laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פשירוב

פשירוב (בפולנית: Przyrów) הוא כפר במחוז צ'נסטוחובה שבפרובינציית שלזיה בפולין, כ-29 ק"מ מזרחית לצ'נסטוחובה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פשירוב נזכר מהמאה ה-14, ובשנת 1369 הוענקו לו זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 נפגע היישוב קשות, תחילה ממגפה שפקדה אותו, ולאחר מכן מפלישת גייסות האימפריה השוודית לאזור. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. לאחר מרד ינואר נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני. יהודים ישבו בפשירוב מסוף המאה ה-18, ולקראת סוף המאה ה-19 היוו כשליש מתושבי היישוב. בתחילת המאה ה-19 הוקמו ביישוב בית כנסת ובית עלמין, ובסוף אותה מאה נפתח בו גם תלמוד תורה. במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה עזבו את היישוב יהודים רבים, וחלקם היגר לארצות הברית. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-700 יהודים, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, כאשר באחד המקרים הועמד לדין יהודי שהגן על עצמו מפני התוקפים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב כמה עשרות פליטים יהודים, ומספר היהודים במקום הגיע לכ-800. בתחילת הכיבוש הגרמני ביישוב, אסרו בו אלו מספר יהודים כבני ערובה, ועינו אותם. בהמשך, שדדו הגרמנים את רכוש היהודים בכפר, והחרימו את עסקיהם. בשנת 1940 הוחזקו הגברים היהודים מהיישוב במחנה עבודה שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובים נוספים. ב-18 בספטמבר 1942 גורשו כל יהודי היישוב לקונייצפול, ומשם שולחו ב-7 באוקטובר 1942 עם יהודים נוספים למחנה ההשמדה טרבלינקה. מדיה וקבצים בנושא פשירוב בוויקישיתוף פשירוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "פשירוב", באתר השטעטל הווירטואלי
פונקציית קסי של רימן

במתמטיקה, פונקציית קסי של רימן (מסומנת באות ξ {\displaystyle \xi } ) היא וואריאנט של פונקציית זטא של רימן המקיימת משוואה פונקציונלית פשוטה. הפונקציה נקראת על שם ברנהרד רימן. בעקבות אדמונד לנדאו, פונקציית קסי מוגדרת על ידי: ξ ( s ) = 1 2 s ( s − 1 ) π − s / 2 Γ ( 1 2 s ) ζ ( s ) {\displaystyle \xi (s)={\tfrac {1}{2}}s(s-1)\pi ^{-s/2}\Gamma \left({\tfrac {1}{2}}s\right)\zeta (s)} עבור s ∈ C {\displaystyle s\in \mathbb {C} } , כאשר Γ {\displaystyle \Gamma } היא פונקציית גמא ו- ζ {\displaystyle \zeta } היא פונקציית זטא של רימן. לפי הגדרה זו, ξ ( 1 − s ) = ξ ( s ) {\displaystyle \xi (1-s)=\xi (s)} . ההגדרה המקורית, שכיום מסומנת ב- Ξ {\displaystyle \Xi } , היא: Ξ ( z ) = ξ ( 1 2 + z i ) {\displaystyle \Xi (z)=\xi ({\frac {1}{2}}+zi)} ומקיימת את המשוואה הפונקציונלית Ξ ( − z ) = Ξ ( z ) {\displaystyle \Xi (-z)=\Xi (z)} . ξ ( 2 n ) = ( − 1 ) n + 1 1 ( 2 n ) ! B 2 n 2 2 n − 1 π n ( 2 n 2 − n ) ( n − 1 ) ! {\displaystyle \xi (2n)=(-1)^{n+1}{\frac {1}{(2n)!}}B_{2n}2^{2n-1}\pi ^{n}(2n^{2}-n)(n-1)!} כאשר B n {\displaystyle B_{n}} מציין את מספר ברנולי ה- n {\displaystyle n} -י'. אפשר לראות כי ξ ( 2 ) = π 6 {\displaystyle \xi (2)={\pi \over 6}} . d d z ln ⁡ ξ ( − z 1 − z ) = ∑ n = 0 ∞ λ n + 1 z n {\displaystyle {\frac {d}{dz}}\ln \xi \left({\frac {-z}{1-z}}\right)=\sum _{n=0}^{\infty }\lambda _{n+1}z^{n}} כאשר λ n = 1 ( n − 1 ) ! d n d s n [ s n − 1 log ⁡ ξ ( s ) ] | s = 1 = ∑ ρ [ 1 − ( 1 − 1 ρ ) n ] {\displaystyle \lambda _{n}={\frac {1}{(n-1)!}}\left.{\frac {d^{n}}{ds^{n}}}\left[s^{n-1}\log \xi (s)\right]\right|_{s=1}=\sum _{\rho }\left[1-\left(1-{\frac {1}{\rho }}\right)^{n}\right]} כאשר ρ מוגדרת להיות השורשים הלא-טריוויאליים של פונקציית זטא של רימן. הטור למעלה חשוב מאוד לקריטריון לי, אשר אומר שהשערת רימן שקולה לכך ש- λ n > 0 {\displaystyle \lambda _{n}>0} לכל n {\displaystyle n} חיובי. Ξ ( s ) = Ξ ( 0 ) ∏ α ( 1 − s α ) {\displaystyle \Xi (s)=\Xi (0)\prod _{\alpha }\left(1-{\frac {s}{\alpha }}\right)} כאשר α {\displaystyle \alpha } מוגדרת להיות השורשים של ξ {\displaystyle \xi } . פונקציית קסי של רימן, באתר MathWorld (באנגלית)
המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד

המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד (באנגלית: The Oxford Internet Institute; בראשי תיבות: OII) הוא מכון אקדמי בֵּין־תְּחוּמִי, השייך לאוניברסיטת אוקספורד באנגליה. המכון בוחן את בהשלכות החברתיות של האינטרנט, ומתמקד בעיצוב מחקר ומדיניות אינטרנט. המכון חבר עיקרי בפרויקט האינטרנט העולמי. המכון נוסד בשנת 2001, על ידי דרק וואיט (Derek Wyatt), אז חבר הפרלמנט הבריטי ואנדרו גרהאם, המנהל של בייליול קולג'. פרופסור ויליאם דאטון, שימש כמנהל הראשון של המכון משנת 2001 עד שנת 2011. כיום מנהלת המכון היא פרופסור ויקטוריה נאש. נושאי המחקר במכון מגוונים ועוסקים בין היתר באינטרנט ובריאות, השפעת האינטרנט על הפוליטיקה, הפוליטיקה של האינטרנט, סייבר סקיוריטי וגאוגרפיה של האינטרנט. המכון עוסק גם במחקר על ויקיפדיה, בין היתר על מלחמות עורכים בוויקיפדיה. מדיה וקבצים בנושא המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד Taha Yasseri, Anselm Spoerri, Mark Graham, János Kertész (8 Jul 2013). "The most controversial topics in Wikipedia: A multilingual and geographical analysis". arXiv:1305.5566v2.
פונקציית ליוביל

במתמטיקה, פונקציית ליוביל (על שם המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל) היא פונקציה אריתמטית חשובה בתורת המספרים, אשר לכל n {\displaystyle n} טבעי היא מוגדרת על ידי: λ ( n ) = ( − 1 ) Ω ( n ) {\displaystyle \lambda (n)=(-1)^{\Omega (n)}} כאשר Ω ( n ) {\displaystyle \Omega (n)} הוא מספר המספרים הראשוניים המחלקים את n {\displaystyle n} . ניתן לראות כי Ω ( a b ) = Ω ( a ) + Ω ( b ) {\displaystyle \Omega (ab)=\Omega (a)+\Omega (b)} , אזי λ ( a b ) = λ ( a ) λ ( b ) {\displaystyle \lambda (ab)=\lambda (a)\lambda (b)} . למספר 1 אין גורמים ראשוניים, לכן Ω ( 1 ) = 0 {\displaystyle \Omega (1)=0} ומכאן λ ( 1 ) = 1 {\displaystyle \lambda (1)=1} . בנוסף: ∑ d | n λ ( d ) = { 1 : n = k 2 0 : n ≠ k 2 {\displaystyle \sum _{d|n}\lambda (d)={\begin{cases}1&:n=k^{2}\\0&:n\neq k^{2}\end{cases}}} ניתן לראות כי פונקציית ליוביל והערך המוחלט של פונקציית מביוס הם הופכי דיריכלה. פונקציית ליוביל מופיע גם בטורים של פונקציות אחרות, לדוגמה ζ ( 2 s ) ζ ( s ) = ∑ n = 1 ∞ λ ( n ) n s {\displaystyle {\frac {\zeta (2s)}{\zeta (s)}}=\sum _{n\,=\,1}^{\infty }{\frac {\lambda (n)}{n^{s}}}} ∑ n = 1 ∞ λ ( n ) q n 1 − q n = ∑ n = 1 ∞ q n 2 = 1 2 ( ϑ 3 ( q ) − 1 ) {\displaystyle \sum _{n\,=\,1}^{\infty }\lambda (n){\frac {q^{n}}{1-q^{n}}}=\sum _{n\,=\,1}^{\infty }q^{n^{2}}={\frac {1}{2}}\left(\vartheta _{3}(q)-1\right)} כאשר ϑ 3 ( q ) {\displaystyle \vartheta _{3}(q)} היא פונקציית תטא של יעקובי (אנ'). לאורך השניים הוצגו שתי השערות בנוגע לפונקציית ליוביל, אך שתיהן הוכחו כשגויות. הטענה הראשונה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה L ( n ) = ∑ k = 1 n λ ( k ) {\displaystyle L(n)=\sum _{k\,=\,1}^{n}\lambda (k)} , אז L ( n ) ≤ 0 {\displaystyle L(n)\leq 0} לכל n > 1 {\displaystyle n>1} . השערה זו ידועה בתור השערת פוליה והוצא על ידי ג'ורג' פוליה בשנת 1919, אך הוכחה כשגויה בשנת 1980, למשל עבור n = 906150257 {\displaystyle n=906150257} . הטענה השנייה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה T ( n ) = ∑ k = 1 n λ ( k ) k {\displaystyle T(n)=\sum _{k\,=\,1}^{n}{\frac {\lambda (k)}{k}}} אז T ( n ) ≥ 0 {\displaystyle T(n)\geq 0} . השערה זו הוכחה כשגויה בשנת 1958, ולמעשה לפונקציה יש נקודות שליליות רבות. אם השערה זו הייתה נכונה, היה הדבר מוביל להוכחת השערת רימן, כפי שהראה פאל טוראן. מדיה וקבצים בנושא פונקציית ליוביל בוויקישיתוף פונקציית ליוביל, באתר MathWorld (באנגלית)
העמותה הישראלית לסרטן ריאה

העמותה הישראלית לסרטן ריאה היא עמותה ישראלית הפועלת לקידום המודעות לסרטן ריאה ותמיכה בחולים ובני משפחותיהם. העמותה עוסקת בסוגיות הקשורות בחולי סרטן ריאה ובני משפחותיהם. בראש מטרות העמותה, תמיכה בחולה האונקולוגי וקרוביו, כולל עזרה בהנגשת מידע רפואי, הנגשת טיפולים מתקדמים, סיוע במיצוי זכויות, פעילויות להעלאת המודעות למחלה, מניעתה, גילוי מוקדם ועוד, שלא למטרת רווח. העמותה מחויבת לקוד אתי. העמותה מקדמת משנת 2016 את הכללת תוכנית הסקר לאבחון מוקדם של סרטן ריאה בישראל והגישה את הטכנולוגיה להכללה בסל הבריאות לשנת 2019 בפעם השלישית. התוכנית כוללת סיטי נמוך עצמה לקבוצת סיכון, מעשנים עם רקע של 30 שנות חפיסה ומעל לגיל 55. הוכח מדעית כי סקר כזה יכול להוריד תמותה בין 26%-40% תלוי במין הנבדק ועיקר גדולתו בגילוי סרטן ריאה בשלב 1 ולא בשלב מתקדם גרורתי. העמותה היא עמותת החולים הראשונה בישראל המיועדת לחולי סרטן ריאה. היא הוקמה בשנת 2014 על ידי ד"ר שני שילה, רופאת שיניים וחוקרת בתחום הביוטק, המשמשת כמנכ"לית העמותה, בעקבות ההתמודדות האישית והליווי של בעלה שחלה ב-2011 בסרטן ריאה. בעקבות החוויה האישית, ולצד ההתוודעות לחסכים בתחומים שונים הנוגעים גם לחולה וגם למי שמלווה אותו, הוגדרו מטרות העמותה. יו"ר והמייסד השותף של העמותה הוא הפרופ' ניר פלד, מומחה ברפואה פנימית, ריאות ואונקולוגיה, מנהל המכון האונקולוגי בסורוקה, המרכז הרפואי סורוקה. פרופ' פלד מכהן כיו"ר הוועדה והבינלאומית למניעה ואבחון מוקדם של סרטן הריאה וכפרופסור חבר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב. הפצת מידע רפואי עדכני וחדשני בתחום סרטן הריאה תמיכה והדרכה לחולים ולמשפחות המתמודדים עם סרטן הריאה עזרה במיצוי זכויות לחולי סרטן הריאה ובני משפחותיהם תמיכה במימון וקידום חקר סרטן הריאה עידוד תוכניות לאבחון מוקדם של סרטן הריאה פעילות להכללת טיפולים חדשים בסל התרופות לקבוצות החולים השונות של המחלה. קידום הפעילות הציבורית כנגד קונצרן הטבק להגבלת העישון ולהורדת מספר המעשנים בישראל אתר האינטרנט הרשמי של העמותה הישראלית לסרטן ריאה עדנה אברמסון, אלעד מעולם לא עישן - וחלה בסרטן ריאות בגיל 43, באתר ynet, 20 בנובמבר 2014 מיטל יסעור, "השליחות שלי היא לעשות משהו טוב מהדבר הנורא הזה", באתר ישראל היום, 26 בדצמבר 2014 העמותה הישראלית לסרטן ריאה, באתר "גיידסטאר ישראל" עדנה אברמסון, אלעד מעולם לא עישן - וחלה בסרטן ריאות בגיל 43, באתר ynet, 20 בנובמבר 2014
עידו אופק

עידו (זיגו) אופק (נולד ב-9 ביולי 1976) הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי. זיגו, בשמו המלא עידו אופק, נולד וגדל במושב ניר צבי. בשנת 1998 ייסד ביחד עם איתי גלוסקא את להקת "הדורבנים", אליהם הצטרפו גיא מזיג, אייל מזיג ורון אלמוג ויחד הוציאו שלושה אלבומים (אלבומם האחרון ללא גלוסקא). בשנת 2005 הצטרף ללהקת "דבק" שכללה חברי ילדות מהמושב: בועז ריינשרייבר - גיטרה ושירה, גדי רונן - קלידים ושירה ונדב ברקן - תופים. הלהקה הוציאה שני אלבומים יחד. במקביל היה חבר, כותב ומנהל מוזיקלי גם בקבוצת הבידור "הגדוד העברי", יחד עם מוריה זרחיה, יניב ביטון, רוית יעקב, דקלה הדר, עומר עציון, שלומי טפיארו ויעל טל שהיא גם אשתו. הקבוצה הוציאה שתי תוכניות בידור והופיעה ברחבי הארץ. לאחר התפרקות "הדורבנים" בשנת 2009 המשיך זיגו לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית לאמנים שונים, ובנוסף כתב מוזיקה לתיאטרון, לפרסומות ולתוכניות טלוויזיה. בשנת 2012 הוציא אלבום סולו בשם "מדבר אל עצמי". בשנת 2021 יצר בשיתוף עם אבישי פרידלר אלבום ומופע שירי ילדים בשם "ראשטוב", בהשתתפות ג'וי ריגר, דוד שאול וכנרת לימוני. הסינגל הראשון, "יום חדש", ראה אור ב-2 בינואר 2022. בנובמבר 2022 הכריזו "הדורבנים" על איחוד לטובת סיבוב הופעות, שהחל בפברואר 2023. ביוני 2023 הוציא את השיר "אתם החיים". זיגו מתגורר בתל אביב עם אשתו ובנו. אלבומי סולו מדבר אל עצמי, 2012 להקת דבק דבק, 2005 נגרים, 2006 הדורבנים קובי, 2003 לוי, 2006 אחד אחרי השני, 2009 מדיה וקבצים בנושא עידו אופק בוויקישיתוף עידו אופק, ברשת החברתית פייסבוק עידו אופק, ברשת החברתית אינסטגרם עידו אופק, סרטונים בערוץ היוטיוב עידו אופק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו אופק, באתר שירונט עידו אופק, באתר Discogs (באנגלית) עידו אופק, באתר בנדקמפ האלבום "מדבר אל עצמי" באתר "אפס מוזיקה" עמית אטיאס, ‏"בשלב מסוים אמרנו - די כבר, לא צריך": שוב הדיסקו כאן - "הדורבנים" מתאחדים, באתר ‏מאקו‏, 14 בנובמבר 2022 רן רימון, טוב שבאתם: הדורבנים נתנו שעה וחצי של מוזיקה טובה שעוררה בנו געגועים, באתר ynet, 22 בפברואר 2023 זיגו - עידו אופק - אתם החיים, באתר יוטיוב
צרועה

צְרוּעָה היא דמות מקראית, אמו של ירבעם בן נבט. שמה מופיע בספר מלכים א', פרק י"א, פסוק כ"ו. מסופר עליה כי הייתה אלמנה. על ירבעם מסופר כי היה משבט אפרים מן הצרדה: ”וְיָרָבְעָם בֶּן נְבָט אֶפְרָתִי מִן הַצְּרֵדָה וְשֵׁם אִמּוֹ צְרוּעָה אִשָּׁה אַלְמָנָה”. תרגום השבעים לספר מלכים א', י"א, לא מוסר את שמה. שם נכתב על ירבעם כי היה "אפרתי מן צררה", בן אשה אלמנה. אולם בתרגום השבעים ישנה תוספת לפרק יב, שניצבת בכפילות לנוסח כפי שהוא מופיע בנוסח המסורה בפסוק כו, ומן הלשון היוונית ברור כי מקורה בטקסט עברי: זהות אביו של ירבעם אינה נזכרת, אך נמסר: "ושם אמו צרועה זונה". השם צרועה הוא יחידאי במקרא. יש הטוענים כי בשמה קיים לעג מהדמיון הצלילי למילה "צרעת", וזאת מפני שירבעם היה אחראי לפילוגה של ממלכת ישראל. גם מדרש דברים רבה דורש כך: ”מהו מן הצורה צר, ושם אמו צרועה, שהלקה את ישראל בצרעת”. כך גם דורשים רש"י ורבי צדוק הכהן מלובלין שכתב :”ושם אמו צרועה דענין טומאת צרעת בא ממדת הכעס ושורשו דירבעם”. יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, לא כך כתוב בתנ"ך, פרק כד: מה סיפרו בממלכת ישראל על ירבעם?, עמ' 197–198. יהודה אדרי, נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 219. דברים רבה, פרשת עקב.
שוד רכבת הכסף

שוד רכבת הכסף הוא מבצע של האצ"ל שנערך ב-12 בינואר 1946 סמוך לחדרה, ובו תקף הארגון רכבת שהובילה כסף שנועד לתשלום משכורות לעובדי ממשלת המנדט ושדד 35 אלף לא"י, סכום גדול ששימש למימון פעולות המחתרת. בשנת 1942 שמע איתן לבני, קצין המבצעים של האצ"ל, על רכבת היוצאת מדי חודש מחיפה, ובה ארגזים ובהם מעטפות המשמשות לתשלום משכורות לעובדי ממשלת המנדט. הרכבת עוצרת בתחנות שבדרכה, והשלמים שברכבת מוסרים את המשכורות לעובדים. לאחר מעקב אחר פעולתה של הרכבת החליט לבני לשדוד את ארגזי הכסף בלילה שבו הם מאוחסנים בתחנת הרכבת בחיפה, ורק נוטר אחד משגיח עליהם. בתחילת 1943 יצאו שישה מאנשי האצ"ל לפעולה שבה ניסו להרדים את הנוטר באמצעות הזרמת כלורופורם לאולם שבו שהה, אך הנוטר לא נרדם והניס את התוקפים. בנובמבר 1945 חזר לבני לרעיון של שוד הכסף, והפעם באמצעות שוד הרכבת בעת נסיעתה. הוא פנה לשחקן הכדורגל דוד ויינברג, ששירת במשטרת הרכבות בחדרה, וביקש שידווח לו מתי רכבת הכסף יוצאת מחיפה, משום שמועד זה השתנה מחודש לחודש, ונודע רק ערב התשלום. התוכנית הייתה להפיל את קטר הרכבת באמצעות מוקשים, ואז להשתלט על הרכבת. המקום שנבחר לכך היה קטע המסילה שבין פרדס חנה לחדרה. איש האצ"ל מנדל מלצקי מונה למפקד הפעולה, ובסך הכל גויסו לפעולה 21 חברי אצ"ל, ובהם עמיחי פאגלין ומיכאל אשבל, ושבע נשים, ובהן שרה רוזנברג ומלכה יפת, שנועדו להוביל על גופן את כספי השוד לתל אביב. ב-11 בינואר הודיע ויינברג ללבני שלמחרת תצא רכבת הכסף לדרכה. במסילה הוטמנו מוקשים, ואנשי אצ"ל הסתתרו במרחק כמאה מטרים מהמסילה, בהמתנה לרכבת. בשעה 10:10 הופעלו המוקשים, הקטר ירד מהפסים, אך הקרונות לא נפגעו, כמתוכנן. אנשי האצ"ל השתלטו על מאבטחי הרכבת ועל השלמים, והכסף נלקח מהרכבת לשכונת נחליאל בחדרה. שם הוכנסו מעטפות הכסף לתוך גרבי משי, ואלה נכרכו סביב גופן של הנשים, שנראו עקב הכריכה כנשים בהיריון. הנשים יצאו לתל אביב במונית, באוטובוס ובאמבולנס, וכסף נוסף הועבר במכונית שבה הותקן מסתור לאחסון המעטפות. מעטפות נוספות הוכנסו לשלושה כדי חלב גדולים שנטמנו בגבעה בשכונת נחליאל. הבריטים ערכו חיפושים בשכונה, אך לא גילו דבר. מספירת הכסף ומפרסומים בעיתונות התברר שהשלל הגיע ל-35 אלף לא"י, סכום גדול באותם ימים שהספיק למימון מספר חודשים של פעילות ארגון האצ"ל. איתן לבני, המעמד - מבצעים ומחתרת, הוצאת עידנים, 1987, פרק שבעה-עשר: תרופה לחסרון כיס. יעקב חורגין, ההתקפה על רכבת הכסף (מפי המבצעים), הוצאת הדר אריה מליץ, התקפת רכבת הכסף, הוצאת שלח, תשי"ב. הותקפה רכבת בדרך חיפה-חדרה, דבר, 13 בינואר 1946 עופר אדרת, 70 שנה אחרי, השורד האחרון חוזר לשוד "רכבת הכסף", באתר הארץ, 14 בינואר 2016 עופר אדרת, מת שלום מסורי, אחרון המשתתפים בשוד רכבת הכסף, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2023 יהודה לפידות, היום שרה הקטנה, הפרק רכבת הכסף, באתר "דעת"
ניסים מלכה

ניסים מלכה (נולד בשנת 1951) הוא רב, איש חינוך ופוליטיקאי ישראלי שכיהן במשך 10 שנים כראש עיריית קריית שמונה. מלכה נולד במרוקו. בגיל עשר הוא עלה עם משפחתו לישראל, בה התגורר בקריית שמונה. הוא למד בישיבה תיכונית בצפת ובישיבת הכותל. בצה"ל שירת בגדוד הנח"ל המוצנח במסלול ההסדר, ובגדוד זה השתתף במלחמת יום הכיפורים. בשירות המילואים עבר קורס קצינים. מלכה הוסמך לרבנות בגיל 23. הוא עבד כמורה וסגן מנהל בית ספר רמב"ם בקריית שמונה. ב-1979 יצא לשליחות בוונצואלה, שם שימש רב ומורה בקהילה היהודית המקומית במשך שלוש שנים. בשובו לישראל מונה לסגן מנהל בית ספר תיכון "המתמיד" בקריית שמונה. ב-1987 מונה ליושב ראש המועצה הדתית של העיר. ב-1998 נבחר לחבר מועצת העיר בראש רשימת המפד"ל שזכתה בשלושה מתוך 15 מושבים. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003 התמודד מלכה גם לראשות העיר. רשימתו קיבלה שני מושבים מתוך 13, והוא עצמו קיבל קצת מעל 30% מהקולות בסיבוב הראשון ועלה לסיבוב השני מול ראש העיר המכהן חיים ברביבאי. בסיבוב השני קיבל מלכה פחות מ-42% מהקולות. הוא הצטרף לקואליציה של ברביבאי וכיהן כסגן ראש העיר. מלכה עזב את המפד"ל והתמודד בראש רשימה עצמאית בבחירות ב-2008. הוא נבחר לראשות העיר בסיבוב השני. ב-2009 מונה לראש סניף הליכוד בעיר והתמודד מטעם המפלגה בבחירות ב-2013, בהן נבחר לקדנציה נוספת. ב-2014 נבחר לסגן יושב ראש מרכז השלטון המקומי. בפברואר 2016 נחקר בחשד לשוחד, מרמה והפרת אמונים ושיבוש הליכי חקירה, בעקבות החקירה נשלח למעצר בית. באוגוסט 2018 הודיעה פרקליטות המדינה על סגירת התיק נגדו. בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018 קיבל מלכה קצת מעל 28% מהקולות ועלה לסיבוב השני מול אביחי שטרן, אך הפסיד בו והודח מראשות העיר. ב-6 בספטמבר 2022 אישרה הממשלה את מינויו לנציג במועצת החמ"ד שהובא על ידי שרת החינוך יפעת שאשא ביטון. דודו כהן, סומכים על ניסים, באתר ערוץ 7, 7 ביוני 2012 אבנר לוטן, ובראש הליכוד: ניסים מלכה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 5 בפברואר 2009 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית קריית שמונה, ילקוט הפרסומים 4644, עמ' 3557-3558 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת הרשות המקומית קריית שמונה, ילקוט הפרסומים 5249, עמ' 1023-1027 יאיר קראוס, ראש עיריית קריית שמונה ניסים מלכה חשוד בשוחד, באתר nrg חן מענית, ‏הפרקליטות סוגרת שני תיקים של ראשי ערים שנחשדו בפלילים, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2018 אלי אשכנזי‏, רוצה מהפך: המועמד הצעיר בקריית שמונה שהביס את המפלגות הגדולות, באתר וואלה, 1 בנובמבר 2018
נינה רומשקובה

נינה אפולונובנה רומשקובה-פונומריובה (ברוסית: Нина Аполлоновна Ромашкова-Пономарëва;‏ 27 באפריל 1929 – 19 באוגוסט 2016) הייתה אתלטית סובייטית. הייתה פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), אלופת אירופה (ברן 1954), 8 פעמים אלופת ברית המועצות (1951–1956, 1958–1959) ושיאנית עולם בזריקת דיסקוס. הייתה לספורטאית הראשונה מברית המועצות שזכתה במדליית זהב אולימפית. ב-19 באוגוסט 2016 נפטרה רומשקובה. רומשקוב נולדה בסברדלובסק. בשנת 1947 החלה ללמוד בפקולטה לחינוך גופני במכון הפדגוגי שבסטברופול ושם החלה להתאמן באתלטיקה. היא התאמנה בהדרכתו של דמיטרי מרקוב ובשנת 1949 זכתה במדליית ארד באליפות ברית המועצות בזריקת דיסקוס ובשנת 1951 זכתה לראשונה במדליית זהב באליפות ברית המועצות בזריקת דיסקוס. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה רומשקובה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 51.42 מטר, לפני בנות ארצה יליזבתה בגריאנצבה (47.08 מטר) ושיאנית העולם נינה דומבדז'ה (46.29 מטר) ובכך הפכה לספורטאית הסובייטית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית. שלושה שבועות לאחר זכייתה ההיסטורית במדליית זהב במשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה באודסה, אוקראינה ב-9 באוגוסט קבעה רומשקובה שיא עולם חדש של 53.61 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה ו-3 חודשים של נינה דומבדז'ה (53.37 מטר) שיא זה החזיק מעמד חודשיים ונשבר על ידי דומבדז'ה (57.04 מטר). באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ בשנת 1954 זכתה רומשקובה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 48.02 מטר, לפני בנות ארצה אירינה בגליאקובה (45.79 מטר) וגלינה זיבינה (44.77 מטר) באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה רומשקובה במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 52.02 מטר, אחרי אולגה פיקוטובה מצ'כוסלובקיה שקבעה שיא אולימפי חדש של 53.69 מטר ואירינה בגליאקובה (52.54 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה. באולימפיאדת רומא (1960) זכתה רומשקובה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בפעם השנייה, בשיא אולימפי חדש של 55.10 מטר, לפני בת ארצה טמרה פרס (52.59 מטר) וליה מנוליו מרומניה (52.36 מטר). באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 1962 סיימה רומשקובה במקום שישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 51.03 מטר. באולימפיאדת טוקיו (1964) סיימה רומשקובה במקום 11 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 52.48 מטר. לאחר שפרשה מספורט תחרותי עבדה רומשקובה כמאמנת אתלטיקה בקייב ואחר כך במוסקבה. נקברה בבית העלמין הצבאי הפדרלי שבמחוז מוסקבה. בשנת 1957 הוענק לרומשקובה עיטור הדגל האדום של העמל. זריקת דיסקוס: 56.62 מטר (1955) מדיה וקבצים בנושא נינה רומשקובה בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם בזריקת דיסקוס (באנגלית) נינה רומשקובה, באתר olympedia.org נינה רומשקובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית נינה רומשקובה, באתר Track and Field (נשים) נינה רומשקובה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יער אוקסליס

יער אוקסליס (באנגלית: Oxleas Wood) הוא שריד של יער עתיק הנמצא באזור רובע גריניץ' שבלונדון, אנגליה. גילו של היער למעלה מ-8,000 שנים, ובעבר היה חלק מיער גדול שנמצא בצידה הדרומי של גבעת שוטרז (גבעת היורים). היער הוא שטח מוגן ושמורת טבע, אולם ישנן מספר תוכניות המעוררות התנגדויות רבות של ארגונים שומרי טבע, לבנות דרכו מספר דרכים מהירות שיובילו לגשרים חדשים שייבנו על נהר התמזה. מדיה וקבצים בנושא יער אוקסליס בוויקישיתוף
Control-Alt-Delete

Control-Alt-Delete (בקיצור: Ctrl+Alt+Del) היא פקודת מחשב באמצעות המקלדת הקיימת במערכות הפעלה של מחשבי IBM PC ותואמיהם. במערכות הפעלה ישנות, כגון DOS או Windows 3.0 הביא צירוף מקשים זה לאתחול המחשב. במערכות הפעלה מודרניות יותר מוביל צירוף מקשים זה למסך תפריט המאפשר פונקציות אחדות, בהן אתחול המחשב, נעילת המחשב, יציאה מהחשבון (log off), כניסה למנהל המשימות (בחלונות) ועוד. הפקודה נעשה באמצעות המקשים Ctrl+Alt+Delete בדרך כלל, אך יש פקודות מקלדת נוספות המציעות דבר זה. מדיה וקבצים בנושא Control-Alt-Delete בוויקישיתוף ביל גייטס: "הצירוף Ctrl+Alt+Del היה טעות", באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ודי ויטאקר

ג'ודי אוקלנד ויטאקר (באנגלית: Jodie Auckland Whittaker; נולדה ב-17 ביוני 1982) היא שחקנית אנגלייה. היא הופיעה לראשונה בסרט ונוס בשנת 2006, ומאז הופיעה בין השאר בסרט החיים האלה ובסדרות כמו מראה שחורה, טס לבית דרברוויל, ברודצ'רץ' ובסדרה דוקטור הו, בה היא גילמה את הדמות הראשית. ויטאקר נולדה בכפר סקלמנת'ורפ, מערב יורקשייר שבממלכה המאוחדת. היא למדה בשלי קולג' (אנ'). את הכשרתה המקצועית רכשה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, ועם סיום התואר ב-2005 זכתה במדליית זהב. הופעת הבכורה של ויטאקר הייתה בשנת 2005 במחזה "הסערה" בתיאטרון "שייקספיר גלוב". מאז היא מופיעה בקולנוע, בטלוויזיה, ברדיו ובתיאטרון. ב-2007 החליפה, בהתראה של כמה שעות, את קארי מאליגן שחלתה, בתפקיד נינה בהפקת "השחף" של הרויאל קורט. היא הופיעה במחזה לגיוס תרומות בתיאטרון אלמיידה. התפקיד הגדול הראשון שלה בקולנוע היה כשגילמה את ג'סי / ונוס בסרט "ונוס". ב-2008 השתתפה בעיבוד לרדיו של "Blinded by the Sun" מאת סטיבן פוליאקוף, וגילמה את לידיה בנט בדרמה "Unseen Austen" מאת ג'ודית פרנץ'. ב-2009 הופיעה בסרט "Ollie Kepler's Expanding Purple World", בדרמה של ה-BBC2 "חתונה מלכותית" ובסרט הקצר "Wish 143", שהיה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-83 לפרס הסרט הלייב אקשן הקצר הטוב ביותר. ב-2010 שיחקה ויטאקר בסרט "The Kid" והשתתפה בסדרה "Accused" של BBC1. ב-2009 הופיעה בקומדיית הפשע האירית "Perrier's Bounty". ב-2011 גילמה את הדמות ויו בעיבוד של ה-BBC לספר "משמרת לילה" מאת שרה ווטרס, וכן שיחקה בסרט הפולחן "השכונה VS חייזרים". ב-2012 כיכבה בסרט המוזיקלי-קומי-דרמטי "Good Vibrations". ב-16 ביולי 2017 הוכרז כי ויטאקר תגלם את התגלמותו ה-13 של הדוקטור בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו. ויטאקר כיכבה בשלוש עונות של סדרת הדרמה ברודצ'רץ', במיני-סדרת ריגול בשם "The Assets", ובדרמה הרפואית "בידיים טובות" של BBC One. בשנת 2008 נישאה ויטאקר לשחקן האמריקאי כריסטיאן קונטרראס. באפריל 2015 נולד לזוג בן. מדיה וקבצים בנושא ג'ודי ויטאקר בוויקישיתוף ג'ודי ויטאקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ודי ויטאקר, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ודי ויטאקר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ודי ויטאקר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ודי ויטאקר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ynet, לראשונה: אישה בתפקיד "ד"ר הו", באתר ynet, 16 ביולי 2017. "Jodie Whittaker: Rise of a venus with her feet on the ground". The Yorkshire Post. 21 במרץ 2013. נבדק ב-27 בינואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Leigh Holmwood (2009-09-11). "New BBC drama set to recall 1981 royal wedding | Media". London: The Guardian. נבדק ב-2010-11-27. Camilla Turner, ‏Doctor Who: Jodie Whittaker becomes 13th Time Lord, urging fans 'not to be scared by my gender', The Telegraph, 17 July 2017 "Dan Sefton's new psychological thriller starring Jodie Whittaker". BBC Media Centre. 26 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Leigh Holmwood (18 ביוני 2011). "Jodie Whittaker: 'I work a lot and no one knows who I am'". The Independent. נבדק ב-10 בפברואר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Glover, Chloe (22 בינואר 2015). "Actress Jodie Whittaker pregnant for first time". Huddeersfield Daily Examiner. נבדק ב-22 בינואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Bradshaw, Peter (2013-06-20). "Spike Island – review". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-01-19.