laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרטון צ'וקאש

מרטון פול צ'וֹקַאש (באנגלית: Marton Paul Csokas; נולד ב-30 ביוני 1966) הוא שחקן קולנוע ניו זילנדי, התפרסם בתפקידים ראשיים בסרטים "XXX","ממלכת גן עדן", "איאון פלקס" ו"נקודת שוויון". מרטון צ'וקאש נולד בעיר אינברקרגיל שבניו זילנד. אימו מרגרט היא אחות ואביו מרטון הוא מהנדס מכונות. מוצאו של אביו הונגרי ומוצאה של אימו אנגלי, אירי ודני. צ'וקאש החל ללמוד משחק באוניברסיטת קנטרברי שבכרייסטצ'רץ' ולאחר מכן הועבר לבית הספר למשחק הלאומי של ניו זילנד שבuולינגטון. צ'וקאש החל את דרכו כשחקן באופרת הסבון הניו זילנדית "רחוב שורטלנד" ובתיאטרון, התגלה בשנת 1996 בהפקתו של פיטר ג'קסון "ג'קי בראון גאון" ובדרמה הרומנטית "אנגלית שבורה". שיחק בתחילת דרכו במותחן האוסטרלי "מסיכת הקוף" ובעשרה פרקים בסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת" בתפקיד שר המלחמה בוריאס איתו משתפת הלוחמת זינה (לוסי לולס) פעולה. בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפקה הוליוודית גדולה, "שר הטבעות: אחוות הטבעת" בתור בן הלילית הלורד סלבורן, בעלה של בת המלוכה גלדריאל (קייט בלאנשט). ב-2002 כבר פרץ צ'וקאש בתפקיד הראשי של יורגי, המיליטנט העשיר הזומם להשמיד את בירות אירופה בסרט הפעולה "XXX". ב-2003 חזר לתפקיד סלבורן בסרט "שר הטבעות: שיבת המלך" ושיחק בתור מר סמית' רוצח סדרתי אוסטרלי בקומדיית הפשע "קנגורו ג'ק". ב-2004 הופיע במותחן הריגול "זהות במלכודת" בתפקיד ג'רדה, רוצח שכיר בו נאבק ג'ייסון בורן (מאט דיימון). ב-2005 שיחק בסרט הפעולה "איאון פלקס" בתפקיד טרבור גודצ'יילד, מושל העיר ברגנה ואויבה של המורדת איאון פלקס (שרליז ת'רון), השתתף בנוסף בדרמה ההיסטורית של רידלי סקוט "ממלכת גן עדן" בתור מלך ירושלים גי דה ליזיניאן. ב-2010 גילם את דמותו של צ'ארלס קינגסלי אביה של אליס (מיה וסיקובסקה) בסרטו של טים ברטון "אליס בארץ הפלאות". ב-2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "חוצה את הקווים". בשנת 2017 שיחק בסרטו הביוגרפי של פיטר לנדסמן, "האיש שהפיל את הבית הלבן", בכיכובו של ליאם ניסן. בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי לצד שארלוט רמפלינג וג'ורג' פרייר בסרט הקולנוע "Juniper". לצ'וקאש אזרחות כפולה, ניו זילנדית והונגרית. הוא ניהל מערכת יחסים עם השחקנית הצרפתייה אווה גרין אותה הכיר על סט הסרט "מלכת גן עדן", והם נפרדו לאחר ארבע שנות זוגיות. ג'קי בראון גאון (1996) אנגלית שבורה (1996) מסכת הקוף (2000) שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001) ימי מוסך (2002) "XXX" ‏ (2002) מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים (2002) שר הטבעות: שיבת המלך (2003) מכונת זמן (2003) קנגורו ג'ק (2003) זהות במלכודת (2004) אווילנקו (2004) איאון פלקס (2005) ממלכת גן עדן (2005) שחרור בעורף האויב (2005) השיגעון שבאהבה (2005) רומולוס, אבא שלי (2007) אליס בארץ הפלאות (2010) העץ (2010) South Solitary‏ (2010) החוב (2011) בית החלומות (2011) מהלך גורלי (אנ')‏ (2013) נקודת שוויון (2014) ספיידרמן המופלא 2 (2014) לשרוף את התוכניות שלך (2016) לאבינג (2017) Voice from the Stone‏ (2017) האיש שהפיל את הבית הלבן (2017) Juniper‏ (2021) שבלייה (2023) עצמאי בשטח (2023) Cuckoo‏ (2024) Prizefighter: The Life of Jem Belcher‏ (TBA) Sleeping Dogs‏ (TBA) פלקון (2012) קלונדייק (2014) בני החירות (2015) אדמת הפקר (2015–2017) המאורות (2020) מדיה וקבצים בנושא מרטון צ'וקאש בוויקישיתוף מרטון צ'וקאש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרטון צ'וקאש, באתר AllMovie (באנגלית) מרטון צ'וקאש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ricardo Simich, Spy: Golden trio of Kiwi movies hitting screens, NZ Herald, ‏6 ביוני 2021
פול בנקס

פול ג'וליאן בנקס (באנגלית: Paul Julian Banks; נולד ב-3 במאי 1978) הוא זמר אנגלי-אמריקאי, סולן להקת אינטרפול. בנקס הוא גם אומן סולו שידוע תחת השם ג'וליאן פלנטי. בנקס נולד בעיירה קלאקטון-און-סי שבמחוז אסקס, אנגליה. כשהיה בן שלוש, עזבה משפחתו את אנגליה ועברה לבלומפילד הילס, שבמישיגן, ולאחר מכן לספרד, שם למד בבית הספר האמריקאי של מדריד. לאחר מכן עזב אביו למקסיקו, שם גם למד בנקס בתיכון אמריקאי, בו השתתף בהפקות תיאטרון, וגילם את התפקיד הראשי במחזמר סאות' פאסיפיק. לאחר התיכון, למד בנקס באוניברסיטת ניו יורק אנגלית וספרות השוואתית. לאחר סיום לימודיו עבד כעורך במגזינים Gotham ו-Interview. לאחר מכן עבד בהזנת נתונים ובבית קפה, כדי להקדיש יותר זמן למוזיקה. בניגוד לצליל המלנכולי של אינטרפול, בנקס היה מעריץ של מוזיקת היפ-הופ מאז שהיה בכיתה ז'. הוא עבד בתור די.ג'יי היפ-הופ, תחת הכינוי DJ Fancypants. בנקס הצטרף לאינטרפול בקיץ של שנת 1997, כשנתקל בדניאל קסלר, אותו פגש קודם לכן בתוכנית לימודים בפריז. תחילה כשהתבקש להצטרף לאינטרפול, בנקס סירב, אך לאחר שהקשיב לקלטת עם מוזיקה שלהם, החליט להצטרף. הקול של בנקס, סגנון השירה שלו וכתיבת המילים מושווים באופן תדיר לאיאן קרטיס, סולן להקת ג'וי דיוויז'ן. בנקס לעומת זאת הצהיר, כי הוא אינו מנסה לחקות את האומנים הגדולים שהשפיעו עליו, כי הוא פשוט לא יוכל לעמוד בכך. (”לעולם לא אנסה לשיר כמו פרנק בלאק או קורט קוביין, כי אתה פשוט לא יכול לעשות את זה”). בשנים 2002–2010, הוציאו בנקס ואינטרפול ארבעה אלבומי אולפן. באוגוסט 2009, בנקס הוציא אלבום סולו תחת הכינוי ג'וליאן פלנטי. האלבום נקרא Julian Plenti Is... Skyscraper. בנקס אמור להוציא בשנת 2012 אלבום נוסף שיקרא "like Julian Plenti". אינטרפול 2002- Turn On the Bright Lights 2004- Antics 2007- Our Love to Admire 2010- Interpol סולו 2009- Julian Plenti Is... Skyscraper 2012- Banks אינטרפול מדיה וקבצים בנושא פול בנקס בוויקישיתוף פול בנקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול בנקס, באתר AllMusic (באנגלית) פול בנקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול בנקס, באתר Yandex.Music (ברוסית) פול בנקס, באתר Discogs (באנגלית) פול בנקס, באתר Songkick (באנגלית) פול בנקס, באתר Genius פול בנקס, באתר בילבורד (באנגלית) עינב שיף‏, "שהמבקרים יישקו לי בתחת": ראיון עם פול בנקס, סולן אינטרפול, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2010
בן ניקולסון

בנג'מין לאודר "בן" ניקולסון (אנגלית: Benjamin Lauder "Ben" Nicholson; 10 באפריל 1894 – 6 בפברואר 1982) היה צייר אנגלי, אשר צייר בסגנון האבסטרקטי. ניקולסון נולד בדנהאם שבבקינגהאמשייר. אביו, ויליאם ניקולסון היה צייר וכן גם אמו מייבל פרייד. לבן היו שלושה אחים, בהם הארכיטקט כריסטופר ניקולסון והציירת ננסי ניקולסון. בשנת 1896 עברה המשפחה ללונדון שם למד ניקולסון בבית ספר יסודי ואחר כך למד בפנימיה בתיכון. בין השנים 1910 ל-1914 למד אמנות ב-Slade School of Fine Art. בשנת 1904, נפגש עם המחזאי ג'יימס מתיו ברי, אשר השתמש באחד מציוריו של ניקולסון לכרזה למחזה הנודע פיטר פן. ניקולסון לא גויס לצבא במלחמת העולם הראשונה עקב מחלת האסתמה ממנה סבל. בשנת 1917 נסע לניו יורק לניתוח בשקדים וחזר לאנגליה שנה לאחר מכן. בשנת 1922 הציג לראשונה תערוכה של אמנות פיגורטיבית בלונדון. בהמשך החל להיות מושפע מסגנון הקוביזם ואחר כך מסגנון הפרימיטיביזם של אנרי רוסו. בלונדון הושפע מהפסלת ברברה הפוורת' (שלה ינשא) ומהפסל הנרי מור. בנסיעתו לפריז נפגש עם הצייר פיט מונדריאן אשר השפיע על יצירתו לכיוון האבסטרקטי ועם פיקאסו. ניקולסון נישא שלוש פעמים. נישואיו הראשונים היו לווינפרד רוברטס ב-1920. לזוג היו שלושה ילדים והם התגרשו בשנת 1938. באותה שנה נישא לאמנית ברברה הפוורת', נישואים שהחזיקו מעמד עד שנת 1951. בשנת 1957 נישא לפליסיטס וולגר, צלמת גרמנית, ממנה התגרש בשנת 1977. מדיה וקבצים בנושא בן ניקולסון בוויקישיתוף בן ניקולסון באוסף של מוזיאון טייט בן ניקולסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בן ניקולסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בן ניקולסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) בן ניקולסון, באתר Discogs (באנגלית)
פנחס נוי

פנחס (אלוש) נוי (ניידיק) (20 באפריל 1935 – 18 בנובמבר 2016) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, בעל עיטור הגבורה על פועלו במבצע שומרון. פנחס נוי נולד בעיר לודז' שבפולין ב-1935 בשם פנחס ניידיק. בשנת 1936, בגיל שנה, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, גדל ולמד בחיפה. היה חבר בארגון הצופים העבריים והתגייס לנח"ל ב-1953. לאחר מכן התנדב לצנחנים. ב-10 באוקטובר 1956 השתתף ב"מבצע שומרון", פעולת התגמול שמטרתה פיצוץ בניין משטרת קלקיליה בעקבות רצח שני פועלים יהודים מאבן יהודה. נוי שהיה סגן מפקד פלוגה בגדוד 88, הנח"ל המוצנח, שימש במבצע כמפקד מחלקת החיפוי. בעקבות לחימתו בפעולה זכה לעיטור הגבורה. בתיאור המעשה נכתב: ביום ה-10 באוקטובר 1956, בקרב על משטרת קלקיליה, פקד סגן פנחס ניידיק על מחלקת חיפוי. בעת ההתקדמות אל המשטרה נתקל הכוח בעמדה לא ידועה מראש. בו במקום נהרגו 2 חיילים ו-8 נפצעו. כיוון שבמשטרה החל הקרב, שלח סגן פנחס ניידיק את סגנו להמשיך בביצוע משימת החיפוי, והוא אישית הסתער על עמדת האויב, קפץ אל התעלה ובקרב פנים-אל-פנים הרג תשעה מחיילי האויב. בזאת איפשר המשכת הסיוע לכוח במשטרה ומנע נפגעים נוספים בקרב היחידה. — אתר בעוז רוחם במלחמת סיני לחם עם חטיבת הצנחנים והשתתף בכיבוש מוצב ביר תמד ושארם א-שייח'. לאחר מכן עבר לחטיבת גולני, שירת כקצין המודיעין של החטיבה במהלך מבצע סנונית ושימש סגן מפקד גדוד 12. ב-1963 מונה לנספח בצבא הבריטי במזרח אפריקה והשתתף במשך שנתיים באימון צבאות אוגנדה, קניה וטנזניה. במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 13 של חטיבת גולני, נלחם בקרבות כיבוש רמת הגולן, היה הראשון שהניף את דגל ישראל בקוניטרה ובכוח הפושט על הר החרמון ומיקום מוצב החרמון הישראלי. לאחר המלחמה עסק הגדוד בפיקודו בפינוי תחמושת סורית וספג 11 הרוגים באסון בית המכס העליון. בספטמבר 1968 פיקד על פשיטה מוסקת על מחנה ארגון א-סאעקה בלבנון. בשנים 1968–1969 שירת כסגן מפקד חטיבה 820 ברמת הגולן, לאחר מכן הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1972 מונה לקצין אג"ם של אוגדה 146. בספטמבר 1973 מונה למפקד חטיבה 275, החטיבה המרחבית הצפונית בסיני, שמפקדתה ישבה במחנה בלוזה. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים כללה החטיבה בפיקודו את גדוד 9 בפיקודו של יום-טוב תמיר, וכוחות מגדוד חי"ר 68 של חטיבת ירושלים שאיישו את מעוזי קו בר-לב: "בודפשט", "אורקל", "לחצנית", "דרורה", "כתובה", "מילאנו" ו"מפרקת". במהלך הקרבות עבר הפיקוד על הגזרה לקלמן מגן. לאחר המלחמה עבר הסבה לשריון. ב-1975 מונה למפקד חטיבת עודד. נוי השתחרר מצה"ל ב-1980 לאחר 27 שנות שירות בדרגת אלוף-משנה. במלחמת לבנון הראשונה שירת במילואים כסגן מפקד אוגדה. היה נשוי בשנית לשחקנית אביבה מרקס. מאשתו הראשונה נולדו לו שלושה ילדים. עיטור הגבורה שהוענק לפנחס נוי, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל סגן פנחס נוי, באתר הגבורה העדויות מהחזית: "הרגשנו שתהיה שואה", באתר ynet, 1 בספטמבר 2013 אתר מידע על פנחס נוי עדות פנחס נוי בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון: ט%20275%20-%201/index.html חלק א(הקישור אינו פעיל), ט%20275%20-%202/index.html חלק ב'(הקישור אינו פעיל) פנחס נוי, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון עדות פנחס נוי אודות מלחמת יום הכיפורים (החל מדקה 13:30 בסרטון), ראיון באתר יוטיוב עופר אדרת, החייל שהסתער לבדו על מוצב שלם, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2016
גוגל לונאר אקס פרייז

גוגל לונאר אקס פרייז (באנגלית: Google Lunar X PRIZE) הייתה תחרות אשר נוהלה על ידי ארגון XPRIZE ומומנה על ידי חברת גוגל. הזוכה בתחרות יהיה "הצוות הראשון שינחית בבטחה על פני הירח רובר רובוטי שינוע למרחק של 500 מטר וישדר תמונות ונתונים חזרה אל כדור הארץ". לפחות 90% מהמימון של כל צוות היה חייב להגיע מגופים פרטיים, אך לא הייתה הגבלה על גובה המימון הפרטי. לתחרות נרשמו 34 צוותים מכל העולם, אך עם הזמן מספרם הלך וירד עד שנותרו רק כ־8 צוותים שאכן מתכוונים לשגר חללית לירח. עד סוף 2016 השיגו 5 צוותים הסכמי שיגור מאושרים ועלו לשלב הגמר של התחרות. הצוותים היו מחויבים לשגר עד סוף שנת 2017. באוגוסט 2017 ניתנה הארכה נוספת עד סוף מרץ 2018. ב־23 בינואר 2018 הודיעה קרן XPRIZE שכיוון שאף אחד מהצוותים שנותרו בתחרות אינו ערוך לשגר חללית אל הירח עד המועד האחרון שנקבע (ה־31 במרץ 2018), התחרות למעשה הסתיימה ללא אף מנצח. בתחרות השתתפה גם קבוצה ישראלית הנקראת SpaceIL והיא הייתה האחרונה להירשם לתחרות, אך הראשונה לחתום על הסכם שיגור, עם חברת SpaceX האמריקאית. השיגור יועד לשנת 2017 אך נדחה לשנת 2019. הגשושית הישראלית "בראשית" שוגרה ב־22 בפברואר 2019. ביום ו' בניסן ה'תשע"ט, 11 באפריל 2019, הגשושית התרסקה על פני הירח בעקבות תקלה. ב־28 במרץ 2019 הודיע ארגון XPRIZE על השקת פרס "Moonshot Award" בסך מיליון דולר לנחיתה על הירח. על אף שהגשושית בראשית נכשלה בכך, ארגון XPRIZE הודיע ש־SpaceIL תקבל מיליון דולר. הפרס הראשון בתחרות היה 20 מיליון דולר לצוות הראשון שיבצע את המשימה בהצלחה. הצוות השני היה אמור לזכות ב־5 מיליון דולר. פרסים נוספים בסכום כולל של 5 מיליון דולר היו אמורים להיות מחולקים לצוותים שיצליחו ראשונים במשימות בונוס: בונוס מורשת - לשדר תמונה ווידאו של פריט תרבותי היסטורי בירח. בונוס מים - לאתר הוכחה חד־משמעית להימצאות מים על הירח. בונוס מרחק - לנוע למרחק של לפחות 500 מטרים מנקודת הנחיתה. התנועה עשויה להתבצע על פני הירח, מעליהם או מתחתם. בונוס הישרדות - לתפעל את הרובוט מרחוק בשני ימי ירח נפרדים או במילים אחרות לשרוד לילה ירחי (שנמשך 14 ימים ארציים). בונוס גיוון - בו יזכו צוותים מגוונים מבחינת לאום, מגדר, מוצא אתני וכדומה. בסך הכל, שוויו של הפרס המרבי היה 30 מיליון דולר. להלן הצוותים שהגיעו לשלב הגמר בתחרות: הקבוצה הישראלית SpaceIL בנתה חללית שתשקול כ־585 ק"ג, שלא מצוידת בגלגלים אלא תנסה לנוע באמצעות המנוע שלה - דהיינו להשתגר מפני הירח ולנחות שוב במרחק כמה ק"מ מאתר הנחיתה הראשון. השיגור היה על גבי פאלקון 9. אחת הקבוצות שהמשיכו לבנות את החללית לאחר סגירת התחרות הייתה SpaceIL, זו הקבוצה הראשונה ששיגרה את החללית בתאריך 22 בפברואר 2019, בשעה 3:45 לפי שעון ישראל, מקייפ קנוורל בפלורידה. ב־11 באפריל 2019 כשעה לאחר ההתרסקות, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח. מדיה וקבצים בנושא גוגל לונאר אקס פרייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוגל לונאר אקס פרייז (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של גוגל לונאר אקס פרייז (באנגלית) מתוך טיוטת כללי התחרות Deadline for Google Lunar X Prize Moon Race Extended Through March 2018, 16 באוגוסט 2017 המטרה - הירח: אף קבוצה לא זכתה בפרס של גוגל, באתר ynet, 24 בינואר 2018 ההודעה על סיום התחרות באתר המיזם The Israeli finalist in Google’s $20 million race to the moon won’t make it to the starting line Quartz Lunar XPRIZE, www.facebook.com הודעת ארגון Google Lunar X PRIZE בטוויטר, 11 באפריל 2019. ברשת החברתית טוויטר.
באטה בילה

בֵּאָטֶה קלאוסדאטר בִּילֶה (בדנית: Beate Clausdatter Bille; ‏29 באפריל 1526 - 18 באוקטובר 1605) הייתה אצילה דנית, בת לאחת המשפחות המשפיעות ביותר בדנמרק באותה התקופה. שימשה כשריף של ויסנברג, הייתה הבכירה בין נשות החצר של מלכת דנמרק, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, ושמשה כגבירה אשר על הגלימות של המלכה. בילה ידועה כאמו של האסטרונום טיכו ברהה. באטה נולדה ב-29 באפריל 1526 בטירת סקארהוט שבדנמרק לקלאוס סטינסן בילה ולליזבת' ג'נסדאטר אולפסטנד. נישאה לאוטה ברהה ב-23 בנובמבר 1544 בטירת טוסתרופ והשניים חיו בטירת קנוטסתורפ, אותה בנה בעלה. לאוטה ברהה ובילה נולדו 12 ילדים אשר רק 8 מהם שרדו את הילדות. ליזבת' ברהה – נולדה ב-10 בספטמבר 1545 בטירת קנוטסתורפ. נישאה לוויטסקול קלוסטר. נפטרה ב-30 באוקטובר 1563. מרגרט ברהה – נולדה ב-1545 בטירת קנוטסתורפ. טי ברהה - נולד ב-14 בדצמבר 1546 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-24 באוקטובר 1601. נחטף ושינה את שמו לטיכו. נילס ברהה – נולד ב-15 בדצמבר 1546 בטירת קנוטסתורפ. נפטר בטרם מלאו לו שבוע ימים. סטין ברהה – נולד ב-21 בדצמבר 1547 בסקונה. נפטר ב-11 באפריל 1620. מרין ברהה – נולדה ב-5 במאי 1549 בטירת קנוטסתורפ. אקסל ברהה – נולד ב-28 במאי 1550 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-14 באוגוסט 1616. מרגרטה ברהה – נולדה ב-22 באוקטובר 1551 בטירת קנוטסתורפ. נפטרה ב-10 במרץ 1614. קירסטן ברהה – נולדה ב-26 באוקטובר 1552 בטירת קנוטסתורפ. נפטרה ב-1 במאי 1566. יורגן אוטסן ברהה – נולד ב-19 בפברואר 1544 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-4 בפברואר 1601. קנוד ברהה – נולד ב-24 באוגוסט 1555 בטירת אלבורגוס. נפטר ב-3 בפברואר 1615. סופיה ברהה – נולדה ב-1556, עבדה עם אחיה בחקר האסטרונומיה, נפטרה ב-1643. טיגה (טי) נולד בטירת קנוטסתורפ, שבסקונה דנמרק (כיום דרום שוודיה) בשם טיגה אוטסן ברהה. כשהיה בן שנתיים בשנת 1548, נחטף בידי דודו יורגן ברהה ונלקח לטירת טוסתרופ וכשהיה נער שינה את שמו לטיכו. למרות שבנם נחטף, אין עדויות כי בילה ובעלה התאמצו להשיבו, לפי אחת הסברות היה זה משום שהם עצמם הבטיחו לדוד חסר הילדים שימסרו אותו לגידולו וכשלא עמדו בהבטחתם, הוא חטף את הבן. אלמנתו של גיסה, אינגר אוקס שימשה כ"גבירה אשר על הגלימות" של המלכה סופיה ממקלנבורג-גוסטרו וכאשר היא התפטרה מתפקידה החליפה אותה בילה ונשארה בתפקיד זה במשך 8 שנים. בילה נשארה חלק מהאצולה הדנית לאורך כל תקופת האלמנות שלה, לא רק כי הייתה בת לאחת המשפחות החזקות ביותר בדנמרק, אלא גם בגלל אישיותה יוצאת הדופן. משנת 1575 שימשה כשריף של ויסנברג. בילה גם הייתה הפטרונית של ההיסטוריון והכומר אנדרס סורנסן ודל אשר הקדיש לה תפילה בשנת 1592. בילה נפטרה ב-18 באוקטובר 1605 בלונדגארד ונקברה לצד בעלה בכנסיית קאגרוד הנמצאת 4 קילומטרים מזרחית לטירת קנוטסתורפ. אוטה ברהה טיכו ברהה טירת קנוטסתורפ מדיה וקבצים בנושא באטה בילה בוויקישיתוף באטה קלאוסדאטר בילה (באנגלית) באטה קלאוסדאטר באטה בילה באתר האנציקלופדיה הביוגרפית (בדנית) באטה בילה באתר עץ משפחות אצולה מדנמרק (באנגלית) באטה בילה ומשפחתה – אתר אינטראקטיבי (בדנית) תמונות, תגליפים וסמלים של באטה בילה ומשפחתה (בדנית) שריפים דנים
קפטן אמריקה (סרט, 1990)

קפטן אמריקה (באנגלית: Captain America) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי שיצא לראשונה לאקרנים בבריטניה ב-14 בדצמבר 1990, המבוסס על דמויות המופיעות בחוברות הקומיקס קפטן אמריקה של חברת מארוול קומיקס. את הסרט ביים אלברט פיון והפיק, בין היתר, מנחם גולן ומככבים בו מאט סלינג'ר, רוני קוקס, סקוט פאולין, נד ביטי, דארן מק'גאוין, פרנצ'סקה נרי בין היתר. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 באיטליה הפשיסטית נחטף ילד ממשפחתו לצורך פרויקט צבאי ניסיוני אשר במהלכו הילד הופך ללוחם בעל יכולות על-אנושיות בשם הגולגולת האדומה. כעבור שבע שנים, במהלך מלחמת העולם השנייה סטיב רוג'רס (מגולם על ידי מאט סלינג'ר), סטודנט אמריקני שברירי וחלש אשר נמצא לא כשיר להתגייס לצבא האמריקני, מתנדב להשתתף בפרויקט "מבצע: לידה מחדש" אשר מטרתו לפתח את האמצעים ליצירתם של חיילים נעלים מבחינה פיזית במטרה לעזור במאמץ המלחמתי. רוג'רס מקבל נסיוב מיוחד אשר הופך אותו לחייל על בעל יכולות על-אנושיות אשר מכונה בשם "קפטן אמריקה". רוג'רס נשלח לגרמניה כדי להביס את הגולגולת האדומה (מגולם על ידי סקוט פאולין), יד ימינו של אדולף היטלר אשר מתכנן לשגר טיל גרעיני אל עבר הבית הלבן. לאחר עימות עם הגולגולת האדומה, קפטן אמריקה משוגר יחד עם הטיל הגרעיני לעבר הבית הלבן אך מצליח להסיט אותו ברגע האחרון, צפונה לעבר אלסקה, שם הטיל מנוטרל אך קפטן אמריקה קופא בתוך קרחון. ארבעים שנה לאחר מכן צוות חוקרים מאתר את קפטן אמריקה ומצליח להחיות אותו. קפטן אמריקה מגלה כי כעת עליו למנוע מהגולגולת האדומה מלחטוף את נשיא ארצות הברית. מאט סלינג'ר - סטיב רוג'רס/קפטן אמריקה רוני קוקס - הנשיא טום קימבל סקוט פאולין - טאדציו דה סאנטיס/הגולגולת האדומה נד ביטי - סם קולאווץ דארן מק'גאוין - גנרל פלמינג מייקל נורי - לוטננט קולונל לואיס קים גילינגהאם - ברניס סטיוארט/שרון מלינדה דילון - גברת רוג'רס ביל מומי - גנרל פלמינג הצעיר פרנצ'סקה נרי - ולנטינה דה סאנטיס קרלה קאסולה - ד"ר מריה וואסלי מאסימיליו מאסימי - טאדציו דה סאנטיס הצעיר ג'ק פרנטיס - ג'ק הצילומים החלו במהלך שנת 1989 והושלמו בשנת 1990. אף על פי כן, לאחר שגרסה ראשונית של הסרט הוצגה בפני קבוצת בדיקה הוחלט להוסיף פעלולים נוספים לסרט. הסרט היה מיועד במקור לצאת לאקרנים בקיץ 1990, במהלך יום השנה ה-50 ליציאתו לשווקים של הגיליון הראשון בסדרת קפטן אמריקה. אף על פי כן, יצאתו הרשמית של הסרט לאקרנים בארצות הברית התעכבה במשך קרוב לשנתיים. במהלך השנים 1990 עד 1992 הסרט יצא לאקרנים במספר מדינות ברחבי העולם. לבסוף הוחלט להוציא את הסרט לשווקים בארצות הברית במהלך קיץ 1992 ישירות לווידאו ולרשתות הטלוויזיה בכבלים. ב-19 ביולי 2011, שלושה ימים לפני שחרורו של העיבוד הקולנועי החדש "קפטן אמריקה", חברת MGM הוציאה לשווקים את הגרסה משנת 1990 על גבי DVD. קפטן אמריקה (סרט, 2011) "קפטן אמריקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קפטן אמריקה", באתר AllMovie (באנגלית) "קפטן אמריקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קפטן אמריקה", באתר אידיבי "קפטן אמריקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Captain America (1990) - Release dates
דונלד דאק וצוות קוואק

דונלד דאק וצוות קוואק (באנגלית: Quack Pack) היא סדרת הנפשה שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני המציגה את דונלד דאק ואחייניו, יואי, דואי ולואי. היא שודרה לראשונה בספטמבר 1996 ב-"The Disney Afternoon" (בארץ התוכנית נקראה זמן דיסני). הסדרה נוצרה כדי לתת קול ואישיות לכל אחד מהאחיינים: יואי היה שובב ונבון, לואי הוא עצלן ותחבולן ודואי הוא חלקלק ואנרגטי. שלא כמו סדרות אחרות של "זמן דיסני", סדרה זו כוונה לקהל בוגר יותר, כולל בני נוער. לסדרה הייתה עונה אחת עם 39 פרקים. את שיר הפתיחה העברי ביצע מומי לוי. במרכז הסדרה עומד דונלד דאק עם אחייניו, יואי, דואי ולואי, שכעת הם בגיל העשרה. דונלד עובד כצלם לצד דייזי שהיא כתבת. החבורה נוסעת ברחבי העולם ומחפשת סקופים. בשל הרייטינג הנמוך, רק 39 פרקים הופקו מתוך 69 שתוכננו. הסדרה הייתה שנויה במחלוקת בין אוהדים רבים, שחשבו שזה חילול הקודש לעשות סדרה של דונלד או האחיינים ללא המשך ישיר של אגדות ברווזים. למרות ביקורות אלו, הסדרה עדיין צברה קבוצת מעריצים קטנה אך נאמנה הרואים בסדרה המשך מודרני של דונלד דאק הקלאסי מהסרטונים הקצרים. אתר האינטרנט הרשמי של דונלד דאק וצוות קוואק (באנגלית) "דונלד דאק וצוות קוואק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דונלד דאק וצוות קוואק", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "דונלד דאק וצוות קוואק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דונלד דאק וצוות קוואק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
השכונה של גופי

השכונה של גופי (באנגלית: Goof Troop) היא סדרת טלוויזיה מונפשת של חברת וולט דיסני, ובה גופי הוא אב שמגדל את מקס, בנו בן ה-11. הרעיון הכללי של הסדרה דומה מעט לזה של סרטונים קצרים של גופי משנות ה-50 המוקדמות שבהם גופי הוא אב לבן ג'ינג'י שובב. לסדרה הופקו שני סרטים: גופי: הסרט (1995) והמשך שיצא ישירות לווידאו: גופי הולך לקולג' (2000). שני הסרטים מתרחשים כמה שנים אחרי הסדרה, כשמקס הוא נער מתבגר. גופי, אב חד-הורי, חוזר אל עיר הולדתו ספונרוויל עם בנו בן ה-11, מקס. בסמיכות אליהם מתגורר חבר מהתיכון של גופי, פיט, מוכר מכוניות יד שנייה עם אשתו פג, סוכנת נדל"ן, בנם פיט-בן (פי.ג'יי.) בן ה-11 ובתם פיט-בת (פיסטול) בת הארבע. מקס ופיט-בן הם חברים טובים. חלק גדול מההומור נובע מהשוני בין אופיו של מקס, הילד הנורמלי, לאופיו המנוגד של אביו. מדיה וקבצים בנושא השכונה של גופי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השכונה של גופי "השכונה של גופי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השכונה של גופי", באתר Metacritic (באנגלית) "השכונה של גופי", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "השכונה של גופי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) השכונה של גופי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
רומן בבואה

רומן בבואה הוא יצירה ספרותית המבוססת על יצירה קודמת מאת מחבר אחר. רומן בבואה נגזר מתוך או נכתב בהקשר של יצירה קודמת, ומתייחס לדמויות, למקומות ולעלילה מנקודת מבט שונה. לעיתים מתרכז רומן הבבואה בדמות משנית מתוך היצירה המקורית ומפתח אותה לכלל דמות עיקרית, אשר שונה במובהק מהדמות ביצירה המקורית. לדוגמה, בספר הקוסם מארץ עוץ יש מכשפה טובה ומכשפה רעה. ברומן הבבואה מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה המרשעת מן המערב הן מתחלפות בתפקידים; המכשפה הרעה הופכת להיות חכמה וחיובית והמכשפה הטובה מתגלה כגנדרנית מתנשאת ונבובה. ספרות חובבים ארנה קזין, קראו לי ישמעאלה, באתר הארץ, 18 ביולי 2001
נתן רוזנטל

נתן רוזנטל (1 בנובמבר 1917 – 7 ביוני 2011) היה מפקד ארגון ההגנה בגזרת כפר סבא במלחמת העצמאות, וראש העיר השני של הרצליה בשנים 1966–1967. נתן נולד בשנת 1917 בעיירה ליפקאני ברומניה. אביו עסק במסחר בחומרי בניין. אחותו זהבה עלתה לארץ והשתקעה בכפר אז"ר. בשנת 1934 פרצה שרפה גדולה בעיירה ליפקני, וכל העסק המשפחתי נהרס; המשפחה נשארה בחוסר כל. לאחר שכנועיה של זהבה עלו רוזנטל בן ה-17 והוריו לישראל, ב-1935, והצטרפו לזהבה בכפר-אז"ר. רוזנטל התחיל דרכו בארץ בעבודות חקלאיות, כגון ניקוי אדמה מיבלית, עזרה ברפתות ושאר עבודות המשק. רוזנטל הכיר את שרה לבית טחורניצקי (נולדה ב-1918, עלתה ארצה בגפה בשנת 1935 עם גרעין של תנועת גורדוניה), במקום בו עבדה, משק הפועלות בתל אביב. בשנת 1938 נישאו השניים וגרו בתל אביב. בתם הבכורה צפרירה נולדה שם ב-1939. באותה שנה עברה המשפחה לרעננה. ב-1942 עברה המשפחה לגור בתל ליטוינסקי (כיום תל השומר) לאחר שגרו תקופה קצרה בכפר אז"ר. בשנה זו רומל עמד עם צבאו בשערי ישראל; רוזנטל גויס לנוטרות, משטרת היישובים. רעייתו שרה עזרה בפרנסת המשפחה בעבודות משק הבית. ב-1943 שימש רוזנטל כמדריך בארגון ההגנה באזור רמת גן ובני ברק. ב-1944 עבר לתפקיד מפקד ההגנה בחבל הרצליה ובעקבות זאת עברה המשפחה להתגורר ביישוב. האזור שבפיקודו כלל גם את שפיים, רשפון וכפר שמריהו. כך נוצר הקשר עם חברי רשפון ואלה הציעו למשפחת רוזנטל לרכוש משק ביישוב; המשפחה עברה לרשפון ב-1946. ב-1947 נולדה בתם השנייה אתי. עם פרוץ מלחמת העצמאות גויס רוזנטל לצבא, ובמשך שנה היה מפקד נפת כפר סבא. ב-1951 עברה המשפחה לנוף ים (הרצליה). רוזנטל החל לעבוד כמבקר חשבונות בברית פיקוח, ובתוקף תפקידו זה ביקר לעיתים קרובות ברשפון. בשנת 1953 נולדה בתו השלישית רביבה. בשנות החמישים והשישים עסקה רעייתו שרה בהתנדבות בקליטת עלייה, בעיקר במפעל הנחלת הלשון. שרה עבדה בספריית נוף ים כשנתן עוזר על ידה בהתנדבות. רוזנטל היה חבר במפלגת המערך. ב-1966 כיהן כסגן ראש עיריית הרצליה, תחת פסח יפהר. לאחר שזה התפטר בספטמבר של אותה השנה, נבחר רוזנטל לתפקיד ראש העיר. רוזנטל כיהן במשך כשנה, עד ששר הפנים מינה תחתיו ועדה קרואה בראשות משולם לנגרמן. בשנת 1970 נסעו רוזנטל ורעייתו בשליחות לתקופה של שנתיים לזמביה, כחברים בצוות מטעם משרד החוץ. רוזנטל שימש המנהל האדמיניסטרטיבי של הצוות, הדריך ולימד את המקומיים שהשתלבו בפרויקט הלכות קואופרציה וניהול כספים בפרויקט חקלאי שהוקם על ידי משרד החוץ. בפרויקט הועסקו מומחים ישראלים בתפקידים שונים. לאחר חזרתו לארץ המשיך רוזנטל לעבוד בברית פיקוח, ומשם יצא לגמלאות ב-1988. בשנה זו נפטרה רעייתו שרה. בשנים 1993–2002 רוזנטל ניהל והפעיל בהתנדבות את סניף ארגון איל"ן בהרצליה. רוזנטל נפטר ביוני 2011 ונקבר לצד אשתו שרה בחלקת "ההגנה" בבית העלמין בהרצליה. השאיר אחריו שלוש בנות. רשימת ראשי העיר בהרצליה מרבית החומר מבוסס על שיחה עם רוזנטל שנערכה ב-6 באפריל 2008
איי קוק במשחקים האולימפיים

איי קוק משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת סיאול (1988). אף שהאיים הם שטח חסות של ניו זילנד, יש להם ועד אולימפי נפרד. שטחי החסות האחרים של ניו זילנד, ניואה וטוקלאו, לא הקימו ועדים אולימפיים עצמאיים, ותושביהם רשאים להתחרות במסגרת המשלחת הניו זילנדית. הישגי המשלחת של איי קוק לאורך השנים היו צנועים למדי, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית. המתאגרף ריצ'רד פיטמן הצליח להעפיל לסיבוב השלישי באולימפיאדת סיאול, אך הודח על ידי יעקב שמואל. איי קוק מעולם לא השתתפו במשחקי החורף. איי קוק במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא איי קוק במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף הוועד האולימפי הלאומי של איי קוק באתר OceaniaSport