laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרטין קופר

מרטין קופר (באנגלית: Martin Cooper; נולד ב-26 בדצמבר 1928) הוא מהנדס יהודי אמריקאי וסגן נשיא חברת מוטורולה לשעבר. נחשב לאבי הטלפון הנייד המודרני. קופר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי, למשפחה יהודית של מהגרים מאוקראינה. בשנת 1950 סיים את לימודיו בהנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של אילינוי. לאחר ארבע שנות שירות בצי משחתות וצוללות של ארצות הברית, הוא עבד במשך שנה בחברת תקשורת. בשנות השבעים ניהל את חטיבת המחקר ופיתוח של מוטורולה, והוביל את הצוות שפיתח את הטלפון הנייד. ב-17 אוקטובר 1973 הגיש את הפטנט שלו (מס' 3906166) על ה"Radio-/Telefon-System", שבעקבותיו הוא נחשב כיום לממציא הטלפון הנייד המודרני (להבדיל מטלפון נייד במכונית). באותה שנה ביצע קופר את השיחה הסלולרית הראשונה בעולם, בשדרה השישית בלב מנהטן, לעיניהם המשתאות של העוברים והשבים. לדבריו הוא שאב השראה מה"קומיוניקייטור" שבה נהג לדבר קפטן קירק מסדרת הטלוויזיה סטאר טרק, והוא החליט בעקבות זאת לערוך מחקר על טכנולוגיה סלולרית. בשנת 1995 הוענק לקופר פרס " Wharton Infosys Business Transformation Award" בשל החידושים הטכנולוגיים שלו בתחום התקשורת, בשנת 2009 זכה יחד עם ריי טומלינסון בפרסי נסיך אסטוריאס בקטגוריית המדע והמחקר. בשנת 2004 קיבל קופר תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכנולוגי באילינוי. בשנת 2023 הוענק לקופר פרס מפעל חיים בתערוכת המובייל בברצלונה (MWC). קופר הוא חבר במנסה, וכן מנכ"ל ומייסד של ArrayComm, חברה בסן חוזה שבקליפורניה העוסקת במחקר של טכנולוגיות אנטנה חכמה ושיפור רשתות אלחוטיות. מדיה וקבצים בנושא מרטין קופר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרטין קופר מרטין קופר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אוניברסיאדה

האוניברסיאדה היא אירוע ספורטיבי בינלאומי, רב ענפי, המאורגן על ידי הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי. השם הוא הלחם של "אולימפיאדה" ו"אוניברסיטה". רשמית האוניברסיאדה מכונה "משחקי האוניברסיטה העולמיים" או "המשחקים הסטודנטיאליים הבינלאומיים". בכל מקרה, המונח יכול להתייחס גם למשחקי ספורט בין סטודנטים באוניברסיטאות עצמן. רק מי שהוא סטודנט ואזרח המדינה או התאזרח בה יכול לייצג מדינה ולהשתתף בתחרויות, למעט זאת - מרבית החוקים והתקנות דומים לאלה של האולימפיאדה. במסגרת האוניברסיאדה מתקיימות אוניברסיאדות קיץ ואוניברסיאדות חורף אחת לשנתיים. משחקי האוניברסיאדה נחתמים באופן מסורתי בשירת המנון הסטודנטים, והמנון הפדרציה לספורט אוניברסיטאי, "גאודיאמוס איגיטור". 1923 צרפת (1794–1815, 1830–1958) פריז, צרפת 1924 פולין ורשה, פולין 1927 ממלכת איטליה רומא, ממלכת איטליה 1928 צרפת (1794–1815, 1830–1958) פריז, צרפת 1930 גרמניה דרמשטאדט, גרמניה 1933 ממלכת איטליה טורינו, ממלכת איטליה 1935 הונגריה (1867–1918) בודפשט, הונגריה 1937 צרפת (1794–1815, 1830–1958) פריז, צרפת 1939 מונקו מונטה קרלו, מונקו 1939 גרמניה הנאצית (1935–1945) וינה, אוסטריה 1947 צרפת (1794–1815, 1830–1958) פריז, צרפת 1949 איטליה מראנו, איטליה 1951 לוקסמבורג לוקסמבורג, לוקסמבורג 1953 מערב גרמניה דורטמונד, מערב גרמניה 1955 ספרד (1945-1977) סן סבסטיאן, ספרד 1957 צרפת (1794–1815, 1830–1958) פריז, צרפת הספורטאים הישראלים צברו 17 מדליות בסך הכל, מהן 4 זהב, 7 כסף ו-5 ארד.      אוניברסיאדת חורף מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיאדה
אקספלויט

אקספלויט (Exploit) הוא קטע תוכנה או מידע המנצלים פרצת אבטחה או באג בתוכנה או בחומרה. מטרת האקספלויט היא לשנות את ההתנהגות המתוכננת של הרכיב עליו הוא מופעל בהתאם לצורכי המפעיל ולרצונותיו. שימוש באקספלויטים נפוץ על ידי האקרים למטרות הפעלת קוד תוכנה זדוני (לדוגמה, התקנת נוזקה), הסלמת הרשאות, הפיכת המכשיר לזומבי ושימוש בו בהתקפות מניעת שירות ועוד. אקספלויטים נכתבים ברחבי העולם בידי האקרים בעלי ידע בשפות תכנות שונות, ובחלק מהמקרים הם ניתנים להורדה חופשית ברשת האינטרנט באתרים ייעודיים לנושא. באתרים האלה קיימים בדרך כלל הסברים על מטרת האקספלויט ואופן הרצתו, עניין המייתר במידת מה את הצורך בידיעת שפות תכנות כדי לבצע התקפות האקינג אלו. לכתיבת האקספלויט ולפרסומו קודם מחקר שתכליתו מציאת חולשה באופן הפעולה של המערכת הרצויה, אשר מאפשרת לנצל אותה לצורכי התוקף. במקרים מסוימים, בעת פרסומו האסקפלויט ינצל חולשת Zero-Day. במקרים כאלה הוא עלול להוות סיכון גבוה על המערכות הרלוונטיות, מכיוון שטרם הופץ עבורו טלאי מתאים. בשנים האחרונות מוצעים "אקספלויט כשירות" (Exploit as a Service – EaaS) על ידי חבורות פושעי סייבר. דרכי הפעלת האקספלויטים הן רבות ובהן: הרצה רגילה על המחשב המותקף על ידי התוקף (בדומה להרצת כל תוכנה אחרת). דרך פעולה זו שימושית בין היתר עבור הסלמת הרשאות. הרצה מתוך פלטפורמת תוכנה מתאימה, לדוגמה Metasploit. התקפה על מחשב מרוחק. דרך פעולה זו שימושי בין היתר עבור ניצול פרצות בתוכנות שרת מרוחקות. התקפות אקספלויטים על מחשבים מרוחקים מאופיינות לעיתים קרובות באינטראקציה מסוימת עם המשתמש המותקף או עם המערכת המותקפת, ניצול שדות קלט בעלי יכולת חדירה למחשב מקבל הקלט, וכן שימוש בטכניקות הנדסה חברתית. במקרים מסוימים, בהתאם לסוג הפרצה שנמצאה במערכת המותקפת, האקספלויט יכול להכיל גם Shellcode. כאשר הוא קיים, ה-Shellcode מאפשר לתוקף לקבוע את הפעולות שיתבצעו על המערכת המותקפת לאחר שנוצלה הפרצה על ידי האקספלויט. סיווג האקספלויטים מתבצע בדרך כלל על-פי הפרמטרים הבאים: סוג החולשות המנוצלות. חולשה לדוגמה שניתן לנצל היא גלישת חוצץ. תאימות האקספלויט למערכות תוכנה שונות. מטרת פעילותו ותוצאתה: הסלמת הרשאות, מניעת שירות ועוד. האקינג פרצת אבטחה אבטחת מידע קוד ייעודי (Shellcode) בדיקת חדירות מדיה וקבצים בנושא אקספלויט בוויקישיתוף exploit-db – מאגר מתעדכן של אקספלוייטים Mr. Robot – סדרה טלוויזיה הממחישה שימוש באקספלוייטים Exploit-as-a-service: Cybercriminals exploring potential of leasing out zero-day vulnerabilities | The Daily Swig, web.archive.org, ‏2021-11-23
אוניברסיאדת קאזאן (2013)

אוניברסיאדת הקיץ ה-27 נערכה בקאזאן (שבטטרסטן, רוסיה). במשחקים אלו השתתפו 10,400 ספורטאים מ-162 מדינות שונות, באוניברסיאדה שהייתה לאירוע האוניברסיאדה הגדול ביותר אי פעם. לראשונה בתולדות האוניברסיאדה היא כללה גם סדרת פסטיבלים ואירועים חגיגיים שהתקיימו במקביל לתחרויות הספורט. זו האוניברסיאדה הראשונה שנערכה ברוסיה. בחירתה של קאזאן לעיר המארחת, נעשתה לאחר הצבעה במטה הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי, בבריסל, במאי 2008. מול קאזאן התמודדו על האירוח, הערים ויגו הספרדית וקוואנגג'ו מקוריאה הדרומית. קאזאן זכתה ב-20 מתוך 27 קולות של חברי הוועדה הבוחרת. קאזאן התמודדה זו הפעם השנייה על אירוח האוניברסיאדה, לאחר שנכשלה בהתמודדות על אירוח האוניברסיאדה ב-2011, שנערכה לבסוף בשנג'ן. התכנון היה לבנות 64 מרכזי ספורט עבור האוניברסיאדה. הגדולים והחשובים שבהם הם: כפר האוניברסיאדה (הושלם ב-2010) - משמש כקמפוס אוניברסיטאי אק בארס ארנה - מכיל 45,000 מושבים מרכז הכדורעף של קאזאן היכל ספורט המים של קאזאן האקדמיה לטניס של קאזאן היכל ההיאבקויות "אק בארס" היכל השחמט כמו כן, שופץ אצטדיון רובין קאזאן, הורחבו קווי המטרו בעיר וקווי תחבורה נוספים, ונוסף טרמינל לנמל התעופה הבינלאומי של קאזאן. החלה הפצה של ירחון באנגלית "The Kazan Herald". היקף ההשקעות בעיר לקראת האירוע מוערך בכ-68 מיליארד רובל (כ-3 מיליארד דולר). המשלחת הישראלית כללה 40 ספורטאים, שהתמודדו בתשעה ענפי ספורט שונים, לרבות הנבחרת האולימפית בכדורעף חופים. אליס שלזינגר - זכתה בשתי מדליות זהב, אחת בענף היאבקות החגורות עד משקל 66 ק"ג ואחת בענף הסמבו עד משקל 64 ק"ג, (לא התמודדה בג'ודו עקב סכסוך עם איגוד הג'ודו בישראל) ובטקס הפתיחה נשאה את הדגל. פיטר פלצ'יק - זכה במדליית כסף בענף הסמבו במשקל עד 100 ק"ג גרגורי רודלסון - זכה במדליית ארד בענף היאבקות חגורות בקטגוריית משקל של מעל 100 ק"ג. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת קאזאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיאדת קאזאן (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיאדת קאזאן (באנגלית) יגאל ברמן, ‏משלחת של 40 ספורטאים תמריא לאוניברסיאדה, באתר ONE‏, 2 ביולי 2013 אורן אהרוני, אוניברסיאדה: מדליית ארד לגרגורי רודלסון, באתר ynet, 9 ביולי 2013
אוניברסיאדת ארזורום (2011)

אוניברסיאדת החורף ה-25 נערכה בארזורום, טורקיה בין ה-27 בינואר ל-6 בפברואר 2011, כאשר הנבחרת שצברה את כמות המדליות הגדולה ביותר הייתה הנבחרת הרוסית, עם 39 מדליות (14 זהב, 14 כסף ו-11 ארד). לשם השוואה, קוריאה הדרומית במקום השני אגרה 15 מדליות בלבד (7 זהב, 3 כסף ו-5 ארד). האוניברסיאדה נערכה באסיה בפעם השנייה ברציפות, לאחר שאוניברסיאדת החורף הקודמת נערכה בחרבין. גם אוניברסיאדת הקיץ נערכת ביבשת אסיה - בשנג'ן שבסין. ארזורום נבחרה לאחר שהתמודדה על האירוח מול מריבור, סלובניה. מריבור נבחרה לארח את האוניברסיאדה הבאה ב-2013. להלן עשר המדינות המובילות במדליות שזכו ספורטאיהן: מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת ארזורום בוויקישיתוף האתר הרשמי (באנגלית)(בטורקית)
אירית איזקסון

אירית איזקסון (נולדה ב-22 ביולי 1951) היא אשת עסקים ומנהל ישראלית שכיהנה כיו"ר הבנק הבינלאומי, לשעבר יו"ר חברת האשראי ישראכרט. איזקסון נולדה בתל אביב בשם אירית פלאטו. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר. היא בעלת תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בחקר ביצועים אותו למדה בבית ספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בתחילת שנות ה-90 החלה לעבוד בבנק לאומי, תחילה ככלכלנית בחטיבה הפיננסית ובהמשך בחטיבה העסקית. בתפקידה האחרון שימשה כמנהלת מגזר התעשייה בחטיבה העסקית, ובין השאר הייתה אחראית לחברות הגדולות במשק בתחומי ההיי-טק, התעשיות הביטחוניות והפטרוכימיות. ב-1999 הכירה את שרי אריסון, בטקס השקת מוזיאון העלייה בזכרון יעקב, שהוקם על ידי תד אריסון ואליהו איזקסון, חותנה של אירית איזקסון. מאז נחשבת איזקסון ידידה קרובה של שרי אריסון. בשנת 