laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלס ג'ינר

צ'ארלס אייזיק ג'ינר (באנגלית: Charles Isaac Ginner‏; 4 במרץ 1878 – 6 בינואר 1952) היה צייר נופים בריטי. הוא היה מקורב לספנסר גור והרולד גילמן וחבר בקבוצת קמדן טאון. צ'ארלס אייזק ג'ינר נולד ב-4 במרץ 1878 בקאן, בנו השני של איזק בנג'מין ג'ינר, רופא בריטי. הייתה לו אחות צעירה יותר, רובי (נולדה ב־1886). הוא התחנך בקאן במכון סטניסלס. בגיל צעיר ג'ינר גיבש את רצונו להיות צייר אבל הוריו הסתייגו מהחלטתו. כשהיה בן שש-עשרה סבל מדלקת ריאות ונסע בספינה סביב דרום האוקיינוס האטלנטי והים התיכון כדי להחלים, בשובו לקאן, עבד במשרד מהנדסים, ובשנת 1899, בגיל 21, עבר לפריז ללמוד אדריכלות. בשנת 1904 הסירו הוריו את התנגדותם להיותו צייר, וג'ינר נכנס לאקדמיה ויטי, פריז, שם לימד אנרי מרטין, אך ג'ינר הוכשר בעיקר עם הצייר פול ג'רוויס, שהסתייג משימושו של ג'ינר בצבעים בהירים. בשנת 1905 עבר ג'ינר ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות בפריז, אך לאחר שנה חזר לאקדמיה ויטי, אחרי שג'רוויס עזב את המוסד ההוא. המורה החדש העיקרי שלו היה הספרדי הרמנגילדו קמרסה, שהסתייג מהערצתו של ג'ינר את וינסנט ואן גוך. בשנת 1908 עזב ג'ינר את האקדמיה ויטי ועבד בעצמו בפריז, ולקח שעורים אצל וינסנט ואן גוך, פול גוגן ופול סזאן. בשנת 1909 ביקר ג'ינר בבואנוס איירס, ארגנטינה, שם ערך את תערוכת היחיד הראשונה, שעזרה להכיר בדרום אמריקה את הפוסט-אימפרסיוניזם. ציורי השמן שלו הראו את השפעתו של ואן גוך על מריחת הצבע שלו. בשנת 1910 נסע ג'ינר ללונדון, לכהן בוועדה של התערוכה השלישית של התאחדות האמנים. הרולד גילמן וספנסר גור הפכו לחבריו ושכנעו אותו להתיישב בלונדון. תחילה התגורר בבאטרסי (Battersea), אך אחר כך בקמדן טאון, שם היה השכן של גילמן וגור והשתתף בקביעות בשעות אחר הצהריים במפגשים ברחוב פיצרוי 19 ופגש את רוברט בוואן, ג'ון נאש, אלברט רוטנשטיין, ג'ייקוב אפשטיין, וולטר בייס, וולטר סיקרט ולוסיאן פיסארו. בשנת 1911 הוא הפך לחבר בקבוצת קמדן טאון ובשנת 1913 של קבוצת לונדון, ובשנת 1914 מקבוצת שוק קומברלנד. ב-1914 הוא הופיע במשותף עם גילמן בגלריה גופיל. במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1916 לערך, גויס ג'ינר ושירת תחילה בחיל חימוש של הצבא המלכותי, ועבר לחיל המודיעין ובסופו של דבר גויס ליחידות הקנדיים, שעבורם עשה ציור של מפעל למילוי אבקת שרפה בהורפורד. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה אמן מלחמה רשמי, והתמחה בציור סצינות נמל והפצצה של מבנים בלונדון. בשנת 1942 הוא הפך לעמית באקדמיה המלכותית לאמנויות, שם דגל בקבלת אמנים צעירים יותר. גלריית טייט בלונדון וגלריות רבות אחרות מחזיקות את עבודתו. בגלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון, יש דיוקן עצמי מדויק בדרך כלל. הוא נפטר בלונדון ב־6 בינואר 1952. מועצת האמנויות בבריטניה קיימה תערוכה לזכרו בשנים 4–1953. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ג'ינר בוויקישיתוף צ'ארלס ג'ינר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ginner, (Isaac) Charles (1878–1952), painter, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית) Robert Upstone, Modern Painters: The Camden Town Group, exhibition catalogue, Tate Britain, London J. Rothenstein, 'Charles Ginner 1878–1952', in J. Rothenstein, Modern English Painters Sickert To Smith (1952), p. 188–193
פרודואה אלזה

פרודואה אלזה (במלזית: Perodua Alza) הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב המלזית פרודואה (Perodua) אשר מיוצרת משנת 2009. מנוע קדמי. מנוע בנזין מתוצרת טויוטה סדרה "Toyota SZ engine" (אנ') סוג מנוע "3SZ-VE". מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה קדמית. 5 דלתות. מספר נוסעים: 5 + 2. קיבולת מכל דלק - 42 ליטר. בשנת 2010 נמכרו 41,933 יחידות מדגם ה"פרודואה אלזה". דגם ה"פרודואה אלזה" דורג במקום החמישי במכירות הכלל ארציות במלזיה. "פרודואה אלזה", שנת 2012 "פרודואה אלזה", שנת 2012 "פרודואה אלזה" "פרודואה אלזה" "פרודואה אלזה" דגם "1.5 SE", שנת 2021 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פרודואה באזה פרודואה קליסה פרודואה רוסה מדיה וקבצים בנושא פרודואה אלזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרודואה אלזה (באנגלית בריטית) פרודואה אלזה, סרטון באתר יוטיוב פרודואה אלזה, סרטון באתר יוטיוב "פרודואה אלזה" שנת 2021 paultan.org/2019/11/21/2021-perodua-alza-d27a-new-next-gen-mpv-rendered "פרודואה אלזה" paultan.org/2009/11/23/perodua-alza-finally-launched-a-car-or-an-mpv "פרודואה אלזה" paultan.org/2009/11/24/perodua-alza-advanced-version-extra-equipment "פרודואה אלזה" שנת 2020 כולל מחיר newcar.carlist.my/perodua/2020 טבלת דירוג מכירות 50 כלי הרכב הנמכרים ביותר במלזיה בשנת 2010 / פרודואה אלזה במקום החמישי web.archive.org/web/20110810191119
יחסי מקסיקו–תימן

יחסי מקסיקו–תימן הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לתימן. שתי המדינות חברות באו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 במרץ 1976. מקסיקו מוסמכת לתימן משגרירותה בריאד, ערב הסעודית ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בצנעא. תימן מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון הבירה, ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא יחסי מקסיקו–תימן בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגביע הרוסי בקטרגל

הגביע הרוסי בקטרגל הוא טורניר גביע לאומי הנערך מאז 1992. בשנת 1991 נערך גביע ברית המועצות. שיאנית הזכיות היא דינמו מוסקבה שזכתה בגביע תשע פעמים. הטורניר מאורגן על ידי התאחדות הקטרגל הרוסית. ליגת העל הרוסית בקטרגל
צוואתו של עבד אל-בהאא

צוואתו של עבד אל-בהאא היא מסמך אותו כתב עבד אל-בהאא, אחד ממנהיגיה של הדת הבהאית, לפני מותו בשנת 1921. ב-28 בנובמבר 1921 נפטר עבד אל-בהאא. בסוף ימיו, זכה עבד אל-בהאא לראות את התרחבותה של הדת הבהאית ברחבי העולם. בהלווייתו השתתפו אלפי מאמינים המשתייכים לזרמים דתיים שונים, וזאת כאות הערכה על שפעל לקדם את אחדות האנושות. קברו של עבד אל-בהאא נמצא באחד מחדרי מקדש הבאב שעל הר הכרמל. צוואתו של עבד אל-בהאא מחולקת לשלושה חלקים. בחלק הראשון, עבד אל-בהאא מהלל ומשבח את האל ואת בהאא אללה. הוא מתאר את תלאותיו של בהאא אללה ואת הדרך שעבר בתור הדמות המייסדת והמנהיג הראשון של הדת הבהאאית. נוסף על כך, מדובר בצוואה על תפיסה שהייתה רווחת בקרב זרמים שונים בעולם המתייחסים לעבד אל-בהאא כאויב קטלני החותר תחת ההנהגה באותם הימים. עבד אל-בהאא מוסר למאמיניו בהמשך דבריו כי על פי ציוויו של האל, אסור למאמין להשמיע דיבה, אלא להפגין שלווה וחביבות כלפי כל אדם באשר הוא אדם. עבד אל-בהאא מבקש מהאל שיגן על מאמיניו מפני רגשות שליליים בעולם, כמו תשוקה, שנאה וקנאה. הוא ממשיך ומנחה את מאמיניו להפיץ את האמונה הבהאאית בעולם, ומתאר את הנצרות כדת ששכחה את מושג הגשמיות ומתייחסת רק לרוחניות. בהמשך דבריו, עבד אל-בהאא מסביר על כינון בית הצדק העולמי ועל מעמדם של העומדים בראשו. הוא מדגיש כי המאמינים העומדים בראש בית הצדק העולמי צריכים להיבחר על ידי כלל המאמינים. עבד אל-בהאא ממשיך ומתאר את אופן המינוי של "ידי אמונת האל" על ידי שומר האמונה ומציין כי "ידי האמונה" מחויבים לסור למרותו של האחרון. את החלק השני של צוואתו, עבד אל-בהאא פותח בשבח והודיה לאל על שהיה לצידו לאורך הדרך וסייע לו להתמודד בקשיים מול אויביו השונים. הוא מציין כי האל יודע הכל על מאמיניו ועל כלל בני האדם, ומבקש מהאל שלא יזכור לבני האדם את אכזריותם ומעשיהם השגויים, כיוון שאינם יודעים מה הם עושים. עבד אל-בהאא חוזר להתייחס לעניין בית הצדק העולמי בכך שהוא מסביר כי על כל אדם לפנות אל הספר הקדוש, וכי מה שלא כתוב בספר הקדוש חייב להיות מופנה אל בית הצדק העולמי. הוא ממשיך ומסביר כי כל מה שמחליטים חברי בית הצדק העולמי שווה בחשיבותו לדברים הכתובים בספר הקדוש, וכי יש להם סמכות גם לבטל חוקים אם איבדו את הרלוונטיות שלהם. בהמשך, עבד אל-בהאא מבקש להזהיר את מאמיניו מפני מירזא מוחמד עלי, אחיו של עבד אל-בהאא, אשר ניסה לרשת את אביו, בהאא אללה, ומשניסיון זה כשל, החל בניסיון לחבל באמונה הבהאאית. הוא ממשיך ומבקש ממאמיניו שיעמדו על המשמר ויראו שאין בוגדים או כופרים בתוך הדת. בחלק השלישי והאחרון, עבד אל-בהאא מתאר כמה מהתלאות שעבר בחייו וחוזר להזכיר את הסבל שעבר בהאא אללה. הוא מבקש ממאמיניו להתנער מהכופרים והבוגדים ולהפיץ את האמונה הבהאאית בעולם. לבסוף, הוא מכתיר בחלק זה את נכדו שוגי אפנדי ליורשו. Will and Teatament of 'Abdu'l-Bahá, Bahá'i Reference Library Will and Teatament of 'Abdu'l-Bahá, Bahá'i Reference Library, Part 1 Will and Teatament of 'Abdu'l-Bahá, Bahá'i Reference Library, Part 2 Will and Teatament of 'Abdu'l-Bahá, Bahá'i Reference Library, Part 3
אצטדיון דאיגו

אצטדיון דאיגו, (בקוריאנית: 대구스타디움 주경기장; נהגה: [daeguseutadium jugyeong-gijang]) המכונה גם הקשת הכחולה, הוא אצטדיון ספורט הממוקם בעיר דאיגו, שבדרום קוריאה. האצטדיון נקרא בעבר אצטדיון גביע העולם של דאיגו, אך שמו שונה לאצטדיון דאיגו ב־5 במרץ 2008. האצטדיון ממוקם כ-11 ק"מ מנמל התעופה של דאיגו, הוא מנוהל על ידי המרכז לניהול מתקני ספורט של דאיגו, והוא מכיל 66,422 מקומות ישיבה, וחניה ל-3,550 כל רכב. אצטדיון דאיגו היה אחד מעשרת האצטדיונים הדרום קוראינים שאירחו את משחקי מונדיאל 2002, כמו כן הוא שימש כאצטדיון המרכזי באוניברסיאדת הקיץ ה-22 שנערכה בשנת 2003, ובאליפות העולם באתלטיקה 2011. אצטדיון דאיגו שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל דאיגו פ.צ עד שנת 2018. בניית האצטדיון החלה ביולי 1997 והושלמה במאי 2001 ועלות הפרויקט הייתה 265 מיליון דולר. האצטדיון היה האצטדיון הגדול ביותר בדרום קוריאה במהלך מונדיאל 2002, ונערכו בו המשחקים הבאים: אצטדיון דאיגו מארח את מרתון דאיגו המתקיים באפריל מדי שנה. האצטדיון אירח את פסטיבל שירי אסיה ה-8 שאורגן על ידי "קרן קוריאה לחילופי תרבות בינלאומיים", בשנת 2011. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון דאיגו בוויקישיתוף מרכז מתקני הספורט של דאיגו (בקוריאנית) The Chosun Ilbo Asian Singers to Gather in Daegu for Asia's Biggest Pop Concert 10 October 2011. Retrieved 2011-10-12
יחסי בחריין–מקסיקו

יחסי בחריין–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לבחריין. שתי המדינות חברות באו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 באוגוסט 1975. מקסיקו מוסמכת לבחריין משגרירותה בריאד, ערב הסעודית ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד במנאמה. בחריין מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית. שגרירות מקסיקו בריאד, ערב הסעודית באתר visahq אתר על יחסי מדינות ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטניסלאוס קוביירסקי

סטניסלאוס קוביירסקי (בגרמנית: Stanislaus Kobierski;‏ 15 בנובמבר 1910 – 18 בנובמבר 1972) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. קוביירסקי נולד ב-15 בנובמבר 1910 בדיסלדורף שבגרמניה. הוריו היו פולנים קתולים שהיגרו מפוזנאן. לאורך רוב הקריירה שיחק בפורטונה דיסלדורף עימה זכה בתואר אליפות גרמניה ב-1933, הראשון והיחידי עד היום של המועדון. בנוסף לכך גם זכה 6 פעמים באליפות מחוז נורדריין-וסטפאליה. במהלך מלחמת העולם השנייה היה קוביירסקי לשבוי מלחמה בברית המועצות עד לשחרורו רק ב-1949. כאשר חזר לפורטונה בגיל 39 הספיק לשחק רק ארבעה משחקים לפני שנפצע וסיים את הקריירה עקב כך. במדי נבחרת גרמניה קוביירסקי היה שותף להגעתה למקום השלישי במונדיאל 1934, וגם כבש את השער הראשון של נבחרתו בהיסטוריה שלה בטורניר זה, כאשר עשה זאת בניצחון 2–5 על בלגיה בשמינית הגמר. הופעתו האחרונה הייתה ב-5 באוקטובר 1941 בניצחון 0–6 נגד פינלנד בהלסינקי, הופעה שסגרה בסך הכל 26 בהן כבש 9 שערים. פורטונה דיסלדורף אליפות גרמניה: 1933 אליפות מחוז נורדריין-וסטפאליה (6): 1933, 1936, 1937, 1938, 1939, 1940 נבחרת גרמניה מקום שלישי בגביע העולם: 1934 סטניסלאוס קוביירסקי, באתר Transfermarkt סטניסלאוס קוביירסקי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) סטניסלאוס קוביירסקי, באתר Soccerway סטניסלאוס קוביירסקי, באתר WorldFootball.net סטניסלאוס קוביירסקי, באתר National Football Teams סטניסלאוס קוביירסקי, באתר FootballDatabase.eu
התעשייה האבירית

"התעשייה האבירית" הוא שיר מאת מאיר גולדברג (מילים) וקורין אלאל (לחן) שנכתב בשנת 1988 ונכלל באלבומה המצליח של אלאל, אנטארקטיקה, שראה אור בפברואר 1989. השיר כתוב כבלדה על נושא מימי הביניים: אבירים הבונים ספינה כחלק מפרויקט מגלומני, אשר נתמך על ידי שרים ויועצים ואף בן המלך עצמו, עד לביטול התוכנית והתרסקותה של הספינה, שאך זה עתה הושלמה, בהפלגת הבכורה שלה. השיר גם מולחן במקצב של 6/8, האופייני לבלדות אירופאיות עתיקות. למעשה, השיר הוא אלגוריה לפרויקט הלביא, שהופסק על ידי ממשלת ישראל ב-1987 (רמז ל"לביא" [שם נרדף לאריה] מצוי במשפט האחרון בבית הראשון לפיו לספינה היה "תבליט של אריה בחרטום"). שמו של השיר מרמז לתעשייה האווירית לישראל, וכך גם המשפט בפזמון: "גאוות יחידה היא הלחם/ של התעשייה האבירית". השיר מתאר את הטרגדיה של האומן שעמל עשור על הפרויקט ולבסוף ניפץ את מעשה ידיו אל הסלעים. אורי הייטנר הציע שאולי מדובר במשה ארנס שראה בלביא את פרויקט חייו. בנוסף לביצוע של קורין אלאל מתוך "אנטארקטיקה", קיים ביצוע של דודי לוי עם "התזמורת הקטנה", בעיבודו של לוי. קורין אלאל, זן נדיר: שרים מכל התקופות מילים ותווים, הוצאת מודן, 2002. (הספר בקטלוג ULI) מילות השיר, באתר שירונט ניתוח השיר 'התעשייה האבירית', באתר "תרבות•il" אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: התעשייה האבירית, 27 באוקטובר 2019 משה ארנס, שלושת השקרים שהפילו את הלביא, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2017 לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מידע על היצירה "התעשייה האבירית" באתר מיוזיק בריינז
ניקולס ולאר

ניקולאס ולאר (בצרפתית: Nicolas Vallar; נולד ב-22 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן טהיטי המשחק בעמדת הבלם בסנטרל ספורט. ולאר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אנז'ה, ובשנת 2001 הצטרף לקבוצת המילואים של מונפלייה. בשנת 2003 חתם בסט, במדיה שיחק שלוש עונות ובשתיים מהם רשם עליית ליגה. בשנת 2006, ולאר חתם בפנאפייל מהליגה הפורטוגזית השנייה, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת. בהמשך, שיחק בא.ס. אקסלסיור ומונטשו-בורגון. בשנת 2009, ולאר חזר לטהיטי וחתם בדראגון, עמה זכה בליגת העל הטהיטית בעונת 2011/2012. ולאר, שיחק בצעירותו בנבחרת טהיטי. בשנת 2012, זומן לראשונה לסגל נבחרת טהיטי לקראת גביע אוקיאניה לאומות 2012 ואף מונה לקפטן הנבחרת. ולאר היה שותף לזכייה ההיסטורית של הנבחרת בגביע. ולאר, השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2013, וכבש שער עצמי בהפסד 1–6 לניגריה. דראגון ליגת העל הטהיטית: 2011/2012 נבחרת טהיטי גביע אוקיאניה לאומות: 2012 מדיה וקבצים בנושא ניקולס ולאר בוויקישיתוף ניקולס ולאר, באתר Transfermarkt ניקולס ולאר, באתר Soccerway ניקולס ולאר, באתר WorldFootball.net ניקולס ולאר, באתר National Football Teams ניקולס ולאר, באתר FootballDatabase.eu
אימרה טאוסיג

אימרה טאוסיג (בהונגרית: Taussig Imre; אבה (הונגריה), 28 ביוני 1894 – מחנה ריכוז ברוק אן דר לייטה (Bruck an der Leitha),‏ 23 במרץ 1945) היה כדורגלן יהודי-הונגרי ששיחק בנבחרת הונגריה בכדורגל, חלוץ, קיצוני ימין. הוא נספה בשואה. טאוסיג שיחק בקבוצת מ.ט.ק. בודפשט וזכה איתה בשלושה תוארי אליפות (1914, 1917 ו-1920) ובגביע (1914) בין השנים 1914 – 1918 הופיע בנבחרת הלאומית חמש פעמים וכבש שער אחד. Antal Zoltán, Hoffer József: Alberttől Zsákig. Budapest: Sportkiadó. 1968. ISBN 0439001507018 Rejtő László – Lukács László – Szepesi György: Felejthetetlen 90 percek. Budapest: Sportkiadó. 1977. ISBN 963-253-501-4 יד ושם: המאגר המרכזי של שמות קורבנות השואה. אימרה טאוסיג "A holokauszt és a magyar labdarúgás". Magyar Labdarúgó Szövetség. 2014-01-27.
טינקה

טִנְקָה (שם מדעי: Tinca tinca) הוא מין של דג יחידי בסוגו ממשפחת הקרפיוניים החי באגמים ונהרות איטיים לאורך אירואסיה ואף במקווי מים מליחים. ניתן למצוא אותו מבריטניה, לאורך נהרות אירופה כמו ביניסיי ואוב עד לימת באיקל בסיביר. הוא מצוי גם במים בהם דגים אחרים לא יכולים לשרוד מחוסר חמצן. דג הטינקה יכול להגיע לאורך של 70 סנטימטרים ולמשקל של 8.5 קילוגרם אך נפוץ יותר במשקל של 3.5 עד 4 קילוגרם בממוצע. יש מעט דו-צורתיות זוויגית והזכרים קטנים מעט יותר מהנקבות. צבע הקשקשים שלו צהבהב עד ירוק-זית והחלק העליון כהה יותר. יש לו סנפיר גבי גבוה בחלק האחורי של הגב, כששאר הסנפירים בשרניים ורחבים והראש קטן יחסית, אך בעל עיניים אדומות גדולות ובינים בולטים, העוזרים לדג לחוש את סביבתו. הטינקה מחפש מזון של חרקים מימיים, רכיכות ותולעים ומזון מהצומח ולרוב יימצא ביחידות או בקבוצות קטנות. הוא לא מבוקש למטרות מסחריות אך לעיתים נתפס לדיג ספורט. כמה אנשים מגדלים אותו כדג נוי באקווריום. מדיה וקבצים בנושא טינקה בוויקישיתוף טינקה, באתר ITIS (באנגלית) טינקה, באתר NCBI (באנגלית) טינקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טינקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טינקה, באתר FishBase (באנגלית) טינקה, באתר GBIF (באנגלית) טינקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טינקה באתר הרשימה האדומה של IUCN לפי האקדמיה ללשון העברית
אלבי

אלבי (בצרפתית: Albi) היא עיר בת כ-50 אלף תושבים בדרום צרפת. היא מהווה עיר-בירה של מחוז טארן שבחבל אוקסיטניה. היא שוכנת על גדת הנהר טארן, כ-80 קילומטרים צפון-מזרחה לעיר טולוז. העיר האפיסקופלית של אלבי הוכרזה בשנת 2010 כאתר מורשת עולמית. אלבי יושבת על גדות נהר הטארן, קרוב לכרמים המפורסמים של העיר גייאק, קרוב ל"רמה הנפתלת" (Plateau Cordais) וליער הגְרֵסיניה. מיקומה כ-80 ק"מ מהעיר טולוז, 3 שעות מהרי הפירינאים, שעתיים מהים התיכון. ההתיישבות הראשונה באזור העיר הייתה בתקופת הברונזה. לאחר כיבוש גאליה על ידי הרומאים בשנת 51 לפני הספירה, ניתן לעיר השם "Civitas Albigensium", כלומר טריטוריית האלביגנזים. חפירות ארכאולוגיות במקום לא מצאו שרידים של מבנים רומיים, דבר שמוביל למסקנה כי העיר הייתה יישוב צנוע למדי בתקופה זו. ב-1040 נכנסה העיר לתנופה של פיתוח עם הקמת ה"גשר הישן", ומספר רבעים חדשים נבנו. בהמשך הלכה והתעשרה העיר הודות למסחר הגואה והמסים שהוטלו על השימוש בגשר העיר. ב-1208 איחדו האפיפיור והמלך את כוחם במאבק נגד הקתרים הקרויים גם אלביגנזים על שם עיר זו שהייתה מרכז חשוב שלהם. הקתרים יצרו לעצמם גרסה שונה של הנצרות, למורת רוחם של הקתולים הדומיננטיים בתקופה זו. הדיכוי היה קשה במיוחד, וקתרים רבים הועלו למוקד באזור זה. האזור, שעד אותה עת נהנה מעצמאות בפועל, מצא את עצמו מסופח לממלכה הצרפתית. לאחר מסע הצלב האלביגנזי ולקראת סוף המאה ה-13, השלים הבישוף ברנארד דה כאסטנט את בניית ארמון הבֵּרְבִּי (Palais de la Berbie), ארמון שדמה יותר למבצר; והורה על תחילת ההקמה של הקתדרלה המרשימה של ססילה הקדושה (Sainte-Cécile). בין השנים 1450 ו-1560 נהנתה העיר מתקופה של שגשוג מסחרי אשר התבסס בעיקר על גידול צמח האיסטיס ששימש לייצור מקלות הפסטל. בתי הרנסאנס ששרדו עד הלום מעידים על העושר המרשים שנערם בידיהם של הסוחרים בפסטל. אלבי שימרה היטב את מורשתה הארכיטקטונית העשירה, וזו מנציחה את התקופות השונות שבעברה של העיר. עבודה רבה הושקעה בשחזור והשבחת העיר, בייפוי הרבעים הישנים ומתן מראה חדש שבו הלבנה חולשת. העיר היא מקום הולדתו של אנרי דה טולוז-לוטרק ויש בה מוזיאון ליצירותיו. הערים התאומות של אלבי הן: ספרד ז'ירונה, קטלוניה, ספרד ארצות הברית פאלו אלטו, קליפורניה, ארצות הברית (מ־1994) קתדרלת אלבי מסע הצלב האלביגנזי מדיה וקבצים בנושא אלבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלבי (בצרפתית) אלבי, ברשת החברתית פייסבוק אלבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלבי, ברשת החברתית אינסטגרם אלבי, ברשת החברתית LinkedIn אלבי, סרטונים בערוץ היוטיוב אלבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרוטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרוטון – (מיוונית: פרוטון, ראשון) חלקיק הנמצא בגרעין של כל אטום. הוא נושא יחידה יסודית אחת של מטען חשמלי חיובי (1 e) פרוטון (משגר לוויינים) – משגר לוויינים כבד שפותח בברית המועצות. הפרוטון משמש לשיגור לוויינים ממשלתיים רוסיים, שיגורים מסחריים ללקוחות מחוץ לרוסיה וכן לשיגור חלקים של תחנת החלל הבין-לאומית פרוטון מייל – שירות דואר אלקטרוני מוצפן מקצה לקצה פרוטון (תוכנה) – שכבת תאימות המאפשרת הרצת משחקי מחשב שפותחו עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows למערכת ההפעלה לינוקס והפצותיה דרך קליינט סטים. כלי רכב פרוטון ארנה – טנדר בתצורה "coupé utility" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצר במלזיה בין השנים 2002–2010 פרוטון ג'וארה – מיניוואן קטן, מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצר במלזיה בין השנים 2001–2004 פרוטון ווג'ה – מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2001–2011 פרוטון וירה – מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 1993–2009 פרוטון טיארה – מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 1996–2000 פרוטון סאוי – מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2005–2011 פרוטון פוטרה – מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2005–2011
שיגרו אישיבה

שיגרו אישיבה (ביפנית: 石破 茂; נולד ב-4 בפברואר 1957) הוא ראש ממשלת יפן, חבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית. שימש כשר ההגנה ושר החקלאות. מ-27 בספטמבר 2012 שימש כמזכ"ל המפלגה הליברלית-דמוקרטית. שיגרו נולד במחוז טוטורי, שאביו כיהן בה כמושל. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קיו בשנת 1979. לאחר מכן עבד בבנק "מיצוי". מ-26 בספטמבר 2007 ועד 1 באוגוסט 2008, כיהן כשר ההגנה בממשלתו של יאסואו פוקודה. אישיבה היה לחבר השני בממשלת פוקודה לאחר מטימורה נובוטאקה שהצהיר כי הוא מאמין בקיומם של עב"מים. בשנת 2008 התמודד אישיבה לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית, אך הפסיד לטארו אסו. ב-24 בספטמבר 2008 מונה לשר החקלאות. בשנת 2012 התמודד שוב לנשיאות המפלגה, אך שוב הפסיד. לבסוף, ב-27 בספטמבר 2012 מונה למזכיר הכללי של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. בנובמבר 2013 אמר אישיבה שההפגנות נגד חוק סודות המדינה היו "מעשי טרור". מאוקטובר 2024 מכהן כראש ממשלת יפן. אתר האינטרנט הרשמי של שיגרו אישיבה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של שיגרו אישיבה מדיה וקבצים בנושא שיגרו אישיבה בוויקישיתוף שיגרו אישיבה, ברשת החברתית פייסבוק שיגרו אישיבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שיגרו אישיבה, ברשת החברתית אינסטגרם שיגרו אישיבה, סרטונים בערוץ היוטיוב שיגרו אישיבה, הבלוג הרשמי «Fukuda Cabinet launched / Changes minimized to reduce impact on Diet business», The Yomiuri Shimbun, 26 September 2007. Japan’s defense minister braces for aliens, inquirer.net, 20 December 2007 «Aso elected LDP head», The Yomiuri Shimbun, 22 September 2008. «Aso elected premier / Announces Cabinet lineup himself; poll likely on Nov. 2», The Yomiuri Shimbun, 25 September 2008. The Japan Times Ishiba to be LDP’s new secretary general 28 September 2012 Japan Times Secrecy law protests ‘act of terrorism’: LDP secretary-general December 1, 2013 The Associated Press, Japan’s parliament elects Shigeru Ishiba as prime minister, NPR, ‏1-10-2024 (באנגלית) רם ברנדס, יפן: שר ההגנה לשעבר ימונה לראש הממשלה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 בספטמבר 2024
זניט-2 סנקט פטרבורג (כדורסל)

זניט-2 (ברוסית: «Зенит-2») היה מועדון כדורסל רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג שהתמודד בסופרליגה הרוסית בכדורסל ושימש כקבוצת המילואים של מועדון הכדורסל זניט. הקבוצה הוקמה על בסיס קבוצת טריומף-2 שהייתה קבוצת המילואים של מועדון טריומף ליוברצי על חורבותיו קמה זניט והשתתף בליגת הנוער המאוחדת של VTB. באוגוסט 2017 נודע כי הוקמה קבוצת מילואים בשם "זניט-פארם" שתתמודד בסופרליגה-1, השנייה בחשיבותה במערך ליגות הכדורסל. אנדריי נוביקוב מונה למאמן הראשי של הקבוצה, גנאדי שצ'טינין מונה לעוזר המאמן. ב-23 בספטמבר 2017, זניט-פארם שיחקה את המשחק הרשמי הראשון שלה, במשחק החוץ נגד ספרטק פרימוריה שניצחה אותה בתוצאה 61:96. ב-14 באוקטובר 2018, זניט-פארם שיחקה משחק ידידות מול קבוצת הכוכבים של איגוד הכדורסל האמריקני לנוער, JBA. המשחק הסתיים בתוצאה 114:121 לטובת נבחרת JBA. לפני פתיחת עונת 2019/2020 הוחלט לשנות את שמה של זניט-פארם לזניט -2 ולרשום את הקבוצה לסופרליגה-2, השלישית בחשיבותה. הקבוצה המחודשת הורכבה משחקנים צעירים שעל פי התקנות הייתה להם הזכות לשחק בליגת הנוער המאוחדת VTB וכדורסלנים, שבמידת הצורך יוכלו להיות מעורבים בהרכב הבוגר של זניט. על פי תוצאות העונה שהסתיימה זניט-2 סיימה במקום השמיני, לאחר שניצחה 19 ניצחונות ב-36 מפגשים, עד להפסקת העונה בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. באוגוסט 2020 הנהלת מועדון הכדורסל זניט החליטה לנטוש זמנית את הפרויקט וזניט-2 לא נרשמה לסופרליגה-2. רוסיה מקסים קרוואנן 2017—2018 רוסיה אנדריי נוביקוב 2018—2019 רוסיה דניס טימאקוב 2019—2020 רוסיה אלכסנדר מיכאילוב Баскетбольный клуб «Зенит» заявил фарм-команду в Суперлигу-1 «Зенит-Фарм» дебютировал в Суперлиге 1 «Зенит-Фарм» сыграет со сборной JBA Зенит-Фарм дал бой сборной звезд JBA С нового сезона «Зенит» изменяет систему подготовки спортивного резерва Спасибо за сезон, Зенит-2! Изменения в тренерских штабах резервных команд Александр Михайлов возглавил «Зенит-2»
דנידינה

דנידינה היא סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בטלוויזיה הלימודית ואשר נועדה ללמד ילדים זהירות בדרכים. הסדרה הופקה על ידי שירות הסרטים הישראלי ומשרד החינוך והתרבות בשיתוף משרד התחבורה והמועצה הלאומית למניעת תאונות. הסדרה שודרה לראשונה בשנת 1974 בימי ג' בשעה 17:30. במאי הסדרה היה בועז דוידזון ותסריטי הפרקים נכתבו על ידי אוריאל אופק, שגם חיבר את מילות שיר הפתיחה. פרקי הסדרה ליוו את שני האחים דני (יואב רן) ודינה (אפרת פריימן, בתו של שלמה פריימן, שהיה מנהל מחלקת הצליל בטלוויזיה ואיש חברת הד ארצי) בחיי היום-יום שלהם כגון בדרך לבית הספר, בטיול עם כלבם ומשחקיהם בשכונה. שיר הפתיחה של התוכנית נכתב על ידי אוריאל אופק ואלברט פיאמנטה ובוצע על ידי שלמה ארצי. ב-1993 שילבה להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר את השיר "בואי דינה", המתייחס לתוכנית ולשיר הפתיחה שלה, בתקליט הבכורה של הלהקה. הגור האבוד שרוולים לבנים - דנידינה, סרטון באתר יוטיוב מחבואים חוקי תנועה המעקב הגדול - דנידינה, סרטון באתר יוטיוב אבטיח אדום הכדור החדש - דנידינה, סרטון באתר יוטיוב הולכים ליום הולדת הולכים לגן חיות משקפיים חדשים - דנידינה, סרטון באתר יוטיוב אופניים המבחן דני - יואב רן דינה - אפרת פריימן שוטרים - טוביה צפיר, דורי בן זאב אמא - שולה רווח תפקידי אורח קטנים - משה איש כסית, צבי שיסל ואחרים דף הסדרה(הקישור אינו פעיל) באתר televizia.net דנידינה המעקב הגדול עם טוביה צפיר דף הסדרה באתר נוסטלגיה אונליין שיר הפתיחה, בביצוע שלמה ארצי, סרטון באתר יוטיוב עמודת פרסום למשדר בטיחות לילדים, עמוד 31, מעריב, 13 באוגוסט 1974 יעקוב העליון, "זהירות, תאונות!", עמודת "מסך ומסכה", מדור "ערב ערב", עמוד 22, מעריב, 15 ביוני 1975