אליסון ג'ני

אליסון ברוקס ג'ני (באנגלית: Allison Brooks Janney; נולדה ב-19 בנובמבר 1959) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "אני, טוניה" (2017), בזכותו זכתה גם בפרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך, פרס אינדפנדנט ספיריט ופרס הבאפט"א. בנוסף, על תפקידה בסדרת הדרמה "הבית הלבן" (1999–2006) זכתה בארבעה פרסי אמי ובשני פרסי גילדת שחקני המסך. לאחר מכן, זכתה בעוד שני פרסי אמי על תפקידה בסיטקום "ממי" (2013–2021). בנוסף, זכתה בפרס אמי על תפקיד אורח שביצעה בסדרה "הסקס של מאסטרס". ג'ני נולדה ב-19 בנובמבר 1959 בבוסטון, מסצ'וסטס, וגדלה בדייטון, אוהיו. היא בתם של מייסי ברוקס ג'ני (לבית פוטנם), שחקנית עבר, וג'רוויס ספנסר ג'ני ג'וניור, יזם נדל"ן ומוזיקאי ג'אז. יש לה אח גדול, ג'יי והיה לה אח צעיר יותר, האל (1961–2011), שנאבק בדיכאון והתמכרות במשך שנים רבות, ומת בהתאבדות בשנת 2011 בגיל 49. היא למדה בבית הספר מיאמי ואלי (אנ') בדייטון, שם זכתה בתואר בוגרת מכובדת ב-2005, ולאחר מכן למדה בבית הספר הוצ'קיס (אנ') בקונטיקט, שם נבחרה לבוגרת השנה ב-2016. ג'ני שאפה בתחילה לקריירה בהחלקה אמנותית, אך קומתה הגבוהה ותאונה קטלנית כשהייתה נערה שמו קץ לחלום הזה. היא למדה בקניון קולג' (אנ') בגמבייר (אנ'), אוהיו, שם התמחתה בחוג לתיאטרון. במהלך שנת הלימודים הראשונה שלה, ג'ני פגשה את השחקנים פול ניומן וג'ואן וודוורד במחזה שביים ניומן. בני הזוג עודדו אותה להמשיך לשחק והציעו לה הדרכה במהלך הימים הראשונים של הקריירה שלה. בעצתו של ניומן למדה ג'ני משחק בבית הבובות השכונתי (אנ') שבניו יורק ובהמשך קיבלה מלגה ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. ג'ני הייתה מועמדת לשני פרסי טוני על הופעותייה בבימות התיאטרון, ב-1998 על הופעתה במחזה של ארתור מילר "מראה מעל הגשר" וב-2009 על הופעתה במחזמר "9 עד 5". את מלוא ההצלחה שלה בקריירה קיבלה ג'ני הודות לסדרת הדרמה הפוליטית "הבית הלבן" בה השתתפה מ-1999 למשך שבע עונות עד 2006. בסדרה שיחקה בתפקיד דוברת הבית הלבן סי ג'יי קרג, שזיכה אותה בארבעה פרסי אמי, שני פרסי גילדת שחקני המסך ובשתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. ב-2008 עד 2013 דיבבה בסדרת האנימציה האמריקאית "פיניאס ופרב" את גרושתו של ד"ר היינץ דופנשמירץ', שארלין דופנשמירץ'. בשנת 2011 שיחקה בעונה הראשונה של הסיטקום "מר סאנשיין" אותו יצר והפיק מת'יו פרי, בסדרה הופיעה בתפקיד קריסטל כהן הבוסית של מנהל "סאנשיין סנטר" בן דונובן (פרי). החל מ-2013 משחקת ג'ני בסדרה הקומית של רשת CBS "ממי" בתפקיד בוני לצדה של אנה פריס, ועל תפקידה בסדרה זכתה בשני פרסי אמי רצופים, ועוד שלוש מועמדויות. ב-13 במאי 2021 שודר פרק הסיום של העונה שמינית והאחרונה בסדרה. ג'ני החלה את דרכה כניצבת בתפקידים קטנים בסרטים "צבעי השלטון" "זאב" "נס ברחוב 34". זכתה להכרה הראשונה שלה בשנת 1996 בסרטו של סטנלי טוצ'י "לילה גדול" (אנ') . בשנת 1998 פרצה ג'ני לראשונה לתפקידים משמעותיים בקומדיות "מושא אהבתי" בתפקיד קונסטנס, אחותה החורגת של העובדת הסוציאלית נינה בורובסקי (ג'ניפר אניסטון) ו"שישה ימים שבעה לילות" בתפקיד מריג'ו, הבוסית של העיתונאית רובין מונרו (אן הייש). בנוסף, שיחקה לצד בריטני מרפי ודבי מזר בסרט הטלוויזיה "דייוויד וליסה" בערוץ ABC בהפקת אופרה וינפרי. ב-1999 הופיעה ג'ני בדרמה של סם מנדס "אמריקן ביוטי" בתפקיד ברברה אשתו הדיכאונית של הקולונל פרנק פיץ (כריס קופר) ובקומדיות "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך" בתור יועצת בית הספר גברת פרקי ו"יופי מקומי". בשנת 2000 השתתפה בדרמה הקומית "האחות בטי". ב-2001 שיחקה במיני-סדרת הדרמה "דברים של בנות" בשואוטיים לצד אל מקפירסון וקייט קאפשו. ב-2002 השתתפה בדרמה של סטיבן דלדרי "השעות" בתפקיד סאלי לסטר שותפתה לחיים של קלריסה ווהן (מריל סטריפ). ב-2003 שיחקה ג'ני בסרט הנעורים "לאהוב או לא לאהוב" בתפקיד לידיה אמה של הנערה המתבגרת האלי מרטין (מנדי מור) ודיבבה בסרט האנימציה שובר הקופות "מוצאים את נמו". ב-2005 הועמדה לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה העצמאית "אחת משלנו" והופיעה בקומדיית ההתבגרות השחורה "שכונה בהפרעה" בתור אלי אמו של התיכוניסט המסומם דין סטיפל (ג'יימי בל). ב-2007 הופיעה ג'ני בדרמה הקומית המוערכת של ג'ייסון רייטמן "ג'ונו" בתפקיד ברן אמה החורגת והתומכת של הנערה ג'ונו מק'גאף (אליוט פייג') ובקומדיה המוזיקלית "היירספריי" בתור פרודי אמה של הנערה פני פינגלטון (אמנדה ביינס). ב-2009 הועמדה בפעם השנייה לפרס אינדפנדנט ספיריט על תפקידה בסרט "חיים בזמן מלחמה" וחזרה לעבוד עם סם מנדס בסרטו "לצאת לדרך", שם שיחקה בתפקיד לילי הבוסית לשעבר של גיבורת הסרט ורונה דה טסאנט (מאיה רודולף). בשנת 2011 שיחקה ג'ני בדרמת הגזענות הספרותית המצליחה "העזרה" בתפקיד שרלוט אמה של העיתונאית הצעירה יוג'ינה "סקיטר" פלאן (אמה סטון). בשנת 2012 שיחקה בדרמה הקומית "רק אלף מילים" לצד אדי מרפי. בשנת 2015 שיחקה בקומדיה "מרגלת" לצד ג'ייסון סטיית'האם. ושיחקה בקומדיית הנעורים "מתויגת" בתפקיד דוטי, אימה של ביאנקה פייפר, הדמות הראשית. בשנת 2016 שיחקה בסרט "המעון של מיס פרגרין לילדים משונים" של הבמאי טים ברטון, ושיחקה בתפקיד ראשי במותחן "הבחורה על הרכבת" לצידם של אמילי בלאנט, לוק אוונס ולורה פריפון. בהמשך שיחקה בסרט הדרמה "טלולה" של הבמאית והסופרת סיאן הדר. בשנת 2017 שיחקה בדרמה הביוגרפית "אני, טוניה" בכיכובה של מרגו רובי, אשר מגלמת את המתעמלת טוניה הארדינג, וג'ני מגלמת את אימה. על תפקידה זה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע, פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה, פרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע. בשנת 2019 גילמה את דמותה של סוזן אסטריץ' (אנ') בסרט הדרמה הביוגרפי "פצצה". ג'ני מעולם לא הייתה נשואה ואין לה ילדים, ועל זה אמרה: "מעולם לא היה לי את האינסטינקט הזה להביא ילדים, אני שלמה עם זה". היא הייתה מעורבת רומנטית עם מתכנת המחשבים דניס גאגומירוס. בני הזוג החלו לצאת בשנת 1994, והיו מעוניינים להתחתן אך סיימו את מערכת היחסים שלהם לאחר שבע שנים יחד בשנת 2001. בשנת 2002 החלה לצאת עם השחקן ריצ'רד ג'ניק (שיחק לצידה בסרט Our Very Own). בני הזוג התארסו בשנת 2004 אך נפרדו שנתיים לאחר מכן בשנת 2006. בשנת 2012 ג'ני פגשה את מנהל ההפקה פיליפ ג'ונקס, אותו הכירה על הסט של הסרט "העולם על פי דנקן" והתחילו לצאת זמן קצר לאחר מכן. בני הזוג יצאו במשך חמש שנים לפני שסיימו את מערכת היחסים שלהם ב-2017. באוקטובר 2016, היא קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד עבור תרומתה לתעשיית הטלוויזיה האמריקאית, הממוקמת בשדרות הוליווד 6100. ג'ני פועלת למען נושאים רבים כמו זכויות נשים, זכויות להט"ב, בריאות הנפש, זכויות בעלי חיים וגמילה מהתמכרות. בשנת 2018 השתתפה ג'ני במצעד הנשים 2018 בלוס אנג'לס, חלק מתנועה לאומית גדולה יותר לזכויות נשים, זכויות אדם וצדק חברתי. היא תומכת בארגוני צדקה שונים, כולל American Heart Association, American Stroke Association, Broadway Cares/Equity Fights AIDS והליגה ההומו-לסבית נגד השמצה. מדיה וקבצים בנושא אליסון ג'ני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליסון ג'ני אליסון ג'ני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליסון ג'ני, ברשת החברתית אינסטגרם אליסון ג'ני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליסון ג'ני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אליסון ג'ני, באתר AllMovie (באנגלית) אליסון ג'ני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אליסון ג'ני, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אליסון ג'ני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אליסון ג'ני, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליסון ג'ני, באתר Discogs (באנגלית) דודי כספי, כשקומדיה ודרמה מתערבבות, באתר ישראל היום, 6 ביוני 2016