laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תעודת חוגר

תעודת חוגר היא תעודה מזהה המונפקת לכל חיילי צה"ל עם גיוסם, והם חייבים לשאת אותה כל עוד הם חוגרים בשירות סדיר. לקצינים או נגדים מוחלפת תעודת החוגר בתעודת קצין או תעודת נגד (שעדיין מכונות בפי כל "תעודת חוגר" ללא קשר לדרגת נושא התעודה). תעודת החוגר מכילה פרטים אישיים דוגמת שם ומספר אישי וכן תמונת החייל או החיילת, שצולמה עם גיוסם. תעודת החוגר הנוכחית היא כרטיס חכם מפלסטיק, בגודל דומה לזה של כרטיס אשראי. בעבר הייתה תעודת החוגר בדמות פנקס. קיימות גם תעודת שוחר בצבע צהוב למשתתפי קד"צ (קדם צבאי), לחיילים שעברו חיול מוקדם ולחניכי פנימיות צבאיות, תעודה בצבע חום לחיילים בשירות ללא תשלום ותעודות בצבעים נוספים למעמדים נוספים. תעודת הקצין או תעודת הנגד דומות לתעודת החוגר, בהבדלים דקים: הן שונות בצבען, ומצוינת עליהן דרגת בעל התעודה. עם השחרור משירות סדיר, נלקחת התעודה, ועבור אלו הצפויים לשרת במילואים מונפקת תעודת מילואים. חיילי צה"ל מחויבים לשאת עליהם את התעודה תמיד, למעט בזמן פעילות מבצעית או ביציאה מישראל. תעודת החוגר משמשת להזדהות החייל בפני גורמים מוסמכים, כמו שוטר, שוטר צבאי או חייל בדרגה גבוהה ממנו. תעודת החוגר מקנה לחיילי צה"ל הטבות שונות. ההטבה העיקרית היא נסיעה ללא תשלום בתחבורה הציבורית – אוטובוסים ורכבות – לכל נושא תעודת חוגר, הלובש מדים תקניים. מועדוני "חוגר" ו"מועדון יותר" של האגודה למען החייל מעניקים הטבות בעת קנייה בחנויות מסוימות ובעת מתן שירותים מסוימים עם הצגת תעודת חוגר. בנוסף משמשת התעודה לזיהוי החייל במקרה מוות. התעודה האחודה היא פרויקט של אגף התקשוב ואכ"א שהתחיל את דרכו במרץ 2013 ומטרתו היא ליצור כרטיס חכם אחד שמשמש הן להזדהות החייל, לגישה לרשת המחשבים הצה"לית (הכרטיס ידוע גם בשם "מפלי בזלת") ולשימוש חיילים לנסיעה בתחבורה הציבורית ככרטיס "רב קו" ללא מדים. מטרות נוספות של הכרטיס היא בתחום ביטחון המידע – למנוע אובדן כרטיסי ההזדהות לרשת הצה"לית שלרוב חיילים נוטים להשאירם במשרד או להשאילם בניגוד לפקודות, להקשות על זיוף תעודות חוגר ולחסוך בכספי הנפקת תעודות. תעודת חוגר בשירות חובה, צבעה אפור-תכלת תעודת נגד בשירות קבע בדרגות סמל ראשון עד רב סמל, צבעה כתום בהיר תעודת נגד בשירות קבע בדרגות רב סמל מתקדם עד רב סמל בכיר, צבעה כתום תעודת רב נגד בשירות קבע, צבעה אדום תעודת קצין בשירות סדיר בדרגות סגן משנה עד רב סרן ותעודת קצינים מקצועיים, צבעה ירוק בהיר תעודת קצין בשירות סדיר בדרגת סגן אלוף, צבעה סגול תעודת קצין בשירות סדיר בדרגות אלוף משנה עד רב אלוף, צבעה כחול תעודת קצין בשירות סדיר בדרגות ייצוג, צבעה אפור תעודת לוחם תעודת שחרור משירות צבאי מדיה וקבצים בנושא תעודת חוגר בוויקישיתוף פקודת מטכ"ל 30.0106, תעודות צבאיות, באתר צה"ל חוגר 2.0: גם גישה לרשת הצבאית וגם רב-קו, בארכיון האינטרנט ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרחב ירקון

