laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקדרים באים

הקדרים באים (נכתב גם הכדרים באים; נקרא גם: הקטרים באים) הוא משחק ילדים המהווה סוג של תופסת בו מי שנתפס מצטרף לתופסים. נקרא גם בשם מי מפחד מהדוב הגדול. הקדר (השחקן שמתחיל את המשחק כ"תופס ראשון"), נמצא בצד אחד של המגרש וכל האחרים בצד השני. הקדר קורא "הקדרים באים", ומתקדם אל המשתתפים בניסיון לתפוס אותם. לקדר אסור ללכת אחורה אלא רק קדימה ולצדדים. השחקנים האחרים מנסים להתחמק ממנו, (כשגם להם אסור ללכת אחורה, רק קדימה ולצדדים) ולהגיע לצד השני של המגרש, מאחורי הקו שלו, בו לא יוכל לתופסם. הם עשויים לקרוא "אין אנו יראים", "איש לא ירא" או "לא מפחדים" בתגובה לקריאתו. אם הקדר תופס מישהו - הוא מצטרף לקדרים. כאשר הקדר מגיע לקצה הנגדי של המגרש, כל מי שעדיין נשאר צמוד לקצה המגרש מוגדר כנתפס. לאחר מכן נפתח סיבוב נוסף, בכיוון ההפוך. המשחק מסתיים כשהקדרים תפסו את כולם חוץ מאחד, שבסיבוב שלאחר מכן הוא הופך לקדר. המגרש יכול להיות מגרש מלבני בו משחקים בריצה או בריכת שחייה בה משחקים בשחייה או צלילה. קדרים הוא כינוי יהודי מתקופת המאה ה-17 לטטרים, אשר היו פורעים ביהודי מזרח אירופה ושובים בהם שבויים, אותם היה צריך לפדות. שמואל יוסף עגנון כותב בסיפור פשוט: "ששם ארמון ישן שהחריבוהו הקדרים". הסבר אחר הוא שמקור השם בסוגיא התלמודית במסכת בבא קמא שם מתואר מצב של 'תאונת שרשרת' בין קדרים: הקדרין והזגגין שהיו מהלכין זה אחר זה, נתקל הראשון ונפל, ונתקל השני בראשון והשלישי בשני - ראשון חייב בנזקי שני ושני חייב בנזקי שלישי — תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"א, עמוד א' יש הגורסים כי שם המשחק הוא הקטרים באים, (מלשון קטר של רכבת). המשחק בגרסתו היבשתית מכונה גם חומות ירושלים. שם נוסף למשחק הוא הבבונים באים. הגרסה הקרויה מי מפחד מהדוב הגדול? או הדוב הגדול פותחת לא בקריאה אחת כי אם בדו-שיח בין התופסים לנתפסים, המהווה שיר משחק: תופס: "מי מפחד מהדוב הגדול?" קבוצה: "אף אחד!" תופס: "ואם הוא יבוא?" קבוצה: "שיבוא!" תופס: "ואם הוא יטרוף?" קבוצה: "שיטרוף!" שירו של חיים גורי "פנס בודד" כולל את המשפט "והוא האיר את משחקי המחבואים ולאורו היו הקדרים באים". יהודה פוליקר כתב בשירו "עפיפונים": "אורות של זיכרונות שמורים, קולות נעלמים חוזרים, פה היו הקדרים באים". להקת סדרני הדשא כללה באלבומה "רקוב" שיר אהבה בשם "קדרים באים". מדיה וקבצים בנושא הקדרים באים בוויקישיתוף מילות השיר "פנס בודד", באתר שירונט מילות השיר "עפיפונים", באתר שירונט בית התפוצות, ממי הילדים באמת בורחים במשחק "הקדרים באים!"?, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2018 עמית נאור, מי מפחד מהקדרים שבאים?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 20.07.2021 הקדרים באים, בביצוע סדרני הדשא, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 2:26) רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: מהולילנד ללהלה לאנד, באתר nrg‏, 15 באפריל 2010 מילות השיר "פנס בודד", באתר שירונט מילות השיר "עפיפונים", באתר שירונט
ג' באייר

