laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רגימנט המתנדבים ריינהרד

רגימנט המתנדבים ריינהרד (בגרמנית: Freiwilligen-Regiment Reinhard) או פרייקורפס ריינהרד (Freikorps Reinhard) היה כינויה של יחידה חצי-צבאית שהורכבה מיוצאי צבא הקיסרות הגרמנית ופעלה ברפובליקת ויימאר. הרגימנט הצטרף לפרייקור ולקח חלק בדיכוי מרד הספרטקיסטים. הרגימנט סופח במלואו לרייכסווהר והוגדל בהדרגה עד שהפך לבריגדה שנשאה את השם "הבריגדה ה-15". הרגימנט נקרא על שם מפקדו וילהלם ריינהרד - לימים אובר-גרופנפיהרר אס אס. הקמת הרגימנט החלה ב-24 בדצמבר 1918 מיד לאחר קרבות חג המולד בברלין. הקרבות הבהירו כי הצבא הגרמני הסדיר אינו מסוגל להתמודד בצורה יעילה כנגד מרידות של השמאל הקיצוני. כבסיס ראשוני להקמת הרגימנט, השתמש ריינהרד בגדוד בן 300 איש מהמשמר הקיסרי. על פי עדותו של ריינהרד עצמו, הרגימנט נתמך כלכלית ופוליטית על ידי "מועצת אזרחי ברלין הגדולה", אגודה של תעשיינים, בנקאים ועובדי מדינה ברלין שהוקמה ב-18 בנובמבר 1918. ריינהרד ואנשיו התמקמו ברובע מואבית בברלין, ובהדרגה הלך הרגימנט וגדל. תוך כמה ימים הוא כלל 2,500 איש. חיילי הרגימנט התחלקו לגדודים ולפלוגות, וריינהרד מינה קציני משנה שהיו כפופים לו. חיילי הרגימנט לבשו מדי צבא עם סרטי זרוע לבנים, שהוחלפו בהמשך בלוחות שרוול ממתכת עם האות "R" והשנה "1919". היוזמה של ריינהרד זכתה לתמיכה פומבית מצד שר ההגנה גוסטב נוסקה, שאפילו שקל למנות את ריינהרד למפקד חיל המצב של ברלין במקום אוטו ולס שחינו סר לאחר קרבות חג המולד. ב-3 בינואר 1919 הורה נוסקה שרגימנט ריינהרד יהיה כפוף לדיוויזיית הפרשים של המשמר שוצן, שמרבית יחידותיה כבר הפכו ליחידות פרייקור. כמו כן, חייליו של ריינהרד קיבלו את המשימה לאבטח את לשכת קנצלר הרייך. בתחילת מרד הספרטקיסטים רגימנט ריינהרד הצליח למנוע מהמפגינים לתפוס את משרדי הממשלה ואנשיו פתחו באש חיה כנגד המפגינים. בתחילת חודש פברואר הפך רגימנט ריינהרד ל"בריגדת ריינהרד", וצורף באופן רשמי לצבא גרמניה תחת השם "בריגדת המשמר ה-2". במהלך קרבות מרץ בברלין, השתתפו אנשיו של ריינהרד בדיכוי האכזרי של המרד. הם זכורים בעיקר בשל הטבח שערכו ב-30 חיילי דיוויזיית הצי העממית שהניחו את נשקם. על הרצח פיקח לויטננט אוטו מרלו שנשפט לימים על פשעי מלחמה. אנשיו של ריינהרד ניהלו גם את כלא מואבית שבו כלאו 4,500 אסירים בתנאים קשים. ב-1 באפריל הפכה הבריגדה של ריינהרד ל"בריגדה ה-15". ריינהרד עצמו הלך ונעשה בלתי נסבל יותר ויותר מבחינת מנהיגי המדינה והצבא, אולם הוא היה חסין לחלוטין תודות לתמיכתו של נוסקה. בחודש אוקטובר נשא פיליפ שיידמן נאום שערורייתי שבו הוקיע את ריינהרד וקבע שהמשך התלות בו היא "בלתי נסבלת". נוסקה נזף בשיידמן יחד עם פרידריך אברט, אולם הלחצים מצד בכירי הצבא הלכו וגברו, ובדצמבר לא נותרה לנוסקה ברירה אלא לפטר את ריינהרד. אוטו פרידריך, לפני המבול, ברלין 1933-1918, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 Forschungsanstalt für Kriegs- und Heeresgeschichte (Hrsg.), Die Wirren in der Reichshauptstadt und im nördlichen Deutschland 1918-1920, Berlin 1940 Reinhard, Wilhelm, 1918–19. Die Wehen der Republik, Berlin 1933 Kessel, Hans von, Handgranaten und rote Fahnen. Ein Tatsachenbericht aus dem Kampf gegen das rote Berlin 1918–1920, Berlin 1933 Bieber, Hans-Joachim, Bürgertum in der Revolution. Bürgerräte und Bürgerstreiks in Deutschland 1918–1920, Hamburg 1992 Schulze, Hagen, Freikorps und Republik 1918–1920, Boppard am Rhein 1969 מדיה וקבצים בנושא רגימנט המתנדבים ריינהרד בוויקישיתוף
