גולי מאוריציוס

גולי מאוריציוס היו 1,634 מעפילי האונייה אטלנטיק, יהודים אירופאיים שברחו מהנאצים לארץ ישראל וגורשו ממנה על ידי הבריטים בדצמבר 1940 לאי מאוריציוס שבאוקיינוס ההודי, שם שהו בתנאי מעצר במשך כחמש שנים, עד אשר בשנת 1945 הותר להם לשוב לישראל. עם התגברות ההעפלה של יהודים שברחו מאירופה בתחילת מלחמת העולם השנייה בקשו הבריטים להעביר מסר ברור שלא ישנו ממדיניות הספר הלבן האוסר על עלייה מעבר למכסות, והחליטו לגרש את המעפילים למאוריציוס. השם מאוריציוס כיעד הגירוש לא פורסם בעיתונות, אולם בעיתונות פורסמה ב-10 בנובמבר סקירה על האי מאוריציוס, מיקומה ואקלימה. בעיתון דבר אף נכתב בסקירה: "שם זה נישא עתה בפי רבים בחיפה לרגל תלאות של נודדים באוניות". בנובמבר 1940 תפסו הבריטים שלוש אוניות מעפילים גדולות: "מילוס", "פסיפיק" ו"אטלנטיק", ובהן 3,500 מעפילים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. בהודעה רשמית שפורסמה ב-21 בנובמבר 1940 הודיעו השלטונות שהמעפילים יועברו למושבה בריטית בה יוחזקו עד סוף המלחמה. 1,800 נפש מהם הועברו לאוניית הגירוש פאטריה שנועדה להובילם למאוריציוס. ההגנה החליטה לחבל בפאטריה כדי למנוע את הגירוש, אולם, מחוסר ידע, הוכן מטען גדול מדי והחור הגדול שנפער בפאטריה עקב הפיצוץ גרם לשקיעתה על צידה במהירות. מרבית המעפילים הצליחו להינצל אך 216 טבעו, בנוסף ל-51 אנשי צוות וחיילים בריטיים. בעקבות לחץ ציבורי, ניצולי פאטריה הושארו בארץ ישראל במחנה המעצר בעתלית ורק מעפילי האטלנטיק שלא היו על הפאטריה, גורשו למאוריציוס, במסע שהחל ב-9 בדצמבר 1940 והסתיים באמצע ינואר 1941 בהגעתם בשלום למאוריציוס. הגולים יושבו במחנות בפור לואי ובבו-באסין ובבתים פרטיים, שם שהו עד סיום מלחמת העולם השנייה. בריטניה מימנה את שהות הפליטים במאוריציוס. במהלך השהות במאוריציוס, מתו 126 מהגולים ונולדו 50. בקיץ 1945 נפגעו חמישה מהגולים במגפה של שיתוק ילדים שהשתוללה באי. לטענת ממלא מקום הנציב העליון לארץ ישראל, עליית הגולים התעכבה כדי למנוע את התפשטות המחלה לארץ ישראל. כבר בשנת 1941 הביעו מאות מגולי מאוריציוס את רצונם להתגייס לצבא בריטניה כדי להילחם נגד הנאצים. אולם רק בסתיו 1944 הורשו הגולים להתגייס. אלו מהם שהתגייסו קיבלו לאחר המלחמה רישיונות עלייה לארץ ישראל, להם ולמשפחותיהם. בפרסום של הממשלה הבריטית בעת גירושם, נטען שגולי מאוריציוס לא יורשו לעלות לארץ ישראל לאחר המלחמה. בחורף 1942–1943 הוסכם עם הסוכנות היהודית, שלא לפרסום, שגולי מאוריציוס יורשו לעלות ככל יהודי אחר, במסגרת מכסת הסרטיפיקטים. בנובמבר 1944, במענה לשאלות בפרלמנט הבריטי, אישר שר המושבות את האישור לגולי מאוריציוס לעלות, בפומבי. לאחר תום המלחמה באירופה הורשו הגולים לבחור לאן ישובו. ב"המשקיף" ייחסו את הרשות שניתנה לעולים לעלות לארץ ישראל לגישתו היחסית נוחה ליהודים של הנציב העליון לורד גורט. לקראת שובם לארץ ישראל, נשלחה משלחת רפואית למאוריציוס לטפל בהם ולהכין אותם לקראת השיבה. 81% מהמגורשים בחרו לשוב לארץ ישראל והגיעו אליה באוגוסט 1945. הבאת העולים חזרה לארץ ישראל מומנה על ידי ההיאס. על פי מניין הסוכנות היהודית הגיעו בשנת תש"ה 1198 עולים מגולי מאוריציוס. העולים התפזרו ברחבי ארץ ישראל ונקלטו במקומות שונים. חלקם התגוררו באופן זמני במחנה עולים בקריית שמואל. עשרה מגולי מאוריציוס הצטרפו לקיבוץ העוגן. כפר סבא בנתה דירות עבור 20 משפחות מגולי מאוריציוס וחדרה קלטה כ-30 משפחות. מקומות נוספים שקלטו מגולי מאוריציוס הם פתח תקווה, רחובות, נהריה, קריית מוצקין, וחיפה. כ-100 עולים התיישבו בקיבוצים. 96 פליטים שבחרו לשוב לאירופה הועברו למחנה אונרר"א בנוסיראת. לאחר כחודש הם הועברו עם הפליטים היוונים בנוסיראת למחנה פליטים בסיני ומשם הושבו לאירופה. סיפורם של גולי מאוריציוס מתועד בספרה של ילידת מאוריציוס ג'נבייב פיטו, "השקל המאוריציוני". הספר "לימונים מתוקים" מאת רחל שפרינגמן ריבק הייתה בת 3 כשהגיעה עם משפחתה למאוריציוס. הספר "האח האחרון" מאת הסופרת ילידת מאוריציוס נטשה אפאנה נשען על העובדות ההיסטוריות ומספר סיפור דמיוני על ילד אחד מאסירי בו-באסן אריה ל. אבנרי, מוֶלוֹס עד טאוּרוּס - עשור ראשון להעפלה 1944-1934, יד טבנקין, 1985, ע' 300-280. יהודה סלוצקי, ספר תולדות ההגנה, כרך ג': ממאבק למלחמה, חלק ראשון, עם עובד, 1973, ע' 158-152 אראלה תלמי, ״לראותה בלבד״, רומן היסטורי העוסק בפרשת הגלות למאוריציוס. עולם חדש, 2021 אילנה שטוטלנד, ‏83 שנים לאחר שהוגלו: אירוע הנצחה מיוחד בנוכחות משפחות מעפילי ה"אטלנטיק", באתר מעריב אונליין, 11 בספטמבר 2023 בית החולים במחנה המעצר של גולי מאוריציוס, מתוך הארכיון הציוני הספריה במחנה המעצר של גולי מאוריציוס בית הספר במחנה, מתוך הארכיון הציוני מדיה וקבצים בנושא גולי מאוריציוס בוויקישיתוף מיכל מרגלית, 5 שנים בכלא במאוריציוס: סיפורם הנשכח של 1,600 פליטים יהודים במלחמת העולם השנייה, באתר ynet, 20 בדצמבר 2014 האי מאוריציוס - הטבע והתושבים, הצופה, 10 בנובמבר 1940 מוריציוס, המשקיף, 10 בנובמבר 1940 האי מאוריציוס ליד מאדאגאסקאר, דבר, 10 בנובמבר 1940 הודעה רשמית, הצופה, 21 בנובמבר 1940 מעפילי פאטריה נשארים בארץ, הצופה, 5 בדצמבר 1940 מעפילי "אטלנטיק" הגיעו למאוריציס, הַבֹּקֶר, 26 בינואר 1941 מצב הפליטים שהועברו למאוריציוס, הצופה, 25 במרץ 1941 על מכסת העליה שלא ניתנה ועל גירוש מעפילים לאיי מאוריציוס, הַבֹּקֶר, 24 בינואר 1941 1303 גולי מאוריציוס שבו למולדת, המשקיף, 27 באוגוסט 1945 מגפת שתוק־ילדים במאוריציוס, הַבֹּקֶר, 25 ביולי 1945 עליית גולי מאוריציוס, משמר, 2 באוגוסט 1945 פרשת גולי מאוריציוס, דבר, 28 בפברואר 1945 מגוייסי מאוריציוס אזרחי הארץ, משמר, 25 באוקטובר 1945 מגוייסי מאוריציוס - עולים חוקיים, הצופה, 17 בינואר 1946 גולי מאוריציוס יוכלו לעלות לארץ־ישראל אחר המלחמה, הארץ, 21 בנובמבר 1944 עליית גולי מאוריציוס לא נאסרה לצמיתות, מודיע מיניסטר המושבות, משמר, 16 בנובמבר 1944 הותר עלית גולי מאוריציוס, הארץ, 22 בפברואר 1945 מ. סוקר, אגרות מבירת הארץ, המשקיף, 11 בנובמבר 1945 היאס נתנה 25,000 דולר, הַבֹּקֶר, 30 באוגוסט 1945 מפעל הבניין בשנת תש"ה, הצופה, 7 בינואר 1946 נשי מזרחי למען העולים, הצופה, 21 באפריל 1946 קיבוץ העוגן קולט עולים, משמר, 28 באוגוסט 1945 דירות לשבי־מולדת בכפר־סבא, דבר, 20 במאי 1946 חדרה, נקלטו עולי מאוריציוס, דבר, 20 בדצמבר 1945 חדרה, לקראת פעולה ממשית בשיכון עולים, דבר, 13 ביוני 1946 דיון על קליטת העלייה בחדרה, משמר, 11 ביוני 1946 80 משפחות עולים השתכנו בפ"ת, משמר, 27 בינואר 1946 רחובות, הצופה, 30 באוגוסט 1945 מה עשו למען קליטת עולי מאוריציוס?, דבר, 24 בספטמבר 1945 היישוב דואג לסידורם של העולים, לחייל, 8 באוקטובר 1945 Mauritius Refugees Do Not Smile, פלסטיין פוסט, 27 באוגוסט 1945 לא כפו איש להשאר בארץ, משמר, 18 בספטמבר 1945 Last Greek Refugees Repatriated, פלסטיין פוסט, 25 בספטמבר 1945