laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Open Sound System

Open Sound System היא מערכת ליצירת ולכידת קול במערכות הפעלה דמויות יוניקס שונות, מערכות כאלה הן סולאריס ו-FreeBSD. בעבר שימשה בתפקיד זה גם בליבת לינוקס. לעיתים משתמשים במונח הזה גם לממשק שהמערכת חושפת לתוכניות. המערכת נכתבה במקור כמערכת לניהול הקול של ליבת לינוקס. גרסתה הראשונה נכתבה כבר בשנת 1992 על ידי הפיני הנו סבולינאן והפכה למערכת הקול הסטנדרטית בליבת לינוקס. בהמשך החליט סבולינאן למסחר את התוכנה: הוא הקים את חברת 4Front Technologies[דרוש מקור: הוא הקים? מי הקים?] ב-1996, ויצר גרסה קניינית של מערכת OSS. הגרסה הקניינית סיפקה את אותו הממשק לתוכניות, אולם תמכה במגוון רחב יותר של התקני תוכנה[דרוש מקור] ומערכות הפעלה. החל מגרסה 2.5 הוחלפה מערכת הקול בליבת לינוקס בALSA. ב־14 ביוני 2007 פרסמה חברת 4Front את גרסה 4 של התוכנה. עבור גרסה זו פורסם קוד המקור של הגרסאות ללינוקס, סולאריס ו־SCO UnixWare. בתחילת 2008 היא שחררה גרסה גם עבור FreeBSD. חברת 4Front מחזיקה את כל הבעלות על קוד המקור. היא מפרסמת גרסאות קנייניות למגוון פלטפורמות דמויי יוניקס. בנוסף לכך קוד המקור מופץ תחת ארבעה רישיונות אפשריים: GPL (גרסה 2) - עבור משתמשי לינוקס. BSD (שני סעיפים) - עבור משתמשי FreeBSD. CDDL - עבור משתמשי סולאריס. רישיון קנייני - ללקוחות מסחריים. מערכת OSS תוכננה לפי העיקרון היוניקסי ש"כל דבר צריך להיות קובץ". כל התקן קול מיוצג על ידי קובץ התקן (לדוגמה: ‎/dev/dsp. אפשר לנגן קובץ על ידי כתיבתו לקובץ ההתקן $ cat </dev/dsp >recording.au ולהקליט על ידי קריאה מקובץ ההתקן: $ cat sound_file.au >/dev/dsp אולם בפועל עבודה עם התקן הקול דורשת הכנה - לדוגמה הגדרת קצב הדגימה ופרמטרים אחרים של הדגימה, נעשים דרך ioctl. הפיתוח נעשה כולו על ידי מהנדסי החברה[דרוש מקור], אולם מאגרי מרקוריאל של קוד המקור זמינים באתר סורספורג'. המימוש החלופי בליבת לינוקס (OSS/Free) נזנח, כאמור, לאחר גרסה 2.4. מערכת הקול הסטנדרטית בסולאריס, Boomer[דרוש מקור: החל ממתי בדיוק?], מבוססת על OSS גרסה 4. מערכת הקול הסטנדרטית של FreeBSD היא מימוש עצמאי של ממשק OSS. מערכות הפעלה אחרות: לינוקס, NetBSD ו־OpenBSD מספקות ממשק תאימות לממשק OSS שממומש על ידי מערכות הקול הטבעיות של מערכות ההפעלה האמורות. ALSA אתר האינטרנט הרשמי של Open Sound System (באנגלית) דף הבית של התוכנה אתר המפתחים תיעוד של הגרסה החופשית ללינוקס (OSS/Free) מאתר linux.org.uk (בארכיון האינטרנט) תרגום מאנגלית של מערכת השמע הפתוחה, נקראת בקיצור OSS. יש לציין שראשי התיבות OSS הם גם ראשי התיבות של Open Source Software, כלומר, "תוכנה בקוד פתוח". שם אירוני מעט לתוכנה עם גרסה קניינית. http://www.amd.com/us/press-releases/Pages/Press_Release_75289.aspx האתר של 4Front Technologies משנת 2004 מתוך ארכיון האינטרנט ההודעה לעיתונות של חברת 4Front Technologies מתוך אתר החברה, 14 ביוני 2007 הודעה לעיתונות של חברת 4Front Technologies מתוך אתר החברה, 4 בינואר 2008 מידע על רישוי - מתוך אתר המפתחים של Open Sound System קוד המקור של OSS - מאגר מרקוריאל לפיתוח ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה גרודזינסקי

הרב משה גרודזינסקי (תרל"ה, 1875 – י"ח באב תרפ"ט, 24 באוגוסט 1929) היה המשגיח של ישיבת תורת חיים בוורשה. עלה לארץ ישראל ונרצח במאורעות תרפ"ט בחברון. נולד בוורשה, בנו של הרב יצחק (איצ'ה) גרודזינסקי, ראש ישיבת תורת חיים בוורשה. בצעירותו למד אצל אביו, כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת לומז'ה ולאחר מכן בישיבת ראדין. בתקופת לימודיו בישיבת ראדין נהג ללמוד עם החפץ חיים בביתו. בשנת תרנ"ד (1894) נישא למנוחה, בתו של הרב מאיר טיקוצ'ינסקי מסטאביסק ואחותו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי. לאחר נישואיו המשיך ללמוד בישיבת ראדין. במשך תקופה עסק במסחר. כעבור זמן התמנה כמשגיח בישיבת "תורת חיים" בוורשה וסייע לאביו במפעליו התורניים בעיר. בשנת תרפ"ג (1923) החליט לעזוב את משרתו התורנית ועלה עם משפחתו לארץ ישראל. לאחר ייסוד ישיבת חברון, בשנת תרפ"ד (1924), התיישב בחברון בסמוך לישיבה. במשך תקופה שהה בחברון גם אחיו הרב אברהם גרודזינסקי, שכיהן כמשגיח בישיבה. באב תרפ"ט חיתן את בנו אברהם פנחס בירושלים. כעבור שבוע, בי"ח באב תרפ"ט, בעת ששהה לבדו בביתו, פרצו פורעים ערבים לביתו ורצחוהו. באותו יום שהו בנו יעקב ואשתו לאה בחברון, ואף הם נרצחו על ידי פורעים ערבים. היה אב לארבעה בנים ושלוש בנות. ביניהם: בתו פעשא רייזל, אשת הרב אברהם אדלר (נשר), שכיהן כר"מ בישיבה בוורשה, ולאחר מכן כרב בירושלים. בנו אברהם פנחס - חניך ישיבת סלבודקה בחברון, מתלמידי דודו הרב אברהם גרודזינסקי, מחבר הספר "מבית אברהם". בתו מרים אשת הרב יעקב ניימן, ראש ישיבת אור ישראל בלידא ובפתח תקווה. בתו שרה אשת העסקן יהודה אלינסון, מעסקני המזרחי. בנו יהושע לייב, עיתונאי. הספר מבית אברהם, באתר אוצר החכמה
מייו פולג'ר

מייו פולג'ר (באנגלית: Mayhew Folger;‏ 9 במרץ 1774 – 1 בספטמבר 1828) היה צייד לווייתנים אמריקני, שגילה מחדש ב-1808 את איי פיטקרן כאשר פיקד על הספינה לציד כלבי ים "טופז" (Topaz). מבין מורדי ה"באונטי" שהגיעו לאי ב-1790 ומצאו בו מקלט נותר אז בחיים מלח אחד בלבד, ג'ון אדמס, ובשמו הבדוי אלכסנדר סמית'. מייו נולד ב-9 במרץ 1774 בננטקט, מסצ'וסטס, בנם השני של וויליאם פולג'ר ורות קופין. בני משפחתו היו קווייקרים אמידים, שעסקו בציד לווייתנים. הוא היה בן דוד מדרגה שלישית של בנג'מין פרנקלין מצד אביו. מייו נישא לדודניתו, מרי ג'וי, ב-7 במרץ 1798 בננטקט. כמו כן היה דודה של פעילת זכויות הנשים לוקרישה קופין מוט (Lucretia Coffin Mott), בתם של אחותו אנה פולג'ר ובעלה תומאס קופין. פולג'ר ומשפחתו היגרו אל קנדול, אוהיו, ב-1813. ב-1828 נתמנה למנהל הדואר הראשון של שכונת מסיליון באוהיו, ומת באותה שנה ב-1 בספטמבר. נכדו של פולג'ר, ויליאם מייו פולג'ר (1844 - 1928) שירת בצי האמריקני והגיע לדרגת סגן אדמירל. מייו פולג'ר פיקד על האונייה "טופז" שיצאה מבוסטון ב-5 באפריל 1807 למסע ציד כלבי ים. הם גילו מחדש את איי פיטקרן ב-6 בפברואר 1808. מבין מורדי ה"באונטי" שהסתתרו באי והתיישבו בו, נותר בחיים רק ג'ון אדמס. "טופז" נשארה באי עשר שעות בלבד. אדמס מסר לידי קפטן פולג'ר את מצפן האזימות של ה"באונטי" ואת הכרונומטר הימי שלה, שנבנה על ידי לקרום קנדול (Lacrum Kendall). הכרונומטר, שכינויו K2, תוכנן על ידי ג'ון הריסון. הוא נלקח על ידי המושל הספרדי של איי חואן פרננדז. לימים רכש אותו ספרדי בשם קסטילו (Castillo). לאחר מותו מסרה משפחתו את הכרונומטר לידי קפטן הרברט מאוניית הוד מלכותו "קליופי", שהעביר אותו ב-1840 לערך למוזיאון הבריטי. כיום נמצא הכרונומטר במוזיאון הימי הלאומי, בגריניץ', לונדון. פולג'ר דיווח לצי המלכותי הבריטי על הגילוי מחדש של האי ב-1808. הדוח שכתב הגיע לידי האדמירליות הבריטית ב-14 במאי 1809, ופורסם ב-Quarterly Review ב-1810. קפטן פולג'ר סיפר על גילוי האי גם לידידו קפטן אמסה דלאנו (Amasa Delano), שפרסם את סיפור המעשה בספרו A Narrative of Voyages and Travels שראה אור ב-1817. תיאור זה נכלל גם ברומן "האי פיטקרן" שכתבו צ'ארלס נורדהוף וג'יימס נורמן הול. מדיה וקבצים בנושא מייו פולג'ר בוויקישיתוף Mayhew Folger's account of meeting the Bounty descendants The Quarterly Review article of 1810 Book by Nordoff and Hall which includes Folger's account of the rediscovery The Larcum Kendall Bounty Watch in the National Maritime Museum R. Paul Hildebrand & Virginia Hildebrand, Footprints: Presbyterianism in Massillon, Ohio. Neff, William B., Bench and Bar of Northern Ohio: History and Biography. Cleveland, Ohio: The Historical Publishing Company, 1921, p. 125.
זילברברג

זילברברג ( גרמנית: Silberberg) הוא שם משפחה יהודי אשכנזי. מקורו בשפה הגרמנית ומשמעותו הוא "הר כסף". האם התכוונתם ל... אברהם זילברברג – איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר כנסת מטעם המערך אברהם בנימין זילברברג – רב בפולין ברל'ה זילברברג – אתלט ישראלי גלי זילברברג – שחיינית ישראלית, בת של מיכל אמין זילברברג חיים יעקב נפתלי זילברברג – מו"צ בוורשה, מו"ל ספרי מהרא"ל צינץ ירון זילברברג – פיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע כסניה פמפילובה זילברברג – פעילה ציונית, סופרת ועיתונאית ישראלית נוצריה מיכל אמין זילברברג – שחיינית עבר ישראלית, אמא של גלי זילברברג משה יהודה לייב זילברברג – רב נודע בפולין ובירושלים עדי זילברברג – מוזיקאי ישראלי ערן זילברברג – בסיסט ישראלי צבי מאיר זילברברג – משפיע חסידי רחל זילברברג (שרנקה) – מלוחמות מרד גטו ורשה
החוג הישראלי לכלבי רוח

החוג הישראלי לכלבי רוח הוא אחד מחוגי הגזע הוותיקים בהתאחדות הישראלית לכלבנות. החוג הוא עמותה רשומה, שמטרתה לקדם ולטפח את כל גזעי כלבי הרוח בישראל, ובמיוחד את גזע הסלוקי המדברי המקומי. החוג מנוהל על ידי מתנדבים, באמצעות ועד שנבחר באספה כללית שנתית. החוג נוסד ב-1968. באותה עת היו בארץ רק כלבי סאלוקי מקומיים וכלבי אפגאנים מיובאים (מבית הגידול המפורסם Turkuman) . בתחילת שנות ה-70 הגיעו גזעי כלבי רוח חדשים: גרייהאונדים הגיעו משווייץ ואנגליה, וויפטים מהולנד, מאנגליה ומארצות הברית. בורזוי מגרמניה ומאנגליה. הכלב הפרעוני, הגרייהאונד האיטלקי והוולפהאונד האירי הגיעו בשנות ה-80, ומגזעים אלו רק הגרייהאונד האיטלקי הקטן זכה לפופולריות. גל העלייה הגדול מרוסיה בשנות ה-90 הביא עמו הרבה כלבי בורזוי, אולם גידולם של אלה ירד בהתמדה כעבור עשור. גרייהאונד גרייהאונד איטלקי בורזוי אפגני סלוקי וולפהאונד אירי ויפט אזאואק החוג מקיים כ-3 תערוכות בשנה, בנוסף להשתתפות בתערוכות רב גזעיות שעורך ההי"ל. החוג מעודד רישום וקעקוע מספר סידורי של כל כלבי הסאלוקי המדבריים. מדי פעם נערכים אירועים חברתיים לחברי החוג. אימוני ריצה (מרוץ כלבים) גם הם חלק מפעילות החוג. חוג עורך רשימת המלטות מסודרת ע"פ ניתן ליצור קשר עם המגדלים. אתר החוג
JACK

JACK הוא דימון שרת קול מקצועי המספק השהיה נמוכה בזמן אמת לנתוני קול ו-MIDI, ולתוכנות המיישמות את ממשק תכנות היישומים שלה. JACK פותחה על ידי קבוצת JACK‏ בהובלת פול דייוויס, ואשר זכה בשנת 2004 על עבודה זו בפרס הקוד הפתוח. התוכנה מהווה תשתית חשובה בתוכנות קול מקצועיות בלינוקס, ובפועל קיימת כתקן מאז 2002. השרת הוא תוכנה חופשית ומופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, והספרייה שלו מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו המתירני יותר. מדיה וקבצים בנושא JACK בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של JACK (באנגלית) ראשי תיבות רקורסיביים באנגלית של "JACK Audio Connection Kit" (תרגום: JACK ערכת כלי חיבור קול) על מפתחי JACK "Open Source Awards 2004: Paul Davis for JACK" ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כדור בראש

כדור בראש (באנגלית: Bullet to the Head) הוא סרט אקשן, מתח ופשע משנת 2012. הסרט בוים ותוסרט על ידי וולטר היל(אנ') והופק על ידי אלפרד גוף. רוצח שכיר (ג'ימי בובו) בניו אורלינס שחברו נרצח מחליט שייעודו להרוג את הרוצח. בזמן חיפושו אחר הרוצח הוא פוגש בשוטר ממשטרת וושינגטון בשם טיילור קוואן (סונג קאנג) אשר גם חברו נרצח על ידי רוצח חברו של ג'מי. שניהם יחד רודפים אחר הרוצח במטרה להשיג נקמה. טיילור קוואן - סונג קאנג ג'ימי בובו - סילבסטר סטאלון לואיס בלנשרד - ג'ון סדה ליסה בובו - שרה שהי (אנ') קיגן - ג'ייסון מומואה רוברט מוקאל - אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה אתר האינטרנט הרשמי של כדור בראש (באנגלית) "כדור בראש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כדור בראש", באתר נטפליקס "כדור בראש", באתר AllMovie (באנגלית) "כדור בראש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כדור בראש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "כדור בראש", באתר Metacritic (באנגלית) "כדור בראש", באתר אידיבי "כדור בראש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, "כדור בראש": סילבסטר סטאלון מוכיח שהוא עדיין בכושר, באתר וואלה, 6 בפברואר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בארט M95

הבארט M95 הוא רובה צלפים כבד בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.50 BMG) המיוצר על ידי חברת הנשק בארט. ה-M95 הוא גרסה משופרת של ה-M90 (ה-M מסמל Model). הרובה הוא בעל פעולה בריחית ובעיצוב בולפאפ, כלומר: כל מנגנון הירי נמצא בקת כמו ברובה התבור הישראלי. הרעיון מאחורי עיצוב זה הוא לקבל קנה ארוך יותר ברובה קצר יותר. ההבדל הגדול ביותר בין ה-M95 ל-M90 הוא שידית האחיזה וההדק הוזזו קדימה 25 מ"מ בשביל גישה טובה יותר למחסנית. גם ידית הבריח ובית הבליעה עברו שינוי: את הידית הינדסו מחדש ועיקמו לאחור. את בית הבליעה ציפו בכרום. בנוסף עשו שינוי קטן בנוקר ובהדק. בשנת 1999 ה-M95 זכה בהתמודדות לשמש כרובה הצלפים הכבד של צבא ארצות הברית וסומן XM107 (ה-X מסמן "ניסיוני"), אך הרובה שלבסוף נבחר היה ה-M82A1 בארט, רובה צלפים כבד חצי-אוטומטי בקליבר 0.5 אינץ'. ארגנטינה ארגנטינה: צבא ארגנטינה והז'נדרמריה לאומית אוסטריה אוסטריה: יחידות הג'אגדקומנדו של צבא אוסטריה דנמרק דנמרק פינלנד פינלנד יוון יוון גאורגיה גאורגיה: צבא גאורגיה וחטיבת הכוחות המיוחדים איטליה איטליה: רגימנט הצנחנים התשיעי "Col Moschin" ירדן ירדן: הכוחות המיוחדים מלזיה מלזיה: יחידת Grup Gerak Khas של צבא מלזיה הולנד הולנד: חיל הנחתים המלכותי וצבא הולנד הפיליפינים הפיליפינים: חיל הנחתים, הרובים נרכשו ב-1998 ספרד ספרד: צבא ספרד וחיל הים הספרדי תאילנד תאילנד: "אריות הים" המלכותיים של חיל הים התאילנד טורקיה טורקיה: פיקוד כוח התקיפה התת-מימי מדיה וקבצים בנושא בארט M95 בוויקישיתוף באתר חברת בארט: העמוד הרשמי של הרובה
תעלת בריסטול

תעלת בריסטול (באנגלית: Bristol Channel) היא מפרץ צר וארוך בממלכה המאוחדת הנוצר בשפך נהר הסוורן וזורם לכיוון מערב לאוקיינוס האטלנטי. תעלת בריסטול קרויה כך על שם העיר בריסטול והיא משמשת בתור הגבול הדרומי של ויילס עם אנגליה, בנקודה הרחבה ביותר של התעלה היא מגיעה לכדי כ-50 קילומטרים רוחב. מלבד העיר בריסטול, לחופי המפרץ ישנן ערים נוספות ביניהן; ניופורט, קארדיף, סוונסי ובארי בצד הוולשי, בנוסף לווסטון-סופר-מר ואילפרקום בצד האנגלי. אזור התעלה מכיל מספר פארקים לאומיים ושמורות טבע (כגון הפארק הלאומי אקסמור), הוא נפוץ מאוד בקרב מטיילים משני צידיו משום הנופים והטבע באזור. לאורך חופי התעלה ישנו טווח גאות ושפל יחסית גדול של כ-13 מטרים, מה שמותיר שטחים בוציים נרחבים בעיתות של שפל נמוך. מדיה וקבצים בנושא תעלת בריסטול בוויקישיתוף תעלת בריסטול באתר 'וורלד אטלס'. תעלת בריסטול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כפר הנגיד

כְּפַר הַנָּגיד הוא מושב עובדים במישור החוף הדרומי השוכן בין יבנה בדרום, רחובות במזרח ועיינות בצפון, בתחומי המועצה האזורית גן רווה. נחל שורק עובר במושב. המושב הוקם בתחילת 1949 על ידי עולים מבולגריה שהתיישבו תחילה בבתי הכפר הערבי הנטוש אל-קובייבה (נכתב גם כ"קובבה"). באוקטובר 1949, החליטו רוב התושבים לעזוב את בתי הכפר, ולהקים בעזרת הסוכנות היהודית יישוב חדש, כ-2 ק"מ מערבה לקוביבה, בשם כפר הנגיד, על-שמו של שמואל הנגיד (מצביא, מדינאי, ומשורר שפעל בספרד, בתור הזהב של יהדות ספרד במאה ה-11), על חלק מאדמות הכפר הערבי הנטוש יבנא. בשנות ה-90 של המאה ה-20 שינה המושב את אופיו, רבים מהתושבים הפסיקו לעסוק בחקלאות ובחלק גדול מהמשקים הוקמו מחסנים, משרדים ובתי מלאכה. מדיה וקבצים בנושא כפר הנגיד בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עשרים ושבעה מושבים בכפרים נטושים, חרות, 30 במאי 1949 כפר על שם שמואל הנגיד, הַבֹּקֶר, 25 באוקטובר 1949 פרשת קובבה מחכה לפתרונות, זמנים, 25 באוקטובר 1953 משק במושב כפר הנגיד, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2000
הרמן דיילי

הרמן דיילי (באנגלית: Herman Daly;‏ 21 ביולי 1938 – 28 באוקטובר 2022) היה כלכלן אמריקאי ופרופסור בבית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק, מרילנד, ארצות הברית. דיילי היה אחד מהאבות המייסדים של זרם הכלכלה האקולוגית ואחד האנשים הבולטים בתחום של כלכלה בת קיימא, דיילי הגה מושגים כמו חוקי דיילי לקיימות וכלכלת מצב יציב. דיילי עבד בבנק העולמי במחלקת איכות הסביבה. דיילי היה תלמידו של הכלכלן הנאו קלאסי ניקולס ג'ורג'סקיו רוגן. בהמשך דרכו "מרד" רוגן בממסד האקדמי הכלכלי, וניסה להכניס לעולם המושגים הכלכלי את מונח האנטרופיה, בעיקר בהקשר של תלות העולם הכלכלי במשאבי טבע. דיילי המשיך ופיתח ביקורת זו בספריו. דיילי קיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1967 מאוניברסיטת ואנדרבילט, בשנת 1968 נהיה לפרופסור חבר באוניברסיטת לואיזיאנה, וב-1973 כבר הפך לפרופסור מן המניין. הוא היה אחד המייסדים של הירחון "כלכלה אקולוגית" (Ecological Economics) והיה עורך-עמית של ירחון זה. דיילי עבד ככלכלן בכיר במחלקה הסביבתית של הבנק העולמי, שם הוא עזר לפתח קווי מדיניות הקשורים בפיתוח מקיים. בעודו שם, הוא עסק במבצעים סביבתיים באמריקה הלטינית. תחומי העניין של דיילי היו פיתוח כלכלי, אוכלוסין, משאבי טבע, כלכלה אקולוגית וסביבה. הוא פרסם מאות מאמרים וכמה ספרים שנחשבו לפורצי דרך בתחום של כלכלה וסביבה. דיילי ניסח את "חוקי דיילי לקיימות" או "גבולות מקיימים לתפוקת חומר ואנרגיה" - תנאים פיזיים שהם תנאי הכרחי אך לא מספיק לקיימות. במהלך חייו ולאורך שנות פעילותו, זכה הרמן דיילי במספר פרסים והוקרות על פועלו: 1996: פרס הפרנסה הנאותה על "קריאת התגר העמוקה שלו כלפי הכלכלה הקונבצינלית מנקודת מבט אקולוגית ואתית" פרס היינקן למדעי הסביבה, הפרס מוענק מטעם האקדמיה המלכותית ההולנדית למדעים ולאומנות פרס הקיום הנכון 1999: "Norwegian Sophie Prize" 2001: פרס לאונטיאף (Leontief) לקידום הגבולות של מחשבה כלכלית 2002: מדליית הנשיאות של איטליה 2010: פרס על מפעל חיים מהמועצה הלאומית למדעים ואיכות הסביבה דיילי פרסם מספר ספרים שהשפיעו על כלכלנים רבים ופתחו את הדרך לזרם הכלכלה האקולוגית. בכללם "כלכלת מצב יציב", "חישוב ערכו של כדור הארץ", "מעבר לצמיחה", "כלכלה אקולוגית והאקולוגיה של הכלכלה" יחד עם התאולוג ג'ון ב. קוב הוא כתב את "לטובת הכלל" שזכה בפרס גרוומייר (Grawemeyer Award) על רעיונות לשיפור מצב העולם. בשנת 2003 פרסמו דיילי וג'ושוע פריילי את ספר הלימוד הראשון בנושא כלכלה אקולוגית - "כלכלה אקולוגית: עקרונות ויישומים". רשימה חלקית של ספריו כלכלת מצב יציב, Steady-State Economics 1977; 1991 חישוב ערכו של כדור הארץ, Valuing the Earth 1993 טובת הכלל, For the Common Good 1989; 1994 מעבר לצמיחה, Beyond Growth 1996 מבוא לכלכלה אקולוגית 1997, דיילי קוסטנזה נורגארד ואחרים, הספר ניתן לקריאה ברשת כלכלה אקולוגית והאקולוגיה של הכלכלה 1999 כלכלה אקולוגית: עקרונות ויישומים 2003 מאמרים מאקרו כלכלה סביבתית - מתוך הספר "כלכלה אקולוגית" של רוברט קוסטנזה (ובתרגום לעברית, מתוך ynet, באתר ynet). הרמן דיילי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הרמן דיילי, באתר גוגל סקולר ריאיון עם דיילי Herman Daly (USA) (באנגלית) (ארכיון)
פיגם מצוי

פֵּיגָם מָצוּי (שם מדעי: Ruta chalepensis) הוא בן-שיח ממשפחת הפיגמיים. צבעו ירוק כהה בעל גוון כחלחל. הצמח נושא ענפים רכים, ועלים קטנים לרוב. גדל בחלק ממדינות הים התיכון. הצמח מפריש חומרים קוטלי חרקים מבלוטות שמן אתרי. ריחם החריף מרחיק מהצמח גם חתולי בית. יוצא מן הכלל הוא פרפר זנב סנונית, המטיל את ביציו על הצמח, כמו גם על ההדרים בני משפחה זו. לפריחת הפיגם צבע צהוב, והיא מתאפיינת בשפע פרחים קטנים, שצורתם מסמר או ציפורן. הצמח מתרבה בטבע ברבייה מינית, אך ניתן להרבותו גם באמצעות ייחורים. לפיגם מיוחסות אמונות הקשורות לשדים ולגירושם, כפי שהסיקו חוקרים ובלשנים[דרוש מקור: מי?] משמותיו בשפות שונות: בערבית, שם הצמח הוא פיג'ן (فيجن), משמע "שד"[דרוש מקור]; יהודי תימן קוראים לו שד'אב, משמע "שד בו"[דרוש מקור]; ובמרוקו קוראים לו רוטה (או רודא), על שמו הלטיני, Ruta.[דרוש מקור] גם כך בלאדינו, רודא: ruda. לעיתים מוזכר הפיגם כבעל סגולות להרחקת עין הרע ושלל מחלות. גם בתלמוד נזכר הפגם: "אמר רב ספרא האי עינבתא פרוונקא דמלאכא דמותא היא מאי אסותא טיגנא בדובשא או כרפסא בטילייא" (פירוש: העיניב – שליח של מלאך המוות הוא. מה רפואתו? – טיגנא בדבש וכרפס בטוליא – מין יין חריף). מפרש רש"י: "טיגנא בדובשא – עשב הנקרא רוד"א בלע"ז ושוחקים אותו עם הדבש". הפיגם זוכה למקום של כבוד בתרבות של יהדות ספרד. כיוון שהצמח לא היה נפוץ בספרד של ימי הביניים, נראה כי מגורשי ספרד החלו להשתמש בו עם הגיעם לשטחי האימפריה העות'מאנית. בתרבותם של יהודי ספרד, הפיגם משמש כסגולה נגד עין הרע, ומסמל אהבה וחיבה. הוא נזכר בבלדה פופולרית בשפת הלדינו, "Una Matica de Ruda", שיר הכולל שיחה בין אם ובתה על אהבה ונישואין. הבת מקבלת צרור של פיגם ממאהב, בעוד האם מזהירה אותה מפני סכנות האהבה החדשה. הצמח משמש במספר תרופות עממיות. במדינות ערב נהוג לטפל בכאבי אוזניים באמצעות חימום שמן זית עם ענפי הצמח, וטפטופו לתוך האוזן הכואבת. באתיופיה משמש לתיבול קפה. במסורת היהודית-ספרדית, נהוג לתת את הפיגם בכמויות קטנות לנשים הרות, להניחו על מיטות יולדות ועריסות הרך הנולד, וכן ליד תינוק בזמן מילתו. ביטוי לכך ניתן למצוא באמרה: "ruda menuda, guarda de las criaturas", או "רודה קצוצה, שומרת הילדים". הצמח נודע גם בשל סגולותיו הרפואיות. כאשר משלבים אותו עם סוכר, הוא יכול להקל על אי נוחות בעיניים. במהלך יום הכיפורים, הצמח משמש לעיתים בבתי כנסת כדי לרענן את הצמים. חשיפת העור למוהל הצמח בשילוב קרינת השמש עלולה לגרום לגירוי קשה ולהופעת שלפוחיות, תופעה המכונה פיטו-פוטו-דרמטיטיס (אנ'). הגורמים לכך הם חומרים מקבוצת הפסוראלנים, המצויים במוהל הצמח, אשר מגבירים את רגישות העור לקרינה על-סגולה. תופעה זו שכיחה יותר אצל אנשים שעורם בהיר. המין פיגם ריחני (Ruta graveolens) גדל בר באירופה, ונפוץ כצמח גינון בכל העולם. הוא דומה בתכונותיו לפיגם המצוי. מדיה וקבצים בנושא פיגם מצוי בוויקישיתוף פיגם מצוי, באתר ITIS (באנגלית) פיגם מצוי, באתר NCBI (באנגלית) פיגם מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיגם מצוי, באתר צמח השדה פיגם מצוי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה פיגם מצוי, באתר Tropicos (באנגלית) פיגם מצוי, באתר GBIF (באנגלית) פיגם מצוי, באתר The Plant List (באנגלית) פיגם מצוי, באתר IPNI (באנגלית) Sarah Abrevaya Stein, The Queen of Herbs: A Plant’s-Eye View of the Sephardic Diaspora, Jewish Quarterly Review 112, 2022, עמ' 119–138
גרגוריוס השנים עשר

האפיפיור גרגוריוס השנים עשר (בלטינית: Gregorius XII ‏1326 לערך – 18 באוקטובר 1417), נולד בשם אנג'לו קורר או לפעמים קוראריו (Angelo Correr או Corrario). אפיפיור בין 30 בנובמבר 1406 ועד להתפטרותו ב-4 ביולי 1415, התפטרות שהביאה לסיום הקרע המערבי. קורר נולד למשפחת אצולה מוונציה. ב-1380 מונה לבישוף קסטלו וב-1390 מונה לפטריארך טיטולרי של קונסטנטינופול. ב-1405 מונה לקרדינל. הקרדינל קורר נבחר שנה לאחר מכן ברומא על ידי קונקלווה בת 15 קרדינלים בלבד, על מנת לחסום את דרכו של האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר לכס. קורר נתמך על ידי קרוביו מוונציה ועל ידי מלך נאפולי לדיסלאוס. למרות התחייבותו שלא למנות קרדינלים חדשים, העלה ארבעה מקרובי משפחתו למעלת קרדינלים, בהם האפיפיור לעתיד אאוגניוס הרביעי. ב-4 במאי 1408 כינס את הקרדינלים בעיר לוקה והפציר בהם שלא יעזבו את הכינוס. למרות זאת יצאו שבעה קרדינלים על מנת להיוועד עם חשמניו של האנטי-אפיפיור. הדבר הוביל לכינוס ועידת פיזה, שהחליטה, בהיעדרם של שני האפיפיורים, שעל שני הטוענים לכס הקדוש להתפטר על מנת שיוכל להיבחר מועמד מוסכם. ב-5 ביוני 1409 גינתה ועידת פיזה את שני האפיפיורים כפלגניים, כופרים, שקריים, ושערורייתיים ובחרה באנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי, שהוחלף לאחר כשנה על ידי האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. כך שבו זמנית כיהנו שלושה אפיפיורים: גרגוריוס השנים עשר, בנדיקטוס השלושה עשר, ויוחנן העשרים ושלושה. בתגובה יצר גרגוריוס השנים עשר חצר אפיפיורית בצ'יווידאלה דל פריולי (אנ') שליד אקוויליה, תוך שהוא ממנה עשרה קרדינלים נאמנים נוספים. אף על פי שהכריז על תומכי אלכסנדר החמישי ככופרים שנשבעו לשקר, לא סחף אחריו תמיכה ציבורית. ב-16 בנובמבר 1414 כינס זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ועידה אקומנית בעיר קונסטנץ, היא ועידת קונסטנץ, על מנת לשים קץ לקרע המערבי. גרגוריוס מינה את הקרדינל קרלו מלטסטה (Carlo Malatesta) כשליחו ומלטסטה היה זה שהגיש לוועידה ב-4 ביולי 1415 את התפטרותו של האפיפיור. הוועידה קיבלה את ההתפטרותו ולא בחרה אפיפיור חדש. רק אחרי מותו ב-1417 בחרה במועמד מוסכם, מרטינוס החמישי, לאפיפיור מוסכם, צעד שסיים את הקרע המערבי. את שארית ימיו בילה גרגוריוס בביתו באנקונה. עד התפטרותו של בנדיקטוס השישה עשר בפברואר 2013 היה האפיפיור האחרון שהתפטר מתפקידו. מדיה וקבצים בנושא גרגוריוס השנים עשר בוויקישיתוף ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית) גרגוריוס השנים עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הארי פנל

הארי לווין לי פֶּנֶל (באנגלית: Harry Lewin Lee Pennell ‏ 1882–1916) היה קצין בצי המלכותי, סגן ומפקד משלחת טרה נובה. הוא היה אחראי לצפייה הראשונה של חוף אוטס ב-22 בפברואר 1911, וכינה אותו על שם סרן לורנס אוטס. תקופות שהותו באנטארקטיקה היו קצרות, כיוון שחזר עם הספינה "טרה נובה" לעשות את חודשי החורף של 1911 ו-1912 בליטלטון, ניו זילנד, ובכל מסע הביא עמו אספקה טרייה לאנטארקטיקה. פנל התמנה למפקד למפקד האוניה "קווין מרי" בקיץ 1914 ונספה ב-31 במאי 1916 בקרב יוטלנד, כשאוניות הקרב הגרמניות "זיידליץ" ו"דפלינגר" הטביעו את האוניה. חוף פנל של ארץ ויקטוריה באנטארקטיקה קרוי על שמו. Harry Pennell collection 1922 Encyclopaedia Britannica Antarctic Regions *הארי פנל באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה