פונדמנטליזם

פונדמנטליזם (יְסוֹדָנוּת ע”פ האקדמיה ללשון העברית; באנגלית: Fundamentalism, מהמילה fundamentality, שׁוֹרשִׁיוּת; בערבית: اصولية) הוא סוג של תנועה דתית שמרנית, המאופיינת בתמיכה ציבורית (אנ') בקבלה קפדנית של כתבי קודש. המונח הפונדמנטליזם צמח בתחילת המאה ה-20, כדי לתאר תנועה דתית נוצרית שהתנגדה למדע, לתנועת הנאורות ולהיסטוריוגרפיה וכן ולזרמים דתיים מודרניים שניסו ליישב בין כתבי הקודש לבין הידע המודרני (זרמים כמו תאולוגיה טבעית, נצרות ליברלית, דאיזם). המונח התיייחס במקור לפרוטסטנטים אמריקאים שהתעקשו על כך שביבליה מדויקת כלשונה, והחל משלהי המאה ה-20 הוא מיושם על זרמים שקיימים ברוב הדתות בעולם. המונח מתאר אמונה שמאופיינת בקבלת כתבי קודש כפי שנכתבו, שאיפה לחזור ליסודות הדת המקוריים, ושאיבת פרשנות מכתבי קודש עתיקים לסוגיות מודרניות שונות - לרבות פוליטיות ואידאולוגיות. הפונדמנטליסטים מעוניינים ליצור מצב בו ההתקדמות האנושית לא תפגע בערכי הדת העליונים. הם קוראים לשמור בקנאה על ציוויי כתבי הקודש ולחזור למקורות הדת ואף החלת חוקי הדת על החברה (למשל השריעה). בתוך כך, ספציפית, עולה ניגוד חריף בין הפונדמנטליזם המבוסס על עקרונותיהן של דתות לבין המודרניות, בהיותה של המודרניות דוגלת במוטיבים של חילון, שוויון זכויות וככלל מתנגדת לחשיבה דוגמתית המאפיינת את הפונדמנטליזם המובנה בקרב דתות שונות. מקור השם הוא בפועל הלטיני foundo שפירושו לייסד, ומכאן שם העצם foundum (יסודות), הבא לציין שעל המאמין לדבוק ביסודות הראשוניים של הדת כפשוטם. המונח הופיע בתחילת המאה ה-20, ותיאר את האגף השמרני הקיצוני בכנסיות הפרוטסטנטיות בארצות הברית, שהתגבש מתוך התנגדות לפרשנויות ליברליות של הדת ושדגל בין היתר בקבלת הביבליה באופן מילולי. מי שטבע את המונח היה הכומר הבפטיסטי קרטיס לי לווס, שתיאר בטור מ-1 ביולי 1920 את 3,000 הצירים הבפטיסטים שהשתתפו בוועידה אודות יסודות האמונה כ"פונדמנטליסטים." הפונדמנטליזם נחשב זרם דתי הסבור כי כל הכתוב בכתבי הקודש של דתו, במשמעותו הפשוטה, הוא אמת מדעית והיסטורית. הפונדמנטליזם מתנגד לפרשנות מודרנית של הכתובים ובעיקר כזו הרואה בהם אלגוריה. הוא אינו מתפשר על אמונתו ודוחה כל תאוריה שבראייתו סותרת את הכתוב בכתבי הקודש (כגון תורת האבולוציה). מאפיין נוסף של הפונדמנטליזם הוא ראיית כתבי הקודש כמקור הבלעדי לערכים מוסריים, ללא צורך בשיפוט אנושי בלתי תלוי. בשל כך הפונדמנטליסטים אינם מקדשים ערכים ונורמות מודרניות, כדוגמת ליברליזם, שוויון, פמיניזם ודמוקרטיה, ורואים אותם כאופנות מתחלפות. במקרים מסוימים הם יאמצו נורמות מודרניות, אבל רק כפשרה המיועדת להקל על חיי השגרה. עם זאת, פונדמנטליסטים עשויים לאמץ נורמות חברתיות מחודשות מתוך ראייתן כמושרשות בדתם מקדמת דנא. לדעת החוקרים עמנואל סיוון וסקוט אפלבי, בתנועות פונדמנטליסטיות בעת החדשה יש נטייה ברורה לייחס אַלְטָעוּת למנהיגים דתיים, בניסוחים גורפים או מסויגים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פונדמנטליזם_נוצרי. בלשהי המאה -19 ותחילת המאה ה-20, נוצרים פונדמנטליסטים התנגדו לתאולוגיה מודרניסטית, שכללה ביקורת על התנ"ך והברית החדשה, בניסיון ליישב בין אמונות דתיות נוצריות לבין מדע מודרני ובין הדת לבין והיסטוריוגרפיה. הפונדמנטליזם הנוצרי נהנה מתמיכה חזקה בקרב זרמים פרוטסטנטים, ובפרט במספר אזורים ברחבי ארצות הברית. השימוש במושג פונדמנטליזם בהקשר היהודי שנוי במחלוקת. ישנם המשתמשים במושג בהתייחס לחלק או כל היהודים החרדים, ישנם המשתמשים בו בהתייחס לגוש אמונים ואחרים, כמו ישעיהו ליבמן, מתייחסים לשתי התבטאויות של פונדמנטליזם יהודי, חרדית ולאומית. לעומת זאת, ההיסטוריון ג'יי