laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר קומארוב (מדען)

ולדימיר קומארוב (רוסית: Влади́мир Лео́нтьевич Комаро́в, 1 באוקטובר 1869 (יוליאני) – 5 בדצמבר 1945) היה בוטנאי רוסי. למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ולימד בה בשנים 1898-1934. בשנת 1914 צורף כחבר משני באקדמיה הרוסית למדעים ובשנת 1920 צורף כחבר מלא. בשנים 1930–1936 היה סגן נשיא האקדמיה ובשנת 1936 נבחר ליו"ר האקדמיה, תפקיד בו החזיק עד אוגוסט 1945, עת הוחלף על ידי סרגיי ואווילוב. במהלך כהונתו השתתף בסילוק מהאקדמיה של עמיתים רבים שלא מצאו חן בעיני ראשי המפלגה הקומוניסטית בברית המועצות. קיבל את פרס סטלין בשנים 1941, 1942. הוא עוטר בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1943. בינואר 1945 הצהיר בנאום שעשה הדים ביישוב היהודי בארץ ישראל שברית המועצות תאבק באנטישמיות בכל העולם. היה חבר הסובייט העליון בשנים 1938-1945. על שמו המכון הבוטאני על שם קומארוב והגנים הבוטניים על שם קומארוב בסנקט פטרבורג. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר קומארוב בוויקישיתוף ולדימיר קומארוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Dr. Vadim J. Birstein, The Perversion Of Knowledge: The True Story Of Soviet Science, Perseus Books Group, 20 Aug 2013, page 322 לנשיא האקדמיה למדעים, דבר, 25 בדצמבר 1936 חג המדע הסובייטי, משמר, 20 ביוני 1945 Rockets and People: Creating a rocket industry, Volume 2, page 94 Dr. Vadim J. Birstein, The Perversion Of Knowledge: The True Story Of Soviet Science, Perseus Books Group, 20 Aug 2013, page 45 גליון חג של איינקייט, משמר, 10 בדצמבר 1944 נשיא האקדמית למדעים ס.ס.ס.ר. "נעקור את האנטישמיות מן השורש", דבר, 16 בינואר 1945
סבכיי פיות

סבכיי פיות (שם מדעי: Maluridae) היא משפחת ציפורי שיר הנפוצה בעיקר באוסטרליה ובגינאה החדשה ובה עופות קטנים וצבעוניים. המשפחה מכונה גם גדרונים אוסטרליים. למרות שמם הם אינם קרובים למשפחת הגדרוניים מהעולם הישן וגם לא למשפחת גדרוני ניו זילנד הקדומה. הם קרוביהם הרחוקים של בני משפחת הדבשניים וכן של המשפחות ציפורי זיפים, פרדלוטיים ואכנתיזיים וכן קרובים רחוקים של משפחת הסבכיים. ציפורים אלו מצויות במגוון בתי גידול באוסטרליה וגינאה החדשה, לרבות ביערות, יערות גשם, הרים, ערבות ומדבריות. כולם אוכלי חרקים, אחריהם הם תרים בין השיחים והענפים, הם מקננים בצמחייה סבוכה ולעיתים גוזלים שבגרו נשארים לעזור לטפל בדור הבא. סבכי הפיות הם עופות מונוגמיים. אצל כמה מינים קיימת תופעה של הזדווגויות נוספות, "צדדיות", של הזכר וגם של הנקבה. עם זאת, בני זוג שבנו קן מטפלים יחד בצאצאים. משפחה סבכיי פיות (Maluridae) תת-משפחה Malurinae שבט Malurini סוג Malurus - בו 11 מינים - בו גדרון הפיה סוג Chenorhamphus - בו 2 מינים סוג ומין יחיד Sipodotus wallacii סוג ומין יחיד Clytomyias insignis שבט Stipiturini סוג Stipiturus - בו 3 מינים תת-משפחה Amytornithinae סוג Amytornis - בו 11 מינים מדיה וקבצים בנושא סבכיי פיות בוויקישיתוף סבכיי פיות, באתר ITIS (באנגלית) סבכיי פיות, באתר NCBI (באנגלית) סבכיי פיות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סבכיי פיות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סבכיי פיות, באתר GBIF (באנגלית)
פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג

פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Friedrich II Eugen., Herzog von Württemberg; נולד ב-21 בינואר 1732 - מת ב-23 בדצמבר 1797), היה דוכס וירטמברג בין השנים 1795–1797. פרידריך אויגן נולד ב-21 בינואר 1732 בשטוטגרט שהשתייכה לדוכסות וירטמברג, לקרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג ומריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס, בתם של אנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ומריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ'. במהלך מלחמת שבע השנים לחם פרידריך אויגן לצד פרידריך הגדול, ולאחר מכן קבע את מושבו במונבליאר, שהייתה מובלעת של וירטמברג בצרפת, ובשנת 1786 מונה על ידי אחיו קרל אויגן, דוכס וירטמברג למושל המחוז מטעמו. בשנת 1779 קנה פרידריך אויגן את טירת הוכברג, אך בשנת 1791 מכר אותה לאחיו. בשנת 1792 מונה פרידריך אויגן למושל נסיכות אנסבך שנמכרה לפרוסיה שנה קודם לכן, על ידי קרל אלכסנדר, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך שהיה חשוך ילדים, אולם בשנת 1793 כבשו הצרפתים את הנסיכות. ב-24 באוקטובר 1793 מת אחיו קרל אויגן, דוכס וירטמברג, ואחיו לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו. ב-20 במאי 1795 מת אחיו לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג, ופרידריך אויגן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1796 חתם פרידריך אויגן עם הצרפתים על הסכם פריז, ולפיו סופחו לצרפת כל שטחי וירטמברג בגדה השמאלית של הריין, אולם הצרפתים הכירו בשלמות הדוכסות. פרידריך אויגן נפטר בהוהנהיים ב-23 בדצמבר 1797, ובנו פרידריך השלישי, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1753 התחתן פרידריך אויגן עם פרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה. לזוג נולדו 12 ילדים: פרידריך הראשון, מלך וירטמברג (1754–1816). לודוויג, דוכס וירטמברג (1756–1817). אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822). סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג (1759–1828). וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג (1761–1830). פרדיננד פרידריך אוגוסט, דוכס וירטמברג (1763–1834). פרדריקה, דוכסית וירטמברג (1765–1785) אליזבת, דוכסית וירטמברג (1767–1790) פרדריקה וילהלמינה קתרינה (1768) קרל פרידריך היינריך (1770–1791) אלכסנדר, דוכס וירטמברג (1771–1833) קרל היינריך (1772–1833) מדיה וקבצים בנושא פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
צ'ארלס קולס

צ'ארלס "האני" קולס (באנגלית: Charles “Honi” Coles;‏ 2 באפריל 1911 - 12 בנובמבר 1992) שחקן ורקדן סטפס אמריקאי. היה ידוע בעיקר כמי שגילם את טיטו סוארז בסרט "ריקוד מושחת". קולס נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. פיתח יכולות ומהירות בלתי רגילות כשרקד ברחובות עיר הולדתו. הוא נסע לניו יורק לראשונה כחלק משלשיית מילר שהיו ידועים בצעדי הסטפס הקשים במיוחד שבוצעו על משטחים קטנים ולא רגילים. בהמשך הופיע בתיאטרון אפולו. בשנת 1940, רקד קולס עם הלהקה של קאב קאלוויי ושם פגש את צ'ארלס "צ'ולי" אטקינס. במהירות הפכו לצמד המפורסם "קולס ואטקינס". הסגנון שלהם היה מאופיין בריקודי סטפס עם מקצבים מהירים, מקצבי סווינג, סופט שו (מקצב איטי ודינמיקה נמוכה) וצ'אלנג'- דו-שיח בין שני רקדנים כאשר כל רקדן מאתגר את השני. הצמד הופיע יחד במשך 19 שנה. קולס הביא את עולם הסטפס לבמה הגדולה כאשר הופיע עם להקת הבלט המכובדת "ג'ופרי בלט" בהפקה של אגנס דה מילס שנקראה "שיחות על ריקוד". קולס הופיע בברודוויי במחזה "גברים מעדיפים בלונדיניות" בשנת 1949. וגם במחזות "סוכר חום מבעבע" ו- "האחד והיחיד", וזכה בפרס טוני ודרמה דסק על הופעתו. באחד המופעים, בעת שעמד על הבמה, במחזה "האחד והיחיד", לקה קולס בשבץ מוחי. הוא לא הצליח לדבר, אך רקד את ריקוד הסטפס מבלי להחמיץ צעד, לאחר מכן נלקח לבית החולים. זמן מה מאוחר יותר החלים קולס מהשבץ וחזר לפעילות. בשנות 1980, לימד קולס ריקוד והיסטוריה של הריקוד באוניברסיטאות שונות ברחבי ארצות הברית: ייל, קורנל, דיוק ואוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. קולס היה חבר קרוב של הרקדנית ברנדה באפלינו שהייתה לצידו לאורך הקריירה בתחילת שנות ה-70. בשנת 1986 ייסדו קולס, ברנדה בפלינו וטוני וואג את "אורקסטרת הסטפס האמריקאית" כלהקת סטפס ללא מטרות רווח. הלהקה הצליחה מאוד והופיעה במאות הופעות ופרויקטים של קולנוע מסביב לעולם. בין השנים 1989–1995 הלהקה הפעילה מרכז סטפס בניו יורק, בו התקיימו שיעורים הופעות ופעילויות שונות. בשנת 1979 הופיע בסרט רוקי 2 ובשנת 1984 הופיע בסרט מועדון הכותנה. בשנת 1987 הופיע קולס בסרט הקולנוע המפורסם ריקוד מושחת. בשנת 1991, הוענקה לקולס מדליית כבוד לאומנות על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. ב-12 בנובמבר 1992, נפטר קולס מסרטן. לאחר מותו נכנס להיכל התהילה של הסטפס בשנת 2003. אשתו, מריה אדוארדס קולס נפטרה ב-6 בנובמבר 2009. צ'ארלס קולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלס קולס, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארלס קולס, באתר Discogs (באנגלית) פסטיבל ג'אז בגריניץ' וילאג', דבר, 26 בינואר 1983
המשורר בן האלמוות

המשורר בן האלמוות (באנגלית: The Immortal Bard) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה ב. הסיפור תורגם לעברית לראשונה בשנת 1976 בספר גדול ורחב הוא העולם, ושוב בשנת 2009 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 1. באוטוביוגרפיה שלו, In Memory Yet Green, מתאר אסימוב כיצד המדע הבדיוני הפך בהדרגה ליותר "מכובד", כאשר באותו הזמן, פרופסורים של לימודי ספרות כתבו על מדע בדיוני - אפילו על סיפוריו של אסימוב עצמו - דברים אשר הוא התקשה להבין. הפרופסור לפיזיקה, ד"ר פיניאס וולש, השתכר קלות והתחיל לדבר עם סקוט רוברטסון, מנחה צעיר לספרות אנגלית. וולש מצהיר בפניו כי הוא יכול "להחזיר את רוחות המתים". הוא ממשיך ומסביר כי על ידי "העברה בזמן", הוא יכול להביא אנשים מהעבר אל ההווה. בהתחלה, רוברטסון מתייחס אל סיפורו של וולש כאל סיפור משעשע, הנגרם כתוצאה מצריכת אלכוהול, והוא מתחיל ליהנות מהשיחה. וולש מספר לו כי הוא ניסה בהתחלה להביא מדענים גדולים מהעבר- ארכימדס, אייזק ניוטון וגלילאו גליליי. אולם, אף אחד מהמדענים לא הצליח להשתלב עם החברה של המאה העשרים והוא החזיר אותם לזמנם; וולש הבין כי הוא צריך למצוא מישהו המסוגל להסתגל, בעל "ראש אוניברסלי". לכן, וולש החליט להחזיר את ויליאם שייקספיר, שלטענתו הוא בעל מוח גמיש מספיק כדי להבין בני אדם מכל תקופה, והוא יכול להתאים לעולם המודרני ביתר קלות. וולש מוסר ששייקספיר היה להוט לגלות מה הדורות הבאים חושבים עליו, אך כאשר וולש מצא לו ספר ביקורת על שייקספיר, שייקספיר בוכה בכעס "מה לא יסחטו ממילים במשך חמש מאות שנה. חושבני שאדם יכול לסחוט מבול ממטלית לחה!". בסופו של דבר רשם וולש את שייקספיר לשיעורי השלמה על המחזות של שייקספיר, שהועברו על ידי רוברטסון. בשלב זה, רוברטסון מתחיל להיות מודאג באמת. הוא נזכר באיש קטן וקרח עם מבטא מוזר, ומתחיל לתהות אם סיפורו של וולש הוא פנטסיית שיכורים. רוברטסון שואל את וולש מה קרה, ובתגובה וולש מתפוצץ מכעס. שייקספיר היה מושפל, הוא אומר, "נאלצתי להחזיר אותו לשנת 1600... אתה הכשלת אותו". אסימוב העיר כי הוא כתב את הסיפור הזה כדי להתנקם במורים לספרות. בנוסף לכך, אסימוב מעיר כי הסיפור הוא בעצם על עצמו. מאחר שהוא לא מסוגל לענות על רוב השאלות המבוססות על יצירותיו, הוא מבין כי הוא כנראה היה נכשל במבחן עליהם.  The Immortal Bard, באתר isfdb (באנגלית)
ערב חג המולד

ערב חג המולד הוא היום שלפני חג המולד, אשר נחגג על ידי נוצרים קתולים ופרוטסטנטים בכל העולם ב-24 בדצמבר מדי שנה. במרבית המדינות הנוצריות נהגו להפסיק לעבוד בשעה מוקדמת של היום (בדומה לערב חג בישראל). במדינות אירופה נהוג להכין בערב את שולחן החג, להציב את עץ חג המולד ולקשט אותו (בארצות הברית נוהגים להציב את העץ כבר לאחר חג ההודיה). בנצרות הקתולית אירועי חג המולד מתחילים ביום ערב חג המולד עצמו - ומיסה מיוחדת נערכת בבוקרו של ערב חג המולד. עונת חג המולד מסתיימת בחג ההתגלות - ב-5 בינואר. בחצות הלילה שבין ערב חג המולד לחג המולד נערכת מיסת חצות מיוחדת - מיסת חג המולד (אנ') המציינת את תחילתו של חג המולד. כמו כן נוהגים הנוצרים בערב החג לאכול את ארוחת חג המולד - ארוחה חגיגית שהמנה העיקרית בה היא תרנגול הודו או חזיר. בגרמניה נהוג לאכול קרפיון צלוי. במדינות מזרח אירופה ובייחוד בפולין ולטביה נהוג לאכול ארוחת חג ללא בשר. ערב החג הוא המועד בו, לפי הפולקלור הנוצרי, סנטה קלאוס עובר בין הבתים ומחלק את המתנות לילדים. בצ'כיה, פולין, אירלנד, אוסטרליה, בריטניה, שוודיה, דנמרק, נורווגיה, רוב חלקי גרמניה ובפורטוגל נהוג לפתוח את המתנות בערב, באיטליה וארצות הברית נהוג לפתוח את המתנות בבוקר חג המולד. בספרד ואמריקה הלטינית נהוג לפתוח את המתנות רק בבוקר חג ההתגלות - ב-6 בינואר. מדיה וקבצים בנושא ערב חג המולד בוויקישיתוף
מנטת השונית

מנטת השונית (שם מדעי: Mobula alfredi), היא מין של מנטה שחיה בימים הטרופיים בכל רחבי העולם ומין הבטאי השנייה בגדלה בעולם לאחר קרובתה מנטה ענק. אורכה הממוצע של המנטה 3–3.5 מטר (המקסימום עולה על 5 מטר) ומשקלה 900–1,500 ק"ג. המנטה בעלת 2 זיזים מגודלים בקדמת פניה ולפני הפה הענק בעל המסננות. איברים אלה עוזרים למנטה לכוון את הפלנקטון הצף בים לעבר פיה. היא יכולה לשחות בעזרת כנפיה הגדולות במאמץ מזערי. צבעה של המנטה שחור עד אדום כהה והבטן לבנה. בניגוד לקרובתה הענקית מנטה זו נפוצה סביב שוניות אלמוגים ובקרבת החוף ולא באוקיינוס הפתוח. היא נפוצה סביב הימים האינדו-פסיפים למיניהם. מנטה זו נפגעה מהאדם, בעיקר על ידי דיג, פגיעה מרשתות והרס השוניות, בהם הם מוצאים את מזונם וכיום המנטה בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא מנטת השונית בוויקישיתוף מנטת השונית, באתר ITIS (באנגלית) מנטת השונית, באתר NCBI (באנגלית) מנטת השונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מנטת השונית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מנטת השונית, באתר GBIF (באנגלית)
לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן

לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן (גרמנית Großherzog Ludwig I. von Baden ‏, 9 בפברואר 1763 – 30 במרץ 1830) היה הדוכס הגדול השלישי של באדן. לודוויג נולד ב-15 באוגוסט 1824 בקרלסרוהה, לקרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן וקרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטדט. בשנת 1818 מת אחיינו קרל, הדוכס הגדול של באדן ללא יורשים, ולודוויג עלה במקומו לשלטון. לודוויג טיפח את מערכת החינוך בדוכסות, וסייע להצלחת האוניברסיטאות בדוכסות. ב-30 במרץ 1830 מת לודוויג באופן מסתורי, ויש הטוענים שנרצח, ובמקומו עלה לשלטון אחיו למחצה לאופולד, הדוכס הגדול של באדן. מדיה וקבצים בנושא לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן בוויקישיתוף לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
המדינה החופשית אנהלט

המדינה החופשית אנהלט (בגרמנית: Freistaat Anhalt) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר דסאו. ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט, דוכס אנהלט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר מלחמת העולם השנייה מוזגה המדינה יחד עם פרובינציית סקסוניה הפרוסית, ליצירת מדינת סקסוניה-אנהלט, שהייתה חלק משטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא המדינה החופשית אנהלט בוויקישיתוף המדינה החופשית אנהלט (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רונדה שיר

רונדה שיר (באנגלית: Rhonda Shear; נולדה ב-12 בנובמבר 1954) היא שחקנית, קומיקאית ומנחת טלוויזיה אמריקאית. שיר נולדה בניו אורלינס, היא סיימה תואר בתקשורת באוניברסיטת לויולה שבלואיזינה ועברה לאחר מכן לקליפורניה על מנת לפתח קריירה בהוליווד, ב-1975 נבחרה למיס לואיזיאנה והשתתפה בתחרות מיס ארצות הברית ובנוף ייצגה את לואיזינה בתחרויות היופי הבוחרות את נציגת ארצות הברית לתחרויות מיס עולם ומיס אינטרנשיונל. היא נודעה כמנחת התוכנית "USA Up All Night" בערוץ USA, היא הופיעה פעמיים בעירום במגזין פלייבוי ב-1991 וב-1993, ב-1983 היא זכתה בפרס מיס גלובוס הזהב. היא שיחקה בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" כחברתו של פונזי ובסדרה "נשואים פלוס" כשכנה סקסית של אל ופגי והופיעה בין היתר בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" ו"חופשי על הבר". כקומיקאית היא ביצעה סיבוב מופעי סטנד-אפ בלאס וגאס וניו יורק ובנוסף היא הופיעה כשחקנית בין היתר בסרט שיגעון בחלל. מדיה וקבצים בנושא רונדה שיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רונדה שיר רונדה שיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רונדה שיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רונדה שיר, באתר AllMovie (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסואה

האם התכוונתם ל... פרנסואה הראשון, מלך צרפת פרנסואה השני, מלך צרפת פרנסואה, דוכס גיז פרנסואה השלישי, דוכס ברטאן קלוד פרנסואה – זמר פופ צרפתי כד פרנסואה – כד מיוון העתיקה פרנסיס פרסואה אישים ששמם הפרטי הוא פרנסואה
אוליגרכיה

אוליגרכיה (שלטון המעטים) היא צורת ממשל שבה רוב הכוח הפוליטי מצוי אצל חלק קטן מהאוכלוסייה (שהוא לרוב החזק ביותר גם במובנים אחרים – כלכלית או צבאית). המילה "אוליגרכיה" מגיעה מהמילים היווניות ל"שליטה" (ארכיה - ἄρχω – arkho) ו"מעט" (אוליגו - ὀλίγον). יש תאורטיקנים פוליטיים שטענו כי כל חברה היא למעשה אוליגרכיה, גם אם חושבים שיש בה מערכת פוליטית אחרת. פעמים רבות שולטות באוליגרכיה כמה משפחות חזקות, המגדלות את ילדיהן במגמה שירשו את כוח האוליגרכיה, בדרך כלל על חשבון שאר האנשים בחברה. בניגוד לאריסטוקרטיה (ממשל "הטובים ביותר"), כוח זה אינו תמיד גלוי, שכן האוליגרכים מעדיפים לעיתים להישאר "מאחורי הקלעים", כשהשפעתם כלכלית יותר מאשר פוליטית ישירה. אומנם אריסטו הוא שהשתמש ראשון במושג כמציין שלטון של העשירים (ששמו המדויק הוא "פלוטוקרטיה"), אולם אוליגרכיה אינה תמיד שלטון העשירים, מכיוון שלפעמים האוליגרכים הם פשוט קבוצה מועדפת כלשהי. יש שהציעו כי מדינות דמוקרטיות ליברליות רבות הן בעצם אוליגרכיות, מכיוון שהנבחרים אינם מייצגים את הבוחרים שלהם באמת. חברה עשויה להיהפך לאוליגרכיה מתוך בריתות משתנות של מנהיגי שבטים שונים, אם כי כל צורת ממשל יכולה להפוך לאוליגרכיה בנקודה כלשהי בהתפתחותה. המנגנון השכיח ביותר לשינוי זה הוא ההצטברות ההדרגתית של כח כלכלי. אוליגרכיות עשויות גם להתפתח לצורות אוטוריטיות קלאסיות יותר של ממשל, לפעמים כתוצאה מכך שמשפחה אחת זוכה בכח רב יותר מאחרות. מונרכיות אירופאיות רבות שנוסדו בימי הביניים החלו את דרכן כך. אוליגרכיות עשויות גם להיות הכלי לשינוי, כשהן מכריחות את המלכים או הדיקטטורים לחלוק בכוח שלהם, וכך פותחים פתח לחלוקת הכח עם אלמנטים אחרים של האוכלוסייה. דוגמה אחת לתהליך כזה הוא ההתאחדות של האצילים האנגלים נגד המלך ג'ון ב-1215 על מנת להכריח אותו לחתום על המגנה כרטה, הכרה למעשה של הירידה בכוחו הפוליטי של המלך ובקיומה של אוליגרכיה חזקה. עם התפתחותה של החברה האנגלית, המגנה כרטה שונתה פעמים רבות (1216, 1217, 1225), והבטיחה זכויות רבות יותר ליותר אנשים, וכך הכינו את הדרך למלוכה החוקתית הבריטית. צורה של המילה "אוליגרכיה" חדרה לספרדית הדרום-אמריקאית והפורטוגזית מהצרפתית. שם היא משמשת גם לציון פקידים ממשלתיים וצבאיים, לבד מהעשירים. כלל הברזל של האוליגרכיה אוליגרכים אוקראינים אוליגרכים ישראלים אוליגרכיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רץ אחורי

