איתי טיראן

איתי טיראן (נולד ב-23 במרץ 1980) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאי תיאטרון ישראלי. זוכה שבעה פרסי התיאטרון הישראלי, ולשעבר שחקן תיאטרון "הקאמרי". טיראן גדל בפתח תקווה, לאב שעלה מהונגריה ולאם שעלתה משוודיה. סבתו מצד אמו היא ניצולת אושוויץ. בילדותו ניגן בפסנתר. בנעוריו למד במגמת המוזיקה בתיכון לאמנויות "תלמה ילין", אך נשר מבית הספר. קיבל פטור משירות צבאי על רקע נפשי, ולא שירת בצה"ל. למד שנה בבית הספר למוזיקה "רימון", ואז עבר ללמוד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי". סיים את לימודיו בשנת 2002 כשחקן מצטיין, וקיבל את פרס צבי קליר. ב-2003 זכה בפרס התיאטרון הישראלי כ"שחקן המבטיח". כמו כן, טיראן הוא אמן נבחר של הקרן למצוינות בתרבות בתחום התיאטרון. טיראן ביטא לאורך השנים עמדות פוליטיות שמאליות. ב-2010 היה בין החותמים על מסמך סירוב להופיע בהיכל התרבות של אריאל, שמעבר לקו הירוק. בקיץ 2018 הודיע על החלטתו לעזוב את ישראל לגרמניה. הוא הצטרף ללהקה בתיאטרון הלאומי בשטוטגרט וכן מביים בתיאטרון הבורגתיאטר (Burgtheater) בווינה. טיראן שיחק במחזות תיאטרון רבים וברובם בתפקידים הראשיים. בתיאטרון הקאמרי שיחק בין היתר בהצגות: "המלט" (בתפקיד המלט), "אמא קוראז'" (בתפקיד אייליף), "עד ראייה" (בתפקיד פרנץ), "קוויאר ועדשים" (בתפקיד ניקולא), "עוץ לי גוץ לי" (בתפקיד המלך), "יתוש בראש" (בתפקיד קאמי), "קברט" (בתפקיד המנחה), "גטו" (בתפקיד קצין האס אס קיטל), ״אופרה בגרוש״ (בתפקיד מק סכין), "מפיסטו" (בתפקיד הנדריק הפגן, מפיסטו) ועוד. בתיאטרון הספרייה שיחק בהצגות: "ריצ'רד השני" (בתפקיד ריצ'רד), "אחים בדם" (בתפקיד סמי), "מלחמת טרויה לא תפרוץ" (בתפקיד דמוקוס) ובמחזמר "שיער" (בתפקיד ברגר). בשנת 2005 זכה ב"פרס התיאטרון הישראלי" כשחקן הראשי הטוב ביותר על גילומו את נסיך דנמרק המפורסם של שייקספיר "המלט"- שזאת, כמו כן, הייתה הופעת הבכורה שלו בתיאטרון. בשנת 2006 זכה ב"פרס התיאטרון הישראלי" בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, עבור משחק בתפקיד קומי (טיראן ידוע בעיקר בתפקידיו הדרמטיים) בהצגה "יתוש בראש". בשנת 2008 עלתה ההפקה של תיאטרון הקאמרי - "אמדאוס" שבה הוא מגלם את דמותו של וולפגנג אמדאוס מוצרט לצדם של יצחק חזקיה וחני פירסטנברג. בשנה זו גם עלתה ההפקה "החגיגה" (שיתוף פעולה של תיאטרון הקאמרי והבימה), בה מגלם טיראן את דמותו של כריסטיאן - בחור צעיר שעבר בילדותו התעללות מינית על ידי אביו. בשנת 2009 זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בטקס פרסי התיאטרון הישראלי על תפקידו ב"אמדאוס" (שזכתה בפרס המחזה שמועלה מחדש) והיה מועמד לפרס השחקן הראשי על ההצגה "חגיגה", גם היא בתיאטרון הקאמרי. בשנת 2010 החל לשחק את תפקיד "המנחה" במחזה המוזיקלי קברט, עליו קיבל את פרס התיאטרון הישראלי לשחקן הטוב ביותר בשנת 2012. בשנת 2011 ביים ושיחק בתפקיד הראשי בתיאטרון הקאמרי בהצגה "וויצק". החל מיולי 2012 שיחק בהצגות ריצ'רד השני וריצ'רד השלישי בתפקיד המלך ריצ'רד. בשנת 2013 עלתה ההצגה "איש קטן, מה עכשיו?", אותה טיראן עיבד למחזה על פי ספר מאת הנס פאלאדה, יחד עם דורי פרנס, וביים אותה. בסוף אותה שנה החל טיראן לשחק את התפקיד הראשי, לצדה של השחקנית כנרת לימוני, במחזה סיראנו דה ברז'ראק מאת אדמון רוסטאן בתיאטרון הקאמרי. בנוסף, החל טיראן לשחק במחזמר הפארסה " דבר מצחיק קרה". בשנת 2014 החל טיראן לשחק תפקיד ראשי במחזה "איבנוב", אותו עיבד יחד עם ארתור קוגן על פי ספרו של צ'כוב. בשנת 2015 החל טיראן לשחק במחזה "אופרה בגרוש" מאת המחזאי ברטולט ברכט והמלחין קורט וייל, בתפקיד מנהיג השודדים "מק סכין". באותה שנה ביים את האופרה נישואי פיגרו מאת מוצרט, והיא הועלתה בחצר המצודה שבאולמות האבירים במסגרת פסטיבל האופרה בעכו. בשנת 2016 החל לשחק במחזה "מפיסטו" מאת הלל מיטלפונקט (על פי קלאוס מאן) בתפקיד "הנדריק הפגן" - שחקן תיאטרון בזמן מלחמת העולם השנייה, העולה לגדולה בתחומו בחסות התנועה הנאצית. באותה שנה החל טיראן לשחק בהצגה "עמודי החברה" מאת הנריק איבסן ובבימויו של ארתור קוגן. בשנת 2017 החל לשחק במחזה "תמונות מחיי הנישואין" מאת אינגמר ברגמן בתפקיד יוהאן, ליד אפרת בן צור בתפקיד מריאן. כמו כן, הוא גם תרגם את המחזה יחד עם גלעד קמחי שביים אותו. בסוף אותה השנה החל לשחק גם במחזה "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר בתפקיד "הכומר ג'והן הייל". בשנת 2018 הועלה בתיאטרון הקאמרי המחזה "אל נקמות" מאת שלום אש בבימויו של טיראן, שגם עיבד אותו יחד עם דני רוזנברג. בשנת 2022 הועלה בתיאטרון הקאמרי המחזה "וניה", אשר עיבד טיראן. טיראן החל לשחק בעונתה השלישית של סדרת הטלוויזיה ששודרה בערוץ 2: "הבורגנים". כמו כן, שיחק גם בסדרה "האקס המיתולוגי" ששודרה באותו ערוץ. בשנת 2006 כיכב בסרט הקולנוע של הבמאי אודי אלוני, "מחילות" ובאותה שנה השתתף בסרטו של יוסף סידר, זוכה פסטיבל ברלין, "בופור", לצדם של אושרי כהן, אלון אבוטבול ואחרים. השתתפותו בסרט מלחמה זה עוררה ביקורת לנוכח העובדה שטיראן לא שירת בצה"ל. בשנת 2007 שיחק בסרט "החוב", שעסק בנושא החיסולים של הפושעים שלקחו חלק בזוועות השואה. בשנת 2008 שיחק בסרט דובר היידיש "בית אבי" בבימויו של דני רוזנברג, בו הוא מגלם דמותו של לולק, ניצול השואה המגיע ארצה בשנת 1948. בשנת 2009 השתתף בסרט "לבנון" בבימויו של שמוליק מעוז על מלחמת לבנון. בשנת 2011 השתתף טיראן במיני-סדרת טלוויזיה בריטית "ההבטחה". בסדרה מגלם טיראן חייל ישראלי ש"התפכח", וכעת החליט לסייע לצד הפלסטיני. נספח העיתונות בשגרירות ישראל בלונדון מתח ביקורת על הסדרה המציגה את הישראלים כתאבי דם, ואמר: "במהלך הקריירה בת 15 השנים שלי מעולם לא ראיתי דבר כזה בתקשורת המערבית". בשנת 2015 גילם טיראן את דמותו של אבשא אנגלר בסדרה "המדרשה" ששודרה בערוץ 2, בה גילם דמות של סוכן חשאי מתלמד. באותה שנה גילם את דמותו של אורי בסרט של אלעד קידן, "היורד למעלה". בשנת 2016 השתתף בעונה השנייה של הסדרה "בני ערובה" בערוץ 10, וכן הרבה להתארח בתוכנית הבידור הסאטירית - "גב האומה". ב-9 באוגוסט 2018 החל טיראן לקריין בסדרה החדשה "אמבולנס" מבית רשת 13. הסדרה עוקבת אחרי הרגעים הקריטיים של צוותי מד"א הפרוסים ברחבי הארץ וכן אחר המוקדנים במוקד מד"א הארצי. טיראן ביים את האופרה הישראלית "הבנאליות של האהבה" מאת אלה מילך-שריף, אשר עלתה בתיאטרון רגנסבורג שבגרמניה. בינואר 2019 עלתה באופרה הישראלית האופרה "סלומה" מאת ריכרד שטראוס בבימויו של טיראן. ב-2008 טיראן נישא למלאני פרס, דוגמנית ושחקנית ישראלית-גרמנייה. ב-2023 השניים התגרשו. 2003 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המבטיח (על תפקידו בהצגה "עד ראייה") 2005 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה (על תפקידו בהצגה "המלט") 2005 - פרס ע"ש רוזנבלום 2006 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה (על תפקידו בהצגה "יתוש בראש") 2006 – נבחר הקרן למצוינות בתרבות 2008 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה (על תפקידו בהצגה "אמדאוס") 2010 - פרס עיריית ת"א-יפו ע"ש אברהם בן יוסף (על תפקידו כקיטל ב"גטו") 2011 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה (על תפקידו בהצגה "קברט") 2013 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה (על תפקידו בהצגה "ריצ'רד השלישי") 2016 - פרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה (על תפקידו בהצגה "מפיסטו") התיאטרון הקאמרי תיאטרון הספרייה מדיה וקבצים בנושא איתי טיראן בוויקישיתוף איתי טיראן באתר הקרן למצוינות בתרבות איתי טיראן, באתר "הבמה" גרסת השחקן - איתי טיראן, באתר התיאטרון הקאמרי איתי טיראן אוהב את שקספיר, באתר התיאטרון הקאמרי ציפי שוחט, עכבר העיר אונליין, איתי טיראן מתפרע, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2008 נעם בן זאב, עכבר העיר אונליין, איתי טיראן חוגג עם השטן, באתר הארץ, 13 באפריל 2009 ליאת רון, ‏איתי טיראן, שחקן, באתר גלובס, 7 בינואר 2010 אייל מלובן, עכבר העיר אונליין, "וויצק": איתי טיראן רוצה לברוא את העולם, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2010 אילה בלופולסקי, עכבר העיר אונליין, איתי טיראן: "לתיאטרון הישראלי חסר אומץ", באתר הארץ, 6 ביולי 2012 טל פרי, ‏פעמיים ריצ'רד ואיתי טיראן אחד: כוכב המחזות מדבר על תפקידו הכפול כמלך, באתר גלובס, 17 ביולי 2012 רון שוורץ, ‏המלך טיראן הראשון, באתר גלובס, 17 ביולי 2012 מיכאל הנדלזלץ, פרויקט שייקספיר בקאמרי: תמרור בדרכו של התיאטרון הישראלי, באתר הארץ, 17 ביולי 2012 אליקים ירון, אם אתה רוצה להיות מלך: הפרויקט השאפתני של הקאמרי, באתר nrg‏, 18 ביולי 2012 מיכאל הנדלזלץ, מה הופך את איתי טיראן ללורנס אוליבייה הישראלי?, באתר הארץ, 23 במרץ 2013 אליקים ירון, איש קטן - במאי גדול, באתר nrg‏, 27 במרץ 2013 מיכאל הנדלזלץ, "סירנו דה ברז'רק": איך הפך פתאום איתי טיראן למכוער?, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2013 גדעון אוקו, ‏הילד הטוב, הרע והמוכשר של הבמה, באתר ‏מאקו‏, 17 בינואר 2014 איתי טיראן, באיזו הצגה רעה אתה חי?, באתר הארץ, 1 במאי 2014 איילת קליין כהן, שחקני בית צבי נזכרים בימיהם כתלמידים, באתר nrg‏, 2 בינואר 2015 אלון הדר, איתי טיראן: "רצח בסכין מזעזע כמו הכיבוש", באתר ynet, 30 באוקטובר 2015 דניאל שירין, עכבר העיר אונליין, איתי טיראן: "לא התכוונתי להיות שחקן", באתר הארץ, 11 בדצמבר 2015 בלי פילטר: שיחה אישית עם איתי טיראן, באתר וואלה, 4 בפברואר 2016 רוית הכט, "כשראש ממשלה אומר שהערבים נוהרים לקלפיות, אני בסולידריות עם הערבים", באתר הארץ, 6 בספטמבר 2018 אמיר מנדל, איתי טיראן ודן אטינגר מבקשים להחזיר את האופרה לקהל, באתר הארץ, 5 בינואר 2019 איתי טיראן, ברשת החברתית פייסבוק איתי טיראן, ברשת החברתית אינסטגרם איתי טיראן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איתי טיראן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתי טיראן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איתי טיראן, באתר ספר הקולנוע הישראלי איתי טיראן, באתר AllMovie (באנגלית) איתי טיראן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איתי טיראן, בארכיון הבימה איתי טיראן, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו "Eonline.co.il". archive.is. 2007-10-17. נבדק ב-2018-11-13. כשאני עולה לבמה, אני בא להילחם, באתר גלובס, 6 ביוני 2016 The Cameri Theatre Of Tel-Aviv, כרטיס מידע באתר הקאמרי, באתר www.cameri.co.il (ארכיון) עינב שיף‏, "נסרב להופיע באריאל", באתר וואלה, 27 באוגוסט 2010 רוית הכט, איתי טיראן, גדול שחקני התיאטרון בישראל, מסביר למה הוא עוזב לגרמניה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2018 "איתי טיראן יביים את נישואי פיגרו", אתר הבמה 22/7/15 ארי שביט, הספרי: איתי טיראן משתמט מצה"ל, בחיים לא אעבוד אתו, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2009 "אמבולנס, עונה 1, פרק 1 | רשת 13". רשת 13. נבדק ב-2018-08-16. אלדד בק, אופרה ישראלית בגרמניה: סיפור אהבה בצל הנאציזם, ‏29 בינואר 2018 רוית הכט, איתי טיראן, גדול שחקני התיאטרון בישראל, מסביר למה הוא עוזב לגרמניה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2018 "החגיגה (בשיתוף תיאטרון הקאמרי)", אתר הבימה(הקישור אינו פעיל, 11.3.2020)