laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
983

שנת 983 היא השנה ה-83 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 26 במרץ – עצ'ד אל-דולה, האמיר המרכזי של קונפדרצית השושלת הבויהית (נולד ב-936) 10 ביולי – בנדיקטוס השביעי, אפיפיור מהמאה ה-10 (נולד בתאריך לא ידוע) 7 בדצמבר – אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נולד ב-955) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 983‎ נפטרים ב-983‎ מדיה וקבצים בנושא 983 בוויקישיתוף
984

שנת 984 היא השנה ה-84 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 20 באוגוסט – יוחנן הארבעה עשר, אפיפיור להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 984‎ נפטרים ב-984‎ מדיה וקבצים בנושא 984 בוויקישיתוף
985

שנת 985 היא השנה ה-85 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. שבט של סלג'וק מתיישב ליד העיר קזיל-אורדה בקזחסטן של היום ומתאסלם. 13 באוגוסט – אל-חאכם, ח'ליפה פאטמי (נפטר ב-1021) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 985‎ נפטרים ב-985‎ מדיה וקבצים בנושא 985 בוויקישיתוף
988

שנת 988 היא השנה ה-88 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. כוח בפיקוד אל-מנסור כבש שטחים נרחבים בממלכת לאון. התנצרות רוס של קייב. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 988‎ נפטרים ב-988‎ מדיה וקבצים בנושא 988 בוויקישיתוף
989

שנת 989 היא השנה ה-89 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 5 בספטמבר – שביט היילי מגיע לפריהליון. 5 באוקטובר – היינריך השלישי, דוכס בוואריה (נולד ב-940) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 989‎ נפטרים ב-989‎ מדיה וקבצים בנושא 989 בוויקישיתוף
991

שנת 991 היא השנה ה-91 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 991‎ נפטרים ב-991‎ מדיה וקבצים בנושא 991 בוויקישיתוף
992

שנת 992 היא השנה ה-92 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 992‎ נפטרים ב-992‎ מדיה וקבצים בנושא 992 בוויקישיתוף
993

שנת 993 היא השנה ה-93 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ערבים מתימן מגיעים לסין רבי שמואל הלוי הנגיד, הווזיר הגדול בנסיכות גרנדה ומחשובי המשוררים העבריים בספרד של ימי הביניים (נפטר אחרי 1056) 9 בדצמבר – אגברט, הארכיבישוף מטריר (נולד ב-950) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 993‎ נפטרים ב-993‎ מדיה וקבצים בנושא 993 בוויקישיתוף
995

שנת 995 היא השנה ה-95 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 995‎ נפטרים ב-995‎ מדיה וקבצים בנושא 995 בוויקישיתוף
997

שנת 997 היא השנה ה-97 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. העיר טרונדהיים נוסדה על ידי המלך הוויקינגי אולף הראשון קנת השלישי מוכתר למלך סקוטלנד תושבי גדנסק מוטבלים לנצרות בידי הקדוש אדלברט מפראג, שנשלח על ידי מלך פולין בולסלאב האמיץ מחמוד מע'זנה עולה לשלטון רומאן, שליט בולגריה (נולד ב-930) גזה, שליט הונגריה קונסטנטין השלישי, מלך סקוטלנד להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 997‎ נפטרים ב-997‎ מדיה וקבצים בנושא 997 בוויקישיתוף
998

שנת 998 היא השנה ה-98 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 998‎ נפטרים ב-998‎ מדיה וקבצים בנושא 998 בוויקישיתוף
הטייס הקיטע (רומן)

"הטייס הקיטע" (או "מעשה באדם השלם") הוא רומן מאת בוריס פוליבוי המבוסס על סיפור לחימתו של הטייס הסובייטי אלכסיי מארסייב. הספר יצא לאור בברית המועצות בשנת 1946. המחבר, המעיד על עצמו בספר שהוא עיתונאי צבאי של העיתון פראבדה, כתב את הרומן בהשראת פגישה עם הטייס הקיטע בחזית הקרבות נגד גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. גיבור הספר הוא אלכסיי מארסייב (מ' סגולה. לדברי המחבר, השם האמיתי הוא מארסייב, אך בשל שינויים שהכניס בפרטים שינה את השם), טייס קרב סובייטי במלחמת העולם השנייה, שהופל בקרב אוויר כ-35 קילומטר מעבר לקווי האויב. בעת נחיתת הריסוק נפגעו שתי רגליו. במשך כעשר יממות זחל אלכסיי בשלג, ללא ציוד מתאים וללא מזון, כשהוא נאבק בקור, ברעב ובחיות טרף, חזרה לעבר הקווים הסובייטים. לבסוף נאסף על ידי כפריים רוסים, והועבר לחיל האוויר הסובייטי. בבית החולים נאלצו לקטוע את שתי רגליו על מנת להציל את חייו. מארסייב שוקע בייאוש, בחושבו כי "טייס בלי רגליים כמוהו כעוף בלי כנפיים, אשר אמנם יכול הוא לחיות ולנקר זרעונים, אבל לעוף – לא יוכל לעולם". בעידודו של פצוע, קומוניסט ותיק ששהה עמו בחדר בבית החולים, ניטעה בו התקווה שאולי יוכל לשוב ולטוס למרות נכותו. על מנת לחזור לטייס כטייס קרב היה עליו להיאבק בבירוקרטיה ובחוסר אמונה של הגורמים השונים בצבא הסובייטי ובחיל האוויר שלו. על מנת לשכנע את הגורמים השונים שיש ביכולתו לחזור לשירות, מלמד מארסייב את עצמו ללכת, לרוץ ואף לרקוד ריקודים רוסיים לאורך זמן ממושך. לבסוף, הוא מוחזר למערכה ומשתתף בקרבות אוויר, מפיל מטוסים גרמנים ומגיע לתפקיד של מפקד טייסת ומתואר כטייס מצטיין. הרומן שתורגם מרוסית על ידי חנה עירונית, יצא לאור, בשני כרכים, על ידי הוצאת יוסף שמעוני, תל אביב, תש"ט. הוצאתו לאור בעברית הייתה לאחר שהספר הופץ כבר על ידי עשרים הוצאות ספרים ברחבי העולם ונמכר בכ-560 אלף עותקים בתשעה החודשים הראשונים של שנת 1948. הרומן עוּבד לסרט קולנוע בשנת 1948, כאשר פאבל קדוצ'ניקוב גילם את הטייס. הסרט זכה בפרס סטלין. ‏חנה עירונית‏ (Q118927632) "Povest o nastoyashchem cheloveke", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
משולש עפר

משולש עפר או שקע עפר (אנגלית Afar Triangle או Afar Depression בהתאמה) הוא שקע גאולוגי וגאוגרפי בצפון קרן אפריקה, באזור המפגש שלה עם חופי ים סוף. השקע משתרע בתחומן של אתיופיה, ג'יבוטי, סומליה ואריתריאה. במשולש עפר שוכן אגם עסל שהוא הנקודה הנמוכה ביותר באפריקה, בגובה 153 מטר מתחת לפני הים. נהר האוואש מתנקז אל השקע ומסיים את מסלולו בשורה של שישה אגמים קטנים שמליחותם הולכת ועולה. האזור הוא גם אחד המקומות החמים בעולם, והטמפרטורה במקום נעה מ-25°C בעונה הגשומה, בין ספטמבר למרץ, ועד 48°C בעונה היבשה. משולש עפר נודע גם בשל מאובני האדם וקרוביו ההתפתחותיים שנמצאו בעמק נהר אוואש התחתון, בפרט מאובני אדם אידלטו, ובשל כך מוכר כאתר מורשת עולמית. שקע עפר שוכן על תוואי הבקע הסורי-אפריקני, בצומת המפגש של שלושה לוחות טקטוניים - לוח ערב ממזרח ושני תת-לוחות של הלוח האפריקאי: הלוח הנובי ממערב והלוח הסומלי מדרום. נקודת המפגש המדויקת של שלושת הלוחות שוכנת באזור אגם אַבְּהֶה באתיופיה. התפשטותם של שלושת הלוחות האלה אחראית ליצירתם של ים סוף ומפרץ עדן, והם ממשיכים להתרחק זה מזה בקצב של 1 עד 2 ס"מ לשנה. כתוצאה מכך מתחוללות באזור מאות רעידות אדמה בשנה, כמעט בלא הפסקה, והעתקים ובקעים באורך של מאות מטרים ובעומק של עד 100 מטר נחשפים. עוד מתרחשות במקום התפרצויות געשיות ולבה פורצת אל פני האדמה. הר הגעש הפעיל ביותר במשולש עפר הוא ארטה אלה, והוא מתפרץ בממוצע כל שנתיים; אבל גם הרי געש שהיו כבויים אלפי שנים יכולים להתפרץ, כפי שאירע בהר הגעש נברו ב-2011. שקע עפר הוא גם אחד משני המקומות על פני כדור הארץ בהם רכס מרכז אוקייני מתפשט אל היבשה (המקום האחר הוא באיסלנד). האקלים בשקע עפר חם ונתון לבצורות, ומדבר דנקיל משתרע על רובו של השטח. במהלך רוב השנה אין יורדים משקעים באזור, וכמות המשקעים השנתית נעה בין 100 מ"מ סמוך לחופי ים סוף ל-200 מ"מ בפנים הארץ. נהר אוואש, החוצה את השקע ממערב למזרח, יוצר רצועה חקלאית צרה, אך הוא מסתיים בשורה של אגמים מלוחים במרחק של 128 ק"מ מחופי ים סוף. מימי האגמים מתאדים במהירות וחושפים שטח אדמה מלוחה בהיקף של כ-1,200 קמ"ר. מלחים אלה הם מקור ההכנסה העיקרי לתושבי האזור. הצמחייה בשקע מדברית בטבעה ומוגבלת לעצים קטנים, שיחים ועשבים עמידים לתנאי בצורת. הפאונה כוללת זברות גרבי, צביי גראנט, צביי סומרינג, צביי ספיקי, צביי קלארק, ביירות, דיקדיקים, קודואים זוטרים, ראמים מזרח-אפריקאיים וחמורים. העופות כוללים יענים, לבלרים ועוד. במשולש עפר שוכנת גם העיירה דללול המוכרת גם כ"מקום המיושב החם בעולם". הבקע הסורי-אפריקני אוואש מדיה וקבצים בנושא משולש עפר בוויקישיתוף תמונות ומפות מהשקע אודות שקע עפר ומדבר דנקלי (צרפתית) מידע מקיף על האזור
הפארק הלאומי קהוזי-בייגה

הפארק הלאומי קהוזי-בייגה (צרפתית Parc national de Kahuzi-Biega) הוא פארק לאומי השוכן במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ממערב לאגם קיוו וסמוך לגבול קונגו-רואנדה. שטחו של הפארק הוא כ-6,000 קמ"ר, ובתחומו שני הרי געש שעל-שמם הוא קרוי, הר קאהוזי, בגובה 3,308 מטר, והר בייגה, בגובה 2,790 מטר. הר קאהוזי הוא ההר הגבוה ביותר באזור קיוו שבמזרח קונגו. בשטח הפארק משתרע יער גשם טרופי ענק, השופע מינים רבים של צמחים ועצים, ומינים רבים של חיות ג'ונגל כמו עטלפים, שימפנזות, גורילות, פילי יערות, עכבריים, סנאיים, טוראקיים, בונגו, ינשופיים, אפרור אפריקני, קלאוניים, נמרים, חזירי יערות, רחבי-מקור, פיטיים, תאו היער, היפופוטם, קופי גנון, קולובוס ומנגבי, טווס קונגו, תנין גמדי, פיתון סלעים אפריקני, ממבה ג'יימסונית, עין-חתול חצי-טבעתי, פנינייה מצויצת, שפן עצים, פנגולין עצים, גחן מיימי, גלגויים, פרפרים, פוטו מצוי, צביונים כמו צביון צהוב-גב, עיט כתר וחזיר נהרות. הפארק הוא אחד ממקומות המפלט האחרונים של גורילות ההר הנדירות, והיה האתר הראשון שבו דיאן פוסי חקרה את הגורילות, לפני שעברה לרואנדה. הגורילות חיות בשטחי יער בגובה שבין 2,100 ל-2,400 מטר. לפני פרוץ מלחמת האזרחים בקונגו בשנות ה-90, נמנו בשטח הפארק רק כ-600 גורילות. עוד לפני פרוץ הקרבות, וכתוצאה מהריכוז הגדול של גורילות ההר הנדירות במקום, הכריזה אונסק"ו על הפארק בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית. על-פי הערכה משנת 2005, קטנה אוכלוסיית הגורילות באזור בכ-60% ונותרו בו פחות מ-300 גורילות הר. הפליטים שברחו מרואנדה והלחימה הנמשכת במרבית שטחה של קונגו חדרו גם לאזור הפארק, וגרמו לשריפות יער, למעשי ביזה, ולפעולות של ציד בלתי חוקי של חיות, ובכללן גורילות. כתוצאה מכך נוסף הפארק בשנת 1997 לרשימת אתרי המורשת העולמית שבסיכון. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי קהוזי-בייגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי קהוזי-בייגה (בצרפתית) קרן הגורילות ע"ש דיאן פוסי, אתר הבית תיאור מפורט של הפארק והסיכונים הנשקפים לו, המרכז העולמי לניטור ושימור UNEP-WCMC
בקורי

בקורי (שם מדעי: Platonia insignis או Aristoclesia esculenta Stuntz), הוא עץ פרי טרופי. בברזיל, bacurí, bacurí assu, bacurí do Pará, bacury, pacuri או pacoury-uva בגיאנה הצרפתית pakuri, pakouri או maniballi בגיאנה pakuri, pakouri או maniballi בסורינם pacouri, packoeri, pakoeri או geelhart בקולומביה goherica גובה העץ כ-25 מטרים וצורתו כצורת קונוס. העלים אליפטים באורך של 15 ס"מ. שולי העלים גליים. הפרחים ורודים באורך של כ-7 ס"מ, ומופיעים בבודדים או בשלשות. הפרי עגול, בקוטר של 7-13 ס"מ, ומשקלו 800 עד 1000 גרם. הקליפה צהובה, קשה ועשירה בשרף ריחני דביק. כדי להימנע מיציאת השרף, יש לשבור את הקליפה על ידי הטחתה כנגד עצם קשה. ניסיון לחתוך את הקליפה הקשה באמצעות סכין תגרום להדבקות השרף לסכין. תוך הפרי מכיל ציפה בעלת ניחוח אופייני. הציפה בצבע קרם ועד 5 זרעים גדולים. הזרעים עטופים בציפה, אך יש שקי ציפה ללא זרעים בתוכם. הפרחים פורחים ביוני-יולי, הפרות מבשילים בין בדצמבר למאי[דרושה הבהרה], כאשר מרב היבול נאסף בפברואר ומרץ. הבקורי נפוץ בכול יער האמזונס, אבל גם מחוצה וניתן למצוא פרטים שלו עד פרגוואי. הבקורי נפוץ בעיקר במזרח פארה, באי מרז'ו והסביבה. הבקורי מניב רק לאחר הרבה שנים. לא ידוע מה הם הגורמים המשפיעים על הגיל בו הוא מתחיל להניב, אך מקובל להניח שמדובר ביותר מ-12 שנה. מסיבה זו אין גידול מסחרי של בקורי. הציפה נאכלת טריה, אבל משמשת בעיקר להכנת מיצים, גלידות, ממתקים, ריבות וקינוחים אחרים. החלב שמופק מקליפת העץ משמש לטיפול וטרינרי בגיאנה. השמן שמופק מהזרעים משמש לטיפול בפריחות והרפס. העצה של הבקורי חזקה ועמידה כנגד ריקבון. לכן הבקורי משמש לבניה של גשרים, ומבנים בהם נדרשת עמידות בינונית עד גבוהה. מדיה וקבצים בנושא בקורי בוויקישיתוף בקורי, באתר ITIS (באנגלית) בקורי, באתר NCBI (באנגלית) בקורי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בקורי, באתר Tropicos (באנגלית) בקורי, באתר GBIF (באנגלית) בקורי, באתר The Plant List (באנגלית) בקורי, באתר IPNI (באנגלית)
ספורט חורף

ספורט חורף כולל את ענפי הספורט שהפעילות העיקרית בהם נערכת בחורף, ובפרט ספורט המתבסס על שלג או קרח. ענפים עיקריים בספורט חורף: סקי: גלישה על גבי שלג באמצעות מגלשי פיברגלס. סנובורד: המתחרים נקשרים ברגליהם ללוח הדומה לסקייטבורד ומשתמשים בו על-מנת להחליק על השלג. מגררות קרח (בובסלי): תחרות קבוצתית בה קבוצה נכנסת למגררת קרח שמחליקה במהירות גבוהה בתוך תעלה שנחפרה בקרח. החלקה על קרח: שימוש במחליקיים לצורך החלקה על משטח מצופה בקרח. ביאתלון: ענף ספורט חורפי המשלב סקי למרחקים (קרוס קאונטרי) עם ירי ברובה. הוקי קרח: משחק קבוצתי שבו נעשה שימוש במחליקיים, מחבטים ודיסקית. המטרה היא להבקיע את שער היריב באמצעות הדיסקית יותר פעמים מהקבוצה המתחרה במשך 60 דקות. לספורט החורף אולימפיאדה משלו, משחקי החורף האולימפיים. כמו אולימפיאדת הקיץ גם אולימפיאדת החורף נערכת אחת לארבע שנים, אבל בשונה מאולימפיאדת הקיץ, אולימפיאדת החורף נערכת בתחילת השנה האזרחית. מדיה וקבצים בנושא ספורט חורף בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הטייס הקיטע

האם התכוונתם ל... הטייס הקיטע (רומן) – רומן מאת בוריס פוליבוי דאגלס באדר – טייס בריטי שנודע בכינוי "הטייס הקיטע"
ואקה

ואקה (בספרדית: Huaca, בקצ'ואה: Wak'a) הוא מונח שהיה קיים בתרבויות אנדיניות קדומות, המתאר מקום שמלבד קיומו הפיזי, הוא מהווה גם ישות אלוהית בעלת אישיות משל עצמה. הוואקות שימשו כמרכזים דתיים, ונערכו בהן טקסים פולחניים שונים, שכללו הקרבת קורבנות ומתן מנחות, ולעיתים גם הקרבת קורבנות אדם. ואקה יכולה להיות פרט גאוגרפי טבעי, כגון הר או אגם, ויכולה הייתה להיות יציר כפי אדם. במקרה השני נבנו ואקות בפאר רב, וכללו אוצרות שונים, מה שהביא לביזתן של רבות מהן על ידי הספרדים. כוואקות נחשבו גם זקני הקהילה שנפטרו ונחנטו, והוצאו ממקום משכבם להשתתף באירועים משפחתיים או של הקהילה שכיבדה אותם (איילו, שבט או המשפחה המלכותית, למשל), להיוועצויות רבות חשיבות וכדומה. אתרים ארכאולוגיים במקומות בהם היו ואקות קיימים ליד לימה, ארקיפה, טרוחיו וצ'יקלאיו שבפרו וליד איקיקה שבצ'ילה. ואקה דה לה לונה ואקה דל סול ואקה דל דרגון מדיה וקבצים בנושא ואקה בוויקישיתוף ואקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
358

שנת 358 היא השנה ה-58 במאה ה-4. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 358 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 358‎ נפטרים ב-358‎ מדיה וקבצים בנושא 358 בוויקישיתוף
תערובת אוטקטית

תערובת אוטקטית (או נקודה אוטקטית) היא תערובת של שני חומרים או יותר, בעלת הרכב נתון, אשר בו מתקבלת טמפרטורת ההיתוך הנמוכה ביותר. ההרכב האוטקטי מתאפיין במיקרו-מבנה למלרי (שכבתי). לא מכל תערובת של חומרים ניתן לקבל הרכב אוטקטי, וניתן לבדוק האם הרכב מסוים יוצר מערכת אוטקטית, באמצעות דיאגרמת פאזות. המילה "אוטקט" מקורה ביוונית, ופירושה "ניתך בקלות". בדיל-עופרת (סגסוגת המשמשת להלחמה/אינוך) ליתיום כלוריד-אשלגן כלוריד: היתוך ב-C° ‏450 בתערובת המכילה 40% מולרי אשלגן כלוריד ליתיום כלוריד-ליתיום פלואוריד: היתוך ב-C° ‏485 בתערובת המכילה 29% מולרי ליתיום פלואוריד נתרן-אשלגן: סגסוגת של נתרן ואשלגן NaK בין 40 ל-90 אחוז משקלי של האשלגן נוזלית בטמפרטורת החדר. התערובת 78% אשלגן ו-22% נתרן נוזלית בטווח הטמפרטורה מ-C° ‏12.6- ועד C° ‏785, צפיפות התערובת הזו 0.886 גרם לסמ"ק (קל ממים). נוזל זה משמש לקירור כורים גרעיניים למטרות מחקר המבוססים על נייטרונים מהירים. גלינסטאן: סגסוגת גליום, אינדיום ובדיל. מלח בישול – NaCl יוצר תערובת אוטקטית עם מים, בריכוז משקלי של 23.3% מלח במים מתקבלת נקודה אוטקטית ב-C° ‏21.2- ולכן מפזרים מלח על כבישים למנוע היווצרות שכבת קרח חלקה. ניתן לקבל תערובות אוטקטיות גם ממלחים אחרים במים כמודגם בטבלה: מדיה וקבצים בנושא תערובת אוטקטית בוויקישיתוף science/eutectoid-change תערובת אוטקטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנתונים מ-Textbook of physical chemistry By Azariah Thomas Lincoln
על הפרופורציה האלוהית

על הפרופורציה האלוהית (בלטינית: De divina proportione) הוא ספר מתמטי בן שלושה כרכים שנכתב על ידי המתמטיקאי האיטלקי לוקה פאצ'ולי, מורו של לאונרדו דה וינצ'י, בשנים 1496–1498 בעיר מילאנו, ויצא לאור בוונציה בשנת 1509. הספר אויר על ידי לאונרדו עצמו, בעת שקיבל מפאצ'ולי שיעורים במתמטיקה. הכרך הראשון עוסק ברובו ביחס הזהב, קבוע מתמטי הקרוב ל-1.618, שהיה בשימוש גם בענפים אחרים כמו אמנות ואדריכלות, וכן בפאונים. פאצ'ולי קובע בעמודו הראשון של הספר כי הספר הוא: "יצירה...שבה ימצאו כל אוהבי חקר הפילוסופיה, הפרספקטיבה, הציור, הפיסול, האדריכלות, המוזיקה ושאר תחומי המתמטיקה תורה מעודנת, מחוכמת ומעוררת התפעלות, ויתענגו על השאלות הרבות והשונות שענינן במדע סודי מאוד" בהמשך הוא דן בסיבה שבגינה כינה את יחס הזהב בשם "הפרופורציה האלוהית", משווה את ייחודיות יחס הזהב לייחודיות הבורא, ונכנס גם להיבטים פילוסופיים ומיסטיים נוספים. לאונרדו אייר לא פחות מ-60 איורי פאונים, ופאצ'ולי מודה לו במילים חמות: "הצייר שאין שני לו בפרספקטיבה, האדריכל, המוזיקאי, האיש המחונן בכל המעלות, לאונרדו דה וינצ'י" בכרך השני דן פאצ'ולי בפרופורציות גופו של האדם, תוך הסתמכות על ספרו של האדריכל הרומאי ויטרוביוס, "על אודות האדריכלות", עליו הסתמך גם לאונרדו באיורו המפורסם "האדם הוויטרובי", וכן בציור פנים אנושיות התחומות בעזרת מלבני זהב, כפי שבא לידי ביטוי גם ביצירתו של דה וינצ'י -"איש זקן". הכרך השלישי דן בחמשת הפאונים המשוכללים, ואינו פרי יצירתו המקורית של פאצ'ולי אלא תרגום לאיטלקית של מסה שחיבר פיירו דלה פרנצ'סקה. בספרו דן פאצ'ולי, מלבד ביחס הזהב, גם בהיבטים של פרספקטיבה כפי שהשתקפו ביצירותיהם של אמנים איטלקים כגון פיירו דלה פרנצ'סקה, מלוצו דה פורלי ומרקו פלמצנו. סמלו של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק לקוח היישר מהספר. קיימות שתי גרסאות של כתב היד המקורי, אחת בספריית אמברוזיאנה (Biblioteca Ambrosiana) במילאנו והשנייה בספרייה הציבורית והאוניברסיטאית (Bibliothèque Publique et Universitaire) בז'נבה. מריו ליביו, חיתוך הזהב – קורותיו של מספר מופלא, הוצאת אריה ניר, 2003. מדיה וקבצים בנושא על הפרופורציה האלוהית בוויקישיתוף הטקסט מלא של המהדורה המקורית צילום ספר מקורי, שהוצג במילנו באתר Flickr כותר של הדפסה חוזרת, ווינה, 1889. מריו ליביו, חיתוך הזהב, 2003
בם

בָּם (בפרסית: بم) היא עיר בפרובינציית כרמאן שבדרום מזרח איראן. העיר, שמספר תושביה לפני רעידת האדמה בשנת 2003 היה 90,000 איש, ידועה בשל מצודת בם השוכנת בה. ישנן מספר סברות אודות מקור השם בם, שחלקן מתייחסות לאלמנטים מיתולוגיים בהיסטוריה האיראנית. לפי מספר מקורות, מקור שמה של העיר בנסיך באהמאן, המוזכר ב"שאהנאמה" של פירדוסי. לאחר שהביס את פאראמארז, אחד מבניו של גיבורי הספר, הודות לסופת חול שהכתה בפאראמארז, בנה בהאמאן כאות ניצחון מבצר בראש גבעה, במקום שבו ניצבת כיום מצודת בם. יש הטוענים כי בם נוסדה בתקופת האימפריה הפרתית, אימפריה פרסית ששלטה בין השנים 250 לפנה"ס-226 לספירה. לבם הייתה חשיבות כלכלית ומסחרית בשל מיקומה האסטרטגי על דרך המשי, והייתה ידועה בבגדים ובטקסטיל שיוצרו בה. אבן חווקל, נוסע ערבי וגאוגרף, מתאר את העיר בספרו צורת הארץ (صورة الأرض): ”שם אורגים בגדי כותנה מעולים, יפים ועמידים לזמן רב, אשר נשלחים למדינות וערים רחוקות. הם מכינים אף בגדים מעולים, שכל אחד מהם עולה כ־30 דינר. אלה נמכרים בח'וראסאן, עיראק ומצרים.” המצודה של בם מתוארכת לפני 200 שנה, אך רוב בתי העיר נבנו בתקופת האימפריה הספווית. העיר נזנחה בשל פלישה אפגנית ב־1722, שסיימה את שלטון השושלת הספווית. לאחר שיושבה מחדש, ננטשה העיר שוב בשל פלישה משיראז. העיר אף שימשה בעבר כבסיס צבאי. העיר המודרנית התפתחה כמרכז חקלאי ותעשייתי, ונהנתה מגידול משמעותי באוכלוסייה. בם הייתה ידועה בעיקר בתמרים ופירות ההדר שלה. בנוסף, שימשה כמרכז תיירות, בשל המצודה השוכנת בה. ערך מורחב – רעידת האדמה בבם ב־26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד. מבני הבוץ בעיר אפשרו למעטים בלבד לשרוד, כיוון שלבני הבוץ קברו את האנשים תחתן, במקום ללכוד אותם בכיסי אוויר כפי שקורה במבני בטון. הניצולים המעטים חולצו בשעות הראשונות לאחר הרעידה, על ידי ניצולים אחרים, או כיוון שנלכדו בכיסי אוויר. הניצולה הידועה ביותר הייתה שהרבאנו מאזנדראני, שנלכדה תחת שולחן בביתה, ליד אוורור, במשך 8 ימים, עד אשר כלב גישוש גילה את מקומה. מיד לאחר רעידת האדמה, החלו השלטונות האיראניים לתכנן עיר חדשה ומודרנית שתפתור את הבעיות שהיו קיימות בעיר העתיקה. תכנון העיר החדשה נתקל בהתנגדויות קשות מצד ניצולי רעידת האדמה. למרות זאת, שלטונות איראן החליטו להמשיך בתוכנית, וכעת העיר נבנית מחדש. אף המצודה נבנית מחדש בעזרת סיוע של משרד התרבות ואוניברסיטאות יפניות. מצודת בם מדיה וקבצים בנושא בם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בם מידע אודות בם, במגזין תיירות כתבת עיתון: "היופי האבוד של בם" "בם: יהלום של מורשת איראנית" באתר ה־BBC בם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוניברסיטת סלמנקה

