laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה

נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה (באנגלית: Seattle–Tacoma International Airport) ידוע גם כנמל התעופה של סי-טק הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בתחום השיפוט של העיר סי-טק, ומשרת את הערים סיאטל, טקומה ושאר מערב מדינת וושינגטון. מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים בצפון אמריקה, אירופה, המזרח התיכון, ומזרח אסיה. הנמל משמש כבסיס לחברת התעופה אלסקה איירליינס, ולחברת הבת האזורית שלה, הורייזון אייר. נמל התעופה מדורג במקום ה-15, ברשימת שדות התעופה העמוסים בארצות הברית. בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 33,223,111 נוסעים, ב-309,597 תנועות מטוסים. חניון נמל התעופה מכיל 13,000 מקומות חנייה, והוא מבנה החנייה הגדול בעולם. בשנת 2012 החברות שהפעילות ביותר בנמל היו: אלסקה איירליינס (39.07%), הורייזון אייר (12.88%), דלתא איירליינס (10.26%), יונייטד איירליינס (9.94%), וסאות'ווסט איירליינס (9.74%). ב-10 באוגוסט 2018 נטל עובד תחזוקה בנמל ללא רשות מטוס ריק מדגם בומברדיה דאש 8 של חברת הורייזון אייר, המריא איתו מהנמל ובהמשך ריסק אותו על האי קטרון במצר טקומה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה באתר Airliners.net אוריאל בארי, ‏ארה"ב: מטוס נוסעים נגנב על ידי עובד בשדה התעופה, באתר "סרוגים", 11 באוגוסט 2018
אבנר ישראל הצרפתי

הרב אבנר ישראל הצרפתי (כ"א בשבט ה'תקפ"ז 18 בפברואר 1827- ח' בתשרי ה'תרמ"ד 9 באוקטובר 1883) היה פוסק, דיין, מקובל וכרוניקאי מהעיר פאס שבמרוקו. נולד ב-18 בפברואר 1827 (כ"א בשבט ה'תקפ"ז) בעיר פאס שבמרוקו לרבי וידאל הצרפתי הרביעי, נצר למשפחת הצרפתי שהגיעה למרוקו לאחר גירוש ספרד, במקור מצרפת, משם גורשה יחד עם יהודים אחרים בשנת 1308. משפחתו מיוחסת לרבנו תם, רש"י ודרכו לדוד המלך. למד בישיבה בפאס והוסמך בעיר לרבנות. נודע כאיש אשכולות. ברשותו הייתה ספרייה עשירה אליה קיבל באופן סדיר ספרים ועיתונים מארצות שונות. ידיעותיו בתחומים שונים זיכו אותו בהערכתם של היהודים, המוסלמים והאירופאים יחד. כך למשל כתב עליו הקצין והכומר הצרפתי שרל דה פוקו (Charles de Foucauld): אפילו בעיני המוסלמים הוא היה האיש הצדיק של דורו, יהודים ומוסלמים פנו לעצתו בכל הזדמנות ועבור כל סיבה. כיהן כדיין בבית הדין הרבני של פאס, ובהמשך מונה לאב בית הדין ורב העיר. תמך בפעילות החינוכית של כל ישראל חברים וזכה לכבוד רב ממנהליה. בהספד שנכתב עליו לאחר מותו בעיתון היהודי-בריטי ג'ואיש כרוניקל נכתב בשבחו שגילה פתיחות להשכלה ולקידמה. הלך לעולמו ב-9 באוקטובר 1883 (ח' בתשרי ה'תרמ"ד), ונקבר בבית הקברות היהודי בפאס. הותיר אחריו ארבע בנות ובן אחד. אחת מבנותיו, שמחה, עלתה לארץ ישראל ונישאה לרבי יעקב משה טולדנו. בנו היחיד היה הרב וידאל הצרפתי החמישי, שהמשיך את המסורת המשפחתית וכיהן כדיין בפאס. יחס פאס - כרוניקה העוסקת בהיסטוריית יהודי מרוקו ופאס, 1879. נועדה תחילה לשמש כתשובה לשאלות ששלח מזכיר אגודת כל ישראל חברים בנושא קהילת יהודי פאס, אך הייתה רחבה בהיקפה בהרבה מכך. החיבור כולל סקירה היסטורית מפורטת של תולדות היהודים במרוקו החל מימי הקמתה של פאס ועד זמנו של המחבר, שלצרכיה עשה שימוש במקורות היסטוריים מוסלמיים ויהודיים כאחד. כמו כן החיבור כולל סקירה של החיים היהודיים בני זמנו בעיר פאס בפרט ובחלקים נוספים במרוקו, כולל מפקד של כל המשפחות היהודיות בכמה מן הערים קיצור ופרשנות לספר משכנות הרועים, של הרב עוזיאל אלחאייך מתוניס שו״ת הלכתי אבנר ישראל הצרפתי, יחס פאס בתוך: פאס וחכמיה - כרך ראשון בעריכת דוד עובדיה, הוצאת בית עובד, ירושלים, תשל"ט, עמ' 87-171. רשימת הפרסומים של אבנר ישראל הצרפתי, בקטלוג הספרייה הלאומית ר' אבנר ישראל הצרפתי, באתר MyTzadik הרב אבנר ישראל הצרפתי, באתר Geni אבנר ישראל צרפתי, דף שער בספרייה הלאומית The Fez Community and the Hassarfaty Family by by Vidal Serfaty. First published in "Etsi" (Sephardi Genealogical and Historical Review) June 2005, Vol. 8, No. 29. עיין בערכים: משפחת הצרפתי, ובערך רבי אליהו הצרפתי, ובערך רבי וידאל הצרפתי (הצוף דבש).
נאבן

נאבן (באירית: An Uaimh, באנגלית: Navan) היא עיר הבירה של מחוז מית' שבמזרח אירלנד, במרחק כ-50 קילומטר צפון מערבית מדבלין. נאבן היא העיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה במדינה, בשנת 2022 התגוררו בעיר 33,886 תושבים. השם האירי המודרני An Uaimh התגלגל ושובש ככל הנראה משמו של תל הקבורה הפרהיסטורי An Odhbha, שנקרא על שם אודהבה, אשתו הראשונה של ארימון. סביר להניח שהשם האנגלי המודרני Navan הוא תרגום לאנגלית של השם האירי אשר היה השם הרשמי של המקום מאז הקמת אירלנד ב-1922. שמה האנגלי של העיר נקבע רשמית בשנת 1971, לאחר שהשם האירי של העיר לא השתרש בציבור באותה מידה. השם האנגלי הוא פלינדרום (שניתן לקראו משני הצדדים). למייסדי העיר שורשים נורמניים: הברונות של נאבן הוענקה ב-1172 על ידי הברון של ממלכת מית', יו דה לייסי, לאחד מאביריו, ג'וסלין דה אנגולו; האביר בנה מצודה במיקום זה, שהתפתחה בהמשך לעיר נאבן. בסמוך לעיר פועל מכרה טארה, מכרה אבץ ועופרת גדול. בולגריה סנדנסקי, בולגריה איטליה בוביו, איטליה איטליה ברוקוסטלה, איטליה מדיה וקבצים בנושא נאבן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאבן נאבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניופורט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניופורט – עיר במחוז ניופורט במדינת רוד איילנד שבארצות הברית ניופורט ביץ' – עיר במחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית ניופורט (בלגיה) – יישוב בפלנדריה שבצפון-מערב בלגיה ניופורט (ויילס) – עיר אוניברסיטאית בדרום-מזרח ויילס שבממלכה המאוחדת ניופורט (ארקנסו) – עיר המחוז של מחוז ג'קסון במדינת ארקנסו שבארצות הברית ניופורט (ויקטוריה) – פרבר של מלבורן במדינת ויקטוריה, אוסטרליה ניופורט (פנסילבניה) – עיר במדינת פנסילבניה שבארצות הברית ניופורט (קנטקי) – עיר במדינת קנטקי שבארצות הברית נובי פורט (פולנית: Nowy Port שפירושו הנמל החדש) – אחד מארבעת רובעיה של העיר גדנסק בפולין
ג'יימס וורדי

