סבאדל

סבאדל (בקטלאנית: Sabadell; בלטינית: Sabatellum) היא העיר השנייה בגודלה (אחרי טראסה) בנפת ואלייס אוקסידנטל (Vallès Occidental) במחוז ברצלונה בקטלוניה, ספרד. העיר נמצאת בדרום הנפה על גדת נהר ריפול, 20 ק"מ צפונית לברצלונה. סבאדל נמצאת 190 מטרים מעל פני הים ומשמשת בירת הנפה. סבאדל הייתה חלוצת המהפכה התעשייתית בקטלוניה במפעלי הטקסטיל שקמו בה, יחד עם העיר היריבה טראסה. באמצע המאה ה-19 היא הייתה לעיר המובילה בספרד בעיבוד צמר, וזכתה לכינוי "מנצ'סטר הקטלאנית". למעלה ממאה שנים אחר כך עדיין ניתן עדיין לראות בעיר רבים מבנייני מפעלי הטקסטיל, רבים מהם שופצו והוסבו לבנייני מגורים או למתן שירותים אחרים. בעשור השני למאה ה-21 סבאדל היא עיר מסחר ותעשייה, ללא פעילות חקלאית משמעותית. סבאדל יושבת בצומת תחבורה מרכזי, שני כבישים מהירים חולפים סמוך לעיר: כביש C-58 (מברצלונה למנרסה) וכביש AP-7 (מצרפת וז'ירונה לטרגונה, ולנסיה ואנדלוסיה), כבישים נוספים מקשרים בין סבאדל לערים סמוכות, בהן טראסה. מסילת רכבת חוצה את העיר (קו ברצלונה - ליידה). קו רכבת נוסף מברצלונה מסתיים בעיר. בתקופה הרומית שכן במקום כפר קטן בשם אראגונה. בימי הביניים התפתח היישוב לעיירה בשם אראונה, או ארהונה. אף על הגדה הנגדית של הנהר שכן בימי הביניים כפר קטן בשם סבאדל, אשר מנה בשנת 1378 כ-600 אנשים (152 בתים). הכפר סבאדל היה מוקף חומה, אבל גידול אוכלוסיית היישוב במאה ה-16, הביאה להתיישבות מחוץ לחומות. באותו עת החלה תעשיית הטקסטיל ביישוב, בעיקר בגדים עשויים צמר. תעשיית הצמר התפתחה במשך מאות שנים, ובשנת 1800 מנתה אוכלוסיית היישוב היה כ-2,000 תושבים. המאה ה-19 הביאה שתי התפתחויות חשובות ליישוב: בשנת 1856 נסללה מסילת רכבת ליישוב, ובשנת 1877 היישוב זכה למעמד של עיר. במפקד האוכלוסייה בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 23,044 תושבים. העיר הפכה ליצרנית צמר בגדים הראשית בספרד, ושמעה נודע ברחבי תבל. תנועת המודרניזם קטלאני (הקרובה לאר נובו) היוותה השפעה חשובה על הארכיטקטורה של העיר בתחילת המאה ה-20 ומבנים ייחודיים שנבנו בהשפעת תנועה זו קיימים עד היום בעיר. בתחילת המאה ה-20, סבאדל, ולצידה טראסה, היו ערים שהתבססו על תעשיית הטקסטיל, זאת באזור עני במשאבי טבע. אוכלוסיית העיר גדלה פי שמונה, בזכות גידול מהיר בתעשיית הטקסטיל והמתכות. העיר אף עברה מודרניזציה במגזר השירותים. הפעילות התעשייתית המואצת הביאה לסבאדל גלי הגירה בשנות ה-50, ה-60 ושנות ה-70 המוקדמות, אשר גרמו להתפשטות עירונית בלתי מבוקרת והקדמת מספר שכונות חדשות. מאז תחילת המאה ה-20 קיימת יריבות בין טראסה וסבאדל, רצון שתי הערים להיות בירת נפת ואלייס אוקסידנטל, בתקופת עליית תעשיית הטקסטיל. צמיחת התעשייה המקומית וגידול מהיר של האוכלוסייה הביאו לעליית תנועות פועלים שהתחלקו לשלושה פלגים: קטלאנית-לאומית, סוציאליסטית, ואנרכיסטית, אשר היו בעלות השפעה רבה בעיר עד לפרוץ מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939). ניצחון הפשיסטים במלחמת האזרחים הביא לעצירה זמנית בהתפתחות העיר, אולם בשנות החמישים התאוששה התעשייה. התאוששות זו הביאה להגירה פנימית של אוכלוסייה מאנדלוסיה, מורסיה, אקסטרמדורה, קסטיליה וחלקים אחרים של ספרד, כוח אדם שנדרש לתעשיות הטקסטיל והמתכת. פעם נוספת החלה בעיר פעילות פוליטית נגד משטרו של פרנסיסקו פרנקו בתמיכת של הכנסייה הקתולית. משבר האנרגיה העולמי בשנת 1973 ומותו של פרנקו בשנת 1975 הביאו לשינויים במדינה בכלל ובסבאדל בפרט. משבר האנרגיה אילץ את העיר לגוון את הפעילות הכלכלית. לצד התעשיות המסורתיות, החלה בעיר פעילות מסחר ופנאי אשר אפשרה המשך פיתוח כלכלי של העיר. בעיר משחקת קבוצת הכדורגל סבאדל, שהישג השיא שלה היה העפלה לגמר גביע המלך הספרדי. נובה קראו אלטה, אצטדיונה של הקבוצה, היה אחד מהאצטדיונים שאירחו את משחקי הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה ב-1992. מדיה וקבצים בנושא סבאדל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סבאדל (בקטלאנית, בספרדית ובאנגלית) אתר עיריית סבאדל סבאדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)