laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיל יאנינגס

אמיל יאנינגס (בגרמנית: Emil Jannings; 23 ביולי 1884 – 2 בינואר 1950) היה שחקן קולנוע גרמני, האדם הראשון שזכה בפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. יאנינגס התפרסם בזכות הופעתו בסרטים אילמים הוליוודיים רבים, והיה שחקן מפורסם גם בימי המשטר הנאצי. הופעתו בסרטי תעמולה נאציים הביאה להחרמתו ולקץ הקריירה שלו לאחר מלחמת העולם השנייה. יאנינגס נולד בשווייץ לאם שהייתה גרמניה אתנית ילידת רוסיה ואב אמריקאי. בנעוריו עברה משפחתו לגרמניה והוא הופיע כשחקן תיאטרון בלייפציג ובברמן ולאחר מלחמת העולם הראשונה בלהקת התיאטרון של מקס ריינהרדט בברלין. בשנות העשרים הפך לשחקן ראינוע בחברת הפקת הסרטים הגרמנית UFA. הוא שיחק את אותלו, את טרטיף, את לואי ה-15 בסרט "דו-בארי" של ארנסט לוביטש ואת מפיסטופלס בגרסת פרידריך וילהלם מורנאו ל"פאוסט". בשנת 1926 עבר להוליווד לפי הזמנת אולפני סרטי פרמאונט, שם השתכר 400,000 דולר לשנה וביתו הפך למרכז חברתי למהגרים מעריצים מגרמניה. ב-1929 זכה בשני פרסי אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "דרך כל בשר" ו"הפקודה האחרונה". עם כניסת הסרטים המדברים לא יכול היה יאנינגס להמשיך ולהופיע בארצות הברית מכיוון שלא ידע כמעט אנגלית ודיבורו לא היה מובן. הוא שב לגרמניה ואף שכנע את במאי "המלאך הכחול", יוזף פון שטרנברג, לשוב אף הוא לגרמניה מארצות הברית על מנת לביים סרט מדבר שבו יככב יאנינגס בתפקיד הראשי, למרות יחסים אישיים קשים וסבוכים בין שניהם, שכללו כמעט התעללות של פון שטרנברג ביאנינגס. יאנינגס השלים את הסרט אך לא שב עוד לעבוד עם יוזף פון שטרנברג. עם עליית הנאצים לשלטון היה יאנינגס, שנהנה מהחנופה שהרעיף עליו יוזף גבלס לשחקן מוביל ב-UFA, שהפכה להיות מחלקה במשרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם שהפיקה סרטי תעמולה נאציים. עם כניסת בעלות הברית לברלין ב-1945 הציג יאנינגס בפני הוועדה לדה-נאציפיקציה את פסלון האוסקר שלו כניסיון להוכיח את עברו האמריקאי. הוא הוחרם ופרש לזלצבורג, שם מת. מדיה וקבצים בנושא אמיל יאנינגס בוויקישיתוף אמיל יאנינגס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אמיל יאנינגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיל יאנינגס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיל יאנינגס, באתר AllMovie (באנגלית) אמיל יאנינגס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיל יאנינגס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוטו פרידריך, לפני המבול, ברלין 1933-1918, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 252-253 "דרך כל בשר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפקודה האחרונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דבורה שלטון

דבורה "דבי" שלטון (באנגלית: Deborah "Debbie" Shelton;‏ נולדה ב-21 בנובמבר 1948) היא שחקנית אמריקאית. מיס ארצות הברית 1970. שלטון נולדה בוושינגטון הבירה וגדלה בנורפוק. ב-1970 זכתה בתחרות מלכת היופי של וירג'יניה. היא יצגה את וירג'יניה בתחרות מיס ארצות הברית וזכתה במקום הראשון. השתתפה בתחרות מיס תבל ונבחרה לסגנית ראשונה של מיס פוארטו ריקו שזכתה בתואר. לאחר מכן עברה לגור בניו יורק שם למדה משחק ודוגמנות והשתתפה בפרסומות לטלוויזיה. במרץ 1974 היא הופיעה על שער המגזין פלייבוי. ב-1984 שיחקה בסרט "תעתועי גוף" לצד מלאני גריפית'. היא הופיעה בתפקידי אורח, בין היתר, בסדרות הטלוויזיה ספינת האהבה, חופשי על הבר וצוות לעניין. שלטון ידועה מתפקידה כמנדי ווינקר, אחת המאהבות של ג'יי אר יואינג באופרת הסבון המצליחה דאלאס. היא שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה "הורד הצהוב" עם סיביל שפרד. בשנים 1991 ו-1992 שימשה שלטון כפרשנית ומנחת משנה בתחרות מיס ארצות הברית. ב-1971 היא נישאה לאזרח קובני ונולד להם בן ולאחר מכן התגרשה, ב-1977 היא התחתנה עם מפיק המוזיקה הישראלי שוקי לוי ונולדה לה בת והתגרשה פעם שנייה. מדיה וקבצים בנושא דבורה שלטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דבורה שלטון (באנגלית) דבורה שלטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דבורה שלטון, באתר AllMovie (באנגלית) דבורה שלטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דבורה שלטון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
העשיל

האם התכוונתם ל... רבי יהושע העשיל – מרבני פולין וליטא, מכונה המגיני שלמה על שם ספרו רבי העשיל מקראקא – רב בלובלין ובקראקא, רבם של רבים מגדולי פוסקי פולין במאה ה-17 רבי אברהם יהושע העשיל מאפטא – תלמידו של רבי אלימלך מליז'נסק, אבי שושלות אפטא זינקוב וקופיטשניץ רבי אברהם יהושע העשיל (מז'יבוז') – אדמו"ר חסידי במז'יבוז', הרביעי בשושלת אפטא-זינקוב רבי אברהם יהושע העשיל – אדמו"ר חסידי במז'יבוז', השישי בשושלת אפטא-זינקוב השל השיל
צ'רנוודה

צ'רנוודה (ברומנית: Cernavodă) היא עיר נמל על הגדה הימנית של הדנובה הישנה (זרוע אוסטרוב), מול מרכז ביצת יאלומיצה. מצ'רנוודה נפתחת תעלת דנובה–הים השחור, המהווה חלק ממערכת השיט החוצה את אירופה ומחברת את רוטרדם עם קונסטנצה. צ'רנוודה שוכנת בחבל דוברוג'ה, מחוז קונסטנצה, רומניה, ונכון ל-2011, חיים בה 17,022 תושבים. בסמוך לצ'רנוודה הוקמה תחנת כוח גרעינית המספקת חלק נכבד מהאנרגיה החשמלית שרומניה צורכת. במקום יש גשר מעל הדנובה, מסילת ברזל, וכבישים. מדיה וקבצים בנושא צ'רנוודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'רנוודה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורה ליבשיץ

ֿֿ יורה ליבשיץ (בצרפתית: Youra Livchitz;‏ 1917, קייב - נרצח על ידי הגרמנים ב-17 בפברואר 1944, שחרבאק - Schaerbeek בלגיה), היה פעיל יהודי במחתרת הבלגית (אנ') בשנות מלחמת העולם השנייה שהשתתף במבצע העצירה של הטרנספורט העשרים. הוריו של יורה, רחל ושלמה ליבשיץ, היגרו מקישינב למינכן ב-1910, שם נולד אחיו הבכור אלכסנדר ב-1911. האב שלמה סיים לימודי רפואה ב-1913. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה לקייב, שם נולד יורה בשנת 1917. בשנת 1928 התגרשו הוריו של ליבשיץ. רחל ליבשיץ, אמו של יורה, למדה בסורבון והתגוררה עם שני בניה בבריסל. היא הייתה חברה באגודה התאוסופית ובין חבריה היו אמנים ואינטלקטואלים. בעקבותיה החל ליבשיץ לפקוד מסגרות אינטלקטואליות, ובמסגרתן הכיר את רובר מייסטריו וז'אן פרנקלמון (צר'), לימים פעילי המחתרת הבלגית ושותפיו למבצע העצירה של הטרנספורט העשרים. ליבשיץ החל ללמוד באתנאום (קבוצה או חברה שהוקמה לשם דיוני השכלה, בעיקר בתחומי המדע והספרות) של אוקלה (אנ'), ושם התגבשה קבוצה שלימים הפכה למעוז של מחשבה חופשית תחת הכיבוש הנאצי ושל התנגדות. ליבשיץ השתייך לחוגים האינטלקטואליים של השמאל הבלגי. בשנת 1935 החל ליבשיץ ללמוד רפואה באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB). הוא ארגן קבוצה לתמיכה בזכויות הסטודנטים והשתתף בתיאטרון הסטודנטים של האוניברסיטה וכן בקבוצת הכדורסל שלה. בתקופת לימודיו באוניברסיטה התיידד ליבשיץ עם ז'אן בורז'ה (צר'), שבשנת 1942 ייסד את קבוצת המחתרת הבלגית Groupe G (צר'). בנובמבר 1941 החליטה האוניברסיטה בה למד ליבשיץ להפסיק את פעילותה כדי לא לשתף פעולה עם הכובש הגרמני. ביוני 1942 הודיעו הגרמנים כי על רופאים יהודים ייאסר מעתה לעסוק במקצועם. ליבשיץ, אחיו אלכסנדר ואמו רחל פקדו באופן קבוע את האטלייה מרסל הסטיר (אנ') בבריסל, שהייתה גם מרכז מחתרת, ושאותה פקדו גם האמנים רנה מגריט ופול דלוו (אנ') והמדען איליה פריגוז'ין. לאחר שהגרמנים סגרו את הספרייה התיאוסופית, נותרה האטלייה מרכז חשוב של חשיבה אינטלקטואלית והתנגדות בבריסל. פוקדי האטלייה הקשיבו בסתר ל-BBC והפיצו עלוני מחתרת. ליבשיץ, ששלט ברוסית, צרפתית, גרמנית ואנגלית תרגם מידע מרשתות רדיו רוסיות. כינויו המחתרתי היה "ז'ורז'" (Georges). ליבשיץ החל לשתף פעולה בתכנון תקיפה של רכבת טרנספורט. הוא יצר קשר למטרה זו עם אחד מארגוני המחתרת הבלגיים, אך לא זכה לשיתוף פעולה. לאחר מכן גייס באופן עצמאי לשם כך את שני חבריו, רובר מייסטריו וז'אן פרנקלמון. ב-19 באפריל 1943 התקיפו השלושה את הטרנספורט העשרים. אחד משותפיהם לקשר, רישאר אלטנהוף (צר'), נעצר על ידי הגרמנים, עונה ונורה. ב-13 במאי 1943 נעצרו גם ליבשיץ ואחיו על ידי הגסטפו. ליבשיץ הוחזק על ידי הגרמנים במבצר ברנדונק והוא ואחיו נורו על ידי הגרמנים במבנה הצבאי טיר נסיונל (צר') בבריסל. אלכסנדר נורה ב-10 בפברואר 1944 ויורה ליבשיץ נורה ב-17 בפברואר. מדיה וקבצים בנושא יורה ליבשיץ בוויקישיתוף ההתקפה על רכבת המשלוח העשרים ממחנה מכלן לאושוויץ, באתר יד ושם. הערך "אתנאום" בוויקימילון ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת אסיה

האם התכוונתם ל... אוניברסיטת אסיה (יפן) – אוניברסיטה בעיר טוקיו, יפן, שנוסדה בשנת 1941 אוניברסיטת אסיה (טאיוואן) – אוניברסיטה בעיר טאיג'ונג, טאיוואן, שנוסדה בשנת 2001
סקיפר

סקיפר (בעברית: מֵשיט) הוא קברניט של ספינה קטנה, בדרך כלל של ספינת דיג, סירת מנוע (שאינה ספינת דיג) או יאכטה. ישנן מספר דרגות הסמכה לסקיפר, בישראל נדרש סקיפר להיות בעל הכשרה מקצועית ורישיון משיט 30 מטעם רשות הספנות והנמלים אשר במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים. רישיון סקיפר (משיט 30) הוא רישיון שיט חופי (המתיר להפליג עד 12 מייל מהחוף) להשטת כל כלי שיט עד לאורך 24 מטר ותפוסתו (נפח כלי השייט)ברוטו אינה עולה על 100 טון, למעט אופנוע ים. בישראל, תחום מי החופין הורחב. רישיון סקיפר של משרד התחבורה מותנה במעבר של 4 מבחני תאוריה עיוניים (ימאות, ניווט חופי, מכונה - מנוע, ניווט מכשירים) וטסט מעשי, ואישור רפואי כללי הכולל בדיקת שמיעה וראיה. כדי להפליג בשייט בינלאומי, כלומר לחצות מים טריטוריאליים ממדינה למדינה, ישנו צורך ברישיון סקיפר משיט 60 אותו ניתן להוציא רק שנה לאחר הוצאת רישיון משיט 30. מגיש הבקשה לרישיון משיט 60 נדרש להוכיח השתתפות בהפלגה או הפלגות בינלאומיות במשך כולל של 8 ימים לפחות. ימים אלה נקראים 'ימי ים' והם נדרשים להיות חתומים על ידי משיט 60 אחר (משיט הסירה במסע הבינלאומי אשר חותם על מסמך מטעם רשות התחבורה והספנות בישראל), קורס עזרה ראשונה בהיקף של 44 שעות וכן תעודת שרת רדיו מוגבל תג"מ או מוגבל תג"מ בזיקה ל - GMDSS מטעם משרד התקשורת. מדיה וקבצים בנושא סקיפר בוויקישיתוף אבי שאולי, לשוט ביאכטה? גם אתם יכולים, באתר ynet, 17 באוגוסט 2007 קרן צור, איך לבחור קורס סקיפרים, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2009 מיקי ויינשטיין, איך תשיגו רישיון משיט 60, באתר וואלה, 28 באוקטובר 2021 עדן אגרנטי, סקיפר, או חולם להיות?, באתר כלבו חיפה, 2 בנובמבר 2021 מֵשִׁיט במילון כלי שיט קטנים ומעגנות [ימאות] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית מערכת המצוקה והבטיחות הימית הגלובלית (אנגלית: Global Maritime Distress and Safety System, בראשי תיבות: (GMDSS).
מגאקליטה (ירח)

מגאקליטה (Megaclite ; נקרא גם Jupiter XIX) הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק אשר התגלה בשנת 2000 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בהדרכתו של האסטרונום האמריקאי סקוט שפרד. לאחר גילויו קוטלג הירח בשם S/2000 J 8. קוטרו של מגאקליטה הוא 5.4 קילומטרים ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.30 ק"מ לשנייה.     רדיוס מסלולו של מגאקליטה סביב צדק הוא 24,687,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 792.437 יממות.     מגאקליטה בעל בהירות נראית של 21.7.     מגאקליטה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.421.     הוא נקרא על שם מגאקליטה, אמם של תֶבֶה ושל לוקרוס לפי המיתולוגיה היוונית.     מגאקליטה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, אוטונואה, ספונדה, יורידמה והגמונה.             מדיה וקבצים בנושא מגאקליטה בוויקישיתוף
פרס עגל הזהב

פרס עגל הזהב (בהולנדית: Gouden Kalf) הוא פרס המוענק בפסטיבל הסרט ההולנדי (אנ'), שמתקיים באוטרכט. הפרס מוענק מאז 1981. במקור היו שש קטגוריות. ב-2004 כבר היו 16 קטגוריות. בין השחקנים ויוצרי הסרטים ההולנדיים המפורסמים שזכו בפרס עגל הזהב נמנים: רוטגר האוור, פול ורהובן, קאריס ואן האוטן, ירון קרבה, ואחרים. הפרס נקרא על שם בעל חיים, כמו פרסים אירופיים רבים אחרים כגון, פרס דב הזהב המוענק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס אריה הזהב המוענק בפסטיבל הסרטים של ונציה. הפרה כאן נבחרה בשל היותה אחת מבעלי החיים הכי נפוצים בהולנד. השם גם מתקשר לסיפור חטא העגל התנ"כי. Culture Prize פרס עגל הזהב לסרט הארוך הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לבמאי הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לתסריט הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לשחקן הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לשחקנית הטובה ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לסרט הקצר הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לסרט הדוקומנטרי הארוך הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לסרט הדוקומנטרי הקצר הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לצילום הטוב ביותר (אנ') Best Montage פרס עגל הזהב לפסקול הטוב ביותר (אנ') Best Production Design Best Sound Design השחקן הטוב ביותר בדרמת טלוויזיה (אנ') השחקנית הטובה ביותר בדרמת טלוויזיה (אנ') המשחק הטוב ביותר בדרמת טלוויזיה (אנ') דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר (אנ') Special Jury Prize Public Prize Development Prize פרסים שהוענקו פעם אחת או פעמיים בלבד: הסרט הטוב ביותר של המאה (1999) - Paul Verhoeven & Rob Houwer for Turks Fruit Control Award (1994, 1992) - Cor Koppies (1994), J.Th. van Taalingen (1992) Best Commercial (1990, 1991) - Todd Masters for Woonruimte gevraagd (1991), Trevor Wrenn voor Hamka's (1990) הסרט האירופאי הטוב ביותר (1994, 1995) - Kazimierz Kutz for Turned Back (1995), Jonathan Cavendisch & Tim Palmer for Into the West (1994) Occupation Award פרס עגל הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') פרס עגל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אנ') Honourable mention אתר האינטרנט הרשמי של פרס עגל הזהב
מרי הול

מרי פולין הול (באנגלית: Marie Pauline Hall;‏ 8 באפריל 1884 – 11 בנובמבר 1956) הייתה כנרת אנגליה. הול נולדה בניוקאסל על הטיין, אנגליה. את שיעורי המוזיקה הראשונים קיבלה מאביה, שהיה נבלן בתזמורת להקת האופרה של קארל רוזה. היא למדה גם אצל מורה מקומית, הילדגרד ורנר. משפחת הול נעה ברחבי המדינה בעקבות האב ועשתה שנים אחדות בגוורלפורד, כפר קטן סמוך למלוורן, ווסטרשייר. כשמלאו למרי תשע, שמע אמיל סורה את נגינתה ויעץ להוריה לשלוח אותה לאקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, אך הם דחו את הצעתו. הול המשיכה ללמוד אצל כמה מורים ידועי-שם, בהם אדוארד אלגר ב-1894, אוגוסט וילהלמי בלונדון ב-1896, מקס מוסל בברמינגהאם ב-1898 ופרופסור קרוז ב-1900 בלונדון. בשנת 1901, בעצת יאן קובליק, נסעה לפראג ללמוד אצל מורו לשעבר, אוטאקאר שווצ'יק. הופעותיה הראשונות של הול היו בפראג בנובמבר 1902 ובווינה בינואר 1903. הופעת הבכורה שלה בלונדון הייתה ב-16 בפברואר 1903. בכל הופעותיה קצרה הצלחה. הול שלטה בטכניקה, שאותה, כך גרסה, למדה מסווצ'יק. כחלק מפועלה כמוזיקאית מצליחה היא השתתפה בסיורי קונצרטים ממושכים וביצעה תוכניות תובעניות ללא ליאות. עובדה זו הפתיעה את המתנגדים לה שסברו, כי לא הצטיינה, למראית עין, בכוח גופני. רייף וון ויליאמס השלים את "העפרוני נוסק" בעזרת הול והקדיש לה את היצירה. היא ניגנה אותה בביצוע בכורה בגרסתה הראשונה, זו שנכתבה לכינור ופסנתר, בקונצרט של אגודת המקהלה של אוונמאות' ושירהמפטון, ב-15 בדצמבר 1920, ואת הגרסה לכינור ותזמורת ב"קווינ'ס הול" עם התזמורת הסימפונית הבריטית בניצוח אדריאן בולט, ב-14 ביוני 1921. בבעלותה של הול היה אחד משני כינורות ויוטי סטרדיוואריוס והיא ניגנה בו. בשנת 1911 נישאה הול למנהל עסקיה, אדוארד בארינג; הם גרו בצ'לטנהם והיו הורים לבת אחת, פולין. בשנת 1916 הקליטה גרסה מקוצרת של הקונצ'רטו לכינור של אדוארד אלגר בניצוח המלחין. הול מתוארת כ"אישה מלבבת מאוד, זעירה ומלאת חיים ובעלת חוש הומור מעולה, שהצטיינה גם בנדיבות לבה." כינור הסטרדיוואריוס משנת 1709, שבו ניגנה במשך למעלה מ-50 שנה ושנודע עם הזמן כ"סטרדיוואריוס מרי הול", נמכר ב"בית המכירות סותבי'ס" באפריל 1988 במחיר שיא של 473,000 ליש"ט לקונה אלמוני מדרום אמריקה. מדיה וקבצים בנושא מרי הול בוויקישיתוף מרי הול, באתר MusicBrainz (באנגלית)
יאירו רידוולד

יאירו רידוולד (בהולנדית: Jaïro Riedewald; נולד ב-9 בספטמבר 1996 בהארלם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדות הבלם והמגן השמאלי בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. רידוולד נולד בהארלם שבהולנד. לרידוולד יש שורשים הולנדים, סורינאמים ואינדונזים. אביו הוא סורינאמי, ואמו היא הולנדית ואינדונזית. הוא חשף זאת בריאיון לקראת מסע קדם העונה של אייאקס לאינדונזיה בשנת 2014. רידוולד החל לשחק בגיל צעיר ב-SV אוברבוס, ובגיל 11 עבר למחלקת הנוער של אייאקס. ב-15 במרץ 2013 חתם רידוולד על חוזה מקצועני ראשון באייאקס, חוזה ל-3 שנים. ב-21 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס, קבוצת המילואים של אייאקס מליגת המשנה ההולנדית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–5 ל-פנלו במסגרת המחזור ה-13. ב-15 בדצמבר נכלל רידוולד לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן פרנק דה בור, למשחק נגד קמבור במסגרת המחזור ה-17 בליגת העל ההולנדית, אך הוא לא שיחק באותו משחק. ב-19 בדצמבר ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשהחליף את דיילי בלינד בדקה ה-73 בניצחון 0–3 על IJsselmeervogels במסגרת הגביע ההולנדי. ב-22 בדצמבר 2013 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית: אייאקס שיחקה נגד רודה במסגרת המחזור ה-18, ורידוולד החליף את כריסטיאן פאולסן בדקה ה-80 כשאייאקס בפיגור 0–1. רידוולד הבקיע צמד שערי בכורה, בדקה ה-88 ובדקה השנייה של תוספת הזמן, והעניק לאייאקס את הניצחון. שערים אלה הפכו אותו לשחקן הצעיר ביותר בהיסטורית ליגת העל ההולנדית שמבקיע בהופעת הבכורה שלו, בגיל 17 ו-104 ימים. ב-27 בפברואר 2014 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כשהחליף בדקה ה-63 את כריסטיאן פאולסן בהפסד 1–3 לרד בול זלצבורג במסגרת משחק הגומלין של שלב 32 הגדולות לעונת 2013/2014. את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת סיים רידוולד עם 5 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים. ב-21 באוקטובר 2014 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-56 בהפסד 1–3 לברצלונה במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים לעונת 2014/2015. את עונתו השנייה סיים רידוולד עם 19 הופעות ליגה וללא שער. רידוולד פתח בהרכב קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2017, בו נוצחה אייאקס 0–2 על ידי מנצ'סטר יונייטד. ב-24 ביולי 2017 חתם רידוולד בקריסטל פאלאס לחמש שנים. בחודש אוגוסט 2015 זומן רידוולד לראשונה לסגל נבחרת הולנד. ב-6 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–3 לנבחרת טורקיה במסגרת המחזור השמיני במוקדמות יורו 2016. הוא שותף גם בשני המשחקים הבאים והאחרונים של נבחרת הולנד, בהם ניצחה את נבחרת קזחסטן בתוצאה 1–2 והפסידה לנבחרת צ'כיה בתוצאה 2–3. נבחרת הולנד כשלה בהעפלה ליורו 2016. אייאקס אליפות הולנד (1): 2013/2014 מדיה וקבצים בנושא יאירו רידוולד בוויקישיתוף יאירו רידוולד, באתר Transfermarkt יאירו רידוולד, באתר Soccerway יאירו רידוולד, באתר BDFutbol יאירו רידוולד, באתר WorldFootball.net יאירו רידוולד, באתר National Football Teams יאירו רידוולד, באתר FootballDatabase.eu
אינפיניטי Q30

אינפיניטי Q30 הוא רכב פרימיום-קומפקט בתצורת האצ'בק המיוצר על ידי אינפיניטי, חטיבת רכבי היוקרה של ניסאן החל משנת 2016. הדגם מבוסס על פלטפורמה של מרצדס A קלאס ומהווה כניסה של היצרנית היפנית לסגמנט שבו נמצאות, בין היתר, ב.מ.וו סדרה 1 ואאודי A3. בשנת 2011 הציגה אינפיניטי בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה את האת'ריאה (Etherea), דגם קונספט שרמז על כוונת החברה להיכנס לפלח המשפחתיות הקומפקטיות, הפונה אל קהל צעיר. שנתיים וחצי לאחר מכן הציגה החברה בתערוכת הרכב בפרנקפורט את מכונית הקונספט Q30, שפותחה תוך שימוש בפלטפורה ומנועים של מרצדס A קלאס. בספטמבר 2015 הוצגה גרסת הייצור של ה-Q30. ממדי הרכב כמעט זהים למרצדס GLA – בסיס גלגלים של 270 סנטימטר, אורך של 442.5 סנטימטר וגובה של 149 סנטימטר. המנועים מבוססים גם הם על מנועי סדרת ה-A קלאס: 2 מנועי בנזין בנפח 1.6 ליטר המספקים ו-154 120 כוח סוס ומנוע 2 ליטר המספק 208 כוח סוס. בנוסף קיימים 2 מנועי דיזל בנפח 1.5 ליטר (107 כוח סוס) ו-2.2 ליטר (168 כוח סוס). תיבת ההילוכים היאידנית בת שישה יחסי העברה או רובוטית דו-מצמדית עם שבעה יחסי העברה. בנובמבר 2015, חודשיים לאחר הצגת ה-Q30, הציגה החברה את דגם ה-QX30. ה-QX30 זהה בכל המאפיינים ל-Q30, אך גבוה ממנו ב-4 סנטימטר. דגם זה מיועד להתחרות מול אאודי Q3, ב.מ.וו X1 ומרצדס GLA. רמי גלבוע, רמי גלבוע, פורטוגל‏, השקה עולמית: האם תצליח אינפיניטי Q30 להתברג לפסגת קטגוריית הקומפקט-פרמיום?, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2015 מדיה וקבצים בנושא אינפיניטי Q30 בוויקישיתוף בן חסון ואוהד אלגוב, אינפיניטי Q30 הוצגה בפרנקפורט, אוטו, 17 בספטמבר 2015 רועי צוקרמן, אינפיניטי תתחרה עם אודי A3 וב.מ.וו סדרה 1, אוטו, 15 בפברואר 2011 עומרי ספיר, אינפיניטי Q30 נחשפת בפרנקפורט, אוטו, 12 בספטמבר 2013 בן חסון, אינפיניטי QX30 – עוד פנאי אחד, אוטו, 19 בנובמבר 2015 Infiniti Q30 European Sales Infiniti QX30 USA sales
מירנה הנסן

מירנה הנסן (באנגלית: Myrna Hansen; נולדה ב-5 באוגוסט 1934) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. מיס ארצות הברית לשנת 1953. הנסן נולדה בשיקגו ותכננה תחילה ללמוד גידול בעלי חיים ווטרינריה. ב-1953 זכתה בפרס על הפוטוגניות שלה (Miss Photoflash) על ידי איגוד הצלמים של שיקגו דבר שהוביל אותה לתחרות מיס אילינוי שבה זכתה ובתחרות הארצית מיס ארצות הברית זכתה גם שם במקום הראשון, אחד הפרסים על זכייתה היה חוזה עם סרטי יוניברסל, בתחרות מיס תבל זכתה במקום השני וב-1954 השתתפה ביחד עם הזוכה נציגת צרפת כריסטיאן מרטל בטורניר הפרחים השנתי של קליפורניה. בתחילה היא הופיעה במספר תפקידים קטנים בסרטים ואף לא וזכרה בקרדיט הסיום. ב-1954 היא שיחקה בסרט "פלייגירל" לצד שלי וינטרס. היא שיחקה מרגלת בסרט "המסכה הסגולה" ונערת שעשועים בסרט עם "Party Girl" עם סיד צ'ריס, במהלך הקריירה הופיעה ב-26 סרטים וביצעה גם מספר הופעות בטלוויזיה. מדיה וקבצים בנושא מירנה הנסן בוויקישיתוף מירנה הנסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוטו

האם התכוונתם ל... קוטו (כלי נגינה) – כלי מיתר יפני מסורתי קוטו (טוקיו) – אחד מ-23 הרבעים של העיר טוקיו, יפן קוטו (בגד) – בגד מסורתי בסורינאם "פרושוטו קוטו" - גרסה מבושלת של פרושוטו יפת קוטו – שחקן קולנוע יהודי אפרו אמריקאי קוטו (נהר) – נהר באפריקה, מיובלי האובנגי
S/2003 J 2

S/2003 J 2 הוא ירח של כוכב הלכת צדק. S/2003 J 2 התגלה בתחילת שנת 2003 (הודעה על גילויו נמסרה ב-14 במרץ 2003) על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שבראשה עמד סקוט שפרד. לאחר גילויו, קוטלג הירח בשם S/2003 J 2. קוטרו של S/2003 J 2 הוא 2 קילומטר ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.11 ק"מ לשנייה. רדיוס מסלולו של S/2003 J 2 סביב צדק הוא 30,290,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 981.55 יממות. S/2003 J 2 בעל בהירות נראית של 23.2, אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.38. גבולות ההשפעה הכבידתית של צדק מוגדרות על פי תחום היל (אנ') אשר גודלו הוא 54 מיליון קילומטר (0.35 יחידות אסטרונומיות). ירחים אשר רדיוס מסלולם גדול מ-67% מתחום היל אמורים להישאר קבועים. כתוצאה מכך, ייתכן כי ירחים של צדק אשר רחוקים יותר מ-S/2003 J 2 עשויים להתגלות בעתיד. מדיה וקבצים בנושא S/2003 J 2 בוויקישיתוף
כריסטופר אייר

כריסטופר ואסבאק אייר (בנורווגית: Kristoffer Vassbakk Ajer; נולד ב-17 באפריל 1998 בנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת נורווגיה. אייר נולד בנורווגיה, ובגיל 10 הצטרף למחלקת הנוער של לילסטרום מליגת העל הנורווגית. בשנת 2014 עבר אייר לסטארט, גם היא מליגת העל הנורווגית, בשל מעבר משפחתו לקריסטיאנסנד. ב-19 ביולי 2014 ערך אייר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–1 על בודה/גלימט במסגרת המחזור ה-16 בליגה. ב-28 בספטמבר הבקיע אייר את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-22 בניצחון 3–1 על סרפסבורג 08 במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא סיים את עונתו הראשונה במועדון עם 13 הופעות ליגה ושער אחד. ב-7 באפריל 2015, כשהוא מתקרב לגיל 17, ענד אייר את סרט הקפטן במשחק ליגה נגד לילסטרום שהסתיים בתוצאה 1–1, וכך הפך לקפטן הצעיר ביותר בתולדות ליגת העל הנורווגית. את עונתו השנייה במועדון הוא סיים עם 30 הופעות ליגה ו-11 שערים. בתחילת חודש ינואר 2016 הגיע אייר לסלטיק מליגת העל הסקוטית לתקופת התרשמות בת שבוע, וב-17 בפברואר 2016 חתם על חוזה ל-4 שנים במועדון שהחל בחודש יוני 2016. ב־21 ביולי 2021 עבר אייר לברנטפורד האנגלית כשחתם לחמש שנים בסכום של 13.5 מיליון ליש"ט. ב-7 במאי 2022 כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 0–3 על סאות'המפטון. מדיה וקבצים בנושא כריסטופר אייר בוויקישיתוף כריסטופר אייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטופר אייר, ברשת החברתית אינסטגרם כריסטופר אייר, באתר Transfermarkt כריסטופר אייר, באתר Soccerway כריסטופר אייר, באתר BDFutbol כריסטופר אייר, באתר WorldFootball.net כריסטופר אייר, באתר National Football Teams כריסטופר אייר, באתר FootballDatabase.eu
עבר יומו בטל קרבנו

עבר יומו בטל קרבנו ובצורתו השימושית יותר עבר זמנו בטל קרבנו, הוא פתגם עברי שמשמעו: אין טעם בעשיית הדבר לאחר שעבר הזמן המתאים לעשייתו. במקור: "עבר יומו בטל קרבנו" (ברכות כו א) הדין לפיו "עבר יומו בטל קורבנו" מקורו בדרשת הספרא: ”דבר יום ביומו (ויקרא, כ"ג, ל"ז), מלמד שאם עבר היום ולא הביאן אינו חייב באחריותן”. מכח דרשה זו נפסק במשנה (תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף י"ד, עמוד א') שקרבנות ציבור אין חייבים באחריותם, אם מסיבה כלשהי לא הקריבו את אחד מקרבנות היום, אי אפשר ולפיכך אין חובה להקריבן בתורת "תשלומין" כעבור זמן. זאת בשונה מקרבנות יחיד, שאם לא הביאם היום עליו להביאם כשיוכל לעשות זאת. במסכת ברכות נידונה האפשרות שלא יהיה ניתן להתפלל תפילת תשלומים במקרה ששכחו להתפלל תפילת מנחה, שמא בדומה לקרבנות נאמר גם בתפילות הכלל שאם עבר יומו בטל קרבנו. להלכה נדחתה אפשרות זו ואפשר להשלים את התפילה בתפילת ערבית כפולה. לגבי קריאת פרשת השבוע פסק הרמ"א שאם לא קראו את הפרשה הראויה בשבת, אין אומרים בזה "עבר זמנו בטל קרבנו" וצריכים לקרוא בשבוע הבא גם את פרשת השבוע שעבר. לגבי הבדלה נפסק כי מי שלא הבדיל עד יום רביעי, עבר זמנו ובטל קרבנו ואינו יכול עוד להבדיל עד למוצאי השבת הבאה. בשפה העברית בת זמננו נעשים בפתגם זה מספר שימושים, שמשמעותם המדויקת שונה והושאלה מן הפתגם המקורי: דבר שנעשה לשעתו מאבד את תוקפו לאחר שלא נוצל בזמן המקורי שנקבע עבורו. במשמעות קרובה למשמעות המקורית: החמצת הזדמנות. שימוש מקובל במיוחד בתחום המשפטי שבו לאחר תקופה קשה מאוד להשיג ראיות קבילות וגם חוקי ההתיישנות מאיימים על סיכויי התביעה. שימוש דומה נעשה בתזכורת לניצול זכויות ממוניות ואחרות הקצובות בזמן. במשמעות כללית של ניצול הזמן; בשימוש זה מתייחסת המילה "קרבנו" אל הזמן עצמו. הפתגם בהקשר זה מדרבן את השומע לנצל כל רגע בשל היותו חד-פעמי וחולף, ולאחר שיעבור זמנו שוב יתבטל קרבנו - לא יהיה ניתן לעשות בו שימוש. שימוש נוסף בפתגם המקובל בשיח הישראלי הוא: עבר מפואר אין בו כדי להצדיק השקעה עכשווית, כי לאחר שעבר זמנו של הדבר אין לו חשיבות כלשהי. מי שלא התייצב בשעה שנקבעה לו, איבד את תורו. פתגם מקובל אחר בעל משמעות זהה, הוא: "משלוח מנות אחרי פורים". הפתגם באתר "השפה העברית" פרשת אמור פרשתא יב הלכה ט. דרכי משה, אורח חיים, סימן קלה ס"ק ב; ובשולחן ערוך שם סעיף ב. ראו: רבי חיים בנבנישתי, שיירי כנסת הגדולה, אורח חיים, הגהות הטור סימן רצט בסופו. פסק בית הדין הגדול לערעורים שקיבל תביעה לביטול הסכם גירושין שלאחריו שבו בני הזוג לדור יחד והתגרשו רק לאחר תקופה. למשל כאן: אליצפן רוזנברג, חייל משוחרר? אל תשכח את הפיקדון האישי, באתר ynet, 9 בינואר 2010. ראו למשל: אורי יזהר, עבר זמנו בטל קורבנו, על התנועה הקיבוצית, בפורטל התנועה הקיבוצית "אתר הקיבוצים". יעקב כץ (כצל'ה) על האיחוד הלאומי: כצל'ה: "חופשי ומאושר", באתר ערוץ 7, 18 בפברואר 2013. שימוש לדוגמה: דוד טל, במליאת הכנסת. רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: מס שפתיים, באתר nrg‏, 18 בפברואר 2010.