laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מפלגה שלישית (ארצות הברית)

מפלגה שלישית הוא מונח בפוליטיקה האמריקאית המכוון למפלגות פוליטיות החיצוניות לשתי המפלגות הדומיננטיות – הרפובליקנית והדמוקרטית. לפעמים המפלגה השלישית מכונה גם כ"מפלגה המינורית". מפלגות שלישיות נחשפות לרוב לקהל הרחב במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית. עם זאת, אף מועמד שלישי לא זכה בנשיאות מאז שהמפלגה הרפובליקנית הפכה למפלגה מרכזית באמצע המאה ה-19. מאז, רק בחמש מערכות בחירות (1892, 1912, 1924, 1948 ו-1968) ניצח מועמד שלישי במדינות כלשהן, ורק במערכת בחירות אחת (1912) מועמד שלישי הגיע למקום השני. המפלגה הליברטריאנית – מפלגה הדוגלת בליברטריאניזם, כלכלת לסה פר, וזכויות אזרחיות. מפלגת הירוקים של ארצות הברית – מפלגה ירוקה הדוגלת באיכות הסביבה, זכויות להט"ב ופמיניזם מפלגת החוקה – מפלגה פלאו-שמרנית. המפלגה העצמאית האמריקאית – מפלגה שהוקמה לקראת הבחירות לנשיאות ב-1968 וגרפה 9,906,473 מהקולות (13.5%). זהו היה הישג השיא שלה ומאז לא הגיעה להישגים משמעותיים. התנועה הנאציונל-סוציאליסטית מפלגת האיסור – מפלגה שהוקמה ב-1869 ותומכת בהטלת איסור על שתייה והפצה של משקאות אלכוהוליים. המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית – מפלגה הדוגלת בקומוניזם אשר הוקמה ב-1919. לאור השנים מועמדים שלישיים הגיעו להשגים מסוימים בפוליטיקה המקומית. הירוקים, הליברטריאנים ומפלגות נוספות הצליחו לשלוח מטעמן נציגים לרשויות המחוקקות ולפקידות במדינות. המפלגה הסוציאליסטית איישה מאות פקידים מקומיים ב-169 ערים ב-33 מדינות עד 1912 (ובהן מילווקי, ניו הייבן, וסקנקטדי). לאורך המאה ה-20 כיהנו כמספר מושלים מהמפלגות השלישיות. אך לאור חוק דוברז'ה מערכת השלטון בארצות הברית היא דו-מפלגתית ברובה. לאורך ההיסטוריה כיהנו כשלושה נשיאים שלא השתייכו למפלגה פוליטית גדולה – ג'ורג' וושינגטון, ג'ון טיילר ואנדרו ג'ונסון. רק וושינגטון כיהן בכל שנותיו כנשיא כעצמאי. שני האחרים היו סגני נשיא שמונו לתפקיד עם מותו של הנשיא הקודם, ושניהם הפכו לעצמאיים בגלל קשר רעוע עם מפלגותיהם. ביל ווקר מאלסקה היה המושל העצמאי האחרון בארצות הברית (והראשון בתולדות אלסקה) בכהונתו בשנים 2014–2018. בשנת 1998, המתאבק ג'סי ונטורה נבחר לתפקיד מושל מינסוטה מטעם המפלגה הרפורמיסטית. נכון לשנת 2021, הסנאטורים האמריקנים העצמאיים היחידים הם ברני סנדרס מורמונט ואנגוס קינג ממיין. שני הסנאטורים מצביעים יחד עם המפלגה הדמוקרטית. אף אחד מחברי בית הנבחרים הנוכחי אינו חבר במפלגה שלישית. הנציג לשעבר ג'סטין עמאש ממישיגן נבחר במקור כרפובליקני, והצטרף למפלגה הליברטריאנית באפריל 2020. הוא לא התמודד שוב לתפקיד בשנה זו ובכך היה החבר האחרון בבית שהיה משויך למפלגה שלישית כלשהי. חבר האלקטורים פוליטיקאי עצמאי מפלגה מפלגות פוליטיות בארצות הברית בחירות בשיטה היחסית מדיה וקבצים בנושא מפלגה שלישית בוויקישיתוף Arthur Meier Schlesinger, ed. History of US political parties (5 vol. Chelsea House Pub, 2002). Nichols, John (2011). The "S" Word: A Short History of an American Tradition. Verso. p. 104. ISBN 9781844676798. Kettle, Martin (2000-02-12). "Ventura quits Perot's Reform party". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2018-12-31.
הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן

הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2011 בכתיבתו וביומו של אריק לובצקי, עם ציון ברוך, אורי גבריאל ושלומי קוריאט בתפקידים הראשיים. זה סרט על שכונה אחת שאחד מתושביה חולם ליצור סרט קולנוע שובר קופות על חשפניות, הוא מגייס את כל החבר'ה מהשכונה למימוש חלומו ונסחף להרפתקה מסחררת. הסרט היה מועמד לשישה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2011: פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר – ציון ברוך פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר – אורי גבריאל פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר – אריק לובצקי פרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר – אריאל גלזר פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר – מירב בושושה-הורוביץ פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר – תום שרפשטיין במרכז המסחרי של השכונה נמצאת החומוסיה של ג'קי (אורי גבריאל) בה עובדים סימיקו כהן (ציון ברוך), מכלוף (שלומי קוריאט) והמלצרית טטיאנה (סילביה דרורי). סימיקו הוא בן 33, גר ביחד עם חברתו מזי (נטע גרטי) שמתכננת להם חתונה אך הוא מהסס. סימיקו סיים לאחרונה בהצטיינות, קורס צילום במתנ"ס השכונתי וכעת יש לו פנטזיה להפיק ולצלם סרט עלילתי באורך מלא. ג'קי לוקח אותו לבילוי במועדון חשפנות ואז מתעורר בו הדחף להפיק סרט עלילתי באורך מלא בשם "יומנה של חשפנית". הוא תולה מודעות בשכונה ורבים באים לחומוסיה לשם אודישן ועזרה, בהם השרברב הרצל (יגאל עדיקא), החשמלאי משה (מיכה אוזין סליאן) המלצרית טטיאנה, הספרית סימה (עדי חבשוש), אחיו האוטיסט ניסו (דוד שאול) ומלכת המים לשעבר אליס (חן שילוני) שג'קי מבטיח לה תפקיד גדול יותר אם תתמסר לו אך היא מסרבת לחיזוריו. ג'קי רוצה שבנו אסף (יואב לובצקי) יהיה שחקן כדורגל אבל זה מעדיף לאכזבתו נגינה בקלרינט. לתפקיד הראשי הוא בוחר את מכלוף אבל זה ביישן ומתקשה לשחק בסצנות אהבה עם טטיאנה בה הוא מאוהב אבל היא חברה של אבי (גיא אלבז). המשחק שלו משתפר לאחר שאבי עזב את טטיאנה. באחת הסצנות שבה יש יריות וסימיקו נעצר, נפגש בתא עם מאלק, פליט מסודאן (כריסטיאן מדוקה) ומשוחרר בערבות של ג'קי. מזי עוזבת אותו לאחר שמתברר שאת רוב הכסף שהם חסכו לחתונה הוא השקיע בסרט. סימיקו עובר לגור במחסן של החומוסיה ושם עובד על עריכת הסרט. הכסף נגמר והוא לווה כסף מהעבריין קובי קדוש (גדי סבן) בניגוד לעצתו של ג'קי. כשהוא מתקשה להחזיר את ההלווה מכה אותו קדוש וחברי השכונה מסרבים לעזור לו בכסף. סימיקו מתמוטט נפשית ומאושפז במוסד לחולי נפש. כעת הוא על כדורים פסיכיאטרים ומנותק מהמציאות. ג'קי, מזי ומכלוף מבקרים אותו והוא לא מגיב. לבסוף אוסף ג'קי את חלקי הסרט ומביא אותם למעבדת עריכה. סימיקו משתחרר ובקולנוע השכונתי נערכת הקרנת סרטו "יומנה של חשפנית". לאחר זאת הוא מתאושש, חוזר לעבוד בחומוסיה עם תוכנית להפיק ולביים סרט על פליט מדארפור. "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן", באתר אידיבי "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן, באתר יוטיוב הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן, בספר הקולנוע הישראלי שמוליק דובדבני, 'הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן': עממי-לייט, באתר ynet, 18 בדצמבר 2011 על הסרט, באתר "סרטים"
