laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תחנת סביולובסקאיה (קו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה)

תחנת סביולובסקאיה (ברוסית: Савёловская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה. התחנה ממוקמת על גבול הרבעים מרינה רושצ'ה, ובוטירסקי, וקרויה על שם תחנת הרכבת סביולובסקי. תחנת סביולובסקאיה נפתחה ב-31 בדצמבר 1988, והיא ממוקמת בכיכר סביולובסקוגו ווקזלה. התחנה מקושרת במעבר עם תחנה בשם זהה (אנ') בקו הטבעת הגדול. מדיה וקבצים בנושא תחנת סביולובסקאיה בוויקישיתוף http://www.metrowalks.com/ru/moscow/serpuhovsko-timiryazevskaya/saviolovskaya ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1794 (ספר)

1794 הוא סיפור בלשי היסטורי שוודי משנת 2019, שנכתב על ידי הסופר ניקלאס נאט או דאג ופורסם על ידי פורום Bokförlaget. הוא פורסם גם כספר שמע עם השחקן מרטין וולסטרום כמספר. 1794 הוא ספר ההמשך ל־1793 והחלק השני בטרילוגיית "בלמן נואר", הספר המסכם נקרא 1795. העלילה מתרחשת בשנת 1794 ונעה סביב מיקל קרדל החוקר מקרה בו נרצחה אישה בחתונה בסטוקהולם. בחלק השני של טרילוגיית "בלמן נואר", שוב אנו זוכים לעקוב אחר מיקל קרדל והעולם הסואן והנרקב, שבו מעט נשאר מפאר התהילה של תקופת המלך גוסטב השלישי. הספר תורגם לרוסית בשנת 2020 בהוצאת "ריפול קלאסיק" (Рипол-Классик) והוא מתורגם לאנגלית בשם "1794: The City Between the Bridges" ("העיר שבין הגשרים") ויציאתו לאור מתוכננת ל-6 בינואר 2022. הספר מלא בזוועות מחרידות שתוארו בקפידה וכמעט מרגישים ריח של זיעה, שתן, צואה ודם. בתי המרזח נפוצים בכל מקום, שכרות נפוצה, זונות זמינות בכל מקום והזהירות חשובה בעודך הולך ברחוב בעיר שבין הגשרים, למקרה שמישהו מהקומות למעלה יחליט לרוקן את כלי הלילה דרך החלון. אם מבכה את בתה, שנהרגה בליל כלולותיה. כשאף אחד אחר לא רוצה לחקור את המוות, היא שואלת את היחיד שנותר, איש בעל זרוע אחד שמתאבל על חברו המת. בבית החולים של דנוויקן, בפאתי סטוקהולם, יושב אציל צעיר ומיוסר מהפשע הנורא שהוא מואשם בו. החלק המקדים בסיפור מתרחש בסן ברתלמי, המושבה השוודית באיים הקריביים, על רקע סחר העבדים שמתרחש ביוזמת ממשלת שוודיה. זהו עולם שבו גברים אפלים מפרשים בצורה קיצונית את רעיונות הנאורות ורעיון הזכות הטבעית לפי שיקול דעתם: אם האדם הוא טבע, אין כוח עליון ששופט ורואה. הדבר נותן לחזקים את הזכות לפעול לפי רצונותיהם, יהיו אשר יהיו ההשלכות של מעשיהם. שנה חדשה מתקרבת, ובעיר שבין הגשרים, כפי שמכונה סטוקהולם, משטר האפוטרופוסים של רויטרהולם אסר על כל צבע. מי שהונו אינו גדול דיו כדי להעלותם מעל החוק נאלץ להתלבש באפור. העם יכנה את השנה הזו שנת תקופת הברזל. בבית החולים של דנוויקן, בפאתי סטוקהולם, יושב אריק טר רוסור, אציל צעיר ומיוסר מהפשע הנורא שהוא מואשם בו, רצח כלתו בליל כלולותיהם. בחווה שכורה בפנים הארץ, אם מתאבלת על בתה, שנהרגה בליל כלולותיה. כשאף אחד אחר לא רוצה לחקור את המוות, היא מבקשת מהיחיד שנותר, איש בעל זרוע אחת שכבר אין לו בשביל מה לחיות: מיקל קרדל. 1794 בפורום Bokförlaget ביקורת באתר "גטבורג פוסט", מאת מרטין אנגברג (בשוודית) 1794: The City Between the Bridges
לקוף יש בעיה

לקוף יש בעיה (באנגלית: Monkey Puzzle) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי ג'וליה דונלדסון ואויר על ידי אקסל שפלר. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2000 בהוצאת מקמילן ובעברית בשנת 2003, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. הסיפור עוסק בקוף צעיר שמחפש את אמא שלו. חברו הפרפר מנסה לעזור לו באמצעות שאילת שאלות ומציאת סימנים שיעזרו לו לאתר את אימו. לאחר חיפוש אינטנסיבי ומעקב אחר הסימנים שהפרפר נתן, הצליחו לאתר את אביו של הקופיף. האב לקח אותו לביתו, ושם מצא את אימו. השאלות של הפרפר תרמו לצמצום האפשרויות, אך לא היו מספיק אינדיקטיביות, ולכן החיפוש נמשך זמן רב ונמצאו חיות רבות ומגוונות לפני שהשניים הצליחו לאתר את האם. לדוגמה, הפרפר שאל את הקופיף מה היה גודלה של האם, וזה ענה שהיא יותר גדולה ממנו. התשובה הובילה את השניים למצוא פילה, שהיא אכן יותר גדולה מהקוף, אך בוודאות אינה אימו. "לקוף יש בעיה" זכה לפופולריות רחבה בקרב קוראים צעירים ומבוגרים בזכות קו העלילה המרתק שלו, האיורים המרתקים ושיעורי החיים החשובים. הספר בוחן ביעילות נושאים של זהות, קשרים משפחתיים ואת האתגרים של מציאת דרך בסביבה לא מוכרת. ג'וליה דונלדסון, סופרת בריטית עטורת שבחים, ידועה בכישרון שלה לספר סיפורים וביכולתה ליצור סיפורים קסומים שמהדהדים הן לילדים והן למבוגרים. את הספר היא הקדישה לילדים של בן דודה, טום, בילי, אמה וקייטי. כמו בספרים אחרים שלה, כגון "טרופותי" ו"טרופותי הבת", גם ב"לקוף יש בעיה" היא שיתפה פעולה עם המאייר אקסל שפלר הגרמני. האיורים המיוחדים של אקסל שפלר מפיחים חיים בדמויות "לקוף יש בעיה", מוסיפים עומק לסיפור, והופכים אותו לחווית קריאה מלאה יותר לקוראים צעירים.. איפה אמא?, באתר Google Books Monkey Puzzle, Google Books יעל דר, רוכבים על הצלחות קודמות, באתר הארץ, 25 בינואר 2004 לקוף יש בעיה / ג'וליה דונלדסון, אקסל שפלר ; מאנגלית - רמונה די-נור | דונלדסון, ג'וליה, 1948- (שפלר, אקסל, 1957- | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת ריז'סקאיה (קו קלוז'סקו-ריז'סקאיה)

תחנת ריז'סקאיה (ברוסית: Рижская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלוז'סקו-ריז'סקאיה. התחנה ממוקמת ברובע משצ'אנסקי, וקרויה על שם תחנת הרכבת ריז'סקי. תחנת ריז'סקאיה נפתחה ב-1 במאי 1958, ויש לה יציאה המובילה לרחוב פרוספקט מירה. בעתיד לתחנה יהיה מעבר עם תחנה בשם זהה, שנמצאת בבנייה בקו הטבעת הגדול. מ-22 באוגוסט 2020, התחנה סגורה לשנה בשל שיפוצים. לובי התחנה מדיה וקבצים בנושא תחנת ריז'סקאיה בוויקישיתוף https://www.columbista.com/ru/showplace/stantciia-metro-rizhskaia https://www.interfax.ru/moscow/722800 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מור פנייש

הרב מור פנייש (במקור עד 1894 משה פוֹיֶרְלִיכט, בהונגרית:Fényes Mór; ארדבניה, 26 במרץ 1866 – בודפשט, 2 במאי 1949) היה רבה של פשט וסופר תאולוגי. פוירליכט הוא בנם של יידל (יהודי) פוירליכט ושל רוזה גוטמן. בין השנים 1882–1892 היה תלמיד של בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1891 קיבל דוקטורט במדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1893 סמיכה לרבנות. משנת 1893 היה המורה לדת של הקהילה היהודית של פשט, ואחר כך המפקח המקצועי של התחום בבתי הספר היהודיים, בתקופה זו היה גם עוזר רב ולאחר מכן רב של קהילת פשט. הוא היה כותב ספרי לימוד ידוע ובולט ואחד המומחים הטובים ביותר בספרות הרבנית. סידור החומר הקפדני, האובייקטיביות הלא מושפעת ומקוריות התפיסה שלו הם מאפיינים את מחקריו. אשתו הייתה יולאן רייך (1879–1961). ילדיהם: ארז'בט פנייש (1904–1945) נספתה בשואה אגוטה מריאנה פנייש (1905–1986). בעלה היה יוז'ף וייס. הדקדוק העברי. בודפשט, 1891. ההיסטוריה של היהודים מגלות בבל ועד ימינו. חלק א'. עד סוף תקופת התלמוד. עם קטעים ספרותיים ותלמודיים-מקראיים, יוונים-יהודים. לשימוש בתי ספר ופרטיים. בודפשט, 1895. ההיסטוריה של היהודים מגלות בבל ועד ימינו. חלק ב'. מימי הביניים ועד העידן המודרני (מסוף תקופת התלמוד ועד ימינו), עם קטעים ספרותיים. בודפשט, (1890-1899) היסטוריה ודיווח קבוע על פולחן הדת היהודית ומוסדות הדת קשורים אליו. (בודפשט, 1896). הכרת הפולחן היהודי. מהדורה שנייה, מתוקנת. בודפשט, 1899. מתווה קצר של התאולוגיה היהודית, תוך התייחסות מיוחדת לפולחן ולמוסר. בודפשט, 1901. ברית איתנה. תיאור מפורט יותר של הדת והמוסר היהודי. נכתב על ידי מור פנייש לכיתות העליונות של בתי הספר התיכוניים היהודיים. בודפשט, 1903. תנ"ך בית הספר. לכיתה א' בבתי ספר תיכוניים ולחטיבות הביניים. בודפשט, 1905. תיאור כללי של תוכן ורעיונות המקרא תוך התייחסות מיוחדת למסורת הדתית היהודית. עם קטעים בעברית ובהונגרית. לכיתה ז' בבתי ספר תיכוניים ובכיתה ג' בבתי ספר מסחריים גבוהים ומכוני הכשרת מורים. בודפשט, 1913. (פרסומי ספרי הלימוד בבתי הספר הדתיים של הקהילה היהודית של פשט) קטעים קבועים ממסורות הדת היהודית והמוסר וכן מהספרות היהודית ומפרקי אבות. בתי ספר תיכוניים כיתות ח' ומכוני הכשרת מורים כיתה ד'. בודפשט, 1913. (פרסומי ספרי הלימוד בבתי הספר הדתיים של הקהילה היהודית של פשט) מאמריו הופיעו בכתבי עת שונים. הוא תרגם חלק משמעותי מהתנ"ך המשפחתי של פרנקל והיה ממחברי הלקסיקון יהודי הונגרי . נתוניו בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. מור פנייש מור פנייש ב-Arcanum https://brill.com/view/book/9789004328655/B9789004328655_010.xml מדיה וקבצים בנושא מור פנייש בוויקישיתוף מור פנייש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 78389/1894. Forrás: MNL-OL 30793. mikrofilm 116. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1894. év 3. oldal 20. sor "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 517/1949. folyószáma alatt".
נביל פהמי

נביל פהמי (בערבית: نبيل فهمي; נולד ב-5 בינואר 1951 בניו יורק) הוא דיפלומט ופוליטיקאי מצרי. כיהן כשר החוץ של מצרים מיוני 2013 ועד יולי 2014 במסגרת ממשלת המעבר של חאזם אל-בבלאווי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי. קודם לכן שימש בתפקידים דיפלומטיים רבים שבשיאם כיהן כשגריר מצרים ביפן (1997–1999) וכשגריר מצרים בארצות הברית (1999–2008). בתקופת כהונתו כשגריר בארצות הברית אירעו פיגועי 11 בספטמבר. פהמי הוא בנו של איסמעיל פהמי דיפלומט מצרי, שגריר מצרים באוסטריה ובצרפת שכיהן אף הוא כשר החוץ של מצרים וכסגן ראש ממשלת מצרים והתפטר מתפקידיו בעקבות ביקור הנשיא סאדאת בישראל. מדיה וקבצים בנושא נביל פהמי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נופך

נופך (נֹפֶךְ) הוא יישוב קהילתי בשטחי המועצה האזורית חבל מודיעין, בין רינתיה לבארות יצחק. הוא נקרא על שם אחת מאבני החושן ("נֹפך ספיר ויהלֹם" - שמות כ"ח, י"ח), שכן היישוב נבנה כחלק מהקמתם של שני יישובים סמוכים - ברקת ואחלמה (כיום - בית עריף) - שאף הם שמות אבנים מהחושן. את הסדרה המשיך היישוב שוהם הסמוך, שאף הוא נושא בשם אחת מאבני החושן, ומערך רחובותיו רומז לצורת החושן. היישוב נוסד ב-1949 על אדמות הכפר הערבי רנתיה, שננטש במהלך מלחמת העצמאות, וזאת על ידי עולים יוצאי צפון אפריקה (מרוקו) כיישוב של חוצבים. ביישוב נמצאים מבני-אבן ערביים מן התקופה העות'מאנית. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מדיה וקבצים בנושא נופך בוויקישיתוף נופך באתר המועצה האזורית חבל מודיעין מיכאל יעקובסון: על שרידי הכפר רנתיה בשטח היישוב נופך באתר חלון אחורי, 13 בנובמבר 2012 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי דרום אפריקה – פולין

יחסי דרום אפריקה–פולין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה של פולין לרפובליקה של דרום אפריקה. שתי המדינות חברות באו"ם ובארגון הסחר העולמי. בשנת 1988 התקיימו המגעים הדיפלומטיים הרשמיים למחצה הראשונים בין פולין לדרום אפריקה. באפריל 1989 הסכימו משרדי החוץ של שתי המדינות על הגנה קונסולרית לפזורה הפולנית בדרום אפריקה באמצעות השגרירות הפולנית בגאבורון, בוטסואנה. בשנת 1990 נחתם הסכם להקמת לשכות אינטרסים גם בפרטוריה וגם בוורשה. ב-18 בדצמבר 1991 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות ולשכות האינטרסים שודרגו לדרגת שגרירויות. בשנת 1992 ביקר נשיא דרום אפריקה פרדריק וילם דה קלרק בפולין ונפגש עם נשיא פולין לך ואלנסה. בשנת 2004 ביקר סגן נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה, בפולין. בדצמבר 2013, ראש ממשלת פולין, דונלד טוסק, יחד עם שר החוץ רדוסלב סיקורסקי והנשיא לשעבר לך ואלנסה; ביקרו בדרום אפריקה כדי להשתתף בהלווייתו של הנשיא לשעבר נלסון מנדלה. בשנת 2014 ביקר גם סגן נשיא דרום אפריקה קגאלמה מוטלנטה בפולין. פולין תופסת את דרום אפריקה כשותפה בראש סדר העדיפויות באפריקה, הן מבחינת היחסים הדו-צדדיים והן במסגרת השותפות האסטרטגית בין דרום אפריקה לאיחוד האירופי. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, שתי המדינות פעלו יחד לחיזוק שיתוף הפעולה הדו-צדדי וכן היחסים הרב-צדדיים. שתי המדינות שיתפו פעולה ביוזמות רבות באו"ם, במיוחד בתחום ההגנה על זכויות האדם. ביקורים רמי דרג מפולין בדרום אפריקה שר החוץ קשישטוף סקובישבסקי (1993) שר החוץ ולדיסלב ברטושבסקי (1995) מזכיר המדינה מריוש הנדזליק (2009) ראש הממשלה דונלד טוסק (2013) שר החוץ רדוסלב סיקורסקי (2013) ביקורים רמי דרג מדרום אפריקה לפולין הנשיא פרדריק וילם דה קלרק (1992) שר החוץ פיק בוטה (1992) שר החוץ אלפרד באפטוקסולו נזו (1994) סגן שר החוץ עזיז פאהד (1996) סגן הנשיא ג'ייקוב זומה (2004) מזכירה זרה סוזן ואן דר מרווה (2007) שרת החוץ מייטה נקואנה-משאבנה (2011) סגן הנשיא קגאלמה מוטלנטה (2014) שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם להקמת משרד אינטרסים קבוע בשתי המדינות בבירות בהתאמה (1990); הסכם לביטול דרישות הוויזה לבעלי דרכון דיפלומטי ושירות (1992); הסכם תחבורה אווירית (1993); הסכם למניעת כפל מס בגין מיסים על הכנסה (1995); הסכם לפרוטוקול התייעצויות בין משרד החוץ הפולני לבין המחלקה ליחסים ושיתופי פעולה בינלאומיים בדרום אפריקה (1995); הסכם לשיתוף פעולה תעשייתי, טכנולוגי ומסחרי במסגרת התעשיות הצבאיות (1999) והסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1999). פולין מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה. דרום אפריקה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – פולין בוויקישיתוף Bilateral relations between Poland and South Africa South Africa-Poland Relations Embassy of Poland in Pretoria Embassy of South Africa in Warsaw
1795 (ספר)

