עירית לינור

עירית לינוּר (נולדה ב-18 באוקטובר 1961, ח' בחשוון ה'תשכ"ב) היא סופרת, מתרגמת, עיתונאית, תסריטאית, במאית, פובליציסטית ושדרנית רדיו ישראלית. לינור נולדה וגדלה בתל אביב. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינה בחיל התותחנים. בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ופסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב. לינור פרסמה טור קבוע בשבועון "כותרת ראשית" שיצא לאור באמצע שנות השמונים. עם סגירתו עברה לכתוב בעיתון "חדשות" עד סגירתו ב-1993, כולל במדור הרכילות ציפורה. לאחר מכן כתבה את הטור הסוגר של מוסף "הארץ". בשנת 2017 שבה לכתוב מפעם לפעם במוסף "הארץ", אך החליטה לעזוב מאוחר יותר באותה שנה. ספרה הראשון הוא "שירת הסירנה", שנכתב בהשראת מלחמת המפרץ, עת נשארה בין תושבי תל אביב שלא ברחו מהעיר. הספר, שיצא בשנת 1991 בהוצאת זמורה-ביתן, נמכר בעשרות אלפי עותקים. בשנת 1994 יצא לאקרנים הסרט "שירת הסירנה" לו כתבה לינור את התסריט. ספרה השני, "שתי שלגיות", מספר על צלמת שמוצאת את עצמה מעורבת בפרשת רצח. בשנת 1996 יצא ספרה השלישי, "הבלונדינית הסודית", אוסף טורים שכתבה במסגרת העיתונים "כותרת ראשית", "חדשות" ו"הארץ". הספר יצא לאור בהוצאת זמורה ביתן. ספרה הרביעי, "הסנדלרית", מתרחש על רקע חיי הזוהר של אנשי התקשורת המשודרת. ספרה החמישי, "בנות בראון", הפך לסדרת טלוויזיה. את התסריט לסדרה כתבה לינור. עלילת הספר מתרחשת מאמצע שנות השמונים עד ראשית שנות התשעים, במושב חקלאי פושט רגל. עורך דין ממולח מוביל את התושבים למכירת קרקעות, בעודו מחזר אחר הבת הצעירה במשפחה. בשנת 1998 כתבה וביימה את סרט הטלוויזיה "חתולות הרעם". ב-2014 התפרסם הספר השישי של לינור, "גברת ורבורג". הספר, כמו קודמיו, נמכר בלמעלה מ-20,000 עותקים. זכה לתעודת "ספר הזהב" מטעם התאחדות המו"לים ובפרס סטימצקי לארבעת הסופרים שספריהם היו הנמכרים ביותר בשנה הקודמת. בשנת 2009 כתבה וביימה את הסדרה "מה שנחוץ לרווק", המבוססת על הספר "גאווה ודעה קדומה", שאותו תרגמה לעברית. בתשע"ז מונתה לחברה באקדמיה ללשון העברית. בינואר 2020 הצטרפה לישראל היום, והחלה לכתוב טור קבוע במוסף "ישראל השבוע" של העיתון. בשנת 2000 זכתה בסכום של 250,000 ש"ח בתוכנית "מי רוצה להיות מיליונר". ב-2016 שיחקה את גרושתו של רן שריג בסדרה "מסובך". בין השנים 2014–2018 הייתה לינור חברת פאנל קבועה והגישה לסירוגין את התוכנית "הפטריוטים", בערוץ 20. בנובמבר 2020 הצטרפה מחדש כמגישה בערוץ 20 והחלה להגיש בחלק מהימים לצד שמעון ריקלין את הרצועה של שבע בערב "ריקלין ושות". לאחר השקת הערוץ עכשיו 14, שבה לינור לאחר הפסקה קצרה לתוכנית "הפטריוטים" כחברת פאנל קבועה. משנת 1998 עד שנת 2024 הגישה לינור בקביעות את התוכנית "המילה האחרונה" ב"גלי צה"ל". תחילה שידרה את התוכנית עם אורי אורבך ובהמשך עם שדרנים אחרים. ממרץ 2018 עד לרדת התכנית, היא שידרה כשלצידה קובי אריאלי. בשנת 2016 זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל על המשדר המיוחד "שנה למותו של אורי אורבך ז"ל". באפריל 2024 החלה לינור להגיש עם משה שלונסקי את התוכנית "מחשבות בע"מ". בשנת 2011, לאחר שהאוניברסיטה העברית הסכימה לפצות את הסטודנטית אורטל בן דיין בגין ניצול יחסי מרות מצד מרצה נשוי, לינור כינתה בשידור את בן דיין ”זונה”. לאחר שבוע התנצלה, אולם בן דיין תבעה את גלי צה"ל ואת משרד הביטחון. התביעה יושבה בהסדר שכלל פיצוי של 38,000 ש"ח והקראת התנצלות בשידור. בדצמבר 2017 הושעתה למשך שבוע משידור בגלי צה"ל לאחר שכינתה בשידור את הנשיא ריבלין ”חתיכת חצוף” ו”פוליטיקאי כושל ביותר”, לאחר שדברים של ריבלין פורשו בתקשורת כתמיכה בהפגנות נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו. שר החינוך דאז נפתלי בנט הודיע שלא יתראיין בגל"צ עד שלינור תחזור לשדר. לינור בעלת השקפה ציונית, דוגלת בימין כלכלי ובאנטי-קומוניזם. בראשית דרכה תמכה בפמיניזם ובשמאל הפוליטי מבחינה מדינית וחברתית, אך לא מבחינה כלכלית. לימים שינתה את דעותיה ודבקה בימין השמרני. ב-2002 התפרסמה חליפת מכתבים בין לינור ובין המוציא לאור של עיתון "הארץ", עמוס שוקן, שבה תקפה את עמדתו של העיתון כלפי הסכסוך הישראלי-פלסטיני והאשימה אותו באנטי-ציונות ואנטי-פטריוטיות. בריאיון לגלובס בשנת 2014 ציינה כי ”הארץ הזו לגמרי שלנו, הערבים הם הכובשים”. לינור תיארה את תנועת הקומוניזם כ"תנועה הכושלת ביותר מבחינה כלכלית וחברתית והרצחנית ביותר מבחינה אנושית" וביקרה את ציון יום הפועלים ב-1 מאי. לינור מתנגדת לכללי התקינות הפוליטית, לתמיכה ממשלתית באמנות ולהליכי פונדקאות מסחרית. היא מתנגדת להקמת תא משפחתי ללא אם, בטענה שלכל ילד זכות בסיסית לאם. תחת זאת הציעה אופציות חלופיות כמו הורות משותפת. בכמה הזדמנויות מתחה ביקורת על החוק למניעת הטרדה מינית בטענה שיש מקרים בהם נשים או הגזימו בחומרת המקרים או האשימו לשווא גברים בהטרדה מינית וכן התבטאה נגד שילובן של נשים בתפקידי לחימה בצה"ל. שירת הסירנה, הוצאת זמורה-ביתן, 1991 שתי שלגיות, זמורה-ביתן, 1993 הבלונדינית הסודית, זמורה-ביתן, 1995 הסנדלרית, קשת הוצאה לאור, 1997 בנות בראון, קשת, 2002 גברת ורבורג, הוצאת אחוזת בית, 2014 ניקולס ניקלבי מאת צ’ארלס דיקנס, 2005 גאווה ודעה קדומה מאת ג’ין אוסטן, 2008 בימוי ותסריט חתולות הרעם (1998) משמורת (2006) מה שנחוץ לרווק (2009) בנות בראון (2002), מבוסס על רומן פרי עטה תסריט שירת הסירנה (1994), מבוסס על רומן פרי עטה חתונת השנה (1998) משחק מסובך (2016) לצבי יש בעיה (2019) לינור מתגוררת בשכונת "צהלה" בתל אביב. מ-1997 עד 2006 הייתה נשואה לינור לאלון בן דוד, הפרשן הצבאי של חדשות 13, ולהם בת משותפת. אחיה של לינור, אייל, היה נגן בס בלהקת "פופלקס". אילת נגב, שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, הפרק "עירית לינור - החיים עם ציפוי כרומו", עמ' 307–316 Rudin, Shai (2022). From Bridget Jones’s Diary to The Song of the Siren: The Genre of Chick Lit – Between East and West. Comparative Literature: East & West, Vol. 7, 1-21. DOI:10.1080/25723618.2022.2043615 רשימת הפרסומים של עירית לינור, בקטלוג הספרייה הלאומית עירית לינור, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" הספרים של עירית לינור, באתר "סימניה" עירית לינור, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל עירית לינור, ברשת החברתית פייסבוק עירית לינור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עירית לינור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עירית לינור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עירית לינור, באתר ספר הקולנוע הישראלי עירית לינור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עירית לינור, באתר MusicBrainz (באנגלית) עירית לינור, דף שער בספרייה הלאומית עירית לינור, בלקסיקון הספרות העברית החדשה גואל פינטו, מצעד הגאווה, באתר ynet, 30 במאי 2008 מירב אמיתי כהן, ‏עירית לינור: "ארגוני זכויות אדם מאוד חזקים בסתימת פיות", באתר onlife,‏ 13 באפריל 2011 ליאור יניב, ‏עירית לינור: חלק מההפגנות במחאה החברתית הומצאו על ידי התקשורת, באתר גלובס, 9 בפברואר 2012 יואב שי‏, הספר החדש של עירית לינור – כל מה שאפשר היה לקוות לו, ועוד, באתר וואלה, 21 ביולי 2014 יותם שווימר, "גברת ורבורג": עירית לינור לועגת לבורגנות, באתר ynet, 31 ביולי 2014 nrg תרבות, עירית לינור: חלק מהשמאל אוחז באידיאולוגיה הזו מטעמי אופנה, באתר nrg‏, 19 בדצמבר 2014 איתי שטרן, מגדר זה פח ול"הארץ" יש מדיניות שטעטל: שיחה נעימה עם עירית לינור, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2016 מיה סלע, ‏עירית לינור: "נתניהו מרשים ומוכשר. אני מתה על טראמפ", באתר גלובס, 8 בפברואר 2017 נעמה לנסקי, הכל דיבורים, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2018 מכּתביה: קירשנבאום והנשים, חדשות, 1 באוקטובר 1993 הקדמתה של לינור לתרגום של "ניקולס ניקלבי" תני לי שלושה קילו ילד, באתר nrg‏, 13 בדצמבר 2013 החופש לבזבז כספי ציבור, באתר הארץ, 3 באפריל 2017 מה פתאום ששני יהודים מארצות הברית ידליקו משואה ביום העצמאות?, באתר הארץ, 27 באפריל 2017 מתעללי הטלפון, בבננות (אתר אינטרנט), 12 בנובמבר 2002, פורסם במקור בטור שהופיע בעיתון חדשות אתר מילוג, שירת הסירנה, באתר Milog עירית לינור, באתר האקדמיה ללשון העברית אייס, עוד מילה ודי: עירית לינור מצטרפת ל"ישראל היום", באתר אייס, 23 בינואר 2020 חדשות סרוגים, ‏ברנז'ה: עירית לינור מצטרפת לערוץ 20, באתר "סרוגים", 17 בנובמבר 2020 עירית לינור, המילה האחרונה האחרונה, באתר פייסבוק, ‏2 בפברואר 2024 אמילי גרינצווייג, גל"צ תפצה סטודנטית שעירית לינור כינתה "זונה", באתר הארץ, 26 בינואר 2012 אורן פרסיקו, ענייני מגעילות, באתר העין השביעית, 26 בינואר 2012 רן בוקר, "ריבלין חתיכת חצוף": עירית לינור הושעתה מגל"צ, באתר ynet, 27 בדצמבר 2017; עירית לינור על הרחקתה משידור בגלי צה"ל: "האם זאת תגובה הולמת? לדעתי לא", באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2017 רן בוקר, בנט: לא אתראיין בגל"צ עד חזרת עירית לינור לשידור, באתר ynet, 28 בדצמבר 2017. במאי 1 במאי 2016, בעמוד הפייסבוק של עירית לינור מרב יודילוביץ', עירית לינור: "הארץ" - לא ציוני, באתר ynet, 25 באפריל 2002 מיה סלע, ‏עירית לינור: "הארץ הזו לגמרי שלנו, הערבים הם הכובשים", באתר גלובס, 8 בפברואר 2017 במאי 1 במאי 2016, בעמוד הפייסבוק של עירית לינור איתי שטרן, מגדר זה פח ול"הארץ" יש מדיניות שטעטל: שיחה נעימה עם עירית לינור, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2016 צור ארליך, ‏תרבות גבוהה וסנטימנט נמוך, השילוח, 15, יוני 2019 עירית לינור, חוק הפונדקאות: שעבוד נשים וסחר בילדים בחסות המדינה, באתר מידה, 18 ביולי 2018 גיורא יהלום, עירית לינור שוב שברה את ליבי | דעה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2013 נעמה לנסקי, הכל דיבורים, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2018 עירית לינור, נשים לא צריכות להיות לוחמות, באתר הארץ, ‏2017 הפטריוטים עם ינון מגל, באתר www.youtube.com