laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחיאל חורב

יחיאל חורב (זילברמן) (נולד ב-1944) היה משנה למנכ"ל משרד הביטחון וראש המלמ"ב עד יולי 2007. חורב נולד בשנת 1944 בתל אביב ובגיל צעיר עבר לקיבוץ חולתה. ב-1962 התגייס לחטיבת גולני, שם שירת בגדוד 12 (ברק) והשתחרר בדרגת סגן. לאחר שחרורו במסגרת שירות המילואים בחיל השריון הגיע לדרגת רב-סרן. הוא השתתף, בסוף שנות השישים, במשלחת של צה"ל שאימנה את צבא קונגו. כששב בשנת 1969 גויס לתפקיד קצין ביטחון באחת היחידות של הוועדה לאנרגיה אטומית. בשנת 1974 מונה חורב להיות האחראי על מחלקת האבטחה הפיזית ביחידת המלמ"ב והתקדם עד לתפקיד סגנו של ראש המלמ"ב חיים כרמון. בשנת 1984 יצא חורב ללימודים במכללה לביטחון לאומי למשך שנתיים. כששב ליחידה בשנת 1986 התפוצצה פרשת מרדכי ואנונו. כרמון היה באותו הזמן בחו"ל וחורב, כסגנו, מונה לעמוד בראש צוות בין-משרדי לטיפול בפרשה, בשיתוף נציגי השב"כ והמוסד. לאחר פרישתו של כרמון (שהפך למקס"מ: הממונה על קשרי חוץ, סיוע ביטחוני ומלמ"ב) באותה שנה, מונה חורב להיות ראש המלמ"ב. בתפקידו כראש מלמ"ב נחשב חורב למחמיר ביותר. הוא היה האחראי לתנאי המאסר הקשים בהם הוחזק ואנונו ועל תנאי השחרור של מרקוס קלינגברג. הוא גם העביר את עמירם לוין מתפקיד בכיר במחלקה לנושאים מיוחדים ואבטחת מידע לאחר שלדעת חורב התרשל לוין במשימתו ולא צינזר כראוי את הפרוטוקולים שבית המשפט העליון התיר לפרסם ממשפטו של ואנונו. על חורב נמתחה גם ביקורת על האופן שבו טיפל בפרשת תא"ל יצחק יעקב. חורב גם מנע במשך מספר שנים את פרסום ספרו של אבנר כהן "ישראל והפצצה" ופורסם שאבנר כהן לא הגיע לישראל במשך אותן שנים כיוון שחשש ממעצר בידי חורב ואנשיו. בשנת 2003 מונה חורב למשנה למנכ"ל משרד הביטחון, בנוסף לתפקידו כראש המלמ"ב. בשנת 2006 היה מעורב בפרשיה שבה שדרגה ישראל מזל"טים עבור סין, זאת אף על פי שהתחייבה בפני ארצות הברית שלא תעשה כן. הפרשה גרמה למשבר אמון בין המדינות וארצות הברית סירבה לשתף פעולה עם בכירי מערכת הביטחון המעורבים בה, בהם חורב. בשנת 2007 שימש כממלא מקום מנכ"ל משרד הביטחון, לאחר שהמנכ"ל הקודם גבי אשכנזי הפך לרמטכ"ל, ועד כניסתו של פנחס בוכריס לתפקיד המנכ"ל. ביולי של אותה שנה פרש חורב לגמלאות. משמש יושב ראש הדירקטוריון של חברת בתי זיקוק צירון בע"מ המתמחה בהקמת בתי זיקוק באפריקה. יוסי מלמן, מי מפחד ממרדכי ואנונו, באתר הארץ, 16 במרץ 2007 (כתבה הסוקרת הן את פרשת ואנונו והן את יחיאל חורב). פרוטוקול ישיבת ועדת החוקה חוק ומשפט בעניין ההגבלות על מרדכי ואנונו לאחר שחרורו מהכלא, בהשתתפותו של יחיאל חורב. רן אדליסט, האיש שרוכב על התמנון, באתר nrg‏, 25 בפברואר 2000. רונן ברגמן וגיל מלצר, הכוח של יחיאל חורב, באתר ynet, 5 באוגוסט 2004 - תקציר של כתבה מ"ידיעות אחרונות". יוסי מלמן, יחיאל חורב, הממונה על הביטחון במש' הביטחון פורש בקיץ מתפקידו, באתר הארץ, 27 באפריל 2007. בן כספית, פרשת "יצה" חוזרת: יחיאל חורב מדבר, nrg,‏ 16/7/2010. יוסי מלמן, הקריירה השנייה של יחיאל חורב, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2007. רן אדליסט, האיש שרוכב על התמנון, באתר nrg‏, 25 בפברואר 2000. יוסי מלמן, מי מפחד ממרדכי ואנונו, באתר הארץ, 15 במרץ 2004. יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמוד 342. יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמוד 310. לא מדובר באלוף עמירם לוין יצחק בן-חורין, "ארה"ב תדרוש פיטורי יחיאל חורב ועמוס ירון", באתר ynet, 12 ביוני 2005 אורן פרוינד, המשנה למנכ"ל משרד הביטחון לשעבר מקים עוד בית זיקוק באפריקה, באתר כלכליסט, 4 במאי 2015
יגאל כרמל

יגאל כרמל (נולד ב-10 במרץ 1970) הוא מוזיקאי ישראלי. יגאל כרמל נולד בפריז ב-1970. ב-1976 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר באור עקיבא. שמונה שנים לאחר מכן עבר לפנימייה של תיכון כצנלסון בכפר סבא, שם גם החל לכתוב שירים ולנגן על גיטרה. הושפע מדייוויד בואי, לאונרד כהן, סרז' גינסבורג, ז'אק ברל ושרל אזנבור. בראשית שנות התשעים עבר לתל אביב והשלים לימודים חלקיים ברימון ובבית הספר למשחק של יורם לווינשטיין. ב-1995 הוחתם ב-אן אם סי. שנה לאחר מכן יצא אלבומו הראשון, שנשא את שמו, בהפקת אלי ניסן מלהקת פורטרט. שניים משירי האלבום, "שיר אהבה" ו"הכל הסתדר", עובדו לקליפים בבימויו של אחיו מרקו כרמל, האחרון אף נבחר לאוסף "נמס בגשם" בעריכתו של יואב קוטנר. ב-2003, שבע שנים לאחר צאת אלבומו הראשון, השלים כרמל את אלבומו השני, "מכתבים לסילביה", בהפקת אמיר צורף, שזכה להצלחה יפה הן ברדיו והן בערוץ 24 הצעיר, בעיקר בזכות השירים הבולטים: "מלנה", "רק אל תשקרי", "שיר צרפתי" ו"מכתבים לסילביה". את הקליפים שנלוו לשני השירים הראשונים ביים איתי לב ואת השניים הנוספים – מרקו כרמל. ב-2005 חיבר כרמל פסקול לשני סרטים דוקומנטריים שביים מרקו כרמל: "שניות של תהילה" ו"שאלה של זמן", כמו כן השתתף בסדרה "ילדי הים האדום" אותה ביים. שנה לאחר מכן ניגן והיה שותף בהפקת אלבומה האחרון של סיון שביט, וניל, ואחר כך הקליט עם יובל גורביץ' שיר שנכלל באלבום השני שלו, עורב, וניגן באלבום הבכורה של מוטי ביקובסקי שיצא ב-2009. בשנים 2009-2012 יצר יגאל כרמל את הפסקול לסדרות "נשרים" אותה ביים מרקו כרמל, ו"מבצע קיפוד" אותה ביים יוסי קרן. בשנת 2010 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "אהבות זמניות", בהפקת עובד אפרת. בין המשתתפים באלבום: רונה קינן, ורד קלפטר וסיון שביט. יגאל כרמל הוא אחיו הצעיר של הבמאי והתסריטאי מרקו כרמל. השניים הרבו לשתף פעולה, כאשר יגאל יצר את הפסקול של הסדרות שביים מרקו. יגאל כרמל (1996) מכתבים לסילביה (2003) "שניות של תהילה", מרקו כרמל, 2005 "שאלה של זמן", מרקו כרמל, 2005 תימורה לסינגר, שוחה היטב בים המוזיקה, באתר ynet, 3 ביוני 2010
מגנוליה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מגנוליה – סוג צמח בעל פרחים ולו כמאתיים מינים שכיזנדרה סינית – צמח שפריו נקרא "פרי יער מגנוליה" מגנוליה (חברה) – חברת תכשיטים ישראלית מגנוליה (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1999 מגנוליות מפלדה – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1989 מגנוליות מופלאות – סדרת טלוויזיה (2020–) מגנוליה (טקסס) (אנ') – עיר בטקסס, ארצות הברית
אורות (צמח)

אורות הוא שמו של צמח המופיע במקרא, בספר מלכים ב'. הצמח זוהה עם בן-חרדל מצוי, עם ירקות וצמחי שדה ועם פקועות השדה. בספר מלכים ב': וַיֵּצֵא אֶחָד אֶל-הַשָּׂדֶה, לְלַקֵּט אֹרֹת, וַיִּמְצָא גֶּפֶן שָׂדֶה, וַיְלַקֵּט מִמֶּנּוּ פַּקֻּעֹת שָׂדֶה מְלֹא בִגְדוֹ" — ספר מלכים ב', פרק ד', פסוק ל"ט בזמן הרעב בארץ מצווה אלישע על נערו לבשל נזיד לבני הנביאים. אחד מבני הנביאים יצא ללקט ”אֹרֹת”, כדי לאכול. המלקט טעה ואסף צמח רעיל בשם גפן שדה והשליך ממנו לסיר הנזיד. אלישע תיקן את הנזיד באמצעות השלכת קמח לסיר. זה אחד מסיפורי הניסים המסופרים על אלישע הנביא. קיימות מספר שיטות עיקריות בשאלה מהו אותו צמח: לפי הגמרא במסכת יומא ”תנא משמיה דר' מאיר זה גרגיר אמר ר' יוחנן למה נקרא שמן אורות שמאירות את העינים”, הווה אומר זהו צמח "מאיר עיניים". גם התנא רבי מאיר, מפרש כי אורות ”זה גרגיר”. יש המציעים לזהות את הצמח המקראי עם בן חרדל מצוי (ארוגולה/גרגיר הנחלים), ממשפחת המצליבים אשר צורתו מזכירה את הצנון. צמח זה גדל בכל אזורי הארץ, בשדות ובגידולי בר. עליו שימשו למאכל ובזרעיו השתמשו כתבלין. לשיטתו של רש"י: ”"ללקט אורות" - גרגיר שקורין אורגא שמאיר את העינים ויש שפותרין אורות ירקות כמו (ספר ישעיה, פרק ח', פסוק ד') כחם צח עלי אור” Eureca sativa; כמו הלע"ז שציין רש"י אורג"א, כך גם פירש הרד"ק. לפירושו השני של רש"י: ”"ללקט אורות" - גרגיר שקורין אורגא שמאיר את העינים ויש שפותרין אורות ירקות כמו (ספר ישעיה, פרק ח', פסוק ד') כחם צח עלי אור” מדובר בירקות. ומצודת ציון מבאר: ”"אורות" - ענינו צמחי שדה כמו:”טַל אוֹרֹת טַלֶּךָ” (ספר ישעיהו, פרק כ"ו, פסוק י"ט)” הפסוק ופרשני הנ"ך על הפסוק, באתר 'תנ"ך - מקראות גדולות הכתר'. תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י"ח, עמוד ב' יהודה פליקס, עולם התנ"ך: מלכים ב', דוידזון עתי, תל אביב, 1994, עמ' 39. ראו משה קטן, אוצר לעזי רש"י על התנ"ך, מספר 3404
חאאן

חָאאֵן (בספרדית: Jaén) היא עיר באנדלוסיה שבדרום ספרד. אוכלוסייתה כוללת 111 אלף תושבים. כאשר המוסלמים שלטו במקום במשך 500 שנה היא נקראה בפיהם جيان (גָ'יַאן). העיר ידועה בשל תעשיית שמן הזית המשגשגת בה. בעשורים האחרונים גברה התיירות בעיר. תיירים מבקרים בעיקר ברחובות הצרים של הרובע ההיסטורי של העיר, ובהרי סנטה קטלינה המקיפים אותה. מדיה וקבצים בנושא חאאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חאאן חאאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) העיתון המקומי ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים

נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים (המכונת:האופאל) היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של אוסטרליה. הדירוג הנוכחי של נבחרת אוסטרליה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-2 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. הנבחרת השתתפה ב-8 משחקים אולימפיים וזכתה 3 פעמים ברציפות במדליית כסף (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ובשלוש מדליות ארד (אטלנטה 1996, לונדון 2012 ו- פריז 2024). הנבחרת השתתפה ב-16 אליפויות העולם בהן זכתה במדליית הזהב (2006) לאחר ניצחון בגמר הטורניר על רוסיה 91-74 במדליית כסף ב-2018 לאחר הפסד בגמר לארצות הברית, ו-4 פעמים במדליית הארד (1998, 2002 2014, 2022). היא הייתה לנבחרת הלא-אמריקאית הראשונה מאז ברית המועצות ב-1983 שזוכה באליפות העולם. מדיה וקבצים בנושא נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים נתונים מאתר פיב"א דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטרליה ובנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת יבנה

קְבוּצַת יַבְנֶה היא קבוצה הנמצאת בתחומי מועצה אזורית חבל יבנה, כ-6 ק"מ מזרחית לאשדוד. באזור התוחם את כביש 7, בין מחלף אשדוד למחלף בית רבן. היא נחשבת ל"אם הקבוצות הדתיות" ומשתייכת לתנועת הקיבוץ הדתי, איגוד הקבוצות של הפועל המזרחי. קבוצת המייסדים (וביניהם צוריאל אדמנית) התגבשה בגרמניה במסגרת ברית חלוצים דתיים (בח"ד). חברי הקבוצה עלו לארץ ישראל ב-1929 והקימו בשנת 1931 את "קבוצת רודגס" בכפר אברהם שליד פתח תקווה (באדמות של אברהם ארטן). המייסדים של הקיבוץ הם חלקם מקבוצת רודגס שבאו מגרמניה. בחורף 1940–1941, עבר הקיבוץ למקומו הנוכחי בשפלת החוף בעידודם של הרב מאיר בר-אילן ומנחם אוסישקין. הקיבוץ הוא קיבוץ שיתופי ובשנות האלפיים, נחשב לאחד הקיבוצים המבוססים מבחינה כלכלית. במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, החלו להיערך בקיבוץ לאפשרות שיותקפו על ידי הצבא המצרי, כפי שקרה ליד מרדכי הדרומית יותר. תעלות נחפרו, כמה מחברי הקיבוץ הכינו מוקשים מאולתרים, ונשלחו כוחות תגבור. בהפצצה של מטוס מצרי ב-24 במאי נהרגו שלושה מחברי הקיבוץ, בהם אב ובתו. על פי נתוני הקיבוץ בשנת 2015 חיו בו קרוב ל-800 נפש, מהם 400 חברים ומועמדים (מגיל 18 עד 97), מעל 300 ילדים, כ-30 תושבים וקבוצות של צעירים במסגרות חינוכיות שונות. קבוצת יבנה היא קהילה שיתופית והומוגנית. הקיבוץ לא עבר הפרטה בדומה לקיבוצים אחרים ולכן ההון הוא לא פרטי אלא של הקיבוץ והתקציב שווה לכל חבר לפי צרכיו. ישנו תקנון ובו כללים המחייבים את הכלל. בקהילה יש הליך של קבלת החלטות באופן שיתופי, כל חבר יכול להביע את דעתו באספת החברים, ההצבעה נעשית באופן חשאי או בהרמת אצבע. רב הקבוצה הוא אילעאי עופרן. ענף "בעלי הכנף" הכולל מדגרות לאפרוחי רבייה ולהודים וכן לולי רבייה. רפת חלב ושלוחת עגלים לפיטום. מכון תערובת משוכלל, ומרכז-מזון לבעלי חיים. ענף גידולי שדה ובו כותנה, חמניות וגידולי תעשייה אחרים. מפעל שימורים "קבוצת יבנה מוצרי מזון" למלפפונים וזיתים כבושים, ובית בד לייצור שמן זית. חברת "עדי" לייצור והרכבה של שעוני יד. במקום מצוי בית ספר יסודי ליישובי המועצה, וכן התיכון הקיבוצי בדרום (הכולל פנימייה), המשרת חלק מנערי הקיבוץ הדתי ויישובי הסביבה. בסמוך לקבוצה מצויות ישיבת כרם ביבנה וקרית החינוך גבעת וושינגטון. לילדי הקיבוץ ניתן מגוון רחב של חוגים בתחומים השונים כגון טניס, ג'ודו, כלי מוזיקה, רובוטיקה, מחול וציור. בקיבוץ פועלת מכינה קדם צבאית לבנות דתיות בשם "צהלי" וכן שבט של הצופים הדתיים. מדיה וקבצים בנושא קבוצת יבנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת יבנה שעוני "עדי" - אתר מפעל השעונים, "עדי" קבוצת יבנה מוצרי מזון - אתר המפעל א. פלג, יבנה - חצי יובל, מעריב, 12 באוגוסט 1966 מיכאל יעקובסון, ‏בית הכנסת המחבק, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 בספטמבר 2021 קיבוץ יבנה מציין את שמחת בית השואבה בחג הסוכות, אוקטובר 1951, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים קבוצת יבנה, דף שער בספרייה הלאומית עופר אדרת, חנה יערי, ותיקת קבוצת יבנה, באתר הארץ, 27 ביוני 2024 אלי אלון, סיפורו של בית העלמין קבוצת יבנה , באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 בספטמבר 2024 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 נעמה סיקולר ואריק בשן, מקום 3: קבוצת יבנה - "לא הוצאנו כסף שלא הרווחנו", באתר כלכליסט, 12 באוקטובר 2009 ניר שטיינברג, האסון בקבוצת יבנה שהפך אלמן ואלמנה למשפחה יוצא לראשונה מחוץ לגבולות הקיבוץ, באתר mynet‏ קיבוץ, 13 באפריל 2018
The Kissing Bandit

The Kissing Bandit הוא סרט מוזיקלי שהופק על ידי אולפני הסרטים MGM. הסרט בוים בידי לאסלו בנדקט והתסריט נכתב בידי ג'ון הרדינג ואיזאבל לנהארט. בתפקידים הראשיים משחקים: פרנק סינטרה וקתרין גרייסון. הסרט יצא בשיאה של תקופת הסרטים המוזיקליים והאולפנים שחיפשו כמעט בכל מחיר את הלהיט הבא וניסו כמעט כל סוג של סיפור או רעיון. זהו סרט מוזיקלי תקופתי שעלילתו מתרחשת בזמן השלטון הספרדי במקסיקו ובקליפורניה. היה זה שיתוף הפעולה השלישי והאחרון בין פרנק סינטרה וקתרין גרייסון באולפני MGM, לאחר הרימו עוגן שיצא בשנת 1945 וזה קרה בברוקלין שיצא בשנת 1947. ריקרדו (פרנק סינטרה) הוא בנו של בעל פונדק מקסיקני שהגיע לקליפורניה כדי לקבל את הניהול לבית מלון הנמצא בבעלות המשפחה. לאחר מותו של אביו, מגלה ריקרדו את התגלית המבהילה כי יותר משאביו היה ידוע כבעל פונדק ומנהל מלון, הוא היה ידוע כ"שודד המנשק". גנב נועז שתאבונו לפשיעה משתווה רק לכישרונו לרומנטיקה עם הגברות. כאשר גובה מיסים חדש מגיע מספרד ומתחיל לגבות מיסים בצורה דורסנית ושתלטנית בארץ מולדתו, מחליט ריקרדו ללכת בעקבות אביו ו"משחרר" את הממון אותו השיג גובה המיסים בדרכו העוינת. בעקבות מעשיו זוכה ריקרדו גם בליבה של תרזה (קתרין גרייסון), בתו של המושל. בעת יציאת הסרט לאקרנים קיבל הסרט ביקורות שרובן היו תומכות על התסריט המוזיקה ועל משחקו של סינטרה. היום לא ניתן למצוא כל זכר לביקורות אלה באתרי האינטרנט או בעיתונות המקצועית, הסרט מוגדר כאחד הגרועים של סינטרה והשילוב בין קולו לקולה האופראי של גרייסון נחשב ללא מוצלח בלשון המעטה. פרנק סינטרה - ריקרדו קתרין גרייסון - תרזה "The Kissing Bandit", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Kissing Bandit", באתר נטפליקס "The Kissing Bandit", באתר AllMovie (באנגלית) "The Kissing Bandit", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "The Kissing Bandit", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מילשטיין

האם התכוונתם ל... אבישי מילשטיין – מחזאי, במאי, מתרגם ודרמטורג ישראלי אוהד מילשטיין – במאי סרטי תעודה, מרצה במחלקה לאמנויות המסך בבצלאל אורי מילשטיין – חוקר מלחמות וביטחון ישראל ומשורר ישראלי. הבעל של שפרה דלית מילשטיין – יוצרת, במאית ושחקנית תיאטרון ישראלית. בתו של אורי נתן מילשטיין – כנר יהודי יליד רוסיה רחל מילשטיין – פרופסור ללימודי האסלאם והמזרח התיכון שפרה מילשטיין – שחקנית ובמאית, מורה ומדריכה למשחק ישראלית. רעייתו של אורי שרגא מילשטיין – איש ציבור ששימש כראש מועצת כפר שמריהו ויו"ר "משואה"
סבהא

סַבְּהָא (בערבית: سبها) היא עיר בדרום־מערב לוב בעלת אוכלוסייה של כ־99,000 איש. היסטורית העיר שימשה כבירה של אזור פזאן וכיום היא בירת מחוז סבהא. העיר נמצאת בנווה מדבר לצד אגם המוקף תמרים והיא מהווה מרכז חקלאי לחקלאות באזור וכן נמצא לידה בסיס צבאי גדול. העיר נמצאת על הצטלבות של שתי דרכים ראשיות המחברות את החוף האטלנטי עם פנימה של אפריקה. העיר נודעת גם עקב מבצר סבהא שנבנה בתקופת הכיבוש האיטלקי. המבצר מופיע על השטר הלובי של 10 דינר. כיום משמש המבצר כמתקן צבאי. במרץ 1977 הצהיר מועמר קדאפי בסבהא על פתיחת עידן שלטון ההמון בלוב ושינוי שמה של לוב למדינה הסוציאליסטית הערבית של ההמונים. מדיה וקבצים בנושא סבהא בוויקישיתוף סבהא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) LIBYA historical demographical data of the administrative division Francesca DiPiazza, Libya in Pictures, page 19 Dirk J. Vandewalle, Libya since independence: oil and state-building, page 98 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בלוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוריה דייוויד

ברוריה דייוויד (1938 – י"ט בניסן ה'תשפ"ג, 9 באפריל 2023) הייתה אשת חינוך והגות חרדית, מנהלת סמינר "מכון שרה שנירר" בירושלים. בתו של הרב יצחק הוטנר, ועורכת ספרי פחד יצחק. דייוויד הייתה בתו היחידה של הרב יצחק הוטנר, שהיה ראש ישיבת רבי חיים ברלין. הייתה יחד עם הוריה ובעלה באחד המטוסים שנחטפו לשדה דוסון על ידי מחבלי החזית העממית לשחרור פלסטין, בשנת 1970. הייתה בעלת תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. התואר הוענק לה בשנת 1971, והנושא של העבודה היה 'תפקידו הכפול של הרב צבי הירש חיות: מסורתי ומשכיל'. בעבודה מתארת דייוויד את הסינתזה שקיים הרב חיות בין העולם הרבני האורתודוקסי ובין עולם ההשכלה. דייוויד ערכה יחד עם בעלה את סדרת ספריו של אביה "פחד יצחק" ותרגמה את דבריו מיידיש לעברית. הרבנית הייתה נשואה לרב יונתן דייויד, ראש ישיבת פחד יצחק בהר נוף בירושלים. נפטרה בי"ט בניסן ה'תשפ"ג, 9 באפריל 2023. ברוריה דייוויד, תפקידו הכפול של הרב צבי הירש חיות: מסורתי ומשכיל, באתר של אוניברסיטת קולומביה גדול הדור שבחר לחיות במסתרים • פרופיל, באתר בחדרי חרדים, 12 באפריל 2017 הבת של ה'פחד יצחק' ואשת ראש הישיבה, באתר בחדרי חרדים
ליקוי החמה המלא ב-22 ביולי 2009

ליקוי החמה המלא ב-22 ביולי 2009 היה ליקוי חמה מלא, שבשיאו הוסתרה השמש על ידי הירח במשך 6:39 דקות. ליקוי זה הוא ה-37 מתוך 71 בסדרת סארוס מס' 136. ניתן היה לצפות בו בעיקר באזורים נרחבים של הודו וסין. ליקוי זה היה הארוך ביותר במאה ה-21. הליקוי הקודם שהיה ארוך ממנו (בשיאו נמשך 6:53 דקות) התרחש ב-11 ביולי 1991, והבא צפוי להיות רק ב-13 ביוני 2132. במהלך הליקוי, מסלול צל הירח התחיל בצפון מערב הודו סמוך למומבאי, והמשיך מזרחה בסמוך לערוץ נהר הגנגס, באזור ורנאסי. בהמשך עבר במזרח נפאל, דרך צפון בנגלדש ובהוטן, חלף על פני צפון בורמה, חצה את מרכז סין אל האוקיינוס השקט, כולל איי מרשל וקיריבטי. צל חלקי נראה באזורים נרחבים בדרום-מזרח אסיה ובצפון מזרח אוקיאניה. על פי מומחי נאס"א, המקום הטוב ביותר לצפייה בליקוי החמה היה ביישוב טרגנה שבצפון הודו. על פי מומחים אחרים, המקום הטוב ביותר היה במזרח סין. הליקוי המלא החל בשעה 00:51 (לפי UTC). הליקוי המקסימלי (שנמשך לאורך הזמן הרב ביותר, 6:39 דקות) התרחש בשעה 02:35 מעל לאוקיינוס השקט, כ-100 קילומטר דרומית לאיי בונין, שמדרום ליפן. אבי בליזובסקי, ב-22 ביולי - ליקוי החמה הארוך ביותר, 9 ביולי 2009, אתר הידען ענת שיחור-אהרונסון, מכת שמש - אל תפספסו את ליקוי החמה בסין, 14 ביולי 2009, אתר nrg פרטים על ליקוי החמה, באתר נאס"א
ארץ הנהר

ארץ הנהר (באנגלית: River Country) היה פארק המים הראשון שנבנה באתר הנופש וולט דיסני וורלד. הפארק נפתח ב-20 ביוני 1976 ונסגר ב-1 בספטמבר 2001 (ההודעה הרשמית על סגירתו באה ב-2005), ככל הנראה בגלל הידלדלות מספר המבקרים אחרי פתיחת חוף סופת השלגים ולאגונת הטייפון, שני פארקי המים הנוספים של דיסני. הפארק הוקם על גדת אגם, סמוך לאי התגליות, והיה בפועל חלק מאתר הנופש מצודת השממה של דיסני. בהתאם לתמה של אתר הנופש, נבנה הפארק בסגנון כפרי פשוט, ברוח שאיזכרה במשהו את המערב הפרוע ואת הנופים שתוארו בספרי מארק טוויין. במהלך בניית הפארק נבנה סכר בעל מראה טבעי בין האגם לפארק, ונוצרה לגונה פנימית. מערכת סינון תת-קרקעית אפשרה מעבר מים מהאגם לתוך הלגונה הפנימית. בשטחי הפארק הוצבו סלעי ענק מלאכותיים, בדומה למתקן רכבת הר הרעם הגדול שבממלכת הקסם). הצלחתו הגדולה של הפארק, שהדמות שזוהתה איתו הייתה כוכב הסרטונים המונפשים "גופי," הובילה את חברת דיסני לפתוח שני פארקי מים נוספים, ששטחם גדול יותר, ואלו משכו בהתמדה קהל מבקרים גדול יותר. חברת דיסני ניסתה להחיות את הפופולריות של הפארק, בשנות התשעים של המאה הקודמת, באמצעות כינון מסורת של "מסיבת מים כל-אמריקנית", אך הניסיון לא צלח. הפארק כלל מספר מוקדי עניין ומתקנים, עמם ניתן למנות את: "וופ אן הולר הולו" (Whoop 'n' Holler Hollow) - שתי מגלשות מים שגובהן 79 מטרים ואורכן 49 מטרים. מוצא המגלשות היה לתוך הלגונה המלאכותית, ששטחה היה 2,000 מ"ר. "מפלי המגלשה החלקלקה" (Slippery Slide Falls) - שתי מגלשות מים שמוצאן לתוך בריכה גבוה יותר שנקראה "בריכת מעלה הזרם" (Upstream Plunge) - בריכה שהכילה 1,250 מ"ק מים. "האשדות המקציפים" (White Water Rapids) - מגלשה מקורה, שאורכה 100 מטרים. "שביל הטבע נקודת הברוש" (Cypress Point Nature Trail) - מסלול נופים על טיילת עץ מוגבהת, אל תוך ביצת הברושים. מדיה וקבצים בנושא ארץ הנהר בוויקישיתוף
יחס העדפות

יחס העדפות הוא מושג מפתח בתחום קבלת ההחלטות המתמטית, אשר בבסיס ענף המיקרו-כלכלה. בבסיס תחום זה הנחה כי יש מקבל החלטות אשר צריך לבחור בין מספר אפשרויות נתונות. יחס העדפות מציין, עבור זוגות של אפשרויות, האם מקבל ההחלטות מעדיף ממש אפשרות אחת על פני השנייה, מעדיף ממש את האפשרות השנייה על פני הראשונה, או אדיש ביניהן. לכן ניתן להשתמש ביחס העדפות כדי לתאר את העדפותיו של מקבל ההחלטות. מבחינה מתמטית, נהוג להשתמש בסימונים שלהלן. עבור שתי אפשרויות a ו-b, נסמן: a ≻ b {\displaystyle a\succ b} עבור המצב בו מקבל ההחלטות מעדיף ממש את a על פני b. b ≻ a {\displaystyle b\succ a} עבור המצב בו מקבל ההחלטות מעדיף ממש את b על פני a. a ∼ b {\displaystyle a\sim b} עבור המצב בו מקבל ההחלטות אדיש בין אפשרויות a ו-b. a ⪰ b {\displaystyle a\succeq b} עבור המצב בו מקבל מעדיף חלש את a על פני b, כלומר, לא ייתכן שהוא מעדיף ממש את b על פני a. b ⪰ a {\displaystyle b\succeq a} עבור המצב בו מקבל מעדיף חלש את b על פני a, כלומר, לא ייתכן שהוא מעדיף ממש את a על פני b. לרוב מניחים כי יחס ההעדפה של מקבל החלטות מקיים תכונות מתמטיות שונות. בכלכלה לרוב מניחים כייחס ההעדפה מקיים שלמות וטרנזיטיביות. בהינתן הנחות אלו, יחס העדפות הוא קדם סדר מלא על קבוצת האפשרויות. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אי התגליות (דיסני)

אי התגליות (באנגלית: Discovery Island) הוא אי ששטחו כ-46,540 מ"ר, הממוקם באגם ביי (Bay Lake) בדיסניוורלד, במדינת פלורידה שבארצות הברית. בראשית המאה ה-20 כונה האי בשם "האי רז" (Raz Island) על שם המשפחה שהתגוררה באי. בשלהי שנות ה-30 האי נרכש על ידי דלמר ניקולסון בעלות של 800 דולרים. ניקולסון כינה את האי בשם "אי המפרץ השלו" (Idle Bay Isle), והתגורר באי עד שנות ה-50. לאחר שהאי נרכש, שונה שמו לאי ריילס (Riles Island) והאי שימש כאתר ציד לנופשים. בשנת 1965 נרכש האי על ידי חברת בת של חברת וולט דיסני, על מנת להפוך את האי לחלק מאתר הנופש דיסניוורלד. האתר נפתח בשם "אי המטמון" (Treasure Island) ב-8 באפריל 1974 ושימש כשמורת טבע בה יכלו המבקרים לצפות בבעלי חיים מוגנים. האי שימש כמקום מושבם של דרורים חופיים שקיעתיים (Ammodramus maritimus nigrescens), אשר נכחדו בשנת 1990. האתר נסגר ב-8 באפריל 1999, אולם בעלי החיים שבשמורה הועברו ממנה ב-9 ביולי 1999 לממלכת החיות של דיסני. לאחר סגירת האי הוכנה תוכנית להפוך את האי ל"אי הערפל" (Myst Island) בו יוכלו המבקרים לחוות בעצמם את המשחק מיסט, אבל התוכנית לא בוצעה משיקולי תקציב. האי אינו פתוח יותר לקהל, והוא ממתין לפיתוח נוסף. חברת וולט דיסני מתכננת להפוך את האי לאתר שיקרא "מסלול הג'ונגל של דיסני" (Disney's Jungle Trek) במטרה להתחרות ב"מערת התגליות" הסמוכה בפארק עולם הים. במסגרת מסלול זה מתוכננים המבקרים לשחות עם כרישים או דולפינים במהלך סיור מודרך שיימשך כחמש שעות. על האי נמצא בניין ששמו ארמונו של מוגלי. בנוסף, על האי נכתבה קריפיפסטה בשם: "ננטש על ידי דיסני" מדיה וקבצים בנושא אי התגליות בוויקישיתוף ההיסטוריה של האי
אי התגליות

האם התכוונתם ל... אי התגליות (דיסני) – אי אשר היווה פארק שעשועים כחלק מאתר הנופש דיסניוורלד בפלורידה שבארצות הברית אי התגליות (קולומביה הבריטית) – אי בקולומביה הבריטית שבקנדה איי התגליות – קבוצת איים בסמוך לאי ונקובר שבקולומביה הבריטית
אי התגליות (קולומביה הבריטית)

אי התגליות (באנגלית: Discovery Island) הוא אי לא מיושב הממוקם בצידו המזרחי של האי ונקובר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. שמו של האי ניתן לו בשנת 1846 על שם אוניית הוד מלכותו דיסקברי אשר שימשה את רב החובל ג'ורג' ונקובר בעת מיפוי החוף המערבי של קולומביה הבריטית בין השנים 1792–1794. האי הסמוך, צ'טהאם נקרא על שם ספינת הליווי של ונקובר - אוניית הוד מלכותו צ'טהאם. קצהו המזרחי של האי, הנקרא בשם נקודת ציפור הים (Sea Bird Point), מהווה את נקודת המפגש בין מצר הארו ומצר חואן דה פוקה המהווים את הגבול בין קנדה לבין ארצות הברית. בשנת 1886 נבנה בנקודה זו מגדלור (אשר הפך אוטומטי בשנת 1996 אולם עד שנה זו התגוררו מפעילי המגדלור באי ברציפות). בשנת 1972 הוכרז האי כפארק ואתר נופש בשם "הפארק הפרובינציאלי אי התגליות" (Discovery Island Marine Provincial Park). מדיה וקבצים בנושא אי התגליות בוויקישיתוף ההיסטוריה של האי(הקישור אינו פעיל) מגדלור אי התגליות אתר הפארק
איי דיסקברי

איי דיסקברי (באנגלית: Discovery Islands) היא קבוצת איים המצויה במצר דיסקברי (Discovery Passage), בין האי ונקובר לבין קולומביה הבריטית שבקנדה. האיים כמעט ואינם מיושבים, ומשמשים בעיקר כאתרי נופש ודיג סלמון. בין האיים נמנים: האי קוודרה האי קורטז האי הרננדו האי ריד האי מאורלה האי סונורה האי ת'רלו המזרחי האי ת'רלו המערבי האי סטיוארט האי רדונדה המזרחי האי רדונדה המערבי איי רנדוו איי התאומים מדיה וקבצים בנושא איי דיסקברי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איי דיסקברי
פירמאן

פירמאן (מפרסית فرمان; טורקית Ferman) הוא צו מלכותי שנהג במספר מדינות מוסלמיות בתקופות שונות בהיסטוריה, ובהן האימפריה העות'מאנית, האימפריה המוגולית ובאיראן בתקופתו של השאה מוחמד רזא שאה פהלווי. פירמאנים הוצאו לעיתים גם על ידי שליטים שאינם המונרך, או על ידי עושי דברו. משמעות נוספת שקיבלה המילה פירמאן היא "זיכיון" או חזקה. למשל, הזיכיון שניתן לקהילות דתיות שונות לניהול המקומות הקדושים ניתן כצו והובן כזכיון. באימפריה העות'מאנית עסקו הפירמאנים בנושאים חילונים, שכן סמכותו הדתית של הסולטאן הייתה טבועה בו מהיותו הח'ליפה. הפירמאנים קובצו לקודקס, או קנון (Kanun), שהיה מעין קובץ צווים וחיקוקים. מקורו של המושג במילה הפרסית שמשמעותה "צו" או "פקודה". על פי המסורת המקומית, בכנסייה במנזר סנטה קתרינה שבחצי האי סיני, שמור פירמאן אשר נטען כי נחתם בידי מוחמד עצמו. הפירמאן העניק הגנה למנזר מפני פוגעים מוסלמים. פירמאן שהוצא בשמו של הסולטאן אהמט השלישי בשנת 1727 אישר את הקמת בית הדפוס הראשון באיסטנבול. "פירמאן הטנזימאט" שפרסם הסולטאן אבדילמג'יט הראשון ב-3 בנובמבר 1839, פתח את תקופת ההתחדשות והרפורמה באימפריה העות'מאנית באמצע המאה ה-19. ב-28 באוגוסט 1840 פרסם שליט מצרים מוחמד עלי פירמאן המכריז על חפותם של יהודי דמשק, לאחר עלילת דמשק. ב-5 בינואר 1856 פרסם הסולטאן הטורקי פירמאן שהתיר את חפירת תעלת סואץ. פירמאן מ-1880 התיר לארכאולוגים גרמנים לחקור את שרידי פרגמון. מדיה וקבצים בנושא פירמאן בוויקישיתוף