laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רמת א-תיה

רמת א-תיה (בערבית: هضبة التيه), או מדבר א-תיה, היא רמה גירנית רחבת ידיים במרכז חצי האי סיני. מבחינה מורפולוגית מהווה רמת א-תיה המשך של המישורים הגדולים של החלק הצפוני מזרחי של מרכז סיני, אף שהיא נבדלת מהם בכך שהיא חרוצה בערוצי נחלים עמוקים יחסית ובכך שבחלקים ממנה, בעיקר המערביים, קיימים ריכוזים של מקורות מים. גבולה הצפוני של רמת א-תיה אינו ברור ויש המרחיבים את תחומה וכוללים בה את כל מישורי מרכז סיני ועד לשוליים הדרומיים של הר הנגב. עם זאת, הגבול המקובל הוא תווי דרב אל-חג' (דרך החוגגים) החוצה את מרכז סיני ממעבר המיתלה, דרך נח'ל ועד ראס א-נקב הסמוך לאילת. גבולה הדרומי של הרמה הוא חד וברור; זהו מצוק א-תיה (ג'בל א-תיה) שאורכו הוא עשרות קילומטרים וגובהו היחסי מעל מישורי הרמה הוא כ-300-400 מטר. הגבול המערבי הוא קו המצוק הסמוך למישור החוף של מפרץ סואץ. מצוק זה איננו רצוף והוא נקטע על ידי הנחלים היורדים מהרמה אל הים ויוצרים בחלק מהמקומות קניונים עמוקים. הגבול המזרחי הוא קו המגע שבין הרמה הגירנית ובין אזור חוף מפרץ אילת המורכב מאבן חול ומסלעי יסוד. קו זה נמצא כ-10-15 קילומטר מהחוף ואיננו ברור לכל אורכו. אופייה הכללי של רמת א-תיה הוא במה גירנית שטוחה ומישורית בעלת שיפוע מתון מדרום לצפון. שיאי הרמה נמצאים בדרומה; ג'בל א-ד'לל (1,606 מטר) וראס ג'נינה (1,626 מטר), וסמוכים למצוק א-תיה. הרמה מורכבת בעיקר מסלעי גיר וחוואר מ"תצורת ציחור" (גיל קוניאק) וכוללת גבעות משאר רבות של קירטון מתקופת סנון. תופעת נוף בולטת היא הרי המשאר המצויים בייחוד בחלקים המערביים והדרומיים של הרמה. הנחלים במערב רמת א-תיה מתחתרים בקווי שבר ויוצרים קניונים. הבולטים שבהם: ואדי פוקיה, ואדי א-שאלאלה וואדי אבו ג'עדה. נחלים אלו מתחתרים בתחילת דרכם בסלעי גיר מתצורת ציחור, לאחר מכן בסלעי גיר מתצורת גרופית ולעיתים הם אף מעמיקים ומגיעים להתחתרות באבן חול מעידן הקרטיקון התחתון. שפכיהם נמצאים במישור החוף של מפרץ סואץ. ההתחתרות בתצורת גרופית יוצרת במקרים רבים בריכות בקניונים ואלו אוגרים מי שיטפונות ומי נביעות במשך זמן רב ומהווים מקור מים לאוכלוסייה ולמקנה. מדריך ישראל, סיני וחבל עזה, הוצאת כתר ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1979, עמ' 117-108 מיקום ראס ג'נינה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש הנפט (נגב)

כביש הנפט או ציר הנפט הוא כביש רוחבי שנסלל בשנת 1941 בידי חברת הנפט העיראקית, ועל-כן זכה בשמו. כיום מסומן הציר ככביש 224 בחלקו המערבי המחבר את צומת הנגב לירוחם, קטע קצר בכביש 204 בתווך, וכביש 225 בחלקו המזרחי, מירוחם למכתש הגדול. לאלה מתווספת דרך עפר באורך של כשני קילומטרים בתוך המכתש הגדול. אורכו הכולל של הכביש הוא כ-23 ק"מ, והוא מוליך מצומת הנגב אל אפיק נחל חתירה במרכזו של המכתש הגדול. לפי התאוריות הגאולוגיות היו סיכויים טובים להמצאות מלכודת נפט הכלואה מעל מי התהום שברכס חתירה בו שוכן המכתש הגדול. המכתש עצמו הוא מעין "קידוח טבעי" ענק המקרב את פני הקרקע אל מרבצי הנפט. בשנות ה-40 של המאה ה-20 החלה חברת IPC בחיפושי נפט במכתש הגדול, ולשם כך סללה את הכביש בשנת 1941, והקימה מחנה פועלים בהר אבנון שעל שפתו הצפונית של המכתש. החיפושים לא הניבו ממצאים ולבסוף הופסקו. הכביש המוליך מזרחה אל מעלה עקרבים, שימש משך שנים כדרך היבשתית היחידה לאילת. בפברואר 1973 נפתח קטע כביש 40 ממשאבי שדה לשדה בוקר והמעבר על כביש 224 בדרך למצפה רמון התייתר. בעקבות זאת נסגר כביש הנפט והתנועה לירוחם עברה על הקטע הצפוני של כביש 204 הדבר האריך מאוד את הדרך מירוחם לנאות חובב, ופגע באפשרויות התעסוקה של תושבי העיירה. בנובמבר 1980, לאחר לחצים רבים של ראשי ירוחם, הוחל בשיפוץ כביש 224 לצורך פתיחתו מחדש, אולם לאחר שנתיים פשט הקבלן את הרגל לאחר השלמת שני שלישים מהכביש. בעקבות זאת, הכביש נפתח, למרות שלא הושלם, ואנשי ירוחם המשיכו לדרוש את השלמתו. באפריל 1986 החליטה הממשלה להשלים את סלילת הכביש. לקראת סוף שנת 2008 נסגר כביש 225 לתנועה מפני ליקויים בטיחותיים ומשום שהכביש לא תוחזק שנים רבות, אך נפתח שוב לתנועה נוכח פניה של החברה להגנת הטבע לשר התחבורה ישראל כץ בנימוק שהיות הכביש סגור לתנועה מונעת גישה לאחד הנופים היפים בארץ. במקביל החברה הלאומית לדרכים החלה במקצה שיפורים בטיחותיים בכביש. תל ירוחם פארק ירוחם המכתש הגדול מחנה מחפשי נפט הר אבנון כביש הנפט מסע אל הבטן האדמה כביש גולדה - ב.ג. ייחנך ביום ג' הבא בשדה בוקר, דבר, 6 בפברואר 1973 נחנך כביש המקשר משאבי שדה עם שדה בוקר, דבר, 14 בפברואר 1973 משולם עד, כביש הנפט ייסגר, דבר, 12 במרץ 1973 אברהם רותם, ראשי ירוחם עלו לתל אביב כדי לזעוק, מעריב, 30 באוגוסט 1976 משולם עד, הכביש שנחסם לירוחם, דבר, 2 בספטמבר 1976 בוקי נאה, ירוחם תובעת חידוש פניו של כביש הנפט, מעריב, 13 בפברואר 1980 תובעים להקים מפעל תעשייה ממלכתי בירוחם ולפתוח כביש הנפט מחדש, דבר, 30 באוגוסט 1976 דרישה לפתוח כביש הנפט לירוחם, דבר, 14 בפברואר 1980 החלה סלילת כביש ירוחם רמת חובב, מעריב, 19 בנובמבר 1980 דורי טבצ'ניקוב, ירוחם שם של מקום, 1987, עמ' 143-145 שלמה גבעון, ירוחם:דפוק לכל החיים, מעריב, 4 באפריל 1986 אל תייבשו לעיירות הפיתוח את העתיד, מעריב, 7 באפריל 1986
Overexposed

Overexposed הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הפופ רוק האמריקאית מארון 5. האלבום הוקלט בשנת 2011 ויצא לראשונה ב-22 ביוני 2012. חברי הלהקה מספרים כי האלבום הזה יהיה האלבום הכי 'פופי' של הלהקה. ב-26 ביוני 2012 האלבום יצא באופן רשמי. האלבום קיבל ביקורות מעורבות והגיע למקום השני במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, כשמכר בארצות הברית 222,000 עותקים ולמקום השני במצעד האלבומים הבריטי כשמכר בבריטניה 38,000 עותקים. גיטריסט הלהקה, ג'יימס ולנטיין, מספר כי התוצאות של האלבום האחרון, "Hands All Over", היו מאכזבות, ושהאלבום החדש ייצא מוקדם יותר ממה שתוכנן במקור. ולנטיין גילה גם ש"זה יהיה האלבום ה'פופי' ביותר שלנו אי פעם, ולא התביישנו ללכת על זה". תהליך יצירת האלבום החל במשך סיבוב ההופעות האחרון, בו חברי הלהקה החלו לכתוב חומרים לאלבום החדש, וגם לקחו חומרים שנשארו להם עוד מהקלטת האלבום הקודם. לאחר ההצלחה של הסינגל האחרון, "Moves Like Jagger" שבו עבדו עם יוצרים מבחוץ, החליטו חברי הלהקה לנסות את זה גם עם האלבום החדש, ולעבוד עם יוצרים ומפיקים שלא עבדו איתם בעבר, כמו ראיין טדר. מכיוון שקלידן הלהקה, ג'סי קרמייקל, יצא להפסקה זמנית ולא השתתף בהקלטת האלבום, פי ג'י מורטון החליף אותו בתפקיד הקלידן באלבום זה. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Payphone", יצא לאור ב-17 באפריל 2012, ערב אחרי הופעת הבכורה שלו על במת The Voice (ארצות הברית) ביחד עם וויז קאליפה. Payphone - הסינגל הראשון מן האלבום, יצא ב-16 באפריל 2012. השיר מבוצע בשיתוף פעולה עם הראפר וויז קאליפה. One More Night - הסינגל השני מן האלבום, יצא ב-19 ביוני 2012. Daylight - יצא לאור כסינגל השלישי מהאלבום ב-27 בנובמבר 2012. Love Somebody - יצא לאור כסינגל הרביעי מהאלבום ב-14 במאי 2013. Overexposed, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מידע על האלבום Overexposed באתר MusicBrainz מידע על האלבום Overexposed באתר AllMusic האלבום Overexposed באתר Discogs ראיין טדר, בנג'מין לוין, מקס מרטין, Shellback "Linkin Park Squeaks By Maroon 5, Hits No. 1 on Billboard 200" במגזין בילבורד, 4 ביולי 2012 ארכיון המצעד, באתר מצעד האלבומים הבריטי, 1 ביולי 2012 גרי גראף, "Maroon 5 'Would Have Liked' More Success with 'Hands All Over'", במגזין בילבורד, 10 באפריל 2012 "Overexposed Album Art & Payphone Performance", באתר הרשמי של הלהקה, 10 באפריל 2012 מידע על Overexposed, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Overexposed, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Overexposed, באתר המצעד הגרמני מידע על Overexposed, באתר מצעד דנמרק מידע על Overexposed, באתר המצעד הנורווגי מידע על Overexposed, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Overexposed, באתר המצעד הספרדי מידע על Overexposed, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Overexposed, באתר המצעד הפיני מידע על Overexposed, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Overexposed, באתר המצעד השוודי
בויאן בוטוליה

בויאן בוטוליה (בסרבית: Бојан Бутулија, ‏נולד ב-23 ביולי 1979, בלגרד) הוא שחקן כדוריד סרבי. הוא משחק כיום בקבוצת הכדוריד של מכבי תל אביב ונחשב לאחד מגדולי שחקני הכדוריד הזרים ששיחקו בישראל בכל הזמנים. מספר חולצתו של בויאן בוטוליה הוא 33. בוטוליה משחק בעמדת המקשר השמאלי. בויאן בוטוליה גדל במועדון הנוער של פרטיזן בלגרד, והיה נחשב לאחד הכישרונות הגדולים של מחלקת הנוער הסרבית. בשנת 1999 הועלה בוטוליה לקבוצת הבוגרים של פרטיזן בלגרד. הוא שיחק במועדון עד לשנת 2005. בעונת 2011 הוא חזר וזכה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית. בעונת 2018/19 בוטוליה חזר פעם נוספת לפרטיזן. בסיום העונה הוא מונה למאמן המועדון. בשנת 2005, החליט בוטוליה שהוא עוזב את פרטיזן בלגרד לטובת הקבוצה הרומנית היצ'ם קונסטנה. בוטוליה שיחק שנתיים בקבוצה הרומנית וגביע האתגר, אך אחרי שנתיים החליט כי הגיע זמנו לעזוב לאחר שלא זכה בכלל בקרדיט וכבש רק שער אחד. לאחר שעזב את היצ'ם קונסטנה, חתם בוטוליה בספורט רטיסטה, גם היא מרומניה. בוטוליה התקדם מאוד וכבש 134 שערים. עם ספורט רטיסטה שיחק בוטוליה בגביע האתגר ובגביע איצ'ף. כעבור 3 שנים בספורט רטיסטה, הבין בוטוליה שמעמדו קטן והוא צריך לפנות לקבוצה יותר גדולה. בוטוליה החליט לחזור לפרטיזן בלגרד ושיחק שם שנתיים וכבש 34 שערים בסך הכול. בוטוליה זכה עם באליפות רומניה עם קונסנטה, ב-3 גביעי האתגר ו-2 גביעים עם רטיסטה. בעונת 2011 זכה בוטוליה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית. לאחר שנתיים בקבוצת מוצאו, פרטיזן בלגרד, בוטוליה עבר להפועל ראשון לציון ובכך העלה את מעמדו לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. בוטוליה מחזיק בממוצע של 12 שערים למשחק והוא הכובש המצטיין של ליגת העל. ב-28 במאי 2012, נבחר בויאן בוטוליה לנבחרת העונה של ליגת העל בכדוריד. בעונת 2012/2013, זכה בוטוליה בתואר השחקן המצטיין של העונה, וזכה עם קבוצתו, הפועל ראשון לציון, באליפות המדינה. שבועיים לאחר סיום העונה, חתם בוטוליה במכבי תל אביב. הוא שיחק במכבי עד לשנת 2017 ולאחר עונה זו חזר לפרטיזן בלגרד בויאן בוטוליה נישא בשנת 2009 לאלינה, אזרחית רומניה. לשניים יש ילדה. ולו בן אחד מנישואיו הראשונים לבת עמו. כרטיס שחקן https://www.balkan-handball.com/intervju-nedelje/novi-trener-partizana-bojan-butulija-crno-beli-uvek-idu-na-pobedu/
עבודה

האם התכוונתם ל... מקום עבודה – מקום שבו אדם עובד לפרנסתו, כשכיר או כעצמאי עבודה (כלכלה) (Labor) - תעסוקה מקצוע – תחום פעילות שאדם מתמחה בו ועוסק בו לפרנסתו עבודה (פיזיקה) – כמות האנרגיה שמושקעת בגוף בעל מסה במהלך העתקתו במרחב עבודה (תרמודינמיקה) – מעבר אנרגיה בין מערכת לסובביה, מבלי מעבר אנטרופיה פולחן – מכלול הפעולות שאנשים מצווים או נוהגים לבצע במהלך טקס דתי או טקס מסורתי כלשהו סגידה (אנ') בפוליטיקה: מפלגת העבודה – מפלגה ציונית, המשתייכת לשמאל הפוליטי בישראל תנועת העבודה – מכלול התנועות ומפלגות הפועלים הציוניות (בעיקר המפלגות הסוציאליסטיות) בתקופת היישוב ולאחר מכן במדינת ישראל עבודה עברית – אידיאל ציוני שמשמעו העדפת עובדים יהודים בדת: עבודת ה' – מכלול הפעולות הדתיות של היהודי עבודה זרה – עבודת אלילים האסורה על פי הדתות האברהמיות עבודה זרה (יהדות) – מושג מרכזי בדת היהודית פגניות – מונח מערבי המתאר פולחנים ומנהגים של דתות פוליתאיסטיות ספר עבודה – הספר התשיעי בחיבורו של הרמב"ם "משנה תורה", המתאר את עבודת בית המקדש עבודת בית המקדש בתרבות: עבודה עברית (פרויקט מוזיקלי) עבודה ערבית – סדרת טלוויזיה קומית ישראלית עבודה (סרט) – סרט של הבמאי הלמר לרסקי שהופק בשנות ה-30, ועסק בבניין הארץ אחר: עבודת כפיים עבודה סיזיפית – עבודת פרך חסרת תכלית עבודת כפייה – עבודה (על פי רוב קשה ומאומצת) המבוצעת בתנאים קשים על ידי עובדים שאולצו לכך עבודה אקדמית – אחת המטלות הנפוצות ביותר במוסדות להשכלה גבוהה בעולם, ובישראל בפרט יצירה (פירושונים)
M49

M49 (מ-Messier 49 או NGC 4472) היא גלקסיה אליפטית בקבוצת הכוכבים בתולה הנמצאת במרחק של כ-60,000,000 שנות אור. עם דרגת בהירות 8.4 זו הגלקסיה הבהירה ביותר מבין הגלקסיות שבצביר הבתולה והראשונה שהתגלתה מבין גלקסיות הצביר. כמו כן זו הגלקסיה השנייה שהתגלתה מחוץ לקבוצה המקומית (אחרי M83). M49 התגלתה ב-19 בפברואר 1771 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה, שתיאר אותה כערפילית קשה לצפייה. באפריל 1779 חלף בסמוך לערפילית שביט שנצפה על ידי מסיה, שציין שלשניהם אור דומה. באותו זמן צפה גם אסטרונום איטלקי בשם ברנבה אוריאני בשביט וגם הוא זיהה את הערפילית ורשם את מיקומה מבלי שידע כי היא התגלתה 8 שנים מוקדם יותר. ויליאם הרשל ציין בשנת 1785 כי הערפילית בהירה יותר במרכזה מאשר בשוליה וב-1833 צפה בה גם ג'ון הרשל ומאוחר יותר בשנת 1864 כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים, כאשר הוא מיחס את גילויה לאוריאני בשנת 1771, וגם ג'ון דרייר בקטלוג הכללי החדש, שם כלל אותה כ-NGC 4472, חזר על אותה הטעות. הגלקסיה נמצאת כ-3.75 מעלות מדרום-מערב לכוכב ρ (רו) בבתולה וכ-8.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה) ועם בהירות מדרגה 8.4 ניתן להבחין בה באמצעות משקפת איכותית כאשר תנאי התצפית טובים. באמצעות טלסקופ ניתן להבחין בכוכב עם בהירות מדרגה 13 הצמוד אליה (מצד שמאל בתמונה) אך זהו כוכב של שביל החלב הקרוב בהרבה. במרחק זוויתי של מעט יותר ממעלה ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 4526, במרחק דומה ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4535 וכמעלה וחצי מדרום-מערב לה נמצאת NGC 4365, שלושתן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה. M49 נמצאת במרחק של כ-60 מיליון שנות אור ממערכת השמש והיא גלקסיה אליפטית גדולה במיוחד. מסתה מוערכת בכ-1012×4 מסות שמש (פי 6-7 ממסת שביל החלב) וגודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-9x7.5 דקות קשת. אורך הציר הראשי של האליפסה (כפי שהוא נראה מכדור הארץ) הוא כ-160,000 שנות אור ומכיוון שלא ידועה הנטייה של הציר ביחס לקו הראיה מכדור הארץ, לא ידוע מהו אורכו האמיתי של ציר זה. הציר המשני של האליפסה הוא כ-85% מאורך הציר הראשי ובהתאם הגלקסיה מסווגת כ-E4. ספקטרום האור הנפלט מכוכבי הגלקסיה דומה לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G7 שמראה על אוכלוסיית כוכבים מבוגרת יחסית האופיינית לגלקסיות אליפטיות. למרות שרוב הכוכבים בגלקסיה הם זקנים יחסית, נצפתה בשנת 1969 סופרנובה בגלקסיה. בצילומים בחשיפה ארוכה, התגלו אלפי צבירים כדוריים המקיפים את הגלקסיה ומספרם מוערך בלמעלה מ-6,000. באמצעות מדידת מהירות ההקפה של הצבירים את הגלקסיה ביחס למרחקם ממרכזה, ניתן להעריך את מסת הגלקסיה ואת התפלגותה. ממדידות שנעשו בקרני X על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה התגלתה קרינת X מליבת הגלקסיה שמראה על קיומו של חור שחור, שמסתו מוערכת בכ-108×5.56 מסות שמש (מעט יותר מפי חצי מיליארד ממסת השמש). מדיה וקבצים בנושא M49 בוויקישיתוף M49 באתר SEDS M49, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים S. E. Zepf, M. A. Beasley, T. J. Bridges, D. A. Hanes, R. M. Sharples, K. M. Ashman, D. Geisler: Dynamical Constraints on the Formation of NGC 4472 and Its Globular Clusters, p. 20 M. Loewenstein, R. F. Mushotzky, L. Angelini, K. A. Arnaud & E. Quataert: Chandra Limits on X-ray Emission Associated with the Supermassive Black Holes in Three Giant Elliptical Galaxies, p. 10
1824 במדע

ערך מורחב – 1824 פרנץ פון גוייטהוזן, אסטרונום גרמני, מסביר שקרטרים על הירח הם תוצאה של פגיעת מטאוריטים. ז'אן-פרנסואה שמפוליון מפרסם את ספרו Précis du système hiéroglyphique עם שיטת פיענוח כתב חרטומים. פרסום ספר של ג'ון קרטיס על פרוקי-רגליים בבריטניה פרסום ספר של טומס סיי על פרוקי-רגליים בארצות הברית. מרץ משלחת צרפתית בראשות היאצצינט דה בוגנוויל לחקר האוקיינוס השקט יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-יוני 1826 8 בספטמבר משלחת בריטית בראשות ג'ורג' ביירון לחקר האוקיינוס השקט ואיי הוואי יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-15 במרץ 1826 21 באוקטובר – הוצאת פטנט לצמנט פורטלנד לג'וזף אספדין. ניתוח פעילות של מנוע קיטור על ידי סאדי קרנו המצאת כתב ברייל על ידי לואי ברייל. אוגוסטן לואי קושי מפרסם תוצאות נוספות של מחקריו. הגדרת מונח מנוע קרנו תיאור ראשון של הדינוזאורים בספרות המקצועית על ידי ויליאם באקלנד 7 בפברואר – ויליאם הגינס, אסטרונום בריטי (נפטר ב-1910) 12 במרץ – גוסטב קירכהוף, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1887) 18 במאי – וילהלם הופמייסטר, בוטנאי גרמני (נפטר ב-1877) 26 ביוני – ויליאם תומסון, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1907) 28 ביוני – פול ברוקה, רופא ואנטרופולג צרפתי (נפטר ב-1880) 21 בדצמבר – ג'יימס פרקינסון, רופא, בריטי (נולד ב-1755) מדיה וקבצים בנושא 1824 במדע בוויקישיתוף
צבי הירש הורוביץ (פרנקפורט)

רבי צבי הירש הלוי הורוביץ (נפטר בכ"ז באלול ה'תקע"ז, 1817, פרנקפורט), רב העיר פרנקפורט דמיין, ומחבר ספרים. נולד בפולין לר' פנחס הלוי הורוביץ, מחבר ספר ההפלאה. משנתמנה אביו לרב העיר פרנקפורט, התלווה אליו בנו, ועמד לימינו בניהול הישיבה בפרנקפורט ובאמירת שיעורים בה. נודע בחריפותו ועמקותו בלימוד התלמוד. עמד במשא ומתן הלכתי עם רבים מגדולי דורו ובהם ר' עקיבא איגר וגיסו ובן דודו צבי יהושע הורוביץ מטורנא. עם פטירת אביו, נתמנה לשבת תחתיו כרב העיר, וכראש הישיבה במקום, ובתפקיד זה כיהן עד יום פטירתו. בספרו "לחמי תודה" יש הד למצב הרוחני הירוד של העיר, ולהשפעת תנועת ההשכלה והאמנציפציה על הרמה הדתית של העיר. הוא מוחה בבני העיר על החלפת יום השבת ביום ראשון, נטישת בית הכנסת עד כי היה קשה למצוא מניין לתפילה, ניסיון לביטול מצוות שונות כמו מצוות סוכה ואף נלחם כנגד מגמה שלא לישא אשה. ר' יואל מברודי. ר' דוד העשל – חתן רבי אלעזר קאליר, מחבר הספר "אור חדש". שימש ברבנות בכמה קהילות בגרמניה ולבסוף בפראונקירכן. בנו הוא רבי אלעזר הורוויץ. ר' שמואל שמעלקא מלמברג. ר' יעקב יהושע, חתן ר' אפרים זלמן מרגליות מברודי. חותנו מביא בשמו חידושי תורה בספריו. שימש כרב העיר זאלאזיץ. ספרו העיקרי מחנה לוי על סוגיות הש"ס. לראשונה נדפס באופנבך, תקס"א ספרו לחמי תודה, מכיל חידושי הלכה ואגדה, ודרשות. נדפס לראשונה באופנבך, תקע"ו ספרו חומר בקודש, שו"ת, זולקווה, תרל"ו חיים דובעריש פריעדבערג, תולדות משפחת הורוויץ, אנטוורפן, תרפ"ח, עמ' 16–19, באתר היברובוקס דוד הלחמי, רבי צבי הירש סג"ל הורוביץ, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רכ"א, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
גן נעול

גַּן נָעוּל הוא שיר עברי מאת רחל המשוררת אשר נכתב בתל אביב הקטנה באדר תרפ"ח 1928, והתפרסם בספר שיריה השני, "מנגד" (1930). השיר עוסק ביחסים ובתקשורת חזותית ומילולית בין בני אדם. רחל הקדישה את השיר "לזר" – על פי הפרשנות המקובלת, לאהובה הנשוי זלמן רובשוב (שזר). השיר מתאר מערכת יחסים וכמיהה למגע בין שני בני אדם, שמבחינתם הוא ב"פגישה", מבלי שנמסר אם היא אקראית או שתוכננה מראש. הבית הראשון נפתח בשאלה כוללת על זהותו, מהותו ומניעיו של הזולת. המשוררת מתארת כישלון בתקשורת החברתית, היא מושיטה את ידה לזולת (דימוי שמופיע גם בשיריה האחרים כגון ב"קח את ידי"), אולם אין יד המושטת אליה במקביל. הידיים של שני בני האדם, ממשיות או מטפוריות, תחת אשר תבטאנה אחווה ("יד אחות"), אינן נפגשות. מעמד זה מייצר בנפשה רגשות אכזבה, מבוכה והתלבטות כיצד לנהוג מול הזולת שאינו חפץ בתקשורת עמה. הדחייה של הזולת מביאה אותה למסקנה, ארעית או קבועה, על אודות טבע האדם, שהוא כמו "גן נעול". הביטוי "גן נעול" הוא שיבוץ מפסוק בשיר השירים: ”גַּן נָעוּל אֲחֹתִי כַלָּה, גַּל נָעוּל מַעְיָן חָתוּם” (שיר השירים ד, יב). המשוררת רומזת בהרמז זה כי לדעתה, הזולת הוא משאב חיוני לקיום האדם, כמו מים. משמעות המילים היא, כי הנגישות לזולת, או התקשורת הבינאנושית, עלולה להיות חסומה או עשויה להיות פתוחה כמצב נתון, ותלויה רבות גם במאמץ ההדדי לשנות ולעצב אותה לכאן או לכאן. המשוררת מדמה את ניסיון התקשורת שערכה להכאה על הסלע של משה, בהיותו עם בני ישראל במדבר סיני. בניגוד להצלחתו של המנהיג הקדמון להנביע מים מהסלע, כאשר הכה עליו (אף כי נטען שההכאה תוארה ככישלון באמונתו של משה באפשרות נס הנביעה של מים במדבר, ועליה נענש באי כניסה אל ארץ ישראל), הרי שחוויָתה היא חוסר יכולת להנבעת המים - דימוי לתקשורת זורמת - ואף פציעתה המדממת האפשרית של ידהּ המושטת בשל ניסיון ההכאה על "הסלע", מבטאת דימוי של התקשורת החסומה, ללא מענה. השיר הולחן בשנת 1979 על ידי שוקי שוקי ובוצע על ידו ועל ידי דורית פרקש (שהיו לצמד "שוקי ודורית"). פרט לביצועם המוכר, זכה השיר לביצועים רבים נוספים. גרסה זו של הצמד הגיעה למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג', למקום השישי במצעד השנתי של גלי צה"ל (ה'תשל"ט), ולמקום ה-86 ב"מצעד של המדינה" בשנת 2009 (ה'תש"ע). בשנת 2012 ביצעו דן שפירא ורוני דלומי גרסה לשיר במסגרת מחווה לרחל המשוררת של התיאטרון הקאמרי. בנוסף השיר זכה גם לביצוע בדרמה המוזיקלית היומית "השיר שלנו" של רן דנקר ואניה בוקשטיין, וכן באחד הפרקים הוא בוצע גם על ידי מושיק עפיה ורוני דואני (שכל אחד מהם שר בסגנון שונה). גם ריף נאמן ביצעה את השיר בסדרה "PPS". "גן נעול" באתר בית לזמר העברי דויד פרץ, על השיר 'גן נעול' מאת רחל המשוררת, באתר "תרבות•il" ביצועים: השיר בביצוע הצמד שוקי ודורית ובתם תמר שאוקי, 2016, סרטון באתר יוטיוב בלהה רובינשטיין, שירים ומה שביניהם: על משוררים ושירים בתוכנית הלימודים החדשה לבית הספר העל-יסודי, חלק ב: שירה עברית חדשה, שירה מתורגמת, תל אביב: עם עובד, 2001, עמ' 94. מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"ב. ספר במדבר, פרק כ', פסוקים ז'–י"ג. במילים אלו השתמשה המשוררת בפסוק: "וְאִשָּׁה כִּי-יָזוּב זוֹב דָּמָהּ" בספר ויקרא, פרק ט"ו, פסוקים כ"ה–כ"ח. על נסיבות הלחנת השיר וביצועו ראו גם סמדר שיר, קפיצה מאלמוניות אל ראש המצעד, מעריב, 21 במאי 1979; דודי פטימר, ריאיון עם שוקי ודורית באתר "דודיפדיה", 30 בספטמבר 2015. גן נעול, מתוך אתר פזמונט גן נעול, מתוך אתר פזמונט המצעד של המדינה, מתוך אתר פזמונט דן שפירא ורוני דלומי, מחווה לאמן בקאמרי - רחל המשוררת חלק א, בעמוד היוטיוב של כאן חינוכית, ‏9 במאי 2012
תחנה סופית אלג'יר

תחנה סופית אלג'יר הוא מותחן ריגול מאת מישקה בן דוד, שיצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2012. בן דוד שירת ב"מוסד" בתפקידי שטח, מודיעין ופיקוד. הגיע לדרגה גבוהה במוסד. בין היתר כיהן כראש מחלקת המודיעין של אגף המבצעים במוסד. הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת ניסיון החיסול של ח'אלד משעל בירדן בשנת 1997, פיגועי הטרור שאירעו באינתיפאדה השנייה ומבצע חומת מגן, חיסול מנהיג הג'יהאד האסלאמי ד"ר פתחי שקאקי והפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית. הספר מתמקד במערכת היחסים שבין לוחם "המוסד" לאהובתו הנכריה הפועלת בעקבות אהבתם כלוחמת בארגון. עלילת הספר מתרחשת בעת האינתיפאדה השנייה, זמן קצר לאחר מבצע חומת מגן. לאחר שאהובתו נהרגת בפיגוע טרור במרכז תל אביב, מחליט הצייר מיקי שמחוני, נכד לניצולי שואה, אשר שירת כלוחם וקצין בהנדסה קרבית, להיענות להצעה שמציע לו אודי ברקאי, ולהתגייס למוסד. ברקאי, לוחם מוסד מיומן בעברו, הבקי בשימוש בנשק קל וקרב מגע, משמש כמפקד חוליה ומגייס את שמחוני משום שהלה דומה דמיון מפתיע לרון, צעיר קנדי שדרכונו נמצא בחצי האי סיני ללא דורש. שמחוני עובר הכשרה ואימונים אינטנסיביים וכעבור שנה, מוכשר שמחוני כלוחם מוסד, מקבל את הכינוי המבצעי "בועז" ומצורף לחוליה בפיקודו של אודי, בה חברים גם רונן, יוצא שייטת 13 וג'רי, טייס מסוקים לשעבר. שמחוני טס לקנדה על מנת לבסס את סיפור הכיסוי שלו. שם הוא פוגש בניקי, אהובתו משכבר, בה פגש בשעתו בטיול שערך ביפן, לאחר שחרורו מצה"ל, ואותה לא ראה מאז. עד מהרה מגויסת גם ניקי והופכת ללוחמת בארגון, מקבלת את הכינוי המבצעי "רות", והשניים פועלים במבצעים שונים כאשר זהותם כזוג נאהבים משמשת גם ככיסוי המאפשר להם לבצע משימות שונות. המתח שנוצר בשל הסיטואציה המבצעית בה פועלים השניים מעיב על יחסיהם במקביל להכנות למבצע גדול באלג'יריה כדי לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית. דף הספר באתר הוצאת "ידיעות ספרים". עמר לחמנוביץ, דני לוזון וטל מרמלשטיין, לצלוח את הדוכנים, באתר ישראל היום. הספר "תחנה סופית אלג'יר", באתר "סימניה" נעמה לנסקי (צילומים: אי.פי, רויטרס), האיש שלנו במוסד, באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2010.
כנרת (שיר)

"כנרת" הוא שירה של רחל המשוררת, אשר חובר בתל אביב בשנת תרפ"ז 1927. השיר מתאר את הנופים הנשקפים מחוות כנרת וקבוצת דגניה א', בהם חיה ועבדה רחל המשוררת בתקופת העלייה השנייה. הוא נכתב מתוך הִזכרוּת וגעגועים, כשני עשורים לאחר שאירעו החוויות המתוארות בו. למרות שהשיר מוכר בתור "שם הרי גולן" בהתאם למילותיו הראשונות, הוא אינו מתמקד בגולן אלא בכנרת (שהגולן משמש לה כרקע) ובהתאם לכך שמו "כנרת". בממד הנופי המספר את חוויות העבר, המשוררת סוקרת שפע של צורות; עצמי הנוף זוכים להאנשה בטווח גילים רחב לעצמים הנצפים: להר חרמון הלבן, המכונה "סבא" בשל צבען של שערות שיבה (וגם מפני שבשפה הערבית הר החרמון נקרא "ג'אבל א-שייח" (جبل الشيخ) כלומר הר הזקן), מיוחסת בדידות, אולי בשל המרחק היחסי מדגניה ובשל גובהו הבולט בסביבה הנופית, ואילו עץ הדקל, שצורת כפותיו הסתורות נראית כבלורית פרועה, מדומה ל"תינוק" ו"שובב", הנמצא בחוף חוות כנרת ואפשר לדמיין אותו "משכשך" את "רגליו" באגם הכנרת הסמוך; נוסף להם מוזכר הכֶּרַכְּ, אחד משמותיו הקדומים של תל בית ירח הסמוך לדגניה. המשוררת מציינת שלל צבעים בנוף הנפרש לעיניה: אדום לכלנית; צהוב, סגול ולבן, הם צבעיו האפשריים של הכרכום; ירוק לירק; תכלת לשמים. לעומת זאת בממד הנפש הפנימי, העוסק בהווה, מתארת המשוררת דאגות מבואם של עוני וכפיפות ("שחוח"), מציאותי ומטפורי, אשר יהוו מבחן לאהבתה ולנאמנותה לנופי הכנרת ולמעשה לנאמנותה אל עצמיותה שלה. בנוסף מתוארים חששות שמא תשכיח התקשרות לנופים מרשימים אחרים, המכונים: "משואות זרים", את נופי הכנרת. אבל הדאגות והחששות נדחים מפני הידיעה הפנימית שלא ישכחו הנופים ולא תינטש חוויית הנעורים. השיר נעשה אהוד ביישוב החדש ובחברה הישראלית לאחר הקמת המדינה. הלחן המוכר הוא של הפזמונאית והמלחינה נעמי שמר והוא בוצע לראשונה על ידי להקת פיקוד מרכז. הלחן זכה לביצועים נוספים במאה ה-20 ובמאה ה-21. לחן נוסף חובר על ידי נחום היימן בשנת 4–1963 ובוצע על ידי הגבעטרון. רחל בלובשטיין, כנרת, שירת רחל, הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' סא. כנרת, באתר ויקיטקסט "כנרת" באתר בית לזמר העברי כנרת, השפה העברית גם בשיר אחר שלה - שי, רחל מתארת את הכנרת וצבעיה. נעמי שמר - הביוגרפיה, באתר וואלה, 27 ביוני 2004 השיר בלחנה של נעמי שמר בפי להקת פיקוד מרכז. השיר בלחנו של נחום היימן ובביצוע הגבעטרון וחמישיית גלבוע.
מרכז הקונגרסים

האם התכוונתם ל... חיפה מרכז קונגרסים בינלאומי חיפה – מרכז קונגרסים בדרום מערב חיפה ירושלים "מרכז הקונגרסים הבינלאומי בנייני האומה ירושלים" – מרכז קונגרסים בירושלים המוכר בשמו הקודם "בנייני האומה" תל אביב "מרכז הירידים והקונגרסים בישראל" (מוכר בשם "גני התערוכה") – אקספו תל אביב, מתחם בשדרות רוקח בצפון תל אביב המשמש לקיום ירידים, תערוכות, כנסים, ואירועים אחרים
חיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונחים כלליים חיים – מאפייניו הביולוגיים של היצור החי משמעות החיים – מובנו הפילוסופי של מושג החיים, מטרתם של החיים משמעותם ותוכנם מוצא החיים – ההסבר המדעי להיווצרותם של חיים על פני כדור הארץ חיים מחוץ לכדור הארץ – שאלת קיומם של חיים מחוץ לכדור הארץ, השלכותיה והתשובות שניתנו לה חיים אישיים – דפוסי ההתנהגות של בני האדם בשגרת היומיום שלהם ביטוח חיים – ביטוח להבטחת הכנסה במקרה של מות המבוטח אישים ששם משפחתם חיים: אופיר חיים – כדורגלן עבר ישראלי וכיום מאמן אסתי ג. חיים – סופרת ישראלית רחלי חיים – זמרת ושחקנית מחזות זמר ישראלית שמואל חיים – עיתונאי ומנהיג יהודי-איראני אחר: היה היה - החיים – סדרת אנימציה צרפתית לילדים חיים (גופן) – גופן עברי בשם זה חיים (להקה) (HAIM) – להקה יהודית–אמריקאית הקרויה על שם המשפחה של שלוש האחיות המרכיבות אותה (Haim) עמותת חיים – עמותה ישראלית הפועלת להצלת חיים של ילדים חולי סרטן בן חיים (פירושונים) אישים ששמם הפרטי הוא חיים