laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כל סגנונות אמנויות הלחימה

כל סגנונות אמנויות הלחימה- (באנגלית: All Styles Martial Arts, בראשי תיבות: ASMA) הוא ארגון ללא מטרות רווח (אלכ"ר) (באנגלית: Non Profit Organization), שמקיים אירוע טורנירי לחימה, ללא כניסת אמצעי תקשורת, המתקיים ביפן פעם בשנה למשך כחודש, שאליו מתקבלים רק לוחמים ברמה הגבוהה ביותר בעולם, לוחמים מכל קשת אמנויות הלחימה הקיימות, אחרי מבחנים לא קלים בכלל, כדי לקבוע מי הלוחם הטוב ביותר בעולם, הארגון נוסד בשנת 1990. בכל סגנונות אמנויות הלחימה קיימים 5 סוגי טורנירים המתקיימים במקביל: אליפות העולם באמנויות לחימה משולבות (באנגלית: Mixed Martial Arts, בראשי תיבות: MMA) אליפות העולם בסטרייקינג אליפות העולם בסטרייקינג, והטלות/הפלות/גראפלינג עמידה אליפות העולם בהטלות/הפלות/גראפלינג עמידה, וגראפלינג קרקע אליפות העולם בראווה לכל אחד מהטורנירים (זולת טורניר ה-MMA) יש 3 קטגוריות, ילדים (עד גיל 11), נוער (15–12) ובוגרים. טורניר ה-MMA מיועד רק לבוגרים מגיל 16. כל אחד מהטורנירים (זולת טורניר הראווה) מכיל 32 לוחמים, כל טורניר מתחיל ב 16 קרבות, יכול להיות מקסימום 5 קרבות ללוחם, ובסופו של דבר, אלוף עולם אחד. לכל לוחם מותר להירשם למספר קטגוריות לפי בחירתו. עד שנת 2009 כולל, כדי לאפשר לכל אומני הלחימה שהתקבלו לתחרויות השונות בארגון להוכיח את יכולותיהם ללא קשר למשקלם ומגדרם, אפשרו לאמני לחימה גברים ונשים להתמודד זה מול זה, ולא היו קטגוריות משקל (זולת קטגוריות משקל לילדים) (באנגלית: Mixed Gender & Weight Class). אלוף העולם מקבל/ת חגורת אליפות+מדליית זהב+גביע זהב. מקום 2 מקבל/ת מדליית כסף+גביע (פרס). מקום 3 מקבל/ת מדליית ארד+גביע (פרס). אמנות לחימה אמנויות לחימה משולבות אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) כל סגנונות אמנויות הלחימה, ברשת החברתית LinkedIn אתר האינטרנט הרשמי של כל סגנונות אמנויות הלחימה מדריך: איזו אומנות לחימה הכי מתאימה לילד?, באתר ynet, 29 באוגוסט 2011 "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01. "פרופיל לינקדאין של סגנונות אמנויות הלחימה". Linkedin. נבדק ב-2020-01-13. "פרופיל טוויטר של סגנונות אמנויות הלחימה". Twitter. נבדק ב-2020-01-18. "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, אודות". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01. "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, חוקים". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01. "כתבה על דור אדלר מישראל". mynet. נבדק ב-2017-08-23. "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, תוצאות אליפות העולם MMA גברים ונשים מעורב, משקל מעורב, 1990-2009". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01. "פרופיל של הדר נימץ". Awakeningfighters.com. נבדק ב-2017-07-10.
דוד בן-בארון

הרב דוד בן בארון (ה'תרמ"ה, 1884 או 1885, תוניס - י' באייר ה'תשט"ו, 2 במאי 1955) היה רב תוניסאי שכיהן כאב בית הדין בבירה תוניס וכרבה הראשי של כל יהדות תוניסיה בין השנים 1955-1947. נולד בשנת ה'תרמ"ה (1884) בתוניס לאליהו בן בארון, בן לקהילה האיטלקית יוצאי ליבורנו ("גראנה") בתוניסיה. למד בישיבת "חברת התלמוד" אצל הרב שלמה דאנה, בעל "שלמי תודה" והרב ישועה הכהן, בעל "מעייני הישועה". כבר בצעירותו החל בכתיבת חידושי תורה. בשנת 1914 התמנה לדיין בבית הדין הרבני בתוניס, תחת נשיאות הראב"ד ישראל זיתון. כמו כן, כיהן כדיין בבית הדין של הקהילה הפורטוגזית, ולמעשה הביא לאיחוד מחודש בין שתי הקהילות. בתקופת כהונתו של הרב דוד כטורזה כרב ראשי, נחשב לשני במעלה בקרב רבני תוניסיה. לאחר פטירת הרב כטורזה, התמנה לאב בית הדין. בשנת ה'תש"ז (1947) נתמנה לרב ראשי ליהודי תוניסיה, במקום הרב חיים בלעיש. בשנת ה'תש"י העביר את תפקיד אב בית הדין לרב מרדכי אמייס כהן בשל העומס הרב, ונשא רק בתפקיד של רב ראשי. נשא גם בתפקיד מנהל ישיבת חברת התלמוד עם הקמת מדינת ישראל, חתם על פסק הדין של בית הדין בתוניס הקורא לומר הלל ביום העצמאות, ואף התיר להתגלח ביום זה. עוטר באות לגיון הכבוד הצרפתי ובחברות ב"מסדר התהילה" (אנ') מטעם הביי של תוניסיה. נפטר בי' באייר ה'תשט"ו, 2 במאי 1955 מהתקף לב. בהלווייתו השתתפו למעלה מ-50,000 איש, בהם בנו של הביי, ראש הממשלה טאהאר בן עמאר(אנ'), שרי הממשלה ונציג הממשל הצרפתי רוג'ר סיידו (אנ'). בשנת ה'תשע"ב יצא לאור הספר ויכתב דוד הכולל שלושה ספרים מכתב ידו: ויקן דוד - חידושים על הש"ס, חידושי אגדה, על השולחן ערוך ועל "מדרש תלפיות" (לרבי אליהו הכהן). ויאמר דוד - חידושים על התנ"ך בדרך הפשט והרמז, ודברי מוסר. ודוד הגיד - חידושים על הגדה של פסח ויכתב דוד - תשובות הלכתיות, רובן מכתב ידו. תשובות הלכתיות ממנו נדפסו בשו"ת "משפט כתוב" של הרב זיתון, בשו"ת "איש מצליח" של עמיתו הרב מצליח מאזוז ובשו"ת "שמחת כהן" של הרב רחמים חי חויתה הכהן. מעט חידושים שכתב בבחרותו נדפסו בספר "מנחת יצחק" לחברו רבי יצחק הכהן, שנדס בסוף ספר "מעיני הישועה" לרבם רבי ישועה הכהן. כתב הגהות לספרי שו"ת בחתימה "דוב"ב" - דוד בן בארון. הספד על פטירת הרב משה כלפון הכהן ממנו נדפס בתחילת שו"ת "שואל ונשאל" חלק א. הרב מאיר מאזוז, הרה"ג דוד בן בארון זצ"ל, בתוך: אור תורה קפ, אייר ה'תשמ"ג, עמ' רמב-רמה. נדפס גם במבוא לספר "ויכתב דוד", עמ' כד-כז. הרב רפאל בנימין כהן, מלכי תרשיש, עמ' קכו-קכז (מערכת ב משפחת בן בארון אות א). הרב שושן כהן, מעשה שושן דרוש ל"ט (עמ' רפה-רצ). יום פטירתו של רבי דוד בן בארון זצ"ל, אתר 'תוניסיה מורשת'. רשימת הרבנים הראשיים בתוניסיה-עדכונים חדשים (אורכב 10.05.2020 בארכיון Wayback Machine), אתר 'תוניסיה מורשת'. הרב דוד בן בארון הרב הראשי לתוניסיה 1947-1955 (בצרפתית). חגיגה עברית גדולה בתוניס, הצופה 1 במאי 1951 סיפור על רבי דוד הילד, אתר הידברות הרב הראשי של תוניס, הארץ, 6 ביולי 1948. מעשה שושן עמ' רפו ויכתב דוד עמ' רג; מצא חיים סימן יא Grand Rabbi of Tunis Dies; Premier Heads Delegation at Funeral, סוכנות הידיעות היהודית JTA. אבן העזר א; חושן משפט ל"א; מערכת א' י"ז. מערכת ח' ח' חלק ב' יורה דעה סימן נ יורה דעה חלק א, סימן קנח (דף קפב)
קיר ירוק

קיר ירוק הוא מבנה אנכי המכוסה במכוון בצמחייה. קירות ירוקים משמשים למטרות נוי, חקלאות והשפעה סביבתית. בשנים האחרונות הולך ומתרחב בעולם השימוש בקירות ירוקים. קיימות מספר אפשרויות ליצירת קיר ירוק כגון באמצעות צמחים מטפסים ששורשיהם באדמה, ולרוב במצעים מנותקים, לעיתים כגידולים הידרופוניים: על גבי פנלים המכילים מצע גידול ומותקנים על החזית, בכיסים מבד לבד ועוד תוך שימוש במגוון טכנולוגיות וחומרים. הקירות הירוקים תורמים גם לסביבה וגם למבנה עצמו. הקיר הירוק מגן מהשמש, מפחית את הטמפרטורה בתוך המבנה באמצעות שכבת הבידוד שהוא יוצר. כך שעלויות האנרגיה במבנה פוחתות. מפחית רעש וזיהום אוויר, מהווה אלמנט עיצובי ויש הטוענים גם ליתרונות בריאותיים. קירות ירוקים פנימיים גם משפרים את איכות האוויר בתוך המבנה. מדיה וקבצים בנושא קיר ירוק בוויקישיתוף אמנון דירקטור, מגן ירוק מול ההתחממות, באתר הארץ, 11 ביולי 2021 vgiadm, קירות ירוקים, באתר VGI ישראל אייל ברקן, קיר ירוק – עשה זאת בעצמך, באתר בידיים, ‏22 באוגוסט 2014 אלפי שאולי, מי צריך גינה? אפשר להקים קיר ירוק בדירה, באתר ynet, 27 באוקטובר 2013
פטר הרדה

פטר הרדה (בגרמנית: Peter Herde; נולד ב-5 בפברואר 1933) הוא היסטוריון גרמני. עבודתו עוסקת במגוון נושאים, למן הדיפלומטיה של הכנסייה בימי הביניים ועד להיסטוריה לאומית גרמנית ומלחמת העולם השנייה. נולד ב-1933 לריינהרד והילדגרד הרדה ברטיבור שבשלזיה עילית, אז בשליטה גרמנית, ומאז ועידת פוטסדאם בשטח פולין. בסוף ינואר 1945 נמלטה המשפחה מאימת הצבא האדום המתקרב, והשתכנה בעיר ארנסברג (אנ') שבנורדריין-וסטפאליה. ב-1953 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת היידלברג. ההיסטוריון פריץ ארנסט (1905–1963) (גר') עורר את עניינו בהיסטוריה, וב-1954 עבר לאוניברסיטת מינכן ללימודי היסטוריה אנגלית וגרמנית. פרידריך בטגן (1890–1972) (אנ') הפנה אותו לחקור את ההיסטוריה של האפיפיור והרייך בסוף ימי הביניים. ברנהרד בישופ (1906–1991) (אנ') הכיר לו את הפלאוגרפיה, חקר הכתב והתפתחותו הגרפית. ופטר אכט (1911–2010) (גר') פתח בפניו את חקר התעודות האפיפיוריות מן המאה ה-13, עבודת הדוקטורט שלו בנושא זה הפכה לספר יסוד של ההיסטוריה והדיפלומטיה האפיפיורית, ומהדורה שנייה ומורחבת שלה ראתה אור ב-1967. חיבורו האקדמי הראשון עסק ביחסי נוצרים-יהודים ברגנסבורג בימי הביניים המאוחרים, תוצאה של עבודתו המקיפה על מסמכים וכתבי-יד על תולדות היהודים ברגנסבורג. ב-1968, התמנה בגיל 35 בלבד כפרופסור להיסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה מודרנית באוניברסיטת פרנקפורט, תפקיד שבו החל לשמש בשנה שאחריה. ביוני 1976 התמנה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת וירצבורג. הוא פרש מתפקידיו הרשמיים באקדמיה בשנת 2001. רבות מעבודותיו עוסקות בתולדות מלחמת העולם השנייה, בקשר הטייס הסודי בין מעצמות הציר, איטליה וגרמניה ויפן, ובמדיניות הכיבוש היפנית בדרום מזרח אסיה והשלכותיה (אף שלא השתמש במקורות יפניים לצורך מחקרו זה). לצד עבודתו האקדמית, עוסק הרדה בתחביבים כמו צילום טיסה וספורט ואף זכה פעמים רבות בתחרויות ספורט. יצירתו של פטר הרדה בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה
טריגודון

טריגודון (שם מדעי: Trigodon; משמעות השם: "שן בעלת שלושה חלקים") הוא סוג של יונק קדום ממוצא נאוטרופי, שהשתייך למשפחת הטוקסודוניים מסדרת הנוטונגולאטויים, אשר התקיים במהלך סוף המיוקן והפליוקן בערבות אמריקה הדרומית. המאובנים שלו התגלו בצפון ארגנטינה ובדרום-מערב ברזיל במזרח הרי האנדים. הטריגודון הוגדר בשנת 1887 בידי הפלאונטולוג הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו (אנ'). בסוג נכלל מין יחיד - Trigodon gaudryi, אם כי כמה חוקרים סבורים שלסוג השתייך מין נוסף - Trigodon minus. הוא הגיע לאורך שלושה מטרים, לגובה 1.8 מטרים ולמשקל של 2,500 ק"ג בממוצע ודמה במראהו לקרוביו, הטוקסודון והנסודון. הטריגודון דמה לקרנף - עם גולגולת קצרה, שיניים רחבות וקרן אחת רחבה במרכז מצחו, שהזכירה את קרן האלסמותריום, אך הייתה קצרה יותר, ואת קרני כמה מהצנטרוזאורים. ככל הנראה שימשה הקרן להתגוששות בין יריבים, בדומה לקרני קרנפים. ככל הנראה, בהסתמך על מבנה הרגליים הקצרות והרחבות שדמו לרגלי היפופוטם, היה הטריגודון חצי-מיימי וניזון מצמחי מים שונים. הוא נכחד עם ההתייבשות של סוף הפליוקן והתקררות האזורים, והוחלף בטוקסודון. מדיה וקבצים בנושא טריגודון בוויקישיתוף טריגודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טריגודון, באתר GBIF (באנגלית)
אברהים אל-ח'ליל

אברהים ביי אל-ח'ליל (1877 - 4 בספטמבר 1937) היה ראש עיריית חיפה בשנים 1911–1913. אל-ח'ליל היה בנו של מוסטפא פאשה אל-ח'ליל, שכיהן אף הוא כראש עיריית חיפה. הוא היה בן למשפחת אל-ח'ליל שהייתה משפחה מוסלמית עתירת נכסים בעלת בית מפואר בעיר התחתית ברחוב חמאם אל-פאשה שנקרא על שם אביו. הבית קיים עד היום ונקרא בית אל-פאשה. היה חבר ב"אגודת הצעירים המוסלמים" וכן היה ראש הווקף המוסלמי בחיפה וחבר במפלגת ההגנה הלאומית בהנהגת משפחת נשאשיבי. לאחר רצח ידידו חאג' חליל טהא נעתר לבקשת ערביי חיפה וקיבל על עצמו את נשיאות האגודה המוסלמית בחיפה. במסגרת תפקידו פיקח על כספי הווקף. במסגרת תפקידו הוציא את כספי הווקף מהבנק הערבי והעבירם לבנק ברקליס, בנוסף דרש מהמופתי למסור דוח מפורט על כספי הווקף שנמצאו ברשותו. בחודש אוגוסט 1937, קצת לפני הרצחו קיבל איומים על חייו במכתבים שהיו חתומים על ידי כנופיית היד השחורה, אבל הוא לא התייחס אליהם. בתקופת המרד הערבי הגדול התנגד למעשי הטרור ולשביתה שהונהגו על ידי המופתי של ירושלים חאג' אמין אל-חוסייני. בשל פעולתו כנגד המופתי הוא נרצח על ידי שליחי המופתי. הרצח התרחש בשבת בבוקר בשעה 08:15 ברחוב חמאם אל-פאשא בקרבת ביתו. אל-ח'ליל ישב בחברת ידידו אחמד מרד מזכיר האגודה המוסלמית בחיפה. הרצח אירע על ידי שני ערבים שהיו לבושים ככפריים, הם ירו לעברו חמש יריות, כדור אחד פגע בזרועו והשני בחזהו. הרוצחים הצליחו להימלט מהמקום. מסע הלוויה של אל-ח'ליל התחיל בביתו, ארונו הועבר למסגד אל-ג'רינה ומשם לחלקת הקבורה של המשפחה הנמצאת מול כיכר פייסל. במסע השתתפו אלפי אנשים כולל נכבדים מכל העדות בחיפה. בישיבת מועצת העירייה שהתקיימה ב-14 בספטמבר לאחר הרצח הציע דוד הכהן לשנות את שמו של הרחוב שנקרא על שם אביו ולקרוא לו על שמו, ההצעה אושרה בישיבה אבל מעולם לא מומשה. שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993. הד רצח אברהים חליל, דבר, 4 בנובמבר 1937 נרצח אברהים ביי חליל, דבר, 5 בספטמבר 1937 לווייתו של אברהים חליל, דבר, 5 בספטמבר 1937 בעיריית חיפה, דבר, 16 בספטמבר 1937 תמיר גורן, "מתן שמות לרחובות העיר בתקופת המנדט הבריטי", חיפה, ביטאון העמותה לתולדות חיפה, גיליון 4, 2006, עמ' 8.
תיאטרון דולבי

תיאטרון דולבי (באנגלית: Dolby Theatre; בעבר נקרא תיאטרון קודאק (Kodak Theatre)) הוא אודיטוריום הממוקם בשדרת הוליווד שבהוליווד, קליפורניה. מאז הקמתו בשנת 2001 מארח התיאטרון באופן קבוע את טקסי פרס האוסקר. בשנים שקדמו להקמת האולם, נערכו טקסי האוסקר לסירוגין בדורותי צ'נדלר פביליון ובאודיטוריום שריין שבלוס אנג'לס. התיאטרון עוצב על ידי האדריכל האמריקאי דייוויד רוקוול במיוחד לצורך אירוח טקסי האוסקר, כאשר מבנה ועיצוב האולם מותאם באופן ייחודי להצגות מצולמות. במרכז האודיטוריום הוקם "תא תקשורת", המיועד למצלמות ולציוד הנלווה להפקת צילום אירועים. על אף שבמת התיאטרון היא אחת הגדולות בארצות הברית – רוחבה 37 מטרים ועומקה 23 מטרים – קיבולת האולם נמוכה באופן יחסי, עם כ-3,330 מושבים בלבד. בחלל הכניסה למבנה, לפני התיאטרון עצמו, שורה של עמודים מעוטרים המציגים את שמות הסרטים אשר זכו בעבר בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. מאז הקמתו ועד לשנת 2012 נקרא המבנה "תיאטרון קודאק" בשל חסות מסחרית עם חברת הצילום קודאק, אשר שילמה 75 מיליון דולר על זכויות השיום. בפברואר 2012 הגישה קודאק בקשה לפשיטת רגל, ובכך בוטל החוזה על זכויות השיום של המבנה. בשלושת החודשים הבאים נקרא התיאטרון באופן זמני "מרכז הוליווד והיילנד" (Hollywood and Highland Center), ובמאי 2012 הושג הסכם ל-20 שנה עם חברת הסאונד מעבדות דולבי על שינוי שם האולם ל"תיאטרון דולבי". לאחר החתימה על חוזה זכויות השיום, התקינה החברה באולם את מערכת הצליל ההיקפי שפיתחה – Dolby Atmos. התיאטרון נמצא בבעלות של חברת הנדל"ן CIM, אשר משכירה אותו לאקדמיה האמריקאית לקולנוע מדי שנה במשך מספר שבועות לקראת טקס האוסקר. במהלך יתר חודשי השנה, נערכים באולם קונצרטים, הופעות, טקסים ואירועים נוספים. כמו כן, מדי יום נערכים במבנה סיורים מודרכים. בין השנים 2011–2013 אירח התיאטרון באופן בלעדי את מופע "Iris" של קרקס סירק דו סוליי, המתאר "מסע דרך עולם הקולנוע". מאז שנת 2015 מצולמת באולם תוכנית המציאות America's Got Talent. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון דולבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון דולבי (באנגלית) (באנגלית) פרופיל של תיאטרון דולבי, באתר kodaktheatre.com אודות תיאטרון דולבי, באתר הרשמי קודאק מנסה לבטל את ההסכם עם תיאטרון קודאק, באתר petapixel.com,‏ 3 בפברואר 2012 פרסי האוסקר יישארו במרכז הוליווד והיילנד, אשר ייקרא תיאטרון דולבי, באתר deadline.com,‏ 1 במאי 2012 תיאטרון דולבי – נקודת ציון הוליוודית, באתר dolby.com המופע של סירק דו סוליי מעורר זיכרונות מהקרקס של הוליווד, באתר popmatters.com,‏ 3 באפריל 2013 המופעל Iris של סירק דו סוליי ייסגר בינואר 2013, באתר לוס אנג'לס טיימס, 30 בנובמבר 2012 עונה 10 של America's Got Talent תשודר החל מ-26 במאי, באתר tvbythenumbers.com,‏ 2 באפריל 2015
הדרום הגלובלי

הדרום הגלובלי (באנגלית: Global South) הוא מונח המתאר מדינות בעלות פערים גדולים בשוויון, תוחלת חיים והכנסה הנמצאות באסיה, אפריקה, אמריקה הלטינית והאיים הקריביים. מושג זה עומד בניגוד למה שמכונה "הצפון הגלובלי", מדינות מערב אירופה וצפון אמריקה. בדרך כלל נהוג להתייחס למדינות הדרום הגלובלי, כמדינות אשר עברו תהליך תיעוש לאחרונה, או אשר חוות תהליך תיעוש ברגע זה. לרוב, מדינות הדרום הגלובלי חולקות עבר של שלטון קולוניאלי על ידי מדינות אירופאיות. מדדי חופש מסווגים את המשטרים במדינות הדרום הגלובלי ברמה דמוקרטית נמוכה יותר ממדינות הצפון הגלובלי. המונח הדרום הגלובלי, אינו חופף בהכרח להגדרה של הדרום הגאוגרפי של כדור הארץ. רוב תושבי "הדרום הגלובלי" חיים דווקא בחצי כדור הארץ הצפוני. המושג משמש בשנים האחרונות כתחליף של המושג "מדינות מתפתחות" אשר בתורו החליף את המושג "העולם השלישי". מדיה וקבצים בנושא הדרום הגלובלי בוויקישיתוף
דייוויד דנסיק

קרל דייוויד סבסטיאן דנסיק (במקור: Karl David Sebastian Dencik; נולד ב-31 באוקטובר 1974) הוא שחקן שוודי-דני ממוצא יהודי. הוא שיחק בסרטים שוודיים ובסרטים דניים. עוד הופיע בסרטים בשפה האנגלית כגון "החפרפרת", ו"נערה עם קעקוע דרקון". דנסיק נולד בסטוקהולם שבשוודיה. משפחתו עברה לדנמרק כשהיה צעיר מאוד. בנעוריו למד בברזיל, שם גילה את אמנות הלחימה הברזילאית, קפואירה, שמשלבת מרכיבים של ריקוד ומוזיקה. בעקבות הריקוד החל להתעניין בתיאטרון. אחר כך חזר לשוודיה ולמד באקדמיה לאמנות הדרמה של סטוקהולם. אשתו היא משפטנית שעובדת בקופנהגן. ביתו הוא בדנמרק, אבל מכיוון שהוא עובד גם בשוודיה יש לו דירה גם בסטוקהולם. אביו לארס דנסיק הוא פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת רוסקילד. האב נולד ב-1941 להורים יהודים מסלובקיה, שנמלטו משם בתקופת השואה, ומצאו מקלט בשוודיה. אחרי שהופיע בתפקידים קטנים בסרטי קולנוע שונים, הפך דנסיק לשחקן מוכר בשוודיה בזכות הופעתו בתפקיד הרוצח ג'ון אוסוניוס במיני-סדרה "Lasermannen" משנת 2005. ב-2006 כיכב דנסיק בקומדיה "Everything About My Bush". ב-2007 הופיע בסרט הקולנוע הדני "Daisy Diamond" בבימויו של סימון סטהו. דנסיק גילם את דמותו של פרד אקרסטרום בסרט הביוגרפי "קורנליס", בכיכובו של הנק וון הלווט בתפקיד קורנליס וריסוויק. ב-2011 הופיע בגרסה ההוליוודית של הסרט "נערה עם קעקוע דרקון", ושיחק בתפקיד טובי אסטרהאזה בסרט "החפרפרת". עוד כיכב בסרט הדני "Brotherhood", ובמותחן האימה "נסיגה" בהפקת Dimension Films. ב-2017 שיחק בתפקיד בעל בית זונות בשם אלכסנדר בראון, במיני-סדרה "קצה האגם" של ג'יין קמפיון. ב-2018 הופיע דנסיק בתפקיד בוריס גודמן בסדרה "מקמאפיה", שנוצרה בהשראת הספר "מקמאפיה: פשע ללא גבולות" מאת העיתונאי מישה גלני. מדיה וקבצים בנושא דייוויד דנסיק בוויקישיתוף דייוויד דנסיק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד דנסיק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דייוויד דנסיק, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד דנסיק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויד דנסיק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Quist, Dorte (2011-02-01). "David Dencik: Svært at miste min mor" (בדנית). Billed Bladet. נבדק ב-2018-04-30. "Actor extraordinaire David Dencik!" (בשוודית). Sveriges Radio P3. 2012-10-09. נבדק ב-2018-04-30. Han kan hjula bra och är en capoeira-mästare. Dencik, Lars (2013-10-21). "The Art of Being Jewish in the Swedish Modernity" (PDF). Zentrum Jüdische Studien Berlin-Brandenburg. נבדק ב-2018-04-30. Miska, Brad (2015-02-12). "Dimension's 'Regression' Trailer, In English This Time!". Bloody Disgusting. נבדק ב-2018-04-30. "Backstabbing for Beginners". Copenhagen Film Fund. נבדק ב-2018-04-30.
אייק טרנר

איזאר לוסטר "אייק" טרנר ג'וניור (באנגלית: Izear Luster "Ike" Turner Jr.;‏ 5 בנובמבר 1931 – 12 בדצמבר 2007) היה מוזיקאי רית'ם אנד בלוז, כותב שירים, זמר ומפיק אמריקאי. בין השנים 1962–1978 היה נשוי לטינה טרנר. בשנת 1989 טרנר נכלא בבית סוהר למשך 17 חודשים בעקבות פרשיות הסמים. טרנר מת ב-12 בדצמבר 2007 ממנת יתר של קוקאין. בשנות ה-60 וה-70 הוא זכה לתהילה כחלק מצמד ה-R&B, "אייק וטינה טרנר" (אנ'). בשנת 2006 הוציא טרנר את אלבומו "Rising With the Blues"(אנ'). מדיה וקבצים בנושא אייק טרנר בוויקישיתוף אייק טרנר, סרטונים בערוץ היוטיוב אייק טרנר, ברשת החברתית Goodreads אייק טרנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אייק טרנר, באתר AllMovie (באנגלית) אייק טרנר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אייק טרנר, באתר Metacritic (באנגלית) אייק טרנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אייק טרנר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אייק טרנר, באתר ספוטיפיי אייק טרנר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אייק טרנר, באתר Last.fm (באנגלית) אייק טרנר, באתר AllMusic (באנגלית) אייק טרנר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אייק טרנר, באתר דיזר אייק טרנר, באתר Discogs (באנגלית) אייק טרנר, באתר Songkick (באנגלית) אייק טרנר, באתר Genius אייק טרנר, באתר SecondHandSongs אייק טרנר, באתר בנדקמפ אייק טרנר, באתר טיידל (באנגלית) אייק טרנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אייק טרנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון פרלס, ניו יורק טיימס, אייק טרנר הלך לעולמו, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2007 טינה טרנר: "חייתי בנישואי גיהינום שכמעט חיסלו אותי", באתר ynet, 7 באוקטובר 2018 מת אייק טרנר סוכנויות הידיעות, אייק טרנר הלך לעולמו, באתר ynet, 13 בדצמבר 2007 Chelsea J. Carter, Associated Press, Cocaine overdose killed Ike Turner, San Diego coroner rules, SFGate, ‏17 בינואר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מל רובינס

מל רובינס (באנגלית: Mel Robbins; נולדה ב-6 באוקטובר 1968) היא מנטורית, מגישת טלוויזיה, דוברת בנושא מוטיבציה וסופרת אמריקאית. נולדה בשם מל שניברגר בקנזס סיטי שבמדינת מיזורי. היא גדלה בעיירה קטנה במישיגן ולמדה בדארת'מאות' קולג'. קיבלה תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של בוסטון קולג'. בשנת 1996 נישאה ליזם כריסטופר רובינס, והם הורים לילדים. רובינס עבדה כסניגורית פלילית במדינת ניו יורק ובהמשך שימשה כפרשנית משפטית ברשת CNN. בשנת 2008 החלה לשדר תוכנית ברדיו. בשנת 2011 פרסמה את ספרה Stop Saying You're Fine: Discover a More Powerful You. בשנה זו היא נשאה נאום בהרצאת TEDx סן פרנסיסקו ("איך להפסיק לדפוק את עצמכם"), שמטרתו לעורר מוטיבציה מיידית לפעולה. עד לינואר 2020 נצפה הנאום 22 מיליון פעמים ביוטיוב. בשנת 2014 זכתה רובינס בפרס גרייסי על הגשה יוצאת דופן בחדשות/שידור לא בדיוני. בפברואר 2017 הוציאה את ספרה השני "חוק ה-5 שניות: לחזק את הביטחון העצמי ולשנות את החיים ואת הקריירה בעזרת אומץ יומיומי". בספר הציגה גישה ליצירת מוטיבציה מיידית לפעולה תוך שימוש בכלל שקראה לו "חוק החמש שניות". רובינס הגישה מספר תוכניות טלוויזיה: את התוכנית את התוכנית Monster In-Laws ברשת A&E, והתוכנית Someone's Gotta Go ברשת fox. תוכניתה The Mel Robbins Show עלתה לשידור בספטמבר 2019 בשידור סינדיקציה. מל רובינס, ברשת החברתית פייסבוק מל רובינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מל רובינס, ברשת החברתית אינסטגרם מל רובינס, סרטונים בערוץ היוטיוב מל רובינס, באתר לינקדין Mel Robbins Is Not the Bashful Type, באתר בוסטון מגזין, 30 באוקטובר 2007 כריסטופר דארסו, Mel Robbins: Life Lessons From a CNN Commentator, באתר pcmaconvene‏, 1 ביוני 2015 איך להפסיק לדפוק את עצמכם, באתר Ted 2014 GRACIE AWARDS WINNERS, בארכיון האינטרנט, מתוך אתר All Women in Media דניס פטסקי,Mel Robbins Syndicated Daytime Talk Show Cleared In 90% Of U.S. For September Launch, באתר Deadline‏, 24 באפריל 2019
וסיל גרוונלייב

וסיל גרוונלייב (במקדונית: Васил Гарванлиев; נולד ב-2 בנובמבר 1984) הוא זמר ממקדוניה הצפונית. וסיל ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2021. גרוונלייב היה זמר ליווי של תמרה טודבסקה עם שירה "Proud" באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב שבישראל. ב-15 בינואר 2020 נחשף כי גרוונלייב ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. ב-20 בינואר 2021, הוכרז כי גרוונלייב נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית גם באירוויזיון 2021, עם השיר "Here I Stand". ב-18 במאי 2021, גרוונלייב ביצע את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר. מדיה וקבצים בנושא וסיל גרוונלייב בוויקישיתוף וסיל גרוונלייב, ברשת החברתית פייסבוק וסיל גרוונלייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וסיל גרוונלייב, ברשת החברתית אינסטגרם וסיל גרוונלייב, סרטונים בערוץ היוטיוב וסיל גרוונלייב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וסיל גרוונלייב, באתר ספוטיפיי וסיל גרוונלייב, באתר Last.fm (באנגלית) וסיל גרוונלייב, באתר AllMusic (באנגלית) וסיל גרוונלייב, באתר MusicBrainz (באנגלית) וסיל גרוונלייב, באתר דיזר וסיל גרוונלייב, באתר Discogs (באנגלית) וסיל גרוונלייב, באתר Genius North Macedonia sends Vasil to Rotterdam, האתר הרשמי של האירוויזיון, 15 בינואר 2020 Vasil is back for North Macedonia!, אתר האירוויזיון, 20 בינואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרטי קולנוע שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני

משנת 1937 ואילך אולפני וולט דיסני הפיקו והפיצו סרטי אנימציה ומשנת 1940 גם סרטי לייב-אקשן באופן עצמאי או במסגרת שיתופי פעולה עם חברות הפקה נוספות. האולפן הראשי המוקדש להפקת סרטי אנימציה הוא אולפני האנימציה הנוכחיים של וולט דיסני, אך הפקות מקבילות אחרות הצטרפו לקו הראשי הזה, המיוצר מקטעים פנימיים של דיסני וסניפים זרים, או בהפקה משותפת עם אולפנים עצמאיים. סרטי התעודה של Disneynature אינם כלולים ברשימה זו. להלן רשימת הסרטים העלילתיים המונפשים שהופקו על ידי אולפני האנימציה של וולט דיסני ויצאו במקור לאקרנים בבתי הקולנוע. שלגיה ושבעת הגמדים (1937) במבי (1942) עליסה בארץ הפלאות (1951) דמבו הפיל המעופף (1941) פינוקיו (1940) להלן רשימת הסרטים העלילתיים המונפשים שהופקו על ידי אולפני פיקסאר, בהפקה משותפת עם אולפני וולט דיסני. כל הסרטים ברשימה שלהלן הם סרטי תלת־ממד. להלן רשימת סרטי ספין אוף מונפשים שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני כתוספת לזיכיונות קיימים, והופצו במקור בבתי הקולנוע. להלן רשימת סרטים הקולנוע מסוג לייב-אקשן שהופקו בשיתוף עם אולפני וולט דיסני והופצו במקור בבתי הקולנוע. להלן רשימה של הסרטים המונפשים והסרטים הלא מונפשים שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני ויצאו במקור ישירות לשוק השכרת סרטי הווידאו. רבים מהסרטים הללו הם סרטי המשך לסרטי קולנוע באורך מלא של אולפני וולט דיסני. להלן רשימת הסרטים העלילתיים שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני המכילים סצינות לייב-אקשן בשילוב עם דמויות אנימציה. אולפני ההנפשה של וולט דיסני פיקסאר מדיה וקבצים בנושא סרטי קולנוע שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני בוויקישיתוף רשימה רשמית של כל סרטי אולפני וולט דיסני האתר הרשמי של אולפני וולט דיסני (באנגלית) האתר הרשמי של אולפני האנימציה של וולט דיסני (באנגלית) האתר הרשמי של אולפני פיקסאר (באנגלית) האתר הרשמי של הסרטים המקוריים ערוץ דיסני (באנגלית)