וס אנסלד

וסלי סיסל "וס" אנסלד האב (באנגלית: .Westley Sissel "Wes" Unseld Sr; ‏14 במרץ 1946 – 2 ביוני 2020) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק במשך כל הקריירה בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת וושינגטון בולטס. בעונת 1977/1978 היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות ליגת ה-NBA, ובעונת 1968/1969 זכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בשנת 1988 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל. אנסלד נולד בלואיוויל שבקנטקי ובצעירותו כיכב בקבוצת הכדורסל של בית ספר תיכון סנקה, אשר זכתה בשתי אליפויות מדינת קנטקי. בשנת 1965 הצטרף לקבוצתה של אוניברסיטת לואיוויל מעיר הולדתו, ובשנתו הראשונה כ"פרשמן" השיג ממוצעים גבוהים במיוחד של 35.8 נקודות ו-23.6 ריבאונדים ב-14 משחקים ששיחק. הוא המשיך ושיחק שלוש שנים באוניברסיטת לואיוויל, במהלכן קלע 1,686 נקודות ב-82 משחקים (ממוצע של 20.6 למשחק), הוריד 1,551 ריבאונדים (ממוצע של 18.9 למשחק), והוביל את המחוז במסגרתו שיחקה נבחרת האוניברסיטה בריבאונדים בשנים 1966, 1967 ו-1968. הוא הוביל את הנבחרת למאזן כללי של 60 ניצחונות ו-22 הפסדים בתקופתו, ובהם שתי הופעות בטורניר אליפות המכללות של ה-NCAA ולהופעה אחת בטורניר ההזמנה הלאומי (NIT), בו משתתפות קבוצות שלא העפילו לטורניר האליפות. אנסלד נבחר על ידי קבוצת קנטקי קולונלס מליגת ה-ABA בשנת 1968, ולבסוף הצטרף לקבוצת בלטימור בולטס מליגת ה-NBA, אשר בחרה אותו במקום השני בדראפט באותה שנה. הבולטס עברו לקפיטל ולוושינגטון במהלך הקריירה של אנסלד, ומשכך שינו פעמיים את שם הקבוצה. בעונתו הראשונה בבלטימור, 1968/1969, הוביל אנסלד את קבוצתו למאזן של 57 ניצחונות ו-25 הפסדים לזכייה באליפות הבית המזרחי, לאחר שסיימה במקום האחרון בבית זה בעונה שלפני הצטרפותו. הוא השיג ממוצעים של 13.8 נקודות ו-18.2 ריבאונדים וזכה בתוארי ה-MVP של העונה הסדירה ורוקי השנה ב-NBA, והפך לאחד משני שחקנים בלבד שזכו בשני התארים בעונה אחת, לצד וילט צ'מברלין. בהמשך הקריירה שלו לא הצליח אנסלד לזכות בתואר MVP נוסף אך נחשב לאחד מטובי שחקני ההגנה בתקופתו, ובעונת 1974/1975 זכה בתואר מלך הריבאונדים עם 14.8 בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשדה עם 56.1%. אנסלד נודע במיוחד בלקיחת הריבאונדים שלו וביכולת שלו לפתח את משחק המעבר של קבוצתו. על אף שגובהו היה נמוך יחסית לסנטר, הוא חיפה על כך בכוח רב ובנחישות גבוהה במשחקו. הוא הוביל את הבולטס לארבע הופעות בסדרת הגמר של ה-NBA ולזכייה באליפות הליגה ב-1978, לאחר ניצחון על סיאטל סופרסוניקס בתוצאה 3–4 בסדרה. הוא קיבל גם את תואר ה-MVP של סדרת הגמר. הוא הודיע על פרישתו ממשחק כדורסל פעיל בסיומה של עונת 1980/1981, ומספר החולצה שלו (41) נתלה זמן קצר לאחר מכן באולמה של וושינגטון, כלומר, אף שחקן של הקבוצה לא יילבש את החולצה עם מספר זה. בשנת 1988 הוכנס אנסלד להיכל התהילה של הכדורסל כהוקרה על ההישגים הרבים במהלך הקריירה שלו. ב-1996 הוא נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, במסגרת חגיגות היובל להקמת הליגה. לאחר פרישתו ב-1981 עבר אנסלד לשמש בתפקידים ניהוליים בוושינגטון בולטס. הוא כיהן בתפקיד סגן הנשיא של המועדון במשך שש שנים, בטרם מונה למאמן הקבוצה בשנת 1987. בתקופתו כמאמן וושינגטון בולטס הוא לא זכה להצלחה כמו בקריירה שלו כשחקן, והתפטר מתפקידו בסיומה של עונת 1993/1994, לאחר שרשם 202 ניצחונות בלבד לעומת 345 הפסדים במהלך קריירת האימון. בין השנים 1996–2000 שימש אנסלד כג'נרל מנג'ר של וושינגטון בולטס/ויזארדס, בטרם הוחלף על ידי מייקל ג'ורדן. בשנים הבאות עבד אנסלד בבית ספר פרטי בבלטימור שבמרילנד, אותו הקימה אשתו בשנת 1979. ב-2 ביוני 2020 נפטר אנסלד כתוצאה מדלקת ריאות. מדיה וקבצים בנושא וס אנסלד בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN עידו רקובסקי, ווס אנסלד, "הסנטר הקטן הכי גדול שהיה ב-NBA", לקח קבוצה קטנה והפך אותה לאלופה, באתר הארץ, 25 במרץ 2023