בני קפולט ובני מונטגיו

הקפולטים והמונטקים (באיטלקית: I Capuleti e I Montecchi) היא אופרה מאת המלחין וינצ'נצו בליני משנת 1830. האופרה בשתי מערכות הוצגה בוונציה ב-11 במרץ 1830. הלברית, מאת פליצ'ה רומאני, היה עיבוד מחודש לסיפורם של רומיאו ויוליה לאופרה מאת ניקולה ואקאי בשם Giulietta e Romeo, המבוססת על המחזה באותו שם מאת לואיג'י סקבולה, שנכתב ב-1818, כלומר המקור איטלקי ולא נלקח ישירות מהמחזה של ויליאם שייקספיר. בליני שוכנע לכתוב את האופרה לקרנבל המסכות בוונציה של 1830, בהתראה של חודש וחצי. הוא הצליח לעמוד במשימה הודות לשימוש שעשה במוזיקה, שנכתבה בעבר לאופרה הקודמת שלו זאירה, (אנ') שנחלה כישלון. בשנת 1966 עיבד קלאודיו אבאדו גרסה חדשה של האופרה, בה הועבר תפקיד המכנסיים של רומיאו לטנור, אך מאמצע שנות ה-70 הוחזרה הגרסה המקורית, וכך היא מוצגת כיום. העלילה מתרחשת בוורונה במאה ה-13. קאפליו קורא לחסידיו למועצה. טבאלדו מדווח שראש משפחת מונטקי שלח שגריר שלום. רומיאו הרג את בנו של מונטקי וגורש מוורונה, אך כעת הוא מציע שלום. המועצה הייתה נענית לפיוס, אבל קאפליו ניזון מתשוקה לנקמה. טבאלדו מוכן לעזור לחןתנו לעתיד לבצע את נקמתו. קפליו מזרז את חתונתם של יוליה וטבאלדו. הוא שולח את לורנצו לבתו להכין את יוליה לחתונה. הרופא מציית לפקודה באי רצון. רומיאו מופיע בתחפושת. הוא טוען שהוא שליח ומבקש שלום בשם משפחת מונטקי ואת ידה של יוליה לעצמו. קאפליו וחסידיו דוחים את בקשתו. לבסוף, גם רומיאו שולף את חרבו ומחליט להילחם. יוליה מחכה בקוצר רוח ללורנצו, שמוביל את רומיאו אליה במסדרון סודי. האוהבים נופלים בשמחה זה לזרועות של זו. המערכה מתחילה במקהלת חתונות ובכניסה למסיבת החתונה. רומיאו מתערבב בין חסידי המשפחה בתחפושת ומתגנב לחגיגות החתונה. לורנצו מודאג לגביו, אבל הוא יודע שמאות מחסידיו של רומיאו מחכים לאות לתקוף סוף סוף את הקפולטים. רעש קרב נשמע. האורחים מושיטים יד במהירות אל נשקם. לאחר מכן, יוליה נכנסת לחדר, ומצב הרוח נרגע מעט. רומיאו מבקש מאהובתו לברוח איתו. השיחה שלהם נקטעת על ידי טבאלדו וקפליו. הם מזהים את רומיאו כשליח מהסצנה הקודמת, אשר לאחר מכן נותן אות לחסידיו, שממהרים לתוך הבית. קטטה פורצת בין תומכי שתי המשפחות. יוליה מחכה בחדרה בקוצר רוח לחדשות על ההתפתחויות. עד מהרה, לורנצו מביא לה את החדשות, שאנשיו של רומיאו הובסו, רומיאו עצמו התחבא בין הסלעים ליד העיר. הנערה צריכה לעמוד מול המזבח עם טבאלדו תוך דקות. כדי להציל אותה מזה, לורנצו נותן לה כדור שינה שמכניס אותה למצב של מוות מדומה. לפני שיוליה לוקחת את התרופה הוא מבטיח לה שיטפל בה וכשתתעורר, לא יהיה איש לצידה מלבד רומיאו. בינתיים, רומיאו רץ לתוך הבית כדי לפגוש את אהובתו, אך מתגלה על ידי טבאלדו. הם מתחילים להילחם, ואז הם מבחינים בגניחה רכה שמגיעה מחדרה של יוליה. הנערה לוקחת את כדור השינה והם חושבים שהיא מתה. רומיאו מחפש נואשות את הקריפטה של יוליה מלווה בחסידיו. הוא מסיר את מכסה הארון ומשלח את אנשיו משם. לאחר מכן הוא לוקח רעל, נשכב ליד יוליה ומצפה למותו. בינתיים, יוליה מתעוררת ורומיאו יכול לומר לה שהוא הרעיל את עצמו. לאחר מות אהובה, היא תוקעת לעצמה פגיון בלב. È serbata a questo acciaro, cavatina di Tebaldo (atto I) Se Romeo t'uccise un figlio....La tremenda ultrice spada, cavatina e cabaletta di Romeo (atto I) Oh! quante volte, oh quante!, romanza di Giulietta (atto I) Se ogni speme è a noi rapita, stretta del Finale Primo (atto I) Deh tu, deh tu bell'anima!, romanza di Romeo (atto II) מדיה וקבצים בנושא בני קפולט ובני מונטגיו בוויקישיתוף מידע על היצירה "בני קפולט ובני מונטגיו" באתר מיוזיק בריינז בני קפולט ובני מונטגיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)