laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בלה לדרר

בלה לדרר (בהונגרית: Lederer Béla; פשט, 19 בנובמבר 1860 – בודפשט, 7 בדצמבר 1903) היה היסטוריון, פובליציסט, וחוקר במדע המדינה יהודי-הונגרי. בלה לדרר נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט לדרר סיטונאי, בעל קרקעות, מייסד התאחדות המורים היהודים הלאומית ושל מריה שוואב. בלה לדרר הוא אחיו הצעיר של אספן האמנות שאנדור לדרר ושל היסטוריון המוזיקה והנדבן רודולף לדרר. בלה השלים את בתי הספר בעיר הולדתו. כסטודנט באוניברסיטה זכה פעמיים בפרס קריירה: בשנת 1879 בגאוגרפיה ובשנת 1880 במשפט פרטי. לאחר קבלת תואר דוקטור במדע המדינה, המשיך את לימודיו בפריז במשך שלוש שנים נוספות, שממנו הביא הביתה תואר מהמכון למדע המדינה פריז (École libre des sciences politiques). בהמשך התגורר בבודפשט ועבד כעצמאי. הוא כתב עבודות רבות, מחקרים וביקורות בתחום מדע המדינה וההיסטוריה המודרנית במגזין "מאות" (Századok) ובסקירה של בודפשט (Budapesti Szemle ). הוא כתב גם ב"עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Ujság), בכתב העת "המשפט ההונגרי" (Magyar Igazságügy) ועוד, תחת סימני שמו .L.B; בגרמנית הוא כמעט ולא כתב, אלא מאמר קצר פה ושם, אך הוא פרסם יותר בצרפתית, כך שב-Revue Historique סיקר כמה יצירות היסטוריות הונגריות ובשנתון La vie politique à l'étranger הוא כתב גם פרקים על אירועים בהונגריה באותו הזמן (1889-1891). מאמרים אנונימיים אלה תורגמו גם על ידי עיתונים גרמניים. המצב המשפטי הציבורי של קבינט השרים. מחקר מדיניות חוקתית. בודפשט, 1886. (בשם בלה לורינץ) נאומים של הרוזן דיולה אנדראשי, הוא הוציא לאור. . . בודפשט, 1891, 1893. ההיסטוריה של מדע המדינה ביחס למוסר . תורגם מעבודתה של ג'נט פול תחת שמו הבדוי של לדרר: בלה לרינץ. (בודפשט. 1891-1892. שלושה כרכים) עבודות של בלה לדרר שנאספו ופורסמו אחרי מותו. כרכים 1–4 בודפשט, 1906. חברת פרנקלין: כרך 1. מחקרים. (305 עמודים) כרך 2. ביקורות ספרים. (451 עמודים) כרך 3. תרגומים. מעורב. (367 עמודים) כרך 4. עבודות שפורסמו בשפות זרות. (269 עמודים) יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. (Köberich–Loysch). Budapest: Hornyánszky. 1900. בלה לדרר במוזיאון הספרותי פטפי פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939-2002. לקסיקון יהודי הונגרי, 1929. גישה מקוונת הלקסיקון הגדול של רוואי. בודפשט, רוואי, 1911. לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט, מועדון הספרים ההונגרי. לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. בודפשט, 1994. "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 831/1860. folyószáma alatt". Elhunyt Lederer Béla (1903. december 10.) Magyar Nemzet, 22. évfolyam, 294. szám "Halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 2928/1903. folyószáma alatt". "Léderer Béla összegyűjtött munkái. I–IV. kötet. (8-r.) Bpest, 1906. Franklin-Társulat. 12.– I. kötet. Tanulmányok. (305. l.) II. … | MAGYAR KÖNYVÉSZET 1712–1920 | Kézikönyvtár". www.arcanum.hu.
הנס קונרד לייפלט

הנס קונרד לייפלט (בגרמנית: Hans Konrad Leipelt ‏ 18 ביולי 1921 - 29 בינואר 1945) היה חבר בקבוצת ההתנגדות של הוורד הלבן בגרמניה הנאצית. לייפלט נולד בווינה. אביו, קונרד לייפלט, היה בוגר הנדסה אזרחית, בעוד אמו קתרינה הייתה כימאית ממשפחה נוצרית עם שורשים יהודיים. בשנת 1925 קיבל אביו של הנס את תפקיד מנהל המפעל של עבודות הבדיל והפח בווילהלמסבורג, ולכן עברה המשפחה להמבורג. בשל מוצאה היהודי של אמו, קתרינה לייפלט, המשפחה סבלה מדיכוי בשל חוקי הגזע משנת 1935. לייפלט סיים את התיכון בשנת 1938, ולאחר מכן גויס לורמאכט. במהלך המערכה במערב הוא פגש את קרל לודוויג שניידר, איתו פיתח עד מהרה ידידות חזקה. ביוני 1940 הוא עוטר במחלקה השנייה של צלב הברזל ובתג השמדת הטנקים במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. מאוחר יותר הוא שוחרר בכבוד מהוורמאכט בשל היותו מישלינג. בסתיו 1940 החל את לימודי הכימיה באוניברסיטת המבורג, אך עבר בסמסטר החורף 1941–1942 לאוניברסיטת מינכן, כתלמידו של היינריך אוטו וילנד. לייפלט הורשה ללמוד במינכן רק בשל השפעתו של פרופסור וילנד, זוכה פרס נובל לכימיה בשנת 1927, אשר היה לו חופש אישי גדול יותר לבחור את תלמידיו. דרך שניידר, לייפלט בא במגע גם עם מרגרטה רותה והיינץ קוחרסקי, שהיו ביקורתיים כלפי המשטר הנאצי. לאחר הוצאתם להורג של סופי והנס שול (שלייפלט היה ידידם) וכריסטוף פרובסט ב־22 בפברואר 1943, קיבל לייפלט העתק מהעלון השישי של הוורד הלבן מאוחר יותר בפברואר. יחד עם מארי-לואיזה יאן, הוא השתמש במכונת כתיבה כדי ליצור עותקים שהביא להמבורג באפריל 1943 והפיץ למשפחתו ולחבריו. הם הוסיפו את התוספת: " ורוחם ממילא ממשיכה! ", לכבוד חבריהם. בסוף סתיו 1943 הוקעו לייפלט ויאן בגין גביית כסף עבור אלמנתו של פרופסור קורט הובר ונעצרו יחד עם 19 פעילים נוספים. הנס לייפלט נידון למוות ב־13 באוקטובר 1944 בדונאוורת על ידי בית הדין העממי, שהואשם בהיותו בוגד על האזנה לשידורי חוץ, חבלה בכוחות צבאיים והוגדר כ- "אוהד את האויב". יאן קיבלה עונש של 12 שנות מאסר בעבודת פרך. הנס לייפלט הוצא להורג באמצעות גיליוטינה ב־29 בינואר 1945 בכלא שטדלהיים . גופתו של לייפלט נקברה בבית העלמין ביער פרלאכר. חברו קרל לודוויג שניידר שרד את המלחמה, ולבסוף נפטר בשנת 1981. ינינה אלטמן, הוורד הלבן, ישראל: פרדס הוצאה לאור, 2007. מדיה וקבצים בנושא הנס קונרד לייפלט בוויקישיתוף Körner, Hans-Michael; Smolka, Wolfgang (2003). Hans Leipelt und Marie-Luise Jahn. Studentischer Widerstand in der Zeit des Nationalsozialismus am Chemischen Staatslabor der Universität München. Munich: LM Universum. ISBN 978-3-926163-31-8. Widerstand, Gedenkstätte Deutscher. "Gedenkstätte Deutscher Widerstand - Biografie". www.gdw-berlin.de (בגרמנית). נבדק ב-2018-09-28.
אופנסיבה D

אופנסיבה D (בגרמנית: Offensive D - Partei Rechtsstaatlicher Offensive, "מפלגת האופנסיבה למען מדינת חוק") היא מפלגת שוליים גרמנית שפעלה בין השנים 2000–2007. אופנסיבה D נוסדה בהמבורג בשנת 2000 ואף ישבה בממשלת מדינת המבורג בין השנים 2001 ו-2003. אף על פי שהמפלגה טוענת שלא ניתן לשייכה לשמאל או לימין, היא נתפסת כמפלגת מחאה הנוטה ימינה. היא תומכת בכלכלה ליברלית, הגברת ביטחון הפנים, צמצום ההגירה לגרמניה וביטול זכותם של פליטים למקלט מדיני בגרמניה; היא מתנגדת לכניסתה של טורקיה לאיחוד האירופי. בעבר ראתה עצמה המפלגה כ-"CDU של הצפון" (היות שבדרום גרמניה נמצא המעוז הראשי של ה-CDU). מאז 2004 רואה עצמה המפלגה כמממשת דרכו של הפוליטיקאי האוסטרי השנוי במחלוקת יורג היידר, ראש ממשלת קרינתיה. בבחירות לפרלמנט של המבורג ב-2001 זכתה המפלגה להצלחה גדולה: כ-20% מהקולות. את המפלגה ייסד רונלד שיל (Ronald Schill), שופט בבית המשפט המחוזי בעיר. שיל נודע בעונשים הכבדים והמוגזמים לעיתים שנתן לעבריינים, והוא נהג לבקר את היד הרכה מדי לטעמו בה נהגו שופטים אחרים וממשלת המבורג. לאחר הבחירות הוקמה קואליציה של אופנסיבה D, ה-FDP (המפלגה הליברלית הגרמנית) וה-CDU; שיל (ססמת הבחירות שלו הייתה "Ich will Schill", "אני רוצה את שיל", והוא התחייב להפחית את שיעור הפשע בהמבורג במחצית תוך 100 ימים) מונה לסגן ראש העיר ולשר הפנים. בתקופתו חלה ירידה מסוימת בפשע, אך הדעות חלוקות בנוגע לתרומתו של שיל לירידה. אחד מצעדיו הידועים היו החלפת המדים והניידות של משטרת המבורג מהצבע הירוק המקובל בכל גרמניה לכחול. שיל טען שהצבע הירוק נתפס בציבור כמגוחך ופוגע בתדמית המשטרה. הפרויקט מומן באמצעות תרומות של אנשים פרטיים וחברות, ולא מכספי משלם המסים. שיל תמך במשך כהונתו בלגליזציה של סמים קלים או לפחות באי-אכיפה. ב-2002 חולל שיל סערה בגרמניה לאחר שנאם בבונדסטאג. בזמן זה סבלו מדינות מזרח גרמניה משיטפונות גדולים אשר השאירו אלפי אנשים ללא קורת גג. שיל הטיל ביקורת חריפה על התמודדות הממשלה עם מצב החירום, והביע מורת רוחו מכך שיותר כספים מועברים לקליטת מהגרים מאשר לדאגה לקורבנות השיטפון. "רק אב מתעלל מסוגל לתת לבנו לגווע בחדרו בעת שהוא מגיש כיבוד לאורחים", קרא שיל מעל לדוכן הנואמים. סגנית נשיא הבונדסטאג נאלצה לנתק את המיקרופון שלו לאחר שחרג מ-15 הדקות שהוקצבו לו ללא סיום נראה לעין. ב-2003 הסתבך אחד ממקורביו של שיל, אשר עבד עמו במשרד הפנים, בפרשת שחיתות. ראש ממשלת המבורג, אולה פון בויסט התכוון לפטרו; לאחר מכן טען ששיל ניסה למנוע את הפיטורין באמצעות ניסיון סחיטה: שיל, כך פון בויסט, איים כי יחשוף שבין ראש הממשלה ובין שר המשפטים קיים קשר אהבים. פון בויסט פיטר את שניהם (לאחר זמן קצר חשף אביו של פון בויסט כי ראש הממשלה אכן הומוסקסואל; לאחר מכן יצא מן הארון גם שר המשפטים), פירק את הקואליציה והכריז על בחירות חדשות, בהן מפלגתו (ה-CDU) זכתה לרוב מוחלט בהמבורג. שיל סולק מאופנסיבה D, הכריז על פרישה מהחיים הפוליטיים ועבר לגור בקובה. לאחר זמן קצר החליט לעמוד בראש מפלגת Pro DM, מפלגת שוליים הדוגלת בביטול מטבע האירו ובהחזרת המארק הגרמני. אופנסיבה D בהנהגתה החדשה הפכה לחסרת משמעות, ובבחירות הכלליות בגרמניה ב-2005 זכתה המפלגה ב-3,342 קולות בלבד - והייתה בכך למפלגה החלשה ביותר בגרמניה. בספטמבר 2007 התפרקה המפלגה בשל תוצאות נמוכות בבחירות ובעיות פיננסיות. מדיה וקבצים בנושא אופנסיבה D בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופנסיבה D
ויגו, רוזן רוזנבורג

הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג (בדנית: Prins Viggo, Greve af Rosenborg;‏ 25 בדצמבר 1893 – 4 בינואר 1970) היה נסיך דני. בנם הצעיר של ולדמר, נסיך דנמרק ומארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). הוא היה גם נכדו הצעיר ביותר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. הנסיך ויגו נולד ב-25 בדצמבר 1893 בארמון הצהוב, בית עירוני מהמאה ה-18, סמוך למתחם ארמון אמליינבורג בקופנהגן. הוא היה בנם הרביעי של ולדמר, נסיך דנמרק ואשתו מארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). אביו היה בנם הצעיר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל, ואמו הייתה בתם הבכורה של הנסיך רובר, דוכס שארטר ופרנסואז, נסיכת אורליאן. נישואי הוריו היו אמורים להיות שידוך פוליטי. בעת נישואיהם סיכמו שני הוריו שבניהם יגודלו כלותרנים, ואילו בנותיהם כקתוליות, ואכן ארבעת בניהם חונכו כלותרנים, ואילו בתם מרגרט, נסיכת דנמרק הייתה הנסיכה הדנית הראשונה מתקופת הרפורמציה שהייתה קתולית. ללא אישורו החוקי של המלך הדני, נישא ויגו לאלינור מרגרט גרין (1895–3 ביולי 1966) בניו יורק ב-10 ביוני 1924. כמקובל בבית המלוכה הדני, עם נישואיו לפשוטת העם ויתר ויגו על מקומו בקו הירושה של דנמרק לכתר, והפסיד את תואר נסיך דנמרק, ואת התואר של הוד מלכותו. עם אישורו של המלך, הוא קיבל את התואר "הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג" ואת התואר הוד מעלתו ב-21 בדצמבר 1923. אף על פי שהתואר נעשה תורשתי עבור כל צאצאיו הלגיטימיים בקו הגברי, תואר הנסיך הוגבל לעצמו ולאשתו בלבד (כלומר "הנסיך והנסיכה ויגו" וכו'). לזוג לא היו ילדים. הנסיך ויגו מת באבלטופט בשנת 1970. מדיה וקבצים בנושא ויגו, רוזן רוזנבורג בוויקישיתוף ויגו, רוזן רוזנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ניצן פלד

ניצן פלד (נולד ב-3 בינואר 1984) הוא פרשן ספורט, עורך תוכן ואיש שיווק בתקשורת ובהייטק. כיום כותב בעיתון "ישראל היום", ומשמש כמנהל אסטרטגיית התוכן בחברת התוכנה פאפאיה גלובל. בעבר היה התסריטאי הראשי בתוכנית "חדשות הספורט" של ערוץ הספורט וסגן עורך אתר ערוץ הספורט, סמנכ"ל לקוחות ותוכן בסטארטאפ Apester, וכן העורך הראשי של אתר PostFunnel.com (אנ') במסגרת תפקידו כמנהל תוכן ותקשורת ב-Optimove (אנ'). פלד נולד בראשון לציון, גדל בנס ציונה ולמד בבית הספר התיכון ע"ש דוד בן-גוריון בעיר. בצעירותו כתב במקומון "כל נס ציונה", היה מנהל קהילת ה-NBA באתר הפורמים תפוז וב-2001 החל לסקר ספורט אמריקאי ועולמי באתר Liga.co.il. ב-2005, במהלך שירותו בצה"ל הצטרף לצוות הכותבים באתר האינטרנט של ערוץ הספורט. מיד עם שחרורו, ב-2006, הצטרף לצוות העורכים באתר באופן קבוע. ב-2008 פרסם את הגדת החג האלטרנטיבי "סנט אייטמ'ס" ביחד עם ירון עידן. ב-2009 הצטרף לדסק "חדשות הספורט" וב-2011 הפך לתסריטאי הראשי של התכנית. ב-2012 מונה גם לסגן עורך אתר ערוץ הספורט לענייני מגזין והחל להגיש בתוכנית "הקישור" לצד טל היינריך. באותה שנה גם השיק במסגרת האתר את הבלוג האישי "נוסחת פלד", שהגיע למיליון קוראים בחצי השנה הראשונה לעלייתו לאוויר. ב-2013, לאחר עזיבתה של היינריך, הפך למגיש הראשי של תוכנית "הקישור". בשנים 2009–2010 כתב במגזין "שם המשחק". בשנים 2010–2013 כתב באופן קבוע במדור הספורט של "כלכליסט". בשנים 2013–2014 הצטרף לחברת אימג'ין מדיה של מנכ"ל ערוץ הספורט לשעבר, אבי בר, והיה העורך הראשי בצוות הקמת אתר Kick.co.il בשיתוף עם ynet, אשר בסופו של דבר הוטמע בתוך מדור הספורט של האתר. תקופתו בחברה לוותה בחיכוכים רבים עם הנהלת החברה. באותן שנים כתב גם למגזין "בלייזר", הגיש פינות ספורט ב"ערוץ 20", ערוץ "זום" (במסגרת עבודתו באימג'ין מדיה), וכן ב-i24News ובערוץ 10, והגיש תוכנית ספורט ברדיו "קול נס ציונה" לצד בועז קורפל. ב-2014 הצטרף לצוות ההקמה של חברת ההזנק Apester, שפיתחה פלטפורמה ליצירת והפצת תוכן אינטראקטיבי, בתור מנהל לקוחות ותוכן. בתקופתו בחברה היא גייסה 17 מיליון דולר, פתחה משרדים בלונדון, ברלין, וניו יורק, ורשמה שיתופי פעולה עם גופי תוכן עולמיים רבים, בראשות שיתוף פעולה מתמשך עם מגזין Time בבחירת "איש השנה" ו-"100 המשפיעים". ב-2018 זכתה החברה בפרס Best Interactive Content Platform מטעם ארגון DIGIDAY. בשנים 2015–2016 כתב על ספורט אמריקאי עבור קבוצת "מעריב", בעיקר באתר הספורט של ערוצי צ'רלטון. ב-2018 החל לכתוב באופן קבוע במדור הספורט של "ישראל היום" על ספורט אמריקאי. ב-2019 עזב את Apester והצטרף לחברת Optimove בתור מנהל התוכן והתקשורת, והעורך הראשי של אתר התוכן המקצועי לאנשי שיווק, PostFunnel.com. ב-2020 התארח בספר "עונה מהאגדות", שם כתב קובץ פרקים לסיכום עונת 2019/2020 בליגת ה-NBA של שגיא רפאל ואורן לוי, לצד כותבים אורחים נוספים כמו ירון טלפז וערן סורוקה. ניצן פלד באתר ערוץ הספורט ניצן פלד בישראל היום ניצן פלד באתר ספורט 1 ניצן פלד ב-PostFunnel.com בלייזר, באנו לשנות, באתר ynet, 21 במרץ 2014 ניצן פלד, ‏33 היהודים המשפיעים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2012 Peled Nitsan פלד ניצן / סט. אייטמ'ס, באתר New Stage ynet - KICK, באתר ynet אסף גלעד, Apester מגייסת עוד 12 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2016 משה בנימין, גם השנה: Apester תנהל את סקר איש השנה של המגזין TIME, באתר אייס, 5 בדצמבר 2018 Apester, Apester Wins Award for Best Interactive Content Platform at the Digiday Technology Awards, www.prnewswire.com (באנגלית)
יחסי ארגנטינה–צ'כיה

יחסי ארגנטינה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצ'כית ובין הרפובליקה הארגנטינאית. היחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בתקופת צ'כוסלובקיה. שתי המדינות משותפות פעולה באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים. שתי המדינות חתומות על הסכם השקעה דו-צדדי (1996). ארגנטינה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. צ'כיה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–צ'כיה בוויקישיתוף ההסכם בין המדינות באתר unctad שגרירות צ'כיה בארגנטינה ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקתת הר רויאל

בקתת הר רויאל או טירת הר רויאל או תצפית הר רויאל (באנגלית: Mount Royal Chalet; בצרפתית: Chalet du Mont-Royal) הוא בניין, הממוקם בסמוך לפסגת הר רויאל בעיר מונטריאול, בפרובינציית קוויבק, שבקנדה. הבקתה הוקמה בשנת 1932 תחת ראשת העיר מונטריאול קמיליאן הוד כפרויקט עבודה יזומה במהלך השפל הגדול. המבנה, הבנוי בסגנון אדריכלות האמנויות היפות, תוכנן על ידי האדריכל המונטריאולי אריסטריד בוגראנד-שאמפאן. על קירות הבקתה ציורים גדולים המתארים את ההיסטוריה של מונטריאול, מעשה ידי האמנים מארק-אורל פורטן (Marc-Aurèle Fortin), פול אמיל בורדואה (Paul-Émile Borduas), ואדווין הדלי הולגייט (Edwin H. Holgate). הבניין משמש לאירועים, ויש בו מקום לעד 700 משתתפים. הצד הדרומי של הבניין פונה לחצר לבנה ומרפסת תצפית ממנה נשקף נוף של קו הרקיע של מונטריאול. מרפסת התצפית מכונה בשם תצפית קונדיארונק (Kondiaronk Belvedere). בשנת 2006 בשנת 2010 בשנת 2017 בשנת 2019 בשנת 1935 בשנת 2012 בשנת 2013 בשנת 2015 בשנת 2016 בשנת 2017 מדיה וקבצים בנושא בקתת הר רויאל בוויקישיתוף אתר רשמי בקתת הר רויאל באתר העיר מונטריאול מידע למבקרים פנים בקתת הר רויאל, והנוף הנשקף ממרפסת התצפית, סרטון באתר יוטיוב ההיסטוריה של בניית הבקתה קורות חייו של אריסטריד בוגראנד-שאמפאן
דייוויד טארק

דייוויד מ. טארק (באנגלית: David M. Turk) הוא משפטן אמריקאי, המכהן כסגן מזכירת מחלקת האנרגיה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ו ביידן, מאז 25 במרץ 2021. טארק נולד בקיטו, עיר הבירה של אקוודור, וגדל במערב התיכון של ארצות הברית. הוא למד בבית הספר התיכון רוק פולס שבצפון-מערב אילינוי בטרם השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנת 1999 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה. בין השנים 2001–2007 עבד טארק בלשכות של ג'ו ביידן וקנט קונרד בסנאט של ארצות הברית. נוסף על כך, הוא היה מנהל הסגל של ועדת המשנה לביטחון לאומי בוועדת הפיקוח והרפורמה של בית הנבחרים של ארצות הברית. בתקופת ממשל ברק אובמה שימש כעוזר לנשיא ארצות הברית ומנהל בכיר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. לאחר מכן עבר אל מחלקת המדינה של ארצות הברית, שם עבד כסגן שליח מיוחד לענייני שינויי אקלים. בהמשך שימש טארק כסגן עוזר מזכיר האנרגיה של ארצות הברית לאקלים וטכנולוגיה בין-לאומית. לאחר סיום ממשל אובמה וההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, התמנה טארק לסגן ראש סוכנות האנרגיה הבינלאומית. ב-13 בפברואר 2021 הגיש הבית הלבן של הנשיא ג'ו ביידן את מועמדותו טארק לסגן מזכירת האנרגיה. לאחר העמדתו לתפקיד סגן מזכירת האנרגיה, ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית אישרה פה אחד ביחס של 0–20 את העברת מועמדותו למליאת הסנאט. ב-24 במרץ 2021 אישר הסנאט ברוב של 98 תומכים מול 2 מתנגדים באורח רשמי את המינוי. הסנאטורים ראנד פול וג'וש האולי היו היחידים שהתנגדו למינוי. כיממה לאחר מכן, ב-25 במרץ, טארק הושבע לתפקידו בידי מזכירת האנרגיה ג'ניפר גרנהולם. מדיה וקבצים בנושא דייוויד טארק בוויקישיתוף דייוויד טארק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זאק בודיק, Senate confirms David Turk as deputy Energy secretary, באתר The Hill‏, 25 במרץ 2021 (באנגלית) David Turk Appointed as IEA Deputy Executive Director, באתר סוכנות האנרגיה הבינלאומית, 29 באוקטובר 2020 (באנגלית) משרד דובר הבית הלבן, President Biden Announces Additional Members of His Energy and Jobs Team, באתר הבית הלבן, 10 בפברואר 2021 (באנגלית) Biden announces Turk, Su to be energy, labor deputy secretaries, באתר רויטרס, 10 בפברואר 2021 (באנגלית) זאק בודיק, Senate panel unanimously advances Biden pick for deputy Energy chief, באתר The Hill‏, 11 במרץ 2021 (באנגלית) הצהרה לתקשורת, David M. Turk Sworn In as Deputy Secretary of Energy, באתר מחלקת האנרגיה של ארצות הברית, 25 במרץ 2021 (באנגלית)
קריסטן דלטון

קריסטן דלטון (באנגלית: Kristen Dalton; נולדה ב-13 בדצמבר 1986) היא דוגמנית אמריקאית. דלתון נולדה בוילמינגטון שבקרוליינה הצפונית כאחת משלוש בנות, אמה ג'נין דלטון הייתה מיס קרוליינה הצפונית לשנת 1982. היא למדה פסיכולוגיה וספרדית באוניברסיטת מזרח קרוליינה. ב-2005 הייתה לסגנית מיס הנוער של קרוליינה הצפונית. ב-2009 נבחרה למיס קרוליינה הצפונית, אותו תואר בו זכתה גם אמה, בתחרות מיס ארצות הברית לאותה שנה הייתה גם שם במקום הראשון, במיס תבל עלתה לעשיריית חצי הגמר. בשנה זו גם התמודדה בתוכנית "האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?". ב-2014 היא פרסמה ספר שכתבה. ב-2017 שיחקה בסרט "The Wake". היא ייסדה את המגזין האינטרנטי "She is MORE", לו מספר גדול של קוראים מדי חודש. היא פעילה בארגון "Children International" הפועל למען ילדים הנמצאים במעגל העוני. ב-2013 נישאה לכריס וולף. אחותה קנזי התמודדה אף היא בתחרות מיס קרוליינה והייתה חברתו של השחקן צ'אד מייקל מאריי. הביוגרפיה שלה מיס ארה"ב החדשה: קריסטן דלטון מצפון קרוליינה, באתר ynet, 20 באפריל 2009 קריסטן דלטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הסופר קאפ הספרדי 2014

הסופר קאפ 2014 הוא המהדורה ה-31 במסגרת הסופר קאפ הספרדי. הטורניר הפגיש בין אתלטיקו מדריד שזכתה בלה ליגה לבין ריאל מדריד שזכתה בגביע הספרדי. אתלטיקו מדריד זכתה בתואר בפעם השנייה שלה כשניצחה 1–2 בסיכום שני המשחקים. זו הייתה הפעם הראשונה ששוחק בסופר קאפ הדרבי של מדריד, וגם הראשונה מאז שנת 2008 שברצלונה לא לקחה חלק בתחרות. השער הראשון הגיעה בדקה ה-81' כאשר דני קרבחאל מסר מימין לכרים בנזמה, שבעיטתו נחסמה על ידי הגנת אתלטיקו, ועל הכדור החוזר השתלט המחליף חאמס רודריגס שהצליח לכבוש מקרוב. שער זה היה לראשון של חמאס במדי ריאל מדריד. אתלטיקו מדריד השוותה בדקה ה-88' מהרמת קרן של קוקה, שמצאה את ראול גרסיה ללא שמירה והוא כבש. אתלטיקו מדריד עלתה ליתרון כבר בדקה ה-2' משער של מריו מנדז'וקיץ', שבעט בעיטה נמוכה אל הפינה השמאלית של השער. מאמן אתלטיקו, דייגו סימאונה, הורחק בדקה ה-26' לאחר שטפח על ראשו של עוזר השופט. עונת 2013/2014 בלה ליגה
גאורגיה באירוויזיון 2021

גאורגיה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "You", שבוצע על ידי הזמר הגאורגי תורניקה קיפיאני. ב-31 בדצמבר 2019, קיפיאני זכה בקדם הגאורגי לאירוויזיון 2020. לאחר שהתחרות בוטלה בעקבות מגפת הקורונה, ב-26 בינואר 2021, רשות השידור הגאורגית הודיעה כי קיפיאני יישאר וייצג את המדינה באירוויזיון 2021. השיר של קיפיאני, "You", יצא לאור ב-15 במרץ 2021. ב-20 במאי 2021, קיפיאני ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל להעפיל לגמר, לאחר שהגיע למקום ה-16 עם 16 נקודות. „საქართველოს ვარსკვლავის“ გამარჯვებული თორნიკე ყიფიანი გახდა და საქართველოს ევროვიზიის კონკურსზე წარადგენს, אתר רשות השידור הגאורגית, 31 בדצמבר 2019 "Georgia: GPB confirms Tornike Kipiani as Eurovision 2021 Georgian act". ESCToday. 2020-03-19.
פוליודונטמורפה

פוליודונטמורפה (שם מדעי: Pholidotamorpha; מילולית: "בעלי צורת פנגולין") הוא ענף של יונקים בעלי שליה מהקבוצה פריה, השייכת לעל-סדרה לאורסיאתריה, הכוללת כיום רק את סדרת הפנגולינאים (Pholidota). קבוצה זו כוללת מינים המקורבים בעיקר לפנגולינים בעלי הקשקשים וקרוביהם הנכחדים מהקבוצה פלאנודונטה (Palaeanodonta). זוהי קבוצה עתיקה שהתפתחה בנפרד מדמויי הטורפים במשך הפלאוקן לפני למעלה מ-65 מיליון שנה מזמננו. מרבית בני הקבוצה הם יצורים קטני-ממדים בעלי מבנה והתנהגות הדומה לזו של מרבית הדלשינאים כמו עצלנים, דובי נמלים או ארמדילאים, מה שגרם לבלבול במיונים קדומים שלהם. עם זאת מחקרים מולקולרים מקשרים אותם עם הטורפים המודרניים והקראודונטים הטורפים. מרבית בני הקבוצה נכחדו עם סוף האאוקן לאחר שינויי אקלים שהכחידו את היערות בהם חיו. בניגוד לטורפים הם החלו להתפתח, תחילה כאוכלי כל ובהמשך התמחו באכילת נמלים וטרמיטים במבנה לסתות מוארך וחסר שיניים ובלשון ארוכה ודביקה. כדי להתגונן מטורפים הם פיתחו קשקשים גרמיים והם בעלי יכולת להתכדרר להגנתם. סוג ללא מקור Amelotabes - נכחד סוג ללא מקור Arcticanodon - נכחד סוג ללא מקור Melaniella - נכחד סדרה פנגולינאים (Pholidota) סוג ללא מקור Euromanis - נכחד משפחה Eurotamanduidae - נכחדה תת-סדרה Eupholidota - בה מיני הפנגולינים הקיימים קבוצה פלאנודונטה (Palaeanodonta) - נכחדה משפחה Epoicotheriidae משפחה Ernanodontidae משפחה Escavadodontidae משפחה Metacheiromyidae (?) מדיה וקבצים בנושא פוליודונטמורפה בוויקישיתוף
טריג'נדר

טריג'נדר (באנגלית: Trigender) היא זהות מגדרית א-בינארית המורכבת משלושה מגדרים שונים, לרוב גבר, אישה וא-בינארי או מגדר שלישי, שעשויים להשתנות או לא. השילוב עשוי לכלול מגדרים אחרים מלבד אלה, כגון ביג'נדר ואג'נדר. המונח הוא הלחם של המילים Tri, "תלת" באנגלית, ו-Gender, "מגדר" באנגלית. היוצר של המונח לא ידוע. המונח נמצא בשימוש לפחות משנת 1999. טריג'נדר הוזכר כאחד משלל זהויות מגדריות א-בינאריות תקפות בטקסט Sexuality and Gender for Mental Health Professionals: A Practical Guide משנת 2013. פאנג'נדר מדיה וקבצים בנושא טריג'נדר בוויקישיתוף Leslie Feinberg, Trans liberation : beyond pink or blue, Boston, Mass.: Beacon Press, 1998, ISBN 0-8070-7950-2 Teaching for diversity and social justice, 2nd ed, New York: Routledge, 2007, ISBN 978-0-415-95199-9 Reader's guide to lesbian and gay studies, Chicago, 2000, ISBN 1-57958-142-0 Alexia Elejalde-Ruiz, For the young, gender is fluid, chicagotribune.com (באנגלית אמריקאית) "» Trigênero" (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2020-02-02. "Trigender". Identiversity (באנגלית). נבדק ב-2020-02-08. "What does trigender mean?". www.definitions.net (באנגלית). נבדק ב-2020-02-08. "Los 8 términos que te ayudarán a entender las distintas identidades de género". La Vanguardia (בספרדית). 2017-06-30. נבדק ב-2020-02-08. Christina Richards, Sexuality and Gender for Mental Health Professionals : a Practical Guide., London: SAGE Publications, 2013, ISBN 978-1-4462-8716-3 ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דזהרטיטניס

דזהרטיטניס (שם מדעי: Dzharatitanis; מילולית: "הטיטאן של דזהראקודוק") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הרבאצ'יזאוריים שחי לפני 92 עד 90 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו נמצאו בתוך מדבר קיזילקום שבאוזבקיסטן בתצורת ביסקטי (אנ'). הסוג הוגדר בשנת 2021 ונכלל בו מין אחד - Dzharatitanis kingi. שם המין נקרא על שם הגאולוג כריסטופר קינג, שחקר מאובנים רבים באסיה. דינוזאור זה היה קרוב רחוק של הדיפלודוקוס, והוא משויך למשפחת הרבאצ'יזאוריים, אשר רובם חיו במשך היורה והקרטיקון התחתון והוא הראשון מבני המשפחה שהתגלה באסיה, אולי לאחר הגירה מאירופה. הוא הזאורופוד הידוע היחיד מהתצורה בה התגלה, לצד סוג לא מזוהה של טיטנוזאור. הממצאים של הדינוזאור התגלו ב-1997 בידי החוקרים הנס דיטר זואס (Hans-Dieter Sues) ודייוויד ג'. וורד (David J. Ward) כחלק ממשלחת חיפוש גדולה, והוא תואר למדע ב-2021 בידי זואס ובידי אלכסנדר אבריאנוב (Alexander Averianov). במקור הוא נחשב לטיטנוזאור, בדומה לסוגים אסייתים רבים שנחשפו באזור, אך מבנה חוליות הזנב והחוליות הקוצניות לא התאים למבנה של הטיטאנוזאורים, והוביל לקשר עם דינוזאורים כמו הניז'רזאורוס והרבאצ'יזאורוס. מבדיקת העצמות נראה שהדינוזאור הגיע לאורך של 15 עד 20 מטרים, כך שהיה קטן יחסית לזאורופוד, אך גדול מאוד ביחס לפאונה שהתקיימה באזור. מדיה וקבצים בנושא דזהרטיטניס בוויקישיתוף Alexander Averianov, Hans-Dieter Sues, First rebbachisaurid sauropod dinosaur from Asia, PLOS ONE 16, 2021-02-24, עמ' e0246620 doi: 10.1371/journal.pone.0246620