laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יועץ מס

יועץ מס הוא אדם העוסק במתן ייעוץ לנישומים בנושאי מסים ובייצוג נישומים בפני רשויות המס כולל הגשת טפסים מסוימים לרשויות המס. יועץ מס נדרש לידע מקיף בחוקי המיסים ובהנחיות רשות המיסים, ובפרט הוא נדרש לבקיאות בניהול ספרים ובניכוי מס במקור. בתחומי הטיפול והאחריות של יועצי המס נמנים בין היתר הנושאים הבאים: ביצוע תכנון מס ייצוג מול שלטונות המס ייצוג בפני המוסד לביטוח לאומי בסוגיות של גביית דמי ביטוח לאומי. הכנת והגשת דו"ח שנתי לפקיד השומה הכנת והגשת הצהרות הון. השימוש בשירותיו של יועץ מס אינו חובה, ונישום רשאי לנהל את קשריו עם פקיד השומה באופן ישיר או באמצעות מייצג אחר (רואה חשבון או עורך דין). פעילותם של יועצי מס בישראל מוסדרת בפקודת מס הכנסה. בשנת 1996 נוסף לפקודה סעיף 236 ב1(ב), שבו נאמר: "אדם שאינו רשום בפנקס יועצי המס לפי פקודה זו, לא יעשה פעולה של יועץ מס, לא יתחזה ליועץ מס, ולא ישתמש בכל תואר או כינוי העשויים ליצור רושם שהוא יועץ מס", אך בפסק דין הנדלמן של בית משפט השלום בתל אביב קבע השופט דוד רוזן כי מי שאינו רשום בפנקס יועצי המס אינו רשאי לייצג נישומים, אך האיסור על אדם להיקרא יועץ מס ולתת ייעוץ מס עומד בסתירה לחוק יסוד: חופש העיסוק ובטל מעיקרו. פסק דין זה מהווה מקרה נדיר, וכפי הנראה יחיד, שבו בוטל סעיף חוק בבית משפט השלום. בהערת אגב בערעור שהוגש על פסק הדין (ע"פ (ת"א) 70597/04) מתחה השופטת יהודית שיצר ביקורת על ביטולו של הסעיף. לדבריה: "טוב היה עושה בית משפט קמא אילו נקט במידה רבה יותר של איפוק שיפוטי בעניין בטלות סעיף 236ב1(ב)". בעקבות פסק דין הנדלמן נחקק חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה-2005, שבו נקבע שייצוג נישומים לפני רשות מס יהיה בידי מורשים בלבד. יועצי המס, העומדים בתנאים הקבועים בחוק, רשאים לייצג נישומים במוסדות רשות המסים בישראל ובמשרדי המוסד לביטוח לאומי. יועץ מס מייצג הוא מי שרשום בפנקס יועצי המס המייצגים ויש לו רישיון בר תוקף. לקבלת רישיון נדרש מבקש הרישיון לעמוד בבחינה של מועצת יועצי מס ולעבור התמחות בייצוג נישומים לפני רשויות מס במשך 12 חודשים. ערך מורחב – לשכת יועצי מס בישראל מרבית יועצי המס בישראל מאוגדים ב"לשכת יועצי מס בישראל" ומשרתים את קהל הנישומים בכל הנושאים הקשורים במוסדות המס. יועצי מס מורשים נותנים בין היתר שירותים כגון פתיחת וסגירת תיקים במוסדות רשות המיסים לישראל (גם לאזרח שאינו יועץ מס מותר לעשות כן אם כי על יועץ מס חלות פחות הגבלות ביורוקרטיות בעניין זה), ייעוץ מס כלכלי, החזרי מס לשכירים, תיאומי מס, ניהול חשבונות, חישובי שכר, עריכת והגשת דוחות שנתיים והצהרות הון, חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט אתר רשות המסים בישראל אתר לשכת יועצי המס בישראל פ (ת"א) 4696/01 מדינת ישראל נגד משה הנדלמן, ניתן ב-14 באפריל 2003 חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט סעיף 10 לחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס
Hit the Road Jack

"Hit the Road Jack" (בעברית: "צא לדרך ג'ק") הוא שיר רית'ם אנד בלוז שכתב פרסי מייפילד, המוכר בביצועו של ריי צ'ארלס. השיר הוא דיאלוג בין ג'ק לאהובתו לשעבר המורה לו לארוז את חפציו, לצאת מביתה, ולא לחזור לעולם משום שהוא לא מסוגל להתפרנס. השיר הוקלט לראשונה ב-1960 כדמו בגרסת אקפלה, והתפרסם לאחר שהוקלט בביצועו של הזמר והפסנתרן ריי צ'ארלס, יחד עם להקת הליווי שלו The Raelettes, כאשר מרג'י הנדריקס שרה בתפקיד האהובה לשעבר. גרסתו של צ'ארלס שהתה במשך שבועיים במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, החל מ-9 באוקטובר 1961. השיר אף שהה במשך חמישה שבועות במקום הראשון במצעד הרית'ם אנד בלוז של בילבורד, והיה שירו השישי של צ'ארלס ששהה במקום הראשון במצעד זה. בטקס פרסי הגראמי הרביעי (1962) הוכתר כשיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר. השיר מדורג במקום ה-377 ברשימת 500 השירים הגדולים של כל הזמנים שפרסם המגזין רולינג סטון. לשיר בוצעו מספר גרסאות כיסוי במהלך השנים. הוא גם תורגם לעברית על ידי דוד אבידן, כ"הסתלקי רות". את השיר בתרגום זה ביצעה שלישיית התאומים בתוכניתה "הערב יוצאים" שעלתה ב-1966. מידע על היצירה "Hit the Road Jack" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "הסתלקי רות", באתר שירונט Scott Schinder, Andy Schwartz,‏ Icons of Rock, עמ' 43, באתר Google books The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דנון

האם התכוונתם ל... אייל דנון – צלם ישראלי ומנהל המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון אריק דנון – דיפלומט יהודי-צרפתי שכיהן כשגריר צרפת בישראל בית דנון – מתחם יהודי ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים גילי דנון – איש קולנוע, משורר, ואמן וידאו ארט ישראלי דוד דנון – ביולוג וגרונטולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס במכון ויצמן למדע דני דנון – חבר כנסת ישראלי יהודה דנון – רופא ישראלי, קצין רפואה ראשי לשעבר בצה"ל נסים יהודה דנון – הראשון לציון והחכם באשי האחרון בתקופה העות'מאנית ענבר דנון – שחקנית ישראלית רותם דנון – איש תקשורת ישראלי רמי דנון – במאי תיאטרון ישראלי שי דנון – שחקן, מנהל גלריה לאמנות ומנחה מכירות פומביות ישראלי שיח' דנון – כפר ערבי בגליל המערבי תחיה דנון – שחקנית ישראלית ויוואן דנון – מנהלו הראשון של מוזיאון הלובר אברהם דאנון – משכיל עברי, משורר, מתרגם, היסטוריון ומחנך יהודי-עות'מאני ויטליס דאנון – סופר ומחנך יהודי-תוניסאי יום טוב דאנון – מגדולי חכמי איזמיר בתחילת המאה ה-19, והראשון לציון משה דאנון – מחכמי ספרד, פורטוגל ופאס שבמרוקו המאות ה-15 וה-16 צדיק דאנון – הרב הראשי של יהודי יוגוסלביה ראו גם דנין
ולדן

האם התכוונתם ל... הרווארט ולדן – אמן אקספרסיוניסטי יהודי-גרמני ומומחה לאמנות צביה ולדן – בלשנית ישראלית, בתו של שמעון פרס רודולף ולדן – גנרל ופוליטיקאי פיני רחל ולדן – אדריכלית ישראלית רפאל ולדן – רופא ישראלי, נשוי לצביה ולדן וולדן
שיקגו בלוז

הבלוז של שיקגו (או שיקגו בלוז, נקרא גם לעיתים "בלוז אורבני") הוא תת-סוגה של מוזיקת הבלוז שהתפח בשיקגו בשנות ה-30 וה-40. הבלוז של שיקגו, כמו הדלתא בלוז ממנו התפתח מבוסס על בלוז 12 תיבות בגיטרה ומפוחית, אלא שכלי נגינה אלה זוכים להגברה חשמלית ונוספים אליהם בדרך כלל פסנתר ותופים ולעיתים גם סקסופון, טרומבון וחצוצרה. צורת הנגינה קשוחה ותחרותית, יחד עם פתיחות לביטוי אינדיבידואלי של הנגנים עליהם לשמור על מעמדם במהלך הנגינה באמצעות וירטואוזיות והחצנה של הכישרון. התמלילים ברובם בוטים, ציניים ומרירים יותר מהטקסטים ההומוריסטיים והדו-משמעיים של הדלתא בלוז. הסגנון התפתח עקב ההגירה הגדולה של אפרו-אמריקאים מדרום ארצות הברית לאורך נהר המיסיסיפי צפונה לערי התעשייה ובראשן שיקגו. למעצבי הצליל נחשבים וילי דיקסון, מאדי ווטרס והאולין' וולף. המוזיקה נוגנה במועדונים בפרברים הדרומיים של העיר וזכתה להפצה על ידי חברות תקליטים כ"צ'ס רקורדס", "קוברה", "ויי-ג'יי" ו"אליגטור". בשנות החמישים הגיעה המזיקה לאירופה והשפיעה על אמנים, בעיקר מבריטניה. בארצות הברית השפיע הסגנון על יצירת הרוק אנד רול באמצעות צ'אק ברי ובו דידלי. תור הזהב של הבלוז של שיקגו החל ב-1947 ונמשך עד אמצע שנות ה-50 בלטו בו האמנים וילי דיקסון, מאדי ווטרס, האולין' וולף, ממפיס סלים, סאני בוי ויליאמסון, ליטל וולטר, אלמור ג'יימס, ג'ון לי הוקר, בילי בוי ארנולד, ג'ימי ריד ואחרים. הבלוז של שיקגו השפיע במיוחד על הבלוז והרוק בבריטניה, החל מהופעתו של מאדי ווטרס במועדון מרקי ב-1958. בהנהגתם של אלכסיס קורנר וג'ון מאייל נוסדו להקות היארדבירדס, האבנים המתגלגלות, קרים, לד זפלין ורבות אחרות ששורשיהן בבלוז של שיקגו מדיה וקבצים בנושא שיקגו בלוז בוויקישיתוף שיקגו בלוז (בעברית) שיעור נגינה והיסטוריה קצרה (באנגלית) Blues History
נחום זאב זיו

הרב נחום זאב זיו (תרי"ז, 1857 – ב' בשבט תרע"ו, ינואר 1916) היה איש תנועת המוסר, ראש ומנהל ה"תלמוד תורה" בקלם, בנו של "הסבא מקלם". נולד לרב שמחה זיסל זיו, ה"סבא מקלם", בסביבות שנת תרי"ז. בנערותו למד בבית התלמוד בקלם. עבר עם אביו לגרובין ולאחר מכן שב עמו לקלם. תקופה מסוימת למד בישיבת הפרושים באיישישוק. לאחר נישואיו עם פעשה, התגורר סמוך לחותנו בסידניק ועסק במסחר. כעבור זמן עבר להתגורר בקניגסברג וניהל מסחר בתחום העצים. במשך אותן שנים הנהיג את אורחות חייו בשיטת קלם, ומדי יום היה משכים לקום בשעה שלוש לפנות בוקר כדי ללמוד עד תפילת שחרית. לעסקיו הקדיש רק שעות אחדות קבועות ביום, ובשעה קבועה היה עוזב את עסקיו ופונה לבית המדרש לעסוק בתורה. עוד בהיותו עם אביו בגרובין, כאשר הסבא מקלם היה חולה, נטל על עצמו לסייע לאביו החולה בניהול התלמוד תורה. כעבור שנים, בסוף שנת תר"ע (1911), עבר להתגורר בקלם והצטרף להנהלת התלמוד תורה יחד עם גיסו הרב צבי הירש ברוידא. לאחר פטירת הרב ברוידא, בי"ז בסיון שנת תרע"ג (1913), הוטל עליו כל עול ניהול התלמוד תורה, זאת במקביל לשמירתו את כל סדרי הישיבה כאחד האברכים התלמידים. הוא מסר שיחות לתלמידים והדריך אותם בתורה ומוסר, על פי שיטת אביו. בשנות מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהצבא הגרמני כבש את קלם, המשיך רבי נחום זאב זיו לנהל את התלמוד תורה, תוך הקפדה על שמירת הסדרים הקבועים. בשנת תרע"ו (1916) חלה, ונפטר בבוקר יום שישי ב' בשבט תרע"ו. הלווייתו התקיימה בזריזות באותו היום, ונטמן סמוך לכניסת השבת בבית העלמין בקלם, בסמוך לאביו ה"סבא מקלם". רבי נחום אבא גרוסברד – בן תלמידו המובהק רבי אהרן זאב גרוסברד מטבריג, מסר בשם רבו רבי יחזקאל לוינשטיין כי רבי נחום זאב אמר לפני הסתלקותו: "אזכור לטובה את מי שישתדל עבורי וישלח לי פאקלעך-חבילות". על פי עדויות, היה מדקדק מאוד בדיבורו ומקפיד על מידת האמת. היה מדקדק בהלכה והרבה במעשי חסד, בין השאר נהג לבקר בקביעות את החולים היהודים בקניגסברג, אך דאג לעשות זאת בצנעה. במשך כל התקופות האלו עמד בקשר מתמיד עם אביו ועם בית ה"תלמוד תורה", ורבים ממאמרי הסבא המודפסים, הם מתוך המכתבים שהופנו אליו. תלמידו המשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין סיפר, כי בחוליו של הסבא כתב מכתב לרעו רבי יצחק בלזר מפטרבורג, "שאין לו איש להעמיד במקומו בראשות ה"תלמוד תורה", כי היחיד הראוי לאותה איצטלא הוא בנו, אך חס הוא לבטלו מתלמודו". הרב ירוחם ליבוביץ, שנמנה עם תלמידיו המובהקים, ואף ניווט את דרכו בכהונתו כמשגיח בישיבות ראדין ומיר, העיד כי הסבא מקלם אמר על בנו נחום זאב כי הוא הכלי המפואר ביותר שעשו ידיו. שלוש בנותיו של הרב נחום זאב זיו נישאו לאחר פטירתו לתלמידי חכמים מחניכי קלם: בתו חיה נישאה לרב דניאל מובשוביץ בתו פרידא נישאה לרב גרשון מיאדניק בתו בלומה נישאה לרב אליהו אליעזר דסלר 'זיו, ר' נחום־זאב ב"ר שמחה־זיסל', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 48 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1246). התואר 'מנהל התלמוד תורה' בקלם לא היה תפקיד ניהולי-אדמיניסטרטיבי אלא שם נרדף ל'ראש ישיבה' ואף למעלה מכך, בהיותו האישיות המרכזית שהשפיעה וחינכה את תלמידי המוסד המוסרי הייחודי שהקים הסבא מקלם.
Those Were the Days

Those Were the Days הוא שיר באנגלית שזכה למספר רב של גרסאות כיסוי. את מילות השיר חיבר ג'ין רסקין ללחן של השיר הרוסי "Дорогой длинною" שהלחין בוריס פוֹמין (אנ'). הגרסה הידועה ביותר לשיר היא זו בביצועה של מרי הופקין משנת 1968. ב-1968 הוציאה גם הזמרת סנדי שו גרסה משלה לשיר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הלחן של השיר Those were the Days לקוח משיר סובייטי משנות ה-20 שנקרא "דורוגוי דלינויו" (בדרך הארוכה), המדבר בנוסטלגיה על הימים בהם התבצעו רוב הנסיעות בטרויקה רתומה לשלושה סוסים. השיר נאסר להשמעה במהלך שנות ה-30 עקב טענת השלטונות שהוא מהווה מכשול לקידמה טכנולוגית, אך חזר להיות חוקי במהלך מלחמת העולם השנייה עקב מדיניות של הקלות בתחום התרבות. מאז, זכה השיר לגרסאות רבות בברית המועצות ומחוצה לה. אחד המבצעים היה הזמר הסובייטי אדוארד חיל. Those Were the Days היה סינגל הבכורה של הזמרת מרי הופקין והפיק אותו חבר הביטלס - פול מקרטני. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בבריטניה, ולמקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. ברחבי העולם נמכר הסינגל בלמעלה משמונה מיליון עותקים. מקרטני והופקין גם יצרו גרסאות לשיר בספרדית, גרמנית, איטלקית וצרפתית. גם בישראל יצאה גרסה עברית ללהיט. את המילים תרגם מיקי הרטבי ואת השיר "כאלה היו הימים" ביצעה ב-1969 שולי נתן. מאוחר יותר ביצעו את השיר גם אבי טולדנו, גבי ברלין ומקהלת אנחנו כאן. מידע על היצירה "Those Were the Days" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Those Were the Days" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Those Were the Days" באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל בן נטרונאי

רבי שמואל בן נטרונאי (נולד בין 1100 ל-1110, נפטר ככל הנראה לפני שנת 1175; מכונה גם בראשי תיבות רשב"ט) היה חכם מראשוני אשכנז ממוצא איטלקי במאה ה-12. תלמידו וחתנו של הראב"ן. נולד בין השנים ד'תת"ס (1100) לד'תת"ע (1110), בבארי שבאיטליה. נמצאת תשובה ששלח לו רבנו תם, וייתכן שהיא נשלחה לו עוד בשבתו בבארי. בשלב מסוים עבר למגנצא שבגרמניה, ונישא לבתו של רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן). ידוע גם שהתגורר בערים בונא וקולוניא. נפטר ככל הנראה לפני שנת ד'תתקל"ה (1175). ב"ספר זכירה" לרבי אפרים בן יעקב מבונא, נזכר שמואל בן נטרונאי כאחד הנרצחים בגזרות נושא בשנת ד'תתקמ"ו, אולם ייתכן שמדובר בנכדו. על תשובותיו היה נוהג לחתום בראשי התיבות של שמו שב"ט ובשם זה הוזכר בכמה מספרי הפוסקים בדורות שאחריו (שבולי הלקט, ראבי"ה, מרדכי ואחרים). חיבר תוספות למסכתות עירובין, עבודה זרה ונידה. חיבור נוסף שלו בשם "ספר של רבינו שב"ט" מוזכר אצל הראבי"ה. מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שמואל בן נטרונאי", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1346-1345, באתר היברובוקס אביגדור אפטוביצר, מבוא לראבי"ה, עמ' 74-69 אברהם ריינר, בעלי התוספות האבודים, באתר הארץ, 26 במרץ 2007. שמחה עמנואל, שברי לוחות: חיבוריהם האבודים של בעלי התוספות, הוצאת מאגנס, ירושלים תשס"ז, עמ' 71–75, סבור כי סביר יותר שהיא נשלחה לו כבר בהיותו בגרמניה. מרדכי חולין תשלא ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמחה משפיירא

רבי שמחה משפיירא היה מגדולי חכמי אשכנז בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13. חי ופעל בשפיירא. היה תלמידו המובהק של רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא. למד גם אצל רבי אליעזר ממיץ, רבי אברהם בנו של רבי שמואל החסיד ורבי יצחק בן אשר הבחור (נכדו של רבי יצחק בן אשר - הריב"א). עמד בקשר עם חכמי זמנו רבי אליעזר בן יואל הלוי (הראבי"ה) ורבי יהודה החסיד. מתלמידיו האחרונים היה רבי אביגדור כהן צדק, ומתלמידיו הראשונים היו רבי יצחק בן משה מווינה (בעל ה"אור זרוע") ורבי ישעיה די טראני. שמו נזכר בין הרבנים החתומים על התקנות באספת הרבנים שנערכה במגנצא בשנת ד'תתק"פ (1220). לקראת סוף ימיו איבד את מאור עיניו. נפטר בשנות ה-20 של המאה ה-13. רבי שמחה משפיירא כתב כמה חיבורים שנזכרו בספרים אחרים אך הם לא הגיעו לידינו. בין חיבוריו: פירוש לספרא ולמסכת הוריות, תוספות לכמה מסכתות, פירוש על התורה, ספר הלכתי בשם "סדר עולם" שהיה מחולק לסעיפים ודן בנושאי איסור והיתר ודיני ממונות. תשובותיו ההלכתיות מצויות בספרי הפוסקי בני דורו והדור שאחריו: ראבי"ה, אור זרוע, שבולי הלקט, מרדכי, מהר"ם מרוטנבורג, הגהות מיימוניות, ואחרים. לפי ירמיהו מלחי על פי תיאורי תלמידיו וחכמי זמנו ניתן לומר שרבי שמחה משפיירא היה "הגדול שבחבורת חכמי שפיירא ואחד מגדולי החכמים שחיו בתקופת בעלי התוספות בכלל". אביגדור אפטוביצר מגדירו כ"אחד מחכמי אשכנז הכי מפורסמים". מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שמחה משפיירא", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמוד 1359, באתר היברובוקס ירמיהו מלחי, חכמי שפיירא ויצירתם הרוחנית, שאנן טו (תש"ע), עמ' 66–69. אברהם גרוסמן, האשה במשנתו של ר' שמחה משפיירא, מים מדליו תשס"ב. Isidore Singer Jacob Zallel Lauterbach, ‏"SIMHAH B. SAMUEL OF SPEYER", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מבוא לראבי"ה, עמ' 414-412, עמ' 204-200 הובא בסוף תשובות מהר"ם מרוטנבורג אברהם ריינר, בעלי התוספות האבודים, באתר הארץ, 26 במרץ 2007 ראו: תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף ד', עמוד א', תוספות סוף ד"ה קרי ביה. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמחה בן שמואל

האם התכוונתם ל... שמחה בן שמואל מוויטרי – תלמידו של רש"י, מחבר מחזור ויטרי שמחה בן שמואל משפיירא – מבעלי התוספות, בן העיר שפיירא
אריה ליב ברוידא

הרב אריה ליב ברוידא (ר' לייבצ'יק; תקצ"ד, 1834 - תרפ"ח, 1928) היה איש תנועת המוסר, ניהל את התלמוד תורה בקלם לאחר פטירת אחיו הסבא מקלם. בנו הוא הרב צבי הירש ברוידא, חתנו של הסבא מקלם, שהחליפו בתפקיד. נולד בקלם בשנת תקצ"ד, לישראל ולחיה ברוידא. התחנך אצל אביו וכן אצל אחיו שמחה זיסל, לימים "הסבא מקלם", שהיה מבוגר ממנו בעשר שנים. בצעירותו לקחו אחיו לישיבתו של רבי ישראל מסלנט ששכנה בבית המדרש נבייזר בקובנה. בגיל עשרים נישא, ועבר להתגורר בטולה. כחניך תנועת המוסר מבית מדרשו של אחיו עסק במסחר, אך בד בבד שמר על עקרונות המוסר על פי שיטת קלם. זמנו היה מחושב והוא הקפיד על שמירת סדרי הלימוד שלו. כמו כן הקפיד על הופעה מהודרת, אך עם זאת נמנע מלהביט במראה. בשל עסקיו התגורר בטולה, אך את בניו שלח אל אחיו בקלם. עם זאת שמר על קשר הדוק עם אחיו והיה מתכתב עמו בענייני תורה ומוסר. כעבור זמן עזב בעצמו את טולה ועבר לקלם. לאחר פטירת אחיו, בשנת תרנ"ח (1898), מילא את מקומו בניהול התלמוד תורה במשך כשלוש שנים. בשנת תרס"ג (1903) עלה לארץ ישראל והתיישב בחצר שטרויס בירושלים, בחברתם של גדולי המוסר שהתגוררו במקום. את עסקיו מסר לבנו נחום יצחק והוא עצמו הקדיש את כל זמנו ללימוד תורה ומוסר, ואף עסק בקבלה. לעיתים היה משמיע שיחות מוסר בבית המדרש שבחצר שטרויס. בשנת תרס"ז (1907) עלה בנו צבי הירש לארץ ישראל כדי לשהות עמו. לאחר תקופה קצרה הוא הורה לו לשוב לקלם כדי להמשיך ולנהל את התלמוד תורה. הרב ברוידא נפטר בי"ח באב תרפ"ח, בגיל 94, ונקבר בהר הזיתים. ר' ליב ברוידא הותיר צוואה ארוכה, מלאה דברי מוסר ויראת שמים, ובה הוא מדגיש את החשיבות של תורה מעשים טובים ואהבת הבריות. את הגרסה הראשונה כתב בשנת תרס"ה, ובה כתב בין השאר: ”...ובמה תוכלו להוציא את אביכם מהצרה הזאת (של הגיהנום) - רק בעסק התורה ובמעשים טובים...” לאחר פטירת בנו צבי הירש הוסיף: ”ועתה כאשר אבדנו את אחיכם הצדיק היקר מכל... ועל כן בני החביבים הנני מבקש מכם: בדרכיו תלכו ובהנהגתו תתנהגו גם אתם, שתהיה ביניכם תמיד אהבה ואחוה.” לאחר שעלה בנו זאב (וועלווע) לארץ ישראל, הוסיף וכתב לו בצוואתו: ”ואתה וועלווע בני, תדע נא כי אתה חביב עלי מאוד ממש כבן חדש הנולד לי לעת זקנותי... ואני מקווה לה' יתברך כי כבר יצא מלבך רעיוני אמריקה...”. הרב צבי הירש ברוידא נחום יצחק ברוידא. נכדיו הם הרב שמחה זיסל ברוידא והרב צבי ברוידא, שהיה אב בית דין בפתח תקווה. בת ביתו בלומה רחל אבל - אסתר נישאה לרב אברהם אליהו קפלן זאב (וועלווע) ברוידא. במשך שנים רבות התגורר בארצות הברית, ובאותן שנים נחשב כמי שסר מדרך המשפחה. בשנותיו האחרונות של ר' ליב עלה בנו זאב לארץ ישראל והתיישב בירושלים. חתנו צבי פסח פרנק, בן שרגא פייבל פרנק.
שמחה זיסל ברוידא

הרב שמחה מרדכי זיסקינד (שמחה זיסל) ברוידא (כ"ד באדר ה'תרע"ב, 13 במרץ 1912 - ט"ז בניסן תש"ס, 21 באפריל 2000) היה ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. נולד בחצר שטרויס שבירושלים לטובה (בת אחי רבי יצחק אלחנן ספקטור) ולרב חזקיהו אברהם ברוידא, נכדו של הרב אריה לייב ברוידא, אחיו של הסבא מקלם. בילדותו למד בתלמוד תורה של ישיבת עץ חיים ולאחר מכן למד בישיבת חברון. למד בישיבה עם הרב ראובן טרופ, בנו של הרב נפתלי ולימים ראש ישיבת היישוב החדש, וראה אותו כרבו. בתחילת שנות ה-40 נשא לאשה את גולדה מרים, בתו של הרב משה פינקל, בנו של הסבא מסלבודקה הרב נתן צבי פינקל וחתנו של הרב משה מרדכי אפשטיין. הרב משה פינקל היה ר"מ בישיבת חברון, ונפטר בצעירותו, בחיי אביו, בחול המועד סוכות תרפ"ו (1925). בשנות ה-60 התמנה לר"מ בישיבת חברון, ולאחר פטירת ראשי הישיבה הוותיקים הרב יחזקאל סרנא והרב משה חברוני התמנה לראש הישיבה, יחד עם עמיתיו הרב חיים סרנא והרב אברהם פרבשטיין. מלבד עיסוקו בסוגיות התלמוד עסק רבות בפירוש הרמב"ן על התורה, ובמשך שנים רבות מסר שיעורים על פירוש זה. לימים יצאו השיעורים בסדרת ספרי "שם דרך" על ידי תלמידו הרב יעקב יהודה זילברליכט. משנת תשל"ז היה חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, ולאחר הקמת דגל התורה הצטרף למועצת גדולי התורה שלה והשתתף בדיוניה. נפטר בחול המועד פסח תש"ס, ונקבר ליד קברי אבותיו בבית הקברות בהר הזיתים. ארבעה ימים אחריו נפטרה אשתו מרים (מירקה). שמו של חלק מ"רחוב הישיבה" בשכונת גאולה בירושלים, בסמיכות למבנה הישיבה הישן של ישיבת חברון, הוסב לרחוב הרב ברוידא. לרב ברוידא בן המתגורר בארצות הברית, ובת, הנשואה לשמואל סגל, נינו של הסבא מנובהרדוק. גיסו הרב דוד פינקל (חתנו של הרב הלל ויטקינד) היה תלמידו המובהק של הרב איסר זלמן מלצר בירושלים. אחיו הוא הרב צבי ברוידא, שהיה אב"ד בפתח תקווה. סדרת ספרי שם דרך על מסכתות התלמוד: שבת, פסחים, יומא, סוכה, מגילה, כתובות, קידושין, סוטה, בבא קמא, בבא מציעא גליונות שם דרך - על מסכת שבת שם דרך - ביאורים ומאמרים על התורה ופירוש הרמב"ן הגדה של פסח: שם דרך - חידושים וביאורים בהלכה ובאגדה קובץ שם דרך על מגילה, פורים וארבע פרשיות שעורי רבנו הגרש"ז ברוידא על מסכת סנהדרין, פרק שמיני בעריכת תלמידיו: אברהם זאב מלר ודב יונה בקשט (תשמ"ז) חבר מאמרי התורה - אספת מאמרים ושיחות על תורה ומתן תורה שם דרך: כתר תורה - אספת מאמרים בענייני התורה ומעמד הר סיני, דרכי לימודה ומסירתה לדורות שם דרך: הישר והטוב - אספת מאמרים בענייני מידות ויראת שמים שמעון יוסף מלר, נסיך ממלכת התורה, ירושלים תשס"א. (הספר בקטלוג ULI) שמחה מרדכי זיסקינד ברוידא (1912-2000), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זכריה מנדל כ"ץ

הרב זכריה מנדל הכהן כ"ץ (תק"צ, 1830 – כט בחשון תרנ"ז, 5 בנובמבר 1896) היה רבן של אליטה וראדין. נולד בעיירה אנטוקול (היום שכונה בעיר וילנה) למשפחת רבנים ענפה, מצאצאי הרב רפאל הכהן מהמבורג. אביו הוא הרב דוד כ"ץ. הרב זכריה מנדל כיהן כרבה של העיירה אליטה שבליטא. בשנת תרמ"ד התמנה לרבה של ראדין, עיירת מגוריו של החפץ חיים. היה בקי גדול בתלמוד, והיו שטענו נגדו כי הוא פוסק הלכות מתוך הש"ס. אחיו, ישראל כ"ץ, הוא אביו של הרב יעקב כ"ץ, שהיה משגיח בישיבת טלז, וסבו של הרב דב כ"ץ, מחבר סדרת "תנועת המוסר". בנו הרב זלמן דולינסקי - מגדולי המוסר, משגיח בישיבת סלבודקה ובישיבת מיר. בנו הרב אברהם ויסבורד - חניך ישיבת סלבודקה, רב הערים טולה, סמולנסק ויפו. נפטר בירושלים בשנת תרצ"ו (1936). בנו הרב יוסף יוזפא כגן - רב העיירה מאישיגולה שליד וילנה. בנו הוא הרב דוד כהן, "הרב הנזיר". גיסו, הרב מרדכי סנדר קופשטיין, נישא בנישואים שניים לבתו פרל. חתנו הרב חנוך אטקין - רבה של לוגה וסנקט פטרבורג. בתו שרה נישאה לבן דודה הרב דוד כהן, "הרב הנזיר". בנו הרב ישעיהו כ"ץ - רב בבאקשט ובוריסובקה, היום בפולין. מרבותיו של אחיינו, "הרב הנזיר". בנו הרב ברוך אליה רבינוב - רבה של אישישוק, היום בליטא. חתנו הרב מרדכי סנדר הלוי קופשטיין - הרב ואב"ד של העיירה ראדין לאחר פטירתו של הרב זכריה מנדל כ"ץ. משנת הנזיר - עיקרי משנתו ותולדות חייו של הרב דוד כהן, מתוך יומניו, עם מבואות ופרקי זכרונות. הרב דב כ"ץ, תנועת המוסר - תולדותיה, אישיה ושיטותיה, כרך ה', הוצאת ספרים פלדהיים ירושלים 1996. המליץ, 17 בנובמבר 1896 עמוד 5 צבי הירש לוינסון, בארצנו - ראדין, המליץ, 17 בנובמבר 1896 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
2007 בארצות הברית

2007 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 231 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ג'ורג' בוש (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: דיק צ'ייני (המפלגה הרפובליקנית) יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, ננסי פלוסי (המפלגה הדמוקרטית) מנהיג הרוב בסנאט: ביל פריסט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, הארי ריד (המפלגה הדמוקרטית) מזכירת המדינה: קונדוליזה רייס (המפלגה הרפובליקנית) הקונגרס: הקונגרס ה-109 עד 3 בינואר, הקונגרס ה-110 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 3 בינואר – הקונגרס ה-110 מושבע ומתחיל את פעילותו. 30 בינואר – מיקרוסופט משחררת את מערכת ההפעלה Windows Vista למשתמשים ביתיים ואת חבילת היישומים המשרדיים Office 2007. 10 בפברואר – הסנאטור של אילינוי ברק אובמה מכריז על מועמדותו לנשיאות ארצות הברית. 16 באפריל – הטבח בווירג'יניה טק: צ'ו סונג-הוי, סטודנט בן 23 ממוצא קוריאני, רוצח 32 סטודנטים ואנשי סגל באוניברסיטת וירג'יניה טק באמצעות שני אקדחים חצי אוטומטיים. באירוע נפצעו גם 17 איש ועוד 6 נפגעו במהלך בריחתם כשקפצו מהקומה השנייה. הטבח בווירג'יניה טק היה מסע הירי הקטלני ביותר שידעה ארצות הברית. 8 ביוני – מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה לחלל (משימה STS-117). 29 ביוני – התחלת המכירות של ה-אייפון הראשון של חברת אפל. 8 ביולי – חברת בואינג משיקה את הבואינג 787. 20 באוקטובר – 9 בנובמבר - שריפות ענק ברחבי דרום קליפורניה גורמות לפינוי של מעל למיליון בני אדם ולהרס של מעל ל-1,600 בתים ועסקים. 27-28 בנובמבר - ועידת אנאפוליס נערכת באקדמיה הימית שבעיר אנאפוליס שבמדינת מרילנד, ארצות הברית. מטרת הוועידה המוצהרת הייתה לנסות להניע מחדש את תהליך השלום, ולסלול את הדרך למשא ומתן אינטנסיבי לקראת הסכם קבע ישראלי-פלסטיני. הנשיא בוש בעת ביקור באוניברסיטת וירג'יניה טק לאחר הטבח בווירג'יניה טק צילום לווין של שריפות הענק באזור דרום קליפורניה ועידת אנאפוליס 11 בינואר – רוברט אנטון וילסון, סופר ועתידן אמריקאי (נולד ב-1932) 13 בינואר – מייקל ברקר, סקסופוניסט אמריקאי (נולד ב-1949) 14 בינואר – דרלין קונלי, שחקנית אמריקאי (נולד ב-1934) 17 בינואר – ארט בוכוואלד, הומוריסטן אמריקאי-יהודי (נולד ב-1925) 19 בינואר – דני דוהרטי, מקים וחבר בלהקת האמהות והאבות (נולד ב-1940) 30 בינואר – סידני שלדון, סופר אמריקאי (נולד ב-1917) 11 באפריל – קורט וונגוט, סופר אמריקאי (נולד ב-1922) 3 במאי – וולטר שירה הבן, אסטרונאוט בתוכנית מרקורי, תוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו (נולד ב-1923) 26 באוקטובר – ארתור קורנברג, ביוכימאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה (נולד ב-1918) 10 בנובמבר – נורמן מיילר, סופר אמריקאי-יהודי (נולד ב-1923) 30 בנובמבר – איוול קניוול, פעלולן אופנועים אמריקאי (נולד ב-1938) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. קובץ: