laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כפורת

כַפּוֹרֶת הַזָּהָב שימשה כמכסהו של ארון הברית שהיה במשכן ולאחר מכן בבית המקדש הראשון. בבית המקדש השני לא היה ארון הברית. בספר שמות נאמר: וְעָשִׂיתָ כַפֹּרֶת, זָהָב טָהוֹר: אַמָּתַיִם וָחֵצִי אָרְכָּהּ, וְאַמָּה וָחֵצִי רָחְבָּהּ; וְעָשִׂיתָ שְׁנַיִם כְּרֻבִים, זָהָב; מִקְשָׁה תַּעֲשֶׂה אֹתָם, מִשְּׁנֵי קְצוֹת הַכַּפֹּרֶת; וַעֲשֵׂה כְּרוּב אֶחָד מִקָּצָה, מִזֶּה, וּכְרוּב-אֶחָד מִקָּצָה, מִזֶּה; מִן-הַכַּפֹּרֶת תַּעֲשׂוּ אֶת-הַכְּרֻבִים, עַל-שְׁנֵי קְצוֹתָיו;וְהָיוּ הַכְּרֻבִים פֹּרְשֵׂי כְנָפַיִם לְמַעְלָה, סֹכְכִים בְּכַנְפֵיהֶם עַל-הַכַּפֹּרֶת, וּפְנֵיהֶם, אִישׁ אֶל-אָחִיו; אֶל-הַכַּפֹּרֶת--יִהְיוּ, פְּנֵי הַכְּרֻבִים; וְנָתַתָּ אֶת-הַכַּפֹּרֶת עַל-הָאָרֹן, מִלְמָעְלָה, וְאֶל-הָאָרֹן--תִּתֵּן אֶת-הָעֵדֻת, אֲשֶׁר אֶתֵּן אֵלֶיךָ; וְנוֹעַדְתִּי לְךָ, שָׁם, וְדִבַּרְתִּי אִתְּךָ מֵעַל הַכַּפֹּרֶת מִבֵּין שְׁנֵי הַכְּרֻבִים, אֲשֶׁר עַל-אֲרוֹן הָעֵדֻת--אֵת כָּל-אֲשֶׁר אֲצַוֶּה אוֹתְךָ, אֶל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל. — ספר שמות, פרק כ"ה, פסוקים י"ז–כ"ב מפסוקים אלה ניתן להבין כי מטרתה של הכפורת היא לשמש מקום ממנו ידבר האל אל משה רבנו. רש"י מפרש כי רוחבה של הכפורת ואורכה - "אמתים וחצי ארכה ואמה וחצי רחבה" - כאורכו וכרוחבו של הארון. כמו כן מציין רש"י כי "אף על פי שלא נתן שיעור לעוביה - פירשו רבותינו, שהיה עוביה טפח". על הכפורת היו שתי דמויות שנקראו כרובים. קשה לדעת מה הייתה צורתם המדויקת של הכרובים, אך בפסוק כתוב במפורש שהיו להם כנפיים, וחז"ל אומרים (מובא גם ברש"י) שהיו להם פנים כפני תינוק. וכך הם מסבירים את המילה כרוב- כ-רביא, רביא בארמית פירושו תינוק. שני הכרובים פונים אחד כלפי השני, ומסתכלים אל מרכז הכפורת - המקום בו שוכן ה' במשכן, כפי שכתוב וְנוֹעַדְתִּי לְךָ שָׁם, וְדִבַּרְתִּי אִתְּךָ מֵעַל הַכַּפֹּרֶת מִבֵּין שְׁנֵי הַכְּרֻבִים אֲשֶׁר עַל אֲרֹן הָעֵדֻת. הכרובים והכפורת נעשו "מקשה אחת", כלומר, הזהב ממנו היו עשויים נוצק כיחידה אחת ולא כיחידות נפרדות. ארון הברית משה לוין, מלאכת המשכן, הוצאת "מלאכת המשכן", תל אביב, 1968. אורי כהן, משקל הכפורת (אורכב 02.04.2015 בארכיון Wayback Machine), דף שבועי מאת היחידה ללימודי יסוד ביהדות, אוניברסיטת בר-אילן הערך "כפורת", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה מאמרים בנושא כפורת, באתר ספריית אסיף
סיקו ניאקאטה

