laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפוליוס

לוקיוס אפוליוס (לטינית: Lucius Apuleius;‏ 123/5 – 180 לספירה) היה סופר ורטוריקן לטיני ממוצא ברברי, ונודע בראש ובראשונה בשל הרומן הפופולרי שחיבר, חמור הזהב. אפוליוס נולד למשפחה מבוססת בקולוניה הרומית מדאורה (Madaurus) שבנומידיה (צפון-אפריקה של ימינו). אביו כיהן כמגיסטראט פרובינקיאלי, ולוקיוס התחנך עוד מילדותו על ברכי התרבות היוונית-רומית ורכש את השפות היוונית והלטינית בגיל צעיר. משהתבגר רכש לוקיוס השכלה פילוסופית בקרתגו ובאתונה, ערך מסעות באסיה הקטנה ובמצרים, והתגורר זמן-מה גם ברומא, שם למד רטוריקה ושימש כפרקליט. לאחר מכן הוא שב לקרתגו, והתמנה לכהן הפרובינציה. מקור המידע העיקרי לגבי הביוגרפיה של אפוליוס הוא ה"אפולוגיה" (Apologia) – נאום ההגנה שנשא ככל הנראה בשנת 158/9 לספירה במהלך משפט שנערך לו באשמת כישוף, וזאת לאחר שנישא לאלמנה עשירה בשם פודנטילה (Pudentilla). אפוליוס הואשם, כפי הנראה עקב קנאה, שהטיל על רעייתו כישוף שגרם לה לרצות להנשא לו. נאומו במשפט, שזיכה אותו מאשמה, חושף מידע חשוב על חיי היומיום בנומידיה הרומית, כמו גם על תפיסת עולמו הדתית של אפוליוס עצמו ועמדותיו לגבי סוגים שונים של מאגיה. בנוסף לכך השתמרו גם כמה מסות פילוסופיות שלו, שהחשובות בהן הן "פלורידה" (Florida) ו"על האל של סוקרטס" (De Deo Socratis). אולם החיבור הידוע ביותר שלו הוא ה"מטמורפוזות" (Metamorphoses), או בכינויו המוכר יותר, "חמור הזהב" (Asinus Aureus). רומן הרפתקאות זה הוא הרומן הלטיני היחיד שהשתמר בשלמותו. בתוך סיפור המסגרת הזה נמצא בין היתר סיפור האגדה "קופידון ופסיכה" (אנ'). אפוליוס מתייחס לפחות פעמיים בכתביו ליהודים. ב"אפולוגיה" הוא מציין את משה ואת המכשף יוהאנס (או יאנס) בין מכשפים ידועים שהיו פעילים לאחר זורואסטר ואוסטאנס (אנ'). פליניוס הזקן ככל הנראה חשב את יאנס ליהודי, אולם על פי שאר המקורות, יאנס היה קוסם מצרי ויריב של משה, והוא בדרך כלל נזכר בצוותא עם קוסם מצרי אחר, יאמברס (Iambres). ב"פלורידה" אפוליוס מציין כמה מהעמים שהודו נמצאת מעבר להם ומתאר אותם על פי פעולותיהם, לבושם או התוצרת הטבעית של ארצותיהם, אולם את היהודים בלבד הוא מתייג כבעלי אמונה טפלה. ב"מטמורפוסיס", אפוליוס מספר שאשת הטוחן בזה לאלים, כאשר הצהירה על אמונתה במי שטענה שהוא האל היחיד. האשה בדתה מנהגים ריקים, הוליכה את כולם שולל, כולל את בעלה, והפקירה את גופה לשתיית יין החל משעות הבוקר, ולתאוותנות מתמשכת. התיאור רומז להשתייכותה ליהדות או לכת יראי-אלוהים, כלומר לחובבי הדת היהודית, אך סביר יותר שאפוליוס התכוון לכך שהייתה נוצרייה. חמור הזהב. תרגם עמוס קינן. תל אביב, הוצאת ישראל, תשי"ד. אמור ופסיכה. תרגם אריה חורשי. תל אביב, הוצאת א' בלוך, 1954. אמור ופסיכה. מלטינית יורם ברונובסקי. אריך נוימן: על ההתפתחות הנפשית של היסוד הנשי, מגרמנית: מרים רון-בכר. ספרית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1981. חמור הזהב. תרגום מלטינית אריה חורשי. תל אביב, הוצאת ירון גולן, 2001. פסיכה וקופידון. תרגום מלטינית יואב גלבוע. תל אביב, קתרזיס, 2021. מדיה וקבצים בנושא אפוליוס בוויקישיתוף פלורידה (באנגלית) פלורידה ואפולוגיה (באנגלית) על האל של סוקרטס (באנגלית) אפוליוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אפוליוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אפוליאוס, דף שער בספרייה הלאומית אפוליוס, באתר Discogs (באנגלית) Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CIX. Apuleius, pp. 201-202 Apuleius, Apologia, 90 Apuleius, Florida, 6 Apuleius, The Golden Asse, IX. 40
סטיב בארט ג'וניור

סטיבן דאוני בארט ג'וניור (נקרא בקיצור סטיב בארט; באנגלית: .Steven Dwayne Burtt, Jr; באוקראינית: Стівен Буртт; נולד ב-7 במרץ 1984) הוא כדורסלן אמריקאי יליד אוקראינה המשחק בויווה מנורקה. גובהו 1.85 מטר והוא משחק בעמדת הקלע. בארט למד באוניברסיטת איונה שבה למד גם אביו, וסיים בה את לימודיו ב-2006. בשנת 2007 בארט הצטרף לעירוני אשקלון, וזכה במדיה בתואר מלך הסלים של ליגת העל בעונת 2007/08. הוא שוחרר מהקבוצה במרץ 2009, ועבר לקבוצת ויווה מנורקה מליגת העל הספרדית. בארט ג'וניור הוא בנו של כדורסלן העבר סטיב בארט, ששיחק במכבי ראשון לציון בעונת 1994/95 ובמדי הפיניקס סאנס מליגת ה-NBA. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יכין

האם התכוונתם ל... יכין-חק"ל – תאגיד לעיבוד חקלאי יכין – מותג מזון ישראלי בבעלות חברת זנלכל יכין (דמות מקראית) – דמות מקראית, מבניו של שמעון אישים אברהם יכין – צייר ופסל ישראלי בועז יכין – במאי קולנוע דוד יכין – איש האצ"ל ומשרד התחבורה עזרא יכין – "אלנקם", סופר פוליטי-תורני ישראלי, מלוחמי הלח"י משפחת צלליכין – משפחה יהודית שורשית וענפה אחרים מבצע יכין – מבצע להעלאת יהודי מרוקו יכין ובועז – שני עמודים שהיו בבית המקדש הראשון יכין ובועז (ספר) – פירוש על המשנה לרבי ישראל ליפשיץ
פונקציית פטרסון

פונקציית פטרסון היא תבנית המשמשת לפתרון בעיית הפאזה בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. את התבנית הציע ארתור לינדו פטרסון ב-1934. פונקציית פטרסון של סריג   Λ {\displaystyle \ \Lambda } היא הסכום האינסופי P ( u , v , w ) = ∑ h , k , l | F h k l | 2 e − 2 π i ( h u + k v + l w ) {\displaystyle \,P(u,v,w)=\sum \limits _{h,k,l}\left|F_{hkl}\right|^{2}\;e^{-2\pi i(hu+kv+lw)}} , כאשר   F h k l {\displaystyle \ F_{hkl}} הם קבועי הפיזור (למשל, בסריג קובייתי,   F h k l = 1 + ( − 1 ) h + k + l {\displaystyle \ F_{hkl}=1+(-1)^{h+k+l}} ), ו- u, v, w הם משתנים ממשיים. הפונקציה הזו היא למעשה טרנספורם פורייה של עוצמות הפיזור של קרן, ולא של קבועי המבנה. פונקציית פטרסון מתקבלת מקונבולוציה של צפיפות האלקטרונים, עם הפונקציה ההפוכה: P ( u → ) = ρ ( r → ) ∗ ρ ( − r → ) {\displaystyle \,P({\vec {u}})=\rho ({\vec {r}})*\rho (-{\vec {r}})} ; זוהי הקורלציה העצמית של צפיפות האלקטרונים. כאשר הסריג אינו ידוע, אפשר לאמוד את פונקציית פטרסון שלו מתוך עוצמות ההחזרים של קרניים בכיוונים שונים, גם בלי לחשב את הפאזות. בעקרון, אפשר להשתמש בשיטה זו כדי לקבוע את מבנה הסריג. פונקציית הקורלציה העצמית מתאימה להתפלגות המרחקים הווקטוריים בין האטומים בסריג, ולכן בסריג שיש לו N אטומים בכל תא יחידה, יהיו לפונקציה באופן טיפוסי   N ( N − 1 ) {\displaystyle \ N(N-1)} שיאים. בגלל השגיאות הבלתי-נמנעות במדידת העוצמות, והקושי המתמטי בשחזור מיקומם של האטומים מתוך וקטורי המרחק, נדיר שהטכניקה הזו משמשת לפענוח המבנה של סריגים, למעט הפשוטים ביותר.