סר ג'יימס מאן ווֹרְדי (באנגלית: James Mann Wordie;‏ 26 באפריל 1889 – 16 בינואר 1962) היה חוקר קטבים וגאולוג סקוטי. וורדי נולד בגלאזגו. הוא למד באקדמיה של גלאזגו וקיבל תואר ראשון בגאולוגיה מאוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1912 סיים את סנט ג'ון קולג' באוניברסיטת קיימברידג' כסטודנט מצטיין ופתח בעבודת מחקר. במהלך עיסוקו יצר קשר עם פרנק דבנהאם וריימונד פריסטלי, שהיו חברים במשלחת האנטארקטית השנייה של רוברט פלקון סקוט. עניינו של וורדי במשלחת ובתגליות מדעיות התעצם עקב המפגש עם השניים. בשנת 1914 הצטרף וורדי אל משלחתו של סר ארנסט שקלטון לאנטארקטיקה, שנודעה בשם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שם פעל כגאולוג וראש הסגל המדעי. על אף כישלונה הכולל של המשלחת – ובכלל זה מפלתה של הספינה אנדיורנס, שנלכדה בקרח הדחוס של ים ודל ולבסוף התנפצה ושקעה בשנת 1915 – שימר וורדי את המוראל של אנשי המשלחת, ערך תצפיות מדעיות בנושאי אוקיינוגרפיה ושכבות קרח דחוס והשיג ממצאים גאולוגיים חשובים. וורדי הצטרף לתשע משלחות לקוטב, בהן המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית על "אנדיורנס". בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-20 יצא למסעות רבים אל הקוטב הצפוני ועזר לטפח דור חדש של חוקרים צעירים, בהם ויויאן פוקס, ג'ינו ווטקינס ואוגוסטין קורטו. הוא היה למדינאי הבכיר של חקר הקוטב הבריטי ומעטות המשלחות שיצאו מבריטניה בלי להיוועץ תחילה בוורדי. מדף הקרח וורדי בחצי האי האנטארקטי קרוי על שמו. הוא היה יו"ר של מכון סקוט לחקר הקוטב (SPRI) ונשיא החברה הגאוגרפית המלכותית משנת 1951 עד 1954. במהלך כהונתו בחברה עזר לתכנן את ההעפלה הראשונה המוצלחת של אדמונד הילרי וטנזינג נורגיי אל פסגת האברסט. בתפקידו בחברה הגאוגרפית עזר לפוקס בחצייה הראשונה מאז ומעולם של יבשת אנטארקטיקה – מטרתו המקורית של שקלטון במשלחת אנדיורנס. וורדי תרם גם למדריכים הגאוגרפיים של ביון הצי הבריטי, שיצאו לאור בתקופת מלחמת העולם השנייה. וורדי החזיק בתואר מוסמך מסנט ג'ון קולג'. בשנת 1957 עוטר בתואר אבירות על תרומותיו למשלחות הקטבים. אתרים הנושאים את שמו הם וורדי פוינט, מדף הקרח וורדי, נונאטאק וורדי ופוינט וורדי. Farmer, B. H. (2004). "Wordie, Sir James Mann (1889–1962)", rev., Oxford Dictionary of National Biography: Oxford University Press. Accessed 8 September 2006 (subscription required). Smith, Michael (2004). Polar Crusader: Sir James Wordie – Exploring the Arctic and Antarctic: Birlinn. ISBN 1-84158-292-1. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס וורדי בוויקישיתוף Farmer, B. H. (2004). "Wordie, Sir James Mann (1889–1962)", rev., Oxford Dictionary of National Biography: Oxford University Press. Accessed 8 September 2006 (subscription required). Smith, Michael (2004). Polar Crusader: Sir James Wordie – Exploring the Arctic and Antarctic: Birlinn. ISBN 1-84158-292-1.
ועדת קדמי

האם התכוונתם ל... ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון – הוקמה בקיץ 2011, בעקבות מחאת הקוטג' ועדת כהן-קדמי – ועדת החקירה ממלכתית שהוקמה בשנת 1995 לחקירת פרשת ילדי תימן (1954-1948)
מערבא

האם התכוונתם ל... ארץ ישראל – מערבא הוא כינוי השגור בפי אמוראי בבל לארץ ישראל, שמיקומה ממערב לבבל. ישיבת מערבא – ישיבה תיכונית חרדית שנוסדה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20
בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות

בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות לבנייה ותעשייה (בצרפתית: École Spéciale des Travaux Publics, du bâtiment et de l'industrie), הוא בית ספר טכני ברובע התשיעי של פריז. בית הספר הוקם בשנת 1891 על ידי ליאו איירול, והוכר רשמית על ידי ממשלת צרפת בשנת 1921. הוא אחד מבתי הספר הכלליים להנדסה כחלק מהגרנד אקול, במשך השנים הכשיר בית הספר כ-24,000 מהנדסים וכ-7,000 מנהלי אתרי בנייה. בין בוגרי בית הספר: משה פלדנקרייז והרב מנחם מנדל שניאורסון, הרבי מחב"ד. המוסד מציע קורסים לתואר בהנדסת בניין, הנדסה אזרחית, טופוגרפיה והנדסת חשמל, בני שנתיים ושלוש שנים. בית הספר היה ממוקם בשדרות סן ז'רמן ברובע הלטיני שבפריז, ובשנת 2011 עבר לקמפוס חדש בקאשן (פרוור בדרום פריז). המכללה פתוחה לדוברי אנגלית שרוצים ללמוד הנדסה בשיתוף עם צרפתים. מדיה וקבצים בנושא בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות, ברשת החברתית פייסבוק בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר בית הספר (באנגלית) אתר בית הספר (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא פריז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האקדמיה הצבאית בחומס

