ורה צ'ילאג

ורה צ'ילאג (בהונגרית: Csillag Vera; בודפשט, 5 בדצמבר 1909 – אוסטרליה, סידני 29 באפריל 1997) הייתה מעצבת גרפית יהודייה-הונגרייה, אומנית ספרים מפורסמת. ורה צ'ילאג נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. אחיה, שאנדור צ'ילאג, היגר לאוסטרליה בשנת 1939 בגלל האנטישמיות בהונגריה. אביה, בני צ'ילאג היה עורך דין שנרצח באוקטובר 1944 על ידי אנשי פלוגות מפלגת צלב החץ. אמה שרדה את השואה. בשנת 1967, כשברשותה דרכון שהיה קשה מאוד להשגה שאיפשר לה להגר אל בנה באוסטרליה, היא נפטרה ממש "בין המזוודות הארוזות" יום לפני שהייתה אמורה לעזוב. צ'ילאג נישאה לג'רג' באלינט במאי 1933. ג'רג' באלינט היה סופר, עיתונאי, מבקר, פובליציסט ומתרגם, עובד היומון פשטי נפלו. כתביו הופיעו גם בעיתוני האשט (Est), בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט ועוד. הוא עבד גם ככתב של עיתוני הדיילי אקספרס (Daily Express) ובעיתוני ויליאם רנדולף הרסט האמריקאים. לאחר נישואיהם הם התגוררו במשך שנה וחצי בבודה, בכתובת רחוב קלטי קיראי 35, ואחר כך בפשט עברו לדירת שני חדרים בבית מספר 5 בפארק סנט אישטוואן היוקרתי. באפריל 1942 נעצרו באשמת ריגול ונכלאו בכלא הצבאי בשדרת מרגיט בבודפשט. ורה צ'ילאג בילתה שם יום כאסירה, אך בעלה שוחרר רק בספטמבר. לאחר מכן הם יכלו להיות ביחד רק שבועיים, מכיוון שג'רג' באלינט גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) הוא נפטר בחזית המזרחית באוקראינה בינואר 1943. בעלה השני היה ג'רג' קאלדור (מקודם: קוהן-כהן), עיתונאי שמאל שהיה שייך לחוג החברים של בעלה הראשון. קאלדור היה עורך דסק מדיניות החוץ של הפסטר לויד לפני מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה ראש המחלקה למדיניות חוץ של הרדיו ההונגרי. לאחר חזרתו להונגריה מהשבי בברית המועצות הם התחתנו ב-1947. בין השנים 1950–1955 ריצה ג'רג' קאלדור עונש המאסר (במקור נידון ל-15 שנים!) כקורבן של אשמת שווא במשפט ראווה. הוא שרד את שחרורו רק שלוש שנים. ורה צ'ילאג התאלמנה בפעם השנייה בתחילת 1958. לא היו לה ילדים משלה והיא ראתה בילדים של קאלדור את משפחתה. בשנת 1967 היגרה לאוסטרליה. שם חיכה לה אחיה. היא התחתנה בפעם השלישית והתאלמנה שוב. היא נפטרה בשנת 1997 בסידני. היא ביקרה בהונגריה מספר פעמים בעשור האחרון לחייה. ורה צ'ילאג למדה בבית הספר לאמנות לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון. בין השנים 1925–1929 למדה בית הספר הפרטי של אלמוש יאשיק, והפכה למעצבת גרפית ולטיפוגרפית. כמעצבת גרפית וטיפוגרפית עשה את עבודותיה הראשונות בתחום אמנות הספרים החל מ-1933, איורים, וכריכות ספרים למוציאים לאור: פרנקלין, רוואי (Révai), צ'רפפאלבי (Cserépfalvi) ופנתיאון. בין השנים 1937–1938 הייתה המאיירת של המגזין טוקור (Tükör). אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1945 הפכה לעובדת של סיקרה (Szikra) ושל מול האמנות (Szépművészeti Kiadó). הספרייה הממלכתית גורקי 1968 1930 • תערוכת אמני ספרים ופרסום במוזיאון לאמנות שימושית, בודפשט 1934 • תערוכת הזיכרון של קלמן ג'רג'י, מוזיאון לאמנויות יישומיות, בודפשט 1948 • תערוכת כרזות, הסלון הלאומי, בודפשט 1961 • תערוכת כרזות הונגרית 4. מוזיאון ארנסט, בודפשט 1968 • איורים של קרודי, המוזיאון הספרותי פטפי, בודפשט. תחרות הכרזות הבינלאומית של בודפשט בקונגרס האדריכלים, פרס ראשון (1930) תחרות כרזות קלימנט, פרס ראשון (1932) פרס תחרות הספר ההונגרי היפה (1954, 1957, 1959, 1960, 1961, 1963) פרס מיהאי מונקאצ'י (1959) פאל רז: פרידה מאישה של אתמול, הולמי, 1997/8. איסטוואן מגיאר: "אני זועם, כך אני": חייה של ג'יורי בליינט, 1906–1943. הוצאת קוסות', בודפשט, 1984. ארמין באלינט: הערות לבְּּנִי ג'וּרִי. יומן משנת 1944. עבר ועתיד, בודפשט, 2014. הקדמה והערות מאת אגנש קטלין קֶלֶמֶן. (ספר זה עוסק גם ביומנו של ארמין באלינט משנת 1944, חותנה של ורה ציסלאג, הוא כותב גם על גורלה של ורה צ'ילאג בשנים 1944–1945) ורה צ'ילאג, באתר הגלריה Kieselbach קטלין באקוש: ורה צ'ילאג, באתר artportal.hu ורה צ'ילאג - לקסיקון אמנות הונגרית עכשווית I - III . "Bálint György és Csillag Veronika házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 301/1933. folyószáma alatt".