laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנג'לה בקסטון

אנג'לה בקסטון סילק (באנגלית: Angela Buxton;‏ 16 באוגוסט 1934 – 14 באוגוסט 2020) הייתה טניסאית יהודייה-בריטית. הישג השיא של בקסטון היה זכייה בשני טורנירי גראנד סלאם לזוגות נשים באליפות צרפת הפתוחה (1956) ובאליפות וימבלדון (1956) וכן הגעה לשלב הגמר באליפות וימבלדון בטורניר לנשים (1956). בקסטון נולדה בליברפול, אנגליה והחלה לשחק טניס בגיל צעיר. בתחילת 1953 היא נסעה ללמוד טניס אצל ביל טילדן בקליפורניה. בשנת 1954 בקסטון דורגה במקום הרביעי בבריטניה. בהמשך, בקסטון אשר דורגה במקום התשיעי בעולם, הגיעה לרבע הגמר בטורניר וימבלדון 1955 ביחידות. השנה המוצלחת ביותר שלה הייתה 1956. בטורניר ווימבלדון של אותה שנה, אליו הגיעה כמדורגת שישית, היא הגיעה לגמר היחידות, אם כי נהנתה גם מצירוף נסיבות מוצלח, מבחינתה. ברבע הגמר, יריבתה בברלי פלייץ (Fleitz) האמריקנית, המדורגת שנייה, פרשה. בחצי הגמר היא ניצחה את פאט וורד (Ward) הבריטית, טניסאית בלתי מדורגת, עד שלבסוף הפסידה בגמר לשירלי פריי האמריקנית. לעומת זאת, בקסטון זכתה באותו טורניר בגמר טורניר זוגות הנשים. באליפות צרפת הפתוחה היא הגיעה לחצי הגמר ביחידות וזכתה בטורניר הזוגות. בשתי הזכיות בזוגות, שותפתה הייתה אלתיאה גיבסון. כן זכתה באותה שנה במספר תארים מקומיים, ביחידים, בזוגות, במגרשי דשא ובמגרשי חמר. ב-1953 זכתה בקסטון במכביה הרביעית בתואר ליחידות. לטענתה, יהדותה פגעה ביכולתה להתקבל ולהתקדם בתחום הטניס העולמי בגיל צעיר, כי סבלה מאנטישמיות. לאחר שסבלה מפציעה קשה ביד בסוף 1956 (tenosynovitis), נאלצה בקסטון לפרוש לאחר שנת 1957, בגיל 22. בקסטון כתבה מספר ספרי טניס באנגלית: Tackle Tennis This Way, טניס למתחילים, וטקטיקות מנצחות של טניס וזוגות. בקסטון הייתה אחת מששת המייסדים של מרכזי הטניס בישראל. בקסטון נכנסה להיכל התהילה של הספורט היהודי בשנת 1981. בשנת 2014 היא נכנסה למוזיאון והיכל התהילה הלאומי היהודי של הספורט בניו יורק. נפטרה ב-14 באוגוסט 2020 בגיל 85. ל"ה - לא השתתפה אנג'לה בקסטון, באתר jewishsports Triumphing over prejudice, The Guardian Doubles partners smash prejudice as 1956 Wimbledon champs אלופת וימבלדון - אנג'לה בקסטון תערוך משחק ראווה בסביון, הצופה, 2 בספטמבר 1969 ברוך דגון, הביקור הנוכחי של אנג'לה בקסטון - רק לשם טניס, דבר, 15 בפברואר 1976 יאיר קטן, שברו אי-שוויון: שיתוף הפעולה שנלחם בגזענות, באתר ynet, 20 באוגוסט 2020 משלחת בריטניה למכביה, הארץ, 7 באוגוסט 1953 אנג'לה בקסטון, באתר jewishsports OBITUARY: ANGELA BUXTON, www.itftennis.com, ‏17 באוגוסט 2020
פייר-מארי ז'רלייה

פייר-מארי ז'רליֶיה (בצרפתית: Pierre-Marie Gerlier;‏ 1880, ורסאי – 1965, ליון) היה קרדינל קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת. ז'רלייה למד באוניברסיטה של בורדו והיה עורך דין. לאחר מכן למד בסמינר לכמרים באיסי (אנ') שבפריז ובפריבור. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא הצרפתי, נפצע ונפל בשבי הגרמני. בשנת 1921 הוסמך לכמורה והיה ראש קהילה בפריז. בשנת 1929 הוסמך בתור בישוף על ידי האפיפיור פיוס התשיעי. ההסמכה בוצעה בקתדרלת נוטרדאם בפריז. ז'רלייה היה הארכיבישוף של ליון משנת 1937 ועד מותו. תואר הכבוד שנקבע לו היה הפרימט של גאליה. בשנת 1939 היה אחד הבוחרים באספה האפיפיורית שהתכנסה לבחור אפיפיור חדש. באספה זו נבחר פיוס ה-12. בתקופת כיבוש צרפת בידי הגרמנים גינה ז'רלייה את גירוש היהודים מצרפת למחנות ההשמדה הנאציים וכן גינה את התנאים בהם נמצאים היהודים במחנות אלה. הוא פעל למען הסתרת ילדים יהודיים במוסדות קתוליים בצרפת, לשם הגנתם מפני גירוש. משנת 1945 ועד 1948 היה ז'רלייה סגן הנשיא של הוועידה האפיסקופלית הצרפתית (אנ'). בשנת 1958 השתתף שוב בבחירת אפיפיור, בבחירות בהן נבחר יוחנן העשרים ושלושה, ובשנת 1963 השתתף בבחירות בהן נבחר פאולוס השישי. ז'רלייה מת מאוטם שריר הלב בליון ונקבר בקתדרלת ליון. ב-1981 הכיר יד ושם בז'רלייה בתור חסיד אומות העולם. הצלת יהודים במהלך השואה מדיה וקבצים בנושא פייר-מארי ז'רלייה בוויקישיתוף פייר-מארי ז'רלייה, באתר יד ושם (באנגלית)
ניורד

ניורד (בנורדית עתיקה: Njörðr) הוא אל הים והספינות במיתולוגיה הנורדית, בן זוגה של סקאד'י, אביהם של אל הקיץ פרייר ושל אלת הפוריות פריה. באדה הפואטית מוזכר ניורד כאביהם של פרייר ושל פריה וכבעלה של סקאד'י. הוא השתתף ב"התנצחות של לוקי", סעודה שבה הטיח לוקי עלבונות באלים. לוקי לעג לו תחילה על תפקידו במלחמת האייסיר-ואניר, ולאחר מכן הזכיר את הולדתו של פרייר מאחותו האלמונית של ניורד: אַל תַּגְבִּיהַּ גָּבֹהַּ / עַד מְאֹד, נְיוֹרְד! אֶת אֲשֶׁר שָׁמַעְתִּי לֹא אַעְלִים: מֵחֵיק אֲחוֹתְךָ / נוֹלַד לְךָ בֵּן אֲשֶׁר יִצְלַח כַּמְקֻוֶּה. — שאול טשרניחובסקי (מאיסלנדית), "מן האדה האיסלנדית" בפרויקט בן-יהודה בשלב זה מתערב טיר להגנתו של פרייר, והוויכוח מוסט. בחלק השני של האדה הפרוזאית, "ההטעיה של גילבי", מתוארים חייהם המשותפים של ניורד וסקאד'י. סקאד'י רצתה לגור בת'רימהיים, מקום מגוריו של אביה בהרים המושלגים, אך נְיורד השתוקק לגור במצודת נֵאטוּן, ביתו אשר על שפת הים. בני הזוג הסכימו לגור תשעה לילות בת'רימהיים ושלושה לילות בנאטון (או תשעה חורפים בת'רימהיים ותשעה נוספים בנאטון, לפי הקודקס רגיוס). אך באחד הימים, כאשר ניורד חזר לת'רימהיים, הוא אמר: "עָיַפְתִּי מִלִּשְׁכֹּן בָּהָר, תִּשְׁעָה לֵילוֹת תְּמִימִים עָשִׂיתִי בֶּהָרִים. אֲבָל יִלְלָתוֹ שֶׁל הַזְּאֵב, הָיָה צְלִילָהּ אַכְזָר מִשִּׁיר הַבַּרְבּוּרִים." — האדה הפרוזאית, תרמיתו של יולפי, פרק 23, בתרגומו של אריה סתו סקאד'י ענתה לו: נדדה שנתי במיטות ליד האוקיינוס לזרא היו לי צריחות ציפורי הים מדי דמדומים הקצתי מקולתיהם של השחפים במעופם מן הים. — האדה הפרוזאית, תרמיתו של יולפי, פרק 23, בתרגומו של יעקב שריג עקב כך נפרד הזוג, ניורד חזר אל הים וסקאד'י נשארה בהרים המושלגים. בפרק 56 של הספר "שפת השירה", שהוא החלק השלישי באדה הפרוזאית, מוסבר כיצד נפגשו ניורד וסקאד'י: האלים הרגו את ת'יאזי, אביה של סקאד'י. כפיצוי, הם הציעו לסקאד'י לבחור לה בן זוג מבין האלים, אך הציבו לה תנאי - עליה לבחור את בן הזוג באמצעות התבוננות בכפות רגליו בלבד. סקאד'י הסכימה. האלים נעמדו מאחורי יריעה שהסתירה את כל גופם מלבד כפות רגליהם. סקאד'י בחרה בזוג רגליים נאות משום שהייתה משוכנעת כי אלו רגליו של האל בלדר היפה, אך לבסוף התברר שאלו היו רגליו של ניורד, שנמצא באסגארד כחלק מחילופי בני ערובה שנערכו בקץ המלחמה בין האייסיר לוואניר. מדיה וקבצים בנושא ניורד בוויקישיתוף ניורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שולזינגר

שולזינגר (Shulsinger) הוא שם משפחה שפירושו חזן בית הכנסת (ביידיש: שול = בית הכנסת, זינגר = חזן), עם זאת, חלק מהמשפחות נקראות כך על שם היותם מצאצאי הלווים והשם מבטא את הציפייה לבניית בית המקדש וחזרת שירת הלווים על דוכנה. האם התכוונתם ל... דפוס האחים שולזינגר – דפוס עברי גדול בניו יורק אליהו דוד שולזינגר – פעיל ציבור ממיסדי כפר גנים יצחק הלוי שולזינגר – רב ושוחט בכפר גנים, ראש השוחטים והאחראי הפוסק על השחיטה בחיפה בנו של הרב אליהו דוד שולזינגר משה מרדכי הלוי שולזינגר – רב ולמדן חרדי ליטאי, מחבר סדרת ספרי "משמר הלוי". בנו של הרב יצחק הלוי שולזינגר שמואל שולזינגר – רבה של קריית אתא. בנו של הרב יצחק הלוי שולזינגר שלזינגר שול במקור פירושו בית ספר, וביידיש נקרא בית הכנסת בשם זה משום שבדרך כלל בתי הספר היו בתוך בתי הכנסת מפאת חוסר מקום שולזינגר, אברהם חיים בן משה מרדכי הלוי, רבי משה מרדכי, כרך א', מודיעין עילית, תשע"ג, עמ' 4-5 הערה 10
רב-חנק מצוי

רַב-חַנָּק מָצוּי הידוע גם בשם נחש בריח או נחש בריח מצוי (שם מדעי: Boa constrictor) הוא מין נחש חנק גדול ממשפחת החנקיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית. נקבות רבי-החנק גדולות יותר מהזכרים, והן מגיעות לאורך של 2–3 מטר, בעוד הזכרים בדרך כלל מגיעים לאורכים של 1.5–2.3 מטר. הצבעים של רבי-החנק כוללים גוונים שונים של חום, אפור, צהוב, ואף לבן לעיתים רחוקות. קצה זנבם נוטה לצבע אדום. רבי-חנק מעדיפים סביבות לחות עם הרבה צמחייה, כגון יערות גשם, ועל כן לעיתים קרובות ניתן למצוא אותם בתוך בריכות ושלוליות טבעיות או ליד גדות נהרות ואגמים. הנחש הוא שוכן עצים רוב זמנו והוא מטפס ביעילות באמצעות החוליות הלופתות שלו. טרפו של הנחש הוא יונקים ועופות שונים בעלי דם חם. הוא תוקף ממארב בין הצמחים ולופת את הטרף בין החוליות שלו עד שהוא נחנק למוות (אנ'). לאחר מכן הוא בולע את הטרף בשלמותו. הנחש אינו ארסי. נחשים אלה בעלי מזג נח ורגוע, ולעיתים קרובות הם גם מתרבים בשבי. עם זאת זהו נחש מסוכן בעל שיניים חדות הנתפסות בקורבנם ולעיתים אף נתקעות בתוך העור. הנחש יכול להיות קטלני. כמה תת-מינים של הנחש נחשבים כיום לתת-מינים לא קיימים. אחרים בעלי דמיון שטחי לתת-מינים דומים וקשה להבדיל ביניהם: Boa Constrictor amarali Boa Constrictor constrictor Boa Constrictor longicauda Boa Constrictor melanogaster Boa Constrictor nebulosa Boa Constrictor occidentalis Boa Constrictor orophias Boa Constrictor ortonii Boa Constrictor sabogae כיום רואים בתת-מין לשעבר - Boa Constrictor imperator, מין עצמאי - רב חנק מלכותי. מדיה וקבצים בנושא רב-חנק מצוי בוויקישיתוף רב-חנק מצוי, באתר ITIS (באנגלית) רב-חנק מצוי, באתר NCBI (באנגלית) רב-חנק מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רב-חנק מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רב-חנק מצוי, באתר GBIF (באנגלית) רב-חנק מצוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הניו יורק טיימס, איך נחש בריח נושם בזמן שהוא חונק את הטרף שלו?, באתר הארץ, 30 במרץ 2022 רב-חנק מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלעד ארדיטי

גלעד ארדיטי (נולד ב-26 באוגוסט 1985) הוא מנכ"ל ומייסד שותף בחברת "אליס", המפעילה אתר להזמנת טיסות. לפני כן כיהן כאיש ציבור בתפקידו כיושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל וחבר המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג) בין השנים 2014–2016 ויושב ראש אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב בין השנים 2012–2014. נולד בקיבוץ יראון. בוגר בית הספר החקלאי כדורי. במהלך שירותו בצה"ל שירת כלוחם בחטיבה 188 בחיל השריון, יצא לקצונה, וכיום משמש סרן במילואים באותה חטיבה. במהלך לימודיו האקדמיים מילא ארדיטי מספר תפקידים באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב, ביניהם ראש המחלקה האקדמית וראש מחלקת מנהל ורווחה. במהלך המחאה החברתית בשנת 2011, הוביל את פעילות השטח של הסטודנטים בתל אביב, ויזם את מהלך החרמת רשת שופרסל כאקט מחאה על יוקר המחיה ברשתות השיווק. בשנת 2012 נבחר ארדיטי לתפקיד יו"ר האגודה. בנובמבר 2014 נבחר ארדיטי ברוב קולות לתפקיד יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. מתוקף תפקידו זה כיהן גם כחבר במועצה להשכלה גבוהה. במהלך כהונתו עסק רבות בשינוי עומק של מערכת ההשכלה הגבוהה, כך שתתאים עצמה לאתגרי העתיד ותהיה רלוונטית ומשמעותית לסטודנטים. כמו כן, בתקופת כהונתו יצאו אל הפועל מספר פרויקטים שנועדו לקדם עשייה חברתית ובנייה כלכלית עתידית עבור הסטודנטים, ובהם: עמותת "תוצרת הארץ", שמיישבת בתשע ערים בישראל סטודנטים שמטרתם לעזור בקידום העיר, "הבית האקדמי", שמטרתו לאפשר לסטודנטים דריסת רגל בשוק הנדל"ן ואפשרות לרכוש דירה ראשונה עם הון עצמי מוגבל, "MILGAPO" שבאה לטייב קבלת מלגות עבור סטודנטים והסדר פנסיה ארצי לסטודנטים בשיתוף עם מיטב דש. בנוסף, חוק זכויות הסטודנט תוקן ולראשונה נכללה בו הכרה בהתאחדות הסטודנטים הארצית כארגון היציג של הסטודנטים בישראל. כיום ארדיטי הוא מנכ"ל ומייסד שותף בחברת "אליס", אשר סיימה את 2019 כחברה הישראלית שמוכרת הכי הרבה טיסות אונליין. ארדיטי מתגורר כיום בקיבוץ מעין צבי, נשוי ואב לשני ילדים. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ופסיכולוגיה ותואר שני במדיניות ציבורית, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. גלעד ארדיטי, המועצה להשכלה גבוהה: הניתוח הצליח, החולה מת, באתר ynet, 24 בפברואר 2016 מיכל רז-חיימוביץ', ‏גלעד ארדיטי ויניב שולדנפרי, באתר גלובס, 6 בינואר 2019 אילנית חיות, ‏הסטודנטים יפתחו בחרם צרכנים על שופרסל לשבוע, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2011 עידן יוסף, גלעד ארדיטי - יו"ר התאחדות הסטודנטים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 2 בנובמבר 2014 ליאור דטל, שכר של 6,000 שקל בחודש: "התואר הראשון לא רלוונטי", באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2016 ירדן סקופ, הסטודנטים קוראים לשפר את ההוראה באמצעים טכנולוגיים ולהנגיש את ההשכלה הגבוהה, באתר הארץ, 7 באפריל 2015 יעל דראל, פרויקט חדש: סטודנטים יוכלו לרכוש דירות בהון התחלתי של 99 אלף שקל, באתר כלכליסט, 2 בפברואר 2015
חנני הרואה

חֲנָנִי הָרֹאֶה, דמות מקראית, נביא אשר ניבא בסוף ימיו של בעשא, מלך ישראל ובזמנו של אסא מלך יהודה. חֲנָנִי הוא אביו של יהוא אשר גם הוא נקרא רֹאֶה. בספר דברי הימים ב' מסופר שהוכיח את אסא מלך יהודה על שכרת ברית עם מלך ארם במלחמתו עם בעשא. דבר זה הכעיס את המלך וזה העניש את חנני ”וַיִּתְּנֵהוּ בֵּית הַמַּהְפֶּכֶת” אסא משליך את הנביא לבית המהפכת. לפי רש"י ”בית הסוהר שעשוי מלאכת המהפכת” . יש הסוברים כי הנביא מילא תפקיד של דובר רצון העם ובהמרצתו. התנהגותו של אסא אל חנני היא אחד הגורמים למחלתו. חנני בנאומו נוזף באסא על מעשיו. הוא טוען כי הוא נכשל במלחמתו. דבריו כוללים הסבר לשתי המלחמות וזאת לפי הכתוב : ”בְּהִשָּׁעֶנְךָ עַל-מֶלֶךְ אֲרָם וְלֹא נִשְׁעַנְתָּ עַל-ה' אֱלֹהֶיךָ, עַל-כֵּן נִמְלַט חֵיל מֶלֶךְ-אֲרָם, מִיָּדֶךָ. ח: הֲלֹא הַכּוּשִׁים וְהַלּוּבִים, הָיוּ לְחַיִל לָרֹב לְרֶכֶב וּלְפָרָשִׁים--לְהַרְבֵּה מְאֹד; וּבְהִשָּׁעֶנְךָ עַל-ה', נְתָנָם בְּיָדֶךָ. ט: כִּי ה', עֵינָיו מְשֹׁטְטוֹת בְּכָל-הָאָרֶץ לְהִתְחַזֵּק עִם-לְבָבָם שָׁלֵם אֵלָיו--נִסְכַּלְתָּ עַל-זֹאת: כִּי מֵעַתָּה, יֵשׁ עִמְּךָ מִלְחָמוֹת.” רימון כשר, ההתניה הדתית והמוסרית לישועה הניסית: פרק בתאולוגיה מקראית יהודית אתר מקראנט. בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך: מלכים א', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 161. ספר דברי הימים ב', פרק ט"ז, פסוק י' חנוך רביב, החברה בממלכות ישראל ויהודה, ירושלים, מוסד ביאליק, 1993, עמ' 141. שרה יפת, אמונות ודעות בספר דברי הימים, ירושלים, מוסד ביאליק, 1995, עמ' 157. שרה יפת, אמונות ודעות בספר דברי הימים, ירושלים, מוסד ביאליק, 1995, עמ' 171-170. ספר דברי הימים ב', פרק ט"ז, פסוקים ז'–ט'
קרבונדו

קרבונדו (באנגלית: Carbonado), או בכינויו הרווח, יהלום שחור, הוא הצורה הקשיחה ביותר של יהלום בטבע. השם קרבונדו מקורו בברזיל, שם נתגלה לראשונה ב-1843 ונשאב מהמילה carbonado (מפוחם), המתייחס למראה השחור שלו. קרבונדו בנוי מחומר פולי-קריסטלי המורכב מגבישים קטנים בעלי אוריינטציה שונה בחלל. היהלומים השחורים בדרך כלל מרובי קשרים פנימיים ולפעמים הם עצמם גביש מזערי, כמו חול. כשהקרבונדו בנוי בצורה זו לא ניתן ללטש אותו כי אין מספיק חומר ללטש. העובדה שקרבונדו מעולם לא נמצא בסלע מגמה, בו לרוב מוצאים יהלומים (שם יש חום עצום ולחץ גבוה) עוררה דיון חריף בין מדענים. למרות זאת, שלא כמו יהלום רגיל אשר לו התבקעות מושלמת, לקרבונדו אין מישורי ביקוע ולכן הוא פחות שביר. מקור הקרבונדו לא ברור וקיימת אי הסכמה אודותיו בין מדענים. התאוריה הפשוטה ביותר היא שהקרבונדו הועבר ממעמקי ליבת כדור הארץ על ידי קימברלייט או מגמת למפורייט, אבל הסלע ה"מארח" עדיין לא התגלה או שפשוט נשחק לחלוטין. מידת הנקבוביות הגדולה של הקרבונדו לא עולה בקנה אחד עם הלחץ הגבוה בתנאי ההיווצרות הדרושים להיווצרותו של היהלום. ב-1985 הוצעה תאוריה חדשה הקושרת את הקרבונדו למטאור ענק. בגלל שלקרבונדו יש חותם של חנקן איזוטופי זהה ליהלום לבן טבעי, התאוריה שהוא הגיע מהחלל לא יכולה להתקבל כי אם אכן הגיע מהחלל לא אמור להיות לו חותם זהה ליהלום יבשתי טבעי. הקרבונדו בעל מבנה נקבובי עם מספר חורים המקנים לו מראה ספוגי. לקרבונדו קליפה חלקה ובוהקת שנמצאת לעיתים רק בצד אחד שלו ופינות מעוגלות. יהלום הקרבונדו נכרה במדינת באיה שבברזיל מאבני סחף. הקרבונדו נמצא גם בדרום אפריקה, רפובליקת מרכז אפריקה, ואנגולה - שם הוא נקרא קרבון. יהלומי קרבונדו התגלו בכמות מועטה גם באירופה, אוסטרליה ואזורים נוספים. היהלום השחור משמש כחלק מתכשיטים. קיימים תהליכים מלאכותיים ליצירת יהלומים סינתטיים. בתהליך מסוים עוברים יהלומים לבנים באיכות נמוכה יחסית תהליך השבחה בחום גבוה ולחץ בו הופך צבעם לשחור. יהלומים מסוג זה נמכרים במחירים נמוכים ביותר בהשוואה ליהלומים טבעיים, מה שהופך את הפופולריות שלהם לגבוהה יותר, הן בשל מראם הדומה למראה יהלום רגיל והן בשל מחירם הנמוך יחסית. באופנה היהלומים השחורים משמשים לרוב בשילוב עם יהלומים לבנים שמבליטים את הקרבונדו. בנוסף, בעבר הוא היה משמש לשיבוץ בכתרי הפלדה של מקדחים בשל היותו קשיח ביותר. יהלום מואסניט מדיה וקבצים בנושא קרבונדו בוויקישיתוף קרבונדו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טיסה 352 של ולדיווסטוק אייר

טיסה 352 של ולדיווסטוק אייר הייתה טיסה מיקטרינבורג לולדיווסטוק, עם חניית ביניים באירקוטסק שברוסיה. ב-4 ביולי 2001 התרסקה טיסה 352 לפני הנחיתה באירקוטסק. כל 145 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו, מה שהפך את האירוע לתאונה השלישית הקטלנית ביותר מעל אדמת רוסיה, אחרי טיסה 3352 של אירופלוט וטיסה 217 של אירופלוט. המטוס מסוג טופולב Tu-154 התקרב לנחיתה באירקוטסק, כאשר הטייסים הורידו את כן הנחיתה, הבין טייס המשנה כי המטוס נוטה בזווית של 45 מעלות. טייס המשנה הגיב בכך שמשך בחזרה את ההגה בעוצמה. אך המטוס עלה מעלה בצורה חדה, והמטוס הגיע למצב של הזדקרות. הגובה הנמוך של המטוס, לא איפשר לטייסים להיחלץ מהסכנה והמטוס פגע בקרקע. תיאור התאונה באתר aviation-safety.net
דמיטרי אוליאנוב

דמיטרי ניקולייביץ' אוליאנוב (ברוסית: Дмитрий Николаевич Ульянов; נולד ב-28 באוקטובר 1970) הוא כדורגלן עבר סובייטי רוסי ששיחק בעמדת קשר בקבוצות טורפדו מוסקבה, צסק"א מוסקבה וראסינג סנטנדר הספרדית. בשנים 1997 - 2004 שיחק בישראל בקבוצות הפועל חיפה, בית"ר ירושלים ומכבי אחי נצרת. לאחר הפרישה ממשחק פעיל עבר אוליאנוב לאימון. במשך 5 שנים היה עוזר מאמן של נבחרת רוסיה עד גיל 19. בשנים 2012 --2017 הוא אימן את נבחרת הנערים של רוסיה. ב-2018 - 2020 - היה עוזרו של המאמן הראשי של קבוצת חימקי. בשנת 2020 מונה למנהל ספורטיבי של חימקי. מאז שנת 2022 אוליאנוב הוא מנהלה הספורטיבי של קבוצת לוקומוטיב מוסקבה. גביע רוסיה בכדורגל - 1993 אליפות ליגת העל - 1998/1999. דמיטרי אוליאנוב, באתר Transfermarkt דמיטרי אוליאנוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים רוסים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנט (מטבע)

סנט (באנגלית: Cent) הוא יחידת מטבע שערכה הוא החלק המאה (מאית) של יחידת המטבע הבסיסית. המונח סנט מתייחס גם לסכום שערכו הוא חלק המאה של המטבע וגם למטבע בעל אותו ערך. מקור השם הוא במילה הלטינית סנטום (Centum), שפרושה מאה. השם סנט נהוג בעיקר במדינות דוברות אנגלית. בשפות אחרות יש שמות מאותו מקור: סנטאבו בספרדית (וגם סנטימו או סנטיסימו), סנטים בצרפתית, צ'נטזימו באיטלקית ועוד. בעשור השני של המאה ה-21 עלתה עלות ייצורו של סנט אמריקאי בצורה חדה, עד כדי ספקות בכדאיות הייצור. סנט (מטבע אמריקני) מדיה וקבצים בנושא סנט בוויקישיתוף פלויד נוריס, כמה עולה לייצר סנט? יותר מסנט, באתר הארץ, 25 באפריל 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסדר הפיל

מסדר הפיל (בדנית: Elefantordenen) הוא מסדר אבירות הגבוה ביותר בדנמרק. שורשיו נעוצים במאה ה-15, אולם הוא קיים בפועל כמסדר מאז 1693 והוא מוענק בעיקר לבני משפחות מלוכה ולראשי מדינות. בתקופת מלוכתו של כריסטיאן הראשון, מלך דנמרק (1426–1481) נוסד מסדר דתי שנקרא האחווה של אם האלוהים. חברי המסדר היו מהאריסטוקרטיה הדנית ומספרם הוגבל לחמישים. סמל המסדר הראה את מריה הבתולה מחזיקה את בנה על רקע חצי ירח וקרן שמש. הסמל היה תלוי משרשרת שחוליותיה עשויות בצורת פיל, בדומה לשרשרת המסדר כיום. ב-1536, לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית שהייתה חזקה בדנמרק, בוטל המסדר, אך אות בצורת פיל פונה ימינה עדיין חולק כאות כבוד על ידי פרדריק השני, מלך דנמרק (1534–1588). המסדר נוסד בצורתו הנוכחית ב-1 בדצמבר 1693 על ידי כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק (1646–1699), כשהוא כולל רק מעמד אחד של אבירים שמספרם כ-30, בנוסף למפקד המסדר שהוא המונרך ולילדיו. אבירי המסדר כונו לעיתים "האבירים הכחולים" על שם סרט האות, בדומה ל"אבירים הלבנים" של המסדר הנמוך יותר - מסדר הדגל הדני, גם הם על שם צבע הסרט. מעמד המסדר תוקן ב-1958 בצו מלכותי כך שגם נשים יכולות להימנות עליו. המונרך הדני הוא ראש המסדר. חברי המסדר הם בני משפחת המלוכה הדנית, מלכים ויורשי עצר של מדינות אחרות וראשי מדינות אחרות. לעיתים נדירות מוענק האות גם לאזרחים. הפעם האחרונה שהדבר אירע, היה ב-2000, עת צורף למסדר מרסק מק-קינה מולר, תעשיין גדול ונדבן דני. במסדר מעמד אחד של אבירים, שבעת קבלתם את התואר נכללים גם בסגל הראשון של סדרי הקדימה הממלכתיים הדניים ונוסף לשמם התואר "הוד מעלתו" או "הוד מעלתה". שרשרת המסדר עשויה זהב. חוליותיה עשויות צורת פיל ומבצר לסירוגין. על הכיסוי הכחול שעל גבי הפילים מופיעה האות D, שמייצגת את דנמרק. על פי תקנון המסדר, השרשרת יכולה להיענד רק בראש השנה, במהלך טקס ראש השנה המלכותי וביום הולדתו של המונרך. תג המסדר הוא פיל עשוי אמייל לבן עם מעטה כחול וקישוטי זהב. גודלו כ-5 ס"מ. הפיל נושא על גבו צריח משמר מאמייל אדמדם מקושט ביהלומים בתחתית ובחלקו העליון. מצחו של הפיל מקושט גם הוא ביהלום ושתי עיניו עשויות יהלומים. מאחורי ראשו יושב מורי שנוהג את הפיל ומחזיק בידו מטה זהב. בצידו האחד של הפיל יש צלב עשוי מחמישה יהלומים מרובעים גדולים ומצידו השני מונוגרמה מוכתרת של המונרך המכהן בעת חלוקת העיטור. בראש המגדל קבועה טבעת זהב, ובה מחובר הפיל לשרשרת. כיום נמצאים ברשות המסדר, במשרדיו או אצל האבירים, 72 פילים כאלה. יחד עם מספר לא ידוע של פילים שמוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, מוערך מספרם הכולל ב-100 בערך. כוכב המסדר הוא בעל שמונה זרועות ובמרכזו צלב על רקע אמייל אדום. בעבר היה משובץ הצלב ביהלומים, אולם כיום הוא מעוטר בחרוזים כסופים וסביבו מעין עיטור של עלי דפנה כסופים גם הם. הכוכב נענד על צד שמאל של החזה. האבנט עשוי משי בצבע תכלת. רוחבו 10 ס"מ לגברים ו-6 ס"מ לנשים והוא נענד על הכתף השמאלית. האבנט והשרשרת אינם נענדים יחד. אם האבנט הוא זה שנענד, הפיל תלוי ממנו ומשתלשל בגובה המותן. בעבר לבשו אבירי המסדר באירועים חגיגיים במיוחד כגון הכתרות מלכים, בגדים ייחודיים נוספים, כגון כותונת, נעליים וכובע בעל נוצת יען, אולם הם אינם בשימוש עוד. במותו של אביר במסדר, חוזרים האותות למסדר. היוצא מן הכלל היחיד לחוק זה הוא נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר, שהאותות שלו מוצגים בספרייה הנשיאותית שלו. רשימת אבירי המסדר בקטגוריה:אבירי מסדר הפיל מדיה וקבצים בנושא מסדר הפיל בוויקישיתוף מסדרי האבירות המלכותיים של דנמרק מסדר הפיל, פרדריק השני בטירת רוזנברג תמונת הכוכב באתר טירת רוזנברג
חניבעל איש רודוס

חניבעל (המאה ה-3 לפנה"ס) היה ספן קרתגי, שסייע להעביר ידיעות לצי הקרתגי במהלך המצור על ליליבאיום. כונה "איש רודוס" ככל הנראה משום שהיה יווני למחצה. בשנת 250 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית הראשונה הטילו הרומאים מצור על העיר ליליבאיום (כיום מרסלה). מושל העיר חימילקו היה מנותק מכל מגע עם החוץ. הקרתגים חיפשו דרך שבה יוכלו להעביר ידיעות מהעיר, חניבעל התנדב לעשות זאת, הקרתגים פקפקו ביכולתו להצליח אולם הסכימו לו לנסות הוא צייד את ספינתו הפרטית והצליח לחמוק מהמשמרות הרומאיים ולחדור אל העיר. הרומאים המופתעים תכננו ללכוד אותו ביציאתו מהעיר למחרת. המפקד הרומאי הציב עשר מאוניותיו המהירות ביותר משני צדי פתח הנמל, מוכנות להסתער וללכוד את האונייה הקרתגית מיד עם צאתה. אך גם הפעם הוכיח חניבעל את תעוזתו. הוא חלף במהירות על פני האוניות הרומיות כשהוא מותיר אותן משותקות תנועה, ולאחר שהתקדם מרחק קצר עצר את אונייתו, ובמשוטים פרושים לצדדים במצב הכן התריס נגד אויביו. הרומאים, שלא יכלו לאונייתו המהירה, לא נענו לתיגר ולא רדפו אחריו. הוא חזר על מעשהו מספר פעמים, והצלחתו עודדה קרתגים נוספים שהכירו את האזור. הרומאים ניסו לשאו לחסום את הכניסה לנמל. אולם הרומאים הצליחו ללכוד אונייה מהירה אחת דומה לזו של חניבעל. כאשר חניבעל עמד לצאת מהעיר באחת הפעמים הציבו לו מארב והשתלטו על ספינתו. לא ברור מה עלה בגורלו, ככל הנראה נהרג או נמכר כעבד. פוליביוס, היסטוריה. כרך ראשון - ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א (1991). שארל פיקאר, חיי יום יום בקרת חדשת, הוצאת עם הספר, 1964. שארל פיקאר, "חיי יום יום בקרת חדשת", עמ' 139 פוליביוס, ספר ראשון, 46. פוליביוס, ספר ראשון, 47.
ברע

ברע הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית. מלך סדום הנוטל חלק פעיל במלחמת ארבעת המלכים את החמישה. הוא אינו נזכר במקורות נוספים מלבד התנ"ך. ערך מורחב – מלחמת ארבעת המלכים את החמישה ברע מלך סדום, ברשע מלך עמורה, שנאב מלך אדמה, שמאבר מלך צבוים, ומלך העיר בלע, התמרדו נגד כדרלעומר מלך עילם (הרמב"ן מזהה את עילם כיוון), והפסיקו לשלם לו מיסים. כדרלעומר כרת ברית עם אמרפל מלך שנער (בבל, מקובל בקרב המפרשים לזהותו כנמרוד), אריוך מלך אלסר, (הרמב"ן מפרש שאלסר היא מדי, אם כי יש המזהים אותה כעיר לרסה), ותדעל מלך גוים (ייתכן שהכוונה לתודחליאש השני מלך האימפריה החיתית), הקואליציה יצאה למלחמה על המורדים. בקרב שנערך במקום המכונה "עמק השדים", הובסו חמשת המלכים. ברע וברשע נמלטו, אולם נלכדו בבארות מלאים חימר ונפלו בשבי. שאר המלכים נמלטו אל ההרים. המנצחים בזזו את סדום, ולקחו בשבי את התושבים, ככל הנראה על מנת למוכרם כעבדים. בין השבויים היה גם לוט אחיינו של אברהם אבינו. אברהם מגייס את בעלי בריתו ויוצא למלחמה על מנת להציל את אחיינו. הוא זוכה בניצחון והמלכים השבויים משוחררים. ברע פונה אל אברהם ומציע לו לקבל את כל רכוש סדום אם רק ישחרר את אנשי העיר השבויים. אברהם מסרב להצעה ומעניק לברע את הרכוש והאנשים גם יחד, ורק מבקש שכר עבור בעלי בריתו. במדרש תנחומא (לך לך, ח) מפורש, שברע קיבל את שמו משום שהיה "רע לשמים ולבריות". בראשית יד עם פירוש בוויקיטקסט עמוס גאולה, ‏סיפור מלחמת המלכים ומגמתו, באתר "דעת"