laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סינתטיזם

סינתטיזם הוא סגנון אמנותי ששמו מבוסס על המילה סינתזה, כלומר חיבור בין גורמים קיימים היוצרים משהו חדש. בסגנון זה האומן משלב סגנונות שונים. זרם זה שייך לפוסט-אימפרסיוניזם וקשור גם לקלואזוניזם ולסימבוליזם. הסגנון פותח בסוף המאה ה-19 בצרפת על ידי האומנים פול גוגן ואמיל ברנאר, ששאפו לבטא את העולם הרגשי בשילוב עם העולם המוחשי. הסינתזה אמורה לבוא לידי ביטוי בשילוב של קו המתאר של הדמיות והעצמים הטבעיים, תחושת האמן כלפי הנושא והאמנות האסתטית הטהורה המתבטאת בצבע וצורה וכל זאת ביצירה דו-ממדית מובהקת. גוגן ובנאר הושפעו מסגנונות אומנותיים הרחוקים מהתרבות המערבית כמו הדפסים יפניים המתאפיינים בצבע לוקלי, צורות שטוחות, קו מתאר שחור ועבה ונקודות מבט אלכסוניות. גוגן, שחיפש אחר תחליפים לתרבות המערבית, ראה בסגנון היפני שפה אמנותית שאפשרה לו להתבונן במציאות בדרך חדשנית. אחת מהיצירות הראשונות בהן נראית ההשפעה היפנית הוא החיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך. ראשית הסגנון בשנת 1888, בה הצטרף גוגן לקבוצת אומנים שחיה ופעלה בפונט אוון, כפר בברטאן שבצרפת, אשר קיוו למצוא בכפר את רוח התקופה שקדמה למהפכה התעשייתית. בפונט-אוון פגש גוגן את אמיל ברנאר, שניהם שאפו לבטא את העולם המוחשי בשילוב עם העולם הרגשי והדמיוני. ב-1890 גיבש צייר אחר, מוריס דני (אנ') את מניפסט הזרם. אליק מישורי, טבע דומם: מייצוג של חפצים לחפצים של ממש, 2008, כרך א' אתר מפגשים מהסוג החזותי, קבוצת הנאבי, עמלנט ומנהל מדע וטכנולוגיה מבט אל תצוגות הקבע של מוזיאון ישראל גדעון עפרת, השניים מאותו החדר, המחסן של גדעון עפרת Dictionary.com סינתטיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מעגל שלם

מעגל שלם היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בהפקת רשת ה-BBC ובהנחייתו של השחקן מייקל פיילין, שעלתה לשידור בשנת 1997. הסדרה מתעדת מסע בן עשרה חודשים ו-80,000 קילומטרים שערך פיילין במדינות שלחופי האוקיינוס השקט במהלך השנים 1995 ו-1996. הייתה זו סדרת הטלוויזיה השלישית מתוך שמונה אודות מסעות שערך פיילין בעולם (קדמו לה מסביב לעולם בשמונים יום ומקוטב לקוטב). היא כוללת עשרה פרקים בני 50 דקות כל אחד. במהלך המסע ביקר פיילין (יחד עם אנשי צוות הצילום שהתלוו אליו) ב-17 מדינות שונות. פיילין החל את מסעו באי דיומיד הקטן שבמצר ברינג ונע משם במדינות שלאורך חופי האוקיינוס השקט נגד כיוון השעון. הוא סיים את מסעו בעברו המערבי של האוקיינוס השקט בניו זילנד והחל את מסעו בעברו המזרחי בכף הורן. בתום המסע הוא התכוון לשוב אל דיומיד הקטן, אך בשל תנאי מזג אוויר גרועים הצליח להגיע רק למרחק של כ-3.5 קילומטרים ממנו. רוב מסעו של פיילין נעשה בתחבורה יבשתית וימית, לרבות שיט בנהרות. הוא פגש בתושבי המדינות שבהן שהה, ביקר באתרים ובאזורים טבעיים שונים והתוודע לתרבות ולפולקלור של אותם מקומות. פרק ראשון - אלסקה ורוסיה: האי דיומד הקטן, נום, האי קודיאק חצי האי קמצ'טקה, מגדן, ולדיווסטוק פרק שני - יפן וקוריאה: האי סאדו, פוקיאמה, נגסאקי פוסן, סיאול, פנמונג'ום פרק שלישי - סין: צ'ינגדאו, הר טאי, שאנגחאי, סכר שלושת הערוצים, צ'ונגצ'ינג, גויאנג, פינגקסיאנג ושער הידידות. פרק רביעי - וייטנאם והפיליפינים: האנוי, הואה, דא נאנג, הו צ'י מין סיטי מנילה, בגואיו, זמבואנגה סיטי. פרק חמישי - מלזיה ואינדונזיה: בורנאו, קוצ'ינג ג'אווה, ג'קרטה, יוגיאקרטה, סורביה פרק שישי - אוסטרליה וניו זילנד: דרווין, אליס ספרינגס, אדלייד, סידני אוקלנד, קווינסטאון, דנידין פרק שביעי - צ'ילה ובוליביה: כף הורן, פונטה ארנס, האי צ'ילואה, מדבר אטקמה, סנטיאגו דה צ'ילה, אריקה לה פאס פרק שמיני - בוליביה ופרו: קופקבנה, אגם טיטיקקה קוסקו, מאצ'ו פיצ'ו. פרק תשיעי - פרו וקולומביה: איקיטוס בוגוטה, קרטחנה פרק עשירי - מקסיקו, מערב ארצות הברית, קנדה ואלסקה: מקסיקו סיטי, טיחואנה סן דייגו, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, סיאטל ונקובר, פרינס ג'ורג', כף הנסיך מוויילס בעקבות סדרת הטלוויזיה יצאו לאור גם ספר המסע שכתב פיילין וספר צילומים של באזיל פאו, צלם שהתלווה אליו במסעו. "מעגל שלם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מעגל שלם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) על הסדרה, באתר Palin Travels צוינו אתרים עיקריים בלבד. בהיותו באינדונזיה התברר לפיילין שעל אשתו לעבור ניתוח. הוא טס ללונדון לשהות לצידה ומשם טס לאחר מכן ישירות לאוסטרליה.
מורגן פלוס 8

מורגן פלוס 8, (Morgan Plus 8) היא מכונית ספורט, קבריולה, המוגדרת כרודסטר 2 דלתות, 2 מושבים, בעלת מנוע V8, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "Morgan Motor Company" הבריטית בין השנים 1968–2004, ובין השנים 2018–2012. הדגם מוגדר כמכונית רטרו. שלדת ה-"מורגן פלוס 8" התבססה על דגם ה-"מורגן פלוס 4". סך הכל יוצרו כ-6,000 יחידות. מספר לא מבוטל של מכוניות מורגן פלוס 8 יוצאו לארצות הברית. עיצוב דגם ה- "מורגן פלוס 8", הייחודי, אופייני לתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. "חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתי, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה. החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד. לוגו מורגן פלוס 8 מורגן פלוס 8 מורגן פלוס 8, שנת 1984 - מבט לתא הנהג מורגן פלוס 8, שנת 1983 מורגן פלוס 8 מורגן פלוס 8 מורגן פלוס 8 - מבט למנוע מורגן פלוס 8, שנת 1988 מורגן פלוס 8 מורגן פלוס 8, שנת 1983 מורגן Aero-Sports מורגן סדרת F תלת אופן מורגן 3-וילר מורגן פלוס 4 מורגן פלוס 4 פלוס מורגן Aero 8 מורגן פלוס 8 Plus 8 - Morgan Motor Company מדיה וקבצים בנושא מורגן פלוס 8 בוויקישיתוף מורגן מוטור קומפני morgan-motor.com/about-morgan
ג'מעה אזברגה

ג'מעה אזברגה (בערבית: جمعة الزبارقة; נולד ב-15 באוגוסט 1956) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי. חבר הכנסת העשרים מטעם מפלגת בל"ד והרשימה המשותפת. אזברגה הוא חבר מפלגת בל"ד. בעל תואר ראשון בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עבד במכבי שרותי בריאות במשך 17 שנה והיה מנהל סניפי קופת החולים ביישובים רהט, כסייפה ולקייה ומנהל קשרי הקהילה של המגזר הבדואי בקופת החולים. היה מיוזמי הכנסת הקופה למגזר הבדואי (בשנת 1993), לאחר שבמשך שנים פעלה בו קופת חולים כללית בלבד. פעל מטעם ועדת המעקב העליונה של ערביי הנגב נגד תוכנית פראוור. כמו כן ניהל פרויקט להכרת עולם הרפואה לתלמידים, על מנת לעודדם לפנות ללימודי התחום. שובץ במקום הרביעי ברשימת בל"ד לכנסת התשע עשרה, אך בל"ד זכתה בשלושה מנדטים בלבד והוא לא נבחר. שובץ במקום ה-14 ברשימה המשותפת לכנסת העשרים ושוב לא נבחר, לאחר שהרשימה המשותפת זכתה ב-13 מנדטים בלבד. עם התפטרותו של באסל גטאס מהכנסת נכנס אזברגה לכנסת ב־21 במרץ 2017. בבחירות לכנסת הבאה לא התמודד אך הוצב במקום ה-109 הסמלי ברשימת רע"מ-בל"ד. בבחירות לכנסת ה-24 שובץ במקום ה-3 בבל״ד שהוא המקום התשיעי ברשימה המשותפת. אזברגה נשוי ואב לתשעה. הוא גר בלקייה, בבית מגורים שנגדו הוצא צו הריסה על ידי משרד הפנים. מדיה וקבצים בנושא ג'מעה אזברגה בוויקישיתוף ג'מעה אזברגה, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) ג'מעה אזברגה, באתר כנסת פתוחה ח"כ ג'מעה אזברגה הצהיר אמונים במליאת הכנסת באתר הכנסת, 21 במרץ 2017 רשימת הרשימה המשותפת, באתר ועדת הבחירות על פי דבריו בתעמולת הבחירות; יניר יגנה‏, מחליפו של ח"כ גטאס בכנסת מתגורר בבית לא חוקי בנגב, באתר וואלה, 21 במרץ 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המכון לחקר הכלכלה שליד הסוכנות היהודית

המכון לחקר הכלכלה שליד הסוכנות היהודית היה גוף מחקר כלכלי של הסוכנות היהודית שמטרתו לספק יסוד מחקרי לקידום המשקי של היישוב היהודי בארץ ישראל בימי המנדט. המכון הוקם על פי החלטת הקונגרס הציוני העולמי הי"ט בשנת 1935. תקציבו המשותף עם זה של המחלקה למסחר ותעשייה של הסוכנות עמד בשנת 1936 על כ-3000 לא"י מכספי קרן היסוד. בשנים 1938-1939 הגיע התקציב לכ-5000 לא"י. בשנת 1942 עמד התקציב על 4000 לא"י. בראש המכון עמד ארתור רופין ולצדו עמדו ארבעה חוקרים קבועים: דוד הורביץ, פרץ נפתלי, ד"ר אלפרד בונה וד"ר אופנהיימר. לאחר מותו של רופין עמד הורביץ בראש המכון. בשנת 1948 עמד בראש המכון ד"ר אלפרד בונה. לצד המכון הוקם "הארכיון הכלכלי למזרח הקרוב" בניהולו של ד"ר בונה. המכון פעל לעידוד צריכת תוצרת ארץ ישראלית, בין השאר על ידי קיום ועדת תזונה שעסקה בהסברה למען צריכת ירקות ומוצרי חלב. כן פעלה הוועדה לעודד הכנת שימורים ביתית מפירות ארץ ישראל. בראש הוועדה עמד פרופ' ישראל יעקב קליגלר. במהלך מלחמת העולם השנייה עסקה הוועדה במחקר על כמות המזון המינימלית הנדרשת לצורכי קיום. בשנת 1937 החל המכון לפרסם ירחון, שיצא בעברית ובאנגלית. משרדי המכון היו ברחביה בבית המוסדות הלאומיים. המכון סיפק מידע על עליית מדד יוקר המחיה ושימש כבורר לעניין תוספת יוקר בין מעבידים לעובדים. בשנת 1951 הועבר המכון לידי האוניברסיטה העברית. הסוכנות היהודית לארץ ישראל, המכון לחקר הכלכלה, דף שער בספרייה הלאומית מפעולות הנהלת הסוכנות בכספי קרן היסוד, דבר, 30 ביוני 1936 תקציב הסוכנות היהודית לתרצ"ט, הצופה, 30 בנובמבר 1938 סעיפי התקציב הציוני, הצופה, 19 בפברואר 1942 חקר הכלכלה הא"י ובעיותיה מסיבת עתונאים במכון לחקר הכלכלה, דבר, 5 בנובמבר 1936 הצבא פינה את בית הסוכנות, דבר, 11 ביולי 1946 תפקידי המחלקה הכלכלית של הסוכנות, הצופה, 31 באוקטובר 1948 בעית בעלות הקרקע, הַבֹּקֶר, 21 ביוני 1949 המכון לחקר הכלכלה, דבר, 13 בדצמבר 1936 לחיזוק עמדותינו, דבר, 30 בנובמבר 1936 בעיית התזונה, הצופה, 20 באוקטובר 1940 הפעולה למען התוצרת החקלאית העברית, דבר, 11 בפברואר 1938 בית ספר נודד עזרה עצמית ללימודי תעשית שימורי פירות וירקות, דבר, 12 באוגוסט 1937 אל תחפזו באגירת מזונות שלא לצורך!, הַבֹּקֶר, 21 בפברואר 1939 מזונות מינימום לישוב, דבר, 23 ביוני 1940 סקירות מוסמכות על המצב הכלכלי, דבר, 21 ביוני 1937 הביוליטין הכלכלי של הסוכנות, דבר, 14 בדצמבר 1939 התפתחותה של רחביה, דבר, 26 באוגוסט 1937 מחיר הלחם עלה ל-16 מיל, הַבֹּקֶר, 27 בנובמבר 1939 על תוספת־יוקר במפעלי התעשיה בת"א, דבר, 20 באוקטובר 1939 וראו גם: חוסלה השביתה בענף הלבנים והבלוקים, דבר, 17 באוקטובר 1947 צרכי האוניברסיטה להבא, הצופה, 24 במאי 1949 פרופ' א. בונה ז"ל, חרות, 20 בדצמבר 1959
ונואטו במשחקים האולימפיים לנוער

ונואטו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מוונואטו לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית. המשלחת הראשונה של ונואטו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ונואטו עד כה. המשלחת כללה 22 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת העפילו לאולימפיאדת הנוער באמצעות הוועדה המשולשת ולא הגיעו להישגים. בטורניר הכדורגל נבחרת הבנים סיימה במקום החמישי ובטורניר הכדורסל נבחרת הבנות סיימה במקום האחרון. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 21 ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זו ספורטאי המשלחת העפילו בזכות הוועדה המשולשת ולא הגיעו להישגים. בטורניר הכדורגל נבחרת הבנים סיימה במקום האחרון. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בענף הכדורעף חופים והאתלטיקה. ונואטו במשחקים האולימפיים ונואטו במשחקים הפאראלימפיים
יוסף שאול אלישר

יוסף שאול אלישר (י"ז באדר ה'תרכ"ז, פברואר 1867 – כ"א בסיון ה'תש"ח 28 ביוני 1948) היה איש ציבור ואיש עסקים ירושלמי, נשיא ועד העדה הספרדית בירושלים, ממייסדי שכונת זיכרון משה בעיר, וחבר אספת הנבחרים הראשונה. גואל קרקעות עבר הירקון בתל אביב מדרום לקריית שאול עליהן הוקמו לימים שכונות נאות אפקה, שכונת רביבים, ורמות צהלה. על שמו שכונת הדר יוסף. נולד בירושלים בפברואר 1867 (י"ז באדר ה'תרכ"ז) לרב חיים משה אלישר, שהיה בנו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר, ולוידה בת הראשון לציון הרב רפאל מאיר פאניז'ל. בצעירותו התחנך בישיבות בירושלים, ואביו שכר לו מורה ללימוד ערבית. בסיום לימודיו נישא לריקה, שהייתה נכדת הרב חיים נסים ברוך, והחל לעסוק במסחר, תוך כדי קביעת עיתים ללימוד תורה בישיבתו של סבו, הרב יעקב שאול אלישר. בשנת 1907 (ה'תרס"ז) נמנה עם מייסדי שכונת זיכרון משה בירושלים, ובסוף שנת 1908 (ה'תרס"ט) נבחר לעירייה יחד עם דוד ילין ורחמים מזרחי. בשנת 1912 (ה'תרע"ב) מונה על ידי מושל העיר לחבר ההנהלה בקופת היתומים הערבים, ולקח חלק בוועדות שונות מטעם המושל והעירייה. בחודש ינואר 1912 נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים לצד הרבנים אברהם ביג'אג'ו, דוד פאפו, חנניה גבריאל, יוסף מרדכי הלוי ורפאל שלמה לניאדו, אך התפטר לאחר מחלוקת שפרצה בו על תפקיד הרבנות. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, נבחר בחודש אוגוסט 1914 יחד עם דוד ילין, אברהם יחזקאל בלום ואברהם אלברט ענתבי כחבר הוועד המשותף של נכבדי העדות לחלוקת סיוע שנשלח מארצות הברית. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) נבחר שוב לוועד העדה הספרדית בירושלים, ושימש בו כסגן הנשיא עד לשנת 1925 (ה'תרפ"ה), אז נבחר לשמש כנשיא הוועד עד לסוף שנת 1927 (ה'תרפ"ז). כן נמנה עם מקימי בית מושב הזקנים והזקנות הספרדי בירושלים, שם שימש כגבאי המוסד והמפקח על הקמתו. בשנים בהן פעל בוועד העדה הספרדית, שימש גם כיו"ר החברה קדישא, ופעל לגידור בית העלמין כדי למנוע השתלטות על השטח בידי זרים. כן פעל למען עניי ירושלים, וחיזוק מוסדותיה והקדשותיה של העדה הספרדית. שימש גם כחבר וועד העיר ליהודי ירושלים, חבר אספת הנבחרים הראשונה וחבר מנהל בבית החולים משגב לדך ובית חינוך עיוורים. כסוחר נכבד שהיה פעיל בענייני הסוחרים בירושלים, יצר קשרי מסחר עם צרפת ואוסטריה, ושימש כחבר סינדיקט החיטה העירוני לחלוקת חיטים ואספקת לחם לתושבים בעת מלחמה. הלך לעולמו בירושלים ב-28 ביוני 1948 (כ"א בסיוון ה'תש"ח), ונקבר בבית הקברות בשכונת סנהדריה בעיר. אחיו היה יצחק שמעיה אלישר, ובנו היה איש הציבור אלעזר אלישר. ויוסף שאול - הערות והארות על חלק ממסכתות הש"ס והלכות הרמב"ם הנוגעות למסכתות אלו, ירושלים ה'תש"ב 'אלישר, יוסף', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 49. (הספר בקטלוג ULI) דוד תדהר (עורך), "יוסף שאול אלישר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1009 יוסף שאול אלישר, באתר "החכם היומי" ד"ר ע. צ. מלמד, הרב שאול יוסף אלישר ז"ל: למלאת שנה לפטירתו, הד המזרח, 24 ביוני 1949, עמ' 10 מצבת קברו, באתר Billion Graves ספרו "ויוסף שאול", באתר HebrewBooks Rabbi Joseph Saul Eliashar, באתר Geni עזרא ציון מלמד, הרב שאול יוסף אלישר ז"ל: למלאת שנה לפטירתו, הד-המזרח, 24 ביוני 1949 מדריך הרחובות תל אביב-יפו, יחיעם פדן, 2003 מענייני העדה, החרות ירושלים, 31 בינואר 1912 יוסף שאול אלישר באתר GRAVEZ
אדיב בורומאנד

אדיב בורומאנד (בפרסית: ادیب برومند; 11 ביוני 1924 – 13 במרץ 2017) היה משורר, משפטן ופוליטיקאי איראני. מקורבו של מוחמד מוסאדק וממנהיגי החזית הלאומית האיראנית (אנ'). בחייו נחשב למשורר הלאומי של איראן. בורומאנד נולד בגז (گز), אחד מפרבריה של העיר בורחואר (برخوار) שבאספהאן. אביו היה סופר והיסטוריון, ואימו התעניינה בחינוך ובתרבות. בגיל שש עשרה החל לכתוב פרוזה. את הקריירה הפוליטית שלו, החל בורומאנד במהלך הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן. הוא כתב על הלאומיות האיראנית, וביקר את שלטונו של רזא ח'אן שאותו כינה דיקטטור. הוא ביקר גם את הכוחות הפולשים, וכתב נגד קפיטליזם ובעד לאומיות ופטריוטיות. שיריו הופיעו בעיתונים בטהראן ובאספהאן. בתקופה זו פרסם את ספרו הראשון. הפופולריות לה זכה, זיכתה אותו בכינוי "המשורר הלאומי". בספטמבר 1942 החל בורומאנד ללמוד בטהראן, והשלים תואר ראשון במשפטים מטעם אוניברסיטת טהראן. בנוסף למד בורומאנד ספרות, ורכש ידע בצרפתית וערבית. הוא כתב על הצורך ברפורמה בפרס. בספרו השני כתב נגד התנאים הרעים ששררו לדעת אנשים רבים במדינה אותה התקופה. בורומאנד סירב להתמנות למשרה שהוצע הלו כתובע ציבורי בארדביל. הוא עבד כעורך דין עצמאי, ושימש במשך שנים עורך דין של הבנק הלאומי האיראני. במהלך משבר איראן ב-1946 היה בורומאנד פעיל פוליטי וכתב למען האופוזיציה של המפלגה הדמוקרטית האזרית וג'עפר פישהורי (جعفر پیشه‌وری), על אף שהיו לו קשרים קרובים עם מפלגת תודה (توده) הקומוניסטית. בורומאנד היה לתומך של התנועה הלאומית של ראש הממשלה מוחמד מוסאדק ובהלאמת תעשיית הנפט בדומה לאיראנים רבים בתקופתו. הוא כתב שירים רבים לתמיכה במוסאדק, ששימשו תעמולה בידי המשטר, והופצו בחוברות ושודרו ברדיו. במהלך ההפיכה באיראן ב-1953 לחם אדיב נגד הממשל החדש, וקרא לממשלו של מוחמד רזא שאה פהלווי "דיקטטורה". בשל דברים אלו והתנגדותו נכלא מספר פעמים. ב-1960 הפך לחבר מרכזי בחזית הלאומית השנייה וקרא למהפכה. אדיב נבחר כאחד מחמשת חברי המועצה במסגרת הארגון מחדש של החזית הלאומית על ידי כרים סנג'אבי (کریم سنجابی). לאחר המהפכה האיראנית היה ממנהיגי החזית הלאומית ועמד בראש המפלגה מ-1993 ועד 2017. בתפקידו זה קרא לחופש ולדמוקרטיה באיראן. הוא הקים בעיירת הולדתו גז "בית תרבות" בשטח של 3600 מ"ר. מדיה וקבצים בנושא אדיב בורומאנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדיב בורומאנד אדיב בורומאנד, ברשת החברתית פייסבוק ביוגרפיה של אדיב בורומאנד (באנגלית)
משטרת קייב

משטרת קייב (אוקראינית: Поліція Києва; בשמה הרשמי: המינהל הראשי של משטרת הסיור בעיר קייב (באוקראינית: Головне управління патрульної поліції м. Києва) הוא גוף האכיפה והשיטור בעיר קייב וכוח המשטרה הגדול ביותר באוקראינה. משטרת קייב הוקמה לראשונה ב-4 ביולי 1858 בשם המשטרה הראשית של קייב וכיום היא האחראית הבלעדית על תחומי אכיפת החוק ואבטחת העיר בעת שנערכים בה אירועים בינלאומיים גדולים. מטה המשטרה ממוקם ברחוב המרי העממי 9. מפקד משטרת קייב ממונה ומפוטר על ידי מפקד המשטרה הלאומית של אוקראינה בהמלצת שר הפנים וראש עיריית קייב. מפקד משטרת קייב הנוכחי הוא אנדריי קרישצ'נקו, שמונה על ידי שר הפנים ארסן אבאקוב ב-15 בדצמבר 2015 לאחר שהחליף את דמיטרי טרשצ'וק. בכוח המשטרה של קייב משרתים כ-23,000 שוטרים. המשטרה בעיר בקייב הוקמה על ידי הצאר בהמלצת שר הפנים ביולי 1858 והתקיימה עד שנת 1911 כמינהל המשטרה של העיר קייב (Київське міське поліцейське управління). בשנים 1934–1964 הייתה חלק מנקוו"ד וכונתה מינהל שירות המיליציה של קייב ופרבריה ולאחר מכן נודעה בשם המינהל לענייני פנים של העיר קייב (УВС Київського міськвиконкому). לאחר התפרקות ברית המועצות הוקם משרד הפנים האוקראיני וכוח המשטרה בקייב הפך למינהל הראשי של משרד הפנים בעיר קייב (ГУ МВС України в м. Києві). במהלך הרפורמה בגופי אכיפת החוק בשנת 2015 משטרת קייב הייתה לחלק מהמשטרה הלאומית של אוקראינה והיוותה את גרעין היסוד שלה. מחלקת חקירות פליליות (Управління карного розшуку) מחלקת התשאול (Слідче управління) מחלקת המשפט (Відділ правового забезпечення) המחלקה לתגובה מהירה וניתוח (Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування) המחלקה למלחמה בסחר בבני אדם (Управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торговлею людьми) מחלקת היחידה לתגובה מהירה (Управління "Корпусу оперативно-раптової дії") טלקומוניקציה ותקשורת (Управління зв'язку та телекомунікацій) מחלקת תקשורת (Відділ комунікації) המחלקה לפעולה מונעת (Управління превентивної діяльності) המחלקה לענייני זכויות אדם (Відділ забезпечення прав людини) מחלקת המימון (Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку) מחלקת התיעוד (Відділ документального забезпечення) המחלקה לתקשורת מיוחדת (Сектор спеціального звязку) המחלקה לתיאום ותמיכת מידע (Управління інформаційної підтримки та координації поліції 102) מחלקת פיקוח פנים (Відділ внутрішнього аудиту) מחלקת הטכנולוגיה (Вибухотехнічне управління) לשכת האינטרפול (Відділ Укрбюро Інтерполу) המחלקה ללוגיסטיקה ותמיכה טכנית (Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення) מחלקת כוח אדם (Управління кадрового забезпечення) מחלקת הגנת מידע וטכנולוגיה (Управління режиму та технічного захисту інформації) מחלקת המשטרה המיוחדת (Відділ спеціальної поліції) המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי (Сектор міжнародних зв'язків) המשטרה הלאומית של אוקראינה מדיה וקבצים בנושא משטרת קייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משטרת קייב משטרת קייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אלפרד בונה

אלפרד בונה (16 בנובמבר 1899 - 18 בדצמבר 1959) היה פרופסור לכלכלה, חוקר במכון לחקר הכלכלה שליד הסוכנות היהודית וראש החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. בונה נולד בנירנברג בשנת 1899. הוא למד כלכלה באוניברסיטת ארלנגן, אוניברסיטת מינכן ואוניברסיטת פרנקפורט. בשנת 1923 קיבל דוקטורט בכלכלה באוניברסיטת מינכן, בה המשיך במחקר. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. בשנת 1931 הקים את הארכיון הכלכלי של המזרח הקרוב לאיסוף ופרסום נתונים כלכליים. עם הקמת המכון לחקר הכלכלה שליד הסוכנות היהודית בשנת 1935, נמנה עם צוות חוקריו הקבוע ולאחר מותו של ארתור רופין היה למנהל המכון. ב-1940 תרם מאמר לקובץ מאמרים ביוזמת ההסתדרות בנושא הבנקאות, ובו תיאר את התפתחות מוסד הבנקאות בהיסטוריה האנושית. בשנת 1944 פרסם מטעם המכון את ספרו "התפתחותו הכלכלית של המזרח התיכון - תרשים לבינוי מתוכנן לאחר המלחמה" בו שרטט את העתיד הכלכלי של ארץ ישראל עם המדינות שמסביבה. בשנת 1949 זכה בפרס רופין על הספר. הספר יצא גם במצרים בתרגום לערבית. בשנת 1936 החל לעבוד כמורה באוניברסיטה העברית. בשנת 1945 הועלה לדרגת מרצה, בשנת 1949 לפרופסור חבר ובשנת 1952 לפרופסור מן המנין. בשנת 1950 יצא לסדרת הרצאות בארצות הברית. בשנים 1955–1958 היה דיקן הפקולטה למדעי החברה. נפטר ב-1959 ונטמן בהר המנוחות. ההתפתחות הכלכלית במזרח - והמשק היהודי בארץ־ישראל, הַבֹּקֶר, 31 במרץ 1938 כוח הצריכה לתוצרת חקלאית, משמר, 31 בדצמבר 1943 מידע על אלפרד בונה בקטלוג הספרייה הלאומית אלפרד בן נתן בונה (1899-1959), דף שער בספרייה הלאומית פרופ' א. בונה ז"ל, חרות, 20 בדצמבר 1959 מת פרופ' א. בונה, מעריב, 20 בדצמבר 1959 עיתון כלכלי מדעי חדש, דואר היום, 8 במרץ 1931 ארץ־ישראל והמזרח התיכון בתיכון שלאחר המלחמה , הַבֹּקֶר, 12 בינואר 1944 תפקידי המחלקה הכלכלית של הסוכנות, הצופה, 31 באוקטובר 1948 בעית בעלות הקרקע, הַבֹּקֶר, 21 ביוני 1949 ד"ר א. בונה, "מתולדות הבנקאות", בתוך: הבנקאות להלכה ולמעשה - ספר לאיש-המקצוע ולמעיין, ירושלים, ראובן מס, 1940, עמ' 24-7. עניני הכלכלה של המזרח התיכון ומדיניותה של הסוכנות היהודית, המשקיף, 22 בפברואר 1944 אהרן כהן, ההתפתחות הכלכלית של המזרח התיכון, משמר, 25 באוגוסט 1944 טקס חלוקת פרס רופין תש"ט, דבר, 2 בפברואר 1949 תרגום ערבי ל"כלכלה ומדינה במזרח התיכון", הצופה, 18 באוגוסט 1950 פרופ' בונה הוזמן להרצות בארה"ב, חרות, 23 ביולי 1950 פרופ' א. בונה, דבר, 20 בדצמבר 1959 הוענקו תארים ותעודות הסמכה ל־500 תלמידי האוניברסיטה, דבר, 8 במאי 1958 אלפרד בונה, באתר BillionGraves
אורן ביטון

אורן ביטון (נולד ב-16 ביוני 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל חיפה. ביטון נולד וגדל ביישוב עתלית, שיחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל חיפה, וכשהיה בן 15 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל חיפה. ב-10 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשעלה כמחליף בהפסד 1–2 למכבי פתח תקווה במסגרת ליגת העל. בעונה שלאחר מכן הוא הפך לחלק מהסגל הרחב הקבוע של הקבוצה הבוגרת ורשם שבע הופעות במסגרת גביע הטוטו ועוד תשע הופעות בליגת העל, ברובן עלה כמחליף מהספסל. בתחילת עונת 2015/2016 הושאל להפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית, וב-17 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בהפסד 0–4 להפועל עפולה, במסגרת גביע הטוטו. ב-11 באפריל 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4–1 על הפועל עפולה. ובסך הכול כבש בעונה זו שני שערים ב-35 הופעות בליגה. ב-15 ביוני 2016 חתם על חוזה לארבע עונות בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-20 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על מ.ס. אשדוד. בעונת 2016/2017 היה אחד המצטיינים בקריית שמונה, וב-14 במרץ 2017 הוחתם לחמש עונות בהפועל באר שבע ששילמה עבורו לקריית שמונה 2.8 מיליון שקלים. עם פתיחת עונת 2017/2018 הצטרף לבאר שבע, וב-29 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–0 על הפועל אשקלון במסגרת גביע הטוטו. בעונה זו הוא בישל תשעה שערים, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. ב-3 באוגוסט 2020 חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים. ב-15 באוגוסט 2021 הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי ביתר ירושלים, בהפסד 1–2 למכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ב-1 בדצמבר 2022 חתם בהפועל חיפה. לזכותו של ביטון שער אחד בארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. הפועל באר שבע אליפות: 2017/2018 גביע המדינה: 2019/2020 אורן ביטון, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אורן ביטון, באתר Transfermarkt אורן ביטון, באתר FootballDatabase.eu שלמה וייס‏, הפועל באר שבע רכשה את אורן ביטון, מיהאי קורהוט יעזוב בקיץ, באתר וואלה, 14 במרץ 2017 גיא בן זיו, רשמית: אורן ביטון חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים, באתר ONE, ‏3 באוגוסט 2020 Oren Biton, Transfermarkt
מורגן 3-וילר

מורגן 3-וילר, (Morgan 3-Wheeler) היא מכונית תלת אופן, ספורט, קבריולה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "Morgan Motor Company" הבריטית בין השנים 2012–2016. הדגם החשמלי "מורגן 3-וילר EV3" מיוצר משנת 2016 ועד היום. חברת Morgan Motor Company התחילה לייצר דגמי תלת אופן בשנת 1911. ה"מורגן 3-וילר" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות ב- ז'נבה בשנת 2011. בדגם המורגן 3-וילר הורכב מנוע של חברת Harley-Davidson, האמריקאית, ותמסורת ידנית של חברת מאזדה היפנית. בשנת 2016 התחילה החברה לייצר את הדגם החשמלי "מורגן 3-וילר EV3", המפיק 101 כ"ס, משקלו 450 ק"ג, תאוצה 0-97 קמ"ש ב-9 שניות. 1 מושב 2 מושבים "חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתי, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה. החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד. מורגן 3-וילר - מבט לתא הנהג מורגן 3-וילר (1 מושב) מנוע ה- מורגן 3-וילר מורגן 3-וילר מורגן 3-וילר תלת אופן מורגן סדרת F תלת אופן מורגן Aero-Sports מורגן פלוס 4 מורגן פלוס 4 פלוס מורגן Aero 8 מורגן פלוס 8 Triking מורגן 3-וילר (Wheeler 3 - Morgan Motor Company) מורגן 3-וילר ev3 - (דגם חשמלי) (EV3 - Morgan Motor Company) מדיה וקבצים בנושא מורגן 3-וילר בוויקישיתוף
אלונה פרידמן

אלונה פרידמן-סהר (נולדה ב-1971) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. עיתונאית ב"ליידי גלובס". פרידמן התגלתה בגיל שש עשרה על ידי צלם האופנה מנחם עוז, ולאחר מכן נבחרה לפנים של "שנות ה-80"[דרושה הבהרה] ודגמנה רבות בישראל ומחוצה לה. במהלך שירותה הצבאי בצה"ל עלתה במשקל, וכתבות המספידות את הדוגמנית הצעירה והמבטיחה שהייתה התפרסמו בעיתוני ישראל. ב-1995 הנחתה את התוכנית "קיץ על החוף" בערוץ 2, היא שימשה כאחת ממגישות התוכנית "שישי חי" והחליפה מדי פעם את שירה פליקס בהנחיית התוכנית "המקצוענים 10". אם לחמישה,השני מבין ילדיה הוא הכדורסלן דורי סהר. אלונה פרידמן, ברשת החברתית אינסטגרם אלונה פרידמן, אלונה פרידמן עם בטן מלאה, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2008 ליאת רון, ‏יהלומים לנצח / דוגמניות העבר המובילות בישראל, מה הן עושות היום?, באתר גלובס, 5 בפברואר 2009 אסי טוחן, אלונה פרידמן מול המראה: "אני הרבה יותר נהנית מהגוף שלי היום מאשר בגיל 17", באתר ynet, 4 ביוני 2023 חגית רון רבינוביץ', אני והיפות שלי, באתר ישראל היום, 14 באוגוסט 2015 אלונה פרידמן, אלונה פרידמן עם בטן מלאה, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2008 מיקי לוין, מי אמר שחבר זה לא קירן? אסי עזר מתקמבק, באתר nrg‏, 3 באפריל 2009 יעקב מאיר, הפרויקט של מכבי תל אביב: דורי סהר, באתר ישראל היום, ‏18/2/2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.