laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צילה אורליאן

צילה אורליאן (סורוצקין) (1912 - 1998) הייתה מחנכת ומורה בבית יעקב בפולין, מתלמידותיה של שרה שנירר. בשואה בהיותה באושוויץ הנהיגה קבוצה של בנות חרדיות ונודעה במנהיגותה ובאומץ לבה, עבדה כאחות במרפאה במחנה וניצלה את תפקידה להצלת יהודים. לאחר המלחמה עלתה לישראל והתגוררה בירושלים, נישאה לרב אלחנן סורוצקין והייתה מפקחת ראשית ומחנכת בחינוך העצמאי. צילה נויגרשל-אורליאן למדה בבית יעקב הראשון שנוסד בקרקוב אצל שרה שנירר. היא נישאה לאברהם אורליאן אחיו של הרב יהודה לייב אורליאן מי שמונה לעמוד במקומה של שנירר לאחר פטירתה. לאחר שסיימה את לימודיה הייתה מורה בבית יעקב בעיר ביילסקו-ביאלה. הגיעה לאושוויץ ב-1942 בהיותה אחות מוסמכת, משכילה ודוברת גרמנית רהוטה מונתה להיות האחות הראשית במרפאות שונות באושוויץ, והצילה עשרות רבות של יהודים על ידי הערמות, זיופים ושקרים שונים לרופאים הנאצים. יחד איתה במרפאה הייתה גם תלמידתה טילי רינדר, כבת 18, בהירה ונאת מראה, שכונתה "המלאך הלבן" של אושוויץ. כך כותבת עליה פרל בניש בספרה הרוח שגברה על הדרקון; אפילו בבירקנאו, ממלכת האופל, בה מלך השטן בשעות היום והאימה שלטה בלילה, הניסו כוכבים בודדים באורם הבהיר הרבה מן העלטה. מתוך כל דרי אותו גיהנום, רק צילה אורליאן לבדה נקראה בשמה, ולא במספר. כולם- החל מן האסיר העלוב ביותר; קציני הס.ס.; ד"ר קהניגל (מפקד בלוק 10); וכלה במפקד המחנה, ד"ר מנגלה - כולם פנו אליה בכבוד: "אורליאן". במקרה מסוים עליו כותבת בניש, קבוצה של עשרים נשים נשלחו למוות על ידי מנגלה עצמו, והועברו לבלוק 25 שכונה "בלוק המתים", שם "המתינו" עד שיצטבר מספר נשים המצדיק את הפעלת התנורים, לאחר כיום צילה וטילי פעלו לשחרורן. לימים סיפרה אורליאן שניגשה לרופא הראשי אוברשארפיהרר ד"ר קליין, ואמרה לו כי חלה טעות והנשים האלה עומדות להחלים וכדאי לשחררן, ד"ר קליין סירב, אף שהפצירה בו שוב ושוב. לאחר מספר דקות היא ניגשה למזכירה של הד"ר ואמרה לה שהוא הורה לשחרר את כולן, המזכירה שראתה אותה משוחחת עם קליין חתמה על מכתבי השחרור. במקרה אחר הצילה את פסיה שרשבסקי שהמתינה למותה, לאחר שהפצירה ברופאה האסירה היהודייה ד"ר אנה לכתוב שהיא אחות לה זקוקה המרפאה. עשר מתלמידותיה-חברותיה, שהגיעו ממחנה פלאשוב לאושוויץ נודעו בשם ה"צנרשאפט" (בעברית ה"עשיריה"). עשר הבנות היו בגילאים 16–24, תמכו זו בזו וכולן שרדו את השואה. לאחר המלחמה שהתה במחנה העקורים ברגן-בלזן והייתה בין מנהיגות הקבוצה שהזדהתה עם פועלי אגודת ישראל ושנקראה קבוצת חפץ חיים, ריכזה את קבוצות בית יעקב באזור הבריטי ושימשה כמורה בבית יעקב במחנה. עלתה לישראל ב-5.1947 ונישאה לרב אלחנן סורוצקין מראשי החינוך העצמאי בנו של הרב זלמן סורוצקין (לפני השואה היה רב בזלודק, שכל בשואה את אשתו ושני ילדיו הקטנים). מונתה למפקחת של החינוך העצמאי לבנות, בני הזוג התגוררו בירושלים, ולא היו להם ילדים. הרוח שגברה על הדרקון שאוני בלבכן מעיין כפיר, האישה שניצחה את הדרקון הנאצי: לזכרה של פרל בניש, אתר הידברות דייזי בנשימול, גדולים יותר ממלאכים, באתר "aish" הרוח שגברה על הדרקון עמ' 296. פרופ' מרדכי ברויאר המעין. ראיון עם אסתר פרבשטין, ראש המרכז ללימודי השואה במכללה ירושלים, באתר www.yadvashem.org
פסיה שרשבסקי

פסיה שרשבסקי (1918 – 2 בינואר 1956) הייתה ניצולת שואה חרדית. מהראשונות שהעידה על מה שהתרחש במחנות ההשמדה ונאומיה עוררו הדים ביישוב ובמדינה הצעירה. פסיה שרשבסקי (או שרשבסקה) נולדה בעיירה אוסטרולנקה בפולין. היא הייתה הבת הצעירה בבית אביה, אברהם יוסף נשלסקי, מחסידי גור. היא למדה תקופה קצרה בסמינר 'בית יעקב' בקרקוב והייתה פעילה בבנות אגודת ישראל בפולין. כשהייתה בת 17 החלה לשמש מורה ב'בית יעקב' בקינצן. אחותה, בתיה לאה הרשקוביץ, הייתה מתלמידותיה הבולטות של שרה שנירר, מייסדת בית יעקב, וממקימות בתי הספר של 'בית יעקב' בוורשה ובחלם. שתי אחיות נוספות ואח נספו בשואה. כשפרצה המלחמה הייתה פסיה נשואה למאיר שרשבסקי, תלמידו של הרב אלחנן וסרמן, בעלה היה מזכיר מועצת גדולי התורה בוורשה ולשניים נולד תינוק. היא גורשה לגטו ורשה ובהמשך לאושוויץ ולמיידנק. באושוויץ נגזר דינה למוות היא המתינה בבלוק 25 שכונה "בלוק המתים" הגרמנים העדיפו להמתין עד שיצטבר מספר נשים המצדיק את הפעלת התנורים, היא ניצלה על ידי המחנכת צילה אורליאן שהפצירה ברופאה האסירה היהודייה ד"ר אננה, והיא כתבה שהיא אחות והיא זקוקה לה במרפאה. באושוויץ עבדה במכבסה, היא ניצלה את תפקידה זה כדי לעזור ולהקל על האסירים, בין השאר הסתירה וחיפתה על האדמו"ר משה יחיאל אלימלך רבינוביץ. הייתה בצעדת המוות, ושוחררה בגרמניה. שם טיפלה במבוגרים ובילדים המעטים שניצלו, עברה לאיטליה בדרכה לישראל. למרות היותה חרדית ובת 28 בלבד, נשאה נאום באספת עם שהתקיימה באולם הבימה בתל אביב מטעם מגבית התגייסות והצלה למען שארית הפליטה. בין הנוכחים היו ראשי המדינה יצחק בן-צבי משה שרת וגולדה מאיר. בנאומה התמקדה בחוויות הקשות במיוחד שנאלצו לספוג הנשים ובמיוחד הנשים הדתיות. בישראל שררה אי בהירות בנוגע לקורותיהם של היהודים במחנות ונאומה עורר הדים, גולדה מאיר חיבקה אותה בבכי לאחר הנאום ושרת שנאם אחריה התייחס אליה כ"אחותינו רוחמה". בהמשך נשאה נאומים נוספים ברחבי הארץ. היא הכירה את החזון איש בתיווכו של מקורבו משה חיים אוקון. בשנת תש"ו הוקם מוסד לניצולות שואה חרדיות והחזון איש מינה אותה למנהלת, בעוד אחיותיו של החזון איש הרבניות מרים קנייבסקי וצביה גריינימן מסייעות לה. היא כונתה בפרסומים שונים באותה תקופה "אם הפליטות". היא כתבה מאמרים לעיתון אגודת ישראל שערים. נישאה בשנית לבחור מישיבת סלבודקה בשם חיים יאזין, בני הזוג לא הצליחו להביא ילדים לעולם. פסיה הייתה חולנית, גופה היא חלש מהתלאות בשואה והיא עברה טיפולים רפואיים שונים בארצות הברית, נפטרה ב-1956. התקיימו אספות לזכה ובעיתונים הודפסו רשימות לזכרה. כעבור עשור הוציא אחיינה יוסף יהודה הרשקוביץ בשנת 1968 את הספר "קרני האור במחשכי התופת", שמאגד רשימות שכתבה על אושוויץ, דברים שנשאה בעל פה בציבור ומאמרים עליה שפורסמו אחרי מותה. פרל בניש, הרוח שגברה על הדרקון. שרון גבע, אל האחות הלא ידועה. מיכל שאול, ‏פסיה שרשבסקי: ניצולת שואה חרדית אשר פרצה את גבולות המגדר והמגזר, ישראל 18–19, 2011 גיבורת השואה פסיה שרשבסקי: ניצחון הרוח אתר קולך. הרוח שגברה על הדרקון עמ' 302
סוכנות לקטעי עתונות

האם התכוונתם ל... יפעת מידע תקשורתי – חברה בישראל שבעבר נקראה בשם זה שרות לניטור המדיה – תחום אשר נודע בעבר כסוכנות לקטעי עיתונות
גביע העולם בשחמט 2015

גביע העולם בשחמט 2015 הוא הטורניר השביעי של גביע העולם בשחמט שארגן פיד"ה. זהו טורניר יחידים הנערך לפי שיטת המפסיד יוצא, כולל 128 משתתפים והתקיים בין 10 בספטמבר ל-5 באוקטובר 2015 בבאקו, שבאזרבייג'ן. סרגיי קריאקין ניצח בגמר את פטר סבידלר לאחר 10 משחקים (ניצח בשלב הבליץ). משתתפי הגמר העפילו לתחרות המועמדים 2016. 128 המשתתפים נבחרו במספר אופנים: משתתפי חצי הגמר של גביע העולם בשחמט 2013: ולדימיר קראמניק, דמיטרי אנדרייקין, יבגני טומשבסקי ומקסים ושייה-לגראב אלופת העולם בשחמט לנשים 2014 אלופי העולם לנוער 2013 ו-2014 20 השחמטאים עם ממוצע מד הכושר הגבוה ביותר בין פברואר 2014 ינואר 2015 46 השחמטאים מאליפות אירופה 20 שחמטאים מאליפות אמריקה (הצפונית והדרומית) 20 שחמטאים מאליפות אסיה ואוקיאניה 6 שחמטאים מאליפות אפריקה 5 שחמטאים שבחר נשיא פיד"ה 4 שחמטאים שבחרה הוועדה המארגנת של התחרות מנצח סיבוב ACP בכל סיבוב שני השחקנים משחקים ביניהם שני משחקים רגילים כאשר כל אחד משחק משחק אחד בשחור ואחד בלבן. קיימת הגבלת הזמן של 90 דקות לכל אחד ולאחר המסע ה-40 תוספת של 30 דקות. כל מסע, מתחילת המשחק, מזכה בתוספת של 30 שניות. שני המשחקים האלו משוחקים באותו יום. אם בתום שני המשחקים התוצאה היא תיקו, למחרת מתקיימים משחקים מהירים עד להכרעה. המשחקים המהירים משוחקים לפי הסדר הבא: שני משחקי שח מהיר. 25 דקות עם תוספת של 10 שניות למסע. שני משחקי שח מהיר. 10 דקות עם תוספת של 10 שניות למסע. שני משחקי בליץ. 5 דקות עם תוספת של שלוש שניות למסע. משחק ארמגדון אחד. ללבן 6 דקות לשחור 5 דקות. במקרה של תיקו השחור זוכה. המנצח בהתמודדות בכל סיבוב עולה לשלב הבא בתחרות והמפסיד מודח ממנה. שלב הגמר ודו-קרב על המקום השלישי כלל 4 משחקים. בולגריה וסלין טופאלוב, 2816 - הודח בסיבוב הרביעי ארצות הברית היקארו נקמורה, 2814 - הודח ברבע הגמר ארצות הברית פביאנו קרואנה, 2808 - הודח בסיבוב הרביעי הולנד אניש גירי, 2793 - הודח בחצי הגמר ארצות הברית וסלי סו, 2779 - הודח בסיבוב הרביעי רוסיה ולדימיר קראמניק, 2777 - הודח בסיבוב השלישי רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק, 2771 - הודח בסיבוב השלישי הרפובליקה העממית של סין דינג לירן, 2770 - הודח בסיבוב הרביעי ארמניה לבון ארוניאן, 2765 - הודח בסיבוב השני רוסיה דמיטרי יאקובנקו, 2759 - הודח בסיבוב הרביעי מגנוס קרלסן, וסלין טופאלוב, וישוואנתן אנאנד ודינג לירן שהיו יכולים להעפיל לתחרות הודיעו שלא מעוניין להשתתף. בוריס גלפנד, 2741, דורג במקום ה-13 - הודח בסיבוב הראשון מקסים רודשטיין, 2678, דורג במקום ה-42 - הודח בסיבוב השני איליה סמירין, 2669, דורג במקום ה-48 - הודח בסיבוב השני תמיר נבאתי, 2595, דורג במקום ה-104 - הודח בסיבוב הראשון אתר האינטרנט הרשמי של גביע העולם בשחמט 2015 משחקי התחרות, באתר צ'סגיימס (באנגלית) הנחיות ותקנות התחרות משתתפי התחרות
מאזדה MPV

מאזדה MPV (באנגלית: Mazda MPV) הוא מיניוואן מתוצרת קונצרן הרכב מאזדה אשר יוצר בין השנים 1988–2016. הדגם הורכב ביפן, טאיוואן, תאילנד, סינגפור ואינדונזיה. ה "מאזדה MPV" היה הרכב הראשון של היצרנית מאזדה שהשתמש במנוע מבית פורד, על-גבי פלטפורמה שהתבססה על ה"מאזדה 626" (אנ') באירופה וארצות הברית דגם ה"מאזדה MPV" שווק בין השנים 1988-2006 עד 2006 יוצרו יותר ממיליון יחידות, ביפן יוצרו 260,000 יחידות מדגמי הדור השני (1999-2006) דגמי "מאזדה MPV" יוצאו ל-הונג קונג מסוף שנת 2002 דגם ה "מאזדה MPV" שווק במדינת ישראל ראשי התיבות של השם "MPV" (באנגלית: "Multi Purpose Vehicle" 3 דלתות (3+1) (1988-1995) 4 דלתות (4+1) (1995-1998) הנעה אחורית 4x2 הנעה כפולה 4x4 ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור 4 דלתות (4+1 אחורית) הנעה קדמית 4x2 הנעה כפולה 4x4 צמיגים: 215/60 ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור 4 דלתות (4+1 אחורית) הנעה קדמית 4x2 הנעה כפולה 4x4 ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור תאוצה בין 0-60 מייל (96.56 ק"מ) היא 5.6 שניות (מנוע 2,300 סמ"ק מגדש טורבו) בהונג קונג דגם ה"מאזדה MPV" קרוי "Mazda 8" מנוע V6 צילינדרים, 2,997 סמ"ק המפיק 197 כ"ס ב-6,300 סל"ד הנעה קדמית תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות אורך - 4,750 מ"מ, רוחב - 1,830 מ"מ, גובה - 1,755 מ"מ משקל עצמי - 1,695 ק"ג תאוצה 0-100 קמ"ש היא 12.2 שניות מהירות מרבית - 180 קמ"ש צריכת דלק משולבת - 7.7 ק"מ לליטר 7 מקומות ישיבה מערכות בטיחות: EBD, ESP 2 כריות אוויר עוגני כיסאות לילדים + מכל דלק - 75 ליטר נפח תא מטען - 294 ליטר (866 ליטר בקיפול כיסאות) חלונות חשמל נעילה מרכזית מראות חשמל בקרת שיוט אלקטרונית קיפול מושב אחורי 40/60 קבוצת רישוי - 5 מחיר - 203,200 ש"ח "מאזדה MPV" - דור ראשון, שנת 1990 (תצורת 2 דלתות (2+1 אחורית) "מאזדה MPV" - דור ראשון, שנת 1997 (תצורת 4 דלתות (4+1 אחורית) "מאזדה MPV" - דור ראשון מנוע V6 "מאזדה MPV" "מאזדה MPV" - דור שני, שנת 2002 "מאזדה MPV" - דור שני, שנת 200, מבט לתא הנהג "מאזדה MPV" - דור שני "מאזדה MPV" - דור שני "מאזדה MPV" - דור שלישי, שנת 2006 "מאזדה MPV" - דור שלישי "מאזדה MPV" - דור שלישי, מבט לתא הנהג "מאזדה MPV" - דור שלישי מדיה וקבצים בנושא מאזדה MPV בוויקישיתוף מאזדה MPV, סרטון באתר יוטיוב מאזדה MPV, סרטון באתר יוטיוב מאזדה MPV, סרטון באתר יוטיוב מאזדה MPV, סרטון באתר יוטיוב "מאזדה MPV" www2.mazda.com/en/publicity/release/archive "מאזדה MPV" - תמונות thecarconnection.com/cars/mazda_mpv "מאזדה MPV" webwire.com/ViewPressRel "מאזדה MPV" מוכרת בהונג קונג mazda.com/en/publicity/release אלי שאולי, מאזדה MPV - מיניוואן עושה שריר, באתר ynet, 15 באוקטובר 2002 "מאזדה MPV", מנוע 3,000 - בישראל (ynet)
ניתוח תוכן

ניתוח תוכן היא שיטת מחקר לניתוח של טקסטים במגוון פורמטים (טקסט כתוב, קול, תמונה, וידאו, דיגיטלי). שיטת ניתוח התוכן התפתחה במסגרת מדעי החברה האמפיריים והיא מגשרת בין הניתוח הכמותי הסטטיסטי לבין הבחינה האיכותנית של הפריטים הנבחנים. יש להבחין בין ניתוח תוכן לקיטלוג של טקסט, כאשר מטרתו של ניתוח התוכן היא להגיע למסקנות על-אודות דפוסים, קשרים או הבדלים בטקסטים הנבחנים. יתרונותיה של השיטה הם ביכולת לבחון באופן בלתי מתערב טקסטים בצורה המאפשרת את שחזור תהליך הניתוח ואת תיקונו במידת הצורך. חסרונותיה של השיטה מתמקדים במהימנותה, ביכולת המוגבלת להמיר טקסטים מסוימים למערכת מספרית תוך הסכמה רחבה ביחס להמרה זו. מקורן של ההגדרות המקובלות כיום לניתוח תוכן באמצע המאה העשרים. אחת מההגדרות המוקדמות של ברלסון מתייחסת לניתוח תוכן כשיטה לתיאור אובייקטיבי, שיטתי וכמותי של תכנים תקשורתיים. הגדרה מאוחרת יותר של קריפנדורף מתייחסת לניתוח התוכן כשיטה מחקרית אשר נועדה להסקה תקפה ובת שחזור של טקסטים להקשרי השימוש שלהם. בדומה למערכי מחקר כמותיים אמפיריים אחרים, מבוצע הניתוח הטקסטואלי לאור שאלות והשערות ולאחר הגדרה של היחידות הנבחנות. יחידות של ניתוח תוכן הן מגוונות ויכולות לבחון רמות שונות של מרכיבים בטקסט: כתבות בעיתון, כותרות בעיתון, הודעות ברשתות חברתיות, תמונות באתרי אינטרנט, שלטי חוצות ועוד. לאחר הגדרת היחידות, מוגדרות הקטגוריות הבוחנות אותן (למשל: גודל בסמ"ר, צבע, נושא, מספר מילים חיוביות). הקטגוריות מופיעות בדף קידוד המכיל את האפשרויות השונות בכל אחת מהקטגוריות. דפי קידוד מכילים לעיתים גם הסברים, דוגמאות וכללי החלטה. באופן מסורתי בוצעו ניתוחי תוכן על ידי אנשים שהוכשרו ואומנו להמיר את הטקסטים באמצעות דף הקידוד למערכת מספרית (מקודדים/שופטים). אם הקטגוריות פשוטות וברורות אנו מצפים לרמת הסכמה גבוהה ביחס להמרת הטקסט למספרים. עם זאת, בשנים האחרונות מתרבות שיטות לניתוח תוכן הנעזרות באופן חלקי או מלא בתוכנות מחשב. מדיה וקבצים בנושא ניתוח תוכן בוויקישיתוף ניתוח תוכן (תקשורת), דף שער בספרייה הלאומית באואר, מ.ו'. (2011). ניתוח תוכן קלסי: סקירה. בתוך מ.ו' באואר., ג'. גאסקל. (עורכים). מחקר איכותני: שיטות לניתוח טקסט תמונה וצליל (עמ' 151–174). רעננה: האוניברסיטה הפתוחה Neuendorf, K. A. (2017). The content analysis guidebook (2nd ed.). Thousand Oaks, CA: Sage Berelson, B. (1952). Content analysis in communication research. New York, NY, US: Free Press. Krippendorff, K. (2013). Content analysis. An introduction to its Methodology (3rd ed.). Thousand Oaks, CA: Sage Riffe, D., Lacy, S., & Fico, F. (2014). Analyzing media messages: using quantitative content analysis in research. (Routledge communication series). New York: Routledge/Taylor & Francis
חדר מצב (תוכנית טלוויזיה)

חדר מצב (עד ה-2 בנובמבר 2017 נקראה "חדר החדשות") הייתה תוכנית מקדימה למהדורת החדשות של ערוץ עשר, המסכמת את אירועי היום עם פרשני וכתבי חדשות עשר. התוכנית עלתה לשידור ב-1 בנובמבר 2017 עם חניכת אפיק 14 וירדה ב-12 בנובמבר 2017 בעקבות הפסקת אישור שידור התוכנית מצד הרשות השנייה. בעקבות פיצול ערוץ 2 והמעבר לאפיק 14, בערוץ עשר רצו לקבל נתוני מדרוג גבוהים וניצלו את המצב שקשת ורשת לא יכולים לשדר מהדורת חדשות מוקדמת. ברשות השנייה, שהתנגדו בעבר לבקשת חדשות עשר להאריך את המהדורה, נתנו אישור לשידור התוכנית (שבהמשך פורסם שהיה מדובר באישור שבוקש כל יום). בערוץ רצו שהתוכנית תוגש על ידי מגישות המהדורה ואז תקבל הקשר ישיר למהדורה מה שיגרום לצופים להמשיך לצפות במהדורה המרכזית של הערוץ. התוכנית החדשה הובלה על ידי מגישות המהדורה (תמר איש שלום וטלי מורנו). בתוכנית השתתפו פרשני וכתבי חדשות עשר, מרואיינים ואורחים. התוכנית כללה את פינת "עוד בחדשות" (שבהמשך עברה למהדורה המרכזית) ועיסוק בסוגיות של אקטואליה, שרובם לא היו חלק מהמהדורה המרכזית. התוכנית עלתה לאוויר ב-1 בנובמבר 2017 וזכתה לנתון מדורג של 8.1%, והמהדורה של הערוץ לנתון גבוהה של 10.7%. התוכנית השנייה כבר ירדה ל-6.6% אבל המהדורה המרכזית נשארה יציבה עם נתון של 9.9%. התוכנית השלישית ירדה משעותית מבחינת נתוני המדורג ל-4.9% ולמרות זאת המהדורה המרכזית עדיין מניבה נתונים גבוהים. התוכנית ירדה גם בתוכנית הרביעית, וגם המהדורה המרכזית נחלשה. התוכנית האחרונה רשמה נתון נמוך יחסית לנתון הפרק הראשון, כשהגיעה ל-5.1% בתוכנית האחרונה. ממוצע התוכנית היה נמוך, אך ממוצע שקיבלה המהדורה המרכזית בימים ששודרה התוכנית עומד על 9.7%. ב-13 בנובמבר 2017 פורסם לראשונה ב"וואלה ברנז'ה" שהתוכנית תרד מהאוויר פחות משבועיים לאחר עלייתה לשידור. הסיבה, מחלוקות של ערוץ עשר עם הרשות השנייה על אופי התוכנית. בערוץ עשר וחדשות עשר החליטו להוריד את התוכנית מהאוויר, בשל הדרישה של הרשות השנייה ליוצר תכנים שונים מהמהדורה המרכזית. ב-1 בנובמבר 2017 פורסם שהרשות השנייה אישרה לערוץ עשר לשדר את התוכנית. מה שהתגלה שהאישור הוא חד פעמי שניתן מדי יום, זאת בשל סירובה של הרשות השנייה לאשר את הארכת המהדורה. נועה פרייס‏, המפץ הגדול כבר כאן: קשת מובילה, התאגיד נחתך, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2017 נועה פרייס‏, המפץ הגדול כבר כאן: קשת מובילה, התאגיד נחתך, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2017 נועה פרייס‏, רייטינג יומי: מגמה? רשת מתרסקת בפריים ובחדשות, באתר וואלה, 3 בנובמבר 2017 נועה פרייס‏, רייטינג יומי: קשת מככבת שוב, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2017 דוד ורטהיים‏, בעקבות מחלוקת עם הרשות: "חדר המצב" של חדשות עשר תרד מהאוויר, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2017 נועה פרייס‏, הרשות השנייה אישרה לחדשות עשר מהדורה מקדימה; קבלו את "חדר החדשות", באתר וואלה, 1 בנובמבר 2017
אנה-קטרין שוט

אנה-קטרין שוט (בגרמנית: Anne-Katrin Schott; נולדה ב-21 בדצמבר 1959) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה, היא שיאנית עולם, סגנית אלופת אירופה (וינה 1974) ואלופת מזרח גרמניה (1974) במשחה ל-200 מטר חזה. שוט התאמנה בקבוצה בלייפציג. באליפות מזרח גרמניה שנערכה ברוסטוק מזרח גרמניה ב-6 ביולי 1974 זכתה שוט בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:37.89 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-6 שנים של קייטי בול מארצות הברית (2:38.5 דקות), לפני קרלה לינקה מדרזדן והנלורה אנקה מקמניץ. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה, אחרי רנטה פוגל ולפני קרלה לינקה. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:38.88 דקות, אחרי קרלה לינקה שקבעה שיא עולם חדש של 2:34.99 דקות. כבר בשלב המוקדמות שיפרה לינקה את שיאה העולמי של שוט והעמידה אותו על 2:37.44 דקות. באליפות מזרח גרמניה שנערכה בשנת 1975 זכתה שוט בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה אחרי הנלורה אנקה ולפני קרלה לינקה ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה, אחרי הנלורה אנקה וקרלה לינקה. כיום, שוט היא סגנית מאמנת ראשית באיגוד השחייה של סקסוניה ואחראית מקצועית על מערך האימונים במדינה זו. התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה מדיה וקבצים בנושא אנה-קטרין שוט בוויקישיתוף אנה-קטרין שוט, באתר Les-sports (בצרפתית) Historie - Schwimmen - DDR - Meisterschaften Damen - Teil 2 (בגרמנית)
מייק דוגן

מייק דוגן (באנגלית: Mike Duggan; נולד ב-15 ביולי 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כראש עיריית דטרויט שבמישיגן. דוגן נולד בדטרויט ולמד בתיכון קתולי בעיר. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת מישיגן ותואר JD מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן. הוא נשוי ללורי ואב לארבעה ילדים דוגן שירת כתובע המחוזי של מחוז ויין ולאחר מכן כמנכ"ל המרכז הרפואי של דטרויט. בבחירות לראשות העיר ב-2013 לא נרשם כמועמד בפתקי ההצבעה והוביל קמפיין של הצבעה ברישום ידני. הוא זכה ל-68% בסיבוב הראשון ובסיבוב השני בנובמבר 2013 נבחר לראשות העיר דטרויט ברוב של 55%. הוא נכנס לתפקידו בתחילת 2014. בנובמבר 2017 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 72%. בנובמבר 2021, נבחר לכהונה שלישית ברוב של 75% מהקולות. מדיה וקבצים בנושא מייק דוגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייק דוגן מייק דוגן, ברשת החברתית פייסבוק מייק דוגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייק דוגן באתר עיריית דטרויט אתר הבחירות של מייק דוגן How Detroit’s Mayor Became Unbeatable, פוליטיקו, 29 באוגוסט 2017 אקונומיסט, מהריסה להריסה, עתידה של דטרויט מתחיל להתבהר, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2017
תומר בן-יוסף

תומר בן יוסף (נולד ב-2 בספטמבר 1979 בפתח תקווה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. תומר בן יוסף גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה ובסוף שנות התשעים עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, שם שיחק עד שנת 2005, כשהוא מבסס את מעמדו בהרכב הקבוצה ורושם 201 הופעות במדיה. לקראת עונת 2005/2006 עבר בן יוסף לשחק בבית"ר ירושלים, במדיה היה שותף לזכייה בשתי אליפויות, שני גביעי המדינה וגביע הטוטו. לאורך השנים נאבק בן יוסף על מקום בהרכב עם שמעון גרשון ואריק בנדו, ולא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן מוביל בקבוצה. בסך הכל שיחק בבית"ר ירושלים 7 שנים, בהם שותף ב-124 משחקים וכבש 4 שערים. ב-2 בספטמבר 2012 חתם בן יוסף לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב, אך לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה, ובתום עונת 2012/2013 שוחרר מהמועדון. בן יוסף לא מצא קבוצה חדשה והמשיך לקבל שכר מהפועל תל אביב עד תום חוזהו, עת פרש ממשחק פעיל. ב-18 בפברואר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת אזרבייג'ן. עד שנת 2007 רשם 7 הופעות במדי הנבחרת. בית"ר ירושלים אליפויות: 2006/2007, 2007/2008 גביע המדינה: 2007/2008, 2008/2009 גביע הטוטו: 2009/2010 תומר בן-יוסף, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל תומר בן-יוסף, באתר Transfermarkt תומר בן-יוסף, באתר National Football Teams תומר בן-יוסף, באתר FootballDatabase.eu יניב טוכמן ואלמוג שריד, תומר בן יוסף חתם בהפועל תל אביב, באתר nrg מעריב, ‏ 2 בספטמבר 2012 שירי אלג'ם, ‏הקול מהיציע: העונה שתומר בן יוסף ירצה לשכוח, באתר ONE‏, 9 במרץ 2013 עירד צפריר, תומר בן יוסף, פרשת ואף אחד לא ידע? "כן. די, 35", באתר הארץ, 30 בספטמבר 2014
מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף

מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף (בגרמנית: Marie Eleonore Gräfin von Lehndorff;‏ 5 בפברואר 1722 – 2 בפברואר 1800), הייתה רוזנת גרמנית וסבתא רבתא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. מריה אלאונורה נולדה ב-5 בפברואר 1722 בשטיינורט, לאהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ולמריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, בתם של היינריך פון ואלנרודט ומריה קתרינה פון פודווילס. ב-18 בינואר 1747 התחתנה מריה אלאונורה עם קרל לאופולד, רוזן שליבן, ממנו נולדו לה שתי בנות. ב-2 בפברואר 1800 מתה מריה אלאונורה בקניגסברג, והיא בת 77 שנים. מריה אלאונורה היא האם הקדמונית של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, מרגרט השנייה, מלכת דנמרק, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פיליפ, מלך הבלגים ואנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. ב-18 בינואר 1747 התחתנה מריה אלאונורה עם קרל לאופולד, רוזן שליבן, ממנו נולדו לה שתי בנות: מריה קרולינה, רוזנת שליבן (1752–1832), התחתנה עם פרידריך וילהלם פון שליבן פרדריקה, רוזנת שליבן (1757–1827), התחתנה עם פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף
קרל לאופולד, רוזן שליבן

קרל לאופולד, רוזן שליבן (בגרמנית: Karl Leopold Graf von Schlieben;‏ 3 בפברואר 1723 – 18 באפריל 1788), היה שר המלחמה הפרוסי בין השנים 1769–1772 וסבא רבא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. קרל לאופולד נולד ב-3 בפברואר 1723 במגדבורג, לגאורג אדם השלישי, רוזן שליבן ולקתרינה דורותיאה, רוזנת פינק פון פינקלשטיין, בתם של אלברכט כריסטוף, רוזן פינק פון פינקלשטיין והברונית ארנולדה שרלוטה פון קרייצן. ב-18 בינואר 1747 התחתן קרל לאופולד עם מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף, בתם של אהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ומריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, ממנה נולדו לו שתי בנות. בשנת 1769 מונה קרל לאופולד לתפקיד שר המלחמה הפרוסי תחת פרידריך השני, מלך פרוסיה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1772. ב-18 באפריל 1788 מת קרל לאופולד בקניגסברג, והוא בן שנים. קרל לאופולד הוא האב הקדמון של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, מרגרט השנייה, מלכת דנמרק, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פיליפ, מלך הבלגים ואנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. ב-18 בינואר 1747 התחתן קרל לאופולד עם מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף, בתם של אהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ומריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, ממנה נולדו לו שתי בנות: מריה קרולינה, רוזנת שליבן (1752–1832), התחתנה עם פרידריך וילהלם פון שליבן פרדריקה, רוזנת שליבן (1757–1827), התחתנה עם פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק קרל לאופולד, רוזן שליבן