laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוטגאווה טויוקוני

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אוטגאווה. אוּטָגָאוָוה טוֹיוֹקוּני (ביפנית: 歌川豐國; ‏1769 – 24 בפברואר 1825) אמן הדפסי עץ ומאייר ספרים יפני, מאמני האוקיו-אה החשובים והמשפיעים בתקופת אדו, נודע בעיקר בשל איורים של שחקני קבוקי ונשים יפות (ביג'ינגה), השתייך לאסכולת אוטגאווה של אומני הדפסי העץ. לעיתים קרובות מצוין שמו כטויקוני 1 כדי להבדיל אותו מתלמידיו שכונו טויקוני 2 וטויוקוני 3. טויקוני היה בנו של יצרן בובות ששלח אותו ללמוד בסטודיו של אוטאגוואה טויוהארו מייסד אסכולת אוטאגוואה. טויוקוני היה בין האמנים הבולטים בתחום. בתחילת דרכו התרכז בציורי ביג'ינגה ובהמשך החל לצייר שחקני קבוקי וסצינות מתיאטרון הקבוקי. בשנת 1794 פרסם סדרת פורטרטים של שחקני קבוקי שנקראה "תמונות של שחקנים על הבמה" (Yakusha Buta no sugata-e) וסגנונו החדש החל להתפתח. בעקבות כך הגיעה ההצלחה, שחקני הקבוקי היו אייקוני תרבות באותה התקופה והדפסי עץ שעסקו בנושא היו מבוקשים. אסכולת אוטאגוואה צמחה והתפתחה וטויקוני ותלמידים נוספים סיפקו את הביקוש הגובר להדפסי הקבוקי. לאחר מותו של טויהארו ב-1814 הפך למוביל התנועה. הודות לפועלו ותרומתו של טויקוני הפכה אסכולת אוטגאווה למובילה ומשפיעה בתחום אומנות האוקיו אה במאה ה-19. בין התלמידים המפורסמים של התנועה ושל טויקוני עצמו נמנים אוטאגוואה קוניסדה ואוטאגוואה קוניושי ועל אף ששני תלמידיו אלו הפיקו הדפסי שונגה רבים, טויקוני עצמו ייצר קומץ של איורי שונגה, למעשה סוברים כי בשיא הקריירה שלו הוא לא ייצר הדפסי שונגה כלל אלא רק בשנותיו האחרונות. הסדרה "תמונות של שחקנים על הבמה" (Yakusha Buta no sugata-e) מנתה עשרות הדפסים של שחקני תיאטרון הקבוקי, השחקנים הופיעו כגבוהים במיוחד, מבטם דרמטי והם מתוארים בצבעים הרמוניים בעוד הרקע אפור. יכולותיו של טויוקוני להעביר סצנה דרמטית באו לידי ביטוי ביתר שאת באיורו בו הוא מראה את השחקן מצומוטו קוג'ירו מגלם את מוקואמון המאוים על ידי רוח המגולמת על ידי אונואה מאצוסוקה (Actors Onoe Matsusuke I as the Ghost of Iohata and Matsumoto Kojiro as Mokuemon). הרוח בצד השמאלי של התמונה מוצגת כדמות גבוהה המתכתבת עם הקווים האנכיים מימין, באמצע על האדמה מצויר מוקומון בקווים מעוגלים, גופו ופניו מביעים את האימה שבה הוא שרוי. מדיה וקבצים בנושא אוטגאווה טויוקוני בוויקישיתוף artelino, short article on Toyokuni Toyokuni Online a collection of large images by Toyokuni אוטגאווה טויוקוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kazutaka Higuchi and Alfred Haft, Toyokuni's "Pictures of Actors on the Stage" Bulletin of the Museum of Fine Arts Vol. 60, No. 321 (1962), pp. 105-114.. Robert T. Paine, 3. No Laughing Matter: A Ghastly "Shunga" Illustration by Utagawa Toyokuni, Japan Review No. 26, Shunga: Sex and Humor in Japanese Art and Literature (2013), pp. 239-255 4.. Helen C. Gunsaulus, Japanese Prints by Toyokuni, Bulletin of the Art Institute of Chicago (1907-1951) Vol. 24, No. 7 (Oct., 1930), pp. 92-93+100 .
וילהלם פילכנר

וילהלם פילכנר (בגרמנית: Wilhelm Filchner ‏ 13 בספטמבר 1877 - 7 במאי 1957) היה חוקר ארצות גרמני. בגיל 21, השתתף פילכנר במשלחת הראשונה שלו, שלקחה אותו לרוסיה. כעבור שנתיים, יצא לבדו על גב סוס לסייר בהרי פמיר, מאוש למורגאב ומשם דרך ואקן אל טאשקורגן וחזרה. מ-1903 עד 1905 עמד בראש משלחת שחקרה את טיבט. לאחר שובו מטיבט, הוטלה על המשימה לארגן משלחת גרמנית למיפוי אנטארקטיקה. לאחר משלחת אימון והכשרה בשפיצברגן, יצאה המשלחת בספינה "דויטשלנד", ב-4 במאי 1911. המשלחת נכנסה אל ים ודל וגילתה את חוף לואיטפולד ואת מדף הקרח פילכנר-רון, שפילכנר קרא במקור על שם וילהלם השני, קיסר גרמניה. הייתה זו המשלחת הראשונה שהרחיקה אל תוך ים ודל מעבר לג'יימס ודל, כ-80 שנה קודם לכן. הספינה עגנה למשך החורף בקרח הדחוס לאחר שהמאמצים להקים בסיס על מדף הקרח עלו בתוהו בגלל הינתקות גוש קרח. רק בספטמבר 1912 נחלצה ה"דויטשלנד" משביה ויכלה לחזור אל נמל הבית שלה. בזמן שהספינה נגרפה בקרח הצף של ים ודל, חקר פילכנר את קיומו של ניו סאות' גרינלנד, קו חוף לא-מוכח, שקפטן בנג'מין מורל ראה לכאורה בשנת 1823, במהלך מסע לצייד כלבי-ים. פילכנר לא מצא כל עדות לקיומו של חוף כזה והסיק, שמורל ראה חזיון תעתועים. פילכנר לא חזר מעולם לאנטארקטיקה, אך יצא למסעות רבים בנפאל ובטיבט, בהם סקר גאוגרפי של נפאל בשנת 1939. אדולף היטלר העניק לו את פרס האמנות והמדע הלאומי של גרמניה כהכרה בהישגיו בחקר העולם. במהלך מלחמת העולם השנייה היה פילכנר עצור במחנות שונים בהודו. לאחר שחרורו בנובמבר 1946 חי בפונה שבהודו. פילכנר מת בגיל 79 בציריך, שווייץ. Wilhelm Filchner: Life of a Researcher Wilhelm Filchner: To the sixth continent (translation by William Barr 1994) Wilhelm Filchner: Through East Tibet Wilhelm Filchner: Hell and Fever in Nepal העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה Turney, Chris (2013), 1912: The Year The World Discovered Antarctica, Text Publishing, Melbourne. Murphy, David Thomas. German Exploration of the Polar World: a History, 1870–1940. London, Great Britain and Lincoln, Nebraska: University of Nebraska Press, 2002. xiii, 273 p. ISBN 0-8032-3205-5. מדיה וקבצים בנושא וילהלם פילכנר בוויקישיתוף ביוגרפיה של וילהלם פילכנר באתר הקוטב הדרומי וילהלם פילכנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וילהלם פילכנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
המרכז הארצי לטהרת המשפחה

המרכז הארצי לטהרת המשפחה הוא ארגון הגג לחיזוק נושא טהרת המשפחה, על ידי הדרכה והסברה, הקמה של מקוואות טהרה לנשים, ופיקוח הלכתי עליהם. הארגון הוקם בשנת תש"ב (1942) על ידי הרב אפרים זלמן הלפרין בעידודו של רבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוויעהל, לצידו ואחריו ניהל את הארגון הרב יהושע לוי. בנשיאות הארגון עמד הרב דב בריש ויידנפלד והוא נתמך על ידי החזון אי"ש שהורה לסייע לארגון, הרב צבי פסח פרנק אף הורה לתורמים להעדיף תרומה לארגון לצורך הקמת מקווה על פני הקמת בית כנסת. במהלך השנים כיהנו כנשיאי הארגון גם הרבנים זלמן סורוצקין, יחזקאל אברמסקי, הרב אברהם מרדכי אלתר האדמו"ר מגור, הרב יואל טייטלבוים האדמו"ר מסטמר, הרב אהרן קוטלר, הרב מנחם מנדל שניאורסון האדמו"ר מחב"ד, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב אהרן יהודה ליב שטינמן, הרב עובדיה יוסף, חכם שלום כהן, הרב