יהודי בודהיסט

יהודי בודהיסט או ג'וּבּוּ (מאנגלית: Jubu; קיצור ל-Jewish Buddhist) הוא כינוי לאדם ממוצא יהודי שהוא בודהיסט[דרוש מקור]. המונח מתאר שכיחות גבוהה יחסית לאחרים של יהודים שהפכו לנזירים בודהיסטים.[דרושה הבהרה] היהודי הבודהיסט המפורסם הראשון הוא ניאנפוניקה תרה, יהודי גרמני שהפך לנזיר בודהיסטי חשוב בסרי לנקה. המונח JewBu (או JUBU) הוצג לראשונה בספרו של רוג'ר קמנץ (אנ') בספרו The Jew in the Lotus‏ (1994)[דרושה הבהרה]. יהודים רבים בארצות הברית היו מורים ומנהיגים חשובים בהבאת הבודהיזים למדינה. חלקם הפכו לנזירים בודהיסטים לפחות לתקופה מסוימת בחייהם. פרופסור ריצרד דיווידסון המייסד והמנהל של המרכז לתודעה בריאה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון הוא יהודי העוסק בתודעה ומתרגל בודהיזם. דיווידסון, פרופסור לפסיכולוגיה ולפסיכיאטריה, נחשב למוביל במדע ההתבוננות וכוח מניע של מחקרים אקדמיים בתחום של מיינדפולנס. גם בישראל יש מורים ונזירים בודהיסטים הממשיכים לשמור על יהדותם. אחד מהם, דניאל סטמבלר, מסביר שבתפיסות של דתות המזרח הרחוק אין סתירה בין השתייכות לדת אחת ובו זמנית גם לדת אחרת.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] Sylvia Boorstein. That's Funny, You Don't Look Buddhist: On Being a Faithful Jew and a Passionate Buddhist ,January 20, 1998. Harper SanFrancisco,ISBN:0-06-060958-3, Buddhism and Judaism, Jacquetta Gomes, thubtenchodron, March 19, 2010 אסף פדרמן, ניאנפוניקה תהרה – הבודהיסט היהודי הראשון ריץ' טנוריו, תנשמו עמוק, ותכירו את הג'ובואים, באתר זמן ישראל, 14 במרץ 2020 דניאל סטמבלר, הרהורים על היות יהודי ובודהיסט דני בראון, השאיפות שלנו ברורות האמנם?, הארץ, 14 באפריל 2023 דני בראון,השאיפות שלנו ברורות האמנם? , הארץ, 14 באפריל 2023
בלדי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בלדי – חברת מזון ישראלית נוסח בלדי – נוסח תפילה אישים: איזור בלדי – מבקר מוזיקה הונגרי פטריק בלדי – שחקן אנגלי פייר ואמילי בלדי – חסידי אומות עולם צרפתיים בלד
לואיש מאטה

לואיש קרלוס משאדו מאטה (בפורטוגזית: Luís Carlos Machado Mata; נולד ב-6 ביולי 1997 בפורטו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית. מאטה גדל במחלקת הנוער של פורטו. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה. ב-26 בינואר 2017 הושאל מאטה עד לתום עונת 2016/2017 לפורטימוננסה מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 17 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה. ב-31 באוגוסט 2018 הושאל מאטה למשך עונה אחת לקרטחנה מפרימרה דיויסיון RFEF. הוא ערך 16 הופעות ליגה במועדון במהלך תקופת ההשאלה. ב-9 ביולי 2020 חתם מאטה על חוזה לשלוש שנים בפוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית. לואיש מאטה, באתר Transfermarkt לואיש מאטה, באתר Soccerway לואיש מאטה, באתר FootballDatabase.eu FC Porto: Gleison junta-se a Luís Mata no Portimonense באתר Mais Futebol, ‏ 26 בינואר 2017 (בפורטוגזית) El Cartagena 'pesca' en el mismo puerto באתר La Opinión de Murcia, ‏ 31 באוגוסט 2018 (בספרדית) Oficial: Luís Mata é reforço do Pogon Szczecin até 2023 באתר Record, ‏ 9 ביולי 2020 (בפורטוגזית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואיש מאטה".
איציק סעידיאן

יצחק חיים (איציק) סעידיאן (נולד ב-14 בינואר 1995) הוא פעיל חברתי ששירת בחטיבת גולני. סעידיאן נלחם במבצע צוק איתן בשנת 2014 וניצל באסון הנגמ"ש, ובעקבות כך סובל מהלם קרב. בשנת 2021 סעידיאן הצית את עצמו מול משרדי אגף השיקום של משרד הביטחון כאות מחאה על היחס והשיקום הרעוע לאנשים אשר מחלתם ניכרת בנפש ולאו דווקא בגוף. איציק סעידיאן נולד וגדל בבאר שבע ללידה ופרשאד סעידיאן, זוג עולים מאיראן שעלו לישראל מטעמים ציוניים. אביו היה אסיר ציון. סעידיאן הוא בן זקונים ולו שני אחים ואחות גדולה. התגייס לצה"ל בשנת 2013. במבצע צוק איתן לחם במסגרת חטיבת גולני מול כוחות חמאס בקרבות בשכונת שג'אעייה בעזה, שם איבד שמונה מחבריו, ביניהם חברו הטוב בן וענונו באסון הנגמ"ש, ובעקבות כך נגרמה לו טראומה נפשית. לאחר שחרורו פנה לאגף השיקום במשרד הביטחון, שם הכירו בו כנכה צה"ל, אך קבעו שרק חצי מאחוזי הנכות שלו הם בעקבות שירותו בצה"ל, והוא נאבק עבור הכרה רחבה יותר. סעידיאן הצית את עצמו ב-12 באפריל 2021, יממה לפני ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מול משרדי אגף השיקום במשרד הביטחון ברחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. הוא פונה לבית החולים שיבא כשמצבו אנוש. בשבוע שלאחר יום הזיכרון הוקם מול משרדי אגף השיקום מאהל מחאה. ב-18 באפריל 2021 חזרו נכי צה"ל להפגין. בהפגנה שנערכה מול בסיס הקריה בתל אביב, הפגינו כ-20,000 איש, לאחר מכן חסמו המפגינים את נתיבי איילון. באותו היום הוחלט במשרד הביטחון, לעשות רפורמה מקיפה באגף השיקום. בתחילה הצעה הייתה ״חוק איציק סעידיאן״ רפורמה שצפויה לכלול את שיפור איכות השירות לנכי צה"ל, מימוש זכויותיהם ויישום תוכנית שתטפל בהלומי קרב ונפגעי פוסט טראומה. לאחר מכן, במשך כשבועיים לא התקיימו הפגנות שבסופם הוחלט על רפורמת ״נפש-אחת״ שהגדילה את תקציב אגף השיקום בעוד 1.2 מיליארד שקל. בעקבות כך, גם במהלך אוגוסט 2021 נחנך בבסיס תל השומר מרכז "קשר עד" – צה״ל מקים את היחידה של מרכז הקשר החדש של מערך הנפגעים עבור נכי צה"ל ומשפחות שכולות. ב-16 בינואר 2023 היה אורח בטקס חילופי הרמטכ"לים אביב כוכבי ומחליפו הרצי הלוי, כשהוא הולך על רגליו. כעבור כשנה מהמקרה, עבר סעידיאן ממחלקת הכוויות, אל מחלקת השיקום בשיבא, שם שהה באשפוז במשך שנה נוספת. ב-27 באפריל 2023, שתי יממות לאחר יום הזיכרון לחללי צה"ל, שוחרר מבית החולים לאחר תקופת אשפוז בת כשנתיים בבית החולים שיבא. מדיה וקבצים בנושא איציק סעידיאן בוויקישיתוף מרגשות של שפל לרגשות של גאות: איציק סעידיאן על השיקום של חייו, באתר ynet, 2 בינואר 2023 לי נעים, ‏החיים החדשים של איציק סעידיאן: "רוצה לאהוב מישהי ולהגשים חלומות", באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2023 ליאור שלו, ‏איציק סעידיאן מצא מחדש טעם לחיים. עכשיו הוא מראה לאחרים את הדרך, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2024 מסע השיקום והמילים הראשונות שאמר לאחיו: בתוך החדר של איציק סעידיאן, באתר ynet, 9 באוקטובר 2021 לילך שובל, לאחר הפגנת הענק של נכי צה"ל: משרד הביטחון הציג את הרפורמה באגף השיקום, באתר ישראל היום, 18 באפריל 2021 נחנך מרכז "קשר עד" במעמד ראש אכ"א, באתר צה"ל, 11 באוגוסט 2022 איציק סעידיאן הוזמן כאורח מיוחד בטקס חילופי הרמטכ"לים, 16 בינואר 2023 מירב כהן‏, איציק סעידיאן השתחרר מהשיקום בבית החולים: "כאן כדי להמשיך את זעקת הלומי הקרב", באתר וואלה, 27 באפריל 2023
חיים רבינוביץ (פרופסור)

חיים דוד רבינוביץ (נולד ב-1940) הוא גנטיקאי צמחים, פרופסור אמריטוס בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים ורקטור האוניברסיטה לשעבר, זוכה פרס רוטשילד. למד בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 קיבל תואר שני בחקלאות, על עבודת גמר שכותרתה "הפריה מועדפת בעגבניות", ובשנת 1973 קיבל תואר דוקטור לחקלאות, על עבודה שכותרתה "השפעות תנאי סביבה על היווצרות נזקי חום בפרי העגבנייה". בפרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס למילואים, ושירת במשך חצי שנה. באוקטובר 1976 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה. תחומי מחקרו הם פיזיולוגיה של הצמח, ייצור זרעים, במיוחד של תפוחי אדמה, שומים ועגבניות, שיפור יבולים במדינות מתפתחות. בסוף שנות ה-80 הצטרף לצוות טיפוח עגבניות שבראשות פרופ קידר בפקולטה לחקלאות. בתחילת שנות ה-80 פנה נתן גולדנברג (שבספרו הגדיר את עצמו כציוני שהתעניין בהתפתחות תעשיית המזון בישראל) לפרופ' קידר ופרופ' רבינוביץ עם הרעיון לפתח זן משופר של עגבניות שרי. עוד לפני הפנייה עבדו השניים על פיתוח זנים שיתאימו לגידול באקלים הישראלי החם, בהם זן עגבניות רגילות בעלות חיי מדף ארוכים, זאת בעידוד ממשלת ישראל שקידמה את הנושא. לדברי רבינוביץ', הרצון בפיתוח זן עגבניות שרי היה הדדי; גולדנברג סיפק מימון ואת כל הזרעים שהיו זמינים באותה תקופה לגידול ביתי. הזן שפיתח הצוות של קידר היה עתיר טעם, בעל חיי מדף ארוכים, ונוח לאריזה מסחרית (שני טורים מסודרים סביב הגבעול) רישיונות לשיווק הזרעים נמכרו למספר חברות ישראליות. כיהן כדיקאן הפקולטה לחקלאות וכרקטור האוניברסיטה העברית. בשנות ה-20 של המאה ה-21 עוסק, יחד עם פרופ' ליעוז אתגר מהמכון לכימיה של אוניברסיטה העברית, בפיתוח של פאנל סולארי להנחה מעל שטחים חקלאיים Edible Alliums: Botany, Production and Uses, CABI, 2022 (editor, with Brian Thomas) Onions and Allied Crops, Routledge, 2019 (editor, with James L. Brewster) Allium Crop Science: Recent Advances, CABI, 2002 (with Lesley Currah) 2007 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ז'אן מולין (אנ') שבצרפת. 1994 – פרס קיי לפיתוחים חדשניים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (עם פרופ' נחום קידר) 2002 – פרס רוטשילד בחקלאות (עם פרופ' נחום קידר) גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "שוות את משקלן בזהב", עמ' 110–113 חיים רבינוביץ, ברשת החברתית LinkedIn חיים רבינוביץ, באתר ResearchGate חיים רבינוביץ, באתר גוגל סקולר פרופ' חיים ד. רבינוביץ, באתר הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים Wexler, Anna, Seeding Controversy: Did Israel Invent the Cherry Tomato?, Gastronomica: The Journal for Food Studies, summer 2016 Nicola Twilley, Cynthia Graber Gastropod, Who Invented the Cherry Tomato?, The Atlantic, ‏2016-06-14 (באנגלית) עגבניות דניאלה וצ'רי: המהפכה האדומה, באתר CallText פיתוח חדש: תא סולארי סלקטיבי המייצר חשמל ירוק ומאפשר ייצור חקלאי תחתיו, באתר new.huji.ac.il שני אשכנזי, החשמל גדל על העצים: בדרך למהפכה בתחום הפאנלים הסולאריים?, באתר כלכליסט, 15 בינואר 2023
ג'וזף ברנן

ג'וזף אדוארד ברנן (באנגלית: Joseph Edward Brennan;‏ 2 בנובמבר 1934 – 6 באפריל 2024) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-70 של מיין בשנים 1979–1987 מטעם המפלגה הדמוקרטית. כיהן גם בוועדה הימית הפדרלית. ברנן נולד ב-1934 בפורטלנד, מיין והוא למד בבוסטון קולג' ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיין. ברנן כיהן כתובע המחוזי של מחוז קמברלנד לפני שכיהן גם בבית הנבחרים של מיין (1965–1971) ובסנאט של מיין (1973–1975). כשנבחר לראשונה לבית הנבחרים, לא הייתה לו מכונית והוא נסע בטרמפים מפורטלנד. ב-1974 ניסה להתמודד לראשונה לתפקיד המושל, אך הפסיד לדמוקרטי ג'ורג' ג'יי מיטשל. הוא מונה לתובע הכללי של המדינה ב-1975 והתמודד שוב בהצלחה על תפקיד המושל ב-1978 עם כ-53% מקולות הבוחרים. ברנן נבחר מחדש בשנת 1982 עם כ-61% מהקולות. ב-1986 הוא נבחר לבית הנבחרים הארצי מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מיין עם 53% מהקולות. כשכיהן כתובע המחוזי נורו מאקדחו האישי כדורים בסמוך לבתו התינוקת. האירוע הוביל את ברנן לתמוך בהגבלת הנשק האישי בארצות הברית. לאחר שתי כהונות בבית הנבחרים, ברנן התמודד שוב לתפקיד המושל ב-1990, והפסיד לג'ון מק'קרנן הרפובליקני בהפרש של 47%-44%. הוא התמודד שוב ב-1994, והפסיד לעצמאי אנגוס קינג (בהפרש של אחוז אחד) אך קיבל יותר קולות מסוזן קולינס הרפובליקנית. ב-1996 ברנן הפסיד לקולינס בבחירות על מושבו של ויליאם כהן בסנאט של ארצות הברית. בשנת 1999 הנשיא ביל קלינטון מינה את ברנן לכהן כנציב בוועדה הימית הפדרלית - סוכנות עצמאית קטנה המסדירה את הספנות בין ארצות הברית לבין מדינות זרות. הנשיא ג'ורג' ווקר בוש האריך את כהונתו ב-2004. ברנן נפטר ב-6 באפריל 2024. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף ברנן בוויקישיתוף ג'וזף ברנן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Brennan, McKernan have similar pasts > Gubernatorial candidates took comparable political paths to Blaine House". "Senate races draw national leaders> Kennedy's visit boost for Brennan".
אייזק הלסטיד ויליאמסון

אייזק הלסטיד ויליאמסון (באנגלית: Isaac Halstead Williamson;‏ 27 בספטמבר 1767 – 10 ביולי 1844) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שתי קדנציות כמושל השמיני של ניו ג'רזי, בשנים 1817–1829. אייזק הלסטיד ויליאמסון נולד בשנת 1767 באליזבת שבפרובינציית ניו ג'רזי. מאוחר יותר למד משפטים עם אחיו מתיאס והפך לעורך דין מוביל בניו ג'רזי. הוא קיבל את רישיון עריכת הדין שלו ב-1791, וכחמש שנים מאוחר יותר קיבל גם רישיון לייעוץ. ב-1808 הוא התחתן עם אן קרוסדייל ז'ואט (1777–1853) ויחד נולדו להם שני בנים (בנג'מין ב-1809 ואייזק האלסטד ב-1811). שנתיים לאחר מכן הוא נבחר למושל ניו ג'רזי ונבחר מחדש מדי שנה בשנים 1818–1829. כחלק מתפקידיו כמושל, כיהן ויליאמסון כשופט בית המשפט הפררוגטיבי של ניו ג'רזי. ויליאמסון היה ראש עיריית אליזבטאון, ניו ג'רזי בשנים 1830–1833. בשנים 1831 ו-1832 הוא נבחר לייצג את מחוז אסקס כחבר במועצה המחוקקת של ניו ג'רזי (כיום הסנאט של ניו ג'רזי). למרות היותו בעל תפקידים פוליטיים אלה המשיך ויליאמסון לעסוק בעריכת דין. בשנת 1844, הוא נבחר פה אחד להיות נשיא הוועידה שתיקנה את חוקת מדינת ניו ג'רזי. עם זאת, הוא נאלץ לוותר על תפקיד זה עקב בריאות לקויה. ואכן, בקיץ 1844 הוא מת באליזבטאון.
