מוזיקת הגל החדש

מוזיקת הגל החדש (באנגלית: New wave music) הוא מונח המשמש לתיאור ז'אנר מוזיקלי, בעיקר כזה המזוהה עם להקות מאוסטרליה, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, קנדה ואירופה בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. הסגנון היה בעל נוכחות מרכזית לאורך שנות ה-80, וחזר וצבר פופולריות בתחילת שנות ה-2000. רבות מלהקות הגל החדש הקאנוניות ניגנו והתגלו במועדון המפורסם CBGB שבניו יורק. המונח כשלעצמו הוא מקור ללא מעט בלבול. סימור שטיין, מנהל חברת התקליטים Sire Records, הזדקק למונח שבאמצעותו יוכל לשווק את הלהקות החדשות שהחתים לחברתו. יועצי רדיו בארצות הברית טענו כי הפאנק חלף מהעולם, לפיכך שטיין המציא את המונח "גל חדש". סיבה נוספת לבעייתיות בשימוש בשם פאנק הייתה עלייתו של הדיסקו והתנגדותן של תחנות הרדיו המשדרות דיסקו לתנועת הנגד שהפאנק ייצג. לטענתו, הוא הרגיש שהמוזיקה הייתה המקבילה המוזיקלית לגל החדש של הקולנוע הצרפתי משנות ה-60. כמו יוצרי הסרטים האלו, האומנים החדשים שלו (בייחוד Talking Heads) היו אנטי-תאגידיים, ניסיוניים, ודור אשר גדל כצרכנים ביקורתיים לאמנות שהם כעת ייצרו. לכן, תוכן המונח "גל חדש" היה בתחילה זהה ל"פאנק רוק". טום פטי (קרוב לוודאי שהתכוון לכך בצחוק) לקח קרדיט על כך שהוא המציא את מוזיקת הגל החדש. בספר "Conversations with Tom Petty" מ-2005, טען כי מבקרי המוזיקה התאמצו מאוד להגדיר את להקתו, כיוון שלא יכלו להגדיר את להקתו כלהקת פאנק. יחד עם זאת, רצו לשייך אותם עם אלביס קוסטלו והסקס פיסטולס. לא עבר זמן רב, והמאזינים עצמם החלו לראות במוזיקאים הללו כחדשניים. המוזיקה שהמשיכה את האתוס האנרכי של להקת הגראג׳ ראמונס (כמו גם הסקס פיסטולס) הובדלה כ"פאנק", בזמן שמוזיקה שנטתה בכיוון התנסותי יותר, בעלת ליריקה מורכבת יותר, או הפקה מלוטשת יותר, סווגה כ"גל חדש". להקות "גל חדש" מובילות היו Talking Heads, מאדנס, היומן ליג, טלוויז'ן, פטי סמית' גרופ, Devo,‏ Tubeway Army ועוד, אשר כולן בתחילה נתפסו כלהקות פאנק. לבסוף, המונח יוחס בלא הבחנה לכל להקת פאנק שלא אימצה את הסגנון הרועש והמהיר, בין אם הכיוון של הלהקה היה רגאיי, סקא או ניסיוני. לכן, The (English) Beat, אר.אי.אם. והפוליס היו להקות גל חדש במידה דומה, על אף שללהקות הללו היה מעט מאוד במשותף אחת עם השנייה, או עם להקות פאנק כמו הקלאש. בהמשך, המונח גל חדש סווג כמוזיקה פחות רועשת ויותר פופולרית, אשר יוצרה על ידי אולפני התקליטים, בזמן שהמונח פוסט-פאנק נטבע כדי לתאר את הלהקות הפחות מלוטשות ופופולריות. אף על פי ייחודן הסגנוני, לתנועות הפאנק, הגל החדש, והפוסט-פאנק היה מכנה משותף: כולן היוו תגובה למוזיקה הפופולרית היומרנית והמורכבת מדי של שנות ה-70. להקות רבות משתייכות לשתיים או שלוש התנועות האלו, במיוחד כאשר לוקחים בחשבון את פעילותן לאורך השנים. להקות פאנק בודדות הצליחו לשרוד את מותו של הפאנק ותחילתו של הגל החדש, בכך שעברו לנגן יותר מוזיקת גל חדש, אך שמרו על איכויות הפאנק שהיו בהן לפני המעבר לגל החדש. החונקים הצליחו לעשות זאת, ואילו הסקס פיסטולס נכשלו בכך, אך בכל זאת סולן הלהקה ג'ון ליידון הקים את להקת PIL, שהיוותה מעבר לגל החדש, אך ללא התנתקות מהפאנק. כאשר ערוץ ה-MTV החל את שידוריו ב-1 באוגוסט 1981, תפוצת הגל החדש עלתה כיוון שווידאו קליפים רבים ששודרו בו השתייכו לז'אנר זה, כמו למשל הקליפ של "Video Killed the Radio Star" של להקת הבאגלז שהיה זה שפתח את שידורי הערוץ בארצות הברית. טרם תקופת ה-MTV, אמני הגל החדש נחשבו חדשניים בכך שהשתמשו בצילומי וידאו של הופעותיהם (בעיקר במועדונים) אותם שידרו בתחנות שונות כאמצעי פרסום. כיום, הגל החדש משויך באופן בולט לעשור ההוא, ולעיתים קרובות נתפס כסגנון המוזיקלי הבולט והעיקרי של שנות ה-80. באמצע שנות ה-80 הייתה דעיכה בסגנון הגל החדש עם הופעת הז'אנרים ניו רומנטיק, ניו פופ וניו מיוזיק. מאז שנות ה-90 הסגנון התחדש עם הנוסטלגיה הגוברת בקרב אמנים ולהקות שהושפעו מהגל החדש, כמו הסטרוקס והקילרס. להקות הגל החדש התבלטו בסגנון אופנתי ייחודי, אם כי אקלקטי. דוגמאות בולטות הן התסרוקות של להקות A Flock of Seagulls וקג'גוגו, שיערה הצבעוני של סינדי לאופר ומשקפיו הצבעוניים של אלביס קוסטלו. אם בפאנק הדגש היה על בגדים שנראים בלויים, כדרך של הבעת מרד, הרי האופי המתוחכם והנסיוני של הגל החדש הביא למראות אחרים. להקת Talking Heads הייתה מופיעה פעמים רבות בווריאציות על חליפות וביגוד מחויט ודרך התנועעותן על הבמה הייתה מאופקת יותר. חברי להקת Devo חבשו כובעי פלסטיק אדומים שדמו לעציצים. אופנת שנות ה-80 השפיעה גם היא, והושפעה מהסגנון פורץ הדרך וחסר הגבולות שאפיין את להקות הגל החדש. מדיה וקבצים בנושא מוזיקת הגל החדש בוויקישיתוף מוזיקת הגל החדש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "New Wave Music: The History and Bands of New Wave Music". masterclass.com. 8 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The New Synthesizer Rock". Keyboard. ביוני 1982. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Bernard Edwards, 43, Musician In Disco Band and Pop Producer". The New York Times. 22 באפריל 1996. As disco waned in the late 70s, so did Chic's album sales. But its influence lingered on as new wave, rap and dance-pop bands found inspiration in Chic's club anthems {{cite news}}: (עזרה) Lynch, Joe (14 January 2016). "David Bowie Influenced More Musical Genres Than Any Other Rock Star". Billboard. Retrieved 20 October 2016. Erlewine, Stephen Thomas. "New Wave". AllMusic. Rovi Corporation. אורכב מ-המקור ב-25 באוקטובר 2010. נבדק ב-4 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Cooper, Kim, Smay, David, Bubblegum Music is the Naked Truth (2001), page 248 "Nobody took the bubblegum ethos to heart like the new wave bands"/ Synth Pop Music Genre Overview, AllMusic (באנגלית) Gordon, Claire (23 באוקטובר 2009). "The decade that never dies Still '80s Fetishizing in '09 Yale Daily News". Yaledailynews.com. אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2010. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Cateforis, Theo (2009). The Death of New Wave (PDF). IASPM US. San Diego. אורכב מ-המקור (PDF) ב-5 בפברואר 2013. {{cite conference}}: (עזרה) "Q&A with Theo Cateforis, author of Are We Not New Wave? Modern Pop at the Turn of the 1980s" (PDF). University of Michigan Press. 2011.