laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tetris (שיר של דוקטור ספין)

"Tetris" (בעברית: "טטריס") הוא שיר של דוקטור ספין (אנ'). השיר יצא, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס וקרפט רקורדס, ב-21 בספטמבר 1992. השיר, אשר מבוסס על שיר העם הרוסי, קורובייניקי, נכתב על ידי ניקולאי נקראסוב, הוריקזו טנקה (אנ'), אנדרו לויד ובר ונייג'ל רייט (אנ'), והופק על ידי נייג'ל רייט. זכויות היוצרים של השיר שמורות לנינטנדו. מידע על הסינגל "Tetris" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Tetris" באתר Discogs Tetris (UK and European CD single liner notes). Doctor Spin. Polydor Records, Carpet Records. 1992. 865 537-2, CRPCD 4.{{cite AV media notes}}: תחזוקה - ציטוט: others in cite AV media (notes) (link) "New Releases: Singles" (PDF). Music Week: 19. 19 בספטמבר 1992. ארכיון (PDF) מ-2022-09-06. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite journal}}: (עזרה) Shaver, Morgan (8 ביוני 2017). "The History of the Tetris Theme Music". tetris.com. ארכיון מ-2022-07-13. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Lambie, Ryan (6 ביוני 2019). "Tetris: 10 Facts You Need to Know About the Game's History". Den of Geek. ארכיון מ-2022-07-13. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "5 songs you never knew were written by Andrew Lloyd Webber". BBC Radio 2. ארכיון מ-2022-07-13. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Did Andrew Lloyd Webber Have a Hit Dance Song About the Video Game Tetris?". Legends revealed. ארכיון מ-2022-04-17. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Andrew Lloyd Webber: the legendary composer's musicals, wife, net worth and more". Classic FM. 15 במאי 2020. ארכיון מ-2022-01-24. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגת קראון

פסגת קראון (באנגלית: Crown Peak) היא פסגה המכוסה קרח, המצוייה בקצה הדרומי של רכס מארסקוט, שבצד הצפון מערבי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. על הפסגה תצורת קרח בולטת למרחקים - שצורתה כצורת כתר; גובהה של הפסגה 1,185 מטרים מעל פני הים. פסגת קראון היא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס מארסקוט. פסגת קראון ממוקמת 19 קילומטרים ממזרח לכף רוקמורל; פסגת קראון ממוקמת 4.2 קילומטרים ממערב לפסגת לרדיגו; פסגת קראון ממוקמת 7.17 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר איגנאטייב; האזור נסקר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1946. שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1946, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, לאחר הסקר שערכו באזור. השם תיאורי. המילה "קראון" באנגלית, משמעה "כתר". פסגת קראון תמונת לוויין באתר קופרניקס
ואיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ואיה – עיר בהונגריה בורחה ואיה – כדורגלן ספרדי ז'וזפ ואיה – כדורגלן ספרדי ואלה ואי
עופר לוי (כדורגלן)

עופר לוי (נולד ב-19 ביולי 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי המכהן כיום כסגן ראש עיריית הרצליה ויו"ר מרצ הרצליה. לוי נולד וגדל בהרצליה. התחיל את הקריירה שלו בגיל תשע בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ובגיל 16 עבר למחלקת הנוער של קבוצת בני יהודה תל אביב. בעונת 1992–1993 הועלה על ידי המאמנים אמציה לבקוביץ' ורמי לוי לסגל הקבוצה הבוגרת. לוי היה ממצטייני הקבוצה ואף נבחר לתפקיד הקפטן. בהמשך אף זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בתחילת עונת 1997–1998 נרכש על ידי מכבי תל אביב, אולם הוא לא הביא לידי ביטוי את יכולתו הטובה מבני יהודה ומכבי תל אביב השאילה אותו בחזרה לבני יהודה כדי לסייע לה במאבקי התחתית. לוי שיחק בבני יהודה 7 עונות, במסגרתן לבש את מדי הקבוצה ב-149 משחקי ליגה וכבש 8 שערים. בשנים הבאות שיחק לוי במספר קבוצות מהליגות הנמוכות (הפועל ירושלים, הפועל רעננה, הפועל אורנית, הפועל הוד השרון), עד שפרש סופית ממשחק פעיל בגיל 32. לאחר פרישתו ממשחק פעיל מונה לוי למאמן במחלקת הנוער של הפועל רעננה, ובמקביל ניהל את מרכז הספורט ראשונים בהוד השרון והיה פעיל חברתי באזור מגוריו בהרצליה, בעיקר במסגרת ועדי הורים בבתי הספר בהם למדו ילדיו. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו באוקטובר 2018 החליט לוי להצטרף לפוליטיקה המקומית, התמודד בבחירות המקדימות במפלגת מרצ ונבחר כיושב ראש הסניף. בבחירות עצמן זכתה סיעתו של לוי בשלושה מושבים במועצת העיר ולוי הצטרף לקואליציה שהקים ראש העירייה משה פדלון ומונה לסגן ראש העיר ולמחזיק תיק הספורט ותיק הגאווה והסובלנות בעירייה, לוי דרש את הקמת התיק החדש בכפוף להסכמים הקואליציוניים. במקביל מכהן לוי כיושב ראש עמותת הספורט בני הרצליה. לוי מתגורר בשכונת הרצליה הירוקה בהרצליה. הוא גרוש ואב לשלושה ילדים. אחותו היא סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו מיטל להבי. בני יהודה תל אביב גביע הטוטו: 1997/1998 עופר לוי, באתר Transfermarkt ג'ני אלעזרי, עופר לוי: "בהתחלה אמרו במרצ, מה בא אלינו כדורגלן?" בני קימרון, פרשת תעודת החיסון המזויפת: דרישה לפיטוריו של סגן ראש העיר עופר לוי יונתן שרון, ראש העירייה על סגנו עופר לוי: "שיחפש עבודה אצל ניצן הורוביץ" פעם כדורגלן, היום יו"ר מפלגה: עופר לוי יוביל את סיעת מרצ בהרצליה
עקיבא פישר

הרב עקיבא פישר (ה'תקע"ח, 1818 – י"ח בשבט ה'תרנ"ד, 1894) היה רב הונגרי, אב בית הדין של העיר טט. נולד בשנת ה'תקע"ח בכפר לובשבריני שבהונגריה כבן בכור לרב מרדכי ליב, ששימש כרב וכרופא, ולאמו ממשפחת רוזנר. בגיל צעיר עברה משפחתו לאובודה, שם למד תורה אצל אביו ואצל חכמי המקום. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת פרשבורג, אצל החתם סופר, שגם הסמיך אותו לרבנות ולהוראה. בסביבות שנת 1840 (ה'ת"ר) נישא לדבורה בילא, בתו של הרב צבי הרש רוזנבוים-הירש, ששימש לאחר מכן כרבה של אירשה (נתאחד עם הכפר אלברטי, וכיום נקרא אלברטירשה), אחיו של הרב עמרם רוזנבוים ובנו של הרב משה נחום רוזנבוים. הם עברו למזטור ושם נולד להם בנם הראשון, הרב צבי פישר, לימים רבן של אסוד וויינערן. באייר ה'תר"ה (1845) מונה לרבה של אוק, וכחדשיים לאחר מכן עבר להתגורר בעיר. בשנת ה'תר"ח מונה לרבה של טט, שליד העיר גיור, שבמחוז גיור-מושון-שופרון. בזמן הקרע ביהדות הונגריה, נמנה עם הרבנים האורתודוקסים, ביניהם החתם סופר, הרב הלל ליכטנשטיין והרב עקיבה יוסף שלזינגר, במלחמתם כנגד הנאולוגים והמשכילים. חתם על הקמת מחזיקי הדת, שהוקמה על ידי הרב שמעון סופר, בנו של החתם סופר. הרב פישר היה מוכר באזורו, והיה מקבל שאלות רבות מכל המחוז. בי"ג בשבט ה'תרמ"ה (1885) נפטרה אשתו דבורה, וכשנה וחצי לאחר מכן התחתן עם אשה אלמנה מפרשבורג (ברטיסלאבה). ביום חמישי, י"ח בשבט ה'תרנ"ד, נפטר הרב עקיבא פישר, בגיל 76. הוא נקבר ביום ראשון שלאחר מכן בעירו טט. הרב היה עני מרוד, וכבר בגיל צעיר סבל מלקות ראייה. על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם. בנוסף, צאצא למהר"ל מפראג, של הרב מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חסידות צ'רנוביל, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד. הרב התחתן פעמיים, אך זכה לילדים רק מאשתו הראשונה, דבורה. היו להם 10 ילדים, 4 בנים ו-6 בנות. מבניו: הרב צבי (ה'תר"א, 1841 – י"ד באדר ב' ה'תרס"ב, 1902) – רבן של הערים אסוד וויינערן. הרב עמרם – (בערך ה'תרי"ג – י"ח בניסן ה'תרפ"ה, 1925) אב בית דין יינק הרב משה נחום (ה'תרט"ו – ט' בניסן ה'תרע"ג) – תלמיד וחכם ומורה בפרשבורג. מחותנו היה הרב דוד ניימן-לאקנבך חיה שטרן (בערך ה'תרי"ז – ?) נישאה למשה יום טוב ליפמן שטרן. סבתו של הרב עקיבא אייזנברג מדיה וקבצים בנושא עקיבא פישר בוויקישיתוף עקיבא בן מרדכי ליב פישר, דף שער בספרייה הלאומית רפאל בן יעקב הלפרין, אטלס עץ חיים - יב, באתר אוצר החכמה עקיבא בן מרדכי ליב פישר, עטרת עקיבא, באתר אוצר החכמה נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים, באתר אוצר החכמה שמחה בונם דוד סופר, מזכרת פאקש - ב, באתר אוצר החכמה ישכר בעריש גרינפלד - שמעון הירשלער, משפחת השמעוני, באתר אוצר החכמה יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) קטלוג מכירה פומבית, יודאיקה ירושלים - טבת תשע"ג, באתר אוצר החכמה
רוברט גייל

רוברט גייל (באנגלית: Robert Peter Gale, נולד ב-11 באוקטובר 1945) הוא אונקולוג אמריקאי שזכה במספר פרסים על מחקריו ופעילותו הציבורית. רוברט גייל נולד בניו יורק. הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטה בבאפלו ועבר להמשך לימודים לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בה למד בשנים 1970–1973. בשנת 1976 הוא סיים שם עבודת דוקטורט שהתמקדה בחקר הסרטן. בשנים 1973–1993 גייל עבד בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה. בשנים 1983–1984 הוא היה פרופסור אורח במכון ויצמן למדע. באותה תקופה הוא ביצע מחקר ביחד עם אלי כנעני שתוצאותיו היו הבסיס המדעי לפיתוח תרופה נגד סוג מסוים של סרטן שאושרה לשימוש. בשנים 1993–1999 גייל היה חוקר בכיר במרכז מחקר השייך לחברת אסטרהזניקה. באותה תקופה הוא היה שותף לפיתוחים של שיטות טיפול בסרטן. בתחילת המאה ה-21 גייל חזר לניו יורק. בהיותו בניו יורק הוא כיהן בתפקידי מחקר במספר מוסדות. בשנת 1986 גייל התבקש על ידי שלטונות ברית המועצות לרכז טיפול בנושא נפגעי אסון צ'רנוביל. על פעילותו שם הוא כתב ספר שעל בסיסו במשך צולם סרט טלוויזיה. בשנת 1987 הוא נתן ייעוץ לטיפול בנפגעי תאונת גויאניה. בשנת 1988 הוא נשלח לעזור בטיפול בנפגעי רעידת האדמה בארמניה. בשנת 2011 הוא התבקש על ידי ממשלת יפן לתת ייעוץ לטיפול בעקבות תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1. רוברט גייל פרסם כ-1150 מאמרים מדעים ומעל ל-20 ספרים בנושא סרטן, השתלת איברים, רדיוביולוגיה וטיפול בנפגעים. על פעילותו המדעית גייל קיבל מספר פרסים. על הדיווחים בצ'רנוביל הוא זכה בפרס אמי. מדיה וקבצים בנושא רוברט גייל בוויקישיתוף ביוגרפיה רוברט גייל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אל בורות המים

האם התכוונתם ל... אל בורות המים (שיר) אל בורות המים (סרט)
דייגו סילאנג

דייגוֹ סילאנְג אי אנדיה (באילוקנו: Diego Silang; ‏16 בדצמבר 1730 – 28 במאי 1763) היה מנהיג מהפכני פיליפיני שחבר לכוחות בריטים כדי להפיל את השלטון הספרדי בצפון הפיליפינים ולהקים מדינת אילוקנים עצמאית. המרד שלו ניצת בשל עול המס הספרדי ובשל התעללויות ספרדיות, וכן מתוך אמונתו בשלטון עצמי, כלומר בשאיפה שהממשל וההנהגה של הכנסייה הקתולית והממשלה באילוקוס יאוישו בעובדי ציבור אילוקנים. הוא נשא אישה איטנגית (טינגיאנית) בשם גבריאלה קריניו, שלימים נודעה בשם גבריאלה סילאנג. סילאנג נולד בארינגיי, פנגסינן. אביו היה פנגסינני, ואמו הייתה אילוקנית. הוא הוטבל ב־7 בינואר 1731 בוויגאן, אילוקוס סור. שם עבד דייגו הצעיר כשליח עבור כומר ספרדי מקומי. בהיות דייגו נבון, נלהב, ושולט בספרדית, הטיל עליו הכומר להעביר דואר מאילוקוס למנילה; מסעות אלו חשפו אותו לאי־צדק קולוניאלי ונטעו את זרע המרד. ספרד חברה לצרפת במהלך מלחמת שבע השנים, נגד בריטניה הגדולה. הבריטים מצידם ביקשו להחליש את האימפריה הספרדית. תפיסת מנילה על ידי כוחות הצי הבריטי באוקטובר 1762, והכניעה לאחר מכן של הפיליפינים הספרדיים לבריטניה במהלך הכיבוש הבריטי של הפיליפינים, היוו השראה להתקוממויות בצפון הרחוק ביותר של אילוקוס נורטה וקאגאיאן, שם המשיכה תסיסה אנטי־ספרדית. אף על פי שסילאנג רצה בתחילה להחליף בעלי תפקידים ספרדים באילוקוס בפקידים ילידיים, והתנדב לעמוד בראש כוחות אילוקנים לצד הספרדים, הפקידים הספרדיים הנואשים מסרו את סמכויותיהם לבישוף הקתולי של נואבה סגוביה (ויגאן), והלה דחה את הצעתו של סילאנג. דייגו סילאנג נרצח בידי אחד מחבריו, מֶסטיסו ספרדי־אילוקני בשם מיגֶל ויקוס, שלו שילמה הכנסייה כדי שיתנקש בסילאנג בעזרתו של פדרו בֶּקבֶּק. הוא היה כבן 32 במותו. לאחר מותו של סילאנג נטלה אשתו, המסטיסה הספרדית־איטנגית גבריאלה סילאנג, את הפיקוד על המרד, ונלחמה באומץ. הספרדים שלחו נגדה כוח חזק. היא נאלצה לסגת לאברה. סילאנג הובילה את חייליה לכיוון ויגאן, אך נהדפה. היא נמלטה שוב לאברה, ושם נתפסה. סילאנג ואנשיה נתלו ללא משפט ב־20 בספטמבר 1763, ואותה תלו אחרונה. דייגו וגבריאלה סילאנג נחשבים גיבורים לאומיים בפיליפינים. Zaide, Gregorio F. (1984). Philippine History and Government. National Bookstore Printing Press. Rebecca Ramilo Ongsotto, Reena R. Ongsotto: Philippine History Module-based Learning. Rex Bookstore Inc, 2. Auflage 2003, ISBN 971233449X, p. 109 (‏online copy, באתר גוגל ספרים) C. Duka: Struggle for Freedom. Rex Bookstore Inc, 2008, ISBN 9789712350450, p. 103 (‏online copy, באתר גוגל ספרים) מדיה וקבצים בנושא דייגו סילאנג בוויקישיתוף National Historical Institute (1996). Historical Calendar (1521-1969). Manila: The National Historical Institute. p. 5. ISBN 971-538-097-2. Lamberto Gabriel, Ang Pilipinas: Heograpiya, Kasaysayan, at Pamahalaan. 1997 ISBN 971-621-192-9
אטיליו פונטנה

אטיליו פונטנה (באיטלקית: Attilio Fontana; נולד ב-28 במרץ 1952) הוא פוליטיקאי איטלקי המכהן כמושל לומברדיה מאז 2018. לפני כן כיהן כראש עיריית וארזה. פונטנה סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקלאסי ארנסטו קאירולי בעיר הולדתו וארזה בשנת 1970, וסיים לימודי משפטים בשנת 1975 באוניברסיטת מילאנו. מאז 1980 הוא הבעלים של משרד עורכי דין בווארזה. פונטנה הוא חבר ותיק במפלגות הליגה הלומברדית והליגה הצפונית, וכיהן מ-7 במאי 1995 עד ה-13 ביוני 1999 כיהן בתפקיד ראש עיריית אינדונו אולונה. בשנת 2000 התמודד בבחירות האזוריות בלומברדיה, ונבחר לנשיא המועצה האזורית של לומברדיה (הרשות המחוקקת של המחוז) עם 5,194 קולות. בבחירות האזוריות הבאות בשנת 2005 בלומברדיה נבחר מחדש לנשיאות המועצה האזורית של לומברדיה, תפקיד שמילא עד יולי 2006. ב-2006 פונטנה התמודד ונבחר לראשות עיריית וארזה בסיבוב הראשון של הבחירות המוניציפליות ב-28 במאי 2006, וזכה ב-57.8% מהקולות. נבחר מחדש לכהונה שנייה ב-29 במאי 2011 עם 53.89% מהקולות, ונשאר בתפקידו עד 19 ביוני 2016, היום בו דויד גלימברטי, ראש העירייה מטעם המרכז-שמאל הראשון של וארזה מאז 1992, יחליף אותו. כמה עיתונאים ביולי 2016 העלו השערות על מינוי פונטנה כמועמד הליגה הצפונית בבחירות 2018 למושלות לומברדיה אם המושל המכהן רוברטו מרוני - שנבחר בבחירות האזוריות ב-2013 לכהונה של חמש שנים בתמיכת הליגה הלומברדית והליגה הצפונית, המפלגות של מרוני ופונטנה, ובתמיכת שאר המפלגות חברות קואליציית הימין-מרכז - לא יתמודד לקדנציה שנייה ואחרונה. בינואר 2018, כאשר מרוני הודיע על פרישה מהפוליטיקה, פונטנה נבחר למועמד המרכז-ימין למושלות לומברדיה. מבחינת התקשורת האיטלקית, ניסיונו כראש עיר והפופולריות של פונטנה הם בין החוזקות של מועמדותו. ב-15 בינואר 2018 קבע פונטנה כי התרבות המערבית באיטליה נמצאת בסכנה בשל זרמי ההגירה מאפריקה, מה שיצר מחאות רבות וביקורת מצד המפלגה הדמוקרטית (PD) ושל תנועת חמשת הכוכבים נגד פונטנה. בעקבות כך הוא התנצל על דבריו, והכריז כי האמירה היא נפילה בלשונו, ולא מביעה גזענות מצדו או מצד מפלגתו. ב-4 במרץ 2018 ניצח פונטנה בבחירות עם כ-50% מהקולות מול ג'ורג'יו גורי (עם 29% מהקולות) ודאריו ויולי (עם 17% מהקולות) ופונטנה הושבע לתפקיד כמושל ב-26 במרץ. במאי 2019 משרד התובע של מילאנו פתח בחקירה נגד פונטנה בחשד שהשתמש לרעה בכוחו כמושל לומברדיה בפרשת שחיתות עקב מינוי שנוי במחלוקת, אך במרץ 2020 זוכה מכל ההאשמות והתיק נסגר סופית שכן המינוי הנדון לא היווה עבירה על החוק. ביולי 2020 נפתחה נגד פונטנה חקירה נוספת, בעקבות פעילות של פונטנה, אשתו וגיסו העוברת על מגבלות מגפת הקורונה. כמה עיתונאים בספטמבר 2020 שיערו כי פונטנה יפרוש מהפוליטיקה ב-2023 עקב החקירות נגדו לפני הבחירות הבאות למושלות לומברדיה, בדומה לפרישתו של מרוני ב-2018, אך מתאו סלביני (מנהיג הליגה הצפונית) מנע את התפטרותו של פונטנה מנשיאות לומברדיה ואת הקדמת הבחירות. מדיה וקבצים בנושא אטיליו פונטנה בוויקישיתוף אטיליו פונטנה, ברשת החברתית פייסבוק אטיליו פונטנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אטיליו פונטנה, ברשת החברתית אינסטגרם "White race at risk - Fontana on migrants (2) - English". 15 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Lombardia Risultati Regionali 2018". "Tangenti in Lombardia, il governatore Fontana indagato per abuso d'ufficio". 5 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "È stata archiviata l'indagine su Attilio Fontana per abuso d'ufficio - Il Post". 27 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Attilio Fontana indagato nell'inchiesta sulla fornitura di camici". 24 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
