laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה

המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה (ISI) הוא איגוד מקצועי של סטטיסטיקאים. המכון נוסד בשנת 1885, אף על פי שהיו קונגרסים סטטיסטיים בינלאומיים מאז 1853. במכון חברים כ-4,000 חברים מהממשלה, מהאקדמיה והמגזר הפרטי. החברות במכון פתוחה לכל סטטיסטיקאי מקצועי. המכון מוציא לאור מגוון ספרים וכתבי עת, ומקיים מדי שנתיים כנס בינלאומי. הכינוס הדו-שנתי היה ידוע בשם ISI Session; עם זאת, מאז 2011, הוא מכונה כ־ISI World Statistics Congress. המשרד הקבוע של המכון ממוקם בבניין הסטטיסטיקה (CBS) בהאג, בהולנד. ה-ISI משמש כארגון גג ל-7 ארגונים מסונפים: Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability (BS) International Association for Statistical Computing (IASC) International Association for Official Statistics (IAOS) International Association of Survey Statisticians (IASS) International Association for Statistical Education (IASE) International Society for Business and Industrial Statistics (ISBIS) The International Environmetrics Society (TIES) ל-ISI יש ועדות תחת אחת משלוש קטגוריות: מבצעית, עניין מיוחד והסברה. קבוצות עניין מיוחדות נוכחיות הן: מדעי החקלאות אסטרוסטטיסטיקה היסטוריה של סטטיסטיקה אתיקה מקצועית קידום סטטיסטיקה במדעי החיים ניתוח סיכונים סטטיסטיקות ספורט סטטיסטיקה של נסיעות ותיירות נשים בסטטיסטיקה ISI מפרסמת את כתבי העת הבאים: Bulletin of the International Statistical Institute International Statistical Review Statistical Theory and Method Abstracts Bernoulli Computational Statistics & Data Analysis Statistics Education Research Journal Statistics Surveys פרס קארל פירסון נוסד על ידי ה-ISI בשנת 2013 כדי להכיר בהשגים (מאמר מחקר או ספר שפורסם בשלושת העשורים האחרונים), בנושאי תיאוריה סטטיסטית, מתודולוגיה, פרקטיקה או יישומים. הפרס נקרא על שם הסטטיסטיקאי האנגלי קרל פירסון. הוא מוענק מדי שנתיים בקונגרס הסטטיסטיקה העולמי של ISI. הזוכה בפרס מקבל 5,000 יורו ונותן את ההרצאה על שם קארל פירסון. פיטר מקול וג'ון נלדר היו הזוכים הראשונים בפרס קארל פירסון, על המונוגרפיה שלהם Generalized Linear Models (1983). לארגון היו שלושים ושמונה נשיאים. הנשיא הנוכחי הוא הו שומינג. אתר האינטרנט הרשמי של המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה (באנגלית) המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, ברשת החברתית פייסבוק המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, ברשת החברתית LinkedIn המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב Nixon, J. W. (1960). "A History of the International Statistical Institute, 1885-1960" (PDF). International Statistical Institute. אורכב מ-המקור (PDF) ב-5 ספט' 2021. {{cite web}}: (עזרה) "World Statistics Congresses". International Statistical Institute. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2017. נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Advisory Board on Ethics". ISI. ארכיון מ-6 דצמ' 2023. {{cite web}}: (עזרה) "The Karl Pearson Prize for Contemporary Research Contribution". International Statistical Institute. אורכב מ-המקור ב-8 בנובמבר 2014. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "The inaugural Karl Pearson Prize". The International Statistical Institute. אורכב מ-המקור ב-8 בנובמבר 2014. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "ISI presidents". International Statistical Institute. נבדק ב-21 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) "History". International Statistical Institute. נבדק ב-21 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה)
מכללת סמית'

מכללת סמית' (באנגלית: Smith College) הוא מוסד להשכלה גבוהה בבעלות פרטית בנורת'המפטון (מסצ'וסטס) המיועד לנשים בלבד. המוסד נוסד ב-1875 על ידי סופיה סמית' (אנ'). זוהי המכללה הוותיקה ביותר בקבוצת "שבע האחיות (אנ')", שבע המכללות הוותיקות והיוקרתיות לנשים בצפון-מזרח ארצות הברית (בהן גם מכללת רדקליף, מכללת ברין מאר ומכללת ולסלי). קמפוס המכללה כולל גם מוזיאון לאמנות וגן בוטני שתוכנן על ידי פרדריק לו אולמסטד. תוכנית הלימודים במכללה חופשית ומיועדת לתלמידות מצטיינות, לאחר תהליך קבלה קפדני. התלמידות יכולות לשלב קורסים מכל אחת מ-41 המחלקות האקדמיות במסגרת התואר. המכללה מעניקה תואר ראשון ותואר שני, עמם ניתן להמשיך לתואר דוקטור באוניבסריטאות המחקר. הרוח השלטת במוסד היא פרוגרסיבית ולגוף הנבחר המייצג את התלמידות משקל רב בהתנהלות המוסד. בין בוגרות המוסד ניתן למנות את הגברות הראשונות של ארצות הברית ננסי רייגן וברברה בוש, הסופרת מרגרט מיטשל (מחברת "חלף עם הרוח"), המשוררת סילביה פלאת', הפעילה הפמיניסטית בטי פרידן, הסנאטורית תמי בולדווין, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית ג'יין הרמן ואחרות. נכון ל-2024 מדורגת המכללה במקום ה-16 בין המכללות בארצות הברית בדירוג US News and World Report. סופיה סמית', אשר ירשה את הונו של אביה בגיל 65, ביקשה להשקיע אותו במוסד לילדים חירשים, עקב היותה חירשת מאז גיל 40. עם זאת, כאשר נפתח מוסד לחירשים בנורת'המפטון ב-1868, החליטה לפתוח מוסד להשכלה גבוהה לנשים, שיספק להן רמה אקדמית לא פחותה מזו הנהוגה במכללות הטובות ביותר לגברים. המוסד נפתח ב-1875 עם 14 תלמידות ו-6 מורים. ב-1890 תוכנן הקמפוס בתוך גן בוטני בשטח של 147 אקר על ידי פרדריק לו אולמסטד. ב-1900 קיבלה אותליה קרומוול תואר בוגר במכללת סמית'. בהמשך תהיה קרומוול האפרו-אמריקאית הראשונה שתקבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל. ב-1940 אדלייד מ. קרומוול (אנ'), אחייניתה של אותליה קיבלה תואר ראשון. היא הייתה המדריכה האפרו-אמריקאית הראשונה במכללת סמית'. בהמשך תקבל תואר דוקטור בסוציולוגיה ממכללת רדקליף. ב-1942 שימשה המכללה כבסיס האימונים לנשות ה-United States Naval Reserve (Women's Reserve) WAVES (חיל המילואים של צי ארצות הברית). ב-1945 קיבלה אוולין בויד גרנוויל תואר בוגר במכללה. בהמשך תהיה גרנוויל האפרו-אמריקאית השנייה בהיסטוריה שתקבל תואר דוקטור במתמטיקה. ב-1961 קיבלת תואר בוגר נג'נדו מוואנגי, הרופאה-האשה הראשונה בקניה. ב-1981 הייתה המכללה המוסד הראשון לנשים שקבוצות הספורט שלו התקבלו ל-NCAA. ב-1999 הייתה המכללה המוסד הראשון לנשים שהעניק תואר בהנדסה. ב-2015 הוחלט שגם נשים טרנסג'נדריות יוכלו להתקבל למוסד. מדיה וקבצים בנושא מכללת סמית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכללת סמית' (באנגלית) מכללת סמית', ברשת החברתית פייסבוק מכללת סמית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכללת סמית', ברשת החברתית אינסטגרם מכללת סמית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Horowitz, Helen Lefkowitz. Alma Mater: Design and Experience in the Women's Colleges from Their Nineteenth-Century Beginnings to the 1930s, Amherst: University of Massachusetts Press, 1993 (2nd edition). The Sophian - עיתון תלמידות המכללה דירוג US Ness ביוגרפיה של סופיה סמית ההיסטוריה של הצי היסטוריה של קבוצות הספורט של המכללה Women's College to Diversify via Engineering, ניו יורק טיימס, 20 בפברואר 1999 Smith College to admit transgender women in historic policy change, וושינגטון פוסט, 4 במאי 2015
צפרדע הסרטנים

צפרדע הסרטנים (שם מדעי: Fejervarya cancrivora) היא מין של צפרדע ממשפחת הדיקרוגלוסיים שבקבוצה ניאובטרכיה, אשר חיה בטבע במקווי מים בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה בין טאיוואן, סין למדינת אודישה בהודו ועד הפיליפינים והיא הופצה בידי האדם גם לגואם שבהאוקיינוס השקט. זו מין הצפרדע היחידה בעולם היכולה לשרוד במים מליחים. הצפרדע תוארה למדע ב-1829. צפרדע זו היא אחת מ-144 דו-חיים קיימים היכולה לשרוד טבילה במי ים ולשרוד, אם כי רק לעיתים קצרות. לרוב היא מצויה בבריכות בביצות מנגרובים או ביצות מלוחות וגם במים מתוקים. היא עושה את זה באמצעות ייצור שתנן מרוכז מאוד ומטבוליזם מיוחד בו ריכוז נתרן ושתנן דליל. הבוגרים יכולים לשרוד מליחות של 2.8% והראשנים אף במליחות של 3.9%. זוהי צפרדע גדולה למדי בעלת גוונים חומים-ירוקים עם רגליים חומות בהירות. הזכרים מגיעים לאורך 60 מילימטרים והנקבות מגיעות לאורך 70–80 מילימטרים, כשהפרטים הגדולים ביותר מגיעים לאורך 120 מילימטרים. הצפרדעים בעלות חוטם דק ועיניים גדולות והם בעלי רגליים ארוכות וחזקות. הם פעילות במשך היום. צפרדע זו ניזונה בעיקר מחרקים סמוך למים מתוקים. עם זאת בבריכות מנגרובים היא ניזונה בעיקר מסרטנאים שונים כמו סרטנים קצרי בטן, מה שנתן לה את שמה. הצפרדע ניצודה למאכל ולעיתים מגודלת לחקלאות, בעיקר עבור אכילת רגלי צפרדע ברחבי דרום-מזרח אסיה ובייחוד באי ג'אווה. למרות הציד מצב שימורה הוא "ללא חשש", לפי הרשימה האדומה של IUCN. לימנונקטיס מקרודון - צפרדע קרובת משפחה מדיה וקבצים בנושא צפרדע הסרטנים בוויקישיתוף צפרדע הסרטנים, באתר ITIS (באנגלית) צפרדע הסרטנים, באתר NCBI (באנגלית) צפרדע הסרטנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפרדע הסרטנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפרדע הסרטנים, באתר GBIF (באנגלית) צפרדע הסרטנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
בטינה אופנהיימר

בטינה אופנהיימר (22 בינואר 1919 – 6 בינואר 1972) הייתה צלמת ישראלית ילידת גרמניה. בטניה אופנהיימר, בת אמיל (אליעזר) וארנה סנדר, נולדה בשטוטגרט, גרמניה, בשנת 1919. בספטמבר 1939 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה דרך אנגליה והתגוררה בירושלים. בראשית שנות ה-50 החלה לעסוק בצילום לאחר שקיבלה הכשרה אצל אפרים דגני. עסקה בצילום מסחרי, בצילום דיוקנאות ועוד לצד צילום עיניים עבור בית החולים "הדסה". יצירותיה מאופיינות בנטייה ליצירת קומפוזיציה נקיה. במהלך שנות ה-60–70 של המאה ה-20 פיתחה סגנון אישי המשלב רישום עם טכניקה של פוטוגרמה. בטינה אופנהיימר נפטרה ב-6 בינואר 1972 והובאה לקבורה בהר המנוחות. 1956 צוותא, ירושלים 1957 תצלום מאת בטינה אופנהימר, מוזיאון לאמנות חדישה, חיפה 1962 פוטגרם, פוטוציור, בית האמנים, ירושלים 1968 פוטו ציור, בית האמנים, ירושלים 1970 מוזיאון וילפריד ישראל, הזורע 1973 תערוכת זיכרון, גלריה נורה, ירושלים מדיה וקבצים בנושא בטינה אופנהיימר בוויקישיתוף בטינה אופנהיימר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל בקשה לאזרחות של חנה בטינה הלנה סנדר, ISA-MandatoryOrganizations-Naturalization-000nl1m, ארכיון המדינה רונה סלע, צלמות במרחב הפרטי / צלמות במרחב הציבורי בטינה אופנהיימר באתר GRAVEZ
צל רעידת האדמה

צל רעידת אדמה הוא אזור שנמצא בכיוון המרוחק מכיוון התקדמות הגלים סייסמיים, והסמוך לאזור שחלה בו הגברה של האנרגיה הסייסמית כתוצאה מתגובת אתר סייסמית. כתוצאה מהשתחררות מוגברת של אנרגיה באזור שסבל מתגובת האתר הסייסמית, הרי שהאזור שמעבר לו המרוחק מהאפיצנטר, יסבול מאנרגיה סייסמית מופחתת, ויתרחשו בו תאוצות קרקע מופחתות ביחס לצפוי על פי המרחק מהאפיצנטר. התיאוריה הזו הייתה מבוססת על תצפיות שנעשו עד שנות ה-70 של המאה ה-20, ולא נראה שהיה לה המשך בעיסוק ומחקרים מדעיים. צ'ארלס ריכטר הציג את התופעה בספרו משנת 1958, והביא דוגמה מקליפורניה, שם רעידות אדמה שמוקדן היה ממזרח לרכס הסיירה נבאדה, גרמו להגברה משמעותית ולתגובת אתר סייסמית במישורים האלוביאליים שממערב לרכס. בעקבות שחרור משמעותי זה של האנרגיה הסייסמית שם, עמק סאן חואקין (אנ') שנמצא ממערב למישורים הללו, "נהנה" מדרגת עוצמה סייסמית מופחתת משמעותית, ביחס לאתרים דומים המרוחקים מרחק דומה מהמוקד. בספרו שם, הוא מכנה את התופעה כ"צל רעידת האדמה", בדומה ל"צל הגשם" שלו משמעות דומה, אך בתחום האקלים. בישראל, זיהו החוקרים ורד ושטרים צל רעידת אדמה באזור מישור החוף, שממערב לאזור רמלה-לוד. זאת מכיוון שאזור רמלה-לוד, הנמצא למרגלות הרי יהודה, ספג אנרגיה מוגברת שבאה לידי ביטוי בתגובת אתר סייסמית בשתי רעידות האדמה ההרסניות שהתרחשו בארץ ישראל בשנים 1837 ו-1927. יש להבחין בין תופעה זו הנקראת צל רעידת האדמה, לבין "אזור הצל של כדור הארץ" (אנ'), שנובע מכך, שגלי הגזירה שמשוגרים בזמן רעידת אדמה, לא עוברים דרך גלעין כדור הארץ שלו תכונות של נוזל, ויוצרים אזור "צל" שלא ניתן לאכן בו רעידות אדמה מרוחקות. Richter, F., C., 1958. Elementary Seismology. W.H. Freeman & Company, S.F. & London, pp. 143-144 Vered, M., Striem, H. L., 1977. A Macroseismic Study and Implications of Structural Damage of two Recent Major Earthquakes in the Jordan Rift. B.S.S.A. 67, pp. 1607-1613 Shadow Zone, USGS, December 31, 2014
ג'ון ואיהי השלישי

ג'ון ואיהי דייוויד השלישי (באנגלית: John David Waiheʻe III; נולד ב-19 במאי 1946) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-4 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1986–1994. ואיהי נולד בהוואי. הוא למד באוניברסיטת אנדרוז במישיגן ובאוניברסיטת הוואי במנואה. בשנת 1978 הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו, השנייה חבר בוועדת החוקה המדינתית. בשנים 1981–1983 היה חבר בבית הנבחרים של מדינת הוואי מטעם המפלגה הדמוקרטית. במהלך כהונתו דחף ואיהי לקבלתה של השפה ההוואית כשפה רשמית במדינה. בשנת 1982 בחר בו מושל הוואי ג'ורג' אריושי לסגנו, והשניים ניצחו בבחירות, שהיוו את תחילת הקדנציה השלישית של אריושי כמושל. בבחירות ב-1986, בהן לא התמודד אריושי בשל חוקי הגבלת כהונה, התמודד ואיהי למשרת המושל כשהוא ממנה את בן קאייטנו לסגנו, וניצח. בכך הפך ואיהי למושל הראשון במדינה שהוא ממוצא מקומי. השניים התמודדו וניצחו שוב גם בבחירות ב-1990. לאחר שסיים את כהונתו כמושל, פתח ואיהי משרד עורכי דין, ועסק בעריכת דין ובלובינג. בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית שנערכו בנובמבר 2002 ובינואר 2003 ערב מותה של פטסי מינק שקל ואיהי להתמודד על מקומה, אך בחר שלא לעשות זאת. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ואיהי השלישי בוויקישיתוף "Case, Waihee go for House". Honolulu Star-Bulletin. 7 באוקטובר 2002. {{cite news}}: (עזרה) "Waihee will not run for Mink's House seat". Honolulu Star-Bulletin. 20 בנובמבר 2002. {{cite news}}: (עזרה) "Ex-gov calls for John Mink to finish term". Honolulu Star-Bulletin. 8 באוקטובר 2002. {{cite news}}: (עזרה)
לוקומוטיב ליסקי

לוקומוטיב ליסקי (ברוסית: «Локомоти́в» Лиски) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר ליסקי שבמחוז וורונז'. המועדון נוסד לראשומה בשנת 1936 והתמודד שנים רבות באליפות רוסיה בקרב מועדוני כדורגל חובבניים (מחוז צ'רנוזמיה). בתום עונת 2021 העפילה לליגה הרוסית השנייה בכדורגל, בה תתמודד החל מעונת 2022/2023. הקבוצה התמודדה במרבית שנותיה בתקופה הסובייטית בתחרויות של מחוז וורונז'. בשנת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המחוז. בשנת 1994 שיחקה בליגה החובבנית וסיימה כסגנית בית א' מרכז. בשנת 1995 סיימה כסגנית בית 2 בליגה השלישית. בשנים 1996—1997 שיחק המועדון באליפות המערב של הליגה השנייה (וסיים במקום השני בעונת 1997, שהיה לתוצאה הטובה ביותר בתולדות המועדון). בשנים 1998—2002 המועדון השתתף באליפות המרכז של הליגה השנייה. ברם, בשנים 2003—2004 ירדה לליגה השלישית והתמודדה באליפות צ'רנוזמיה. בשנים 2005 ו-2016 התמודד בליגה החובבנית עד 2016 עת אולצה לרדת מהליגה בשל בעיות כלכליות.ב-8 באפריל 2017, התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה לשלול מהקבוצה התמודדות בטורנירי ההתאחדות. בעונת 2019 חזרה לליגה השלישית והתמודדה בה בהצלחה עד עונת 2020 כאשר זכתה באליפות המרכז של הליגה השלישית. בעונת 2021 התמקמה בצמרת הטבלה והצליחה להבטיח השתתפות בליגה השנייה וחזרה למסגרות המקצועניות של רוסיה מעונת 2022/2023. אליפות צ'רנוזמיה/מרכז של הליגה השלישית זכייה: 2004, 2020, 2021 גביע מחוז וורונז' זכייה: 2019 גביע המרכז זכייה: 2020 אתר האינטרנט הרשמי של לוקומוטיב ליסקי לוקומוטיב ליסקי, ברשת החברתית VK האתר הרשמי של אוהדי המועדון (ברוסית) פרופיל המועדון באתר הליגה השנייה (ברוסית) «Елец» нацелился на медали Итоги Конференции РФС
המנון הקיסרות הגרמנית

Heil dir im Siegerkranz, בגרמנית (בעברית: תרועה לקיסר) היה ההמנון הלאומי הרשמי של האימפריה הגרמנית בשנים 1871 עד 1918. לפני הקמת האימפריה ב-1871, השיר היה ההמנון המלכותי של פרוסיה מאז 1795 ונשארה ככזה לאחר 1871. הלחן של הפזמון נגזר מההמנון הבריטי "אלוהים נצור את המלך". מסיבות אלו, השיר לא הצליח להיות פופולרי בכל גרמניה. לא רק שהוא לא הצליח לזכות בתמיכת רוב הלאומנים הגרמנים, למעשה, הוא מעולם לא הוכר על ידי מדינות דרום גרמניה, כמו בוואריה או וירטמברג. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעה האימפריה הגרמנית לקיצה ו"שירתם של הגרמנים" הפך להמנון הלאומי של רפובליקת ויימאר. היינריך הארי כתב את המילים ב-1790 לכבוד כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק. זאת ניתן לראות בשורה "Heil, Kaiser, dir" שבמקור נכתבה "Heil, Christian, dir". בשנת 1793, הטקסט של הארי עבר עיבוד על ידי בלתזאר גרהארד שומאכר (1755–1805) לשימוש בפרוסיה. שומאכר קיצר את הטקסט של הארי והחליף את המילה כריסטיאן בקייזר (קיסר). הצמד "קייזר וילהלם" התייחס במקור לוילהלם הראשון שמלך עד 1888. את בנו, פרידריך השלישי, שמלך רק 99 ימים, ירש וילהלם השני. אחת הבדיחות בזמנו הייתה שכותרת השיר השתנתה ל"Heil Dir im Sonderzug" ("נריע לך ברכבת המלכותית שלך"), עקב נסיעותיו התכופות של וילהלם השני. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה ב-1914, הוגו קאון הלחין לטקסט מוזיקה חדשה כדי להפריד בין המנון לבין לאלוהים נצור את המלך. משמר הריין היה גם שיר הלל פטריוטי כל כך פופולרי עד שלעיתים קרובות הוא נחשב כהמנון לא רשמי. בממלכת בוואריה, הפזמון הרשמי היה "Bayerische Königshymne ("Heil unserm König, Heil!")", המושר גם הוא ללחן של אלוהים נצור את המלך. המנון נוסף שמושר לאותה מנגינה, הוא המנון ליכטנשטיין משנת 1920. המנון הוואי "Hawaiʻi Ponoʻī", שהלחין הקפלמייסטר הפרוסי אנרי ברגר, הוא וריאציה של המנגינה. המנון גרמניה המזרחית שיר הורסט וסל מדיה וקבצים בנושא המנון הקיסרות הגרמנית בוויקישיתוף Fischer & Senkel 2010, p. 90. Fischer & Senkel 2010, p. 91. Fehrenbach, Elisabeth. "Politischer Umbruch und gesellschaftliche Bewegung: ausgewählte Aufsätze zur Geschichte Frankreichs und Deutschlands im 19. Jahrhundert". Oldenburg, 1997. p. 312. Die Geschichte der Deutschen. p. 131. Fischer & Senkel 2010, p. 93. "Heil dir im Siegerkranz" (Kaun) בפרויקט ספריית התווים הבינלאומי. Reichel, Peter. Schwarz-Rot-Gold: Kleine Geschichte deutscher Nationalsymbole nach 1945. C. H. Beck: Munich, 2005. p. 35. מילות השיר Fischer, Michael; Senkel, Christian (2010). Klaus Tanner (ed.). Reichsgründung 1871: Ereignis, Beschreibung, Inszenierung. Münster: Waxmann Verlag.
ג'ורג' הודלי

ג'ורג' הודלי (באנגלית: George Hoadly;‏ 31 ביולי 1826 – 26 באוגוסט 1902) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-36 בשנים 1884–1886. ג'ורג' הודלי נולד בניו הייבן, קונטיקט, כבנם של ג'ורג' הודלי ומרי אן ווסלי הודלי. שם לידתו היה Hoadley, אך מאוחר יותר הושמטה ממנו האות e. הוא היה צאצא של ג'ורג' (ג'וריס) וולסי, אחד מהמתיישבים הראשונים בניו אמסטרדם, ושל תומאס קורנל, מראשוני המתיישבים בבוסטון, רוד איילנד והברונקס. ג'ורג' הודלי הבן סיים את לימודיו בקולג' וסטרן ריזרב והמשיך ללמוד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם בין חבריו לספסל הלימודים היו רתרפורד הייז וג'ון לוול. לאחר מכן הוא למד משפטים בהדרכתו של צ'ארלס קונברס מזיינסוויל, והמשיך להתלמד במשרד עורכי הדין של פלמן בול וסלמון צ'ייס. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, החל הודלי לעסוק במקצוע בסינסינטי, בתחילה בשותפות עם בול וצ'ייס. בשנים 1851, 1859 ו-1864 מונה הודלי כשופט בבית המשפט הגבוה בסינסינטי. בשנים 1855–1859 הוא היה הפרקליט העירוני. הודלי גם לימד בבית הספר למשפטים של סינסינטי ושימש כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת סינסינטי. בראשית דרכו הוא היה בעל זיכה למפלגה הדמוקרטית, אך במהלך מלחמת האזרחים הוא הצטרף למפלגה הרפובליקנית בשל התנגדותו לעבדות ותמיכתו באיחוד. באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19 הוא נטש את הרפובליקנים ושב לחיק המפלגה הדמוקרטית. ב-1883 התמודד הודלי מטעם הדמוקרטים על משרת מושל אוהיו וניצח בבחירות. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת של שנתיים מינואר 1884 ועד ינואר 1886. במהלך כהונתו כמושל פרצו ב-1884 המהומות בסינסינטי על רקע מקרה בו פסק חבר מושבעים על מקרה של הריגה במקום רצח. מתוך אמונה שהמקרה היה רצח באופן ברור, וכעס על ההאשמות ארוכות הטווח על שחיתות בממשל המקומי, הגיע הציבור למסקנה שפסק הדין היה מבוים. המהומות התרחשו לאחר שתושבים בסינסינטי ניסו לאתר את הרוצח ולבצע בו מעשה לינץ', ו-45 עד 50 איש נהרגו במהלך שלושת ימי המהומות עד שכוחות המיליציה השיבו את השקט. הודלי הואשם על ידי מתנגדיו הפוליטיים ועל ידי משקיפים על כך שהתיר למהומות להתפשט כאשר הגיב באיטיות. בנוסף למהומות בסינסינטי, עשה הודלי שימוש במיליציה כדי לשים קץ לשביתת הפחם בעמק גרייט הוקלי, וספג ביקורת מהפועלים על כך שהפעיל את המיליציה, וגינוי מצד בעלי המכרה, שטענו שהודלי היה צריך להפעיל את המילציה מוקדם יותר. כתוצאה מפרשות אלו, לא עלה בידו של הודלי להיבחר לכהונה שנייה בבחירות של 1885. ב-1887 עבר הודלי לניו יורק, שם הוא המשיך בעיסוקו בעריכת דין. ג'ורג' הודלי נפטר בכפר ווטקינס גלן שבמדינת ניו יורק ב-26 באוגוסט 1902. הוא נטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבסינסינטי. ב-1851 נשא הודלי לאישה את מרי ברנט פרי, צאצאית של דר' ויליאם ברנט, שהיה רופא בצבא הקונטיננטלי. לזוג נולדו שני בנים ובת. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' הודלי בוויקישיתוף ג'ורג' הודלי באתר Ohio History Central (באנגלית) ג'ורג' הודלי באנציקלופדיית אפלטון לביוגרפיה אמריקאית (באנגלית) ג'ורג' הודלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) George Hoadley, The Encyclopedia of Cleveland History Trowbridge, Francis Bacon The Hoadley Genealogy: A History of the Descendants of William Hoadley of Branford, Connecticut, Together with Some Account of Other Families of the Name. 1894. "Cincinnati Courthouse Riot". Ohio History Central.
מינהל הביון הכללי (אפגניסטן)

מינהל הביון הכללי (בפשטו: د استخباراتو لوی ریاست; בדארי: ریاست عمومی استخبارات) היא סוכנות ממשלתית לביון, ביטחון וריגול הפועלת באמירות האסלאמית של אפגניסטן מאז ספטמבר 2021, כיורשתה של מינהל הביטחון הלאומי האפגני שפורק. הארגון כפוף למשרד ההגנה האפגני ואחראי על כל פעילויות המודיעין במדינה מטעם הטליבאן. מאז השתלטות הטליבאן באוגוסט 2021, נעצרו על ידי הארגון שש מאות אנשי המדינה האסלאמית, עשרות אנשי מאפיה ופושעים אחרים. עבדול האק ואסיק (7 בספטמבר 2021 – ואילך) שירות ביטחון המדינה (אפגניסטן) מינהל הביטחון הלאומי (אפגניסטן) מינהל הביון הכללי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Afghan Taliban Claim to Have Captured 600 IS Militants". حسرت, احمد صهیب (10 בנובמבר 2021). "استخبارات: په درېیو میاشتو کې داعش ته منسوب ۶۰۰ کسان نیول شوي". {{cite news}}: (עזרה) "جمهور - ۶ سوه داعشیان، ۸۲ سړي تښوونکي او لسګونه نور مجرمین نیول شوي". 10 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Man rescued from kidnappers after 25 days in Kabul".
בן קאייטנו

בן קאייטנו (באנגלית: Ben Cayetano; נולד ב-14 בנובמבר 1939) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-5 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1994–2002. קאייטנו נולד בעיר הונולולו שבהוואי. לאחר סיום לימודיו, התחתן עם חברתו מהתיכון. ב-1959, לאחר שנולד בנם הראשון, התחיל לעבוד בעבודות מזדמנות, ובין היתר היה נהג משאית, שוליית חשמלאי ושרטט. בשנת 1963 עברה המשפחה ללוס אנג'לס, לאחר שקאייטנו החליט לפצוח בקריירה משפטנית. הוא למד במכללת לוס אנג'לס הרבור והמשיך לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולאוניברסיטת לויולה מרימאונט. בשנת 1972 נבחר על ידי המושל ג'ון ברנס לשמש כראש רשות הדיור בהוואי. בשנת 1974 הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת הוואי כמייצגהּ הדמוקרטי של פרל סיטי. בשנת 1986 התמודד על תפקיד סגן מושל הוואי לצד המושל ג'ון ואיהי השלישי, והשניים ניצחו. הם ניצחו גם כשהתמודדו לקדנציה שנייה, בבחירות שנערכו ב-1990. בבחירות 1994 לא התמודד ואיהי לתפקיד המושל בשל חוקי הגבלת כהונה, וקאייטנו נבחר לשמש כמועמד הדמוקרטי לתפקיד המושל, כשלצידו מתמודדת מזי הירונו על תפקיד סגנית המושל. השניים ניצחו בבחירות, ובכך הפך קאייטנו לאמירקאי ממוצא פיליפיני הראשון שכיהן כמושל בארצות הברית. בבחירות ב-1998 השניים זכו לתמיכה של 50.11%, כשהיריבה הרפובליקנית לינדה לינגל זכתה ב-48.82%, מה שהוביל לספירה מחודשת של פתקי ההצבעה, שגם בה ניצח קאייטנו. בשנת 2012 התמודד לראשות עיריית הונולולו. בסיבוב הראשון זכה ב-44.1% תמיכה, לעומת יריביו קירק קלדוול ופיטר קרלייל שזכו ל-29.1% ו-24.8% תמיכה בהתאמה. עם זאת, קאייטנו לא הגיע לסף האחוזים המינימלי לזכייה, ועל כן נערכו בחירות חוזרות, בהן זכה רק ב-45.2% תמיכה והפסיד לקלדוול שזכה ל-52.9% תמיכה. מדיה וקבצים בנושא בן קאייטנו בוויקישיתוף בן קאייטנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Benjamin Cayetano, Governor of Hawaii". UCLA Spotlight. אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2012. נבדק ב-26 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Benjamin Cayetano - Hawaii History - Governors". www.hawaiihistory.org. נבדק ב-3 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Cayetano will run for mayor as anti-rail candidate". Honolulu Star-Advertiser. 19 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Primary Election 2012 - State of Hawaii - Final Summary Report" (PDF). State of Hawaii, Office of Elections. 12 באוגוסט 2012. נבדק ב-13 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה)