laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לילה כלכלי

לילה כלכלי הייתה תוכנית אקטואליה כלכלית ישראלית בהגשת גדי סוקניק. התוכנית שודרה מדי לילה בין מרץ 2009 עד ה-28 בפברואר 2017 בערוץ 10. בעבר הנחה התוכנית שרון גל. התוכנית שודרה ממרץ 2009 עד 28 בפברואר 2017. בתוכנית שודרו כתבות של צוות התוכנית בנושאי כלכלה, צרכנות, רכב, תרבות, פנאי ועוד, ונערכו דיונים קצרים בהשתתפות פרשנים כלכליים קבועים ומתחלפים. התוכנית כללה לאורך השנים גם פינת ביקורת מסעדות בהגשת ניב גלבוע. שרון גל הגיש את התוכנית מתחילת שידורה ועד מאי 2013. גל, יוזם התוכנית, שהיה מעורב גם בבחירת התכנים וביצירתם, התפטר ב-15 במאי 2013 מערוץ 10. בעקבות ההתפטרות, מונה העיתונאי דב גיל-הר למגיש באופן זמני. כמו כן הגישו את התוכנית לעיתים מתן חודורוב וניב גלבוע. ב-30 ביוני 2013 החל גדי סוקניק להגיש את התוכנית באופן קבוע. התוכנית האחרונה שודרה ב-28 בפברואר 2017. לטענת קברניטי ערוץ 10, ביטול התוכנית, שמונה שנים לאחר תחילת שידורה, בה כחלק מהיערכות הערוץ לשינויים בשוק הטלוויזיה ופיצול הערוץ המתחרה, ערוץ 2. במקומה של התוכנית, הוארכה התוכנית "היום שהיה" מחצי שעה לכ-45 דקות, ונוסף לה חלק העוסק בענייני כלכלה, אשר שומר על השם "לילה כלכלי". לילה כלכלי עם גדי סוקניק - אתר האינטרנט של התוכנית רועי בהריר, שרון גל לא דופק חשבון, באתר nrg‏, 24 במאי 2009 לי-אור אברבך, ‏שרון גל: "אני נוהג במרצדס אבל גר באופקים, לא ב-YOO", באתר גלובס, 15 במרץ 2011 נורית רוט, בלי כוכב, באתר העין השביעית, 29 במאי 2013 אור-לי ברלב, אל תכבו את האור ל"לילה כלכלי", באתר העין השביעית, 7 בפברואר 2017 דני גוטווין, גבולות הביקורת של ערוץ 10 או: למה הורידו את "לילה כלכלי"?, באתר המקום הכי חם בגיהנום, 8 בפברואר 2017 נועה פרייס‏, אחרי 8 שנים: "לילה כלכלי" של ערוץ 10 תרד מהאוויר, באתר וואלה, 6 בפברואר 2017 נתי טוקר, התוכנית "לילה כלכלי" יורדת מהמסך, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2017
פרס סיגקום

פרס סיגקום (אנגלית: SIGCOMM Award) הוא פרס שניתן עבור מפעל חיים בתחום תקשורת נתונים. הפרס ניתן מאז 1989 ע״י הארגון המדעי SIGCOMM, בכנס שנתי בעל אותו השם. הארגון הוא חלק ממספר ארגונים מדעיים הפועלים תחת המטריה של ארגון הגג ACM שהוא אגודה מדעית חשובה בתחום מדעי המחשב. ACM מורכב מ״קבוצות עניין מיוחד״ (SIGs - Special Interest Groups) בתחומים ספציפיים הקשורים למדעי המחשב, כך שתחילית השם של כל קבוצה היא SIG, וסיומת השם מבטא את תחום העניין שבו הקבוצה מתמקדת. במקרה זה, הסיומת COMM מהווה קיצור של המילה communication אשר מבטאת את התעניינות קבוצת ההתמחות הזו בנושאי תקשורת בין מערכות מחשב. אתר האינטרנט הרשמי של פרס סיגקום
ג'ק קרושן

ג'ק ג'וזף קרושן (באנגלית: Jack Kruschen; ‏ 20 במרץ 1922 – 4 באפריל 2002) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-קנדי שהיה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1960 על תפקידו בסרט "הדירה". קרושון נולד בעיר ויניפג שבפרובינציית מניטובה, קנדה להורים ממוצא יהודי-רוסי. החל את הקריירה שלו ברדיו עוד כאשר היה תלמיד תיכון, שידר ברדיו עבור כוחות צבא לוחמים בשנות ה-40 וה-50. קיבל הכרה רבה בזכות תפקידיו הקבועים בסדרות הרדיו " Broadway Is My Beat", "Escape ו"Pete Kelly's Blues". החל את דרכו בקולנוע בשנת 1949 כשחקן משנה בסרטו של ג'ון פארו "אדום, חם וכחול". החל לעצב את הקריירה שלו בשנות ה-50 בזכות תפקידיו בסרטים "מלחמת העולמות" בתפקיד סלבטורה, "הכוכב העצבני האדום" בתור סם ג'ייקובס מצוות החללית, "אבוט וקוסטלו נוסעים למאדים" ו"כסף מהבית". צבר תאוצה כשחקן אופי בשנת 1960 בזכות הופעתו בדרמה הקומית של בילי ויילדר "הדירה" בתפקיד ד"ר דרייפוס, עלייה הועמד קרושן לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנות ה-60 שיחק קרושן בקומדיה המוזיקלית "מולי בראון הבלתי נלאית" בתפקיד קריסמס מורגן המעסיק את מרגרט בראון (דבי ריינולדס), במערבון "מקלינטוק!" לצד ג'ון ויין, בקומדיה "אהובי חזור אלי" בתפקיד ד"ר לינוס טיילר, בסרט המוזיקלי "לך אחר החלום הזה" בכיכובו של אלביס פרסלי בו שיחק בתור המהמר קרמין ובמותחן הפסיכולוגי "פסגת הפחד". השתתף בשנותיו המאוחרות בסדרות טלוויזיה רבות ובקומדיות מצליחות משנות ה-70 כמו "ברווז השווה מיליון" ו"המשטרה משתוללת" בתפקיד רד מאיירס העבריין אותו חוקר הבלש בין (אלן ארקין). לקרושן היו שני ילדים מאשתו הראשונה מריג'ו אולמן, נישא במהלך חייו לשתי נשים נוספות: ויולט מורניג עד למותה ולמרי פנטר עד לפטירתו של קרושן ב-2 באפריל 2002. מלחמת העולמות (1953) ג'ולי (1956) הכוכב העצבני האדום (1959) המסע האחרון (1960) שבע דרכים מהשקיעה (1960) הדירה (1960) אהובי חזור אלי (1961) לך אחר החלום הזה (1962) פסגת הפחד (1962) מקלינטוק! (1963) מולי בראון הבלתי נלאית (1964) בריג'יט היקרה (1965) קפריס (1967) ברווז השווה מיליון (1971) המשטרה משתוללת (1974) מעודדות השטן (1977) מתחת לקשת בענן (1981) עד שהגעת (1997) מדיה וקבצים בנושא ג'ק קרושן בוויקישיתוף ג'ק קרושן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ק קרושן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'ק קרושן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ק קרושן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ק קרושן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ק קרושן, באתר Discogs (באנגלית) ג'ק קרושן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
איירין רוזנפלד

איירין רוזנפלד (Irene Rosenfeld נולדה ב-3 במאי 1953) היא אשת עסקים אמריקאית יהודיה, כיהנה כמנכ"לית ויושבת ראש חברת המזון והמשקאות האמריקאית הבינלאומית "Mondelēz International" (לשעבר "קראפט"), מהגדולות בתחום בעולם. רוזנפלד נולדה בווסטברי שבמדינת ניו יורק. הוריה הם סימור, ממוצא יהודי רומני, וג'ואן בלקר, ממוצא יהודי גרמני. לרוזנפלד תואר ראשון בפסיכולוגיה, תואר שני במדעי העסקים, ותואר דוקטור בשיווק וסטטיסטיקה מאוניברסיטת קורנל. נשואה ולה שני ילדים. רוזנפלד עבדה בתחילה בסוכנות פרסום בניו יורק, ובהמשך הצטרפה לחברת המזון "General Foods" ועסקה בתחום חקר שוק. עוסקת כשלושים שנה בעסקי המזון. ב-2004 מונתה למנכ"לית חטיבת החטיפים של "פפסיקו", "Frito-Lay". במהלך תפקידה קידמה את ייצורם של מוצרים בריאים יותר. ב-2006 מונתה למנכ"לית "קראפט", אחת משתי חברות המזון הגדולות בארצות הברית, וב-2007 מונתה גם ליושבת ראש החברה. במסגרת תפקידה קידמה את עסקי החברה בארצות הברית, קנדה ומוסקבה. ב-2010 הובילה את מהלך רכישת חברת הממתקים "קדבורי" הבריטית. ב-2012 נותרה בתפקידה בראש חטיבת החטיפים של קראפט, שפוצלה מתוך קראפט ושינתה את שמה ל-"Mondelēz International". היא פרשה מתפקידה בסוף 2017. ב-2010 דורגה במקום השני ברשימת 10 הנשים החזקות בארצות הברית של המגזין פורבס, ב-2011 דורגה במקום העשירי ברשימה זו, וב-2012 במקום ה-13. שכרה הוערך ב-2010 ב-19.288 מיליון דולר, מה שהציב אותה במקום ה-48 בדירוג שכר המנכ"לים של פורבס. רוזנפלד חברה בארגון "המועדון הכלכלי של שיקגו", ומכהנת כחברת דירקטוריון ב-"Grocery Manufacturers Association", ב-"Consumer Goods Forum", ובאוניברסיטת קורנל. מדיה וקבצים בנושא איירין רוזנפלד בוויקישיתוף איירין רוזנפלד (אורכב 31.12.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר חברת Mondelez International (באנגלית) איירין רוזנפלד, באתר המגזין פורבס (באנגלית) ניצן פלד, ‏33 היהודים המשפיעים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2012 איירין רוזנפלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נתן ליפסון, מה שלמדתי מאיירין רוזנפלד, באתר הארץ, 23 ביוני 2010 רויטרס, ‏מנכ"לית לקראפט, באתר גלובס, 27 ביוני 2006 לאחר חודשים של מאבק: קראפט תרכוש את קדבורי תמורת 19.2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 19 בינואר 2010 ג'ולי קרסוול, הניו יורק טיימס, הנשים המעטות שפרצו את תקרת הזכוכית - נפלו לתהום עמוקה, באתר TheMarker‏, 17 באוגוסט 2017 סוכנויות הידיעות, מישל אובמה בראש דירוג הנשים החזקות של המגזין "פורבס", באתר הארץ, 7 באוקטובר 2010 The 100 Women Who Run The World, באתר פורבס
פורום ניהול הידע בישראל

פורום ניהול הידע בישראל הוא עמותה ישראלית רשומה ללא מטרות רווח. העמותה נוסדה בשנת 2009. מטרת פורום ניהול הידע בישראל היא לשמש מקור ידע ומרכז מקצועי עבור העוסקים בניהול ידע בארגונים בישראל. הארגון פועל לקיים רשת קשרים ענפה ופעילות מקצועית שוטפת בין כל העוסקים בתחום זה ובתחומים הקשורים לו, כגון למידה וחדשנות. הפורום פועל לפתח ידע חדש בנושא ניהול ידע בארגונים, המבוסס על הניסיון המעשי של החברים בו ופועל לקדם את הנושא בישראל. הוא שואף לאגד כחברים בו את כל העוסקים והמתעניינים בתחום בישראל, לפעול לקדם את ניהול הידע כמקצוע מוכר ופורמלי ולפתח קשרים מקצועיים עם ארגונים עמיתים בעולם. הפורום הוא ממשיך דרכו של "פורום מנהלי הידע בארגונים בישראל", אשר נוסד בינואר 2001 על ידי יגאל חמיש, שבאותה עת שימש כמנהל הידע בחטיבת הנדסה ותכנון של חברת בזק. במשך קרוב לעשור שימש הפורום אכסניה לחלק גדול ממנהלי הידע בארגונים באותה תקופה. חברי הפורום נפגשו אחת למספר חודשים באחד הארגונים ולמדו על הנעשה בארגון בתחום ניהול הידע. במאי 2009 חברו יחד 12 מחברי הפורום והחליטו למסד את פעילות הפורום ולהפוך אותו לעמותה רשומה. הפורום הרחיב את פעילותו מעבר למנהלי ידע בארגונים, ופתח את שעריו בפני כל העוסקים והמתעניינים בניהול ידע בישראל. המעבר לעמותה רשומה אפשר לגבות כספים מהחברים ולערוך כנסים שנתיים. הכנס הראשון נערך ב-22 בפברואר 2010. הפורום מפעיל מתכונת של מפגשים תקופתיים, מפגשים פנים אל פנים ומפגשים מקוונים ברשת. הפורום פתח אתר רשת חברתית פתוח ברשת והפך לעמותה רשומה. הפורום מתנהל כקהילת ידע בה חברים אנשי מקצוע, יועצים, מנהלי ידע ואחרים המעוניינים לקדם את נושא ניהול הידע ואו מתעניינים בו. בעמותה רשומים חברים אשר מחדשים את חברותם מדי שנה ומשלמים דמי חבר בסיסיים המשמשים למימון הכנס השנתי ופעילויות העמותה. בראש העמותה פועל צוות מנהל, שמתאם ומניע את פעילויות העמותה. חברי הצוות המנהל נבחרים אחת לשנה בידי חברי העמותה בכנס השנתי של הפורום, שמתקיים לרוב בחודש מרץ. בצוות המנהל יש בעלי תפקידים כמו יו"ר, גזבר, יועץ משפטי, וועדת ביקורת. גזבר העמותה מגיש מדי שנה דוח כספי מפורט. חברי וועדת הביקורת מגישים דו"ח ביקורת. הדו"חות מפורסמים באתר העמותה ומוצגים לחבריה. הפורום מקיים מספר מפגשים בשנה ובהם הרצאות ושיחות בנושאי ניהול הידע. חלק מהמפגשים הם מפגשי פנים אל פנים במתכונת מסורתית וחלק מפגשים וירטואליים ברשת ובשיחות ועידה. הפורום פועל לשיפור ולהרחבה ולהוספת ערכים בוויקיפדיה בנושאי ניהול ידע ופועל עם האקדמיה בנושאי לימוד ומחקר. אתר האינטרנט מרכז פעילות בכעשרים קבוצות עניין. באתר סיכומים ומסמכים בעלי עניין בניהול ידע ובפעילות העמותה. האתר פתוח לכל לקריאה ולחיפוש. כל אחד גם יכול להירשם כחבר באתר כדי להשתתף בשיחות או לנהל בלוג אישי. הרשמה זו היא נפרדת מהרשמה לחברות בעמותה והיא ללא כל תשלום. באתר רשומים מעל ל-650 חברים. פורום (אינטרנט) אתר האינטרנט הרשמי של פורום ניהול הידע בישראל פורום ניהול הידע בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" דף המידע של הכנס השנתי של פורום ניהול הידע
הייתה זו שעתם היפה ביותר

הייתה זו שעתם היפה ביותר (באנגלית: This was their finest hour) הוא שמו וסיומו של נאום אשר נשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, בפני בית הנבחרים של הפרלמנט הבריטי ב-18 ביוני 1940, כחודש לאחר עלייתו לשלטון כראש ממשלת אחדות לאומית שכללה את כלל המפלגות החברות בפרלמנט. היה זה הנאום השלישי בסדרה של שלושה נאומים אשר נשא צ'רצ'יל במהלך ימי המערכה על צרפת וקדמו לו "דם, עמל, דמעות ויזע" מ-13 במאי, "נילחם בחופים" מ-4 ביוני. בנאומו הצדיק צ'רצ'יל את התמיכה המועטה לה זכו הצרפתים מצדה של הממלכה המאוחדת מאז אירועי דנקרק ודיווח אודות הצלחת פינויים מדנקרק של הכוחות המתגברים במבצע דינמו. הוא התנגד ללחץ ליצירת קואליציה פייסנית כלפי גרמניה הנאצית. בנוסף הוא סקר את הכוחות אשר עמדו לרשות הממלכה המאוחדת למניעת פלישה קרקעית לחופי האיים הבריטיים וסקר אגרות תמיכה מהדומיניונים אשר חיזקו את האמונה בניצחונה של בריטניה. הנאום הסתיים במשפט: Let us therefore brace ourselves to our duties, and so bear ourselves that if the British Empire and its Commonwealth last for a thousand years, men will still say, 'This was their finest hour.' לכן, הבה נצא למלא את חובותינו, ונפעל כך, שאם האימפריה הבריטית וחבר העמים שלה יישארו עוד אלף שנים, עדיין יאמרו האנשים 'הייתה זו שעתם היפה ביותר'. ערן סבאג, נאום צ'רצ'יל – שעתם היפה ביותר הייתה זו שעתם היפה ביותר - הנאום באתר צ'רצ'יל
שדמית

שַׁדְמִית (שם מדעי: Glareola) הוא סוג של עופות ממשפחת השדמתיים. לעופות אלה פנים צהובות בעלות סנטרים שחורים ומקורים אדומים והם מעופפים מעל שדות פתוחים, שם הם חוטפים חרקים קטנים במעוף מהיר. מינים שונים של השדמית חיים באירופה, אסיה, אוסטרליה, אפריקה והאי מדגסקר. בישראל נצפים שני מינים חולפים, ומין אחד (שדמית מזרחית) מוגדר כמזדמן. סוג זה כולל 7 מינים: שדמית אדומת-כנף (Glareola pratincola) שדמית מזרחית (Glareola maldivarum) שדמית שחורת-כנף (Glareola nordmanni) Glareola ocularis Glareola nuchalis Glareola cinerea Glareola lactea מדיה וקבצים בנושא שדמית בוויקישיתוף שדמית, באתר ITIS (באנגלית) שדמית, באתר NCBI (באנגלית) שדמית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שדמית, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדמית מזרחית

שַׁדְמִית מזרחית (שם מדעי: Glareola maldivarum) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים. פירוש השם המדעי: "שוכנת על מצע חצץ במלדיביים". Glarea - חצץ. מידות: אורך גוף 23-27 ס"מ; מוטת כנפיים 58-64 ס"מ. שדמית זו דומה מאוד לשדמית אדומת-כנף, אך יש כמה מאפיינים, גם אם קשים לאבחנה, המבדילים אותה מאדומת הכנף: מבנה גופה גוץ יותר, בשל זנבה הקצר, שיש לו מזלג רדוד יותר משאר השדמיות; תחתית הכנף חלודית כמו אצל שדמית אדומת-כנף, אבל אין לה שפת זרימה לבנה ובולטת. רק במבט מקרוב ניתן לראות שפת זרימה בהירה ודקה מאוד; גשר העין כהה יותר, ולבסיס המקור יש גוון אדום מצומצם יותר; צורת הנחיר: במבט מקרוב ניתן להבחין שצורתו היא עגולה או אליפטית. זאת בשונה משתי השדמיות האחרות הנצפות בישראל, שיש להן נחיר בצורת חריץ מוארך. השדמית המזרחית נפוצה באסיה מחבל קשמיר ועד סין. בישראל היא נצפתה פעם אחת בשפכי באר-שבע ב-1999. מדיה וקבצים בנושא שדמית מזרחית בוויקישיתוף שדמית מזרחית, באתר ITIS (באנגלית) שדמית מזרחית, באתר NCBI (באנגלית) שדמית מזרחית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שדמית מזרחית, באתר GBIF (באנגלית) שדמית מזרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN אייל שוחט, זה היה לפני 20 שנה..., באתר הצפרות הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדמית שחורת-כנף

שדמית שחורת-כנף (שם מדעי:Glareola nordmanni) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים. אורכה 28 ס"מ ומוטת כנפיה 70 ס"מ. שדמית זו דומה לשדמית אדומת-כנף אך כהה יותר. כמו כל מיני השדמית היא ניזונה מחרקים מעופפים ולא מחרקים הנמצאים על הקרקע. תפוצתה בדרום מזרח אירופה ובדרום מערב אסיה. בישראל היא הייתה בעבר חולפת נפוצה אך חלה ירידה גדולה במספרים וכיום (2023) היא מוגדרת כחולפת לא נפוצה. שמה המדעי ניתן לה על שמו של אלכסנדר פון נורדמן (Alexander von Nordmann), ביולוג פיני. מדיה וקבצים בנושא שדמית שחורת-כנף בוויקישיתוף שדמית שחורת-כנף, באתר ITIS (באנגלית) שדמית שחורת-כנף, באתר NCBI (באנגלית) שדמית שחורת-כנף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שדמית שחורת-כנף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שדמית שחורת-כנף, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שדמית שחורת-כנף, באתר GBIF (באנגלית) ליאור כסלו, מידע ותמונות על שדמית שחורת-כנף, אתר תצפית-מידע על ציפורים וסיורי צפרות על ידי ליאור כסלו שדמית שחורת-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
שדמתיים

שדמיתיים (שם מדעי: Glareolidae) היא משפחה של עופות מסדרת החופמאים. המשפחה כוללת 4 סוגים בהם 17 מינים של עופות קיימים. משפחה זו נפוצה בעולם הישן, בעיקר באפריקה. רוב מיני המשפחה נמצאים במדבריות אך ישנם מינים שנמצאים על גדות נהרות וחופי ים. רוב המינים נפוצים באזורים נמוכים, ומינים בודדים חיים באזורים גבוהים, עד 2000 מטר מעל גובה פני הים. כל המינים ניזונים בעיקר בחרקים כאשר מיני הסוג שדמית אוכלים חרקים מעופפים ושאר המינים אוכלים חרקים שנמצאים על הקרקע. סוג Cursorius רץ מדבר (Cursorius cursor) Cursorius somalensis Cursorius rufus רץ מדבר טמינק (Cursorius temminckii) Cursorius coromandelicus סוג Rhinoptilus Rhinoptilus africanus Rhinoptilus cinctus Rhinoptilus chalcopterus Rhinoptilus bitorquatus סוג ומין יחיד Stiltia isabella שדמית (Glareola) שדמית אדומת-כנף (Glareola pratincola) שדמית מזרחית (Glareola maldivarum) שדמית שחורת-כנף (Glareola nordmanni) Glareola ocularis Glareola nuchalis Glareola cinerea Glareola lactea מדיה וקבצים בנושא שדמתיים בוויקישיתוף שדמתיים, באתר ITIS (באנגלית) שדמתיים, באתר NCBI (באנגלית) שדמתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שדמתיים, באתר GBIF (באנגלית) לפי המיון שהוצג לפני קונגרס האורניתולוגיה הבינלאומי 2010 (גרסה 2.2)
קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי

קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי (באנגלית: International Ornithological Congress) הוא סדרת מפגשים מהוותיקים והגדולים בעולם שמאגדים אורניתולוגים (חוקרי עופות). הקונגרס מאורגן פעם בארבע שנים על ידי איגוד האורניתולוגים הבין-לאומי, גוף שכולל 200 חוקרי עופות. הקונגרס הראשון נערך ב-1884 ועד ל-1926 הוא התקיים באופן לא קבוע. משנת 1926 הוא נערך כל ארבע שנים למעט הפסקה של 12 שנה בתקופת מלחמת העולם השנייה. מועדי הקונגרס: 1884 - האימפריה האוסטרו-הונגרית וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 1891 - האימפריה האוסטרו-הונגרית בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 1900 - צרפת פריז, צרפת 1905 - הממלכה המאוחדת לונדון, הממלכה המאוחדת 1910 - האימפריה הגרמנית ברלין, גרמניה 1926 - דנמרק קופנהגן, דנמרק 1930 - הולנד אמסטרדם, הולנד 1934 - הממלכה המאוחדת אוקספורד, הממלכה המאוחדת 1938 - צרפת רואן, צרפת 1950 - שוודיה אופסלה, שוודיה 1954 - שווייץ בזל, שווייץ 1958 - פינלנד הלסינקי, פינלנד 1962 - ארצות הברית איתקה, ארצות הברית 1966 - הממלכה המאוחדת אוקספורד, הממלכה המאוחדת 1970 - הולנד האג, הולנד 1974 - אוסטרליה קנברה, אוסטרליה 1978 - גרמניה ברלין, גרמניה 1982 - ברית המועצות מוסקבה, ברית המועצות 1986 - קנדה אוטווה, קנדה 1990 - ניו זילנד כרייסטצ'רץ', ניו זילנד 1994 - אוסטריה וינה, אוסטריה 1998 - דרום אפריקה דרבן, דרום אפריקה 2002 - הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, סין 2006 - גרמניה המבורג, גרמניה 2010 - ברזיל קאמפוס דו ז'ורדאו, ברזיל 2014 - יפן טוקיו, יפן 2018 - קנדה ונקובר, קנדה 2022 - דרום אפריקה דרבן, דרום אפריקה מדיה וקבצים בנושא קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי בוויקישיתוף סיווג העופות למשפחות של ועדת הצפרות הבינלאומית, גרסה 3.2
תנינן מצרי

תנינן מצרי (שם מדעי: Pluvianus aegyptius) הוא עוף מסדרת החופמאים. זהו המין היחיד בסוג Pluvianus. בעבר הוא מוין במשפחת השדמתיים אך עתה הוא נמצא במשפחה עצמאית, תנינניים (Pluvianidae). תפוצתו בגבולות הסהרה, שם הוא נפוץ על גדות נהר חוליות וניזון מחרקים שהוא מוצא בחול. התנינן הוא רב-גווני: פניו שחורות עם פס לבן שמתחיל מעט מעל עיניו ויורד עד צווארו. חזהו לבן, כנפיו תכולות וגחונו צהוב. שמו העברי ניתן לו מכיוון שלתנינן משויכת סימביוזה עם תנין היאור. לפי הסיפור, שמתוארך לתקופת הרודוטוס, כאשר התנין פותח את הפה התנינן נכנס לו לפה ומנקה את שיניו משיירי מזון (בעיקר חתיכות בשר). לא קיימות הוכחות לסימביוזה כזו בין תנינן מצרי לתנין היאור, כך שסיפור זה נחשב לאגדת עם. התטולה היא 2-3 ביצים אשר נטמנות בחול. בגלל האקלים החם ההורים שומרים על בקרת טמפרטורה באמצעות הרטבת נוצות הבטן וישיבה על מקום הביצים. כך הם מצננים אותן. האפרוחים מסוגלים ללכת מיד עם בקיעתם ומתחילים לנקר מזון זמן קצר לאחר מכן. הבוגרים מצננים את האפרוחים באותה דרך שבה ציננו את הביצים. האפרוחים גם שותים מים מנוצות הבטן של ההורים. כאשר יש איום על האפרוחים ההורים קוברים אותם בחול עד חלוף הסכנה. מדיה וקבצים בנושא תנינן מצרי בוויקישיתוף תנינן מצרי, באתר ITIS (באנגלית) תנינן מצרי, באתר NCBI (באנגלית) תנינן מצרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תנינן מצרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) תנינן מצרי, באתר GBIF (באנגלית) תנינן מצרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האם התנינן מנקה את שיני התנין?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה תנינן מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פופיק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טבור – אזור במרכז הבטן מול הקיבה אריה לייב פופיק – משורר יידי, סופר ילדים ואספן בולים ישראלי מרדכי (פופיק) ארנון – זמר ושחקן ישראלי חבורת פופיק – סדרת ספרי ילדים ישראלית
צנע

במקרו-כלכלה, צנע מתייחס למדיניות של הקטנת גירעון תקציבי באמצעות צמצום הוצאות על ידי הפחתת ההטבות והשירותים הציבוריים הניתנים. מדיניות צנע לרוב מאומצת על ידי ממשלות כדי לצמצם את הגירעון, יחד עם מדיניות העלאת מיסים שנועדו לחזק את כושר הפרעון הפיסקלי לנושים בטווח הארוך. התומכים במדיניות צנע צופים שכתוצאה מהתכווצות תקציבית, כלומר, צמצום משמעותי בהוצאות הממשלתיות, יעודד צריכה פרטית והתייעלות עסקית, משקית וממשלתית, ויוביל בעתיד להתרחבות כלכלית. המתנגדים טוענים, כי בתקופות של שפל ואבטלה גבוהה, מדיניות צנע פוגעת בצמיחה. בנוסף, מכיוון שצמצום הוצאות ממשלתיות יכול להעלות את שיעור האבטלה, אשר גורם בתורו להעלאת הוצאות רשת הביטחון הסוציאלי תוך צמצום הכנסות ממיסים, יעילותו נפגעת נדרשים קיצוצים נוספים. בנוסף לכך צמצום הוצאות ממשלתיות גורם להפחתה בתמ"ג, אשר גורם לפגיעה בהערכת היחס בין החוב הלאומי לבין התמ"ג בעיני נושים וחברות דירוג. המתנגדים טוענים עוד כי הוצאות ממשלתיות בטווח הקצר המתוקצבות על ידי כספי גירעון, תומכות בצמיחה כלכלית בתקופה שבה צרכנים ועסקים אינם מוכנים או מסוגלים לעשות זאת. את החידוש צֶנַע (ואת הפועל צִנַּע) טבע המילונאי ראובן אלקלעי ב-1939. באותו הזמן עבד בלשכת העיתונות הממשלתית המנדטורית ותרגם את המילה האנגלית "austerity", שהופיעה בתקנות הקיצוב שהונהגו במלחמת העולם השנייה בבריטניה. ערך מורחב – תקופת הצנע מדיניות צנע קיצונית הונהגה בישראל בין השנים 1949–1959, וזכתה לכינוי תקופת הצנע. מטרתה של מדיניות כלכלית זו הייתה ליצור שער חליפין יציב וכך לחסוך במטבע חוץ. מדיניות זו באה לידי ביטוי בשתי דרכים מרכזיות: הכוונת אשראי והשקעות, אך בעיקר הגבלת הרכישה של מזון ומוצרי צריכה. בתחום המזון כל אזרח שובץ לחנות מכולת קבועה שבה קיבל את מוצרי המזון הבסיסיים על פי הקצבה קבועה, תמורת נקודות שהוקצבו לו בפנקס אישי לצורך זה. נוסף על כך, הוטלו הגבלות על כספים שניתן להוציא מהארץ. אזרח ישראלי שיצא לחו"ל באותה תקופה יכול לשאת עמו רק סכום קטן של מטבע חוץ. בהמשך הורחבה המדיניות באמצעות ייצור מוצרים "עממיים" במחיר זול, בין השאר רהיטים, בגדים וכלי בית. מדיה וקבצים בנושא צנע בוויקישיתוף עומייר חק, הרעיון הכי גרוע שהמציאה אמריקה מחריב את כלכלות העולם, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2019 טליה דיסקין, '"צנע על כל שעל": משטר הקיצוב בעיתונות הילדים במדינת ישראל בראשיתה', זמנים: רבעון להיסטוריה 141 (2019) 93-76. עידן הבזבזנות התקציבית יצטרך להסתיים בקרוב — וצנע ברוטלי עלול להגיע, באתר TheMarker‏, 8 במאי 2024 ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994 תום שגב, 1949 : הישראלים הראשונים, עמ' 281. לתרגום המושג, שקל אלקלעי גם את המילים: "פשטות", "קפד", "קפידות", "קפידה", "יושר", "ישרות" ו"ענווה", ובין היתר נועץ לשם כך במשורר אברהם שלונסקי.
סבסטיאן מורן

קולונל סבסטיאן מורן (באנגלית: Sebastian Moran) הוא דמות בדיונית ספרותית המופיעה בסדרת ספרי שרלוק הולמס מאת סר ארתור קונן דויל. הקולונל מורן הוא סגנו ויד ימינו של אויבו הגדול של שרלוק הולמס הפרופסור ג'יימס מוריארטי. בסיפור "הבעיה הסופית" מופיע הקולונל מורן בלי אזכור של שמו. כאשר הולמס מגיע לבקר את ידידו ד"ר ווטסון הוא מבקש ממנו לסגור את תריסי החלון ומנמק זאת בחשש מפני התנקשות על ידי רובה אוויר. בסיפור "תעלומת הבית הריק" מתברר למפרע כי המתנקש הנוהג לעשות שימוש בכלי זה הוא הקולונל מורן. כמו כן מתברר באותו הסיפור כי מי שהתלווה לפרופסור מוריארטי ברדפו אחרי הולמס היה סגנו של מוריארטי - מורן. לאחר שהולמס הביס את מוריארטי והשליך אותו לתהום של מפלי רייכנבאך. מורן, שצפה בהתגוששות מרחוק, ניסה לדרדר סלע לעבר הולמס כדי להשלים את המשימה שנכשל בה מוריארטי. בסיפור תעלומת הבית הריק מופיע הולמס, להפתעת כל ידידיו ואויביו שהיו בטוחים כי נרצח על ידי מוריארטי, על מנת לפתור את תעלומת הירצחו של צעיר אציל בירייה. הולמס מכיר בפשע את טביעות אצבעותיו של סגנו של יריבו הישן ולוכד אותו. הקולונל מורן הוא קצין לשעבר בצבא הוד מלכותה בהודו. על פי המידע שצבר אודותיו שרלוק הולמס, מורן הוא צאצא של משפחה אצילה וזכה לחינוך מעולה באיטון קולג' ובאוקספורד. בזמן שירותו הצבאי התפרסם כצייד נמרים וכצלף קר רוח. הוא השתתף במספר מערכות בזמן שירותו ופרסם אודותיהן שני ספרים. לאחר שירותו הצבאי איתר אותו הפרופסור מוריארטי וגייס אותו לשירות ארגון הפשע שהקים בלונדון. על פי חשדותיו של הולמס הקולונל אחראי רק למספר קטן של מעשי פשע היות שמוריארטי הפעיל אותו רק במקרים יוצאי דופן. דמותו של הקולונל מורן הופיעה בעיבודים נוספים שנעשו על בסיס העלילות שיצר קונן דויל בספרות, בקולנוע ובטלוויזיה. בחלק מאותן יצירות מופיע מורן כשומר ראשו של מוריארטי, בחלקן הוא מופיע כמי שמנסה להחיות את מפעל הפשע המאורגן של מוריארטי וביצירות מסוימות פוגשים גם את בנו של מורן. בסרטו של גאי ריצ'י שרלוק הולמס: משחק הצללים מופיע מורן כצלף מצטיין בצבא הבריטי שמגויס לשירותו של מוריארטי.
קרדוסו

האם התכוונתם ל... אוסקר קרדוסו – כדורגלן פרגוואי חוסה קרדוסו – כדורגלן פרגוואי נרי קרדוסו – כדורגלן ארגנטינאי קרדוזו
כדור (טופולוגיה)

במתמטיקה, במרחב מטרי, כדור הוא קבוצה המכילה את כל הנקודות שמרחקן מנקודה נתונה קטן ממספר קבוע (שנקרא הרדיוס של הכדור). לדוגמה: בישר הממשי כדור הוא קטע. במישור האוקלידי הכדור הוא עיגול. בגאומטריית נהגי המוניות, כדור הוא יהלום. במרחב דיסקרטי כדור הוא המרחב כולו, או שהוא נקודה יחידה. מבחינה טופולוגית, כל כדור הוא סביבה של הנקודות שבתוכו. כדור פתוח מרדיוס r > 0 אשר מרכזו בנקודה p נכתב לרוב כ-   B r ( p ) {\displaystyle \ B_{r}(p)} . דבר זה מוגדר כ:   B r ( p ) := { x   |   d ( x , p ) < r } {\displaystyle \ B_{r}(p):=\{x\ |\ d(x,p)<r\}} כאשר d הוא פונקציית המרחק (מטריקה). ב-Rn, פונקציית המרחק האוקלידית הרגילה נתונה על ידי: d ( x , y ) = ∑ i = 1 n ( x i − y i ) 2 {\displaystyle d(x,y)={\sqrt {\sum _{i=1}^{n}(x_{i}-y_{i})^{2}}}} . יש לשים לב שכדור פתוח תמיד מכיל את p וזאת כיוון ש r > 0. כדורים לפי מטריקה d יוצרים בסיס לטופולוגיה המושרית על ידי d. כלומר, כל הקבוצות הפתוחות במרחב המטרי יכולות להיכתב כאיחוד של כדורים פתוחים. אם סימן ה"קטן מ" (<) יוחלף על ידי "קטן שווה מ" (≤), יתקבל כדור סגור. הוא מסומן לרוב על ידי B ¯ {\displaystyle {\bar {B}}} כלומר הוספת קו עליון ל-B (ראה סגור). אם r = 1, אז הכדור נקרא כדור יחידה. כדור היחידה הסגור במרחב האוקלידי ה-n ממדי מסומן בטופולוגיה כ-Dn (מהמילה דיסק שמגיעה מהמקרה הדו-ממדי). קבוצה היא חסומה אם יש כדור שמכיל אותה. קבוצה היא חסומה כליל אם לכל רדיוס נתון, היא מכוסה על ידי מספר סופי של כדורים בעלי רדיוס זה. בשם "ספירה" (Sphere) נהוג לכנות את כל הנקודות הנמצאות בדיוק במרחק r מהמרכז. כדור (גאומטריה)