laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פינג אן ביטוח

פינג אן (סינית: 中国平安; פיניין: Zhōngguó Píng Ān), בשמה המלא "פינג אן ביטוח (קבוצה) חברה סינית בע"מ", היא חברת אחזקות סינית אשר חברות הבנות שלה מתרכזות בעיקר בתחום הביטוח, בנקאות, ושירותים פיננסיים. החברה נוסדה בשנת 1988, ומשרדיה הראשיים ממוקמים בשנג'ן, במרכז הפיננסים פינג אן - הבניין הרביעי בגובהו בעולם (599 מטרים). השם הסיני פינג אן (平安) משמעו "בטוח ובריא". החברה מונפקת בבורסת הונג קונג (SEHK: 2318) ובבורסת שאנגחאי (SSE: 601318) ושוויה מוערך בכ-101 מיליארד דולר. מדיה וקבצים בנושא פינג אן ביטוח בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פינג אן ביטוח (בסינית מפושטת) תחילת ספטמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האגודה הישראלית לדיפלומטיה

האגודה הישראלית לדיפלומטיה היא עמותה שמטרתה חיזוק שירות החוץ והדיפלומטיה הישראלית. נשיאות האגודה משמשת כגוף הייצוגי העליון של העמותה ומכהנים בה אישי ציבור בעלי ניסיון בתחום הדיפלומטיה והמדינאות. היו"ר המכהן של האגודה הוא השגריר בדימוס פנחס (פיני) אביבי, לשעבר שגריר ישראל בטורקיה והמשנה למנכ"ל משרד החוץ. האגודה הישראלית לדיפלומטיה נוסדה בשנת 2014 במטרה לחזק את הדיפלומטיה הישראלית ואת שירות החוץ, מתוך הכרה בחשיבותם הגוברת לביטחון המדינה ולרווחתה, נוכח ריבוי האתגרים שעמם מתמודדת מדינת ישראל בזירת יחסי החוץ והמורכבות הגדלה והולכת של המערכת הבינלאומית. על פי החזון שניסחו מייסדיה, האגודה שואפת להנחיל בקרב הציבור הישראלי את ההכרה בחשיבות העשייה הדיפלומטית לקיומה של מדינת ישראל ולעיצוב עתידה. במקביל, פועלת האגודה לטיפוח גאוות יחידה בקרב אנשי שירות החוץ והיא מהווה בית מקצועי וערכי עבור הדיפלומטים הישראלים לדורותיהם. לטפח את ההכרה בתפקידה החיוני של הדיפלומטיה המקצועית לביטחון הלאומי של מדינת ישראל, לרווחתה הכלכלית, לשירות הניתן לאזרחיה בחו"ל ולמעמדה בין העמים. להגביר את יעילותה והשפעתה של הדיפלומטיה הישראלית. להבטיח קיומם של סטנדרטים מקצועיים גבוהים בקרב כלל נושאי התפקידים בשירות החוץ. לפעול להגנת האינטרסים המקצועיים של הדיפלומטים הישראלים ולדאוג לרווחתם. האגודה מקיימת כנס שנתי, בו מוצגת פעילות האגודה לאורך השנה ונדונות סוגיות שונות הנוגעות לדיפלומטיה הישראלית ולאתגרים עמם היא מתמודדת. בכנס נוטלים חלק נבחרי ציבור, אישים מהציבוריות הישראלית ונציגי התקשורת, לצד שגרירים ודיפלומטים בעבר ובהווה. הכנס מהווה במה ציבורית ייחודית לבחינת מצבה של הדיפלומטיה הישראלית ולהגברת המודעות וההבנה בציבור לתפקידה החיוני של הדיפלומטיה לביטחון הלאומי. במסגרת הכנס, מוענק פרס הדיפלומטיה הישראלית על תרומה מיוחדת להתפתחות הדיפלומטיה הישראלית ולחיזוק מקצוע הדיפלומטיה. זוכה פרס הדיפלומטיה הישראלית הראשון היה הנשיא התשיעי של מדינת ישראל, שמעון פרס. בשנת 2018 זכה בפרס שר החוץ לשעבר משה ארנס. את הפרס העניקו לו ראש הממשלה ושר החוץ, בנימין נתניהו, יחד עם נשיא האגודה, השגריר פיני אביבי. האגודה הישראלית לדיפלומטיה פועלת בשיתוף פעולה עם מוסדות אקדמיים, מכוני מחקר וארכיונים ממשלתיים ופרטיים להעשרת הידע והמחקר הנוגע להתפתחות המערך הדיפלומטי ויחסי החוץ של ישראל לאורך השנים. בנוסף, פועלת האגודה לאיסוף וריכוז ידע מדיפלומטים ישראלים בעבר ובהווה, שניסיונם המקצועי המצטבר וזיכרונותיהם מהווים מאגר ידע עצום וחסר תחליף להבנת הדיפלומטיה הישראלית והתפתחותה. האגודה מפרסמת מעת לעת את מדד הדיפלומטיה הישראלית, שבוחן ומנתח באמצעים כמותיים את התפתחות מערך יחסי החוץ של ישראל אל מול שינויים ואתגרים בזירה הבינלאומית. אתר האינטרנט הרשמי של האגודה הישראלית לדיפלומטיה האגודה הישראלית לדיפלומטיה, באתר "גיידסטאר ישראל" אורנית עצר, ישראל משקיעה ביחסי החוץ פחות מאיראן, באתר ערוץ 7, 1 בדצמבר 2014 מאמר על תערוכת "הגלוי והנסתר" בבלוג של ארכיון המדינה, 9 בדצמבר 2015 טקס הענקת פרס הדיפלומטיה הישראלית תשע"ח לפרופ' משה ארנס, באתר יוטיוב פרס הדיפלומטיה הישראלית הוענק לנשיא לשעבר שמעון פרס פרס הדיפלומטיה הישראלית הוענק לפרופסור משה ארנס, באתר האגודה הישראלית לדיפלומטיה
המעבדה האוקיינוגרפית הסקוטית

המעבדה האוקיינוגרפית הסקוטית (באנגלית: Scottish Oceanographical Laboratory) נוסדה ברחוב ניקולסון באדינבורו בשנת 1906. המייסד היה ויליאם ספירס ברוס, שהרבה במסעות באזורי אנטארקטיקה והחוג הארקטי ועמד בראש המשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה בשנים 1902 עד 1904. ברוס למד תחילה רפואה באוניברסיטת אדינבורו, אבל עבר למדעי הטבע והודות לניסיון הרב והמגוון שרכש, עשה לו שם כמדען קטבים. הוא אסף מספר רב של ממצאים בוטניים, ביולוגיים, זואולוגיים וגאולוגיים, לצד כמויות עתק של נתונים מטאורולוגיים ומגנטיים. המעבדה, שהוקמה באדינבורו בבית ברחוב ניקולסון, סיפקה מקום לבדיקה, אחסון או הצגה של חומרים אלה, משרד שבו יכול היה ברוס לעבוד על הרשומות המדעיות של המשלחת הסקוטית הלאומית, ובסיס לתכנון המשלחות הבאות. הייתה זו שאיפתו של ברוס, שהמעבדה תתפתח למכון סקוטי לאומי לאוקיינוגרפיה. ישיבה כונסה לדון באפשרות זו במאי 1914, וההצעה זכתה לתמיכה משמעותית מצד מדענים סקוטיים מן השורה הראשונה. קמה ועדה מארגנת, אך הנושא נדחק הצידה עם פרוץ המלחמה באוגוסט 1914 ושוב לא עלה לדיון. בשנת 1919 נאלץ ברוס, מחמת שילוב של חוסר מימון עם בריאות מעורערת, לסגור את המעבדה, שאת ממצאיה השונים, הספרים ושאר החומרים שנאספו בה תרם לאוניברסיטת אדינבורו, להחברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד והמוזיאון המלכותי של סקוטלנד. מחלתו הסתיימה במוות בשנת 1921.
קנת גרהם

קנת גרהם (באנגלית: Kenneth Grahame;‏ 8 במרץ 1859 – 6 ביולי 1932) היה סופר אנגלי, יוצר הקלאסיקה של ספרות הילדים "הרוח בערבי הנחל". גרהם נולד באדינבורו, סקוטלנד, ב-1859. הוא התייתם בילדותו ונשלח לגור אצל סבתו בכפר במחוז ברקשייר באנגליה. האחוזה הכפרית שכללה גן גדול ליד הנהר תמזה הייתה כפי הנראה הרקע ליצירת "הרוח בערבי הנחל". גרהם למד בבית הספר סט. אדוארדס באוקספורד אך מצבו הכלכלי לא אפשר לו להמשיך ללימודים גבוהים, והוא החל לעבוד כמזכיר בנק אנגליה. בעודו עובד בבנק החל לכתוב סיפורים קצרים, ובשנת 1893 פרסם את ספרו הראשון "המסמכים הפגניים", המספר על חבורת יתומים. ב-1899 מונה גרהם למזכיר הבנק, ונישא לאלספת' תומסון. ב-1908 יצא לאור ספרו "הרוח בערבי הנחל" ("The Wind in the Willows"). הספר מספר את סיפורה של חבורת חיות החיות על גדת הנהר תמזה באנגליה. החברים הטובים - עכברוש, החפרפר, התחש והקרפד עוברים הרפתקאות, אך תמיד שומרים על ערכים של כבוד, נאמנות ורעות. הספר זכה לגרסאות מומחזות ומוסרטות, והוא בין ספרי הילדים הנקראים ביותר עד היום, כמאה שנים לאחר כתיבתו. הספר תורגם לשפות רבות ובהן השפה העברית. לאחר הופעת הספר פרש גרהם מעבודתו בבנק, וחי עם אשתו בברקשייר, עד פטירתו ב-6 ביולי 1932. חייו המאוחרים היו לטרגדיה כאשר בנו היחיד אלסטייר, התאבד בקפיצה לגלגלי רכבת בהיותו בן עשרים, ב-1920. יהודה אטלס, "קנת גרהם: זהרורים, נצנוצים וגיצים, איוושה וסחרור, פטט, מלל ובעבוע", בספר ילדים גדולים (כרך 1, עמ' 114-91), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003. אביבה קרינסקי, "הרוח בערבי הנחל": ספרות הבריחה לארקדיה; טקסט חתרני ורקעו; האישה בסיפור; הנצחתה של אגדה. נדפס בספרה "פו הדב והפילוסופיה של האחר", סדרה לביקורת ספרותית, אור עם, 2000. מדיה וקבצים בנושא קנת גרהם בוויקישיתוף מספריו של קנת גרהם בפרויקט גוטנברג קנת גרהם, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קנת גרהם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי קנת גרהם בפרויקט גוטנברג (באנגלית) קנת גרהם (1859-1932), דף שער בספרייה הלאומית קנת גרהם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קנת גרהם, באתר Last.fm (באנגלית) קנת גרהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) קנת גרהם, באתר Discogs (באנגלית) שירי לב-ארי, הרוח עדיין נושבת בתרגום חדש, באתר ישראל היום, 28 במאי 2018 צ'רלס מקגראת, ניו יורק טיימס, הספר שעושה צחוק מעולם המבוגרים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2009
זכות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... זְכוּת – מצב מופשט, שבו ניתן, מבחינה מוסרית או נורמטיבית, לבצע פעולה כלשהי זַכּוּת – טהרה, צלילות ובפרט מרווח מוזיקלי זך ובלעז קונסוננס אישים אברהם זכות – אסטרונום והיסטוריון יהודי יליד ספרד אברהם זַכּוּת – רופא וסופר יהודי מפורטוגל חיים זכות – גינקולוג ישראלי, פרופסור למיילדות וגינקולוגיה משה זַכּוּת – רב קהילת יהדות מנטובה ומקובל ממוצא יהודי פורטוגלי
מרכז הסחר העולמי טיינג'ין

מגדל טיינג'ין או מגדל ג'ין (בסינית: 津塔) או מרכז הסחר העולמי טיינג'ין (סינית: 天津环球金融中心) הוא גורד שחקים אשר ממוקם בנפת הפינג שבעיר טיינג'ין שבסין על נהר ההאי. המגדל משמש כמגדל משרדים. המגדל מתנשא לגובה של 336.9 מטר וכולל כ-74 קומות (עיליות ו-4 קומות תת-קרקעיות) כשבגובה 305.2 ממוקם מתחם תצפית. המתחם שבו ממוקם המגדל משתרע על שטח של 215,000 מטרים רבועים. הוא מוכר כמגדל המשרדים הראשון בטיינג'ין שמצויד במעליות דו מפלסיות. בניית המגדל החלה בשנת 2007, ב-14 בינואר 2010 גורד השחקים הגיע לגובהו המקסימלי ובשנת 2011 נפתח לציבור. המגדל נמצא בבעלות פייננשל סטרייט אחזקות. המגדלים הגבוהים בעולם מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין המרכז הפיננסי העולמי צ'ונגצ'ינג מגדל וורף טיימס סקוור מדיה וקבצים בנושא מרכז הסחר העולמי טיינג'ין בוויקישיתוף Tianjin Global Financial Center Tianjin World Financial Center World Financial Center Sets New Standards In Tianjin’s Commercial Property Market Tianjin Global Financial Center
סוספטיביליות מגנטית

באלקטרומגנטיות, סוּסֶפְּטִיבִּילִיּוּת מגנטית, או רגישות מגנטית (לטינית: susceptibilis, "פתוח"; לרוב תסומן ב- χ) היא מדד למגנטיות של חומר. הסוספטיביליות מציינת אם חומר מסוים נמשך לתוך שדה מגנטי או נהדף ממנו החוצה. מדידות קוונטיות של סוספטיביליות מספקות גם תובנות על מבנה של חומרים, הקשרים הכימיים בהם ורמות האנרגיה. ערך מורחב – פרמאביליות סוספטיביליות מגנטית היא קבוע חסר ממדים, המציין את מידת המגנטיות של חומר בתגובה להפעלת שדה מגנטי חיצוני. מונח קשור הוא כושר התמגנטות (magnetizability), היחס בין מומנט מגנטי וצפיפות השטף המגנטי. פרמטר קשור הוא חדירות, אשר מבטא את סך המגנטיזציה של חומר ועוצמתו. את עוצמת הסוספטיביליות המגנטית הנפחית, χ V {\displaystyle \chi _{V}} , מגדירים במערכת היחידות הבינלאומית: χ V = M H {\displaystyle \chi _{V}={\frac {M}{H}}} כאשר: M {\displaystyle M} הוא מגנטיזציה של החומר (דיפול מגנטי ליחידת נפח), נמדד באמפר למטר. H {\displaystyle H} הוא כוח השדה המגנטי, אשר גם נמדד באמפר למטר. סוספטיביליות מגנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "magnetizability, ξ". IUPAC Compendium of Chemical Terminology—The Gold Book (2nd ed.). International Union of Pure and Applied Chemistry. 1997. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-09-27. לעיתים מסמנים χ M {\displaystyle \chi _{M}} , כדי להבדילה מ־ χ E {\displaystyle \chi _{E}} , שמייצג את הסוספטיביליות החשמלית O'Handley, Robert C. (2000). Modern Magnetic Materials. Hoboken, NJ: Wiley. ISBN 9780471155669.
האני אל-מולקי

האני אל-מולקי (בערבית: هاني الملقي; נולד ב-15 באוקטובר 1951) הוא פוליטיקאי ירדני שכיהן כראש ממשלת ירדן מיוני 2016 עד יוני 2018. טרם מינויו לראש הממשלה בידי המלך עבדאללה השני, כיהן כשר במספר משרדי ממשלה, כדיפלומט בשירות ירדן, וכממונה על רשות האזור הכלכלי המיוחד בעקבה. אל-מולקי נולד בעמאן בירת ירדן ב-1951. אביו, פאוזי אל-מולקי, כיהן כראש ממשלת ירדן בשנים 1953–1954. ב-1974 סיים לימודי בוגר בהנדסת ייצור במצרים. בעל תואר שני ותואר שלישי מהמכון הפוליטכני רנסלאר שבמדינת ניו יורק. אל-מולקי שימש כשגריר ירדן במצרים וכנציגה של ירדן בליגה הערבית. כיהן בממשלות ירדן בתפקידי שר, במשרדי המים, האנרגיה, האספקה, התעשייה והחוץ. היה שותף בצוותי המשא ומתן בין ישראל לבין ירדן, שהובילו לחתימה על הסכם השלום בין ישראל לירדן ב-1994. בתקופת כהונתו כשר החוץ ידעה ירדן חיכוכים דיפלומטיים עם שכנותיה עיראק וערב הסעודית. בהמשך מונה אל-מולקי ליועץ המלך לענייני מדע, ולאחר מכן לחבר בסנאט הירדני, הבית העליון של הפרלמנט הירדני. ב-9 בפברואר 2011 מונה לשר המסחר והתעשייה, וב-9 בנובמבר 2014 מונה לאחראי על רשות האזור הכלכלי המיוחד בעקבה. ב-29 במאי 2016 מונה לראש ממשלת ירדן, וב-1 ביוני 2016 הושבעה ממשלתו. ב-25 בספטמבר 2016 התפטרה ממשלתו לאחר ארבעה חודשי כהונה, זמן קצר לאחר עריכת בחירות לפרלמנט במדינה, שהביאו לשיבתה של תנועת האחים המוסלמים לפרלמנט. מלך ירדן קיבל את התפטרות הממשלה, והטיל על אל-מולקי להרכיב ממשלה חדשה. העלאת החוב הציבורי הירדני הובילה את אל-מולקי ב-2016 למשא ומתן על הלוואה בהיקף של 732 מיליון דולר מקרן המטבע הבינלאומית, שתביא לירידת החוב הציבורי של ירדן מכ-95% לכ-77% ב-2021. בשל כך, אל-מולקי אישר תוכנית צנע אשר העלתה מחירים על מספר מצרכי מזון בשנים 2016–2017, מה שהפך אותו למאוד לא-פופולרי בארצו. ב-30 במאי 2018 התקיימה שביתה כללית בירדן כמחאה על מדיניותו של אל-מולקי. למחרת העלתה ממשלתו את מחירי הדלק והחשמל בתגובה לעליית מחירי הנפט הבינלאומיים, דבר שהביא להחרפת ההפגנות. המלך עבדאללה השני התערב ב-1 ביוני והורה על הקפאת העלאות המחירים. ממשלתו של מולקי הסכימה, אך אמרה כי ההחלטה תעלה לאוצר המדינה כ-20 מיליון דולר. למרות ההקפאה, נמשכו ההפגנות הנרחבות בעקבות חוק המס. ב-4 ביוני 2018, אל-מולקי התפטר מתפקידו כראש ממשלה בעקבות המחאה. מדיה וקבצים בנושא האני אל-מולקי בוויקישיתוף אסף גבור, nrg, סערה בירדן: ראש הממשלה החדש "פרו-ישראלי", 30 במאי 2016 Matthew Hamilton, New Jordan prime minister is RPI graduate, timesunion, May 30, 2016 Suleiman Al-Khalidi, Following Election, Jordan's King Asks Prime Minister to Form New Government, HAARETZ, September 25, 2016 "IMF approves $732m loan to Jordan". Arabian business. 25 באוגוסט 2016. נבדק ב-4 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) דניאל סלאמה, אחרי מחאת ענק: ראש ממשלת ירדן התפטר, באתר ynet, 4 ביוני 2018
אנדרטת ויקטוריה (ליברפול)

אנדרטת המלכה ויקטוריה היא אנדרטה בסגנון נאו ברוק לזכרה של המלכה ויקטוריה המוצבת בכיכר דרבי בליברפול. מרכזה של האנדרטה הוא פסל ברונזה בגובה 4.42 מטר של המלכה ויקטוריה, הנמצא בתוך מבנה פתוח בסגנון נאו גותי העשוי מאבן פורטלנד ומעליו כיפה תלויה. על הכיפה ארבעה פסלי דמות המסמלים ארבע תכונות המאפיינות את המלכה: צדק, חכמה, צדקה ושלום. בראש הכיפה פסל נוסף של דמות מכונפת המסמלת תהילה. מסביב לאנדרטה יש ארבעה פסלי ברונזה נוספים העוסקים בתחומים בהם התבלטה תקופת שלטונה של המלכה ויקטוריה: חינוך, תעשייה, חקלאות ומסחר. הפסל העוסק בחינוך מציג את דמותו של פרופסור סר אוליבר לודג' שהיה פיזיקאי ומתמטיקאי באוניברסיטת ליברפול ומאוחר יותר המנהל הראשון של אוניברסיטת ברמינגהאם. דמותו של לודג' אוחזת גירוסקופ. מערכת פסלי הברונזה כולה, ובה בסך הכל 26 דמויות, נבנתה על ידי הפסל צ'ארלס ג'ון אלן. הנחת אבן הפינה לאנדרטה התקיימה ב-11 באוקטובר 1902 וחנוכתה התקיימה ב-27 בספטמבר 1906. אנדרטת המלכה ויקטוריה בליברפול היא מונומנט זיכרון חשוב של המלכה ויקטוריה ונחשבת לבניין רשום בדרגה שנייה על ידי ממשלת בריטניה. בשנת 2002 בעת פסטיבל האמנות הדו שנתי של ליברפול תחם האמן היפני, טאסורו באשי, את שטח האנדרטה והפך אותו למלון לו קרא: "וילה ויקטוריה". אורחים יכלו ללון באנדרטה בזמן הפסטיבל תמורת תשלום. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת ויקטוריה בוויקישיתוף על האנדרטה ותמונות שלה. (באנגלית)
עונת 2015/2016 בליגת העל הקטרית

עונת 2015/2016 בליגת העל הקטרית הייתה העונה ה-43 של ליגת העל הקטרית, והזוכה באליפות בעונה זו הייתה אל-ראיין. אום סלאל - אום סלאל מוחמד אל-אהלי - דוחה אל-גארפה - א-ריאן אל-ראיין - א-ריאן אל-ג'ייש - דוחה אל-וכרה - אל וכרה א-סד - דוחה א-סאיליה - א-ריאן אל-ערבי - דוחה אל-ח'ור - אל-ח'ור אל-ח'ראייטיאת - אל-ח'ור לחוויאה - דוחה מסאימיר - מסאימיר קטר - דוחה אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2015/2016 בליגת העל הקטרית STARS LEAGUE
הקורפוס ה-63 (ורמאכט)

הקורפוס ה-63 (בגרמנית: LXIII. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-14 בנובמבר 1944 בשם "הקורפוס ה-63", והועמד תחת פיקוד ארנסט דהנר. ב-17 בנובמבר 1944 החליפו גוסטב ההנה, וב-24 בנובמבר החליפו פרידריך אוגוסט שק. הקורפוס לחם תחת פיקוד הארמייה ה-19 באלזס, ובפברואר 1945 הוכפף הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות בגרמניה, עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945. ארנסט דהנר (14 בנובמבר 1944 - 17 בנובמבר 1944) גוסטב ההנה (17 בנובמבר 1944 - 24 בנובמבר 1944) פרידריך אוגוסט שק (24 בנובמבר 1944 - 13 בדצמבר 1944) אריך אברהם (13 בדצמבר 1944 - 18 באפריל 1945) הקורפוס ה-63 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
שאולי בדישי

שאולי בדישי (נולד ב-12 בספטמבר 1979 ברחובות) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן טלוויזיה ישראלי. כוכב התוכניות "צחוק מעבודה", "מחוץ לחוק", "גולסטאר", "צחוק מהמצב" ועוד. את דרכו בעולם הסטנד-אפ החל בשנת 2005, בהופעות חובבים במועדונים הקאמל קומדי קלאב ו"הקומדי בר" בתל אביב. קריירת המשחק של שאולי התחילה מגיל ממש צעיר וכבר בילדותו הוא הופיע בתפקיד קטן באחד מפרקי הסדרה "עניין של זמן" לצד אחיו, סער בדישי. בספטמבר 2009 הצטרף כחבר פאנל קבוע לתוכנית "צחוק מעבודה" (ערוץ 2) בהנחייתו של שלום אסייג. בשנת 2010 יצא במופע יחיד "פה אחד", אשר בו הציג את חייו האישיים בצורה הומוריסטית. באותה שנה השתתף גם בפינה קבועה בתוכנית הספורט "רשת מונדיאל 2010" בערוץ 2. בשנים 2011–2012 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית הספורט "קורע את הרשת" בערוץ ONE. במקביל הופיע בתוכנית "האיש הכי מטומטם בעולם" בערוץ 2–ביפ. בשנים 2012–2013 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית "מחוץ לחוק" בהנחיית רועי לוי ולוסי אהריש, בערוץ HOT קומדי סנטרל. כמו כן השתתף בעונת הספיישלים של "צחוק מעבודה", והופיע בתוכניתו של ירון אילן בערוץ 24 "ספיישלים 2013"' בפינה בה הציג בצורה הומוריסטית קליפים של זמרים ים תיכוניים. בשנה זו גם השתתף יחד עם אחיו הזמר סער בדישי בתוכנית "כלוב הזהב". בשנת 2015 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "גולסטאר" שצולמה בארגנטינה, לצד ג'ובאני רוסו, גיא זו-ארץ, לירן שטראובר ועוד; העונה שודרה בערוץ HOT 3. בשנת 2016 כתב את שיר העלייה של קבוצת מכבי שעריים לליגה הלאומית למנגינת השיר "נערי שובה אלי" של מרגלית צנעני. את השיר ביצע יובל דמרי. בשנת 2018 בדישי יצא לסיבוב הופעות גדול ברחבי הארץ וצבר מעל למיליון צפיות בעמוד היוטיוב שלו על מערכוני סטנדאפ שונים שהעלה מאותו הסיבוב. בשנת 2019 בדישי התארח בתוכנית הקומית של רשת 13 ״שנות ה-80״ גילם את אורי. בשנת 2020 בדישי השתתף בתוכנית "צחוק מהמצב". בדישי הופיע בתפקידי אורח ב-2008 ו-2016 בתוכנית "החברים של נאור" בערוץ 10. ב-2016 השתתף בתפקיד אורח בתוכנית "שותפים" ששודרה ב-HOT קומדי סנטרל, גילם את ציון. בדישי גדל והעביר את רוב ילדותו בעיר רחובות. בדישי ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי שעריים ברחובות בה גם שיחק כנער. שאולי בדישי הוא אחיו הצעיר של המוזיקאי, השחקן והזמר סער בדישי, בנוסף הוא אחיינה של הזמרת שרה בדישי, ובן דודו של הזמר והיוצר דני רובס. בשנת 2012 נישא בדישי נישא ללירון, ולהם בן ובת. בדישי מתגורר בצורן. מדיה וקבצים בנושא שאולי בדישי בוויקישיתוף שאולי בדישי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר האינטרנט הרשמי של שאולי בדישי שאולי בדישי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שאולי בדישי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאולי בדישי - סטנדאפ קורע מצחוק שקרה לכולנו! על המופע בפורטל סטנדאפיסט
מדעי האזור

מדעי האזור הוא תחום של מדעי החברה העוסק בגישות אנליטיות לבעיות בעלי אופי עירוני, כפרי, או אזורי. מדעי האזור כוללים נושאים הקשורים לגאוגרפיה, תחבורה, הגירה, תכנון ערים ואזורים, אקולוגיה, ניהול משאבים, סטטיסטיקה, וכל נושא אחר הקשור במחקר לניתוח המרחב של האדם. המחקר המדעי בנושא האזור נוסד לראשונה בשנות ה-40 של המאה ה-20, כאשר כמה כלכלנים במדינות המערב החלו להתעניין ברמה הנמוכה של ניתוח מחקר כלכלי, וחשו צורך לפתח מקצוע שבו יוכלו לחקור כדאיות כלכלית במדינות בהם ישנה אפשרות להשקיע ולדאוג לפיתוח המרחב. בשנת 1954 הוקם האיגוד הבינלאומי למדעי האזור המאגד תחתיו אגודות בינלאומיות אזוריות לפי יבשות ולפי מדינות שבו מתאגדים מדענים וחוקרים מכל רחבי העולם. בישראל פועלת שלוחה של הארגון. מדיה וקבצים בנושא מדעי האזור בוויקישיתוף האיגוד הישראלי למדעי האזור (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית אבטינס

בית אבטינס הוא כינויה של משפחה ירושלמית בימי בית המקדש השני אשר הייתה ממונה על הכנת קטורת הסמים. מקום פעילותה במקדש נקרא על שמה: לשכת בית אבטינס. בני המשפחה היו ככל הנראה כהנים. המשנה במסכת שקלים מונה את בית אבטינס כאחד מחמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש. בנוסף למומחיות בני המשפחה בטיפול בסממני הקטורת, בתלמוד מתואר שהם היחידים שהכירו את הצמח "מעלה עשן" שגרם לעשן הקטורת לעלות בקו ישר עד תקרת בית המקדש. במשנה מתואר כי חכמים ציינו את בני בית אבטינס לגנאי על ששמרו בקנאות את סודות הכנת הקטורת, ובפרט את זהותו הסודית של "מעלה עשן". מסופר, כי לאחר שסירבו לגלות סוד זה, פיטרו אותם חכמים מעבודתם, והזמינו מומחים אחרים מאלכסנדריה שיכינו את הקטורת במקומם, אך מומחים אלה לא הצליחו במלאכתם מאחר שלא הכירו את הצמח הסודי. משכך, לחכמים לא הייתה ברירה אלא להשיב את בית אבטינס למלאכתם, בשכר כפול. אולם, בתלמוד מובאים דבריו של רבי יוחנן בן נורי שפגש לאחר חורבן בית שני את אחד מצאצאי המשפחה שהעביר לו את מתכון הסממנים המדויק והסביר ששמירת הסוד לא הייתה כסוד מקצועי וכדי ליצור תלות של המקדש בבני המשפחה, אלא כדי שלא ישתמשו במתכון לצורכי חולין. בעקבות ידיעה זו הורה רבי עקיבא שלא לגנות עוד את בני המשפחה. בנוסף מזכירים חז"ל את בני המשפחה לשבח על שהקפידו שלא תצא כלה מבנותיהם או הנישאות לבניהם, מבושמות, על מנת שלא יאמרו שהם משתמשים בסממני הקטורת ונהנים בכך מהמקדש. "אַבְטִינַס", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 34, באתר היברובוקס הרב אהרן הימן, "בית אבטינס", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט בית אבטינס - עושי הקטרת, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" אביחי גמדני, האם סלחו חכמים לבית אבטינס?, מעליות, כט, תשסט על בית אבטינס, באתר "אספקלריה: קובץ אנציקלופדי למחשבת היהדות" הערך "בית אבטינס", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א' תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ח, עמוד א'. הובא גם בתלמוד ירושלמי, מסכת שקלים, פרק ה', הלכה א'. תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ח, עמוד א' ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בניין ליבר המלכותי

בניין ליבר המלכותי הוא מבנה בגדת הנהר מרזי במרכז העיר ליברפול שבבריטניה. מאז נבנה בשנת 1911 הפך המבנה להיות אחד מסמלי העיר ומהמבנים המוכרים ביותר בחזית העיר הפונה אל הנהר. עד 1932 היה המבנה הגבוה ביותר באירופה ונותר המבנה הגבוה בבריטניה עד 1961 והגבוה בעיר עד 1965. הוא מהווה בניין רשום מדרגה I. המבנה ושני שכניו - בניין קונרד ובית נמל ליברפול - ניצבים באתר הנקרא Pier Head וזכו לכינוי The Three Graces. הם מהווים חלק מאתר "עיר מסחר ימית" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו. בניין ליבר המלכותי הוקם על מנת לשמש כמטה חברת Royal Liver Assurance, שפעלה בעיר מאז 1850. בנייתו החלה בשנת 1908 וב-1911 נפתח הבניין לשימוש. היה זה המבנה הגדול הראשון בבריטניה שנבנה מבטון מזוין ואחד מהמבנים הגדולים הראשונים בעולם שניבנו כך. גובה גגו הוא 50.9 מטרים וגובה שני מגדלי השעונים שבו 98.2 מטרים. כיום המבנה הוא רק הרביעי בגובהו בעיר. מתכנן הבניין היה האדריכל וולטר אוברי תומאס (Walter Aubrey Thomas). במבנה 13 קומות ופועלות בו כיום 12 מעליות. שוכנים בו מוסדות ועסקים. מגדלי השעונים נושאים שעונים עגולים בקוטר של 7.6 מטרים - גדולים משעון הביג בן שבלונדון. במקור הם נקראו שעוני ג'ורג' כיוון שהחלו לפעול במועד של הכתרת המלך ג'ורג' החמישי ב-22 ביוני 1911. ב-1953 הם הוסבו לשעונים אלקטרוניים והם הגדולים מסוג זה בבריטניה. השעונים מוארים בשעות החשכה. על גבי חודי שני המגדלים ניצבים פסלי ציפורי ליבר, שעוצבו על ידי קארל ברנרד ברטלס (Carl Bernard Bartels). אלו הם למעשה פסלי קורמורנים בגובה של 5.4 מטרים, באורך של 3 מטרים ובמוטת כנפיים של 3.6 מטרים, הנושאים עשבי ים במקוריהם. הפסלים קיבלו מעמד מיתולוגי ואגדות מקומיות שונות נקשרו בהם. מדיה וקבצים בנושא בניין ליבר המלכותי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בניין ליבר המלכותי בניין ליבר המלכותי, ברשת החברתית פייסבוק בניין ליבר המלכותי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בניין ליבר המלכותי, באתר Images of England
עומר גולדמן

עומר גולדמן-גרנות (נולדה ב-4 במרץ 1989) היא שחקנית, במאית ותסריטאית ישראלית. גולדמן נולדה וגדלה ברמת השרון. בתו של נפתלי גרנות, לשעבר סגן-ראש "המוסד". בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת תיאטרון. בשנים 2011–2013 למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, בשנים 2015–2017 השלימה את לימודיה לתואר ראשון בחינוך ותיאטרון באותו בית הספר, ובשנים 2018–2020 השלימה תואר שני בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב. היא חתומה על "מכתב השמיניסטים" המסרבים להתגייס לצבא בשל "פשעי המלחמה" שלטענתם צה"ל מבצע ביהודה ושומרון נגד האוכלוסייה הפלסטינית. בעקבות זאת, כסרבנית גיוס, ב-22 בספטמבר 2008 נידונה ל-19 ימים בכלא הצבאי. לאחר מכן נשפטה שוב לתקופת מאסר, ולבסוף שוחררה מצה"ל. בשנת 2010 הנחתה פינה קבועה בתוכנית "דיבור חדיש", התוכנית ספגה הרבה ביקורת בגלל הדעות הפוליטיות של גולדמן וב-21 בפברואר 2010 פנתה ההנהגה הצעירה של מפלגת האיחוד הלאומי לשר התקשורת משה כחלון (ולגורמים נוספים, כגון הרמטכ"ל), בטענה על השתתפותה של עומר גולדמן, סרבנית גיוס, בפינה בתוכנית (שעסקה בתרבות מועדונים). בשנת 2011 השתתפה כחברת פאנל בתוכנית "הינשופים". בנוסף, שיחקה גולדמן בכמה סרטי סטודנטים קצרים. החל משנת 2014 משחקת בתפקיד ראשי בסדרה "שכונה", בתפקיד ויקי, כשהיא אף השתתפה כתסריטאית בחלק מהסדרה. בשנת 2016 גילמה את עמליה בסרט "להציל את נטע". באותה שנה ביימה קליפ יחד עם אייל אלישע לשיר של אסף הרץ והבוג'ה. בשנת 2018 שיחקה בסדרות "שלטון הצללים" ו"כפולים". באותה שנה שיחקה במיני סדרה "מעורבבים". בשנת 2020 שיחקה בסדרה הנחלה בתפקיד אופק. בשנת 2021, החלה לביים ולשחק בסדרת הנוער "פלמ"ח" בתפקיד לאה שלוסברג, חברת תנועת המרי העברי ולימים רעייתו של יצחק רבין. על בימויה בסדרה זכתה בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לבימוי בסדרת דרמה לצד יהונתן בר אילן ונועה גוסקוב. באותה שנה, ביימה גם את הסדרה "האחיין שלי בנץ" בכאן חינוכית. בשנת 2022 ביימה את עונתה השנייה של הסדרה "סקיי", שיצרו גיורא חמיצר ונועה פניני. בדצמבר 2023 עלתה לאוויר הסדרה "מה הבעיה?" בבימויה. כמו כן, צפויים להתחיל צילומי הסדרה "כלא 400", עבורה גולדמן כתבה את התסריט. בנוסף, גולדמן שימשה כבמאית נוספת בסדרות "מקיף מילאנו", "ספיידרז", "מדרסה" ו"לבד בבית". בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער שיחקה במחזה "בגן של ביאליק". בתיאטרון הערבי-עברי ביפו שיחקה במחזה "החדר". בשנת 2019 גולדמן דיבבה את הדמות נעמית אפעל במשחק פיפוש - האודישן של חברת גליוטין, ובשנת 2021 חזרה לגלם את דמותה של נעמית במשחק פיפוש החדש. ב-4 במרץ 2019 הציעה נישואין לבן זוגה אייל אלישע. מדיה וקבצים בנושא עומר גולדמן בוויקישיתוף עומר גולדמן, ברשת החברתית אינסטגרם עומר גולדמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עומר גולדמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עומר גולדמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עומר ולדמן, שיר: עוד על מוטיב אחותי שמתה, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2021 יהושע בריינר‏, בתו של בכיר לשעבר במוסד סרבנית גיוס, באתר וואלה, 23 בספטמבר 2018 משה אבוטבול, שלפה בעצמה: עומר גולדמן התארסה וחגגה כפול, באתר פרוגי, ‏1 בפברואר 2019