אריך ולטר

פרידריך אריך ולתר (בגרמנית: Friedrich Erich Walther;‏ 5 באוגוסט 1903 – 26 בדצמבר 1948) היה גנרל צנחנים גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות של גרמניה הנאצית. ולטר נולד ב-5 באוגוסט 1903 בגורדן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, ולטר הצטרף למשטרת ברלין ב-1 באפריל 1924, שם סיים את הכשרתו עד אמצע מאי 1928. לאחר מכן עבד מ-16 ביוני 1928 עד 24 בפברואר 1933 במטה המשטרה באופולה, ולאחר מכן במטה בברלין. ב-25 בפברואר 1933 הצטרף למשטרת וקה כמפקד מחלקה והועלה לדרגת אובר-לויטננט ב-21 במרץ 1933. ב-1 באוקטובר 1935 עבר ולטר ללופטוואפה בדרגת האופטמן ושירת שם עד ה-30 בספטמבר 1937 כמפקד פלוגה בגדוד היגר ה-1 של רגימנט הלופטוואפה "גנרל גרינג". לאחר מכן כיהן באותו תפקיד בגדוד הצנחנים ה-4 של הרגימנט עד סוף מרץ 1938, ולאחר מכן פיקד על הגדוד ה-1 במשך שנה. מאפריל 1939 ועד תחילת מלחמת העולם השנייה הועסק ולטר בפיקוח על חיילי הצנחנים במשרד התעופה של הרייך, וב-10 בנובמבר 1939 מונה כמפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הצנחנים ה-1. באפריל 1940 השתתף ולטר במערכה בנורווגיה, במאי 1940 הוא השתתף במתקפה המוטסת בהולנד וב-19 ביוני 1940 הועלה לדרגת מיור. במאי 1941 הוא השתתף בהתקפה המוטסת על האי כרתים, וב-24 במאי 1941 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מאז ספטמבר 1941 לחם ולטר בחזית המזרחית, ונלחם ליד לנינגרד, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ולטר הוביל את הגדוד בחזית המזרחית עד 22 באפריל 1942, וב-31 במרץ 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-17 בספטמבר 1942 מונה למפקד רגימנט הצנחנים ה-4, וביולי 1943 לחם עמו באי סיציליה ולאחר מכן באיטליה היבשתית. ב-2 במרץ 1944 הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובספטמבר אותה שנה פיקד על צוות קרב במהלך הקרב על ארנהם. ב-24 בספטמבר 1944 מונה ולטר למפקד דיוויזיית פאנצר מוצנחת השנייה הרמן גרינג ולחם עמה בפרוסיה המזרחית, וב-30 בינואר 1945 הועלה לדרגת גנרל-מיור והועבר לעתודת המילואים. ב-1 בפברואר 1945 הוא קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-27 במרץ 1945 הוא מונה שוב למפקד דיוויזיית פאנצר מוצנחת השנייה הרמן גרינג ופיקד עליה עד לכניעה ללא תנאי של הוורמאכט ב-8 במאי 1945. ב-5 בנובמבר 1945, ולטר נעצר על ידי ה-NKVD ושבוע לאחר מכן נידון ל-25 שנות מאסר על השתתפותו במלחמה נגד ברית המועצות. דרך מחנות סובייטים שונים הגיע למחנה מיוחד מס' 2 בוכנוואלד, שם מת מרעב ושחפת ב-26 בדצמבר 1948. ב-23 בינואר 1996, זוכה ולטר על ידי משרד התובע הכללי של הפדרציה הרוסית. אריך ולטר באתר tracesofwar
טרגו ז'יו

טרגו ז'יו (Târgu Jiu) היא העיר הראשית במחוז גורז' בחבל אולטניה ברומניה. שם העיר, היריד ז'יו, נגזר מהנחל ז'יו שעובר דרכה (במהלך השנים שינה את אפיקו). בעיר יש 101,562 תושבים, נכון ל-2002. בתקופת מלחמת העולם השנייה היה במקום מחנה הריכוז טרגו ז'יו, שנכלאו בו יהודי רומניה וקלט אליו גם יהודים מיאשי באחת מרכבות המוות, לאחר פרעות יאשי. בעיר יש תערוכה מתמדת מעבודותיו של הפסל קונסטנטין ברנקושי (ברנקוזי) הקרויה המכלול המונומנטלי של קונסטנטין ברנקושי בטרגו ז'יו, וגם האוניברסיטה המקומית קרויה על שמו. אתר האינטרנט הרשמי של טרגו ז'יו רדיו טרגו ז'יו אוניברסיטת קונסטנטין ברנקושי בטרגו ז'יו טרגו ז'יו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנשי הגשם

"אנשי הגשם" הוא פזמון עברי שנכתב על ידי רחל שפירא והולחן על ידי נחום היימן. השיר נכתב בשנות ה-60, עוד לפני כתיבת השיר מה אברך, אך התפרסם בשנת 1984, כאשר הולחן כחלק מפרויקט של "שירי ארץ ישראל" על ידי המלחין נחום היימן. היימן חזר לארץ לאחר למעלה מעשור, אותו בילה בלונדון. הוא אסף שורה של זמרים צעירים: משה דץ, מאיר בנאי, חני ליבנה וליזה לנג, הקים עבורם את הלהקה שנקראה "להקת חופים", ובנה עבורם רפרטואר המורכב מקלאסיקות עבר שלו, יחד עם שירים חדשים שהלחין במיוחד למופע ולתקליט. בין השירים הוא בחר את השיר "אנשי הגשם" שלא היה מולחן עד אז. השיר ידוע במסתורין שבו. ראשית, מושא השיר, מי שאליה מופנה השיר. ייתכן שהדובר פונה לאישה, אך ייתכן גם שלמדינה, וכן הלאה. שנית, גיבורי השיר, שהם "אנשי הגשם". יש הנחות רבות בדבר זהותם, ויש רמזים שונים לכאן ולכאן. השיר הפך למושא לתאוריות שונות לגבי משמעויותיו הנסתרות. יש המפרשים את אנשי הגשם כדימוי לאנשי המוסד, הנחבאים אל הכלים. יש שקשרו בין הסרט למסדר אנשי הגשם אך לא ברור שהמסדר אכן קיים לפני השיר, או קם בעקבותיו. אחרים מפרשים זאת כדימוי להורים, ויש המפרטים יותר כי מדובר בהורים שיש להם ילדים עם צרכים מיוחדים (לכאורה כפראפרזה לסרט איש הגשם, אף על פי שהשיר פורסם לפני הסרט), או בהורים בקיבוצים, שילדיהם לנו בלינה משותפת והקשר ההורי עמם היה מוגבל. יש המפרשים את אנשי הגשם אף כחקלאים בקיבוץ. גישות אחרות רואות ב"אנשי הגשם", על פי רמזים בשיר, עובדים סוציאליים המסייעים ברגעי מצוקה, או אנשי חברא קדישא המסייעים במקרים של פטירת אדם אהוב, ועוד. בראיונות שונים עם המשוררת רחל שפירא, שחיברה את מילות השיר, היא לא פתרה את התעלומה. באחד הראיונות עמה, בו נשאלה במפורש על משמעות השיר, אמרה: "זה נורא מעניין מה שקרה עם השיר הזה. קודם היה טקסט והוא היה אצלי שנים, כמעט הכי הרבה שנים שאיזה שיר נמצא במגירה, אבל ראו אותו כל מיני מלחינים ויש לו הרבה מאוד מנגינות וביצועים של מה שקוראים "מיטב זמרי ישראל" באיזה קלטות כאלה במגירה נסתרת אצלי בבית. ... עד שהוא הגיע לנחצ'ה (נחום היימן), ונחצ'ה הלחין אותו בהלחנה מאד ידידותית. השיר יש בו כנראה משהו אפל שאולי חלק מהמבצעים נרתעו ממנו. המעבד היה אריק רודיך. אני חושבת שמה שהפך את השיר הזה ללהיט זה העיבוד שלו. הוא ניסה לחקות ולהדגים את כל נקישות הגשם. אבל זה לא שיר על גשם, זאת לא תחזית מזג האוויר, זה גשם אחר לגמרי... " — ריאיון של ליאת רגב עם המשוררת רחל שפירא, כאן - רשת ב', 1.08.2020 מילות השיר אנשי הגשם בפרויקט בן יהודה רות קולמן, ניתוח השיר "אנשי הגשם", הסיפרייה הציבורית דימונה ליאת רגב, ריאיון עם המשוררת רחל שפירא, לרגל יום הולדתה ה-75, כאן - רשת ב', 1.08.2020 אנשי הגשם, באוסף המוזיקה הישראלית אנשי הגשם – פירוש השיר, הטור "מילים מלים" דליה אודהליה רוס, ‏תעלומת 'אנשי הגשם' של רחל שפירא | נפתרה החידה?, באתר "סרוגים", 13 באפריל 2022
וילהלם ריינהרד (גנרל)

