laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המודיעין הכללי (הרשות הפלסטינית)

המודיעין הכללי (המודכ"ל; בערבית: جهاز المخابرات العامة) הפלסטיני הוא מנגנון ביטחון של הרשות הפלסטינית שהוקם בעקבות הסכמי אוסלו. המנגנון הוא ארגון המודיעין הרשמי של הרשות הפלסטינית והוא הוקם בעיקר על בסיס אנשי המנגנונים החשאיים של אש"ף (בין היתר, ארגון ספטמבר השחור האחראי לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן) שהגיעו עם ערפאת לשטחים לאחר הסכמי אוסלו. ייעודו הרשמי של המנגנון הוא שמירה על יציבות הרשות, איסוף מודיעין בשטחי הרשות ומחוצה לה, סיכול ריגול וסיכול טרור. המודיעין הכללי זוכה לסיוע ולמימון מצד ה-CIA האמריקאי וה-MI6 הבריטי. בדומה למנגנונים אחרים ברשות הפלסטינית, גם המודיעין הכללי התאפיין ברמת פעילות נמוכה החל מהשנים הראשונות של האינתיפאדה השנייה. המטה הראשי של המודיעין הכללי הוקם בעזה. הוא נבנה עבור הפלסטינים על ידי ה-CIA, והיה אחד המבנים המבוצרים ביותר ברשות הפלסטינית ובעל מערכות מודיעין מתקדמות. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 גדל מספר אנשי המודיעין הכללי מכ-2,500 ל-4,000, בעיקר בשל הגעת אנשי ביטחון של הרשות הפלסטינית מרצועת עזה בעקבות השתלטות החמאס על רצועת עזה ביוני 2007. בחודש מאי 2006 ביצע החמאס ניסיון התנקשות במפקד המודיעין הכללי ברצועת עזה, טארק אבו ראג'ב, שהיה פעיל גם בזרוע הצבאית של הפת"ח. המעלית בבניין המפקדה מולכדה והתפוצצה כאשר נסגרו הדלתות, שומר ראשו של אבו ראג'ב נהרג, והוא עצמו נפצע קשה והועבר בתיאום עם מנהלת התיאום והקישור לטיפול בישראל ואושפז בבית החולים איכילוב. במקומו מינה מחמוד עבאס למפקד המודיעין הכללי את תאופיק טיראווי. מפקד המנגנון בגדה המערבית הוא איבראהים אלמצרי, והוא כפוף לחלוטין לטיראוי. מאז 2009 מאג'ד פרג' מונה לתפקיד מפקד המודיעין הכללי. לאחר מבצע עופרת יצוקה ב-2009, ערכה משטרת חמאס בעזה מסיבת עיתונאים בה חשפה כי תפסה רשת מרגלים בעזה מטעם המודיעין הכללי, שאספה מודיעין רב על חמאס ועל גדודי עז א-דין אל-קסאם. בפרסום נטען כי מודיעין זה אפשר בין השאר את חיסולו של סעיד סיאם. אתר האינטרנט הרשמי של המודיעין הכללי (בערבית) דוד בדין, מאמץ הרש"פ לכונן כוח מזוין - באימון יועצים מן האיחוד האירופי, קנדה וארצות הברית שמעון כהן, במרתפים האפלים של הרש"פ, באתר ערוץ 7, 24 באוגוסט 2017 טקסט של מסיבת עיתונאים של משרד הפנים, בה משרד הפנים חושף רשת מרגלים מסוכנת ששייכת לממשלת עבאס ופעלה לפני ובזמן המלחמה, באתר משטרת חמאס ברצועת עזה, ‏23 בפברואר 2009 (בערבית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוקד רעידת אדמה

מוקד רעידת אדמה (באנגלית: Hypocenter; ביוונית: ὑπόκεντρον) היא הנקודה בקרום כדור הארץ ממנה מתפזרים הגלים הסייסמיים בעת רעידת אדמה. הנקודה על פני כדור הארץ שנמצאת מעל מוקד רעידת האדמה (השלכה של המוקד על פני השטח על מפה דו־ממדית) נקראת אפיצנטר (ביוונית: επίκεντρον; מילולית "מעל המרכז"). את המרחק ממוקד הרעש ניתן לחשב על פי הזמן שעובר בין הגעתם של גלי P ו-S. שני סוגי הגלים יוצאים באותה עת, אך גלי P נעים מהר יותר. ככל שהפרש זמן הגעתם של שני סוגי