תיקי דיין

תקווה (תיקי) רוחמה דיין (נולדה ב-16 ביוני 1948) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאית וזמרת ישראלית. זוכת שני פרסי התיאטרון הישראלי, פרס האקדמיה לטלוויזיה, פרס אופיר ופרס מפעל חיים מטעם אמ"י. מהשחקניות הבולטות והמוערכות בתיאטרון הישראלי העכשווי. תקווה (תיקי) דיין נולדה לשמעון וציונה דיין, למשפחה ממוצא חאלבי וגדלה ברמת גן. בנעוריה הייתה זמרת רוק בלהקת הקצב "העכבישים". בצה"ל שירתה בלהקת גייסות השריון, עם אבי טולדנו, וזכורה במיוחד כסולנית הראשית של השירים "מי שחלם" "ושוב לבד" ו"שלום כיתה א'" ו"מכתב מהקייטנה", שכתב חנוך לוין על פי "מחול השעות" מתוך האופרה "לה ג'וקונדה". אחרי שחרורה מצה"ל החלה ללמוד משחק בבית הספר "ניסן נתיב". אחת ההצגות הראשונות בהשתתפותה הייתה במחזה האנטי מלחמתי של חנוך לוין "מלכת אמבטיה" שעלה בשנת 1970, שם ביצעה שירים פוליטיים כמו "אבל המלכות היא שלמה" ו"רגעים יפים". בשנת 1973 הצטרפה דיין לסגל השחקנים של התיאטרון הקאמרי ושיתפה פעולה עם יוצרים כגון חנוך לוין, אפרים קישון, הלל מיטלפונקט, יוסף כרמון ואחרים. במרוצת השנים גילמה מאות תפקידים, ביניהם בלה ב"אורזי מזוודות", מאשה ב"השחף", "שירלי ולנטיין", נטשה ב"שלוש אחיות", "הג'יגולו מקונגו", לביבה ב"מלאכת החיים", רות שחש ב"יעקובי ולידנטל", "מיטות משונות", "הזוג המוזר", "המים זוכרים", בעלת הפונדק גברת טנארדייה ב"עלובי החיים", אלונה ב"השיבה", רוזלינד ב"כטוב בעיניכם", קתרין ב"אילוף הסוררת", אדריאנה ב"קומדיה של טעויות", שרלוט ב"מה עושים עם ג'ני?" (בו שבה שנים מאוחר יותר לגלם את התפקיד הראשי), לואיז "בפרק ב'", המספרת ב"יוסף וכתונת הפסים המשגעת", אולוון ב"סיבוב מסוכן", סוזאנה ב"מיטות משונות", גב' לוביט ב"סוויני טוד", האם ב"לילה טוב אמא", סאשה ב"דבש פרא", טואנט ב"החולה המדומה", פולינה ב"השחף", באני ב"בית העלים הכחולים", האם ב"ענבי זעם", לונה ב"מבקר המדינה", דומינה ב"דבר מצחיק קרה", איטה ב"עיר הנפט" (תפקיד שחיבר הלל מיטלפונקט במיוחד בשבילה, ועבורו זכתה דיין בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית הטובה ביותר, 2004), לינדה ב"מותו של סוכן", וברטה ב"בואינג בואינג", ציונה מחלקת התה ב"שמו הולך לפניו". ב-2011 שיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "מכולת" (קופרדוקציה עם תיאטרון בית ליסין), עליו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקנית השנה. בשנת 2013 שיחקה את "אמא קוראז'" מאת ברטולט ברכט בבימויו של אודי בן-משה. בשנת 2014 שיחקה את קסנדרה במחזהו של כריסטופר דוראנג "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ" בקופרודוקציה עם תיאטרון חיפה. על תפקיד זה זכתה בשנית בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2016 שיחקה בהצגה "הזאבים" מאת הלל מיטלפונקט ובבימויו. ב-2019 שיחקה בהצגה "משפחה חמה" מאת ענת גוב בתיאטרון בית ליסין. בשנת 2022 שיחקה במחזה "תפוחים מן המדבר", מאת סביון ליברכט. בשנת 2024 שבה לגלם את דמותה של תיקי מסדרת הטלוויזיה "קרובים קרובים", בהצגה "פתוח!" שכתב אפרים סידון והועלתה בתיאטרון העברי. דיין החלה את דרכה בתוכניות בידור בטלוויזיה, דוגמת "לול" של חבורת לול, שם היא זכורה בביצוע השיר "חמוץ חמוץ", פארודיה על השיר "מתוק מתוק". היא ביצעה מערכונים ושירים בתוכנית "שלכם לשעה קלה" שיצאו גם באלבום, העלתה שני מופעים כזמרת, והוציאה אלבום עם גרסאות מתורגמות לשירי גילברט או'סאליבן. בין שיריה שהתפרסמו בשנות השבעים ניתן למנות את "איך זה שכוכב" ו"כלבלב הו בידי בם בם" שקדמו לביצועו של מתי כספי, "בשעות הריקות" ושירי הילדים "שלום כיתה א'" ו"מי ראה את באני" שביצעה במסגרת פסטיבל שירי ילדים. ב-1971 שיחקה לצד טוביה צפיר, טליה שפירא, יוסי פולק, מתי כספי, עליזה רוזן וגבי אלדור בסדרת הטלוויזיה "לא הכל עובר" שכתבו דן בן אמוץ, עמוס קינן, דידי מנוסי ואלי שרייבר. ב-1977 גילמה את רוזה שרדנה בסרטו של ג'ורג' עובדיה "בדרנית בחצות" שבו שיחקה בתפקיד הראשי לצד צביקה פיק. הגישה את פינת הלשון לצד ספי ריבלין בתוכנית "זהו זה!". ב-1981 גילמה את הכלה לצד דורי בן זאב וספי ריבלין בסדרת הטלוויזיה "הדוברמן החברמן" שכתבה לאה לופנפלד-וינקלר וביים יוסי הלחמי. ב-1982 גילמה את מזל בסדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" שכתב וביים נסים דיין על-פי ספרו של אמנון שמוש; וגילמה את ברוריה בסרטו של יקי יושע "כביש ללא מוצא". בין השנים 1983–1986 גילמה את תיקי לצד יהורם גאון, אילן דר, חנה מרון, לאורה ריבלין ומולי שגב בסדרת הטלוויזיה "קרובים קרובים". ב-1988 הופיעה בסרט "עבודה בעיניים" שכתב וביים יגאל שילון. ב-1994 השתתפה במערכון "מגדלור" בתוכנית "החמישייה הקאמרית" בתפקיד ציפורה. ב-1998 שיחקה לצד דרור קרן ולאורה ריבלין בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול" שכתבו מאיה הפנר, אברהם הפנר ויואב כ"ץ וביים אברהם הפנר. באותה השנה השתתפה דיין במופע "פעמוני היובל". ב-2001 גילמה את ויקטוריה לצד לירית בלבן בסרט הטלוויזיה "שחקנית ספסל" שכתב טל מיכאל (שגם ביים) ויואב חזקיה. ב-2003 גילמה את סימה וקנין בסרטו של דרור שאול "סימה וקנין מכשפה". ב-2004 גילמה את עליזה בסרטו של שמואל חיימוביץ' "סיפור קיץ". על תפקידה הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית משנה. ב-2005 גילמה את אמא של לאה (קרן מור) בסרט הסטודנטים "ליבינג רום" שביימה טלי שלום עזר. באותה שנה שבה לשחק את תיקי בפרק האיחוד של "קרובים קרובים". בשנת 2006 השתתפה בסדרת הילדים "רחוב שמש 22" ב"ערוץ הופ!", וכן בסדרת הטלוויזיה "אמא'לה" בערוץ 2, לצד אורנה בנאי ומיה דגן. ב-2007 גילמה את הרבנית בסרטו של אבי נשר "הסודות", וגילמה את עצמה ב"ארץ נהדרת". ב-2008 שיחקה את טרויה, אימו של פאפאדיזי (מנשה נוי) בסדרה "פאפאדיזי" ב-yes. השתתפה בתוכנית "דיוקן" בערוץ הראשון ובה שלושה אמנים מפורסמים ציירו את דיוקנה, כל אחד על פי ראות עיניו. בין השנים 2011–2016 השתתפה דיין בגרסה הישראלית לסדרה "בנות הזהב" לצד רבקה מיכאלי, חנה לסלאו ומיקי קם. ב-2013 השתתפה בסרטו של רשף לוי "לצוד פילים" לצד שושיק שני, ששון גבאי ופטריק סטיוארט. ב-2016 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "בתולות" לצידם של מוריס כהן, רותם אבוהב, מגי אזרזר ואחרים. בשנת 2017 שיחקה בסדרה "האחיות המוצלחות שלי" בבימויו של גורי אלפי ובשנת 2018 אף המשיכה לעונה השנייה של הסדרה. כמו כן צילמה פרק נוסף בסדרה "בתולות" והשתתפה בתוכנית "ככה זה" בתפקיד אימו של אסי כהן לצד דנה מודן. בין השנים 2018–2020 השתתפה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "סטוקהולם" שעליה היא קיבלה את פרס האקדמיה לטלוויזיה. בשנת 2019 השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "מתיר עגונות" ששודרה בתאגיד כאן 11 בתפקיד רחל מוראד, אימו של הרב יוסף מוראד (אביב אלוש). בשנת 2021 שיחקה בסדרת המערכונים "שקופים" ובסדרה הטלוויזיונית "העיר הטובה", כאמו של עוז זהבי. בשנת 2022 שיחקה בסרטו של ארז תדמור "ילדים של אף אחד". בשנת 2023 גילמה את חנה בסרטה של איילת מנחמי "שבע ברכות", ועל תפקידה בסרט זכתה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר של אותה השנה. באותה שנה שיחקה את בסדרה "יניב" שמשודרת ברשת 13. דיין הייתה נשואה ליאיר אחי-אילן (סמואל), שנפטר ב-5 בדצמבר 2002, ולהם שתי בנות. דיין הקדישה לבעלה כותרת פרידה בכותרות הסיום של "סימה וקנין מכשפה". אחיינה של דיין, יובל דיין היה נשוי לנועה ירון-דיין. מתגוררת בתל אביב. בינואר 2003 זכתה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה, על "הצטיינות בעשייה אמנותית במגוון תפקידיה ואיכות משחקה בתיאטרון הישראלי". בדצמבר 2019 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם איגוד אמני ישראל (אמ"י). מדיה וקבצים בנושא תיקי דיין בוויקישיתוף תיקי דיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תיקי דיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תיקי דיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי תיקי דיין, באתר שירונט תיקי דיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) תיקי דיין, באתר Discogs (באנגלית) תיקי דיין, דף שער בספרייה הלאומית תיקי דיין, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) תיקי דיין, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים תיקי דיין לשעה קלה, בבלוג "מערכונים ישראלים", 16 בינואר 2016 חגית גינזבורג‏, תיקי דיין וחנה לסלאו: "המבקרים אכלו את הכובע", באתר וואלה, 19 באוקטובר 2012 גילי איזיקוביץ, תיקי דיין צוחקת כל הדרך אל המכה הבאה, באתר הארץ, 4 במאי 2013 הטיקים של תיקי- המערכונים הלא נודעים של תיקי דיין, באתר ילדי הקומדיה, 8 במאי 2015 רן בוקר, תיקי דיין: "יכולה ללכת בשקט, הספקתי הכול", באתר ynet, 2 בספטמבר 2016 איתי שטרן, תיקי דיין: "מישהו שם כישרון בגוף הזה, המוזנח", באתר הארץ, 7 במרץ 2017 גאולה אבן-סער, "אני לא יודעת לעשות כלום - רק לשחק": תיקי דיין על ההצגה החדשה והזיקנה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 במרץ 2022 דפנה לוי, ראיון אישי עם תיקי דיין בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 6 בינואר 2023 מרט פרחומובסקי, "הזאבים": הרוויזיוניסטים עושים את העבודה, באתר הארץ, 29 ביולי 2016 חוה נובק, אחרי בכורה | משהו עצוב קרה לי בדרך לצחוק, דבר, 13 במרץ 1983 "השחף" בתיאטרון הקאמרי, דבר, 26 באפריל 1974 חוה נובק, "שלוש אחיות" ב"קאמרי", דבר, 8 ביוני 1976 שיתוף בוואטסאפ, ביג תוחעס בקטן, באתר הארץ, 22 בינואר 2004 ציפי שוחט, יעקובי ולידנטל, באתר הארץ, 11 בינואר 2004 " יוסף וכתונת הפסים" ב"קמרי", דבר, 14 במאי 1980 שוש אביגל, מולייר - גברים בתפקידי נשים, חדשות, 14 בדצמבר 1990 צבי גורן, עיר הנפט - המשל מוחמץ, 19 במאי 2004 ציפי שוחט, "מקווה" - הצגת השנה, יוסי בנאי - שחקן השנה - בטקס פרסי התיאטרון, זכה מיקי גורביץ' בפרס במאי השנה על "אושר", ותיקי דיין בפרס שחקנית השנה על "עיר הנפט", באתר הארץ, 4 במרץ 2005 מיכאל הנדלזלץ, הבימוי של מיכה לבינסון וליהוק מצוין עד אחרון השחקנים, בראשות עודד תאומי הנפלא, הופכים את "מותו של סוכן" בקאמרי לחוויה עצומה של סיפור שבר חלום החיים, באתר הארץ, 8 בינואר 2007 ציפי שוחט, בראבא ותיקי דיין במחזה של קישון, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2008 טל לוין, עכבר העיר, "מכולת": יותר מדי רגעי שיא, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2010 מיכאל הנדלזלץ, תיאטרון הבימה לא קיבל פרס. באמת לא הגיע לו, באתר הארץ, 17 במאי 2011 נרי ליבנה, אמא יש רק אחת, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2013 מיכאל הנדלזלץ, "אמא קוראז'": אם כל המלחמות, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2013 מיכאל הנדלזלץ, "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ": פסיכותרפיה בשיטת צ'כוב, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2014 יאיר אשכנזי, זוכי פרסי התיאטרון הישראלי טרם קיבלו את כספם, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2015 מיכאל הנדלזלץ, "הזאבים": משל הבצל הציוני, באתר הארץ, 28 ביולי 2016 צבי גורן משפחה חמה על הומור ורגישות, באתר "הבמה" נטע פלודרמן,שי רגב, ‏תפוח רקוב הוא הזהב החדש? ההצגה שתוציא אתכם עם סימני שאלה, באתר מעריב אונליין, 9 באוגוסט 2022 אריה דיין, מי האיש שגנב את הכתר, כותרת ראשית, 13 ביולי 1983 דני ורט, העבודה היא חיינו - "עבודה בעיניים" (1988), במאי: יגאל שילון, משתתפים: נתן דנטר, אבי קושניר, כל העיר, 25 במרץ 1988 עכבר העיר, אפשר גם - שחקנית ספסל: סיפורה של שחקנית כדורסל, שנקלעת למשבר אישי ומקצועי. כתבו: יואב חזקיה וטל מעוז, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2001 אורי קליין, מכשפה נטולת קסם, באתר הארץ, 24 ביולי 2003 עכבר העיר, כל הזוכים והזוכות, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004 רותה קופפר, עשרה דברים לילדים בתחילת החופש, באתר הארץ, 3 ביולי 2006 רותה קופפר, היא אפילו לא אוהבת ילדים, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005 אורי קליין, יש מה להסתיר, באתר הארץ, 17 ביוני 2007 תומר פרת, עכבר העיר, "בנות הזהב": בדיחות קרש וליהוק כושל, באתר הארץ, 27 במאי 2011 פבלו אוטין, עכבר העיר, "לצוד פילים" : רשף לוי יורה לכל הכיוונים ומחטיא, באתר הארץ, 5 ביולי 2013 סער גמזו, "בתולות" 2: הדרמה הכי טובה בשנים האחרונות, באתר הארץ, 20 בפברואר 2017 עכבר העיר, תיקי דיין, יאיר ורדי ודן אטינגר בין הזוכים בפרס רוזנבלום, באתר הארץ, 1 בינואר 2003 איה חיות, כרגיל, מי שגנבה את ההצגה בטקס פרסי אמ"י היתה מירי רגב, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2019