סיקו ניאקאטה (נולד ב-10 ביולי 1999) הוא כדורגלן צרפתי-מאלי המשחק כבלם בספורטינג בראגה מהליגה הפורטוגזית ובנבחרת מאלי. ניאקאטה ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור ולנסיין בליגה הצרפתית השנייה ביולי 2017. באוגוסט 2018 חתם בגאנגאם מהליגה הראשונה אך הושאל בחזרה לולנסיין לעונה נוספת. באוגוסט 2021 הושאל למץ לעונה אחת. ביוני 2022 הושאל ניאקאטה לבראגה הפורטוגלית לעונה אחת עם אופציה לרכישה. ביוני 2023 מימשה בראגה את האופציה ורכשה אותו תמורת 1.8 מיליון אירו, והוא חתם על חוזה ל-5 שנים. ניאקאטה שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת אך בחר לייצג את נבחרת מאלי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור מאלי בניצחון 0-4 על דרום סודאן במוקדמות גביע אפריקה לאומות 2024. נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. סיקו ניאקאטה, באתר Transfermarkt סיקו ניאקאטה, באתר Soccerway סיקו ניאקאטה, באתר BDFutbol סיקו ניאקאטה, באתר National Football Teams סיקו ניאקאטה, באתר FootballDatabase.eu מדיה וקבצים בנושא סיקו ניאקאטה בוויקישיתוף SIKOU NIAKATÉ É GVERREIRO, scbraga CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
ג'אז & פופ

ג'אז & פופ (באנגלית: Jazz & Pop) היא מגזין מוזיקה אמריקאי חודשי שפעל ב-1962–1971. בתחילה, מגזין המוזיקה הושק תחת השם ג'אז (Jazz), תחת ניהולו של פאולין ריבולי ומימונו של מפיק המוזיקה האמריקאי בוב ת'יל (אנ'). באוגוסט 1967, שונה שמו של המגזין לשמו הנוכחי. בדומה לדאון ביט ומגזיני מוזיקה בתקופה, המגזין החל לסקר מוזיקה פופולרית בעקבות אלבום האולפן השמיני של הביטלס, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.‏ בתחילת פעילותו של המגזין, המגזין פרסם מצעד מוזיקה בין-לאומי המבוסס על ביקורות מוזיקה. מצעד המוזיקה פאז & ג'ופ, שנוסד על ידי המגזין וילג' ווייס, קרוי על שמו של המגזין. "Jazz & Pop". Rock's Backpages. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Raup, Avo. "Jazz & Pop". afka.net. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Oliver, Myrna (2 בפברואר 1996). "Bob Thiele; Record Label Owner, Producer of Top Jazz Musicians". Los Angeles Times. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Gould, Jonathan (2007). Can't Buy Me Love: The Beatles, Britain and America. New York, NY: Three Rivers Press. pp. 420–21. ISBN 978-0-307-35338-2. Philo, Simon (2015). British Invasion: The Crosscurrents of Musical Influence. Lanham, MD: Rowman & Littlefield. p. 122. ISBN 978-0-8108-8626-1. Jet staff (19 בפברואר 1970). "Entertainment". Jet: 57. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite journal}}: (עזרה) Rock Critics admin (14 במרץ 2014). "1967 Jazz & Pop Results". rockcritics.com. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Village Voice's 44th Pazz & Jop Music Critics' Poll". villagevoice.com. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
שירות המודיעין הדני

שירות הביון הדני (בדנית: Forsvarets Efterretningstjeneste) היא סוכנות ביון החוץ של דנמרק. שירות הביון הדני הוקם ב-1 באוקטובר 1950 לאחר מלחמת העולם השנייה. בתקופת המלחמה הקרה נטתה דנמרק לצדה של ארצות הברית. כתוצאה מכך פעל שירות הביון הדני לסיכול פעילות קומוניסטית ותמיכה בפעילותה. שיתוף הפעולה של שירות הביון הדני עם ארצות הברית המשיך להתפתח עם השנים כאשר בשיאו פורסם כי השירות סייע לסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית לצותת מספר מנהיגים ופקידי ממשל במספר מדינות האיחוד האירופי ביניהם גרמניה, שוודיה, צרפת ונוורגיה. באוקטובר 2018, פורסם כי באמצעות מידע מודיעיני שנמסר על ידי המוסד, שירות הביון הדני סיכל פיגוע טרור שתוכנן על ידי שירותי המודיעין האירניים אשר ניסו להתנקש בחייו של מנהיג הסניף המקומי של הארגון הערבי לשחרור אהוואז ארגון אופוזיציה איראני. השירות אמון על איסוף, הפצה, וניתוח מידע הנחוץ לביטחון הלאומי של דנמרק או של כוחותיה הפרוסים במשימות ברחבי העולם. בעוד ששירות הביון והביטחון של דנמרק מתמקד בסיכול טרור, מלחמה בקיצוניות, וסיכול ריגול זר. השירות אחראי על פעילות מודיעינית הכוללת איסוף מידע בעל עניין מדיני, פיננסי, מדעי וצבאי לדנמרק, וסיכול פגיעה בכוחות ההגנה של דנמרק ברחבי העולם. שר ההגנה הוא האחראי על השירות. בנוסף, תפקידי הפיקוח על השירות מתבצעים על ידי ארבעה גופים: ועדת הביקורת הממשלתית (בדנית: Rigsrevisionen) ועדת הפיקוח של שירותי המודיעין (בדנית: Tilsynet med Efterretningstjenesterne) ועדת הפיקוח הפרלמנטרית של הפולקטינג. סוכנות הביקורת הלאומית הדנית (בדנית: Rigsrevisionen) אתר האינטרנט הרשמי של שירות המודיעין הדני (בדנית) אתר האינטרנט הרשמי של שירות המודיעין הדני (באנגלית) FE-chef handlede 'tjenstligt ukorrekt', Information, ‏1999-08-18 (בדנית) "NSA spying row: US and Denmark pressed over allegations". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-05-31. נבדק ב-2023-10-05. How Denmark became the NSA's listening post in Europe, France 24, ‏2021-06-01 (באנגלית) סוכנויות הידיעות, דנמרק: סיכלנו מבצע התנקשות איראני, נגיב, באתר ynet, 30 באוקטובר 2018 איתמר אייכנר, "המוסד עומד מאחורי סיכול החיסול האיראני בדנמרק", באתר ynet, 31 באוקטובר 2018
MTV 500

MTV 500 היה אירוע ספירה לאחור של 500 הקליפים המובילים בכל הזמנים לפי MTV. הספיישל הטלוויזיוני שודר באביב 1997 ולאחר מכן שוב בנובמבר 1997, שבו נוספו 12 קליפים חדשים מאותה שנה, בעוד שהקליפים האחרים שמרו על אותו דירוג. האירוע נחשב באותה העת לאחד מאירועי המוזיקה החשובים ביותר הן בסצנת המוזיקה והן בסצנת הווידאו קליפים בפרט. הקליפ שדורג במקום הראשון היה "Smells Like Teen Spirit" של נירוונה. ב-MTV הריצו שתי גרסאות של הספירה לאחור הזו, בפעם הראשונה באביב 1997 ולאחר מכן שוב בנובמבר 1997 במטרה לתת הזדמנות נוספת לצפות בספיישל. הצפייה השנייה בספירה לאחור שמרה על אותו הדירוגים, אך הוכנסו מספר קליפים חדשים. "Smells Like Teen Spirit" מאת נירוונה זכה בתואר "הקליפ המוביל בכל הזמנים". מצעד נוסף פורסם בשלהי 1996; הוא הוקדש לקליפים אלטרנטיביים בלבד. נירוונה שהקליפ של "Smells Like Teen Spirit" הייתה הלהקה עם הדירוג הגבוה ביותר במצעד (1#), בעוד הזמר מייקל ג'קסון היה הגבר ואמן הסולו עם הדירוג הגבוה ביותר, על הקליפ של "Thriller"‏ (2#). הזמרת מדונה הייתה האישה עם הדירוג הגבוה ביותר, על הקליפ של "Vogue" ‏(4#). כמו כן, מדונה היא האמן עם מרבית הקליפים שדורגו במצעד: פרסי הווידאו קליפים של MTV MTV's Top 500 Videos Of All Time Aired on May 1997 Comin Soon | Truely, www.truely.com MTV Music Video Charts & Countdowns, Songfacts Forums, ‏2013-05-24 (באנגלית אמריקאית)
אה"מ ספיטפייר (1912)

אה"מ ספיטפייר הייתה משחתת מסדרת אקסטה של הצי המלכותי. ספיטפייר השתתפה בקרב יוטלנד ב-1916. המשחתות מסדרת אקסטה היו גדולות וחזקות יותר מהמשחתות מסדרת אקורן שהוזמנו במסגרת התוכנית של השנה הקודמת. נדרשה מהירות גבוהה יותר כדי להתאים למשחתות מהירות גדולות שנבנו עבור ציים זרים, בעוד שמאידך נדרש רדיוס פעולה גדול יותר. המשחתות שנבנו לפי התכנון הסטנדרטי של אדמירליות היו באורך כולל של 267 רגל 6 אינץ' (81.5 מטרים) ואורך בין הניצבים של 260 רגל 0 אינץ' (79.2 מטרים), עם רוחב של 27 רגל 0 אינץ' (8.2 מטרים) ושוקע של 10 רגל 5 אינץ' (3.2 מטרים). הדחק האוניות היה 892 טונות ארוכות (906 טונות) רגיל ו-1,072 טונות ארוכות (1,089 טונות) במעמס מלא. ארבעה דוודי Yarrow הזינו קיטור להנעה ישירה של טורבינות הקיטור של פארסונס בדירוג של 24,500 כוחות סוס (18,300 קילוואט) והניעו שני צילינדרים. זה העניק לאוניות מהירות של 29 קשרים (54 קמ"ש). באוניות הותקנו שלוש ארובות. טווח השיוט של האוניות היה 1,540 מיילים ימיים (2,850 ק"מ) במהירות 15 קשרים (28 קמ"ש). חימוש האוניות כלל שלושה תותחי 4 אינץ' (102 מילימטרים) מותקנים על קו מרכז הספינה, עם אחד קדימה ושניים מאחור, עם 120 פגזים שנישאו לכל תותח, יחד עם שני צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מילימטרים). שני טורפדות לטעינה מחדש נישאו על האוניות. באוניות היו צוות של 73 קצינים ומלחים. האונייה הושקה ב-23 בדצמבר 1912 במספנת Wallsend של Swan, Hunter & Wigham Richardson והצטרפה לשייטת המשחתות הרביעית. מתחילת מלחמת העולם הראשונה, ספיטפייר והשייטת שלה צורפו לצי הגדול. בין הקרבות הקטנים שאירעו בלילה שבין 31 במאי – 1 ביוני 1916 במהלך קרב יוטלנד, הייתה אחת בין ספיטפייר לאוניית המערכה הגרמנית נסאו. ספיטפייר התחמקה מניסיון של נסאו לנגוח אותה, אך לא הצליחה להתרחק מהר מספיק, ושתי האוניות התנגשו. נסאו ירתה בתותחי ה-11 אינץ' קדימה לעבר המשחתת, אבל הם לא הצליחו להנמיך מספיק בשביל שנסאו תצליח לפגוע בה. למרות זאת, הפיצוץ מהתותחים הרס את הגשר של ספיטפייר. בשלב זה, ספיטפייר הצליחה להתנתק מנסאו, ולקחה איתה חלק באורך 20 רגל (6 מטר) של ציפוי הצד של נסאו. ההתנגשות השביתה את אחד מתותחי ה-5.9 אינץ' שלה, והותירה 11.5 רגל (3.5 מטר) שקע מעל קו המים. שתי האוניות שרדו כדי לחזור לנמל. ספיטפייר סייעה בחילוץ ניצולים מספינת בית החולים/ספינת הפינוי Rhodesia (לשעבר אוניית ה-Union Castle Galway Castle) שטורפדה במרחק של 160 מייל מפאסטנט על ידי הצוללת הגרמנית U-82 ב-12 בספטמבר 1918. ספיטפייר נמכרה ל-Thos. W. Ward גורטי ספינות לגריטה ב-9 במאי 1921. "Destroyers before 1918 at Battleships-Cruisers website". נבדק ב-2011-03-18. The Grand Fleet; Warship Design and Development 1906-1922, D K Brown, 1999, Chatham Publishing, מסת"ב 1-86176-099-X ""Arrowsmith" List: Royal Navy WWI Destroyer Pendant Numbers". נבדק ב-2008-07-01.
איקינג

איקינג (בגרמנית: Icking) היא עיירה במחוז באד טולץ-וולפראטסהאוזן בבוואריה, גרמניה. בשנת 1818 הפכה איקינג לקהילה פוליטית אוטונומית בעקבות הרפורמה המנהלית של בוואריה. אטנהאוזן דורפן הולצן מבאס אירשהאוזן מיילנברג אובר אלפי שוצנריד שלדרלו ספאצנלו ואדלהאוזן Walchstadt הגימנסיה של ריינר-מריה-רילקה איקינג נוסדה בשנת 1921 ביוזמת הורים מהעיירה. ב-23 באוגוסט 1960 נחתם חוזה שהפך אותו למוסד ציבורי. בית הספר כולל שלושה מסלולים חינוכיים, מדעי הרוח, מדעים ושפות מודרניות. בבית הספר יש כ-900 תלמידים. בעיירה יש מתחמים של כדורעף חופים, קפיצת סקי (לא בשימוש), מגרשי טניס, מגרש כדורגל ואולמות כושר בבית הספר היסודי ובגימנסיה. ברנהרד באטרסאק, צייר קרל וילהלם דיפנבאך, צייר דייוויד הרברט לורנס, סופר, במקור מאנגליה גולו מאן, סופר ופילוסוף. אריך פון מאנשטיין, גנרלפלדמרשל ליאו גייר פון שוופנבורג, איש צבא אתר האינטרנט הרשמי של איקינג מדיה וקבצים בנושא איקינג בוויקישיתוף אתר אינטרנט
אבל קוז'ניובסקי

אבל קוז'ניובסקי (באנגלית: Abel Korzeniowski; נולד ב-18 ביולי 1972) הוא מלחין פולני של סרטי קולנוע ותיאטראות. קוז'ניובסקי נולד בקרקוב. היה לו קשר עם מוזיקה מילדותו המוקדמת: אמו ברברה מנגנת בצ'לו ושני אחיו אנטוני ואנדז'יי הם מוזיקאים. הוא סיים את לימודיו באקדמיה למוזיקה בקרקוב במגמת צ'לו ומלחין בהנחיית קשישטוף פנדרצקי. הוא זכה לשבחים כמלחין מוזיקה לסרטים ולהצגות תיאטרון וקיבל את פרס לודוויק (Nagroda Ludwika) ב-2009. קוז'ניובסקי הלחין מספר סרטים פולניים כדוגמת: "החיה הגדולה", "מזג האוויר של מחר" ו"מלאך בקרקוב" וכן הפקות הוליוודיות: "הקרב על הכוכב", "חצי החיים של טימותי ברזין", "מדגדגים את ליאו", "סינגל מן" ו"וואליס ואדוארד". על האחרון מביניהם, זכה להצלחה כאשר זכה שיר הנושא מהסרט בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". הוא זכה בפרס אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו בשנת 2009 בקטגוריית "המוזיקה הטובה ביותר" בסרט "סינגל מן" והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב בשנת 2009 בקטגוריית "הפסקול הטוב ביותר" עבור אותו סרט. ב-2012, הוא היה מועמד לפרס בקטגוריית "הפסקול הטוב ביותר" במסגרת הסרט "וואליס ואדוארד", בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-69. ב-2012 עיבד קוז'ניובסקי את אלבומה של פטרישיה קאס, Kaas Chante Piaf, שהוקלט כמחווה לאדית פיאף. בשנת 2018 הלחין את הפסקול המלא עבור סרט האימה האמריקאי שובר הקופות "הנזירה". הפסקול הופץ בשם The Nun ב-31 באוגוסט באותה השנה, בהוצאת חברת התקליטים ווטר-טאוור מיוזיק. להלן לקט מהיצירות עליהן עבד קוז'ניובסקי במרוצת השנים: 2004: "מטרופוליס" (פסקול חדש) 2007: "הקרב על הכוכב" 2009: "סינגל מן" 2012: "וואליס ואדוארד" 2014–2016: "פני דרדפול" 2016: "יצורים ליליים" 2018: "הנזירה" 2020: "השליח האנגלי" 2022: "סיפורו של אמט טיל" 2022: "אמילי" 2024: "הם רואים הכל" אתר האינטרנט הרשמי של אבל קוז'ניובסקי מדיה וקבצים בנושא אבל קוז'ניובסקי בוויקישיתוף אבל קוז'ניובסקי, ברשת החברתית פייסבוק אבל קוז'ניובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבל קוז'ניובסקי, באתר Last.fm (באנגלית) אבל קוז'ניובסקי, באתר AllMusic (באנגלית) אבל קוז'ניובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אבל קוז'ניובסקי, באתר Discogs (באנגלית) Abel Korzeniowski, www.abelkorzeniowski.com Abel Korzeniowski | Music Department, Composer, Producer, IMDb (באנגלית אמריקאית) 80th Annual Golden Globe Awards - NBC.com, NBC (באנגלית אמריקאית) Marc Schneider Billboard, Madonna Wins Best Song at Golden Globes, Jabs ‘Girl’ Ricky Gervais, The Hollywood Reporter, ‏2012-01-16 (באנגלית אמריקאית) Bill Desowitz, Golden Globe Nominee Abel Korzeniowski Talks Madonna, ‘W.E.,’ Score, IndieWire, ‏2012-01-11 (באנגלית אמריקאית) Kaas Chante Piaf (באנגלית), נבדק ב-2023-10-05 The Nun (Original Motion Picture Soundtrack), 2018-08-31, נבדק ב-2023-10-05
Maneater

האם התכוונתם ל... Maneater (שיר של נלי פורטדו) – שירה של הזמרת נלי פורטדו. Maneater (שיר של Hall & Oates) – שיר של הצמד Hall & Oates. Maneater (מיני-סדרה) – מיני-סדרה משנת 2009.
פוטוצ'ארי

פוטוצ'ארי הוא כפר בתחום המוניציפלי של סרברניצה במזרח בוסניה והרצגובינה, נמצא 6 ק"מ צפונית-מערבית מהעיר סרברניצה. במפקד תושבים שנערך בכפר ב-1991 היו בתחומו 4,338 תושבים, מהם 93% בוסנים ו-7% אחרים, בעיקר סרבים. בעת המלחמה בבוסניה היה הכפר במובלעת סרברניצה. ביחד עם כל המקומות האחרים במובלעת, אוכלוסייתו תפחה בשל כמויות של פליטים שזרמו אליו מהחלקים השכנים בבוסניה. כשהכוחות הסרביים פלשו למובלעת ביולי 1995 הם ביצעו במקום טבח המוני הידוע בשם טבח סרברניצה. בפוטוצ'ארי שוכן בית הקברות ומפעל ההנצחה העיקרי לטבח. התרומה הגדולה למימון מפעל ההנצחה ובית הקברות באה מממשלת ארצות הברית, ומפעל ההנצחה הוקדש על ידי הנשיא לשעבר ביל קלינטון ב-2003, במשך יום השנה העשירי עוד 619 מקורבנות הטבח הובאו לקבורה. היום ישנם מעל 2,000 איש הקבורים בפוטוצ'ארי. יותר מ-8,200 מקורבנות הטבח הוצאו מקברי אחים וזוהו, וצפויים להיקבר בפוטוצ'ארי. מדי שנה מתווספות גופות נוספות, כאשר בחינה מדוקדקת של שברי עצמות, בגדים נרקבים ודגימות DNA חושפת אט אט את זהותם של אנשים 'נעדרים' נוספים, שנזרקו במקור לקברי אחים ולעיתים קרובות נקברו מחדש מספר פעמים במאמץ להסתיר את הפשע. מדיה וקבצים בנושא פוטוצ'ארי בוויקישיתוף Lonely Planet, Srebrenica-Potočari Memorial Centre
שאול שרים

הרב שאול (שחוד) שרים (כ"ד בכסלו ה'תרע"ה, 12 בדצמבר 1914 – כ"ב בתמוז תשנ"ט, 6 ביולי 1999) היה רבה הראשי של ביירות ורב קהילת יוצאי חלב בסאו פאולו. נולד בעיר חלב שבסוריה, בכ"ד בכסלו ה'תרע"ה, לאביו משה שרם. אביו נפטר בהיותו נער. שרים למד תורה אצל הרב משה טוויל בבית המדרש "בית נשיא" שבעיר. שרים שימש כמורה בתלמוד התורה של בית הכנסת ג'מילה שבעיר. לאחר מכן נסע לביירות, שם שימש כרב ראשי במשך 18 שנים. לאחר סיום תפקידו הוא נסע לברזיל, שם שימש כרב הקהילה של יהודי חלב בעיר סאו פאולו. שרים נפטר בכ"ב בתמוז ה'תשנ"ט בסאו פאולו. הרב שאול (שחוד) שרים, באתר כארז בלבנון
פרוכת

האם התכוונתם ל... הפרוכת – מסך שהבדיל בין הקודש לקודש הקודשים בבית המקדש פרוכת (בית כנסת) – מסך המכסה את ארון הקודש בבית כנסת ראו גם: פרכת – מחלה תורשתית כפורת – מכסה ארון הברית עליו יצוקים בזהב הכרובים
Crave

האם התכוונתם ל... Crave (שיר של מדונה וסוואה לי) Crave (שיר של יירס אנד יירס) Crave (אלבום של קייזה)
א-נזלה אל-ווסטא

א-נזלה אל-וָוסְטָא (בערבית: النزلة الوسطى) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם, בצפון־מערב השומרון, הממוקם כ־16 ק"מ צפונית לטולכרם, בגובה של כ־150 מטר מעל פני הים, ממזרח לכפר באקה אל-שרקייה. בערבית, השרש نزل נ.ז.ל. מורה על ירידה ועל פי וילנאי מדובר במקום שתושבי ההרים הסמוכים היו יורדים אליו לעבד את האדמה ואף לגור שם. משמעות המלה השנייה היא - האמצעית, ואכן כפר הזה שוכן בין הכפרים אל-א-נזלה א-שרקייה (המזרחית) ואל-נזלה אל-גרבייה (המערבית). רוב התושבים הם ממשפחת קָטָאנִי או קָטָאנֶה וכן בני משפחת אָבּוּ אלרוֹב, שמוצאם מהעיירה קבאטיה שבנפת ג'נין . שטחו הכולל הוא 1,509 דונם, והשטח הבנוי הוא 74.2 דונם ישראל הפקיעה אדמות מהכפר לצורך בניית גדר ההפרדה, אך לאחר שתוואי הגדר שונה, האדמות הוחזרו לבעליהן, אך ללא פיצוי על ההרס שנגרם לחקלאות. בכפר מרפאה ממשלתית ובית ספר יסודי מעורב שנבנה בתקופת הרשות הפלסטינית. מדיה וקבצים בנושא א-נזלה אל-ווסטא בוויקישיתוף זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת הארץ, עם עובד, 1976, עמ' 5111 Palestine Remembered, النزلة الوسطى - Al-Nazla al-Wusta - אל נזלה אלוואסטא Palestinian Central Bureau of Statistics, Census 2017, נראה ב: https://pcbs.gov.ps/Downloads/book2364-1.pdf, 2018, עמ' 66 ولاء عايد كتانة - ולעא עאיד קטנה, النزلة الوسطى אל נזלה אל וואסטא, Palestine Remembered, 2008
ח'ומיין

ח'ומיין (בפרסית: خمین, תעתיק: חֻ'מֵין) היא עיר במערב צפונה של איראן, בדרום מחוז מרכזי, כ-160 ק"מ מהעיר קום ו-323 ק"מ מטהראן. בשנת 2006 מנתה העיר 83,470 תושבים (ורק כ-25,000 ב-1978). מקור השם אינו ברור לחלוטין. ב"תאריח' קום" לג'לאל א-דין תהראני מופיעה הצורה "ח'מי-הן" (خمی‌هن). בחיבורים אחרים מופיעה הצורה "ח'ומיהן" (خومیهن), שייתכן כי היא הלחם של "ח'ו" (צורה מקוצרת של خوب, טוב) ושל "מיהן" (میهن, מולדת, ארץ). הצעה אחרת היא כי "חומיין" היא צורה משוערבת של השם "הומאיון" (هُمایون).במיתולוגיה האיראנית, העיר נפלה לידיה של הומאי בת בהמן. השם ח'ומיין נגזר מן המילה הפרסית ח'ום, שמשמעותה "כד", ומצורת הדקדוק הערבית המציינת זוגיות, כך שמשמעות השם היא "שני כדים". על פי המסורת, מקור השם במאה השביעית, כאשר אחד מהצבאות הערביים שרדף אחר כוח פרסי מורד, חנה במקום למשך כמה שבועות. מפקד הכוח, אבו עוביידא אל ג'ראח, הציב לחייליו שני כדים ענקיים: באחד שיכר מהתבואה המקומית (ערק), ובשני מיץ רימונים.[דרוש מקור] מזג האוויר בח'ומיין לא חם יחסית לאזור המדברי שבו היא מצויה: החורפים קרים והקיץ נוח. האדמה פורייה, ובקרבת העיר מצויים אזורי ציד נרחבים. העיר מוקפת בהרים ממערב, דרום וצפון, מאחר שהיא מצויה באזור איחודם של הרי זגרוס והרי אלבורז, ודרומית לעיר מצוי ההר בוג'ה. השרידים מהתקופה הטרום-אסלאמית של העיר הם מערכת תעלות תת-קרקעיות, ומקדש זורואסטרי. בין האתרים המרכזיים הנוספים שבעיר ניתן למנות את הבזאר העתיק בעיר, הבנוי בארכיטקטורה איראנית מסורתית, עם תקרה כיפתית מתומנת והמסגד בעל ארבעת העמודים והקשתות, שהוא בן יותר ממאה שנים. האטרקציה התיירותית המרכזית שבעיר היא ביתו של סייד אחמד. בבית זה נולד בנו, מוסטפא, ונכדו - מנהיג המהפכה האסלאמית באיראן האייתוללה רוחאללה ח'ומייני. כ-400,000 תיירים, מאיראן ומחוצה לה, פוקדים את הבית מדי שנה. מדיה וקבצים בנושא ח'ומיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ח'ומיין (בפרסית) מהר א-זמאן נובאן, שמות מקומות באיראן, טהראן, ע"ע (مهرالزمان نوبان. نام مکان‌های جغرافیایی در بستر زمان. چاپ اول. تهران: انتشارات ما، ۱۳۷۶. ۱۹۷. شابک ۹۶۴-۶۴۹۷-۰۰-۴). "העיר ח'ומיין", אתר ממשקעות של מחוז מרכזי (פרסית).
פרנסיסקו מיישדו

פרנסיסקו מיירה מיישדו (בפורטוגזית: Francisco Meira Meixedo; נולד ב-19 במאי 2001 בפורטו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת השוער בקבוצת פורטו מליגת העל הפורטוגלית. מיישדו גדל במחלקות הנוער של פורטו ופדרואנסה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פורטו במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה. ב-14 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של פורטו, בניצחון 1-0 על אשטוריל במסגרת המחזור ה-34 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2022/2023. מיישדו נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, אך לא שיחק בטורניר. פרנסיסקו מיישדו, באתר Transfermarkt פרנסיסקו מיישדו, באתר Soccerway פרנסיסקו מיישדו, באתר BDFutbol פרנסיסקו מיישדו, באתר WorldFootball.net פרנסיסקו מיישדו, באתר FootballDatabase.eu פרנסיסקו מיישדו, באתר ESPN Convocatória final para o Europeu באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 14 ביוני 2023 (בפורטוגזית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנסיסקו מיישדו".
זלטקו טומצ'יץ'

זלטקו טומצ'יץ' (בקרואטית: Zlatko Tomčić; הוא פוליטיקאי קרואטי, שכיהן כנשיא מפלגת האיכרים הקרואטית בשנים 1994–2005, כיושב ראש הפרלמנט הקרואטי בשנים 2000–2003, כנציג בפרלמנט הקרואטי וכנשיא קרואטיה בפועל בפברואר 2000. הוא בוגר הפקולטה להנדסה אזרחית באוניברסיטת בלגרד. טומצ'יץ' הפך לנשיא מפלגת האיכרים (HSS) הקרואטית בשנת 1994 בעת שכיהן כשר הבינוי ואיכות הסביבה. תחת הנהגתו הובילה ממפלגה את הקואליציה שהגיעה למקום השני בבחירות ב-1995 וזכתה ב-18 מושבים, מתוכם 10 לחברי HSS, כולל טומצ'יץ'. בחירות 2000 הגיעה הקואליציה בראשות HSS למקום השלישי וזכתה ב-25 מושבים, מתוכם 17 ל-HSS. מפלגות אלה חברו למנצחים בבחירות (קואליציית SDP-HSLS) כדי להרכיב את הממשלה, וטומצ'יץ' הפך ליו"ר הפרלמנט. הוא הושבע לתפקידו בפברואר 2000. כיושב ראש הפרלמנט שימש טומצ'יץ' לזמן קצר גם כנשיא בפועל של קרואטיה, בעקבות מותו של הנשיא פרניו טוג'מן בדצמבר 1999. הוא שימש כנשיא בפועל עד בחירתו של סטייפן מסיץ' לנשיא החדש. טומצ'יץ' נשאר יושב ראש המפלגה עד דצמבר 2003, לאחר בחירות חדשות בהן איבדה המפלגה מושבים ועברה לאופוזיציה. עם זאת, טומצ'יץ' שמר על מושב בפרלמנט. בבחירות של המפלגה ב-2005 הובס טומצ'יץ' על ידי יוסיפ פרישצ'יץ' ופרש מהחיים הפוליטיים.
ולאטקו פאבלטיץ'

ולאטקו פאבלטיץ (בקרואטית: Vlatko Pavletić; היה פוליטיקאי קרואטי, פרופסור באוניברסיטה, מבקר ספרות ומסאי, שכיהן כנשיא קרואטיה בפועל בשנים 1999–2000, וכן כיהן כיושב ראש הפרלמנט הקרואטי בשנים 1995–2000. פאבלטיץ' נולד בזאגרב, אז בממלכת יוגוסלביה. בשנת 1955 סיים את לימודיו בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת זאגרב, שם התמחה בשפה ובספרות קרואטית. בשנת 1972 הוא נכלא למשך שנה וחצי על ידי ממשלת יוגוסלביה הקומוניסטית כלאומן קרואטי בגין "ניסיון להרוס ולשנות את הארגון הממלכתי". הוא קיבל תואר דוקטור בשנת 1975. בין השנים 1990–1992 כיהן פאבלטיץ' כשר החינוך של קרואטיה. בשנת 1992 נבחר לפרלמנט הקרואטי ובנובמבר 1995 מונה ליושב ראש הפרלמנט. הוא החזיק בתפקיד זה עד שנת 2000. כאשר נפטר הנשיא פרניו טוג'מן בדצמבר 1999, הפך פאבלטיץ אוטומטית לנשיא בפועל של קרואטיה. הוא החזיק במשרה זו עד פברואר 2000 כאשר בחר הפרלמנט הקרואטי זלטקו טומצ'יץ' ליושב ראש החדש. בשנת 2004 פרש פאבלטיץ' מהחיים הפוליטיים. הוא נפטר בזגרב מסרטן הלבלב בשנת 2007. ביוגרפיה ולאטקו פאבלטיץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לכודה (סרט)

לכודה (בהינדי: Akelli) הוא סרט הודי בהינדי משנת 2023, מותחן דרמה בבימוי בכורה של פרנאי משרם ובכיכובם של נושראט בארוצ'ה, אמיר בוטרוס, צחי הלוי וראג'ש ג'איס. הסרט יצא לאקרנים ב-25 באוגוסט 2023. ג'יוטי (נושראט בארוצ'ה) היא בחורה הודית צעירה, שמגיעה לעיראק שסועת המלחמה, ונקלעת לבדה למלחמת הישרדות על חייה. נושראט בארוצ'ה בתפקיד ג'יוטי נישאנט דאהיה בתפקיד רפיק, חברה של ג'יוטי לעבודה במפעל הבגדים, אשר מסייע לה בבריחה ראג'ש ג'איס בתפקיד רנג'יט צ'לווה צחי הלוי בתפקיד אסד, מפקד במדינה האסלאמית בדרגה בכירה יותר מווהאב אמיר בוטרוס בתפקיד והאב, מפקד במדינה האסלאמית פילו וידיארטי בתפקיד ביג'י מנאט דוגאל בתפקיד מאהי, אחיינה של ג'יוטי שיבאני סופורי בתפקיד נור באנו ורד מושרייפה בתפקיד מאהירה מוניסה חלמנובה בתפקיד ערפה מרבה אוזל בתפקיד סברינה נאנד צ'ופרה בתפקיד דיוונדרה סורי קאסם מנסור בתפקיד נוואב, שוטר עיראקי ג'סיקה חדאד בתפקיד מומינה, אשתו של נוואב אימאם מזהר בתפקיד חאפט', עובד במפעל הבגדים נודירה מורתזוייבה בתפקיד חביבה, אשתו של אסד הצילומים העיקריים של הסרט התחיל בשנת 2022, והסתיים בחודש אפריל 2023. "לכודה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Akelli teaser: Nushrratt Bharuccha battles to survive in war zone, film to release on this date באתר DNA, ‏ 28 ביולי 2023 (באנגלית) Akelli Teaser: Nushrratt Bharuccha is trapped in war-torn land in gripping first glimpse, watch באתר Bollywood Hungama, ‏ 28 ביולי 2023 (באנגלית) Nushrratt Bharuccha's 'Akelli' gets new release date, to clash with Ayushmann Khurrana's 'Dream Girl 2' באתר Bollywood Hungama, ‏ 11 באוגוסט 2023 (באנגלית) It's a wrap for Nushrratt Bharuccha's next drama-thriller Akelli באתר The Indian Express, ‏ 2 באפריל 2023 (באנגלית) Nushrratt Bharuccha shares 'wounded' picture from 'Akelli' set באתר The Times of India, ‏ 2 באפריל 2023 (באנגלית)