laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פפיון צהוב

פִּפְיוֹן צָהֹב (שם מדעי: Anthus campestris) הוא מין ציפור שיר בינונית המתרבה בחלק גדול ממרכז האזור הפלארקטי, מצפון-מערב אפריקה ופורטוגל עד מרכז סיביר ומונגוליה הפנימית. זהו מין נודד העובר בחורף לאפריקה הטרופית ולתת היבשת ההודית. בישראל הוא חולף מצוי בעונות הנדידה ברוב האזורים בארץ. דוגר במספרים קטנים מאוד בחרמון. השם המדעי הוא מלטינית. שם הסוג Anthus הוא שם לציפור קטנה של אדמות עשב, ושם המין הספציפי campestris פירושו "של השדות". זהו פפיון גדול יחסית, באורך של כ-16 ס"מ ומוטת כנפיים של בין 25–28 ס"מ, אך הוא מין בעל מראה בלתי-מובחן על הקרקע, בעיקר חום חולי מלמעלה וחיוור מלמטה, עם רגליים ורדרדות. הוא דומה מאוד לפפיון ארך-רגליים, אך הוא מעט קטן יותר, בעל כנפיים, זנב ורגליים קצרים יותר, ומקור צר וכהה יותר. בנוסף הוא גם בעל פחות פספוס. התעופה שלו חזקה וישירה, ומלווה בקריאת "שיפ" אופיינית, בעלת צליל גבוה יותר מזה של ארך-רגליים. השירה שלו היא חזרה קצרה על "צ'יר-רי צ'יר-רי" רם ללא הברה מובחנת. בדרום אסיה בחורף יש להיזהר בזיהוי מין זה מלבלבלו מפפיונים גדולים אחרים אשר חורפים או שוכנים באזור, לרבות פפיון ארך-רגליים, פפיון ערבות, ו-Anthus rufulus (אנ'). בית הגידול לקינון בקיץ מתאפיין בארץ פתוחה ויבשה, כולל אזורים סמי-מדבריים. הקן נמצא על הקרקע, ובתטולה 4–6 ביצים. בישראל הוא דוגר בוודאות רק בחרמון, בגובה רב. בעבר דגר גם בפסגות הגבוהות של הרי יהודה והגליל. בסקר קינון שהתקיים בחרמון בקיץ 2013, הפפיון הצהוב נמצא דוגר בשתי משבצות בלבד - מעל רום 1900 מ'. צוות הסוקרים מעריך כי גודל האוכלוסייה המקננת בחרמון הוא כעשרה זוגות בלבד. בשל הירידה בגודל האוכלוסייה הדוגרת, הוא מוגדר בארץ בתור מין "מאוים". פפיון צהוב אוכל חרקים, בדומה לרוב קרוביו בני משפחת הנחליאליים. העלילה של הסרט Tawny Pipit משנת 1944 עוסקת באירוע הנדיר של קינון זוג פפיונים צהובים באנגליה. הצילומים של אריק הוסקינג של הפפיונים היו למעשה של פפיון שדות, כי הוא לא יכל היה להשיג פפיון צהוב אמיתי מאירופה הכבושה הגרמנית. פרט מהודו מביסמיל, טורקיה צעיר, דוברוג'ה, רומניה ביצים של פפיון צהוב, אוסף מוזיאון טולוז מדיה וקבצים בנושא פפיון צהוב בוויקישיתוף פפיון צהוב, באתר ITIS (באנגלית) פפיון צהוב, באתר NCBI (באנגלית) פפיון צהוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פפיון צהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פפיון צהוב, באתר GBIF (באנגלית) גיול וקביעת זוויג (PDF; 3.2 MB) מאת חוויאר בלסקו-זומטה וגרד-מייקל היינצה תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וצלילים של פפיון צהוב, באתר eBird הקלטות אודיו של פפיון צהוב, באתר xeno-canto פפיון צהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN ד"ר יואב פרלמן, פפיון צהוב, באתר הצפרות הישראלי Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 49, 87. ISBN 978-1-4081-2501-4. Snow, David William; Perrins, Christopher (1998). The Birds of the Western Palearctic concise edition. OUP. ISBN 019854099X. Tawny Pipit (1944), IMDb Moss, Stephen. "Brits and their birds". BBC Wildlife Magazine. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) The Tawny Pipit (1944), Classic Film, ‏2013-07-26 (באנגלית)
גלוברזון

האם התכוונתם ל... אריה גלוברזון – חוקר ניהול ישראלי שלמה גלוברזון – חוקר ניהול ישראלי, אחיו של אריה שלומית אברהם גלוברזון – עיתונאית ישראלית גלובר
למבדה (ריקוד)

הלמבדה (בפורטוגזית: Lambada) הוא סגנון ריקוד זוגות שהתפתח בברזיל בסוף שנות ה-80. זהו ריקוד תוסס ואנרגטי המתאפיין בתנועותיו החושניות והסוגסטיות. הריקוד כרוך במגע פיזי הדוק בין בני הזוג, והוא מבטא את התרבות והמיניות הברזילאית. מקורו של הריקוד אינו ברור לחלוטין, אך מאמינים כי מקורו הוא במדינת פארה שבאזור האמזונאס בברזיל. הריקוד התפתח משילוב של סגנונות ריקוד אפריקאים, קריביים וברזילאים שונים, כולל סגנון הריקוד האפרו-ברזילאי המכונה "פוחו". משמעות המילה למבדה היא "סטירה חזקה" או "מכה" בפורטוגזית. הלמבדה זכה לראשונה לפופולריות בסוף שנות ה-80, אז החל להופיע בסדרה של שירים וקליפים, כולל בלהיט "למבדה" משנת 1989, בביצועה של להקת הפופ "קאומה". הלהקה הוקמה בצרפת ובין חבריה היו, בין היתר, ילידי גוואדלופ ומרטיניק. הסולנית, לואלווה בראז, הייתה ברזילאית, והפזמון הושר בשפה הפורטוגזית ובמקצב הלמבדה. הוא עוסק בגעגועים לאהבה ישנה, והריקוד נתפס כמבטא את הסמל של ברזיל ותרבותה. את הלמבדה רוקדים בדרך כלל לצלילי מוזיקה בקצב מהיר ואופטימי עם קו בס חזק וכלי הקשה. הריקוד כולל סדרה של עבודת רגליים ותנועות גוף מורכבות, והוא דורש רמה גבוהה של קואורדינציה וסיבולת פיזית. הריקוד מתבצע לרוב בזוגות, כאשר בני הזוג עומדים צמודים זה לזה ומניעים את גופם בסנכרון עם המוזיקה. אחד המאפיינים המובהקים ביותר של הלמבדה הוא האופן שבו בני הזוג מניעים את הירכיים ואת פלג גופם התחתון בצורה חושנית וסוגסטיבית. הריקוד ידוע בשל גווניו המיניים, ולעיתים הוא ספג ביקורת על היותו סוגסטיטיבי מדי או פרוץ מבחינה מינית. עם זאת, בברזיל לרוב רואים בלמבדה צורת ריקוד משמחת ואקספרסיבית המהווה חלק מהתרבות הברזילאית. בנוסף להיותו סגנון ריקוד פופולרי, ללמבדה היה גם השפעה משמעותית על התרבות הפופולרית. הריקוד הוצג במספר רב של סרטים, תוכניות טלוויזיה וסרטוני מוזיקה, והוא שימש השראה למגוון מגמות לבוש ואופנה. הלמבדה הייתה גם נושא למספר רב של ספרים, מאמרים ומחקרים אקדמיים, והוא סגנון ריקוד פופולרי ברחבי העולם. למרות הפופולריות שלה, הלמבדה התמודדה עם כמה אתגרים ומחלוקות במהלך השנים. הריקוד נאסר או הוגבל במדינות מסוימות בשל אופיו הסוגסטי, והוא ספג ביקורת מכמה כיוונים על קידום סטריאוטיפים שליליים על התרבות הברזילאית. Claus Schreiner, Música brasileira: a history of popular music and the people of Brazil, New York: Marion Boyars, 1993, ISBN 978-0-7145-2946-2 The Latin Beat: The Rhythms And Roots Of Latin Music From Bossa Nova To ... - Ed Morales - Google Books, web.archive.org, ‏14 בפברואר 2017 אפי לנדאו, למבדה גם באמריקה, חדשות, 25 בינואר 1990 בועז כהן, תקליטים חדשים - מנת יתר - אמנים שונים - "למבדה" - אן.אם.סי, חדשות, 24 באוגוסט 1989 סקירה של מצעד המצעדים ברשת ג', באתר אומנרים שפעם היה פה שמח שמעון פרנס, זכויות יצרים, חדשות, 9 בנובמבר 1989 Lambada Sheet Music | Kaoma | Flute Solo, www.sheetmusicdirect.com (באנגלית)
נבחרת ספרד בכדוריד נשים

נבחרת ספרד בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של ספרד. עד לתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הנבחרת לא העפילה לאליפות משמעותית. ההופעה הראשונה הייתה בשנת 1992 באולימפיאדה הביתית. הנבחרת השתתפה ב-11 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 2019 במקום השני. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום השמיני. עד לתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 לא היו העפלות לתחרות יבשתית או עולמית. מדיה וקבצים בנושא נבחרת ספרד בכדוריד נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת ספרד בכדוריד נשים נבחרת ספרד בכדוריד נשים, באתר של איגוד הכדוריד העולמי נבחרת ספרד בכדוריד נשים, באתר איגוד הכדוריד האירופי https://www.ihf.info/member-federations/spain/122 דירוג של האיגוד העולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רסיסים (סרט)

רסיסים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1989 בבימויו של יוסי זומר, עם דני רוט ופולי רשף בתפקידים הראשיים. התסריט שנכתב על ידי יוסי זומר עוסק בלוחם הלום קרב שעובר תהליך של תרפיה קצרה עם מוכי הלם קרב נוספים כמוהו במשך שלושה שבועות שבסיומם עליהם להשתחרר ולפנות מקום לקבוצה נוספת. זומר שלח את התסריט לבמאי הידוע פרד זינמן שייעץ לזומר וזכה לתודה בסוף הסרט. תחילה נקרא הסרט "הלם קרב", אך אם יציאתו לאקרנים סרטו של יואל שרון, "בצילו של הלם קרב" שנה קודם, והופץ בשמו המקוצר "הלם קרב", החליט זומר לשנות את שם הסרט ל"רסיסים". את המוזיקה לסרט הלחין המוזיקאי יאן גרברק, ובמהלך אחת מהסצינות בסרט מופיעה הזמרת קרן ברק בשיר "In Beirut" (בביירות החיים נמשכים), בלחנו של דני גרנות. גרי מנור (דני רוט) הוא סרן בן 31 הלום קרב לאחר שלוחמיו בהם חברו הקרוב נהרגו בהתקלות עם מחבלים בלבנון. גרי נשוי לרותי (אתי אנקרי) שחברה הקודם נהרג בקרב. צה"ל מאמץ מדיניות של טיפול קצר של שלושה שבועות בהלומי קרב כדי להחזירם במהירות לכשירות. הפסיכולוג במתקן האשפוז הוא סרן אלכס גבאי (פולי רשף) ומפקד המתקן הוא סגן אלוף משה (שלמה פלד). גרי נמצא בקטטוניה, אינו מדבר ואינו מגיב לכל דיבור או בקשה מהמטפל. לעיתים הוא נתקף בהתקפי רעד קשים שנפסקים לאחר הזרקה של תרופה מרגיעה. רותי מגיעה לבקרו אבל הוא מנותק ולא מגיב לקראתה. המטופלים מקבלים אימון כושר על ידי מדריך מיוחד (דוד שווייצר). בחדר נמצאים עוד הלומי קרב: סגן צביקה (שמואל אדלמן), קצין אספקה. מכונית תופת נכמסה והתפוצצה בבסיס. חיילים רבים נהרגו ונשרפו והוא ברח משם ואפילו לא הסתכל לעברם. את רגשות ההלם והאשמה שלו הוא מוציא על חבריו לחדר, הורג את הצב של רונן ולבסוף יורה לרונן ברגל. רונן (יהלי ברגמן) – קיבוצניק הלום קרב שמתבייש לחזור לקיבוץ, מאמץ לעצמו צב. רובי (אלון אולארצ'יק) – הלום קרב לאחר תשעה חדשים בשבי. שומע כל הזמן מוזיקה באוזניות, משעשע את חבריו ומרגיע אותם. ניסים (ראובן דיין) – המבוגר בחבורה, הלום קרב לאחר שפגע במשאיתו בג'יפ צבאי שכל נוסעיו נהרגו. אברם (יוסף אל-דרור) – חרדי שהתגייס לרבנות הצבאית ונתקף בהלם קרב לאחר שזיהה את גופת בן דודו בין חיילים הרוגים. צוקרמן (קובי הגואל) – הלום קרב קשה שניסה להתאבד עוד לפני הטיפול במתקן. תוך הטיפול הקצר הוא תולה את עצמו במקלחת. רותי מגלה לאלכס שלדני היה חבר קרוב בשם הלל (ז'יל בן דוד) שנפגע בפעולה הזאת. אלכס חוקר ומתברר לו שהלל הוטס אז לרמב"ם ונפטר לאחר ניתוח. גדי רואה כל הזמן בחזיונות את הלל הפצוע אנוש. הוא בורח מהמתקן, נכנס למועדון לילה בו שרה קרן ברק את השיר "בביירות החיים נמשכים" משוטט בלילה וחושב לקפוץ ממקום גבוה עד שאלכס מוצא אותו ומספר לו כי הלל מת. גרי נשבר ומספר על על הקרב הקשה בו נפגע הלל וכי הוא היה בהלם ולא יכול היה להגן על חברו וזה מציק לו מאד. לאחר זאת משתפר מצבו של גרי ואלכס מסיע אותו לדירתו שם מחכה לו רותי. "רסיסים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רסיסים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "רסיסים", באתר אידיבי "רסיסים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רסיסים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רסיסים, בספר הקולנוע הישראלי רסיסים, באתר קרן הקולנוע הישראלי אמנון לורד, לוחמה בשטח בנוי (עמ' 40–41), חדשות, 25 במאי 1989 יונתן ארוך, שעת משבר, ביקורת על הסרט "רסיסים", חדשות, 1 ביוני 1989 בועז כהן, בגלל הטראומה ההיא, ראיון עם יאן גארברק על המוזיקה לסרט "רסיסים", חדשות, 1 ביוני 1989 Karen Barak - "In Beirut" from the movie "Burning Memory", Resissisim, סרטון באתר יוטיוב
נבחרת סרביה בכדוריד נשים

נבחרת סרביה בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של סרביה. לפני קבלת העצמאות, הסרבים היו חלק משמעותי בנבחרת יוגוסלביה בכדוריד. הנבחרת השתתפה בהצלחה במספר תחרויות בינלאומיות, זכתה באליפות העולם והייתה אלופה אולימפית. היא הפסיקה להתקיים לאחר פירוק המדינה. בשנים 1996–2006 הנבחרת פעלה תחת השמות "נבחרת יוגוסלביה" ו"נבחרת סרביה ומונטנגרו". אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת סרביה בכדוריד נשים [https://www.eurohandball.com/en/team/wrmzTbScFENLSDtdz7oM1Q/serbia/ נבחרת סרביה בכדוריד נשים, באתר איגוד הכדוריד האירופי נבחרת סרביה בכדוריד נשים, באתר איגוד הכדוריד העולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משחק על המקום השלישי

משחק על המקום השלישי/מדליית הארד או תַּחֲרוּת נִחוּמִים או מִשְׂחַק נִחוּמִים הוא משחק בודד שנכלל בטורנירי ספורט רבים, שממנו נקבעים המקומות השלישי והרביעי בטורניר, או אפילו זוכי מדליית הארד. הקבוצות שמתחרות במשחק זה הן בדרך כלל שתי המועמדות שהפסידו בחצי הגמר בטורניר מסוים. לטורנירי ספורט רבים אין משחק על המקום השלישי, בעיקר בגלל חוסר עניין מצד המתחרים וגם מצד האוהדים. לרוב ענפי הספורט, שיש בהם טורנירים במשחקים האולימפיים יש משחק על המקום השלישי, כדי לקבוע מי זוכה במדליית הארד. מאחר שההבדל בין מדליית ארד ללא מדליה הוא די משמעותי, המתחרים עדיין מתייחסים לזה ברצינות. אירועי אמנויות הלחימה וקרב מגע מעניקים במקום זאת שתי מדליות ארד. מאז אולימפיאדת הלסינקי (1952), האגרוף מעניק אוטומטית מדליות ארד לשני המפסידים בחצי הגמר, בטענה שאין מספיק זמן להתאושש בין קרב חצי הגמר לקרב על המקום השלישי. כמו כן, ג'ודו, טאקוונדו והיאבקות מעניקים שתי מדליות ארד, אך אלו כוללות שני משחקי מדליית ארד בין המועמדים לחצי הגמר המפסידים לבין הזוכים בבית הניחומים. יורו 1980 הייתה המהדורה האחרונה של אליפות אירופה בכדורגל של אופ"א שכללה משחק על המקום השלישי. המשחק על המקום השלישי באותה מהדורה היה משחק מדליית הארד היחיד בתולדות הטורניר שהוכרע בדו-קרב פנדלים, בו ניצחה צ'כוסלובקיה את המארחת איטליה 9–8 בפנדלים לאחר תיקו ללא שערים. גביע העולם בכדורגל כולל משחק על המקום השלישי, בדרך כלל ביום שלפני הגמר. המשחק על המקום השלישי במונדיאל נחשב על ידי המארגנים כמשחק בעדיפות נמוכה, מאחר שהוא נמצא בדרך בכלל באחד מהאצטדיונים הקטנים יותר. עם זאת, המשחק על המקום השלישי במונדיאל 1994 התקיים ברוז בול, שאירח מאוחר יותר גם את גמר הטורניר. במהדורה זו נשברה שיא הצופים במשחק על המקום השלישי בתולדות גביע העולם בכדורגל (91,500 איש). לליגת האומות של אופ"א יש גם משחק על המקום השלישי, אשר משוחק מספר שעות לפני הגמר. המשחק על המקום השלישי בגביע העולם בכדורגל נשים היה קצת יותר חשוב למארגנים מאשר במקבילה הגברית. המשחקים על המקום השלישי ב-1999, 2003 ו-2007 נערכו באותו אצטדיון שאירח את גמר גביע העולם בכדורגל נשים. שיא הצופים במשחק על המקום השלישי בתולדות גביע העולם בכדורגל נשים היה ב-1999 (90,185 איש). גרמניה מחזיקה בשיא מספר הזכיות במקומות השלישי בגביע העולם בכדורגל (ארבעה), ואילו ארצות הברית מחזיקה בשיא מספר הזכיות במקומות השלישי בגביע העולם בכדורגל נשים (שלוש). ליגת הכדורסל המקצוענית BIG3 מציגה משחק על המקום השלישי, והוא כולל את שתי הקבוצות שהודחו בשני חצאי הגמר. עד 1999, היה נהוג בגביע העולם ברוגבי להעניק כרטיס אוטומטי לעלייה למהדורה הבאה (שהייתה 4 שנים מאוחר יותר) לשלושת הקבוצות שהגיעו בשלושת המקומות הראשוניים, ובכך הפך משחק על המקום השלישי לחשוב בגביע זה. שיטת גביע המונחים במילוני האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית (ארכיון) "Explained: Two Bronze Medals are Awarded in the Olympics Boxing Competition". olympics.com. ארכיון מ-2022-07-18. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "How Are Bronze Medals Decided At The Olympics". olympics.com. ארכיון מ-2022-11-22. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Third-place magic for Germany". 10 ביולי 2010. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2010. נבדק ב-9 ביולי 2018 – via The Globe and Mail. {{cite web}}: (עזרה)
תחנת צ'כובסקאיה

צ'כובסקאיה (ברוסית: Чеховская) היא תחנה של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה. התחנה נפתחה ב-31 בדצמבר 1987, והיא קרויה על שם הסופר אנטון צ'כוב. התחנה ממוקמת ברובע טברסקוי, ליד כיכר פושקינסקאיה. עומק התחנה הוא 62 מטר, בזמן פתיחתה הייתה זו התחנה העמוקה ביותר במטרו של מוסקבה. והיא נשארה כזו עד ל-7 במרץ 1991, אז נפתחה תחנת טימיריאזבסקאיה, ששוכנת בעומק של 63.5 מטר. באמצע האולם יש גרם מדרגות המוביל למעבר לתחנת פושקינסקאיה. בקצה המערבי של האולם המרכזי יש מדרון מדרגות נעות למעבר לתחנת טברסקאיה. מדיה וקבצים בנושא תחנת צ'כובסקאיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליפס

קליפס (באנגלית: Clipse) הוא צמד היפ הופ אמריקאי. הוא כולל את האחים ג'ין "נו מאליס" וטרנס "פושה טי" ת'ורנטון. האחים ת'ורנטון נולדו בברונקס, ובשנת 1979 עברה משפחתם לוירג'יניה ביץ', ושם נחשפו האחים לסחר לא חוקי בקוקאין, מה שהפך לחלק מהותי מהקריירה המוזיקלית שלהם. מאליס החל כאמן סולו, הקים את ההרכב "ג'ארוויס" והוצג בפני פארל ויליאמס, חצי מצמד ההפקות הנפטונז, שהתרשם מכישרונו של מאליס ויצר איתו קשרי עבודה. פושה צפה מהצד על אחיו, אך לאחר מכן החליט לכתוב ראפ ולהופיע. מאליס ו-ויליאמס התרשמו מכישרונו ו-ויליאמס הציע להם להפוך לצמד. ב-1996, בעזרתו של ויליאמס, קיבלו קליפס חוזה הקלטות עם אלקטרה רקורדס, והקליטו את האלבום Exclusive Audio Footage, שלבסוף נגנז, והצמד יצא מהחברה, לאחר שסינגל הבכורה שלהם "The Funeral" כשל מסחרית. בשנת 2001 הוחתם הצמד באריסטה רקורדס על ידי ויליאמס, בחותמת ה-Star Trak שלו, כאמנים הראשונים שהוחתמו תחתיה, וב-2002 הוציא הצמד את אלבום הבכורה שלו, Lord Willin'‎. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200 וקיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. בהמשך, זכה האלבום בתואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, חודשיים לאחר צאתו. לאחר עיכוב של מספר שנים עקב ערבוב מחדש של חברת התקליטים, בשנת 2006 יצא אלבומם השני, Hell Hath No Fury. אף על פי שזכה להצלחה מסחרית מתונה, הוא זכה לשבחי ביקורת נרחבים ודורג על ידי פרסומים שונים כאחד האלבומים הטובים ביותר משנות ה-2000. ב-2009, יצא אלבומם השלישי, Til the Casket Drops. שנה לאחר מכן, ב-2010, הכריז הצמד על הפסקה והאחים פתחו בקריירות סולו משלהם. ב-2019, אוחד ההרכב בשירו של קניה וסט, "Use This Gospel" מאלבומו Jesus Is King. מאז, הופיע הצמד בשירים שונים כאמנים אורחים, וב-2022 השתתף מאליס באלבומו של פושה, It's Almost Dry, בשיר "I Pray for You". 2002: Lord Willin'‎ 2006: Hell Hath No Fury 2009: Til the Casket Drops 2004: We Got It 4 Cheap, Volume 1 2005: We Got It 4 Cheap, Volume 2 2008: We Got It 4 Cheap, Volume 3 2008: Road to Til the Casket Drops מדיה וקבצים בנושא קליפס בוויקישיתוף קליפס, ברשת החברתית פייסבוק קליפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קליפס, סרטונים בערוץ היוטיוב קליפס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קליפס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קליפס, באתר ספוטיפיי קליפס, באתר AllMusic (באנגלית) קליפס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קליפס, באתר דיזר קליפס, באתר Discogs (באנגלית) קליפס, באתר Songkick (באנגלית) קליפס, באתר Genius קליפס, באתר בילבורד (באנגלית) "Clipse talk to CNN about their past lives". YouTube. ארכיון מ-2021-12-12. Brackett, Nathan. "New Faces: The Clipse". Rolling Stone. אורכב מ-המקור ב-14 בנובמבר 2007. נבדק ב-31 ביולי 2008. {{cite journal}}: (עזרה) "Eminem Gets On With The 'Show' At No. 1". Billboard. "Clipse". RIAA. "Clipse catch a brick". Xxlmag.Com. נבדק ב-2012-02-21. Album Guide To Coke Rap (אורכב 31.08.2012 בארכיון Wayback Machine) Referenced 26 July 2010 "burnttongue.net". Burnt Tongue. נבדק ב-27 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה)
It's Almost Dry

It's Almost Dry (בעברית: זה כמעט יבש) הוא אלבום האולפן הרביעי של הראפר האמריקאי פושה טי. האלבום יצא לאור ב-22 באפריל 2022, על ידי חברות התקליטים GOOD מיוזיק ודאף ג'אם רקורדינגס. זה אלבומו האחרון של פושה טי עם דאף ג'אם רקורדינגס. האלבום מכיל הופעות אורח של קניה וסט, ג'יי-זי, פארל ויליאמס, קיד קאדי, ליל עוזי ורט, דון טוליבר, ניגו, לברינת' ואחיו של פושה וחברו לצמד קליפס מאליס. וסט ו-ויליאמס שימשו כמפיקים בפועל של האלבום, כשוויליאמס הפיק שישה שירים מהאלבום, וסט הפיק חמישה והצמד הפיק יחד את השיר "Rock N Roll". האלבום מכיל הפקות נוספות של לברינת', אוג'יוולטה, FnZ, בוגז-דה-ביסט, לוקה סטארז ו-ThaMyind. האלבום זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה, כשרבים השוו את האלבום לקודמו, Daytona, משנת 2018. הוא הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 55,000 יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון. ב-19 באפריל 2022, פושה התראיין לרולינג סטון, בו הסביר את משמעות שם האלבום, באומרו: "אני תמיד יוצר יצירת מופת וביצירה [של האלבום] במונחים של ציור, אתה בסופו של דבר אומר לאנשים שבזמן שהם מחכים, 'זה כמעט יבש', כי הם תמיד שואלים, 'מתי זה ייעשה?' וצריך לחכות ליצירות המופת. גם בתרבות הסמים, הרבה פעמים יהיו לך אנשים שמחכים למוצר והוא עדיין לא יבש. אתה יכול לבוא לקחת אותו כשהוא יבש". האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200 האמריקאי, עם 55,000 יחידות שקולות לאלבום שמכר (מתוכם 9,000 עותקים במכירות אלבום טהורות) בשבוע הראשון שלו. זה האלבום הראשון של פושה שהגיע למקום הראשון במצעד. האלבום אף צבר סך של 59.11 מיליון הזרמות לפי דרישה של שירי האלבום. מידע על האלבום It's Almost Dry באתר MusicBrainz האלבום It's Almost Dry באתר Discogs Blistein, Jon; Newman, Jason (19 באפריל 2022). "Pusha T Plots New Album, 'It's Almost Dry,' Produced by Ye, Pharrell". Rolling Stone. ארכיון מ-22 באפריל 2022. נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Caulfield, Keith (1 במאי 2022). "Pusha T Scores First No. 1 Album on Billboard 200 Chart With 'It's Almost Dry'". Billboard. נבדק ב-2 במאי 2022. {{cite journal}}: (עזרה)
נבחרת מונטנגרו בכדוריד נשים

נבחרת מונטנגרו בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של מונטנגרו. לפני קבלת העצמאות, המונטנגריות היו חלק משמעותי בנבחרת יוגוסלביה בכדוריד. הנבחרת השתתפה בהצלחה במספר תחרויות בינלאומיות, זכתה באליפות העולם והייתה אלופה אולימפית. היא הפסיקה להתקיים לאחר פירוק המדינה. בשנים 1996–2006 המונטנגריות היו חלק של "נבחרת יוגוסלביה" ו"נבחרת סרביה ומונטנגרו". החל משנת 2007 מונטנגריות החלו להתחרות בנבחרת ארצם. מדיה וקבצים בנושא נבחרת מונטנגרו בכדוריד נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת מונטנגרו בכדוריד נשים דף באתר איגוד הכדוריד האירופי דף באתר איגוד הכדוריד העולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק בלומנטל

יצחק (איציק) בלומנטל (נולד ב-16 באוגוסט 1959, י"ב באב ה'תשי"ט) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן במגוון תפקידים בארגונים שונים ומנכ"ל חברת נמלי ישראל. נולד ב-1959. התחנך בישיבה התיכונית קריית יעקב הרצוג בבני ברק ובישיבת ההסדר בקרית ארבע. בשנת 1978, התגייס לצה"ל ושירת כחובש קרבי, תפקיד בו הוא משמש עד היום כחלק ממערך המילואים בחיל. בשנת 1988, בלומנטל החל לעבוד בחברת התחבורה הציבורית 'דן' כמנהל מחלקת מסלולים. בשנת 1993, קודם לשמש כעוזר המנכ"ל בחברה, תפקיד בו כיהן עד לשנת 1998, בה הוא עבר לכהן כראש אגף ארגון ושיטות ומשאבי אנוש במטה רשות הנמלים והרכבות. בשנת 2000, בלומנטל התחיל את דרכו ברשות הנמלים בתור סמנכ"ל מנהל ומשאבי אנוש בנמל אשדוד. בשנת 2005, קודם לתפקיד סמנכ"ל מטה ומחשוב בנמל. בשנת 2011, בלומנטל עזב את נמל אשדוד והחל לשמש כסמנכ"ל מנהל ומשאבי אנוש במועצה להשכלה גבוהה. בשנת 2013, חזר בלומנטל לנמל אשדוד כסמנכ"ל הנדסה ולוגיסטיקה, עד למינויו כמנכ"ל הנמל בשנת 2014. במסגרת תפקידו, היה אחראי על הכנת האסטרטגיה בחברה והכנת החברה לקראת פתיחת הנמלים המסחריים החדשים בישראל. החל מפברואר 2021 משמש כמנכ"ל חברת נמלי ישראל. בשנת 2022, נבחר לשמש כיו״ר הדירקטוריון חברות לתעבורה ימית חיפה ואשדוד. החל משנת 1990, בלומנטל הוסמך כפרמדיק במגן דוד אדום, בו הוא מתנדב עד היום. במהלך השנים 2006–2009, שימש כנציג ציבור בבית הדין לעבודה בירושלים. בשנת 2012, שימש כחבר בצוות "פורום למחשבה" במטה הרפורמה לניהול ההון האנושי מטעם נציבות שירות המדינה. כשנה לאחר מכן, מונה לראשות ועדת ההיגוי ליישום מערכות המידע ברפורמה בה לקח חלק מטעם נציבות שירות המדינה. בלומנטל מתגורר באשדוד, אב ל-3 וסב ל-8 נכדים. תואר B.Tech בניהול תעשייתי - מכללת שנקר (1981) תואר M.B.A במנהל עסקים - אוניברסיטת מנצ'סטר והקריה האקדמית קריית אונו (1998) בוגר התכנית למנהלים במגזר הציבורי של קרן וקסנר ואוניברסיטת הרווארד הכשרת מנהלים - האוניברסיטה הפתוחה (2000) הכשרת דירקטורים ונושאי משרה - המרכז הבינתחומי הרצליה (2011) הכשרה בדיני מכרזים - המועצה להשכלה גבוהה (2013) ליאור גוטמן, נמל אשדוד ינפיק לראשונה אג"ח סחירה, באתר כלכליסט, 10 בינואר 2017 תומר הדר, מנכ"ל נמל אשדוד: "הנמל שובר שיאים וצומח, זה סימן שהמשק בתנופה", באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2018 גיא ליבמן, ‏יש תאריך: הנמל הפרטי החדש בחיפה ייפתח ב-1 בספטמבר, באתר גלובס, 21 ביולי 2021 יצחק בלומנטל מונה למנכ"ל בפועל בחברת נמל אשדוד, באתר נמל אשדוד ברקת, עמירם (2020-11-25). "אושר: יצחק בלומנטל מונה למנכ"ל חברת נמלי ישראל". Globes. נבדק ב-2022-12-19. "יצחק בלומנטל נבחר לתפקיד מנכ"ל חברת נמלי ישראל". TheMarker. נבדק ב-2022-12-19.
תחנת מנדלייבסקאיה

מנדלייבסקאיה (ברוסית: Менделеевская) היא תחנה של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה. התחנה ממוקמת ברובע טברסקוי, והיא קרויה על שם האוניברסיטה הרוסית לטכנולוגיה כימית, הקרויה היא עצמה על שם דמיטרי מנדלייב, שממוקמת בסמוך לתחנה. תחנת מנדלייבסקאיה נפתחה ב-31 בדצמבר 1988, ועומקה הוא 48.5 מטר. לאחר פתיחתה היא הפכה לתחנה ה-138 במטרו של מוסקבה. ממרכז האולם מובילים גרמי מדרגות לתחנת נובוסלובודסקאיה של קו קולצביה. מדיה וקבצים בנושא תחנת מנדלייבסקאיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאנץ' ליין (סרט)

פאנץ' ליין (באנגלית: Punchline) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1988 בכתיבתו ובבימויו של דייוויד זלצר, עם סאלי פילד וטום הנקס בתפקידים הראשיים. הסרט עוסק בבדרני סטנד-אפ שהכישרון שלהם הוא להצחיק קהל באמצעות הבדיחות שלהם, שבסוף כל אחת מהן יש גם שורת מחץ (פאנץ' ליין) שהיא השיא (הפואנטה) שלה. לילה קריציק (סאלי פילד) היא עקרת בית בניו יורק, נשואה לסוכן הביטוח ג'ון קריציק (ג'ון גודמן) ולהם שלוש בנות. היא חולמת שנים להופיע בסטנד-אפ אבל אין לה בדיחות טובות ולכן היא נפגשת עם "סוחר הבדיחות" ארנולד (פול מזורסקי) וקונה ממנו בדיחות תמורת 500 דולר שהיא לוקחת מקופת החיסכון של משפחתה שנועדה לחופשה משפחתית. אחת הבדיחות שקנתה היא – "איזה דבר ארוך וקשה מקבלת אישה ליום חתונתה מבעלה הפולני? התשובה - את שם המשפחה שלו". עם זאת, היא לא מצליחה להצחיק את הקהל, מכיוון שהוא כבר מכיר את הבדיחות הישנות שקנתה. סטיבן גולד (טום הנקס) הוא סטודנט לרפואה ממשפחת רופאים עשירה בשיקגו. אביו מצפה ממנו שיסיים את לימודיו בהצלחה ויתמחה בכירורגית לב אך סטיבן מזניח את הלימודים ומשקיע את לילותיו בהופעות במועדון "תחנת הדלק" של רומאו (מרק ריידל). לילה מתפעלת מהופעותיו של סטיבן ומתחילה להזניח את הבית לכעסו של בעלה שגדל כאשר היא מגלה לו שבזבזה את כסף החופשה שלהם לקניית בדיחות. חיי הנישואין שלהם הולכים ומידרדרים עד שהיא עוזבת את הבית והוא קורא לעברה שאינה מצחיקה כלל. לילה מבקשת מסטיבן שידריך אותה והוא אומר לה שבמקום בדיחות קנויות תספר בדיחות על חיי היום שלה כאישה נשואה ואם לילדות, ולמרבה הפלא זה מצליח לה. סטיבן מתאהב בה למרות שהוא צעיר ממנה ולילה מחליטה לבסוף להפסיק עם הסטנד-אפ ולחזור למשפחתה. סטיבן יוצר קשר עם סוכנת השחקנים מדלין אורי (קים גריסט) והיא מארגנת תחרות סטנד-אפ במועדון של רומאו שהמנצח בה יופיע בתוכניתו של ג'וני קרסון. סטיבן מודיע זאת ללילה והיא מהססת מחשש ליחסו של ג'ון. ג'ון מבחין ברצונה של אשתו להשתתף בתחרות, מתרכך ומסכים אפילו לשבת בקהל. לילה מספרת בדיחות על חיי המין עם בעלה וכולם צוחקים, כולל ג'ון. היא זוכה במקום ראשון וסטיבן במקום שני. ג'ון שולח לה פתק אהבה והיא מחליטה להיפרד מהמועדון, לחזור למשפחתה ולתת לסטיבן את המקום הראשון. "פאנץ' ליין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פאנץ' ליין", באתר נטפליקס "פאנץ' ליין", באתר AllMovie (באנגלית) "פאנץ' ליין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פאנץ' ליין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לפאנץ' ליין, באתר יוטיוב קדימון לפאנץ' ליין, באתר יוטיוב פתיחת הסרט, באתר יוטיוב פאנץ' ליין, באתר TCM