laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יערות קלפ

יערות קלפ או ערוגת קלפ הם מערכת אקולוגית ימית המצויה לרוב לחופי ימים ממוזגים או באקלים קוטבי ומורכבת מאצות חומיות (אצות קלפ) גדולות ועשירות בכלורופיל המאפשר להם לצמוח במהירות. למרות שמם, יערות קלפ אינם יערות אמיתיים ואין בהם צמחי עובר. בשנת 2007 התגלו יערות קלפ גם לחופי גלאפגוס באקוודור. יערות אלה הם מהאזורים הפוריים ביותר באוקיינוס, בדומה לשוניות אלמוגים אך גם יחדיו הם לא מספקים 1% מהפיריון הכולל העולמי. עם זאת חלק מיערות אלה נמצאים בפגיעה חמורה עקב דיג יתר ופגיעה של ההתחממות העולמית מה שמשפיע בעיקר על כרי אצות במזרח טסמניה וצפון קליפורניה. יערות אלה נמצאים גם בפגיעה תמידית של רעיית יתר מצד קיפודי ים המנסים לדלל את מספרם ולייצר שממה ייחודית[דרושה הבהרה]. יערות הקלפ נפוצים במספר ימים כשהעיקריים מביניהם הם בצפון-מזרח האוקיינוס השקט בין חופי סן פרנסיסקו, קליפורניה עד אלסקה והאיים האלאוטיים, בהם נרשמו למעלה מ-20 סוגי אצות ביער. עם זאת נצפו גם כרי אצות בגדלים שונים בשני קצוות האוקיינוס האטלנטי, בצפון-מזרח ודרום-מזרח האוקיינוס השקט, באיי האוקיינוס הדרומי, בחופי סין ויפן, דרום אוסטרליה, ניו זילנד וכף התקווה הטובה. האצות צומחים בקרבה לחוף על מצע קשה, חומרים הזנה בכמות גבוהה, לעיתים בעזרת זרמי הים ואור שמש ברמות גבוהות. לעיתים היערות נמוגים בחורף אך שבים לשגשג בקיץ. ישנם מבחר קטן של אצות חומיות היכולות לייצר יערות ביניהם הידועה ביותר היא קלפ ענק (Macrocystis) אך גם אצות מהסוגים: Laminaria‏, Ecklonia‏, Lessonia‏, Nereocystis‏, Alaria ו-Eisenia. ביערות ישנו מבחר של בעלי חיים ושאר יצורים ועוד חיות המגיעות למים שסביבו מבלי לעצור ממסעם. שטצדאים, חשופיות ים כמו הנדנית, תמנון פסיפי ענק, רב-זיפיות, קווצי עור שונים ומיני סרטנים חיים על הקרקעית או בין עלי האצות. דגים שונים כמו ורדוניים, גריבלדי סרדיניים ולטריים משוטטים לאורך האצות בחיפוש מזון או מתגוננים מטורפים ביניהם, כשעל הקרקעית דגים כמו דקר הקלפ או טחן קליפורני מחפשים טרף שקוע. מיני מינים גדולים כמו כלבי ים, אריות ים, לוטרות ים, כרישים ואף לווייתן אפור נמצאים לעיתים קרובות בין או ליד האצות וכן ישנם מושבות של עופות ימיים הנמשכות לשפע החיים הרב בהם. קיפודי ים גם משגשגים ביערות אלה אך הם מסוכנים לאזור (כשגרוע במיוחד המין Strongylocentrotus purpuratus), מאחר שהם ניזונים מהאצות בצורה הפוגעת בשורשי אחיזתם, גורמת להם לצוף לאוקיינוס והורגת אותם. לאחר שאזור של אצות מושמד מרעיית יתר הוא נהפך לשממת קיפודי ים, בה מינים שונים של קווצי עור. אך ישנם מיני מפתח ה"שומרים" על היערות בטריפת או הדיפת הקיפודים, ביניהם לוטרת הים, שפתן ראשתני קליפורני וכמה חלזונות וכוכבי ים גדולים. באזורים בהם נפגעים מינים אלה עלולים להיפגע כלל היערות. היערות הגדולים ביותר שייכים לקלפ הענק שהפרטים הגדולים ביותר שלו הגיעו למעל 200 ק"ג אורך של 47 מטרים, מה שהופך אותו לאחת האצות הגדולה בעולם. מדיה וקבצים בנושא יערות קלפ בוויקישיתוף Kelp forest found in the Galápagos may be new to science, Department of Geography (באנגלית אמריקאית)
Victory

האם התכוונתם ל... Victory (אלבום של אנלישד) Victory (אלבום של הג'קסונים) Victory (אלבום של מודרן טוקינג) ויקטורי
ת'ייר סקאדר

ת'ייר סקאדר (באנגלית: Thayer Scudder;‏ נולד ב-4 באוגוסט 1930, ניו הייבן) הוא פרופסור אמריקאי לאנתרופולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. ת'ייר סקאדר למד באוניברסיטת הרווארד אותה סיים עם תואר שלישי בשנת 1960. בהמשך הוא עשה פוסט דוקטורט בלימודי אפריקה, אנתרופולוגיה ובמדעי החברה בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנים 1956–1957 הוא עבד בדרום אפריקה בה היה שותף למחקר של אליזבת קולסון. בשנים 1961–1962 הוא עבר באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. לאחר מכך סקאדר חזר לארצות הברית ונקלט לעבודה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בהיותו בקלטק, סקאדר חקר נושאים שונים והפך למומחה בעל שם עולמי בהקשר להשפעת בניית סכרים על הכלכלה, סביבה והחברה האנושית באזור. הוא היה יועץ למספר פרויקטים גדולים בתחום באפריקה ואסיה. בנוסף לכך הוא עוסק במחקר של חברה בעלת הכנסות נמוכות באפריקה. בשנת 1975 הוא קיבל מלגת גוגנהיים. בשנת 1999 הוענקה לו מדליית מלינובסקי. “Development-induced Relocation and Refugee Studies: 37 years of change and continuity among Zambia’s Gwembe Tonga,” Journal of Refugees Studies, Vol 6 (2): 123-152 (1993) “Recent experiences with river basin development in the tropics and subtropics,” Natural Resources Forum 18(2): 101-113 (1994) Chapters on “Social Impacts” and “Resettlement” in Water Resources: Environmental Planning, Management and Development, edited by Asit K. Biswas, New York: McGraw Hill. (1997) “The World Commission on Dams and the Need for a New Development Paradigm,” International Journal of Water Resources Development Vol 17, No.3:329-341. (2000) The Future of Large Dams: Dealing with social, environmental, institutional and political costs. London: Earthscan. (2005) Global Threats, Global Futures: Living With Declining Living Standards. Cheltenham, Gloucter: Edward Elgar Publishing. (2010) תיאור פעילותו המדעית Scudder, Thayer 1930- | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
ראבוטניצה

ראבוטניצה (ברוסית: Работница, "הפועלת") הוא כתב עת נשים בשפה רוסית שהפצתו החלה בתחומי האימפריה הרוסית בשנת 1914, הגיע לשיא הפצתו בתקופת ברית המועצות ומופץ בצורה מקוונת גם בשנת 2021. כתב עת זה נוסד ביוזמת ולדימיר איליץ' לנין במטרה להפיץ את דעותיו בקרב נשים. לקראת פרסום המהדורה הראשונה, נעצרו רוב חברי המערכת והיא יצאה לאור הודות לפעילותה של אמיליה אלכסייבה לקראת יום האישה הבינלאומי 1914. במהלך שנת 1914 יצאו לאור שבע מהדורות, אך בקיץ של אותה שנה הופסקה הפצתו. שלוש שנים מאוחר יותר חודשה הפצתו ובשנים 1917–1918 יצאו 13 מהדורות בתדירות שבועית. החל משנת 1923 מערכת של "ראבוטניצה" נמצאת במוסקבה. החל משנת 1943 כתב עת היה מופץ באופן חודשי ובתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 התפוצה הגיע לכ-350 אלף עותקים, כאשר בשנת 1990 היא הגיע לשיא של 23 מיליון. אמנם עד מהרה ירדה תפוצתו באופן משמעותי ותוך שנה צומצמה ל-12 מיליון. בשנת 2013 הופצו 35 אלף בלבד. כיום הוא מופץ באינטרנט בלבד. בתקופת ברית המועצות היה חלק משמעותי של המאמרים מוקדש לתנועת הנשים הקומוניסטית. החל משנות ה-50 של המאה ה-20 החל לגדול חלק של מאמרים בתחום חיי המשפחה והחברה, ובמיוחד גידול ילדים. הייתה קיימת פינת "מכתבי קוראים", בה דיווחה מערכת כת העת על הפעילות בנושא תלונות נשים בנושאים שונים. בשנת 1985 החל פרסום סדרת כתבות בתחום משק בית ומלאכה. על תרומתו לקידום החברה הסובייטית לכתב עת הוענקו עיטור הדגל האדום של העמל (1933) ועיטור לנין (1964). בתקופות שונות היו חברות במערכת "ראבוטניצה" פעילות סובייטיות בולטות, כגון נאדז'דה קרופסקיה, אינסה ארמנד, אלכסנדרה קולונטאי ואנה יליזרובה-אויאנובה. מדיה וקבצים בנושא ראבוטניצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראבוטניצה מידע על כתב עת ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא כתבי עת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יובה הראשון

יובה הראשון (85–46 לפנה"ס) היה מלך נומידיה שעמד לצידם של תומכי פומפיוס והסנאט הרומי במלחמתם כנגד יוליוס קיסר בצפון אפריקה (45–49 לפנה"ס). יובה הפך עוין לקיסר בעקבות עלבון אישי שספג ממנו (כנראה ב-63 לפנה"ס). בנוסף לכך, הטריבון כוריו (אנ'), אחד מתומכי קיסר, הציע בשנת 50 לפנה"ס לספח את נומידיה כפרובינקיה רומית. ב-49 לפנה"ס נחת כוריו בחופי אפריקה במטרה לגרש את כוחותיו של פומפיוס, אך הובס ונהרג על ידי יובה שראה את עצמו בעקבות הניצחון כשליט הפוטנציאלי של כל צפון אפריקה. פומפיוס נהרג שנה לאחר מכן, אך ההתנגדות האפריקאית המשיכה תחת מטלוס סקיפיו בעל בריתו של יובה. ב-46 לפנה"ס קיסר הגיע בעצמו לאפריקה על מנת להילחם במתנגדיו. יובה הותקף ממערב על ידי בעל בריתו של קיסר בוככוס מלך מאוריטניה ושכיר החרב הרומי פובליוס סיטיוס (אנ'). יובה הובס יחד עם שיירי תומכיו של פומפיוס בקרב תאפסוס ולאחר שנאלץ לסגת מאותיקה (אנ') וגורש מבירתו הזמנית זאמה (אנ') על ידי תושביה שם קץ לחייו. מדיה וקבצים בנושא יובה הראשון בוויקישיתוף יובה הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
וניל (תוכנה)

במדעי המחשב, וניל (באנגלית: vanilla) הוא מונח המשמש לתיאור תוכנת מחשב ולעיתים גם מערכות מחשוב אחרות כגון חומרה או אלגוריתמים שבצורתן הראשונית, אינן מותאמות, כלומר, הן משמשות ללא כל התאמות אישיות או עדכונים שהוחלו עליהן. תוכנת וניל הפכה לסטנדרט תעשייתי דה פקטו, בשימוש נרחב על ידי עסקים ואנשים פרטיים. המונח מגיע מהטעם הסטנדרטי המסורתי של גלידה, וניל. על פי ספרו של אריק ס. ריימונד The New Hacker's Dictionary, "וניל" פירושו יותר "ברירת מחדל" מאשר "רגיל". דוגמאות לשימוש ב"וניל" במשפט (באנגלית): כאחת מהדוגמאות הראשונות, מערכת ההוצאה לפועל של טקסט מחשב IBM, BookMaster, מספקת ברירת מחדל לציון אילו חלקים מהספר להוציא לאור, נקראת "וניל" (vanilla), ודרך מגניבה יותר, נקראת "מוקה" (mocha). המילה "וניל" משמשת לעיתים גם לרכיבי חומרה. לדוגמה, בשנות ה-90, מחשבי הבית של Amiga שלא שודרגו נקראו "וניל פשוט"; באופן דומה, זה הוחל גם לרכיבים של מחשבי PC. לגבי קרנאות מבוססות Unix, "קרנל וניל" מתייחס לקרנל שלא שונה על ידי מקור שלישי. לדוגמה, הקרנל הוניל של Linux לעיתים מקבל "תבליט" מסוים לפי ההפצה של Linux על ידי שינויים משמעותיים. בספרו "End of Ignorance", מתייחס Charles Winborne לדף סטטי שהוא "רק קובץ טקסט, אך אחד שמקשר לקבצים מלווים" כדף אינטרנט וניל פשוט. אוהדי משחק הווידאו Minecraft, בדרך כלל מתייחסים למשחק ללא התקנות כ"וניל". JavaScript, כאשר משתמשים בו ללא ספריות או תוספות של צד שלישי מתייחסים אליו כ"JavaScript וניל". רכיב מדף מוד Turnkey "What is vanilla?". techtarget.com. בספטמבר 2005. נבדק ב-2013-11-17. {{cite web}}: (עזרה) Hilden, Katri; Robinson, Tim; Currie, Lee; Hutchinson, Emma (2006). Iced: 180 Very Cool Concoctions. Murdoch Books. p. 15. ISBN 978-1-74045-818-4. נבדק ב-4 באפריל 2013. Vanilla has become a synonymous with 'plain'- perhaps most vanilla ice cream is flavoured with fake vanilla extract {{cite book}}: (עזרה) vanilla /adj./ "[from the default flavor of ice cream in the U.S.] Ordinary flavor, standard." from the Jargon File
דאשה אסטפייבה

דאשה ויקטורבנה אסטפייבה (ברוסית: Дарья (Даша) Викторовна Астафьева, באוקראינית: Дар'я Вікторівна Астаф’єва; נולדה ב-4 באוגוסט 1985) היא דוגמנית, זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה אוקראינית. סולנית להקת NikitA (אנ') בשנים 2008–2017. זכתה לפרסום על ידי זכייה בתואר Playmate of the Month (אנ') של מגזין פלייבוי. אסטפייבה נולדה ב-4 באוגוסט 1985, במחוז דניפרופטרובסק שבאוקראינה. במחלקת הבימוי, שבה למדה אסטפייבה, לימדו שירה. לדבריה, היא מאוד אהבה את השיעורים, אז היא למדה באופן קבוע עם המורה לבדה. מאז 2007, כבר בהיותה עובדת בחברת Mamamusic, החלה אסטפייבה ללמוד שירה באופן מקצועי. מאוחר יותר אסטפייבה זכתה לפופולריות הודות להשתתפותה בלהקת NikitA. במרץ 2009 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה "משינה" (מכונה). באותה שנה, להקת ניקיטה הגישה בקשה להשתתפות באירוויזיון כנציגי אוקראינה, אך בסופו של דבר קיבלו סירוב, שנבע בעיקר מהפופולריות המוגברת של אסטפייבה כדוגמנית. בשנת 2011 היא הצטלמה בסרט "מאוהבים לקייב" לצד אלכסנדר יאצנקו. מדיה וקבצים בנושא דאשה אסטפייבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאשה אסטפייבה דאשה אסטפייבה, ברשת החברתית פייסבוק דאשה אסטפייבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאשה אסטפייבה, ברשת החברתית אינסטגרם דאשה אסטפייבה, סרטונים בערוץ היוטיוב דאשה אסטפייבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דאשה אסטפייבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דאשה אסטפייבה, באתר MusicBrainz (באנגלית) Даша Астафьева, 24SMI (ברוסית)
אמיר עבדו

אמיר עבדו (בערבית: أمير عبدو; נולד ב-8 ביולי 1972 במרסיי שבצרפת) הוא מאמן כדורגל קומורי המאמן את נואדיבו ובמקביל גם את נבחרת מאוריטניה. בין השנים 2012–2014 אימן עבדו את המועדון הצרפתי גולפש. ב-13 בינואר 2014 מונה עבדו למאמן נבחרת קומורו. ב-4 בינואר 2019 חתם על חוזה חדש בנבחרת. עבדו הוביל את נבחרת קומורו להשתתפות בטורניר הגדול הראשון בתולדותיה, טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. מדיה וקבצים בנושא אמיר עבדו בוויקישיתוף אמיר עבדו, באתר WorldFootball.net אמיר עבדו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Kenya appeal against ban on coach Adel Amrouche באתר BBC, ‏ 1 באוגוסט 2014 (באנגלית) Comoros coach Amir Abdou extends contract באתר BBC, ‏ 4 בינואר 2019 (באנגלית)
ג'יימס אלן (סנאטור)

ג'יימס אלן (באנגלית: James Browning Allen‏; 28 בדצמבר 1912 – 1 ביוני 1978) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה במשך כעשור. טרם היבחרו לסנאט, כיהן כסגן מושל אלבמה בשתי תקופות כהונה, האחת בין השנים 1955-1951 והשנייה בין השנים 1963-1967. בראשית דרכו הפוליטית היה חבר בבית הנבחרים של אלבמה ובסנאט של אלבמה. ג'יימס אלן נולד בעיירה גדסדן באלבמה. הוא למד באוניברסיטת אלבמה ולאחר סיום הלימודים עסק בתחום המשפטים. בשנים 1938–1942 הוא היה חבר בית הנבחרים של אלבמה. בשנת 1943 הוא התגייס לצי של ארצות הברית. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה ג'יימס אלן התמודד בבחירות לסנאט של אלבמה ונבחר לכהונה בשנים 1946–1950. במשך שתי תקופות כהונה הייתה סגן המושל (בשנים 1951–1955 ובשנים 1963–1967). בשנת 1968 ג'יימס לאן נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית תוך ניצחון על הנציג המתחרה וקבלת 76% מהבוחרים. הוא היה בין הנציגים השמרנים של המפלגה. במרץ 1974 הוא תמך במועמדות של ג'ורג' וולאס לנשיא ארצות הברית. בהיותו חבר סנאט הוא היה נחשב לאמן הפיליבסטר. ג'יימס אלן נפטר מהתקף לב ואשתו מריון אלן נכנסה לסנאט במקומו. בבחירות פנים מפלגתיות היא הפסידה למועמד אחר ולכן בהמשך לא התמודדה בבחירות לסנאט של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס אלן בוויקישיתוף ג'יימס אלן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'יימס אלן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כוח הקרקע הרב-לאומי

כוח הקרקע הרב לאומי הוא כוח רב-לאומי המורכב מחיילים מאיטליה, הונגריה וסלובניה. הכוח שימש גם כקבוצת קרב של האיחוד האירופי במחצית הראשונה של 2007 ובמחצית השנייה של 2012. ב-14 בנובמבר 1997 נפגשו בבודפשט שרי ההגנה של איטליה, הונגריה וסלובניה וסיכמו על הקמת כוח צבאי משותף. שנתיים לאחר מכן אושרר ההסכם בידי הפרלמנטים של שלוש המדינות. נקבע כי בסיס הכוח יהיה באודינה שבאיטליה, והיא תוקם על בסיס הבריגדה האלפינית יוליה. ב-5 בספטמבר 2002 החלו להגיע לאודינה קצינים הונגרים וסלובנים כדי להקים את הכוח. ההקמה באופן רשמי הייתה ב-29 בנובמבר. נקבע כי מפקד הקבוצה יהיה גנרל איטלקי אשר משמש במקביל כמפקד הבריגדה האלפינית יוליה, וכסגניו משמשים קצין סלובני והונגרי. הפעלת הכוח אפשרית רק בהסכמה משותפת של שלוש המדינות. בין 2003–2004 השתתף הכוח במשימת שמירת שלום בקוסובו. במחצית הראשונה של 2007 הוגדר הכוח כקבוצת קרב של האיחוד האירופי ולפיכך היה בכוננות עד סוף השנה. הכוח הוגדר מחדש כקבוצת קרב במחצית הראשונה של 2012. פגישה של מפקדי הכוח (בסלובנית) מידע על הכוח באתר משרד הביטחון האיטלקי (באיטלקית) מידע על הכוח באתר crwflags (באנגלית)
חטיפת השליחים הישראלים באלג'יריה

חטיפת השליחים הישראלים באלג'יריה התרחשה ב-17 בפברואר 1958. שני שליחי עלייה, שפעלו באלג'יריה לשם העלאת היהודים משם לישראל, נחטפו על ידי אנשי מחתרת ה-FLN, שמרדה בשלטון הצרפתי באלג'יריה. כחודשיים לאחר החטיפה הם נרצחו על ידי שוביהם. הדבר נודע לישראל רק לאחר זמן. גופותיהם לא נמצאו. השליחים היו רפאל בן גרא הכט, יליד גרמניה בן 42 ויעקב חסן, יליד תוניסיה בן 32. הם נשלחו למרוקו ב-1955 על ידי הסוכנות היהודית כדי לארגן שם את עלייתם של יהודים. בסוף שנת 1956 עברו לפעול באלג'יריה וסייעו למשפחות רבות לעלות לישראל. ב-17 בפברואר 1958 ביקשו השניים לנסוע מהעיר טיארט (אנ') בצפון המדינה אל העיר אפלו (אנ'), שנמצאה כ-170 קילומטר מדרום מזרח לה. הם שכרו מונית שהייתה נהוגה על ידי תושב מקומי, אך לא הגיעו ליעדם. כשחברים יצאו לחפשם התגלתה המכונית שבה נסעו כשהיא שרופה במרחק של כעשרה קילומטר מאפלו. השליחים עצמם נעלמו. בתחילת מרץ התברר מפי תושבים מקומיים שהם נחטפו על ידי כנופיה של אנשי ה-FLN. פעילות נמרצת ננקטה כדי לאתר את השניים. ישראל פנתה אל ארגון הצלב האדום הבינלאומי ואנשי הקונגרס היהודי העולמי בארצות הברית יצרו קשר עם נציגי ה-FLN שליד ארגון האומות המאוחדות. במשך מספר חודשים התנהלו עמם מגעים והובטח מספר פעמים כי השניים ישוחררו, אך הדבר לא קרה. בדיעבד התברר כי אנשי ה-FLN ניסו שלא לחשוף את העובדה שהשניים כבר לא היו בין החיים. באמצע חודש יולי הודיע ארגון הצלב האדום כי שני החטופים נרצחו על ידי שוביהם כבר ב-14 באפריל. בחודש אוגוסט אישרו אנשי ה-FLN בארצות הברית את הידיעה - לדבריהם השליחים הומתו כ-4–6 שבועות לפני כן. יום ה-14 באפריל נקבע כיום מותם הרשמי של שני השליחים. גופותיהם לא נמצאו ולא הוחזרו. בן גרא, תושב מושב בצרה, הניח אשה ושני ילדים. חסן, תושב מושב בית הגדי, הניח אשה וחמישה ילדים. רחוב בעיר אשדוד נקרא על שם שני השליחים - רחוב חסן ובן-גרא. בית כנסת הוקם על שם חסן בעיר נתיבות. בשנת 1986 הונצחו שמות השניים באתר ההנצחה לחללי קהילת המודיעין. השניים שלא חזרו: יעקב חסן, רפאל בן-גרא, תל אביב, המחלקה להתיישבות, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, 1986 אסתר גולן, לאן נעלם רפי בן גרא, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה, 2008 רפי בן גרא הכט, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה יעקב חסן, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה רפאל בן גרא, באתר המרכז למורשת המודיעין יעקב חסן, באתר המרכז למורשת המודיעין ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית: צבי לביא, 2 ישראלים בשבי האלג'ירים, מעריב, 21 בפברואר 1958 ישעיהו אביעם, "רפי לא היה פחדן" - אומרת אשתו במושב בצרה שלמה נקדימון, רצח מחריד וציני של שני שליחי מצווה, חרות, 19 באוגוסט 1958 2 השליחים שנחטפו באלג'יריה נרצחו, הצופה, 19 באוגוסט 1958 ‏(המשך) קרבנות החטיפה מורדי אלג'יריה רצחו את שני השליחים מישראל, הבוקר, 19 באוגוסט 1958 ‏(המשך) יעקב חסן הי"ד רפאל בן גרא הי"ד רפאל בן גרא ויעקב חסן ז"ל הונצחו באנדרטת חמ"ן, מעריב, 11ביוני 1986
גנאדי לסון

גנאדי מיקלייביץ' לסון (בבלארוסית: Генадзь Мікалаевіч Лесун; נולד ב-5 בספטמבר 1966) הוא כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדת המגן בקבוצות דינמו מינסק, מכבי הרצליה ובנבחרת בלארוס. לסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דינמו מינסק ששיחקה אז בליגת העל הסובייטית. בגיל 19 עלה להרכב של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1991 הצטרף עם המועדון לליגת העל הבלארוסית לאחר פירוק ברית המועצות. הוא זכה עם המועדון ב-2 אליפויות ובגביע בלארוס. בשנת 1993 הגיע לישראל וחתם במכבי הרצליה. בסיום העונה עזב את המועדון וחתם בשמשון תל אביב ששיחקה אז בליגה הארצית (הליגה השנייה באותם ימים). בתום עונת 1995/96, כאשר ירדה שמשון לליגה א', עזב לסון את הקבוצה. הוא שב לבלארוס ושיחק במשך כחצי עונה בקבוצת מולודצ'נו מהליגה הבכירה בבלארוס. בשנת 1998 עבר לרוסיה ושיחק שנה אחת בשורות קבוצת אנז'י מחצ'קלה. לזכותו של השחקן ארבע הופעות במדי נבחרת בלארוס. לאחר פרישה מהמשחק הפעיל הפך לסון למאמן. דינמו מינסק ליגת העל הבלארוסית (2): 1992, 1992/1993 הגביע הבלארוסי: 1992 גנאדי לסון, באתר Transfermarkt גנאדי לסון, באתר National Football Teams גנאדי לסון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גנאדי לסון".
קריות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הַקְּרָיוֹת – גוש יישובים השוכנים בעמק זבולון, צפון-מזרחית לחיפה. קְרִיּוֹת – יישוב מקראי הנזכר בספר יהושע כמשתייך לנחלת שבט יהודה. קַרְיוּת (בערבית: قريوت), עיירה פלסטינית במחוז שכם שבמרכז השומרון.
כסלו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כסלו – חודש עברי אישים: מרדכי כסלו – פרופסור ישראלי לבוטניקה ארכאולוגית רן כסלו – עיתונאי ועורך ישראלי
נקו (כדורגלן)

מנואל נונס (בפורטוגזית: Manoel Nunes; ‏7 במרץ 1895 – 31 במאי 1977), ידוע גם כנקו, היה כדורגלן ומאמן ברזילאי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי או החלוץ. נקו התחיל את הקריירה בקבוצה השלישית של קורינתיאנס בגיל 16 והצטרף לראשונה ב-1913, שנת ההשתתפות הראשונה של קורינתיאנס בתחרויות רשמיות. הקבוצה לא שיחקה משחקים רשמיים ב-1915 עקב סוגיות פוליטיות וכמעט פשטו את הרגל; בזמן שנקו שיחק בשנה זו כמה משחקי ידידות עבורה ואילו את המשחקים הרשמיים עבור A.A. מקנזי קולג'. במהלך תקופה זו, פרץ נקו לבניין קורינתיאנס כדי לשלוף ספרים שבעל הבית נעל בתוכו עקב אי תשלום בדמי השכירות. הוא היה ידוע כבעל מזג חם והסתבך לעיתים קרובות בקרבות; הקדנציה השנייה שלו כמאמן התרחשה מכיוון שהושעה בזמנו כשחקן ל-18 משחקים כשהכה שופט. נקו זכה עם קורינתיאנס בליגת סאו פאולו שבע פעמים, וסיים פעמיים כמלך השערים בשנים 1914 ו-1920 בהן כבש 12 ו-24 שערים בהתאמה. עם טכניקת משחק גבוהה, הוא היה האליל הראשון של קורינתיאנס, והפך לשחקן הראשון שלה שעבורו נבנה פסל בדמותו בשטח המועדון (ב-1929). נכון לשנת 2006, נקו הוא השחקן ששיחק לאורך הזמן הרב ביותר בקורינתיאנס: 17 שנה. בקדנציה השלישית של נקו כמאמן קורינתיאנס הוא זכה עמה באליפות ב-1937. הוא נקרא לעיתים קרובות לשחק במדי נבחרת ברזיל עמה זכה פעמיים בקופה אמריקה. נקו כבש בקופה אמריקה 1919 ארבעה שערים, כולל צמד בתיקו 2–2 נגד אורוגוואי. נקו סיים כמלך שערי הטורניר בצוותא לחברו לנבחרת ארתור פרידנרייך, ועזר להם לזכות בטורניר. גם בקופה אמריקה 1922 לקח חלק בזכייה בה כבש במשחק נגד ארגנטינה ובניצחון משחק הגמר 0–3 על פרגוואי. באוגוסט 1925 נישא לאדלגיסה גוגניס, להם נולדו בת ובן. נקו נכנס לפנסיה בשנת 1965 בגיל 70 לאחר שעבד במזכירות לביטחון הציבור של מדינת סאו פאולו. לאורך כל חייו נשאר מחובר למועדון קורינתיאנס, ונפטר ב-31 במאי 1977 בגיל 82. נקו לא זכה לראות את קורינתיאנס זוכה בתואר האליפות המדינית ב-1977 לאחר שזו זכתה לראשונה מזה 13 שנה. קורינתיאנס אליפות סאו פאולו (7): 1914, 1916, 1922, 1923, 1924, 1928, 1930 נבחרת ברזיל קופה אמריקה (2): 1919, 1922 אישיים מלך השערים באליפות סאו פאולו (2): 1914, 1920 מלך השערים בקופה אמריקה: 1919 אליפות סאו פאולו: 1937 נקו, באתר Transfermarkt נקו, באתר FootballDatabase.eu
גמר הליגה האירופית 2022

גמר הליגה האירופית של עונת 2021/2022 נערך באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה, ספרד ב-18 במאי 2022. אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן היה אמור לארח את הגמר של שנת 2021 אך בעקבות מגפת הקורונה באירופה בשנת 2020, הגמר שהיה אמור להתקיים בשנה זו באצטדיון אנרגה גדנסק שבפולין העובר לאצטדיון ריין אנרגי בקלן, גרמניה. ולו"ז משחקי הגמר נדחה בשנה, אצטדיון אנרגה גדנסק קיבל את האירוח של גמר 2021 במקום גמר 2020, אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן קיבל את אירוח גמר 2022 במקום גמר 2021, והפושקש ארנה בבודפשט, הונגריה קיבל את אירוח גמר 2023 במקום גמר 2022. המשחק הפגיש את המועדונים איינטרכט פרנקפורט מגרמניה וגלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד. פרנקפורט ניצחה בתוצאה 5–4 בדו-קרב פנדלים לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 1–1 וזכתה בגביע. המנצחת בגמר, איינטרכט פרנקפורט, זכתה להתמודד על תואר הסופר קאפ האירופי לשנת 2022 מול ריאל מדריד המנצחת בגמר ליגת האלופות 2022. וכן העפילה אוטומטית לשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2022/2023. זה יהיה גמר הליגה האירופית הראשון שנערך באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן אשר אירח גם את גמר גביע אירופה לאלופות 1986. העיר סביליה אירחה את גמר גביע אופ"א 2003 אך באצטדיון לה קרטוחה. ב-28 בספטמבר 2018 הושק הליך הגשת המועמדות עבור ערי אירופה לאירוח גמר ליגת האלופות, גמר הליגה האירופית וגמר ליגת האלופות לנשים לשנת 2021. אופ"א הודיעה ב-1 בנובמבר 2018 כי שני אצטדיונים הביעו עניין לארח את גמר הליגה האירופית לשנת 2021 וב־22 בפברואר 2019 שני האצטדיונים הגישו את מועמדותם במועד האחרון. האצטדיון המארח נבחר על-ידי הוועד המנהל של אופ"א במהלך ישיבה בליובליאנה שבסלובניה ב-24 בספטמבר 2019. ב-17 ביוני 2020 הודיעה אופ"א כי בשל מגפת הקורונה באירופה, לו"ז הגמרים ידחה בשנה, וכתוצאה מכך רמון סאנצ'ס פיחואן יארח את גמר הליגה האירופית 2022. ערך מורחב – עונת 2021/2022 בליגה האירופית עונת 2021/2022 בליגה האירופית גמר ליגת האלופות 2022 גמר הקונפרנס ליג 2022 UEFA.com, UEFA Europa Conference League: all you need to know, UEFA.com, ‏18 באוקטובר 2021 (באנגלית) UEFA.com, UEFA competitions to resume in August | Inside UEFA, UEFA.com, ‏17 ביוני 2020 (באנגלית) "11 associations interested in hosting 2021 club finals". UEFA. 1 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "9 associations bidding to host 2021 club finals". UEFA.com. 22 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) UEFA.com, 2022 UEFA Europa League final to be held in Seville, UEFA.com, ‏24 בספטמבר 2019 (באנגלית) UEFA.com, UEFA Executive Committee agenda for Ljubljana meeting | Inside UEFA, UEFA.com, ‏17 בספטמבר 2019 (באנגלית) UEFA competitions to resume in August באתר הרשמי של אופ"א, 17 ביוני 2020 (באנגלית)
גלית ואילנית

גלית ואילנית היא תוכנית אירוח שבועית ישראלית בהנחייתן של גלית גוטמן ואילנית לוי, שבמסגרתה מתארחים אישים מפורסמים מעולם המוזיקה והתרבות. התוכנית משודרת החל מ-26 במאי 2018 מדי יום שישי בקשת 12. גלית גוטמן היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. בשנת 1981 השתתפה ב-"שירוויזיון", תחרות זמר לילדים, וב-1998 בגיל 26 זכתה בתפקיד בסדרת הדרמה "רמת אביב גימל". גוטמן הנחתה בכמה סדרות וסרטי טלוויזיה, כגון: שישי בבוקר בקשת 12, בגובה העיניים וב-2018 התחילה לשדר עם אילנית לוי את גלית ואילנית אילנית לוי היא גם דוגמנית ושחקנית, ואף זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל לשנת 2001. ב-30 באפריל 2018, פורסם לראשונה כי גלית ואילנית הולכות לשתף פעולה במסך הטלוויזיה באתר החדשות וואלה!, וצוין כי "שם ידברו השתיים על שלל נושאים בתחום הזוגיות והמשפחה". אריאנה מלמד, בנשים החרדיות, למרבה הצער, אף אחד לא מתעניין, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2018 אריאנה מלמד, הטלוויזיה של העתיד, באתר הארץ, 27 במאי 2018 70 שנה למלכות היופי של ישראל, באתר 70missisrael.xnet.co.il ליהי עטר בכר‏, בלונד אמבישן: אילנית לוי וגלית גוטמן משתפות פעולה, באתר וואלה, 30 באפריל 2018
אלחנדרו פרנסס

אלחנדרו פרנסס טוריחו (בספרדית: Alejandro Francés Torrijo; נולד ב-1 באוגוסט 2002 בסרגוסה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ג'ירונה מהלה ליגה. פרנסס נולד בסרגוסה שבספרד וגדל במחלקת הנוער של ריאל סרגוסה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בהליגה הספרדית השנייה. ב-27 ביולי 2024 חתם בג'ירונה. פרנסס הוא חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21. הוא היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2021. מדיה וקבצים בנושא אלחנדרו פרנסס בוויקישיתוף אלחנדרו פרנסס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלחנדרו פרנסס, ברשת החברתית אינסטגרם אלחנדרו פרנסס, באתר Transfermarkt אלחנדרו פרנסס, באתר Soccerway אלחנדרו פרנסס, באתר BDFutbol אלחנדרו פרנסס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלחנדרו פרנסס".