1795 הוא ספר בלשי היסטורי שוודי משנת 2021, שכתב הסופר ניקלס נט-או-דאג ויצא לאור על ידי הוצאת פורום ב-20 בספטמבר 2021. מהווה ספר המשך ל־1794 והוא החלק השלישי והמסכם בטרילוגיית "בלמן נואר". העלילה מתרחשת בשנת 1795 בסטוקהולם. כמו חיה פגועה, טייצ'ו סיטון מלטף את העיר שבין הגשרים, מגיש תוכנית להחזיר את הברק האבוד. הוא יהפוך את המחזה למדהים יותר, עוצר נשימה ותהומי יותר מכל מה שנראה עד כה בעיר סטוקהולם המפלצתית והמגעילה. מי שיוצא לעצור אותו הוא החוקר ססיל וינגה ממשטרת מחוז סטוקהולם. אבל הוא מרגיש שהתמיכה בציד שלו מתחילה לדעוך. לשלטונות הפרנואידים יש דברים חשובים יותר ואקדוחנו מיקל קרדל עסוק בציד משלו אחר אנה סטינה קנאפ, שנעלמה לאחר מות שני ילדיה. 1795 באתר הוצאת הספרים "פורום" ניקלס נט-או-טאג מספר על הספר בערוץ היוטיוב Bonnierförlagen Pressfrukost (בשוודית) 1795. Inbunden, Svenska, 2021. Författare: Niklas Natt och Dag
יחסי פולין–פורטוגל

יחסי פולין–פורטוגל הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של פולין לרפובליקה הפורטוגזית. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, באיחוד האירופי, בנאט"ו ובאו"ם. ב-21 ביוני 1919 הכירה ממשלת פורטוגל בעצמאות פולין. במאי 1922 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ביולי 1923 פתחה פורטוגל שגרירות בוורשה. בשנת 1945, זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, פורטוגל ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם פולין העצמאית החדשה, שכן פורטוגל לא חזרה בה מהכרתה בממשלת פולין הגולה בלונדון. כתוצאה מכך, היחסים בין שתי המדינות נותרו קרים. הרפובליקה העממית הפולנית מתחה ביקורת על משטרו של אנטוניו דה אוליביירה סלאזאר בפורטוגל ולא הודתה באפשרות לכונן יחסים דיפלומטיים עם ליסבון. הרשויות הפורטוגליות גילו את אותה גישה כלפי פולין, בעוד פוליטיקאים פורטוגלים היו ביקורתיים באותה מידה כלפי המשטר הקומוניסטי בוורשה. עם זאת, מהפכת הצפורנים והשינויים הפוליטיים בפורטוגל אפשרו כינון יחסים דיפלומטיים. ב-11 ביולי 1974, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים. בדצמבר 1974 הקימה פולין שגרירות בליסבון. בינואר 1975 פתחה פורטוגל שגרירות בוורשה. שתי המדינות עובדות בצמוד זה לזה כחברות משותפות באיחוד האירופי. נערכו גם כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. נשיא פולין לך קצ'ינסקי ביקר בפורטוגל בשנת 2007, ונשיא פורטוגל אניבל קבאקו סילבה ביקר בפולין בשנת 2008. שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו צדדיים כגון הסכם לפיתוח סחר, ניווט ושיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1975); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי (1975); הסכם תחבורה אווירית (1975); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (2005); והסכם להכרה הדדית בתעודות אקדמיות שהונפקו על ידי אוניברסיטאות שתי המדינות (2015). פולין מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון. פורטוגל מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה. שגרירות פולין בליסבון שגרירות פורטוגל בוורשה מדיה וקבצים בנושא יחסי פולין–פורטוגל בוויקישיתוף Relações Diplomáticas Portugal-Polónia (in Portuguese) Polónia em Portugal (in Portuguese) Embassy of Poland in Lisbon Embassy of Portugal in Warsaw
ברינגג

ברינגג טכנולוגיות שילוח בע"מ היא חברת מחשוב ישראלית, העוסקת בתוכנה לניהול לוגיסטיקה ושילוח מטענים. ברינגג נוסדה ביוני 2013 (בשם overvyoo) על ידי ליאור שיאון, ששימש עד 2021 כ-CTO של החברה, ורענן כהן, שהיה המנכ"ל. ב-2018 מונה גיא בלוך למנכ"ל החברה. המערכת של החברה פועלת במודל של תוכנה כשירות ומתממשקת עם מערכות הלקוח בתחומי CRM, ניהול מלאי, סחר אלקטרוני ושליחויות, ובכך מאפשרת שליטה בכל שלבי השילוח. מגפת הקורונה, שהביאה לגידול ניכר בביקוש למשלוחים בעולם, זרזה את תהליכי הצמיחה של החברה. עם לקוחותיה של החברה נמנות חברות ענק כגון וולמארט, מקדונלד'ס, חברת קוקה-קולה ו-KFC. החברה מעסיקה 200 עובדים, מהם 120 במרכז הפיתוח בישראל ו-80 בשיקגו שבארצות הברית, בלונדון שבבריטניה ובברזיל. בינואר 2019 גייסה החברה 25 מיליון דולר מחטיבת ההשקעות של חברת סימנס. באפריל 2020 גייסה החברה 30 מיליון דולר. ביוני 2021 גייסה החברה 100 מיליון דולר בהובלת קרן אינסייט פרטנרס והפכה לחד-קרן. אתר האינטרנט הרשמי של ברינגג ברינגג, ברשת החברתית פייסבוק ברינגג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברינגג, ברשת החברתית LinkedIn ברינגג, סרטונים בערוץ היוטיוב רונה חזקיה, חברת Bringg הישראלית תאפשר לעסקים קטנים להקים מערך משלוחים בחינם, באתר "גיקטיים", 30 במרץ 2020 סופי שולמן, "במרץ הבנתי שתהיה מלחמה. באוגוסט הכנתי את החברה. באוקטובר התוכנה שלנו הצילה אנשים", באתר כלכליסט, 18 בינואר 2024 אושרי אלקסלסי, קרן אינסייט הופכת את Bringg לחד-קרן החדש בשכונה, באתר "גיקטיים", 16 ביוני 2021 עידן בן טובים, סימנס משקיעה 25 מיליון דולר ב-Bringg הישראלית, באתר "גיקטיים", 15 בינואר 2019 הגר רבט, עידן המשלוחים: Bringg בסבב גיוס בהיקף של 30 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2020 יניב הלפרין, Bringg גייסה 100 מיליון דולר – והפכה לחד קרן, "אנשים ומחשבים", 16 ביוני 2021
עונת 2013/2014 בליגת העל הסקוטית

עונת 2013/2014 בליגת העל הסקוטית הייתה העונה הראשונה של ליגת העל הסקוטית לאחר הקמתה בשנת 2013. העונה התחילה ב-2 באוגוסט 2013 והסתיימה ב-11 במאי 2014. סלטיק זכתה באליפות ובכך הפכה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה שזכתה באליפות ליגת העל הסקוטית. רשימת תאריכי מפתח באתר ליגת העל הסקוטית כתבה על זכייתה של סלטיק באליפות עונת 2013/2014 באתר הגרדיאן
תחנת צ'רקיזובסקאיה

תחנת צ'רקיזובסקאיה (ברוסית: Черкизовская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סוקולניצ'סקאיה. התחנה ממוקמת ברובע פראובראז'נסקויה, וקרויה על שם כפר צ'רקיזובו. תחנת צ'רקיזובסקאיה נפתחה ב-1 באוגוסט 1990, והיא ממוקמת ליד אצטדיון RZD ארנה. התחנה היא חלק ממרכז תחבורה הכולל את תחנת לוקומוטיב (אנ') של הטבעת המרכזית של מוסקבה, ותחנת הרכבת ווסטוצ'ני. מדיה וקבצים בנושא תחנת צ'רקיזובסקאיה בוויקישיתוף https://101hotels.com/recreation/russia/moskva/infrastructure/metro/cherkizovskaya ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסמעיל פהמי

איסמעיל פהמי (בערבית: إسماعيل فهمي; 2 באוקטובר 1922 – 21 בנובמבר 1997) היה דיפלומט ופוליטיקאי מצרי. כיהן כשר החוץ של מצרים בשנים 1973–1977 וכסגן ראש ממשלת מצרים בין השנים 1975–1977. ב-1977 התפטר פהמי מחברותו בממשלת מצרים, במחאה על ביקור הנשיא סאדאת בישראל. החל מנקודת זמן זו, אף שהיה תומכו ואיש אמונו של נשיא מצרים, אנואר סאדאת, מתח פהמי ביקורת חריפה על מדיניותו של סאדאת, ועל קבלת ההחלטות של ממשלתו. איסמעיל פהמי נולד ב-1922, אביו שימש תובע ציבורי בקהיר. הוא השלים תואר במדעי המדינה באוניברסיטת קהיר בשנת 1945. שנה לאחר מכן הצטרף למשרד החוץ המצרי, בין השנים 1949 ו-1957 היה חלק מהמשלחת המצרית לאומות המאוחדות. ועד שנת 1959 במשלחת המצרית לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. ב-1968 התמנה כשגריר מצרים באוסטריה, וכעבור שנה, ב-1969, כשגריר מצרים בצרפת. ב-1971 חזר לקהיר, כדי לשמש בתפקיד סגן שר החוץ, תפקיד אותו מילא עד נובמבר 1973. בעקבות מלחמת יום הכיפורים מינה אותו הנשיא המצרי אנוואר סאדאת לתפקיד שר החוץ של מצרים, בתפקידו פעל להידוק יחסי ארצות הברית–מצרים והפחתת התלות המצרית בברית המועצות. בעקבות ביקור הנשיא סאדאת בישראל, שפהמי האמין כי יפגע ביחסי מצרים עם יתר מדינות ערב ויהרוס את ההגמוניה של מצרים בעולם הערבי, התפטר פהמי מתפקידו. מאז עסק בכתיבת ספרים ובפעילות אקדמית, שהתמקדה בעמדה המצרית לכינון שלום במזרח התיכון. ב-1984 הוא ניסה ללא הצלחה לחזור לפוליטיקה. פהמי נפטר ב-21 בנובמבר 1997 בגיל 75. בנו, נביל פהמי, שירת בעקבות אביו בשירות החוץ המצרי, בין היתר כשגריר מצרים ביפן ובארצות הברית, וכיהן אף הוא כשר החוץ של מצרים בממשלת המעבר של חאזם אל-בבלאווי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי (2013–2014). מדיה וקבצים בנושא איסמעיל פהמי בוויקישיתוף
ניקיל אלכסנדר-ווקר

ניקיל אלכסנדר-ווקר (באנגלית: Nickeil Alexander-Walker; נולד ב-2 בספטמבר 1998) הוא כדורסלן קנדי, המשחק בקבוצת מינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. בן דודו של הכדורסלן שיי גילג'ס-אלכסנדר. אלכסנדר-ווקר נולד בטורונטו, קנדה, ובנערותו עבר ללמוד בצ'טנוגה שבטנסי, לצד בן דודו שיי גילג'ס-אלכסנדר. בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה טק, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 13.5 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נבחר אלכסנדר-ווקר בבחירה ה-17, על ידי ברוקלין נטס, ומיד הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס. לאחר עונת רוקי מאכזבת, בה קלע 5.7 נקודות למשחק בלבד, הציג שיפור בעונתו השנייה ותרם 11.0 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים בממוצע למשחק עבור הפליקנס. ב-8 בפברואר 2022 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס. ב-10 בפברואר 2022 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז. ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד למינסוטה טימברוולבס. מדיה וקבצים בנושא ניקיל אלכסנדר-ווקר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN הסטטיסטיקות של אלכסנדר-ווקר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com Trail Blazers Complete Trade wit New Orleans, NBA.com. February 8, 2022 Utah Jazz acquire Nickeil Alexander-Walker, send Joe Ingles to Portland Trail Blazers in 3-way trade, ESPN, ‏10 בפברואר ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נט-או-דאג

Natt och Dag (משוודית: [ˈNatː ɔ ˈdɑːɡ], בתרגום לעברית: "לילה ויום") היא משפחת אצולה שוודית ואחת המשפחות השוודיות הוותיקות ביותר. המשפחה ידועה באופן רשמי מאז שנת 1280, על פי מסמכים בארכיון הלאומי השוודי. האב הקדום הוותיק ביותר של המשפחה, לפי התיעוד המוקדם ביותר מאז 11 במאי 1280, הוא נילס סיגרידסון, אשר היה ידוע כאביר, דובר החוק וורנד, וחבר המועצה הסמוי (מ-1299 לכל המוקדם). בני המשפחה החלו להשתמש בשם Natt och Dag לראשונה במאה ה-18, ומשמעותו בעברית היא "יום ולילה". השם רומז להבדל הניגודיות בין הצבעים כחול וזהב בשלט האצולה של המשפחה. בתחילת המאה ה־16 הוטבע המטבע השוודי בסמל "נאט או דאג", מפני שבני המשפחה היו יורשי העצר של שוודיה. נכון ל־31 בדצמבר 2007, 56 אנשים נשאו את השם Natt och Dag בשוודיה. בני המשפחה, המתגוררים בארצות הברית, נושאים את השם DeRemee ו-Dagg. מגן: בחלקו זהוב ובחלקו כחול. סמל: שש נוצות טווס בין שני הצבעים. צבעי הזרועות הם סמליים: צבע התכלת (כחול) מסמל את הלילה והצבע הזהוב את אור היום. מאנס יוהנסון, בעל נכסים ומנהיג צבאי כריסטינה נא-או-דאג, אם אומנת למלכה כריסטינה ניקלס נט-או-דאג, סופר שוודי מדיה וקבצים בנושא נט-או-דאג בוויקישיתוף משפחת נאט או דאג - דף הבית הרשמי
לאונהרד גל

פרופסור לאונהרד גל (בגרמנית: Leonhard Gall; ‏24 באוגוסט 1884 - 20 בינואר 1952) היה אחד מאדריכליו של אדולף היטלר. גל עבד עבור פאול לודוויג טרוסט ותכנן את לשכת קנצלר הרייך החדשה במינכן. הוא עזר לטרוסט בתכנון פרויקט האדריכלות הגדול הראשון של הרייך השלישי: המשכן לאמנות במינכן. לאחר מותו של טרוסט ב־1934, לקח גל את האחריות על הפרויקט לצד אלמנתו של טרוסט, גרדי. שמו הוסף הוסף לרשימת המבורכים של אמנים בעלי ערך למשטר הנאצי בשנת 1944. לאונהרד גל היה אדריכל ראשי במשרד האדריכלות של פאול לודוויג טרוסט במינכן, אדריכל שאדולף היטלר העריך. ליאונהרד גל הפך לחבר במפלגה הנאצית בשנת 1932. לאחר מותו של טרוסט בשנת 1934 ניהל גל את המשרד יחד עם האלמנה גרדי טרוסט. המשכן לאומנות במינכן שתוכנן על ידי טרוסט הושלם בהנחייתו של גל ונחנך על ידי היטלר בשנת 1937. בשנת 1938 הציג גל את חדר קבלת הפנים של קנצלריית הרייך בברלין בתערוכת האדריכלות הגרמנית הראשונה בבית האמנות במינכן. גל היה עורך משותף של כתב העת "האמנות ברייך הגרמני" (Die Kunst im Deutschen Reich). בשנת 1943 הפך גל לסגן נשיא לשכת אומנות הרייך ולנאמן קרן קונסטלרדנק שיזם יוזף גבלס. גל זכה להערכה כה רבה על ידי היטלר כאדריכל, עד שבאוגוסט 1944 לא רק הכניס אותו לרשימת המבורכים, אלא גם כלל אותו ברשימה המיוחדת של שנים עשר האמנים החזותיים החשובים ביותר. לאונהרד גל היה פרופסור והיה חבר מועצה בעיר מינכן. הוא היה נשוי לפאני ריזבק ממינכן. אשתו נפטרה בשנת 1933. קברם של פאני ולאונרד גל נמצא באוסטפרידהוף שבמינכן. הפיהררבאו נבנה במינכן בין השנים 1933 ל-1937 על פי תוכניותיו של האדריכל פאול לודוויג טרוסט. התוכניות הראשונות לבניין תוכננו עוד בשנת 1931. בנייתו הושלמה רק שלוש שנים לאחר מותו של טרוסט על ידי גל. במהלך תקופת המפלגה, שימש הפיהררבאו בניין מייצג עבור אדולף היטלר. הבניין הקיף את הקניגספלאץ יחד עם בניין הממשל של המפלגה הנאצית מבחינת התכנון העירוני לכיוון מזרח. בבניין זה, בין היתר, נחתם הסכם מינכן בשנת 1938. גל היה מעורב בבניינים מייצגים רבים של הנאציונל-סוציאליזם, כולל בניין הממשל של ההמפלגה הנאצית ברחוב גאבלסברגרשטראסה במינכן. עם זאת, בשל תחילת המלחמה, התגלו קשיים ותקלים בבנייתו, ולכן הוא מעולם לא הושלם. לאחר המלחמה הוקם על יסודות אלה בניין חדש לאוניברסיטה הטכנית במינכן, שנהרס שוב בשנת 2007 כדי לפנות מקום לבניין החדש לאוניברסיטת הטלוויזיה והקולנוע במינכן (HFF). לאונהרד ברג לקח חלק בעיצוב פנים, על סמך הצעותיו של היטלר בשיתוף פעולה עם גרדי טרוסט. אדריכלות נאצית מדיה וקבצים בנושא לאונהרד גל בוויקישיתוף סאבינה ברנטל: "משכן האמנות במינכן: המקום והיסטורייתו במהלך תקופת הנאציזם". עמ' 37 Das Kulturlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945. S. Fischer, Frankfurt am Main 2007, ISBN 978-3-10-039326-5, S. 172–173. Deutsche Bauzeitung 1938, H. 4