שמעון בעדני ועוד. מנהיג הציבור החרדי הרב חיים קניבסקי תמך (בדומה לרבו החזון איש) באופן נלהב בארגון ואף קרא לסייע בכל דרך לפעילותו, הוא גם ראה בתמיכה בפעילות העמותה סגולה לפרי בטן ול"ישועות" רבות. הארגון מסייע במימון בנייה ושיפוץ של מקוואות. עד שנת תשס"ו (2006), הקים הארגון כ-900 מקוואות. כיום עומד בראשות הארגון הרב חיים לוי. מנכ"ל הארגון הוא עקיבא ויינר. נשיא הארגון כיום והרב הפוסק של הארגון הוא הרב מרדכי אוירבך. בנשיאות הארגון עומדים כיום הרבנים דוב לנדו, ברוך דב פוברסקי, משה הלל הירש, ראובן אלבז ושמעון גלאי, לצד האדמורי"ם מבעלז, צאנז, באיאן, מודז'יץ, רחמסטריווקא, פינסק קרלין, זוויעהל ועוד. על פי דיווחי הארגון מלבד פעילותו להקמת מקוואות, הוא מפקח על כ-800 מקוואות בישראל ומעניק להם תעודות כשרות. כמו כן מפעיל הארגון מרכז מידע בנושא טהרת המשפחה, ומפיק מדריכים בעניין. הארגון מקיים חוגי בית וימי עיון לבלניות ולציבור. אתר המרכז הארצי לטהרת המשפחה המרכז הארצי לטהרת המשפחה באתר גיידסטאר פיזור מקוואות טהרה על פני המדינה, בתוך בית יעקב, גיליון 95, ניסן תשכ"ז, באתר היברובוקס ישראל כהן, ‏צפו: גדולי ישראל התכנסו בבני ברק למען הטהרה, באתר כיכר השבת המרכז הארצי למען טהרת המשפחה בישראל, דף שער בספרייה הלאומית ב. ראם, מוסף שבת קודש יתד נאמן עש"ק בשלח תשס"ו כאן מאות מקוואות נבדקו והוכשרו ברחבי הארץ ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרטת גבעת מצודת לונדון

אנדרטת גבעת מצודת לונדון (באנגלית: Tower Hill Memorial) היא אנדרטת זיכרון לאומית בלונדון, בצד הדרומי של גני כיכר השילוש הקדוש, על גבעת מצודת לונדון צפונית למצודה. האנדרטה מנציחה את זכר חיילי צי הסוחר שנפלו במהלך שתי מלחמות העולם ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה מורכבת משתי אנדרטאות - אחת לכל מלחמת עולם, וביניהן שני עמודים שעליהם פסלים המייצגים את קצין צי הסוחר (העמוד המערבי) וימאי פשוט (העמוד המזרחי). את העמודים עיצב צ'ארלס וילר. בין שני העמודים רשומה הכתובת: THE TWENTY-FOUR THOUSAND OF THE MERCHANT NAVY AND FISHING FLEETS WHOSE NAMES ARE HONOURED ON THE WALLS OF THIS GARDEN GAVE THEIR LIVES FOR THEIR COUNTRY AND HAVE NO GRAVE BUT THE SEA. תרגום: עשרים וארבעה אלף ימאי צי הסוחר וצי הדייג ששמם מונצח על קירות גן זה נתנו חייהם למען המדינה, ואין להם קבר מלבד הים. האנדרטה לחללי צי הסוחר הבריטי שנפלו במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע נחנכה על ידי המלכה מרי ב-12 בדצמבר 1928. האנדרטה היא בצורת מסדרון שאורכו 21.5 מטרים, רוחבו 7 מטרים וגובהו 10 מטרים, ובו 12 לוחות ברונזה שעליהם חרותים שמות 12,000 החללים. האנדרטה תוכננה על ידי אדווין לאצ'נס. האנדרטה לחללי צי הסוחר הבריטי שנפלו במלחמת העולם השנייה ומקום קבורתם לא נודע נחנכה על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-5 בנובמבר 1955. האנדרטה היא גן שקוע שצורתו חצי סהר, ורשומים בה שמותיהם של 24,000 ימאים בריטים ו-50 ימאים אוסטרלים. במרכז הגן השקוע בריכת ברונזה ובמרכזה מצפן מגולף הפונה צפונה. האנדרטה תוכננה על ידי אדוארד מאוף. קבר הלוחם האלמוני קבר החייל האלמוני מדיה וקבצים בנושא אנדרטת גבעת מצודת לונדון בוויקישיתוף
מחוז קינג

מחוז קינג (באנגלית: King County) הוא מחוז במדינת וושינגטון שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, האוכלוסייה במחוז מנתה 1,931,249 תושבים. זהו המחוז המאוכלס ביותר במדינת וושינגטון, וכן ה-13 ביותר בארצות הברית כולה. מקום מושבו של המחוז הוא סיאטל, והיא גם העיר הגדולה ביותר בו. מבחינה פוליטית מצביע המחוז ברוב גורף למפלגה הדמוקרטית. במקור המחוז קרוי על שם ויליאם רופוס קינג, שהיה סגן נשיא ארצות הברית בעת שטריטוריית וושינגטון נוסדה, אך ב-1986 מועצת המחוז החליטה על החלפת שם המחוז להקרא על שם מרטין לותר קינג הבן, החלטה שאושרה על ידי המדינה ב-2005. עיר מרכזית הנמצאת במחוז, בה שוכנת החברה מיקרוסופט, היא רדמונד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא מחוז קינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז קינג (באנגלית) מחוז קינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הדף של מחוז קינג בפייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרטין סמדברג-דאלנסה

מרטין סמדברג-דאלנסה (בספרדית-שוודית: Martin Smedberg-Dalence; נולד ב-10 במאי 1984) הוא כדורגלן עבר שוודי-בוליביאני ששיחק כקשר ולעיתים כמגן. לזכותו 13 הופעות במדי נבחרת בוליביה. דאלנסה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גונילסה מהליגה השנייה בשוודיה. בשנת 2004 חתם בגטבורג מליגת העל. לאחר שלא זכה לדקות משחק, הושאל לוטרה פרולונדה ושנה לאחר מכן לליונגסקילה בה רשם עונה טובה כאשר כבש 10 שערים ובסיום העונה הוא חתם במועדון ועלה עם המועדון לליגת העל בסיום עונת 2007. עם עליית המועדון לליגת העל, קיבל את סרט הקפטן. בדצמבר 2010 חתם בנורשפין. ב-31 באוקטובר 2013 חזר לגטבורג כאשר חתם במועדון ל-4 שנים. ב-1 בינואר 2018 חתם בבוליבר. דאלנסה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של שוודיה. בשנת 2013 הצהיר שהוא שואף לשחק בנבחרת בוליביה בגלל מוצא אימו. בשנת 2014 קיבל אזרחות בוליביאנית שאיפשרה לו לשחק בנבחרת. ב-15 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד צ'ילה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015. ב-15 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד אקוודור שהיה גם הניצחון הראשון של הנבחרת מאז קופה אמריקה 1997. גטבורג הגביע השוודי: 2014/2015 מרטין סמדברג-דאלנסה, באתר Transfermarkt מרטין סמדברג-דאלנסה, באתר Soccerway מרטין סמדברג-דאלנסה, באתר National Football Teams מרטין סמדברג-דאלנסה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ג'יימס וילבי

ג'יימס ג'ונתן וילבי (באנגלית: James Jonathon Wilby; נולד ב-20 בפברואר 1958) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. וילבי נולד ברנגון, בורמה. למד בבית הספר סדברג בקאמבריה, בהמשך למד לתואר במתמטיקה ב"גריי קולג'" שבאוניברסיטת דרהאם, ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הופעת הבכורה של וילבי על המסך הייתה בשנת 1982 בסרט "Privileged" בהפקת "אוקספורד פילם קומפני" לצידו של יו גרנט. לקהל הבינלאומי הוא מוכר מתפקידו בסרט "מוריס" (1987), עליו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה יחד עם יו גרנט. כמו גרנט, גם וילבי היה משתתף קבוע בסרטים שהפיקו מרצ'נט ואייבורי, בין שאר המשתתפים הקבועים היו רופרט גרייבס, הלנה בונהם-קרטר, אמה תומפסון ואנתוני הופקינס. ב-1988 כיכב בסרט "A Handful of Dust", עליו זכה בפסטיבל הסרטים של בארי בפרס השחקן הטוב ביותר. ב-1989 שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד לרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס, ב-1992 השתתף ב"זיכרונות מאחוזת הווארד". עוד שיחק בסרט זוכה השבחים "Regeneration" מ-1997, ב-"Cotton Mary" של איסמעיל מרצ'נט (1999), "פארק גוספורד" (2001) וב-"C'est Gradiva qui vous appelle" של אלן רוב-גרייה (2006) לצידה של אריאל דומבל (אנ') שהוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה. על הבמה כיכב וילבי ב-1995 בהפקה מחודשת של "פטריוט שלי" מאת ג'ון אוסבורן עם הרויאל שייקספיר קומפני בתיאטרון ברביקן. ב-2001 הופיע בהצגה "Helping Harry" בתיאטרון ג'רמין סטריט. ב-2001 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "דון חואן" בתיאטרון ליריק. עוד שיחק ב-"Less Than Kind" מאת טרנס רטיגן (2012), ב-"On Emotion" בתיאטרון סוהו (2008) וב-"The Consultant" של ניל פלמינג ו-Hydrocracker Theatre Company בתיאטרון 503 בלונדון. וילבי נשוי לשאנה לואיז ולהם ארבעה ילדים: ברנבי ג'ון לוקסלי, פלורנס האנה מרי, נתניאל ג'רום וג'סי ג'ק. ג'יימס וילבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס וילבי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימס וילבי, באתר MusicBrainz (באנגלית) James Wilby Biography (1958-)
קרלוס ארווין אריאס

קרלוס ארווין אריאס אגווס (בספרדית: Carlos Erwin Arias Égüez, נולד ב-27 באפריל 1980) הוא כדורגלן עבר בוליביאני ששיחק בעמדת השוער. אריאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בלומינג עימה לקח אליפות כבר בשנתיים הראשונות שלו בבוגרים. בשנת 2003 הושאל לדה סטרונגסט על מנת לצבור דקות משחק. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון זכה עמו באליפויות האפרטורה והקלאסורה ולאחר עוד עונה חזר למועדון נעוריו. בשנת 2008 חתם בבוליבר עימה זכה באליפות האפרטורה בשנת 2009. במהלך עונת 2010 עזב לראשונה את בוליביה וחתם במכבי נתניה מליגת העל, בסיום העונה נבחר לשוער העונה של ספורט 5. בסיום העונה החליט לעזוב את המועדון בשל געגועים למשפחתו וב-4 באוגוסט 2011 חתם בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה בה שימש כשוער שני ושותף רק ב-7 משחקי ליגה. בקיץ 2012 חזר לבוליביה כאשר חתם באוריינטה פטרולרו. בשנת 2001 אריאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוליביה. הוא השתתף עם הנבחרת פעמיים בקופה אמריקה: 2001 ו-2011. בלומינג אליפות בוליביה: 1998, 1999 דה סטרונגסט אליפות בוליביה: 2003 (א), 2003 (ק) בוליבר אליפות בוליביה: 2009 אישיים נבחרת העונה של ספורט 5: 2010/2011 קרלוס ארווין אריאס, באתר Transfermarkt קרלוס ארווין אריאס, באתר Soccerway קרלוס ארווין אריאס, באתר National Football Teams קרלוס ארווין אריאס, באתר FootballDatabase.eu
צפון (עיר מקראית)

צָפוֹן הייתה עיר מקראית בעמק סוכות שבעבר הירדן, בנחלת שבט גד. העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי שבט גד בבקעת הירדן המזרחית: ”וּבָעֵמֶק בֵּית הָרָם וּבֵית נִמְרָה וְסֻכּוֹת וְצָפוֹן”. כמו כן, בספר במדבר נזכרת אחת ממשפחות שבט גד בשם "הצפוני": ”בְּנֵי גָד לְמִשְׁפְּחֹתָם לִצְפוֹן מִשְׁפַּחַת הַצְּפוֹנִי”. בנוסף, העיר נזכרת בספר שופטים במלחמת יפתח בבני שבט אפרים: "וַיִּצָּעֵק אִישׁ אֶפְרַיִם וַיַּעֲבֹר צָפוֹנָה וַיֹּאמְרוּ לְיִפְתָּח מַדּוּעַ עָבַרְתָּ לְהִלָּחֵם בִּבְנֵי־עַמּוֹן וְלָנוּ לֹא קָרָאתָ לָלֶכֶת עִמָּךְ בֵּיתְךָ נִשְׂרֹף עָלֶיךָ בָּאֵשׁ:" יש המזהים את העיר הקדומה עם תל א-סעידיה, שנמצא צפונית ל"תל עמתא", שנמצא בגדה הצפונית של "ואדי ראג'ב" שבבקעת הירדן המזרחית, שם נתגלו שרידי מצודה מבוצרת מהתקופה הרומית, שלצידה תל ("תל אלקוס") שהיה מיושב החל מן התקופה הכלקוליתית ועד התקופה הביזנטית, תוך קישור בינה ובין צרתן המקראית. יש המזהים את צפון עם "Sabuma" הנזכרת במכתבי אל-עמארנה. העיר צפון, ככל הנראה, נקראה על שמו של צפיון בן גד, שבספר במדבר נקרא גם צפון, ואולי משפחתו של צפיון אף התגוררה בעיר. חמת טבריה צפיון ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק כ"ז ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ט"ו ספר שופטים, פרק י"ב, פסוק א' אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 752; יהודה אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם, הוצאת יד יצחק בן-צבי והאקדמיה ללשון העברית, 146-150 שמואל אחיטוב, יהושע: מקרא לישראל-פירוש מדעי למקרא, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 227
צרתן

צָרְתָן (גם: צָרְתַנָה, צְרֵרָתָה ו-צְרֵדָתָה) הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, ששכנה בסמוך לשפך נחל יבוק לנהר הירדן ובקרבת העיר אדם. העיר נזכרת לראשונה בתיאור מעבר הירדן בספר יהושע: ”וַיַּעַמְדוּ הַמַּיִם הַיֹּרְדִים מִלְמַעְלָה קָמוּ נֵד אֶחָד הַרְחֵק מְאֹד באדם (מֵאָדָם) הָעִיר אֲשֶׁר מִצַּד צָרְתָן”. לאחר מכן, העיר נזכרת בסיפור רדיפת גדעון בן יואש אחרי המדיינים: ”וַיָּנָס הַמַּחֲנֶה עַד בֵּית הַשִּׁטָּה צְרֵרָתָה עַד שְׂפַת אָבֵל מְחוֹלָה עַל טַבָּת”. כמו כן, נזכרת העיר כמקום שבו יצק שלמה המלך את כלי בית המקדש הראשון: ”בְּכִכַּר הַיַּרְדֵּן יְצָקָם הַמֶּלֶךְ בְּמַעֲבֵה הָאֲדָמָה בֵּין סֻכּוֹת וּבֵין צָרְתָן”. בתיאור מקביל של האירוע בספר דברי הימים נזכרת העיר בצורה "צרדתה": ”בְּכִכַּר הַיַּרְדֵּן יְצָקָם הַמֶּלֶךְ בַּעֲבִי הָאֲדָמָה בֵּין סֻכּוֹת וּבֵין צְרֵדָתָה”. כמו כן, נזכרת העיר בצורה "צרתנה", בתיאור נפות שלמה המלך: ”בַּעֲנָא בֶּן אֲחִילוּד תַּעְנַךְ וּמְגִדּוֹ וְכָל בֵּית שְׁאָן אֲשֶׁר אֵצֶל צָרְתַנָה מִתַּחַת לְיִזְרְעֶאל מִבֵּית שְׁאָן עַד אָבֵל מְחוֹלָה עַד מֵעֵבֶר לְיָקְמְעָם”. כמו כן, העיר נזכרת אצל חז"ל בדיון על סיפור חציית הירדן במקום: ”אמר ר' יוחנן אדם קרייה וצרתן קרייה - שנים עשר מיל מזו לזו”. לעיר הקדומה מספר הצעות זיהוי כיום: החוקר ויליאם פוקסוול אולברייט הציע לזהות את העיר הקדומה עם "תל צליחאת", כ- 15 ק"מ צפונית לתל דיר עלא (המזוהה עם סוכות המקראית). החוקר בנימין מזר הציע לזהותה עם "תל אם-חמאד", כשישה ק"מ צפונית מערבית לגשר דאמיה (המזוהה עם אדם המקראית). החוקר נלסון גליק הציע לזהות את העיר עם "תל א-סעידיה", כ- 18 ק"מ צפונית לגשר דאמיה, ותשעה ק"מ צפונית מערבית ל"תל דיר עלא". זאת, באופן התואם לתיאור חז"ל בדבר המרחק בין אדם וצרתן - 12 מיל. במדריך ישראל החדש נקראה בקעת צרתן האזור בבקעת הירדן הישראלית ה'צרה ' בין מחולה לגשר אדם והנמצא אל מול הזיהויים האפשריים במזרח הירדן . ספר יהושע, פרק ג', פסוק ט"ז. ספר שופטים, פרק ז', פסוק כ"ב. ספר מלכים א', פרק ז', פסוק מ"ו. ספר דברי הימים ב', פרק ד', פסוק י"ז. ספר מלכים א', פרק ד', פסוק י"ב. תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה, פרק ז', הלכה ה'. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 765-768. תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה, פרק ז', הלכה ה'. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקנור (בן פרמניון)

ניקנור (ביוונית: Nικάνωρ; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. היה בנו של פרמניון, אחיו של פילוטאס, וגיסו של קרטרוס. ניקנור היה בנו של הגנרל הידוע פרמניון, ממשפחת אצולה מוקדונית מכובדת ומוערכת בחצר המלוכה המוקדונית. היה לו אח גדול בשם פילוטאס, שהיה מחביביו של אלכסנדר, אחת מאחיותיו נישאה לגנרל קרטרוס. הוא פיקד על חיל ההיפספיסטים (Ὑπασπιστής), חיל זה גויס מקרב האיכרים המוקדונים, אך בניגוד לפזיטיירוי ששירתו בפלנקס וגויסו על בסיס אזורי, כלומר, בני אותו אזור שירתו באותה חטיבה, היפספטים גויסו מכל רחבי המדינה לשירות ביחידה אחת. בתקופתו של אלכסנדר היחידה מנתה 3,000 לוחמים מחולקים ל-3 חטיבות בנות 1,000 איש כל אחת בשם כיליארכיה. כל כילארכיה חולקה לגדוד (פנטכוסיארכיה) בן 500 חיילים. הוא נזכר לראשונה במערכה נגד הגטים בתראקיה, הוא לקח חלק בקרבות של גרניקוס, איסוס, גאוגמלה. הוא השתתף במרדף שניהל אלכסנדר אחר דריווש השלישי מלך פרס. הוא מת ממחלה בבאקטריה, זמן קצר לאחר מותו הוצאו אחיו ואביו להורג באשמת בגידה. R. D. Milns, The Hypaspists of Alexander III: Some Problems, Historia: Zeitschrift für Alte Geschichte, Bd. 20, H. 2/3 (2nd Qtr., 1971), p. 186 אריאנוס, ספר ראשון, 4. אריאנוס, ספר ראשון, 14. אריאנוס, ספר שני, 8. אריאנוס, ספר שלישי, 11. אריאנוס, ספר שלישי, 25. Waldemar Heckel, Who is Who in the Age of Alexander the Great p 176
אלקטס

אלקטס (ביוונית: Ἀλκέτας; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. היה אחיו של פרדיקס, ולחם לצידו במלחמות הדיאדוכים. אלקטס היה בנו של אורונטס, אציל מוקדוני וצאצא לשושלת נסיכים עצמאיים בפרובינציה אורסטיס. היה לו אח גדול בשם פרדיקס. הוא נזכר לראשונה במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו. לאחר מותו של אלכסנדר ותחילת מלחמות הדיאדוכים, צידד באחיו פרדיקס, ואף רצח את הנסיכה קיננה למענו. נסיבות האירוע מסתוריות ואינן ברורות די צרכן. כאשר יצא אחיו למסע נגד תלמי, הותיר אותו יחד עם אאומנס להיאבק בקרטרוס. אחיו נהרג במהלך המלחמה במצרים, ובהסכם טריפרדיסוס הכריזו שאר הדיאדוכים מלחמת חרמה על נאמניו. דיכוי אלקטס הופקד בידי אנטיגונוס מונופתלמוס, השניים התנגשו בקרב על רכס הרים בפסידיה, אלקטס ארב לאנטיגונוס התקיף אותו וכמעט שחיסל את צבאו לחלוטין, אולם אנטיגונוס עם 6,000 פרשים מובחרים הצליח להבקיע את מחנה האויב ולהביס את צבא אלקטס. זה האחרון נמלט עם כמה מנאמניו משדה הקרב. אלקטס נמלט אל העיר טרמסוס, אנטיגונוס איים בהתקפה אם לא יוסגר לו, וזקני העיר רצו לעשות זאת, אולם אלקטס הסית נגדם את הצעירים והצליח לשכנע אותם להישאר נאמנים לו. הזקנים הציעו לאנטיגונוס לערוך התקפה קצרה על העיר, ובמהלכה בעוד הצעירים יהיו עסוקים, יוכלו הם לשבות את אלקטס ולהביא לו אותו. אנטיגונוס קיבל את ההצעה, ובעוד הצעירים שקועים בקרב, התגנבו המבוגרים אל ביתו של אלקטס שנותר ללא שמירה, כאשר אלקטס ראה אותם הוא מיהר להתאבד. בלית ברירה הביאו את גופתו לאנטיגונוס, זה התעלל בגופה משך שלושה ימים, ולאחר מכן השליך אותה בביזיון ללא קבורה, אולם צעירי טרמסוס דאגו לו לקבורה מכובדת. אריאנוס, "אינדיקה", ספר שמונה עשר, 5. אריאנוס, "אנבסיס", ספר שלישי, 27. Bosworth, A. B., "Perdiccas and the Kings", in The Classical Quarterly, Vol. 43, No. 2, 1993, 425. יוסטינוס, ספר שלושה עשר, 8. דיודורוס, ספר שמונה עשר, 44. דיודורוס, ספר שמונה עשר, 46-45.