אברהם פלאצק

הרב אברהם פלאצק (ה'תקנ"ט 1799 - ה'תרמ"ד 1884), היה רבה של מוראביה. נולד בשנת ה'תקנ"ט (1799) בעיירה מוסקוביץ שבמוראביה (כיום בצ'כיה). את חינוכו קיבל מרבני מורביה, לאחר חתונתו הוא הקים ישיבה בעיירת מגוריו בוסקוביץ, בה למדו תלמידים רבים, ביניהם ר' יהודה ליבש אייזלר, בעל 'דברי יהודה האחרונים'. כמו כן שימש כרבה של העיירה. בעקבות המלצתו של ידידו רב המקום הרש"ר הירש התמנה ר' אברהם פלאצק לשמש כרבה של מוראביה, במקומו של הרש"ר הירש, ושימש ברבנות מורביה משנת 1851 עד מותו בשנת 1884. במקרים רבים נלחם פלאצק ברפורמים, ואף כתב נגדם מכתבים שונים. כמו כן היה מעורב בסידור חלוקת הכסף בכולל אונגרין שבירושלים, בעת שאנשי כולל גליציה עוררו כנגדם מאבק. היה מקורב לשלטונות, ומתוקף כהונתו כרבה הרשמי של מוראביה, ייצג פעמים רבות את הציבור היהודי בפני הקיסר. נפטר בשנת ה'תרמ"ד (1884), בתו אווה (חווה) נישאה לרב שמואל בק רבה של העיירה ליסא (כיום לשנו). בנו הוא הרב ד"ר אהרן פלאצק שהיה רבה של הקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר ברין. ספרית מנדל גוטמן ישיבת רי"א, אוסף כתבי היד הרבניים, ניו יורק, תשנ"ח, עמ' 49 קהילת יהודי בוסקוביצה, באתר מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות ספר 'לחם שערים' עמ' 30 ספר דברי צדק, ירושלים תר"ל, עמ' 9
קדונה

קָדוּנָה (באנגלית: Kaduna) היא עיר הבירה של מדינת קדונה בצפון-מרכז ניגריה. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסיית העיר מונה כ-1.85 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בניגריה (אחרי לאגוס, קנו, איבדאן, אבוג'ה ובנין סיטי). העיר ממוקמת במרכז מדינת קדונה לגדת נהר קדונה (שהוא יובל של הנהר ניז'ר), כ-160 ק"מ מצפון לבירת הפדרציה אבוג'ה. היא עיר המשמשת כאזור מסחרי וכצומת דרכים תחבורתית של כל האזורים החקלאיים המקיפים אותה. סמל העיר הוא התנין, הנקרא קאדה בשפת ההאוסה. קדונה נוסדה על ידי האימפריה הבריטית בשנת 1913, והפכה לבירת המחוז הצפוני לשעבר של ניגריה בשנת 1917. סר פרדריק לוגרד, המושל הבריטי הראשון של צפון ניגריה, בחר את האתר הנוכחי לאורך רכבת לאגוס-קאנו לעיר, והבנייה החלה בשנת 1913. בשנת 1917 החליפה קדונה את זונגרו כבירת המחוזות הצפוניים. קדונה, בעקבות התפרצות המתיחות בין המוסלמים לנוצרים אשר חיו באזור, הפכה לזירת התכתשות. מתיחויות אלו נבעו בפרט כתוצאה מהטמעת חוק השריעה על ידי המוסלמים, באזור מדינת קדונה בשנת 2001. תקרית עיקרית, אשר התרחשה בפברואר 2000, גרמה למותם של 1000 אנשים בעקבות פרעות. העיר נותרה מפוצלת עד היום, כשהמוסלמים חיים בעיקר בחלקה הצפוני של העיר, לעומת נוצרים אשר חיים בדרום העיר. בעיר קדונה שוכנות: אקדמיית ההגנה הניגרית (משנת 1964). הפוליטכניון של קדונה (משנת 1968). אוניברסיטת Ahmadu Bello (משנת 1962). מכון המחקר הניגרי למחלת השינה (משנת 1951). קדונה משמשת כאזור התעשייתי של צפון ניגריה, אשר עוסקת בין היתר בטקסטיל, ייצור מכונות, פלדה, אלומיניום ונפט. קדרות הוא גם תחום התמחות גדול בעיר. הכביש המרכזי העובר בעיר נקרא Ahmadu Bello Way. רבים מהאזורים נקראים של שמות סולטאנים שונים מהעבר, אמירים וגיבורי מלחמות אזרחים. בקדונה קיים שוק גדול, אשר לאחרונה נבנה מחדש, לאחר שנשרף באמצע שנות ה-90. בקדונה קיים מסלול מרוצים, באורך של כמעט קילומטר וחצי, אשר ממוקמים בו המועדונים the Ahmadu Yakubu Polo Club וה- Kaduna Crocodile Club. כמו כן, קיימים שני נמלי תעופה, אשר אחד מהם הוא "נמל התעופה קדונה". מדיה וקבצים בנושא קדונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קדונה קדונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nigeria: States & Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Kaduna
גלי (סדרת ספרים)

"גלי" היא סדרת ספרים מאת הסופרת סמדר שיר. הספר הראשון בסדרה נקרא "גלי מכיתה ג'" ויצא ב-1997. חמשת הספרים הראשונים בסדרה מכילים הרבה סיפורים קצרים. מהספר השישי והלאה, העלילה ארוכה יותר. הספר "גלי בחורשת האקליפטוס" הוא הספר האחרון בסדרה עד כה, ומוקדש לנעמי שמר לציון 10 שנים למותה. עד כה נכתבו 34 ספרים בסדרה זו. גלי אלמגור היא ילדה בטרום גיל ההתבגרות, אשר אוהבת לכתוב ספרים על חייה. היא גרה ברמת גן. בספרים המאוחרים יותר לגלי יש חבר שקוראים לו גלעד והוא מצטייר כ"גאון של הכיתה". בספר מספר 30 שנקרא "גלי עוברת דירה" המשפחה מתכוננת למעבר משום שאמא של גלי בהריון. גלי אלמגור - גיבורת הסדרה והמספרת. דפנה אלמגור - אחותה של גלי הגדולה ממנה בשנה, לומדת כיתה מעליה ולרוב מעצבנת אותה. יש לה שתי חברות ושלושתן מתלבשות כל בוקר באותם בגדים ועושות אותו דבר. בן אלמגור - אחיה הקטן של גלי; נודניק לא קטן ולפעמים משחק אותה נחמד. סקרן וחכם, ויודע לגלות דברים במהירות. ענת גורן - החברה הטובה ביותר של גלי. תמיד נמצאת לצידה, וקורה שהן רבות אך תמיד משלימות בסוף. גלעד - החבר הגאון של גלי. הם הפכו לחברים בספר ה-12 "גלי ומועדון המקובלים", אך בסוף הם נפרדים. יעל - אמא של גלי. עוזרת לה לפתור בעיות שאליהן נקלעה. דואגת לילדיה. בספר "גלי פתגם לי", מסופר כי היא בהיריון. אורי - האבא המצחיק של גלי. עליזה - סבתה של גלי. תמיד מביאה עוגות ודברי מאפה. דינו - הכלב של גלי. נינה - אישה מבוגרת המתגוררת בבית האבות שאמא של גלעד התנדבה בו. גלי ביקרה אותה בספר "גלי והסבתא השלישית". תמר - המחנכת של גלי. בספרים הראשונים היא המורה שלה לעברית, ובהמשך היא המורה שלה לתנ"ך. שוקי בקבוקי - הליצן שעבד עם גלי בקיץ בספר "גלי מארגנת מסיבות", וגם בספר "גלי במשימת הישרדות". ספיר - תלמידה מכיתה ח'. הילדה הכי גבוהה ויפה בבית הספר, הוזכרה בספר "גלי והעגיל הכחול" כמי שעונדת עגיל מזל. לימור אבוטבול - עובדת בחברת הפקות. ניצן אביב/אבוטבול - הבת של לימור שעובדת בחברת ההפקות. ניגשה לאודישן למשקה יחד עם גלי ואחותה דפנה בספר "גלי דוגמנית ליום אחד". הילה - לומדת בכיתה המקבילה של גלי, והזמינה אותה ל"מועדון המקובלים". יואב - מלך הג'ינס. היה תלמיד חדש מהספר "גלי בין שני בנים". אוהד - הליצן של הכיתה; תמיד שולף בדיחות. מיכל - הילדה הכי יפה בכיתה. סיון - מלכת הביישנים של הכיתה. קרין - ילדה שבאה מאמריקה. נותנת לגלי אפשרות להציע חברות לבנים בספר "גלי מציעה חברות". ליטל - הבת של השכנה. ילדה עם קרחת, ציירת שבאה לצייר את גלי שהתגרדה מכינים בספר "גלי והמכה השלישית". נדב - ידוע באהבתו לכדורגל. זכה במקום הראשון בתחרות בספר "גלי בכוכב נולד".
ליסה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ליסֶה (בצרפתית: Lycée) – מילה שמקורה בשפה היוונית והתגלגלה דרך הלטינית ככינוי לבית ספר גבוה, כיום משמשת בדרך כלל במשמעות של בית ספר תיכון. ליסה – עיר בפולין ליסה (אי) – אי בים האדריאטי ליסה (אפל) – מחשב אישי, קודמו של המקינטוש ליסה (נהר) – נהר ברומניה גשושית ליסה – שתי משימות מחקר בחלל בתחום המחקר היסודי בדינמיקה. המשימה האחת הושלמה במהלך שנת 2016 ראו גם בערך זה, ואילו המשימה המורחבת המתוכננת לצאת לפועל ב-2034 תהיה למעשה מצפה גלי כבידה בין היתר ככלי מיפוי קוסמולוגי. ליסה (ראפרית) – ראפרית ורקדנית תאילנדית המבוססת בדרום קוריאה. ליס נשים ששמן הפרטי הוא ליסה
טירולאן איירווייז

טירולאן איירווייז (Tyrolean Airways) הייתה חברת תעופה אוסטרית, אשר משנת 1998 היוותה את הזרוע האזורית של חברת התעופה הלאומית של אוסטריה, אוסטריאן איירליינס, ובשנת 2003 מותגה מחדש כ"אוסטריאן ארוז" (Austrian Arrows). בסיסה הראשי של החברה שכן בנמל התעופה של העיר אינסברוק, אך למעשה יצאו רוב טיסותיה מנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט. החברה נוסדה בשנת 1978 בשם טירולאן איירווייז, אשר החלה בהפעלת טיסות סדירות באפריל 1980 משדה התעופה קורשבל. בשנת 1998 נרכשה החברה על ידי אוסטריאן איירליינס. בשנת 2003 מותגה החברה מחדש בשם "אוסטריאן ארוז" וכל מטוסיה נצבעו בצבעי אוסטריאן איירליינס. אף על פי שהחברה מוזגה למעשה עם אוסטריאן איירליינס, היא המשיכה להפעיל מספר טיסות מבסיסה באינסברוק תחת השם "טירולאן איירווייז". ב-31 במרץ 2015 פורקה החברה ומוזגה לחברת האם, אוסטריאן איירליינס. אוסטריאן איירליינס מדיה וקבצים בנושא טירולאן איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירולאן איירווייז Tyrolean to merge with Austrian Airlines next spring | News Details | News from Star Alliance | News | Star Alliance Employees Portal, ‏2015-02-06
אמב

אָמְבַּ (בגעז: አምባ, בתיגרינית: እምባ – אִמְבַּ) הוא מבצר הררי המתבסס על מבנה גאולוגי אופייני לרמה האתיופית – הר שולחן מוקף מצוקים תלולים. הגישה ליישובים המבוצרים שהוקמו על ראשי המצוקים קשה ביותר ולכן ההגנה עליהם נוחה. ממלכת ביתא ישראל הצליחה להחזיק בשורת מבצרים הרריים מעין אלה לאורך תקופת ההישרדות, תחת התקפות הולכות ומתעצמות מצד האימפריה האתיופית הנוצרית. בכברה נגסת מסופר על סלעים עצומים שאגרו היהודים על שפת המבצרים בהמתנה ליום פקודה, בהם סלעים שדורדרו מראש המבצר על הכוחות המסתערים למעלה ממאה שנים לאחר הצבתם. הבקעת מערכי ההגנה ההרריים התאפשרה לראשונה בשלהי המאה השש עשרה, בסיוע תותחים פורטוגזיים ובמחיר אבדות כבדות בנפש. אזור אמב סֵל (מבצר סֵל) נודע בכינוי "הרי היהודים" ותואר האצולה העתיק ג'נטיראר מוענק לשליטו. אמב אלאגי ואמב אראדם נודעו במערב בזכות הקרבות שהתנהלו בהם במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה והשנייה, בהתאמה, אולם מטבע הווייתם התנהלו בהם מספר קרבות חשובים קודם לכן. שלושה מבצרים הרריים מילאו תפקיד ייחודי בקורות האימפריה החבשית והאימפריה האתיופית – דברה דאמו, אמב גשן וווחני. בשלושתם הוחזקו זכרים בני משפחת המלוכה תחת משמר קיסרי שמטרתו כפולה – להגן עליהם ולהגן על הקיסר המכהן מפניהם. שיטה זו תרמה ליציבות השלטון הקיסרי, אך גם סייעה למתנגדי המשטר לחסל את רוב משפחת המלוכה במתקפה מרוכזת על המבצר. כך עלה בידי יהודית המלכה להשמיד כמעט את כל בית המלוכה החבשי במתקפה על מנזר דברה דאמו. כחמש מאות שנים מאוחר יותר השמיד אחמד גראן את רוב הטוענים לכתר במתקפה מוצלחת על אמב גשן, בו נכלאו בני המלוכה מאז ימי הקיסר ימהרנה קריסטוס. הקיסר פאסיל כלא את שארי בשרו בווחני, מסורת שהחזיקה מעמד למעלה ממאתיים שנים לאורך השושלת הגונדרית, עד ימי תוודרוס השני. במרוצת המאה העשרים גלו רבים מבני בית המלוכה האתיופי לבירות אירופה, כשם שגלו אבותיהם למבצרים ההרריים הנידחים. בדומה לבתרונות הרריים מבודדים במקומות אחרים בעולם (למשל בגינאה החדשה ובמדגסקר) נודעה לאָמְבַּ חשיבות כגומחה אקולוגית ייחודית בה שורדות אוכלוסיות מבודדות שנכחדו במקומות אחרים. בשנת 2008 אותר באמב קונדודו שבקרבת העיר הרר עדר סוסי הפרא היחיד במזרח אפריקה. בכך עלה לשניים מספר עדרי סוסי הפרא שהתגלו בכל יבשת אפריקה. Munro-Hay, Stuart, Ethiopia, the Unknown Land: A Cultural and Historical Guide, Contributor Pamala Taor, Published 2002 by I. B. Tauris, 384 pages, ISBN 1860647448 אהרון זאב אשכלי, ספר הפלשים – יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם, מוסד הרב קוק, תש"ג 1943, עמ' 4–150 על דברה דאמו, אמב גשן וווחני במהדורה האנגלית של ויקיפדיה.
הרלדו ריברה

הרלדו ריברה (באנגלית: Geraldo Rivera; נולד ב-4 ביולי 1943) הוא איש תקשורת יהודי-אמריקאי, ומגיש תוכנית אירוח לשעבר. הוא ידוע בעיקר בהבאת סיפורים דרמטיים ובעלי צבע לתוכניותיו. ריברה הגיש בעבר את התוכנית "הרלדו בגדול" ברשת "פוקס ניוז", ומוקדם יותר היה ידוע בתוכנית האירוח שלו "הרלדו". הוא החל את דרכו בשנות ה-70 בתחנת WABC-TV, תחנת טלוויזיה מקומית לאזור ניו יורק, ובתוך מספר שנים בודדות רכש מוניטין ארצי כעיתונאי חוקר ועל היותו עם מראה נערי ו"בעניינים" וכשהשפם הזיפי שלו הפך לסמל המסחרי של הרלדו. במהלך שנות ה-80, ריברה עבד ככתב עבור רשת החדשות ABC, כולל בתוכניות בעלות אחוזי הצפייה הגבוהים, כגון, "20/20", בכתבות כגון, ההתמכרות לסמים של אלביס פרסלי, אל קפונה וכדומה. בשנת 1987 הוא החל להגיש את תוכנית האירוח הסנסציונית "הרלדו", אשר רצה במשך 11 שנים רצופות ונודעה בשל הנושאים והאורחים הסנסציונים שלה. ב-1988, הרלדו עשה בעצמו כותרות, כאשר שבר את אפו בקטטה שפרצה במהלך צילומי התוכנית על נושא עליונות הגזע הלבן. באוגוסט 1992, ריברה התקוטט שוב עם חברי הקו קלוקס קלאן בעצרת בג'יינסוויל (אנ'), ויסקונסין; ריברה נשרט בפניו וננשך באגודלו השמאלי. ב-1993 התראיין לראשונה לטלוויזיה הישראלית בתוכנית הראשונה של "תיק תקשורת" בערוץ 2 החדש, בהפקת הטלוויזיה החינוכית. ב-1994, ריברה החל להגיש את התוכנית "ריברה בשידור חי" ברשת CNBC, תוכנית אשר עסקה בנושאים משפטיים למיניהם וזכתה לקפיצה של פופולריות בעקבות משפט הרצח המתוקשר של או.ג'יי סימפסון. ב-1997, ריברה חתם על הסכם העסקה לשש שנים בסך 30 מיליון דולר עם רשת NBC, אך עזב בשנת 2001, כדי להצטרף לרשת "פוקס ניוז", ככתב מלחמה באפגניסטן. אף על פי שלעיתים לעגו לו וביקרו אותו על הסגנון הצהוב של העיתונאות שלו, במקביל הפך ריברה נערץ וזכה במספר פרסים, כולל כמה פרסי אמי. בשנת 2009 גילם את עצמו בקומדיה "הכל אודות סטיב" בכיכובה של סנדרה בולוק. הרלדו הוא בן לאם יהודייה ואב ממוצא היספני, ואף גילה בעבר רצון לעלות לישראל, וכן הצהיר כי הוא ציוני. מדיה וקבצים בנושא הרלדו ריברה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרלדו ריברה (באנגלית) הרלדו ריברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרלדו ריברה, ברשת החברתית פייסבוק הרלדו ריברה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרלדו ריברה, ברשת החברתית Goodreads Charges against Geraldo Rivera dropped TV Host Geraldo Rivera Fights With Klansman, Both Arrested When Geraldo comes to town: KKK fight put Janesville in national spotlight תיק תקשורת - פרק 116 - 09.11.1993, החל מדקה 1:13 MK Geraldo Rivera?, ידיעות אחרונות, 3 במאי 2006
אלנאת'

אל-נאת' (בערבית: النطح, "הנוגח") או β בשור (בטא בשור, מלעז: Beta Tauri) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים שור והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. מיקומו של הכוכב הוא בקצה הקרן של השור ומכאן מקור שמו. מיקומו על הגבול עם קבוצת עגלון הביא לכך שבעבר הוא נכלל בקבוצת עגלון וקיבל את ציון באייר γ בעגלון, אך כיום שם זה אינו מקובל. הכוכב נמצא כ-3 מעלות מערבית לנקודת הניגוד של מרכז שביל החלב, כלומר קרוב לנקודה המציינת את הכיוון ההפוך ממרכז הגלקסיה. מיקומו מעט מצפון למישור המילקה גורמת לכך שהוא מכוסה לעיתים על ידי הירח, אך בדרך כלל ניתן לצפות בכיסוי רק בחציו הדרומי של כדור הארץ ואף פעם לא מצפון לקו הרוחב 33°. אל-נאת' הוא ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B7 III, המאיר בעוצמה של פי 300 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 700 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו. מסתו כ-4.5 מסות שמש והוא ככל הנראה יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן בתהליך שמביא להתנפחותו והתקררותו, כך שהוא צפוי להפוך לענק כתום בתוך מספר מיליוני שנים. ניתוח של ספקטרום הבליעה של אל-נאת' מראה על שכיחות גבוהה מהרגיל של מנגן ושל כספית ולעומת זאת מיעוט של מגנזיום וסידן. הסיבה לכך אינה ידועה בוודאות וייתכן שהתפלגות המתכות הלא שגרתית נובעת משקיעה של יסודות מסוימים אל תוך הכוכב תוך עליה של יסודות אחרים אל פני השטח כתוצאה משילוב של כבידה ושל לחץ קרינה. מדיה וקבצים בנושא אלנאת' בוויקישיתוף אל-נאת', באתר של ג'ים קלר אלנאת', בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
ג'ובאני סאלה

ג'ובאני סאלה (Giovanni Sala) (נולד ב-23 בנובמבר 1963, בברגמו, איטליה) הוא רוכב מרוצי אופנועים איטלקי שהיה חמש פעמים אלוף עולם באנדורו בשנות ה-90 של המאה ה-20. הוא נחשב לאחד מגדולי רוכבי השטח בכל הזמנים. סאלה החל לרכב על אופנועים בגיל 14 והתחרה כחובב במרוצי מוטוקרוס ואנדורו ברמה המקומית באיטליה. בשנת 1990, כשהיה בן 27 ועלויות המרוצים הכריעו אותו מבחינה כלכלית, הוא החליט לפרוש. יבואן KTM לאיטליה שזיהה את הפוטנציאל וחשש שעולם המרוצים יאבד את הרוכב המוכשר, קישר בינו לבין KTM והיצרנית האוסטרית החליטה להחתימו על חוזה ארוך טווח. ב-1991 סאלה החל להתחרות בחסות KTM באליפות העולם באנדורו (WEC) המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לאופנועים וב-"אנדורו ששת הימים הבינלאומי" (ISDE) הנחשב ל"אולימפיאדת האנדורו". סאלה התחרה ב-ISDE כחלק מנבחרת איטליה הרשמית. ב-1993 זכה סאלה בתואר אלוף העולם באנדורו של ה-WEC. הוא חזר על ההישג בקטגוריית ה-250 סמ"ק גם בשנים 1994 וב-1995. ב-1999 זכה סאלה בפעם האחרונה באליפות העולם והוא עשה זאת בקטגוריית ה-400 סמ"ק. ב-1992 סאלה זכה, כחלק מנבחרת איטליה, באליפות ה-ISDE שנערכה באוסטרליה וזכה גם בתואר אלוף האלופים כרוכב המהיר ביותר במסלול. הוא חזר וזכה בתואר האליפות יחד עם הנבחרת האיטלקית גם באליפות 1994 (ארצות הברית), 1997 (איטליה), שם זכה בשנית בתואר אלוף האלופים ובשנת 2000 (ספרד). ב-1993 הצטרף סאלה לקבוצת KTM המשתתפת בראלי דקר המפרך. בשנה זו הוא סיים במקום ה-17. ב-1994 סיים במקום השביעי וב-1995 במקום השישי. ב-1995 וב-2004 פרש מהמרוץ בשל תאונות ופציעות שבגינן לא יכול היה להמשיך. ב-2006 סיים סאלה במקום השלישי (אחרי בני קבוצתו סיריל דספרה ומארק קומה). אחרי