laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פילוסוף

פילוסוף הוא אדם העוסק בפילוסופיה. הפילוסוף שואל שאלות כגון מהו מבנה העולם, האם קיים אלוהים ומהי הנפש האנושית. הוא דן בשאלות רבות ובהן מוסריות, קיומיות ומדעיות. ישנה מסורת הטוענת שהמונח 'פילוסופיה' נולד כשנשאל פיתגורס האם לדעתו הוא חכם. תשובתו של פיתגורס הייתה: "אינני חכם, אני אוהב חכמה" (מיוונית: פיליה=אהבה סופיה=חכמה). אף על פי שאיננו הפילוסוף הראשון, פיתגורס היה הראשון שהגדיר את עצמו ככזה. בימינו נקראים פילוסופים הן אנשים שעוסקים בפילוסופיה כמקצוע אקדמאי והן אנשים שאוהבים פילוסופיה וחקירה. השאלה "מיהו פילוסוף" היא שאלה פילוסופית בעצמה. אריסטו, אחד הפילוסופים הגדולים ביותר שעמדו לאנושות, פתח את ספרו "מטאפיזיקה א'" באימרה ”כל בני האדם שואפים מטבעם לדעת”. יצר הסקרנות והחקירה מלווה את האדם, כמו גם את האנושות, מתחילת ימיו ועד למותו. מאז ומתמיד בני אדם שאלו שאלות על העולם שסביב. נפש האדם התפלאה למראה תופעות תבל וחיפשה הסברים לשאלות שנקרו בתוכה. אך לא כל אדם ששואל שאלות ייחשב לפילוסוף. אפשר לומר שהפילוסוף הוא זה שעושה את החקירה לדרך חיים. הוא בונה לעצמו השקפת עולם, מנסח שיטות מחקר, מחפש כשלים בתאוריות קיימות ושואף להבין את מכלול היש החיצוני וכן את זה ההכרתי. פילוסופים שונים היו בנים לכל המעמדות. חלקם עניים, חלקם עשירים, בני דתות שונות ותרבויות שונות. הפילוסוף היווני אפלטון הקים את האקדמיה. במוסד זה לימדו פילוסופיה, לצד מתמטיקה, לוגיקה, רטוריקה ועוד תחומים, שחשובים גם כשלעצמם וגם ככלים לעיסוק הפילוסופי. בשנות האלפיים, הכשרה של פילוסופים נעשית באוניברסיטאות, במסגרת החוג לפילוסופיה. כיום הפילוסופים פעילים בעיקר באוניברסיטאות ועוסקים בהוראה ובמחקר. התוצר העיקרי של פילוסוף העוסק במחקר הוא מאמרים, המתפרסמים בכתבי-עת פילוסופיים. תחום חדש יחסית בפילוסופיה הנקרא פילוסופיה יישומית או ייעוץ פילוסופי, משתמש בפילוסופיה להבהרת תפיסת העולם של הנועץ, הקבוצה או הארגון הפונים אליו. הם עוסקים בהתמודדות עם דילמות מוסריות, כתיבת חזון על פי תפיסת העולם, מימוש עצמי ועוד. דוגמה לכך הייתה כאשר הפילוסוף הישראלי אסא כשר ייעץ בכתיבת מסמך "רוח צה"ל". פילוסופיה פילוסופיה - מונחים קטגוריית פילוסופים פילוסופיה בספרייה הווירטואלית קישורים לאתרים על פילוסופים פילוסופים, דף שער בספרייה הלאומית
שירות אוסטרי בחו"ל

שירות אוסטרי בחו"ל (בעבר נקרא "המוסד האוסטרי לשירות בחו"ל") הוא ארגון ללא כוונת רווח שמציע למשרתים בשירות הלאומי האוסטרי תפקידים במקומות שונים בעולם. הארגון הוקם באוסטריה ב-1998 על ידי אנדראס מאיסלינגר (Andreas Maislinger). הארגון מציע לצעירים אוסטרים חלופה לשירות צבאי חובה בארצם. במקום השירות הלאומי הרגיל בן 9 חודשים,[דרושה הבהרה] ניתן באמצעות הארגון לשרת באחד המוסדות התואמים באחת מעשרות מדינות בעולם, למשך 12 חודשים. המעוניינים נדרשים לעמוד בדרישות שונות של המוסדות השונים. השירות במוסדות אלו מתמקד בעיקר בשירות סוציאלי, סיוע בשמירת השלום, והנצחת זיכרון השואה (מעניק את פרס זיכרון השואה האוסטרי). מדיה וקבצים בנושא שירות אוסטרי בחו"ל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירות אוסטרי בחו"ל (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופר

קופר (באנגלית: Cooper) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו חבתן - יצרן חביות. השם מתועד גם בגרמנית עם המילה "Kufer" שמשמעותה "חבית". האם התכוונתם ל... קופר (עיר) – עיר נמל בסלובניה קופר (כדורגל) – קבוצת כדורגל סלובנית מהעיר קופר קופר (נהר) – נהר באלסקה קופר (אי) – אי קטן באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים מוזיאון קופר יואיט לעיצוב – מוזיאון לעיצוב בניו יורק קופר (יצרן רכב) – חברה בריטית לייצור מכוניות קופר בוקס – אולם שבו נערכו משחקי טורניר הכדוריד של אולימפיאדת לונדון (2012) אישים: אורי קופר – עיתונאי ופרשן ספורט ישראלי איווט קופר – פוליטיקאית בריטית אל קופר – מוזיקאי, זמר ונגן קלידים וגיטרה אמריקאי-יהודי אליס קופר – זמר רוק אמריקאי אנדרו קופר – דוגמן ושחקן אנגלי אנדרסון קופר – עיתונאי, סופר ומגיש טלוויזיה אמריקאי אפרים קופפר – חוקר יהדות ומהדיר ספרי ראשונים פולני-ישראלי בארי קופר (מוזיקולוג) – מוזיקולוג, מלחין, נגן עוגב וסופר אנגלי בראד קופר – שחיין עבר אוסטרלי, אלוף אולימפי, שיאן עולם ובעל 3 מדליות מאליפות העולם בשחייה ג'יילס קופר – מחזאי ותסריטאי בריטי ג'יימס פנימור קופר – סופר אמריקאי גלדיס קופר – שחקנית קולנוע ותיאטרון אנגלייה גרי קופר – שחקן קולנוע אמריקאי דומיניק קופר – שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי די. בי. קופר – שם בו כונה בשוגג אדם שחטף מטוס בואינג 727 בארצות הברית ועקבותיו לא נודעו די. ג'יי. קופר – כדורסלן אמריקאי הקטור קופר – מאמן כדורגל ארגנטינאי וילהלמינה קופר – דוגמנית שהתחילה לעבוד עם "פורד מודלס" ויליאם קופר (משורר) – משורר אנגלי בן המאה ה-18 ויליאם קופר (אבוריג'יני) – פעיל פוליטי אבוריג'יני טרזן קופר – כדורסלן אמריקאי כריס קופר – שחקן קולנוע אמריקאי כריסטינה ראיקו קופר – צ'לנית ישראלית-אמריקאית לאון קופר – פיזיקאי וחוקר מוח אמריקני, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1972, יחד עם רוברט שריפר וג'ון ברדין ליאו קופר – סוציולוג אמריקאי ממוצא יהודי מיכל קופר-קרן – תסריטאית ישראלית מילטון ויליאם קופר – סופר, משורר וחובב קונספירציות אמריקאי מרטין קופר – סגן נשיא חברת מוטורולה לשעבר ונחשב לאבי הטלפון הנייד המודרני סינתיה קופר – שחקנית כדורסל ומאמנת כדורסל עינת קופר – מתרגמת ועורכת ישראלית, המתרגמת פרוזה יפנית לעברית פרסילה קופר טיילר – אשת בנו של נשיא ארצות הברית העשירי ג'ון טיילר ראיין קופר – שחקן ודוגמן אוסטרלי רבקה קופר – הייתה חברת מחתרת בגטו קרקוב, ראש מחתרת "החלוץ הלוחם" בקרקוב ואסירה באושוויץ בירקנאו בתקופת מלחמת העולם השנייה רוי קופר – עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי רועי קופר – צלם אמנות ומרצה בכיר בשנקר. ריי קופר – מוזיקאי, נגן כלי הקשה ושחקן בריטי רינה קופר – אמנית רב תחומית ישראלית שרלוט קופר – טניסאית בריטית אלן פוסטר קופר – עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי
נורמליות

נורמליות הוא מונח המשמש בדיבור היום-יומי לתאר התנהגות ממוצעת. ברפואה המונח מתאר מצב ללא פתולוגיה. נורמליות במובנה הרפואי-תפקודי שונה ממשמעותה במובן הדיבור היום-יומי: נורמה רפואית משמשת בדרך כלל לתיאור מצב של חוסר מחלה, כלומר, היעדר הפרעה בתפקוד של יצור חי. נורמות רפואיות ופסיכולוגיות מתייחסות למצבים שבהם אין פגיעה בתפקוד הפיזיולוגי או הרגשי של האדם. תפקידן הוא לסייע ביצירת הבדלה בין מצבים תקינים שאינם מצריכים טיפול, ממצבים שבהם קיימת פגיעה המצריכה טיפול כלשהו. התנהגות על פי נורמה במובנה הסוציולוגי, מתייחסת לערך התרבותי-חברתי ולאופן ההתנהגויות והמצופה מקבוצות ויחידים בחברה מסוימת, הנתפס כראוי, תקין ומקובל על פי הערכים של אותה התרבות. לכל חברה יש הגדרות נורמה משלה בכל שטחי החיים, אשר נלמדות ומועברות בחינוך ובמורשת התרבותית. זהו חלק מתהליך החיברות של הפרט. אמנם במקרים רבים הנורמה התפקודית-רפואית תואמות את הנורמה החברתית, אך זה לא מחייב. ישנם מקרים שבהם מצב מסוים יוגדר כנורמלי מהיבט אחד אך לא מהשני ולהפך. ערך מורחב – אבחנה הקריטריונים המקובלים לאבחון התנהגות נורמלית הם: בוחן מציאות תקין – תפיסה רציונלית ויעילה של המציאות. חוסר עיוותים של המציאות, הבנת המצב והסיכויים. על האדם לדעת מהם יתרונותיו וחסרונותיו, לנסות לצמצם את החסרונות ולנסות לנצל את היתרונות. שני מצבים אבנורמליים הם הערכת יתר עצמית והערכת חסר שאינן תואמות את המציאות שליטה על ההתנהגות – שליטה רצונית בהתנהגות. כשלים – כאשר האדם עושה משהו בניגוד לרצונו או לא עושה. למשל פליטת פה, או כשהוא צריך לעשות משהו אבל לא מצליח להביא את עצמו לעשות אותו. השליטה צריכה להיות ברמה סבירה. שני מצבים אבנורמליים הם אובדן שליטה תמידי או פחד משמעותי מאבדן שליטה (חוסר יכולת לשחרר ולהשתחרר) מודעות עצמית לרצונות ולרגשות – יכולת לעשות הפרדה בין רצונותיו של האדם לבין הציפיות ממנו (רצונות הסביבה) יכולת ליצור קשרי אהבה וחיבה וקשרים אינטימיים מספקים פרודוקטיביות – בעיקר בעבודה, אך אפשר גם בלמידה מקובלות חברתית – אנשים בודדים בעלי חרדה חברתית הם בצד האבנורמלי של הרצף שיגעון מדיה וקבצים בנושא נורמליות בוויקישיתוף רועי סמנה, ‏אני נורמלי? השתגעת?, באתר "אלכסון", 13 באפריל 2016 מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
אולג קוזנצוב

אולג ולדימירוביץ' קוזנצב (באוקראינית: Кузнецов Олег Володимирович; נולד ב-22 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת הבלם, בעיקר בקבוצת דינמו קייב ובנבחרת ברית המועצות. מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך קוזנצוב למאמן. אולג קוזנצוב נולד בעיר מגדבורג שבגרמניה המזרחית. אביו היה קצין צבא ששירת שם בכוח הכיבוש הסובייטי. לאחר כחמש שנים בגרמניה חזרה המשפחה לברית המועצות והתיישבה בעיר צ'רניהיב. בגיל 8 החל קוזנצוב לשחק בקבוצת הנערים של המועדון המקומי, דסנה צ'רניהיב. בגיל 17 הועלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה השלישית בברית המועצות. בשנת 1982 עבר לקבוצת דינמו קייב, בה שיחק ברוב שנות הקריירה שלו. בשנת 1990 עזב קוזנצוב את דינמו קייב ועבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, בה שיחק 4 שנים. בשנת 1994 הושאל קוזנצוב ללא עלות לקבוצת מכבי חיפה הישראלית, במטרה להחליף את הבלם הפצוע רומן פץ. לאחר מכן חזר קוזנצוב לאוקראינה וסיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת צסק"א קייב. לזכותו של קוזנצוב 58 הופעות בנבחרת ברית המועצות, בהן כבש שער אחד. השתתף עמה בשני גביעי עולם (1986 ו-1990) ובאליפות אירופה אחת בשנת 1988, בה הגיעה נבחרת ברית המועצות לגמר, בו הפסידה לנבחרת הולנד. קוזנצוב לא השתתף במשחק הגמר כיוון שספג שני כרטיסים צהובים במשחקים הקודמים. לאחר פירוק ברית המועצות שיחק קוזנצוב גם בנבחרת חבר העמים שהוקמה במקום הנבחרת הסובייטית, ושותף בכל שלושת משחקיה של הנבחרת ביורו 1992. בנוסף לשתי נבחרות אלו הספיק קוזנצוב לשחק שלושה משחקים במדי נבחרת אוקראינה שהוקמה בשנת 1992. לאחר הפרישה ממשחק פעיל עבר קוזנצוב לאימון. במשך 3 שנים היה עוזרו של ולדימיר בסונוב, מאמנה של קבוצת צסק"א קייב. בשנת 2001, לאחר שבסונוב עזב את הקבוצה, אימן אותה קוזנצוב לבד במשך שנה. בשנת 2002 זומן על ידי חברו אלכסיי מיכאיליצ'נקו לצוות האימון של קבוצת דינמו קייב. בשנת 2004 עבר לאמן את נבחרת אוקראינה, בה היה לעוזרו של המאמן הראשי אולג בלוחין. העוזר השני של המאמן היה חברו לנבחרת ברית המועצות - אנדריי באל. בשנת 2006 הצליח צוות המאמנים בלוחין, קוזנצוב ובאל להוביל את הנבחרת האוקראינית להעפלה למונדיאל (הראשון בתולדותיה). באותו הטורניר אוקראינה הגיעה עד לשלב רבע גמר, בו הפסידה לנבחרת איטליה. בדצמבר 2007, לאחר שנבחרת אוקראינה לא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה, התפטר קוזנצוב (יחד עם בלוחין ובאל) מאימון הנבחרת. בשנת 2008 עבד קוזנצוב כעוזר המאמן במועדון הכדורגל מוסקבה, שוב בצוותא עם בלוחין ובאל. בשנים 2010 - 2023 אימן קוזנצוב את נבחרות הנערים והנוער של אוקראינה. מקום שני באליפות אירופה - 1988 גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986 אליפת ברית המועצות - 1985, 1986, 1990 הגביע הסובייטי - 1985, 1987, 1990 אליפת סקוטלנד - 1992, 1993, 1994 הגביע הסקוטי - 1993 מדיה וקבצים בנושא אולג קוזנצוב בוויקישיתוף אולג קוזנצוב, באתר Transfermarkt אולג קוזנצוב, באתר Soccerway אולג קוזנצוב, באתר National Football Teams אולג קוזנצוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
קידה שעירה

קידה שעירה (שם מדעי: Calicotome villosa) היא מין של שיח קוצני ענף וסבוך ממשפחת הפרפרניים. זהו אחד הצמחים הנפוצים ביותר בחבל הצומח הים תיכוני. השיח מתרבה במיוחד באזורים שבהם ניזוק החורש הטבעי, לכן הוא נחשב כמרכיב הראשי של הגריגה הים-תיכונית. במיוחד בולטת התחדשותו באזורים שנפגעו משריפות, משום שזרעיו נובטים ביתר קלות לאחר שרפה, בעוד שזרעיהם של רבים מהעשבים החד-שנתיים ושל צמחים אחרים ניזוקים באופן חמור. גובהו של השיח מגיע ל-180-100 ס"מ וענפיו מסתיימים בחודים דוקרניים. גבעולים צעירים, בני שנים אחדות, מטמיעים ומקנים לכל הצמח גוון ירוק. העלים תלתניים, כלומר בעלי שלושה עלעלים היוצאים מנקודה אחת; מלבלבים באביב ונושרים עד מהרה בסופו או בתחילת הקיץ. במשך הקיץ מקבלים הענפים הצעירים הירוקים את תפקיד ההטמעה. ענפים אלו נקראים ענפים רותמיים, והם אופייניים לאקלים הים-תיכוני והמדברי. מנגנון ההגנה מפני טורפים של צמח זה הוא ענפיו הקוצניים שמקשים על אכילתו. הקידה השעירה פורחת באביב, בפרחים פרפרניים צהובים, המואבקים בעיקר על ידי דבורים. הפרי הוא תרמיל, והפצת הזרעים היא עצמית. פרחי הקידה הצהובים מכילים צוף מתקתק, המשמש במטבח הערבי להכנת ריבות הנשמרות לזמן רב, באמצעות הרתחת הפרחים עם סוכר. יש המפרשים את המילה "אזרח", המופיעה בפסוק ”רָאִיתִי רָשָׁע עָרִיץ וּמִתְעָרֶה כְּאֶזְרָח רַעֲנָן” (תהילים ל"ז ל"ה), כשמה המקראי של הקידה השעירה. היישוב קידה בבנימין נקרא על שם הקידה השעירה. מדיה וקבצים בנושא קידה שעירה בוויקישיתוף קידה שעירה, באתר NCBI (באנגלית) קידה שעירה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קידה שעירה, באתר צמח השדה קידה שעירה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה קידה שעירה, באתר Tropicos (באנגלית) קידה שעירה, באתר GBIF (באנגלית) קידה שעירה, באתר The Plant List (באנגלית) קידה שעירה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אספן בארדסן

אספן בארדסן (בנורווגית: Espen Baardsen; נולד ב-7 בדצמבר 1977; שמו מבוטא "בורדסן") הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת השוער. הוא נולד בסן רפאל, קליפורניה, ארצות הברית, להורים ממוצא נורווגי. הוא שיחק בנבחרת הצעירה של ארצות הברית לפני שהוא החליף את הנבחרת האמריקאית בייצוגה של נבחרת נורווגיה, בעקבות האזרחות שירש מהוריו במדינה. ב-1995 הוא הצטרף למועדון האנגלי טוטנהאם הוטספר, אך ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון רק באביב 1997. למרות הצגת יכולת טובה, כשבין היתר שמר על שער נקי בתיקו המאופס מול ארסנל, לא זכה בארדסן לזמן משחק רב בקבוצה. בשנת 2000 עבר בארדסן לווטפורד תמורת 1.25 מיליון פאונד במטרה לשמש כשוערה הראשון של הקבוצה. למרות זאת, לקראת סוף עונת 2000/2001, הוא איבד את מקומו בהרכב לשוער הוותיק אלק צ'מברלין. בשנת 2003, לאחר תקופת השאלה קצרה באברטון, פרש בארדסן ממשחק בגיל 25 בלבד. בארדסן טען שפרישתו נבעה מאיבוד העניין בכדורגל. בארדסן חזר להתגורר בארצות הברית, וכיום הוא שותף בבעלות של חברה שבסיסה בלונדון. ברמה הבינלאומית, שותף בארדסן במעל ל-20 משחקים בעבור נבחרת נורווגיה מתחת לגיל 21, ואף ב-4 משחקים בעבור הנבחרת הלאומית הבוגרת של נורווגיה. בארדסן היה השוער השלישי של הנבחרת במונדיאל 1998, אולם הוא לא שותף באף משחק בו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק מוקדמות יורו 2000 מול נבחרת לטביה בספטמבר 1998. המשחק הבינלאומי האחרון שלו היה בינואר 2000 מול נבחרת איסלנד. השתתפותו במשחקי הנבחרת הנורווגית עומדת בניגוד לכך שמעולם לא התגורר במדינה במהלך כל חייו. אספן בארדסן, באתר Transfermarkt אספן בארדסן, באתר BDFutbol אספן בארדסן, באתר WorldFootball.net אספן בארדסן, באתר National Football Teams אספן בארדסן, באתר FootballDatabase.eu
תצורת מוחילה

תצורת מוחילה (Mohila Fm) היא תצורה מגיל קרניאן (228.0±2.0 עד 216.5±2.0 מיליון שנה, טריאס עליון) החשופה בפני הקרקע אך ורק במכתש רמון. התצורה הוגדרה על ידי ישראל זק בנחל אפור. בעבר היו כורים גבס בתצורה זאת במכתש רמון. ניתן לראות מחצבות אלו לאורך הכביש החוצה את המכתש. עוביה של תצורת מוחילה, במחשופי הרמון, הוא כ-202 מטר והיא מורכבת מ-2 פרטים. בקידוחים ועבודות מאוחרות, התצורה מחולקת ל-2 פרטים: פרט תחתון - עובי 29 עד 56 מטר (בקידוחים), מונח בהתאמה על תצורת סהרונים, נטול פאונה הוציא סטרומטוליטים (מצעי אצות), ברובו דולומיטי עם מעט אנהידריט. פרט עליון - עובי 22 עד 169 מטר, מופיע בשני פציאסים: אנהידריטי (גבס בפני השטח) וגבס דולומיטי עם פצלים המכיל גם הופעה של גיר תאים. ע"פ טענתו של ישראל דרוקמן, תצורת מוחילה שקעה בסדרה של לגונות רדודות ששמרו על קשר מוגבל לים, אשר התייבשו תקופתית בברכות שמש. סך האידוי צריך לעלות על סך המים הנכנסים ללגונה, כך שמאזן המלחים באגן יהיה גדול פי 3 ממאזן המלחים בים. הגבס מצטבר בתחתית הלגונה, כשמנגנון טקטוני כלשהו מייצר לו בור שמתרחב והולך בתחתית הלגונה, בו הגבס יכול להצטבר. הסטרומטוליטים מציינים את השלב האחרון של ההתייבשות. התצורה מונחת בהתאמה על גבי תצורת סהרונים ומסתיימת באי התאמה של בסיס היורה, מעליה מונחת תצורת משחור או תצורת ארדון. תיארוכים בוצעו באמצעות פלינולוגיה, קונודונטים ופרומיפרים. קיימת מקבילה לתצורה זאת בירדן ושמה תצורת אבו רויס (Abu Ruweis Fm). Zak, I. : The Triassic in Makhtesh Ramon. M. Sc. Thesis (Unpublished), Hebrew University of Jerusalem, 1957. Druckman, Y. (In Hebrew, English abstract) : The Triassic in southern Israel and Sinai: A sedimentological model of marginal, epicontinental, marine environments, Rep. OD/1/76. Geol. Surv. Israel, 1976. .Korngreen, D., The Triassic in Northern Israel, Ph.D Thesis, Ben-Gurion University of the Negev. 2004.
אופל אולימפיה

אופל אולימפיה (בגרמנית: Opel Olympia) הוא מודל רכב משפחתי תוצרת חברת אופל מוטורס הגרמנית. תחילת יצורו החל ב-1935 עד 1970 עם הפסקות בזמן מלחמת העולם השנייה 1940- 1947 והפסקה נוספת בשנים (1953 עד 1967). מודל הרכב הוצג לראשונה בפברואר 1935 בתערוכת מכוניות בברלין. השם "אולימפיה" נקבע לקראת משחקי האולימפיאדה אשר היו אמורים להיערך שנה מאוחר יותר בגרמניה. מתחילת יצור הרכב ועד מלחמת העולם השנייה נבנו שתי גרסאות: מ-1935 עד 1937 היה הרכב עם מנוע 1.3 ליטר ומ-1937 עד 1940 גרסת ה OL38 עם מנוע 1.5 ליטר. הרכב בעל מנוע בנפח 1.3 ליטר, 4 צילינדרים, 4 מושבים המסוגל להגיע למהירות 95 קמ"ש. תחילה יוצר הרכב עם תיבה בת 3 הילוכים ומשנת 1937 יוצרו מכוניות עם 4 הילוכים. הרכב הוצע בשני דגמים: שתי דלתות משפחתי שתי דלתות קבריולה מנוע חדש הורכב באופל בשנת 1937 בעל נפח 1.5 ליטר אשר הביא את המכונית למהירות מרבית של 112 קמ"ש. בזמן מלחמת העולם השנייה חברת אופל, שהייתה בבעלות ג'נרל מוטורס, הולאמה על ידי הנאצים וייצרה כלי רכב צבאיים בלבד. רק לאחר סיום המלחמה ונפילתם של הנאצים חזרה החברה לבעלות ג'נרל מוטורס. הדגם הראשון שיצא לחברה לאחר המלחמה הוא אופל אולימפיה. בשנת 1950 קיבלה אופל אולימפיה מראה חדש ומודרני אך מבוסס על האוטו המקורי. בשלוש שנות יצור נמכרו 160,000 רכבים. בשנת 1957 קיבלה אופל אולימפיה מראה חדש ושונה לגמרי מאולימפיה המקורית. הרכב נקרא בשם חדש 'אופל אולימפיה רקורד'. הדגם הספציפי הצליח מאוד ובעקבותיו נולד דגם חדש: 'אופל רקורד' אשר לא היה קשור יותר למודל אולימפיה ויוצר עד שנת 1989. אופל אולימפיה A יוצרה לראשונה בשנת 1967. הדגם היה סוג משופר ומאובזר יותר של אופל קדט B. המודל נכשל ותוך שלוש שנים ירד מפס היצור כאשר הוחלף על ידי אופל אסקונה. אופל אולימפיה 1935 - 1937 אופל אולימפיה 1937 - 1939, 1947 - 1949 אופל אולימפיה 1950 - 1953 אופל אולימפיה 1954-1953
אויבינד ליאונרדסן

אויבינד ליאונרדסן (בנורווגית: Øyvind Leonhardsen; נולד ב-17 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הקשר. בעונת הפרשיה שלו, היה קפטן קבוצת הכדורגל הנורווגית סטרומסגודסט. במהלך הקריירה שלו הוא שיחק 9 שנים בקבוצות אנגליות, ליברפול, וימבלדון, טוטנהאם הוטספר ואסטון וילה. בנורווגיה, הוא שיחק במדי מולדה, רוזנבורג, לין אוסלו וסטרומסגודסט. ליאונרדסן זכה בתואר קניקסן היוקרתי עבור היותו הקשר הנורווגי הטוב ביותר, בשנים 1991 ו-1993. הוא גם נבחר להיות שחקן השנה של שחקני הליגה בנורווגיה בשנת 1994. ליאונרדסן החל את הקריירה שלו במועדון הקטן קלאוסנגן, לפני שבגיל 19, הוא עבר לקבוצת ליגת העל הנורווגית מולדה בשנת 1989. שנתיים מאוחר יותר, הוא הוחתם על ידי האלופה, רוזנבורג. במדי רוזנבורג, ליאונרדסן זכה בתואר שחקן השנה של שחקני הליגה ב-1994. בעונה שלאחר מכן עבר ליאונרדסן למועדון האנגלי וימבלדון, מהפרמייר ליג וחולל שינוי חיובי מידי בקבוצתו החדשה. בקיץ 1997, הוא חתם במועדון שהעריץ בילדותו, ליברפול. לפני שחזר לשחק במולדתו ב-2004, שיחק ליאונרדסן שתי עונות בטוטנהאם הוטספר ובאסטון וילה. הוא הצטרף למועדון לין אוסלו, בו שימש כקפטן הקבוצה. בדצמבר 2005, ליאונרדסן חתם על חוזה לשנתיים במועדון מדראמן, סטרומסגודסט. בשנת 2006, הוא זכה עם המועדון באליפות הליגה. ליאונרדסן צבר 86 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת נורווגיה, בהן כבש 19 שערים. הוא היה חלק מסגל הנבחרת במהלך טורנירי הגמר של מונדיאל 1994 ושל מונדיאל 1998. אויבינד ליאונרדסן, באתר Transfermarkt אויבינד ליאונרדסן, באתר Soccerway אויבינד ליאונרדסן, באתר BDFutbol אויבינד ליאונרדסן, באתר WorldFootball.net אויבינד ליאונרדסן, באתר National Football Teams אויבינד ליאונרדסן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הקרב על טיניאן

הקרב על טיניאן (באנגלית: Battle of Tinian) היה הרביעי בסדרת קרבות שיזמו האמריקאים, הקרויה המערכה על איי מריאנה ופלאו, שהייתה בעצמה חלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. הקרב נערך בין 24 ביולי 1944 ל-1 באוגוסט 1944 ובמהלכו כבשו האמריקאים את האי טיניאן מידי היפנים. טיניאן הוא אחד משלושת האיים העיקריים באיי מריאנה הצפוניים. האי ממוקם 8 ק"מ דרומית מערבית לאי סאיפאן. לפני שהפך האי למדינת חסות יפנית (לאחר מלחמת העולם הראשונה), הוא נשלט על ידי ספרד ולאחר מכן על ידי גרמניה. תחת הממשל היפני שימש האי בעיקר לגידול סוכר. הניצחון האמריקאי בקרב על סאיפאן הפך את טיניאן לצעד הבא במערכה. דיוויזיות הנחתים ה-2 וה-4 נחתו בטיניאן ב-24 ביולי 1944. הן נתמכו בהפגזות ימיות ובאש ארטילרית שהומטרה מסאיפאן בצידו השני של המיצר. תרגיל הסחה מוצלח ליד העיירה טיניאן הסיט את המגינים מאתרי הנחיתה האמיתיים בצפון האי. ספינת הקרב קולורדו (USS Colorado) והמשחתת נורמן סקוט (USS Norman Scott) נפגעו שתיהן מסוללות תותחי חוף 6 אינץ' יפניות. הקולורדו נפגעה 22 פעמים ו-44 חיילים נהרגו. הנורמן סקוט נפגעה 6 פעמים וכתוצאה מכך נהרגו הקפטן סימור אוונס (Seymore Owens) ו-22 מחייליו. היפנים אימצו את אותה הטקטיקה של הגנה עיקשת ששימשה אותם בסאיפאן – נסיגה ביום ותקיפה בלילה. פני השטח המתונים יותר של טיניאן אפשרו לאמריקאים שימוש יעיל יותר בטנקים ובארטילריה בניגוד לשטח ההררי בסאיפאן, וכך הם הצליחו לכבוש את טיניאן בתוך 9 ימי לחימה. ב-31 ביולי היפנים ששרדו יצאו למתקפת התאבדות אחרונה. קרב זה היה הראשון באוקיינוס השקט בו נעשה שימוש בנפלם. מתוך 120 המכלים שהושלכו במשך המבצע, 25 הכילו נפלם והשאר הכילו תערובת של שמן ודלק. מתוך המכלים שהושלכו, 14 היו נפלים ו-8 מהם התפוצצו לאחר שהופצצו מהאוויר. פצצות נפלם ("פצצות האש") הושלכו ממטוס ה-P-47 ת'נדרבולט ושימשו לשריפת הצמחייה ולחישוף מתקני צבא מוסווים. כמה מאות חיילים יפנים החזיקו מעמד בג'ונגל במשך חודשים. חיל המצב באי אגויג'אן (Aguiguan) דרומית מערבית לטיניאן, בפיקודו של לוטננט קיניצ'י יאמאדה, החזיק מעמד עד לסיום המלחמה ונכנע ב-4 בספטמבר 1945. החייל האחרון שהסתתר בטיניאן, מוראטה סוסומו, לא נתפס עד 1953. לאחר הקרב טיניאן הפכה לבסיס חשוב לפעולות הבאות של בנות הברית במערכה. נבנו מחנות עבור 50,000 חיילים. 15,000 חיילים מחיל הבינוי של ארצות הברית הפכו את האי לשדה התעופה העמוס ביותר במלחמה. באי נבנו שני שדות תעופה צבאיים למטוסי בואינג B-29 סופרפורטרס שבהם שישה מסלולי המראה באורך של 2,700 מטרים. אמנם היפנים סללו שלושה מסלולים עבור מטוסי קרב, אך אלו לא היו מתאימים לשימוש המפציצים האמריקאים הכבדים. מבסיסי חיל האוויר האמריקאי בטיניאן המריאו המפציצים שנשאו את פצצות האטום "ילד קטן" ו"איש שמן" להפציץ את הירושימה ואת נגסאקי, אולם כיום בסיסים אלו נטושים. העדות היחידה שנותרה במקום היא מצבת זיכרון שנבנתה במפרץ ההטענה של הפצצות (הפצצות היו גדולות מדי מכדי להטעינן למטוסים באופן רגיל ולכן נחפרו עבורן מפרצי הטענה תת-קרקעיים). מפרצים אלו, שנאטמו לאחר המלחמה מטעמי בטיחות, נפתחו מחדש ביום השנה ה-60 לציון הקרבות בטיניאן ובסאיפאן. מדיה וקבצים בנושא הקרב על טיניאן בוויקישיתוף המערכות של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה: מערב האוקיינוס השקט מאתר מרכז ההיסטוריה של צבא ארצות הברית. הקרבות באיי המריאנה מאתר "בסיס הנתונים של מלחמת העולם השנייה". הכיבוש של טיניאן מאמר של מייג'ור קארל ו. הופמן.
פלוגת מובילי המים 148

פלוגת מובילי המים 148, (PAL) WATER TANKS)), הייתה יחידה של חיילים יהודים מארץ ישראל במסגרת הארמייה השמינית של הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. היא הוקמה בשנת 1941 במסגרת התנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. הפלוגה התארגנה והתאמנה ליד קהיר שבמצרים. בין 18 בנובמבר לבין 30 דצמבר 1941 השתתפה היחידה במבצע צלבן שהביא להסרת המצור על טוברוק, במסגרת קרבות המערכה במדבר המערבי בצפון אפריקה. תפקידה של הפלוגה היה להוביל מים במדבר אל מצבורי האספקה של הצבא הבריטי. במהלך ההובלות של המים הם נקלעו מפעם לפעם לקרבות שהיו באזור. פלוגת מובילי המים הייתה הפלוגה העברית היחידה שהשתתפה במבצע. בהמשך המלחמה, במחצית הראשונה של שנת 1942, המשיכה הפלוגה לפעול במדבר המערבי. היא הייתה יחידה עברית בודדת ופעלה בתנאי שירות ותעסוקה קשים במיוחד. לאחר שב-21 ביוני 1942, כוחותיהן של מדינות הציר הצליחו לכבוש חזרה את טוברוק מבעלות הברית, נסה הפלוגה לכיוון מצרים יחד עם שאר יחידות הצבא הבריטי. במשך חודשי הקיץ והסתיו של שנת 1942, החלו ההכנות להתקפת הנגד. הפלוגה המשיכה להוביל מים ליחידות השונות שנטלו חלק בקרב אל-עלמיין השני אשר נמשך מ-23 באוקטובר ועד 3 בנובמבר 1942. היא המשיכה במרדף אחרי צבאו של גנרל ארווין רומל עד לטריפולי. הפלוגה נטלה חלק ב"מבצע אוואלאנש", נחיתת בעלות הברית בספטמבר 1943 בחוף סלרנו, דרומית לנאפולי באיטליה. היא הייתה היחידה העברית הראשונה שהגיעה לאיטליה. באיטליה היא פעלה במסגרת הארמייה החמישית של צבא ארצות הברית. בעקבות מתקפת הקיץ של בעלות הברית ב-1944 הפלוגה הגיעה לפירנצה ונותרה בה תקופה ממושכת. בפירנצה היא סיפקה מים לאוכלוסייה האזרחית עד ששוקמה מערכת אספקת המים. במתקפה האחרונה של בעלות הברית באיטליה, שהחלה באפריל 1945, הופעלה הפלוגה בגזרה המרכזית של החזית ופורקה בדצמבר 1945. הם נרתמו לפעולות שיקום יהדות פירנצה בכלל ונעריה ונערותיה בפרט. תחילה הם דאגו לצרכים הגשמיים: קורת גג, ביגוד ומזון. עברו לסיוע באיתור המשפחות והמשיכה בפעולות תרבות. המטרה הייתה לארגן את הנוער במסגרת הכשרות והעלייה לארץ ישראל. ברם, המשימה הראשונית הייתה הקניית השפה העברית והכרת ההווי הארץ ישראלי. לרשות החיילים עמדו די משאבים. בית ששימש ראש המפלגה הפשיסטית בפירנצה, מול בית הכנסת, היה למרכז ההכשרה החלוץ לצעירים. במבני בית הספר ליד בית הכנסת חודשו הלימודים (ראו תמונה). במקביל, טיפלו חיילי הפלוגה בהוצאת ילדים יהודים ממנזרים בעיר. גולת הכותרת של הפעילות הפלוגה הייתה ארגון סרטיפיקטים לבאי ההכשרות ובני משפחתם. וכך רובם הגיעו לארץ ישראל בעליית פרינסס קאתלין, ספינה קנדית שעסקה בהובלת גייסות, עוד לפני תום המלחמה ב-25 במרץ 1945. פירנצה המשיכה להיות מרכז לפליטים יהודים, אשר הגיעו אליה מאירופה ששוחררה.