laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1994

טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1994 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים: 6: "סוויני טוד" 5: "עיר של מלאכים", "היסטריה", "מאכינל" ו"אגדת חורף" 4: "קברט" ו"מדיאה" 3: An Absolute Turkey, "ארקדיה", Oleanna ו-Tamburlaine the Great 2: "מזמור חג המולד", "מלאכים באמריקה: פרסטרויקה", Ariodante, "גלוריאנה", "גריז", "הרמן שמרמן", Jamais Vu, "רומיאו ויוליה", Stomp, "שדרות סאנסט", "אופרת הקבצנים", The Deep Blue Sea,‏ The Last Yankee ו-The Life of Stuff ההפקות הבאות זכו במספר פרסים: 4: "מאכינל" ו"סוויני טוד" 3: "היסטריה" 2: An Absolute Turkey פרסי אוליבייה לשנת 1994
יוזף גאוכל

יוזף גאוכל (בגרמנית: Josef "Jupp" Gauchel;‏ 11 בספטמבר 1916 – 21 במרץ 1963) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. גאוכל נולד ב-11 בספטמבר 1916 בקובלנץ שבגרמניה, שם גם נפטר. לאורך כל הקריירה שיחק במועדון טוס נוינדורף מעיר הולדתו עימה זכה פעמיים ב-1943 ו-1944 באליפות אזור גיוליגה מוסלאנד, שנוצרה לאחר פירוק אליפות גאוליגה מיטלריין ב-1941. במדים הלאומיים כבש 13 שערים ב-16 הופעות עבור הנבחרת הגרמנית. גאוכל עזר לה להעפיל למונדיאל 1938 כשהוא כובש צמד במוקדמות נגד אסטוניה בניצחון 1–4. בטורניר עצמו כבש בשמינית הגמר נגד שווייץ בתיקו 1–1, ובמשחק החוזר הם הפסידו להם וגרמניה סיימה את דרכה בטורניר. גאוכל נפטר ב-21 במרץ 1963 כתוצאה מהתקף לב. בסמוך לאצטדיון אוברוורת', אצטדיונה של טוס נוינדורף איתה היה מזוהה, יש רחוב על שמו לזכר אחד השחקנים הטובים ביותר של המועדון והעיר. יוזף גאוכל, באתר Transfermarkt יוזף גאוכל, באתר Soccerway יוזף גאוכל, באתר WorldFootball.net יוזף גאוכל, באתר National Football Teams יוזף גאוכל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
איתי שטרן

איתי שטרן הוא עיתונאי ישראלי ששימש ככתב התרבות של עיתון "הארץ". שטרן בוגר לימודי עיתונות ותקשורת בקמרה אובסקורה. סיקר את תקופת ההתנתקות ככתב שטח בעיתון "מעריב" ובהמשך שימש ככתב תרבות ב-"nrg" ובמוסף התרבות של העיתון. שימש ככתב מוזיקה וקולנוע גם במוסף "המגזין" של מעריב. שטרן למד תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, כתב טורים ב"עכבר העיר" וערך את פורטל תשתיות לאנרגיה וסביבה. בשנת 2014 היה כתב במוסף "גלריה" של עיתון "הארץ" ובשנה לאחר מכן החליף את דפנה ארד ככתב טלוויזיה ומוזיקה. אלעד מן, השיח הופך לעומתי, הדיון לעקר, אין התעסקות במהות, רק בפוזיציה, באתר העין השביעית, 18 במאי 2020 כתבות שחיבר באתר העין השביעית כתבות שחיבר באתר הארץ מיה מנע‏, חדש בקיוב: מי זז השבוע?, באתר וואלה, 15 במאי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Ascension

The Ascension הוא אלבום האולפן השמיני של המוזיקאי האמריקאי סופיאן סטיבנס, אשר יצא ב-25 בספטמבר 2020. הסינגל מהאלבום, "America", יצא ב-3 ביולי 2020. הסינגל "Video Game" יצא ב-13 באוגוסט 2020 בליווי וידאו קליפ. הסינגל השלישי מהאלבום,"Sugar", יצא ב-15 בספטמבר. כל השירים נכתבו בידי סופיאן סטיבנס. אתר האינטרנט הרשמי של The Ascension (באנגלית אמריקאית) מידע על האלבום The Ascension באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Ascension באתר AllMusic האלבום The Ascension באתר Discogs האלבום The Ascension באתר ספוטיפיי האלבום The Ascension באתר דיזר האלבום The Ascension באתר אפל מיוזיק האלבום The Ascension באתר טיידל Monroe, Jazz (30 ביוני 2020). "Sufjan Stevens Announces New Album The Ascension". Pitchfork. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Listen to “America” by Sufjan Stevens (באנגלית), נבדק ב-2020-07-03 Hughes, Will (14 באוגוסט 2020). "Sufjan Stevens Teams Up with 'Renegade' Dancer Jalaiah Harmon for 'Video Game'" (באנגלית אמריקאית). The A. V. Club. נבדק ב-14 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה)
נופר סקורקה

נופר סקורקה (נולדה ב־6 בפברואר 1989) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בליגת העל בכדורגל נשים. כיום היא עוזרת שופט כדורגל בינלאומית המשמשת כעוזרת שופט בליגה הלאומית וכן בליגת העל לנשים. סקורקה נולדה בראשון לציון וגדלה באזור במשפחה אוהבת כדורגל וכך נחשפה למשחק בגיל צעיר. כנערה הצטרפה להפועל עירוני ראשון לציון ששיחקה בתקופה זו בליגת הנשים הבכירה. בסוף עונת 2010/2011 סיימה הקבוצה אחרונה, ירדה ליגה והתפרקה וסקורקה עברה למ.כ. רמת השרון ששיחקה בליגת הנשים השנייה, הייתה שחקנית סגל משמעותית ועזרה לקבוצה לעלות בתום העונה לליגת הנשים הראשונה. שיחקה בקבוצה עוד שתי עונות ועברה לשתי עונות נוספות במכבי חולון ששיחקה אף היא בליגה הראשונה. עקב פציעות חוזרות, נאלצה להפסיק להיות שחקנית פעילה אך החליטה להישאר בתחום ועברה קורס שופטי כדורגל. בשנת 2016 הצטרפה לאיגוד השופטים ובשנת 2019 קיבלה את התג הבינלאומי מפיפ"א. נכון ל־2020 משמשת כעוזרת שופט בקביעות בליגה הלאומית וכן בליגת העל לנשים. עובדת כבודקת תוכנה בחברת סמסונג ישראל. מדיה וקבצים בנושא נופר סקורקה בוויקישיתוף פרופיל שחקנית באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל שופטת באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יוסי חי חנוכה, חילוף חייה, בדרך לליגת העל, באתר ישראל היום, 8 במרץ 2019 אחת על אחת – פרק 18 עם מיתר שמש ונופר סקורקה - אשרת עיני בפודקסט "בכל יום נתון", 26 באוגוסט 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נופר סקורקה".
שבע נשים

שבע נשים (באנגלית: Women ‏7) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1966 בבימויו של ג'ון פורד. זה היה סרטו העלילתי האחרון של פורד לאחר קריירה של 53 שנים. התסריט מבוסס על הסיפור הקצר "Chinese Finale" של נורה פלוט (אנ'). הוא מתאר את מאבקן הנואש של שבע נשים בתוך מוסד מיסיונרי באזור מבודד בסין שבו מתחוללים קרבות בין שליטים מקומיים עם צבא פרטי ומורדים מקומיים פראיים שלא מהססים לפגוע באזרחים. בתפקידים הראשיים - אן בנקרופט, מרגרט לייטון, אדי אלברט, בטי פילד, מילדרד דאנוק סו ליון. שנת 1935, בצפון סין ליד הגבול עם מונגוליה נמצא מוסד של המיסיון. מנהלת המוסד היא מיס אנדרוס (מרגרט לייטון). היא נעזרת במזכירתה הצנועה והכנועה מיס אג'נט (מילדרד דאנוק) ובמיסיונרית הצעירה, מיס קלרק (סו ליון). כן נמצאים במוסד המורה מר צ'ארלס פטר (אדי אלברט) ואשתו ההריונית פלורי (בטי פילד). צ'ארלס הגיע למקום כחלק מהכשרתו להיות כומר. כולם מחכים לבואו של רופא גבר אבל במקום זה מופיעה אישה, ד"ר קלטרידג' (אן בנקרופט). מיס אנדרוס לא סובלת אותה מההתחלה - היא מעשנת, לובשת מכנסיים הדוקים, שותה אלכוהול, מסתפרת קצר, לא עומדת לפני "ברכת המזון" ושונאת את הדת. דווקא הצעירה מיס קלרק מעריכה אותה לדאבונה של המנהלת שרואה בה בת טיפוחיה ומזהירה אותה מההשפעה הרעה של הרופאה. הרופאה בודקת את פלורי וממליצה להעבירה לבית חולים פרטי בגלל הריון בגיל מבוגר אך מיס אנדרוס מסרבת לממן טיפול פרטי בכספי המיסיון. כנפיית בנדיטים מונגולים בראשות טונגה חאן (מייק מזורקי) משתוללת באזור. הם הורסים מיסיון בריטי סמוך וחלק מהפליטים מגיעים למיסיון של מיס אנדרוס שמסכימה לקלוט אותם לזמן קצר. בין הפליטים שתי מסיונריות, מיס בינס (פלורה רובסון) ומיס (אנה לי). מגפת כולרה פורצת במקום והרופאה נרתמת לחסן את כולם. היא מצילה את מיס קלרק והיחסים שלה עם מיס אנדרוס משתפרים עד שהיא מביאה בקבוק אלכוהול בעת הסעודה. החיילים הסינים נוטשים את המקום. צ'ארלס הולך לברר מה קורה ונרצח. טונגה חאן ואנשיו פורצים למיסיון זורעים הרס, מוציאים להורג את האזרחים ואת הנשים כולאים במחסן. פלורי כורעת ללדת והרופאה הולכת לטונגה לבקש את תיק העזרה ראשונה שלה. הוא מסכים תמורת יחסי מין. הלידה עוברת בהצלחה והרופאה הולכת לטונגה למלא את חלקה בהסכם. כולם מבינים אותה חוץ ממיס אנדרוס הטהרנית, שמכנה אותה "הזונה מבבל". המונגולים מארגנים תחרות האבקות שבראשה יושבים טונגה ולצידו שפחת המין החדשה שלו, ד"ר קלטרייט. טונגה מתחרה לבסוף במנצח (וודי סטרוד) ושובר את מפרקתו. ד"ר קלטרייט מקריבה את עצמה למען הנשים. היא לובשת בגדי גיישה ומשכנעת את טונגה לשחרר את הנשים. יש לה אבקת רעל בכיסה. לאחר שהנשים עזבו היא נכנסת לחדרו של טונגה ושופכת את האבקה לגביעי שתייה. הוא שותה ראשון ומת והיא אחריו. "שבע נשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבע נשים", באתר AllMovie (באנגלית) "שבע נשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לשבע נשים, באתר יוטיוב שבע נשים, באתר TCM
אימרה פלדש (גרפיקאי)

אימרה פלדש (במקור אימרה פֶלְד, בהונגרית: Földes Imre; בודפשט, 31 במאי 1881 – בודפשט, 1948) היה גרפיקאי יהודי-הונגרי, אמן כרזות, ומאייר. אימרה פלדש נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף פלד, סוחר יליד פצ'וואראד, וז'ופיה רוזנצווייג, ילידת גאלאץ. הוא למד בבית הספר לעיצוב בבודפשט (כיום: האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות היפות) במחלקה של לאסלו הגדוש וטיוואדאר זמפלני. אחר כך למד בערים ווינה, מינכן, ברלין ופריז. תחילה עיצב תמונות דקורטיביות, בולים וכרזות. עם כרזות הפרסום שלו זכה פעמיים (ב-1908 וב-1910) בפרס השני בתחרויות. הוא הפך לחבר באגודה הלאומית לאמנויות יפות בהונגריה והשתתף בתערוכות הארגון מדי שנה משנת 1905 ועד מלחמת העולם הראשונה. כרזות הפרסום שלו היו ידועות כבר לפני מלחמת העולם הראשונה וניתן היה לראותן על לוחות ועמודי הפרסום ברחובות בודפשט, בחדרי המתנה, ברכבת ובבתי המרחץ הציבוריים. ב־3 בדצמבר 1918, בבודפשט, נשא לאישה את אירן קפוצפי, מורה פרטית שהייתה צעירה ממנו בעשר שנים. משנת 1918 פתח בבודפשט מכון עצמאי לגרפיקה ביחד עם ליפוט שאטורי. בשנת 1919 הוא הכין כרזות גם לרפובליקה הסובייטית ההונגרית. לא ניתן להוציא מכלל אפשרות שחשש מנקמת השלטון הימני לאומני לאחר מכן, ולכן בשנת 1921 החליט לעבור לטימישוארה. על פי הלקסיקון לאמנות, הפך למנהל האמנותי של הליקון בטימישוארה באותה תקופה, אך קהילת הליקון הטרנסילבנית לא הוקמה עד 1926, כך שהוא כנראה הצליח להתמודד עם משהו אחר במשך כמה שנים לפני שהחל לעבוד למען הקהילה. בשנת 1923 אורגנה בטימישוארה תערוכה של ציורי הז'אנר שלו. אף על פי שגר בטרנסילבניה עדיין עיצב כרזות שהופיעו בבודפשט. הוא עבר לאוראדיה, שם פתח בשנת 1927 בית ספר לציור יחד עם הציירת בלה ז'יגמונד (? –1945). בשנת 1929, ייצג את רומניה, השתתף בתערוכה Das internationale Plakat במינכן. בשנת 1931, כשותף של ינה איוואני ופאל מוטל רומן, פתח איתם בית ספר פתוח נוסף לציור. בשנת 1933 הוא השתתף בתערוכה עם מספר חברים כולל ארנו גרינבאום. תערוכת יחיד של המיניאטורות שלו נפתחה בשנת 1936 במועדון העיתונאות של אוראדיה. בינתיים הוא עבר לבוקרשט בשנת 1935, אך שב להונגריה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. אין ספק שמוצאו היהודי תרם לכך שכבר לא מצא שום עבודה, ואין מידע על השנים האחרונות שלו. הוא נפטר בשנת 1948, בזמן לא ידוע ובנסיבות לא ידועות. אמנותו - בעיקר פוסטרים - התגלתה רק פעם נוספת עשרות שנים לאחר מותו בשנים 1976–1977 בפריז בתערוכת L´art 1900 en Hongrie. בשנת 2016 מוזיאון סוונה, ובשנת 2018, במוזיאון הלאומי של הונגריה הציגו את עבודתו בתערוכה. אלבום זיכרון של בלהה לואיזה. ועדת הזיכרון של בלהה לואיזה, [1927]. לקסיקון אמנות. לאסלו אבר. עורך משותף. ג'רגי' גומבושי. מהדורה 2, 1935 לקסיקון טרנסילבני. אוראדיה, 1928. מחוז ביהאר-היסטוריה תרבותית של אוראדיה 1933–1937. מאגר של ציירים וגרפיקאים הונגרים. ג'רג' שרגאי ביצע את עבודות המחקר והחקירה. סגד, 1988 לקסיקון אמנות. 1965-1968. דנש מולנאר: עבודות אמנות טרנסילבניות. מאגר של אמנים, אומנים, אדריכלים, היסטוריונים לאמנות, צלמים ואספני אמנות. 2002. לקסיקון יהודי הונגרי. אד. פטר אויווארי. 1929. באינטרנט מדיה וקבצים בנושא אימרה פלדש בוויקישיתוף A pesti neológ izr. hitközség születési anyakönyve, 821/1881. folyószám. Magyar Zsidó Lexikon (1929, szerk. Újvári Péter) A házasságkötés bejegyezve a Bp. VII. ker. állami házassági akv. 1595/1918. folyószáma alatt.
איתי פסח

איתי פסח (נולד באוגוסט 1972) הוא פרופסור לרפואת ילדים, טיפול נמרץ בילדים, אלרגיה ואימונולוגיה. משמש מנהל בית החולים ספרא לילדים ומנהל מערך הטיפול הנמרץ ילדים בבית החולים ספרא לילדים במרכז הרפואי שיבא. סבתו וסבו, חנה וחיים, מפעילי התנועה הציונית בצ'כיה, נמלטו משם עם פלישת הנאצים והגיעו לארץ ישראל כעולים "לא חוקיים". איתי פסח נולד לנירית ורס"ן דן (דני) פסח, שהיה סמג"ד בגדוד שריון ונהרג במלחמת יום הכיפורים ב-7 באוקטובר 1973, כשאיתי היה בן שנה וחודשיים. אחותו של איתי נולדה שישה חודשים לאחר נפילת האב. בין השנים 1994–2001 למד רפואה בפקולטה למדעי הבריאות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וסיים את לימודיו בהצטיינות. בין השנים 1996–2002 סיים, גם כן בהצטיינות, באותו מוסד אקדמי, דוקטורט בביוכימיה ואימונולוגיה. בין השנים 2004–2007 התמחה ברפואת ילדים, בבית החולים אדמונד ולילי ספרא לילדים שבמרכז הרפואי שיבא, תל השומר. בין השנים 2007–2010 התמחה באימונולוגיה ואלרגיה, בבית החולים לילדים, "Harvard Medical School", בבוסטון, ארצות הברית. בין השנים 2010–2012 התמחה בטיפול נמרץ ילדים, בבית החולים אדמונד ולילי ספרא לילדים, המרכז הרפואי שיבא, תל השומר. משנת 2013 הוא משמש רופא בכיר במחלקה לטיפול נמרץ ילדים ע"ש קלאודיו כהן בבית החולים ספרא שבשיבא. בין השנים 2016–2018 כיהן פסח כסגן-מנהל בית החולים ספרא. מינואר 2019 מנהל פסח את בית החולים ספרא לילדים שבמרכז הרפואי שיבא. לאחר התפרצות נגיף הקורונה בישראל מונה פסח לחבר בצוות "הברומטר הרפואי" בראשותו של פרופ' רוני גמזו.. בטקס הדלקת המשואות בשנת 2020, שהיה טקס שהוקלט-מראש בהר הרצל בשל הגבלות משרד הבריאות בצל התפרצות נגיף הקורונה, התכבד פסח להקריא את תפילת יזכור. בשנת 2023 קיבל דרגת פרופסור. משמש מרצה בכיר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. חבר ב"תוכנית תלפיות שיבא" לאיתור ולפיתוח מנהיגות חדשה ברפואה הישראלית. יושב-ראש ועדת ההחיאה של המרכז הרפואי שיבא ומרכז תחום ההוראה ואקדמיה במרכז הרפואי שיבא. משמש יועץ לחברות הזנק המפתחות טכנולוגיות ייחודיות בתחום הטיפול הנמרץ. איתי פסח נשוי לליאת ואב לשלושה בנים. מתגורר ברעננה. פרופ' איתי פסח, באתר בית החולים שיבא ד"ר איתי פסח מונה למנהל בית החולים לילדים במרכז הרפואי שיבא איגוד רופאי הבריאות בישראל, מערכת דוקטורס אונלי, 8 באוקטובר 2018 מונה מנהל חדש לבית החולים לילדים – ד"ר איתי פסח, באתר בית החולים שיבא, 8 באוקטובר 2018 בועז אפרת‏, המתנגדים לסגר, ואלו שאינם אופטימיים: כוורת הקורונה של גמזו, באתר וואלה, 29 ביולי 2020 יעל פרידסון, ישראל בת 72: משואות לכבוד צוותי הרפואה והתקווה לחיבוק, באתר ynet, 28 באפריל 2020 אילה חסון, הולך בדרכי אביו: הבן השכול שניצב בחזית המאבק בקורונה, באתר חדשות 13, 24 באפריל 2020
מפרץ ולנסיה

מפרץ ולנסיה (בספרדית: Golfo de Valencia) הוא מפרץ בחופה המזרחי של ספרד, בחלקו המערבי של הים התיכון. המפרץ נקרא על שם העיר ולנסיה, השוכנת לחופו, והקהילה האוטונומית בעלת אותו שם שהוא נמצא בתחומה. קאפ דה לה נאו (Cap de la Nau) מהווה את קצהו הדרומי של המפרץ. קיימות שתי גרסאות לנקודת הקצה הצפוני של המפרץ - הכפר וינרוס (Vinaròs) והדלתה של הנהר אברו, אשר מצויה בתחומה של קהילת קטלוניה. אורך חוף המפרץ הוא כ-400 קילומטר. קבוצת איוני הקולומברטס (Columbretes) מצויה במפרץ. כמו כן עובר בו קו האורך 0° (המרידיאן הראשי). במפרץ שורר אקלים ים-תיכוני. חופי המפרץ הם חוליים בעיקרם ובהם גם ביצות. נמצאת בהם הלגונה אלבופרה (Albufera), שהיא אתר רמסר מוכרז. החופים מיושבים בצפיפות גבוהה באופן יחסי ויש בהם תעשיית תיירות. האדמות הסמוכות לחוף המפרץ הן פוריות ומשמשות לגידול אורז, תפוזים ולימונים. בשנת 2011 קיבלה חברת Cairn Energy רישיון מממשלת ספרד לחיפושי נפט והפקת נפט בשטח של 4,000 קילומטר רבוע בתוך המפרץ.
הר צבוע

הר צבוע הוא הר בנגב הנמצא כ־500 מ' ממערב לכביש 224 (הכביש המחבר את ירוחם עם צומת הנגב) וכ־5 ק"מ מצפון־מערב לירוחם בגובה 529 מ' מעל פני הים – נקודת ציון 187030/550230 ברשת ישראל החדשה. שמו הערבי בדואי של הפסגה הוא ראס א-דבע (ראש הצבוע). מזה שנים, ממוקם למרגלות ההר מחנה ביסלמ"ח שהוא בית הספר למ"כים ולמקצועות החי"ר. מצפון מערב למחנה, בנ"צ 190900/545500, קיימת בשנים האחרונות מחצבה אשר חוצבים וכורים בה אבני גיר . הנגב לצפייה במיקום הר צבוע על מפה גדולה ומפורטת יותר ראו כאן. עמוד ענן. הר צבוע זיוון זאב, 2001. עִברות שמות מקומות בנגב. אריאל – כתב עת לידיעת ארץ -ישראל, 150-151 – עם הפנים אל הנגב, עמ' 21–26. ערן רזין וחבריו. דין וחשבון ועדת חקירה לגבולות וחלוקת הכנסות מאזורים מניבי הכנסות ברמת נגב. הוגש למנכ"ל משרד הפנים, משרד הפנים, עמ' 2. הקרן לשיקום מחצבות. כרטיס מחצבה: הר צבוע.
Vuelve

Vuelve הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין. האלבום יצא לאור ב-10 בפברואר 1998 דרך חברות התקליטים Sony Latin וקולומביה רקורדס. האלבום הגיע לפסגת מצעד האלבומים הלטיניים ולפסגת מצעד אלבומי הפופ הלטיניים של מגזין בילבורד האמריקאי, וזכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר בטקס גראמי ה-41, שנערך ב-24 בפברואר 1999. מידע על האלבום Vuelve באתר MusicBrainz מידע על האלבום Vuelve באתר AllMusic האלבום Vuelve באתר Discogs האלבום Vuelve באתר ספוטיפיי האלבום Vuelve באתר אפל מיוזיק ריקי מרטין במצעד Top Latin Albums, באתר בילבורד ריקי מרטין במצעד Latin Pop Albums, באתר בילבורד Ricky Martin, GRAMMY.com, ‏2020-05-19 (באנגלית)
Life (אלבום של ריקי מרטין)

Life הוא אלבום האולפן השמיני של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין. האלבום יצא לאור לראשונה באירופה ב-10 באוקטובר 2005 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס. יום לאחר מכן יצא האלבום בארצות הברית, וכשבוע לאחר מכן ביפן. האלבום הגיע למקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר כ-73 אלף עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. מידע על האלבום Life באתר MusicBrainz מידע על האלבום Life באתר AllMusic האלבום Life באתר ספוטיפיי האלבום Life באתר יוטיוב Archive-Chris-Harris, Alicia Keys Scores Third Billboard #1 With Unplugged, MTV News (באנגלית)
הדרך השלישית (הרשות הפלסטינית)

הדרך השלישית (בערבית: الطريق الثالث) היא מפלגה ליברלית פלסטינית. המפלגה נוסדה ב-16 בדצמבר 2005 על ידי סלאם פיאד וחנאן עשראווי, על מנת לספק אלטרנטיבה למערכת הדו-מפלגתית שמנהלות המפלגות חמאס ופת"ח. בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2006 קיבלה המפלגה 2.41% מהקולות העממיים וזכתה בשניים מתוך 132 המושבים של המועצה המחוקקת הפלסטינית. לאחר תוצאות הבחירות והכישלון שנחלה המפלגה, המפלגה למעשה נעלמה מהמגרש הפוליטי, עם זאת ביולי 2015 קיימו ראשי המפלגה סדרת פגישות ברמאללה ובחברון כדי לדון ביכולתה של המפלגה להפעיל מחדש את מצעה ולשוב. Palestinian 'third way' rises - occupied Palestinian territory | ReliefWeb, reliefweb.int, ‏2005-12-13 (באנגלית) Just Vision, justvision.org (באנגלית) Palestinian politics to see re-emergence of the Third Way (אורכב 12.08.2015 בארכיון Wayback Machine). The Middle East Monitor, 29 July 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Pausa

Pausa הוא מיני-אלבום של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין. האלבום יצא לאור ב-28 במאי 2020 דרך חברת התקליטים Sony Latin. זהו המיני-אלבום הראשון של מרטין, והאלבום הראשון שהוציא הזמר מאז אלבומו A Quien Quiera Escuchar משנת 2015. האלבום תוכנן תחילה להיות אלבום אולפן באורך מלא, אך התוכניות שונו עקב מגפת הקורונה. מרטין פיצל את האלבום לשני מיני-אלבומים כאשר הראשון מביניהם, Pausa, כולל בעיקרו בלדות ושירים איטיים, והשני, Play, כולל שירים קיצביים יותר. מידע על האלבום Pausa באתר MusicBrainz האלבום Pausa באתר ספוטיפיי האלבום Pausa באתר אפל מיוזיק Ricky Martin Talks Anxiety in Quarantine and How It Helped Inspire His New Music | ExtraTV.com, Extra (באנגלית)
נתן אדמס

נתן אדמס (באנגלית: Nathan Adams; ידוע גם כ"דינרבון", באנגלית: Dinnerbone; נולד ב-23 ביולי 1991) הוא מפתח משחקי וידאו בריטי, שעובד בחברה Mojang Studios, ואחראי על פיתוח המשחק מיינקראפט מאז מרץ 2012. אדמס נולד בשרוסברי, הממלכה המאוחדת ב־23 ביולי 1991. מאוחר יותר, הוא אמר שלמד תכנות בגיל 10 על ידי יצירת בוטים ב-MSN. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים הוא לא התקבל לקולג', ולכן מצא עבודה בחברה קטנה לפיתוח אתרים. לאחר מכן הוא נשכר על מנת לעבוד על יצירת מודים למיינקראפט של חברת CraftBukkit. לאחר שהחברה Mojang Studios רכשה את השליטה על CraftBukkit, אדמס הועבר לעבוד על פיתוח ה-API של מיינקראפט, מה שאיפשר למפתחי הרחבות גישה קלה יותר לקבצים של המשחק. הוא נשכר רשמית על ידי Mojang Studios ב-28 בפברואר 2012, והחל לעבוד על מיינקראפט החל מ-27 במרץ. אדמס עזב את העבודה על מיינקראפט באוקטובר 2015 כדי לעבוד על יישום חדש למשחק, וחזר בפברואר 2017. כיום הוא משמש כמנהל הטכני של המשחק. אדמס נשוי לאלכסנדרה "מיסמרצ'ניה" זייג'ץ' (Aleksandra "MissMarzenia" Zając), מנהלת הפרויקטים ב-Mojang Studios. יש להם בן אחד, שנולד ב-2 באוקטובר 2016. אדמס הוא עיוור צבעים, ויש לו קושי להבדיל בין הצבעים אדום וירוק. ב-21 במרץ 2019, אדמס קיבל אזרחות שוודית. מדיה וקבצים בנושא נתן אדמס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נתן אדמס (באנגלית) נתן אדמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר Chatting with Nathan Adams and Erik Broes of Minecraft, באתר jetBrains The Future of Minecraft: what lies ahead for the all-conquering sandbox game?, באתר PC GAMER Minecraft Bukkit team lead tries to end development, but Mojang steps in, באתר PC GAMER Mojang hires Bukkit server-mod team to make official Minecraft API, באתר EUROGAMER Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר Minecraft Developer Explains Mojang’s Viewpoint On Mods, באתר AOTF Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר Nathan Adams, ציוץ ברשת החברתית טוויטר
Almas del Silencio

Almas del Silencio הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין. האלבום יצא לאור ב-20 במאי 2003 דרך חברות התקליטים Sony Discos וקולומביה רקורדס. אלבום זה הוא האלבום הראשון של מרטין בשפה הספרדית מאז אלבומו Vuelve משנת 1998. האלבום הגיע לפסגת מצעד האלבומים הלטיניים ולפסגת מצעד אלבומי הפופ הלטיניים של מגזין בילבורד האמריקאי. עד נובמבר 2006 מכר מעל למיליון עותקים ברחבי העולם. מידע על האלבום Almas del Silencio באתר MusicBrainz מידע על האלבום Almas del Silencio באתר AllMusic האלבום Almas del Silencio באתר Discogs האלבום Almas del Silencio באתר ספוטיפיי ריקי מרטין במצעד Top Latin Albums, באתר בילבורד ריקי מרטין במצעד Latin Pop Albums, באתר בילבורד Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2006-11-04. (באנגלית)
Sound Loaded

Sound Loaded הוא אלבום האולפן השישי של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין. האלבום יצא לאור ב-14 בנובמבר 2000 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס. אלבום זה הוא האלבום השני של מרטין בשפה האנגלית. האלבום מכר כשני מיליון עותקים בארצות הברית, שם הגיע למעמד פלטינה כפולה. האלבום כולל את הלהיטים "She Bangs" ו-"Nobody Wants to Be Lonely", שלאחר שיצא כסינגל השני מהאלבום שונה לדואט עם כריסטינה אגילרה. טרם הוצאת הסינגל המשותף נכלל השיר באלבום בגרסתו המקורית, ללא אגילרה, ומאוחר יותר שונה האלבום כך שכלל את הדואט. מידע על האלבום Sound Loaded באתר MusicBrainz מידע על האלבום Sound Loaded באתר AllMusic האלבום Sound Loaded באתר Discogs האלבום Sound Loaded באתר ספוטיפיי האלבום Sound Loaded באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
Flight (קומיקס)

Flight (בעברית: תעופה) הוא אנתולוגית קומיקס בעריכתו של קאזו קיבואישי האוספת מספר יצירות קומיקס מאת אמנים שונים, בהם קיבואישי עצמו, דון הרצפלד, ריינה טלגמאייר, בן האטקה ועוד. לאנתולוגיה שישה כרכים, שכל אחד מהם מכיל בין 20 ל־40 סיפורי קומיקס קצרים. האנתולוגיה הראשונה זכתה בפרס אייזנר, ורבים מהסיפורים המוצגים בספר נחשבים חדשניים ומהפכניים בתחום הקומיקס. הסדרה פורסמה על ידי חברת אימג' קומיקס ולאחר מכן על ידי ספרי בלנטיין. הכרך הראשון של הסדרה הופיע לראשונה בפסיטבל קומיק-קון, סן דייגו בהשקה חגיגית לצד הקומיקס בון מאת ג'ף סמית' (שגם הוא כתב סיפור הנכלל ב-Flight). עד מהרה הספר קיבל ביקורות חיוביות מאוד והפך לנמכר ביותר בכנס. האמנים הרבים שכתבו עבור הספר הכירו זה את זה באינטרנט, כשפרסמו את עבודותיהם ברשת. האחראי על איסוף הסיפורים עבור האנתולוגיה היה היוצר, העורך והכותב קאזו קיבואישי. המהדורה הראשונה אף זכתה בפרס אייזנר, שמכונה לעיתים "האוסקר של הקומיקס", ובמקביל חלקים ממנה פורסמו אונליין. כרך שני האוסף סיפורים נוספים רבים של אמני קומיקס נוספים פורסם לראשונה במרץ 2005 וכלל סיפורים רבים יותר (33) ואורכו 432 עמודים. כרך שלישי יצא ביוני 2006 וכלל 26 סיפורים שארכו 352 עמודים. כרך רביעי פורסם ביולי 2007, גם הוא בפסטיבל קומיק-קון, וסיפק 344 עמודי קומיקס. כרך חמישי הופץ ביולי 2008, עם 368 עמודים, וכרך שישי יצא ביולי 2009 עם 283 עמודים. הכרך השביעי לסדרה פורסם ביולי 2010 והכיל 288 עמודים. הכרך האחרון, שמונה במספר, ראה אור ביוני 2011, גם הוא אורך 288 עמודים. קיבואישי הכחיש כי הספר עוסק בנושא אחד, וכי הכותרת Flight (תעופה או מעוף) נבחרה רק בגלל היותה קליטה. אף על פי כן, רבים, אם לא כולם, מהסיפורים המובאים במהלך שמונה הכרכים של האנתולוגיה כוללים היבט זה או אחר של תעופה. חוץ מכך, אין סגנון או מכנה משותף חד משמעי לסיפורים השונים, מלבד היותם כתובים בצורת קומיקס; הסיפורים כוללים סגנונות רבים מאוד של ציור וכתיבה, החל מהקרטון המופשט ביותר ועד לאיורים הריאליסטים ביותר; עלילות הסיפורים חולשות על כל הז'אנרים, בהם קומדיה, טרגדיה, הרפתקאות, מדע בדיוני, פנטזיה, אימה ורומנטיקה. הסדרה הסתיימה בכרך 8, אך תמשיך עם אנתולוגיה חדשה בשם Explorer (לחקור). אתר האינטרנט הרשמי של Flight Flight – ביקורת באתר GoodReads Flight Vol. 4 – ביקורת בבלוג Parka Blogs Flight Vol. 2 – מידע על הספר באתר The 4th rail PopImage, web.archive.org, ‏2006-03-17 The Eisner Awards | World of Superheroes, web.archive.org, ‏2013-10-22