laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לינצ'בורג

לינצ'בורג (באנגלית: Lynchburg) היא עיר במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. הערכת האוכלוסין בשנת 2016 היא שבעיר יש כ-80,212 תושבים. המטרופולין העירוני של האזור כולל בין השאר את הערים רואנוק ושארלוטסוויל. אינדיאנים התגוררו באזור עוד לפחות משנת 1270. לקראת סוף המאה ה-17 האירופאים החלו לחקור ולהכיר את סביבת לינצ'בורג. בשנת 1757 החלה ההתיישבות האירופאית באזור אשר סופח לווירג'יניה בשנת 1786. בשנת 1850 הגיעה ללינצ'בורג הרכבת לכיוון טנסי. בשנים שלאחר מכן הייתה לינצ'בורג אחת הערים העשירות בארצות הברית לנפש. בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג הייתה העיר הגדולה היחידה בווירג'יניה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה העיר למרכז תחבורתי של קונפדרציית המדינות של אמריקה והוקמה בה כ-30 בתי חולים. במשך כמספר ימים באפריל 1865 העיר היוותה בירת וירג'יניה במקום ריצ'מונד. מערכות הרכבת נהרסו במלחמה ובשנים שלאחר מכן נעשו ניסיון משמעותי לחזק את מערכת החינוך הציבורי. בשנים 1870 ו-1877 התרחשו שיטפונות אשר פגעו בניסיונות השיקום של העיר. למרות זאת, בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג חזרה להיות עיר עשירה מאוד ולקראת סוף המאה הוקמו בה כמספר מוסדות להשכלה גבוהה. בזמן מלחמת העולם הראשונה פעלה בעיר תעשייה צבאית גדולה. בשנות ה-20 העיר המשיכה לפרוח, והיא עברה בשלום יחסי את השפל הגדול. תחנת הרדיו הראשונה שלה, WLVA החלה לפעול בשנת 1930 ונמל התעופה שלה נפתח בשנת 1931. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה נבנו בעיר מפעלים של חברת הענק ג'נרל אלקטריק. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. בכ-25,477 משקי בית. ההרכב הגזעי של העיר היה 63.0% לבנים, 29.3% אפריקאים אמריקאים, 0.2% ילידים אמריקאים, 2.5% אסיתיים, 0.67% מגזעים אחרים, ו -1.7% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני היה 35 שנים. עבור כל 100 נשים היו 84.2 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 32,234$, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 40,844$. חציון ההכנסה של הגברים הוא 31,390$ לעומת 22,431 $ לנשים. ההכנסה לנפש בעיר היא 18,263 דולר. כ-12.3% מהמשפחות וכ-15.9% מהאוכלוסייה חיים מתחת לקו העוני. אוכלוסיית העיר מאופיינת בכוח אדם מיומן ובאחוז אבטלה נמוך. מקומות התעסוקה המרכזיים כוללים את האוניברסיטה המקומית ואת מערכות החינוך והבריאות המקומיות. בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 1952 (נכון לשנת 2018) ניצח מועמד המפלגה הרפובליקנית, אם כי בשנים 1912–1948 (מלבד בחירות 1928) המועמד הדמוקרטי ניצח ברוב משמעותי. מדיה וקבצים בנושא לינצ'בורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לינצ'בורג (באנגלית)
פסגות נברסקה

פסגות נברסקה (באנגלית: Nebraska Peaks) הן קבוצת פסגות ונונאטאקים ממזרח לקרחון גוסירן ולקרחון מריק, במזרח רכס בריטניה שבאנטארקטיקה. גובהן של הפסגות 1,332 מטרים מעל פני הים. שמן של הפסגות ניתן להן על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והן נקראות על שם אוניברסיטת נברסקה, מלינקולן בירת נברסקה שבארצות הברית, בה שכן משרד הניהול של פרויקט מדף הקרח רוס, בין השנים 1972–1977.  פסגות נברסקה, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגות נברסקה, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור פסגות נברסקה תרשים הנוף הנשקף מפסגות נברסקה, באתר Peakvisor מחשבון מרחקים - המרחק מפסגות נברסקה לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים, בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
גלקסיה אפלה

גלקסיה אפלה היא כינוי לשלב היפותטי מוקדם מאוד בתהליך היווצרותה של גלקסיה רגילה, המכילה מעט מאוד כוכבים אם בכלל. הגלקסיה קיבלה את שמה כיוון שאין בה די כוכבים וגרמי שמיים הנצפים לעין, ורוב מסתה מורכבת מחומר אפל אשר לא ניתן לראותו. למרות זאת, ניתן לראות את השפעותיו הכבידתיות בגלקסיה, כגון על תנועות הכוכבים ויצירת עידוש כבידתי. המועמדים הסבירים ביותר לגלקסיות אפלות הם HI1225+01 ,AGC229385 ומספר גדול של ענני גז אשר נתגלו במהלך מחקרים על קוואזרים. לתהליך היווצרות הגלקסיה האפלה יש תאוריות רבות ועדיין לא נמצאה הוכחה של אף אחת מהן. בשנת 2005 גילו אסטרונומים ענן גז מרוחק וניסו לזהותו. לאחר שנים של תצפיות והסברים, קבעו החוקרים שענן הגז הוא גלקסיה אפלה, כיוון שהשפיע על הגלקסיה M99. גלקסיות אפלות מורכבות כנראה מחומר אפל ומאבק. חלק מהמדענים בטוחים שחלק מהגלקסיות מכילות כוכבים, למרות שלא ניתן לבדוק ולגלות אותם עקב המרחק הרב של הגלקסיות מכדור הארץ. אסטרונומים מעריכים שצפיפות הגז בגלקסיות אלה גבוה מצפיפות הגז בשמש פי מיליארד. חלק מהמחקרים מצביעים על כך שבגלקסיות יכולים להיווצר קוואזרים יוצאי דופן. בגלקסיה HE0450-2958 למשל זוהה ענן גז צפוף, בו נראתה הגלקסיה כבעלת קוואזר שאינו קשור אליה. תגלית זו עשויה להיות גלקסיה אפלה שבה קוואזר הפך לפעיל. עם זאת, תצפיות מאוחרות יותר גילו כי הגלקסיה אשר נחשבה כאפלה אינה מכילה יותר ענני גז צפופים, נתון השולל את התגלית. לא ניתן למדוד את הגודל המדויק של גלקסיות אפלות כיוון שלא ניתן לראותן באמצעות טלסקופים ומכשירי מדידה אופטיים. למרות זאת, ניתן להעריך את גודלן באמצעות השפעותיהן הכבידתיות על הסביבה. מרבית ההשערות תומכות שגודל הגלקסיות האפלות נע פי 2-3 יותר מגודלו שביל החלב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מרבית הסיבות להנחת קיומן של גלקסיות אפלות היא למען הבאת הסברים לאירועים אסטרונומים בלתי מפוענחים, כגון היווצרותן של על־גלקסיות וסעיפים בבעיית המסה החסרה. ישנן תאוריות שהגלקסיות האפלות הן שלב מפתח בהתפתחות גלקסיות וליצירת כוכבים, שכן הן נותנות את היסודות להתפתחות הזו ומונעים את התפרקותה עקב הכבידה החלשה שיש לה בזמן היווצרותה. גלקסיה בעלת קוואזר יוצא דופן. הוא נקרא בנוסף "קוואזר עירום" או "קוואזר חסר בית", משום שהוא נצפה כאילו אינו חלק מהגלקסיה, אלא מחוצה לה. גלקסיית ענן המורכבת בעיקר ממימן, הנעה במהירות גבוהה מאוד. הגלקסיה התגלתה בשנת 1963 על ידי גייל ביגר, סטודנט לאסטרונומיה באוניברסיטת ליידן שבהולנד. גלקסיית ענן הנעה במהירות גבוהה. שלושת המספרים המרכיבים את שמה מציינים, בהתאמה, את קווי האורך והרוחב שלה ביקום. גלקסיה מורחבת של מימן נייטרלי (HI) בצביר הבתולה שהתגלתה בשנת 2005. ניתוח ההרכב הפנימי שלה מעיד על כך שהיא עשויה להכיל כמות גדולה של חומר אפל. הגלקסיה כנראה לא מכילה כוכבים, דבר המצביע על כך שלא תיתכן מספיק כבידה למען החזקת החומר בה, דבר אשר לא קורה. תגלית זו עשויה להפוך אותה לאחת מהגלקסיות האפלות הראשונות שאי פעם זוהו. חומר אפל הילת חומר אפל אבי בליזובסקי, [1] באתר הידען. אורי קציר, [2] באתר מגפון.
