laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כוס המחילות

כוֹס המחילות (שם מדעי: Athene cunicularia) הוא מין של דורס לילה החי במחילות שבערבות עשב. בדרך כלל הוא אינו בונה את המחילות בעצמו אלא משתלט על מחילה של נובחנית כלבית או מכרסם גדול ונפוץ אחר. אורכו 19–28 ס"מ, משקלו 140–240 גרם ומוטת כנפיו 50.8–61 ס"מ. המין ניזון מעכברים, עופות, זוחלים וחרקים. הוא ניזון גם מחיפושיות זבל שהוא מושך על ידי הבאת גללי ביזון למחילתו. המין מצוי באמריקה הצפונית והדרומית מארצות הברית ועד ברזיל ופטגוניה וגם באיים הקאריבים. A. c. cunicularia A. c. grallaria A. c. hypugaea A. c. floridana A. c. guadeloupensis A. c. amaura A. c. troglodytes A. c. rostrata A. c. nanodes A. c. brachyptera A. c. tolimae A. c. juninensis A. c. punensis A. c. arubensis A. c. intermedia A. c. minor A. c. carrikeri A. c. pichinchae A. c. boliviana A. c. apurensis A. c. partridgei A. c. guantanamensis מדיה וקבצים בנושא כוס המחילות בוויקישיתוף כוס המחילות, באתר ITIS (באנגלית) כוס המחילות, באתר NCBI (באנגלית) כוס המחילות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כוס המחילות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כוס המחילות, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) כוס המחילות, באתר GBIF (באנגלית) כוס המחילות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כוס המחילות באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משטרת המטרופולין

משטרת המטרופולין (באנגלית: Metropolitan Police Service, מכונה Met Police, או בראשי תיבות MPS) הוא גוף המשטרה האחראי על אכיפת החוק בלונדון רבתי (למעט הסיטי של לונדון, בו פועל גוף משטרתי נפרד). המשטרה הוקמה ב-29 בספטמבר 1829, ומפקדתה הראשית היא הסקוטלנד יארד. למשטרת המטרופולין גם תפקידים כלל ארציים, כמו האחריות על המלחמה בטרור, אבטחת משפחת המלוכה הבריטית ובכירי ממשלת הוד מלכותו. נכון ל-2011 בשירות משטרת המטרופולין 48,661 אנשי צוות, מתוכם 31,478 שוטרים בתפקיד. משטרת המטרופולין היא גוף השיטור הגדול ביותר בממלכה המאוחדת ואחד מכוחות המשטרה הגדולים בעולם. מאז ינואר 2012 ראש עיריית לונדון הוא האחראי הבלעדי על ניהול משטרת המטרופולין, באמצעות משרד ראש העיר לשיטור ופשיעה. ראש המשטרה הוא נציב משטרת המטרופולין והוא כפוף למשרד השיטור והפשיעה שתחת ראש עיריית לונדון. שירות המשטרה העירוני בלונדון הוקם בספטמבר 1829 בשם שירות משטרת המטרופולין ונועד לטפל בנושאי אכיפת החוק ושמירת הסדר הציבורי, זאת כניגוד לכוחות השיטור השונים שהקימו התושבים במטרה להתמודד עם בעיות הפשיעה הגוברת בלונדון באותה עת. הכוחות הורכבו משכירים, שנשאו פגיונות להגנה עצמית, שהצליחו להביא לירידה באחוזי הפשיעה באזוריהם. המשטרה הוקמה ביוזמת שר הפנים רוברט פיל, שהקפיד כי לגוף השיטור לא תהיינה סמכויות שיפוט. המשטרה הפכה לגוף ממוסד של הממשלה עם קבלת חוק התאגיד המוניציפלי משנת 1835, שחייב את כלל הערים בממלכה, שמספר תושביהן עלה על 20 אלף איש, להקים כוחות משטרה משלהם וב-1857 חיוב זה נכלל גם על כלל הערים והעיירות הקטנות בממלכה. בשנת 1839 מוזג כוח המשטרה הימי (שהיה קיים מאז 1798) אל תוך משטרת המטרופולין, שהפכה לכוח השיטור המרכזי בעיר. אף שבתחילה הם לא זכו לאהדה ציבורית, הם הוכיחו את עצמם כיעילים מאוד בצמצום ממדי הפשע בלונדון. בשנת 1999 תואר הארגון כ"גזעני וממסדי" בדו"ח מקפרסון. רק פחות מעשרים שנה מאוחר יותר, אמרו ראשי המשטרה שזהו כבר לא היה המצב, אלא שהשירות יהיה "לבן ללא פרופורציה" לפחות עוד מאה שנה. בשנת 2017 מונתה לראשונה אישה לראשות המשטרה, קרסידה דיק. במרץ 2021 התרחש רצח שרה אוורארד ועל פעילות המשטרה לפיזור הפגנות בעקבות האירוע ספגו ביקורת מהציבור ומראש העיר. שוטר לונדוני בשנות 1850. שוטר חמוש בלונדון שוטרים מאבטחים את הדאונינג 10 שוטרי סיור בסוהו רכבי היחידה ללוחמה בטרור יחידת השיטור הימי שוטרים רכובים ניידת משטרה מדיה וקבצים בנושא משטרת המטרופולין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משטרת המטרופולין (באנגלית בריטית) משטרת המטרופולין, ברשת החברתית פייסבוק משטרת המטרופולין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משטרת המטרופולין, ברשת החברתית אינסטגרם מאקו, פורצת דרך: לראשונה אישה תפקד על משטרת לונדון ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחבורה בדרך שלנו

ארגון נוסעי התחבורה הציבורית בישראל - תחבורה בדרך שלנו (באנגלית: Public Transport Users Assosiation in Israel או בקיצור Ptua in Israel), הוא ארגון חברתי ללא מטרת רווח (מלכ"ר), למען התחבורה הציבורית בישראל. הארגון נוסד ונרשם כעמותה בשנת 2011 במטרה לייצג את הנוסעים המשתמשים בתחבורה הציבורית בישראל ולקדם תוכניות לשיפורה. הארגון קם כמיזם התנדבותי במרץ 2011 בעקבות הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן על ידי פעילים עצמאיים מפורום תחבורה ציבורית בפורטל תפוז. בדצמבר 2011 הוכרז כעמותה, ואיגד מתנדבים הפועלים לקידום התחבורה הציבורית באזורים שונים בישראל. הארגון מקדם נושאים שונים כחלק מתפיסתו החינוכית והסביבתית: קידום ופיתוח מערכות הסעת המונים בנות קיימא, קידום חלופות לרכב פרטי, נגישות למוסדות ציבור ומרכזי תעסוקה, מתן העדפה לתשתיות מקדמות תחבורה ציבורית במוסדות התכנון, פעילות לשיפור השירות בשעות הערב ובסופי השבוע, שיפור המידע הזמין לנוסעי התחבורה הציבורית והפצת ניירות עמדה וסקרים בקרב נוסעים. בשנת 2022 כלל הארגון כ-40 מתנדבים. הארגון חבר ב"חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל. חברי הוועד המנהל של העמותה הם מומחים בתחומם, פעילים מקומיים לשיפור התחבורה הציבורית בישראל, אנשי הייטק, אקדמיה ומנהיגים צעירים בקהילה; משה לסקר, מנכ"ל חברת רמה תחבורה ציבורית גולן; עידו עפרוני, מומחה הון אנושי וייעוץ ארגוני, ממובילי מאבק התחבורה במבשרת ציון, עמית שמש, מהנדס תוכנה ופעיל בתחום התחבורה מרמת השרון; עו"ד ארנון פנץ, מומחה רגולציה מתחום האנרגיה הירוקה, יהודה אלבז, לשעבר מנהל אגף בכיר תחבורה ציבורית במשרד התחבורה, עו"ד ניר קפלן, סמנכ"ל רגולציה בהתאחדות המלונות ומקס מורוגובסקי, ממייסדי שבו"ס חולון, המשמש גם כיו"ר פעיל של הוועד המנהל החל מאוגוסט 2020. בתפקיד מנכ"ל הארגון הראשון שימש איתי חיים בהתנדבות, בין מרץ 2012 לינואר 2020. בין אוגוסט 2020 ליולי 2021, שימשה לילך חייבי מנחם כמנכ"לית העמותה. בין השנים 2013 ועד 2016, הפעיל הארגון את "פרויקט סרדין" לדיווח על צפיפות בקווי אוטובוס, במטרה להביא נתוני שטח למשרד התחבורה על מנת לשפר תדירות בקווים נבחרים. כמו כן יוזם הארגון פעילויות לשיפור בעיות נקודתיות בתחבורה הציבורית ומעלה סוגיות של חוויות משתמש בפורומים תחבורתיים שונים, גורמי תכנון, ועדות הכנסת ובתקשורת. הארגון מסייע למקבלי החלטות ברשויות המקומיות ובקרב גורמי ממשל בשיפור התקשורת עם הציבור הרחב כגורם מייעץ ובעל ידע. בשנת 2016, ביצעה העמותה עבור הקרן הקיימת לישראל מחקר מקיף ובניית מאגר מידע העוסק בנגישות לאתריה באמצעות שימוש בתחבורה הציבורית. ביוני 2022, פרסמה העמותה מחקר מקיף העוסק בביזור סמכויות התחבורה לרמה האזורית והמקומית, באמצעות הקמת רשויות אזוריות ומטרופוליניות לתחבורה בישראל. תחבורה ציבורית בישראל 15 דקות (ארגון) תחבורה היום ומחר אתר האינטרנט הרשמי של תחבורה בדרך שלנו תחבורה בדרך שלנו, ברשת החברתית פייסבוק תחבורה בדרך שלנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תחבורה בדרך שלנו, ביישום טלגרם תחבורה בדרך שלנו, ברשת החברתית אינסטגרם תחבורה בדרך שלנו, ברשת החברתית טיקטוק תחבורה בדרך שלנו, סרטונים בערוץ היוטיוב בלוג המידע של הארגון תחבורה בדרך שלנו, באתר "גיידסטאר ישראל"
כוחיים

כוחיים או אֶנְקִיִּים (שם מדעי: Varanidae) הם משפחה של לטאות גדולות, ביניהן הלטאות הגדולות ביותר בעולם. מפאת מאפייניהן, הן נחשבות לקרובות לנחשים. משפחה זו כוללת 88 מינים. הכוחיים הם לטאות טורפות החיות רק בעולם הישן: באפריקה, המזרח התיכון (כולל ישראל), תת-היבשת ההודית, סין ודרום-מזרח אסיה וגם באוסטרליה וגינאה החדשה. הכוח הגדול ביותר הוא כוח ענק מהאי קומודו באינדונזיה שאורכו 1.5–2.5 מטרים (4.9–8.2 רגל) ומשקלו 120–280 ק"ג והוא הלטאה הגדולה ביותר בעולם. כל המינים החיים כיום שייכים לסוג כוח (Varanus) בו 88 מינים. בעבר גם המין כוח חסר אוזן (Lanthanotus borneensis) היה במשפחה, אך הוא הועבר למשפחה עצמאית. סוגים נוספים שנכחדו: מגלניה (Megalania priscus) - סווגו מוטל בספק Aiolosaurus Cherminotus? Iberovaranus Ovoo Pachyvaranus? פלאוסניווה (Palaeosaniwa)? סניווה (Saniwa) Saniwides? Telmasaurus כח הנילוס כח הנילוס כח אפור כח המים כח המים כח ענק כח עצים כחול כח עצים כחול כח עצים כחול כח זהוב כח בנגלי כח בנגלי כח עצים ירוק כח טימור כח תניני כח הסלעים כח הסלעים כח הסוואנה כח הסוואנה כח אוסטרלי כח החולות כח התחרה כח התחרה כוח לטאות זוחלים מדיה וקבצים בנושא כוחיים בוויקישיתוף כוחיים, באתר ITIS (באנגלית) כוחיים, באתר NCBI (באנגלית) כוחיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כוחיים, באתר GBIF (באנגלית) כוחיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן רוזנטל

יאן רוזנטל (בגרמנית: Jan Rosenthal; ‏נולד ב-7 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא יהודי ששיחק בעמדת הקשר התוקף או החלוץ השני. רוזנטל התחיל את הקריירה שלו בהנובר 96. ב-13 באוגוסט 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2-4 נגד ורדר ברמן. ב-21 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו נגד שאלקה 04. עד מהרה ביסס את מקומו בהרכב המועדון. ב-11 ביוני 2010 חתם על חוזה לשלוש שנים בפרייבורג. בקיץ 2013 חתם באיינטרכט פרנקפורט ל-3 שנים. בפברואר 2015 הושאל לדרמשטאדט 98 מהבונדסליגה השנייה עד לתום העונה. בתום העונה העפילה הקבוצה לבונדסליגה ורוזנטל חתם לשנתיים במועדון. ביוני 2018 הודיע על פרישה מכדורגל. בצעירותו שיחק רוזנטל בנבחרת הצעירה של גרמניה. מדיה וקבצים בנושא יאן רוזנטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאן רוזנטל יאן רוזנטל, באתר Transfermarkt יאן רוזנטל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יאן רוזנטל, באתר WorldFootball.net יאן רוזנטל, באתר FootballDatabase.eu האתר הרשמי של השחקן (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דורפמן

דורפמן הוא שם משפחה ממקור גרמני, שמשמעותו "איש הכפר". מכאן, יש בישראל שעברתו אותו לצורה "כפרי". האם התכוונתם ל... יהושע דורפמן – קצין תותחנים ראשי בשנים 1993–1995, ומנכ"ל רשות העתיקות בשנים 2000–2014 אריאל דורפמן – סופר, מחזאי ופעיל זכויות אדם צ'ילאני יחיאל מיכל דורפמן – זקן חסידי ברסלב, ראש הוועד העולמי של חסידי ברסלב, וראש ישיבת "אור הנעלם" יוסף דורפמן – מלחין ומורה ישראלי, פרופסור באקדמיה למוזיקה בתל אביב מיכאל דורפמן – סופר, פעיל חברתי ועיתונאי יהודי
רבי אבא בר זבינא

רבי אבא בר זבינא (נקרא גם אבא בר זמינא או זימונא; נולד ד'ס"ה, 305 בערך) היה אמורא בדור הרביעי, היה תלמידו של רב זירא והעביר מימרות רבות בשמו. מסופר שלפרנסתו עסק כחייט ברומי בביתו של גוי אשר תחת איום במוות ניסה לפתותו לאכול מאכלות אסורות. לאחר שסירב אמר לו הגוי כי אם היה אוכל היה הורג אותו, כי אם הוא יהודי הוא צריך להיות יהודי עד הסוף. (בלשון התלמוד "או יהודיי יהודיי, או ארמאי ארמאי") במדרש תנחומא מסופר סיפור נוסף על חייט יהודי בעיר רומא שקנה דג יקר מאוד לשבת, וייתכן כי סיפור זה הוא גם על רבי אבא בר זבינא. המימרא המפורסמת ביותר שנקשרת בשמו היא המימרא "אם ראשונים כבני מלאכים אנו כבני אדם ואם ראשונים כבני אדם אנו כחמורים", שמובאת בשמו בתלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ג', הלכה ג' בשם רבו רבי זירא. לפי גרסת התוספות במדרש, רבי אבא אמר מימרא זו בשם האמורא הגדול אליעזר זעירא, וכן כתב בספר היוחסין. מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא בר זמינא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 4 אליקים כרמולי, אַבָּא בַּר־זְמֵינָא, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' ו, באתר היברובוקס "אַבָּא בַר זְמִינָא", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 8, באתר היברובוקס הרב אהרן הימן, "רבי אבא בר זבינא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט הרב יהודה אדרי, "ר' אַבָּא בַּר זְמִינָא", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 23, באתר אוצר החכמה בתלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ז', הלכה ג' מוזכר שהיה משמשו, ובתלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק ז', הלכה ב' מוזכר שהלך עמו לבית המרחץ. בתלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פרק ז', הלכה ט' וכן בתלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק ג', הלכה ג' ובתלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק ג', הלכה ו' ובתלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק ד', הלכה ו' ובתלמוד ירושלמי, מסכת שקלים, פרק ד', הלכה א' ובמקומות רבים נוספים תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית, פרק ד', הלכה ב' מאמר זה נשנה בצורה זו כמה פעמים בתלמוד ירושלמי ואילו בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ב, עמוד ב' מובא כמאמר רבי זירא בשם רבא בר זמינא ונראה שהתהפך בטעות. במסכת שבת, דף י"ב, עמוד ב' בראשית רבה, פרשה ס', פסקה ח' זכות, אברהם בן שמואל, "אלעזר זעירא", יוחסין השלם, עמ' 112, באתר היברובוקס
ליאדי

ליאדי (או לַאדִי, בבלארוסית וברוסית: Ляды) היא עיירה קטנה בנפת דוברובנה שבמחוז ויטבסק, בלארוס בסמיכות לגבול עם רוסיה. העיירה שימשה כמרכז חסידות חב"ד במשך תקופה ארוכה. העיירה הוקמה במאה ה-17, על הדרך בין מוסקבה לוורשה. לאחר קביעת הגבול בין פולין ורוסיה בנהר המיריה (Мерея) הסמוך בהסכם אנדרוסובו, המקום הפך לנקודת מעבר גבול ומכס, וקהילה יהודית נוצרה במקום. בשנת 1847 התגוררו בעיירה 2,137 יהודים ובשנת 1897 התגוררו בעיירה 3,763 יהודים (מתוך 4,483 תושבים). לאחר התבססות השלטון הסובייטי לפעילות קהילתית הוטלו מגבלות. מנחם מנדל לוריא שהיה רב היישוב נמלט ללטביה. בעת פלישת הנאצים לעיירה היו בה כ-900 יהודים (כ-40% מכלל אוכלוסייה של העיירה). ב-1941 הוקם בעיירה גטו, וביום הראשון של חג הפסח ה'תש"ב (ה-2 באפריל 1942) הוצאו להורג 2,000 מיהודי העיירה. האדמו"ר הזקן, מייסד חסידות חב"ד, התגורר בתחילה בעיירה ליאזני שליד העיר ויטבסק. בשנת ה'תקנ"ט (1798) נעצר בידי השלטונות, לאחר שקהילת פינסק דיווחה לשלטונות כי תורת החסידות כוללת בתוכה יסודות חתרניים כנגד שלטון הצאר. הוא הובל לעיר הבירה פטרבורג, ושוחרר באותה שנה בי"ט בכסלו (27/11/1798). שנתיים אחר כך, בשנת תקס"א, נקרא שוב לחקירה, ואחרי כחודשיים שוחרר בתאריך 16/12/1800. לאחר ששוחרר ממאסרו אסרו עליו השלטונות לחזור לליאזני ואילצו אותו להישאר בפטרבורג. בהשתדלותו של הנסיך סטניסלב ליובאמירסקי (אנ'), שהיה מקורב לשלטון, התירו לאדמו"ר לעבור לעיירה ליאדי, ובה התגורר במשך 11 שנים. הוא נמלט ממנה בעת פלישת נפוליאון לרוסיה ב-1812, ובמהלך המסע נפטר. אף על פי שהתגורר בעיר רק בשנותיו האחרונות, הוא נקרא על שמה: רבי שניאור זלמן מלַאדִי. שנים לאחר מכן, בשנת תרכ"ט (1869) התיישב בעיירה נינו, האדמו"ר רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון, והקים בה את חצר ליאדי ענף של חסידות חב"ד. עם פטירתו בשנת תר"מ (1880) התמנה בנו רבי יצחק דובער שניאורסון למלא את מקומו כאדמו"ר עד לפטירתו ביום כ' ניסן תר"ע (1910). מדיה וקבצים בנושא ליאדי בוויקישיתוף ליאדי במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) ליאדי (Lyady), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם דוד אסף‏, מסע אל ערש הולדתה של חב"ד (ב): 'לפלך מוגילוב, פסיק. לעיר לאדי, פסיק', בבלוג "עונג שבת", אוקטובר 2016 דניאל רומנובסקי (אנ'), ליאדי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1697–1699), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ליאדי (בלארוס), דף שער בספרייה הלאומית ויאצ'סלב תומרקין, "קול ההרוגים לא ידום!" (בבלארוסית)
דמוקריטוס (היסטוריון)

דָמוֹקריטוּס (Damocritus, ביוונית: Δαμόκριτος) היה היסטוריון, שפעל ככל הנראה במאה ה-1 לספירה. כתביו אבדו והוא ידוע לנו רק מהסודא, הלקסיקון הביזנטי מסוף המאה ה-10: "דאמוקריטוס היסטוריון. (כתב חיבור) על תכסיסי מלחמה בשני ספרים (וגם חיבור) על היהודים, שבו הוא מציין כי הם משתחווים לראש חמור עשוי זהב, וכי מדי שבע שנים, בהיותם חסרי מעש, לכדו נוכרי והקריבוהו תוך גזירת בשרו לגזרים קטנים, וכך הרגוהו." הניסוח הדחוס של הקטע המצוטט מעורר את המחשבה שמדובר בנוסח מקוצר או מקוטע, כנראה בגלל הזמן הרב שעבר מאז דמוקריטוס ועד ימי הסודא. את החיבור בשם "על היהודים" ("Peri Ioudaion") כתב דמוקריטוס כנראה אחרי חורבן בית המקדש בשנת 70 לספירה. תארוך זה של פרופסור מנחם שטרן נעשה מתוך הנחה שמדובר בציטוט מילותיו של דמוקריטוס עצמו ("Ipsissima verba" (אנ')), תוך שימוש תכוף בלשון עבר ("בלתי מושלם", אימפרפקטום). לטענתו, שימוש לשוני זה היה מוכיח את התארוך, אם היה ביטחון שאלו אכן מילותיו שלו. שטרן מציין לעומת זאת, שהחוקר ס. א. שוורץ (C. E. Schwartz) ציין בכלליות שדמוקריטוס יצר את חיבורו זה לכל המוקדם במאה ה-1 לפנה"ס ולא מאוחר משנת 70 לספירה, אולם טוען כי שוורץ לא סיפק שום הוכחה לדעה זו. דמוקריטוס חוזר בדבריו על עלילת פולחן החמור של היהודים וגם על עלילת הדם. הוא הסופר היווני היחיד הידוע לנו מלבד אפיון שטען שהיהודים נהגו לבצע רצח פולחני של נוכרים, אולם הוא נבדל ממנו בפרטים: בזמן שאפיון מדגיש שהקורבן הוא יווני והטקס מתרחש בכל שנה, דמוקריטוס מתייחס לנוכרי באופן כללי והטקס מתרחש בכל 7 שנים. הדבר רומז שלא הייתה תלות הדדית קרובה בין שני הסופרים. ייתכן וציון המחזוריות של 7 שנים קשור לשנת השמיטה היהודית, שהייתה ידועה לכמה סופרים פגאניים. ידוע היטב שקורבן אדם היה נפוץ בעולם העתיק. ההשקפה הנאורה ביוון ורומא ראתה בכך ביטוי גס של אמונה טפלה ברברית. השלטון הרומי אסר קורבן אדם ברומא וראה חובה לחסל את המנהג בקרב עמים אחרים שנפלו תחת שלטון רומא, בעיקר בקרב הגאלים. בתיוגו את הדת היהודית ככזאת שמעודדת את מנהג קורבן האדם, דמוקריטוס רומז שהיהדות מוחלת על אמונה טפלה ומיזנתרופיה. הגיית השם ביוונית: דמוקריטוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף). דאמוקריטוס הוא תעתיק רווח שנועד להבדילו מהפילוסוף דמוקריטוס. במקום אחר בסודא: בכל 3 שנים – Suidas, s.v. Ἰούδας סודא, דמוקריטוס – Suidas, s.v. Δαμόκριτος אריה כשר, (יוספוס פלאוויוס) נגד אפיון, כרך שני, פירוש לספר שני, פרק ח. עלילת הדם היוונית ופירכותיה, הערה 89, עמ' 390. מנחם שטרן – Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXXV. Damocritus, pp. 530-531
דאבק

דַאבֶּק (בערבית: دابق; נקרא גם "דאביק", על פי כתיב שמו באותיות לטיניות: Dabiq) היה מגזין אינטרנטי אשר שימש את המדינה האסלאמית לגיוס מחבלים ולהפצת משנתם: שליטה אסלאמית עולמית וג'יהאד סוני נגד מטרות מערביות וכן נגד פלגים יריבים באסלאם, בעיקר שיעים. המהדורה הראשונה של המגזין יצאה ביולי 2014 במספר שפות, כולל אנגלית. שמו של המגזין נלקח מהעיר דאבק (אנ') שבצפון סוריה, המוזכרת בכתובים אסלאמיים ביחס לאחרית הימים (אסכטולוגיה אסלאמית) ומלחמה כוללת נגד כופרים. על פי המסורת המוסלמית, זהו המקום בו ייפגשו צבאות האסלאם והנצרות למערכה רבתית. באוקטובר 2014 יצא המגזין עם עמוד שער שעליו תמונה של כיבוש אסלאמי של הוותיקן, עם דגל המדינה האסלאמית המונף מעל האובליסק המצרי בכיכר פטרוס. המגזין נסגר בתום יולי 2016, לאחר 15 גליונות בלבד. מגזין זה של דאעש הסביר והצדיק את פעילות הארגון בפני קהלים דוברי אנגלית. הוא חלק מכמה מגזינים היוצאים לאור באנגלית, ותורגמו בחלקם לשפות אחרות. המטרה הראשית של המגזין הייתה לפנות למוסלמים ברחבי העולם לבוא לעזור לח'ליפה החדש. המגזין מכיל כ־50 עמודים, המכילים תמונות צבעוניות, איורים וטקסטים. בגליונות הראשונים הדגיש המגזין את סיפור הצלחתה של המדינה האסלאמית להשיג את תמיכתם של שבטי סוריה. בנוסף לכך, המגזין מכיל דיווחים על הצלחת הפעולות הצבאיות האחרונות, והציד באופן גרפי את הזוועות שביצע הארגון כנגד אויביו. הגיליון הראשון השתמש גם בטקסטים אסלאמיים קלאסיים כדי להסביר ולהצדיק את אופי הח'ליפות, את כוונותיה, ואת הלגיטימיות והסמכות הפוליטית והדתית שיש לארגונים ביחס לכל המוסלמים. כמו כן, המגזין פנה לחסידים של קבוצות ג'יהאדיסטיות אחרות. אוריה כנף‏, בשם אללה: המגזין שמצדיק אונס ורצח של אלפי אזרחים, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2014 ב-1516 נערך בקרבתה קרב מרג' דאבק. Dabiq: The Strategic Messaging of the Islamic State, Institute for the Study of War (באנגלית) Hot Issue: Dabiq: What Islamic State’s New Magazine Tells Us about Their Strategic Direction, Recruitment Patterns and Guerrilla Doctrine, Jamestown (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריו גבראנוביץ'

מריו גבראנוביץ' (בבוסנית: Mario Gavranović; נולד ב-25 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ. גבראנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות של עיר הולדתו לוגאנו. בעונת 2006/2007 חתם בלוגאנו, ובעונתו הראשונה הבקיע 8 שערים ב-21 משחקי ליגה בהם שותף. בקיץ 2008 הוא חתם בייברדון-ספורט במדיה הבקיע שמונה שערים ב-20 משחקים. לפני תחילת עונת 2009/2010, הוא הושאל לנשאטל גזמאקס. לאחר שהרשים במחצית הראשונה של העונה, ב-1 בפברואר 2010 הוא חתם בשאלקה 04. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 2–4 נגד ולנסיה במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות. לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בשאלקה, הוא הושאל למיינץ 05 עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו. במאי 2012 שוחרר ממינץ, ועבר לפ.צ. ציריך. ב-15 ביולי 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בה הוא גם הבקיע את השער הראשון שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לוצרן. בינואר 2016 עבר לרייקה. ב-5 בינואר 2018 חתם לשלוש שנים בדינמו זאגרב. בקיץ 2021 חתם גבראנוביץ' בקייסריספור מליגת העל הטורקית. בצעירותו, גבראנוביץ' שיחק במדי נבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21. ב-26 במרץ 2011, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בולגריה במסגרת מוקדמות יורו 2012. ב-15 באוגוסט 2012 הבקיע את צמד הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–4 נגד קרואטיה. גבראנוביץ' השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2014. שאלקה 04 הגביע הגרמני: 2010/2011 פ.צ. ציריך הגביע השווייצרי: 2013/2014 רייקה ליגת העל הקרואטית: 2016/2017 הגביע הקרואטי: 2016/2017 אישיים מלך השערים של ליגת העל הקרואטית: 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא מריו גבראנוביץ' בוויקישיתוף מריו גבראנוביץ', באתר Transfermarkt מריו גבראנוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מריו גבראנוביץ', באתר Soccerway מריו גבראנוביץ', באתר BDFutbol מריו גבראנוביץ', באתר WorldFootball.net מריו גבראנוביץ', באתר National Football Teams מריו גבראנוביץ', באתר FootballDatabase.eu מריו גבראנוביץ', באתר ESPN
בילו

האם התכוונתם ל... גרי בילו – איש תיאטרון ישראלי יורם בילו – סוציולוג ישראלי ביל"ו – ארגון צעירים יהודי ציוני כפר ביל"ו – מושב ליד רחובות צומת ביל"ו – צומת ליד רחובות וכפר ביל"ו בלו
Nashville

Nashville (לפני כן Cleveland) היה שם הקוד למערכת הפעלה חלונות של מיקרוסופט שבוטלה, ותוכננה לצאת ב-1996, בין "Chicago" (שם הקוד של חלונות 95) ל-"Memphis" (שם הקוד לחלונות 98, שבזמנו תוכננה לצאת לאור בשנת 1997). דבר זה גרם לה להיחשב כחלונות 96, בציבור הרחב. נועדה להתמקד בשילוב הדוק יותר, בין חלונות, לאינטרנט אקספלורר, מתוך מטרה להתחרות טוב יותר, בדפדפן Netscape Navigator. מיקרוסופט טענה ש-Nashville תוסיף תכונות שילוב רשת, לשולחן העבודה של חלונות 95, וחלונות NT גרסה 4.0, הבנויות על תכונות חדשות של דפדפן הרשת אינטרנט אקספלורר גרסה 3.0, (שהיה מוכן לשימוש כמה חודשים לפני Nashville). תכונות שצוינו היו, מנהל קבצים ודפדפן משולבים, היכולת להרכיב מסמכי אופיס מתוך אינטרנט אקספלורר, תוך שימוש בטכנולוגיית ActiveX, ודרך להוסיף דפי רשת דינמיים ישירות על שולחן העבודה במקום שבאופן רגיל מוצגת תמונת הרקע. מספר גרסת ה-Nashville שהודלפה, היה 4.10.999. המיזם בוטל בפתאומיות כהפצה של מערכת מלאה של חלונות, וחלונות 95 OSR2, הופצה במקומה כשלב ביניים. שם הקוד Nashville היה בשימוש חוזר בתכונת Windows Desktop Update, שיושמה ב"אינטרנט אקספלורר" גרסה 4.0, ותכונה זו סיפקה את רוב התכונות שהובטחו ב-Nashville. היישום Athena PIM הופץ כ-Microsoft Internet Mail and News, ובסוף שונה שמו ל-Outlook Express. "Cleveland" היה שם הקוד הקודם של "Nashville". שיקגו היא העיר הגדולה ביותר באילינוי, ממפיס היא העיר הגדולה ביותר בטנסי. נאשוויל (Nashville) וקליבלנד הן שתיהן ערים בטנסי, כמו גם כפרים באילינוי. קליבלנד היא העיר השנייה באוכלוסייתה באוהיו. מיקרוסופט Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 2013: "Desktop Operating Systems Mission–Draft". Microsoft Confidential (February 4, 1994). Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 3208: "Desktop Operating Systems Mission Memo". Microsoft Confidential. Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 5648: "Systems Three Year Plan". Microsoft Confidential (April 1994). Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 2247: "Personal Systems Division 3 Yr Outlook". Microsoft Confidential (February 28, 1995). Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 5735. Microsoft Confidential (October 25, 1995). Comes v. Microsoft. Plaintiff's Exhibit 2667. מאמרים Miller, Michael J. (24 October 1995). "Beyond Windows 95". PC Magazine. pp. 75–76. Honeyball, Jon (June 1996). "The Road to Cairo Goes Through Nashville". Windows IT Pro. אחר Schnoll, Scott. "The History of Microsoft Internet Explorer". אתר האינטרנט הרשמי של Nashville Comes v. Microsoft 3208 Comes v. Microsoft 5735 בהשוואה לחלונות 95 שהיה 4.00.950, חלונות 95 OSR2 שהיה 4.00.1111, וחלונות 98 שהיה 4.10.1998. Comes v. Microsoft 3208