עמוס אטינגר

עמוס אֵטִינְגֶר (15 בספטמבר 1937 – 6 בדצמבר 2023) היה משורר, פזמונאי, תסריטאי, מראיין ומגיש רדיו וטלוויזיה ישראלי. הוא נודע בזכות תוכנית הטלוויזיה "חיים שכאלה" ובזכות שיריו הפופולריים. זוכה פרס אקו"ם על מפעל חיים (2009). נולד בתל אביב וגדל ברמת גן, בנם של יוסף ורבקה אטינגר. אביו נמנה עם מקימי תחנת הכוח של חברת החשמל בנהריים. בנעוריו היה חניך בקן השומר הצעיר ברמת גן. למד בתיכון קלעי בגבעתיים והיה שחיין בנעוריו. בצבא שירת בלהקת פיקוד המרכז לצד אילי גורליצקי, שייקה לוי, עודד קוטלר ועודד תאומי. בשנת 1959 התקבל בעזרתה של רבקה מיכאלי לעבודה בקול ישראל. בשנת 1966 החל להגיש את התוכנית "אלה הם חייך" על פי מודל בריטי. בהמשך עברה התוכנית לטלוויזיה הישראלית בשם "חיים שכאלה". בתוכנית זו אירח עשרות אישים ביניהם: עזר ויצמן, גולדה מאיר, יעקב חודורוב ועוד, וכן את הדודאים ותזמורת צה"ל. המשפט בתוכנית שהפך למטבע לשון היה: "מה אומר לך הקול הבא?", שאלה שהיה נשאל אורח התוכנית, והיה עליו לזהות לפי הקול את מי יזמין אטינגר לשולחן התוכנית. במשך 30 שנה שודרו בטלוויזיה 80 תוכניות של "חיים שכאלה". בשנת 2000 שודרה התוכנית האחרונה בה התארח העיתונאי שייקה בן פורת. בשנת 2002 פרש לגמלאות מרשות השידור. אטינגר כתב שירים רבים בזמר העברי. בין המוכרים: "טיול לילי" (הדודאים), "כבר אחרי חצות" (אילן ואילנית), "נערה ושמה כנרת" (גאולה גיל), "יש מקום" (יהורם גאון) ו"יפו" למחזמר "קזבלן", שלושתם ללחן של דובי זלצר, המנון חטיבת גולני "גולני שלי" ו"המנון גבעתי" (אפי נצר), "ברח המלך" ללחן של יוסף הדר, הפזמון "המורה לזמרה" (מאיר הרניק) שבו כיכבה יונה עטרי, "אם רק תבואי בחמש" (יוחנן זראי), "אמא אמא" (משה וילנסקי) ו"כשאור דולק בחלונך" (סשה ארגוב). בין ספריו, ספרי השירה "רבע לפני חצות", "רבע אחרי המלחמה", "רבע לפנות בוקר" ו"רבע לפני הגיוס". בנוסף כתב מותחן ופרסומות, כמו הפרסומת עם יורם ארבל לנקה 7, ופרסומת לעלית. 1983 זכה בפרס זיו לעיתונות טלוויזיה מטעם צדק-מדות-מוסר. 2009 זכה בפרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום הזמר העברי למחבר. אטינגר היה נשוי במשך 30 שנה לעיתונאית תמר אבידר, שהייתה מבוגרת ממנו ב-7 שנים. בנו מנישואים אלה הוא הקומיקאי אבי אטינגר. לאחר גירושיו מאבידר נישא בשנית לשריל, אמריקאית הצעירה ממנו ב-15 שנים, והתגרש ממנה לאחר כ-4 שנים. בשנת 2004 נישא בשלישית לזמרת אוקראינית בשם לנה (ילנה), הצעירה ממנו ב-45 שנים. השניים נפגשו במסעדה בעיירת הנופש ירמצ'ה שבקרפטים, שם ראה אותה שרה בעברית את אחד משיריו. לנה הייתה במקהלת הנוער של קייב. אטינגר נפטר ב-6 בדצמבר 2023, בגיל 86. מדיה וקבצים בנושא עמוס אטינגר בוויקישיתוף עמוס אטינגר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עמוס אטינגר, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב עמוס אטינגר, באתר שירונט עמוס אטינגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) עמוס אטינגר, באתר Discogs (באנגלית) עמוס אטינגר, דף שער בספרייה הלאומית עמוס אטינגר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) עמוס אטינגר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה עמוס אטינגר, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים עמוס אטינגר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רון קסלר, הצד השני של המטבע: לעמוס אטינגר יש תוכניות גדולות, באתר nrg‏, 22 במרץ 2011 אלקנה שור, מר "חיים שכאלה" לא מתבייש בגיל של אשתו, באתר nrg‏, 1 באוקטובר 2012 מתן חרמוני, מדור חדש: מה אומר לכם הקול הבא?, באתר הארץ, 23 בינואר 2013 יעקב לויתם, החיים הטובים, באתר ישראל היום, 1 באפריל 2015 אהבות שכאלה - מופע מחווה לעמוס אטינגר, 2015, בערוץ היוטיוב של רשות השידור רפי רשף בתכנית ראיונות אחד על אחד עם עמוס אטינגר, אינטימי: "כואב לי על רשות השידור" , באתר nana10‏, 25 בפברואר 2017 עמוס אטינגר, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית עם יואב קוטנר, דצמבר 2016 עופר אדרת, עמוס אטינגר, מגיש תוכנית הטלוויזיה המיתולוגית "חיים שכאלה", מת בגיל 86, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2023 יואב בירנברג, "אמן בנשמתו, איש מלא חיים ותרבות": עמוס אטינגר הובא למנוחות, באתר ynet, 7 בדצמבר 2023 פרס "זיו" ל-4 עיתונאים, דבר, 27 באפריל 1983 מי שבא בא - "פרס זיו" שחילק הנשיא יצחק נבון, מעריב, 13 במאי 1983 אלקנה שור, מר חיים שכאלה לא מתבייש בגיל של אשתו, באתר nrg‏, 1 באוקטובר 2012 אלון פרוכטר, דורית אסרף מזרחי, כרמלה מנשה, המגיש והפזמונאי עמוס אטינגר הלך לעולמו בגיל 86, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 בדצמבר 2023