laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בתי ורשה (ירושלים)

בתי ורשה (נקראת גם נחלת יעקב) היא שכונה חרדית בשולי מאה שערים, סמוך לכיכר השבת. השכונה מורכבת משני טורי בתים דו-קומתיים מקבילים הנמתחים במקביל לרחוב מאה שערים בין רחוב שטראוס לרחוב "חיי אדם". השכונה הוקמה ביוזמת כולל ורשה בהנהגת האדמו"ר מלעלוב רבי דוד בידרמן עבור תלמידי חכמים עניים ובכך הפכה לשכונת "כולל" ראשונה מחוץ לחומות. למרות שהמגרש אותר כבר בשנת 1884, קשיים בגיוס כספים עיכבו את הקמת השכונה. גיוס הכסף לבניית השכונה החל ב-1885 והקרקע נרכשה בשנת 1891 על ידי יהושע הלפמן. אולם אז אזל הכסף ולא נותר ממון להקמת הבתים. בשנת 1894 תרם הנדבן יעקב טננוורצל מלובלין את הכסף הדרוש והבתים נקראו על שמו "נחלת יעקב". בידיעה בעיתון החבצלת מיום 13 במאי 1898 נאמר שבשכונה 65 בתים המושכרים לכל משפחה לחמש שנים, שלאחריהן עליה לפנות את הדירה לאחרת ו"הבתים טובים ונהדרים, גדולים ורחבי ידיים ונחמדים למראה פנימה והחוצה ומשמחים לב כל איש". ב-1924 תרם הנדבן דוד וינגרטן להרחבת השכונה ולהוספת קומה שנייה. ברשומות הטאבו מופיע הנכס כ"הקדש בידרמן". לצד שער הכניסה לשכונה חקוקה בטבלת אבן הכתובת: הנדיב המפורסם כמהר"ר [כבוד מורנו הרב רבי] יעקב שרגא בר' יצחק אייזיק טעננוורצל מלובלין אשר נדבה רוחו להעלות אל הר ה' פה עיה"ק תובב"א [עיר הקודש תבנה ותכונן במהרה בימינו אמן] והפריש מהונו סך שנים וחמישים אלף רובל וקנה אחוזת הארץ הזאת ורב הבתים נבנו ממעותיו אלה והקדיש אותם קדש לה' לטובת עניים דכולל ורשא. בין שני טורי בתי השכונה נחפרו שלושה בורות מים, אך בניגוד לשכונות רבות אחרות בירושלים, לא הספיקו מי הבורות לספק את תצרוכת המים של השכונה ותושביה נאלצו לרכוש מים מערבים או משכונת כרם אברהם. כיוון שכולל ורשה כלל גם חסידים וגם פרושים, נבנו בשכונה שני בתי כנסת, "בית יצחק פרושים" ו"אוהל שמואל" החסידי. החדרים מתחת לבית כנסת זה תוכננו על ידי יעקב טננוורצל לשמש כתלמוד תורה ומשהושכרו למגורים נגרם קרע בין הכולל לבין הנדבן. שמואל אבן אור, 'השכונות סביב מאה שערים', אריאל 163–164 (מרץ 2004), עמ' 192. ראובן גפני, 'בתי הכנסת "אוהל שמואל" ו"בית יצחק פרושים"', אריאל 163–164 (מרץ 2004), עמ' 215 – 217. מדיה וקבצים בנושא בתי ורשה בוויקישיתוף יהושע בן אריה, ‏השכונות היהודיות שנבנו מחוץ לחומות בשנות ה-80 של המאה ה-19, קתדרה 2, אלול תשל"ו נפתלי בן מנחם, מסביב לירושלים, הצופה, 6 ביוני 1938, באתר "עיתונות יהודית היסטורית" יאיר אטינגר, מאבקי הנדל"ן של חרדים בירושלים איבדו שליטה, באתר הארץ, 17 ביוני 2011 מפה מאת מחלקת המדידות המנדטורית, 1936 (באנגלית) עם שם השכונה 'נחלת יעקב', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור ירושלם, חבצלת, 13 במאי 1898
צהריים

צָהֳרַיִם (בכתיב מלא צוהריים, נהגה כ"צוֹהוֹרַיִים", או כ"צָהוֹרַיִם" לפי ההגייה הספרדית) הוא פרק זמן המציין את אמצע היום. הוא בא אחרי הבוקר ולפני הערב. הזמנים שביניהם נקראים לעיתים "לפני צהריים" ו"אחרי צהריים". הצהריים מוגדרים כזמן שבו השמש נמצאת בנקודה הגבוהה ביותר בשמיים. במקומות שונים בעולם נהוג לכנות בכינוי "צהריים" גם פרקי זמן שונים סביב שעה זו. בישראל, שעת הצהריים לפי שעון חורף היא בערך 11:40 (12:40 בשעון קיץ). השעות שלאחר שעות הצהריים נקראות אחר הצהריים. הצהריים נחשבים לאמצע היום, ורוב האנשים נמצאים בשעה זו בשיא פעילותם. עם זאת, אנשים רבים נוהגים לנוח בשעות האלו. בצהריים נוהגים לאכול ארוחת צהריים ויש שגם ישנים שנת צהריים (מכונה בסלנג 'שְנַ"צ'). קיימת מסגרת חינוך הנקראת "צהרון" ובה מטפלים בילדים משעת הסיום בגני ילדים ובתי ספר עד לשובם של ההורים לביתם. ערך מורחב – חצות היום (הלכה) בצהריים נוהגים היהודים להתפלל תפילת מנחה. התפילה רמוזה בחומש בראשית, בפסוק: "ויצא יצחק לשוח בשדה לפנות ערב" המרמז על תפילת מנחה, וכן בתהילים בפסוק "עֶרֶב וָבֹקֶר וְצָהֳרַיִם אָשִׂיחָה וְאֶהֱמֶה וַיִּשְׁמַע קוֹלִי", המרמז על שלוש התפילות שחרית בבוקר, מנחה בצהריים וערבית בערב. זמן תחילת תפילת מנחה הוא ממחצית השעה אחרי חצות היום, והיא נקראת במקורות צהריים. שירו של אברהם חלפי, "צער לך", מתחיל בשורות הבאות: צער לך וצער לי על כך מעידות העיניים בואי אישה, ביום זה אוילי לארוחת צעריים — אברהם חלפי בכך, חלפי השתמש במילה "צעריים" כמעיין הומופון למילה "צהריים". (זהו לא הומופון אמיתי, כיוון שאת "צהריים" יש לבטא, כאמור, כ"צוֹהוֹרַיִים"). על פי כללי הכתיב חסר הניקוד החדשים של האקדמיה ללשון העברית יש לכתוב "צוהריים". צהריים (צָהֳרָיִם), באתר "השפה העברית" האקדמיה ללשון העברית, בעמוד הפייסבוק של האקדמיה ללשון העברית, 22 ביולי 2020 ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוק ס"ג ספר תהילים, פרק נ"ה, פסוק י"ח
קייטי בי

קת'לין בריאן (באנגלית: Kathleen Brien; ‏נולדה ב־8 במאי 1989), הידועה בשם הבמה שלה קייטי בי (Katy B), היא זמרת-יוצרת אנגלייה. קייטי בי, ילידת פקהאם, דרום לונדון הוציאה את אלבום הבכורה שלה "On a Mission" ב-4 באפריל 2011, ומתוכו שוחררו ארבעה סינגלים "Katy On a Mission",‏ "Perfect Stranger" יחד עם מגנטיק מן, "Lights On" יחד עם מיס דינמיט ו-"Broken Record". האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי. סינגל הבכורה שלה, שיר הדאבסטפ "Katy On a Mission", יצא ב-22 באוגוסט 2010, והגיע למקום הראשון במצעדי הדאנס והאינדי בבריטניה, ולמקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי, ונחשב כמסמל את התקרבותו של ז'אנר הדאבסטפ אל המיינסטרים. מדיה וקבצים בנושא קייטי בי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קייטי בי קייטי בי, ברשת החברתית פייסבוק קייטי בי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייטי בי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קייטי בי, באתר ספוטיפיי קייטי בי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קייטי בי, באתר AllMusic (באנגלית) קייטי בי, באתר MusicBrainz (באנגלית) קייטי בי, באתר דיזר קייטי בי, באתר Discogs (באנגלית) קייטי בי, באתר Songkick (באנגלית) קייטי בי, באתר Genius Katy On a Mission, בביצוע קייטי בי, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב דפנה לוסטיג‏, נערת המצעדים, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2010 משה קוטנר, כוכבת הפופ הראשונה שצמחה מהדאבסטפ, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2012
לאורו נלך

לאורו נלך היא עמותה ישראלית העוסקת בקידום החינוך להתנדבות ולעשייה חברתית בקרב תלמידי תיכון בישראל. העמותה הוקמה בשנת 2000 לזכרו של הרב משה צבי נריה במטרה לחנך בני נוער למעורבות ולאחריות חברתית לאור מורשתו של הרב נריה. בבסיס פעילות העמותה עומד העיקרון לפיו ההתנדבות אינה רק אמצעי לסיוע לנזקקים, אלא היא מסייעת בגיבוש אישיותם של בני הנוער בתקופת התבגרותם ומשפיעה על עיצוב דמותם כבני אדם חיוביים ותורמים לחברה. העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם בתי הספר התיכוניים, ובמסגרתה יוצאים אלפי בני נוער מדי שבוע להתנדבות קבועה הכוללת חונכות אישית של ילדים ומבוגרים ופעילות במוסדות חינוך, רווחה ובריאות. בנוסף, מפעילה העמותה מוקד התנדבות ארצי המקשר בין מתנדבים למוסדות, ארגונים ויחידים הזקוקים לסיוע. בשנת תשע"ו התבצעה פעילות העמותה ב-80 ערים ויישובים בישראל וכללה 150 מוסדות חינוכיים השותפים לפעילות, ממגוון מגזרים ואוכלוסיות. לקראת סוף השנה הוענק לעמותה אות הנשיא למתנדב. פעילות העמותה התרחבה עד לעיר טורונטו, שם היא מפעילה מתנדבים מישראל בישיבה התיכונית "אור-חיים" של רשת מרכז ישיבות בני עקיבא. אתר האינטרנט הרשמי של לאורו נלך לאורו נלך, באתר "גיידסטאר ישראל" לאורו נלך, באתר משרד החינוך לאורו נלך: נותנים ומקבלים פי שתיים, בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", 30 במרץ 2011 לאורו נלך- תגית באתר ערוץ 7 צופיה הירשפלד, החופש להתנדב, באתר ynet, 14 ביולי 2009 שלמה פיוטרקובסקי, 3,500 מתנדבי קיץ הסתייעו במוקד "לאורו נלך", באתר ערוץ 7, 22 באוגוסט 2010
נוזל טרום-שפיכה

נוזל טרום-שפיכה נפלט מהשופכה בעטרת הפין class=notpageimage|הצגה נוזל טרום־שפיכה (מכונה גם פּריקאם, פרי-קאם, או טיפות אהבה מאנגלית: pre-cum) הוא נוזל שקוף וצמיגי הנפלט מהשופכה בפין הזכר כאשר הוא במצב של עוררות מינית. הנוזל מופרש על ידי בלוטות קאופר הנמצאות מתחת לערמונית, והרכבו דומה לזה של נוזל זרע, אך יש בין השניים הבדלים כימיים משמעותיים. נוזל טרום־שפיכה מופרש מבלוטות מיוחדות הממוקמות בצידי השופכה, ומטרתו לנקות אותה מחומציות השתן כהכנה למעבר הזרע ולשמש כחומר סיכה. כמות נוזל הטרום־שפיכה הנפלטת משתנה בין זכרים. בעוד יש כאלה שאינם מפרישים את הנוזל כלל, אחרים מפרישים עד חמישה מיליליטר. הימצאות של תאי זרע בנוזל היא נדירה יחסית. בקרב זכרים בעלי מחלות זיהומיות מסוימות, עלול נוזל טרום־שפיכה לכלול פתוגניות שלהן. מחקרים שבדקו נשאי HIV מצאו אצל מרביתם נוכחות של הנגיף בנוזל הטרום־שפיכה. משגל נסוג מדיה וקבצים בנושא נוזל טרום-שפיכה בוויקישיתוף נוזל טרום-שפיכה בוויקיסקס, האנציקלופדיה למיניות כרמית ספיר ויץ, נו, ומה עם הקטן?, באתר ynet, 14 ביוני 2006 Vazquez E (1997). "Is it safe to suck?". Posit Aware. 8 (4): 15. PMID 11364482. Zukerman Z.; Weiss D.B.; Orvieto R. (באפריל 2003). "Short Communication: Does Preejaculatory Penile Secretion Originating from Cowper's Gland Contain Sperm?". Journal of Assisted Reproduction and Genetics. 20 (4): 157–159. doi:10.1023/A:1022933320700. PMID 12762415. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Chudnovsky, A. and C.S. Niederberger (2007), which cites: Beil, R.E.; Hart, R.G. (1973). "Cowper's gland secretion in rat semen coagulation. II. Identification of the potentiating factor secreted by the coagulating glands". Biol Reprod. 8 (5): 613–7. PMID 4713168. נבדק ב-2008-07-12. "Researchers find no sperm in pre-ejaculate fluid". Contraceptive Technology Update. 14 (10): 154–156. באוקטובר 1993. PMID 12286905. {{cite journal}}: (עזרה) Free M, Alexander N (1976). "Male contraception without prescription. A reevaluation of the condom and coitus interruptus" (PDF). Public Health Rep. 91 (5): 437–45. PMC 1440560. PMID 824668. נבדק ב-2007-03-06. Pudney, J., Oneta, M., Mayer, K., Seage, G., Anderson, D. (1992). "Pre-ejaculatory fluid as potential vector for sexual transmission of HIV-1". Lancet. 340: 1470. doi:10.1016/0140-6736(92)92659-4. PMID 1360584.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Ilaria, G., Jacobs, J.L., Polsky, B. (1992). "Detection of HIV-1 DNA sequences in pre-ejaculatory fluid". Lancet. 340 (8833): 1469. doi:10.1016/0140-6736(92)92658-3. PMID 1360583.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
מעיין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מעיין – מקור מים הפורץ מהאדמה אתרים: מעיין ברוך – קיבוץ בצפון ישראל, בעמק החולה מעיין חרוד – גן לאומי בצפון ישראל, באזור הגלבוע ועמק חרוד מעיין צבי – קיבוץ במערב הכרמל מעין (ממלכה) (معين) – ממלכה שהתקיימה באלף השני לפנה"ס באזור תימן של ימינו מעין (הר חברון) – כפר ערבי בהר חברון בו נהוג לראות את מעון העתיקה מעין (ירדן) – עיירה בירדן, דרום-מערבית למידבא ואדי זרקא-מעין – נחל איתן הנשפך לים המלח בצידו המזרחי בתרבות: מעיין הנעורים – מעיין פלאי שהיו שהאמינו שהוא מחדש את רוח הנעורים אנציקלופדיה מעין – אנציקלופדיה עברית מעין (כתב עת) – כתב עת לשירה אומנות וספרות אישים: יהודה מעיין – שייט ישראלי אבי מעיין – מדען המעיין
יעקב גלינסקי

הרב יעקב יצחק (רֶבְּ יַנְקַלֶ'ה) גלינסקי (ט' בטבת תרפ"א, 20 בדצמבר 1920 – כ"ב בשבט תשע"ד, 23 בינואר 2014) היה דרשן ידוע ברוח תנועת המוסר, לשעבר ראש ישיבת נובהרדוק-חדרה. נולד בקרינקי שבפולין לאברהם-צבי ולדבורה גלינסקי. למד בישיבת נובהרדוק בביאליסטוק שבראשה עמד הרב אברהם יפה'ן. בשנת 1941 הוגלה לסיביר עם כמאה בחורי ישיבה. במהלך המלחמה שהה גם בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן, שם שימש כ'מלמד'. בט"ו אב תש"ה (25 ביולי 1945), לאחר מלחמת העולם השנייה, נישא לצביה, בת חיים בנימין הלוי ברוד, חסיד ברסלב. שהה במחנות העקורים בגרמניה ובשנת 1949 עלה לישראל והתיישב בבני ברק. היה מקורב לחזון איש ולרב יעקב ישראל קניבסקי. בשנות ה-50 עמד בראש ישיבה בראש העין ופעל בקרב צעירי העדה התימנית. בשנות ה-60 עמד בראש ישיבת נובהרדוק-חדרה, יחד עם הרב אלחנן פרלמוטר, אף הוא חניך נובהרדוק. לאחר סגירת ישיבת נובהרדוק הקים רשת כוללים לאברכים, בשם 'מרגניתא דאברהם', שלה סניפים בירושלים, מודיעין עילית ובית שמש. מוסדותיו מנוהלים כיום, על ידי בנו הרב אלימלך. נהג לפקוד יישובי עולים ולדרוש בפניהם. הוא הרבה לתבל את דבריו בסיפורים מלימודיו בישיבת נובהרדוק. משלים ואמרות כנף שלו משמשים דרשנים אחרים. בין השנים תשע"א-תשע"ג הוציא הסופר הרב שלום מאיר ולך את סדרת הספרים "והגדת" על חמישה חומשי תורה ומועדי השנה, הכוללת דרשות, סיפורים ומשלים מהרב גלינסקי. דרשותיו ופירושיו משולבים גם בסדרת הספרים "להגיד". נפטר בכ"ב בשבט תשע"ד, בגיל 93, והובא לקבורה בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז'. בתו הבכורה נישאה לרב חיים ברמן, מרבני ישיבת פוניבז' (אחיו של הרב מרדכי שלמה ברמן). שניים מבניו הלכו לעולמם בחייו. מתלמידיו הבולטים: הרב שמעון בעדני, חבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, הרב יעקב שכנזי והרב צבי שפיץ. לאחר פטירתו הקים נכדו הרב אבא צבי גלינסקי ישיבה לצעירים במודיעין עילית על שמו 'ארחות יעקב'. הישיבה מונה כיום[דרושה הבהרה] כ-120 בחורים. רות רפפורט (עורכת), ויוותר יעקב, בני ברק תשע"ד משיעורי הרב יעקב גלינסקי, לצפייה באתר בינינו יעקב יצחק בן אברהם צבי גלינסקי (1920-2014), דף שער בספרייה הלאומית הגאון הגדול רבי יעקב גלינסקי זצ"ל באתר לדעת.נט(הקישור אינו פעיל, 30.06.2022) ברוך דיין האמת: הגאון רבי יעקב גלינסקי זצ"ל, באתר כיכר השבת, 23.01.14 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויטרופיר

ויטרופּיר (מלטינית: vitrum – זכוכית, מיוונית: πορφύρα – ארגמן) הוא שם כללי לסלעים געשיים המכילים פנוקריסטים – גבישים גדולים ונראים לעין – במסת אם המורכבת מזכוכית געשית. המרקם הנוצר בהרכב זה נקרא "מרקם ויטרופירי" והרכב הסלע נקרא "הרכב ויטרופירי". גאולוגיה - מונחים התפרצות געשית זכוכית געשית סלע געשי Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press מדיה וקבצים בנושא ויטרופיר בוויקישיתוף דקיט ויטרופירי ותמונות להמחשה Vitrophyre definition of Vitrophyre in the Free Online Encyclopedia הגדרה באתר USGS ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרד ברומאים

האם התכוונתם ל... מרידות יהודה ברומא המרד הגדול (66-73) מרד התפוצות (115-117) מרד בר כוכבא (132-135) מרד גאלוס (351) מרד בודיקיאה הבריטונית מרד ארמיניוס הגרמאני המרד הגילדוני מרד קווינטוס סרטוריוס בחצי האי האיברי מרד ספרטקוס מרד הלוסיטנים ומנהיגם וריאתוס
ארי רט

ארי רט (6 בינואר 1925 – 13 בינואר 2017) היה עיתונאי ישראלי, שימש כעורך ראשי של הג'רוזלם פוסט (יחד עם ארווין פרנקל) בשנים 1975–1989. נולד בשם ארנולד רט (בגרמנית: Arnold Rath) כבן שני ללאורה לבית גרוס וליוסף רט, סוחר נייר, בווינה. אמו סבלה ממחלת גרייבס והתאבדה בשנת 1929. כילד, היה בעל אזרחות פולנית וקיבל אזרחות אוסטרית ב-1931. בסתיו 1934 החל לימודיו בגימנסיה בווינה, בכיתה היהודית. לאחר האנשלוס, הצטרף לתנועת הנוער "המכבי הצעיר" באפריל 1938. במאי אותה שנה נעצר אביו ונשלח למחנה הריכוז דכאו. איש אס אה המשיך את ניהול החברה המשפחתית. בספטמבר עבר הכשרה בת ארבעה שבועות ונמנה עם 50 בני נוער שנבחרו מתוך 200 לקבל סרטיפיקט לעלייה לארץ ישראל. בסוף אוקטובר נשלח לעבודות כפייה, אולם הצליח להימלט יחד עם שני חברים באותו היום. רט הצליח לצאת ברכבת מווינה לטריאסט עם אחיו הבכור. עלה ב-8 בנובמבר לארץ ישראל באניה איטלקית, כשהוא רק בן 13. היה ממקימי קיבוץ חמדיה, שם התגורר במשך 16 שנים. ב-1946 נשלח מטעם תנועת "הבונים" לארצות הברית. למד היסטוריה וכלכלה. בשנת 1957 החל לעבוד בעיתון "ג'רוזלם פוסט", בשנת 1975 מונה לעורך בעיתון ובשנת 1979 מונה לעורך הראשי. לאחר מכירת העיתון לאיל העיתונות קונרד בלק, בשנת 1989, עזב את ה"פוסט" והחל לשמש כעיתונאי פרילאנסר וללמד באוניברסיטת פוטסדאם בגרמניה. נמנה במשך שנים רבות עם ועדת העורכים, ובסוף שנות ה-70 אף עמד בראשה. בשנת 2005 זכה ב"צלב השירות המצוין" (Bundesverdienstkreuz) של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בעבור תרומתו לדיאלוג הישראלי-גרמני, בשנים 2005 ו-2006 קיבל עיטורי כבוד מהעיר וינה ובשנת 2011 זכה ל"עיטור הכבוד הגדול" של רפובליקת אוסטריה. בעקבות בקשה שהגיש ב-2005, הושבה לו אזרחותו האוסטרית בינואר 2007. ב-2012 פורסמו בווינה זכרונותיו תחת השם "ארי משמעו אריה":. הסרט הדוקומנטרי "A Life of Many Lives" נעשה על חייו על ידי הבמאית הלגה אמבאכר. ארי רט נפטר בגיל 92 בווינה ונטמן בסמוך לאחיו הבכור בבית הקברות גבעת השלושה. העיר וינה קראה כיכר על שמו ברובע התשיעי, ברחוב בו גדל. ארי רט, ברונו קרייסקי שלא הכרנו, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2010 מדיה וקבצים בנושא ארי רט בוויקישיתוף עופר אדרת, מת ארי רט, העורך לשעבר של ג'רוזלם פוסט, באתר הארץ, 14 בינואר 2017 ארי רט, כך נמכר ה"ג'רוזלם פוסט", באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 1998 בגין לעורכי העיתונים:ישראל תורמת לבטחון הלאומי של ארה"ב, דבר, 14 ביולי 1977 Ari heißt Löwe. Erinnerungen. Paul Zsonlay Verlag, ISBN 978-3-552-05585-8 חיים מלאים A LIFE OF MANY LIVES, באתר "עכבר העיר"
אריק לנדר

אריק סטיבן לנדר (באנגלית: Eric Steven Lander; נולד ב-3 בפברואר 1957) הוא ביו-מתמטיקאי יהודי-אמריקאי, פרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, חבר במכון וויטהאד ומנהל מכון ברוד. נולד בפלטבוש, ברוקלין בשנת 1957 ולמד בתיכון סטויואסנט (stuyvesant), שם הוא זכה בתחרות ארצית למתמטיקה. הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון (1978), שם פגש את אשתו ואחר כך עשה דוקטורט במתמטיקה (1981) באוניברסיטת אוקספורד. הוא חזר לארצות הברית ולימד כלכלה באוניברסיטת הרווארד במשך שמונה שנים ובאותה תקופה החל ללמוד ביולוגיה מולקולרית. בשנת 1989 מונה לפרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא היה ממקימי מכון וויטהאד למחקר גנטי ומכון ברוד, העוסק בשימוש בידע מהגנום האנושי לצורכי רפואה, שניהם במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 2004 נבחר לרשימת טיים 100, 100 האנשים הכי משפיעים על פי המגזין טיים. הוא הופיע במספר סרטים תיעודיים אודות גנטיקה ברשת PBS. הוא חבר בוועדה המייעצת לענייני מדע וטכנולוגיה לנשיא ארצות הברית ברק אובמה וחבר משנת 1997 באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית. ב-2013 זכה לנדר בפרס הארווי ובפרס פריצת דרך במדעי החיים. בינואר 2021 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי בחר בלנדר להיות יועצו המדעי בממשלו העתידי, על פי הכרזתו של ביידן, לנדר הוא חבר הקבינט. ביוני 2021 נכנס לנדר לתפקידו כיועצו המדעי של ביידן. ב-7 בפברואר 2022 התפטר מתפקידו לאחר שהושמעו טענות כנגדו על כך שהתעמר בעובדיו ונהג בהם בבריונות. מדיה וקבצים בנושא אריק לנדר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק לנדר (באנגלית) אריק לנדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק לנדר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אריק לנדר, באתר dblp אריק לנדר, באתר גוגל סקולר אריק לנדר, באתר Semantic Scholar דף באתר אוניברסיטת MIT The Human Genome at 10: An Overview, סרטון באתר יוטיוב Kaplan, Sarah. "Biden will elevate White House science office to cabinet-level". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2021-01-15. דמיאן פצ'טר, יועץ בכיר של ביידן התפטר לאחר טענות להתעמרות בעובדים, באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2022
ודאח חנפר

ודאח חנפר (בערבית: وضاح خنفر; נולד ב-1968) הוא עיתונאי פלסטיני, מנכ"ל רשת אל-ג'זירה לשעבר. חנפר נולד בכפר ראמה, כפר קטן ובו כ-500 תושבים הסמוך לג'נין. מוצא משפחתו הוא מהעיר ח'נפר שבדרום מערב תימן. למד בג'נין ולאחר מכן למד הנדסה בין השנים 1985 ל-1990 באוניברסיטת ירדן. בשנת 1990 למד פילוסופיה, לימודי אפריקה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה בסודאן. החל לעבוד כעיתונאי באלג'זירה ככתב בדרום אפריקה. בשנים 2001–2002 היה כתב באפגניסטן ואחר כך שימש ככתב באזור כורדיסטן שבצפון עיראק, ואחר כך שימש כראש נציגות התחנה בבגדד. בשנת 2003 מונה למנהל ערוץ ובשנת 2006 מונה למנהל הרשת. במהלך שנות כהונתו הרשת גדלה באופן משמעותי והפכה לאחד מאמצעי התקשורת המרכזיים ורבי ההשפעה בעולם הערבי. בשנת 2009 מגזין פורבס ציין את חנפר ברשימת 100 האנשים רבי ההשפעה בעולם. בשנת 2011 התפטר חנפר מתפקידו כמנכ"ל אל-ג'זירה לאחר שפרסום מסמך חסוי בוויקיליקס חשף כי הוא הסכים לכאורה למחוק מאתר הרשת תכנים שלא מצאו חן בעיני הממשל האמריקאי. חנפר הכחיש את הדברים וטען כי ממילא תכנן לפרוש באותה עת. לאחר פרישתו הקים את "פורום אל-שארק" (כינוי למשריק), צוות חשיבה המוקדש לדיונים אודות צדק חברתי וצמיחה כלכלית במזרח התיכון. אתר האינטרנט הרשמי של ודאח חנפר ודאח חנפר, ברשת החברתית פייסבוק ודאח חנפר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוריו בעיתון הגרדיאן הרצאה מפיו באתר TED כתבת פרופיל על ודאח חנפר, באתר "Fast Company"‏, 18 במאי 2011 (באנגלית) איאן בלאק, הגרדיאן, לאחר הפרסום בויקיליקס: מנכ"ל אל-ג'זירה התפטר מתפקידו, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2011
מונטאן ורוזנבלום

מרקוס מונטיין ועדי רוזנבלום הם צמד אמנים היוצרים בווינה ובלונדון. מרקוס נולד בגראץ שבאוסטריה בשנת 1962. עדי רוזנבלום נולדה בחיפה בשנת 1962, למדה בית הספר לאמנויות יפות בווינה, שם הזוג נפגש בשנת 1992, ומאז הם יוצרים ביחד. הזוג יוצר במגוון אמצעים ודרכים, בין השאר במיצגים, ציורים ווידאו. היצירות המפורסמות ביותר שלהם כוללות ציורים גדולים של צעירים בסגנון הדומה לקומיקס, בסיטואציות יוצאות דופן. הם הציגו בגלריות ברחבי העולם, בין השאר בגלריית טייט ובגלריית סאצ'י בלונדון ובביאנלה לאמנות בסאו פאולו. בארץ הופיעו בגלריה זומר לאמנות עכשווית ובמוזיאון חיפה לאמנות. Markus Muntean & Adi Rosenblum: Make Death Listen, Agustin Rubio (Author, Editor), Andrew Renton (Author), Barbara Steiner (Author), Rafael Roncero (Editor), JRP|Ringier (March 1, 2007) Muntean & Rosenblum (Kerber Art), Mark Gisbourne (Author), Abraham Orden (Author), Kerber; Bilingual edition (March 1, 2009) אתר האינטרנט הרשמי של מונטאן ורוזנבלום Muntean/Rosenblum, Jonathan Jones, 26 באפריל, הגרדיאן דיסקו אינפרנו, חמדה רוזנבאום תערוכה וריאיון עם הזוג באתר מוזיאון טייט ציורים של הזוג באתר artispo מונטאן/רוזנבלום(הקישור אינו פעיל) באתר מוזיאון חיפה
אלברט פריס גיטרסלו

אלברט פריס גיטרסלו (בגרמנית: Albert Paris Gütersloh; 5 בפברואר 1887 – 16 במאי 1973) היה צייר וסופר אוסטרי. גיטרסלו נולד באוסטריה כאלברט קונרד קיטרייבר (Albert Conrad Kiehtreiber). הוא החל קריירה במשחק ואף היה שותף להפקות של מקס ריינהרדט ב"דויטשס תיאטר" בברלין. עקב סיבות בריאותיות עזב את עולם המשחק והחל בכתיבה ושימש ככתב בפריז, שם נהיה תלמידו של הצייר מוריס דניס בשנת 1912. הוא הצטרף לקבוצת אמנים בראשותו של גוסטב קלימט ויצירותיו הוצגו לראשונה בשנת 1918 בווינה במסגרת הזצסיון הווינאי. בין השנים 1919–1921 התגורר במינכן. בין השנים 1929 ל-1938 היה פרופסור באוניברסיטה לאמנויות יישומיות בווינה (Universität für angewandte Kunst Wien). בשנת 1945 התמנה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בווינה ובשנת 1953 התמנה לרקטור האקדמיה. הוא השפיע רבות על אמני אסכולת הריאליזם הפנטסטי בווינה, והיה למורה לאריק בראואר, וולפגנג הוטר (Wolfgang Hutter), ארנסט פוקס, גרהארד גלייך (Gerhard Gleich) ולאנטון למדן (Anton Lehmden). מדיה וקבצים בנושא אלברט פריס גיטרסלו בוויקישיתוף אלברט פריס גיטרסלו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אני אוהב כסף

אני אוהב כסף (באנגלית: I Love Money) היא סדרת מציאות אמריקאית שמשודרת בערוץ VH1, ספין אוף של הסדרות: "טעם האהבה", "בית ספר לנימוסים", "אני אוהב את ניו יורק", "רוק של אהבה", "הזדמנות אמיתית של אהבה", "עבור האהבה של ריי ג'יי", "דייזי של אהבה" ו"מייגן רוצה מיליונר". עד כה היו 4 עונות, אך העונה ה-3 בוטלה בגלל רצח והתאבדות של אחד המתמודדים שהשתתפו בעונה זו. שתי העונות הראשונות צולמו בHuatulco, מקסיקו והעונות השלישית והרביעית צולמו בManzanillo, מקסיקו. היו שמועות על עונה חמישית, אך מעולם לא קרו. אתר האינטרנט הרשמי של אני אוהב כסף "אני אוהב כסף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אני אוהב כסף", באתר Metacritic (באנגלית) "אני אוהב כסף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
רוליפלקס

רוליפלקס (Rolleiflex) הוא שמן המסחרי של מגוון דגמי מצלמות מתוצרת החברה הגרמנית רולי (Rollei) המיועדות בעיקר לצלמים מקצועיים. לעיתים קרובות השם רוליפלקס מתייחס לסדרת דגמי היוקרה של מצלמת רפלקס כפולת עדשות (באנגלית: twin lens reflex, ר"ת TLR) בפורמט בינוני מתוצרת רולי. אולם תחת הלוגו של רוליפלקס יוצר אף מגוון של מצלמות אחרות, בהן כפולות עדשה, בעלות עדשה בודדה (SLR), בפורמט בינוני, ב-35 מ"מ ובפורמט דיגיטלי. מצלמות רוליפלקס כפולות עדשה נודעו בזכות ממדיהן הקטנים, היותן קלות משקל, עמידות לפגיעה, מבנה מכני פשוט, ועיניות הצצה נוחות. העדשות במצלמות באיכות מעולה ומיוצרות על ידי חברות זייס (75 מ"מ, צמצם 3.5) ושניידר (80 מ"מ, צמצם 2.8). מצלמות אלה נעשו אהודות מאוד בקרב צלמים וקמו להן חיקויים רבים. האתר של חברת Rollei (באנגלית) רוליפלקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בקעת ים המלח

בקעת ים המלח היא אזור גאוגרפי בין הרי אדום והרי מואב שבממלכת ירדן לבין מדבר יהודה ומדבר צין שבישראל. המקום הנמוך ביותר על פני היבשה בעולם כולו. עומקו כ-437 מטרים מתחת לפני הים. גאולוגית, אזור זה הוא חלק פעיל מהבקע הסורי-אפריקני וככזה הוא מהווה מוקד לרעידות אדמה. במרכזה של הבקעה נמצא ים המלח, ששטחו נמצא בשליטה משותפת של ישראל וירדן. הגבול בין המדינות עובר באמצעו. האקלים בבקעת ים המלח הוא החם ביותר בישראל ובירדן, כשהממוצע בעונה החמה הוא 38 מעלות צלזיוס ובעונת החורף 20 מעלות, וכמות המשקעים נמוכה ביותר. בעת שיורדים גשמים רבים באזור ירושלים או הר חברון, נוצרים שיטפונות בערוצים היורדים לעבר בקעת ים המלח, אשר מהווים סכנה למטיילים באזור, ואף גורמים במקרים רבים לחסימת הכבישים באזור לנסיעה. ישנם מיני צמחים רבים המתאימים במיוחד לאקלים זה. החקלאות באזור מתבססת על דקל תמר, ובחורש הטבעי גדלים עצי שיטה שאינם צורכים הרבה מים. ליד מעיינות או במקום בו מי התהום קרובים לפני השטח, גדלים צמחי קנה ועבקנה. באזור מקווי המים אפשר לצפות לפנות ערב בעדרי יעלים. כמו כן, בשנים האחרונות הוחזרו נמרים לטבע באזור זה. הגמל, כבעל חיים שאינו צורך כמעט שתייה, שימש בעבר כלי תחבורה נוח לאזור זה, וגם היום מגדלים הבדווים גמלים באזור. בזוחלים נמצא החילזון הלבן, ונחש שרף עין גדי הגדל רק באזור זה, והוא מהמסוכנים שבנחשים בארץ ישראל. באזור בקעת ים המלח נמצאת מצדה, בה התבצרו יהודים בתקופה הרומית, וכן היו שהתחבאו במערות במדבר יהודה. בבקעת ים המלח נמצאים יישובים השייכים למועצה אזורית תמר ולמועצה אזורית מגילות, וכן יישובים השייכים למחוז כרכ. מטיילים רבים מגיעים לאזור בקעת ים המלח כדי לראות את הנופים הייחודיים לאזור זה. בנוסף, תיירים מן העולם מגיעים לצורכי בריאות לאזור ים המלח, שבו קרינת שמש בזווית המועילה ביותר לחולים מסוימים, וכן חולי פסוריאזיס יכולים להירפא על ידי תכונות ים המלח והשהייה באזור זה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 438 לפנה"ס, בראשית תקופת בית שני כאשר העניק כורש עצמאות ליהודה, נכלל צפון בקעת ים המלח בתחום ממלכת יהודה. רעידת האדמה הידועה החזקה ביותר שהייתה במאה ה-20 הייתה ביולי 1927, כשמוקד הרעש היה בצפון ים המלח. עוצמת הרעש הייתה 6.2 בסולם ריכטר, והוא הורגש בחוזק רב בכל אזור המרכז ואף בתים רבים בירושלים ניזוקו. באפריל 1979 הייתה שוב רעידה חזקה שמוקדה היה בדרום ים המלח ועוצמתה הייתה 5.3 בסולם ריכטר. ב-11 בפברואר 2004 אירעה רעידה בעצמה של 5.1 בסולם ריכטר אשר הורגשה היטב באזור ירושלים ואף נפערו סדקים בבניינים רבים בתחומה. מאז נרשמו ארבע רעידות אדמה שעוצמותיהן נעו בין 3.5 ל-4.7 בסולם ריכטר. סרטון בנושא בקעת ים המלח, באתר מט"ח מצגת מהשיטפונות היורדים לבקעת ים המלח http://guyshachar.com/content/heb/2009/floods-desert-feb26-mar2-09