laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נקרים

נקרים (שם מדעי: Picinae) היא תת-המשפחה הגדולה במשפחת הנקריים. הנקרים הם עופות שוכני עצים שאורכם 15–45 ס"מ והם בעלי אצבעות מנוגדות ובעלי מקור חזק ונוקשה איתו הם מכים על הענף כדי להוציא חרקים מהעצים ובולמי זעזועים עוזרים למקור שלא להישבר מעוצמת המכה. לשונם הארוכה עוזרת להם לאסוף את החרקים מהעצים. הנקרים גם מקננים בתוך העצים ומטילים בפנים 2–8 ביצים עליהם הם דוגרים. הם שומרים עליהם מטורפים כמו ינשופים, עופות דורסים, דלקים וסנאים וגם מעופות אחרים שעלולים להשתלט להם על הקן. רוב המינים הם אוכלי חרקים אך חלקם ניזונים גם מצוף, מוהל עצים והמין נקר הבלוטים אוגר בלוטים בחורים שהוא מייצר בעצים. תת-משפחה נקרים (Picinae) סוג Palaeonerpes - נכחד סוג Pliopicus - נכחד סוג Colaptes שבט Dendropicini סוג נקר מטפס שחור (Melanerpes) בו 22 מינים. סוג נקר מוצץ (Sphyrapicus) בו 4 מינים - בו נקר מוצץ אדום-חזה מין יחיד נקר קובני ירוק (Xiphidiopicus percussus). מין יחיד נקר צהוב-כתר (Leiopicus mahrattensis). סוג Dendrocoptes - בו 3 מינים. סוג Yungipicus - בו 7 מינים. סוג Leuconotopicus - בו 6 מינים ביניהם נקר אדום ציץ. סוג Dryobates - בו 6 מינים. סוג Dendropicos בו 15 מינים. סוג Mesopicos בו 3 מינים. סוג Melanerpes - בו המין נקר בלוטים סוג Dendrocopos בו 25 מינים - בו נקר סורי סוג Picoides בו 12 מינים. סוג Veniliornis בו 14 מינים. שבט Malarpicini סוג Campethera בו 12 מינים - בו נקר זהוב-זנב מין יחיד נקר קרקעי (Geocolaptes olivaceus). סוג נקר גב-אש (Dinopium) בו 5 מינים. סוג Meiglyptes בו 3 מינים. סוג Hemicircus בו 2 מינים. מין יחיד נקר אדמוני (Micropternus brachyurus). שבט Malarpicini סוג Campethera - בו 12 מינים. מין יחיד נקר קרקעי (Geocolaptes olivaceus). סוג Dinopium - בו 6 מינים, בו נקר שחור-שת. סוג Meiglyptes - בו 4 מינים. סוג Hemicircus - בו 3 מינים. מין יחיד נקר אדמוני (Micropternus brachyurus). שבט Picini סוג Chrysophlegma - בו 3 מינים. סוג Picus בו 15 מינים - בו נקר ירוק סוג Mulleripicus בו 3 מינים. סוג Dryocopus בו 6 מינים - בו נקר שחור ונקר מצויץ סוג Celeus בו 11 מינים. סוג Piculus בו 7 מינים. סוג נקר פליקר (Colaptes) בו 12 מינים. שבט Megapicini סוג Campephilus בו 11 מינים - בו נקר מגלני סוג Chrysocolaptes בו 8 מינים. מין יחיד נקר כתום-גב (Reinwardtipicus validus). סוג Blythipicus בו 2 מינים. סוג Gecinulus בו 2 מינים. מדיה וקבצים בנושא נקרים בוויקישיתוף נקרים, באתר ITIS (באנגלית) נקרים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נקרים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוליב ג'יין דאן

אוליב ג'ין דאן (באנגלית: Olive Jean Dunn‏; 1 בספטמבר 1915 – 12 בינואר 2008) הייתה מתמטיקאית וסטטיסטיקאית אמריקנית. דאן למדה מתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), שם קיבלה תואר ראשון ב-1936, תואר שני ב-1951 ותואר דוקטור ב-1956. עבודת הדוקטור שלה עסקה בבעיות אמידה ברגרסיה. ב-1956 התמנתה כמרצה לסטטיסטיקה במכללת מדינת איווה, וב-1959 הייתה למרצה לביוסטטיסטיקה ורפואה מונעת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם התקדמה עד לדרגת פרופסור. במאמרים שפרסמה דאן ב-1958 ו-1959 הועלתה השערת אי שוויון המתאם הגאוסי, שהוכחה רק ב-2014 על ידי הסטטיסטיקאי הגרמני תומאס רויין. עבודת הדוקטורט של דאן הייתה הבסיס למחקר רב שנים בתחום חישובי רווחי סמך בבעיות ביוסטטיסטיות, ולפיתוח שיטה לשמירת רמת המובהקות הכוללת בבדיקת השערות מרובות, הנקראת על שמה. חישובים על פי שיטה זו מוצעים כמעט בכל תוכנה סטטיסטית. בסך הכל פרסמה דאן כ-60 מאמרים מדעיים. דאן כתבה שני ספרי לימוד לביוסטטיסטיקה ולסטטיסטיקה יישומית. במהדורות המתקדמות של הספרים נוספו עורכות נוספות. דאן הייתה עמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, באיגוד האמריקני לקידום המדע, ובאיגוד האמריקני לבריאות הציבור. אוליב ג'יין דאן, ברשת החברתית Goodreads אוליב ג'יין דאן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Dunn, Olive Jean, Multiple comparisons among means, Journal of the American Statistical Association 56 (293), 1961, עמ' 52–64 doi: 10.1080/01621459.1961.10482090 מאמרים מדעיים מאת אוליב ג. דאן, באתר Google Scholar Olive Jean Dunn, Virginia A. Clark, Basic statistics : a primer for the biomedical sciences, 4th ed., John Wiley & Sons, 2009, ISBN 978-0-470-24879-9 Ruth M. Mickey, Olive Jean Dunn, Virginia A. Clark, Applied statistics : analysis of variance and regression, 3rd Ed., Wiley-Interscience, 2004, ISBN 978-0-471-37038-3 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
TNT

טרי-ניטרו-טולואן (באנגלית: 2,4,6-trinitrotoluene), ובראשי תיבות TNT, הוא חומר נפץ שנוצר בניטרציה של טולואן. TNT הוא תרכובת אורגנית צהבהבה שנוסחתה הכימית היא C6H2(NO2)3CH3, כלומר קבוצת טולואן שמחוברות אליה 3 קבוצות חנקה במיקומים 2,‏ 4 ו-6 בטבעת הבנזן (מכאן שם התרכובת: 2,4,6-טרי ניטרו טולואן). נקודת ההתכה שלה היא 354 קלווין, או 81 מעלות צלזיוס, מסתה המולקולרית היא 227.31 גרם למול וצפיפותה 1.654 גרם לסמ"ק. TNT משמש כחומר נפץ נפוץ הן בצורתו הטהורה והן בתערובות עם חומרי נפץ אחרים, כגון אמוניום ניטראט. TNT אינו דינמיט ואינו מכיל דינמיט. TNT הוא תרכובת לעומת דינמיט שהוא חומר הספוג בניטרוגליצרין. בזמן פיצוץ, עובר ה-TNT, אחת משתי תגובות הפירוק הבאות: 2 C 7 H 5 N 3 O 6 ( s ) ⟶ 3 N 2 ( g ) + 5 H 2 O ( g ) + 7 C O ( g ) + 7 C ( s ) {\displaystyle 2C_{7}H_{5}N_{3}O_{6(s)}\longrightarrow 3N_{2(g)}+5H_{2}O_{(g)}+7CO_{(g)}+7C_{(s)}} 2 C 7 H 5 N 3 O 6 ( s ) ⟶ 3 N 2 ( g ) + 5 H 2 ( g ) + 12 C O ( g ) + 2 C ( s ) {\displaystyle 2C_{7}H_{5}N_{3}O_{6(s)}\longrightarrow 3N_{2(g)}+5H_{2(g)}+12CO_{(g)}+2C_{(s)}} לתגובות אלו, על אף היותן אקסותרמיות, ישנה אנרגיית שפעול גבוהה. לפיכך, כדי להתחיל תגובת פיצוץ בחומר יש להשתמש בנָפַץ. בצורתו הטהורה TNT הוא יציב מאוד ואינו רגיש לזעזוע, לחום או להלם, בניגוד לניטרוגליצרין, למשל. TNT אינו מגיב עם מתכות ואיננו היגרוסקופי, ולכן ניתן לאחסן אותו למשך זמן כמעט בלתי מוגבל. עם זאת, TNT מגיב עם מתכות אלקליות ליצירת תרכובות בלתי יציבות שרגישות לזעזוע ולחום. תהליך הכנת ה TNT מורכב משלושה שלבי ניטרציה: בראשון, טולואן (מתיל בנזן) עובר, באמצעות חומצה חנקתית וחומצה גופריתית, ניטרציה ראשונה ל-MNT (מונו-ניטרו-טולואן). לאחר מכן החומר עובר ניטרציה שנייה ל-DNT (די-ניטרו-טולואן) ולבסוף ניטרציה שלישית ל-TNT. את החומצות שנותרו ניתן למחזר ולהשתמש שוב לייצור עוד TNT. TNT סונתז לראשונה בשנת 1863 על ידי הכימאי הגרמני יוזף וילברנד, אך הפוטנציאל הטמון בו לא זוהה במשך מספר שנים, בעיקר בגלל הקושי שבהפעלתו. מנגד זכו יתרונות החומר לתשומת לב, בעיקר יציבותו וקלות התכתו בעזרת מים חמים או קיטור, כך שניתן ליצוק אותו לתוך תבניות. כוחות הצבא הגרמנים החלו להשתמש ב-TNT ב-1902 כחומר נפץ בפגזי ארטילריה. הצבא הבריטי הכניס את ה-TNT לשימוש בהדרגה החל מ-1907 - הוא החליף את השימוש בחומרי נפץ אחרים. במלחמת העולם הראשונה תרם השימוש שעשו הגרמנים ב-TNT ליכולות המלחמתיות הימיות שלהם: הם השתמשו בו בפגזים וכך יכלו אלה לחדור את שריונן של הספינות הבריטיות, ולהתפוצץ בתוכן. בניגוד לבריטים שהשתמשו בפגזים שהתפוצצו מחוץ לספינות הגרמניות. עקב הביקוש הרב ל-TNT במהלך מלחמת העולם הראשונה נוצר מחסור בו, וחלק גדול מתערובות הנפץ שבהן השתמשו הצדדים היו תערובות של TNT עם חומרים אחרים, בהם אמוניום ניטראט. TNT הוא חומר רעיל. במגע עם העור, הוא יוצר גירוי חריף וכן צובע את האזור הפגוע בצהוב זרחני. אנשים הנחשפים לחומר לזמן ממושך עלולים לפתח אנמיה, פוריות נמוכה ותפקודי הכבד שלהם יפגעו. בנוסף, TNT נמצא ברשימת החומרים החשודים כקרצינוגנים. פגיעות שונות, כגון פגיעות בדם, בכבד, בטחול ובמערכת החיסון נצפו אצל בעלי חיים אשר נשמו או אכלו TNT. אכילת TNT צובעת את השתן באדום כתוצאה מפירוק ולא כתוצאה מדם בשתן. ידוע על מקומות שונים בהם מופיעים מים ורודים אלו כתוצאה מזיהום ב-TNT, למשל, ליד אזורי אימון צבאיים. זיהום מים כזה יכול להיות קשה ויקר לנקותו. טון TNT מהירות התפוצצות TNT, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יסעור קורי (סוג)

יסעור קורי (שם מדעי: Calonectris), הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת היסעוריים החיים באוקיינוסים הפתוחים וחלק מהמינים גם מעל הים התיכון. הם דומים מאוד לבני הסוג יסעור ובעבר נכללו בו. עופות אלה עפים מעל האוקיינוסים ומחפשים להקות דגים הקרובות לפני המים, לפעמים בזכות עבודה של דגים טורפים או דולפינים. הם עטים בלהקות על הדגים ויכולים לצלול עד 10 מטר במרדף אחרי הדגים. כמו רוב בני משפחתם הם מקננים על איים שונים, חלקם בים התיכון. יסעור מפוספס (Calonectris leucomelas) יסעור קורי (Calonectris borealis) יסעור גדול (Calonectris diomedea) Calonectris edwardsii מדיה וקבצים בנושא יסעור קורי בוויקישיתוף יסעור קורי, באתר ITIS (באנגלית) יסעור קורי, באתר NCBI (באנגלית) יסעור קורי, באתר GBIF (באנגלית)
גוטפריד פוקס

גוטפריד פוקס (בגרמנית: Gottfried Fuchs;‏ 3 במאי 1889 – 25 בפברואר 1972) היה שחקן כדורגל גרמני-יהודי, ששרד את השואה. היה השחקן היהודי הראשון ששיחק בנבחרת גרמניה בכדורגל. מחזיק עדיין בשיא השערים שנכבשו במשחק אחד (10 גולים) שכבש במשחק של נבחרת גרמניה מול נבחרת רוסיה בשנת 1912. גוטפריד פוקס נולד בקרלסרוהה למשפחה אמידה בת חמישה ילדים (ארבעה בנים ובת אחת). אביו עסק במסחר בעץ. מוצא משפחתו מחבל אלזס. אחיו הבכור הוא ריצ'רד פוקס, מלחין ואדריכל. התחיל את קריירת הכדורגל שלו בשנת 1899 במועדון הכדורגל דיסלדורף (Düsseldorfer SC 99), הקיים עד היום. בשנת 1907 פוקס ומועדון הכדורגל דיסלדורף זכו באליפות מערב אירופה. בהמשך הצטרף למועדון הכדורגל של קרלסרוהה (Karlsruher FV), שגם קיים עד היום. פוקס היה חלק מ"שלישיית המחץ" המפורסמת של הקבוצה שכללה גם את פריץ פרדרר ויוליוס הירש (יהודי גם הוא). בשנת 1910, בגיל 21, זכה עם קבוצתו באליפות דרום גרמניה ובאליפות גרמניה לאחר ניצחון על הולשטיין קיל. ב-23 במרץ 1911 הפך לכדורגלן היהודי הראשון בנבחרת הלאומית של גרמניה. ב-1912 זכה עם נבחרת דרום גרמניה בגביע המלכותי. ב-23 בנובמבר 1913 שיחק בפעם האחרונה בנבחרת הלאומית של גרמניה נגד נבחרת בלגיה. כמו שאר אחיו, התנדב לצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. שירת כקצין תותחנים ונפצע כמה פעמיים. למרות הפציעות פוקס חזר לשחק בקרלסרוהה לאחר המלחמה, וסיים את קריירת הכדורגל שלו בשנת 1920. בשנת 1928 עבר לברלין עם משפחתו, שם עסק במסחר בעץ. בעקבות חוקי נירנברג נמחקו כל שיאיו מכל הסטטיסטיקות של הכדורגל הגרמני. בברלין הצטרף למועדון הטניס המקומי של ניקולאי-זה, אך סולק ממנו בשנת 1935 בשל היותו יהודי. בשנת 1937 משפחתו החליטה לעזוב את גרמניה הנאצית לצרפת. בשנת 1939 נעצר פוקס בצרפת בשל אזרחותו הגרמנית. כאשר גרמניה הנאצית פלשה לבלגיה, פוקס ומשפחתו ברחו לקנדה דרך בריטניה. בקנדה שינה את שמו לגודפרי א. פוקס. פוקס הלך לעולמו בקנדה בשנת 1972 מהתקף לב. ב-2012 התקיימה פגישה בין צאצאיו של פוקס לצאצאיו של יוליוס הירש, חברו היהודי לקבוצת קרלסרוה. ב-2013 מועצת עיריית קרלסרוהה, עיר הולדתו, חנכה כיכר על שמו בסמוך לאצטדיון הכדורגל הישן שבו שיחק. דמותו הונצחה בתערוכה "מכוכבים לנרדפים". יוליוס הירש ספר התערוכה: מכוכבים לנרדפים. כדורגלנים יהודים-גרמנים בצל צלב הקרס (דו לשוני בגרמנית ובעברית). מדיה וקבצים בנושא גוטפריד פוקס בוויקישיתוף גוטפריד פוקס, באתר olympedia.org ניר רופא, ‏מכוכבים לנרדפים: יהודי גרמניה בצל השואה, באתר ערוץ הספורט, 4 במאי 2016 זהרה רון, ‏תכירו: ספורטאי הרייך היהודים, באתר גלובס, 26 באפריל 2016 Jüdische Sportstars: Gottfried Fuchs, juedische-sportstars.de (באנגלית) Lorenz Peiffer, מכוכבים לנרדפים: כדורגלנים יהודים-גרמנים בצל צלב הקרס, Hentrich & Hentrich e.V., Badischer Fußballverband. "Jugendpreis Gottfried Fuchs für Vereine mit besonderem Engagement". Badischer Fußballverband (בגרמנית). נבדק ב-2018-03-14.
Fable

Fable הוא שיר אינסטרומנטלי של רוברט מיילס, שיצא לאור בשנת 1996, כסינגל השני מאלבומו Dreamland שיצא שנה לאחר מכן. השיר הולחן על ידי מיילס וזכה להצלחה עולמית. הוא יצא לאחר הסינגל "children" שהוציא מיילס, שהביא אותו לזכות בהכרה עולמית. הסינגל הגיע לעשרת הגדולים באוסטריה, בלגיה, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד ובריטניה. בנוסף, הגיע למקום הראשון במצעד שירי המועדונים של הבילבורד, והשהה בראש המצעד שבוע אחד. בקליפ לשיר מיילס נרדם על הספה ליד הטלוויזיה. על הקיר מאחוריו שלוש נשים המבצעות תנועות של שחיה צורנית. בישראל שימש השיר כאות הפתיחה של יומן הערב של רשת ב'. מידע על הסינגל "Fable" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Fable" באתר Discogs סרטון השיר "Fable" באתר יוטיוב איתמר זהר, המוזיקאי רוברט מיילס, שהתפרסם בזכות הלהיט "Children", מת בגיל 47, באתר הארץ, 10 במאי 2017
קוונטום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קוונטום – מנה (הקטנה ביותר) של אנרגיית קרינה קוונטום של נחמה – סרט קולנוע בריטי-אמריקאי פיירפוקס קוונטום - גרסה של דפדפן מוזילה פיירפוקס, מנובמבר 2017 ענן קוונטי
מגלן מדגסקרי

מגלן מדגסקרי (שם מדעי: Lophotibis cristata) הוא מין של עוף ממשפחת הכפניים מתת-משפחת המגלנים שהוא מין יחיד בסוגו. מין זה אנדמי למדגסקר. זהו העוף הגדול ביותר יליד מדגסקר. זהו מגלן בינוני באורך 50 סנטימטרים בעל נוצות חומות עם קצוות כנפיים לבנות, פנים ורודות ומקור צהוב מעוקל. הצוואר והעור ירוקים ובעלי נוצות נפרשות ובקצה הראש נוצות לבנות. המגלן חי בביצות וביערות במדגסקר עד לגובה 2,000 מטר מפני הים. הוא שוכן עצים עליהם הוא נח ומחפש מזון המורכב מחלזונות, חרקים, עכבישאים, זוחלים קטנים ודו-חיים על הקרקע. הנקבות מקננות בין ענפים נמוכים ומטילות עד שלוש ביצים. מדיה וקבצים בנושא מגלן מדגסקרי בוויקישיתוף מגלן מדגסקרי, באתר ITIS (באנגלית) מגלן מדגסקרי, באתר NCBI (באנגלית) מגלן מדגסקרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן מדגסקרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מגלן מדגסקרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלן מדגסקרי, באתר GBIF (באנגלית) מגלן מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אליפות העולם בשחמט 1999 (פיד"ה)

אליפות העולם בשחמט 1999 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בדו-קרב הגמר אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר כאלוף העולם. מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. בסיבובים הראשונים נערך מפגש כפול. אם לא הייתה הכרעה, התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים שיחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל. אלוף העולם אנטולי קרפוב היה צריך להתחיל את התחרות מסיבוב השני. הוא סירב לתנאי זה ולא השתתף כלל. גארי קספרוב שגם החזיק בתואר אלוף העולם לא היה מוכן להשתתף בתחרות. גם וישוואנתן אנאנד שהיה בין השחמטאים החזקים וניהל עם קספרוב משא ומתן בהקשר למפגש על התואר לא היה מעוניין להשתתף בתחרות במסגרת פיד"ה. רוסיה ולדימיר קראמניק, 2751 – הודח ברבע הגמר ספרד אלכסיי שירוב, 2726 – הודח ברבע הגמר רוסיה אלכסנדר מורוזביץ', 2723 – לא השתתף ארצות הברית גטה קמסקי, 2720 – הודח בסיבוב השני אנגליה מייקל אדמס, 2716 – הודח בחצי הגמר אוקראינה וסילי איוונצ'וק, 2714 – הודח בסיבוב הרביעי רוסיה פטר סבידלר, 2713 – הודח בסיבוב הרביעי רוסיה אנטולי קרפוב, 2710 – אלוף העולם המכהן, לא השתתף בולגריה וסלין טופלוב, 2700 – הודח בסיבוב הרביעי אנגליה נייג'ל שורט, 2697 – הודח בסיבוב הרביעי התחרות נערכה בלאס וגאס במהלך יולי–אוגוסט 1999. בוריס גלפנד דורג במקום ה-12 והודח בסיבוב הרביעי. לב פסחיס דורג במקום ה-57 והודח בסיבוב השלישי. איליה סמירין דורג במקום ה-25 והודח בסיבוב השני. הדו-קרב נערך בלאס וגאס. הוא היה במתכונת של 6 משחקים. אם לא הייתה נוצרת הכרעה המנצח היה נקבע בשני סיבובים של שחמט מהיר. אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר לאלוף העולם בשחמט. משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
מגלן חד-זנב

מגלן חד-זנב (שם מדעי: Cercibis oxycerca) הוא מין יחיד בסוגו מתת-משפחת המגלנים שבמשפחת הכפניים. הוא חי באמריקה הדרומית ודומה למין מגלן לוחש החי באותם אזורים. המגלן חי במדינות הבאות: ונצואלה, מזרח קולומביה, דרום מערב גיאנה, צפון ברזיל וסורינאם. הוא חי בביצות, גדות נהרות ויערות גשם. אורך המגלן 75-86 ס"מ. הזכרים גדולים מעט יותר מהנקבות. המגלן שחור עם פנים אדומות, מקור אדמדם ודבלול עור צהוב על הצוואר. למגלן זה, כפי שמעיד שמו, יש זנב מחודד וארוך, הנוטה מתחת לכנפיו. הוא מחטט בין העשבים בבית גידולו וצד חרקים גדולים, חלזונות, שלשולים, דו-חיים וזוחלים קטנים שהוא מטריד בהליכתו. לעיתים הוא עושה זאת בקבוצות. מדיה וקבצים בנושא מגלן חד-זנב בוויקישיתוף מגלן חד-זנב, באתר ITIS (באנגלית) מגלן חד-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן חד-זנב, באתר GBIF (באנגלית) מגלן חד-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
מגלן ארגנטיני

מגלן ארגנטיני (שם מדעי: Theristicus) הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים הקרובים למיני הכפנים. בני הסוג חיים רק באמריקה הדרומית והם בעלי צבעים אפורים-אדומים ולחלקם גוונים כחולים. מקורם ישר וכהה ויש להם דבלול עור שחור מתחת לצווארם. בעלי רגליים קצרות. הם חיים על הקרקע רוב הזמן ומעופפים רק כשאין ברירה. הם נפוצים בעיקר סביב הסוואנות והערבות הלחות של אמריקה הדרומית. מגלן אפור (Theristicus caerulescens) מגלן חום-צוואר (Theristicus caudatus) מגלן שחור-פנים (Theristicus melanopis) מגלן האנדים (Theristicus branickii) מדיה וקבצים בנושא מגלן ארגנטיני בוויקישיתוף מגלן ארגנטיני, באתר ITIS (באנגלית) מגלן ארגנטיני, באתר NCBI (באנגלית) מגלן ארגנטיני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן ארגנטיני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלן ארגנטיני, באתר GBIF (באנגלית)
וילם, נסיך אורנז'

וילם, נסיך אורנז' (בהולנדית: Willem van Oranje-Nassau; ‏4 בספטמבר 1840 - 26 ביוני 1879), היה נסיך הכתר ההולנדי ונסיך אורנז', מעת הכתרת אביו וילם השלישי, מלך הולנד בשנת 1849 ועד מותו. וילם נולד ב-4 בספטמבר 1840 בהאג, לווילם, נסיך אורנז'-נסאו ולסופיה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג ויקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בעת לידתו היה וילם במקום השלישי בסדר הירושה לכתר ההולנדי, ובמקום השביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי. כחודש לאחר לידתו התפטר וילם הראשון, מלך הולנד מתפקידו, וסבו וילם השני, מלך הולנד עלה לשלטון במקומו. בשנת 1849 מת סבו וילם השני, ואביו עלה לשלטון במקומו כווילם השלישי, מלך הולנד, ווילם קיבל את התואר נסיך אורנז'. בצעירותו עלתה תוכנית שווילם יתחתן עם אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל. לאחר מכן התאהב וילם ברוזנת מטילדה פון לימבורג-שטירום, אולם הוריהם התנגדו לנישואים מורגנטיים, ומשום כך נותק הקשר ביניהם. לאחר ניתוק הקשר נסע וילם המאוכזב לפריז, שם בילה את זמנו בחיי מין, שתייה והימורים. במהלך שהותו בפריז הנרייטה האוזר פילגשו הפריזאית, שחקנית "בולווארד", נתנה לו את הכינוי "נסיך לימון" [הנסיך סיטרון בצרפתית], והכינוי הפך לפופולרי בקרב העיתונים הפריזאים. ב-26 ביוני 1879 מת וילם בפריז מטיפוס ושחמת הכבד. וילם נקבר בקריפטה המלכותית בכנסייה החדשה של דלפט, ועל ארונו הוצב זר אחד מהקיסרית הצרפתית אז'ני דה מונטיז'ו וזר אחד מאלברט אדוארד, נסיך ויילס. לאחר מותו ירש את תאריו אחיו אלכסנדר, נסיך אורנז', אולם אף הוא מת בצעירותו בשנת 1884, ומשום כך לאחר מות אביהם בשנת 1890, עלתה לשלטון אחותם וילהלמינה, מלכת הולנד. מדיה וקבצים בנושא וילם, נסיך אורנז' בוויקישיתוף וילם, נסיך אורנז', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מגלן בוהק

מגלן בוהק (Plegadis) הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים החיים בביצות ואגמים ובעלי מקור מעוקל. מינים אלה כשמם בעלי גוון בוהק על נוצותיהם החומות. הראשים כהים והמקור מעוקל ואפור. הם בעלי רגליים ארוכות וללא קרומי שחייה. הם נפוצים סביב ביצות וערבות עשב בהם הם מחטטים ושולפים יצורים קטנים. הם מתקהלים יחדיו כשהתנאים טובים והם מקננים על עצים יחד עם אנפות. המינים מגלן לבן-פנים ומגלן הפונה חיים באמריקה הדרומית. המין מגלן חום מצוי באפריקה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה והאיים הקריביים. הוא נפוץ גם בישראל, בה הוא חולף במהלך נדידתו. מגלן חום (Plegadis falcinellus) מגלן לבן-פנים (Plegadis chihi) מגלן הפונה (Plegadis ridgwayi) מדיה וקבצים בנושא מגלן בוהק בוויקישיתוף מגלן בוהק, באתר ITIS (באנגלית) מגלן בוהק, באתר NCBI (באנגלית) מגלן בוהק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן בוהק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלן בוהק, באתר GBIF (באנגלית)
שוזו פוג'י

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Fujii. שוזו פוג'י (ביפנית: 藤猪省太; נולד ב-11 במאי 1950) הוא ג'ודוקא עבר יפני אשר התחרה בקטגוריית המשקל הבינונית. פוג'י הוא ארבע פעמים אלוף העולם ומחזיק בשתי מדליות זהב מאליפויות אסיה. בשנת 1970, כאשר היה כבן 20, התחרה פוג'י באליפות יפן תחת קטגוריית המשקל עד 80 ק"ג וזכה לראשונה במדליית הכסף לאחר שהגיע עד הגמר ובו הפסיד לאלוף העולם המכהן איסמו סונודה. ב-31 בינואר 1971, זכה פוג'י בטורניר פריז (Tournoi de Paris) לאחר שניצח בגמר את הצרפתי המקומי גיא אופריי. עוד באותה השנה זכה במדליית כסף בטורניר הבינלאומי 'International Tournament East-Berlin' שנערך במזרח-ברלין לאחר הפסד בגמר לשינובו סקינה היפני. באליפות העולם 1971 שנערכה בלודוויגסהאפן, התחרה פוג'י בקטגוריית המשקל עד 80 ק"ג וזכה במדליית הזהב לאחר ניצחון בגמר על בן ארצו היפני מסאהיגה שיגהמאטסו. באפריל 1973 התחרה באליפות יפן בקטגוריית המשקל הפתוחה וזכה במדליית הארד. ב-24 ביוני השתתף באליפות העולם שנערכה בלוזאן וזכה שוב במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את חברו לנבחרת יפן איסמו סונודה. באליפות יפן 1974 זכה לראשונה במדליית הזהב כאשר ניצח בגמר את יושימי הארה. ב-4 בנובמבר אותה השנה, השתתף פוג'י באליפות אסיה שנערכה בסיאול וזכה בשתי מדליות זהב, אחת בקטגוריית המשקל עד 80 ק"ג כשניצח בגמר יריב מטאיוואן ואחת בקטגוריית המשקל הפתוחה כשניצח בגמר את סומיו אנדו היפני הכבד ממנו ביותר מ-13 ק"ג. באליפות העולם 1975 שנערכה בווינה, זכה פוג'י במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 80 ק"ג בפעם השלישית ברצף לאחר שניצח בגמר את יושימי הארה היפני. עוד באותה השנה זכה במדליית ארד באליפות יפן. למרות הצלחתו העולמית, פוג'י לא זכה להשתתף במשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים בשנת 1972 היפנים העדיפו לשלוח את שינובו סקינה מאחר שפוג'י היה צעיר פחות מנוסה ובאולימפיאדת 1980 במוסקבה יפן החרימה את המשחקים יחד עם עוד 65 מדינות אחרות. אולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976 הייתה ההזדמנות הטובה ביותר של פוג'י להגיע לאולימפיאדה אך היפנים נאלצו לבחור ג'ודוקא אחד שיתחרה בקטגוריית המשקל עד 80 ק"ג ובחרו באיסמו סונודה שזכה בסופו של דבר בזהב. בשנת 1977 זכה פוג'י במדליית הזהב באליפות יפן בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג כשניצח בגמר את טסוטומו אייקדה. באליפות יפן שנה לאחר מכן זכה שוב בזהב, הפעם עם ניצחון בגמר על מקוטו קטאדה. ב-23 בנובמבר נערך לראשונה טורניר בשם 'גביע ג'יגורו קאנו טוקיו' שמאוחר יותר נקרא בשם 'גראנד סלאם טוקיו', פוג'י זכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את אדם אדמצ'יק הפולני. ב-4 באוגוסט 1979 השתתף פוג'י בטורניר 'Spartakiade Pre Olympic Tournament Moscow' וזכה במדליית זהב לאחר שגבר בגמר על רנה דמשקה שייצג את גרמניה המזרחית. באליפות העולם 1979 שנערכה בפריז, פוג'י זכה במדליית הזהב בפעם הרביעית לאחר שניצח בגמר את ברנרד צ'ולואיון הצרפתי. עוד באותה שנה זכה במדליית זהב באליפות יפן. בשנת 1973, פוג'י סיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת טנרי. שנה לאחר מכן החל ללמד באוניברסיטת קיוטו סנגיו, ולימד בין היתר את יושיוקי מטסואוקה אשר לאחר מכן זכה במדליית הזהב במשחקים האולימפיים 1984. בשנת 2010, פוג'י לימד ג'ודו באוניברסיטת טנרי. שוזו פוג'י, באתר איגוד הג'ודו העולמי שוזו פוג'י, באתר JudoInside.com שוזו פוג'י באתר alljudo מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
לבנית בינונית

לבנית בינונית (שם מדעי: Ardea intermedia) היא מין של אנפה קטנה החיה בעולם הישן, באפריקה, דרום אירופה, הודו, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה. בעבר היא הייתה שייכת לסוג לבנית ובהמשך שויכה למין יחיד בסוגו. כיום היא שייכת לסוג אנפה יחד עם הלבנית הגדולה. בישראל נצפתה פעם בודדת בנובמבר 2004. זוהי לבנית באורך 56-72 ס"מ, מוטת כנפיה מגיעות ל-105-115 ס"מ ומשקלה ל-400 גרם בממוצע. כפי ששמה מרמז, מבחינת גודלה היא ממוקמת בין הלבנית הגדולה ללבנית הקטנה. בדומה ללבנית גדולה, מקורה צהוב, אך ראשה עגלגל יותר לעומתה. בנוסף, העור החשוף בבסיס המקור נעצר מתחת לעין, בעוד אצל הלבנית הגדולה הוא נמשך עד מאחורי העין. היא מצויה סביב ביצות, גדות נהרות, אגמים ומישורים פתוחים לחים ואף בקרבת החופים. היא משוטטת לאורך מקווי המים ואורבת לטרף כמו צפרדעים, דגים וחרקים אותם היא תופסת במקורה. אתר האינטרנט הרשמי של לבנית בינונית (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של לבנית בינונית (בסינית קלאסית) מדיה וקבצים בנושא לבנית בינונית בוויקישיתוף לבנית בינונית, באתר NCBI (באנגלית) לבנית בינונית, באתר GBIF (באנגלית) לבנית בינונית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערד בן דוד, מגדיר הציפורים של ישראל - לבנית בינונית, באתר פורטל צפרות
אנפה שורקת

אנפה שורקת (שם מדעי: Syrigma sibilatrix) היא מין של אנפה החיה באמריקה הדרומית, מין יחיד בסוג Syrigma. אנפה זו היא קרובת משפחה רחוקה של אנפת הלילה. אנפה זו מגיעה לאורך 53–64 ס"מ ומשקל 521–546 גרם. היא בעלת נוצות בצבע קרם עם גב וכנפיים אפורים, לחיים כתומות, עורף וכיפת ראש שחורים וציצת ראש שחורה. הפנים כחולות והמקור אדום-ורוד עם קצה שחור. הרגליים שחורות וארוכות. לאנפה השורקת יש שני תת-מינים: תת-המין הצפוני Syrigma sibilatrix fostersmithi נפוץ באדמות מוצפות וביצות בלוס יאנוס וגדות האורינוקו בוונצואלה וקולומביה. תת-המין הדרומי Syrigma sibilatrix sibilatrix נפוץ במזרח בוליביה, פרגוואי, מערב ומזרח ברזיל, באורוגוואי, צ'ילה וצפון ארגנטינה. האנפה ניזונה בקבוצות קטנות או בבדידות מטרף מימי שהיא אורבת לו. לעיתים היא גם חוטפת מזון מעופות אחרים. שמה ניתן לה כי קריאותיה דומות לשריקה. Syrigma sibilatrix fostersmithi Syrigma sibilatrix sibilatrix מדיה וקבצים בנושא אנפה שורקת בוויקישיתוף אנפה שורקת, באתר ITIS (באנגלית) אנפה שורקת, באתר NCBI (באנגלית) אנפה שורקת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפה שורקת, באתר GBIF (באנגלית) אנפה שורקת באתר הרשימה האדומה של IUCN
גונזגה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בית גונזגה – בית אצולה איטלקי אישים: אלויסיוס גונזגה – קדוש נוצרי גאוגרפיה: גונזגה (איטליה) (אנ') – יישוב באיטליה גונזגה (הפיליפינים) (אנ') – יישוב בצפון הפיליפינים אחר: אוניברסיטת גונזגה (אנ') – אוניברסיטה ישועית בספוקיין שבמדינת וושינגטון