laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שחלוף לא ישיר

בפיזיקה, שחלוף לא ישיר הוא אפקט מכני קוונטי הפועל בין חלקיקים זהים באופן לא ישיר. האם התכוונתם ל... שחלוף על – צימוד (בדרך כלל אנטי פרומגנטי) בין 2 קטיונים שכנים דרך אניון לא מגנטי. האלקטרונים קשורים לאטום כמודל הייטלר-לונדון (תאוריית הקשר הערכי). האלקטרונים לא עוברים בין הקטיונים המגנטיים. שחלוף כפול – צימוד בין אלקטרונים איטינרנטים - נודדים (לא קשורים לאטום) כמודל הונד-מליקן-בלוך בקטיונים שכנים. האלקטרונים עוברים בין הקטיונים המגנטיים באמצעות אניון הביניים (לדוגמה חמצן). מודל RKKY – צימוד בין אלקטרונים בקטיונים שכנים דרך צפיפות נושאי מטען בפס ההולכה.
רפאל גבעון

רפאל גבעון (8 בפברואר 1916 - 7 באוגוסט 1985) היה אגיפטולוג, פרופסור במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב, ומנהל חפירות ארכאולוגיות במקומות שונים, בין היתר, בחצי האי סיני. גבעון נולד בשם ריכרד גרונברג בגרמניה בעיר אלברפלד (Elberfeld) (כיום חלק מן העיר וופרטל). בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער הציונית ורקלויטה ובגיל 18 הצטרף לתנועת השומר הצעיר. ב-1939 נשלח על ידי התנועה לווינה לארגן את בני הנוער שנותרו בה והצליח להביא קבוצת נערים לארץ ישראל לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא נשלח אז לאנגליה, בה נעצר כאזרח גרמני, ובה נשא את אשתו, יהודית, אותה פגש לראשונה בווינה. ב-1945 עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ משמר העמק. יחד עם עבודת ההוראה בה המשיך, עבד בתחומי הקיבוץ גם בחקלאות. בהמשך למד מצרית באוניברסיטה העברית בירושלים, ואת הדוקטורט השלים באוניברסיטת סורבון שבפריז. עם שובו לארץ לימד בסמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת חיפה. החל משנת 1962 כיהן כפרופסור לארכאולוגיה מצרית במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1966 הועלה לדרגת מרצה, ובשנת 1969 הועלה לדרגת מרצה בכיר. השתתף בחפירות באתרים שונים בישראל ובסיני, בין היתר בג'בל מע'רה ובסרביט אל-ח'אדם. עם כינון הסכם השלום בין ישראל למצרים, ביקר בעצמו פעמים רבות במצרים, ועמד בקשר מקצועי עם אנשי מחקר מצריים. בשנותיו האחרונות היה חבר במשלחת החפירות בגבע הקדומה, כשבעיצומן של החפירות נפטר באופן פתאומי. אבני סיני, מוסד ביאליק, 1983 עקבות פרעה בכנען : קובץ מאמרים על קשרי ארץ-ישראל ומצרים העתיקה, ספרית פועלים, 1984 ערכים שונים באנציקלופדיה עולם התנ"ך רפאל גבעון, להבנת האמנות העתיקה, באתר דעת רפאל גבעון, אמנות כנען והוראתה, באתר דעת מידע על רפאל גבעון בקטלוג הספרייה הלאומית רפאל גבעון, דף שער בספרייה הלאומית מינויים באוניברסיטת ת"א, דבר, 20 במרץ 1966 העלאות ומינויים בסגל האוניברסיטה של ת"א, מעריב, 13 באוגוסט 1969 צבי אילן, מגלי גבע הקדומה, דבר, 15 בינואר 1982 בנימין מזר, גבע - תגליות ארכאולוגיות בתל אבו שושה משמר העמק, באתר "סימניה" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיקלופידין

טריקלופידין (Ticlopidine) היא תרופה נוגדת טסיות ממשפחת תיאנופירידין. כמו התרופה החדשה יותר קלופידוגרל, תרופה זו היא מעכב קולטן ל-ADP. הוא נמצא בטיפול אצל חולים שאינם יכולים ליטול אספירין או לחולים שיש להם התווית נגד טיפול נוגד-טסיות כפול. התרופה ניתנת כטיפול מונע להפחתת הסיכון לאירוע מוחי. כיוון שדווח שתרופה זו מעלה את הסיכון לארגמנת של קרישה וחוסר טסיות (TTP) ונויטרופניה, השימוש בתרופה זו הוחלף במידה רבה לתרופה קלופידוגרל, שנחשבת כבעלת סיכון נמוך בהרבה להפרעות המטולוגיות. המינון המקובל הוא 250 מ"ג פעמיים ביום בטבליות דרך הפה. תופעות הלוואי כוללות תופעות שונות של אי נוחות במערכת העיכול - הפרעות כמו שלשול, בחילה, הקאה וכאב בטן. בדרך כלל תופעות לוואי אלו מופיעות עם תחילת נטילת התרופה ונעלמות לאחר תקופת ההסתגלות. בנוסף, התרופה יכולה לגרום לזמן דימום ארוך יותר. מדיה וקבצים בנושא טיקלופידין בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גביע דייוויס 1931

אתגר הטניס הבינלאומי 1931 (באנגלית: 1931 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-26 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס". מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז. לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת בריטניה. המשחק על התואר נערך ב-24-26 ביולי 1931 בפריז, צרפת. נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת בריטניה וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בתואר בשנה החמישית ברציפות. בית זה כלל 8 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים. לראש תת-הבית הצפוני הגיעה נבחרת ארצות הברית וזאת לאחר ניצחון על קנדה ומקסיקו. לראש תת-הבית הדרומי הגיעה נבחרת ארגנטינה לאחר ניצחונות על פרגוואי, אורוגוואי וצ'ילה. במשחק לראשות הבית ארצות הברית ניצחה את ארגנטינה עם תוצאה 5:0. הבית כלל 22 קבוצות, כולל מצרים, יפן ודרום אפריקה. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 19-17 ביולי 1931. נבחרת ארצות הברית הפסידה לבריטניה עם התוצאה 3:2. מדיה וקבצים בנושא גביע דייוויס 1931 בוויקישיתוף נתונים על התחרות
אנטקפון

אנטקפון (Entacapone) הוא מעכב Catechol-O-methyltransferase‏ (COMT). התרופה משמשת לטיפול במחלת פרקינסון. התרופה ניתנת בשילוב עם נטילת תרופות לבדופה (L-Dopa). אנטקפון מעכבת את פירוק הלבודופה ל-3-methoxy-4-hydroxy-L-phenylalanine על ידי עיכוב האנזים COMT, וכך יותר לבודופה מגיעה על המוח והופכת שם לדופאמין. באמצעות פעילות זו הפעילות של התרופות ממושכת יותר, וכך משתפרים תסמיני מחלת פרקינסון אצל חולים שהחלו לפתח עמידות לתרופות הללו. תופעת הלוואי השכיחה ביותר היא דיסקינזיה (תנועות לא רצוניות). זוהי בעצם תופעת לוואי של לבודופה, שפעילותה מוגברת בעקבות פעילות התרופה. תופעת לוואי זו מתרחשת בעיקר עם תחילת נטילת התרופה. תופעות לוואי נפוצות אחרות הן בעיות במערכת העיכול, כמו בחילות, כאבי בטן ושלשול. התרופה יכולה לגרום לצבעו של השתן להפוך לחום-אדמדם. זוהי תופעת לוואי לא מזיקה ושלא מהווה סיבה לדאגה. במחקרים שונים דיווחו חלק מהאנשים על יובש בפה. מדיה וקבצים בנושא אנטקפון בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלסוורת' קלי

אלסוורת' קלי (באנגלית: Ellsworth Kelly;‏ 31 במאי 1923 - 27 בדצמבר 2015) היה צייר ופסל אמריקאי, אשר יצירתו מזוהה עם האמנות המופשטת והמינימליסטית. קלי נולד בעיר ניובורו שבניו יורק. בשנת 1941 החל ללמוד במכון פראט שבניו יורק, אולם בשנת 1943 הוא גויס לצבא האמריקאי, שבאותה היה מעורב במלחמת העולם השנייה. קלי שירת יחד עם אמנים ומעצבים נוספים ביחידה אשר כונתה "צבא הצללים", אשר עסקה בהסוואה ובאמצעי הטעיה כנגד כוחות האויב. בשנים 1946–1947 המשיך את לימודי האמנות בבית הספר לאמנות שליד המוזיאון לאמנות בבוסטון ובשנת 1948 עבר לפריז, שם למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות ולמד מאמני האוונט-גארד שפעלו בעיר באותה תקופה. קלי חזר לארצות הברית בשנת 1954, לאחר שהות של שש שנים בפריז. בארצות הברית התקשה תחילה קלי להשתלב בשוק המקומי. בשנת 1956 הציג את התערוכה הראשונה שלו בעיר ניו יורק. בשנת 1957 הציגו מיצירותיו במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית. בשנת 1973 נערכה הרטרופרספקטיבה הראשונה מיצירותיו, במוזיאון לאמנות מודרנית. יצירותו של קלי כוללות לרוב צורות גאומטריות אבסטרקטיות ופשוטות, בעלות צבעים עזים. קלי נפטר בניו יורק, והוא בן 92. מדיה וקבצים בנושא אלסוורת' קלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלסוורת' קלי אלסוורת' קלי, באתר המוזיאון לאמנות מודרנית אלסוורת' קלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נעדר (צבא)

נעדר הוא חייל שבמהלך פעילות צבאית שבה השתתף נעלמו עקבותיו, ואין ידיעה ברורה מה עלה בגורלו. לעיתים משתמשים במושג זה גם למי שידוע שנהרג בקרב, אך גופתו לא נמצאה. המונח הצבאי הרשמי בצה"ל למקרים אלה הוא "חלל שמקום קבורתו לא נודע" (מקל"ן), ואילו "נעדר" הוא חייל שעקבותיו נעלמו, בין בקרב ובין בשגרה, ואין הוכחה כי אינו בין החיים. בעיית הנעדרים היא אחת מתוצאותיה הכאובות ביותר של המלחמה, מסיבות אחדות: משפחתו של הנעדר נעה בין יאוש לתקווה, עקב חוסר הידיעה על גורלו. פעמים רבות משקיעה המשפחה מאמצים יוצאי דופן במשך שנים רבות, לעיתים עד כדי סכנת נפשות, בניסיון להשיג ידיעה ברורה על גורל יקירם. כאשר הנעדר הוא יהודי נשוי, הופכת אשתו לעגונה – היא אינה יכולה להינשא לאחר. רק זיהוי ודאי שהוא מת או הסקה ברורה שאינו בין החיים מחלצת אותה מעגינותה. הרב הצבאי הראשי אחראי מבחינת צה"ל על קביעת מותם של נעדרים והתרת נשותיהם מעגינות. גם כאשר ידוע שהנעדר נהרג בקרב, סובלת משפחתו מחוסר קבר לפקוד אותו, ולעיתים גם לא ידוע יום הפטירה המדויק. ערך מורחב – אית"ן מערך איתור הנעדרים בצה"ל (אית"ן) באכ"א הוא הגוף המופקד על טיפול בנעדרים ובחללים שמקום קבורתם לא נודע. על פי מערך איתור הנעדרים בצה"ל, מוגדרים כיום (2024) שישה חיילי צה"ל כנעדרים: צבי פלדמן ויהודה כץ – חיילי צה"ל נעדרים מאז קרב סולטאן יעקב, שנערך ב־10 ביוני 1982, במלחמת שלום הגליל. רון ארד – נווט קרב בחיל האוויר הישראלי שנפל בשבי ארגון "אמל" בלבנון ב-16 באוקטובר 1986. גיא חבר – חייל בחיל התותחנים שנעדר מבסיסו הצבאי ברמת הגולן מ-17 באוגוסט 1997. אורון שאול – לוחם בגדוד 13 של חטיבת גולני שנהרג באסון הנגמ"ש במבצע צוק איתן, ב-22 ביולי 2014. גופתו מוחזקת בשבי חמאס. נחשב לחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע. הדר גולדין – קצין בפלס"ר חטיבת גבעתי שנהרג בקרב רפיח במבצע צוק איתן, ב-1 באוגוסט 2014. גופתו מוחזקת בשבי חמאס. נחשב לחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע. ערך מורחב – חלל מערכות ישראל שמקום קבורתו לא נודע 570 מבין חללי מערכות ישראל מוגדרים כיום כחללים שמקום קבורתם לא נודע. מתוכם 109 נהרגו במלחמת העצמאות (93 נעדרים ו-16 אלמונים). צה"ל רואה חובה מוסרית לנסות ולאתר את מקום קבורתם של החללים ולהביאם לקבר ישראל. צוותי חקירה מטעם אית"ן פועלים לאיתור החללים והבאתם לקבר ישראל, גם עשרות שנים לאחר נפילתם. בשני מקרים איתרו משלחות אית"ן את שרידיהם של חללי צה"ל שנהרגו בסיני, אחרי חקירה ממושכת. יום ז' באדר נקבע על ידי הרבנות הצבאית כיום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע. בבית הקברות הצבאי בהר הרצל שבירושלים נקבעה חלקה לנופלים שמקום קבורתם לא נודע, ומדי שנה בז' באדר נערך שם טקס אזכרה ממלכתי לחללים אלה. בגן הנעדרים שבהר הרצל נמצא קיר זיכרון ובו שמותיהם של 588 חללי מערכות ישראל, שנהרגו בגבולות הארץ ומחוצה לה, ומקום קבורתם לא נודע. נעדר גן הנעדרים נהרג בפעילות מבצעית שבויי צה"ל מדיה וקבצים בנושא נעדר בוויקישיתוף הענף לאיתור נעדרים יומן החיפושים אחר גיורא – יומן מפורט שכתב דוד מייזלר במשך כשנתיים, מאז שבנו, גיורא מייזלר, הוכרז כנעדר במלחמת יום הכיפורים, ועד לזיהוי גופתו והבאתה לקבורה, בקיץ 1975 נעדרי צה"ל, באתר צה"ל, 25 באוגוסט 2022
ארתור לייפציג

ארתור לייפציג (באנגלית: Arthur Leipzig‏; 25 באוקטובר 1918 – 5 בדצמבר 2014) היה צלם דוקומנטרי אמריקאי שהתמחה בצילומי רחוב - במיוחד רחובות העיר ניו יורק. לייפציג השתייך לדור של צלמים שהייתה להם נקודת ראות חברתית והם הנציחו אותה כשיצאו לרחובות והנציחו את המציאות בה נתקלו. צילומיו מציגים בעקביות איכויות אנושיות ותוארו כרגישים, ממריצים ורחומים. לייפציג נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק. בגיל 17 עזב את בית ספר ועבד בעבודות מזדמנות. הוא נפצע קשה בידו הימנית בעת שעבד בעסק לזכוכית ולאחר תקופת החלמה ארוכה חיפש מקצוע שבו יוכל להתפרנס. הוא הצטרף לפוטו ליג - קואופרטיב של צלמים שפעל בשנים 1951-1936 בניו יורק במטרה להפוך לטכנאי של חדר חושך, ולמד שם צילום. בין היתר, למד שם ב"סדנה דוקומנטרית" אצל סיד גרוסמן - צלם, מורה ופעיל חברתי. הוא לימד קורסים לטכניקה מתקדמת בצילום ב"פוטו ליג" במשך שלוש שנים ואף הציג בתערוכות. בשנים 1946-1942 היה צלם מערכת העיתון PM. במשך תקופה מסוימת למד גם אצל פול סטרנד, בטרם יצא לקריירה כצלם דוקומנטרי פרילאנסר. ב-1946 הוא השתתף בתערוכה הקבוצתית "New Faces" שהוצגה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק וב-1955 נמנה לייפציג עם הצלמים שצילומיהם הופיעו בתערוכת הצילום המשפיעה, "משפחת האדם", שהוצגה אף היא במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. בין השנים 1968 ו-1991 שימש לייפציג כמרצה לאמנות וכראש תחום הצילום באוניברסיטת LIU Post שבלונג איילנד. במשך אותן שנים פרסם את עבודותיו, בין היתר, במגזינים: Fortune, Look, Parade, ו- Natural History, ובאותה עת המשיך גם בפרויקטים אחרים של צילום. ב-2004 זכה בפרס לוסי לצלמים (Lucie Award) על הישגים בתחום האמנות. הספרייה הלאומית של צרפת מוזיאון ברוקלין גלריית הדיוקנאות הלאומית (וושינגטון) Sarah’s Daughters: A Celebration of Jewish Women, published by Women’s American ORT, 1988 Growing up in New York; Boston: David R. Godine, 1995 (ISBN 1567920519) On Assignment with Arthur Leipzig; Boston: Long Island University Press, 2005 (ISBN 0913252026; ISBN 978-0-913252-02-4) Arthur Leipzig: Next Stop New York; Munich / New York: Prestel, 2008 Klein, Mason and Evans, Catherine: "The Radical Camera: New York's Photo League, 1936-1951". Yale University Press, 2011 אתר האינטרנט הרשמי של ארתור לייפציג (באנגלית) רשימת התערוכות בהן הציג, תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות, באתר Photography now (באנגלית) Next Stop New York, תערוכה במוזיאון Suermondt-Ludwig באאכן, 2008 (באנגלית) דגלאס מרטין, Arthur Leipzig, Photographer of Everyday Life in New York, Dies at 96, באתר הניו יורק טיימס, 5 בדצמבר 2014 (באנגלית) דגלאס מרטין, Arthur Leipzig, Photographer of Everyday Life in New York, Dies at 96, באתר הניו יורק טיימס, 5 בדצמבר 2014 arthur leipzig 2004 honoree: achievement in fine art awards, באתר Lucie Awards Arthur Leipzig, בבלוג Masters of Photography,‏ 29 באוגוסט 2012
שטרנהל

שטרנהל הוא שם משפחה אשכנזי, שפירושו בגרמנית "כוכב זוהר". האם התכוונתם ל... זאב שטרנהל – פרופסור אמריטוס במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ומומחה בעל שם עולמי בפשיזם. חתן פרס ישראל וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים יעל שטרנהל – מנחת טלוויזיה והיסטוריונית ישראלית, בתו של זאב שטרנהל יצחק שטרנהל – אב"ד מונקאטש ורב קהילת שארית הפליטה בבולטימור, מחבר ספרים, עורך ומו"ל כתב העת "הכוכב" סבר שטרנהל (אנ') – מומחה אוסטרלי לכימיה אורגנית ממוצא יהודי-פולני .
אמנון מאיר

אמנון מאיר הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על עוצבת אדירים ועל עוצבת גולן. עשה את שירותו הצבאי בחיל התותחנים, בשנים 1999 עד 2001 פיקד על גדוד 405 בעוצבת גולן. שימש ראש זירת צפון בחטיבת המבצעים. פיקד על עוצבת אדירים, האגד הארטילרי של אוגדה 91 ובמלחמת לבנון השנייה שימש מפקד מערך האש באוגדה. בשנים 2008 עד 2010 פיקד על עוצבת גולן. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש בשנים 2012 עד 2014 קצין קישור לפיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית (TRADOC) ועוטר במדליית השירות הראוי לשבח על קידום נושאים בין הצבאות. בעל תואר ראשון בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. שחר הלווינג, משפחת מאיר, אתר זרוע היבשה Perkins travels to Israel to discuss shared challenges, interests with IDF, אתר צבא ארצות הברית, 2 ביולי 2014
יוספזון

יוספזון, יוזפזון, יוספסון, ג'וספזון, ג'וזפזון, וג'וספסון והטיות נוספות, הם שמות משפחה; פטרונים של השם הפרטי יוסף, פירוש השמות הוא בן יוֹסֵף. האם התכוונתם ל... בריאן ג'וזפסון – פיזיקאי אמריקאי יהודי, זוכה בפרס נובל לפיזיקה משה יוספזון – הנשיא הראשון של בורסת היהלומים הישראלית[דרוש מקור][מפני ש...] פלוריאן יוזפזון – כדורגלן הולנדי
סלג'ילין

סלג'ילין (Selegiline) הוא מעכב מונואמין אוקסידאז. התרופה המשמשת לטיפול בשלביה המוקדמים של מחלת פרקינסון וכן עבור דיכאון ושיטיון. במינונים קליניים נורמליים היא משמשת כמעכב MAO-B בלבד, אך במינונים גדולים התרופה מאבדת את הספציפיות שלה ומעכבת גם MAO-A. בגלל הספציפיות שלה יש לה תופעות לוואי פחותות ממעכבי MAO לא סלקטיביים. התרופה התגלתה על ידי ג'וסף קנול, רופא הונגרי. השימוש העיקרי של התרופה היא בטיפול במחלת פרקינסון. לעיתים ישתמשו בתרופה הזו לבד, ולעיתים יחד עם תרופות אחרת, בדרך כלל - לבודופה. מחקרים שונים טוענים כי סלג'ילין מאטה את התקדמות המחלה במאובחנים חדשים, אולם טענה זו לא התקבלה באופן נרכב ונדחתה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני. התרופה מעכבת את נקודת הזמן בו הטיפול בלבודופה הופך להכרחי מ-10–12 חודשים לאחר הדיאגנוזה ל-18 חודשים. הרציונל להוספת סלג'ילין ללבודופה הוא כדי להפחית את הכמות הנדרשת של הלבודופה, ובכך גם להפחית את תופעות הלוואי שלה. השוואות בין חולים עם לבודופה + פלצבו לעומת לבודופה + סלג'ילין הראו כי סלג'ילין הפחיתה את המינון הנדרש של הלבודופה בכ-40%. במחקר אחד, נטילת לבודופה יחד עם סלג'ילין עצרה לחלוטין את התקדמות המחלה לתקופה של למעלה מ-12 חודשים. בקבוצת הפלצבו, לעומת זאת, התדרדרות המחלה המשיכה. ב-2006 אושרה התרופה על ידי ה-FDA לטיפול בדיכאון קליני על ידי מדבקה. סלג'ילין משמשת גם (במינונים גבוהים מאוד ביחס לבני אדם) ברפואה הווטרינרית לטיפול בסימפטומים מחלת קושינג בכלבים. נערכו מחקרים שונים לבדיקת יעילות התרופה לגמילה מטבק או חשיש. בעקבות נטילת התרופה יכולות להופיע תופעות לוואי קלות כמו סחרחורות, יובש בפה, קושי להירדם, כאבי שרירים, פריחה, בחילות ועצירות. דווחו גם תופעות לוואי כמו שינויי מצב רוח ותנועות בלתי רצוניות. תופעות לוואי חמורות יותר כוללות כאבי ראש חמורים, טכיקרדיה, הפרעות קצב, מחולית וקשיי נשימה. תופעות לוואי אלו דורשות דיווח לרופא. מדיה וקבצים בנושא סלג'ילין בוויקישיתוף קישור למחקר באתר clinicaltrials.gov הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פרופופול

פרופופול (Propofol), היא תרופת הרדמה תוך-ורידית. התרופה משמשת להשראת הרדמה, לניתוחים קצרים, לטשטוש חולה בבדיקות פולשניות ולמניעת זיכרונות מההליך הרפואי. התרופה נמצאת בשימוש נפוץ ברפואה הווטרינרית. היא מאושרת לשימוש בלמעלה מ-50 מדינות. תרופה זו תפסה את מקומה של סודיום פנטוטל, שהשימוש בה רווח בשנות ה-80, משום שההתאוששות מפרופופול מהירה יותר וקלה יותר בהשוואה לפנטוטל. החומר שומני מאוד ומגיע כאמולסיה שמכילה חומר שומני וחלבון ביצה. למרות זאת, אין סכנה גדולה יותר של אלרגיה לפרופופול במטופלים עם אלרגיה לביצים. תרופה זו נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. פרופופול משמש להשראת הרדמה, והוא תופס את מקומה של התרופה סודיום פנטופל להתוויה זו. התרופה משמשת גם להרגעת מטופלים מונשמים שלא בניתוח, כמו חולים המאושפזים בטיפול נמרץ. בחולים במצב קריטי, פרופופול נמצאה יעילה יותר מלוראזפאם, הן ביעילות והן בעלות הכוללת. פרופופול משמשת גם לטשטוש בבדיקות פולשניות, כמו בהליכים אנדוסקופיים. בית המשפט העליון של מיזורי התיר את השימוש בפרופופול בהוצאות להורג במדינה. עם זאת, ההוצאה הראשונה להורג על ידי פרופופול בוטלה כיוון שהאיחוד האירופאי איים להפסיק את ייבוא חומר ההרדמה אם ארצות הברית תשתמש בו בהוצאות להורג. אחת מתופעות הלוואי השכיחות ביותר של פרופופול היא כאב בהזרקה, במיוחד בוורידים צרים. ניתן למנוע זאת על ידי טיפול מקדים בלידוקאין, וכן על ידי הזרקת התרופה בקצב איטי ובווריד רחב. תופעות לוואי נוספות שיכולות להופיע הן ירידה בלחץ הדם כתוצאה מהתרחבות כלי דם, דום נשימה ותופעות צרברו-וסקולריות. כיוון שזהו חומר מדכא נשימה, פרופופול גורם לעיתים קרובות לדום נשימה וכן ירידה בקצב הנשימה ובנפחי הריאה שונים. מדיה וקבצים בנושא פרופופול בוויקישיתוף דן אבן, טשטוש גבולות ההרדמה, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2010 סוכנויות הידיעות, 250 תביעות עשו את שלהן: טבע מפסיקה לייצר את התרופה פרופופול, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2010 Ricardo Jorge Dinis-Oliveira, Metabolic Profiles of Propofol and Fospropofol: Clinical and Forensic Interpretative Aspects, ‏2018 Propofol https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/26675952/ AP, ארה"ב: רוצח יהודים ושחורים הוצא להורג, באתר ynet, 21 בנובמבר 2013 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ישי רזיאל

ישי רזיאל (נולד ב-1 בספטמבר 1981) הוא מפיק ויוצר מוזיקה, זמר וקריין ישראלי. ישי רזיאל נולד וגדל בחיפה עד גיל 21. הוא נולד בשם ישי לוי ולקח את השם רזיאל מאמו. שאול רזיאל, סבו מצד אמו, היה מנכ"ל רשות הנמלים והרכבות. אמו, נילי רזיאל, היא מזכירה ואביו, אליהו לוי, הוא ימאי. ישי הוא האח הבכור ולו אחות, מירי לוי (כיום רוזנברג), דוגמנית, נערת ישראל לשעבר שהייתה נשואה לזמר פבלו רוזנברג. רזיאל החל את הקריירה שלו בהיותו בן ארבע עשרה כשדרן רדיו בתחנת רדיו 2 ואחר-כך ברדיו חיפה (בו שידר תוכנית יומית). משם עבר לאילת למשך שנה וחצי, בה שידר ברדיו קול הים האדום. בגיל עשרים וארבע פתח את אולפן הג'ינגלים שלו בגבעתיים, ביחד עם מאיר קידר. הפיק מוזיקה לפרסומות רבות, בהן קוקה-קולה, אׂסם, שטראוס וישראכרט. הפיק פרסומת, קריין והיה הפרזנטור של אופטיקנה בפרסומות ברדיו ובטלוויזיה. הפיק אותות תחנה לתחנות רדיו שונות. עשה קולות ומיקס לשירים של ירדנה ארזי. עבד גם עם האמנים שרי גבעתי, תומר גלט ודור דקל. ב-2007 המציא דמות פיקטיבית בשם "חתוכה" והקליט קליפ בשם "תימני ותהני" שצבר תוך חודש מאתיים אלף צפיות. אחר-כך הקליט תחת חתוכה את הקליפ "שרה לי לה", בו השתתפה אביבית בר-זוהר, שזכה לשלושים אלף צפיות. ב-2007 הפיק פרסומת פיקטיבית ל"סביח של עובד" בגבעתיים, אותה קריין בשבילו דון לה פונטיין, קריין הטריילרים המוכר ביותר בכל הזמנים. ב-2009 קריין רפי גינת את תיק העבודות של ישי רזיאל במסווה של תחקיר על רזיאל. בשנים 2010–2012 עשה פרויקט של חמישה קאברים ישראלים בגרסאות דאנס, אותם שר תחת השם Jess-e: הראשון "אין מוצא" של אדם. השני "לילה" של נוער שוליים. השלישי "כוכבים לא משקרים" של יגאל בשן, אותו רזיאל שר בדואט ביחד עם גיסו פבלו רוזנברג. הרביעי "הצילו" ("מי יציל את הבית שלי") של דפנה דקל, אותו שר עם דקל בזמן מחאת האוהלים והחמישי "הכל עומד במקום" של גלי עטרי, אותו שר עם תום רהב. השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו והקליפים שנוצרו לשירים נצפו מאות אלפי פעמים ביו טיוב. ב-2012 כתב והלחין שיר מקורי ועשה קליפ בשם "זו את", המוקדש לאשתו. כתב וביצע עם אלון שר את השיר Lines & Curves ב-2014. הופיע במועדונים ובערוץ 24 במספר תוכניות. בין השנים 2020–2021, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל, הקים רזיאל את הפרויקט #ביתפזמון, ובו משתתפים אומנים ישראלים ושרים בית ופזמון משירים מוכרים. הפרויקט זכה להצלחה ולעניין רב ברשתות החברתיות, ברדיו ובטלוויזיה. נשוי ללירון (שם משפחתה הקודם ריפולד) מאז 2013. בשנת 2023 הפיק את השיר "לאן שתלכי אני אבוא" אותו כתבה לאה שבת. השיר הופק כשיר בסגנונו וקולו הייחודי של דני ליטני, אם כי הקול של דני ליטני בוצע על ידי AI (בינה מלאכותית) ולא בקולו האמיתי. הסיפור מאחורי כתיבת השיר והפקתו הוצג ככתבה בחדשות ערוץ 13 בה דני ליטני וביתו האזינו לשיר בפעם הראשונה. השיר נכתב והופק כמחווה לדני ליטני בשל אי-יכולתו לשיר בעקבות מצב שמיעתו המדרדר. מדיה וקבצים בנושא ישי רזיאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ישי רזיאל ישי רזיאל, סרטונים בערוץ היוטיוב ישי רזיאל, באתר Discogs (באנגלית) ערוץ היוטיוב של ג'סי אסף נבו, ‏יש מוצא, באתר ‏מאקו‏, 20 באוקטובר 2010 ישי רזיאל מסכם את השנה שלו בדאנס העולמי, ברדיו Click2Dance, ‏31 בדצמבר 2012 אפרת קרסנר, על קאברים של שנות ה-90, במגזין "נוסטלגיה", אוקטובר 2014. לחיי הטעם: ישי רזיאל, באתר מזווה, 24 באפריל 2017
האלפים הפניניים

האלפים הפניניים (בגרמנית: Penninische Alpen, בצרפתית: Alpes pennines, באיטלקית: Alpi Pennine) (נקראים גם האלפים הוואליים Valais Alps) הם רכס הרים בהרי האלפים בדרום מערב שווייץ וצפון מערב איטליה. מקור השם הוא מימי רומא שכינו אותם ההרים הפונים, על שם הצבא הפוני (פיניקי) שחצה את ההרים תחת פיקודו של חניבעל. הרכס המרכזי (המהווה גם את קו פרשת המים בין הים התיכון והים האדריאטי) עובר ממערב למזרח לאורך קו הגבול שבין שווייץ (מצפון) ואיטליה (מדרום), מהר מון בלאן המהווה את הפסגה הראשונה הגבוהה ממזרח למעבר סן ברנאר. רוב הרכס הוא גבוה יחסית וחלקו הגדול אף מעל 4000 מטר מעל פני הים, אך מדי פעם יורד הרכס מעט ובנקודות מסוימות אף אל מתחת ל 3000 מטרים. מהרכס המרכזי יוצאים רכסים רבים נוספים העוברים מדרום לצפון ויורדים בהדרגה אל עמק הרון. בשונה מרכסי הרים אחרים הפסגות הגבוהות ביותר אינם ממוקמות בהכרח ברכס המרכזי וחלקם (כמו הגרנד קומבין, וייסהורן, מיסצ'בל, ווייסמיס) נמצאות באמצע רכסי המשנה. גבולות הרכס הם מעבר סן ברנאר הגדול (המפריד בין הרכס לבין רכס האלפים השבליים (Chablais Alps) ומסיב המון בלאן (Mont Blanc Massif)) ממערב, מעבר סימפלון (Simplon) (המפריד בין הרכס לבין רכס האלפים הלפונטיניים (Lepontine Alps)) ממזרח, עמק הרון (המפריד בין הרכס לבין רכס האלפים הברניים) מצפון. ועמק אאוסטה (המפריד בקצהו המערבי בין הרכס לבין רכס האלפים הגאריים (Graian Alps)) מדרום. הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא הר המון רוז (Mont Rose), שהוא גם הנקודה הגבוהה ביותר בקנטון ואלה ובשווייץ כולה, והפסגה השנייה בגובהה בהרי האלפים ובאירופה כולה. השלגים המפשירים ברכס האלפים הפניניים מתנקזים על ידי נהר הרון מצפון, בצדו השווייצרי של הרכס, אל אגם ז'נבה, ובצדו האיטלקי, על ידי הנהרות דורה בלטאה, ססיה (Sesia) וטוקה (Toce), אל נהר פו והים האדריאטי. צידו הדרומי של הרכס מהווה לרוב אורכו את קו הגבול שבין שווייץ ואיטליה ובקצהו המערבי נכנס מעט לתוך השטח האיטלקי עד לסיומו בהר גרנד רושר (Grande Rochère). מדיה וקבצים בנושא האלפים הפניניים בוויקישיתוף האלפים הפניניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דייכס

דייכס הוא שם משפחה יהודי. האם התכוונתם ל... דייוויד דייכס (אנ') – סופר יהודי-סקוטי ישראל חיים דייכס – רב ופרשן התלמוד הירושלמי, מחבר "נתיבות ירושלים" מוסיה דייכס – ילדת פלא יהודייה ילידת וילנה שהופיעה כבלרינה החל מגיל ארבע, על חייה נכתבו שני ספרים רות דייכס – במאית ומורה למשחק מול מצלמה, בתה של מוסיה דייכס