laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליבי ער

ליבי ער הוא אלבומה השני של הזמרת-יוצרת הישראלית יובל דיין. האלבום יצא לאור ב-17 במרץ 2016, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק. מתוך האלבום יצאו ששת הסינגלים: "בשעה טובה", "ליבי ער", "בדיוק כמו הירח", "לילותיי" ו-"שב מולי" אשר זכו להצלחה רבה בישראל. האלבום זכה למעמד פלטינה על סך מכירות של 40,000 עותקים בסך הכל. את האלבום הפיק גלעד שמואלי. בנוסף לכך, חלק משירי האלבום הופקו על ידי יובל דיין, שמואלי, דודו טסה וכולי. יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב, ואף העניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. השיר "ליבי ער" שתיפקד כשיר הנושא של האלבום הפך ללהיט ארצי, ולאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של דיין במצעדי הפזמונים. "ליבי ער" "לילותיי" "תנגן" "שב מולי" "בדיוק כמו הירח" "בשעה טובה" "שעה חלפה" "מתארחת בעולם" "אמא" האלבום ברשת הזרמת המדיה, אפל מיוזיק דינה חלוץ, כתבת וידאו: הילה רגב, יובל דיין חוזרת ל"דה וויס" מחפשת אהבה: "אני טיפוס מאוד זוגי", באתר Xnet‏, 14 באוקטובר 2018 ליבי ער (אלבום) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il יובל דיין – פזמונט, באתר pizmonet.co.il אלבום פלטינה ליובל דיין על במת המשכן באשדוד, באתר www.ashdodnet.com ליבי ער, באתר יוסמיוסיק, ‏2016-04-06 Yuval Dayan, יובל דיין - בדיוק כמו הירח, נבדק ב-2018-12-27 Yuval Dayan, יובל דיין - בשעה טובה, נבדק ב-2018-12-27 31.12.2015 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון) השיר בגלגלצ, באתר glz.co.il
סוס הגרמן

סוס הגרמן (שם מדעי: Equus simplicidens) הוא מין סוס פרהיסטורי, שחי מאמצע המיוקן ועד לסוף הפליסטוקן בטווח משוער של 3.5 מיליון שנה עד ללפני 10,000 שנה. הוא מכונה זברה אמריקאית אף שלא ברור מה הקרבה שלו לזברה. מאובני סוס הגרמן היו מהקדומים ביותר שהתגלו מהסוג סוס, וקיבלו את שמם ב-1892 מידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ שגילה אותם לראשונה בטקסס. מאובנים נוספים נמצאו ב-1930 בעיירה הגרמן שבאיידהו וקיבלו את השם Plesippus, אך מחקר נוסף הראה שמדובר באותם מאובנים שקופ תיאר וכבר ניתן להם שם. מאובני הסוס הם המאובנים הלאומיים של איידהו. בכמה אזורים התגלו מאובני סוסים שכללו מעל 100 גולגולות, מה שכנראה נגרם מתמותה גדולה לצד מקווה מים גדול, אולי בניסיון הסוסים לחצות נהר שהסתיים בטביעתם. סוס זה הגיע לגובה 110–145 סנטימטרים ולמשקל 100–385 קילוגרם, בדומה לסוס ערבי. הוא היה בעל כתפיים וצוואר חזקים, בדומה לזברה ופנים שדמו לפני חמור. מהמאובנים לא ידוע איך נראה עורו, אך ייתכן שעטה מעט פסים עליו. ככל הנראה חי סוס הגרמן בעדרים בערבות העשב הגדולות של צפון אמריקה. לאחר היכחדותו לפני 10,000 שנה לא נותרו סוסים ביבשת עד לבוא האדם הלבן לאמריקה. מדיה וקבצים בנושא סוס הגרמן בוויקישיתוף סוס הגרמן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סוס הגרמן, באתר GBIF (באנגלית)
ויטלי מקרוב

ויטלי ואלרייביץ' מקרוב (ברוסית: Виталий Валерьевич Макаров; נולד ב-23 ביוני 1974) הוא ג'ודוקא עבר רוסי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. מקרוב התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2000 ו-2004. באתונה 2004 הוא זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. מקרוב מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (2001), מדליית כסף (1999) ומדליית ארד (2003). באליפויות אירופה הוא זכה בשתי מדליות, מדליית כסף (2000) ומדליית ארד (1999). ויטלי מקרוב, באתר olympedia.org ויטלי מקרוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי ויטלי מקרוב, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
סוס מקסיקני

סוס מקסיקני (שם מדעי: Equus conversidens) הוא מין סוס פרהיסטורי שחי בתקופת הפליסטוקן באמריקה הצפונית. ישנם חוקרים שטוענים שמין זה הוא טקסון מוטל בספק. מאובני הסוס נמצאו במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו לראשונה ב-1869. מאובנים נוספים נמצאו בהמשך בעיר קניון שבטקסס ובאריזונה, ניו מקסיקו, קנזס, אוקלהומה ופלורידה. עם זאת מחקרים שונים בדקו את קרבת המאובנים למאובנים של סוגים מהמינים: Equus francisci ,Equus tau ,Equus littoralis ,Equus achates ו-Equus barcenaei גרמו לחוקרים רבים לראות במין זה מין לא רלוונטי. בהנחה שהיה מין נפרד הוא היה קטן יחסית והגיע עד לגובה 2 מטרים בכתפיים ולמשקל 200–300 קילוגרם. הוא היה בעל רגליים דקות אך ארוכות ויכל לרוץ היטב. מין זה שרד יותר מרוב הסוסיים האמריקאים ונכחד לפני 11,000-9,000 שנה, אולי בתוצאה מציד או ממגפה קטלנית. מדיה וקבצים בנושא סוס מקסיקני בוויקישיתוף סוס מקסיקני, באתר GBIF (באנגלית)
סוס יוקון

סוס יוקון (שם מדעי: Equus lambei) הוא מין נכחד של סוס שחי בתקופת הפליסטוקן באמריקה הצפונית. הוא נכחד מהעולם לפני 10,000 שנה, לאחר עידן הקרח. מאובנים משומרים של הסוס נמצאים בוייטהורס שביוקון, קנדה והם כוללים גם שיער ובשר משומר. מחקרי DNA קובעים שישנו קשר בין סוס יוקון לטרפן או לסוס פרז'וואלסקי ממונגוליה, כך שאולי הוא היה תת-מין של סוס רמכי, בדומה לסוס הבית. בדיקות של שיניים גם גורמות לדמיון זה וגם דמיון בין עצמות הרגליים שלו לעצמות רגלי סוס פרז'וואלסקי. גם אם לא השתייך לאותו המין היה קרוב בהרבה לסוס הבית מאשר לחמור או לזברה. הסוס היה יותר קטן מהסוסים המבויתים. סוס זה לצד מינים נוספים כמו ביזון הסטפה, ממותה צמרית ואייל הצפון היה מהנפוצים שבין אלה שחצו את מצר ברינג מאסיה לאלסקה באמריקה הצפונית שבאותה תקופה היה יבש (הגשר היבשתי של ברינגיה). הסוס חי בעדרים גדולים בערבות ובטונדרה הצפונית וניזון מעשב וצמחייה נמוכה. הוא היה עמיד לתנאים קשים, אך לעיתים סוסים רבים מתו בחורף, אולי מרעב. כמו כן הם היו פגיעים לזאבים. מדיה וקבצים בנושא סוס יוקון בוויקישיתוף סוס יוקון, באתר NCBI (באנגלית) סוס יוקון, באתר GBIF (באנגלית)
דרופשיפינג

דרופשיפינג (באנגלית: Drop shipping) היא שיטת מסחר פופולרית לניהול שרשרת האספקה שבה הקמעונאי אינו שומר סחורות במלאי, אלא מעביר את הזמנות הלקוח ופרטים למשלוח אל היצרן, חנות אחרת או סיטונאי, כאשר האחרון לאחר מכן שולח את הסחורה ישירות ללקוח. כמו ברוב העסקים הקמעונאיים, רוב הקמעונאים עושים את הרווח שלהם על ההבדל בין מחיר הסיטונאי והמחיר הקמעונאי. דרך שבה קמעונאים מרוויחים אחוז מוסכם של המכירות בעמלה, שמשולם על ידי סיטונאי לקמעונאי, קיימת גם כן. דרופשיפר (אדם העוסק בדרופשיפינג) יכול להציג את הפריטים אותם הוא מוכר בחנות פיזית או לספק קטלוג מוצרים דרך האינטרנט, כדי לאפשר ללקוחות לעיין בפריטים לפני הרכישה. הסיטונאי עשוי לשלוח את הסחורה כשהיא עטופה באריזה מותאמת אישית, כולל פרטים כגון שם החברה, לוגו, ומידע ליצירת קשר של הקמעונאי. קמעונאים אשר שולחים את הסחורה במסגרת דרופשיפינג נוקטים באמצעים שונים כדי להסתיר את העובדה שמקור הסחורה אינו ידוע. אמצעים אלו כוללים "משלוח עיוור" (משלוח הסחורה ללא כתובת החזרה) או "תווית משלוח פרטית" (שליחת הסחורה מהסיטונאי עם כתובת החזרה של הקמעונאי). היתרון הגלום בשיטה זו, היא העובדה שהדרופשיפר חוסך הוצאות מסוימות, כמו המשלוח מהיצרן לקמעונאי, והאחסון הכפול (הן אצל היצרן והן בחנות). כמו כן, יצרן שמשרת באופן זה קמעונאים רבים, נהנה מיתרון גודל, ובמקרים רבים עלויות הטיפול והמשלוח קטנות יותר עבורו מאשר עבור הקמעונאי. במודל זה, הדרופשיפר לא מפסיד כסף אם מוצר לא נמכר (בשונה מהיצרן או הספק שצריכים לייצר ולהחזיק את מלאי המוצרים), הוא משלם כסף רק כאשר לקוח רוכש ממנו מוצר. כך בדרך זו הוא מוציא כסף רק לאחר שהוא מכניס כסף, מה שהופך את השיטה לפופולרית בקרב משתמשים רבים. הבעייתיות העיקרית בעבודת הדרופשיפינג היא שהמוצר שהדרופשיפר מוכר אינו נמצא בשליטתו. כך יוצא שבמידה והיצרן שולח מוצר תקול ללקוח או שהמשלוח מגיע באיחור, הכתובת לתלונות היא הדרופשיפר. כך יכול לקרות מצב שהדרופשיפר נאלץ להחזיר כסף ללקוח שרכש את המוצר ולאבד גם את הכסף ששילם ליצרן ששלח את המוצר.[דרוש מקור] רכישה מקוונת מסחר אלקטרוני מדיה וקבצים בנושא דרופשיפינג בוויקישיתוף מה זה דרופשיפינג, באתר דיגיטל אלפנט, 11 ביוני 2018 מה זה דרופשיפינג, באתר מרצ'נט סנטר
יקטרינה ליסינה

יקטרינה ויקטורובנה ליסינה (ברוסית: Екатерина Викторовна Лисина; ‏ נולדה ב-15 באוקטובר 1987), היא כדורסלנית עבר רוסייה אשר התחרתה במדי נבחרת רוסיה באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, שזכתה במדליית ארד. ליסינה מפורסמת בגובהה הרב ויוצא הדופן. כאשר היא עומדת ברגליים יחפות, גובהה מתנוסס ל 2.06 מטרים. בשנת 2014 סיימה ליסינה את קריירת הכדורסל המקצועית שלה והחלה להופיע בסרטוני פטיש לכפות רגליים וקראש פטיש למבוגרים, שם היא מדגמנת את כפות רגליה הגדולות. כמו כן ייסדה את סוכנות הדוגמנות "World's Tallest Models", המתמקדת בדוגמנים ובדוגמניות גבוהים מכל העולם. בין השנים 2004 ל-2006, שיחקה ליסינה במדי קבוצת פץ' ההונגרית. בשנים 2007-2006 שיחקה במדי קבוצת ספרטה אנד קיי המצליחה, שבליגת העל הרוסית. בין השנים 2009-2007 שיחקה במועדון הכדורסל צסק"א מוסקבה. בשנת 2009 שיחקה בקבוצת "המלאכים הטובים של קושיצה", בסלובקיה. בשנים 2010-2009 חזרה לשחק במדי ספרטה אנד קיי. משנת 2011 ועד סיום הקריירה המקצועית שלה בשנת 2014, שיחקה ליסינה במדי קבוצת "דינמו קורסק", שבליגת העל הרוסית. ליסינה המירה את דתה להינדואיזם. היא הפכה לחסידה נלהבת של האלה לקשמי. מאז שקיבלה עליה את ההינדואיזם, היא הפסיקה לאכול בשר ומתרגלת מדיטציות מדי יום. ליסינה מחזיקה בשני שיאים עולמיים: האישה עם הרגליים הארוכות ביותר (נשבר), והדוגמנית המקצועית הגבוהה ביותר. כן הופיעה בספר השיאים של גינס לשנת 2018. ליסינה גם הוכרה רשמית כבעלת כפות הרגליים הגדולות ביותר מבין כלל הנשים ברוסיה, עם מידה 47. מדיה וקבצים בנושא יקטרינה ליסינה בוויקישיתוף יקטרינה ליסינה, ברשת החברתית פייסבוק יקטרינה ליסינה, ברשת החברתית אינסטגרם יקטרינה ליסינה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א יקטרינה ליסינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדוגמנית עם הרגליים הארוכות בעולם", באתר nana10 "הרוסית אקטרינה ליסינה נכנסה לספר השיאים של גינס בהיותה בעלת הרגליים הארוכות בעולם", באתר tel-avivtimes Yekaterina Lisina - Olympics at Sports-Reference.com יקטרינה ליסינה מדברת על הקריירה שלה בתחום דוגמנות הפוט פטיש, בערוץ היוטיוב שלה http://www.wtmmodels.com/ Know why the tallest Basketball player in the world adopted Hinduism? Alok Shetty. March 28, 2017 Video: Meet the 6’ 9” Russian model with the world’s longest legs Rachel Swatman 11 September 2017 "7 days quiz: What has this woman entered the record books for?". BBC News. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Meet Ekaterina Lisina, Tallest Professional Model At 6 ft 8 inches". India.com. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
רקוורה

רקוורה (באסטונית: Rakvere; בגרמנית: Wesenberg, וזנברג) היא עיר בצפון אסטוניה, בירת מחוז לאנה-וירו. ממוקמת כ-20 קילומטרים מהמפרץ הפיני. ההתיישבות באזור החלה בין המאה ה-3 למאה ה-5 לספירה. עדויות לכך אותרו במבצר הניצב במרכז העיירה. באזור הייתה התיישבות בשם Tarvanpea, אשר מוזכרת לראשונה בשנת 1226 בכרוניקה הליבונית של הנרי הלטבי. בשנת 1220, ממלכת דנמרק השתלטה על העיירה (וכל צפון אסטוניה) והקימה בה מבצר בשנת 1252. בשנת 1346 קיבל המסדר הליבוני לידיו את השלטון בצפון אסטוניה מהדנים. במהלך מלחמת ליבוניה אשר התרחשה בין השנים 1558 עד 1581, הייתה רקוורה תחת שלטון רוסי. בסיום המלחמה, האימפריה השוודית השתלטה על העיירה. היא החזיקה בה עד שנת 1602, אז העיירה עברה לשלטון האיחוד הפולני-ליטאי. בשנת 1605 החזירו השוודים את השלטון בעיירה והחזיקו בו עד לשנת 1703, בה נשרפה העיירה במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. בעקבות תוצאות המלחמה וחתימת חוזה נישטאד בשנת 1721, מוזגה העיירה אל תוך האימפריה הרוסית, שהחזיקה בה עד להכרזת העצמאות של אסטוניה בסיום מלחמת העולם הראשונה. כיום קיים בעיירה בית תיאטרון הפעיל משנת 1940, אשר שרד את מאורעות מלחמת העולם השנייה. ברקוורה התקיימה קהילה יהודית זעירה אשר מנתה כ-350 אנשים בשנת 1890. הקהילה הצטמצמה משמעותית ערב מלחמת העולם הראשונה, אך שבו אליה יהודים לקראת סיום המלחמה. בתקופה שבין שתי המלחמות נהנתה הקהילה משגשוג כלכלי ומספר מתושביה אף השתתפו בבחירות לקונגרס הציוני. מרבית יהודי רקוורה נמלטו במהלך מלחמת העולם השנייה, לפני שהחל הכיבוש הנאצי באזור. בשנים שלאחר סיום המלחמה גרו בעיירה יהודים ספורים. לטביה צסיס, לטביה פינלנד קואופיו, פינלנד פינלנד לאפנראנטה, פינלנד פינלנד לאפואה, פינלנד גרמניה לוטנברג, גרמניה ליטא פוניבז', ליטא גאורגיה סנקי, גאורגיה שוודיה סיגטונה, שוודיה הונגריה סולנוק, הונגריה מדיה וקבצים בנושא רקוורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רקוורה תיירות ברקוורה באתר TripAdvisor "רקוורה", באתר JewishGen (באנגלית) וזנברג ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית). קהילת יהודי ראקוורה, באתר בית התפוצות
אברהם באראץ

אברהם באראץ (Abraham Baratz:‏ 14 בספטמבר 1895–1975) היה שחמטאי ופסל יהודי-רומני-צרפתי. באראץ נולד באימפריה הרוסית, בחבל בסרביה, במחוז אוקניצה, בכפר ברנובה (Bîrnova), היום במולדובה. לאחר מהפכת אוקטובר בסרביה החליטה להתאחד עם רומניה וכך הפך באראץ לאזרח רומני. ב-1924 נסע לפריז, בצרפת, כדי להשלים את לימודיו באמנות, ונשאר שם לכל חייו. באראץ היה אמן בינלאומי בשחמט, בעל מעמד מכובד בקהילת השחמט הבינלאומית. הוא השתתף באליפות רומניה בשחמט וזכה במקום הראשון במשותף. באראץ היה גם חבר במשלחות הרומניות לאולימפיאדת השחמט 1930, שהתקיימה בהמבורג ולאולימפיאדת השחמט 1931, שהתקיימה בפראג. באראץ ניצח בטורניר פריז בשנים 1925 (יחד עם ויטלי האלברשטט), 1927 ו-1928. באראץ החזיק סטודיו באזור מונמארטר והתמחה בו בפיסול ובעבודות קרמיקה. חלק נכבד מיצירות האמנות שלו הן על נושא השחמט או דמויות של שחמטאים. Abraham Baratz at 365Chess.com (באנגלית) BARATZ Abraham (באנגלית) ו(בצרפתית)
מריה בוריסובנה

מריה בוריסובנה מטבר (ברוסית: Мария Борисовна‏; 1442–1467) הייתה נסיכה גדולה של נסיכות מוסקבה אשתו הראשונה של איוואן השלישי הנסיך הגדול של מוסקבה. מריה הייתה בתם של בוריס מטבר (רוסית:Ярослав Владимирович)(אנ') נסיך טבר ואנסטסיה אנדרבנה (ברוסית: Александра Васильевича). מריה נשאה לאיוואן השלישי ב-1452. ב-1458 ילדה את בנה איוואן, המכונה "איוואן הצעיר", שהיה יורש העצר של איוואן השלישי. מריה נפטרה ב-27 באפריל 1467, יש סוברים שהורעלה. נקברה בקתדרלה של מנזר העלייה לשמים בקרמלין. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאאקי

טאאקי (נורווגית: Taake; מילולית: ערפל) היא להקת בלאק מטאל מברגן, נורווגיה. היוצר העיקרי מאחורי המוזיקה, והאחראי על השירה, הכתיבה וחלק מעבודת הגיטרות הוא יו. הוסט (U. Høst), שמלווה במוזיקאים מסצנת הבלאק הנורווגית. ההרכב החל את דרכו בשנת 1993 בנורווגיה. השם המקורי היה "Thule" עד שהוא שונה ב-1995. ההרכב מתמחה בבלאק מטאל מסורתי. כל אחד משלושת האלבומים הראשונים מורכב מ-7 רצועות שנקראות :PART I ("חלק 1" בספרות רומיות), PART II, וכן הלאה עד PART VII. הלהקה הוציאה משנת 1993 ועד שנת 1995 שלושה דמואים ומיני-אלבום אחד תחת הלייבל Mosegrodd Productions. מאוחר יותר הם קיבלו חוזה ל-2 אלבומי אולפן ב"Wounded Love Records". ב-1999 יצא אלבום הבכורה שלהם "Nattestid Ser Porten Vid". האלבום קיבל ביקורות מצוינות בקרב שוחרי הבלאק מטאל ולאחר מכן הוציאה לאור הלהקה עוד 5 אלבומים, במרווחים של 3 שנים בין אלבום לאלבום. הוסט לאבה מורד Nattestid ser porten vid 1999 Over Bjoergvin graater himmerik 2002 2005 Hordalands Doedskvad Taake 2008 Noregs Vaapen 2011 Stridens Hus 2014 מדיה וקבצים בנושא טאאקי בוויקישיתוף טאאקי, ברשת החברתית פייסבוק טאאקי, ברשת החברתית אינסטגרם טאאקי, באתר ספוטיפיי טאאקי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) טאאקי, באתר AllMusic (באנגלית) טאאקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) טאאקי, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) טאאקי, באתר דיזר טאאקי, באתר Discogs (באנגלית) טאאקי, באתר Songkick (באנגלית) טאאקי, באתר בנדקמפ
אליסבת ואלאס

אליסבת ואלאס (בנורווגית: Elisabeth Walaas; נולדה ב-27 באפריל 1956) היא פוליטיקאית נורווגית ממפלגת העבודה (נורווגיה). ואלאס סיימה ב-1983 תואר באוניברסיטת ברגן, ועבדה כמורה במהלך ואחרי הלימודים. מ-1983 ועד 1990 הייתה חברה בעיריית ברגן, מ-1989 ל-1993 שימשה כסגנית חברה בסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) מטעם מחוז הורדלנד, מ-1987 ועד 1989 הייתה יועצת פוליטית במשרד התרבות והמדע הנורווגי ומ-1990 ועד 1992 הייתה בתפקיד זה במשרד החוץ. מ-2001 ועד 2004 עבדה במשרה דיפלומטית בבריסל. ב-2005 התמנתה לשגרירת נורווגיה בקרואטיה. הייתה גם סגנית שרת החוץ בקבינט השני של ינס סטולטנברג. [1] H.E. Elisabeth Walaas, Ambassador of the Kingdom of Norway to Croatia visited the Constitutional Court of the Republic of Croatia | Constitutional Court of the Republic of Croatia, www.usud.hr CROMAC - Croatian mine action centre, www.hcr.hr (ארכיון) Minister: Norway's EU membership 'not on political agenda', euractiv.com, ‏2008-03-14 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נורווגים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטו הראשון, רוזן הסן

אוטו הראשון, רוזן הסן (1272 - 17 בינואר 1328) היה רוזן הסן מ-1308 עד מותו. אוטו נולד בשנת 1272 במרבורג, להיינריך הראשון, רוזן הסן, ואשתו הראשונה אדלייד מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ומתילדה מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1308 מת אביו, ואוטו ירש את הסן העילית, "הארץ על הוואהן", אשר כללה את מרבורג, גיסן, גרינברג ואלספלד, בעוד שאחיו יוהאן, רוזן הסן ירש את הסן התחתית. בשנת 1311 מת אחיו יוהאן, ואוטו ירש גם את הסן התחתית, אשר כללה את אזור פולדה, אדר, שוואלם, ורה, המורדות הגבוהים של הווזר, עם הערים קאסל, הומברג, מלזונגן, ורוטנבורג. אחרי שאוטו ירש את כל הרוזנות, הוא התגורר לסירוגין בקאסל ובמרבורג. לאוטו הייתה היסטוריה ארוכה של עימותים עם הארכיבישוף של מיינץ, מתיאס פון בוכק. בשנת 1324 מיינץ ניצחה בקרב להאנברג עם עזרה של כוחות אמנבורג. בשנת 1327, מיינץ סיפחה את גיסן עם עזרה של חיילים מנסיכות הבוחר מטריר, אבל תושבי העיר פעלו במהירות, ואוטו החזיר לעצמו את השליטה. רק אחרי הניצחון של אוטו בווצלאר ועם הגישור של יוהאן, מלך בוהמיה בשנת 1328 הפיוס נעשה אפשרי. ב-17 בינואר 1328 מת אוטו בקאסל, ובנו היינריך השני, רוזן הסן ירש את נחלותיו. בשנת 1297 התחתן אוטו בכנסיית אליזבת הקדושה, מרבורג עם אדלהייד מרבנסבורג, בתו של אוטו השלישי, רוזן רבנסבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים: היינריך השני, רוזן הסן (מת ב-1376). אוטו מהסן (1301–1361), ארכיבישוף מגדבורג. לודוויג היונקר מהסן (1305–1345), אביו של הרמן השני, רוזן הסן. הרמן הראשון מהסן (מת ב-1368). אליזבת מהסן (מתה ב-1373), התחתנה עם רודולף השני, דוכס סקסוניה. אוטו הראשון, רוזן הסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אופטר סטר רידר

אופטר סטר רידר (באנגלית: Optare StarRider) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים הבריטית Optare (אנ'), חברה בת של חברת ייצור הרכבים הכבדים ההודית Ashok Leyland (אנ'), אשר יוצר בין השנים 1987–1994 בבריטניה. דגם "אופטר סטר רידר" נבנה על פי פלטפורמת מרצדס בנץ מסוג "Mercedes-Benz T2 811D", כולל מנוע הדיזל שהורכב בדגמי אופטר סטר רידר שהיה מתוצרת מרצדס בנץ. יוצרו 157 יחידות. 19-31 מושבים. גוף הדגם נבנה ממסגרת פלדה עם סגסוגת אלומיניום. מנוע מרצדס בנץ מדגמי "Mercedes-Benz T2" (אנ') מסוג "811 D", מדגמי מנוע "Mercedes-Benz OM 300 (klein)" (גר'). 1 דלת כניסה באמצעות מדרגה. 123 יחידות מדגמי "אופטר סטר רידר" נרכשו על ידי "London Regional Transport" (אנ'). 24 יחידות מדגמי "אופטר סטר רידר" נרכשו על ידי "Badgerline" (אנ') ותופעלו בעיר בריסטול. דגם של "אופטר סטר רידר" השתתף בסדרת הטלוויזיה הבריטית "London's Burning" ששודרה בין השנים 1988–2002. "אופטר סטר רידר" "אופטר סטר רידר" "אופטר סטר רידר" מיניבוס אופטר סיטי פאסר אופטר אולימפוס מדיה וקבצים בנושא אופטר סטר רידר בוויקישיתוף אופטר סטר רידר, סרטון באתר יוטיוב "אופטר סטר רידר" - פלטפורמה מרצדס archive.commercialmotor.com/search "אופטר סטר רידר" - תמונה flickr.com/photos/guy_arab "אופטר סטר רידר" - תמונות phototrans.eu/05,2447,0.html "אופטר סטר רידר" flickr.com/groups "אופטר סטר רידר" בסדרת הטלוויזיה הבריטית "London's Burning" imcdb.org
פאראד (הונגריה)

פאראד (בהונגרית: Farád) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, בצפון-מערב הונגריה. המצבות היהודיות העתיקות בבית העלמין של הכפר מעידות על כך שיהודים התגוררו במקום כבר במאה ה-17. בשנת 1831 ישבו בפאראד 146 יהודים. הקהילה היהודית הוקמה לקראת המחצית השנייה של המאה ה-19 אז הוקם גם בית כנסת. ב-1869 הצטרפו לזרם האורתודוקסי. בשנת 1930 חיו בקהילה רק 34 יהודים. במאי 1944 כחודשיים לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, רוכזו יהודי פאראד בבית הכנסת ומשם הובלו לגטו שהוקם בעיירה הסמוכה צ'ורנה. מיד לאחר גירוש היהודים מהכפר, הרסו הגרמנים את בית הכנסת, ותושבי הכפר בזזו את רכוש היהודים. ב-18 ביוני הועברו כל יושבי גטו צ'ורנה לגטו שופרון, וב-5 ביולי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. מדיה וקבצים בנושא פאראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאראד קהילת פאראד, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" בית הקברות היהודי בפאראד מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנאדי סטרקאלוב

גנאדי מיכאילוביץ' סטרקאלוב (ברוסית: Геннадий Михайлович Стрекалов; 26 באוקטובר 1940 – 25 בדצמבר 2004) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס ב-5 משימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7. סטרקאלוב נולד בעיירה מיטישצ'י במחוז מוסקבה. הוא סיים בית הספר בעיר קורוליוב והתחיל לעבוד במפעל להרכבת חללית. בשנת 1960 הוא התחיל ללמוד הנדסה ובמקביל עבד במחלקת תכנון מס' 1. לאחר סיום הלימודים הוא המשיך בעבודה ובמקביל, בשנת 1983 סיים עבודת הדוקטורט. בשנת 1973 סטרקאלוב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1980 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז T-3 לצד לאוניד קיזים ואולג מקארוב. במהלך טיסה נבדקו פתרונות תכנוניות חדשות. בשנת 1983 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-8 לצד ולדימיר טיטוב ואלכסנדר סרברוב. במהלך טיסה זו הייתה מתוכננת עגינה לתחנת החלל סליוט 7 שבוטלה לאור בעיות טכניות. בשנת 1984 נערכה הטיסה השלישית בחללית סויוז T-11 לצד יורי מלישב כמפקד וראקש שרמה (הודו). הם חזרו לכדור הארץ לאחר כשבוע בחללית סויוז T-10. בשנת 1990 נערכה הטיסה הרביעית בחללית סויוז TM-10 לצד גנאדי מנאקוב. צוות החל בביצוע תוכנית של משלחת מס' 7. במהלך טיסה זו סטרקאלוב ביצע פעילות חוץ רכבית במהלך הם הצליחו לסגור פתח במודול "קוואנט 2" אך לא היה ניתן להחזיר אותו למצב שמיש. בשנת 1995 נערכה הטיסה החמישית בחללית סויוז TM-21 לצד ולדימיר דז'ורוב ונורמן ת'אגארד (ארצות הברית). לאחר קבלת אחריות על תחנת החלל משלחת מס' 18 בפיקוד ולדימיר דז'ורוב החלה את פעילותה. במהלך טיסה זו סטרקאלוב ביצע פעילויות חוץ רכביות נוספות. בשנת 1995 סטרקאלוב עזב את יחידת הסוקמונאוטים אך המשיך בעבודתו בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. לאחר פרישה לגמלאות, סטרקאלוב כיהן במספר תפקידים ציבוריים. מדיה וקבצים בנושא גנאדי סטרקאלוב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) גנאדי סטרקאלוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גנאדי סטרקאלוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קרסנוזנאמנסק

קרסנוזנאמנסק (ברוסית: Краснозна́менск) היא עיר במחוז מוסקבה, רוסיה, שבעבר הייתה עיר סגורה. שטחה העירוני מגיע ל-13.322 קמ"ר. העיר ממוקמת על הקילומטר ה-41 של הכביש הפדרלי M1 (המכונה "בלארוס") על גבול מחוז המשנה אודינצובו ומחוז המשנה נארו-פומינסקי שבפרוורי מוסקבה. בעיר נמצא מרכז הבקרה והשליטה הראשי של משרד ההגנה של רוסיה וחיל החלל הרוסי, וזו הסיבה המרכזית לכך שהעיר היוותה בעבר עיר סגורה. אוכלוסיית העיר מונה 41,769 נפש (נכון ל-2018). בעיר פועל מועדון כדורגל קרסנוזנאמנסק, אשר התמודד בעבר בעונת 1994 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל ומארח את משחקיו באצטדיון "זאריה" - נחנך בשנת 2003 ומכיל 4,000 מושבים. מרכז פיתוח של יצירתיות לילדים ובני נוער המזרקה ברחוב הניצחון כנסיית ניקולאי הקדוש ממוריאל הרמן טיטוב רחוב ניצחון רחוב הנוער האנדרטה על שם לנין מדיה וקבצים בנושא קרסנוזנאמנסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרסנוזנאמנסק Законом Московской области от 09.07.2010 № 88/2010-ОЗ «О внесении изменений в Закон Московской области „Об административно-территориальном устройстве Московской области“»
רקסי המלך

