ברטרם תומאס

ברטרם סידני תומאס (Bertram Sidney Thomas;‏ 13 ביוני 1892 – 27 בדצמבר 1950) היה דיפלומט בריטי שפעל במזרח התיכון, חוקר ארצות, מזרחן וסופר. נודע כאירופי הראשון שחצה את מדבר א-רובע אל-ח'אלי. נולד בבריסטול. למד בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. במלחמת העולם הראשונה הוצב בבלגיה, וב-1916–1918 שירת במסופוטמיה (לימים עיראק). בתום המלחמה ועד 1922 פעל שם כעוזרו של ארנולד וילסון במינהל האזרחי, ומ-1922 עד 1924 שירת כעוזר הנציג הבריטי באמירות עבר הירדן (לימים ממלכת ירדן). ב-1925 מונה ליועצו של תיימור בן פייסל (אנ'), שליט סולטנות מסקט ועומאן (אנ') (לימים עומאן), בניהול הכספים ובהמשך תיפקד כראש הקבינט שלו. בעמדה זו החזיק עד לפרישתו של הסולטן ב-1932. בתקופה שבה חי בעומאן חקר ותיעד היבטים שונים של ארץ זו – מבעלי חיים וצמחים ועד האנשים לשבטיהם, מנהגיהם ולשונותיהם. בין היתר, עסק במדידת גולגולות של תושבי האזור לצורך אִפיונם במונחי האנתרופולוגיה הפיזית. ב-1929 פרסם בבטאון החברה הגאוגרפית המלכותית את מחקרו על "אזורי הסְפר הדרומיים-מזרחיים של א-רובע אל-ח'אלי". ב-1930 ראה אור ספרו "הערבים", וב-1931 פורסם ספרו "אזעקות ומסעות בערב". תומאס נודע בעיקר בספרו מ-1932 "ערב המאושרה" (Arabia Felix), שבו תיאר את נופי דרום ערב, תושביו ותרבותם. בתקופת שירותו בעומאן, ובהיותו חובב טבע, ערך לא אחת מסעות קצרים במרחב הקרוב. ב-10 בדצמבר 1930 יצא עם צוות מקומיים קטן למסע במזרח ימת החול האימתנית א-רובע אל-ח'אלי, שבו עבר במשך חודשיים כאלף קילומטרים מנמל סלאלה בחוף הים הערבי ועד דוחה שלחוף המפרץ הפרסי. ברטרם תומאס היה האירופי הראשון שצלח את המדבר הזה. הנוסע והסופר הבריטי וילפרד תסיגר, שחצה את מדבר א-רובע אל-ח'אלי בשנות ה-40, נוכח שתומאס שמור בזכרונם של מלוויו הבדואים כאדם "מעורר כבוד, אמיץ וסובלני". ב-1942–1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, והודות לידע שלו בערבית ובהוויות המזרח התיכון, שירת כקצין הסברה מטעם משרד המידע הבריטי באזור המפרץ מבסיסו בבחריין. מ-1943 ניהל את המרכז המזרח-תיכוני ללימודים ערביים (אנ') (MECAS) בירושלים, שבו הוכשרו קציני צבא בריטים בלימודי השפה הערבית. תומאס המשיך למלא תפקיד זה גם אחרי שהמרכז עבר לתקופת-מה לעיר זרקא בירדן וממנה ב-1949 לביירות שבלבנון. ב-1948–1949 שימש כיועץ לחברת הנפט "שֶׁל". ב-27 בדצמבר 1950, זמן קצר אחרי שובו מהמזרח לאנגליה, מת בעיר הולדתו ונקבר בה. לנוכח הידע הגאוגרפי שתרם על ערב ובייחוד אחרי חציית "הרֶבע הריק" כובד ב-1931 במדליית המייסדים (אנ') של החברה הגאוגרפית המלכותית וכן במדליית הזיכרון לריצ'רד פרנסיס ברטון של החברה האסייתית המלכותית של בריטניה הגדולה ואירלנד. ב-1932 קיבל את מדליית ליווינגסטון (Livingstone Medal) של החברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד ואת מדליית קולאם (אנ') של החברה הגאוגרפית האמריקאית (אנ') (AGS). ב-1920 הוענקה לברטרם תומאס דרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית על שירותו הצבאי (O.B.E. (Mil.)), וב-1949 – דרגת עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (CMG). ב-1928 הוענק לו אות מסדר אל-סעיד של סולטנות עומאן. שני זוחלים המצויים בדרום חצי האי ערב נקראו על שמו – נחש מסוג זעמן (אנ') ומין של חרדון צב (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ברטרם תומאס בוויקישיתוף Wilfred Thesiger, "Obituary: Bertram Sidney Thomas, C.M.G., O.B.E.", The Geographical Journal 117 (1951), pp. 117–119 Elizabeth Monroe, "Across The Rub 'Al-Khali", Saudi Aramco World (Nov-Dec 1973), pp. 6–13 John Ure, "Thomas, Bertram Sidney", Oxford Dictionary of National Biography (October, 2008) Francis Owtram, "Preparation Pays Off: Bertram Thomas and the Crossing of the Empty Quarter", Untold Lives Blog, British Library (10 Dec 2015) תומאס היה הראשון שזיהה שתיים מהשפות הייחודיות לדרום ערב – חרסוסית ובטחרית Francis Owtram, "Skull Measuring, Oil Seepages and Desert Crossings: Bertram Thomas and the Exploration of the Arabian Peninsula", Qatar Digital Library (30.4.2019) Bertram Thomas, "The South-Eastern Borderlands of Rub' al Khali", The Geographical Journal 73 (No. 3, 1929), pp. 193–212 The Arabs: The Epic Life Story of a People Who Have Left Their Deep Impress on the World Alarms And Excursions In Arabia Arabia Felix: Across the Empty Quarter of Arabia דיווחו על המסע פורסם עד מהרה בבטאון החברה הגאוגרפית המלכותית: Bertram Thomas, "A Camel Journey across the Rub' Al Khali", The Geographical Journal 78 (No. 3, 1931), pp. 209-238 ליתר דיוק בעיירה שמלאן (אנ') הסמוכה לביירות; המרכז ללימודים ערביים, שכונה "בית ספר למרגלים", חדל לפעול ב-1978 פרטי קבורתו ומצבתו; מקורות אחדים מציינים את מקום מותו כקהיר, מצרים, אך על פי בני משפחתו מת בבית שבו נולד