laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טריליתון

טריליתון (אנגלית: Trilithon) הוא מבנה המורכב משתי אבנים אנכיות התומכות באבן שלישית המונחת בצורה אופקית בראשן. המונח משמש בעיקר בהקשר של מונומנטים מגליתים. הטריליתונים המפורסמים ביותר הם אלה בסטונהנג' ובמקדשים המגליתיים במלטה, הכלולים ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. המילה טריליתון נגזרת מהביטוי היווני "בעל שלוש אבנים" (טרי - שלוש, ליתוס - אבן), והראשון שעשה בה שימוש היה ויליאם סטקלי. המונח מתאר גם את שלוש האבנים בקברים הדולמניים בהולנד ואת שלוש האבנים הגדולות המהוות חלק מהקיר של מקדש יופיטר הרומי בבעלבכ, לבנון. מדיה וקבצים בנושא טריליתון בוויקישיתוף
תותיים

תותיים (שם מדעי: Moraceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים. היא כוללת כ-48 סוגים וכ-1290 מינים. מיני התותיים פורחים באזורים בעלי אקלים טרופי וסובטרופי. המאפיין הבולט של משפחת התותיים הוא קיומו של שרף דביק בכל מיניה. מאפיין אחר שחוזר במינים רבים הוא תפרחות המורכבות מעשרות פרחים מקובצים, ופירות מקובצים. על פי שיטת המיון APG IV משנת 2016 משפחה זו משויכת לוורדנאים. משפחה זו מיוצגת בישראל על יד שני סוגים ו-4 מינים הגדלים בר: פיקוס בת-שקמה (בסכנת הכחדה), שקמה (פיקוס השקמה), תאנה (פיקוס התאנה) ותות לבן. תות שחור הוא פליט תרבות ונדיר. בישראל מספר מינים אוזרחו כצמחי נוי וגינון מהסוג פיקוס: פיקוס זוחל, פיקוס התולע (Ficus virens Aiton), פיקוס צר-עלים (Ficus neriifolia Sm.0), פיקוס מעוקם (Ficus obliqua), פיקוס תותי (Ficus drupacea), פיקוס כינורי (Ficus lyrata), פיקוס חלודי (Ficus rubiginosa), פיקוס גדול-עלים (Ficus macrophylla), פיקוס הגומי (Ficus elastica), פיקוס מגובב (Ficus racemosa), פיקוס אוזני (Ficus auriculata), פיקוס משולש (Ficus deltoidea), פיקוס רומפי (Ficus rumphii), פיקוס צהוב (Ficus lutea Vahl). פיקוס השדרות, פיקוס בנגלי, פיקוס קדוש נחשבים בישראל למינים פולשים. מקלורה זהובה (Maclura pomifera) היא מין עץ זר שמוצאו מדרום מערב ארצות הברית במדינות ארקנסו, אוקלהומה וטקסס. מין זה הוא יחיד בסוגו בישראל ובצפון אמריקה. הסוג מקלורה מונה 10 מינים. קנבוס (Cannabis), כשותנית (humulus) שויכו בעבר למשפחת התותיים כיום הם משויכים למשפחת הקנאביים. עצים, שיחים או עשבים חד-ביתיים או דו-ביתיים המכילים לעיתים קרובות שרף חלבי. העלים על פי רוב מסורגים. הפרחים על פי רוב מקובצים לקרקפות או לשיבולים או לאשכולות (למשל, תות, מקלורה זהובה, ברוסונטיה (broussonetia)). במקרים רבים הפרחים ערוכים בצד הפנימי של מצעית קעורה או סגורה, דהיינו הפרחים חבויים במצעית סגורה בשרנית, דמוית תפוח או אגס, הפרי פגה (פיקוס). הפרחים קטנים ונכונים. העטיף פשוט בן 1 עד 6 עלים. השחלה עילית או תחתית, בת מגורה אחת או שתיים וביצית אחת או שתיים. עמוד השחלה בעל שתי צלקות או אחת. הפרירות אגוזיות או בלתי גרעין המקובצים על פי רוב לפרי קיבוצי מדומה. המצעית או העטיף או שניהם משתתפים ביצירת הפרי. בישראל צומחים בר שני סוגים ממשפחה זו: פיקוס (Ficus) פיקוס בת-שקמה (Ficus palmata) פיקוס השקמה (Ficus sycomorus) פיקוס התאנה (Ficus carica) תות (Morus) תותיים, באתר ITIS (באנגלית) תותיים, באתר NCBI (באנגלית) תותיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תותיים, באתר Tropicos (באנגלית) תותיים, באתר GBIF (באנגלית) תותיים, באתר IPNI (באנגלית) תותיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) .Moraceae Gaudich, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏10-2023 .Moraceae Gaudich, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2023 פיקוס בת-שקמה, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏9-2023 א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 90-95 תותיים, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏10-2023 .Maclura Nutt, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏9-2023
לביאה הון

לביאה הון (נולדה ב-29 במרץ 1928) היא מלהקת וסוכנת שחקנים ישראלית, שהקימה את הסוכנות הראשונה בישראל העוסקת בתיווך בין שחקנים לבין גורמי הפקה בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון. כלת פרס אופיר על מפעל חיים. הון נולדה בתל אביב ב-1928, גדלה והתחנכה בקיבוץ בית אלפא. שרתה בצבא כאלחוטנית, שם הכירה את בעלה הראשון עמו עברה להתגורר בירושלים. לאחר כחמש שנים התגרשה, וחזרה לגור בעיר הולדתה. היא עבדה במשרד הכרטיסים "לאן", שימשה מזכירת להקת הבידור בצל ירוק וכן עבדה עם אברהם דשא (פשנל) במועדון החמאם שביפו. ב-1966 פגשה את מנחם גולן שהציע לה לעבוד כמנהלת הפקה של הסרט "פורטונה". היא מילאה תפקיד זה בסרטים ישראליים וזרים שנוצרו באותה התקופה, כמו "ארבינקא" (בבימויו של אפרים קישון), "עם ישראל חי" (בבימויו של אסי דיין) ו"פוטו רומן" (בבימויו של טל רון). ב-1968 החלה לפעול כסוכנת שחקנים. ניסיונה בתחום הקולנוע והתיאטרון והיכרותה עם שחקנים ואנשי בוהמה סייעו לה לטוות קשרים ביניהם ובין אנשי הפקה בתחום הקולנוע, וקשרים אלה שימשו כבסיס להקמת הסוכנות הראשונה בישראל העוסקת בתחום זה. הון פעלה בקרב חבורת לול. בין השחקנים שייצגה בתקופה זו היו אריק איינשטיין, ג'וזי כץ, עדנה לב, רבקה מיכאלי, אסי דיין, גילה אלמגור, ששי קשת, יונה אליאן, גדי יגיל, עליזה רוזן ושלמה בר-שביט. בהמשך ייצגה שחקנים רבים אחרים, ביניהם אקי אבני, מיכל זוארץ, חלי גולדנברג, שרגא הרפז, מרגלית אנקורי, ניצה שאול, שרון אלכסנדר, מיקי ורשביאק, מוחמד בכרי, אמל מורקוס וג'וליאנו מר. הסוכנות של לביאה הון ליהקה כ-50 סרטים, ובהם של הבמאים: אורי זוהר, חיים טופול, אסי דיין, משה מזרחי, עמוס קולק, ג'ורג' עובדיה, עמוס גיתאי. במאים זרים עמם עבדה: קוסטה גברס, דושאן מקבייב, ג'ון יוסטון, בוב מיסיורובסקי. כמו כן, השתתפה בליהוק סדרות טלוויזיה, בהן: "רמת אביב גימל", "פיק אפ" ו"בטיפול". ב-2005 הוענק לה פרס אופיר על מפעל חיים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע. בחודש פברואר 2017 נישאה הון לבנצי צבעוני, לאחר 17 שנות זוגיות. צבעוני נפטר ב-2019. אתר האינטרנט הרשמי של לביאה הון לביאה הון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לביאה הון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לביאה הון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לביאה הון, באתר ספר הקולנוע הישראלי אלון הדר, נאום האוסקר שלה, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2005 מרב יודילוביץ', פרס מפעל חיים למלהקת לביאה הון, באתר ynet, 18 באוגוסט 2005 רן בוקר, בגיל 80 וקצת: סוכנת האמנים האגדית התחתנה, באתר ynet, 19 בפברואר 2017
בארנהאוס

בארנהאוס (באנגלית: Barnhouse Settlement) הוא יישוב נאוליתי שהתגלה ב-1984 על חוף לוך האראי, אורקני, סקוטלנד, במרחק קצר מהאבנים הניצבות בסטנס. במגרשים העיקריים נמצאו עד כה 15 בתים הדומים לסקארה ברי בכך שיש להם קמין מרכזי, מיטות הבנויות כנגד הקירות ושידות, אך שונים בכל שהם ככל הנראה היו מפוזרים ולא מקובצים. במקום נמצאו כלי חרס טיפוסיים, בדומה לאבנים הניצבות של סטנס וסקארה ברי. כמו כן, במקום נמצאו גם סלעי חלמיש, כלי אבן ואבן נוספת הדומה לזכוכית געשית שככל הנראה הובאה מהאי אראן. בבניין הגדול ביותר יש חדר ששטחו 7 מ"ר, קירות בעובי 3 מטרים וכניסה הפונה לכיוון צפון-מערב כך שהאור בשעת הדמדומים יפול בדיוק על המעבר הפנימי. החדר דומה לקטקומבה. ניתן להגיע לאתר באמצעות דרך ציבורית המתחילה באבנים הניצבות בסטנס. מדיה וקבצים בנושא בארנהאוס בוויקישיתוף האבנים הניצבות של סטנס, אורקני (באנגלית) Orkneyjar - היישוב הנאוליתי בארנהאוס סקוטלנד העתיקה - היישוב הנאוליתי בארנהאוס (באנגלית) בארנהאוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
האבנים הניצבות בסטנס

שרידי האבנים הניצבות בסטנס הם אתר נאוליתי מרשים הנמצא בלוך סטנס שעל האי מיינלנד, הגדול באיי אורקני שבסקוטלנד. השם, הנהגה סטיינ-איס בסקוטית, נגזר ממילה בנורדית עתיקה שמשמעותה "מפרץ". בשנת 1999 העניק אונסק"ו לאתר מעמד של אתר מורשת עולמית ביחד עם אתרים נאוליתיים נוספים באורקני. האתר שוכן על צוק בגדה הדרומית של הנחל המחבר את הקצוות הדרומיים של לוך סטנס ולוך האראי שמימיו מתוקים. מעל הנחל עובר גשר, אך בתקופה מסוימת ניתן היה לחצות את הנחל באמצעות סוללה, וטבעת ברודגאר נמצאת במרחק 1.2 ק"מ בכיוון צפון-מערב, לרוחב הנחל וליד קצה של מצר יבשה הנוצר בין שני האגמים. אנדרטת מיס האו נמצאת במרחק 1.2 ק"מ בכיוון מזרח לאבנים הניצבות ובקרבת מקום נמצאים כמה אתרים נאוליתיים נוספים. דבר זה מרמז כי לאזור הייתה בעבר חשיבות כלשהי. האבנים הן גושים עבים בעובי ממוצע של 300 מ"מ. ארבע מתוכן, שגובהן עד 5 מטרים, היו במקור חלק ממעגל אליפטי שהורכב מ-12 אבנים, בקוטר 32 מטרים בקירוב, ששכן על רמה בקוטר 44 מטרים המוקפת על ידי תעלה. התעלה חודרת לעומק 2 מטרים בתוך סלע ורוחבה הוא 7 מטרים, כאשר היא מוקפת בסוללת עפר, עם נקודת כניסה יחידה בצד הצפוני. הכניסה ניצבת מול היישוב בארנהאוס שנמצא ליד לוך האראי. גובהן של האבנים הניצבות מחוץ למעגל בכיוון צפון-מערב הוא 5.6 מטרים. אבנים קטנות יותר כוללות אבן מרובעת הנמצאת במרכז רמה מעגלית שבה נמצאו עצמות שרופות, פחם, כלי חרס ועצמות בעלי חיים. כלי החרס מהווים חוליית קישור בין האתר הזה לבין סקארה ברי ומיס האו, והאתר מתוארך לשנת 3000 לפנה"ס בקירוב. גם במאה ה-18 האתר היה מקושר למסורות וטקסים, שבאותה תקופה היו קשורים לאלים מהמיתולוגיה הנורדית. המשורר וולטר סקוט ביקר במקום ב-1814. חוקרי עתיקות אחרים תיעדו את האבנים ואת המסורות והאמונות המקומיות הקשורות אליהן. אחת האבנים, הידועה בשם "אבן אודין" נוקבה בחור עגול, ושימשה את המקומיים לצורך אירוסין בכך שהזוג המיועד החזיק ידיים לאחר שהכניסו אותן לחור. האבן הייתה קשורה בעבר לטקסים נוספים ונחשבה כבעלת כוחות קסם. בדצמבר 1814 החליט קפטן ו. מקיי, מהגר לאורקני שהחזיק בבעלותו חווה חקלאית בקרבת האבנים, להזיז את האבנים הניצבות כיוון שהתושבים המקומיים חצו את אדמותיו בדרכם לבצע טקסים ליד האבנים. הוא החל לפעול באותו חודש כאשר ריסק את אבן אודין. דבר זה גרם להתפרצות זעם והוא נאסר לאחר שהרס אבן נוספת והפיל אבן אחרת. האבן שהופלה הוצבה מחדש ב-1906 במקביל לעבודת שיקום לא מדויקת שבוצעה בתוך המעגל. אולם, גם האבנים ששרדו יוצרות אווירה חזקה המרמזת, לדברי תושבי המקום, על העבר הרחוק. ישנה אוכלוסיית ציפורים גדולה המקננת בלוכים הנמצאים משני צידיו של האתר. במרחק 3.5 קילומטרים בכיוון דרום נמצא בנקודת הסיום של פלג איירלנד המסתיים במצר קלסטריין סאונד. Scotland Before History - Stuart Piggott, Edinburgh University Press 1982, ISBN 0-85224-348-0 Scotland's Hidden History - Ian Armit, Tempus (in association with Historic Scotland) 1998, ISBN 0-7486-6067-4 Guide to Prehistoric Scotland - Richard Feachem, B.T.Batsford Ltd. 1977, ISBN 0-7134-3264-0 Scotland, Archaeology and Early History - Graham and Anna Ritchie, Edinburgh University Press 1997, ISBN 0-7486-0291-7 מדיה וקבצים בנושא האבנים הניצבות בסטנס בוויקישיתוף תעלומות מגליתיות - האבנים הניצבות של סטנס מעגל האבן הנאוליתי - האבנים הניצבות בסטנס, אורקני(הקישור אינו פעיל) האבנים הניצבות של סטנס - מעגל אבן והנג' - מאגר אתרים ארכאולוגיים Orkneyjar – אבן אודין Orkneyjar - האבנים הניצבות של סטנס
Killing Is My Business... And Business Is Good!

Killing Is My Business... And Business Is Good!‎ (תרגום חופשי לעברית: הריגה זה העסק שלי... והעסקים הולכים טוב!) הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מגאדת'. האלבום יצא לראשונה ב-1985, כאשר ב-2002 שוחררה הוצאה מחודשת הכוללת 4 שירים שלא נכללו בהוצאה המקורית. השיר "These Boots" הוא גרסת כיסוי לשיר של זמרת הקאנטרי ננסי סינטרה עם שינויים בליריקה. הערה: כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין אלא אם צוין אחרת. דייב מאסטיין – שירה, גיטרה חשמלית, פסנתר קרי קינג/כריס פולאנד – גיטרה חשמלית, קולות רקע דייוויד אלפסון – גיטרה בס, קולות רקע לי ראוש – תופים, קולות רקע מידע על האלבום Killing Is My Business... And Business Is Good! באתר MusicBrainz מידע על האלבום Killing Is My Business... And Business Is Good! באתר AllMusic האלבום Killing Is My Business... And Business Is Good! באתר Discogs האלבום Killing Is My Business... And Business Is Good! באתר ספוטיפיי
האופל

האופל (באנגלית "The shadow rising"),הוא הספר הרביעי מתוך סדרת הפנטזיה מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן. בגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים: עם עלות השחר, והאופל. בעברית יצא הספר לאור בהוצאת אופוס. זה הספר היחיד בסדרה ללא פרולוג. רנד מוכיח לכולם שהוא הדרקון שנולד שוב, עם החזיקו בקלנדור. מגיני האבן ורוב האיאלים מאמינים לו. בלב האבן ישנו מאגר של טראנגרילים וביניהם דלת שהעובר בה מקבל תשובות. מאט עובר ושואל למה יש לו פיסות של זכרונות עם חורים. הוא מקבל תשובה ללכת לרוהידין. למרות שהאיאלים האמינו לרנד, מתברר שהמושיע המוזכר אצלם בנבואות "זה שבא עם השחר" צריך לעבור מבחן נוסף, לפני שהשבטים יאמינו בו, כניסה לרוהידין. החבורה יוצאת לשממות איאל עם אגוין ומוריין. ובמקביל נינאב ואליין הולכות למצוא את האג'ה השחורה, שלפי הראיות הלכו לטנצ'יקו. רנד ומאט נכנסים לרוהידין. רנד מקבל על ידיו קעקועי דרקון, המוכיחים שהוא הבא עם השחר. מאט מקבל זכרונות, חנית שחורה וטראנגריל-מדליון בעל צורת ראש שועל. מאוחר יותר הוא מגלה שהמדליון מגן עליו מפני סאידר. כאשר הם יוצאים מתפתח סכסוך בינם לבין קולדין משבט השאידו. אלאידה ארויהאן, מהאג'ה האדומה, יחד עם רוב המועצה, מדיחה את סיואן סנצ'ה מכס האמירלין ואת ליאן שריף מסגנותה, ומשתקת אותן מסאידר. הן בורחות עם מין ולוגיין (הדרקון הכוזב שנותק מסאידין) מטאר וולון. מאוחר יותר מתברר שכל האג'ה הכחולה וחלק משאר האאס סדאי שאינן מהאג'ה האדומה הצטרפו לבריחה. רוכלים וביניהם להטוטן בשם ג'אסין נאטל באים לשממה ומציגים את רוכלותם לחבורה ולאיאלים. רנד קורא לכינוס השבטים. מאט מספר כבדרך אגב לג'אסין שברוהידין יש אנגרילים וטראנגרילים. פרין הולך בינתיים לשני נהרות ונלחם שם נגד טרולוקים, לכאורה עם הגלימות הלבנות, אולם הם עומדים בצד ולא עושים כלום. אליין ונינאב מתמודדות עם האג'ה השחורה בטנצ'יקו וכמעט הורגות את מוגהדין. הן לוקחות מהן אדאם שאמור לפעול על גבר. סיואן, כאחות מהאג'ה הכחולה לשעבר (האג'ה שידועה כבעלת רשתות הריגול הגדולות ביותר), מצליחה לגלות להיכן נמלטו האחיות הכחולות ותומכיהן: סלידר, כפר נטוש שבו נולדה האמירלין ה"כחולה" הראשונה. בדרך לשם לוגיין שורף בטעות אסם, ושלוש הנשים נשפטות בגללו לאחר שברח. השופט, לורד גארת בריין, גנרל אנדורי לשעבר, משלם במקומם את דמי האסם אבל דורש מהן לשלם לו בעבודה. בהמשך היום לוגיין מחלץ אותן, והן ממשיכות לכיוון סלידר, כשגארת הממורמר בעקבותיהם עם הגדוד שלו. במקביל השבטים האיאלים מתכנסים ורנד מכריז על עצמו כזה שבא עם השחר בפני האיאלים, אך במפתיע קולדין מכריז על עצמו גם כזה שבא עם השחר, ובני שבטו תומכים בו. מלחמה נפתחת בין השאידו לבין שאר האיאלים. לנפיר מופיעה ומגנה על רנד. היא מספרת לו שאסמודין (שהוא בעצם הלהטוטן ג'אסין נאטל) הלך לרוהידין. מסתבר שכשמאט סיפר לו בטעות על החפצים שראו שם אסמודין החליט לחפש אותם. רנד הולך בעקבותיו. דו-קרב מתפתח ביניהם ורנד מנתק את אסמודין מכבליו אל אדון האופל. כעת גם אסמודין פגיע בפני השיגעון. הוא מתחנן בפני לנפיר שתעזור לו, אבל היא תומכת ברנד. היא חוסמת חלקית את אסמודין כדי שלא יעשה שטויות. רנד חוזר לשממה ושומע שהשאידו הלכו בלי להכיר בו. אסמודין מתחיל ללמד את רנד. תקציר הספר באנציקלופדיית WoT האופל, באתר OCLC (באנגלית)
יוהאן אלרט בודה

יוהאן אלרט בודה (גרמנית: Johann Elert Bode; ‏19 בינואר 1747 – 23 בנובמבר 1826) היה אסטרונום גרמני שמוכר על כך שניסח מחדש ופרסם את חוק טיטיוס-בודה וכן על עבודתו לקביעת מסלולו של אורנוס, שאת שמו הוא הציע. כמו כן, נזקף לזכותו גם גילוי הגלקסיה M81, שנקראת על שמו. בודה נולד בהמבורג. כנער הוא סבל ממחלת עיניים שפגעה במיוחד בעינו הימנית, וגם בשאר חייו הוא המשיך לסבול מבעיות עיניים. בודה היה מנהלו של מצפה הכוכבים של ברלין, שם הוא פרסם ב-1801 את ה'אוראנוגרפיה' – אטלס שמיים שמטרותיו היו הן נתונים מדויקים אודות מיקומי כוכבים ועצמים שמימיים אחרים והן פרשנות אומנותית של הדמויות השונות של קבוצות הכוכבים. החיבור היווה את שיא תקופת ההצגה האומנותית של קבוצות הכוכבים, כאשר אטלסים מאוחרים יותר הציגו איורים פחות ופחות מפורטים, עד שאיורים הפסיקו להיכלל בטבלאות ומפות שמיים. כמו כן, בודה פרסם אלמנך כוכבים שנתי, שיועד לאסטרונומים חובבים (Vorstellung der Gestirne) וכן ספר מבוא לקבוצות הכוכבים והאגדות מאחוריהן, שהיה בעל פופולריות, מכיוון שהודפס מחדש יותר מ-10 פעמים. בודה נפטר בברלין, בגיל 79, בשנת 1826. 1772 Anleitung zur Kentniss des Gestirnten Himmels – העבודה הכי מפורסמת של בודה, בה הוא הכריז לראשונה על חוק בודה. 1801 Uranographia sive Astrorum Descriptio – אטלס הכוכבים הגדול, שכלל 20 לוחיות נחושת. Allgemeine Beschreibung und Nachweisung der Gestirne – קטלוג כוכבים שכלל 17,240 כוכבים. מדיה וקבצים בנושא יוהאן אלרט בודה בוויקישיתוף יוהאן אלרט בודה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יוהאן אלרט בודה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרסום סלולרי

פרסום סלולרי הוא פרסום בדחיפה או במשיכה המופנה אל משתמשי טלפון סלולרי בדרכים אחדות: הודעות SMS פשוטות. הודעות WAP - בעלות קישור לאינטרנט. הודעות מולטימדיה MMS - תמונה, קול, וידאו. באנרים באתרי אינטרנט סלולריים. MiniSite סלולרי לגלישה באינטרנט הסלולרי. אפליקציות סלולריות בעלות תוכן שיווקי - מוזיקה, משחקים, חדשות וכדומה. במאי 2008 אושר בכנסת תיקון לחוק התקשורת (בזק ושידורים), האוסר פרסום בדחיפה לטלפון סלולרי שבעליו לא הסכים מראש לכך. הפרסום בטלפון סלולרי החל בשנת 2006, המפעילה האמריקאית ספרינט הייתה בין הראשונות בתחום. בתחילת 2007 החלו גם וודאפון ווריזון לספק פרסום בסלולר במודל של שירותים מוזלים בתמורה לחשיפה לפרסומת. בישראל הפרסום הסלולרי החל בהקמתו של שירות "SMSER",[דרוש מקור] הפועל במודל של זיכויים כספיים בתמורה לקבלת פרסומות לטלפון הסלולרי. במקביל נפוץ משלוח מסרונים ללא הסכמתו של מקבל המסרון וללא כל תמורה לו. פרסום ממוקד ומפולח - כאשר למפרסם יש פרופיל מדויק של בעל מספר הטלפון, המידע מאפשר פילוח בהתאמה מלאה לאופי הלקוחות ורצון המפרסם, פרסום המגיע בדיוק לקהל היעד הרצוי, החל מגיל, מין אזור מגורים ועד לתחומי עניין והעדפות אישיות. פרסום זול ואטרקטיבי למפרסם - המפרסם חוסך את עלויות ההפקה והקמפיינים היקרים במדיות האחרות. שיעור צפייה גבוה – אחוזי הצפייה בפרסום הסלולרי עומד על 98% שמתחלק כך: 85% ממקבלי ההודעות בסלולרי צופים בהם באופן מיידי, 13% צופים בהם תוך 24 שעות. פרסום אישי - הודעת הפרסום מגיעה ישירות אל הסלולרי של הלקוח, שמעניק למפרסם מגע ישיר עם הלקוח, שצופה בפרסום ומקבל את המסר באופן אישי. פרסום מיידי - המפרסם יכול להעלות פרסום לאוויר בזמן קצר ביותר, יתרון הנותן מענה לצורכי השוק המחייבים לתת תגובה מיידית למהלכי המתחרים. פרסום זמין - הלקוח זמין לקבלת הודעת הפרסום בכל מקום וזמן, ללא כל תלות במדיה בה הוא צופה, תלות שקיימת בפרסום בכל מדיה. אישי מאוד. חדירה לפרטיות - כאשר שולחים ללא אישור הנמען מראש. מסך קטן. לא כל הטלפונים תומכים בצבע ותמונה. קהלי היעד אינם מודעים למידת המידע שיש למפרסמים עליהם. עם זאת מכשירי הסלולר החדישים (סמארטפונים) הפכו לאחרונה לפופולריים ביותר (כגון האייפון והגלקסי) והם תומכים במגוון רחב מאוד של אפשרויות פרסום. תוכנית פרסומית בסלולרי מתייחסת למטרות הפרסומיות של הארגון ולמאפיינים הייחודיים של המכשיר הסלולרי ונמעניו. אפיון והגדרת קהל המטרה בסלולר. הגדרת המטרות הפרסומיות של החברה בפעילות הסלולרית. הגדרת הכלים ודרכי הפעולה בהן תבחר החברה. קביעת מסגרת התקציב וגודל החשיפה אליה החברה מעוניינת להגיע. אפיון טכנולוגיות מתקדמות היכולות לסייע ככלי שיווקי לחברה קביעת הגדרות למדידת הצלחת הקמפיינים. נתי טוקר, הפרסום במובייל עולה כיתה: המפרסמים הישראליים מזרימים כסף, באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2014 חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 40), התשס"ח-2008, ס"ח 2153 מיום 1 ביוני 2008
מירי צללזון

מירי צללזון היא סופרת ילדים ומאיירת. מירי צללזון נולדה בקיבוץ דגניה ב' למשפחת מורים. היא למדה הוראה בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין בבית הכרם, והמשיכה את לימודיה באוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בן-גוריון ולבסוף באוניברסיטת בר-אילן, שם קיבלה תואר דוקטור בספרות העברית. צללזון מתגוררת כיום בעיר באר שבע ומרצה לספרות במכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי. צללזון כתבה והוציאה לאור 25 ספרי ילדים, ובהם שירים וסיפורים בחרוזים, אותם איירה בעצמה. בשנת 1988 יצא לאור ספרה "חוקי היער הירוק" ומטרתו להקנות לילדים מושגים ראשוניים לגבי דמוקרטיה. בספר מתוארים אירועים של מריבות וחילוקי דעות בחברה של שוכני היער, שבסיום כל אחת מהן מוזמנים הילדים לעזור לחיות היער ולנסות להציע חוק מתאים שיסייע להשיב את הסדר על כנו. הספר מכיל שמונה סיפורים שבהם הדמויות פועלות במצבים חברתיים שונים ואינן כפופות לאף חוק. ספר נוסף שלה, "חתונה בגינה", עוסק בקבלת השונה. בספר מתאר משפחת ירקות שרוצה לחתן את הבת עגבנייה. לכל מועמד שמוצג לפניה מונה היא חסרונות ומסרבת שיהיה לה לחתן. הדמויות בספר מואנשות ומשקפות תכונות אופי שונות. מטרתו של הספר היא להעביר לקוראים מסר שישנם אנשים שונים מאיתנו בתכונות, באישיות (בפנימיות ובחיצוניות), יש לקבל אותם ולא לשפוט אותם. ספרים נוספים ידועים שלה הם "מלאך שחור מלאך לבן", "סיפורים על מספרים", "טיפטיפונת","קשה להיות מישקה", "היה איש" ( סיפור חייו של חיים נחמן ביאליק ) וגם ספרים על חגי ישראל, כגון: "החנוכייה שלי", "בן כוכב", "שבעה ידידים" "מכשפת המדבר". בספר "סיפורים לפורים" (תשנ"ב, 1992) מופיעים שישה סיפורים, המסודרים על פי הסדר הכרונולוגי של סיפורי המגילה. בספר "החנוכייה שלי" (תשנ"א, 1991) מופיעים ארבעה סיפורים העוסקים בסיפורים הקשורים לחג החנוכה. כל סיפור מחולק לפרקים. רשימת הפרסומים של מירי צללזון, בקטלוג הספרייה הלאומית מירי צללזון, דף שער בספרייה הלאומית
חישוב על גב מעטפה

חישוב על גב מעטפה או חשבון סנדלרים הוא מונח שבו משתמשים פיזיקאים, מתמטיקאים ומהנדסים לתיאור חישוב מהיר ופשוט, המשמש תחליף לחישוב ארוך ומסובך, ובא לתת במהירות את התמונה הכללית. חישוב כזה עדיף במידה רבה על ניחוש על סמך אינטואיציה, אך תוצאתו פחות מדויקת מזו של חישוב מדוקדק ומפורט. מקור המונח הוא ברעיון שהחישובים הם כה פשוטים עד שניתן לבצע אותם על צדה האחורי של מעטפה. לא ידוע מי המציא את המונח, אך מי שהפך אותו למקובל ולפופולרי היה הפיזיקאי אנריקו פרמי. חישובים מסוג זה נעשים פעמים רבות על פה, ללא צורך בנייר. חישובים על גב המעטפה הם לרוב חישובים מקורבים, המזניחים גורמים רבים, ומאפשרים לקבל את סדרי הגודל החשובים, מבלי להיכנס לפרטים. ביצוע חישובים כאלה דורש ידע פיזיקלי ואינטואיציה פיזיקלית על הגורמים החשובים באמת ועל הגורמים שמהם אפשר להתעלם. עקב ההזנחות, חישובים אלה לעולם ייתנו רק את סדרי הגודל, ולא ערכים מדויקים. כך לדוגמה מסופר על אנריקו פרמי שבעת ניסוי פצצת האטום הראשונה, בזמן שגל ההדף הגיע עד עמדת התצפית שבה שהה, הפיל פרמי פיסות נייר, ועל ידי מדידה של המרחקים ביניהן יכול היה לקבל הערכה מהירה על עוצמת פצצת האטום. מסופר שפרמי העריך את האנרגיה שהשתחררה מהפצצה כאנרגיה המקבילה ל-10 קילוטון TNT, ובמדידה מדויקת חושב ערך של 18.6 קילוטון TNT. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 ביקר אלברט איינשטיין עם אשתו, אלזה, במצפה הכוכבים שבהר וילסון. מספרים שכאשר הסביר מנהל המצפה כי טלסקופ 100 האינץ' של המצפה, שהיה הגדול בעולם באותה עת, חודר את סודות היקום, הגיבה אלזה - "בעלי עושה זאת על צדה האחורי של מעטפה משומשת". היוריסטיקה כלל אצבע הוכחה בנפנופי ידיים Back of the Envelope Calculations, UCSD
כרוז עירוני

כרוז עירוני היה בעבר תפקיד שבוצע על ידי אדם שהופקד מטעם רשות מקומית או אחרת למסור הודעות פומביות. תפקיד זה היה נפוץ עוד לפני הפיכת העיתונות לגורם מרכזי, אך גם במקביל לה, שכן תפוצתה של העיתונות ההמונית התפתחה בהדרגה בהתאם לרמת יכולתו של הציבור לקרוא. גם כיום קיימים כרוזים עירוניים באירופה, כחלק משימור מסורות, והמיועדים בעיקר לצרכים טקסיים או תיירותיים. בהולנד, למשל, פעילים 45 כרוזי ערים או כפרים. הם לבושים בבגדים מן המאה ה-18 (גלימה אדומה-זהובה, גרביים לבנים, מגפיים שחורים וכובע משולש). בגדי הכרוז - כמו כל סוג אחר של לבוש - השתנו עם הדורות, כפי שמעידה למשל תמונה של הכרוז העירוני של לונדון משנת 1609, בה הוא לבוש בבגדים המתאימים לתקופת בית טיודור: כובע עגול, מנורה ומקל. לפני שמסרו את הודעותיהם, כיום כחלק מן הטקס ובעבר - כחלק מן העבודה, צלצלו הכרוזים העירוניים בפעמון ולקרוא קריאות במטרה למשוך אליהם את תשומת לב התושבים. באנגלית הקריאה המסורתית היא Oyez (אוֹיֱה), שמקורה בשפה האנגלו-נורמנית, מבוטאת כמו הקריאה "הו, כן!" באנגלית, ומשמעותה "הקשיבו!". מדיה וקבצים בנושא כרוז עירוני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר אורה

הר אורה הוא הר בפרוזדור ירושלים בדרום-מערבה של ירושלים. שמו הערבי של ההר הוא ראס א-רב (رأس الرب), כלומר - הר האדון. הנוצרים מכנים אותו "הר הביקור", על שם ביקורה של מרים אמו של ישו את אלישבע, אמו של יוחנן המטביל. הר אורה נמצא כקילומטר מערבית לשכונת קריית מנחם. גובה פסגתו של הר אורה 848 מטרים, מן הפסגות הגבוהות באזור ירושלים. ברוב המפות הפסגה מסומנת כ-נ.ג. 839, שהיא נקודה צפונית לפסגת ההר, אך בפועל היא גבוהה יותר וגבוהה מעט מפסגת הר עמינדב הסמוכה (842 מטרים). על ההר הכביש המוביל משכונות מרכז ירושלים (קריית יובל ועיר גנים) לכיוון שכונת עין כרם ולבית החולים הדסה עין כרם. לרגלי ההר נחל שורק. בשטח ההר מצויים גם מושב אורה, ועל ההר נבנה המתחם המקודש לשלוש הדתות של מיס קרי. המקדש של מיס קרי נמצא כיום בשטח בסיס צבאי של יחידה 8200. לידו מוסד "מסילה" לנערות במצוקה. תוכנית לבנות יחידות דיור נוספות על אזור ההר מעורר את התנגדותם של הארגונים לאיכות הסביבה. ברוך שראל (עורך), מפות המרכז למיפוי ישראל, אטלס ישראל 1:100,000, הוצאת כרטא 1994 עמ' 52 https://twitter.com/naftalibennett/status/1511282239799271424, Twitter
סצומה

האן סצומה (ביפנית: 薩摩藩) היה אחד הנחלות הפאודליות החשובות והחזקות והגדולות ביותר ביותר ביפן של שוגונות טוקוגאווה והוא שיחק תפקיד מרכזי ברסטורציית מייג'י ובממשל שהוקם לאחר מכן. במהלך תקופת אדו נשלט האן סצומה על ידי שושלת הדאימיו ממשפחת שימאזו. ההאן השתרע בדרום האי קיושו, באזור חופף כיום את מחוז קגושימה וחלק ממחוז מיאזקי. ממלכת ריוקיו הייתה מדינת חסות של סאצומה החל מ-1604 ועד שבוטלו הנחלות הפיאודליות ב-1871. ב-1866 כרתו שליטי ההאן ברית עם ההאן של צ'ושו, האויב המושבע של משטר השוגון. שנתיים לאחר מכן, ב-1868, הובילה הברית להפלת משטר השוגון ולמהפכה הידועה כרסטורציה של מייג'י. ההאן של סצומה בוטל ביחד עם כל שאר הנחלות הפיאודליות באוגוסט 1871, במהלך שידוע כ"ביטול ההאנים וייסוד המחוזות" (האייהאן צ'יקֶן). לאחר הרפורמה החשובה הזאת, הפך ההאן של סאצומה למחוז קגושימה, השם שבו הוא ידוע עד היום. עם זאת, במשך מספר שנים שמר מחוז קגושימה על זהותו הייחודית, ונודע כמעוז של תרבות סמוראית שמרנית ובדלנית שמייצגה המובהק היה אביו של הדאימיו לשעבר, האיש החזק של ההאן שימאזו היסמיצו. ב-1873, היה נתון המחוז באופן הולך וגובר להנהגתו של סאיגו טקמורי - שר בכיר שפרש מהממשלה והפך לדמות נערצת על סמוראים בכל רחבי המדינה. ב-1877 הנהיג סייגו מרד כושל שנודע כ"מרד סצומה" - למעשה מלחמת אזרחים איומה שקרעה את המדינה למשך שנה שלמה - ולאחריו נערכו רפורמות במחוז ובוטלה האוטונומיה הנרחבת שלו. מדיה וקבצים בנושא סצומה בוויקישיתוף סצומה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)