laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארנון זמורה

אַרְנוֹן זְמוֹרָה (8 בספטמבר 1987, י"ד באלול ה'תשמ"ז – 8 ביוני 2024, ב' בסיוון ה'תשפ"ד) היה לוחם וקצין ימ"מ ישראלי שנהרג במבצע זרעי קיץ לחילוץ חטופים ישראלים מרצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל. לאחר מותו הוחלט לקרוא למבצע החילוץ "מבצע ארנון", על שמו. ארנון זמורה גדל במוצא עילית, בן לראובן ורותי, ולו שתי אחיות ואח. הוא התגייס לחטיבת גולני ושירת ביחידת אגוז ארבע שנים כלוחם קומנדו ומדריך לוחמה בבית הספר לקומנדו של היחידה. לאחר שחרורו מצה"ל התחיל לעסוק בצניחה חופשית, ובזמן שהותו באוסטרליה התמחה בכך, חזר לתקופה קצרה ונסע לארצות הברית, שם המשיך להתמקצע בצניחה חופשית. עם חזרתו לישראל עבד והדריך בספורט צניחה חופשית. בשנים 2012–2015 למד באוניברסיטת תל אביב לתואר ראשון בפילוסופיה ולימודי מזרח אסיה ובמסגרת זו למד סינית. ב-2016 התגייס למשטרת ישראל ומשם לימ"מ, בה היה פעיל במגוון תפקידים כגון מפקד צוות והשתתף בפעילויות רבות. בבוקר מתקפת הפתע על ישראל בשמחת תורה ב-7 באוקטובר 2023, היה בין הראשונים שהוקפצו לזירות הלחימה עם צוות טקילה של הימ"מ והשב"כ. בקרב צומת יד מרדכי הרגו הוא וצוותו מעל 30 מחבלי נוח'בה, ובלמו את התקדמותם צפונה לערים נוספות. כמפקד חתר זמורה למגע עם צוותו בקרב של מעל שלוש שעות, לאחר מכן על פי פקודות וצורך המשיכו לשדרות, למוצב נחל עוז ולקיבוץ בארי. ב-8 ביוני 2024 פיקד זמורה על צוות של לוחמים שפשטו על מבנה במחנה הפליטים נוסייראת ברצועת עזה במטרה לחלץ שלושה מתוך ארבעה חטופים ישראלים שהוחזקו שם בידי ארגון הטרור חמאס. הוא נפצע קשה, פונה לבית החולים תל השומר, ובהמשך נקבע מותו. זמורה היה הלוחם היחיד שנהרג במבצע, שהסתיים בחילוצם המוצלח של ארבעת החטופים. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-פקד, והובא לקבורה בחלקת המשטרה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל. זמורה הוא החלל ה-11 מהימ"מ במלחמת חרבות ברזל. היה נשוי למיכל (לבית ברונשטיין), קלינאית תקשורת ומומחית לגיל הרך, ואב לשניים. המשפחה התגוררה במושב שדה דוד שבחבל לכיש. לאחר מותו סוכם על ידי הרמטכ"ל ומפקד הימ"מ כי המבצע בו נפל, אשר נקרא תחילה "זרעי קיץ", ייקרא על שמו "מבצע ארנון". ההחלטה אושרה יום לאחר מכן בישיבת הממשלה. זמן קצר לאחר נפילתו פרסם הסופר אריה קרישק לזכרו את "המנון לארנון". בפתח תקווה שונה שמו של "גשר המיתרים" ל-"גשר מבצע ארנון". מדיה וקבצים בנושא ארנון זמורה בוויקישיתוף ציווה להם את החיים: דרכו האחרונה של קצין הימ"מ ארנון זמורה, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:44) אילנה קוריאל, מתן צורי, מאיר תורג'מן, נפגע בקרב עם מחבל בדירת החטופים: מבצע החילוץ ייקרא על שם ארנון שנהרג, באתר ynet, 8 ביוני 2024 מבצע "ארנון" בעזה: הימ"מ חילץ 4 חטופים חיים, חמאס מאיים לפגוע בשאר, באתר הידברות, ‏8 ביוני 2024 אלפים ליוו את רב פקד ארנון זמורה בדרכו האחרונה: "חדור מטרה וחמוש בחתירה בלתי מתפשרת לניצחון", רדיו דרום, 9 ביוני 2024 מאיר תורג'מן, "אבא, אני אוהב אותך ומתגעגע": הקלטת הילדים של ארנון, ומטס הכבוד מעל הלוויה, באתר ynet, 9 ביוני 2024 "לפני שהיה גיבור, היה בן זוג מדהים ואבא מושלם. ככה נזכור אותו", באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2024 דובר צה"ל, "הרמטכ"ל ומ' הימ"מ סיכמו כי המבצע ייקרא בצה"ל 'מבצע ארנון'", באתר טוויטר, 8 ביוני 2024 דוברות משרד ראש הממשלה, הממשלה אישרה כי מבצע חילוץ החטופים יקרא "מבצע ארנון", משרד ראש הממשלה, 9 ביוני 2024
קלוויד

קלוויד (בוולשית: Clwyd) הוא אזור, מחוז מנהלי לשעבר, וכיום מחוז שמור המתפרס על פני צפון-מזרח ויילס. המחוז נוסד בשנת 1974 על ידי חיבור המחוזות ההיסטוריים פלינטשייר ודנבישייר. בשנת 1996 המחוז פוצל לפלינטשייר, דנבישייר, רקסהאם וקונווי, בעוד שקלוויד נותר כמחוז שמור עם גבולות מעט יותר מורחבים. שם האזור והמחוז נובע מנהר הקלוויד העובר במרכזו (שנתן את שמו גם לעמק ולרכס הרי קלוויד), מקור השם בוולשית תיכונה "Clwyt" שמשמעה "מחסום" או "חַיִץ". מכיוון צפון המחוז שוכן לחופי הים האירי ושפך נהר הדי, מכיוון הוא גובל באנגליה במחוזות צ'שייר ושרופשייר, מדרום במחוז פוויס וגוויניד' ממערב. בעוד שחלקו הצפוני והצפון-מזרחי של המחוז מאופיין במישור חוף ואזורים שטוחים יותר, שאר המחוז מאופיין בשטח הררי. בפינה הצפון-מזרחית של קלוויד נמצא שפך נהר הדי ואזור יחסית יותר מיושב ומתועש (שכולל את פלינט, מולד ודי סייד), לאורך רצועת החוף הצפונית מצויים מספר עיירות תיירות ונופש (בהם פרסטטין, ריל, ל'אנדידנו וקונווי), בעוד כל חלקו הפנימי ההררי יותר של המחוז כולל התיישבות מועטה יותר עם מספר עיירות בהן רית'ין, ל'אנגול'ן ובטווס-אי-קוייד. בתחומי מחוז קלוויד נמצא אזור יופי טבעי יוצא דופן רכס קלוויד ועמק הדי והדופן המערבית של המחוז נמצא בפארק הלאומי סנודוניה. אתר תיירות הסוקר אתרים ברחבי קלוויד. אתר תיירות הסוקר מסלולים ואתרים נבחרים בקלוויד.
יורודיסקו

יורודיסקו (באנגלית: Eurodisco; מאוית גם כיורו דיסקו או יורו-דיסקו) הוא ז'אנר של מוזיקה אלקטרונית שהתפתח מדיסקו באמצע שנות ה-70, המשלב אלמנטים של יורופופ ורוק בצליל אלקטרוני. הז'אנר התפתח כאשר מפיקים ומוזיקאים אירופאים, במיוחד ג'ורג'ו מורודר, מארק סרון ופרנק פאריאן, התאימו מוזיקת דיסקו אמריקאית על ידי שילוב השפעות פופ אירופאיות וטכנולוגיות מוזיקליות חדשות עדכניות, כגון סינתיסייזרים ותופים אלקטרוניים. יצירות רבות של יורודיסקו כוללות מילים המושרות באנגלית, על אף שלעיתים קרובות הזמרים חולקים שפת אם שונה. בנוסף, הז'אנר נחשב לאחד המוקדמים ביותר של מוזיקת דאנס אלקטרונית. כמו כן, הוא גרם להתפתחות ז'אנרים מאוחרים יותר של מוזיקה אלקטרונית כגון האוס, יורודאנס וטכנו. נגזרות של יורודיסקו כוללות בדרך כלל את היורודאנס, כאשר תת-הז'אנרים הבולטים הם ספייס דיסקו של סוף שנות ה-70 והאיטלו דיסקו של תחילת שנות ה-80. הפופולריות של הז'אנר ירדה לאחר 1986 בהעדפה לרוק אלקטרוני ו-Hi-NRG, עם חזרה מסוימת של האיטלו דיסקו בסוף שנות ה-90.
שער העונה בליגת העל

שער העונה בליגת העל הוא תואר שמוענק על ידי מנהלת הליגות לכדורגל לכדורגלן שהבקיע את השער המרהיב ביותר בליגת העל בעונה החולפת. רשימת המועמדים כוללת 10 מבקיעי שערים, והחל מעונת 2019/2020, נקבעת הבחירה בזוכה על פי שקלול של קולות זוכי העונות הקודמות והצבעות האוהדים באתר מנהלת הליגות. שער העונה בפרמייר ליג התוצאה בעת כיבוש השער זוכה בתואר שער העונה – טל כחילה, באתר מנהלת הליגות לכדורגל שער עונת 2018/19 - אופיר קריאף, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 3 ביוני 2019 שער העונה - 19/20: אלירן עטר, בעמוד הפייסבוק של מנהלת הליגות לכדורגל, 20 ביולי 2020 ‏הביצוע של חוסה רודריגס נגד הפועל ת"א נבחר לשער העונה בליגת העל, באתר ספורט1, 13 ביוני 2021 השער היפה ביותר לעונת 2021/22: צ'רון שרי, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 2 ביוני 2022 קבלו אותו: שער העונה 2022/23 - פטריק טוומאסי!, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 6 ביוני 2023 קבלו אותו: שער העונה 2023/24 בליגת ONE ZERO - אדריאן פאון, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 10 ביוני 2024
דייוויד לאמי

דייוויד לאמי (באנגלית: David Lammy; נולד ב-19 ביולי 1972) הוא פוליטיקאי בריטי חבר מפלגת הלייבור המכהן כמזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים. לאמי מייצג את מחוז טוטנהאם בפרלמנט של הממלכה המאוחדת. לאמי נולד וגדל בלונדון. הוא למד משפטים באוניברסיטת לונדון והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1994. ב-1997 סיים לימודי תואר שני מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. כחבר מפלגת הלייבור, נבחר לאמי בשנת 2000 לאספת לונדון, וביוני אותה שנה נבחר לבית הנבחרים הבריטי בבחירות ביניים שנערכו עבור מושב מחוז טוטנהאם. הוא היה בכך לצעיר חברי הפרלמנט באותה עת. לאמי מילא מספר תפקידים זוטרים בממשלתם של טוני בלייר, וגורדון בראון, בהם שר במשרד הכלכלה ושר במשרד החדשנות וההשכלה הגבוהה. ב-2015 התמודד בבחירות המקדימות של מפלגת הלייבור לקראת הבחירות לראשות העיר לונדון, וסיים רביעי. בעקבות מפלת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2015 תמך לאמי במועמדותו של ג'רמי קורבין לראשות המפלגה. לאחר בחירתו של קיר סטארמר למנהיג מפלגת הלייבור באפריל 2020, מונה לאמי לשר המשפטים בממשלת הצללים שלו ובנובמבר 2021 מונה לשר החוץ בממשלת הצללים. הוא התבטא נגד האנטישמיות במפלגת הלייבור והשתתף בעצרת "די זה די" . בעצרת, לאמי הצהיר כי האנטישמיות "חזרה כי הקיצוניות חזרה" והיא פוגעת בתמיכה בלייבור בקרב הקהילה היהודית בבריטניה בסוף 2023, בעקבות הפצצת צה"ל על מחנה הפליטים ג'באליה, העיר לאמי כי הפגיעה הייתה שגויה "בכל הנוגע לאתיקה", אך גם כי "אם יש מטרה צבאית היא יכולה להיות מוצדקת מבחינה משפטית". ההערות זכו לביקורת על ידי ההתאחדות המוסלמית של בריטניה כמביישות ומושחתות מבחינה מוסרית. ב-5 ביולי 2024, לאחר ניצחון מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת, מונה לשר החוץ, חבר העמים והפיתוח בקבינט של סטארמר. לאמי הוא מחברם של הספרים "Out of the Ashes: Britain after the riots" העוסק במהומות בממלכה המאוחדת ב-2011 ו-"Tribes: A Search for Belonging in a Divided Society" העוסק בשבטיות בפוליטיקה הבריטית. לאמי נשוי לציירת ניוקלה גרין, הם הורים לשלושה. אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד לאמי (באנגלית בריטית) מדיה וקבצים בנושא דייוויד לאמי בוויקישיתוף דייוויד לאמי, ברשת החברתית פייסבוק דייוויד לאמי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד לאמי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר רשמי דייוויד לאמי באתר הפרלמנט הבריטי
פרדיננד אאוס דר פינטן

פרדיננד אאוס דר פינטן (בגרמנית: Ferdinand Hugo aus der Fünten; ‏17 בדצמבר 1909 – 19 באפריל 1989) היה האופטשטורמפיהרר של האס אס וראש הלשכה המרכזית להגירת יהודים באמסטרדם במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה אחראי על גירוש היהודים מהולנד למחנות הריכוז הגרמניים והורשע כפושע מלחמה. פינטן נולד במילהיים על הרוהר. בשנים הראשונות של גרמניה הנאצית הועסק במחלקה היהודית של המשרד הראשי לביטחון הרייך, בפיקודו של אדולף אייכמן. לאחר כיבוש הולנד על ידי גרמניה, הפך לראש הלשכה המרכזית להגירת יהודים באמסטרדם. בתפקיד זה היה כפוף למפקד משטרת הביטחון והאס דה בהאג. כראש הלשכה להגירת יהודים ארגן את הרישום והמעצר של יהודי הולנד. העצורים נלקחו למחנה המעבר וסטרבורק וגורשו למחנות ריכוז והשמדה בפולין הכבושה בידי גרמניה. בין המגורשים היו יהודים חולים וחולי נפש מאמסטרדם ואפלדורן. פינטן איים על יהודים שנישאו ללא-יהודים בגירוש, כדי לכפות את עיקורם. הוא החזיק בדרגת האופטשטורמפיהרר באס אס ב-1941. לאחר המלחמה הובא פינטן למשפט באשמת פשעי מלחמה וב-12 ביולי 1950 נידון למוות על ידי הולנד. עונשו הומתק למאסר עולם ב-4 בינואר 1951 עקב סירובה של המלכה יוליאנה לחתום על צו ביצוע עונש המוות שלו. הוא נכלא בכלא בברדה עם וילי לאגס, יוזף קוטלה והשטורמבאנפיהרר פרנץ פישר בתור אחד מרביעיית ברדה, פושעי מלחמה גרמנים שנכלאו בהולנד. לאגס שוחרר ב-1966 עקב מחלה, אף על פי שחי עוד חמש שנים. קוטלה מת בכלא. בשנות ה-60 החלו דיונים בשאלה אם לשחרר את האסירים הנותרים, שכן "רביעיית ברדה" היו פושעי המלחמה הגרמנים היחידים שעדיין היו אסירים בהולנד. פוליטיקאים שהעדיפו לשחרר אותם נתקלו בהתנגדות מצד תושבי הולנד. בשנת 1988 החליטה ממשלת הולנד תחת ראש הממשלה רוד לוברס לשחרר את פישר ופינטן. הידיעה הובילה להפגנות נגד ההחלטה ולוויכוחים סוערים. עם זאת, השניים שוחררו ב-27 בינואר 1989 וגורשו לגרמניה. ב-19 באפריל 1989, זמן קצר לאחר שחרורו, מת פינטן בדיסבורג. שואת יהודי הולנד ליפמן, רוזנטל ושות' "De Drie van Breda" (בהולנדית). isgeschiedenis.nl. This article incorporates information from the corresponding article in the German Wikipedia מדיה וקבצים בנושא פרדיננד אאוס דר פינטן בוויקישיתוף
הבחירות לפרלמנט האירופי 1989

הבחירות לפרלמנט האירופי ב-1989 נערכו מיום רביעי 15 ביוני ועד יום ראשון 18 ביוני ברחבי 12 המדינות החברות באיחוד האירופי באותה התקופה. אלו היו הבחירות השלישיות לפרלמנט האירופי, והפעם הראשונה עם נוכחות ספרד ופורטוגל שהצטרפו לאיחוד ב-1986. בכך מספר המושבים עלה מ-434 ל-518. אחוז ההצבעה הכולל ירד ל-59%, והיה הנמוך ביותר עד אותה התקופה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לפרלמנט האירופי 1989 בוויקישיתוף
גלב קרז'יז'אנובסקי

גלב קרז'יז'אנובסקי (ברוסית: Глеб Максимилианович Кржижановский‏; נולד ב-24 בינואר 1872, סמרה - 31 במרץ 1959, מוסקבה) היה מהנדס סובייטי, מדינאי וחבר קרוב של ולדימיר לנין. קרז'יז'אנובסקי נולד בשנת 1872 בסמרה למשפחה מעורבת פולניה-גרמנית. בגיל 13 הוא התחיל להתפרנס משיעורים פרטיים והכיר את פעילי נרודנאיה ווליה. בשנת 1889 הוא סיים לימודים בעירו ועבר לסנקט פטרבורג בו סיים בשנת 1894 לימודים במכון לטכנולוגיה עם קבלת תואר מהנדס. באותה תקופה הוא הכיר את לאוניד קראסין. ביחד עם ולדימיר לנין הוא פעל להקמת "איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים". בשנת 1895 קרז'יז'אנובסקי נעצר ונשלח ל-3 שנות גלות לסיביר. ביותו בסיביר הוא התחתן והתחיל לעבוד במערכת מסילת ברזל. בספטמבר 1901 קרז'יז'אנובסקי עם אשתו עזבו את רוסיה. במינכן הוא נפגש עם לנין וסוכם שהוא יחזור לסמרה להמשך פעילות מחתרתית. בהיותו בסמרה הוא היה פעיל בתקופת מהפכת 1905. בשנת 1907 הוא עבר לסנקט פטרבורג והתחיל לעבוד בחברת חשמל המקומית. בשנת 1909 קרז'יז'אנובסקי פרסם את ספרו הראשון על תורת החשמל. בשנת 1910 הוא עבר למוסקבה בה כיהן בתפקידי ניהול במערכת החשמל העירונית וקידם הקמת תחנות כוח חדשות. בפברואר 1917 הוא נבחר לסיעת בולשביקים במועצת העיר מוסקבה. לאחר מהפכת אוקטובר קרז'י'ז'אנובסקי פעל לשיקום מערכת חשמל עירונית. בתחילת 1920 קרז'יז'אנובסקי ניסח עבודה על חישמול רוסיה הסובייטית. הוא היה בין מפתחי תוכנית גואלרו. בשנת 1921 קרז'יז'אנובסקי מונה למנהל הראשון של "גוספלאן", סוכנות ממשלתית לתכנון המשק הסובייטי. קרז'יז'אנובסקי דגל בתכנון משק מבוזר ובכך התנגש עם עמדות של ראשי המלפגה לרבות יוסיף סטלין. בשנת 1930 הוא נאלץ לעזוב את התפקיד ובמקומו מונה ולריאן קויבישב. בשנת 1929 קרז'ז'אנובסקי התקבל לשורות אקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנים 1929–1930 היכן הסגן הנשיא שלה. הוא הועמד בראש "מכון לאנרגיה". פעילות המכון התרכזה בפיתוח עקרונות לתחנות כוח חדשות ופיתוח רשת חשמל ארצית. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 לסטלין נודע שקרז'יז'אנובסקי מותח ביקורת על פעילתו במכתבים פרטיים. קרז'יז'נובסקי פוטר מרוב התפקידים בהם כיהן אך לא נעצר. בשנת 1956 קרז'יז'אנובסיק ביחד עם וניאמין וייץ פרסם ספר על עקרונות בניית מערכת החשמל הארצית בברית המועצות. קרז'י'זאנובסקי נפטר בשנת 1959 ונטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין. על פעילותו הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ו-5 פעמים עיטור לנין. מדיה וקבצים בנושא גלב קרז'יז'אנובסקי בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית) גלב קרז'יז'אנובסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Due altalene

"Due altalene" (בעברית: "שתי נדנדות") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי מיסטר ריין. הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק איטליה, כסינגל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Pianeta di Miller. השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים האיטלקי. השיר נכתב על ידי המבצע ולרונצו ויציני. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-23.1 מיליון השמעות. "Due altalene" היה שירו של מיסטר ריין לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. הוא הגיע למקום ה-17. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 בפברואר 2024. נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-8 מיליון צפיות. מילות השיר "Due altalene" באתר Genius סרטון השיר "Due altalene" באתר יוטיוב מידע על השיר "Due altalene" באתר iTunes מידע על הרצועה "Due altalene" באתר ספוטיפיי Due altalene, ספוטיפיי - Due altalene (Official video - Sanremo 2024), יוטיוב Due altalene - Single, אפל מיוזיק
הבחירות לפרלמנט האירופי 1994

הבחירות לפרלמנט האירופי ב-1994 היו בחירות בינלאומיות שנערכו ב-12 המדינות החברות באיחוד האירופי ביוני 1994. בבחירות אלו התמזגו מפלגת העם האירופית והדמוקרטים האירופים. מספר המושבים עלה מ-518 בבחירות 1989 ל-567 בבחירות אלו. שיעור ההצבעה המשיך לרדת ועמד על כ-57%. בחמש השנים שחלפו מאז הבחירות הקודמות חלו תהפוכות פוליטיות עצומות ברחבי היבשת. שינויים אלו כללו את סתיו העמים, איחוד גרמניה מחדש, פירוק ברית המועצות, התפרקות צ'כוסלובקיה והתפרקות יוגוסלביה. איחוד גרמניה היה המרכיב המשמעותי בהגדלת האיחוד ונציגי הפרלמנט. סיום המלחמה הקרה גרם לתחילת תהליך הצטרפותן של כמספר מדינות לאיחור. האיחוד האירופי עצמו קיבל את שמו הנוכחי באמצעות אימוץ אמנת מאסטריכט ב-1993. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לפרלמנט האירופי 1994 בוויקישיתוף
נגרמארו

נגרמארו (באיטלקית: Negramaro) היא להקת פופ איטלקייה, שהוקמה בשנת 1999. שם הקבוצה שאוב ממותג יין בעל אותו שם. בשנת 2005 השתתפה בפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2005, עם השיר "Come semper". אחר כך פורסם אלבום האולפן השלישי שלה, Mentre tutto scorre, שכלל את הסינגלים "Estate",‏ "Solo 3 minuti" ו-"Nuvole e lenzuola". בספטמבר 2006 זכתה בפרס הלהקה הטובה ביותר בפסטיבל ורונה. במרוצת השנים הוציאה תשעה אלבומי אולפן. בשנת 2023 נמנתה בין האמנים המשתתפים בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירה לתחרות היה "Ricominciamo tutto", והוא דורג בערב הגמר במקום ה-19. 2003 – Negramaro 2004 – 000577 2005 – Mentre Tutto Scorre 2007 – La Finestra 2008 – San siro Live 2010 – Casa 69 2012 – Una storia semplice 2015 – La rivoluzione sta arrivando 2017 – Amore che torni אתר האינטרנט הרשמי של נגרמארו (באיטלקית) מדיה וקבצים בנושא נגרמארו בוויקישיתוף נגרמארו, ברשת החברתית פייסבוק נגרמארו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נגרמארו, ברשת החברתית אינסטגרם נגרמארו, סרטונים בערוץ היוטיוב נגרמארו, ברשת החברתית Goodreads נגרמארו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נגרמארו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נגרמארו, באתר ספוטיפיי נגרמארו, באתר Last.fm (באנגלית) נגרמארו, באתר AllMusic (באנגלית) נגרמארו, באתר MusicBrainz (באנגלית) נגרמארו, באתר דיזר נגרמארו, באתר Discogs (באנגלית) נגרמארו, באתר Songkick (באנגלית) נגרמארו, באתר Genius נגרמארו, באתר SecondHandSongs נגרמארו, באתר טיידל (באנגלית) "Italy 2024: 'Sanremo' lineup revealed". Eurovision.tv. European Broadcasting Union (EBU). 2023-12-03. נבדק ב-2023-12-03. "Sanremo 2024: i cantanti e le canzoni, gli ospiti e i conduttori. Tutto sul Festival" [Sanremo 2024: the singers and the songs, the guests and the hosts. Everything about the Festival]. TV Sorrisi e Canzoni (באיטלקית). 2023-12-20. נבדק ב-2023-12-20.
זולטאן שנהרץ

זולטאן שנהרץ (בהונגרית: Schönherz Zoltán;‏ קאשה, 25 ביולי 1905 – בודפשט, 9 באוקטובר 1942) היה מהנדס חשמל יהוד-הונגרי, פעיל המפלגה הקומוניסטית, מנהיג בתנועת העבודה שהוצא להורג בשנת 1942. כעשרה מוסדות, בתי ספר ועוד נקראים על שמו להנצחתו. דיוקנו הונצח על בול בשנת 1980. זולטאן שנהרץ נולד במשפחה יהודית כבנם של הוגו שנהרץ ושל מלווינה גולדהאמר. הוא היה סטודנט באוניברסיטה כשהפך חבר בתנועת הפועלים בפראג. הוא לקח חלק בארגון אגודת הנוער ההונגרית (Magyar Fiatalok Szövetsége) ולאחר בוררות וינה הראשונה (נובמבר 1938), הפך לבלתי חוקי בצ'כוסלובקיה (עיר הולדתו חזרה לשליטה וטריטוריה הונגרית) והמשיך את פעילותו בממלכת הונגריה. הוא יצר קשר עם נציג מפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) דיולה קוליך. הוא לקח חלק גם בעבודת ועד הנוער הלאומי (Országos Ifjúsági Bizottság) והשתתף ב-20 באוגוסט 1939 במפגש נוער הפועלים-איכר ים בבודפשט. מדצמבר 1940 ארגן שנהרץ את המאבק נגד המלחמה של ה-KMP וניהל את ועדת העצמאות. ארגון זה יזם וארגן ב-6 באוקטובר 1941 את ההפגנות שהתקיימו ב־Batthyány-erökmécses ולאחר מכן בקברי לאיוש קושוט ושל מיהאי טאנצ'יץ' ב-1 בנובמבר. הוא גם הכין וערך את גיליון חג המולד של העיתון נפסבה ב-1941 ועזר בעריכת העיתון "עם חופשי" (Szabad Nép) הבלתי חוקי, שבגיליון הראשון שלו ב-1 בפברואר 1942 כתב שנהרץ את מאמר המערכת של העיתון שכותרתו הייתה "אנשים חופשיים במדינה חופשית". הוא נעצר ב-6 ביולי 1942 והובא בפני בית הדין מיוחד של ה-VKF (המטה הכללי) עם 13 נוספים כנאשם דרגה ראשונה. במשפט הפלילי שהתקיים בין ה-29 בספטמבר לבין ה-30. גזר עליו בית הדין הצבאי עונש מוות. ביצוע גזר הדין התרחש ב-9 באוקטובר בחצר בית הכלא בשדרות מארגיט. Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) בורבאלה ט. סמרי: זולטאן שנהרץ ; נוער, בודפשט, 1952 שאנדור אורבן: זולטאן שנהרץ ; אנשים משכילים, בודפשט, 1953 (מדריך למרצים SZFTE עירוניים וכפריים) מרתה ל. גילץ: מודל לחיקוי של הנוער שלנו. ביבליוגרפיה נבחרת על גדולי הלוחמים של תנועת הפועלים ההונגרית. בודפשט, ספריית ארווין סאבו, 1965 ג'רג' מטה–פרנץ וידה: נאמנות וחוסר נאמנות. לוחמי תנועת העצמאות ב"דפ" ולפני בית הדין הצבאי. הוצאתקושוט, בודפשט, 1979 חייו ופועלו של זולטאן שנהרץ, שמו של המכון שלנו ; עם., עורך אציל קרולין; 39. ס. המכון להכשרה מקצועית תעשייתית; המכון להכשרה מקצועית תעשייתית שנהרץ, בודפשט, 1983 Magyar nagylexikon XV. (הלקסיקון ההונגרי הגדול). Révai új lexikona XVI. (Rac–Sy) (הלקסיקון החדש של רוואי). Új magyar életrajzi lexikon א' (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש). מדיה וקבצים בנושא זולטאן שנהרץ בוויקישיתוף מסמכים של זולטן שנהרץ, היסטוריה פוליטית וארכיון האיגודים המקצועיים, PIL 727. ג'רג' אשפריאן: מקום הלידה לא נקבע מראש (2007) Pintér István: A Horthy-rendszer II. világháború alatti antifasiszta meghurcoltjai és áldozatai זולטאן שנהרץ ביוגרפיה באתר Arcanum מכללת זולטאן שנהרץ באיסטגרם זולטאן שנהרץ באתר encyclopedia2.thefreedictionary (באנגלית) Schönherz Zoltán hostel (Budapest) זולטאן שנהרץ - המכון להיסטוריה פוליטית דיוקן של זולטאן שנהרץ בארכיב הלאומי דיוקנו על בול משנת 1980 "Halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 444/1942. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-27. דיוקן זולטאן שנהרץ על בול משנת 1980
Ricominciamo tutto

"Ricominciamo tutto" (בעברית: "בוא נתחיל הכל מחדש") הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה האיטלקית נגרמארו. הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. השיר הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים האיטלקי. השיר נכתב על ידי ג'וליאנו סאנג'יורג'י. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-9.7 מיליון השמעות. "Ricominciamo tutto" היה שירה של נגרמארו לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. הוא הגיע למקום ה-19. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 בפברואר 2024. נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-2.5 מיליון צפיות. מילות השיר "Ricominciamo tutto" באתר Genius סרטון השיר "Ricominciamo tutto" באתר יוטיוב Ricominciamo tutto, ספוטיפיי Ricominciamo tutto (Official video - Sanremo 2024), יוטיוב Ricominciamo tutto - Single, אפל מיוזיק
וימרבי

וימרבי (בשוודית: Vimmerby) היא עיר קטנה במחוז קאלמאר, בחבל סמולנד בדרום שוודיה. על פי רישומים, העיר נבתנה במאה ה־14. בנוסף, קיימים בה בתי עץ עתיקים. העיר ממוקמת בדרום שוודיה, כ־50 קילומטרים מערבית לעיר וסטרוויק (אנ') ומחופי המפרץ הבוטני. בירת המחוז, קאלמאר, נמצאת כ־110 קילומטרים מדרום־מזרח לעיר. העיר נורשפין נמצאת כ־100 קילומטרים מצפון־מזרח. העיר נמצאת על כביש המחבר אותה מערבה עם הערים ינשפין, בורוס וגטבורג. כביש נוסף מחבר בין העיר לינקופין (אנ') מצפון לבין העיר וקשה ועד כ־30 קילומטרים מצפון־מזרח למאלמה. בנוסף, קיימת בעיר תחנת רכבת. אסטריד לינדגרן – סופרת ילדים מפורסמת (1907–2002) תומאס ראבלי – כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער (1959–הווה) ארצות הברית פארגו, דקוטה הצפונית, ארצות הברית ליטא ינישוק, ליטא בית העירייה כנסיית העיר אתר האינטרנט הרשמי של וימרבי מדיה וקבצים בנושא וימרבי בוויקישיתוף "Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km2 2005 och 2010" (בשוודית). Statistics Sweden. 14 בדצמבר 2011. ארכיון מ-27 בינואר 2012. נבדק ב-10 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Vimmerbys Historia". vimmerby.com. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "About Our City". City of Fargo. אורכב מ-המקור ב-2010-03-05. נבדק ב-2010-03-01. "International Relations". joniskis.lt. נבדק ב-29 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באירופה ובנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ma non tutta la vita

"Ma non tutta la vita" (בעברית: "אבל לא כל החיים") הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה האיטלקית ריקי אה פוברי. הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים קרוסלו רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים האיטלקי. השיר נכתב על ידי אלפרדו רפטי מוגול, אדווין רוברטס וסטפנו מרלטה. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-27.2 מיליון השמעות. "Ma non tutta la vita" היה שירה של ריקי אה פוברי לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. הוא הגיע למקום ה-21. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 בפברואר 2024. נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-25 מיליון צפיות. מילות השיר "Ma non tutta la vita" באתר Genius סרטון השיר "Ma non tutta la vita" באתר יוטיוב Ma non tutta la vita, ספוטיפיי Ma non tutta la vita (Official video - Sanremo 2024), יוטיוב Ma non tutta la vita - Single, אפל מיוזיק
הבחירות לפרלמנט האירופי 1999

הבחירות לפרלמנט האירופי ב-1999 היו בחירות בינלאומיות לכל 626 חברי הפרלמנט האירופי שנערכו ב-15 המדינות החברות באיחוד האירופי. הבחירות נערכו בתאריכים 10–13 ביוני 1999. אחוז ההצבעה המשיך במגמת הירידה ועמד לראשונה על פחות מ-50%. אלו היו הבחירות הראשונות בהן הצביעו תושבי אוסטריה, פינלנד ושוודיה. זוהי הסיבה העיקרית לעליית מספר המושבים מ-567 בבחירות 1994 ל-626 בבחירות אלו מדיה וקבצים בנושא הבחירות לפרלמנט האירופי 1999 בוויקישיתוף