laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאונה לאוני

לאונה לאוני (באיטלקית: Leone Leoni;‏ 1509, ארצו – 1590, מילאנו) היה פסל, צורף, יוצק מטבעות, טובע מדליות ואספן אמנות איטלקי בן תקופת הרנסאנס, בעל מבט גאוגרפי רחב שטייל באיטליה, אוסטריה, צרפת, ספרד והולנד. לאוני קיבל חסות בוונציה על ידי המחזאי והמשורר פייטרו ארטינו שחיבר אותו לחוג החברתי של טיציאן, עקב מאסרו של בנוונוטו צ'ליני לאוני הוזמן ליצוק את דיוקן האפיפיור במטבעה בפרארה, פלגרינו די ליאוטי הצורף של פאולוס השלישי האשים אותו בהעתקה ובזיוף דבר שהביא להדחתו, לאוני תקף את פלגרינו ופצע אותו, כעונש על כך נגזר עליו כריתת ידו הימנית, העונש הומתק לעבדות בגליאה. לאוני שוחרר בעקבות התערבותו של האדמירל אנדראה דוריה כעבור שנה, לאוני גמל לו בחמש מדליות. לאוני עבר למילאנו, קיבל תפקיד אימפריאלי כאחראי על המטבעה וקיבל בית במתנה אותו הוא הרחיב, הפסל אנטוניו אבונדיו פיסל דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בחזית הבית על פי מודלים שיצר לאוני. הבית קיבל את השם קאזה דלי אומנוני (בית הענקים). לאוני סירב להשתעבד למקום אחד בניגוד לג'אמבולוניה אשר נאסר עליו לצאת מפירנצה. אוסף פסליו והעתיקות שאסף משכו את תשומת לב ג'ורג'ו וזארי. שמו כטובע דיוקנאות על גבי מטבעות ומדליות הביא לו הזמנות לעבודות עבור קרל החמישי, ובנו פליפה השני ומלכי הבסבורג. דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בקאזה דלי אומנוני, ביתו של לאונה לאוני במילאנו. מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה מדליית ברתולומאו באנדינלי בגלריה הלאומית לאמנות פסל קרל החמישי במוזיאון הפראדו פסל פליפה השני במוזיאון הפראדו מאת לאוה לאוני ובנו הפסל פומפאו לאוני מדליית האדמירל אנדראה דוריה בגלריה הלאומית לאמנות מדליית פאולוס השלישי בגלריה הלאומית לאמנות מונומנט לג'אן ג'אקומו מדיצ'י די מאריניאנו בקתדרלת מילאנו מדיה וקבצים בנושא לאונה לאוני בוויקישיתוף לאונה לאוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בלוטה אמפיקרינית

בלוטת אמפיקרינית או בלוטה אנדו-אקסוקרינית (באנגלית: Amphicrine gland) היא בלוטה שמתפקדת הן כבלוטה אקסוקרינית (הפרשת חומרים לחללים בגוף או לסביבה חיצונית) והן כבלוטה אנדוקרינית (הפרשת הורמונים ישירות למחזור הדם). הכבד והלבלב מתפקדים כבלוטות אמפיקריניות. בלוטה אמפיקרינית הומוטיפית מכונה כך, כאשר לסוג תא אחד תפקוד הן אקסוקריני והן אנדוקריני, כפי שקורה בהפטוציטים בכבד. בלוטה אמפיקרינית הטרוטיפית מכונה כך, כאשר מדובר בסוגים שונים של תאים באותו איבר אשר כשאחד מהם אקסוקריני והשני אנדוקריני, כפי שקורה בתאי הלבלב, שהתאים באיי לנגרהנס הם אנדוקריניים, ואילו התאים האצינרים הם אקסוקריניים. בלוטה אקסוקרינית בלוטה אנדוקרינית Ratzenhofer M, Auböck L, The amphicrine (endo-exocrine) cells in the human gut, with a short reference to amphicrine neoplasias., NCBI, ‏1980 Elsa Ghurburrun, Ivan Borbath, Frédéric P. Lemaigre, and Patrick Jacquemin, Liver and Pancreas: Do Similar Embryonic Development and Tissue Organization Lead to Similar Mechanisms of Tumorigenesis?, NCBI, ‏2018
לייז'–בסטון–לייז' לנשים

לייז'–בסטון–לייז' לנשים (בצרפתית: Liège-Bastogne-Liège Femmes) הוא גרסת הלייז'–בסטון–לייז' לנשים, מרוץ אופני כביש חד-יומי בבלגיה. המרוץ נוסד בשנת 2017. המרוץ נוסד בשנת 2017, אז ניצחה בו אנה ואן דר ברחן ההולנדית, כשהיא מקדימה את אליזבת' דייגנן השנייה ואת קטרזינה ניוואדומה השלישית. אנה ואן דר ברחן, אנמיק ון פלוטן ודמי וולרינג הן שיאניות הניצחונות במרוץ, עם שני ניצחונות לכל רוכבת. המרוץ מאורגן על ידי חברת ASO, שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים. המרוץ מתקיים באותו היום שמרוץ הגברים מתקיים, אך מוקדם יותר ביום. לייז'–בסטון–לייז' מדיה וקבצים בנושא לייז'–בסטון–לייז' לנשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייז'–בסטון–לייז' לנשים
פסטיבל הסרטים !Q

פסטיבל הסרטים !Q היה פסטיבל סרטי להט"ב, שנערך בעיר ג'קרטה שבאינדונזיה בין השנים 2002-‏2017. הוא היה ככל הנראה פסטיבל סרטי הלהט"ב הראשון שנערך במדינה מוסלמית. ראשיתו של הפסטיבל הייתה בפעילותו של הארגון Q-Munity, שנוסד ב-2001 על ידי עיתונאים ופעילים בתעשיית האמנות, שחלקם השתייכו לקהילת הלהט"ב המקומית. ב-2002 הוא ארגן את האירוע Q! Film Screening, שהתקיים במשך חמישה ימים, נכחו בו 1,500 צופים והוצגו בו למעלה מ-20 סרטים אודות להט"ב. זו הייתה המהדורה הראשונה של הפסטיבל. בעקבות תגובות חיוביות מהתופים הוחלט להפיק את הפסטיבל מדי שנה. ב-2003 כבר הוצגו במסגרתו 51 סרטים וצפו בו 4,000 איש. אורכו הגיע עם השנים לתשעה ימים. נכללו בו גם תערוכות ציור וצילום והרצאות ופאנלים עם אורחים מחוץ לאינדונזיה. הפקת הפסטיבל באינדונזיה המוסלמית נתקלה בהתנגדות ומארגניו סבלו מאיומים על חייהם. ב-2009 וב-2010 תבע הממשל המקומי בג'קרטה מהמארגנים להוכיח כי הפסטיבל עולה בקנה אחד עם תרבות האסלאם. מועצת הצנזורה הממשלתית לא נטתה חסד לפסטיבל ובעלי עסקים נמנעו מלתרום כסף למימונו, גם מחשש לביטחונם. על כן מומן הפסטיבל בכל שנות קיומו מתרומות של אנשים פרטיים בלבד, והוא הסתייע גם בארגוני תרבות בינלאומיים שהעמידו לרשותו את מתקניהם בג'קרטה ללא תשלום. הכניסה לכל אירועי הפסטיבל הייתה ללא תשלום. במרץ 2017 הודיעו מארגני הפסטיבל על הפסקת הפקתו, בתקווה לחדש אותה בעתיד. אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים !Q, מאורכב באתר Wayback Machine על הפסטיבל ב-2002 וב-2003 על הפסטיבל, באתר Inside Indonesia, ‏2008
רנה דנגור

רנה רבקה דנגור (בערבית: رينيه دنكور; 29 בדצמבר 1925, שנגחאי – 9 ביולי 2008 לונדון) הייתה יהודיה עיראקית שהייתה מלכת היופי הראשונה של עיראק ב-1947. הייתה גם נשואה לבן דודה נעים דנגור, יזם ופילנתרופ ואביר במסדר האימפריה הבריטית. רנה נולדה ב-29 בדצמבר 1925 בשנגחאי, בה התגוררה משפחתה באופן זמני לצורך עסקים והמשפחה שבה לבגדאד כשהייתה עדיין ילדה ושם גדלה. אביה של רנה היה רופא בעל שם בבגדאד ומשפחת דנגור, ממנה בא, הייתה אחת המשפחות העתיקות בעיר. אביו, סבה של רנה היה החכם עזרא ראובן דנגור, הרב הראשי של בגדאד והמשפחה תרמה לסחר בנייר ובדפוס בעיראק, מה שעזר ליצור תרבות עיתונות טובה במדינה. דודה של רנה, אליהו דנגור, היה המדפיס הגדול בעולם של ספרים בערבית. ב-31 בדצמבר 1946 הוכתרה כמיס בגדאד במסיבת ראש השנה האזרחית במועדון התעופה העיראקי המלכותי בבגדאד, ובספטמבר 1947 השתתפה בתחרות היופי הראשונה של המדינה והוכתרה כ"מיס עיראק" הראשונה אי פעם, בגיל 21. בשנה שלאחר מכן נישאה לבן דודה נעים דנגור, איש עסקים שהקים את מפעל הקוקה קולה הראשון בעיראק ואיתו הביאה ארבעה ילדים. מצב יהודי עיראק התדרדר לאחר הקמת מדינת ישראל. בשנת 1959 לא הייתה לדנגורים ברירה אלא לברוח. נעים המשיך להפעיל את עסקיו עוד כמה שנים עד שהממשלה שללה ממנו את אזרחותו והשתלטה על החברה שלו. המשפחה התיישבה באנגליה והחלה מאפס, כשהיא פותחת עסק חדש לפיתוח נכסים והקמת מרכז קהילתי למהגרים יהודים עיראקים. כדי לשמור על תרבותם הקים נעים את "the scribe", כתב עת של יהדות בבל, שימשיך לפרסם גיליונות מגזינים במשך 35 שנה, שהופצו ב-25 מדינות. עד 1980 בנה דנגור את עושרו מחדש. הוא רצה להכיר תודה למקום מושבו החדש והקים את קרן אקסילארך כדי לספק כספי צדקה לארגונים ברחבי בריטניה. בין השאר, העמידה הקרן מלגות מלאות ליותר מ-5000 סטודנטים נזקקים. הדנגורים תרמו את התרומה הגדולה ביותר אי פעם הן לחברה המלכותית לרפואה והן למכון פרנסיס קריק (מתקן המחקר הביו-רפואי הגדול ביותר באירופה). לאחר שרנה חלתה בסרטן השד, הפך נעים לאחד התורמים הגדולים ביותר לחקר הסרטן בבריטניה. הוא גם תרם סכום אדיר לאוניברסיטת נאנג'ינג בסין, לכבוד אשתו שנולדה לא רחוק. בין המוסדות הרבים האחרים שנתמכו בידי הדנגורים, נמצאת גם אוניברסיטת בר-אילן, המנהלת כיום את מרכז דנגור לרפואה מותאמת אישית. רנה נפטרה ב-2008 בגיל 82. זמן קצר לפני פטירתו, בגיל 101, הוכתר נעים דנגור בתואר אבירות על ידי מלכת אנגליה, מה שהפך אותו לאדם המבוגר ביותר השני שאי פעם קיבל את הכבוד. רנה ונעים נקברו בבית הקברות היהודי של גולדרס גרין בלונדון. אחד מבניהם, דוד דנגור, עומד בראש קרן אקסילארך. מדיה וקבצים בנושא רנה דנגור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רנה דנגור Jews of the Week: Renée and Sir Naim Dangoor - The “Exilarch” and the First “Miss Iraq” RENEE DANGOOR, באתר peoplepill.com Renee Rebecca Dangoor, באתר findagrave.com Renée Rebecca Dangoor, באתר geni.com اول ملكة جمال للعراق… ولدت في الصين ونشأت في بغداد و توفيت في لندن, באתר iraqhuffpost.com, ‏11 במאי 2020 Moshe Dangoor (1888 - 1962), באתר geni.com Iraq's forgotten exiles seek redress, באתר הגרדיאן Renee Dangoor, באתר dangoor.com רנה דנגור שנבחרה ל"מיס בגדאד" במסיבת ראש השנה האזרחית, בגדאד 1946, באתר בית התפוצות 1947 : Miss Iraq 'Renee Dangoor, באתר .pinterest.com Renee Dangoor - First Miss Iraq in history of the country, באתר thebaghdadpost.com, ‏ 23 במרץ 2018 Naim Eliahou Dangoor, באתר findagrave.com
פיהרר

פִיהְרֶר (בגרמנית: Führer, ‏האזנה‏Ⓘ‏, מילולית: מנהיג, מדריך) הוא ראש המדינה על פי שיטת המשטר הנציונל-סוציאליסטית. הנאציזם קובע כי בראש המדינה מוצב אדם יחיד והוא שליט אבסולוטי משתי בחינות: ראשית, המנהיג אחראי לכלל ענייני המדינה ולו הסמכות המוחלטת בכל החלטה בענייני המדינה; שנית, המנהיג הוא בלעדי, אין זכות לערער עליו והוא שולט במדינה עד יום מותו ולאחריו נבחר מנהיג חדש למדינה. ערך מורחב – עקרון הפיהרר "עקרון המנהיג" ("פיהררפרינציפ"), שולב באידאולוגיות של המאה ה-19 וה-20, ולפיו חייל או אזרח מחויב כלפי הממונה עליו. בהקשר המדינתי, הובן מושג זה, בצייתנות שנדרשה על ידי הפיהרר שאחראי על כל המדינה ועל כל אזרחיה. כל בעלי התפקידים בממשל כפופים לפיהרר ישירות. עקרון המנהיג שולב גם באידאולוגיה הנאצית. רבים מאזרחי גרמניה הנאצית הביעו נאמנות מוחלטת לפיהרר, מכיוון שראו בו את המנהיג שיציל את האומה מהמצב הקשה בו הייתה שרויה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הן בשל תחושת ההשפלה שחשו גרמנים רבים בעקבות התבוסה במלחמה, הן בשל הגזרות שהוטלו על גרמניה בעקבותיה במסגרת חוזה ורסאי, והן לנוכח קשיי המשילות הגדולים של רפובליקת ויימאר ותעמולה שלטונית. התואר פיהרר שימש כתוארו של יושב ראש המפלגה הנציונל-סוציאליסטית. בשנת 1933, כאשר נכנסה לשלטון המפלגה הנציונל-סוציאליסטית, מונה ראשה אדולף היטלר לתפקיד הרייכסקאנצלר. באותה תקופה עדיין נהג בגרמניה משטר רפובליקני, ובו ראש הרשות המבצעת הוא הקאנצלר (המקביל לתואר ראש הממשלה), ובראש המדינה עומד נשיא, שכוחו מוגבל אך הוא בעל סמכויות משמעותיות. הנשיא דאז היה פאול פון הינדנבורג. לאחר מותו של הינדנבורג ב-1934 אוחדו משרות הקאנצלר והנשיא לכדי משרה אחת בידי היטלר, אשר נשאה את התואר פיהרר וקאנצלר. לאחר מותו של היטלר בפיהררבונקר ב-1945 מונה על פי צוואתו של היטלר קרל דניץ לנשיא גרמניה ויוזף גבלס מונה לקאנצלר. יוזף גבלס התאבד גם הוא למחרת, ודניץ החזיק במשרתו 8 ימים עד כניעת גרמניה לבעלות הברית ב-8 במאי, אז בוטלה משרת הפיהרר. דוצ'ה - המקבילה האיטלקית מנהיג עליון פיהרר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Golden Hour (אלבום של קייגו)

Golden Hour (בעברית: שעת הזהב) הוא אלבום האולפן השלישי של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי הנורווגי קייגו. האלבום יצא לאור ב-29 במאי 2020 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים. מידע על האלבום Golden Hour באתר MusicBrainz מידע על האלבום Golden Hour באתר AllMusic האלבום Golden Hour באתר Discogs האלבום Golden Hour באתר ספוטיפיי האלבום Golden Hour באתר אפל מיוזיק האלבום Golden Hour באתר Last.fm Golden Hour, discogs (באנגלית) Topplista - IFPI, web.archive.org, ‏2022-01-31
יונס מלדה

יונס מלדה (נולד ב-14 בנובמבר 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ במכבי תל אביב מליגת העל. מלדה נולד בקריית ביאליק, למשפחה יוצאת אתיופיה. מלדה התחיל את דרכו בקבוצות הילדים של מכבי צור שלום, שהייתה הקבוצה של עיר מגוריו קריית ביאליק. לקראת עונת 2012/2013, עבר למחלקת הנוער של הפועל חיפה בה שיחק שלוש שנים לפני שעזב למחלקת הנוער של מכבי נתניה. מלדה היה אחד השחקנים הבולטים במחלקת הנוער, כשבעונת 2017/2018 שהייתה העונה האחרונה בה שיחק בקביעות בקבוצת הנוער, כבש תשעה שערים והציג דומיננטיות רבה. באותה עונה ערך מלדה גם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון כאשר ב-24 בפברואר 2018 פתח במשחק ליגה נגד מכבי חיפה, שנגמר בניצחון 1–2 למכבי נתניה. כבר במשחקו השני בקבוצה הבוגרת, ב-3 במרץ 2018, הבקיע מלדה את שער הבכורה שלו בקריירה המקצועית כשכבש בניצחון הליגה 0–2 על הפועל אשקלון. בעונת 2018/2019, החל מלדה לשחק בקביעות בקבוצה הבוגרת של המועדון אך עדיין שיחק לעיתים בקבוצת הנוער. בעונה זו כבש מלדה שני שערים ושיחק 24 משחקים בקבוצה הבוגרת בכל המסגרות ואף פתח בעשרה מהם. בעונת 2019/2020 המשיך מלדה במגמה מהעונה החולפת אך כן חל שיפור במעמדו בקבוצה והוא פתח ביותר משחקים. באותה עונה כבש מלדה שער אחד ושותף ב-29 משחקים לפני שמגפת הקורונה עצרה את העונה. במחזור השני של עונת 2020/2021 כבש רביעייה במשחק בו ניצחה הקבוצה בתוצאה 0:7. ב-15 בינואר 2021 חתם בגנט מליגת העל הבלגית ל-4.5 שנים. ב-24 בינואר ערך הופעת בכורה בניצחון קבוצתו 0–3 על לובן. ב-15 ביוני 2022 חתם במכלן מליגת העל הבלגית לשלוש שנים. ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד סרקל ברוז'. ב-31 בינואר 2024 חתם במועדון הכדורגל מכבי תל אביב, תמורת דמי העברה של כ-350 אלף אירו, חוזה ל-3.5 שנים. במאי 2021 מלדה זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת. ב-5 ביוני 2021 ערך את הופעת בכורה בבוגרים כשפתח בהרכב במשחק ידידות במונטנגרו שנגמר בניצחון 1–3 לישראל. גנט הגביע הבלגי: 2021/2022 מכבי תל אביב אליפות: 2023/2024 אלוף האלופים:2024 יונס מלדה, ברשת החברתית אינסטגרם יונס מלדה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יונס מלדה, באתר Transfermarkt יונס מלדה, באתר Soccerway יונס מלדה, באתר National Football Teams יונס מלדה, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏"לא גדלתי עם כפית זהב, לא מוזר לי שחתמתי בגנט", באתר ערוץ הספורט, 16 בינואר 2021 ליגת העל: מכבי נתניה הביסה 0:7 את בני סכנין, רביעייה למלדה, באתר וואלה, 14 בספטמבר 2020 יניב טוכמן‏, יונס מלדה חתם ל-4.5 שנים בגנט: "שחקן עם פוטנציאל רב", באתר וואלה, 15 בינואר 2021 מלדה הצטרף למכבי, באתר מכבי תל אביב, ‏31 בינואר 2024 מוטי פשכצקי, ‏רשמי: יונס מלדה חתם במכבי תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 31 בינואר 2024. מערכת ONE, מקום לאופטימיות: 1:3 לישראל על מונטנגרו, באתר ONE, ‏6 ביוני 2021
ארמניה (קולומביה)

ארמניה (בספרדית: Armenia) היא בירתה של קינדיו, קולומביה. ארמניה הוקמה בשנת 1889 וביססה את כלכלתה על חקלאות, שאיפשרה התפתחות ניכרת בין שנות העשרים והשמונים, בזכות בום הקפה. הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (16 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יוני (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,912 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (250 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (59 מ"מ גשם). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לפני למעלה מ-10,000 שנה הייתה תרבות בשם קימבאיאס (Quimbayas), שנמצאת בעיקר באזור בו נמצאת כיום ארמניה. ייצור הצורפות שלו בולט, ממנו התגלו פסלים שונים שאפשרו לנו ללמוד את הצורות והפרקטיקות העתיקות של הקימביה. הפעילות המסחרית של ארמניה נתמכת בעיקר על ידי מסחר, חקלאות, תיירות, אספקת סחורות ושירותים, תקשורת, ובמידה פחותה, תעשייה ובנייה. קולומביה קלרקה (אנ'), קולומביה קולומביה פריירה, קולומביה קולומביה מניסלס, קולומביה קולומביה מדיין, קולומביה מדיה וקבצים בנושא ארמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמניה "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקו פולו (סדרת טלוויזיה)

מרקו פולו היא סדרת דרמה אמריקאית בהשראת שנותיו הראשונות של מרקו פולו בחצר קובלאי חאן, כגן האימפריה המונגולית ומייסד שושלת יואן (1271–1368). הסדרה שודרה בבכורה בנטפליקס ב-12 בדצמבר 2014. הסדרה נכתבה ונוצרה על ידי ג'ון פוסקו ובכיכובו של לורנזו ריצ'למי בתפקיד הראשי עם בנדיקט וונג בתפקיד קובלאי חאן. הסדרה הופקה על ידי חברת ויינשטיין. ב-7 בינואר 2015, הסדרה חודשה על ידי נטפליקס לעונה שנייה בת 10 פרקים, שהוקרנה לראשונה ב-1 ביולי 2016. ב-12 בדצמבר 2016, נטפליקס הודיעה כי ביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות. מקורות אמרו ל"הוליווד ריפורטר" כי שתי העונות הביאו להפסד של 200 מיליון דולר עבור נטפליקס וההחלטה לבטל את הסדרה התקבלה במשותף על ידי נטפליקס וחברת ויינשטיין. אירופאים בסין של ימי הביניים אתר האינטרנט הרשמי של מרקו פולו (באנגלית) "מרקו פולו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרקו פולו", באתר נטפליקס "מרקו פולו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מרקו פולו", באתר Metacritic (באנגלית) "מרקו פולו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Netflix's 'Marco Polo' Sets December Premiere Date". Deadline Hollywood. 28 באוגוסט 2014. נבדק ב-28 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Netflix's 'Marco Polo' Sets Its Cast". The Hollywood Reporter. 8 באפריל 2014. נבדק ב-8 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "'Marco Polo' Canceled at Netflix After Two Seasons". hollywoodreporter.com. נבדק ב-13 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
סטיבן איילס

סטיבן איילס (באנגלית: Stephen Ailes;‏ 25 במרץ 1912 - 30 ביוני 2001) היה חבר בולט בלשכת עורכי הדין של וושינגטון די. סי. ושותף במשרד עורכי הדין "סטפטו וג'ונסון". הוא כיהן כתת-מזכיר הצבא של ארצות הברית מפברואר 1961 ועד ינואר 1964, ולאחר מכן ועד יולי 1965 הוא כיהן כמזכיר הצבא. את לימודיו האקדמיים הוא החל באוניברסיטת פרינסטון ולאחר מכן המשיך בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה המערבית, שם הוא היה חבר באחוות "פי-קאפא-פסי". סטיבן איילס נולד ברומני, שבוירג'יניה המערבית. הוא למד בבית הספר סקרבורו, שבניו יורק יחד עם אחיו, ובהמשך למד בבית הספר התיכון ההאפיסקופלי שבאלכסנדריה, וירג'יניה, שם הוא סיים את לימודיו ב-1929. ב-1933 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון וב-1936 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה המערבית. באותה שנה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה המערבית. בין השנים 1937–1940 שימש איילס כעוזר לפרופסור באוניברסיטת וירג'יניה המערבית. הוא שוחרר משירות צבאי עקב עיוורון צבעים, אך מאוחר יותר הוא הועסק על ידי משרד הפיקוח על המחירים של מנהל החירום בין השנים 1942–1946. ב-1947 הוא שימש כיועץ למשלחת הכלכלית האמריקאית ליוון ולאחר מכן שב לעיסוקו הפרטי בעריכת דין החל מ-1948 ועד כניסתו לשירות הממשלתי. איילס כיהן כתת-מזכיר הצבא של ארצות הברית מה-9 בפברואר 1961 ועד ה-28 בינואר 1964. לאחר מכן הוא מונה כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד 1 ביולי 1965. לעיתים קרובות נזקפת לזכותו הקמתה של תוכנית סמלי האימונים של צבא ארצות הברית. הוא ניהל סקירה מרחיקת לכת במשך זמן שכללה מגע עם מגוון רחב של אנשים מנוסים בכל זרועות הכוחות המזוינים וממצאיו כללו חמישה עקרונות מרכזיים, עם המלצות והצעות לחיסול הבעיות בהן הוא נתקל. פרס סמל האימונים השנתי של פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית נקרא על שמו. בראשית 1965 נמתחה על איילס ביקורת קשה, הן מצד הדמוקרטים והן מצד הרפובליקנים, כאשר הוא ביקש מימון מתת-ועדת ההקצבות של הסנאט להגנה למה שעד מהרה הושם ללעג כ"תוכנית הווטרנים המהירה". כפי שהמבקרים סיכמו את הצעתו של איילס, עד "8,000 גברים צעירים שלא מסוגלים לעמוד בדרישות הפיזיות והמנטליות לשירות צבאי", עדיין יגויסו ו"יוכלו לשרת יום אחד ואז להשתחרר כווטרנים, יהיו זכאים לזכויות של וטרנים שהשלימו תקופות ארוכות במדים". איילס העיד שהתוכנית (שתת-הוועדה סירבה לאשר) תעלה בשנה הראשונה 31.3 מיליון דולר בערכים של 1965, שווי של 235 מיליון דולר חמישים שנה לאחר מכן. לאחר סיום כהונתו כמזכיר הצבא ועד 1970 שימש איילס כראש מועצת העיר הפדרלית, קבוצה של אנשי עסקים, מנהיגים אזרחיים, אנשי חינוך ואחרים שמקדמת את הפיתוח הכלכלי של וושינגטון הבירה. ב-24 ביוני 1939 נשא איילס את הלן "נלי" וילס ונולדו להם ארבעה ילדים. הוא נפטר משבץ מוחי בביתו שבבת'סדה, מרילנד ב-30 ביוני 2001. הוא נקבר בעיר הולדתו. מדיה וקבצים בנושא סטיבן איילס בוויקישיתוף ביוגרפיה של סטיבן איילס באתר המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית (באנגלית) סטיבן איילס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Barnes, Bart (July 8, 2001). "Stephen Ailes; Army Secretary in '60s". Los Angeles Times. "History of the Drill Sergeant". United States Army. "Stephen Ailes Award". Association of the United States Army. Archived from the original on October 18, 2006. Department of Defense Appropriations for 1966: Hearings ... Eighty-ninth Congress, First Session, U.S. Government Printing Office, 1965, p. 631. "Stephen Ailes '33". Princeton Alumni Weekly. October 24, 2001. Archived from the original on October 5, 2012.
פריירה (קולומביה)

פריירה (בספרדית: Pereira) זוהי עיר קולומביאנית, בירת מחוז ריסרלדה. היא חלק מאזור מטרופוליטני ביחד עם העיריות דוסקברדס ולה וירחיניה. זה ממוקם באזור המרכז-מערבי של המדינה, בעמק נהר אוטון בקורדילרה המרכזית של האנדים הקולומביאנים. הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא נובמבר (19 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,232 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (274 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (62 מ"מ גשם). ארצות הברית מחוז מיאמי-דייד, מיאמי, ארצות הברית ארצות הברית גיינסוויל, פלורידה, ארצות הברית מקסיקו מרידה, מקסיקו מדיה וקבצים בנושא פריירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פריירה "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנק

לורה גרוזנקן (נולדה ב-30 באפריל 1990), ידועה בשם הבמה סנק, היא זמרת נשמה, פופ ורוק וכותבת שירים בלגית. סנק ייצגה את בלגיה באירוויזיון 2018 עם השיר "A Matter of Time". ב-8 במאי 2018 הופיעה סנק בחצי גמר הראשון של אירוויזיון 2018, רביעית בסדר ההופעות, לפני צ'כיה ואחרי אלבניה. סנק סיימה את התחרות במקום ה-12 בחצי הגמר הראשון, ובכך לא העפילה לגמר תחרות האירוויזון. גרוזנקן עבדה בתחום המסחור החזותי ברשת איקאה, ובמקביל עבדה כמורה לפיתוח קול בעיר לוון, עיר הולדתה. גרוזנקן כתבה שירים ללהקת הפופ–רוק הבלגית הוברפוניק. 2018: "A Matter of Time" 2019: "Endlessly" מדיה וקבצים בנושא סנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנק (בהולנדית) סנק, ברשת החברתית פייסבוק סנק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סנק, ברשת החברתית אינסטגרם סנק, סרטונים בערוץ היוטיוב סנק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סנק, באתר ספוטיפיי סנק, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) סנק, באתר MusicBrainz (באנגלית) סנק, באתר דיזר סנק, באתר Discogs (באנגלית) סנק, באתר Genius Neil Farren, Belgium: Laura Groeseneken to Eurovision 2018, Eurovoix, ‏2017-09-28 (באנגלית) Eurovision 2018 Results: Voting & Points, Eurovisionworld Laura Groeseneken is Belgium's Eurovision 2018 singer, wiwibloggs, ‏2017-09-28 (באנגלית) Discografie Sennek, ultratop.be
X My Heart

"X My Heart" (בעברית: "נשבעת") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת האזרית, אייסל, נכתב על ידי סנדרה ביגורמן והופק על ידי דימיטריס קונטופולוס וטים בראן. השיר יצא כהורדה דיגיטלית ב-17 במרץ 2018 על ידי "k2id הפקות". בנובמבר 2017, אייסל נבחרה באופן פנימי לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2018 על ידי תאגיד השידור האזרי ITV. שמו של השיר הוכרז ב-3 במרץ 2018 וב-4 במרץ, למחרת, השיר נחשף. ב-8 במאי 2018, השיר התמודד בחצי הגמר הראשון של תחרות האירוויזיון, כשיר הראשון בסדר ההופעות של חצי הגמר. השיר זכה במקום ה-11 עם 94 נקודות, וכתוצאה מכך, לא העפיל לגמר. זאת הייתה הפעם הראשונה שאזרבייג'ן לא צלחה את חצי הגמר. סרטון השיר "X My Heart" באתר יוטיוב LYRICS AISEL to represent Azerbaijan at Eurovision 2018!, ESCXTRA.com, ‏2017-11-08 (באנגלית) Azerbaijan: Aisel to sing "X My Heart" at Eurovision, ESCXTRA.com, ‏2018-03-03 (באנגלית)
Brucella

Brucella הוא סוג של חיידק ארגמני אווירני אובליגטורי הגורם למחלה ברוצלוזיס, המכונה גם קדחת מלטה. במחלה נדבקים יונקים, אך ההשפעה משתנה בין מין למין וקיימת זיקה בין מיני החיידקים השונים לחיות שאותן הם מדביקים על פי רוב. הקשר בין החיידק והמחלה נתגלה על ידי אליס קתרין אוונס ופורסם בשנת 1927. קיימים מספר מינים, מתוכם רק ארבעת הראשונים גורמים למחלה באדם: Brucella abortus: מדביק בעיקר בקר, תאו וביזון. Brucella melitensis: מדביק בעיקר עז הבית ועז הבר. Brucella suis: מדביק בעיקר חזירים. Brucella canis: מדביק בעיקר כלבים. Brucella ovis: מדביק בעיקר כבשים. Brucella neotomae: מדביק בעיקר חולדות יער. המין Brucella melitensis הוא המין היחיד של החיידק הקיים בישראל אלימות החיידק מתאפשרת בעיקר בזכות שתי תכונות: היות החיידק עמיד מאוד בתנאי הסביבה. שחרור רעלן ליפופוליסכריד. מדיה וקבצים בנושא Brucella בוויקישיתוף Brucella, באתר ITIS (באנגלית) Brucella, באתר NCBI (באנגלית) Brucella, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Brucella, באתר GBIF (באנגלית) דף בנושא של המכון הווטרינרי על שם קמרון ברוצלוזיס ("קדחת מלטה") ודרכי מניעתה, ד"ר איתן רפופורט, רופא ראשי למחלות צאן, השירותים הוטרינריים, משרד החקלאות
קים-ליאן ואן דר מיי

קים-ליאן ואן דר מיי (בהולנדית: Kim-Lian van der Meij; נולדה ב-1 באוקטובר 1980) היא שחקנית, מדבבת, מנחת טלוויזיה וזמרת הולנדית. ואן דר מיי נולדה במחוז צפון הולנד לזוג הורים רקדנים, ובגיל צעיר החלה לעסוק באמנויות הבמה. בילדותה הופיעה פעמיים בטלוויזיה, בתוכנית הילדים "Mini Playbackshow". בגיל שש עשרה הוחתמה בסוכנות כישרונות ולאחר מכן החלה להופיע באופן קבוע בטלוויזיה. בשנים 2003–2006 הנחתה בערוץ ג'טיקס את התוכנית "Kids Top 20", העוסקת במוזיקת פופ לילדים. ב-2005 דיבבה בדיבוב ההולנדי של הסרט צ'יקן ליטל. היא גם דיבבה את דרדסית בסרטים הדרדסים והדרדסים 2. בשנים 2010–2012 שיחקה את אל וודס בהפקה ההולנדית של המחזמר "לא רק בלונדינית". בשנים 2012–2013 שיחקה את הנסיכה פיונה במחזמר שרק. היא הנחתה פעמיים את תחרות אירוויזיון הילדים שאירחה הולנד, ב-2007 ו-2012. ב-2004 יצא האלבום הראשון שלה "Balance" וב-2006 יצא האלבום השני שלה "Just Do It". ב-2012 שרה את שיר הנושא של הסרט "ילדים גדולים לא בוכים". בשנת 2018 הנחתה את העונה השנייה של השעשועון ההולנדי "5 טבעות זהב". היא נשואה למפיק השוודי דניאל גיבסון. מדיה וקבצים בנושא קים-ליאן ואן דר מיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קים-ליאן ואן דר מיי קים-ליאן ואן דר מיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קים-ליאן ואן דר מיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) קים-ליאן ואן דר מיי, באתר Discogs (באנגלית) על