laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליס ביפלאקו

אליס ביפלאקו (ביוונית: Αλίκη Διπλαράκου;‏ 28 באוגוסט 1912 – 30 באוקטובר 2002) הייתה דוגמנית יוונייה. ובנוסף המתחרה היוונית הראשונה שזכתה בתואר מיס אירופה. ביפלאקו נולדה באתונה ולה שלוש אחיות. ב-1929 השתתפה בתחרות היופי הלאומית היוונית "מיס הלנס" (Μις Ελλάς) כמיס אתונה וזכתה במקום הראשון. היא הלכה לייצג את יוון בתחרות מיס אירופה 1930 בפריז והייתה ליווניה הראשונה שזוכה בתואר זה. היא גם נשלחה לייצג את יוון בתחרות הבינלאומית "מיס תבל 1930" שם הייתה הסגנית הראשונה. לאחר מכן היא נסעה לסבב הרצאות ברחבי ארצות הברית שם לימדה על תרבות יוון העתיקה והמודרנית. בשנות ה-30 היא עלתה לכותרות בכך שהתחזתה לגבר והגיעה אל הר אתוס, מקום בו הכניסה לנשים הייתה אסורה, סיפורה אף סוקר בכתבה בעיתון טיים. כשנשאלה על ידי עיתונאי כיצד נהייתה למיס אירופה היא השיבה: "אמא שלי, כמה חברים ואני הלכנו למסיבת תה בשגרירות בריטניה באתונה, במהלך האירוע ניגש אלינו מישהו והציע שנלך להסתכל על תחרות מלכת היופי שנערכת בתיאטרון של אתונה, הלכנו והתיישבנו שם, ואז השופטים פתאום הקריאו את השם שלי, אני חשבתי שהם עשו טעות, כשניסיתי לסרב לכך ניגש אליי נשיא יוון ואמר לי שאני חייבת לקבל את זה כחובה פטריוטית. שלושה ימים לאחר מכן מצאתי את עצמי בפריז: זכיתי בתחרות האירופאית, ואז כמובן היה צריך לעבור עם זה לריו". היא גם הופיעה תקופה מסוימת בתיאטרון ולקחה חלק במחזה על פרומתאוס. ב-1932 נישאה לטייס הצרפתי פול-לואי ויילר וב-1933 נולד להם בן, פול-אנניק ויילר, אשר נישא לבת אצולה איטלקייה ודרכו היא סבתה של סיבילה, נסיכת לוקסמבורג, רעייתו של גיום, נסיך לוקסמבורג. ב-1945 הם התגרשו, בשנה זו היא נישאה בשנית לג'ון ראסל, דיפלומט בריטי אשר כיהן כשגריר בריטניה במספר מדינות, נולדו להם בת ובן. מדיה וקבצים בנושא אליס ביפלאקו בוויקישיתוף אליס ביפלאקו, "מיס אירופה" הראשונה של יוון מראה ... מראה שעל הקיר... מי הכי יפה מכולן
קורנפלקס

קוֹרְנְפְלֵקְס (באנגלית: Corn flakes, על פי האקדמיה ללשון העברית: פְּתִיתֵי תִּירָס) הוא מזון המוכן מגרעיני תירס אפויים, לרוב בתוספת סוכר או תוספות אחרות. הקורנפלקס משמש כאחד הסוגים הנפוצים ביותר של דגני בוקר, ולעיתים אף כייצוג גנרי של דגני הבוקר כולם. את מתכון הקורנפלקס המציאו קבוצת אדוונטיסטים של היום השביעי, כנסייה נוצרית שחלק גדול מחבריה דוגלים בצמחונות. הקבוצה עבדה בבית הבראה שפעל על-פי עקרונות הכנסייה בבאטל קריק, מישיגן, תוך כדי שניסתה לפתח תפריט צמחוני משופר שכולל חיטה, שיבולת-שועל, אורז ותירס. התפריט הוגש ללקוחות בית ההבראה כחלק מתוכנית ששילבה בין רפואה מדעית לבין אמונות האדוונטיזם ותורתו של חסיד מזון הבריאות סילבסטר גרהם, וכללה בנוסף לצמחונות גם אמבטיות ארוכות והתנזרות ממין, מעישון, ממשקאות חריפים וממזון מתובל. עם חברי הקבוצה נמנו האחים ויל קית' וג'ון הארווי קלוג (Kellogg). בשנת 1894, במהלך אחד מהניסיונות שערכו עם חיטה, הם שכחו גרעיני חיטה מבושלים מושרים וגילו אחר זמן מה שהם איבדו את הטעם, אך מכיוון שחסכו מאוד בהוצאות החליטו לא לזרוק אותם, וניסו לסחוט אותם במכבש ולאפות את הפתיתים שיצאו. להפתעתם הפתיתים האפויים יצאו טעימים למדי ואף עוררו התלהבות בקרב לקוחות בית ההבראה, שאהבו לאכול אותם בתוספת חלב. באותה שנה האחים רשמו פטנט על הפתיתים האפויים תחת השם "גראנוז" (Granose). האחים ערכו ניסיונות נוספים עם דגנים שונים ומצאו שהפתיתים המוצלחים ביותר יוצאים מתירס. לאור הצלחת הפתיתים, ויל קית', שהיה מנהל בית ההבראה, שכנע את אחיו להקים עסק לייצור ושיווק המוני של המזון החדש. תחילה נקרא המפעל "חברת פתיתי התירס האפויים של באטל קריק", והמוצר הראשון של החברה נקרא "פתיתי תירס קלויים" - "Toasted Corn Flakes". למרות ההצלחה סירב ג'ון הארווי בתוקף להוסיף סוכר לפתיתים, ועל רקע זה רב עם אחיו ועזב את העסק. כאשר בבאטל קריק הוקמו עוד כמה מפעלים לקורנפלקס, ויל קית' שינה את שם החברה ל"קלוג'ס" (Kellogg's) והבליט על האריזה את חתימתו, שהפכה לסמל החברה. אחד המפעלים המתחרים שהפך בכל זאת ליצרן גדול של קורנפלקס ושרד עד היום הוא "פוסט", שהוקם על ידי צ'ארלס ויליאם פוסט, שהיה אחד המטופלים בבית ההבראה. בימינו נמכר ומשווק הקורנפלקס בשלל טעמים וצבעים על ידי חברות שונות. לדעת הגרש"ז אוירבך הרב בן ציון אבא שאול והרב משה פינשטיין מברכים על קורנפלקס העשוי מקמח תירס שהכל נהיה בדברו כיון שהתירס התרסק לגמרי, ועל קורנפלקס העשוי מפתיתי תירס מברכים בורא פרי האדמה. לעומתם, לדעת הרב מרדכי אליהו על כל סוג של קורנפלקס מברכים שהכל נהיה בדברו. אילי תימור, קטנות בצלחת: קורנפלקס, באתר ynet, 13 באוגוסט 2007 כאן סקרנים למה רובנו אוכלים דגני בוקר?, סרטון באתר יוטיוב הרב אלכסנדר מנדלבוים, "וזאת הברכה", הערות ללוח ברכות הערה קג.
יחסי ליטא–שווייץ

יחסי ליטא–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ליטא לבין הקונפדרציה השווייצרית. שווייץ וליטא מקיימות היסטוריה ארוכת שנים של יחסים אקדמיים. במהלך המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים, ליטאים רבים למדו באוניברסיטאות בשווייץ, ביניהם פילוסוף ליטאי מוכר בארצו – סטאייס סלקאוסקיס. הרפובליקה הליטאית הראשונה הוכרה על ידי מועצת הברית של שווייץ באוגוסט 1921. קונסוליה נפתחה בקובנה שהייתה הבירה הליטאית באותו הזמן. ליטא מצידה פתחה נציגות דיפלומטית בשווייץ בשנת 1918, נציגות שנוהלה על ידי השגרירות הליטאית בברלין. היחסים בין שתי המדינות נותקו בשנת 1940 עקב הפלישה הסובייטית לליטא. היחסים הדיפלומטיים שוקמו באוגוסט 1991 מיד לאחר נפילת ברית המועצות. במהלך שלב ההתפתחות של ליטא מחדש כאומה עצמאית בשנות התשעים של המאה העשרים, הייתה ליטא מדינה מועדפת לשיתוף פעולה עם שווייץ במזרח אירופה, היא קיבלה סיוע בשווי של עשרות מיליוני פרנק שווייצרי כתמיכה טכנולוגית, תמיכה כספית למערכת הבריאות, הסביבה והבנקים של ליטא. שגרירות שווייץ בריגה, בירת לטביה הסמוכה, אמונה על היחסים עם ליטא. בליטא עצמה שווייץ מיוצגת בדרג קונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שנמצאת בוילנה, הבירה. גם ליטא אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות, אלא בדרג קונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בז'נבה, ובציריך. Bilateral relations Switzerland–Lithuania, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE GENERAL OF SWITZERLAND IN VILNIUS, LITHUANIA CONSULATE OF LITHUANIA IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE OF LITHUANIA IN ZURICH, SWITZERLAND
דיוויזיית השריון העשירית (ארצות הברית)

דיוויזיית השריון ה-10 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 10th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית, אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביולי 1942 לאחר הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, וכמפקדה הראשון מונה פול ניוגארדן. ב-23 בספטמבר 1944, נשלחה הדיוויזיה בפיקודו של ויליאם הנרי הריסון מוריס הבן לחזית המערבית ונכנסה לצרפת דרך נמל שרבורג, ולאחר חודש אימונים נשלחה לחזית כחלק מהארמייה השלישית של ג'ורג' פטון. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש מארס לה-טור ומץ מידי הגרמנים, ובפריצת קו זיגפריד. ב-18 בדצמבר 1944 נכנס צוות קרב מהדיוויזיה לבסטון שבבלגיה, וחייליה היו לחיילים האמריקנים הראשונים שנכנסו אל העיר. הדיוויזיה לקחה חלק חשוב במצור על בסטון במהלך הקרב על הבליטה. בתחילת פברואר 1945 התאספה הדיוויזיה מחדש במץ, והצליחה לנוח זמן קצר לאחר הצטרפותה לקורפוס ה-20. ב-20 בפברואר 1945, הדיוויזיה תקפה שוב את ההגנות הגרמניות. ביום אחד הם שברו את הקווים הגרמניים, ואחרי 48 שעות התקדמה האוגדה 85 מייל, כבשה את משולש סאר-מוזל והגיעה לנהר סאר. לאחר מכן חצתה הדיוויזיה את הסאר ותפסה את טריר וגשר מעבר לנהר המוזל. אובדן עיר מוגנת קשה זו גרם להתמוטטות ההגנה הגרמנית. הגנרלים דווייט אייזנהאואר ופטון ביקרו בדיוויזיית השריון העשירית כדי לברך אותם. הדיוויזיה דהרה דרך קייזרסלאוטרן, חצתה את נהר הריין ב-28 במרץ 1945 והמשיכה מזרחה. הדיוויזיה סייעה לתפוס את היילברון, הגנה על קריילסיים סלינט ועברה דרומה לבודד את שטוטגרט. כחלק מהקורפוס ה-6, הדיוויזיה חצתה את נהר הדנובה ב-23 באפריל 1945. עד ה-27 באפריל 1945 היא הייתה חלק מהארמייה השביעית שפנתה לעבר האלפים כדי לאטום מעברים מגרמניה והגיעה לאינסברוק, אוסטריה בראשית מאי. עד ה-9 במאי 1945 הגיעה הדיוויזיה אל מיטנוואלד, בוואריה, שם עצרה הדיוויזיה. הדיוויזיה החזיקה את דרום בוואריה עד ספטמבר 1945. ב-3 באוקטובר 1945 הפליגה הדיוויזיה ממרסיי, צרפת. הדיוויזיה הגיעה לניופורט ניוז, וירג'יניה ב-13 באוקטובר 1945 ופורקה באותו יום. דיוויזיית השריון העשירית כבשה 650 ערים ועיירות יחד עם 56,000 שבויים גרמנים. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית השריון העשירית בוויקישיתוף דיוויזיית השריון ה-10 (באנגלית)
Urban Behavior Tour

Urban Behavior Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון שקיים הזמר ג'סטין ביבר, לקידום אלבומו My World, סיבוב ההופעות נערך בחסות "Urban Behavior". הסיבוב הוכרז שבוע לאחר יציאת המיני אלבום My World. הסיבוב היה אמור להתחיל ב-1 בנובמבר 2009, אך ביבר חלה, דילג על מופע הפתיחה בוונקובר והסיבוב המקוצר החל ב-3 בנובמבר. זהו סיבוב ההופעות הקטן ביותר והכי פחות רווחי של ביבר. רשימת השירים שביצע ביבר במהלך סיבוב ההופעות: "One Time" "Love Me" "Favorit Girl" "Down to Earth" "Bigger" "One Less Lonely Girl" "First Dance"
אלפנטיאזיס

אלפנטיאזיס (בעברית: פיילת) היא התארכות והתקשות של הגפיים או חלקי הגוף כתוצאה מהתנפחות רקמות. היא מתאפיינת בבצקת, גדילת-יתר, לייפת עורית ותת-עורית בעקבות חסימה בכלי הלימפה. המחלה עלולה להשפיע על איברי המין. המונח "אלפנטיאזיס" משמש לעיתים קרובות לפילאריאזיס לימפטית (פיילת טרופית), אלפנטיאזיס הנגרמת כתוצאה מתולעים טפילות, אך במשמעו הרחב עשוי לכלול מגוון מחלות של גדילת-יתר של איברי הגוף. כמה מהגורמים לאלפנטיאזיס: אלפנטיאזיס נוסטרס (Elephantiasis nostras (אנ')) כתוצאה מדלקת מתמשכת בכלי הלימפה. פילאריאזיס לימפטית הנגרמת על ידי מספר טפילים. למעלה מ-120 מיליון אנשים, רובם באפריקה ובדרום-מזרח אסיה חולים בה. Nonfilarial elephantiasis (אנ') מחלה במערכת החיסון המשפיעה על כלי הלימפה. Leishmaniasis (אנ'), מחלה טפילית בצקת לימפטית בדרגה 3, כתוצאה מסרטן השד אלפנטיאזיס של איברי המין כתוצאה מלימפוגרנולומה ונראום[דרוש מקור] תסמונת פרוטאוס, מחלה גנטית[דרוש מקור] גורמים נוספים כוללים: זיהום Streptococcus חוזרני Lymphadenectomy, פרוצדורה רפואית שכוללת הסרת בלוטות לימפה פגמים מולדים Pretibial myxedema (אנ') מדיה וקבצים בנושא אלפנטיאזיס בוויקישיתוף אלפנטיאזיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פַּיֶּלֶת במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית "Definition of ELEPHANTIASIS". www.merriam-webster.com (באנגלית). נבדק ב-2018-06-28. "elephantiasis", The Free Dictionary, נבדק ב-2018-06-28 Fang-Yih Liaw et al, Elephantiasis nostras verrucosa, Canadian Family Physician, 2012 Carlson, Emily (27 במרץ 2013). "Taking the 'Bite' Out of Vector-Borne Diseases - Inside Life Science Series - National Institute of General Medical Sciences". publications.nigms.nih.gov. נבדק ב-29 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Geleta Geshere Oli et al, Parasitological, serological, and clinical evidence for high prevalence of podoconiosis (non-filarial elephantiasis) in Midakegn district, central Ethiopia, Trop Med Int Health, 2012 "Lymphedema". National Cancer Institute. 29 במאי 2015. נבדק ב-29 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ארתור צימרמן

ארתור צימרמן (בגרמנית: Arthur Zimmermann;‏ 5 באוקטובר 1864 – 6 ביוני 1940), היה שר החוץ הגרמני בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, מ-22 בנובמבר 1916 עד התפטרותו ב-6 באוגוסט 1917. צימרמן נולד במרגרבובה, פרוסיה המזרחית, שהייתה חלק מממלכת פרוסיה (היום אולקו, פולין). הוא למד משפטים בין השנים 1884–1887 בקניגסברג, פרוסיה המזרחית ולייפציג. לאחר מכן שירת תקופה כעורך דין זוטר ובהמשך קיבל את הדוקטורט שלו במשפטים. ב-1893 פתח קריירה בדיפלומטיה ונכנס לשירות הקונסולרי בברלין. הוא הגיע לסין ב-1896, ועלה לדרגת קונסול ב-1900. בעודו מוצב במזרח הרחוק, היה עד למרד הבוקסרים בסין. כחלק מהעברתו למשרד החוץ, הוא חזר לגרמניה בשנת 1902. חלק מהמסע הזה היה באמצעות מסילות ברזל ברחבי ארצות הברית היבשתית, עובדה שבה ישתמש מאוחר יותר כדי לנפח את מומחיותו כביכול על האומה. מאוחר יותר נקרא למשרד החוץ, ושירת תחת שר החוץ ב-1911, וב-24 בנובמבר 1916 מונה לשר החוץ והחליף את גוטליב פון יאגו בתפקיד זה. הוא נטל חלק גדול מהמשא ומתן של הממונה עליו עם שליחים זרים במשך כמה שנים לפני מינויו בגלל הסתייגותו של יאגו בתפקיד. הוא היה הלא אריסטוקרט הראשון שכיהן כשר החוץ. הוא זכור בעיקר בשל "מברק צימרמן" שאותו שלח ב-16 בינואר 1917 לשגריר גרמניה בארצות הברית, הרוזן יוהאן פון ברנשטורף. במברק הוסמך ברנשטורף להציע למקסיקו ברית עם גרמניה כנגד ארצות הברית, תמורת תמיכה כספית נדיבה והבנה מצד גרמניה שעל מקסיקו לכבוש מחדש, בדרום-מערב ארצות הברית, שטחים שהיו בעבר בריבונות מקסיקנית. יירוט המברק ופענוחו על ידי המודיעין הימי הבריטי הביאו להצטרפות ארצות הברית למדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה. לאחר חשיפת המברק האמין הציבור האמריקאי שהמברק הוא זיוף שנועד לגרור את ארצות הברית למלחמה. במהלך מפתיע ביותר אישר צימרמן את אותנטיות המברק, יומיים לאחר שפורסם. צימרמן היה מעורב גם בתוכניות לתמוך במרד האירי ולעזור לקומוניסטים לחתור תחת משטר הצאר ברוסיה. ב-6 באוגוסט 1917, התפטר צימרמן מתפקיד שר החוץ והחליפו את מקומו של ריכרד פון-קוהלמן. אחד הגורמים להתפטרותו היה מברק צימרמן המפורסם ששלח ב-16 בינואר 1917. הוא מת בברלין ב-6 ביוני 1940 מדלקת ריאות. מדיה וקבצים בנושא ארתור צימרמן בוויקישיתוף ארתור צימרמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אסטוניה–שווייץ

יחסי אסטוניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין הקונפדרציה השווייצרית. יחסים קונסולריים בין שתי המדינות קיימים מאז שנת 1919. מועצת הברית השווייצרית הכירה בעצמאותה של אסטוניה לראשונה בשנת 1921. הסכם סחר בין שתי המדינות נחתם ב-1925 והוא העמיק את הקשרים הבילטרליים שביניהן. בשנת 1940 היחסים בין שתי המדינות נותקו לאחר שאסטוניה נכבשה על ידי ברית המועצות, וכוננו מחדש בשנת 1991 לאחר שהמדינה זכתה בעצמאותה מחדש. שווייץ מעולם לא הכירה בכיבוש הסובייטי באסטוניה. במהלך שלב ההתפתחות של אסטוניה מחדש כאומה עצמאית בשנות התשעים של המאה העשרים, הייתה אסטוניה מדינה מועדפת לשיתוף פעולה עם שווייץ במזרח אירופה, היא קיבלה סיוע בשווי של עשרות מיליוני פרנק שווייצרי בדמות תמיכה טכנולוגית, תמיכה כספית למערכת הבריאות, הסביבה והבנקים של אסטוניה. אסטוניה האמינה את שגרירותה שבווינה, בירת אוסטריה, על האינטרסים שלה בשווייץ. מן הצד השני האמינה שווייץ את שגרירותה שבריגה, בירת לטביה על האינטרסים שלה באסטוניה. שווייץ אינה מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת באסטוניה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בטאלין, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבריגה, בירת לטביה הסמוכה, על אסטוניה. אסטוניה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. אסטוניה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בז'נבה, לוגאנו, וציריך. אסטוניה האמינה את שגרירותה שבוינה, בירת אוסטריה הסמוכה, על שווייץ. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Estonia, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE GENERAL OF SWITZERLAND IN TALLINN, ESTONIA CONSULATE OF ESTONIA IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE OF ESTONIA IN LUGANO, SWITZERLAND CONSULATE OF ESTONIA IN ZURICH, SWITZERLAND
ציאנוקובלמין

ציאנוקובלמין (Cyanocobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12. ציאנוקובלמין מופיע בתכשירי ויטמין B12 הניתנים בזריקה לשריר, בבליעה או מתחת ללשון. המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N). בציאנוקולבלמין, לקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים באמצעות האות R) קשור יון של ציאניד (CN). ויטמין B12 מדיה וקבצים בנושא ציאנוקובלמין בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שבוע האופנה במילאנו

שבוע האופנה במילאנו היא סדרת אירועי אופנה הנערכים במילאנו, איטליה. שבוע האופנה החל להתקיים ב-1958, כחלק מהקמת ארבעת שבועות האופנה המובילים בעולם, ביחד עם שבוע האופנה בניו יורק, שבוע האופנה בלונדון ושבוע האופנה בפריז. בין המארגנים של השבוע היא "הלשכה הלאומית לאופנה איטלקית" (Camera Nazionale della Moda Italiana) ארגון ללא מטרת רווח הבא לקדם את האופנה באיטליה. במסגרת שבוע זה נערכים מעל ל-40 תצוגות אופנה ואירועים אלו מושכים תיירים רבים אל העיר. מלבד מעצבים ובתי אופנה איטלקיים רבים ממעצבי האופנה המובילים ברחבי העולם מציגים את יצירותיהם במהלך השבוע, לאירוע תפקיד מרכזי בכלכלה האיטלקית. בשבוע האופנה של 2012 התעוררה שערורייה כאשר גוצ'י, אחד ממותגי האופנה הגדולים במדינה החליט להקדים את התצוגה שלו ליום הפתיחה של השבוע, דבר הדרש מדוגמניות רבות להקדים את הגעתן למילאנו לפני שהסתיים שבוע האופנה הלונדוני. בשבוע האופנה של 2017 התאחדו לתמונה משותפת הדוגמניות המובילות של שנות התשעים וביניהן קלאודיה שיפר וסינדי קרופורד לתצוגת איחוד משותפת, בנוסף האירוע נערך לציון 20 שנה לרצחו של ג'אני ורסצ'ה. מדיה וקבצים בנושא שבוע האופנה במילאנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שבוע האופנה במילאנו (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של שבוע האופנה במילאנו (באנגלית) לירוי שופן‏, הרגעים הגדולים של שבוע האופנה במילאנו, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2011 איתי יעקב, סוף מסלול: רגעי השיא והשפל של שבוע האופנה במילאנו, באתר Xnet‏, 25 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלאני פרקינס

מלאני ג'וי פֶּרקינס (באנגלית: Melanie Joy Perkins) (נולדה ב-13 במאי 1987) היא יזמית טכנולוגיה אוסטרלית, שהקימה בשיתוף ומשמשת מנכ"לית של קנווה (Canva), אפליקציית עיצוב מקוונת, אשר מקלה על הליך העיצוב הגרפי למשתמשים ללא ידע בתחום. מלאני הוא אחת הנשים הצעירות המובילה "יוניקורן", כלומר חברת הזנק בשווי של מעל מיליארד דולר. מלאני גייסה יותר מ-166 מיליון דולר ממשקיעים בפרופיל גבוה כולל לארס רסמוסן, מייסד גוגל מפות, סמנכ"ל הכספים של Yahoo, קן גולדמן, וקרנות כגון Bond, General Catalyst, Felicis Ventures ו-Blackbird. מלאני נולדה בפרת', אוסטרליה. היא למדה בקולג' הלב הקדוש, והחלה במיזם הראשון שלה כאשר היא הייתה בת 14 בלבד, עסק ליצירה צעיפים בעבודת יד, שמכרה בחנויות ושווקים ברחבי פרת'. שווי החברה שייסדה, קנווה, הוערך בפברואר 2020 בכ-4.7 מיליארד דולר. השווי התעדכן ל15 מיליארד דולר ב-2021. מדיה וקבצים בנושא מלאני פרקינס בוויקישיתוף מלאני פרקינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלאני פרקינס, ברשת החברתית אינסטגרם "Can't think of any female leaders in tech? It's not because they don't exist | Jo Burston". The Guardian. 18 במאי 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Canva started with a great idea and no funding only a few years ago". news.com.au. 8 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Four Remarkably Simple Pitch Tips From An Entrepreneur Who Turned Her Idea Into A $2.5B 'Unicorn'". Forbes (באנגלית). "How Melanie Perkins disrupted digital design". Entrepreneur. אורכב מ-המקור ב-2019-07-16. נבדק ב-2020-02-25. "Canva Raises $3 Million To Make Design Accessible To Everyone". TechCrunch. "How a Sacred Heart girl built a $1b tech empire". The West Australian (באנגלית). 7 במאי 2018. {{cite news}}: (עזרה) Connelly, Claire (6 באוקטובר 2015). "From making scarves to building a $165 million tech start-up: Canva's Melanie Perkins". The Sydney Morning Herald (באנגלית). {{cite news}}: (עזרה) 11.04 - השבוע בסטארטאפים - כתבות, באתר StartIsrael - פורטל היזמות הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנסיכה סופיה, דוכסית ורמלנד

הנסיכה סופיה, דוכסית ורמלנד (בשוודית: Prinsessan Sofia, hertiginna av Värmland; נולדה ב-6 בדצמבר 1984) היא רעייתו של הנסיך קרל פיליפ, דוכס ורמלנד. סופיה הלקוויסט נולדה במחוז סטוקהולם כאחת משלוש בנות לאם העוסקת בתחום השיווק ואב העובד כיועץ תעסוקה בסוכנות השמה, בהיותה בת שש עברה לגור בעיר אחרת במחוז דלרנה. בגיל 20 הצטלמה למגזין הגברים "Slitz", כשרק נחש על החלק העליון של גופה, לאחר מכן היא גם קיבלה את התואר "Miss Slitz 2004" על ידי קוראי המגזין. ב-2005 השתתפה בתוכנית המציאות "Paradise Hotel", הגרסה השוודית של התוכנית מפרץ האהבה, שם עלתה לגמר התוכנית. ב-2006 היא עברה לניו יורק על מנת ללמוד שם חשבונאות בהתמחות על פיתוח עסקי, כמו כן למדה אתיקה גלובלית, מדעי הילד והנוער, תקשורת ילדים בדגש על אמנת זכויות הילד של האו"ם. בנוסף היא הוכשרה כמדריכת יוגה ועבדה במקצוע זה בניו יורק. כשחזרה לשוודיה היא המשיכה ללמוד בסטוקהולם, בנוסף היא עבדה כדוגמנית וכמלצרית. ב-2010 אישר בית המלוכה את מערכת היחסים שלה עם הנסיך. ב-2011 הם עברו לגור ביחד באי "Djurgården" בסטוקהולם. בדצמבר 2014 היא לקחה חלק ב-"Nobelfesten", משתה שנתי הנערך לאחר טקס חלוקת פרס נובל. ב-2015 הם נישאו. ב-2010 היא הקימה את הארגון "Project Playground", העוסק בסיוע לילדים מעוטי יכולת בדרום אפריקה. ב-13 ביוני 2015 התחתנה סופיה עם הנסיך קרל פיליפ, דוכס ורמלנד, ממנו נולדו לה 3 ילדים: הנסיך אלכסנדר, דוכס סודרמנלנד (נולד ב-19 באפריל 2016) הנסיך גבריאל, דוכס דארנה (נולד ב-31 באוגוסט 2017) הנסיך ג'וליאן, דוכס הולנד (נולד ב-26 במרץ 2021) מדיה וקבצים בנושא הנסיכה סופיה, דוכסית ורמלנד בוויקישיתוף סופיה, דוכסית ורמלנד הנסיכה סופיה, דוכסית ורמלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הידרוקסיקובלמין

הידרוקסיקובלמין (hydroxocobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12. זוהי צורה סינתטית המשמשת כתרופה. הידרוקסיקובלמין משמש כתחליף יעיל לציאנוקובלמין (הצורה הטבעית של ויטמין B12), וכן כתרופה נגד הרעלת ציאניד. המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N). בהידרוקסיקובלמין, הקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים באמצעות האות R) הוא הידרוקסיל (OH). ויטמין B12 מדיה וקבצים בנושא הידרוקסיקובלמין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
המשחק (סרט, 2008)

"המשחק" (ברוסית: Игра́) היא קומדיית ספורט רוסית משנת 2008, בבימויו של אלכסנדר רוגוז'קין. יצא לאור לאקרנים ב-29 במאי 2008; את התפקידים הראשיים גילמו יורי סטפאנוב, קיריל פירוגוב, אלכסיי בולאדקוב וארתור ואחה. סלוגן הסרט: "רוצים לראות איך הנבחרת הרוסית זוכה בגביע העולם?". רוסיה זוכה בזכות לארח את גביע העולם 2018. שנת 2018. הנבחרת הרוסית מגיעה באופן סנסציוני לגמר ונכונה לקראת המפגש האחרון עם הנבחרת הרומנית. קטעי הסרט מציגים משחקי ידידות נגד קניה ואורוגוואי ואת המשחק האחרון בגביע העולם. אנשים שונים עובדים בבסיס האימונים של נבחרת רוסיה - מאמנים, רופאים, מנהלים, שומרים ואפילו מנקים. התוצאה של משחק הגמר והנבחרת עצמה תהיה תלויה בהם. כולם מסורים לכדורגל ולמשחק. אירועים מוזרים, ולעיתים מסקרנים, מתחילים להתרחש בבסיס. במשחק רבע הגמר, החלוץ הטוב ביותר של הנבחרת סרגיי וורונין נפצע, מה שמביא מכה קשה לנבחרת. מישהו רוצה לנצל את מה שקורה, מישהו שיעזור. הדמויות הראשיות מנסות להבין מה קורה וכך מתחיל משחק הגמר. כל העיניים מרותקות למסכים. הרוסים חייבים להיות מסוגלים לעמוד בניסויים ולנצח, למרות המכשולים. יורי סטפאנוב - מיכאיל זבונוב, מנהל בכיר בנבחרת הרוסית קיריל פירוגוב - אולג פאבלוביץ' קוזמין, מאמן נבחרת רוסיה ארטיום וולובוייב - ניקולאי קסאטקין, עוזר מנהל הנבחרת ליובוב לבובה - מנקה אלכסיי בולדאקוב - ארנסט ברג, מנהל בסיס האימונים ארתור ואחה - ויקטור פטרוביץ', מסאז'יסט הנבחרת אלכסנדר לימארב - אלכסנדר ציבינסקי, שוער הנבחרת ויקטור באביץ' - מאמן דמיטרי פלמארצ'וק - סרגיי וורונין, חלוץ הנבחרת אלכסנדר זאגוסקין - קפטן הנבחרת פיודור גורבונוב - קלימנקו, שחקן בנבחרת רוסלן סמירנוב - מפקח משטרת התנועה הרוסית ואדים פונומארצב - מאבטח הנבחרת אנדריי אברמוב - נשיא פיפ"א אנרי גולייה ולדימיר סטוליארוב - פרשן כדורגל משחקי חצי הגמר והגמר של "גביע העולם" צולמו באצטדיון לוקומוטיב בצ'רקיזובו, שבעת הצילומים היה האצטדיון החדיש ביותר במדינה. הסרט התגלה כנבואי, שכן ב-2 בדצמבר 2010, רוסיה באמת זוכה בזכות לארח את גביע העולם 2018, שבאמת התרחש 10 שנים אחרי שצולם הסרט. בסצנה בו לפני משחק הגמר העלו הילדים כרזה עגולה עם הכדור ודגלי המדינות במרכז המגרש, ניתן לראות כי בנוסף למארחים, משתתפי גביע העולם הם 30 נבחרות עולם - הנבחרות הלאומיות של דנמרק, איראן, מצרים, איטליה, ספרד, קמרון, ניגריה, סין, ברזיל, אנגליה, יוון, אוסטרליה, גרמניה, סלובקיה, מקסיקו, אוסטריה, ארגנטינה, ערב הסעודית, צרפת, אורוגוואי, צ'ילה, פורטוגל, יפן, קרואטיה, הולנד, פולין, ארצות הברית, רפובליקת קוריאה, שוודיה ודרום אפריקה. היריבה של נבחרת רוסיה בגמר, הנבחרת ה-31, אינה ידועה, אך השם בלוח התוצאות "...MANIA" מבהיר שמדובר ברומניה. נבחרת רוסיה 2018 משחקת במדי נבחרת רוסיה האמיתית, ששיחקה בטורניר המוקדמות לאליפות אירופה 2008. שמו של שחקן נבחרת רוסיה 2018 עם המספר 8 הוא רוגוז'קין (במאי הסרט). הקיפוד הפך לקמע לאליפות העולם בסרט, אם כי הזאב הפך לקמע של אליפות העולם האמיתית ב-2018. אתר האינטרנט הרשמי של המשחק "המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורת באתר CineLife Волк Забивака выбран талисманом чемпионата мира по футболу 2018 года (ברוסית)
סאאגר אנג'טי

סאאגר אנג'טי (באנגלית: Saagar Enjeti, נולד ב-21 באפריל 1992) הוא סופר, עיתונאי ופרשן פוליטי אמריקאי. הוא מנחה את תוכנית החדשות והדעות היומית Rising של ערוץ The Hill. ביחד עם קריסטל בול. הוא נולד בטקסס למשפחת משכילים ממוצא הודי. אנג'טי כתב, יחד עם קריסטל בול את הספר "The Populist's Guide to 2020", שפורסם ב-8 בפברואר 2020, והגיע מיד לרשימת עשרת רבי המכר המובילים בתחום הפוליטי באמזון. מדיה וקבצים בנושא סאאגר אנג'טי בוויקישיתוף סאאגר אנג'טי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סאאגר אנג'טי, ברשת החברתית אינסטגרם סאאגר אנג'טי, ברשת החברתית Goodreads Halper, Evan (2019-12-12). "No #Bernie Blackout here: Sanders rides a surge of alternative media". LA Times. נבדק ב-2020-02-24. "Amazon Best Sellers". Amazon (באנגלית אמריקאית). 2020-02-24. נבדק ב-2020-02-24. Guastella, Dustin (2020-02-23). "The Populist Pundits". Jacobin. נבדק ב-2020-02-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.