laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית הפרשים הראשונה (ארצות הברית)

דיוויזיית הפרשים הראשונה היא דיוויזיית חיל רגלים קלה מוטסת, בצבא ארצות הברית. הדיוויזיה הוקמה ב-13 בספטמבר 1921 כדיוויזיית חי"ר. היא שירתה במערכות השונות של צבא ארצות הברית החל ממלחמת העולם השנייה (בזירת האוקיינוס השקט), מלחמת קוריאה ועד היום. עם גיבוש הרעיון של דיוויזיית חי"ר יבילת אוויר באמצעות מסוקים, במהלך 1965, הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה קלה יבילת אוויר. היא מוכרת במיוחד בשל הקרבות שניהלה במלחמת וייטנאם, ובהם קרב יה דראנג ומבצע פגסוס להסרת המצור מעל בסיס הנחתים בקה סאן. בין המפקדים הבולטים אשר שירתו בשורות הדיוויזיה ניתן למנות את הארי קינארד, ג'ון טולסון, בארי מקאפרי והרולד מור. Moore, Harold G. & Joseph L. Galloway, We Were Soldiers Once… And Young. HarperTorch. ISBN 0-679-41158-5 הארולד ג' מור וג'וסף ל' גאלוויי, "חיילים היינו וצעירים!", הוצאת צה"ל/ פו"ם – המכון לחקר הטקטיקה והפעלת הכוח, 2006 (עובד לסרט "חיילים היינו" בשנת 2002). ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הפרשים הראשונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיוויזיית הפרשים הראשונה (באנגלית) שי קלפר, מנהיגות המג"ד בשדה הקרב בעבר, בהווה ובעתיד, מערכות 434, דצמבר 2010, עמ' 26-37. טל טובי, המערכה ביא דראנג ועיצוב אופייה של מלחמת וייטנאם, מערכות 388, אפריל 2003, עמודים 24-31. ג'ון טולסון, פגסוס - הקרב על קא סאן: מבצע משולב בויאט-נאם, מערכות 226, נובמבר 1972, עמודים 2-8. דיוויזיית הפרשים הראשונה, ברשת החברתית פייסבוק דיוויזיית הפרשים הראשונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טל טובי, הגאואסטרטגיה במאה ה21: היווצרותה של פרדיגמה חדשה, קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה - אוניברסיטת חיפה, 2007, עמודים 39-41. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרחב אי-פריק

מרחב אי-פריק X הוא מרחב טופולוגי לא ריק ( X ≠ ∅ {\displaystyle X\neq \emptyset } ) שלא ניתן להציגו כאיחוד של שתי תת-קבוצות סגורות החלקיות ממש ל-X. מושג האי-פריקות שימושי במיוחד בגאומטריה אלגברית, בה נחקרות יריעות אלגבריות עם טופולוגיית זריצקי. יהי X ≠ ∅ {\displaystyle X\neq \emptyset } מרחב טופולוגי. נאמר ש-X הוא אי-פריק (Irreducible) אם מתקיימת אחת מהתכונות הבאות (שהן שקולות): X איננו איחוד של שתי תת-קבוצות סגורות השונות ממש מ-X. כל שתי תת-קבוצות פתוחות לא ריקות נחתכות לקבוצה לא ריקה. כל תת-קבוצה פתוחה של X שאינה ריקה היא צפופה ב-X. אם אחת מהתכונות מתקיימת, כולן מתקיימות. תכונה 1 שקולה לתכונה 2 על ידי לקיחת משלים של קבוצות ביחס ל-X. תכונה 3 היא בעצם ניסוח אחר של תכונה 2. תת-קבוצה M ⊂ X {\displaystyle M\subset X} תיקרא אי-פריקה אם היא אי-פריקה בטופולוגיה המושרית כתת-מרחב של X. אם M היא קבוצה אי-פריקה אזי M היא קבוצה קשירה. M ⊂ X {\displaystyle M\subset X} היא אי-פריקה אם"ם M ¯ ⊂ X {\displaystyle {\overline {M}}\subset X} היא אי-פריקה. תת-קבוצה אי-פריקה מקסימלית ב-X נקראת מרכיב אי-פריק (או רכיב אי-פריק). מההגדרה והתכונה שהוזכרה לעיל נובע שמרכיב אי-פריק הוא קבוצה סגורה (אחרת M ⊂ M ¯ {\displaystyle M\subset {\overline {M}}} ו-M לא מקסימלית). אם X הוא מרחב נתר אזי ל-X יש מספר סופי של מרכיבים אי-פריקים X 1 , . . . , X n {\displaystyle X_{1},...,X_{n}} והם מקיימים X = X 1 ∪ . . . ∪ X n {\displaystyle X=X_{1}\cup ...\cup X_{n}} . בנוסף, כל תת-קבוצה אי-פריקה של X מוכלת באחד ממרכיבים אלה. בגאומטריה אלגברית קלאסית חוקרים יריעות אלגבריות, מדובר בקבוצות מהצורה V ( I ) = { x ∈ k n | ∀ f ∈ I : f ( x ) = 0 } {\displaystyle {\mathcal {V}}(I)=\left\{x\in k^{n}|\forall f\in I:f(x)=0\right\}} כאשר I {\displaystyle I} הוא אידיאל ב- k [ x 1 , . . . , x n ] {\displaystyle k[x_{1},...,x_{n}]} , חוג הפולינומים מעל שדה סגור אלגברית k. כאן, X = k n {\displaystyle X=k^{n}} עם טופולוגיית זריצקי. בטופולוגיה זו, כל הקבוצות מהצורה V ( I ) {\displaystyle {\mathcal {V}}(I)} מוגדרות להיות הקבוצות הסגורות, ואלה נקראות גם "קבוצות אלגבריות". קבוצה אלגברית V ( I ) {\displaystyle {\mathcal {V}}(I)} היא אי-פריקה אם ורק אם הרדיקל של האידיאל I {\displaystyle I} (כלומר I = { f ∈ k [ x 1 , . . . , x n ]   | ∃ n ≥ 1 : f n ∈ I } {\displaystyle {\sqrt {I}}=\left\{f\in k[x_{1},...,x_{n}]\ |\exists n\geq 1:f^{n}\in I\right\}} ) הוא אידיאל ראשוני. יהי k שדה סגור אלגברית. אזי k אי-פריק בטופולוגיית זריצקי, ובפרט קשיר. באופן כללי יותר, גם k n ≅ M a x ( k [ X 1 , . . . , X n ] ) {\displaystyle k^{n}\cong \mathrm {Max} (k[X_{1},...,X_{n}])} הוא אי-פריק בטופולוגיית זריצקי.
סניקרס

האם התכוונתם ל... סניקרס (נעליים) – סוג של נעלי ספורט סניקרס (חטיף) – חטיף שוקולד של חברת מרס סניקרס (סרט) – סרט פשע אמריקני שיצא לאקרנים ב-1992
ג'קומו קברנגי

ג'אקומו קברנגי (ברוסית: Джа́комо Кваре́нги; באיטלקית: Giacomo Quarenghi, נהגה באיטלקית "קוארנגי"; 20 בספטמבר 1744, ברגמו – 2 במרץ 1817, סנקט פטרבורג) אדריכל ניאו קלאסי שפעל בעיקר ברוסיה. קברנגי נולד באיטליה ב-1744. בצעירותו למד ועסק בציור ברומא, היה רב כשרוני ונגע בספרות ובמוזיקה. עם הזמן החל לעסוק בארכיטקטורה, והצליח מאוד. בגיל 30, הוא כבר היה אדריכל מפורסם, ובנה מבני ציבור במונקו, ובווינה. באיטליה, המבנה היחיד שלו היא כנסיית Subiaco. בגיל 35, בינואר 1780, הגיע קברנגי לסנקט פטרבורג בהזמנתה של המלכה יקטרינה הגדולה והחל לתכנן מבנים בהיקף נרחב. המבנה המשמעותי הראשון של קברנגי ברוסיה היה הארמון בפארק האנגלי "פטרוף". מאוחר יותר אף בנה את "מכון סמולני" שנחשב לעבודה הטובה ביותר שלו. קברנגי עבד ברוח פלדיו ובית הספר האיטלקי החדשה בסגנון ניאו קלסיציסטי אלגנטי ואצילי. המבנים שלו נעשו תמיד עם טעם, פרופורציות והרמוניה. עבודותיו הן דוגמאות טובות של קלאסיציזם בוגר בארכיטקטורה הרוסית. למרות זאת היו שהתנגדו לו והאשימו אותו בערבוב גס של אלמנטים אדריכליים שונים. בסוף שנת 1810, עזב בפעם האחרונה את סנט פטרבורג לברגמו, שם הוא התקבל בכבוד. עם זאת, בשנת 1811 מיהר לשוב לרוסיה, בשל כוונתו של נפוליאון לפלוש לרוסיה. ג'אקומו מת ב-1817 ברוסיה. כיום, נמצאות כ-30 עבודות של האדריכל ברחבי ברית המועצות ובמיוחד בסנט פטרבורג. מדיה וקבצים בנושא ג'קומו קברנגי בוויקישיתוף ג'קומו קברנגי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'קומו קברנגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חותם הקיסר

חותם הקיסר הוא החותם הרשמי של קיסר יפן. החותם מרובע ומכיל את הכיתוב "天皇御璽" בכתב החותם הארכאי הסיני (ביפנית: 篆書 tensho). בחותם מופיעות שתי שורות בכתב אנכי. השורה הימנית היא הכיתוב "天皇" (טֶנוֹ; קיסר), והשורה השמאלית היא הכיתוב "御璽" (גיוג'י; חותם הכבוד). בחותם משתמשים במסמכים מדיניים רשמיים, כגון אמנות, מנויים, חוקים, מסמכי שגרירות, מסמכים מטעם ראש הממשלה ונשיא בית המשפט העליון, ואף על מסמכי פיטורים. חותם הקיסר הופיע לראשונה בתקופת נארה. אף על פי שבמקור הכינו אותו מנחושת, ב-1868, לאחר רסטורציית מייג'י הוא יוצר מאבן, ולאחר מכן מזהב טהור. החותם הנוכחי עשוי זהב טהור, ממדיו הם תשעה סנטימטרים רבועים ומשקלו 4.5 קילוגרם. יוצר החותם הוא אָבֶּאִי רֶקידוֹ (安部井 櫟堂), שעליו הוטל גם עיצוב חותם המדינה ב-1874. בעת השימוש בחותם משתמשים בדיו צינובר, המיוצר במיוחד בלשכת ההדפסה היפנית. רפרודוקציה (זיוף) של חותם המדינה או חותם הקיסר באופן בלתי מורשה היא עבירה חמורה, שהעונש עליה הוא לפחות שנתיים של עבודת פרך, על פי סעיף 164 בחוק מספר 1 של החוק הפלילי. חותם יפן סמל יפן ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרוש קרקעי גדול

פָּרוּש קרקעי גדול (שם מדעי: Geospiza magnirostris) הוא מין של ציפור בקבוצת פרושי דרווין, והוא אנדמי לאיי גלאפגוס. בעבר, השתייך מין זה של קבוצת פרושי דרווין למשפחת הגיבתוניים, אך כיום הוא נחשב למין השייך לקבוצת הטנגריים שבפרושיים. הציפור נפוצה ברוב האזורים היבשים של הארכיפלג, אך עם זאת לא ניתן למצוא אותו באיים הדרום-מזרחיים (אספניולה, פלוראנה, סן כריסטובל וסנטה-פה). מין זה הוא הגדול ביותר בקבוצת פרושי דרווין, הן בגודל גופו והן בגודל המקור שלו. מדיה וקבצים בנושא פרוש קרקעי גדול בוויקישיתוף פרוש קרקעי גדול, באתר ITIS (באנגלית) פרוש קרקעי גדול, באתר NCBI (באנגלית) פרוש קרקעי גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרוש קרקעי גדול, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פרוש קרקעי גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוש קרקעי גדול, באתר GBIF (באנגלית) פרוש קרקעי גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סניקרס (נעליים)

סניקרס הן נעלי ספורט לשימוש יומיומי. הסניקרס הן נעליים שעשויות מחומר גמיש, לרוב בעלות סוליית גומי וחלק עליון עשוי מעור או מקנבס. כיום נעלי הסניקרס נהנות מפופולריות רבה. המונח "סניקרס" יכול גם לתאר נעלי ספורט מסוגים מסוימים שנועדו לפעילויות ספורט מסוימות, כמו נעלי כדורסל, נעלי טניס או נעלי קרוס טריינינג. מותגים ידועים של הסניקרס כוללים את אדידס, קונברס (יצרנית נעלי אולסטאר), אסיקס, קדס, ניו באלאנס, נייקי, פומה, ריבוק, סקצ'רס וואנס. ישנם כמה סוגים של סניקרס: נעליים גבוהות עד מעל הקרסול. נעליים נמוכות שלא מגיעות עד מעל הקרסול. נעלי Mid-cut שגובהן בין נעליים גבוהות לנמוכות. מגפי סניקרס שמגיעות עד לשריר הסובך. זהו סוג של נעליים שמחקות את המראה האופייני של הסניקרס, אך מצוידות בעקב גבוה. העקב למעשה לא מאפשר שימוש בהן כנעלי ספורט, אלא כנעליים אלגנטיות בלבד. נעליים גבוהות נעליים נמוכות נעלי Mid-cut מגפי סניקרס Design studies: a reader, English ed, Oxford: Berg, 2009, ISBN 978-1-84788-236-3 מדיה וקבצים בנושא סניקרס בוויקישיתוף אלכס ויליאמס, הניו יורק טיימס, כך טיפסו נעלי הספורט לצמרת האופנה, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014 Design studies: a reader, English ed, Oxford: Berg, 2009, ISBN 978-1-84788-236-3
פרוש קקטוס גדול

פָּרוּש קקטוס גדול (שם מדעי: Geospiza conirostris) הוא מין של ציפור מקבוצת פרושי דרווין. המין אנדמי לאיי גלאפגוס, ונפוץ רק בארבעה מבין כל איי הארכיפלג: אספניולה, חנובסה, דרווין והאי וולף. על אף דמיונה לפרוש הקקטוס המצוי, מצויים פרושים אלו באיים שונים לחלוטין בארכיפלג. לפרוש הקקטוס הגדול כמה תת-מינים, ובהם הבדלים משמעותיים: לתת-המין הנפוץ באי אספניולה (G. c. conirostris) מקור גדול באופן ניכר מלשאר תת-המינים, המצויים באיים האחרים. בית גידולה הטבעי של הציפור הוא אזורי הבָּתָה היבשים, והיא ניזונה בעיקר ממינים של צבר. מדיה וקבצים בנושא פרוש קקטוס גדול בוויקישיתוף פרוש קקטוס גדול, באתר ITIS (באנגלית) פרוש קקטוס גדול, באתר NCBI (באנגלית) פרוש קקטוס גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרוש קקטוס גדול, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פרוש קקטוס גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוש קקטוס גדול, באתר GBIF (באנגלית) פרוש קקטוס גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
שיר העבודה והמלאכה

"שיר העבודה והמלאכה" הוא שיר עבודה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק, שנכתב בארץ ישראל בשנת 1932, על פי הזמנת ברל כצנלסון, אשר ביקש ליצור המנון לתנועת הנוער העובד. שיר זה הוא ביטוי לתמיכה שביקש ביאליק לתת למפעל היישובי והחברתי של העבודה והמלאכה בארץ ישראל. השיר נעשה אהוב וצורף אל תוכנית הלימודים בגני הילדים ובבתי הספר של היישוב העברי החדש ומדינת ישראל. הוא הולחן על ידי נחום נרדי על פי נעימה עממית בוכרית. זכה לביצועים רבים, בין השאר עובד על ידי גיל אלדמע בוצע על ידי זמרים רבים, מוכר ביותר ביצועה של הזמרת ברכה צפירה. השיר משבח את עבודת הכפיים ואת עמלו של האדם הלוקח את העול הכבד אך הנעים, כפי שמופיע בשיר, של פרנסתו מיגיע כפיו. המשורר מונה בשיר מגוון של בעלי מלאכה: החייט התופר את הכסות, החקלאי הזורע והנוטע, שואב-המים מן הבור, והבנאי הבונה בית וגדר; ואת כולם, העמלים בימי החול והשרים בעת הפנאי, קורא המשורר לשבח ולהלל. "שיר העבודה והמלאכה" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "שיר העבודה והמלאכה" והאזנה לו באתר זמרשת מתיה קם, חיים נחמן ביאליק (שיר העבודה והמלאכה), באתר מט"ח ח.נ. ביאליק, שירים ופזמונות לילדים, הוצאת דביר, תרצ"ג 1933, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית ברכה צפירה ונחום נרדי בשיר העבודה והמלאכה (1936) מידע על שיר העבודה והמלאכה בקטלוג הספרייה הלאומית שיר העבודה והמלאכה (לחן עממי בוכרי), בעמוד השיר באתר זמרשת, מבוסס על דן מירון, "ביאליק: שירים ביידיש, שירי ילדים, שירי הקדשה" (דביר, תשס"א), עמ' 385. אתר הספרייה הלאומית, ערך גיל אלדמע, "שיר העבודה והמלאכה",(תווים), 2 קולות, עיבודים שונים בסולמות שונים, מחבר/יוצר: נחום נרדי, חיים נחמן ביאליק, עיבוד: אלדמע גיל, ארכיון, סדרה B. ראו: שיר העבודה והמלאכה, בביצוע ברכה צפירה ונחום נרדי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:23).
פראנסס שאנד קיד

פראנסס שאנד קיד (באנגלית: Frances Shand Kydd;‏ 20 בינואר 1936 - 3 ביוני 2004) הייתה אצילה אנגליה ואמה של דיאנה, הנסיכה מוויילס. פרנסס רות רוש נולדה באחוזת בית סאנדרינגהאם למוריס רוש, ברון פרמוי הרביעי, ולרות רוש, ברונית פרמוי. אמה הייתה חברה קרובה של המלכה אליזבת בווס-ליון ואף שימשה כשושבינתה וכמלווה שלה באירועים רשמיים. בשנת 1954 נישאה פרנסס במנזר וסטמינסטר לאדוארד ג'ון ספנסר (יורש רוזנות ספנסר ובית ספנסר שהיא אחת ממשפחות האצולה הידועות ביותר בבריטניה). לזוג נולדו חמישה ילדים. התקשורת הבריטית הרבתה להשוות בין חייה לבין חיי בתה דיאנה מכיוון ששתיהן היו נשים צעירות ולא מנוסות שהתחתנו עם גברים ממעמד גבוה מהם וחוו חיי נישואים לא מאושרים. ב-1967 היא עזבה את בעלה כדי לחיות עם פיטר שאנד קיד, והחלה במשפט גירושין נגדו. בסופו של ההליך המשפטי ניצח בעלה בקרב על המשמורת על הילדים, והיא לא גידלה את ילדיה שנים רבות. ב-1988 נפרדה מבעלה השני, לאחר שעזב אותה למען אישה אחרת. ב-1996 הורשעה מספר פעמים בנהיגה בשכרות, וב-1997, לאחר מות בתה דיאנה בתאונת דרכים, אמרה: "מוזר מאוד שההלוויה של הבת שלי היה כנראה האירוע החשוב ביותר בחיי. גאה בה, גאה בבנותיי הבוגרות הבוגרים שהיו ובבני היחיד שנתן לה כבוד אחרון של אח שכל כך אהב אותה"[דרוש מקור]. בנוסף נהגה שאנד קיד לבקר באופן קבוע את משפחת הנהג שהיה מעורב בתאונה, ואף נאלצה להודות בבית משפט שהיא ובתה חיו בנתק זמן ממושך לפני מותה. ב-2004 הלכה לעולמה לאחר שסבלה שנים רבות מפרקינסון ומסרטן המוח. בהלווייתה נכחו ילדיה ונכדיה (ביניהם הנסיכים ויליאם והארי). הנסיך צ'ארלס, חתנה לשעבר, לא נכח בהלווייתה מכיוון שהיה בדרך להלווייתו של נשיא ארצות הברית לשעבר רונלד רייגן. ב-1 ביוני 1954 נישאה פרנסס במנזר וסטמינסטר לאדוארד ג'ון ספנסר (יורש רוזנות ספנסר ובית ספנסר שהיא אחת ממשפחות האצולה הידועות ביותר בבריטניה). לזוג נולדו חמישה ילדים: ליידי שרה מק'קורקדייל (נולדה ב-1955): נישאה לניל מק'קורקדייל, אחיינה של אמה החורגת. ג'יין פלוייז, ברונית פלוייז (נולדה ב-1957): נישאה לרוברט פלוייז, המזכיר האישי של אליזבת השנייה. ג'ון ספנסר (1960): נפטר 10 שעות לאחר לידתו. דיאנה, הנסיכה מוויילס (1961–1997): נישאה לצ'ארלס, נסיך ויילס. צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר התשיעי (נולד ב-1964): ירש את תוארו לאחר מות אביו. נישא שלוש פעמים. פראנסס שאנד קיד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זוליכה

זוליכה, וגם זולייכה, סוליקה וזליכה – הוא על פי המסורת המוסלמית, שמה של אשת פוטיפר, שר הטבחים המצרי. ערכים מורחבים – יוסף ואשת פוטיפר, אשת פוטיפר המקרא, בסיפורי יוסף, בספר בראשית, פרק ל"ט, מביא את סיפורה של אשת פוטיפר, שר הטבחים המצרי, שבחצרו גדל יוסף. בכל הפסוקים העוסקים באשת פוטיפר לא נזכר שמה. דמותה של אשת פוטיפר הפכה לסמל האשה המפתה, המנצלת את מעמדה מצד אחד ואת יצריו של יוסף מצד שני. הקוראן מביא את הסיפור בסורת יוסף. בעקבות חז"ל הפכה דמותה של אשת פוטיפר לדמות נדרשת בספרות העברית והיהודית לדורותיה. בסוף ימי הביניים, כנראה בעקבות מסורת מוסלמית, החל לצוץ שמה של אשת פוטיפר "זוליכה", שנכתב בכמה צורות. השם חדר לקהילות ישראל, ובצורתו "סוליקה" הפך לשם מקובל בקהילות ישראל בצפון אפריקה. הנערה היהודייה-מרוקאית הרוגת המלכות המפורסמת סול חגואל, שמסרה נפשה על קידוש השם והמיתה עצמה בגבורה כדי שלא להתאסלם ולשמור על יהדותה, היא אולי הנערה המפורסמת ביותר שכונתה "סוליקה". לוי גינצבורג, ב"אגדות היהודים" שלו, מביא כמה אגדות עם המזכירות את שמה של זוליכה. בספרות העברית החדשה הוזכרה זוליכה ביצירותיהם של אברהם שלונסקי, בשירו "ליל זוליכה", ובסיפוריו של יעקב הורוביץ. והביטוי "ליל זוליכה" הפך לתיאור של ליל פיתויים ארוטי. שמות לדמויות אנונימיות במקרא יעל שמש, "אינה ראויה להגנה: אשת פוטיפר, חקר הסיפור המקראי והחקר הפמיניסטי", בית מקרא נה (תש"ע), עמ' 46–76. רחל רייך, האשה אשר נתת עמדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, הילל בן חיים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005. דורון לוריא, מלכים בשר ודם: התנ"ך באמנות המאות ה־16 עד ה־19, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005, יוסף ואשת פוטיפר, עמ' 60-58. עליזה שנהר, נשים במקרא, במדרש ובספרות העברית החדשה, כנרת זמורה ביתן, 2008, עמ' 53-15. אישוש נוצרי, באנגלית, למקור השם זוליכה סורה 12 (סורת יוסף), פסוקים 19–35
סניקרס (חטיף)

סניקרס (באנגלית: Snickers) הוא מותג של חטיפי שוקולד שמיוצר על ידי חברת מרס (Mars) מאז שנת 1930. החטיף עשוי מנוגט, מעליו קרמל, הוא בציפוי שוקולד חלב ובפנים יש גם בוטנים. מכירות החטיף מסתכמות בכ-2 מיליארד דולר בשנה בכל העולם. בשנת 1930 השיקה חברת מרס את חטיף ה"סניקרס", שנקרא על שם הסוס החביב על משפחת מרס, בעלת החברה. החטיף עשוי מנוגט, בוטנים וקרמל עם ציפוי שוקולד. בבריטניה ובאירלנד החטיף נמכר בשם "מרתון" (Marathon) עד שנת 1990, אז החליטה חברת מרס ליישר קו בבריטניה עם המותג העולמי. לאחרונה השיקה מרס חטיפי אנרגיה תחת המותג "סניקרס מרתון". ישנם כמה סוגים נוספים של חטיפי סניקרס, מלבד החטיף הסטנדרטי, כדוגמת מיני סניקרס, סניקרס מריר (dark), שוקולד לבן סניקרס הדומה לחטיף הסטנדרטי בתוספת חמאת בוטנים במקום בוטנים וסניקרס הנמכר כחטיף גלידה. בראשית שנות ה-2000 הפכו מנות חטיפי שוקולד מטוגנים בשמן עמוק (לרבות סניקרס ומרס, ממתק אחר של חברת מרס) למאכל פופולרי בארצות הברית, אם כי כבר ב-1995 המאכל התפרסם כחלק מתפריטה של חנות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד והיה ללהיט בחנויות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד ובאנגליה. בסניקרס נעשה שימוש גם במנות אחרות. כך למשל השף האנגלי אנתוני וורל תומפסון (Antony Worrall Thompson) יצר את המנה "סניקרס פאי", שמורכבת בין היתר מחמישה חטיפי סניקרס, ומכילה "מעל 1,250 קילו-קלוריות שמקורן בסוכר ובשומן בלבד" (יותר ממחצית מכמות הקלוריות היומית המומלצת לצריכה לאדם מבוגר ממוצע). רשת המסעדות "צ'יזקייק פקטורי" מציעה מנה בשם "סניקרס באר צ'אנקס אנד צ'יזקייק" (מילולית: חטיפי סניקרס ועוגת גבינה), שמורכבת מעוגת גבינה שבתוכה נאפים חטיפי סניקרס שלמים. המנה מלווה בציפוי בוטנים ומקושטת ברוטב שוקולד מסביב. נוצרו גם מאכלים רבים המבוססים על הסניקרס, לדוגמה עוגת סניקרס. מדיה וקבצים בנושא סניקרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סניקרס (באנגלית) סניקרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סניקרס, ברשת החברתית אינסטגרם סניקרס, ברשת החברתית טיקטוק האתר הרשמי של החטיף (באנגלית) "Snickers Candy Bar". Zeer.com. אורכב מ-המקור ב-2010-02-26. נבדק ב-2010-01-15. McCarthy, Michael (2005-01-31). "Women sweet on humorous Snickers ads". Usatoday.Com. נבדק ב-2009-06-16. Liberman, Sherri (2011). American food by the decades. Santa Barbara, Calif.: Greenwood. ISBN 0313376980. Mars to bring back Marathon bars, The Telegraph, 12 May 2008 Snickers Marathon - Long Lasting Energy Bar, Snickers Marathon corporate website. Article retrieved 31 January 2007. FoodReference.com - Food Facts & Trivia section "UK | Scotland | Deep-fried Mars myth is dispelled". BBC News. 2004-12-17. נבדק ב-2009-06-16. "Food - Recipes - Snickers pie". BBC. ארכיון מ-2012-07-23. נבדק ב-2009-06-16. Snickers Bar Chunks and Cheesecake עוגת סניקרס, באתר עדיקוש, ‏2020-07-16
במחרשתי

בְּמַחֲרַשְׁתִּי או שיר האיכר, הוא שירו של המשורר, המוזיקאי והמתרגם אליקום צונזר. חובר בשנת 1888 ביידיש, בשם "די סאכע" ("המחרשה") והולחן על ידי צונזר, עבור אלפי החקלאים היהודים, אשר הועברו לחקלאות על ידי השלטונות באימפריה הרוסית ובקיסרות האוסטרו הונגרית, וכן בעזרתה של חברת יק"א שראתה במעבר לחקלאות (בשטחים שרכשה או חכרה במזרח אירופה ובדרום אמריקה) פתרון להטבת פרנסתם הדחוקה של יהודי מזרח אירופה. השיר מעודד את עבודתם היצרנית, השלווה ומאכילת האנושות של החקלאים באשר הם. המשורר נח שפירא ("בר נש") (1931-1869) תרגם את השיר לעברית עבור אנשי העלייה הראשונה בארץ ובתפוצות, והוא פורסם ב"לוח ארץ ישראל" שהוציא לאור אברהם משה לונץ בשנת תר"ס (1900). השיר נעשה אהוד ונחשב אחד משירי התנועה הציונית. כך למשל, הוא צורף אל "פנקסי" – הספרון שהוענק לכל חבר או חברה בתנועת הנוער "השומר הצעיר" בראשיתה, מאז 1918. "במחרשתי" זכה לביצועים רבים במאה ה-20 וה-21. "במחרשתי" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "במחרשתי" והאזנה לו באתר זמרשת ביצוע מקהלתי של "במחרשתי" הנלווה אל סרטון מ-1913, באתר יוטיוב ראו למשל: שמואל אייזנשטדט, פרקים בתולדות תנועת הפועלים היהודית (עד 1905), ספר ראשון, מרחביה: הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, [חש"ד], עמ' 36-35. פנקסי, ורשה: הוצאת לוין אפשטיין, תרע"ח 1918, עמ' 48. ראו: במחרשתי, באתר זמרשת.
חמד חסן סוסחא

חמד חסן סוסחא (באדיגית: Хьамэд Хьасэн Цушъхьэ; ‏1920 - 30 ביוני 2008) היה ראש המועצה המקומית כפר כמא בשנים 1974-1972. סוסחא נולד למשפחת חקלאים מכפר כמא, למד והתחנך בבית הספר המקומי. בצעירותו התגייס לחיל הספר העבר-ירדני והמשיך לשרת בו עד לפירוק החיל. עם שובו אל הכפר חזר אל המשק הביתי והיה ממשיך דרכו של אביו בענף החקלאות. בשנת 1972 הוא התמודד בבחירות המקומיות לראשות המועצה ונבחר לעמוד בראשה למשך שנתיים. למרות משך הכהונה הקצרה הוא הצליח לשפר את תשתיות הכפר והרחובות הראשיים נסללו. תרומתו הגדולה לקהילה הצ'רקסית הייתה הבאת יועץ מארצות הברית אשר התמחה בשפות הקווקזיות. היועץ ערך קורס ללימוד השפה הצ'רקסית ודקדוקה. כמו כן הוא הדריך שיטות לימוד בשפה הצ'רקסית וכמה מורים נבחרו בבית הספר לשמש כמורים לשפה הצ'רקסית. אדיגה מגאזין הצ'רקסים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פואד סוסחא

פואד סוסחא (באדיגית: ФуIад Цушъхьэ) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1974–1976. על אף ציפיותיו של אביו של סוסחא כי יצטרף לעסק המשפחתי ויעבוד בתחום החקלאות, הוא בחר ללכת לכיוון אחר. עם הזמן התערה בחברה והוערך בקרב הצעירים שראו בו דמות מנהיגותית בכפר, בתקופה בה חיפש הדור הצעיר אחר דרך להחליף את השלטון המקומי ולהעביר אותו מידי הדור המבוגר לצעירים. הבחירות בשנת 1974, אשר התקיימו אחרי שנה קשה במדינת ישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים, נערכו בסימן "השליטה עוברת לידי הצעירים". אחד מצעירי הכפר, חטוקאי עלא אלדין העמיד את עצמו בראש רשימה שהתמודדה בבחירות המקומיות. הוא זכה לאהדה רבה ותמיכה מצד המצביעים הצעירים וכמו כן גם בקרב האוכלוסייה המבוגרת וגרף את רוב הקולות. מסיבות אישיות החליט עלא אלדין לבטל את מועמדותו לראשות המועצה המקומית ופינה את המקום לבא אחריו ברשימה, פואד סוסחא, שהפך לראש המועצה הצעיר ביותר בתולדות כפר כמא. בזמן כהונתו החליף את רשת תשתית המים בכפר, והתמקד בשיפור החינוך בכפר. הוא בנה מערכת חינוכית חדשה תוך כדי שינוי מהותי ביותר - העברת החינוך בכפר ממחלקת החינוך הערבי אל מחלקת החינוך העברי. אדיגה מגאזין הצ'רקסים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עבדל-רחמן אגוד

עבדל-רחמן אגוד (נכתב גם אג'וד) (באדיגית: Абдыл-Рэхьман Ацумыжъ) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1976 -1978. מינויו של אגוד נבע מנסיבות יוצאות דופן. בשנת 1977 נוצרה מחלוקת בין חברי המועצה לגבי אופי השלטון המקומי והם רצו שינוי. היות שטרם הייתה נהוגה שיטת הבחירות האישיות או בחירות ישירות, חברי המליאה קבעו ישיבה שלא מן המניין וברוב של ארבעה קולות נגד שלושה, אג'וד עבדל רחמן נבחר להיות יו"ר המועצה המקומית. הוא כיהן למשך כשנה עד לתקופת הבחירות בשנת 1978. בבחירות של שנת 1978 אג'וד התמודד בסיבוב השני מול יחיא נפסו שנבחר ליו"ר המועצה הבא. אדיגה מגאזין הצ'רקסים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1815 במדע

ערך מורחב – 1815 גילוי אובליסק פילה עליו היו כתובות ביוונית ובכתב חרטומים גילוי פלימפססט מספריית מילנו מהמאה ה-4. ז'אן-בטיסט דה לאמארק החל בפרסום ספרו Histoire naturelle des animaux sans vertèbres 30 ביולי – משלחת רוסית לחקר האוקיינוס הארקטי בראשות אוטו פון קוצבו יוצאת לדרך. המסע נמשך עד ל-3 באוגוסט 1818. 5 באפריל – התפרצות הר געש טמבורה הביאה למות 92 אלף בני אדם ושנת 1816 נקראה שנה ללא קיץ. 1 באוגוסט – פרסום מפה גאולוגית ראשונה של בריטניה על ידי ויליאם סמית. ויליטם פרוסט, כימאי בריטי משער שמשקל אטומי של כל יסוד כימי הוא מכפלה של זו של מימן. 21 באוקטובר – בניית נורת דייבי, מנורה בטיחותית לשימוש במכרות. המצאת מטרונום על ידי ממציא הולנדי דיטריך ווינקל. שימוש ראשון בשיטת פולארימטריה על ידי ז'אן בפטיסט ביו המצאת חוט דנטלי. 10 ביולי – בבריטניה חל איסור לעסוק ברפואה לאנשים ללא רישיון גילוי כולסטרול 26 ביולי – רוברט רמאר, פיזואולוג גרמני (נפטר ב-1865) 31 באוקטובר – קארל ויירשטראס, מתמטיקאי גרמני, (נפטר ב-1897) 2 בנובמבר – ג'ורג' בול, מתמטיקאי בריטי (נפטר ב-1864) 10 בדצמבר – עדה לאבלייס, מתמטיקאית בריטית (נפטרה ב-1852) 22 בפברואר – סמיטסון טננט, כימאי בריטי. (נולד ב-1761) 24 בפברואר – רוברט פולטון, מהנדס אמריקאי (נולד ב-1765) 5 במרץ – פרנץ מסמר, רופא גרמני (נולד ב-1734) מדיה וקבצים בנושא 1815 במדע בוויקישיתוף
Misery (שיר של מארון 5)

Misery (בעברית: אומללות) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית מארון 5. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, אדם לוין, קלידן הלהקה ג'סי קרמייקל וחברם מלהקת "פנטום פלנט", סם פאראר. לוין וקרמייקל מספרים כי הם התחילו לכתוב את השיר מספר שנים לפני צאת אלבומם השלישי והרגישו מוכנים לסיים אותו רק בתקופת האלבום השלישי. נכון לינואר 2022, לשיר מעל 340 מיליון צפיות באתר יוטיוב. Misery, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Misery, באתר Last.fm (באנגלית) מידע על הסינגל "Misery" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Misery" באתר AllMusic מידע על היצירה "Misery" באתר Discogs מילות השיר "Misery" באתר Genius סרטון השיר "Misery" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Misery" באתר ספוטיפיי Misery, בביצוע מארון 5, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב מצעד הפזמונים הבינלאומי 2010 מידע על Misery, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Misery, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Misery, באתר המצעד הגרמני מידע על Misery, באתר מצעד דנמרק מידע על Misery, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1816 במדע

ערך מורחב – 1816 תיאור ראשון של טורקיז על ידי יוהאן פון וולדהיים. בניית מנוע סטרלינג על ידי רוברט סטרלינג. גילוי סדרת פאריי על ידי רנה לאנק. גילוי שבירה כפולה על ידי דייוויד ברוסטר המצאת מסכת. גילוי כולסטרול. 7 ביולי – רודולף ספוט, אסטרונום שווייצרי (נפטר ב-1893) 13 בדצמבר – ארנסט ורנר פון סימנס, ממציא ותעשיין גרמני, (נפטר ב-1892) 29 בדצמבר – קרל לודביג, פיזיולוג גרמני (נפטר ב-1895) 2 בינואר – לאוי דה מורבה, כימאי צרפתי. (נולד ב-1737) 28 בספטמבר – אדוארד צ'ארלס הווארד, מהנדס כימי בריטי (נולד ב-1774) מדיה וקבצים בנושא 1816 במדע בוויקישיתוף