laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דומי וג'יי. די. בק

דומי וג'יי. די. בק (באנגלית: Domi and JD Beck) הם צמד ג'אז מוזיקלי המורכב מהפסנתרנית דומי לונה הצרפתייה והמתופף ג'יי. די. בק האמריקאי. דומי לונה היא במקור מצרפת והחלה לנגן בפסנתר, קלידים ותופים כשהייתה בת שלוש. היא נרשמה לקונסרבטוריון בגיל חמש כדי ללמוד ג'אז ומוזיקה קלאסית, ולאחר מכן למדה הן בקונסרבטואר של פריז והן במכללת ברקלי למוזיקה במלגה נשיאותית לאחר שעברה לארצות הברית. סרטוני הווידאו שלה בה היא מבצעת קטעים מקוריים זכו מאוחר יותר לתשומת לבם של כמה מוזיקאים מסוגות הג'אז וההיפ-הופ, כמו אנדרסון פאאק, לואיס קול ות'אנדרקאט, שעבדו איתה בכמה פרויקטים והופעות. ג'יי. די. בק גדל ליד העיר דאלאס שבטקסס. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל 5 ועבר לתופים בגיל 9. בסביבות גיל 10, הוא החל לעבוד בצמוד לקלאון אדוארדס (מהלהקה של אריקה באדו). דומי וג'יי. די. בק נפגשו לראשונה בתערוכת NAMM (אנ') לשנת 2018, שמרו על קשר ונפגשו שוב חודש לאחר מכן במסיבת יום ההולדת של אריקה באדו. לאחר מכן הם התחילו לנגן ולכתוב מוזיקה ביחד. בשנת 2019, הם הופיעו כמופע ליווי להופעות של ת'אנדרקאט ואנדרסון פאאק. הצמד החל לקבל תשומת לב לאחר פרסום סרטונים של הופעותיהם באינטרנט. בדצמבר הם הופיעו בפסטיבל הג'אז בירושלים. בנובמבר 2020, הם הופיעו בשידור חי לצד ת'אנדרקאט ואריאנה גרנדה בפסטיבל Adult Swim הווירטואלי כשהם מנגנים את "Them Changes" של ת'אנדרקאט. בשנת 2021, דומי וג'יי.די בק כתבו יחד את השיר "Skate", שיתוף הפעולה של אנדרסון פאאק וברונו מארס תחת ההרכב סילק סוניק. באפריל 2022, דומי וג'יי.די בק הוציאו את "SMiLE", הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלהם לאחר שחתמו עם חברת התקליטים של אנדרסון פאאק, אייפשיט, בשיתוף עם בלו נוט. ביולי, הצמד הופיע בג'ימי קימל לייב! כדי לבצע את הסינגל שלהם "Take a Chance" עם אנדרסון פאאק. מאוחר יותר באותור החודש, הצמד הוציא את אלבום האולפן הראשון שלהם, Not Tight. האלבום כולל, בין היתר, את ת'אנדרקאט, אנדרסון פאאק, הרבי הנקוק, סנופ דוג, באסטה ריימס וקורט רוזנווינקל. האלבום זכה לשבחי המבקרים. ב-Metacritic, האלבום קיבל ציון ממוצע של 82, על סמך 5 ביקורות. האלבום קיבל מועמדות לפרס הגראמי לאלבום האינסטרומנטלי העכשווי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65, בנוסף למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה. 2022: Not Tight אתר האינטרנט הרשמי של דומי וג'יי. די. בק (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, ברשת החברתית פייסבוק דומי וג'יי. די. בק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דומי וג'יי. די. בק, ברשת החברתית אינסטגרם דומי וג'יי. די. בק, ברשת החברתית טיקטוק דומי וג'יי. די. בק, סרטונים בערוץ היוטיוב דומי וג'יי. די. בק, ערוץ באתר Twitch.tv דומי וג'יי. די. בק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר ספוטיפיי דומי וג'יי. די. בק, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר Last.fm (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר AllMusic (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר MusicBrainz (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר דיזר דומי וג'יי. די. בק, באתר Discogs (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר Songkick (באנגלית) דומי וג'יי. די. בק, באתר Genius דומי וג'יי. די. בק, באתר טיידל (באנגלית) עמי פרידמן, הטינאייג'רים שהמציאו מחדש את הג'אז, באתר ישראל היום, 3 בדצמבר 2019 בן שלו, פסטיבל הג'ז ירושלים: משהו הפריע ליופי החד משמעי, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2019 שירה נאות, דומי וג'יידי בק עושים ג'ז זלניאלי בקוקיות. מה הרבי הנקוק היה חושב על זה?, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2022
קיונסואה

קיונסואה (שם מדעי: Cyonasua; מילולית: "כלב חוטמן") הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת הראקוניים אשר התקיים באמריקה הדרומית של המיוקן עד הפליסטוקן לפני 7.3 מיליון שנה עד לפני 900,000 שנה מימינו. המאובנים של סוג זה התגלו בתצורות רבות לאורך ארגנטינה, בוליביה, אורוגוואי וונצואלה והוא נחשב לאחד מראשוני הטורפים אשר חצו את הגשר היבשתי של מצר פנמה לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה. הוא הגיע מוקדם בהרבה ממיני טורפים עוקבים כמו הגריזון ושועל דרום-אמריקני (שהגיעו לפני 2.7 מיליון שנה בקירוב), כך שסוברים שאבותיו היגרו דרומה מאמריקה הצפונית לעבר אמריקה המרכזית ודילגו בין האיים השונים עד שחצו את מצר פנמה לאמריקה הדרומית, בה התפשטו בהדרגה. הוא היה אחד מהמצליחים שבטורפים שהתפשטו באמריקה הדרומית, אשר הייתה מלאה בגומחות של טורפים גדולים כמו הספרסודונטים, הטרטורניסים והפורוסרקוסיים, אשר מילאו את הגומחות של טורפי-העל ביבשת עד הגעתם של יונקים טורפים גדולי ממדים כמו דוביים, זאבי בלהות והסמילודון, כשהיו גם אופוסומיים טורפים ילידים. עם זאת הקיונסואה היה אוכל כל שחי בין העצים הגבוהים, דבר שעזר לו להימלט מטורפים ולהתחרות על מזון אחר עם קופים או מכרסמים בהצלחה. למעשה הוא היה יותר קרניבור מאשר קרוביו החיים למעט הסוג בסריסקוס. יונק זה דמה במראהו לחוטמן או לראקון אך היה בעל גפיים עבות יותר והגיע לגודל של כלב בינוני, במשקל 15 עד 25 ק"ג, גדול בהרבה ממרבית הראקוניים ועדיין קטן מקרובו שחי בהמשך המיוקן - הצ'מפלמלניה. הוא גם ידע כנראה לחפור, כפי שאולי התגלה ממספר עקבות של טפריו, אם כי אולי השתייכו לארמדילאים. קיונסואה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיונסואה, באתר GBIF (באנגלית) Soibelzon, Leopoldo H.; De los Reyes, Martín; Tarquini, Juliana; Tineo, David E.; Poiré, Daniel G.; González, Gloria; Vergani, Gustavo D. (December 2019). "First record of a fossil procyonid (Cyonasua cf. C. pascuali), Mammalia, Procyonidae) in Bolivia, Tariquía Fm., Late Miocene". Journal of South American Earth Sciences. 99: 102492 Woodburne, M. O. (2010-07-14). "The Great American Biotic Interchange: Dispersals, Tectonics, Climate, Sea Level and Holding Pens". Journal of Mammalian Evolution. 17 (4): 245–264. doi:10.1007/s10914-010-9144-8. PMC 2987556. PMID 21125025.
ריץ' מקורמיק

ריצ'רד דין מקורמיק (באנגלית: Richard Dean McCormick; נולד ב-7 באוקטובר 1968) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת ג'ורג'יה. מקורמיק, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג מחוז זה מאז השבעתו לתפקיד בינואר 2023. מקורמיק נולד בלאס וגאס ב-1968, וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקתולי המרכזי בפורטלנד שבאורגון בשנת 1986. ב-1990 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אורגון, וב-1999 קיבל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת נשיונל שבסן דייגו בקליפורניה. בשנת 2010 השלים לימודי רפואה בבית הספר מורהאוס לרפואה השוכן באטלנטה. הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית ובצי ארצות הברית במשך למעלה מעשרים שנה. בחיל הנחתים היה טייס מסוקים ובחיל הים הגיע לדרגת קומנדר. בהכשרתו הוא רופא חירום ועובד במרכז הרפואי גווינט שבעיר לורנסוויל בג'ורג'יה. בבחירות 2020 התמודד מקורמיק לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של ג'ורג'יה. נציג המחוז המכהן, רוב וודול (אנ'), פרש באותן בחירות מהקונגרס. מקורמיק זכה בבחירות המקדימות במועמדות המפלגה הרפובליקנית עם למעלה מ-50% מהקולות. עם זאת, בבחירות הכלליות הפסיד לקרולין בורדו, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. בעקבות חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בג'ורג'יה עקב מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2020, הכריז מקורמיק על התמודדותו לבית הנבחרים האמריקאי במחוז הקונגרס השישי של ג'ורג'יה שהפעם היה בבחירות 2022 הרבה יותר רפובליקני מבעבר. מקורמיק וג'ייק אוונס העפילו לסיבוב השני בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, בו גבר מקורמיק על אוונס. בבחירות הכלליות ב-8 בנובמבר 2022 ניצח את בוב כריסטיאן הדמוקרטי, והושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023. מדיה וקבצים בנושא ריץ' מקורמיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריץ' מקורמיק בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית פייסבוק ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית אינסטגרם ריץ' מקורמיק, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית פייסבוק ריץ' מקורמיק, ברשת החברתית אינסטגרם תמר הלרמן, Updated: Who’s running in Georgia’s 7th Congressional District, באתר The Atlanta Journal-Constitution‏, 3 במאי 2020 (באנגלית) קלי וית'מייר, McCormick declared winner of District 7 Republican Primary, באתר ForsythNews.com‏, 13 ביוני 2020 (באנגלית) איאן מילהייזר, Democrats capture Georgia US House seat held by Republicans since 1995, באתר Vox‏, 7 בנובמבר 2020 (באנגלית)
אוגיגינוס

אוגיגינוס (שם מדעי: Ogyginus) הוא סוג נכחד של פרוקי-רגליים מקבוצת הטרילוביט, אשר התקיים במשך תקופת האורדוביק שבפלאוזואיקון במימי אירופה שלפני 478 מיליון שנה מזמננו בקירוב. המאובנים שלו התגלו מתצורות בווילס והוא תואר בידי החוקר מוריסון (Murchison) ב-1839, אך שייך אותו לסוג Asaphus (אנ'), בו נכללו מינים רבים שהועברו בהמשך מהסוג. הסוג הנוכחי שלו תואר בשנת 1912 בידי ריימונד. הסוג הכיל מין בודד - Ogyginus corndensis. סוג טרילוביט זה היה גדול יחסית בדומה לאיסוטלוס, באורך מוערך של 700 מ"מ וברוחב 400 מ"מ. עם זאת מרבית הפרטים המאובנים שנמצאו היו קטנים בהרבה, באורך של קרוב ל-10 ס"מ או פחות. ככל הנראה היה זה טרילוביט נפוץ ביותר לאורך חופי אירופה, כשהוא נע על קרקעית הים וחיפש מזון קרקעי עם מחושיו הארוכים. להגנה מטורפים הוא השתמש בשלד החיצוני עטוי השריון הפרוק שלו. סוג זה נכחד עם סיום תקופת האורדוביק. פרצראורוס מדיה וקבצים בנושא אוגיגינוס בוויקישיתוף אוגיגינוס, באתר GBIF (באנגלית) Fossil "Ogyginus corndensis", Göta's world (באנגלית) Fossilworks: Ogyginus, www.fossilworks.org
ספר התדיר

ספר התדיר הוא חיבור שכתב רבי משה בן יקותיאל מרומה, כפי שעולה מחתימתו בסוף הספר. חי בסוף המאה ה-15, בן למשפחת האדומים. בהקדמתו לספר כתב שקרא את ספרו בשם התדיר, מאחר שהוא עוסק בענייני ברכות ומצוות תדירות, וכן על מנת שיעמוד תדיר בבית הכנסת על מנת שיוכלו להיעזר בו בעת הצורך: על כן העירני לבבי ללקט לקט מדברי הקדמונים הראשונים והאחרונים סדר הברכות ומצות התדירות, שיהיו נמצאים במאמר קצר אם יסכים לידי אשר ממנו מזימה לא יבצר. וקראתי שם הספר הזה ספר התדיר, על היותו מיוסד על מצות תדירות, וגם שיעמוד תדיר בבית הכנסת, נמצא לכל מבקשיו, מזומן לדורשיו בספרו נזכרים חידושים שונים, ביניהם: מצוות שלוש סעודות, הוא על מנת להשלים למאה ברכות, והפסוקים מהם לומד התלמוד את המצווה, הן אסמכתא בלבד. תיקנו לומר תהילה לדוד שלוש פעמים בכל יום, על מנת שאף אם ישכח מלאומרו בחלק מהפעמים, לפחות יאמרו פעם אחת ביום. על אף שכיום אין סיבה לומר קדיש בלשון ארמית, השאירו את התקנה במקומה על מנת שלא ישתכחו הניסים. בדיעבד אם קרא קריאת שמע של ערבית מפלג המנחה, יצא ידי חובה. אין נוהגים לומר תחנון ביום שישי מחמת הצורך בהכנות לשבת. יהודה נלו פבונצ'לו, "ספר תדיר": קובץ דינים ומנהגים לרבי משה מן האדומים, רב ופייטן ברומא במאה הי"ד, סיני סא, תשכ"ז, עמ' 25-29 (מידע בקטלוג רמב"י) משה יהודה בלוי (מהדיר), ספר התדיר, ניו יורק, תשנ"ב, באתר היברובוקס מידע על ספר התדיר בקטלוג הספרייה הלאומית על פי המסורת משפחה זו היא אחת מארבע משפחות שהגלה טיטוס מירושלים לרומי.
מיומנקלה

מיומנקלה (שם מדעי: Miomancalla) הוא סוג נכחד של עוף ימי לא-מעופף מסדרת החופמאים, אשר היה בעל קירבה לאלקיים, ובעבר אף השתייך לה אך יום מצוי בקבוצה Mancallinae שבעל-משפחת השחפאיים. הוא התקיים במשך המיוקן לחופי ארצות הברית לאורך האוקיינוס השקט לפני 8.7 עד 4.9 מיליון שנה. הוא התגלה במאובנים לאורך החופים, בעיקר תצורות קפיסטרנו (אנ') שבמחוז אורנג', קליפורניה אך גם בוושינגטון ואף ביפן. הסוג תואר ב-1976 בידי החוקר הווארד ונכללים בו 2 מינים: M. wetmorei - אשר תואר בידי H. Howard ב-1976 M. howardi - אשר תואר בידי N. A. Smith ב-2011 עוף זה היה גדול בהרבה מאלקה ענקית, בגובה של קרוב למטר וחצי ומשקל של 5.3 ק"ג, והוא הגדול שבחופמאים שנתגלו מעולם. במראהו דמה מאוד לפינגווין צפוני אך מבנה כנפיו היה שונה. בדומה לאלקה הענקית היה לו מקור עבה וארוך שהתאים לתפיסת דגים, תוך צלילה מהירה. גודלו עזר לו הן לשמור על חומו והן לעוט במהירות במים. מדיה וקבצים בנושא מיומנקלה בוויקישיתוף מיומנקלה, באתר GBIF (באנגלית) Smith, N.A. (2011). "Taxonomic revision and phylogenetic analysis of the flightless Mancallinae (Aves, Pan-Alcidae)". ZooKeys (91): 1–116. doi:10.3897/zookeys.91.709. PMC 3084493. PMID 21594108.
לורדנה דה אמיצ'יס

לורדנה דה אמיצ'יס (בהולנדית: Loredana De Amicis; נולדה ב-1986) היא זמרת בלגית ממוצא איטלקי. מאז 2008 חברה בלהקת "פאביולה 2". דה אמיצ'יס נולדה ב-1986 למשפחה פלמית ממוצא איטלקי, ששורשיה נעוצים בלימבורג שבהולנד. בשנת 2014 זכה שירה "She's after my piano" בתואר "להיט הקיץ של רדיו2". בשנת 2022 הגיעה למקום השני בגרסה הפלמית ל"זמר במסכה", ששודרה בערוץ VTM, בתחפושת האבירה. באותה שנה חגגה עם בן-זוגה ועם עמיתה ללהקת "פאביולה 2" את ההופעה ה-1,000 שלהם יחד. ב-8 בנובמבר, במהלך תוכנית הרדיו "Kawtar & Keyaert" ב-MNM, נחשפו שמות שבעת המשתתפים בקדם הבלגי לאירוויזיון 2023, שיתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת. בין המתחרים נכללה דה אמיצ'יס. הם נבחרו על ידי צוות מיוחד המורכב ממומחים למוזיקה מטעם VRT בהתייעצות חברות התקליטים ומנהליהם. שירי המועמדים הוכרזו ב-15 בדצמבר יחד עם קטעים קצרים מהם באורך עשרים ושתיים שניות. ב-9 בינואר 2023 ביצעה את שני שיריה לתחרות, "Dream in Colours" ו-"You Lift Me Up", מול ששת המתמודדים האחרים, וזכתה מהם לביקורות ולמשובים שונים. לבסוף, בחרה את "You Lift Me Up", והמשיכה אתו לשלב הגמר. היא הגיעה למקום השישי עם 167 נקודות. "'Eurosong 2023' vanaf 9 januari week lang op tv". Songfestival.be (בהולנדית). 2022-11-08. נבדק ב-2022-11-08. Paelinck, Gianni (2022-12-20). "Eurosong 2023: zo gaan we in de week voor de finale van 14 naar 7 liedjes". vrtnws.be (בהולנדית). נבדק ב-2022-12-20.
ספנקודונטיים

ספנקודונטיים' (שם מדעי: Sphenacodontidae; מילולית: "בעלי שן נקודת-טריז") הוא משפחה נכחדת של סינאפסידים שהתקיימו בין הקרבון הפנסילבני עד הפרם לפני 300 עד 272 מיליון שנה מזמננו והמאובנים שלהם התגלו עד כה רק באמריקה הצפונית. המשפחה כללה מספר מיני טורפים קדומים שלרבים מהם היה מפרש גבי שאולי עזר להם בוויסות חום גופם. הם היו יבשתיים בעלי גפיים קצרות וגוף מגושם מעט, כאשר ראשם היה גדול עם לסתות חזקות ומוגבהות מעט. הלסת העליונה שלהם בלטה מעט בחלקה האחורי, הנושק ללחיים מעל הלסת התחתונה והשיניים הכילו זוג ניבים מאיימים ושיניים קצרות יותר בחלק האחורי. הגדולים מביניהם היו הדימטרודון והטפנוזאורוס שהגיעו לאורך של עד 4.5 ו-5.5 מטרים (בהתאמה). הדבר מציב אותם כמו חברים דומים בתור טורפי-העל של תקופתם, כשכנראה ניזונו מטרף יבשתי של זוחלים וסינאפסידים אחרים. משפחה זו נחשבת לאחת מהקרובות ביותר לתראפסידים, מאבות היונקים. סוג Ctenorhachis סוג Cutleria סוג Eosyodon סוג Macromerion סוג Neosaurus סוג סקודונוזאורוס (Secodontosaurus) סוג Steppesaurus? סוגTetraceratops? סוג טפנוזאורוס (Tappenosaurus)? תת-משפחה Sphenacodontinae סוג Cryptovenator סוג Ctenospondylus סוג דימטרודון (Dimetrodon) סוג ספנקודון (Sphenacodon) מדיה וקבצים בנושא ספנקודונטיים בוויקישיתוף ספנקודונטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ספנקודונטיים, באתר GBIF (באנגלית)
אופיאקודונטיים

אופיאקודונטיים (שם מדעי: Ophiacodontidae; מילולית: "שיני נחש") היא משפחה של חולייתן מקבוצת הסינאפסידים, אשר היו מראשוני הסינאפסידים שהתפתחו אולי מדמויי-זוחלים קדומים במשך הקרבון הפנסילבני עד לתחילת הפרם בטווח של 308 עד 280 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלהם התגלו באמריקה הצפונית ובאירופה. הגדול שבבני המשפחה היה האופיאקודון באורך של 1.6 עד 3 מטרים ומשקל של 26 עד 230 ק"ג בקירוב. הם היו בעלי רגליים קצרות, זנב ארוך ודמו במראם ללטאות בינוניות עד גדולות, אם כי מבנה שיניהם היה שונה. הגולגולת שלהם הייתה ארוכה, בעלת שיניים דקות מותאמות לציד ומצידי ראשם היו פתחי שמע קטנים. לא ברור לחלוטין אם חיו ביבשה, במים מתוקים או שהיו אמפיביים ולפי מספר חוקרים הם התנהלו כלטאות כוח מודרניות. סוג ארכאותיריס (Archaeothyris) Baldwinonus Clepsydrops אכינרפטון (Echinerpeton) אופיאקודון (Ophiacodon) פרוטוקלפסידרופס (Protoclepsydrops)? Stereophallodon Stereorhachis ואראנוזאורוס (Varanosaurus) מדיה וקבצים בנושא אופיאקודונטיים בוויקישיתוף אופיאקודונטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אופיאקודונטיים, באתר GBIF (באנגלית)
אודליה הלוי

אודליה הלוי (באנגלית: Odelya Halevi; נולדה ב-12 בפברואר 1989) היא שחקנית ישראלית, המופיעה בסדרת הדרמה האמריקאית "חוק וסדר", ומגלמת את תפקידה של עוזרת התובע המחוזי סמנתה מארון. היא גם שיחקה את אנג'ליקה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "צרות טובות", וכן הופיעה ב"מרד הבנות הטובות" (אנ'). היא הופיעה בעוד סדרות, ובהן, "מייק ומולי", "הבחורה החדשה", "NCIS", "מקגייוור (2016)", ו"למה נשים רוצחות". הלוי נולדה בראש העין ועברה ללוס אנג'לס, ארצות הברית בגיל 19, על מנת לעסוק במשחק. היא החלה לעבוד כמלצרית ובמקביל להופיע בפרסומות. ב-2017 שיחקה בפרק בסדרה "NCIS" בתור סאמירה חסן. ב-2019 שיחקה בסדרה "למה נשים רוצחות". ב-2022 שיחקה בסרט "בלאק אדם", בו גילמה את אשתו של בלאק אדם. החל מהעונה ה-21 הצטרפה לסדרת המשטרה "חוק וסדר" בתור עוזרת התובע המחוזי סמנתה מארון. הלוי בזוגיות עם ארון מייזר העוסק בתחום הנדל"ן. אודליה הלוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אודליה הלוי, ברשת החברתית אינסטגרם אודליה הלוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אודליה הלוי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) גיל משעלי, ‏הכוכבת הישראלית של "חוק וסדר": "הצמידו לי שומר ראש", באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2024 Gerri Miller, Israeli actress Odelya Halevi joins ‘Revolt’, Jewish Journal, ‏10 בנובמבר 2016 (באנגלית) Avery Thompson, Odelya Halevi: 5 Things To Know About The ‘Law & Order’ Season 21 Star, Hollywood Life, ‏24 בפברואר 2022 (באנגלית) בר זגה, אודליה הלוי: "כשמישהו אומר משהו שהוא לא מבין בו על ישראל, הערסית שבי יוצאת החוצה", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 2 בפברואר 2023
ג'ון קרייטון

ג'ון קרייטון (באנגלית: John Oliver Creighton ;‏ נולד ב-28 באפריל 1943 אורנג', טקסס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א. ג'ון קרייטון נולד בעיירה אורנג' שבמדינת טקסס וגדל בסיאטל. לאחר לימודי בית הספר הוא סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1966. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1967 הוא סיים קורס טיס. בשנים 1968 ו-1970 הוא היה טייס מקדונל דאגלס F-4 פנטום והוצב בנושאת מטוסים Ranger שפעלה במלחמת וייטנאם. ביוני 1970 הוא חזר לארצות הברית ועבר קורס טייסי ניסוי. בהמשך הוא עבר הסבה ל-"F-14 טומקט" ושירת בנושאת מטוסים "אנטרפרייז". במהלך שירותו הוא ביצע 175 טיסות מבצעיות. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בשנת 1978 קרייטון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-51-G בשנת 1985 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (דניאל ברנדנסטיין היה מפקד צוות). 1990 הוא היה מפקד צוות שהמריא על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. בשנת 1991 הוא היה מפקד צוות של STS-48 על מעבורת החלל דיסקברי. בשנת 1992 קרייטון פרש מנאס"א. לאחר פרישה מנאס"א קרייטון עבד כטייס ניסוי בבואינג. בשנת 1997 הוא היה מועמד לסנאט של וושינגטון, אך לא נבחר. מדיה וקבצים בנושא ג'ון קרייטון בוויקישיתוף קורות חיים ריאיון עם ג'ון קרייטון
אקספלורר 1

אקספלורר 1 (באנגלית: Explorer 1) הוא הלוויין הראשון ששיגרה ארצות הברית בהצלחה לחלל. הטיל ששימש לשיגור, "ג'ונו 1" (על בסיס "יופיטר C") פותח על ידי הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים בצוות של ורנר פון בראון והיה גרסה משופרת של הטיל הבליסטי יופיטר, שהותאם לצורך שיגור הלוויין. הלוויין פותח על ידי המעבדה להנעה סילונית, בפסדינה שבקליפורניה, בראשותו ותחת פיקוחו של ד"ר ויליאם פיקרינג, בתוך שלושה חודשים, במסגרת היריבות שהתפתחה בין ארצות הברית וברית המועצות וכונתה "המירוץ לחלל". השיגור לחלל התרחש בליל 31 בינואר 1958 מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. הלוויין נכנס למסלול סביב כדור הארץ בין גובה של 360 ק"מ בנקודה הנמוכה ביותר ו־2,534 ק"מ בנקודה הגבוהה ביותר והשלים הקפה סביב כדור הארץ כל 100 דקות בערך. ד"ר ג'יימס ואן אלן היה מבוני הציוד שהותקן בלוויין, שבאמצעותו אושרה התאוריה לגבי קיומן של חגורות הקרינה הקוסמיות המקיפות את כדור הארץ. חגורות אלו נקראו מאוחר יותר על שמו של ואן אלן. הלוויין חדל מלפעול ב־23 במאי 1958 כאשר התרוקנו מצבריו, והמשיך להקיף את כדור הארץ עד שנשרף באטמוספירה ב־31 במרץ 1970, אחרי שעשה יותר מ־58,000 הקפות. באופן שלא תוכנן, אקספלורר 1 שינה את ציר הסיבוב שלו לאחר כניסתו למסלול סביב כדור הארץ. גופו המוארך של הלוויין תוכנן להסתובב סביב צירו הארוך, אך בשל תכנון לקוי הדבר לא קרה. במקום זאת, הלוויין חג באופן שחרטומו וזנבו נעים קדימה ואחורה חליפין. ב־1952 הכריזה המועצה הבינלאומית של איגודים מדעיים על התקופה שבין 1 ביולי 1957 לבין 31 בדצמבר 1958 כ"שנה הגאופיזית הבינלאומית" (שג"ב) ובאוקטובר 1954 קראה לשיגור לחלל של לוויינים מלאכותיים במהלך השג"ב לצורך מיפוי של כדור הארץ. ביולי 1955 הודיע הממשל האמריקאי על כוונתו לשגר לוויין לחלל כחלק מתרומתה של ארצות הברית לשג"ב. ברית־המועצות הודיעה גם היא באותה שנה על כוונתה לשגר לוויין. בין התוכניות ששקל הממשל האמריקאי היו ההצעה של הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים להשתמש בגרסה ארבע־שלבית של טיל הרדסטון לשיגור הלוויין, הצעת חיל האוויר להשתמש בטיל הבליסטי הבין־יבשתי "אטלס" שהיה עדיין בפיתוח, והצעת מעבדת המחקר הימי לשימוש בגרסה תלת־שלבית משופרת של טיל־המחקר "ויקינג", שתיקרא ונגארד. לבסוף, בעיקר עקב החלטתה של ארצות הברית להשתמש בפיתוח לא־צבאי למטרה זו, ההצעה שנתקבלה הייתה ההצעה של מעבדת המחקר הימית ואנשי הצוות של פרויקט ונגארד החלו לעבוד במרץ על פיתוחו של הלוויין שהיה אמור להיות הלוויין הראשון שישוגר לחלל. שיגורו של הלוויין הרוסי "ספוטניק 1" לחלל על ידי ברית־המועצות לפני שיגורו של לוויין אמריקאי גרם לשינוי התוכניות האמריקאיות, ולאחר שניסוי, שהוקדם, לשיגור הוונגארד נכשל, "הוצאה מהארון" התוכנית של סוכנות הטילים הצבאית ואקספלורר 1 שוגר בהצלחה לחלל. הציוד שהותקן על הלוויין נבנה תחת פיתוחו של ד"ר ג'יימס ואן אלן וכלל את הפריטים הבאים: ערכה לגילוי קרינה קוסמית. חיישן טמפרטורה פנימי ושלושה חיישני טמפרטורה חיצוניים. מיקרופון לניטור פגיעת מיקרומטאוריטים. מד סחיפת מיקרומטאוריטים. שני משדרים: משדר של 60 מיליוואט ומשדר של 10 מיליוואט, לשידור המידע מהציוד לקרקע. סוללות ניקל־קדמיום סיפקו חשמל למשדרים. לאחר הגעתו של הלוויין לחלל, מתקני גילוי הקרינה הקוסמית אישרו את קיומן של חגורות ואן אלן. אקספלורר II מדיה וקבצים בנושא אקספלורר 1 בוויקישיתוף מידע על אקספלורר 1 ויופיטר C באתר של נאס"א ארצות-הברית שיגרה לויין לחלל, דבר, 2 בפברואר 1958 הכרזת הבית הלבן מיולי 1955 על תוכנית הלוויין
נרדי

האם התכוונתם ל... נחום נרדי – מוזיקאי ישראלי נעמה נרדי – זמרת ישראלי רבקה נרדי – סופרת ישראלית נרד נורדי
פלגרי קלבה

פֶלֶגְרִי קְלַבֶה אִי רוֹקֶה (בקטלאנית: Pelegrí Clavé i Roqué; בספרדית: Pelegrín Clavé y Roqué, פלגרין קלבה אי רוקה;‏ 17 ביוני 1811 – 13 בספטמבר 1880) היה צייר קטלאני בסגנון רומנטי שחי ולימד במקסיקו במשך שנים רבות. בשנים 1822–1833 למד בבית הספר לאמנות אסקולה דה לה ליוג'ה (אנ') בברצלונה. בהיותו שם, הוא קיבל מספר פרסים. לאחר שסיים את לימודיו, הפך לאחד הראשונים שזכו במענק לימודים "ממועצת המסחר". באביב 1834 נסע לרומא ונרשם לאקדמיה של סן לוקא. הוא למד עם פייטרו טנראני ותומאזו מינארדי, שהכירו לו את יוהאן פרידריך אוברבק ואת אסכולת הציור של תנועת הנצרתיים. בתקופה זו הוא נסע רבות ברחבי איטליה וצרפת והציג במילאנו. לאחר שסיים את לימודיו, החליט להישאר ברומא וניסה להתפרנס כצייר. ביולי 1846 התקשר איתו הממונה על היחסים של מקסיקו ברומא ועם חברו, מנואל וילאר, להתמנות למנהלי המחלקות לציור ופיסול באקדמיית סן קרלוס במקסיקו סיטי. הם נכנסו לתפקידיהם באוגוסט 1846. וילאר מת שם ב-1860, וקלבה נשאר שם עד 1868. על משרה זאת הוא התחרה עם חואן קורדרו, שלמד אף הוא באיטליה. בנוסף לתפקידיו הרשמיים, הוא צייר דיוקנאות של רבים מחברי החברה הגבוהה המקסיקנית. הוא ותלמידיו עזרו גם בקישוט הכיפה של כנסיית סן פליפה נרי ("לה פרופסה") ב-1867. לרוע המזל, עבודתם וחלק ניכר מהכיפה נהרסו בשריפה ב-1914. ב-1868 הוא חזר לברצלונה ונבחר לחבר האקדמיה הקטלונית המלכותית לאמנויות יפות של סנט ז'ורדי, שם שוכנות כיום רבות מיצירותיו המוקדמות. הוא הפך לחבר בשופטים שהחליטו על הענקת המלגות ללימודים ברומא. ב-1876, הוא בחר באנטוני פברס, שבתורו יהפוך למנהל באקדמיית סן קרלוס. מדיה וקבצים בנושא פלגרי קלבה בוויקישיתוף Clavé y Roqué, Pelegrin, כרך 1, Oxford University Press, 31 באוקטובר 2011. (באנגלית) Brief biography Redacción IAPH, 4. La Biblioteca General de Historia del Arte del Museu Nacional d'Art de Catalunya, revista PH, 1993-06-01 doi: 10.33349/1993.3.20 Clavé (y Roqué), Pelegrín, Grove Art Online (באנגלית) REIAL ACADÈMIA CATALANA DE BELLES ARTS DE SANT JORDI, www.racba.org
2005 בספרות

טארק עלי - הסוטאן בפלרמו אורסון סקוט קארד - הצל של הענק קורנליה פונקה - כשף של דיו קאזואו אישיגורו - לעולם אל תתן לי ללכת אליזבת קוסטובה - ההיסטוריונית סטיג לרסון - נערה עם קעקוע דרקון איאן מקיואן - שבת גבריאל גארסיה מארקס - זיכרונות מהזונות העצובות שלי סטפני מאייר - דמדומים סלמאן רושדי - שאלימר הליצן זיידי סמית - על היופי מרקוס זוסאק - גנבת הספרים פרס נובל לספרות: הרולד פינטר פרס קמואש: Lygia Fagundes Telles(אנ') פרס אסטריד לינדגרן: פיליפ פולמן וריוג'י אראי(אנ') פרס דבלין לספרות: אדוארד פ' ג'ונס, העולם הידוע' פרס הספר הגרמני (פרס ראשון): ארנו גייגר(אנ'), Es geht uns gut (We Are Doing Fine) מסדר האמנויות והספרות: פטי סמית' מדיה וקבצים בנושא 2005 בספרות בוויקישיתוף