenol oxidase) מזרז את חמצון הקטכול חסר הצבע לקווינון שמתפלמר לתת פיגמנט אדמדם-חום כך מתקבלת השחרה של תפוח אדמה או אבוקדו חתוך. קטכול הוא אחד הפנולים הטבעיים הנפוצים בשמן ארגן ובפטריה פקועה דו-נבגית. קטכול כקבוצה פונקציונלית מופיע בממגוון רחב של מערכות ביולוגיות. מעטפת החרקים בנויה מכיטין הקשור לחלבון באמצעות קטכול. קטכולאמינים הם הורמונים ונוירוטרנסמיטורים חשובים הבנוים מקבוצת קטכול אליה קשור אמין פנול אנול מדיה וקבצים בנושא קטכול בוויקישיתוף
Cockiness (Love It)

Cockiness (Love It)‎ (בעברית: שחצנות (אוהבת את זה)) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מאלבום האולפן השישי שלה, Talk That Talk. הרמיקס הרשמי של השיר בהשתתפות הראפר A$AP Rocky, יצא כסינגל שישי ואחרון מהאלבום. ברמיקס הרשמי מתארח הראפר האמריקאי A$AP Rocky, אשר מבצע את הבית הראשון ברמיקס. השיר יצא דיגיטלית ב-7 בספטמבר 2012, כסינגל שישי ואחרון מאלבומה השישי של הזמרת, "Talk That Talk". ב-6 בספטמבר 2012, ביצעו ריהאנה ורוקי את הרמיקס בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV כמחרוזת עם השיר "We Found Love". הסינגל זכה בתואר אלבום זהב מה-RIAA, לאחר שמכר חצי מיליון עותקים. מידע על הסינגל "Cockiness (Love It)" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Cockiness (Love It)" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
תוכנית 863

תוכנית 863 (בסינית: 863计划) היא תוכנית שנוסדה ומנוהלת על ידי ממשלת הרפובליקה העממית של סין, ומיועדת להמריץ את הפיתוח של טכנולוגיות מתקדמות, בקשת רחבה של תחומים. מטרת התוכנית היא להפוך את סין עצמאית ובלתי מחויבת לטכנולוגיות זרות. בין התוצרים הידועים שיצאו מהתוכנית, הם משפחת מעבדי המחשב לונגסון, תוכנית החלל שנג'ואו, ומערכת ההפעלה קילין. שם התוכנית ניתן לה על שם תאריך היווסדה על פי לוח השנה הסיני 86/3. התוכנית הוצעה במכתב לממשלת סין, על ידי המהנדסים וונג וונצ'ן, וונג דאהנג, יאנג ג'יאשי, וצ'ן פנג'יון, ואושרה על ידי דנג שיאופינג. לאחר יישומה במשך תוכנית החומש השביעית, המשיכה התוכנית להתבצע בשתי תוכניות החומש שבאו אחרי השביעית. תקציב התוכנית מטעם המדינה עמד על כ-11 מיליארד רנמינבי, ותפוקתה הסתכמה בכ-2,000 פטנטים, חלקים מקומיים וחלקם בינלאומיים. תחת התוכנית 200 מיליארד דולרים אמריקאיים הושקעו בטכנולוגיות מידע ותקשורת, מתוכם שוריינו כ-150 לטכנולוגיות טלקומוניקציה. ב-1996 הוסף הנושא של טכנולוגיות ספנות. יישום התוכנית ארך זמן, במשך תוכנית החומש השביעית, ועדכון התבצע לה בתוכנית העשירית, שהייתה בין השנים 2001 -2005. ב-2011 בית משפט בארצות הברית האשים מדען יליד סין בשם הואנג קשואה, בגנבת סודות מסחריים מתאגידים אמריקאיים, ולפחות את חלקם העביר לתוכנית 863. התוכנית בתחילתה התמקדה בשבעה שדות מחקר שונים: ביוטכנולוגיה חלל טכנולוגיית המידע טכנולוגיות לזירה מיכון אנרגיה חומרים חדשים מ-1986 נוספו שני תחומים חדשים טלקומוניקציה (1992) מדעי הספנות (1996) תיאור התוכנית על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של סין בשמה המלא תוכנית המדינה לפיתוח ההיי-טק בסינית 国家高技术研究发展计划 Loongson, נקרא במקור גודסון - Godson מקביל למרץ 1986
היכל האמנויות היפות

האם התכוונתם ל... היכל האמנויות היפות (סן פרנסיסקו) – מבנה שנבנה עבור התערוכה העולמית של סן פרנסיסקו וכיום משמש כמבנה לתערוכות אמנות. היכל האמנויות היפות (שיקגו) – מבנה שנבנה עבור התערוכה העולמית של שיקגו וכיום הוא מקום משכנו של מוזיאון המדע והתעשייה. ארמון האמנויות היפות – מרכז האמנויות והתרבות המפורסם והחשוב ביותר במקסיקו סיטי.
אוגדה 440

אוגדה 440 (עוצבת חלמיש) הייתה אוגדת שריון מילואים בצה"ל שהורכבה מטנקי שלל. האוגדה התארגנה ב-1973, בעקבות התגברות המתח בחזית המצרית. האוגדה הוקמה כמפקדה טקטית על-חטיבתית לשליטה על כוח משימה שיוביל את מבצע אור ירוק – איגוף אמפיבי של הצבא המצרי על ידי הנחתת כוחות שריון וחי"ר מערבית לתעלת סואץ. היא התבססה על חיילי מחלקת ההדרכה והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הופעלה האוגדה בפיקודו של מנחם מרון במשימה להגנת העורף הישראלי בחצי האי סיני, וב-9 באוקטובר קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית בסיני מול הארמייה המצרית השלישית. על האוגדה הוטל ביצוע מבצע אור ירוק להנחתת אוגדת שריון בגדה המערבית של מפרץ סואץ, והיא החלה במימושו, אך המבצע בוטל. לאחר המלחמה התארגנה כאוגדה קבועה שביעית בפיקודו של ברוך הראל. היא הורכבה מחטיבה 691 של טנקי טירן (שמספרה היה 274 עד המלחמה), ושתי חטיבות מילואים חדשות שחייליהן עברו הסבה לטירן, חטיבה 889 וחטיבה 265. טנקי הטירן-4 והטירן-5 של החטיבות הוסבו לדגמי "שריר" משופרים, שכללו, תוספת מרגמה 60 מ"מ, מדוכות עשן, מקלעי מא"ג בעמדת הטען והמפקד, מערכות מתקדמות לכיבוי אש ולאב"כ, מיגון ריאקטיבי "בלטן", ותאי זיווד גדולים על הצריח. בנוסף כללה האוגדה את חטיבת 320 שהורכבה מ-2 גדודים על בסיס טירן 6, וגדוד נוסף על טירן 5. בנוסף כללה האוגדה מסגרת סדירה בגודל של גדוד מוקטן ובהמשך פלוגה שהייתה אחראית על אימוני צוותי המילואים של כל חטיבות האוגדה. האוגדה מוקמה במחנות רפיח. בתחילת שנות ה-80 עברה ממחנה רפיח לבסיס קציעות. ב-1985 פורקה האוגדה לאחר שאוחדה עם עוצבת סיני. מדיה וקבצים בנושא אוגדה 440 בוויקישיתוף דני אשר, ‏בניין הכוח בצה"ל לקראת המלחמה, מערכות 447, פברואר 2013, 65–69 יובל שחף, חטיבה 274: חטיבת "הטירנים" הראשונה בצה"ל, סיפור הקמתה ופעילותה במלחמת יום הכיפורים, מאי 2011, באתר יד לשריון