פסיחה

פְּסִיחָה, או גלישה, היא אמצעי ספרותי בשירה שבו נקטע הרצף התחבירי בסוף הטור השירי וממשיך בטור הבא. הפסיחה גורמת לשהות בשטף הקריאה, וכך מדגישה את המילה האחרונה בטור ובונה מתח אשר מופג רק לאחר המשך קריאת הטור הבא. השימוש בפסיחה מתועד מימי השירה הקדומה, לרבות בשירתו של המשורר היווני הומרוס. משוררים אנגלים בעידן האליזבתני עשו שימוש נרחב באמצעי זה בשירה הדרמטית והסיפורית. בפייטנות הקלאסית הייתה הפסיחה נדירה, ואף שבשירת ספרד כל שורה הייתה ליחידה תחבירית עצמאית, לא הייתה הקפדה יתרה על כלל זה, וניתן למצוא שירים שהפסיחה בהם שירתה את קריאת השיר. הפסיחה משמשת אף בשירה המחורזת, למרות הסתירה לכאורה בין החריזה כאמצעי הסוגר מעגל והפסיחה כקוטעת רצף, והיא עשויה לשרת את החרוז בהעצמת הקשר שבין הטורים החרוזים. דוגמה לשימוש בפסיחה נמצאת בשיר "עקרה" מאת רחל (ראו משמאל), שבו הפסיחה בין הטור השלישי בבית האחרון לטור והרביעי בו מדגישה את ההמתנה של הדוברת לבנה המיוחל. Harai Golomb, Enjambment in Poetry: Language and Verse in Interaction, Tel-Aviv: Tel-Aviv University – Porter Institute for Poetics and Semiotics (Meaning and Art), 1979. עוזי שביט, "בין שורה למשפט: לסוגיית הפסיחה ורושמה בשירי ביאליק, מחקרי ירושלים בספרות עברית, ח (תשמ"ה), עמ' 39–49, באתר JSTOR. פסיחה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פסיחה, בלקסיקון ספרות באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית אמנון ששון, פסיחה, בלקסיקון אתר הפיוט והתפילה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוריס גולקו

בוריס גולקו (ברוסית: Борис Гулько;‏ נולד ב-9 בפברואר 1947, ארפורט (גרמניה המזרחית) הוא שחמטאי סובייטי-אמריקאי-ישראלי בדרגת רב אמן. היה אלוף ברית המועצות ואלוף ארצות הברית בשחמט, בשנת אליפות העולם 1995 העפיל לרבע הגמר. בוריס גולקו נולד בארפורט, בה אביו היה מוצב בחיל מצב הסובייטי בגרמניה המזרחית. אביו היה יהודי. תוך זמן קצר המשפחה חזרה לברית המועצות. בשנת 1977 בוריס גולקו זכה באליפות ברית המועצות בשחמט (לצד יוסף דורפמן). בשנת 1977 ויקטור קורצ'נוי ערק מברית המועצות. איגוד השחמטאים הסובייטי ארגן מכתב פומבי ודרש משחמטאים סובייטיים בולטים לחתום על המסמך. גולקו סירב. כתוצאה מכך, הוא לא קיבל אישור להשתתף בתחרויות. בשנת 1979 הוא ואשתו אנה אחשרומובה ביקשו אישור יציאה מברית המועצות לישראל, גם בקשה זו לא קיבלה מענה חיובי מצד השלטונות. במשך כל תקופה שהותו בברית המועצות עד לשנת 1986 גולקו לא היה יכול להשתתף בתחרויות. באביב 1986, בילה גולקו חודש וחצי במרכז קליטה בירושלים, אך בסיומו החליט להגר לארצות הברית מסיבות כלכליות. בהמשך חזר בתשובה, ועבר לקהילת "שומרי תורה" האורתודוקסית בפייר לון שבניו ג'רזי. בארצות הברית פרסם ספר על תורת המשחקים שלו, אימן שחמט והעביר הרצאות, ולצד כל זאת הוסיף לשחק בטורנירים. כמו כן הוא כתב טור שבועי לעיתון בשפה הרוסית, שמופץ גם בעיתונים יהודיים, רוסים ואמריקנים. בשנת 1987 הוא חלק מקומות 5–6 באליפות ארצות הברית. בשנת 1988 הוא סיים במקום השלישי באליפות ארצות הברית בשחמט (ניצח מייקל ויילדר). בשנים 1994 ו-1999 הוא זכה באליפות ארצות הברית. בכך הוא הפך לשחמטאי היחיד שהיה אלוף ברית המועצות וארצות הברית בשחמט. גולקו ניצח שלוש פעמים את גארי קספרוב. באליפות העולם 1995 הוא הודח ברבע הגמר על ידי נייג'ל שורט. באליפות העולם 1999 הוא דורג במקום ה-36 והודח בסיבוב השני. באליפות העולם 2000 הוא דורג במקום ה-32 והודח בסיבוב הרביעי. בשנת 2004 בוריס גולקו היה אמור להיות חלק של נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בשחמט שהייתה אמורה להתקיים בלוב. אחרי שהתברר שהשלטונות לא מרשים לו בהיותו יהודי להשתתף בתחרות, גולקו כתב מכתב לנשיא פיד"ה קירסאן איליומז'ינוב: “I implore you not to be the first president of FIDE to preside over the first world chess championship from which Jews are excluded. Our magnificent and noble game does not deserve such a disgrace.” מאבק זה לא הצליח, אך העלה לכותרות את נושא האפליה במשחקי שחמט. במרץ 2019 עלה עם אשתו לישראל והם מתגוררים בשכונת בית הכרם בירושלים. בוריס גולקו כתב מספר ספרים בתחום השחמט וגם על חיי היהודים בברית המועצות וארצות הברית. ספרו The World of the Jewפורסמה באנגלית ורוסית ב-2 חלקים בשנים 2012 ו-2015. הספר אויירו על ידי איטלה מסטבאום. בין השנים 1978 ל-2004 השתתף בוריס גולקו ב-10 אולימפיאדות שחמט: מדיה וקבצים בנושא בוריס גולקו בוויקישיתוף בוריס גולקו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בוריס גולקו, באתר פיד"ה (באנגלית) כרטיס באתר פיד"ה (באנגלית) אבי שילון, מי צריך עוד בוריס, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2005 יוסף ביטון, מט לקג"ב, באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2019 היחיד שזכה בשתי המדינות: יוסף ביטון, מט לקג"ב, באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2019 https://www.thriftbooks.com/a/boris-gulko/1532168/ Gulko, Boris - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
חיים דוד קורינאלדי

הרב חיים דוד קורינאלדי (נפטר בשנת תקל"ה, 1775), רב ברוויגו וליוורנו שבאיטליה, מחבר הספר "בית דוד" על המשנה וספרים נוספים. הרב קורינאלדי מתאר (באחת מדרשותיו) שרוב ימיו למד תורה "מתוך ייסורים קשים". היה בקי במדעים שונים, כפי שניכר מהקדמתו לספר "בית דוד", שם מופיע "קונטרס הצורות", ובו משפטים בגאומטריה שידיעתם נחוצה להבנתם המשנה. בפירושו לסנהדרין (פ"י מ"א) העיר על השוללים את קריאת ספרי אריסטו, שספריו בענייני חכמת הטבע והרפואה ראויים ומומלצים ללימוד. היה חתנו של רבי יצחק פאציפיקו, מרבני ונציה, מחבר השו"ת "משפט שלום". בהיותו ברוויגו חיווה דעתו על צורת האות ו' במילה "שלום" בפסוק "הנני נותן לו את בריתי שלום" (במדבר כה, יב). לדעתו (על פי דברי התלמוד הבבלי) ו' זו צריכה להיות קטועה ולא בצורת ו' רגילה, ובכך פסל את רוב הספרים שהיו באותה עת ברוויגו. הדבר עורר פולמוס נרחב בין חכמי רוויגו, שהתגלגל גם לוונציה והוכרע לאחר כעשר שנים על ידי הרב אריה ליב מאמסטרדם, שפסק כנגד דעת הרב קורינאלדי. הספר "בית דוד" (אמסטרדם תצח-תצט) כולל הערות על המשנה ועל כמה ממפרשיה: פירושי רבי עובדיה מברטנורא, התוספות יום טוב, "קול הרמ"ז" לרבי משה זכות ו"מים חיים" לבעל פרי חדש. הספר זכה להסכמות מגדולי חכמי איטליה פולין ואשכנז. לקט מחידושי "בית דוד" נדפס בספרי המשניות הנפוצים במדור 'תוספות אנשי שם'. היו שטענו כנגדו שספר זה הוא גנבה ספרותית ממחבר אחר, ורבי יצחק למפרונטי, בעל "פחד יצחק", יצא להגנתו. הערות המחבר מתאפיינות לעיתים בתקיפות, ולכן זכו לביקורת חריפה מאת אחד מחכמי דורו, הרב דוד פארדו בספרו על המשנה "שושנים לדוד" (ונציה תקי"ב), בו הרבה להשיג על דברי ה"בית דוד". הפולמוס עורר מתח בין אישים אלו, וחכמי ונציה טרחו להשכין שלום ביניהם. ואכן, בהקדמת החלק השני של ה"שושנים לדוד" התנצל הרב דוד פארדו בפני בעל "בית דוד" על חריפות סגנונו בחלק הראשון, והוסכם על התחייבות הדדית שלא לקנטר זה את זה. . הערות על ארבעת חלקי השולחן ערוך. חלק מהם הובא על ידי החיד"א בספרו "שיורי ברכה" וספרים נוספים. דרשות שדרש בעיר טריסט היו בכתב יד. קונטרס "דברי שלום ואמת" על צורת הכתיבה הנכונה של האות ו' בפסוק "הנני נותן לו את בריתי שלום" (במדבר כה, יב), ראה לעיל. תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליא, עמ' 75. הרב שמחה חסידה, "קונטרס בדין ו' קטיעא דשלום", 'מוריה' שלט עמ' כט-לא. חיים דוד קורינאלדי, באתר "החכם היומי" דוד חיים בן יהודה משה קורינלדי (1700-1770), דף שער בספרייה הלאומית על ביקורתו של רבי דוד פארדו בחלק הראשון והשני פירוט אצל מאיר בניהו, מבוא ל'פירוש ספרי לרבי אליעזר נחום', עמ' מד-מט.
אלכסנדרה טרוסובה

אלכסנדרה ויאצ'סלבובנה טרוסובה (איגנטוב) (ברוסית: Александра Вячеславовна Трусова;‏ נולדה ב-23 ביוני 2004) היא מחליקה אמנותית רוסייה. אלופת רוסיה לנוער לעונת 2017/2018 ועונת 2018/2019, אלופת העולם לנוער לשנת 2018 ושנת 2019 וסגנית אלופת רוסיה לעונת 2018/2019. היא מחליקת הקרח השנייה בהיסטוריה שביצעה בהצלחה שתי קפיצות מרובעות (בנות ארבעה סיבובים) בתרגיל חופשי. על פי דירוג איגוד ההחלקה הבינלאומי היא מדורגת במקום 15, נכון ל-30 בספטמבר 2019. אלכסנדרה טרוסובה נולדה ביוני 2004 בעיר ריאזאן, שבמחוז הפדרלי המרכזי ברוסיה. היא מתחרה בהחלקה על הקרח מאז 2008. בשנת 2011 התאמנה אצל אולגה שבצובה ומאוחר יותר עברה עם משפחתה למוסקבה והחלה להתאמן עם אלכסנדר וולקוב. בשנת 2016 התקבלה למועדון ההחלקה "סמבו 70", שבו התאמנו גם יבגניה מדבדבה ואלינה זגיטובה והחלה להתאמן אצל אטרי טוטברידזה. מאז 2017 טרוסובה היא חברה בנבחרת רוסיה להחלקה על הקרח. טרוסובה היא המחליקה על הקרח השנייה שקפצה קפיצה מרובעת (בת ארבעה סיבובים) בתחרות של איגוד ההחלקה הבינלאומי (הראשונה היא מיקי אנדו היפנית). היא המחליקה הראשונה אשר ביצעה שתי קפיצות מרובעות שונות (טו וסלכוב) בתרגיל החופשי. כמו כן, היא המחליקה הראשונה אשר ביצעה בהצלחה קפיצת טו מרובעת. טרוסובה השתתפה באליפות העולם לנוער בהחלקה על הקרח בשלב הגראן פרי שנערך באוסטרליה וסיימה במקום הראשון. לאחר מכן גם בתחרות בבלארוס סיימה במקום הראשון והעפילה לגמר גראן פרי לנוער, שנערך בנגויה, יפן בו ניצחה. בינואר 2018 זכתה גם באליפות רוסיה לנערות ובמרץ אותה שנה נשלחה לייצג את רוסיה באליפות העולם לנערות בתחרות הקצרה ובתחרות המעורבת ביצעה ארבע קפיצות "סלכוב" וקפיצה בת ארבעה סיבובים שהעניקה לה שיא ניקוד על טכניקה של 92,35 נקודות. בספטמבר 2018 החלה להופיע בתחרות בגראנד פרי, בקרב נערות שהתקיימה בליטא וניצחה שם כאשר במסגרת התוכנית המשולבת ביצעה קפיצת "לוטץ" מרובעת ושחזרה את קפיצת ארבעת הסיבובים שלה והיא בת 14. בדצמבר 2018 העפילה לגמר אליפות רוסיה בהחלקה על הקרח וסיימה במקום השני. במאי 2020 נודע שעזבה את טוטברידזה ועברה להתאמן תחת יבגני פלושנקו כמאמנה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה טרוסובה בוויקישיתוף אלכסנדרה טרוסובה, ביישום טלגרם אלכסנדרה טרוסובה, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדרה טרוסובה, ברשת החברתית VK אלכסנדרה טרוסובה, סרטונים בערוץ היוטיוב אלכסנדרה טרוסובה, באתר olympedia.org אלכסנדרה טרוסובה באתר פדרציית ההחלקה על הקרח של רוסיה אלכסנדרה טרוסובה באתר הפדרציה הבינלאומית להחלקה יירי לונגמן, דיכאונות, פציעות והפרעות אכילה: המחיר הכואב שמשלמות המחליקות על הקרח, באתר הארץ, 11 בפברואר 2018 ISU World Standings for Single & Pair Skating and Ice Dance, ISU 14-летняя Трусова впервые в истории женского фигурного катания исполнила четверной лутц Четверной лутц в 13 лет: россиянка творит историю Александра Трусова переписала мировые рекорды и первой в истории прыгнула четверной лутц, דיווח (ברוסית) מפורטל החדשות Vesti.ru
שפות אוסטרו-אסיאתיות

שפות אוסטרו-אסיאתיות היא משפחת שפות המדוברות בעיקר בדרום-מזרח אסיה. המונח הוא הלחם המילים היווניות שמשמעותן "דרום אסיה". למשפחת שפות זו שטחי תפוצה מפוצלים, המופרדים על ידי אזורים בהם מדברים שפות ממשפחות לשוניות אחרות. פרט לארצות המוגדרות כחלק מדרום-מזרח אסיה, דוברים של שפות אלה חיים גם בהודו, בבנגלדש, בנפאל ובאזור הסְפר הדרומי של סין. מקרב השפות האוסטרו-אסיאתיות, רק לשלוש שפות – וייטנאמית, קמרית ומון – יש היסטוריה ארוכה של תיעוד כתוב. לשתיים מהן, וייטנאמית וקמרית, יש מעמד של שפות לאומיות מודרניות רשמיות – בווייטנאם ובקמבודיה בהתאמה. במיאנמר לשפה וא יש בפועל מעמד של שפה רשמית של מדינת וא. שאר השפות מדוברות על ידי קבוצות מיעוט ואין להן מעמד רשמי. מאגר אתנולוג מזהה 168 שפות אוסטרו-אסיאתיות, המתחלקות ל-13 קבוצות (או 14 אם מביאים בחשבון את שומפן) תחת שתי תתי-משפחות: מון-קמרית ומונדה. בשיטות מיון אחרות מוגדרות שלוש תתי-משפחות: מונדה, קמרית גרידא וחאסי-חמואית. משערים כי השפות האוסטרו-אסיאתיות הן שפות של אוכלוסייות ילידות בדרום-מזרח אסיה ובדרום הודו, במובן שדובריהן קדמו לגלי ההגירה של דוברי השפות טאי-קדאי (אנ'), אוסטרונזיות, דראווידיות, סינו-טיבטיות והודו-אירופיות. הועלו תאוריות באשר לקשר של שפות אלה למשפחות שפות אחרות, בעיקרן התאוריה האוסטרית – של שמידט (1906) ועד לקשר הדרום-מזרחי של סגארט-סטארוסטה (2005). מספר דוברי השפות האוסטרו-אסיאתיות חצה בתחילת המאה ה-21 את ה-100 מיליון. מדיה וקבצים בנושא שפות אוסטרו-אסיאתיות בוויקישיתוף שפות אוסטרו-אסיאתיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Paul Sidwell, Roger Blench. 2011. "The Austroasiatic Urheimat: the Southeastern Riverine Hypothesis." Enfield, N.J. (ed.) Dynamics of Human Diversity, 317–345. Canberra: Pacific. ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרגיי קונובלוב

דמיטרי סטניסלבוביץ' מיכאלנקו (באוקראינית: Сергій Борисович Коновалов)‏ (נולד ב-1 במרץ 1972 בפולטבה) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר התקפי ולזכותו 22 הופעות ושלושה שערים בנבחרת אוקראינה. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן. קונובלוב גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל דניפרו דנפרופטרובסק. בשנת 1990, בהיותו בן 18, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר 4 שנים בדניפרו עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. בעונתו הראשונה בדינמו שותף קונובלוב במרבית משחקי הליגה של הקבוצה, אך בהמשך התקשה לתפוס את מקומו בסגל הקבוצה. הוא הושאל למשך שתי עונות לקבוצת פוהאנג סטילרס מדרום קוריאה. קונובלוב השתלב בהרכב הראשון של הקבוצה והפך לאחד השחקנים המובילים בה. במהלך השנתיים, בהן שיחק בשורותיה, זכתה הקבוצה פעמיים בגביע האלופות של אסיה. בשנת 1998 שב קונובלוב לדינמו קייב, והרבה לשחק בעיקר כשחקן מחליף. בשנת 2001 הושאל קונובלוב לקבוצת נעוריו, דניפרו דנפרופטרובסק, אך פציעות מנעו ממנו לקחת חלק פעיל במשחקי הקבוצה. בשנת 2002 הושאל קונובלוב לביתר ירושלים למשך עונה אחת. בבית"ר שיחק קונובלוב בקישור עם חברו מדינמו קייב, דמיטרי מיכאלנקו. בתום תקופת ההשאלה, עזה קונובלוב את ישראל, והצטרף לקבוצת ארסנל קייב, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו. קונובלוב שיחק בשורותיה של ארסנל 3 שנים, במהלכן הושאל לתקופות קצרות לעוד שתי קבוצות. את הקריירה המקצועית שלו ככדורגלן הוא סיים בשנת 2006 באינטר באקו. בשנת 1990 זומן קונובלוב לשחק בנבחרת הנוער של ברית המועצות. עם הנבחרת השתתף באליפות העולם לנוער בשנת 1991, בה זכתה נבחרת ברית המועצות במקום שלישי. במהלך הטורניר שותף קונובלוב בכל חמשת המשחקים שלה והבקיע שער אחד. עם התפרקות ברית המועצות וכינון אוקראינה העצמאית הצטרף קונובלוב אל נבחרת הנוער של אוקראינה. ב-27 באפריל 1993 ערך קונובלוב את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של אוקראינה, במשחק ידידות מול ישראל. במשחק זה הוא הבקיע גם את שערו הראשון בנבחרת. בשנת 2003 פרש מהנבחרת לאחר שערך במדיה 22 הופעות וכבש שלושה שערים. בשנת 2011 הצטרף קונובלוב לצוות המאמנים של קבוצת סבסטופול והיה לעוזר המאמן של הקבוצה. בעונת 2014/2013 מילא את מקומו של מאמן הראשי של הקבוצה. החל מקיץ 2016 מאמן קונובלוב את קבוצת טרנופול מהליגה האוקראינית השנייה, שהיא הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה. מקום שלישי באליפות העולם לנוער: 1991 אליפות אוקראינה : 1995, 1996, 1999, 2000 הגביע האוקראיני: 1996 גביע האלופות של אסיה: 1997, 1998 סרגיי קונובלוב, באתר Transfermarkt סרגיי קונובלוב, באתר Soccerway סרגיי קונובלוב, באתר National Football Teams סרגיי קונובלוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt יגאל גולדשטיין, ‏קונובלוב: "אני חולם לחזור לבית"ר ירושלים כמאמן", באתר ערוץ הספורט, 8 בינואר 2018
מפלי הקרח קרנפילד

מפלי הקרח קרנפילד (באנגלית: Cranfield Icefalls) הם סדרה של שמונה מפלי קרח באנטארקטיקה, הנופלים בתלילות מרכס באקנל לתוך קרחון דרווין בסמוך למבוא קרחון דרווין. שמם של המפלים ניתן להם על ידי משלחת מחקר הקרחון דרווין שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958), והם נקראים על שם וו. ג'י. קרנפילד (W.J. Cranfield), אחד מחברי המשלחת. מפלי קרנפילד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
התנגשות של אלופים (WWE)

"התנגשות של אלופים" (באנגלית: Clash of Champions) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ששודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. האירוע התקיים לראשונה בשנת 2016, והיה בלעדי למותג Raw, כשהחליף את האירוע "לילה של אלופים" כאירוע של חודש ספטמבר. למרות זאת, בשנת 2017 האירוע הוזז לחודש דצמבר והפך להיות בלעדי למותג סמאקדאון. בשנת 2018 דווח שהאירוע יהיה בשיתוף של שני המותגים, אך מאוחר יותר הוחלט שהאירוע יבוטל; במקום אירוע זה, אירוע ה-TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות הוזז למתכונת חודש דצמבר. אתר האינטרנט הרשמי של התנגשות של אלופים (באנגלית) דיווח על האירועים שהפכו לשמש כאירועים של שני המותגים עדכון לגבי אירוע ה-TLC ה-WWE משנים את לוח זמני אירועי השלם וצפה של שארית שנת 2018
רצח גדי ויכמן

רצח גדי ויכמן אירע ב-5 במאי 2012 לפנות בוקר בשכונת נווה זאב בבאר שבע, ובו נדקר למוות תושב העיר, גדי ויכמן, לאחר שירד מביתו על מנת לבקש מחבורת צעירים ששהתה בפארק ליד ביתו, לשמור על השקט. ביום שישי, 4 במאי 2012, בשעת לילה מאוחרת (ליל השבת) שהה ויכמן בן ה-36 בביתו עם אשתו ושני ילדיהם. חבורת צעירים ששהתה בפארק מתחת לביתו הרעישה, והפריעה לילדה הקטנה לישון. רעייתו מיכל קראה מהמרפסת לחבורה להפסיק את הרעש, אך הם השיבו לה בקללות. למקום הוזעקה משטרה אך המשטרה לא הגיעה והרעשים המשיכו. סמוך לשעה שתיים בלילה ירד ויכמן מביתו על מנת לבקש מן החבורה שלא להרעיש. הוא התעמת עם עדן אוחיון ונגח (אנ') בפניו. אוחיון שהיה בן 18 בעת הרצח, דקר למוות את ויכמן בפלג גופו העליון באמצעות סכין שנשא על גופו. לאחר הרצח, נודע כי על אף שהוזעקה משטרה כדי למנוע את אירוע הרעש, אף ניידת משטרה לא הגיעה למקום. המשטרה הגיבה כי ניידת ובה שוטרת ופקח עירוני דיווחה כי הגיעה למקום, אך לא גילתה במקום דבר, ולכן עזבה על מנת לטפל באירוע אחר. לאחר בדיקה נוספת שערכה המשטרה התברר כי השוטרת והפקח שיקרו, וכלל לא הגיעו למקום הרעש. הפקח והשוטרת פוטרו מעבודתם. במאי 2013 החליטה מח"ש שלא להעמיד לדין את השוטרת. בדיון בבית המשפט תקפו קרוביו של אוחיון את מאבטחיו. בעקבות זאת ובעקבות אמירות מילוליות נגד השופטים הם נשלחו למעצר. אוחיון הורשע ברצח בכוונה תחילה, ונידון על ידי בית המשפט למאסר עולם, לאחר שבית המשפט דחה את טענתו כי יש להאשימו בהריגה ולא בעבירת רצח. ערעורו של אוחיון נדחה בבית המשפט העליון. במרץ 2018 עלה לאקרנים סרט הקולנוע "מוטלים בספק". יוצר הסרט אלירן אליה כתב את התסריט בהשראת הרצח, לאחר שגילה כי בעת שהיה סטודנט לקולנוע, והדריך נוער בסיכון בנושא קולנוע, אחד מהנערים המודרכים היה אוחיון רוצחו של ויכמן. בדצמבר 2020 הגיש אוחיון לבית המשפט העליון בקשה למשפט חוזר. בנובמבר 2021 דחה בית המשפט העליון את הבקשה. אילנה קוריאל, באר שבע: ביקש שקט מצעירים - ונדקר למוות, באתר ynet, 5 במאי 2012 אסתר ונדר, דיוקנו של הנאשם, דיוקנו של הנרצח, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2012 אילנה קוריאל, תיעוד ההודאה בחקירה: 'דקרתי את גדי ויכמן', באתר ynet, 19 במרץ 2014 שקר של חיים ומוות, באתר ישראל היום, 9 במאי 2012 עודד בר-מאיר, אלמנת גדי ויכמן: "הוא נרצח בגלל השוטרת", באתר mynet‏ באר שבע, 16 במאי 2013 הוארך מעצר קרובי משפחתו של רוצח גדי ויכמן: "התריסו נגד השופטים", באתר nana10‏, 10 במרץ 2014 חן מענית, ‏מאסר עולם לעדן אוחיון, באתר גלובס, 9 במרץ 2014 מור שמעוני, ‏העליון: רוצחו של גדי ויכמן ישאר במאסר עולם, באתר מעריב אונליין, 8 באוקטובר 2015 רותי שילוני, ‏"זה החזיר אותי אחורה ופירק אותי", באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2018 מתן וסרמן, ‏רצח גדי ויכמן ב-2012: הרוצח עדן אוחיון הגיש בקשה למשפט חוזר, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2020 נדחתה הבקשה למשפט חוזר של עדן אוחיון, שב-2012 רצח אדם שהעיר לו על רעש בב"ש, באתר ynet, 7 בנובמבר 2021