laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילה קורנרו

וילה קורנרו (איטלקית: Villa Cornaro) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה (בפיומבינו דסה Piombino Dese שבנפת טרוויזו). הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של ג'ורג'ו קורנרו. הבנייה התבצעה בשנות החמישים של המאה השש-עשרה. וילה קורנרו הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו. תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". תוכנית הבניין דומה מאוד לזו של וילה פיזאני במונטניאנה, אך גדולה ממנה. ואמנם שתי התוכניות מופיעות בספרו של פלאדיו האחת מול השנייה. זוהי וילה ובה קומה עיקרית כפולה, הניכרת בחלונות המלבניים הגבוהים, עם קומת שירותים נמוכה מתחתיה ולה חלונות צרים, וקומה עליונה מתחת לגג, הניכרת גם היא בחלונות צרים. לווילה שתי חזיתות, אחת מכל צד, הניכרות במבואות בעלות שני טורי עמודים, זה מעל זה. הטור העליון תומך בגמלון ובו מעוצב סמל המשפחה. גרם מדרגות רחב מוביל אל המבואה הראשית של המבנה. טור של שישה עמודים תחתונים עם כותרות יוניות, ומעליו טור של שישה עמודים עם כותרות קורינתיות יוצרים מרפסת מעל המבואה. כך גם בחזית האחורית, אלה שזו הקדמית בולטת מקיר חזית הבניין, ואילו האחורית משוקעת בו. את מרכזו של הבית תופס חדר מגורים (salone) רבוע גדול. פלאדיו כותב בספרו כי המיקום הפנימי נעשה כדי שאולם זה יהיה מוגן מן החום ומן הקור. לסלון יש תקרת קורות שטוחה, הנתמכת על יד ארבעה עמודים בעלי כותרות יוניות פינתיות. מבחינה זו שונה התקרה מאולמות דומים בווילות האחרות שרובם בעלי קמרונות מקומרים. הכותרות היוניות גולפו באבן על ידי הפסל אוגוסטינו זופו איש פדובה, בעוד שהכותרות הקורינתיות של הקומה השנייה עשויות חרס (טרה קוטה). באולם הגדול עוצבו שתי גומחות חצי עגולות בכל קיר עבור פסלים, בוודאי פסלי אבות המשפחה. עיטורי הפרסקו שעל הקירות נוצרו במאה השמונה עשרה. הווילות הפלדיאניות בוונטו אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 147. Bruce Bucher, Andrea Paladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 117-121. מדיה וקבצים בנושא וילה קורנרו בוויקישיתוף ספר שני, פרק 14, עמ' 73.
טיפקאנו וטיילר גם

טיפקאנו וטיילר גם (באנגלית: Tippecanoe and Tyler too) או בקיצור "טיפ וטיי" (Tip and Ty) היה שיר בחירות פופולרי ובעל השפעה רבה במערכת הבחירות לנשיאות שנערכה בשנת 1840 בארצות הברית, בהם נבחרו ויליאם הנרי הריסון ("טיפקאנו") וג'ון טיילר לנשיא וסגן הנשיא, בהתאמה. השיר נועד לסייע לבחירתו של נציג המפלגה הוויגית ויליאם הנרי הריסון, אשר ניצח את האינדיאנים בקרב טיפקאנו ועל כן זכה לכינוי "טיפקאנו". הריסון התמודד יחד עם סגנו ג'ון טיילר מול נציג המפלגה הדמוקרטית מרטין ואן ביורן. שיר בחירות זה הביא למעשה לבחירתו של הריסון, ופתח מסורת של כתיבת שירי בחירות ושימוש בהם בכל מערכת בחירות בארצות הברית עד ימינו. שם השיר ידוע גם כיום כדוגמה לסיסמת בחירות מוצלחת. באופן אירוני, האריסון, שהחל בכהונתו כנשיא ב-4 במרץ 1841, מת לאחר חודש בתפקיד, וסגנו, ג'ון טיילר הוא שכיהן כנשיא בהמשך תקופת הנשיאות. השיר נכתב על ידי אלכסנדר קופמן רוס (Alexander Coffman Ross), תכשיטן מזייסוויל (Zanesville) שבמדינת אוהיו בשנת 1840 ללחן של שיר עממי בשם "החזירים הקטנים" (Little Pigs). השיר הושמע לראשונה במפגש של המפלגה הוויגית שנערך בזייסוויל, ולאחר מכן, בעת שנסע במסע עסקים בניו יורק, השמיע את השיר באספת בחירות ויגית שנערכה בעיר ניו יורק. מכאן התפשט השיר בכל רחבי ארצות הברית והושמע באסיפות בחירות של המפלגה הוויגית בכל רחבי המדינה. מילות השיר "החזירים הקטנים" נשכחו, ואינן ידועות כיום. ברחבי ארצות הברית נפוצו גרסאות שונות רבות של השיר, ונכתבו לו בתים שונים במהלך מערכת הבחירות. השיר זכה לפופולריות רבה בשל חוסר הרצינות שלו, והיותו שיר עם פשוט (בניגוד לשירי הבחירות הרציניים שקדמו לו). מילות הבית הראשון של השיר באנגלית: Tip and Ty What's the cause of this commotion, motion, motion, Our country through? It is the ball a-rolling on For Tippecanoe and Tyler too. For Tippecanoe and Tyler too. And with them we'll beat little Van, Van, Van, Van is a used up man. And with them we'll beat little Van. מילות הבית הראשון של השיר בעברית: טיפ וטיי מה גרם לכל המהומה, הוהה, הוהה בכל רחבי המדינה? זה הכדור שמתגלגל קדימה למען טיפקאנו וטיילר גם. למען טיפקאנו וטיילר גם. ועמם נביס את ואן הקטן, ואן, ואן, ואן האיש המשומש. ועמם נביס את ואן הקטן. גרסת השיר של רוס כללה 12 בתים ופזמון חוזר. בשל מילות השיר המסגירות גלגול, החלו במערכת הבחירות להשתמש בכדורי בד גדולים ולגלגל אותם במהלך השמעת השיר. להאזנה לבית הראשון של השיר להאזנה לשיר המלא בשנת 1968 הושמע השיר במחזמר ברודוויי "כיצד לגנוב מערכת בחירות" ("How to Steal an Election"). השיר עובד למחזה על ידי הזמר אוסקר ברנד. השיר הוקלט בגרסתו המקורית בשנת 1978 על ידי פיטר ג'נובסקי באלבום "Winners and Losers: Campaign Songs from the Critical Elections in American History, Vol. 1" ובשנת 1999 על ידי אסוקר ברנד לאלבום "Presidential Campaign Songs: 1789 - 1996" עבור מכון הסמית'וניאן. הלהקה They Might Be Giants הקליטה גרסת רוק של השיר בשנת 2004 באלבומם: "Future Soundtrack for America", כאשר הם שרים את הבית הראשון, השמיני והשני של השיר המקורי. קללת טיפקאנו מדיה וקבצים בנושא טיפקאנו וטיילר גם בוויקישיתוף
נוקלאז

נוקלאז (Nuclease) הוא אנזים המסוגל לבקע קשרים פוספודיאסטרים בין נוקלאוטידים. את הנוקלאזות מקובל לחלק לאנדונוקלאזות, החותכים קשרים בתוך שרשרת פולינוקלאוטיד, ולאקסונוקלאזות, המבקעים את הקשרים בקצה השרשרת. בסוף שנות השישים של המאה ה-20 ורנר ארבר וסטיוארט לין בודדו דוגמאות של שני סוגים של אנזימים האחראיים על הגבלת גידול של פאג'ים בחיידק Escherichia coli.‏ אחד מאנזימים אלו הוסיף קבוצת מתיל בסוף ה-DNA (מתילאז; Methylase), ואילו האחר ביקע DNA שלא עבר מתילציה במגוון מקומות לאורך המולקולה (אנזים הגבלה). לנוקלאזות אתר הכרה ואתר חיתוך. האנזים מזהה רצף גנטי ספציפי (זה אתר ההכרה, למשל AATT באיור המצורף) ובהתאם אליו יחתוך את הרצף במיקום ספציפי (באיור המצורף, יחתוך בין שני הגדילים על גבולות אתר ההכרה). ברוב המקרים, אך לא תמיד, אתר החיתוך ימצא בתוך אתר ההכרה. אתר ההכרה יהיה לרוב בעל רצף במבנה של פלינדרום. החיתוך יכול לייצר "קצוות דביקים" בהם לכל גדיל שנחתך יש שארית של רצף נוקלאוטידים חד גדילי, או "קצוות כהים" בו שני הקצוות מסתיימים ברצף דו-גדילי. דוגמאות לנוקלאזות מוכרות הם RNase A (החותך RNA חד גדילי) ו-DNase I. מדיה וקבצים בנושא נוקלאז בוויקישיתוף נוקלאז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Linn S., Arber, W. (1968). Host specificity of DNA produced by Escherichia coli, X. In vitro restriction of phage fd replicative form. Proc. Natl. Acad. Sci. USA. 59:1300-1306 Arber, W., Linn S. (1969) DNA modification and restriction. Annu. Rev. Biochem. 38:467-500 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס רוברט היינליין

פרס רוברט היינליין של אגודת החלל הלאומית (אנגלית: NSS Robert A. Heinlein Memorial Award) הוא פרס הקרוי על שמו של סופר המדע הבדיוני רוברט היינליין, אשר ניתן על תרומה יוצאת דופן לקידום חקר החלל והשאיפה של אגודת החלל הלאומית לכינונה של חברה שוחרת חלל. בפרס ניתן לזכות פעם אחת בלבד. קיים פרס נוסף על שמו של היינליין, פרס היינליין ארתור סי. קלארק (1988) חלוץ הטילאות וורנר פון בראון (1990) יוצר מסע בין כוכבים, ג'ין רודנברי (1992) צ'אק ייגר (1996) האסטרונאוטים באז אולדרין (1996) וניל ארמסטרונג (2000) אן מק'קפרי (2007) ברט רוטאן (2008) הפרס מעוצב כתותח ימי המוצב על כן, ועל קנהו חרוטות האותיות TANSTAAFL, המייצגות ראשי תיבות של אמרה שגורה של היינליין: There Ain't No Such Thing As A Free Lunch ("אין ארוחות חינם"). התותח נבחר כמחווה לרוח ההתרסה והתעוזה המוצגת בסיפור הקלאסי של היינליין, עריצה היא הלבנה. אתר האינטרנט הרשמי של פרס רוברט היינליין מידע מורחב על הפרס ורשימת הזוכים בו
Orgullo, Pasión y Gloria: Tres Noches en la Ciudad de México

Orgullo, Pasión y Gloria: Tres Noches en la Ciudad de México ("גאווה, תשוקה ותהילה: שלושה לילות במקסיקו סיטי") הוא אלבום הופעה של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מטאליקה, שיצא ב-30 בנובמבר 2009 והופץ באמריקה הלטינית. האלבום הוקלט במקסיקו סיטי בתאריכים 4, 6 ו-7 ביוני 2009 במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה במסגרת קידום אלבומה החדש, Death Magnetic. האלבום הגיע למקום שני ולמעמד פלטינום בארגנטינה ובמקסיקו עם היקף מכירות של מעל 40 אלף עותקים, ולמעמד פלטינום כפול בברזיל. ג'יימס הטפילד - גיטרה חשמלית ושירה (גיטרה אקוסטית ב-"The Unforgiven") קירק האמט - גיטרה חשמלית, קולות רקע רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע לארס אולריך - תופים, כלי הקשה מידע על האלבום Orgullo, Pasión y Gloria: Tres Noches en la Ciudad de México באתר MusicBrainz
מילה (עץ)

מֵילָה (שם מדעי: Fraxinus, באנגלית: Ash tree) היא סוג של עץ במשפחת הזיתיים (Oleaceae). מיניה של המילה מרובים, בין 45 ל-65 במספר, והם ברובם נשירים, אם כי ישנם מספר מינים סובטרופיים ירוקי עד. פירות המילה מכונפים. רבים ממיני המילה הם עצים גדולים מאוד היכולים להגיע בתנאי גידול טובים, הכוללים משקעים תכופים וקרקע פורייה, ביערות ממוזגים למשל, לגובה של למעלה מ-30 מטרים. עץ המילה הוא עץ קשה ודחוס, קשיח, חזק מאוד אך אלסטי. הוא משמש באופן נרחב להכנת קשתות, ידיות כלים, מחבטי בייסבול ומחבטי הרלינג איכותיים ולמטרות אחרות הדורשות חוזק ועמידות רבים. בימינו נחשב עץ אחר, ההיקורי, כטוב במיוחד להכנת ידיות הדורשות עמידות גבוהה כגון ידיות של גרזני חטיבה וגרזני ביקוע, אך עד גילוי אמריקה הצפונית (מקום צמיחתו של ההיקורי) היה עץ המילה העץ המועדף לשימושים כאלה באירופה. עץ המילה משמש פעמים רבות ליצירת הגוף של גיטרות חשמליות, ולעיתים תדירות פחות לגוף גיטרות אקוסטיות. הוא ידוע בגוון הצליל הבוהק והחד ובאיכותו המשתמרת לאורך זמן. עץ המילה גם משמש בהיקף רחב לפורניר ברהיטי משרד. עץ המילה, לרבות עץ הליבה, אינו עמיד במגע עם הקרקע ולכן אינו משמש למטרות חיצוניות. חרשי עץ נהנים באופן כללי מעץ זה בשל תכונות הגימור המצוינות שלו. ניתן לעבדו בקלות במכונות והוא קל לשימוש עם מסמרים, ברגים ודבק. עץ המילה מצוין כשיש צורך בעץ קשה ועמיד, אך לא כבד מאוד. צבע עץ הליבה של המילה אינו שונה מצבע עץ השרף שלה. עץ המילה הוא גם עץ בערה מצוין והוא גם משמש במידה מסוימת לעישון מזון. עץ מילה שזה עתה נכרת נחשב יחסית יבש. כלומר אחוזי המים בו נמוכים יחסית. לכן קיים הפתגם האנגלי: "Ash wood wet or ash wood dry, a King will warm his slippers by"; כלומר: עץ המילה יכול לשמש לבערה בעת צרה גם כשאין עץ יבש בסביבה. חיפושית המילה (אנ') היא מין פולש של חיפושית שמוצאה בסין וב-2002 נדדה לצפון אמריקה. החיפושיות כרסמו את עצי המילה וכך קטלו עשרות מיליוני עצים במשך כ-15 שנים. עקב כך, ניסו אנטמולוגים רבים ליצור דרך להדביר את החיפושית כדי להגן על העצים. אחד מהפתרונות שנמצאו הוא הנחת מלכודת בדמות נקבת החיפושית, שמפתה את הזכרים לנחות עליה, ואז מחשמלת אותם למוות ב-4,000 וולט. בארץ ישראל גדלה בר המילה הסורית, שיש הרואים בה מין נפרד ויש הרואים בה תת-מין של Fraxinus angustifolia. זהו עץ נשיר גדול, הגדל באזורים הים תיכוניים ובייחוד באזורים לחים כמו בקרבת נחלים. מין זה ומיני מילה אחרים נשתלים לנוי, כדוגמת המין הנפוץ ביישובים שונים בארץ, המילה ירוקת העד (Fraxinus uhdei), מין הגדל בר במרכז אמריקה, ממקסיקו עד להונדורס ונשתל ונחשב פולש בהוואי. מדיה וקבצים בנושא מילה בוויקישיתוף מילה, באתר ITIS (באנגלית) מילה, באתר NCBI (באנגלית) מילה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מילה, באתר Tropicos (באנגלית) מילה, באתר GBIF (באנגלית) מילה, באתר IPNI (באנגלית) מילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 221, עמוד 15
צ'רטר מלכותי

צ'רטר מלכותי הוא צ'רטר, כלומר מסמך המעניק זכויות וסמכויות, אשר שימש במונרכיות שונות כהכרה רשמית של השלטון המלוכני בקיומה של רשות מקומית. באנגליה של ימי הביניים שימש הצ'רטר המלכותי (באנגלית: Royal charter) להכרזה רשמית על ערים, כלומר על ישויות מקומיות עם זכויות וחובות. תאריך מתן הצ'רטר נחשב לתאריך הייסוד של העיר, גם אם האתר בו היא שכנה היה מיושב קודם לכן. בעבר הענקת צ'רטר מלכותי הייתה הדרך היחידה שבה גוף מאוגד היה יכול להיווצר, וכיום משמשים לצורך זה גופים שונים כגון רשם החברות. בין הגופים והקבוצות שהוקמו בצ'רטר מלכותי ניתן למנות את חברת הודו המזרחית הבריטית, חברת הלבנט, חברת מפרץ הדסון, חברת דרום אפריקה הבריטית והקולוניות הבריטיות בצפון אמריקה. העיר באת', לדוגמה, קיבלה את הצ'רטר המלכותי שלה מהמלכה אליזבת הראשונה ב-1590, הנחשבת לשנת הקמתה, על אף שהיא הייתה מיושבת כבר בתקופה הרומית בבריטניה. צ'רטרים מלכותיים ניתנו גם על ידי המועצה המלכותית הבריטית. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המובטל בטיטו

המובטל בטיטו הוא סרט קולנוע קומי מבית היוצר של זאב רווח. את התסריט כתבו זאב רווח (שגם ביים ושיחק בתפקיד הראשי) וניסים עזיקרי על-פי מחזהו של טומי לפיד "תפוס את הגנב". ששון בטיטו (זאב רווח) פוטר מהמפעל בו עבד ובשל חובות משפחתו בת שבעת הילדים, נאלץ לפרוץ לבתים. באחת מהפריצות הוא מגיע לבית משפחת ורטמן הפעילים במפלגה כלשהי (אריק לביא ושושיק שני). כשהם מגלים אותו הם סבורים כי הגיע עם בנם (דן תורן) משירות המילואים שלו, ואילו הבן סבור כי הוא חבר של הוריו מהמפלגה. בעקבות מריבה משפחתית מתגלה מעילה שביצעו הזוג בכספי המפלגה, וכאשר הם מגלים את דמותו האמיתית של ששון בטיטו, הוא מנצל מידע זה על מנת לסחוט אותם, ואף מגיע לעמדה בכירה במפלגתם. Ido Rosen. "Billion dollar madness: examining the paradox of financial satire through the 1980s economic crisis in Israeli comedy films". (2022) Journal of Israeli History "המובטל בטיטו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המובטל בטיטו", באתר ספר הקולנוע הישראלי "המובטל בטיטו", באתר אידיבי "המובטל בטיטו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "המובטל בטיטו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסערה (צ'ייקובסקי)

הסערה (ברוסית: Буря) היא פנטזיה סימפונית בפה מינור, אופוס 18, מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, אשר נכתבה בהשראת המחזה הסערה של ויליאם שייקספיר. היצירה בוצעה לראשונה בדצמבר 1873 במוסקבה. המנצח על התזמורת היה ניקולאי רובינשטיין. היצירה התקבלה בחום רב על ידי המאזינים ובעוינות רבה מצד המבקרים. רק במאה ה-20 זכתה יצירה זו, על התזמור המבריק שלה, התובעני ביותר כלפי הנגנים ואחת הראשונות שצ'ייקובסקי כתב לתזמורת, לקבלת הפנים הראויה לה, כאשר גם המבקרים קיבלו אותה באותה התלהבות כמו קהל המאזינים. תוכנית היצירה פורסמה יחד עם הפרטיטורה: הים – (תיבה 1 עד תיבה 82: הפתיחה בפה מינור יוצרת תחושה של גלי הים הנעים לאיטם בכלי הקשת, מעליהם בונה צ'ייקובסקי מלודיה בנגינת קרן יער. יחד עם זאת מוסיף צ'ייקובסקי אלמנטים, המבשרים את בוא הסערה מתיבה 83 ועד תיבה 142. הקוסם פרוספרו שולח את אריאל, משרתו, ליצור סערה אימתנית בלב ים כדי להטביע את האניה הנושאת את פרדינאנד; מתיבה 143 ועד תיבה 251: קטע על פי מיטב המסורת משל צ'ייקובסקי. פורטיסימו בכל כלי התזמורת ממחיש את הסערה. החלילים וכלי הקשת מנגנים לעיתים תרוצות עולות ויורדות. כלי הנשיפה ממתכת מבססים את מוטיב הסערה על המלודיה שניגנה הקרן בפתיחה, בשילוב כלי ההקשה השונים. עם שוך הסערה העזה, דועכת המוזיקה לאיטה. קטע מעבר מתיבה 252 ועד תיבה 264 כהכנה לסצנת האהבה. ניצני אהבה ראשונים מלבלבים בין פרדינאנד ומירנדה, מתיבה 265 ועד תיבה 342: מלודיית אהבה אשר איננה נופלת בעוצמתה מסצנת האהבה ב"רומיאו ויוליה". קטע חושני, שנושאו עובר חליפות בין כלי הנשיפה מעץ וכלי המיתר. בתצוגת מוטיב האהבה משולבים גם אלמנטים מתוך הסערה, הנעלמים לאחר זמן ואינם מופיעים עוד. אריאל – מתיבה 343 ועד תיבה 373: תצוגה מקאברית של אריאל, שהסעיר את הים בפקודתו של פרוספרו. קטע פנטסטי, היוצר דו-שיח מרתק ועתיר דמיון בין כלי הנשיפה מעץ לכלי הקשת. קאליבאן – מתיבה 374 ועד תיבה 384: הבאסים והצ'לי מנגנים את המוטיב, שמעליו נשמע עדיין הנושא של אריאל. קטע מעבר אל הפיתוח, תיבה 384 ועד תיבה 458: צ'ייקובסקי מתרכז בפיתוח בעיקר בנושא הסערה. הוא מציג את הפיתוח בכעין קטע פוגלי. אמנם אין זו פוגה בשלמותה, אלא דמוי-פוגה. יחד עם זאת, זהו קטע מרשים ביכולת הכתיבה ובעיקר התיזמור. הנאהבים נכנעים לקסם האהבה והתשוקה – מתיבה 459 ועד תיבה 550: הפעם המלודיה מקבלת נופך שונה ואחר. הליווי אינטנסיבי יותר. המנגינה מבוצעת תחילה על ידי כלי נשיפה מעץ בליווי כלי הקשת. תצוגה שנייה של המלודיה נמסרת לכלי הקשת, כאשר כלי הנשיפה מעץ מלווים בתרוצות עולות ויורדות. לאחר קטע מעבר בתרוצות עולות ויורדות בכלי הקשת, המלודיה מופיעה פעם נוספת בפורטיסיסימו בכל כלי התזמורת. פרוספרו מסיר את הכישוף שהטיל על האי וממשיך בדרכו – מתיבה 551 ועד תיבה 581: תרועת ניצחון נשמעת בכל התזמורת, הכישוף הוסר. לאחר קטע הנשמע כמארש עוצמתי דועכת המוזיקה אל כוראל הודיה. הים – מתיבה 582 ועד תיבה 629: צ'ייקובסקי שב ומציג את נושא הים עם המלודיה בקרן היער עד הסיום השקט. עד כה תואר סיפור המעשה בצלילים, והנה תם הסיפור ואנחנו מתרחקים מהסצנה ומכל אשר היה. תוכנית זו איפשרה לצ'ייקובסקי להציג כמה אלמנטים נבחרים מהמחזה וליצור פנטזיה סימפונית, אשר איננה כפופה למבנה מסוים, אלא יוצרת מבנה עצמאי. גם אם יש ביצירה אי-אילו רמזים למבנה הסונאטה, המרחק גדול מדי. הנושאים אינם מפותחים דיים ופרק הפיתוח מטפל בעיקר בנושא הסערה עצמה ואינו נוגע במוטיב דואט האהבה.