מרחב ירקון הוא אחד משלושת המרחבים של מחוז תל אביב של משטרת ישראל.מרחב ירקון חולש על מרכז וצפון העיר תל אביב, הרצליה, רמת השרון, כפר שמריהו ורשפון. מטה המרחב שוכן ברחוב ראול וולנברג 10, ברמת החייל. מפקד מרחב ירקון מספטמבר 2024 הוא עד שנת 1970 חולק מחוז תל אביב של המשטרה לשלוש נפות. הנפה הצפונית הייתה הגלגול המוקדם של מרחב ירקון. מטה הנפה הצפונית שכן ברחוב יהודה הלוי 6, במבנה ששימש כתחנת משטרה מרכזית בימי משטרת המנדט. באמצע שנת 1961 עבר מטה הנפה הצפונית לרחוב דיזנגוף 223, ליד מטה המחוז. בשנות ה-70 הקיף מרחב הירקון את האזור מנחל הירקון בצפון עד דרך סלמה בדרום. מאמצע שנות ה-70, שכן המרחב בבניין המטה הארצי של משטרת ישראל בתל אביב, ברחוב הרכבת. מרחב ירקון ניצב בעבר במרכזה של סדרת טלוויזיה ישראלית בשם זה. התסריט והבימוי נכתבו על ידי חיים בוזגלו והסדרה זכתה בפרס אופיר בשנת 1999. בתחום המרחב יש שלוש תחנות: משטרת מחוז תל אביב - מרחב ירקון משטרת ישראל - מרחב ירקון, ברשת החברתית פייסבוק שינויים במעמדם של יחידות משטרה, דבר, 28 בספטמבר 1970 בנימין מוריץ מתבקש, חרות, 25 באוקטובר 1951 חפצים הנמצאים במשטרה, דבר, 14 בדצמבר 1945 מטה הנפה הצפונית בת"א - למעון חדש, דבר, 13 ביולי 1961 העלאות במרחבים, מעריב, 6 באוקטובר 1970 דנקה הרניש, יש יותר אמון במשטרה, דבר, 27 ביוני 1973 נצ"מ ש. חרון נתמנה מפקד מרחב הירקון, דבר, 20 בינואר 1978 להעברת ציוד משרדי מרחב הירקון, דבר, 21 במאי 1975 תערוכה של שטיחים וכלי כסף, מעריב, 13 בדצמבר 1978 אלמוני פרץ למשטרה והצית תיקים פליליים, דבר, 23 במרץ 1977 ארצי חלפון, מרחב ירקון: כרוניקה של פרידה ידועה מראש, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 באוגוסט 2008
המנון פולין

מזורקת דוֹמבּרוֹבסקי (בפולנית: Mazurek Dąbrowskiego), או "עוד לא אבדה פולין" היא ההמנון הלאומי של פולין. זוהי גרסה של השיר המקורי שנכתב על ידי יוזף ויביצקי בשנת 1797, שנתיים לאחר חלוקת פולין השלישית. ההמנון הולחן כמזורקה, ריקוד פולני עממי, אך מחבר הלחן אינו ידוע. השיר ידוע גם בשמו המקורי "שיר הלגיונות הפולנים באיטליה" או בשם "עוד לא אבדה פולין" – מילותיו הראשונות של השיר. מטרתו המקורית של השיר הייתה לחזק את המורל בקרב החיילים הפולנים שנלחמו תחת פיקודו של יאן הנריק דומברובסקי עבור נפוליאון בונפרטה בכיבושו את איטליה. הרעיון המרכזי בשיר הוא שפולין, אף על פי שאינה עצמאית, לא אבדה כל עוד הפולנים חיים ונלחמים בשמה. ההמנון אומץ רשמית על ידי הרפובליקה הפולנית השנייה בשנת 1926, ומעמדו מעוגן בחוקת פולין, כמו גם הדגל והסמל. אציל פולני שהתפרסם כלוחם ופטריוט במלחמות מול הקוזאקים במרד חמלניצקי, ותמך במלך פולין בתקופת הפלישה השוודית לפולין במאה ה-17. לאחר שהוביל לניצחון במלחמה מול שוודיה חזר לפולין כדי להגן על החזית המזרחית מול רוסיה. בסיה היא שם פרטי לבנות בפולנית, מקביל לשם ברברה. בבית זה מתוארות דמויות דמיוניות המייצגות את העם. דגל פולין סמל פולין התקווה מדיה וקבצים בנושא המנון פולין בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון פולין" באתר מיוזיק בריינז אתר המוזיאון להמנון הלאומי (בפולנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנשי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בנשי – נציבות עירונית במחוז ליאונינג שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. באנשי – "אשת גבעת הפיות", רוח ממין נקבה במיתולוגיה האירית. בנשי (כטב"ם) – כלי טיס בלתי מאויש מתוצרת חברת מגיט הבריטית. Banshee – נגן מדיה חופשי. באנשי (פירושונים)
אליפז

האם התכוונתם ל... אליפז (קיבוץ) – קיבוץ מזרם הקיבוץ הארצי אישים אליפז בן עשו – דמות מקראית אליפז התימני – דמות מקראית, אחד משלושת רעי איוב אליפז – אחד משמות העט של המשוררת והפזמונאית נעמי שמר, ראו נעמי שמר#תחילת הקריירה כפזמונאית
ג'אבר השלישי, אמיר כווית

ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח (בערבית: جابر الأحمد الجابر الصباح , 29 ביוני 1926 – 15 בינואר 2006) היה אמיר כווית השלישי ומפקד הצבא שלה מסוף 1977 עד מותו בתחילת 2006. נולד לבית סבאח ששולטת בכווית מאמצע המאה ה-18. הוא מלך בכווית לאחר בן דודו, סבאח א-סאלם א-סבאח, בדצמבר 1977 וכיהן בתפקיד עד מותו. לפני כן היה ראש הממשלה של כווית במשך כעשר שנים. ב-1981 פיזר את האספה הלאומית של כווית. לאחר לחץ של ארצות הברית עליו לאחר מלחמת המפרץ, הוא החזיר את האספה ב-1991. עם מותו הפך נסיך הכתר סעד אל-עבדאללה א-סאלם א-סבאח לאמיר כווית, אך התפקיד נלקח על ידי האספה הלאומית של כווית וניתן זמנית לסבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח. מדיה וקבצים בנושא ג'אבר השלישי, אמיר כווית בוויקישיתוף ג'אבר השלישי, אמיר כווית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'אבר השלישי, אמיר כווית, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'אבר השלישי, אמיר כווית, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) השליט ג'אבר אל-סבאח מת בגיל 79, באתר הארץ, 15 בינואר 2006 גיל שלמה, ‏האמיר של כווית נפטר בגיל 79: בממלכה עתירת הנפט מבטיחים כי לא יחול שינוי במדיניות הנפט, באתר גלובס, 15 בינואר 2006 אחיו מת, בן דודו גוסס - והשייח סבאח הושבע לאמיר של כוויית, באתר הארץ, 29 בינואר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא כווית ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפתות הקול

שִׂפְתוֹת הַקּוֹל (באנגלית: vocal folds; מכונות גם מיתרי הקול: vocal cords) הן שתי רקמות ריריות לבנות המתוחות בצורה אופקית בתוך בית הקול, הנמצא בחלקו העליון של קנה הנשימה, מאחורי פיקת הגרגרת. שתי הרקמות מחוברות זו לזו בצד חזית הגוף. שִׂפְתוֹת הקול אחראיות על יצירת מגוון הקולות האנושיים. בזמן נשימה רגילה, שִׂפְתוֹת הקול מרוחקות זו מזו, כך שהאוויר העובר ביניהן לא מרעיד אותן מספיק ליצירת הקול. בזמן דיבור או שירה השרירים שבבית הקול מקרבים את שִׂפְתוֹת הקול, ומכווצים או מותחים אותן. גובה צליל הקול תלוי בעובי השפתיים, באורכן ובמצב המתיחה שלהן, והוא שונה מאדם לאדם. ככל שקצב התנודות של שפתות הקול נמוך יותר גובה הצליל נמוך יותר, ולהפך. בתקופת ההתבגרות גדלות שפתות הקול של הנערים, תדירות התנודות איטית יותר, ובעקבות זאת קולם נעשה נמוך יותר. אורך שפתות הקול בגברים הוא לרוב בין 17.5 ל-25 מילימטר, ובנשים – 12.5 עד 17.5. שפתות הקול של ילדים הן קצרות יותר, תינוקות נולדים עם שפתות קול באורך של 6 עד 8 מילימטר. בעת דיבור שפתות הקול משתתפות בהגייה של חלק מהעיצורים, עיצורים אלה נקראים עיצורים קוליים. העיצורים ששפתות הקול אינן משתתפות בהגייתם נקראים אטומים. בטבלה מצוינים העיצורים הקוליים, ולצדם העיצורים שנהגים באותו אופן אך ללא השתתפות מיתרי הקול. שפתות הקול יכולות להיות באחד המצבים הבאים של קרבה: מצב A – שפתות הקול צמודות זו לזו כך שאין מעבר אוויר ביניהן, מצב שאופייני להפקת סותם סדקי ולהפקת עיצורים במנגנון זרימת האוויר הגרוני המחוצן והגרוני המפונם. מצב B – שפתות הקול קרובות זו לזו כך שהאוויר הזורם ביניהם גורם לרטט אך אין שחרור צליל חיכוך, מצב שאופייני להגיית עיצורים קוליים ותנועות. מצב C – שפתות הקול קרובות יותר זו לזו כך שהאוויר יוצא מהן בצליל חיכוך המלווה ברטט שפתות הקול, מצב שאופייני להפקת עיצורים סדקיים חוככים קוליים ועיצורים מנושפים קולית. מצב D – שפתות הקול קרובות יותר זו לזו כך שהאוויר יוצא מהן בצליל חיכוך אך ללא רטיטת שפתות הקול, מצב שאופייני לעיצורים סדקיים חוככים אטומים ולעיצורים מנושפים. מצב E – שפתות הקול רחוקות זו מזו כך שהאוויר הזורם דרכן אינו גורם לרטיטתן וליצירת צליל חיכוך, מצב המאפיין הפקת עיצורים אטומים. מצב F – שפתות הקול רחוקות זו מזו ורפויות, מצב המאפיין נשימה רגילה. מערכת הקול מדיה וקבצים בנושא שפתות הקול בוויקישיתוף מאיר ברק, מדוע כאשר שואפים הליום ואז מדברים הקול משתנה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 30 מאי 2011 שפתות הקול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השערת ביל

