laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריאנה איסקנדר

מריאנה איסקנדר (בערבית: ماريانا إسكندر) היא יזמית חברתית ועורכת דין אמריקאית-מצרית. איסקנדר היא מנכ"לית קרן ויקימדיה. לשעבר מנהלת התפעול הראשי של הפדרציה להורות מתוכננת באמריקה בניו יורק. איסקנדר נולדה בקהיר שבמצרים, ובגיל ארבע היגרה עם משפחתה לארצות הברית. משפחתה התגוררה בראונד רוק, טקסס. היא סיימה את לימודיה בסוציולוגיה בהצטיינות cum laude באוניברסיטת רייס בשנת 1997, תואר שני היא למדה במסגרת מלגת רודס באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1999, שם ייסדה את איגוד נשות רודס. בשנת 2003 סיימה את לימודיה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל. לאיסקנדר ניסיון עבודה במסגרות פרטיות, מדינתיות, אקדמיות ובארגונים ללא כוונות רווח. בין השאר עסקה בהורות מתוכננת ובעידוד כניסת צעירים לשוק העבודה. ב-14 בספטמבר 2021 נבחרה למשרת מנכ"לית קרן ויקימדיה העולמית. החליפה בתפקיד את קתרין מאהר. אתר האינטרנט הרשמי של מריאנה איסקנדר מדיה וקבצים בנושא מריאנה איסקנדר בוויקישיתוף מריאנה איסקנדר, ברשת החברתית פייסבוק מריאנה איסקנדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריאנה איסקנדר, ברשת החברתית אינסטגרם מריאנה איסקנדר, ברשת החברתית LinkedIn Maryana F. Iskander, 2001 Wikimedia Foundation Appoints Maryana Iskander as Chief Executive Officer ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמל בלה-קוצ'אפ

ארמל בלה-קוצ'אפ (בגרמנית: Armel Bella-Kotchap; נולד ב-11 בדצמבר 2001 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן ובנבחרת גרמניה. בלה-קוצ'אפ נולד בפריז שבצרפת. הוא בנו של שחקן העבר של נבחרת קמרון, סיריל פלורן בלה (אנ'). בלה-קוצ'אפ גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים, ביניהם בורוסיה מנשנגלדבך ודיסבורג, ובשנת 2017 הגיע אל מחלקת הנוער של בוכום. לקראת עונת 2018/2019 הצטרף לסגל של הקבוצה הבוגרת של המועדון למשחקי קדם העונה. ב-28 באפריל 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לארצגבירגה אווה במסגרת המחזור ה-31 בבונדסליגה השנייה. בסך הכל ערך בלה-קוצ'אפ ארבע הופעות ליגה בעונה זו, והוסיף 12 הופעות ליגה בעונת 2019/2020. ב-14 בפברואר 2021 הבקיע בלה-קוצ'אפ את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על איינטרכט בראונשווייג במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2020/2021. הוא ערך 28 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בעונה זו, בה סיימה בוכום במקום הראשון בבונדסליגה השנייה והעפילה לבונדסליגה. ב-21 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 0–2 על מיינץ 05 במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2021/2022. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל לפ.ס.וו. איינדהובן. לעונה אחת. ב-21 ביוני 2022 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג תמורת 10 מיליון אירו. ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בתיקו 2-2 עם לידס יונייטד. ב-26 בספטמבר 2022 ערך בלה-קוצ'אפ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, בתיקו 3-3 נגד נבחרת אנגליה במסגרת ליגת האומות 2022/2023. נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר מונדיאל 2022. ארמל בלה-קוצ'אפ, ברשת החברתית אינסטגרם ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר Transfermarkt ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר Soccerway ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר BDFutbol ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר WorldFootball.net ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר National Football Teams ארמל בלה-קוצ'אפ, באתר FootballDatabase.eu Profiverträge für Talentwerk-Trio באתר הרשמי של בוכום, 3 במרץ 2019 (בגרמנית) Tag 5 in Weiler: Neue Gesichter באתר הרשמי של בוכום, 10 ביולי 2018 (בגרמנית) Bella-Kotchap becomes a Saint, Southampton FC (באנגלית) Flick beruft Moukoko, Füllkrug und Götze in WM-Kader באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגרמנית, 10 בנובמבר 2022 (בגרמנית)
עונת 2011/2012 בליגת העל ההולנדית

עונת 2011/2012 הייתה העונה ה-56 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. דה חראפסחאפ ואקסלסיור רוטרדם ירדו לליגת המשנה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (17 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה ואלבייק שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה. הקבוצה שסיימה במקום ה-1 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות. הקבוצה שסיימה במקום ה-2 העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות. הקבוצה שסיימה במקום ה-4 ומחזיקת הגביע העפילו לסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית. הקבוצה שסיימה במקום ה-5 העפילה לשלב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית. הקבוצות שסיימו במקומות 6–9 התמודדו על כרטיס בודד לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית. טוונטה זכתה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית לאחר שזכתה במקום ה-3 של דירוג המשחק ההוגן של אופ"א פ.ס.ו זכתה בגביע טוונטה זכתה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשון בליגה האירופית אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-2 משחקים. דן בוס ניצחה בזכות שערי חוץ
ריוטארו אראקי

ריוטארו אראקי (ביפנית: 荒木 遼太郎; נולד ב-29 בינואר 2002 בקוממוטו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית. ב-12 באוקטובר 2019 פורסם כי אראקי יצטרף לקאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית לקראת עונת 2020. ב-16 בפברואר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לנאגויה גרמפוס במסגרת שלב הבתים של גביע הליגה היפנית. ב-23 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היפנית, בהפסד 3-0 לסאנפרצ'ה הירושימה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020. ב-16 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ויסל קובה במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך אראקי 26 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, בהן הבקיע שני שערים, וקבוצתו סיימה במקום החמישי בליגה. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של יפן לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). ריוטארו אראקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריוטארו אראקי, ברשת החברתית אינסטגרם ריוטארו אראקי, באתר Transfermarkt ריוטארו אראקי, באתר Soccerway ריוטארו אראקי, באתר WorldFootball.net ריוטארו אראקי, באתר FootballDatabase.eu ריוטארו אראקי, באתר ESPN 「厳しい道の方が成長できる」。東福岡で競争を勝ち抜く力身につけたMF荒木遼太郎、より成長するために鹿島へ באתר Gekisaka, ‏ 12 באוקטובר 2019 (ביפנית) U-23日本代表 メンバー・スケジュール（7.11-8.11 フランス） 第33回オリンピック競技大会（2024／パリ） באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל היפנית, 3 ביולי 2024 (ביפנית)
המהומות באצטדיון בפודגוריצה

המהומות בפודגוריצה התרחשו במהלך משחק הכדורגל בין נבחרות מונטנגרו ורוסיה במוקדמות יורו 2016 שנערך ב-27 במרץ 2015 באצטדיון העירוני בפודגוריצה שבמונטנגרו. המשחק הופסק בדקה ה-68. לאחר שאוהדי נבחרת מונטנגרו החלו לזרוק חפצים לעבר השחקנים. המהומות החלו כבר בדקה הראשונה של המשחק, כאשר שוער נבחרת רוסיה איגור אקינפייב נפגע מחזיז שהושלך לעברו מאחורי השער מהיציע של אוהדי מונטנגרו. השוער נפל על כר הדשא ואושפז בדחיפות (הוא נלקח במכונית חשמלית). הרופאים אבחנו כוויות צוואר וזעזוע מוח המשחק הופסק למשך 35 דקות והקהל הוזהר כי במקרה של אירוע חוזר ונשנה משני הצדדים, המשחק יסתיים. לאחר שרומן שירוקוב החמיץ בעיטת עונשין מול נבחרת מונטנגרו, עפו חפצים על המגרש ופרצה מריבה בין הצדדים. שופט המפגש דניז אייטקין לקח את הנבחרת הרוסית לחדר ההלבשה. אייטקין קיבל החלטה להפריע למשחק כאשר השחקן הרוסי דמיטרי קומבארוב הראה כי נפגע מפגיעת מטבעות שהושלכו לעברו. האוהד המונטנגרי לוקה לזרביץ', שיידה נור לעבר אקינפייב, הסגיר את עצמו למשטרה לאחר המשחק ובבוקר 28 במרץ נלקח לתחנת המשטרה. אבחנתו של אקינפייב לא הייתה ידועה בתחילה. הצד הרוסי דיבר על זעזוע מוח, הצד המונטנגרי דיווח על צריבה בצוואר. ב-28 במרץ נתן רופא המרכז הקליני המונטנגרי אליו נלקח אקינפייב מיליאן זינדוביץ', בראיון לחברת הטלוויזיה והרדיו המונטנגרית RTCG, אמר כי השוער קיבל כוויות קלות בצווארו. הוא גם אמר כי לא היו איומים על חייו של אקינפייב ובהמשך כל הדיווחים הרפואיים הסתכמו בכוויה. עד מהרה שוב החל אקינפייב להשתתף במשחקים ואף בילה את היום עם אוהד נכה במפגש שאורגן מטעם קרן הצדקה של ורה. ב-28 במרץ אוהדי נבחרת מונטנגרו התנצלו בפני נבחרת רוסיה ואוהדיה, אליהם הצטרף מאמן נבחרת מונטנגרו, ברנקו ברנוביץ'. בבוקר 29 במרץ נתן לוקה לזרביץ' ראיון בו התנצל בפני השחקנים ואוהדי שתי המדינות. רוסיה דרשה לפסוק הפסד טכני למונטנגרו, מונטנגרו התעקשה לערוך את המשחק מחדש במגרש נייטרלי עם יציעים ריקים. ב-28 במרץ הודיעה אופ"א כי תוציא פסק דין ב-30 במרץ, אך ההחלטה הסופית נדחתה. לבסוף, ב-30 במרץ אופ"א הודיעה כי היא עלולה להעניש את האוהדים הרוסים, שכן במהלך המשחק הוצגו ביצועים שלהם דגל גרמניה המזרחית והדגל השחור-צהוב-לבן הקיסרי הרוסי, והאוהדים עצמם שרפו את דגל נאט"ו במחאה נגד הפצצת יוגוסלביה בשנת 1999. ב-8 באפריל בישיבת ועדת הבקרה, האתיקה והמשמעת של אופ"א, התקבלו ההחלטות הבאות: נבחרת מונטנגרו ספגה תבוסה טכנית בתוצאה 0:3, כמו גם שני משחקי בית שלאחר מכן ללא צופים; איגוד הכדורגל של מונטנגרו ייענש בקנס של 50,000 יורו; התאחדות הכדורגל הרוסית תיענש בקנס של 25,000 אירו על התנהגות האוהדים הרוסיים. מיכאל יוכין‏, איך זה שדביל אחד מעז: על פיצוץ המשחק בין מונטנגרו לרוסיה, באתר וואלה, 28 במרץ 2015 Футбольный матч Россия — Черногория был прекращен из-за беспорядков на стадионе — Новости Владивостока на VL.ru צפו: חזיז פגע בשוער רוסיה. המשחק פוצץ, באתר ערוץ הספורט, 28 במרץ 2015 Футбольный матч Россия — Черногория был прекращен из-за беспорядков на стадионе — Новости Владивостока на VL.ru קאפלו: "היו חייבים להפסיק את המשחק" Болельщик, бросивший файер в Акинфеева сдался полиции (ברוסית) Disciplinary updates רוסיה קיבלה ניצחון טכני, מונטנגרו תארח בלי קהל, באתר ONE‏, 8 באפריל 2015 ‏0:3 טכני לרוסיה על מונטנגרו, באתר ספורט1, 8 באפריל 2015 רוסיה זכתה בניצחון טכני על מונטנגרו, באתר ynet, 8 באפריל 2015
סה-מה יי

הרפובליקה העממית של סין שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא סה-מה. סְה-מָה יִי (במנדרינית: 司馬懿;‏ 179 – 7 בספטמבר 251) ידוע גם כז'ונג-דה היה מצביא, מדינאי, ועוצר הכס של ממלכת צָאו-ווֶי בתקופת שלוש הממלכות של סין. הוא התחיל את הקריירה הפוליטית שלו בשנת 208 תחת צאו צאו, ועלה במהירות בדרגות וצבר יוקרה רבה לאורך עשרות שנים. הוא ידוע בעיקר בזכות הגנה על ממלכת צָאו-ווֶיי מפני משלחות הצפון של ג'וּגֶה לְיָאנְג בין השנים 231–234. בשנת 239 הוא נבחר לעוצר הכס של הקיסר צאו פאנג, יחד עם יורש עצר נוסף, צאו שואנג. צאו שואנג ניסה למזער את כוחו של סְה-מָה יִי ויחסיהם התדרדרו במהרה. בשנת 249, לאחר שתכנן וגייס תמיכה בקפידה, הוא הדיח את צאו שואנג מהשלטון בהפיכה והוציא אותו ואת משפחתו להורג. לאחר אירוע זה, היה סְה-מָה יִי השליט דה פקטו של ממלכת צָאו-ווֶיי. במשך שאר ההיסטוריה של ווֶיי, שלטה משפחת סְה-מָה במדינה, וסללה את הדרך להקמת שושלת ג'ין, שבסופו של דבר הוקמה על ידי נכדו, סה-מה יו'אן, קיסר סין. מדיה וקבצים בנושא סה-מה יי בוויקישיתוף
יוסף האפרתי

יוסף האפרתי (15 במרץ 1931 - 17 באפריל 1974) היה חוקר ספרות עברית ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב. נהרג במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. יוסף האפרתי נולד בתל אביב. הצטרף לגרעין של הנוער העובד שהקים בשנת 1949 את קבוצת "משאבים" שהקימה את קיבוץ משאבי שדה שבנגב. בשנת 1960 עזב את הקיבוץ על-מנת שיוכל ללמוד ספרות באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנות השישים לימד ספרות עברית בגימנסיה העברית רחביה בירושלים. מלחמת ששת הימים פרצה באמצע לימודיו לתואר שני. הוא לחם במסגרת חטיבת ירושלים על הגנת העיר ועל כיבוש ארמון הנציב. בנובמבר 1967 הוקם החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב, והעומד בראשו, פרופ' בנימין הרושובסקי, שהיה מורהו של האפרתי באוניברסיטה העברית, הזמין את האפרתי להצטרף לסגל החוג, אף שטרם סיים לימודי תואר שני. האפרתי נשלח להמשך לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ושם סיים את הדוקטורט. הוא חזר ארצה לעמוד בראש החוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב ובראש מכון כ"ץ לחקר הספרות העברית. ב-17 באפריל 1974 נשלח להרצות בפני חיילים ברמת הגולן במוצב תל-ענטר שבמובלעת הסורית, שם נפגע בפתחו של הבונקר ונהרג. הוא נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול. הותיר אחריו אשה, רות, פסיכולוגית במקצועה, וארבעה ילדים. "על כמה מתכונות אמנות השירה של ביאליק", עם מנחם פרי, 'עכשיו' 18/17, 1966, עמ' 67-43. האידיליה של טשרניחובסקי, הביא לדפוס ד"ה פנימי (דוד הנגבי), ספרית פועלים, תל אביב, 1971. בלדות, ליקט וערך יוסף האפרתי, ירושלים, 1964. המראות והלשון, לתולדות התיאור בשירה העברית החדשה, מפעלים אוניברסיטאיים, תל אביב, 1976. שאול טשרניחובסקי, מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו, ליקט וצירף מבוא וביבליוגרפיה יוסף האפרתי, עם עובד, תל אביב, 1976. שירים על ארץ ישראל, ליקט וערך יוסף האפרתי, ירושלים, 1964. תבניות של אי התקשרות בשירת טשרניחובסקי, בהדגשה על האידיליות שלו, לוס אנג'לס, 1970. 'לזכרו של יוסף האפרתי ז"ל', הספרות, 17, 1974. מדיה וקבצים בנושא יוסף האפרתי בוויקישיתוף קורות החיים של יוסף האפרתי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון יוסף האפרתי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יוסף האפרתי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" אביחי בקר, בתום מלחמת יום כיפור החליט יוסף האפרתי לצאת לגבול וללמד חיילים. זה היה סופו, באתר הארץ, 23 באפריל 2009 שלומי גולדברג, פרופ' יוסף האפרתי, סרטון תעודה במסגרת "מורה לחיים", הערוץ הראשון יוסף האפרתי (1931-1974), דף שער בספרייה הלאומית יוסף האפרתי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה חוקר הספרות ד"ר יוסף האפרתי יובא הבוקר למנוחות, מעריב, 19 באפריל 1974
אטקאר

אטקאר (בהונגרית: Atkár) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. האזור היה מיושב לסירוגין על פי עדויות ארכאולוגיות כבר מהתקופה הפרהיסטורית והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1325. יהודים חיו באטקאר במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה מדיה וקבצים בנושא אטקאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אטקאר נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי אטקאר שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
הרכבל לאי רוזוולט (ניו יורק)

הרכבל לאי רוזוולט הוא רכבל חשמלי בניו יורק שפרוס מעל איסט ריבר ומחבר את האי רוזוולט לאפר איסט סייד במנהטן בקו מזרח-מערב בין האי לשדרה השנייה, בנקודה שבין רחובות 59 ל-60, כשהכניסה למערכת היא מרחוב 59. הרכבל הוא הרכבל החשמלי הראשון שהופעל בצפון אמריקה, לאחר שנפתח בשנת 1976. מאז שנפתח הוסעו באמצעותו מעל 26 מיליון נוסעים.[דרושה הבהרה] הרכבל מורכב משתי קרוניות הנעות הלוך ושוב בשני כבלים מקבילים. זוהי אחת מצורות ההובלה ההמוניות בניו יורק שאינה מנוהלת על ידי רשות התחבורה המטרופולינית (אנ'), אך משתמשת במטרוכארד (אנ') של המערכת הזו ויש לה העברות חינם אליה. הרכבל מופעל על ידי חברת לייטנר-פומה (אנ') מטעם התאגיד המבצע של האי רוזוולט (אנ'), תאגיד ציבורי לתועלת הציבור שנוסד בשנת 1984 כדי להפעיל שירותים באי. האי רוזוולט היה מחובר למנהטן ולקווינס באמצעות קרון חשמלי שחצה את גשר קווינסבורו מאז פתיחתו בשנת 1909. שני קרונות חשמליים אלה עצרו באמצע הגשר ומשם עברו למעלית, שהורידה את הנוסעים לאי. עד שנת 1976, היה זה החיבור היחיד לשני הרבעים הללו, ולעיר בכלל, מהאי. בשנת 2006 נותק זרם החשמל לרכבל, ו-76 איש נתקעו בקרונית למשך שעות. ב-1 במרץ 2010 נסגר הרכבל כחלק ממיזם שיפוץ ושדרוג בעלות של כ-25 מיליון דולר. במהלך השיפוץ הוחלפו כל הרכיבים למעט שלושת בסיסי המגדל. בין השיפורים המרכזיים: כבלי הקרוניות יכולים לפעול באופן עצמאי זה מזה, כאשר לכל קרונית 2 כבלים משלה, שבלתי תלויים בקרונית שמגיעה מהכיוון הנגדי. לפני כן נסעו הקרוניות רק במקביל. הרכבל נפתח מחדש ב-30 בנובמבר 2010. הפרויקט הושלם תוך תשעה חודשים, חודשיים יותר משתוכנן במקור. הקרוניות נגישות לכיסאות גלגלים ולאופניים. בנקודת היציאה מהרכבל על האי רוזוולט, יש גישה לאוטובוס האדום (אנ') שמסיע בחינם מסביב לאי. האוטובוס יוצא מתחנת הרכבל כל 8 דקות בשעות העומס, וכל 15 דקות בשאר הזמן. יוצאים במקביל 2 אוטובוסים לכיוונים מנוגדים לאורך הכביש הטבעתי המקיף את האי. מדיה וקבצים בנושא הרכבל לאי רוזוולט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרכבל לאי רוזוולט (באנגלית) Roosevelt Island Tram, ny.com Ferretti, Fred (May 1, 1976). Aerial Tram Ride to Roosevelt Island Is Opened With a Splash on O'Dwyer. The New York Times May 1, 1976, p. 69. Queensborro Bridge Opens To Traffic, New York Times, March 31, 1909 Roger Clark, Roosevelt Island Tram Once Again Running Over The East River, WayBackMachine, November 30, 2010 RIOC Red Bus & Q102, Roosevelt Island Operating Corporation
אדאץ'

אדאץ' (בהונגרית: Adács) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם באדאץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,901 ובשנת 2023 רק 2,544 תושבים. האזור היה מיושב לסירוגין על פי עדויות ארכאולוגיות כבר מתקופת הברונזה המאוחרת והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1323. יהודים חיו באדאץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא אדאץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדאץ' (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי אדאץ' שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
המועדון החברתי של שאיין

המועדון החברתי של שאיין (באנגלית: The Cheyenne Social Club) הוא מערבון קומי אמריקאי משנת 1970 בבימויו ובהפקתו של ג'ין קלי, עם ג'יימס סטיוארט, הנרי פונדה, שירלי ג'ונס וסו אן לנגדון בתפקידים הראשיים. 1867, טקסס - ג'ון או'הנלן (ג'יימס סטיוארט) והרלי סאליבן (הנרי פונדה) הם צמד בוקרים מבוגרים שעובדים צמוד במרחבי טקסס כבר עשר שנים. יום אחד מקבל ג'ון מכתב מעורך הדין וילובי בשאיין שמודיע לו כי אחיו די ג'יי נהרג והוריש לו נכס גדול בשאיין (ויומינג) שנקרא "המועדון החברתי של שאיין". הם יוצאים רכובים למסע ארוך של 1,000 מיל עד לשאיין. וילובי (דבס גריר) נותן לג'ון את שטר הקניין על הבניין אך כשג'ון שואל אישה ברחוב היכן המועדון החברתי היא נותנת לו סטירת לחי. הם מגיעים לבניין המפואר הסמוך למסילת הרכבת ואת פניהם מקבלת ג'ני (שירלי ג'ונס) שמציגה בפניהם את שש הבחורות הגרות בבניין. ג'ון רוצה לשוחח איתן אבל כל פעם נשמע צלצול והבחורה מתנצלת ועוזבת. לכל בחורה יש מספר צלצולים שלה. במהרה מבינים ג'ון והרלי שמדובר כאן בבית בושת יוקרתי. ג'ו מגיע למסבאה ומיד הוא מתקבל בחשדנות כזר אבל כשהוא מציג את עצמו כאחיו של די ג'יי משתנה האווירה, כולם מברכים אותו ובעל המסבאה מאכיל ומשקה אותו חינם כולל מתן סיגרים משובחים. ג'ון לא אוהב את העניין אבל הרלי כן, בעיקר לאחר הטיפול המיוחד שנותנת לו אופאל אן (סו אן לנגדון). יחס האנשים לג'ון משתנה לאחר שהוא מודיע לבחורות כי החליט לסגור את בית הבושת ולהפוך אותו לבית מלון. הוא מקבל הערות מעליבות וכדי לשמור על כבודו הוא מתחיל במכות שמתרחבות לקטטה גדולה עם נזק גדול למסבאה. הוא מושם במעצר ומשורר עם קנס גבוה. יום אחד מותקפת ג'ני ונחבלת קשות. התוקף הוא קורי בניסטר (רוברט וילק) וג'ון הולך למסבאה לגמור איתו את החשבון בדו-קרב אקדחים בו הוא מנצח והורג אותו. יוקרתו של ג'ון עולה שוב בעיר ובעיקר בעיני הבחורות במועדון החברתי. חמישה אקדוחנים ממשפחת בניסטר מגיעים כדי לחסל את ג'ון. מתפתח קרב אקדוחים ביניהם ובין ג'ון, ג'ני והרלי שבסופו מחוסלים התוקפים. השריף מזהיר את ג'ון כי עוד רבים ממשפחת בניסטר מתכוננים להגיע לעיר ולחסל אותו. וילובי אומר לו כי אינו יכול לסגור את המועדון החברתי היות שאחיו מכר את השטח לחברת הרכבות בתנאי שהבניין ימשיך להיות "מועדון חברתי". לאור זאת מורה ג'ון למסור את הבעלות לג'ני ושניהם חוזרים שוב לטקסס לעבודה כבוקרים. "המועדון החברתי של שאיין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המועדון החברתי של שאיין", באתר נטפליקס "המועדון החברתי של שאיין", באתר AllMovie (באנגלית) "המועדון החברתי של שאיין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המועדון החברתי של שאיין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המועדון החברתי של שאיין", באתר אידיבי "המועדון החברתי של שאיין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למועדון החברתי של שאיין, באתר יוטיוב המועדון החברתי של שאיין, באתר TCM
חואן מארבסי

חואן מארבסי (בספרדית: Juan Marvezzi;‏ 16 בנובמבר 1915 – 4 באפריל 1971) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ. מארבסי מגיל צעיר חלם להיות כדורגלן. בילדותו אילתר שער בכך שהכינו מקני סוכר ואילו את הכדור הכין מניירות. היה בעל בעיטה חזקה ומדויקת, עם כישורים שהפכו אותו לסיוט של המגנים המנוסים ביותר. מארבסי בגיל 16 ערך את הופעת הבכורה, במחלקות הנמוכות של ליגת טוקומאן ממחוז הולדתו, ובשנה שלאחר מכן כבר תפס את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה הראשונה. בשנת 1934 התחיל את הקריירה הרשמית עם ארגנטינו דה רוסאריו, ולאחר מספר שנים, חזר למקום הולדתו בכדי לשחק בבלה ויסטה דה טוקומאן. הוא הצטרף ב-1937 לטיגרה והפך שם מיד לאליל פופולרי. ממוצע השערים הגבוה שלו הוביל אותו אליה, שם היה הכובש המצטיין בקבוצה בעונות הליגה 1937, 1939, 1940 ו-1941. מארבסי עד היום מלך השערים של טיגרה בהיסטוריה עם 116 שערים, כבש הכי הרבה באצטדיון חוסה דלג'ובאנה, ובנוסף לכך כבש הכי הרבה נגד חמשת המועדונים הגדולים בארגנטינה. ראסינג קלוב רכשה אותו ב-1942 שם כבש לראשונה 4 שערים במשחק, נגד היריבה פניארול במסגרת ידידות. בזמן שלו בראסינג קלוב המעיט לכבוש כבעבר ולאחר עונה אחת חזר לשחק בטיגרה שם סיים את הקריירה. במדי נבחרת ארגנטינה זכה מארבסי בקופה אמריקה 1941. הוא כבש חמישייה בניצחון 1–6 על אקוודור ובכך סיים כמלך שערי הטורניר. לאחר הפרישה מכדורגל מארבסי עבד והתיישב במנדוסה כמה שנים, ואת ימיו האחרונים חי במונרו שבבואנוס איירס. נבחרת ארגנטינה קופה אמריקה: 1941 אישיים מלך השערים של הקופה אמריקה: 1941 (5 שערים) מדיה וקבצים בנושא חואן מארבסי בוויקישיתוף חואן מארבסי, באתר Transfermarkt חואן מארבסי, באתר National Football Teams חואן מארבסי, באתר FootballDatabase.eu
רם נהרי

רם נהרי (נולד ב-12 במאי 1970) הוא במאי, תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. נהרי נולד ברמת גן לאם פסיכולוגית ולאב כימאי. בהיותו בגיל שלוש עברה משפחתו לארצות הברית למשך שנתיים, בעקבות הקריירה האקדמית של הוריו. עם שובה ארצה התגוררה המשפחה ברמת השרון. בוגר תיכון אלון במגמת קולנוע. בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. נהרי כתב וביים את סרט הטלוויזיה "כוכב זורח מעל הלב" יחד עם תמר מרום בשנת 2001. הסרט, בכיכובם של אילנה ברקוביץ', דאנה איבגי ואסי כהן העוקב אחר ימיהם האחרונים של חבורת צעירים לפני גיוסם לצה"ל, זכה להצלחה רבה. לאורך השנים שימש נהרי בערוץ 24 כמנהל אמנותי ובזכיינית ערוץ 2, קשת. בשנת 2003 יצר את סדרת האנימציה "היפשושיות" בערוץ 24, בה מככבות דמויותיהן ההומוריסטיות של שושנה דמארי ויפה ירקוני בדיבובה של חנה לסלאו. בשנת 2004 ביים את סדרת הטלוויזיה "אהבה זה כואב", יחד עם הכותבים דנה מודן ושבי גביזון. בסדרה, הופיעה מודן עצמה, לצד אסי כהן, עמי סמולרצ'יק ודורית בר-אור. הסדרה נחלה הצלחה, וזכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה 2004. שנה לאחר מכן, ביים יחד עם התסריטאית תמר מרום את "אמא'לה" בכיכובה של אורנה בנאי. הסדרה זכתה לשבחים ונהרי בפרס האקדמיה לטלוויזיה. סרטו "אל תשכחי אותי" זכה בשלושה פרסים בפסטיבל הסרטים בטורינו, נובמבר 2017: פרס הסרט הטוב ביותר, פרס השחקנית המצטיינת (מון שביט), ופרס השחקן המצטיין (ניתאי גבירץ). הסרט יצא לאקרנים בישראל בקיץ 2019. בשנת 2018 ביים את סדרת הטלוויזיה "ככה זה", בה כיכבו אסי כהן ודנה מודן. הסדרה המשיכה לעונה שנייה. נהרי אב לשני בנים בהורות משותפת עם מיכל ויניק. מתגורר בתל אביב. רם נהרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רם נהרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רם נהרי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רוני דורי, התרוממות נפש, באתר עכבר העיר, 12 באוגוסט 2009 בן שני, ‏"אנשים בלילה" עם רם נהרי, באתר iCast‏, 29 בינואר 2014 נירית אנדרמן, מה משך את רם נהרי לעשות סרט על מי שהחברה מגדירה "לא שפויים", באתר הארץ, 20 ביוני 2019 נירית אנדרמן, הסרט "אל תשכחי אותי" זכה בשלושה פרסים בפסטיבל טורינו, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2017
הר סייה

הר סייה או הר סיייה (באנגלית: Mount Siyeh) הוא הר ברכס לואיס, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במחוז גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית. גובהו של הר סייה 3,054 מטרים מעל פני הים, והוא ההר החמישי בגובהו בשטח הפארק. הר סייה הוא מתנשא לגובה של 947 מטרים מעל סביבתו. הר סייה ממוקם 3.26 קילומטרים ממזרח קו פרשת המים של אמריקה, בשטח אגן ניקוז של נהר סנט מרי, הנשפך אל נהר ססקצ'ואן, אשר נשפך למפרץ ההדסון. ההר נקרא על שם אינדיאני משבט בלאקפוט "סאי - יה" שמשמעות שמו "כלב משוגע" או "זאב משוגע". הטיפוס הראשון המתועד לפסגת ההר בוצע על ידי נורמן קלייד (Norman Clyde), אשר הגיע לפסגה בשנת 1924. מספר מסלולי הליכה מובלים לפסגת ההר. מסלול הליכה פופולרי ארוך המכונה "חווית קו הרקיע" (Skyline Experience) מתחיל במלון מני גליישר, ואורכו 9 קילומטרים. הר סייה באתר peakbagger הר סייה באתר summitpost תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר סייה (לפי גבהים) חוויית קו הרקיע חוויית קו הרקיע באתר summitpost מידע גאוגרפי מידע היסטורי חוויית קו הרקיע באתר summitpost