laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כמו גדולים

"כמו גדולים" היא קלטת וידאו ביתית ומאוחר יותר בהוצאה משופרת ב-DVD לילדים משיריו של הזמר אריק איינשטיין, שיצאה במרץ 1991. בקלטת משולבים מערכונים קצרים בכיכובם של מוני מושונוב וצבי שיסל, המגלמים בקלטת ילדים זו שני סבלים הגוררים ארגז ענק במעלה גרם מדרגות מתפתל ונתקלים במפתיע באריק, בחבורת ילדים, בלהטוטנים, בליצנים ובמספרי סיפורים המגיחים מן הארגז. השניים, הרואים בכך רווח גדול, משתדלים לעשות עבודתם נאמנה אך מדי פעם מנסים גם הם לשיר, לרקוד ולנגן, דבר היוצר מגוון פספוסים ונפילות המשמשות, לצד מערכונים רגילים, כרגעי צחוק בקלטת. קטע לדוגמה הוא קטע בו מושונוב ושיסל מורידים ארגזים ממדף גבוה וחוסר התמרון ביניהם עולה להם בלא מעט כאבי ראש. שירים רבים המופיעים בקלטת הם להיטים של איינשטיין, ביניהם "עוף גוזל", "קילפתי תפוז" ו"גברת עם סלים". השירים זוכים למעין קליפים. איינשטיין עצמו מופיע בקלטת. ידוענים רבים הופיעו בקלטת כילדים, וביניהם: בנו של מוני מושונוב, השחקן מיכאל מושונוב, הזמר יפתי, הדוגמנית בר רפאלי, השחקן-מדבב דורון בן עמי, הדוגמנית רומי אבולעפיה והבמאי אסף קורמן. כהופעה "בוגרת", משתתף יוסף המספר (שמאז חזר בתשובה) מספר לילדים סיפור על ילד שהתעקש לישון עם בעלי חיים שונים (ולא רק מתקבלים על הדעת ככלב וחתול) בבית סבתו והתקשה לישון משום שדבר מה הפחיד אותו - דבר מה שהסתבר לו ולקהל הצופים שהוא דלת חורקת ולא יותר. בקלטת הראשונה מתוך שתיים ניתן למצוא כותבים שונים (שמות השירים, הכותבים והמלחינים מופיעה בסוף הקלטת, בכותרות הסיום) ובהם יהונתן גפן ("הצריך הזה", "כמה שרציתי כלב"), חיה שנהב ("אדון שוקו", "גברת עם סלים") ולאה גולדברג ("מה עושות האיילות בלילות"), לצד איינשטיין עצמו ("עוף גוזל", השיר שסוגר את הקלטת הראשונה). הקליפ ל"מה עושות האיילות" משלב אנימציה משולבת-וידאו ובה נראית טלוויזיה מצוירת מרחפת שבה נראית דמותו של איינשטיין שרה חלקים מהשיר. הקליפ לשיר "אדון שוקו" משלב ציורים שהוגדלו כרקע, צילום וידאו ובובות שטוחות בצורות של ראשים הנעות בקצב השיר, שניתן לראות שמונעות על ידי הילדים, שיושבים מאחור על כיסאות ומחזיקים את הראשים. ב"שבת בבוקר" מוקצן עניין הבובות ומשולבות בו בובות בגודל אנושי המגלמות את אמא (ששותה "המון" קפה ומנדנדת את הילד בפארק) ואת אבא (שקורא "המון" עיתון עם הילד בפארק, בין השאר). ב"במדינת הגמדים" נעשה שימוש באנימציית תלת-מימד של דמויות זזות+רקע ושוב, איינשטיין מופיע בדמותו הוא כברוב הקליפים בקלטת זו ובקלטת ההמשך, חובש מדי פעם כובע. אריק איינשטיין מוני מושונוב צבי שיסל יוסף המספר ירוסלב יעקובוביץ' יוני רכטר יוני רכטר ירוסלב יעקובוביץ כבלים כמו גדולים 2 כמו גדולים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לחלום עם אריק: קלטת הילדים שגידלה את כולנו, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2013 "כמו גדולים", באתר אידיבי "כמו גדולים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
רב אחא משבחא

רב אחא (ידוע גם בשם אחאי) משַבָּחָא שבבבל (ד'ת"מ (680) לערך - סביבות ד'תק"כ (760)) היה מחכמי פומבדיתא שבבבל. נודע בעקבות ספרו, השאילתות. השאילתות הוא הספר הראשון שנתחבר לאחר חתימת התלמוד, ונקרא ע"ש מחברו. בעקבות מינוי לגאון של רב נטרוני בר רב אמונה שהיה כפוף לרב אחא, על ידי שלמה בר חסדאי ראש הגולה, עלה רב אחא לארץ ישראל אחרי שנת ד'תק"י. רב שרירא גאון באיגרת הקרויה על שמו, מספר (בתרגום לעברית): ואחריו (אחרי מר רב שמואל בר מר), מָלַךְ (=כיהן כראש ישיבת פומבדיתא) מר רב נטרוני הכהן בן מר רב אמונה... ובימיו עלה מר רב אחא משבחא לארץ ישראל, משום שמר רב נטרוני משמשו היה (=כפוף לו), וכאשר מינה אותו לנשיא עליו עלה לשם. — איגרת רב שרירא גאון, מהד' ב"מ לוין, עמ' 103, נוסח ספרד לוי גינצבורג טען שבעלותו לארץ ישראל, פעל רב אחא להפצת תורת ישיבות בבל (במסגרת המאבק בין המרכז הבבלי למרכז הארצישראלי), ולכן חיבר את ספר השאילתות, המורכב מהלכות שמקורן בתלמוד הבבלי, אך בארמית ארצישראלית. אולם, יעקב נחום אפשטיין חלק על זיהוי הדיאלקט הארמי שבספר כדיאלקט ארצישראלי. אביגדור אפטוביצר טוען שחכמי בבל לא ראו בעין יפה את עלייתו של רב אחא לארץ ישראל, שהייתה בה מעין "עריקה" למרכז התורני המתחרה במרכז הבבלי.[דרוש מקור] ערך מורחב – שאילתות ספרו, ה"שאילתות", הוא הספר הראשון הידוע לנו אחרי תקופת התלמוד. הוא מאגד דרשות מסוג שאילתא על סדר פרשות השבוע. לא ידוע מה היה חלקו של רב אחא בשאילתות עצמן - האם חיבר אותן, או שמא רק ליקט שאילתות ידועות בזמנו. אין גם ידיעה ברורה האם חיבר רב אחא את הספר עוד בהיותו בבבל, או לאחר שעלה לארץ ישראל. ירחמיאל ברודי, לתולדות נוסח השאילתות, ניו יורק תשנ"ב ירחמיאל ברודי, צוהר לספרות הגאונים, תל אביב 1998 Robert Brody, The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture, New Haven & London, 1998 אחאי גאון, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" טקסט מלא של שאילתות דרב אחאי גאון מהדורת ונציה רב אחא משבחא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על רב אחא משבחא בקטלוג הספרייה הלאומית אחאי (680-752), משבחא, גאון, דף שער בספרייה הלאומית גאוניקה א' עמ' 86-89. מחקרים בספרות התלמוד א' עמ' 86-89.
הכינה נחמה

הכינה נחמה הוא ספר ילדים ישראלי שחיבר הסופר מאיר שלו, ושיצא לאור בשנת 1990 בהוצאת עם עובד. את הספר אייר יוסי אבולעפיה. הספר, המתאר את הרפתקאותיה של כינה בשם נחמה, זכה לפופולריות והשפעה רבה, עובד להצגה על ידי תיאטרון אורנה פורת ולמחזמר בבימוייה של צביה הוברמן, לפזמונים של יאיר פרומר ומוזיקה של יוני רכטר, ושם הספר הפך לשם נפוץ על מנת לתאר כינים, בזכות הפופולריות שקיבל הספר. מאיר שלו ויוסי אבולעפיה שיתפו פעולה גם ביצירת סרט אנימציה המבוסס על הסיפור, אשר הופיע בקלטת "להיטים מצוירים משלנו" שהופצה בשנת 1992, יחד עם סרטוני אנימציה של ספרי הילדים מיץ פטל ודירה להשכיר. בעקבות הספר, הוקמו בגן סיפור ברחוב מוטה גור שבחולון שני פסלים מעשי ידי הפסלת ישראלה הרגיל המתארים את הראש הקרח ואת הראש מלא השיער המהווים רקע לעלילות הספר, וכן את דמויות הכינים שבסיפור, וזאת על מנת להמחיש לילדים המבקרים בגן את העלילה. שמעונה פוגל, ההומור ביצירתו של מאיר שלו לילדים, עיונים בספרות ילדים 16, תשס"ו הכינה נחמה, באתר OCLC (באנגלית) זיוה שמיר, על הכינה נחמה כאלגוריה פוליטית (ודברים לזכרו של מאיר שלו), באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית ההצגה באתר תיאטרון אורנה פורת דוד פרלה, הכינה נחמה מתחילה לשיר, באתר nrg‏, 2 בינואר 2002 אתר סנונית נותן הסבר על הכינים תחת הכותרת "נחמה וחברותיה" ברוריה אתר, הכינה נחמה הולכת לבית הספר, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2004 תיאור הגן באתר עירית חולון תצלומי הראשים בגן סיפור, באתר מפה
הפקידו

הפקידו (בקוריאנית: 합기도, באנגלית: Hapkido) היא אמנות לחימה קוריאנית שהתפתחה מתוך אמנויות הלחימה היפניות אייקידו וג'ו ג'יטסו. מקור הפקידו הוא בקבוצת קוריאנים לאומנים בתקופה שלאחר הכיבוש היפני של קוריאה (תקופה זו נקראת גם התקופה הפוסט-קולוניאלית של קוריאה). אמנות זו הומצאה על ידי צ'וֹי יוֹנג סוּל ותלמידיו, סוּה בוֹק סוּב, התלמיד הראשון, צ'י הוֹן טסוּי (נכתב גם ג'י האן ג'אה) הנחשב לדמות שקידמה ופרסמה את האמנות יותר מכל, קים מוּ הוֹנג שחידש והוסיף מגוון טכניקות לאמנות, ומיוּנג ג'אה נאם שיצר חיבור חזק יותר לאמנות האייקידו היפנית. צוי יונג סול טען שביסס את אמנות לחימה זו על זרם של ג'ו ג'יטסו הנקרא "דאיטוֹ-ריוּ אייקי-ג'וּג'יטסוּ" (כיום נקראת אייקידו) שלמד מטאקֶדָה סוֹסאקוּ, מייסד שיטת ה"דאיטו ריו", במנזר בודהיסטי ביפן, אם כי טענות אלו מעולם לא הוכחו. בשנת 1951 הקימו צ'וֹי יוֹנג סוּל וסוּה בוֹק סוּב (ראו למעלה) את בית הספר הראשון ללימוד הפקידו, אשר אז נקרא "יוּ קוואן סוּל האפקי דוֹג'אנג". בשנת 1958 פתח צ'וי לבדו בית ספר חדש בשם המקוצר הפקידו. על סולם ה"קשה-רך" (Hard and soft techniques) הפקידו נמצאת במרכז. היא משלבת טכניקות "קשות" כגון בעיטות הדומות לטאקוונדו וטכניקות "רכות" המנצלות את מומנטום היריב כגון הפלות ובריחים הדומים לאייקידו וג'ו ג'יטסו. הפקידו היא אמנות לחימה אקלקטית, מכאן שכל בית ספר ומורה מדגישים ומלמדים טכניקות שונות אך ישנן מספר שיטות הנמצאות בכל בית ספר ושיטה וכל הטכניקות מצייתות לשלושה חוקים: עקרון חוסר ההתנגדות (תעתיק:"וואָ", "HWA", בקוריאנית: "화" או "和") עקרון המעגל (תעתיק: "ווֹן", "WON", בקוריאנית: "원" או "圓") עקרון המים וההרמוניה (תעתיק: "יוּ", "YU", בקוריאנית: "유" או "柳") ווא, או עקרון חוסר ההתנגדות, הוא העיקרון הראשון של הפקידו ופירושו הוא שאין להתנגד למתקפה ישירות. לדוגמה, אם אדם ידחוף אמן הפקידו האמן, במקום להתנגד ולדחוף חזרה יזוז מכיוון הדחיפה וינצל את התנע של האויב מהדחיפה על מנת להטיל אותו. וון, עקרון המעגל, הוא העיקרון השני של הפקידו. עיקרו הוא שבהפקידו משתמשים בתנועה מעגלית כדרך של צבירת תנע בשביל לבצע טכניקה בצורה טבעית וזורמת. כשהעיקרון הראשון והשני משולבים יחד, האמן יכול להוסיף את תנע האויב לתנע שלו עצמו בעזרת תנועה סיבובית. יו, עקרון המים וההרמוניה, משמעותו שאמן ההפקידו אינו צריך להסתמך על כוחו. עליו "לזרום" עם כוח האויב. כוונתו שאמן ההפקידו צריך להסיט את מתקפות האויב באופן דומה לאופן בו המים הפוגשים בסלע מקיפים אותו, ולא מנסים לעבור דרכו. השם הפקידו נהפך לנפוץ באמצע שנות השישים וממשלת קוריאה[דרושה הבהרה] הכירה בו רשמית. שיטה זו נפוצה מאוד בקליפורניה, בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא הפקידו בוויקישיתוף הפקידו מידע נוסף על הפקידו האתר של איגוד ההפקידו העולמי הפקידו בישראל הפקידו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אסטריה

במיתולוגיה היוונית, אסטריה (ביוונית "דמוי כוכב" המייצגת את המהות הכוכבית) היה שמן של 11 דמויות שונות. ביניהן, טיטאנית, אמזונה, בתו של הליוס, בתו של דנאוס ובתו של אלקיונאוס, זקן הגיגאנטים. קואאוס ופויבה, שני הטיטאנים ילדו את אסטריה כאחותה הקטנה של לטו. הטיטאנית של נבואת הלילה, קריאת החלומות, קריאת הכוכבים (אסטרולוגיה) ומעשי הכשפים. אמה של הקטה. אחרי נפילת הטיטאנים בידי זאוס, החל זאוס לרדוף גם את בניהם, ובמנוסתה הפכה עצמה אסטריה לשליו והשליכה עצמה לאוקיינוס. במקום טביעתה הופיע האי דלוס, שמאוחר יותר היה המקום היחיד עלי אדמות שהסכים לספק מחסה לאחותה לטו מאימת הרה, בעת הריונה מזאוס. שם נולדו שני בניה של לטו: אפולו וארטמיס. אסטריה הייתה האמזונה השישית שנהרגה על ידי הרקולס כאשר זה נשלח להביא את חגורתה של היפוליטה, מלכת האמזונות. האמזונות ידעו שהרקולס בלתי מנוצח, אך לחמו בו למרות זאת.
משפט המספרים המצולעים

משפט המספרים המצולעים הוא משפט בתורת המספרים, הקובע שכל מספר שלם חיובי הוא סכום של לכל היותר s מספרים מצולעים מסדר s. המספרים המצולעים מסדר s הם אלו שאפשר לכתוב בצורה   n ( ( s − 2 ) ( n − 1 ) + 2 ) 2 {\displaystyle \ {\frac {n((s-2)(n-1)+2)}{2}}} . המשפט קרוי לעיתים על שמו של פרמה שקבע את נכונותו, אך מעולם לא פרסם לו הוכחה. המקרה החשוב ביותר הוא s=4, המתייחס לכתיבת מספר כסכום של מספרים ריבועיים. את המקרה הזה הוכיח לגראנז' בשנת 1772, והוא נודע כמשפט ארבעת הריבועים. את המקרה s=3 הוכיח גאוס ב-10 ביולי 1796: מספר טבעי הוא סכום של לכל היותר 3 מספרים משולשיים, שהם מספרים מהצורה   n ( n + 1 ) 2 {\displaystyle \ {\frac {n(n+1)}{2}}} . את ההכללה ל-s כלשהו הוכיח קושי בשנת 1813. משפט המספרים המצולעים, באתר MathWorld (באנגלית)
תלמי החמישי

תלמי החמישי אפיפנס (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἐπιφανής;‏ 210 לפנה"ס – 181 לפנה"ס), מלך מצרים התלמיית, מבני שושלת תלמי. תלמי היה בנו של מלך מצרים תלמי הרביעי ואשתו (שהייתה אחותו) ארסינואי השלישית. עם מות אביו ב-205/204 לפנה"ס הוא עלה לשלטון כמלך מצרים אולם מכיוון שהוא היה ילד רך בשנים בפועל שלט יועצו של אביו אגתוקלס שמונה לעוצר אולם מעבר השלטון לא התנהל בצורה חלקה ושכנודע על מות המלך פרצו מהומות באלכסנדריה שבמהלכם נהרג אגתוקלס. אחרי מותו של אגתוקלס החזקה על תלמי הצעיר עברה לסוסיביוס אולם בלחץ האוכלוסייה הוא ויתר על השלטון והעבירו לטלפומוס שנהנה מתמיכה רחבה בקרב העם. אולם טלפומוס לא התגלה כמוכשר בניהול הממלכה וכתוצאה מזה אנטיוכוס השלישי מלך הממלכה הסלאוקית כרת ברית סודית עם פיליפוס החמישי מתוך כוונה לנצל את החולשה של הנהגת מצרים כדי לכבושה ולחלקה בין שתי הממלכות. בהתאם להסכם אנטיוכוס פלש לקוילה-סוריה ופיליפוס פלש לאיים הקיקלאדיים ולמספר ערים בתראקיה שהיו כפופות לשלטון התלמיים. שריו של תלמי הבינו את הסכנה הנשקפת לממלכה ושהם לא יוכלו להודפה בכוחות עצמם, לכן הם ביקשו את עזרתה של הרפובליקה הרומית שנענתה לבקשת העזרה וששלחה משלחת בראשות מרקוס אמיליוס לפידוס למצרים. אנטיוכוס הצליח להביס את הכוחות התלמיים בקרב בניאס ליד מקורות נהר הירדן ולהשתלט על לבנון וארץ ישראל, בנוסף הוא כבש מספר ערים בקיליקיה וליקיה שהיו כפופות למצרים. אולם הצלחתו התקרבה לסופה, לפידוס דרש הפסקה על המלחמה וכתוצאה מפחדו מהתערבות רומאית אנטיוכוס הגיע להסכם שלום עם תלמי בשנת 199 לפנה"ס. לפי הסכם השלום תלמי יתחתן עם קלאופטרה בת אנטיוכוס וכחלק מהסדר הנישואים יקבל את ארץ ישראל ולבנון כנדוניה מצד אבי הכלה. הנישואים נערכו בשנת 193 לפנה"ס. מנישואים אלה נולדו תלמי השישי, קלאופטרה השנייה ותלמי השמיני. בינתיים ממלכת מצרים התחילה להתאושש תחת הנהגתו של אריסטומנס שמונה לעוצר. אריסטומנס דיכא מרד שפרץ במצרים התחתונה והוציא להורג את המצביא סקופאס שתכנן הפיכה באלכסנדריה. נראה שחוסר היציבות שכנע את שריו של תלמי להכריז עליו כבגיר ובשנת 196 לפנה"ס הוא לקח את מוסרות השלטון לידיו למרות שאריסטומנס עדיין נהנה מהשפעה גדולה בחצר המצרית. עם פרוץ המלחמה בין רומא לאימפריה הסלאוקית תלמי תמך ברומא כנגד חותנו ואף הציע לה סיוע במלחמתה. אולם למרות תמיכתו של תלמי ברומא הוא לא הרוויח משלום אפאמיאה ואנטיוכוס אף הפר את הבטחתו למסור את ארץ ישראל ולבנון למצרים. תלמי תכנן מסע מלחמה כנגד סלאוקוס הרביעי יורשו של אנטיוכוס כדי לכבוש מחדש את ארץ ישראל ולבנון אולם הוא הורעל לפני תחילת המסע. תקופת שלטונו של תלמי סימנה את תחילת שקיעתה של ממלכת תלמי, הממלכה איבדה רבות משטחיה מחוץ למצרים וכמו כן ההשפעה הרומאית התחילה לגדול בה בצורה שסיכנה את עצמאותה. מדיה וקבצים בנושא תלמי החמישי בוויקישיתוף ויליאם סמית, מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומאית, 1849, כרך 3 עמ' 591 תלמי החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קטניה (כדורגל)

קלצ'ו קטאניה (איטלקית: Calcio Catania 1946 S.p.A) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר קטניה באי סיציליה שנוסדה ב-1908 ומשחקת בליגה האיטלקית השלישית.[דרושה הבהרה] היא שיחקה בפעם האחרונה בסרייה א' בעונת 2013/2014, וסיימה במקום ה-18. בעונת 2007/2008 הקבוצה הגיעה לחצי גמר הגביע האיטלקי. ב-2011 אימן את הקבוצה דייגו סימאונה בעונת 2012/2013 הקבוצה הגיעה לרבע גמר הגביע האיטלקי. קבוצת הכדורגל משחקת בדרך כלל בחולצה בצבעים אדום ותכלת ובמכנסיים אדומים או לבנים. בשנים האחרונות הקבוצה ידוע במספר הגדול של השחקנים הארגנטינאים המשחקים בשירותיה, בעונת 2013/14 מספר הארגנטינאים בסגל היה לא פחות מ-13 שחקנים. ב-23 בדצמבר 2021 הודיעה הקבוצה על פשיטת רגל ב-9 באפריל 2022 התאחדות הכדורגל האיטלקית קבעה את הדרת המועדון מהליגות המוקצעניות, ושחררה את כל שחקני המועדון. היריבה הכי גדולה של קטניה זו קבוצת הכדורגל של פלרמו, שמגיעה גם היא מהאי סיציליה, והמפגשים בין הקבוצות נקראים "Derby di Sicilia" ("הדרבי הסיציליאני") . אתר האינטרנט הרשמי של קטניה (באיטלקית) קטניה, ברשת החברתית פייסבוק קטניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטניה, ברשת החברתית אינסטגרם קטניה, ברשת החברתית טיקטוק קטניה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא כדורגל איטלקי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מספר משולשי ריבועי

מספר משולשי ריבועי הוא מספר שהוא גם מספר ריבועי וגם מספר משולשי. אם A הוא מספר כזה, אז אפשר להציג אותו גם כמספר ריבועי,   A = n 2 {\displaystyle \ A=n^{2}} , וגם כמספר משולשי   A = m ( m + 1 ) / 2 {\displaystyle \ A=m(m+1)/2} , ולכן   ( 2 m + 1 ) 2 − 2 ( 2 n ) 2 = 1 {\displaystyle \ (2m+1)^{2}-2(2n)^{2}=1} . זוהי משוואת פל, שפתרונותיה ידועים. מן הפתרונות האלה אפשר לקבל את הנוסחה הכללית למספרים משולשים-ריבועיים: A k = 1 32 ( ( 1 + 2 ) 2 k − ( 1 − 2 ) 2 k ) 2 {\displaystyle A_{k}={1 \over 32}\left(\left(1+{\sqrt {2}}\right)^{2k}-\left(1-{\sqrt {2}}\right)^{2k}\right)^{2}} למספרים אלה יש גם את הנוסחה הרקורסיבית: A k = 34 A k − 1 − A k − 2 + 2 {\displaystyle A_{k}=34A_{k-1}-A_{k-2}+2} כאשר A 0 = 0 {\displaystyle A_{0}=0} ו- A 1 = 1 {\displaystyle A_{1}=1} . המספרים הראשונים מסוג זה הם 1, 36, 1225, 41616, 1413721, 48024900, 1631432881, 55420693056, 1882672131025, ... מספר מצולע מדיה וקבצים בנושא מספר משולשי ריבועי בוויקישיתוף מספר משולשי ריבועי, באתר MathWorld (באנגלית) סדרת המספרים המשולשיים-ריבועיים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
אל-ג'וף

מחוז אל-גַ'וְף (בערבית: محافظة الجوف; תעתיק מדויק: מחאפט'ת אלג'וף) הוא מחוז הנמצא בצפון מזרח תימן, בו הייתה קהילה יהודית דלילה, אך כזאת שהוציאה מתוכה רבנים חשובים. כפר גדול (בין היחידים) של יהודים במחוז אל-ג'וף הוא כפר גיל, שבתוכו הייתה קהילה יהודית בעלת 30–40 משפחות. בכפר זה שכנו ספרי התורה משה ותם. אחד מהרבנים המפורסמים שיצא מתוך הכפר הזה הוא הרב יחיא סעיד שרארה. בשנת 1948, לאחר מותו (בהתנקשות בחייו) של האמאם יחיא (שהיה חסיד ואוהב ליהודים), החלו פרעות ביהודי תימן. גם במחוז אל-ג'וף היו פרעות, אך לא היו כמעט פגיעות בנפש, אם כי היו פגיעות גדולות במיוחד ברכוש היהודים במחוז. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ עדן

מפרץ עדן (בערבית: خليج عدن) הוא מפרץ בים הערבי, בין תימן בחוף הדרומי של חצי האי ערב, וסומליה שבאפריקה. בכיוון צפון-מערב המפרץ מקשר אל הים האדום דרך באב אל מנדב. מפרץ עדן הוא נתיב חשוב אל הנפט במפרץ הפרסי. במימי המפרץ חיים מינים רבים של דגים, אלמוגים, וצורות חיים נוספות. ערי הנמל הראשיות באזור הן עדן שבתימן, וברברה שבסומליה. באזור יש סכנה של שוד ים. באוקטובר 2000 אירעה באזור פעולת טרור נגד המשחתת האמריקנית "קול". מדיה וקבצים בנושא מפרץ עדן בוויקישיתוף מפרץ עדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מפרצים ובנושא גאוגרפיה של המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחרם

מוּחָרָם (בערבית: مـُحـَرَّم) הוא החודש הראשון בלוח השנה המוסלמי. בתקופה שקדמה לאסלאם (ה"ג'אהיליה") היה חודש מוחרם אחד מארבעת החודשים שהיו אסורים בלחימה בתרבות הערבית. זהו, ככל הנראה, המקור לשמו - "מוחרם" בערבית פירושו "אסור", והכוונה: "אסור בלחימה" (השוו למילה "חרם" בעברית מקראית, שפירושה "איסור" או "דברים שאסור לקחת אותם"). באסלאם אין חג המקביל לראש השנה, אולם במדינות מוסלמיות אחדות נהוג היום הראשון של חודש מוחרם כיום מנוחה. גם בישראל נהוג יום זה כיום חופשה בבתי ספר שבהם רוב התלמידים מוסלמים, ובמשרדי רשויות מקומיות שרוב תושביהן מוסלמים. העשרה בחודש מוחרם הוא יום עשוראא (عاشوراء). יום זה נקבע על ידי מוחמד כצום מזריחה עד שקיעה. לפי מסורות אחדות קבע מוחמד צום של שלושה ימים בין 9 ל-11 במוחרם. יש הרואים בצום הזה השפעה יהודית משום שהתאריך שלו דומה לתאריך של צום יום הכיפורים בלוח השנה העברי. עוד בימיו של מוחמד בוטלה החובה לצום ביום זה (או בשלושת הימים) והוחלפה במצווה לצום במהלך חודש רמדאן, אולם גם כיום נחשב צום עשוראא כצום מומלץ וכביטוי לאדיקות דתית. מוסלמים שנאלצו לבטל חלק מצום רמדאן נוהגים לפצות על כך באמצעות צום עשוראא למשך יום אחד עד שלושה ימים. אצל השיעים חודש מוחרם הוא חודש של אבל, ששיאו ביום עשוראא. יום עשוראא היה יום מותו של האימאם חוסיין, בנו של הח'ליף הרביעי עלי בן אבי טאלב. בזרם האיסמאעיליה, שהתפלג מהשיעה, נהוג שישה-עשר במוחרם כ"יום האימאמים". בתקופה העותמאנית התגבש מנהג באימפריה, על פיו שכר הדירה שולם שנה מראש בחודש מוחרם, בהיותו הראשון מבין חודשי השנה. ייתכן כי הדבר נבע מתקנות השלטון העות'מאני שעל פיהן דייר ששכר דירה מהווקף המוסלמי במשך יותר משנה נחשב לדייר מוגן שלא ניתן לפנותו ללא הסכמתו. התאריך שנקבע לצורך התקנות היה תחילת השנה המוסלמית. לפיכך דרש הווקף מדייריו להחליף ביניהם את הדירות בתחילת חודש מוחרם או למצוא דיור חלופי. תיאורים בני התקופה מלמדים על תכונה רבה סביב מעברי הדירות במוחרם, שלווו לא פעם במצוקה ובכי, כאשר הדיירים לא הצליחו לחסוך די כסף כדי להישאר בדירה והיה עליהם לעזוב עם מיטלטליהם. בעקבות התקבעות המנהג הפכה המילה "מוחרם" לשמה של פעולת המעבר בין הדירות עצמה. כך, למשל, תיאר הסופר דוד שחם בזיכרונותיו מילדותו בתל אביב: בארבע השנים הראשונות שלנו בארץ, בין גיל שנה לגיל חמש שלי, עברנו ארבע פעמים מדירה לדירה. למעבר הדירה קראו מוחרם... שהוא שם של חודש ערבי... בחודש זה נהגו מטעם כלשהו בתל אביב של שנות העשרים והשלושים ואולי גם במקומות אחרים בארץ, לעבור מדירה לדירה וכך נכנסה מילה חדשה לשפה העברית, מוחרם. עושים מוחרם. עוברים דירה. בארבע השנים הראשונות של מגורי משפחתי בארץ עשינו ארבע פעמים מוחרם, אחת לשנה." — דוד שחם, "מוחרם או האחוריים של ההיסטוריה", "עיתון גג" של אגודת הסופרים, גיליון 8 הוכחה אחת מני רבות לשרירותו של המנהג העות'מאני עמוק בתוך תקופת המנדט ניתן למצוא למשל בהסברים שסיפק אריה ליפשיץ, בעל מלון עדן בירושלים, על כך שנעזר בשירותיהם של סבלים ערבים להעברת המלון שלו למעונו החדש ולא בסבלים יהודים: היה עליו לעזוב באופן מידי את הבית הקודם בשל המוחרם, אחרת היה עליו לשלם על שכירות של שנה שלמה, אך מאותה סיבה בדיוק הוא לא מצא סבלים יהודים, כי כולם עסקו בהעברת דירות. מנהג המעבר מדירה לדירה בחודש מוחרם רווח כנראה בארץ ישראל עד קום המדינה ואז פסק. מדיה וקבצים בנושא מוחרם בוויקישיתוף הראשון במוחרם (ראש השנה האיסלאמי), באתר כל זכות ראש השנה לדירות: כששוכרי הדירות היו צריכים לשלם שנה שלמה מראש, באתר הספרנים, ‏3 באוקטובר 2022 בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
SVP

SVP (בצרפתית ראשי התיבות מציינות "בבקשה": s'il vous plaît) היא חברה בינלאומית שמרכזה בצרפת המספקת שירותי מידע. החברה מספקת שירותי מידע בתשלום לכל דורש, ומקבלת רבבות שאלות מדי יממה בנושאים מגוונים, עליהן היא עונה בעזרת מאות עובדים המומחים בתחומים שונים. מטרתה של החברה אינה לאגור את כל הידיעות, אלא לדעת היכן למצוא מיד את המומחה המתאים שיוכל לענות על כל שאלה. לדוגמה, אם מישהו מתעניין לדעת מה מידת היקף מותניה של חברת פרלמנט בריטית מסוימת, על המידען לשאול עצמו מי מסוגל לדעת את התשובה, ומשהבין כי זהו לבטח החייט שלה, לא נותר לו אלא לאתרו במהירות האפשרית, ולאחר שהות מסוימת יוכל לספק את התשובה המדויקת לשואל. החברה החלה לפעול בפריז בשנת 1935 כמשרד מודיעין המספק מידע טלפוני, 24 שעות ביממה, אודות המקומות בהם אפשר לקנות יין ושאר מנעמי החיים. זאת לאחר שד"ר רנה סונייה גילה שאין ברשותו שמפניה לארוחת הערב וגם לא ידע היכן יוכל להשיג את מבוקשו בשעת הלילה המאוחרת. לכן החליט להקים את המשרד שלא היה כדוגמתו בשום מקום בעולם. העיתון Indépendant ו"החברה הרדיופונית הצרפתית" (Société Française de Radiophonie) תמכו בו כלכלית, וכפיתוח צרפתי יחיד במינו אישר השר ז'ורז' מנדל להשתמש בחיוג טלפוני מקוצר כדי להתקשר ל-SVP. דמי התשלום עבור השירות היו מצורפים לחשבון שיחות הטלפון, וחברת הטלפון קיבלה בעד שירות זה אחוז קטן מהכנסותיה של SVP. בשנת 1938 הרחיבה החברה את שרותיה והכריזה על רישום מנויים. בשנת 1939 החל התעשיין Maurice de Turckheim לנהל את SVP בכוונו את החברה למתן שירותים בעיקר עבור קהילת אנשי העסקים. בשנת 1958 הועסקו בצרפת 200 מלקטי מידע ועוזרי מחקר שענו ל-5000 שאלות מדי יום ב-40 קווי טלפון. כיום מועסקים עוד 600 מידענים בשאר מדינות העולם, וגם 250 מתרגמים ומתורגמנים מקצועיים בתחומי שונים כמו משפט, טכנולוגיה, רפואה, סחר וכלכלה, שמקבלים פניות גם באמצעות פקס ודואר אלקטרוני. אתר האינטרנט הרשמי של SVP
אוויוניקה

אוויוניקה (מאנגלית: Avionics - Aviation Electronics - אלקטרוניקה אווירית) היא שם כולל למערכות האלקטרוניקה והמחשבים בכלי טיס. דוגמאות למערכות אוויוניקה הן מערכות התקשורת, הניווט ההיגוי והטייס האוטומטי. במטוסי הקרב, נחלקת האוויוניקה של המטוס לבקרת ירי (בקר"י), ניווט וקשר (נש"ר) ולוחמה אלקטרונית (ל"א). המהפכה האלקטרונית של המחצית השנייה של המאה העשרים לא פסחה על ענף התעופה, ובאופן הדרגתי נוספו לכלי הטיס מערכות אלקטרוניות רבות, אם כתחליף למערכות המכניות או החשמליות הקיימות או למטרות חדשות לחלוטין. כפי שקרה בתחומים רבים אחרים, הטכנולוגיה ששימשה למטרות צבאיות, הקדימה בתחילה את זו האזרחית, והמערכות האלקטרוניות הראשונות נכנסו לשימוש במטוסי קרב. כיום קיימות במרבית המטוסים המודרניים מערכות אלקטרוניות ספרתיות משולבות המשמשות למטרות שונות ומגוונות. בדרך כלל קיימת תקשורת נתונים בין המערכות השונות, בתקנים שונים לפי סוג המטוס. המערכת האוויונית המתקדמת יצרה חברת ג'נרל דיינמיקס למטוסי ה-F16 המתקדמים. במטוס זה נעשה שימוש לראשונה בצגים מתקדמים רב שימושיים אשר אפשרו העברת מרבית התפעול שנעשה עד אז על ידי קופסאות בקרה ייעודיות לתפעול בעזרת הצגים הנ"ל. שיפור נוסף היה הטמעת מחשבים נוספים לאוויוניקת המטוס: מחשב החימוש (SMS), מחשב תצוגה עילית (HUD), מחשב ניהול טיסה (UFC או FMS), מחשבי התצוגות (MFDs), והמחשב הקרקעי (DTCLR) אשר שימש להעברת נתוני מהקרקע למטוס. כיום מקובל להתקין בין מכלולי המטוס, תקשורת נתונים ספרתית רחבת פס. במטוסים אזרחיים, נפוץ ערוץ תקשורת לפי התקן ARINC 629, שפותח על ידי בואינג. בתקן זה, תעבורת המידע היא דו-כוונית ועוברת דרך זוג גידים שזור. במטוסי קרב, נפוץ פרוטוקול 1553 MUXBUS, תקשורת ספרתית בקוד מנצ'סטר. ישראל הייתה בין המדינות הבודדות בעולם מלבד ארצות הברית אשר רכשו את היכולת לתחזק אוויוניקה מערבית בחיל האוויר. היא גם פיתחה ושילבה עשרות מערכות במטוסים הכוללות מערכות ל"א, קסדה בעלת כוונת דיגיטלית חימושי אוויר קרקע מתקדמים מתוצרת רפאל וחימושים אמריקאים שונים, ועוד מגוון יכולות ומערכות שונות אשר שימשו את מטוסי הקרב שלה במשך השירות שלהם. כמו כן ישראל פיתחה ושילבה מערכת תקשורת דיגיטלית אשר שיפרה לאין ערוך את היכולת הקרבית של המטוס, התמצאות הטיס במרחב, שיתוף משאבים ומידע רב ערך בין המטוסים ובין המטוסים לבין השולט בקרקע. ישראל נחשבת היום למעצמת אוויוניקה בינלאומית, והיא מייצרת מערכות אוויוניות עבור חיל האוויר הישראלי ועבור חילות זרים רבים, בהם חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר הסיני. זהר נייגר, ‏הסוד מאחורי הקוד, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 באוגוסט 2022
בקרת ירי

בקרת ירי או בקרת אש פירושה שליטה על ירי. האם התכוונתם ל... מערכת בקרת-אש (אנ'): בקרת אש ימית – מערכות בקרת ירי בכלי שיט מערכת בקרת אש בטנק (בק"ש) – המחשב השולט על ירי התותח ונעילתו על מטרות, ראו טנק#טיווח ובקרת אש מערכת בקרת אש בנשק קל – ראו למשל פגיון (כוונת) גף בקרת ירי בטייסת תחזוקה (בקר"י) – הגף האחראי לתחזוקת המערכות האלקטרוניות ומערכות הנשק במטוסי הקרב, ראו בסיס טיסה (חיל האוויר הישראלי)#טייסת תחזוקה ראו גם מכ"ם בקרת אש – רכיב מרכזי במערכות בקרת אש