1999 התמנתה איזקסון כחברת דירקטוריון בנק הפועלים. בהמשך התמנתה כחברה בדירקטוריונים נוספים ובהם החברה לישראל, כי"ל ואיי די בי, ברום ים המלח ותרכובות ברום. בשנת 2009 התפטרה מחברותה בדירקטוריון החברה לישראל ובשנת 2012 התפטרה מדירקטוריון איי די בי. ב-2007 הודיעה אריסון על מועמדותה של איזקסון לסגנית יו"ר בנק הפועלים, אולם המפקח על הבנקים פסל את המינוי בנימוק שהליך המינוי היה לא תקין. ב-2008 מונתה ליו"ר חברת ישראכרט. בדצמבר 2013, בעקבות הנחיית בנק ישראל האוסרת על דירקטור בחברה-אם לשמש בו זמנית גם כדירקטור של חברה-בת, פרשה מתפקידה כיו"ר חברת ישראכרט ונשארה חברת דירקטוריון בנק הפועלים. בשנת 2017 מונתה איזקסון כיו"ר הבנק הבינלאומי, ממנו פרשה בראשית 2020. איזקסון חברת חבר הנאמנים של מכון ון ליר. בשנות 2011 ו-2017 נבחרה על ידי גלובס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל. אחיה היה הפרופסור משה פלאטו. איזקסון נשואה לעורך הדין ואיש העסקים אורני איזקסון, המשמש קונסול כבוד של נורווגיה בישראל. הם הורים לשלושה ילדים, ומתגוררים בתל אביב. בני הזוג איזקסון פעילים בהתנדבות בארגון אלו"ט והיו ממקימי כפר עופרים לילדים אוטיסטים. יהודה שרוני, איזו מנהלת היא תהיה?, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2007 רם דגן, אירית איזקסון לא תמונה לסגן יו"ר הפועלים בגלל כשלים בהליך המינוי, באתר TheMarker‏, 8 במאי 2007 אירית איזקסון מסיימת את תפקידה כיו"ר ישראכרט, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2013 "ליידי גלובס", 2 באוקטובר 2011 50 המשפיעות לשנת 2017 Conférence Moshé Flato 1999
יובל סיגלר

יובל סיגלר (נולד ב-21 בדצמבר 1965) הוא עיתונאי, עורך ומוציא לאור בחברת "טיים אאוט ישראל" שמקבוצת יובל סיגלר תקשורת. סיגלר גדל בשכונת רמת אליהו שבראשון לציון. בשירותו הצבאי היה מדריך בבית הספר לקצינים. למד פילוסופיה ומנהל עסקים באוניברסיטה העברית, אך לא סיים את לימודיו. למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב ועזב את הלימודים לאחר שנה. בגיל 24, ב-1990 הקים את הירחון קונטקסט. שימש כמוציא לאור, מנהל ועורך העיתון. העיתון פרסם ארבעה גיליונות בלבד, וכשנסגר טענו רבים מהעובדים כי סיגלר לא עמד בהתחייבויותיו הכספיות כלפיהם. ב-1991 הקים את העיתון "נמר של נייר", שעסק בתחום המדיה והפרסום ושוגר למנוייו בפקס. ב-1992 ייסד את הירחון "התקשורת" שעסק בתחומים דומים. ב-1995 ייסד את אתר חדשות הפרסום והשיווק "אייס", אותו מכר בנובמבר 2009 לחברת "קו מנחה". תחת זיכיון של המותג "Time Out", אותו קיבל ב-2002, מפרסם סיגלר את השבועון "Time Out תל אביב", ומדריכי תיירות בעולם. ב-27 במאי 2010 יצא לאור גם הגיליון הראשון של "טיים אאוט ירושלים", אך נסגר לאחר כשנה עקב חוסר תקציב. בעברו היה סיגלר אמון על המגזינים "360 מעלות", "התקשורת" ו-"yes", עיתון "ערוץ הילדים" ועיתוני הפקס "נמר של נייר" שעסק בפרסום ושיווק, "פקסדין" שעסקה בפסיקה ומשפט, "טעימות" ו"פרודקשן פוסט" שעסק בתעשיית ההפקות והטלוויזיה. במאי 2002 קיבל את הזיכיון להוצאה לאור את המגזין "אטמוספירה" המופץ לנוסעי טיסות אל על. באוקטובר 2002 קיבל את הזיכיון להוצאת מדריך התרבות והבילויים טיים אאוט בישראל. בשנת 2013 רכש את פעילות אתר allmag ואת המגזינים בקבוצת מוטו תקשורת, ביניהם מסע אחר, נישה וגלילאו וביוני 2014 רכש את מגזין "את". בשנת 2017 שימש כמוציא לאור של העיתון "גלובס" במשך מספר חודשים. סיגלר היה נשוי במשך 6 שנים לזמרת אפרת גוש ולזוג, ילד. ביוני 2020 הם נפרדו. יובל סיגלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יובל סיגלר, דף שער בספרייה הלאומית איתמר ב"ז, העבדים של סיגלר, באתר העין השביעית, 16 באוגוסט 2011 הילו גלזר, "אין לי עניין להעסיק בטלנים". הכירו את המו"ל החדש של "גלובס", באתר הארץ, 14 בספטמבר 2017 אלכסנדר כץ, יובל סיגלר ממשיך להתרחב: רכש את המגזינים 'את' ו'ביג טיים' משלמה בן-צבי, באתר אייס, 2 ביוני 2014 לא רע לה: אפרת גוש מתחתנת, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2013 יוני פרוים, פתיחה עשרמזל טוב: אפרת גוש ילדה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 19 בספטמבר 2014 ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏אפרת גוש ויובל סיגלר נפרדו, באתר מעריב אונליין, 12 ביוני 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל פרוסטיץ

הרב דניאל פרוסטיץ (תקי"ט, 1759 – ו' באדר תר"ו, 1846) היה ראב"ד בעיר פרשבורג בתקופת החת"ם סופר, במשך חמישים שנה. פרוסטיץ נולד לבנימין וואלף ושרל פרוסטיץ בעיר טוביטשאוו (אנ') ליד פרוסטיץ. הכתב סופר העיד עליו בשם אביו, החת"ם סופר, כי כבר בנעוריו היה מפורסם בגדלותו בתורה ובצדקותו. בסוף המאה ה-18, בשנת תקנ"ו התמנה לראב"ד בפרשבורג. היה מקורב מאוד לחת"ם סופר וסייע לו בהנהגת הקהילה בפרשבורג. היה בעל מעמד נכבד בקהילה היהודית בפרשבורג ומלבד תפקידו כראב"ד מסר שיעורי תורה בעיר. קהילות רבות הציעו לו לכהן בהן כרב, אולם הוא נשאר עד סוף ימיו בפרשבורג. בשנת תקע"א (1811) הוציא לאור את ספרו של רבנו תם "ספר הישר". בשנת תר"ו, שש שנים לאחר פטירת החת"ם סופר, נפטר הרב פרוסטיץ, בהיותו בן שמונים ושבע. בהלווייתו הספידו הכתב סופר, רבה של פרשבורג. נקבר בצמוד לקברו של החת"ם סופר בבית הקברות היהודי בפרשבורג. על מצבתו נכתבו התארים: "איש אלוהים, תפארת הדור, נזר החכמים, צדיק נשגב, סיני ועוקר הרים". ”ויהי דניאל עבד ה' השוכן פה שאנן / מנעוריו צדיק תמים לפני ה' נאמן./ עוסק בפקודי הישרים / ומאז גדול שמו נודע בשערים./ עוצם חריפותו וצדקותו היה להלל / וכל רז נגלה לדניאל./ בכל מקום אשר נטה שם אהלו בתחלה / שומעים לעצתו והיה לפאר ולתהלה./ בצדקתו בחר למכון שבתו פ"ב (פרש-בורג) קריה נאמנה / וזרח אורו פה חמישים שנה./ ומאז החל להרביץ תורה ברבים עם תלמידיו ברורים וחריפים / יום יום להוד דברותיו נכספים./ גדלו והצליחו ביראה / ומהם הוקמו על כסאות בית יהודה./ ובסוף ימיו הואיל ללמד לבני שם הישרים / זך אמרותיו השקם בנעימים./ ועוד הניח ברכה הרבה חידושי תורה בש"ס ופוסקים / ושו"ת חריפים ומתוקים./ ודברי אגדה על אדני אמת מיוסדים עודם בכתובים./ עשה משפט וצדקה ודעת תורה סודו/ ודין תורה בלבבו שמה./ כגדולתו ענוותנותו מאס בכס הרבנות לא חפץ בגדולות/ משווה רש ועשיר לבקרם ולנחמם/ חלק כבוד לכל אדם/ רדף שלום בין איש לאשתו ובין איש לרעהו./ אלה קצות דרכיו קצר המצע מהכיל/ רב הכשרון מעלילותיו כה צדקתו תעמוד לדור ודור/ מי יתן ותגן זכותו על קהל ישורון...” בנו של הרב דניאל פרוסטיץ ראב"ד פרשבורג היה הרב ישראל איסרל פרוסטיץ, ששימש כמגיד מישרים בפרשבורג. בנו של הרב ישראל איסרל הוא הרב דניאל פרוסטיץ-שטיינשניידר, שאף הוא שימש כמגיד מישרים בפרשבורג וחיבר את הספרים "דברי דניאל", "ילקוט דניאל" ו"דן מדניאל". הרב דניאל פרוסטיץ-שטיינשניידר הוציא את ספרו של אביו "מקוה ישראל" על מסכת אבות, ובשנת תרס"ז (1907) הוציא את ספרו של סבו "מחנה דן" על מסכת פסחים. חתנו הרב דוד צבי זוסמן סופר. חתנו הרב משה ברגר-קטנדורף, דיין בפרשבורג. בן אחותו של הרב דוד דייטש. רבי דניאל פרוסטיץ, מחנה דן על מסכת פסחים, באתר היברובוקס רבי יצחק ווייס, אבני בית היוצר פאקש, תר"ס, באתר היברובוקס. מידע על דניאל בן בנימין וולף פרוסטיץ בקטלוג הספרייה הלאומית דוד הלחמי, רבי דניאל פרוסטיץ, ראב"ד בפרשבורג, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רע"ה, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הכתב סופר בהספדו קרא עליו את הפסוק (תהילים כא, ד) "תשית לראשו עטרת פז" ("פז" בגימטריה 87). רבי דניאל פרוסטיץ, דברי דניאל, באתר היברובוקס רבי דניאל פרוסטיץ, ילקוט דניאל, באתר היברובוקס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגמי המלח של לרנקה

אגמי המלח של לרנקה (ביוונית: Αλυκή Λάρνακας, בטורקית: Larnaka Tuz Gölü) הם קבוצה של ארבעה אגמים מלוחים, השוכנים דרומית לעיר לרנקה בקפריסין, סמוך לחוף הים התיכון. ארבעת האגמים הם אליקי, אורפאני, סורוס וספיירו. אגם אליקי שמשמעות שמו הוא "מלוח", הוא הגדול בין הארבעה, ושטחו 1.58 קמ"ר. שלושת האגמים האחרים, ששטחם הכולל קטן משלו, מחוברים ביניהם, ונמל התעופה הבינלאומי בלרנקה חוצץ בינם לבין אגם אליקי. עוד שוכנים בין האגמים מתקן טיהור שפכים המשרת את העיר ומאגר מים. לחופו המערבי של אגם אליקי שוכן המסגד העות'מאני האלה סולטאן טקה (אנ'), הנחשב לפי המסורת למקום קברה של אום חראם, המינקת של הנביא מוחמד. מצפון ומדרום לאגם הוכשרו שני פארקים קטנים - פארק אגם המלח בפאתי העיר לרנקה ופארק טקה הסמוך לנמל התעופה. שטח כל האגמים הוא 2.2 קמ"ר, ועומקם הממוצע הוא כמטר. האגמים הם הגדולים בקפריסין לאחר אגם המלח של לימסול, והם שוכנים בליבה של צמחיית הלופיטים. האגמים נוצרו כתוצאה מכך שמי המלח מחלחלים אל הקרקע החלולה בין הים והסלע. לפי האגדה הנוצרית הם נוצרו כתוצאה מקללה שהטיל לזרוס, לאחר שבקשתו מאישה מקומית כי תיתן לו אוכל ושתייה נענתה בסירוב. לפי האגדה ענה לה לזרוס "מי יתן וכרמיך יתייבשו ויהיו לעד לאגם מלח". במהלך עונת החורף האגמים מתמלאים במים ובקיץ הם מתייבשים ונסוגים, וחושפים שכבת מלח ואבק המצטברים על הקרקע. האגמים נחשבים לאחד מאתרי הקרקע הלחה (Wetland) החשובים באי, והם הוכרזו כאתר לשימור לפי אמנת ראמסאר (Ramsar Convention) העוסקת בשימור אתרי קרקע לחה; במסגרת נטורה 2000, הרשת האקולוגית של האיחוד האירופי; לפי אמנת ברצלונה מ-1975; וכן הם מוגדרים כ"אזור עופות חשוב" (Important Bird Area - IBA). האגם משמש כביתם של 85 מיני עופות ימיים, שמספרם מוערך בעשרות אלפי פרטים. עם המינים המצויים במקום נמנים העגור האפור, שחף האגמים והסיקסק. עוד משמשים האגמים כתחנה חשובה בנתיבי נדידת העופות, ובהם גם פלמינגו שחלקם לפחות אף עושים במקום את עונת החורף. בעבר שימש המלח שנאסף באגמים כמוצר ייצוא חשוב של האי, אך הענף הלך והתדלדל עד שפסק לחלוטין ב-1986. האגמים ממוקמים דרומית לעיר הפיניקית והיוונית העתיקה כתיון. באזור האגמים התגלו כלי אבן, עם כתובות המזכירות את האל אשמון, וכן שתי כתובות נפרדות על אותו בסיס שיש, אחת מהן מוקדשת לאסקלפיוס והיגיאיה ומזכירה את הקמת מקדשם. בעקבות ממצאים אלה ניתן לשער שבאזור האגמים פעל מקדש לאשמון, שבהמשך הוקם מחדש כמקדש לאסקלפיוס (המקביל היווני לאשמון הפיניקי) והיגיאיה. מדיה וקבצים בנושא אגמי המלח של לרנקה בוויקישיתוף Report of the environmental audit of the city of Larnaca IBA Larnaca salt-lakes Marguerite Yon, Kition dans les textes (Kition-Bamboula V), Éditions Recherche sur les Civilisations, 2004, p. 257
שאול אשר

שאול בן אנשיל יפה, שנודע כשאול אשר (בגרמנית: Saul Ascher;‏ 8 בדצמבר 1767 – 6 בפברואר 1822) היה כותב, פילוסוף ומתרגם, איש השכלת ברלין. בקרב יהודי גרמניה בני תקופתו, היה שאול אשר נציגם המובהק והמוצהר של שוחרי המודרניזציה לא רק במובן החברתי והאזרחי, אלא גם במובן התרבותי והדתי - בקריאתו להמשיך את מפעלו ההגותי ההומניסטי והליברלי של ברוך שפינוזה ולשחרר לא רק את היהודים אלא גם את היהדות עצמה מכבלי המורשת הרבנית. אשר נולד בבירה הפרוסית למשפחה וותיקה בעיר. בתולדות ישראל הוא נתפרסם בעיקר בתגובותיו בעיתונות ובספרות הגרמנית הכללית בת התקופה בכתיבתו המגויסת למאבק להשגת שוויון זכויות ליהודים בגרמניה ובאירופה וכנגד סופרים ופובליציסטים אנטישמיים. הוא ראה את רעיונות תנועת הנאורות הגרמנית כהזדמנות לבניינה של המדינה על יסודות תרבותיים במקום לאומיים, וככזו יהיה בה מקום גם ליהודים כאזרחים שווים לגמרי. אשר היה מקושר היטב בחברה הגבוהה הגרמנית, בדגש על האליטה האינטלקטואלית. עם חבריו היהודיים באליטה זו ניתן למנות את שלמה מיימון ואת אדוארד גנז, לימים ממייסדי האגודה היהודית-גרמנית הראשונה לחכמת ישראל. לויתן ("על הדת ביחסה ליהדות") / שאול אשר; מבוא: מ. גרץ; תרגום: א. שידלצקי, ירושלים: האוניברסיטה העברית – המרכז לחקר תולדות ישראל ע"ש בן-ציון דינור, היברו יוניון קולג' – המכון למדעי היהדות (סדרת ’קנטרסים - מקורות ומחקרים’; 56), תשמ"ב. כל החיבורים הרשומים כאן נכתבו בשפה הגרמנית אייזמנגר השני (1794) מוסדות חברתיים: שרטוטים פילוסופיים של תולדותיהם - מקורם, התפתחותם ונפילתם (1801) ציורים אוריינטליים (1802) רעיונות להיסטוריה הטבעית של מהפכות פוליטיות (1802) אופיו של הקבינט בברלין (1808) נפולאון, או: התפתחות הממשל (1808) רוסו ובנו (1809) קבוצות היסטוריות רומנטיות (1809) רומנים, סיפורים קצרים ומעשיות (1810) יצירה-קלה על תחומי הפיוט, הביקורת וההומור (1811-1810) על הדחתו של אלפונסו מלך פורטוגל (1811) שגעון הגרמאניות (1815) חופש העיתונות ורגולציה של הצנזורה (1818) חגיגת וארטבורג (Wartburg (1818 מבט על עתידה של הנצרות (1819) מיכאל גרץ, ’תודעה יהודית חדשה בראשית התגבשותה בדור תלמידי מנדלסון – שאול אשר’, מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל, ד', תשל"ח-1978, עמ' 219–237. אליעזר שביד, ’תסמונת שפינוזה ומנדלסזון: השתלבות שני דפוסי-המפגש הנגדיים בין תרבות ישראל לתרבות המערב המחולנת’, דעת: כתב-עת לפילוסופיה יהודית וקבלה, 50–52, 2003, עמ' 317–344. מיכאל מאיר, צמיחת היהודי המודרני, ירושלים 1990, עמ' 138–142 אליעזר שביד, תולדות פילוסופיית הדת היהודית בזמן החדש - חלק ראשון, הוצאת עם עובד, 2001, פרק שביעי: תיקון היהדות על פי אמת המידה העצמית שלה – פילוסופיית הדת של שאול אשר, עמ' 137–151. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" כתביו בספרייה הלאומית הגרמנית אתר המוקדש לשאול אשר (בגרמנית) שאול אשר בוויקיטקסט הגרמני שאול אשר (1767-1822), דף שער בספרייה הלאומית
פעמה

פעמה (בלועזית: Beat) הוא מונח מוזיקלי המתאר את יחידת הבסיס של הזמן ברוב סוגי המוזיקה והריקוד הקיימים. הפעמות הן הבסיס לקצב, ולרוב ההיבטים הקצביים של מוזיקה וריקוד. הפעמות הן מעין נקודות על ציר הזמן, הנמצאות במרחקי-זמן קבועים זו מזו (למשל חצי שנייה), בדומה לשנתות בסרגל. כל פעמה כוללת נקודה אחת שכזו, וכן את משך הזמן בינה לבין הפעמה הבאה. במוזיקה ובריקוד קצבי, הפעמות נמשכות (נשמעות, נראות או מדומיינות) כל הזמן ברקע, והאירועים (צלילים, שקט, תנועות) מתחילים, נמשכים ונפסקים על גבי הרקע הזה ובהתאם לו. לכן ניתן לומר שהפעמות הן השלד הקצבי של המוזיקה ושל הריקוד. פעמה יכולה להיות מסומנת באמצעות אירוע קולי/ויזואלי כלשהו (התחלת/הפסקת צליל או תנועה) בדיוק בנקודת הזמן שלה ("על הפעמה"). אין צורך לסמן את כל הפעמות, כיוון שהמוח שואף להשלים את הפעמות החסרות כדי למצוא דפוס במוזיקה או בריקוד. אך כאשר מעט מדי פעמות מסומנות, המוח לא מצליח לאתר דפוס קבוע, והמוזיקה או הריקוד מאבדים את תחושת הקצב, ומקבלים תחושת זמן מעורפלת ו"מרחפת". ניתן לסמן את הפעמות גם באמצעות המכשיר מטרונום, שנועד למטרה זו. משך הזמן הקבוע בין הפעמות נקרא מִפְעָם (טֶמְפּוֹ), והוא התורם החשוב ביותר לקביעת המהירות בה מתבצע הקטע המוזיקלי או הריקוד. מכיוון שהפעמות מהוות את השלד הקצבי של היצירה, כאשר מותחים או מצמצמים אותו (על ידי שינוי משך הזמן הקבוע בין הפעמות), נמתחת או מתקצרת יחד איתו היצירה כולה. יחידת המידה למפעם היא "פעמות לדקה", ומשמעותה היא שככל שהמפעם גבוה יותר, יהיו יותר פעמות בדקה אחת. כך למשל, במפעם של 60 (פעמות לדקה) נשמע פעמה אחת כל שנייה בדיוק; ובמפעם של 120 נשמע שתי פעמות כל שנייה, כלומר פעמה אחת כל חצי שנייה. רוב סוגי המוזיקה והריקודים הקיימים מאופיינים קצבית על ידי רצף חוזר וקבוע של פעמות, המכיל פעמות מודגשות ולא מודגשות (נקראות גם חזקות וחלשות), המופיעות בסדר קבוע וחוזר, למשל: פעמה מודגשת, שתי פעמות לא מודגשות, וחוזר חלילה. סדר או דפוס קצבי זה יוצר את המשקל. כל חוליה בסיסית ברצף החוזר הזה נקראת תיבה. לרוב, הפעמה הראשונה בכל תיבה היא פעמה מודגשת, ולעיתים קרובות היא מסומנת בהתאם, באופן ברור יותר מהפעמות האחרות בתיבה. כאשר הפעמה הראשונה אינה מודגשת, נוצרת סינקופה. בגלל ההיררכיה בין הפעמות, נוצר מצב בו אירוע מוזיקלי יחיד (צליל/תנועה/הפסקה) יכול להתרחש בשלושה סוגי עיתויים: על פעמה דגושה, על פעמה חלשה, והיכן-שהוא בין פעמות ("אוף-ביט"). לכל עיתוי כזה יש משמעות מוזיקלית שונה. למשל, כאשר צליל או רצף של צלילים מופיע לפני פעמה דגושה, נוצרת הרגשה של הקדמה וציפייה לפעמה הדגושה, ותופעה זו נקראת "קָדְמָה". כאשר צליל או רצף של צלילים מופיע בין פעמות, נוצרת הרגשה של ציפייה לפעמה דגושה, ואפקט זה משמש ליצירת תחושת התקדמות ותנועה במוזיקה. פעמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מספור גזעי הכלבים על פי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות

מספור גזעי הכלבים על פי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות היא שיטת מספור ייחודית של גזעי הכלבים הנמצאת בשימושה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות. לפי שיטה זו, כל גזע שהוכר על ידי הפדרציה, באופן קבוע או זמני, מקבל מספר סידורי. מספר סידורי זה מאפשר לאחר מכן את זיהויו של הגזע במדינות ובשפות שונות, בהן שם הגזע שונה, ומאפשר להבדיל בינו לבין גזעים אחרים בעלי שם דומה. גזעי הכלבים ממוספרים כדלקמן: אין גזע במספר גזע זה גזע זה הוכר באופן קבוע גזע זה הוכר באופן זמני הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות