סרחיו גונסאלס

סרחיו גונסאלס סוריאנו (בספרדית: Sergio González Soriano; נולד ב-10 בנובמבר 1976), הידוע יותר בשמו הפרטי סרחיו, הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן את קבוצת קדיס ואת נבחרת קטלוניה. לאחר שהחל את הקריירה בקבוצת ל'הוספיטלט מעיר הולדתו, עבר סרחיו לאספניול, שם שיחק במשך שש עונות, תחילה בקבוצת המשנה אספניול ב', ובהמשך בקבוצה הבכירה, עמה זכה בגביע המלך הספרדי. בחלק הארי בקריירה שלו שיחק סרחיו בדפורטיבו לה קורוניה, שם שיחק לאורך כעשור וזכה גם כן בגביע הספרדי. בתקופה זו אף נכלל בסגל נבחרת ספרד, במדיה ערך 11 הופעות, ובין היתר נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2002. סרחיו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ל'הוספטילט מעיר הולדתו. בשלהי עונת 1994/1995, כשהיה בן 18, הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת בליגה השלישית. עד לתום העונה ערך שש הופעות, מחציתן בהרכב, וכבש פעמיים. לקראת עונת 1995/1996 עבר סרחיו לאספניול, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, אספניול ב', בליגה השלישית. עד מהרה הפך לשחקן הרכב משמעותי ורשם באותה העונה 36 הופעות ליגה (34 בהרכב), בהן כבש חמישה שערים. בנוסף, בעקבות היכולת שהפגין במדי קבוצת המילואים, זכה גם לעלות כמחליף להופעה בודדת בקבוצה הבכירה, כאשר חוסה אנטוניו קמאצ'ו העלה אותו כמחליף לכעשרים דקות במקום חאבי גארסיה, בניצחון 1–5 על לגאנס במסגרת גביע המלך הספרדי. גם בשתי העונות הבאות, הוסיף סרחיו להיות בורג חשוב במרכז השדה של אספניול ב'. בשלהי עונת 1997/1998, במקביל להופעותיו באספניול ב', העלה קמאצ'ו את סרחיו לסגל הקבוצה הראשונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-12 באפריל 1998, כשפתח בהרכב אספניול בניצחון 0–2 על טנריפה. שבועיים לאחר מכן פתח בהרכב במשחק הדרבי של ברצלונה מול ברצלונה, וכבש את שער השוויון במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1. בסך הכול ערך שש הופעות ליגה רצופות תחת קמאצ'ו, כולן בהרכב הפותח, כשלאחריהן חזר לסגל אספניול ב' למשחקי פלייאוף ההעפלה לליגת המשנה, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לעלות ליגה. החל מעונת 1998/1999, עלה סרחיו לסגל הקבוצה הבכירה של אספניול באופן קבוע. בחצי הראשון של העונה, תחילה תחת מרסלו בייאלסה ובהמשך תחת מיגל אנחל ברינדיסי (החליף את בייאלסה שעבר לאמן את נבחרת ארגנטינה), שיחק סרחיו בעיקר כמחליף, אך החל מחודש ינואר 1999 הפך לשחקן הרכב קבוע. הוא רשם 34 הופעות ליגה, מתוכן 23 בהרכב הפותח, וסייע לקבוצתו לסיים שביעית בטבלת הליגה. את עונת 1999/2000 כבר פתח כשחקן הרכב תחת ברינדיסי. גם החלפתו של המאמן בחודש ינואר בפאקו פלורס לא פגעה במעמדו של סרחיו כשחקן הרכב, והוא סיים את העונה עם 32 הופעות בליגה. סרחיו לא כבש שער ליגה במהלך שתי עונות רצופות, אך הצליח למצוא את הרשת במעמד גמר הגביע. על אף עונה פושרת בליגה, שהסתיימה במקום ה-14, הצליחה אספניול להעפיל לגמר הגביע תוך שהיא מדיחה בין היתר את ריאל מדריד בחצי הגמר, ובמשחק הגמר פגשה את אתלטיקו מדריד. בדקה ה-84 חטף סרחיו כדור בחצי המגרש של אתלטיקו, ובעט מכעשרים מטרים בבעיטת יעף בחצי גובה כדי להעלות את אספניול ליתרון 0–2. בסיום, 2-1 לאספניול ותואר ראשון לסרחיו בקריירה. בעונת 2000/2001 פתח סרחיו בכל 38 משחקי הליגה של קבוצתו, הוחלף רק בארבעה מהם, וכבש ארבעה שערי ליגה ועוד צמד בגביע אופ"א. אספניול סיימה את העונה במקום התשיעי, ובתום העונה החליט סרחיו לעזוב את המועדון בחיפוש אחר אתגרים חדשים בקריירה. בסך הכול כבש סרחיו חמישה שערי ליגה ב-110 הופעות במדיה של אספניול. לקראת עונת 2001/2002 הצטרף סרחיו לסגנית האלופה, דפורטיבו לה קורוניה של המאמן חבייר אירורטה. עונת הבכורה שלו במועדון הייתה מוצלחת, אישית וקבוצתית. הוא שותף בכל 38 משחקי הליגה של דפורטיבו וכבש ארבעה שערים, שסייעו לקבוצתו לסיים כסגנית האלופה. סרחיו ערך את הופעותיו הראשונות בקריירה בליגת האלופות, כאשר עבר עם לה קורוניה את שלב הבתים הראשון והשני, ואף כבש מול מנצ'סטר יונייטד בשלב הבתים הראשון. דפורטיבו נעצרה רק ברבע הגמר, מול אותה היונייטד, ובסך הכול ערך סרחיו עשר הופעות בליגת האלופות באותה העונה. בנוסף, זכה סרחיו עם לה קורוניה בגביע המלך השני שלו בקריירה. הייתה זו המהדורה המאה של המפעל, ולה קורוניה פגשה בגמר את ריאל מדריד. כבר בדקה השישית קיבל סרחיו כדור מדייגו טריסטן, הטעה את פרננדו היירו וגלגל את הכדור בין רגליו של השוער ססאר סאנצ'ס, כדי לקבוע 0–1 ללה קורוניה. טריסטן עצמו הכפיל, ראול רק צימק, ולה קורוניה זכתה בגביע השני בתולדותיה. כבר בפתיחת העונה הבאה פתח סרחיו פעמיים בניצחון הכפול, 4-0 במצטבר על ולנסיה, וזכה עם קבוצתו בתואר הסופר קאפ הספרדי. הוא המשיך להיות לבורג חשוב בקבוצה כאשר בחמש העונות הבאות החמיץ, במצטבר, עשרה משחקי ליגה בלבד, וסיים עם הקבוצה פעמיים במקום השלישי. לאחר ששותף ב-24 משחקים בלבד בעונת 2009/2010, עזב סרחיו את הקבוצה לאחר תשע עונות, עם 27 שערי ליגה ב-294 הופעות. למעט בעונתו האחרונה, מצא סרחיו את הרשת בכל אחת מעונותיו במועדון. לקראת עונת 2010/2011 הצטרף סרחיו לעולה החדשה לליגה הבכירה, לבאנטה. בחציה הראשון של העונה שיחק סרחיו באופן תדיר, ובמחזור הרביעי אף כבש את שער הניצחון כשלבאנטה גברה 0–1 בחוץ על אלמריה, ניצחון שהגיע לאחר שלושה הפסדים רצופים בפתיחת העונה. עד לתחילת חודש ינואר רשם סרחיו 14 הופעות ליגה וכבש פעמיים, אך סדרת פציעות השביתה אותו עד לתום העונה, ובסיומה שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל בגיל 35. סרחיו רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד ב-24 במרץ 2001, תחת המאמן חוסה אנטוניו קמאצ'ו, שהיה הראשון להעניק לסרחיו הזדמנות גם כשהיה מאמן אספניול. סרחיו עלה כמחליף במקומו של ז'וזפ גוארדיולה בדקה ה-83 בניצחון 0–5 על ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. סרחיו זומן כשחקן משלים בסגל של קמאצ'ו לקראת מונדיאל 2002. הוא לא שותף בניצחונות על סלובניה ועל פרגוואי, וזכה להופעה בודדת במשחק האחרון של שלב הבתים, כשהחליף את דויד אלבלדה בדקה ה-53 בניצחון 2–3 על דרום אפריקה. הוא לא שותף בניצחון על אירלנד בדו-קרב בעיטות עונשין בשמינית הגמר, ולא בהפסד למארחת דרום קוריאה, גם כן בפנדלים, בשלב רבע הגמר. כחודשיים לאחר המונדיאל, שותף סרחיו פעמיים במסגרת מוקדמות יורו 2004, תחת המאמן איניאקי סאס. המאמן החדש לא שיתף עוד את סרחיו, ואף לא זימן אותו לסגל לקראת יורו 2004. כשנתיים לאחר מכן, ב-17 באוגוסט 2005, שב סרחיו ללבוש את מדי הנבחרת להופעה בודדת ואחרונה במדי ספרד, תחת מחליפו של סאס בנבחרת, לואיס אראגונס. הוא נכנס כמחליף במקומו של צ'אבי אלונסו במחצית הניצחון 0–2 על אורוגוואי במשחק ידידות בחיחון. בסך הכול רשם סרחיו 11 הופעות במדי ספרד. בין השנים 1999 ל-2013, ובמקביל להופעותיו בנבחרת ספרד, ערך סרחיו 15 הופעות במדי נבחרת קטלוניה, בהן כבש שני שערים. סרחיו החל את קריירת האימון באספניול ב', כאשר לקראת עונת 2013/2014 התמנה לתפקיד עוזר המאמן של הקבוצה. בינואר 2014 כבר התמנה למאמן הראשי של אספניול ב', וב-17 משחקים הוביל את הקבוצה לתשעה ניצחונות ושני הפסדים בלבד. ב-27 במאי 2014, לקראת עונת 2014/2015 ועל אף חוסר ניסיונו על הקווים, התמנה סרחיו למחליפו של חבייר אגירה כמאמן אספניול. את עונת הבכורה של סרחיו סיימה אספניול במקום העשירי, שיפור של ארבעה מקומות בטבלה מהעונה החולפת תחת אגירה. באוקטובר 2015, במקביל לתפקידו באספניול, התמנה סרחיו לתפקיד מאמן נבחרת קטלוניה במקומו של ג'רארד לופס. סרחיו פתח עם הקבוצה את עונת 2015/2016, אך ב-14 בדצמבר 2015, לאחר הפסד 0–1 לסלטה ויגו וכאשר הקבוצה במקום ה-12 בטבלה, פוטר סרחיו מתפקידו. ב-10 באפריל 2018, לאחר כשנתיים וחצי ללא מועדון, התמנה סרחיו לתפקיד מאמן ריאל ואיאדוליד מליגת המשנה. סרחיו הגיע למועדון שהיה ממוקם 11 בליגה, שמונה מחזורים לסיום העונה. על אף שהפסיד במשחק הבכורה שלו על הקווים (1-0 ביתי לספורטינג חיחון), הוביל סרחיו את הקבוצה לחמישה ניצחונות בשבעת המחזורים הנותרים, והזניק אותה עד למקום החמישי שהקנה לה כרטיס כניסה לפלייאוף ההעפלה. הקבוצה של סרחיו המשיכה בכושר המוצלח שלה וגמלה לספורטינג חיחון עם ניצחון כפול בחצי גמר הפלייאוף, 5-2 בסיכום המפגשים. בגמר הפלייאוף גברה ואיאדוליד 0–3 על נומנסיה במשחק הראשון, ולאחר שוויון 1-1 בגומלין השיגה את הכרטיס לליגה הבכירה. בעונת 2018/2019 הוביל סרחיו את ואיאדוליד להישרדות בליגה הבכירה. ואיאדוליד סיימה במקום ה-16 בטבלה עם 41 נקודות, ארבע מעל לקו האדום. ב-11 בינואר 2022 מונה למאמנה של קדיס מלה ליגה. אספניול גביע המלך הספרדי: 1999/2000 דפורטיבו לה קורוניה גביע המלך הספרדי: 2001/2002 הסופר קאפ הספרדי: 2002 גביע האינטרטוטו: 2008 מדיה וקבצים בנושא סרחיו גונסאלס בוויקישיתוף סרחיו גונסאלס, באתר Transfermarkt סרחיו גונסאלס, באתר BDFutbol סרחיו גונסאלס, באתר WorldFootball.net סרחיו גונסאלס, באתר National Football Teams סרחיו גונסאלס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ונסאלס פוטר מאספניול, גאלקה מונה במקומו, באתר ONE‏, 14 בדצמבר 2015