laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרן ווגטמן

קרן ווגטמן (באנגלית: Karen Lee vogtmann; נולדה ב-13 ביולי 1949) היא מתמטיקאית אמריקאית. ווגטמן עוסקת בעיקר בתורת החבורות הגאומטרית ובתורת הקשרים. ב-1986 הציגה עם Mark Culler מודל גאומטרי לחבורת האוטומורפיזמים החיצונית של החבורה החופשית, הקרוי "החלל החיצון". ווגטמן זכתה במספר פרסים במהלך השנים. ב-2007 העבירה את הרצאת נתר השנתית. קרן ווגטמן נולדה בפיטסבורג קליפורניה. שאיפתה ללמוד מתמטיקה החלה בזמן שהשתתפה כנערה במחנה קיץ, שהפעילה קרן NSF באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. קרן ווגטמן סיימה את לימודי התואר הראשון, וכן את הדוקטורט בנושא תורת הקשרים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. המנחה שלה בעבודת הדוקטורט היה ג'ון ווגונר. לאחר נדודים ברחבי העולם התיישבה קרן ווגטמן באוניברסיטת קורנל, שם קודמה לדרגת פרופסור מן המנין. לאחר פרישתה מאוניברסיטת קורנל, משמשת ווגטמן כפרופסור באוניברסיטת וורויק וכעורכת במגוון ירחונים מתמטיים כמו Journal Of The AMS. במהלך השנים זכתה ווגטמן במגוון פרסים על עבודותיה, בין היתר: 2015,Clay Senior Scholar Award 2014 ,Humboldt Research Prize 1989 ,National Science Foundation Career Advancement Award, חלק גדול ממחקרה של קרן ווגטמן דן בחבורת האוטומורפיזמים החיצונית של החבורה החופשית O u t ( F n ) {\displaystyle Out(F_{n})} . במחקר שערכה עם מארק סולר בשנת 1986, הם הגדירו מרחב הנקרא Culler–Vogtmann Outer space שמשמש לחקר החבורה הזאת. תרומתה הרבה של קרן ווגטמן באה לידי ביטוי אף בתחומים נוספים מלבד המתמטיקה. לדוגמה, מחקר, שערכה בשנת 2001 ביחד עם לואיס בילרה מאוניברסיטת קורנל וסוזן הולמס מאוניברסיטת סטנפורד, עסק בתחום הביולוגיה. במחקר, שהתבסס על רעיונות מתחום החבורות הגאומטרית וממרחבי (CAT(0 הם ניסו והצליחו לחשב את רמת הדיוק בעצים פילוגנטיים (עצים אבולוציוניים) ואת השוני בין עץ אחד למשנהו. בכך הם פתרו בעיה רבת שנים בתחום הביולוגיה המתמטית. בעזרת המידע, שנאסף, חוקרים הצליחו לפתח אלגוריתם לחישוב הדיוק של עצים אבולוציוניים בו משתמשים כיום ביולוגים. מדיה וקבצים בנושא קרן ווגטמן בוויקישיתוף קרן ווגטמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אתר אוניברסיטת וורויק על קרן ווגטמן אתר ארגון הנשים המתמטיקאיות אתר האקדמיה למדעים של בריטניה (the royal society) אתר הפרויקט הגניאולוגי למתמטיקאים אתר אוניברסיטת קורנל על קרן ווגטמן Past Noether Lecturers - AWM Association for Women in Mathematics, sites.google.com, ‏10-15 nsf cornell university(הקישור אינו פעיל) the journal of the ams Clay Senior Scholar Award Humboldt Research prize(הקישור אינו פעיל) National Science Foundation Career Advancement Award
קתרין סולם

קתרין סולם (Catherine Sulem) נולדה ב-1957 בבירמנדריס, אלג'יריה, וגדלה בניס. כיום, היא פרופסורית באוניברסיטת טורונטו. היא פועלת בתחום המתמטיקה והפיזיקה ובמקביל גם במוזיקה. עוסקת במשוואות לא ליניאריות דיפרנציאליות חלקיות ובתחום הפיזיקה במכניקת נוזלים, אופטיקה לא ליניארית ופיזיקת הפלזמה. בעבודתה היא משתמשת גם בשיטות ניתוחיות וגם בשיטות מספריות והיא תרמה להבנת גלים חריגים במודלים של התפשטות גלים. ב-1988 הוענק לה פרס קריגר-נלסון על ידי "חברת המתמטיקה הקנדית". על פריצות דרך חשובות בהבנת תופעות לא ליניאריות חשובות שקשורות להתמקדות משוואות שרדינגר לא ליניארית ובעיות גלי מים. פרופסור סולם קיבלה את הדוקטורט שלה מהאוניברסיטה ה-13 בפריז (אנ') (אוניברסיטת צפון פריז) ב-1983 והחזיקה במשרה ב"אקול נורמל סופרייר" של המכון לחקר המדעי הצרפתי, לפני שהתקבלה לאוניברסיטת טורונטו כפרופסור עמיתה ב-1990. היא חקרה את "משוואת שרדינגר לא ליניארית -  התמקדות עצמית וקריסת פונקציית הגל" ביחד עם אחיה, פייר לואי סולם. כמו כן סולם פרסמה מעל ל-70 מאמרים  מדעיים בנושא מתמטיקה. קתרין היא חברה בארגון "החברה האמריקאית למתמטיקה" (AMS) וב-2015 היא נבחרה להיות חלק מהחברה המלכותית של קנדה (אנ'). קתרין נבחרה להיות הדוברת בכנסים מרכזיים רבים; בכנס החורף של החברה הקנדית למתמטיקה, בכנס של החברה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, ובכנסים בינלאומיים רבים. היא מארגנת כנסי מתמטיקה, תוכניות במכון פילדס (אנ') בטורונטו ופעילויות שנועדו לקדם מתמטיקאים מתחילים. מ-2003 עד 2006 הייתה חברה בכמה מועצות ובוועדות המעניקות מלגות כמו הקרן הלאומית למדע ו-NSERC (אנ'). כיום היא מחזיקה במלגת מחקר של קרן סימונס. קתרין היא מוזיקאית בעלת הישגים; היא קיבלה דיפלומת פרס ראשון לכינור במוזיקה מהקונסרבטואר בפריז ב-1975 והייתה כנרית ראשית בסינפונייטה הישראלית של באר שבע מ-1982 עד 1987. קתרין סולם למדה בקונסרבטוריון של ניס ולאחר מכן בקונסרבטואר הלאומי של פריז בו היא קיבלה את הפרס הראשון לכינור ומוזיקה קאמרית. היא ניגנה רסיטלים רבים בצרפת, בגרמניה, בישראל ובקנדה, והופיעה בקונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ועם הסינפונייטה של באר שבע, בה היא הייתה כנרית ראשית במשך חמש שנים. מאז הגעתה לטורונטו ב-1990 היא הופיעה במגוון קבוצות קאמריות ותזמורות פילהרמוניות מקומיות. קתרין יצרה חלק מפסקול הסרט "האיש שהציל את הגאומטריה", סרט שגולל את רעיונותיו של הרולד סקוט מקדונלד קוקסטר חוקר הגאומטריה. קתרין סולם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה רשימת כל הפרסומים של קתרין סולם, כמעט 80 מאמרים מידע על מחקר חדש של קתרין סולם מסמך שקשור לפרס קרייגר נלסון- מידע ביוגרפי על חייה של קתרין, מידע על מחקר פורץ דרך שלה ומידע על פרס שהיא זכתה בו בתחום המוזיקה אתר אוניברסיטת טורונטו- מידע ביוגרפי ותחומי התמקדות במחקרים שלה (ארכיון) Wayback Machine, web.archive.org, ‏2015-11-26 מידע על מה קתרין עושה כיום, אלו פרסים והישגים היא השיגה בחייה . האתר של הרכב שקתרין מנגנת בו- מידע על חייה כנגנית כינור אתר IMBD  ומידע על סרט שהיא לקחה חלק בפסקול שלו
הלן מארי פרי

הלן מארי פרי (באנגלית: Helen Murray Free;‏ 20 בפברואר 1923 – 1 במאי 2021) הייתה כימאית אמריקאית, הידועה בהמצאה של שיטה זולה, זמינה וקלה לבדיקה עצמית של מחלת הסוכרת. הלן מארי פרי נולדה בפיטסבורג, פנסילבניה, התחילה את לימודיה בבית ספר ציבורי בינגסטאון וסיימה את לימודי התיכון בפולנד, אוהיו בשנת 1941 כתלמידה מחוננת. היא החלה את הקריירה שלה כמורה לאנגלית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, החל מחסור בגברים מדענים, ובעקבות כך נשים עודדו ללמוד תחומים מדעיים. פרי בחרה בתחום הכימיה. היא השלימה תואר ראשון בכימיה במכללת ווסטר (אנ') בשנת 1944, ותואר שני בניהול מאוניברסיטת מרכז מישיגן (אנ') בשנת 1978. היא התחילה כחוקרת ביעילות ואיכות הוויטמינים במעבדות מיילס (אנ') באלקהארט, אינדיאנה (אנ'). אחר כך החלה לעבוד במעבדה תחת הביוכימאי אלפרד פרי (Alfred free). אחרי שנתיים השניים נישאו, ובהמשך נולדו להם ששה ילדים. פרי עבדה עם בן זוגה על מגוון פיתוחים רפואיים. אחד