האקדמיה הצבאית בחומס היא אקדמיה צבאית הממוקמת בעיר חומס ומכשירה קצינים בכוחות המזוינים של סוריה. האקדמיה היא הגדולה והוותיקה מבין האקדמיות הצבאיות של סוריה ורבים מבוגריה שירתו לאורך השנים בעמדות מפתח, בהם ניתן למנות את חאפז אל-אסד (נשיא סוריה לשעבר), מוסטפא טלאס (לשעבר רמטכ"ל ושר הביטחון) ועלי אסלאן (לשעבר רמטכ"ל סוריה). האקדמיה נוסדה בשנת 1933, לאחר שתחת המנדט הצרפתי על סוריה הועברה האקדמיה הצבאית לשם מהעיר דמשק. בשנותיה הראשונות שימשה האקדמיה להכשרת קציני חיל רגלים בלבד, בעוד שקצינים מזרועות אחרים נשלחו לרוב למדינות אחרות לשם הכשרתם. בתחילת שנות ה-60 נוסדה "האקדמיה של חיל האוויר" בבסיס נאיירב (ליד חלב), ו-"האקדמיה של חיל הים" בלטקיה, בהמשך נוסדה גם אקדמיה לקציני מילואים בחאלב. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שהחלה בשנת 2011, העיר חומס הייתה אחד ממוקדי הלחימה הקשים בסוריה, האקדמיה הצבאית ובסיס התותחנים הצמוד משמשים מוקד צבאי סורי חשוב כנגד כוחות המורדים בסוריה. ב-23 ביולי 2011 האקדמיה הותקפה כאשר דווח על שני פיצוצים גדולים וקולות ירי מתוך האקדמיה, מספר לא ידוע של חיילים נפגעים הוצאו משם לבית החולים הצבאי בעיר ב-30 באוגוסט 2013, עם המתח הגובר מחשש למתקפה של ארצות הברית בסוריה (לאחר דיווחים על שימוש בנשק כימי כנגד המורדים), בין היתר הוחלט על פינוי האקדמיה משום שהיא נחשבה למטרה אפשרית למתקפה. כ-2,500 הצוערים הועברו לאוניברסיטת חומס, כמו גם חמש קומות באוניברסיטת דמשק גם פונו כדי לאכלס את הצוערים. אודות האקדמיות הצבאיות בסוריה, מתוארך לאפריל 1987. Institute for the Study of War, Security Forces Evacuate Homs Military Academy, ה-30 באוגוסט 2013. Adrian Blomfield, ‏Syria protests: opposition supporters launch attack on Homs army college, The Telegraph, 23 July 2011
משבר

