laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המופע של מר פיבודי ושרמן

המופע של מר פיבודי ושרמן (באנגלית: The Mr. Peabody & Sherman Show) היא סדרת אנימציה אשר הופקה על ידי אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הסדרה היא סדרת בת של הסרט "מר פיבודי ושרמן". העונה הראשונה עלתה בנטפליקס ב-9 באוקטובר 2015, העונה השנייה ב-18 במרץ 2016, העונה השלישית ב-21 באוקטובר 2016 והעונה הרביעית ב-21 באפריל 2017. לסדרה הוזמנו 78 פרקים בסך הכל. בישראל שתי העונות הראשונות שודרו החל מ-3 ביולי 2016 עד ל-7 באוגוסט 2016. מר פיבודי – הכלב החכם בעולם, ועוזרו – בנו המאומץ שרמן, מנחים תוכנית אירוח ומציגים את הרפתקאותיהם ברחבי ההיסטוריה. אתר האינטרנט הרשמי של המופע של מר פיבודי ושרמן (באנגלית) "המופע של מר פיבודי ושרמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המופע של מר פיבודי ושרמן", באתר נטפליקס "המופע של מר פיבודי ושרמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "המופע של מר פיבודי ושרמן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Hulett, Steve (14 באוגוסט 2014). "Animation Work In And Around Los Angeles". The Animation Guild. נבדק ב-15 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) עד שידורו בישראל, כל פרק ייכתב בשמו המקורי באנגלית
קלי לינץ'

קלי לינץ' (באנגלית: Kelly Lynch; נולדה ב-31 בינואר 1959) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. לינץ' נולדה בגולדן ואלי שבמינסוטה, לברברה, רקדנית, ולרוברט, מסעדן. היא הייתה דיילת אוויר לאחר שעזבה את לימודיה בקולג', ועבדה כדוגמנית בסוכנות הדוגמנות עלית. בשנות ה-80 החלה ללמוד משחק. לאחר ששיחקה במספר תפקידים קטנים בקולנוע היא לוהקה לסרט "קוקטייל" משנת 1988 לצד טום קרוז. בשנת 1989 שיחקה בסרט "שומר הברים" לצד פטריק סווייזי, וזכתה לשבחי הביקורת. באותה שנה זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "דראגסטור קאובוי". הוצע לה לגלם את תפקיד קת'רין טרמל ב"אינסטינקט בסיסי" אך היא סירבה ושרון סטון לוהקה במקומה. בהמשך שיחקה במספר סרטים עצמאיים ובמספר סרטים הוליוודיים. ב-1991 שיחקה בסרט "נוכלת ושמה סו" בבימויו של ג'ון יוז. בשנת 1996 שיחקה בסרט המתח "גורם לא ידוע" לצד נעמי ווטס. בשנת 2000 היא גילמה את ויוויאן ווד בסרט "המלאכיות של צ'רלי". בשנת 2003 שיחקה בסרט הטלוויזיה "הומלסית בהרוואד, סיפורה של ליז מורי", שקיבל 3 מועמדויות לפרס אמי. בשנת 2005 שיחקה לינץ' במותחן "החליפה" לצד קירה נייטלי. בהמשך השנה שיחקה גם בסרט הדרמה "Welcome to California" בתור סוזנה סמית'. בשנת 2010 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "קאבום" של הבמאי גרג אראקי ובסרט הדרמה "משחק התשוקה". בנוסף היא שיחקה במספר סדרות טלוויזיה, בין היתר "אלי מקביל", "ישנן בנות" ו-"90210", שם גילמה מפיקת מוזיקה עשירה. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד הראשי של סדרת הדרמה "מר מרצדס", שיצר דייוויד אי קלי . לינץ' לא שבה לעונה השנייה של הסדרה. לינץ' נשואה לתסריטאי והשחקן מיץ' גלזר ויש לה בת, שיין, ממערכת יחסים קודמת שניהלה. מדיה וקבצים בנושא קלי לינץ' בוויקישיתוף קלי לינץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלי לינץ', ברשת החברתית אינסטגרם קלי לינץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלי לינץ', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קלי לינץ', באתר AllMovie (באנגלית) קלי לינץ', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קלי לינץ', באתר Metacritic (באנגלית) קלי לינץ', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קלי לינץ', באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
ריינהולד מאתי

ריינהולד מאתי (בגרמנית: Reinhold Mathy, נולד ב-12 באפריל 1962, ממינגן, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. עיקר הקריירה של מאתי היה בבאיירן מינכן, עמה זכה בארבע אליפויות הבונדסליגה ושלושה גביעים. מאתי הצטרף לנוער של באיירן מינכן בשנת 1979, וכעבור שנה, בעונת 1980/81 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-1 על בוכום. עד לסוף העונה ערך שתי הופעות נוספות, ובסיום העונה זכה עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה. בעונת 1981/82 מאתי החל לשחק יותר וערך 17 הופעות בכל המפעלים, כאשר החשובה שבהן הייתה בגמר גביע אירופה לאלופות 1982, בו הפסידה באיירן מינכן 1-0 לאסטון וילה. מאתי פתח בגמר זה והוחלף בדקה ה-51. באותה שנה, זכה מאתי עם באיירן מינכן בגביע הגרמני, אך לא שותף בגמר. בעונת 1983/84 מאתי ביסס את מעמדו בקבוצה כשערך 22 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים, וזכה עם הקבוצה בגביע נוסף, לאחר ניצחון בפנדלים על בורוסיה מנשנגלדבך. מאתי נכנס במשחק זה כמחליף במחצית במקום וולפגנג קראוס. בין השנים 1985 ו-1987 זכה מאתי עם באיירן מינכן בשלוש אליפויות רצופות, כאשר בעונת 1985/86 זכה גם בגביע הגרמני השלישי שלו, כאשר שיחק 90 דקות בניצחון 5-2 בגמר על שטוטגרט. בעונת 1986/87, שהייתה האחרונה של מאתי בקבוצה, הוא סייע לבאיירן מינכן להגיע לגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה הקבוצה לפורטו, אך לא שיחק בגמר זה לאחר שהחמיץ חצי עונה בגין פציעה. בתום עונה זו, עזב מאתי את באיירן מינכן לאחר שבע עונות בקבוצה הבוגרת בהן ערך 100 הופעות ליגה והבקיע 21 שערים, וחתם בבאייר אורדינגן מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה של מאתי בבאייר אורדינגן, הוא חבר לשטפן קונץ ומרסל ויטצ'ק בחוד ההתקפה של הקבוצה, והבקיע שמונה שערי ליגה. אורדינגן סיימה את עונה זו, 1987/88, במקום ה-11 בבונדסליגה. בשתי העונות הבאות סיימו מאתי ואורדינגן במקומות ה-13 וה-14 בהתאמה, כאשר מאתי ממשיך להיות שחקן הרכב קבוע בבאייר אורדינגן. בתום עונת 1989/90 עזב מאתי את הקבוצה לאחר שלוש עונות, וחתם בפ.צ. וטינגן השווייצרית, שם שיחק שתי עונות. בעונת 1992/93 שיחק מאתי בהנובר 96 ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, וערך 11 הופעות במדיה. הנובר סיימה תשיעית בעונה זו. בתום העונה פרש מאתי ממשחק פעיל בגיל 31 בלבד, בגין פציעות חוזרות. מאתי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה המערבית, והבקיע שישה שערים בשבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית עד גיל 21. עם זאת, מאתי מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת. עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה (4): 1980/81, 1984/85, 1985/86, 1986/87 הגביע הגרמני (3): 1981/82, 1983/84, 1985/86 ריינהולד מאתי, באתר Transfermarkt ריינהולד מאתי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ריינהולד מאתי, באתר WorldFootball.net ריינהולד מאתי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
קשישטוף מונצ'ינסקי

קשישטוף מונצ'ינסקי (בפולנית: Krzysztof Mączyński; נולד ב-23 במאי 1987) הוא כדורגלן פולני, המשחק כקשר בקבוצת שלאסק וורוצלאב. מונצ'ינסקי גדל במחלקת הנוער של ויסלה קרקוב, ועלה לסגל הקבוצה הבכירה בעונת 2007-2008. הוא כבש את שערו הראשון בכדורגל מקצועני ב-28 בנובמבר 2007, במשחק גביע הליגה הפולנית מול גורניק זאבז'ה. ב-2 בדצמבר 2007, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפולנית, גם במשחק מול גורניק זאבז'ה. בסיום עונת הבכורה שלו, היה שותף מונצ'ינסקי ב-8 משחקי ליגה וזכה עם קבוצתו באליפות פולין. בין השנים 2009-2011, הושאל פעמיים לקבוצת ל.ק.ס לודז', כאשר בעונת 2010–2011, זכה עם לודז' בליגת המשנה. באוגוסט 2011, חתם על חוזה לשנתיים בקבוצת גורניק זאבז'ה. ב-8 בינואר 2014, עזב לראשונה בקריירה את פולין, לאחר שחתם במועדון הכדורגל הסיני גוויג'ואו ז'נחה. בתום עונה אחת בלבד, בה זכה בהסופר קאפ הסיני, שב מונצ'ינסקי לפולין, כאשר חתם במועדון נעוריו ויסלה קרקוב. ב-7 ביולי 2017 חתם לשנתיים בלגיה ורשה. מונצ'ינסקי ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת פולין ב-15 בנובמבר 2013, לאחר שעלה כמחליף לתומאש יודלוביץ בדקה ה-76 במשחק ידידות מול סלובקיה. ב-14 באוקטובר 2014, כבש מונצ'ינסקי את שערו הראשון עבור נבחרתו, כאשר הבקיע בדקה ה-11 את שער יתרון ה-0–1 מול סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016. מונצ'ינסקי נכלל על סגל הנבחרת הפולנית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת. ויסלה קרקוב ליגת העל הפולנית: 2007-2008 ל.ק.ס לודז' ליגת המשנה הפולנית: 2010-2011 גויג'ואו ז'נחה הסופר קאפ הסיני: 2014 מדיה וקבצים בנושא קשישטוף מונצ'ינסקי בוויקישיתוף קשישטוף מונצ'ינסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קשישטוף מונצ'ינסקי, באתר Transfermarkt קשישטוף מונצ'ינסקי, באתר Soccerway קשישטוף מונצ'ינסקי, באתר WorldFootball.net קשישטוף מונצ'ינסקי, באתר National Football Teams קשישטוף מונצ'ינסקי, באתר FootballDatabase.eu
שלומי אביסידריס

שלומי אביסידריס (נולד ב-14 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבני ממב"ע הגולן. אביסידריס נולד וגדל קריית שמונה, ובגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה והיה לאחד השחקנים הבולטים בקבוצת הנוער של המועדון שהעפילה לליגת העל לנוער. ב-22 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל תל אביב במסגרת ליגת העל. ב-6 בדצמבר 2008 כבש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול מ.ס אשדוד שהסתיים בתיקו 1-1. במקביל המשיך לשחק גם בקבוצת הנוער, ובעונה שלאחר מכן צורף לסגל הקבוע של הקבוצה הבוגרת לאחר שירדה לליגה הלאומית. אביסדריס העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל, ובעונת 2010/2011 כבש את שער הניצחון של הקבוצה בגמר גביע הטוטו. בעונה שלאחר מכן הושאל להפועל רעננה מהליגה הלאומית, ולאחר שכבש חמישה שערים ב-15 הופעות עבר בינואר 2012 לבני יהודה תל אביב מליגת העל, במדיה לא הצליח להשתלב וערך שתי הופעות בלבד עד תום העונה. בקיץ 2012 חתם בהפועל רמת גן מליגת העל, ובינואר 2013 עבר להפועל אסי גלבוע מליגה א'. בספטמבר 2013 חתם אביסידריס בקבוצת מכבי אום אל-פחם, ולאחר שלא השתלב בקבוצה מהליגה הלאומית ואף התאמן עם קבוצת הנוער, שוחרר מהקבוצה ועבר למ.ס. כרמיאל צפת מליגה א'. לאחר תקופה קצרה בקבוצה בה ערך שתי הופעות ליגה וכבש שער אחד, עזב אביסידריס את הקבוצה בעקבות בעיות משמעת והצטרף בהשאלה להפועל עירוני צפת מליגה ג'. לאחר תקופת ההשאלה השלים אביסידריס את המעבר לעירוני צפת וחתם בקבוצה לעונה אחת, במהלכה הושאל לחודש להפועל בני ראמה. בתחילת עונת 2015/2016 עבר אביסדריס להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. במהלך עונה אחת בה ערך 25 הופעות ליגה כבש אביסידריס חמישה שערים במדי הקבוצה. ב-5 ביולי 2016 חתם אביסידריס על חוזה לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-31 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בהפסד 1–3 למועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-12 בדצמבר 2016, ערך אביסידריס את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בהפסד 1–3 להפועל באר שבע. בסך הכל ערך בעונה זו עשר הופעות בליגת העל, אך לא כבש. ב-4 ביוני 2017 חזר להפועל ראשון לציון וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון. ב-3 בינואר 2018 חתם אביסדריס בהפועל מרמורק. ב-21 ביוני 2019 אביסידריס חתם במכבי נוג'ידאת מליגה ב'. ב-25 בספטמבר 2019 חזר להפועל עירוני צפת מליגה ג', איתה גם העפיל לליגה ב'. לאחר שראה את הבעיות בהנהלת הקבוצה, החליט אביסדריס לחתום לקראת עונת 2021/22 בבני ממב"ע הגולן, יריבתה לטבלה. במרץ 2022, פרסם תאגיד השידור כאן, את עונתה השנייה של הסדרה הדקומנטרית ליגה ג', בה סוקרו אביסדריס והפועל צפת (קבוצתו בזמן צילום הסדרה) כשהם מתמודדים על עליית ליגה. בתחילת 2008 נעצר אביסידריס בחשד להשתייכות לכנופיה בצפון שעסקה בסחר בסמים ונשפט למספר חודשי עבודות שירות אותן לא מילא, ולכן נשלח לתקופת מאסר. בספטמבר 2010 נעצר בשנית בחשד לסחר בסמים ושוחרר. לקראת סיום עונת 2010/2011 הסתבך אביסידריס בפלילים בפעם השלישית לאחר שתקף את העיתונאי רן בר מעוז בביתו. אביסידריס נעצר ובעקבות מעשיו שוחרר מקבוצת עירוני קריית שמונה, בית משפט השלום פסק לו עונש מאסר על תנאי, ובר מעוז החליט שלא להגיש כנגד השחקן תביעה אזרחית. מדיה וקבצים בנושא שלומי אביסידריס בוויקישיתוף שלומי אביסידריס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שלומי אביסידריס, באתר Transfermarkt שלומי אביסידריס, באתר Soccerway שלומי אביסידריס, באתר FootballDatabase.eu ניסים קמחי, שלומי אביסדריס חתם במכבי נוג'ידאת, באתר דאבל פס, 21 ביוני 2019
קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט

קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט, או מתווה למשפט הטבע ולמדע המדינה (בגרמנית: Grundlineien der Philosophie des Rechts oder Naturrecht und Stattswissenschaft im Grundrisse) הוא ספר מאת הפילוסוף גאורג וילהלם פרידריך הגל שפורסם בשנת 1821, אף על פי שכותרתו המקורית של הספר מתארכת את יציאתו לשנת 1820. את המושג "משפט", אשר שזור לכל אורך הספר, יש להבין גם כ"זכות", "צדק", "ראוי", נכון" (באנגלית: Right). ספר זה של הגל הוא התורה הבשלה ביותר שלו במשפט, באתיקה, בפילוסופיה החברתית והפוליטית ובהרחבת המושגים שבהם עסק רק בקצרה בספרו האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים, אשר ראה אור בשנת 1817 (ופעמים נוספות ב-1827 ו-1830). על פי שיטתו על של הגל, מהווה המשפט את אבן-הפינה של המדינה המודרנית, ובאותו האופן מאפיין היעדר החוק את הדספוטיזם, בין אם מונרכי ובין אם אוכלוקרטי. הספר נכלל בכרך ה-46 של הספרים הגדולים של העולם המערבי. הפילוסופיה של המשפט (כך נקרא הספר בקיצור) עוסק בתחילתו בדיון על מושג הרצון החופשי. הגל טוען שהרצון החופשי יכול להתממש רק בהקשר חברתי מורכב של זכויות רכוש, יחסים, חוזים, התחייבויות מוסריות, חיי משפחה, כלכלה, מערכת החוק ומערכת הממשל. במילים אחרות, אנו לא יכולים להיות בעלי רצון חופשי מבלי להיות שותפים לכל ההיבטים הללו של החיים והמדינה. קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט או מתווה למשפט הטבע ולמדע המדינה, עורך פיני איפרגן, תרגום גדי גולדברג, הוצאת שלם, ירושלים, התשע"א 2011 משנתו המדינית של היגל עריכה, מבוא, הערות: אברהם יסעור, תל אביב : הקיבוץ המאוחד ואוניברסיטת חיפה, תשל"ו 1975. [כולל תרגום חלקי] שלמה אבינרי, תורת המדינה של הגל. תל אביב: ספרית פועלים, 1973. שלמה אבינרי, סוגיות בפרשנות "הפילוסופיה של המשפט" של היגל; מתוך עיון ל"ג, תשמ"ד, ע' 30–43. פילוסופיה של המשפט פוזיטיביזם משפטי משפט הטבע קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט, הספר המלא באתר כותר. פיני איפרגן, מבוא ל"פילוסופיה של המשפט", באתר הוצאת שלם. כתבות שלמה אבינרי, חוזה המדינה המודרנית, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2011 פיני איפרגן, מבוא ל"פילוסופיה של המשפט", באתר הוצאת שלם.
אליפות העולם במרוצי סיבולת

אליפות העולם במרוצי סיבולת (באנגלית: FIA World Endurance Championship) היא סדרת תחרויות במרוצי מכוניות מטעם ארגון ה-Automobile Club de l'Ouest (מועדון המכוניות של המערב; או בקיצור ACO), ומפוקחת על ידי המַאֲחָד הבין-לאומי למכוניות (FIA). אליפות העולם נוסדה בשנת 2012 כתחליף לאליפות העולם למכוניות ספורט אשר חדלה מלהתקיים בשנת 1992. בשנים 2010–2011 התקיימה האליפות תחת השם גביע הלה מאן הבין יבשתי. הסדרה מורכבת מ-8 מרוצי סיבולת בהם נבחנים היבטים שונים כגון אמינות, עמידות ומהירות, הן של הנהגים והן של מכוניתם. לכל מכונית צוות של שלושה נהגים החולקים אותה יחדיו. לאחר שינוי לקראת עונת 2024, הסבב כולל רק 2 קטגוריות (במקום 3): HYPERCAR, המכוניות המהירות ביותר, ו-LMGT3. המרוצים עצמם מתקיימים במסלולי מרוצים שונים ברחבי העולם, כאשר בו בזמן המכוניות מתחרות הן על ניצחון הקטגוריה והן על ניצחון המרוץ הכללי, אשר יינתן למכונית אשר השלימה את מספר ההקפות הרב ביותר של המסלול. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם במרוצי סיבולת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם במרוצי סיבולת (בצרפתית ובאנגלית) אליפות העולם במרוצי סיבולת, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
דייוויד אדי

דייוויד ניי אדי (באנגלית: David Nii Addy; נולד ב-21 בפברואר 1990) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן שמאלי. דייוויד אדי נולד באקרה שבגאנה ומגיל צעיר שיחק במועדונים מקומיים בגאנה, כשאת קריירת הבוגרים שלו התחיל בקבוצות מן הליגה המקומית בגאנה. בקיץ 2008, ביצע אדי את המעבר הראשון שלו לאירופה כשהצטרף לליגה הדנית וחתם בקבוצת ראנס. ב-19 באוקטובר 2008, ערך אדי את הופעת הבכורה שלו במדי ראנס כשרשם שבע דקות כמחליף. בהמשך העונה, נמנה אדי עם סגל ראנס לליגה האירופית וב-2 ביולי 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק נגד לינפילד הצפון אירית. ב-1 בפברואר 2010, חתם אדי לשלוש שנים וחצי בפורטו ששילמה עבורו 800 אלף אירו. ב-14 באפריל 2010, רשם אדי את הופעת הבכורה שלו במדי פורטו בניצחון 4-0 על ריו אבה. ביולי 2010 הושאל אדי לעונה אחת לאקדמיקה דה קוימברה. לאחר שסיים את עונת ההשאלה באקדמיקה, במהלכה ערך 20 הופעות ליגה בהן כבש שני שערים הושאל אדי בשנית אך הפעם לפאנטוליקוס מהליגה היוונית. בסיום עונת ההשאלה בפאנטוליקוס, ועם תום חוזהו בפורטו סיים אדי את דרכו בקבוצה וב-30 בספטמבר 2012, חתם לשנתיים בוויטוריה דה גימארייש. במהלך תקופתו בוויטוריה דה גימארייש, סייע אדי לקבוצה לזכות בגביע הפורטוגזי לשנת 2012/13 ואף רשם ארבע הופעות יחד עם הקבוצה בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-אוגוסט 2014, חתם אדי לשנתיים בואסלנד-בוורן מליגת העל הבלגית. במהלך עונה אחת ערך אדי 30 הופעות במדי בוורן ולאחר מכן הגיע לסיכום עם הקבוצה על שחרורו. ב-23 בינואר 2016, נחת אדי בישראל והגיע להתרשמות בבני סכנין. לאחר תקופה קצרה, החליט אדי שלא להמתין להחלטת סכנין לגביו ועזב את אימוני הקבוצה. אדי נמנה עם סגל נבחרת גאנה ולזכותו 21 הופעות במדי החתולים-השחורים. מדיה וקבצים בנושא דייוויד אדי בוויקישיתוף דייוויד אדי, באתר Transfermarkt דייוויד אדי, באתר Soccerway דייוויד אדי, באתר WorldFootball.net דייוויד אדי, באתר National Football Teams דייוויד אדי, באתר FootballDatabase.eu
ברש (סרט)

בָּרַש הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2015 אותו כתבה וביימה מיכל ויניק ובו מככבים סיון נועם שמעון, ג'ייד הדס סקורי ודביר בנדק. הסרט מספר על נעמה ברש בת ה-17, שמפתחת מערכת יחסים עם תלמידה חדשה שמגיעה לבית ספרה, על רקע היעלמותה של אחותה החיילת. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס. שיר הנושא של הסרט בוצע על ידי להקת "העברית". נעמה (סיון נועם שמעון) חיה עם משפחתה בפרוור ישראלי טיפוסי. נעמה נוהגת להסתובב עם חברותיה במסיבות, לשתות אלכוהול ולקיים מפגשים מיניים אקראיים עם בנים. היא חווה ניתוק מהוריה שלא מודעים כלל לאורח חייה, וחיה בצל אחותה החיילת שמעוררת את דאגת הוריה כל פעם שהיא מתחילה לצאת עם נער שוליים חדש. יום אחד נעמה פוגשת בתלמידה חדשה בשירותים בבית הספר, ומרגישה כלפיה משיכה מיידית. היחסים בין השתיים מתפתחים, ודנה (ג'ייד הדס סקורי) מכירה לנעמה את סצנת המועדונים והסמים של תל אביב, שם היא פוגשת את בעלת המועדון, "דרקולה", שולטת לסבית שמולכת על כל הסובבות אותה. נעמה נסחפת לתוך אהבתה לדנה והעולם שהיא פותחת בפניה, במיוחד אל מול ההתנהלות הגסה של אביה, חוסר האונים של אמה, העצב של אחיה, ואחותה שנעלמה מהבסיס. נעמה מצטרפת בעל כורחה לאביה בחיפוש אחרי האחות הנעלמה, ומגיעה איתו לכפר קאסם שם הוא מתפרץ בשטף גזעני על השוטרים המקומיים. היא מנסה לברוח חזרה לזרועותיה של דנה, אך בביקור הבא בתל אביב, דנה נשארת עם דרקולה, ושולחת את נעמה הביתה לבד. "ברש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברש", באתר AllMovie (באנגלית) "ברש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ברש", באתר ספר הקולנוע הישראלי "ברש", באתר אידיבי "ברש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ברש", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מידע וכתבות: ברש, קדימון הסרט באתר יוטיוב נירית אנדרמן, מיכל ויניק התקשתה למצוא בקולנוע הישראלי גיבורות שדומות לה, אז היא יצרה את "ברש", באתר הארץ, 19 ביוני 2016 ערן רחמני ואמיר בוגן, "רציתי את הדבר האמיתי - שחקניות לסביות", באתר ynet, 18 ביולי 2016 ביקורות: גידי אורשר, "ברש" – האהבה הראשונה שלה, בבלוג הקולנוע "סולם אורשר", 2 באוקטובר 2015 אורון שמיר, עכבר העיר, "ברש": פרדוקס נעורים מיני ומטלטל, באתר הארץ, 15 ביוני 2016 מיכל קליינברג, "ברש": אהבה זה כואב, לכולם, באתר nana10‏, 17 ביוני 2016 שמוליק דובדבני, "ברש": גאווה לקולנוע הישראלי הנשי, באתר ynet, 21 ביוני 2016 ליאור אלפנט , לסביות מתנשקות על המסך? רק מגיל 16 ומעלה, באתר "העוקץ", 3 ביולי 2016
נוגלס (פירושונים)

נוגלס (בספרדית: Nogales) הוא שם ספרדי שמשמעו "עצי אגוז מלך". האם התכוונתם ל... נוגלס – עיר במדינת סונורה במקסיקו. נוגלס (אריזונה) – עיר במדינת אריזונה בארצות הברית. נוגלס (וראקרוס) – עיר במדינת וראקרוס במקסיקו. נוגלס (צ'ילה) – עיר במחוז ולפראיסו בצ'ילה.
חקרי לב

שו"ת חקרי לב הוא ספר שו"ת שחיבר הראשון לציון רבי רפאל יוסף חזן. הספר זכה למעמד נכבד בין ספרי השו"ת של האחרונים, ורבים מצטטים מדבריו. שם הספר נגזר מגימטריה של שם המחבר ושם אביו, בדרך הבאה: יוסף בן אדון אבי חיים, לזכרו של אביו. שם הספר השפיע על צאצאיו, שכללו בשם ספריהם את המילה "לב" בעקבותיו, כגון: החבי"ף (חקקי לב, לב חיים), חיים דוד חזן (נדיב לב, ישרי לב, ייטב לב), אליהו בכור חזן (תעלומות לב), ישראל משה חזן (ישמח לב, חוקר לב) ועוד. מקדמת דנא, נכתב הספר על סדר משנה תורה לרמב״ם, אולם לקראת הדפסתו נסדר הספר מחדש לשאלות (חקירות) ותשובות על סדר השולחן ערוך. את הספר מביאים רבות חכמי הדורות הבאים. במיוחד יש לציין את נכד המחבר, רבי חיים פלאג'י, שמזכיר תדיר את דברי "חקרי לב". הרב עובדיה יוסף היה משבח רבות את הספר ומעודד את תלמידיו ללמוד אותו. בנוסף היה נוהג ללכת עם ספר זה ועם ספר תורת חסד של הרב שניאור זלמן פרדקין בחיקו, והיה מכנה אותו "שאגת אריה של הספרדים": ה"חקרי לב" שהיה גאון עולם שהקיף את כל ספרי התלמוד והפוסקים ביחד, וגדולי האשכנזים היו קוראים אותו "שאגת אריה של הספרדים", השאגת אריה במחילה מכבודו רוב ספריו פלפולים, אך החקרי לב כולו הלכה למעשה, כתב מאות תשובות שכולם הלכה למעשה בראשונה נדפס הספר בחלקים: חקרי לב על אורח חיים, שאלוניקי תקמ"ז. חקרי לב על יורה דעה, חלק א, ליוורנו תקנ"ד. חקרי לב על יורה דעה חלק ב' שאלוניקי תקס"ו חקרי לב על יורה דעה, חלק ג, שאלוניקי תקס"ו. חקרי לב על אבן העזר, שאלוניקי תקע"ג. חקרי לב על חושן משפט, חלק א, שאלוניקי תקע"ו. חקרי לב על חושן משפט, חלק ב, שאלוניקי תקצ"ב - חלק זה אבד במהלך מלחמת העצמאות היוונית, וככל הנראה נתפס בידי היוונים בשנת התק"ף, כשנשלח מירושלים, עד שנתגלה כתב היד בארח פלא בביירות, ומשם הובא לדפוס חקרי לב מהדורא בתרא, שאלוניקי תרי"ג. חקרי לב, על מסכת שבועות, ירושלים תרל"ה. אינו כמתכונת הרגילה של החקרי לב, אלא חידושי הרב חזן על מסכת שבועות. שמונת החלקים הראשונים של הספר נדפסו בכמה מהדורות צילום מאוחר יותר, כגון בשנת התש"ל - התשל"א בירושלים ובה נעשתה חלוקה חדשה של הספר ל12 כרכים. בשנת תשמ"ז החלה הדפסה של הספר אך הדבר נעצר אחרי הדפסת החלק הראשון על אורח חיים עקב מחסור בתקציב. בשנת 1998 הוציא מכון המאור את הספר במהדורה חדשה ומוגהת גם היא ב12 חלקים בתוספת כרך מפתחות. חקרי לב חלק א', התנצלות המחבר חקרי לב, מבוא, מכון המאור רבי שלמה חזן, המעלות לשלמה, מערכת ספרים אות ח׳, סימן יו״ד שו"ת חקרי לב (חלק א' וב' - באתר hebrewbooks) חקרי לב על מסכת שבועות, באתר היברובוקס גישה מקוונת לשו"ת חקרי לב באתר הספרייה הממלכתית הרוסית חקרי לב, חלק ראשון, או"ח, התנצלות המחבר האם יתכן שרבינו עובדיה יטעה בהוראה חלילה?, באתר פורום מורשת מרן[דרושה הבהרה] בהקדמת בן המחבר לחלק זה ג. איור של הכותל המערבי כפתרון לשאלת זיהוי בית הדפוס?, באתר Safranim's Blog, ‏2010-06-06
וולפגנג קראוס

וולפגנג קראוס (בגרמנית: Wolfgang Kraus, נולד ב-20 באוגוסט 1953 בפרנקפורט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן בעמדת הקשר. קראוס החל לשחק באיינטרכט פרנקפורט כאשר היה בן 11, ובגיל 18, בעונת 1971/72, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, שהייתה היחידה באותה עונה. בעונת 1972/73 הפך קראוס לשחקן הרכב בפרנקפורט, ושיתף פעולה בהתקפה עם ברנד הולצנביין, ברנד ניקל ויורגן גרבובסקי. בעונת 1973/74 זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על המבורג בהארכה. קראוס הבקיע את השער השלישי לפרנקפורט באותו משחק. כעבור שנה זכה קראוס בגביע נוסף עם פרנקפורט, אך לא שיחק בגמר, בו ניצחה פרנקפורט 1-0 את דיסבורג. עונת השיא האישית של קראוס בפרנקפורט הייתה 1976/77, אז סיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, והבקיע עשרה שערי ליגה. לאחר עונת 1978/79, עזב קראוס את איינטרכט פרנקפורט לאחר 15 שנים במועדון, מתוכן שבע עונות בקבוצה הבוגרת, וחתם בבאיירן מינכן. עם הגעתו לבאיירן מינכן שיתף קראוס פעולה בקישור עם פול ברייטנר, ברנד דורנברגר, וולפגנג דרמלר וברנקו אובלק. הצלחתו של קראוס בקבוצה הייתה מיידית, כאשר הוא זכה בשתי אליפויות הבונדסליגה בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, ובגביע הגרמני בעונתו השלישית, 1981/82, לאחר ניצחון בגמר על נירנברג בתוצאה 4-2, כשקראוס הבקיע את השער השני. באותה עונה, הגיע קראוס עם באיירן מינכן לגמר גביע אירופה לאלופות 1982, שם הפסידה באיירן מינכן לאסטון וילה בתוצאה 1-0. קראוס פתח בגמר זה והוחלף בדקה ה-78 על ידי קורט נידרמאייר. בעונת 1983/84 זכה קראוס עם באיירן מינכן בגביע מקומי נוסף, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על בורוסיה מנשנגלדבך. קראוס פתח בגמר זה אך הוחלף במחצית על ידי ריינהולד מאתי. בתום עונת 1983/84 עזב קראוס את באיירן מינכן לאחר חמש עונות, וחתם בפ.צ. ציריך השווייצרית, שם שיחק שנתיים בהן הבקיע שישה שערים ב-37 הופעות. עונת 1986/87 הייתה עונתו האחרונה של קראוס כשחקן פעיל, והוא חזר לעונת פרישה באיינטרכט פרנקפורט, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל. לאחר פרישתו הועסק קראוס כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט, אך פוטר מתפקידו כעבור שנתיים, מאחר שהקבוצה לא הצליחה לשמור על הכישרון ההונגרי שלה, לאיוש דטארי, שהיה חביב הקהל בפרנקפורט ועבר לאולימפאיקוס. קראוס טען כי לא היה באפשרותו למנוע מעבר זה. קראוס ערך מספר הופעות בנבחרות החובבים ונבחרת המשנה של גרמניה המערבית, אך לא זומן מעולם לנבחרת גרמניה המערבית הבוגרת. עם איינטרכט פרנקפורט: הגביע הגרמני (2): 1973/74, 1974/75 עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה (2): 1979/80 1980/81 הגביע הגרמני (2): 1981/82, 1983/84 וולפגנג קראוס, באתר Transfermarkt וולפגנג קראוס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) וולפגנג קראוס, באתר WorldFootball.net וולפגנג קראוס, באתר FootballDatabase.eu
קורסון-שבצ'נקיבסקי

קורסון-שבצ'נקיבסקי (באוקראינית: Корсунь-Шевченківський), שנודעה עד שנת 1944 בשם "קורסון" (ביידיש: קאָרסאָן), היא עיירה[דרושה הבהרה] במרכז אוקראינה ובה כ-20,000 תושבים. על פי התיעוד ההיסטורי עולה כי העיירה נוסדה בשנת 1032 על ידי יארוסלאב הראשון, נסיך קייב. העיר נהרסה בעת הפלישה המונגולית לאירופה בראשותו של באטו חאן, אך שוקמה. במאה ה-17 הייתה אחד המוקדים למרד חמלניצקי. במסגרת המרד התחולל ליד העיירה קרב גדול בין צבא הממלכה הפולנית לקוזאקים המורדים. הקרב הסתיים בניצחון הקוזאקים. העיר עברה לידי האימפריה הרוסית לאחר החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793. את עיקר פרסומה קנתה לה בעת מלחמת העולם השנייה כשהתחולל לידה בחודשים ינואר ופברואר 1944 קרב ענק הידוע בשם קרב קורסון-צ'רקאסי. בקרב זה הצליח הצבא האדום לכתר חיל גרמני גדול ולהשמיד עשרות אלפי חיילים נאצים על ציודם. הניצחון הסובייטי היה חלקי כי חלק מהחיילים הגרמנים הצליחו לפרוץ את טבעת הכיתור, אך אבדותיהם היו קשות ומצב החזית הגרמנית באזור זה התערער. בהמשך אותה שנה נוספה לשמה התוספת "שבצ'נקיבסקי", כהוקרה למשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. במאה ה-19 התקיימה קהילה יהודית חשובה בעיירה. רב הקהילה היה הרב עזריאל דוב הלוי, תלמידו וכותב תורתו של רבי משה צבי מסאווראן, שחיבר ספרי הלכה ובהם 'פרי דעה' על הלכות נידה ומקוואות. הרב צבי הירש שלז הקים בה ישיבה גדולה, אליה נהרו רבים. מדיה וקבצים בנושא קורסון-שבצ'נקיבסקי בוויקישיתוף "קורסון-שבצ'נקיבסקי", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), קורסון שבצ'נקובסקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1595–1596), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) קורסון-בצ'נקיבסקי (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.