צ'וס מתאו

חסוס "צ'וס" אלפונסו מתאו דיאז (בספרדית: Jesús "Chus" Alfonso Mateo Díez; נולד ב-23 בינואר 1969) הוא מאמן כדורסל ספרדי המאמן את ריאל מדריד מליגת העל הספרדית בכדורסל והיורוליג. מתאו שימש רוב הקריירה שלו כעוזר מאמן. הוא החל לאמן בקבוצות הנוער של מכללת אוגוסטיניאן מדריד וריאל מדריד, שם עבד מ-1991 עד 1995. בין 1993 ל-1997 שימש כעוזר מאמן נבחרת ספרד עד גיל 16. ב-27 ביוני 2006 מונה מתאו למאמן באסקט סרגוסה, והפך למאמן ראשי לראשונה בקריירה שלו. ב-2012, לאחר שאימן גם בפואנלברדה ואוניקאחה מאלגה, עזב מתאו את ספרד וחתם בשאנשי ז'ונגיו ברייב דרגונס מה-CBA הסינית. ב-2014 מונה לעוזרו של פאבלו לאסו בריאל מדריד. פרט לזכייה בתארים רבים בתור כעוזרו של לאסו, מתאו גם הוביל את מדריד לניצחונות כמאמן זמני, כולל על צסק"א מוסקבה ביורוליג ב-2021. מתאו הוביל את מדריד לניצחון 3–1 בסדרת גמר הליגה הספרדית 2022 מול ברצלונה ולזכייה באליפות הליגה ה-36 של הבלאנקוס, לאחר שלאסו חווה התקף לב. ב-5 ביולי 2022 מונה מתאו למאמן ראשי קבוע לאחר שריאל נפרדה מלאסו בשל מצבו הבריאותי. ב-21 במאי 2023 זכה מתאו עם ריאל בעונת 2022/2023 ביורוליג לאחר ניצחון בגמר 79–78 על אולימפיאקוס. בעונת 2023/2024 נבחר למאמן השנה ביורוליג לאחר שהוביל את קבוצתו לפיינל פור היורוליג 2024 מהמקום הראשון בתום העונה הסדירה עם מאזן 27–7. צ'וס מתאו, ברשת החברתית אינסטגרם Chus Mateo, nuevo entrenador de CAI Zaragoza, Solobasket, ‏27 ביוני 2006 (בספרדית) Paco Aurioles se marcha a entrenar a China con Chus Mateo, malagahoy.es, ‏23 באוגוסט 2012 (בספרדית) COVID-plagued Real Madrid delivers a sensational win over CSKA, Eurohoops, ‏23 בדצמבר 2021 Mateo: "Hemos sido un equipo con mayúsculas", ליגת ה-ACB, ‏19 ביוני 2022 (בספרדית) רשמי: ריאל הודיעה ללאסו על סיום תפקידו, באתר ONE‏, 4 ביולי 2022 מתאו זכה במאמן העונה ביורוליג, קטש שלישי, באתר ערוץ הספורט, 12 במאי 2024
ספרא (מאפה)

ספרא (נכתב גם סַפְרָה) הוא מאפה או עוגה לקינוח מהמטבח הלובי, המורכב בעיקר מבלילת סולת וסוכר. צורתו של הספרא היא כעוגיה שטוחה המחולק לקוביות קטנות ומזכיר במקצת את הבסבוסה. הספרא דקה ופריכה יותר מעוגות הסולת הערבית "בסבוסה" ו"טישפישטי" מהמטבח הבלקני. זו עוגת סולת רכה ונימוחה, ספוגה בסירופ סוכר עשיר שקלה להכינה, ונשמרת לאורך זמן. הסירופ מעניק לחות לעוגה בדומה לכנאפה ובקלווה. בשל טעמה הדל של הסולת, יש שנהגו להוסיף לספרא סוגי אגוזים שונים בהם צימוקים, שקדים, תמרים, תפוזים ושומשום. בחלק מהמתכונים, בבצק העוגה נוספים מסטיקא, ציפורן ומי ורדים מסיבות דומות. יהודי לוב, שאינם עושים שימוש במוצרי חלב, נהגו לאכול את הספרא במועדים כמו חג הפורים ובאירועים חגיגיים, והגישו לצידה קפה לובי עם עטרא או לצד "צ׳אי בל קקאוויה", תה לובי מתה שחור ממותק אותו בישלו עם בוטנים. חלק קטן יותר מיהודי לוב אכלו אותה בסיום צום יום הכיפורים. רועי ירושלמי, ספרה – עוגת סולת טריפוליטאית, אנו – מוזיאון העם היהודי טוני משיח, עוגת סולת בסבוסה, ערוץ האוכל, 3 בנובמבר 2021 ספרה – עוגת סולת טריפוליטאית ערך זה הוא קצרמר בנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
13: המיוזיקל

13: המיוזיקל (באנגלית: 13: The Musical) הוא סרט דרמה קומית מוזיקלית אמריקאי, בבימויה של תמרה דייוויס. הסרט עובד למסך על ידי רוברט הורן על בסיס מחזמר באותו שם שכתב בשנת 2007 יחד עם ג'ייסון רוברט בראון ודן אליש. הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-12 באוגוסט 2022. לאחר גירושי הוריו, אוון גולדמן עובר מניו יורק לעיירה קטנה באינדיאנה. בצל לחציו מיום הולדתו ה-13 הקרב, אוון מנסה למצוא את דרכו במעגלים החברתיים בבית ספרו החד ולהשתלב באמצעות הפיכת מסיבת הבר מצווה שלו למסיבה הטובה ביותר אי-פעם. דיבובו העברי של הסרט בוים על ידי גבריאל אלון והופק באולפני אולמן מדיה. ב-12 באוגוסט 2014, נמסר על רכישת זכויות עיבודו הקולנועי של המחזמר "13" על ידי "CBS Films", שעל כתיבת תסריטו יופקד התסריטאי ברט וי. רויאל ועל הפקתו יופקדו לורנס מארק, בוב בוייט ודייוויד בלקמן. ב-20 בספטמבר 2019, נמסר כי נטפליקס והמפיק ניל מירון רכשו את זכויות הפקת הסרט, אותו תביים תמרה דייוויס ועל כתיבתו יהיה אמון רוברט הורן, מיוצרי המחזמר המקוריים. ב-29 באפריל 2021, נמסר כי הסרט יופק על ידי דייוויס, לצד ג'ייסון רוברט בראון, הורן, בוב בוייט ומארק ניקולסון. ב-28 באוקטובר 2020, פרסם המפיק ניל מירון פרסם מודעה עבור אודישנים פתוחים עבור דמויותיהם של הנערים, ונמסר כי החזרות לקראת הצילומים עתידים להתחיל במרץ 2021. ב-29 באפריל 2021 נמסר על ליהוקם של צוות השחקנים המתבגר המלא. ב-24 במאי 2021, נמסר על ליהוקה של דברה מסינג; וב-11 ביוני 2021, נמסר על ליהוקם של ריאה פרלמן, ג'וש פק ופיטר הרמן. ב-28 באוקטובר 2020, נמסר כי צילומי הסרט יתחילו בטורונטו ביוני 2021. הצילומים התקיימו גם בלוקיישנים שונים בניו יורק, ביטון ובברמפטון שבאונטריו, קנדה; והסתיימו ב-6 באוגוסט 2021. ב-20 בספטמבר 2019, נמסר כי בראון יכתוב שירים חדשים עבור הסרט ואילו ביולי 2022, נמסר כי הסרט יולחן על ידי כריסטופר לנרץ. "13: המיוזיקל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "13: המיוזיקל", באתר נטפליקס 13: המיוזיקל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Moynihan, Caitlin (April 27, 2022). "Netflix's 13 Movie Musical Adaptation Sets August Premiere". Broadway.com. Retrieved July 14, 2022. Kit, Borys (August 12, 2014). "CBS Films Bringing Musical '13' to Big Screen". The Hollywood Reporter. Retrieved July 14, 2022. "NETFLIX ADAPTS TONY AWARD-WINNER JASON ROBERT BROWN'S BROADWAY MUSICAL 13 INTO A FAMILY FILM". Netflix Media Center. September 20, 2019. Retrieved July 14, 2022. D'Alessandro, Anthony (April 29, 2021). "Netflix Feature Adaptation Of Broadway's '13: The Musical' Finds Its Stars". Deadline Hollywood. Retrieved July 14, 2022. Gans, Andrew (October 28, 2020). "Casting Search Continues for Netflix Adaptation of Jason Robert Brown's 13 Musical". Playbill. Retrieved July 14, 2022. D'Alessandro, Anthony (May 24, 2021). "Debra Messing's Number Called To Star In '13: The Musical' At Netflix". Deadline Hollywood. Retrieved July 14, 2022. Pedersen, Erik (June 11, 2021). "'13: The Musical': Rhea Perlman, Josh Peck & Peter Hermann Round Out Cast Of Netflix Pic". Deadline Hollywood. Retrieved July 14, 2022. Bradley (August 8, 2021). "'13: The Musical' Officially Wraps Up Filming at Netflix". Midgard Times. Retrieved July 14, 2022.
כתפות

כְּתֵפוֹת (שְׁלֵייקֶעס ביידיש), וביחיד כְּתֵפָה, הן פריט לבוש לאחיזת המכנסיים ולעיתים גם החצאית. בדרך כלל הן עשויות מזוג רצועות אלסטיות, שתלויות על הכתפיים ומצטלבות באזור הגב. הכתפות אוחזות במכנסיים באמצעות שלושה או ארבעה תופסנים או כפתורים. כתפות הומצאו בשנת 1822 בידי אלברט תרסטון (Albert Thurston) והיו בשימוש נרחב לפני אופנת הגזרות הנמוכות - כאשר החגורה לא הצליחה להחזיק את המכנסיים גבוה מספיק בהתאם לאופנה. היום הכתפות נחשבות לרוב לפריט לא-אופנתי ושימושיותן ירדה. עם זאת, הייתה לכתפות עדנה בישראל של אמצע שנות השמונים של המאה העשרים. הביטוי "גם חגורה וגם שלייקעס" מתייחס לנקיטה בצעדים זהירים באופן מופרז. כתפות אוחזות בחצאית בירית מדיה וקבצים בנושא כתפות בוויקישיתוף
אויפן (כדורגל)

אויפן (בגרמנית: Königliche Allgemeine Sportvereinigung Eupen, או בקיצור KAS Eupen, המכונה בפשטות: Eupen) הוא מועדון כדורגל בלגי מהעיר אויפן, המשחק בליגת העל הבלגית. המועדון הוקם ב-1945 לאחר מיזוג של שני מועדוני העיר, Jugend Eupen ו-FC Eupen 1920. מועדון אויפן הוקם ב-9 ביולי 1945 לאחר מיזוג של יוגנד אויפן ו-FC Eupen 1920, ושיחק את המשחק הרשמי הראשון ב-21 ביולי במהלך טורניר במהלך חג לאומי. כמה שבועות לאחר מכן המועדון התחיל בעונת הפתיחה שלו בליגה המחוזית של לייז', ב-1951 המועדון עלה לליגה בכירה יותר, הליגה הבלגית הרביעית. לאחר שהגיע למועדון ב-1966, הוברט ואן דורמאל הוביל את הקבוצה למקום השני בעונת 1967/1968 לפני שעלה לראשונה לליגה הבלגית השלישית בעונה שלאחר מכן. בעונתה הראשונה בליגה הצליחה הקבוצה להעפיל עוד ליגה לראשונה לליגה הבלגית השנייה. בתחילת שנות ה-70 נקלע המועדון לקשיים כלכליים, ונאלץ למכור מספר שחקני מפתח, דבר שהוביל גם לכשלונות ספורטיביים, והקבוצה ירידה לליגה השלישית בסוף עונת 1974/1975, לאחר חמש שנים בליגה השנייה, אולם לאחר עונה אחת שבה הקבוצה לליגה השנייה, וירדה שוב בעונה לאחר מכן. לאחר מספר עונות בליגה השלישית, המועדון עלה שוב לליגה השנייה בעונת 1980/1981. במהלך תקופה זו חלו שלושה שינויים גדולים במועדון: המועדון בחר למקד את מדיניות הספורט שלו באימונים, עיריית אויפן קנתה את מתקני המועדון לתקופה של 30 שנה במאי 1979 והמועדון שינה את שמו ל-Allgemeine Sportvereinigung Eupen. לאחר שנשר שוב לליגה השלישית, המועדון נשאר בליגה השלישית עד סוף עונת 1987/1988, ולאחר מכן שיחק בליגה הרביעית עד 1995. ב-1997 חזר המועדון לליגה השנייה, לראשונה מאז 1977, ובעונה שלאחר מכן היה גם קרוב להעפיל לליגה הבכירה. בסיום עונת 2009/2010 הצליחה אויפן להעפיל לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון 2–1 על מונס בפלייאוף העלייה, עם זאת, הקבוצה לא הצליחה לשרוד בליגה הראשונה יותר מעונה אחת. ביוני 2012 המועדון נרכש על ידי ממשלת קטר וקרן Aspire Zone שלה, שבבעלותה גם פריז סן ז'רמן. Aspire Academy הודיעה על כוונתה להשתמש במועדון כבית גידול לכדורגלנים צעירים בוגרי האקדמיה שלו מאפריקה, דרום אמריקה ואסיה. אויפן סיימה במקום השני בליגה השנייה בעונת 2015/2016, ועלתה לליגה הבכירה בפעם השנייה בתולדותיה. בעונת 2023/2024 שבה לליגת המשנה מהמקום האחרון בליגה הבכירה. נכון ל-4 בספטמבר 2023 אתר האינטרנט הרשמי של אויפן (בהולנדית) אויפן, ברשת החברתית פייסבוק אויפן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אויפן, ברשת החברתית אינסטגרם אויפן, ברשת החברתית טיקטוק אויפן, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Borden, Sam; Eder, Steve; Williams, Jack; Harress, Christopher (2014-07-15). "Qatari Soccer Empire Buys a Foothold in Europe". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-07-14.