laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שברולט מונזה

שברולט מונזה (באנגלית: Chevrolet Monza) היא מכונית סוב-קומפקטית, 4 נוסעים, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס שיוצרה ב-ארצות הברית ו-קנדה בין השנים 1974–1980. סך הכול יוצרו 731,504 יחידות. דגמי "שברולט מונזה" השתתפו במרוצי מכוניות בקטגוריית "IMSA GT Championship" (אנ') בארצות הברית ובקטגוריית "National Sports Sedan Series" (אנ') באוסטרליה. 2+2 האצ'בק - 2 דלתות קופה - 2 דלתות האצ'בק - 2 דלתות סטיישן - 2 דלתות "שברולט מונזה", שנת 1978 - סטיישן "שברולט מונזה", שנת 1976 - קופה (Towne Coupe) "שברולט מונזה", שנת 1977 - קופה (Towne Coupe) (צולם בצ'ילה) "שברולט מונזה", דגם הצ'בק 2+2 "שברולט מונזה", דגם האצ'בק 2+2, שנת 1975 "שברולט מונזה" - קופה, (Towne Coupe) שנת 1977 "שברולט מונזה", דגם האצ'בק "שברולט מונזה", דגם האצ'בק 2+2 "שברולט מונזה", במרוץ מכוניות "IMSA GT" "שברולט מונזה", שנת 1975 בהכנה למרוץ מכוניות שברולט שברולט וגה שברולט מונזה (סין) דגמי "שברולט מונזה" - תמונות מדיה וקבצים בנושא שברולט מונזה בוויקישיתוף שברולט מונזה, סרטון באתר יוטיוב שברולט מונזה, סרטון באתר יוטיוב "שברולט מונזה" auto.howstuffworks.com/chevrolet-monza. Flammang, James M.; Kowalke, Ron (1999). Standard Catalog of American Cars: 1976–1999 (3rd ed.). Iola, Wisconsin: Krause Publications שברולט מונזה במרוצי מכוניות roadandtrack.com/motorsports/a5068/motorsports-flashback-chevy-monza-imsa-gt-racer "שברולט מונזה" הצ'בק שנת 1975 - מפרט טכני automobile-catalog.com/make/chevrolet_usa/monza_chevrolet/monza_chevrolet_hatchback דגמי שברולט מונזה - תמונות cargurus.com/Cars/Chevrolet-Monza-Overview שברולט מונזה - סטיישן nettiauto.com/chevrolet/monza
אברהם קלויזנר

רבי אברהם קלויזנר (? - ה'קס"ט/ה'ק"ע; מכונה גם מהרא"ק) שימש כרב, וככל הנראה גם כראש ישיבה בווינה במאה ה-14. על פי עדות תלמידו רבי אייזיק מטירנא המהרא"ק חיבר הגהות לספר מנהגים קדום יותר המסודר לפי לוח השנה החל מראש חודש אלול. בנוסף חיבר המהרא"ק ספר העוסק בהלכות שחיטה ובדיקה. תלמידיו המהר"י טירנא והמהרי"ל חיברו את ספרי המנהגים המפורסמים והמשפיעים ביותר במאות השנים שלאחר מכן, בשניהם מובא רבות מתורתו של רבם המובהק, המהרא"ק. פסיקותיו מובאות גם בכתבי חכמי אשכנז אחרים, ובהם המהר"י וייל. בארכיון העיר וינה המהרא"ק מכונה בתואר כבוד "מייסטער" ומופיע כנשוי לרבקה, שמופיעה כאלמנה ברישומים מחורף ה'ק"ע, דבר המעיד על מותו מאז השנה שלפני בה עוד הופיעו כנשואים. על פי דברים שהובאו בלקט יושר משמו של רבי ישראל איסרלן, וכן מדברי המהרי"ל בשו"ת שלו, משתמע שהמהרא"ק כיהן כראש ישיבה בווינה לצד מהר"ם ס"ל, והמשיך לכהן גם לאחר מותו של המהר"ם. ספר מנהגים - מחבר הגהות רבות מתוך ספר המנהגים המכונה לעיתים "מנהגי מהרא"ק" בשל זאת, הוהדר על ידי הרב חיים יהודה ארנרייך, ושנית על ידי מכון ירושלים. ספר שחיטות ובדיקות - הגהות על ספר ל"ו שערים לרוקח נדפס מכתב יד על ידי מכון משנת אפרים ירושלים ה'תשפ"א, בתוך 'רבינו מנחם ממירזבורק' ח"ב. ספר המנהגים עליו חיבר רבי אברהם את הגהותיו הוא ככל הנראה קובץ קדום שקיבץ מנהגים מאזור צרפת ואשכנז לאורך כמה מאות שנים שבהן נוספו הגהות על ידי רבנים שונים, על חלק מהתוכן חתום חיים פלטיאל (בתוספת כינויים שונים, "הבחור/תולעת/רבי"), אליו מיוחס התוכן עליו חוברו הגהות המהרא"ק, אך לעיתים רבות מובאים דבריו של רבי חיים בצורה ויכוחית ואף סותרת תוכן קודם, מה שמעיד על מחברים נוספים. כמו כן, נראה שחלק מההגהות חוברו אף לאחר המהרא"ק. ההגהות בספר מביאות מסידור רש"י ומחזור ויטרי, מנהגי מהר"ם מרוטנבורג, התשב"ץ, המרדכי, הרא"ש, הגהות אשרי, הגהות מיימוניות, טור אורח חיים ועוד. סגנונו של המהרא"ק הוא בעיקר לצטט את לשון המקורות אותם הוא מביא לעדות על המנהג, כך שפעמים רבות לא ברורה דעתו האישית בנדון, פרט שחשוב במקרים בהם מביא שני מקורות סותרים. מאידך, סגנון זה מהווה לעיתים עדות קדומה על נוסח שונה בספר הפסיקה האשכנזיים הקדומים. ספר המנהגים היווה ככל הנראה את ההשראה לתלמידיו המהר"י טירנא והמהרי"ל, לחבר ספרי מנהגים נוספים ולהפיץ את תורתם. דבריו ומנהגיו של המהרא"ק מובאים רבות בספרי תלמידיו. מהר"י טירנא מהרי"ל אברהם קלויזנר, דף שער בספרייה הלאומית ספר מנהגים: לרבינו אברהם קלויזנר, הוצאת מכון ירושלים: מפעל תורת חכמי אשכנז, ה'תשל"ח, במבוא. ספר מנהגים: לרבינו אברהם קלויזנר, הוצאת מכון ירושלים: מפעל תורת חכמי אשכנז, ה'תשל"ח, עמ' 14. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיר ההנפשה של מיקי

עיר ההנפשה של מיקי (באנגלית: Mickey's Toontown) היא אחת מה"ארצות" (או ה"אזורים") בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני: דיסנילנד שבקליפורניה, ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה ודיסנילנד שבטוקיו. עיר ההנפשה של מיקי נפתחה בדיסנילנד ב-24 בינואר 1972 בהתבסס על העיר המונפשת בסרט מי הפליל את רוג'ר רביט. בעיר מספר מתקנים שנושאם דמויות הנפשה של וולט דיסני כגון ה"בית" של מיקי מאוס ומיני מאוס. בית העץ של צ'יפ ודייל הסירה של דונלד דאק רכבת ההרים של גאדג'ט הבית הקופצני של גופי החשמלית השמחה ביתו של מיקי מאוס ביתה של מיני מאוס מכוניות ההנפשה המסתובבות של רוג'ר רביט ברחבי העיר ישנם מתקנים רבים שנועדו להפעלת המבקרים, למשל, קופסאות שמשמעיות רעשים, דלתות שאפשר לפתוח ולסגור וחבית TNT שניתן לכאורה לפוצץ. עיר ההנפשה נפתחה בדיסנילנד טוקיו ב-15 באפריל 1996. העיר זהה במתקניה ובצורת בנייניה לעיר בדיסנילנד, אך הפוכה בכיווניה. בממלכת הקסם נפתחה "ארץ" זו תחילה בשם "ארץ יום ההולדת של מיקי" (באנגלית: Mickey's Birthdayland) ב-18 ביוני 1988. ב-26 במאי 1990 שונה שמה ל"ארץ הכוכבים של מיקי" (Mickey's Starland ) וב-1996 קיבלה את שמה הנוכחי. "עלילת הארץ" היא שבעיר נמצאים בתי הנופש של תושבי העיר המתגוררים בקליפורניה. רכבת הרים בחווה של גופי בית הכפר של מיקי מאוס בית הכפר של מיני מאוס בית העץ של צ'יפ ודייל הסירה של דונלד תחנה של רכבת וולט דיסני
קרייזלר קורדובה

קרייזלר קורדובה (באנגלית: Chrysler Cordoba) היא מכונית סלון בתצורת מכונית קופה, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר, שיוצרה בקנדה בין השנים 1975–1983. יוצרו בין השנים 1975–1979 יוצרו 700,000 יחידות בשנת 1975 יוצרו 165,000 יחידות מנועי בנזין יוצרו בין השנים 1980–1983 יוצרו 95,000 יחידות מנועי בנזין דור ראשון "קרייזלר קורדובה", שנת 1978 "קרייזלר קורדובה" – דור ראשון "קרייזלר קורדובה", שנת 1975 "קרייזלר קורדובה", שנת 1979 – מבט לתא הנהג "קרייזלר קורדובה", שנת 1979 "קרייזלר קורדובה", שנת 1977 "קרייזלר קורדובה" – דור ראשון "קרייזלר קורדובה" – דור ראשון דור שני "קרייזלר קורדובה" דגם "LS" – דור שני "קרייזלר קורדובה", שנת 1980 "קרייזלר קורדובה" – דור שני "קרייזלר קורדובה" – דור שני "קרייזלר קורדובה" דגם "LS", שנת 1981 "קרייזלר קורדובה" – דור שני קרייזלר "קרייזלר קורדובה" - תמונות מדיה וקבצים בנושא קרייזלר קורדובה בוויקישיתוף קרייזלר קורדובה, סרטון באתר יוטיוב James Flammang, Ron Kowalke, Standard Catalog of American Cars 1976-1999, Krause Publications, 1999, ISBN 0-87341-755-0. "קרייזלר קורדובה" allpar.com/model/cordoba "קרייזלר קורדובה" שנת 1977 - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models "קרייזלר קורדובה" שנת 1975 lov2xlr8.no/brochures/mopar/75cordo/75cordo קרייזלר קורדובה שנת 1978 lov2xlr8.no/brochures/chrysler/78cor
דיאפורטיקס

דיאפורטיקס (שם מדעי: Diaphoretickes) היא מגה-קבוצה המכילה את העל-קבוצה SAR (המכילה את הסטראמנופילס, ה-Alveolata וה-Rhizaria), העל-קבוצה Hacrobia (המכילה את ה-Haptista ואת ה-Cryptista) והעל-קבוצה Archaeplastida (המכילה את הירוקיות, האדומיות, הגלאוקופיטים, הPicozoa והצמחים). הדיאפורטיקס היא קבוצה של איקריוטים שהוצעה על ידי Burki et al. ב-2008. קבוצה זאת מכילה על פי תיאור זה את כל האיקריוטים בעלי יותר משוטון אחד שאינם שייכים לDiscoba. קבוצה זאת גם ייחודית מכיוון שהיא מכילה את כל המינים החיים כיום שמקיימים פוטוסינתזה למעט העינניות (השייכות לDiscoba) ולכחוליות (שהן בכלל פרוקריוטיות). מטרתה העיקרית של קבוצה זאת בסיסטמטיקה הפילוגנטית היא להראות את הקרבה בין הקבוצות השונות המרכיבות אותה ואת מוצאן המשותף. מדיה וקבצים בנושא דיאפורטיקס בוויקישיתוף Burki, F.; Shalchian-Tabrizi, K.; Pawlowski, J. (2008). "Phylogenomics reveals a new 'megagroup' including most photosynthetic eukaryotes". Biology Letters. 4 (4): 366–369. doi:10.1098/rsbl.2008.0224. PMC 2610160. PMID 18522922.
טקס פרסי אוסקר ה-74

טקס פרסי אוסקר ה-74 (באנגלית: 74th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2001 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 במרץ 2002. השחקנית וופי גולדברג הנחתה את הטקס בפעם הרביעית שלה. סרט הדרמה "נפלאות התבונה" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר (רון הווארד), התסריט המעובד הטוב ביותר (עקיבא גולדסמן) ושחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'ניפר קונלי). סרט הפנטזיה "שר הטבעות: אחוות הטבעת" היה מועמד למספר הרב ביותר של פרסים (13), וזכה בארבעה. בטקס זה הוצג והוענק לראשונה פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר. שלושה סרטים בלבד קיבלו מועמדות לפרס, וזכה בו הסרט "שרק". השחקנית האלי ברי הפכה לאפרו-אמריקאית הראשונה שזוכה בפרס לשחקנית הטובה ביותר, על תפקידה בסרט "מונסטר בול". השחקן דנזל וושינגטון זכה בפרס לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "יום אימונים מסוכן", ובכך הפך לאפרו-אמריקאי השני (והראשון מזה 38 שנים) שזוכה בפרס זה, אחרי סידני פואטייה שזכה בפרס ב-1963. במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לשחקנים סידני פואטייה ורוברט רדפורד, ופרס לפעילות הומניטרית לבמאי ארתור הילר. אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר טקס פרסי אוסקר ה-74, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
מרטין פררו

