laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חובי

חוֹבּי (בגאורגית: ხობი) היא עיירה בחבל סמגרלו שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת חובי שבמחוז סמגרלו וסוואנתי עילית. חובי ממוקמת במישור קולכתי, על גדת הנהר חובי, בגובה 25 מ' מעל פני הים; העיירה נמצאת במסלול קו הרכבת טביליסי-זוגדידי ויש בה תחנת רכבת. חובי מקושרת לטביליסי גם על ידי הכביש ס-1 (ს-1), שנכנס לעיירה מדרום-מזרח ונמשך ממנה צפונה עד רוסיה (הוא ידוע גם ככביש טביליסי-סנקי-לסלידזה). בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית חובי מנתה 4,242 נפש; בעיירה פועלים מפעל לעיבוד תה ובית חרושת לשימורים. חובי היא מקום מושב הבישוף של הדיוקסיה פותי-חובי. במרחק שני קילומטרים מחובי, בשטחו של הכפר נוג'יחווי, השתמר מנזר נשים, שנבנה במאות ה-14-13. מדיה וקבצים בנושא חובי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חובי
מייבאך אקסלרו

מייבאך אקסלרו (בגרמנית: Maybach Exelero) היא מכונית ספורט תוצרת חברת מייבאך שיוצרה במהדורה מוגבלת של יחידה אחת בלבד, שמחירה כ-8 מיליון דולר - היקרה ביותר בהיסטוריה. דגם ה"מייבאך אקסלרו" הוצג לראשונה בברלין בשנת 2005. המכונית בעלת 700 כ"ס, מגיעה ל-351 קמ"ש ומאיצה מ-0 ל-100 ב-4.4 שניות. מייבאך אקסלרו, במחיר 8 מיליון דולר, היא המכונית היקרה ביותר אחרי פאגאני זונדה HP ברצ'טה שמחירה 16 מיליון דולר, יותר מ"קוניגסג" ccxr Trevita במקום השלישי, במחיר 4.8 מיליון דולר, "למבורגיני וננו" במקום הרביעי, לייקאן הייפר-ספורט" במחיר 3.4 מיליון דולר, שממנה יוצרו 7 יחידות, ו"בוגאטי ויירון סופר-ספורט" במחיר 2.6 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא מייבאך אקסלרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייבאך אקסלרו (באנגלית) מפרט טכני דגמי "מייבאך" ranker.com/list/full-list-of-maybach-models
דוד שובל

דוד שובל שירת כתת-אלוף בצה"ל, בין היתר כמפקד חטיבה 14, ושימש כראש סיב"ט. עם גיוסו לצבא שובץ בחיל השריון. בשריון עבר שובל הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. שובל לחם כמפקד פלוגה במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. בספטמבר 1973 מונה למפקד גדוד 46 בחטיבה 401, הוא פיקד על הגדוד עד מאי 1974. במלחמת יום הכיפורים לחם עם הגדוד בחזית הדרום, בין היתר בקרב על מעוז "ליטוף" ובקרב ואדי מבעוק. ביומה העשירי של המלחמה נפצע קשה מפגיעת טיל סאגר בטנק שלו. במלחמת לבנון הראשונה פקד על חטיבה 14. לאחר המלחמה שימש כמפקד חטיבה 454. בשנים 1985–1988 שובל שירת כנספח צה"ל במערב גרמניה וסיים את שירותו הצבאי בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו מצה"ל עבד שובל במשרד הביטחון, שימש כעוזר שר הביטחון לענייני תעשייה ובשנים 1998-1990 כיהן כראש סיב"ט. בשנת 2004 שימש כראש משלחת משרד הביטחון בגרמניה רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013. גיורא איילנד, לא נרדם בלילות, ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2018, עמ' 117–118 דוד שובל, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון סרטון בן מתאר שובל את פציעתו במלחמת יום הכיפורים רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמוד 58. סיפורו של גדוד", אתר יד לשריון רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמוד 122. רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמודים 111-114. רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמודים 155-162. חטיבה 14 - עוצבת "המחץ", באתר עמותת "יד לשריון". רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמוד 114. אהרון קליימן, חרב פיפיות, הוצאת עם עובד, 1992, עמוד 157 רפא"ל הפסידה במיכרז למכירת טילים לאוסטרליה בשווי של 100 מיליון דולר, באתר גלובס, 26 בפברואר 1998 אמנון ברזילי, ‏משרד הביטחון: נהנים פעמיים, באתר גלובס, 26 ביוני 2006. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר סאניקוב

