laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליאור קינן

ליאור קינן (נולדה ב-25 ביולי 1989) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה ישראלית המשמשת ככתבת הפוליטית ומגישת חדשות בחדשות 13. קינן נולדה וגדלה בפרדסיה. סבה הוא תת-אלוף במיל' גיורא רם-פורמן, שהיה סגן-מפקד חיל האוויר ומזכ"ל הקיבוץ הארצי. שם משפחתה הוא עברות של "קלינמן". היא בוגרת קריית החינוך דרור ותנועת הנוער העובד והלומד. את שירותה הצבאי עשתה קינן ביחידת דובר צה"ל. לאחר שחרורה מצה"ל בשנת 2010, החלה לעבוד בערוץ 10 - תחילה כתחקירנית ולאחר מכן, כרכזת כתבים. ב-2013 מונתה ככתבת לענייני תחבורה בערוץ, וב-2015 מונתה ככתבת לענייני כלכלה, בנוסף לתפקידה בתחום התחבורה. קינן סיקרה את פרשת ענבל אור וחשפה את הוצאותיה האישיות של אור על חשבון כספי הלקוחות. בחודש מאי 2018 החלה להגיש את תוכנית הבוקר "בוקר אור" בערוץ עשר, לצד אור הלר, בימי שישי וערבי חג. החל מחודש יוני 2018 ועד ינואר 2019, עת נסגר ערוץ 10, השניים הגישו את התוכנית גם בימי רביעי, לאחר עזיבתם של אורלי וגיא את תוכנית הבוקר בערוץ. מאז מיזוג "רשת" וערוץ עשר, היא משמשת מגישה-מחליפה של התוכנית "ברקוד", במקביל להמשך עבודתה בחדשות 13 ככתבת לנושאי צרכנות ותחבורה. בשנת 2020 החלה לשמש ככתבת בכנסת. לאחר שובה מחופשת לידה באוקטובר 2024, מונתה לכתבת הפוליטית של הערוץ, תפקיד אותו מילא קודם לכן בעלה, ספי עובדיה. בשנת 2023 החלה להגיש באופן זמני את תוכנית החדשות "שישי" לאחר עזיבתה של אילה חסון את חדשות 13. במאי 2023, במשפט שמצא את העיתונאים אביעד גליקמן ואיילה חסון אשמים בהוצאת לשון הרע, שיבח השופט את עבודתה העיתונאית של ליאור קינן. הוא קבע שהדיווח של קינן "עולה בקנה אחד עם האמת העובדתית", ושלעבודתה עומדות הגנות אמת בפרסום ותום הלב. "היא ערכה ריאיון פרונטלי עם התובע ושלחה לו לאחר מכן שאלות בשני סבבים, ואפשרה לו לענות בכתב, לאחר קבלת ייעוץ, לרבות ייעוץ משפטי", ציין השופט דלוגין. "רק אז, כשלושה שבועות לאחר הריאיון עם התובע, בו חשפה בפניו לראשונה את המידע שברשותה, פרסמה את הכתבה." "אולי לא בכדי, לא נמצאו בכתבה שלה חריגות כלשהן ביחס לאמת בפרסום". לקינן תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. היא נשואה לעיתונאי ספי עובדיה, הכתב הפוליטי של חדשות 13, והשניים הורים לבת. הם מתגוררים בגבעתיים. מדיה וקבצים בנושא ליאור קינן בוויקישיתוף ליאור קינן, ברשת החברתית פייסבוק ליאור קינן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליאור קינן, ברשת החברתית אינסטגרם ליאור קינן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאור קינן, באתר החדשות 13 חוזרת מחופשת לידה: התפקיד החדש של כתבת חדשות 13, באתר "סרוגים", 8 באוקטובר 2024 שי פוגלמן וינאי יחיאל, ענייני פנים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2021 פרויקט מיוחד: 10 ההבטחות הגדולות בתקשורת, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2016 דוד ורטהיים‏, ליאור קינן תשמש ככתבת כלכלית של חדשות 10, באתר וואלה, 8 ביולי 2015 שרון טל, תזוזות בחדשות 13: ליאור קינן תשמש כתבת כנסת, חן זנדר לתחבורה ולבריאות, באתר אייס, 10 באוגוסט 2020 חיזוק לבן זוג: זו מגישת הטלוויזיה שתחליף את אילה חסון, באתר כיפה, 9 במרץ 2023 אורן פרסיקו, "דיווח עיתונאי שהוא רחוק מדי מהמציאות", באתר העין השביעית, 25 במאי 2023 לא תקעו את המהדורה: ספי עובדיה וליאור קינן התחתנו, באתר כיפה, 30 בספטמבר 2022; שי פוגלמן וינאי יחיאל, ליאור קינן, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2021; חדשות 13 חוגגת: הכתבים ספי עובדיה וליאור קינן התחתנו, באתר אייס, 30 בספטמבר 2022 לזוג של חדשות 13 נולדה בת, באתר "סרוגים", 15 במרץ 2024
אנדרו נוט

אנדרו נוט (באנגלית: Andrew Knott; נולד ב-22 בנובמבר 1979) הוא שחקן אנגלי. ב-1993 שיחק בתפקיד דיקון סוארבי בעיבוד לספר "סוד הגן הנעלם". נוט נולד בסלפורד שבאנגליה. הופעותיו הראשונות כשחקן היו בטלוויזיה הבריטית ובתוכניות רדיו. נוט למד בסדנת התיאטרון אולדהם. תפקידו החשוב הראשון היה ב-1993 בסרט "סוד הגן הנעלם" בו גילם את דמותו של דיקון סוארבי. שנה אחר כך גילם את ג'ו גרין בסרט "הסייח השחור". בסוף שנות התשעים של המאה העשרים שיחק בתפקיד ליאם שפרד באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". ב-2004 הופיע נוט בתיאטרון במחזה "נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט. ההפקה של התיאטרון הלאומי יצאה לסיבוב הופעות ברחבי העולם, במהלכה שיחק בהופעת בכורה בתיאטראות ברודוויי. נוט גילם את אותה דמות ברדיו ה-BBC, ובעיבוד הקולנועי של המחזה שביים ניקולאס הייטנר. ב-2011 הופיע בפרק "ההמנון הלאומי" של סדרת האנתולוגיה "מראה שחורה". עוד שיחק בסדרת הטלוויזיה "Drop Dead Gorgeous", בסדרה הקומית "גאווין וסטייסי" ובסדרת הדרמה "Spooks: Code 9" בתפקיד רוב. הוא שיחק בתפקידי אורח בפרק אחד בסדרה "בננה" ובפרק בסדרה "האב בראון". נוט נשוי ויש לו שתי בנות. אנדרו נוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו נוט, באתר AllMovie (באנגלית) אנדרו נוט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Backbeat". Citizens Theatre. נבדק ב-10 ביוני 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Stockport, So Good They Named It Once". RadioListings.co.uk. נבדק ב-10 ביוני 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Gary Brown Radio Plays". נבדק ב-10 ביוני 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Fifteenth Annual Youth in Film Awards". Young Artist Awards. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2011. נבדק ב-10 ביוני 2010. {{cite web}}: (עזרה)
דפדוף (דג)

דַּפְדּוּף (שם מדעי: Abudefduf) הוא סוג של דג ממשפחת השוניתיים ובו 19 מינים. מרבית הדפדופים הם בצבע כחלחל בהיר בעלי פסים כהים בצידי גופם. שמו המדעי ושמו בעברית נגזר מערבית, שבה פירוש המילה דפדוף היא "צדדים", ושמו מתרגם ל"בעל צדדים חזקים". דפדופים חיים בשוניות אלמוגים בימים הטרופיים, בכל האוקיינוסים על כדור הארץ. בישראל חי המין דפדוף הפסים, שחי במפרץ אילת, בשוניות המעטות שנותרו כגון חוף האלמוגים. הסוג מכיל 19 מינים, בהם המין דפדוף הפסים, שחי בישראל: Abudefduf abdominalis דפדוף בנגלי (Abudefduf bengalensis) Abudefduf concolor Abudefduf conformis Abudefduf declivifrons Abudefduf hoefleri Abudefduf lorenzi Abudefduf margariteus Abudefduf natalensis Abudefduf notatus דפדוף אטלנטי (Abudefduf saxatilis) Abudefduf septemfasciatus דפדוף שש-פסי (Abudefduf sexfasciatus דפדוף הכתם (Abudefduf sordidus) Abudefduf sparoides Abudefduf taurus Abudefduf troschelii דפדוף הפסים (Abudefduf vaigiensis) Abudefduf whitleyi מדיה וקבצים בנושא דפדוף בוויקישיתוף דפדוף, באתר ITIS (באנגלית) דפדוף, באתר NCBI (באנגלית) דפדוף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דפדוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דפדוף, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי וייטנאם–קטר

יחסי וייטנאם–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין מדינת קטר. לקטר יש מערכת יחסים ידידותית עם וייטנאם, כמו כל מדינות העולם הערבי. במקרה הקטרי הקשר נוצר כתוצאה מקשרים חזקים של קטר עם מספר מדינות מ-ASEAN. בעקבות הרפורמה הכלכלית שקטר עברה ב-1986, וייטנאם הפכה ליעד מרכזי חדש למשקיעים הקטריים. שלא כמו ההשקעות של איחוד האמירויות הערביות, המשקיע הערבי הגדול ביותר בווייטנאם, ההשקעות הקטריות בווייטנאם מתמקדות בחקלאות, באנרגיה, ובייצוא וייבוא סחורות ממדינה אחת לשנייה. הסחר בין שתי המדינות תואר כמשמעותי בידי השגריר הקטרי בווייטנאם. יותר מ-10,000 אזרחי וייטנאם מתגוררים בקטר. קטר מיוצגת בווייטנאם בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בהאנוי, בירת המדינה. וייטנאם מיוצגת בקטר בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדוחה, בירת המדינה. Qatar embassy in Hanoi, Socialist Republic of Vietnam Embassy of the Socialist Republic of Vietnam in Qatar (בווייטנאמית) "Huge strides in Qatar-Vietnam ties: Envoy", הפנינסולה, 26 באוגוסט 2017 EMBASSY OF QATAR IN HANOI, VIETNAM EMBASSY OF VIETNAM IN DOHA, QATAR
חיל מצב

חֵיל מַצָּב הוא מונח כללי לתיאור יחידת חיילים שמוצבים במקום מסוים על פי הוראת הריבון בו. לרוב הצבת חיל המצב הייתה למטרת שימור הריבונות בשטח נכבש ומניעת ניסיונות התמרדות בידי תושבי המקום. חיל המצב שוהה בדרך כלל בקסרקטין. במקרא המונח "מצב" מופיע בשמואל א', י"ד, א'–ט"ו כמו: ”וַיְהִי הַיּוֹם וַיֹּאמֶר יוֹנָתָן בֶּן שָׁאוּל אֶל הַנַּעַר נֹשֵׂא כֵלָיו: לְכָה וְנַעְבְּרָה אֶל מַצַּב פְּלִשְׁתִּים אֲשֶׁר מֵעֵבֶר הַלָּז, וּלְאָבִיו לֹא הִגִּיד... וַתְּהִי חֲרָדָה בַמַּחֲנֶה בַשָּׂדֶה וּבְכָל הָעָם, הַמַּצָּב וְהַמַּשְׁחִית חָרְדוּ גַּם הֵמָּה וַתִּרְגַּז הָאָרֶץ וַתְּהִי לְחֶרְדַּת אֱלֹהִים.” בישראל, חיל מצב הוא יחידה רגילה, שתפקידה להגן על אזור מסוים. בין אם זו עיר, מחוז או אפילו רק בניין יחיד. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטרסון (סרט)

פטרסון (באנגלית: Paterson) הוא סרט דרמה משנת 2016 שנכתב ובוים על ידי ג'ים ג'ארמוש. בסרט משחקים אדם דרייבר, כנהג אוטובוס בשם פטרסון השואף להיות משורר, וגולשיפטה פרחאני, כאשתו החולמת להיות זמרת קאנטרי ולפתוח עסק לקאפקייקס. הסרט נבחר להתחרות על פרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2016 וזכה בפרס דקל הכלב. הסרט מציג שבוע אחד בחייו של פטרסון, נהג אוטובוס מהעיר פטרסון. כל יום מוצג באותה תבנית; פטרסון קם מוקדם בבוקר והולך לנהוג באוטובוס בו הוא מקשיב לשיחות הנוסעים וכותב שירה במהלך ההפסקות בתוך מחברת שאותה הוא לוקח איתו. כשהוא חוזר מהעבודה, הוא לוקח את מרווין, הכלב של אשתו, לטיול ועוצר בפאב השכונתי לשתות בירה שם הוא צופה בהתנהגויות של הנוכחים בפאב. אשתו, לורה, אוהבת את שיריו ודוחקת בו זמן רב לפרסם אותם או לפחות לצלם עותקים. הוא מבטיח לה לעשות זאת אך כאשר מגיע סוף השבוע, חוזרים פטרסון ואשתו לאחר ערב בילוי ומגלים שמרווין קרע את המחברת לגזרים ובכך הרס את כל השירים שפטרסון כתב. למחרת, יוצא פטרסון המדוכא לטיול רגלי ומתיישב במקום האהוב עליו, המפלים בעיירה. שם, איש יפני מסתורי מתיישב לידו ומתחיל בשיחה על שירה לאחר שפטרסון מבחין שהוא קורא ספר מאת המשורר האהוב עליו, ויליאם קרלוס ויליאמס שבעצמו כתב ספר שירה בשם "פטרסון". נראה שהאיש יודע שפטרסון הוא משורר למרות שזה מכחיש זאת. האיש נותן לפטרסון מתנה לפני שהוא עוזב, מחברת ריקה. הסרט מסתיים כאשר פטרסון כותב שיר חדש במחברת שלו. פטרסון (אדם דרייבר) לורה (גולשיפטה פרחאני) אוורט (ויליאם ג'קסון הארפר) מארי (צ'סטון הרמון) דוק (בארי שאבקה הנלי) דוני (ריזוואן מנג'י) משורר יפני (מסטושי נגסה) תלמידה (קארה הייווארד) תלמיד (ג'ארד גילמן) ראפר (מת'וד מן) משוררת צעירה (סטרלינג ג'רינס) הסרט צולם במשך 30 ימים בסתיו 2015 בעיר פטרסון במדינת ניו ג'רזי בארצות הברית וכן במקומות שונים במדינת ניו יורק. המשורר רון פדג'ט כתב את השירים שאותם כתבה דמותו של פטרסון. את השיר "מים נופלים", שאותו כתבה הילדה בסרט, כתב ג'ארמוש. הסרט מכיל ארבעה שירים קודמים של פדג'ט ושלושה שירים שנכתבו במיוחד עבור הסרט. מדיה וקבצים בנושא פטרסון בוויקישיתוף "פטרסון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פטרסון", באתר AllMovie (באנגלית) "פטרסון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פטרסון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פטרסון", באתר Metacritic (באנגלית) "פטרסון", באתר אידיבי "פטרסון", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "פטרסון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות אורון שמיר, עכבר העיר, "פטרסון": שלווה פנימית ושמה אדם דרייבר, באתר הארץ, 6 באפריל 2017 ברי כנורי, הסרט "פטרסון": כשהשירה מחליפה את העלילה, באתר הארץ, 9 באפריל 2017 אורי קליין, ג'ים ג'רמוש הופך את השגרה לשיר יפהפה, באתר הארץ, 13 באפריל 2017 אורי קליין, ג'ים ג'רמוש הוא גדול הבמאים העצמאיים, באתר הארץ, 13 באפריל 2017 אורי קליין, אמנות הקולנוע חיה ובועטת. סיכום פסטיבל קאן, באתר הארץ, 26 במאי 2016 טובה רוזן, פטרסון — האיש והעיר, הסרט והשיר, באתר הארץ, 8 במאי 2017 ברוקס, בריאן (28 בדצמבר 2016). "'20th Century Women' & 'Paterson' Join Year-End Awards-Season Fray – Specialty Preview". Deadline.com. נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Jim Jarmusch, Ron Padgett and the sublime poetry of 'Paterson'". נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Poetry Stars in a Movie". נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
פורד שלבי GR-1

פורד Shelby GR-1 (באנגלית: Ford Shelby GR-1) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט עם מאפייני מכונית על, אשר הוצגה על ידי פורד לראשונה בשנת 2004, ב"Concours d'Elegance", ובתערוכת המכוניות הבינלאומיות של צפון אמריקה, בשנת 2005 נבנה אב טיפוס בודד. תאוצת דגם "פורד Shelby GR-1" בין 0–97 קמ"ש היא 3.9 שניות. פורד Shelby GR-1 פורד Shelby GR-1 פורד Shelby GR-1 פורד Shelby GR-1 פורד מכונית קונספט פורד שלבי קוברה קונספט פורד SYNus מדיה וקבצים בנושא פורד שלבי GR-1 בוויקישיתוף פורד שלבי GR-1, סרטון באתר יוטיוב פורד Shelby GR-1 hcgs.net/abweb/tdupsp פורד Shelby GR-1 roadandtrack.com/car-culture/news/a24706/the-shelby-gr-1 דגם פורד Shelby GR-1 - מפרט טכני ומידות carfolio.com/specifications פורד Shelby GR-1 topspeed.com/cars/ford/2005-ford-shelby-gr-1
יחסי אנדורה – סן מרינו

יחסי אנדורה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות הן מדינות קטנות (מיקרו-מדינות), עשירות ומפותחות באירופה ושתיהן חברות בציר לא רשמי המונה את: ליכטנשטיין, מונקו, אנדורה וסן מרינו. המדינות מרבות לשתף פעולה בענייני קבלה לאיחוד האירופי והמשך היותן חלק מהגוש האירופאי. במסגרת אותו הציר נערכה פגישה משולשת בין אנדורה, מונקו וסן מרינו ב-18 במרץ בשנת 2017 ברובע מונטה קרלו שבמונקו כדי לשוחח על ענייני האיחוד האירופי. שלוש המדינות סיכמו על הכנות להצטרפות משותפת לאיחוד האירופי ועל תמיכה אחת בשנייה לכל אורך התהליך. סן מרינו אינה מיוצגת באנדורה בדרג השגרירות. סן מרינו מיוצגת באנדורה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באנדורה לה ולה, בירת המדינה. אנדורה אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אנדורה – סן מרינו בוויקישיתוף סטף רייטר, Tripartite meeting with Andorra and San Marino, מונקו לייף, 19 במרץ 2017 Consulate General of the Republic of San Marino, Andorra
משה פוליאקוב

משה (מוסטה) פוליאקוב (1910 – 3 במרץ 1975) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, ממייסדי קבוצת הפועל תל אביב והקפטן הראשון של המועדון, ואחד המאמנים המעוטרים ביותר בכדורגל הישראלי. פוליאקוב נולד בשנת 1910 באימפריה הרוסית למרדכי הכהן פוליאקוב, ועלה לארץ ישראל ב-1922 עם משפחתו. בהיותו בגיל 14 בלבד, ב-1924 היה ממקימי קבוצת הכדורגל התל אביבית "קבוצת אלנבי", ביחד עם אחיו, שלמה פוליאקוב. קבוצה זו איחדה כוחות עם קבוצת הפועל תל אביב ב-1927, ופוליאקוב היה הקפטן הראשון של הקבוצה המאוחדת. הוא שיחק בקבוצה בתור בלם ביחד עם אחיו, ולזכותו 42 הופעות ו-5 שערים במשחקים המתועדים. ב-1928 זכה עם הפועל תל אביב בגביע הראשון של ארץ ישראל, גביע העם. ב-1934 פרש פוליאקוב ממשחק פעיל והחל לאמן את הפועל תל אביב. תחת הדרכתו זכתה הקבוצה בחמש אליפויות וארבע גביעי ארץ ישראל תוך שהיא משלימה 2 דאבלים. פוליאקוב אימן את "נבחרת הפועל" במסעה לארצות הברית ב-1947, ואת "נבחרת צה"ל" בסיור בקפריסין ב-1952. בשנים לאחר מכן אימן את הפועל פתח תקווה, הפועל כפר סבא, הפועל ירושלים והפועל חולון. במקביל לקריירת הכדורגל עבד פוליאקוב במחלקת המדידות של מע"צ החל מ-1929. פוליאקוב נפטר ב-3 במרץ 1975 מהתקף לב בביתו שבתל אביב והותיר אחריו אישה. הובא למנוחות בבית העלמין הדרום. אחיינו, בנו של שלמה פוליאקוב היה השחקן ישראל (פולי) פוליאקוב. כשחקן הפועל תל אביב גביעי מדינה (1): 1928 כמאמן הפועל תל אביב אליפויות (5): 1933/1934, 1934/1935, 1938, 1940, 1943/1944 גביעי מדינה (4): 1934, 1937, 1938, 1939 משה פוליאקוב, באתר האוהדים ויקיפועל מוסטה פוליאקוב למנוחות - כתבה על הלווייתו של פוליאקוב, 5 במרץ 1975 משה פוליאקוב באתר GRAVEZ
Dk4

dk4 הוא ערוץ טלוויזיה דני הנמצא בבעלות Tritel. הערוץ הושק ב-1994 כערוץ טלוויזיה אינטלקטואלי. הוא זכה לתשומת לב מצד מספר פוליטיקאים, היות שהוא העביר את דיוני הפולקטינג בשידורים חיים. בין השנים 2004–2006 לערוץ היה ערוץ אח שנקרא 4Sport אבל בגלל תחרות עזה מול אחרים הוא נסגר. היום הערוץ משדר סרטים דניים משנות ה-30 וה-40, לצד שידורי כדורסל ותוכניות קמפינג. ל-60% מהדנים יש גישה לשידורי הערוץ. מנהל הערוץ כיום הוא טורבן לונד, שר הבריאות לשעבר של דנמרק. הערוץ הוקם ועלה לאוויר ב-1 בדצמבר 1994 בידי סטיג הולבל הסנר והנס יורגן יונקר ומאז הערוץ משדר 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע. כיום הערוץ נמצא בבעלות Tritel. הערוץ חתם על הסכם עם הפדרציה הדנית לכדורסל בתמורה לזכויות השידור של הליגה הדנית בכדורסל - הרבאסקט. בסתיו 2004 dk4 השיק ערוץ אח - 4Sport ששידר תוכניות ספורט כל יום בשעות 6.00-00.00. עם זאת, בשל התחרות העזה מצד ערוצים אחרים, הערוץ לא קיבל זמן שידור ברשת הכבלים TDC (כיום YouSee) וב-1 באפריל 2006 תמו שידורי הערוץ, כאשר חלק מהתוכניות עברו לערוץ dk4. לערוץ שורה של תוכניות נישה בנושאי מוזיקה והיסטוריה. בעבר שודרו בערוץ ענפי ספורט כמו כדורסל, ספורט מוטורי ועוד. אולם כיום הערוץ משדר רק ריקודים כענף ספורט. DR1 DR2 TV3 TV3 Puls אתר האינטרנט הרשמי של Dk4
הברית המשולשת (1717)

הברית המשולשת הייתה הסכם בין הרפובליקה ההולנדית, צרפת וממלכת בריטניה הגדולה נגד ספרד, שניסתה לשמר את הסכם אוטרכט משנת 1713. שלוש המדינות היו מודאגות מכך שספרד תהפוך למעצמת-על באירופה. כתוצאה מכך התקיימה מיליטריזציה שגרמה לאבידות אזרחיות רבות. הברית הפכה למרובעת עם הצטרפות קיסר האימפריה הרומית הקדושה, קרל השישי. לאחר מותם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת והמלכה אן, השתפרו היחסים בין צרפת לבריטניה. ג'ורג' הראשון ומקבילו הצרפתי פיליפ השני, דוכס אורליאן היו בני דודים ובפני כל אחד מהם ניצבו איומים שיכלו למוטט את שלטונו. הדוכס מאורליאן חשש שאויביו מפנים, ובמיוחד לואי אוגוסט דה בורבון, דוכס מיין ישתף פעולה עם צרפת במטרה להפיל אותו, ואילו ג'ורג' הראשון רצה לשכנע את הצרפתים לעכב את התמיכה בכל התקוממות נוספת של הג'ייקוביטים. על פי לואי דה רוברי, דוכס סנט-סימון, שהתנגד לברית, טען שגריר בריטניה בפריז ג'ון דאלרימפל, היתרון לשני המשטרים בטווח הקצר עלה על ההבדלים המסורתיים ביניהם. דה-רוברי, טען שהממלכות הבורבוניות צרפת וספרד צריכות להיות בעלות ברית תמיד, אך הדבר לא בא בחשבון בהתחשב במציאות אז. הסכם אוטרכט ג'ון ראסל (1826). היסטוריה של המדינות העיקריות באירופה מהשלום של אוטרכט, כרך 2. ג'ון מוריי. עמוד 102.
פרנהייט 451 (סרט, 1966)

פרנהייט 451 (באנגלית: Fahrenheit 451) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת מדע בדיוני דיסטופי משנת 1966 בבימויו של פרנסואה טריפו. זה היה סרטו הראשון של טריפו בצבע והיחידי באנגלית. התסריט נכתב על ידי פרנסואה טריפו וז'אק-לואי רישאר והוא מבוסס על רומן בשם זה מאת ריי ברדבורי משנת 1953. הסרט היה מועמד לפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים בוונציה ב-1966. גאי מונטאג (אוסקר ורנר) משתייך ליחידת כבאים הנקראת "פרנהייט 451". מדי פעם הוא מוזעק בכבאית עם אנשי צוותו, אבל מטרתם היא לא לכבות שריפות אלה למצוא ספרים ולשרוף אותם. הם לא מצוידים במים אלא בלהביורים. המשטר הטוטליטרי אוסר על אחזקה וקריאת ספרים המטים את האזרחים הנאמנים מציות אחיד למשטר. הם מוזעקים על ידי אזרחים מלשינים. ברחבי העיר פזורות תיבות אדומות המסומנות ב-451 והאזרחים מטילים לתוכן את מכתבי ההלשנה על שכניהם המחזיקים ספרים. מונטאג מרוצה מעבודתו ואין לא שום הרהורי חרטה על כך. יש לו מדים יפים, עבודה קבועה והבוס שלו, הקפטן (סיריל קיוזאק), מרוצה ממנו ומבטיח לו קידום. הוא מגיע לעבודה ובחזרה במונורייל. אשתו לינדה (ג'ולי כריסטי) מבלה שעות רבות בבית בצפייה במסך טלוויזיה ענק בו היא מוזנת בתכנים מהשלטון באופן אינטראקטיבי. יום אחד הוא פוגש במונורייל בחורה צעירה בשם קלריסה (ג'ולי כריסטי - בתפקיד כפול) העובדה כמורה. מתפתחת ביניהם שיחה על חשיבות הספרים והיא מנסה לשכנע אותו בחשיבותם ונוטעת ספק ראשון במוחו של מונטאג. באחת הפעולות מגיעים מונטאג וצוותו לביתה של אספנית ספרים. בהוראת הקפטן הם עורמים את הספרים ומבקשים לשרפם אך האשה מסרבת להתפנות, מדליקה את הספרים ונשרפת אתם. מונטאג מזועזע ומתחיל לקרא בביתו את דייוויד קופרפילד ולאחריו ספרים רבים. קלריסה מפוטרת מבית הספר בגלל דעותיה העצמאיות וכשמונטאג מגיע איתה לבית הספר בורחים ממנה התלמידים בפחד וחפציה נזרקים אליה. היא מודיעה למונטאג שהחליטה לברוח למקום "אנשי הספר". לינדה מלשינה על בעלה שהוא מחזיק וקורא ספרים. כשהוא מגיע לעבודה הוא מופתע שהכבאית מגיעה לביתו. הקפטן והכבאים מוצאים את הספרים ומתכוננים לשריפה. הקפטן שולף ספר ממעילו של מונטג אך זה מתנגד וכשהקפטן מאיים עליו באקדח הוא מכוון אליו להביור ושורף אותו עם הספרים. מונטאג נמלט על נפשו כשהשלטונות מחפשים אחריו. בהגיעו למקום "אנשי הספר" הוא צופה בטלוויזיה על "לכידתו" בידי השלטונות. הוא נפגש שם עם אנשים שנמלטו מהשלטון. כל אחד אחראי לדעת בעל פה ספר אחד כדי להעבירו לדורות הבאים לאחר שהשלטון יפול ואפשר יהיה להדפיסם. הוא אחראי על סיפורי מסתורין ודמיון של אדגר אלן פו. פרנהייט 451 (סרט, 2018) "פרנהייט 451", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרנהייט 451", באתר נטפליקס "פרנהייט 451", באתר AllMovie (באנגלית) "פרנהייט 451", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פרנהייט 451", באתר אידיבי "פרנהייט 451", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנהייט 451, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לסרט פרנהייט 451, באתר יוטיוב
רפאל קמחי

המונח "רפאל קמחי" מפנה לכאן. לערך העוסק בשד"ר צפתי, ראו רפאל ישראל קמחי. רָפאל משה קָמְחִי (במקדונית ובבולגרית: Рафаел Моше Камхи;‏ 15 בדצמבר 1870, מונאסטיר, האימפריה העות'מאנית – 8 ביולי 1970, תל אביב, ישראל) היה מהפכן יהודי בן קהילת מונאסטיר, קצין בארגון המהפכני הפנים-מקדוני אשר השתתף במרד אילינדן נגד השלטון העות'מאני באזור מקדוניה ולמען סיפוחו של האזור לבולגריה. רפאל קמחי נולד במונאסטיר, אז בתחומי האימפריה העות'מאנית, למשה סלומון קמחי (1842–1891) בן למשפחה יהודית ספרדית. הוא למד במלדארי (תלמוד תורה) בעירו והיה רב-לשוני. קמחי חבר למספר תושבים ממוצא בולגרי ובהם דמיאן גרואב מייסד הארגון המהפכני הפנים-מקדוני, שנאבק נגד השלטון העות'מאני ולמען סיפוח האזור לבולגריה. בהמשך שימש ביתו כבית מסתור לחברי הארגון. קמחי כיהן כקצין הקישור בין בולגריה לארגון המהפכני הפנים-מקדוני ונועד באופן תדיר עם ראשי השלטון בבולגריה ובכללם הנסיך פרדיננד הראשון. במסגרת פעילותו בארגון פעל להפיכתו לרב-לאומי וסייע לגיוס של פעילים ממוצא יווני ומקדוני, בנוסף לגרעין הפעילים הבולגרי. קמחי החל להשתתף בפעולות מחתרתיות ובאוגוסט 1901 השתתף בחטיפת המסיונרית האמריקנית אלנה מריה סטון ובת לווייתה כאשר היו בדרכן מבנסקו לבלגואבגרד. החטיפה הייתה למטרת כופר כדי לממן את הארגון והיא זכתה לכינוי:"Miss Stone Affair". בפברואר 1902 לאחר משא ומתן ממושך ותשלום כופר, שוחררו החטופות סמוך לסטרומיצה. ב-1903 השתתף קמחי באופן פעיל במרד אילינדן נגד השלטון העות'מאני. הוא לחם בגזרות מונאסטיר, רסן, קסטוריה ובאזור אגם פרספה. כמו כן סייע לארגון בתרומות כסף וציוד. הוא אימץ את השם המחתרתי "סְקָנְדָר בֶּג" (אלכסנדר הגדול) כאות לתמיכתו בעניין המקדוני. אחיו הצעיר מֶנְטֶש (1877–1943) הבריח ללוחמי הארגון נשק, מזון ותרופות. לאחר מלחמת הבלקן השנייה עבר קמחי לקסנתי ובהמשך, לאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה והסכמי השלום המתגבשים, פעל בקרב ראשי השלטון הבולגרי למען שמירת זכויות המיעוט הבולגרי במקדוניה. לאחר חתימת חוזה ניי עבר לסלוניקי והמשיך להיות פעיל בארגונים מחתרתיים פרו-בולגריים. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוון והכריעה את צבאה תוך ימים אחדים. לאחר הכיבוש הגרמני נעצר רפאל קמחי ביחד עם יהודי סלוניקי. לאחר האקציה, בהתערבות בולגריה שהייתה בעלת-ברית של גרמניה, הופרד משאר העצורים. הוא הוברח לבולגריה בהוראתו של הגנרל הבולגרי קוסטה ניקולוב (בבולגרית: Коста Николов; ‏1873–1944) אשר היה בצעירותו חבר בארגון המהפכני הפנים-מקדוני והכיר אישית את קמחי מפעילותו בארגון. משפחתו ובכלל זה אחיו מנטש גורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחיינו ז'וזף ואחיינתו רוזה שרדו את השואה. רוזה נישאה בהמשך לגנרל היהודי-יוגוסלבי בנו רוסו. לאחר המלחמה התגורר רפאל קמחי בסופיה. בשל הברחתו לבולגריה הוא נתפש ביוון כמשתף פעולה. קמחי נשפט על ידי שלטונות יוון שלא בפניו ונידון למוות. כל רכושו הוחרם. ב-1949 עלה רפאל קמחי לישראל. הוא התגורר עם משפחת אחיינו ז'וזף בתל אביב עד לפטירתו ב-1970. קמחי לא עזב את גבולות ישראל עד למותו וניסה ללא הצלחה לבטל את גזר הדין ולהשיב לעצמו את רכושו ביוון. הוא נקבר בבית העלמין הדרום. מדיה וקבצים בנושא רפאל משה קמחי בוויקישיתוף פרטי נפטרים, באתר חברה קדישא. שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2005, עמוד 48. Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, Foundation for the Advancement of Sephardic Studies and Culture, New York, 2003, page 104. רפאל קמחי באתר GRAVEZ
פרנהייט 451 (סרט, 2018)

פרנהייט 451 (באנגלית: Fahrenheit 451) הוא סרט טלוויזיה מסוגת מדע בדיוני דיסטופי משנת 2018 בהפקת חטיבת הסרטים של רשת HBO‏, HBO Films. מבוסס על רומן בשם זה מאת ריי ברדבורי משנת 1953. מהווה רימייק לסרט הקולנוע באותו השם משנת 1966. בעתיד דיסטופי, לוחם אש צעיר בשם גאי מונטאג עובד כדי לשרוף ספרים, המהווים סכנה לקיומו של המשטר. לאחר שהוא פוגש נערה ומנהל איתה דיון על החיים שסביבו וייעודו הוא מתחיל לפקפק בחייו ובמשטר שבו הוא חי ויוצא למרוד נגדו. מייקל בי. ג'ורדן – גאי מונטאג מייקל שאנון – קפטן ביטי סופיה בוטלה – קלאריס לילי סינג – רייבן לורה הרייר – מילי מונטאג מרטין דונובן – הנציב ניארי אנדי מק'קווין – גוסטאבו גרייס לין קונג – היו"ר מאו במאי הסרט ראמין בהראני עבד על פיתוח הסרט כבר מתחילת יוני 2016. באפריל 2017, מייקל שאנון ומייקל בי. ג'ורדן לוהקו לתפקידים הראשיים. ביוני אותה שנה, סופיה בוטלה הצטרפה לפרויקט ואישיות היוטיוב לילי סינג, הצטרפה לתפקיד כווידאו בלוגרית, עם לורה הרייר בתפקיד מילי, אשתו של מונטאג. הצילומים החלו ביולי 2017. אתר האינטרנט הרשמי של פרנהייט 451 (באנגלית) "פרנהייט 451", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרנהייט 451", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פרנהייט 451", באתר Metacritic (באנגלית) "פרנהייט 451", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט פרנהייט 451, באתר יוטיוב Teaser trailer for HBO’s adaptation of ‘Farenheit 451′ Jaafar, Ali (2016-06-08). "WME Signs Filmmaker Ramin Bahrani". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-20. Hipes, Patrick (2017-04-19). "Michael B. Jordan & Michael Shannon To Topline 'Fahrenheit 451' Movie At HBO". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-20. Hipes, Patrick (2017-06-07). "Sofia Boutella Joins HBO Films' 'Fahrenheit 451'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-20. Hipes, Patrick (2017-06-16). "'Fahrenheit 451': Vlogger Lilly Singh Joins HBO Movie, Playing A Vlogger". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-20. Petski, Denise (2017-06-26). "'Fahrenheit 451': Laura Harrier Cast As Millie In HBO Movie". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-20. "Michael B. Jordan Posts Fiery First Photo From HBO's 'Fahrenheit 451'". EW.com. 2017-07-20. ‘Fahrenheit 451’: Martin Donovan, Andy McQueen & Grace Lynn Kung Cast In HBO Movie