קמיל גרוסיצקי

קמיל גרוסיצקי (בפולנית: Kamil Paweł Grosicki; נולד ב-8 ביוני 1988 בשצ'צ'ין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר בפוגון שצ'צ'ין. גרוסיצקי ערך את עונת הבכורה המקצוענית שלו במועדון נעוריו פוגון שצ'צ'ין בעונת 2006–2007. בעונה שלאחר מכן, הצטרף לקבוצת לגיה ורשה, אולם לאחר כמה חודשים בלבד במועדונו החדש, ביקש להיות מושאל לקבוצה במדינה זרה בשל בעיות אישיות. ב-13 בפברואר 2008, הוכרז רשמית שגרוסיצקי יעבור בהשאלה למועדון השווייצרי סיון עד לסיום אותה השנה האזרחית. במהלך החציון האחרון של עונת 2007–2008, שיחק גרוסיצקי ב-8 משחקי ליגה עבור סיון, בהם כבש שני שערים. בעונה שלאחר מכן, הורד לקבוצת הנערים של המועדון על ידי מאמנה החדש של סיון, ולאחר כמה חודשים שב לקבוצת לגיה ורשה. בפברואר 2009, קבוצת יגילוניה ביאליסטוק השאילה את גרוסיצקי עד לסיום העונה. בסופה של אותה העונה, יגילוניה מימשה את זכותה לרכוש את השחקן בתום מועד ההשאלה, וקנתה אותו מלגיה ורשה תמורת חצי מיליון זלוטי. גרוסיצקי חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. אחרי עונה נוספת במדי יגילוניה, נרכש בינואר 2011 תמורת 900,000 אירו על ידי המועדון הטורקי סיוואספור. ב-24 בינואר 2014, לאחר שלוש שנים בטורקיה, חתם גרוסיצקי בקבוצת ראן. ב-27 במרץ 2014, כבש את שערו הראשון בצרפת, בניצחון המפתיע של קבוצתו 0–2 מול ליל, במשחק רבע גמר הגביע הצרפתי. קמיל המשיך לכבוש במפעל הגביע, כאשר ב-15 באפריל אותה השנה, כבש שער נוסף במסגרת חצי גמר הגביע, בניצחון 2–3 מול אנז'ה. במשחק הגמר, שותף גרוסיצקי למשך 52 דקות לפני שהוחלף. ראן הפסידה באותו המשחק, 2-0 לגנגאן, וסיימה רק כסגנית מחזיקת הגביע. ב-31 בינואר 2017 חתם בהאל סיטי מהפרמייר ליג. ב-31 בינואר 2020 חתם בווסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ. גרוסיצקי נמנה כחלק מסגלי נבחרות פולין הצעירות. ב-2 בפברואר 2008, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הפולנית במהלך משחק ידידות מול פינלנד. הוא היה חלק מסגל נבחרת פולין לטורניר הגמר של יורו 2012, בו נטל חלק במשחק אחד בלבד, משחק ההפסד 0–1 מול צ'כיה בורוצלב, לאחר שנכנס כמחליף ל-34 דקות במקומו של יוג'ין פולנסקי. בהופעתו ה-24 עבור נבחרתו ב-7 בספטמבר 2014, כבש גרוסיצקי את צמד שערי הבכורה שלו עבור מולדתו, במהלך הניצחון 0–7 מול גיברלטר במשחק במסגרת מוקדמות יורו 2016. נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022. לגיה ורשה הגביע הפולני (1): 2008 יגילוניה ביאליסטוק הגביע הפולני (1): 2010 הסופר קאפ הפולני (1): 2010 ראן הגביע הצרפתי (סגנות, 1): 2014 מדיה וקבצים בנושא קמיל גרוסיצקי בוויקישיתוף קמיל גרוסיצקי, ברשת החברתית פייסבוק קמיל גרוסיצקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קמיל גרוסיצקי, ברשת החברתית אינסטגרם קמיל גרוסיצקי, באתר Transfermarkt קמיל גרוסיצקי, באתר Soccerway קמיל גרוסיצקי, באתר BDFutbol קמיל גרוסיצקי, באתר WorldFootball.net קמיל גרוסיצקי, באתר National Football Teams קמיל גרוסיצקי, באתר FootballDatabase.eu Czesław Michniewicz ogłosił kadrę na mundial w Katarze באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית, 10 בנובמבר 2022 (בפולנית)