laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיטר רובינסון (אמן קרקס)

פיטר "פיט" רובינסון (באנגלית: Peter Robinson;‏ 6 באפריל 1874 – 2 בספטמבר 1947) היה שחקן אמריקאי ואמן קרקס. רובינסון נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס, כבנם של מהגרים נורווגים. לדבריו, עד לראשית שנות הנעורים הייתה לו ילדות רגילה והיה לו מראה נורמלי, אך אז החל לרדת במשקל במהירות. הוא עבד כאמן קרקס במופע השוליים של קרקס האחים רינגלינג, במשקל 26 ק"ג, תחת שם הבמה "השלד האנושי". ב-1922 נישא לבייבי באני סמית', שהופיעה לצדו במופעי השוליים כאישה שמנה, במשקל 212 ק"ג; נולדו להם שני ילדים. רבים מאמני הקרקס הרזים, שהופיעו כ"שלדים", נישאו לנשים השמנות של המופע, למטרות שיווק ובידור. אף על פי שהופיע במופעי שוליים בקרקס, הייתה לו הכשרה של שחקן שייקספירי קלאסי. הוא זכור בעיקר בשל תפקידו בסרט הפולחן "פריקס" משנת 1932, בבימויו של טוד בראונינג. לדבריו, היה גם נגן מפוחית מיומן. פיטר רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Freaks of Nature, באתר Classic Horror "Peter Robinson - IMDb". Uk.imdb.com. נבדק ב-2012-08-13.
פיטר רובינסון

האם התכוונתם ל... פיטר רובינסון (פוליטיקאי) – השר הראשון של צפון אירלנד ג'יי פיטר רובינסון – מלחין בריטי פיטר רובינסון (אמן קרקס) – "שלד אנושי" שהופיע בסרט "פריקס" (1932)
מוסד הרצל לחקר הציונות

מוסד הרצל לחקר הציונות באוניברסיטת חיפה מוביל ומקדם פעילות מחקרית ופרויקטים תיעודיים בתחומים הקשורים לתולדות הציונות, להיסטוריה הפוליטית, התרבותית והחברתית של שיבת ציון ושל מדינת ישראל ובסוגיות הקשורות בהיסטוריה של הלאומיות המודרנית. מוסד הרצל לחקר הציונות הוקם בנובמבר 1987 במטרה לקדם את המחקר והמורשת של הציונות המדינית ההרצליאנית על פי הסכם שבין ד"ר ראובן הכט לבין אוניברסיטת חיפה. מטרותיו הן: לקדם את חקר ההיסטוריה והאידאולוגיה של הציונות המדינית ההרצליאנית, לתרום לטיפוח ולקידום התודעה הציונית, לקדם את מחקר תולדות הציונות ומדינת ישראל, לקיים ימי עיון, סדנאות וכינוסים מתחום ההיסטוריה וההגות הציונית ולפרסם את פרי עבודות המחקר והכינוסים שנערכים במסגרתו. מאז הקמתו ועד שנת 2010 עמד בראשו פרופ' יואב גלבר. מ-2010 ועד 2016 עמד בראשו פרופ' אריה כוכבי והחל מינואר 2017 עומד בראשו פרופ' מעוז עזריהו. הוועד המנהל מורכב מנציגי קרן הכט ובעלי תפקידים באוניברסיטת חיפה; ביניהם נשיא האוניברסיטה, רקטור האוניברסיטה והדיקן למחקר. ליאת שטייר-לבני, טראומה אחת, שתי פרספקטיבות, שלוש שנים - היבטים של שואה ותקומה בתעמולה הארץ ישראלית והיהודית ־ אמריקנית 1945-1941 (2019) מעוז עזריהו, מיצוב הזיכרון: אסופת מחקרים העוסקים בתרבות, היסטוריה ופוליטיקה במיצוב הזיכרון בישראל (2018) כהן גוסטאב גבריאל, חזון המדינה העצמאית: שני כתבים מראשית הציונות (2009) בכל שנה מעניק מוסד הרצל פרס מטעם קרן הכט לחוקרים וחוקרות ישראליים על פרסום ספרים בנושאי הציונות. הווטרנים הישראליים – תיעוד תרומתם של מתנדבי היישוב העברי במלחמת העולם השנייה. יהודי סוריה ולבנון 1930–2000 – 250 ראיונות אישיים אשר תיעדו את מצב היהודים בסוריה ולבנון, המאבק להצלתם, העפלתם, מילוטם ועלייתם וקליטתם בארץ. מתקומה לשחקים – סיפורם של 140 צעירים שורדי שואה שפרסו כנפיים והתנדבו לשרת כלוחמי צוות אוויר במלחמת העצמאות. פלי"ם - סיפורו של מפעל ההעפלה באמצעות מאות סיפורים אישיים של אנשי הפלי"ם. בנוסף, במסגרת הפעילות האקדמית מתקיים פורום בין-אוניברסיטאי של חוקרי המנדט בישראל. על הקו – "מטריאסטה לארץ ישראל 1920–1940 " - התערוכה הוקדשה למסע בים של כ־150,000 עולים יהודים שהפליגו מהנמל האיטלקי טריאסטה, שזכה לכינוי "שער ציון" לארץ ישראל בין שתי מלחמות העולם באניות החברה האיטלקית "לויד טריאסטינו". "הרצל בנוף" – גלריית צילומים המתעדת את הנצחתו של הרצל בנוף בארץ ובעולם. (באתר) אתר האינטרנט הרשמי של מוסד הרצל לחקר הציונות אתר הבית של מוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה סיור וירטואלי בתערוכה "על הקו - מטריאסטה לארץ ישראל 1920–1940" אתר תרומת מתנדבי היישוב העברי במלחמת העולם השנייה ראיונות אישיים עם יהודי סוריה ולבנון סיפורם של ניצולי שואה ששרתו והתנדבו לחיל האוויר הישראלי במלחמת העצמאות פלי"ם – תעוד מפעל ההעפלה באמצעות סיפורים אישיים ישראל היום - "יציאת טריאסטה"
דרק פנסלר

דרק ג'ונתן פנסלר (באנגלית: Derek Jonathan Penslar; נולד ב-1958) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי-קנדי המתמחה בהיסטוריה השוואתית, היסטוריה יהודית ובהיסטוריה של ישראל בעת החדשה. חקר, בין היתר, את מערכת היחסים בין מדינת ישראל ויהודי התפוצות, את התנועות הלאומניות הגלובליות, הקולוניאליזם האירופי והמדינות הפוסט-קולוניאליות. פנסלר נולד בעיר לוס אנג'לס, במדינת קליפורניה שבארצות הברית, סיים תואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד ואחר כך המשיך את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בין השנים 1987 ל-1998 לימד באוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 1998 החל ללמד באוניברסיטת טורונטו, שם הוא משמש כפרופסור בקתדרה על שם סמואל זאקס להיסטוריה יהודית. בין השנים 2002 ל-2008 עמד בראש המכון ללימודי יהדות באוניברסיטת טורונטו. בשנים 2012–2016 מונה כראשון בתפקיד של פרופסור ללימודי ישראל בקדתרה על שם סטנלי לואיס באוניברסיטת אוקספורד. פנסלר היה חבר במחלקה לפוליטיקה וליחסים בינלאומיים, בבית הספר ללימודים בינתחומיים וחבר בסגל של קולג' סנט אן ובהמשך חבר כבוד. ב-2016 התמנה לפרופסור בקתדרה על שם ויליאם לי פרוסט להיסטוריה יהודית באוניברסיטת הרווארד ולימד במרכז על שם מינדה דה גונצבורג ללימודים אריופאים. פנסלר משמש גם כמנהל המרכז ללימודים יהודיים של אוניברסיטת הרווארד. ערך את המדור "תנועות לאומיות וחברתיות" באנציקלופדיה זמן יהודי חדש. 2011 - חבר בחברה המלכותית של קנדה חבר באקדמיה האמריקאית למחקרים על היהודים Zionism and Technocracy: The Engineering of Jewish Settlement in Palestine, 1870-1918 1991, גרסה עברית 2001 In Search of Jewish Community: Jewish Identities in Germany and Austria, 1918-1933 1998, עורך יחד עם מיכאל ברנר) Shylock's Children: Economics and Jewish Identity in Modern Europe 2001 -על ההיסטוריה הכלכלית של היהודים החל מהמאה השבע עשרה ועד היום Orientalism and the Jews, 2004" - עורך - יחד עם איוואן קלמר Contemporary Antisemitism: Canada and the World (2005 Israel in History: The Jewish State in Comparative Perspective 2006 Israël face à son passé, Les éditions arkhê, 2010, (ישראל מול העבר שלה) עם אבי שליים ושלמה זנד The Origins of Israel 1882-1948: A Documentary History (co-edited with Eran Kaplan, 2011 Jews and the Military: A History 2013 Theodor Herzl: The Charismatic Leader 2020 Zionism: An Emotional State 2023 Unacknowledged Kinships: Postcolonial Studies and the Historiography of Zionism (co-edited with Stefan Vogt and Arieh Saposnik), 2023 אתר האינטרנט הרשמי של דרק פנסלר אתר אישי צח יוקד, "מבחינת יהודי ארה"ב, ישראל חזרה למעמד שהיה לה בעבר: היא נתפסת כילד קטן ותלותי", באתר הארץ, 9 בנובמבר 2023 עפרי אילני, רגש ציוני לוהט, באתר הזמן הזה, מאי 2024 דרק יונתן פנסלר, דף שער בספרייה הלאומית
ברקליס סנטר

ברקליס סנטר (באנגלית: Barclays Center) הוא מגרש מקורה רב-תכליתי ברובע ברוקלין שבניו יורק. המגרש יושב בחלקו מעל מסילת רכבת התחתית של ה-MTA בפינת אטלנטיק אווניו ומרכז העסקים וונדרבליט. זהו מתחם בעלות של 4.9 מיליארד דולרים עבור מגרש ספורט, עסקים ומגורים. המגרש הוא ביתה של קבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, שמשחקת בו מאז עונת 2012/13. החל מעונת 2015/16 משמש האולם גם כבית לקבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס. החסות להקמת המגרש ושמו הם על שם חברת השירותים הפיננסיים האנגלית ברקליס. הפרויקט פותח על ידי פורסט סיטי רטנר, שרכש את הנטס בשנת 2004, במטרה להעביר אותם מניו ג'רזי למיקום זה בסמוך לשדרת אטלנטיק - מרכז ברקליס, ותחנת הרכבת תחתית (רכבות 2, 3, 4, 5 ו-B, D, N, Q, R) וטרמינל הרכבת ללונג איילנד בברוקלין, אחד ממרכזי התחבורה הנגישים ביותר בעיר. המהלך סימן חזרה של קבוצת ספורט מקצוענית לרובע, דבר שלא היה מאז עזיבת הדודג'רס ללוס אנג'לס ב-1957. מחלוקות בין תושבים מקומיים ושימוש בהפקעה, תביעות משפטיות מרובות, כמו גם מחסור במימון, עיכבו את השלמת הפרויקט בכ-4 שנים. ב-1 במרץ 2010, בית המשפט העליון של ארצות הברית בברוקלין פסל תביעה של בעלי נכסים בנוגע לשימוש של המדינה בהפקעות. הנחת אבן הפינה לפרויקט התקיימה ב-11 במרץ 2010, והמגרש נפתח לציבור ב-21 בספטמבר 2012. האירוע הראשון שהתקיים במגרש היה קונצרט של ג'יי זי ב-28 בספטמבר 2012. הנטס שיחקו לראשונה במגרש ב-15 באוקטובר 2012 נגד הוושינגטון ויזארדס. בנוסף למשחקי כדורסל מקצועיים, מארח את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לונג איילנד בברוקלין LIU בלאקבירדס. מדיה וקבצים בנושא ברקליס סנטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברקליס סנטר ברקליס סנטר, ברשת החברתית פייסבוק ברקליס סנטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברקליס סנטר, ברשת החברתית אינסטגרם
דוד בריינין

דוד בּרַיינין (David Brainin;‏ 20 באוגוסט 1905, חארקוב – סתיו 1942, אושוויץ) היה רקדן, כוראוגרף, צייר ומעצב תפאורות יהודי-צרפתי ממוצא אוקראיני. היה ראשון רקדני הבלט בארץ ישראל ולאחר מכן עבר לפעול בצרפת. בתקופת השואה נספה באושוויץ. בריינין נולד בקיץ 1905 לחיה לבית גֶרשמן וזוּסים בריינין, חייט במקצועו, בחארקוב שבדרום-מערב רוסיה (כיום באוקראינה), ב-1919, בהיותו נער בן 14, עלה לארץ ישראל. בשנת 1923 עבר להתגורר כדייר משנה אצל משפחת מטלון ברחוב אלחנן 16. באותה שנה החלה האופרה הארצישראלית בפעילותה ובריינין הצטרף אליה כסולן בלט. בשנת 1924, כאשר עלתה רינה ניקובה, היה בן זוגה לריקוד בלט. בעקבות קשיים כלכליים הפסיקה האופרה את פעילותה בקיץ 1927 ובריינין עזב לפריז. בפריז השתלם בריקוד ובכוריאוגרפיה ולמד ציור. היה חבר בלהקת ריקוד רוסית שפעלה בעיר, נישא לוורה, אחת הרקדניות, ויצא עם הלהקה לסיבוב הופעות בדרום אמריקה ב-1931. לבני הזוג נולד בן אחד. לאחר ששב ממסע ההופעות למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות ("אקול דה בוזאר"; École des Beaux-Arts) ועבד בעיצוב תפאורות לקולנוע, לאופרה, לבלט ולתיאטרון. בעת מלחמת העולם השנייה נכלא תחילה במחנה הריכוז קומפיין, וב-5 ביוני 1942 נשלח לדראנסי. בעת שהותו במחנות הנציח בציור תמונות מחיי המחנה, השמורות כיום בבית לוחמי הגטאות. ב-18 בספטמבר 1942 גורש בריינין מדראנסי לאושוויץ , ושם נספה. בנו של בריינין, גרגואר (Grégoire), היה משורר ופילוסוף, נודע בכינוי "דרור" (Moineau), והתגורר שנים רבות בקנדה. נפטר ב-15 באוגוסט 2016 ונטמן בבית העלמין בעיירה אונפלר בחבל נורמנדי. הותיר אחריו רעייה, בן אחד ונכדות. מדיה וקבצים בנושא דוד בריינין בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר "לימוד השואה באמצעות האמנות" ביוגרפיה בארכיון בית לוחמי הגטאות על דוד בריינין בזכרונותיו של יבנאל מטלון דוד בריינין: דף עד שמילאה אחייניתו ליודמילה לבובה, 1994, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, יד ושם. רינה ניקובה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית). Mary S. Costanza, The Living Witness: Art in the Concentration Camps and Ghettos, New York: Free Press; London: Collier Macmillan, 1982, p. 68. מידע מתוך רשימת גירוש מצרפת, שהתפרסמה בתוך: Serge Klarsfeld, Le Mémorial de la déportation des juifs de France, Paris: Association des Fils et Filles des déportés juifs de France (FFDJF), 1978, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, יד ושם. הספד (בצרפתית)
הגביע הגרמני בכדורסל

הגביע הגרמני בכדורסל (בגרמנית: Deutscher Pokalsieger (Basketball) ) הוא מפעל כדורסל גרמני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1966 ומנוהל על ידי מנהלת הבונדסליגה הגרמנית. בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בגרמניה. 2024: באיירן מינכן 2023: באיירן מינכן 2022: אלבה ברלין 2021: באיירן מינכן 2020: אלבה ברלין 2019: ברוזה במברג 2018: באיירן מינכן 2017: ברוזה במברג 2016: אלבה ברלין 2015: מועדון הכדורסל אולדנבורג 2014: אלבה ברלין 2013: אלבה ברלין 2012: ברוזה במברג 2011: ברוזה במברג 2010: ברוזה במברג 2009: אלבה ברלין 2008: ארטלנד דראגונס 2007: ריינאנרג'י קלן 2006: אלבה ברלין 2005: ריינאנרג'י קלן 2004: ריינאנרג'י קלן 2003: אלבה ברלין 2002: אלבה ברלין 2001: טיביבי טרייר 2000: סקיליינרס פרנקפורט 1999: אלבה ברלין 1998: טיביבי טרייר 1997: אלבה ברלין 1996: רטיופארם אולם 1995: באייר ג'יינטס לברקוזן 1994: ברנדט האגן 1993: באייר ג'יינטס לברקוזן 1992: ברוזה במברג 1991: באייר ג'יינטס לברקוזן 1990: באייר ג'יינטס לברקוזן 1989: ביירות באסקט 1988: ביירות באסקט 1987: באייר ג'יינטס לברקוזן 1986: באייר ג'יינטס לברקוזן 1985: ASC גטינגן 1846 1984: ASC גטינגן 1846 1983: ריינאנרג'י קלן 1982: MTV וולפנביטל 1981: ריינאנרג'י קלן 1980: ריינאנרג'י קלן 1979: 1846 גיסן 1978: טורנרבונד היידלברג 1977: טורנרבונד היידלברג 1976: באייר ג'יינטס לברקוזן 1975: SSV האגן 1974: באייר ג'יינטס לברקוזן 1973: 1846 גיסן 1972: MTV וולפנביטל 1971: באייר ג'יינטס לברקוזן 1970: באייר ג'יינטס לברקוזן 1969: 1846 גיסן 1968: באיירן מינכן 1967: VfL אוסנברוק ליגת העל הגרמנית בכדורסל אתר האינטרנט הרשמי של הגביע הגרמני בכדורסל האתר הרשמי של מנהלת הבונדסליגה
כפר נפח

כפר נפח (בערבית: كفر نفّاخ) הוא כפר סורי עזוב במרכז רמת הגולן. בכפר נמצאו אתרים וממצאים המראים על התיישבות במקום כבר בתקופה הרומית וההלניסטית, בתקופות אלו ישב הכפר לצד ציר מרכזי שחיבר את ערי סוריה לחוף הים התיכון. בתקופה הרומית שימש הכפר ככל הנראה כתחנה לאספקת שירותים לנוסעים בדרך הראשית. תחנה שכזו – "מוטטיו" (Mutatio) – הוצבה בערך כל שישה קילומטרים לאורך הדרכים הראשיות ברחבי האימפריה הרומית. בשנת 2020 נתגלתה בחפירה ארכאולוגית אבן גבול כבת 1,700 שנה שעליה נכתב "כפר נפח" באותיות יווניות. הדבר מעיד כי כבר בתקופה הביזנטית היה שמו של הכפר "נפח". במהלך המאה ה-19 אוכלס הכפר מחדש בידי מתיישבים טורקמנים, שעשו שימוש בהריסות המקום לבניית בתיהם. במרוצת השנים אכלסו את הכפר גם תושבים ממוצאים אחרים כך שבשנת 1960 הכפר מנה 1,456 נפשות, מהם 664 טורקמנים. בשנת 1967, עם התקדמות צה"ל ברמת הגולן, עזבו תושבי הכפר את בתיהם והוא ננטש. בתקופת השלטון הסורי ברמת הגולן, ישב הכפר על הציר המרכזי קוניטרה - גשר בנות יעקב כשהוא פחות או יותר במרכז הכביש. בקרבת הכפר היו מרכזים ובסיסים של צבא סוריה בהם בנפח ועליקה. לאחר כיבוש רמת הגולן על ידי ישראל ביוני 1967, שימש הכפר הנטוש להתיישבות זמנית של אחד מגרעיני ההתיישבות ברמת הגולן. כיום, נמצאים בקרבת הכפר העזוב מספר בסיסי צה"ל בהם מחנה יצחק (מחנה נפח). הריסות הכפר נמצאות כיום לצד צומת השריון במפגש כביש 91 וכביש 978, מעט מערבה מנפח נמצאת גם צומת המפגש של כביש הנפט עם כביש 91. קלודין דופין ושמעון גיבסון, ‏יישובים עתיקים וסביבתם בלב הגולן – תוצאותיהן של עשר שנות סקר (1988-1978), קתדרה 73, תשרי תשנ"ה, ספטמבר 1994 תיאור ממצאי החפירה הארכאולוגית בנפח. מפקד 1960 דופין, ק' וגיבסון, ש', 1994, עמ' 7. תגלית מזירת הקרב ב"שעת נעילה" אבן גבול בת 1700 שנה נחשפה בגולן - חדשות בארץ, באתר ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד
סווטלנה פאופנובה

סווטלנה ייבגניה פאופנובה (ברוסית: Светлана Евгеньевна Феофанова; נולדה ב-16 ביולי 1980) היא אתלטית רוסייה. היא אלופת עולם (פריז 2003), פעמיים אלופת אירופה, שיאנית עולם וסגנית אלופה אולימפית (אתונה 2004) בקפיצה במוט. פאופנובה נולדה במוסקבה. בתחרות שנערכה בדורטמונד, גרמניה ב-11 בפברואר 2004 קבעה פאופנובה בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 4.64 מטר. ב-22 בפברואר אותה שנה בתחרות שנערכה באתונה, יוון היא שיפרה את השיא העולמי והעמידה אותו על 4.85 מטר ובתחרות שנערכה ב-4 ביולי אותה שנה בהרקליון, כרתים היא קבעה שיא עולם חדש של 4.88 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי ילנה איסינבייבה שקבעה שיא עולם חדש של 4.91 מטר. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט. פאופנובה שברה שמונה שיאי עולם עד שנת 2005. היא זכתה בשלוש מדליות באליפות העולם באתלטיקה: מדליית כסף ב-2001, מדליית זהב ב-2003 ומדליית ארד ב-2007. באליפות העולם באולמות סיימה ראשונה ב-2003, שנייה ב-2001 וב-2010 ושלישית ב-2004 וב-2006. פאופנובה זכתה פעמיים באליפות אירופה באתלטיקה, ב-2002 וב-2010 ופעמיים באליפות אירופה באולם, ב-2002 וב-2007. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר. מדיה וקבצים בנושא סווטלנה פאופנובה בוויקישיתוף סווטלנה פאופנובה, ברשת החברתית VK סווטלנה פאופנובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי סווטלנה פאופנובה, באתר olympedia.org סווטלנה פאופנובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית סווטלנה פאופנובה, באתר ליגת היהלום סווטלנה פאופנובה, באתר Track and Field (נשים)
שדרת אטלנטיק (ניו יורק)

שדרת אטלנטיק (אנגלית: Atlantic Avenue) הוא רחוב חשוב ברובעי העיר ניו יורק ברוקלין וקווינס. הוא משתרע מאזור החוף של ברוקלין לאורך האיסט ריבר כל הדרך לג'מייקה, קווינס. רחוב אטלנטיק מקביל לרחוב פולטון במרבית מסלולו בברוקלין, שם הוא משמש כגבול בין השכונות פרוספקט הייטס ופורט גרין ובין דפורד-סטייווסאנט וקראון הייטס. אטלנטיק אווניו הוא הכביש מערב-מזרח היחידי עבור משאיות ברחבי ברוקלין, וממלא את מקומם של הכבישים המהירים Bushwick Expressway ‏(I-78) ו-Cross Brooklyn Expressway‏ (I-878). מגדל ווילמסבורג סיווינגס בנק (Williamsburgh Savings Bank Tower) - מגדל בן 37 קומות (156 מ') ובראשו שעון. המגדל נבנה בשנת 1929, וכיום משמש בין השאר כקניון ומגדל משרדים. ברקליס סנטר - מרכז תרבות וספורט, נבנה במהלך העשור השני של המאה ה-21. משמש (נכון ל-2015) כמגרש הביתי של קבוצת הכדורסל ברוקלין נטס ושל קבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס. טרמינל הנוסעים אטלנטיק אווניו - אחד מגדול טרמינלי הנוסעים בניו יורק רבתי. בין השאר עוברות ועוצרות בו קווי הרכבת התחתית של ניו יורק: 2, 3, 4, 5 ו-B, D, N, Q, R, קו הרכבת ללונג איילנד ועוד. מדיה וקבצים בנושא שדרת אטלנטיק בוויקישיתוף
יעקב צור

האם התכוונתם ל... יעקב צור (היסטוריון) – חוקר ציונות ויהדות, מרצה לתולדות עם ישראל יעקב צור (טשרנוביץ) – שליח ופעיל ציוני, שגריר ישראל בצרפת, יו"ר הוועד הפועל הציוני ויו"ר הקרן הקיימת לישראל יעקב צור (כלכלן) – פרופסור באוניברסיטה העברית, ראש המחלקה לכלכלה חקלאית ומינהל יעקב צור (קצין) – אלוף-משנה בצה"ל יעקב צור (שטיינברג) – חבר הכנסת ושר בסיעות המערך והעבודה
אגן מארי-דרלינג

אגן מארי-דרלינג (באנגלית: Murray–Darling Basin) הוא אזור גאוגרפי גדול בחלק הפנימי של דרום-מזרח אוסטרליה, המשתרע על פני רוב מדינות ניו סאות' וויילס, ויקטוריה, וטריטוריית הבירה האוסטרלית, וחלקים ממדינות קווינסלנד (השליש התחתון) ודרום אוסטרליה (הפינה הדרום-מזרחית). אורכו הוא 3,375 ק"מ שמו מורכב משמותיהם של שני הנהרות הגדולים הזורמים בו, הנהר מארי (שאורכו 2,589 ק"מ).) ונהר דרלינג. האגן מנקז שביעית ממסת האדמה האוסטרלית, וכיום הוא השטח החקלאי המשמעותי ביותר באוסטרליה. בתחומי האגן התפתחה תעשייה חקלאית בשווי של 24 מיליארד דולר המספקת שליש מאספקת המזון באוסטרליה. רוב 1,061,469 הקמ"ר של האגן הם שטוחים, מתחת לגובה פני המים ובעומק בלב היבשת, וניזונים מגשמים ישירים קטנים. הנהרות הרבים שהוא מכיל נוטים להיות ארוכים וזורמים באיטיות, ובעלי ספיקת מים בכמות שגדולה רק על פי אמות מידה אוסטרליות. עם זאת, מוריי דארלינג הוא גם אחד מאגני הנהר הפגיעים ביותר על פני כדור הארץ. עשרות שנים של הנדסה, הקצאת יתר והשפעת הייבוש של שינויי האקלים הפחיתו משמעותית את הנגר לנהרות, נחלים ושטחי מים רטובים בתוך האגן. בהערכה משנת 2012 של בריאות המערכת האקולוגית הכוללת, יותר מ -80% מבקעות הנהר של אגן מוריי-דארלינג דורגו כמצב בריאותי גרוע או גרוע מאוד על סמך הערכות של דגים, חסרי חוליות וצמחייה. המערכות האקולוגיות של האגן סובלות וכתוצאה מכך מינים רבים התלויים במחזור ההצפות הטבעי של האזור מתמודדים עם הכחדה. כדי לטפל בדאגות הסביבתיות הללו, הוקמה בשנת 2015 קרן המים המאוזנת אגן מוריי-דרלינג, כדי לספק ביטחון מים לחקלאים, תוך הגנה על שטחי רטיבות בעלי משמעות תרבותית התומכים במינים ומערכות אקולוגיות מאוימות. הקרן היא שותפות בין שמירת הטבע, וקבוצת העבודה של מוריי דרלינג, עם תמיכה מהבנק הלאומי של אוסטרליה. אגן מארי דרלינג הוא בית למינים של בעלי חיים מקומיים רבים. המספרים האמיתיים אינם ידועים, אך הערכה די מבוססת קיימת אודות בעלי חיים אלו ומצב אוכלוסייתם הנוכחי. בין בעלי החיים המקומיים באזור, נמצאו במחקר שנעשה: 85 מינים של יונקים, מתוכם 20 שנכחדו ו-16 בסכנת הכחדה 53 מינים של צפרדעים, ללא סכנת הכחדה 46 מינים של נחשים, 5 מתוכם בסכנת הכחדה 5 מינים של צבים, ללא סכנת הכחדה 34 מינים של דגים, חלקם כמו מקולוצלה פלי מצויים בסכנת הכחדה מדיה וקבצים בנושא אגן מארי-דרלינג בוויקישיתוף Creating a sustainable Murray-Darling, The Nature Conservary Australia ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוסטרליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מימוש

מימוש (לעיתים גם: יישום; באנגלית: implementation) הוא ההגשמה של יישום מחשב או ביצוע של תוכנית, רעיון, מודל, תכנון, אפיון, תקן, אלגוריתם, או מדיניות. במדעי המחשב, מימוש הוא יישום של מפרט טכני או אלגוריתם כתוכנית, רכיב תוכנה, או מערכת מחשב אחרת באמצעות תכנות ופריסה. עשויים להתקיים מימושים רבים למפרט סטנדרטי או נתון. לדוגמה, דפדפני אינטרנט מכילים מימושים של מפרטי World Wide Web Consortium מומלצים, וכלים לפיתוח תוכנה מכילים מימושים של שפת תכנות. במדעי המדינה, יישום מתייחס לביצוע של מדיניות ציבורית. מחוקקים מעבירים חוקים המבוצעים על ידי עובדי ציבור שעובדים בגופים בירוקרטיים. תהליך זה מורכב מקבלת החלטות, שלטון ושיפוט. גורמים המשפיעים על יישום כוללים כוונת המחוקק, היכולת המנהלית של הבירוקרטיה, פעילות קבוצות המעונינות ביישום ואופוזיציה, תמיכה נשיאותית או בדרג הביצועי.
ברנרדינו ריבדביה

ברנרדינו ריבדביה (בספרדית: Bernardino de la Trinidad González Rivadavia;‏ 20 במאי 1780 – 2 בספטמבר 1845) היה פוליטיקאי ארגנטינאי, ונשיאה הראשון של ארגנטינה, שנקראה אז הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה. ריבדביה נולד בשנת 1780 בבואנוס איירס. הוא למד בבית הספר הממלכתי בסן קלרוס, אך פרש משם לפני סיום לימודיו. בשנת 1821, בהיותו שר בממשלת הפרובינציה של בואנוס איירס הניע את המהלך לייסודה של אוניברסיטת בואנוס איירס. כיהן כנשיאה הראשון של ארגנטינה בין השנים 1826 ו-1827 בזמן מלחמת ארגנטינה–ברזיל. ריבדביה היה ממוצא אפריקאי, דבר זה שימש ללעג ולקלס עליו בפי יריביו שכינו אותו בכינויים כדוגמת- "ד"ר שוקולד" ו"ברנרדינו השחור". ריבדביה גלה לאירופה ב-1829. הוא ניסה לחזור לארגנטינה, אך ירידתו לנמל סורבה על ידי מושל בואנוס איירס, חואן חוסה ויאמונטה. הוא התיישב באורוגוואי, מאוחר יותר עבר לברזיל וב-1842 שב לספרד. נפטר ב-2 בספטמבר 1845 בגיל 65 בקאדיס שבספרד. מדיה וקבצים בנושא ברנרדינו ריבדביה בוויקישיתוף ברנרדינו ריבדביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברנרדינו ריבדביה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמן תירס

שמן תירס הוא שמן המופק מנבט תירס. השימוש העיקרי שלו הוא בבישול, ובגלל שנקודת העשן שלו גבוהה, הופך שמן התירס לשמן טיגון חשוב. בנוסף הוא מרכיב מרכזי במרגרינות מסוימות. שמן תירס הוא בדרך כלל זול יחסית לסוגים אחרים של שמנים צמחיים. שמן תירס הוא גם חומר גלם המשמש לביודיזל. שימושים תעשייתיים אחרים לשמן תירס כוללים סבון, משחה, צבע, ציפוי נגד חלודה למשטחי מתכת, טקסטיל, ניטרוגליצרין וקוטלי חרקים. בנוסף, הוא משמש לעיתים כנישא למולקולות תרופה בהכנות תרופות. בושל אחד של תירס (כ35 ליטר) מכיל 700 מיליליטר שמן תירס (2.8% מהמשקל). אגרונומי תירס פתחו זנים בעלי אחוז שמן גבוה, אולם זנים אלו נוטים להראות תשואות שדה נמוכות, ולכן הם לא מקובלים באופן אוניברסלי על ידי המגדלים. Corn Oil, Corn Refiners Association, 2006 שמן תירס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נקודת העשן

נקודת העשן בדרך כלל מתייחסת לטמפרטורה שבה שומן או שמן בישול מתחיל להישבר לגליצרול וחומצות שומן חופשיות, ומייצר עשן כחלחל. בהמשך הגליצרול נשבר לאקרוליין שהוא המרכיב של העשן. הנוכחות של אקרוליין גורמת לעשן לגרום גירוי לעיניים ולגרון. נקודת העשן מסמנת גם את תחילת היווצרות של טעם רע וירידה בערכים התזונתיים של השמן. לכן, נקודת העשן היא שיקול מרכזי בבחירת שמן לטיגון, נקודת העשן של השמן הספציפי מכתיבה את הטמפרטורה שלו במרבית השימושים ולכן את היישומים האפשריים שלו. לדוגמה, היות שטיגון עמוק הוא תהליך בטמפרטורה גבוהה מאוד, הוא דורש שומן עם נקודת עשן גבוהה. הרבה מעל הטמפרטורה של נקודת העשן היא נקודת הבזק, הנקודה שבה אדי השמן יוצרים תערובת דליקה עם האוויר. נקודת רתיחה נקודת התלקחות
סיפורי מעשיות

האם התכוונתם ל... מעשייה סיפור עם רשימה של סיפורי מעשיות ואגדות עמים סיפורי מעשיות משנים קדמוניות – קובץ סיפורי אגדות שסופרו בידי רבי נחמן מברסלב סיפורי מעשיות של רבי נחמן – סרט ישראלי
On the Sunday of Life

On the Sunday of Life הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם, פורקיופיין טרי שיצא לאור ביולי 1991. האלבום הופק על ידי סטיבן וילסון, מנהיג הלהקה אשר הקליט בקלטות, ב-1988 Tarquin's Seaweed Farm וב-1990, The Nostalgia Factory. שאר המוזיקה שוחררה שלוש שנים אחרי יציאת האלבום, באוסף שנקרא, Yellow Hedgerow Dreamscape. רוב מילות השיר נכתבו על ידי אלן דאפי אשר איבד את הקשר עם וילסון לפני יציאת האלבום. בהתחלה האלבום נמכר ב-1000 עותקים וזמן רב לאחר מכן, כיום הוא נמכר ב-20,000 עותקים. Music for the Head Jupiter Island Third Eye Surfer On the Sunday of Life The Nostalgia Factory Space Transmission Message from a Self-Destructing Turnip Radioactive Toy Nine Cats Hymn Footprints Linton Samuel Dawson And the Swallows Dance Above the Sun Queen Quotes Crowley No Luck with Rabbits Begonia Seduction Scene This Long Silence It Will Rain for a Million Years סטיבן וילסון - שירה, ביצע את כל המוזיקה ג'ון מארשל - תופים בשיר Third Eye Surfer סולומון סת' ג'סמין - גיטרה נוספת, קולות בשיר Queen Quotes Crowley מאסטר טימותי מאסטרס - אבוב מידע על האלבום On the Sunday of Life באתר MusicBrainz מידע על האלבום On the Sunday of Life באתר AllMusic האלבום On the Sunday of Life באתר Discogs
שמן בישול

שמן בישול הוא שומן נוזלי ממקור צמחי, מן החי או מחומר סינתטי, המשמש לטיגון, אפייה ובישול. שמן בישול משמש גם להכנת מזון וחומרי טעם וריח שאינם כרוכים בחום, כגון רטבים לסלט וממרחים, ובמובן זה אולי יותר נכון לכנות אותו שמן מאכל. שמן בישול הוא בדרך כלל נוזלי, אם כי חלק מהשמנים המכילים שומן רווי, כגון שמן קוקוס, שמן דקלים ושמן זרעי דקלים הם מוצקים בטמפרטורת החדר. סוגים של שמן בישול כוללים: שמן זית, שמן אבוקדו, שמן דקלים, שמן סויה, שמן קנולה, שמן זרעי דלעת, שמן תירס, שמן חמניות, שמן חריע, שמן בוטנים, שמן זרעי ענבים, שמן שומשום, שמן ארגן, שמן אורז ושמנים צמחיים אחרים. שמן יכול להיות מתובל במוצרי מזון ארומטיים כגון עשבי תיבול, פלפל חריף או שום. תרסיס שמן הוא מכל תרסיס של שמן בישול צמחי, שנועד לאפשר חיסכון בקלוריות בהכנת מאכלים הדורשים טיגון או בישול עם שמן. השמן ארוז במכל לחץ בתוספת חומר דחף. בעת לחיצה על פיית המכל ניתזת כמות קטנה של שמן, שניתן לרססה בשכבה דקה ואחידה על מחבת או סיר. תרסיס שמן מכיל אותה כמות קלוריות כמו כל שמן, אך בניגוד לשמן הנמזג ישירות מבקבוק - כמות השמן המרוססת בלחיצה אחת קטנה מזו שתימזג מהבקבוק, ואף מכמות שתימדד בכף או כפית. תרסיס שמן יכול להוות תחליף לשמן, חמאה או מרגרינה בעת הכנת מאכלים כגון חביתה, בצל מטוגן, ירקות מוקפצים וכדומה. אין הוא מתאים לשימוש במתכונים הדורשים טיגון בשמן עמוק, כמו טוגנים. תרסיס שמן מתאים גם לשימון תבנית אפייה במתכוני עוגות ופשטידות הדורשים זאת. קיימים בשוק תרסיסי שמן בטעמים שונים - זית, חמאה, עם מלח.