laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלמוג בוקר

אלמוג בוקר (נולד ב-9 בדצמבר 1978) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ופרשן חדשות 12 בדרום. בוקר נולד וגדל בבאר שבע. את שירותו בצה"ל עשה בחיל השריון. סיים תואר ראשון בתקשורת במכללה האקדמית ספיר. ב-2003 החל לעבוד בעיתון "זמן הנגב" מרשת מקומוני "מעריב". הוא שימש כתב מוניציפלי וכתב חדשות באזור הדרום. ב-2005 עבר לתחנת הרדיו "רדיו דרום", שבה שימש כתב ומנהל מחלקת החדשות. ב-2007 עבר לשמש כתב ב"מעריב" לענייני חבל לכיש. בהמשך אותה שנה עבר ל"חדשות 10" ככתב בדרום. הוא סיקר את העורף בעוטף עזה בתקופת מבצע עופרת יצוקה מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. ב-2015 העלה סדרת כתבות תחקיר בשם "נטושים בעוטף" וסדרת כתבות בשם "הפריפריה – מסע בחצר הזנוחה של ישראל בנגב ובגליל". ב-2020 התחיל להגיש תוכנית חדשות חדשה ששמה "חדשות 16:00". ב-2 באוגוסט עברה התוכנית לשעה 15:00, ושמה שונה ל"חדשות היום". מ-30 באפריל 2024 הגיש את התוכנית "אלמוג בשש" והיא שודרה בימי ראשון–חמישי בשעה 18:00 בערוץ 13. תוכנית נוספת שהגיש בוקר היא "אלמוג בשישי", תוכנית אקטואליה שבועית שביקרה את אירועי השבוע. תוכנית זו החלה להיות משודרת ב-2020 בתור משדר מיוחד בימי שישי תחת השם "חמש – מהדורת שישי", לצורך עדכונים שוטפים על מגפת הקורונה, אשר הייתה אז ב"גל הראשון". באמצע שנת 2021, לאחר שהוחלט להמשיך ולשדר את התוכנית ולהעבירה לשעות 18:00 עד 19:55, שונה שמה ל"אלמוג בשישי". ביולי 2024 הודיע שלאחר 17 שנים יעזוב את חדשות 13 ויעבור לשמש כתב ופרשן הדרום של חדשות 12 ואולפן שישי. ב-1 בספטמבר החל את עבודתו בחדשות 12. בוקר מתגורר בזיקים, נשוי לעו"ד אילת אלון-בוקר ואב לשני בנים ובת. בן דודו הוא העיתונאי רן בוקר. מדיה וקבצים בנושא אלמוג בוקר בוויקישיתוף אלמוג בוקר, ברשת החברתית פייסבוק אלמוג בוקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלמוג בוקר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אלמוג בוקר, באתר חדשות 13 אלמוג בשש, באתר חדשות 13 אלמוג בשישי, באתר חדשות 13 נועה שנהב, הייתי הראשון לצלם בקרית מלאכי; ראיתי מחזה קשה שלא עוזב אותי, באתר אייס, 19 בנובמבר 2012 דוד אברהם‏, בוקר טוב עוטף עזה, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2014 דינה חלוץ, אלמוג ואיילת בוקר: להמשיך לחיות תחת המתקפות בזיקים – זו דילמה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2020 שיר זיו, "הרגע הכי מפחיד היה בירי הרקטות בשעה האחרונה של המבצע", באתר ישראל היום, 27 במאי 2021 המנהיגים הצעירים, באתר המכללה האקדמית ספיר, 25 בנובמבר 2016 גיל משעלי, ‏"ההחלטה הקשה ביותר": אלמוג בוקר עוזב את חדשות 13 ועובר לחדשות 12, באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2024 אילת אלון-בוקר, מיומנה של תושבת עוטף עזה, באתר ynet, 13 במרץ 2012 ynet, אלמוג בוקר: "בסוף המבצע התפרקתי באוטו ובכיתי", באתר ynet, 27 במאי 2023
רמי ורקוט

רמי ורקוט (נולד ב-26 ביוני 1980 בגראנד-סינת'ה) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כשוער. ורקוט שימש כשוער מחליף בקבוצת מונפלייה בין השנים 1996-2002, כאשר בתקופה זו צבר 36 הופעות ליגה בלבד. ב-2002, חתם בקבוצת ליון. בעונת 2004-2005, הושאל ורקוט לשטרסבורג, לתקופה קצרה ביותר בה צבר 8 משחקים בלבד בין קורותיה של שטרסבורג. בעקבות פציעתו של גרגורי קופה ב-2007, ורקוט קיבל את אפודת השוער הראשון של ליון, ושיחק את שארית העונה בשערה של ליון, עד לחזרתו מהפציעה של קופה. במהלך תקופה זו, ורקוט עצר פנדל גורלי במשחק ליגת האלופות מול שטוטגרט הגרמנית, ובכך סייע לליון להעפיל לשלב שמינית גמר המפעל. באוגוסט 2012, ורקוט הפך להיות שוערה הראשון של ליון שנית, זאת לאחר מעברו של הוגו לוריס לטוטנהאם הוטספר. בסיומה של עונת 2012-2013, ורקוט שב לספסל קבוצתו, ואיבד את אפודת השוער פעם נוספת לאנתוני לופש. ביוני 2014, ורקוט עזב את ליון אחרי 12 שנים, כאשר חתם על חוזה לשנתיים בעולה החדשה לליג 1, קון. מדיה וקבצים בנושא רמי ורקוט בוויקישיתוף רמי ורקוט, באתר Transfermarkt רמי ורקוט, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רמי ורקוט, באתר Soccerway רמי ורקוט, באתר BDFutbol רמי ורקוט, באתר WorldFootball.net רמי ורקוט, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השחקן באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדליה אבן יחיא

גדליה אבן יחיא היה שמם של אישים שונים בני משפחת אבן יחיא: האם התכוונתם ל... גדליה אבן יחיא (רופא) (1437–1487) - פילוסוף ורופא יהודי בן המאה ה-15 גדליה אבן יחיא (שלשלת הקבלה) (1515–1587) - סופר, היסטוריוגרף ומתרגם בן המאה ה-16, מחבר שלשלת הקבלה גדליה אבן יחיא (השני) – משורר יהודי בסלוניקי, נפטר בראשית המאה ה-17 אליקים כרמולי – דברי הימים לבני יחייא: אילן היוחסין של בני משפחת אבן יחיא, עמ' 4, באתר היברובוקס, בו מופיעים שישה אישים בשם גדליה או גדליהו.
ברהנו טגניה

ברהנו טגניה (נולד ב-3 באוגוסט 1981) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב הפלילים של חברת החדשות. טגניה נולד באתיופיה לאב מורה ומנהל בית ספר ולאם עקרת בית ועלה לישראל עם הוריו ואחותו ב-1992 כחלק מפעילות ההמשך של מבצע שלמה. יש לו שלושה אחים. התגורר במרכז קליטה בערד. בוגר בית הספר אורט ערד. בתור נער היה אחד הניצולים של אסון פסטיבל ערד והתראיין על כך לאחר מכן. בצבא התגייס לקורס חובלים ולאחר שנשר ממנו שירת כקצין בחיל התותחנים. למד לימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, אך לא השלים אותם. במהלך לימודיו התנדב בעמותת טבקה, הפועלת לקידום יוצאי אתיופיה בישראל, ונאבקת בגילויי אפליה וגזענות המופנים כלפי בני העדה. עבד בערוץ הטלוויזיה האתיופי הישראלי, IETV. הוא הצטרף לקורס תקשורת ליוצאי אתיופיה בהנחייתה של ענת סרגוסטי בארגון אג'נדה (כיום "אנו"). ב-2008 החל לעבוד בחברת החדשות של ערוץ 2 ככתב לענייני פלילים. בשנים 2016–2019 הגיש תוכנית שבועית עם גלעד שלמור בנושא פשיעה ברדיו ללא הפסקה. בשנת 2020 זכה בפרס העיתונות של ארגון "בני ברית". בכתבתו על פרשת החשד לאונס בקפריסין, דיווח טגניה כי הצעירה הבריטית עבדה כחשפנית וכי קיבלה בעבר פיצוי כספי בגלל אונס קבוצתי שעברה. פרטים אלו נבדקו על ידי האינטרפול ונמצא שאינם נכונים. טגניה רווק ומתגורר באזור. טגניה אוהד את מכבי חיפה. מדיה וקבצים בנושא ברהנו טגניה בוויקישיתוף ברהנו טגניה, ברשת החברתית פייסבוק ברהנו טגניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברהנו טגניה, ברשת החברתית אינסטגרם יובל אביבי, ‏"אם לא אהיה חזק ירמסו אותי", באתר גלובס, 18 בינואר 2012 לי-אור אברבך, ‏"החברה הישראלית הבינה שהעדה האתיופית כבר לא תמימה", באתר גלובס, 4 במאי 2015 ברהנו טגניה: "בהפגנה הקרובה אני מפחד שהמצב עלול להידרדר למעשים קיצוניים", ריאיון ברדיו ללא הפסקה גבי בר-חיים, הכי ישראלי, באתר "ידיעות אחרונות", 5 במרץ 2019 ברהנו טגניה, באתר ידע במדיה ברהנו טגניה נחשף בתיעוד מגיל 14: "מאשים את עצמי", באתר אייס, 19 ביולי 2023 5 דברים שלא ידעתם על ברהנו טגניה: עלה בגיל 11 וניצל מאסון, באתר כיפה, 27 באוקטובר 2023 ורד לי, סיפורים שענת לא אוהבת במיוחד, באתר הארץ, 25 ביוני 2008 ברהנו טגניה ודני קושמרו זכו בפרס העיתונות של "בני ברית", באתר ערוץ 7, 6 במאי 2020 ברהנו טגניה, ‏האונס בקפריסין - קרב הגרסאות, באתר ‏מאקו‏, 19 ביולי 2019 ענת ביין-לובוביץ', ‏רוני דניאל לא לבד: האם התקשורת חטאה לתפקידה בסיקור האונס בקפריסין?, באתר גלובס, 25 ביולי 2019. עינב שיף, הגנה חסרת מעצורים, באתר ynet, 27 ביולי 2019 ממבצע שלמה עד לפריים טיים: 5 עובדות שלא ידעתם על ברהנו טגניה, באתר Ice, ‏2023-11-29
קפה מרגוע

קפה מרגוע הוא בית קפה ומסעדה בקריית אתא שנוסד בשנת 1936. בתחילתו שכן בית הקפה בצריף. המבנה שימש כמסעדה, אולם חתונות ובית קפה מהראשונים במדינת ישראל. שימש כמקום מפגש של ארגון "ההגנה". עדות על המקום: בלה פרסקי (1920–2008): "בשנת 1938 עברתי לכפר-אתא - לאחותי יפה שעלתה לישראל על אניית הנוסעים 'פולוניה', עבדתי אצלם בבית הקפה. האנגלים היו באים לשתות בבית הקפה, וודקה, עד שכרות. הרווחנו מהם טוב, היה להם כסף. היה להם רספקט לנשים. כמה שבקשנו נתנו ומזה היינו חיים אבל היה מסוכן. אברהם פרסקי (בעלי) בא לכפר-אתא לרקוד, מכל הסביבה באו לרקוד בקפה, תפס אותי 'בכוח'. הרבה מחזרים. היינו חבורה של צעירים, רקדנו ואלס וטנגו והורה. התחתנו והיו לנו ילדים. במלחמת העצמאות, היינו רצים עם הבנות שלנו בפיילה, לבית הקפה (רחוב ליד) להתחבא מהפצצות. שם היה מעין מקלט מתחת לבית." משפחות זיימן ופולק - בן דב הסבו חלק מצריף המגורים שלהם ל"בית קפה", מסעדה ואולם חתונות. בית הקפה פעל בחדר הגדול בצריף והיו בו כמה שולחנות. בחלק האחורי של החדר היה מקרר עם דלפק וויטרינה שהסתירו את המטבח. בחלק הקדמי של החדר היה חלון שנפתח בהרמה אל החצר. במוצאי שבת רקדו לצלילי הגרמופון ושתו סודה שיוצרה במכונה מיוחדת. בתקופת המאבק על הקמת המדינה התנגשו אנשי ההגנה עם החיילים הבריטים שבילו במקום. בשנת 1946 נבנה במקום הצריף מבנה שהמשיך לתפקד כבית קפה ומרכז חברתי של היישוב. קפה מרגוע מוגדר על ידי המוזיאון העירוני בית פישר כ"מבנה ראשונים" והוא חלק ממסלול הסיורים של בית פישר בקריית אתא. מדיה וקבצים בנושא קפה מרגוע בוויקישיתוף קפה מרגוע, ברשת החברתית פייסבוק קפה ומסעדה מרגוע באתר "בית פישר" המוזיאון העירוני של קריית אתא. ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולאדו ינבסקי

ולדימיר ולאדו ינבסקי (במקדונית: Владимир Владо Јаневски; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא זמר-פופ ומלחין מקדוני מפורסם, אשר שיריו נחלו הצלחה רבה במדינתו. ינבסקי מנגן על גיטרה, פסנתר ובמערכת תופים, יתר על כן שולט באופן שוטף בדיבור אנגלית, גרמנית, איטלקית ורוסית. כמו כן ייצג את מדינתו באירוויזיון 1998 וזכה במקום ה-19. ולדימיר ינבסקי נולד סקופיה, בירת מקדוניה, למד שפה וספרות אנגלית באוניברסיטת סקופיה. את תחילת דרכו המוזיקלית פתח כחבר בלהקות מקומיות. בשנת 1991 פתח בקריירה עצמאית בתור זמר וזכה להצלחה מסחררת במדינתו. בשנת 1992 ניסה להשתתף במוקדמות תחרות האירוויזיון לשנה זו כנציג יוגוסלביה, והגיע למקום ה-11. ינבסקי ניסה שנית להשתתף במוקדמות האירוויזיון בשנת 1998, הפעם תחת נציגות מקדוניה, וזכה לייצג את מדינתו לראשונה (אחרי שבשנת 1996 נופתה מהתחרות בשלב הסינון המקדים) עם השיר "Ne zori, zoro", שהגיע למקום נמוך בתחרות ועל כן לא השתתפה באירוויזיון בשנה שלאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא ולאדו ינבסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולאדו ינבסקי ולאדו ינבסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ולאדו ינבסקי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ולאדו ינבסקי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא מקדוניה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליזבת גארווי

אליזבת גארווי (באנגלית: Elizabeth Garvie; נולדה ב-1957, בריסטול) היא שחקנית אנגלייה, ידועה בזכות תפקידה כאליזבת בנט בעיבוד של ה-BBC לרומן גאווה ודעה קדומה מאת ג'יין אוסטן. גארווי הייתה נשואה לשחקן אנטון רוג'רס עד מותו ב-1 בדצמבר 2007. הם הופיעו יחד בסדרת הטלוויזיה "בבואות" ('Something In Disguise') שנכתב והומחז על ידי אליזבת ג'יין הווארד. גארווי היא נאמנה בקרן צדקה של שחקנים (הבאה לעזרת ילדי שחקנים) ושל "דנוויל הול" (בית לטיפול בשחקנים קשישים בבריטניה). אליזבת גארווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
דולפין אטלנטי לבן-צד

דולפין אטלנטי לבן-צד (שם מדעי: Lagenorhynchus acutus) הוא מין לווייתן שיניים ממשפחת הדולפיניים החי בצפון האוקיינוס האטלנטי. דולפין אטלנטי לבן-צד דומה לקרובי משפחתו כמו דולפין פסיפי לבן-צד ודולפין מזנק בצבעיו השחורים-לבנים שחלקו העליון שחור וחלקו התחתון לבן ובאמצע אפור בהיר. ישנו כתם לבן גדול בצידי בטנו מוקף פסים אפורים וצהובים. קצה הגוף והזנב שחורים. זהו דולפין גדול במקצת לסוגו. אורכו הממוצע 2.8-2.5 מטר ומשקלו 200–230 ק"ג. תוחלת החיים של הזכרים היא עד 22 שנה ו-27 שנה אצל הנקבות. אלו דולפינים חברתיים שנעים בלהקות של 50–60 פרטים ולעיתים קצת פחות, ומדי פעם הם מזנקים לגובה. הלהקות ניזונות מדגים כמו הרינג ומקרל ומדיונונים. הדולפינים נמצאים באזור צפון האוקיינוס האטלנטי בין השאר בניופאונדלנד, קייפ קוד והאזור המשולש של בריטניה, איסלנד וגרינלנד ובים הצפוני. הדולפינים ניצודים בכמה אזורים, אך מצב שימורם הכללי הוא "ללא חשש". מדיה וקבצים בנושא דולפין אטלנטי לבן-צד בוויקישיתוף דולפין אטלנטי לבן-צד, באתר ITIS (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד, באתר NCBI (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד, באתר GBIF (באנגלית) דולפין אטלנטי לבן-צד באתר הרשימה האדומה של IUCN
דולפין לבן-גב

דולפין לבן-גב (שם מדעי: Lagenorhynchus albirostris) הוא מין לווייתן שיניים ממשפחת הדולפיניים החי בצפון האוקיינוס האטלנטי. זהו דולפין חזק בעל לסת קצרה יחסית אבל עבה. אורכו הממוצע 2.3–3.1 מטר ומשקלו 180–354 ק"ג. בשונה מרוב בני הסוג דולפין בקבוקי השחורים-לבנים, צבע הגוף בכללי שחור, אך לאורך סנפיר הגב הוא לבן-קרם (ומכאן שמו). לא ידוע עליו הרבה אבל מוערך שהוא איננו בסכנה ושהוא נפוץ בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי וקצת יותר במזרחו. הוא נפוץ בקייפ קוד, בשפך הנהר סנט לורנס ובקצה הדרומי של גרינלנד במערב, באיסלנד במרכז ועד לסבאלברד וחופי צפון צרפת במזרח. לעיתים מתבלבלים בינו לבין דולפין אטלנטי לבן-צד, אך הוא שחור ברוב גופו וללא פסים צהובים והוא גם גדול יותר. אלו דולפינים חברתיים ביותר ומתקהלים וקופצים אחרי ספינות. הם ניזונות מדגים שונים ומדיונונים והם יכולים לחלוק את המזון עם לווייתנים שונים כמו לווייתני מזיפות, דולפינים שונים ואפילו עם האורקה - הטורף המסוכן ביותר שלהם. מדיה וקבצים בנושא דולפין לבן-גב בוויקישיתוף דולפין לבן-גב, באתר ITIS (באנגלית) דולפין לבן-גב, באתר NCBI (באנגלית) דולפין לבן-גב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דולפין לבן-גב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דולפין לבן-גב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דולפין לבן-גב, באתר GBIF (באנגלית) דולפין לבן-גב באתר הרשימה האדומה של IUCN
מארק ואליינטה

מארק ואליינטה הרנאנדס (בספרדית: Marc Valiente Hernández; נולד ב-29 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם בגואה. ואליינטה נולד בגרנולר, עיר במחוז ברצלונה שבקטלוניה, ספרד, וב-1997 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. ואליינטה החל את קריירת הבוגרים בקבוצת השלישית והשנייה של המועדון, אך לא הצליח להגיע לקבוצה הראשונה וב-2008 עזב לסביליה. גם בסביליה הוא החל את דרכו בקבוצת המשנה ורק ב-2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה במדי הקבוצה הראשונה של סביליה. בעונת 2009/2010 זכה עם סביליה בקופה דל ריי. בסיום העונה עבר לריאל ואיאדוליד בה שיחק חמש עונות, בליגת המשנה ובליגה הבכירה בספרד. בקיץ 2015 חתם במכבי חיפה. את שער הבכורה כבש מול הפועל עכו בחודש אוקטובר. בתום העונה זכתה חיפה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 1-0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בקיץ 2017 שוחרר מחיפה. ב-27 ביוני 2018 חתם בפרטיזן בלגרד. ב-25 ביולי 2019 חתם בספורטינג חיחון מהליגה הספרדית השנייה. בקיץ 2022 חתם בגואה מהסופר ליג ההודי. בצעירותו שיחק ואליינטה בנבחרות ספרד עד גיל 19 ועד גיל 20, ואף זכה עם הנבחרת הספרדית באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2006 בפולין. בנוסף לכך לוואליינטה יש הופעה אחת בנבחרת קטלוניה. ספרד אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2006 סביליה קופה דל ריי: 2009/2010 מכבי חיפה גביע המדינה: 2015/2016 פרטיזן בלגרד הגביע הסרבי: 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא מארק ואליינטה בוויקישיתוף מארק ואליינטה, ברשת החברתית אינסטגרם מארק ואליינטה, באתר Transfermarkt מארק ואליינטה, באתר Soccerway מארק ואליינטה, באתר BDFutbol מארק ואליינטה, באתר WorldFootball.net מארק ואליינטה, באתר FootballDatabase.eu מארק ואליינטה ירוק, כתבה באתר מכבי חיפה, 2 ביולי 2015 אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
ג'רמו

ג'רמו (למפת עיראק מוגדלת)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. ג'רמו (למפת עיראק רגילה)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. ג'רמו ג'רמו (Qal'at Jarmo) הוא אתר ארכאולוגי בדרום כורדיסטן (צפון עיראק), למרגלות הרי זגרוס מזרחית לעיר כירכוכ. באתר התקיימה אחת הקהילות החקלאיות העתיקות בעולם, המתוארכת ל-7090 לפני הספירה, והוא נחשב לאתר נאוליתי חשוב. שטח האתר כ-12-16 אלף מטר מרובע, בגובה 800 מטר מעל פני הים, בלב אזור מיוער של עצי אלון ופיסטוק. מדיה וקבצים בנושא ג'רמו בוויקישיתוף Link to letters from the archeologist Maison de l'Orient et de la Méditerranée details on Jarmo University of Cologne Radiocarbon CONTEXT database dates for Jarmo ג'רמו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקוסם מארץ עוץ (אנימציה)

הקוסם מארץ עוץ (באנגלית: The Wizard of Oz) היא סדרת אנימציה אמריקאית משנת 1990, שהופקה לרגל יובל סרט קולנוע בעל אותו שם שמבוסס על ספר בעל אותו שם, כאשר עלילתה משמשת להם כהמשך. הסדרה, שהופקה לה עונה אחת הכוללת 13 פרקים, שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 1996 ודובבה לעברית בבימויה של חנה דרורי קאשי. שמעון כהן שדיבב את הקוסם בסדרה האנימה "הקוסם מארץ עוץ" מדבב כאן את האריה. דורותי גייל (דורין יוחננוף) מגלה בוקר אחד את נעלי האודם בפתח ביתה, חוזרת לארץ עוץ ומתאחדת עם ידידיה. גלינדה (עירית ענבי) מגלה לה שעוץ בסכנה: הקופים המכונפים הצליחו בכישוף להקים לתחייה את המכשפה הרעה מהמערב (שרי צוריאל) וזו מתעללת בקוסם (אלברט כהן), ששבוי בכדור פורח המפורסם שלו. הפתיח מכיל את סיפור הפיילוט של הסדרה, כולל החייאת המכשפה (כשברקע המנגינה המפורסמת שלה מהסרט ב-1939). כשהחבורה אומרת "צריך להציל ת'קוסם" ברקע מתנגנת מנגינת השיר "We're off to see the wizard" מהסרט. "הקוסם מארץ עוץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקוסם מארץ עוץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הקוסם מארץ עוץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
עוצבת להב

עוצבת להב (הוקמה במקור כאוגדה 194, ובשנות ה-80 של המאה ה-20 הוסב שמה לאוגדה 370) הייתה אוגדת מילואים משוריינת של צה"ל בגזרת פיקוד המרכז. האוגדה פורקה בשנת 2004. אוגדה 194 הוקמה בשנת 1975 כאוגדת שריון, כחלק מבניין כוחות השריון שנעשה לאחר מלחמת יום הכיפורים. מפקדה הראשון היה האלוף משה בר כוכבא, אשר פיקד על אימון ההקמה של האוגדה בשנת 1975 בשטחי יהודה ושומרון. בין חטיבות השריון באוגדה בשנות השמונים והתשעים היו חטיבה 211, חטיבה 395 (עוצבת קלע) וחטיבה 820 (עוצבת לביא). יחידות נוספות במסגרת האוגדה היו: אגד ארטילרי 214, אגד תחזוקה, גדוד קשר, יחמ"ן וחטיבה 5. האוגדה גויסה לראשונה ותפסה פיקוד על בקעת הירדן והגבול המזרחי במסגרת הכוננות שהוכרזה בצה"ל משהותקף הכור הגרעיני בעיראק ביוני 1981. האוגדה שכללה גם כוח סדיר של חטיבה 211 ובו גדוד 126, העבירה את האחריות על בקעת הירדן לאוגדה 162 שעלתה מסיני בעקבות הסכמי השלום עם מצרים. במלחמת לבנון הראשונה גויסו יחידות האוגדה וחלקן פרס ברמת הגולן והיה בכוננות לכניסה ללבנון). האגד הארטילרי, היחמ"ן וגם לוחמי חטיבות הטנקים לקחו חלק בשהייה הארוכה בלבנון. האוגדה שנשאה בהמשך את המספר 370, פורקה במסגרת צמצום סדר הכוחות המשוריין של צה"ל בשנת 2004. בין מפקדי האוגדה: משה (בריל) בר כוכבא (1974 - 1975), אהרן פלד (פדל'ה) (1975–1979), אמנון ליפקין שחק (1982-1980), דורון רובין (1982–1983), אביגדור קהלני (1984 - 1985) כשהיה מפקד פו"ם, עוזי קרן (1986–1987), מנחם זטורסקי (1988-1989), משה עברי סוקניק (1990–1992), שמואל צוקר (1992–1993), יום טוב סמיה (1993–1995), יפתח רון-טל (1995–1997), אלי אמיתי, אלעזר שטרן. מדיה וקבצים בנושא עוצבת להב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוכים הבאים לפתח תקוה

ברוכים הבאים לפתח תקווה הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר הישראלי נצ'י נצ'. האלבום יצא לאור בשנת 2015 דרך חברת התקליטים היי פייבר הפקות. האלבום כולל מספר מפיקים ישראלים שתרמו לכתיבתו. בין אלו ניתן למנות את עידו מימון, ששיתף פעולה עם נצ'י נצ' באלבום הבכורה שלו "חלומות" והפיק את השיר "כלב מי שלא אוהב אותך". השיר "הללויה" הופק על ידי אייל "שקל" דוידי, שהפיק את רוב שירי אלבומיו הקודמים של נצ'י נצ' ומופיע לצידו. בנוסף משתתפים באלבום חבר להקת הדג נחש, שלומי אלון, ששר את הפזמון בשיר "תהילה", שהופק על ידי מיכאל כהן (כהן ביטס), מהצמד כהן@מושון. השיר יצא כסינגל ונכנס לרוטציה בפלייליסט לילה של גלגלצ במהלך חודש יוני 2015. שלומי אלון ניגן גם סקסופון ב"תהילה" וב"כלב מי שלא אוהב אותך". עוד מנגן באלבום גיטריסט להקת בלקן ביט בוקס, רון בונקר. השירים עצמם כוללים מחוות לאמנים שונים. הפתיחה כוללת קאבר לשירו של צוות הווי הנח"ל, "פתח תקווה". השיר "חסידה צחורה" מכיל שחזור של השיר "חסידה צחורה" של להקת צלילי העוד, אותו מבצע איציק פצצתי. השיר "ממשלה זה פשע מאורגן" הוא קאבר בעיבוד חופשי לשיר "Government Is Organized Crime" של להקת הפולק הישראלית OSOG. סער גמזו, הגיע הזמן להכיר: נצ'י נצ', באתר ישראל היום, 7 ביולי 2015 עלמא אליוט הופמן, עכבר העיר אונליין, נצ'י נצ' מציג: "ברוכים הבאים לפתח תקוה", באתר הארץ, 12 ביולי 2015 נדב מנוחין‏, קשוב מאוד 99: היינו רוצים לשתות בירה עם נצ'י נצ', באתר וואלה, 14 ביולי 2015 הבילויים, ‏באלבום החדש נצ'י נצ' שם את הקרביים על השולחן, באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2015 אביטל תמיר, כהןביטס, עידו מימון, איציק פצצתי, ניר דנן, אורי שוחט, פלאסגא, שקל, טונה, זי קיי גלגל"צ, "תהילה" בפלייליסט לילה גלגל"צ, יוני 2015
אלב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... Alb פירושו לבן ברומנית אלב (אנ') – טוניקה לבנה המשמשת כמרים נוצרים #אלב – האשטאג ברשתות החברתיות שמשמעותו "אבל לא באמת". אלב (צפון היער השחור) (אנ') – יובל של נהר הריין אלב (דרום היער השחור) (אנ') – יובל של נהר הריין קרישול אלב (אנ') – נהר ברומניה פרנקישה אלב (אנ') (גר') – אזור הררי בגרמניה שוויבישה אלב (אנ') (גר') – רכס הרים בגרמניה חאראפ אלב (אנ') – אגדה רומנית מאת יון קריאנגה, מילולית: ערבי/כושי לבן נמל התעופה הבינלאומי אולבני (אנ') – לפי קוד יאט"א
נה

האם התכוונתם ל... רושה דה נה – הר ברכס האלפים הברניים מישל נה – דוכס אלכינגן, נסיך מוסקבה ומרשל של צרפת Na נא
נא

האם התכוונתם ל... בשר נא – רקמת שריר מן החי המשמשת למאכל מבלי שתעבור עיבוד כלשהו, מלבד חיתוך או קיצוץ ראד נא – מאכל אטריות תאילנדי שבץ נא – משחק לוח נא לגעת – עמותה ישראלית לחרשים ועיוורים הצילני נא – ניגון יהודי-רוסי עתיק נא אמון – שמה התנ"כי של העיר תבאי שבמצרים נא (סרט) (אנ') – סרט אימה צרפתי-בלגי משנת 2016 בבימויה של ג'וליה דוקורנאו נה Na
קארל למל

קארל למל (באנגלית: Carl Laemmle;‏ 17 בינואר 1867 - 24 בספטמבר 1939) היה מפיק סרטים יהודי-אמריקאי יליד גרמניה, מחלוצי תעשיית הקולנוע האמריקאית ומייסד חברת סרטי יוניברסל. למל נולד ב-1867 למשפחה יהודית ברובע היהודי של העיר לאופהיים בממלכת וירטמברג הגרמנית. בשנת 1884 היגר לארצות הברית, והשתקע בשיקגו. בשנת 1912 עבר לניו יורק, ובה ייסד את חברת הקולנוע סרטי יוניברסל. בהמשך, עבר לבוורלי הילס שבלוס אנג'לס, וניהל משם את החברה. לאחר עלייתה לשלטון של המפלגה הנאצית בגרמניה, סייע ליהודים מעיר הולדתו לאופהיים בהגירה לארצות הברית, וכן ניסה לפעול לאישור כניסתה של הספינה סנט לואיס לארצות הברית. במהלך הקריירה שלו היה אחראי להוצאתם לאקרנים של כ־400 סרטי קולנוע. בנו, קארל למל הבן, המשיך את דרכו בתעשיית הקולנוע האמריקאית, וניהל את אולפני יוניברסל משנת 1928 עד שנת 1936. אחייניתו, קרלה למל, הייתה שחקנית קולנוע, וגילמה תפקידים במספר סרטי אימה שהופקו באולפני יוניברסל. מדיה וקבצים בנושא קארל למל בוויקישיתוף קארל למל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארל למל, באתר AllMovie (באנגלית) קארל למל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קארל למל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחמן אורי

נחמן אורי (27 באוגוסט 1931 - 14 ביולי 2014) היה יו"ר המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי במשך כ-16 שנה, וקודם לכן היה הממונה על יחסי עבודה במשרד העבודה. נחמן אורי נולד בקישינב שברומניה (כיום ברפובליקת מולדובה). בשנת 1941 גורשו הוא ומשפחתו מביתם, אביו נרצח והוא ואמו ואחיו החלו בנדודיהם. בשנת 1946 עלה לארץ ישראל ונשלח מיד למחנה המעצר בעתלית. לאחר שחרורו ממחנה המעצר גר אצל דודו בתל אביב ואחר כך הגיעו אמו ואחיו לארץ והוא הצטרף אליהם והם גרו בחיפה. עקב מחלת השחפת ממנה סבל קיבל הקלה בשירות הצבאי ובמלחמת העצמאות שירת בלשכת הגיוס. לאחר סיום לימודי התיכון למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת לימודיו גויס יחד עם סטודנטים נוספים על ידי משה דיין לשחרור שטח ליד רמת רחל אולם למחרת הם נאלצו לנטוש את המקום. בסיום לימודיו החל לעבוד במשרד מבקר המדינה. בשנת 1959 עבר למחלקה ליחסי עבודה במשרד העבודה (כיום חלק ממשרד הכלכלה), שם היה ממונה אזורי על יחסי עבודה בירושלים, סגן הממונה הראשי על יחסי עבודה והחל משנת 1974 - הממונה הראשי על יחסי עבודה. בתפקידיו אלה פעל לסיומן של שביתות רבות. בזמן עבודתו במשרד העבודה שהה במלחמת יום הכיפורים עם חיילי צה"ל באפריקה ואחר כך השתתף בשיחות השלום עם הירדנים והפלסטינים. תוך כדי עבודתו במשרד העבודה שרת כסגן מנהל מל"ח (משק לשעת חירום) בירושלים, מרצה באוניברסיטאות וראש האגודה לחקר יחסי עבודה. לאחר פרישתו בשנת 1995 ממשרד העבודה מונה ליו"ר המוסד לבוררות מוסכמת ושם שרת עד שנת 2011. נחמן אורי נפטר ב-14 ביולי 2014 והותיר אחריו אשה, אח, שני בנים, שישה נכדים ונינה. אהרן גבע, איך מונעים שביתות - שיחה עם נחמן אורי, הממונה החדש על יחסי עבודה, דבר, 18 בדצמבר 1974 מכּתביו: האם דרושה בוררות חובה, דבר, 21 בנובמבר 1975 עו"ד נחמן אורי הממונה הראשי על יחסי עבודה, דבר, 24 בספטמבר 1974 הוסר איום השביתה בענף היהלומים, דבר, 2 במרץ 1973 עובדי "בנק ישראלי לתעשיה" דחו השביתה, דבר, 6 ביולי 1973 העבודה במפעלי ים המלח - לתקנה, דבר, 19 בינואר 1975 חוסל הסכסוך עם הספרנים האקדמאים, דבר, 26 במאי 1975 הסתיימה השבתת "נגב קרמיקה", דבר, 12 בספטמבר 1976 שמעון רפפורט, הושג הסכם לסיום השביתה בחברת הספנות "תרשיש", מעריב, 20 באוקטובר 1976 הממונה על יחסי העבודה מתערב בבל"ל, דבר, 27 בספטמבר 1979 חיים נגיד, איום השביתה בהבימה נדחה בשלושה שבועות, מעריב, 29 ביוני 1986