laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גייל פישר

גייל פישר (באנגלית: Gail Fisher;‏ 18 באוגוסט 1935 - 2 בדצמבר 2000) הייתה שחקנית אמריקאית זוכת 2 פרסי גלובוס הזהב ופרס אמי על תפקידה בסדרה "מאניקס". פישר הייתה לשחקנית הראשונה ממוצא אפרו אמריקאי שזכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי. פישר נולדה בעיירה אורנג' שבניו ג'רזי וגדלה לצד אמה לאחר שאביה נפטר כאשר הייתה בת שנתיים. בשנת 1968 החלה פישר לשחק בסדרת הבלשים "מאניקס" בתפקיד פגי פייר האלמנה המסייעת לבלש הפרטי ג'ון מאניקס (מייק קונורס). פישר הייתה לאחת מהשחקניות השחורות הראשונות שהובילו סדרה בסדר גודל שכזה. בשנת 1970 עשתה פישר היסטוריה לאחר שזכתה בפרס אמי ולאחר מכן בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (השחקנית הראשונה בהיסטוריית גלובוס הזהב שזוכה בקטגוריית המשנה), פישר הייתה לשחקנית האפרו האמריקאית הראשונה שהגיעה להישג זה. היא זכתה בפרס גלובוס זהב נוסף על תפקידה בסדרה בשנת 1972, הפעם בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה. פישר נישאה והתגרשה פעמיים במהלך חייה. בעלה הראשון היה וולטר יאנגבלוד ממנו היא התגרשה לאחר שהתאסלם ושינה את שמו לוואלי מוחמד. בעלה השני ממנו נולדו לפישר שתי בנות היה ג'ון לוי. פישר השתמשה במהלך חייה בסמים ואף נעצרה בגין אחזקת קוקאין. היא נפטרה בראשית דצמבר 2000 בלוס אנג'לס מסרטן הריאה כשהיא בת 65. מדיה וקבצים בנושא גייל פישר בוויקישיתוף גייל פישר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גייל פישר, באתר AllMovie (באנגלית) גייל פישר, באתר MusicBrainz (באנגלית) גייל פישר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מונרו (לואיזיאנה)

מונרו (באנגלית: Monroe) היא בירת מחוז אואצ'יטה שבצפון-מזרח לואיזיאנה, ארצות הברית. על פי מפקד התושבים משנת 2000 בעיר 53,107 תושבים. העיר, השוכנת על שפת נהר אואצ'יטה, משמשת כמרכז מסחרי וחברתי לחקלאות המחוז. בעיר נמצאת אוניברסיטת לואיזיאנה של מונרו וכן המטה הראשי של חברת "סנטוריטל תקשורת" - מספקיות התקשורת הגדולות בארצות הברית. מצידו השני של נהר אואצ'יטה נמצאת העיר "מונרו המערבית", לעיתים קרובות מכנים את מונרו ומונרו המערבית כ"ערים התאומות של צפון-מזרח לואיזיאנה". על פי לשכת מרשם האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה של העיר הוא 83.9 קמ"ר מתוכם 9.6 קמ"ר מים (11.46%). העיר נוסדה בשנת 1785 על ידי חייל צרפתי בשם חואן פיליול שקיבל את האדמה ממלך ספרד, שמה של העיר נלקח בשנת 1819 משם ספינת הקיטור "ג'יימס מונרו" - ספינת הקיטור הראשונה שהגיעה לשם. בשנת 1900 הפכה לעיר. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית ספינות מלחמה של כוחות הקונפדרציה התקיפו את העיר. בשנת 1913 החל ג'וזף בידנהרן לגדל בביתו גן שנהיה לגן בוטני גדול ולמוזיאון, הפועלים גם כיום. (בידנהרן היה הראשון שמכר קוקה-קולה בבקבוקים ולא בכוסות כמו שהיה נהוג לפני כן). משרדי חברת התעופה "דלתא" בשנותיה הראשונות (1926-1941) היו במונרו עד להעברתם לאטלנטה, ג'ורג'יה. עקב כך עד לשנת 2004 חברת "דלתא" הפעילה קו טיסות ישיר לעיר למרות גודלה הקטן של העיר. הלוגו של "נמל התעופה האזורי של מונרו" הוא סמלה של "דלתא" עם הכיתוב: "מקום הולדתה של חברת דלתא". על פי מפקד התושבים של שנת 2000 העיר מונה 53,107 תושבים. בעיר 19,421 בתי אב, ו-12,157 משפחות. צפיפות האוכלוסין בעיר היא 714.9 איש לקמ"ר. בעיר 21,278 יחידות דיור בצפיפות של 286.5 לקמ"ר. אתר האינטרנט הרשמי של מונרו מונרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מודו

מודו (Modu) הייתה חברת חומרה ישראלית שפיתחה טלפון סלולרי הנושא את שמה. החברה הוקמה ב-2007 על ידי דב מורן, ועל שמו כונתה "מורן דובי", ופיתחה טלפון סלולרי קטן ומודולרי שמתאפיין בפרסונליזציה של החומרה. הקונספט של המכשיר היה שימוש ב"חליפות" (Jackets) להרכבת הטלפון והרחבת יכולותיו. דגם הטלפון "מודו T" טלפון מדור 3.5 בעל מסך מגע נמכר בהודו. הוא היה הסלולרי הקטן בעולם. עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008 נתקלה החברה בקשיים לאחר שנכשלה בגיוס כסף מקרנות הון-סיכון וגופי השקעה אחרים. החברה עוד ניסתה לגייס כספים בבורסת תל אביב בהנפקה, אך כשלה גם בכך. בשלהי 2010 פיטרה החברה, שעד אז צברה חוב של 123.5 מיליון דולר למשקיעים ובעלי המניות, את כל 130 עובדי החברה והיא נסגרה. בדצמבר 2010 מונה לה כונס נכסים. במאי 2011 נמכרו כל הפטנטים של חברת מודו לגוגל ב-17 מיליון ש"ח - פחות מ-5 מיליון דולר. כ-120 מיליון דולר של המשקיעים ובעלי המניות אבדו. אתר האינטרנט הרשמי של מודו עומרי לוי, טלפון Modu: ישראלי, קטן וממגנט, באתר ynet, 31 ביולי 2009 ביקורת: קטן ומדהים, באתר Eliavsys טיוטת תשקיף החברה, 11 בנובמבר 2010 אסף לבנון‏, מודו מבטלת ההנפקה ומפטרת עובדים, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2010 יניב פלדמן, גיק-על-אחד: דב מורן, מייסד ומנכ"ל Modu‏, 16 באוקטובר 2010 אורן הוברמן, דב מורן: "כמות הזבל שנשפכת עליי בעיתונות היא אחד הקשיים הכי גדולים שלי", באתר כלכליסט, 28 באוקטובר 2010 אסף גלעד, דב מורן: "טעיתי כשחשבתי שאוכל לשכנע את השוק בישראל", באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2010 הילה רז, בית המשפט אישר לדב מורן לרכוש 60 אלף מכשירי מודו תמורת 3 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2011 תחקיר: איך דב מורן שרף 120 מיליון דולר על פרויקט חסר סיכוי?, כתבה באתר nrg, מאת רותם סלע, 27 בינואר 2012
בלסמיק

בלסמיק הוא כלי גרפי קטן מאפשר שרטוט מסכים לאתרי אינטרנט, שולחן עבודה, יישומי מכשירים ניידים וכדומה. הממשק מאפשר גרירה והצבה של רכיבים בצורה פשוטה. לא ניתן ליצור רכיבים חדשים, אלו רכיבים קיימים שיש להישען עליהם. בלסמיק הוקמה במרץ 2008 על ידי פלדי גיליצוני, לשעבר מהנדס תוכנה בכיר בחברת Adobe. הבלסמיק מוקאפ הושק ביוני 2008 בגרסה מבוססת Web. ב-2011 בלסמיק הרוויחה קרוב ל-5 מיליון דולר ממכירות. הסביבה של בלסמיק אינטואיטיבית, קלה לשימוש ומציעה מגוון רחב של רכיבים קיימים לשימוש מהיר, באמצעות פעולות של גרירה והצבה. הרכיבים הקיימים מאפשרים למשתמש ליצור אב טיפוס המשורטט על גבי במה על מנת לעצב ממשק משתמש חדש לגמרי. אתר האינטרנט הרשמי של בלסמיק (באנגלית) בלסמיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלסמיק, ברשת החברתית אינסטגרם בלסמיק, סרטונים בערוץ היוטיוב ערוץ יוטיוב של בלסמיק, באתר יוטיוב ריאיון עם מייסד החברה, באתר 37signals [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Eko

ג'יי. בי. אף אינטרלוד 2009 בע"מ, המוכרת במותג eko, היא חברת מדיה דיגיטלית ישראלית המעצבת, מפתחת ומשווקת טכנולוגיות וידאו אינטראקטיבי המאפשרות יצירת קטעי וידאו דינאמיים המבוססים על קטעים שהוקלטו ונערכו מראש. את החברה הקימו המוזיקאים יוני בלוך וברק פלדמן ומשרדיה ממוקמים בניו יורק וישראל. אינטרלוד פיתחה את פלטפורמת Treehouse, שהיא יישום רשת המאפשר ליצור סרטוני וידאו אינטראקטיביים, שהייחוד שלהם הוא היותם seamless - בעלי מעבר חלק. האפליקציה מאפשרת יצירת סרטונים לפלטפורמות האינטרנט, הסלולר והמדיה החברתית. חברת אינטרלוד הוקמה בשנת 2010 ובמאי 2010 זכתה בכנס Techonomy בו הוצגו סטרט-אפים שונים. באוקטובר 2010 זכתה החברה לחשיפה הגדולה שלה כאשר הפיקה קליפ לשיר "keep your head up" של המוזיקאי אנדי גראמר, שזכה לביקורות נלהבות וחשיפה רחבה. בפברואר 2011 גייסה החברה השקעה ראשונית של 3.25 מיליון דולר מידי Sequoia Capital, ובמאי 2013 גייסה 16 מיליון דולר נוספים שהושקעו על ידי מספר קרנות הון סיכון. השקעה נוספת בסכום לא ידוע נעשתה על ידי Intel Capital באוקטובר 2013. בדצמבר 2013 זכתה החברה להכרה בינלאומית כאשר הקליפ שיצרה לשיר Like a Rolling Stone של בוב דילן נבחר ל"קליפ השנה" של המגזין טיים לשנת 2013. בדצמבר 2015 הודיעה החברה כי הצליחה לגייס 18 מיליון דולר מהחברות מטרו גולדווין מאייר, סמסונג ווורנר מיוזיק גרופ. ביוני 2016 גייסה החברה מסוני סכום המוערך בין 35–45 מיליון דולר. באוקטובר 2018 חתמה החברה על הסכם שיתוף פעולה בשווי מוערך של 300 מיליון דולר עם ענקית הקמעונאות וולמארט. במסגרת שיתוף הפעולה השיקו שתי החברות מיזם משותף בשם W*E. שיעסוק בפיתוח תכנים מקוריים אינטראקטיביים באמצעות הטכנולוגיות של החברה עבור לקוחות וולמארט. אתר האינטרנט הרשמי של Eko http://www.crunchbase.com/company/interlude נטע אלכסנדר, איך הפך יוני בלוך את האבן המתגלגלת של דילן ללהיט רשת, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2013 סרטון ההסבר, באתר אינטרלוד http://www.crunchbase.com/company/interlude נועה פרג, ‏הסטארט-אפ של המוסיקאי יוני בלוך הוא הזוכה בכנס Techonomy, באתר גלובס, 4 במאי 2010 גיא גרימלנד, הסטארט אפ של יוני בלוך נחשף - וקצר שבחים מטק קרנץ', באתר TheMarker‏, 26 באוקטובר 2010 http://thenextweb.com/insider/2013/05/21/interactive-video-technology-startup-interlude-raises-16m-from-intel-sequoia-and-other-big-names/#!r0Iop רובין וואוטרס, 21.5.2013, The Next Web http://www.finsmes.com/2013/10/interlude-receives-equity-investment-intel-capital.html 28.10.2013 Finsmes הקליפ לבוב דילן עמי פרידמן, הווידאו שיצר יוני בלוך לבוב דילן - קליפ השנה של "טיים", באתר ynet, 7 בדצמבר 2013 מאיר אורבך, אינטרלוד גייסה 18 מיליון דולר מ-MGM ומסמסונג, באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2015 אסף גלעד, אינטרלוד של יוני בלוך מגייסת 35-45 מיליון דולר מסוני, באתר כלכליסט, 20 ביוני 2016 קרן צוריאל הררי, וולמארט תשקיע כ-300 מיליון דולר במיזם וידאו משותף עם הזמר יוני בלוך, באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2018
אוניברסיטת קורדובה הפרטית

אוניברסיטת קורדובה הפרטית (בערבית: جامعة قرطبة الخاصة, באנגלית: Cordoba Private University – ‏CPU; בעבר אוניברסיטת אל-מאמון למדע ולטכנולוגיה על שמו של הח'ליפה העבאסי השביעי, אל-מאמון) היא אוניברסיטה פרטית בסוריה. בשנת 2014 אושר לשנות את שמה לשם הנוכחי. הקמפוס הראשי של האוניברסיטה, וכן משרדי ההנהלה שלה, ממוקמים בעיר חלב שבסוריה.[דרושה הבהרה] נוסף על כך, לאוניברסיטה יש קמפוס נוסף בעיר קמישלי, סמוך לגבול הסורי עם טורקיה. האוניברסיטה הוקמה במהלך שנת 2003, והיא מקיימת שיתוף פעולה אקדמי עם אוניברסיטת סנדרלנד באנגליה. האוניברסיטה מדורגת במקום ה-17 מבין כלל האוניברסיטאות בסוריה. לאוניברסיטה 5 פקולטות: הפקולטה להנדסה ולטכנולוגיה הפקולטה לכלכלה וניהול הפקולטה למדעי הרוח והאומנות הפקולטה לארכיטקטורה הפקולטה לרפואת שיניים אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קורדובה הפרטית אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קורדובה הפרטית (בערבית ובאנגלית) דירוג אקדמי של אוניברסיטת קורדובה הפרטית (באנגלית) דירוג אקדמי של אוניברסיטת קורדובה הפרטית ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא סוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת א-שהבאא

אוניברסיטת א-שהבאא (בערבית: جامعة الشهباء; באנגלית: Al-Shahba University) היא אוניברסיטה פרטית, אשר ממוקמת בעיר חלב שבסוריה. האוניברסיטה הוקמה במהלך שנת 2005, כאשר שמה עד לחודש פברואר 2012 היה "אוניברסיטת המפרץ" (בערבית: جامعة الخليج), אז שונה שמה לשם הנוכחי. אוניברסיטת א-שהבאא מקיימת שיתוף פעולה אקדמי עם אוניברסיטת ג'ורג' מייסון ואוניברסיטת בנטלי בארצות הברית. לאוניברסיטה 2 פקולטות: הפקולטה להנדסה ולטכנולוגיה הפקולטה לכלכלה וניהול אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת א-שהבאא אוניברסיטת א-שהבאא, ברשת החברתית פייסבוק הידיעה בדבר שינוי השם ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא סוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניאור זלמן הוז

שניאור זלמן הוז (1872 – כ"ב בטבת תרצ"ט, 13 בינואר 1939) היה ראש המועצה הראשון של עפולה (1926-28). הוז נולד בשנת 1872 בדוברונה שברוסיה למשפחת סוחרים. בהיותו מחוגי "חובבי ציון" היה יושב ראש האגודה הציונית בדוברונה, ונאסר בגין פעילותו זו. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והיה מראשוני המתיישבים בעפולה. בשנת 1926 נבחר לראש המועצה הראשון וכיהן בתפקידו זה עד 1928. כראש המועצה הראשון הקים את המוסדות העירוניים. שניאור הוז נפטר בשנת 1939, בגיל 67. נטמן בעפולה. הותיר אלמנה, בנות ובנים. על שמו נקרא רחוב זלמן הוז בעפולה. שניאור הוז היה בן-דודו של דב הוז. נכדו הוא פרופסור שמריהו הוז. 'הוז, שניאור זלמן', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 169.(הספר בקטלוג ULI) שניאור זלמן הוז באתר עיריית עפולה שניאור זלמן הוז, דבר, 15 בינואר 1939 (נקרולוג) זלמן הוז, הצופה, מודעת אבל, 15 בינואר 1939. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צנטוס

צֶנטוֹס (מפולנית: CENTOS, ראשי תיבות: Centrala Towarzystwa Opieki nad Sierotami, "מטה החברה לטיפול ביתומים") היה ארגון גג יהודי שאיגד אגודות לטיפול ביתומים יהודים. הארגון פעל בפולין בין מלחמות העולם וכן במהלך מלחמת העולם השנייה. הארגון נוסד ב-1924. בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין צורף צנטוס ליס"ס וסייע ליהודים בגטאות ברחבי אזור הממשל האזרחי הגרמני. הארגון קיים קייטנות קיץ למאות ילדים יהודים, בהם יתומים. הארגון פעל גם בתחום ההכשרה המקצועית לנוער, קיים מטבחים ציבוריים וסייע באספקת בגדים לנזקקים. על פעילותו של צנטוס בגטו ורשה, בתצוגת אלבומי ארגון סעד בגטו ורשה, באתר יד ושם פלניצה-מיידז'שין, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם. יסלו, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם. ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריגה (ניו יורק)

ריגה (Riga) היא עיירה במחוז מונרו שבמדינת ניו יורק. אוכלוסיית העיירה מונה (נכון ל-2010) 5,590 תושבים. העיירה נמצאת מערבית לרוצ'סטר, על גבול המחוז. מדיה וקבצים בנושא ריגה בוויקישיתוף באזור שם העיירה מבוטא כ-"Ryega". ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תובנות על ארגון אל-קאעידה

תובנות על ארגון אלקאעידה הוא ספרו של בנימין בן סימון שיצא לאור בשנת 2011. הספר דן ברקע להקמת ארגון אל-קאעידה, סקירה היסטורית על אל-קאעידה בין השנים 2005-1988, האידאולוגיה של הארגון ומאפייניו הארגוניים. המחבר, בנימין בן סימון הוא קצין מודיעין לשעבר. פרק מספר זה, העוסק באידאולוגיה, זכה בפרס מטעם קרן ענבר עטיה, שהיא קרן הנצחה לעידוד המחקר למאבק בטרור בשיתוף המרכז למורשת המודיעין. לדעת בנימין בן סימון, אל-קאעידה הוקם על יסוד שלושה אדנים: הראשון, פנים-אסלאמי, נעוץ במצבן הרעוע של ארצות האסלאם בשלהי המאה העשרים; השני הוא כוונתו של אל-קאעידה לנהל ג'יהאד נגד המערב, במטרה לגרשו מאדמות האסלאם; השלישי, עניינו ברצונו של אל-קאעידה להוביל את מאבקה של התנועה האסלאמית הרדיקלית במערב ובמשטרים המקומיים, על רקע מה שנראה בעיניו ככישלון לתפוס את השליטה הפוליטית בארצות האסלאם והותרתה בידיהם של שליטים מושחתים הנתונים לשליטתו הבלעדית של המערב. בשער השני דן הספר באירועים העיקריים שעברו על אל-קאעידה בשני העשורים לקיומו, החל בהתגבשותו של הארגון במלחמת אפגניסטן-ברית המועצות ועד לשנת 2005 לערך. הספר מנתח אירועי מפתח בקורותיו של הארגון. הראשון שבהם מלחמת אפגניסטן–ברית המועצות, שבמהלכה גויסו מוסלמים רבים ממדינות מוסלמיות רבות ויצרו כוח רב-אתני ועל-לאומי, שהפך בסופה של המלחמה לארגון אל-קאעידה. לאחר מכן, סוקר הספר את התבססות אל-קאעידה בסודאן, שם הושקעה עבודה רבה בעיצוב אל-קאעידה, לרבות עיצוב אופיו הבינלאומי. תקופה חשובה נוספת היא פרק הזמן באפגניסטן, שאליה חזר בן לאדן מנהיג הארגון דאז וחבר לטליבאן, עד שזה הובס על ידי ארצות הברית ב-2001. אירוע חשוב שבו התמקד הספר היה התקפת הטרור ב-11/9 בארצות הברית. שער זה מסתיים בטרור של אל-קאעידה באירופה, תוך שימת דגש על שני אירועי טרור שונים: האחד, פיגועי הטרור בבריטניה ב-7.7.2005, והאחר, פיגוע הטרור בספרד ב-11.3.2004. האידאולוגיה של אל-קאעידה, תוך שימת דגש על האופן שבו נתפש המערב בעיני הוגי אל-קאעידה ותוך מאמץ להבין מהן העוולות העיקריות שהוגיו של אל-קאעידה ייחסו למערב. בספר נעשה ניסיון לזהות מהי "התוכנית הגדולה" של אל-קאעידה לגבי המערב, מהן מטרותיו של אל-קאעידה ואיזו אסטרטגיה יש בדעתו לנקוט כדי להשיגן. התיזה העיקרית של מחבר הספר היא שלדעתו אל-קאעידה הוקם על רקע ההתנגשות הפוליטית הפנימית בארצות האסלאם ולאחר שמנהיגיו הגיעו לתובנה שעל מנת שיוכל להילחם במשטרים המקומיים ולהיות אלטרנטיבה הולמת להם, עליו להילחם קודם כול במערב ובראשו ארצות הברית. אל-קאעידה הוא ארגון טרור ששאיפותיו פוליטיות ושעיקר תוכניתו היא להפוך לאליטה פוליטית אשר תתפוס את השלטון במדינות המרחב הערבי-מוסלמי ותאחדן למדינה אסלאמית מאוחדת.
צוקונפט

צוקונפט (מילה ביידיש, שפירושה בעברית "עתיד" - Tsukunft) הייתה תנועת נוער יהודית סוציאליסטית לא ציונית שפעלה בפולין בין מלחמות העולם. צוקונפט הייתה תנועת הנוער של מפלגת הבונד ונוסדה בשנת 1919. בצוקונפט היו כ-15,000 חברים. הצוקונפט, בהתאם לאידיאולגיית הבונד, שללה את פתרון השאלה היהודית בעלייה לארץ ישראל ודגלה בהשתלבות היהודים בפולין במסגרת מהפכה סוציאליסטית בפולין. בצוקונפט התחנכו בני נוער יהודים לפי עקרונות השוויון והסולידריות המעמדית, אך בו-זמנית דגלו בשימור ובעידוד תרבותם היהודית בשפת היידיש. צוקונפט הוציאה לאור עיתונות בשפת היידיש, הקימה ספריות ביידיש, קבוצות תיאטרון ומקהלות ואף הקימה קבוצות ספורט, מחנות קיץ וקבוצות להגנה עצמית נגד ביטויי אנטישמיות, קבוצות שפעלו על טהרת היידיש. עוד סייעו סניפי התנועה לפועלים יהודים במציאת עבודה ובשיפור תנאי העבודה. על פעילות הצוקונפט בווילנה (אז בשטח פולין) בין מלחמות העולם, בתערוכת האינטרנט "ירושלים דליטא": סיפורה של הקהילה היהודית בווילנה, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל ובנושא יידיש. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלישות יוליוס קיסר לבריטניה

פלישות יוליוס קיסר לבריטניה (באנגלית: Caesar's invasions of Britain) הוא השם שניתן במחקר ההיסטורי לשתי פלישות שערך יוליוס קיסר אל האי הבריטי במהלך מלחמתו בגאליה, הראשונה ב-55 לפנה"ס והשנייה ב-54 לפנה"ס. הפלישה הראשונה נערכה בשלהי הקיץ, ואין לדעת אם תוכננה להיות פעולה בקנה מידה רחב – כי אז הסתיימה בכישלון ולא השיגה דבר זולת ראש גשר בחוף קנט, או שנועדה רק לאיסוף מודיעיני לקראת פלישה רחבה יותר בעתיד, כפי שלומדים מגודלו של חיל המשלוח. הפלישה השנייה הייתה מוצלחת יותר. קיסר הכניע את שבטי הבריטאנים שהתייצבו מולו בהנהגת קסיוולאונוס והשיב אל כסאו את יריבו מנדוברקיוס, ראש שבט הטרינובנטים, שהיה ידיד לרומא. הוא אומנם לא כונן שלטון רומי בשטחים שכבש, אך רומא רכשה לראשונה בעלי ברית באי והטילה בפעם הראשונה מיסים על שבטים בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא פלישות יוליוס קיסר לבריטניה בוויקישיתוף יוליוס קיסר, מלחמת גאליה, 4.20-35, 5.1, 5.8-23; דיו קאסיוס, היסטוריה רומית, 39.50-53, 40.1-3; פלורוס, תקציר של מלחמות העם הרומי, 1.45 . ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נכתנבו הראשון

נכתנבו הראשון ('נחטנבפ' במצרית) היה פרעה של השושלת השלושים של מצרים. ב-380 לפני הספירה, נכתנבו הדיח ורצח את הפרעה נפרארוד (או נפריטיאס) השני, ובכך ייסד את השושלת האחרונה של מלכי מצרים. נראה שהוא העביר זמן רב משלטונו בהגנה על הממלכה מפני כיבוש מחדש על ידי האימפריה הפרסית בעזרת שכירי חרב מאתונה וספרטה. נכתנבו הראשון ידוע גם כבנאי גדול שבנה מונומנטים ומקדשים מצרים רבים לאורך שלטונו הארוך והיציב בן 18 השנים. נכתנבו הראשון שיקם כמה מקדשים הרוסים ברחבי מצרים ובנה מקדש לאלה אסת האי הקדוש של פילאי (Philae). מקדש זה הפך לאחד מהאתרים הדתיים החשובים ביותר במצרים העתיקה.. הוא בנה גם באלקאב (Elkab), ממפיס ובאתרי הדלתה של ספת אלחינה (Saft el-Hinna) וטאניס. הוא גם בנה באופן משמעותי אסטלה לפני הפילון של רעמסס השני בהרמפוליס (Hermopolis). כמו כן הוא בנה את הפילון הראשון של מקדש כרנך. החל מ-365 לפני הספירה לערך, נכתנבו הראשון חלק את שלטונו עם בנו, טאוס, ששלט אחריו. לאחר מותו ב־362 לפני הספירה, טאוס מלך על מצרים שנתיים. מדיה וקבצים בנושא נכתנבו הראשון בוויקישיתוף נכתנבו הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Peter Clayton, Chronicle of the Pharaohs, Thames & Hudson Ltd, 1994. p.203 Nicolas Grimal, A History of Ancient Egypt, Blackwell Books: 1992, p.377 Allan B. Lloyd, "The Late Period" in 'The Oxford History of Ancient Egypt,' ed. Ian Shaw, Oxford University Press, 2000. p.386
לוקיוס אורונקוליוס קוטה

לוקיוס אורונקוליוס קוטה (לטינית: Lucius Aurunculeius Cotta; נפטר ב-54 לפנה"ס) היה חייל ומפקד תחת פיקודו של יוליוס קיסר הידוע בעיקר בעקבות תפקידו במאבק נגד אמביוריקס בקרב אטואטוקה, כחלק ממלחמת גאליה. המעט שידוע לנו על קוטה נשאב בעיקר מהספר החמישי של קיסר אודות מלחמת גאליה, שמסביר את מעשיו של קוטה במהלך העימות. קוטה מוזכר לראשונה בשנת 57 לפנה"ס, במהלך מתקפה של הגאלים על ביבראקטה, עיר שהייתה בשליטה של שבט האיידואים. במקרה זה מינה קיסר את קוטה ואת קווינטוס פדיוס (Quintus Pedius) למפקדי חיל הפרשים. בשנת 55 לפנה"ס, במהלך הפלישה הראשונה של קיסר לאי הבריטי, קיבל קוטה יחד עם קווינטוס טיטוריוס סבינוס את הפיקוד על הצבא שנותר בגאליה. שני הלגאטוסים נשלחו לאזורים של שבטי המוריני והמנאפי. ב-54, לאחר שהביסו את שבט המנאפי, יצאו להקים מחנה לקראת החורף בפקודתו של קיסר, באזור האבורונים. ערך מורחב – קרב אטואטוקה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גאיוס יוליוס קיסר, מלחמת גאליה תרגום מלטינית, מבוא והערות משה ליפשיץ. ירושלים, הוצאת כרמל, תשע"ב (2011). (גרסה דיגיטלית של הספר בפרויקט גוטנברג) (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העולם הנוצרי

העולם הנוצרי הוא מונח היסטוריוגרפי המתאר את אירופה המערבית בשלהי העת העתיקה ובימי הביניים, שאחד המאפיינים החשובים שלה היה האמונה הנוצרית. הזרמים הגדולים ביותר בעולם הנוצרי כיום הם הכנסייה הקתולית, הזרם הפרוטסטנטי, והכנסייה-האורתודוקסית. מספר הנוצרים נאמד כיום כ-2.4 מיליארד מאמינים, הם הקהילה הדתית הגדולה ביותר בתבל, ומהווים מעל ל-31% מאוכלוסיית העולם כולו. בעת המודרנית משמש המונח בהשאלה לתיאור ארצות שיש בהן רוב נוצרי מובהק. היום המונח משמש לתיאור כלל הישויות הפוליטיות הנמצאות בשליטה נוצרית או כלל הקהילות הנוצרית וקהילות בעלי תרבות נוצרית בעולם. רוב הנוצרים (87% מתוכם) מתגוררים במדינות שבהן רוב נוצרי. יש 157 מדינות וטריטוריות בעולם עם רוב נוצרי. הנצרות שולטת באירופה (76.2%), אמריקה הצפונית (77.4%), אמריקה הדרומית (90.0%), צפון אסיה, אפריקה הדרומית (62.7%) ואוקיאניה (73.3%). בסוף המאה ה-20 כשליש מאוכלוסיית העולם משתייך לאחד מן הפלגים של הדת הנוצרית. הנוצרים הם הקהילה הדתית הנרחבת והמגוונת ביותר, ויש להם כנסיות בחלק גדול מאומות העולם. סימן לדינמיות של הדת הנוצרית היא מעבר המרכז הדמוגרפי של הנצרות ממדינות המערב לאמריקה הלטינית, אפריקה, אסיה ואזור האוקיינוס השקט, שם חיים למעלה ממחצית הנוצרים בעולם. מגמה זו הואצה בשל דעיכת ההשפעה של הממסדים הנוצריים באירופה. הנצרות, כדת אוניברסלית, כלומר דת שפונה לבני אדם מעמים שונים וממעמדות שונים, הצליחה להתפשט במקומות רבים הודות לשיטת המיסיון. יש מדינות שבהן הנצרות אינה רק נפוצה, אלא גם ממוסדת במסגרת המדינה, כגון: ארמניה (הכנסייה האפוסטולית הארמנית), אנגליה (הכנסייה האנגליקנית), גאורגיה (הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית), דנמרק, איסלנד, יוון, רומניה, נורווגיה, שווייץ. במדינות כמו ליכטנשטיין, אל סלוודור, קוסטה ריקה, מלטה, מונקו, וקריית הוותיקן הכנסייה הממוסדת היא הכנסייה הקתולית. העולם המערבי תרבות המערב תרבות נוצרית תפקידה של הכנסייה הקתולית בתרבות המערבית העולם ההלניסטי הדגל הנוצרי העולם המוסלמי יהודים יהדות ציביליזציה נוצרית, דף שער בספרייה הלאומית 33.2% of 6.7 billion world population (under the section 'People') "World". CIA world facts. "The List: The World's Fastest-Growing Religions". foreignpolicy.com. במרץ 2007. נבדק ב-2010-01-04. {{cite web}}: (עזרה) "Major Religions Ranked by Size". Adherents.com. נבדק ב-2009-05-05. ANALYSIS (19 בדצמבר 2011). "Global Christianity". Pewforum.org. נבדק ב-17 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה) THE GLOBAL RELIGIOUS LANDSCAPE: Christians ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעת הכלניות (חוות שקמים)

גבעת הכלניות (בעבר נקראה גם גבעת לילי) היא תל שנמצא מול חוות שקמים בנגב הצפון-מערבי. הגבעה ידועה בזכות פריחת הכלניות שבה בחורף אך גם בזכות מיקומה הצופה על חוות שקמים של אריאל שרון. בגבעה קבורים אריאל שרון ואשתו לילי שרון. בגבעה פורחות בחורף בעיקר כלניות מצויות בצבעי אדום עז אך פורחים בה גם ציפורני חתול וסביונים צהובים. באביב פורחות בה חרציות בצבע צהוב-זהוב. הגבעה מגודרת, ולמרות זאת מטיילים בה ישראלים רבים. ליד התל נמצא מנחת מסוקים. בראש התל נמצאת חלקת הקבר של משפחת שרון, שבה קבורים אריאל ולילי שרון. לילי שרון נקברה במרץ 2000 במהלך שהוכשר בדיעבד על ידי בג"ץ. אריאל שרון נקבר לצד אשתו ב-13 בינואר 2014. חלקת הקבר מגודרת ומטופחת. ביולי 2005 עתר נועם פדרמן, פעיל תנועת כ"ך לבג"ץ ודרש להוציא את גופתה של לילי בטענה כי הקבורה לא מסודרת ועל פי פקודת בריאות העם את המתים יש לקבור אך ורק בבתי קברות מסודרים, עתירתו של פדרמן נדחתה על ידי השופט סלים ג'ובראן ואף קבע כי העובדה שעברו חמש שנים מיום קבורתה של לילי עד ליום שפנה פדרמן לראשונה ליועץ המשפטי לממשלה די בה כדי לדחות את העתירה, עם זאת קבע שהקבורה אכן לא נעשתה בבית עלמין מאושר, אך כן נעשתה ברישיון גבעת הכלניות נקראת לעיתים בטעות גם בשם תל הוג' או חורבת הוגה (בערבית: "חרבת אלהוּג') למרות שחורבת הוגה נמצאת כשני קילומטר מדרום-מזרח לשדרות ורחוקה במידת מה מגבעת הכלניות. בתל הוג' התקיים יישוב מתקופת הברזל ועד התקופה הערבית הקדומה וכן הכפר הערבי הוג', שפונה מלחמת העצמאות. במרכז האתר תל ובו בית קברות מוסלמי מהמאה ה-7. מדיה וקבצים בנושא גבעת הכלניות בוויקישיתוף גבעת הכלניות - חורבת הוגה, באתר "טבע ונופים בישראל" "חרבת הוֹגָה", בתוך: ספי בן-יוסף (עורך), מדריך ישראל החדש, כרך 14: הנגב הצפוני; עורך הכרך: מנחם מרקוס, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 107 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") צחי אבנור, גבעת הכלניות, תמונות בפליקר מיכאל יעקובסון, חלקת הקבר של אריאל ולילי שרון: מול חוות שקמים, הושט היד וגע בה, באתר Xnet‏, 25 בינואר 2016 מי מאשר את חוות הקברים, באתר גלובס, 16 במרץ 2006 איתן לשם, הגבעה בה קבורים הזוג שרון היא עצירה פשוטה ומתגמלת לצד הדרך, באתר הארץ, 6 במרץ 2022 מתן צורי, שרון ייטמן לצד אשתו לילי בגבעת הכלניות, באתר ynet, 11 בינואר 2014 עתירה להוצאת גופת לילי שרון מקברה, באתר וואלה, 6 ביולי 2005 נדחתה עתירת נעם פדרמן להעביר את קבר לילי שרון, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2005
ג'ונתן וילה

ג'ונתן וילה פריירה (בספרדית: Jonathan Vila Pereira; נולד ב-6 במרץ 1986 בפורינו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר האחורי. וילה שיחק בכל קבוצות הילדים והנוער של סלטה ויגו, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך ב-17 בדצמבר 2006, כשנכנס כמחליף 14 דקות לסיום בתיקו 1-1 מול לבאנטה. וילה הפך לשחקן הרכב בסלטה בעונת 2008/2009, כשהייתה בליגה השנייה בספרד, ובעונת 2011/2012 עזר לקבוצה לעלות חזרה לליגה הבכירה. ב-13 בינואר 2014 הגיע וילה לישראל והושאל לחצי עונה לבית"ר ירושלים. לקראת עונת 2014/2015 חתם בריאל אוביידו מהליגה השלישית בספרד. ב-16 ביולי 2017 חתם ברקראטיבו ולבה. ב-23 באוגוסט 2018 וילה חתם בפונה סיטי מהסופר ליג ההודית. ג'ונתן וילה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ג'ונתן וילה, באתר Transfermarkt ג'ונתן וילה, באתר Soccerway ג'ונתן וילה, באתר BDFutbol ג'ונתן וילה, באתר WorldFootball.net ג'ונתן וילה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.