כנסיית יעקב הקדוש

כנסיות וקתדרלות על שם יעקב בן זבדי, משנים-עשר השליחים או על שם יעקב הקטן או יעקב אחי ישו. האם התכוונתם ל... קתדרלת יעקב הקדוש – הכנסייה המרכזית ברובע הארמני בירושלים קתדרלת סנטיאגו דה קומפוסטלה – קתדרלת יעקב הקדוש בגליסיה, ספרד קתדרלת יעקב הקדוש בשיבניק – בקרואטיה כיפת השלשלת על הר הבית - בתקופה הצלבנית
קריל צ'סמן

קרול ויטייר (קריל) צ'סמן (אנגלית: Carol Whittier "Caryl" Chessman; ‏27 במאי 1921 - 2 במאי 1960) היה עבריין אמריקאי שהורשע בשוד ובאונס, וקיבל גזר דין מוות. צ'סמן שהה קרוב ל-12 שנה בשורת הנידונים למוות בכלא סן קוונטין שבקליפורניה, ובמשך כל התקופה הזו טען בתוקף לחפותו. בשנים בהם המתין לביצוע גזר דינו, כתב צ'סמן ארבעה ספרים אוטוביוגרפים על חייו שהפכו לרבי-מכר בינלאומיים והקנו לו פרסום עולמי. הפיכתו של צ'סמן לידוען הובילה למחאה ציבורית רחבה, שכללה גם את מיטב הסופרים ואנשי הרוח של התקופה, שקראה לחוס על חייו. המחאה לא הועילה וצ'סמן הוצא להורג בתא גזים. המקרה של צ'סמן עורר דיון בשאלת חוקיותו של עונש המוות והוא הפך ליקירם של תנועות שונות הקוראות לביטול צורת ענישה זו. השאלה האם צ'סמן היה אשם בפשעים בהם הורשע או לא שנויה במחלוקת עד היום. קרול ויטייר (קריל) צ'סמן נולד בעיר סט ג'וזף שבמדינת מישיגן. את שמו האמצעי, ויטייר, צ'סמן טען כי קיבל על שם המשורר ג'ון גרינליף ויטייר שהיה אחד מאבות אבותיו. זמן קצר לאחד שנולד, עברה משפחתו של צ'סמן לגור בעיר גלנדייל שבמדינת קליפורניה, ובמהלך השנים שלאחר מכן המשיכה לעבור בין מקום מגורים אחד לאחר. צ'סמן היה ילד חולני בילדותו ובגיל 5 אף לקה בדלקת ריאות קשה ממנה החלים. לאחר שהתגלה כי הוא סובל מתסמינים של אסתמה, עברה משפחתו לגור בעיר פסדינה במחשבה כי האקלים הנוח בעיר יקל על המחלה. בגיל 9 נפצע צ'סמן בתאונת דרכים קשה במכונית בה נהגה אימו, וסבל מאף ולסת שבורה. אימו נפצעה בצורה קשה יותר בתאונה זו ונשארה משותקת בשתי הגפיים התחתונות. מצבה הכלכלי של המשפחה, שהיה קשה ממילא עקב השפל הכלכלי הגדול, הידרדר עוד יותר לאור מצבה הרפואי החדש של אם המשפחה. כשהוא שבור ומיואש ניסה אביו של צ'סמן להתאבד פעמיים. בתקופה זו החל צ'סמן להידרדר לחיי הפשע. צ'סמן נעצר לראשונה על ידי המשטרה בגיל 16 והואשם בגנבת רכב. הוא ברח מבית המעצר לקטינים בו שהה אולם נתפס מספר שעות לאחר מכן בעת שניסה לשדוד חנות כלבו. לאחר ששוחרר המשיך צ'סמן לעבור על החוק. הוא המשיך לעסוק בגנבת מכוניות, ביצע מספר מעשי שוד וידוע אף על מקרה אחד שבו השתתף בחילופי אש עם המשטרה. צ'סמן נעצר מחדש מספר פעמים ובילה את מרבית שארית נעוריו במוסדות ובתי מעצר שונים לקטינים עבריינים. בחודש ינואר 1948 היה צ'סמן אסיר משוחרר על תנאי כאשר נעצר על ידי המשטרה ליד העיר לוס אנג'לס והואשם בהיותו "שודד האור האדום" ("Red Light Bandit") הידוע לשמצה. "השודד" קיבל את כינויו מכיוון שנהג לארוב למכוניות שחנו באזורים מבודדים ולהבהב באור אדום הדומה לזה שבו הייתה משתמשת המשטרה. כאשר יושבי הרכב היו פותחים את החלון או יוצאים מהמכונית במחשבה כי מדובר בשוטר, השודד היה מתנפל עליהם, גונב את כל כספם, ובמספר מקרים, כאשר הקורבנות היו נשים צעירות, הוא היה אונס אותן. בשנת 1948 הוא נמצא אשם בתום משפט שבו הגן על עצמו וטען שהוא חף מפשע. בהיותו בכלא כתב צ'סמן ארבעה ספרים: "תא 2455 מסדרון תאי המוות", אוטוביוגרפיה, שהוצא בעברית בהוצאת דרור ובתרגומו של יוסף נדבה Trial by Ordeal The Face of Justice ("פני צדק") "נער בזרועות הפשע" שהוצא בעברית בהוצאת מ. מזרחי סרט הופק אודות סיפורו "Cell 2455 Death Row", בהפקת סרטי קולומביה ובגרסת הטלוויזיה, גם בהפקת קולומביה, "Kill Me If You Can". צ'סמן הוצא להורג ב-2 במאי 1960, בגיל 38. קריל צ'סמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קריל צ'סמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קריל צ'סמן (1921-1960), דף שער בספרייה הלאומית עם התבגרות, ולאחר שזכה לקיתונות של לעג בילדותו, שינה צ'סמן את שמו הפרטי לקריל שלא באופן רשמי.
פואסון

האם התכוונתם ל... סימאון דני פואסון – מתמטיקאי ופיזיקאי צרפתי התפלגות פואסון – התפלגות של משתנה מקרי בדיד תהליך פואסון – תהליך אקראי היכול לשמש כמודל לתהליכים בהם התרחשויות אקראיות מתרחשות בזו אחר זו בלי תלות הדדית, כך שלמספר ההופעות התפלגות פואסון מקדם פואסון או "יחס פואסון" - גודל פיזיקלי חסר ממדים התלוי בחומר, ערכו נע ביו 0.25 לבין 0.5 לרוב החומרים משוואת פואסון – משוואה דיפרנציאלית חלקית עם שימושים רבים באלקטרוסטטיקה, הנדסת מכונות ופיזיקה תאורטית גרעין פואסון – פונקציה באנליזה הרמונית הקשורה להרחבות פונקציות משפה לפונקציות הרמוניות בתוך תחום, ולפתרון משוואת לפלס. ז'אן-אנטואנט פואסון, מרקיזת פומפדור – ידועה בשם מאדאם דה פומפדור
פדרציית הכוכבים המאוחדת

פדרציית הכוכבים המאוחדת (או בקיצור: "הפדרציה") היא רפובליקה פדרלית בין-כוכבית בדיונית המופיעה בסדרות הטלוויזיה ובסרטי הקולנוע של זיכיון המדע בדיוני "מסע בין כוכבים". הפדרציה, הכוללת למעלה מ-150 כוכבי לכת ואלפי קולוניות, המפוזרים לאורך למעלה מ-8,000 שנות אור בגלקסיית שביל החלב, היא בעלת אופי פוסט-קפיטליסטי, ליברלי, דמוקרטי וחוקתי, ומתוארת לעיתים כאוטופיה סוציאליסטית, המקדמת חופש, שוויון, צדק ושיתוף-פעולה. הזרוע הביצועית של הפדרציה, המשמשת אותה לצורכי ביטחון, דיפלומטיה, מחקר מדעי וחקר חלל, נקראת צי הכוכבים (Star Fleet). הפדרציה כוללת גופים נוספים, בהם מועצה מחוקקת, נשיא ורשות שופטת. מטה הפדרציה ממוקם בעיר סן פרנסיסקו, שם גם ממוקמת האקדמיה של צי הכוכבים. לאורך השנים, הפדרציה הייתה בעימותים צבאיים עם האימפריה הקלינגונית, האימפריה הרומולאנית, האיחוד הקרדסי, הבורג והדומיניון. הפדרציה שוכנת ברבע הדיסקית של גלקסיית שביל החלב הקרוי רביע אלפא. השם ניתן על ידי עמי הפדרציה, בני האנוש והוולקנים. הוא נקרא "אלפא", שהיא האות הראשונה באלפבית היווני, מכיוון שזהו המקום בו נמצאים בתיהם של שני העמים – כדור הארץ ו-וולקן. בפרק "קליפסו" בסדרה מסע בין כוכבים: מסעות קצרים המתרחש כאלף שנים בעתיד, הפדרציה קיימת עדיין, אך מכונה על ידי קראפט, הדמות הראשית בפרק, בשם "ו'דרייש" ("V'draysh"). לא סופר רבות על הו'דרייש, מלבד שהיא נמצאת במלחמה עם אנשי אלקור 4, ושאנשיה מחפשים עתיקות מהתרבות האנושית. כותב הפרק, מייקל שייבון, אישר בעמוד האינסטגרם הרשמי שלו ש"ו'דרייש" היא סינקופה למילה "פדרציה". בטריילר שהופץ באוקטובר 2019 לעונה השלישית של הסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי, שעלילתה מתרחשת בתקופת הזמן שבה מתרחש הפרק "קליפסו", מופיע דגל הפדרציה כשעליו רק שישה כוכבים, במקום עשרות כוכבים במאות ה-23 וה-24. מספר הכוכבים המועט מעיד שמספר הכוכבים החברים בפדרציה התדרדר משמעותית במאות שחלפו. מתוך שלושת הכוכבים הגדולים שייצגו את מייסדות הפדרציה, כדור הארץ, וולקן ואנדוריה, נותרו רק שניים (לטלרייטים לא הוקדש כוכב, אף על פי שגם הם נחשבים לאחד הגזעים המייסדים). בטריילר מופיעים לוחמים אנדוריים אלימים, מה שמעיד שמתוך שלוש המייסדות נותרו רק האנושות והוולקנים. עם תחילת עונתה השלישית של דיסקברי התברר שבסביבות שנת 3060 התרחשה "השריפה", אירוע שבו התפוצץ כמעט כל הדייליתיום בגלקסיה בבת אחת, מה שגרם להשמדת רוב ספינות החלל של צי הכוכבים, והגביל באופן משמעותי טיסות במהירות גדולה ממהירות האור. הפדרציה איבדה מכוחה והפכה בחלקים מסוימים מהגלקסיה לזיכרון רחוק שנקרא בקרב חלק מהאוכלוסייה, הוו'דרייש. מייקל שייבון, כותב הפרק, מאשר כי הו'דרייש הם סינקופה לפדרציה, מתוך עמוד האינסטגרם הרשמי של מייקל שייבון טריילר לעונה השלישית של דיסקברי, באתר startrek.com ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטרטגיקון

הסטרטגיקון (ביוונית: Στρατηγικόν) הוא ספר תאוריה צבאית שכתיבתו במאה השישית מיוחסת לקיסר הביזנטי מאוריסוס, והוא נועד, כדברי ההקדמה, לשמש "ספר בסיסי לאלו המיעדים עצמם לפיקוד על צבא". הטקסט הידוע בשם סטרטגיקון נכתב ככל הנראה במטרה ליצור אחידות מבנית ורעיונית לתורת הלחימה של האימפריה הביזנטית בימי הביניים וכקודקס חוקים לרפורמה הצבאית של הקיסר הלוחם מאוריסוס. בקרב ההיסטוריונים המודרניים חלוקות הדעות בשאלה מיהו מחברו האמיתי של הסטרטגיקון, ויש סברה כי הקיסר מאוריסוס הזמין את כתיבתו וכי גנרלים אלמונים של האימפריה עסקו במלאכת איסוף החומר והכתיבה. הסטרטגיקון נחשב לאחד הטקסטים הצבאיים החשובים של ימי הביניים ובסיס לספרי תאוריה צבאית ביזנטיים מאוחרים יותר. הסטרטגיקון מחולק ל 12 פרקים המכונים לעיתים "ספרים", וכל פרק מכסה פן אחד של טקטיקה בשימוש הצבא הביזנטי במאה השישית והשביעית. משקל רב ניתן לתימרונים של חיל הפרשים אך מקום נכבד שמור גם למבנה ופעולה של חיל רגלים, טקטיקות מצור, מערכות אספקה, אימונים צעידות וסיכום של החוק הצבאי. ספרים 7 ו-8 מהווים מעין תמצית של הסטרטגיקון וכתובים במשפטים קצרים ובפתגמים היוצרים "מתכון" לניהול קרבות. אסטרטגיה צבאית דוקטרינה צבאית הצבא הביזנטי Dennis, George T. Maurice's Strategikon: Handbook of Byzantine Military Strategy. University of Pennsylvania Press, 2001. ISBN 0812217721 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.