ג'רג' סאבאד

ג'רג' סאבאד (בהונגרית: Szabad György; ארד, 4 באוגוסט 1924 – בודפשט, 3 ביולי 2015) היה היסטוריון יהודי-הונגרי זוכה פרס סצ'יני, פרופסור באוניברסיטה, פוליטיקאי, נשיא האספה הלאומית בין השנים 1990–1994, חבר מלא באקדמיה ההונגרית למדעים. תחום המחקר שלו היה השינוי האזרחי בהונגריה. ג'רג' סאבאד נולד במשפחה יהודית ואת בחינות הבגרות בשנת 1942 סיים כבר כשטרנסילבניה הצפונית חזרה שוב לשלטון הונגריה. בקשותיו להתקבל לאוניברסיטה נדחו בשל יהדותו, בגלל חוק הנומרוס קלאוזוס, כך שהוא הפך לשוליית גנן עד 1944. אז נקרא לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא הצליח לברוח ב-15 במרץ 1944. כעבור שנה במרץ 1945 הוא ברח כעבור שבועיים גם מעבודות הכפייה של הצבא האדום שנכנס לאזור. בשנת 1945 התקבל ללימודים למחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת בודפשט (שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד משנת 1951), שם בשנת 1950 סיים כמורה להיסטוריה וכארכיונאי. הוא עבד למחיתו בחקלאות בשנות לימודיו באוניברסיטה ובשנת 1949 הפך למתמחה בארכיון הלאומי ההונגרי ומאוחר יותר הפך לארכיונאי שלו. לאחר סיום לימודיו היה סטודנט לתואר שני באוניברסיטה שלו עד שנת 1954, אז מונה למרצה בכיר במחלקה להיסטוריה הונגרית מודרנית באוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא מונה לפרופסור חבר בשנת 1956 וכפרופסור מן המניין בשנת 1970. בשנת 1994 הוענק לו התואר פרופסור אמריטוס. בשנת 1955 הגן על עבודת הדוקטורט שלו בהיסטוריה ובשנת 1969 דוקטורט בפילוסופיה. הוא הפך לחבר בוועדת ההיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנת 1982 נבחר לחבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים, ובשנת 1998 הפך לחבר מן המניין. בין 1985 לבין 1990 הוא הפך לחבר ויו"ר בוועד המשותף ההיסטורי ההונגרי-פולני. בנוסף לעבודתו המדעית, לקח על עצמו תפקיד גם בחיים הציבוריים: בשנים 1945–1946 היה חבר במפלגה הקטנה העצמאית, החקלאית והאזרחית (FKgP). במהלך המרד ההונגרי בשנת 1956 נבחר לחבר בוועדה המהפכנית של הפקולטה לאמנויות באוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא הוטרד לאחר תבוסת המרד, אך לא ננקטו נגדו הליכים. לאחר מכן חזר לחיים הפוליטיים רק בשנת 1987, כאשר השתתף בישיבת לקיטלק. באותה תקופה הוא הפך לחבר מייסד בפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF). הוא נבחר גם לנשיאות המפלגה בשנת 1989, בה השתתף עד 1994. בבחירות לפרלמנט ב-1990 זכה במושב ברשימה האזורית של מפלגתו בבודפשט. ב-2 במאי 1990 נבחר לסגן נשיא האספה הלאומית ההונגרית, יחד עם הנשיא בפועל. כעבור שלושה חודשים הוא קיבל לידיו את נשיאות האספה הלאומית בה החזיק עד סוף הקדנציה. בבחירות לפרלמנט בשנת 1994 הוא זכה במושב ברשימה הלאומית של ה-MDF. כשהמפלגה התפצלה בשנת 1996, סאבאד הצטרף למפלגת העם הדמוקרטית ההונגרית (MDNP), שהתפצלה מה-MDF. בשנת 1997 נבחר לאחד מסגני מנהיגי סיעת ה-MDNP, תפקיד אותו מילא עד תום הקדנציה. הוא התמודד בבחירות לפרלמנט ב-1998 אך לא זכה במושב. הוא לא היה פעיל במפלגה משנת 1999 ואז עזב בשנת 2001. תחום המחקר שלו היה היסטוריה כלכלית וחברתית הונגרית לפני שנת 1956 ולאחריה חקר את הלאומיות והדמוקרטיה שבאו לידי ביטוי בעידן המהפך האזרחי ההונגרי בשנת 1989. הוא עסק בסוגיות ההיסטוריות של מדינה עצמאית והסכסוכים שבין שלטון החוק על בסיס מערכת שלטון פרלמנטרי ושאיפות של מונרכיה אבסולוטית. הוא התחתן פעמיים ומאשתו השנייה יש לו בת. פרס האקדמיה (1965, 1973) פרס מריטו פרו של מועצת אירופה (1991) הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה של הונגריה (2000) פרס סצ'ני (2006) מעבר של אחוזת אסטרהאזי בטאטה ובדסטש ממערכת רובוטית לחקלאות קפיטליסטית (1957) בצומת המהפכה וההסכמה 1860–1861 (1967) Kossuth on the Political System of the United States of America (1975) פרנץ דיאק ודיון סצ'ני - קושוט בעידן הרפורמה (1976) מגמות פוליטיות הונגריות בין המהפכה להסכמה 1849–1867 (1977) הקריירה הפוליטית של קושוט. לאור הצהרותיו הידועות והלא ידועות ; Kossuth - Magyar Helikon, Bp., 1977 עידן הדיקטטורה 1849–1867 (1979, 1987) שאלת השלטון העצמי החוקתי של באטאני והונגריה באביב 1848 (1982) מדוע נפטר לאסלו טלקי? (1985) שאלת הממלכתיות העצמאית של הונגריה בעידן השינוי האזרחי (1986) דרך ההפיכה הבורגנית. מחקרים על ריבוד החברה ההונגרית בעידן הטרנספורמציה האזרחית ; עורך ג'רג' סאבאד; הוצאת ספרי לימוד, 1990 מסרים של לאיוש קושוט ; 1994 תמונות מחייו של לאיוש קושוט ; 1994 וושלני וקלצ'אי (דברצן, 1997) נושא האחריות הפרלמנטרית של הממשלה (1998) הפרלמנט ההונגרי בשנת 1848/49 ; 1998 ניסיונות לשלוט בהובלת עצים בנהר (Cluj-Napoca, 1999) "מטרת כל התשלומים ... להיות אושר האומה" (1999) הרעיון של הפדרציה הדנובית (1999) הקמה, הגנה וסיכון של המערכת הממשלתית הפרלמנטרית בהונגריה 1848–1867 (2000) המהפך האזרחי של הונגריה ברפורמציה ו-1848–49 (2001) ון אנדראה; תשובה, Bp., 2002 (פרסום אנגלית-הונגרית) התוכנית הממשלתית של יוז'ף אנטאל (2006) לזכרו של זולטאן טוט (2007) יאנוש ורגה (1927–2008) (2008) מארד לפרלמנט. ראיון של מיקלוש פבלוביץ עם ג'רג' סאבאד 2017, ISBN 9789631435108 מהקתדרלה לדוכן. מבחר מעבודות ההיסטוריה הפוליטית של ג'רג'י סאבאד ;2019 ( ספרי כיכר האומה המרכזית ) Dénes–Gergely–Pajkossy: A magyar polgári átalakulás kérdései Tanulmányok Sz. Gy. 60. születésnapjára (1984) Orosz István–Pölöskei Ferenc: Nemzeti és társadalmi átalakulás a XIX. században Magyarországon Tanulmányok Sz. Gy. 70. születésnapjára (1994) A polgári átalakulásért. Emlékkötet Szabad György tiszteletére; szerk. Gerő András; Közép- és Kelet-európai Történelem és Társadalom Kutatásáért Közalapítvány, Bp., 2016 Aradtól az Országgyűlésig. Pavlovits Miklós interjúja Szabad Györggyel (Magvető, 2017) Kitörés a kánonból. Szabad György történetírói munkássága. szerk. Dénes Iván Zoltán (Ráció, 2018) רשימת חברי האקדמיה הונגרית למדעים. כרך 3. 1825–2002 מיהו מי? 2009, סוכנות הידיעות ההונגרית, בודפשט, 2008, עמ' 1017, ISSN 1787-288X דף נתונים באתר האקדמיה ההונגרית למדעים ביוגרפיה של ג'רג' סאבאד בעמוד הארכיון של הפרלמנט דף מידע פרלמנטרי מדיה וקבצים בנושא ג'רג' סאבאד בוויקישיתוף https://index.hu/belfold/2015/07/03/elhunyt_szabad_gyorgy/