הפרויקטים שפיתחה עם בעלה הוא שיפור בדיקת הקליניטסט (Clinitest). זוהי בדיקת זיהוי אישית, הבודקת את כמות הגלוקוז באמצעות איסוף שתן. השיפור שפיתח הזוג אפשר לחולה לבצע את הבדיקה הזאת בביתו. בני הזוג פתחו גם את תרופת האסאסט (Acetest). בשנת 1981, השניים פיתחו את בדיקת המולטיסטיקס (Multistix) המאפשרת אבחון של 10 מחלות. בשנת 1982 יצאה פרי לפנסיה. עם זאת, היא לא הפסיקה לעבוד, והמשיכה כיועצת בחברת באייר עד שנת 2007. כמו כן, בתקופת הפנסיה עסקה בהדרכה לצורך העלאת מודעות לבריאות, ובשנת 1995 קיבלה על כך את פרס אאוטריץ' (outreach award) מהאגודה האמריקנית לכימיה. פרי עמדה בראש האגודה האמריקנית לכימיה בשנים 1993–2002. פרי יזמה תוכניות דרכן היא עודדה נשים וילדים שמצבם הסוציו-אקונומי ירוד ללמוד תחומים מדעיים, ובהן: התוכניות "ילדים וכימיה" (Kids and Chemistry) ו-"מרחיבים את אופקיך" ("Expanding your Horizons"). בשנת 1996 היא קיבלה את פרס קילבי (אנ') למפעל חיים על עבודתה. בשנת 2010 היא קיבלה את המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות (אנ') מנשיא ארצות הברית, ברק אובמה. מדיה וקבצים בנושא הלן מארי פרי בוויקישיתוף ריאיון עם הלן מארי פרי משנת 2013 מחקר תואר שני The Frees revolutionized diagnostic urine testing with their invention of a chemically coated paper dipstick.
פיליפה מאראק

פיליפה "פיפה" מאראק (באנגלית: Philippa "Pippa" Marrack; נולדה ב-28 ביוני 1945) היא מדענית אנגליה העוסקת בביולוגיה ועובדת בארצות הברית. היא ידועה במחקרה על תאי T, שהם חלק עיקרי במערכת החיסונית בגוף האדם; ובמחקרה על TSS, תסמונת של הלם הנגרם מרעלים . מאראק נולדה ב-28 ביוני 1945 באוול, אנגליה. היא נשואה לג'ון קאפלר ולמדה באוניברסיטת ניו-הול, קיימברידג'. בעת לימודיה היא עבדה במעבדת MRC לביולוגיה מולקולרית יחד עם אלן מונרו, אימונולוג בריטי, ועבדה על הפוסט-דוקטורט שלה באוניברסיטה של קליפורניה, סן דייגו. עמדתה הפקולטית הראשונה של מאראק הייתה באוניברסיטת רוצ'סטר, ניו-יורק, לאחר מכן לקחה חלק בארגון בריאות יהודית ארצית ולאחר מכן באוניברסיטת קולורדו. כאימונולוגית, מאראק תרמה במחקריה תרומה מרכזית להבנת התגובה של גוף האדם לאנטיגנים, להבנה יסודית של תגובתם של איברונים בתאי T ושל נוגדנים לאנטיגנים הללו, וכיצד מולקולות וחלקיקים אלו משתתפים בתהליכי ההכרה והפעולה של מערכת החיסון. בעבודתה המשותפת של מאראק עם בן זוגה ג'ון קאפלר הם פענחו את המנגנון אשר בעזרתו מזהה הקולטן של תאי T את האנטיגן. מאראק למעשה תרמה להבנת הבסיס המולקולרי של התגובה החיסונית בגוף הבריא ובמצבי מחלה. בנוסף – תרמה גם לפתרון השאלה מדוע נשים סובלות יותר מגברים ממחלות אוטואימוניות (מחלות בהן המערכת החיסונית תוקפת את הגוף עצמו). מחלות כמו טרשת נפוצה, זאבת ודלקת מפרקים שגרונית פוגעות בעד פי 10 יותר נשים מגברים. הסיבה לכך היא הימצאותו של סוג של תאי B הקשורים למערכת החיסונית, שקיימים בכמויות גדולות יותר אצל נשים, מכיוון שאצל נשים התאים הללו מתרבים במהלך השנים ואצל גברים מספר התאים הללו נשאר זהה לאורך כל חייהם. 