laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יבגניה טטלבאום

יבגניה טטלבאום (נולדה ב-31 ביולי 1991) היא שחיינית צורנית ישראלית. יצגה את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בדואט עם אנסטסיה גלושקוב. טטלבאום נולדה בחרקוב שבאוקראינה הסובייטית. בגיל חמש החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית ובגיל תשע עברה לתחום השחייה הצורנית. בשנת 2009, בהיותה בת כ-18, עלתה טטלבאום לבדה לישראל במסגרת פרויקט נעל"ה וקיבלה מלגה ממשרד העלייה והקליטה. בארץ השתלבה בנבחרת השחייה הצורנית ולאולימפיאדת לונדון (2012) נסעה כמחליפה לצמד אנסטסיה גלושקוב ואינה יופה שהשתתפו בה. לאחר האולימפיאדה בלונדון פרשה יופה מהענף ולאחר שגלושקוב חזרה מחופשת לידה הצטרפה טטלבאום אליה כדי להתחרות בתחרויות הזוגות. באליפות אירופה שנערכה בשנת 2014 סיים הצמד במקום ה-12. במרץ 2016 השתתף הצמד בתחרות המיון בריו לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ודורג במקום ה-12 מה שהספיק לקריטריון הבינלאומי לאולימפיאדה זו. באפריל אותה שנה השתתפו באליפות אירופה וסיימו במקום תשיעי ובכך השיגו את הקריטריון הישראלי. ביחד עם אנסטסיה גלושקוב היא סיימה את האולימפיאדה במקום ה-20. טטלבאום מתגוררת בירושלים ובמקביל לאימוניה משמשת כמאמנת לשחייניות צורניות צעירות. יבגניה טטלבאום, ברשת החברתית פייסבוק יבגניה טטלבאום, באתר olympedia.org יבגניה טטלבאום, באתר הוועד האולימפי בישראל אורי טלשיר, יבגניה טטלבאום: "אין בי קנאה לגלושקוב. אני קצת בצד? בסדר, פעם ראשונה שלי", באתר הארץ, 23 במאי 2016 ריאיון עם טטלבאום, סרטון באתר יוטיוב ynet ספורט, הכירו את יבגניה טטלבאום, באתר ynet, 20 במאי 2016 אורן קורנפלד‏, שחייה צורנית: גלושקוב וטטלבאום השיגו את הקריטריון הבינלאומי לריו, באתר וואלה, 6 במרץ 2016 אסי ממן, ‏היסטוריה לגלושקוב: השיגה את הקריטריון לריו, באתר ONE‏, 13 במאי 2016
פיליפו מצולה

פיליפו מצולה (באיטלקית: Filippo Mazzola;‏ 1460, פארמה – 1505, פארמה) היה צייר איטלקי שפעל בתקופת שיא הרנסאנס. המידע על חייו של פיליפו מצולה הוא מועט. הוא נולד בפארמה בשנת 1460, בן לברתולומיאו מצולה. מוצא המשפחה היה מהעיירה פונטרמולי (Pontremoli), הנמצאת כ-90 ק"מ דרומית מערבית לפארמה, משם עברו לפארמה. שניים מאחיו של פיליפו היו גם הם ציירים. מצולה היה תלמידו של פרנצ'סקו טקוני (Francesco Tacconi). ידוע ששהה זמן מה בוונציה, שם למד אצל האמנים אנטונלו דה מסינה, ג'ובאני בליני ואלביס ויוריני. מצולה פעל בעיקר באזור שבין פארמה ופיאצ'נצה. יצירתו הידועה ביותר היא פוליפטיכון הנמצא בבזיליקת סנטה מריה בקורטמג'ורה (Cortemaggiore), עיירה בקרבת פיאצ'נצה. בנו הוא הצייר פארמיג'אנינו. מצולה נפטר במגפת הדבר בשנת 1505. . ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחלהזאורים

אחלהזאורים הוא אלבום אשר יצא לאור ב-1993 כאלבום שירי ילדים בהפקתם של האמנים ארקדי דוכין ומיכה שטרית. מבין שירי האלבום המפורסם מביניהם הוא "בית קפה של דינוזאורים", שיר המספר על בית קפה מיוחד של דינוזאורים ששוכן "על צלע הר ליד כיכר" לפני מיליוני שנים. בבית הקפה דמויות שונות שמייצגות את שטרית, דוכין, חלקים בחברה הישראלית ואף את משפחתו של דוכין עצמו. האלבום נכתב בשיתוף עם במאי הקולנוע חיים בוזגלו, שכתב את המילים לחלק מהשירים. מידע על האלבום אחלהזאורים באתר MusicBrainz אחלהזאורים, באתר של ארקדי דוכין
שורשים (יישוב קהילתי)

שורשים (שָׁרָשִׁים) הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב בקרבת העיר כרמיאל. היישוב הוא בעל זיקה לתנועה המסורתית. היישוב שוכן בגובה 180 מטר מעל פני הים על שלוחה דרומית מזרחית של הר גילון. בשנת 1976, נוסד גרעין "סוף מערב" בקליפורניה. בנובמבר 1977 אישרה ועדת השרים לענייני התיישבות הקמת כפר תעשייה עבור הגרעין, אולם טרם נמצא אז מיקום ליישוב. בראשית 1979 היו בגרעין 12 משפחות שהיו עדיין בקליפורניה. הוקמה אז שלוחה נוספת של הגרעין בניו יורק לגיוס חברים נוספים. הגרעין שכן במחנה זמני במושב שכניה ועלה על הקרקע באתר שורשים בנובמבר 1985. בראשית דרכו היה שורשים מושב שיתופי בו הוקמו מספר מפעלים שיתופיים. בשנת 1992/3 החליטו חברי המושב לפרק את המושב השיתופי. העסקים המשותפים עברו לידי אותם חברי מושב שהפעילו אותם. בתי המושב נרכשו על ידי התושבים והיישוב הפך ליישוב קהילתי. בצדו המערבי של היישוב בטיילת המערבית, הוקם בשנת 2004 "מצפור תומר" לזכרו של תומר מטס בן היישוב שנהרג בעת טיול בנגב בגיל 20. מהמצפור אפשר להשקיף על העיר חיפה ועל היישובים הסובבים את שורשים. ביישוב יש 165 משפחות ו-504 תושבים. ביישוב פועלים 2 גנים: פעוטון וגן רב גילאי כולל גן חובה. עד שנת 2017 פעלה ביישוב תנועת הנוער נוע”ם נוער מסורתי, וב-2017 הוחלפה בתנועת הנוער האיחוד החקלאי. החל ממאי 2019 ועד דצמבר 2021 היה רב קהילה במקום - הרב רענן מלק. היישוב הוא בעל זיקה לתנועה המסורתית ובישוב חיים חילונים ודתיים יחד. בית הכנסת ביישוב הוא קונסרבטיבי וגברים ונשים מתפללים בו יחד. הרב רענן מלק החל לכהן כרב קהילה במאי 2019. כיום קיים ביישוב גם בית כנסת אורתודוקסי. בצדו המערבי של היישוב בטיילת המערבית, הוקם בשנת 2004 "מצפור תומר" לזכרו של תומר מטס, בן היישוב שנהרג בעת טיול בנגב כשהוא בן 20. מהמצפור אפשר להשקיף על העיר חיפה ועל היישובים הסובבים את שורשים. מדיה וקבצים בנושא שורשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שורשים שורשים, באתר הרשות לפיתוח הגליל סיפור הקמת היישוב, ריאיון ערוך עם אחדים מהמקימים מצפור תומר, באתר יוטיוב אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יוסף ולטר, 'גרעין נוסף של "אמונים" למחנה צבאי בצפון הגדה', מעריב, 11 באוקטובר 1977 יוסף פריאל, התעוררות ביישוב הגליל, דבר, 16 בינואר 1979 מקומי - שורשים, מעריב, 5 בנובמבר 1985 Meydata Advanced Internet Technologies, שורשים מושב שיתופי, באתר www.shorashim-misgav.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרבס

קרבס (Krebs) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו סרטן. האם התכוונתם ל... הנס קרבס – איש צבא גרמני הנס אדולף קרבס – רופא וביוכימאי בריטי מעגל קרבס – מסלול מטבולי ביצורים חיים סוזן קרבס – שחקנית אמריקאית
משה אמריליו

הרב (חיים) משה אמריליו (או: אמארילייו) (נולד בסלוניקי בשנת ה'תנ"ו, ונפטר בכ"ג בסיוון ה'תק"ח, 1748), היה פוסק הלכה, פרשן הרמב"ם ומחבר הספרים דבר משה, הלכה למשה, ויד משה. נולד בסלוניקי בשנת תנ"ו לרב שלמה אמריליו, רבה של סלוניקי ומחבר ספרים כרם שלמה ופני שלמה. למד אצל אביו ואצל הרב יוסף דוד, בעל שו"ת בית דוד. בגיל 18 החל לכתוב תשובות בהלכה, ובערך בשנת תק"א מילא את מקום אביו ברבנות סלוניקי. הותיר בן, רבי שמואל אמריליו. הלכה למשה - פירוש למשנה תורה לרמב"ם. ביאור מקיף ועמוק לדברי הרמב"ם. דבר משה - שו"ת בשלשה חלקים. יד משה - דרשות על סדר התורה. חלק ניכר מהדרשות נאמרו גם כהספדים. אמריליו, חיים משה בן שלמה, הלכה למשה, באתר היברובוקס אמריליו, חיים משה בן שלמה, הלכה משה חלקים ב'-ג', באתר היברובוקס אמריליו, חיים משה בן שלמה, דבר משה חלקים א'-ב', באתר היברובוקס אמריליו, חיים משה בן שלמה, דבר משה חלק ב', באתר היברובוקס אמריליו, חיים משה בן שלמה, דבר משה חלק ג', באתר היברובוקס אמריליו, חיים משה בן שלמה, יד משה, באתר היברובוקס חכם חיים משה אמריליו, באתר החכם ביומי חיים משה בן שלמה אמריליו (1695-1748), דף שער בספרייה הלאומית במקורות מסוימים נכתב שנולד בשנת ה'תנ"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איי אם פיי

איו מינג פיי (היה ידוע בעיקר בקיצור שמו: I.M. Pei;‏ 26 באפריל 1917 – 16 במאי 2019) היה אדריכל סיני-אמריקאי. פיי נולד בסין, ונחשב לאחד האדריכלים הבולטים ביותר בעשורים האחרונים. הוא זכה במגוון פרסים בתחום האדריכלות, ובכללם מדליית הזהב של AIA בשנת 1979, פרס הפרמיום אימפריאלה הראשון שניתן לאדריכלות בשנת 1989, ופרס מפעל חיים של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב בשנת 2003. בשנת 1983 זכה בפרס פריצקר, המכונה לעיתים "פרס נובל של האדריכלות". ב-1992 העניק לו נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, את מדליית החירות הנשיאותית. נפטר בגיל 102. מגדל הבנק של סין בהונג קונג 1989. הפירמידות ואטריום הכניסה למוזיאון הלובר בפריז. מוזיאון הרוק-נ'-רול בקליבלנד, אוהיו. האגף החדש של הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון מגדל ג'ון האנקוק, בוסטון. מגדל משרדים עם קירות זכוכית שנודע לשמצה בעקבות נפילת חלונות הזכוכית ממנו, זמן קצר לאחר בנייתו. אירוע שפגע קשות גם בקריירה המקצועית של פיי. בשנות השישים הציע פיי תוכנית לפיתוח מתחם נורדיה בתל אביב, שכללה בין השאר שני גורדי שחקים מעוגלים. התוכנית לא התקבלה ובמקום נבנה דיזנגוף סנטר. משרדו תכנן את מגדל הבינלאומי בשדרות רוטשילד בתל אביב. הוא אף תכנן את התכנון הראשוני של קריית וולפסון בירושלים. הפירמידות בכניסה ללובר בפריז. מגדל הבנק של סין בהונג קונג. היכל התהילה של הרוק אנד רול בקליבלנד. מגדל ג'ון הנקוק מדיה וקבצים בנושא איי אם פיי בוויקישיתוף פירוט ארכיטקטורה מאתר מוזיאון הרוק-נ-רול על הפירמידה באתר הלובר ביוגרפיה של איי אם פיי (באנגלית) נעמה ריבה, האדריכל הסיני־אמריקאי שחולל שערורייה בלובר: איי אם פיי מת בגיל 102, באתר הארץ, 18 במאי 2019 איי אם פיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איי אם פיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צפרדע גוליית (סוג)

צפרדע גוליית (שם מדעי: Conraua) הוא סוג יחידי במשפחתו - צפרדעי גוליית (Conrauidae), של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. בעבר הוא שויך למשפחת הצפרדעיים (Ranidae) והפטרופדיים (Petropedetidae). בני הסוג הם צפרדעים החיות באפריקה שמדרום לסהרה והם הצפרדעים הגדולות ביותר בעולם, כשהמין צפרדע גוליית (Conraua goliath) מגיעה לאורך 32 ס"מ ולמשקל של 3.3 ק"ג והיא המין הגדול ביותר בסדרת חסרי זנב. בתור מינים גדולים הם יכולים לתפוס עם לשונם ולסתותיהם, טרף גדול הכולל צפרדעים אחרות, זוחלים קטנים, עופות, מכרסמים ואף עטלפים. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה, עקב הפגיעה בבית גידולם וגידול לא חוקי שלהם. צפרדע גוליית (Conraua goliath) Conraua alleni Conraua beccarii Conraua crassipes Conraua derooi Conraua robusta מדיה וקבצים בנושא צפרדע גוליית בוויקישיתוף צפרדע גוליית, באתר ITIS (באנגלית) צפרדע גוליית, באתר NCBI (באנגלית) צפרדע גוליית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפרדע גוליית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפרדע גוליית, באתר GBIF (באנגלית)
בארט

האם התכוונתם ל... כובע ברט – כומתה, סוג של כובע חברת הנשק בארט – חברה אמריקאית לייצור רובי צלפים כבדים בארט M82A1 – רובה צלפים כבד נגד חומרים בקליבר 0.5 אינץ' בארט M99 – רובה צלפים ארוך טווח בקליבר 0.416 אינץ' בארט MRAD – רובה צלפים מודולרי התומך במספר קליברים בארט REC10 – קרבין ורובה צלפים חצי-אוטומטי בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו בארט כשם משפחה: סיד בארט – ממייסדי להקת פינק פלויד אנדרה שוורץ-בארט – סופר צרפתי-יהודי ג'ורדן בארט – דוגמן אוסטרלי סטיב בארט – כדורסלן מכבי ראשון לציון בשנות ה-90 של המאה ה-20 סטיב בארט ג'וניור – כדורסלן עירוני אשקלון לשעבר, הידוע בשם סטיב בארט גבי בארט – זמרת-יוצרת אמריקאית בארט סימפסון – דמות מתוכנית הטלוויזיה משפחת סימפסון Barrett – אלבום הסולו השני והאחרון של סיד בארט ברט (חברה) – חברה ישראלית לייצור מזון ברט
קיקלורמפידיים

קיקלורמפידיים (שם מדעי: Cycloramphidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. משפחה זו אנדמית למזרח ברזיל. המשפחה סווגה בשנת 1850. אלו צפרדעים קטנות, בעלות רגליים גדולות, גוף זהוב עד אפור ועיניים גדולות, לעיתים עם "מסיכה". הם חיים באזורים יבשים ובין העצים ביערות ברזיל. בעבר המשפחה הייתה חלק ממשפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae), אלסודיים (Alsodidae), הילודיים (Hylodidae) ורינודרמטיים (Rhinodermatidae). משפחה קיקלורמפידיים (Cycloramphidae) סוג Cycloramphus סוג Thoropa סוג Zachaenus מדיה וקבצים בנושא קיקלורמפידיים בוויקישיתוף קיקלורמפידיים, באתר ITIS (באנגלית)
טליה ברקאי

טליה ברקאי (נולדה ב-11 באוגוסט 1981) היא שחקנית, מדבבת, במאית דיבוב, זמרת ופזמונאית ישראלית. ברקאי נולדה בשם טליה פלג. ברקאי למדה בבית הספר לאמנויות בתל אביב ולאחר מכן בתיכון עירוני א' במגמת תיאטרון. בוגרת קונסרבטוריון, מנגנת בפסנתר, ועסקה בשירה אמנותית. מאוחר יותר השלימה תואר ראשון בהוראה עם התמחות בהיסטוריה ובספרות. בשנת 2003 כתבה את השיר "כמה כח יש ללב שבור", אותו ביצעו שירי מימון ורן דנקר, כחלק מפסקול הסרט "אל-סיד". ברקאי החלה לדבב לטלוויזיה בגיל 12 וביימה את סרטה הקצר הראשון בגיל 18. החל משנת 1993 עובדת כמדבבת ובתוך כך דיבבה במאות הפקות. דמויות מוכרות שאותן דיבבה: החל משנת 2002 משמשת כבמאית דיבוב (דוגמת: גלקטיק פוטבול), ובשנת 2012 עבדה כמפיקת דיבוב. ברקאי היא אם לשני ילדים. טליה ברקאי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טליה ברקאי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עמית יוסוביץ', טליה ברקאי – זה הקול, אתר מיזם אישים מילים לשיר כמה כח יש ללב שבור – שירי מימון ורן דנקר, באתר שירונט האישה ש״גידלה״ דורות של ילדים מצטרפת לטיקטוק, באתר www.maariv.co.il, ‏2023-08-28 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיקרוגלוסיים

דיקרוגלוסיים (שם מדעי: Dicroglossidae) היא משפחה מסדרת חסרי זנב. בני המשפחה חיים בטבע בעיקר בדרום ודרום-מזרח אסיה וכן באפריקה. בעבר הם היו תת-משפחה במשפחת הצפרדעיים אך כיום הם משפחה עצמאית. המינים במשפחה בעלי ראש מעוגל ולשון מפוצלת דמוית מזלג. רובם חיים באזורים לחים וצבועים בצבעי הסוואה. בין המינים בולטת צפרדע הסרטנים שהיא הצפרדע היחידה בעולם היכולה לחיות במים מלוחים. במשפחה זו ישנם 15 סוגים: משפחה דיקרוגלוסיים (Dicroglossidae) סוג Allopaa סוג ומין יחיד Chrysopaa sternosignata סוג Euphlyctis סוג Fejervarya - בה צפרדע הסרטנים סוג Hoplobatrachus סוג Limnonectes סוג Minervarya סוג Nannophrys סוג Nanorana סוג ומין יחיד Ombrana sikimensis סוג Quasipaa סוג Sphaerotheca סוג Zakerana סוג Ingerana סוג Occidozyga מדיה וקבצים בנושא דיקרוגלוסיים בוויקישיתוף דיקרוגלוסיים, באתר ITIS (באנגלית) דיקרוגלוסיים, באתר NCBI (באנגלית) דיקרוגלוסיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דיקרוגלוסיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיקרוגלוסיים, באתר GBIF (באנגלית)
דרונטן

דרונטן (בהולנדית: ‏Dronten‏Ⓘ‏) היא רשות מקומית ועיר במחוז פלבולנד שבהולנד. שטחה המוניציפלי כולל את העיר דרונטן עצמה ואת הכפרים בידינגהויזן (Biddinghuizen) וסוויפטרבנט (Swifterbant). תוכניות ראשונות להקמתה של דרונטן נעשו כבר במחצית הראשונה של שנות החמישים והתוכניות להקמת מרכז העיר החלו ב-1958. עבודות הבנייה של העיר החלו ב-1960 וכבר מההתחלה התנהל דיון אם דרונטן תהייה עיר או עיירה. בתוכניות הראשונות דובר על אוכלוסייה של 15,000 תושבים ובתוכניות מאוחרות יותר צפו גידול עד ל-30,000 תושבים. בתחילה תוכנן להקים עשרה כפרים קטנים סביב לעיירה מרכזית, אך מספרם הופחת עקב שיקולי תחבורה ומהניסיון שנצבר בהקמת נורדוסטפולדר. בסופו של דבר הוחלט להקים שני כפרים קטנים, בידינגהויזן וסוויפטרבנט ועיירה גדולה, דרונטן. ב-1 בינואר 1972 ניתן לדרונטן שמה באופן רשמי. ב-1995 אירחה בידינגהויזן שבתחומי דרונטן את הג'מבורי ה-18 של תנועת הצופים העולמית, בו השתתפו 28,9602 צופים מ-166 מדינות. בתחומי בידינגהויזן שוכן גם פארק השעשועים ווליבי הולנד. יפן אוגטה (אנ'), אקיטה, יפן. מדיה וקבצים בנושא דרונטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרונטן (בהולנדית ובאנגלית) דרונטן, ברשת החברתית פייסבוק דרונטן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרונטן, ברשת החברתית אינסטגרם דרונטן, ברשת החברתית LinkedIn דרונטן, סרטונים בערוץ היוטיוב משרד הסטטיסטיקה של הולנד
רקפת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רקפת – סוג של צמח במשפחת הרקפתיים רקפת (יישוב) – יישוב קהילתי במועצה אזורית משגב רקפת (פגז) – פגז רב תכליתי מתוצרת תע"ש רקפת (שיר) – הוא שמו של שיר אשר מילותיו חוברו על ידי המשורר והסופר לוין קיפניס עם לחן, של שיר ביידיש רקפת (מתקן אלקטרוני) – מתקן אלקטרוני צבאי פרי פיתוח ישראלי עמותת רקפת – עמותה המפעילה קבוצות חברתיות רגשיות לילדים, נוער ובוגרים המתמודדים עם קשיים חברתיים על רקע של חרדה חברתית ומופנמות. מערת רקפת – מערה הכולל ממצאים ארכאולוגיים פרהיסטוריים בהר הכרמל עמק רקפת - שם ארכאי של עמק הצבאים בירושלים
אלאוטרודקטיים

אלאוטרודקטיים (שם מדעי: Eleutherodactylidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. עד 2008, נחשבה המשפחה לתת-משפחה של משפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae), אך לאחר מחקר גנטי סווגו כמשפחה עצמאית. בני הסוג Eleutherodactylus, כוללים 197 מינים. צפרדעים אלה חיות באמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית והאיים הקריבים. הם מטילות ביצים ליד המים ומהם בוקעים ראשנים החיים במים ועוברים גלגול רגיל. בני המשפחה מגוונים בגודלם מאורך 10.5 מ"מ אצל ה-Eleutherodactylus iberia, עד ל-88 מ"מ אצל ה-Eleutherodactylus inoptatus. משפחה אלאוטרודקטיים (Eleutherodactylidae) תת-משפחה Eleutherodactylinae סוג Diasporus - בו 11 מינים סוג קַרְפֶּדֶת הַחֲמָמוֹת (Eleutherodactylus) - בו 197 מינים תת-משפחה Phyzelaphryninae סוג Adelophryne - בו 8 מינים סוג ומין יחיד Phyzelaphryne miriamae מדיה וקבצים בנושא אלאוטרודקטיים בוויקישיתוף אלאוטרודקטיים, באתר ITIS (באנגלית) אלאוטרודקטיים, באתר NCBI (באנגלית) אלאוטרודקטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אלאוטרודקטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלאוטרודקטיים, באתר GBIF (באנגלית)
הילודיים

הילודיים (שם מדעי: Hylodidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. בעבר משפחה זו הייתה חלק ממשפחת הלפטודקטיליים וממשפחת האלסודיים, אך עקב בדיקות הוחלט לשייכה למשפחה נפרדת. היא סווגה ב-1858. צפרדעים אלה שוכנות יערות וחיות בטבע בברזיל, ארגנטינה ומדינות נוספות בדרום אמריקה. למיניה יש לסת קצרה עם "אף" הפונה כלפי מעלה. חלקם רעילות ובעלי צבעי אזהרה לטורפים. בכך הם מזכירות את קרוביהם הרחוקים - הדנדרובטיים. משפחה הילודיים (Hylodidae) סוג Crossodactylus - בו 14 מינים סוג Hylodes - בו 25 מינים סוג Megaelosia - בו 7 מינים מדיה וקבצים בנושא הילודיים בוויקישיתוף הילודיים, באתר ITIS (באנגלית) הילודיים, באתר NCBI (באנגלית) הילודיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הילודיים, באתר GBIF (באנגלית)
יקהת רוזן

יקהת רוזן (נולד ד' אלול תשכ"ט, 17 באוגוסט 1969) הוא סופר ילדים ישראלי ומנהל הוצאת הספרים של המכון התורני אור עציון. יקהת רוזן נולד לשלומית והרב ישראל רוזן. בגיל צעיר עברה המשפחה ליישוב אלון שבות, ושנות התבגרותו עברו ביישוב זה. למד בישיבה התיכונית שעלבים ובישיבת ההסדר אור עציון, ושירת בצה"ל בחיל השריון. הוא נשוי ולו שמונה ילדים. מאז נישואיו מתגורר בקריית מלאכי ונמנה עם מייסדי ופעילי הגרעין התורני מרכז נריה, הפועל בעיר. שנים אחדות עבד כמורה בבית ספר יסודי וכעורך ספרים, והחל משנת תשס"ט (2009) הוא משמש כמנהל הוצאת הספרים של המכון התורני אור עציון. במשך כעשר שנים כתב רוזן את מדורי הילדים מעשהיה ומשפחת ישראלי, שהתפרסמו בעלון הנפוץ שבת בשבתו. מבחר מסיפורי "משפחת ישראלי" נאספו לספר בשם זה (אור עציון 2013). בספר סיפורים קצרים על חיי ילדי המשפחה, על היחסים ביניהם לבין עצמם, על בעיות חברתיות, היחס למבוגר, התמודדות עם מחלה ומוות ועוד. משמיע ישועה - המהדורה הצעירה (אור עציון 2013) - ספר ביוגרפיה לילדים אודות הרב צבי יהודה הכהן קוק. הרפתקאות ספריית רימונים 1 - אל עמוד הימיני (אור עציון והוצאת דני ספרים 2015) - ספר דמיוני אודות ילד וילדה המגיעים בעזרת ספריית קסמים לדורות עברו ולמחברי הספרים, ופוגשים את הרב שאול ישראלי. הספר אושר על ידי משרד החינוך במסגרת "מצעד הספרים" תשע"ו. הרפתקאות ספריית רימונים 2 - אל בעלי הנפש (אור עציון והוצאת דני ספרים 2015) - ספר שני בסדרה. בספר זה פוגשים הילדים את הרב יוסף וברכה קאפח. הרפתקאות ספריית רימונים 3 - אל הכוזרי (אור עציון והוצאת דני ספרים 2017) - ספר שלישי בסדרה. בספר זה פוגשים הילדים את רבי יהודה הלוי. עד עלות השחר (ביחד עם הרב אדוניה-אדיב ידידיה) (אור עציון 2003) - הספר עוסק בסוגיית השתלבותם של עולי אתיופיה במדינת ישראל, וערוך כשאלות ותשובות במגוון נושאים. במשך השנים ערך רוזן או היה שותף בעריכה של ספרים רבים בתחום היצירה התורנית. ובהם: נר למאור, מאורות נריה, מלכות יהודה וישראל, מצות ישיבת ארץ ישראל, משמיע ישועה. רשימת ספרי יקהת רוזן בקטלוג הספרייה הלאומית. גליונות העלון שבת בשבתו באתר מכון צומת. יקהת רוזן, דף שער בספרייה הלאומית המכון התורני אור עציון רשימת הספרים המאושרים באתר משרד החינוך.
יהודה עמיחי (רב)

הרב יהודה הלוי עמיחי (נולד בתשט"ז) הוא פוסק ועורך ספרים העומד בראש מכון התורה והארץ. דיין בבתי דין לגיור ומ"מ ראש מערך הגיור, מרבני קריית ארבע. לשעבר יושב ראש ועדת השמיטה של הרבנות הראשית לישראל, רב מושב כרמל, ראש ישיבת אורות הנגב בבית הגדי ודיין בבתי דין לממונות. נולד בתל אביב לישראל ורחל וגנר. למד בבית הספר מוריה, בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב בירושלים. קיבל תעודת סמיכה לרבנות, שירת בצבא במסגרת 'הסדר מרכז'. אחרי חתונתו שינה את שם משפחתו לעמיחי בעקבות המלצה של הרב צבי יהודה הכהן קוק, וזאת בגלל ההקבלה לכאורה לשמו של המלחין הגרמני האנטישמי וגנר. משנת תשמ"ד עד תשמ"ט היה רב המושב כרמל בדרום הר חברון. בשנת תשמ"ט עד סוף תש"נ היה ראש ישיבת "אורות הנגב" בבית הגדי. בשנת תשנ"ד שימש כיו"ר ועדת השמיטה שליד הרבנות הראשית לישראל. משנת תשנ"ה שימש כדיין בבית הדין לממונות בקריית ארבע וכן בבית הדין לגיור של הרבנות הראשית לישראל. הרב עמיחי עוסק רבות בשאלות בהלכה, בעיקר בהלכות הנוגעות למצוות התלויות בארץ ולשמיטה. הוא עונה לשאלות באתרי אינטרנט, בהם אתר ישיבה, אתר כיפה ואתר מכון התורה והארץ. הרב עמיחי עומד בראש מכון התורה והארץ, מכון למחקר, ליישום ולהסברה של המצוות התלויות בארץ, שבו פועלים מדענים ואגרונומים. הוא הצטרף למכון בשנת תש"נ כראש המחלקה ההלכתית. חבר ההנהגה הרבנית של "חותם". משמש כרב בית הכנסת "אלון יוסף" בקריית ארבע. ספרים שההדיר: 'תפילת דוד' על סידור התפילה מאת הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים בעל האדר"ת. 'נחלת אבות', מאת הרב פתחיה מנקין, אביו של הרב משה צבי נריה. שלושה חלקים של הספר 'שבת הארץ' (על הלכות שמיטה) וכן שני כרכים של 'חוקות הארץ' (על הלכות כלאים), מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, עם תוספת שיטות וחידושי הלכה רבים. דבר השמיטה, מאת הרב משה צבי נריה. ספרים שערך: ספרי 'התורה והארץ'- שבעה חלקים. הספרים 'הודאת הארץ', 'נטיעות הארץ', 'ביכורי הארץ','הלכות הארץ', 'קטיף שביעית', 'סוכת קטיף'. כמו כן עורך את כתב העת 'אמונת עתיך' היוצא לאור מספר פעמים בשנה, מזה עשרות שנים. פרסם מאמרים רבים בכתבי העת תחומין ו'צוהר' ובבמות נוספות. נשוי לאסתר, בתו של הרב משה צבי נריה, ומתגורר בקריית ארבע. לזוג חמישה בנים וחמש בנות. בשנת ה'תשס"ז נרצח בנו אחיקם בפיגוע בנחל תלם יחד עם חברו דוד רובין. ביוגרפיה קצרה, באתר מכון התורה והארץ מאות מאמרים ושאלות ותשובות שהשיב הרב עמיחי באתר מכון התורה והארץ עשרות מאמרים ושיעורים של הרב עמיחי, באתר ישיבה שיעוריו, באתר מכון מאיר שאל את הרב, באתר ישיבה שאל את הרב, באתר כיפה מאמריו, באתר רמבי"ש מאמרים של הרב יהודה עמיחי, באתר ספריית אסיף שיעורים, באתר יוטיוב רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7 יהודה עמיחי הלוי, דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7 אודות, באתר "חותם"
לימנודינסטיים

לימנודינסטיים (שם מדעי: Limnodynastidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. קרפדות אלה שסווגו ב-1969, השתייכו בתחילה למשפחת המיובטרכיים בתור תת-משפחה או אפילו שבט, אך הפכו לפי כמה מיונים למשפחה עצמאית. הם חיים בטבע באוסטרליה, גינאה החדשה ואיים באוקיינוס השקט. הם יבשתיים בעיקרם וחלקם בעלי יכולת להתנפח לצורת כדור. חלקם ארסיים ומכוסים גבשושיות רעילות על עורם. משפחה לימנודינסטיים (Limnodynastidae) סוג ומין יחיד Adelotus brevis סוג Heleioporus סוג Lechriodus סוג Limnodynastes סוג Neobatrachus סוג חפרית אוסטרלית (Notaden) סוג Philoria סוג Platyplectrum מדיה וקבצים בנושא לימנודינסטיים בוויקישיתוף לימנודינסטיים, באתר ITIS (באנגלית) לימנודינסטיים, באתר NCBI (באנגלית) לימנודינסטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לימנודינסטיים, באתר GBIF (באנגלית)
צפרדע מרקדת

צפרדע מרקדת (שם מדעי: Micrixalidae) הוא סוג יחידי של חסרי זנב במשפחת צפרדעים מרקדות (Micrixalidae), הנקראות כך על שום מנהגי החיזור שלהן (ר' להלן). תפוצת הסוג מוגבלת להרי גהט המערביים שבמערב הודו. בעבר נחשבו כתת-משפחה של צפרדעיים, אך עדיין שויכו לתת-משפחה עצמאית. בימינו התמעטו מיני צפרדעים רוקדות רבים עקב פגיעה באזורי המחיה. בני הסוג הם צפרדעים קטנות, בעלות צבעים מקושטים וגרון היכול להתנפח. הזכרים מנופפים ברגליהם באוויר במהלך החיזור אחרי הנקבות, ומכאן שמה של הצפרדע. Micrixalus adonis Micrixalus candidus Micrixalus elegans Micrixalus frigidus Micrixalus fuscus Micrixalus gadgili Micrixalus herrei Micrixalus kodayari Micrixalus kottigeharensis Micrixalus kurichiyari Micrixalus mallani Micrixalus nelliyampathi Micrixalus nigraventris Micrixalus niluvasei Micrixalus nudis Micrixalus phyllophilus Micrixalus sali Micrixalus saxicola Micrixalus silvaticus Micrixalus sairandhri Micrixalus specca Micrixalus spelunca Micrixalus thampii Micrixalus uttaraghati מדיה וקבצים בנושא צפרדע מרקדת בוויקישיתוף צפרדע מרקדת, באתר ITIS (באנגלית) צפרדע מרקדת, באתר NCBI (באנגלית) צפרדע מרקדת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפרדע מרקדת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפרדע מרקדת, באתר GBIF (באנגלית)
מלחמת הריף

מלחמת הריף, המכונה גם מלחמת מרוקו השנייה, הייתה מלחמה אשר התנהלה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 בין המעצמות הקולוניאלית ספרד וצרפת לבין הברברים של הריף, אזור ההררי בצפון מרוקו. המלחמה החלה במרד של שבטים ברברים תחת הנהגת המנהיג הברברי עבד אל-כרים אל-ח'טאבי, שיסד ב-1921 את רפובליקת ריף, כנגד ספרד וצרפת וכנגד סולטן מרוקו דאז יוסוף בן חסן ששלט תחת חסותן. תחילה הצליחו הריפים לפגוע בצבא אפריקה הספרדי באמצעות לוחמת גרילה ונשק אירופאי שנלקח משבויים וכוחותיו של עבד אל-כרים הצליחו להשתלט על מרבית אזור הריף. לאחר כניסתה של צרפת אל הסכסוך והנחתה מסיבית של כוחות ספרדיים בפיקודו של פרנסיסקו פרנקו בעיר אל חוקיימה החלו הריפים לחוות הפסדים קשים ולבסוף לאחר הפלישה של 250 אלף חיילי הכוחות המשולבים של ספרד וצרפת בראשותו של מרשל פטן, בהבנה כי לא יוכל לעמוד במערכה מול העליונות הטכנית של הפולשים, עבד אל-כרים נכנע לצרפתים והוגלה לאי ראוניון. לאחר המלחמה הוכרז על איחוד מחדש של מרוקו אך ניסיון הלחימה מול המעצמות שימש רבים מהמורדים בהן בשלהי העידן הקולניאליסטי באפריקה כמקור השראה. מדיה וקבצים בנושא מלחמת הריף בוויקישיתוף מלחמת הריף, גלי צה"ל-'חיים של אחרים' ערך זה הוא קצרמר בנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקטיבטריכיים

ניקטיבטריכיים (שם מדעי: Nyctibatrachidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב. בני המשפחה שסווגה ב-1993, היו בעבר חלק ממשפחת הצפרדעיים והם חיים בטבע רק בהרי גהט המערביים שבמערב הודו וכן בסרי לנקה. הצפרדעים בעלי גוף גדול וחזק, באורך 20-84 מ"מ והם בעלי צבעים כהים לשם הסוואה. רובם חיים ביערות בהודו, למעט המין Lankanectes corrugatus, החי בסמוך למים באזורי ביצות. משפחה ניקטיבטריכיים (Nyctibatrachidae) סוג ומין יחיד Lankanectes corrugatus סוג Nyctibatrachus - בו 28 מינים מדיה וקבצים בנושא ניקטיבטריכיים בוויקישיתוף ניקטיבטריכיים, באתר ITIS (באנגלית) ניקטיבטריכיים, באתר NCBI (באנגלית) ניקטיבטריכיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ניקטיבטריכיים, באתר GBIF (באנגלית)