הגלים גדול יותר – כך המרחק ממוקד הרעש גדול יותר. על מנת לחשב את מוקד הרעש משתמשים בטריאנגולציה. דיוק מרבי ניתן להשיג עם שלושה סייסמוגרפים לפחות, המצויים בשלושה מקומות שונים ורושמים את עוצמת הרעש ואת הפרש זמן הגעתם של הגלים. על פי העלאת כל מוקדי רעידות האדמה בעולם לאורך שנים על מפת כדור הארץ (כמופיע באיור שלמטה), ניתן להמחיש את חלוקת קרום כדור הארץ ללוחות טקטוניים, ולמעשה זה היה אחד הממצאים שתמכו בתיאורית טקטוניקת הלוחות. מודל זמני הסעה של גלים סייסמיים מדיה וקבצים בנושא מוקד רעידת אדמה בוויקישיתוף מוקד רעידת אדמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה סוחומי בבושרה

נמל התעופה סוחומי בָּבּוּשַׁרָה (בגאורגית: ბაბუშარის აეროპორტი, בעבר - שדה התעופה סוחומי דרנדה) הוא שדה התעופה הראשי של הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה (נפת סוחומי גאורגיה). דרנדה (גאו') ובבושרה (גאו') הם כפרים הממוקמים בקרבת נמל התעופה. השדה עצמו ממוקם כ-20 ק"מ מבירת אבחזיה, סוחומי. הוא נבנה באמצע שנות ה-60, כאשר אבחזיה הייתה חלק מגאורגיה הסובייטית. בתקופת ברית המועצות שימש נמל התעופה לנסיעות פנימיות בלבד, מרחבי ברית המועצות, עבור נוסעים שהגיעו אל חופיה שטופי השמש של אבחזיה. לאחר מכן, במהלך מלחמת האזרחים הגאורגית של תחילת שנות ה-90, ניזוק מאוד נמל התעופה. מאוחר יותר ניקה ארגון ה-HALO Trust (אנ') את שאריות המוקשים הימיים וחומרי הנפץ האחרים. במהלך האמברגו הכלכלי על אבחזיה, משמש שדה התעופה, לטיסות לכפר ההררי פסחו, ולטיסות של כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG). ממשלת אבחזיה הביעה את רצונה להחזיר לנמל התעופה את תנועה המטוסים שהייתה בו, ולהפוך אותו לנמל תעופה בינלאומי. נמל תעופה אחר, ליד גודאותה, משרת את תנועת החיילים הרוסים מהבסיסים. בפברואר 2021, נפגש ראש הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית, אלכסנדר וסילייביץ' נרדקו, עם סגנית ראש ממשלה ושרת הכלכלה של אבחזיה קריסטינה קונסטנטינובה אוזגן במוסקבה והודיע כי רוסיה תעזור לאבחזיה לשקם את נמל התעופה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה סוחומי בבושרה בוויקישיתוף אתר ממשלת אבחזיה Россия пообещала Абхазии помощь в реконструкции аэропорта Сухума, Взгляд, ‏11 בפברואר 2021 (ברוסית)
מצודת ברד

מצודת ברד (באיטלקית: Forte di Bard, בצרפתית: Fort de Bard) הוא מכלול מבוצר שנבנה במאה ה-19 על ידי בית סבויה, באזור ואל ד'אוסטה שבאיטליה. אחרי תקופה ארוכה של שיפוצים הוא נפתח לקהל בינואר 2006. המצודה והכפר לידו, שוכנת על שפת הנהר דורה בלטאה, אשר לידו עברה גם דרך רומית קדומה. במצודה תצוגות של פיסול וציור מעץ. כמו כן הוא משמש בתור "המוזיאון האלפיני". בחצר הפנימית של המצודה נערכים אירועי תיאטרון ומוזיקה עונתיים. המצודה שימשה כאתר צילומים בסרט הנוקמים: עידן אולטרון. מכלול המוזיאונים מחולק למדורים הבאים: המוזיאון האלפיני - לתערוכות קבועות וזמניות. תרבות ואומנות "ולגוסטנו" (העם המקורי שחי במחוז "עמק דאאוסטה" ומרחב להצגות וקונצרטים. חלק מהתצוגה הקובעה מוקדשת ל-Dahu. מוזיאון הגבול - על ההגנה של הגבול ועל המצודות שהגנו