laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכאיל לבוביץ' גורביץ'

מיכאיל לבוביץ' גורביץ' (ברוסית: Михаил Львович Гуревич; ‏1904–1943) היה גרפיקאי יהודי סובייטי, שהתנדב לחזית, גיבור ברית המועצות, מפקד המחלקה של תותחי 45 מ"מ בגדוד הסיור מס' 973 בחטיבת הסיור מס' 270 של הארמייה ה-43 בחזית קלינין, לויטננט זוטר. נולד ב-31 במרץ 1904 בעיר סמולנסק במשפחת פקיד. בשנת 1913 עבר עם משפחתו לטיפליס. בשנות הלימודים התחיל להתעניין בציור. באישור נסיעה של משרד החינוך העממי של גרוזיה, נסע ללמוד במכון להנדסת היערות במוסקבה. מאוחר יותר התקבל למכון האמנות והטכנולוגיה במוסקבה תחילה לפקולטת קרמיקה ובהמשך לפקולטת ציור בהנחייתו של דוד שטרנברג. סיים אותו בשנת 1930. נהיה לחבר באיגוד הציירים של ברית המועצות. ציוריו הוצגו בתערוכות בברית המועצות ומחוצה לה. התנדב לצבא האדום ב-1942. באותה שנה סיים קורס קצונה וקיבל דרגת לויטננט זוטר. בקרבות מלחמת העולם השנייה מספטמבר 1943. באותו החודש מונה למפקד המחלקה של תותחים 45 מ"מ, בגדוד סיור מס' 973 בחטיבת סיור מס' 270, בארמייה ה-43, בחזית קלינין, היה מועמד להצטרף למפלגה הקומוניסטית. בכפר טאראסובו בנפת דוחובש'ינסקי של מחוז סמולנסק. ב-13–16 בספטמבר 1943, חיסל בכוונון ישיר 4 בונקרים, 3 מקלעים חצובים ומספר גדול של חיילי ורמאכט. ב-17 בספטמבר 1943, בהגנה מול מתקפות נגד של הגרמנים, כשהוא נותר לבדו, המשיך לירות מהתותח, וכאשר נגמרו פגזים, הפעיל רימונים ורובה סער. בקרב הזה נהרג. עקב בלבול בדיווחים קיבל לאחר מותו עיטור גיבור ברית המועצות ועיטור מלחמת המולדת מדרגה השנייה. נקבר ביישוב פרז'וואלסקויה שבנפת דמידוב של מחוז סמולנסק. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל לבוביץ' גורביץ' בוויקישיתוף לפי הלוח היוליאני דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית) דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית) מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית) "מעשה גבורה של צייר אבנגרד" במגזין "ראבוצ'יי פוט" מ-7 בפברואר 2020 (ברוסית) גורביץ' מיכאיל לבוביץ' (1904–1943).
דה רופ

דה רופ (The Roop) היא להקה ליטאית, המורכבת משלושה חברים: הקלידן ויידוטאס ואליוקביצ'יוס, המתופף רוברטאס באראנוסקאס והגיטריסט מתנאס בנישאוסקאס. ב-15 בפברואר 2020 נבחרה הלהקה לייצוג ליטא באירוויזיון 2020 לאחר שזכתה בתוכנית קדם האירוויזיון "Pabandom iš naujo! Let's try again! 2020". לאחר ביטול האירוויזיון בעקבות מגפת הקורונה ולאחר שנלקחה מהלהקה הזכות לייצג את ליטא באירוויזיון, חזרה הלהקה לקדם וזכתה בו פעם נוספת. הלהקה נוסדה בוילנה, בירת ליטא, בחודש נובמבר 2014. השלושה התאחדו ליצירת להקה אחרי שכבר היו פעילים ובעלי ניסיון בטלוויזיה ובמוזיקה הליטאית. בשנת 2015 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה "To Whom It May Concern" וחתמה בחברת התקליטים DK Records. ב-2017 פורסם כי הלהקה תשתתף בקדם האירוויזיון הליטאי לאירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, בירת פורטוגל. הלהקה הגיעה למקום השלישי כשהמנצחת אייווה זאסימאוסקייטה הגיעה למקום ה-12 באירוויזיון באותה השנה. הסינגל שלהם Yes I Do איתו התמודדו בקדם יצא בסופו של דבר כחלק מתוך האלבום "Ghost". בשנת 2020 הגיעה הלהקה לקדם האירוויזיון הליטאי עם שירם "On Fire", לאחר שזכו במקום הראשון ברבע הגמר ובמקום השני בחצי הגמר בו השתתפו הם הגיעו לגמר בו הופיעו שישיים בסדר ההופעות, ובו קטפו את המקום הראשון ואת הזכות לשאת את הדגל הליטאי באירוויזיון ברוטרדם. בשנת 2021 התמודדה הלהקה בקדם האירוויזיון הליטאי פעם נוספת, עם שירם "Discoteque", וזכתה במקום הראשון ובזכות לייצג את ליטא באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, הלהקה ביצעה את השיר בחצי הגמר, והגיעה הלהקה למקום הרביעי עם 203 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום השמיני עם 220 נקודות. מדיה וקבצים בנושא דה רופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דה רופ (באנגלית) דה רופ, ברשת החברתית פייסבוק דה רופ, ברשת החברתית אינסטגרם דה רופ, סרטונים בערוץ היוטיוב דה רופ, באתר ספוטיפיי דה רופ, באתר Last.fm (באנגלית) דה רופ, באתר AllMusic (באנגלית) דה רופ, באתר MusicBrainz (באנגלית) דה רופ, באתר דיזר דה רופ, באתר Discogs (באנגלית) דה רופ, באתר Songkick (באנגלית) דה רופ, באתר Genius Lithuania: Ieva Zasimauskaitė wins Eurovizija 2018, אתר יורוויז'נוורלד, 11 במרץ 2020 Lithuania: The Roop to Eurovision Song Contest 2020, אסקאקסטרה, 15 בפברואר 2020 Lithuania: The Roop (again) to Rotterdam!, אסקטודיי, 6 בפברואר 2021 Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021! Eurovision 2021 Results: Voting & Points
On Fire (שיר של דה רופ)

On Fire (בעברית: עולה באש) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי ויידוטאס ואליוקביצ'יוס, רוברטאס באראנוסקאס, מתנאס בנישאוסקאס, ובוצע על ידי להקת דה רופ. ב-15 בפברואר 2020 השיר זכה בתוכנית "Pabandom iš naujo! Let's try again! 2020" שמהווה את קדם האירוויזיון הליטאי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. מידע על הסינגל "On Fire" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "On Fire" באתר Genius סרטון השיר "On Fire" באתר יוטיוב רובין גלגר, THE ROOP wins Pabandom is naujo 2020 with “On Fire” and will represent Lithuania in Rotterdam, וויוויבלוגס, 15 בפברואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולריקה בראנדסטורפ

אולריקה בראנדסטורפ (בנורווגית: Ulrikke Brandstorp; נולדה ב-13 ביולי 1995), ידועה בשמה הפרטי אולריקה, היא זמרת נורווגית. בראנדסטורפ השתתפה במספר תוכניות ריאליטי נורווגיות והגיעה למקומות גבוהים. היא לקחה חלק בקדם האירוויזיון הנורווגי "Melodi Grand Prix" שלוש פעמים, ב-2017 שם הגיעה למקום הרביעי עם שירה "Places" וב-2020 שם הגיעה למקום הראשון עם שירה "Attention" וזכתה בזכות לייצג את נורווגיה בתחרות האירוויזיון לשנת 2020 שברוטרדם, הולנד, ובשנת 2023 עם השיר 'Hunestly'. אולריקה בראנדסטורפ נולדה ב-13 ביולי 1995 בעיר סארפסבורג שבדרום מזרח נורווגיה. בראנדסטורפ עוסקת במוזיקה מאז ילדותה בה שיחקה את בילבי (פיפי) בגרסה הנורווגית של המחזה. בשנים 2011 עד 2013 השתתפה במופעי ולמייקל ג'קסון וחיממה את להקת קווין כאשר הופיעה בנורווגיה. בשנת 2013 השתתפה בראנדסטורפ בתוכנית המציאות "Idol" בגרסתה הנורווגית והגיעה למקום השני. ב-2015 השתתפה בדה וויס נורווגיה בה הגיעה לחצי הגמר. בשנת 2018 השתתפה בתוכנית "Stjernekam" של NRK (רשות השידור הנורווגית) ובה הגיעה למקום השני. בראנדסטורפ לקחה חלק בקדם האירוויזיון הנורווגי "Melodi Grand Prix" שלוש פעמים, ב-2017 שם הגיעה למקום הרביעי עם שירה "Places" וב-2020 שם הגיעה למקום הראשון עם שירה "Attention" וזכתה בזכות לייצג את נורווגיה בתחרות האירוויזיון לשנת 2020 שברוטרדם, הולנד, אך אשר לבסוף בוטלה עקב מגפת הקורונה. בשנת 2023 השתתפה שוב בקדם עם השיר 'Hunestly', וסיימה במקום השני. מדיה וקבצים בנושא אולריקה בראנדסטורפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולריקה בראנדסטורפ (באנגלית) אולריקה בראנדסטורפ, ברשת החברתית פייסבוק אולריקה בראנדסטורפ, ברשת החברתית אינסטגרם אולריקה בראנדסטורפ, ברשת החברתית טיקטוק אולריקה בראנדסטורפ, סרטונים בערוץ היוטיוב אולריקה בראנדסטורפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולריקה בראנדסטורפ, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אולריקה בראנדסטורפ, באתר ספוטיפיי אולריקה בראנדסטורפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) אולריקה בראנדסטורפ, באתר דיזר אולריקה בראנדסטורפ, באתר Discogs (באנגלית) אולריקה בראנדסטורפ, באתר Genius אולריקה בראנדסטורפ, באתר SecondHandSongs אולריקה בראנדסטורפ, באתר טיידל (באנגלית) יון מאריוס איטבק, Ulrikke, אתר רשות השידור הנורווגית, 7 בינואר 2017 יון מאריוס איטבק, Her er finalistene i MGP 2020, אתר רשות השידור הנורווגית, 6 בינואר 2020
ארמון ראני סיסודיה

ארמון ראני סיסודיה (בהינדית: सिसोदिया रानी बाग באנגלית: Sisodia Rani Palace) הוא ארמון מהמאה ה-18 הממוקם כ-6 ק"מ מהעיר ג'איפור, במחוז ראג'סטאן, שבהודו. הארמון נבנה בשנת 1728 על ידי מהרג'ה ג'יי סינג השני (Maharaja Sawai Jai Singh II) וגניו נקראים על שם המלכה ראני ארמון סיסודיה הוא מבנה בן שתי קומות ובו גלריות רבות וציורי קיר יפהפיים של האל ההינדי קרישנה. גני סיסודיה הם גנים ירוקים המקיפים את הארמון ומכילים מזרקות, מקווי מים וביתנים צבועים. Sisodia Rani Ka Bagh | Sisodia Rani Garden in Jaipur, www.tourism-of-india.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Attention (שיר של אולריקה בראנדסטורפ)

Attention (בעברית: תשומת לב) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי קייטיל מורלנד, אולריקה בראנדסטורפ וכריסטיאן אינגרבריצן, ובוצע על ידי אולריקה בראנדסטורפ. ב-15 בפברואר 2020 השיר זכה בתוכנית "Melodi Grand Prix 2020" שמהווה את קדם האירוויזיון הנורווגי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. מילות השיר "Attention" באתר Genius סרטון השיר "Attention" באתר יוטיוב מידע על השיר "Attention" באתר iTunes מידע על השיר "Attention" באתר ספוטיפיי רנסקה טן וין, Norway: Ulrikke Brandstorp wins Melodi Grand Prix 2020 with “Attention” in wake of online voting crash, וויוויבלוגס, 15 בפברואר 2020
תנגודת לאינסולין

תנגודת לאינסולין (Insulin resistance או IR) היא מצב בו תאי הגוף של אנשים מסוימים מגיבים פחות להורמון האינסולין מאשר בתאי הגוף של אנשים בריאים. כאשר מתרחשת תנגודת לאינסולין השרירים, הכבד ורקמת השומן בפרט פחות רגישים לאינסולין. תנגודת לאינסולין בשרירים גורמת להפחתה של ספיגת הגלוקוז, ותנגודת לאינסולין בכבד מפחיתה את היכולת לאחסון של גלוקוז, וכאשר שתי ההשפעות מתרחשות הדבר גורם להגברת ריכוז הגלוקוז בדם. רמות גבוהות של אינסולין וגלוקוז עקב תנגודת לאינסולין עלולות להוביל לאחר זמן להתפתחות של התסמונת המטבולית, ובפרט להתפתחות של סוכרת מסוג 2. הערך "תנגודת לאינסולין - Insulin resistance", באתר ויקירפואה תנגדת לאינסולין, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יחסי יוון – קוריאה הדרומית

יחסי יוון–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין יוון לדרום קוריאה. מיד בשנת 1950 שלחה יוון כוח משלחת שיסייע לדרום קוריאנים נגד הקומוניסטים במהלך מלחמת קוריאה באותה תקופה, קיבלה הקהילה האורתודוקסית הקטנה של קוריאה תמיכה מצד הכמרים היוונים הצבאיים. לאחר מכן, נאמנים אורתודוקסים קוריאנים ביקשו להיכנס תחת חסותה של הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול בשנת 1955, והפטריארכיה האקומנית לקחה את הכנסייה האורתודוקסית הקוריאנית תחת חסותה בשנת 1956. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 באפריל 1961. דרום קוריאה פתחה את שגרירותה באתונה ב-6 ביולי 1973. יוון פתחה את שגרירותה בסיאול באוקטובר 1991. ליוון יש גם קונסוליית כבוד בטג'אן. מדרום קוריאה ליוון מאי 1995, סגן השר לתכנון מדיניות וארגונים בינלאומיים באן קי-מון מאי 2000, יו"ר האספה הלאומית פארק ג'ון-קיו אוקטובר 2001, שר לענייני הימים והדייג יו סאם-נאם אוגוסט 2002, שר המסחר הוואנג דו-יון אפריל 2004, שר החוץ באן קי-מון באוגוסט 2004 שר התרבות והתיירות יונג דונג-צ'ה אפריל 2006 שר החוץ באן קי-מון ספטמבר 2006, הנשיא רו מו-היון יוני 2007, שר לענייני הימים והדייג קאנג מו-היון אוקטובר 2007, שר לענייני הימים והדייג קאנג מו-היון מיוון לדרום קוריאה ביולי 1987 שר החוץ קרולוס פפוליאס בנובמבר 1990 ראש ממשלת יוון קונסטנטינוס מיצוטקיס מרץ 1998, שר הצי מרקנטיל סטוורוס סומאקיס אוקטובר 2000, משנה שר החוץ אליזבט פפזוי בפברואר 2003, שר החוץ טאסו ג'אניטיס נובמבר 2004, שר הפיתוח החקלאי אוונג'לוס בסיאקוס ינואר 2005, שר הסחר הימי מנוליס קפלוגיאניס יוני 2007, שר התחבורה והתקשורת מיכאליס ליאפיס הסכם חינוך (23 ביולי 1970) הסכם סחר (4 באוקטובר 1974) הסכם לביטול דרישות הוויזה (25 בפברואר 1979) הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (16 במאי 1994) הסכם תעופה (25 בינואר 1995) הסכם הגנה על השקעות (25 בינואר 1995) הסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול (20 במרץ 1995) מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון – קוריאה הדרומית בוויקישיתוף
אנטי-קטלניזם

אנטי-קטלניזם (בקטלאנית: anticatalanisme) הוא כינוי שניתן לאירועים ותקופות בספרד שהיו עוינות את התרבות והמסורות הקטלניות. המונח משמש גם לביקורת של עמדות פוליטיות, המנוגדות ללאומיות הקטלנית או לעצמאות קטלנית, ביקורת אשר נמצאת בשימוש בתוך קטלוניה ומחוצה לה. אנטי-קטלניזם מתבטא כיחס עוין לשפה הקטלונית, לאנשים קטלונים, המסורת הקטלאנית וכל דבר אשר מזוהה עם קטלוניה, מלבד זאת בהקשר הפוליטי זה עשוי להתבטא כתגובה להתפרצות נתפסת של הלאומיות הפוליטית הקטלאנית לאזור, מלבד זאת בהקשר הפוליטי הוא מוזכר בתגובה לגילויים בולטים של הלאומיות הקטלאנית. במקרים קיצוניים נקרא לעיתים גם "קטלנופוביה", אשר מאפיינת תנועות שמחרימות מוצרים מקטלוניה. בהתאם לצו שפרסם פיליפ החמישי, הוחלט לבטל את החוקים והמוסדות הקטלוניים לאחר מלחמת הירושה, שהסתיימה בשנת 1714, התרחבה בהדרגה שולי השפה והתרבות הקטלאנית לטובת הקסטיליאנים. מדיה וקבצים בנושא אנטי-קטלניזם בוויקישיתוף https://archive.org/details/deplorablehistor00londuoft/page/n4
דלטאביאטיה

דלטאביאטיה (שם מדעי: Deltavjatia) הוא סוג של זוחל קדום מסדרת הפרוקולופונומורפה, אשר חי בתקופת הפרם לפני 260 מיליון שנה. המאובנים שלו כללו גולגולת ושרידי לסת תחתונה שהתגלו בתצורת אורפלוב (אנ') שבעיירה קוטלניץ' (Коте́льнич) ליד הנהר וייאטקה (אנ') שבמחוז קירוב ברוסיה. זוחל גדול זה השתייך ב-1997 לקבוצת הפריזאוריה (אנ'). הסוג הוגדר ב-1987 לאחר שנכלל קודם בסוג פריאזאורוס (אנ') מדרום אפריקה ומהסוג סקוטוזאורוס שחי גם ברוסיה. הוא כלל מין יחיד - Deltavjatia vjatkensis. משמעות שמו המדעית היא: "Delta" - דלתא, "vjatia" - נהר ויאטקה בו התגלה. זוחל זה היה קטן יחסית לקרוביו והגיע רק לאורך 2 מטרים. הוא דמה במראהו לצב ענקי בעל "קסדה" מעל ראשו וגפיים רחבות והוא כלל גם עין הקודקוד מוזרה כמו של הספנודון שלא ברור מה מטרתה. היצור היה בעל שיניים קטנות יחסית וניזון מצמחים. הוא עצמו נטרף בידי תראפסידים גדולים כמו האינוסטרנסביה. מדיה וקבצים בנושא דלטאביאטיה בוויקישיתוף דלטאביאטיה, באתר GBIF (באנגלית)
תואתריום

תואתריום (שם מדעי: Thoatherium; מילולית: "בהמה אקטיבית זריזה") הוא סוג של יונק בן לסדרה הקדומה ליטופטרנה, שחי בתחילת המיוקן שלפני 17.5 עד 16.3 מיליון שנה מזמננו בערבות פטגוניה, ארגנטינה. סוג זה התגלה בתצורת סנטה קרוז (Santa Cruz Formation) והוגדר ב-1887 בידי החוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו (אנ') והוא כלל 6 מינים. התואתריום היה יונק צמחוני דומה לצבי שהגיע לאורך 70 סנטימטרים ומשקל של 15 עד 19 קילוגרם, שהיה בעל רגליים מותאמות לריצה שבדומה לרגלי סוסים היו בעלות פרסה קשיחה יחידה בקצה הרגל. מבנה זה עזר לרגל להאיץ ולצרוך פחות אנרגיה תוך הדהירה. עם זאת הוא לא היה קרובם של מפריטי הפרסה והדמיון ביניהם נבע מאבולוציה מתכנסת. הוא היה קרובם של הדיאדיפורוס ושל המקרוקניה בעלת החדק והלסת שלו הייתה צרה יחסית והסתיימה בבליטה צרה, דומה למקור מלפנים. היו לו שיניים דקות יחסית שהותאמו לאכילת עלים או צמחייה רכה דומה ולא מעשבים. יונק זה אולי חי בעדרים קטנים ויכל לנוע במהירות כדי להימלט מטורפים. מדיה וקבצים בנושא תואתריום בוויקישיתוף תואתריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תואתריום, באתר GBIF (באנגלית)
פואיג'ילה

פואיג'ילה (שם מדעי: Puijila) הוא סוג של טורף ימי נכחד, שהשתייך למשפחת הסמנטוריים. הוא חי מסוף האוליגוקן עד תחילת המיוקן לפני 24 עד 21 מיליון שנה מזמננו. הסוג כלל מין אחד - Puijila darwini, והוא תואר ב-2009. משמעות השם היא מאינוקטיטוט ופירושה: "כלב ים או אריה ים קטן". שם המין קרוי ע"ש החוקר צ'ארלס דרווין. המאובנים שלו נמצאו בידי החוקרת נטליה ריבצ'נסקי (Natalia Rybczynski) באי דבון שבארכיפלג הארקטי הקנדי וכיום הממצא מצוי במוזיאון הטבע של קנדה (אנ') שבאוטווה, בירת קנדה. הפואיג'ילה נחשב לסוג הטורף הימי הקדום ביותר שנמצא. הוא הגיע לאורך מטר אחד ולמשקל 20 קילוגרם. במראהו דמה ללוטרה, והיה בעל ראש קטן מעוגל וזוג ניבים ארוכים בקדמת לסתו, רגליים קצרות בעלות סנפירים ובעל זנב ארוך ששימש כהגה. מבנהו מרמז שהיה מימי למחצה ולא הותאם במיוחד לחיים בים, אך הוא כנראה ניזון מדגים. המבנה של העצמות שלו מזכיר מעט דובים או סמורים וייתכן כי מהם התפתחו טורפי הים. הוא חי לצד האנליארקטוס הדרומי יותר, ונראה שהוא התפתח מהאחרון והוא נחשב למאובן מעבר חשוב בהתפתחות כלבי הים. מדיה וקבצים בנושא פואיג'ילה בוויקישיתוף פואיג'ילה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פואיג'ילה, באתר GBIF (באנגלית)
פרוקמלוס

פרוקמלוס (שם מדעי: Procamelus; משמעות השם: "גמל קדום") הוא סוג נכחד של יונק צמחוני ממשפחת הגמליים, שחי באמצע עד לסוף המיוקן שלפני 16 עד 5.3 מיליון שנה. מאובניו התגלו באמריקה הצפונית והוא תואר ב-1858 בידי החוקר ג'וזף ליידי. גמל קדום זה חי באמריקה והוא דמה בצורתו לג'ירף קדום, עם רגליים וצוואר ארוכים מאוד. הוא היה קרובם של האייפיקמלוס והאוקסידקטילוס (Oxydactylus) שחיו באותו מקום וגופם היה בנוי בצורה דומה, מותאמת לאכילת עלי עצים. לגמל קדום זה היו שיניים חותכות קטנות בלסת העליונה שהתאימו ללעיסת עלים ולא עשבים, אך מאחוריהם היו שיניים קשיחות יותר שהותאמו לתזונה יותר קשה. בדומה לגמלים המודרניים היו לו פרסות רחבות בעלות כרית, איתם היה יכול לחצות אזורים של קרקע רכה כמו חול או בוץ. למרות הדמיון לג'ירפה הוא היה קטן יחסית והגיע לגובה 1.3 מטר, קצת פחות מלמה מצויה. עם זאת הוא היה זריז יותר עקב מבנה הרגליים החזקות והארוכות שלו. מסת הגוף שנמדדה עבור גמל זה הגיע ל-532.7 קילוגרם. עצמות מאובנות של פרוקמלוס לצד עצמות טלאוצרס מדיה וקבצים בנושא פרוקמלוס בוויקישיתוף פרוקמלוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוקמלוס, באתר GBIF (באנגלית) Palmer, D., ed. (1999). The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. London: Marshall Editions. p. 275 M. Mendoza, C. M. Janis, and P. Palmqvist. 2006. Estimating the body mass of extinct ungulates: a study on the use of multiple regression. Journal of Zoology 270(1):90-101
איכתיולסטיס

איכתיולסטיס (שם מדעי: Ichthyolestes; מילולית: "גנב דגים") הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הפקיצטיים. הוא היה מראשוני הלווייתנאים, והוא היה יצור יבשתי בעל ארבע רגליים מפותחות וזנב ארוך ורחב מאחוריו. הוא היה קטן יחסית ללווייתן ולא עלה על 60 סנטימטרים. סוג זה, שהוא הראשון שבפקיצטיים, התגלה בצפון פקיסטן והוא הוגדר ב-1958 על סמך מחקרים שהפרידו בינו לבין לווייתנים קדומים נוספים. הסוג כלל מין אחד - Ichthyolestes pinfoldi. בניגוד ללווייתנאים המפותחים יותר, הוא היה בעל תעלות עגולות למחצה (אנ') באוזן הפנימית שהייתה גדולה יחסית, בדומה לאוזן של אריות ים וכנראה של כמה מכפילי פרסה נכחדים שהתפתחו לחיות ימיות, כך שהוא התאים לפחות חלק מחייו לחיים תת-מימיים. ייתכן שהוא חי בדומה ללוטרה או להיפופוטם רוב זמנו במים ונח על החופים. בהתבסס על מבנה לסתותיו הוא היה צייד דגים מוצלח שניזון בעיקר במים הרדודים. מדיה וקבצים בנושא איכתיולסטיס בוויקישיתוף איכתיולסטיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איכתיולסטיס, באתר GBIF (באנגלית)
ספנוקואלוס

ספנוקואלוס (שם מדעי: Sphenocoelus; במקור נקרא בשם Dolichorhinus) הוא סוג נכחד של יונק בן למשפחת הברונתותריומים, אשר חי במהלך תקופת האאוקן של אמריקה הצפונית שלפני 46.2 עד 40.4 מיליון שנים מהיום. מאובניו התגלו בוויומינג ובמזרח יוטה, והם הוגדרו ב-1929 בידי החוקר הנרי פיירפילד אוסבורן (אנ'). במראהו ברונתותריום זה היה קטן יחסית, באורך של 2 מטרים וגובה של 1.2 מטר בכתפיים והוא דמה מעט לקרנף חסר קרניים עם גולגולת מוארכת. השיניים שלו היו חלשות ובעלות שיניים טוחנות בעלות כותרים גבוהים וחדים והיו לו גם ניבים בולטים בלסת הקדמית, אשר שימשה כנראה להתגוננות מטורפים. הוא היה בעל ארבע אצבעות ברגליו הקדמיות ו-3 אצבעות באחוריות וכנראה הוא היה איטי מאוד. המבנה המוארך של הגולגולת מרמז על קיום חוש ריח חד מאוד של היונק הקדום. ככל הנראה הוא חי ביערות ואזורי ביצות בהם רעה. הוא התפתח לאורך הזמן למינים גדולים ומרשימים יותר כמו המגצרופס. מדיה וקבצים בנושא ספנוקואלוס בוויקישיתוף ספנוקואלוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ספנוקואלוס, באתר GBIF (באנגלית)
רונטי רומאן

רונטי רומאן או מויסה רונטי-רומאן (ברומנית: Ronetti Roman או Moise Ronetti Roman;‏ נולד ב-1847 או 1853 - נפטר בי"ז בשבט תרס"ח, 20 בינואר 1908 (7 בינואר 1908 לפי הלוח היוליאני)) היה שם העט של ארון בלומנפלד, סופר, משורר, מחזאי ופובליציסט יהודי-רומני, שיצירתו המפורסמת ביותר היא המחזה מנשה. רונטי רומאן נולד ביישוב Jezierzany, בגליציה, והתייתם מהוריו בגיל צעיר. לפי הנרמז באחת מיצירותיו הוא גודל על ידי אחת הסבתות. ב-1868 התיישב בחרלאו, שם למד גרמנית עם מורה פרטי. התחיל לעבוד כמורה בסדיגורה ואז עבר לבקאו, שם עבד כמנהל חשבונות והתכונן לבחינות הבגרות. בסתיו 1869 עבר לברלין ונרשם ללימודי רפואה. עזב את הרפואה לטובת הבלשנות ב-Akademie für Philologie ובו זמנית גם האזין לשיעורי פילוסופיה. הוא לא התמיד בכך, עבר ללמוד בערים אחרות, אך לא סיים אף פקולטה. בשנים 1868 - 1872 פרסם בהמגיד ובכתבי עת עבריים נוספים מאמרים בתחום הספרות העברית תחת שמות העט מויסה רומאן או רומאנו. הוא נסע דרך איטליה ודרך צרפת, כשהוא משתמש בשם רונטי רומאן. בשובו לרומניה, התחיל לעבוד כמחנך ומורה לגרמנית במכון של וסילה אלכסנדרסקו אורקיה. ב-1876 פרסם לראשונה שיר ב-Revista literară și științifică. ב-1877, בעקבות הערות אנטישמיות של אורקיה התפטר ופרסם בעיר רומאן את הסטירה Domnul Kanitferstan, extras din jurnalul unui trândav (אדון קניטפרסטן, מובאה מיומנו של בטלן) המופנית לכיוונו של אורקיה. הוא השתתף בז'ונימאה, שם התיידד עם יון לוקה קאראג'אלה ועם מיכאי אמינסקו. ב-1878 היה לזמן מה חבר במערכת כתב העת Timpul (הזמן) יחד עם קאראג'אלה ועם אמינסקו. הוא התחיל לעבוד במשרד החוץ, כמתורגמן לגרמנית. בשנים 1881 - 1882 נשא לאישה את אלאונורה, בתו של חוכר הקרקעות שמיל הרשקוביץ', והזוג עבר לחיים באזור הכפרי. מרד האיכרים ברומניה ב-1907, הפחיד אותו, והוא נמלט עם משפחתו ליאשי, שם מת מאירוע לבבי כעבור שנה. הוא ניסה להסביר את התופעה במאמר, שהופיע לאחר מותו, ב-1908. רומאן פרסם ב-1900 את המחזה מנשה, העוסק בנישואי יהודייה עם נוצרי, שהופיע כעבור שנה ביאשי ומשם הגיע לבוקרשט. המחזה זכה לשבחי המבקרים והפך למחלוקת פוליטית בגלל התנגדות הלאומנים הרומנים להופעתו בתיאטרון הממלכתי של בוקרשט. בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו. 1877 Domnul Kanitferstan, extras din jurnalul unui trândav (אדון קניטפרסטן, מובאה מיומנו של בטלן). 1878 Radu (ראדו). 1892 Răzbunare (נקמה) 1898 Două măsuri (שתי מדידות) 1900 Manasse (מנשה) 1913 Ivan (איוון) 1913 Satira jocului (סטירת המשחק) 1913 Muza tragediei (מוזת הטרגדיה) מדיה וקבצים בנושא רונטי רומאן בוויקישיתוף כתבי רונטי רומאן בפרויקט בן-יהודה משה רומן-רונטי, דף שער בספרייה הלאומית רונטי רומאן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
איסוזו באלאט

איסוזו באלאט (ביפנית: いすゞ・ベレット, באנגלית: Isuzu Bellett) היא מכונית משפחתית מתוצרת קונצרן הרכב היפני איסוזו, אשר יוצרה בין השנים 1963–1973 ביפן, ניו זילנד, ובין השנים 1965–1974 בפיליפינים. 2 דלתות - סדאן. 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - קופה. 2 דלתות - פסטבק (אנ') קופה. 2 דלתות - טנדר בתצורה "Coupé utility" (אנ') הקרוי "Wasp". החל משנת 1965 הוצעה שלדת טנדר, שהיה בעל מטען של 1 טון והופעל על ידי מנוע בנזין 1.3 ליטר או מנוע דיזל בנפח 1.8 ליטר. דגם הטנדר נבנה עד שנת 1972. "1300". "1500". "1600". "1600 GT". "GT-R". "1800 GT". "Diesel". "איסוזו באלאט" דגם "1900GT Coupe" "איסוזו באלאט", 4 דלתות, שנת 1965 "איסוזו באלאט" דגם "1500 דה-לוקס" שנת 1967 "איסוזו באלאט" דגם "1600GT", שנת 1970 "איסוזו באלאט" דגם "1600GT" "איסוזו באלאט" דגם "GTR" "איסוזו באלאט" (Isuzu Wasp (KR20)) - שלדת טנדר, שנת 1965 איסוזו איסוזו 117 קופה מדיה וקבצים בנושא איסוזו באלאט בוויקישיתוף איסוזו באלאט, סרטון באתר יוטיוב "איסוזו באלאט", שנת 1963 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "איסוזו באלאט" 1,800 ספורט, שנת 1963 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "איסוזו באלאט", שנת 1965 oldcarscanada.com/2010/04/1965-isuzu-bellett "איסוזו באלאט", 4 דלתות - תמונה shannons.com.au/club/enthusiasts/oztoffa/garage/1965-isuzu-bellett
ג'ון מייסון

ג'ון יאנג מייסון (באנגלית: John Young Mason;‏ 18 באפריל 1799 – 3 באוקטובר 1859) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה, מזכיר הצי ה-16 וה-18 והתובע הכללי ה-18 של ארצות הברית, שגריר ארצות הברית בצרפת, שופט פדרלי ושופט מחוזי. ג'ון מייסון נולד ב-18 באפריל 1799 בהיקספורד (כיום אמפוריה) שבמחוז גרינסוויל, וירג'יניה. ב-1816 הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, למד בבית הספר למשפטים בליצ'פלד, והשתלם במשפטים ב-1819. לאחר מכן ועד 1821 הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי במחוז הולדתו. הוא המשיך בעיסוק זה במחוז סאות'המפטון שבווירג'יניה עד 1831. במקביל, בין השנים 1823–1827 הוא היה חבר בית הנבחרים של וירג'יניה ולאחר מכן ועד 1831 חבר הסנאט של וירג'יניה, במקביל לתפקיד לפרקליט מחוז גרינסוויל. בשנים 1829 ו-1850 הוא היה נציג בוועידות החוקתיות של וירג'יניה. מייסון נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית מטעם וירג'יניה לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו מה-4 במרץ 1831 ועד התפטרותו ב-11 בינואר 1837. בשנים 1835–1837 הוא היה יושב ראש ועדת החוץ של בית הנבחרים. לאחר סיום כהונתו בקונגרס הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין בהיקספורד עד 1841. ב-26 בפברואר 1841 הוצגה מועמדותו של מייסון על ידי הנשיא מרטין ואן ביורן למשרת שופט בית המשפט של המחוז המזרחי של וירג'יניה שהתפנתה בעקבות מועמדתו של פיטר ויויאן דניאל לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-2 במרץ אושרה מועמדותו על ידי הסנאט של ארצות הברית ולמחרת היום נכנס מינויו לתוקף. בתפקיד זה הוא כיהן עד התפטרותו ב-23 במרץ 1844. ב-14 במרץ 1844 מונה מייסון כמזכיר הצי של ארצות הברית בקבינט של הנשיא ג'ון טיילר וכיהן בתפקיד זה עד ה-10 במרץ 1845. ב-9 במרץ 1846 הוא מונה שוב לתפקיד זה בקבינט של הנשיא ג'יימס פולק וכיהן בו עד ה-7 במרץ 1849. בין שתי תקופות כהונה אלו הוא שימש בתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית. לאחר כהונתו השנייה כמזכיר הצי הוא שב לעיסוקו בעריכת דין, הפעם בריצ'מונד וירג'יניה. ב-22 בינואר 1854 הוא החל את כהונתו כשגריר ארצות הברית בצרפת, תפקיד בו הוא כיהן עד יום מותו. ב-1821 נשא מייסון לאישה את מרי אן פורט, בתו של בעל קרקעות עשיר והיה לבעל מטעים בעצמו במקביל לעיסוקו המשפטי. בבעלותו הייתה אחוזת פורטסוויל שליד גריזרד, מחוז סאסקס, וירג'יניה. ג'ון מייסון נפטר בעודו מכהן כשגריר בפריז ב-3 באוקטובר 1859. הוא נטמן בבית הקברות הוליווד שבריצ'מונד, וירג'יניה. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו שהייתה בשירות בין השנים 1920–1940, ובקריאת משחתת נוספת על שמו מסדרת המשחתות ארלי ברק שנכנסה לשירות ב-2003. מדיה וקבצים בנושא ג'ון מייסון בוויקישיתוף ג'ון מייסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון מייסון באתר המדריך הפדרלי של השופטים הפדרליים (באנגלית) ג'ון מייסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Virginia Historic Landmarks Commission Staff (March 1970). "National Register of Historic Places Inventory/Nomination: Fortsville". Virginia Department of Historic Resources. Archived from the original on 2015-09-24. navsource.org: USS Mason אתר הספינה