laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיים מלכי

חיים מלכי (נולד ב-14 בדצמבר 1974) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כקצין לוגיסטיקה ראשי. נולד וגדל באשדוד. למד בבית הספר היסודי שחר באשדוד. ובתיכון ישיבת בר-אילן בתל אביב. התגייס בשנת 1993 למסלול ייעודי לקצונה בחיל הלוגיסטיקה. שירת כקצין לוגיסטיקה בגדוד הנדסה 601, ובעוד שורת תפקידים בחיל הלוגיסטיקה ובהם קצין הלוגיסטיקה של עוצבת חצי האש באוגדה 98. בשנים 2009–2010 שירת כע' קלאו"ג 91, לאחר מכן בשנים 2011–2013 שירת כמפקד אלו"ג 5002 בפיקוד הצפון. בשנים 2013–2015 שימש כקלאו"ג 98. בשנים 2015–2017 שירת כקצין הלוגיסטיקה של עוצבת הפלדה. בשנת 2017 הועלה לדרגת אל"מ ונכנס לתפקיד קצין הלוגיסטיקה של פיקוד הדרום. בשנים 2020–2023 שירת כרמ"ח לוגיסטיקה ומבצעים באט"ל. ב-24 באוגוסט 2023 הועלה לדרגת תא"ל ונכנס לתפקיד קצין לוגיסטיקה ראשי של צה"ל. מלכי בוגר המכללה לביטחון לאומי, בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מטעם אוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי החברה מטעם אוניברסיטת חיפה. מלכי נשוי למילכה, אב לשישה ומתגורר במירב. ישועה תורג'מן, ‏שינויים בצמרת צה"ל: הקצין הסרוג מונה לתפקיד היוקרתי, באתר כיפה, 24 באוגוסט 2023 תא"ל חיים מלכי נכנס לתפקידו כקצין לוגיסטיקה ראשי, באתר צה"ל, 24 באוגוסט 2023
אנטולי דנייפרוב

אנטולי דנייפרוב (ברוסית: Анато́лий Днепро́в; באוקראינית: Анатолій Дніпров, אנטולי דניפרוב; שם ספרותי של אנטולי פטרוביץ' מיצקביץ', באוקראינית: Анатолій Петрович Міцке́вич; ‏17 בנובמבר 1919 – 7 באוקטובר 1975) היה פיזיקאי, קיברנטיקאי וסופר מדע בדיוני סובייטי-אוקראיני שפעל בברית המועצות מסוף שנות ה-50 ועד שנות ה-70 של המאה ה-20. אף שלא היה מפורסם מחוץ למדינות הגוש המזרחי, תרם דנייפרוב תרומה חשובה למדע הבדיוני העוסק בטכנולוגיה מתקדמת והשלכותיה, וכן בנושאים של בינה מלאכותית. סיפוריו היצירתיים התבססו על המומחיות שלו כמדען. נולד בשנת 1919 ביקטרינוסלב (כיום דניפרו) שבאוקראינה. דנייפרוב עבד כפיזיקאי במכון לכלכלה עולמית ויחסים בינלאומיים (אנ') של האקדמיה הסובייטית למדעים (אנ') במוסקבה. אך זכה לפרסומו בעיקר בשל סיפורי המדע הבדיוני שלו שחקרו נושאים של קיברנטיקה, רובוטיקה ואינטליגנציה מלאכותית. חלק מסיפוריו המפורסמים ביותר הם "סרטנים על האי", "משוואות מקסוול" ו"המומיה הסגולה". הסיפורים התפרסמו בעיקר בברית המועצות ובמזרח אירופה אך גם בארצות הברית. והוא זכה להערכה על האותנטיות המדעית של כתיבתו. דנייפרוב נחשב לחלוץ מוקדם בחשיבה על רעיונות כמו מכונות המסוגלות לשכפל את עצמן ובינה מלאכותית. סיפורו הקצר "המשחק" מ-1961 הקדים ניסויים מחשבתיים מאוחרים יותר כמו ניסוי "החדר הסיני" (של ג'ון סרל מ-1980) בחקר השאלה האם מכונות באמת מסוגלות לחשוב. דנייפרוב הלך לעולמו במוסקבה בשנת 1975 בגיל 55. Анатолий Днепров (ברוסית) באתר "fantlab.ru" (מעבדת הפנטזיה), מאורכב בווייבאק מאשין - ערך מקיף עם ביבליוגרפיה של כל כתביו אנטולי דנייפרוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לפי ערכו ב-fantlab, להלן "קישורים חיצוניים", תאריך הלידה הוא 18 בנובמבר. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנטולי דנייפרוב".
טבח גואנגשי

טבח גואנגשי (בסינית מפושטת: 广西大屠杀; בפין-יין: Guǎngxī Dàtúshā) התרחש על רקע אידאולוגי בגואנגשי במהלך מהפכת התרבות בסין, וכלל לינץ', קניבליזם ורצח שיטתי. על פי הערכות, מספר המתים הכולל בטבח נע בין 100,000 ל-150,000. במאי 1966 החלה מהפכת התרבות בסין. בהדרגה, נוצרו בגואנגשי שני פלגים: הפלג המכונה "המפלגה המאוחדת" תמך ללא תנאי ביו"ר גואנגשי, וויי גואוצ'ינג (אנ') הקומוניסטי, בעוד שהפלג המכונה "סיעת 4.22" התנגד לאידאולוגיה של וויי או לא תמך בה במלואה. עד מהרה החלו להתפתח עימותים אלימים בין הפלגים באזורים הכפריים של גואנגשי. האלימות גברה באפריל 1968, כאשר המפקד הצבאי של האזור, הואנג יונגשנג (אנ'), הכריז על סיעת 4.22 כ"ארגון ריאקציוני" והורה על דיכויו. בקיץ 1968 התפשטו העימותים גם אל האזורים העירוניים של המחוז. בטבח השתתפו בעיקר המשמרות האדומים, חברי המפלגה הקומוניסטית של סין ואנשי המיליציה המקומית. שיטות ההרג כללו עריפת ראשים, הכאה, קבורה בחיים, סקילה, הטבעה, פיצוץ, תלישת איברים פנימיים ועוד. באחד המקרים משנת 1968, מורה בבית ספר תיכון הוכתה למוות בידי תלמידיה, שלאחר מכן התעללו בגופתה ואכלו חלקים ממנה. במקרה נוסף, קן גואורונג, שהיה נציג המחוז בכמה מהקונגרסים הלאומיים של המפלגה הקומוניסטית, הוביל רצח אדם באמצעות קשירתו למטען דינמיט ופיצוצו. בחלקים מסוימים של גואנגשי, כגון וושואן (אנ') ווומינג (אנ'), בוצע קניבליזם נרחב ומאסיבי אף על פי שלא היה רעב המוני. על פי רישומים ציבוריים, לפחות 137 אנשים נאכלו, ואלפים השתתפו בקניבליזם. מתועדות גם מגוון צורות של קניבליזם. באזורים הכפריים נשא הקניבליזם אופי פולחני. הקניבליזם נתמך על ידי משרדי המפלגה הקומוניסטית והמיליציה המקומיים, אך אין ראיות לכך שהובא לידיעתם של מנהיגי המפלגה הקומוניסטית הלאומית. כאשר ראש הממשלה הראשון של הרפובליקה העממית של סין, ג'ואו אנלאי, שמע על מעשי הקניבליזם, הוא הורה לבכירי המפלגה לפעול להפסקתם, אך פקודתו כנראה לא יצאה לפועל. המפלגה הקומוניסטית הקימה ועדות חקירה לגבי הטבח הן ב-1981 והן ב-1983. הוועדות קבעו שישנם כ-89,700 מקרי מוות מזוהים, למעלה מ-20,000 נעדרים ולמעלה מ-30,000 מקרי מוות בלתי מזוהים; לפחות 3,700 בני אדם מתו במהלך לחימה ישירה, 7,000 נרדפו למוות ו-79,000 הוכו או נורו למוות באופן מתוכנן ושיטתי. חלק מהמעורבים בטבח נידונו ונענשו במאסר. בוושואן, 15 אנשים שהשתתפו בקניבליזם הועמדו לדין ונידונו לעונשים של עד 14 שנות מאסר. 91 מחברי המפלגה הקומוניסטית הסינית המקומית הושעו מהחברות במפלגה, ו-39 פקידים נוספים הורדו בדרגה או ששכרם הופחת. How political hatred during Cultural Revolution led to murder and cannibalism in a small town in China, South China Morning Post, ‏2016-05-11 (באנגלית) RUDOLPH, BARBARA (2001-06-24). "Unspeakable Crimes". Time (באנגלית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2023-08-25. The New York Times, A Tale of Red Guards and Cannibals, The New York Times, ‏6 בינואר 1993 Terry Gross, Newly Released Documents Detail Traumas Of China's Cultural Revolution, NPR, ‏5 במאי 2016 Southerl, Daniel (1996-07-07). "DEVOURING THEIR OWN". Washington Post (באנגלית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-08-25.
פיגוע הירי בצומת מחולה (2001)

פיגוע הירי בצומת מחולה היה פיגוע ירי שבוצע ב־ז' בתשרי ה'תשס"ב, 24 בספטמבר 2001 בצומת מחולה שבצפון בקעת הירדן ובו ירו למוות מחבלים פלסטינים מארגון הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני בסלעית הדסה שטרית גוטמן ופצעו את בעלה באורח קל. הפיגוע התרחש במסגרת האינתיפאדה השנייה. הפיגוע התרחש בספטמבר 2001 בעיצומם של חגי תשרי. באותה תקופה בוצעו פיגועי ירי רבים, במיוחד באזור יהודה ושומרון. הפיגוע בוצע ליד מושב מחולה שבצפון בקעת הירדן שהיה נחשב לאזור שקט באופן יחסי עד לאותו פיגוע. בסביבות השעה 07:30 בבוקר, נסעו בני הזוג שטרית לירושלים דרך כביש הבקעה. כקילומטר אחרי מחסום צה"ל, נפתחה לעברם אש ממכונית פלסטינית חולפת. סלעית שטרית גוטמן, בת 28 עובדת סוציאלית תושבת הקיבוץ שדה אליהו, נפצעה אנושות ונפטרה מפצעיה. הבעל, ברק שטרית, נפגע קל מאוד מהלם ורסיסים. הפיגוע בוצע בצומת מחולה, בסמוך לצומת הכניסה לכפר הערבי ברדלה, הנמצא בשטח A. המחבלים המתינו במכונית חונה, סמוך לכפר ברדלה, וכשהתקרבה מכוניתם של בני הזוג שטרית, פתחו עליה באש אוטומטית. לאחר מכן נמלטו לאזור העיירה טובאס, שמצפון־מזרח לשכם, בשטחי הרשות הפלסטינית. לאחר הפיגוע הקימו תושבי המושב מחולה לזכרה של סלעית שטרית גוטמן את המאחז גבעת סלעית כקילומטר דרומית למקום הפיגוע. סלעית הדסה שטרית גוטמן באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה של הביטוח הלאומי
לוי יצחק (שמאי)

לוי יצחק (1937 – 24 באוגוסט 2023) היה שמאי רכב ישראלי, מחברו של מחירון לוי יצחק למחירי כלי רכב. נולד בשנת 1937 בבולגריה בשם יצחק לוי. ב-1948 עלה לישראל עם משפחתו והתגורר ביפו. למד בתיכון שבח בתל אביב במגמת מכונאות רכב. שירת בצה"ל כמדריך טכני למכונאי טנקים, ובאותה עת שינה את שמו ללוי יצחק. עבד ברשת אורט כרכז מגמת מכונאות הרכב. למד שמאות רכב בבריטניה, ועם שובו לישראל פתח משרד שמאות בתל אביב. בשנת 1974 פרסם לראשונה את מחירון לוי יצחק למחיריהן של מכוניות משומשות, שהפך לאמת מידה בתחומו, ושימש חברות ביטוח, חברות להשכרת רכב, בעסקאות בין בעלי רכב ועוד. בשנת 1982 הקים את חברת לוי יצחק – החברה לשמאות וסקרים בע"מ. בהמשך פרסם לוי יצחק מחירון דירות ומחירון לרכב דו-גלגלי. נישא לרחל, ולהם שלושה ילדים. בנו מי-רון לוי ממונה על שמאות הרכב בחברת לוי יצחק ובתו קארין קראוזה ממונה על שמאות הנדל"ן בחברה. כשפרש לגמלאות עבר ניהול החברה לשניהם. לוי יצחק נפטר ב-24 באוגוסט 2023 בגיל 86 והובא לקבורה בבית הקברות מורשה ברמת השרון. ניר בן זקן, ynet, לוי יצחק, האיש מאחורי מחירון הרכב המשפיע במדינה, הלך לעולמו, באתר כלכליסט, 24 באוגוסט 2023 האתר של חברת לוי יצחק תומר הדר, מותו של שמאי: מה הפך את המחירון של לוי יצחק לכה דומיננטי?, באתר כלכליסט, 25 באוגוסט 2023 אודי עציון‏, נפטר לוי יצחק, מייסד מחירון הרכב והשמאי הלאומי, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2023
ניקולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניקולה – זמרת רומנייה ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו אורל ניקולה – חלילן שווייצרי ז'אן ניקולה – מגלה ארצות צרפתי מרסלו ניקולה – כדורסלן ארגנטינאי Nikola Corporation (אנ')-חברה אמריקנית ליצור כלי רכב כבדים מונעי מצבר. ניקול ניקולאי
Almabtrieb

Almabtrieb וגם, Alpabfahrt, Alpabzug, Viehscheid, Kiekemma (תרגום מילולי, "מסע החזרה מכרי המרעה בהרים"), הוא סדרת אירועים שנתית בעלי אופי של פסטיבל תרבות מקומי, המתקיים באזור הרי האלפים בתקופה שמאמצע חודש ספטמבר ועד אמצע חודש אוקטובר לציון חזרת עדרי הבקר מאזורי המרעה ההרריים בהם שהו בחודשי הקיץ. בתקופת הקיץ נוהגים מגדלי הבקר ברחבי הרי האלפים לשהות עם העדרים בכרי המרעה שבהרים הגבוהים. ההערכה היא כי בתקופה זו רועים בהרים כמיליון ראשי בקר. התנועה במעלה ההרים מתחילה באביב מייד עם תחילת הפשרת השלגים, והחזרה לרפתות הסגורות שבעמקים מתחילה בתחילת הסתיו. חקלאות אלפינית עיצבה את הנוף התרבותי שלה במשך מאות שנים. חוות קיץ חקלאיות עצמאיות פועלות בהרים על בסיס עונתי וקשורות פונקציונלית לחוות שבעמק באמצעות משק חי ועבודה. הן עסקו בעיקר ביצור גבינות שהועברו בסוף העונה לכפרים שבעמק. אך החל מסוף המאה ה-19 והגידול ביצור התעשייתי הועברו רוב המחלבות לכפרים. כיום, חקלאות אלפינית עוסקת בעיקר בשימור הנוף התרבותי, אולם המרעה ההררי מסייע גם לשמירה על הטבע. בשטחי המרעה האלפיניים גדלים פי 10 יותר צמחים מאשר בעמק, ואיתם מגוון רחב של בעלי חיים. שילוב זה מהווה מוקד משיכה לתיירות. השימוש במדרונות תלולים שאינו מאפשר שימוש חקלאי אחר הוא בעל יתרון כלכלי מכיוון שהוא מסייע בהפחתת עלויות הגידול ועומס העבודה בחוות העמק. בנוסף, הבקר הנחשף לפעילות גופנית על ההר והתמודדות עם מזג האוויר זוכה ליתרונות בריאותיים ולשימור גזעי הרים עמידים ולא תובעניים מסכנת הכחדה. מסע העדרים מסתיים בעיירות שבעמקים, באירועים בהם צועדים עדרי הבקר כאשר הם מעוטרים בפרחים ופעמונים. המדובר באירועים רבי משתתפים מקרב תושבי הכפרים והעיירות בעמק אשר במשך הזמן קיבלו גם גוון תיירותי, ובהם נהוג לחגוג בלווי מופעי מוזיקה ריקודים שתייה ומזון. מועדי התהלוכות והפסטיבלים מתפרסמים מראש כחלק מהמידע התיירותי ונגישים ברשת. Gerald Unterberger: Die mit den Rindern gehen. Die herbstliche Prozession des Almabtriebes und ein besonderer Schmucktyp des Leitrindes. In: Mitteilungen der Anthropologischen Gesellschaft in Wien, Band 142, Wien 2012. מדיה וקבצים בנושא Almabtrieb בוויקישיתוף https://www.tyrol.com/things-to-do/culture/tradition/cattle-drives https://www.allgaeu.de/kultur/typisch-allgaeu/brauchtum/viehscheid
יוליאן ובר

יוליאן ובר (בגרמנית: Julian Weber; נולד ב-29 באוגוסט 1994) הוא אתלט גרמני, אלוף אירופה (מינכן 2022) בהטלת כידון. באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי ברייטי שבאיטליה זכה ובר במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 79.68 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט בריו דה ז'ניירו שבברזיל סיים במקום התשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 81.36 מטר. באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים במקום השישי בהטלת כידון בתוצאה של 81.26 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים במקום הרביעי בהטלת כידון בתוצאה של 85.30 מטר. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים במקום הרביעי בהטלת כידון בתוצאה של 86.86 מטר. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 87.66 מטר, לפני יאקוב ואדלייך מצ'כיה (87.28 מטר) ולאסי אטלטאלו מפינלנד (86.44 מטר). הטלת כידון: 89.54 מטר (2022) מדיה וקבצים בנושא יוליאן ובר בוויקישיתוף יוליאן ובר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוליאן ובר, באתר olympedia.org יוליאן ובר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יוליאן ובר, באתר ליגת היהלום יוליאן ובר, באתר Track and Field (גברים)
גביע העולם בכדורסל 2027

גביע העולם בכדורסל 2027 יהיה המהדורה ה-20 של גביע העולם בכדורסל לנבחרות לאומיות בכדורסל. 32 נבחרות ישתתפו בטורניר. זהו גביע העולם הראשון שייערך בקטר. הטורניר ישמש כמוקדמות לאולימפיאדת לוס אנג'לס, לשם יעפילו שתי הנבחרות הטובות ביותר מאמריקה ואירופה, והנבחרת הטובה ביותר מאפריקה, אסיה ואוקיאניה, לצד ארצות הברית, מארחת הטורניר. במהלך ישיבת המועצה המרכזית שלה במנילה בירת הפיליפינים, ב-28 באפריל 2023, הודיעה פיב"א כי קטר תארח את גביע העולם הקרוב ב-2027. כמארחת, קטר העפילה אוטומטית לטורניר כאשר הוענקה לה זכויות האירוח. 80 נבחרות מארבעה אזורי פיב"א העפילו למוקדמות גביע העולם דרך ההעפלה לאליפויות היבשתיות (אפרובאסקט 2025, אמריקאפ 2025, גביע אסיה בכדורסל 2025, ויורובאסקט 2025). באירופה ואמריקה, נבחרות נוספות העפילו דרך טרום-מוקדמות. באפריקה ובאסיה, רק משתתפות האפרובאסקט וגביע אסיה ייקחו חלק במוקדמות האזוריות. המוקדמות יחלו ב-24 בנובמבר 2024 הסיבוב הראשון של מוקדמות אמריקה, אסיה/אוקיאניה ואפריקה יכלול 16 נבחרות, בעוד שבאירופה יהיו 32 נבחרות. קבוצות דרג א' חולקו לבתים של ארבע נבחרות, שיתקיימו בשיטת בית וחוץ. שלוש הקבוצות הראשונות בכל קבוצה עלו לסיבוב השני, בו הנבחרות מחולקות לבתים של שש נבחרות (כל שני בתים מהסיבוב הראשון מתאחדים לבית אחד), ארבעה באירופה ושניים באזורים האחרים. הנבחרות ממשיכות עם הנקודות שצברו בסיבוב הראשון, ומשחקות נגד שלוש הקבוצות מהבית איתו הצטלבו בשיטת בית וחוץ. הנבחרות הטובות ביותר בכל בית יעפילו לגביע העולם. מאז 2019 לאלופה האולימפית אין מקום מובטח בטורניר. לאסיה/אוקיאניה הוקצו שמונה מקומות בטורניר, אך מכיוון שקטר העפילה אוטומטית נותרו רק שבעה מקומות. שלוש הנבחרות הראשונות בכל בית בסיבוב השני והנבחרת עם המאזן הטוב יותר מהמקום הרביעי יעפילו לטורניר הגמר. לאפריקה הוקצו חמישה מקומות בטורניר, כלומר שתי הנבחרות הראשונות בכל בית והנבחרת עם המאזן הטוב יותר מהמקום השלישי יעפילו לטורניר הגמר. לאמריקה הוקצו שבעה מקומות בטורניר, כלומר שלוש הנבחרות הראשונות בכל בית והנבחרת עם המאזן הטוב יותר מהמקום הרביעי יעפילו לטורניר הגמר. לאירופה הוקצו שנים-עשר מקומות בטורניר, כלומר שלוש הנבחרות הראשונות בכל בית יעפילו לטורניר הגמר. מדיה וקבצים בנושא גביע העולם בכדורסל 2027 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיב"א (באנגלית) "Qatar announced as host of the FIBA Basketball World Cup 2027". פיב"א. 28 באפריל 2023. נבדק ב-28 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "FIBA World Ranking Presented by NIKE, men". FIBA.
יונוס אקגון

יונוס אקגון (בטורקית: Yunus Akgün; נולד ב-7 ביולי 2000 בקוצ'קוצ'קמג'ה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לסטר סיטי ובנבחרת טורקיה. אקגון גדל במחלקת הנוער של גלאטסראיי. ב-27 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-0 על אלניהספור במסגרת המחזור השלישי בליגת העל הטורקית לעונת 2018/2019. ב-25 בספמטבר 2020 הושאל אקגון לאדנה דמירספור מליגת המשנה הטורקית. הוא ערך 28 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים, וסייע למועדון להעפיל לליגת העל הטורקית. ב-6 בספטמבר 2021 הושאל למועדון לעונה נוספת. במהלך עונת 2021/2022 הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר אקגון לגלאטסראיי. ב-27 באוגוסט 2023 הושאל ללסטר סיטי. ב-4 ביוני 2022 ערך אקגון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 4-0 על נבחרת איי פארו במסגרת ליגת האומות 2022/2023. ב-7 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 6-0 על נבחרת ליטא במסגרת ליגת האומות 2022/2023. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024. גלאטסראיי ליגת העל הטורקית (2): 2018/2019, 2022/2023 הגביע הטורקי (1): 2018/2019 הסופר קאפ הטורקי (1): 2019 מדיה וקבצים בנושא יונוס אקגון בוויקישיתוף יונוס אקגון, באתר Transfermarkt יונוס אקגון, באתר Soccerway יונוס אקגון, באתר WorldFootball.net יונוס אקגון, באתר National Football Teams יונוס אקגון, באתר FootballDatabase.eu Yunus Akgün'ün Adana Demirspor'a geçici transferi hakkında באתר הרשמי של גלאטסראיי, 6 בספטמבר 2021 (בטורקית) Ryan Dabbs, Michael Yokhin, Turkey Euro 2024 squad: Vincenzo Montella's full team, FourFourTwo, ‏21 בספטמבר 2023 (באנגלית)
גאורגי ארוטיוניאן

גאורגי אדוארדוביץ' ארוטיוניאן (בארמנית: Գեորգի Հարությունյան, ברוסית: Георгий Эдуардович Арутюнян; נולד ב-9 באוגוסט 2004 בקרסנודאר שברוסיה) הוא כדורגלן ארמני-רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קרסנודאר מליגת העל הרוסית ובנבחרת ארמניה. ארוטיוניאן גדל במחלקת הנוער של קרסנודאר. בשנת 2022 החל לשחק בקרסנודאר-2, קבוצת המילואים של המועדון. ב-27 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 0-0 נגד צסק"א מוסקבה במסגרת המחזור ה-29 בליגת העל הרוסית לעונת 2022/2023. ארוטיוניאן שיחק בנבחרות הצעירות של רוסיה. ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בהפסד 2-1 לנבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2024. גאורגי ארוטיוניאן, באתר Transfermarkt גאורגי ארוטיוניאן, באתר Soccerway גאורגי ארוטיוניאן, באתר WorldFootball.net גאורגי ארוטיוניאן, באתר National Football Teams גאורגי ארוטיוניאן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גאורגי ארוטיוניאן".
מכונת תופים

מכונת תופים היא כלי נגינה אלקטרוני המשמש בדרך-כלל למוזיקה אלקטרונית. מכונות התופים כללו בתחילה מספר מצומצם של צלילי תופים, ואפשרו למשתמש לבחור אילו צלילים יושמעו ומה יהיה סדר ההשמעה. מכונות תופים משוכללות יותר כללו מספר רב של צלילי תופים, וכן צלילים כמו מחיאות כפיים, נקישה וסקראץ'. מכונות אלה כללו יכולות עריכה מתקדמות, כמו משך הזמן של כל צליל, כניסה הדרגתית של הצליל, דעיכה הדרגתית וסינון תדרים. כיום ערכן של מכונות התופים קטן מבעבר מפני שאת מקומן תפסו הסאמפלרים, המשמשים לטעינה של צלילים שונים וכוללים יכולות עריכה גבוהות יותר משל מכונות התופים. בניגוד למכונת תופים, בסאמפלר סידור הצלילים לא נעשה על ידי תבנית מוגבלת (הכוללת בדרך-כלל 16 צלילים) אלא בבחירה חופשית. עם זאת, מחירן של מכונות תופים נמוך ממחירו של סאמפלר, לכן יש עדיין המשתמשים במכונות תופים מטעמי תקציב. תופים אלקטרוניים מדיה וקבצים בנושא מכונת תופים בוויקישיתוף
ארתור סרוביאן

ארתור סרוביאן (בארמנית: Արթուր Սերոբյան; נולד ב-2 ביולי 2003 בירוואן שבארמניה) הוא כדורגלן ארמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אררט-ארמניה מליגת העל הארמנית ובנבחרת ארמניה. סרוביאן גדל במחלקת הנוער של אררט-ארמניה. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארמנית. ב-23 באוגוסט 2021 הושאל ל-BKMA ירוואן מליגת העל הארמנית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאה, בהן הבקיע ארבעה שערים, ובתום תקופת ההשאלה חזר לאררט-ארמניה. ב-24 במרץ 2022 ערך סרוביאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בניצחון 1-0 על נבחרת מונטנגרו במשחק ידידות. ארתור סרוביאן, באתר Transfermarkt ארתור סרוביאן, באתר Soccerway ארתור סרוביאן, באתר WorldFootball.net ארתור סרוביאן, באתר National Football Teams ארתור סרוביאן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארתור סרוביאן".
אוגוצ'וקוו איוו

אוגוצ'וקוו כריסטוס איוו (בארמנית: Ուգոչուկվու Քրիստուս Իվու, באנגלית: Ugochukwu Christus Iwu; נולד ב-28 בנובמבר 1999 בג'וס שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי-ארמני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת רובין קאזאן מליגת העל הרוסית ובנבחרת ארמניה. איוו גדל במחלקת הנוער של אל-קאנמי ווריורס. ב-7 בפברואר 2018 חתם בלורי מליגת המשנה הארמנית, ובהמשך העפיל איתה לליגת העל הארמנית. בסך הכל ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים. ב-29 באוגוסט 2019 הושאל איוו לפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-7 באוגוסט 2020 חתם איוו באוררטו מליגת העל הארמנית. הוא ערך 84 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים. ב-16 ביולי 2023 חתם איוו על חוזה לשלוש שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית. ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוקומוטיב מוסקבה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2023/2024. ב-5 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לספרטק מוסקבה במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-20 במרץ 2023 קיבל איוו אזרחות ארמנית. ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בהפסד 2-1 לנבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2024. אוררטו ליגת העל הארמנית (1): 2022/2023 הגביע הארמני (1): 2022/2023 אוגוצ'וקוו איוו, באתר Transfermarkt אוגוצ'וקוו איוו, באתר Soccerway אוגוצ'וקוו איוו, באתר National Football Teams אוגוצ'וקוו איוו, באתר FootballDatabase.eu Ուգոչուկվու Իվուն՝ "Փյունիկի" ֆուտբոլիստ באתר הרשמי של פיוניק ירוואן, 29 באוגוסט 2019 (בארמנית) OFFICIAL STATEMENT: UGOCHUKWU IWU באתר הרשמי של אוררטו, 7 באוגוסט 2020 (באנגלית) ИВУ УГОЧУКВУ - В РУБИНЕ באתר הרשמי של רובין קאזאן, 16 ביולי 2023 (ברוסית) GUNKO AND IWU RECEIVED ARMENIAN PASSPORTS באתר הרשמי של אוררטו, 20 במרץ 2023 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוגוצ'וקוו איוו".
פייסנות

פייסנות (באנגלית: Appeasement) בהקשרה הבינלאומי היא מדיניות דיפלומטית הדוגלת בהימנעות מעימותים כלפי ישות כוחנית גם במחיר וויתורים ערכיים או מעשיים. המונח מזוהה במיוחד עם מדיניות החוץ של בריטיניה בשנות ה-30 של המאה העשרים, בהובלת ראשי הממשלה שלה, נוויל צ'מברלין, רמזי מקדונלד וסטנלי בולדווין כלפי גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית ב-1935-1939. בעקבות לחץ בריטי, פייסנות גם הובילה חלק ממהלכיה של צרפת בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, אך בה המדיניות הייתה הרבה פחות פופולרית מבבריטניה. הפייסנות לאחר מלחמת העולם הראשונה, בהובלת תנועת אנטי המלחמה (Anti-war movement), הייתה פופולרית מאד בעקבות הטראומה בבריטניה מהמלחמה. במהלך שנות השלושים, ובמיוחד לאחר הסכם מינכן, הנחשב לשיא של מדיניות הפייסנות, חלו תמורות משמעותיות בדעת הקהל ובפוליטיקה הבריטית ביחס לפייסנות. ככלל, מפלגת הלייבור התנגדה למדיניות הפייסנות וכן מספר חברים במפלגה השמרנית, כמו וינסטון צ'רצ'יל, מזכיר המדינה דאף קופר (Duff Cooper) ואנתוני אידן, לימים ראש ממשלת בריטניה. עם תומכי המדיניות נמנים רוב חברי המעמד העליון בבריטניה, כמו גם משפחת המלוכה כולל המלך ג'ורג' השישי, אנשי העסקים הבולטים, בית הלורדים והתקשורת ברובה, כולל רשת BBC ועיתון הטיימס. היסטוריונים, דיפלומטים ואנשי אקדמיה חלוקים ביניהם ביחס לאפקטיביות של נקיטה במדיניות הפייסנות כלפי גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית בשנות השלושים של המאה העשרים. הערכותיהם נעות בין גינוי ותיעוב לפייסנות, המייצגת חולשה שאין להפגין אל מול רודנים ושסיכנה את אירופה לבין הערכות כי גרמנייה הייתה חזקה דיה די הצורך עוד טרם יישום המדיניות, ולולא הזמן היקר שנקנה באמצעות הפייסנות, ושנוצל להצטיידות והיערכות המערב, היטלר היה מנצח במלחמה. הסכם מינכן מדוע למות עבור דנציג? טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, מסת"ב 978-965-13-2964-7 Ripsman, Norrin M.; Levy, Jack S. (2008). "Wishful Thinking or Buying Time? The Logic of British Appeasement in the 1930s". International Security. 33 (2): 148–181. מדיה וקבצים בנושא פייסנות בוויקישיתוף Mallett, Robert (1997). "The Anglo‐Italian war trade negotiations, contraband control and the failure to appease Mussolini, 1939–40." Diplomacy and Statecraft 8.1: 137–67. Hucker, Daniel (2011). Public Opinion and the End of Appeasement in Britain and France. London: Routledge (פורסם ב-2016). ISBN 9781317073543. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite book}}: (עזרה) Roberts, Andrew (2019-11-01). "'Appeasement' Review: What Were They Thinking?". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2023-08-25. אורי משגב, כך נכשלה בריטניה בקריאת כוונותיה של גרמניה הנאצית, באתר הארץ, 20 ביוני 2023
חואן גאוטו

חואן קרלוס גאוטו (באנגלית: Juan Carlos Gauto; נולד ב-2 ביוני 2004) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק כקשר בקבוצת פ.צ. בזל. ב-15 באפריל 2022, הוא הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת של הורקאן נגד טיגרה. ב-17 בפברואר 2023, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה מול בארקאס סנטרל, בניצחון 2 - 0 במחזור הרביעי של ליגת העל הארגנטינאית. נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. מדיה וקבצים בנושא חואן גאוטו בוויקישיתוף חואן גאוטו, באתר Transfermarkt חואן גאוטו, באתר Soccerway חואן גאוטו, באתר BDFutbol חואן גאוטו, באתר WorldFootball.net חואן גאוטו, באתר FootballDatabase.eu חואן גאוטו, באתר ESPN Lista de convocados para el Mundial Sub 20 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית, 3 במאי 2023 (בספרדית)
בית הקברות מורשה

בית הקברות מורשה הוא בית הקברות העיקרי של רמת השרון. בית הקברות מורשה נמצא בשולי רמת השרון, מדרום לכביש 5 וממזרח לכביש 4. הגישה אליו היא מכביש 5. בית הקברות משמש לקבורה דתית ואזרחית, ואינו כולל חלקה צבאית. חללי מערכות ישראל, חללים שהיו תושבי רמת השרון, ונספו בעת שירותם/מילוי תפקידם, נקברים בדרך כלל בבית הקברות הצבאי קריית שאול, הקרוב לרמת השרון. אף על פי כן, בבית הקברות מורשה קבורים חללי מערכת הביטחון תושבי רמת השרון, שנפטרו לאחר סיום שירותם. קדם לו ברמת השרון בית הקברות הקטן "הנצח", השוכן ברחוב הנצח בעיר. מחלף מורשה קבורה אזרחית בישראל בית עלמין מורשה, באתר של עיריית רמת השרון איתור קברים בבתי העלמין מורשה והנצח ברמת השרון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.