מ. האריס (אנ') טוען שהשימוש במושג פונדמנטליזם בהקשר היהודי אינו מועיל ומבוסס על השוואות שטחיות בין קבוצות יהודיות ונוצריות פונדמנטליסטיות, תוך התעלמות מהבדלים מהותיים. הזרמים העיקריים ביהדות האורתודוקסית מבוססים על קריאה פונדמנטליסטית בספרות ההלכה והשתלשלותה. עם זאת לדברי הכל ישנם נושאים המצריכים קריאה אלגורית, למשל תיאורים מהם עולה לכאורה כי לבורא יש גוף, או אגדות חז"ל, הראשונים עסקו בכך רבות והכללים הגורפים מועברים במסורת ישראל לדורותיה. זרמים אלו מאמינים כי כתבים אלו - ספרות ההלכה - מחייבים גם בימינו, אם כי במידות שונות. ערך מורחב – אסלאמיזם הפונדמנטליזם האסלמי, שהתחזק משלהי שנות ה-70 ואילך, דבק בקוראן ותובע מהמדינה לאמץ את חוק השריעה. דוגמה להשפעת הפונדמטליזם המוסלמי הם תנועות הסלפיות דוגמת המדינה האסלאמית והאחים המוסלמים שהולידו מתוכם את הג'יהאד הסלפי דוגמת חמאס זרם קיצוני שאינו סוטה מכתבי הקודש ואלים כלפי אלו שכן פונדמנטליזם בודהיסטי נחשב לנדיר וחריג יחסית ביחס לדתות אחרות בשל התמקדות הבודהיזם בקידום הרוחני של הפרט יותר מאשר במשמעות המקורית של כתבים ואמרות של מנהיגים דתיים היסטוריים. אולם קימות קבוצות נרחבות שמונהגות על ידי נזירים, אשר ניתן להגדירן כפונדמנטליסטיות בהגדרה המושאלת של המושג כקנאות דתית. הפונדמנטליזם הבודהיסטי מתמקד בין היתר בפעילות (לעיתים אלימה) כנגד קבוצות דתיות ואתניות אחרות. אחת הדוגמאות לכך היא מיאנמר, בה נזירים בודהיסטים פופולריים מטיפים כנגד האוכלוסייה המוסלמית במדינה ומעודדים את המתיחות הדתית-אתנית במדינה, מה שהוביל ב-2013 לפרעות של בודהיסטים בעמי הרוהינגיה והקמן המוסלמים במדינה. פרעות אלו אף התפתחו החל מ-2016 לרדיפה ודיכוי מטעם השלטון. כמו כן, נזירים בודהיסטים רבים במיאנמר מביעים את התנגדותם למנהיגים ליברלים מדי לטעמם, כמו אונג סן סו צ'י. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פונדמנטליזם_פוליטי. קיימות תנועות פוליטיות בעולם שנהוג לכנותן כפונדמנטליסטיות, ששואפות ליצור סדר חברתי חדש המבוסס על מקורות הדת אך מבלי לשלול את צביונן של מדינות הלאום. תאוקרטיה אסלאמיזם המדינה האסלאמית (דאעש) חמאס הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שריעה אסלאם קיצוני קיצוניות ורדיקליזם פשיזם קומוניזם אנרכיזם אגודת חסרי האל (איחוד האתאיסטים הלוחמים) אתאיזם חדש (נאו-אתאיזם) נונתאיזם אוניברסליזם אוניטריאני כת אינדוקטרינציה אתאיזם שלילי וחיובי מיזותאיזם אנטי-תאיזם תאודיציה אנטי-דת דוגמה פרופגנדה שמואל נח אייזנשטדט, ‏פונדמנטאליזם ומודרניות, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור ירושלים, 2002. ISBN 9650511768 Malise Ruthven, Fundamentalism: A Very Short Introduction, Oxford University Press, 2004 אדמיאל קוסמן, האם צריך להרוג את שכנינו החילוניים?, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2012 נדב איל, המרד נגד הגלובליזציה, חלק ג', הפונדמנטליסטים ע' 83 יעקב אריאל (מדע הדתות), צמיחת הפונדמנטליזם האמריקני: 1925-1865, זמנים, 38, 1991, עמ' 103-93. פונדמנטליזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פונדמנטליזם, אנציקלופדיה בריטניקה Michael O. Emerson and David Hartman, The Rise of Religious Fundamentalism, Annual Review of Sociology, 2006. עמ' 130. Norman W. Mathers, Battle for Orthodoxy: American Religious Thought (1870-1910), Wipf and Stock Publishers, 2018. עמ' 71. Charles S. Liebman, JEWISH FUNDAMENTALISM AND THE ISRAELI POLITY Jay M. Harris, Fundamentalism: Objections from a modern Jewish Historian, in "Fundamentalism and Gender"' page 166