אניבאלה דה גאספריס

אניבאלה דה גאספריס (באיטלקית: Annibale de Gasparis‏, 9 בנובמבר 1819 - 21 במרץ 1892) היה מתמטיקאי ואסטרונום איטלקי. מנהל מצפה הכוכבים בנאפולי מ-1864 ועד 1889. לזכותו נזקפים גילוי 9 אסטרואידים ועוד תרומות בשערוך מסלולים ואסטרונומיה. דה גאספאריס נולד ב-1819 בבויארה (Bugnara) שבנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו באיטליה. אביו היה רופא. הוא למד בסמינרים של סולמו (סולמונה המודרנית (אנ')) וקייטי. הוא המשיך בעצמו בלימודי המתמטיקה והקלאסיקה. בשנת 1838 עבר לנאפולי ללמוד הנדסה בבית הספר של הגשרים והדרכים (שהפך לימים להיות הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת נאפולי). לאחר שנה התקבל ללימודי אסטרונומיה במצפה הכוכבים של קמפודימונטה שבנאפולי (Astronomical Observatory of Capodimonte) תחת הנהלתו של האסטרונום והמתמטיקאי ארנסטו קפוצ'י (איט'). דה גאספאריס למד מתמטיקה ומכניקת גופים בחלל ופרסם את מאמרו המדעי הראשון בשנת 1845 אודות מסלול כוכב הלכת המינורי וסטה. עבור מחקרו זה, הוא קיבל בשנת 1846 תואר לשם כבוד במתמטיקה מאוניברסיטת נאפולי. במהלך אביב העמים בשנת 1848 הוא השתתף בפעילות המהפכה, אולם הצליח להתחמק מעונש בכך שהקדיש למלך פרננדו השני את גילויו הראשון - האסטרואיד היגיאה. דה גאספריס גילה את האסטרואיד ב-12 באפריל 1849, ומנהל מצפה הכוכבים ארנסטו קפוצ'י הציע לקרוא לו Igea Borbonica (היגיאה בורבוניקה, על שם בית בורבון, ששלטו בממלכת שתי הסיציליות בו נאפולי נמצאת). המלך נתן לו קיצבה לכל החיים כאות הוקרה. עם נפילת שושלת בורבון, נעלמה גם הקצבה השנתית. בשנת 1850 קפוצ'י הודח ממשרתו עקב השתתפותו במהפכה ודה גאספריס סירב לקבל את המשרה בגלל תמיכתו בקפוצ'י. דה גאספריס המשיך במחקרו וגילה עוד 8 אסטרואידים בין השנים 1851–1864. על תגליותיו הוא קיבל בשנת 1851 את מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה, והתקבל עמית בחברה המלכותית לאסטרונומיה (אנ'). בשנת 1858 מונה כפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת נאפולי. דה גאספריס מונה להיות מנהל מצפה הכוכבים בנאפולי בשנת 1864, תפקיד אותו מילא עד 1889. בשנת 1848, דה גאספריס התחתן עם ג'וזפינה רוסו. לזוג נולדו 9 ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בילדותם. דה גאספריס פרסם למעלה מ-200 מאמרים מדעיים במתמטיקה, מכניקת גופים בחלל, אסטרונומיה ומטרולוגיה. לעיתים היה כותב את שמו גם כ Annibal de Gasparis. לזכותו של דה גאספריס נספרים גילויים של 9 אסטרואידים, לא כולל אסטרואיד 14 Irene, אותו גילה עצמאית, אולם הגילוי נזקף לזכותו של ג'ון ראסל הינד שגילה מספר ימים קודם. דה גאספריס זכה בפרס לאלנד ארבעה פעמים, מ-1849 ועד 1853. בשנת 1851 הוא זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה. ב-20 בינואר 1861 הוא מונה לסנטור של ממלכת איטליה עבור תרומותיו למדע. על שמו נקרא האסטרואיד 4279 De Gasparis וגם מכתש דה גאספריס(אנ') שעל הירח. זוכה אות מסדר העיט האדום (אנ') של ממלכת פרוסיה ואות מסדר הורד (אנ') של האימפריה הברזילאית. מדיה וקבצים בנושא אניבאלה דה גאספריס בוויקישיתוף Airy, G. B. "An Address delivered at the Annual General Meeting of the Society, February 15, 1851, on presenting the Honorary medal to Dr. Annibale de Gasparis". Memoirs of the Royal Astronomical Society. 20: 226–230., Bibliographic Code: 1851MmRAS..20..226A (4279) De Gasparis In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_4239. ISBN 978-3-540-29925-7. Virginia Trimble, Thomas R. Williams, Katherine Bracher, Richard Jarrell, Jordan D. Marché, F. Jamil Ragep (2007). Biographical Encyclopedia of Astronomers - Annibale De Gasparis. Springer Science & Business Media. p. 408. ISBN 9780387304007.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Gargano, Mauro (2011). "Ausonia: il pianetino dell'Unità d'Italia". Giornale di Astronomia (באיטלקית). 37 (4): 10–20. doi:10.1400/175056. ISSN 1724-0468. (83) Beatrix In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_84. ISBN 978-3-540-29925-7. A. Gaudin (Paris) (10 במרץ 1854). "Academie des Sciences". La Lumière: journal non politique... : beaux-arts, héliographie, sciences. Société héliographique (France). {{cite journal}}: (עזרה) "Gold Medal Winners" (PDF). RAS. 2019. נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Gargano, Mauro. "Annibale de Gasparis". Polvere di Stelle: the cultural heritage of Italian astronomy. אורכב מ-המקור ב-2016-10-27. "DE GASPARIS Annibale". Senato della Repubblica. נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה)