laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אותות זמן

אותות זמן ("הפִּיפְּסִים של השעה") הם צלילים המשודרים בתחנות רדיו וטלוויזיה רבות בעולם, והם מסמנים את תחילתה של שעה חדשה. האותות משודרים ברדיו של ה-BBC החל מ-5 בפברואר 1924, והם נהגו לראשונה על ידי האסטרונום המלכותי וראש ה-BBC באותה העת. האותות ב-BBC מורכבים משישה אותות בתדר של 1 קילוהרץ, אשר חמישה הם באורך עשירית השנייה והם משודרים בתחילת 5 השניות האחרונות של השעה, והאחרון ארוך יותר, באורך חצי שנייה, והוא משודר עם תחילת השעה החדשה. בערוצי הרדיו של רשות השידור אות הזמן גם הוא היה מורכב משישה אותות, שמתוכם האחרון ארוך משאר האותות, אך בתדר 1.05 קילוהרץ. חמשת האותות הראשונים היו באורך רבע שנייה, והאחרון היה באורך 0.85 השנייה. תחנות רדיו רבות ברחבי העולם משדרות אותות כאלה או דומים להם, הן לציון הזמן בלבד, או לציון תחילתה של תוכנית רדיו חדשה או מהדורת חדשות. בתחנות שונות מגיעים האותות לפני או אחרי זמרירים אחרים, או באופן בלעדי ללא כל צליל אחר, וגם כמותם יכולה להשתנות. בין התחנות ישנה מידה שונה של הקפדה על בלעדיות האותות. לדוגמה, רדיו 4 של ה-BBC מקפיד להשמיע את האותות ללא כל צליל אחר. תחנות אחרות, ובפרט תחנות המשדרות מוזיקה, מאפשרות למוזיקה להסתיים בחפיפה עם האותות או אף להתנגן בצוותא יחד איתם. גם תחנות שאינן משמיעות את האותות באופן ישיר משתמשות בצלילים דומים או קרובים לאותות או לחלקם. לדוגמה, אות החדשות של גלי צה"ל משנות התשעים ועד 2012 הסתיים בצליל הדומה לצליל האחרון של האותות. קול ישראל משדר שישה אותות כאות הפתיחה של מבזק החדשות של השעה העגולה, ובתרבות הישראלית הם מסמלים את החדשות או בשורות שהגיעו באמצעותן. לאורך השנים האותות בקול ישראל שודרו לאחר אות מוזיקלי קצר, ובתקופה אחרת שודר לאחרי האותות הזמריר "רשת ב' - החדשות" (וברק"ע אות התחנה). האות אינו משודר בקול ישראל כאשר לא משודר מבזק חדשות. צליל הצפצוף משמש בקול ישראל, הן באופן ישיר והן בווריאציות קלות, גם בזמרירים העוסקים בקול ישראל ובפעילותו. בשנת 1954 הופעל לראשונה בישראל שעון בעל דיוק גבוה, אשר בין השאר סיפק את אותות הזמן לקול ישראל. אותות זמן שודרו בין השאר גם בתחנת תלם שמיר בועז. לקראת העלייה לשידור של תאגיד השידור הישראלי, פרסם התאגיד סרטון המדמה מהדורת חדשות הכוללת אות פתיחה המשלב אותות זמן ומתייחס אליהם בתור "הפיפסים". באחד ממערכוני המרכול שהיו בפרק הראשון של העונה השלישית של "הקומדי סטור", קופאי (אסף אשתר) העביר שישה מוצרים של הלקוח (ליאור כלפון). כאשר הוא העביר את הבגט, בקע לפתע מבזק חדשות ממקום לא ברור. השעון הדובר נעימת נושא מדיה וקבצים בנושא אותות זמן בוויקישיתוף לי-אור אברבך, סוף עידן הפיפס, באתר nrg‏, 30 בנובמבר 2007 יואב קרני, וושינגטון, ‏עיתונאים, פוליטיקאים ופטריוטים, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2003 קרן כהן, 20 שאלות, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2005 (שאלה מספר 15) בני ברונסקי, בורחים למציאות: איך מנהלים קמפיין לחדשות?, באתר ynet, 12 באוגוסט 2012 חגית אברון, ‏החבילה הגיעה, באתר גלובס, 15 בינואר 2009 לדוגמה הזמריר: קול ישראל עם העם - קול ישראל מירושלים - השידור הממלכתי ציבורי של ישראל, סרטון באתר יוטיוב שעון סטנדרד אלקטרוני בישראל, חרות, 20 בינואר 1954 שאול הון, חמש שנים לתלם שמיר בועז, דבר, 19 בדצמבר 1952 קול ישראל מירושלים - כאן מלאכי חזקיה והרי החדשות, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טירת בלוודיר

טירת בלוודיר (באנגלית: Belvedere Castle) היא מבנה שטות הממוקם במרכז סנטרל פארק שבאי מנהטן בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית. המבנה משמש כיום כמרכז מבקרים ומרכז מידע וכן כולל חדרי תצוגה ומרפסת תצפית. מאז שנת 1919 ממוקמת במבנה תחנת מזג האוויר הרשמית של הפארק. שמה של הטירה מקורו באיטלקית ומשמעו "נוף יפה". הטירה נבנתה בשנת 1869 בסגנון ויקטוריאני כמבנה שטות, על מצוק ויסטה - הגבעה השנייה בגובהה בפארק. הטירה בנויה מצפחת מנהטן (Manhattan schist) שנכרתה במהלך בניית הפארק, וצופתה בגרניט אפורה. מגדל הטירה הוא המבנה הגבוה ביותר שבפארק. הטירה תוכננה על ידי האדריכלים קלוורט וו וגיי'קוב וורי מולד, אשר מונו, יחד עם פרדריק לו אולמסטד לתכנן את הפארק בשנת 1865. בסמוך לטירה נבנו שני ביתנים עשויים עץ מעוטר (על מנת לחסוך בהוצאות הבנייה). לאחר הקמת הטירה היא שימשה כתחנת תצפית לשירותי כיבוי אש עד שנת 1867 עת שעברה להנהלת הפארק. בנייני העץ הוסרו בשנת 1900 לערך, בשל תחזוקה לקויה. החל משנת 1919 שימשה הטירה כתחנת תצפית עבור שירות חיזוי האוויר של ניו יורק, וגם כיום ממוקמת בטירה תחנת מדידה אוטומטית. בשנות ה-60 עברו משרדי שירותי חיזוי מזג האוויר למרכז רוקפלר, מתקני החיזוי שבטירה עצמה הפכו אוטומטיים, והטירה נסגרה לעובדים ולציבור. בהיעדר פעילות במבנה סבל המבנה מוונדליזם ונזק רב נגרם לו. בשנת 1983 החל שיפוץ המבנה, ובשנת 1995 הוקמה מחדש הכניסה למבנה - עשויה מעץ, בהתאם לתוכניות המקוריות. הטירה מוזכרת בסדרות וסרטים רבים העוסקים בעיר ניו יורק, ובהם הסרטים "חנה ואחיותיה" משנת 1986 ובסרט "הדרדסים" משנת 2011 כמפקדתו של גרגמל. הטירה מופיעה בסדרת הילדים האמריקאית רחוב סומסום כביתו של "מר סופר" (Count Von Count). מדיה וקבצים בנושא טירת בלוודיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת בלוודיר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של טירת בלוודיר (באנגלית)
Man (פקודה)

man (קיצור של manual; עברית: מדריך או ספר הוראות) היא פקודה המציגה תיעוד של תוכנה במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס. נושאים המתועדים בדפי ה-man כוללים תוכניות מחשב (כולל ספריות וקריאות מערכת), תקנים וקונבנציות, ולעיתים אפילו מושגים מופשטים. משתמש יכול לחפש ולקרוא את דפי העזרה בעזרת הפקודה man. "UNIX Programmer's Manual" (בתרגום חופשי: המדריך למתכנת יוניקס) ראה אור ב-3 בנובמבר 1971. דף ה-man הראשון נכתב על ידי דניס ריצ'י וקן תומפסון בשנת 1971. באותה העת, הזמינות של תיעוד מקוון דרך מערכת דפי ה-man נחשבה כהתקדמות גדולה. כיום, כמעט כל יישום של ממשק שורת הפקודה ביוניקס מגיע עם דף man. מספר חלופות ל-man נהנו מפופולריות, כאשר הבולט מביניהם הוא info של פרויקט גנו. נוסף על כך, תוכנות ממשק משתמש גרפי ליוניקס (במיוחד אלו שנבנו בסביבת KDE או GNOME) מספקים תיעוד למשתמש בפורמט HTML וכוללים מציג HTML מובנה כגון yelp על מנת להציג דפי עזרה בתוך התוכנה. דפי ה-man כתובים בדרך כלל באנגלית, אך תרגום לשפות נוספות יכול להיות זמין לעיתים במערכת. בשנת 2010, OpenBSD הפסיק את השימוש ב-troff לעיצוב דפי ה-man לטובת mandoc, מעצב מיוחד עבור דפי עזרה עם תמיכה מובנית עבור פוסטסקריפט, HTML, ו-XHTML. דפי העזרה מחולקים בין 8 פרקים בדרך כלל, אשר מסווגים בדרך הבאה (בלינוקס, BSD ו-OS X): על מנת לקרוא את דף העזרה של פקודת יוניקס, הקש במעטפת: man <command_name> על מנת להציג את הפלט, man משתמש ברירת המחדל במציג הדפים less. דפי העזרה מסווגים בדרך כלל בצורה "(section)‏name", כאשר לכל דף עזרה יכול להיות במספר פרקים, לדוגמה, exit(2) ו-exit(3). התחביר לגישה לדף עזרה שאינו ברירת המחדל משתנה בין מימושים של man. בלינוקס ו-BSD הוא יראה כך: man 3 printf הפקודה תחפש את printf בפרק 3 של דפי העזרה. RTFM מדיה וקבצים בנושא Man בוויקישיתוף Man Page for man באתר יוניקס. Online Man Pages באתר מערכת ההפעלה FreeBSD. Unix Programmer's Manual באתר מעבדות בל.
מרכז מבקרים

מרכז מבקרים, מרכז מידע או מרכז מידע לתיירים הוא אתר בו מעניקה רשות מקומית או רשות מדינתית או רשות אחרת (כגון רשות הטבע והגנים) מידע למבקרים באתר מסוים. מרכזי מבקרים מצויים לרוב במרכזי ערים עתיקות, או בשמורות טבע או גנים לאומיים או במפעלים. המרכזים מציעים למבקרים באתר שירותי מידע, הדרכה כיצד להגיע לחלקים שונים של האתר, וכן המלצות על מסלולים או על אופן הביקור באתר. בערים מציעים לעיתים מרכזי מידע גם מידע בדבר אפשרויות לינה בעיר. מרכזי מבקרים מעניקים לרוב (לעיתים בתשלום) דפי מידע או מפות על האתר. מרכז המבקרים השער לנגב מרכז המבקרים באר אברהם מרכז המבקרים ים המלח מרכז המבקרים מכתש רמון מרכז המבקרים של במבה מרכז המבקרים של הכנסת מרכז המבקרים של בנק ישראל מרכז המבקרים של נמל אשדוד מרכז המבקרים של ארכיון המדינה מרכז המבקרים אורות רבין מרכז המבקרים של עיריית ירושלים מרכז המבקרים שרונה מרכז המבקרים נשר מרכז המבקרים נאות חובב מרכז המבקרים נמל קיסריה מרכז המבקרים מקוה ישראל מרכז המבקרים איגודן החוויה האולימפית מרכז המבקרים תמונות יפואיות מרכז המבקרים הצורפים מרכז המבקרים לוינסון מרכז המבקרים סאקסום מרכז המבקרים אשכול מרכז המבקרים עינן אתר הסטורי ספיר מרכז המבקרים החצר הגדולה במרחביה מרכז המבקרים נתיב לשלום מרכז המבקרים שטראוס מרכז המבקרים עוז בנגב מרכז המבקרים חלב בראשית מרכז המבקרים חוות הרוח בגלבוע אולפן הקסם חוות חפציבה מרכז המבקרים סודה סטרים מרכז המבקרים מזקקת M&H מדיה וקבצים בנושא מרכז מבקרים בוויקישיתוף
MG34

MG34 (קיצור מגרמנית של Maschinengewehr 34, נהגה אֶם גֶה) הוא מקלע מתוצרת גרמניה הנאצית שהיה בשימוש נרחב במלחמת העולם השנייה. המקלע MG-34 פותח על ידי חברת ריינמטאל (Rheinmetall-Borsig) לפי הזמנת הצבא הגרמני. המטה הכללי של צבא גרמניה דרש לקבל מקלע רב שימושי – מקלע שיכול לשמש גם כנשק כיתתי (מקלע קל) וגם כנשק פלוגתי (מקלע בינוני). המקלע MG-34 שפותח לפי הזמנה הוא מקלע אחיד הראשון בעולם. המקלע נכנס לשימוש בצבא הגרמני בשנת 1934, מכאן שמו MG-34 (שתי האותיות הראשונות בשם הן קיצור של המילה "מקלע" בגרמנית – Maschinengewehr). המקלע שימש את יחידות חיל רגלים של הוורמאכט בשנים 1934–1942, אז הוחלף במקלע חדיש יותר, ה-MG42 בעקבות מחירו הגבוה. המקלע הורכב גם על טנקים, שריוניות ונגמ"שים. כן הייתה למקלע גרסת נ"מ (נגד מטוסים). בנוסף לצבא הגרמני, סופק המקלע לבעלות הברית של גרמניה הנאצית (רומניה והונגריה). מקלעי MG-34 נקנו על ידי שליחים של ההגנה בצ'כוסלובקיה לפני קום המדינה. מקלע זה נכנס לשימוש סדיר בצה"ל תחת השם מגל"ד – מקור השם הוא בצירוף האותיות מ.ג. (כמו בשם הגרמני – MG) עם ראשי התיבות ל"ד המציינים בגימטריה את המספר 34. המקלע היה בשימוש סדיר ביחידות חיל רגלים בצה"ל עד לסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, אז הוחלף במקלע מאג. מקלעי מגל"ד הועברו ליחידות הגנה מרחבית. MG42 בראונינג 0.3 מדיה וקבצים בנושא MG34 בוויקישיתוף MG34 באתר כלי נשק רוסי (באנגלית) מכיל תמונות רבות של כלי הנשק והסבר מפורט
אלזה אהריך

אלזה לישן פרידה אהריך (בגרמנית: Else Lieschen Frida Ehrich;‏ 8 במרץ 1914 – 26 באוקטובר 1948) הייתה שומרת אס אס במחנות הריכוז של הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה. שירתה במחנה פלאשוב ובמחנה מיידנק. הועמדה לדין בעיר לובלין במסגרת משפטי מיידנק, ונידונה למוות בגין פשעי מלחמה. גזר דינה בוצע ב-26 באוקטובר 1948. היא הייתה בדרגת אס-אס אובר-אאופזהרין (בגרמנית, שומרת בכירה) במיידנק, ולקחה חלק פעיל בכל הסלקציות הגדולות לתאי הגזים ובהוצאות להורג. יד ימינה הנאמנה הייתה הרמינה בראונשטיינר. אלזה אהריך נולדה בעיירה ברדרייך בגרמניה, אחת משמונה בנותיו של אלברט שווייגר ופריידי אוונגליקה. ב-15 באוגוסט 1940 היא התנדבה לשרת במחנה ראוונסבריק כשומרת אס אס. משנת 1941 ואילך, אהריך החזיקה בדרגה הזוטרה ביותר שניתנה לנשים שומרות במחנות הנאצים, דרגת אס-אס רפורט-פיהררין. באוקטובר 1942 היא שובצה במחנה מיידנק ושם קודמה לאחר זמן מה לדרגת אובר-אאופזהרין (שומרת בכירה). הייתה כפופה לאנשי אס אס אחרים במחנה. היא אחראית למותן של אלפי אסירות (כולל אלה שנשלחו לתאי הגזים) ממחנה הנשים במיידנק ולמות ילדיהן. במהלך 34 חודשי פעילות המחנה, יותר מ-79,000 אסירים נרצחו במחנה הראשי של מיידנק (מהם 59,000 יהודים מפולין), וסך כולל שנע בין 95,000 עד 130,000 נרצחם מכלל מערכת המחנות של מיידנק. ב-3 בנובמבר 1943, קרוב ל-18,000 יהודים נרצחו במיידנק במהלך מבצע מיוחד שהתנהל ביום זה ורק במיידנק, וכונה "פסטיבל הקציר" (43,000 נפשות נרצחו ביום זה אם סופרים גם את מחנות המשנה של מיידנק). בפברואר 1943 חלתה בטיפוס הבטן. ב-5 באפריל 1944 החלה לשרת במחנה פלאשוב, ומיוני 1944 עד אפריל 1945 שובצה במחנה נוינגמה. בסיום המלחמה, במאי 1945, היא נעצרה בהמבורג על ידי כוחות בעלות הברית, ונלקחה למחנה מעצר בדכאו שם חלקה תא עם מריה מנדל. לאחר מכן נמסרה לרשויות פולין. בשנת 1948 ניצבה לפני בית המשפט בלובלין במהלך משפטי מיידנק, והואשמה בביצוע פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות. ב-10 ביוני היא הורשעה בכל סעיפי המשפט ונידונה למוות בתלייה. לאחר ההכרזה על פסק הדין בגינה, היא ביקשה מנשיא פולין בזמנו חנינה וציינה את העובדה שהיא אם לילד קטן, ושברצונה לכפר על מעשיה. הנשיא דחה את בקשתה, ואלזה אהריך הוצאה להורג ב-26 באוקטובר 1948 בכלא לובלין. נשים בשורות הנאצים מדיה וקבצים בנושא אלזה אהריך בוויקישיתוף גיא רייט, ‏הפשעים הבלתי נסלחים של הסוהרת אלסה אריך, באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2024
קובזה

קובזה (ברומנית: Cobză) היא כלי מיתר שצובטים את מיתריו. הכלי הוא ממשפחת הלאוטה ונפוץ במזרח אירופה. לקובזה יש תיבת תהודה נפוחה, ועל פניה פתחים צרים היוצרים צליל יבש אופייני. היא משמשת בעיקר ככלי ליווי ורק לעיתים רחוקות לניגון סולו. הקובזה מקובלת כאחד הכלים הקבועים בטאראף. מדיה וקבצים בנושא קובזה בוויקישיתוף
דייוויד קופרפילד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דייוויד קופרפילד – רומן מאת צ'ארלס דיקנס דייוויד קופרפילד (קוסם) – קוסם ולהטוטן אמריקאי-יהודי דייוויד קופרפילד (סרט, 1911) – סרט אילם אמריקאי דייוויד קופרפילד (סרט, 1913) – סרט אילם בריטי דייוויד קופרפילד (סרט, 1922) – סרט דני בבימויו של א. ו. סנדברג דייוויד קופרפילד (סרט, 1935) – סרט קולנוע בבימויו של ג'ורג' קיוקור דייוויד קופרפילד (סדרה, 1966) – סדרת טלוויזיה בכיכובו של איאן מקלן דייוויד קופרפילד (סרט, 1969) – סרט קולנוע בבימויו של דלברט מאן דייוויד קופרפילד (סדרה, 1974) – מיני-סדרה של ה-BBC בכיכובו של דייוויד ילנד דייוויד קופרפילד (מיני-סדרה, 1986) – מיני-סדרה של ה-BBC דייוויד קופרפילד (סרט, 1999) – עיבוד לרומן שביים סיימון קרטיס, בכיכובו של דניאל רדקליף דייוויד קופרפילד (סרט, 2000) – עיבוד לרומן בכיכובו של יו דאנסי
דייוויד קופרפילד (סרט, 2000)

דייוויד קופרפילד (באנגלית: David Copperfield) הוא סרט טלוויזיה משנת 2000 בהפקה אמריקאית ואירית, עיבוד לרומן "דייוויד קופרפילד" מאת צ'ארלס דיקנס. צילומי הסרט נערכו באירלנד והוא שודר ב-10 וב-11 בדצמבר 2000 בערוץ הטלוויזיה TNT כהפקה של הולמרק אנטרטיינמנט. העלילה נאמנה למדי למקור הספרותי, למרות שבסרט מערכת היחסים שבין סטירפורת' ואמילי והקשרים עם בני משפחת פגוטי אינם נראים כמעט על המסך, בדומה לעיבוד של הספר משנת 1935. כמו כן סצנת "הסערה" המפורסמת הושמטה לחלוטין. הסרט שם דגש על קו עלילה אחר שבו מופיעים האח והאחות לבת מורדסטון לאורך כל הסיפור, כך שדייוויד מתענה מנוכחותם כמעט כל חייו. לקראת הסוף הוא מתעמת איתם בסצנה שאינה לקוחה מתוך הרומן. קווי עלילה אחרים הפכו לפשוטים יותר מאשר בספר כמו למשל, המעילה המורכבת והערמומית שמתכנן אוריה היפ ברומן הופכת בסרט לגנבה פשוטה של יהלומים. עם זאת, בסרט מודגשת מערכת היחסים שבית דייוויד, אגנס ואוריה היפ יותר מאשר בעיבודים הקודמים. הסרט התקבל באהדה אצל הצופים והמבקרים גם יחד. ב-IMDb זכה הסרט ל-7 כוכבים (מתוך 10), למרות שחלק מהצופים לא אהבו את הסטיות מהעלילה המקורית, מבקרים אחדים תיארו את הופעתו של יו דאנסי כחלשה. ביקורת רבה נבעה מהבחירה של השחקנים האמריקאים סאלי פילד ומייקל ריצ'רדס כבטסי טרוטווד ווילקינס מיקובר בהתאמה. סאלי פילדס לוהקה לתפקיד ברגע האחרון כמחליפה לאנג'לה לאנסברי. יו דנסי - דייוויד קופרפילד מקס דולבי - דייוויד קופרפילד הצעיר סאלי פילד - בטסי טרוטווד מייקל ריצ'רדס - וילקינס מיקובר פול בטאני - ג'יימס סטירפורת' איילין אטקינס - ג'יין מורדסטון אנתוני אנדרוס - אדוארד מורדסטון פרק מק'קסקר - אוריה היפ אמילי המילטון - אגנס ויקפילד אדוארד הרדוויק - מר ויקפילד ג'וליה קוקס - דורה ספנלו אוליבר פורד דייוויס - מר ג'ורקינס נייג'ל דוונפורט - דן פגוטי ג'ודי קורנוול - קלרה פגוטי פרדי ג'ונס - בארקיס שרה פארוקי - אמילי אנה מגוויר - אמילי הצעירה דאדלי סאטון - מר דיק שרה סמארט - קלרה קופרפילד סיימון דילייני - תומאס טראדיס פיטר וודתרופ - מר קריקל טרנס אור - טונגאי לזלי מנוויל - גברת מיקובר אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד קופרפילד "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אגוחצרטופס

אגוחצרטופס (שם מדעי: Agujaceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים מאגוחה". האגוחצרטופס חי בקרטיקון העליון כ-77 מיליון שנה לפני זמננו בדרום אמריקה הצפונית במה שהיום הוא טקסס. אגוחצרטופס דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. כמו שאר הצרטופסיים בתת-המשפחה Chasmosaurinae היה בעל עטרה ארוכה בחלק האחורי של הגולגולת (אם כי הייתה קצרה יותר מזו של כסמוזאוריים כגון פנטצרטופס), ו-3 קרניים: 2 קרניים ארוכות מעל אזור הגבות וקרן קצרה מעל האף. אורכו היה 7 מטר ומשקלו היה כשל קרנף. הוא נתגלה במקור ב-1938 במצע מאובנים בתצורת אגוחה שבפארק הלאומי ביג בנד שבטקסס, בחפירות שערך ויליאם סטריין. בשנת 1989 חקר להמן את המאובנים האלה וסיווג אותם כ-Chasmosaurus mariscalensis, מין של כסמוזאורוס. ב-2006 בעקבות מחקר שערכו לוקאס, סאליבן והאנט, הוא סווג מחדש והוכרז כסוג טקסונומי חדש: Agujaceratops mariscalensis. הוא חי כ-77 מיליון שנה לפני זמננו וכנראה היה אב קדמון של פנטצרטופס ודינוזאורים כסמוזאוריים אחרים מאזור טקסס. איור שלד של אגוחצרטופס שחזור של אגוחצרטופס שלד של אגוחצרטופס צעיר מדיה וקבצים בנושא אגוחצרטופס בוויקישיתוף אגוחצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגוחצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 51. ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיראופורה

תיראופורה (שם מדעי: Thyreophora) היא תת-סדרה של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף שאופיינו במעין מעטה של שריון גרמי על גופם. כולם היו אוכלי צמחים הולכים על ארבע. הדינוזאורים המפורסמים ביותר בה הם הסטגוזאורוס שחי בתור היורה והיה בעל שורת לוחיות עצם על גבו, ואנקילוזאורוס מתור הקרטיקון שרוב גופו היה מכוסה בשריון עצם המורכב מאוסטאודרמים ודוקרני עצם. פירוש השם "תיראופורה" ביוונית עתיקה הוא "נושאי מגן" המרמז על השריון אותו נושאים דינוזאורים אלה. קבוצה תיראופורה (Thyreophora) סוג אמאוזאורוס (Emausaurus) סוג Laquintasaura? סוג יושיזאורוס (Yuxisaurus) סוג סקוטלוזאורוס (Scutellosaurus) סוג טטיזאורוס (Tatisaurus)? קבוצה Thyreophoroidea משפחה סקדילוזאוריים (Scelidosauridae ; יש מחלוקת האם שייכת לאינפרא-סדרה אנקילוזאוריה או שהיא מהווה אב קדמון שלה) קבוצה Eurypoda אינפרא-סדרה אנקילוזאוריה (Ankylosauria) משפחה נודוזאוריים (Nodosauridae) משפחה אנקילוזאוריים (Ankylosauridae) אינפרא-סדרה סטגוזאוריה (Stegosauria) משפחה הואיאנגוזאוריים (Huayangosauridae) משפחה סטגוזאוריים (Stegosauridae) הדינוזאורים הראשונים בסדרת תיראופורה הופיעו כבר בראשית תור היורה (גאולוגיה) והגיעו לשיאם ביורה המאוחרת, כאשר סדרת הסטגוזאוריה כללה מינים רבים שהתפשטו בכל חלקי העולם. הם היו אוכלי צמחים בינוניים עד גדולים והשריון שלהם כלל לחיות עצם, ולעיתים גם דוקרנים, על הגב ולעיתים גם על הכתפיים. זנבם לרוב היה מצויד ב"תגומייזר" - דוקרני עצם מצופים בקרטין ששימשו כנשק להגנה עצמית מפני טורפים. בתחילת הקרטיקון נכחדו הסטגוזאורים ובמקומם הופיעו האנקילוזאורים - דינוזאורים משוריינים בינוניים-גדולים שכל חלק גופם העליון כוסה בשריון אוסטאודרמים ולעיתים גם בדוקרני עצם. במינים המאוחרים של הסדרה, במשפחת האנקילוזאוריים, הם היו גם מצוידים באלת עצם כבדה בזנב ששימשה כנשק להגנה עצמית. אף שהם היו ממוגנים היטב הם לא היו נפוצים במספרים גדולים. הם שרדו עד סוף הקרטיקון, אז הוכחדו עם יתר הדינוזאורים בהכחדת הקרטיקון. מדיה וקבצים בנושא תיראופורה בוויקישיתוף תיראופורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 17 Thyreophora: Defense! Defense! DEFENSE!!, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
משה מורג

משה מורג (נולד ב-21 בנובמבר 1945) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה, מנכ"ל חברת מירלנד ומנכ"ל חברת מבני תעשייה. מורג נולד ברמת גן ולמד בבית הספר אליאנס בתל אביב. התגייס לצה"ל ב-1963, עבר קורס מ"כים ושימש מדריך בבית הספר הטכני של חיל האוויר. לאחר מכן יצא לקורס קצינים ומילא שורת תפקידים כקצין שלישות בחיל האוויר, בהם שליש טייסת 113, מפקד טייסת מנהלה בשדה דב, מפקד טייסת מנהלה בבסיס חצרים וראש מחלקת פרט במטה חיל האוויר. בהמשך כיהן כראש מחלקת פרט באגף כוח האדם, ב-1985 מונה לראש להק כוח האדם בחיל האוויר תפקיד בו כיהן עד 1990. במהלך שני תפקידיו האחרונים קידם יוזמה להקמת יישוב למשרתי הקבע והיה אחראי על הפרויקט שיצא לפועל בהקמת היישוב רעות, היה ממייסדי עמותת חיל האוויר. לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה ומילא תפקיד זה עד 1994. הוא כיהן במגוון תפקידים בקבוצת הנדל"ן של אליעזר פישמן בהם מנכ"ל חברת מבני תעשייה, מחברות הנדל"ן הגדולות במשק, בשנים עד 1994 עד 2007 ומשנת 2010 עד סוף 2013 ומנכ"ל חברת מירלנד מ-2007 עד 2010. מורג בעל תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (1982). הוא מכהן בהתנדבות כיו"ר הנהלת היכל התרבות ושימש כיו"ר דירקטוריון בית הספר אליאנס. אייל ארליך, ‏על האדם ועל כוח האדם, בטאון חיל האוויר 170, יולי 1989, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר משה מורג באתר duns100 ואדים סבידרסקי, רנית נחום הלוי, פישמן מחזיר את משה מורג מרוסיה: יחליף את דלית בראון כמנכ"ל מבני תעשייה, באתר TheMarker‏, 7 בנובמבר 2010 אייל ארליך, על האדם ועל כוח האדם, ביטאון חיל האוויר, יולי 1989 על העמותה, באתר עמותת חיל האוויר
קואווילצרטופס

קואווילצרטופס (שם מדעי: Coahuilaceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים מקואווילה". הקואווילצרטופס חי בקרטיקון העליון כ-80-72 מיליון שנה לפני זמננו במרכז אמריקה והתגלה במקסיקו. אגוחצרטופס דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. כמו שאר הצרטופסיים בתת-המשפחה כסמוזאורים היה בעל עטרה ארוכה בחלק האחורי של הגולגולת ו-3 קרניים: 2 קרניים ארוכות מעל אזור הגבות וקרן קצרה מעל האף. קרני הגבה שלו היו כנראה הקרניים הגדולות ביותר בעולם החי והתחרו באלה של טריצרטופס: לפי ההערכה אורכן היה 120 ס"מ, והן היו ארוכות, עבות ומעוקלות. אורכו היה 8 מטר ומשקלו היה כשל קרנף, כלומר: כ-4 טון. הוא נתגלה במקור ב-2008 בקואווילה שבמקסיקו ותואר על ידי קבוצת פלאונטולוגים ב-2010, אז הוכרז כסוג טקסונומי חדש. איור המשחזר קואווילצרטופס חי. שחזור חלקי מהשלד מדיה וקבצים בנושא קואווילצרטופס בוויקישיתוף קואווילצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קואווילצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) ynet, התגלה דינוזאור עם הקרניים הגדולות בהיסטוריה, באתר ynet, 31 במאי 2010 Mexican Dinosaur A Game-Changer in Triceratops Evolution | Evolution of the Horned Dinosaurs, סרטון בערוץ "EDGE Science", באתר יוטיוב (אורך: 24:53), יולי 2024 ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 51. Loewen, M.A., Sampson, S.D., Lund, E.K., Farke, A.A., Aguillón-Martínez, M.C., de Leon, C.A., Rodríguez-de la Rosa, R.A., Getty, M.A., Eberth, D.A., 2010, "Horned Dinosaurs (Ornithischia: Ceratopsidae) from the Upper Cretaceous (Campanian) Cerro del Pueblo Formation, Coahuila, Mexico", In: Michael J. Ryan, Brenda J. Chinnery-Allgeier, and David A. Eberth (eds), New Perspectives on Horned Dinosaurs: The Royal Tyrrell Museum Ceratopsian Symposium, Indiana University Press, 656 pp.
מסיבת דמואים

מסיבת דמואים (Demoparty) הוא אירוע המפגיש אמנים, מתכנתים וחובבי מחשבים, אשר במסגרתו נערכות תחרויות שונות בהן קבוצות של משתתפים מנסות להפיק את קטעי המולטימדיה (המכונים "דמואים") עם הגרפיקה הממוחשבת הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר. מסיבת דמואים טיפוסית נערכת לרוב פעם בשנה באולמות גדולים (בדרך כלל באולם ספורט) והיא נמשכת בדרך כלל במשך כל סוף השבוע ללא הפסקה. מרבית הדמואים אשר נוצרים על ידי הקבוצות השונות, לפחות במקרה של תחרויות מסיבות הדמואים הגדולות ביותר, מוצגות לכל המבקרים באירוע במהלך שעות הלילה, באמצעות מקרן וידאו ורמקולים גדולים. המשתתפים במסיבות הדמואים בדרך כלל מביאים לאירוע את המחשבים שלהם, בעוד שמארגני האירוע דואגים לשכור את האולם שבו נערך האירוע ולספק למשתתפים באירוע שולחנות, חיבור לחשמל וחיבור לאינטרנט. מרבית מסיבות הדמואים הן קטנות יחסית; מספר המבקרים בהן בדרך כלל נע בין מספר עשרות לכמה מאות. לאירועי מסיבות הדמואים הגדולות ביותר בעולם מגיעים לרוב אלפי מבקרים. מדיה וקבצים בנושא מסיבת דמואים בוויקישיתוף Demoparty, מידע על מסיבות דמואים בעולם
היינריך שנפלד

היינריך שנפלד (בגרמנית: Heinrich Schönfeld;‏ 3 באוגוסט 1900 – 3 בספטמבר 1976), המכונה גם בֶּפּוֹ (Beppo), היה כדורגלן מקצועני ומאמן כדורגל יהודי יליד האימפריה האוסטרו-הונגרית. שיחק באוסטריה, באיטליה ובארצות הברית. שנפלד נולד בקלוז'-נאפוקה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברומניה). הוא נקרא על שמו של הצייר יוהאן היינריך שנפלד. הוא התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני בתפקיד שוער וכבר בגיל 16 שיחק במועדון הווינאי SpC Rudolfshügel. ב-1921 שינה מקום ותפקיד, עבר לאיטליה, למועדון Sportclub Merano, שם שיחק שתי עונות כחלוץ. משם עבר כעבור שנתיים למועדון טורינו (1924-1926)‏, שבו היה ה-Capocannoniere (מלך השערים של הליגה העליונה) עם 22 שערים. הוא שיחק עונה אחת באינטר מילאנו ולאחר מכן עבר להכח וינה, ואיתה הגיע לטורניר בארצות הברית. הוא היה בין שחקני הכח שהחליטו להתמקם שם והצטרפו למועדונים מקומיים. שנפלד הצטרף ל-Brooklyn Wanderers, אך לאחר עונה אחת בלבד שב להכח וינה, אך גם כאן נשאר רק עונה אחת, אחריה שב לארצות הברית, שם סיים את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני עם עונה אחת בהכוח ברוקלין ועונה אחת בהכוח ניו-יורק. בשנת 1930, שנפלד, שסיים כבר את קריירת המשחק שלו, חזר לאירופה והתחיל לאמן את טרפאני קלצ'ו, ששיחקה בליגה הרביעית (הליגה הלא מקצוענית הגבוהה ביותר באיטליה והחמישית בדירוג כללי). הוא העלה את הקבוצה לליגה גבוהה יותר, השלישית בחשיבותה באיטליה. אף שהתחיל בתור מאמן, ירד גם למגרש ושיחק במדי הקבוצה. לאחר מכן, אימן את קאטאנזארו (Unione Sportiva Catanzaro), אך נאלץ לפרוש מתפקידו ולעזוב את איטליה בגלל חוקי עבודה פשיסטיים שאסרו על זרים לעבוד באיטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה, החל משנת 1950, אימן את קבוצת החובבנים "הכח האליין" (Hakoah Hallein), שהורכבה מפליטים שהתקבצו בעיר האליין ובסביבתה, באוסטריה). בשנת 1954 נסגר המועדון, לאחר התפזרות הפליטים. מדיה וקבצים בנושא היינריך שנפלד בוויקישיתוף היינריך שנפלד, באתר Transfermarkt היינריך שנפלד, באתר WorldFootball.net Schonfeld. Il capocanoniere (ברומנית) מאמנים וכדורגלנים רומנים באיטליה (באנגלית) "הסקורר היהודי הראשון", הביוגרפיה על חייו של היינריך שנפלד David Forster [et al.], "Die Legionäre". österreichische Fußballer in aller Welt, 2. Auflage, Berlin-Wien: LIT Verlag, 2013, p. 37