laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משפחת מנדלסון

משפחת מנדלסון היא משפחה מיוחסת שהשפיעה רבות בכלל יהודי גרמניה ובפרט בחוגי תנועת ההשכלה היהודית, ממשפחה זו יצאו אנשי ציבור, מדענים, מוזיקאים ופילוסופים בעלי שם עולמי. משפחת מנדלסון הייתה מיוחסת לרבנים ופוסקי הלכה חשובים ביהדות אשכנז. משה מנדלסון אבי תנועת ההשכלה היהודית נחשב כאבי המשפחה המיוחסת בתולדות יהדות גרמניה. אמו של משה מנדלסון, ביילה רחל שרה הייתה מצאצאי הרמ"א, שמוקירו המהרש"ל שהרבה להתכתב עמו בשו"ת היה קרוב משפחתו. גם דניאל איציג, ששתיים מנכדותיו נישאו לשניים מבניו של מנדלסון, היה מצאצאי הרמ"א והש"ך. ייתכן שלמרות היותו משכיל, העובדה שהגיע ממשפחה מיוחסת סייעה לקשריו עם רבנים חשובים, אף שהם הסתייגו ממנו ומדעותיו - אפשר למנות את רבי שלמה דובנא שהיה שותפו בכתיבת הביאור, וכן רבי צבי הירש לוין ובנו רבי שאול ברלין. ממשפחה זו ומצאצאיהם יצאו הרבה דמויות מרכזיות בתולדות יהדות גרמניה, שהתפרסמו הן בקרב היהודים והן בקרב הגויים. אך מרוב רצונם להידמות לגויים כאנשים משכילים המירו רוב צאצאי המשפחה את דתם. הן היהודים שנשארו ממשפחה זו והן המומרים, זכו להערכה גדולה בחייהם, כגון: יוסף מנדלסון שנשאר יהודי זכה להערכה גדולה בקהילה בברלין, ומאידך דורותיאה שלגל שהתנצרה זכתה להערכה גדולה בקרב אנשי ההשכלה הגרמנים. בעלייה החמישית מגרמניה לארץ ישראל עלו גם ממשפחת מנדלסון, ועד היום הם נוטלים חלק בתרבות הישראלית. מנדלסון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ביהדות אשכנז. פירושו בשפת היידיש בנו של מנדל או בנו של מנחם, שכן ביידיש מנחם נקרא מנדל. משה מנדלסון - פילוסוף יהודי-גרמני, אבי תנועת ההשכלה היהודית. דורותיאה שלגל - סופרת יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של משה מנדלסון ואשתו של הסופר פרידריך שלגל. יוסף מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של משה מנדלסון (מהשניים היחידים מששת ילדיו של משה מנדלסון שנשארו יהודים). בנימין גאורג מנדלסון - יהודי מומר-גרמני. אלכסנדר מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של יוסף מנדלסון (היחיד מתשעת נכדיו של משה מנדלסון שנשאר יהודי). אברהם מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של משה מנדלסון. פאני מנדלסון - פסנתרנית ומלחינה יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של הצייר וילהלם הנזל. פליקס מנדלסון-ברתולדי - מלחין רומנטי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי. רבקה מנדלסון-ברתולדי - בתו של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של המתמטיקאי יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה. פאול מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי. אריך מנדלסון - אדריכל יהודי שפעל בארץ-ישראל. דניאל מנדלסון - סופר יהודי-אמריקאי. היינריך מנדלסון - זואולוג יהודי-ישראלי. יובל מנדלסון - יהודי-ישראלי סולן בלהקת שייגעצ. מדיה וקבצים בנושא משפחת מנדלסון בוויקישיתוף משפחת מנדלסון עבודה בנושא משפחת מנדלסון באנגלית אוסף פרטי של משפחת מנדלסון, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי. סוף הקדמת הפרי מגדים ליורה דעה.
האיגוד הבין-לאומי לבולאות

האיגוד הבין-לאומי לבולאות (בצרפתית: Fédération Internationale de Philatélie) ובראשי תיבות פ.י.פ. (FIP) הוא ארגון עולמי לבולאות שמושבו בציריך שבשווייץ. האיגוד הבינלאומי לבולאות הוקם ב-18 ביוני 1926 והוא מאגד בתוכו מעל 80 איגודים ארציים. מטרת הארגון לקדם את הבולאות בכלל ואת תחביב איסוף הבולים בפרט. מאז הקמתו בשנת 1926, כאשר מספר אגודות אירופאיות התאחדו והקימו ארגון עולמי, הארגון פועל לקידום תחביב הבולאות שלפעמים נקרא מלך התחביבים ולפעמים התחביב של המלכים. האיגוד מקדם את איסוף הבולים בארצות מתפתחות ובארצות תעשייתיות שם התחביב הזה היה פחות נפוץ. האיגוד מקשר ומתאם בין הארגונים הבולאיים בארצות השונות. הארגון פועל נגד זיוף בולים ונגד הפצת בולים לא חוקית בפעילות משותפת עם האיגוד לפיתוח בולאות (WADP) שהוקם בינואר 2002 ועם האיחוד הבולאי העולמי. 11 ועדות של האיגוד מכסות את התחומים השונים של הבולאות: בולי דואר אוויר ונושאי תעופה (Aerophilately) בולי חלל (Astrophilately) מלחמה בזיופים (Fight against Forgeries) איסוף גלויות מרב (Maximaphily) ספרות בולאית (Philatelic literature) היסטוריה בולאית (Postal history) ניירת בולאית (Postal stationery) בולאות נושאית (Thematic philately) בולאות מסורתית (Traditional Philately) בולי הכנסה (Revenue stamps) בולאות נוער (Youth philately) הפעילות הציבורית של האיגוד מתבטאת בארגון כנסים ותערוכות בולאיות בינלאומיות. במהלך אחת התערוכות מתקיים מדי שנה הקונגרס השנתי של הארגון. לתערוכות העיקריות של האיגוד לשנת 2008, נבחרו הערים תל אביב, פריז, בוקרשט, פראג ווינה. בשנת 2004 קיים האיגוד לראשונה תחרות שנתית לבחירת הבול העולמי, התחרות התקיימה בסינגפור. תל אביב נבחרה לתחרות השנייה של שנת 2008. התחרויות כוללות צוותים ושופטים בינלאומיים. Horning, Otto (1970). The Illustrated Encyclopedia of Stamp Collecting. Feltham, English: The Hamlyn Publishing Group, p. 63. ISBN 0-6000-1797-4. מדיה וקבצים בנושא האיגוד הבין-לאומי לבולאות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הבין-לאומי לבולאות פ.י.פ. היום ומחר, באנגלית מערכת המספור של WADP (אורכב 06.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
חסן עלי טורקמאני

חסן עלי טורקמאני (בערבית: حسن توركماني, בתעתיק לעברית: חסן תרכמאני; ‏1 בינואר 1935 – 18 ביולי 2012) היה שר ההגנה של סוריה בשנים 2004–2009 וראש המטה הכללי של צבא סוריה בשנים 2002–2004, בדרגת עימאד (המקבילה לדרגת רב-אלוף). טורקמאני נולד בחלב ובשנת 1954 הצטרף לצבא סוריה. בתפקידו הפיקודי הראשון שימש כמפקד אגד ארטילרי, ומאוחר יותר, בשנים 1968–1973, שימש כמפקד הארטילריה של דיוויזיית חי"ר. בשנת 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שימש כמפקד דיוויזיה 9 חי"ר ממוכן. בשנים 1977–1978 השתתף מטעם הצבא הסורי במלחמת האזרחים בלבנון. בשנת 1978 הוענקה לו דרגת לואא' (המקבילה לדרגת אלוף). טורקמאני החזיק בתפקידים שונים במטה הכללי של צבא סוריה: ראש האגף לענייני קצינים (1978–1980), ראש האגף הפוליטי בצבא סוריה (1980–1982) וסגן ראש המטה הכללי (1982–2002). לאחר מכן מונה לראש המטה הכללי, עד מינויו בשנת 2004 לשר ההגנה על ידי הנשיא בשאר אל-אסד. מתוקף תפקידו כשר ההגנה שימש כסגנו של הנשיא בתפקידו כמפקד הכוחות המזוינים. ביוני 2009 סיים את כהונתו, והוחלף בעלי חביב מחמוד, שהיה רמטכ"ל הצבא בתקופתו. קודם למינויו כשר כבר היה טורקמאני חבר מפלגת הבעת' ומשנת 2000 היה חבר מזכירות המפלגה. ב-18 ביולי 2012 נהרג טורקמאני בפיגוע התאבדות במהלך ישיבה בבניין הביטחון הלאומי בדמשק, המשמש את שירותי המודיעין הסורי. בפיגוע נהרגו בכירים נוספים מהצמרת הביטחונית והמדינית של סוריה. קורות חייו באתר Arab Decision [1], עמ' 94 הידיעה על סיום תפקידו באתר Syria Today
דיאלא אל-חאג' עארף

דיאלא אל-חאג' עארף (בערבית: ديالا الحاج عارف) היא פרופסור למנהל עסקים ושרה לשעבר בממשלת סוריה. אל-חאג' עארף נולדה בחלב בשנת 1958. היא סיימה בשנת 1996 לימודי דוקטורט במנהל עסקים (תאריה הראשון והשני הושלמו בשנים 1981 ו-1988, בהתאמה). שימשה פרופסור באוניברסיטת דמשק ובשנת 2003 לקחה חלק בשרטוט תוואי האבטלה וקו העוני במדינה. בשנים 2002–2004 שימשה יועצת לתוכנית הלאומית למלחמה באבטלה. בשנת 2004 מונתה אל-חאג' עארף על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד לשרת העבודה והרווחה וכיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2011 כאשר במקומה מונה רדואן אל חביב. נכון לשנת 2019 היא מלמדת באוניברסיטה פרטית בסוריה. אל-חאג' עארף נשואה למוחמד עבאס ואם לשלושה. קורות חייה באתר Arab Decision ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא סוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהודה בוארון

יהודה בוארון (נולד ב-11 בספטמבר 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער. בתחילת הקריירה שיחק בוארון כשוער במספר קבוצות, ביניהן מכבי נתניה ומכבי הרצליה. ב-1998 עבר לשחק במכבי חיפה כשוער משנה, והחליף את השוער ניר דוידוביץ' מספר פעמים בשער במשחקי הקבוצה. בינואר 1999 נפצע בוארון בתאונת דרכים קשה בעת חציית כביש החוף. הוא היה שקוע בתרדמת מספר חודשים, ואחר כך החל תהליך שיקום ארוך, אך לא חזר עוד למשחק פעיל. בשנת 2000 הוקרן סרט תיעודי על פציעתו והשתקמותו, בבימויו של דני מנקין, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "עובדה". בוארון פעיל בהסברה על בטיחות בדרכים, באמצעות הרצאות ומפגשים עם תלמידים במוסדות חינוך, ובתשדירי פרסום שונים. בוארון עובד כסוכן נדל"ן, תחום בו החל לעסוק במקביל למשחק כבר ב-1991. הוא בעל משרד תיווך נדל"ן בנתניה. גרוש ואב לשניים, מתגורר בנתניה. יהודה בוארון, באתר Transfermarkt עמוס באר, מיליון תלמידים יוצאים לחופשת הקיץ; תשדירים של הכדורגלן יהודה בוארון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 ביוני 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב נוריס

קרב נוריס התחולל ב-19 במרץ 1948 בהר הגלבוע ליד הכפר נוריס, בין כוחות ערבים מהכפרים הסמוכים ובין יחידת חי"ש מקיבוצי עמק חרוד. בקרב נהרגו שבעה מבני הקיבוצים. בתחילת מלחמת העצמאות השתלטו אנשי הכנופיות על כפרי הר הגלבוע והטרידו ביריות את היישובים היהודים בעמק חרוד. אש נורתה על הכביש הראשי עד אשר היה אפשר לנסוע מגבע לקיבוץ מרחביה רק במכוניות משוריינות. הכפרים זרעין, מזאר ונוריס הפכו לבסיסי התקפה של הערבים. בייחוד סבלו עובדי מחצבת עין חרוד וקבוצת "זרעים" ששכנה ליד מעיין חרוד (לימים ממייסדי קיבוץ דברת). ב-18 במרץ 1948 הייתה התקפת יריות קשה על המחצבה ועל קבוצת "זרעים" ולאור זאת הוחלט לצאת לראשונה לפעולה התקפית. הכוחות קובצו מקיבוצי הסביבה והתוכנית הייתה לצאת בלילה ולהציב מארב לכוחות הערבים. ב-19 במרץ 1948 בשעה 03.30 הציבו הלוחמים מארב בין המחצבה ובין הכפר נוריס הסמוך. כאשר יצאו שומרי המחצבה לבדוק את הסביבה, נפתחה עליהם אש מהכפר. המארב שהיה מורכב ממחלקת אנשי בית השיטה פתח באש ובחיפוי זה נסוגו השומרים אל המחצבה. הערבים שעלו במספרם על לוחמי המחלקה החלו לאגף אותה משני צדדים. תגבורת הגיעה מפרדסי עין חרוד ותפסה את גבעת יהונתן הסמוכה ומשם חיפתה על המחלקה הראשונה אך גם היא הותקפה קשות ונאלצה לסגת. הקרב נפסק בהתערבות כוח בריטי שהוזעק מבית שאן. שבעה לוחמים בני קיבוצי העמק נפלו בקרב זה. חמש גופות נשארו בשטח ונלקחו לג'נין. לפנות ערב הוחזרו הגופות על ידי הבריטים כשסימני התעללות קשים ניכרים בהן. בסוף מאי 1948 כבש צה"ל את נוריס וזרעין ושם קץ לירי על יישובי העמק. קרב נוריס גרם להלם ואבל ביישובי העמק. בהתמודדות הראשונה עם הערבים הייתה ידם של הערבים על העליונה. רבים ראו בקרב זה כישלון וברוב הספרים על מלחמת העצמאות הוא הוצנע. בשנת 1951 הקים הפסל משה ציפר, אנדרטה לשבעת הנופלים, בצורת גל אבנים על גבעת יהונתן המתנשאת 160 מטר מעל עמק חרוד. שנים רבות היה המקום מוזנח ואפשרות להגעה הייתה רק ברכב 4X4. במסגרת מבצע שיפוץ אנדרטאות לרגל 60 שנה למדינת ישראל שופצה אנדרטה זו, הושם לוח הנצחה חדש וטבלת אבן עליה חקוק סיפור הקרב. שופרה ושולטה דרך רכב מהר שאול הסמוך. בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950. מדיה וקבצים בנושא קרב נוריס בוויקישיתוף הקרב על הגלבוע, באתר יוטיוב שנה לקרב הראשון על הר הגלבוע, דבר, 17 במרץ 1949 קרב בעמק יזרעאל, דבר, 21 במרץ 1948 אזהרת אש לכפר נוריס, דבר, 19 במרץ 1948 עם נפילת מבצרי הכנופיות בעמק, דבר, 2 ביוני 1948
פרח (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מדעי הצמח: פרח – איבר רבייה הקיים בצמחים מכוסי-זרע פרח מלאכותי – חפץ שמעוצב בצורת פרח, בדרך כלל לצורכי נוי פרח לאומי – פרח הנבחר על ידי מדינה או מספר מדינות כדי לייצג את האזור הגאוגרפי שבו שוכנת המדינה ולעיתים אף את תרבותה פרח מוגן – מיני צמחים המוכרזים כצמחים מוגנים בישראל מיזמים חברתיים: פר"ח – פרויקט חונכות לילדים בישראל פרח לניצול – פרויקט בו מבקרים חיילי צה"ל אצל ניצולי-שואה תלמיד: פרח כהונה – כהן צעיר שעדיין לא נכנס לעבודת המקדש כי טרם הגיע לגיל מצוות פרח טיס – חניך בקורס טיס של חיל האוויר הישראלי פרח קצונה (צי מלחמתי) – צוער או קצין מן הדרגה הנמוכה ביותר בצי המלכותי הבריטי, בצי של ארצות הברית ובציי המלחמה של רבות ממדינות חבר העמים הבריטי סמלים: "פרח החבצלת" (סמל בית המלוכה של צרפת) – ראו פלר דה ליס (מקור הסמל בפרח האירוס, פירוש השם הוא "פרח השושן", אך נפוץ התרגום השגוי "פרח החבצלת") תרבות: פרח (שיר) – שיר שנכתב על ידי צרויה שלו ובוצע במקור על ידי גידי גוב פרח אדום (להקה) – להקה ישראלית המתמחה בסגנון מוזיקת הרמבטיקו היוונית פרח שחור – אלבום-הבכורה של להקת כרמלה גרוס ואגנר פרח לב הזהב – סיפור ילדים סלנג: פְרֶחְ – צורת הזכר לפרחה אישים: בולוס פרח – איש ציבור והיסטוריון פלסטיני דיתה פרח – לוחמת וטייסת בפלמ"ח יהודה פרח – דוקטור לפילוסופיה וחבר הכנסת מטעם הליכוד ראובן פרח – ספורטאי ספורט נכים ישראלי שונות: פרויקט פרח – פרויקט צבאי משותף של איראן וישראל
ריאל סרגוסה

ריאל סרגוסה (בספרדית: Real Zaragoza) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר סרגוסה שבאראגון. הקבוצה נוסדה ב-18 במרץ 1932, ומשחקת בסגונדה דיוויסיון. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון לה רומרדה שבסרגוסה, המכיל 33,608 מושבים. בסוף עונת 2013/2012 הקבוצה ירדה מהלה ליגה לסגונדה דיוויסיון, לאחר 4 עונות ברציפות בלה ליגה. לריאל סרגוסה ישנה קבוצת מילואים, הנקראת דפורטיבו אראגון. ריאל סרגוסה נוסדה בשנת 1932 כתוצאה מאיחוד של שתי הקבוצות Iberia SC ו-Real Zaragoza CD. ב-8 בספטמבר 1957 הקבוצה החליפה את אצטדיונה הביתי, הטוררו עד אותו זמן, לאצטדיון הלה רומרדה. רק בשנות השישים הקבוצה זכתה להצלחותיה הראשונות, עם הזכיות בגביע המלך הספרדי בשנים 1964 ו-1966, והזכייה בגביע ערי הירידים בשנת 1965. שנות ה-70 היו פחות מוצלחות עבור הקבוצה, בהן היא סיימה פעם אחת בלבד כסגנית אלופת ספרד בעונת 1974/1975, וכעבור מספר עונות ירדה לליגה השנייה, אך בשנת 1978 עלתה לליגה הראשונה חזרה. ב-1995 סרגוסה הגיע לאחד מהישגי השיא בתולדותיה, כאשר זכתה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 2000/2001 היא עלתה לגביע אופ"א, ואף זכתה פעם נוספת בגביע המלך הספרדי. בעונת 2001/2002 הקבוצה ירדה שוב לליגה השנייה, אבל שוב חזרה לליגה הראשונה עונה אחת לאחר מכן. בעונת 04–2003 זכתה הקבוצה בגביע המלך בפעם השישית בתולדותיה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ריאל מדריד 2–3 לאחר הארכה, שנתיים מאוחר יותר שיחקה הקבוצה בפעם האחרונה בתולדותיה במשחק הגמר הגביע הספרדי אך הקבוצה נוצחה בידי אספניול 1–4. בשנת 2008 נשרה הקבוצה שוב לליגה השנייה, אך כמו בפעם הקדומת שירדה ליגה, שבה הקבוצה לליגה הראשונה בתום עונה אחת. בשנת 2013 ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון. בשנת 2015 הקבוצה הייתה על סף חזרה לליגה הראשונה שעה שהעפילה לגמר הפלייאוף על העלייה לליגה הראשונה בה פגשה את לאס פאלמס. סרגוסה ניצחה במשחק הראשון בבית 1–3 ואילו בגומלין הפסידה 0–2 בחוץ כאשר השער השני שספגה שמנע את עלייתה הובקע 5 דקות לסיום המשחק מה שמנע את חזרתה לליגה הראשונה משום שקלול שערי חוץ. בעונת 2019–2020 השתתפה הקבוצה פעם נוספת בפליאוף על העלייה לליגה הראשונה אך הודחה כבר בחצי הגמר לאחר הפסד בסיכום שני המשחקים לאלצ'ה. ארגנטינה אנדרס ד'אלסנדרו ארגנטינה פאבלו איימר ארגנטינה לוסיאנו גאלטי ארגנטינה גבריאל מיליטו ארגנטינה דייגו מיליטו ברזיל קאפו הולנד פרנק רייקארד פרגוואי חוסה לואיס צ'ילאברט רוסיה ולדיסלאב ראדימוב סרביה סאבו מילושביץ' ספרד חואן אנטוניו סניור ספרד דניאל גארסיה לארה ספרד אנדר גריטאנו ספרד פרננדו מוריינטס ספרד דויד וייה ספרד טוני דובלאס ספרד מיגל פרדסה אורוגוואי רובן סוסה גביע ערי הירידים (1): 1965 גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1995 גביע המלך הספרדי (6): 1964, 1966, 1986, 1994, 2001, 2004 הסופר קאפ הספרדי (1): 2004 מדיה וקבצים בנושא ריאל סרגוסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריאל סרגוסה (בספרדית) ריאל סרגוסה, ברשת החברתית פייסבוק ריאל סרגוסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריאל סרגוסה, ברשת החברתית אינסטגרם ריאל סרגוסה, ברשת החברתית טיקטוק ריאל סרגוסה, ברשת החברתית LinkedIn ריאל סרגוסה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
מכלית כימיקלים

מכלית כימיקלים היא אוניית צובר מסוג מכלית, שנועדה לנשיאת כימיקלים במטען בתפזורת. מכליות כימיקלים מפליגות בים בדרך כלל במעמס שבין 5,000 ל-40,000 טון. גודלן קטן בהרבה ממכלית ממוצעת, עקב אופיו המיוחד של המטען והגבלות הגודל של הנמלים שבהם נפרק מטענן. במכליות כימיקלים קיימים בדרך כלל מספר מכלי מטען נפרדים, המצופים בציפוי מיוחד, כגון צבע אבץ, או שרף. הציפוי נקבע על פי טיב החומר המיועד לאחסון במכל. מכלים המיועדים לחומרים משתכים, כגון חומצה גופרתית, עשויים בדרך כלל מפלדת אל-חלד. בעוד שחומרים "קלים" יותר, כגון שמן חמניות, יכולים להיות מאוחסנים במכלי פלדה רגילה שדופנותיהם מצופות. במכלי אוניות כימיקלים בנויה בדרך כלל מערכת חימום, כדי לשמור על צמיגות אחידה של החומר. מערכות חימום רבות באוניות כימיקלים מופעלות בקיטור. אוניות כימיקלים חדישות בנויות עם דפנות כפולות, עם מערכת שאיבה וצנרת נפרדת לכל מכל, דבר המאפשר טעינה ופריקה של כל מכל בנפרד ללא סכנה של ערבוב חומרים. אחד ההיבטים החשובים בהפעלת מכלית כימיקלים הוא ניקוי המכלים לאחר פריקתם, כך שלא ייוותרו שרידים מזהמים של חומר בטרם יטען מטען חדש. רוב מכליות הכימיקלים נבנות במספנות ביפן, בקוריאה הדרומית או בסין. כמו כן קיימות מספנות נוספות הבונות מכליות כימיקלים בטורקיה, באיטליה, בגרמניה ובפולין. שוק מכליות הכימיקלים נשלט על ידי שלוש חברות ספנות: התאגיד הנורווגי-לוקסמבורגי Stolt-Nielsen, חברת הספנות הנורווגית Odfjell, והתאגיד האינדונזי Berlian Laju Tanker. מדיה וקבצים בנושא מכלית כימיקלים בוויקישיתוף
רייקו איילסוורת'

רייקו איילסוורת' (באנגלית: Reiko Aylesworth; נולדה ב-9 בדצמבר 1972) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית הידועה בעיקר בזכות תפקידה כמישל דסלר בסדרת הטלוויזיה "24". איילסוורת' נולדה באוונסטון, אילינוי. היא התגוררה בספרינגפילד בין השנים 1987–1988, שם החלה להתעניין במשחק. תחילה, שימשה כשחקנית מחליפה, ולאחר זמן מה לוהקה למחזמר "סיפור הפרברים", בזמן שמשפחתה עברתה לסיאטל, וושינגטון. מאוחר יותר, הצטרפה למשפחתה בסיאטל והחלה ללמוד מדעי המוח באוניברסיטת וושינגטון. במקביל, היא הצטרפה להפקות תיאטרון בתיאטרון סיאטל לילדים, ושיחקה את ונדי במחזמר "פיטר פן". סוכן שחקנים ראה את איילסוורת' במחזמר פיטר פן והחליט ללהקה לאופרת הסבון "חיים לחיות", שם שיחקה את דמותה של רבקה לואיס. בד בבד היא שיחקה בתפקידים מינוריים בסרטים מובילים, "אהבה מקרית" (עם האריסון פורד) ויש לך הודעה (עם מג ראיין וטום הנקס). ב-2001, אחרי ששיחקה בתפקידי אורח בסדרות חוק וסדר, אד, עכשיו ומיד והבית הלבן, לוהקה לסדרה "כל הנשמות" לתפקיד מרכזי, אך הסדרה הופסקה אחרי עונה אחת. ב-2002 היא החליפה שחקן שנהרג בפרק הפיילוט בסדרה שלא הצליחה, שגריר אמריקאי. ב-2001 איילסוורת' נבחנה לתפקיד נינה מאיירס בסדרת המתח הפופולרית 24 של רשת FOX, אך הפסידה את תפקידה לשרה קלארק. ב-2002 ניסתה שוב להתקבל לעונה השנייה של הסדרה בתפקיד קייט וורנר, אך שוב הפסידה את תפקידה לשרה וינטר. יוצרי הסדרה ליהקו אותה בתור מישל דסלר, סוכנת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). דבר שהקנה לה את פריצת הדרך הגדולה בקריירה שלה. במהלך העונה השנייה הדמות של איילסוורת' מפתחת קשרים רומנטיים עם טוני אלמידה (קרלוס ברנארד), ודמותה הפכה להיות מאוד פופולרית על המוני המעריצים. בעונה השלישית דמותה הפכה לדמות ראשית. לקראת סוף העונה הוחלט שהדמות של איילסוורת' לא תופיע בעונות הבאות, אך עקב תלונות המעריצים דמותה חזרה לעונה הרביעית למשך 12 פרקים בתור מנהלת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). אך למרות זאת, בפרק הראשון בעונה החמישית של 24, דמותה של איילסוורת' נהרגת. מיד לאחר מכן איילסוורת' שיחקה בתפקיד אורח ב-CSI. איילסוורת' שיחקה בסרטים מיסטר ברוקס, טיוטה לרצח ועוד. ב-2006 היא שיחקה בתפקיד מרכזי בסרט הנוסע השמיני נגד הטורף 2: רקוויאם. ב-2007 היא שיחקה בסדרה של רשת ABC‏, "אבירי השפע" למשך שני פרקים. היא שיחקה במספר פרקים בעונה ה-14 של הסדרה ER, אך הופעתה התקצרה עקב שביתת התסריטאים. ב-2008 איילסוורת' שיחקה בכמה סרטים עצמאיים, וב-2009, הצטרפה לעונה החמישית של הסדרה "אבודים" בתור איימי, ושיחקה בסדרה "סטארגייט יוניברס". בשנת 2010, התארחה בסדרות "האישה הטובה" ו"Damages". בשנת 2012, השתתפה איילסוורת' בפרק 13 בעונתה השנייה של הסדרה מבוקש. של גילמה דמות סוכנת ממשלתית המנסה למנוע מעבר של מחשב נייד יקר ערך לידי גורמים פלילים. בנוסף, היא התארחה בסדרה "אלמנטרי". בשנת 2013, הופיעה בסדרה "גדולה מהחיים" וב-2014, הופיעה ב"מהפכה". בשנת 2016 החלה לגלם את אליה ג'ונס בסדרת הפעולה "צוות עקרב" של רשת CBS. היא שבה עם תפקידה זה גם לעונה הרביעית. בשנת 2021 תרמה את קולה לסדרת האנימציה "היט מאנקי" אשר שודר בערוץ הולו. איילסוורת' מתגוררת כיום בניו יורק. בין השנים 2003 - 2005, יצאה עם השחקן קיפר סאת'רלנד. רייקו איילסוורת', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רייקו איילסוורת', באתר AllMovie (באנגלית) רייקו איילסוורת', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רייקו איילסוורת', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אפרת אביסרור פז

אפרת פז (נולדה ב-10 באוגוסט 1962) היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור ישראלית. בילדותה התגוררה לסירוגין בארצות הברית ובישראל, עקב עבודתו של אביה, פרופ' עזריה פז מהטכניון. בשנת 1988 סיימה אפרת את לימודיה לתואר ראשון בספרות אנגלית ולימודים כלליים באוניברסיטת ת"א. בשנת 1998 סיימה לימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ת"א, עם התמחות בשיווק ומנהל בינלאומי. אפרת מתגוררת עם משפחתה באזור השרון. את הידע בשפות ובניהול ניתבה אפרת לשתי קריירות מקבילות – הראשונה, תרגום והוצאה לאור של ספרות מקצועית, והשנייה, כתיבה של תכנים קנייניים ושיווקיים בעברית ובאנגלית, המתאפיינת בהתאמות תרבותיות לקהלי יעד, יכולת הנובעת מהיכרותה את התרבות האמריקנית והאנגלו-סקסית מחד, ואת הישראלית מאידך. בשנת 2001, לאחר כמה שנים כשכירה בהוצאת "מטר", הקימה עם שותפה את הוצאת הספרים "טורקיז" במסגרת שיתוף פעולה עם הוצאת "אחיאסף". הוצאת "טורקיז" התמחתה בספרי Vanity Publishing והוציאה לאור עשרות ספרים מסוגות שונות במשך כשנתיים, כשהמפורסם שבהם היה רב-המכר "הנה מה טופו ומה טעים" מאת טובה משולם. בשנת 2003 נסגרה ההוצאה ואפרת עברה למתן שירותים שונים להוצאות ספרים. שימשה במשך שנים רבות עורכת תחום ניהול בהוצאת אופוס, וסיפקה להוצאות ספרים שירותי איתור, עריכה ותרגום של כותרים שהפכו מובילים בתחום זה בארץ. לאחר מכן הייתה שותפה במשך יותר מעשור במותג Family-Care מבית אמציה הוצאת ספרים, שם עסקה בהוצאה לאור של ספרות מקצועית בעולמות הטיפול, ובארגון כנסים מקצועיים בנושאים אלו. רוב הספרים שאפרת פז ערכה (או כתבה עבור אנשי מקצוע), תרגמה והוציאה לאור הם ספרי עיון מקצועיים בתחומים שנעים על הסקאלה שבין ספרות ניהול ושיווק, דרך העצמה והתפתחות עצמית, ועד עולמות הפסיכולוגיה והטיפול הרגשי. עם זאת, היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור גם ספרים ממגוון רחב של סוגות אחרות, כגון ספרי ילדים, פילוסופיה, הגות, ספרות יפה, דיאטה, סיפורי חיים ועוד. בנוסף, היא עוסקת גם בתרגום ובכתיבת שירה. כיום מחלקת את עיסוקיה המקצועיים לשלושה תחומים עיקריים: הראשון, תרגום, כתיבה ועריכה של ספרות מקצועית (ספרי אוטוריטה) במגוון תחומים בדגש על תחומי התמחותה: טיפול, התפתחות עצמית, ניהול ושיווק; השני, ליווי מקצועי של תהליכי יצירה והפקה של מוצרי תוכן, אומנות והשראה לכותבים וליוצרים שמעוניינים להוציא לאור את יצירתם באופן עצמאי אך מקצועי - תחת המותג "פסיק-רגעים שאוצרים את הזמן", והשלישי, כיוצרת משותפת (יחד עם אורלי ברלר אלמגור) של סדרת קלפים טיפוליים תחת המותג "IPQ-לבחור בדיאלוג", משווקת את הקלפים ומנחה סדנאות שמלמדות כיצד לעבוד איתם. מארק ג'וינר, ההצעה שאי אפשר לסרב לה (אופוס) סת גודין, פרה סגולה (אופוס) סת גודין, להנהיג את השבט (אופוס) סת גודין, ציר האופן (אופוס) הארי ג' פרנקפורט, על "בולשיט" (אופוס) Shai Levinger, Daddy's Cure (Indep. Pub.) (תרגום לאנגלית) נופרת מרגליות, מקרוב, ספר שירה (פסיק) אפרת פז ומונה אריאל, קלפי ירח מכושף (פסיק וסטודיו מונארט), ערכת קלפים לפיתוח חשיבה יצירתית מדיה וקבצים בנושא אפרת אביסרור פז בוויקישיתוף אפרת אביסרור פז, דף שער בספרייה הלאומית
חובתיים

חוּבָּתיים (שם מדעי: Otididae) היא המשפחה היחידה בסדרת החובתאים (Otidiformes), ולשעבר בסדרת העגוראים, של עופות קרקע. אלו עופות יבשתיים גדולים, החיים לרוב בערבות ובשטחים פתוחים ויבשים בעולם הישן (אירופה, אפריקה ואסיה). עופות אלו הם אוכלי כל. הם מקננים על הקרקע. רגליהם חזקות ובהונותיהם גדולות. כנפיהם גדולות ורחבות. הנקבה מטילה בין שלוש לחמש ביצים כהות וזרועות כתמים, והיא דוגרת עליהן לבדה. בישראל מצויים המינים: חובה קטנה, חובה גדולה וחוברה מדברית. במשפחה הסוגים הבאים: סוג בו מין יחיד חובה קטנה (Tetrax tetrax). סוג בו מין יחיד חובה גדולה (Otis tarda). סוג חובה זהובת־עורף (Neotis) בו 4 מינים. סוג חוברה גדולה (Ardeotis) בו 4 מינים. סוג חוברה (Chlamydotis) בו 2 מינים. סוג חובה לבנת־עורף (Eupodotis) בו 5 מינים. סוג חוברה שחורה (Afrotis) בו 2 מינים. סוג בו מין יחיד חובה בנגלית (Houbaropsis bengalensis). סוג חובה מנוקדת (Lissotis) בו 2 מינים. סוג חובה מצוייצת (Lophotis) בו 3 מינים. סוג בו מין יחיד חובה זוטרת (Sypheotides indicus). מדיה וקבצים בנושא חובתיים בוויקישיתוף חובתיים, באתר ITIS (באנגלית) חובתיים, באתר NCBI (באנגלית) חובתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חובתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חובתיים, באתר GBIF (באנגלית) חובתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)