laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריקשה

ריקשה (מיפנית: 力車,‏ rikisha) היא כלי רכב דו- או תלת-גלגלי המשמש להסעת נוסע בודד (לרוב) או מספר נוסעים ומונע בכוח שרירי הנהג או בצורה ממונעת. הריקשה פותחה לראשונה ביפן, ובעקבות המחיר הנמוך של הנסיעה בה הפכה הריקשה לפופולרית בעריה והתפשטה לשאר ארצות אסיה. ישנם שני סוגים עיקריים של ריקשות: ריקשה דו-גלגלית, המונעת על ידי אדם, הרתום אליה ומושך אותה תוך כדי הליכה או ריצה. ריקשה תלת-גלגלית, הרתומה לאופניים המופעלים על ידי נהג הריקשה. ריקשות נפוצות בימינו באזורים מסוימים בהודו, בנפאל ובמדינות אחרות באסיה. ריקשות ממונעות (אנ') קיימות במדינות הודו-סין (שבהן הן מכונות "טוק-טוק") ובהודו, שבה גם ריקשה ממונעת נקראת ריקשה או אוטו-ריקשה. מקור שמה של הריקשה במילה היפנית 人力車 (ג'ינריקישה), כאשר 人 (ג'ין) משמעותו "אדם", משמעות המילה 力 (ריקי) היא כוח, ו-車 (שה) היא המילה היפנית לכלי רכב. ביחד, משמעות הצירוף המילולית היא "כלי רכב מונע-אדם". תלת אופן אפריון בג'אג' אוטו ניר בן-טובים‏, מלוקאב: ריקשה למאה ה-21, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2014 AFP, ה"טוק-טוק" בא מהודו, ומשנה את ערי אפריקה, באתר ynet, 19 באפריל 2016 ריקשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האטימולוגיה של המילה האנגלית rickshaw באתר Etymology Online (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רעידת האדמה בסצ'ואן (2008)

רעידת האדמה בסצ'ואן (2008) הייתה רעידת אדמה בעוצמה של 7.9 בסולם מגניטודה לפי מומנט שפקדה את מחוז סצ'ואן שבסין, ב-12 במאי 2008 בשעה 14:28. נכון ל-6 ביולי 2008, מניין ההרוגים ברעש עומד על 69,197 בני אדם, 374,176 פצועים, 18,238 נעדרים ו-4.8 מיליון בני-אדם נותרו חסרי בית (לפי פרסומים אחרים, מספר חסרי הבית גבוה בהרבה ומגיע אף ל-11 מיליון בני אדם). מוקד הרעש היה בעומק של 19 ק"מ מתחת לעיר יינגשיו (Yingxiu), כ-80 ק"מ צפונית-מערבית לעיר צ'נגדו, בירת המחוז. ערים רבות במחוז נפגעו קשות כתוצאה מהרעש, שהיה החזק ביותר שפקד את סין ב-30 שנה האחרונות. העיר בייצ'ואן הממוקמת מצפון לצ'נגדו, הייתה קרוב במוקד הרעש ונחרבה כמעט לחלוטין, הערים דוג’יאנגיאן (Dujiangyan), וונצ’ואן (Wenchuan) ויינגשיו (Yingxiu), כולן נמצאות מצפון לצ'נגדו נפגעו קשה מאוד. על פי רשויות המחוז, רוב הערים אמורות להבנות מחדש בתוך 3 שנים. עוצמתה האדירה של רעידת האדמה גרמה לבניינים בערים כבייג'ינג, האנוי, בנגקוק ושאנגחאי לרעוד במשך כמה דקות עקב רעידת האדמה, על אף המרחק העצום בין הערים הללו למוקד הרעש. נפגעו במיוחד בתים של בנייה זולה מסוג טופו דרג. מספר זעזועי המשנה שבאו בעקבות הרעידה החזקה, עומד על מעל ל-21,568, מתוכם בין 134 ל-258 שהורגשו. הנזק הכלכלי שנגרם כתוצאה מהרעש מוערך בכ-20 מיליארד דולר. עקב השעה המוקדמת יחסית של הרעש, ילדים סינים רבים מתו בעת שבתי ספר קרסו על תלמידיהם. בכמה מקרים חולצו תושבים מההריסות שעות ואפילו ימים לאחר שהבתים בהם שהו קרסו . סין הכריזה על 3 ימי אבל לזכר ההרוגים ברעש, וכאות הוקרה, התחנה האחרונה של הלפיד האולימפי לפני הגיעו לבייג'ינג הייתה העיר צ'נגדו, בירת מחוז סצ'ואן. חלק מהמדענים מייחסים את הגורם לרעידת האדמה לריכוז המים הגדול שנוצר בעקבות השלמת הקמת סכר זיפינגפו (Zipingpu Dam) בשנת 2006, והלחץ שהאגם המלאכותי יצר על החלק העליון של קרום כדור הארץ. אם אכן כן, הרי שגם רעידת אדמה זו, מצטרפת לרשימה לא קצרה של רעידות אדמה מושרות. ברעידת האדמה נותק הקשר עם שתי סטודנטיות ישראליות לרפואה סינית למשך 3 ימים, ענת בילו ומעיין סבג חטואל, שנפצעו ברעידת האדמה. הן חולצו על ידי מקומיים ו-2 ישראלים, אלירן דובז'ינסקי וניסן חסן. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה בסצ'ואן בוויקישיתוף זהר אליה, אחרי תשע שנים: חושפת את הסוד הגדול שמאחורי הצלקת הקטנה, באתר "ידיעות אחרונות", 27 ביולי 2017 רעידת האדמה בסצ'ואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתב סיני http://news.sina.com.cn/pc/2008-05-13/326/651.html, באתר Sina China: More than 4.8 million homeless in Sichuan quake: official | ReliefWeb Toll Rises in China Quake - NYTimes.com חדשות - בעולם nrg - ...סין: 4.8 מיליון ללא בית בעקבות רעידת, באתר nrg AP, סין: רוב ערי סצ'ואן ייבנו מחדש בתוך שלוש שנים, באתר ynet, 23 במאי 2008 חדשות - בעולם nrg - רעידת אדמה עזה הורגשה בסין, באתר nrg סין: רק 5% מנזקי הרעש מבוטחים, באתר ynet, 18 במאי 2008 סוכנויות הידיעות, סין: מספר ההרוגים ברעש עלה ל-20 אלף, באתר ynet, 14 במאי 2008 סוכנויות הידיעות, 9 ימים אחרי הרעש בסין: לכודה חולצה בחיים, באתר ynet, 21 במאי 2008 סין: 3 ימי אבל לזכר הנספים ברעש האדמה, באתר וואלה, 18 במאי 2008 ספורט - חדשות אולימפיאדה nrg - ...סין: האדמה רעדה אחרי, באתר nrg Kerr,R. Stone, R., (2009). A Human Trigger for the Great Quake of Sichuan?. Science, 323 p. 322 זהר אליה, אחרי תשע שנים: חושפת את הסוד הגדול שמאחורי הצלקת הקטנה, באתר "ידיעות אחרונות", 27 ביולי 2017
הגרלה

הגרלה היא שיטת הימורים שבה הזוכה נבחר בבחירה אקראית לחלוטין, באמצעות מכונה הבוחרת מספר זוכה, ערבוב כרטיסי הגרלה בתיבה ובחירה עיוורת של כרטיס וכדומה. בניגוד לשיטות הימורים כגון טוטו או משחקי קלפים, שבהם בנוסף למזל נדרשת גם מיומנות מסוימת של המהמר, בהגרלה לא נדרשת כל מיומנות. אחוז תוחלת הזכייה בהגרלה הוא בדרך כלל נמוך מ-100, כדי להותיר סכום שיכסה את הוצאות התפעול וייתן רווח למפעיל. בסימן י"ב לחוק העונשין, שכותרתו "משחקים אסורים, הגרלות והימורים" נקבע "המארגן או עורך משחק אסור, הגרלה או הימור, דינו – מאסר שלוש שנים או כפל הקנס האמור בסעיף 61(א)(4)". עונש אינו חל על הגרלה שהמתקיימים בה שלושה תנאים: (1) עריכתה מכוונת לחוג אנשים מסוים; (2) אינה חורגת מגדר שעשוע או בידור; (3) אינה נערכת במקום משחקים אסורים או במקום לעריכת הגרלות או הימורים. בנוסף, לשר האוצר נתונה סמכות להתיר הגרלה. בנוסף להיתר למפעל ההגרלות מפעל הפיס ניתן היתר כזה מפעם לפעם להגרלות הנערכות במסגרת מסע פרסום, שבו מוגרל פרס בין רוכשי מוצר מסוים. בעבר התקיימו הגרלות שנתיות של הוועד למען החייל ומגן דוד אדום, כאמצעי לגיוס כספים לארגונים אלה. רווח של תושב ישראל שמקורו בהגרלה חייב במס הכנסה בשיעור 35%, כאשר הזכייה עולה על סכום מסוים (49,920 ש"ח להגרלה בשנת 2015), ואף 38% כאשר הפרס גדול במיוחד. מיסוי זה פוגע משמעותית בתוחלת הזכייה. מדיה וקבצים בנושא הגרלה בוויקישיתוף מיסוי הגרלות, הימורים ופרסים, באתר רשות המיסים, 30 ביוני 2004
קרטיס פולר

קרטיס פולר (באנגלית: Curtis DuBois Fuller;‏ 15 בדצמבר 1934 – 8 במאי 2021) היה נגן טרומבון ג'אז אמריקאי, שניגן בעיקר הארד בופ. הוריו של פולר היו מהגרים מג'מייקה אשר מתו בעודו צעיר, לכן גדל בבית יתומים בדטרויט. פולר הגיע למוזיקה מאוחר יחסית, והחל לנגן בטרומבון בגיל 16. דטרויט של אותן השנים הייתה מלאה במוזיקאים צעירים ובצעירותו התחבר עם פול צ'יימברס, דונלד בירד, מילט ג'קסון, ת'אד ואלווין ג'ונס, יוסף לטיף ועוד רבים אחרים. בין 1953 ל-1955 שירת פולר בצבא, שם ניגן עם האחים נאט וקנונבול אדרלי. כששב לעירו, החל לנגן בהרכב של יוסף לטיף. עם לטיף הוא נסע לניו יורק בשנת 1957 כדי להקליט מספר אלבומים. כישרונו של פולר התפרסם במהרה בניו יורק, אף על פי שניכרה בו השפעה ברורה של ג'יי ג'יי ג'ונסון, כבר אז היה לו צליל מאוד ייחודי. הוא ניגן במשך כחצי שנה עם מיילס דייוויס. לאחר מכן המשיך לנגן באזור עם המוזיקאים הגדולים של התקופה, כולל שנתיים עם לסטר יאנג, וזמן מה בהרכבים של: דיזי גילספי, בני גולסון, ארט פארמר, באד פאוול, לי מורגן, ויין שורטר וכן ג'ו הנדרסון שהיה שותף שלו באוניברסיטה. אחת מההקלטות החשובות שלו כמלווה מהתקופה היא באלבום "Blue Train" של ג'ון קולטריין. פולר החל להקליט גם כמוביל בסוף שנות החמישים, בעיקר בחברת בלו נוט. פולר היה נגן הטרומבון הראשון של הג'אזטט של פארמר וגולסון, ולאחר מכן, בשנת 1961 הצטרף לשליחי הג'אז של ארט בלייקי. פולר היה תוספת משמעותית להרכב, כיוון שהפך את השליחים שהיו באופן מסורתי חמישייה, לשישייה, בפעם הראשונה. ההרכב של שלושה נגנים במחלקת הקרנות איפשר חידושים רבים והמוזיקה של ההרכב השתכללה. פולר לקח חלק באלבומים מפורסמים של ההרכב דוגמת "Mosaic"‏, "Caravan"‏ ו-"Free For All"‏. פולר עזב את שליחי הג'אז ב-1965. עד למותו פולר המשיך להוביל הרכבים, להופיע ולהקליט. הוא היה בישראל פעמיים. האחת בשנת 2006 בפסטיבל הג'אז הבינלאומי בירושלים, יחד עם המתופף לואיס הייז, ובפעם השנייה בשנת 2007 עם חמישייתו שכללה חצוצרן ופסנתרן אמריקאים ואת המתופף שי זלמן ונגן הקונטרבס גלעד אברו הישראליים. מדיה וקבצים בנושא קרטיס פולר בוויקישיתוף קרטיס פולר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרטיס פולר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קרטיס פולר, באתר ספוטיפיי קרטיס פולר, באתר AllMusic (באנגלית) קרטיס פולר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרטיס פולר, באתר Discogs (באנגלית) קרטיס פולר, באתר Songkick (באנגלית) ראיון של ברק ויס עם קרטיס פולר
גריגוריוס החמישי, פטריארך קונסטנטינופול

גְרִיגוֹרְיוֹס החמישי (ביוונית: Γρηγόριος Ε‏; 1746 – 10 באפריל 1821) היה הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. הוא הוצא להורג בפקודת הסולטאן מהמוט השני על שלא מנע את התקוממות היוונים בשלטון העות'מאני ב-1821, הלא היא מלחמת העצמאות היוונית. מאה שנה לאחר מותו הוכרז על ידי הכנסייה האורתודוקסית המזרחית אתנו-מרטיר וקדוש. נולד בשם גאורגיוס אַנְגֶלוֹפּוּלוֹס (Γεώργιος Αγγελόπουλος) למשפחה ענייה בכפר דִימִיטְסָנַה שבפלופונסוס. את לימודיו עשה בבית הספר בכפרו ואחר כך באתונה. בעזרת דודו התקבל ללימודים בבית הספר הגבוה בסמירנה (איזמיר), ועם סיום לימודיו נשבע את שבועת הנזירות והצטרף למנזר באי סְטְרוֹפָדֶס. הוא המשיך בלימודי תאולוגיה ופילוסופיה במנזר יוחנן הקדוש התאולוג (Μονή Ιωάννου του Θεολόγου) בפָטְמוֹס. עם שובו לסמירנה החל מתקדם במעלות הכהונה הכנסייתית, הוסמך לבישוף סמירנה ב-1785, ולפטריארך האקומני של קונסטנטינופול ב-1797. ב-1798 הודח מכהונתו על ידי השלטון העות'מאני ופרש למנזר איווירון בהר אתוס. ב-1806 נקרא לשוב לכס הפטריארך, ומילא תפקיד זה עד 1808, אז הודח בפעם השנייה ופרש שוב למנזר בהר אתוס. ב-15 בדצמבר 1818 נקרא בפעם השלישית לעמוד בראש הפטריארכט. הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול לא היה רק בכיר הפטריארכים בכנסייה האורתודוקסית, אלא גם המילט באשי של היוונים באימפריה העות'מאנית. בתוקף תפקידו כמנהיג "אזרחי" נדרש להבטיח את נאמנותם המוחלטת של היוונים לסולטאן הטורקי, ויחד עם בכירי הכנסייה הוחזק אחראי לכל ספק-ערעור על שלטונו. ב-1821 פרץ המרד שייקרא לימים בשם מלחמת העצמאות היוונית, גריגוריוס החמישי שילם על כך בחייו, במסגרת טבח קונסטנטינופול. אומנם הוא עצמו והבישופים המטרופוליטנים הבכירים של הכנסייה האורתודוקסית פרסמו עוד קודם קול קורא לבני עדתם, גינו בתוקף את פעולותיהם של אלכסנדר איפסילנטי ומיכאיל סוסטוס בנסיכות מולדובה והצביעו עליהם כעל מורדים לא רק בסולטאן העותמ'אני אלא גם ברצון האל, אך הדבר לא הועיל. ב-10 באפריל 1821, ביום ראשון של הפסחא, לאחר המיסה, נתלה גריגוריוס בפקודת הסולטאן מאחד משערי מתחם הפטריארכט בקונסטנטינופול. לאחר שלושה ימים הורדה הגופה ונלקחה על ידי יהודי העיר, אשר גררו והשליכו אותה אל מימי קרן הזהב. מלחים יוונים של אונייה רוסית משו את גווייתו מן המים והביאוה לקבורה באודסה. חמישים שנה לאחר מותו, ב-1871, הובאו עצמותיו לקבורה ביוון, בקתדרלה המטרופוליטנית של אתונה. במלאת מאה שנים למותו כאתנו-מרטיר (Εθνομάρτυρας), ב-1921, הוכרז קדוש של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית. שער מתחם הפטריארכט ממנו נתלה גריגוריוס נותר סגור ומסוגר מאז ועד היום. ביוגרפיה של גריגוריוס החמישי באתר הפטריארכט האקומני של קונסטנטינופול R. Clogg, A Concise History of Greece. Cambridge, Cambridge University Press, 2002. 2nd edition מדיה וקבצים בנושא גריגוריוס החמישי, פטריארך קונסטנטינופול בוויקישיתוף גריגוריוס החמישי, פטריארך קונסטנטינופול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) על פי הביוגרפיה באתר הפטריארכט האקומני של קונסטנטינופול. Clogg, pp. 10-11 and 36-37 . על פי אתר הפטריארכט האקומני של קונסטנטינופול, קנו היהודים את גופתו של גריגוריוס, גררוה ברחבי העיר ואחר כך השליכוה למימי הבוספורוס.
גראס

האם התכוונתם ל... מריחואנה (מכונה גם "גראס") - תכשיר של צמח הקנאביס שמכיל סם פסיכואקטיבי ג'אראס – סם דמוי חשיש, נגזרת מעובדת ביד של סם הקנאביס גראס (צרפת) – עיר בצרפת, הידוע בבשמיה ג.ר.א.ס – רשת חנויות לאמנות ישראלית אישים: גינטר גראס – סופר גרמני יאניק גרס – מוזיקאי בריטי
מקס אופולס

מקס אופולס (בגרמנית ובצרפתית: Max Ophüls;‏ 6 במאי 1902 – 25 במרץ 1957) היה במאי תיאטרון וקולנוע יהודי-גרמני רב השפעה, שיצר בגרמניה (1931-33), בצרפת (1933-40), בארצות הברית (1947-50) ושוב בצרפת (1950-57). אופולס נולד בזארבריקן בשם מקסימיליאן אופנהיימר, אך אימץ את שם העט אופולס (Ophüls) על מנת למנוע מבוכה ממשפחתו אם ייכשל בניסיונותיו כבמאי. בסרטיו המאוחרים, שהופקו בארצות הברית, השמיט את האומלאוט משמו, ומופיע בקרדיטים בשם Ophuls או Opuls. הוא החל את דרכו כשחקן בשנת 1919 ולאחר מכן עבר לבימוי. אופולס מונה למנהל האמנותי של ה'בורגתיאטר' בווינה, ושם ביים יותר מ-200 מחזות. סרטו הראשון, אותו ביים ב-1931, היה הסרט הקומי הקצר Dann schon lieber Lebertran (מילולית: 'אז כבר עדיף שמן דגים'). ב-1948 ביים את הסרט "מכתב מאישה אלמונית" עם ג'ואן פונטיין ולואי ז'ורדאן בתפקידים הראשיים. ב־1949 ביים את "במלכודת" ואת "רגע של פזיזות" שהיה סרטו האחרון בארצות הברית. בנו של אופולס הוא הבמאי מרסל אופולס. על שמו מתקיים בעיר זארבריקן פסטיבל הסרטים, למעלה מ-40 שנה. שני בתי ספר יסודיים על שמו, בשתי שכונות בזארבריקן: אם רוטנברג, ואם הומבורג. מדיה וקבצים בנושא מקס אופולס בוויקישיתוף מקס אופולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מקס אופולס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מקס אופולס, באתר AllMovie (באנגלית) מקס אופולס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מקס אופולס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מקס אופולס, באתר Discogs (באנגלית) אבישי קרשין, למנצח שיר מזמור - על מקס אופולס, אתר האוזן השלישית מקס אופולס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מקס אופולס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אם רוטנברג אם הומבורג ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולימפיאדת השחמט 1928

אולימפיאדת השחמט השנייה אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לחובבנים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בהאג, בהולנד, בין 21 ביולי ל-6 באוגוסט 1928. במשחקים השתתפו 17 קבוצות. מדליית זהב - יצחק קשדן (ארצות הברית) עם תוצאה 13 מ-15 (86.7%) מדליית כסף - אנדרה מופאנג (צרפת) עם תוצאה 12.5 מ-16 (78.1%) מדליית ארד - תיאודור רגדינסקי (פולין) עם תוצאה 10 מ-13 (76.9%) מקום 4 - אנדרה שטיינר (הונגריה) עם תוצאה 11.5 מ-16 (71.9%) מקום 5 - גזה נאגי (הונגריה) עם תוצאה 11.5 מ-16 (71.9%) מקום 6 - וילאם ריבייר (שווייץ) עם תוצאה 7.5 מ-11 (68.2%) מידע על התחרות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
שמר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמרים – פטריות חד תאיות פקולטטיביות, המשמשות את האדם בעיקר בייצור משקאות חריפים ובאפייה שמר האפייה – מין של שמר שמר הביקוע – מין של שמר בצק שמרים – בצק המשמש לאפייה ומבוסס על שמרים שֻמָר פשוט – צמח תבלין אישים: שמר (דמות מקראית) – דמות מקראית, ממנו קנה עמרי המלך את שטח העיר שומרון, ועל שמו קרוי קיבוץ "עין שמר" שמ"ר – שם העט של נחום-מאיר שייקביץ', סופר ומחזאי יידי גדעון שמר – שחקן תיאטרון וקולנוע יהושע שמר – רופא ומנהל רפואי, לשעבר קצין רפואה ראשי ומנכ"ל משרד הבריאות נעמי שמר – מלחינה, משוררת, פזמונאית וזמרת ישראלית עדית שמר – חלילנית ישראלית אבנר שמר – פרופסור לדרמטולוגיה שומר
מרגז

מֵרְגֶז (מערבית ברברית: مرقاز, נקניקייה) הן נקניקיות אדומות חריפות מהמטבח הצפון אפריקאי. הן נפוצות בעיקר במטבח הלובי, ובמטבח התוניסאי. גם באיטליה, צרפת, בישראל, בבלגיה ובארצות אליהן הגיעו באמצעות מסורות הבישול שהביאו עמם מהגרים מצפון אפריקה. מרגז עשויות בשר כבש או בשר בקר ומתובלות במגוון תבלינים, כגון סומק, פפריקה, פלפל קאיין או אריסה המקנים להן את צבען האדום. בנקניקיות מרגז אותנטיות, החלק החיצוני העוטף של הבשר עשוי מעיים. מסורתית מקובל להכינן סמוך להגשתן, ולהגישן צלויות או עם קוסקוס. מרגז שיובשו בשמש מוספות לתבשילי טאג'ין. הן נאכלות גם בכריכים. נעמי אבליוביץ', נקניקיות מרגז, בלי להתרגז, באתר ynet, 15 בנובמבר 2010
מרגרטה הבתולה

מרגרטה הקדושה, הידועה גם כמרגרטה הבתולה או כמרגרטה מאנטיוכיה (שבפסידיה); ובכנסיות המזרחיות כמרינה הקדושה, הייתה, על פי סיפורי הקדושים, בתולה שמתה על אמונתה הנוצרית. היא נחשבת לקדושה בכנסייה הקתולית ובכנסייה האנגליקנית, ואף נמנית עם ארבעה-עשר הקדושים המסייעים, שהתפילה אליהם נחשבת בכנסייה הקתולית ליעילה באופן יוצא דופן. יום חגה הוא ה-20 ביולי. קיומה ההיסטורי מוטל בספק, וב-494 הכריז עליה האפיפיור גלסיוס הראשון כי המידע אינו קאנוני, אבל במהלך מסעות הצלב התחדש פולחן מרגרטה הקדושה בכנסיות המערביות. לדבר סייעה גם האמונה, כי המתעמקים בקורות חייה או העוסקים בפולחנה יזכו לשטרי מחילה רבי עוצמה מרגרטה הבתולה נחשבת לפטרונית הנשים ההרות והלידה, ועדות לפולחן מרגרטה בהקשר זה מופיעה למשל בציורו המפורסם של יאן ואן אייק, נישואי הזוג ארנולפיני, שבו מצויר (בצד ימין ברקע) כיסא שעל מסעדו מגולפת דמותה של מרגרטה הקדושה. מדיה וקבצים בנושא מרגרטה הבתולה בוויקישיתוף מרגרטה הבתולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Margaret of Antioch" The Oxford Dictionary of Saints. David Hugh Farmer. Oxford University Press 2003. Oxford Reference Online. Oxford University Press.
דאירון רובלס

דאירון רובלס (בספרדית: Dayron Robles; נולד ב-19 בנובמבר 1986 בגואנטנמו) הוא אתלט קובני, האלוף האולימפי מבייג'ינג 2008, ושיאן עולם בריצת 110 מטר משוכות. בעל התוצאה השלישית בטיבה בעולם בריצה זו. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה בשנת 2004 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.77 שניות, אחרי ארייס מריט מארצות הברית (13.56 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים רובלס במקום 24 בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.16 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה הרביעית בשלב זה (13.83 שניות). באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה במרץ 2006 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.46 שניות, אחרי טרנס טראמל מארצות הברית (7.43 שניות) ולפני דומיניק ארנולדס אף הוא מארצות הברית (7.52 שניות). במשחקים של מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בקרטחנה, קולומביה ביולי אותה שנה זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.12 שניות במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל ביולי 2007 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.25 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן, באוגוסט אותה שנה סיים רובלס רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.15 שניות, המנצח היה הסיני ליו שיאנג (12.95 שניות). באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה ב-2008 בוולנסיה, ספרד, הוא איחר בזינוק במוקדמות ריצת 60 מטר משוכות ולא העפיל לגמר. ב-12 ביוני 2008 בתחרות גרנד-פרי שנערכה באוסטרבה, צ'כיה קבע רובלס בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 12.87 שניות. הוא שיפר את שיאו של ליו שיאנג במאית-השנייה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה רובלס במדליית זהב בתוצאה של 12.93 שניות, לפני דייוויד פיין (13.17 שניות) ודייוויד אוליבר (13.18 שניות) שניהם מארצות הברית. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 מתח שריר במהלך ריצת חצי הגמר ונאלץ לפרוש מהתחרות. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.34 שניות, לפני טראמל שקבע שיא אמריקאי חדש 7.36 שניות ואוליבר (7.44 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 לאחר שניצח רובלס את ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.14 שניות, לפני ג'ייסון ריצ'רדסון מארצות הברית (13.16 שניות) ושיאנג (13.27 שניות), אנדי טרנר מבריטניה (13.44 שניות) הוא ניפסל בעקבות תלונה של המשלחת הסינית, שנמצאה מוצדקת באמצעות מצלמות הטלוויזיה, שטענה שהוא פגע בזרועו של שיאנג שמעד בשלב שהיה בעמדת הובלה לאחר המשוכה האחרונה. ריצת 50 מטר משוכות: 6.39 שניות ריצת 60 מטר משוכות: 7.33 שניות ריצת 110 מטר משוכות: 12.87 שניות שיא עולם דאירון רובלס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דאירון רובלס, באתר olympedia.org דאירון רובלס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דאירון רובלס, באתר ליגת היהלום דאירון רובלס, באתר Track and Field (גברים) דני בורשבסקי‏, דיירון רובלס: אחד נגד מיליארד וחצי סינים, באתר וואלה, 7 ביולי 2008
ז'ני לונגו

ז'ני לונגו צ'יפרלי (בצרפתית: Jeannie Longo; נולדה ב-31 באוקטובר 1958) היא רוכבת אופניים עבר צרפתיה, שהתמחתה במרוץ אופני כביש, במרוצי אופניים במסלול ובמרוצי אופני הרים. לונגו זכתה ברוב התארים האפשריים במרוצי אופניים לנשים. היא נחשבת על ידי רבים כאחת מרוכבות האופניים הטובות בהיסטוריה. בין הישגיה הייחודיים: זכייה בתואר אלופת העולם 13 פעמים וייצוג צרפת בשבעה משחקים אולימפיים רצופים: מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ועד אולימפיאדת בייג'ינג (2008). נולדה באנסי – בירת חבל סבואה עילית השוכנת באלפים הצרפתים. היא החלה את פעילותה הספורטיבית בסקי בענף הגלישה במורד. לאחר שזכתה באליפות בתי הספר בצרפת ושלוש פעמים באליפות האוניברסיטאות בצרפת היא הסבה את פעילותה לרכיבה על אופניים בהמלצת מאמנה (לו נישאה מאוחר יותר) פטריס צ'יפרלי. תוך מספר חודשים, זכתה לונגו בת ה-21 באליפות צרפת במרוץ הכביש. לפני אולימפיאדת בייג'ינג הצהירה כי תפרוש מרכיבה תחרותית בתום האולימפיאדה. במרוץ הכביש האולימפי בבייג'ינג סיימה לונגו במקום ה-24 ובמרוץ האישי נגד השעון סיימה במקום הרביעי. אחדות ממתחרותיה באולימפיאדת בייג'ינג טרם נולדו בעת שלונגו השתתפה לראשונה במשחקי לוס אנג'לס ב-1984. למרות הצהרתה זו, המשיכה לונגו להתחרות עד 2011 וניצחה באליפויות צרפת נגד השעון ב-2009, 2010 ו-2011 וסיימה חמישית באליפות העולם ב-2010 במרוץ נגד השעון. בנובמבר 2011 הועמדה לונגו בפני ועדת משמעת צרפתית לאחר שנעדרה שלוש פעמים מבדיקות מחוץ לתחרות להמצאות חומרי אמרוץ. לונגו זוכתה לאחר שנתקבלה טענת פרקליטיה, כי על איגוד האופניים הצרפתי היה להודיעה מראש על הימצאותה במאגר הרוכבים הצפויים לבדיקות אלו וכי לא קיבלה הודעה שכזו. במקביל לקריירה הספורטיבית שלה, בנתה לונגו לעצמה גם קריירה אקדמאית. היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה (B.S.) תואר במנהל עסקים ותואר דוקטור במנהל ספורטיבי. לצד התשבחות הרבות להן זכתה בעקבות הישגיה התעמתה לונגו לא פעם עם ממסד הספורט הצרפתי. היא איימה להחליף אזרחות, איימה בתביעה של התאחדות האופניים הצרפתית ואף סולקה מסגל הנבחרת הצרפתית בטענה לרכיבה אנוכית במרוצים. הישגיה הבולטים: מרוץ כביש אולימפי – מדליית זהב (1996) ומדליית כסף (1992) מרוץ נגד השעון אולימפי – מדליית כסף (1996) ומדליית ארד (2000) אליפות העולם במרוץ כביש – חמש מדליות זהב (1985, 1986, 1987, 1989, 1995) אליפות העולם במרוץ נגד השעון – ארבע מדליות זהב (1995, 1996, 1997, 2001) אליפות העולם במרוצי מסלול – ארבע מדליות זהב (1986, 1988, 1989, 1989) (ב-1989 בשני מקצועות שונים), שלוש מדליות כסף (1984, 1985, 1987) ושלוש מדליות ארד (1981, 1982, 1983) אליפות העולם באופני הרים – מדליית כסף ב-1993 אליפות צרפת במרוץ כביש – 15 פעמים (1979-1989, 1992, 1995. 2006, 2008) אליפות צרפת במרוץ נגד השעון – עשר פעמים (1995, 1999, 2001, 2002, 2003, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011) "טור דה פראנס לנשים" – שלושה ניצחונות (1987, 1988, 1989) מרוץ Women's Challenge – שני ניצחונות (1991, 1999) שיא השעה – 45.094 קילומטר (2000), השיא נשבר ב-2003 על ידי לאונטין ון מורסל מדיה וקבצים בנושא ז'ני לונגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ני לונגו ז'ני לונגו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ז'ני לונגו, באתר olympedia.org ז'ני לונגו, באתר Cycling Archives מידע על היסטורית ההישגים של ז'ני לונגו (באנגלית) מאמר בניו יורק טיימס (באנגלית) Jeannie Longo's doping charges dismissed, Cyclingnews.com, ‏ 22 בנובמבר 2011
הודג'קין

האם התכוונתם ל... אלן לויד הודג'קין – ביופיזיקאי בריטי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה דורותי קרופוט הודג'קין – ביוכימאית בריטית, כלת פרס נובל לכימיה תומאס הודג'קין – רופא ופתולוג אנגלי מודל הודג'קין-האקסלי – מודל מתמטי המתאר את התגובה החשמלית של תאי עצב, קרוי על שם אלן לויד הודג'קין לימפומת הודג'קין – מחלה הקרויה על שמו של תומאס הודג'קין
מקונן אנדלקטצ'או

ראס ביטווודאד מקונן אנדלקטצ'או (באמהרית: መኮንን እንዳልካቸው, ‏ 16 בפברואר 1890 - 27 בפברואר 1963) היה אציל ופוליטיקאי אתיופי אשר כיהן כראש ממשלת אתיופיה הראשון לאחר שנתמנה לתפקיד על ידי הקיסר היילה סלאסי. קרבתו של אנדלקטצ'או להיילה סלאסי הייתה גדולה עד כדי כך שהתחתן עם אחייניתו של הקיסר יאששוורק אילמה. אנדלקטצ'או היה גם אחד מהאנשים שליוו את הקיסר היילה סלאסי בביקורו בבירות אירופה מה-16 באפריל ועד ל-4 בספטמבר 1924. בזמן המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה אנדלקטצ'או פיקד על הכוחות האתיופים באוגדן, ולאחר מכן גלה מארצו יחד עם הקיסר לירושלים ונשאר עד סיום מלחמת השחרור האתיופית. לאחר המלחמה הקיסר מינה אותו לראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד מותו ב-1 בנובמבר 1957, במושב החניכה של האו"ם ב-25 באפריל 1945 אנדלקטצ'או היה בראש הפמליה האתיופית וזה שחתם על אמנת הארגון מטעם אתיופיה. למרות תפקידו הרם בממשלה, תפקיד ראש הממשלה דה פקטו היה בידי שר העט וולדה יוהנס. בנו אנדלקטצ'או מקונן, כיהן אף הוא בתור ראש ממשלת אתיופיה. Bahru Zewde, A history of modern Ethiopia, 1855-1974, J. Currey, 1991. מדיה וקבצים בנושא מקונן אנדלקטצ'או בוויקישיתוף
מארי מרים

מארי מרים, בפורטוגזית: Marie Myriam (נולדה בשם: מרים לופּשׂ-Myriam Lopes ב-8 במאי 1957 בקננגה, קונגו הבלגית) היא זמרת צרפתייה ממוצא פורטוגזי. ב-1963 עזבה עם הוריה ואחותה הקטנה את קונגו ועברה לפריז. היא ייצגה את צרפת באירוויזיון 1977 שנערך בלונדון, אנגליה עם השיר "L'oiseau et l'enfant" (בעברית: הציפור והילד) וזכתה במקום הראשון עם 136 נקודות. מאז צרפת לא זכתה באירוויזיון. בשנת 1981 יצגה מרים את צרפת בפסטיבל ימאהה למוזיקה עם השיר "Sentimentale" שזכה במקום ה-9. בשנים האחרונות היא הציגה את החלטת חבר השופטים הצרפתי באירוויזיון. היא הופיעה (מחוץ לתחרות) בשיר היובל באירוויזיון ב-22 באוקטובר 2005 בעיר קופנהגן, דנמרק. היא התחתנה עם המפיק המוזיקלי מישל אלמוסנינו ונולדו לה שני ילדים. מארי מרים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי מרים, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי מרים, באתר Yandex.Music (ברוסית) מארי מרים, באתר Discogs (באנגלית) מארי מרים, באתר Genius
קתרין פלורי

קתרין פלורי-ואשון (בצרפתית: Catherine Fleury-Vachon; נולדה ב-18 ביוני 1966, פריז) היא ג'ודוקא-עבר צרפתייה, שהתחרתה במשקל עד 61 ק"ג. פלורי זכתה באליפות העולם ובאליפות אירופה בשנת 1989. גם באולימפיאדת ברצלונה זכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה בקרב הגמר על יעל ארד. בכך הייתה לאדם הצרפתי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית בענף הג'ודו, ולאישה הראשונה בצרפת שזוכה במדליית זהב הן במשחקים האולימפיים, הן באליפות העולם והן באליפות אירופה, בענף כלשהו. הישגים גבוהים נוספים אליהם הגיעה כוללים מדליות ארד באליפויות העולם שנערכו ב-1991 וב-1995 ובאליפויות אירופה שנערכו ב-1993 וב-1995 ומדליית כסף באליפות אירופה ב-1996. באותה שנה פרשה מפעילות ספורטיבית. קתרין פלורי, באתר olympedia.org קתרין פלורי, באתר איגוד הג'ודו העולמי קתרין פלורי, באתר JudoInside.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.