מבצע יאשי-קישינב

מבצע יאשי-קישינב הוא השם שניתן בהיסטוריוגרפיה הסובייטית למתקפה אסטרטגית של הצבא האדום בשטח רומניה, שנערכה במחצית השנייה של חודש אוגוסט 1944. במהלך המבצע הנחילו כוחות הצבא האדום תבוסה מוחצת לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, שכללה ארבע ארמיות (שתי ארמיות גרמניות ושתי ארמיות רומניות), כיתרו והשמידו את הארמייה הגרמנית השישית (שהוקמה מחדש לאחר השמדתה בקרב סטלינגרד), ואילצו את שרידי הכוחות הגרמניים לסגת במהירות להונגריה. בעקבות הצלחת המתקפה השתלט הצבא הסובייטי במהירות על רומניה ובולגריה, וברומניה התחוללה הפיכה, שהביאה להדחתו של אנטונסקו, ולמעבר של רומניה ממחנה הציר למחנה בעלות הברית. המבצע נחשב אחד המבצעים הצבאיים המוצלחים ביותר של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. לקראת אוגוסט 1944 נוצר באזור הבלקנים מצב מתאים למתקפה סובייטית חדשה. בעקבות מבצע בגרטיון והמתקפות הסובייטיות שבאו בעקבותיו בקיץ 1944, נאלץ הפיקוד העליון הגרמני להעביר מאזור זה לבלארוס, פולין וצפון אוקראינה 12 דיוויזיות, ובכך החליש במידה רבה את קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, שהגנה על שטח רומניה. קבוצת הארמיות נותרה עם 3 דיוויזיות ניידות בלבד (דיוויזיית הפאנצר ה-13, דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-10, ודיוויזיית השריון הרומנית ה-1). הגרמנים בנו ברומניה מערך ביצורים חזק, שכלל שלוש רצועות הגנה עיקריות, ונשען על הנהרות דניסטר וסירט. מערך שהוכיח את עוצמתו במהלך הדיפת שורת מתקפות סובייטיות באפריל-יוני 1944 (מבצע יאשי-קישינב הראשון) . ב-4 באוגוסט אדולף היטלר נפגש עם יון אנטונסקו ושכנע אותו שהורמאכט מסוגל להגן על רומניה. היטלר דרש מאנטונסקו הצהרה שרומניה לא תנסה לצאת ממעגל המלחמה ולהגיע להסכם כלשהו עם בעלות הברית, וכן שאחזקת כוחות וורמאכט בשטחה תהיה על חשבונה. במקביל, אישים בהנהגת רומניה החלו לחשוש מתבוסת גרמניה במלחמה ומכיבוש רומניה על ידי הצבא האדום. הפיקוד הסובייטי העריך ששתי הארמיות הרומניות, שהגנו על האגפים של הארמייה הגרמנית השישית, חלשות יחסית, ולכן יש למקד את המתקפה בגזרות החזית שהוחזקו על ידן, או בנקודות התפר בינן לבין הארמייה השישית. בהתאם לכך הוחלט שהחזית האוקראינית השנייה תתקוף מצפון מערב לעיר יאשי ואילו החזית האוקראינית השלישית תתקוף מדרום לעיר בנדרי. הפיקוד הגרמני לא ציפה למתקפה סובייטית גדולה באזור הבלקן, ולא העריך נכונה את תוכנית המתקפה הסובייטית. צי הים השחור היה צריך לתמוך במתקפה ולהפגיז את הנמלים הרומניים בקונסטנצה וסולינה. כוחות הצבא הסובייטי שהשתתפו במתקפה כללו שתי חזיתות (קבוצות ארמיות) : החזית האוקראינית השנייה בפיקוד רודיון מלינובסקי: הארמייה ה-27 הארמייה ה-40 ארמיית המשמר השביעית ארמיית הטנקים השישית הקורפוס המשוריין ה-18 הקבוצה הניידת גרושקוב קורפוס הפרשים של המשמר ה-5 הקורפוס המשוריין ה-23 הארמייה ה-52 ארמיית המשמר הרביעית הארמייה ה-53 ארמיית האוויר החמישית החזית האוקראינית השלישית בפיקוד פיודור טולבוחין ארמיית ההלם החמישית הארמייה ה-57 הארמייה ה-37 קורפוס הפרשים של המשמר ה-4 הקורפוס הממוכן של המשמר ה-4 הארמייה ה-46 הקורפוס הממוכן ה-7 ארמיית האוויר ה-17 צי הים השחור בפיקוד פיליפ אוקטיאברסקי קבוצת ארמיות דרום אוקראינה בפיקוד יוהנס פריסנר: קבוצת ארמיות והלר בפיקוד אוטו והלר: עתודת קבוצת הארמיות דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-10 הדיוויזיה ה-153 הארמייה הגרמנית השמינית הקורפוס ה-17 דיוויזיית היגר ה-8 הדיוויזיה ההררית ה-3 הקורפוס הרומני ה-7 הדיוויזיה ה-8 החטיבה ההררית ה-103 החטיבה ההררית ה-104 הקורפוס הרומני ה-1 הדיוויזיה ה-6 הדיוויזיה ה-20 הקורפוס הרומני ה-5 דיוויזיית המשמר הדיוויזיה ה-4 קורפוס הפאנצר ה-57 הדיוויזיה ה-46 הדיוויזיה הרומנית ה-1 הדיוויזיה הרומנית ה-13 דיוויזיית השריון "רומניה הגדולה" הארמייה הרומנית הרביעית הקורפוס ה-6 הדיוויזיה ה-5 החטיבה ההררית ה-101 הדיוויזיה הגרמנית ה-76 הקורפוס ה-4 הדיוויזיה ה-3 הדיוויזיה ה-7 החטיבה ההררית ה-103 הקורפוס הגרמני ה-4 הדיוויזיה ה-79 הדיוויזיה ה-376 קבוצת ארמיות דומיטרסקו בפיקוד פטרה דומיטרסקו: עתודת קבוצת הארמיות דיוויזיית הפאנצר ה-13 דיוויזיית הפרשים הרומנית ה-1 הארמייה הגרמנית השישית הקורפוס ה-7 הדיוויזיה ה-106 הדיוויזיה ה-370 הדיוויזיה הרומנית ה-14 הקורפוס ה-44 הדיוויזיה ה-62 הדיוויזיה ה-258 הדיוויזיה ה-282 הדיוויזיה ה-335 הקורפוס ה-52 הדיוויזיה ה-161 הדיוויזיה ה-294 הדיוויזיה ה-320 הקורפוס ה-30 הדיוויזיה ה-384 הדיוויזיה ה-302 הדיוויזיה ה-257 הדיוויזיה ה-15 הדיוויזיה ה-306 הארמייה הרומנית השלישית הקורפוס ה-29 הדיוויזיה ה-9 הדיוויזיה הרומנית ה-21 הדיוויזיה ההררית הרומנית ה-4 הקורפוס הרומני ה-3 הדיוויזיה ה-2 הדיוויזיה ה-15 הקורפוס ה-2 הדיוויזיה ה-9 החטיבה ה-110 צי האוויר הרביעי של הלופטוואפה וחיל האוויר הרומני. המבצע החל ב-20 באוגוסט בבוקר בהפגזה מקדימה עזה. חיילים סובייטים ציינו שההרעשה הארטילרית הייתה כה כבדה ויעילה עד שהיחידות שהחזיקו בקווי ההגנה הקדמיים הושמדו והיחידות התוקפות לא נתקלו בהתנגדות ממשית במהלך קרב ההבקעה. לקראת מחצית היום הצבא האדום הצליח לפרוץ גם קו הביצורים השני. ארמיית המשמר המשוריינת ה-6 הוטלה למערכה וניצלה את הפרצה בקווי הציר להתקדמות מהירה לעורפם. בהתאם לעדותו של המפקד הגרמני יוהנס פריסנר הוא התחיל לאבד שליטה על כוחותיו. העברת תגבורות לאזור לא הצליחה להביא לשינוי של ממש במהלך הקרב. לקראת סוף 21 באוגוסט נפרץ גם קו ההגנה השלישי ובחזית שרוחבו כ-60 ק"מ הצבא האדום התקדם ב-40 ק"מ תוך כיבוש העיר יאשי. ב-21 באוגוסט הסטבקה הבינה שקיים פוטנציאל לכיתור כוח גרמני-רומני משמעותי. באותו יום הצבא האדום הצליח להביא לנתק בין הארמייה הגרמנית השישית לבין הארמייה הרומנית השלישית. יוהנס פריסנר החליט על העברת הכוחות לגדה המערבית של נהר פרוט. המתנה לקבלת אישור מפיקוד העליון גרמה לכך שזמן יקר אבד וגרמנים היו בסכנה של כיתור. ב-23 באוגוסט טבעת הכיתור נסגרה. הארמייה הרומנית השלישית כותרה באזור החוף וב-24 באוגוסט נכנעה. באותו יום טבעת הכיתור בו היו 18 דיוויזיות נסגרה סופית. ב-26 באוגוסט הצבא האדום הגיע לגבול המדיני. הקריסה מהירה של החזית השפיעה על המצב הפוליטי בבוקרשט. בעקבות האירועים בחזית ב-23 באוגוסט החל מרד בבירה. מיכאי הראשון, מלך רומניה תמך במורדים ויון אנטונסקו נעצר. ראש הממשלה החדש קונסטנטין סנטסקו הודיע על סיום הלחימה. ב-24 באוגוסט הפציץ הלופטוואפה את בוקרשט והוורמאכט החל במתקפה לכיוון הבירה. הממשל החדש ביקש עזרה מהממשל הסובייטי. הפיקוד הסובייטי החליט לפצל את הכוחות ולהעביר חלק משמעותי לכיוון בוקרשט. יתר הכוח המשיך בלחץ על יחידות גרמניות מכותרות. ב-29 באוגוסט הפסיק הכוח הגרמני המכותר את הלחימה. ב-31 באוגוסט נכנס הצבא האדום לבוקרשט. ב-12 בספטמבר נחתם הסכם על סיום הלחימה בין רומניה לבין ברית המועצות, בריטניה וארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מבצע יאשי-קישינב בוויקישיתוף תיאור מפורט של המבצע