laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Melkus RS 1000

Melkus RS 1000 היא מכונית ספורט בעלת מרכב פיברגלס, תוצרת סדנת מכוניות המרוץ "Melkus" (אנ') בניהולו של נהג מרוצי המכוניות לשעבר היינץ מלקוס מגרמניה המזרחית, דרזדן, אשר יוצרה בין השנים 1969–1979. סך הכול יוצרו 101 יחידות. בעלת מרכב פיברגלס מנוע מרכזי הנעה אחורית בלמים - מערכת בלימה כפולה, בלמי תוף על כל ארבעת הגלגלים, (בלמי דיסק קדמי - אופציונלי) מצמד - דיסק בודד יבש מתלה קדמי - גלגלים עצמאיים עם quadrilaterals, מעיינות סליל טלסקופים הלם, בולמים הידראולים מתלה אחורי - גלגלים עצמאיים עם משולשי נדנוד, מעיינות סליל ודסקרים הידראולים טלסקופים מכל דלק - קבולת 60 ליטר צמיגים: 155 SR 13 (אפשרות נוספת: 165 SR 13) מרכב הדגם נלקח מדגם המכונית המשפחתית Wartburg 353 תוצרת "Wartburg" (אנ') ממזרח גרמניה 2 דלתות הדגם "Gull-wing door" (אנ') ("דלת של כנף") מחיר היחידה עמד על 26,800 מרק גרמני (בשנת 1969) דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" דגם "Melkus RS 1000" מדיה וקבצים בנושא Melkus RS 1000 בוויקישיתוף Melkus RS 1000, סרטון באתר יוטיוב Melkus RS 1000, סרטון באתר יוטיוב Melkus RS 1000, סרטון באתר יוטיוב איחוד גרמניה מחדש - איחוד גרמניה (בגרמנית: Deutsche Wiedervereinigung) התרחש ב-3 באוקטובר 1990, כאשר שטחי גרמניה המזרחית, שעד האיחוד היו תחת שלטון קומוניסטי, אוחדו לתוך גרמניה המערבית הדמוקרטית. דגם "Melkus RS 1000" - מפרט carsablanca.com/Oldtimer-Lexikon/Marke/Melkus/Modell/melkus-rs-1000/Variante/melkus-rs-1000 דגם "Melkus RS 1000" auto.cz/melkus-rs-1000-supersport דגם "Melkus RS 1000" motor1.com/news/63725/soviet-bloc-cars-were-weird-melkus-rs-1000 דגם "Melkus RS 1000" fastestlaps.com/models/melkus-rs-1000
אליפות העולם בשחמט 1990

אליפות העולם בשחמט 1990 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. בשלב הסופי התמודדו בדו-קרב, שנערך בין 8 באוקטובר ל-30 בדצמבר 1990, אלוף העולם אנטולי קרפוב וגארי קספרוב. זה היה הדו-קרב החמישי בין קרפוב לקספרוב על התואר במהלך השנים 1984–1990. הוא הסתיים בניצחון של גארי קספרוב שהמשיך את כהונתו. בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימו 3 תחרויות בין-אזוריות עם 17 משתתפים כ"א. 12 שחמטאים העפילו (4 מכל תחרות) לתחרות המועמדים ולתחרות זו הוזמנו גם אנדריי סוקולוב, יאן טימן, רפאל ואגניאן וארטור יוסופוב. בשלב זה בסנט ג'ון התקיימו משחקים מקדימים בהם נקבעו 8 עולים לשלבי הגמר. התקיימו משחקי חצי הגמר והגמר. מנצח הגמר קיבל זכות לדו-קרב עם גארי קספרוב על התואר. שלבי הפלייאוף נערכו במהלך אוגוסט 1988 - מרץ 1990. הדו-קרב התקיים בניו יורק, שבארצות הברית ובהמשך בליון, שבצרפת. הוא היה אמור לכלול עד 24 משחקים. אם הוא היה מסתיים בתיקו, קספרוב היה נותר אלוף העולם. משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
Layla

"Layla" (בעברית: ליילה) הוא שיר שנכתב על ידי אריק קלפטון וג'ים גורדון ובוצע על ידי להקתם "דרק והדומינוס". השיר נכלל באלבום האולפן היחיד של הלהקה, שראה אור בנובמבר 1970, "Layla and Other Assorted Love Songs". השיר לא זכה להצלחה בהוצאתו הראשונית, אבל מאוחר יותר זכה לתשואות מהקהל הרחב וממבקרים, ונבחר למקום ה-27 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין "רולינג סטון". ב-1992 אריק קלפטון הוציא גרסה אקוסטית לשיר ב-MTV Unplugged. שנה לאחר מכן היא זכתה בפרס "גראמי" לשיר הרוק הטוב ביותר. הרקע לשיר הוא סיפור אהבה שהתרחש במאה ה-7 בחצי האי ערב, והיווה את הבסיס לפואמה לילא ומג'נון, שנכתבה במאה ה-12 על ידי המשורר חכים ג'מאל א-דין נזאמי. קלפטון הושפע מהפואמה, שהייתה סיפור על איש צעיר שהתאהב ללא תקווה באישה צעירה ויפה, הפך למשוגע, ולכן לא יכל להינשא לה. השיר קיבל השראה נוספת מהאהבתו הנכזבת לפאטי בויד, אשתו של חברו ג'ורג' האריסון גיטריסט מוביל ב"הביטלס". אולם קלפטון ובויד בסופו של דבר התחתנו. בשנת 1966 ג'ורג' האריסון נישא לפאטי בויד, דוגמנית שפגש בצילומי הסרט "לילה של יום מפרך". בסוף שנות ה-60 האריסון וקלפטון הפכו לחברים קרובים. קלפטון השתתף בביצוע של השיר While My Guitar Gently Weeps שהופיע באלבום הלבן של הביטלס, והאריסון השתתף בכתיבה ונגינת השיר של להקת "Cream" בה היה חבר קלפטון. בתקופה זו התאהב קלפטון בבויד, אשת חברו האריסון. הזוג התגרש בשנת 1977, ושנתיים לאחר מכן בויד נישאה לקלפטון. האריסון קיבל את הנישואין בשלוות נפש, והשתתף במסיבת הנישואין שלהם יחד עם חבריו ללהקה רינגו סטאר ופול מקרטני. במהלך נישואיהם כתב קלפטון לבויד שיר אהבה נוסף שהצליח: "Wonderful Tonight". הזוג התגרש בשנת 1989. את השיר כתב קלפטון בהשראת הפואמה לילא ומג'נון שנכתבה על ידי המשורר הפרסי נזאמי, ועסקה בסיפור אהבה לא ממומש בין גבר לנסיכה בחצי האי ערב במאה ה-7 לספירה. קלפטון נחשף לפואמה באמצעות חברו איאן דאלאס (אנ') שהיה בתהליכי התאסלמות באותה תקופה. הסיפור אודות נסיכה שאולצה להתחתן עם גבר בעל כורחה, ומנגד אהובה שרצה להתחתן איתה ונותר בלעדיה, השפיע על קלפטון. קלפטון כתב את השיר בעזרתו של גורדון המתופף, חברו ללהקה, על בסיס רגשותיו כלפי הסיפור וקרא לו "Layla". קלפטון קיווה שהמסר בשיר ישכנע את בויד לעזוב את האריסון עבורו. בשנת 1992 הוציא קלפטון גרסה אקוסטית (Unplugged) לשיר, שבוצעה במסגרת סדרת ההופעות MTV Unplugged. הגרסה נכנסה לאלבומו של קלפטון "Unplugged", שהיה לאלבום ההופעה החיה הנמכר ביותר בכל הזמנים, והיה לאלבום המצליח ביותר של קלפטון. השיר זכה בתואר שיר הרוק הטוב ביותר לשנת 1993 בטקס פרסי "גראמי". מידע על היצירה "Layla" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Layla" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Layla" באתר SecondHandSongs גל גפן, האזנה מודרכת לשיר, באתר Omny.fm, מתוך הפודקאסט "האזנה מודרכת", ‏3 באפריל 2020 Layla and Other Assorted Love Songs Doggett 2009, p. 261. Brean, Henry. "Get back, Jo Jo: New documentary captures moment Tucson landed in Beatles hit song". נבדק ב-24 בדצמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) אור ברנע וסטלי סולומונוב, חפש את האישה, באתר ynet, 15 באוגוסט 2008 Jean PattersonCrazy About "Layla", באתר azerbijan international‏, 6 במרץ 1998 אור ברנע, מהדורה חדשה ל-"Unplugged" של קלפטון, באתר ynet, 6 בספטמבר 2013
Jiotto Caspita

Jiotto Caspita (ביפנית: ジオット・キャスピタ) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט, המוגדרת כמכונית על, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ היפנית, "Dome" (ביפנית: (株式会社童夢) אשר נבנתה בין השנים 1989–1990. אב טיפוס הראשון הוצג בתצוגת המכוניות של טוקיו (אנ') ה-28 בשנת 1989. יוצרו 2 אבות טיפוס. מנוע מרכזי 2 מושבים 2 דלתות הדגם "Gull-wing door" (אנ') ("דלת של כנף") מנהל הפרויקט: "Kunihisa Ito" תאוצה בין 0 - 97 קמ"ש היא 4.7 שניות יחס משקל: 40/60 סוג מנוע: "DOHC flat-12" מנוע: סובארו דגם "Subaru 1235") 5 שסתומים לצילינדר (60 שסתומים) קיבולת מכל דלק: 100 ליטר צמיגים: 245/40ZR - 17/335/35ZR-17 גלגלים: 9JJx17/13JJx17 מצמד: יבש כפול pIate בלם: דיסק מאוורר ספוילר (קדמי ואחורי) נשלט חשמלית, טווח מתוכנן 190 מ"מ תאוצה בין 0 - 97 קמ"ש היא 4.7 שניות יחס משקל: 40/60 סוג מנוע: 72-degree DOHC V10 מנוע: "Judd GV 72-degree V10" 4 שסתומים לצילינדר (40 שסתומים) בלם: דיסק מאוורר קיבולת מכל דלק: 100 ליטר דגם "Jiotto Caspita" דגם "Jiotto Caspita" דגם "Jiotto Caspita" דגם "Jiotto Caspita" מדיה וקבצים בנושא Jiotto Caspita בוויקישיתוף Jiotto Caspita, סרטון באתר יוטיוב Jiotto Caspita, סרטון באתר יוטיוב דגמי "Jiotto Caspita" - היסטוריה allcarindex.com/blog/Jiotto-Caspita-FULL-STORY דגם "Jiotto Caspita" automobiles-japonaises.com/Jiotto/Caspita דגמי "Jiotto Caspita" web.archive.org/web/20051216234530/http://www.weismann דגם "Jiotto Caspita" - מפרט dome-museum.com/029_jiotto_caspita דגם "1989 Mk I Caspita" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car ספוילר - מתקן המוצב בחלקה האחורי של מכונית במטרה לשנות את זרימת האוויר ולשפר את יעילות צריכת הדלק ואת השליטה ברכב דגם 1990 Mk II Caspita- מפרט carfolio.com/specifications/models/car
אליקו באלה

אליקו באלה (באנגלית: Aliko Bala; נולד ב-27 בפברואר 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק באסואן בעמדת הקיצוני. באלה התחיל את הקריירה שלו ב"אקדמיה לכדורגל GBS", אקדמיית כדורגל מקומית בניגריה. בקיץ 2015 חתם בטרנצ'ין מליגת העל הסלובקית. ב-23 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק בליגה נגד רוז'ומברוק. ב-29 באוגוסט 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-4 נגד סניצה. בינואר 2017 חתם בזולטה ורכם מליגת העל הבלגית איתה זכה בגביע הבלגי בסיום העונה. ב-31 בינואר 2018 הושאל להפועל עכו עד לסיום העונה. ב-3 באוגוסט 2018 באלה חתם בהפועל מרמורק. ב-1 באפריל 2021, באלה חתם בפלאטו יונייטד מליגת העל הניגרית. אליקו באלה, באתר Transfermarkt אליקו באלה, באתר Soccerway אליקו באלה, באתר FootballDatabase.eu שמעון אלבז, אליקו באלה חתם בהפועל עכו, באתר ynet, 31 בינואר 2018 מיכאל וייסרמן, עליקו באלה חתם בהפועל מרמורק, באתר דאבל פס, 3 באוגוסט 2018 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליקו באלה".
אליבלטו ריביירו

אליבלטו ריביירו דנטס (בפורטוגזית: Elivelto Ribeiro Dantas; נולד ב-2 בינואר 1992) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בקלמטה בעמדת החלוץ. אליבלטו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלמנגו, אך לא זכה להגיע לקבוצה הבוגרת. בשנת 2012 חתם באימפריאל. כעבור עונה הושאל לקאבופריינסה, ועונה לאחר מכן חזר לאימפריאל. בעונת 2014 חתם באקרנאס מליגת העל הליטאית. בסיום העונה, הקבוצה הפסיקה את פעילותה ואליבלטו קיבל את כרטיס השחקן שלו בחזרה וחתם בז'לגיריס וילנה. בז'לגיריס, אליבלטו זכה בשתי אליפויות, שני גביעים ושני סופר קאפים. ב-3 בינואר 2018 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. באוגוסט 2018 חתם בריגה סקולה. בינואר 2019 חתם בטראז הקזחית. בינואר 2020, אליבלטו חתם בסוגדיאנה דז'יזק מליגת העל האוזבקית. ב-25 באוגוסט 2020, אליבלטו חתם בפוניבז'. בינואר 2023 חתם באנג'ניסי קרדיטסה מהליגה היוונית השנייה. ב-27 באוקטובר 2023 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2024 חתם בקלמטה אליבלטו ריביירו, באתר Transfermarkt אליבלטו ריביירו, באתר Soccerway אליבלטו ריביירו, באתר WorldFootball.net אליבלטו ריביירו, באתר FootballDatabase.eu גידי ליפקין, ‏יש חיזוק: אליבלטו הברזילאי חתם במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 3 בינואר 2018
באנף

האם התכוונתם ל... באנף (אלברטה) – עיירה בהרי הרוקי הקנדיים בפרובינציית אלברטה שבקנדה באנף סנטר – מרכז כנסים והשכלה גבוהה בעיירה באנף פסטיבל הסרטים ההררי של באנף – פסטיבל סרטים שנערך בבאנף סנטר הפארק הלאומי באנף – פארק לאומי סביב העיירה באנף תחנת הרכבת של באנף – תחנת הרכבת של העיירה באנף - אתר מורשת לאומית של קנדה שדה התעופה באנף – שדה התעופה של העיירה באנף באנף (אברדינשייר) – עיירה במחוז אברדינשייר שבסקוטלנד מפרץ באנף – מפרץ בסקוטלנד בסמוך לעיירה באנף
משאית מנוף

משאית מנוף היא כלי רכב המשלב משאית ומנוף המורכב עליה, ליחידת תפעול אחת. קיימים סוגים רבים של משאיות מנוף השונות זו מזו בגודלן, טווח הפעולה שלהן ויכולת הנשיאה. המשותף לכולן שמדובר במשאית שעליה מורכב מנוף קבוע. משאית מנוף היא תוצר של התפתחות הטכנולוגיה אשר אפשרה לשלב בין מכונות עבודה שתפקידיהן שונים לידי מכונה יחידה אחת שמסוגלת לבצע מספר פעולות ולהתאים עצמה למשימה שעליה לבצע. משאית מנוף הופיעה כמענה לצורך בשינוע של מכלולים כבדים וגדולים מנקודה אחת לנקודה אחרת הרחוקה ממנה כולל העמסה ופריקה שלהם בנקודות הקצה. קיימים פתרונות רבים לאפשרות של העמסה ופריקה ממשאית בעזרת מלגזות, מנופים קבועים באתר היצור ומנופי עגורן באתרי בנייה. במשך הזמן השתכללה הטכנולוגיה המשולבת במנופים המורכבים על המשאיות, נמצאו יותר ויותר תפקודים ספציפיים ששולבו בפעילות החברות המפעילות את משאיות המנוף. במערכות הנישאות שולבו מתקנים ייעודיים, נלווים, המולבשים על המנוף והמאפשרים ביצוען של עבודות שונות בעזרת משאית מנוף שקודם לכן היה קושי רב בביצוען. היתרון הבולט ביותר של משאית מנוף, הוא בכך, שמכונה המופעלת על ידי אדם בודד, יכולה להגיע לאתר ייצור או אחסון ולהעמיס משא גדול וכבד במהירות גבוהה יחסית, ולאחר ההעמסה להגיע אל אתר היעד. נהג משאית המנוף יכול לפרוק את המשא ללא צורך בהמתנה למנוף מקומי או כלי אחר. כיום קיימים סוגים רבים של משאיות מנוף חלקן למטרות ייעודיות אך מרביתן של משאיות המנוף מאפשרות ביצוע של מגוון רחב של משימות העברת מטענים והנפת מטענים שונים. משאיות המנוף מוגבלות בגודלן לתקינה הרגילה של המשאיות כפי שהוא מופיע בתקנות התעבורה. בנוסף לכך קיימות הגבלות על משקל המנוף וגודלו בהתאם לגודל המשאית. ככלל, כאשר מנוף המשאית מקופל ואינו מתופעל גודלו לא יחרוג מגודלה הסטנדרטי של המשאית. יש להבדיל בין משאית מנוף לבין עגורן נייד, מנוף המותקן על גבי משאית ומשמש רק להנפת מטען וחסר יכולת הובלה ושינוע. במשאית מנוף, לעומת זאת, המנוף קטן יותר והיא יכולה לשאת ולשנע מטען רב. מדיה וקבצים בנושא משאית מנוף בוויקישיתוף
תקי א-דין א-סובקי

תקי א-דין א-סובקי (שם מלא בערבית: أبو الحسن تقي الدين علي بن عبد الكافي السبكي, בתעתיק לעברית: אבו אלחסן תקי א-דין עלי בן עבד אלכאפי א-סבכי). היה פוסק הלכה מפורסם מהאסכולה השאפעית, מומחה לחדית', קאדי, פרשן הקוראן, והשופט הראשי של דמשק. נולד בשנת 1284 לספירה, ונפטר בשנת 1355. תקי א-דין -אסובקי, נולד בכפר סובק שבמצרים. רכש את חינוכו והשכלתו האסלאמית בקהיר, שם הוא למד אצל מומחים כגון אבן ריפע, שהתמחה בשריעה, אל-עיראקי, שהתמחה בפרשנות הקוראן, וא-דימיאטי, שהתמחה בחדית'. כמו כן, במהלך שנות לימודיו הרבות, תָּר תקי א-דין אחר ידע בתחום החדית' בחוגי המומחים של סוריה, אלכסנדריה והחג'אז. לבסוף, הוא לימד בבית הספר "מנצוריה" אשר ממוקם ב"מסגד אבן טולון". לאחר שעזב את מצרים בנעוריו, התיישב תקי א-דין בסוריה, שם הוא צמח והתפתח עד שמונה לשופט הראשי העליון של סוריה, ונואם בכיר במסגדי דמשק, וגם פרופסור של כמה מוסדות אקדמאי. נותר בתפקידו כשופט הראשי כ-17 שנים, עד שהוחל על ידי בנו, תאג' א-דין א-סובקי. לאחר שהוחלף בתפקיד על ידי בנו, שב תקי א-דין לקהיר, שם הוא העביר את שארית חייו עד פטירתו בשנת 1355. תקי א-דין א-סובקי מזוהה מבחינה תאולוגית עם האשעריה, הזרם התאולוגי המוביל והנפוץ ביותר בעולם. הוא אף העלה על הכתב מספר חיבורים בנושא התאולוגיה האשערית. חיבורו המפורסם ביותר בנושא הוא "אלאעתבאר בבקא אלג'נה ואלנאר" (בערבית: الاعتبار ببقاء الجنة والنار). מהפן ההלכתי, מזוהה תקי א-דין עם האסכולה השאפעית. Khalil, Mohammad Hassan., Islam and the fate of others : the salvation question, Oxford: Oxford University Press, 2012 Ibn al-Naqīb, Aḥmad ibn Luʼluʼ, -1368., Reliance of the traveller : the classic manual of Islamic sacred law ʻUmdat al-salik, Rev. ed, Beltsville, MD, U.S.A.: Amana Publications, 1999 Rapoport, Yossef, 1968-, Marriage, money and divorce in Medieval Islamic society, Cambridge: Cambridge University Press, 2005 Chipman, Leigh., The world of pharmacy and pharmacists in Mamlūk Cairo, Leiden: Brill, 2010 Stilt, Kristen., Islamic law in action : authority, discretion, and everyday experiences in Mamluk Egypt, Oxford: Oxford University Press, 2011
הורסט רוזנטל

הורסט רוזנטל (1915–1942) היה יוצר קומיקס יהודי מגרמניה, שיצר בתקופת השואה שלושה ספרונים המתעדים באופן הומוריסטי את קורותיו ואת שראו עיניו. רוזנטל נרצח באושוויץ בגיל 27. לא ידוע דבר על חייו הפרטיים של הורסט רוזנטל קודם המלחמה, או על מצבו המשפחתי. במהלך מלחמת העולם השנייה, ככל הנראה בשנת 1942, הוא נאסר במחנה גירס בצרפת. משערים שזאת מכיוון שבזמן הכיבוש שהה בצרפת. לא ידוע עוד על קורותיו בזמן המלחמה, מלבד זאת שב-15 בספטמבר 1942 גורש לאושוויץ ונרצח שם. בזמן שהותו במחנה הריכוז הצרפתי גירס, יצר רוזנטל שלושה ספרוני קומיקס המתארים באופן הומוריסטי את קורותיו ואת שראו עיניו במחנה זה. ביצירות מועברת ביקורת סמויה (אך גלויה למדי לעיני הקורא) על אופן התנהלותו של המחנה וכן על ממשלת צרפת. היצירה המוכרת ביותר היא "מיקי (מאוס) במחנה גירס". בספרון זה, שרוזנטל מציין במפורש על כריכתו ש"יצא לאור ללא אישורו של וולט דיסני", מתוארים קורותיו של מיקי מאוס במחנה הריכוז: הפתעתו למראה ההתנהלות הלא-הגיונית שבמחנה, תגובתו כאשר מבקשים ממנו "ניירות" ("אני בין-לאומי!" ותגובת הפקיד: "אם כן, הרי אתה קומוניסט!"), ניסיונו לאתר את הלחם שחולק לו במחנה באמצעות זכוכית מגדלת, ועוד. בסיומו של הקומיקס מיקי מאוס מחליט שתנאי המחנה כבר אינם מוצאים חן בעיניו, ומכיוון שאיננו אלא דמות אנימציונית הוא מחליט למחוק את עצמו מן הציור ובכך להימלט מגורלו. בסיום זה טמונה משאלת לב של היוצר להימלטות מגורלו, ואולי אף למוות הגואל מן הייסורים. דף מיצירתו של רוזנטל, "מיקי במחנה גירס", מוצג במוזיאון לתולדות השואה ביד ושם. מדיה וקבצים בנושא הורסט רוזנטל בוויקישיתוף לוין איתמר, מבעד לדמעות: הומור יהודי תחת השלטון הנאצי, יד ושם, 2007, עמ' 33 בספר "מבעד לדמעות: הומור יהודי תחת השלטון הנאצי", מצויים עמודי הספר עם תרגום לעברית, בדפי הצבע בין עמ' 160 ל-161.
חליפת מכנסיים

חליפת מכנסיים היא חליפה לנשים הכוללת מכנסיים וז'קט תואם. חליפת מכנסיים לגברים הייתה רווחת בתרבות המערב.[דרושה הבהרה] בשנות ה-20 של המאה ה-20 נשים החלו ללבוש מכנסיים וז'קט. בבריטניה החלו נשים ללבוש חליפות מכנסיים בעת מלחמת העולם הראשונה. בשנות השישים הפכה חליפת מכנסיים לנשים רווחת, והפכה ללבוש העסקי המקובל לנשים.[דרושה הבהרה] ב-1964 עיצב מעצב האופנה הבריטי אוסי קלארק חליפת מכנסיים לנשים. ב-1966 עיצב איב סן-לורן חליפות מכנסיים לנשים להן קרא לה סמוקינג (Le Smoking) בסגנון הטוקסידו הגברי. עד 1993 נאסר על נשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט של ארצות הברית. ב-1993 הסנטוריות ברברה מיקולסקי וקרול מוזלי בראון לבשו מכנסיים בעת הופעתן בסנאט, ומאז הותר לנשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט. מדיה וקבצים בנושא חליפת מכנסיים בוויקישיתוף Ossie Clark 1965-74, V&A Publications, 2003 India Opie Meres, The History Of The Pantsuit, Grazia, ‏5 November 2016 Sarah L. Kaufman, 'Pantsuit Power' flashmob video for Hillary Clinton: Two women, 170 dancers & no police, The Sydney Morning Herald, ‏8 October 2016 Sarah L. Kaufman, ‘Pantsuit Power’ flashmob video for Hillary Clinton: Two women, 170 dancers and no police, The Washington Post, ‏7 October 2016 הניו יורק טיימס, איך דווקא חליפת מכנסיים לבנה נהפכה לסמל של העצמה נשית?, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2021
טינמו פטגוניה

טינמו פטגוניה (שם מדעי: Tinamotis) הוא סוג של עופות קרקע ממשפחת הטינמיים החיים בדרומה של אמריקה הדרומית בחבל פטגוניה שבארגנטינה, בוליביה וצ'ילה. בסוג זה יש רק 2 מינים. מינים אלה מותאמים לאקלים ההררי של מורדות האנדים. הם בעלי רגליים ארוכות העוזרות להם לרוץ והם חיים על הקרקע. הם יכולים לעוף אך בצורה חלשה מאוד. טינמו הפונה (Tinamotis pentlandii) טינמו פטגוני (Tinamotis ingoufi) מדיה וקבצים בנושא טינמו פטגוניה בוויקישיתוף טינמו פטגוניה, באתר ITIS (באנגלית) טינמו פטגוניה, באתר NCBI (באנגלית) טינמו פטגוניה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טינמו פטגוניה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טינמו פטגוניה, באתר GBIF (באנגלית)
אליפות העולם באתלטיקה באולם 1987

אליפות העולם באתלטיקה באולם התקיימה לראשונה בשנת 1987 באינדיאנפוליס, ארצות הברית. האליפות מהווה המשך להמשחקים העולמיים באולם שהתקיימו לראשונה בשנת 1985 בפריז, צרפת. האליפות התקיימה בין התאריכים 6 - 8 במרץ. באליפות השתתפו 401 אתלטים מ-85 מדינות. מכיוון שהייתה זאת האליפות השנייה בלבד נקבעו במהלכה מספר שיאי אליפות רבים, בכל 11 מקצועות הנשים וב-10 מתוך 13 מקצועות הגברים.
חובה לבנת-עורף

חובה לבנת-עורף (שם מדעי: Eupodotis) הוא סוג קטן של עופות ממשפחת החובתיים החיות רק באפריקה. חובות אלה מזכירות במראם שכווים והן בעלות גוף קטן, רגליים קצרות וראש קטן בעל סנטר שחור ועורף לבן. הן חיות בסוואנות ואתרים פתוחים ברחבי אפריקה וכמה מינים חיים בעיקר ברמות של דרום אפריקה והשיחיות שסביבם. הן חיות בבדידות, עם בן זוג או בקבוצות קטנות. חובה לבנת בטן (Eupodotis senegalensis) חובה כחולה (Eupodotis caerulescens) חובת קארו (Eupodotis vigorsii) חובת ריפל (Eupodotis rueppellii) חובה חומה קטנה (Eupodotis humilis) מדיה וקבצים בנושא חובה לבנת-עורף בוויקישיתוף חובה לבנת-עורף, באתר ITIS (באנגלית) חובה לבנת-עורף, באתר NCBI (באנגלית) חובה לבנת-עורף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חובה לבנת-עורף, באתר GBIF (באנגלית)
הסתערות חיל הפרשים (סרט, 1968)

