שיקו בוארקי

פרנסיסקו (שיקו) בוארקי דה אולנדה (בפורטוגזית: Francisco Buarque de Hollanda; נולד ב-19 ביוני 1944) הוא זמר, מלחין, איש תיאטרון, תסריטאי וסופר ברזילאי. הוא נחשב לאחד מגדולי המוזיקה הפופולרית הברזילאית. בוארקי נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל. אביו, סרז'יו בוארקי דה אולנדה, היה סוציולוג והיסטוריון נודע. בשנות נעוריו גילה בוארקי עניין רב במוזיקה: הוא הושפע עמוקות מן הבוסה נובה, במיוחד משיריו של הזמר ז'ואאו ז'ילברטו, שלימים נשא לאישה את אחותו של בוארקי, מיושה. עם תום לימודיו התיכוניים פנה בוארקי דווקא ללימודי אדריכלות באוניברסיטת סאו פאולו, אך לאחר ארבע שנים נטש את האוניברסיטה עם ראשית פרסומו בתחום המוזיקה. יצירתו המוזיקלית של בוארקי רבת משקל בכל קנה מידה אמנותי, אולם הפן הייחודי והבולט שבה, הוא האופן בו שביטא באמצעותה את עמדתו הפוליטית ומלחמתו בהגבלות החמורות שהטילה הדיקטטורה הצבאית בברזיל על חופש הביטוי. הוא החל להופיע בשנת 1964 והתפרסם תחילה כמוזיקאי של פסטיבלים ותוכניות טלוויזיה. תקליטו הראשון, שיצא בשנת 1966 ושנושא את שמו, בישר את אופי יצירתו גם בעתיד: היו בו שירי סמבה כובשי לב, משחקי מילים יצירתיים ונוסטלגיה סמויה, בעלת נימה טראגית. בוארקי גילה מעורבות פוליטית כבר מתחילת דרכו האמנותית, אך פעילותו כנגד השלטונות הפכה אינטנסיבית יותר ויותר, עד שבשנת 1968 - כמו חבריו היוצרים קייטנו ולוזו וז'ילברטו ז'יל - נעצר, וחודשים ספורים לאחר מכן הוגלה לאיטליה. בשנת 1970 חזר לברזיל וניצל את תהילתו וכישרונו כדי למחות נגד הדיקטטורה. באותה תקופה הצליח אחד משיריו, Apesar de Você, לחמוק מעיני הצנזורה והפך להמנון התנועה הדמוקרטית.[1] רק לאחר שנמכרו יותר מ-100,000 עותקים של התקליטון נאסרה הפצתו והוא הוסר מן המדפים. במהלך שנות ה-70 וה-80 המשיך בוארקי את מלחמתו המוזיקלית בדיקטטורה, לעיתים תוך שיתוף פעולה עם במאי קולנוע ועם מוזיקאים אחרים כאנטוניו קרלוס ז'ובים, ויניסיוס דה מוראיס, ולוזו, ז'יל, אדו לובו ואחרים. יצירתו המוזיקלית עדיין בעיצומה: בשנים האחרונות יצאו לאור מספר תקליטורי DVD שלו. ברבים משיריו של בוארקי התייחסויות חברתיות, תרבותיות וכלכליות רחבות אף יותר מסוגיית חופש הביטוי, אך הם אינם נעדרים צד אישי. המייחד אחדים מהם הוא ה"אני" הנשי, שבוארקי מאמץ לעיתים. אם שירתו של ז'ואאו ז'ילברטו הייתה חדשנית בעת שנשמעה לראשונה גם משום שהיו בה עדינות ורכות "בלתי גבריות", הרי שבוארקי, שנים אחר כך, לא היסס לשיר בקולו הרך שירים שכתב הנושאים אופי של נשיות בלתי מתפשרת. כך, למשל הקליט בוארקי ביצוע משלו לשיר "האהוב שלי" ("O meu amor") מ-1978: האהוב שלי יש לו דרך משונה שהיא רק שלו שמוציאה אותי מדעתי כשהוא שורט את צווארי וכמעט פוצע אותי בזיפי הזקן שלו כשהוא דוחק את ירכיו בין ירכיי כשהוא משתרע איי... המקור בפורטוגזית O meu amor Tem um jeito manso que é só seu De me deixar maluca Quando me roça a nuca E quase me machuca com a barba malfeita E de pousar as coxas entre as minhas coxas Quando ele se deita, ...ai — "האהוב שלי", מתוך "אופרה דו מלנדרו" כבר בשנת 1965 היה בוארקי מעורב בהפקת תיאטרון סטודנטיאלית. בשנת 1967 כתב את המחזה "מהומה" (Roda-Viva) שהועלה בריו דה ז'ניירו ובהפקתו הראשונה שיחקה מי שלימים נשא לאשה, השחקנית מרייטה סוורו. ההפקה השנייה, בהשתתפות צוות שחקנים אחר, הפכה לסמל ההתנגדות לדיקטטורה, לאחר שכוח הקרוי "קומנדו ללכידת קומוניסטים", שכלל לא פחות מ-110 לוחמים, פרץ אל הבמה, הכה את השחקנים והחריב את התפאורה. בשנת 1973 תכנן בוארקי להעלות את ההצגה "קלבאר, שיר הלל לבגידה" שבמרכזה דמותו ההיסטורית של פורטוגזי אשר סייע להולנדים במלחמתם בפורטוגל. במונחים של אותם ימים הייתה זו הפקה יקרה ביותר (30,000 דולר) ובחזרות הועסקו לא פחות משמונים איש, אך היא לא אושרה על ידי הצנזורה ואפילו דבר האיסור נאסר לפרסום. רק לאחר שש שנים הגיע האישור המיוחל וההצגה הועלתה בפני קהל. את יצירתו "אופרה דו מלנדרו" ("האופרה של הנוכל") משנת 1978, ביסס בוארקי על "אופרת הקבצנים" של ג'ון גיי משנת 1728 ועל "אופרה בגרוש" הידועה של ברטולט ברכט וקורט וייל מ-1928. בשנת 1985 כתב בוארקי את התסריט לסרט שנעשה על פי ההצגה. לאורך השנים פרסם בוארקי מספר ספרים, בהם סיפורת ושירים לילדים. הוא היה שותף לכתיבת תסריטים לקולנוע, ביניהם לסרטים שהתבססו על מחזותיו וספריו. ספריו שתורגמו לעברית: בודפשט תורגם לעברית על ידי אראלה טלנברג לרר ויצא לאור בשנת 2005, בהוצאת ידיעות ספרים, ספרי חמד. חלב שנשפך תורגם לעברית על ידי אראלה טלנברג לרר ויצא לאור בשנת 2017, בהוצאת חרגול. ספריו נמכרו ביותר מחצי מיליון עותקים. A Banda Acorda amor Até pensei Apesar de Você As Vitrines Brejo da Cruz Bye Bye, Brasil Carolina Construção Deus Lhe Pague Cotidiano Fado Tropical Feijoada Completa Funeral de um Lavrador Futuros Amantes Homenagem Ao Malandro Jõao E Maria Mar e Lua Meu Caro Amigo Morena de Angola Mulheres de Atenas Noite dos Mascarados O que Será (בנוסח העברי: "הו, מה יהיה, מה יהיה") Olhos nos Olhos Paratodos Quem Te Viu, Quem Te Vê Roda Viva Samba de Orly Sonho de um Carnaval (בנוסח העברי: "קרנבל דיזנגוף") Terezinha Vai Levando Vai Passar מדיה וקבצים בנושא שיקו בוארקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיקו בוארקי (בפורטוגזית) שיקו בוארקי, ברשת החברתית אינסטגרם שיקו בוארקי, ברשת החברתית Goodreads שיקו בוארקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר ספוטיפיי שיקו בוארקי, באתר Last.fm (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר AllMusic (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר Yandex.Music (ברוסית) שיקו בוארקי, באתר Discogs (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר Songkick (באנגלית) שיקו בוארקי, באתר Genius שיקו בוארקי, באתר SecondHandSongs שיקו בוארקי, באתר DNCI שיקו בוארקי, באתר בילבורד (באנגלית) רשימת הפרסומים של שיקו בוארקי, בקטלוג הספרייה הלאומית שיקו בוארקי (1944-), דף שער בספרייה הלאומית