רקסי המלך (באנגלית: The Queen's Corgi, בתרגום חופשי: הקורגי של המלכה) הוא סרט אנימציה בלגי הרפתקאות-קומי בתלת-ממד שיצא לאקרנים באפריל 2019. את הסרט ביים והפיק בן סטאסן. רקס, אחד מכלבי הקורגי האהובים של המלכה אליזבת השנייה, הולך לאיבוד מארמונו ונכנס למועדון של קרבות כלבים. הוא יוצא למסע ארוך על מנת למצוא את המלכה ולהתאחד איתה. ג'ולי וולטרס - המלכה שרידן סמית' - וונדה ריי וינסטון - טייסון ג'ק ווייטהול - רקס מאט לוקאס - צ'ארלי טום קורטני - הדוכס מאדינבורג קולין מק'פארלן - צ'יף נינה וואדיה - פאטמור שרה הדלנד - מיצי דברה סטפנסון - מלאניה הסרט יצא לאקרנים ב-2019 ברחבי העולם, בין היתר בצרפת, סין, הממלכה המאוחדת, אמריקה הלטינית, ארצות הברית, ישראל ומדינות נוספות. "רקסי המלך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רקסי המלך", באתר נטפליקס "רקסי המלך", באתר AllMovie (באנגלית) "רקסי המלך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רקסי המלך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רקסי המלך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רקסי המלך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "Charades pre sells 'The Queen's Corgi' to key territories". 12 בפברואר 2018. נבדק ב-20 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
קריאה (ביולוגיה)

בריצוף דנ"א, קריאה (read) היא רצף של זיווג בסיסים (או הסתברות זיווג בסיסים) הממופה בהתאמה למקטע דנ"א חלקי או שלם. ניסוי ריצוף טיפוסי משלב קיטוע של הגנום למיליונים של מולקולות בגודל נבחר המחוברות למתאמים (Adaptors). קבוצת המקטעים, אשר מרוצפת ליצירת קבוצת קריאות, נקראת ספריית ריצוף. טכנולוגיות ריצוף מפיקות אורכי קריאות שונות. אורכי קריאות באורך 20-40 זוגות בסיסים נקראים אולטרה קצרים. (ultra-short). מרצפים טיפוסיים מייצרים אורך קריאות בטווח של 100-500 זוגות בסיסים. למרות זאת, פלטפורמת פסיפיק ביוסיאנס (Pacific Bioscience) מייצרות בקירוב אורך קריאות של 1500 זוגות בסיסים. אורך קריאה הוא גורם המסוגל להשפיע על תוצאות של מחקרים ביולוגים. לדוגמה, אורך קריאה ארוך יותר משפר את הרזולוציה של הרכבה מאפס (de novo) של הגנום וחשיפת שוני מבני (Structural variants). הערכה היא שאורך קריאה של יותר מ-100 אלף בסיסים נדרשת להרכבה שיגרתית מאפס של הגנום. צינורות עיבוד נתונים (Pipeline) ביואינפורמטיים לניתוח מידע מריצוף לוקחים בדרך כלל בחשבון את אורכי הקריאות.
הר פרואו

הר פרואו (באנגלית: Prow Mountain; מילולית: הר החרטום) הוא הר ברכס ורמיליון בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי באנף בפרובינציית אלברטה שבקנדה. גובהו של ההר 2,858 מטרים מעל פני הים. ההר מתנשא לגובה של 158 מטרים מעל סביבתו. ההר נמצא מערבית להר וייט, 7 קילומטרים מזרחית להר מקקונול ודרומית מערבית להר טיירל. ההר נקרא בשם זה, בשל צורתו, הדומה לחרטום של ספינה. הראשון שטיפס לפסגת ההר היה מוריסון פ. ברידג'לנד (Morrison P. Bridgland) במסגרת סקר טופוגרפי של האזור בשנת 1918. הר פרואו באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית" מפה טופוגרפית של אזור הר פרואו הר פרואו באתר peakbagger תרשים הנוף הנשקף מהר פרואו באתר hilltopviews מזג אוויר תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור הר פרואו מידע גאוגרפי על ההר לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,733 מטרים מעל פני הים מידע גאוגרפי והיסטורי מיקום הר פרואו ביחס להרים אחרים באזור