laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורי קרני

אורי קרני (14 באפריל 1927 - 18 באוקטובר 1999) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. היה לקפטן הפועל פתח תקווה באמצע שנות ה-50, ומאוחר יותר המזכיר הכללי של הקבוצה. קרני, יליד פתח תקווה, החל את דרכו בכדורגל בקבוצת הפועל המקומית כשהיה בן 11. ב-1943 הוא עלה לקבוצה הבוגרת מכיוון שרוב שחקני הקבוצה התגייסו לצבא הבריטי, והיה צורך למלא את מקומם בשחקנים צעירים. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1947, הוא לקח חלק במסע משחקים של נבחרת "הפועל" לארצות הברית, כאחד משלושת נציגיה של הפועל פתח תקווה. לאורך השנים שיחק קרני גם במדי קבוצות אחרות במסגרת מסעות ידידות בינלאומיים, כשהזכור מביניהם הוא עם מכבי תל אביב לטורקיה ב-1952. ב-1953 הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל במסגרת משחקיה נגד יוון ויוגוסלביה. אף על פי כן, הוא שימש כשחקן ספסל בלבד ומעולם לא זכה לשחק במדי הנבחרת. לעומת זאת, הוא שיחק בארבעה משחקים עם נבחרת המשנה של ישראל מול קפריסין. בעונת 1954/1955, תחת הדרכתו של המאמן-שחקן משה וארון, זכתה הפועל פתח תקווה באליפות הראשונה בתולדותיה והייתה לקבוצה העברית הראשונה מחוץ לתל אביב שזכתה בתואר זה. קרני, ששימש כקפטן הקבוצה, לקח חלק בכל 26 משחקי הליגה באותה עונה. שנתיים אחר כך, בעונת 1956/1957, הוסיפו קרני והפועל פתח תקווה גם זכייה ראשונה בגביע המדינה, לאחר שגברו 2–1 על מכבי יפו במשחק הגמר. בקיץ של אותה עונה ערכה הקבוצה מסע באירופה ובאסיה, שכלל בין היתר משחקים מול פורטונה 54 ההולנדית, נבחרת סינגפור ונבחרת בורמה. בסיום עונת 1957/1958, כשהוא בן 31, פרש קרני ממשחק פעיל. באותה תקופה הוא כבר שימש כמזכיר הקבוצה, והמשיך בתפקיד גם לאחר פרישתו. בשנים שחלפו הוא הפך לאיש החזק במועדון, ובמקביל גם היה חבר בהנהלת ההתאחדות לכדורגל. במסגרת תפקידיו בהתאחדות, הוא זכה כמנהל הנבחרת הלאומית בגביע אסיה ב-1964, שימש בשנות ה-70 כיושב ראש הוועדה המקצועית, וב-1982 אף יזם את הקמת גביע ליליאן. באוקטובר 1999, כשהוא בן 72, נפטר קרני מדום לב. בדיוק עשור לאחר מכן, ב-26 באוקטובר 2009, חנכה עיריית פתח תקווה רחוב על שמו בשכונת כפר גנים. אורי קרני באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה אורי קרני, באתר מוזיאון הפועל פתח-תקוה שי ארצי, הפועל פ"ת: שמו של אורי קרני הונצח בעיר, באתר ynet, 26 באוקטובר 2009
איגור רכינוב

איגור רכינוב (נולד ב-20 בנובמבר 1975) הוא פרופסור מן המניין לכימיה במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה. רכינוב נולד בטשקנט שבברית המועצות לשעבר ועלה עם משפחותו לישראל בנעוריו. למד בתיכון בן צבי בגבעתיים, סיים תואר ראשון בכימיה בהצטיינות בשנת 2000 ודוקטורט בכימיה פיזיקלית (בהנחייתו של פרופ׳ סרגיי צ׳סקיס) בהצטיינות יתרה בשנת 2006. את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. עם סיום הדוקטורט קיבל מלגת מקרן פולברייט היוקרתית ושהה למשך שלוש שנים במחלקה לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. בשנים 2009–2010 עבד כבתר דוקטורט במכון ויצמן למדע ובשנת 2010 הצטרף לסגל המחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה בסגל ההוראה. בשנת 2011 הועלה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 2016 התמנה לפרופסור חבר ובשנת 2023 התמנה לפרופסור מן המניין. הוא ראש תחום הכימיה במחלקה ובשנים 2014 עד 2017 כיהן בראש המחלקה. כמו כן, כיהן כנשיא האגודה הישראלית לוואקום וארגן של מספר כנסים לאומיים מרכזיים בתחום חומרים, ננוטכנולוגיה ומדע פני שטח. תחום מחקרו העיקרי של רכינוב הוא המנגנונים האחראים על ייצור של ננו-חומרים בפאזה גזית בטמפרטורות גבוהות. חומרים אלה משמשים להפחתה של פליטת מזהמים ברפואה, בתעשיית גלאים וכקטליזטורים חדשניים בתעשייה הכימית. רכינוב בנה רשת ענפה של שיתופי פעולה עם חוקרים בגרמניה באוניברסיטת גוטינגן ואוניברסיטת דואיסבורג-אסן. מחקרו של רכינוב מבוצע בשיטות ניסיוניות מתקדמות כדי למפות את שרשרת התגובות המורכבת אשר מובילה ליצירה של ננו-חלקיקים. בנוסף, חלק ניכר מהפעילות המחקרית שלו מוקדש להבנה בסיסית של אינטראקציה בין מולקולות בפאזה גזית לפני שטח של מוצקים קטליטיים – מתכות ותחמוצות של מתכות. מחקריו הובילו לפריצות דרך חשובות בהבנת מנגנון היצירה של ננו חלקיקים מחומרי מוצא גזיים ובהבנת מעברי האנרגיה בין מולקולות ופני שטח של מוצקים העומדים בבסיסה של קטליזה כימית הטרוגנית. עבודותיו ראו אור בבמות פרסום מובילות כגון: Science, Nature Chemistry, Physical Chemistry Chemical Physics, JACS. הוא גם זכה במענקי מחקר יוקרתיים מההקרן הלאומית למדע, משרד האנרגיה, קרן וולקסווגן, קרן פזי ומלגת מרקטור של הקרן הגרמנית למחקר. רכינוב פיתח מספר קורסים בתחום הכימיה הפיזיקלית: לייזרים: עקרונות ושימושים, תרמודינמיקה ומעבדה בכימיה פיזיקלית. נשוי לילנה ומתגורר בראשון לציון. אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הפתוחה - פרופ׳ איגור רכינוב (דף אישי) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איגור רכינוב".
שרקרק ורוד

שרקרק ורוד (שם מדעי: Merops malimbicus) הוא מין של שרקרק החי בטבע באפריקה הטרופית במדיונת: אנגולה, בנין, בורקינה פאסו, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גאנה, ניגריה וטוגו. לפי מחקרים הוא קרוב בעיקר למינים שרקרק ארגמני צפוני, שרקרק ארגמני דרומי ושרקרק לבן גרון. שרקרק זה מגיע לאורך של עד 25 ס"מ והזנב ארוך ומגיע לאורך 5 ס"מ. משקלו מגיע ל-45 גרם, כששני הזוויגים דומים במראם. השרקרק בעל נוצות ורודות עזות, עם גב וכנפיים כהים, המקור ופס-העין שחורים והסנטר בעל פס לבן. הצעירים דומים לבוגרים אך מעט יותר חיוורים מהם. כמו שרקרקים אחרים הוא אוכל חרקים מובהק, התופס בתעופה טרף של נמלים מכונפות ודבורים וכן מפרפרים, שפריריות, חגבים, חיפושיות וזבובים וכן הם שותים תוך כדי טיסה, מה שמאפשר להם להימלט מטורפים כמו תנינים. השרקרקים מחפשים מזון ומקננים יחדיו בגדות נהר חוליות ולעיתים אף לאורך חופי ימים, כשהקינים מאוד קרובים אחד לשני. השרקרקים מקננים יחדיו ולעיתים מחליפים מקום קינון משנה לשנה, אף שלרוב נשארים באותו מקום ומרחיבים את אותם קינים, לעיתים לאחר שהוצפו. מדיה וקבצים בנושא שרקרק ורוד בוויקישיתוף שרקרק ורוד, באתר ITIS (באנגלית) שרקרק ורוד, באתר NCBI (באנגלית) שרקרק ורוד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרקרק ורוד, באתר GBIF (באנגלית) שרקרק ורוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
גלגו מוהול

גלגו מוהול (שם מדעי: Galago moholi) הוא מין של גלגו הנפוץ ביערות והסוואנות של מרכז אפריקה ואפריקה הדרומית ופעיל בשעות הערב. בבער הוא נחשב לתת-מין של גלגו סנגלי, אם כי הופרד לאחר בדיקות שהראו שאלו שני מינים שונים. המין כולל כיום 2 תת-מינים: G. m. moholi G. m. bradfieldi גלגו זה חי בסוואנות מיוערות וביערות משווניים, אך פתוחים יותר מיערות גשם, לרוב באזור המסיק (אנ') והוא חי בטבע במדינות: אנגולה, בוצואנה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה, אסוואטיני, טנזניה, זמביה וזימבבואה ואולי גם ברואנדה ובבורונדי. הגלגו מגיע לאורך של 15 ס"מ והוא בעל זנב באורך 23 ס"מ בקירוב. הוא בעל פרווה אפורה-כסופה, אוזניים רחבות ומעוגלות ועיניים גדולות וחומות המותאמות לראיית לילה. לגלגו רגליים עבות וארוכות העוזרות לו לזנק והוא בעל זנב שעיר. הגלגו הוא מין פעיל לילה החי בין ענפי עצי שיטים, בעיקר משיטת הסוכך ושיטת הקארו (Vachellia karroo) לרוב והוא ניזון מחרקים ומשרף ולשד עצים של השיטים. הוא מקפץ ביעילות ממקום למקום ולעיתים יכול להימצא על הקרקע, אם כי שם הוא פגיע לטורפים. הגלגויים חיים ביחידות משפחתיות קטנות הנחות ביום בחללי עצים. אוכלוסייתו נרחבת ואינה נמצאת בסכנה בטבע. מדיה וקבצים בנושא גלגו מוהול בוויקישיתוף גלגו מוהול, באתר ITIS (באנגלית) גלגו מוהול, באתר NCBI (באנגלית) גלגו מוהול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גלגו מוהול, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) גלגו מוהול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גלגו מוהול, באתר GBIF (באנגלית) גלגו מוהול באתר הרשימה האדומה של IUCN
אורג באיה

אורג באיה (שם מדעי: Ploceus philippinus), מין של ציפור שיר טרופית ממשפחת האורגיים, החיה בדרום-מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית. האורג הוא ציפור דומה לדרור באורך של 15 ס"מ, קרוב בגודל לדרור הבית ולמעט בעונת הרבייה שני הזוויגים דומים בעלי גוונים אפורים כשהכנפיים חומות מסורטטות. הזנב קצר והמקור חרוטי ומעט עבה, מותאם לליקוט זרעים. בעונת הרבייה הזכרים עוטים גוני שחור-צהוב לאורך ראשם ופלג גופם העליון, במטרה להרשים נקבות. האורגים הם בוני קנים גדולים ומורכבים, אותם הם מכינים מעלים ועשב התפורים יחד במקור. מושבות קינים משותפות נמצאות לרוב על ענפים קוצניים או על דקלים, ולעיתים תלויים מעל מים, כדי להרחיק טורפים, אם כי עורבים טורפים גוזלים לעיתים קרובות ולעיתים אף מספר מכרסמים והלטאה Calotes versicolor. רוב הזמן אלה עופות חברתיים העפים בין שדות ויבולים חקלאיים ולעיתים גורמים להשחתה של יבול חקלאי, מה שהופך אותם למזיקים במספר אזורים וצדים אותם תושבים מקומיים. לעיתים הם משמשים כחיות מחמד. ישנם 5 תת-מינים במין זה: P. p. philippinus P. p. travancoreensis P. p. burmanicus P. p. angelorum P. p. infortunatus מדיה וקבצים בנושא אורג באיה בוויקישיתוף אורג באיה, באתר ITIS (באנגלית) אורג באיה, באתר NCBI (באנגלית) אורג באיה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אורג באיה, באתר GBIF (באנגלית) אורג באיה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פורטו נובו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פורטו נובו – בירת בנין פורטו נובו (כף ורדה) (Porto Novo, Cape Verde) העיר הגדולה באי סנטו אנטאו בכף ורדה פורטונובו (Portonovo) - כפר דייגים ותיירות בגליסיה, ספרד פורטו נובו הוא שמו הקודם של היישוב פארנג'פטאי (Parangipettai) עיירה בטאמיל נאדו, הודו פורטו נובו דו קוניה, שמו הקודם של היישוב אלם פאראיבה (Além Paraíba) במדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל
בומבינה אדומת-גחון

בומבינה אדומת-גחון ( שם מדעי: Bombina bombina) היא מין של קרפדה רעילה ממשפחת הבומביניים, החיה באירופה. זוהי קרפדה קטנה ופרימיטיבית יחסית, באורך של 5.6 ס"מ בקירוב בצבע אפור עד חום-ירוק כשהבטן בעלת גוון אדום אש (מה שנתן לה את שמה האנגלי) ועליו כתמים שחורים המשמשים כצבעי אזהרה. הקרפדה מצויה לאורך מרכז ומזרח אירופה, בטווח שבין מזרח גרמניה, דנמרק ודרום-מזרח שוודיה ומזרחה לעבר רוסיה (עד לוולגה ולהרי אוראל) ודרומה עד לבולגריה וטורקיה. כמו כן ידועה אוכלוסייה מבודדת שלהם בצרפת. היא מצויה בטבע בביצות, בריכות ונהרות איטיים בהם הם מתחבאים סביב הקנים והצמחייה המיימית או על הקרקעית הרדודה. הקרפדות טורפות של פרוקי-רגליים כמו קפזנבאים וחרקים כמו זבובים, נמלים וחיפושיות. בתורה היא נטרפת לעיתים בידי נחשים ועופות שונים. הראשנים נטרפים גם בידי דגים ועלוקות. להגנה מטורפים היא מתבססת על צבעי אזהרה, המסמנים לטורפים שהקרפדה רעילה. כאשר מתקרבים אל הקרפדה היא מתגוננת במתחית רגליה לעבר בטנה ולעיתים גם מתהפכת (אנ'), כדי לחשוף את צבעי האזהרה שלה. הדבר גורם לטורפים רבים לעזוב אותה לאחר מכן. בחורף הקרפדה נמצאת בתרדמת חורף באדמה או בבולי עץ בהם הם נחים עד בוא האביב. בעונת הרבייה הנקבות מטילות במים כ־15 עד 40 ביצים, אשר לרוב מוטלות בלילה או בתחילת הבוקר. לאחר שבוע בוקעים הראשנים ולאחר גדילה מואצת הם הופכים לבוגרים כעבור חודש. הקרפדה איננה בסכנת הכחדה, אף שהיא נפגעה מזיהום מים ופגיעה בבתי גידול לאורך אירופה. גם באזורים בהם היא נפוצה היא איננה מחזה שכיח ובכמה אזורים נכחדה כנראה לגמרי. מדיה וקבצים בנושא בומבינה אדומת-גחון בוויקישיתוף בומבינה אדומת-גחון, באתר ITIS (באנגלית) בומבינה אדומת-גחון, באתר NCBI (באנגלית) בומבינה אדומת-גחון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בומבינה אדומת-גחון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בומבינה אדומת-גחון, באתר GBIF (באנגלית) בומבינה אדומת-גחון באתר הרשימה האדומה של IUCN
ניב בלול

ניב בלול (נולד ב-12 בנובמבר 1998) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל חולון. בלול הוא בנו של כדורסלן העבר קובי בלול. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון, וב-26 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים, בניצחון קבוצתו 84–77 על מכבי אשדוד במסגרת ליגת העל. עד לתום עונת 2017/2018 שיחק בלול בסך הכל 15 משחקי ליגה, ואז עבר לעונה אחת להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, בה העמיד ממוצעים של 6.9 נקודות ו-3.5 ריבאונדים ב-18 דקות בממוצע. לקראת עונת 2019/2020 שב בלול למכבי ראשון לציון, אך שיחק רק 9 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 1.8 נקודות וריבאונד אחד ב-3.2 דקות למשחק. ב-1 בספטמבר 2020 חתם לעונה אחת בהפועל ירושלים. ב-12 משחקי ליגה העמיד ממוצעים של 2.9 נקודות ו-0.9 ריבאונדים ב-7.7 דקות למשחק. בנוסף, שיחק בלול 11 דקות במצטבר בשני משחקי הפלייאוף של קבוצתו, בהם לבסוף הודחה על ידי הפועל גלבוע גליל. ב-27 ביולי 2021 הצטרף למכבי אשדוד מהליגה הלאומית, וב-11 משחקים רשם ממוצעים של 8.5 נקודות ו-3.4 ריבאונדים ב-23 דקות למשחק. משחק השיא שלו היה בניצחון על הפועל רמת-גן גבעתיים, בו קלע 18 נקודות, כולל 4 מ-5 מעבר לקשת. ב-23 בינואר 2022 שב למכבי ראשון לציון. גם בעונה זו מיעט בלול לשחק, וב-12 משחקים העמיד ממוצעים של 1.7 נקודות ו-0.8 ריבאונדים ב-7 דקות למשחק. ב-5 ביולי 2022 חתם בהפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית. ב-25 בנובמבר 2022 קלע 28 נקודות בהפסד קבוצות בהארכה 117–110 לאליצור אשקלון. ב-24 בפברואר 2023 הצטרף לאלופה הפועל חולון (בה שיחקו במשך מספר עונות גם אביו וגם תאומו של אביו), כמחליפו של מקסים רומנוב שנפצע. ניב בלול, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל מנהלת ליגת העל בכדורסל | ניב בלול חתם לעונה במחזיקת הגביע, באתר basket.co.il מכבי אשדוד: האשדודי בוריס בוגולובסקי חתם בקבוצה, גם ניב בלול הצטרף, באתר ashdodnet.com מנהלת ליגת העל בכדורסל | ניב בלול חוזר לקדנציה נוספת בראשון לציון, באתר basket.co.il ניב בלול - ברוך הבא ♥️🤍... - הפועל 'מגה אור' חבל מודיעין, באתר www.facebook.com בקצב גבוה: אשקלון גברה על חבל מודיעין, באתר ערוץ הספורט, 25 בנובמבר 2022 נועה פופלינגר, ‏ממשיך את השושלת: ניב בלול הצטרף לחולון, באתר ערוץ הספורט, 24 בפברואר 2023 מנהלת ליגת העל בכדורסל | סוגר מעגל: ניב בלול מצטרף לאלופה, באתר basket.co.il
יוזף קרליבך שולה (JCS)

יוזף קרליבך שולה (בגרמנית: Joseph carlebach schule) הוא בית הספר היהודי היחיד בהמבורג. בית הספר שייך לקהילת המבורג, וממוקם במקום בו הייה "תלמוד-תורה ריאלשולה" לפני מלחמת העולם השנייה. במקום ישנו מטבח כשר לחברי הקהילה ובו ממוקמים גם משרדי הקהילה. לאחר שכבר היו בהמבורג בתי ספר יהודיים קטנים יותר, נוסד ב-1805 בית הספר "תלמוד תורה" כבית הספר היהודי למהדרין הראשון בהמבורג. השיעורים היו ללא תשלום. בית הספר סיפק בחינם ביגוד ומזון לתלמידיו. מ-1821 עד 1849 היה המנהל אייזק ברנייס, שעשה רפורמה יסודית בבית הספר והנהיג גם מקצועות חילוניים. מאז, גם גרמנית, גאוגרפיה והיסטוריה של הטבע היו בתוכנית הלימודים. במהלך המאה ה-19 בית הספר התמקם ברחוב גרינדלהוף ושם הוא נמצא עד היום. סגירת כל בתי הספר היהודיים בגרמניה ב-30 ביוני 1942 משמעה גם את סיום בית הספר תלמוד תורה. רוב 28 המורים ולאחרונה 343 תלמידים שלמדו בבית הספר או לימדו בו בשנת 1942 גורשו ונפלו קורבן לשואה. רק 76 תלמידים ושלושה מורים שרדו. בשנת 2007 חזר בית הספר לפעול כרגיל לאחר 68 שנים. הוא נקרא ע"ש יוזף קרליבך, הרב הראשי האחרון של המבורג ומורה בבית הספר. יוסף קרליבך קהילת יהודי המבורג Talmud-Tora-Schule באתר ויקיפדיה (בגרמנית)
עכסן הערבות

עכסן הערבות או עכסן הפרריה (שם מדעי: Crotalus viridis) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן החי בערבות עשב לאורך אמריקה הצפונית במערב ארצות הברית, דרום מערב קנדה וצפון מקסיקו והוא בעל דמיון לעכסן פסיפי. העכסן הוא נחש גדול באורך של 100 עד 120 ס"מ כשהשיא נרשם באורך 151.5 ס"מ, במונטנה. הוא בעל רצועות חומות-בהירות עד כהות והעכס שבקצה הזנב שחור-לבן. הפנים בעלות מספר פסים אופקיים בהירים ולצד העיניים לנחש ישנם גומות חום, העוזרות לחוש בטרף בעל דם חם. הוא חי כשמו בערבות לאורך המישורים הגדולים עד לגובה 2,775 מטרים מעל פני הים. הנחש פעיל בעיקר בין סלעים ולעיתים מטפס על שיחים ועצים נמוכים ובמספר נמוכים נפוץ סמוך למים. הנחש מתאים עצמו למזג האוויר, כאשר הוא פעיל יותר ביום בימים קרים ויותר פעיל בלילה בימים חמים. זהו טורף ארסי התוקף ממארב טרף של יונקים קטנים, לרוב מכרסמים כמו עכבריים, סנאיי קרקע וארנבות וכן מעופות מקננות קרקע, דו-חיים, לטאות ואף נחשים אחרים. הנחש בעל ארס מורכב מהמוטוקסינים חזקים. הכשת עכסן יכולה לגרום לדימומים פנימיים, נמק, ולתמס שריר והוא יכול להרוג, בעיקר מהרעלת דם. עם זאת לרוב הוא מכשכש בזנבו כדי לאיים ולהרחיק סכנות לפני ההכשה. לנחש זה ידועים 2 תת-מינים: Crotalus viridis viridis Crotalus viridis nuntius תת-מינים נוספים מהמין הועברו למינים אחרים. מדיה וקבצים בנושא עכסן הערבות בוויקישיתוף עכסן הערבות, באתר ITIS (באנגלית) עכסן הערבות, באתר NCBI (באנגלית) עכסן הערבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכסן הערבות, באתר GBIF (באנגלית) עכסן הערבות באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוהאב כיאל

לוהאב כיאל (בערבית: لوهاب كيال; נולד ב-3 במאי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל בועיינה. כיאל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-0 למ.ס. אשדוד. בגיל 20 שוחרר מהמועדון והצטרף להפועל בני ג'דיידה ובמהלך העונה הצטרף למכבי אחי נצרת עמה עלה לליגת העל בסיום העונה. ב-31 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-0 לבני יהודה. לאחר שבסיום העונה ירדה נצרת לליגה הלאומית, כיאל חתם בבני סכנין. בקיץ 2011 חתם במ.ס. אשדוד במדיה שיחק משחק אחד ובמהלך העונה חתם בהפועל עכו. בקיץ 2013 הצטרף להפועל נוף הגליל וכעבור עונה חתם בהפועל בני לוד. בעונת 2015/2016 היה שחקן חופשי ועונה לאחר מכן חתם בעירוני נשר מהליגה הלאומית. בהמשך הקריירה שיחק בהפועל אום אל-פחם, עירוני קריית אתא, עירוני טבריה, מכבי טמרה, אחווה ריינה ומכבי בני ג'דיידה. כיום משחק בהפועל בועיינה בליגה א' צפון. לוהאב כיאל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל לוהאב כיאל, באתר Transfermarkt לוהאב כיאל, באתר Soccerway לוהאב כיאל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לוהאב כיאל".
טופח תרבותי

טֹפַח תַּרְבּוּתִי (שם מדעי: Lathyrus sativus) הוא צמח עשבוני חד-שנתי ממשפחת הקטניות. מין זה מוצאו מחצי האי-הבלקני (בולגריה ויוגוסלביה) ומשמש בישראל כגידול שדה. צמח עשבוני חד-שנתי זקוף פחות או יותר, אינו מטפס וגובהו 30 עד 50 ס"מ ולעיתים רחוקות עד 75 ס"מ. הגבעולים קירחים ומכונפים. הלוואים ארוכים ודומים לעלעלים. העלים מנוצים, בעלי זוג אחד של עלעלים מחודדים שביניהם, בהמשך ציר העלה, יוצאת קנוקנת ענפה המתפצלת ל-3 סעיפים. ציר העלה מכונף. הלוואים הקטנים בבסיס העלה דמויי חצי ראש חץ, אורכם 18 עד 25 מ"מ ורוחבם 2 עד 5 מ"מ. העלעלים אזמליים עד צרים מחודדים בקצותיהם, עורקיהם מקבילים, שפתם תמימה, אורכם 5 עד 8 ס"מ ורוחבם על פי רוב 1.1 עד 1.5 ס"מ. התפרחות חיקיות מסוג אשכול. כל תפרחת נושאת לא יותר מ-4 פרחים, לרוב פרח אחד לעיתים 2. עוקץ התפרחת ארוך ואורכו 3 עד 6 ס"מ. עוקץ הפרח כ-1.2 ס"מ. הפרחים פרפרניים בלתי נכונים, דו-מיניים ובעלי שחלה עילית ואינם ריחניים. הגביע משתייר, אורכו 7 עד 10 מ"מ, דמוי פעמון, בעל שיניים כמעט שווים שאורכם פי 1.5 עד 3 מאורך צינור הגביע. הכותרת פרפרנית ומורכבת מ-5 עלים. עלה הכותרת החיצוני (המפרש) הוא הגדול מכולם. שני עלי הכותרת הצדדים (המשוטים) מכסים על פי רוב על שני עלי הכותרת הפנימיים ביותר (הסירה) ומעורים במקצת בסירה. הכותרת אדומה, ורודה, כחולה או לבנה, אורכה 12 עד 15 מ"מ לעיתים רחוקות עד 24 מ"מ. האבקנים 10, 9 מהם זריהם מאוחים לצינור ואחד חופשי. השחלה עילית, סרגלית, בת עלה שחלה אחת ונישאת על עוקץ. עמוד השחלה מכופף ופחוס מגבו שבחלקו העליון. הפרי תרמיל כמעט אליפטי, שטוח פחות או יותר, רחב וקירח, אורכו 2.5 עד 3.5 ס"מ לעיתים רחוקות 4 ס"מ ורוחבו 9 עד 12 מ"מ. התפרים מכונפים. שפתו העליונה (תפר הבטן) בעל 2 כנפיים ברורות ברוחב 1 עד 2.5 מ"מ. הפרי נפתח על יד קשוות. הזרעים, שמספרם 3 עד 5 בתרמיל חלקים, לבנים ובעלי מקצועות. מדיה וקבצים בנושא טופח תרבותי בוויקישיתוף טופח תרבותי, באתר ITIS (באנגלית) טופח תרבותי, באתר NCBI (באנגלית) טופח תרבותי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טופח תרבותי, באתר Tropicos (באנגלית) טופח תרבותי, באתר GBIF (באנגלית) טופח תרבותי, באתר The Plant List (באנגלית) טופח תרבותי, באתר IPNI (באנגלית)
פאולין קוריארד

פאולין קוריארד (באנגלית: Pauline Couriard;‏ 1848–1898) הייתה ציירת רוסית, חברת כבוד באקדמיה הקיסרית לאמנויות. היא ידועה בעיקר בזכות הקמת חוג האמנות לנשים בסנט פטרסבורג והנהיגה אותו. היא הציגה את יצירותיה ברחבי אירופה. פאולין נולדה ב-1848 בסנט פטרסבורג במשפחת אצולה ותיקה. אביה, היה גנרל בצבא הרוסי. היא התחנכה בהדרכתו של אמן פופולרי לב לאגוריו. היא הציגה לראשונה בגיל 28 וזכתה להצלחה. היא נישאה לרופא השווייצרי אלפרד קוריארד, שעבד בבית החולים מרינסקי בסנט פטרסבורג וקיבלה את שם משפחתו. מספר שנים לפני מותו של בעלה, היא התגוררה בז'נבה. היא הציגה את נופיה באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם קיבלה 2 מדליות כסף, ובשנת 1882 הוכרה כחברת כבוד של האקדמיה הקיסרית לאמנויות . ב-1882 חזרה פאולין קוריארד לסנט פטרסבורג. באותה שנה היא ייסדה את חוג האמנות הראשון לנשים שמטרתו הייתה להקל את הגישה של נשים לקורסים הניתנים באקדמיה לאמנויות יפות. היא עמדה בראש חוג האמנות לנשים במשך יותר מעשר שנים. בשנת 1892 לרגל יום השנה העשירי לחוג, קיבלה קוריארד סדרת רישומים במתנה מתלמידיה. מוזיאון ז'נבה ירש את הרישומים הללו ב-1899. הרישומים שנתרמו על ידי פאולין קוריארד הוצגו בתערוכה הציירים הרוסים מהמאה ה-19 במוזיאון לאמנות והיסטוריה בז'נבה בשנים 2008–2009. פאולין קוריארד מתה בשנת 1898 בסנט פטרבורג. מדיה וקבצים בנושא פאולין קוריארד בוויקישיתוף Histara - Les comptes rendus, histara.sorbonne.fr Pauline Couriard (1848-1898), data.bnf.fr (בצרפתית) "Voyage dans l'imaginaire russe du XIXe". Le Temps (בצרפתית). 2008-12-20. ISSN 1423-3967. נבדק ב-2023-03-14. Dans le sillage des peintres russes, Dans le sillage des peintres russes (בצרפתית) Булгаков, Ф. И. (1889). Наши художники (Живописцы, скульпторы, мозаичисты, граверы и медальеры) на академических выставках последнего 25-летия. Биографии, портреты художников и снимки с их произведений. Типография А. С. Суворина. pp. 227–229, 234. Тайна красного ящика, nashagazeta.ch, ‏2008-12-03 (ברוסית)
זמרי (מלך ישראל)

זִמְרִי הוא דמות מקראית, לפי הכרונולוגיה המסורתית מלך על ממלכת ישראל בשנת 882 לפנה״ס. הוא עלה לשלטון לאחר שרצח את המלך הקודם, אלה, ומלך שבוע אחד בלבד, עד שהצית עצמו למוות. זמרי שהיה "שר מחצית הרכב" (כלומר מפקד על מחצית מהמרכבות) בצבאו של אלה, ניצל את המלחמה עם פלשתים באותה העת לצורך ביצוע הפיכה נגד אלה. בעת שאלה היה שיכור, זמרי בא והרג אותו. לאחר מכן, הכה את כל משפחתו אשר הייתה מבית בעשא. בהפיכה זו התקיימה נבואת יהוא בן חנני לבעשא כי ביתו יושמד (ספר מלכים א', פרק ט"ז, פסוקים א'–ד'). כמו אלה מלך ישראל, גם רוצחו זמרי לא האריך בשלטונו. מהפכת החצר של זמרי קוממה עליו את החיל שצר על גבתון ומצביאו עמרי, עם חיל הרגלים נטש את המצור על העיר הפלשתית וחש אל תרצה להפיל את זמרי: בִּשְׁנַת עֶשְׂרִים וָשֶׁבַע שָׁנָה לְאָסָא מֶלֶךְ יְהוּדָה מָלַךְ זִמְרִי שִׁבְעַת יָמִים בְּתִרְצָה וְהָעָם חֹנִים עַל-גִּבְּתוֹן אֲשֶׁר לַפְּלִשְׁתִּים. וַיִּשְׁמַע הָעָם הַחֹנִים לֵאמֹר קָשַׁר זִמְרִי וְגַם הִכָּה אֶת-הַמֶּלֶךְ וַיַּמְלִכוּ כָל-יִשְׂרָאֵל אֶת-עָמְרִי שַׂר-צָבָא עַל-יִשְׂרָאֵל בַּיּוֹם הַהוּא בַּמַּחֲנֶה. וַיַּעֲלֶה עָמְרִי וְכָל-יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ מִגִּבְּתוֹן וַיָּצֻרוּ עַל-תִּרְצָה. וַיְהִי כִּרְאוֹת זִמְרִי כִּי-נִלְכְּדָה הָעִיר וַיָּבֹא אֶל-אַרְמוֹן בֵּית-הַמֶּלֶךְ וַיִּשְׂרֹף עָלָיו אֶת-בֵּית-מֶלֶךְ בָּאֵשׁ וַיָּמֹת. — ספר מלכים א', פרק ט"ז, פסוק ט"ו שמו של זמרי הפך לשם נרדף לבוגד. כאשר בא יהוא לארמונה של איזבל על-מנת להורגה, קידמה איזבל את פניו במילים: "הֲשָׁלוֹם, זִמְרִי הֹרֵג אֲדֹנָיו?". מדיה וקבצים בנושא זמרי בוויקישיתוף כך פירש אברבנאל במלכים א טז יח, רד״ק ובעקבותיו גם מצודת דוד מפרשים שם שעמרי שרף את ארמון המלך עם זמרי בתוכו ספר מלכים ב', פרק ט', פסוק ל"א. ויש מפרשים פסוק זה כמחמאה (שהרי איזבל רצתה להתחנף אליו): אתה גיבור כמו עמרי שהרג את המלך והומלך במקומו
נחל לטאות

נחל לטאות הוא נחל אכזב במדבר יהודה. אורכו כ־5.5 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־580 מטרים מעל פני הים, במרחק של כשבעה קילומטרים מדרום־מזרח להר עמשא. הוא זורם דרומה. כשלושה קילומטרים מצפון־מערב לערד, בגובה של כ־470 מטרים מעל פני הים, הוא נשפך לנחל צאלים, אשר נשפך בסופו אל ים המלח. בקצה הדרומי של תוואי הנחל ממוקם בסיס בא"ח נח"ל, בו מוכשרות מספר יחידות כמו שלדג, 669, פלס"ר שריון ושייטת 13. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עין חשרת

עין חַשְׁרַת (בערבית: אל מחשורה) הוא מעיין שכבה הממוקם בגדתו הצפונית של נחל השופט. שלוש ניקבות חצובות בסלע מזינות את המעיין. שתי נקבות קטנות ואחת גדולה. מי המעיין זורמים בתעלה החצובה ברצפתו ומתנקזים בבריכה מרובעת שלה שני מפלסים. שתי בריכות אוגרות את מי המעיין, אחת קטנה ואחת גדולה שעומקה כ-90 ס"מ. בריכות אלו מחוברות בתעלת ניקוז שאורכה כ-20 מטר. את המים לבריכה השלישית מעביר מרזב. יש הסוברים כי מערכת הנקבות היא שריד מהתקופה ההלניסטית או התקופה הרומית. באפיקו של הנחל נמצאו שרידי טחנת קמח. מקור השם עין חשרת בספר שמואל ב', פרק כ"ב, פסוק י"ב: "וַיָּשֶׁת חֹשֶׁךְ סְבִיבֹתָיו סֻכּוֹת חַשְׁרַת מַיִם עָבֵי שְׁחָקִים". חַשְׁרַת פירושו התקבצות. בענן מתקבצים המים כך גם כאן מתקבצים המים מהנקבות למעיין. המעיין נקרא גם "עין אמי" ע"ש אמנון (אמי) בר-נר בן קיבוץ הזורע שנפל במלחמת ההתשה. מדיה וקבצים בנושא עין חשרת בוויקישיתוף מדריך ישראל החדש: הכרמל וחופו ורמות מנשה כרך 5, ירושלים, כתר, 2001, עמ' 180
שמואל לוי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמואל לוי – צייר ישראלי, יליד בולגריה שמואל לוי (חייל צה"ל) – חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז על פעולתו בגבול ישראל-סוריה שמוליק לוי – קומיקאי, שחקן, תסריטאי, מחזאי, במאי, מתרגם ויוצר טלוויזיה ישראלי שמוליק לוי (כדורגלן) – כדורגלן עבר ישראלי, קפטן העבר של בית"ר ירושלים, ואיש עסקים שמואל דניאל לוי – איש חינוך, עיתונאי, איש עסקים, פילנתרופ ומראשי הציונות במרוקו שמואל שאול לוי – תעשיין צרפתי, וראש הקהל של הקהילה החרדית עדת יראים בפריז בית שמואל לוי – בית מגורים ברחוב נחלת בנימין 13 בתל אביב, המעוטר באריחי קרמיקה שיוצרו בבצלאל ומכונה "בית הגמלים" שמואל הלוי