וילהלם ריינהרד (בגרמנית: Wilhelm Reinhard; 18 במרץ 1869 – 18 בינואר 1955) היה איש צבא גרמני אשר התפרסם בעיקר כמפקד רגימנט המתנדבים ריינהרד בימי רפובליקת ויימאר. לימים הפך לאובר-גרופנפיהרר באס אס ולחבר ברייכסטאג. ריינהרד נולד ב-18 במרץ 1869, בכפור לוטאו שנמצא אז בממלכת פרוסיה (לוטובו בתחומי פולין המודרנית). אביו וילהלם ריינהרד היה מנהל יערות. אמו הייתה מינה לבית פון קונן. לאחר שסיים את לימודיו, למד בבתי הספר לצוערים בקולם ובליכטרפלדה ולאחר מכן את בית הספר למלחמה במץ. ב-22 במרץ 1888 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-78 (פריזיה המזרחית - פרידריך וילהלם פון בראונשווייג). ב-1889 הוא הועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1901 הוצב במטה בריגדת הרגלים ה-38 בהנובר. ב-1902 הועלה לדרגת האופטמן, וב-24 באפריל 1904 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-33 (פרוסיה המזרחית - גראף רון) בגומבינן. ב-1907 הועבר לפקד על פלוגה ברגימנט הרגלים ה-163 (שלזוויג-הולשטיין) בנוימינסטר. ב-21 באפריל 1911 הועלה לדרגת מיור והועבר לרגימנט ה-5 של משמר הקיסרי בשפנדאו. ב-22 במרץ 1913 מונה למפקד הגדוד השני של המשמר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נכלל הגדוד של ריינהרד בדיוויזיית המשמר השלישית. הוא השתתף בפלישה הגרמנית לבלגיה, ולאחר מכן הועבר לחזית המזרחית והשתתף בקרב הראשון על האגמים המזוריים ובקרב לודז'. ב-18 בינואר 1915 מונה ריינהרד למפקד רגימנט הגרנדירים ה-5 של המשמר, וב-2 ביוני הועבר לפקד על רגימנט המשמר ה-4. הוא המשיך להילחם בחזית המזרחית עד סוף השנה, אז הועבר לחזית המערבית. הוא השתתף בקרב ארטואה השלישי וב-18 באפריל 1916 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-27 באוגוסט 1917 הוא עוטר בפור לה מריט. ב-20 בספטמבר 1918 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ערך מורחב – רגימנט המתנדבים ריינהרד לאחר סיום המלחמה חזר ריינהרד לברלין ויחד עם 300 חיילים נוספים מהמשמר הקיסרי הקים את רגימנט המתנדבים ריינהרד ב-24 בדצמבר 1918. ריינהרד הפך לבן-חסותו של שר ההגנה גוסטב נוסקה שאף שקל למנות אותו למפקד חיל המצב של ברלין במקום אוטו ולס. ריינהרד ואנשיו הלכו ותפסו מקום נכבד יותר ויותר בהגנה על ממשלתו של פרידריך אברט. בתחילת חודש פברואר הפך רגימנט ריינהרד ל"בריגדת ריינהרד", וצורף באופן רשמי לצבא גרמניה תחת השם "בריגדת המשמר ה-2". אנשיו של ריינהרד השתתפו בקרבות מרץ בברלין, ובמהלכם ביצעו מספר פשעים אכזריים. ב-1 באפריל הפכה הבריגדה של ריינהרד ל"בריגדה ה-15". ריינהרד עצמו הלך והקצין יותר ויותר בדעותיו הריאקציונריות, שהמאיסו אותו על מפקדי הצבא והפוליטיקאים. עם זאת, הוא היה חסין לחלוטין תודות לתמיכתו של נוסקה. בחודש אוקטובר נשא פיליפ שיידמן נאום שערורייתי שבו הוקיע את ריינהרד וקבע שהמשך התלות בו היא "בלתי נסבלת". נוסקה נזף בשיידמן יחד עם פרידריך אברט, אולם הלחצים מצד בכירי הצבא הלכו וגברו, ובדצמבר לא נותרה לנוסקה ברירה אלא לפטר את ריינהרד מהפיקוד על הבריגדה. ב-31 בדצמבר 1919 הוא עזב את הצבא. באוקטובר 1927 הצטרף ריינהרד למפלגה הנאצית (מס' חבר 63,074). ב-1936 הוא נבחר לחבר ברייכסטאג מטעם המפלגה, ונותר חבר הרייכסטאג עד סוף ימי המשטר הנאצי. ב-1933 הוא הצטרף לאס אה וב-1935 עבר לאס אס. ב-1941 הוענקה לו דרגת אובר-גרופנפיהרר. הוא מונה לראש ארגון ותיקי המלחמה. בתפקיד זה שימש עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה הוחזק במעצר במשך כמה חודשים בידי בעלות הברית המערביות. ריינהרד נפטר בדורטמונד ב-18 בינואר 1955. מדיה וקבצים בנושא וילהלם ריינהרד בוויקישיתוף וילהלם ריינהרד, בארכיון הבונדסטאג וילהלם ריינהרד, באתר auf www.dws-xip.p וילהלם ריינהרד, באתר beim Leibniz Informationszentrum Wirtschaft
פרניאופטרה

פרניאופטרה (באנגלית: Paraneoptera או Acercaria) היא על-סדרה של חרקים הכוללת כינאים, תריפסאים ופשפשאים. על הסדרה כוללת גם את הסדרה שנכחדה Permopsocida (אנ') שנמצאה במאובנים המתוארכים לעידן שמהפרמיאן הקדום (אנ') ועד אמצע הקרטיקון. גפי הפה של פרניאופטרה משקפים הרגלי האכלה מגוונים. קבוצות הבסיס ניזונות ממשטחי חיידקים, בעוד שקבוצות אחרות ניזונות מנוזלי צמחים או בעלי חיים. על הסדרה פרניאופטרה כוללת את הסדרות הבאות: פשפשאים היא סדרה של חרקים שכוללת כ-50,000-80,000 מינים של כנימות עלה, ציקדות, פשפשים ואחרים. גודלם נע בין מילימטר ל-15 סמטימטרים, והם חולקים סידור משותף של גפי הפה. סדרת תריפסאים כוללת 5,500 מינים המסווגים לשני תתי-סדרה הנבדלים בביצתם. פסיקונאים או כינאים, כוללים כ-11,000 מינים ידועים המחולקים ל-3 תת-סדרות. הסדרה הנכחדת Permopsocida (אנ') כוללת 18 סוגים המחולקים ל-3 משפחות. מדיה וקבצים בנושא פרניאופטרה בוויקישיתוף פרניאופטרה, באתר ITIS (באנגלית) פרניאופטרה, באתר NCBI (באנגלית) פרניאופטרה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Hu Li; Renfu Shao; Nan Song; Fan Song; Pei Jiang; Zhihong Li; Wanzhi Cai (23 בפברואר 2015). "Higher-level phylogeny of paraneopteran insects inferred from mitochondrial genome sequences". Scientific Reports. 5 (8527): 8527. Bibcode:2015NatSR...5E8527L. doi:10.1038/srep08527. PMC 4336943. PMID 25704094. {{cite journal}}: (עזרה) David A. Grimaldi & Michael S. Engel (2005). "The Paraneopteran Orders". Evolution of the Insects. Volume 1 of Cambridge Evolution Series. Cambridge University Press. pp. 261–330. ISBN 978-0-521-82149-0. Johnson, K. P., Smith, V. S., & Hopkins, H., Psocodea Species File | COL, www.catalogueoflife.org, Johnson, K. P., Smith, V. S., & Hopkins, H. (2022). Psocodea Species File. In O. Bánki, Y. Roskov, M. Döring, G. Ower, L. Vandepitte, D. Hobern, D. Remsen, P. Schalk, R. E. DeWalt, M. Keping, J. Miller, T. Orrell, R. Aalbu, J. Abbott, R. Adlard, E. M. Adriaenssens, C. Aedo, E. Aescht, N. Akkari, et al., Catalogue of Life Checklist (Sep 2022). https://doi.org/10.48580/dfqj-3d4, ‏Sep 2022 Huang, Di-Ying; Bechly, Günter; Nel, Patricia; Engel, Michael S.; Prokop, Jakub; Azar, Dany; Cai, Chen-Yang; van de Kamp, Thomas; Staniczek, Arnold H.; Garrouste, Romain; Krogmann, Lars (במרץ 2016). "New fossil insect order Permopsocida elucidates major radiation and evolution of suction feeding in hemimetabolous insects (Hexapoda: Acercaria)". Scientific Reports (באנגלית). 6 (1): 23004. Bibcode:2016NatSR...623004H. doi:10.1038/srep23004. ISSN 2045-2322. PMC 4785345. PMID 26961785. {{cite journal}}: (עזרה)
ממצרים גאלתנו

ממצרים גאלתנו הוא ניגון שמחה מניגוני חב"ד, הניגון נפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד, מושר בקהילות שונות וזכה לביצועים רבים. מילות הניגון לקוחות מתוך ברכת גאל ישראל, הברכה האחרונה מברכות קריאת שמע בתפילת שחרית ומתפילת נשמת כל חי: מִמִּצְרַיִם גְּאַלְתָּנוּ, מִבֵּית עֲבָדִים פְּדִיתָנוּ הניגון מורכב משתי בבות. קצבו של הניגון מתחיל בקצב רגיל וחוזרים וכופלים הבבות כמה פעמים ובכל פעם במהירות ובקול רם יותר. הניגון היה חביב על הרב הלל מפאריץ'. בשנת ה'תר"ע הביאו חסידי חב"ד מניקולייב את הניגון לאדמו"ר הרש"ב ומאז היה מתנגן בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. בחסידות חב"ד הוא מתנגן בעיקר בחודש ניסן וחג הפסח. הרבי מלובביץ' ביקש במהלך השנים לנגן אותו בהזמנויות שונות. הניגון מופיע בספר הניגונים – חב"ד ניגון מספר קפח (188). בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 1 של ניח"ח, ב־2011 הופיע באלבום פסח בירושלים ובלחיים טיש חב"ד, ב־2021 הופיע באלבום צמאה 6 בביצוע של יעקב שוואקי ועוד. הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי אלי ליפסקר, מנדי ג'רופי, שמחה פרידמן ועוד. הרבי מלובביץ מתחיל לשיר ממצרים גאלתנו אליסף חפץ מבצע ממצרים ליל הסדר מירושלים - צפו בהפקת הענק: גדולי הזמר בליל הסדר של משה ליאון (דקה 03:08) ממצרים באתר חבד אורג ממצרים באתר יוטיוב יעקב שוואקי // ממצרים גאלתנו - מתוך פרויקט "צמאה" ממצרים גאלתנו
חואדין

חואדין (ברומנית: Huedin, מבטאים: "הואֶדין", בהונגרית: Bánffyhunyad, ביידיש: הוּנְיַאד) היא עיירה במחוז קלוז' בטרנסילבניה שברומניה. חואדין ממוקמת בקצה הצפוני של הרי אפוסני (אנ') והיא ידועה ביוזמות התיירות האקולוגית שלה. לפי נתוני מפקד האוכלוסין של שנת 2011 אוכלוסיית העיירה מנתה 9,346 אנשים, מתוכם 59.32% רומנים אתניים, 28.88% הונגרים אתניים ו-11.45% צוענים. חואדין נוסדה בימי הביניים. משנת 1330 עד 1848, בעלי העיירה היו משפחת באנפי (ומהם נלקח השם ההונגרי של העיירה Bánffyhunyad). העיירה הייתה חלק מממלכת הונגריה. בשנת 1526, חואדין הפכה לחלק מנסיכות טרנסילבניה ועד 1867 הייתה חלק מהדוכסות הגדולה של טרנסילבניה. ב-1910 מנתה אוכלוסיית העיירה 5,194 תושבים, מתוכם 90.5% דיברו הונגרית. באותה תקופה, 57.5% היו קלוויניסטים, 20.7% יהודים ו-10% קתולים. מ-1918 עד 1940 הייתה העיירה חלק מרומניה. מ-1940 עד 1944, זה שוב היה חלק מהונגריה, בשל תכתיב וינה. בעיירה נמצאת כנסייה רפורמית גותית מהמאה ה-13. יהודים החלו להתיישב בעיר במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19. באותה תקופה זה היה חלק של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1877 התגוררו בעיירה 243 יהודים עד שבשנת 1910 גדל מספרם ל-1,073 שהיוו כ-22% מהאוכלוסייה הכללית. לאחר סיפוח טרנסילבניה לרומניה בעקבות תוצאות של מלחמת העולם הראשונה, עמדה האוכלוסייה היהודית על 260 בשנת 1920 בעוד במפקד 1930 נרשם 960 תושבים יהודים בחואדין. הקהילה פתחה את בית הכנסת הראשון שלה בשנת 1852. באוגוסט 1940 צפון טרנסילבניה סופחה להונגריה. המדיניות האנטישמית של ממשלת הונגריה יושמה מיד. ישיבה שהוקמה על ידי אברהם מאיר איזראעל נסגרה תוך זמן קצר לאחר הקמתה. יהודי חואדין נעצרו על ידי המשטרה ההונגרית ב-3 במאי 1944 והוחזקו בבית הכנסת המקומי, שם עונו ועברו חיפושי גוף משפילים כדי לגלות היכן החביאו את הזהב ודברי הערך האחרים שלהם. לאחר מספר ימים הם הועברו לגטו קלוז', ומשם גורשו למחנה הריכוז אושוויץ במאי-יוני 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כמה מניצולי השואה לחואדין. בשנת 1947 מנתה האוכלוסייה היהודית 345 נפשות. בשנים שלאחר מכן רובם עזבו את העיר. היהודים הנותרים היו מאורגנים בקהילה מקומית, חברה בפדרציה של הקהילות היהודיות של רומניה. בשנת 2014 חי בחואדין רק יהודי אחד. חואדין חואדין כנסייה בחואדין אנדרטה לזכר יהודי העיירה שנרצחו בשואה מדיה וקבצים בנושא חואדין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חואדין מרכז העסקים של חואדין (ברומנית) היסטוריה של הקהילה היהודית
אוניברסיטת גרינלנד

האוניברסיטה של גרינלנד (בגרינלנדית: Ilisimatusarfik Kalaallit Nunaat; בדנית: Grønlands Universitet) היא האוניברסיטה היחידה בגרינלנד. היא ממוקמת בבירה נוק. רוב הקורסים הם בשפה הדנית ומיעוטם בגרינלנדית. לאוניברסיטה היו 205 סטודנטים ב-2018, תושבי גרינלנד ברובם. יש לה כארבעה עשר עובדים אקדמיים וחמישה עובדים טכניים-מנהליים. אוכלוסיית הסטודנטים הצנועה נובעת, בין השאר, מכך שרוב הסטודנטים הגרינלנדים הולכים לאוניברסיטאות בדנמרק. אוניברסיטת גרינלנד נוסדה בשנת 1987 כדי לספק השכלה גבוהה מקומית לגרינלנד. היא הייתה ממוקמת במקור בתחנת המיסיון המורבית לשעבר של נוי הרנהוט, ועברה למתחם מחקר ייעודי, אילימרפיק, בשנת 2009. לאוניברסיטה יש תקציב של 14.8 מיליון קרונות דניות. לאוניברסיטה ארבעה מכונים: מכון ללמידה המכון למדעי הסיעוד והבריאות המכון למדעי החברה, כלכלה ועיתונאות המכון לתרבות, שפה והיסטוריה האוניברסיטה מעניקה תואר ראשון בכל החוגים ותואר שני בכל התחומים למעט תאולוגיה. מוצעות גם תוכניות דוקטורט. טינה פארס הפכה למנהלת איליסימטוסרפיק בתחילת 2009 לאחר שהרקטור לשעבר, אולה מרקוורט, התפטר במחאה על חוק האוניברסיטה החדש בדצמבר 2007. בשל המספר הקטן של אנשי סגל, שיעורים מיוחדים רבים מוצעים על ידי סגל אורח, המגיעים לעיתים קרובות מאוניברסיטאות דניות, אך מגיעים גם ממדינות אחרות. סגל אורח באיליסימטוסרפיק הם לעיתים קרובות מומחים למחקר על גרינלנד, המשלב הוראה באיליסימטוסרפיק עם המחקר שלהם בזמן שהותם בגרינלנד. ספריית האוניברסיטה מחזיקה כ-30,000 כרכים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת גרינלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גרינלנד (בגרינלנדית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גרינלנד (בדנית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גרינלנד (באנגלית) אוניברסיטת גרינלנד, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת גרינלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת גרינלנד, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת גרינלנד, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת גרינלנד, סרטונים בערוץ היוטיוב "Enrolled students". uk.uni.gl. נבדק ב-8 אפר' 2020. {{cite web}}: (עזרה) About the University (אורכב 28.09.2007 בארכיון Wayback Machine). "ca. 150 studenter; 14 lærere foruden rektor samt 5 teknisk-administrativt ansatte." Kim A. McDonald. "Modest University Aims to Serve Greenland's Particular Needs". chronicle.com. אורכב מ-המקור ב-2008-12-02. נבדק ב-2007-12-03. Organisation for Economic Co-operation and Development. Secretary-General (1 בינואר 2011). NORA Region: The Faroe Islands, Greenland, Iceland and Coastal Norway. OECD Publishing. p. 67. ISBN 978-92-64-09762-9. נבדק ב-20 באפריל 2012. {{cite book}}: (עזרה) "Member survey report for: Ilisimatusarfik/University of Greenland". uarctic. נבדק ב-2007-12-03.(הקישור אינו פעיל) "Rektorer kvitter jobbet i protest". 30 נוב' 1999. נבדק ב-8 אפר' 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות

אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות (באנגלית: European Girls' Mathematical Olympiad; בראשי תיבות: EGMO) היא תחרות ידע במתמטיקה בהשתתפות נערות. התחרות נוסדה בשנת 2012 בהשראת אולימפיאדת המתמטיקה הסינית לנערות, ומתקיימת מדי שנה. התחרות מתקיימת באירופה, אך משתתפות בה נציגות ממדינות שמחוץ לאירופה, בהן יפן, פרו וישראל. התחרות נערכה לראשונה בקיימברידג' שבבריטניה, ומאז נערכה בתשע מדינות נוספות באירופה. מספר המדינות המשתתפות גדל מ-19 בתחרות הראשונה ל-54 בתחרות העשירית, ומספר הנערות המתחרות גדל מ-61 בתחרות הראשונה ל-213 בתחרות העשירית. עד שנת 2022 השתתפה ישראל בשבע תחרויות. התחרות דומה באופיה לאולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית, וכוללת שני מבחנים, המתקיימים תוך יומיים, שבכל אחד מהם שלוש שאלות, אותן על המשתתפות לפתור תוך ארבע וחצי שעות למבחן. הציון שניתן לכל שאלה הוא בין 0 ל-7, כך שהציון המרבי שניתן לקבל הוא 42. המדינות המשתתפות שולחות נבחרות בנות ארבע נערות שגילן פחות מעשרים שנה וטרם למדו באוניברסיטה. המדליות לזוכות בתחרות ניתנות לפי הכללים הבאים: 1/12 מהמתחרות בעלות הציון הגבוה ביותר מקבלות מדליית זהב. 1/6 המתחרות הבאות מקבלות מדליית כסף. 1/4 המתחרות הבאות מקבלות מדליית ארד. כל מי שלא קיבלה מדליה אבל קיבלה ניקוד מרבי על אחת משש השאלות זוכה בציון לשבח. עשר המדינות המובילות מבחינת מספר המדליות הן: ישראל התחילה להשתתף באולימפיאדה זו בשנת 2016 וזכתה בשנה זו בשתי מדליות כסף. בשנת 2017 דורגה ישראל במקום השישי, שזה הישג השיא שלה, וזכתה בשלוש מדליות כסף (ירדן מודעי, שירה בן דור ומאיה נוה). בשנת 2018 זכתה ישראל במדליות זהב וכסף. בשנת 2020 זכתה ישראל במדליית כסף (נגה פרידמן) ושתי מדליות ארד. בשנת 2021 דורגה ישראל במקום התשיעי וזכתה בשתי מדליות. נגה פרידמן זכתה בזהב ויערה שולמן זכתה במדליית כסף. בשנת 2022 שוב דורגה ישראל במקום התשיעי. כל ארבע חברות הנבחרת זכו במדליות. נגה פרידמן שוב זכתה בזהב (ובמדליה שלישית ברציפות), ונגה לבין, יערה שולמן ותמר פאר זכו במדליית הארד. אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית אולימפיאדת המדע הבינלאומית לנוער נבחרות ישראל במדעים אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות EGMO 2012: Information אורי סלע‏, גאווה: כל הנבחרת הישראלית באולימפיאדת המתמטיקה זכתה במדליות, באתר וואלה, 12 באפריל 2022 "EGMO 2012". "EGMO 2013". "EGMO 2014". "EGMO 2015". "EGMO 2016". "EGMO 2017". "EGMO 2018". "EGMO 2019". "EGMO 2020". "EGMO 2021". "EGMO 2022". EGMO 2023 EGMO 2024 ישראל, באתר התחרות שלוש מדליות כסף לנבחרת ישראל במתמטיקה לנערות באולימפיאדה האירופית, באתר אוניברסיטת תל אביב האולימפיאדה האירופית במתמטיקה: מדליות זהב וכסף לתלמידות מחיפה, באתר 107.5FM הישג לנבחרת ישראל באולימפיאדת המתמטיקה, באתר "סרוגים", 22 באפריל 2020 אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות 2021, באתר משרד החינוך EGMO: Nogah Friedman, באתר הרשמי של התחרות תמר טרבלסי חדד, שלישית באירופה במתמטיקה: ההישג המרשים של נגה מרחובות, באתר ynet, 13 באפריל 2022