laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
GNOME Keyring

GNOME Keyring (מאנגלית: מחזיק המפתחות של GNOME) היא יישום האחראי על ביטחון המידע בסביבת העבודה GNOME, היישום שומר את המידע הרגיש (שמות משתמשים וסיסמאות, מפתחות פרטיים, ועוד) במקום אחד ובכך מונע את הצורך של תוכניות אחרות לשמור את המידע הרגיש בעצמן. המידע הרגיש מאוחסן בצורה מוצפנת בקובץ מפתח הממוקם בתיקיית הבית של המשתמש. כל עוד לא שונה הדבר, מפתח ההצפנה הוא סיסמת המשתמש, דבר זה נעשה כדי למנוע מהמשתמש את הצורך לזכור סיסמה נוספת. היישום הוא מסוג Daemon, ומשתמש בתהליך הנקרא "gnome-keyring-daemon". תוכניות שונות מתקשרות איתו דרך D-Bus. בין השאר תוכנה בשם GNOME Keyring Manager (בממשק גנום העברי סיסמאות ומפתחות הצפנה) לניהול המפתחות. אתר האינטרנט הרשמי של GNOME Keyring (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Cheese (תוכנה)

Cheese היא תוכנת מצלמת רשת. התוכנה פותחה בקיץ הקוד של גוגל 2007, על ידי דניאל סיגל (Daniel G. Siegel), בהנחייתו של Raphaël Slinckx. התוכנה שולבה ב־GNOME החל מגרסה 2.22. Cheese כתובה בשפת התכנות Vala. פיתוחה נעשה במאגרי הפיתוח (מאגרי גיט) של מיזם גנום. בתוכנה יכולות צילום והסרטה תוך כדי שילוב אפקטים שונים, בנוסף קיימת בתוכנה אפשרות מובנית להעלאת התמונות לפליקר. ניתן לבחור בין אפשרויות הצילום הבאות: צילום רגיל. צילום מספר תמונות - צילום רצף של ארבע תמונות בזו אחר זו. וידאו- צילום סרטונים. מדיה וקבצים בנושא Cheese בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cheese (באנגלית)
לגעת בקטיפה

לגעת בקטיפה (באנגלית: Tipping the Velvet) הוא רומן פיקרסקי מאת שרה ווטרס. הרומן יצא לאור ב-1998 ועובד לסדרת דרמה על ידי ה-BBC. הרומן מתאר את סיפור התבגרותה של נאן שמתאהבת בשחקנית דארג ונוסעת אחריה ללונדון. בלונדון היא מוצאת דרכים שונות להתפרנס על מנת לשרוד. לגעת בקטיפה הוא רומן לסבי עם מאפיינים ארוטיים וגילוי עצמי. העלילה מתרחשת בתקופה הוויקטוריאנית ב-1880. ננסי "נאן" אשלי בת ה-18 מתגוררת עם משפחתה בקנט ועוזרת במסעדת צדפות שבבעלות המשפחה. היא מתאהבת בשחקנית קיטי בטלר המציגה הופעת מופע דראג בתיאטרון המקומי. הקשר בין השתים מעמיק לאחר שקיטי מקבלת הצעה להציג בלונדון ומציעה לנאן להצטרף אליה. וולטרס, מנהלה של קיטי מציעה כי נאן תתאים לתפקיד לצידה של קיטי ומצרף את נאן להצגה. במקביל מתפתח רומן בין השתים. לאחר כשישה חודשים, חוזרת נאן לבקר את משפחתה. היא מעניקה להם מתנות יקרות ערך ונתקלת בקבלת פנים צוננת מאחותה, לאחר שגילתה לה את סיפור אהבתה לקיטי. היא חוזרת ללונדון ומגלה כי קיטי מנהלת רומן עם וולטרס. לאחר שקיטי ווולטרס מודיעים לנאן על כוונתם להינשא, נאן עוזבת למלון זול ומסתגרת בחדרה עד שכספה אוזל. היא מחליטה לצאת מחדרה כשהיא מתחזה לגבר. נאן משוטטת ברחובות לונדון ובמהרה מוצאת עצמה מתפרנסת מזנות לגברים, בעודה מתחזה לבחור. נאן מכירה את פלורנס, פעילה בארגון סוציאלי אך בוחרת שלא לחשוף בפניה את חייה. היא נשכרת על ידי אלמנה בשם דיאנה והופכת לאובייקט מיני לה ולחבריה. נאן מתגוררת באחוזה של דיאנה כשנה ולאחר אירוע אלים בביתה של דיאנה, נאן נזרקת לרחוב. היא משוטטת ללא רכוש ומחפשת עזרה. נאן מחפשת ומוצאת את פלורנס שמתגוררת עם אחיה ראלף. היא מתגוררת בביתם ועובדת כמנהלת משק הבית. נאן מוצאת את דרכה חזרה לתיאטרון ובמקביל עוזרת לראלף בנאומים לארגון סוציאלי. בהופעתה הראשונה נאן מגיעה להחלטה ובוחרת את פלורנס על פני קיטי. הספר עובד לסדרה טלוויזיונית שהוקרנה ב-2002 על ידי ה-BBC. ב-2009 הספר עובד להצגת תיאטרון ומוצג עד היום בתיאטרון ברידוול בלונדון. לגעת בקטיפה, באתר OCLC (באנגלית) Tipping the Velvet by Sarah Waters, באתר Barbican
Hanny's Voorwerp

Hanny's Voorwerp (בתרגום מהולנדית: האובייקט של הני) היא ערפילית פליטה ענקית שככל הנראה מחזירה הד אור מקוואזר שכבה לפני 200,000 שנים. הגוף האסטרונומי הנדיר התגלה בשנת 2007 על ידי המורה ההולנדית הני ואן ארקל - מתנדבת בפרויקט Galaxy zoo. הערפילית נראית בתמונות כענן גז ענקי וזורח שנמצא על יד הגלקסיה הספירלית IC 2497 בקבוצת הכוכבים אריה קטן. גודלו של Voorwerp בערך כגודל שביל החלב ובמרכזו יש חור ענק (כ־16,000 שנות אור אורך). הצבע הירוק שנראה בתמונה הוא צבע מדומה שמשמש לייצוג ספקטרום פליטה של חמצן זורח. הוכח שמרחקו מכדור הארץ דומה למרחק הגלקסיה השכנה, כ־650 מיליון שנות אור. יצירת כוכבים מתרחשת באזור של Voorwerp הקרוב ל־IC 2497. מתצפיות רדיו עולה כי הדבר נובע משטף גז שיוצא מליבת IC 2497 שגורם לחלק קטן מ־Voorwerp לקרוס וליצור כוכבים. הכוכבים שנוצרו הם צעירים יחסית וגילם מוערך במספר מיליוני שנים. מחקרים הוכיחו שענן הגז שנראה בתמונות הוא רק חלק מענן גז ענקי שמקיף את הגלקסיה. אורכו של ענן הגז הוא 300,000 שנות אור והוא משתרע בטווח שבין 44,000 ל־136,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה. מספר הסברים הועלו מה מקור היינון החזק של ערפילית הפליטה ומדוע לא רואים אותו. ההשערות כללו דחיסת גז כתוצאה מגלי הלם בערפילית עצמה, גרעין גלקטי פעיל מוסתר היטב או קוואזר. מספר סיבות הביאו את החוקרים למסקנה שמקור היינון הוא הגלקסיה השכנה: היינון חזק מכדי להסבירו בדחיסת גז בערפילית, יש התאמה בין הקרבה לגלקסיה לרמת היינון של הגז. מדענים משערים שהערפילית נוצרה כתוצאה ממיזוג גלקסיות שדחף החוצה את ענן הגז. ככל הנראה ההתמזגות דחסה גז לכיוון החור השחור במרכז הגלקסיה. כתוצאה מדחיסת הגז נדלק החור השחור כקוואזר ופלט אנרגיה וגז בצורת שני קונוסים. תצפיות באמצעות קרני רנטגן העלו שענן הגז זוהר כך עקב השפעה של אירוע שהתרחש בקוואזר בהיר בלב הגלקסיה השכנה 200,000 שנים קודם לכן. אירוע הקוואזר מסביר את קווי הפליטה הבהירים שמאפיינים את Voorwerp. ההשערה היא שהקוואזר כבוי ב־200,000 שנים האחרונות ולכן לא ניתן לצפות בו ישירות. אירוע הקוואזר יכול להסביר את מקור החור באמצע ענן הגז: בתמונות נראה מעבר חד בין הענן הזוהר לבין החלק החשוך, מה שמחזק את ההשערה שהיה גוף שהטיל צל על ענן הגז בשעת התפרצות הקוואזר. אם אכן תאוריית הקוואזר נכונה, הרי שמדובר בקוואזר הקרוב ביותר שנצפה. אירוע זה גם משנה את התפיסה לגבי מהירות הצתה וכיבוי של קוואזרים. מדיה וקבצים בנושא Hanny's Voorwerp בוויקישיתוף Hanny's Voorwerp באתר המדעי של טלסקופ החלל האבל ‏גלקסי זו: 'Hanny's Voorwerp', הד אור מקוואזר? Lintott, C. J.; ועמיתים. (2009) Hanny's Voorwerp, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
גריר

האם התכוונתם ל... ג'ודי גריר – שחקנית אמריקנית ג'ף גריר – כדורסלן אמריקני-דומיניקני האל גריר – כדורסלן אמריקני לין גריר – כדורסלן אמריקני פאם גריר – שחקנית אמריקנית
חומצה פתלית

חומצה פתלית (Phthalic acid) היא חומצה קרבוקסילית ארומטית שנוסחתה C8H6O4. המולקולה בנויה מטבעת בנזן אליה קשורות שתי קבוצות חומציות בעמדה אורתו (על שני פחמנים סמוכים בטבעת). ערכה המסחרי של החומצה הפתלית מוגבל אך יש יישומים רבים לאנהידריד הנגזר ממנה. החומצה הפתלית סונטזה לראשונה על ידי הכימאי הצרפתי אוגוסט לורה (Auguste Laurent) (שגילה בין היתר את הפנול) בשנת 1836 על ידי חמצון של נפתלן ארבע כלורי, בהתאם כונה החומר חומצה נפתלנית (naphthalenic acid), רק לאחר שהכימאי השווייצרי Jean Charles Galissard de Marignac גילה את הרכב החומר נתן לו לורה את השם הנוכחי. החומר מיוצר מחמצון של נפתלן באמצעות חומצה חנקתית או חומצה גופרתית בקטליזה של כספית או כספית גופרתית (HgSO4) אשלגן פתלטי, שהוא מלח של חומצה זו נמצא בשימוש רחב בכימיה אנליטית. חומצה פתלית היא אחת משלושה איזומרים של בנזן די-קרבוקסיל שני האיזומרים האחרים הם חומצה איזופתלית (מטה-פתלית) בה תופסות החומצות הקרבוקסיליות את עמדות 1 ו 3 בטבעת הבנזן וחומצה טרפתלית בה מצויות החומצות בעמדת פרה כלומר על פחמנים 1 ו 4. מדיה וקבצים בנושא חומצה פתלית בוויקישיתוף MSDS (גיליון בטיחות חומרים) של חומצה פתלית (אנגלית) מקורות שונים מדווחים על נקודות היתוך שונות 210-211°C עם פירוק, 191°C בשפופרת אטומה והיתוך ב-230°C המלווה הפיכה לאנהידריד פתלי ומים
שיפוליים

שיפוליים (bilges) הם החלקים הנמוכים ביותר של מחסני האנייה, המכלים וחדר המכונות. בכלי שיט קטנים השיפוליים הם החלק הפנימי של תחתית הסירה. אל השיפוליים מתנקזים נוזלים, בדרך כלל מים, כתוצאה מנזילות או מדליפות מצנרת ומכלולים שונים, והם נקראים מי שיפוליים. בכלי שיט קטנים מותקנת בשיפוליים משאבה חשמלית, המופעלת אוטומטית על ידי מצוף. כאשר מי השיפוליים מגיעים למפלס מסוים, מפעיל המצוף את המשאבה, והיא שואבת את המים אל מחוץ לספינה, עד שהמפלס יורד מתחת לסף שנקבע. משאבת השיפוליים היא אחת מאביזרי הבטיחות החשובים ביותר בספינה, שכן היא מונעת ממי השיפוליים לעלות מעל מפלס מסוים. כל עלייה בגובה מי השיפוליים תגרום לספינה לשקוע עמוק יותר בתוך המים, דבר שעלול להביא לטביעתה. מפלס גבוה של מי שיפוליים בספינה, מעיד בדרך כלל על תקלה במשאבת השיפוליים, ומחייב פעולה מיידית להורדת מפלס המים. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Smokey Bear

Smokey Bear (סמוקי הדוב; מקור הכינוי במילה "Smoke" - "עשן") הוא דמותג או קמיע של שירות היערות האמריקאי שנוצר כאמצעי מחנך לציבור האמריקאי על הסכנות שבשרפת יער. מסע הפרסום של סמוקי נוצר בשנת 1944 עם הסיסמה: "סמוקי אומר - זהירות תמנע 9 מתוך 10 שריפות יער". בשנת 1947 מועצת המודעות שינתה את הסלוגן ל-"זכור ... רק אתה יכול למנוע שריפות יער". ובאפריל 2001, המסר עודכן ל"רק אתה יכול למנוע שריפות בטבע". על פי נתוני מועצת המודעות, סמוקי הדוב והמסר שלו מוכרים ל-95% מהמבוגרים ו-77% מהילדים בארצות הברית. בשנות ה-50 סמוקי הפך לחלק מרכזי בתרבות הפופולרית האמריקאית הוא הופיע בתוכניות רדיו, בקומיקס וגם בסרטים מצוירים. כמו כן, דמות הדוב סמוקי הופיע בסדרות אנימציה: משפחת סימפסון, המעבדה של דקסטר ווודי הנקר. בשנת 1952, לאחר שסמוקי עורר עניין מסחרי רב, נחקק חוק בקונגרס במטרה להוציא את דמותו מרשות הציבור ולהעבירה לשליטת מזכיר החקלאות, הפעולה הובילה להעברת תמלוגים לחינוך והסברה בנושא מניעות שריפות יער. בובת סמוקי הדוב הפכה לאחד הצעצועים האידיאלים בתחילת 1952, עם הבובה הגיע גלויה למשלוח בדואר דרכה ילדים יכלו להרשם ולהפוך לשומרי יערות צעירים. בתוך 3 שנים נרשמו כחצי מיליון ילדים. בשנת 1955 יצא לאור ספר הילדים הראשון של סמוקי, ואחריו חוברות צביעה, צעצועים ופרטי אספנות נוספים. סמוקי הדוב הפך לבעל חיים אמיתי כאשר דוב שחור אמריקני נלכד במהלך שרפת יער בפארק לינקולן בניו מקסיקו ביוני 1950. במהלך השריפה טיפס סמוקי על עץ כדי לברוח מהלהבות, אולם כפות רגליו האחוריות נשרפו. הדוב, שהיה אז גור, ניצל וקראו לו סמוקי, על שם המותג. מדיה וקבצים בנושא Smokey Bear בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Smokey Bear (באנגלית) Smokey Bear, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Smokey Bear, ברשת החברתית אינסטגרם Smokey Bear, סרטונים בערוץ היוטיוב האבולוציה של הדוב סמוקי, באתר מועצת המודעות (באנגלית) כרזות של סמוקי הדוב נתוני המודעות לסמוקי הדוב בארצות הברית (באנגלית)
טחנת אבו רבאח

