laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זינומורף

זינומורף (באנגלית: Xenomorph) הוא מין של פרזיטואידים (טפילים) חוצנים בדיוניים והוא האנטגוניסט הראשי בסדרת סרטי הנוסע השמיני. הדמות נוצרה במקור על יד האמן השווייצרי הנס רודי גייגר, והיא הוצגה לראשונה בקולנוע בסרט "הנוסע השמיני" (1979) בבימויו של רידלי סקוט. הזינומורפים נכללו לאורך השנים במספר רב של סרטים, משחקי וידאו, חוברות קומיקס וספרים. האופן בו ראשן של דמויות החוצנים מגזע הזינומורף ייראה ויפעל בקולנוע תוכנן במקור על ידי מעצב האפקטים המיוחדים האיטלקי קרלו רמבלדי (אנ'). ביוני 2003 פרסם מכון הסרטים האמריקאי את הרשימה "100 הגיבורים והנבלים", אשר ריכזה את 50 הגיבורים ו-50 הנבלים הגדולים ביותר בקולנוע האמריקאי, כאשר זינומורף (אשר מוזכר ברשימה בתור "החייזר") דורג במקום ה-14 ברשימת הנבלים. גופם של הזינומורפים משלב מאפיינים חוצניים ואנושיים. יש להם ראש גלילי מוארך ללא עיניים גלויות ולסת פנימית, עם שיניים חדות במיוחד, אשר פורצת בעת הצורך מתוך הפה בכוח רב במטרה לנקב, לנשוך או לשפד את הטרף שלה. לזינומורפים יש גם זנב ארוך עם קצה דמוי להב בו הם נוהגים גם להשתמש על מנת להרוג את הטרף שלהם. גובהם של הזינומורפים הבוגרים הוא בין 2 מטר ל-2.5 מטר. הזינומורפים ניזונים בעיקר מבשרם של יצורים חיים. מאפיין בולט נוסף אצל הזינומורפים הוא הדם החומצי שלהם, אשר יכול להתיך מתכות ואת כל מי שמותז עליו הדם שלהם. בנוסף, יש להם את היכולת להתרבות באופן מואץ בתנאים הנכונים. זינומורפים נולדים באופן הבא - בתחילה הם מטילים ביצים, ומהביצים בוקע יצורים דמויי עכביש עם זנב המכונים "מחבקי פנים" (Facehuggers) אשר תופסים את הראשים של האורגניזמים ה"מארחים", אשר בסדרת הסרטים הם בני אדם, באמצעות זנבם אותו הם עוטפים סביב צווארם, ומשתילים לאחר מכן, דרך הצוואר, עובר בגוף המארח. בשלב הבא, העובר, אשר מכונה גם "פורץ חזה" (Chestburster), ניזון מגוף המארח. לאחר שהעובר התפתח במלואו, הוא פורץ דרך החזה של המארח, והופך לאחר מכן תוך שעות ספורות לזינומורף בוגר. הזינומורפים הבוגרים הם אגרסיבים, חזקים וזריזים במיוחד, והם מסוגלים לרוץ ולתפס לאורך תקרות וקירות. יש להם יכולות הסתגלות גבוהה, והם מסוגלים ללמוד היטב את הסביבה בה הם נמצאים ולנצל את החולשות של הטרף שלהם. שלא בדומה לגזעי חוצנים רבים בספרות ובסרטי מדע בדיוני, לחוצנים מגזע הזינומורף אין יכולת טכנולוגית מכל סוג שהוא. הם יצורים קדומים, אשר ממוקדים רק בשימור עצמי של בני מינם ובחיסול צורות חיים אחרות העלולות לאיים על קיומן. בדומה לצרעות ולטרמיטים, לחוצנים מגזע הזינומורף מלכה, המגדלת נחיל של צאצאים. מדיה וקבצים בנושא זינומורף בוויקישיתוף A Timeline of the Alien Franchise's Xenomorph in All Its Terrifying Forms, SYFY Official Site, ‏2024-03-20 (באנגלית אמריקאית) Tim Brinkhof ShareShare This Article, As Seen on ‘Alien’: H.R. Giger’s Biomorphic Nightmare, Artnet News, ‏2024-04-26 (באנגלית אמריקאית) Matthew Wood, The Xenomorph From Alien's 11 Greatest Strengths (& 4 Biggest Weaknesses, CBR, ‏2017-04-25 (באנגלית) 100 Greatest Heroes and Villains - AFI, www.filmsite.org ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (1875–1971)

אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Adelheid, Prinzessin zu Schaumburg-Lippe; ‏22 בספטמבר 1875 - 27 בינואר 1971), הייתה אשתו של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט. אדלהייד נולדה ב-22 בספטמבר 1875 בארמון ראטייבוריצ'ה שבבוהמיה, לוילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולבטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל. ב-27 בפברואר 1898 התחתנה אדלהייד עם ארנסט, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1907 מת חמיה מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ובשנת 1908 מת דוד בעלה ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא בנים, ומשום כך עלה ארנסט במקומו לשלטון. ב-13 בנובמבר 1918 נאלץ ארנסט לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה, ובשנת 1920 התגרשו השניים. אדלהייד התגוררה בבאלנשטדט, עד מותה ב-27 בינואר 1971. ב-27 בפברואר 1898 התחתנה אדלהייד עם ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ממנו נולדו לה 4 ילדים: שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1899–1989), התחתנה עם זיגיסמונד, נסיך פרוסיה גאורג מוריץ, נסיך הכתר של סקסוניה-אלטנבורג (1900–1991) אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1903–1991) פרידריך ארנסט, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (1905–1985) מדיה וקבצים בנושא אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה בוויקישיתוף
אנולריה (חילזון)

אנולריה (שם מדעי: Annularia) הוא סוג של חילזון יבשתי ממשפחת העגלוליים (Pomatiidae). פירוש השם המדעי הוא: "בעל טבעת" (Annulus = טבעת). הקונכיות של מיני האנולריה מאופיינות בפתח מוקף על ידי חישוק טבעתי עבה דמוי פרח או שמלת מלמלה. את הפתח סותם גולל (operculum) קרני בעל צורה ספירלית. פיתולי הקונכייה תפוחים ועגולים וצבעה קרמי-בהיר. בעבר שויך סוג זה למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae, שכוללת את הסוג עגלול (המיוצג בארץ ישראל על ידי המין עגלול המכסה). Annularia scabricula Annularia fimbriatula מדיה וקבצים בנושא אנולריה בוויקישיתוף אנולריה, באתר NCBI (באנגלית) אנולריה, באתר GBIF (באנגלית) Annularia בפליקר בעבר שויך למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae. ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צחי בירן

צחי בירן (נולד ב-1973) הוא איש תקשורת, ששימש כמפקדו ועורכו הראשי האחרון של העיתון הצבאי "במחנה" עד סגירתו ככלי תקשורת צבאי עצמאי, שפעל כיחידה בחיל החינוך והנוער. החל מראשית מלחמת חרבות ברזל הוא משמש כעורך במילואים של מהדורת המלחמה של העיתון המופצת במקביל בדיגיטל ובדפוס. בירן גדל והתחנך במשך רוב שנות ילדותו בבשכונת נוה מגן שברמת השרון והוא בוגר תיכון אלון בעיר. בנובמבר 1991 התגייס לשירות במערך הנ"מ, כלוחם בפטריוט. את מרבית שירותו העביר בסוללה בצפון הארץ. לאחר שחרורו עבד כמאבטח במערך האבטחה של רשות שדות התעופה ובמסגרת יחידה לאבטחת אישים של שירות הביטחון הכללי. במקביל למד תקשורת במכללת רמת גן. באותן השנים קיבל אישור חריג מאוד לכתוב, כעובד שב"כ, ביקורות מוזיקה בשבועון התרבות והפנאי "רייטינג". בשנת 2001 הצטרף בירן למערכת וואלה חדשות, תחילה כעורך ובהמשך כראש דסק. בהמשך אף קודם לסגן ומממלא מקום של ראש מערכת החדשות ותפקידי עריכה בכירים נוספים באתר. ב-2007 סיים את עבודתו בוואלה ועבד כמנהל השיווק בניו מדיה בחברת NMC. בשנת 2009 גויס בירן בחזרה לשירות קבע בחטיבת דובר צה"ל, תחת הדובר אבי בניהו ומונה למפקד אתר צה"ל. בתפקידו הפך את האתר למערכת עיתונאית המייצרת דיווחים וכתבות מגזין במספר שפות. בתפקיד זה פיקד על הדובר והיועץ יונתן אוריך, שהיה סגנו. בהדרגה החל בירן להתמקד בפעילות של צה"ל ברשתות החברתיות וריכז את פעילות הסושיאל והדיגיטל בארגון. בשנת 2013 מונה לעורך ומפקד של העיתון הצבאי "במחנה", תחילה כממלא מקום ולבסוף במינוי קבוע. כהונתו אופיינה במתחים בין מערכת העיתון שביקשה לשמור על קו עצמאי לבין דובר צה"ל שראה בו כלי דוברותי. בעריכתו חשף העיתון את התמודדותו של צה"ל עם תופעות מורכבות ובהן - ההתמודדות של צה"ל עם חיילי מרקע חברתי-כלכלי קשה המתמכרים להימורים או מתדרדרים לזנות; ותחושותיהם של משרתי הקבע למול הביקורת הציבורית על משכורותיהם ותנאי הפרישה שלהם. לצד זאת התמקד העיתון בדיווח על תהליכים אסטרטגיים בצה"ל ובסיקור של אירועים מרכזיים. במהלך צוק איתן ערך בירן גרסה מיוחדת של העיתון שכוונה לחיילים הלוחמים ואיפשרה להם להתעדכן בחדשות למרות הניתוק מהטלפונים. תחת פיקודו שירתו בין היתר העיתונאית לי ירון ואת הסופרים עידו גפן ואבישי חורי. ב-2016 הוחלט לפרק את מערכת העיתון ולהפסיק את הוצאתו לאור. רוב חיילי היחידה פוזרו וגרסה דיגיטלית מצומצמת שלו הוסיפה לראות אור למספר חודשים נוספםים בתוך אתר צה"ל תחת ענף הדוברות באגף כוח האדם. בתום התהליך שוחרר בירן משירות והשתלב בתאגיד השידור "כאן", כראש מחלקת החדשות הדיגיטליות והיה שותף לבניית תשתית הדיגיטל של התאגיד. בהמשך שימש בירן כמנכ"ל חטיבת הנוער והילדים ב"ידיעות אחרונות" ובתפקידים נוספים בעולמות השיווק והתקשורת. במהלך מלחמת חרבות ברזל שב בירן לשירות מילואים ארוך כדי להוציא לאור את העיתון מחדש בגרסת מלחמה ייעודית. בירן נשוי לנטע ואב לשלושה ילדים. מתגורר ברמת השרון. אלעד מן, "במחנה" חזר לתחייה לכבוד המלחמה. צחי בירן ושירלי הקר על עיתונות במלחמת 2023, באתר העין השביעית, 8 בנובמבר 2023 נועה פרייס‏, במחנה של נוני: צחי בירן ישמש כמנכ"ל חטיבת הילדים והנוער ב"ידיעות אחרונות", באתר וואלה, 22 באוקטובר 2017 אלכסנדר כץ, צחי בירן יערוך את אתר 'כאן', אודי הירש את המגזין במהדורה, באתר אייס, 28 במרץ 2017 נועם אמיר, שמונים שנה ל"במחנה" (אורכב 01.01.2020 בארכיון Wayback Machine), מעריב שמעון כהן, אפליקציה צה"לית מזמינה אתכם למלחמת ההסברה(הקישור אינו פעיל) צחי בירן נושא דברים בסגירת עיתון "במחנה", יוטיוב צחי בירן בכיתת אמן בכנס DIGIT, יוטיוב צחי בירן‏, הגבר בבית, באתר וואלה, 16 באפריל 2009
ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן

ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Ernst von Sachsen-Meiningen;‏ 27 בספטמבר 1859 - 29 בדצמבר 1941) היה ראש בית סקסוניה-מיינינגן מ-1928 עד מותו. פרידריך יוהאן נולד ב-12 באוקטובר 1861 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לגאורג, נסיך הכתר של סקסוניה-מיינינגן ולפאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ופאודורה, נסיכת ליינינגן. ב-20 בספטמבר 1866 נאלץ סבו ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן לוותר על השלטון לטובת בנו - אביו של ארנסט, בעקבות תבוסת אוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה. ארנסט המשיך בקריירה בצבא ופרש בדרגת אוברסט בחיל הפרשים הפרוסי. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מפילוסופיה מאוניברסיטת ינה. ב-20 בספטמבר 1892 התחתן ארנסט בנישואים מורגנטיים במינכן, עם קתרינה ינסן, בתם של הציירת מארי ינסן והמשורר וילהלם ינסן. היא לא הייתה רשאית להשתמש בתואר השושלת של בעלה, ולכן קיבלה את התואר הברונית פון זאלפלד ביום חתונתם על ידי אביו של ארנסט, גאורג השני. למרות נישואיו הבלתי שוויוניים, שמר ארנסט על זכויות הירושה שלו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. בשנת 1928 מת אחיו למחצה, ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן, וארנסט ירש את תאריו. ב-29 בדצמבר 1941 מת ארנסט באלטנשטיין, ואחיינו גאורג, נסיך סקסוניה-מיינינגן ירש את תאריו. לארנסט ולקתרינה היו שישה ילדים: הברון גאורג וילהלם פון זאלפלד (1893–1916), נהרג בפעולה בגיל עשרים ושתיים. הברונית אליזבת הלנה אדלהייד מארי פון זאלפלד (1895–1934), התחתנה עם ד"ר יוהאן דוקן. הברון ארנסט פרידריך היינריך פול פון זאלפלד (1896–1915), נהרג בפעולה בגיל שמונה-עשרה. הברון ראלף אריך פון זאלפלד (1900–1947), התחתן עם מארי זייץ, ולאחריה התחתן עם מלאני פון ביסמרק. הברון סוון הנס היינריך ברנהרד פון זאלפלד (1903–1998), התחתן עם אליזבת פאוסט. הברון אנציו היינריך ולדמר קרל פון זאלפלד (1908–1941), התחתן עם רוט ויירבה. מדיה וקבצים בנושא ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן בוויקישיתוף ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Ill Fortune of Half Royal Sons", The Washington Post, 20 באפריל 1908 {{citation}}: (עזרה) "Whims of Young William; Zedlitz Sacrificed to Prove the Emperor a Liberal". הניו יורק טיימס. 20 במרץ 1892. p. 1. {{cite news}}: (עזרה)
שחקן פורנוגרפיה

שחקן פורנוגרפיה הוא אדם שמופיע בסרטים ובתמונות פורנוגרפיות. רוב השחקנים והשחקניות שמופיעים בסרטים הפורנוגרפיים, צולמו משתתפים בפעילות מינית, אשר כוללים לרוב צילומי תקריב של איברי המין, כאשר כל המשתתפים עירומים. הסרטים הפורנוגרפיים מצולמים לרוב בסוגות שונות, שמתבססות על פנטזיות מיניות שונות. השחקנים והשחקניות נבחרים לתפקיד בעיקר על סמך התאמתם לפנטזיה זו. הז'אנרים וסוג האקטים המיניים בסרטים מתבססים לרוב בהתאם למידת הביקוש לסרטים מסוג מסוים בקרב צרכני פורנוגרפיה. במגזרים ובחברות שונים ברחבי העולם, אנשים המצטלמים לסרטים פורנוגרפיים נחשבים לעוסקים בסוג של זנות. בניגוד לתעשיית הקולנוע המסורתית, בה גברים בדרך כלל מקבלים משכורות גבוהות יותר מאשר נשים, שחקניות פורנוגרפיות מקבלות לרוב משכורת גבוהות יותר מהשחקנים הגברים שעוסקים בתחום. רוב השחקנים והשחקניות בתחום הפורנוגרפיה משתמשים בשמות במה. כוכבת הפורנו לשעבר אילונה סטאלר, הידועה יותר בשם הבמה שלה צ'יצ'ולינה, הפכה בהמשך לפוליטיקאית באיטליה. כוכבת הפורנו לשעבר ג'נה ג'יימסון הפכה בהמשך גם לאשת עסקים, יזמית, ומחברת ספרים והיא נחשבת לאחת משחקניות הפורנו הידועות והמפורסמות בעולם. כוכב הפורנו רון ג'רמי המדורג על ידי המגזין AVN במקום הראשון ברשימת כוכבי הפורנו הגדולים ביותר של כל הזמנים, וכן מחזיק שיא גינס עבור "מספר ההופעות הרב ביותר בסרטים למבוגרים". כוכבת הפורנו לשעבר סשה גריי הפכה גם למוזיקאית ומחברת ספרים והיא נחשבת לאחת משחקניות הפורנו הידועות והמפורסמות בעולם ערכים שעוסקים בשחקני ושחקניות פורנוגרפיה מדיה וקבצים בנושא שחקן פורנוגרפיה בוויקישיתוף [1] "AVN: The 10 Top Porn Stars of All Time". Adult Video News. Action-DVD.com. בינואר 2002. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. נבדק ב-24 בדצמבר 2006. {{cite web}}: (עזרה) "Product Description". Being Ron Jeremy. Amazon.com, Inc. נבדק ב-25 בדצמבר 2006. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהודה לייב סרוואל

הרב יהודה לייב סרוואל (נפטר באייר ה'שע"ז, 1617) היה רבה של ונציה וראש ישיבה בעיר, מגדולי רבני יהדות איטליה במאה ה-16. תלמידו של הרב שמואל יהודה קצנלנבוגן. ישב כדיין בבית דינו של הרב בן ציון צרפתי. לאחר פטירתו, התמנה לרבה של ונציה ועמד בראשות ישיבה בעיר. היה הגזבר של הכספים שנאספו באיטליה עבור ארץ ישראל. עמד בקשרי ידידות עם רבי יהודה אריה ממודנה, שאף דן בבית דינו בצעירותו. התכתב עם גדולי דורו באיטליה, בהם רבי יששכר בר איילנבורג, רבי יעקב לבית הלוי. בעת שפרצה המחלוקת על המקווה ברוביגו, הצטרף למכשירים את המקווה, בניגוד לעמדת הרבנים אבטליון בן שלמה מקונסיליו, משה רפא פורטו, יהודה סאלטרו ועוד. פסקו בסוגיה זו הובאה בספר "משבית מלחמות", ותשובות האוסרים התפרסמו בספר "פלגי מים". נפטר ב-1617, אייר ה'שע"ז בפדובה. רבי יהודה אריה די-מודינה כתב קינה על מותו. בנו רבי נחמיה סרוואל כיהן כדיין בוונציה. חלק מתשובותיו פורסמו בשו"ת "נחלת יעקב" של תלמידו ר' יעקב בן אלחנן הלפרין (אלפרון), ובספרי שו"ת נוספים של חכמי דורו. היה בעל ידיעה בערבית יהודית, ולחלק מהדעות תרגם לערבית את פירוש רב סעדיה גאון לשיר השירים. סארוואל, יהודה לייב מתוך: אנציקלופדיה יודאיקה (באנגלית) [דברי פי חכם חן בספר זכר צדיקים לברכה] אות ל סימן ב. כתבי רבי יאריה יהודה מודינא (מהד' בלוי) עמ' 105 משה אביגדור שולוואס, רומא וירושלים, עמ' 105 זקני יהודה תשובה צט, ועוד שו"ת באר שבע סימן עב, שם כתב עליו: "הגאון המופלא אריא דבי עילאה ותתאה גבר מרא דאתרא מהר"ר ליב סרוואל יצ"ו... הגאון המופלא הנ"ל במקום גדולתו שם ענותנותו שבשפלנו זכר לנו ושלח לי זה הפסק אחר שנדפס". הוא אף כתב הסכמה לספר "באר שבע". שו"ת מהר"י לבית הלוי כלל ד סוף סימן כד משבית מלחמות, באתר היברובוקס פורטו, משה בן יחיאל, פלגי מים, באתר היברובוקס דיוואן, רז (עמ' 212) הלפרין, יעקב בן אלחנן, נחלת יעקב, ‏פאדובה שפב, באתר היברובוקס סימן מא, סימן מג, סימן כא, נ ונא שו"ת מהר"ם גלאנטי סימן קכה; שו"ת מהרי"ט סימן קמח. ויינער עמ' 64
ברנהרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן

ברנהרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Bernhard, Prinz von Sachsen-Meiningen;‏ 30 ביוני 1901 - 4 באוקטובר 1984) היה ראש בית סקסוניה-מיינינגן משנת 1946 ועד מותו. ברנהרד נולד ב-30 ביוני 1901 בקלן, כבנם השלישי של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן והרוזנת אדלייד מליפה-ביסטרפלד . אביו היה בנו השני של גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן ואמו הייתה בתו של ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד. ב-25 באפריל 1931 התחתן ברנהרד בנישואים מורגנטיים עם מרגוט גרסלר, בתו של סוחר מברסלאו, ממנה נולדו לו שני ילדים. ברנהרד ואשתו הראשונה הוכרזו אשמים בקנוניה נאצית נגד אוסטריה ב-1933; הוא נידון לשישה שבועות בכלא, ואילו היא הושמה במעצר בית. לאחר התערבות השגריר הגרמני הוא שוחרר מהכלא, והם נמלטו לאיטליה. שלושה שבועות לאחר מכן הוא נעצר בעת שניסה לחזור לטירת פיצלשטאטן. ב-10 ביוני 1947 התגרשו השניים, וב-11 באוגוסט 1948 התחתן ברנהרד עם הברונית ורה שפר פון ברנשטיין, ממנה נולדו לו שלושה ילדים. לאחר מותו של אחיו הבכור גאורג, נסיך סקסוניה-מיינינגן בשנת 1946 ויתר אחיינו פרידריך אלפרד על זכויות הירושה שלו, וכך ירש ברנהרד את ראשות בית סקסוניה-מיינינגן. מכיוון שנישואיו הראשונים היו נישואים מורגנטיים, בנו מנישואיו השניים, קונרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן, ירש את תאריו, לאחר מותו בבאד קרוצינגן ב-4 באוקטובר 1984. ב-25 באפריל 1931 התחתן ברנהרד בנישואים מורגנטיים עם מרגוט גרסלר, ממנה נולדו לו שני ילדים: פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (נולדה ב-1932) התחתנה עם בורכארד קיפנברג. פרידריך ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1935–2004) התחתן עם ארנגרד פון מאסו, ולאחריה התחתן עם ביאטריס, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה. ב-11 באוגוסט 1948 התחתן ברנהרד עם הברונית ורה שפר פון ברנשטיין, ממנה נולדו לו שלושה ילדים: אלאונורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (נולדה ב-1950) התחתנה עם פיטר אריק רוזדן. קונרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן (נולד ב-1952). אלמוט, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (נולדה ב-1959) התחתנה עם אברהרד פון בראונשווייג. To, Wireless (11 בדצמבר 1933). "Nazi Prince and Princess Flee Austria, Abusing Freedom German Envoy Obtained". NYTimes. נבדק ב-23 באוקטובר 2009. {{cite news}}: (עזרה) "AUSTRIANS RETAKE PRINGE WHO FLED; Bernhard of Saxe-Meiningen, Nazi, Is Captured Trying to Re-enter His Castle". NYTimes. 1 בינואר 1934. נבדק ב-23 באוקטובר 2009. {{cite news}}: (עזרה)
ארדקס

ארדקס (בצרפתית: Ardex) היא מכונית מיקרו מתוצרת יצרנית המכוניות מסוג "Cyclecar" ומכוניות המיקרו הצרפתית Ardex אשר יוצרה בין השנים 1952–1955. 2 נוסעים. 4 נוסעים (יוצר משנת 1953). יוצרו 145 יחידות. שם הדגם "ארדקס" היה זהה לשם היצרן "ארדקס". מפעל היצרן מוקם בעיר נאנטר בחבל איל-דה-פראנס. את החברה ניהל "Marcel Tamine". מכונית פתוחה לחלוטין (חלון קדמי רוחבי בלבד). מנוע בעירה פנימית. מנוע בנזין. מערכת היגוי - משמאל. "ארדקס" שנת 1952 "ארדקס" שנת 1952 "ארדקס" שנת 1952 "ארדקס" לוגו היצרן "ארדקס" מכונית מיקרו מדיה וקבצים בנושא ארדקס בוויקישיתוף מדריך לדגמי "ארדקס" (A brief guide to various Ardex cars (in בצרפתית)) amlgc17.fr/doctech דגמי "ארדקס" web.archive.org/web ארדקס microcarmuseum.com/tour/ardex ארדקס - תמונות blog.rollermobilclub.ch/ardex-kleinwagen-aus-frankreich George Nick Georgano (Chief editor): The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. Volume 1: A–F. Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארדקס".
פאבל פטריקוב

פאבל פטריקוב (בצ'כית: Pavel Petřikov; נולד ב-20 ביוני 1986) הוא ג'ודוקא צ'כי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון על גאווין מוגופה מבוטסואנה והפסד לנאוהיסה טקאטו היפני. מקור: תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי): גראנד סלאם באקו 2013: מדליית ארד גראנד פרי זאגרב 2014: מדליית ארד פאבל פטריקוב, ברשת החברתית פייסבוק פאבל פטריקוב, ברשת החברתית אינסטגרם פאבל פטריקוב, באתר olympedia.org פאבל פטריקוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי פאבל פטריקוב, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאווין מוגופה

גאווין מוגופה (באנגלית: Gavin Mogopa; נולד ב-2 באפריל 1996) הוא ג'ודוקא בוטסוואני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לפאבל פטריקוב הצ'כי. גאווין מוגופה, באתר olympedia.org גאווין מוגופה, באתר איגוד הג'ודו העולמי גאווין מוגופה, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וואליד חיאר

וואליד חיאר (בצרפתית: Walide Khyar; נולד ב-9 ביוני 1995) הוא ג'ודוקא צרפתי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. חיאר זכה במדליית זהב באליפות אירופה בשנת 2016 שנערכה בקאזאן שברוסיה לאחר שניצח בגמר את אורחן ספארוב האזרי בזכות איפון. הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לפליפה קיטדאי הברזילאי. מקור: אליפות אירופה: קאזאן 2016: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי): גראנד פרי צ'ינגדאו 2015: מדליית ארד גראנד סלאם פריז 2016: מדליית ארד גראנד פרי תוניס 2018: מדליית זהב גראנד פרי טביליסי 2019: מדליית כסף גראנד סלאם אבו דאבי 2019: מדליית כסף מדיה וקבצים בנושא וואליד חיאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וואליד חיאר (בצרפתית) וואליד חיאר, ברשת החברתית פייסבוק וואליד חיאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וואליד חיאר, ברשת החברתית אינסטגרם וואליד חיאר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי וואליד חיאר, באתר olympedia.org וואליד חיאר, באתר איגוד הג'ודו העולמי וואליד חיאר, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
שריר המחצצר

שריר הַמְּחַצְצֵר (בלטינית: Musculus buccinator) הוא אחד משרירי ההבעה, אשר לו ארבעה צדדים. ראשיתו של חלקו העליון בעצם המכתשים (אנ') בלסת העליונה ושל חלקו התחתון בעצם המכתשים וברכס המחצצר בלסת התחתונה. בחלקו הקדמי הוא נאחז בשריר הפה החוגי ובחלקו האחורי בתפר כנפת הלסת התחתונה. יש לו תפקיד בלעיסה, שריקה, חיוך, מציצה ויניקה. מדיה וקבצים בנושא שריר המחצצר בוויקישיתוף
פרס יד ושם לספר מחקר בנושא השואה

פרס יד ושם לספר מחקר בנושא השואה הוא פרס שנתי, שמוענק על ידי יד ושם למחקר אקדמי איכותי בנושא השואה, מקורותיה או תוצאותיה, מחקר שפורסמו בשנתיים שלפני שנת הענקת הפרס. על הפרס הוכרז בשנת 2011, והוא מוענק לזכרו של אברהם מאיר שוורצבאום, ניצול שואה, ולזכר משפחתו שנרצחה בשואה. הטקס הראשון להענקת הפרס התקיים ביד ושם ב-8 בינואר 2012. בשנת 2018 הוענק הפרס לזכר בני וטילי יופה. פרופסור כריסטופר בראונינג, על ספרו Remembering Survival: Inside a Nazi Slave-Labor Camp, 2010 פרופסור דניאל בלטמן, על ספרו, "צעדות המוות: השלב הסופי של רצח העם הנאצי", 2010, ISBN 0674050495 ב-10 בדצמבר 2012 הוענק הפרס לד"ר כריסטוף דיקמן מאוניברסיטת קיל (בריטניה), על ספרו בן שני הכרכים, "Deutsche Besatzungspolitik in Litauen 1941-1944" (מדיניות הכיבוש הגרמנית בליטא, 1944-1941). ד"ר אביהו רונן, על ספרו נידונה לחיים: יומניה וחייה של חייקה קלינגר. ההיסטוריון הפולני יאן גרבובסקי על ספרו ציד היהודים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ד"ר דניאל רייזר על ספרו: רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם דר' יון פופה (אנ') על ספרו: The Romanian Orthodox Church and the Holocaust פרופ' עמר ברטוב על ספרו: Anatomy of Genocide: The Life and Death of a Town Called Buczacz פרופ' יוהנה-סבינה טוקרסקה בקיר(אנ') על ספרה: Pod Klątwą: Społeczny portret pogromu kieleckiego פרופ' יוהנס דיטר שטינהרט על ספרו: Holocaust und Zwangsarbeit: Erinnerungen jüdischer Kinder 1938–1945 דר' אלן רוזן על ספרו: The Holocaust’s Jewish Calendars: Keeping Time Sacred, Making Time Holy פרופ' אליענה אדלר על ספרה: Survival on the margins: Polish Jewish Refugees in the Wartime Soviet Union דר' לאון סלטיאל על ספרו:The Holocaust in Thessaloniki: Reactions to the Anti-Jewish Persecution, 1942-1943 פרופ' רבקה קליפורד על ספרה: Survivors: Children's Lives After the Holocaust דר' לאורין פסטנהאוט על ספרה: Collaboration: Jewish Councils in Western Europe under Nazi Occupation פרופ' אדוארד ווסטרמן על ספרו:  Drunk on Genocide:  Alcohol and Mass Murder in Nazi Germany אתר האינטרנט הרשמי של פרס יד ושם לספר מחקר בנושא השואה "The Yad Vashem International Book Prize for Holocaust Research" "First International Yad Vashem Book Prize for Holocaust Research Awarded to Christopher Browning and Daniel Blatman", a press release הזמנה לטקס הענקת הפרס מטעם יד ושם, 2018 "Yad Vashem International Book Prize for Holocaust Research Awarded to Christoph Dieckmann for his monumental work on Lithuania under German Occupation", a press release
Best Of...

Best Of... (בעברית: המיטב...) הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה. האלבום יצא לאור ב-30 במרץ 2012, על ידי חברת התקליטים Inertia. כמו כן, בתוך האלבום נכלל להיטה "Soon We'll Be Found". עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-27 במצעד האלבומים האוסטרלי. באלבום האוסף הזה נכללים שירים מתוך אלבומיה של סיה; Healing Is Difficult, Colour the Small One, Some People Have Real Problems, ו-We Are Born. כמו כן, כללה סיה באלבום את להיטה "Titanium", שיצא ביחד עם דייוויד גטה. מידע על האלבום Best Of... באתר MusicBrainz מידע על האלבום Best Of... באתר AllMusic האלבום Best Of... באתר Discogs האלבום Best Of... באתר ספוטיפיי Best Of... - Sia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) australian-charts.com - Sia - Best Of..., web.archive.org, ‏2012-11-14 Healing Is Difficult - Sia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) Colour the Small One - Sia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) Some People Have Real Problems - Sia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) We Are Born - Sia | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית)