אפרים קארש

אפרים קארש (באנגלית: Efraim Karsh; נולד ב-1953) הוא היסטוריון ישראלי-בריטי, לשעבר ראש המחלקה ללימודי המזרח התיכון בקינגס קולג' שבלונדון, וכיום ראש המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. מבקר חריף של ההיסטוריונים החדשים, ושל התזה הפוסטקולוניאלית ביחס לאסלאם במערב. חיבר יותר מ-100 מאמרים מקצועיים ו-16 ספרים במרוצת השנים. אפרים קארש נולד וגדל בישראל. הוא בוגר לימודי ההיסטוריה של המזרח התיכון והשפה הערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, ורכש תואר שני ושלישי בחוג ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת תל אביב. את עבודת הדיסרטציה הגיש בשנת 1984 תחת הכותר: "נייטרליות ומדינות קטנות". לאחר שסיים את התואר הראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון, הוא היה חוקר בצה"ל, שם הגיע לדרגת סרן. קארש חקר ולימד באוניברסיטאות קולומביה, הרווארד, הסורבון, בבית הספר לכלכלה של לונדון, באוניברסיטת הלסינקי, במכון הבינלאומי למחקרים אסטרטגיים בלונדון, במכון קנאן ללימודי רוסיה בעיר הבירה וושינגטון, ובמרכז יפה למחקרים אסטרטגיים שבאוניברסיטת תל אביב. קארש חקר ופרסם רבות בנושאי המזרח התיכון, מדיניות חוץ סובייטית, ומדיניות אירופאית, והוא עורך מייסד של מגזין המחקר Israel Affairs. הוא פרשן קבוע בכלי התקשורת, הופיע בתחנות הרדיו ורשתות הטלוויזיה המובילות בבריטניה ובארצות הברית, ותרם מאמרים לעיתונים מובילים, בכללם "הניו יורק טיימס", "לוס אנג'לס טיימס", "וול סטריט ג'ורנאל", ה"טיים" (של לונדון) וה"דיילי טלגרף". ב-2016 התמנה למנהל מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, תפקיד בו כיהן עד שנת 2021. קארש דוחה את הדעה הרווחת במחקר המזרח התיכון ולימודי האסלאם, הרואה אימפריאליזם כקטגוריה המתייחסת לכוחות אירופאיים ולאחרונה, לארצות הברית, ושמתייחסות למוסלמים, בין אם במזרח התיכון או במקום אחר, כקורבנות שסבלו מקולוניאליזם מצד אירופה המערבית, והוא מעמיד במרכז העמדה האסלאמית את הגישה האימפריאליסטית. קארש סובר כי הניסיון המזרח-תיכוני נובע ממצבור מגמות ארוכות טווח בנות המקום, תשוקות, ודפוסי התנהגות, בראש ובראשונה במסורת האימפריאלית האזורית של המילניום. השפעות חיצוניות, בעלות השפעה ככל שיהיו, שיחקו רק תפקיד משני, בין אם הן מהוות כוח עיקרי העומד מאחורי ההתפתחות המזרח תיכונית או הסיבה העיקרית להפכפכות. קארש פיתח את הטיעונים הללו לראשונה ב"אימפריות החול: המאבק לשליטה במזרח התיכון 1789-1923" (הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1999)- פרשנות מחודשת ומקיפה של מקורות המזרח התיכון המודרני השוללת את עליונותו של המערב ומשייכת אחריות רבה יותר לכוחות אזוריים. קארש מפריך את האמונה של תוכנית אב אירופאית נושנה במזרח התיכון אשר תבוא לשיאה בהשמדה של האימפריה העות'מאנית, כמו גם את הדעה שהכוחות האירופאיים הפרו את אחדותו של המזרח התיכון על ידי יצירתן של מדינות מלאכותיות מהישות הלא מתפקדת שהתהוותה. ב'אימפריאליזם אסלמי: היסטוריה' (אוניברסיטת ייל, 2006) קארש מפתח את טיעוניו. הוא סובר באופן דואלי כי הולדת האסלאם הייתה קשורה באופן שאינו ניתן להתרה לאימפריה, וכי, שלא כמו הנצרות, החזיק האסלאם בשאיפותיו האימפריאליות עד לימינו אלה. סיפורו של האסלאם לפי קארש, היה סיפור של עלייה ונפילה של כוחות תוקפניים ושל חלומות אימפריאליסטיים שלא גוועו מעולם. אפילו כשחלומות אלו שמו לאל כל אפשרות לחברה שלווה ולהתפתחות פוליטית של העולם הערבי-מוסלמי, הם היו מעיין נובע לפנטזיות חוזרות ונשנות של נקמה ותחיה ולמאמצים רצחניים להפוך חזונות ופנטזיות לעובדות ממשיות. האימפריה המוסלמית הגדולה האחרונה, האימפריה העות'מאנית, התכלתה לצורת ח'ליפות ריקה מתוכן. ברם, החלום של דומיננטיות אזורית ועולמית נותר חי במידה רבה. אם כיום אמריקה מגודפת בעולם המוסלמי, אין הדבר כתוצאה ממדיניות ספציפית, כי אם מכיוון שכוחה העולמי הבולט חוסם את הגשמתו של אותו חלום עתיק היומין של השבתה של "התהילה האבודה" של הח'ליפות ויסודה של קהילה חובקת עולם של מאמינים (אומה). לפי השקפתו של קארש, חזון זה אינו מותחם לשולים וקיצוניים. הדבר הוכח מעבר לכל ספק, גורס קארש, על ידי התמיכה באירועי פיגועי 11 בספטמבר בעולם האסלאמי. בדמיונם ההיסטורי של מוסלמים וערבים רבים, מייצג בן לאדן התגלמות מחודשת של צלאח א-דין, מביסם של הצלבנים וכובש ירושלים. במובן זה, מלחמות בתי האסלאם המיועדות לעליונות עולמית היא משאלה מסורתית ונכבדה שרחוקה מלבוא על סיומה. קארש הוא מבקר חריף של ההיסטוריונים החדשים, קבוצת אקדמאים ישראלים שלטענת קארש "שקועים במלאכת שיכתוב ההיסטוריה הישראלית על פי דפוס שהוא פרי רוחם, ושכל קשר בינו לבין המציאות ההיסטורית מקרי בהחלט". בשנת 1996 פרסם קארש מאמר בכתב העת Middle East Quarterly, בו טען כי ההיסטוריונים החדשים עוסקים בשכתוב ההיסטוריה, ו"מעוותים באופן מתמיד את ההוכחות הגנזכיות על מנת להמציא מחדש את ההיסטוריה הישראלית בדמות שהתוו לעצמם". קארש אף מספק דוגמאות רבות שבהן ניתן לראות לטענתו כי ההיסטוריונים החדשים "קוטמים, מעקמים ומעוותים" את המסמכים העיקריים. בשנת 1999 יצא המאמר כספר בשם פיברוק ההיסטוריה הישראלית: "ההיסטוריונים החדשים". בתגובה לביקורת, פרסמו כמה מההיסטוריונים החדשים, בהם אבי שליים ובני מוריס, מאמרי תגובה שבהם השיבו לטענותיו של קארש. בני מוריס פרסם שתי תגובות, האחת מיידית וקצרה ב-1996 והשנייה ארוכה ומפורטת ב-1998, ובהן האשים את קארש עצמו ב"בליל של עיוותים, חצאי-אמיתות, ושקרים מובהקים", ובתגובה, פרסם קארש התקפה על מאמרו של מוריס, והאשים אותו ב"עיוותים מחלחלים ומושרשים". מוריס האשים את קארש בסילוף ההיסטוריה ב"דרך ההשמטה": התעלמות מעובדות ומראיות וברירה בקפידה של המסמכים שיעזרו להוכיח את טיעוני ההיסטוריון. כדוגמה לכך, הציג את טענתו של קארש בספרו "Palestine Betrayed"‏ (2010), שהמוני ערביי ארץ ישראל קיבלו בברכה את החלטת החלוקה של האו"ם ב-1947. Palestine Betrayed/ Efraim Karsh. London: Yale University Press, 2010 Arab imperialism: the tragedy of the Middle East/ Efraim Karsh. Ramat Gan: Begin-Sadat Center for Strategic Studies, Bar Ilan University, 2006 Islamic Imperialism: a history/ Efraim Karsh. New Haven: Yale University Press, 2006. ערפאת - האיש ומלחמתו בישראל. תל אביב: ספרית מעריב, תשס"ה 2004. Rethinking the Middle East/ Efraim Karsh. London; Portland, OR: F. Cass, 2003 מלחמת אוסלו. אנטומיה של הונאה עצמית. רמת גן: מרכז בס"א, אוניברסיטת בר-אילן, 2003. Fabricating Israeli history: the 'new historians'/ Efraim Karsh. second edtion. London: F. Cass, 2000 פיברוק ההיסטוריה הישראלית: "ההיסטוריונים החדשים". תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999. Empires of the sand: the struggle for mastery in the Middle East, 1789-1923/ Efraim Karsh and Inari Karsh. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1999 שכתוב ההיסטוריה של ישראל. רמת אביב, תל אביב: מרכז משה דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה, 1997. Lessons for arms control in a changing Middle East/ Ramat-Gan: Bar-Ilan University Press, 1996 The Gulf conflict, 1990-1991: diplomacy and war in the new world order/ Lawrence Freedman and Efraim Karsh. Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1993 צדאם חוסיין: ביוגרפיה פוליטית/ אפרים קארש ואינרי ראוטסי; תרגם מאנגלית: עמנואל לוטם. תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור (מערכות), תשנ"ב 1991 Saddam Husayn: a political biography/ Efraim Karsh and Inari Rautsi. London: Brassey's, 1991 The Soviet Uniion and Syria: the Asad years/ Efraim Karsh. London: Royal Institute of International Affairs, 1988 The cautious bear: Soviet military engagement in Middle East wars in the post-1967 era/ Ephraim Karsh. Boulder, Colo.: Westview Press, 1985 The cautious bear: Soviet military engagement in Middle East wars in the post-1967 era/ Efraim Karsh. Boulder, Colo.: Westview Press, 1985 The Iran-Iraq War, 1980-1988/ Ospery Publishing, 2002. Israel: the first hundred years/ editor Efraim, Karsh. London: Frank Cass, 2000-2004 Israel, the Hashemites, and the Palestinians: the fateful triangle/ Efraim Karsh and P.R. Kumaraswamy. London: Frank Cass, 2003 In search of identity: Jewish aspects in Israeli culture/ edited by Dan Urian and Efraim Karsh. London: Frank Cass, 1999 From Rabin to Netanyahu: Israel's troubled agenda/ edited by Efraim Karsh. London: Frank Cass, 1997 Between war and peace: dilemmas of israeli security/ edited by Efraim Karsh. London: Frank Cass, 1996 Israel at the crossroads: the challenge of peace/ edited by Efraim Karsh and Gregory Mahler. London: british Academic Press, 1994 Peace in the Middle East: the challenge for Israel/ edited by Efraim Karsh. Ilford, Essex, England: Frank Cass, 1994 Non-conventional-weapons proliferation in the Middle East: tackling the spread of nuclear, chemical, and biological capabilities/ edited by Efraim Karsh, Martin S. Navias, and Philip Sabin. Oxford: Clarendon Press, 1993 The Iran-Iraq war: impact and implications/ edited by Efraim Karsh. Houndmills, Basingstoke, Hampshire: Macmillan Press in association with the Jaffe Center to Strategic Studies, Tel Aviv University, 1989 ההיסטוריונים החדשים מדיה וקבצים בנושא אפרים קארש בוויקישיתוף דף הבית של אפרים קארש ב- King's College London ‏ (באנגלית) שישים שנות מלחמה בהיסטוריה הישראלית, אביב 2008(הקישור אינו פעיל) איזה כיבוש? בני מוריס ושלטון הטרור, מסת סקירה של אפרים קארש על הגרסה הראשונה לספרו של מוריס 'היווצרות של בעיית הפליטים הפלסטינית' 'שלטון הטרור' של בני מוריס נבחן מחדש, מסת סקירה של אפרים קארש על הגרסה המחודשת לספרו של מוריס 'היווצרות של בעיית הפליטים הפלסטינית' סקירת החוק והפוליטיקה הבינלאומיים בכתב העת RILP(הקישור אינו פעיל) האם הפלסטינים הוגלו ? הקריאה האירופית השגויה של הסכסוך הישראלי-פלסטיני: שר החוץ הפיני טומיוג'ה - מקרה מבחן אפרים קארש, ערביי ישראל נגד ישראל אפרים קארש, אסטרטגיית-על של ערפאת, נתיב, ספטמבר 2004 עדי גרסיאל, ראיון, באתר ערוץ 7, 26 בינואר 2005 אפרים קארש, אסון אוסלו, עיונים בביטחון המזרח התיכון מס' 123, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, ספטמבר 2016. רבקה שפק ליסק, המיתוס על משבר הפליטים הפלסטינים (סקירה על מחקרו של אפרים קארש בתוך הספר "Palestine Betrayed"). אפרים קארש, דף שער בספרייה הלאומית מכתב פרידה מאת פרופ’ אפרים קארש, מנהל מרכז בס”א, באתר מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, 30 בספטמבר 2021. אפרים קארש, פיברוק ההיסטוריה הישראלית "ההיסטוריונים החדשים", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמ' 11 Efraim Karsh, Rewriting Israel's History, 1996 בני מוריס, מדיר יאסין עד קמפ דייוויד, 16. השקרן כגיבור (17 במרץ 2011), עמ' 224.