קפליני

קפליני (באיטלקית: "שערות קטנות") היא סוג דק של פסטה איטלקית, בעלת קוטר שנע בין 0.85 עד 0.92 מילימטרים. היא עשויה בצורה של רצועה ארוכה ודקה, בדומה לספגטי. "Capelli d'angelo" (בעברית: "שיער מלאך" - ומכאן נובע השם "פסטת שיער מלאך") היא אפילו דקה יותר עם קוטר שנע בן 0.78 ל-0.88 מילימטרים. לרוב היא נמכרת בצורה דמוית קן. "Capelli d'angelo" הייתה פופולרית באיטליה לפחות מאז המאה ה-14, והיא ידועה במרקמה העדין והקל. בשל דקותה, היא המתאימה ביותר למרקים או מנות עם רטבים קלים, כגון אלו שנעשים עם פירות ים או ירקות. היא גם פופולרית למנות עם טעמים בהשראה אסייתית מכיוון שהיא יכולה לספוג בקלות את הטעמים של המרכיבים הנלווים. זיטי פסטינה מדיה וקבצים בנושא קפליני בוויקישיתוף De Cecco since 1886 EN - Semolina Pasta - Traditional range - Long Shapes - capellini 9, web.archive.org, ‏20 בדצמבר 2020 De Cecco since 1886 EN - Semolina Pasta - Specialities - Gastronomic Specialities - capelli d angelo 209, web.archive.org, ‏28 במרץ 2012
באניק אוסטרבה

מועדון הכדורגל באניק אוסטרבה (צ'כית: FC Baník Ostrava) הוא מועדון כדורגל צ'כי מן העיר אוסטרבה שבשלזיה. המועדון שנוסד ב-1922, הוא אחד מן המועדונים בעלי המסורת העשירה ביותר בתולדות הכדורגל הצ'כי, וזכה בתארים לאומיים רבים וגביעים בינלאומיים. מגרשו הביתי של המועדון הוא אצטדיון באזאלי וצבעי המועדון הם כחול ולבן. יריבתו העיקרית היא ספרטה פראג, כמו כן, לקבוצה יש שני מועדונים איתם היא נמצאת בקשר הדוק - GKS קטוביצה מפולין ו-ספרטק טרנבה מסלובקיה. אליפות צ'כיה/צ'כוסלובקיה: (4) 1975/1976, 1979/1980, 1980/1981 וב-2003/2004. הגביע הצ'כי/הגביע הצ'כוסלובקי: (5) 1972/1973, 1977/1978, 1978/1979, 1990/1991 וב-2004/2005. גביע מיטרופה: 1989 רבע גמר ליגת האלופות: 1980 חצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע: 1978 רבע גמר גביע אופ"א: 1974. ולאסטימיל פטרז'לה אבז'ן האדמצ'יק רוטיסלאב וויאצ'ק וורנר ליקה ליבור ראדימץ ואצלב דאנק לודק מיקלושקו תומאס פוספיחל מילאן בארוש תומאש גאלאשק תומאס רפקה מארק יאנקולובסקי יז'י קריצ'אק פראניצק שומקר מירוסלב ויצ'ק פטר סאמק מיכל פאפאדופולוס מדיה וקבצים בנושא באניק אוסטרבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באניק אוסטרבה (בצ'כית) באניק אוסטרבה, ברשת החברתית פייסבוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu האתר הרשמי (בצ'כית)
התקבצות אוטובוסים

בתחבורה ציבורית, התקבצות אוטובוסים (באנגלית: Bus Bunching) היא מצב שבו שני אוטובוסים או יותר שהיו אמורים להגיע לתחנה בזמנים שונים, מגיעים אליה יחד. מצב זה מתרחש כשמתרחשת חריגה מלוח הזמנים והאוטובוס שהיה אמור להגיע שני משתווה לראשון. תופעה זו מתרחשת הן באוטובוסים והן ברכבות. אוטובוס שמאחר לעומת לוח הזמנים המתוכנן אוסף בנוסף לנוסעים שחיכו לו, גם את אלה שהתכוונו לעלות על האוטובוס הבא. תוספת הנוסעים מעכבת את האוטובוס עוד יותר. כתוצאה מכך, האוטובוס השני אוסף פחות נוסעים, מה שמעכב אותו פחות ומאפשר לו להקדים. לפי התאוריה, אוטובוס שמאחר צפוי לאחר יותר ויותר ככל שתתקדם הנסיעה ואילו אוטובוס שמקדים יקדים יותר ויותר. בסופו של דבר, האוטובוסים ייצרו זוג שנוסע בזה אחר זה ואיכות השירות תרד. יש המשערים שתופעה זו היא הגורם העיקרי לבעיית האמינות של התחבורה הציבורית. עומסי תנועה: קיים מצב בו האוטובוס הראשון מתעכב בגלל עומסי תנועה בשעת הנסיעה שלו, ואילו האוטובוס שאחריו נוסע בזמן שבו העומסים הוקלו, מה שמאפשר לו לנסוע מהר יותר ולהקדים את האוטובוס הראשון שהתעכב. זמן עלייה: במקרה שבו האוטובוס הראשון התעכב והגיע ללוח הזמנים של האוטובוס השני, יתווספו לו נוסעים שהתכוונו לעלות על האוטובוס השני, ובכך זמן העצירה שלו בתחנות הביניים יגדל. קביעת זמן המתנה מינימלי ומקסימלי בתחנות: מאפשר לאוטובוס הראשון לצמצם את העיכוב שבעצירה בתחנה ובכך לנסוע מהר יותר, וכן מאלץ את האוטובוס השני לשמור על מרווח מהאוטובוס הראשון. הנחיה לדלג על תחנות מסוימות. עידוד הנוסעים להמתין לנסיעה הבאה, שצפויה להיות פחות עמוסה. גישה אחרת מציעה להקים תחנות ויסות, שבהן האוטובוסים שמקדימים יידרשו להמתין עד שיהיו זהים ללוח הזמנים שלהם. לעומת זאת, שיטת העלאת תדירות האוטובוסים מבלי לבצע שינויים אחרים בזמן הנסיעה הוכחה שאינה פתרון להתקבצות האוטובוסים. תורת הכאוס דילמת ההליכה או ההמתנה מדיה וקבצים בנושא התקבצות אוטובוסים בוויקישיתוף אלעד אלפסה, למה אוטובוסים מתקבצים, באתר זכות הדרך, ‏8 במאי 2017 דורון אורנשטיין, מדוע אוטובוסים נצמדים?, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏18 בספטמבר 2018 Bus Bunching, Land Transport Guru, ‏1 בינואר 2018 Bus Bunching Explained Visually Why three buses come at once, and how to avoid it, New Scientist Clumping, and throughput in public transportation Science 2.0, www.science20.com, ‏27 באוגוסט 2014 (באנגלית)
אנקלגון

אנקלגון (שם מדעי: Ankalagon; קרוי על שם הדרקון הביוני אנקלגון מהסילמריליון של ג'ון ר. טולקין) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר התקיים באמריקה הצפונית במשך הפלאוקן המוקדם שלפני 63 עד 60.2 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1897 בידי החוקר לייגי ואן ואלן (אנ') והוא כולל מין יחיד - Ankalagon saurognathus. האנקלגון התגלה בשכבות מאובנים בניו מקסיקו ותואר הוא דמה במראהו לסוג דיסאקוס, אך היה גדול בהרבה דומה לדוב והיה הגדול שבמזוניכידיים שהתקיימו באמריקה הצפונית לצד הפציהאינה. הוא הגיע לאורך 1.8 מטר, גובה של 90 ס"מ בכתפיים ומשקל של 100–170 ק"ג בקירוב. טורף זה היה בעל לסתות עבות כשל צבוע שהתאימו לפיצוח עצמות אך פחות התאימו לאכילת בשר. לסוג זה נמצאו עדויות לדו-צורתיות זוויגית בין הזכרים והנקבות, אשר תוארו בעיקר בגודל הטוחנות האחוריות והניבים. מדיה וקבצים בנושא אנקלגון בוויקישיתוף אנקלגון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנקלגון, באתר GBIF (באנגלית)
מונוטרימטום

מונוטרימטום (שם מדעי: Monotrematum; מיוונית: "חור אחד") הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הברווזניים, אשר היה קרוב לברווזן המודרני אך גדול יותר. בשונה משאר יונקי הביב הוא לא התקיים באוקיאניה אלא בארגנטינה של הפלאוקן שלפני 61 מיליון שנה מזמננו. שמו נקרא עקב החור הגדול שבמקורו שהכיל שיניים טוחנות עדינות, אשר נעדרות אצל הברווזן המודרני. המאובנים שלו התגלו ב-1975 בתצורות סלמנקה (אנ') שבפטגוניה והוא תואר למדע ב-1992 בידי החוקר פאסוגל. המאובנים מצויים כיום במוזיאון בטרלאו ובמדינה לה פלטאה. הסוג תואר בתחילה כמין של אובדורודון, אך בהמשך הופרד לסוג עצמאי בעל מין יחיד - Monotrematum sudamericanum, שפירושו: "דרום-אמריקאי". המונוטרימטום היה הגדול שבין הברווזניים, ומגודל השיניים הטוחנות שלו היו כפולות בגודלם משיני האובדורודון הקרוב. הדבר מרמז שהיונק הגיע לאורך של מעל מטר בבגרותו וכנראה היה שחיין חזק בעל מקור עבה ושיניים טוחנות שהותאמו לפיצוח צדפות, סרטנים ואולי גם דגים קדומים. מדיה וקבצים בנושא מונוטרימטום בוויקישיתוף מונוטרימטום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מונוטרימטום, באתר GBIF (באנגלית)