laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דויד בן ארי

דויד בן ארי הוא תסריטאי, במאי קולנוע ומפיק ישראלי. דויד בן ארי שירת בצבא כקצין חי"ר בצנחנים וכיום משמש כמפקד פלוגת ח"יר במילואים בדרגת רס"ן. לחם במספר מבצעים צבאיים ובמלחמת לבנון ה-2. בשנת 2007 סיים את התואר הראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים זכה פעמיים במלגת לימודים מקרן התרבות אמריקה-ישראל. בשנת 2017 סיים את התואר השני בחוג למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת 'תנופה' - תואר בלימודי ביטחון במסגרת צה"ל עבור מיועדים לתפקיד מג"ד במילואים ביחידה לוחמת. בשנת 2005 עבד בהפקת סרט הקולנוע ההוליוודי מינכן בבימויו של סטיבן ספילברג ולאחר חזרתו לארץ כתב, ביים והפיק את סרט הקולנוע מפטיר בכיכובם של לירון לבו, יונתן עוזיאל, שרון אלכסנדר ועמוס לביא. מותחן פשע זה היה אחד מניצני הקולנוע הישראלי העצמאי ומומן באופן פרטי, קרן הקולנוע הישראלי תמכה בו החל משלב העריכה. מפטיר זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2007 והוקרן בפסטיבלים רבים מסביב לעולם. בשנת 2011 ייסד את חברת ההפקה פאזל מדיה המתמחה בהפקת סרטי תדמית, פרסומות, סרטוני אנימציה והפקות תלת מימד. בשנת 2016 דויד בן ארי ייסד את חברת DRONZ צילום אווירי הנותנת מענה ראשון מסוגו בישראל לתעשיית הקולנוע והטלוויזיה לביצוע צילומי אוויר מרחפנים באיכות 4K 12BIt-RAW. בשנת 2019 סיים את הפקת סרט הקולנוע "מיראז'", אותו כתב, הפיק וביים. מיראז' הוא מותחן פשע אפל ולירי שקיבל תמיכה מקרן הקולנוע הישראלי בכיכובו של ליאור מילר, מושיקו סרור, ויקטור סבג, קים חן, מושיק כהן ונמרוד ברגמן. הסרט התחרה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בשנת 2019 ובתוכנית הרשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי CINEQUEST 2021 בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא דויד בן ארי בוויקישיתוף דויד בן ארי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דויד בן ארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דויד בן ארי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דויד בן ארי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נטע אלכסנדר, כשטרנטינו פגש את צחי נוי, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2008 אלי שגב, ביקורת מפטיר יצירה ישראלית שעוד לא ראיתם כמוה מפטיר באתר קרן הקולנוע הישראלי פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה מפטיר איתי שטרן, בקרוב: שלושה סרטי פעולה ישראלים, באתר nrg‏, 29 באוגוסט 2008 מיראז', באתר פסטיבל הסרטים חיפה.
אינסה ארמנד

אינסה ארמנד (ברוסית: Инесса Арманд;‏ 26 באפריל 1874 – 24 בספטמבר 1920) הייתה מהפכנית רוסיה ממוצא צרפתי. ככל הנראה הייתה מאהבת של ולדימיר לנין. אליזבט פשו ד'ארבנביל נולדה בפריז למשפחת זמרי אופרה. בשנת 1889 היא עברה להתגורר באימפריה הרוסית ועבדה כאומנת במשפחת ארמנד. בהיותה ברוסיה היא החליפה את שמה הפרטי ל"אינסה". בשנת 1893 היא התחתנה עם בן המשפחה בה עבדה. היא חיה עם בעלה 9 שנים ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1902 היא התגרשה ממנו והתחתנה עם אחיו הצעיר ולדימיר. תוך זמן קצר נולד לה בן. אינסה ארמנד התעניינה בספרות מהפכנית ובשנת 1904 היא התקבלה כחברה במפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בעקבות השתתפותה במהפכת 1905 היא נשלחה לגלות למחוז ארכנגלסק. בשנת 1908 היא נמלטה תחילה לסנקט פטרבורג ואחר כך לשווייץ. בהיותה בשווייץ בעלה נפטר משחפת. ארמנד עברה לבריסל ולמדה כלכלה באוניברסיטה מקומית. בשנת 1909 ארמנד נפגשה עם ולדימיר לנין. הם התקרבו ולדעת רוב ההיסטוריונים התפתח ביניהם קשר רומנטי. ארמנד עבדה בבית הספר של המפלגה ותרגמה עבודות של לנין לצרפתית. כאשר לנין עבר לפריז ארמנד עם ילדיה התגוררו בבנין הקרוב. בשנת 1912 ארמנד חזרה לתחומי האימפריה הרוסית באופן לא-חוקי, נעצרה ולאחר שחרור עזבה את המדינה. תקופה מסוימת היא התגוררה בקרבת לנין ואשתו בסביבת קרקוב. בשנת 1917, ביחד עם ולדימיר לנין ובולשביקים נוספים היא חזרה לרוסיה. לאחר מהפכת אוקטובר ארמנד כהנה בתפקידים שונים בממסד הסובייטי במוסקבה והתגוררה בקרמלין בו שוכנו ראשי הממשל. בשנת 1920 ארמנד ארגנה וועידה נשים קומוניסטית בינלאומית במוסקבה. עקב מצב בריאותה, לנין שלח אותה לבית הבראה על חופי הים השחור. בדרכה חזרה למוסקבה היא חלתה בכולרה ונפטרה בתחנת רכבת ליד נלצ'יק. גופתה הועברה למוסקבה והיא נטמנה בבית הקברות של חומת הקרמלין במקום שמור לראשי המפלגה. בהתאם לעדויות של אנג'ליקה באלאבנוב ואלכסנדרה קולונטאי ולדימיר לנין נשבר בהיוודע למותה והדבר "קיצר את חייו". ילדיה של ארמנד הגיעו לרוסיה הסובייטית וטופלו על ידי בני משפחת לנין. מדיה וקבצים בנושא אינסה ארמנד בוויקישיתוף חייה של אינסה ארמנד וקשריה עם לנין אינסה ארמנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו

אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (באנגלית: University of California, San Diego; בקיצור: UC San diego; בראשי תיבות: UCSD) היא אוניברסיטה ציבורית בסן דייגו, קליפורניה, אשר נוסדה בשנת 1960. היא האוניברסיטה הדרומית ביותר מבין עשרת הקמפוסים של מערכת אוניברסיטת קליפורניה (UC), ונחשבת אחת מהאוניברסיטאות הציבוריות הטובות בארצות הברית ובין האוניברסיטאות הטובות בעולם. שטח האוניברסיטה תופס 8,814 דונם ליד חוף האוקיינוס השקט. האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט (APRU), באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU), באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ומסווגת באופן לא רשמי לליגת הקיסוס הציבורית (אנ') (החל משנת 1985). כמה מן המחקרים באוניברסיטה התפרסמו, כגון פיתוח ה־Network News Transfer Protocol, ביסוס העובדה כי אכן מתקיימת תופעה של התחממות עולמית, וגילוי ה־GFP. אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו מורכבת מ־12 בתי ספר לתואר ראשון, לתואר שני ותארים מקצועיים וכן שמונה קולג'ים למגורים לתואר ראשון, והיא מציעה מעל 200 תוכניות לימוד לתואר ראשון ותארים מתקדמים. מכון סקריפס לאוקיינוגרפיה (1903) בית הספר למדעי הפיזיקה (1960) בית הספר למדעי הביולוגיה (1961) בית הספר להנדסה (אנ') ע"ש ג'ייקובס (1964) בית הספר לאמנויות ומדעי הרוח (1965) בית הספר לרפואה (אנ') (1968) בית הספר למדעי החברה (1986) בית הספר למדיניות ואסטרטגיה גלובלית (אנ') (1986) בית הספר לניהול (אנ') ע"ש ראדי (2001) בית הספר לרוקחות (אנ') ע"ש סקאגס (2002) בית הספר לבריאות הציבור ומדע לאריכות ימים אנושית (אנ') ע"ש הרברט ורטהיים (2019) בית הספר למדעי המחשוב, המידע והנתונים (אנ') (2024) קולג' רוול (אנ') ע"ש רוג'ר רוול (אנ') (1964) קולג' ג'ון מיור (אנ') ע"ש ג'ון מיור (1967) קולג' ת'ורגוד מרשל (אנ') ע"ש ת'ורגוד מרשל (1970) קולג' ארל וורן (אנ') ע"ש ארל וורן (1974) קולג' אלינור רוזוולט (אנ') ע"ש אלינור רוזוולט (1988) קולג' שישי (אנ') (2001) קולג' שביעי (אנ') (2020) קולג' שמיני (אנ') (2021) דירוג שאנגחאי - מקום 18 (2024) דירוג Times Higher Education - מקום 34 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 62 (2024) דירוג U.S. News & World Report - מקום 21 (2024–2025) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (באנגלית) אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
NeXT

NeXT הייתה חברת מחשבים אמריקאית שפיתחה וייצרה סדרות של תחנות עבודה ממוחשבות, המיועדות למוסדות השכלה גבוהה ולעסקים. מרכזה היה ברדווד סיטי בקליפורניה. החברה התפרקה ב-1996 לאחר שנקנתה על ידי חברת אפל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. NeXT נוסדה ב-1985 על ידי סטיב ג'ובס, ממייסדי חברת אפל. לאחר שפוטר מאפל בעקבות השתלטותו של ג'ון סקאלי על החברה, הקים ג'ובס את NeXT. NeXT הציגה את מחשב ה-NeXT הראשון ב-1988 ותחנת עבודה (Nextstation) קטנה יותר ב-1990. מכירות מחשבי ה-NeXT היו מצומצמות יחסית והוערכו בכ-50,000 יחידות שנמכרו בסך הכל. מחשב החברה אופיין בצורתו הקוביתית המושלמת. בין הפטנטים של החברה ניתן למנות את המעמד למסך שנהיה נפוץ ביותר. לעומת זאת, מערכת ההפעלה וסביבת הפיתוח מונחית העצמים NeXTSTEP, שהתבססו על יוניקס ונחשבו לחדשניות לזמנן, היו בעלות השפעה רבה. בהמשך הפיצה NeXT את רבות ממערכות ה-NeXTstep כסביבות פיתוח שנקראו OpenStep, הביצוע העצמאי של OpenStep למספר יצרני ציוד מקורי. NeXT פיתחה גם את שרת היישומים WebObjects, שהיה אחד משלדי יישומי הרשת הראשונים. WebObjects לא זכתה לפופולריות בשל מחירה היקר - $50,000, אך נשארה כדוגמה בולטת לשרת רשת המבוסס על דף אינטרנט דינמי במקום תוכן סטטי. אפל קנתה את NeXT ב-20 בדצמבר 1996 תמורת 429 מיליון דולר, ומיליון וחצי מניות של אפל. רבות ממערכות ההפעלה iOS ו-OS X של אפל נבנו על בסיס OPENSTEP. סטיב ג'ובס מדיה וקבצים בנושא NeXT בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NeXT San Francisco Chronicle‏, "NeXT Inc. to Drop Hardware 300 losing jobs in strategy shift"‏, 9 בפברואר 1993 שמות רשמיים במהלך הזמן Next, Inc. ‏ Next Computer, Inc. ‏ Next Software, Inc. האותיות מסוגננות בלוגו כ-NeXT נקראה NeXTstation "Apple Computer, Inc. Agrees to Acquire NeXT Software Inc." "Apple Computer, Inc. Finalizes Acquisition of NeXT Software Inc."
שהיד קנדי יזד

מועדון הכדורגל שהיד קנדי יזד (בפרסית: شهید قندی یزد) היא קבוצת כדורגל מיזד. הקבוצה משחקת בליגת העל האיראנית, [דרושה הבהרה] והיא קבוצת הכדורגל הראשונה מיזד שעלתה לליגה הבכירה. הספונסרית של הקבוצה היא "חברת שאהיד גאנדי יזד כבלים".[דרושה הבהרה] מדיה וקבצים בנושא שהיד קנדי יזד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שהיד קנדי יזד ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפטיר (סרט)

מפטיר הוא סרט קולנוע ישראלי, מותחן פשע אפל, מאת ובבימויו של דויד בן ארי, שיצא לאקרנים בשנת 2008. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי אודות חברות, בגידה ומוות. שבועיים לפני שאליו (יונתן עוזיאל) משתחרר מהכלא, נודע לו שאחיו מאיר (ליאור מילר) נרצח במסגרת מלחמת כנופיות בעולם התחתון של דרום תל אביב. כשהוא משתחרר יש לו שתי משימות, הראשונה היא לקנות מפטיר לזכר אחיו המת בבית הכנסת והשנייה לנקום את מותו. אבל בעולם של אלימות, כוח ותככים אליו עתיד לגלות ששום דבר לא כפי שהוא נראה במבט ראשון. הוא חוזר לדרום תל אביב, שם הוא נקלע למלחמת שליטה על שוק ההימורים הלא חוקיים בין אנשי החוק המושחתים, המאפיה הישראלית והמאפיה הרוסית. כולם רוצים משהו שרק אליו יכול לספק. אפילו החבר הטוב ביותר שלו, שימי (אריק משעלי), בוגד בו, בגידה שבסופה מחיר כבד לשלם. הסרט זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2007, כמו כן הוקרן בפסטיבלים רבים מסביב לעולם בהם זכה לשבחים רבים. הסרט הציג הצלחה לא מבוטלת בקופות ופתח את הקולנוע הישראלי העצמאי לז'אנרים חדשים עם שפה ויזואלית ייחודית. אך מעבר לכל זה הסרט היווה את אחת הסנוניות הראשונות של קולנוע ישראלי עצמאי הפורץ גבולות הן בז'אנר חריג והן בדרך הביצוע של יוצרים צעירים המפיקים סרט מתוך אמונה וכישרון. כמו כן הסרט היווה נקודת פריצה טכנולוגית בהקרנות קולנוע דיגיטלי והיה הסרט הישראלי הראשון שהוקרן בישראל באיכות FULL HD בהקרנות מסחריות. מדיה וקבצים בנושא מפטיר בוויקישיתוף "מפטיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מפטיר", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מפטיר", באתר אידיבי "מפטיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר רשמי נטע אלכסנדר, עכבר העיר אונליין, כשטרנטינו פגש את צחי נוי, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2008 איתי שטרן, בקרוב: שלושה סרטי פעולה ישראלים, באתר nrg‏, 29 באוגוסט 2008 אלי שגב, ביקורת: מפטיר / Maftir "מפטיר", באתר קרן הקולנוע הישראלי "מפטיר", פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
קאקו גלור קאנגה

קאקו גלור קאנגה (בצרפתית: Kanga Kaku Guélor; נולד ב-1 בספטמבר 1990 באויים שבגבון) הוא כדורגלן גבוני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהכוכב האדום בלגרד. התחיל את הקריירה שלו במולדת במועדון מאנגספורט, בו זכה באליפות גבון ובגביע הלאומי. ב-2011 לקח אליפות עם הקבוצה מיסילה. ב-9 בפברואר 2013 חתם על חוזה ל-3.5 שנים ברוסטוב הרוסית. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הוא ערך ב-9 במרץ במשחק מול אלניה ולדיקווקז. קאנגה ידוע לשמצה כשחקן שמרבה להתווכח עם השופטים ולקבל כרטיסים, במהלך קיץ 2014 הוא קיבל 3 אדומים ובכל פעם הורחק ל-4 משחקים. בדצמבר 2014 קאנגה קיבל הרחקה ל-3 משחקים לאחר שבמשחק חוץ מול ספרטק מוסקבה הראה אצבע משולשת לעבר האוהדים, שלטענתו זרקו לו הערות גזעניות. ב-22 באוגוסט 2015 בתום המשחק נגד צסק"א (שנגמר בהספד 2:1) קאנגה ניגש עם עוד שחקנים מהקבוצה להתווכח עם השופטים על מספר החלטות שנויות במחלקות, ולאחר שכבר נראה היה שנרגע ובא לעזוב את המגרש, החליט להסתובב אל השופטים ולחזור על אותה מחווה גופנית, עליה הוא קיבל הרחקה נוספת של 4 משחקים. קבוצתיים גבון מאנגספורט אליפות גבון: 2008 הגביע הגבוני: 2008 גבון מיסילה אליפות גבון: 2011 רוסיה רוסטוב הגביע הרוסי: 2013/14 מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16 אישיים הכדורגלן הצעיר של השנה בגבון - 2011 כדורגלן העונה בגבון - 2012 מדיה וקבצים בנושא קאקו גלור קאנגה בוויקישיתוף קאקו גלור קאנגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאקו גלור קאנגה, באתר Transfermarkt קאקו גלור קאנגה, באתר Soccerway קאקו גלור קאנגה, באתר BDFutbol קאקו גלור קאנגה, באתר WorldFootball.net קאקו גלור קאנגה, באתר National Football Teams קאקו גלור קאנגה, באתר FootballDatabase.eu קאקו גלור קאנגה, באתר ESPN סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית (ברוסית)
זוניצרטופס

זוניצרטופס (שם מדעי: Zuniceratops) הוא סוג של דינוזאור צרטופסי, שחי באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון עליון, כ-91 מיליון שנה לפני זמננו. הזוניצרטופס הוא הצרטופסי הקדום ביותר באמריקה הצפונית, וכנראה מייצג שלב מעבר בין הנאוצרטופסים הפרימיטיביים לצרטופסיים המתקדמים. הוא בולט בכך שהוא בעל שתי קרני גבה מעל עיניו, אך ללא קרן אף. קיימת מחלוקת ביחס למקומו המדויק במיון הטקסונומי. הזוניצרטופס הוא דינוזאור צרטופסי בגודל בינוני-קטן. אורכו כ-3.5 מטר ומשקלו בין 100 ל-150 קילוגרם. לגולגולתו עטרה מפותחת, ובה חללים או "חלונות" בעצמות. לדינוזאור מקור חד מציפוי קרטין היושב על עצם ה-rostral האופיינית לצרטופסים, ומשמש לתלישת צמחים. במאובנים הראשונים שנמצאו שיניו היו בעלות שורש יחיד, אך במאובנים אחרים נמצאו שיניים בעלות שורש כפול. ייתכן כי שיניו השתנו עם התבגרותו. הזוניצרטופס מתאפיין במבנה קרניים ייחודי: זוג קרניים ארוכות מעל כל עין, אך ללא קרן אף, המאפיינת צרטופסיים מאוחרים יותר (בהם פכיריינוזאורוס). הזוניצרטופס התקיים מתזונה צמחונית, וסביר כי חי בעדרים. הזוניצרטופס התגלה ב-1996 על ידי כריסטופר ג'יימס וולפה, בנו בן ה-8 של הפלאונטולוג דאגלס ג. וולפה (Wolfe), בתצורת גבעת מורנו (Moreno Hill Formation) שבמרכז-מערב ניו מקסיקו. התגלית כללה גולגולת אחת ומספר עצמות ממספר פרטים. ב-1998 הוא תואר על ידי וולפה וקירקלנד. מקור השם נגזר מזוני, קבוצה אתנית של עמים ילידים בארצות הברית, ששמורתם שוכנת בסמוך לשטח התגלית, ומ"צרפטוס" ביוונית: "פרצוף קרן". המין קרוי על שם כריסטופר, בנו של הפלאונטולוג, שגילה את המאובן. הזוניצרטופס מופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה שם נראו כמה פרטים שנלחמים ביניהם אך אחד הפרטים נטרף על ידי להקת דרומאוזאורוסים שהורגת בהמשך פרט נוסף. מדיה וקבצים בנושא זוניצרטופס בוויקישיתוף זוניצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) Zuniceratops במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
כך עוברים חיי

כך עוברים חיי הוא אלבומו החמישי של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באביב 1984. האלבום הוקלט בין פברואר 1983 לאפריל 1984 באולפני "קולינור". לאחר הצלחת האלבום הקודם שלו נכון להיום, התחיל ארגוב בראשית 1983 להקליט את אלבומו הבא "כך עוברים חיי", אך הפקת התקליט הופסקה פעמים רבות מכיוון שארגוב היה שקוע עמוק בסמים הקשים, אותם הכיר כחצי שנה קודם לכן כאשר היה בארצות הברית בהופעות. האחים ראובני היו על סף יאוש, אך בסופו של דבר הצליחו לסיים איתו את הפקת התקליט שיצא ב-1984. זהו התקליט האחרון של ארגוב שיצא תחת הפקת האחים ראובני. לאחר צאת תקליט זה שחררו האחים ראובני את ארגוב מהחוזה שהיה בתוקף לעוד שנתיים לפחות. השיר "מרלן" לקוח משירו של אנריקו מסיאס "Le violon de mon père" (כינורו של אבי). שיר הנושא של האלבום שמקורו בשיר היווני "Ax o mpaglamas" שביצע יורגוס דאלארס, הופיע בתרגום שונה בשם "בגלמס", מאת יעקב גלעד באלבום חולם בהקיץ של יהודה פוליקר. חיטמן כתב את מרבית שירי האלבום בהתאם לשיחה עם ארגוב על חייו כזמר. ניהול מוזיקלי ועיבודים: ננסי ברנדס כלי מקלדת: ננסי ברנדס תופים וכלי הקשה: איקי לוי גיטרה בס: יוסי מנחם גיטרות: שמוליק בודגוב כינור: פליקס מזרחי מידע על האלבום כך עוברים חיי באתר MusicBrainz כך עוברים חיי, באתר קול הזמיר לא ידום לעולם "בטברנה" - ספיישל עם עוזי חיטמן ואורחיו (מנחה: מיכל זוארץ), סרטון בערוץ "עוזי חיטמן - Uzi Hitman", באתר יוטיוב (אורך: 01:03:28)
Some Nights (אלבום)

Some Nights הוא אלבום אולפן של הלהקה האמריקאית פאן. האלבום יצא לאור ב-21 בפברואר 2012 כאלבום האולפן השני של הלהקה. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים. הסינגל הראשון מהאלבום, We Are Young, זכה להצלחה רבה וזיכה את הלהקה בפרס גראמי לשיר השנה. בארצות הברית הגיע השיר לפסגת מצעד הסינגלים בילבורד הוט 100, שם נשאר במשך שישה שבועות, ומכר מעל לשישה מיליון עותקים דיגיטליים. גם הסינגל השני מהאלבום, Some Nights, זכה להצלחה רבה והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האמריקאי. האלבום דורג במקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, בריטניה, אירלנד ואוסטרליה. בשנת 2013 היה מועמד האלבום לשני פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-55. We Are Young - יצא לאור כסינגל הראשון מן האלבום ב-20 בספטמבר 2011. השיר זכה להצלחה רבה וזיכה את הלהקה בפרס גראמי. השיר זכה לתשומת לב רבה עקב גרסת קאבר שנעשתה לו בתוכנית Glee. Some Nights - הסינגל השני מהאלבום, הנושא את שם האלבום. השיר יצא לאור ב-4 ביוני 2012 ודורג במקום השלישי במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100. Carry On - יצא לאור ב-23 באוקטובר 2012 כסינגל השלישי מהאלבום. בשנת 2013 הופיעה הלהקה עם השיר בטקס פרסי גראמי ה-55. בישראל הגיע השיר למקום השביעי במצעד הפזמונים מדיה פורסט. Why Am I The One - יצא לאור ב-26 בפברואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום. ב-13 במאי 2013 יצא לאור בבריטניה השיר "All Alone" כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום. ב-19 באפריל, כחודש לפני הוצאתו כסינגל, הופיעה הלהקה עם השיר בתוכנית האירוח "Alan Carr: Chatty Man". מידע על האלבום Some Nights באתר MusicBrainz מידע על האלבום Some Nights באתר AllMusic האלבום Some Nights באתר Discogs מידע על Some Nights, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Some Nights, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Some Nights, באתר המצעד הגרמני מידע על Some Nights, באתר מצעד דנמרק מידע על Some Nights, באתר המצעד הנורווגי מידע על Some Nights, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Some Nights, באתר המצעד הספרדי מידע על Some Nights, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Some Nights, באתר המצעד הפיני מידע על Some Nights, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Some Nights, באתר המצעד השוודי
גאיוס סולפיקיוס פטרקולוס

גאיוּס סוּלְפִּיקְיוּס פָּטֶרְקוּלוּס (בלטינית: Gaius Sulpicius Paterculus), היה מדינאי ומצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס). סולפיקיוס פטרקולוס נבחר לקונסול שנת 258 לפנה"ס יחד עם אולוס אטיליוס קלטינוס (Aulus Atilius Calatinus). עיקר ניהול המלחמה היה נתון בידיו של קלאטינוס, ועל פי מקורות אחדים היה המפקד הצבאי היחיד בסיציליה, זירת הלחימה הראשית. עם שובו לרומא נתכבד פטרקולוס בתהלוכת ניצחון, קרוב לוודאי על שום ניצחונו ב-258 לפנה"ס על צי קרתגי בפיקוד חניבעל בן גיסקו אותו הצליח לכלוא ולהכניע בנמל סולקי (Sulci) בסרדיניה. שמו מופיע ב-Fasti triumphales. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מן הערך "Paterculus, C. Sulpicius" בתוך החיבור Smith, William (editor), Dictionary of Greek and Roman BiographyS and Mythology, 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי באתר Perseus. פוליביוס, היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם והוסיף מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א. Fasti triumphales בתרגום לאנגלית, בתוך: Attalus. פוליביוס, ספר ראשון, 24.
קלינגר

קלינגר הוא שם משפחה משפות גרמאניות הנפוץ בקרב אשכנזים ומשמעותו: "מצלצל בפעמון". האם התכוונתם ל... חייקה קלינגר ממנהיגות הארגון היהודי הלוחם בבנדין, הראשונה מקרב לוחמי הגטאות שהגיעו לארץ ישראל, ועמה יומניה המהווים עדות אותנטית ראשונית על מרד הגטאות בוורשה ובבנדין יאיר קלינגר – מלחין בזמר העברי ומנצח לחבורות זמר ומקהלות יהונתן קלינגר – עורך דין ובלוגר ישראלי, העוסק בתחום הטכנולוגיה והמידע, ובייעוץ לחברות אבטחת מידע וסייבר, חברות הזנק, חברות היי-טק ועמותות בתחום הידע. מקס קלינגר – צייר, פסל, אמן הדפס וסופר גרמני ניר קלינגר – כדורגלן עבר ישראלי ומאמן כדורגל בהווה עפרה קלינגר – קצינה בשירות בתי הסוהר פרידריך מקסימיליאן קלינגר – סופר ומחזאי גרמני בן המאה ה-18, מחבר המחזה "סער ופרץ" (Sturm und Drang) שמשון ענבל (קלינגר) – דיפלומט, עורך ומתרגם עברי ומילונאי ישראלי
אדוניס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אדוניס – דמות במיתולוגיה הכנענית ובמיתולוגיה היוונית אדוניס (משורר) – משורר סורי-לבנוני אדוניס (רומן) – רומן מתח מאת אריה סיון אדוניס (אלגיה) (אנ') – אלגיה שנכתבה על ידי פרסי ביש שלי לזכרו של ג'ון קיטס Adonis – השם המדעי של הסוג "דמומית" - סוג פרחים ממשפחת הנוריתיים
Nightmare House 2

Nightmare House 2 (בתרגום חופשי: בית הסיוטים 2) הוא מוד שפותח על בסיס המנוע Source למשחק Half-Life 2: Episode Two. המוד נוצר על ידי חן מצ'ולסקי, ישראלי-פולני, שהקים את הפרויקט. המוד שוחרר להורדה ב-21 באוגוסט 2010. המוד מהווה המשך למוד הקודם, Nightmare House שהוא בעצם חבילת מפות קטנה ששוחרר להורדה ב-2005. באותה שנה, המשחק היה מועמד בטקס הפרסים של עמותת GameIS בקטגוריית 'משחקים קמעוניים', וזכה. המשחק הראשון היה בעצם חבילת מפות שיצאה ב-2005. פיתוחו של המשחק השני החל בסביבות 2007 עד 2010. לעומת המשחק הראשון, השני הוא מוד שלם שעובד על מנוע ה-Orange Box. במשחק השני המודלים של הזומבים עוצבו מחדש. לפני שהעלילה מתחילה נדרש לשחק בשלב המקדים שהוא בעצם ההתחלה של המשחק הראשון. השחקן מתרסק עם המכונית שלו לקדמת בית רדוף. כשהוא נכנס לבית, רוח-ילדה בשם אמילי רודפת אותו והשחקן מגלה שהבית שורץ זומבים קטלניים. העלילה מתחילה בכך שהשחקן מתעורר בתוך בית חולים נטוש בלי להבין איך הוא הגיע לשם בכלל, אלא רק זיכרון של ילדה בשם אמילי (בדומה לסאדאקו יאמאמורה מהסרט רינגו) שרודפת אותו עוד מהמשחק הראשון. לאחר מכן מתברר שבית החולים הנטוש אינו רגיל ושורצים בו זומבים קטלניים. לאחר שיטוט בבית החולים השחקן חובר עם ד"ר רומרו, שגם נלכד בבית החולים. רומרו מדריך את השחקן ועוזר לו ישירות במהלך המנוסה מבית החולים. במשחק קיימת ביצת פסחא שהיא מפה במשחק הנקראת "this_is_not_an_easter_egg" (בתרגום חופשי: "זאת_לא_ביצת_פסחא") שבעצם מפעילה פרודיה של סרטון פלאש בשם "הסוס המדהים" בהשתתפותם של אמילי ילדת רוח הרפאים, ד"ר רומרו וזומבי (בתור הסוס). ד"ר רומרו חיילי SWAT (ארבעה חיילים) אמילי רומרו (רוח רפאים) זומבים רגילים זומבים חמושים (זומביין מ-Half-Life 2: Episode One שהמודל שלו שוכתב) "צועקים" (זומבים מהירים שהמודל שלהם שוכתב) זומבים גדולים (זומבים רעילים שהמודל שלהם שוכתב) צללים אחיות זומביות (נחתך) קריפר (רק בקובצי הבונוס) גרזן אקדח תת-מקלע רובה ציד אתר האינטרנט הרשמי של Nightmare House 2 Nightmare House 2, באתר PCGamingWiki (באנגלית) הפורום הרשמי של המשחק (באנגלית) הדף של המוד ב-ModDB (באנגלית) הוויקיה הרשמית של המשחק (באנגלית) Nightmare House 2 בויקיה של Half-Life Mods (באנגלית) Nightmare House 2 Official Trailer, קדימון משחק הווידאו באתר יוטיוב Nightmare House 2 Teaser, קדימון משחק הווידאו באתר יוטיוב חן מצ'ולסקי, Nightmare House 2: The Lost Files, ‏‏19 בספטמבר 2010 (באנגלית) (ארכיון) חן מצ'ולסקי, Nightmare House 2 source files released!, ‏‏1 בינואר 2011 (באנגלית) (ארכיון) זוכי פרסי GameIS לשנת 2010
פגיעת המטאור ברוסיה (2013)

פגיעת המטאור ברוסיה הייתה אסון טבע שהתרחש בבוקרו של 15 בפברואר 2013. מטאור בקוטר מוערך של 17 מטר נכנס לאטמוספירה של כדור הארץ ככדור אש במהירות של לפחות 54,000 קילומטר לשעה, שהיא בערך פי 45 ממהירות הקול, והתפוצץ בשעה 09:20 שעון מקומי, בסמוך לעיר צ'ליאבינסק מעל אזור הרי אורל הדרומי של רוסיה. רסיסים מהמטאור נמצאו באגם צ'ברקול. האובייקט לא זוהה טרם כניסתו לאטמוספירה היות שמסלולו גרם להסתרתו עקב בהירות השמש. האקדמיה הרוסית למדעים העריכה כי למטאור, שנקרא KEF-2013, הייתה מסה של 9,000 טון, והפיצוץ האווירי התרחש בגובה של 30 עד 50 קילומטר מעל האדמה. האנרגיה שהשתחררה מוערכת ב-500 קילוטון TNT, פי 33 מפצצת האטום שהוטלה על הירושימה. המטאור לא זוהה על ידי מכ"ם לפני שהתפוצץ. מטאור צ'ליאבינסק הוא אירוע נדיר בו מטאור פוגע בקרבת אזור מיושב. עצם תיעודו על ידי מספר רב של אנשים בזמן אמת, קידם מאוד את חקר המטאורים. האובייקט עשוי להיות מסווג ככדור אש או "bolide" על פי דון יומנס, ראש תוכנית SpaceGuard להגנה מפני גופים קרובי ארץ של נאס"א. אירוע כזה מכונה "פרץ אוויר", כלומר, פיצוץ של מטאור בזמן מעברו דרך האטמוספירה. על פי ההערכה הראשונית של סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה Roskosmos, המטאור נע לאורך מסלול נמוך במהירות של כ-30 ק"מ לשנייה. למרות הסמיכות למעבר אסטרואיד דואנדה, אירוע שקרה כ-15 שעות לאחר מכן, האסטרונומים הגיעו למסקנה כי שני האירועים אינם קשורים זה לזה. המטאוריט היה מסוג כונדריט העשוי ברובו מסלע ולפיכך היה פגיע יותר בכניסתו לאטמוספירה (יחסית למטאוריט ברזלי), דבר המסביר את התפרקותו באוויר. בשעות שלאחר האירוע, התגלה חור בקוטר 6 מטרים באגם צ’ברקול הקפוא. קבוצה של מדענים מהאוניברסיטה הפדרלית של אורל הצליחה לאסוף 53 דגימות מסביב לחור ומאוחר יותר התברר כי מקורן במטאוריט. דגימות אלו לא עלו בגודלן על 1 סנטימטר. ביוני 2013, דיווחו מדענים רוסים כי מיפוי מגנטי מתחת למיקום החור באגם הצביע על הימצאותו של גוף בגודל 60 סנטימטרים בתחתית האגם. הוערך כי משקלו של העצם הוא 300 קילוגרמים. לאחר מבצע שנמשך מספר שבועות הועלה המטאוריט מתחתית האגם ב-16 באוקטובר 2013. מסתו הכוללת היא 654 קילוגרמים וזה הוא הרסיס הגדול ביותר שנמצא מהמטאוריט. בנובמבר 2013, שוחרר צילום וידאו ממצלמת אבטחה המראה את הפגיעה של המטאוריט באגם צ’ברקול. זו היא הפגיעה המצולמת הראשונה בהיסטוריה של מטאוריט. הוסק כי חלק זה של המטאוריט פגע באגם במהירות של 225 מטרים לשנייה (64% ממהירות הקול). דווח על כ-1,500 פצועים, בהם שניים קשה, בעיקר מחלונות זכוכית שבורים שהתנפצו על ידי גל ההדף. כ-3,000 מבנים בשש ערים ברחבי האזור נפגעו בשל הפיצוץ וההשפעות סביבו. התפוצצות המטאור בשמיים יצרה אור מסנוור ובוהק רב והטילה צללים חזקים באור היום בצ'ליאבינסק. האור הבוהק נראה גם במחוז סברדלובסק, במחוז אורנבורג, ואפילו בקזחסטן. מההדף שיצר המטאור, חלונות התנפצו בעיר צ'ליאבינסק חלקיק מהמטאור שנמשה מאגם צ'ברקול סרטון שצולם בעת ההתפוצצות אפופיס אירוע טונגוסקה מדיה וקבצים בנושא פגיעת המטאור ברוסיה בוויקישיתוף אבי בליזובסקי, ‏מאות פצועים מהתפוצצות מטאור באוויר ברוסיה, באתר "הידען", 15 בפברואר 2013 אי-פי, מאות פצועים בהתפוצצות מטאור בשמי רוסיה, באתר הארץ, 15 בפברואר 2013 רויטרס, ניו יורק טיימס, הפגיעה החמורה ביותר המתועדת - כ-1,200 נפגעו מהמטאור ברוסיה , באתר הארץ, 15 בפברואר 2013 קובי נחשוני, פתאום היה מטאור: גם בית כנסת נפגע. צפו, באתר ynet, 15 בפברואר 2013 מדעני נאס"א פותרים את חידת המטאור שהתפוצץ ברוסיה, באתר הארץ, 28 בפברואר 2013 חדשות 2, ‏רוסיה: נמצאו שברים של המטאור שהתרסק, באתר ‏מאקו‏, 18 בפברואר 2013