laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כארונוזאורוס

כארונוזאורוס (שם מדעי: Charonosaurus; משמעות שמו: "הלטאה של כארון") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים. דינוזאור זה דומה מאוד לפרזאורולופוס, אך הוא חי בתקופה מאוחרת יותר, סמוך להכחדת הקרטיקון הגדולה. מאובניו התגלו בשנת 2000 סמוך לנהר אמור שבין הגבול בין רוסיה לסין. מהדינוזאור נמצאו שרידי גולגולת שנמצאה בצ'אנגצ'ון שבג'ילין, סין ומהם משוער שאורך הדינוזאור הגיע ל-10 מטרים. אורך הירך הגיע ל-1.35 מטר. גולגולתו דמתה לגולגולת הפרזאורולופוס שחי שנמצא רק באמריקה הצפונית ולפני 73 מיליון שנה. באותה תקופה שהכארונוזאורוס חי נכחדו כל ההדרוזאורים מקבוצת Lambeosaurinae באמריקה הצפונית. יצור זה חי בדומה ורעה בעדרים בחיפוש צמחייה. נראה שנכחד בעת ההכחדה הגדולה של אחרוני הדינוזאורים. יצור זה נראה בסדרה של ערוץ דיסקברי היום האחרון של הדינוזאורים, בו מתוארים הרגעים האחרונים של הדינוזאור. מדיה וקבצים בנושא כארונוזאורוס בוויקישיתוף כארונוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כארונוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
ब

ब - בָּה היא האות ה-34 והעיצור ה-23 (אחרי फ) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ב' דגושה (b). האות הבאה אחריה היא האות भ. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
भ

भ - בְּהַה היא האות ה-35 והעיצור ה-24 באלפבית הדוונאגרי (אחרי ब). המקבילה הקרובה ביותר לאות עברית היא ב' דגושה (b) אך בשונה ממנה, היא עיצור מנושף, כלומר היא מלוות בצליל נשיפה – h ונהגית כ-bha. האות הבאה היא म. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרסי ג'ון דניאל

פרסי ג'ון דניאל (באנגלית: Percy John Daniell;‏ 9 בינואר 1889 – 25 במאי 1946) היה מתמטיקאי בריטי שעסק במתמטיקה עיונית ובמתמטיקה שימושית. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת שפילד ונודע במיוחד הודות לאינטגרל דניאל ולמשפט דניאל-קולמוגורוב. דניאל נולד בעיר ולפראיסו בצ'ילה, שבה פעל אביו כיצואן. מוצא המשפחה מברמינגהאם, אנגליה. בשנת 1895 חזר דניאל עם המשפחה לאנגליה. הוא למד בבית הספר קינג אדווארד בברמינגהאם ואחר כך עם מלגה בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1909 נשא דניאל את התואר Senior Wrangler על הישגיו במתמטיקה והיה בעל הציונים הטובים ביותר במחזור. הוא הצטיין בהמשך גם בלימודי מדעי הטבע והוכרז בשנת 1911 כזוכה ראשון גם במבחני Tripos במדעי הטבע. בתום לימודיו זכה בפרס ריילי של אוניברסיטת קיימברידג' על מחקר בנוגע לתורת הדיפרקציה. הוא עסק באותר תקופה במתמטיקה יישומית ובפיזיקה תאורטית. במשך שנה הוא לימד כעוזר מרצה באוניברסיטת ליברפול, בה עבד אז גם ויליאם הנרי יאנג. אחר כך לימד במכון רייס ביוסטון, טקסס. מטעם מכון רייס הוא נשלח בשנים 1912–1913 לשנת השתלמות בעיקר בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת גטינגן בגרמניה, אצל מקס בורן ודוד הילברט. אז פרסם יחד עם לודוויג פפל (Föppl) מאמר על התאוריה של מקס בורן בקשר לגופים קשיחים בתורת היחסות (חלק מתורת האלקטרונים לשעבר). דניאל עבד במכון רייס בשנים 1914–1923 כמרצה למתמטיקה שימושית. עסק באותן השנים בעיקר באנליזה מתמטית ובתורת ההסתברויות וכן בלוגיקה מתמטית. ראש הקתדרה לאנליזה היה אז גריפית' סי. אוונס. בשנת 1920 התמנה דניאל כפרופסור מן המניין. אולם ב-1923 שב לאנגליה כדי ללמד כפרופסור באוניברסיטת שפילד. שפילד הוא מרכז חשוב של תעשיית הפלדה הבריטית ודניאל היה מעורב במחקרים מתמטיים בעלי יישום בתעשייה זו. למשל, פרסם בשנת 1930 מחקר על בימי מלחמת העולם השנייה עבד דניאל כיועץ במשרד האספקה הבריטי, בעיקר בתחום הסטטיסטיקה. עומס העבודה בזמן המלחמה פגע בבריאותו. הוא נפטר בשפילד ב-25 במאי 1946, שבועות אחדים אחרי שהתמוטט בביתו. בסדרת מאמרים שפרסם בשנים 1918–1928 פיתח דניאל והרחיב תאוריה כללית של האינטגרל והדיפרנציאל, הידועה כיום כאינטגרל דניאל. בנוגע לאינטגרל, באופן עצמאי מאנדריי קולמוגורוב. ממצאיו של דניאל הובילו בתורת התהליכים הסטוכסטיים למשפט ההרחבה דניאל-קולמוגורוב. בשנת 1920 הוזמן דניאל כדי לנהל את דיוני הקונגרס הבינלאומי למתמטיקה בשטרסבורג. A general form of integral, Annals of Mathematics, vol 19, 1918, p. 279–294 Integrals in an infinite number of dimensions, Annals of Mathematics, vol. 20, 1919, p. 281–288. Functions of limited variation in an infinite number of dimensions, Annals of Mathematics, vol. 21, 1919, p. 30–38 Further properties of the general integral Annals of Mathematics, vol. 21, 1920, p. 203–220 Integral products and probability American Journal of Mathematics, vol. 43, 1921, p. 143–162 The Integral and its generalization, Rice Institute Pamphlets, vol. 8, 1921, Online Stewart, C.A. (1947), "P. J. Daniell", J. London Math. Soc. s1-22: 75–80. –––––– (1946), "Discussion on the Symposium on Autocorrelation in Time Series", Supplement to the Journal of the Royal Statistical Society 8-1: 88–90. Shilov, G. E., and Gurevich, B. L., Integral, Measure, and Derivative: A Unified Approach, Richard A. Silverman, trans., Dover Publications.1978 ISBN 0-486-63519-8 מדיה וקבצים בנושא פרסי ג'ון דניאל בוויקישיתוף פרסי ג'ון דניאל, באתר MacTutor (באנגלית)
व

व - בָה או וַוה היא האות ה-40 והעיצור ה-31 (אחרי ल) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ב' רפויה או ו' עיצורית (v). האות הבאה אחריה היא האות श. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
र

र - רָה היא האות ה-38 והעיצור ה-29 (אחרי य) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ר' מגולגלת (כבערבית וכמו בהגייה שבפי היהודים ילידי ארצות ערב וחלק מיהודי אשכנז). האות הבאה אחריה היא האות ल. מדיה וקבצים בנושא र בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמותריום

ארמותריום (שם מדעי: Eremotherium; מילולית: "בהמה סוליטרית") הוא סוג של עצלן נכחד מקבוצת עצלני הקרקע מסדרת הפילוסאים שחי בסוף הפליוקן ואף בתחילת ההולוקן, מלפני 4.9 מיליון שנה עד לפני 11,000 שנה, באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית מקנדה עד ברזיל. ככל הנראה הוא היגר צפונה בעת פתיחת המעבר הצפוני לאמריקה הדרומית. עצלן זה היה כבד בהרבה מהעצלנים המודרניים. הוא הגיע לאורך 6 מטר ושקל מעל 3 טון מטרי. הוא דמה למגתריום העצום והיה קרוב משפחתו שחי לצידו. יצור זה היה בעל כפות רגליים קדמיות בעלות טפרים גדולים מאוד איתם הוא הוריד ענפים מבין העצים. בניגוד לעצלנים המודרניים הוא היה כבד מכדי לטפס. לא ברור מדוע הוא נכחד אך ייתכן שהפלאו-אינדיאנים, אשר הגיעו לאמריקה לפני 12,000 שנה, אחראים לחלק מההכחדה. יונק זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. נמצאו מעצלן זה 3 מינים. הראשון מביניהם התגלה ב-1842: Eremotherium laurillardi Eremotherium eomigrans Eremotherium rusconi מדיה וקבצים בנושא ארמותריום בוויקישיתוף ארמותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארמותריום, באתר GBIF (באנגלית)
य

य - יַה היא האות ה-37 והעיצור ה-28 (אחרי म) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא י' עיצורית (y באנגלית). האות הבאה אחריה היא האות र. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגיסטותריום

מגיסטותריום (שם מדעי Megistotherium; מיוונית עתיקה: "megistos" - הגדול ביותר, "therion" - בהמה. הוא סוג של יונק טורף קדום ממשפחת ההאיניילוריים ולשעבר מההאינודונים שהיה קרוב להאינדון שחי בתחילת המיוקן לפני 11–23 מיליון שנה. סוג זה כלל מין יחיד - Megistotherium osteothlastes: ופירושו: "osteon" - עצם ו-"thlaston" - מרסק. כלומר: "הבהמה מרסקת העצמות הגדולה ביותר". מאובניו של טורף זה תוארו לראשונה ב-1973 והתגלו במצרים, לוב, אנגולה, נמיביה וקניה. בדומה להאינדונים נוספים הוא היה בעל גולגולת גדולה ביותר יחסית לגוף, באורך 66 סנטימטר. המשקל של היצור הגיע למעל 500 ואף 800 קילוגרם ואורכו הגיע ל-3–4 מטר והוא היה אחד מטורפי היבשה הגדולים ביותר. הוא היה בעל שיניים טוחנות רחבות איתם שיסע בשר ועצמות והוא היה בעל עוצמת נשיכה חזקה מאוד. הוא לא היה שייך לסדרת הטורפים, אך היה קרוב אליהם. הסוג Hyainailurus יכול להיות מוטל בספק ומוכלל בסוג זה עקב מבנה השיניים הדומה שלהם. מאובניו של סוג זה נמצאו באירואסיה, כך שכנראה גם המגיסטותריום חי שם. כשהמגיסטותריום חי האזור של מדבר סהרה בו נמצא היה מכוסה בערבות ואגמים שסביבם התקיימה פאונה של בעלי חיים רבים ששימשו לו לטרף. המגיסטותריום היה טורף פעיל או אולי אוכל נבלות של יונקים גדולים. מאובנים של פילים קדומים ממשפחת הגומפותריומיים נמצאו עם סימני נשיכה של היצור בעצמותיהם, כך שייתכן שהם היוו מקור מזון עיקרי שלו. יונק זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא מגיסטותריום בוויקישיתוף מגיסטותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגיסטותריום, באתר GBIF (באנגלית)
אורטינותריום

אורטינותריום (שם מדעי: Urtinotherium) הוא סוג של יונק נכחד מהסדרה מפריטי פרסה שהשתייך למשפחה הנכחדת הירקודונתיים. הוא חי בתקופת האאוקן ובתחילת האוליגוקן, לפני 35–47 מיליון שנה. שמו ניתן על שם "אזור אורטין אבו" (Urtyn Obo) שבמונגוליה הפנימית שם נמצא ב-1963. השם "Therium" פירושו "בהמה". מאובנים נוספים של היצור התגלו בצפון סין, במונגוליה, בקזחסטן וככל הנראה גם בטרנסילבניה שברומניה. יצור זה היה קרובו של הפרצרתריום, שהיה יונק היבשה הגדול ביותר מעולם, ושניהם השתייכו למשפחת ההירקודונתיים הקרובה לקרנפים המודרניים. לא נתגלה שלד שלו, אך נמצאה לסת תחתונה באורך 71.5 ס"מ והיא דמתה מאוד ללסת הפרקרתריום, מה שגורם להשערה שהאורטינותריום דמה לו בגודלו. השיניים היו חותכות רחבות המצויות במרכז הלסת ושימשו ללעיסת עלים, בדומה לקרנפים. קצה הלסת הייתה שפופה מעט ואולי דמתה לחדק. מבנה השיניים מרמז שהיה קרוב לסוגים קדומים יותר כמו ה-Juxia, אך היה שלב מעבר לפרקרתריום. הקרנף הקדום היה אוכל עלים מהעצים שהשתמש בצווארו הארוך כדי לקטוף עלים מהעצים. בשל גודלו היה, ככל הנראה, חסר טורפים טבעיים, אך היה נאלץ ללדת גור יחיד ולטפל בו במשך זמן ממושך לבגרות. מדיה וקבצים בנושא אורטינותריום בוויקישיתוף אורטינותריום, באתר GBIF (באנגלית)
ארמיית המשמר המשוריינת השנייה

ארמיית הטנקים השנייה (ברוסית: гвардейская танковая армия ‏я‏-2) היא ארמייה משוריינת של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. לקחה חלק במלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה הייתה מוצבת כחיל מצב בגרמניה המזרחית. הארמייה פורקה בשנת 1998, כמה שנים לאחר פירוק ברית המועצות בגלל קיצוצים בתקציב הביטחון הרוסי וארגון מחדש של הצבא, אך הוקמה מחדש ב-2001. במהלך מלחמת העולם השנייה הארמייה לקחה חלק במבצעים רבים וחשובים של הצבא האדום במהלך המלחמה. היא לחמה בקרב קורסק ומבצעים רבים אחרים. על הצטיינותה בקרבות קיבלה את תואר הכבוד "ארמיית משמר" ואף הוענק לה עיטור הדגל האדום בשנת 1968. לאחר מלחמת העולם השנייה, הייתה חלק מחיל המצב הסובייטי בגרמניה המזרחית. בשנת 1993 היא הועברה לשטחי הפדרציה הרוסית. היחידה הוקמה לראשונה בינואר 1943 במהלך מלחמת העולם השנייה על בסיס מפקדת ארמיית עתודה השלישית. היא הוצבה בגזרת חזית בריאנסק אך כבר בפברואר 1943 העוברה לחזית המרכז. במהלך קיץ 1943 היא השתתפה בקרב קורסק. בספטמבר 1943 הארמייה הועברה לעתודה. בינואר 1944 היא נכללה בכוחות של חזית האוקראינית הראשונה והשתתפה בקרב קורסון-צ'רקאסי. בסוף פברואר היא הועברה לגזרת החזית האוקראינית השנייה והמשיכה את התקדמותה מערבה. לקראת סוף אביב 1944 הגיעה הארמייה עד לפאתי העיר יאשי. ביוני 1944, במסגרת ההכנות לקראת מבצע בגרטיון, היא הועברה תחת פיקוד החזית הבלארוסית הראשונה. בשלב זה כללה הארמייה 32 אלף חיילים ו-425 טנקים ותותחים מתנייעים. במהלך המחצית השנייה של 1944 היא המשיכה להתקדם מערבה בשטחי פולין, ביולי 1944 היא נכנסה לעיר לובלין. בסוף יולי 1944 היא לחמה בגזרת ורשה. בקרבות אלו היא איבדה כ-300 טנקים ובספטמבר 1944 הוצאה מקו החזית והועברה לעורף להתאוששות והשלמת אבדות. באוקטובר 1944 הארמייה חזרה לחזית הלחימה. ב-20 בנובמבר 1944 לארמייה הוענק תואר כבוד "משמר". יחידות הארמייה חזרו לגזרת ורשה ולקחו חלק פעיל במתקפה סובייטית באזור. בינואר 1945 הם פרצו קווי ורמאכט ותוך 15 ימים התקדמו 700 ק"מ מערבה. בהמשך הם השתתפה בקרב ברלין. לאחר המלחמה, נותרה בגרמניה ככוח כיבוש שהפך עם הזמן לחיל מצב קבוע של כוחות ברית ורשה. פרוקופי רומננקו (ינואר 1943 - פברואר 1943) אלכסיי רודין (פברואר 1943 - ספטמבר 1943) סמיון בוגדנוב (ספטמבר 1943 - יולי 1944) אלכסיי רדזיאבסקי (יולי 1944 - ינואר 1945) סמיון בוגדנוב (ינואר 1945 - מאי 1945) מדיה וקבצים בנושא ארמיית המשמר המשוריינת השנייה בוויקישיתוף ארמיית טנקים השנייה באתר samsv (ברוסית) ארמיית המשמר המשוריינת השנייה באתר samsv (ברוסית)
ס"ט

האם התכוונתם ל... שנת ה'ס"ט, שנה עברית במאה ה-14 ראשי תיבות ספרדי טהור - ראשי תיבות כינוי ששורשיו ביהדות ספרד של ימי הביניים לתיאור יהודי שלא הוטבל לנצרות, כיום נוהגים יהודים להוסיפו לחתימתם במשמעות סיפיה טב (סופו טוב - ארמית), או סין טין (עפר ואפר - ארמית)
AJS Silver Streak

AJS Silver Streak הוא אופנוע מתוצרת יצרנית המכוניות והאופנועים AJS (אנ') (שם מלא: "A. J. Stevens & Co. Ltd "), אשר נרכשה בשנת 1931 על ידי יצרנית האופנועים Matchless (אנ') אשר יוצר בבריטניה בין השנים 1938–1939. לדגם ה-"AJS Silver Streak" היה מרווח קרקעי גבוה ומגן ארכובה משמעותי שהפך אותו לאופנוע תחרותי טוב. 248 סמ"ק 348 סמ"ק 498 סמ"ק מבט לאולם הרכבת "סירות לאופנועים" במפעל היצרן "AJS" (אנ') (שם מלא: "A. J. Stevens & Co. Ltd") לוגו יצרנית האופנועים "Matchless" (אנ') אשר רכשה בשנת 1931 את "A. J. Stevens & Co. Ltd" AJS מודל D דגם "AJS Silver Streak" - תמונה (ebay.co.uk/itm/AJS-SILVER-STREAK-MODEL-18-1938) מדיה וקבצים בנושא AJS Silver Streak בוויקישיתוף AJS Silver Streak, סרטון באתר יוטיוב דגם "AJS Silver Streak" pressreader.com/uk/real-classic דגמי "AJS Silver Streak" autoevolution.com/moto/ajs-silver-streak-500-1938 דגם "AJS Silver Streak", מנוע 350 סמ"ק vinandvet.eu/Motorbikes/115/57/1938-AJS-Silver-Streak-350cc דגם "AJS Silver Streak", מנוע 350 סמ"ק eurooldtimers.com/eng/galerie-stroj/3479-1938-ajs-silver-streak-350cc דגם "AJS Silver Streak", מנוע 500 סמ"ק shannons.com.au/auctions/2007-shannons-sydney-autumn-classic-auction/WHK9CE4B41OH1972
TMC

TMC הוא ערוץ הבידור המרכזי של מונקו. הערוץ הוקם בשנת 1954 ונחנך על ידי רנייה השלישי, נסיך מונקו והוא אחד מערוצי הטלוויזיה הפרטיים הראשונים באירופה, שידוריו הראשונים עסקו בעיקר במשפחת המלוכה של המדינה. בעקבות הסכם בין הנסיך לבין נשיא צרפת פרנסואה מיטראן ניתן היה לשדר את הערוץ גם במונפלייה ובכך הגדיל משמעותית את מספר צופיו. ב-1987 הפך הערוץ זמין ברחבי צרפת, בין תוכניות הערוץ נמנית התוכנית "Monacoscope" המביאה חדשות אודות הפוליטיקה והספורט של מונקו. הערוץ נמצא בבעלות משותפת של חברת המדיה הצרפתית "TF1 Group", חברת "Mediawan Thematics" וממשלת מונקו. עד לשנת 1995 היה הערוץ חבר באיגוד השידור האירופאי כחלק מתחנת השידור של "Radio Monte Carlo". מדיה וקבצים בנושא TMC בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TMC (בצרפתית) TMC, ברשת החברתית פייסבוק TMC, ברשת החברתית אקס (טוויטר) TMC, ברשת החברתית אינסטגרם TMC, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיסה 103 של בודהה אייר

טיסה 103 של בודהה אייר הייתה טיסת סיור בשמי נפאל לצד הרי ההימלאיה שהתרסקה בגבעת קוטאדה בסמוך לקטמנדו, נפאל, ב-25 בספטמבר 2011. כל 19 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. המטוס המעורב בתאונה היה מסוג ביצ'קראפט 1200D (אנ') של חברת בודהה אייר בשירות טיסה בשמי נפאל לצד הרי ההימלאיה. המטוס התרסק בגבעה סמוכה לנמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן כשניסה לנחות בתנאי מזג אוויר לא נאותים. זו הייתה התקרית היחידה של החברה בה נהרגו נוסעים. 16 הנוסעים על גבי המטוס, כללו 10 הודים, יפני אחד, 2 אמריקאים ו-3 נפאלים. כולם נהרגו בזירת התאונה, מלבד אחד שחולץ אך מת בדרכו לבית החולים. מתוך ממצאי חקירת האירוע עלה כי המטוס מסוג ביצ'קראפט 1900D היה בן 13 שנה. חקירות ראשוניות העלו כי המטוס טס טיסת VFR וכי כ-2 דקות לפני הנחיתה הוא נכנס בתוך עב ענן, מה שהגביל את תנאי הראות של הטייסים והתרסק בגובה של 1,645 מטר. פקחי הטיסה וחברי צוות החקירה טוענים כי הסיבה להתרסקות הייתה שגיאת טייס. טיסה 103 של יטי איירליינס מדיה וקבצים בנושא טיסה 103 של בודהה אייר בוויקישיתוף
יוסי ניסן

יוסי (יוסף) ניסן (נולד ב-9 ביוני 1969) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית להבים (2018–2024). ניסן גדל בשכונה ה' בבאר שבע. הוא בנם של יהודית, פקידה ראשית בפיקוד דרום בשירות קבע משך כ-30 שנה ואריק ניסן שהיה סגן ראש העיר באר שבע, ומזכיר מועצת הפועלים. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון. ניסן מתגורר ביישוב להבים משנת 2002. בשנת 2003 התמודד לראשונה בבחירות, ועמד בראש סיעת "להבים שלנו" שהשיגה שני מושבים. בבחירות אלה התמודד גם על ראשות המועצה המקומית וקיבל 33% מהקולות. בבחירות בשנת 2008 בחר שלא להתמודד על ראשות המועצה והמשיך לכהן לאחריהן כחבר מועצה. בבחירות 2013 התמודד על ראשות המועצה ושוב זכה ב-33% מהקולות, שני לראש המועצה הנבחר אלי לוי שזכה ב-41% מהקולות. בשנת 2017 הגישו נגדו גילי ויואל עזריה וחברות שבשליטתם תביעת דיבה שבה דרשו פיצוי בשך שני מיליון ש"ח, עקב פוסט שפרסם בפייסבוק בעניינם. בית המשפט דחה את התביעה על הסף, קבע שזו תביעת השתקה, וחייב את התובעים בהוצאות משפט בסך 100,000 ש"ח. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 זכה ניסן לתמיכת מפלגת העבודה ונבחר לתפקיד ראש המועצה ברוב של 63 אחוזים עד 2024. בתפקידו האחרון שימש ניסן כמנהל הרשות לנהיגה ספורטיבית מיום הקמתה. לפני כן היה יועץ כלכלי לשר התחבורה ודירקטור מטעם המדינה במכון וינגייט. בעבר היה שחקן כדורסל בליגות הנמוכות. הוא שיחק בהפועל באר שבע, מכבי באר שבע, בית"ר באר שבע ובנס ציונה. בבחירות למועצת להבים שהתקיימו ב-27 בפברואר 2024 הפסיד לאלעד ארזי שקיבל 51.9% מהקולות לעומת כ-48.1% לניסן. ניסן נשוי לאורלי ואב לשלושה. שרון טל, "דרך חדשה": מה מתכנן יוסי ניסן ליישוב להבים?, באתר באר שבע נט, 8 ביוני 2018 יעקב סיטרוק דהן, יוסי ניסן לראשות מועצת להבים, באתר שבע, 29 במאי 2018 תוצאות הבחירות המקומיות 2013, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2013 אורן פרסיקו, פס"ד: תביעות השתקה מזיקות לחופש הביטוי, לעיתונות, לדמוקרטיה ולמערכת המשפט, באתר העין השביעית, 12 באוגוסט 2021 אילן שי, נזכרים, מאחלים ומקווים, באתר שבע, 8 באוקטובר 2018 רותם שרון, מהפך בלהבים ובמיתר מציאות חדשה בעומר תוצאות הבחירות ביישובי הלווין, באתר באר שבע נט, ‏28 בפברואר 2024
שמעון מזוז

שמעון מזוז (נולד בשנת 1955 בתוניסיה) הוא איש ציבור, כלכלן ישראלי. מזוז נולד בספקס שבתוניסיה להוריו עמוס וטיטה. את השכלתו היסודית קנה בבית הספר אליאנס בעירו. עלה ארצה בשנת 1969 לשכונה ד' בבאר שבע. למד בתיכון מקיף ג' בעיר. בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בעבר ניהל מפעל בטון גדול בבאר שבע[דרוש מקור]. בעל רישיון תעופה ומשמש כטייס חובב. בשנת 1991 עבר להתגורר במיתר. בשנת 2008 נבחר לחבר המועצה המקומית, עד לשנת 2013. במשך כ-18 שנה שימש כגזבר עיריית דימונה, ועד שנת 2017 שימש גם כמנכ"ל החברה הכלכלית בעיר. בבחירות המוניציפליות בשנת 2009 התמודד על ראשות המועצה המקומית והפסיד לאבנר בן-גרא, אך המשיך לכהן כחבר מועצה. בבחירות בשנת 2018 התמודד מול בן-גרא וחברי המועצה חדוה שקד ושמעון פרץ, זכה במקום השני ועלה לסיבוב השני, בו גבר על פרץ ברוב של 51.73 אחוזים, ונבחר לראשות המועצה. בשנת 2020 פרסם פרץ, המשמש כיו"ר האופוזיציה במועצה, פרסומים בעמוד הפייסבוק שלו, מהם משתמע כי מזוז נהג בשחיתות בפרויקט של היזם יגאל דמרי, במכרז להחלפת פנסי רחוב במועצה ועוד. מזוז הגיש תביעת לשון-הרע כנגד פרץ. בשנת 2021 הצטרף למפלגת "תקווה חדשה". בבחירות ב-2024 התמודד לכהונה נוספת והפסיד לשמעון פרץ לאחר שקיבל 24.95% לעומת 42% לפרץ. נשוי לרחל, מורה, ואב לארבעה ילדים. בנו הוא עורך הדין המצליח אדיר מזוז ובן-דודו הוא ניצב פרץ עמר, מפקד מחוז תל אביב במשטרת ישראל. יעקב לוי, דם רע במועצת מיתר: ראש המועצה תובע מראש האופוזיציה 770 אלף שקל, מיינט באר שבע והנגב, 8.12.20.
אינדיאן איירליינס

אינדיאן איירליינס (בהינדית: इंडियन एयरलाइंस, באנגלית: Indian Airlines) או אינדיאן הייתה חברת הדגל של הודו יחד עם אייר אינדיה, עד אשר התמזגה לאייר אינדיה ב-26 בפברואר 2011. החברה התמקדה בעיקר בהפעלת טיסות ליעדים פנימיים, אך כללה גם טיסות ליעדים בינלאומיים במדינות שכנות באסיה. לאחר הלאמת תעשיית התעופה ההודית ב-15 ביוני 1953, הוקמו שתי חברות תעופה חדשות: אייר אינדיה עבור טיסות בינלאומיות, ואינדיאן איירליינס עבור טיסות פנימיות. ב-1 באוגוסט 1953, החלה אינדיאן איירליינס לתפעל את טיסותיה הראשונות עם צי של 99 מטוסים. בנובמבר 1976, נמסר מטוס האיירבוס A300 לחברה והייתה לחברת התעופה הראשונה באסיה עם מטוס נוסעים מסוג זה. ביוני 1989, נמסרו לחברה 19 מטוסי איירבוס A320. בדצמבר 2005, עוצב לחברה לוגו חדש תחת שם מקוצר יותר - אינדיאן, והפך לשמה הרשמי של החברה. ב-2007, החלו שתי החברות בתהליך של מיזוג תחת קוד יאט"א משותף. צעד זה נוזם כדי ליצור חברה חזקה וחסינה, אשר תוכל להתחרות בהצלחה נגד חברות בתחרות הגוברת בענף התעופה. בפברואר 2011, התמזגו שתי החברות לחברה אחת - אייר אינדיה, תחת קוד יאט"א משותף. החברה הפעילה צי של מטוסים בעיקר ממשפחת מטוסי האיירבוס A320. 24 איירבוס A319 - 100 33 איירבוס A320 - 200 20 איירבוס A321 - 200 (תחת סמל חברת אייר אינדיה) מדיה וקבצים בנושא אינדיאן איירליינס בוויקישיתוף אינדיאן איירליינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קזווין (עיר)

קזווין (בפרסית: قزوین) היא עיר הבירה של מחוז קזווין באיראן. למשך מעל 40 שנה (1555–1598) הייתה קזווין עיר הבירה של האימפריה הספווית. כיום ידועה העיר כעיר הבירה הקליגרפית של איראן. העיר ידועה גם בשל הבקלווה, דפוסי שטיח, משוררים והשפעת האתנולקט הפהלוי על המבטא הפרסי המקומי. העיר ממוקמת בצפון איראן, 165 ק"מ צפונית-מערבית לטהראן, בגובה 1,278 מטר מעל פני הים. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות באזור זה לפני כ-9,000 שנה. שם העיר קזווין נגזר משמם של אנשי כספיאן (אנ'), אשר על שמם נקרא גם הים הכספי. העיר הנוכחית הוקמה ככל הנראה על ידי שאפור השני כשבנה לעצמו טירה על מנת להשליט סדר באזור. בשנת 644, נכבשה העיר על ידי ערבים. העיר נחשבת כאחת מ"ערי הספר" המוסלמיות דהיינו כעיר קדושה שאיננה מכה מדינה או ירושלים. במהלך הפלישה המונגולית במאה ה-13 נפלה העיר לידי המונגולים ונחרבה על ידי הולאגו חאן. מ-1548 עד 1598, קזווין הייתה עיר הבירה של האימפריה הספווית. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, הופצצה העיר בידי ברית המועצות. בשנת 1921, הוביל רזא ח'אן יחידת פרשים מקזווין לטהראן להפיכה צבאית וייסד את שושלת פהלווי. הכנסייה הרוסית ארמון צ'הל סותון בקזווין המסגד העתיק מגדלי ח'רקאן מיימון קלעה - שרידי מבנה מסוף התקופה הסאסאנית ארמון צ'הל סותון (אנ') - מבנה מתקופת שאה תהמאספ. כיום הוא מאכלס את מוזיאון הקליגרפיה המסגד העתיק של קזווין - נבנה בפקודת הארון א-רשיד על בסיס מקדש אש קדום מגדלי ח'רקאן (אנ') - שני מבני מאוזוליאום מהתקופה הסלג'וקית בהם קבורים שני נסיכים סלג'וקים הכנסייה הרוסית - נבנתה ב-1905 לרווחת הנוצרים שעבדו בעיר מוזיאון החקלאות חמאם בלוור מדיה וקבצים בנושא קזווין (עיר) בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזווין קזווין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עופר לבנה כפרי, עיונים במעמדה של ירושלים באיסלאם הקדום, ירושלים: יצחק בן צבי, תשסא
Me and Bobby McGee

Me and Bobby McGee ("אני ובובי מק'גי") הוא שיר מאת קריס קריסטופרסון ופרד פוסטר. במקור בוצע השיר על ידי רוג'ר מילר ב-1969, אך הוא התפרסם בעקבות ביצועה של ג'ניס ג'ופלין (שירה וגיטרה) שראה אור רק לאחר מותה, בינואר 1971 והוא אחד השירים המזוהים עמה ביותר. השיר הגיע לראש מצעד בילבורד הוט 100 ושהה בו שבועיים במרץ 1971 (היה זה השיר השני בהיסטוריה שהגיע לראש המצעד לאחר מות מבצעו, הראשון היה Sittin' On The Dock of the Bay מאת אוטיס רדינג ב-1968). במצעד השנתי של אותה שנה הגיע השיר למקום ה-11. בנוסף הקליטו את השיר אמנים נוספים, בהם גרייטפול דד, קני רוג'רס, גורדון לייטפוט, ג'רי לי לואיס, ג'וני קאש, קריסטופרסון עצמו ועוד. בשנת 2002 הוכנס השיר להיכל התהילה של פרס גראמי. השיר מספר על זוג נוודים הנודדים בטרמפים ברחבי דרום ארצות הברית. השיר מתחיל בטרמפ מבאטון רוז' לניו אורלינס בלואיזיאנה, ובהמשך מתואר מסע שעובר בדרך מקנטקי לקליפורניה, שם נפרדות דרכיהם ליד העיר סלינאס. במילים המקוריות של קריסטופרסון בובי היא אישה, אך כיוון שהשם "בובי" יכול להיות של גבר או אשה, ניתן לשיר את השיר בהיפוך תפקידים כך שבובי הוא גבר תוך שינוי מילים ספורות, כפי שעשתה ג'ופלין בגרסה שלה. בעברית שרה את השיר גל דה פז, שתרגמה אותו גם להוויה הישראלית בשם "קובי שלי". השיר מוזכר בשירו של נמרוד גאון "שיר חייל", שבוצע על ידי שלמה ארצי באלבומו "דרכים" ("בלוז ישן על בובי מק'גי"). מידע על היצירה "Me and Bobby McGee" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Me and Bobby McGee" באתר SecondHandSongs מילות השיר בגרסה של ג'ניס ג'ופלין, באתר AZLyrics (באנגלית) היכל התהילה של פרס גראמי
דגל כחול

"דגל כחול" היא סדנת הדגל של מערך הקרב של חיל האוויר הישראלי. הסדנה מתקיימת בבסיס עובדה שבנגב. הסדנה נמשכת שבועיים ומשתתפים בה עשרות מטוסי קרב מטייסות הקרב של חיל האוויר הישראלי. הסדנה מתקיימת בחיל-האוויר מדי שנתיים, מאז שנת 2013. מקורם של התפקידים והחוקים בסדנה שאולים מתרגיל הרד פלאג האמריקני. על התרגיל אחראית טייסת תעופה בבסיס. צוותי האוויר מתחלקים לשתי טייסות: ה"כחול", שמייצג את הכוח האווירי של מדינה ידידותית דמיונית, וה"אדום", המייצג מדינת אויב. הטייסים נלחמים זה בזה בקרבות אוויר, ומתרגלים תקיפות מטרות קרקע באזורים מוכי טיל קרקע-אוויר (אזור מוגן-טילים). דגל כחול, 2013 דגל כחול, פאטצ' 2013 דגל כחול, פאטצ' 2015 מטוס קרב מדגם F-16I סופה של טייסת 119 (טייסת העטלף) באימון דגל כחול ב-2015. דגל כחול, 2017 דגל כחול, 2017 דגל כחול, 2017 מטוס של הלופטוואפה בדגל כחול, 2017 דגל כחול, פאטצ' 2017 דגל כחול, 2017 דגל כחול, 2017 דגל כחול, 2017 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 דגל כחול, 2019 טיסה מעל הכנסת, דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 מטוסים ליד מצדה דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 טיסה מעל בריכות האידוי של ים המלח, דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 F-16 מהכוח האדום, דגל כחול, 2021 פאטצ' ודרגת ביום אויב, דגל כחול, 2021 דגל כחול, 2021 רד פלאג מייפל פלאג אנטוליאן איגל מדיה וקבצים בנושא דגל כחול בוויקישיתוף מניפים את הדגל, בטאון חיל-האוויר, גיליון 161, פברואר 2005 קרב רב, בטאון חיל-האוויר, גיליון 152, אוגוסט 2003 כל הפרטים על התרגיל האווירי הגדול ביותר שנערך בישראל אי פעם, אתר צה"ל, 2 בנובמבר 2017 אתר חיל-האוויר : "בלו-פלאג" 2015 הגיע לסיומו, באתר www.iaf.org.il יואב זיתון, 100 מטוסים, אלף גיחות: "בלו פלאג" - התרגיל האווירי הגדול אי פעם בישראל, באתר ynet, 9 בנובמבר 2017 טל לב רם, ‏בלעדי: טייסי ארה"ב ובריטניה ילמדו מצה"ל על ה־F-35, באתר מעריב אונליין, 10 במאי 2019 צפו: לראשונה - מטוסי האדיר בתרגיל בינלאומי בישראל שדימה התגוננות מ-S300, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי The Israeli Air Force : July : "Blue Guardian" Exercise Concludes, www.iaf.org.il דני זקן, ‏בשיתוף צוותים מגרמניה וצרפת: תרגיל בלו-גרדיאן לכטב"מים הסתיים, באתר גלובס, 22 ביולי 2021 , ישראל היום , כאן