laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סוניה שווסטר

סוניה שווסטר (29 במרץ 1935 – 2018) הייתה מחלוצות הקהילה הטרנסית בישראל. נולדה ב-1935 כזכר ברומניה למשפחה יהודית. במהלך מלחמת העולם השנייה גורשה ביחד עם משפחתה למחנות בגבול אוקראינה בשל המוצא המולדובי של אמה. לאחר המלחמה עברה המשפחה לבקאו, שם עבדה שווסטר במפעל הטקסטיל הממשלתי. הוכרה כנכה בשל רדיפות הנאצים. במהלך עבודתה ניהלה רומן סודי עם בנו של מנהל המפעל, אך סיימה אותו כשעלתה לארץ ישראל ב-1961 עם משפחתה. לאחר ההגעה לישראל, התגוררה עם משפחתה בנווה צדק ועבדה במפעל ליטוש יהלומים. בהמשך למדה בתדמור ועבדה במלצרות. בתחילת שנות ה-70 עברה ניתוח התאמה מגדרית בבלגיה ולאחר מכן החלה לנדוד בין ערים שונות באירופה ביחד עם אפרת טילמה, גילה גולדשטיין ונשים טרנסיות נוספות. בשנות ה-80 חזרה לישראל. זמן קצר לאחר חזרתה, נעצרה על ידי המשטרה ונשפטה למאסר של עשרה חודשים בשל היותה טרנסג'נדרית. תחילה נשלחה לבית סוהר לגברים, אולם לאחר שמנהל בית הכלא הבין כי נשקפת סכנה לחייה מצד שאר האסירים, העביר אותה לכלא נשים. כאשר הגיעה לכלא הנשים, התבקשה להתפשט והסוהרים החליטו להחזיר אותה לכלא הגברים. מנהל בית הסוהר החליט להעבירה לבידוד, על מנת ששאר האסירים לא יתקפו אותה. מאסרה הגיע לכותרות, והעיתונים דיווחו על "קוקסינל בכלא רמלה". לאחר ששמעה על הפרשה, שולמית אלוני פעלה לשפר את תנאי המאסר של שווסטר, כך שמספר ימים לאחר תחילת המאסר הוכנסו כלביה לתא הבידוד על מנת לסייע לה בהעברת הזמן. לאחר חודש וחצי של מאבק, אלוני הצליחה לגרום לכך שבוטלו האישומים והיא שוחררה לחופשי. ישנן טענות שהיכרותה של אלוני עם שווסטר דחפה אותה לקדם את ביטול האיסור על משכב זכר. שווסטר נפטרה ממחלת הסרטן ב-2018. מכיוון שלא הצליחה לשנות את מינה במשרד הפנים לנקבה, נקברה כגבר, אף על פי שהבהירה לפני מותה על התנגדותה לכך. לאחר מותה ייסדה עמותת מעברים לקשת הטרנסית פרס על שמה שניתן לפעילים לקידום טרנסג'נדרים בישראל. פרס זה ניתן בשיתוף פעולה עם שגרירויות שוודיה, בלגיה וקנדה. תומו חן, סוניה שווסטר ז"ל – מבידוד בכלא גברים ליקירת העיר ת"א, באתר WDG, ‏29 במרץ 2019 הקהילה הטרנסית העניקה לחברי הכנסת פרס על קידום זכויות הטרנסג'נדרים, באתר WDG, ‏29 במרץ 2019 סוניה שווסטר – 29.03.1935, באתר יום בהיסטוריה להט"בית, ‏30 בדצמבר 2020 אקטיבסטילס, יום הזיכרון הטרנסי: כמאתיים צעדו עם לפידים נגד השנאה, באתר "שיחה מקומית", 21 בנובמבר 2018
מקיף ד' אשדוד

בית הספר התיכון העירוני מקיף ד' הוא בית ספר שש-שנתי הממוקם ברובע ה' באשדוד. הוא נוסד ב-1981. נכון ל-2024, הוא המקיף היחיד בעיר שבו יש מגמת רפואה. בית ספר מקיף ד' באשדוד נוסד בשנת 1981, ומספק חינוך לחטיבת ביניים וחטיבה עליונה (כיתות ז'–י"ב). בית הספר ממוקם ברחוב ביאליק 10, ומונה כ-1,100 תלמידים. תוכניות הלימודים בבית הספר כוללות מגוון דיסציפלינות, כגון מדעים, טכנולוגיה, אמנות וחינוך חברתי. כבית ספר ניסויי, המוסד מקדיש משאבים ומתמרץ את התלמידים למעורבות פעילה ביוזמות חינוכיות חדשניות ובפרויקטים חברתיים, שמטרתם לפתח מיומנויות שיתוף פעולה ויזמות. בשנת 2017 הוענק למקיף ד' פרס החינוך הארצי. הכניסה הראשית, רחוב ביאליק החצר הפנימית מעבדת חשמל כיתת רפואה וטכנולוגיה לוח זיכרון מיצג ליום הזיכרון של טבח ה-7/10 קציני-ים אורט אשדוד מדיה וקבצים בנושא מקיף ד' אשדוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקיף ד' אשדוד בית ספר מקיף ד אשדוד, באתר בתי ספר בישראל עיריית אשדוד – לקראת פרס חינוך ארצי בית הספר התיכון מקיף ד' אשדוד הצטרף ל"נבחרת החלומות" והוא מועמד לזכות בפרס החינוך הארצי, באתר פייסבוק
רשת הופפילד

רשת הופפילד (באנגלית: Hopfield Network) היא סוג של רשת עצבית מלאכותית שהוצעה לראשונה על ידי הפיזיקאי ג'ון הופפילד בשנת 1982. רשת זו משמשת כמודל מתמטי של זיכרון אסוציאטיבי ומאופיינת במבנה של שכבה אחת של נוירונים המחוברים זה לזה בצורה סימטרית. כל אחד מהנוירונים ברשת מתפקד כיחידת עיבוד בינארית, הפועלת במצב מופעל או כבוי, כאשר כל חיבור בין שני נוירונים מקבל משקל המייצג את הקשר ביניהם. רשת הופפילד משמשת לאחסון ושחזור דפוסים, ומהווה דוגמה לרשת זיכרון תומכת התכנסות למצבים יציבים, המכונים "מצבים מושכים". יתרונה של רשת הופפילד הוא בכך שהיא יכולה לאחסן זיכרונות ולהגיע למצב יציב הקרוב ביותר לדפוס הקלט, תכונה שמקבילה למנגנון הזיכרון האנושי. ב-2024 זכה ג'פרי הינטון על מחקרו בנושא זה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2024. The Nobel Prize in Physics 2024, Nobel Prize
אליזבת יאנג-ברוהל