ג' באייר הוא היום השלישי בחודש השמיני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלישי בחודש השני למניין החודשים מניסן. ג' באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". היום השמונה עשר של ספירת העומר פורים שני ליהדות רומא, בשל ביטול עלילת הדם שיזם המשומד חננאל דה פוליניו בשנת ה'שט"ו, בעקבות חקירת האפיפיור מרקלוס השני הילולת חוני המעגל בקברו המצוי מערבית לחצור הגלילית[דרוש מקור][מפני ש...] (על אף שאת ההילולה בציון נהוגים להצמיד ליום בו חל יום העצמאות [דרוש מקור]) כאשר ה' באייר חל בשבת יחול ביום זה יום העצמאות כאשר ה' באייר חל ביום שישי יחול ביום זה יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ה'תש"ג – מרד גטו ורשה: הנאצים פורצים לבונקר במילא 18, ששימש מפקדת הארגון היהודי הלוחם. רבים ממנהיגי המרד, ובהם המפקד מרדכי אנילביץ', רחל זילברברג ואריה וילנר התאבדו. ה'תש"ח – נכבשה העיר צפת במלחמת העצמאות ה'תרכ"ט – רבי משה אריה במברגר, רב בשנלנקה בממלכת פרוסיה ומהדיר ספרות הראשונים. (נפטר בו' באדר א' ה'תרפ"ד) ה'תש"א – רבי אברהם יצחק קוק, ראש ישיבת מאור התלמוד ברחובות וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. ה'תשט"ו – רבי בן ציון אריה לייבוש הלברשטאם, האדמו"ר מבאבוב. ד'תתקס"ג – רבי מנחם בן יעקב מוורמייזא, פייטן ודיין בבית הדין של יהדות וורמייזא. ה'תפ"ג – רבי ישראל ישעיה בן אברהם, מחבר הספר באר היטב הקדמון. ה'תקצ"ג – הרב אריה לייב צינץ (הגאון מפלוצק), רב בפלוצק ובטשכנוב שבפולין (נולד בה'תקכ"ח). ה'תרי"ג – הרב יצחק פרחי, דיין, דרשן ושד"ר ירושלמי בן היישוב הישן. (נולד בה'תקל"ט) ה'תרע"ג – רבי זאב פיילכנפלד, רבן של דיסלדורף ופוזנא, מראשי היהדות האורתודוקסית בגרמניה, ממייסדי אגודת ישראל וחבר מועצת גדולי התורה. (נולד בה'תקפ"ז) ה'תרפ"ה – רבי ישעיה שטיינר, מייסדה של חסידות קרסטיר (נולד בה'תרי"ב). ה'תש"ג – מרדכי אנילביץ, מפקד אי"ל ומנהיג מרד גטו ורשה. ה'תשכ"ט – מיכאל גור, שחקן תיאטרון ישראלי, ממייסדי התיאטרון הארץ-ישראלי. (נולד בה'תרנ"ט) ה'תשל"א – הרב שמחה בונם אורבאך, רב והוגה דעות, פרופסור לפילוסופיה יהודית. (נולד בה'תרע"ד) ה'תש"ם – רבי יוסף ברויאר, ראש ישיבה גרמני-אמריקאי וממנהיגי היהדות האורתודוקסית בארצות הברית, נכדו של רש"ר הירש ומייסד קהל עדת ישורון. (נולד בה'תרמ"ב) ה'תשמ"ג – מיכאל זהרי, בוטנאי ישראלי, חוקר צמחיית ארץ ישראל והמזרח התיכון, חתן פרס ישראל. (נולד בה'תרנ"ח) ה'תשנ"ג – הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב, מראשי חסידות חב"ד, יו"ר המרכז לענייני חינוך ואגודת חסידי חב"ד העולמית (נולד בה'תרס"ב). ה'תשס"ה – הרב אבא מרדכי ברמן, ראש ישבת עיון התלמוד במודיעין עילית (נולד בה'תרע"ט). ב' באייר – ד' באייר אייר כ-11.5% מכלל השנים. כ-28.6% מכלל השנים.
י"ד באייר

