laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לנסלוט אוליפנט

סר לנסלוט אוליפנט (8 באוקטובר 1881 – 2 באוקטובר 1965) היה דיפלומט בריטי, שכיהן כשגריר בריטניה בבריסל והשר הממונה על לוקסמבורג. לנסלוט אוליפנט היה הצעיר מבין שלושת בניהם של ארתור קרייגי אוליפנט ואגנס מרי, בתם של סגן האדמירל ויליאם הורטון ונכדתו של האדמירל ג'ושוע סידני הורטון. סבו של לנסלוט היה סא"ל ג'יימס אוליפנט, יו"ר חברת הודו המזרחית, שהיה אחיו הצעיר של לורנס אוליפנט, השמיני מקונדי, חבר הפרלמנט של פרת'. לנסלוט היה נשוי לכריסטין מקריי סינקלייר. אחד מאחיו של סר לנסלוט היה האדמירל לורנס ריצ'רד אוליפנט. לנסלוט הצטרף למשרד החוץ ב-25 באוגוסט 1903 כפקיד. הוא עבר את הבחינה במקום השני מתוך שישה עשר. בספטמבר 1905 הוא מונה למזכיר בקושטא. באוגוסט 1906 חזר לנסלוט למשרד החוץ ועבד במחלקה המזרחית. בין מרץ 1909 לאוקטובר 1911 היה מזכיר בטהראן. לאחר מכן שב למחלקה המזרחית במשרד החוץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבד אוליפנט במחלקת משרד המלחמה ועסק בעניינים פוליטיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה עוזר מזכיר במחלקה המרכזית של משרד החוץ, וממלא מקום יועץ מדצמבר 1920. בספטמבר 1923 הועלה ליועץ וחזר למחלקה המזרחית. בפברואר 1928 הועלה אוליפנט לעוזר ממלא מקום מזכיר המדינה ואחר כך באפריל 1929, למזכיר משנה מהותי. בסביבות 9/10 במאי 1932 קיבל אוליפנט את ההחלטה בעקבותיה זכה לכינוי "הדיפלומט שאמר 'לא' לנפט הסעודי". הוא קיבל את הנסיך פייסל הסעודי, בנו של מלך אבן סעוד הסעודי, במשרד החוץ בלונדון. באותה תקופה, ערב הסעודית הייתה מדינה ענייה ללא מאגרי נפט ידועים. יועצו של הנסיך ביקש הלוואה בסך 500,000 ליש"ט לחקירה ופיתוח של תעשיית הנפט הסעודית. אף על פי שאמריקני הפיק דו"ח על עושר הנפט הפוטנציאלי של ערב, אבן סעוד "תמיד העדיף להתמודד עם הבריטים, ויהיה מברך על סיוע של חברות בריטיות בניצול משאבי המינרלים של ארצו". אוליפנט השיב כי "חברות בריטיות עשויות להסס לקבל דוח שלא נערך על ידי מומחה בריטי", והביע ספק "באשר למוכנותן של חברות בריטיות להטביע הון במדינה מעט ידועה כיום". כתוצאה מסירובו של אוליפנט הסעודים פיתחו קשרים עם ארצות הברית, וב-31 במאי צוות אמריקני פגע בנפט. במרץ 1936 הועלה אוליפנט לסגן תת-מזכיר המדינה (שנמשך עד 1939). בין 1908 ל-1939 אוליפנט נקשר במישרין או בעקיפין לעניינים פרסיים. גם כאשר הועבר למחלקה המרכזית, היה צריך להכריז על פרס כחלק ממרכז אירופה כדי שימשיך להיות מעורב. בתפקידו כסגנו כמזכיר המדינה לקראת מלחמת העולם השנייה, עמד אוליפנט במרכז הפעילות הפוליטית כאשר לורד הליפקס ונוויל צ'מברלין ניסו לנהל משא ומתן להסכם שלום עם אדולף היטלר. לנסלוט אוליפנט מונה לשגריר בבריסל ולשר הממונה על לוקסמבורג בדצמבר 1939. הוא נכלא בידי הנאצים בין 1940 ל-1941. לאחר מכן שב לבריטניה שם המשיך בתפקידיו לשגרירות מול ממשלות בלגיה ולוקסמבורג הגולה. אוליפנט פרש משגריר בספטמבר 1944 ובנובמבר אותה שנה פרש ממשרד החוץ. אדון הנחיתה של בורק; מהדורה 19, הממלכה בסקוטלנד
גלאגר (קומיקאי)

ליאו אנתוני גלאגר הבן (באנגלית: .Leo Anthony Gallagher Jr;‏ 24 ביולי 1946 – 11 בנובמבר 2022), שנודע בשמו "גלאגר", היה קומיקאי אמריקאי שנודע בריסוק אבטיחים כחלק מפעילותו הקומית. ליאו אנתוני גלאגר נולד בפורט בראג ובשנת 1970 סיים לימודי הנדסת כימיה בפלורידה. לאחר הלימודים הוא לא עבד בתחום והחל לעסוק בתעשיית הבידור. הוא החל להיות פופולרי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. הוא הצטלם בסרטי קומדיה רבים. בשנת 2003 הוא הציג מועמדותו למושל קליפורניה וזכה ב-5,466 קולות (מקום 16 מ-135 מועמדים). גלאגר השתתף במספר תוכניות טלוויזיה ורדיו. בשנת 2011 הוא עזב את התוכנית של מארק מרון במהלך הראיון בגלל מחלוקת עם המנחה על השאלות. נפטר ב-11 בנובמבר 2022. מדיה וקבצים בנושא גלאגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלאגר גלאגר, ברשת החברתית פייסבוק גלאגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גלאגר, סרטונים בערוץ היוטיוב גלאגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלאגר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) גלאגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) גלאגר, באתר Discogs (באנגלית) גלאגר, באתר Songkick (באנגלית)
בית הילדות של רונלד רייגן

בית הילדות של רונלד רייגן (באנגלית: Ronald Reagan Boyhood Home) הוא מבנה בעיירה דיקסון (אנ') באילינוי ששימש בשנות ה-20 של המאה ה-20 כביתה הפרטי של משפחתו של רונלד רייגן, לימים נשיא ארצות הברית ה-40. רייגן התגורר במקום בשנותיו המוקדמות במשך כשלוש שנים. ב-1982 התווסף הבית למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. המקום פתוח למבקרים מאפריל עד אוקטובר בכל שנה. בית הנערות של רונלד רייגן הוקם בדיקסון (אנ') שבאילינוי בשנת 1891. הבית היה מעוצב בדומה לבתים אמריקאים אחרים שנבנו באותה תקופה. הבעלים המקוריים של הבית היו ויליאם וסוזן תומפסון, שמכרו אותו ב-1917. ב-1920 נמכר הבית למשפחת רייגן, אך כבר ב-1923 מכרה המשפחה את הבית. באוגוסט 1980 רכשה קבוצה של תושבים מהאזור את הבית. הקבוצה הציגה את עצמה כ"קרן השימור והשיקום של הבית של רייגן". הקרן ששימרה ושיפצה את הבית הקפידה לציין את העובדה שהם לא קיבלו שום מימון מהממשל הפדרלי. זאת בהתאם למוטו של רייגן כי "הממשלה היא לא הפתרון לבעיות שלנו, הממשלה היא הבעיה שלנו!". ב-2018 נאלצה הקרן למכור את הבית לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שמנהלת כבר כ-16 בתים של נשיאים נוספים בנוסף לביתו של רייגן. מדיה וקבצים בנושא בית הילדות של רונלד רייגן בוויקישיתוף Redebaugh, Caroline. "Ronald Reagan's Boyhood Home", National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form, April 24, 1981, HAARGIS Database, Illinois Historic Preservation Agency, accessed January 22, 2009. Redebaugh, Caroline. "Ronald Reagan's Boyhood Home", National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form, April 24, 1981, HAARGIS Database, Illinois Historic Preservation Agency, accessed January 22, 2009. Mcclell, Edward (23 בנובמבר 2019). "How Reagan's Childhood Home Gave Up on Reaganism". POLITICO (באנגלית). נבדק ב-23 בנובמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רון סימונס

רונלד סימונס (באנגלית: Ronald Simmons; נולד ב-15 במאי 1958) הוא מתאבק ושחקן פוטבול עבר אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופותיו בארגוני ההיאבקות World Championship Wrestling‏ (WCW) ו-Extreme Championship Wrestling‏ (ECW), שבהם הופיע תחת שמו האמיתי ובארגון ההיאבקות World Wrestling Federation (ה-WWF, לימים ה-WWE), שבו הופיע גם תחת שמו האמיתי וגם תחת שמות במה נוספים כמו פארוק אסד ופארוק. כיום, הוא חתום על חוזה אגדות ב-WWE. לפני שהפך למתאבק מקצועי, סימונס היה שחקן פוטבול מכללות ושחקן מקצועי אשר שיחק בליגות National Football League‏ (NFL),‏ Canadian Football League‏ (CFL) ו-United States Football League‏ (USFL) במשך ארבע עונות במהלך שנות ה-80. הוא היה שחקן המכללות של אוניברסיטת המדינה של פלורידה, כשב-NFL הוא שיחק עבור הקליבלנד בראונס. ב-WCW, סימונס היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW, כשהוא מזוהה כאלוף האפריקאי הראשון שזוכה בתואר זה, ומוכר על ידי ה-WWE כאלוף העולם השחור הראשון בתולדות הענף. בנוסף לכך, הוא היה פעם אחת אלוף הזוגות של WCW ביחד עם באץ' ריד ופעם אחת אלוף ארצות הברית לזוגות של WCW ביחד עם ביג ג'וש. ב-WWF, הוא שלוש פעמים אלוף הזוגות של ה-WWF ביחד עם בראדשו, כשהשניים נודעו בשם Acolytes Protection Agency‏ (APA). בשנת 2012, הוא הוכנס להיכל התהילה של ה-WWE. הישגים בארגון ההיאבקות Championship Wrestling from Florida אליפות פלורידה במשקל כבד של NWA (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Memphis Championship Wrestling – MCW אליפות הזוגות הדרומית של MCW (פעם אחת) - עם בראדשו הישגים בארגון ההיאבקות Ohio Valley Wrestling – OVW אליפות הזוגות הדרומית של OVW (פעם אחת) - עם בראדשו הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI PWI דירג אותו במקום ה-20 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1992 PWI דירג אותו במקום ה-108 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר ברשימת "PWI Years" לשנת 2003 PWI דירג אותו ואת באץ' ריד במקום ה-91 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר ברשימת "PWI Years" לשנת 2003 המתאבק המשפיע של השנה (1992) הישגים בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling – WCW אליפות העולם במשקל כבד של WCW (פעם אחת) אליפות הזוגות של WCW/NWA (פעם אחת) - עם באץ' ריד אליפות ארצות הברית לזוגות של WCW (פעם אחת) - עם ביג ג'וש הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE אליפות הזוגות של ה-WWF‏ (3 פעמים) - עם בראדשו חבר היכל התהילה (2012) מדיה וקבצים בנושא רון סימונס בוויקישיתוף רון סימונס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית רון סימונס, באתר Online World of Wrestling היכל התהילה – רון סימונס לפני 32 שנים, רון סימונס הופך לאלוף האפרו-אמריקאי הראשון בהיסטוריה של ההיאבקות המקצועית שזוכה בתואר אליפות העולם במשקל כבד
שמעון קרא

רבי שמעון בן חלבו קרא היה רב צרפתי שחי במנס בראשית המאה ה-11, בן דורו של רש"י. אחיו של מנחם בן חלבו ואביו של יוסף קרא. התואר 'קרא' ניתן לו ככל הנראה על שם עיסוקו העיקרי, בתחום המקרא, שאותו גם הורה לאחרים. רבי יצחק בן יעקב די לאטיש, בספרו "קריית ספר" מנה את קרא בין הרבנים הצרפתיים הבולטים, אם כי שום יצירה שלו לא שרדה. שלמה יהודה רפפורט (שי"ר) זיהה אותו ככותב הילקוט שמעוני, בגלל הדמיון של כמה ציטוטים מדרשיים בעבודה זו עם ציטוטים בפרשנות התנ"ך של רש"י. אולם אברהם אפשטיין טען כי בכתבי היד השם "קרא" אינו מופיע, ובמקום "שמעון" נמצאת הקריאה "שימשון" לעיתים. רבי שמעון קרא והילקוט שמעוני, באתר היברובוקס. שמעון מפרנקפורט, דף שער בספרייה הלאומית ילקוט שמעוני | מחלקי המים ש"א פוזננסקי, מבוא על חכמי צרפת מפרשי המקרא, ירושלים 1965. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממשלת קרואטיה

ממשלת קרואטיה (בקרואטית: Vlada Hrvatske) היא הרשות המבצעת בקרואטיה. ראש ממשלה (שמכונה גם "נשיא הממשלה") ממונה על ידי נשיא קרואטיה, לאחר שקיבל את תמיכת הרוב בפרלמנט הקרואטי. בממשלה מכהנים כ-20 חברי ממשלה (ובהם סגני ראש ממשלה ושרים). חברי הממשלה נבחרים על ידי ראש הממשלה ומקבלים את אישור הפרלמנט. הממשלה פועלת מתוקף החוקה הקרואטית והחוקים שנחקקו בפרלמנט הקרואטי. ראש הממשלה הנוכחי הוא אנדריי פלנקוביץ'. הממשלה הקרואטית הוקמה לראשונה לאחר פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית והקמת ממלכת יוגוסלביה בשנת 1918. שום ממשלה לא התקיימה בזמן מלחמת העולם השנייה. בקרואטיה הקומוניסטית (שהייתה חלק מיוגוסלביה) התקיימה ממשלה קרואטית אוטונומית עם סמכויות מוגבלות (למעט יחסי הגנה ויחסי חוץ שהוכפפו לשלטון הארצי). עם יצירת החוקה החדשה בשנת 1990, אומצה השיטה הממשלתית הנוכחית, וסטייפן מסיץ' היה ראש הממשלה הלא-קומוניסטי הראשון. עם עצמאותה של המדינה בשנית, נבחר ג'וסיפ מנוליץ׳ לראש הממשלה הראשון של קרואטיה העצמאית. מאז סתיו העמים היו לקרואטיה ארבע-עשרה ממשלות בראשות שנים-עשר ראשי ממשלה שונים. תשע ממשלות הוקמו על ידי האיחוד הדמוקרטי בקרואטיה, שלוש על ידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה, בראש אחת עמד ראש ממשלה לא מפלגתי ואחת הייתה ממשלת אחדות לאומית (שהוקמה במהלך שיאה של מלחמת העצמאות של קרואטיה). כיום מכהנים בממשלה ארבעה סגני ראש הממשלה (שנבחרו על ידי הפרלמנט הקרואטי) המשמשים גם כשרים בממשלה, וכ-16 שרים נוספים שמונו על ידי ראש הממשלה באישור הפרלמנט. שרי הממשלה אחראים כל אחד על תחום פעילות מסוים. הממשלה אחראית גם על הצעת חקיקה ותקציב, ביצוע החוקים והנחיית מדיניות החוץ והפנים של הרפובליקה. המטה המרכזי של הממשלה נמצא בבנסקי דבורי שבזאגרב. אף על פי שהקבינט נפגש בדרך כלל בבנסקי דבורי, מדי פעם ישיבותיו מתקיימות במקומות אחרים בארץ. מדיה וקבצים בנושא ממשלת קרואטיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת קרואטיה (בקרואטית) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת קרואטיה (באנגלית) "Political Structure". Croatian Government. 6 במאי 2007. נבדק ב-14 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Tamara Opačak-Klobučar (28 ביולי 2011). "Unatoč nezadovoljstvu SDP-a, Jakovčić će sutra potpisati projekt" [Despite dissatisfaction of the SDP, Jakovčić signs the project tomorrow]. Večernji list (בקרואטית). נבדק ב-14 בנובמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה)
גלגלת

גלגלת היא מכונה פשוטה המורכבת מגלגל בעל דפנות משני צדדיו המקנות אחיזה לחבל. הגלגלת תוארה לראשונה על ידי ארכימדס שחי בין השנים 287 – 212 לפנה"ס. הגלגלת היא אחת משש המכונות הפשוטות (לצד המישור המשופע, הגלגל, המנוף, הטריז והבורג). הגלגלת מאפשרת, בעזרת חבל והפעלת כוח, להרים משאות שונים. שימוש אחד של הגלגלת הוא לשנות את כיוון התנועה של המשא. למשל, כאשר אדם ימשוך חבל כלפי מטה, המשא יעלה למעלה. שימוש חשוב של הגלגלת הוא הפחתת הכוח הדרוש להרמת המשא - באמצעות עיקרון היתרון המכני. כאשר מחברים גלגלת אחת או יותר באופן בו הגלגלת משנה את גובהה, הכוח שיידרש להרמת המשא יקטן, אך יידרש להימשך אורך חבל גדול יותר. כאשר במתקן נעה גלגלת אחת, הכוח שיידרש להנפת המשא יקטן בחצי, אך אורך החוט שימשך יוכפל בשתיים. בצורה דומה, כאשר במתקן ינועו שתי גלגלות, הכוח שיידרש להנפת המשא יקטן פי 4, אך החבל אותו יש למשוך גדל פי 4. עם זאת, כאשר ישתמשו בכמות גדולה של גלגלות במתקן אחד, החיכוך הרב שיוצר בין החלקים השונים יפחית מיעילות המערכת. מניחים לצורך החישוב שהגלגלת חסרת משקל ושאין כוחות חיכוך ומתקיים הכלל של שימור האנרגיה לפיו המתיחות בחבל כפול התזוזה של המשקולת היא ערך קבוע. ניתן למיין את הגלגלות לשלוש קבוצות: גלגלת קבועה -הגלגלת קבועה ורק החבל נע גלגלת נעה - החבל קבוע בקצה אחד והגלגלת נעה גלגלת מרכבת - שילוב של גלגלת קבועה עם גלגלות נעות כננת גלגלת נקבים מכונות פשוטות - גלגלת מערכת גלגלות (אורכב 22.05.2006 בארכיון Wayback Machine) חישוב הכח בגלגלת, באנגלית חישוב הכוחות ומבנה מערכות רווחי כוח (יתרון מכני) באנציקלופדיית הטיפוס, בעברית גלגלת ב"אנציקלופדיה דוט קום", באנגלית גלגלת, און ליין אנציקלופדיה באנגלית גלגלת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סעיד אלג'מאל

סעיד (סעדיה) בן מוסי' (משה) אלג'מאל (ה'תרנ"ב - י"ג באב ה'תש"ט, 1892 - 8 באוגוסט 1949) היה מגדולי המשוררים בצנעא שבתימן בדור האחרון שלפני העלייה הגדולה לארץ. סעיד נולד למוסי' ולאמו רומיה ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן. בילדותו למד אצל המארי, ובגיל 12 התחיל לעזור לאביו בעבודתו בצורפות. נישא לזהרה (שרה) למשפחת דאר. סעיד היה מגדולי המשוררים בקהילה היהודית בצנעא. הוא למד את רזי השירה מגדולי המשוררים בדור שלפניו, מארי אהרן הכהן, ומארי חיים צאלח אלברטי. חברו לשירה היה מארי סעיד עוזרי. חבריו היו מארי יוסף צוברי, הרב סאלם קלזאן, הרב חיים חובארה, והרב עזרי נדאף. הגיע עם כל יהודי העיר למחנה גאולה (חאשד) בעדן, אך לפני שהספיק לעלות למטוס נפטר ממחלת הטיפוס. נטמן בבית העלמין היהודי בעדן. מונצח על ארון הקודש בבית הכנסת תפארת ישראל בשכונת רמת עמידר ברמת גן, על ידי בניו ונכדיו שהתפללו בבית הכנסת. נכדו הוא פרופ' חיים גמליאל, חוקר במדעי הרפואה. ראש מכוני רות"ם למחקר, ומרצה בדרגת פרופסור ביחידה לפיתוח מקצועי, בית הספר לחינוך, אוניברסיטת בר-אילן. יהדות צנעא מארי סעיד עוזרי פרופ' חיים גמליאל משה גמליאל, דרכי סיפרתי, הוצאת דוקוסטורי, רעננה, ה'תשס"ו (2006) משה גמליאל, דרכי סיפרתי, הוצאת דוקוסטורי, רעננה, ה'תשס"ו (2006) עלון ענפי התורה, מדור "והיו עיניך רואות את מוריך", תאריך ??? מסמכי עלייה, מספר 26, אתר הג'וינט
ינטאי

יֵנְטָאי (בסינית מפושטת: 烟台; בסינית מסורתית: 煙臺/煙台; בפין-יין: Yāntái; מילולית: "מגדל עשן"; מכונה גם ג'ה-פוּ (芝罘) או צְ'פוּ) היא נציבות עירונית ועיר נמל בחצי האי שאנדונג (אנ') שבצפון-מזרח מחוז שאנדונג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. הנציבות משתרעת על פני 14,123 קמ"ר והיא גובלת בצ'ינגדאו ובווייפאנג (אנ') מדרום-מערב ובווייהאי ממזרח ומרוחקת כ-404 ק"מ מצפון-מזרח לבירת המחוז ג'ינאן. היא שוכנת על החוף הדרומי של מיצר בוהאי עם גישה הן לים בוהאי (דרך מפרץ לאיג'ואו ומיצר בוהאי) וגם לים הצהוב (מצפון ומדרום חצי האי שאנדונג). ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 7,102,116 תושבים, מתוכם 3,191,299 בשטח האורבני. ברזיל ויטוריה, אספיריטו סאנטו, ברזיל ארצות הברית סן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית יפן בפו, אויטה, יפן יפן מיאקו (אנ'), איווטה, יפן ניו זילנד טאורנגה, ביי אוף פלנטי, ניו זילנד ספרד אלקלה דה אנארס, מדריד, ספרד אוסטרליה מאקאי, קווינסלנד, אוסטרליה ארצות הברית אומהה, נברסקה, ארצות הברית קוריאה הדרומית אינצ'ון, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית אולסן, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית אנסאן (אנ'), קיונגי, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית וונג'ו (אנ'), קאנגוואן, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית קונסאן (אנ'), צפון צ'אלה, קוריאה הדרומית תאילנד פוקט, תאילנד שוודיה ארברו, שוודיה בולגריה בורגס, בולגריה צרפת אנז'ה, פיי דה לה לואר, צרפת מדיה וקבצים בנושא ינטאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ינטאי ינטאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Shāndōng (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוזן ספנסר

סוזן ספנסר (אנגלית: Susan Spencer) (נולדה ב-29 בנובמבר 1946) היא כתבת חדשות אמריקאית. ספנסר נולד בממפיס, טנסי. סיימה את לימודיה באוניברסיטת מדינת מישיגן בשנת 1968 עם תואר ראשון בעיתונאות. בשנה שלאחר מכן סיימה את התואר השני שלה בעיתונאות. בשנים 1971–1972 עבדה ספנסר כחוקרת ב-WCBS-TV בבעלות CBS בניו יורק. היא גם הייתה סופרת ומפיקה לשידור לענייני ציבור ב-WKPC-TV בלואיוויל, קנטקי. בין השנים 1972–1977 עבדה בתחנת CBS ממרכז מיניאפוליס WCCO-TV, שם הייתה כתבת ועוגנת. היא הצטרפה ללשכת וושינגטון של חדשות CBS בשנת 1977 והפכה לכתבת בשנת 1978. בשנת 1986 היא מונתה ככתבת רפואית בחדשות CBS. היא עוגנה בחדשות הלילה של רשת הלמ"ס בין השנים 1987 ל-1988. גם משנת 1987 עד שנת 1988 הייתה עוגנת מחליפה ומשנת 1988 עד 1989, עוגנת מהדורת יום ראשון של חדשות הערב של רשת CBS. בשנת 1989 היא דיווחה על מותו של הקיסר הירוהיטו מיפן. ככתבת לאומית, היא סיקרה גם את השבעתו הראשונה של הנשיא ביל קלינטון ואת מסע הבחירות המחודש של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. היא הייתה אז כתבת הבית הלבן של רשת CBS והכתבת הראשית בגזרת "עין על אמריקה". בשנת 1993, היא מונה ככתבת במשך 48 שעות, כשסיימה נושאים החל ממלחמות סמים בקולומביה וכלה בקרבות משמורת בארצות הברית. ספנסר נשואה לעיתונאי תומאס אוליפנט ואם לשני ילדים. Susan Spencer, www.cbsnews.com (באנגלית)
קרחון יאבלאניצה

קרחון יאבלאניצה (באנגלית: Yablanitsa Glacier; בבולגרית: ледник Ябланица) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 1.8 קילומטרים. קרחון ממוקם צפונית- צפון-מזרחית לקרחון צ'ופרנה; דרומית-מערבית לקרחון וטרינו; וצפונית-מערבית לקרחון אובץ'. הקרחון זורם ממערב לפסגת דרינוב; ונשפך אל מפרצון קבט, הנפתח אל מצר דרייק. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. הקרחון נקרא על שם העיירה יאבלאניצה שבצפון-מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון יאבלוניצה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR נרשם בטעות כי המיפוי בוצע בשנת 2008.
מקום הולדתו של ריצ'רד ניקסון

מקום הולדתו של ריצ'רד ניקסון הוא מקום הולדתו ובית ילדותו של נשיא ארצות הברית ה-37, ריצ'רד ניקסון. הבית נמצא בשטח הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שמו, שנמצאים בעיר יורבה לינדה שבקליפורניה. הבית הוקם על אדמות ששימשו את חוות משפחת ניקסון, בנייתו של הבית החלה והסתיימה ב-1912. הבית נבנה בעזרת ערכת בניית בית (אנ') שהזמין אב המשפחה, פרנסיס אנתוני ניקסון (אנ') בדואר. שנה לאחר הקמת הבית נולד בנם של פרנסיס ואשתו האנה (מילהאוס) ניקסון (אנ'), ריצ'רד ניקסון. משפחת ניקסון התגוררה בבית עד 1922 אז פשטה חוות המשפחה את הרגל והמשפחה עברה לעיר וויטייר (אנ'), פרנסיס מכר כמה חלקות מהבית שנים ספורות לאחר מכן, שאר החלקות עברו לשטח של בית ספר שהוקם בסמוך. ביולי 1990, נפתחו הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ריצ'רד ניקסון וגם הבית, כמוסד פרטי, אירוע החניכה נערך בנוכחותו של ניקסון וכן של רעייתו פט. אליהם הצטרפו אישים רבים, בהם הנשיאים לשעבר ג'רלד פורד, רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש, נוסף לנשותיהם, בטי, ננסי וברברה בהתאמה. מדיה וקבצים בנושא מקום הולדתו של ריצ'רד ניקסון בוויקישיתוף "The Birthplace". Nixon Library. נבדק ב-2018-02-01. Richard M. Nixon Birthplace, באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית "Richard Nixon Birthplace". National Park Service. נבדק ב-2018-02-01. ערך זה הוא קצרמר בנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממשלת סלובניה

ממשלת הרפובליקה של סלובניה (בסלובנית: Vlada Republike Slovenije) היא הרשות מבצעת בסלובניה הפועלת מתוקף החוקה וחוקיה סלובניה. זוהי גם הרשות המינהלית הגבוהה ביותר בסלובניה. הממשלה מבצעת את מדיניות הפנים והחוץ של המדינה, הנקבעת על ידי האספה הלאומית. הממשלה מנחה ומתאמת את עבודת מוסדות השלטון. התפקידים הבאים מיוחסים לממשלה: מבצעת את מדיניות המדינה והחוץ של המדינה; מנחה ומתאם את פעילותן של סוכנויות ממשלתיות; מנהל את יישום החוקים, ההחלטות של האספה הלאומית והחקיקה של נשיא הרפובליקה של סלובניה; מגיש הצעות חוק ומגיש לאספה הלאומית חוזים בינלאומיים לאישור והוקעה; מכין את טיוטת תקציב המדינה ומגיש אותה לאספה הלאומית, מנהל את יישום תקציב המדינה ומגיש דו"ח על יישום תקציב המדינה בפני האספה הלאומית; מוציא תקנות וצווים על בסיס החוק וליישומו; מנהל יחסים עם מדינות אחרות; ממלא תפקידים אחרים שהחוקה והחוקים מוקנים לממשלת הרפובליקה. ראש הממשלה שכיהן הכי הרבה זמן עד כה היה יאנז דרנובשק שכיהן במשך 10 שנים ו-45 יום (3,695 יום) בשנים 1992–2002, ואחריו יאנז יאנשה שכיהן במשך 5 שנים ו-28 יום (2,584 יום). הקדנציה הקצרה ביותר היא של אנדריי באג'וק, שהיה בתפקיד כ-176 יום. אלנקה ברטושק היא האישה הראשונה היחידה שכיהנה בתפקיד. מדיה וקבצים בנושא ממשלת סלובניה בוויקישיתוף ממשלת סלובניה, ברשת החברתית פייסבוק ממשלת סלובניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ממשלת סלובניה, ברשת החברתית אינסטגרם ממשלת סלובניה, באתר פליקר
מונטי וילקינסון

רוברט מ. "מונטי" וילקינסון (באנגלית: Robert M. "Monty" Wilkinson) הוא משפטן אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בפועל. וילקינסון כיהן במקביל כסגן עוזר התובע הכללי לענייני משאבי אנוש במחלקת המשפטים של ארצות הברית. לאחר שהושבע לנשיאות, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן חתם על צו נשיאותי שהציב את וילקינסון בראשות מחלקת המשפטים באופן ארעי עד שאושר מינויו של מריק גרלנד לתובע הכללי. בשנת 1979 נרשם וילקינסון אל דארטמות' קולג', וב-1983 השלים לימודי תואר ראשון בלימודים אמריקאיים. ב-1988 סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1989 כיהן וילקינסון כעוזרו המשפטי של אריק הולדר, שופט בערכאה העליונה של מחוז קולומביה. אחר כך, בשנת 1990, הצטרף אל מחלקת המשפטים של ארצות הברית כתובע פלילי, ולאחר מכן עבד כיועץ מיוחד וכדדובר התובע הפדרלי בוושינגטון הבירה. ב-1997 החל את תפקידו כסגן-עמית של התובע הכללי של ארצות הברית, תחת ג'נט רינו. וילקינסון עבד בסוכנות לפיקוח על עבריינים ושירות בתי המשפט (CSOSA), במשרד התובע הפדרלי של מחוז קולומביה ובמשרד עורכי הדין "טרוטמן סנדרס" שבאטלנטה בג'ורג'יה, בטרם מונה לסגן ראש הסגל של התובע הכללי בשנת 2009. כעבור שנתיים, ב-2011, מונה וילקינסון לסגן מנהל ראשי ולראש מטה במשרד הביצועי של התובעים הפדרליים בארצות הברית, ולמנהל המשרד המתנה ב-2014. בשנת 2017 מונה ליועץ בכיר בלשכת עוזר התובע הכללי לענייני מִנהל, ובמאי 2019 מונה לסגן עוזר התובע הכללי לענייני משאבי אנוש ומנהל. בשנת 2021, במהלך תום כהונתו של הנשיא דונלד טראמפ, דיווחו העיתונים "וול סטריט ג'ורנל", "הניו יורק טיימס" ו"וושינגטון פוסט" כי וילקינסון צפוי למלא באופן ארעי את תפקיד התובע הכללי של ארצות הברית מיד לאחר ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית. הוא החל רשמית את כהונתו כתובע הכללי בפועל כאשר הנשיא ג'ו ביידן חתם על צו נשיאותי דרכו מינה את וילקינסון לתפקיד ב-20 בינואר 2021. ב-10 במרץ תמה כהונתו כתובע הכללי בפועל עם אישור מינויו של גרלנד בידי הסנאט. בממשל ביידן מנהל וילקינסון את המשרד הביצועי לתובעים הפדרליים של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מונטי וילקינסון בוויקישיתוף קייטי בנר, Career Official Expected to Temporarily Lead Justice Dept., באתר הניו יורק טיימס, 19 בינואר 2021 (באנגלית) דני בידרמן, Director of the United States Attorneys: Who is Monty Wilkinson?, באתר AllGov‏, 23 בפברואר 2017 (באנגלית) ג'רי לאמב, Biden’s Choice for Acting AG Ahead of Merrick Garland Hearings Is Praised by DOJ Veterans as ‘Wonderful and Honorable’ Leader, באתר Law and Crime‏, 19 בינואר 2021 (באנגלית) משרד דובר הבית הלבן, President Joe Biden Announces Acting Federal Agency Leadership, באתר הבית הלבן, 20 בינואר 2021 (באנגלית)
נשיא אוגנדה

נשיא הרפובליקה של אוגנדה הוא ראש המדינה וראש הממשלה באוגנדה. הנשיא הוא המפקד הראשי של כוח ההגנה העממי של אוגנדה (אנ'). הנשיא נבחר במערכת בחירות כול חמש שנים. יוורי מוסווני המכהן עלה לשלטון בשנת 1986 והוא הנשיא ששולט הכי הרבה זמן באוגנדה, לפניו שלט אידי אמין ששלט בין השנים 1971–1979. ב-2005 הוסרה המגבלה שהגבילה את מספר הכהונות בהן ניתן לרוץ לנשיאות, ובשנת 2017 הוכרז גם על הסרת מגבלת הגיל שהייתה אז 75. סגן נשיא אוגנדה (אנ') ראש ממשלת אוגנדה פוליטיקה של אוגנדה מדיה וקבצים בנושא נשיא אוגנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא אוגנדה "The President". Government of Uganda. אורכב מ-המקור ב-2019-02-27. נבדק ב-2019-02-26. Athumani, Halima (21 בספטמבר 2017). "Proposed Changes to Uganda's Presidential Age Limit Hit Roadblock". Voice of America. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון וטרינו

קרחון וטרינו (באנגלית: Vetrino Glacier; בבולגרית: ледник Ветрино) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 3.2 קילומטרים. הקרחון מנקז את המדרונות הצפון-מערביים של רכס אימאון, מצפון לפסגת דרינוב, מצפון מערב לאוכף קוסטנץ וממערב להר פסגה. קרחון וטרינו ממוקם דרומית-מערבית לקרחון דאלגופול; וצפונית-מערבית לקרחון צ'ופרנה. הקרחון זורם לצפון-מערב ונשפך אל מעבר דרייק, קודם לשפכו הקרחון מתפצל לשתי זרועות - ונשפך אל הים הן צפונית-מזרחית והן דרומית לנקודת גרגורי. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. הקרחון נקרא על שם הכפר וטרינו שבצפון-מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון וטרינו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR, מצוין בטעות כי המיפוי נערך בשנת 2008.