אליזבת יאנג-ברוהל (באנגלית: Elisabeth Young-Bruehl, נולדה כאליזבת בוקלי יאנג, באנגלית: Elisabeth Bulkley Young;‏ 3 במרץ 1946 – 1 בדצמבר 2011) הייתה אקדמאית, פסיכותרפיסטית ופסיכואנליטיקאית אמריקאית. היא פרסמה מגוון ספרים, בעיקר ביוגרפיות של חנה ארנדט ואנה פרויד. הביוגרפיה שלה על ארנדט משנת 1982 זכתה בפרס הארקורט הראשון ואילו ספרה "האנטומיה של הדעות הקדומות" זכה בפרס איגוד המוציאים לאור האמריקאי לספר הטוב ביותר בפסיכולוגיה בשנת 1996. היא הייתה חברה באגודה הפסיכואנליטית של טורונטו ומייסדת שותפה של Caversham הפקות, חברה המייצרת חומרים חינוכיים פסיכואנליטיים. משפחתה של יאנג-ברוהל מצד אמה ניהלה חוות חלב על קרקע ליד ראש מפרץ צ'ספיק, והייתה פעילה בפוליטיקה המקומית של מרילנד. אביה וסבה של אמה (שהיה עורך עיתון) היו משכילים והחזיקו בספרייה פרטית גדולה. סבתה מצד אמה הייתה ממשפחות הוקר ובולי של קונטיקט, צאצאית של מהגרי ה"מייפלאואר". משפחת אביה הייתה מווירג'יניה. כמה מהם הוכשרו בתאולוגיה בקולג' של ויליאם ומרי בוויליאמסבורג, וירג'יניה, שם נמצא בית המשפחה, "בית מאופין-דיקסון". היא גדלה במרילנד ובדלוור, שם לימד אביה גולף באופן מקצועי. לאחר מכן למדה בקולג' שרה לורנס, שם למדה כתיבת שירה אצל מיוריאל רוקייסר. יאנג-ברוהל עזבה את הקולג' כדי להצטרף לתרבות הנגד של ניו יורק של אמצע שנות ה-60, אבל אז השלימה את לימודי התואר הראשון שלה ב־The New School (אז "בית הספר החדש למחקר חברתי"). שם הכירה והתחתנה עם רוברט ברוהל, ממנו התגרשה מאוחר יותר. במקביל לכך שהתאורטיקנית הפוליטית חנה ארנדט הצטרפה לפקולטה לתואר שני בבית הספר החדש, נרשמה יאנג-ברוהל ללימודי דוקטור בפילוסופיה. ארנדט הפכה למנטורית של יאנג-ברוהל והמנחה שלה לדוקטורט. היא סיימה את לימודי הדוקטורט בשנת 1974. יאנג-ברוהל קיבלה מינוי בפקולטה בשנה שלאחר מכן ללמד פילוסופיה בקולג' לספרות (Letters), באוניברסיטת ווסליאן בקונטיקט. בשנה שלאחר מכן, לאחר שחנה ארנדט מתה בגיל 69, פנו כמה מחבריה המהגרים של ארנדט ליאנג-ברוהל כדי שתיקח על עצמה את משימת כתיבת הביוגרפיה של ארנדט. הספר שיצא לאור ב-1982 כתוצאה מכך מהווה עד היום את העבודה הקנונית בנושא. הוא תורגם לשפות רבות, כולל עברית (בשנת 2010), ומהדורה שנייה באנגלית יצאה בשנת 2004. עבודתה של יאנג-ברוהל על הביוגרפיה של ארנדט העניקה לה עניין הולך וגובר בפסיכואנליזה. בשנת 1983, היא נרשמה להכשרה פסיכואנליטית קלינית בניו הייבן, קונטיקט. במרכז ללימודי הילד של ניו הייבן פגשה כמה מעמיתיה האמריקאים של אנה פרויד, והוזמנה להיות הביוגרפית של אנה פרויד, מה שהוביל לספר מ-1988 "Anna Freud: A Biography". ספר זה זכה למהדורה שנייה בשנת 2008, עם הקדמה חדשה. מדיה וקבצים בנושא אליזבת יאנג-ברוהל בוויקישיתוף Elisabeth Young-Bruehl, Vigil, Louisiana State University Press, 1983, מסת"ב 0-8071-1075-2. Excerpted reviews of The Anatomy of Prejudices (אורכב 14.05.2008 בארכיון Wayback Machine), Harvard University Press. Retrieved November 29, 2006. Caversham Productions (אורכב 02.01.2011 בארכיון Wayback Machine) Retrieved January 17, 2011. "Elisabeth Young-Bruehl - Faith Bethelard - Ying Li". אורכב מ-המקור ב-6 בפברואר 2005. נבדק ב-2011-09-25. {{cite web}}: (עזרה), see references. "Elisabeth Young-Bruehl Papers Collection 2000-68 Preliminary Inventory" (PDF). Wesleyan University. נבדק ב-2018-05-21. Elisabeth Young-Bruehl, Hannah Arendt: For Love of the World, Second Edition, Yale University Press, 2004, מסת"ב 0-300-10588-6
לינוי רייך

לינוי רייך (נולדה ב-14 ביולי 1983) היא שחקנית עבר, ועורכת דין ישראלית. בשנת 1994 הופיעה לראשונה בתור ילדה בקלטת הילדים "מי שטוב לו ושמח כף ימחא". בשנת 2001 השתתפה בלהקת הנוער "צעירי תל אביב". באותה השנה גם השתתפה בטלנובלה של ערוץ ויוה "לגעת באושר" גילמה את מלי החברה של זיו. בשנת 2002 שיחקה בתפקיד ראשי בהצגת הילדים "משה רבנו נסיך מצרים". באותה השנה גם התארחה בתוכנית "הקרצייה" שהנחו גיא טלר וארנון מוסקוביץ' ששודרה בערוץ וואי.טי.וי בלוויין. בשנת 2005 גילמה את יעל שילון בסדרת הטלוויזיה "חשיפה". באותה השנה גם הנחתה את תוכנית הטלוויזיה "Game One" שהתעסקה במשחקי מחשב. בשנת 2006 הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית הסאטירה של Yes "פפראצי". באותה השנה גם השתתפה בטלנובלה הסלולרית של חברת סלקום "הנסיכה". בשנת 2007 התארח בסדרה הקומית של ערוץ עשר "החברים של נאור" גילמה את חן נערת ס.מ.ס. באותה השנה גם הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה של Yes "אולי הפעם". בנוסף באותה השנה השתתפה גם בפרסומת לג'יפ הונדה CR-V. בשנת 2008 השתתפה בקליפ של הזמר נתנאל שנקרא "השיר שלך". בשנת 2013 הופיעה בדואט לצידו של הזמר אלון בן זיו בהופעת הבכורה של הסינגל הראשון שלו שנקרא "מנסה להתעורר". כיום רייך עוסקת בעריכת דין. רייך למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב. לינוי רייך, ברשת החברתית אינסטגרם לינוי רייך, ברשת החברתית LinkedIn לינוי רייך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לינוי רייך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינוי רייך, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סמדר שילוני, יונית לוי, מאחורייך, באתר ynet, 3 בינואר 2005 מופעים לילדים, הצגות לילדים - משה רבנו נסיך מצרים, באתר www.habama.co.il יפעת יעקובסון, קרצייה בבלונד, באתר ynet, 15 במאי 2002 אביבה קרול, ‏YES פותחת חזית חדשה מול HOT: משיקה ערוץ לסופי שבוע, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2004 שלומי לאופר, שירה חן ניסתה לדחוף את הלשון שלה גם ללוע של לינוי רייך, באתר מקור ראשון, ‏14 במרץ 2005 הסטרפלס המרדן, באתר מקור ראשון טלנובלה סלולארית, באתר יום יום אילת הונדה מעלה קמפיין אינטרנט. הקריאייטיב-"ביוטי גאראג'" - אולמרקטינג, באתר אולמרקטינג, ‏7 במרץ 2007 "השיר שלך" " the your song", סרטון בערוץ "eran vachtel", באתר יוטיוב (אורך: 01:18) מנסה להתעורר - יוסמיוסיק, באתר yosmusic.com לינוי רייך, באתר אינדקס עסקים ובעלי מקצוע בישראל ציפי ערוסי‏, לינוי רייך עצבנית, באתר וואלה, 17 באפריל 2006
מצור פריז

האם התכוונתם ל... מצור פריז (845), מצור הויקינגים בהנהגת רגינהרוס, ככל הנראה רגנאר לודברוק. מצור פריז (886-885), מצור ויקינגי בהנהגת רולו. מצור פריז (978), מצור בהנהגת אוטו השני מגרמניה וקיסר האימפריה הרומית. מצור פריז (1429), בהנהגת שארל השביעי, מלך צרפת וז'אן ד'ארק. מצור פריז (1590), מצור הפרוטסטנטים בהנהגת אנרי הרביעי, מלך צרפת. מצור פריז (1871-1870), מצור גרמני במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה.
שמלה כחולה

שמלה כחולה הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב על ידי משה יהודה, הולחן בידי סתיו שמש, עובד והופק בידי אורי אבני, ויצא לאור ב-6 באוגוסט 2013. ערן סויסה, סינגל חדש ללירן דנינו, באתר ישראל היום, 6 באוגוסט 2013 לירן דנינו - שמלה כחולה, סרטון בערוץ "LiranDaninoMusic", באתר יוטיוב (אורך: 04:08) המצעד השבועי 03.9.2017, באתר גלגלצ
מילה מאובנת

מילה מאובנת היא מילה שאינה קיימת בשימוש חופשי אצל הדוברים, אלא כבולה לצירוף מסוים. מילים מאובנות רבות הן מילים יחידאיות. בעבר, בעקבות הנוהג לשתול כהרמזים צירופים מהמקרא כמות שהם, מספר המילים היחידאיות שהיו אף מאובנות היה רב יותר, אך הן זכו לחיים משל עצמן. בין המילים שנותרו מאובנות מהמקרא: העברית ירשה מילים מאובנות גם ברבדים מאוחרים יותר. בחלקן המילים הופיעו בשימוש חופשי קודם שהתאבנו, באחרות המילה הגיעה כבר מאובנת. ביניהן יש גם צירופים שנשאלו מלועזית, ואחת המילים הזרות נשארה כמות שהיא. ביניהם ניתן למצוא: אטלולא, כבצירוף חוכא ואטלולא. המילה חוכא גם היא מאובנת בעברית החדשה, אך בלשון חז"ל נעשה בה שימוש חופשי. אמוק, כבצירוף ריצת אמוק. בסמטי, כבצירוף אורז בסמטי. דנדש, כבצירוף חדש דנדש. (המילה נוצרה לצורך החריזה.) חמום, כבצירוף חמום מוח. שביט, כבצירוף כוכב שביט.
ריפליי

ריפליי (Replay) היא חברת עיצוב אופנה איטלקית שהוקמה בשנת 1978. היא ידועה ביותר בבגדיה המותאמים לפלח השוק הצעיר, במיוחד ג'ינסים, אך היא מוכרת כיום מוצרים רבים נוספים כמו הלבשה תחתונה, מוצרי הבישום וביגוד נוספים . מקור שם המותג פצח ב־1978, במהלך המונדיאל בארגנטינה, קלאודיו בוזיול, יזם איטלקי צפה לראשונה בחייו במונח "re-play" שהופיע במסכי האצטדיונים ומצא במונח זה כשם מדויק למוצר אותו התעניין לשווק, שילוב של בגד קלאסי באופן מודרני וחדשני, כך נוצרו בגדי הג'ינס והקז'ואל החכמים המהווים היום 85% ממרווחי החברה ומהווים כמוצר הדגל שלה. כיום, מוצרי החברה נמכרים ביותר מ-50 מדינות בכל רחבי העולם. הרשת "Replay" כוללת 105 חנויות עצמאיות, וברשת הפצה סיטונאית עם מעל לכ-4,000 נקודות מכירה רב-מותגיות ברחבי העולם. לאורך השנים צברה שם עולמי וב-2019 אף חתמה על חוזה עם נבחרת הכדורגל הצרפתית פריז סן-ז'רמן על ייצור קו בגדים חדש בשיתופה, חוזה שנחתם מחדש בין שני הצדדים ב־2021 למשך 4 שנים. בישראל, קיימים כ-23 סניפי רשת של החברה כאשר האחרון הוכרז באוגוסט 2024 בקניון עופר ברחובות. כמו כן, מוצרי החברה נמכרים גם ברשת החנויות אינטר ג'ינס. אתר האינטרנט הרשמי של ריפליי מדיה וקבצים בנושא ריפליי בוויקישיתוף Replay, City Link פ.ס.ז' חתמה על הסכם עם חברת הביגוד 'ריפליי', באתר ONE - מספר אחת בספורט, ‏2019-11-03 רשת האופנה העולמית פותחת סניף דגל בישראל: זה הקניון שנבחר, באתר Ice, ‏2024-08-12 ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם וו. קמפבל

ויליאם וולאס קמפבל (באנגלית: William Wallace Campbell‏; 10 ביוני 1806 – 7 בספטמבר 1881) היה סופר, היסטוריון, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו יורק. קמפבל נולד ב-10 ביוני 1806 בצ'רי ואלי, מחוז אוטסגו, ניו יורק, והיה בנו של השופט ג'יימס ס. קמפבל, ונכדם של קולונל מלחמת העצמאות האמריקאית סמואל קמפבל וג'יין קמפבל. הוא למד בבתי הספר הנפוצים, וסיים את לימודיו ביוניון קולג' ב-1827. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1831, והחל לעסוק בכך בעיר ניו יורק. הוא נבחר מטעם המפלגה האמריקאית לקונגרס ה-29 של ארצות הברית, וכיהן בתפקידו מ-4 במרץ 1845 ועד 3 במרץ 1847. הוא היה שופט בבית המשפט העליון של ניו יורק בין השנים 1849 ל-1855. הוא היה שופט של בית המשפט העליון בניו יורק בין השנים 1857 ל-1865, ושופט בעצמו של בית המשפט לערעורים בניו יורק ב-1865. הוא היה חבר רפובליקני באספת מדינת ניו יורק ב-1869. הוא היה סופר ועסק ביצירה היסטורית. הוא נפטר ב-7 בספטמבר 1881 בצ'רי ואלי, ניו יורק, ונקבר בבית העלמין של צ'רי ואלי. מודד מדינת ניו יורק ויליאם קמפבל היה דודו. ויליאם וו. קמפבל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
Angelique

"Angelique" (בעברית: "אנג'ליק") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הדני דריו קמפוטו. השיר, שנכתב על ידי אקסל ו. רזמוסן, ייצג את דנמרק באירוויזיון 1961. במרכז מילות השיר עומד אדם הפונה לאהובתו ומנסה לתאר לה את אהבתו כלפיה. ערך מורחב – דנמרק באירוויזיון 1961 ב-18 במרץ 1961, ליל האירוויזיון, שר קמפוטו 13 בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג ואחרי נורווגיה. לבסוף הגיע השיר למקום החמישי עם 12 נקודות. Angelique (English translation) Eurovision 1961 Results: Voting & Points ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' בלדוק

ג'ורג' הנרי איבור בלדוק (באנגלית: George Henry Ivor Baldock; ביוונית: Τζορτζ Μπάλντοκ;‏ 9 במרץ 1993 – 9 באוקטובר 2024) היה כדורגלן אנגלי-יווני ששיחק בעמדת המגן הימני. בלדוק החל את הקריירה בקבוצת מילטון קינס דונס, ממנה הושאל לקבוצות נורת'האמפטון טאון, טאמוורת', איי. בי. וי. ואוקספורד יונייטד. בהמשך שיחק בשפילד יונייטד במסגרת הפרמייר ליג והפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-29 במאי 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון עד למותו. בלדוק היה ממוצא יווני דרך סבתו, והיה רשאי לייצג את נבחרות יוון ואנגליה. ב-27 במאי 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת יוון על-ידי המאמן גוסטבו פוייט, לקראת משחקי ליגת האומות 2022/2023 בחודש יוני. ב-2 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת צפון אירלנד. אחיו הוא הכדורגלן סם בלדוק (אנ'). ב-9 באוקטובר 2024, בגיל 31, נמצא בלדוק מת בבריכה שבביתו. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' בלדוק בוויקישיתוף ג'ורג' בלדוק, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורג' בלדוק, באתר Transfermarkt ג'ורג' בלדוק, באתר Soccerway ג'ורג' בלדוק, באתר BDFutbol ג'ורג' בלדוק, באתר WorldFootball.net ג'ורג' בלדוק, באתר National Football Teams ג'ורג' בלדוק, באתר FootballDatabase.eu ג'ורג' בלדוק, באתר ESPN NonLeagueDaily.com, web.archive.org, ‏2012-03-26 Fótbolti.net, www.fotbolti.net (באיסלנדית) "George Baldock: Sheffield United sign MK Dons defender for undisclosed fee". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2017-06-13. נבדק ב-2024-10-10. Στον Παναθηναϊκό μέχρι το 2027 ο Μπάλντοκ, ΠΑΕ ΠΑΝΑΘΗΝΑΪΚΟΣ, ‏2024-05-29 (ביוונית) "George Baldock: Sheffield United defender called up by Greece". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2022-05-27. נבדק ב-2024-10-10. "Nations League: Northern Ireland lose scrappy opener to Greece as dismal run continues". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2022-06-01. נבדק ב-2024-10-10. Northern Ireland vs. Greece - 2 June 2022 - Soccerway, int.soccerway.com George Baldock dies: Former Sheffield United defender found dead aged 31, BBC Sport, ‏2024-10-09 (באנגלית בריטית)
זיגי בדיבאנגה

זיגי בדיבאנגה (בצרפתית: Ziguy Badibanga; נולד ב-26 בנובמבר 1991 באוור שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית. אנדרלכט אליפות בלגיה (1): 2009/2010 זיגי בדיבאנגה, באתר Transfermarkt זיגי בדיבאנגה, באתר Soccerway זיגי בדיבאנגה, באתר WorldFootball.net זיגי בדיבאנגה, באתר FootballDatabase.eu
מיסטר

האם התכוונתם ל... דאסו מיסטר – סדרת מטוסי קרב-הפצצה מתוצרת דאסו תעופה דאסו מיסטר IV – המטוס העיקרי בסדרה זו דאסו סופר מיסטר – מטוס קרב-הפצצה מתוצרת דאסו תעופה מיסטר (סירק דו סוליי) – אחד מארבע מופעי קרקס השמש המוצגים בלאס וגאס שבנבדה שבארצות הברית
חרב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חרב – כלי נשק קר אח"י חרב (סער 3) – ספינת טילים לשעבר של חיל הים הישראלי אח"י חרב (סער 4.5) – ספינת טילים של חיל הים הישראלי גדוד חרב – חיל רגלים במילואים של צה"ל חרוב (פירושונים)
חיל הנחתים האוקראיני

חיל הנחתים של אוקראינה (באוקראינית: Корпус морської піхоти України; מילולית "חיל הרגלים האמפיבי של אוקראינה") הוא זרוע הנחתים בכוחות המזוינים של אוקראינה המתמחה בלוחמת חיל רגלים ימית (הגנה על ספינות ותקיפתן) ולוחמה אמפיבית (באמצעות נחיתה מן הים). עד לשנת 2023 החיל היה כפוף לזרוע כוחות החופים של הצי האוקראיני (בדומה לחיל הנחתים הרוסי) אך כיום הוא זרוע נפרדת ועצמאית, בנוסף, באותה עת אוחדו החטיבות הלוחמות ('עצמאיות' לשעבר) וחטיבות הסיוע תחת הקורפוס האמפיבי ה-30 שהפך לזרוע המבצעית המתמרנת של החיל. שורשי חיל הנחתים האוקראיני מצויים בהקמת חיל הרגלים של צי הים השחור ב-23 במאי 1918, כוח בגודל של חטיבה שהורכבה משלושה רגימנטים רגליים להגנה על מתקני וכלי שיט של הצי, איוש מבצרי חוף וביצוע תקיפות אמפיביות לפי צורך. עם קבלת עצמאותה של אוקראינה וחלוקת היחידות הצבאיות של הצבא הסובייטי לשעבר, גדוד הנחתים ה-880 שהוצב בסבסטופול נשבע אמונים לאוקראינה בפברואר 1992, אך לא הייתה אפשרות להעבירו לפיקוד הכוחות האוקראינים והוא פורק. ב-1 ביולי 1993, אחרי שהוקם חיל הים האוקראיני, נוצר "גדוד הנחתים העצמאי ה-27" בסבסטופול על בסיס חיילי צי הים השחור שרצו לשרת את הכוחות האוקראינים. ב-1998 החיל התעצב ככוח לחימה שהורכב משלושה גדודי תקיפה אווירית (אחד מהם גדוד סיור), שני גדודי ארטילריה, גדוד נגד מטוסים, גדוד נגד טנקים, גדוד הנדסה ופלוגת קשר. בשנת 2023 עברו כוחות הנחתים האוקראינים שינוי משמעותי; דיוויזיית הנחתים שהייתה עד אז תחת פיקוד כוחות החוף של הצי האוקראיני הפכה לחיל נפרד תחת פיקוד מפקדת הכוחות המזויינים. בנוסף, היחידות המתמרנות (בהן יחידות לוחמות וסיוע) אורגנו יחד תחת פיקוד קורפוס הנחתים ה-30 החדש שהוקם, מהלך דומה לארגון מחדש של זרוע כוחות התקיפה האווירית של אוקראינה והקמת קורפוס התקיפה האווירית השביעי. מפקדת חיל הנחתים מרכז אימון והכשרת נחתים ה-241 מרכז גיוס חיל הנחתים מכללת חיל הנחתים חטיבת הנחתים ה-35 חטיבת הנחתים ה-36 חטיבת הנחתים ה-37 חטיבת הנחתים ה-38 חטיבת ארטילריית הנחתים ה-406 חטיבת ארטילריית הנחתים ה-32 גדוד סיור כוח הנחתים ה-104 גדוד הגנה אווירית הנחתים ה-7 חטיבת ההגנה הטריטוריאלית (נחתים) ה-124 חטיבת ההגנה הטריטוריאלית (נחתים) ה-126 רגימנט כטב"מי תקיפה ה-414 רגימנט סיוע שירות ה-15 חיל הנחתים הרוסי מדיה וקבצים בנושא חיל הנחתים האוקראיני בוויקישיתוף חיל הנחתים האוקריאיני, באתר Militaryland.net אודות חיל הנחתים, באתר GlobalSecurity.org Володимир Баров, Довгий шлях до моря: морська піхота УНР, Ukrainska Pravda, ‏29 באפריל, 2021 (באוקראינית) Key facts about the formation of the modern Marine Corps, Stalevi (באנגלית)
ג'יימס קלינטון (פוליטיקאי)

ג'יימס גרהאם קלינטון (באנגלית: James Graham Clinton‏; 2 בינואר 1804 - 28 במאי 1849) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מניו יורק מ-1841 עד 1845. קלינטון נולד בליטל בריטיין, ניו יורק, ב-2 בינואר 1804, הוא היה בנם של מרי ליטל (1768–1835) ושל הגנרל ג'יימס קלינטון (1736–1812), מייג'ור גנרל במלחמת העצמאות האמריקאית. הוא היה אח למחצה של דוויט קלינטון (1769–1828), המושל השישי של ניו יורק, וג'ורג' קלינטון הבן (1771–1809), חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, דרך נישואיו הראשונים של אביו למרי דה וויט (1737–1795). דודו היה ג'ורג' קלינטון (1739–1812), שכיהן כמושל הראשון והשלישי של ניו יורק בין השנים 1777 ל-1795 וסגן נשיא ארצות הברית בין השנים 1805–1812. סבו היה קולונל צ'ארלס קלינטון (1690–1773), קולונל אנגלו-אירי במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. קלינטון למד בבתי הספר הנפוצים ובאקדמיית ניובורג. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1823 ועסק בכך בניובורג. קלינטון שימש כמנהל מחוז אורנג' ב-Chancery, ושופט של בית המשפט המחוזי בתביעות נפוצות. הוא שימש כמנהל של חברת ציד הלווייתנים של ניובורג ושל הרכבת של דלאוור והדסון. קלינטון היה גם קולונל במיליציה של ניו יורק. קלינטון נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-27 וה-28, וכיהן מ-4 במרץ 1841 עד 3 במרץ 1845. הוא כיהן כיו"ר הוועדה להוצאות ציבוריות (הקונגרס ה-28). הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1844, וחזר לעסוק בעריכת דין. קלינטון מת בניו יורק ב-28 במאי 1849, בגיל 45. הוא נקבר בבית הקברות המשפחתי בליטל בריטיין, ונקבר מחדש בבית הקברות וודלאון בניו וינדזור. ג'יימס קלינטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "CLINTON, James Graham - Biographical Information". bioguide.congress.gov. המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית. נבדק ב-10 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Campbell, William W. (1849), The Life and Writings of De Witt Clinton, Baker and Scribner, pp. x–xiv, ISBN 9780795010972, נבדק ב-9 בפברואר 2008 {{citation}}: (עזרה) "JAMES GRAHAM CLINTON | C-SPAN.org". www.c-span.org. נבדק ב-10 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Clinton, James Graham, 1804-1849 - LC Linked Data Service | Library of Congress". id.loc.gov. נבדק ב-10 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
סיירוס מק'קורמיק

סיירוס הול מק'קורמיק (באנגלית: Cyrus McCormick; ‏15 בפברואר 1809 – 13 במאי 1884) היה ממציא ואיש עסקים אמריקאי שהקים את חברת המקצרות מק'קורמיק, שלימים הפכה לחלק מחברות המקצרות הבינלאומית (International Harvester Company) ב-1902. נולד בהרי בלו רידג' בווירג'יניה, אך בהמשך הוא ורבים מבני משפחתו היו לתושבים בולטים של שיקגו. מק'קורמיק ידוע כממציא היחיד של המקצרה. עם זאת, הוא היה אחד מכמה מהנדסי תכנון שייצרו דגמים מוצלחים בשנות השלושים של המאה ה-19. לפני המצאתו, אביו, רוברט מק'קורמיק ג'וניור, בסיועו של ג'ו אנדרסון, עבד אפרו-אמריקאי של המשפחה, עבדו על פיתוחים במשך כשני עשורים. בנוסף להמצאתו הקים חברה מודרנית, עם ייצור, שיווק וכוח מכירות לשיווק מוצריו. מדיה וקבצים בנושא סיירוס מק'קורמיק בוויקישיתוף "Cyrus Hall McCormick". Wisconsin Historical Society. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2007. Cyrus H. McCormick (1808–1883) was an industrialist and inventor of the first commercially successful reaper, a horse-drawn machine to harvest wheat. He was born at the family farm (Walnut Grove) in Rockbridge County, Virginia on February 15, 1809. His father experimented with a design for a mechanical reaper from around the time of Cyrus' birth. {{cite web}}: (עזרה) "Jo Anderson". Richmond Times-Dispatch. 5 בפברואר 2013. נבדק ב-22 באפריל 2015. {{cite news}}: (עזרה)