laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מצפה הכוכבים לוול

מצפה לוול (באנגלית: Lowell Observatory) הוא מצפה כוכבים בפלגסטף שבאריזונה. מצפה לוול הוקם ב-1894, ובכך הוא מהווה את אחד המצפים הוותיקים בארצות הברית, וב-1965 הוכרז כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark). ב-2011 צוין המצפה על ידי המגזין טיים כאחד מ-100 המקומות החשובים בעולם. המצפה הוקם בידי האסטרונום פרסיוול לוול ב-1894. בשנת 1896 הוצב במצפה טלסקופ בקוטר של 61 ס"מ שבנה אלבן קלרק. הטלסקופ נבנה בבוסטון, בעלות של 20,000 דולר, והועבר ברכבת לפלאגסטאף. המצפה נוהל במשך תקופה מסוימת בידי בן-דודו השלישי של פרסיוול לוול, גאי לוול (Guy Lowell), ממשפחת לוול הידועה שמקורה בבוסטון. לאחר גאי היה ממונה על המצפה במשך 40 שנה רוג'ר פטנאם, אחיינו של פרסיוול, ואחריו התמנה בנו ויליאם לוול פטנאם השלישי (William Lowell Putnam III). הטלסקופ המקורי של המצפה, שבנה קלרק, נמצא עדיין במצפה כיום ומשמש כמוצג חינוכי לציבור המבקרים, אך אינו מהווה כלי מחקר. המצפה מארח כ-85,000 מבקרים בשנה, ומקיים סיורים שבהם המבקרים יכולים לצפות בגרמי השמים דרך הטלסקופ של קלרק וטלסקופים אחרים. המצפה מפעיל כמה טלסקופים, בשני מיקומים בפלאגסטאף. הבניין הראשי, שנמצא במארס היל (Mars Hill), מערבית לאזור העסקים של פלאגסטאף, כולל את טלסקופ קלרק המקורי, וכן את הטלסקופ ששימש ב-1930 את קלייד טומבו לגילוי הכוכב פלוטו. טלסקופ זה הוא באורך 33 ס"מ. המתחם השני של המצפה הוא תחנת אנדרסון מסה (Anderson Mesa), שהוקמה ב-1959, 20 ק"מ דרומית-מזרחית למתחם במארס היל. בתחנה מצויים ארבעה טלסקופים המשמשים למחקר, לרבות טלסקופ פרקינס בן 1.8 המטרים (המופעל בשותפות עם אוניברסיטת בוסטון) וטלסקופ ג'ון ס. הול בן 1.1 המטרים. מצפה לוול משתתף, יחד עם מצפה הצי האמריקאי ומעבדות המחקר של הצי, בהפעלת האינטרפרומטר (מד ההתאבכות) האופטי המדויק של הצי (Navy Precision Optical Interferometer) שנמצא במתחם. המצפה מחזיק גם בטלסקופי מחקר קטנים יותר באתר ההיסטורי שבמארס היל וכן באוסטרליה ובצ'ילה. ב-2012 הסתיימה הקמתו של טלסקופ ערוץ דיסקברי באורך 4.28 מטר, שנבנה בידי מצפה לוול ביער הלאומי קוקונינו (Coconino) שבאריזונה, בשיתוף עם ערוץ דיסקברי. מדיה וקבצים בנושא מצפה הכוכבים לוול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מצפה הכוכבים לוול (באנגלית) מצפה הכוכבים לוול, ברשת החברתית פייסבוק מצפה הכוכבים לוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מצפה הכוכבים לוול, ברשת החברתית אינסטגרם מצפה הכוכבים לוול, ברשת החברתית טיקטוק מצפה הכוכבים לוול, סרטונים בערוץ היוטיוב Marilynn Larew (31 באוקטובר 1977). "National Register of Historic Places Inventory-Nomination: Lowell Observatory" (PDF). National Park Service. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-10-21. נבדק ב-2013-03-22. {{cite web}}: (עזרה) and Accompanying six photos, exterior, from 1964 and 1976 History, Lowell Observatory
מלכות וקסברגר

מלכות וקסברגר היא חברת הוצאה לאור המתמחה בעיצוב וייצור פריטי יודאיקה והוצאה לאור של הפקות דפוס וספרי יהדות אמנותיים. החברה הוקמה ומנוהלת על ידי יואל וקסברגר, תושב בני ברק. סבו, זאב וקסברגר, יסד בשנת 1967 בית דפוס בבלט, שכלל ציוד חדשני לאותה תקופה. לאחר פטירת הסב החל בנו משה לתפעל את בית הדפוס. בנו של משה, יואל, החל לעצב מבחינה אמנותית את המוצרים שהודפסו במקום, מבלי שלמד זאת באופן רשמי. לצורך כך, בגיל 13 נרכש עבורו מחשב מקינטוש. במקביל למד בישיבת חוג חת"ם סופר בבני ברק. בשנת 2003 הקים וקסברגר את חברת "מלכות וקסברגר". בתחילת הדרך עסקה החברה בייצור מזכרות לאירועים, ברכונים ופריטי יודאיקה מהודרים. בהמשך הפיקה החברה ספרים הקשורים למעגל השנה היהודי ("אגדה לחגי תשרי", "להודות ולהלל", "מגילת אסתר מאוירת", "הגדה של פסח" ועוד), וכן סידורים מהודרים, פוסטרים מאוירים ועוד. בין ההפקות בולטים ספר תלת-ממד אודות ירושלים שבו ניתן לצפות במשקפי תלת-ממד, וקריאת שמע על המיטה עם פנס מובנה, וכן בשנים האחרונות שיווקה מלכות וקסברגר את ה"מקרנצ'יק" - פנס קסם אור קולי לילדים המופעל באמצעות שנאי חשמל או סוללות ואת ה"אוצרצ'יק" - טאבלט הכולל בתוכו אוצר של ערכים יהודיים עם שירים וציורים, כשעל הכול חתום הילד "קופל'ה", ילד הלוגו של מחלקת הילדים ב'וקסברגר'. בשנת 2012 יצא לאור ספר על הרב עובדיה יוסף- "פוסק הדור", עוד בחייו של הרב. בשנת 2013 מכרה החברה הגדה של פסח אמנותית משולבת בעיטורי זהב במאה אלף דולר. החברה מפעילה רשת חנויות בבני ברק ובירושלים. מדיה וקבצים בנושא מלכות וקסברגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלכות וקסברגר טלי פרקש, יודאיקה בתחפושת, באתר ynet, 17 במרץ 2011 מנחם הורוביץ (פינת חיסכון, ערוץ 2) מראיין את יואל וקסברגר במסגרת כתבה על אמנות יהודית ריאיון עם וקסברגר בערוץ הידברות (בתוכנית "אומן באמונה") "תהא שנת עיצובים מדהימה" (מתוך אתר "כיכר השבת") דודו כהן, תורה מפוארת בכלי מפואר, באתר ערוץ 7, 19 באפריל 2013 יהודה שלזינגר, מחיר ההגדה: 100,000 דולר, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2013
אליהו שבירו

אליהו (אלי) שָׁבִירוֹ (נולד ב-17 באוגוסט 1958) הוא איש ציבור ישראלי. שכיהן כראש עיריית אריאל מ-4 במרץ 2013 עד 31 במרץ 2024. נולד בשנת 1958 בבאר שבע ושם גדל. שרת בחטיבת גולני כלוחם ומפקד. בוגר קורס פו"מ (פיקוד ומטה). פרש מצה"ל בדרגת סא"ל. לאחר שחרורו מצה"ל שימש כמנהל אגף הביטחון בעיריית אריאל ולאחר מכן כרמ"ט (מנכ"ל) מועצה מקומית אורנית. במקביל נבחר כחבר מועצת העיר אריאל ובהמשך לממלא מקום ראש העיר לשעבר, רון נחמן. לאחר פטירתו של רון נחמן בינואר 2013, נבחר על ידי מועצת העיר כראש העיר בפועל עד לבחירות בשנת 2013 שבהן נבחר לראשות העיר. בבחירות בשנת 2018 זכה למעט יותר מ-40% מהקולות והוכרז לזוכה. אולם בית המשפט המקומי באריאל ביטל את הבחירות בשלוש קלפיות בעיר והערעורים על החלטה זאת נדחו ונערכו בחירות חוזרות לראשות העיר ב-3 קלפיות אלו שבסיומם הוכרז שבירו כזוכה בסיבוב הראשון עם 42.48% מהקולות. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: פירוט הישגי מושא הערך ללא הפניה למקורות. אחד ממהלכיו הראשונים של שבירו היה להגדיל את תקציב החינוך של העיר. זאת בכוונה לגרום לאחוזים נמוכים של נשירת תלמידים ולהפחתה של מעבר תלמידים לבתי ספר מחוץ לעיר. במהלך כהונתו אחוזי הזכאות לבגרות עלו מ-62% ל-97.7%.[דרוש מקור] במהלך כהונתו אוכלוסיית העיר גדלה בלמעלה מ-20% והיא עומדת היום על למעלה מ-20,000 תושבים. בתקופת כהונתו קיבלה העיר אריאל חמישה כוכבי יופי של הקריה לישראל יפה וכן פרס ניהול תקין מדי שנה.[דרוש מקור] במהלך כהונתו שולש מספר המפעלים באזור התעשייה אריאל מערב של העיר, בנוסף קידם שבירו תוכנית שתכפיל את שטחו של אזור התעשייה ואת כמות המפעלים שבו. כמו כן, הרחיב את שיתוף הפעולה בין העיר לאוניברסיטת אריאל.[דרוש מקור] בתקופת כהונתו הצליח לגרום לחברת התרבות העירונית "גוונים" לצאת מהגירעון אשר הייתה בו, כמו כן הוא יזם הקמת מרכז צעירים בעיר אשר מספק שירותים לחיילים משוחררים וייעוץ בנושאי הורות ויזמות.[דרוש מקור] שבירו פעל להקמת קניון 'מגה אור' בכניסה המערבית לעיר, הקניון המספק שירותים לתושבי האזור. ב-2020 הביא לפרישת עירו ממועצת יש"ע בשל המחלוקת עם הנהגת המועצה על היחס לתוכנית השלום של הנשיא טראמפ. באוגוסט 2023 הודיע על אי התמודדות לכהונה נוספת בבחירות הקרובות לרשות העיר. לאחר בחירתו של יאיר שטבון לראשות העיר בבחירות 2024, שבירו סיים את תפקידו ב-31 במרץ 2024. בוגר תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ומחזיק בתואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. שבירו הוא אלמן (נשוי בשנית) ויש לו שלושה ילדים ונכדה. מדיה וקבצים בנושא אליהו שבירו בוויקישיתוף המהפכים וההפתעות: כל התוצאות בערים המרכזיות, באתר ynet, 31 באוקטובר 2018 אלישע בן קימון, אי סדרים בקלפיות באריאל יביאו לבחירות חוזרות?, באתר ynet, 19 בדצמבר 2018 בג"ץ 9196/18 אלי שבירו נ' ועדת הבחירות של העיר אריאל, ניתן ב־30 בדצמבר 2018 מחרתיים: בחירות חוזרות באריאל, ערוץ 7, 13 בינואר 2019 יפעת אריאלי, לאחר הסערה הפוליטית: אלי שבירו הוא ראש עיריית אריאל, 15 בינואר 2018, באתר בלב החדשות. הודעה בדבר תוצאות הבחירות לראש הרשות המקומית אריאל, 23 בינואר 2019, באתר עיריית אריאל. נמרוד בוסו, רמי לוי זכה במכרז להקמת קניון באריאל ב-7.3 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 בדצמבר 2011 ערוץ 7, ראש העיר אריאל פורש ממועצת יש"ע, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2020
רבע לשש

רבע לשש הוא אלבום האולפן הרביעי של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל. האלבום יצא לאור במרץ 2013, על ידי חברת התקליטים הליקון. בינואר ובפברואר 2013 יצאו שני סינגלים מהאלבום, "עכשיו קרוב" ששר הזמר תמיר נחשון, ו"בלילה" ששר הזמר עידן חביב. הסינגל הראשון "עכשיו קרוב" יצא בינואר 2013 היה לשיר המושמע ביותר לפי דוחות מדיה פורסט וכבש את מצעדי הפזמונים, תוך שבמצעד השבועי של רשת ג' שהה כ-3 שבועות בראשו ובמצעד "אחד אחד" של גלגלצ שהה 4 שבועות בראשו. הסינגל השני, "בלילה", יצא במרץ 2013 והיה אף הוא לשיר המושמע ביותר ברדיו על פי דוחות מדיה פורסט והעפיל למקום ה-1 במצעד "אחד אחד" ולמקום ה-4 במצעד של רשת ג'. במצעד סוף השנה של גלגלצ זכה השיר "בלילה" במקום הראשון. השיר "עכשיו קרוב" זכה במקום השני. רוב השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי עידן רייכל, ואחדים מהם אף בוצעו על ידו. השיר In Stiller Nacht הוא הלחנה מחודשת של רייכל לשיר גרמני עממי מהמאה ה-16. השיר הולחן בגרסה אחרת למקהלה על ידי יוהנס ברהמס באמצע המאה ה-19. שם האלבום לקוח מתוך סיפור של יוסי בנאי מהסרט "מכתבים ברוח", בו סיפר בנאי שאמו המבוגרת אמרה לו: "אני עכשיו מרגישה כמו רבע לשש, שש - עוד מעט חושך". אלבום זה זכה להצלחה מסחררת, תוך שזכה האלבום תוך יומיים בלבד למעמד "פלטינה", כשנמכר ב-40,000 עותקים. באוגוסט 2013 האלבום קיבל "פלטינה כפולה", כשנמכר ב-80,000 עותקים. בפתיחת פסטיבל התמר 2015, קיבל עידן רייכל פלטינה מרובעת (120 אלף עותקים) על האלבום, ואות יקיר ים המלח מפסטיבל התמר והמועצה האזורית. מידע על האלבום רבע לשש באתר MusicBrainz רועי בהריר -פרל, עידן מינוס: החדש של עידן רייכל לא חצוף מספיק, באתר nrg‏, 22 במרץ 2013 הפרויקט של עידן רייכל בשיר חדש: "עכשיו קרוב", באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2013 להקת פיקוד פרויקט: עידן רייכל דמע במופע לחיילים בפארק הירקון, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2014 עידן רייכל: "מי שמוכר את המדינה בשביל הצלחה בחו"ל הוא אמן ואדם קטן מאוד", באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2013 פסטיבל התמר 2015 - פלטינה מרובעת לרייכל, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2015
Pound the Alarm

Pound the Alarm הוא שיר של הזמרת הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-12 ביוני 2012 כסינגל הרביעי מאלבום האולפן השני של מינאז', "Pink Friday: Roman Reloaded". הקליפ לשיר צולם בטרינידד ב-4 ביולי 2012 ופורסם בחשבון ה-Vevo של מינאז' ב-31 ביולי 2012. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של ארצות הברית, ולמקום ה־15 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכנס לעשרת המקומות הראשונים במגוון מדינות כגון אוסטרליה, בריטניה, קנדה, יפן ופינלנד. במצעד מדיה פורסט בישראל הגיע השיר למקום העשירי. מידע על היצירה "Pound the Alarm" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Pound the Alarm" באתר Discogs סרטון השיר "Pound the Alarm" באתר יוטיוב מידע על Pound the Alarm, באתר מצעד דנמרק מידע על Pound the Alarm, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Pound the Alarm, באתר המצעד הפיני
פתקים (אפל)

פתקים (באנגלית: Notes) הוא יישום מובנה הנכלל במכשירי ה-iOS של חברת אפל, וכן במחשבי ה-OS X, החל מגרסת מערכת ההפעלה OS X Mountain Lion 10.8. היישום מתפקד ברובו כמו פנקס. וכן יש הדגשה של סקאומורפיזם במכשירי iOS, שהוצגה על ידי סקוט פורסטול. גרסת ה-OS X דומה מאוד לגרסת ה-iPad, אולם ההבדל היחיד הוא שקיים כפתור סגירה נוסף בפינה השמאלית העליונה ב-OS X. היישומון מגיע מובנה עם מכשירי אפל, אך ניתן להסיר אותו. ביישום, יש באפשרות המשתמש לפתוח "פתקים"- מעין רשימות שבהן ניתן לכתוב תזכירים, מתכונים וכיוצא בזה. למשתמש אין הגבלה של פתיחה של פתקים חדשים. בנוסף, המשתמש יכול למחוק פתקים ישנים או כאלה שלא בשימוש יותר, על ידי לחיצה על המקש בצורת פח הזבל. ניתן להוסיף לפתקים תמונות, סרטונים, מיקומים, אתרים ועוד. ניתן למיין את הפתקים ע"פ תיקיות. ניתן להעלות ולסנכרן את הפתקים ל-iCloud. באפשרותו של המשתמש לשתף פתקים לרבות אפליקציות צד ג'. החל מגרסת IOS 17 המשתמש יכול לשלוח קישור לפתק. לפני מערכת ההפעלה OS X Mountain Lion, הדואר על ה-OS X נתמך דרך תיבת דואר שהכילה פתקים. תיבת הדואר סונכרנה עם פתקים שהיו ביישום הפתקים במכשיר ה-iOS. ב-Mountain Lion, הפתקים הועברו ליישום חדש ונפרד באותו השם. יצירה של פתקים מסונכרנת עם כל מכשירי אפל של המשתמש באמצעות שירות ה-iCloud. פתקים ניתן לארגן בתיקיות, ולהצמיד לשלוחן העבודה של המשתמש. כאשר היישום סגור, הפתק הצמוד עדיין נשאר. פתקים ניתן ליצור בשלושה גופני ברירת מחדל שונים, שהם: "Noreworthy", "Marker Felt" ו-"Heletica". המשתמש יכול להוסיף גופנים מותאמים אישית על ידי ביקור בתפריט "הצגת גופנים". התפריט מאפשר למשתמש לשנות את גודל הטקסט, רשימות של הפורמט, בחירה של יישור הטקסט (שמאל, מרכז או ימין), הקצאת כיוון כתיבה והכנסת טקסט. קבצים מצורפים, תמונות וקישורים ניתן גם כן להוסיף לפתק. לא ניתן לצפות בקבצים מצורפים במכשירי ה-iOS. מחברת פנקס רשימות אתר האינטרנט הרשמי של פתקים עזרה בנושא פתקים פתקים בחנות האפליקציות של אפל פתקים ב-iCloud עדכון גרסה iOS 6.1.3, אתר אפל, מה-19 במרץ 2013. OS X Mountain Lion - ראה את כל מה שה-OS X החדשה יכולה לעשות, אתר אפל, פסקה - Notes. מה-22 בפברואר 2012. 1ג'ון פאול טיטלוו, ההתכנסות של אפל עבור מחשבים ומכשירים סלולריים ממשיכה עם ה-Mountain Lion, אתר ReadWrite, מה-24 באפריל 2012. כריסטופר ברין, ה-Mountain Lion מקרוב: פתקים, Macworld. מה-3 בספטמבר 2012.
איבים

אִיבִּים הוא שמה של חווה חקלאית שהוסבה לכפר סטודנטים-עולים. הכפר מנוהל על ידי הסוכנות היהודית. הוא נמצא באזור הנגב המערבי ליד שדרות, בתחום מועצה אזורית שער הנגב. חוות איבים הוקמה כחווה חקלאית על ידי חברת "ייצור ופיתוח" של איחוד הקבוצות והקיבוצים, ופעלה על פי מודל של עבודה שכירה בחקלאות. לצידה, הוקם בתחילת 1955 מחנה הכשרה לגרעינים של נוער ישראלי שיצאו להתיישבות בנגב. במשך שנה וחצי שהה בחווה "חיל חלוץ" של מקימי אור הנר עד הקמת היישוב ביולי 1958. באמצע שנות ה-60 שימשה החווה כמפקדת גדוד 903 של הנח"ל. כעשור לאחר מכן, באמצע שנות ה-70 ביקשה מועצה אזורית שער הנגב להקים במקום מרכז קהילתי אזורי, ובשנת 1978 הוקם אמפיתיאטרון בסמוך לחוות איבים. באוגוסט 1979 נחנך במקום כפר נוער של משרד החינוך לנוער נושר. הכפר הוקם בשנת 1992 כדי לספק מקום מגורים לעולים מברית המועצות לשעבר ואתיופיה הלומדים במכללת ספיר הסמוכה. איבים הוא היישוב הדתי היחיד במועצה אזורית שער הנגב. איבים באתר מועצה אזורית שער הנגב אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 חווה להכשרה נחנכה בנגב, זמנים, 4 ביולי 1954 נחנכה איבים - השלישית בחוות החקלאיות של "ייצור ופיתוח", דבר, 4 ביולי 1954 ישוב שני בחבל לכיש, הַבֹּקֶר, 28 בפברואר 1955 בני הארץ להתיישבות בלכיש, זמנים, 20 במרץ 1955 אור הנר - יישוב חדש בדרום, דבר, 11 ביולי 1958 מתכננים הקמתו של מרכז קהילתי אזורי, דבר, 6 באוגוסט 1976 הוקם אמפיתיאטרון בחוות איבים, דבר, 31 ביולי 1978 נערים עובדים ולומדים יהנו מחוק לימוד חינם, מעריב, 7 באוגוסט 1979 דני צדקוני, איבים - נסיון חדש בשיקום נוער, דבר, 3 ביולי 1980 דני צקוני, איבים ותקוות, דבר, 4 בפברואר 1981 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאול סוקניק

שאול ("שאלול") סוקניק (25 באוקטובר 1943 - 12 בינואר 2013) היה רופא ישראלי, פרופ' לראומטולוגיה ומומחה ברפואה פנימית, מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, שימש כיושב ראש חטיבת הפנימיות בבית החולים ויושב ראש האיגוד הישראלי הארצי לראומטולוגיה. סוקניק חקר את ים המלח כאתר מרפא ייחודי למחלות מפרקים, בעל שם בינלאומי בשטח הבלניאותרפיה ותיירות המרפא. סוקניק נולד בתל אביב, בנו של הרופא שמואל סוקניק. הוא נקרא על שמו של המשורר שאול טשרניחובסקי. הוא למד בבית הספר היסודי הר נבו ובנעוריו היה שחקן בנבחרת ישראל הצעירה בכדורסל. סוקניק החל את לימודי הרפואה באוניברסיטת סיינה שבאיטליה בשנת 1964, כעבור שנתיים חזר לארץ וסיים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב. בשנת הסטאג' שלו עבד בבית חולים בילינסון. לאחר מכן, עבד בבית חולים סורוקה. במלחמת יום הכיפורים השתתף בקרבות ליד אסמאעיליה. את תת-ההתמחות בראומטולוגיה סיים באוניברסיטת טורונטו בשנת 1983. בשנת 1989 מונה לנהל את מחלקה פנימית ד' בסורוקה. שימש מספר שנים כיו"ר חטיבת הפנימיות. סוקניק הקים את עמותת ענבר התומכת בחולי מחלות מפרקים. סוקניק נפטר ב-12 בינואר 2013. הוא ומשפחתו התגוררו בעומר. אחותו היא פרופ' סימה הלוי, מומחית לרפואת עור ומין, מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין בית חולים סורוקה. סוקניק פרסם 160 מאמרים בעיתונות הרפואית-מקצועית, 30 מהם על תרומת ים המלח לרפואה. שאול סוקניק, ים המלח, אתר המרפא הטבעי הטוב בעולם למחלות עור, מפרקים, ריאות, לב ומחלות אחרות, הוצאת מאגנס, 2007. שאול סוקניק, מחלות ריאומטיות: מידע מקיף על דלקות מפרקים ושאר מחלות המפרקים והעצם תסמינים, אבחון וטיפול. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2011. פרופ' שאול סוקניק, טיפולים במחלות ראומטיות באתרי מרפא, חמי יואב פרופסור מחמוד אבו שקרה פרידה: פרופסור שאול סוקניק ז"ל – הרופא שידע לתת, באתר DoctorsOnly‏, 21 בינואר 2013 שאול סוקניק, דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves"
שיאוליאי ארנה

שיאוליאי ארנה (בליטאית: Šiaulių arena; בתעתיק מדויק: שיאוליו ארנה) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הגדול שנבנה בעיר שיאוליאי, שבליטא. אולם הכדורסל, שהוא השלישי בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה וסימנס ארנה, ושבנייתו החלה בראשית שנת 2006, נחנך ב-25 ביולי 2007. האולם, שמכיל 5,700 מקומות ישיבה, משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל המקומית, מועדון הכדורסל שיאוליאי, המשחקת בליגת העל הליטאית. משחקי שלב הבתים הראשון – בית ב' של אליפות אירופה בכדורסל 2011 שהתקיימה בליטא, נערכו בשיאוליאי ארנה. ב-2013 אירחה שיאוליאי ארנה את משחקי גביע דייוויס. שיאוליאי ארנה מבפנים משחק כדורסל בהיכל מדיה וקבצים בנושא שיאוליאי ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיאוליאי ארנה (בליטאית) אולם הכדורסל הרביעי בגודלו בליטא, צידו ארנה, בעל תכולה של 5,656 מקומות ישיבה, נמצא בעיר פנבז'יס.
שמואל סוקניק

שמואל סוקניק (2 במאי 1908 – 17 באוקטובר 1994) היה רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית ובאנדוקרינולוגיה. המייסד והמנהל הראשון של בית חולים קפלן. מחבר הספר הראשון בעברית בנושא הסוכרת. סוקניק נולד ב-1908 בסימיאטיצ'ה שבפולין למשפחה מסורתית בת שישה ילדים. בגיל 4 למד בחדר ובגיל 12 נשלח ללמוד בישיבה בביאליסטוק. הוא עזב את הישיבה והחל ללמוד בגימנסיה העברית, וסיים את לימודיו בשנת 1927. סוקניק החל ללמוד רפואה באוניברסיטת לייז' שבבלגיה, אך בשל תנאי מזג האוויר עזב את בלגיה לאחר חצי שנה ועבר ללמוד רפואה באוניברסיטת ז'נבה שבשווייץ, ושם סיים בשנת 1933. את לימודיו מימן במתן שיעורים באנטומיה, היסטולוגיה ופיזיולוגיה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, ולאחר שלא מצא עבודה כרופא, עבד כסוכן תרופות. בשנת 1937 התקבל לעבודה בקופת חולים של ההסתדרות. בשנת 1938 עבד כחצי שנה כרופא בקיבוץ אלונים. לאחר מכן עבד כרופא בקיבוץ חניתה במשך כחצי שנה וארגן שם מרפאה. לאחר מכן, נשלח להשתלמות במשך שנה בבית חולים בילינסון. לאחר ההשתלמות נשלח לעבוד במשך כשנתיים כרופא במחנה העובדים בסדום, בו הועסקו יהודים וערבים. בסדום פגש את אשתו לעתיד, רחל סינגלובסקי, שתפקדה לצידו כאחות חובשת. בשנת 1941 עבד בחולון כרופא מחוזי. בשנת 1952 נסע סוקניק לארצות הברית להשתלמות באנדוקרינולוגיה ובניהול בתי חולים. עם חזרתו היה המייסד והמנהל הרפואי הראשון של בית חולים קפלן ברחובות ומנהל מחלקה פנימית בבית חולים זה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידיו אלה לאחר כשנה עקב מחלה. בשנת 1953 החל לנהל את המרפאה הפנימית במרפאת זמנהוף בתל אביב. הוא הקים וניהל את המחלקה לסוכרת של מחוז תל אביב במרפאה, עד לפרישתו בשנת 1976. בשנות ה-50 שימש כרופא מחוזי של תל אביב והיה פעיל בהקמת שיכון לעובדי קופת חולים כללית ברחוב יהושע בן נון בתל אביב. סוקניק ורעייתו רחל עברו להתגורר בגני עומר שבעומר. שני ילדים היו לרופאים. בנו פרופ' שאול סוקניק היה מומחה לרפואה פנימית וראומטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. בתו פרופ' סימה הלוי היא מומחית לרפואת עור ומין, מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין. בשנת 1953 זכה סוקניק בפרס כתב העת המדעי של רופאי קופת חולים, "דפים רפואיים". הסֻכּרת, מרחביה: ספרית פועלים, 1958. (הספר הראשון בעברית בנושא הסוכרת) סוקניק היה חבר מערכת העיתון הרפואי הישראלי "דפים רפואיים" במשך שנים רבות ופרסם מאמרים רפואיים מקוריים רבים. שמואל סוקניק באתר לזכרם של ההסתדרות הרפואית בישראל שמואל סוקניק באתר Geni הספרים של שמואל סוקניק, באתר "סימניה" מ. דבורז'צקי, רופאים שזכו בפרסים, דבר, 13 באפריל 1954 סקירה: ר. עוזי, הסוכרת, דבר, 30 בספטמבר 1958.
סימה הלוי

סימה הלוי סוקניק, היא רופאה ישראלית, פרופ' ברפואת עור ומין מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. הלוי נולדה בתל אביב, בתו של הרופא שמואל סוקניק. סיימה בהצטיינות את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1981 סיימה התמחות ברפואת עור ומין בבית חולים בילינסון בו עבדה כרופאה בכירה ומרצה בכירה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1986 הקימה את מחלקת עור ומין במרכז הרפואי סורוקה ואת המעבדה לחקר העור בסורוקה ועברה לגור בנגב. בשנת 1996 הוזמנה להיות פרופסור־אורח במחלקה לדרמטולוגיה באוניברסיטת ייל. בשנים 1997–2000 שימשה סגנית יושב ראש החטיבה הפנימית בסורוקה ובשנים 2001–2004 כיהנה כיושבת ראש ועדת החינוך של האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין ונשיאת האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין. היא חברה בוועדות מקצועיות של המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל (ועדת הבחינות של רפואת עור ומין, ועדת בדיקה של המועצה המדעית להכרה בהתמחות), חברה במערכות עיתונים מדעיים רפואיים בישראל ומחוצה לה, סוקרת מאמרים מדעיים והצעות מחקר, יושבת ראש כנסים מדעיים, וחברה בוועדות מארגנות ומדעיות של כנסים מדעיים בישראל ומחוצה לה. אחיה, פרופ' שאול סוקניק, היה מומחה בראומטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית ד' בבית החולים סורוקה, שימש כיושב ראש חטיבת הפנימיות בבית החולים ויושב ראש האיגוד הישראלי הארצי לראומטולוגיה. הייתה נשואה לפרופ' יונתן הלוי מנהל המרכז הרפואי שערי צדק ולהם שני ילדים משותפים. נושא המחקר העיקרי בו מתמקדת הלוי הוא תגובת העור לתרופות, הכולל גילוי רגישות לתרופות. תבחינים מעבדתיים המתבססים על שחרור ציטוקינים, באמצעות מחקר קליני ומחקר אפידמיולוגי. נושאי מחקר נוספים בהם מתמקדת הלוי הם טיפול אקלימי של פסוריאזיס בים המלח, ריפוי פצע ודלקת עור ממגע. הלוי פרסמה כ־200 פרסומים מדעיים, מרביתם בעיתונות בינלאומית יוקרתית, ופרקים בספרים. בשנת 2015 זכתה הלוי בפרס על מפעל חיים מטעם ICSA2015 באירוע שנערך בוונקובר, קנדה. סימה הלוי באתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה פרס מפעל חיים לפרופ' סימה הלוי מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב והמרכז הרפואי אוניברסיטאי סורקה, באתר אוניברסיטת בן-גוריון, 8 ביוני 2015
נבחרת צפון אירלנד בכדורגל

נבחרת צפון אירלנד בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של צפון אירלנד. כמקובל, האומות המרכיבות את בריטניה מיוצגות בנפרד בחלק מענפי הספורט. לפני 1921, כל האי האירי היה חלק מהממלכה בריטית (נקראה אז הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד), ונבחרת אחת ייצגה את כל האי, נבחרת אירלנד המאוחדת. כיום, המדינה העצמאית אירלנד, מיוצגת על ידי נבחרת משלה. הדירוג הנוכחי של נבחרת צפון אירלנד ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-73 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,339.64 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 20 נמדד לראשונה בספטמבר 2017, והדירוג הנמוך ביותר 129 נמדד לראשונה בספטמבר 2012. מבחינה היסטורית, נחשבת נבחרת צפון אירלנד לנבחרת המצליחה ביותר באי האירי. לזכותה של הנבחרת 3 הופעות בגביע העולם בכדורגל. הופעת הבכורה של הנבחרת במפעל הייתה ב-1958, כשהעפילה עד לשלב רבע הגמר לאחר שניצחה את צ'כוסלובקיה בתוצאה 2:1, במשחק פלייאוף על כרטיס לשלב רבע הגמר. בשלב רבע הגמר, הובסה צפון אירלנד בתוצאה 4:0 על ידי צרפת והודחה מהטורניר. נבחרת צפון אירלנד הופיעה בפעם השנייה בטורניר גביע העולם בשנת 1982. בשלב הבתים ניצחה הנבחרת את המארחת, ספרד, בתוצאה 0–1, וסיימה בשתי תוצאות תיקו מול נבחרות יוגוסלביה והונדורס. הנבחרת סיימה במקום הראשון בבית, והעפילה לסיבוב השני. בסיבוב השני נוצחה הנבחרת בתוצאה 1–4 על ידי נבחרת צרפת, וסיימה בתיקו 2-2 מול אוסטריה והודחה מהטורניר. נבחרת צפון אירלנד הופיעה בפעם השלישית והשנייה ברציפות בטורניר גביע העולם, בשנת 1986. הנבחרת הפסידה לברזיל וספרד, סיימה בתוצאת תיקו מול אלג'יריה והודחה מהטורניר לאחר שסיימה במקום השלישי בבית. ב-7 בספטמבר 2005, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, השיגה הנבחרת את אחד הניצחונות היוקרתיים ביותר בתולדותיה, כשניצחה את אנגליה בתוצאה 0–1 באצטדיון וינדזור פארק שבבלפסט. דייוויד האלי כבש את שער הניצחון בדקה ה-73. צפון אירלנד העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גמר אליפות אירופה, יורו 2016, לאחר שלא הצליחה לעשות זאת 13 פעמים בעבר. בטורניר המוקדמות היא סיימה ראשונה בבית שכלל את רומניה, הונגריה, פינלנד, איי פארו ויוון. את שלב הבתים של טורניר הגמר פתחה צפון אירלנד בהפסד 0–1 לפולין. אולם במשחקה השני, השיגה צפון אירלנד את ניצחונה הראשון באליפות, 0-2 על אוקראינה. צפון אירלנד סיימה את משחקי הבית בהפסד 0–1 לגרמניה, מה שהספיק לה כדי לעלות לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית כקבוצה בעלת המאזן הרביעי בטיבו שסיימה במקום זה. בשמינית הגמר הפסידה צפון אירלנד לוויילס 0–1 והודחה מהטורניר. משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה סגל הנבחרת לקראת המשחקים נגד איטליה ובולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022, ונגד ארצות הברית למשחק ידידות. הנתונים נכונים ל-28 במרץ 2021 (לאחר המשחק נגד איטליה) פט ג'נינגס אלן מקדונלד ג'ורג' בסט דייוויד הלי מרטין אוניל פט רייס הארי גרג קולין קלארק נורמן וייטסייד נכון ל-26 במרץ 2024. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים. מדיה וקבצים בנושא נבחרת צפון אירלנד בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת צפון אירלנד בכדורגל נבחרת צפון אירלנד בכדורגל, ברשת החברתית פייסבוק נבחרת צפון אירלנד בכדורגל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל