מנוע הקיטור של ואט

מנוע הקיטור של ואט (באנגלית: Watt steam engine), שהוכנס לשימוש מסחרי ב-1776, נחשב למנוע הקיטור המודרני הראשון ולאחד מהמקדמים החשובים ביותר של המהפכה התעשייתית בבריטניה ואחר כך באירופה ובארצות הברית. ג'יימס ואט לא המציא את מנוע הקיטור, אולם החידושים שהכניס במנוע הקיטור של ניוקומן, מנוע הקיטור השימושי הראשון (1712), הגדילו את נצילותו פי שישה, מ-0.5% ל-3%, והקטינו את תצרוכת הפחם הסגולית שלו מ-30–45 ל-7.5 ליברות של פחם לכל כוח סוס שעה. בשל כך התרחב השימוש במנועי קיטור משאיבת מים במכרות פחם בעיקר (אנ'), שם היה הפחם זמין וזול, אל מכרות הברזל והמתכות הנוספות, שבלעדיהן לא הייתה המהפכה התעשייתית אפשרית. החידוש העיקרי והחשוב ביותר במנוע של ואט היה המעבה החיצוני, שהקטין בשיעור ניכר את הפסדי החום של המנוע לסביבה ועל כן הגדיל את נצילותו התרמית. חידושים חשובים נוספים היו משאבת אוויר, שיצרה תת-לחץ בצילינדר מתחת לבוכנה, ובידוד תרמי של הצילינדר באמצעות מעטפת לוחות עץ וחָלוּק קיטור (steam jacket) כדי להקטין עוד את הפסדי החום לסביבה. חידוש חשוב נוסף שהגה ויישם ואט היה התאמת מנוע הקיטור שפיתח להנעת מכונות; המנוע הרוטטיבי של ואט האיץ את הקמתם של מפעלי תעשייה כבדה וטקסטיל במקומות שלא היו סמוכים למקור מים להנעת מכונותיהם על ידי גלגלי מים. ואט המציא גם את מערכת הפרקים לתנועה מקבילה (אנ'), את תמסורת השמש והירח, את הווסת הצנטריפוגלי, את הדיאגרמה האינדיקטורית למדידת הספק המנוע ועוד. התפוצה הרחבה של מנוע הקיטור של ואט התאפשרה במידה רבה הודות לשותפות המסחרית המוצלחת שלו עם התעשיין והממציא הבריטי מתיו בולטון (אנ') ולשיתוף הפעולה עם התעשיין והממציא ג'ון "איירון מד" וילקינסון, חלוץ תעשיית הברזל היצוק והבעלים של חברת קרון (אנ'). חברת "בולטון אנד ואט", שהוקמה ב-1775, הייתה אחת מיצרניות מנועי הקיטור הגדולות ביותר במאה ה-19. ממציאים ומהנדסים אחרים פיתחו עוד בימיו של ואט סוגים חדשים ויעילים יותר של מנועי קיטור בוכנאיים המבוססים על המנוע שפיתח, והשימוש בקיטור התרחב גם להנעת אוניות וקטרים. Ayres, R.U., "Technological Transformations and Long Waves". Laxenburg, Austria, International Institute for Applied Systems Analysis, February 1989. Derry, T.K. and Trevor I. Williams (1960). A Short History of Technology. Oxford, Clarendon Press. Hart, Ivor B. (1949). James Watt and the History of Steam Power. New York, Henry Schuman. Digitized copy in HathiTrust. Kanefsky, J.,and Robey, J. (1980). "Steam Engines in 18th-Century Britain: A Quantative Assessment". Technology and Culture, Vol. 21, No. 2, April, 1980, pp. 161-186. Lardner, Dionysius (1840). The Steam Engine Explained and Illustrated. London, Taylor and Walton, Seventh edition. Digitized copy in Internet Archive. E-Book in Project Gutenberg. Müller, Gerald (no date). "The atmospheric steam engine as energy converter for low and medium temperature thermal energy". University of Southampton Tann, Jennifer (2004). "Watt, James (1736–1819)." Oxford Dictionary of National Biography. Published online 23 September 2004, revised 25 September 2014. Subscription required. מדיה וקבצים בנושא מנוע הקיטור של ואט בוויקישיתוף Lienhard, John H., "Steam Engines in England". Cullen College of Engineering, University of Huston, The Engines of Our Ingenutiy, Episode 1440, no date. "Model, Newcomen steam engine". The Hunterian Museum, University of Glasgow. Accessed 20 April 2024 Patent No. 913, 1769 – Specification, in www.wolfgang-pfaller.de. Patent No. 913, 1769 – Extension, in www.wolfgang-pfaller.de. Model of surface condenser and air pump, probably made at Soho, Birmingham, in 1775. in Science Museum Group UK collection. Working model, Watt's Pumping Engine 'Old Bess', 1777. Science Museum Group UK collection. Rotative Steam Engine by Boulton and Watt, 1788 (the 'Lap' engine) in Science Museum Group UK collection. Model, Boulton & Watt 'bell-crank' engine, c. 1799. in Science Museum Group UK collection. Müller, "The atmospheric steam engine". Ayres (1989). ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.