רץ אחורי (באנגלית: Running Back; בתעתיק לעברית: ראנינג בק) היא עמדה במשחק הפוטבול האמריקאי. העמדה היא חלק מעמדות ההתקפה. תפקידו העיקרי של הרץ האחורי הוא לקדם את משחק הריצה של קבוצתו, כאשר התקדמותו בריצה מותנית בהענקת כדור מוצלחת (האנדאוף) מהקוורטרבק. כמו כן, הרץ האחורי יכול לקבל את הכדור במסירה, ובמקרים מסוימים גם לבצע חסימות על מנת להגן על הקוורטרבק. במערך התקפה ממוצע ישנם בין רץ אחורי אחד לשניים בכל מהלך. דבר זה תלוי במערך ההתקפה שנבחר. עמדת הרץ האחורי, בדומה לעמדות אחרות במשחק הפוטבול היא עמדה מגוונת ובעלת כמה דפוסי משחק. המאפיינים של הרץ האחורי מגוונים גם-כן, ובעיקר במשחק המודרני, זה המשוחק בליגת ה-NFL, ניתן לחזות בדפוסים פיזיים מגוונים. סוג אחד של רצים אחוריים הוא רצים קטנים, שגובהם נע בין 168-178 סנטימטרים בממוצע. אלו ניחנים בדרך כלל ביכולות תמרון ותנועה מהירות, מה שמאפשר להם יכולת לחמוק בין שחקני ההגנה של הקבוצה היריבה. דוגמה מפורסמת לרצים מסוג זה מסוג זה הוא מאוריס ג'ונס דרו (אנ'), שחקן ה-NFL לשעבר ששיחק בג'קסונוויל ג'אגוארס ובאוקלנד ריידרס. הסוג ההפוך לאלו הוא הרצים הפיזיים, המכונים גם "פאוורבקס" (Power Backs; רצים חזקים). ראנינגבק מסוג זה ניחן בתכונות פיזיות משמעותיות יותר, בגובה ובמשקל, שאותן הם מנצלים על מנת לחדור דרך תיקולים ולהתקדם גם במידה של היתקלות בשחקן הגנה יריב. משחק הריצה שלהם הוא איטי יותר, אך כוחם החזק מאפשר להם לשבור חסימות ולהתקדם עם הכדור. דוגמה מפורסמת לרצים מסוג זה הוא אדריאן פיטרסון, שחקן ה-NFL לשעבר ששיחק בקבוצת מינסוטה ויקינגס. מדיה וקבצים בנושא רץ אחורי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דן קורטז

דן קורטז (באנגלית: Dan Cortese; נולד ב-14 בספטמבר 1967) הוא שחקן אמריקאי. קורטז נולד בפנסילבניה וסיים תואר ראשון באוניברסיטה בצפון קרוליינה. הוא התפרסם על ידי כך שהנחה שתי תוכניות בערוץ MTV. ב-1994 שיחק בסיינפלד בחור שאיילין יוצאת עמו ועקב דמותו בסדרה נטבע המונח "מימבו" (בימבו זהו כינוי לאישה יפה וטיפשה אז זוהי הגרסה הגברית של המונח). ב-1995 שיחק תפקיד חוזר של תשעה פרקים בסדרה מלרוז פלייס. בשנת 1996 שיחק בדרמת הפשע "אויבי הציבור", לצד אריק רוברטס אליסה מילאנו. שיחק בתפקיד הראשי כדוגמן תחתונים בסדרה "הארון של ורוניקה" ובסדרה "אחיות או לא להיות", בנוסף לכך הופיע בסדרות ג'ואי ו-CSI. ב-2008 הנחה את התוכנית "אבא שלי טוב יותר מאבא שלך". בשנת 2009 שיחק בסיטקום של רשת ABC "לשרוד בפרברים" בכיכובו של בוב סאגט. דן קורטז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הקורפוס השני (ורמאכט)

הקורפוס השני (בגרמנית: II. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בשטטין ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה פדור פון בוק. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה הרביעית של קבוצת ארמיות צפון. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והשתתף בקרב על בלגיה ונע אל צפון צרפת. לאחר מכן לחם הקורפוס הארמייה הרביעית כחלק מקבוצת ארמיות B. הקורפוס השתתף בפריצת הדרך בסום, וברדיפת הכוחות של צבא צרפת אל הסן והלואר. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בינואר 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945. גנרל לוטננט פדור פון בוק (1 באוקטובר 1934 - אפריל 1935) גנרל חיל הרגלים יוהנס בלסקוביץ (אפריל 1935 - 10 בנובמבר 1938) גנרל אוברסט אדולף שטראוס (10 בנובמבר 1938 - 30 במאי 1940) גנרל חיל הרגלים קרל-היינריך פון שטילפנגל (30 במאי 1940 - 21 ביוני 1940) גנרל חיל הרגלים ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט (21 ביוני 1940 - יוני 1942) גנרל חיל השריון אוטו פון קנובלסדורף (יוני 1942 - 1 ביולי 1942) גנרל חיל הרגלים ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט (1 ביולי 1942 - 28 בנובמבר 1942) גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (28 בנובמבר 1942 - 1 באפריל 1944) גנרל לוטננט וילהלם האסה (1 באפריל 1944 - 5 במאי 1944) גנרל לוטננט קורט פון טיפלסקירך (5 במאי 1944 - 11 במאי 1944) גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (11 במאי 1944 - 3 ביולי 1944) גנרל חיל הרגלים וילהלם האסה (15 ביולי 1944 - 15 בינואר 1944) גנרל חיל הרגלים יוהנס מאייר (15 בינואר 1945 - 1 באפריל 1945) גנרל לוטננט אלפרד גאוזה (1 באפריל 1945 - 8 במאי 1945) במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-3 הדיוויזיה ה-32 במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-12 הדיוויזיה ה-32 בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-12 הדיוויזיה ה-32 הדיוויזיה ה-121 הקורפוס ה-2 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
סמונידס איש אמורגוס

סמונידס איש אמורגוס (יוונית עתיקה: Σημωνίδης ὁ Ἀμοργῖνος) הוא משורר יווני מהמאה השביעית לפנה"ס של שירה יאמבית ואלגרית. שירתו שרדה כציטוטים המצוטטים בידי סופרים ומשוררים אחרים. יצירות הידועה והארוכה ביותר עוסקת בסיווג של נשים. שמו של המחבר לקוח מתוך אזכורו במספא ספרי לקסיקון, בניהם הלקסיקון המפורסם "ספר האטימולוגיה הגדול" (Ἐτυμολογικὸν Μέγα). ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקורפוס העשירי (ורמאכט)

הקורפוס העשירי (בגרמנית: X. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בהמבורג ב-15 באוקטובר 1935, וכמפקדו הראשון מונה וילהלם קוכנהאואר. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה השמינית של קבוצת ארמיות דרום. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, והשתתף בקרב על הולנד, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע מקרה אדום. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בחורף 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945. גנרל חיל הרגלים וילהלם קוכנהאואר (15 באוקטובר 1935 - 1 באפריל 1939) גנרל חיל הרגלים וילהלם אולקס (1 באפריל 1939 - 15 באוקטובר 1939) גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (15 באוקטובר 1939 - מאי 1942) גנרל חיל השריון אוטו פון קנובלסדורף (מאי 1942 - יוני 1942) גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (יוני 1942 - 1 ביולי 1943) גנרל לוטננט אוטו שפונהיימר (1 ביולי 1943 - 1 באוגוסט 1943) גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (1 באוגוסט 1943 - 4 בנובמבר 1943) גנרל חיל הרגלים תומאס אמיל פון ויקדה (4 בנובמבר 1943 - 23 ביוני 1944) גנרל חיל הרגלים פרידריך קכלינג (25 ביוני 1944 - 3 בספטמבר 1944) גנרל לוטננט הרמן פוירטש (21 בספטמבר 1944 - 21 בדצמבר 1944) גנרל לוטננט יוהנס מאייר (21 בדצמבר 1944 - 27 בדצמבר 1944) גנרל חיל התותחנים זיגפריד תומאשקי (27 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945) במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-24 הדיוויזיה ה-30 במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: רגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר הדיוויזיה ה-227 דיוויזיית הפרשים ה-1 בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-30 הדיוויזיה ה-126 הקורפוס ה-10 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
הקורפוס ה-18 (ורמאכט)

הקורפוס ה-18 (בגרמנית: XVIII. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-1 באפריל 1938 בשם "הקורפוס ה-18", והועמד תחת פיקוד אויגן בייר. במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובמהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A. ב-5 ביוני 1940 מונה הרמן פון שפק למפקד הקורפוס, וב-15 ביוני החליפו פרנץ במה. ב-1 בנובמבר 1940 הוסב הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הררי, ומחלק מיחידותיו הוקם הקורפוס ההררי ה-49. אויגן בייר (1 באפריל 1938 - 5 ביוני 1940) הרמן פון שפק (5 ביוני 1940 - 15 ביוני 1940) פרנץ במה (15 ביוני 1940 - 1 בנובמבר 1940) במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות: דיוויזיית הפאנצר ה-2 הדיוויזיה הקלה ה-4 הדיוויזיה ההררית ה-3 במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-5 הדיוויזיה ה-21 הדיוויזיה ה-25 הדיוויזיה ההררית ה-1 הקורפוס ה-18 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית