laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דחיית איבר

דחיית איבר או דחיית שתל הוא מצב בו הגוף דוחה איבר שאמור להיות מושתל בו, לרוב תתבצע הדחייה בחצי השנה הקרובה להשתלה. מערכת החיסון של הגוף היא מעין מחסום בין ההשתלה להצלחתה. מטרת מערכת החיסון היא להגן על הגוף ולהילחם בגורמים זרים. מנגנון זה של מערכת החיסון מכוון גם לדחות איברים, אשר מסומנים על ידיה כאויבים לגוף. הבנתו של מנגנון מערכת החיסון חשוב בסיוע למטפלים כיצד להגן על גוף המושתל כדי למנוע, לדחות או לחסום דחיית שתל. האנטיגנים מגיבים לדחייה בעדינות ומשנים רקמות רכות אשר קוראות לאנטיגנים מתאימים, הם מתאימים את הגנים התואמים. אנטיגנים תואמים נמצאים ביותר מ-40 מקומות, אבל התגובה של מקומות האלו להשתלה מתורם זר, מגיבים מהר כי הם מגלים במהירות סיבוך במקום שלהם. בבני אדם זה נקרא: אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים (באנגלית: HLA). התגובות החיסוניות לאיבר מושתל מערבות דחייה תאית (של לימפוציטים) והומאראלית (של נוגדנים). גם סוגי תא אחרים מעורבים, תא לימפוציט T מעורב במרכזה של הדחייה. תגובות הדחייה מערבות גרימת רגישות בדרגה מסוימת לא משפיעה במיוחד ומשפיעה באופן מרכזי. כאשר לימפוציטים מקבלים הוראה לתקוף את האיבר של התורם, הם נכנסים למצב שהאנטיגנים תוקפים את התא. כאשר שתל נדחה הוא מפסיק לתפקד כראוי או בכלל. הדחייה של הנוגדנים מציגה גם דחייה נגד השתל שקורה בדרך כלל אחרי ההשתלה מיידית או במהלך השבוע. לפעמים באה כמה חודשים או שנים לאחר ההשתלה. היא מוצגת כליפת על האיבר המושתל ואיבר מושתל (מצולק) מאוד כתוצאה מהליפת. דחייה אקוטית (חמורה) קודמת. דיכוי לא הולם של מערכת החיסון. התחלה קודמת של דחייה. בעיות בגוף התורם לפני ההשתלה (גיל, לחץ דם גבוה וכו') עומס יתר על האיבר המושתל. איסכמיה ממושכת לאיבר. זיהומים לאחר ההשתלה. מחלת השתל נגד המאכסן מדיה וקבצים בנושא דחיית איבר בוויקישיתוף
מייסה

מייסה (בכתיב לועזי: Meissa), שנקרא גם הקה (Heka) או λ באוריון הוא הכוכב המייצג את ראשו של אוריון והוא אחד הכוכבים העמומים שזכו לשם משלהם. פרוש שמו של הכוכב הוא בערבית "הזוהר", בניגוד להיותו אחד הכוכבים העמומים יותר בקבוצה. השם במקור היה שייך לכוכב אלהנה בקבוצת תאומים (קבוצת כוכבים), אך מסיבה לא ידועה עבר לכוכב זה. שמו השני של הכוכב נגזר גם כן מערבית (الهقعة, אל-הַקְעה) ופירושו "הכתם", אולי בשל היות הכוכב מוקף בערפילית פליטה ואולי משום שהקבוצה ייצגה בעבר כבשה שחורה עם כתם לבן, אותו ייצג הכוכב. מייסה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-1,100 שנות אור המורכב מזוג כוכבים כחולים וחמים. את מייסה מקיפה טבעת של גז בין-כוכבי מיונן מעוצמת הקרינה של מייסה, בקוטר של כ-150 שנות אור. לא ברור אם מקור הגז הוא בחומר הבין-כוכבי שממנו נוצר מייסה או שמדובר בשרידים של כוכב נוסף במערכת שהתפוצץ כסופרנובה לפני מספר מיליוני שנים. מייסה A הוא ענק כחול בעל סיווג ספקטרלי O8 עם מסה של כ-25 מסות שמש ורדיוס של כ-7 פעמים רדיוס השמש. טמפרטורת פני הכוכב היא כ-35,000 קלווין כך שאף על פי שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 65,000 מעוצמת השמש, כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול, כך שבאור נראה הוא מאיר "רק" פי 4,100 מהשמש. בשל מסתו העצומה צפוי הכוכב לסיים את חייו כסופרנובה. מייסה B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול חם למדי מסוג ספקטרלי B0.5. הוא נמצא במרחק זוויתי של כ-4 שניות קשת ממייסה A, שמהווה כ-1,350 יחידות אסטרונומיות. בהירותו הנראית היא מדרגה 5.6, וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים. עוצמת הארתו הכוללת היא פי 5,500 מעוצמת השמש, אך רק כעשירית מעוצמה זו היא בתחום הנראה לעין, מה שמביא לעמימותו. מסתו של מייסה B מוערכת בפחות מ-10 מסות שמש, כך שככל הנראה הוא יסיים את חייו כננס לבן מסיבי המורכב מחמצן וניאון. מייסה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים מייסה באתר של ג'ים קלר Meissa - Lambda Orionis - HD36862 - HIP26207
ברנדה פריקר

ברנדה פריקר (באנגלית: Brenda Fricker; נולדה ב-17 בפברואר 1945) היא שחקנית קולנוע אירית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1989 על משחקה בסרט "כף רגלי השמאלית". פריקר נולדה בדבלין, אירלנד לבילה, מורה במכללה מקומית ולדזמונד, פקח במשרד החקלאות האירי ועיתונאי במגזין "הטיימס" האירי. עוד כשהייתה ילדה קיוותה פריקר ללכת בדרכי אביה ולהפוך לעיתונאית, לפני שהפכה לשחקנית עבדה פריקר בתור עוזרת העורך של מגזין ה"טיימס" האירי וזאת במטרה להפוך לכתבת. פריקר החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 19 בבימות תיאטרון מקומיות באירלנד לפני שעברה למופעים הגדולים יותר בלונדון. כשהגיעה לאנגליה החלה פריקר להופיע במופעים מקומיים ובינלאומיים במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית. בשנת 1989 בגיל 45 לאחר השתתפות במספר סרטים מקומיים והפקות BBC הגיעה פריקר אל הנחלה לה קיוותה להגיע במשך למעלה מ-20 שנות קריירה וזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר תוך כדי שהיא גוברת על שחקניות בעלות שם עולמי בתחום הקולנוע כגון ג'וליה רוברטס ואנג'ליקה יוסטון. את הפרס קיבלה פריקר עבור תפקידה בדרמה הביוגרפית האירית זוכת שני פרסי אוסקר "כף רגלי השמאלית" המבוססת על חייו של הסופר והצייר האירי קריסטי בראון, בסרט גילמה פריקר את דמותה של אמו של כריסטי (דניאל דיי-לואיס). כמו כן קיבלה פריקר על התפקיד גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב. במהלך שנות ה-90 הספיקה פריקר לשחק במגוון סרטים שהבולטים ביניהם הם "השדה", "עת להרוג" ו"שכחו אותי בבית 2". בשנת 2003 שיחקה פריקר בהפקה המשותפת של ג'ואל שומאכר וג'רי ברוקהיימר "ורוניקה גארין", בסרט גילמה פריקר את דמותה של ברני, אמה של ורוניקה גארין (קייט בלאנשט). פריקר גרה בדבלין. בעבר הייתה נשואה לבמאי בארי דייוויס. לדבריה, אהבותיה כוללות את כלבי המחמד שלה, שתיית גינס, קריאת שירה ומשחק סנוקר. כף רגלי השמאלית (1989) השדה (1990) שכחו אותי בבית 2 (1992) אז התחתנתי עם רוצח (1993) איש חסר חשיבות (1994) מלאכים באזור השער (1994) עת להרוג (1996) אשף המוחות (1997) המטאור של פיט (1998) קונספירציית השקט (2003) ורוניקה גארין (2003) טרומה (2004) אני רוקד בפנים (2004) סגורים בזירה (2007) How About You‏ (2007) אבן הגורל (2008) Locked In‏ (2010) שבר ענן (2011) אלברט נובס (2011) A Long Way from Home‏ (2013) סלח לי (2013) נשים ונפלאות (2023) כלותיו של ישו (1991) - מיני סדרה Journey‏ (1995) - סרט טלוויזיה של CBS קופידון וקייט (2000) - סרט טלוויזיה של CBS עלייתה ונפילתה של היידי פליס (2004) - סרט טלוויזיה של USA Network Brenda Fricker Biography - Facts, Birthday, Life Story - Biography.com, archive.md, ‏2012-09-11 מדיה וקבצים בנושא ברנדה פריקר בוויקישיתוף ברנדה פריקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברנדה פריקר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ברנדה פריקר, באתר AllMovie (באנגלית) ברנדה פריקר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בנימין שפירא

בנימין שפירא (10 ביוני 1913–30 באוקטובר 1993) היה פרופסור לביוכימיה, חתן פרס ישראל למדעי הרפואה. שפירא נולד בגרמניה ובשנת 1926 עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישב עמם בעפולה. את לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר הריאלי ובין השנים 1933–1937 למד לתואר ראשון במדעי הטבע באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1940 הוענק לו תואר דוקטור והוא החל בעבודה כעוזר מחקר במעבדה לחקר הורמונים ולפיזיולוגיה פתולוגית, בין היתר תחת ברנרד צונדק. במהלך לימודיו היה תלמידו של חיים ארנסט ורטהיימר, עמו החל לעבוד במהלך שנות הארבעים ומחקרם המשותף בנוגע לתפקיד הליפיד בבני אדם ובצמחים הביא לקביעה בנוגע להיות אדיפוציטים מקור להתפתחות שומן. בשנת 1948 קודם לדרגת מרצה והחל לעבוד במעבדה לפיזיולוגיה פתולוגית וכמרצה לפיזיולוגיה כימית. בשנת 1953 הוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובשנת 1958 דרגת פרופסור מן המניין. שפירא היה פרופסור לביוכימיה רפואית ונמנה עם סגל ההוראה של הפקולטה לרפואה ובית החולים הדסה. עבודתו העיקרית נגעה לחקר חילוף חומרים בגוף האדם. מחקרו המשותף עם שרה הסטרין-לרנר בנושא ספיגת גלוקוז זיכה אותם בפרס ישראל למדעי הרפואה לשנת 1955. במשך שנים כתב ערכים עבור האנציקלופדיה העברית והיה עורך של מחלקת מדעי הטבע של האנציקלופדיה החל מכרך כ"א. שפירא הלך לעולמו בשנת 1993. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. שפירא היה נשוי לשולמית אבינרי (אחותו של הבלשן יצחק אבינרי) ואב לשניים. בנימין שפירא (1913-1993), דף שער בספרייה הלאומית פרסי ישראל: תשט"ו, באתר משרד החינוך המצבה ומקום הקבר של בנימין שפירא, באתר "פרויקט גלעד"
אנטי-פדרליסטים

האנטי פדרליסטים היו אנשי-ציבור אמריקאים ב"תקופת המהפכה" שהתנגדו להצעת הפדרליסטים (שבראשם עמדו ג'ורג' וושינגטון, ג'יימס מדיסון, אלכסנדר המילטון וג'ון ג'יי) לכונן חוקה פדרלית בארצות הברית. בוועידת פילדלפיה, שהתכנסה ב-1787, היו שישה עשר מבין חמישים וחמישה הצירים אנטי-פדרליסטים, והם סירבו לחתום על החוקה המוצעת. אחר כך, כאשר התכנסו במדינות השונות ועידות אשרור לחוקה, ניסו האנטי-פדרליסטים במלוא כוחם לשכנע את צירי הוועידות להתנגד. היו להם הצלחות זמניות; בצפון קרוליינה וברוד איילנד נדחתה הצעת החוקה. אולם בסופו של דבר, לאחר שאחת עשרה מדינות אשררו את החוקה - שתיים יותר ממספר המדינות שנדרשו כדי להפוך אותה לבת-תוקף, נכנעו גם רוד-איילנד וצפון-קרוליינה תחת הלחץ. בין הבולטים שבאנטי-פדרליסטים: פטריק הנרי, ג'ורג' קלינטון, סמואל אדמס וסמואל צ'ייס. בסופו של דבר העבירו ג'יימס מדיסון ותומאס ג'פרסון את "מגילת הזכויות" (The Bill of Rights), שהפריכה רבים מחששותיהם של האנטי-פדרליסטים. פדרליסטים מדיה וקבצים בנושא אנטי-פדרליסטים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטייר M

שטייר M היא סדרת אקדחים מתוצרת חברת הנשק האוסטרית שטייר מנליכר. האקדח הוא בעל מנגנון פעולה חצי אוטומטי המופעל על ידי גז. פיתוחו של האקדח התחיל בשנות ה-90 של המאה ה-20 ונגמר בשנת 1999. דגם ראשון שהוצג היה שטייר M9, היורה תחמושת 9 מ"מ פרבלום. בנוסף לקליבר 9 מ"מ אקדח פותח לתחמושת 40S&W שטייר M40 ולתחמושת 9X22 מ"מ או .357 SIG שטייר M357. זמן קצר לאחר מכן יוצרו דגמים קומפקטיים לאקדחים M9 ו-S9 - M40 ו-S40 . מדיה וקבצים בנושא שטייר M בוויקישיתוף modern firearms Steyr M&S אקדחי שטייר
רפאל גווילי

רפאל גווילי (טריפולי, לוב 1924, רמת גן 28 ביוני 2008). היה איש ציבור, יו"ר "ועד קהילות לוב", סגן יו"ר הארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב, בעל עיטור יקיר עדת יהודי לוב, פעיל ב"בני ברית" ונשיא "לשכת בר כוכבא" של האחים הנאמנים ברמת גן, בעל עיטור יקיר עיריית רמת גן וראש המועצה הדתית ברמת גן במשך 25 שנה. גווילי נולד ב 3 באוגוסט 1924 (ג' באב ה'תרפ"ד) כבן בכור, להוריו גבריאל וחסונה, בטריפולי אשר בלוב. בינקותו למד בתלמוד תורה, וכאשר גדל למד, ביום בבית הספר האיטלקי - פייטרו וורי ובערב בבית הספר היהודי "בן יהודה". בשנת 1933, בגיל 11, עלה עם הוריו ארצה והמשפחה התגוררה בשכונת מונטיפיורי בתל אביב. עם קום המדינה התגייס לצבא הגנה לישראל, שירת בחטיבה 4 (לשעבר חטיבת קרייתי), נלחם במבצע דני והמשיך בחיל החימוש. לאחר שחרורו מצה"ל ונישואיו לרוזה, עברה המשפחה להתגורר ברמת גן בה החל את פעילותו הציבורית. לו ולרוזה נולדו שלושה ילדים 2 בנות ובן, גבריאל בנו נהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים, על שמו של בנו, הוא הקים את הקרן "נצח גבריאל" העוסקת במתן בסתר. כמי שעלה מלוב, הקדיש גווילי שנים רבות מחייו לשימור ולהנחלת מורשתם, של יהודי לוב ולסייע לבני הקהילה ברכישת השכלה גבוהה, והיה בין מייסדי קרן בשם "יגדיל תורה", (כשם בית ספר היהודי בטריפולי), אשר עוסקת במתן מלגות לסטודנטים. בשנות ה-60 של המאה ה-20, היה גווילי בין יוזמי ומקימי בית הכנסת יד הגיבורים לעולי לוב ברמת גן. הוא פעל רבות להעברת ארון הקודש מבית הכנסת האיטלקי בפירנצה לבית הכנסת, אשר נקרא על שם חללי צה"ל מבני העדה. מטעם בית הכנסת ארגן גווילי פעולות תרבות שונות ומגוונות, ואף שימש כראש עמותת בית הכנסת. ספר תורה שנכתב ביוזמתו ביחד עם ארגון יד לבנים לעילוי נשמות חללי צה"ל, הוכנס לבית הכנסת. בשנת 1977 נהרג בנו גבריאל בעת מילוי תפקידו בצה"ל. וגווילי הוסיף על פעילותו פעילות בארגון יד לבנים והקים את קרן "נצח גבריאל" ע"ש בנו, למתן בסתר. משנת 1983 ועד לפטירתו כיהן גווילי כיו"ר המועצה הדתית ברמת גן, תפקיד בו הוא ראה שליחות למען תושבי העיר, עם דגש על קרוב לבבות והבנה בין דתיים וחילוניים. בשנת 1993 עם פטירתו של פריג'א זוארץ (ששימש בתפקידים אלו לפניו), מונה להיות יו"ר "ועד קהילות לוב", יו"ר קרן המלגות "יגדיל תורה" וסגן יו"ר "הארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב. בשנת 2006 הוענק לגווילי אות יקיר העיר רמת גן, על פועלו הרב והמסור לאורך השנים, לעיר ולתושביה. בראשית שנת 2008, הוענק לרפאל גוילי, עיטור "יקיר העדה", על פועלו רב השנים למען בני קהילת עולי לוב ומורשתם. גווילי הלך לעולמו בשעות הבוקר המוקדמות של יום שבת, כ"ה בסיון ה'תשס"ח, לאחר שלקה בהתקף לב, והובא לקבורה תיכף במוצאי שבת, בבית הקברות "זיכרון מאיר" בבני ברק. על קברו ספד לו ראש עיריית רמת גן צבי בר: "רפאל גווילי היה מאמין גדול בתורת ישראל ומאמין גדול עוד יותר באהבת ישראל. ומי שמביט היום בנופה החברתי, רוחני, דתי של העיר רמת גן, יכול להבחין על נקלה בטביעת אצבעותיו של האיש. אובדנו הוא אובדן של איש אשכולות ומורה דרך לעיר רמת-גן ולממסד הדתי. רפאל יחסר לכולנו, יחסר לי באופן אישי". כשנתיים לאחר פטירתו של גווילי נפטרה גם אשתו, רוזה, והם השאירו אחריהם 2 בנות - אושרה גוילי דוידוביץ ונילי נמני, ו-3 נכדים - ישגב ואראל דוידוביץ, ושלומית נמני. עמיעד טאוב, ראש המועצה הדתית ברמת גן רפאל גוילי הלך לבית עולמו, RG city מקומונט רמת גן וגבעתיים. אבי שחר, יו"ר המועצה הדתית, רפאל גווילי הלך לעולמו, אתר Local (פעיל בבני ברית ונשיא לשכת בר כוכבא) אלי אשד, הפרוטוקולים של האחים הנאמנים, מגזין אי-מגו - הרחבה על האחים הנאמנים ולשכת בר כוכבא
אמנת החלל החיצון

אמנת החלל החיצון (באנגלית: Outer Space Treaty) היא אמנה בינלאומית שמהווה את הבסיס להסכמי החלל הבינלאומיים. האמנה הוצעה לאישור על ידי ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה ב-27 בינואר 1967, ונכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר באותה שנה. נכון לשנת 2019, כ-109 מדינות חתומות על האמנה ועוד כ-23 מדינות חתומות עליה אך עדיין לא השלימו את תהליכי האשרור של האמנה. איסור על המדינות החתומות על האמנה להציב נשק גרעיני, או כל נשק אחר להשמדה המונית במסלול סביב כדור הארץ, או להציב אותם על הירח או על עצמים אחרים במערכת השמש. האמנה מגדירה את השימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרות שלום בלבד, ואיסור על שימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרה של ניסויי נשק מכל סוג ואיסור על בניית בסיסים צבאיים ועריכת תמרונים צבאיים בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש. עם זאת, האמנה לא אוסרת על הצבת נשק קונבנציונלי במסלול סביב כדור הארץ. האמנה אוסרת על ממשלות להכריז בעלות על הירח, כוכבי לכת אחרים וכל גרם שמים אחר, מאחר שלפי האמנה הם "ירושת האנושות כולה". האמנה מטילה על המדינות החברות באמנה לפקח על ארגונים שאינם ממשלתיים (למשל - חברות פרטיות) בפעילויות שקשורות בחלל החיצון. לוחמת חלל לוויין קרב נשק נגד לוויינים אתיקת חלל הסבר על אמנת החלל החיצון באתר משרד האו"ם לענייני החלל החיצון (באנגלית) אמנת החלל החיצון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קסדה (הרלדיקה)

מגן שדה תומכים סלוגן ציצה עטרה מעטה קסדה נזר חלקה מטען מוטו ההתקנים בשלט ההרלדי הקסדה היא התקן הרלדי המציין כי נושא השלט הוא לוחם. היות שהמגן שימש את האביר לזיהוי קל בשדה הקרב ובטורנירים, אין זה מפתיע כי גם הקסדה נכללה בהתקנים ההרלדיים אשר שולבו בשלט האצולה לציונו של אביר או לוחם. יתרה מכך, השימוש בקסדה (או פריט לבוש ראש אחר ככתר או נזר) כחלק משלט האצולה מעל המגן, החל מאוחר מתחילתו של השימוש האמיתי בהם. בכמה מסורות הרלדיות דרגתו של האציל השתקפה במספר הפסים אשר הופיעו על חזיתה של הקסדה, בסוג המתכת אשר הייתה בשימוש או בצורת תנוחתה מעל המגן. לחלופין, דרגתו של האציל עשויה להיות מבוטאת בכתר אשר הולבש על הקסדה או במקומה על המגן. בהרלדיקה כנסייתית מוחלפת הקסדה שבסמל בגאלרו. Fox-Davies, Arthur Charles (1909). A Complete Guide to Heraldry. New York: Dodge Pub. Co. פוקס דוויס, עמ' 303 ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מום (להקה)

מום (באיסלנדית: múm, נהגה: מוּם) היא להקת מוזיקה ניסיונית ופולקטרוניקה איסלנדית, אשר סגנונה המוזיקלי מאופיין במלודיות קלות, קולות רכים, מקצבים ואפקטים אלקטרונים מסוג גליץ' ושימוש במגוון כלי-נגינה מסורתיים לצד כלים לא קונבנציונליים. הלהקה הוקמה ב-1997 על ידי גונאר ארן טינאס ואורבר רורטג'סון סמארסון, ושנה לאחר מכן הצטרפו אליהם התאומות גיד'ה וקריסטין אנה ולטיסדוטיר. לפי דברים שאמרה קריסטין, שם הלהקה חסר משמעות. ב-2002, שנה לאחר סיבוב ההופעות הראשון של מום באמריקה, עזבה גיד'ה את הלהקה כדי לחזור ללימודיה ברייקיאוויק. בסיבוב ההופעות באירופה שנערך לאחר העזיבה, החליפה אאוסטהילדור ולטיסדוטיר את קריסטין אנה בתפקיד השירה, וסרנה טיידמן צורפה כנגנית על הצ'לו. לאחר מכן הצטרפו אל ההרכב אולוף ארנלנדס והילדור גוד'נאדוטיר. בתחילת 2006 עזבה גם קריסטין, אולם דבר זה נודע באופן רשמי רק ב-23 בנובמבר של אותה השנה. עזיבתם של חלק מחברי הלהקה המקוריים הביאה לשינוי באופי הצליל של הלהקה, שהתאפיין בתחילת דרכם בקטעים המשלבים אלקטרוניקה עדינה עם אווירה קודרת. בשני אלבומיה האחרונים, פנתה הלהקה לכיוון של שירים נגישים יותר באופיים, הכוללים קטעי שירה מרובים, הן גבריים והן נשיים, בניגוד לאלבומים הראשונים, שהיו אינסטרומנטליים ברובם ולעיתים כללו את שירתה הייחודית של קריסטין אנה, וכן שימוש במגוון רחב יותר של כלי נגינה. ב-27 באוגוסט 2007 הודיעו מום באתר הלהקה הרשמי כי הם עובדים על אלבומם הבא, וכן פרסמו תמונות של חברי הלהקה במהלך ההקלטות. ב-22 במאי 2009, במהלך הופעה בספרד, ניגנה הלהקה שירים מהאלבום החדש, "Sing Along to Songs You Don't Know". האלבום יצא לבסוף ב-24 באוגוסט 2009. ב-2 באוקטובר 2009 הופיעה הלהקה בישראל במועדון הבארבי. 2000 - Yesterday Was Dramatic – Today Is OK 2002 - Finally We Are No One 2004 - Summer Make Good 2007 - Go Go Smear the Poison Ivy 2009 - Sing Along to Songs You Don't Know 2000 - The Ballað of the Broken Birdie Records 2002 - The Peel Session 2004 - Dusk Log 2002 - Green Grass of Tunnel 2004 - Nightly Cares 2007 - They Made Frogs Smoke 'til They Exploded 2007 - Marmalade Fires מדיה וקבצים בנושא מום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מום מום, ברשת החברתית פייסבוק מום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מום, ברשת החברתית אינסטגרם מום, באתר פליקר מום, באתר ספוטיפיי מום, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מום, באתר Last.fm (באנגלית) מום, באתר AllMusic (באנגלית) מום, באתר MusicBrainz (באנגלית) מום, באתר דיזר מום, באתר Discogs (באנגלית) מום, באתר Songkick (באנגלית) מום, באתר SecondHandSongs מום, באתר בנדקמפ מום, באתר בילבורד (באנגלית) תמונות הלהקה באתר פליקר אתר המעריצים Múm באתר חברת התקליטים FatCat Records ריאיון עם חברי הלהקה, אתר המגזין BYT אורלי יעקובי, ילדותיות סוריאליסטית: הקליפים של Múm, ‏, nrg ‏, 30/9/2009 "עזיבתה של קריסטין ולטיסדוטיר" באתר חברת התקליטים "mum יופיעו בישראל", כתבה מתוך אתר nrg
על אזרחי

על אזרחי היא תוכנית רדיו שבועית בת שעה המשודרת בתחנת גלי צה"ל. את התוכנית מגישה טלי ליפקין-שחק, אשר משוחחת בכל שבוע עם מפקד בכיר לשעבר בכוחות הביטחון (צה"ל, שב"כ, מוסד, משטרה). פושטי המדים משוחחים על אירועים מרכזיים בחייהם: מיום גיוסם ועד הפרישה ועל החיים האזרחיים מיום שפרשו. הם מדברים על יום הגיוס, קשיי הטירונות, דילמות הפיקוד, החברים שרכשו ושאיבדו, המבוכות וההצלחות, הקרבות וקשיי היום-יום, המחיר האישי, האכזבות והסיפוק. בנוסף, הם מדברים על הקושי להיפרד מהמדים ועל ההזדמנות לסיבוב שני של חיים אחרי הפרישה. במהלך התוכנית משודרים ארבעה שירים, אותם בוחר המרואיין. בין המרואיינים בתוכנית ניתן למנות את דן חלוץ, יעקב עמידרור, דורון אלמוג, גל הירש, עמי אילון, משה קפלינסקי, שלמה אהרונישקי, יום טוב סמיה, עמוס ירון, יעקב פרי וישראל בהרב . התוכנית משודרת משנת 2007. במשבצת השידור הנוכחית שלה, היא משודרת מדי שבת בשעה 17:00. על אזרחי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטייה חברתית

סטייה חברתית היא התנהגות לא קונפורמית. הקביעה איזו התנהגות יש להגדיר כסוטה, אינה מובנת מאליה עקב היותה משתנה מתרבות לתרבות. עם זאת, היא מסתובבת תמיד סביב הפרת כללי תרבות נורמטיביים או מוסריים. האסכולה הפוזיטיביסטית טוענת שהסטייה היא ישות אובייקטיבית. קיימת הפרדה מוחלטת בין עבריין לשומר חוק. כלומר, חלק מבני האדם נולדים עם מטען גנטי שהופך אותם לעבריינים. גישתו של אדווין סאת'רלנד(אנ') ("תאוריית ההתחברות הדיפרנציאלית") מציגה עמדה שונה: העבריינות היא תופעה נלמדת. סטייה נוצרת כאשר הלחץ לכיוון הפרת החוק חזק יותר מהגורמים המעודדים שמירה על החוק. לדעת הנומינליסטים, ההתנהגות האנושית היא תחום מיוחד שאי אפשר לחקור בדרכים בהן חוקרים תופעות בטבע. לסטייה אין משמעות אובייקטיבית, אלא כזו המבוססת על מחשבות ורגשות. הסוטה הוא אדם שהדבקנו לו סטיגמה של סוטה, וסטייה היא התנהגות שהוגדרה על ידי החברה כהתנהגות סוטה. לפי התפיסה הלגליסטית הנורמה היא החוק, והסטייה היא הפרה של חוק. במילים אחרות, הסטייה נקבעת על ידי נורמות מקומיות ולכן תהיה שונה ממקום למקום. לטענת המודל הרפואי, הסוטה סובל מפתולוגיה. יש לו סימפטומים של מחלה, ולכן יש לטפל בו. תאוריה המבוססת על המודל הרפואי היא התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד. סטייה היא מושג יחסי, קשה לקבוע תקנים או אמות מידה מוחלטות ביחס אליה: התנהגות שהיא בבחינת סטייה בחברה מסוימת אינה בהכרח סטייה בחברה אחרת. קיימות אומנם מצוות אוניברסליות התופסות בכל חברה (הריגת אדם, פגיעה חמורה בסדר החברתי), אולם גם לגביהן יש הבדלים בולטים בין חברה לחברה, (בדואים, מוסלמים, יהדות) ואף בתוך חברה אחת במצבים שונים למשל הבדל בין מצבי שלום ומלחמה (בזמן מלחמה פגיעה בלוחם המוגדר כאויב היא מעשה לגיטימי). כלומר, כדי לקבוע אם נטילת חיים היא בבחינת סטייה, יש להשיב תחילה על כמה שאלות: מי נהרג, באילו נסיבות, על ידי מי ומדוע. חז"ל הגדירו הגנה עצמית: "(אם) הבא להרגך – השכם להורגו". יש חברות שנורמות ההתנהגות שלהן מחייבות הריגה על רקע "גאולת דם", "חילול כבוד המשפחה" וכדומה. חברות רבות מטילות עונש מוות על עבירות פליליות מסוימות, ומעניקות לבית משפט סמכות להחליט על ביצוע ההוראה להרוג בשם הצדק וטובת החברה. הריגת אדם אינה תמיד התנהגות סוטה הכרוכה בסנקציות. יחסיות סטייה בולטת על רקע ההבדל בין מערכות חברתיות־נורמטיביות שונות וגם על רקע תהליכי שינוי העוברים על חברה מסוימת אחת, התנהגות סוטה בתקופה אחת יכולה להיות לגיטימית בתקופה אחרת. כל חברה ממיינת את הנורמות השונות ומקיימת מדרג של צווים וכללים חברתיים. במקביל פועלים בכל חברה מנגנוני פיקוח חברתי, המבקשים למנוע סטיות ונוקטים סנקציות חברתיות כלפי הסוטה לפי חומרת הסטייה. טוטל הקטר - ספר ילדים רב-מכר משנת 1945, אשר המסר שלו תאם לרוח החינוכית של אותה עת, לחנך ילדים בנוקשות נגד סטייה חברתית. אריק גוד, על הסטייה:הסוציולוגיה של שימוש בסמים, מיניות חריגה, עבריינות, מחלות-נפש ועוד.(תרגם: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ג - 2002. פרופ' נחמן בן-יהודה, ומהי סטייה - באתר סנונית, מהמגזין גליליאו על סטייה חברתית סטייה חברתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) התנהגות סוטה, דף שער בספרייה הלאומית
אליפות טשקנט הפתוחה

אליפות טשקנט הפתוחה (או בשמה הרשמי : Tashkent Open by Zeromax) היא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1999 בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן. בין השנים 1996-2002 נערך במסגרת האליפות גם טורניר מסבב ה-ATP. הטורניר משוחק על מגרשים קשים ופתוחים. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות טשקנט הפתוחה (באנגלית) אליפות טשקנט הפתוחה, באתר ה-WTA (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בניה (פירושונים)

לתעתיקים בניה ובאניה מספר משמעויות אפשריות. האם התכוונתם ל... מקומות בניה (מושב) – מושב במועצה האזורית ברנר באניה לוקה – עיר הבירה דה פקטו של רפובליקה סרפסקה, הישות הסרבית בבוסניה והרצגובינה אישים רבי בנאה (בניה) – חכם בסוף תקופת התנאים ובדור הראשון לאמוראים בְּנָיָה בָּרַבִּי (יליד 1989) – זמר-יוצר, מוזיקאי ומלחין ישראלי באיות דומה חסידות באניא (גם "חסידות באניה") – ענף בחסידות נדבורנה בנייה (פירושונים) באני (פירושונים) בניהו (פירושונים)
אדי האוס

אדוארד לי "אדי" האוס השני (באנגלית: Edward Lee "Eddie" House II; נולד ב-14 במאי 1978 בברקלי, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והרכז. גובהו 1.85 מטר. האוס שיחק באוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנים 1996-2000 והצליח בה רבות, תוך שהוא מסיים אותה כמלך הסלים של המכללה בכל הזמנים. הוא קבע שיאי מכללה רבים, בהם ממוצע נקודות לעונה אחת של 23 למשחק בעונת 1999/2000 וקליעת נקודות של 61 במשחק אחד בניצחונה של אריזונה 111 - 108 לאחר שתי הארכות נגד אוניברסיטת קליפורניה. למרות הצלחתו הרבה במכללות נבחר האוס רק במקום ה-37 בדראפט 2000 והוחתם במיאמי היט, אך לא הרבה לקבל דקות משחק ובכ-16.6 דקות משחק בממוצע בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2003/2004 עבר ללוס אנג'לס קליפרס, אך גם במדיה מיעט לשחק ולאחר עונה אחת עבר לשארלוט בובקאטס, אך כבר לאחר 13 משחקים בהם קלע 11.1 נקודות בממוצע למשחק שוחרר מהקבוצה. ב-18 בדצמבר 2004 הוחתם על ידי מילווקי באקס אך כבר כשלושה שבועות לאחר מכן שוחרר שוב ויומיים לאחר מכן חתם בסקרמנטו קינגס עימה סיים את העונה. ב-12 בספטמבר 2005 הוחתם האוס בפיניקס סאנס, ולראשונה בקריירה היה לשחקן משמעותי בקבוצה. הוא שותף ב-81 מ-82 משחקיה של פיניקס בעונה הסדירה ובכל משחקיה בפלייאוף ואף הגיע עימה עד לגמר המערב בו הפסידה לדאלאס מאבריקס. באוגוסט 2006 נקנה על ידי ניו ג'רזי נטס תמורת 1.5 מיליון דולר ולאחר עונה אחת בקבוצה נקנה באותו הסכום על ידי בוסטון סלטיקס. בעונתו הראשונה בסלטיקס קלע 7.5 נקודות בממוצע למשחק וזכה עימה באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בגמר על הלוס אנג'לס לייקרס. בעונתו השנייה בסלטיקס (2008/2009), שבר את שיא המועדון באחוזי קליעה מטווח שלוש הנקודות (44.4%) בעונה הסדירה. בפלייאוף קלע שיא קריירה של 31 נקודות נגד אורלנדו בחצי גמר המזרח, אך קבוצתו הפסידה בסדרה לאחר 7 משחקים. את עונת 2009/2010, פתח בסלטיקס ולאחר 50 משחקים בהם קלע 7.2 נקודות ומסר 1.6 אסיסטים בממוצע הועבר יחד עם הנרי ווקר וג'יי.אר. גידנס לניו יורק ניקס, תמורת נייט רובינסון ומרכוס לנדרי. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA