laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איגנץ רייך

איגנץ רייך (בהונגרית: Reich Ignác; ז'אמבק, 1821 – בודפשט, 18 באפריל 1887) היה סופר, משורר, מורה, מתרגם יהודי-הונגרי. רייך תרגם להונגרית חלק מספרי החומש וכן את ההגדה של פסח. איגנץ רייך נולד בעיירה בת כ-5,000 תושבים במחוז פשט, שם אביו היה המזכיר של הקהילה היהודית. הוא החל את לימודיו בעיירה, שם למד תחילה תנ"ך ותלמוד (כנראה בחדר - הכינוי המקובל ביהדות האשכנזית המסורתית לתלמוד תורה – מסגרת הלימודים הבסיסית לילדים), ולאחר מכן נסע לאוראדיה (אז חלק מהונגריה במסגרת הקיסרות האוסטרית) תחילה למד בבית הספר היסודי בעיר, שם לימד אותו אחיו שלמה הונגרית וגרמנית, ואחר כך המשיך בגימנסיה. בשנת 1842 עבר לפשט כדי להמשיך בהשכלתו, אך ויתר בגלל קשייו הכלכליים. בשלב זה כבר דיבר הונגרית, גרמנית, צרפתית, עברית ולטינית. עד 1848 התחנך אצל משפחות יהודיות בפשט ואז חזר לעיירת הולדתו והחל ללמוד אנגלית במטרה להגר מהונגריה. אולם בשנת 1850 ניתנה לו האפשרות ללמד בבית הספר של הקהילה היהודית בסקשפהרוואר ולכן נטש את תוכנית ההגירה. משנת 1851 לימד בבית הספר של הקהילה היהודית של פשט, שם השתמש לראשונה בשפת ההוראה ההונגרית בהוראת הדקדוק העברי. הוא יזם את תרגום הטקסט העברי של המקרא להונגרית. הוא פרש בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19. מאמריו בגרמנית פורסמו בעיתונות הקהילה היהודית ההונגרית. הוא תרגם את המנון הונגריה לעברית, אך גם כתב שירה בעצמו. שירי אהבת מולדת (בודה, 1848) בית אל. Ehrentempel verdienter ungarischen Izraeliten (אוסף ספרי ביבליוגרפיה בשפה הגרמנית, פשט, 1856–1878) בית-לחם. Jahrbuch zur Beförderung des Ackerbaues, des Handwerks und der Industrie unter den Israeliten Ungarns (בודפשט, 1872–1873) טקס ליל הסדר לשני ערבי הפסח (בחו"ל עורכים שני לילות סדר). תרגום ההגדה להונגרית על בסיס הטקסט העברי. בודפשט, 1878 (מהדורה שנייה. בודפשט, 1882) ספר החומש הראשון (בראשית), תורגם מהמקור העברי, לשימוש בתי ספר ופרטיים (בודפשט, 1879) Programm der Pester israelitsche Haupt- und Unterrealschule für das Schuljahr: Geschichtliche Skizzen der israelitischen Haupt- und Unterrealschule (1856) פורסם במגזין "בן-חנניה": מוריץ הורשצקי, סקיצה ביוגרפית (Szeged, III. 1860) פורסם במגזין "בית לחם": Der Ackerbau bei den Hebräern (Pest, I. 1871) Einen Monat in der altjüdischen Metropole (Pest, II. 1874) (Magyar Izraelita) :פורסם במגזין "היהודי ההונגרי": סדרת מאמרים הומוריסטיים שכותרתם עורבים ספרותיים (1861–1864) בוחר'ל (בחור לומד תלמוד) סיפור פורסם בספר השנה של וינטר: Der Jüdische Handelslehrling "פורסם ב: "עלון היהודי": Das Armenwesen der alten Hebräer (סדרת מאמרים) פורסם ב: "Ungarische Jüdische Wochenschrift" קבר אבות (סדרת מאמרים) אגנש קניירש (עורכת ראשית), איגנץ רייך, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900, בודפשט, 1967-1969 (ברומנית) מסת"ב 9630525003 לקסיקון יהודי הונגרי. העורך: פטר אויווארי. בודפשט, לקסיקון יהודי, 1929. עמ' 737. גישה מקוונת יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891–1914. גישה מקוונת מדיה וקבצים בנושא איגנץ רייך בוויקישיתוף ביוגרפיה של איגנץ רייך (בגרמנית) CERL Thesaurus איגנץ רייך Reich Ignác elhunyt (1887. április 20.) Pesti Hírlap, 9. évfolyam, 108. szám "Halotti bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség halotti akv. 563/1887. folyószáma alatt".
יחסי הממלכה המאוחדת – ליבריה

יחסי הממלכה המאוחדת–ליבריה הם יחסי החוץ בין ליבריה והממלכה המאוחדת. בריטניה הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו ברפובליקה החדשה. לאחר ביקורו של הנשיא ג'וזף ג'נקינס רוברטס בבריטניה בשנת 1848, העמידה המלכה ויקטוריה את ספינת הצי המלכותי HMS אמזון לרשותו ובני משפחתו, לנסיעה חזרה לליבריה. בשנת 1961 ערכה המלכה אליזבת השנייה ביקור ממלכתי בליבריה והגיעה למונרוביה ב-HMY Britannia. הנשיא ויליאם טאבמן (אנ') העניק לה מתנה של שני היפופוטמים פיגמיים, שהגיעו באוניית משא בשנת 1962 ונשלחו לגן החיות וויפסנאדה. בשנת 1962 ביקרו הנשיא טאבמן ואשתו בבריטניה. במרץ 2018 ביקרה משלחת פרלמנטרית בריטית במונרוביה, כחלק מחיזוק היחסים בין המדינות. בריטניה מחזיקה בליבריה שגרירות במונרוביה. ליבריה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – ליבריה בוויקישיתוף Delegation to Liberia enhances future bilateral relationship, באתר הפרלמנט הבריטי אתר על יחסי מדינות
שמואל ללקין

שמואל ללקין (8 בפברואר 1926 – 26 בנובמבר 2020) היה מבכירי עסקני הספורט בישראל, מנכ"ל ההתאחדות לספורט בישראל בשנים 1962–1995, שעמד בראש ארבע משלחות אולימפיות של ישראל – מקסיקו (1968), מינכן (1972), מונטריאול (1976), לוס אנג'לס (1984). ללקין נשא את הנאום המפורסם לאחר פרשת טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, בו הצהיר כי ישראל תמשיך להשתתף במשחקים האולימפיים. בצעירותו היה ללקין שחקן כדורעף וטניס שולחן במסגרת מועדון הפועל תל אביב, ואף לחם במסגרת הפלמ"ח כמפקד כיתה, ומאוחר יותר במלחמת השחרור כקצין. ללקין נולד בתל אביב ומצעירותו היה ספורטאי פעיל בענפי הכדורעף, כדורסל, טניס וטניס שולחן במסגרת מועדון הפועל תל אביב. בגיל 17 הצטרף להגנה, סיים קורס מפקדי כיתות בשפיה והדריך בגדודי הנוער (גדנ"ע). התגייס לפלמ"ח באוקטובר 1943 ושירת בקיבוץ קריית ענבים, ברמת רחל ובבית הערבה. בנובמבר 1945, כאשר היה מפקד כיתה בבית הערבה, הוביל יחידת סיור מבית הערבה לרמת רחל, כאשר מארב בריטי תפס את היחידה וגרם לכך שהחוליה נידונה ל-7 שנות מאסר באשמת נשיאת נשק. ללקין שוחרר מהמאסר באוגוסט 1947, והמשיך לשרת כמפקד מחלקה בחטיבת הראל. במלחמת העצמאות עלה כמפקד פלוגה בשיירה האחרונה שעלתה לירושלים, השתתף בקרבות על שועפאט, אזור הר הצופים - האוניברסיטה העברית, ובניסיון כיבוש של אוגוסטה ויקטוריה. לאחר המלחמה גויס לצה"ל וסיים קורס מפקדי גדודים ואת בית ספר לפיקוד ומטה. היה מדריך בקורס מג"דים, קצין אג"ם חטיבה 7 בשנים 1951–1953, מפקד יחידת סיור 7, עוזר קצין אג"מ בפיקוד דרום בשנת 1955, וקצין אג"ם הגנה מרחבית של פיקוד דרום. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1962, מילא שורה של תפקידים בספורט הישראלי, ביניהם חבר ההנהלה של איגוד הטניס, יו"ר הקרן לעידוד ספורטאים של הוועד האולימפי ומנכ"ל ההתאחדות לספורט בישראל במשך שנים רבות. במס לאחר טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן הודיע ללקין, לאחר התייעצות עם ראש הממשלה גולדה מאיר, בנאום שנשא בשפה העברית, כי משלחות ישראל ימשיכו גם בעתיד להתחרות במשחקים האולימפיים. לימים סיפר ללקין כי בסיור שערך בכפר האולימפי במינכן כחודש לפני האולימפיאדה התריע על מחדלי אבטחה רבים, אך איש לא לקח את דבריו ברצינות. בשנים שלאחר הטבח, פעל רבות להנצחת הספורטאים הישראלים שנרצחו, בטקסים הרשמיים במשחקים האולימפיים. מיזם נוסף של ללקין, במסגרת תפקידו כמנכ"ל ההתאחדות לספורט היה הקמתו של מטווח הקליעה האולימפי בהרצליה. כמו כן היה פעיל שנים רבות במכון הלאומי למצוינות בספורט וינגייט. ללקין, שהיה שנים רבות תושב שכונת צהלה בתל אביב, היה נשוי לירדנה עד למותה ב-2017 ואב לשני ילדים. כיהן במשך 10 שנים כיו"ר השכונה, וכיו"ר מרכז הספורט (הקאנטרי) השכונתי והיה ממייסדי מועדון הטניס של הפועל צהלה. בשנותיו האחרונות התגורר ללקין בדיור מוגן בכפר סבא. הוא נפטר ב-26 בנובמבר 2020 והובא למנוחות בבית הקברות מנוחה נכונה בכפר סבא. אודי כרמי, עלייתה ושקיעתה של ה'עסקונה' הפוליטית בספורט הישראלי העמוד של שמואל ללקין באתר מוזיאון הפלמ"ח(הקישור אינו פעיל). פוסט מס' 903 – אולימפיאדת הדמים, מתוך הבלוג של יואש אלרואי, מכיל את נוסח הנאום המלא שנאם ללקין ב-6 בספטמבר 1972 הלך לעולמו שמואל ללקין, ראש המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן 1972, באתר וואלה, 26 בנובמבר 2020 אורן אהרוני, אבל בספורט הישראלי: שמואל ללקין הלך לעולמו, באתר ynet, 26 בנובמבר 2020 ספורט 1, ‏שמואל ללקין, מנכ"ל ההתאחדות לספורט לשעבר, נפטר בגיל 94, באתר מעריב אונליין, 26 בנובמבר 2020 רפאל נאה, שמואל ללקין: "לא אשכח איך לא שמעו בקולי", באתר ynet, 23 באוגוסט 2016 מרכז הפועל חגג 90 לשמואל ללקין
פרס צ'רן

פרס צ'רן (באנגלית: The Chern Prize) הוא פרס שנוסד בשנת 2001 לכבוד פרופסור שינג-שן צ'רן. פרס צ'רן מוענק מדי שלוש שנים בקונגרס הבין־לאומי של מתמטיקאים סינים (אנ') בגין "תרומות יוצאות דופן למחקר מתמטי או לפעילות שירות ציבורי לתמיכה במתמטיקה". הזוכים נבחרים על ידי ועדה של מתמטיקאים להכיר בהישגיהם של מתמטיקאים ממוצא סיני. בשנת 2010 התקיים בבייג'ינג אירוע הנצחה מיוחד בנוסף למעמד הפרס הרגיל לחגיגת מאה שנה להולדתו של פרופסור צ'רן. מדליית צ'רן מוענק בקונגרס הבין־לאומי של המתמטיקאים (ICM), החל משנת 2010. פרס שינג-שן צ'רן (Shiing Shen Chern Mathematics Award) שנוסד בשנת 1986 על ידי האגודה המתמטית הסינית (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של הקונגרס הבין־לאומי של מתמטיקאים סינים. Chibese Mathematical Society, cms.org.cn/en, Shiing Shen Chern Mathematics Award.
Rhinoplasty

Rhinoplasty (בעברית: ניתוח אף) הוא מיני-אלבום של פריימוס. הוא יצא לאור ב-11 באוגוסט 1998 על ידי אינטרסקופ רקורדס ובו קאברים לשירים של אמנים כמו סטנלי קלארק, מטאליקה וג'רי ריד. התקליטור כולל גם תקליטור אינטראקטיבי שבתוכו יש סרטון סטופ מושן מחימר של השיר "The Devil Went Down to Georgia". המהדורה המחודשת של הוויניל לשנת 2018 כוללת את "The Devil Went Down to Georgia" כשיר השמיני. הגרסה החיה של "Tommy the Cat" מבוצעת עם "The Awakening" באמצע. השיר המקורי היה של The Reddings מאלבומם "The Awakening" משנת 1980, וכבר בוצע בעבר על ידי לס קלייפול ו"המקרל הקדוש" באלבומם "Highball with the Devil". אומנות הכריכה מציגה דמות מחרסית המפוסלת על ידי קלייפול, יחד עם אותיות קאטאקאנה יפניות בקצה הימני, הנקראות "ネセソトナニツキノハ", או "Nesesotonanitsukinoha". בסקירתו ל-AllMusic מתאר סטיבן תומאס ארלוויין את המיני-אלבום כ"אוצר קטן נוסף למעריצים". הוא מציין כי "הלהקה לא בחרה קאברים מפתיעים" אלא "מפצה על כך בהופעות נהדרות" ו"עיבודים מדהימים שלעיתים קרובות הם בלתי צפויים", והגיע למסקנה ש"זה לא מאכזב". מידע על האלבום Rhinoplasty באתר MusicBrainz האלבום Rhinoplasty באתר Discogs Rhinoplasty - Primus | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-06-08 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספוטניק רצ'יצה

ספוטניק הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר רצ'יצה, ששיחק בליגת העל הבלארוסית בחציה הראשון של עונת 2021. המועדון נוצר בשנת 2017 על בסיס קבוצת הליגה השנייה של מועדון (DYuSSh DBK הומל (be') (מהעיר הומל). בשנים 2017 ו-2018 המועדון שיחק בליגה השנייה. בעונת 2018 הוא סיים במקום השלישי ובזכות המקומות שהתפנו ממיזוג דנייפר מוהילב עם לוץ' מינסק הוא קיבל מקום בליגה הראשונה בעונת 2019 אותה סיימה במקום השישי. בתום עונת 2020 זכתה באליפות הליגה הבלארוסית הראשונה ולראשונה בתולדותיה הבטיחה השתתפות בליגת העל הבלארוסית בכדורגל בעונת 2021. עם זאת, ביולי 2021 הקבוצה פורקה באמצע העונה בעקבות קשיים כלכליים. קונסטנטין צ'חאו (2017–2018) ויאצ'סלב לבצ'וק (2018–2021) ספוטניק רצ'יצה, ברשת החברתית אינסטגרם ספוטניק רצ'יצה, ברשת החברתית VK ספוטניק רצ'יצה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway Белоусов А. (2021-07-14). "Футбольный клуб Высшей лиги «Спутник Речица» снялся с чемпионата Беларуси: вот что случилось с его финансированием" (ברוסית). «КП в Белоруссии». נבדק ב-2021-07-18.
טלנירי

טלנירי הוא פורטל אינטרנט ישראלי וחברה פיננסית מובילה, העוסקת בתחום המסחר בשוק ההון. טלנירי הוקמה ב-1994 על ידי איש העסקים שרון גינזבורסקי ועסקה בתיווך פיננסי ובניהול שרותי התוכן ואספקת נתוני מסחר בזמן אמת לסחרני היום בבורסה בתל אביב. בשנת 2005 קיבלה זיכיון רשמי כספקית מידע מהבורסה בתל אביב ועסקה בתיווך המידע לסוחרי ומשקיעי הבורסה. בהמשך, טלנירי התחברה לספקי המידע בוול סטריט ובנאסד"ק וב-CME וסיפקה ציטוטים ברוב הנגזרים והמניות בעולם. בעבר טלנירי הייתה החברה הגדולה ביותר בתחום התיווך הפיננסי בענף הברוקראז' הפרטי. בנובמבר 2010, פורסם ב-"TheMarker" שחברת הראל התנתקה מטלנירי שנתיים לפני תום החוזה ושילמה כ-1,000,000 ש"ח בעבור ויתור עמלות לטלנירי. בשנת 2005 הקימה טלנירי מערכת פורומים. החל משנת 2007 טלנירי החלה לשווק את שירות האיתותים על ידי יועצי השקעות ששכרה. משנת 2014 בעקבות התקנות של הרשות לניירות ערך, ניהול מערך האיתותים מנוהל על ידי אקטיב בית השקעות ואילו טלנירי עוסקת רק בניהול השיווק. באוקטובר 2020 נרכשה חברת טלנירי על ידי איש העסקים אלדר גריידי, מתוך מטרה לבנות את האתר מחדש ולספק מידע פיננסי חיוני לסוחרים בבורסה במטרה להעביר מידע מסוחרים לסוחרים שרוב גופי התקשורת הפיננסית אין ביכולתם לספק מידע מקצועי בעל חשיבות עליונה לסוחרי הבורסה. בדצמבר 2020 חנכה טלנירי את מכללת טלנירי ללימודי שוק ההון אשר עוסקת בהכשרות מקצועיות לסוחרי הבורסה על ידי בכירי שוק ההון. אתר האינטרנט הרשמי של טלנירי אתר טלנירי נועם בר, הראל התנתקה מחברת התיווך הפיננסי טלנירי - שנתיים לפני תום החוזה, באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2010 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טלנירי".
כף פיירוול

כף פֵיירְוֵול (באנגלית: Cape Farewell) נמצא בניו זילנד, הנקודה הצפונית ביותר באי הדרומי. הוא ממוקם ממש מערבית לפיירוול ספיט (אנ'). המקום מופה לראשונה על ידי אבל ינזון טסמן, המקום קבל את שמות על ידי מגלה הארצות והחוקר הבריטי קפטן ג'יימס קוק בשנת 1770. זו הייתה פיסת האדמה האחרונה שנראתה על ידי צוותו כאשר הם יצאו למסע מערבה, חזרה לבריטניה על הספינה בשם "אנדוור" דרך טרה אוסטרליס. בשל מיקומו המרוחק של כף פיירוול, הוא אחד המקומות המתויירים פחות בניו זילנד. "טיול הצוק" (2–3 שעות הליכה בכיוון אחד לאורך גבעות החוף מזרחית לכף) מוביל לאזור פיירוול ספיט, נופים מדהימים של ים טסמן מצד אחד, של דיונות חול בצפון מזרח וצוקים נישאים עם נופי הסלעיים הראשוניים לצד החוף (המזרחי). בשנת 2020, הוקפו בגדר חסינה מפני טורפים 2.5 הדונם הצפוניים ביותר של הכף כדי להגן על עופות הים הדוגרים על החוף והצוקים, צמחים מקומיים נדירים, חלזונות ענק ושממיות. הכף ומצוקים שלו מורכבים מאבן חול, קוורץ ופלאוקן. שחיקת המצוקים לחול דק, הנישא על זרמי הים, שינה עם השנים את מיקום פיירוול ספיט יותר מזרחה. תמונת לווין באזור כף פיירוול כף פיירוול "הקשת" מראה מנקודת התצפית הקרובה ביותר המסע הראשון של ג'יימס קוק מדיה וקבצים בנושא כף פיירוול בוויקישיתוף Farewell Spit and Cape Farewell (from Te Ara: The Encyclopedia of New Zealand, 1966 Edition. Accessed 2008-06-16.) גוטנברג|W.J.L. Wharton, Captain Cook's Journal During the First Voyage Round the World, London, 1893. See also J. C. Beaglehole and R. A. Skelton (eds.), The Journals of Captain James Cook on His Voyages of Discovery, Vol. 1, The Voyage of the Endeavor, 1768-1771, Cambridge University Press for the Hakluyt Society, 1955, pp.272-273 "Predator-free sanctuary for seabirds, rare native plants opens at Cape Farewell". RNZ (בNew Zealand English). 2020-01-18. נבדק ב-2020-01-20. J.J., Kamp, Peter; A., Vincent, Kirsty; J.S., Tayler, Michael (2015). "Cenozoic sedimentary and volcanic rocks of New Zealand: A reference volume of lithology, age and paleoenvironments with maps (PMAPs) and database" (באנגלית).
טורפדו מינסק

טורפדו מינסק הוא מועדון כדורגל בלארוסי לשעבר, שייצג את מינסק ואירח את משחקיו באצטדיון טורפדו במינסק, שמכיל 4,800 איש. 1947: טורפדו 1947: טורפדו-MTZ 1999: טורפדו-MAZ 2003: טורפדו-סק"א 2005: פורק 2007: טורפדו-MAZ 2014: טורפדו בשנים הסובייטיות שיחק טורפדו באליפות בלארוס הסובייטית וזכתה באליפויות בשנים 1947, 1962, 1966, 1967 ו-1969, אך מעולם לא זכתה להשתתף מעבר לליגה הסובייטית השנייה. הקבוצה שיחקה בליגת העל הבלארוסית מאז 1992. השנים המוצלחות ביותר היו בתחילת שנות האלפיים, כאשר הקבוצה סיימה פעמיים ברציפות במקום הרביעי (2002, 2003) והגיעה לגמר גביע בלארוס (2000). בתחילת 2005 איבדה טורפדו-סק"א תמיכה כספית מהספונסרית ואחרי שאיבדה כמעט את כל הסגל הראשי ולא היה לה כסף לשלם דמי כניסה לליגה הבכירה בעונה הבאה, נאלצה לרדת לליגה השנייה. טורפדו זכתה בליגה השנייה בשנת 2005, אך בסוף העונה המועדון פורק. הבעלים עבר לקבוצת כדורגל חדשה בשם מינסק, שהשתמשה גם באותו משרד ובאצטדיון ששימשו את טורפדו. רק שחקן אחד מהרכב טורפדו 2005 הצטרף למינסק. בשנת 2007 הקבוצה הוקמה מחדש כטורפדו-MAZ והחלה לשחק באליפות מינסק, שהיא חלק מליגת החובבים הבלארוסית (רמה 4 במערך הליגות). בשנת 2009 הקבוצה סיימה במקום השלישי והייתה כשירה לייצג את מינסק בטורניר הגמר לקראת עלייה לליגה השנייה (מכיוון ששתי הקבוצות הראשונות סירבו או לא היו כשירות לכך), אך סיימה במקום השלישי. הופעה מוצלחת באליפות מינסק ובגביע אפשרה להם להעפיל לגביע בלארוס פעמיים (2009 ו-2010), אך הם הודחו מהטורניר לאחר המשחק הראשון בשתי הפעמים. בשנת 2014 הקבוצה נרשמה לליגה השנייה בבלארוסית בשמה המקורי טורפדו מינסק ובשנה שלאחר מכן זכתה בזכות העפלה לליגה הראשונה בבלארוס. בשנת 2018 המועדון העפיל לליגת העל הבלארוסית במקומה של קרומאצ'י מינסק, אשר רישיון ליגת העל נשלל ממנה בגלל חובות. עם זאת, באמצע עונת 2019, טורפדו פרשה מליגת העל בשל חוסר מימון וחדלה מלהתקיים. כל המשחקים שנותרו לה נרשמו 0–3 לטובת יריבותיה. גביע בלארוס סגנות (1): 2000 אליפות בלארוס הסובייטית זכייה (7): 1947, 1948, 1949, 1962, 1966, 1967, 1969 סגנות (4): 1950, 1963, 1968, 1983 אתר האינטרנט הרשמי של טורפדו מינסק (בבלארוסית) טורפדו מינסק, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net "Тарпеда Менск. 2000–ыя гады". tarpeda.org. אורכב מ-המקור ב-2014-03-13. נבדק ב-2009-07-05. "Тарпеда Менск. Сезон 2009". tarpeda.org. אורכב מ-המקור ב-2009-09-20. נבדק ב-2009-04-03.
אנרגטיק מינסק

"אנרגטיק מינסק (רשמית: "אנרגטיק-BDU"; בבלארוסית: Энергетык-БДУ) הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מינסק, שנוסד בשנת 1996. מארח את משחקיו באצטדיון "BDU". הישג השיא של המועדון הוא מקום 10 בליגת העל (בעונת 2020) והעפלה לחצי גמר גביע בלארוס. 1996–1997 – זבזדה 1998–2004 – זבזדה-VA-BDU 2005–2017 – זבזדה-BDU 2017–הווה – אנרגטיק-BDU המועדון נוסד בשנת 1996 ונכנס לליגה השנייה, משם כעבור כמה שנים עלתה לליגה הראשונה, ולאחר מכן לליגת העל. המועדון בילה ארבע שנים בליגה הבכירה. המועדון כל הזמן נאבק על הירידה ולבסוף ירד לליגה השנייה, שם שיחק בשנים 2008-2013. בעונת 2013 נאבק המועדון על העפלה לליגה הראשונה. בסוף העונה איבד את המקום השני לקבוצת "נאמן מוסטי" והוא עצמו סיים במקום השלישי. עם זאת, לאחר שנמאן סירבה לעלות בפברואר 2014, מועדון אנרגטיק עדיין קיבל את ההזדמנות לשחק בליגה הראשונה. במרץ 2014 המועדון נרשם לליגה הראשונה. בעונת 2014 הרכב הקבוצה נותר כמעט ללא שינוי מהעונה הקודמת והקבוצה סיימה את העונה במקום התשיעי. בעונת 2015 נוספו לקבוצה מספר שחקנים מנוסים. הקבוצה פתחה את העונה בביטחון והייתה בין מוליכות הטבלה, אך אז המשחק החל לדעוך והמועדון סיים את העונה במקום העשירי. בשנת 2017 הקבוצה שינתה את שמה ונודעה בשם "אנרגטיק-BDU". בעונת 2018 הקבוצה סיימה במקום השני בליגה הראשונה, ובכך זכתה שוב בכרטיס לליגה הבכירה בבלארוס. בעונת 2019 הקבוצה סיימה במקום ה-12 בליגה העליונה ועונה לאחר מכן סיימה במקום העשירי. בעונת 2022 סיימה כסגנית אלופת הליגה, במה שהיה להישג השיא בתולדותיה. המועדון מארח את משחקי הבית שלו באצטדיון המרכז הרפובליקני לאימונים אולימפיים בכדורגל של אוניברסיטת בלארוס. הקיבולת שלו עומדת על 1,500 מושבים. במאי 2020, המועדון עבר לארח באופן זמני במגרש מולודצ'נו. אנרגטיק מינסק, ביישום טלגרם אנרגטיק מינסק, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu "Звезда-БГУ" переименована в "Энергетик-БГУ" «Звезда-БГУ» может выступить в первой лиге в сезоне-2014 Всем 16 командам первой лиги сегодня были выданы лицензии для участия в чемпионате Беларуси РЦОП по футболу БГУ (Минск)
הרדזיה (כדורגל)

הרדזיה (בבלארוסית: ФК Гарадзея) הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר הרדזיה, שבמחוז מינסק. הקבוצה הוקמה בשנת 2004 כמועדון קטרגל. המועדון שיחק באליפות מחוז מינסק ומאוחר יותר באליפות בלארוס בקטרגל ובגביע. בשנת 2007 הקבוצה השתתפה לראשונה באליפות הכדורגל במחוז מינסק וכן בגביע הבלארוסי. בשנת 2008 העפילה לליגה השנייה בבלארוס, ואחרי שזכתה בה בעונת 2010, הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה הראשונה בשנת 2011. בשנת 2015 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הבלארוסית. בסוף עונת 2020 ירדה מליגת העל. אתר האינטרנט הרשמי של הרדזיה (ברוסית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
בת ים השווה מיליון דולר

בת ים השווה מיליון דולר (באנגלית: Million Dollar Mermaid בבריטניה - The One Piece Bathing Suit) הוא סרט ביוגרפי מוזיקלי אמריקאי משנת 1952, בבימויו של מרווין לרוי, עם אסתר ויליאמס, ויקטור מצ'ור ווולטר פידג'ן בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס בחלקו על הביוגרפיה של השחיינית האוסטרלית אנט קלרמן. המוזיקה נכתבה על ידי אדולף דויטש והכוריאוגרפיה היא של באזבי ברקלי והצילומים של ג'ורג' פולסי שהיה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר-צבע. זה סרטה המפורסם והמצליח ביותר של אסתר ויליאמס והיא מדגימה בו את כישוריה בשחייה, קפיצה למים ושחייה צורנית. היא הייתה מועמדת ל"פרס במבי" (אנ') לשחקנית הטובה ביותר. גם את האוטוביוגרפיה שלה היא קראה בשם זה (1999). אנט קלרמן (אסתר ויליאמס), ילדה בת 10 ליד סידני בניו סאות' ויילס, אוסטרליה. אביה פרדי (וולטר פידג'ן) הוא מנהל קונסרבטוריון בביתם. אנט נזקקת למכשירים ברגליה החלשות לאחר פוליו והיא "בורחת" מדי פעם לאגם סמוך כדי להתאמן בשחייה ובגיל צעיר זוכה באליפויות באוסטרליה, רגליה מתחזקות והיא אינה זקוקה יותר למכשירי תמיכה. בגלל המצב בכלכלי הקשה באוסטרליה, נסגר הקונסרבטוריון ופרדי נרשם לעבודה בקונסרבטוריון בלונדון. באניה הם פוגשים את האמרגן ג'יימס סאליבן (ויקטור מצ'ור) ועוזרו דוק (ג'ס ווייט), כשהם מובילים אתם את הקנגורו "סידני" שאולף למופע איגרוף. בהגיעם ללונדון מתברר שמנהל הקנסרבטוריון מת והקונרבטוריון נסגר. מצבם הכלכלי מידרדר והיא נאלצת למכור את גביעי הניצחון שלה. סאליבן מגיע ומציע לה לשחות מלונדון לג'יניץ' היא עושה זאת לעיניהם של אלפי צופים וזוכה לסיקור בעיתונים. סאליבן מציע להם לשוט לארצות הברית כדי שתוכל להופיע שם המופע שחיה באולם הענק של בניין ההיפודרום (אנ') בניו יורק. בהגיעם לניו יורק הם נפגשים עם מנהל ההיפודרום, אלפרד הרפר (דייוויטד בריאן) שלא משתכנע מכישוריה. סאליבן מציע לה לשחות בחוף רביר (Revere Beach) בבוסטון השמרנית. היא נעצרת בגלל בגד הים עם הרגליים החשופות שלה ומובאת למשפט. היא מסבירה לשופט כי אינה יכולה לשחות בשמלות וקורסטים ומציעה הצעת פשרה - להוסיף לבגד הים גרביים ארוכות שיכסו את הרגליים. השופט משתכנע והיא משתחררת. כעת היא מפורסמת ומתחילה להופיע במופעי שחייה וקפיצה ביריד בבוסטון כשפרדי מנגן בכניסה. סאליבן מבקש לטוס בתחרות טיסה עם פרס של 50,000 דולר היא מנסה לשכנע אותו לוותר אבל הוא מסרב ובאמצע הטייס מטוסו מתרסק והוא נפצע. בינתיים מופיעה אנט במופעי שחייה צורנית מרהיבים של עשרות שחיינים ושחייניות עם אפקטים רבים. במקום מופיעה גם הבלרינה אנה פבלובה (מריה טולצ'יף) בקטע המפורסם, "הברבור" של סן סנס. אנט והרפר מתאהבים ועומדים להתחתו אך לפני כן הם טסים להוליווד לצילום הסרט "בתו של נפטון". בעת הצילומים נשבר מיכל המים הענק בו היא שוחה והיא נפגעת בעמוד השדרה. סאליבן מגיע לבית החולים ומעודד אותה כי תתגבר על השיתוק כמו שהתגברה עליו בילדותה. הרפר רואה שהיא עדיין אוהבת את סאליבן ועוזב אותם. מדיה וקבצים בנושא בת ים השווה מיליון דולר בוויקישיתוף "בת ים השווה מיליון דולר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בת ים השווה מיליון דולר", באתר נטפליקס "בת ים השווה מיליון דולר", באתר AllMovie (באנגלית) "בת ים השווה מיליון דולר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בת ים השווה מיליון דולר, באתר TCM קדימון לבת ים השווה מיליון דולר, באתר יוטיוב מופע השחייה הגדול בבת הים השווה מיליון, באתר יוטיוב אסתר ויליאמס רוקדת בלט מתחת למים, באתר יוטיוב
איילין וודס

ג'קלין רות "איילין" וודס (באנגלית: Jacqueline Ruth "Ilene" Woods;‏ 5 במאי 1929 – 1 ביולי 2010) הייתה שחקנית וזמרת אמריקאית. ידועה בתפקיד שחקנית הקול של סינדרלה מתוך סרט בעל אותו שם של חברת וולט דיסני, עליו קיבלה את תואר אגדת דיסני בשנת 2003. וודס נולדה בפורטסמות', עיר שבניו המפשייר שבארצות הברית, בשנת 1929. אמה של וודס עבדה במאחורי הקלעים של סרטים ותכננה להפוך אותה לכוכבת, אף שהיא רצתה בילדותה להיות מורה בבית ספר. וודס התחילה לשחק בגיל שנתיים, ובגיל 15 הועסקה על ידי פול וייטמן, יחד עם בוב ג'ונסטון, לשיר בתוכנית הרדיו "The Philco Hall of Fame" ("היכל התהילה של פילקו") ברשת הרדיו "Blue Network". הרשת הוסיפה במהרה תוכנית רדיו של וודס בשם "The Ilene Woods Show" ("התוכנית של איילין וודס"), שכללה 15 דקות של מוזיקה ושודרה שלושה ימים בשבוע. אל התוכנית הגיעו רבים כדי להשמיע את המוזיקה שלהם, וכך התיידדה עם הפזמונאים מאק דייוויד וג'רי ליווינגסטון. לאחר מכן עברה לגור בקליפורניה. בשנת 1945 השתתפה בסרט הקולנוע "On Stage Everybody", יחד עם וולאס פורד וג'ולי לונדון, בתור זוכה בתחרות כישרונות. בשנת 1948 דייוויד וליווינגסטון הזמינו את וודס להקליט את השירים "Bibbidi-Bobbidi-Boo",‏ "A Dream Is a Wish Your Heart Makes" ו-"So This is Love" שעתידים להופיע בסרט "סינדרלה". הביצוע לשירים הוצג בפני וולט דיסני, מפיק הסרט, שבמהרה ביקש מוודס לשחק את קולה של הדמות הראשית של הסרט, סינדרלה. היא קיבלה את התפקיד בשמחה והופתעה שנבחרה מתוך 300 אחרים שנבחנו. כדי לקדם את הסרט, וודס השמיעה בשנת 1949 את דמותה של שלגיה במהדורת ספר האודיו של הסרט "שלגיה ושבעת הגמדים". וודס שרה עבור נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בביתו בהייד פארק, ומאוחר יותר גם בבית הלבן עבור הנשיא הארי טרומן, לאחר ששרה עבור חיילים ומלחי מלחמה. וודס התחתנה לראשונה בגיל 17 עם סטיבן סטק ג'וניור, מנישואין אלה נולדה לה בת. לאחר גירושיהם התחתנה עם המתופף אד שונסי בשנת 1963, ונולדו להם שני בנים נוספים. בשנת 1972 וודס פרשה מעולם הבידור, אך המשיכה להופיע מדי פעם במופעים מוזמנים, בין היתר בסרטים "הסנדק" בתור אלנה אם הבית ו"המראה" בתור אישה משפשפת, כאשר היא לא קיבלה על תפקידים אילו קרדיט. בשנת 1990, לאחר שחברת וולט דיסני החליטה להפיץ את סרטי ההנפשה שלה בקלטות וידאו, וודס הייתה אחת משחקניות הקול שהגישו תביעת תמלוגים על הופעתן. בשנת 2003 הוענק לה התואר אגדת דיסני על הופעתה בסרט "סינדרלה". את שנותיה האחרונות העבירה כדוברת של United Cerebral Palsy, ארגון התומך בנפגעי שיתוק מוחין בארצות הברית. ב-1 ביולי 2010, בגיל 81, נפטרה לאחר שסבלה ממחלת אלצהיימר. גופתה של וודס נשרפה ולא נערכה לה לוויה. מדיה וקבצים בנושא איילין וודס בוויקישיתוף איילין וודס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איילין וודס, באתר AllMovie (באנגלית) איילין וודס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איילין וודס, באתר ספוטיפיי איילין וודס, באתר MusicBrainz (באנגלית) איילין וודס, באתר Yandex.Music (ברוסית) איילין וודס, באתר Discogs (באנגלית) איילין וודס, באתר Genius איילין וודס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ilene Woods, באתר אגדות דיסני