laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיאודורוס הראשון

דיאודורוס קריבליס הראשון (ביוונית: Διόδωρος, ‏ 14 באוגוסט 1923 - 20 בדצמבר 2000), נזיר וכומר יווני, היה הפטריארך היווני-אורתודכסי של ירושלים, מה- 1 במרץ 1981, ועד ליום פטירתו. דיאודורוס נולד באי האגאי כיוס, והוטבל בשם דמיאנוס ג. קריבליס. בשנת 1938 בתקופת המנדט הבריטי, היגר קריבליס לארץ ישראל. הוא קיבל חינוך נוצרי, ובשנת 1944 קיבל על עצמו להיות נזיר, וקיבל את שמו החדש "דיאודורוס". 3 שנים מאוחר יותר, נהיה דיאודורוס כומר, ובשנת 1962 התמנה לארכיבישוף של הייראפוליס. הוא שירת בהייראפוליס עד לבחירתו לבישוף בפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברבת עמון, ובשנת 1981 התמנה לפטריארך היווני-אורתודוקסי של ירושלים. כפטריארך של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, חלש דיאודורוס על נכסי מקרקעין רבים ברחבי המדינה, ובירושלים בפרט. כפועל יוצא מכך היה מעורב במספר רב של עסקאות מקרקעין עם גורמים פרטיים, כמו עם נציגי המדינה, הקרן קיימת לישראל ועיריית ירושלים. בין ראש עיריית ירושלים טדי קולק ובין דיאודורוס, שררו יחסי ידידות שחרגו מכללי הנימוס המקובלים בין ריבון חילוני, ואיש דת זר. באחרית ימיו התדרדר מצב בריאותו כתוצאה מנמק ברגל שנגרם ממחלת סוכרת, ומחלת כליות, שחייבה אותו לעבור טיפולי דיאליזה. את מצבו זה ניצל אדם בשם יעקב רבינוביץ לבצע תרמית הידועה כפרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה. בפרשת הונאה זאת, שהתרחשה בשנת 2000, ביים רבינוביץ עסקת מקרקעין רחבת היקף, בין מדינת ישראל והקרן קיימת לישראל לבין הפטריארכיה, תוך שהוא מציג מצג שווא כאילו הוא מתווך בין שליחי המדינה לבין דיאודורוס, ומוכר להם קרקעות של הפטריארכיה הממוקמות ברחביה. זמן לא רב לאחר החתימה לכאורה על העסקה, ב-19 בדצמבר 2000, מת דיאודורוס בירושלים כשהוא חלש ותשוש מסיבוכיי מחלתו. ב-22 בדצמבר 2000, הוא נקבר בקתדרלה של השליחים הקדושים על הר הזיתים. מדיה וקבצים בנושא דיאודורוס הראשון בוויקישיתוף דיאודורוס הראשון באתר ORTHODOXWIKI נדב שרגאי, הר המריבה, המאבק על הר-הבית, יהודים ומוסלמים, דת ופוליטיקה, הוצאת כתר הוצאה לאור, ירושלים 1995 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיסוי עיניים

כיסוי עיניים הוא אביזר העשוי חומר רך ואטום לאור, בדרך כלל בד צפוף, המונח על-גבי העיניים העצומות של האדם העוטה אותו, כדי לכסות את העיניים ובכך למנוע ממנו מלראות. לאחר שהונח, יש לעגן אותו למקומו, כדי למנוע ממנו מלפול, באמצעות שרכים המקיפים את האוזניים, הדבקה לעור הפנים או קשירתו על העורף. בכיסויי עיניים ניתן להשתמש ליישומים שונים: כמסכה לשינה: כיסוי העיניים משמש כדי לחסום את האור כאשר אדם מתכוון ללכת לישון, ובמיוחד אם הוא מעוניין בכך במהלך טיסה, או עבור מי שהולך לישון במהלך היום. ההערכה היא שחסימת האור מאפשרת למשתמש להגיע לרמה עמוקה יותר של שינה. כיסוי עיניים גם יכול לספק הקלה עבור חולים בקלסטרופוביה שעוברים בדיקת דימות תהודה מגנטית (MRI). על חולי גלאוקומה להימנע משימושים אלו. כיסוי עיניים משמש במשחקי ילדים, כגון "הדבקת הזנב לחמור" ופינייטה. באמנויות לחימה משתמשים בכיסוי עיניים כדי לעודד הסתמכות על חושים אחרים, כגון מגע או שמיעה. כיסוי עיניים משמש ככלי לחסך חושי במדיטציה (על מנת למקד את תשומת הלב של המשתמש בעצמו וליצור תחושת התנתקות מהסביבה). עיניהם של חטופים, בני ערובה, טרוריסטים, שבויים וכו' עשויות להיות מכוסות בכיסוי עיניים, כדי למנוע זיהוי של מקום או אנשים (חלופה נפוצה לכיסוי עיניים בשימוש זה הוא השימוש בברדס או בשק). לפני המצאת משקפי השמש, כיסוי עיניים שימש כדי לכסות את הפנים עבור אנשים שלא יכלו לראות. שימוש זה, אם כי נדיר, עדיין קיים בעידן המודרני. כיסוי עיניים משמש כדי לכסות מוּצאים להורג לפני ההוצאה להורג, על מנת למנוע מהאסיר לראות מה קורה לו וּלהיתקף בבהלה. כיסויי עיניים משמשים בכמה קסמים. קסם נפוץ כרוך בכך שעיני המבצע מכוסות תוך כדי עשיית מטלה שדורשת ראייה כגון נהיגה. ביחסי שליטה BDSM, משמש ככלי לחסך חושי המסמל כניעה וצייתנות, וכן כאביזר פטישיסטי. כיסוי עיניים הוא סמל רב עוצמה לאלוהות במיתולוגיה מאז המאה ה-15. על פי החוק, הוא נתפס כחלק מהפרסוניפיקציה של גברת הצדק, ומטרתו לייצג אובייקטיביות ללא משוא פנים. כיסוי העיניים מופיע כסמל גם בקלפי טארוט. הוא יכול לשמש כמייצגם של תמות הקורבן, הכחשה, התנגדות לבהירות, או זווית ראייה מוגבלת. הוא מלווה לעיתים קרובות בתמות של יושר ואמת הנעשית תוך כדי תשלום מחיר מדובריה. כמו כן, כיסוי העיניים יכול לסמל את הדיכוטומיה בין המודע ללא מודע; כך הכיסוי מייצג קיפאון ותודעה נמוכה, בעוד שהסרתו מייצגת התעוררות או לידה מחדש. רטייה הערך במילון ובסטר (באנגלית) Of entertainers and blindfolded drivers http://www.justiceblind.com/issue.html Blindfolds in tarot.
סיפור לפני השינה

סיפור לפני השינה הוא פרקטיקה של סיפור סיפורים לילדים בשעת השינה שלהם כדי להכינם לישון. בדרך כלל נהוג לספר סיפורים לפני השינה לילדים מגיל ינקות ולאורך גיל הילדות, כאשר עם התבגרותו של הילד הולכים ומתמעטים המקרים שבהם מספרים לו סיפור לפני השינה. יש המקריאים סיפורים לפני השינה מתוך ספר, ויש הממציאים ומאלתרים סיפורים בדיוניים. אורכו של סיפור הוא לרוב קצר למדי, כמספר דקות, ולרוב יש לסיפור סוף טוב. צורה אחרת של קריאה לפני השינה היא באמצעות סיפורים ארוכים יותר, תוך חלוקתם למספר חלקים, כך שהילדים יכולים לצפות להמשך הסיפור בלילה הבא. לרוב, ההורה, או הדמות המטפלת, הם אלה שמספרים את הסיפור לפני השינה. קריאת סיפור לילדים היא נוהג קבוע בקרב משפחות רבות. במחקרים וסקרים שונים עולים נתונים מגוונים לגבי אחוז ההורים הקוראים בערב לילדיהם. באופן כללי נמצא כי מעל מחציתם עושים זאת עד גיל 4, והאחוז יורד לאורך שנות בית הספר היסודי, אז הורים רבים חשים כי הילדים כבר יכולים לקרוא בעצמם. בשנות האלפיים, קיימים גם ערוצי טלוויזיה ותחנות רדיו שמשדרים סיפור לפני השינה, אך נראה כי שמיעת סיפורים בדרך זאת משפיעה פחות על הילד בהיבט הרגשי, מכיוון שבתשדירים אלה אין קשר אישי בין המספר לילד. לסיפורים לפני השינה יש יתרונות רבים, להורים ולילדים כאחד. לשגרה קבועה של סיפורים לפני השינה, בשעת השינה, יש השפעה מרגיעה, וקולו המרגיע של אדם המספר סיפור מסייע לילד להירדם בקלות רבה יותר. בהיבט הרגשי, הקראת סיפור תורמת לחיזוק הקשר בין הדמות המטפלת לבין הילד. במחקרים נמצא שהקראה קבועה של סיפורים לילדים לפני השינה בפרט, ולאורך היום בכלל, היא בעלת תרומה משמעותית לחשיפה של הילד לאוריינות מגיל צעיר, להקניית מודל הורי לקריאה, ולפיכך להקניית מוטיבציה של הילד לקריאה בעצמו. הקראה זו אף תורמת לשיפור מיומנויות הקריאה ולהישגים טובים יותר של הילד בתחום זה בבית הספר. הקראת סיפור לפני השינה, בדומה לפעילויות משותפות רבות נוספות של ההורים עם הילדים, היא בעלת משמעות רבה להתפתחותם של הילדים. המונח "סיפור לפני השינה" (באנגלית: "Bedtime story") נטבע על ידי סופרת הילדים והעיתונאית הגרמנייה ממוצא יהודי יֶלה לפמן (Jella Lepman;‏ 1891–1970), שפתחה את ספריית הילדים הבינלאומית הגדולה בעולם בגרמניה, ופרסמה מספר כרכים של סיפורים לפני השינה שאספה לאורך השנים. השימוש במונח זה נפוץ מאז שנות ה-50. שיר ערש שעת השינה מדיה וקבצים בנושא סיפור לפני השינה בוויקישיתוף The Brainy Benefits of Bedtime Stories, באתר Parents כרמית ספיר ויץ, משחקי מילים: איך מלמדים תינוקות לאהוב סיפורים, באתר nrg‏, 25 ביולי 2010 Plenty of parents still read with their kids, באתר Mtstandard Bedtime stories can help with school results, באתר iol Bedtime stories key to children's reading, claims research, באתר EBSCO Scottish research shows importance of bedtime stories
דמיאן ביצ'יר

דמיאן ביצ'יר נאחרה (בספרדית: Demián Bichir Nájera; נולד ב-1 באוגוסט 1963) הוא שחקן מקסיקני, אשר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2011 על הופעתו בסרט "חיים טובים יותר". מוכר בזכות הופעתיו בתפקיד פידל קסטרו בסרט "צ'ה" ובתפקיד אסטבן רייס בסדרת הדרמה "העשב של השכן". ביצ'יר נולד בעיר טוראון שבצפון מקסיקו לשחקני הקולנוע מריקרוז נז'רה ואלחנדרו ביצ'יר. ביצ'יר הוא ממוצא לבנוני מצד אביו. יש לו שני אחים, אחיו הגדול, אודיסאו ביצ׳יר, ואחיו הקטן, ברונו ביצ'יר; אף הם שחקנים. הוא שיחק בלהקת התיאטרון הלאומית, הופיע במחזות של שייקספיר ודוסטויבסקי, וזכה במספר פרסים מאיגוד התיאטרון המקסיקני. בגיל 22 עבר להתגורר בניו יורק, שם הוא למד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע ועבד במסעדת רוזה מקסיקנו בעיר. לאחר שלמד אנגלית בסיסית עבר לנסות את מזלו כשחקן בלוס אנג'לס. ביצ'יר החל את דרכו המקצועית כשחקן במקסיקו בשנת 1990 בדרמה הביוגרפית המוערכת, זוכת 11 פרסי האקדמיה המקסיקנית, "שחר אדום" אודות טבח טלטלוקו. ב-1995 הופיע ביחד עם אחיו ברונו ביצ'יר בדרמה הספרדית המצליחה "אף אחד לא ידבר עלינו כאשר נמות". ב-1996 שיחק בסרט הפעולה "סולו" ובטלנובלה "עניבות של אהבה", לצידה של כוכבת הטלנובלות המקסיקנית המפורסמת לוסרו. ב-1997 שיחק בדרמת הפשע "לרקוד עם השטן", לצידם של חאווייר ברדם ורוזי פרז. ב-1999 זכה לביקורות טובות במולדתו על תפקידו בדרמה הקומית "סקס, בושה ודמעות". ב-2001 הופיע ביצ'יר לצידן של השחקניות הספרדיות המפורסמות פנלופה קרוז וויקטוריה אבריל בקומדיה "אל תזרוק אותי", בתפקיד המתאגרף מאני. ב-2008 התפרסם ביצ'יר לראשונה מחוץ לגבולות מקסיקו בזכות הופעתו בתפקיד מנהיג קובה פידל קסטרו בסרטם הביוגרפי של סטיבן סודרברג ובניסיו דל טורו " צ'ה". ביצ'יר הצליח להיכנס לתודעה העולמית גם בזכות תפקידו הראשי בעונות ארבע וחמש של סדרת הדרמה "העשב של השכן", בהן שיחק בתור ראש עיריית טיחואנה ומנהיג קרטל הסמים אסטבן קרלוס רייס. ב-2010 שיחק בתפקיד הכומר הקתולי מיגל אידלגו קוסטייה מנהיג מלחמת העצמאות של מקסיקו בדרמה "אידלגו: הסיפור שלא סופר". בתחילת 2012 הצליח ביצ'ר להפתיע את עולם הקולנוע כאשר גבר על לאונרדו דיקפריו ומיכאל פסבנדר במרוץ אל פרס אוסקר והועמד במקומם לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בדרמה "חיים טובים יותר" בתור הגנן המקסיקני הבלתי חוקי בתחומי ארצות הברית קרלוס גאלינדו. בשנת 2016 שיחק בסרט הקומי "החופשה הראשונה", לצידם של זואי דויטש, אשלי ג'אד ורנדי קוטור. בשנת 2017 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הנוסע השמיני: קובננט" שביים רידלי סקוט, הסרט השישי בזיכיון של סדרת הסרטים "הנוסע השמיני". בשנת 2018 שיחק בסרט האימה "הנזירה" בבימויו של קורין הארדי; הסרט החמישי ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע. בשנת 2022 החל לשחק בתפקיד הראשי בדמותו של מארק קיין בדרמה המתח הפסיכולוגית של רשת שואוטיים "הכנס את האדם הנכון" המבוססת על הרומן באותו שם משנת 2004. בשנת 2001 נישא לזמרת והשחקנית המקסיקנית ליסט; ובשנת 2003 הם התגרשו. יש לו בת אחת, גאלה, ממערכת יחסים אחרת שניהל בעבר. בשנת 2011 החל לצאת עם סטפני שרק, שהתאבדה בטביעה בבריכת שחייה ב-12 באפריל 2019. ביצ'יר הוא שגריר של האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות למען זכויות מהגרים. מדיה וקבצים בנושא דמיאן ביצ'יר בוויקישיתוף דמיאן ביצ'יר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דמיאן ביצ'יר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דמיאן ביצ'יר, באתר AllMovie (באנגלית) דמיאן ביצ'יר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דמיאן ביצ'יר, באתר MusicBrainz (באנגלית) דמיאן ביצ'יר, באתר Discogs (באנגלית)
חוק ההידקקות

חוק הַהִדַּקְקוּת (ידוע גם כן בשם: חוק ההידלדלות), הוא חוק בבלשנות היסטורית, המבטא את ההפך של חוק פיליפי. חוק ההידקקות מתאר תהליך שאירע בשפה העברית שבו בחלק מהמקרים התנועה הקצרה a (פתח) הפכה לתנועה i הקדומה (חיריק חסר או צירי) במילים עם הברה בלתי מוטעמת וסגורה. ההגייה הפתוחה (פתח) מידקקת/מידלדלת והופכת להגייה מצומצמת יותר (חיריק / צירי), מעין הידקקות. לפי חוק זה, שם העצם פַּת בתוספת כינויי הקניין, נהגה בתחילה כ-פַּתִּי/ פַּתַּם, ועם הזמן חל תהליך שבו הפתח בצורה זו הוחלף לחיריק וכך הפכה צורת הקניין הנ"ל לפִּתִּי ופִּתָּם. הסבר דיאגרמי לתהליך הנ"ל: פַּת > פַּתִּי > פִּתִּי. דוגמאות נוספות: גַּת > גַּתּוֹת > גִּתּוֹת וכן כַּת > כַּתִּים > כִּתּוֹת. בשמות המלרעיים, שתנועתם האחרונה (או היחידה) פתח, מתקיים בדרך כלל הפתח בנטייה, ודגש בא שלאחריו, כגון:גַּל, גַּלִי, גַּלְּךָ, גַּלְּכֶם, גַּלִּים, גַּלִּי; סַל, סַלּוֹ, סַלְּכֶם, סַלֵּיכֶם;... יוצאים מהכלל השמות הבאים, שבהם בא בנטייה חיריק במקום הפתח: גַּת, גִּתּוֹת; כַּת כַּתִּים, כִּתּוֹת; סַף, סִפִּים; מַס, מִסִּים; צַד, צִדּוֹ; פַּת, פִּתּוֹ; בַּת, בִּתּוֹ. עם הזמן, בדומה למה שאירע לחוק פיליפי, התעוררה בקרב החוקרים הסתייגות מחשיבוּת חוק זה, אחר שגילו בו חוסר עקיבות. בספר לימוד הקורס של פרופ' חיים רבין מהאוניברסיטה העברית נכתב כך: "נוסף על כך, חוק ההידלדלות פועל בחוסר עקיבות הרבה יותר מובלטת מאשר חוק פיליפי. פרופ' עזי ארנן כתב: ניסוח חוקי מעתק אחרים בתחום התנועות ובייחוד במה שנוגע ליחסי התנועות i ו-a הקצרות, הידועים בשם 'חוק פיליפי' ו'חוק ההידלדלות', נתקל בקשיי קשיים. חוקים אלה טעונים כל כך הרבה הסתייגויות ונימוקים לאי תחולה, ששוב למעשה אין להם תוקף של חוק. במקרה של בתו, נהוג כיום לחשוב שהמקור הוא דווקא בנתו כבערבית, והמילה בת היא זו שעברה את השינוי. וכך גם בדוגמאות רבות אחרות. סיון וקמרון, "חילופי התנועות פתח וחיריק בהברה סגורה לא מוטעמת בעברית המקראית ושאלת חוק ההידקקות" לשוננו נט (תשנ"ו), עמ' 7–39. רפאל ניר, פרקים בתולדות הלשון העברית, כרך 4, 2004, עמ' 172 (סעיף 7: "מילים שבהן חל חוק ההידקקות"). משה בר אשר, מחקרים בלשון חכמים, מוסד ביאליק, 2009, "חוק ההידלדלות בלשון חכמים", עמ' 12. שלמה מורג ועדה ירדני, אהרן ממן ואברהם בן־אמתי (ע), תורת ההגה והצורות של העברית, פונטיקה ופונולוגיה, הוצאת מאגנס, תשס"ט, עמ' 176, מסת"ב 978-965-493-352-0 חיים רבין, שפות שמיות – פרקי מבוא, מוסד ביאליק, 1991, עמ' 95. עוזי ארנן, המילה האחרונה, אוניברסיטת חיפה, 2003, עמ' 63. ראו סול ליברמן, ספר חנוך ילין (קובץ מאמרים), קרית ספר, 1963, עמוד 157 בשם הפרופ' חיים רבין "תקופת פעילות חוק פיליפי, קדמה לזו של חוק ההידלדלות ביותר מאלף שנים"; ראו שם עוד אודות הנושא של חוק ההידלדלות. מתוך ילקוט הפירסומים 872, י"ז באלול תשכ"א, 20/8/1961 (בתוך כללי הפתח). תורת ההגה של העברית המקראית, חוברת לשיעור של חיים רבין, 1970, עמוד 19. ראו שם מספר דוגמאות ודיון בנושא. מתוך עוזי ארנן, המילה האחרונה, עמוד 63. אורנן, עמ' 63
רשם השותפויות

רשם השותפויות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של שותפויות ובפיקוח עליהן בהתאם לאמור בפקודת השותפויות [נוסח חדש], התשל"ה–1975. מאז הקמתו ועד שנת 2006 פעל רשם השותפויות כמחלקה במשרד המשפטים. בשנת 2006, עם הקמת רשות התאגידים, הפך ליחידה ברשות. רישום שותפויות חדשות. עדכון פרטי שותפויות קיימות. פירוק מרצון של שותפויות. מחיקת שותפויות. בחינה, טיפול ועדכון הגדלות הון השותפות. בחינת החלטות מיוחדות ורישומן. תגובות לבתי משפט בבקשות משפטיות. בדיקת בקשות להעתקים מאושרים ובדיקת אמיתות ההעתקים. גביית אגרה שנתית ואגרות שירות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רשם השותפויות ממונה על ידי שר המשפטים. אתר האינטרנט הרשמי של רשם השותפויות פקודת השותפויות (נוסח חדש), התשל"ה–1975
רשם ההקדשות

רשם ההקדשות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של הקדש ציבורי בהתאם לאמור בחוק הנאמנות, תשל"ט-1979 ותפקידי הרשם וסמכויותיו מוגדרים בחוק זה ובתקנות ההקדשות לצורכי צדקה, תשל"ד-1974. על פי תיקון לחוק החברות משנת 2007, ניתנו לרשם ההקדשות סמכויות שונות באשר לחברות לתועלת הציבור, בדומה לסמכויות שיש לרשם העמותות כלפי עמותות. רשם ההקדשות פעל כמחלקה נפרדת במשרד המשפטים עד שנת 2004, אז צורף ליחידת רשם העמותות. בשנת 2006 עם הקמת רשות התאגידים, הפך לחלק מהרשות. רשם ההקדשות ממונה על ידי שר המשפטים. על הרשם להיות בעל תנאי הכשירות למינוי שופט לבית משפט השלום. כרשם ההקדשות מכהן ראש רשות התאגידים. רשם ההקדשות הוא גם הגורם המפקח על חברות לתועלת הציבור על פי חוק החברות. התפקידים המבוצעים על ידי מחלקת ההקדשות: רישום הקדשות ציבוריים בפנקס ההקדשות הציבוריים ורישום הערות במשרדי רשם המקרקעין על קיומו של הקדש ציבורי. בדיקת הדיווחים השנתיים של ההקדשות הציבוריים ומתן אישור על ניהול תקין. פיקוח שוטף על ההקדשות הציבוריים הרשומים בפנקס ההקדשות (מעל 700 נכסים נכון למאי 2018) ועל נאמני הקדשות אלו. ניהול מעקב שוטף אחר הקדשות קיימים שעדיין אינם רשומים בפנקס והקדשות בהליכי הקמה. מעקב שוטף אחר הדיונים בבית המשפט בהליכים לצווי קיום צוואות ומינוי מנהלי עיזבון. מעקב אחר נאמנויות קיימות במוסדות ציבור, במוסדות להשכלה גבוהה, בעמותות ובמוסדות רפואיים. טיפול בתלונות נגד נאמנים וביצוע חקירות. הופעות בבתי המשפט המחוזיים בענייני: קביעת עמדה בבקשות למתן הוראות המוגשות על ידי הנאמנים כגון בקשות לשכר טרחה, מכירת מקרקעין, שינויים בשטרי ההקדש, קביעת תוכניות הפעלה, סכסוכים בין נאמנים לנהנים וכדומה. הגשת תביעות נגד נאמנים שאינם ממלאים חובתם על פי חוק. אתר האינטרנט הרשמי של רשם ההקדשות סעיף 25 לחוק הנאמנות
שעת השינה

שעת השינה הוא פרק הזמן שבו נוהגים אנשים נוהגים להתכונן לשינה ובסופה, ללכת לישון. המונח מקובל בעיקר בהתייחס לשעה קבועה בה נוהגים ילדים ללכת לישון. בתרבות המערבית, ההורים מקיימים עם ילדיהם הכנות להתארגנות לשינה ומעין טקסים שונים שעשויים לעזור לילדים לחוש בטוחים יותר לקראת השינה. עם התפתחות הילדים, ההורים מרגילים אותם בהדרגה ללכת לישון על פי לוח זמנים קבוע ולעיתים נוקשה יותר לשינה, ממה שהם היו עושים אילו היו חופשיים לישון כרצונם. בשעת השינה לילדים יש לרוב ריטואלים חשובים כגון רחצה וצחצוח שיניים, לבישת פיג'מה, הקראת סיפור לפני השינה, שירי ילדים או שיר ערש לילדים, ושיחה עם ההורים על היום שהיה או על תוכניות למחרת. בחלק מהמשפחות, שעת השינה היא זמן חשוב רגשית עבור ילדים וההורים כאחד. השגרה של שעת השינה יכולה להיות הזדמנות לבלות זמן איכות עם הילד, לדון על רגשות כתוצאה מחוויות היום, להביע עניין בתוכניות ליום המחרת, ואף למידה, למשל עם ספר. מצבים כגון ילדים שמסרבים ללכת לישון או פוחדים להירדם, היא בעיה נפוצה. הסיבות לכך מגוונות: פחד מהחושך - ניקטופוביה סיוטים לילה קושי להירדם - נדודי שינה, שיכולים לנבוע משעמום, זמן שינה ארוך מכדי הצורך, תסמין של היפראקטיביות ועוד סקרנות לגבי מה שמתרחש מעבר לשעות השינה שלהם (כמו מה ההורים עושים) תסמונת פאזת השינה הדחויה - הפרעת שינה בעקבות שעון ביולוגי שונה מהמקובל חברתית אם אנשים לא ישנים מספיק, הם פועלים פחות טוב למחרת. ילדים מתבגרים (ובמיוחד צעירים) צריכים לישון יותר מאחרים, אך עשויים לסרב ללכת לישון בזמן המתאים, למרות שלמחרת הם חייבים לקום לקראת משימות היום, גם לאחר שינה לא מספקת. בעיה זו עשויה לגרום לקשיים התפתחותיים כאשר היא נמשכת בקביעות לאורך חודשים או שנים. אצל מבוגרים, שינויים בשעת השינה עשויים להתרחש בשל החלפת עבודה, דבר שלעיתים יוצר בעיות במחזורי השינה-ערות בשעון הביולוגי. מקצבי שינה טבעית מובילים לשעות שינה המותאמות לכל אדם בנפרד, והן משתנות בהתאם לסוג הכרונולוגיה של האדם. לפעמים המונח משמש במשמעות "זמן לישון", למשל "זה אחרי שעת השינה שלי". בפנימיות או בטיולים וחופשות הכוללות צעירים, המקבילה של שעת השינה היא "כיבוי אורות". המונח "כיבוי אורות" משמש גם בבתי כלא ובמעבדות לחקר השינה. ספירת כבשים הפרעת שינה שנת צהריים ביעותי לילה
מידת הביטחון

ביהדות, מידת הביטחון אומרת כי על האדם להיות סמוך ובטוח על ההשגחה האלוהית ולהרגיש שאינו מתקיים בכוחות עצמו. מידת הביטחון היא מידה חשובה, השקפה ודרך חיים הנכללת בין חובות התורה המרכזיות. לדעת רבים מידת הביטחון היא הרחבה של מצוות האמונה ומימושה המעשי. הרמב"ם לא מונה את מידת הביטחון בתרי"ג מצוות כיוון שהיא נכללת במצוות האמונה. לדעת הרמב"ן מצוות הביטחון מפורשת במצוות 'תמים תהיה עם ה' אלוקיך'. ב'שערי תשובה' לרבינו יונה (שער ג אות לב) ובעל ספר חרדים (פרק כא מצווה לא) כוללים את מצוות הביטחון במצוות לא תעשה של 'לא תירא מהם' (דברים ז, יז. כ, א) שנאמר במלחמה מול אויבי ישראל. לדעת רבי מאיר שמחה הכהן בעל 'משך חכמה' (דברים י, כ) הביטחון נכלל במצוות ה'דביקות' בה', שנאמר 'ובו תדבק'. פסוקים רבים בתנ"ך ובמיוחד בתהילים עוסקים בביטחון בהשגחה האלוהית, ומדגישים את השלווה ואי הדאגה שהכרה זו משרה על המאמין. הוגי המחשבה היהודית הקדישו לנושא זה פרקים רבים במשנתם. כמו הרמב"ם, רבי אברהם בן הרמב"ם, חובת הלבבות, הרמב"ן, המהר"ל, כמו גם בדור האחרון החזון איש, ואישי מחשבה ויהדות נוספים. בנושא הביטחון קיימות מספר גישות ושיטות. לפי כל השיטות ישנו 'ביטחון' בסיסי והוא קשור בהכרה בהשגחה האלוהית, אשר אי לכך אין האדם חש מופקר בעולם למקרים ואירועים בלתי צפויים, מכיוון שהוא מודע לכך שהכל נמצא בשליטה מלאה של הבורא הכל יכול. ספרי המוסר קובעים כי אין די בהכרה שכלית כי האל משגיח ומנהיג את העולם על כל פרטיו, אלא על האדם לנסות להשפיע על נפשו ועל תחושותיו שיהיו חדורים בהכרה זו, עד כי יסלקו ממנו כל דאגה ויקשרו אותו בחיבור הדוק למחשבות על אמונה באלוהים, לכן לפי כל השיטות אדם בוטח הוא אדם רגוע בכל מאורע שקורה לו בחיים. שלבים נוספים במידת הביטחון הם אמונה כי הכל נעשה לטובה, וגם אם הטוב אינו גלוי וקרוב בסופו של דבר יבוא הטוב. הגישה החסידית של תלמידי הבעש"ט גורסת כי יש להאמין ולבטוח באלוהים שהעתיד צופן עבורנו אך טוב, ובכוח הביטחון הזה עצמו כי לא יבוא שום רע, מפעיל האדם השגחה עליונה מיוחדת המגינה עליו ומביאה עליו אך טוב וחסד. אחת הסוגיות הסבוכות בנושא הביטחון קשורה לפעולות האנושיות שהאדם נדרש לעשות כדי להשיג את קיומו ואת צרכיו, מה שנקרא בספרי הביטחון 'השתדלות'. לפי רוב הדעות האדם חייב לעסוק בהשתדלות כדי להשיג את צרכיו כי כך הוא רצון האלוהים. אחד הזרמים בתנועת המוסר, הזרם של רשת ישיבות נובהרדוק בראשות 'הסבא מנובהרדוק' רבי יוסף יוזל הורוביץ, הדגיש במיוחד את עבודת הביטחון ולפי שיטתם - שנחשבה קיצונית - רשאי הבוטח להאמין כי יוכל להשיג את צרכיו ללא כל השתדלות ופעילות כל שהיא, ואין הדבר תלוי אלא במידת ביטחונו האמיתית בכך שאלוהים יזמין לו את צרכיו. הרבי מליובאוויטש לקוטי שיחות חלק לו שמות שיחה א ספר אמונה וביטחון לרמב"ן הרמב"ן בפירושו לתורה, פרשת בחוקותי, כ"ו, י"א. חובת הלבבות- שער הביטחון. כד הקמח, ערך ביטחון. המספיק לעובדי ה' לרבי אברהם בן הרמב"ם שער הביטחון ספר אמונה וביטחון לחזון איש. ספר בן מלך - מדת הביטחון לרב לייב מינצברג רבה של קהל עדת ירושלים מכתב מאליהו ח"א "ביטחון והשתדלות". המהר"ל נתיב הביטחון. ספר החינוך בכמה מצוות. פלא יועץ- ערך הבטחה. מסילת ישרים פרק כא'. כמו כן פירוש רבינו יונה לספר משלי ופירוש הגר"א לספר משלי עוסקים רבות במידה זו. כחי ועצם ידי עלון ההשגחה פרטית ירחון השגחה פרטית ראו כד הקמח, ערך ביטחון. פירוש רבינו יונה לספר משלי, פרק ג', פסוק ז'. הרמב"ן על ספר המצוות להרמב"ם - המצוות שהשמיט הרמב"ם מצוות עשה ח.  דברים יח, יג. מצווה רמא, ומצווה תקמו.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)

המשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2012 הם המשחקים הפאראלימפיים ה-14 שנערכו בבירת הממלכה המאוחדת, לונדון בין התאריכים 29 באוגוסט ל-9 בספטמבר. אף על פי שהעיר אירחה את המשחקים האולימפיים בפעם השלישית, זו הפעם הראשונה בה מתקיימים בעיר גם המשחקים הפאראלימפיים במקביל למשחקים האולימפיים. ערך מורחב – המכרז האולימפי 2012 תשע ערים הציעו את מועמדותן לאירוח המשחקים האולימפיים בשנת 2012: איסטנבול, הוואנה, לייפציג, לונדון, מוסקבה, מדריד, ניו יורק, פריז וריו דה ז'ניירו. ב-18 במאי 2004, אחרי הערכת תשע המועמדות, ניפה הוועד האולימפי הבינלאומי ארבע ערים והציג את חמש המועמדות הסופיות, שהיו לונדון, פריז, מוסקבה, ניו יורק ומדריד. פריז ולונדון נחשבו לבעלות הסיכויים הטובים ביותר להיבחר, וההערכה הרווחת הייתה שפריז היא המועמדת המועדפת (ה"פייבוריטית"). ב-6 ביולי 2005 התכנסו חברי הוועד האולימפי הבינלאומי במרכז הקונגרסים ראפלס סיטי שבסינגפור כדי לבחור את העיר המארחת. מוסקבה הייתה העיר הראשונה שהודחה, אחריה נשרה ניו יורק ובעקבותיה מדריד. השתיים שנשארו בתחרות היו כצפוי לונדון ופריז, ובהצבעה המכרעת זכתה לונדון, שקיבלה 54 קולות לעומת 50 קולות שקיבלה פריז. יום לאחר ההצבעה וזכייתה של לונדון, בוצעה בלונדון סדרה של פיגועי טרור, ומחקה במהירות את השמחה בעיר. נראה שעיתוי הפיגועים לא היה קשור לזכייה יום קודם לכן. הוועד האולימפי העולמי עמד על החלטתו שהמשחקים האולימפיים ייערכו בלונדון למרות פיגועי הטרור. לראשונה מאז המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) הורשו ספורטאים בעלי לקות אינטלקטואלית להשתתף במשחקים. הוועד הפאראלימפי הבינלאומי החליט להשיב את הקטגוריה למשחקים לאחר שהשעה אותה בעקבות שיתופם של עשרה ספורטאים ספרדים שאינם בעלי מוגבלויות במשחקי הכדורסל נכים. לספורטאים בעלי לקות אינטלקטואלית התקיימו מקצים במקצועות האתלטיקה, שחייה וטניס שולחן. המשחקים הפאראלימפיים לונדון 2012 היא אולימפיאדת הנכים הגדולה ביותר אי פעם. 4,294 ספורטאים מ-164 מדינות השתתפו במשחקים, כ-700 ספורטאים יותר מהמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). 14 מדינות השתתפו במשחקים לראשונה: אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, גמביה, גינאה ביסאו, ליבריה, מוזמביק, קוריאה הצפונית, סן מרינו, איי שלמה, איי הבתולה של ארצות הברית, ברוניי, קמרון וקומורו. טרינידד וטובגו שבה למשחקים לאחר שנעדרה מהם מאז סיאול, 1988, ואילו מלאווי ובוטסואנה אמורות היו להופיע במשחקים בהופעת בכורה, אולם מספר שעות לפני טקס הפתיחה הודיעו כי בשל אי-מימון ממשלתי הן לא ישתתפו במשחקים. 20 ענפי ספורט בתוכנית: ערך מורחב – מדליות במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) ישראל במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים לונדון (באנגלית) המשחקים הפאראלימפיים באתר אולימפיאדת לונדון 2012 Paralympics set to alter entry policy באתר BBCsport It’s Official – London 2012 to be Biggest Paralympic Games Ever באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי Botswana and Malawi pull out of London 2012 Paralympic Games
חביצה

חביצה (באנגלית: Custard - "קאסטרד") היא קרם העשוי חלב או שמנת, חלמון ביצה וסוכר. זהו הקרם הבסיסי במגדנאות במטבחים האירופאיים. הכנת הקרם נעשית על ידי ערבוב המרכיבים ובישולם תוך ערבוב באמבט מרים כדי שהחלמון לא יתקשה במהירות, עד לקבלת סמיכות. הסמיכות של החביצה משתנה בהתאם לצורך ויכולה לנוע בין מרקם דמוי שמנת מתוקה לבין פודינג. לחביצה שלוש גרסאות עיקריות: קרם אנגלז או רוטב וניל - הגרסה הנוזלית ביותר. להכנת רוטב וניל יתווסף לרכיבים מקל וניל חצוי לאורכו, אשר לאחר חימום קל יוסרו ממנו הגרגירים ויוחזרו לרוטב להמשך הערבוב. קרם פטיסייר - קרם מעט סמיך יותר העושה שימוש בקורנפלור או קמח לבן. מידת ההסמכה של הפטסייר משתנה בהתאם ליעודו - למילוי פחזניות, למשל, מתאים קרם בעל מרקם רך. למילוי טארטים מתאים קרם סמיך ויציב. קרם דיפלומט - זוהי חביצה שהתווספה לה קצפת, לקבלת מרקם אוורירי. במטבח השווייצרי קרם דיפלומט מוגש כקינוח בפני עצמו. הקרם מתובל לרוב בווניל וסוכר, ולעיתים גם בתבלינים מלוחים או חריפים להכנת פשטידות ומאפים. השימוש בתערובות ביצים וחלב בבישול אירופאי ובייחוד במטבח האנגלי מקורו בימי הביניים ומבוסס על מאכלים מהמטבח הרומאי. מקור המילה הלועזית "קאסטרד" באנגלית עתיקה ומשמעה בצק של טארט, אך בספרי מתכונים מהמאה ה-15 מופיע המאכל בשם "קרם מורתח" (Creme Boylede). רפרפת קרם ברולה זביונה זופה אינגלזה חביצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האוסף המתוק של "על השולחן", הוצאת על השולחן מרכז גסטרונומי 2002, עורכת: קרין גורן, עמ' 176-174