laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כנפי רוח

"כנפי רוח" (שמות נוספים: עלה למעלה עלה או בן אדם) הוא סינגל שהוציא ושר הזמר ביני לנדאו (בשיתוף מקהלת ישיבת ירושלים לצעירים) ממילותיו של הראי"ה קוק שיצא לאור בשנת תשע"ה (2015) לזכר שמונת התלמידים שנרצחו בפיגוע בישיבת מרכז הרב, וזכה לפופולריות רבה בציבור הדתי והחרדי. מילות השיר הן מתוך דברי הרב אברהם יצחק הכהן קוק בספר אורות הקודש: אִם תִרְצֶה, בֶּן אָדָם... עֲלֵה לְמַעְלָה, עֲלֵה. כִּי כֹּחַ עַז לְךָ, יֵשׁ לְךָ כַּנְפֵי רוּחַ, כַּנְפֵי נְשָׁרִים אַבִּירִים. אַל תְּכַחֵשׁ בָּם, פֶּן יְכַחֲשׁוּ לְךָ. דְּרוֹשׁ אוֹתָם – וְיִמָּצְאוּ לְךָ מִיָּד. — אורות הקודש א', ס"ד את השיר הלחינה אביגיל עמר (עוזיאל) בשנות ה־90 של המאה ה־20 בזמן לימודיה באולפנת סגולה בקריית מוצקין. הלחן התפרסם מעט במהלך השנים, בשנת 2012 הרכב "קולות רבים" הוציא אותו לראשונה כשיר ביוטיוב. הראשון שהקליט את השיר באולפן היה ביני לנדאו בעיבודו של אופיר סובול. בתחילה הושמע הסינגל ברדיו, והשדרן ידידיה מאיר השמיע אותו רבות בתוכנית הבוקר שלו ברדיו קול חי, לאחר מכן הוא העלה את השיר לרשת. הביצוע של ביני לנדאו ביוטיוב נצפה מעל 7 מיליון צפיות. בנוסף לביני לנדאו ומקהלת הישל"צ, קיימים ברשת גרסאות כיסוי לשיר זה: ישי לפידות יחד עם מועצת השירה היהודית ואבי סינגולדה, הזמר יצחק מאיר, יוסף קרדונר, איציק דדיה, ישי רביבו מקהלת משאלות, בת אלה וביצוע משותף של להקת "פולקעס" וברי סחרוף שהוקדש לזכרו של יותם חיים, אחיו של תובל חיים חבר להקת פולקעס, שנחטף לרצועת עזה ונורה למוות בשוגג יחד עם שני חטופים אחרים. הזמר גדעון לוין הוציא גרסה משולבת עם יידיש והשיר הגיע למקום הראשון במצעד החסידי "שירים במעלות" של קובי סלע המשודר ברדיו קול חי ובערוץ 7. ב-2019 הוציאה הזמרת שרה אלחיאני גרסה נוספת לשיר בהלחנתה. השיר מבוסס על משפט מתוך פרק בספר אורות הקודש המכונה "קריאה להסתכלות עליונה" (אורות הקודש א', ס"ד). הפרק פותח את הסדר "אור הרזים" בספר. הפסקה במקור נמצאת בקובץ א', פסקה קפ"א בשמונה קבצים של הרב קוק. סרטון השיר "כנפי רוח" באתר יוטיוב בן אדם - הרב קוק, לחן: אביגיל עוזיאל ביצוע: קולות רבים, סרטון בערוץ "קולות רבים", באתר יוטיוב (אורך: 03:55) נתנאל לייפר, ‏מרגש: שיר חדש לזכר נרצחי ישיבת מרכז הרב עם מילותיו של הרב קוק, באתר כיפה, 1 במרץ 2015 לינוי משעלי, ‏הסינגלים שהולכים לכבוש את אלול, באתר "סרוגים", 6 בספטמבר 2016 ישי רביבו - עלה למעלה עלה (הפרויקט החסידי ), סרטון בערוץ "Yishai Revivo - ישי רביבו", באתר יוטיוב (אורך: 03:10) כנפי רוח (בן אדם, עלה למעלה עלה) - משאלות, סרטון בערוץ "משאלות - Mishalot", באתר יוטיוב (אורך: 03:19) פולקעס וברי סחרוף - כנפי רוח, בביצוע פולקעס וברי סחרוף, וידאו קליפ באתר יוטיוב (אורך: 4:16), 2 בספטמבר 2024 נדיר: גדעון לוין וה"סאטמרים" שרים הרב קוק, באתר כיכר השבת, 27 באוגוסט 2016; Kanfey Ruach - Gideon Levine --- כנפי רוח / גייסטיגע פליגלען - גדעון לוין, סרטון בערוץ "Gideon Levine", באתר יוטיוב (אורך: 05:25). שרה אלחיאני - בן אדם
תטא

תטא (אות גדולה: Θ או ϴ, אות קטנה: θ או ϑ) היא האות השמינית באלפבית היווני. בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 9. ביוונית עתיקה נהגתה כצליל ת"ו דגושה מנושפת (/tʰ/ ‏:IPA); ביוונית מודרנית נהגית כת"ו רפה בעבר (/θ/ ‏:IPA - כמו Th במילה האנגלית Think). תעתיק האות לכתב לטיני הוא Th. במקור נכתבה האות כצלב בתוך מעגל: או . בהמשך, התפתחה האות והפכה לסימון של קו במעגל או נקודה בתוך מעגל . על פי פורפיריוס מצור, צלב בתוך מעגל שימש במצרים העתיקה כסימן הנשמה, ונקודה בתוך מעגל כסימן השמש - וכן סמלו של אל השמש רע. ביוון העתיקה ראו באות קיצור של המילה "תנטוס" (θάνατος) - "מוות", והאות היוותה בעיניהם סימן הגולגולת - המסמלת גם בימינו מוות. היוונים השתמשו באות בהצבעות בעד עונש מוות. חוקרי הכתב הכנעני העתיק (כתב פיניקי) ראו באות זו (טית) את סמל הגלגל, כחלק מרשימת כלי עבודה: יוד - יתד לחפירה, כף - את חפירה, למד - שוט. האות הקטנה θ משמשת לסמל: בגאומטריה את זווית המישור. בסטטיסטיקה את פרמטר ההתפלגות. בתורת החשמל את הטמפרטורה ההתחלתית והסופית. באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השמיני בבהירותו במערכת כוכבים. האות הגדולה Θ משמשת לסמל: בפיזיקה את באריון האקזוטי פנטאקווארק. ברפואה סוג של גלי מוח. במתמטיקה את פונקציית המדרגה. במסחר באופציות האות תטא מייצגת את הרגישות של מחיר הנגזר, ביחס לערך הזמן שלו. במחשבים מסמנת האות חסם הדוק אסימפטוטית. האות טית בעברית מדיה וקבצים בנושא תטא בוויקישיתוף שיטת הרשימות של פרופ' אהרן דמסקי, ושיטת שתי הרשימות (יבשתית וימית) העדכנית, שמקורה במאים והסוחרים הצידונים.
רינו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רינו – עיר במדינת נבדה בארצות הברית ג'אנט רינו – משפטנית אמריקאית מרכוס רינו – איש צבא אמריקאי רנו
פאבל ריבאלקו

פאבל סימיונוביץ' ריבאלקו (ברוסית: Павел Семёнович Рыбалко‏; 4 בנובמבר 1894 - 28 באוגוסט 1948), פיקד על כוחות שריון במהלך מלחמת העולם השנייה, ונחשב לאחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בצבא האדום. ריבאלקו נולד ב-4 בנובמבר (23 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) 1894 בכפר במחוז חרקוב, ובשנת 1907 בגיל 13 החל לעבוד בבית חרושת לסוכר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס ריבאלקו לצבא האימפריה הרוסית, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ובמהלך מלחמת פולין-אוקראינה. בין השנים 1926–1930 למד ריבאלקו באקדמיה הצבאית על שם פרונזה, ולאחר מכן מונה למפקד גדוד. בשנת 1934 נשלח כיועץ צבאי לסין, ולאחר מכן כיהן בין השנים 1937–1940 כנספח צבאי בסין ובפולין. זמן קצר לפני מבצע ברברוסה מונה ריבאלקו למדריך בבית הספר לטנקים בקאזאן, ונשאר בתפקיד זה עד ליולי 1942. ביולי 1942 לאחר הפצרות רבות ונשנות, מונה ריבאלקו למפקד ארמיית הטנקים החמישית, ובספטמבר מונה למפקד ארמיית הטנקים השלישית, ולחם עמה בקרב חרקוב השלישי. לאחר שספגה אבדות כבדות במהלך הקרב, הפכה הארמייה לארמייה ה-57. במאי 1943 מונה ריבאלקו למפקד ארמיית המשמר המשוריינת השלישית, ולחם עמה בקרב קורסק ובקרב דנייפר. בספטמבר 1944 פיקד ריבאלקו על הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ולאחר מכן בקרב על שלזיה. באפריל 1945 לחם עמה במהלך הקרב על ברלין כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה, ולאחר מכן השתתף ריבאלקו בכיבוש דרזדן ובקרב על פראג. לאחר המלחמה המשיך ריבאלקו לפקד על ארמיית המשמר המשוריינת השלישית, ובשנת 1947 מונה למפקד כוחות השריון הסובייטיים בגרמניה. ב-28 באוגוסט 1948 מת ריבאלקו בביתו שבמוסקבה לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה. מדיה וקבצים בנושא פאבל ריבאלקו בוויקישיתוף ביוגרפיה של הגנרלים (באנגלית) פאבל ריבאלקו (ברוסית) פאבל ריבאלקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
610-619 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 619 - 610 לפנה"ס 619 לפנה"ס - אליאטס נהפך למלך לידיה. 619 לפנה"ס - מותו של ג'י זנג, מלך משושלת ג'ואו שבסין. 618 לפנה"ס - צ'ינג משושלת ג'ואו ממנה למלך סין. 616 לפנה"ס - לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס מתמנה למלך החמישי של רומא. 615 לפנה"ס - הממלכה הנאו בבלית מתחילה לתקוף ערים אשוריות. 614 לפנה"ס - העיר אשור נבזזת על ידי מדי והבבלים. 613 לפנה"ס - מותו של צ'ינג משושלת ג'ואו שבסין. 613 לפנה"ס - המלך זואנג משושלת צ'ו עולה לשלטון באזור צ'ו שבסין. 612 לפנה"ס - המלך קואנג משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין. 612 לפנה"ס - הברית אשר מורכבת ממדי, פרס, סקיתיה, ובבל צרה על העיר נינוה וכובשת אותה לאחר קרב נינוה שהתרחש בשנה זו. מלך אשור סין-שר-אישכון נהרג במערכה על העיר. 612 לפנה"ס - אשור-אובליט השני, מנסה לשמור את האימפריה האשורית בחיים על ידי קביעתו כמלך חרן. 612 לפנה"ס -  הערכה: העיר בבל, מקור התפתחותה ובירתה של ממלכת בבל, הופכת לעיר הגדולה ביותר בעולם לאחר שלקחה תואר זה מהעיר נינוה, בירת אשור. 612 לפנה"ס - נפילת האימפריה האשורית וזריחת האימפריה הנאו-בבלית. 610 לפנה"ס - פרעה נכו השני מחליף את פסתמיך הראשון ומתמנה למלך מצרים. 610 לפנה"ס - ייסוד העיר היוונית נאוקרטיס שבמצרים. 610 לפנה"ס - לידתו של אנכסימנדרוס, פילוסוף יווני. 610 לפנה"ס - מותו של פסתמיך הראשון, מלך מצרים. 612 לפנה"ס - מותו של סין-שר-אישכון, מל אשור. מדיה וקבצים בנושא 610-619 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק האגם (נתיבות)

פארק האגם הוא פארק בנתיבות. הפארק ממוקם ברחוב בדולח בעיר, ושטחו הוא 64 דונם. בנתיבות התקיים פרויקט פינוי אתר גדול לפסולת בניין, על מנת לנצל את הפסולת כחומר גלם לפיתוח תשתיות עבור שכונות חדשות. בסופו של התהליך הפך האתר שהיה מפגע סביבתי, לפארק להנאת התושבים. אל האתר הועברה פסולת בניין מנתיבות ומיישובים סמוכים במשך שנים רבות, עד שנסגר בשנת 2012. חלק מפסולת הבניין נגרס והועבר לאתר אחר, שבו שימש להקמת סוללה שתהיה בסיס גשר חדש. הגשר מסייע לחבר את השכונות החדשות בעיר לשכונות הוותיקות יותר, ומאפשר חיבור מהיר גם לתחנת הרכבת של נתיבות. בשנת 2020 נפתח הפארק לשימוש התושבים. הפארק ממוקם בעיר נתיבות, ברחוב בדולח בעיר (מאחורי תיכון בנים "דרכא" בעיר), הפארק נבנה קרוב לגשר "שדרות ירושלים". הפארק מכיל אגם אקולוגי, מתקני ספורט, נקודת תצפית, אזורי שהייה, פיקניק ומשחק, פארק לכלבים, סקייט פארק, ועוד. צפריר רינת, הפארק של נתיבות: העירייה מתכננת להפוך אתר פסולת בנייה לאגם בעבור התושבים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2016 צפריר רינת, הפארק של נתיבות: העירייה מתכננת להפוך אתר פסולת בנייה לאגם בעבור התושבים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2016 אגם נופי מוקם בנתיבות
גן החיות של צ'יאנג מאי

גן החיות של צ'יאנג מאי הוא גן חיות על כביש הוויי קאו (Huay Kaew) בצ'יאנג מאי שבתאילנד, ממערב אוניברסיטת צ'יאנג מאי. זהו גן החיות המסחרי הראשון בצפון תאילנד, והוא הוקם ב-16 ביוני 1977. בשנת 1950 שלחה ממשלת ארצות הברית יועצים צבאיים כדי להכשיר משטרה שבטית לאורך הגבול של תאילנד. ביניהם היה הרולד מייסון יאנג (Harold Mason Young), יליד בורמה ובנם של מיסיונרים אמריקאים. יאנג החל לעזור לבעלי חיים פצועים, ומבקרים החלו לבוא כדי לראות את אוסף החיות שלו. הממשלה המחוזית של צ'יאנג מאי הקדישה לחיות שטח קרקע לרגלי הר סוטפ (Suthep), והמתקן נפתח לציבור ב-1957. כאשר נפטר יאנג ב-1974, נלקח הנכס על ידי מחוז צ'יאנג מאי. גן החיות הורחב לגודלו הנוכחי, והועבר לארגון הגן הזואולוגי, תחת חסותו של מלך תאילנד. הוא הוכרז כגן החיות הרשמי של מחוז צ'יאנג מאי ב-1977.  גן החיות של צ'יאנג מאי מופעל באופן פרטי וכולל מגוון גדול של בעלי חיים. בנוסף, יש בו שני אקווריומים גדולים, בהם האקווריום הימי הגדול ביותר באסיה. ב-28 באוקטובר 2008, נפתחה לציבור המנהרה המימית הארוכה בעולם באורך של 133 מטר. כ-400 מינים של בעלי חיים מיוצגים בגן החיות, כולל קואלות, פינגווין הומבולדט, דובי ים איונים, קרנפים, היפופוטמים, פלמינגו, ג'ירפות, זברות, יענים, גמלים, אריות, נמרים, עבדקן הרעמה, טפיר אסייתי, וסוגים רבים של זוחלים. גן החיות הוא גם ביתם של שני פילים ושלוש פנדות ענקיות. הפנדה הענק לין הואי (Lin Hui) וצ'ואנג צ'ואנג (Chuang Chuang) הגיעו לגן החיות ב-12 באוקטובר 2003, בהשאלה מסין, למשך 10 שנים. הבת שלהם לין בינג (Lin Bing) נולדה בגן החיות ב-27 במאי 2009. משפחת הפנדות תוחזר לסין כשהיא תהיה בת שנתיים. לין בינג היא מהפנדות ענק הבודדות שנולדו בשבי מחוץ לסין. בגן החיות נבנתה מסילת רכבת בת שני הקילומטרים שנפתחה בשנת 2005. המסילה עוברת סביב המתחם ויש לה ארבע תחנות. הרכבות הממוזגות יכולות להעביר 50–70 נוסעים. בגן החיות יש גם חשמליות שבאמצעותן יכולים המבקרים לנסוע ברחבי גן החיות. השימוש בשני אמצעי התחבורה מותנה בתשלום.  ספארי וורלד מדיה וקבצים בנושא גן החיות של צ'יאנג מאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גן החיות של צ'יאנג מאי (תאית)
רעף סולארי

רעף סולארי (באנגלית: Solar Shingle), הנקרא גם רעף פוטו-וולטאי (באנגלית: Photovoltaic Shingle) הוא מערך של תאים פוטו-וולטאיים (פנלים סולריים) שנועדו להיראות ולשמש כמו חומרי קירוי קונבנציונליים, כמו רעפי אספלט ורעפי צפחה, ולהפיק בנוסף חשמל מקרינת השמש. רעפים סולאריים אלו מהווים שילוב בין הפקת אנרגיה סולארית לבנייה (Building-Integrated Photovoltaics). רעפים סולאריים הפכו לזמינים מסחרית בשנת 2005. בריאיון לרויטרס ב-2009 העריך דובר חברת דאו כימיקלים שכניסתם לשוק הרעפים הסולאריים תניב הכנסות של 5 מיליארד דולר עד 2015 ו-10 מיליארד דולר עד 2020. הרעפי הסולאריים של חברת דאו זמין בקולורדו, הידועים כמערכת השמש POWERHOUSE הפכו לזמינים מסחרית באוקטובר 2011. דור שלישי של מערכת השמש POWERHOUSE קיבלה רישיון בלעדי ל-RGS Energy למסחור משנת 2017 עד 2020, כאשר RGS Energy הגישה בקשה לפשיטת רגל. באוקטובר 2016 נכנסה חברת טסלה לתחום הרעפים הסולאריים במיזם משותף עם SolarCity. מאוחר יותר רכשה טסלה את SolarCity ומוצר הרעפים הסולארי תואר ב-2019 כ"כישלון". ספקית השוק הסולארי, EnergySage, סקרה את הרעף הסולארי בשם Tesla Solar Roof, וציינה כי הוא "חווה כישלונות משמעותיים שעיכבו את התכנון, הייצור והפריסה שלו." בינואר 2022, הודיע תאגיד GAF Materials כי יתחיל למכור רעפים סולאריים כמוצר. אנרגיה סולארית מדיה וקבצים בנושא רעף סולארי בוויקישיתוף "Sun Roof: Solar Panel Shingles Come Down in Price, Gain in Popularity". Scientific American. April 12, 2013. Retrieved 2015-12-15. "Real Goods Solar, Inc. (RGSE) Stock Skyrockets on Dow Deal". 4 October 2017. Retrieved 29 May 2018 – via www.finance.yahoo.com. Pickerell, Kelly (6 February 2020). "Powerhouse solar shingle company RGS Energy files for bankruptcy". Solar Power World. Archived from the original on 22 February 2021. Retrieved 22 February 2021. Randall, Tom (31 October 2016). "No One Saw Tesla's Solar Roof Coming". Bloomberg.com. Retrieved 19 April 2018 – via www.bloomberg.com. "Tesla's trumpeted solar shingles are a flop". MIT Technology Review. Retrieved 2023-07-12. Walker, Emily (2023-01-06). "Tesla Solar Roof 2022 Review: Cost, Efficiency, News - EnergySage". EnergySage Blog. Retrieved 2023-07-12. Root, Tik (January 3, 2022). "As U.S. moves toward solar energy, this roofing company hopes 'solar shingles' will get homeowners to buy in". Washington Post. Retrieved January 4, 2022. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל בנלולו

דניאל בנלולו (נולד ב-6 במאי 1958), הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד, וכחבר מועצת עיריית אשדוד. נולד במרוקו, ובשנת 1969 עלה לישראל. כיהן בעבר כחבר מועצת עיריית אשדוד. בשנת 2003 נבחר לראשונה לכנסת ה-16 מטעם הליכוד. עם הקמת מפלגת קדימה בשלהי 2005 החליטה סיעת הליכוד למנות את בנלולו ליושב ראש ועדת הכנסת תחת רוני בר-און שפרש מהסיעה ומונה לשר התשתיות הלאומיות. בפועל בנלולו כיהן שלושה וחצי חודשים בתפקיד (פברואר-אפריל 2006). בבחירות לכנסת ה-17 הוא הוצב במקום ה-16, אך הליכוד זכה רק ב-12 מנדטים והוא לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד לכנסת, ולא נבחר. במאי 2012 נבחר למנכ"ל נמל תל אביב, אולם רשות החברות הממשלתיות עצרה את המינוי עקב חוסר עמידה בתנאי הסף לתפקיד. באוגוסט 2020, הציעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מירי רגב את מועמדותו ליו"ר רשות שדות התעופה אך הוא נפסל לאור היעדר "כישורים מיוחדים" הנדרשים לאור זיקתו הפוליטית בהתאם לחוק החברות. בנלולו גרוש ואב לשניים. מדיה וקבצים בנושא דניאל בנלולו בוויקישיתוף דניאל בנלולו, באתר הכנסת דניאל בנלולו, באתר כנסת פתוחה אילן ליאור, רשות החברות הממשלתיות עצרה את מינוי דני בנלולו לתפקיד מנכ"ל נמל ת"א, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2012 חגי עמית, מירי רגב ניסתה לסדר ג'וב למקורב - זו היתה תגובת רשות החברות, באתר TheMarker‏, 25 באוגוסט 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוני בריזון

אהרן (רוני) בריזון (נולד ב-16 באוקטובר 1944) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם סיעת שינוי בכנסת ה-16. בוגר בית הספר התיכון הדתי צייטלין בתל אביב. בצעירותו יצא בשאלה. שירת בממר"ם ובחיל התותחנים. מילא תפקידי ניהול שונים בתחום המחשוב וטכנולוגיית המידע (CIO של בנק הפועלים, COO של בנק הפועלים ארצות הברית, מנכ"ל חב' כלל מערכות בע"מ). פעיל בתחומי דת-ומדינה. חבר בעמותת "עם חופשי" ועמותות אחרות לחירויות האזרח. הצטרף למפלגת "שינוי" (1999). בריזון נהג לכתוב טור במקומון התל אביבי "העיר", ולאחר מכן בביטאונה של "שינוי", בשם העט "אינג' קדיד לפר". בריזון ריכז בכנסת ה-16 את נושאי "דת ומדינה" של הסיעה. אחראי במסגרת התפקיד לכל המתרחש בתחום, מתקציבי המוסדות החרדיים ועד טיפול בתלונות הציבור החילוני. בתחום זה ניתן לציין את נושאי קיצוץ הקצבות לחרדים ולאחרים, ביטול משרד הדתות, ניסוח והנחה על שולחן הכנסת של חוק הנישואין האזרחיים (הקרוי "חוק ברית הזוגיות"), קיצוץ הכספים בתקציבי הישיבות והעמותות החרדיות, השוואת גובה קצבאות הילדים והורדת סכומי הקצבה, חיסול התקצוב הכפול של החינוך היסודי, הדתי והחרדי והתחלת פירוק המועצות הדתיות. בעבודתו השוטפת בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכנסת ובוועדה לענייני עובדים זרים. סגן יו"ר הסיעה בכנסת. עמד בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים לרפורמה במינהל הלוואות המדינה, שעסקה בהגדלת הסחירות וייעול הניהול של מילוות המדינה. היה חבר (יחד עם הח"כים אברהם שוחט וחיים אורון) ב"צוות השלושה" שהכין את "חוק פינוי-פיצוי" למפוני רצועת עזה. היה שותף לדיונים בוועדת הכספים בעניין הרפורמה בשוק ההון ובבנקים. הגיש והשתתף בהגשתן של הצעות חוק במספר נושאים: עונשי מינימום לאשמים באלימות סכינאית, הכרה באתר הכרזת המדינה (המוזיאון הישן בתל אביב) כאתר לאומי מוגן, ועוד. רוב הצעות החוק שהגיש מתרכזות בנושאי דת ומדינה. בנוסף לכל אלה, טיפל בריזון במקרים של בעיות, אפליה והתנכלויות על רקע של כפיית דת או מניעת חירויות הפרט על ידי גורמים ממשלתיים, ציבוריים או פרטיים. עקב פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב בריזון יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת "חץ". מכיוון שמפלגת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה, הוא נותר מחוץ לכנסת. ב-25 במרץ 2007 אישרה הממשלה את מינויו של בריזון לציר כלכלי לאיחוד האירופי בבריסל. בריזון התמודד בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום העשרים ברשימת התנועה. לקראת הבחירות למועצת העיר תל אביב בשנת 2013 הוצב במקום השני ברשימת תנועת מהפך ירוק בתל אביב-לתת לחיות אך לא נבחר למועצה. ב-2018 שובץ במקום השישי ברשימה זו, ששינתה שמה ל"חי חילונים ירוקים". בריזון הוא אחיו של הסאטיריקן ב. מיכאל. רוני בריזון, באתר הכנסת רוני בריזון, באתר כנסת פתוחה. מקור - אתר חופש מוטי בסוק, רוני בריזון נבחר לציר הכלכלי של ישראל באיחוד האירופי, באתר הארץ, 23 בינואר 2007 הודעת ציפי לבני על רשימת מועמדי התנועה, 6 בדצמבר 2012.
ויקטור בריילובסקי

ויקטור בריילובסקי (נולד ב-27 בדצמבר 1935) הוא פרופסור בדימוס למדעי המחשב, היה אסיר ציון ופוליטיקאי ישראלי. בריילובסקי היה חבר הכנסת בכנסות ה-15 וה-16 מטעם תנועת שינוי. בריילובסקי נולד בשנת 1935 במוסקבה, ברית המועצות. במשך 15 שנה נאבק למען זכות העלייה של יהודי ברית המועצות. הוא פוטר מעבודתו וארגן סמינר ליהודים-מדענים מסורבי עליה. לאחר מעצרו סמינר זה התקיים בדירתו של יעקב אלפרט. הוא נשפט לארבע שנים מאסר. לאחר שחרורו עלה לישראל בשנת 1987. בשנת 1999 הוצב במקום השישי ברשימת שינוי בבחירות לכנסת החמש עשרה, ונבחר מטעמה בכנסת. שינוי ישבה באופוזיציה ובריילובסקי היה חבר בוועדת המדע והטכנולוגיה וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות. בבחירות לכנסת השש עשרה הוצב שנית במקום השישי. בבחירות אלו זכתה שינוי ב-15 מנדטים, הצטרפה לממשלה ובריילובסקי נבחר לכהן מטעמה כסגן שר הפנים. ב-29 בנובמבר 2004 מונה בריילובסקי כשר המדע והטכנולוגיה בממשלת שרון, כשהוא מחליף את אילן שלגי שמונה לשר לאיכות הסביבה במינוי קבוע. כעבור חמישה ימים בלבד, ב-4 בדצמבר, פוטר בריילובסקי מפני שהצביע, יחד עם סיעתו, נגד תקציב המדינה, ובכך היה השר שכהונתו הייתה הקצרה ביותר בממשלות ישראל. עם חזרתו לאופוזיציה השתלב כחבר בוועדת המדע, ועדת העלייה והוועדה לענייני ביקורת המדינה. עם הפילוג בשינוי סמוך לבחירות לכנסת השבע עשרה עזב בריילובסקי את המפלגה והצטרף לחץ, הוצב במקום החמישי ברשימה, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת. בריילובסקי נשוי ואב לשניים. פרופסור חבר (בדימוס) למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. ויקטור בריילובסקי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ויקטור בריילובסקי, באתר dblp עמוד הבית באוניברסיטת תל אביב ויקטור בריילובסקי, באתר הכנסת ויקטור בריילובסקי, באתר כנסת פתוחה ויקטור בריילובסקי - שינוי, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2002 ויקטור בריילובסקי (1935-), דף שער בספרייה הלאומית
אן תומפסון

אן תומפסון גרי (באנגלית: Ann Thompson Gerry; ‏12 באוגוסט 1763 – 17 במרץ 1849) הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית, אשתו של אלברידג' גרי, אשר כיהן כסגן נשיא ארצות הברית. אן גרי נולדה בשם אן תומפסון בניו יורק, אמריקה הקולוניאלית. בילדותה חיה בניו יורק עם אביה, ג'יימס תומפסון, שהיה איש עסקים. כשביקשה לרכוש לעצמה השכלה גבוהה[דרוש מקור], תומפסון למדה בדבלין, אירלנד. עם השלמת לימודיה, באמצע שנות 1780 שבה לניו יורק, שם היו שכינו אותה "האישה היפה ביותר בארצות הברית". בניו יורק היא הכירה את אלברידג' גרי, והם נישאו ב-12 בינואר 1786 בכנסיית השילוש הקדוש. לאחר מותו של בעלה, בעודו מכהן כסגן נשיא ארצות הברית, סירב הקונגרס להמשיך ולשלם את משכורתו. היא נותרה תלויה בילדיה ועברה לגור עם בנה, ג'יימס תומפסון גרי, בניו הייבן שבקונטיקט. היא מתה שם בגיל 85 ב-17 במרץ 1849. אן תומפסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Billias, George. Elbridge Gerry, p. 147 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוויירו

אוויירו (בפורטוגזית: ‏Aveiro‏Ⓘ‏) היא עיר בצפונה של פורטוגל, ידועה בזכות חוף הים שלה והתעלות הציוריות החוצות אותה שבזכותן היא מכונה "ונציה של פורטוגל". אוויירו הוא גם שמה של רשות מקומית הכוללת את איירו עצמה וגם יישובים נוספים. שטחה 197.58 קמ"ר, מספר תושביה כ-78,500 והצפיפות 400 נפשות לקמ"ר (נתוני 2011). בשנת 1973 בעיר הוקמה אוניברסיטה. העיר ידוע בקינוח מסוג אובוש מולש. אוויירו שוכנת על לגונה לשפת האוקיינוס האטלנטי, בגדה השמאלית של נהר אוויירו (Ria de Aveiro). היא נמצאת בצפונה של פורטוגל 216 קילומטרים צפונית לבירה ליסבון ו-50 קילומטרים דרומית לפורטו. ברזיל בלם, פארה, ברזיל סירות ה-Moliceiros תחנת הרכבת הישנה בניין עם חזית אזולחוס אופיינית בניין העירייה הישן בריכות אידוי המלח של אוויירו מדיה וקבצים בנושא אוויירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוויירו (בפורטוגזית) סרטון של שיט בתעלות של אוויירו (בפורטוגזית) Ovos Moles: A Look at Aveiro’s Famous Delicacy, Portugalist, ‏2019-10-23 (באנגלית אמריקאית)
סכר דייוויס

סכר דייוויס (באנגלית: Davis Dam) הוא סכר עפר על נהר הקולורדו, בגבול בין מחוז מוהאבי באריזונה, למחוז קלארק בנבדה בארצות הברית, כ-110 קילומטרים במורד הזרם מסכר הובר. הסכר נבנה ומופעל על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית והושלם ב-1951. הסכר נועד לווסת את מי הקולורדו ולייצר חשמל. המים נאגרים באגם מוהאבי, מאגר מים מאחורי הסכר. שמו המקורי של הסכר היה "סכר בולסהד" (Bullshead Dam) על שם "סלע ראש השור" ("Bull's Head Rock"), אי סלעי בנהר הקולורדו. השם שונה לסכר דייוויס לכבודו של ארתור פאוול דייוויס (Arthur Powell Davis‏; 1933-1861) שהיה המנהל של לשכת הטיוב בשנים 1923-1914. סכר דייוויס הוא סכר עפר מחולק על ידי ליבה מוטית של חומרים אטומים יחסית (zoned earth-fill dam) ומברצי גלישה מבטון. אורכו 490 מטרים וגובהו 60 מטרים. סכר העפר מתחיל בצד של נבדה, אבל לא מתמשך לצד אריזונה במזרח. במקום זאת יש מפרץ שנוצר על ידי עפר ובטון, הכולל את המברצים. תחנת כוח הידרואלקטרית שוכנת בצמוד למפרץ. מטרת הסכר לווסת מחדש את המים הזורמים מסכר הובר במעלה הזרם, ולאפשר בכך את חלוקת מי הקולורדו למקסיקו על פי הסכם נהר הקולורדו כפי שהושלם ב-1944. הערים בולהד סיטי באריזונה ולאפלין בנבדה, שוכנים במרחק קצר מהסכר במורד הנהר. בולהד סיטי הוקמה במקור כמחנה עבודה לפועלים שבנו את הסכר. כביש עובר על קודקוד סכר העפר וגשר עובר מעל למפרץ הקטן של המברץ. בעבר היה זה כביש מדינתי 68 של אריזונה לנבדה. באפריל 2004 נסגר הכביש לתעבורת כלי רכב, אך עדיין מותר לעבור את הסכר רגלית או באופניים. הכביש הישן הוא מאז הרחבה של מערכת שבילי המורשת. מחסומים הוצבו בשני הצדדים של סכר העפר. כוחות הביטחון מסיירים בתדירות גבוהה במתקן ומקפידים לאכוף את תקנות החניה. תחנת הכוח ההידרואלקטרית של סכר דייוויס תחנת הכוח של סכר דייוויס היא תחנת כוח הידרואלקטרית השוכנת בצד של אריזונה, ליד המפרץ. התחנה מייצרת בין 1,000 ל-2,000 מגה-ואט שעה בשנה. כושר היצור של חמש הטורבינות של התחנה, שראשן בולט מחוץ לתחנה, הוא 255 מגה-ואט. גובה העומד ההידראולי הוא 41 מטרים. מדיה וקבצים בנושא סכר דייוויס בוויקישיתוף USBR - Davis Dam USBR - Davis Power Plant USBR - Parker-Davis Project USGS - Real Time Water Data Davis Dam Parker-Davis Project Davis Powerplant
629-620 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 629 – 620 לפנה"ס 627 לפנה"ס – מותו של אשורבניפל, מלך אשור; הוא הוחלף על ידי בנו, אשור-אתיל-אילני. 627 לפנה"ס – ייסוד העיר דורס בזמנו של אפידמנוס. 626 לפנה"ס – נבופלאסר מורד בממלכת אשור. 625 לפנה"ס – מדי ובבל תובעות את עצמאותן מידי אשור ותוקפות את העיר נינוה. 623 לפנה"ס – סין-שר-אישכון מחליף את אחיו אשור-אתיל-אילני ומתמנה למלך אשור. 621 לפנה"ס/622 לפנה"ס – המדינאי דרקון מכין את קוד החוקים הראשון של יוון העתיקה. 628 לפנה"ס – תיארוך לידתו המשוער של זרתוסטרה. 626 לפנה"ס – ירמיהו הנביא. 628 לפנה"ס – לידתו של תאלס איש מילטוס. 628 לפנה"ס – לידתו של בודהה. 620–564 לפנה"ס – איזופוס. מדיה וקבצים בנושא 629-620 לפנה"ס בוויקישיתוף
האנציקלופדיה של החיים

האנציקלופדיה של החיים (באנגלית: Encyclopedia of Life,‏ EOL) היא אנציקלופדיה שיתופית וחינמית באינטרנט אשר נועדה לתעד את כל 1.9 מיליון מיני החיים המוכרים למדע. היא מלוקטת מתוך מאגרי מידע קיימים (בהם ויקיפדיה) ומתרומות של מומחים ושוחרי טבע מכל העולם. היא נועדה לבנות עמוד אחד שיורחב "עד אינסוף" עבור כל מין, הכולל סרטוני וידאו, הקלטות, תמונות, גרפיקות וטקסטים. בנוסף, האנציקלופדיה משלבת תוכן מהספרייה למורשת המגוון הביולוגי, אשר העבירה תהליכי דיגיטציה למיליוני דפים של ספרות מודפסת מהספריות הגדולות בעולם להיסטוריית הטבע. הפרויקט בתחילה גובה בהתחייבות מימון של 50 מיליון דולר, בהובלת קרן מקארתור וקרן סלואן, שסיפקו יחד 25 מיליון דולר. 25 מיליון הדולרים הנוספים הגיעו מחמישה מוסדות עיקריים: מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע, אוניברסיטת הרווארד, המעבדה לביולוגיה ימית, הגן הבוטני של מיזורי ומכון סמית'סוניאן. הפרויקט בתחילה הובל על ידי ג'ים אדוארדס וצוות הפיתוח בהובלת דוד פטרסון. היום, המוסדות המשתתפים ותורמים פרטיים ממשיכים לתמוך באנציקלופדיה באמצעות תרומות כספיות. מדיה וקבצים בנושא האנציקלופדיה של החיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אתר EOL האנציקלופדיה של החיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) EOL History Lucy Odling-Smee, Encyclopedia of Life launched, ‏09 במאי 2007 James Edwards - Senior Advisor, Encyclopedia of Life