laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1231

שנת 1231 היא השנה ה-31 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 13 ביוני – אנטוניוס מפדובה, קדוש בכנסייה הקתולית (נולד ב-1195) 15 בספטמבר – לודוויג הראשון, דוכס בוואריה (נולד ב-1173) 17 בנובמבר – אליזבת מתורינגיה, נסיכה בממלכת הונגריה שהוכרזה כקדושה (נולדה ב-1207) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1231‎ נפטרים ב-1231‎ מדיה וקבצים בנושא 1231 בוויקישיתוף
1228

שנת 1228 היא השנה ה-28 במאה ה-13. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אזור בדחוס עובר סופית לשליטה נוצרית. במהלך מסע הצלב השישי, הצלבנים מקבלים שליטה על רוב העיר ירושלים ללא קרב. 19 ביולי – ביברס, סולטאן ממלוכי של מצרים וסוריה (נפטר ב-1277) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1228‎ נפטרים ב-1228‎ מדיה וקבצים בנושא 1228 בוויקישיתוף
1224

שנת 1224 היא השנה ה-24 במאה ה-13. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. פרנציסקוס מאסיזי חווה לראשונה את פצעי הסטיגמטה להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1224‎ נפטרים ב-1224‎ מדיה וקבצים בנושא 1224 בוויקישיתוף
1222

שנת 1222 היא השנה ה-22 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 28 בספטמבר – שביט היילי מגיע לפריהליון. 2 באוגוסט – רמון השישי, רוזן טולוז (נולד ב-1156) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1222‎ נפטרים ב-1222‎ מדיה וקבצים בנושא 1222 בוויקישיתוף
1221

שנת 1221 היא השנה ה-21 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 1221 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-13. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1111, והבאה אחריה היא 1331. 6 בפברואר – חיימה הראשון, מלך אראגון נישא ללאונור מקסטיליה 24 ביולי – מתחיל קרב אל-מנצורה בין הצלבנים לאיוּבּים לאחר הפסד בקרב אל מנצורה מסתיים מסע הצלב החמישי. 9 באוקטובר – סאלימבנה די אדם, נזיר, תאולוג וכרוניקן פרנציסקני איטלקי (נפטר ב-1290) 23 בנובמבר – אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה (נפטר ב-1284) 6 באוגוסט – דומיניקוס הקדוש, מייסד המסדר הדומיניקני (נולד ב-1170) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1221‎ נפטרים ב-1221‎ מדיה וקבצים בנושא 1221 בוויקישיתוף
1220

שנת 1220 היא השנה ה-20 במאה ה-13. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 22 בנובמבר – פרידריך השני מוכתר ברומא כקיסר האימפריה הרומית הקדושה ג'ינגיס חאן כבש את בוכרה, סמרקנד ומגיע לחופי הים הכספי. 27 במרץ – האפיפיור מרטינוס הרביעי (נפטר ב-1285) 30 במאי – אלכסנדר נבסקי, מדינאי ומצביא רוסי (נפטר ב-1263) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1220‎ נפטרים ב-1220‎ מדיה וקבצים בנושא 1220 בוויקישיתוף
1219

שנת 1219 היא השנה ה-19 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אל מלכ אלמועעט'ם עיסא, שליט ירושלים המוסלמי, מצווה להרוס ביצורים שהוא עצמו בנה בירושלים, בהר תבור, בתבנין, בבניאס, בכוכב הירדן ובצפת. ג'ינגיס חאן חצה את נהר סיר דריה והתחיל בכיבוש טראנסאוקסאניה. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1219‎ נפטרים ב-1219‎ מדיה וקבצים בנושא 1219 בוויקישיתוף
1218

שנת 1218 היא השנה ה-18 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. המלך אלפונסו התשיעי מייסד את אוניברסיטת סלמנקה ג'ינגיס חאן כובש את קאשגאר במערב סין. כיבוש עיר דמיאטה במצרים על ידי הצלבנים. 15 באפריל – נשלמת בנייתו של מבצר עתלית 24 במאי – מסע הצלב החמישי יוצא מעכו למצרים 18 בפברואר – ברטהולד החמישי, דוכס צרינגן (נולד ב-1160) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1218‎ נפטרים ב-1218‎ מדיה וקבצים בנושא 1218 בוויקישיתוף
1217

שנת 1217 היא השנה ה-17 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 4 בינואר – נוסדה ממלכת סרביה 11 בספטמבר – הסכם למבת' שסיים את מלחמת הברונים הראשונה נחתם מסע הצלב החמישי מתחיל. הולגו חאן, החאן הראשון של הממלכה האילח'אנית (נפטר ב-1265) יהודה החסיד, ממייסדי חוג חסידי אשכנז האוהבים מטרואל, דיאגו מרסילה (הידוע גם כג'ואן מרטינז), ואיזבל סגורה להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1217‎ נפטרים ב-1217‎ מדיה וקבצים בנושא 1217 בוויקישיתוף
סנורי סטורלוסון

סנורי סטורלוסון (באיסלנדית: Snorri Sturluson;‏ 1178[דרושה הבהרה] – 23 בספטמבר 1241) היה סופר ומדינאי איסלנדי. מיוחסות לו יצירות מרכזיות בספרות האיסלנדית העתיקה. סנורי נולד במערב איסלנד כבן הזקונים למשפחה מכובדת, שהעמידה מספר רב של מלומדים, כמרים ובישופים, שהצליחו לצבור ממון רב הודות לקשריהם עם הכנסייה. בהיותו בגיל ארבע התייתם מאביו, סטורלה תורדארסון (Sturla Þórðarson), ונשלח לעיר אודי שבדרום איסלנד, אל ביתו של יון לופטסון (Jón Loftsson), שהיה מנהיג רב עוצמה באיסלנד ואף מקורב לחצר המלכות הנורווגית מצד משפחת אמו. באודי (Oddi) למד סנורי בבית ספר שבו רכשו השכלה בניהם של נכבדים רבים. הוא זכה לחינוך אריסטוקרטי שנתמזגו בו מיטב הידע האירופי של זמנו עם המסורות הנורדיות. סנורי התעניין מאוד בשירה הסקלאדית, המסורת הפואטית העתיקה של איסלנד, ורצה לשמרה. מכיוון ששירה זו הכילה מטפורות רבות מהמיתולוגיה הנורדית, לא היה ניתן להבינה ללא רקע מעמיק בסיפורי המיתולוגיה. לפיכך, כתב סנורי את האדה הפרוזאית, מסה שנועדה לשמר את סיפורי המיתולוגיה עבור הדורות הבאים תוך כדי יישובם עם המסורת הנוצרית והיוונית-קלאסית. סנורי נישא להרדיס, בת למשפחה אמידה, בשנת 1199, אך כעבור שבע שנים נפרדו דרכיהם. בשנת 1215 הוא נתמנה לדובר החוק האיסלנדי – המשרה הרמה ביותר בהיררכיה החילונית האיסלנדית באותם ימים. בשנת 1218 הפליג לממלכת נורווגיה ושהה שם בחסותו של המלך הצעיר הוקון הרביעי עד שנת 1220. במשך שהותו שם עסק בשירה סקאלדית, אך שיריו שהוקדשו למנהיגים נורווגיים אבדו. עם שובו לאיסלנד החל בכתיבת ההיסטוריה של מלכי נורווגיה. בשנים 1222–1232 החזיק פעם נוספת במשרת דובר החוק האיסלנדי. בשנת 1235 פרצה מלחמת אזרחים באיסלנד וסנורי עזב בשל כך לנורווגיה בשנת 1237. הוא חזר למולדתו כעבור שנתיים, לאחר שהסתכסך עם המלך הנורווגי, אך זה רדף אחריו וביקש להשיבו לנורווגיה או להורגו. בשנת 1241 נרצח סטורלוסון באמבטיית המים התרמיים שמחוץ לביתו בידי שני רוצחים שכירים. בין חיבוריו: אדה פרוזאית מחזור העולם מדיה וקבצים בנושא סנורי סטורלוסון בוויקישיתוף סנורי סטורלוסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סנורי סטורלוסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי סנורי סטורלוסון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא איסלנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדה פואטית

האֶדָה הפואטית (באיסלנדית: Sæmundaredda) היא אסופה של פואמות מיתיות הכתובות בנורדית עתיקה, מן התקופה הטרום-נוצרית באיסלנד, המספרות את עלילותיהן של אלים מארצות הצפון ושל גיבורי האגדות הגרמאניות. רובן מצויות בכתב היד קודקס רגיוס. בצד האדה הפרוזאית, מהווה האדה הפואטית מקור עיקרי של המיתולוגיה הנורדית. האדה הפואטית התגלתה מחדש על ידי הבישוף האיסלנדי ברוניולפר סוויינסון בשנת 1643. ישנו קושי לקבוע אימתי והיכן חוברו השירים עצמם, כי ברבים מהם לא הוטבעה כל זהות של זמן ומקום, וגם על פי תוכנם לא ניתן לעגן אותם בתקופתו של מלך זה או אחר. המסורת מייחסת את איסוף השירים לסמונד סיגפוסון וסבורים כי נתחברו עד ראשית המאה ה-11. חזון הנביאה (Völuspá) הבלדה של הנעלה (Hávamál) הבלדה של ואפת'רודניר (Vafþrúðnismál) הבלדה של גרימניר (Grímnismál) הבלדה של סקירניר (Skírnismál) הפואמה של הורברד (Hárbarðsljóð) הזמר של הימיר (Hymiskviða) ההתנצחות של לוקי (Lokasenna) הזמר של ת'רים (Þrymskviða) הזמר של ולונד (Völundarkviða) דברי החכם מכול (Alvíssmál) חלומות בלדר (Baldrs draumar) הרשימה של ריג (Rígsþula) הפואמה של הינדלה (Hyndluljóð) תקציר חזון הנביאה (Völuspá in skamma) הבלדה של סוויפדאג (Svipdagsmál) השיר של גרטי (Gróttasöngr) הכיתוב של גראה (Grógaldr) הבלדה של פיולסווין (Fjölsvinnsmál) פזמון העורב של אודין (Hrafnagaldur Óðins) עלילות הלגי הזמר הראשון של הלגי הורג-הונדינג (Helgakviða Hundingsbana I) הזמר של הלגי בן-ירווארד (Helgakviða Hjörvarðssonar) הזמר השני של הלגי הורג-הונדינג (Helgakviða Hundingsbana II) מחזור ניפלונג אודות מותו של סינפייטלי (Frá dauða Sinfjötla) נבואת גריפיר (Grípisspá) הבלדה של רגין (Reginsmál) הבלדה של פאפניר (Fáfnismál) הבלדה של סיגרדריווה (Sigrdrífumál) קטעים מן הפואמה של סיגורד (Brot af Sigurðarkviðu) הזמר הראשון של גודרון (Guðrúnarkviða I) תקציר הפואמה של סיגורד (Sigurðarkviða hin skamma) רכיבת ברונהילד לשאול (Helreið Brynhildar) מות הניפלונגים (Dráp Niflunga) הזמר השני של גודרון (Guðrúnarkviða II) הזמר השלישי של גודרון (Guðrúnarkviða III) הקינה של אודרון (Oddrúnargrátr) הזמר של אטלי (Atlakviða) הבלדה של אטלי על גרנלנד (Atlamál hin groenlenzku) עלילות ירמונרקר ההתגרות של גודרון (Guðrúnarhvöt) הבלדה של המדיר (Hamðismál) בסאגה Hervarar saga ok Heiðreks מוצאים שתי עלילות הרואיות: הזמר של הלד (Hlöðskviða) ההתעוררות של אגנטור (The Waking of Angantýr) לא ברור אם "פואמת השמש" (Sólarljóð) שנכלל מפעם לפעם באדה הפואטית אכן משתייך אליה. מדיה וקבצים בנושא אדה פואטית בוויקישיתוף תרגומי שאול טשרניחובסקי מן האדה האיסלנדית בפרויקט בן-יהודה.
קודקס רגיוס

קודקס רגיוס (כתב היד המלכותי) הוא כתב יד בן 45 דפים, המכילים משני צידיהם את האדה הפואטית. על פי ההערכה, אבדו ממנו 8 דפים נוספים. כתב היד, שמהווה מקור עיקרי לידיעת המיתולוגיה הנורדית, נתגלה בשנת 1643 על ידי הבישוף האיסלנדי ברוניולפר סוויינסון, וסבורים כי נכתב בשנת 1270 בקירוב. את שמו קיבל לאחר שהוענק כשי לפרדריק השלישי, מלך דנמרק בשנת 1662. רק בשנת 1972 הושב בחזרה לאיסלנד, לאחר שנשמר מאות שנים בספרייה המלכותית בקופנהגן. מדיה וקבצים בנושא קודקס רגיוס בוויקישיתוף קודקס רגיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחזור העולם

מחזור העולם (באיסלנדית Heimskringla) הוא חיבור היסטורי רחב יריעה מאת סנורי סטורלוסון, הנכלל בימינו בסאגות המלכים. ראשיתו בסאגה על בני אינגלינג ששמה מתייחס לשושלת המלכים השוודית של בני אינגלינג, ואשר מהווה מעין המשך לחלק המיתולוגי באדה. היא מכילה שירים המספקים מידע רב על המיתוסים, האמונות העממיות, ומוצא האלים של עמי הצפון. יתר 15 הסאגות הן היסטוריוגרפיות, ועוסקות במלכי נורווגיה מלפני המאה ה-9 ועד למלכותו של המלך מגנוס ארלינגסון בשנת 1177: הסאגה על בני אינגלינג הסאגה של הלפדן השחור הסאגה של האראלד בהיר השיער הסאגה של הוקון הטוב הסאגה של הרלד ה-2 הסאגה של אולף בן טריגווי (טריגווסון) הסאגה של אולף בן הרלד (הרלדסון) הסאגה של מגנוס ה-1 הסאגה של הרלד ה-3 הסאגה של אולף ה-3 הסאגה של מגנוס ה-3 הסאגה של סיגורד הצלבן (ראו: מסע הצלב הנורווגי) הסאגה של מגנוס הרביעי הסאגה של זיגורד האראלדסון הסאגה של הוקון השני הסאגה של מגנוס ארלינגסון מדיה וקבצים בנושא מחזור העולם בוויקישיתוף מחזור העולם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גסטה דנורום

גסטה דנורום (בלטינית: Gesta Danorum, "מעשי הדנים") היא כרוניקה בת 16 חלקים מאת המלומד הדני סקסו גרמטיקוס שנתחברה בתחילת המאה ה-13. זהו המקור החשוב ביותר להכרת מסורותיה ותולדותיה הקדומות של דנמרק. את החיבור הזמין הארכיבישוף אבסלון מלונד (Absalon), והוא נכתב בלטינית. סקסו עסק בו בארבעה נושאים, אשר לכל אחד מהם הקדיש ארבעה חלקים: הנושא הראשון מוקדש לתיאורם של הדנים ולתולדות ארצו מן הימים האגדתיים עד הולדת ישו. הנושא השני דן בהתנצרות. הנושא השלישי סוקר את תולדותיה של דנמרק עד להתעצמותה של העיר לונד כמטרופולין. הנושא הרביעי מתאר את המשך האירועים ההיסטוריים עד שנת 1187. חלקים 1-9 מכילים סיפורים מיתיים ואגדות לרוב, ובהם המקור לסיפורו של המלט, שהגיע לידי שייקספיר, כפי הנראה באמצעותם של המלקט הצרפתי פרנסואה דה בלפורה ושל המחזאי האנגלי תומאס קיד. ערכם של ספרים 14-16 הוא בשפע העובדות ההיסטוריות מתקופתו של סקסו ומזמנים שקדמו לו. מדיה וקבצים בנושא גסטה דנורום בוויקישיתוף סקסו גרמטיקוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) סקסו גרמטיקוס, ההיסטוריה הדנית, כרכים 1-4, בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "גסטה דנורום", באתר הספרייה הדנית המלכותית (לטינית) "גסטה דנורום" - אנגלית לצד לטינית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1212

שנת 1212 היא השנה ה-12 במאה ה-13. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ניצחון של צבאות משותפות של קסטיליה, ארגון, נווארה ופורטוגל על הצבא של אל-מוואחידון. מאז הפסד זה, אל-מוואחידון לא הצליחו לשקם את עצמם. מסע הצלב של הילדים יוצא לדרכו. איזבל השנייה, מלכת ירושלים (נפטרה ב-1228) זיטה מלוקה, קדושה איטלקייה, פטרוניתם של משרתים (נפטרה ב-1272) מריה ממונפראטו, מלכת ממלכת ירושלים (נולדה ב-1192) 12 באפריל – וסבולוד הקן הגדול, נסיך ולדימיר בתקופת הזוהר שלה (נולד ב-1154) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1212‎ נפטרים ב-1212‎ מדיה וקבצים בנושא 1212 בוויקישיתוף
1208

שנת 1208 היא השנה השמינית במאה ה-13. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 2 בפברואר – חיימה הראשון, מלך אראגון (נפטר ב-1276) 21 ביוני – פיליפ משוואביה, דוכס שוואביה ומלך גרמניה (נולד ב-1177) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1208‎ נפטרים ב-1208‎ מדיה וקבצים בנושא 1208 בוויקישיתוף
1206

שנת 1206 היא השנה השישית במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ג'ינגיס חאן מאחד את השבטים המונגולים תחת שליטתו, מייסד את האימפריה המונגולית ומוכתר בתואר "ג'ינגיס ח'אן" שפירושו "השליט העולמי". 19 במרץ – גויוק חאן, החאן הגדול השלישי של האימפריה המונגולית (נפטר ב-1248) 7 באפריל – אוטו השני, דוכס בוואריה (נפטר ב-1253) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1206‎ נפטרים ב-1206‎ מדיה וקבצים בנושא 1206 בוויקישיתוף
1205

שנת 1205 היא השנה החמישית במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 14 באפריל – קרב אדריאנופול בין האימפריה הבולגרית השנייה לבין האימפריה הלטינית 1 באפריל – אמלריך השני, מלך ירושלים (נולד ב-1145) 5 באפריל – איזבל הראשונה, מלכת ירושלים (נולדה ב-1172) 21 ביוני – אנריקו דאנדולו, דוכס ונציה ה-41 (נולד ב-1107) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1205‎ נפטרים ב-1205‎ מדיה וקבצים בנושא 1205 בוויקישיתוף
1203

שנת 1203 היא השנה השלישית במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 17 ביולי – כיבוש קונסטנטינופול על ידי הצלבנים במסע הצלב הרביעי להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1203‎ נפטרים ב-1203‎ מדיה וקבצים בנושא 1203 בוויקישיתוף
1201

שנת 1201 היא השנה הראשונה במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. יצא לדרך מסע הצלב הרביעי אלברט מבוקסהובדן הופך את ריגה למקום מושב בישופות ליבוניה 18 בפברואר – נסיר א-דין א-טוסי, איש אשכולות פרסי (נפטר ב-1274) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1201‎ נפטרים ב-1201‎ מדיה וקבצים בנושא 1201 בוויקישיתוף
אדה פרוזאית

האֶדָה הפרוזאית (באיסלנדית: Snorra-Edda) היא מקור עיקרי למחקר של המיתולוגיה הנורדית לצד האדה הפואטית, שחוברה על ידי המנהיג הפוליטי האיסלנדי בן המאה ה-13 וחוקר השירה הנורדית העתיקה סנורי סטורלוסון, שבעצמו היה נוצרי. יש הסבורים כי מטרתו העיקרית של סנורי בכתיבת הספר הייתה לשמר את השירה הסקאלדית העתיקה של איסלנד. בשירה זו נעשה שימוש רב במטפורות מיתולוגיות, ובלי להכיר היטב את סיפורי המיתולוגיה הנורדית לא היה ניתן להבינה. לפיכך, רצה סנורי לכתוב ספר שיסכם את סיפורי המיתולוגיה, אם כי תוך הכללתה בתוך סיפור מסגרת ששאוב מהמסורת הנוצרית והיוונית-קלאסית. כיום מוסכם במחקר שעבודותו של סנורי סטורלסון הוותה התאמה של המיתולוגיה הנורדית כך שתתאים לקוסמולוגיה הנוצרית, וכך דמויות מסוימות (לדוגמה לוקי) הוצגו באופנים המזכירים את דמותו של השטן הנוצרי. האדה הפרוזאית מורכבת מארבעה חלקים: פרולוג המכיל תקציר של סיפור הבריאה המקראי והמבול, תוך ניסיון ליישב בין סיפור המבול המקראי, האיליאדה והאודיסיאה לבין המיתולוגיה הנורדית. לפי סיפור המסגרת, האלים הנורדיים אינם אלא פליטי טרויה, בהנהגת אודין, שנמלטו ממנה לאחר שנחרבה בידי היוונים. הפליטים מתיישבים בצפון הרחוק. כך מתחבר סיפור המסגרת לחלק השני, והעיקרי של היצירה, "ההטעיה של גילבי". "ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning): חלק זה, בן כ-20 אלף מילים, מכיל סיפורים רבים המכונסים בסיפור מסגרת ובו גילבי, מלך שוודיה, מתחפש לזקן בשם גנגלרי, ויוצא לעבר אסגארד כדי לבחון את חוכמתם וכוחם של האסיר, חבורת הפליטים מטרויה, במשכנם. בבואו לשם נכנס גילבי להיכל עצום ופגש בתוכו שלושה מלכים עטורי כתרים. המראה אינו אלא אשליה אופטית שנוצרת בידי אודין ואנשיו, שמנסים לרמות את גילבי כדי לשוות לעצמם מראה אלוהי. במסגרת האשליה, רואה גילבי שלושה מלכים. המלך הראשון היה "הנעלה", השני נקרא "הפחות קמעא במעלתו", והשלישי כונה בשם "השלישי". בכל סיפור וסיפור מציג גילבי שאלה על אורחות חייהם של האלים, ותשובות המלכים יוצרת מאגר מידע עשיר בפרטים, בצורת מעשיות ואגדות, על בריאת העולם, הופעת הענק הראשון, האירועים הדרמטיים שיתרחשו בראגנארוק (דמדומי האלים) וצמיחת העולם החדש. בסיום דבריהם נעלמים המלכים וגילבי מוצא עצמו עומד במרחב פתוח ללא כל רמיזה לכל שנגלה אליו. "שפת השירה" (Skáldskaparmál): חלק זה, בן כ-50 אלף מילים, הוא ברובו דיאלוג בין בראגי, אל השירה, ואגיר, אל הים. השניים נוטלים חלק במשתה שנערך במשכן האלים אשר באסגארד, ויושבים זה בצד זה. במהלך המשתה מפגין בראגי באוזני אגיר את כישוריו באומנות כתיבת השירה הסקאלדית, ומוסר לו תוך כדי גם מידע מיתולוגי עשיר. "הוטטאל" (Háttatal): חלק זה, בן כ-20 אלף מילים, כולל שלוש פואמות שנכתבו לכבוד הוקון ה-4, מלך נורווגיה. יתר פרקיו עוסקים בעץ העולם, בבריאת אסגארד, משכן האלים ובבניית החומה סביבו, וכן דנים באלים, בתפקידיהם ובגורלם, בעימותי ת'ור עם הענקים, וגם מספרים אודות הזאב פנריר, אויבם המושבע של האלים, אשר באחרית הימים ישתחרר מכבליו ויטרוף את גופותיהם. הספר מסתיים באחרית דבר, המציינת כי הסיפורים המיתולוגיים המוזכרים בו אינם אלא אשליה, וכי האלים הם פליטי טרויה. תור, למשל, זהה להקטור, ולוקי, דמות הצללים שנעה בין האלים לענקים, אינו אלא אודיסאוס. מדיה וקבצים בנושא אדה פרוזאית בוויקישיתוף
סקונדי-טקורדי

סקונדי-טקורדי (באנגלית: Sekondi-Takoradi) היא עיר הבירה של מערב גאנה. העיר, בה כ-335,000 איש (נכון ל-2005), היא השלישית בגודלה בגאנה, ומרכז תעשייתי ומסחרי גדול. התעשיות המובילות בה הן עץ, לבידים, סיגריות, בניית ספינות ותיקון מסילות ברזל. העיר שוכנת על קו הרכבת הראשי שבין אקרה וקומאסי. סקונדי, ישנה יותר וגדולה יותר, התפתחה ממסילת הרכבת שנבנתה ב-1903 כדי להעביר עצים ומינרלים מאקרה לקומאסי. לטקורדי נמל מים עמוקים, הראשון בגאנה, שנבנה בשנת 1928. שתיהן נשלטו במאה ה-17 על ידי ההולנדים, השוודים, הבריטים והדנים. שתי הערים התאחדו בשנת 1946. טקורדי היא עיר נמל ויש בה עצים, אנרגיות ותעשיות טכנולוגיות. במהלך השנים היא משכה אליה משקיעים רבים. בעיר מספר רב של חופים ים שמושכים תיירים מרחבי העולם. בטקורדי יש מוסדות רבים, כמו מעבדת ייצור, שמצוידת על ידי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, והיא היחידה מסוגה באפריקה. ארצות הברית בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית ארצות הברית אוקלנד, קליפורניה, ארצות הברית מקושרת גם עם בריטניה פלימות' בריטניה מדיה וקבצים בנושא סקונדי-טקורדי בוויקישיתוף סקונדי-טקורדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
1200

שנת 1200 היא השנה ה-100 במאה ה-12. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 19 בינואר – דוגן, מורה זן יפני (נפטר ב-1253) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1200‎ נפטרים ב-1200‎ מדיה וקבצים בנושא 1200 בוויקישיתוף
ציקלופנטאן

ציקלופנטאן הוא פחמימן אליציקלי דליק ביותר עם הנוסחה המולקולרית C5H10 המכיל טבעת של חמישה אטומי פחמן שכל אחד מהם קשור לשני אטומי מימן. הציקלופנטאן הוא נוזל חסר צבע, בעל ריח דומה לשל בנזין. ציקלופנטאן משמש בייצור של שרף סינתטי ודבקי גומי. ארצות הברית מייצרת יותר מ-500 טון מכימיקל זה בשנה. מדיה וקבצים בנושא ציקלופנטאן בוויקישיתוף Argonne National laboratory, Active Thermochemical Tables NIST Chemistry WebBook, SRD 69, Cyclopentane
ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר

ז'אן-אוגוסט-דומיניק אַנְגְר (בצרפתית: Jean Auguste Dominique Ingres; 29 באוגוסט 1780 – 14 בינואר 1867) היה צייר צרפתי ותלמידו המצטיין של ז'אק-לואי דויד. הנהיג את אסכולת דויד והתנועה הנאו-קלאסית לאחר מותו. ז'אנר ציוריו כולל ציורים היסטוריים, מיתולוגיים, דיוקנאות ועירום נשי. הוא הקדיש הרבה מחייו לעירום הנשי וניסה להקנות לו יופי אידיאלי המודגש בציוריו בכך שהיה "מוותר" על פירוט אנטומי מדויק של גופן של הנשים ("האודליסק הגדולה" 1814, "המרחץ הטורקי" 1862). ב-1801 זכה בפרס רומא על הציור "שגרירי אגממנון באוהל אכילס", אשר נתן לו את ההזדמנות לעזוב את פריז לאיטליה, אך עזב רק ב-1806 לאחר שהציג חמש יצירות ב"סלון" הצרפתי. הקהל הרחב התלהב מעבודותיו, אך מבקרי האומנות הצליפו בו קשות כשטענו שיצירות מאופיינות בקווים נוקשים מדי, שהצבעוניות מאופקת ושפירוט גוף האדם נראה מעוות. ב-1824 חזר לפריז והקים סטודיו לתלמידים, כדי לעורר שוב את המוניטין הטוב שלו התחיל להתערבב עם אנשי החברה הגבוהה בכך שצייר את דיוקנאותיהם. בשנים 1834–1841 אף כיהן כראש אקדמיית צרפת ברומא. ב-1850 עזב את האקדמיה בעקבות מות אשתו. על פי אנגר, מודל היופי קרוב במהותו ליופי הקלאסי. האמן הושפע רבות מהז'אק-לואי דויד, אבי הסגנון הנאו קלאסי ויוהאן יואכים וינקלמן, היסטוריון תולדות האמנות אשר כתב במאה ה-18 בגרמניה אודות יופיים של האנשים והאמנות בימי יוון ורומא העתיקים אשר הגיעה לתמצות אידיאל היופי. וינקלמן טען כי על האומנות הנאו-קלאסית לשאוף ולחקות את אומנות יוון ורומא מכיוון שאמנות זו נעלה יותר מטבע עצמו. נשותיו של אנגר התאפיינו בפנים אובליות ובהירות, עיני שקד גדולות, גבות עגולות ומשורטטות, סנטר קטן וצוואר ארוך וענוג. דוגמאות בולטות לכך הן ביצירותיו: "הברונית רוטשילד" 1848, ו"העלמה ריווייר" 1806. גם מבחינת תיאור גוף נשי נהג אנגר לתאר נשים ענוגות, ארוכות, חלקות וחסרות קמטים וזוויות. מכיוון ששאף לשמור על קו יפה וזורם כמנהג אמני הנאו קלאסיקה לעיתים נהג להוסיף חוליות ולהאריך את גב הדוגמניות או לטשטש את מרפקן. בולטת במיוחד היא יצירתו: "המעיין" 1856 המציגה אידיאל יופי של אישה חלקה, נטולת שיער ערווה, נראית כפסל שיש מימי יוון ורומא. זהו אינו תיאור של אישה בשר ודם, אלא אידיאל נשי חף מפגמים. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר בוויקישיתוף ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'אן אוגוסט דומיניק אנגרה (1780-1867), דף שער בספרייה הלאומית ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, באתר Discogs (באנגלית) האנציקלופדיה העברית, כרך ד', ירושלים: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשכ"ח פייפר, דיוויד, אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, הוצאת כתר, 1984
מונופול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונופול – מונח בכלכלה מונופול (משחק לוח) – משחק לוח אנטנת מונופול מונופול מגנטי מחנה מונופול – מחנה מעבר במקדוניה מונופולי – עיר באיטליה
עיטור לוחמי המדינה

עיטור לוחמי המדינה (על"ה) הוא עיטור ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, למי שהיה חבר בארגונים צבאיים או בעלי אופי צבאי, מארגון השומר ועד לתקומת המדינה. התקופה הקובעת לשירות בארגונים אלה, המזכה בעיטור היא 1909–1948. העיטור מעוצב כמנורה מסוגננת, שבמרכזה להבה, הדומה גם לטיפת דם. העיטור עוצב על ידי האחים שמיר ב-1968. מתוך החלטת ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים: "כל מי שהשתייך לאחד הארגונים או המסגרות המפורטים להלן, תקופה של שישה חודשים לפחות לפני קום המדינה (פרט לאנשי גח"ל / מח"ל שלגביהם לא תחול מגבלה של זמן) יהיו זכאים לעיטור: השומר ניל"י ההגנה אצ"ל לח"י זכאי אות ההתנדבות, אות המשמר, אות הלוחם בנאצים ועיטור אסורי שלטון המנדט כל הגופים והארגונים אשר עסקו בהעפלה וב"בריחה" המתנדבים למשטרת המנדט ולנוטרות חיילי הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה חיילים במסגרת צבאות בנות הברית, לוחמי מחתרת, פרטיזנים, ומורדי הגטאות הלוחמים וחברי המחתרת בגטאות ובמחנות המוות בעת מלחמת העולם השנייה אנשי גח"ל ומח"ל חלוקת העיטור החלה בשנת 1968. את העיטור ניתן לענוד על לבוש אזרחי או צבאי. במקרה של הענקת העיטור ללובשי מדים, הוא נענד (בגרסה מוקטנת) על אות מלחמת הקוממיות. מקבלי עיטור לוחמי המדינה: בני העדה הדרוזית, מערכת: ג'בר אבו רוקן, מוסבאח חלבי, מנסור מעדי, סמיח נאטור, עבדאללה שרוף, סלאח ראג׳י נסראלדין דאלית אל כרמל: בית יד לבנים הדרוזים, 2017. עיטור לוחמי המדינה באתר משרד הביטחון האחים שמיר טקס חלוקת אות הלוחם העברי בבית הנשיא בירושלים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1968