פציעה נוספת בראלי דקר של 2007, החליט על פרישה ממרוצים אלו. במשך כל השנים בהם התחרה ברמה המקצועית והבינלאומית, המשיך סאלה להתחרות באליפות איטליה באנדורו שם זכה 8 פעמים ברציפות, מ-1992 ועד 1999, בתואר אלוף איטליה בקטגוריית ה-250 סמ"ק. ב-2004, כשהיה בן 41, פרש סאלה מהתחרות במרוצי אנדורו באופן מקצועי, ומאז ועד היום (פברואר 2009) הוא ממשיך לרכב ולייצג את KTM במרוצים ובאירועים שונים. ב-2008 הגיע ג'ובאני סאלה לישראל כחלק מחגיגות פסטיבל KTM המקומי שאורגן על ידי היבואן ואף השתתף וניצח במרוץ אנדורו-טסט בכפר טרומן בו התחרה מול טובי רוכבי האנדורו הישראליים. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ובאני סאלה ג'ובאני סאלה, ברשת החברתית פייסבוק האתר הרשמי של ג'ובאני סאלה (באיטלקית)
איאן פירס

איאן פירס (באנגלית: Iain Pears; נולד ב-1 בינואר 1955) הוא היסטוריון אנגלי המתמחה בהיסטוריה של האמנות, וכן סופר ועיתונאי. איאן פירס למד במוסדות שונים, ביניהם וולפסון קולג' באוקספורד, ולאחר מכן עבד בין 1982 ל-1990 כעיתונאי באיטליה, צרפת, בריטניה וארצות הברית עבור הBBC, ערוץ 4 של הטלוויזיה הבריטית וערוץ ZDF הגרמני, כמו גם עבור סוכנות הידיעות רויטרס. כעיתונאי כיסה תחומים מגוונים, לרבות כלכלה וספורט. בשנת 1987 היה לעמית בקתדרה על שם גטי לאמנויות ומדעי הרוח באוניברסיטת ייל. בשנת 1989 יצא לאור ספרו הראשון, ספר עיון בשם "גילוי הציור" (The Discovery of Painting), העוסק בתחילת העניין הציבורי באמנות הציור באנגליה של המאה ה-17. בתחילת שנות ה-90 החל לפרסם סדרת ספרי מתח המציגים דמות בשם ג'ונתן ארגייל, היסטוריון של האמנות, הפועל ביחד עם המפקחת פלאביה די סטפנו מהמחלק למניעת פשעי אמנות של משטרת איטליה למניעת מקרי שוד וזיוף של יצירות אמנות. הספרים התבססו על נרטיב מתוחכם, ומחקר היסטורי מדויק. הסדרה, שכללה שבעה ספרים שפורסמו בין שנת 1991 לשנת 2000 זכתה להצלחה מסוימת, אך גם הצלחה זו הותירה את פירס אלמוני יחסית. עיקר פרסומו של פירס הגיע עם פרסום הספר "מקרה ידוע מראש" (An Instance of the Fingerpost) בשנת 1998. ספר זה הוא מעין רומן מתח העוסק ברצח המתבצע באנגליה של המאה ה-17, שלאחר הרסטורציה, השבת בית סטיוארט אל כס המלוכה. הרקע ההיסטורי הוא מדויק, ודמויות ככריסטופר רן או ג'ון לוק מופיעות כדמויות משנה בעלילה. העלילה נפרשת מפיהן של ארבע דמויות בדיוניות, כאשר כל דמות מייצגת זווית ראייה אחרת (העד התמים, העד העוין, השופט, ועד הראייה), בנרטיב מורכב ומסובך, המתייחס לקשר בין האמת, האמנות והבדייה הספרותית. הספר תורגם למספר שפות, וכן לשפה העברית על ידי בועז וייס, ויצא בהוצאת כנרת בשנת 2001. ספר נוסף ברוח זו היה "חלום סקיפיו" (2002) שאף הוא יצא בהוצאת כנרת בשנת 2006, בו נפרשת עלילה בה שלוש דמויות, הפועלות בתקופות היסטוריות שונות (ימיה האחרונים של האימפריה הרומית, ימי המגפה השחורה, וצרפת של וישי) נאבקות מול הנסיבות ההיסטוריות ומול סיפור אהבה בלתי אפשרי, בשלוש עלילות הנקשרות זו בזו באופן מורכב ומתוחכם. פירס חי כיום עם אשתו וילדיו באוקספורד. איאן פירס, ברשת החברתית Goodreads