משבר מציין אירוע או תקופה חריגה בעלת פוטנציאל השפעה שלילי בחיי יחיד, חברה, ארגון או מדינה אשר תוצאותיו יכולות להביא למצב לא יציב ורווי בסכנות. משבר יכול להיות מפתיע או תוצאה של הידרדרות לאורך זמן. משברים יכולים גם להוות הזדמנות לשינוי ולפתיחת דף חדש. חקר משברים זוכה להתייחסות נרחבת בתחומי ידע שונים, בהם: כלכלה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, יחסים בינלאומיים וסביבה (למשל משבר האנרגיה העולמי). בעברית, שורש המילה משבר הוא "שבר", מונח המציין שינוי גדול ובלתי צפוי בחיים, המייצר שבר בין דרך החיים בעבר להווה. משבר (Crisis) הוא מושג משני למושג סכסוך (Conflict), והוא מתאר מצב בו מערכת יחסים שבבסיסה קיים סכסוך, משנה את פניה באופן חד-פעמי, בנושא מסוים ונקודתי שבו פרץ הסכסוך, שאינו ניתנת לגישור בעיני הצדדים, והם אינם מוכנים לוותר לגביו. ישנם מקרים שכיחים פחות, בהם המשבר מביא ליצירת סכסוך. בתיאור סכמתי ניתן לראות את המעבר בין סכסוך למשבר כשינוי מתצורת קו לתצורת נקודה בצדי הקו, שמיקומה מעלה או מטה ומרחקה מהקו הוא סובייקטיבי ונועד לתאר את העוצמה.[דרוש מקור: מלא] בהתייחסות למשבר כחוויה בעלת מאפיינים אישיים, ספרות מקצועית מעגנת את הסיבות למשבר בנסיבות חיצוניות, כגון פיטורים ממקום עבודה, מחלה קשה, הגירה וכדומה. התייחסות נוספת לסיבות למשבר קושרת אותו לחלק אימננטי מתקופות שונות בחיים: כך למשל, משבר גיל הארבעים. בכל הקשור במשברים אישיים קיימת ספרות ענפה העוסקת בנושא לא רק בתחום האקדמי, אלא גם בספרי עזרה עצמית, המתמקדים בצמיחה מתוך משבר. משבר חברתי מתייחס לקיומו של משבר מתוך זיקה לקהילה, או חברה. הוא יכול להתייחס למשבר שעובר אדם פרטי מתוך זיקה לחברה בה הוא נמצא, או למשבר שעוברת קהילה או חברה. משבר הוא מצב של שינוי משגרת החיים הנתפס על ידי המעריך אותו כבעל מאפיינים אלה: פגיעה בפועל באחד מערכי היסוד או איום מהותי עליו. דחיפות בתחילת הטיפול באירוע וצורך לסיים את הטיפול מהר ככל האפשר מתחילתו (זאת, על מנת לבלום את התפשטות האירוע או את החמרת המצב). חוסר וודאות בתיאור המצב ותוצאות הפעולה המידית שתינקט. מחסור במשאבים הנדרשים לטפל במשבר - בסוג המשאבים או בכמותם. חוסר הוודאות והמחסור במשאבים הם ההופכים את המצב למשבר (בעוד שהדחיפות היא מאפיין ההופך את האירוע ל"מצב חירום" בלבד) מכיוון שמשבר הוא "מצב נתפס", מעריכים שונים עשויים לראות רוע אחד כמשבר או שאינו ככזה. ניתן להעריך משברים באופן אובייקטיבי על פי מספר האתרים בהם מתרחשים אירועים בעלי פוטנציאל משברי, על פי מאפייני האירועים ועל פי קצב התרחשותם והתמשכותם. כאשר מתחולל אירוע מתוחם במקום אחד, המשבר יהיה "קטן". כאשר מתחולל אירוע בעל מספר מאפיינים במקום אחד, או כאשר מספר אירועים במקומות שונים הם בעלי מאפיין דומה, המשבר הוא "בינוני". כאשר מתרחשים מספר אירועים בעלי מאפיינים שונים באתרים שונים בו זמנית (גם הצטברות אירועים נכללת כאן) המשבר הוא "גדול". מכיוון שמשבר הוא "מצב נתפס", אפשר להעריך משבר גם בהערכה סובייקטיבית על פי מידת הסיבוכיות אותה חווה המעריך, בהשוואה לאירועים קודמים איתם התמודד, בהתייחס לכמות המשאבים העומדים לרשותו ולמיומנויות שיש בידו להתמודד עם המצב (הגדרה זו דומה להגדרת מסוגלות או חוללות עצמית ניהול משברים אילון גלעד, כיצד נוצרה המילה מַשְׁבֵּר, ומתי הפסקנו לכתוב "קריסיס" בעיתון?". "הארץ", 23 באוקטובר 2019 Bar-Lev, T. 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה ובנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פר גרנזי

פר גרנזי, הוא גזע בקר הנפוץ במשק החלב. צבעו חום עם כתמים לבנים, וידוע בזכות עמידותו ובזכות טעם החלב העשיר שלו. צבעו של החלב מוזהב, בגלל רמת הבטא-קרוטן הגבוהה במיוחד שבו, מה שנותן לו ערך בריאותי מוסף. לחלב הפרות גם אחוזי שומן גבוהים יחסית, כ-5% ורמה גבוהה של חלבון, כ-3.7%. תפוקת החלב מגיעה ללמעלה מ-5000 ליטר בשנה, ועד קרוב ל-6000 ליטר. מדיה וקבצים בנושא פר גרנזי בוויקישיתוף פר גרנזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.worldguernseys.org/advantages.html http://www.studbook.co.za/Society/guernsey/ ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסף טוכמאייר

אסף (אסי) טוכמאייר (נולד ב-9 במרץ 1970) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי, מבעלי השליטה בחברת הנדל"ן הישראלית ישראל קנדה. אסף טוכמאייר נולד בפתח תקווה וגדל ברעננה. לאחר לימודיו בתיכון אוסטרובסקי, הוא התגייס לצה"ל, שם שירת בגיס 441. לאחר השירות הצבאי החל לעבוד יחד עם חברו מהתיכון ברק רוזן כסוכן נדל"ן. ב-1995 פתחו משרד תיווך וחברה המתמחה ברכישת אדמות חקלאיות שעדיין לא קיבלו אישור לשינוי ייעוד לבנייה למגורים ומסחר. ב-1998 החלו לבצע עסקאות נדל"ן בקנדה, והקימו חברת נדל"ן בשם קנדה ישראל. ב-2006 רכשו את חברת פאנגיאה נדל"ן שנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובהמשך שינו את שמה לישראל קנדה. בפברואר 2018 הצטרפה ישראל קנדה למדד ת"א 125. החברה מתמחה בפרויקטים של בניית מגדלי יוקרה ומשרדים רבי קומות, כדוגמת מגדל W ומגדלי בלו בתל אביב. ב-2011 מונה טוכמאייר, חובב טניס, ליו"ר איגוד הטניס בישראל ובהמשך גם התמנה לחבר הוועד האולימפי בישראל. ב-2013 מונה טוכמאייר לקונסול כבוד של הרפובליקה הדומיניקנית. טוכמאייר מתגורר בכפר שמריהו, נשוי ואב לשלושה. מידע אודות אסף טוכמאייר באתר ישראל קנדה ynet ספורט, יו"ר חדש לאיגוד הטניס - אסי טוכמאייר, באתר ynet, 11 בנובמבר 2011 אסף טוכמאייר באתר הוועד האולימפי בישראל אורן פרוינד, הילדים הרעים של שוק הנדל"ן הכפילו את שוויים ב־2016, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2017 אסף טוכמאייר ברשת החברתית LinkedIn אביב לוי, ‏טוכמאייר ורוזן שולחים את ישראל קנדה למדד ת"א 125, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2017 מיכאל רוכוורגר, הרעב של רוזן וטוכמאייר לעסקות הזניק את שווי ישראל קנדה ב-400% בחמש שנים, באתר TheMarker‏, 25 במרץ 2021 דני בורשבסקי‏, הבלוג האולימפי: משפיעי השנה 2013, באתר וואלה, 1 בינואר 2014 [[1] כבוד גדול ליו"ר איגוד הטניס אסי טוכמאייר..], באתר פייסבוק, ‏15 בפברואר 2014
עמוס בועז

עמוס בועז (נולד ב-1974) הוא מעצב תעשייתי ישראלי ומרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בצלאל. סיים תואר ראשון במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל בשנת 2000. בשנת 2004 הקים סטודיו עצמאי לעיצוב תעשייתי. משנת 2005 הוא מרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל. לאורך השנים מתמחה בעיצוב לתחומים שונים כגון רכב, ציוד רפואי, ציוד קרבי ומוצרי צריכה. כיום במסגרת הסטודיו מקיים שיתוף פעולה עם יצרני רכב מאיטליה ומעצב טרקטורים, קומביינים ומשאיות לחברות מרחבי העולם. 2011 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "מיקסליום" של חברת לכיש תעשיות. 2010 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "טייגר" של חברת מדת ארמור. 2009 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "מיקסלנט" של חברת לכיש תעשיות. 2008 - פרס ראשון בתחרות "PRIX PIERANTONI de L'INNOVATION 2008" עם פרויקט ה"PRISTINE" של חברת ויורה. 2005 - אות העיצוב "עם פרויקט פלאפון" "EMBLAZE MUSIC BOX". 2005 - אות העיצוב לקבוצת "מסע" עם פרויקט הברזייה "מים". 2004 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "Kodak Thermo flex Mid". 2002 - פרס ראשון לקבוצת "מסע" בתחרות עיצוב של מפעל הפיס עם פרויקט הברזייה "מים". 1998 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של חברת "BOSCH" עם פרויקט "נא שא". 2010 - “Israeli Design” במוזיאון העיצוב חולון 2009 - Israeli Design” in Israel by the Israel design Community 2007 - "AGRITECHNICA 2007" held in HANOVER GERMANY presenting the " RMH MIXELLENT" 2007 - “PLASTO ISPACK” in Israel by the Israel Ministry of Trade and Labor 2007 - “Israeli Design in Israel by the Israel design Community" 2005 - “PromiseDesign” in “DesignMay”, ברלין 2005 - “PromiseDesign” in “Triannale”, טורינו 2003 - “Head Guard” by the Bezalel Academy of Art & Design, Department of Industrial Design 2003 - “Designers Process” by the Bezalel Academy of Art & Design, Department of Industrial Design 2007 - מיקסלנט של חברת RMH-קומביין להאכלת פרות. 2010 - טרקטור לחטיבת עצים של חברת LKT. 2004-2013 - משאית אטמוס עבור אלביט מערכות. 2004-2013 - אטמוס תותח מתנייע עצמאי של חברת אלביט מערכות. 2011 - מיקסליום של חברת RMH-קומביין להאכלת פרות. 2010 - רכב ממוגן טייגר של MDT ARMOR וחברת TEXTRON האמריקאית. 2012 - אבנר רכב ממוגן של MDT ARMOR. 2010 - טיטן - כלי רכב אישי חשמלי, מתקפל ומתפרק של "צרעה מערכות אקטיביות". 2009 - מלגזה לטעינת פצצות למטוס F22 עבור חברת BL. אורפלה מגנט קונספט לטרקטור עתידני 2010 אורפלה "קנטאור" קונספט ל"טלה-הנדלר" 2012 אורפלה 612 קונספט למלגזה עתידית 2010 קונספטים לטרקטור פורשה 2010 סקיצות בפוטושופ אורפלה טינו 588-קונספט למערבל בטון עצמאי 2011 דימויים בסוליד וורקס ופוטושופ אורפלה "סי אל" מערכת לחלוקת והעמסת מכולות 2012 מדיה וקבצים בנושא עמוס בועז בוויקישיתוף אתר הבית של עמוס בועז כתבה של עמוס בועז במגזין בינלאומי, 2012 כתבה של עמוס בועז במגזין בינלאומי, 2010 כתבה על עמוס בועז במגזין גיפולוג
דר קראל

"דֶר קרָאל" (בגרמנית: Der Kraal) היה סלון ספרותי בירושלים מיסודה ובניהולה של המשוררת אלזה לסקר-שילר, שפעל מראשית שנת 1942 ועד סוף 1944. משתתפי החוג, שנבחרו והוזמנו באופן אישי על ידי לסקר-שילר, היו כארבעים עד שישים אנשי רוח יוצאי המרחב הלשוני הגרמני, ובהם מקס ברוד, מרטין בובר, ורנר קראפט, שלום בן חורין, הרמן סווט (Swet), פרידריך סלי גרוסהוט (Grosshut), היינץ פוליצר וארנסט סימון. המונח "קראל" באפריקנס מתייחס למקום הכינוס של חיות משק במרכז הכפרים בדרום אפריקה. החוג היה ביטוי לניסיונה של לסקר-שילר לברוא פיסת מולדת בגלותה מחוץ לתרבות הגרמנית. הרעיון בדבר המועדון התגבש בחודש נובמבר 1941, והוא החל לפעול ב-10 בינואר 1942 בהרצאה של בובר. המועדון נפגש פעמיים בחודש, והתקיימו בו קריאות בספרות והרצאות בנושאי פילוסופיה ודת. הוא פעל תחילה במרכז לתרבות צרפת ברחוב בן-יהודה בירושלים, ובהמשך עבר בין מקומות שונים בעיר, בהם בתי כנסת ובתים פרטיים. לכל ערב הוקדש נושא אחר, כגון "על אהבה, חברוּת וטוּב". לסקר-שילר הייתה מרכז הפעילות, והשקיעה רבות בתכנון הערבים, תיאום המרצים, חלוקת ההזמנות ועוד. היא הייתה מופיעה לערבי המועדון בבגדיה הטובים ביותר, ונהגה להקריא מיצירותיה בקריאה אמנותית דרמטית, לאור נרות ולעיתים קרובות בליווי פעמונים קטנים והרמוניקה. בין היצירות שהקריאה היו שירי ספרה "פסנתרי הכחול" (1943), והמחזה Ichundich ("אני-ואני"), שנחשף שם לראשונה בפני קהל והתפרסם רק לאחר מותה. המועדון פעל עד סוף שנת 1944. לסקר-שילר נפטרה בינואר 1945. Sigrid Bauschinger, 'Jerusalemer Freunde und die Gründung des "Kraal",' in: Else Lasker-Schueler. ihr Werk un ihre Zeit, Heidelberg: L. Stiehm (Poesie und Wissenschaft, 7, 1980, pp. 268-270. Erich Gottgetreu, Die letzten Jahre der Else Lasker-Schüler. Erinnerungen zu ihrem hundertsten Geburtstag, Die Zeit, 7. Februar 1969 Erich Gottgetreu, Else Lasker-Schüler und der "Kraal", Aufbau 45,50 (Decembert 14, 1979), 21 Ruth Schwertfeger, Else Lasker-Schüler: Inside this Deathly Solitude, New York: Berg (Berg Women's Series), 1991, p. 103 ermann Zabel (Hrsg.), unter Mitarbeit von Andreas Disselnkötter und Sandra Wellinghoff, Stimmen aus Jerusalem. Zur deutschen Sprache und Literatur in Palästina/Israel, Berlin: LIT Verlag (Deutsch-Israelische Bibliothek), 2006, 'Zentren literarischen Lebens,' p. 216. Uta Grossmann, Fremdheit im Leben und in der Prosa Else Lasker-Schülers, Oldenburg: Igel Verlag Wissenschaft (Literatur - und Medienwissenschaft), 2001, p. 93. אלזה לסקר שילר: משוררת מציירת; אוצרת התערוכה: עירית שלמון / Elsa Lasker-Schüler - a Poet Who Paints; English translation: Daria Kassovsky; English editing, A. M. Goldstein, חיפה: מוזיאון הכט – אוניברסיטת חיפה, תשס"ו 2006 (להלן: "משוררת מציירת"), עמ' 81. Frango, Mrs. Lasker-Schueler Reads her Works, The Palestine Post, 6 באוגוסט 1942. "משוררת מציירת", עמ' 104. Else Lasker-Schüler, Selected Poems; translated from the German, edited, and with an introduction by Audri Durchslag-Litt and Jeanette Litman-Demeestère, Los Angeles: Green Integer, 2002, p. 35. Else Lasker-Schuler: A life
טומהוק

האם התכוונתם ל... טומהוק (טיל) – טיל שיוט אמריקני טומהוק (גרזן) – כלי נשק אינדיאני טומהוק (להקה) – להקת רוק אלטרנטיבי שבראשה עומד מייק פאטון סטייק טומהוק – נתח בשר בקר eitanloli
ישראל קומט

ישראל קומט (1912 - 12 בפברואר 1987) היה אדריכל ישראלי. קומט נולד בשנת 1912 בווינה, בנו של יזם בענף הבניה ואיש ציבור. את השכלתו כאדריכל קיבל במכון הטכני של וינה ובתום לימודיו בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והשתקע בחיפה. שנתיים לאחר עלייתו פתח משרד תכנון בחיפה בשותפות עם המהנדס מנחם ראט. ב-1958 הצטרף לשותפות האדריכל אבנר קנר ושם המשרד היה "ראט, קומט, קנר אדריכלים". המשרד פעל עד לפרישתו של קומט בשנת 1985. קומט, שהיה אדם דתי, עבד בעיקר עם המגזר הדתי. במסגרת זו תכנן מבני מגורים, תעשייה, חינוך ודת. בנו, האדריכל יחיאל קומט, ממשיך את דרכו של אביו ומתמחה בתכנון בתי כנסת. בית הכנסת המרכזי קריית שמואל בית הכנסת המרכזי בשדה יעקב, 1952 בנייני ממשל בגאבון שבאפריקה, שנות ה-60 בית הכנסת בישיבת כנסת חזקיהו ברכסים, 1964 בית הכנסת המרכזי הר הכרמל, דרך הים 12, חיפה, 1964 בית הכנסת המרכזי בעכו, 1967 בית הכנסת בכפר הנוער כפר חסידים, 1974 בית הכנסת המרכזי, חדר אוכל, מבני מגורים וחינוך במוסד עליית הנוער "נוה עמיאל" (סמוך לשדה יעקב) שני בתי כנסת ברכסים בית כנסת, רחוב צפת, הרצליה בית הכנסת "מקור ברוך" בשכונת ויז'ניץ, רחוב השילוח, חיפה בית כנסת בקרית פרוסטיג, קריית אתא ישיבת "יחל ישראל", רמת ויז'ניץ, חיפה מוסד אשל לפליטים, כפר אתא מוסך פורד, חיפה בית ספר תיכון, רחוב ירושלים, עפולה שכונת מגורי צמודי קרקע בקרית שמואל בית התאחדות בעלי התעשייה, רחוב הנאמנים 8, חיפה בית חברה למחסנאות והובלה בע"מ, רחוב הנמל 40, חיפה בית המועצה הדתית, רחוב העצמאות 98, חיפה בית ההנהגה היוונית-קתולית, רחוב יפו 21–23, חיפה בית חרושת ארטיק, אזור תעשייה בת ים מפעלי בורסקאות "כהנא", כפר חסידים בית ההסתדרות הכללית, תל חנן בית אבות "סיני", רחוב סיני 12, חיפה בית נכים "תקוה", שכונת אחוזה, חיפה בית הכנסת המרכזי בשדה יעקב (חזית מזרחית) חזית הכניסה הראשית לבית הכנסת בשדה יעקב (חזית מערבית) פנים בית הכנסת בשדה יעקב (כיום נטוש) אולם בית המדרש של ישיבת כנסת חזקיהו ארון הקודש בישיבת כנסת חזקיהו חזית בית הכנסת המרכזי בכרמל בחיפה פנים בית הכנסת המרכזי בכרמל בחיפה רישום פרספקטיבי לבנייני ממשל בגאבון שבאפריקה, שנות ה-60 מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין ישיבת כנסת חזקיהו ברכסים, באתר 'חלון אחורי', 2.10.13 מיכאל יעקובסון: לא לכל אחד: אל 6 מבנים נסתרים ומרתקים ברחבי הארץ - על בית הכנסת במושב שדה יעקב, 16 באפריל 2014 xnet מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין בית הכנסת המרכזי הר הכרמל, באתר 'חלון אחורי', 22 באוקטובר 2014.