אוניברסיטת סלמנקה (ספרדית: Universidad de Salamanca) היא האוניברסיטה השנייה שנוסדה בהיסטוריה של ספרד (הראשונה הייתה אוניברסיטת פלנציה, אשר אינה קיימת עוד) ואחת העתיקות באירופה. היא נוסדה על ידי אלפונסו התשיעי, מלך לאון בשנת 1218. האוניברסיטה ממוקמת בעיר סלמנקה, מערבית למדריד. האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה. בשנת 1988 הוכרזה העיר העתיקה של סלמנקה כאתר מורשת עולמית. האתר כולל בין היתר את אוניברסיטת סלמנקה, את הקתדרלה החדשה של סלמנקה ואת הקתדרלה הישנה של סלמנקה. אוניברסיטת סלמנקה נוסדה כ"בית ספר כללי של הממלכה" על ידי אלפונסו התשיעי, מלך לאון בשנת 1218 כדי לאפשר לבני ממלכת לאון ללמוד בתחום ממלכתם בלא צורך לנסוע לקסטיליה. בעת שקולומבוס השתדל אצל המלך והמלכה כדי להשיג חסותם למסעו בחיפוש נתיב להודו במערב, הוא הופיע בפני מועצת הגאוגרפים של אוניברסיטת סלמנקה. במאה ה-16 שאלת מוסריות המושבות הספרדיות ביבשת אמריקה הייתה נושא לוויכוח בקרב אסכולת סלמנקה, זאת לצד שאלות בתחומי הכלכלה, פילוסופיה ותאולוגיה. בשלהי תור הזהב של ספרד (1560-1659), הייתה ירידה ברמת איכות האקדמיה הספרדית בכל האוניברסיטאות. בתקופה זו, מרצים וגם תלמידים הופיעו בכיתות לעיתים רחוקות, אף הענקת תארים הפכה למחזה נדיר ומעמדן כמרכזי לימוד פחת. כמו אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג', אף בסלמנקה היו מספר בתי ספר (ספרדית: Colegios Mayores). אלה נוסדו על ידי מוסדות צדקה כדי לאפשר לתלמידים עניים לרכוש השכלה. עד למאה ה-18 הפכו בתי ספר אלה למוסדות סגורים הנשלטים על ידי בני משפחות מייסדיהם ואשר שלטו יחדיו באוניברסיטה כולה. היום הפכו חלק מבתי ספר אלה לבנייני פקולטות בעוד שהמבנים ששמשו אחרים הפכו למעונות סטודנטים. במאה ה-19 פיזרה ממשלת ספרד את הפקולטות למשפט קנוני ולתאולוגיה. פקולטות אלה נוסדו מחדש בשנות ה-40 כחלק מן האוניברסיטה הדתית של סלמנקה. במאה ה-20 שבה אוניברסיטת סלמנקה לתפוס מקום מרכזי בין מוסדות אקדמיים באירופה, במיוחד לאחר מותו של פרנקו, והיום האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות המחקר המובילים באירופה. בשנת 1989, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת קיימברידג', ייסדה סלמנקה את התאחדות בוחני הלשון באירופה (Association of Language Testers in Europe). בין בוגריה הבולטים של אוניברסיטת סלמנקה נימנים: הרב אברהם זכות, סן חואן דה לה קרוז (San Juan de la Cruz), הבלשן אנטוניו דה נבריה, הקונקיסטאדור הרנאן קורטס, הקרדינל מזראן, מיגל דה סרוואנטס, הסופר והמשורר מיגל דה אונאמונו (לדעת חלק מהביוגרפים שלו), המשורר פדרו סאלינאס וראש ממשלת ספרד אדולפו סוארס. באוניברסיטה אף היו מרצים לעברית כגון אלפונסו דה סמורה, יהודי מומר ומטיף לנצרות, שיחד עם שני יהודים מומרים נוספים תרגם את התנ"ך לעברית וארמית. בין בוגרי האוניברסיטה בעת המודרנית ניתן לציין את רפאל אליעז. אסכולת סלמנקה מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת סלמנקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת סלמנקה (בספרדית) אוניברסיטת סלמנקה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת סלמנקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Universidad de Salamanca אתר הבית של האוניברסיטה. אוניברסיטת סלמנקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)