laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ועדת זיילר (בטיחות מבנים)

ועדת החקירה הממלכתית לעניין בטיחות מבנים ומקומות המשמשים ציבור (הידועה גם בשם ועדת זיילר) היא ועדת חקירה ממלכתית שמונתה ב-2001 לבדוק את תחום הבנייה והתכנון בישראל בדגש על בטיחות המבנה, הן של מבנים חדשים והן של בניינים קיימים, והאחריות על בטיחות המבנים של הגורמים העוסקים בתחום. ב-29 במאי 2001, חמישה ימים לאחר התרחשות אסון אולמי ורסאי, החליטה ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון להקים ועדת חקירה ממלכתית. ב-29 ביוני 2001 נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק העמיד את הנשיא בדימוס של בית המשפט המחוזי בירושלים השופט ורדימוס זיילר בראשות הוועדה וכן מינה את חברי הוועדה: פרופסור ארנון בנטור, האלוף פרופסור יצחק בן ישראל, דוקטור מחמוד עבאסי ועו"ד נעמי שטרן. על הוועדה הוטל לבדוק את: (א)...מכלול השאלות המקצועיות והמשפטיות הנוגעות לאחריות על בטיחות מבנים ומקומות המשמשים ציבור, לרבות ובמיוחד המשמשים אירועים ציבוריים רבי-משתתפים, וכל הכרוך בעינוג ציבורי, נופש וספורט לפי חוק רישוי עסקים והתקנות מכוחו, מבחינת רישויים לפי דיני התכנון והבנייה ורישוי עסקים ובטיחותם הפיזית. במסגרת זו תינתן הדעת גם לבטיחותם של מבני-חינוך ובריאות. (ב) כן ייבדקו היבטים אופרטיביים ומשפטיים לעניין האחריות על בטיחות במבנים כאמור, מימושה ואכיפתה, הן לגבי מבנים חדשים, הן לגבי מבנים קיימים והן לגבי שינוי במבנים וזאת לעניין רשויות מקומיות וארציות וגורמים פרטיים-מתכננים, יזמים ובעלים, לרבות סגירה לפי הצורך. — דו"ח ועדת החקירה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בדצמבר 2003 פורסם דו"ח הוועדה. הדו"ח דיבר על כשל מערכתי בענף הבנייה בישראל וצורך בשינוי מבני ותפיסתי. ההמלצות עסקו במגוון היבטים-טכניים, ארגונים ומשפטיים, בתחום הטיפול של מספר גופים. בעקבות פרסום ממצאי ועדת החקירה, הממשלה דנה ב-15 בפברואר 2004 בדו"ח והחליטה למנות צוות היגוי מצומצם, שמנה שישה חברים: מנכ"ל משרד הפנים גדעון בר לב, מנהל התכנון שמאי אסיף, היועצת המשפטית של משרד הפנים שרית דנה, מנהל מינהל תכנון והנדסה במשרד הבינוי והשיכון אינג' יוסף מנור, מנהל הפרויקטים אינג' אלדד ספיבק ויועץ הבטיחות אינג' שמואל נתנאל. ב-5 בספטמבר 2004, לאחר העמדת תקציב, הממשלה החליטה כי וועדת ההיגוי תגיש את המלצותיה עד סוף ינואר 2005. בין המלצות ועדת ההיגוי: עריכת קוד בנייה-מסמך המרכז את ההוראות החוקיות השונות, תוך הבחנה בין הנושאים הטכניים לנושאים בעלי עניין ציבורי. עריכת תקני הבנייה, עדכונם והעברת תכנים טכניים מתוך תקנות. "המפרט הכללי לעבודות בנייה"-קידום סטנדרטיזציה של מסמכי חוזה והטמעתם במגזר הציבורי כנוסח מחייב, עם אפשרות להכנסת התאמות יצירת הבחנה בין תהליכים הדורשים התייעצות ציבורית לתהליכים שבמהותם טכניים לחייב תיאום של כל החקיקה או הנחיות בנושא תכנון ובנייה, טרם פרסומם, עם הרשות לתכנון ולבניה הקמת מכוני בקרה פרטיים לפיקוח על תכנון והקמת מבנים פישוט הליכי בקשת היתר בנייה ומתן האחריות לאישור הנדסי למכוני בקרה ואישור התאמה לתוכנית לוועדה המקומית חובת אחזקה למבנים קיימים קיצור הליכים לעבודות בנייה מצומצמות אחד מתוצרי המלצות הוועדה הוא פורטל המידע לרישוי ובנייה של מינהל התכנון. דו"ח ועדת החקירה הממלכתית לעניין בטיחות מבנים ומקומות המשמשים ציבור דו"ח ועדת זיילר באתר עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל בטיחות באתר הבניה: הסברים המלצות ועדת ההיגוי ליישום דו"ח ועדת החקירה הממלכתית לעניין בטיחות מבנים ומקומות המשמשים ציבור (ועדת זילר), אתר משרד הפנים מינהל התכנון - תהליך רישוי הבנייה
השושלת האנטיפטרידית

השושלת האנטיפטרידית (ביוונית: Δυναστεία των Αντιπατριδών) הייתה שושלת של מלכים הלניסטיים ששלטה במוקדון במשך תקופה קצרה. מייסד השושלת היה אנטיפטרוס, מצביא ידוע בצבאם של פיליפוס השני, מלך מוקדון ואלכסנדר הגדול. כשאלכסנדר יצא למסעותיו, הוא מינה את אנטיפטרוס כעוצר הממלכה. כאשר בשנת 323 לפנה"ס מת אלכסנדר, מונה אנטיפטרוס כעוצר עבור בנו הפעוט אלכסנדר הרביעי. אנטיפטרוס ביסס את שלטונו במוקדון במהלך מלחמות הדיאדוכים, ובשנת 319 לפנה"ס נפטר והוריש את השלטון לאחד מקציניו, פוליפרכון. עד מהרה איבד פוליפרכון את השלטון במוקדון לטובת בנו של אנטיפטרוס, קסנדרוס. קסנדרוס עד מהרה השמיד את הצאצאים האחרונים של השושלת הארגיאדית, והכתיר את עצמו כמלך מוקדון. עם זאת, זמן לא רב לאחר מותו פרצה מלחמת ירושה בין בניו, והם איבדו את השלטון לטובת דמטריוס פוליורקטס מהשושלת האנטיגונידית. למרות שהשושלת האנטיפטרידית שלטה במוקדון אך זמן קצר, הרי שבניה נישאו למלכים ושליטים מכל רחבי העולם ההלניסטי, והמשיכו להשפיע על הפוליטיקה ההלניסטית עוד זמן רב לאחר מכן. פילה (אנ') - בתו של אנטיפטרוס. נישאה לבאלקרוס (אנ'), ולאחר מכן לקרטרוס ולבסוף לדמטריוס פוליורקטס. הייתה אמו של אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון. אורידיקה - בתו של אנטיפטרוס. נישאה לתלמי הראשון מלך מצרים התלמיית. בין בניה המפורסמים נמנו: תלמי קראונוס, מלאגרוס וליסנדרה. דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה).
אנטיפטרוס הראשון, מלך מוקדון

אנטיפטרוס הראשון (ביוונית: Ἀντίπατρος‏; ? - 287 לפנה"ס) היה מלך מוקדון, בנו של קסנדרוס. אנטיפטרוס היה בנו של הדיאדוך קסנדרוס, בנו של המצביא אנטיפטרוס. אמו הייתה תסלוניקה ממוקדון, שהייתה אחותו למחצה של אלכסנדר הגדול ובתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. היו לו שני אחים: פיליפוס הרביעי ואלכסנדר החמישי. הוא היה נשוי לאורידיקה, בתו של הדיאדוך ליסימכוס שהיה מלך תראקיה. אנטיפטרוס נולד בתקופה קשה עבור מוקדון. אלכסנדר הגדול מת ללא יורש פוטנציאלי, והגנרלים שלו קרעו לגזרים את האימפריה שלו (מלחמות הדיאדוכים). אביו, קסנדרוס, זכה בכתר מוקדון לאחר מלחמה נגד פוליפרכון. קסנדרוס מת בשנת 297 לפנה"ס, ובאופן טבעי, פיליפוס הבכור עלה לשלטון. פיליפוס מת ממחלה זמן קצר לאחר מכן, ואנטיפטרוס, שיהיה הבא בתור, ציפה לרשת את הכתר כמובן מאליו. אלא שאמם, תסלוניקה, שחיבבה במיוחד את אלכסנדר החמישי שהיה בן הזקונים שלה, לחצה עליו ששניהם ימשלו במשותף. אנטיפטרוס הסכים בתחילה, אולם נפגע מאוד מהיחס של אמו ורצח אותה. אלכסנדר הבין שהוא הבא בתור, והזעיק במהירות לעזרתו שני מצביאים שהחלו להתבלט: פירוס, ודמטריוס פוליורקטס. לטענת פלוטרכוס, פירוס הגיע ראשון ובתמורה לחבלי ארץ שסיפח לשלטונו העניש את אנטיפטרוס. אנטיפטרוס ביקש עזרה מליסימכוס חמיו, וליסימכוס שלח אל פירוס מכתב מזויף, שנשלח כביכול מתלמי הראשון מלך מצרים. במכתב מפציר תלמי בפירוס לסייע לאנטיפטרוס. עם זאת, פירוס זיהה שמדובר בזיוף. אנטיפטרוס נמלט עם אשתו אל חצרו של חמיו, ליסימכוס. אולם ליסימכוס תכנן להפוך בעצמו למלך מוקדון, ועל כן הוציא להורג את אנטיפטרוס והכניס את אורידיקה למאסר. אנטיפטרוס מכונה לעיתים "אנטיפטרוס השני", אולם הגדרה זו אינה מדויקת, שכן סבו אנטיפטרוס מעולם לא הוכתר כמלך מוקדון. פאוסניאס, "תיאורה של יוון, 9.7.3. יוסטינוס, ספר שישה עשר, 1. פלוטרכוס, "חיי פירוס", 6. יוסטינוס, ספר שישה עשר, 2.
אוניברסיטת לינשפין

אוניברסיטת לינשפין (בשוודית: Linköpings universitet, בקיצור LiU) היא אוניברסיטה ממלכתית בלינשפין (אנ') בשוודיה. המוסד זכה למעמד מלא של אוניברסיטה בשנת 1975 והוא אחד המוסדות האקדמיים הגדולים ביותר במדינה. הוא מונה ארבע פקולטות – אמנויות ומדעים, מדעי החינוך, רפואה והמכון לטכנולוגיה. משימותיהן המוגדרות הן: חינוך, מחקר והכנת עבודות דוקטורט. על מנת לעודד עבודה בינתחומית פועלות באוניברסיטה 14 מחלקות גדולות המחברות מידע שנאסף מתחומים שונים ולעיתים קרובות הן משתייכות ליותר מפקולטה אחת. אוניברסיטת לינשפין שמה דגש על שיח עם עולם העסקים שסביבה ועם הקהילה, בתחום המחקר והחינוך כאחד. בשנת 2015 אירחה האוניברסיטה 27,000 סטודנטים ו-4,000 עובדים. ראשיתה של האוניברסיטה לעתיד בשנת 1965 כשהחליטה האספה המחוקקת הלאומית של שוודיה (ריקסדאג) להקים בלינשפין תוכניות אקדמיות בתחום הטכנולוגיה והרפואה. בשנת 1967 קמה בלינשפין שלוחה של אוניברסיטת סטוקהולם שהעניקה שירותי חינוך אקדמי בתחום מדעי הרוח, המדעים החברתיים ומדעי הטבע. כעבור שנתיים הוקמו המכון הטכנולוגי ויחידה ללימודי רפואה. בשנת 1970 כל התוכניות הללו מוזגו בתוך שלוש פקולטות במסגרת המכללה האוניברסיטאית לינשפין. בשנת 1975 התארגנה על יסוד זה אוניברסיטת לינשפין. בשנת 1977 המכללות למורים בלינשפין ובנורשפין הועברו אל אוניברסיטת לינשפין ובשנת 1986 נוסדה הפקולטה למדעי הבריאות (בימינו – הפקולטה לרפואה), על בסיס הפקולטה לרפואה ומערכת החינוך האזורי למקצועות בריאות. בשנת 1997 נפתח קמפוס חדש בעיר הקרובה נורשפין. החל משנת 2000 סופח לאוניברסיטה גם בית הספר הידוע על שם קרל מלמסטן (אנ') לעיצוב רהיטים. אחרי 60 שנות קיום במרכז העיר בית ספר זה הועתק בשנת 2009 לבניינים חדשים בלידינגה באיי סטוקהולם. הפקולטה למדעים ולאמנויות ("פקולטה לפילוסופיה" - Filosofiska fakulteten) הפקולטה לרפואה ולמדעי הבריאות ("פקולטה לרפואה" Medicinska fakulteten/Hälsouniversitetet) עם בית החולים האוניברסיטאי לינשפין המכון הטכנולוגי לינשפין ("בית הספר הטכני הגבוה" Linköpings tekniska högskola) הפקולטה למדעי החינוך (Utbildningsvetenskap) לאוניברסיטה 4 קמפוסים בשלוש ערים:קמפוס ואלה וקמפוס US בלינשפין, קמפוס נורשפין וקמפוס לידינגה (באיי סטוקהולם) של בית הספר קרל מלמסטן לעיצוב רהיטים. שם האוניברסיטה מוזכר בסרט המרגלים האמריקאי "Agent Cody Banks" ("המבחינים המיקרוכירורגיים המרשימים ביותר בוצעו באוניברסיטת לינשפין בשוודיה"). מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת לינשפין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת לינשפין אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית אינסטגרם
ליל לינדפורש

ליל לינדפורש (בשוודית: Maj Lillemor "Lill" Lindfors; נולדה ב-12 במאי 1940) היא זמרת שוודית. לינדפורש נולדה בהלסינקי למשפחה דוברת שוודית שב-1948 עברה לשוודיה. בתחילת הקריירה שלה עבדה כשחקנית רביו. באירוויזיון 1966 ייצגה את שוודיה כחלק מצמד, והגיעה למקום השני. היא הנחתה את אירוויזיון 1985 ונודעה בתאונת המלתחה שקרתה לה בתחילת האירוע כששמלתה נקרעה, אך לאחר מכן הודתה שהתאונה הייתה מבוימת וכי זו הייתה הלצה. לינדפורש הקליטה עשרה אלבומים, ושיחקה במספר סדרות טלוויזיה שוודיות. היא דיבבה את הפיה פלורה בדיבוב לשוודית של הסרט היפהפייה הנרדמת ואת ז'ורז'ט בדיבוב השוודי של אוליבר וחבורתו. ב-1998 החלה לשמש בשוודיה כשגרירת רצון טוב של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. ליל לינדפורש נישאה ב-1969 לפיטר ווסטר, ולזוג נולדה בת באותה שנה. הם התגרשו בשנת 1973. כיום היא מתגוררת בסטוקהולם. בשנת 1991 הוציאה את En Lillsk jul. ליל לינדפורש, סרטונים בערוץ היוטיוב ליל לינדפורש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר AllMovie (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר ספוטיפיי ליל לינדפורש, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר Last.fm (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר AllMusic (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר דיזר ליל לינדפורש, באתר Yandex.Music (ברוסית) ליל לינדפורש, באתר Discogs (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר Songkick (באנגלית) ליל לינדפורש, באתר Genius ליל לינדפורש, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניצלר

שניצלר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Schnitzler). האם התכוונתם ל... ארתור שניצלר – מחזאי וסופר אוסטרי מיכאל שניצלר – זמר, מלחין וגראמער אמריקני
נשר צר-מקור

נשר צר-מקורי (שם מדעי: Gyps tenuirostris) הוא מין בסוג נשר החי בדרום-מזרח אסיה וכן בתת-היבשת ההודית ומצוי בסכנת הכחדה חמורה. מין זה לא נחקר הרבה ושויך בעבר למין נשר הודי. ואולם אין חפיפה בתפוצת שני המינים והם שונים במספר פרטים. נשר זה חי באזור צוקים וסלעים גבוהים אך מקנן רק על עצים. אורכו של הנשר 80–95 ס"מ ומזכיר בגודלו את הנשר ההודי. צבע הנוצות בעיקר אפור כהה והצוואר חשוף מנוצות וכהה. הראש קטן, שחור וחשוף מנוצות והמקור מוארך וצר ובעל בליטה בקצהו. הרגליים לבנות וחזקות. תפוצתו של הנשר כוללת את שטחי צפון הודו במדינות: הימאצ'ל פרדש, אודישה ואסאם. כמו כן הוא מצוי במרכז בנגלדש, דרום נפאל, בבורמה ובקמבודיה. מספרם של נשרים אלה הידלדל בטבע ב-97% בהודו, בין 2000–2007, בעיקר עקב תרופות רעילות שנמצאו אצלם, לאחר אכילה של חיות בית מתות שקיבלו את התרופות. ייתכן שכיום נותרו רק 50–100 נשרים כאלה. מדיה וקבצים בנושא נשר צר-מקור בוויקישיתוף נשר צר-מקור, באתר ITIS (באנגלית) נשר צר-מקור, באתר NCBI (באנגלית) נשר צר-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נשר צר-מקור, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נשר צר-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נשר צר-מקור, באתר GBIF (באנגלית) נשר צר-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
לברקיים

לברקיים (שם מדעי: Moronidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים ונחשבים לדגי מאכל משובחים. דגים אלה הם חלק ממיני דגי הבס והם נפוצים בעיקר לחופי האוקיינוס האטלנטי, וחלק מהמינים גם במים מליחים ואף מתוקים. הם נפוצים בעיקר במערב אירופה, צפון אפריקה והחוף המזרחי של ארצות הברית (בעיקר במפרץ מקסיקו). אלו דגים היכולים להגיע לאורך 45 ס"מ, קשקשיהם גדולים ואפורים או בהירים עם פסים שחורים. דגים אלה הם ציידים זריזים של דגים איטיים יותר, אותם הם חוטפים במהירות. כמה חוקרים משייכים למשפחה גם את הסוג בס אסייתי (Lateolabrax), בו ישנם 2 מינים, אשר כלול במשפחה עצמאית. משפחה לברקיים (Moronidae) סוג לברק (Dicentrarchus) מין לברק חלק (Dicentrarchus labrax) מין לברק נקוד (Dicentrarchus punctatus) סוג Morone מין Morone americana מין בס לבן (Morone chrysops) מין Morone mississippiensis מין בס מנומר (Morone saxatilis) מדיה וקבצים בנושא לברקיים בוויקישיתוף לברקיים, באתר ITIS (באנגלית) לברקיים, באתר NCBI (באנגלית) לברקיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לברקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לברקיים, באתר GBIF (באנגלית)
ז'אן איטאר

ז'אן מרק גספר איטאר (בצרפתית: Jean Marc Gaspard Itard; ‏24 באפריל 1774 - 5 ביולי 1838) היה רופא יהודי צרפתי. נולד באלפים של פרובאנס עילית, בהיותו מחוסר השכלה אקדמית נאלץ להתגייס לצבא הצרפתי במהלך המהפכה הצרפתית כשהוא מציג את עצמו כרופא, הוא הצליח בעבודתו כעוזר לרופא בבתי החולים הצבאיים וב-1796 מונה בשל ניסיונו כמנתח בבית חולים צבאי הממוקם דרומית לפריז. בשנת 1799 התמנה כרופא המוסד הקיסרי לחירשים-אילמים, שם נחל הצלחה וגם כיהן בו עד סוף ימיו. הוא קנה את פרסומו כשהצליח להקנות יכולות חושיות ובהמשך גם קריאה וכתיבה ויכולת התבטאות והבעה בכתב לוויקטור מאוורון, שנחשב עד אז ל"ילד פרא" חסר תקנה. על אף שהטיפול המלא בוויקטור נכשל בשל ניוון של אברי השמיעה והדיבור שלו, גרם שיקומו החלקי להנחת היסוד לפדגוגיה של הילד החריג, שפותחה בעתיד על יסוד שיטותיו של איטאר בידי חוקרים נודעים אחרים כמו מריה מונטסורי (שיטת מונטסורי). כישלונו בטיפול בילד הפרא גרם לו לדיכאון עמוק, והוא הגדיר זאת עד סוף ימיו ככישלונו האישי. מדיה וקבצים בנושא ז'אן איטאר בוויקישיתוף עבודות של ז'אן איטאר, באתר פרויקט גוטנברג עבודות של ז'אן איטאר ועליו, בארכיון האינטרנט ז'אן איטאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ז'אן איטאר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוראמיים

גוראמיים (שם מדעי: Osphronemidae) היא משפחה של דקראים החיים במים מתוקים. דגים אלה מצויים באסיה, מהודו ופקיסטן עד לקוריאה, בנהרות ואגמים. במשפחה 133 מינים שונים. דגים אלה בעלי סנפירים גדולים ומעוגלים ובעלי לסתות קטנות הפונות למעלה ושני זיזי סנפירים ארוכים יוצאים מתחת לחזה. דגים אלה מקושטים מאוד ומשמשים בשל כך דגי נוי באקווריומים רבים. הבולטים שבין דגים אלה הם דגי הקרב התוקפניים ובעלי הזנבות המהודרים. הגוראמיים קרובים למשפחת האנאבסיים (Anabantidae) וכמותם יכולים לנשום אוויר באמצעות מבנה מיוחד דמוי-ריאה, המאפשר להם לחיות במים חמימים, רדודים ונטולי חמצן, אם כי אין הם מסוגלים לצאת מהמים. קרוב נוסף שלהם הוא המין גוראמי נשקן (Helostoma temminckii) ששייך למשפחה עצמאית - גוראמים נשקנים (Helostomatidae). משפחה גוראמיים (Osphronemidae) תת-משפחה Belontiinae סוג Belontia תת-משפחה Macropodusinae סוג דג קרב (Betta) סוג Macropodus סוג ומין יחיד Malpulutta kretseri סוג Parosphromenus סוג Pseudosphromenus סוג Trichopsis תת-משפחה Luciocephalinae סוג ומין יחיד Ctenops nobilis סוג Luciocephalus סוג Parasphaerichthys סוג Sphaerichthys סוג Trichogaster סוג Trichopodus - בו גורמי פנינה תת-משפחה Osphroneminae סוג Osphronemus גוראמיים, באתר ITIS (באנגלית) גוראמיים, באתר NCBI (באנגלית) גוראמיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גוראמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גוראמיים, באתר GBIF (באנגלית) animal/Osphronemidae גוראמיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שפריריים

שַׁפְרִירִיִּים (שם מדעי: Callionymidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים. שפריריים הם דגים קטנים מאוד ובעלי סנפירים מזדקרים בצורת מניפה. הם חיים בעיקר בימים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי, בדרך כלל בשוניות אלמוגים או בין סלעים. במשפחה ישנם 139 מינים. הם מזכירים מעט את הקברנוניים, אך בעלי סנפירים זקורים גדולים יותר וכן לנקבות לסתות רחבות יותר. הם דווקא קרובים לדרקונטיים, ולעיתים משייכים אותם למשפחה אחת. סוג ומין יחיד Anaora tentaculata Bathycallionymus Callionymus Calliurichthys Dactylopus Diplogrammus Draculo Eleutherochir סוג ומין יחיד Eocallionymus papilio Foetorepus סוג ומין יחיד Minysynchiropus kiyoae סוג ומין יחיד Orbonymus rameus סוג ומין יחיד Paracallionymus costatus Protogrammus סוג ומין יחיד Pseudocalliurichthys brevianalis Repomucenus Synchiropus – בו המין מנדרין Tonlesapia מדיה וקבצים בנושא שפריריים בוויקישיתוף שפריריים, באתר ITIS (באנגלית) שפריריים, באתר NCBI (באנגלית) שפריריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפריריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפריריים, באתר GBIF (באנגלית) שפריריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012. האקדמיה ללשון העברית
פינלי

האם התכוונתם ל... אישים: ג'וזפה פינלי – אנרכיסט איטלקי שנהרג במהלך חקירתו הוראס פינאלי (אנ') – בנקאי יהודי-צרפתי מוזס פינלי – היסטוריון יהודי-אמריקאי מייקל פינלי – כדורסלן אמריקאי פרנק פינלי – שחקן קולנוע אנגלי אחר: פרשת פינאלי
צבעוניים (משפחת דגים)

צבעוניים (שם מדעי: Pseudochromidae) היא משפחה של מקריני סנפיר של מים מלוחים מסדרת הדקראים הגדולה. במשפחה כ-100 מינים שונים הנפוצים במים חמימים וטרופיים שונים. כפי ששמם מרמז הם מקושטים בצבעים שונים ולמינים רבים דו-צורתיות זוויגית והזכר מקושט יותר מהנקבה. דגים קטנים אלה מאכלסים בעיקר שוניות אלמוגים וחופים. הם קטנים מאוד באורך של 2-10 ס"מ ובעלי מספר קטן של עוקצים על סנפיר הגב. הלסת קטנה ויש פס שחור על העיניים. ממשפחה זו בולט הסוג צבעון שכמה ממיניו חיים בחופי מפרץ אילת. Anisochromis סוג ומין יחיד Blennodesmus scapularis Congrogadus Halidesmus Halimuraena סוג ומין יחיד Halimuraenoides isostigma Haliophis Natalichthys Rusichthys סוג ומין יחיד Assiculoides desmonotus סוג ומין יחיד Assiculus punctatus Cypho Labracinus Manonichthys Ogilbyina סוג ומין יחיד Oxycercichthys veliferus Pholidochromis Pictichromis צבעון (Pseudochromis) סוג ומין יחיד Amsichthys knighti Chlidichthys Lubbockichthys סוג ומין יחיד Pectinochromis lubbocki Pseudoplesiops מדיה וקבצים בנושא צבעוניים בוויקישיתוף צבעוניים, באתר ITIS (באנגלית) צבעוניים, באתר NCBI (באנגלית) צבעוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבעוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבעוניים, באתר GBIF (באנגלית)
אנרי סווה

הנרי סווה (בצרפתית: Henry Saivet; נולד ב-26 באוקטובר 1990 בדקאר) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר בניוקאסל יונייטד ובנבחרת סנגל. מחזיק בנוסף באזרחות צרפתית ושימש קפטן בנבחרות צרפת הצעירות. סווה החל את דרכו במחלקת הנוער של סרז'י קלו מהעיר דקאר שבסנגל. לאחר כשלוש שנים, בעודו בן 12, עבר למחלקת הנוער של מועדון ז'ירונדן דה בורדו. לאחר חמש שנים בנוער, עבר סווה לקבוצת הבוגרים. בארבע שנותיו הראשונות בקבוצה, הושאל לחצי עונה בשנת 2011 לאנז'ה מליגת העל הצרפתית ורשם בקבוצה 20 הופעות ליגה ו-4 שערים. לאחר מכן, חזר סווה לבורדו והפך לשחקן הרכב. הוא רשם בה 183 הופעות ליגה ו-27 שערים. ב-11 בינואר 2016 נמכר השחקן לניוקאסל יונייטד מהפריימר ליג תמורת 5 מיליון אירו. ב-23 באוגוסט 2016 הושאל סווה למועדון הצרפתי סנט אטיין לעונה אחת, לאחר שהקבוצה העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית. סווה זומן לראשונה בשנת 2005 בעודו שחקן נוער לנבחרת צרפת עד גיל 16 בה שיחק כ-15 משחקים וכבש 8 שערים. שנה לאחר מכן זומן לנבחרת צרפת עד גיל 17 בה שיחק כקפטן במשך שנה וכבש 9 שערים ב-21 הופעות. בשנת 2007 זומן סווה לנבחרת צרפת עד גיל 18, ורשם בה 4 הופעות ושער אחד. שנתיים לאחר מכן זומן לנבחרת צרפת עד גיל 21, בה שיחק כשנתיים כשחקן הרכב, ורשם 12 הופעות ו-4 שערים במדים הלאומיים. בשל אזרחותו הראשונית הסנגלית זומן סאייבט לנבחרת סנגל בשנת 2013 ומאז רשם 14 הופעות רשמיות. ז'ירונדן דה בורדו אליפות צרפת (1): 2008/2009 הגביע הצרפתי (1): 2012/2013 הסופר קאפ הצרפתי (2): 2009,2010 גביע הליגה הצרפתית (1): 2008/2009 מדיה וקבצים בנושא אנרי סווה בוויקישיתוף אנרי סווה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנרי סווה, באתר Transfermarkt אנרי סווה, באתר Soccerway אנרי סווה, באתר BDFutbol אנרי סווה, באתר WorldFootball.net אנרי סווה, באתר National Football Teams אנרי סווה, באתר FootballDatabase.eu
לטסיים

לטסיים (שם מדעי: Latidae) היא משפחה של דגים מסדרת הדקראים החיים באסיה, באפריקה ובימים האינדו-פסיפיים. במשפחה ישנם 13 מינים ב-3 סוגים. הם קרובי למשפחה צנטרופומוסיים החיה בים. אלו דגים גדולים שיכולים להגיע למשקל של מעל 200 ק"ג. הם גם דגי מאכל שהובאו על ידי האדם למדינות שונות, מה שגרם להרס הסביבה האקולוגית. נסיכת הנילוס למשל הוכנסה ב-2003 לאגם ויקטוריה וכך חיסלה את אוכלוסיית האמנוניים המקומית. כל מיני הלטסיים הם טורפים. משפחה לטסיים (Latidae) סוג ומין יחיד Hypopterus macropterus סוג נסיכה (Lates) מין נסיכת טנגניקה (Lates angustifrons) מין ברמונדי (Lates calcarifer) מין Lates japonicus מין Lates lakdiva מין Lates longispinis מין Lates macrophthalmus מין Lates mariae מין Lates microlepis מין נסיכת הנילוס (Lates niloticus) מין Lates stappersii מין Lates uwisara סוג ומין יחיד Psammoperca waigiensis מדיה וקבצים בנושא לטסיים בוויקישיתוף לטסיים, באתר NCBI (באנגלית) לטסיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נימיים

נימיים (שם מדעי: Nemipteridae) היא משפחה של דגי ים מסדרת הדקראים. לדגים אלה עוקצים קטנים וזנב ארוך. דגים אלה חיים בימים טרופיים באזור האינדו-פסיפי, בעיקר בשוניות אלמוגים. הם ניזונים מיצורי ים קטנים כמו דגים אחרים, סרטנים, תולעים רב זיפיות ודיונונים וכמה מינים גם מפלנקטון. לחלק מהמינים ישנם טפילי דגים שונים כמו נמטודות ושטרגליים. המין נימי דו-ימי נמצא לראשונה בים התיכון לאחר שהיגר לשם מים סוף. משפחת נימיים (Nemipteridae) סוג נימי (Nemipterus) - בו נימי דו-ימי סוג Parascolopsis סוג Pentapodus סוג ומין יחיד Scaevius milii סוג חוחן (Scolopsis) - בו חוחן פטר מדיה וקבצים בנושא נימיים בוויקישיתוף נימיים, באתר ITIS (באנגלית) נימיים, באתר NCBI (באנגלית) נימיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נימיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נימיים, באתר GBIF (באנגלית)
דגי עלה

דגי עלה (שם מדעי: Polycentridae) היא משפחה של דגים מסדרת הדקראים החיים בנהרות וביצות רדודות באמריקה הדרומית. משפחת הננדיים הקרובה אליהם מכונה בשם "דגי עלה אסייתים" ובצורתם הם מזכירים מאוד את המשפחה. מינים אלה דומים בצורתם לעלים שנפלו למים והם גם נעים כמו עלים שנסחפים. הם מוסווים ביותר במים העכורים ומלאי הצמחייה של הנהרות החמימים בהם הם חיים. ההסוואה עוזרת להם לארוב לטרף קטן כמו דגים אחרים או סרטנים ולשאוב אותו לתוך פיהם במהירות של פחות מרבע שנייה תוך הרחבת הלסת. למעשה, גודל ראשם ומבנה הלסת שלהם, מאפשרים להם לבלוע דגים שגודלם כמעט כשלהם. דגים אלה אהודים על חובבי אקווריומים שונים, עקב דמיונם לעלים הנושרים וצורת התנועה המיוחדת שלהם. משפחה דגי עלה (Polycentridae) סוג ומין יחיד דג עלה אמזוני (Monocirrhus polyacanthus) סוג Polycentrus מין Polycentrus jundia מין Polycentrus schomburgkii מדיה וקבצים בנושא דגי עלה בוויקישיתוף דגי עלה, באתר ITIS (באנגלית) דגי עלה, באתר NCBI (באנגלית) דגי עלה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דגי עלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דגי עלה, באתר GBIF (באנגלית)
לוטיניים

לוטייניים (שם מדעי: Lutjanidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים. דגים אלה חיים בים כשכמה מינים חיים בשפכי נהרות, שם הם ניזונים. דגים אלה הם דגי מאכל חשובים, בייחוד המין Lutjanus campechanus, אך חלקם עלולים לגרום לסיגואטרה. אלו דגים החיים באוקיינוס המסוגלים לצלול עד עומק 500 מ' או לחיות בימים רדודים, ליד שוניות אלמוגים. הגדול במיני המשפחה הוא לוטיין קוברה שאורכו עד 160 ס"מ ומשקלו עד 57 ק"ג. אלו דגים טורפים הניזונים מדגים קטנים יותר או דיונונים וכמה מינים הם אוכלי פלנקטון. הם מהירים ובעלי זנבות גדולים וכן לסתות גדולות הנפערות לרווחה. מספר מיני לוטיניים מגיעים למפרץ אילת. משפחה לוטיניים (Lutjanidae) סוג ערטילן (Aphareus) (אנ') סוג ומין יחיד עַרְטִילָן יְרַקְרַק (Aprion virescens) סוג Apsilus סוג Etelis סוג ומין יחיד Hoplopagrus guentherii סוג ומין יחיד Lipocheilus carnolabrum סוג לוטיין (Lutjanus) סוג Macolor סוג ומין יחיד לוטיין צהוב-זנב (Ocyurus chrysurus) סוג Paracaesio סוג ומין יחיד Parapristipomoides squamimaxillaris סוג Pinjalo סוג פריסטן (Pristipomoides) סוג ומין יחיד Randallichthys filamentosus סוג ומין יחיד Rhomboplites aurorubens סוג ומין יחיד Symphorichthys spilurus סוג ומין יחיד Symphorus nematophorus לוטיין כלבי מדיה וקבצים בנושא לוטיניים בוויקישיתוף לוטיניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לוטיניים, באתר ITIS (באנגלית) לוטיניים, באתר NCBI (באנגלית) לוטיניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטיניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטיניים, באתר GBIF (באנגלית)