מרטין פררו (באנגלית: Martin Ferrero; נולד ב-29 בספטמבר 1947) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. ברוב סרטיו הוא מהווה שחקן אופי. הוא נולד בספטמבר 1947 בכפר ברוקפורט שבמונרו, ניו יורק הצטרף לתיאטרון שחקני קליפורניה בלוס גאטוס שבמחוז סנטה קלרה, קליפורניה. בשנת 1979 עבר ללוס אנג'לס והחל להופיע בסרטים שונים. הוא השתתף לראשונה בסדרת הבת הקומית לסדרה שלושה בדירה אחת, "The Ropers". באותה שנה השתתף באחד מפרקי הסדרה בועות. בשנה שאחריה השתתף בסדרה מ.א.ש בתור גבר פצוע בג'יפ. באותה שנה השתתף בסרטו הראשון "The Incredible Shrinking Woman" של ג'ואל שומאכר ובסרט הדרמה אבירי האתמול. בסדרת הפשע מיאמי מחלק מוסר מ-1984 שיחק פררו כאיזידור מורנו, הפושע הקובני והמשיך בתפקיד עד 1989. שנה לאחר מכן שיחק בבלוז לכחולי המדים בתור אלן ברנפורד ובקומדיית המצבים חופשי על הבר. שנה לאחר מכן השתתף בבלשים בלילה. ב-1987 שיחק בתקועים בדרך של ג'ון יוז. שנה לאחר מכן הופיע בסדרה פרקליטי אל איי. פררו שיחק את לואיג'י פינוקי בסרט הקומדיה אוסקר! אל תיגע בבת שלי בכיכובו של סילבסטר סטאלון ב-1991. שנה לאחר מכן השתתף בסרט עצור! או שאמא שלי יורה בתור פאולין. ב-1993 יצא הסרט שובר הקופות של סטיבן ספילברג פארק היורה בו פררו נודע לציבור בתור עורך הדין דונלד ג'נרו. בניגוד לספר גנרו בו הוא בורח מהאי, בסרט הוא נטרף מטירנוזאורוס בעודו תקוע בשירותים. לתפקיד זה חזר ב-2011 בסדרה הפרודית הקומית של אתר CollegeHumor על הסרט "פארק היורה". אותה שנה הוא השתתף בסרט Reckless Kelly. ב-1995 שיחק בסרט הפשע של מייקל מאן היט. פררו שיחק ב-1997 בתור סם פלדברג בהפרקליטים. ב-1998 שיחק באלים ומפלצות בתור ג'ורג' קיוקור והשתתף בסדרת המדע הבדיוני תיקים באפלה. מרטין פררו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרטין פררו, באתר AllMovie (באנגלית) מרטין פררו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
חוסניה ג'בארה

חוסניה ג'בארה (בערבית: حسنية جبّارة; נולדה ב-11 באפריל 1958) היא חברת הכנסת לשעבר מטעם מרצ. ג'בארה נולדה וגדלה בטייבה למשפחה מוסלמית מרובת ילדים. בוגרת מכון וינגייט בפיזיותרפיה. ג'בארה נבחרה לתפקיד יו"ר נעמת טייבה (1990–1994). עד בחירתה לכנסת עבדה במכללת "בית ברל". לאחר הקמת מפלגת מרצ ב-1992, החלה לפעול מטעמה. בשנים 1999–2003 כיהנה בכנסת והייתה בכך לאישה המוסלמית והערבייה הראשונה בכנסת. פעלה בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת החינוך והתרבות ובוועדה לקידום מעמד האישה, הייתה יו"ר הוועדה לקידום האישה הערבייה. כמו כן נבחרה לוועדה למינוי קאדים שרעיים. חוסניה ג'בארה הפרה את המשמעת הסיעתית בהצבעה על גובה קצבאות הילדים והצביעה למען הגדלת הקצבאות בצורה לא שוויונית ופרוגרסיבית על פי מספר הילדים למשפחה. בחירתה של חוסניה ג'בארה למקום ריאלי ברשימה לכנסת התאפשרה במידה רבה בגלל שיטת השריונים שהונהגה במרצ באותה תקופה. השיטה חייבה קידום מועמד ערבי למקום ריאלי וקידום מועמדות נשים – חוסניה ג'בארה ששילבה את שתי התכונות, אישה וערביה, "חסכה" בכמות המקומות המשוריינים, לכן קואליציה של מועמדים גברים, לא ערבים, דחפה לבחירתה. סיסמת הבחירות של ג'בארה במירוץ בקרב ועידת מרצ הייתה: "חוסניה גבארה – גם אישה גם ערבייה", רמז עבה לכך שהיא חוסכת מקום בשריונים במפלגה. לאחר שמרצ ירדה בכמות המנדטים שלה המשיכה ג'בארה לזכות בשריון הנ"ל (במקום התשיעי שהפך ללא ריאלי). אולם לאחר מאבק של מספר פעילים ערבים בולטים ובראשם עיסאווי פריג', לקראת הבחירות ב-2013, בוטל השריון לערבים – ואכן פריג' הצליח לנצח ולסיים רביעי בפריימריז (ולהיות מוצב במקום החמישי ברשימה הכוללת של מרצ ולהיות חבר כנסת). בין השנים 1992–1994 שימשה כיושבת ראש סניף "נעמת" בטייבה. בין השנים 1995–1997 מונתה למנהלת אגף נשים ונוער במכון היהודי – ערבי בבית ברל. בכהונתה כחברת כנסת בין השנים 1999–2003 פעלה בוועדות הכנסת : ועדת החינוך והתרבות, הוועדה לקידום מעמד האישה, וועדת העבודה הרווחה והבריאות. יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה הערבייה. בשנת 2000 מונתה בתקדים פרלמנטרי וחברתי כנציגת הכנסת לוועדה למינוי קאדים שרעיים והייתה לאישה הראשונה במדינות המזרח התיכון לכהן בוועדה מעין זו. בשנת 2002 עמדה בראש משלחת של אקדמאיים ישראלים שפגשה את יושב ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, עמו נפגשה פעם נוספת כחברת משלחת מרצ לשטחי הרשות. הייתה לנציגת ישראל בכנס הבין לאומי של מדינות אגן הים התיכון. בכנס האו"ם בשנת 2000. האישה הראשונה והיחידה שהוזמנה אישית על ידי המלך עבדאללה השני, מלך ירדן, לסעודת רמדאן בארמונו בירדן. בשנת 1999 נבחרה על ידי המגזין "ליידי גלובס" בין עשר נשות הקריירה המובילות . נאבקה למימוש תוכנית החומש למגזר הערבי ולהשוואת תקציבי משרד הפנים בין הרשויות המקומיות השונות יהודיות וערביות. הייתה למובילי המאבק בנושא החזרת התושבים העקורים לאיקרית ובירעם בגליל העליון וניהלה מאבק עיקש בתוכנית כביש חוצה ישראל ובהפקעת שטחים מיישובים ערביים לשם סלילתו. שביט בן-אריה, חברות הכנסת, נשים מובילות בישראל, מהדורה ראשונה 2011 חוסניה ג'בארה, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) חוסניה ג'בארה, באתר כנסת פתוחה
ג'רי מולן

ג'רלד רוברט מולן המכונה ג'רי מולן (באנגלית: Gerald R. Molen; נולד ב-6 בינואר 1935) הוא מפיק קולנוע אמריקאי הידוע בעבודתו הצמודה עם הבמאי סטיבן ספילברג איתו הפיק 5 סרטים וביניהם רשימת שינדלר, עליה זכה בפרס אוסקר. הוא גם הופיע בכמה מסרטיו כמו בסרט פארק היורה מ-1993. הוא נולד בינואר 1935 בגרייט פולס, מונטנה לאדית לוריין ולג'ראלד ריצ'רד מולן ולו מספר אחים ואחיות. המשפחה עברה בצעירותו לצפון הוליווד, קליפורניה. מולן החל את עבודתו בעולם הקולנוע כמחליף של צמיגי משאיות סטודיו. לאחר מכן החל לעבוד כמפיק של סרטים שונים ובחלקים הופיע כשחקן או בהופעת קמע. הוא סרטו הראשון בו השתתף הוא טוטסי מ-1982 של הבמאי סידני פולאק, בו תיפקד כמנהל יחידת ההפקה. הוא המשיך כמנהל הפקה בסרטים סיפורו של חייל מ-1983 והצבע ארגמן מ-1985. ב-1987 יצא סרט המדע הבדיוני נס ברחוב שמונה בו תיפקד כמפיק-שותף לצד סטיבן ספילברג. הוא הפיק שנה לאחר מכן את הסרט איש הגשם כמפיק חבר. בסרט הדרמה של טוני סקוט מ-1990, "Days of Thunder" שימש כמפיק בפועל. ב-1991 יצא הסרט של שפילברג הוק בו מולן שימש כמפיק לראשונה. בסרט יש מחווה לשמו בתוך קדרה שחורה, עליה כתוב "מולן". ב-1993 הפיק לצד קתלין קנדי את הסרט שובר הקופות של ספילברג פארק היורה. בסרט הוא גם מופיע כד"ר ג'רי הארדינג, וטרינר הפארק. באותה שנה זכה לפרס האוסקר על הפקת הסרט רשימת שינדלר, גם הוא לצד ספילברג. ב-1995 הפיק את הסרט קספר כמפיק בפועל. שנה לאחר מכן הפיק את הסרט טוויסטר לצד התסריטאי מייקל קרייטון. לאחר מכן הוא ביים את הסרט השני של פארק היורה: פארק היורה: העולם האבוד, אך בסרט זה לא הופיע. ב-2002 הפיק את סרטו המצליח של שפילברג דו"ח מיוחד. לאחר סרט זה הוא החל להפיק פחות סרטים שרובם לא הצליחו בקופות. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להיות מעורב בהפקת סרטים פוליטיים כמו הסרט "2016: Obama's America" משנת 2012 שנעשה עם הסופר והבמאי דינש ד'סוזה, התוקף את נשיא ארצות הברית ברק אובמה. הסרט עורר ביקורת גדולה אך הצליח בקופות. סרט נוסף שהפיק לאחר שנתיים הוא "America: Imagine the World Without Her", גם הוא ביחד עם ד'סוזה וגם הוא במתקפה על המפלגה הדמוקרטית. הסרט גם הצליח בקופות אך מעט פחות מהקודם. לקראת הבחירת של 2016 הפיק את הסרט "Hillary's America: The Secret History of the Democratic Party", בו הוא תוקף את המועמדת הילרי קלינטון. מולן משמש כמפיק שותף בסרט המדע הבדיוני מ-2018 אימה במצולות. מולן הוא חבר בכנסיית המורמונים. מדיה וקבצים בנושא ג'רי מולן בוויקישיתוף ג'רי מולן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'רי מולן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'רי מולן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'רי מולן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קרייזלר קרוספייר

קרייזלר קרוספייר (באנגלית: Chrysler Crossfire) היא מכונית ספורט, 2 מושבים אשר שווקה על ידי קרייזלר ונבנתה על ידי Karmann (אנ') (שם מלא: Wilhelm Karmann GmbH) בגרמניה בין פברואר 2003 לדצמבר 2007 (שנות דגם 2004-2008). יוצרו 76,014 יחידות. עקב האיחוד של דיימלר AG עם קרייזלר, דגמי "קרייזלר קרוספייר" שיוצרו עד שנת 2005 התבססו על פלטפורמת דגם "Mercedes-"Benz SLK-Class (R170) (אנ') מתוצרת מרצדס, ומשנת 2005 על פלטפורמת דגם "Mercedes-Benz SLK-Class (R171)" (אנ'), שהייתה קרויה פלטפורמה "R171". קבריולה (רודסטר) - 2 דלתות פסטבק קופה ("Fastback" (אנ')) - 2 דלתות "Crossfire Coupe" "Crossfire Limited Coupe" "Crossfire Limited Coupe (RHD)" "Crossfire Limited Roadster" "Crossfire Roadster" "Crossfire SRT-6 Coupe" "Crossfire SRT-6 Coupe (RHD)" "Crossfire SRT-6 Roadster" "Crossfire SRT-6 Roadster (RHD)" תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 6.4 שניות (למנוע 3,199 סמ"ק המפיק 218 כ"ס) תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 5.3 שניות (למנוע 3,199 סמ"ק המפיק 354 כ"ס) "Electronic brakeforce distribution" (אנ') ABS בקרת יציבות מערכת בקרת משיכה 35,700 יחידות - שנת 2003 28,000 יחידות - שנת 2004 12,500 יחידות - שנת 2005 4,805 יחידות - שנת 2006 2,000 יחידות - שנת 2007 "קרייזלר קרוספייר" קופה - שנת 2004 "קרייזלר קרוספייר" קופה "קרייזלר קרוספייר" - רודסטר מדיה וקבצים בנושא קרייזלר קרוספייר בוויקישיתוף קרייזלר קרוספייר, סרטון באתר יוטיוב "קרייזלר קרוספייר", שנת 2008 - מפרט archive.org/web/20120213132810 "קרייזלר קרוספייר" automobilemag.com/news/chrysler-crossfire "קרייזלר קרוספייר" automobilemag.com/news/chrysler-crossfire
בארי (קנדה)

בארי (באנגלית: Barrie) היא עיר במחוז אונטריו, ובה 141,434 תושבים (נכון ל-2016). העיר ממוקמת על אגם סימקו. בארי הוקמה בסוף מלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה. בשנת 1852 הפכה בארי לעיר. סופת טורנדו ב-31 במאי 1985 הביא למותם של 8 איש, ולפציעתם של 155 איש. גרמניה צווייבריקן, גרמניה יפן מוראיאמה, יפן הרפובליקה העממית של סין טאיג'ואו, הרפובליקה העממית של סין מדיה וקבצים בנושא בארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בארי בארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרופיל מפקד אוכלוסין 2016 עבור אזור מטרופולין מפקדי בארי באתר סטטיסטיקס קנדה (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארווי ג'ייסון

הארווי אלברט ג'ייסון (באנגלית: Harvey Jason; נולד ב-29 בפברואר 1940) הוא שחקן קולנוע אנגלי שגר כיום בארצות הברית ומתפרנס ממכירת ספרים עצמאיים. הוא נולד בפברואר 1940 בלונדון, בריטניה לשחקן אלק ג'ייסון (אנ') ולמרי גולדבלט. ג'ייסון נשוי לשחקנית פמלה פרנקלין (אנ'), איתה השתתף בסרט האימה "Necromancy " ועם שני ילדיהם. יחדיו הם מנהלים את חנות הספרים העצמאית "Mystery Pier Books", במערב הוליווד, קליפורניה. הוא הופיע לראשונה על המסך בסרט לילית' מ-1964. ב-1967 הופיע בסדרה באטמן בתור סקודר ולאורך שנות ה-70 הופיע בתפקידים קטנים במספר סדרות וסרטים. ב-1972 שיחק בקולומבו בתור מנחה. ב-1973 שיחק ב-להציל את הנמר בתפקיד ריקו לצידו של ג'ק למון. ב-1977 שיחק בסדרת הפעולה המלאכיות של צ'רלי. שנה לאחר מכן הופיע בתור הווארד וילסון בספינת האהבה. ב-1984 הופיע בסדרה זאב מעופף וב-1986 שיחק בסדרה אביר על גלגלים ובסדרת הקומדיה קשרי משפחה. ב-1988 שיחק בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הדור הבא בתור פליקס לינץ'. באותה שנה תרם את קולו לדיבוב בסרט אוליבר וחבורתו. שנה לאחר מכן שיחק בסדרה שושלת בתור ריי מונטנה. ב-1995 שיחק בדרמה הטלוויזיונית של FOX "סיפורו של או. ג'יי סימפסון". ב-1993 שיחק את הפסיכיאטר ד"ר קייזר בסדרה פרקליטי אל איי. ב-1996 השתתף בסיינפלד בתור כרוז מכירות. ב-1997 שיחק בפארק היורה: העולם האבוד בתור הצייד אג'אי סידהו. באותה שנה תרם את קולו למשחק הווידאו אי הקופים 3: קללת אי הקופים. סרטו האחרון יצא 2001 בדמות סרט המתח "Soul Survivors". אחריו הוא פרש ממשחק והחל במכירת ספרים. הארווי ג'ייסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הארווי ג'ייסון, באתר AllMovie (באנגלית)
מאשה לובלסקי

מאשה לובלסקי (נולדה ב-25 בדצמבר 1936) היא לשעבר מזכ"ל נעמת וחברת הכנסת מטעם העבודה. לובלסקי נולדה בהרצליה ובסיום לימודיה התיכוניים הוכשרה בהוראה. 17 שנים עסקה בתחום ההוראה והחינוך, במהלכן נבחרה ליו"ר מחוז חיפה בהסתדרות המורים וניהלה את בית ספר גאולים בקריית ים. בשנת 1973 חזרה להתגורר במרכז הארץ והחלה לעבוד כראש מחלקה בנעמת. בשנים 1981–1992 כיהנה כמזכ"ל נעמת. בשנת 1992 נבחרה לכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה. בתחילה שימשה כחברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, ועדת החוץ והביטחון, וועדת העלייה והקליטה ובהמשך מונתה לתפקיד סגנית שר המסחר והתעשייה מיכה חריש. לקראת הבחירות לכנסת ה-14 שובצה במקום לא ריאלי, התמודדה לתפקיד מנכ"לית המועצה הישראלית לצרכנות. מינויה אושר במהלך תקופת הבחירות וגרר ביקורת גדולה מצד חוגים פוליטיים. לאחר הבחירות בוטל המינוי על ידי השר הנכנס, נתן שרנסקי. בשנים 1996–1999 שימשה יועצת לנושא מעמד האישה עבור השר אביגדור קהלני במשרד לביטחון פנים. בשנת 1999 הצטרפה לאשת העסקים וחברת הכנסת לשעבר, פנינה רוזנבלום, והתמודדה עמה בבחירות לכנסת ה-15 כמספר 3 ברשימתה העצמאית "פנינה רוזנבלום". הרשימה לא זכתה להיכנס לכנסת ולובלסקי פרשה מהחיים הפוליטיים. עם פרישתה, החלה לעסוק בתחום זכויות הגמלאים. היא משמשת כיום יו"ר מרחב השרון בהסתדרות הגמלאים. משמשת גם כדירקטורית בחברת אוצר התיישבות היהודים וכחברת ההנהלה הציונית העולמית של הסוכנות היהודית. היא גם משמשת כנשיאת קרן המלגות של ויצו. בבחירות לכנסת ה-24 שובצה במקום סמלי ברשימת מפלגת העבודה בראשות מרב מיכאלי. בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצבה במקום ה-113 הסמלי ברשימת העבודה לכנסת. מדיה וקבצים בנושא מאשה לובלסקי בוויקישיתוף מאשה לובלסקי, באתר הכנסת מאשה לובלסקי, באתר כנסת פתוחה ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואב ברום

יואב ברום (9 בדצמבר 1941 – 16 באוקטובר 1973) היה מפקד גדוד הסיור 87 שבחטיבה 14, ובעל עיטור העוז וצל"ש מח"ט. נהרג במהלך מבצע אבירי לב במלחמת יום הכיפורים. ברום נולד וגדל בקיבוץ שפיים. בנובמבר 1959 התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גולני. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם וסיים קורס מ"כים חי"ר בהצטיינות. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. בלילה שבין 16 ו-17 במרץ 1962 השתתף ברום, כמפקד מחלקה בסיירת בפעולת נוקייב ועוטר בצל"ש מח"ט על אומץ לבו. לאחר מכן השתחרר מצה"ל ושב לקיבוצו. הוא השלים תואר ראשון בכלכלה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית. בשירות המילואים לחם במלחמת ששת הימים. לאחר מכן שב לקיבוץ ועבד כמורה. בהמשך מונה למנהל בית-הספר התיכון. כאיש מילואים התנדב לפרויקט ה"נמרים" ולחם במלחמת ההתשה. לאחר מכן שב לשירות קבע ועשה הסבה לשריון. עם פרוץ הקרבות במלחמת יום הכיפורים שב ארצה מחופשה בצרפת וקיבל את הפיקוד על גדוד הסיור 87 שבחטיבה 14, שמפקדו נהרג. תחת פיקודו ביצע הגדוד סיור שחשף את התפר שבין הארמיות המצריות ואפשר את ביצוע צליחת התעלה. במהלך קרב הצליחה לחם בראש גדודו ונהרג. לאחר מותו הועלה לדרגת סא"ל והוענק לו עיטור העוז. אנדרטה לזכרו ניצבת ליד בית התרבות של קיבוץ שפיים, ובנויה מצריח הטנק בו נהרג. סיפור חייו של יואב ברום, שפיים, 1979 באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים עמירם אזוב, צליחה: 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, תשע"א 2011. אמנון רשף, "לא נחדל! - חטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים", הוצאת דביר, 2013. אילן כפיר, "אחי גיבורי התעלה", הוצאת ידיעות ספרים, 2003. אילן כפיר ודני דור, "תחנות שקמה, מי נשאר? עבור", הוצאת ידיעות ספרים, 2019. מדיה וקבצים בנושא יואב ברום בוויקישיתוף קורות החיים של יואב ברום, באתר "יזכור" של משרד הביטחון. עיטור העוז שהוענק לסא"ל יואב ברום ז"ל, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל. עוד 9 חיילים צוינו לשבח, למרחב, ‏ 11 באפריל 1962. "יואב ברום - סרט לזכרו", סרטון באתר יוטיוב. גל פרל פינקל, המלחמה נגמרה מזמן, המחקר ההיסטורי (והקרב על האמת) עודנו בעיצומו, באתר זמן ישראל, 7 באוקטובר 2019. עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, 2011, עמוד 111, "המורה מקיבוץ שפיים, בן יחיד להוריו, כבר זכה לצל"ש כקצין בגולני על גילוי אומץ לב בקרב על מוצב נוקייב שברמה הסורית בשנת 1962. בסיכום אחד מתרגילי השריון הגדיר אותו האלוף אדן כקצין הטוב ביותר שאי־פעם פגש". אילן כפיר, "החווה הסינית: קרב השריון הגדול בסיני שהכריע את מלחמת יום כיפור", תל אביב הוצאת ספרית מעריב, 2012, עמודים 113-114. רון בן ישי, פחות שחצן, יותר בטוח. עיתונאי בחזית ביום כיפור, באתר ynet, 17 בספטמבר 2010. צבי הראל, 45 שנה אחרי: מגש הכסף של מלחמת יום הכיפורים, באתר ישראל היום, 17 בספטמבר 2018.