השערת ביל היא בעיה פתוחה בתורת המספרים, המכלילה את המשפט האחרון של פרמה. ההשערה קובעת כי אם מתקיים השוויון   a x + b y = c z {\displaystyle \ a^{x}+b^{y}=c^{z}} , כאשר   a , b , c , x , y , z {\displaystyle \ a,b,c,x,y,z} מספרים שלמים ו-   x , y , z > 2 {\displaystyle \ x,y,z>2} , אזי למספרים   a , b , c {\displaystyle \ a,b,c} יש מחלק משותף מקסימלי גדול מ-1. משפט פרמה הוא מקרה פרטי של השערה זו, בה x = y = z {\displaystyle x=y=z} . את ההשערה ניסח ב-1993 הבנקאי ואיש העסקים אנדרו ביל (Andrew Beal). ב-1997 הקצה ביל פרס בסך $5,000, למי שיוכיח או יפריך את ההשערה. מאז העלה את סכום הפרס כמה פעמים, עד לסכום של מיליון דולרים. סמוך לזמן בו ניסח ביל את ההשערה, היא הוצעה באופן בלתי תלוי על ידי המתמטיקאי אנדרו גרנוויל (Andrew Granville). המשפט האחרון של פרמה אתר המוקדש להשערה (באנגלית) השערת ביל, באתר MathWorld (באנגלית) השערת ביל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://phys.org/news/2013-06-texas-banker-1m-tricky-math.html ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טקלה מקאן

מדבר טקלה מקאן (באויגורית: تەكلىماكان قۇملۇقى), הידוע גם בשם טקלימאקן, הוא מדבר באזור מרכז אסיה, במחוז שינג'יאנג, המחוז האוטונומי של האויגורים ברפובליקה העממית של סין. המדבר הוא חלק מאגן טארים וגובל בדרום עם הרי קונלון, ובצפון ובמערב עם הרי פמיר והרי טיין שאן. משמעות שמו של המדבר לא ידועה, אך אם מקורו בערבית, הרי שייתכן כי משמעות השם היא "מקום נטוש". אם המקור הוא טורקי, הרי שמשמעות היא "מקום ההריסות". סברה נוספת היא: "זה שנכנס, לעולם לא יצא". טקלה מקאן הוא אחד ממדבריות החול הגדולים בעולם, והוא מדורג במקום ה-15 בדירוג המדבריות הלא ארקטים. שטחו הכולל של המדבר הוא 270,000 קמ"ר. ייחודו של טקלה מקאן הוא בהיותו מדבר חולי בעל מזג אוויר קריר. בימי החורף יכולה הטמפרטורה בו לצנוח אף לכ-20 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. בטקלה מקאן אין מקורות מים כלל ולכן מסוכן לחצות אותו מבלי להצטייד בכמות מים מספקת למסע כולו. מקורות המים הקרובים ביותר מצויים ב"ערי נווה מדבר" סמוכות. מדיה וקבצים בנושא טקלה מקאן בוויקישיתוף טקלה מקאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) E.M. Pospelov, Geograficheskiye nazvaniya mira (Moscow, 1998), p. 408. Gunnar Jarring,'The Toponym Takla-makan', Turkic Languages vol 1, 1997, pp 227-40. Tamm (2011), p. 139. דרך המשי, גילי חסקין. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדבריות ובנושא גאוגרפיה של סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוח הזמנים הגאולוגי

לוח הזמנים הגאולוגי הוא טבלה המציגה את הזמן הגאולוגי, כלומר את התקופות הגאולוגיות לפי סדרן. הלוח משמש גאולוגים ומדענים בתחומים אחרים כדי לתאר את התזמון והקשרים בין אירועים ותהליכים שהתרחשו במהלך ההיסטוריה הגאולוגית של כדור הארץ. הלוח מציג את ההתרחשויות הגאולוגיות השונות מן המאוחרות ביותר למוקדמות ביותר ומדמה אותן כפי שהן באות לידי ביטוי בשכבות הסלעים ובסדר הופעת המאובנים בהן. ערך מורחב – יחידת זמן גאולוגית הזמנים הקדומים בעברו של כדור הארץ אורגנו כיחידות שונות על פי אירועים שונים שהתרחשו בהן. עידנים, תורים, תקופות וגילים נחלקים כדי לציין באמצעותם אירועים משמעותיים מבחינה גאולוגית, פלאונטולוגית או אקלימית, כמו למשל היווצרות והתפתחות צמחייה ובעלי חיים ייחודיים, אירועי הכחדה, שינויים בתנאי האקלים ותהליכים טקטוניים משמעותיים. עידן על - יחידת הזמן הגאולוגית הגדולה ביותר. שני עידני על עיקריים מחלקים את ההיסטוריה של כדור הארץ: פרקמבריון - לפני קמבריון, מתחילת היווצרות כדור הארץ עד להופעת החיים הנראים לעין. פנרוזואיקון - מהופעת החיים הנראים לעין ועד ימינו. בתוך עידני העל מתקיימת חלוקה משנית: עידן תור - יחידת משנה שלעיתים מחולקת לתת-תור. תקופה גיל לוח הזמנים הגאולוגי ציר הזמן של ההיסטוריה האבולוציונית של החיים אנתרופוקן - מונח שהוצע לתיאור תקופה גאולוגית חדשה בסוף הרביעון, המתאפיינת בהשפעה חסרת תקדים של האדם על כדור הארץ. יחידת זמן גאולוגית לוח השנה ההולוקני - לוח שנה שהציע הגאולוג צ'זארה אמיליאני לספירת הזמן לפי התקופה הגאולוגית הנוכחית הולוקן. מדיה וקבצים בנושא לוח הזמנים הגאולוגי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוח הזמנים הגאולוגי (באנגלית) הטבלה הסטרטיגרפית - מהאתר הרשמי של ICS. לוח הזמנים הגאולוגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זמן גאולוגי, דף שער בספרייה הלאומית
רמת ישראל

רמת ישראל היא שכונה במזרח תל אביב. היא תחומה בין הרחובות השלום, משה דיין והגבורה. ממערב לה שכונת ביצרון, מצפון בית הקברות נחלת יצחק, ממזרח העיר גבעתיים ומדרום בסיס צבאי ושכונת תל חיים. השכונה הוקמה ב-1947 במטרה לספק פתרונות דיור זמניים ליהודים שהתגוררו בשכונות כגון מחנה יוסף ונווה שלום, והיו חשופים לירי ממנשייה ומיפו הסמוכות. בתחילה נקראה השכונה "שיכון פליטי הספר", ורחובה הראשי של השכונה נקרא רחוב פליטי הספר גם כיום. ב-1959 שונה שם השכונה לרמת ישראל, על שמו של ישראל רוקח, שיזם את הקמתה כראש העירייה, והלך לעולמו באותה שנה. בתי השכונה קטנים וצמודי קרקע, וחלק מרחובותיה מיועדים להולכי רגל בלבד. במשך זמן רב סבלה השכונה מתדמית נמוכה, אך החל משנות ה-90 הפכו הבתים, הכוללים גינות קטנות, למבוקשים יותר, והשכונה החלה לחדש את פניה. בשכונה בית ספר תיכון אחד, התיכון הממלכתי-דתי "ישורון" (עירוני י"ז), וכן מתנ"ס. בית הספר היסודי המשמש את תושבי השכונה הוא בית הספר ע"ש דוד בלוך בשכונת ביצרון הסמוכה. רוב שמות הרחובות בשכונה הם שמות פרחים. לשכונה קבוצת כדורגל ייצוגית בשם הפועל רמת ישראל המשחקת בליגה ג׳. רמת ישראל באתר "תל אביב 100" נתונים סטטיסטיים על רבעים ושכונות בתל אביב-יפו (2012), באתר עיריית תל אביב-יפו תל אביב-יפו
ספרות ערביות

ספרות ערביות הן הסימנים בהם משתמשים ליצוג מספרים בעת כתיבה בערבית. ספרות אלו נמצאות בשימוש בעיקר בארצות המזרח התיכון אך גם בארצות לא ערביות כגון איראן, אפגניסטן ופקיסטן. הספרות קרויות בטעות ערביות כיוון שהגיעו לעולם המערבי בעת אימוצן מהערבים, אך למעשה מקורן בהודו, ממנה חלחלו לארצות ערב. הספרות הערביות משמשות לכתיבת מספרים בשיטה העשרונית ובשל כך ישנם בסה"כ 10 סימנים. בטבלת ההמרה הבאה מוצגות הספרות הערביות לעומת הספרות ההודיות-ערביות אשר נמצאות בשימוש בשפה העברית: בווריאציה של ההודיות הערביות הפרסיות, הנמצאת בשימוש בשפות הודו-אריות (כמו הפרסית, הכורדית, הפשטו, האורדו, וכולה), הסימנים לספרות ארבע, חמש ושש הם: ۴, ۵, ۶ בהתאמה. מסיבות היסטוריות, לספרות יש שמות שונים בשפות שונות. באנגלית נקראות לעיתים הספרות הערביות בשם "ספרות ערביות מזרחיות" מכיוון שהשם "ספרות ערביות" שמור לספרות ההודיות-ערביות שנכנסו לשימוש באירופה בעקבות הערבים. מקור השם "ספרות ערביות", הנמצא בשימוש בשפה העברית, הוא בכך שספרות נמצאות כיום בשימוש בעיקר אצל הערבים. בערבית נקראות ספרות אלו דווקא בשם "ספרות הודיות" (الأرقام الهندية) בשל העובדה שהן הגיעו אל הערבים מהודו. ספרות הודיות-ערביות אלפבית ערבי מדיה וקבצים בנושא ספרות ערביות בוויקישיתוף
ספרות הודיות-ערביות

ספרות הודיות-ערביות הן עשרת הסימנים (9 ,8 ,7 ,6 ,5 ,4 ,3 ,2 ,1 ,0) הנפוצים ביותר כיום לייצוג הספרות בשיטה העשרונית. הספרות ההודיות-ערביות התפתחו מהספרות הברהאמיניות, כאשר הסימן לספרה 0 הומצא בהודו בסביבות המאה ה-6. הספרות ההודיות והשיטה העשרונית אומצו על ידי הערבים בסביבות המאה ה-8, בין השאר, בעקבות ספר שפרסם המתמטיקאי הפרסי מוחמד אבן מוסא אל-ח'ואריזמי בשנת 825. לאירופה הגיעו הספרות רק במאה ה-11, דרך אנדלוסיה, כאשר התיעוד הראשון לשימוש בהן נעשה על ידי המלומד ז'רבר (גרבר) מאורייאק, לימים האפיפיור סילבסטר השני, בשלהי המאה העשירית. דחיפה נוספת לשימוש באירופה בספרות אלה נתן פיבונאצ'י בספרו ספר החשבונייה (Liber abbaci), שפורסם בשנת 1202. הספרות ההודיות-ערביות ממוקמות בקוד ASCII (וגם יוניקוד) במקומות 48 עד 57. ספרות ערביות מדיה וקבצים בנושא ספרות הודיות-ערביות בוויקישיתוף ספרות הודיות-ערביות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספרות הודיות-ערביות, באתר MathWorld (באנגלית) ז'אק לה גוף, אמנון לינדר (ע), תרגום: אהרן אמיר, ימי הביניים בשיאם, תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993, עמ' 240, הערה 75 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאוגרפיה של יוון

יוון מורכבת מאיים רבים, מחלק יבשתי גדול בדרום חבל הבלקן ומחצי האי פלופונסוס שמופרד מהיבשת על ידי תעלת קורינתוס. אורך קו החוף ביוון הוא 13,676 קילומטר ואורך הגבול היבשתי כ-1,160 קילומטר. נהוג לחלק את יוון לכמה חטיבות עיקריות: איי צפון הים האיגאי האיים הספורדיים האיים הקיקלאדיים האיים הדודקאנסיים כרתים האיים היוניים תראקיה מקדוניה אפירוס תסליה מרכז יוון (סטראה אלאדה) אטיקה פלופונסוס כ-80% משטח המדינה הררי ויבש. רק 26% מהקרקע ניתנת לעיבוד חקלאי. ביוון המערבית יש הרבה ימות ואזורים לחים. פינדוס, רכס ההרים במרכז יוון מתנשא לגובה ממוצע של כ-2,650 מטר, והפסגה הגבוהה ביותר בו היא הר אולימפוס: 2,917 מטר מעל גובה פני הים. פני הארץ של יוון היבשתית עשויים להסביר, בין השאר, את פיצולה ליחידות נפרדות: הארץ מבותרת לאורכה ולרוחבה בשרשרות הרים, ורק בעמקים שביניהן יכלו להיאחז שבטים שונים ולמצוא בה את מחייתם. תנאי השטח לא אפשרו אלא קיום קשרים רופפים בין אזור לאזור ובין שבט לשבט. גורם גאוגרפי חשוב נוסף הוא הים: חופי יוון מפורצים ביותר ואין מקום ביוון היבשתית המרוחק יותר מ-90 קילומטר מן הים. רוב הערים המשגשגות שכנו לחופי הים, ובהן הוקמו ציי מסחר ומלחמה. באמצעות הספינות קוימו עיקר הקשורים בין ערי יוון לבין עצמן, וביניהן לבין מאות האיים המבודדים הפזורים בים האגאי, בים התיכון ובשלוחותיו ובים השחור. הספנים היוונים סללו נתיבים לקדמת אסיה ופיתחו קשרים גם עם ארצות רחוקות יותר. מדיה וקבצים בנושא גאוגרפיה של יוון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרות ארמניות

ספרות ארמניות הן הסימנים בהם משתמשים ליצוג מספרים בעת כתיבה בארמנית. בשיטה הישנה לא הייתה הספרה 0 והיא נוספה לאחר מכן. השיטה דומה לספירה העברית ולספירה היוונית. כיום בארמניה משתמשים בספרות ערביות. הספרות הארמניות משמשות בארמניה כמו שמשתמשים בספרות רומאיות בארצות הברית מבחינת התדירות. כדי לספור יותר מ-9,000 כותבים את המספר של עשרות האלפים ומסמנים עליו קו (לדוגמה 10,000= Ա). שיטת הכתיבה היא משמאל לימין (לדוגמה 2345= ՍՅԽԵ).
בית ברודצקי

בית בְּרוֹדֶצְקי, הנמצא ברחוב ברודצקי 36 ברמת אביב א', משמש חלק ממעונות הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב, ובו 125 יחידות דיור בנות חדר עד שניים בכל אחת. מקום זה גם משמש כמרכז קליטה לעולים. הבית, שנקרא על שם פרופ' זליג ברודצקי, ממנהיגי ציוני בריטניה, נבנה על ידי הסוכנות היהודית כמרכז קליטה לעולים חדשים בעלי מקצוע מארצות המערב, בעזרת תרומות שגייסה הסתדרות ציוני בריטניה. המבנה תוכנן על ידי רוברט בנט בשנות ה-50, ואבן פינה למבנה הונחה ב-1 בספטמבר 1955, בהשתתפות גיורא יוספטל וחיים לבנון. המעון נבנה על ידי חברת רסקו ונחנך ב-6 ביוני 1957. הבית היה בן ארבע קומות. בשלוש הקומות העליונות היו 24 חדרי מגורים בכל קומה, 48 לזוגות ללא ילדים ו-24 ליחידים. בקומה התחתונה היו ספריה, אולם הרצאות, חדר אוכל, מטבח ומשרדים. הוא ממרכזי הקליטה הראשונים שנבנו בישראל. המבנה שייך לקרן הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית, וב-2009 שודרג, שופץ ונצבע, והמטבחים והמקלחות חודשו. חברת נ.כ.ס. (בבעלות אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב) מתפעלת את המבנה ומשכירה את יחידות הדיור לציבור הסטודנטים. הסטודנטים יכולים לשכור את היחידות בעלות מופחתת בהשוואה למחירי השוק של דירות באזור. במסגרת המגורים זוכים הדיירים לשירותים ייחודיים נוספים הכוללים שירותי אבטחה במשך כל שעות היממה, מתחם של מכונות כביסה אוטומטיות, כיתות לימוד, מועדון וניהול שוטף על ידי צוות שירות לקוחות ותחזוקה. בבניין גם קיימים משרדים של הסוכנות היהודית ועמותות אחרות. מבנה נוסף ברמת אביב שהחל את דרכו כמעון לקליטת עולים חדשים והיה למגורי סטודנטים הוא "בית מילמן" ברחוב טאגור. בית ברודצקי בחולות רמת אביב הירוקה, 1957 בית ברודצקי, 1957 בית ברודצקי, 1957 פנים המבנה, 1957 מסדרון באגף החדרים, 2016 חזית דרומית עם כניסה ראשית, 2016 מדיה וקבצים בנושא בית ברודצקי בוויקישיתוף מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית ברודצקי, באתר 'חלון אחורי', 22 ביוני 2016 נועם דביר, סיכוי להצלת בית ברודצקי ברמת אביב, באתר הארץ, 14 ביולי 2010 תמונת בית ברודצקי באתר חברת הניהול מעון למומחים ובעלי מקצוע יוקם בתל־אביב, למרחב, 28 באוגוסט 1955 אבן־פנה למעון עולים ע"ש פרופ' ברודצקי, הַבֹּקֶר, 2 בספטמבר 1955 בית ברודצקי נחנך בת"א, חרות, 7 ביוני 1957 The Jewish Agency's Digest of Press and Events, Vol. 10, 1956, p. 1228. Amiram Harlap, New Israeli architecture, Fairleigh Dickinson University Press, 1982, p. 141. ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PSNR

Peak signal-to-noise ratio (ובקיצור PSNR) הוא מונח בהנדסה עבור היחס המרבי האפשרי בין הספק האות לבין הספק הרעש (פיזיקה) שמשפיע על אמינות האות המוצג. לאותות יש טווח דינאמי מאוד רחב, לכן חישוב היחס נעשה בדרך כלל בדציבלים על סקאלה לוגריתמית. השימוש ב-PSNR מאוד שכיח כאשר מודדים איכות שחזור של אות שעבר דחיסה מאבדת נתונים (לדוגמה דחיסת תמונות). האות במקרה הזה הוא המידע המקורי, והרעש הוא השגיאה הנוצרת עקב הדחיסה. כאשר משווים שחזורים של המידע (למשל תמונות), ה-PSNR מהווה הערכה של איכות השחזור בעין אנושית, לכן במקרים מסוימים השחזור יכול להראות קרוב יותר למידע המקורי למרות שה-PSNR שלו נמוך מה-PSNR של שחזור אחר (בדרך כלל כאשר ה-PSNR יותר גבוה, אז המידע המשוחזר יותר קרוב למידע המקורי). נוח להגדיר את ה-PSNR באמצעות שימוש בטעות ריבועית ממוצעת ( MSE - Mean Squared Error) בהינתן שתי תמונות I, ו-K בעלות צבע אחד בגודל של M*N, כאשר תמונה אחת כוללת שחזור רועש של התמונה השנייה. ה-MSE מוגדר על ידי: M S E = 1 m n ∑ i = 0 m − 1 ∑ j = 0 n − 1 | I ( i , j ) − K ( i , j ) | 2 {\displaystyle {\mathit {MSE}}={\frac {1}{mn}}\sum _{i=0}^{m-1}\sum _{j=0}^{n-1}|I(i,j)-K(i,j)|^{2}} נגדיר את ה-PSNR- בעזרת ה-MSE כך: P S N R = 10 ⋅ log 10 ⁡ ( M A X I 2 M S E ) = 20 ⋅ log 10 ⁡ ( M A X I M S E ) = 20 ⋅ log 10 ⁡ ( M A X I ) − 10 ⋅ log 10 ⁡ ( M S E ) {\displaystyle {\begin{aligned}{\mathit {PSNR}}&=10\cdot \log _{10}\left({\frac {{\mathit {MAX}}_{I}^{2}}{\mathit {MSE}}}\right)\\&=20\cdot \log _{10}\left({\frac {{\mathit {MAX}}_{I}}{\sqrt {\mathit {MSE}}}}\right)\\&=20\cdot \log _{10}\left({{\mathit {MAX}}_{I}}\right)-10\cdot \log _{10}\left({\mathit {MSE}}\right)\end{aligned}}} כאשר MAXI זהו הערך של הפיקסל המרבי האפשרי בתמונה. כאשר הפיקסלים מיוצגים ב-PCM ליניארי על ידי 8 ביטים לדגימה, אזי הערך המרבי הוא 255. באופן כללי, כאשר דוגמים פיקסלים שמיוצגים על ידי B ביטים לדגימה, אז MAXI = 2B−1. בתמונות צבעוניות עם שלושה ערכי RGB לפיקסל, ההגדרה של ה-PSNR היא זהה, מלבד שה־MSE מחושב על ידי סכום ריבועי ההפרשים חלקי גודל התמונה וחלקי 3. הערכים האופייניים של ה-PSNR בתמונה רועשת ובדחיסת וידאו הם בין 30dB ל-50dB, כאשר PSNR גבוה משקף מצב יותר טוב. ערכים סבירים של PSNR בשידור Wireless הם בין 20dB ל25dB. כאשר שתי תמונות זהות לחלוטין, אז ה-MSE הוא 0, ולכן ה-PSNR הוא אינסופי. מצד שני של הסקאלה, כאשר מחשבים תמונה שבה כל הערכי הפיקסלים הם אפס, כלומר תמונה שחורה, לתמונה המקורית, לא מקבלים PSNR של 0dB, אפשר לקבל PSNR שווה ל 0dB רק כאשר יש תמונה אחת שכולה לבנה, ותמונה שנייה שכולה שחורה. יחס אות לרעש (SNR)
ארון לואיס

ארון לואיס (אנגלית: Aaron Lewis; נולד ב-13 באפריל 1972) הוא מוזיקאי אמריקאי-יהודי, נגן גיטרה אקוסטית וחשמלית וסולן להקת האלטרנטיב מטאל - "סטיינד". לואיס גדל בספרינגפילד, מסצ'וסטס, בן לאם יהודייה ואב קתולי. לפני הצטרפותו ללהקת "סטיינד", היה חבר בלהקה בשם - "ג'יי קאט" יחד עם טורי סאנדס, כריס בַּליני וג'ון וויסוצ'קי - חבר להקת סטיינד כיום. שניים מהסינגלים הידועים של "סטיינד": It'a Been Awhile ו- Outside, מקורם עוד בלהקת "ג'יי קאט" אם כי המילים שונו מעט. לואיס נשוי לונסה ואב שלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא ארון לואיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארון לואיס ארון לואיס, ברשת החברתית פייסבוק ארון לואיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארון לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארון לואיס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ארון לואיס, באתר ספוטיפיי ארון לואיס, באתר AllMusic (באנגלית) ארון לואיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארון לואיס, באתר דיזר ארון לואיס, באתר Yandex.Music (ברוסית) ארון לואיס, באתר Discogs (באנגלית) ארון לואיס, באתר Songkick (באנגלית) ארון לואיס, באתר Genius ארון לואיס, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.