י"ד באייר הוא היום הארבעה עשר בחודש השמיני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הארבעה עשר בחודש השני למניין החודשים מניסן. י"ד באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". היום העשרים ותשעה של ספירת העומר פסח שני ציון הילולת רבי מאיר בעל הנס בטבריה ה'תרע"ד – אספת היסוד הראשונה של המושבה רמת גן נערכה בתל אביב ה'תש"ז – כוחות האצ"ל פורצים לכלא עכו ומשחררים אסירים יהודים מלוחמי האצ"ל והלח"י ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות חטיבת אלכסנדרוני כובשים את טנטורה במבצע נמל ה'תש"ך – סוכני המוסד לוכדים בארגנטינה את אדולף אייכמן ה'תרנ"ב – הרב משה חיים לאו, אביו של הרב ישראל מאיר לאו, רב בפיוטרקוב שבפולין, נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה (נפטר י"א בחשון ה'תש"ג) ה'תר"ס – יעקב דוד קמזון, סופר, ומשורר ה'תר"ע – הרב גדליה אייזמן, משגיח בישיבת קול תורה (נפטר ה'תשע"ב) ה'תרע"א – הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, דיין, הרב הראשי לישראל (ה'תשמ"ג עד ה'תשנ"ג) וראש ישיבת מרכז הרב (נפטר ה'תשס"ח) ה'תרע"ח – מרים בן-פורת, שופטת בית המשפט העליון ומבקרת המדינה (נפטרה בה'תשע"ב) ה'תש"י – אריה אלדד, קצין רפואה ראשי, פרופסור לרפואה וחבר הכנסת. ה'תש"י – ד"ר חגי בן ארצי, איש חינוך, מרצה למחשבת ישראל ואח אשת ראש הממשלה. ה'תש"י – סעדיה מרציאנו, מראשי הפנתרים השחורים וחבר הכנסת (נפטר ב-ה'תשס"ח) ה'תשי"ב – רב יצחק ברדא מאשקלון ה'תשי"ט – דייוויד בלאט, מאמן כדורסל ישראלי ה'תשל"ה – אודי דוידי, זמר השר בסגנון מוזיקה יהודית מקורית. תס"ו – רבי זכריה מנדל בן אריה לייב, מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך. [דרוש מקור: בערכו לא כתוב יום פטירתו] ה'תרס"ז – רבי יהודה צבי לנגנר, האדמו"ר הרביעי של חסידות סטרטין. ה'תרע"ב – הרב אליהו חיים מייזל רבה של העיר לודז' במשך ארבעים שנה, ממנהיגי יהדות פולין (נולד ט' בסיוון ה'תקפ"א) ה'תרע"ד – ישראל דב פרומקין – איש היישוב הישן, מחלוצי העיתונות העברית, עורך החבצלת, כתב עת עברי שהחל לצאת לאור בירושלים בשנת ה'תרכ"ה (1863) ה'תש"ח – הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי במלחמת העצמאות וחלליו. ה'תשל"ג – ז'אק ליפשיץ, פסל ליטאי יהודי (נולד ב-ה'תרנ"א) ה'תשל"ה – מייק בראנט, זמר ישראלי, התאבד (נולד ב-ה'תש"ז) י"ג באייר – ט"ו באייר אייר
נפלאות התבונה

האם התכוונתם ל... נפלאות התבונה (ספר) – ספר ביוגרפי משנת 1998 נפלאות התבונה (סרט) – סרט קולנוע משנת 2001
כ"ח באייר

כ"ח באייר הוא היום העשרים ושמונה בחודש השמיני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש השני למניין החודשים מניסן. כ"ח באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". היום הארבעים ושלושה של ספירת העומר יום ירושלים יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל יום פטירת שמואל הנביא – רבים נוהגים לעלות לקברו בנבי סמואל תענית ציבור קהילתית בקהילת רגנשבורג בימי הביניים, לזכר גזירה לא ידועה ב'תמ"ח – לפי הרב אביגדר נבנצל, מלחמת עמלק במדבר סיני. ה'תרס"ד – הרב קוק עלה לארץ ישראל והחל לשמש כרבם של יפו והמושבות ה'תרצ"ט – פרסום הספר הלבן ה-3 ובו הגבלות חמורות על היישוב היהודי בארץ ישראל ה'תשי"ד – נפתחת המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ה'תשכ"ב – תליית אדולף אייכמן ה'תשכ"ז – מלחמת ששת הימים: חטיבות הצנחנים הירושלמית והראל כובשים את ירושלים העתיקה ומניפים את דגל ישראל על הר הבית ה'תשס"ב – האינתיפאדה השנייה: מסתיים מבצע חומת מגן ה'תשס"ט – נפתחות חגיגות ה-90 לתיאטרון "הבימה" בערב משירי תיאטרון "הקומקום" וה-"המטאטא" ה'תשפ"א – תחילת מבצע שומר החומות ברצועת עזה ה'תר"י – הרב שמעון סופר מערלוי (נספה בשואה בכ"א בסיוון ה'תש"ד) ה'תרנ"א – אברהם הרצפלד, פעיל ציוני וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נפטר ב-ה'תשל"ג) ה'תרצ"ג – הרב אהרון ליכטנשטיין, ראש ישיבת הר עציון וד"ר לספרות אנגלית (נפטר ב-ה'תשע"ה) ה'תש"ג – הרב מרדכי שמואל אשכנזי, רב היישוב כפר חב"ד (נפטר ב-ה'תשע"ה) יום פטירת שמואל הנביא (על פי השולחן ערוך המזכירו בין התאריכים שיש להתענות בהם. מגילת תענית בתרא לעומתו מציינת את יום פטירת שמואל בכ"ט באייר) ה'ם' – רבי יצחק מקורביל, מחבר ספר מצוות קטן (הסמ"ק) ה'תרע"ח – רבי יעקב אריה לייב טברסקי, האדמו"ר השני מטריסק ה'תשי"ח – יעקב פיכמן, משורר, עורך, מבקר ספרותי ומתרגם עברי. חתן פרס ישראל לספרות יפה ה'תשע"ד – הרב מרדכי פירון, הרב הצבאי הראשי השני של צה"ל ורב בציריך. כ"ז באייר – כ"ט באייר אייר [1] שיחות הרב נבנצל, ספר שמות, עמ' תל"ב
ו' באייר

ו' באייר הוא היום השישי בחודש השמיני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השישי בחודש השני למניין החודשים מניסן. ו' באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". היום העשרים ואחד (שלושה שבועות מלאים) של ספירת העומר בשנה בה חל ו' באייר ביום שלישי בשבוע – מצוין בו יום העצמאות ה'תר"פ (24 באפריל 1920) – בוועידת סן רמו אושר המנדט הבריטי על ארץ ישראל על פי הצהרת בלפור, הרברט סמואל נתמנה לנציב העליון הבריטי הראשון ה'תש"ח (15 במאי 1948) – פקע המנדט הבריטי על ארץ ישראל וקמה מדינת ישראל ה'תשס"ו – אהוד אולמרט מציג את ממשלת ישראל השלושים ואחת בפני הכנסת ה'תרפ"א – הרב מרדכי ברויאר, חתן פרס ישראל, ההדיר את נוסח המקרא ופיתח את "שיטת הבחינות" לפרשנות התורה תוך התמודדות דתית עם ביקורת המקרא. (נפטר ו' באדר ה'תשס"ז) ה'תש"ה – הרב ישראל הגר האדמו"ר מוויז'ניץ. ה'תש"ה – אליעזר מזרחי, חסיד חב"ד נבחר לכנסת ה-12 מטעם אגודת ישראל, היה מאלה שסיכלו את התרגיל המסריח בשנת ה'תש"ן - 1990. ה'תש"ח – יעקב עמידרור, אלוף במילואים וראש המטה לביטחון לאומי לשעבר. היה המזכיר הצבאי של שר הביטחון יצחק מרדכי ה'תשל"ו – איתמר בן-גביר, חבר הכנסת ה-24 והשר לביטחון לאומי ה'ק"ד – הרלב"ג, פרשן המקרא, פילוסוף, מתמטיקאי ואסטרונום מחכמי פרובנס. (נולד בה'מ"ח) ה'תקכ"ז – רבי יצחק הלוי הורוביץ (ר' איציק'ל המבורגר), מרא דאתרא ואב"ד קהילות אה"ו, ברודי, וקהילות נוספות. ה'תקע"ט – הרב אברהם צבי הירש פצנובסקי, רבה של העיר פיליצה ואב"ד פיעטרקוב, מחבר ספר "ברית אברהם". ה'ת"ר רבי משה אייכנשטיין, (תפלה למשה), רב ואדמו"ר בסאמבור. ה'תרס"ט – רבי יוסף מאיר וייס, אדמו"ר בספינקא שברומניה, ומייסד חסידות ספינקא. (נולד בי"ח באדר ה'תקצ"ח) ה'תרע"ח – רבי חיים סתהון, רבה של צפת ומחבר "ארץ חיים" על מנהגי הספרדים בארץ ישראל. (נולד בי"ח בשבט ה'תרל"א) תשי"ד – רבי מנחם מנדל הלברשטאם, האדמו"ר השני מסטרופקוב, (נולד תרל"ה). תשס"ב – הרב רפאל בנימין לוין, בנו של הרב אריה לוין, דיין בבית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים, ורב בית הכנסת זהרי חמה בירושלים. ה'תשע"א – הרב שבתאי בן חיים, מרבני יהדות כורדיסטן, רב המושב מנוחה ומועצה אזורית לכיש. (נולד בה'תר"ף) ה' באייר – ז' באייר אייר כ-31.9% מכלל השנים.
רדיו סאווא

רדיו סאווא (בערבית: راديو سوا, תעתיק מדויק: ראדיו סַוַא, מילולית: "רדיו יחד") היא תחנת רדיו בשפה הערבית, הממומנת על ידי הממשל האמריקני. ארצות הברית משדרת חדשות בשפה הערבית במטרה לספק אלטרנטיבה לרדיו המקומי במדינות ערביות הנגוע לעיתים בדיווח מוטה. בתחנה מושמעים גם שירים פופולריים בערבית, באנגלית ובספרדית, כדי למשוך אליה מאזינים. רדיו סאווא מופעל על ידי "חבר הנאמנים של השידור" (Broadcasting Board of Governors – BBG), שהיא סוכנות עצמאית של ממשלת ארצות הברית, כלומר אינה עומדת תחת שליטתה הישירה. תחנת הרדיו עובדת בשיתוף פעולה עם תחנת הטלוויזיה הלוויינית בשפה הערבית "אל-חורה", הממומנת אף היא על ידי ממשלת ארצות הברית. התחנה החלה את שידוריה ב-23 במרץ 2002 ונקלטה אז בוושינגטון די. סי., מרוקו, ירדן, עיראק, מצרים, דובאי, ובאיחוד האמירויות הערביות. בישראל ניתן להאזין לשידורי התחנה ב-FM בתדרים 94.2 בתל אביב ובמרכז הארץ, 107.4 בצפון הארץ (באזורי בית שאן, הכנרת והסביבה), 98.1 בירושלים, 100.2 בדרום הארץ (מהנגב ועד לעוטף עזה) וב-AM בתדר 990 בכל רחבי הארץ. אתר האינטרנט הרשמי של רדיו סאווא (בערבית) רדיו סאווא, ברשת החברתית פייסבוק רדיו סאווא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רדיו סאווא, ברשת החברתית אינסטגרם
המפלגה הליברלית הלאומית (לבנון)

המפלגה הליברלית הלאומית (בערבית: حزب الوطنيين الاحرار) היא מפלגה לבנונית שנוסדה על ידי נשיא לבנון כמיל שמעון בשנת 1958. כיום, ראש המפלגה הוא דורי שמעון, בנו. מרבית תומכי המפלגה היו מאז ומעולם נוצרים ובפרט המרונים שבהם. במהלך מלחמת האזרחים בלבנון המל"ל פעלה לצידן של מפלגות נוצריות אחרות נגד התנועה הלבנונית הלאומית של גוש השמאל. הכוח הלוחם של המפלגה הייתה מיליציית הנמרים שבראשה עמד בנו של כמיל שמעון, דני. ב-1976 הצטרפה המל"ל לצד מפלגות נוצריות אחרות כגון הפלנגות הנוצריות לחזית הלבנונית. בה בעת, הנמרים השתלבו בכוח הלוחם של החזית - הכוחות הלבנוניים, שהונהגה על ידי מפקד הפלנגות בשיר ג'ומייל. ב-1980 ניסה ג'ומייל לאחד את הנהגת הנוצרים ולחסל את יריביו, ובהתקפת פתע ב-7 ביולי 1980 שזכתה לכינוי "יום הסכינים הארוכות", על בסיס הנמרים בסאפרא חיסל המיליציה. עם זאת, המפלגה הצליחה לשרוד את המתקפה. מותו של כמיל שמעון ב-1987, ההתנקשות ביורשו ובנו דני ב-1990, התחזקות הכוחות הלבנוניים כמפלגה פוליטית, החלישו את התמיכה במפלגה. כיום בראש המפלגה עומד דורי שמעון בנו הבכור, אך הפחות כריזמטי של כמיל. דורי מכהן כראש עיריית דיר אל-קמר. המפלגה נמנעה מלהשתתף בבחירות לפרלמנט הלבנוני במהלך שנות הכיבוש הסורי את לבנון, בדומה למפלגות נוצריות אחרות. תומכי המפלגה השתתפו במהפכת הארזים ב-2005. באותה שנה השתלבה התנועה ברשימת מפגש קרנת שהואן הנוצרית והאנטי סורית, אולם לאחר מכן פרשה ממנה בהאשמת האיחוד בשחיתות. משתפת פעולה עם מחנה ה-14 במרץ. האתר הרשמי של המפלגה ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבאיאנג

אַבָּאיַאנְג (באנגלית: Abaiang), או אַפָּאיַאנְג (Apaiang), שנקרא בעבר "הָאִי שַׁארְלוֹט" (Charlotte Island), הוא אטול אלמוגים המהווה חלק מאיי גילברט ברפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט. האטול התגלה על ידי רב החובל תומאס גילברט בשנת 1788, שקרא לאי על שם ספינתו, שארלוט. הוא מצוי בצפון איי גילברט וכולל 15 איונים, שאחד מהם מיושב. שטחו הכולל 15.5 קמ"ר. במרכז האטול מצויה לגונה ששטחה 26 ק"מ על 8 ק"מ. בדרום האטול נמצא מצר ים הנקרא "תעלת בינגהאם". המצר מאפשר גישה של כלי שיט אל הלגונה. באי מספר יישובים, כולם על האיון הגדול ביותר של האטול: אונובואקה, בורוטיאם, קואינאוואה, אבנה, מוריקאו, טאבונטבייק, טאבווירואה, טאבוראו, טאקאראנו, טאנימאייקי, טבאנגה, טואראבו, אובאנטמאן. באטול נמצאת מכללת סנט ג'וזף, שנוסדה בשנת 1939 ומהווה מוסד ההשכלה הגבוהה הטוב ביותר בקיריבטי.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא אבאיאנג בוויקישיתוף אבאיאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דג מלוח (משחק ילדים)

דג מלוח הוא שמו של משחק ילדים המכונה גם אחת שתיים שלוש דג מלוח או מכשפה מביטה. בספרו 'הניצוץ', סטיבן קינג מזכיר משחק דומה בשם רמזור אדום, שהשוני המהותי היחיד בו הוא שהסופר סופר עד עשר. לחוקי המשחק מגוון גרסאות, המורכבות כולן משלושה שלבים. בכולן, נבחר אחד המשתתפים לתפקיד "דג מלוח". המשחק מסתיים בכך שנבחר המשתתף שימלא את תפקיד הדג המלוח בסיבוב הבא. הדג המלוח עומד צמוד לקיר או קו דמיוני. שאר המשתתפים עומדים במרחק כ-10 מטר ממנו, מאחורי קו קבוע מראש. ה"דג המלוח" מסתובב עם הגב למשתתפים, קורא במהירות "1, 2, 3 דג מלוח", ומסתובב חזרה אל המשתתפים. בזמן שהוא קורא, יתר המשתתפים מתקדמים לעברו. כאשר הוא פוקח עיניים הם קופאים במקום. אם הדג המלוח רואה מישהו זז, הוא פוקד עליו לחזור לקו התחלה. מטרתם של המשתתפים להגיע אל הדג המלוח ולגעת בו, או, בגרסה אחרת של המשחק, לגעת בקיר לידו הוא עומד. גרסה נוספת: לאחר שהדג המלוח מסיים לספור עד שלוש, הוא עובר בין יתר המשתתפים הקפואים על עומדם. הוא משנה את התנוחה בה הם עומדים כרצונו (מפסל בהם). בזמן שגבו מופנה לחלק מן המשתתפים, הם יכולים להתגנב אל קו היעד. כמובן, אם הדג המלוח ראה את המתגנב, עליו לחזור לקו ההתחלה. יש גם גרסה שבה לאחר שהמשתתפים קופאים במקומם, ה"דג המלוח" ניגש לכמה משתתפים שבחר, ומנסה להצחיק אותם (ברוב המקרים אסור לו לגעת בהם). אם משתתף זז או צחק הוא חוזר לקו ההתחלה המסומן. לאחר שהגיע אחד השחקנים אל קו הסיום, אל מולו עומד הדג המלוח, נפתח השלב השני במשחק. גרסאות השלב: הדג מספר סיפור, בו משולבות המילים "דג מלוח". במהלך הסיפור עשוי הדג המלוח להטעות את יתר השחקנים, בשלבו מילים דומות לצירוף המילים "דג מלוח" (לדוגמה "דג תפוח"). באומרו מילים אלו, הופך ה"דג המלוח" לתופס במשחק תופסת. מספר הסיפור נוגע בכל מילה שהוא אומר במשתתף אחר. השחקן שבו נוגע "הדג מלוח" בזמן שהוא אומר "מלוח" מתחיל לרדוף אחרי שאר משתתפי המשחק. משחק תופסת, מי שנתפס הופך להיות הדג המלוח בסיבוב הבא. המשתתפים יכולים להגיע לנקודה מוסכמת מראש ומי שמגיע לשם חסין מהתפיסה באותו סיבוב. גרסאות שונות של המשחק משוחקות ברחבי העולם, בשמות שונים ובשינויים מינוריים בחוקים. מדיה וקבצים בנושא דג מלוח בוויקישיתוף המשחק "דג מלוח" באתר מחשבה
ארוראה

ארוראה (באנגלית: Arorae) הוא אטול אלמוגים באיי גילברט ברפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט בקרבת קו המשווה. שטח האטול 9.5 קמ"ר ומתגוררים בו כ- 1,280 תושבים (2010). מרבית התושבים פרוטסטנטים. הכפרים העיקריים של האטול הם רורטי, טאמארואה וטאריבו. האטול מישורי ונמוך. אורכו כ-9 ק"מ ורוחבו כ- 1 ק"מ. בשל גודלו הקטן, אין בו לגונה. בשל העדר הלגונה למדו תושבי האי לדוג במימי הים הפתוח והם מיומנים מאוד בלכידה של דגי הטונה והכרישים הרבים באזור. תרבות האטול הושפעה מהתרבות הסמואנית יותר מאשר איי גילברט האחרים, בשל התיישבותם של מיסיונרים שהגיעו מסמואה אל האי. מסיונרים אלה המירו את דת תושבי האי לנצרות פרוטסטנטית. הנוכחות הסמואנית באי השפיעה על הריקודים באי ועל הפופולריות של ריקוד ה"טאובאטי" - ריקוד המשתמש במחיאות כפיים ורקיעות רגליים באופן מסורתי, כליווי לשירה - באי. בשל מיקומו של האי והיותו מרוחק יותר מהאיים, נשתמרה בו תרבות מסורתית, ותושבי האי מעדיפים את סמכותם של ה"אוניוואנה" - "זקני הכפר", על מרות השלטון המרכזי של קיריבטי.
קרב תרנגולים (משחק ילדים)

קרב תרנגולים הוא משחק ילדים. המשחק אנחנו יוצאים להילחם אתכם מהווה גרסה לקבוצות של משחק זה. למשחק מספר גרסאות: שני השחקנים עומדים זה מול זה על רגל אחת ובידיים שלובות. כל אחד מנסה להפיל את השני על ידי קפיצות ודחיפות. מי שנופל או מוריד את הרגל - הפסיד בקרב. מתחלקים לזוגות. אחד מכל זוג עולה על הגב של זוגו ועליהם להפיל את הזוגות האחרים. זוג נפסל ויוצא מהמשחק אם נפלו או אם זה שלמעלה נגע ברגליו באדמה. הזוג המנצח הוא זה שנשאר יציב ולא נפל. כאשר משחקים בבריכה או בים, אצל כל זוג, אחד יושב על הכתפיים של השני, כשהשני עומד בתוך הבריכה. זוג נפסל כאשר מי שיושב מעל כתפיו של זוגו במשחק, נופל מכתפיו לתוך מי הבריכה או ים. בעצם, הזוג שנשאר אחרון ולא נופל לתוך המים, מנצח. אפשר להפיל אחד את השני בדחיפות, הפלות בכוח ובכללי, מגע פיזי. הפלות - גרסה בעלת כללים גמישים יותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גסטון גאודיו

גסטון נורברטו גאודיו (ספרדית: Gastón Norberto Gaudio; נולד ב-9 בדצמבר 1978) הוא טניסאי ארגנטינאי שבשנת 2005 דורג במקום החמישי בדירוג ה-‏ATP. הישגו הבולט ביותר בקריירה הוא הניצחון על גיז'רמו קוריה בגמר אליפות צרפת הפתוחה ("רולאן גארוס") בשנת 2004. גאודיו, יליד במפרליי שבפרובינציית בואנוס איירס, למד לשחק במרכז הטניס Temperley Lawn שבעיר הולדתו, ומאמנו הראשון היה רוברטו קארותרס. בילדותו שיחק גם כדורגל ורוגבי, אך לבסוף בחר בטניס על מנת לסייע להוריו שנקלעו לקשיים כלכליים. גאודיו מיטיב לשחק על משטח חימר ונחשב לשחקן בעל יכולת לא צפויה, המסוגל להפגין רמת משחק גבוהה אך לא מצליח לשחק בה בעקביות. שיחק בנבחרת ארגנטינה בגביע דייוויס בין 2001 ל-2003, ובסך הכל ב-9 מפגשים. מאזנו עומד על 13 ניצחונות ו-3 הפסדים. גאודיו פרש מטניס מקצועני ב-30 באוגוסט 2011. זכיות בטורנירי יחידים (8) הפסדים במשחקי גמר (8) 2000: שטוטגרט (הפסיד לפרנקו סקילארי) 2001: ויניה דל-מאר (הפסיד לגיז'רמו קוריה) 2002: גשטאט (הפסיד לאלכס קורצ'ה) 2004: ברצלונה (הפסיד לטומי רוברדו) 2004: בסטאד (הפסיד למריאנו זבאלטה) 2004: שטוטגרט (הפסיד לגיז'רמו קאנאס) 2004: קיצבהייל (הפסיד לניקולאס מאסו) 2005: שטוטגרט (הפסיד לרפאל נדאל) 2004: ויניה דל-מאר (עם חואן איגנסיו צ'לה) 2004: אסטוריל (עם חואן איגנסיו צ'לה) 2006: שטוטגרט (עם מקס מירני) מדיה וקבצים בנושא גסטון גאודיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גסטון גאודיו גסטון גאודיו, באתר olympedia.org גסטון גאודיו, באתר ה-ATP גסטון גאודיו, באתר ה-ITF גסטון גאודיו, באתר גביע דייוויס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קז'ימייז' קורד

קז'ימייז' קורד (בפולנית: Kazimierz Kord;‏ 18 בנובמבר 1930 – 29 באפריל 2021) היה מנצח פולני. בין השנים 1949–1955 קורד למד נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון של לנינגרד בברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג). לאחר מכן למד באקדמיה בקרקוב, פולין. הוא ניצח על הפילהרמונית של ורשה ועל תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה. קז'ימייז' קורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קז'ימייז' קורד, באתר AllMusic (באנגלית) קז'ימייז' קורד, באתר MusicBrainz (באנגלית) קז'ימייז' קורד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא פולנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קברנה סוביניון

המונח "קברנה" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר בבולגריה, ראו קווארנה. קבֶּרנה סוביניון (Cabernet Sauvignon) הוא זן ענבים אדום, שמקורו באזור בורדו שבצרפת. זן ענבים זה, הנחשב לזן אציל, הוא הענב הראשי ברבים מיינות בורדו, והוא נשתל ברוב אזורי ייצור היין ברחבי העולם על אף זמן ההבשלה הממושך והיבולים הנמוכים. כמו כל זני ענבי היין האצילים שייך זן זה למשפחת הוויטיס ויניפרה, ומחקרים גנטיים משנת 1997 קבעו שהוא הכלאה בין הזנים קברנה פרנק וסוביניון בלאן. קליפתו העבה של הענב מתבטאת ברמות גבוהות של טאנינים המעניקים ליין גוף מלא ופוטנציאל יישון. הקליפה הכהה מעניקה ליין צבע עמוק (יין אדום מותסס עם הקליפות וכך מקבל מהן את הצבע, הטאנינים, וטעמים נוספים). לזן יש ארומה אופיינית; ביינות העולם הישן ובמיוחד אלה מבורדו ארומה זו מתאפיינת בניחוחות סיגליות, קסיס, ארז ותבלינים. לעיתים יינות העולם החדש חולקים ניחוחות אלה אך בדרך כלל מאפילים עליהם ניחוחות שוקולד, אלון, פירות יער, פלפל ואדמה, כאשר ביינות אוסטרליה ובייחוד אלה מאזור קונאווארה מורגש ריח חזק של אקליפטוס. האקלים משפיע רבות על הארומה וכך באזורים חמים נפוצים ניחוחות פירות היער כמו קסיס ודובדבן בעוד שבאזורים קרירים הניחוחות עשבוניים ו"ירוקים" יותר כמו אקליפטוס ופלפל ירוק. לקברנה סוביניון זיקה חזקה ליינות הגדולים של האזור. בורדו מחולקת, הן מבחינה טופוגרפית והן מבחינה מסורתית, למספר אזורים. האזור שממערב לנהר גירונד מכונה בשם הגדה השמאלית, ואילו זה שממזרח לו, הגדה הימנית. באופן מסורתי הממסכים בגדה השמאלית מבוססים על קברנה סוביניון, ואלו בימנית – על מרלו. ארבעה מחמשת היקבים המדורגים במקום הראשון בבורדו מייצרים יין המבוסס על שימוש ביותר מ-70% ענבי קברנה סוביניון. גם ברוסיון משתמשים בזן בכמויות משתנות, בדרך כלל במטרה לחקות את יינות בורדו. על אף היסטוריה ארוכה של הזן באיטליה, הוא לא היה מצוי בשימוש נרחב עד 1970. בשנה זו מספר ייננים מטוסקנה שילבו אותו ביינותיהם ויצרו כך יינות מהשורה הראשונה הנקראים "סופר-טוסקניים". עקב ההצלחה המסחרית לה זכו יינות אלה, פותח תקן חדש בשם IGT‏ (Indicazione Geografica Tipica) המאפשר שימוש נרחב בקברנה סוביניון, כמו גם בזנים לא מקומיים אחרים. קליפורניה היא מגדלת הקברנה סוביניון השנייה בעולם אחרי בורדו ובמיוחד בעמק נאפה ובמחוז סונומה. שטח הכרמים של הזן בקליפורניה הוכפל בין השנים 1988–1998. גם בקליפורניה, כמו בבורדו, הזן בדרך כלל מעורב עם הזנים מרלו וקברנה פרנק ובגרסאות המסחריות יותר עם זנים אצילים פחות המעניקים ליין יותר גוף ועושר ממה שיכול לספק הקברנה סוביניון, כגון רובי קברנה. הענב מגודל גם במדינות נוספות בארצות הברית, בעיקר באזורים החמים ביותר של מדינת וושינגטון. בעשור האחרון נרשמה הצלחה בהחדרת הזן למדינות העולם החדש, האקלים האופטימלי, ההשקעה הכספית הרבה ושיטות ייצור יין חדשניות מאפשרות למדינות כמו קנדה, ארגנטינה, צ'ילה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד לייצר יינות באיכות טובה ולעיתים במחיר שווה לכל נפש. זן הקברנה סוביניון הוא אחד הנפוצים בתעשיית היין בישראל אליה הגיע באמצעות הברון רוטשילד שהיה מבעלי שאטו לאפיט, אחד מטובי יקבי בורדו, והקים את יקבי כרמל בראשון לציון ובזכרון יעקב בשנת 1890. מדיה וקבצים בנושא קברנה סוביניון בוויקישיתוף בתרגום מאיטלקית: "אינדיקציה (סימן) גאוגרפית אופיינית" (המגדירה זני ענבים האופייניים עבור אזור גידול מסוים).