טחנת אבו רבאח הוא אתר עתיקות וטחנת קמח שהופעלה כטחנת מים בנחל הירקון ונמצאת על אדמות מושב עדנים שבדרום השרון ובבעלות אגודת מושב עדנים. בסקר הבריטי מוזכר המקום כשרידי סכר ומתקני טחנה בשם "טאחונת אל וסטה" שפירושה הטחנה האמצעית (בין טחנת מיר לטחנת פרוחיה). בשנות ה-80 של המאה התשע עשרה שופצה הטחנה על ידי השייח' אברהים אבו רבאח שהיה מהשייחים התקיפים באזור. הוא אסר את השימוש בירקון להשקיה בטענה שזה יפגע בכוח המים בטחנה. הוא שלח שליחים לחבל בטחנות מיר ופרוחיה הסמוכות. אבו רבאח אף "דאג" להגנתם של תושבי פתח תקווה תמורת תשלום דמי חסות גבוהים ("פרוטקשן"). בטחנה פעלו 12 זוגות אבני ריחיים. אבו רבאח גבה עמלה 10%-20% מכמות החיטים שטחן. סמוך למלחמת העולם הראשונה ייבא אבו רבאח מגרמניה שתי טורבינות. אחת שמשה להנעת אבני הריחיים והשנייה לשאיבת מים לפרדסו של אבו רבאח. עם ריבוי הטחנות המכניות ירד ערכה של טחנת אבו רבאח. לאחר קום המדינה שונה ייעוד הטחנה וכוח המים הופנה להפעלת משאבה להשקיית פרדסי יכין-חק"ל. בשנת 1959 פסקה פעילות הטחנה עם השאיבה מהירקון במפעל ירקון-נגב וירידת ספיקת מי הירקון. בשנת 2004 המבנה שוקם ושוחזר. פעולות תחזוקה שוטפות נעשות על ידי אגודת עדנים. במתחם הטחנה מתוכננים לעתיד מיזמים תיירותיים המשלבים שימור המקום, בנוסף הטחנה משמשת כאתר צילומים מועדף לחברות הפקה שונות ופעולות לטובת הסביבה והקהילה של מושב עדנים. הטחנה נמצאת בתחום שטח השיפוט של מועצה אזורית דרום השרון על אדמות אגודת מושב עדנים. למקום ניתן להגיע בדרך כורכר הפונה מערבה מכביש 40 מעט דרומה למחלף ירקון. שלט הסבר בטחנת אבו רבאח טחנת אבו רבאח מדיה וקבצים בנושא טחנת אבו רבאח בוויקישיתוף
אליזבת בר

אליזבת בר (באנגלית: Elizabeth Bear; נולדה ב-22 בספטמבר 1971), היא סופרת אמריקנית הכותבת בעיקר בז'אנר הספרות הספקולטיבית. זוכת פרס ג'ון ו. קאמבל לסופר החדש הטוב ביותר (2005), פרס הוגו לסיפור הקצר הטוב ביותר (2008) עבור הסיפור הקצר "Tideline", ופרס הוגו לנובלה הטובה ביותר (2009) עבור "Shoggoths in Bloom". היא נמנית בין חמשת הסופרים הבודדים שזכו ביותר מפרס הוגו אחד, לאחר שזכו בפרס ג'ון ו. קאמבל עבור הסופר החדש הטוב ביותר (האחרים הם קרולין צ'רי, אורסון סקוט קארד, ספיידר רובינסון וטד צ'יאנג). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בר היא נצר לשושלת אוקראינית ולשושלת שוודית. נולדה בשם שרה בר אליזבת' וישנבסקי, בהרטפורד שבמדינת קונטיקט בארצות הברית. בעבר עבדה בתעשיית המדיה. חיה בלאס וגאס שבנבדה (אשר היוותה את הרקע לסיפורים הקצרים "One-Eyed Jack and the Suicide King", "Follow Me Light", "This Tragic Glass") אך חזרה לקונטיקט בינואר 2006. הרומן הראשון שכתבה, "Hammered", פורסם בינואר 2005, ואחריו פורסמו "Scardown" ביולי ו-"Worldwired" בנובמבר. הטרילוגיה עוסקת בדמות הקנדית ג'ני קסידי, שהיא גם הדמות הראשונה בסיפור הקצר "Gone to Flowers". הספר זכה בפרס המגזין לוטוס לספר הבכורה הטוב ביותר באותה שנה. במאי 2006 הוציאה בר לאור את "The Chains That You Refuse", אוסף סיפורים קצרים פרי עתה. "דם וברזל", הספר הראשון בסדרת הפנטזיה "The Promethean Age", פורסם ב-27 ביוני 2006. בר היא גם אחת הכותבות של סדרת האינטרנט "Shadow Unit" המשודרת כיום. ב-2008, בר תרמה את אוסף הספרים הפרטי שלה לאוניברסיטת צפון אילינוי, שם הוא הפך לחלק מהמחלקה לספרים נדירים ואוספים מיוחדים. The Jenny Casey trilogy Hammered ‏ (ינואר 2005, הוצאת Bantam Spectra) Scardown ‏ (יולי 2005, הוצאת Bantam Spectra) Worldwired ‏ (נובמבר 2005, הוצאת Bantam Spectra) The Promethean Age Blood and Iron ‏ (יוני 2006, הוצאת ROC) Whiskey and Water ‏ (יולי 2007, הוצאת ROC) The Stratford Man: Volume I: Ink and Steel ‏ (יולי 2008, הוצאת ROC) Volume II: Hell and Earth ‏ (אוגוסט 2008, הוצאת ROC) Jacob's Ladder trilogy Dust ‏ (דצמבר 2007, הוצאת Bantam Spectra) Chill ‏ (פברואר 2010, הוצאת Bantam Spectra) Grail ‏ (פברואר 2011, הוצאת Bantam Spectra) מדיה וקבצים בנושא אליזבת בר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליזבת בר (באנגלית) אליזבת בר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליזבת בר, ברשת החברתית Goodreads "Transcript of the Absolute Write chat with writer Elizabeth Bear. March 17, 2009". www.absolutewrite.com. 2011-05-03. Science Fiction and Fantasy Writers of America (SFWA) Collection, Northern Illinois University
שמעון שמרלינג

הרב שמעון שמרלינג, ממייסדי קהילת חב"ד בחברון ובארץ ישראל ברבע השני של המאה ה-19, שד"ר ואבי משפחת שמרלינג בארץ. הרב שמעון בן רבי חיים שמרלינג משקלוב, עלה לארץ ישראל עם אשתו שרה בנו משה וכלתו דבורה חנה בשנת ה'תקפ"א 1821 או ה'תקע"ט 1822 והתיישבו בחברון בקבוצה של 15 משפחות אשכנזיות בהן ר' לייב בעל הייסורים. בעת שהותו אצל רבו האדמו"ר דובער שניאורי קיבל ממנו שליחות להקים את קהילת חב"ד בחברון. ומטעמה יצא לחו"ל לגייס תרומות כשד"ר. בשנת ה'תקפ"ו כבר מנתה קהילת חב"ד בחברון 100 נפש. בעקבות גזירת גיוס החובה לצבא הרוסי בשנת 1827 התגברה הגירתם של משפחות שלמות מרוסיה ודבר זה השפיע גם הוא על גידול קהילת חב"ד בעיר והקמת קהילה נוספת בירושלים. בעת שליחותו נקט ר' שמעון בשיטה מיוחדת לגביית הכספים, בדומה לנהוג היום להוציא תעודות כמו "שר החסד", או "אבן המזבח" כך שהתורם בעין יפה מקבל את התואר הנכסף, נהג ר' שמעון להסתובב במושבות היהודים בחוץ לארץ ולהכריז שמי שרוצה לקנות ארבע אמות נחלה בחברון, שיתרום סכום נכבד. שיטתו נחלה הצלחה והיא הגיעה לשיאה כאשר האדמו"ר האמצעי המליץ לחסידי חב"ד לקנות נחלה בחברון והבטיח שמי שיקנה ד' אמות בחברון - ינצל מחיבוט הקבר. ר' שמעון חתום על שטר מכירת ד' אמות בחברון משנת תקפ"ב 1822. וכן לגבי ההסכם בין שתי העדות בעיר בשנת ה'תק"צ 1830. וכן באגרות אל האדמו"ר הצמח צדק בשנת ה'תקצ"א ובשנת ה'תקצ"ד ועל כתב השד"רות של ר' נתן עמרם בשנת ה'תקצ"ד. במפקד מונטיפיורי משנת ה'תקצ"ט 1839 נזכרת אלמנתו שרה, בת 53, שעלתה משקלאב ולכן כנראה נפטר בין השנים 1834–1839. בנו הבכור הרב יוסף יהודה לייב היה ממוני כולל חב"ד בעיר ומדייניה. נכדו ר' חיים שמואל שמרלינג היה ממייסדי הקהילה האשכנזית ביפו וראשון היוצאים מחומות העיר, דמות ציבורית בולטת ביישוב הישן. הקים לראשונה יחד עם בניו את "עמילות המכס שמרלינג" בנמל יפו, לשם טיפול בפריקת סחורות ייבוא מהאניות, שחרורן משלטונות המכס, שילוח למזמינים ברחבי הארץ וכן הטענת סחורות ייצוא על האוניות בנמל. כמו כן הקים מפעל לייצור טבק וחברה להפצתו. צאצאיו המשיכו אחריו בהנהגת קהילת יהודי יפו. נכדתו טרנא נעכא (בת חיים שמואל) ובעלה ר' לוי יצחק סלונים (בן מנוחה רחל סלונים) היו הראשונים שבנו את ביתם מחוץ לתחומי הרובע היהודי בחברון ודמויות בולטות בעיר זו. בת נוספת התחתנה עם יצחק ליפקין (פעלז) שעלה לארץ עם בשנת 1847 שהיה סוחר חשוב שהקים בתים ושכונות ביפו וירושלים. "תולדות משפחת הרב מלאדי" מאת מנחם שמואל סלונים באתר היברובוקס. כרם חבד עמ' 134... באתר היברובוקס. בתחילה היו רק ר' שמעון ור' לייב חסידי חב"ד היחדים בחברון סקירה קצרה אודות תולדות היישוב החבד"י בחברון שטר מכירה עליו חתום ר' שמעון שמרלניג מובא ב"כרם חב"ד" עמ' 135
בן ורד

בן ורד (נולד ב-21 ביולי 1978) הוא סופר ישראלי. בן ורד נולד וגדל באזור, למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, התמחה בבית משפט השלום בראשון לציון והוא חבר בלשכת עורכי הדין. בשנים 2001–2005 ערך את "פי האתון". ורד זכה בתחרות השירה והפרוזה של צה"ל לשנת 1999, ובתחרות הסיפור הקצר של "מקור ראשון" לשנת 2005. ספר הביכורים שלו, "כלבי קיץ", יצא לאור ב-2006. ספרו "איך הכנתי את עצמי למלחמה" היה מועמד לפרס ספיר (הרשימה הארוכה) לשנת 2011. ורד הוא עורך ראשי של הוצאת מטר. נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר באזור. כלבי קיץ, רומן (עורכת הספר אילנה ברנשטיין), בבל, 2006. איך הכנתי את עצמי למלחמה: רומן (עורכת הספר עמית רוטברד) בבל, 2011. (מועמד לפרס ספיר, 2011, הרשימה הארוכה) דיבוק ירושלים - פרוזה ירושלמית חדשה (פרסום בקובץ הסיפורים) - עורך אריאל לוינסון, 2014. רשימת הפרסומים של בן ורד, בקטלוג הספרייה הלאומית בן ורד, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מיה סלע, הרגע בו האמפתיה הופכת לאלימות, באתר הארץ, 19 במאי 2011 בן ורד באתר המכון לתרגום ספרות עברית בן ורד, ברשת החברתית פייסבוק על יצירתו: 'כלבי קיץ': לגאול את השוליים, מאת אריק גלסנר. מעריב, 4 בדצמבר 2006. יעל ישראל, כל קיץ קורה דבר מה, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2006 נחישותה של נערה חיוורת ועולמו המסויט של ענק בודד, מאת קרן דותן, הארץ, מוסף ספרים, גל' 719 (ט"ו בכסלו תשס"ז, 6 בדצמבר 2006), עמ' 4. אולי עוד קיץ, מאת מיה סלע. עיתון תל אביב, תרבות וספרות, 15 בספטמבר 2006. 'איך הכנתי את עצמי למלחמה': עמרי הרצוג, "איך הכנתי את עצמי למלחמה" מאת בן ורד | חדל אש, באתר הארץ, 18 במאי 2011 יפתח אשכנזי, כלום מוכפפים יכולים להכפיף, באתר הארץ, 13 במאי 2011 בן ורד, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל
חומצה איזופתלית

חומצה איזופתלית (Isophthalic acid) או חומצה מטא-פתלית היא חומצה קרבוקסילית ארומטית שנוסחתה C8H6O4. המולקולה בנויה מטבעת בנזן אליה קשורות שתי קבוצות חומציות בעמדה מטה (על שני פחמנים בעמדות 1 ו3) זהו איזומר של חומצה פתלית וחומצה טרפתלית. החומר משמש לייצור פולימר כדוגמת נומקס ובתערובת עם חומצה טרפתלית לסינתזת הפולימר לייצור בקבוקי משקה. חומצה איזופתלית מיוצרת מחמצון של מטא-קסילן על ידי חמצן בקטליזה של קובלט-מנגן. במעבדה ניתן גם להשתמש בחומצה כרומית כמחמצן. מלח הבריום של חומצה איזופתלית מסיס מאוד בניגוד למלח הבריום של האיזומרים האחרים של חומצה פתלית. חומצה איזופתלית היא אחת משלושה איזומרים של בנזן די-קרבוקסיל שני האיזומרים האחרים הם חומצה פתלית בה תופסות החומצות הקרבוקסיליות את עמדות 1 ו 2בטבעת הבנזן וחומצה טרפתלית בה מצויות החומצות בעמדת פרה כלומר על פחמנים 1 ו 4. מדיה וקבצים בנושא חומצה איזופתלית בוויקישיתוף MSDS (גיליון בטיחות חומרים) של חומצה איזופתלית (אנגלית)
קאסרס

האם התכוונתם ל... קסרס – עיר בספרד אישים: אלכס קאסרס – לוחם MMA אמריקאי ברטה קאסרס – פעילה סביבתית בהונדורס מרטין קאסרס – כדורגלן אורוגוואי פרננדו קאסרס – כדורגלן ארגנטינאי
החלטה 497 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 497 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-17 בדצמבר 1981, והיא עוסקת בהחלת החוק הישראלי ברמת הגולן. ההחלטה התקבלה בעקבות קבלת חוק רמת הגולן בכנסת ישראל ב־14 בדצמבר 1981 שקבע כי "המשפט, השיפוט והמינהל של המדינה יחולו בשטח רמת הגולן". מועצת הביטחון קבעה כי החלטת ישראל להחיל את חוקיה, סמכויות השיפוט והמינהל על רמת הגולן, היא בטלה ומבוטלת ואין לה כל תוקף משפטי בינלאומי (סעיף 1 להחלטה). החלטה 478 של מועצת הביטחון של האו"ם החלטה 497, באתר האו"ם (באנגלית)
קיסוסן אנטארקטי

קִיסוֹסָן אַנְטַרְקְטִי (שם מדעי: Cissus antarctica), המכונה גם "גפן הקנגורו", הוא אחד מהמינים הידועים ביותר מהסוג קיסוסן (Cissus) ממשפחת הגפניים. זהו צמח מטפס שמקורו באוסטרליה. קיסוסן אנטארקטי משמש לעיתים כצמח נוי בגינות הנמצאות באזורים סובטרופיים, כגון קליפורניה. היות שהצמח עמיד ביותר ויכול להסתגל גם לחיים באור מועט, הוא פופולרי גם כצמח בית. עם זאת, הצמח לא מתמודד היטב עם חום הגבוה מ15°C, וכאשר הוא נחשף לחום כזה, ובעיקר לחום ממוקד (כמו למשל הסקה מרכזית), עליו עלולים לנשור. מדיה וקבצים בנושא קיסוסן אנטארקטי בוויקישיתוף קיסוסן אנטארקטי, באתר ITIS (באנגלית) קיסוסן אנטארקטי, באתר NCBI (באנגלית) קיסוסן אנטארקטי, באתר Tropicos (באנגלית) קיסוסן אנטארקטי, באתר GBIF (באנגלית) קיסוסן אנטארקטי, באתר The Plant List (באנגלית) קיסוסן אנטארקטי, באתר IPNI (באנגלית) מידע על הצמח וגידולו מאתר ארגון לגננות ונוף בישראל (אורכב 06.12.2004 בארכיון Wayback Machine) Encyclopédie des jardins d'intérieur, Gründ editor, 3rd quarter 1978, Paris, ISBN 2-7000-0228-8
קובט מערב

קובט-מערב הוא מחוז ברפובליקה של קונגו, במערב המדינה. גובל במחוזות קובט וסאנגה ובמדינת גבון. בירת המחוז היא הכפר אוואו. קובט מערב היה מקורן של כמה מהתפרצויותיו של נגיף האבולה. מדיה וקבצים בנושא קובט מערב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל עמידן

ישראל עמידן (וָטֶנשטיין; 9 באפריל 1921 – 30 באוגוסט 1968) היה כנר ומורה ישראלי. ישראל בן דוד וטנשטיין נולד בטרנסילבניה שברומניה בשנת 1921, וכעבור שנים ספורות עלה לארץ ישראל. בני משפחתו התיישבו במושב כפר גדעון, שעם מייסדיו נמנו. עמידן היה תלמידם של צבי הפטל, הכנר הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, יוסף קמינסקי ועדן פרטוש. לאחר סיום לימודיו יצא לארצות הברית, להשתלמות בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, שם למד גם מוזיקולוגיה. הוא ניגן בתזמורת הקאמרית רמת גן והיה הנגן הראשי של תזמורת האופרה הישראלית. עמידן לימד באקדמיה למוזיקה בתל אביב. בין הנודעים בתלמידיו: הכנר יאיר קלס והוויולן עתר ארד. בשנת 1952 יצא לבלגיה לשם עבודה במחקרו בשיטות נגינה בכינור, להמלצת מורו ומנהל האקדמיה למוזיקה בתל אביב, עדן פרטוש. באמצע שנות ה-50 השתתף בקורסי קיץ לנגינה בתזמורת באקדמיית הקיץ בזלצבורג אצל המנצח הקרואטי לוברו פון מאטאצ'יץ'. בנוסף, לימד במדרשת אורנים, שם ריכז את מחלקת הכינור. ספריית התווים הגדולה שלו הועברה ממדרשת אורנים למרכז המוזיקה בבית האמנויות שבקיבוץ מזרע. בשנת 1965 יצא ספרו "צעדים למתחילים, 50 שירים עבריים בעיבוד לכינור" במכון למוסיקה ישראלית. המכון למוסיקה ישראלית הוציא גם את "מדריך לחמש הפוזיציות הראשונות של הכינור" של עמידן. ישראל עמידן נפטר בחיפה ב-1968, בגיל 47. הוטמן בבית העלמין הדרום בחולון. אחיו הצעיר, נפתלי עמידן (1926–2007), היה מנהל המוסד לבטיחות ולגיהות בשנים 1966–1981. ישראל עמידן: דפים ממחברות של עמידן וכן דפים המציגים תצלומי משפחה ותכתובת אישית the University of Minnesota School of Music website (אוחזר בתאריך 2 בספטמבר 2011) (באנגלית); עתר ארד באתר "הבמה". מכתב של עדן פרטוש [1] תעודה מאקדמיית הקיץ של זלצבורג יולי-אוגוסט 1957. סיכום קונצרט לזכרו של ישראל עמידן ז"ל - מחלקת כלי הקשת בבית האמנויות עמק יזרעאל בקיבוץ מזרע, 5 ביוני 2002 (מתוך קובץ מסמכים באתר של ישראל עמידן). Israeli Music Institute-Library retrieved Retrieved 2011-09-02 ישראל עמידן, מדריך לכינור לפוזיציות I-V, מכון למוסיקה ישראלית, 1975. יהודה כהן, נעימי זמירות ישראל, תל אביב: עם עובד, תש"ן 1990, עמ' 375. מודעת אבל, דבר, 2 בספטמבר 1968; לזכר נפתלי עמידן, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות, 26 ביוני 2007.
אנדרה גרטלר

אנדרה גרטלר (בהונגרית: Gertler André;‏ 26 ביולי 1907 – 23 ביולי 1998) היה כנר יהודי הונגרי בלגי ומורה לכינור. גרטלר נולד בבודפשט, הונגריה והיה בין תלמידיו של ינה הובאי. בתקופת השלטון הנאצי נמלט לבלגיה והתמנה למורה בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בבריסל. גרטלר היה ידיד ומעריץ של בלה בארטוק, והקליט את כל יצירותיו של בארטוק לכינור, לרבות שני הקונצ'רטי. פרשנותו למוזיקה של בארטוק נחשבת לאחת המעולות ביותר. הקלטת 44 הדואיות לשני כינורות, עם יוזף סוק, נחשבת לאחת הגרסאות הטובות ביותר שבנמצא. גרטלר התמקד בעיקר במוזיקה עכשווית, בין השאר הקונצ'רטי של ברג והינדמית, תקופה שבה עוד לא תפסו מלחינים אלה את מקומם בקהל הרחב. גרטלר לא הסתפק ברפרטואר זה, אלא ניגן בביצועי בכורה יצירות של מלחינים מוכרים עוד פחות, כמו אלכסנדר טנסמן, מטיאש שייבר ועוד. עם זאת, הרפרטואר שלו כלל גם יצירות מוכרות, כמו קונצ'רטי של יוהאן סבסטיאן באך, טרטיני, מוצרט ובטהובן ומוזיקה קאמרית מקובלת. בסוף המאה ה-20 והמאה ה-21 התחדש העניין בקריירה של גרטלר והתחדשו רבות מהקלטותיו. בין תלמידיו: רודולף ורתן, אנדרה ריו ויאיר קלס. אנדרה גרטלר היה נשוי לפסנתרנית הדנית דיאנה אנדרסן, שעמה הרבה להופיע ולהקליט. ב-1998 בהיותו בן 90 מת בבריסל. אנדרה גרטלר, באתר AllMusic (באנגלית) אנדרה גרטלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרה גרטלר, באתר Discogs (באנגלית)