הסתערות חיל הפרשים (באנגלית: The Charge of the Light Brigade) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1968 בבימוי של טוני ריצ'רדסון בהשתתפות טרוור הווארד, דייוויד המינגס, ג'ון גילגוד, וונסה רדגרייב. הסרט מתאר את הסתערות הבריגדה הבריטית הקלה במלחמת קרים שהסתיימה תוך זמן קצר בתבוסה קשה. סרט קודם על אותה פרשה הופק ב-1936 עם ארול פלין ואוליביה דה הבילנד בתפקידים הראשיים. הסרט משובץ בקטעי אנימציה המתארים באופן סאטירי את הגורמים למלחמת קרים ואת תוצאותיה. יש בו סצנות מלחמה המוניות. בסרט מתואר הפער הגדול בין המעמד הגבוה של הקצינים המפקדים והמעמד הנמוך של חיילים פשוטים המגויסים מדלת העם לשמש בשר תותחים במלחמות תמורת בגדים יפים ומשכורת צנועה. עבור סרט זה, טרוורד הווארד היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר. בנוסף לפרס זה, היה הסרט מועמד לפרסים על העיצוב האמנותי, צילום, תלבושות, סאונד ועריכה. לורד קרדיגן (טרוור הווארד) הוא מפקד גדוד ההוסארים ה-11 בצבא האנגלי. הוא גאה בגדוד שלו ומוציא מכספו על מדים יפים של חייליו במסגרת צבא שלא ידע מלחמות מאז קרב ווטרלו. אנשיו מגייסים חיילים מדלת העם ומבטיחים להם מדים, גאווה ופרנסה. על עבירות קטנות וגדולות הם נשפטים לעונש מלקות. החיילים המשועממים ששים לקרב ולא נמנעים מלפזר בכוח הפגנות של רודפי שלום ומתנגדי מלחמה. שני קפטנים מגיעים לגדוד לאחר שירות בהודו - לואיס נולן (דייוויד המינגס) וויליאם מוריס (מארק ברנס). קרדיגן מזלזל בהם מכנה אותם "הודים" ומתעמת לא פעם עם נולן. ויליאם נישא לחברתו קלריסה (ונסה רדגרייב) ונולן מפתח אתה קשרים אינטימיים חשאיים. הצבא האנגלי מושט בספינות לחצי האי קרים בפיקודו של לורד רגלן (ג'ון גילגוד), קצין קשיש ואיטי שמאז קרב ווטרלו לא נלחם. על דיוויזיית הפרשים מפקד לורד לוקאן (הנרי אנדרוז) שמסוכסך עם קרדיגן. החיילים נוחתים בחוף שכשהם תשושים לאחר מספר סערות בים ומגפת כולרה שמתפשטת וממיתה הרבה מהם. נולן מתמנה לעוזרו של לורד רגלן. הוא מתרשם שרגלן איטי ולא מתמצא במהלך הקרב עם הרוסים. רגלן רוצה לשמר את הפרשים הקלים למערכה על סבסטופול. הוא נותן הוראה בכתב לנולן שיעביר למפקדי הפרשים שלא ייכנסו לקרב. הרוסים תפסו חלק מהתותחים של האנגלים. קרדיגן עומד עם אנשיו בעמק ולא רואה את הרוסים הניצבים מצידי העמק. נולן מגיע נסער ומבולבל וכאשר קרדיגן מתחיל לחקור אותו הוא מתחיל להסתער כששאר הפרשים מאחוריו. בתחילת הקרב הוא מתוודע לטעותו אך הוא נהרג. הפרשים הקלים שועטים לעבר הרוסים שתפסו את התותחים אך מותקפים מהצדדים ורובם נהרגים. בריגדת הפרשים הקלה מחוסלת. הניצולים חוזרים פצועים ומובסים. הסרט מסתיים בוויכוח קולני בין המפקדים בנוסח "מי נתן את ההוראה"?.. מדיה וקבצים בנושא הסתערות חיל הפרשים בוויקישיתוף "הסתערות חיל הפרשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הסתערות חיל הפרשים", באתר נטפליקס "הסתערות חיל הפרשים", באתר AllMovie (באנגלית) "הסתערות חיל הפרשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט הסתערות חיל הפרשים, באתר יוטיוב קטעי אנימציה מהסרט הסתערות חיל הפרשים, באתר יוטיוב
מרצדס-בנץ C112

מרצדס-בנץ C112 (בגרמנית: Mercedes-Benz C112) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט, בעלת מנוע מרכזי, המוגדרת כמכונית-על, אשר הוצגה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בשנת 1991. חברת "מרצדס-בנץ" קיבלה 700 הזמנות עבור המכונית, אבל המכונית מעולם לא נכנסה לייצור פעיל. מנוע מרכזי 2 מושבים 2 דלתות הדגם "Gull-wing door" (אנ') ("דלת של כנף") תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 4.0 שניות מערכת ABS (נגד נעילת גלגלים) מערכת ASR (אנטי החלקה) בקרת הגוף הפעיל (Active Body Control, or ABC) - שליטה ביציבות הרכב, באמצעות מערכת הידראולית בכל גלגל בתוספת חיישנים המנטרים את תנועות הרכב ספוילרים - הספוילר הקדמי וספוילר הכנף האחורית, אשר ניתן להעביר כדי להבטיח את השילוב האופטימלי של מקדם גרר נמוך "מרצדס-בנץ C112" "מרצדס-בנץ C112" "מרצדס-בנץ C112" "מרצדס-בנץ C112" "מרצדס-בנץ C112" "מרצדס-בנץ C112" - מבט לדלתות מסוג "Gull-wing door" מרצדס-בנץ מכונית קונספט מרצדס-בנץ C111 "מרצדס-בנץ C112" - תמונות מדיה וקבצים בנושא מרצדס-בנץ C112 בוויקישיתוף מרצדס-בנץ C112, סרטון באתר יוטיוב מרצדס-בנץ C112, סרטון באתר יוטיוב מרצדס-בנץ C112, סרטון באתר יוטיוב מכוניות המחקר של מרצדס-בנץ emercedesbenz.com "מרצדס-בנץ C112" supercars.net/blog/1991-mercedes-benz-c112 "מרצדס-בנץ C112" fanmercedesbenz.com/1991-mercedes-benz-c112 "מרצדס-בנץ C112" netcarshow.com/mercedes-benz/1991-c112_concept
אבאן בן עותמאן בן עפאן

אבו סעיד אבאן בן עות'מאן בן עפאן האומיי (בערבית:ابان بن عثمان بن عفان) (נפטר בשנת 723 לספירה, שנת 105 ההיג'רית) היה מגדולי א-תאבעון, ממוסרי החדית' של הנביא מוחמד, מושל אלמדינה בין השנים 75- 82 לספירה ההיג'רית, בתקופת הח'ליפה עבד אל-מַלִכּ בן מרואן, והיה הראשון שכתב את הביוגרפיה של הנביא מוחמד. אבו סעיד, אבאן בן עות'מאן בן עפאן בן אבי אלעאס בן אומייה, משבט קורייש, נחשב אחד מגדולי א-תאבעון באלמדינה. אביו הוא עות'מאן בן עפאן היה הח'ליף השלישי של המוסלמים. במהלך השנים התגלעה מחלוקת לגבי כינויו: היו שאמרו שהכוניה שלו - אבו סעיד,אבו עבדאללה או אבו סעד. אבּאן למד פיקה וחדית', והיה הראשון שהעלה על כתב את הביוגרפיה של הנביא מוחמד, אך לא כנרטיב, אלא כמסורות שמתייחסות לביוגרפיה של הנביא מוחמד שנאספו על ידיו. אבאן השתתף בקרב הגמל, עם עאישה בנת אבו בכר, זובייר בן אלעואם, וטלחה בן עובייד-אללה. אבאן בן עות'מן נתמנה כמושל אלמדינה בשנת 75 להג'רה, כמחליפו של יחיא אבן אל-אלחקם אבן אבי אל-אלעאס. אבאן נשאר בתפקיד זה למשך שבע שנים, בשנת 82 ההיג'רית הדיח אותו הח'ליפה, ובמקומו התמנה הישאם בן איסמעיל. אבאן בן עות'מאן נפטר בשנת 723 לספירה, שנת 105 ההיג'רית, באלמדינה, כאשר היה הח'ליפה יזיד אבן עבד אל-מאלכ. אבאן סבל ממספר מחלות, ביניהן ליקויי שמיעה ומוגבלות כללית בהליכה. בסוף חייו לקה בשיתוק מוחי ונפטר. מסר מאביו עות'מאן בן עפאן וזיד בן תאבית. ומסרו ממנו: עמרו אבן דינאר, אבן שהאב א-זוהרי,ואבו א-זנאד, ואשעאב בן אום חומידה א-טאמע, ודאוד בן סינאן אל-מדני, וריאח בן עוביידה, וא-זובייר בן מוח'לד, וסעד בן עמאר,וד'ומרה בן סעיד אל-מאזני, ועאמר בן סעד בן אבי אל-ואקאס, ועבדאללה בן אבי בכר בן מוחמד בן עמרו בן חזם, והבן שלו עבד א-רחמאן בן אבאן בן עות'מאן, ועות'מאן בן עמר בן מוסא בן עובייד אללה בן מועמר א-תימי, ועומר בן עבד אלעזיז, ועלאכ בן אבי מוסלם, ומחמד בן אבי אוממה בן סאהל בן חניף, ומחמד בן כעב אל-קורט'י, ומוסא בן דהקאן, ומוסא בן עמראן בן מנאח, ומימון בן מהראן א-רוקי, ונביה בן ואהב, ווליד בן אבי אל-וליד, ויזיד בן עבדאללה בן עאוף, ויזיד בן פיראס, ויזיד בן הורמוז אל-מדני, ויעקוב בן עותבה, ואבו בכר בן עבד א-רחמאן בן אל-מסור בן מוח'רמה. The encyclopedia of islam., Koninklyke Brill, 2004 Chapter 2: Saqifa, The First Manifestations, Al-Islam.org (באנגלית) الكتب - سير أعلام النبلاء - الطبقة الثانية - أبان بن عثمان- الجزء رقم4, library.islamweb.net