1986- חוקרת במכון הרפואי ע"ש הווארד היוס 1987- נבחרה כחברת צוות על ידי החברה המלכותית 1989- חברת צוות נבחרת, האקדמיה הארצית למדעים 1990- פרס קרן החברה המלכותית 1993- המכון לחקר הסרטן, פרס וויליאם ב. קולי 1993- פרס פול ארליך ולודוויג דרמסטדטר 1994- פרס לואיזה גרוס הורויץ, אוניברסיטת קולומביה 1998- פרס הרב שי שקנר, אוניברסיטת ירושלים 2003- פרס מפעל חיים 2004- פרס נשים במדע, לוריאל 2005- פרס פרל מייסטר גרינגארד 2015- פרס וולף ברפואה 2015- נכנסה להיכל התהילה לנשים עמית החברה המלכותית (1997) פרס דיקסון ברפואה (1996) היכל התהילה של נשות קולורדו (2010) פרס FASEB להצטיינות במדע (1995) פרס פרל מייסטר גרינגרד (2005) פרס מפעל חיים של האגודה האמריקאית של האימונולוגים (2003) פרס לאימנולוגיה בסיסית של נוברטיס (2016) Clarivate Citation Laureates (2019) פרס הווארד טיילור ריקטס (1999) פרס לואיזה גרוס הורביץ (1994) פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (1993) היכל התהילה הלאומי לנשים (2015) פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2004) פרס הווארד טיילור ריקטס (1999) פרס וולף לרפואה (2015) פרס ויליאם ב' קולי (1993) פרס האימנולוגיה הגרמני (2006) עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2011) אתר מכון המחקר National Jewish Health אתר היכל התהילה לנשים, הערך על מאראק קרן וולף לרפואה, הערך על מאראק המכון הרפואי ע"ש הווארד יוגס כמוני, אתר מקשר בין סובלים מטרשת נפוצה מדיה וקבצים בנושא פיליפה מאראק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיליפה מאראק ערך על מאראק במכון הרפואי ע"ש הווארד יוגס פרס קרן וולף לרפואה, הערך על מאראק אתר 'בריאות יהודית ארצית', הערך על מאראק קרן וולף לרפואה, הערך על מאראק כמוני, אתר מקשר בין חולים בטרשת נפוצה אתר הארגון בריאות יהודית ארצית, הערך על מאראק
פאולין ואן דן דרייש

פאולין וואן דן דרייש (באנגלית: Pauline van den Driessche, נולדה בשנת 1941) היא פרופסורית בריטית-קנדית במחלקה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת ויקטוריה, קנדה, ומלמדת וחוקרת גם במחלקה למדעי המחשב ומהווה "גשר" בין המחלקות. תחומי המחקר העיקריים שלה הם: יציבות מערכות ביולוגיות, ניתוח מטריצות ומודלים של ביולוגיה מתמטית. פאולין ואן דן דרייש זכתה במספר פרסים ובהם פרס קריגר-נלסון של אגודת המתמטיקאים הקנדים בשנת 2007. ואן דן דרייש סיימה את התואר הראשון שלה במדעים בשנת 1961 ואת התואר השני באותו תחום שנתיים לאחר מכן, את שני התארים עשתה ב"אימפריאל קולג'". את הדוקטורט שלה הגישה בשנת 1964 באוניברסיטת-קולג' ויילס אבריסטוואט (University College of Wales Aberystwth). היא הצטרפה לאוניברסיטת ויקטוריה ב-1965 וקבלה את התואר פרופסורית במחלקה למתמטיקה והסתברויות בשנת 1983. היא השתייכה למחלקת מדעי המחשב באותה אוניברסיטה ושימשה כגשר בין שתי המחלקות. וואן דן דרייש פרשה בשנת 2006 אחרי יותר מ-40 שנות מחקר וחינוך במסגרת האוניברסיטה אך המשיכה לתרום ולהיות מדריכה במרכז לביולוגיה מתמטית מאז הקמתו בשנת 2007. נמנתה עם מנהלי CMS (ארגון מתמטיקאים קנדים) והייתה המנהלת הראשית של CAIMS. בנוסף היא הייתה עורכת של עיתון SIAM הקנדי העוסק במתמטיקה שימושית. ההשפעה העיקרית של ואן דן דרייש על המתמטיקה הביולוגית הייתה פיתוח שיטות חדשות לחקר דינמיקה של מחלות. היא פיתחה כלים לניתוח תוצאות של התפרצות מחלות. הכלים מאפשרים להסיק על התפשטות המחלה, רמת הזיהום והכחדת המחלה. דבר זה השפיע באופן כמעט ישיר על פיתוח תרופות. חוקרים משתמשים בשיטות אלו על מנת לחקור מחלות כלל עולמיות ובתוכן שפעת, שחפת ואיידס. בנוסף לזאת היא תרמה תרומה משמעותית ללימוד אלגברה ליניארית ובפרט מטריצות לא שליליות, פירוק מטריצות לגורמים, יציבות המטריצות, תורת ההפרעות, אלגברת מקסימום ומטריצות M. 2007 - פרס נלסון-קריגר של אגודת המתמטיקאים הקנדים 2007 - פרס Olga Taussky-Todd Lectures ב-ICIAM, ציריך 2013 - הוכרזה כעמיתה של SIAM 2013 - מדליית זהב של David H Turpin של אוניברסיטת ויקטוריה 2014 - החוקרת המצוטטת ביותר על ידי עיתון Thomson Reuters ביולוגיה מתמטית ניתוח מטריקס פאולין ואן דן דרייש, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פאולין ואן דן דרייש, באתר dblp פאולין ואן דן דרייש, באתר גוגל סקולר כתבות על דוקטור פאולין ואן דן דרייש באתר אוניברסיטת ויקטוריה דף על פואלין ואן דן דרייש באתר המחלקה למתמטיקה וסטטיסטיקה של אוניברסיטת ויקטוריה http://archivedpublicwebsite.up.ac.za/sitefiles/file/48/2058/22429/CVPauline%20van%20den%20Driessche.docx פרס קריגר נלסון בו זכתה בשנת 2007 באתר הרשמי של CMS
קלייר וואזן

פרופסור קלייר וואזן (בצרפתית: Claire Voisin) (נולדה ב-4 במרץ 1962) היא מתמטיקאית צרפתייה הידועה בשל עבודה בתחום הגאומטריה האלגברית ובמיוחד בנושא תיאורית הודג' ומעגלים אלגבריים. וואזן נולדה בשנת 1962 בקומונה סן-לה-לה-פורה (Saint-Leu-la-Forêt) השוכנת בקרבת פריז. כבר מגיל צעיר התעניינה במתמטיקה, וגילתה עניין מיוחד בשאלות "פתוחות"; אולם התעניינותה גברה עם תחילת עבודתה על תזת הדוקטורט שלה, כשהתחילה לקרוא מחקרים בנושא גאומטריה אלגברית. קלייר וואזן נשואה למתמטיקאי ז'אן-מישל קורון, ולהם חמישה ילדים. פרופסור קלייר וואזן היא מומחית בגאומטריה אלגברית העוסקת במספרים מרוכבים. לאחר שהגישה את התזה שלה בשנת 1986 בהנחייתו של פרופסור ארנו בוביל, החלה וואזן לעבוד במכון הלאומי הצרפתי למחקר מדעי כאחראית על מחקר וכמרצה, אך בעיקר ייעצה לסטודנטים. היא ידועה בעיקר על עבודתה בגאומטריה אלגברית תוך התייחסות מרכזית למבני הודג' ולסימטריה מראתית. וואזן כתבה מספר ספרים על תאוריית הודג', וידועה במיוחד על הקמתה של יריעת אהלר הקומפקטית. בנוסף קיבלה קלייר וואזן הכרה על כך שהוכיחה שההכללה של השערת הודג' על ידי יריעת אהלר שגויה. השערת הודג' היא אחת משבע בעיות המילניום של מכון קליי למתמטיקה משנת 2000, שהפרס על פתירת כל אחת מהן עומד על מיליון דולרים. בנוסף לעבודתה על השערת קודאירה, עבדה על מציאת פתרון למקרה הכללי של השערת גרין על הסיזיגיה של הטבעה הקנונית בעקום אלגברי. המקרה הגנרי של השערת גרין העסיק את עולם הגאומטריה האלגברית מעל שני עשורים עד שוואזן פתרה אותו. משנת 2016 היא המתמטיקאית האישה הראשונה החברה בקולז' דה פראנס. פרס הקהילה המתמטית האירופאית 1992 פרס השירות של האקדמיה הצרפתית למדעים 1996 פרס סופי ז'רמן של האקדמיה הצרפתית למדעים 2003 מדליות ברונזה וכסף מהאקדמיה הלאומית למדע של צרפת 1988 ו-2006 פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה של האגודה האמריקאית למתמטיקה 2007 פרס קליי למחקר 2008 פרס היינץ הופף 2015 פרופסור בקולאז' דו פראנס 2016 (כס הגאומטריה האלגברית) פרס שאו 2017 פרס קראפורד למתמטיקה (2024) מדיה וקבצים בנושא קלייר וואזן בוויקישיתוף קלייר וואזן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה קלייר וואזן, באתר dblp קלייר וואזן, באתר ResearchGate אתר החוקרת (באנגלית) Six Questions with: Professor Claire Voisin, Isaac Newton Institute 2007 Satter Prize, ‏04/2007 Claire Voisin College de France, National Academy of Sciences
רות בנריטו

רות מארי רוגאן בנריטו ( באנגלית: Ruth Mary Rogan Benerito; ‏12 בינואר 1916 – 5 באוקטובר 2013) הייתה כימאית במחלקת החקלאות של ארצות הברית וממציאה אמריקאית. בנריטו החזיקה ב-55 פטנטים ביניהם המצאת "כותנה קלת טיפול" (easy-care cotton) העוסקת בבגדי כותנה שלא מתקמטים ולאחר מכן הובילה לפיתוח ביגוד "שטוף ולבש" (wash-and-wear) עם אותה מטרה. רות מארי רוגאן בנריטו נולדה בניו אורלינס, לואיזיאנה בשנת 1916 לשני הורים ואחות. אביה עסק בהנדסה אזרחית ואמה הייתה אמנית ופעלה למען זכויות נשים. בנריטו סיימה את לימודיה בתיכון בגיל 14 ושנה לאחר מכן התחילה ללמוד במכללה לנשים (H. Sophie Newcomb Memorial College) שם סיימה את לימודיה ב-1935 כשקיבלה תואר ראשון בכימיה. בשנת 1938, קיבלה בנריטו תואר שני בפיזיקה באוניברסיטת טוליין וב-1948 קיבלה דוקטורט בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת שיקגו. בשנת 1950, נישאה רות לפרנק בנריטו ושלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1953, בנריטו החלה לעבוד במרכז המחקר הדרומי של מחלקת החקלאות של ארצות הברית שם עבדה עד 1986 וחקרה עם שותפיה למעבדה סיבי כותנה, מה שהוביל אותם לפיתוח הביגוד שלא מתקמט. ב-1970 בן זוגה, פרנק בנריטו, נפטר. לאחר שפרשה ממחלקת החקלאות של ארצות הברית, המשיכה בנריטו ללמד באוניברסיטת ניו אורלינס עד שהייתה בת 81. ב-5 באוקטובר 2013 נפטרה בנריטו בביתה. בנריטו רשמה 55 פטנטים העוסקים בעיקר בכימיה של צמח הכותנה. כאשר עבדה במחלקת החקלאות של ארצות הברית היא ושותפיה למחקר פיתחו בד כותנה שלא מתקמט, מה שהוביל אותם לייצור בדים לא מתקמטים שחסך למשפחות זמן רב של גיהוץ בגדים, פעולה שנחשבה ליומיומית באותה תקופה. בפיתוח הכותנה שלא מתקמטת בנריטו וצוות המחקר שלה השתמשו בתהליך שנקרא קשר צולב, בו הפולימרים המרכיבים את הכותנה (צלולוז) נקשרים חזק אחד לשני וכך מורידים את הסיכוי שלו להתקמט מכיוון שהפולימרים קשורים חזק אחד לשני. פרס השירות המצוין של מחלקת החקלאות של ארצות הברית בשנת 1964. פרס הנשים הפדרליות בשנת 1968. פרס כימאי דרומי (Southern Chemist Award) בשנת 1968. מדליית גרוון-אולין בשנת 1970. פרס השירות המצוין של מחלקת החקלאות של ארצות הברית בשנת 1970. פרס אזור דרום-מערב של האגודה האמריקאית לכימיה (The Southwest Regional Award of the American Chemical Society) בשנת 1972. דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת טוליין בשנת 1981. פרס ליימלסון-מכון מסצ'וסטס לטכנולוגיה (Lemelson-MIT Prize) בשנת 2002. חברת היכל התהילה העולמי לממציאים (National Inventors Hall of Fame) בשנת 2008. Women Inventors 2, Jean F. Blashfield, הוצאת Capstone, 1996, עמ' 19 – 24. רות בנריטו, באתר Justia Ruth Benerito, Who Made Cotton Cloth Behave, Dies at 97, Margalit Fox, The New York Times, 7 באוקטובר 2013. Woman who developed wrinkle-resistant cotton - freeing generations from hours of tedious housework- dies at the age of 97, Jill Reilly, Daily Mail, 9 באוקטובר 2013. Scientist Ruth Benerito Ironed Out Wrinkle Problem with Easy-Care Cotton, Stephen Miller, The Wall Street Journal, 7 באוקטובר 2013. Charles Leroux, Chemist Ruth Benerito: 55 patents, 100 percent cotton queen, Chicago Tribune, ‏26.2.08 (באנגלית) Ruth Benerito, Chemical Heritage Foundation Emily Langer, Ruth Benerito: Chemist who helped create wrinkle-free cotton, Independent, ‏19.10.13 (באנגלית) Tiffany K. Wayne, American Women of Science Since 1900, ABC-CLIO, 2011, עמ' 228-226
ננסי מקרי

ננסי מקרי (באנגלית: Nancy Makri, נולדה ב-5 בספטמבר 1962) היא פרופסור לכימיה ופיזיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. מקרי היא החוקרת הראשית בקבוצת המחקר "קבוצת מקרי", שעוסקת בהבנה התאורטית של הדינמיקה הקוונטית במולקולות גדולות ובמצב מרוכז של החומר. מקרי חוקרת את הדינמיקה הקוונטית התאורטית של מערכות מרובות אטומים, ופיתחה סימולציות מספריות ארוכות טווח של אינטגרל מסלול של מערכות קוואנטיות. ננסי מקרי נולדה באתונה, יוון ב-5 בספטמבר 1962. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת אתונה ב-1985 עם תואר ראשון בכימיה, בהנחיית פרופסור סי. איי. ניקולאידס. לאחר מכן היא למדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וקיבלה את הדוקטורט שלה ב-1989, תחת ההנחיה של וויליאם ה. מילר. עבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"שיטות תאורטיות ללמידה של דינמיקות כימיות". ב-1992 היא נישאה לכימאי מרטין גרואבל, ולהם שני ילדים-אלכס וואלרי. מקרי הייתה עמיתה זוטרה באוניברסיטת הרווארד, בין השנים 1989-1991, והצטרפה לסגל הכימיה של אוניברסיטת אילינוי באורבנה שמפיין ב-1992. ב-1996 היא נהייתה פרופסור חברה עם קביעות, וב-1999, פרופסור לכימיה ופיזיקה. היא החוקרת הראשית של קבוצת המחקר "קבוצת מקרי" שעוסקת בהבנה התאורטית של השלב המרוכז של הדינמיקה הקוונטית, וכתבה במשותף מעל 100 מאמרים מדעיים. מקרי היא גם חברה ב-"מכון בקמן למדע וטכנולוגיה". כאשר רוצים לחשב מה יהיה מצבם הקוונטי של אטומים בודדים או מולקולות קטנות בעוד זמן מסוים ניתן להשתמש ב"משוואת שרדינגר". אך כיוון שכאשר יש אטומים רבים שקרובים אחד לשני באותה מולקולה הם משפיעים אחד על השני, סיבוכיות החישוב עולה מאוד. מטרת המחקר של ד"ר מקרי היא למצוא דרך לחשב את המיקום של אטומים בעוד זמן מסוים, גם כאשר המולקולה היא מולקולה גדולה (כאשר יש בה הרבה אטומים), וגם כאשר היא במצב מרוכז (מצב שהוא לא גז, כלומר נוזל או מוצק). בין הפרסים וההוקרות שבהם זכתה ד"ר מקרי נמנים: פרס ארנולד א. בקמן למחקר, דירקטוריון המחקר של אוניברסיטת אילינוי, 2003 האגודה האמריקאית לפיזיקה, 2001 פרס אקדמי במדעים פיזיקליים, קרן בודוסאקי, 2000 פרס אגנס פיי מורגן למחקר, 1999 האגודה האמריקאית לקידום המדע, 1998 פרס המורה המשכילה של קמיל דרייפוס, 1997 מדליה שנתית של האקדמיה הבינלאומית למדעי קוונטים מולקולריים, 1995 פרס המשכיל של קוטרל, 1994 מלגת מחקר סלואן, 1994 אחוות דייוויד ולוסיל פקארד למדע והנדסה, 1993 פרס החוקר הצעיר של הקרן הלאומית למדע, 1993 פרס החוקר הצעיר של בקמן, 1993 1. Kalte, Pamela M.; Nemeh, Katherine H., American Men & Women of Science: A Biographical Directory of Today's Leaders in Physical, Biological and Related Sciences, Thompson/Gale, 2005 ננסי מקרי, באתר אוניברסיטת אילנוי קבוצת מקרי Directory of graduate research, Nancy Makri, American Chemical Society, 2001 Nancy Makri Unknown, American Doctoral Dissertations, 1989-90, Bell & Howell Information & Lea Gutgsell Endowed Professor: Nancy Makri" (ארכיון) Nancy Makri Nancy Makri Fellowship Directory Nancy Makri Year: 1993 1999 IOTA SIGMA PI Agnes Fay Morgan Research Award (ארכיון) APS Council announces 2001 APS Fellows Greece Awards Top Prize for Young Researchers to NHGRI Bioinformatics Expert Fellows (ארכיון) Camille Dreyfus Teacher-Scholar Awards Program" (ארכיון) NSF Young Investigator: Theoretical Studies of Quantum Dynamics of Polyatomic Systems Beckman Young Investigator Nancy Makri 1993 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ננסי מקרי".
לאי סאנג יאנג

לאי סאנג לילי יאנג (באנגלית: Lai Sang Lili Young, נולדה ב-5 בינואר 1952) היא מתמטיקאית אמריקאית ממוצא סיני המשמשת כפרופסור למדעים מן המניין על שם הנרי ולוסי מוזס, וכפרופסור למתמטיקה ולמדעי המוח באוניברסיטת ניו יורק. היא עשתה עבודה חלוצית על מערכות דינמיות, תחומי העניין שלה בתאוריה הארגודית (אנ') כוללים חיבורים לתורת ההסתברות ולפיזיקה סטטיסטית, ומערכות כאוטיות דינמיות הן המומחיות שלה. יאנג עוסקת גם במודלים חישוביים ובמדעי המוח. יאנג נולדה בהונג קונג, שם גדלה ולמדה, והיגרה לארצות הברית כדי לקבל השכלה גבוהה במתמטיקה. היא למדה באוניברסיטת ויסקונסין וקיבלה תואר ראשון בשנת 1973. היא עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם קיבלה תואר שני (בשנת 1976) ודוקטורט (בשנת 1978). אחרי הדוקטורט היא לימדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת מישיגן (בשנים 1980–1986), באוניברסיטת אריזונה (בשנים 1987–1990), ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (בשנים 1991–1999). החל משנת 1999 היא משמשת כפרופסור למדעים בתקן על שם הנרי ולוסי מוזס במכון קורנט למדעי המתמטיקה (CIMS) של אוניברסיטת ניו יורק תחום המחקר העיקרי של יאנג הוא מערכות דינמיות (ענף של המתמטיקה המודרנית העוסק בהתפתחותיות זמן של תהליכים טבעיים איטרטיביים). מוקדם יותר בקריירה שלה, עבודתה סבבה סביב תאוריית הכאוס המתמטית, ובמיוחד בנושאים כמו אקספוננטי ליאפונוב, אנטרופיה, ממד פרקטלי, ומושכים מוזרים. היא גילתה שהרבה פעמים מערכות דטרמיניסטיות כאוטיות מייצרות סטטיסטיקה דומה לסטטיסטיקה המיוצרת על ידי תהליכים אקראיים. היא עבדה גם עם מודלים ממשיים, כמו מערכות חלקיקים (ביליארדים). בעשר השנים האחרונות תחום המחקר שלה עבר למערכות דינמיות גדולות, אקראיות, ולא מאוזנות (מחוץ לשיווי משקל). דוגמה למערכת כזו היא רשת המורכבת מהרבה מערכות דינמיות קטנות. במקביל, יאנג פיתחה עניין במערכת דינמית מורכבת מסוימת: המוח. חלק גדול מהמחקר שלה כיום הוא במדעי המוח התאורטיים. יאנג זכתה במלגת אלפרד סלואן בשנת 1985 (מענק השמור לבודדים אשר בזמן שש השנים של השגת הדוקטורט מפגינים את "ההבטחה הבולטת ביותר לתרום תרומה מכריעה לידע חדש"). היא גם זכתה במלגת גוגנהיים בשנת 1997. בשנת 1993 יאנג זכתה בפרס סאטר המוענק בשל "תרומות מחקר מצטיינות המתמשכות על פני תקופה של חמש שנים על ידי מתמטיקאית". בשנת 2004 יאנג נבחרה להיות חברה באקדמיה האמריקנית לאומניות ומדעים ("חברה בינלאומית המורכבת ממדענים, חוקרים, אמנים, אנשי עסקים, ומנהיגים המובילים בעולם"). אתר האינטרנט הרשמי של לאי סאנג יאנג (באנגלית) לאי סאנג יאנג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לאי סאנג יאנג, באתר MacTutor (באנגלית) לאי סאנג יאנג, באתר dblp ביוגרפיה של יאנג באתר MacTutor (באנגלית) ביוגרפיה של חייה של לאי סאנג יאנג באתר של האגודה לנשים במתמטיקה (באנגלית) ביוגרפיה של יאנג באתר של אגנס סקוט קולג' (באנגלית) Lai-Sang Young, Association for Women in Mathematics, ‏2005 (ארכיון) לאי סאנג יאנג, LAI-SANG YOUNG, האתר של לאי סאנג יאנג לארי רידל, Lai-Sang Young, Agnes Scott College, ‏February 25, 2016