laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הגביע הארץ-ישראלי 1942

הגביע הארץ ישראלי 1942 הייתה התחרות ה-13 מאז היווסדה. המשחקים החלו ב-14 בפברואר 1942 והסתיימו ב-4 ביולי 1942. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. לאור הנוכחות המוגברת של הצבא הבריטי גדל באופן משמעותי מספר הקבוצות הבריטיות שהשתתפו בתחרות. חלק מהקבוצות הוקמו רק לצורך התחרות ונקראו על שם של הקפטן. ערעור של מכבי חיפה על תוצאות המשחק נגד הפועל פתח תקווה עצר את קידום התחרות בכחודשיים. בנוסף לכך הייתה בעיה עם תוצאת משחק רבע הגמר בין מכבי תל אביב לבין קבוצת שבב אל ערב מחיפה. המשחק בין הקבוצות הסתיים לאחר הארכה בתוצאה 4–7 לטובת מכבי. אומנם הקבוצה החיפאית טענה שלטובת מכבי שיחקו כדורגלנים שבגלל גילם היו צריכים להתגייס והיה אסור לשתף אותם במשחק. החלטת ההתאחדות הייתה שיש לאשר את תוצאת המשחק אך לפסול את מכבי מהשתתפות בהמשך התחרות. בית"ר תל אביב זכתה בגביע בפעם השנייה תוך ניצחון 12:1 על מכבי חיפה. בשלב זה נערכו 11 משחקים. בהארכה במשחק השני מכבי ניצחה 1:2 המשחק השני הסתיים בתוצאה 2:3 לטובת מכבי חיפה לאחר הארכה. הפועל פתח תקווה הגישו ערעור להתאחדות בטענה שכדורגלן מכבי שהורחק מהשדה, הוחזר למשחק בהארכה. הערעור התקבל והוחלט על מועד למשחק חוזר. מכבי חיפה לא התייצבה למשחק החוזר, הגישה ערעור נוסף, זכתה בו וקודמה לרבע הגמר המשחק הסתיים בדקה ה-80 כאשר כדורגלן טרסנה סירב לעזוב את השדה למרות שהורחק על ידי השופט בהארכה, בהמשך הניצחון נפסל ניצחון של מכבי תל אביב בסיבוב הקודם נפסל במועד המשחק הקבוצה היוונית כבר לא הייתה בארץ הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. בכוכבית (*) מסומנות קבוצות שלא שיחקו בליגה הראשונה. קבוצות חיפה לא השתתפו במסגרת הליגה ובמקום זאת התמודדו ביניהן במשחקי "גביע חיפה". בית"ר ת"א זכתה בגביע א"י לשנת תש"ב, המשקיף, 5 ביולי 1942
קוברת יערות

קוברת יערות (שם מדעי: Naja melanoleuca) היא מין של קוברה החיה באזורי היערות של מערב אפריקה, ארסית מאוד וקטלנית לאדם. זוהי קוברה גדולה המגיעה לאורך 1.2-2.2 מטר ואף עד 3.1 מטר, מה שהופך אותה לגדולה בסוגה. הקוברה בעלת רצועות שחורות וצהובות בצווארה המרשים ומצדדיו רצועות עור גדולות היוצרות צורת מניפה כשהיא מאוימת, ובשאר הזמן סגורות. הצבע העליון הוא שחור-חום כהה. הזכרים והנקבות דומים מאוד בגודלם. הזנב דק, אך הראש גדול ובעל שיני ארס ארוכות וקטלניות. העין שחורה עם אישון חום. צבעיה של הקוברה מלמעלה עוזרים לה להסוות את עצמה מטרפה בשעה שהיא זוחלת דרך העלים ביער. הקוברה חיה בדרום ומערב אפריקה הטרופית, מסנגל עד לדרום אפריקה. היא נפוצה ביערות גשם בעיקר ומכאן שמה, אך גם בסוואנות ובביצות לחות, בכמה חופים, ביצות מנגרובים ואף באזורי ערים. הן יוצאות לפעילות בשעות הערב. קוברה זו היא ציידת אופורטוניסטית הניזונה מדגים, דו-חיים, לטאות קטנות, נחשים אחרים, עופות ויונקים קטנים, כגון עכברים וחולדות. הן אוכלות גם דגי יבשתן שעולים מן המים וכן חדפי יערות בעלי ריח מצחין הדוחה את רוב הטורפים. היא מתרחקת מבני אדם, אך הכשתה יכולה לגרום למוות במהירות, כשהארס מגיע לצינורות הדם עד שהוא מגיע ללב ומשתק אותו וגורם למוות. מדיה וקבצים בנושא קוברת יערות בוויקישיתוף קוברת יערות, באתר ITIS (באנגלית) קוברת יערות, באתר NCBI (באנגלית) קוברת יערות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוברת יערות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוברת יערות, באתר GBIF (באנגלית) קוברת יערות, באתר biodiversityexplorer קוברת יערות באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוברה יורקת שחורת-צוואר

קוברה יורקת שחורת-צוואר (שם מדעי: Naja nigricollis; לפי האקדמיה: קוֹבְּרָה יוֹרֶקֶת) היא מין קוברה יורקת הנפוצה באפריקה ובעלת ראש וצוואר שחורים. אורכה של הקוברה 1.2-2.2 מטר ולפעמים גם יותר. הגוף מכוסה הקשקשים הוא שחור או אפור בהיר עם גחון צהוב או אדמדם. לעיתים ניתן למצוא גם מופע חום-אדמדם. הצוואר, כשמו, שחור וכך גם הראש הרחב. העיניים גדולות והלסת מעוגלת וגדולה, בתוכה ישנה לשון ארוכה העוזרת בהרחה ושיני ארס גדולות וקטלניות היכולות לירוק למרחק את הארס ולפגוע בעיני תוקפים. יריקה זו משמשת רק נגד אויבים. קוברה זו חיה ברחבי מדינות אפריקה שמדרום לסהרה, בעיקר במערב, ב:אנגולה, בנין, בורקינה פאסו, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקנית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קונגו, אתיופיה, גבון, גאנה, גינאה ביסאו, גויאנה, חוף השנהב, קניה, ליבריה, מאלי, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סיירה לאון, גמביה, מאורטניה, סודאן, טנזניה, סומליה, טוגו, אוגנדה וזמביה. ייתכן שהיא נמצאת גם בדרום אפריקה, זימבבואה, סווזילנד, בוצוואנה, נמיביה ומוזמביק. ברוב אזורי תפוצתם הם חיים באזורי סוואנה וגם ביערות גשם שונים, אך הם יכולים לשרוד גם במדבריות צחיחים. הם נמצאים באזורים בהם יש מקווי מים. הקוברה היא ציידת טובה וזריזה של יונקים קטנים כמו עכברים וחולדות אך גם של לטאות ונחשים אחרים, דו-חיים שונים ועופות. הטורפים הגדולים שלה הם עופות דורסים כמו החיוויאי וגם נמיות גדולות. מדיה וקבצים בנושא קוברה יורקת שחורת-צוואר בוויקישיתוף קוברה יורקת שחורת-צוואר, באתר ITIS (באנגלית) קוברה יורקת שחורת-צוואר, באתר NCBI (באנגלית) קוברה יורקת שחורת-צוואר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוברה יורקת שחורת-צוואר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוברה יורקת שחורת-צוואר, באתר GBIF (באנגלית) קוברה יורקת שחורת-צוואר באתר reptile-database קוברה יורקת שחורת-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוברה יורקת אדומה

קוברה יורקת אדומה (שם מדעי: Naja pallida) היא מין של קוברה יורקת הנפוצה באפריקה בעלת קשקשים ורודים-אדומים. אורכה של הקוברה 0.7-1.2 מטר ועד 1.5 מטר. היא בעלת גוף ורוד-אדום עם גרון בעל רצועות של שחור ולבן ולפעמים היא מופיעה גם בכתום. הראש רחב והעיניים גדולות ומעוגלות עם אישונים לבנים. השיניים שלה יכולות לירוק ארס עד למרחק 2 מטר ולגרום לעיוורון למי שנפגע בעיניו. עם זאת השיניים עצמן ארסיות ויכולות לגרום לננשך בחילות, הקאות, התקפים והתעלפויות ובסופו של דבר, בהיעדר טיפול רפואי, גם מוות. הקוברה חיה בטבע במזרח אפריקה בג'יבוטי, אריתריאה, סומליה, דרום מצריים, צפון ומזרח אתיופיה, צפון טנזניה, צפון סודאן וקניה. הם חיות בסוואנות, בדרך כלל ליד מקורות מים. הקוברות הן חיות מהירות ואגרסיביות שביום נמצאות במסתור כמו מאורה, בור או קן של טרמיטים ובערב עולות לצוד. עם זאת הקטנים הם פעילי יום החיים באתרים שבהם לא שוכנים בוגרים, העלולים לטרוף אותם ללא כל בעיה. הן ניזונות בעיקר מקרפדות וצפרדעים וגם מעכברים, ציפורים קטנות ונחשים אחרים שונים. הן מריחות את הטרף באמצעות הלשון הרגישה שלהן והורגות אותו עם שיני הארס הגדולות. באזורים מסוימים הן ניזונות מלולי תרנגולים מקומיים. הקוברה היא מין מאוד קטלני אם הוא מכיש מקרוב ויכול להרוג בקלות, אך הוא מתרחק בדרך כלל מהאדם ומקרי המוות נדירים. רוב הטורפים מעדיפים לא להתעסק איתו וכשטורף תוקף אותו הנחש מרים את צווארו, יורק ונושף ואז יורק את הארס מבין שיניו. מדיה וקבצים בנושא קוברה יורקת אדומה בוויקישיתוף קוברה יורקת אדומה, באתר ITIS (באנגלית) קוברה יורקת אדומה, באתר NCBI (באנגלית) קוברה יורקת אדומה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוברה יורקת אדומה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוברה יורקת אדומה, באתר GBIF (באנגלית) קוברה יורקת, באתר פתניים (באנגלית) קוברה יורקת אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוברה טבעתית

קוברה טבעתית (שם מדעי: Hemachatus haemachatus) היא מין של נחש יורק גדולה ממשפחת הפתניים, החיה בדרומה של אפריקה. אף על פי ששמה הוא קוברה, היא שייכת לסוג יחידאי נפרד. זהו נחש גדול המגיע לאורך 110-90 ס"מ וצבעו שחור כהה בדרך כלל עם בטן אפורה ועל הצוואר שתיים שלוש רצועות פסים לבנות שנתנו לקוברה את שמה. הקשקשים פחות נוקשים ובולטים משאר סוגי הקוברה. הקוברה היא מין מדברי החי באזור הכף של דרום אפריקה ובלסוטו, בטרנסקאי, בקוואזולו-נטאל, בחאוטנג, במערב סווזילנד ובמערב מוזמביק וזימבבואה. הקוברה היא אוכלת בשר והיא ניזונה בעיקר מקרפדות שונות. היא תאכל גם יונקים קטנים, דו-חיים נוספים וזוחלים אחרים כולל נחשים ואף קוברות אחרות. לקוברה הבוגרת מעט מאוד אויבים בטבע, ביניהם ישנם עופות דורסים, נמיות, לטאות כוח ונחשים גדולים יותר. הקוברה מקשיחה את צווארה כלפי מעלה ופורשת את רצועות העור ופולטת יריקה מבהילה כדי להבריח את התוקף שעלולה לגרום לעיוורון אם היא פוגעת. אם זה לא עובד היא נמלטת אל בין הסלעים. לקוברה הטבעתית יש יכולת להעמיד פני מת, ואז לתקוף אם הוא מופרע, תכונה ההופכת אותו לנחש מתעתע ומסוכן ביותר. הנחש נחשב למאוד ארסי והוא יכול לירוק את הארס למרחק של 3 מ' עד לעיני התוקף ולגרום לעיוורון זמני וכאבים עזים. לעור היריקה לא עושה הרבה נזק. עם זאת אם הקוברה נושכת הנשיכה ארסית ויכולה להרוג במהירות אנשים שהבהילו אותה. מדיה וקבצים בנושא קוברה טבעתית בוויקישיתוף קוברה טבעתית, באתר ITIS (באנגלית) קוברה טבעתית, באתר NCBI (באנגלית) קוברה טבעתית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוברה טבעתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוברה טבעתית, באתר GBIF (באנגלית) קוברה טבעתית באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוברה חוטמנית

קוברה חוטמנית (שם מדעי: Naja annulifera) היא מין של קוברה ממשפחת הפתניים והיא נחש ארסי מאוד החי בדרום אפריקה. אורכה של הקוברה 1.2-1.8 מ' בממוצע ועד 2.5 מ'. היא בעלת צבע אפור, חום ואף כחול והבטן צהובה. על הגרון ישנם פסים שחורים-צהובים והראש מעוגל. עם זאת החוטם של הקוברה יותר רחב מקוברות אחרות, מה שנתן לה את שמה. נחש זה פחות נפוץ מקרוביו והוא חי בדרומה של אפריקה בסוואנות, ערבות צחיחות וגם במדבריות בדרום אפריקה, בדרום מוזמביק, במזרח בוצוואנה, במלאווי, בזימבבואה ובסווזילנד. הקוברה מעדיפה לפעול בלילות והיא שוכנת באזורים הקרובים למים. ביום היא חיה במאורות באדמה או בקן של טרמיטים והצעירים מתרחקים מהבוגרים שיכולים לאכול אותם, ולכן יוצאים לפעילות ביום. בעת סכנה הקוברה יכולה להתרומם לגובה של 0.5 מ' ולפרוש רצועות עור גדולות משני צידי הצוואר. ההכשה שלה מהירה ביותר והיא עשויה לגרום למוות תוך שעה אם לא תינתן לנשוך עזרה. הקוברה משתמשת בארס בעיקר בשביל להרוג את טרפה הכולל יונקים קטנים, עופות, זוחלים כולל נחשים קטנים יותר (בעיקר מהמין ביטיס מתנפח) ודוחיים. היא אינה בוחלת גם בקניבליות. היא עצמה עלולה להיטרף על ידי דורסים שונים כמו החיוויאי ונחשים גדולים יותר. מדיה וקבצים בנושא קוברה חוטמנית בוויקישיתוף קוברה חוטמנית, באתר ITIS (באנגלית) קוברה חוטמנית, באתר NCBI (באנגלית) קוברה חוטמנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוברה חוטמנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוברה חוטמנית, באתר GBIF (באנגלית) קוברה חוטמנית באתר toxinology קוברה חוטמנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
שמורה (מתמטיקה)

במתמטיקה ובמדעים מתמטיים, שְׁמוּרָה (בלועזית: אִינְווָריִאָנְט) (אנ') היא תכונה של אובייקט מתמטי או של מחלקת אובייקטים שאינה משתנה תחת פעולה או טרנספורמציה מסוימת (או משפחת טרנספורמציות). אם ערכה של השמורה שונה בין שני מצבים, זו ראיה לכך שאי אפשר לעבור ביניהם באמצעות ביצוע הטרנספורמציות המותרות. כך למשל, צלעותיו וזויותיו של משולש אינן משתנות תחת פעולות הזזה, שיקוף או סיבוב, לכן הן אינווריאנטיות תחת הפעולות האלה. שמורות משמשות במגוון תחומים במתמטיקה, כגון גאומטריה, טופולוגיה ואלגברה: כמה משפחות של טרנספורמציות מוגדרות דווקא על ידי השמורות שלהן; למשל: העתקה קונפורמית מוגדרת כטרנספורמציה על המישור המשמרת זוויות בין עקומות. כמו כן גילוי שמורות הוא שלב משמעותי בתהליך של סיווג עצמים מתמטיים. בין הדוגמאות היסודיות ביותר לשמורות: מספר, ממד ומידה. זיהוי של שמורת זוגיות, באופנים שונים, מאפשר לפתור כמה חידות מוכרות: חידת ה-15, שסחפה את אירופה בסוף המאה ה-19, מבקשת לסדר לוח בגודל 4 על 4 שבו 15 לוחיות ממוספרות ולוחית אחת חסרה. במצב ההתחלתי כל הלוחיות במקומן, למעט זוג אחד של לוחיות, שהוחלף. כל שני צעדים רצופים במשחק מחליפים שלוש לוחיות באופן מחזורי. החלפה כזו היא תמורה זוגית, ולכן הזוגיות של מצב המשחק נשארת קבועה לאורך כל מספר זוגי של מהלכים. אבל כדי שהלוחית החסרה תחזור למקומה, מספר המהלכים מוכרח להיות זוגי - ומכאן שאי אפשר לסדר את הלוח בשום דרך. בכד יש כדורים שחורים ולבנים. בכל צעד מוציאים באקראי שני כדורים, ומחזירים אחד במקומם: מחזירים כדור לבן אם שני הכדורים שווי-צבע, וכדור שחור אם הם בצבעים שונים. באיזה צבע יהיה הכדור האחרון? הפתרון הוא שבכל צעד, הזוגיות של מספר הכדורים השחורים נשמרת, וממילא הכדור האחרון יהיה לבן אם בתחילה היה מספר זוגי של כדורים שחורים, ושחור אחרת. ב"אתגר שלוש הכוסות" מונחות לפני השחקן שלוש כוסות, מהן אחת הפוכה ושתיים ישרות, ועליו לסדר את הכוסות כך שכולן תהיינה ישרות. אלא שבכל צעד מותר להפוך בדיוק שתי כוסות. גם כאן, הזוגיות של מספר הכוסות ההפוכות אינה משתנה בכל צעד, וממילא אי אפשר לעבור ממצב שבו יש כוס אחת הפוכה למצב שבו אין כוסות כאלה. נקודת שבת שמורות של קשרים משפט נתר (פיזיקה), המגדיר את הקשר בין שמורות לסימטריה סקלר (פיזיקה) שמורה, באתר MathWorld (באנגלית) אינוריאנטים, דף שער בספרייה הלאומית 3-Cup, באתר Albino Blacksheep (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה ובנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה

המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה (באנגלית: The Second Anglo–Afghan War; בפשטו: د افغان-انګرېز دويمه جګړه) היא מלחמה שהתנהלה בשנים 1878–1880 בין האימפריה הבריטית לבין אמירות אפגניסטן, אשר נשלטה בידי שיר עלי ח'אן. הפלישה לאפגניסטן נערכה במסגרת המשחק הגדול כתוצאה מהמעורבות הגוברת של האימפריה הרוסית באזור ובשל חשש מפני פלישה רוסית לראג' הבריטי. הייתה זו הפעם השנייה בה פלשו כוחות האימפריה הבריטית לאפגניסטן. המלחמה הסתיימה בכניעת האפגנים והפיכת אפגניסטן לפרוטקטורט בריטי. ערך מורחב – המשחק הגדול בתחילת המאה ה-19 פרץ סכסוך בין האימפריה הבריטית לאימפריה הרוסית. בריטניה, ששלטה בהודו, חששה מפלישה דרומה של רוסיה ששלטה בחלקה הצפוני של אסיה ובמקביל חששה רוסיה מפלישה של האימפריה הבריטית מדרום. כדי להתמודד עם האיום שאפה כל אימפריה לחזק את גבולה מול האימפריה היריבה וכך הפך אזור זה (שכלל את פקיסטן, אפגניסטן, ג'אמו וקשמיר ועוד) לזירה בה נלחם כל צד לכבוש יותר שטחים כשאחד האזורים המשמעותיים הייתה אפגניסטן. בסיומה של מלחמת האזרחים באפגניסן (אנ'), שהתחוללה בשנים 1869-1863, השתלט שיר עלי ח'אן על הממלכה וגרם לבריחתו של מתנגדו, עבד א-רחמן ח'אן, וחסידיו מאפגניסטן צפונה לטריטוריות הרוסיות. השלטון הרוסי דאג לטפח אופוזיציה זו בתקווה שתאפשר לרוסים להשיג דריסת רגל באפגניסטן. מהלך זה של הרוסים הדאיג את הבריטים שחששו מהאפשרות של התחזקות האחיזה הפוליטית של הרוסים באפגניסטן. ב-1878 התעצמה המתיחות בין רוסיה ובריטניה בעקבות קונגרס ברלין שם תמכה בריטניה בביטול ההישגים אליהם הגיעה רוסיה במלחמה העות'מאנית-רוסית ובאו לידי ביטוי בחוזה סן סטפנו. Raugh, Harold E. Jr., Victorians at war, 1815-1914: Encyclopedia of British military history, California, US, ABC-CLIO, 2004. מדיה וקבצים בנושא המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנעאן

כנעאן הוא שם משפחה בערבית הקיים בקרב ערביי ארץ ישראל שמתייחס לחמולה בעראבה שלפי המסורת של בניה אביהם הקדמון הגיע מעבר הירדן והתגורר בהר כנען בטרם יסד את היישוב הערבי בעראבה. מסורת אחרת קושרת את מוצא החמולה בנוצרים מסוריה (יש שטוענים מחאלב ויש שטוענים מחומס). האם התכוונתם ל... אסלאם כנעאן – כדורגלן ערבי-ישראלי מוחמד כנעאן – כדורגלן ערבי-ישראלי מוחמד כנעאן – פוליטיקאי ישראלי תאופיק כנעאן – רופא פלסטיני-נוצרי ראזי כנעאן – שר הפנים הסורי עד 2005 כנען אישים ששמם הפרטי הוא כנעאן מה מקורות העם הפלסטיני?, המרכז הירושלמי לענייני חוץ וביטחון
גביע המלחמה 1943

גביע המלחמה 1943 הייתה התחרות ה-14 מאז תחילת משחקי גביע. המשחקים הסתיימו ב-16 באוקטובר 1943. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. בניגוד לתחרויות קודמות, הפעם הקבוצות המשתתפות חולקו ל-4 אזורים. מנצחי האזורים נפגשו למשחקי חצי הגמר. הקבוצה של הצבא הבריטי גאנרס, חיפה זכתה בגביע. בתחרות אזורית השתתפו 5 קבוצות. המשחק הופסק כאשר בהפסקה לפני הארכה הקהל תקף את השופט. במשחק החוזר הפועל חיפה ניצחה 0:2 בתחרות אזורית השתתפו 4 קבוצות. בתחרות אזורית השתתפו 5 קבוצות. המועדון ספורט ארמני המשחק הופסק כאשר כדורגלן סירד לעזוב את השדה לאחר הרחקה המשחק הופסק כאשר כדורגלנים החלו להרביץ אחד לשני. במשחק חוזר שנערך בראשון לציון כדורגלני מכבי תקפו את השופט בדקה 88' לאחר קביעת בעיטת עונשין. המשחק הופסק עם תוצאה 1:3 לטובת הפועל בתחרות אזורית השתתפו 12 קבוצות. המשחק הופסק בדקה ה-80 כאשר כדורגלן מכבי תקף את השופט לאחר הארכה. במשחק הנוסף בית"ר ניצחה 0:2 הערה: הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. הורחקה מהתחרות לאחר קיום משחק לא מאושר תיאור משחק הגמר סיקור התחרות סיקור המשחק שבגללו בית"ר הורחקה מהתחרות
קוזידו

קוזידו (בפורטוגזית: Cozido; נהגה בפורטוגזית אירופאית: [kuziðu] ובפורטוגזית ברזילאית: [kuzidu]) הוא תבשיל מסורתי פורטוגזי של נתחי בשר מסוגים שונים וירקות. לתבשיל וריאציות שונות ברחבי פורטוגל והוא נחשב למאכל מסורתי פורטוגזי. מקורו של התבשיל הוא באזור ביירה בפורטוגל. זהו תבשיל קדירה עשיר שכולל בדרך כלל נתחי בשר בקר, בשר חזיר, שאריות בשר שונות, נקניקים מעושנים וחלקי עוף. בקדירה עצמה מבושלים גם כרוב, גזר, לפת, אורז, תפוחי אדמה, וכרוב ירוק. התבשיל מוגש לעיתים קרובות עם שמן זית ויין אדום. באיים האזוריים נהוג להניח את הקדרה עם המצרכים בבורות שנחפרו לשם כך בשטחים עם פעילות גיאו תרמית עשירה. התבשיל מתבשל עקב החום הרב השורר בבטן האדמה ובישולו אורך מספר שעות. צ'וריסו לינגויסה מדיה וקבצים בנושא קוזידו בוויקישיתוף
ADC

ADC (ראשי תיבות של Analog-to-Digital Converter, נקרא גם: A/D או A to D), הנקרא גם דוגם או ממיר אנלוגי לדיגיטלי, הוא התקן אלקטרוני המבצע המרה של אות אנלוגי לאות דיגיטלי. דוגמה נפוצה לשימוש בדוגם היא בהמרת אנלוגי שנקלט על ידי מיקרופון ומייצג קול, לאות דיגיטלי אשר ניתן לעיבוד ושמירה באמצעים ממוחשבים. ההמרה כרוכה בקוונטיזציה של המידע הנכנס ולכן בהכרח הוא מוסיף אלמנט של שגיאה. בנוסף, במקום לבצע המרה בצורה רציפה, ADC מבצע המרה מחזורית, כשהוא דוגם את האות הנכנס. התוצאה היא רצף ערכים מספריים אשר הומרו מאות אנלוגי, רציף בזמן ובאמפליטודה, לאות דיגיטלי, עם זמן ואמפליטודה דיסקרטיים. הפעולה ההפוכה לזו של ה ADC היא המרה מדיגיטלי לאנלוגי, על ידי מכשיר DAC מבנה אפשרי למעגל דגימה המפיק 2 סיביות סימול מקוצר של ADC בתחום האלקטרוניקה אות אנלוגי (בצבע אדום) והדגימה שלו ל-3 סיביות (בצבע כחול) ממיר דיגיטלי לאנלוגי דיגיטציה עיבוד אותות ספרתי מודם מדיה וקבצים בנושא ADC בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרלד פלר

הרלד פלר (בגרמנית: Harald Feller;‏ 1913, ברן - 2003), היה חסיד אומות העולם משווייץ שפעל בהונגריה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה. פלר היה המזכיר הראשון בשגרירות שווייץ בהונגריה, ולאחר מכן כיהן כממונה על היחסים בין המדינות. הוא פעל עם קרל לוץ להצלת יהודים. מסוף 1944 ואילך היה פלר מעורב במספר מבצעי הצלה של יהודים. הוא סיכן את חייו כדי להציל אזרחים שווייצרים שהיו נשואים ליהודים הונגריים. הוא הצליח להציל מספר יהודים ממחנה מעבר בו הוחזקו, וכן הצליח להציל קבוצת יהודים ולהעבירם לשווייץ. מאוקטובר 1944 ואילך החביא פלר בביתו משפחה של יהודים הונגרים - בני משפחתו של הסופר גאבור דבצרי (גר') - וכן חיילים הונגריים שערקו מהצבא. כמו כן סייע פלר למחתרת הציונית בהונגריה. הוא סיפק לאנשי המחתרת מכתבי הגנה חתומים ובהם נותרה שורת המוגן ריקה, למילוי על ידי אנשי המחתרת לפי הצורך. בסוף דצמבר 1944 נעצר פלר על ידי אנשי צלב החץ ההונגריים ועוּנָּה. למרות זאת המשיך בפעילות ההצלה שלו עד הגעת הצבא האדום להונגריה. בפברואר 1945 נעצר על ידי הצבא האדום ונשלח כאסיר למוסקבה עם עוד אנשים מהשגרירות השווייצרית. בפברואר 1946 שוחרר במסגרת עסקת חילופי אסירים, והוחלף עם שווייצרים נוספים בתמורה לטייסים סובייטיים שמטוסם התרסק בשווייץ. בשנת 1999 הכיר יד ושם בפלר בתור חסיד אומות העולם. פעילותו של פלר, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליונל ווטסון

ג'ון ליונל אייריי ווטסון (John Lionel Airay Watson;‏ 1901–1969) היה מהנדס העיר חיפה בשנים 1934–1951. ליונל נולד בניו זילנד לכומר פרוטסטנטי. למד הנדסה אזרחית באנגליה ושרת במספר מועצות מקומיות וכן בדרום אפריקה. בשנת 1934 הגיע ווטסון לארץ ישראל והשתקע בחיפה, ולאחר הקמת נמל מים עמוקים בעיר הועבר למחלקת ההנדסה בעיריית חיפה כדי לעמוד בראשה. בין השנים 1945-1944 כיהן כנשיא מועדון הרוטרי החיפאי. בשנת 1948, עם תום המנדט הבריטי בארץ ישראל, לא עזב ווטסון את הארץ כשאר אנשי המינהל הבריטים אלא נשאר לשרת בעירייה. ווטסון כיהן בתפקידו עד לשנת 1951 עת מונה, בשנת 1952, למהנדס כבישים במע"צ ומאוחר יותר כמהנדס תברואה ראשי במשרד הבריאות. ווטסון הטביע את חותמו על התכנון האורבני של חיפה, דגל בתפיסות ההנדסה והאדריכלות המודרניות והרבה ליישם את נושא השטחים הציבוריים הפתוחים במרחב העירוני. כמו כן הוא נטל חלק משמעותי בבחירת סמל העיר חיפה. ווטסון נשא לאישה את רבקה, שהייתה מזכירתו במשך 10 שנים. ליונל ווטסון נפטר בשנת 1969 ונקבר בבית הקברות של הקהילה המשיחית שבחיפה. על שמו אחד הרחובות הראשיים בשכונת רמת בגין בעיר, ו"קרן ווטסון" - קרן מלגות במועדון הרוטרי החיפאי. Kolodney, Z., (2012) ‘‘Between Landscape Production and Representation”. The Journal of Architecture (JoA), themed issue on ‘Critical Perspectives on Landscape’, (17:1) pp. 97-118 אמציה פלד, רחוב ווטסון, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה ליונל ווטסון, בספרו של דוד הכהן "עת לספר", עמ' 32 - 33 (באנגלית) קרנות המועדון - מועדון רוטרי חיפה. רבקה ווטסון לבית זינברג נולדה בפולין בתחילת המאה ה-20 והיגרה לארצות הברית בהיותה בת 12. בנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער הציונית, ובשנת 1932 הגיעה כתיירת לארץ ישראל.
פינטוריקיו

ברנרדינו די בטו בטי (באיטלקית: Bernardino di Betto Betti) המכונה פינטוריקיו (באיטלקית Pinturicchio)‏ (1454, פרוג'ה, אומבריה – 11 בדצמבר 1513, סיינה, טוסקנה), צייר איטלקי שפעל בתקופת שיא הרנסאנס. חלק מהחוקרים רואים בו את אחד ממבשרי המנייריזם. הוא השתייך לאסכולת הציור הפרוג'יאנית ויש הרואים בו את אחד ממייצגיה העיקריים. די בטו נולד ב-1545 בפרוג'ה שבאומבריה. הכינוי פינטוריקיו (הצייר הקטן) נגזר מעובדת היותו נמוך קומה. על משפחתו לא ידוע רבות מלבד שם אביו, בטו די בלגיו. פינטוריקיו החל ללמוד ציור בפרוג'ה ובארצו, אולם אין פרטים מדויקים על תקופה זו בחייו. על פי וזארי היה תלמיד של פרוג'ינו, אבל ייתכן שהיה שוליה בסדנאות של אומנים פרוג'אניים ידועים פחות כמו Bonfigli או Fiorenzo di Lorenzo. כשוליה של פרוג'ינו עבד יחד איתו על הפרסקאות בקפלה הסיסטינית. בהמשך הועסק על ידי בני משפחת דלה רוברה בעיטור הפאלאצו שלהם, ובכנסית סנטה מריה דל פופולו (בשנים 1484 עד 1492). בשנת 1492 הוזמן לאורבייטו לעבודה על הקתדרלה. בשובו לרומא הועסק על ידי האפיפיור אלכסנדר השישי בציור פרסקאות בחדרי בורג'ה בארמון האפיפיור. יצירתו החשובה האחרונה הייתה הפרסקו של עשר סצינות מחיי האפיפיור פיוס השני בספריית פיקולומיני בסיינה (בשנים 1503 עד 1508). פינטוריקיו נפטר בסיינה ב-11 בדצמבר 1513, ונקבר שם בכנסיית Santi Vincenzo e Anastasio. ביוגרפיה של פינטוריקיו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. פרסקאות בפאלאצו דלה רוברה ברומא. 1490 פרסקאות ותמונת המזבח בכנסיית סנטה מריה דל פופולו ברומא. 1484 -92 פרסקאות בקפלת בופליני בכנסיית סנטה מריה אין ארצ'לי ברומא, סביבות 1484-1486. פרסקו בקתדרלת אורבייטו. 1492 פרסקאות ב"דירת" בורג'יה בוותיקן (1496 - 1492). פרסקאות בכנסיית סנטה מריה דל'אסונטה בספולטו 1497 פרסקאות בקפלת Baglioni בכנסיית סנטה מריה מג'ורה בספלו, אומבריה (1501 - 1500). פרסקאות מחיי פיוס השני בספריית פיקוליני בסיינה 1503-1508 כנסיית סנטה מריה דל פופולו, רומא תקרת פאלאצו דלה רוברה, רומא 1490 פרט מתקרת פאלאצו דלה רוברה פרסקו בכנסיית סנטה מריה אין ארצ'לי, ברומא סביבות 1484-1486 "תחיית ישו", מהפרסקאות ב"דירת" בורג'יה בוותיקן (1496 - 1492) קפלה בכנסיית סנטה מריה דל'אסונטה בספולטו 1497 "הבשורה", בקפלת Baglioni בכנסיית סנטה מריה מג'ורה בספלו (1501 - 1500). תקרת ספריית פיקולומיני בסיינה {1503-1508} הכתרת פיוס השלישי בספריית פיקולומיני בקתדרלת סיינה בכנסיית סנטה מריה דל'אסונטה בספולטו 1497 ברנרדינו מחזיר לחיים ילד שנמצא תחת עץ בדרך לורונה ברנרדינו מופיע לאחר מותו ומשחרר אסיר פינטוריקיו ב"חיי אישים" של וזארי (באיטלקית) פינטוקיריו ב"חיי אישים" של וזארי (באנגלית) פינטוריקיו ב-artcyclopedia (באנגלית) פינטוריקיו באתר Web Gallery of Art (באנגלית) פינטוריקיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כך על פי ספרו של וזארי. פינטוריקיו באתר אנציקלופדיה בריטניקה
גביע המלחמה 1944

גביע המלחמה 1944 הייתה התחרות ה-15 מאז תחילת תחרויות הגביע. המשחקים החלו ב-19 בפברואר 1944 אך בגלל הדחיות הסתיימו רק ב-13 בינואר 1945. בתחרות השתתפו 18 קבוצות. הפועל תל אביב זכתה בגביע בפעם השישית. בשלב זה נערכו 11 משחקים. לאחר הארכה. ניצחון טכני למכבי במשחק השני המשחק הופסק כאשר קהל פלש למגרש. במשחק החוזר מכבי פתח תקווה ניצחה 0:2 המשחק הסתיים בתוצאה 2:2 אך מכבי נס ציונה שיתפה במשחק כדורגלן שלא היה מורשה לשחק ולכן התוצאה נפסלה. הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. בכוכבית (*) מסומנות קבוצות שלא שיחקו בליגה הראשונה. קבוצות חיפה לא השתתפו במסגרת הליגה ובמקום זאת התמודדו ביניהן במשחקי "גביע חיפה". פסילת בית"ר מהשתתפות בגביע(הקישור אינו פעיל) תיאור משחק הגמר(הקישור אינו פעיל)
צבע מכפלת

צבע מכפלת (באנגלית: Facing colour) היא טכניקה הנהוגה במדי צבאות אירופה, לפיה הדפנות והקפלים בג'אקט המדים הם בצבע שונה מצבע הג'אקט, מה שהתפתח לכדי שיטה מורכבת לזיהוי שיוך הלובש ליחידה צבאית מסוימת. תחילה השוני בצבע נבע מאופן תפירת המדים כאשר הבטנה הייתה בצבע אחר. במהלך המאה ה-18 מדינות רבות באירופה החלו לייצר מראש מדים עם צבע בטנה שונה ליחידות שונות, לחלופין צבע המכפלת סימל סוג יחידה או מעמד מיוחד של היחידה (כגון יחידת משמר). המסורת הזו הפכה לנפוצה ומורכבת עד כדי כך שבשדה הקרב היה ניתן לזהות את היחידה והמקצוע של כל חייל ביחידה, על פי שילוב צבע המכפלת וצבע המדים שלו. למעשה צבע המכפלת הפך לאלמנט משלים למדים הצבעוניים של המאה ה-18 ומחצית המאה ה-19, החשיבות הצבאית של זיהוי חיילים בשדה קרב נבע מאופי הלחימה בתקופת אבק השריפה, נוכח הראות המוגבלת על ידי ענני העשן שיצרו המוסקטים הראשונים. לקראת סוף המאה ה-19 צבאות רבים החלו לזנוח את המדים הצבעוניים לטובת מדים משתלבים יותר בסביבה (צבע ירוק או חאקי), זאת נוכח התקדמויות בטכנולוגיית הנשקים שהפחיתו את פליטת העשן, כך שהצורך לזהות את החיילים ירד והחל צורך להסוותם. מאותה הסיבה נעלמו גם צבעי המכפלת כחלק ממדי השירות והקרב, אך עם זאת השימוש בצבעי מכפלת נמשך גם כיום במספר צבאות על גבי מדים יצוגיים ומדי שרד. כיום ישנם מספר צבאות ברחבי העולם שעושים שימוש בצבעי מכפלת על גבי מדי שרד, אך בדרך מודרנית יותר, שכן לרוב מדובר בצבע המופיע בצווארון המדים ובקצוות השרוולים (ידה) ולא בכפל של ממש. חייל מרגימנט הרגלים השמיני (של המלך), בריטניה, 1742 חייל מרגימנט הרגלים המלכותי, בריטניה, 1742 גרנדיר ווולטיגר צרפתיים, 1808 יגר הולנדי, 1815 חיילי רגימנט ברמודה המלכותי, הצבא הבריטי חיילי משמר הכבוד, גאנה חיילי משמר הגרנדירים, הצבא הבריטי חיילי רגימנט הפרשים השישי, פורטוגל ואפנפרבה טלאי צווארון