מצר סאניקוב (ברוסית: Пролив Санникова;‏ Proliv Sannikova) הוא מצר ים ברוסיה (ברפובליקת סאחה) בין האי מאלי ליאחובסקי (האי השני בגודלו מבין איי ליאחובסקי) מדרומו לבין האי קוטֶלני (הגדול באיי אנז'ו) מצפונו. המצר מקשר בין ים לאפטב שמערבה לו לבין ים סיביר המזרחי שמזרחית לו. רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 ק"מ, עומקו 24 מ' ואורכו – 100 ק"מ. מצר סאניקוב הוא אחד המעברים ב"נתיב הימי הצפוני" (Се́верный морско́й путь). הוא קרוי על שמו של מגלה ארצות רוסי בשם יאקוב סאניקוב (אנ'). האיים קרויים על שם פיוטר אנז'ו (ברוסית: Пётр Фёдорович Анжу́; ‏1796–1869), אדמירל בצי הרוסי הקיסרי ומגלה ארצות וחוקר האזור הארקטי שחקר את האיים בשנים 1821–1823. הם מהווים תת-קבוצה בתוך הארכיפלג של איי סיביר החדשים ("Новосибирские острова") הכולל גם את איי ליאחובסקי ואיי דה לונג. גבולותיו של המצר אינם מוגדרים. במובן הצר הובא גם נתון אורך של 45 ק"מ, ראו, למשל: Пролив Санникова, morskoi.net. במובן הרחב הוא כולל את כל השטח בין קווי הרוחב 139° ו-151° מזרח, עד כדי חופו הדרומי של האי נוביה סיביר (Новая Сибирь; ‏Novaya Sibir) בצפון-מזרח, ראו: William E. Butler, Northeast Arctic passage, Alphen aan den Rijn, Sijthoff and Noordhoff, 1978, p. 33. זוהי הסיבה, קרוב לוודאי, לנתון אורך של 238 ק"מ שמופיע במקורות אחרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דג'אני

האם התכוונתם ל... אישים בורהן דג'אני (1921–2000) – כלכלן פלסטיני מוחמד דג'אני (יליד 1946) – מנהל המכון ללימודים אמריקאיים באוניברסיטת אל-קודס מונזר דג'אני (יליד 1951) – פרופסור למדע המדינה וליחסים בינלאומיים עארף א-דג'אני (1856–1930) – היה ראש עיריית ירושלים בשנים 1917–1918 קובי דג'אני (יליד 1984) – כדורגלן עבר ישראלי פואד איסמעיל דג’אני – מייסד בית החולים דג'אני אחר בית החולים דג'אני (כיום צהלון) – מתחם רפואי בעל חשיבות היסטורית בעיר יפו בית חולים לנשים דג'אני – היה בית חולים לנשים ויולדות בבית חנינא. נסגר ב-2014 אחוזת דג'אני – רומן היסטורי בדיוני מאת אלון חילו (יצא ב–2008)
אוניברסיאדת טוקיו (1967)

אוניברסיאדת הקיץ החמישית נערכה בטוקיו, יפן ב-1967, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו האצטדיון האולימפי. במשחקים השתתפו 1,729 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה. בשל מחלוקת סביב קוריאה הצפונית מדינות הגוש הסובייטי לא השתתפו במשחקים. סך הכול הוענקו 257 מדליות, מתוכן 58 לארצות הברית.
גנאדי קרנס

גנאדי משה קרנס (באוקראינית: Геннадій Адольфович Кернес, בתעתיק עברי: הנאדי אדולפוביץ' קֶרְנֶס; 27 ביוני 1959 – 17 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי יהודי-אוקראיני, ששימש כראש העיר של חרקוב משנת 2010 ועד למותו. קרנס נולד לאדולף ואנה בחרקוב (אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית שבברית המועצות, כיום באוקראינה). הוא סיים לימודי משפטים באקדמיה למשפטים על שם ירוסלב הנבון, ולימודי שירות ציבורי באוניברסיטה הלאומית הכלכלית של חרקוב. בשנת 1998 נבחר לראשונה למועצת העיר. משנת 2005 הוא חבר במפלגת המחוזות של ויקטור ינוקוביץ'. משנה זו הוא נחשב גם כבעל בריתו של מיכאיל דובקין, שנבחר מאוחר יותר לראש עיריית חרקוב ומושל מחוז חרקוב. בשנת 2008 נימול קרנס וקיבל את השם היהודי משה. הוא נהג לפקוד באופן קבוע את בית הכנסת ולתרום לבית הכנסת ולקהילה של חסידות חב"ד בעיר. בשנת 2010 נבחר לראשות העיר. ב-28 באפריל 2014 נורה בגבו על ידי צלף במהלך ניסיון התנקשות ונפצע קשה. הוא נותח בחרקוב, ומשם הועבר לטיפול בישראל, תחילה בבית חולים אלישע, ואחר כך בבית החולים רמב"ם והתאושש מפציעתו. קרנס נראה לאחרונה בציבור באוגוסט 2020, בעקבות העובדה שחלה במחלת נגיף קורונה 2019 במגפת הקורונה באוקראינה; הוא אושפז בבית החולים שאריטה בברלין שבגרמניה, שם נפטר מסיבוכי המחלה ב-17 בדצמבר 2020. מדיה וקבצים בנושא גנאדי קרנס בוויקישיתוף גנאדי קרנס, ברשת החברתית פייסבוק גנאדי קרנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גנאדי קרנס, ביישום טלגרם גנאדי קרנס, ברשת החברתית אינסטגרם גנאדי קרנס, ברשת החברתית VK גנאדי קרנס, סרטונים בערוץ היוטיוב גנאדי קרנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלכס נירנבורג וצביקה קליין, אוקראינה: ראש עיריית חארקוב נורה ונפצע קשה, באתר nrg‏, 28 באפריל 2014 Video as the killer shot Kernes. טלי קרופקין, אלי אשכנזי, ראש העיר היהודי מאוקראינה שנורה מטופל בחיפה; מצבו קשה אך יציב, באתר הארץ, 29 באפריל 2014 ראש העיר האוקראיני שנורה: "אחזור הביתה", באתר ynet, 9 במאי 2014 RFE/RL's Ukrainian Service, Influential Eastern Ukrainian Mayor Dies In Germany After COVID Battle, Radio Free Europe/Radio Liberty, ‏4 בנובמבר 2020 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אוקראינים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיאדת טורינו (1970)

אוניברסיאדת הקיץ השישית נערכה בטורינו, איטליה ב-1970, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האולימפי בטורינו. במשחקים השתתפו 2,084 ספורטאים. במקור המשחקים היו צריכים להתקיים בליסבון בשנת 1969, אך בשל סירובה של ליסבון לקיים את המשחקים הם נדחו בשנה והועברו לטורינו. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 242 מדליות, מתוכן 58 לברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת טורינו בוויקישיתוף
Problem (שיר של אריאנה גרנדה)

Problem (בעברית: בעיה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, בהשתתפות הראפרית האוסטרלית איגי אזליה. השיר יצא לאור ב--28 באפריל 2014, כסינגל הראשון מאלבומה השני של גרנדה, My Everything. הסינגל הפך ללהיט מיידי לאחר שהגיע בשבוע הראשון של הוצאתו למקום שלישי במצעד הבילבורד ומקום שני בשיאו במצעד, בנוסף הוא הגיע לעשירייה הפותחת ביותר מ-20 מצעדים בעולם ונחשב לשיר שהביא להצלחה הגדולה של גרנדה בעולם ולא רק בארצות הברית כאשר הקליפ לשיר צבר למעלה ממיליארד צפיות ב-YouTube. גרנדה הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Yours Truly" בספטמבר 2013, האלבום זכה להצלחה וקיבל ביקורות חיוביות ובמהלך אוקטובר 2013 גרנדה החלה לעבוד על אלבום האולפן השני שלה, לאחר שהקליטה שירים רבים היא החליטה להשתמש בשיר "Problem" כסינגל המוביל מהאלבום, מאוחר יותר גרנדה חשפה כי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה משתתפת בשיר והחלה בספירה לאחור לשחרור הסינגל באינטרנט. גרנדה הופיעה לראשונה עם השיר בטקס פרסי דיסני (אנ') ב-27 באפריל 2014, מאוחר יותר באותו הלילה השיר הפך לזמין להורדה דיגיטלית באייטונס. עם הוצאתו, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים האמריקאי של אייטונס תוך כ-37 דקות ובכך שברה גרנדה את השיא הקודם שהחזיקה טיילור סוויפט עם השיר "We Are Never Ever Getting Back Together", שהגיע למקום הראשון ב-50 דקות. כמו כן, השיר גם הגיע לפסגה במצעד האייטיונס ב-40 מדינות ולעשירייה הפותחת ביותר מ-60 מדינות. הסינגל מכר מעל 6 מיליון עותקים בארצות הברית ונחשב לאחד השירים הנמכרים ביותר של כל הזמנים. השיר זכה לביקורות מעורבות אך טובות בעיקר כאשר מייק ווס מאתר Idolator כתב, ""Problem" הוא תערובת מוזרה של מוזיקת פופ משנות ה-90 וטרנדים אורבניים (ההפקה מזכירה את השיר של ג'ייסון דירולו "Talk Dirty"), אבל אין להכחיש שזה קליט". גם הקליפ לשיר זכה להצלחה כאשר הוא עבר את רף המיליארדר צפיות ביוטיוב, והוא זכה בפרס "קליפ הפופ הטוב ביותר" בטקס פרסי ה-VMA של ה-MTV. (והיה מועמד בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר") בנובמבר 2014, הכריזו על "Problem" כשיר השנה של 2014 בטקס פרסי ה-EMA וגרנדה זכתה בפרס זמרת השנה באותו הטקס. השיר זכה להצלחה רבה במצעדים, נכנס ל-"Top 10" ביותר מ-20 מצעדים ברחבי העולם והיה השיר הראשון של גרנדה שמגיע למקום ראשון ב-מצעד הסינגלים הבריטי. השיר זכה גם להצלחה בישראל כשנכנס לפליליסט של גלגלצ (והגיע מקום חמישי במצעד השבועי של התחנה) ואף הגיע למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט ומקום ראשון במצעד הקליפים. מידע על היצירה "Problem" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Problem" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Problem" באתר יוטיוב מידע על Problem, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Problem, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Problem, באתר המצעד הגרמני מידע על Problem, באתר מצעד דנמרק מידע על Problem, באתר המצעד הנורווגי מידע על Problem, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Problem, באתר המצעד הספרדי מידע על Problem, באתר המצעד הפיני מידע על Problem, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Problem, באתר המצעד השוודי
סם פיבניק

סם (שמואל) פיבניק (בפולנית: Szmuel Piwnik, "שמואל פיבניק"; ‏1 בספטמבר 1926–30 באוגוסט 2017) היה ניצול השואה ששרד את התופת במחנה הריכוז אושוויץ. ב-30 באוגוסט 2012 יצא לאור ספר על זיכרונותיו מתקופת השואה: Survivor - Auschwitz, The Death March and My Fight for Freedom ("ניצול - אושוויץ, צעדת המוות ומלחמתי לחירות"). הספר נכתב באנגלית, יצא לאור בהוצאת Hodder & Stoughton, ותורגם לאיטלקית, פולנית, צרפתית והולנדית. שמואל פיבניק היה בנם השני של פייגל פיבניק, ולייב פיבניק, חייט. בתחילת שנת 1943 אולצה המשפחה לעקור לגטו בנדין. ב-6 באוגוסט 1943 הם נשלחו למחנה אושוויץ-בירקנאו. אביו ואמו, אחותו הקטנה חנה, ואחיו הקטנים מאיר, וולף ויוסף נרצחו מיד עם הגעתם למחנה. הוא סיפר שאחותו הגדולה הנדל שרדה במחנה במשך כעשרה ימים, עד שנבחרה בסלקציה לתאי הגזים. פרטיו האישיים נלקחו ממנו, הוא נרשם במצבת אסירי המחנה וקועקע במספר האסיר 135913. לאחר תקופה של שבועיים באזור ה"הסגר" בבירקנאו, הוא שובץ ביחידת ה"רמפקומנדו" שתפקידה היה להוציא את האסירים שהובלו למחנה מהרכבות לפני קליטתם במחנה או הוצאתם להורג בגז. הדבר נתן לו גישה למזון ולחפצי ערך שהיו במטען המשלוחים, והוא עשה בהם שימוש כדי לשחד את הקאפואים ואת אסירי המחנה האחרים. ב-27 בדצמבר 1943, אושפז בבית החולים שבמחנה (בלוק 9) עם חשד לטיפוס. הוא סיפר שהודות לשהייתו בבית החולים ניצל מסלקציה למוות במחנה ב-11 בינואר 1944. לאחר החלמתו מהטיפוס נשלח לתת-המחנה פירסטנגרובה, מכרה פחם שבו נכפה עליו לעבוד כ"פורארבייטר" (Vorarbeiter – "משגיח", בגרמנית). לדבריו, בעת שהייתו באושוויץ ראה במו עיניו את אוטו מול ואת יוזף מנגלה. ב-19 בינואר 1945 פונה מחנה פירסטנגרובה עקב התקדמות הצבא האדום לעברו. האסירים שהיו חזקים דיים הוצעדו לצד מסילת רכבת בגליווייס. רובם של אלו שלא היו כשירים לצעוד בצעדה נורו למוות על ידי שומרי המחנה תחת פיקודו של מקס שמידט. לאחר מסע רגלי שנמשך תשעה ימים ובמהלכו לא ניתנו לאסירים מנות מזון, קבוצתו של פיבניק הגיעה למחנה דורה-מיטלבאו ב-28 בינואר 1945. במשך שלושה חודשים שהה פיבניק במחנה בו נכפו עליו עבודות בנייה, ולאחר מכן נשלח ביחד עם כמאתיים אסירים אחרים ממחנה פירסטנגרובה על גבי דוברות לאורך נהר האלבה לעבר העיר הולשטיין שבצפון גרמניה. בהולשטיין נכפתה על האסירים עבודה חקלאית, ופיבניק נשלח לעבוד בחוות הוריו של מקס שמידט. בתחילת מאי 1945, אסירי מחנה פירסטנגרובה לשעבר ופיבניק הוצעדו לנמל נוישטאדט אין הולשטיין ומשם הובלו לאונייה קאפ ארקונה בתאריך 3 במאי 1945. אסירים אחרים הובלו לאוניות נוסעים אחרות, ושעות ספורות לאחר שפיבניק היה על המשט הם הותקפו על ידי חיל האוויר הבריטי והמשט עלה באש והוטבע. כאחד האחרונים שעלו לאונייה, פיבניק ניצב ברציף העליון ולכן יכל לקפוץ ממנה ולשחות לעבר החוף. מתוך כ-7,000 אסירים שהובלו במשט שרדו לא יותר מ-500 איש. פיבניק שוחרר על ידי הצבא הבריטי בנוישטאדט ב-4 במאי 1945. הוא נפטר ב-30 באוגוסט 2017 בבית אבות יהודי בלונדון. אתר האינטרנט הרשמי של סם פיבניק סם פיבניק, ברשת החברתית פייסבוק סם פיבניק, ברשת החברתית Goodreads הספר Survivor: Auschwitz, the Death March and My Fight for Freedo באתר אמזון אתר האינטרנט של סם פיבניק WBG trauert um Autor / Auschwitz-Überlebender Sam Pivnik gestorben, www.boersenblatt.net (בגרמנית)
ג'ק רמזי

ג'ון "ג'ק" רמזי (באנגלית: John T. "Jack" Ramsay;‏ 21 בפברואר 1925 - 28 באפריל 2014) היה מאמן כדורסל אמריקאי, שאימן כעשור בליגת המכללות, ולאחר מכן כ-20 שנה בליגת ה-NBA. רמזי החל את הקריירה בשנת 1949, כשאימן שתי קבוצות כדורסל בתי ספר תיכוניים בפילדלפיה, עיר הולדתו. בשנת 1955 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנט ג'וזף, אותה הוביל ל-7 הופעות בטורניר אליפות המכללות ואף להופעה היחידה בתולדותיה בפיינל פור הטורניר. בשנת 1968 מונה רמזי למאמנה של קבוצת פילדלפיה 76'. הוא אימן בפילדלפיה במשך ארבע עונות, בהן הוביל את הקבוצה שלוש פעמים למשחקי הפלייאוף בטרם עבר לאמן את באפלו ברייבס, שאף אותה הוליך לשלוש הופעות בפלייאוף בארבע עונות. ב-1976 מונה למאמנה של פורטלנד טרייל בלייזרס. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, הוביל רמזי את פורטלנד לאליפות היחידה בתולדות המועדון לאחר שניצח בגמר-המערב בסוויפ של 0-4 על לוס אנג'לס לייקרס וגבר בסדרת הגמר של הליגה בשישה משחקים על פילדלפיה, קבוצתו לשעבר. רמזי אימן בפורטלנד במשך עשר עונות, שבהם זכה באליפות אחת ב-1977 שלאחריהן כיהן שנתיים כמאמנה של אינדיאנה פייסרס בטרם פרש מאימון. רמזי פרש כשבאמתחתו 864 ניצחונות - המאזן השני בטיבו בהיסטוריה בעת פרישתו. הוא נבחר בשנת 1992 להיכל התהילה של הכדורסל ובשנת 1996 כאחד מעשרת המאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA. ג'ק רמזי נפטר ב-28 באפריל 2014 לאחר מאבק במחלת הסרטן. ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA. מדיה וקבצים בנושא ג'ק רמזי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל באתר היכל התהילה של הכדורסל סטטיסטיקה כמאמן באתר basketball-reference.com ג'ק רמזי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארכילוכוס

אַרְכִילוֹכוֹס (ביוונית: Ἀρχίλοχος, בלטינית: Archilochus; ‏680 לפנה"ס לערך – 645) היה משורר יווני ושכיר חרב. הוא היה המשורר היווני הראשון ששירתו הועלתה על כתב וחלקה השתמר. הידיעות על חייו של ארכילוכוס מעטות ביותר. הוא נולד באי פארוס ובשלב מסוים בחייו התגורר באי תאסוס. הוא חיבר שירה לירית ושירה סאטירית. הסאטירות החריפות שחיבר ארכילוכוס נגד אדם בשם ליקאמבֵּס שהבטיח לו את בתו נֵאוֹבּוּלֵה וחזר בו היו לחם חוקם של זמרים נודדים ביוון הארכאית, לצד האפוסים של הומרוס והסיודוס, בחגיגות ובבתי אצולה. רק מעט נשתמר משירתו, ומתוכו עולה דמותו של ארכילוכוס כשילוב של רוח הלוחם ורוח המשורר. הוא אף מעיד על עצמו באחד משיריו, שעל אף שהוא משרתו של ארס, הוא יודע גם את אמנות המוזות (כלומר השירה). על כתביו נמנו אלגיות, המנונות, ושירים יאמביים וטרוכאיים. בעת העתיקה יוחסה לו המצאת השירה היאמבית ושימושה לצורכי סאטירה. עד ארכילוכוס נהגו רק שתי צורות בשירה היוונית: המשקל האפי (הקסאמטר דאקטילי), והמשקל האלגי, הגזור ממנו. המשקל האפי האטי נראה לא מתאים למהלומות הזריזות שמנחיתה הסאטירה. ארכילוכוס יצק את היאמב לתבנית הטרימטר היאמבי, ואת הטרוכא לתבנית הטטראמטר הטרוכאי. הוראטיוס היה מעריץ מובהק של ארכילוכוס, וחיקה את משקליו ואת מבנה הבתים שלו. כל המקורות מן העולם העתיק מאוחדים בדעה חיובית במיוחד על ארכילוכוס, והוא זוכה לשבחים מופלגים לרוב. שיריו ניחנו בעוצמה, גמישות, תנופה, ותעוזה. חלק מהיוונים ראו בו שווה להומרוס. הניב היווני שמופיע בשיריו הוא איונית עתיקה. לצד סמונידס איש אמורגוס הוא נחשב למשורר הבולט של התקופה. תרגומים משירתו ניתן למצוא בתוך: אייסכילוס. נוטות החסד. מיוונית אהרן שבתאי. תל אביב, הוצאת שוקן, 1990. נספח: מבחר מקורות. אייסכילוס. הפרסים. מיוונית אהרן שבתאי. תל אביב, הוצאת שוקן, 1994. נספח: מבחר מקורות. * בוזגלו, שמעון, שד לילה שחור, השירה הלירית היוונית בראשיתה, ספרי עליית הגג/ ידיעות ספרים, תל אביב, 2006 (מכיל מבחר מקיף משירת ארכילוכוס). "קבל במשורה את האושר שניתן לך במזל ואת המידה שאתה מפקיר לצער, כי קצב החיים הוא עליות ומורדות. "השועל יודע דברים רבים, אך הקיפוד יודע דבר אחד גדול". "תאסוס הוא כמו גבו של חמור, עטוף ביער פרוע." מדיה וקבצים בנושא ארכילוכוס בוויקישיתוף משירי יון העתיקה, קטע משירת ארכילוכוס בתרגום שלמה דיקמן, דבר, 23 באוקטובר 1936 מבחר מקיף משירי ארכילוכוס בעמודים 35–80 בספר שד לילה שחור, באתר של שמעון בוזגלו ארכילוכוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארכילוכוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארכילוכוס, באתר Discogs (באנגלית) ארכילוכוס, באתר DNCI ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקרון המקומיות

בפיזיקה, עֶקְרון המקומיות (לוקליות) הוא ההנחה שכל אובייקט יכול להיות מושפע מאובייקטים הנמצאים בסביבתו המידית בלבד. השפעה הדדית בין אובייקטים מרוחקים נעשית על ידי מתווכים, שעל פי תורת היחסות הפרטית החסם העליון למהירותם הוא מהירות האור, ולכן זהו גם החסם העליון למהירות העברת מידע. לדוגמה, שני גופים טעונים חשמלית הנמצאים במרחק זה מזה אינם משפיעים ישירות זה על זה אלא באמצעות פוטונים. ניסויים אשר נעשים באמצעות חלקיקים אשר שזורים קוונטית מפרים את עקרון המקומיות או את העיקרון הפילוסופי של ראליות. הדעה הרווחת בין המדענים היא שעקרון המקומיות הוא התקף ויש לזנוח את הריאליות. כדי לתאר חוק פיזיקלי יש להתייחס למערכת מבודדת שבה ניתן לחשב את השפעת אותו חוק מבלי להתחשב בהפרעות חיצוניות. לדוגמה, חוק הכבידה מתאר את הכוח הפועל על גוף אחד כתוצאה מהמצאות גוף שני, מבלי להתייחס לכוחות נוספים שפועלים על אותו הגוף. התיאור של המצב הפיזיקלי האמיתי הוא כמובן שונה, מפני שתמיד קיימים כוחות נוספים, אך ניתן להזניח אותם בנימוק שהמערכת נמצאת במקום מבודד, כלומר מרוחקת מכל אובייקט חיצוני. אם נוותר על עקרון הלוקליות נאלץ להניח שכל גוף ביקום משפיע על אותה מערכת ולכן לא נוכל להתייחס לשום חוק פיזיקלי בפני עצמו. למכניקת הקוונטים ישנם הרבה היבטים לא מקומיים אך נראה שהיא בכל זאת מקיימת את עקרון המקומיות. המפתח ליישוב הסתירה לכאורה שבמשפט זה מצוי בעובדה שעקרון המקומיות מתייחס להשפעה בין גופים ומסתבר שישנם סוגים של קשרים בין גופים מרוחקים שאין להם ביטוי בהשפעה הדדית. איינשטיין היה ממבקריה החריפים ביותר של מכניקת הקוונטים. לתפיסתו, היא סותרת את עקרון המקומיות שאותו ראה כבסיס לכל הפיזיקה. במאמר שכתב ביחד עם בוריס פודולסקי ונתן רוזן, הם הציעו להעמיד את תורת היחסות במבחן מול מכניקת הקוונטים: הוצע ניסוי EPR המשתמש בשזירה קוונטית כדי להראות שמכניקת הקוונטים מפירה לכאורה את עקרון המקומיות. 30 שנה מאוחר יותר ענה להם ג'ון סטיוארט בל במאמר משלו והראה שהסתירה היא עם ריאליזם מקומי שניתן לביטוי על ידי תורת משתנים חבויים מקומיים, לדוגמה פרשנות בוהם, ולא עם תורת היחסות הפרטית. כלומר ניתן ליישב את תורת הקוונטים, תורת היחסות הפרטית ועֶקְרון המקומיות אם נזנח את הריאליזם. בנוסף, ניסח בל את הסתירה בצורה הניתנת לבדיקה מבחינה ניסיונית על ידי הפרת אי שוויון בל. מחקר תאורטי נוסף הראה שאמנם קריסת המצב הקוונטי מתפשטת מהר יותר ממהירות האור, אך שאי-אפשר להעביר מידע באמצעותה. ריאליזם בפי הפיזיקאים אינו חופף לגמרי להגדרה הפילוסופית. בעוד שהפילוסופיה מדגישה אובייקטיביות ביחס לאדם, מבחינה פיזיקלית הדגש הוא על מכשיר המדידה. השאלה היא האם כל התכונות של כל אובייקט מוגדרות באופן מוחלט ללא תלות בדרך שבה הן נמדדות. לפי פרשנות קופנהגן של מכניקת הקוונטים, תוצאות המדידה נקבעות בצורה אקראית וניתן לחזות רק את ההסתברות של כל תוצאת מדידה. פרשנות ריאליסטית תגרוס שהאקראיות, לכאורה, בתוצאת המדידה נגרמת מחוסר ידע על המצב האמיתי של המערכת הפיזיקלית. למידע החסר מתייחסים בתור משתנים חבויים, כלומר ערכים פיזיקליים אמיתיים שאינם ידועים לנו ולכן איננו יכולים להסביר את תוצאות המדידה והן נראות אקראיות. ריאליזם מקומי הוא ההנחה שגם עקרון המקומיות וגם הריאליזם תקפים. התאוריה הנגזרת מכך היא תיאורית משתנים חבויים מקומיים, שבה אותם ערכים שאיננו יודעים מוגדרים למיקום מסוים בלבד ואינם יכולים להיות מושפעים ממיקום מרוחק.
אבודרהם

אַבּוּדַרְהַם (בערבית: أبو درهم) הוא שם משפחה יהודי ספרדי. משמעות השם הוא אבי־ או בעל מטבעות הדירהם, והוא מכוון לכך שראשוני המשפחה עסקו בטביעת מטבעות או בגביית מיסים. הראשון שמתועד עם שם משפחה זה הוא דוד אבודרהם במאה ה-13 בטולדו. לאחר גירוש ספרד נפוצו בני המשפחה לאיטליה וצפון אפריקה. האם התכוונתם ל... דוד אבודרהם (גובה מיסים) – גובה מיסים ופרנס בטולדו מן המאה ה-13 דוד אבודרהם – רב ופרשן התפילות, נכדו של הראשון אבודרהם (ספר) – ספרו של רבי דוד אבודרהם; שמו המקורי הוא "חיבור פירוש הברכות והתפילות" רמי אבודרהם – קצין צה״ל, מפקד חטיבה טכנולוגית ליבשה
אדרת

האם התכוונתם ל... גלימה – אדרת, פריט לבוש אדרת (מושב) – מושב בחבל עדולם. מכינה קדם-צבאית אדרת – מכינה קדם צבאית במושב אדרת. אדרת (מפעל) – מפעל טקסטיל לשעבר באזור התעשייה הרצליה. אדרת רקורדס – חברת תקליטים שהקים דוד ורדיגר דת ישיבת אדר"ת – ישיבה תיכונית בעיר בת ים. אליהו דוד רבינוביץ' תאומים – רב שכינויו היה האדר"ת אישים עופר אדרת – עיתונאי ישראלי, כתב "הארץ" לענייני היסטוריה תרבות אדרת (זמרת) – זמרת בכינוי זה. האדרת – סיפור קצר מאת ניקולאי גוגול האדרת (אופרה) – אופרה מאת ג'אקומו פוצ'יני
הנשמה מלאכותית מכנית

הנשמה מלאכותית ברפואה היא שיטה לסייע בפעולה הטבעית של נשימה או להחליף אותה. אפשר לבצע הנשמה מלאכותית באמצעות מכונת הנשמה אוטומטית או ידנית על ידי איש צוות רפואי באמצעות מפוח הנשמה. נהוג לחלק את גישות ההנשמה המלאכותית המכנית לשניים: הנשמה חודרנית והנשמה לא-חודרנית. בכל אחת משתי הגישות קיימות שתי שיטות עיקריות להנשמה מלאכותית מכנית: הנשמה בלחץ חיובי, שבה אוויר או תערובת גזים אחרת נדחסים לקנה הנשימה, והנשמה בלחץ שלילי, שבה האוויר נשאב למעשה לתוך חלל הריאות. הנשמה מלאכותית מכנית נדרשת כאשר נשימתו הטבעית של החולה אינה יעילה דייה כדי לקיימו בחיים. יש נסיבות שבהן יש צורך בהנשמה מלאכותית מכנית כאמצעי מנע, כאשר צפוי כשל של הריאות או של איברים חיוניים אחרים בגוף, או כאשר חילוף הגזים בריאות אינו יעיל. כיוון שהנשמה מכנית תומכת רק בנשימה ואינה אמצעי ריפוי, השימוש באמצעי זה אינו מייתר את הטיפול בבעיה הרפואית שבה לוקה המטופל. נסיבות נפוצות לשימוש בהנשמה מלאכותית מכנית הן: פגיעה חדה בריאות (תסמונת מצוקת הנשימה החדה - ARDS, ופגיעה טראומטית) אפניאה, דום נשימתי הכולל מקרי הרעלה מחלת ריאות חסימתית כרונית חמצת נשימתית (Respiratory acidosis) מצוקה נשימתית המתבטאת בנשימה מהירה (Tachypnea) העלולה להיגרם משיתוק הסרעפת כתוצאה מתסמונת גייאן-בארה, מיאסטניה גראביס, פגיעה בחוט השדרה, הרדמה, וטיפול בתרופות מרפות שרירים. תת-חימצון בדם (Hypoxemia) לחץ דם נמוך, בעיקר לחץ דם עורקי, במצבים דוגמת אלח דם, הלם, או אי-ספיקת לב מחלות במערכת העצבים כגון מחלת ALS גידולים במוח בארוטראומה בריאות הוא סיכון מוכר להנשמה מכנית בלחץ חיובי העלול לגרום לחזה אוויר ופגיעות אחרות. פציעת ריאה כתוצאה מהנשמה. ניוון שריר הסרעפת כתוצאה מחוסר שימוש. הצטברות ריר בריאות. הנשמה מלאכותית מכנית יכולה להיות התערבות רפואית לפרק זמן קצר, לדוגמה בעת ניתוח או במצב של מחלה חריפה (בדרך כלל ביחידה לטיפול נמרץ). טיפול בהנשמה מלאכותית מכנית יכול להינתן גם בסביבה ביתית או במוסד סיעודי או שיקומי למטופלים במחלות כרוניות הדורשים סיוע בנשימה. בגלל המבנה האנטומי של הלוע, בית הקול, קנה הנשימה והוושט והנסיבות שבהן נעשה שימוש בהנשמה מכנית, יש לעיתים צורך לנקוט אמצעים נוספים כדי להבטיח שדרכי הנשימה פתוחות בעת שימוש בהנשמה בלחץ חיובי וכן מעבר אוויר ללא מחסום אל קנה הנשימה ומניעת כניסת אוויר לוושט ולקיבה. האמצעי הנפוץ הוא פיום קנה, החדרת צינור לקנה הנשימה המבטיח מעבר אוויר חופשי לריאות. את הצינור אפשר להחדיר דרך הפה או האף, ובמקרים של הנשמה ממושכת הוא מוחדר לקנה בדרך של פיום קנה. מדיה וקבצים בנושא הנשמה מלאכותית מכנית בוויקישיתוף כל מה שרציתם לדעת על הנשמה מלאכותית ופחדתם לשאול, פנקס עזר למתמחה, המרכז הרפואי תל אביב ע”ש סוראסקי רשת בינלאומית למשתמשי מכונות הנשמה ביתיות (אורכב 02.05.2014 בארכיון Wayback Machine) הנשמה מלאכותית, דף שער בספרייה הלאומית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.