laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כושן

כּוּשָׁן היה שמם בתנ"ך של שבטים נוודים. ספרות המחקר מציינת כי שמם אצל עמי המזרח התיכון היה גם כוּשָׁוּ. על פי השערת החוקרים, חלק משבטי כושן נטמעו בשבטי מדין. בני השבט מוזכרים בתפילתו-נבואתו של הנביא חבקוק: ”תְּפִלָּה לַחֲבַקּוּק הַנָּבִיא עַל שִׁגְיֹנוֹת: ... תַּחַת אָוֶן רָאִיתִי אָהֳלֵי כוּשָׁן יִרְגְּזוּן יְרִיעוֹת אֶרֶץ מִדְיָן:” (ספר חבקוק, פרק ג', פסוקים א'–ז') ובספר דברי הימים בהקשרו של המלך יהורם: ”וַיָּעַר ה' עַל יְהוֹרָם אֵת רוּחַ הַפְּלִשְׁתִּים וְהָעַרְבִים אֲשֶׁר עַל יַד כּוּשִים׃” (ספר דברי הימים ב', פרק כ"א, פסוק ט"ז) על פי ממצאים ארכאולוגים שנמצאו בנגב החוקרים העלו השערה, כי השבטים פעלו בסביבתו בעיקר בתקופת הברונזה התיכונה. מבני כושן היו כנראה האישה הכושית רעיית משה רבנו (שעל פי חלק מהפרשנים הייתה צפורה), וזרח הכושי. הערך: כושן, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 391. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974. כושן, אנציקלופדיה מקראית, באתר kotar ראו: הערך: כושן, לכסיקון מקראי, עמ' 391. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם מנדל הגר (צמח צדיק)

רבי מנחם מנדל הגר (כ"ד באייר תק"צ, 1830 - כ"ט בתשרי תרמ"ה, 1884) היה המייסד והאדמו"ר הראשון בשושלת ויז'ניץ. נולד בעיירה קוסוב כבן זקונים לרבי חיים הגר הידוע בכינוי תורת חיים, את שמו קיבל על שם סביו רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב, בהגיעו לגיל 14 נשא לאשה את מרים מעניא בתו של רבי ישראל מרוז'ין, ובגיל 24 לאחר פטירת אביו בשנת תרי"ד (1854) עבר לכהן כאדמו"ר בעיירה ויז'ניץ שם התגורר עד פטירתו. היה ידוע כגאון מופלג בתורה והרבה לעסוק בלימוד, גדולי דורו העריצו מאוד את גדלותו בתורה והעבירו אליו שאלות סבוכות בענייני הלכה, לצד זה היה פזרן גדול בצדקה ובעניין זה נקשרו בשמו אגדות של ממש, את כל רווחיו מעסקים שהשקיע בהם אצל חסידיו הוקדשו כולם לצדקה, עם זאת בחייו האישיים היה סגפן גדול ומסופר עליו שלא היה מתחמם על יד התנור אפילו בלילות החורף הקרים. הוא נפצע קשה בקריסת מרפסת דירתו בעיירת הנופש מרינבד ונשקפה סכנה לחייו. תוצאות הפציעה ניכרו עליו[דרושה הבהרה] עד יום פטירתו. בתקופה שבה נפצע, נפטר באופן פתאומי בנו יעקב דוד הגר. ואגדה רווחת בקרב חסידי צאנז, מייחסת לרבי מצאנז הרב חיים הלברשטאם התערבות שמיימית, שבסופה היה מותו של הבן תחליף לחיי האב. תכנן לעלות לארץ ישראל ולהתגורר בצפת, שם גרו קבוצה מחסידיו, וכבר בשנת תרכ"ב רכש מקום תפילה בבית הכנסת האר"י, אך בני משפחתו הניאוהו מהתוכנית. גם מחותנו רבי יהושע רוקח מבעלז התנגד לעלייתו. לאחר מחלה קשה נפטר רבי מנחם מנדל בראשית שנת תרמ"ה ונטמן בבית הקברות בעיירתו ויזניץ. הרב ברוך הגר מויז'ניץ (אמרי ברוך) ממשיך דרכו של אביו בשושלת ויז'ניץ. הרב יעקב דוד הגר, חתן רבי משולם זוסיא מטשלומאט, נכד רבי זוסיא מאניפולי. נפטר בצעירותו. שרה, אשת רבי שמואל מסקאהל, בנו של רבי יהושע רוקח מבעלז. צמח צדיק, מאמרים על התורה ועל המועדים, טשערנאוויץ, תרמ"ה יעקב יוסף ויינר, הצמח צדיק, בני ברק, תשמ"ט יצחק אלפסי, תפארת שבמלכות: בית קוסוב - וויז’ניץ, תל אביב, תשכ"א נר ישראל חלק ו' עמ' קפח - קצה. חשיפה! תוכניתו העלומה של הרה"ק הצמח צדיק מוויזניץ לעלות לארץ הקודש. מסמך רכישת מקום עבורו בבית הכנסת האר"י. צפת, תרכ"ב.
רומן קרסנובסקי

רוֹמָן קְרִָסְנוֹבְסְקי (נולד ב-1955) הוא פסנתרן, נגן צ'מבלו ונגן עוגב ישראלי. קרסנובסקי נולד בדוּנֶצְק, ברית המועצות. אביו היה נגן בתזמורת. בגיל חמש החל רומן לנגן בפסנתר. הוא רכש השכלה מוזיקלית מקיפה בבתי ספר וקונסרבטוריונים בברית המועצות. כילד למד אצל המלחין אראם חאצ'טוריאן, שעודד אותו ללמוד אצלו הלחנה בקונסרבטוריון של מוסקבה לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון. בהשפעת חצ'טוריאן ויצירתו החליט קרסנובסקי להתמקד בנגינה ולא בהלחנה. קרסנובסקי החל להופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית של האגודה הפילהרמונית של דונצק. לאחר לימודים בקולג' מוזיקלי, המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות בחרקוב, אוקראינה, עד 1979. כסטודנט ניגן עם התזמורת הסימפונית של האגודה הפילהרמונית של חרקוב בפסנתר, צ'מבלו וצ'לסטה. בתקופה זו ניגן לעיתים קרובות קונצ'רטי לפסנתר מאת רחמנינוב ופרוקופייב, רפסודיה בכחול מאת גרשווין ואת ששת הקונצ'רטי לצ'מבלו מאת יוהאן סבסטיאן באך. במהלך הקריירה הסולנית שלו בתקופה זו ביצע יצירות של באך לצ'מבלו וכן ליווה סולנים בינלאומיים, כמו הכנרת ויקטוריה מולובה. קרסנובסקי למד נגינה בעוגב אצל פרופ' גלינה קוזלובה בקונסרבטוריון של העיר גורקי (עתה ניז'ני נובוגורוד) מ-1986 עד 1989. הוא הופיע ברסיטלים לעוגב בכל רחבי אוקראינה וכן ברפובליקות הבלטיות. כדי ללטש את נגינתו השתתף קרסנובסקי בכיתות אמן אצל פרופ' לאו קרמר מהעיר שפייר בגרמניה ואחרים. פעילותו העיקרית בתקופה זו הייתה כנגן עוגב, עם התזמורת הסימפונית של האגודה הפילהרמונית של חרקוב. לצד עיסוקו זה המשיך בפעילותו כפסנתרן, צ'מבליסט ומלווה לאמנים אחרים. קרסנובסקי עלה לישראל בשנת 1990 והוא מתגורר בכרמיאל. בשנים 1993 עד 1997 לימד באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. מאז 1997 מלמד קרסנובסקי נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון של כרמיאל. הוא מנגן בעוגבים של כנסיות שונות, בהן כנסיית "הגואל" ודורמיציון בירושלים, ביפו, ובטבחה. הוא מנגן עם הרכבים קאמריים ומופיע כסולן עם תזמורות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית. כן הופיע בטלוויזיה הישראלית, בין השאר בתוכנית האירוח של דן שילון. קרסנובסקי מרבה להופיע כפסנתרן וכנגן עוגב באירופה ובארצות הברית. בינואר 2008 הוזמן לנגן בעוגב של קתדרלת נוטרדאם בפריז, אירוע שכל נגן עוגב שואף לזכות לו. מדי פעם הוא מלמד בקורסים בווסטפאליה שבגרמניה ובמקומות אחרים. לאחר הפסקה של 20 שנה חזר קרסנובסקי להלחנה וחיבר יצירה לעוגב בעקבות רצח רבין. אחרי כן הלחין יצירות נוספות, שזכו לשבחי הביקורת באירופה. קרסנובסקי הוציא כמה תקליטורים מביצועיו בעוגבים שונים באירופה. הרפרטואר שלו רחב ומכסה טווח נרחב. החל מתקופת הבארוק, התקופה הקלאסית, הרומנטית והמודרנית. בין השאר ביצע מיצירות פולנק ומסייאן. כן הוציא תקליטור ובו 3 סימפוניות לעוגב פרי עטו, ביניהן "הסימפוניה היהודית". רומן קרסנובסקי, באתר AllMusic (באנגלית) רומן קרסנובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) תדהר, אלד, פאריס, צלילים נקיים, באתר הארץ, 7 בינואר 2008 רסיטל לעוגב של רומן קרסנובסקי, הבמה, 8 בנובמבר 2010 רומן קרסנובסקי, באתר אורגנפוקוס חיי נגן עוגב בישראל, באתר אורגנפוקוס פסטיבל עוגב בינלאומי ראשון בישראל, אתר הבמה, 17 בנובמבר 2003 רומן קרסנובסקי מנגן בעוגב במרכז אלמא, זכרון יעקב, בתוכנית אינטרמצו עם אריה ורדי לינק ליצירות רומן קרסנובסקי בתווים, האתר ברוסית
אבובית

האם התכוונתם ל... אבובית ישרה – מין רכיכה במשפחת האבוביתיים אבובית הכליה – בגוף האדם, חלק מהנפרון האבובית המקורבת – מבנה צינורי מפותל המהווה חלק מכל נפרון
אבובית ישרה

אַבּוּבִית יְשָׁרָה (שם מדעי: Solen Marginatus) היא מין של צדפה ממשפחת האבוביתיים. צדפה זו גדלה במי ים, ונפוצה בים השחור, ים השיש, הים התיכון ומזרח האוקיינוס האטלנטי. לאבובית הישרה קונכייה מוארכת ופחוסה, הפעורה בשני קצותיה כצינור פתוח. אורכה יכול להגיע ל-15 סנטימטרים. מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך שני, עורך - עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 (הספר בקטלוג ULI) לב פישלזון, החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית, כרך שלישי - החי במים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ו - 1996 מדיה וקבצים בנושא אבובית ישרה בוויקישיתוף אבובית ישרה, באתר ITIS (באנגלית) אבובית ישרה, באתר NCBI (באנגלית) אבובית ישרה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אבובית ישרה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבוביתיים

אַבּוּבִיתִיִּים (שם מדעי: Solenidae) היא משפחה של צדפות הגדלות במים מלוחים. האבוביתיים נפוצים בים השחור, ים השיש, הים התיכון ומזרח האוקיינוס האטלנטי. לבני המשפחה קונכייה מוארכת ופחוסה, הפעורה בשני קצותיה כצינור פתוח. אורכם יכול להגיע ל-15 סנטימטרים. הם מסוגלים להתחפר במהירות בחול רך, באמצעות רגל היוצאת מתחתית הקונכייה. בחופי ארץ ישראל חמישה מינים של משפחה זו, ובהם אבובית ישרה. מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך שני, עורך - עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 (הספר בקטלוג ULI) לב פישלזון, החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית, כרך שלישי - החי במים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ו - 1996 מדיה וקבצים בנושא אבוביתיים בוויקישיתוף אבוביתיים, באתר ITIS (באנגלית) אבוביתיים, באתר NCBI (באנגלית) אבוביתיים, באתר GBIF (באנגלית) אבוביתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסיושי אוהירה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אוהירה. מסיושי אוהירה (ביפנית: 大平 正芳;‏ 12 במרץ 1910 – 12 ביוני 1980) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-68 וה-69. בשיא הקריירה הפוליטית שלו יצג אוהירה את הסיעות המרכזיות במפלגה הליברלית-דמוקרטית, עמדה שהציבה אותו כיריבו של ראש הממשלה דאז, טקאו פוקודה. בבחירות מקדימות שנערכו בתוך המפלגה ב-1978, ניצח אוהירה את פוקודה והתמנה לנשיא המפלגה, ולאחר מכן החליף אותו בראשות הממשלה. אוהירה היה ראש הממשלה הנוצרי השישי של יפן, לאחר הארה טקאשי, טקהאשי קורקיו, איצ'ירו הטויאמה, טצו קטאיאמה ושיגרו יושידה. בבחירות הכלליות של 1979 לא הצליחה המפלגה הליברלית-דמוקרטית להשיג רוב מוחלט בדיאט של יפן, אך לאחר שצרפה אליה מספר מפלגות קטנות, הבטיח אוהירה לעצמו כהונה נוספת. עם זאת, ב-16 במאי 1980 נערכה בדיאט הצעת אי אמון, ועברה לאחר ש-69 מחברי המפלגה הליברלית-דמוקרטית נמנעו. אוהירה עמד בפני הברירה של להתפטר או להכריז על בחירות חדשות, והוא בחר באפשרות הראשונה. אולם, ב-31 במאי אושפז אוהירה בבית החולים לאחר שלקה בהתקף לב, ונפטר 12 יום לאחר מכן. מזכיר הממשלה, מסיושי איטו, החליף את אוהירה בתפקידו, ולאחר הבחירות שנערכו הפך זנקו סוזוקי לראש הממשלה. מדיה וקבצים בנושא מסיושי אוהירה בוויקישיתוף מסיושי אוהירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מסיושי אוהירה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זנקו סוזוקי

זנקו סוזוקי (ביפנית: 鈴木 善幸;‏ 11 בינואר 1911 – 19 ביולי 2004) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-70. סוזוקי סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו למדעי הים ב-1935. הוא הצטרף למפלגה הליברלית ב-1948, וסייע לאחד בינה לבין מפלגה אחרת, וביחד יצרו את המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-1955. סוזוקי התמנה לראשות ממשלת יפן ב-17 ביולי 1980, לאחר מותו של קודמו בתפקיד, מסיושי אוהירה, מהתקף לב במהלך הבחירות הכלליות. הזדהות הציבור שגררה מותו של אוהירה, הנחיל למפלגה הדמוקרטית-ליברלית ניצחון מוחץ בבחירות, ולממשלתו של סוזוקי היה רוב מוחץ בדיאט. עם את, בבחירות של 1982, בחר סוזוקי שלא להתמודד פעם נוספת לנשיאות המפלגה, ויסוהירו נקסונה החליפו. מדיה וקבצים בנושא זנקו סוזוקי בוויקישיתוף זנקו סוזוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זנקו סוזוקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפנים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טתיס

טתיס (יוונית עתיקה: Τηθύς) היא טיטאנית ואלת מים מהמיתולוגיה היוונית. כאחת מאלפי אלי המים, טתיס מונתה להיות האלה של מקורות המים. בנוסף מונתה להיות פטרונית הטיפול בילדים. במוזאיקות מסוימות היא מופיעה עם זוג כנפיים קטנות ברקותיה. הוריה של טתיס היו גאיה, "אמא אדמה", ואורנוס, מלך היקום הראשון, עד לנפילתו בידי אחיה הקטן ביותר של טתיס, קרונוס, שקצץ את איבר מינו של אביו, ממנו נוצרו אחים נוספים לטיטאנים. מאוחר יותר בנו של קרונוס, זאוס, ניצח אותו והפך לשליט היקום השלישי, האחרון והנצחי. בזמן המלחמה בין האב ובנו, טתיס וחמש הטיטאניות האחרות מתוך ה-12 המקוריים הייתה לצד זאוס, אולם היא לא נלחמה בעצמה, אלא רק בניה, האוקיינידים. טתיס הייתה אשתו ואחותו של אוקיינוס, וילדה לו את אלי הנהרות החשובים, את אלי העננים, וכן את שלושת אלפים האוקיינידים - הנימפות ואלי המים שהיו ממונים על כל נקודות המים בעולם (נחלים, אגמים ומעיינות) - שהיא עצמה הייתה המקור להם. מצאצאיה היו: רודה (האוקיינוסית המבוגרת ביותר, מגינת האי רודוס שנקרא על שמה) נילוס (אל נהר הנילוס) אַכֶלוֹאוֹס (מגדולי הנהרות ביוון) מיאנדר (נהר בדרום מערב טורקיה) אכרון (צפון מערב יוון) אלפאוס (הנהר הגדול בפלופונסוס) אמלתיאה (אמו המאמצת של זאוס) אמפיטריטה (אלת הים ואשתו של פוסידון) אסיה (או קליימן - אשתו של הטיטאן יאפטוס) אסופוס (נהר ביוון) קליררואה (נימפת מים) קטילוס (מייסד העיר האיטלקית טיבורי) קברן (נהר ליד טרויה) צור (העיר הפיניקית) קפיסוס (נהר ביוון ואבי נרקיסוס) קריניסוס (נהר בסיציליה) דוריס (אמן של הנראידות) אלקטרה (אוקיינידית) אניפאוס (נהר בתסליה) אורינום (אשת אופיון) אינכוס (מייסד ארגוס) ליסיתיאה (מנשותיו של זאוס) מליאה (אשת אינכוס או פוסידון) מליבואה (אם ליקאון מלך ארקאדיה) פנאוס (שם נהרות ביוון) פרסה (אשתו של הליוס או אפולו) פיליירה (אלת הבושם, יופי, רפואה, כתיבה ונייר) פליאונה (אשת אטלס ואם הפליאדות) סקמנדר (מהאלים שהשתתפו במלחמת טרויה) סטיקס (אלת הנהר שבגבול השאול) פורטונה (אלת המזל והשפע). הרמוס (נהר בלידיה). טיברינוס (במיתולוגיה הרומית אל הנהר טיבר). טיבריטוס (במיתולוגיה הרומית אל הנהר אניאן). וולטורנוס (אל המים במיתולוגיה הרומית). פקטולוס (נהר בלידיה). מטיס (אם אתנה ואשתו הראשונה של זאוס). לעיתים מבלבלים בין טתיס לבין נכדתה תטיס, אמו של אכילס. אאסקוס שהיה מצאצאיה של טתיס השליך את עצמו לים מרוב צער על מות אהובתו "הספרייה", טתיס ריחמה עליו והפכה אותו לציפור הטבלן. טתיס גידלה את הרה והייתה האם המאמצת שלה, הרה שלא הייתה שבעת רצון משיבוצם במרכז השמים של קליסטו וארקס כקבוצות הכוכבים "הדובה הקטנה" ו"הדובה הגדולה" כיוון שקליסטו הייתה פילגש של בעלה זאוס ביקשה מטתיס שתעזור לה. טתיס קיללה אותם שיסתובבו במעגלים - במקום בו יראו אותם פחות, ולכן הם מסתובבים במסלול שמקיף את אזור הקוטב הצפוני. מדיה וקבצים בנושא טתיס בוויקישיתוף מידע על טתיס בפרויקט Theoi
נובורו טקשיטה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Takeshita. נובורו טקשיטה (ביפנית: 竹下 登;‏ 26 בפברואר 1924 - 19 ביוני 2000) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-74. טקשיטה היה ראש ממשלת יפן האחרון בתקופת שווה. טקשיטה נולד בעיר אונאו שבמחוז שימאנה, ולמד באוניברסיטת ואסדה. הוא קיבל מושב בבית הנבחרים של יפן ב-1958, והצטרף לסיעתו של קקואיי טנאקה בהמפלגה הליברלית-דמוקרטית. טקשיטה הפך למגייס הכספים העיקרי של טנאקה, ונהג לנסוע ברחבי יפן על מנת לגייס קולות למפלגה. בדומה לטנאקה, נהג טקשיטה להביא פרויקטים גדולים למחוזו, בכך יצר פרנסה ומקומות עבודה, ובכך שמר על מושבו כנציג המחוז בדיאט של יפן. טקשיטה היה המזכיר הכללי של ממשלת יפן מ-1971 ועד 1974, כיהן כשר הבינוי ב-1976, וכשר האוצר בשנים 1979–1980, ופעם נוספת ב-1982 עד 1986. בתקופתו כשר האוצר, עלה ערכו של הין היפני ביחס למטבעות אחרים, והפך את יפן למעצמה כלכלית עולמית. עד 1985 עברה השפעתו של טקשיטה במפלגה את זו של טנאקה, והוא ניצח את טנאקה בבחירות מקדימות, והפך לנשיא המפלגה. ביולי 1986 ויתר על תפקידו בממשלה והתמנה תחת זאת למזכיר הכללי של המפלגה. בנובמבר 1987 התמנה לתפקיד יושב ראש המפלגה, והחליף את יסוהירו נקסונה בראשות הממשלה. אחד הרגעים הבולטים בכהונתו היה שהיה לראש ממשלת יפן הראשון שהודה שיפן הייתה הצד התוקפני במלחמת העולם השנייה, בעת נאומו בדיאט. טקשיטה נאלץ להתפטר מתפקידו ב-1989, בעקבות שערוריית Recruit, בה היה מעורב. אף על פי שהואשם בשחיתות ובסחר במידע פנים לא הוגשו כנגדו כל תביעות, והוא המשיך להחזיק במושבו בבית הנבחרים עד מותו. לאחר פרישתו מהממשלה, המשיך טקשיטה להשפיע על המפלגה, והיה מדריכם של ראשי הממשלה לעתיד סוסוקה אונו, טושיקי קאיפו וקייזו אובוצ'י. טקשיטה נפטר מכשל נשימתי בשנת 2000, לאחר שהיה מאושפז בבית החולים במשך שנה. מדיה וקבצים בנושא נובורו טקשיטה בוויקישיתוף דייוויד סנגר, Takeshita Now Admits World War II Aggression, הניו יורק טיימס, 7 במרץ 1989. נובורו טקשיטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סנגר.
אבי הכלה (1950)

אֲבִי הַכַּלָּה (באנגלית: Father of the Bride) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1950 בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי. הסרט מבוסס על ספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה", שיצא ב-1949, ומתאר את התמודדותו של אב במהלך ההכנות לחתונתה הקרבה של בתו. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בקטגוריות השחקן, התסריט המעובד והסרט הטוב ביותר. בעקבות הצלחת הסרט יצא ב-1951 סרט המשך בשם "הרווח הקטן של אבא". ארבעה עשורים מאוחר יותר יצאה גרסה חדשה ומצליחה של הסרט באותו שם, "אבי הכלה", בכיכובו של סטיב מרטין, גם לה יצא סרט המשך, "אבי הכלה 2". סטנלי בנקס הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרברים. יום אחד מכריזה בתו קיי בפני הוריה שהתארסה לבן זוגה האהוב, באקלי דנסטן. בעוד האם אלי מתחילה מיד להתארגן להכנות לחתונה, סטנלי המבולבל מתקשה להתמודד עם התבגרותה של בתו ונישואיה, ודואג לה. במהלך המפגש המשפחתי עם הוריו העשירים של החתן מתרחשות תקריות מגוונות, סטנלי שותה יותר מדי ולבסוף נרדם בסלון ביתם. בהמשך הוא מבין שבמקום חתונה צנועה שרצה לארגן לבתו, הוא ייאלץ לסייע במימון חתונה מפוארת ויקרה. עולים אצלו גם קשיים בבניית רשימת האורחים המוזמנים לחתונה. לאחר שבאקלי מציע לקיי ירח דבש שונה ממה שתכננה, נוצר משבר בין בני הזוג הצעירים, וקיי רוצה לבטל את החתונה. אך הם מתפייסים, ומתחילות החזרות לטקס החתונה. תקלות נוספות מתרחשות בהכנות לחתונה, אך לבסוף מגיע יום החתונה. במהלך הטקס מתחיל סטנלי להבין שבתו אינה ילדתו הקטנה עוד, אלא אישה בוגרת. האירוע מסתיים בהצלחה ושביעות רצון של בני המשפחה. לבסוף נולד בן וסטנלי לא מצליח לתקשר עמו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו לידיו. הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 93% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 27 ביקורות. מדיה וקבצים בנושא אבי הכלה בוויקישיתוף אבי הכלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "אבי הכלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבי הכלה", באתר נטפליקס "אבי הכלה", באתר AllMovie (באנגלית) "אבי הכלה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבי הכלה", באתר אידיבי "אבי הכלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבי הכלה, באתר האוזן השלישית "Father of the Bride‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
אבי הכלה

האם התכוונתם ל... אבי הכלה (1950) – סרט בכיכובם של ספנסר טרייסי ואליזבת טיילור שיצא ב-1950 אבי הכלה (1991) – סרט בכיכובו של סטיב מרטין שיצא ב-1991
בדיקה גנטית

האם התכוונתם ל... בדיקות סקר גנטיות – משמש לגילוי זוגות בסיכון להולדת ילדים הלוקים במחלות גנטיות בדיקת סמני DNA – משמש לרוב לבדיקת הורות וקרבה משפחתית
בנק למלאכה

בנק למלאכה בע"מ (נקרא גם פ.י.ב.י. למלאכה בע"מ) היה בנק בישראל. הבנק נוסד בשנת 1954 ביוזמת השר פנחס ספיר והתאחדות המלאכה והתעשייה בישראל ותוך שותפות של ממשלת ישראל, בנק הפועלים, ובנק "הלוואה וחסכון". לקוחות הבנק היו בעיקר בעלי מלאכה קטנים ובינוניים. הבנק התקיים באופן עצמאי עד שנרכש על ידי קבוצת הבנק הבינלאומי ב-1978. אין להתבלבל עם "בנק למלאכה" שנוסד לראשונה ב-1923 על ידי מרכז בעלי מלאכה בתל אביב בראשות יהודה מינינברג והתקיים לאורך שנות ה-20 וה-30.. הבנק סייע לבעלי המלאכה והחרושת בעיקר במתן אשראי נוח להקמת מקומות תעסוקה חדשים, לפיתוח מפעלים קיימים, לרכישת ציוד ונדל"ן לבתי מלאכה. הקצבת אשראי בריבית נמוכה למימון עבודות, לתעסוקה, לרכישת חומרי גלם וציוד מכני, להקמת סדנאות ומימון עסקות יצוא. עם ייסודו הנפיק הבנק מניות יסוד. 51% מהן נרכשו על ידי ממשלת ישראל והיתר על ידי אזרחים מהשורה. מאז 1979 המניות אינן נסחרות בבורסה לניירות ערך וליורשיהן לא ברור אם ניתן לפדותן ומה ערכן. על הבנק באתר מילון מונחי הביטוח הבנק למלאכה יפתח בינואר, דבר, 25 בדצמבר 1953 שנת בר מצווה לבנק למלאכה, דבר, 3 בינואר 1968 הבנק למלאכה יימכר לבנק הבינלאומי הראשון, מעריב, 18 ביוני 1978 יצחק דנון, ‏אושר לבנק הבינלאומי להשלים רכישת חברת פ.י.ב.י למלאכה ב-1.2 מיליון שקל, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2002 התחלת פעולותיו של הבנק למלאכה, דואר היום, 10 באוגוסט 1923 דוד תדהר (עורך), "יהודה מינינברג (התחלה בעמוד קודם)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 188
M53

M53 (מ-Messier 53; נקרא גם NGC 5024) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי הנמצא במרחק של כ-58,000 שנות אור ממערכת השמש, אחד הצבירים הכדוריים הרחוקים ביותר מכדור הארץ שידועים כיום מבין הצבירים שבשביל החלב. הצביר התגלה על ידי יוהאן אלרט בודה שצפה בו ב-3 בפברואר 1775 ותיאר אותו כערפילית עגולה. כשנתיים מאוחר יותר, צפה בצביר שארל מסיה, שתיאר אותו בקטלוג מסיה כ"ערפילית חסרת כוכבים, עגולה וברורה". בשנת 1784 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר וציין שזהו אחד העצמים היפים ביותר שראה בשמים. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.6 כך שניתן להבחין בו באמצעות משקפת. נחוץ טלסקופ כדי להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 13. הצביר נמצא כ-0.9 מעלות מצפון-מזרח לכוכב α בשערות ברניקי. כמעלה ממזרח לו, נמצא צביר כדורי נוסף, NGC 5053, שלו דרגת בהירות 9.5 וכ-5 מעלות מצפון-מערב לצביר נמצאת גלקסיית העין השחורה. M53 נמצא במרחק של כ-60,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה, כך שהוא אחד מהצבירים הרחוקים ביותר ממרכז שביל החלב. גם מרחקו ממערכת השמש גדול במיוחד, כ-58,000 שנות אור, אך הוא מתקרב במהירות של כ-100 קילומטר בשנייה. קוטרו של הצביר כ-220 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-13 דקות קשת – כ-45% מקוטרו של הירח המלא וצורתו מעט סגלגלה. הצביר מכיל למעלה מ-250,000 כוכבים ומסתו כ-826,000 מסות שמש. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F6 ועד היום התגלו בו 47 כוכבים משתנים מהסוג של משתני RR בנבל. מדיה וקבצים בנושא M53 בוויקישיתוף M53 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M53, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים NASA: M53 as Astronomy Picture of the Day, April 9 2012 J. Boyles, D. R. Lorimer, P. J. Turk, R. Mnatsakanov, R. S. Lynch, S. M. Ransom, P. C. Freire, & K. Belczynski, 2011: YOUNG RADIO PULSARS IN GALACTIC GLOBULAR CLUSTERS p. 10
קטכולאמין

קטכולאמין (באנגלית: Catecholamine) הוא תרכובת אורגנית המכילה קבוצת קטכול (קבוצת בנזן המכילה שתי קבוצות צד הידרוקסיליות) ומתמיר אמיני. הקטכולאמינים מיוצרים מחומצת האמינו טירוזין. חומרים אלו מסיסים במים ונקשרים לחלבונים שונים, ובאופן זה מועברים בזרם הדם בגוף. הטירוזין מגיע אל גופינו בצורת חלבון דרך המזון הנצרך, או על ידי הידרוקסילציה של חומצת האמינו פנילאלנין על ידי האנזים פנילאלנין הידרוקסילאז. COMT הוא אנזים שמפרק קטכולאמינים בנוזל החוץ-תאי. בגוף האדם, ישנם מספר מוליכים עצביים מרכזיים המשתייכים לקבוצת הקטכולאמינים. המוליכים הקטקולאמיניים הם חלק ממערכות המוליכים העצביים המרכזיות של המוח. העיקריים שבהם הם אדרנלין (אפינפרין), נוראדרנלין ודופמין והם משתייכים גם לקבוצת המונואמינים. אדרנלין ונוראדרנלין משתחררים מליבת יותרת הכליה, והם בעלי תפקיד מכריע בוויסות תגובת הילחם או ברח בגוף. מוליכים עצביים מקבוצת הקטכולאמינים מיוצרים מחומצות האמינו טירוזין. הטירוזין נאגר בנוירונים מפרישי קטכולאמינים, ודורש מספר תגובות על מנת להפוך למוליך העצבי הרצוי בגוף. היצור של קטכולאמינים מווסת על ידי אנזים המכונה מונואמין אוקסידאז. רמת השחרור של קטכולאמינים בקליפת המוח הקדם-מצחית יכולה לשנות במהירות את חוזק הקשרים ברשתות קדם מצחיות, כדי לתאם בין מצבים קוגניטיביים ותודעתיים לבין הדרישות הפיזיולוגיות המתעוררות בעקבות גירויים ואירועים שונים בסביבה. רמות גבוהות של קטכולאמינים, המופרשות בשעת לחץ כתגובה למצבי מתח, יכולים לדכא במהירות את הפעילות של קליפת המוח הקדם-מצחית ולהעביר אותה למצב "offline" כדי להגיב לסכנה על ידי העברת השליטה על ההתנהגות למערכות פרמיטיביות יותר כמו האמיגדלה והסטריאטום שמתווכים תגובות אינסטינקטיביות. קיימות מספר תרופות בשוק שהן אנלוגים של הקטכולאמינים. מדיה וקבצים בנושא קטכולאמין בוויקישיתוף קטכולאמין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קטכולאמינים, דף שער בספרייה הלאומית Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. Li, S. C. (2012). Neuromodulation of behavioral and cognitive development across the life span. Developmental psychology, 48(3), 810. Arnsten, A. F. (2011). Catecholamine influences on dorsolateral prefrontal cortical networks. Biological psychiatry, 69(12), e89-e99. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפאל במשחקים הפאראלימפיים

נפאל השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באתונה (2004), כששלחה למשחקים אתלטית אחת, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה נפאל חלק מעולם. המשלחת הראשונה אותה שלחה נפאל למשחקים באתונה בשנת 2004 כללה רק את ספורטאית אחת, אתלטית שהתחרתה בהדיפת כדור ברזל. אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) שלחה נפאל ספורטאי בודד גם כן, שלקח חלק במרוץ ל-100 מטר. הספורטאים אותם שלחה נפאל למשחקים הפאראלימפיים מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. נפאל במשחקים האולימפיים נפאל במשחקים האולימפיים לנוער רשימת המשתתפים במשחקים באתונה
נקודת גישה

בתחום רשתות המחשבים, נְקֻדַּת גִּישָׁה (WAP - Wireless Access Point או AP) היא התקן אלקטרוני ממוחשב המבצע את התקשורת האלחוטית בין המחשבים השונים כדי ליצור רשת אלחוטית. נקודת הגישה בדרך כלל מתחברת לרשת LAN ומנתבת את המידע בין התקנים ברשת הקווית להתקנים אלחוטיים. מערך בן מספר נקודות גישה יכול ליצור רשת רחבה יותר שתאפשר נדידה (Roaming) של התקנים אלחוטיים ללא צורך בהחלפת הרשת שבה אנו נמצאים. נקודת גישה בודדת הפועלת בתקן IEEE 802.11 או WIFI יכולה בדרך כלל לתקשר עם 30 ויותר התקנים הממוקמים בטווחים משתנים כתלות במספר משתנים כמו מיקום ההתקן במבנה פתוח או סגור, גובה, סוג האנטנה, מזג האוויר, תדר הרדיו שבו ההתקן משדר, רמת ההפרעות ממכשירים חשמליים או התקני תקשורת אחרים וכן מתח המוצא. מנהלי רשתות יכולים להגדיל את טווח הקליטה של נקודות גישה על ידי שימוש במשחזרים המרחיבים את הטווח למרחקים בהם האות נחלש. בתנאים אופטימליים רשת אלחוטית יכולה לתפקד בטווחים של קילומטרים. כדי להתחבר לנקודת גישה יש צורך בכרטיס רשת אלחוטי הנמצא בטווח התדרים המתאים והתומך בתקן המתאים. למרות שבעיית האבטחה הייתה קיימת כבר ברשתות מבוססות כבלים, חוסר באבטחה ממשית לא גרם לנזק משמעותי מכיוון שלארגונים היו אמצעי אבטחה פיזיים סבירים. ברשתות אלחוטיות האופן בו נודדים אותות רדיו מחוץ למבנים סגורים וגבולות הארגון מביא לכך שהרשת חשופה יותר מפני איומים חיצוניים כגנבי רשתות (LAN Jacking). כתגובה, פותחו מספר שיטות אבטחה. השיטות הפשוטה ביותר מאפשרת גישה רק לכתובות MAC מסוימות. מכיוון שמחשבי צד לקוח יכולים לזייף כתובת MAC ללא מאמץ רב פותחו שיטות נוספות. נקודות גישה רבות כוללות הצפנת WEP הנחשבת חלשה מאז נפרצה ב-2005. באותה שנה פורסם סטנדרט הצפנה חדש לנקודות גישה וכרטיסי רשת הכולל את ההצפנות WPA ו-WPA2 והציג שיפורים בתחום האבטחה. חיבורים סלולריים בטכנולוגיות ה-GPRS וה-UMTS כוללים גם הם נקודות גישה לצורך התחברות לרשת. הגדרות נקודת הגישה משתנות מחברה לחברה. בדרך כלל ההגדרה תעשה באופן אוטומטי, עם הכנסת הסים למכשיר. במידה והמכשיר אינו מתחבר לרשת, יש להגדיר ידנית. נקודה חמה מדיה וקבצים בנושא נקודת גישה בוויקישיתוף מדריך להגדרת נקודת גישה
האגם השחור

האם התכוונתם ל... האגם השחור (פריבור) – אגם הנמצא בפריבור שבשווייץ האגם השחור (מונטנגרו)