עליו. מוזיאון המצוינות - נפתח רק בשנת 2007. מרחב אירועים - לסקירת האירועים ההיסטוריים שהתרחשו באזור. ומרחבים עבור קבוצות של תלמידים. המיקום הנוכחי, על צוק, השולט על המעבר לצרפת הוא עתיק. אבל המבנה הנוכחי הוא רק משנת 1830–1838 ונבנה על ידי קרלו אלברטו מבית סבויה. המצודה היא על בסיס מבנה מהמאה ה-10. במקום התגלו שרידים של דרך רומית, בין איטליה של היום לבין צרפת, "גאליה" בעידן הרומי. מרכז הארמון הכניסה לארמון מרחב האירועים בתוך הארמון ואל ד'אוסטה מון בלאן דורה בלטאה מדיה וקבצים בנושא מצודת ברד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מצודת ברד מצודת ברד, ברשת החברתית פייסבוק מצודת ברד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מצודת ברד, ברשת החברתית אינסטגרם מצודת ברד, סרטונים בערוץ היוטיוב
אוניברסיטת בריסטול

אוניברסיטת בריסטול (באנגלית: University of Bristol) היא אוניברסיטה ציבורית בבריסטול שבאנגליה. היא אחת משתי אוניברסיטאות בעיר בריסטול (השנייה היא אוניברסיטת מערב אנגליה, שהוקמה ב-1970 כבית ספר גבוה). היא החלה לפעול תחת צ'רטר מלכותי ב-1909 (אך היה קיים מוסד אקדמי שקדם לה מאז 1876). היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות אשר הוקמו בבריטניה בתקופה הוויקטוריאנית ואשר לעיתים מכונות "אוניברסיטאות הלבנים האדומות" (בשל סגנון הבנייה של התקופה). אוניברסיטת בריסטול נחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הטובות בבריטניה, הן לפי דירוגים עצמאיים שעורכים עיתונים כגון "הגארדיאן" והן על פי דירוגים של מוסדות מחקר שעורך משרד החינוך הבריטי. כמו כן היא נמנית בעקביות עם 50 האוניברסיטאות הטובות בעולם. האוניבריסטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית (WUN), בקבוצת ראסל, בברית GW4, בקבוצת קוימברה (GC) ובמכון אלן טיורינג בלונדון. האוניברסיטה מורכבת ממספר בתי ספר ומחלקות המאורגנים בשש פקולטות: הפקולטה לאמנויות הפקולטה להנדסה הפקולטה למדעי החיים הפקולטה למדעים הפקולטה למדעי הבריאות הפקולטה למדעי החברה ומשפטים דירוג שאנגחאי - מקום 88 (2023) דירוג Times Higher Education - מקום 81 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 55 (2024) דירוג שאנגחאי - מקום 8 (2023) דירוג Times Higher Education - מקום 9 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 9 (2024) סר ויליאם רמזי, כימאי (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1880–1887) אלפרד מרשל, כלכלן (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1877–1884) ג'ון לנארד-ג'ונס, מתמטיקאי מייקל ברי, פיזיקאי דורותי קרופוט הודג'קין, כימאית, כלת פרס נובל לכימיה ויליאם רמזי, כימאי, חתן פרס נובל לכימיה אברהם עוז, חוקר תיאטרון (ישראלי) אמילי ווטסון, שחקנית אנג'לה קרטר, סופרת אלכס קוקס, קולנוען ג'ונתן אוונס, ראש ה-MI5 ג'יימס בלאנט, מוזיקאי ג'ייסון אייזקס, שחקן ג'רמי תומאס, קולנוען/תסריטאי דייוויד בוהם, פיזיקאי דייוויד ואליאמס, קומיקאי (הממלכה הקטנה) דרן בראון, קוסם, בדרן ואמן אשליות בריטי הרולד פינטר, מחזאי (שגם הציג את יצירתו, "החדר", לראשונה באוניברסיטה ב-1957) מארק רייבנהיל, מחזאי מאט לוקאס, קומיקאי (הממלכה הקטנה) מייקל וינטרבוטום, קולנוען מישה גלני, עיתונאי בריטי, פרשן לענייני מזרח אירופה מנואל אסקיבל, לשעבר ראש ממשלת בליז נוויל מוט, פיזיקאי (חתן פרס נובל) סיימון פג, שחקן וקומיקאי ססיל פאוול, פיזיקאי (חתן פרס נובל) פול דיראק, פיזיקאי (חתן פרס נובל) פלאם סייקס, עיתונאית אופנה וסופרת קלאוס פוקס, פיזיקאי ומרגל שרה קיין, מחזאית ג'וזף מוסקט, לשעבר ראש ממשלת מלטה מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת בריסטול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת בריסטול (באנגלית) אוניברסיטת בריסטול, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת בריסטול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת בריסטול, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת בריסטול, ברשת החברתית LinkedIn ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה זעירי

משה זעירי (קליינר) (1914–1987) היה פעיל עלייה, מורה, מנהל מוסד הילדים ניצולי השואה "ילדי סלבינו" ואיש תרבות. ממקימי בית צבי. משה זעירי נולד בקפוצ'ינסה ליד לבוב שבפולין. גדל במשפחה חסידית וקיבל חינוך מסורתי. עלה לארץ ב-1935 והצטרף לקבוצת גורדוניה בקבוצת שילר שעל-יד רחובות. עבד בקבוצה בפרדס, עסק בענייני תרבות בצורה אובססיבית. לימד לימודי עברית במסגרות של עליית הנוער וכן את ילדי התימנים בשכונת שעריים. נישא ליהודית בשנת 1938. הקים עם השחקן יוסי ידין את סניף גורדוניה בתל אביב. תוך כדי כך למד בסטודיו למשחק של תיאטרון הבימה. בשנת 1942 התגייס זעירי לבריגדה היהודית, לפלוגת סולל בונה ויצא לצפון אפריקה. בפלוגה שימש כרכז תרבות ועסק גם בהקמת כיתות לימוד עברית בקהילות היהודיות בצפון אפריקה שבהן שהה. כאלו הקים בקהיר ואחר כך בבנגזי שבלוב. ב-1944 עברה הפלוגה לדרום איטליה תוך כדי הדיפת כוחות הציר לצפון. עם סיום המלחמה אסף ילדים שהגיעו עם שארית הפליטה לאזור צפון איטליה והקים להם מסגרת חינוכית, תחילה במילאנו ומאוחר יותר בבית אצולה בהרים - "בית סלבינו" - אשר במהלך המלחמה חונכו בו ילדי העלית הפשיסטיים. הבית הפך למעון בדרך לארץ ישראל ושהו בו כ-800 ילדים שרידי שואה, ברובם הגדול יתומים, שנקראו "ילדי סלבינו". הילדים שהו במקום לתקופת הכנה לארץ. חלק מהם העפילו בצורה בלתי לגלית ואחרים בצורה לגלית. בנו אבנר נולד בדצמבר 1947 במילאנו. המשפחה חזרה לארץ אחרי קום המדינה, לקבוצת שילר. בביקור האיחוד במקום, אשר נערך על ידי הילדים בהיותם בוגרים בשנת 1983, קיבעו הם במקום את השלט "שם הוחזרה להם חדוות הנעורים הגזולה והאמונה באדם". הביקור לווה על ידי הסופר אהרון מגד, אשר בעקבותיו כתב את הספר "מסע הילדים אל הארץ המובטחת - פרשת ילדי סלבינו" - המספר על תולדות המקום ועל קורות חלק מהילדים שחיו בו. הבית נוהל במלואו ולאורך כל התקופה על ידי זעירי - והיה זה אחד מהמפעלים החינוכיים המרשימים ביותר של תקופת אחרי המלחמה - אשר זכה להכרה רבה גם בארץ ישראל וברחבי הקהילות היהודיות באירופה. מכתביו של זעירי מתקופה זו רוכזו בספר שיצא בשנת 2016 בהוצאת יד ושם. לאחר הקמת המדינה עבר משה זעירי עם משפחתו להדסים, מוסד של ויצו שהוקם לקליטת ילדי עליית הנוער. הוא היה ממעצבי הטקסים, החגים והתרבות של הדסים. מדי שנה העלה בבימויו מחזה אודות גבורת המכבים בחג החנוכה והיה הסולן בביצוע האורטוריה "יהודה המכבי" מאת הנדל. בכל מוצאי שבת הנהיג את תלמידי ומורי הכפר בסעודה שלישית וכן היה במאי טקס הבאת הביכורים בחג השבועות, טקס אשר זכה לפרסום רב בארץ ואף הונצח פעמיים בסרטים. המשפחה חייתה 10 שנים בהדסים ולאחר מכן עברה לגבעתיים, אך זעירי המשיך להיות פעיל בחיי התרבות של הדסים במשך שנים רבות. במקביל, עבד כל אותה התקופה כמרכז בימות החובבים בארץ בוועד הפועל של ההסתדרות, ופעל בהתנדבות כאחראי תרבות בבתי אבות של ההסתדרות. היה בין מייסדי בית הספר למשחק "בית צבי" ושותף פעיל לאורך השנים בעיצוב תכניו והתהוותו. זעירי היה חובב חזנות עוד מבית, ועל אף שלא קיים אורח חיים דתי, אהב לבקר מדי פעם בפעם בבית הכנסת של חסידי מודז'יץ על מנת לשיר עמם ולהתרשם מניגוניהם. על שמו קיימת קרן מלגות ללימודי במה. משה זעירי (1914-1987), דף שער בספרייה הלאומית מסע הילדים אל הארץ המובטחת - פרשת ילדי סלבינו, עם עובד, 1984 את חכי לי ואחזור - ממכתבי משה זעירי, יד ושם, 2016
ימים

האם התכוונתם ל... ימים ואוקיינוסים יממה – יחידת זמן המציינת סיבוב אחד של כדור הארץ סביב צירו יום – שעות היממה המוארות, מזריחת השמש ועד שקיעתה אכילת ימים (טעג עסן) – כינוי למנהג רווח בקרב תלמידי ישיבות מזרח אירופה העניים לאכול את ארוחותיהם אצל משפחות הגרות סמוך לישיבה ימים על ימי מלך – שיר שאותו נוהגים חרדים לשיר בכניסת רב לאירוע
נוורווינטר נייטס 2

נוורווינטר נייטס 2 (באנגלית: Neverwinter Nights 2) הוא משחק תפקידים פופולרי המבוסס על חוקי המהדורה ה 3.5 של D&D. המשחק יצא בשנת 2006 תחת שתי מהדורות, אחת רגילה והשנייה במהדורה מוגבלת. במשחק, השחקן יוצר לעצמו דמות על ידי בחירת מאפייניה: גזע, מקצוע, מין, שיוך ועוד, כמו גם מספר מאפיינים חיצוניים. הדמות הזאת אז יוצאת להרפתקה ברחבי עולם המשחק. נוורווינטר נייטס 2 הוא משחק ההמשך של נוורווינטר נייטס ומתרחש באותו עולם מערכת של ה"ממלכות הנשכחות" (Forgotten Realms) כמו במשחק הראשון. העלילה מתרחשת מספר שנים אחרי סיום המאורעות שהתרחשו במשחק הראשון וכמו כן העלילות בין שני המשחקים לא קשורות באופן ישיר. המשחק מציג שיפורים ניכרים על המשחק הראשון, ביניהם גרפיקה יותר טובה, מקצועות חדשים לבחירה ועוד. המשחק נכתב על ידי אובסידיאן אנטרטיינמנט (באנגלית: Obsidian Entertainment) בניגוד לביוואר (באנגלית: Bioware) שכתבה את הראשון. הגרסה הנוכחית של המשחק עומדת על 1.22. ב 2007 הוכרזה ויצאה חבילת ההרחבה למשחק בשם מסכת הבוגד (Mask of the Betrayer), החבילה יצאה ב 27 בספטמבר באיחוד האירופאי, ב-9 באוקטובר בארצות הברית ובאחד בנובמבר באוסטרליה. ההרחבה כוללת עלילת המשך לזאת של המשחק המקורי. בנוסף לעלילת המשחק החדשה, ההרחבה כוללת מס' שיפורים כלליים לתוכן, כגון גזעים נוספים לבחירה, יכולות חדשות ושינויים ליכולות קיימות, שיפורים למנוע הגרפי ומקצועות חדשים. החבילה מאפשרת גם לעבור את רמה 20 ובכך לקבל יכולות "אפיות" - יכולות חזקות בצורה ניכרת מהרגילות במשחק. ביוני 2008 הוכרזה ויצאה חבילת ההרחבה למשחק בשם מסתורי ווסטגייט (Mysteries of Westgate), ההרחבה מכילה כבין 8-15 שעות של משחק, מיקומים חדשים ודמויות חדשות, ההרחבה אינה קשורה לעלילת המשחק וההרחבה המקוריים. נוורווינטר נייטס מבוכים ודרקונים ממלכות נשכחות אתר האינטרנט הרשמי של נוורווינטר נייטס 2 האתר הרשמי של אובסידיאן אנטרטיינמנט נוורוינטר נייטס וולט - אתר המכיל תוכן אפשרי למשחק, חדשות, תמונות מסך וסרטונים. הפורומים הרשמיים של קהילת המשחק הבלוג הרשמי של מפתחי המשחק - מכיל מידע לגבי טלאים (patchs), תוכן חדש מקהילת המשחק ושאר הודעות מהמפתחים. נוורווינטר נייטס 2, באתר PCGamingWiki (באנגלית) נוורווינטר נייטס 2, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ריינדורף אלטאך

SC ריינדורף אלטאך (בגרמנית: SC Rheindorf Altach) הוא מועדון כדורגל אוסטרי מהעיר אלטאך שבחבל פורארלברג שבמערב אוסטריה. הקבוצה הוקמה ב-26 בדצמבר 1929 כמחלקת הכדורגל ב"מועדון הספורט וההתעמלות טורנרבונד אלטאך". בשנת 1930 החלה הקבוצה לשחק ב"ליגת ה-B קלאס של פורארלברג" כ"FA טורנרבונד אלטאך", אך הקבוצה הפסיקה להתקיים בשנת 1937. כשהוקם ה"ספורטוורינגונג אלטאך" (ארגון הספורט אלטאך) ב-1 במרץ 1946, חזרה הקבוצה להתקיים, וכשארגון הספורט הפסיק להתקיים ב-5 במרץ 1949 המשיכה קבוצת הכדורגל להתקיים עצמאית תחת השם: "מועדון הספורט ריינדורף אלטאך". בשנותיה הראשונות עלתה הקבוצה פעמיים מה"רג'יונליגה המערבית" (הליגה השלישית בחשיבותה באוסטריה) לליגה האוסטרית הראשונה (הליגה השנייה בחשיבותה באוסטריה), אך נשרה לאחר זמן קצר חזרה לליגה השלישית. רק בפעם השלישית שעלתה הקבוצה לליגה האוסטרית הראשונה, בעונת 2003/2004, הצליחה הקבוצה להישאר בליגה, ולאחר שנתיים, בעונת 2005/2006 הצליחה הקבוצה לעלות לבונדסליגה האוסטרית לאחר שניצחה במחזור האחרון של העונה את אוסטריה לוסטנאו בתוצאה 0–1. לאחר עונה אחת נשרה חזרה לליגה השנייה. בעונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לבונדסליגה האוסטרית. בעונת 2016/2017 סיימה הקבוצה במקום השלישי בבונדסליגה. במוקדמות הליגה האירופית לעונת 2017/2018 התמודדה ריינדורף אלטאך מול מכבי תל אביב בשלב הפלייאוף והודחה לאחר שהפסידה במשחק הבית למכבי תל אביב 0–1 וסיימה בתיקו 2-2 את משחקה באצטדיון נתניה. אוסטריה אולריך וינקלר קרואטיה יוריצה פוליז איטליה וינצ'נזו זינה קוסטה ריקה פבלו צ'ינצ'ילה קוסטה ריקה פרוילאן לדזמה הולנד אריק רגטופ בלגיה ארמנד בנקר מדיה וקבצים בנושא ריינדורף אלטאך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינדורף אלטאך (בגרמנית) ריינדורף אלטאך, ברשת החברתית פייסבוק ריינדורף אלטאך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריינדורף אלטאך, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרומנטי

פרומנטי (בלטינית: Frumenty) או פורמיטי (בלטינית: furmity) היה מאכל נפוץ במטבח ימי הביניים. דייסה זו העשויה דגנים מורתחים (גריסים, שיבולת-שועל או שעורים), שימשה מאכל יסודי לפשוטי העם, ואף נאכלה על ידי בני האצולה, באירופה של ימי הביניים. פשוטי העם אכלו את הדייסה כמות שהיא, וכאשר היה בידם, הוסיפו לדייסה שומן בשר (לרוב בשר חזיר) וירקות. האצילים הוסיפו לדייסה חלב, ביצים או ציר בשר, ואכלו מאכל זה כתוספת למנה בשרית (המנה העיקרית) או כמנה מתוקה. גרסאות נוספות של מאכל שנאכלו בקרב בני האצולה והמעמדות הגבוהים כמנה מתוקה (שנאכלה במהלך הארוחה ולא בסופה), כללו שקדים, צימוקים, יין, סוכר, זעפרן ומי הדרים. בתרבות הקלטית הוגשה מנה זו באופן מסורתי כחלק מארוחת חג המולד. המאכל מוזכר בספרו של תומאס הארדי, "ראש העיר קסטרברידג'", וכן בספר מבעד למראה ומה אליס מצאה שם, של לואיס קרול. מתכון להכנת פרומנטי באתר מתכונים של ימי הביניים
דיאמגנטיות-על

דיאמגנטיות-על (או דיאמגנטיות מושלמת) היא תופעה המתרחשת בחומרים מסוימים בטמפרטורות נמוכות, ומוגדרת על ידי היעדרות מוחלטת של פרמיאביליות מגנטית (כלומר, הסוספטיביליות המגנטית היא 1-) ומניעת השדה המגנטי הפנימי. דיאמגנטיות על היא מאפיין של מוליכות על. היא זוהתה בשנת 1933, על ידי וולטר מייסנר ורוברט אוכסנפלד (אפקט מייסנר). דיאמגנטיות על ביססה את הטענה שמוליכות על של חומר היא שלב של מעבר פאזה. הרחפה מגנטית של על מוליכות היא בגלל דיאמגנטיות על, שדוחה את המגנט הקבוע, וקיבוע השטף המגנטי, שמונע מהמגנט לצוף הלאה. פריץ והיינץ לונדון פיתחו את התאוריה שמניעת השטף המגנטי נגרמת על ידי "מטענים ממסכים" חשמליים שזורמים על פני השטח של המתכת העל מוליכה ויוצרים שדה מגנטי שמבטל במדויק את השדה החיצוני שמופעל בתוך המוליך על. זרמים ממסכים אלו נוצרים כאשר מתכת על מוליכה מובאת לתוך שדה מגנטי. ניתן להבין דבר זה באמצעות העובדה שהתנגדותו של מוליך על היא אפס, כך ש"זרמי מערבולת", המושרים על ידי תנועת המתכת בתוך השדה המגנטי, לא ידעכו. פריץ, בחברה המלכותית בשנת 1935, הצהיר שהמצב התרמודינמי ניתן לתיאור על ידי פונקציית גל אחת בלבד. "זרמים ממסכים" מופיעים גם במקום שבו מתכת מוליכה, נורמלית בהתחלה, מונחת בתוך שדה מגנטי. ברגע שטמפרטורת המתכת יורדת מתחת לטמפרטורת המעבר המתאימה, היא נהפכת למוליכת על. זריקה זו של השדה המגנטי בעקבות קירור המתכת לא מוסברת רק על ידי ההנחה של התנגדות אפס והיא נקראת אפקט מייסנר. היא מראה שמוליכות העל לא תלויה בהיסטוריה של ההכנה, ורק בערכים הנוכחיים של טמפרטורה, לחץ ושדה מגנטי, ולפיכך היא מצב תרמודינמי אמיתי. Shachtman, Tom, "Absolute Zero: And the Conquest of Cold". Houghton Mifflin Company, December 1999. ISBN 0-395-93888-0
פרימגנטיות

בפיזיקה, פרימגנטיות היא תכונה של חומר, שבו המומנטים המגנטיים של האטומים על תת-שכבות מנוגדים זה לזה, כמו באנטי פרומגנטיות; אולם, בחומרים פרימגנטיים, המומנטים המנוגדים אינם שווים ונשארת מגנטיזציה ספונטנית. דבר זה מתרחש כאשר התת-שכבות מורכבות מחומרים שונים או מיונים (כגון F e 2 + {\displaystyle Fe_{2}^{+}} ו- F e 3 + {\displaystyle Fe_{3}^{+}} ). חומרים פרימגנטיים הם כמו פרומגנטיים בכך שיש להם מגנטיזציה ספונטנית מתחת לטמפרטורת קירי, והם לא מראים סדר מגנטי (הם פאראמגנטיים) מעל לטמפרטורה הזו. אולם, ישנה לפעמים טמפרטורה מתחת לטמפרטורת קירי שבה לשתי התת-שכבות יש מומנטים זהים, כך שנֶטו, המומנט המגנטי הוא אפס; תופעה זו נקראת נקודת הפיצוי של המגנטיזציה. נקודת פיצוי זו נצפית בקלות במינרל גארנט ויסודות נדירים – סגסוגות של מתכות מעבר. יתר על כן, פרימגנטים מראים נקודת פיצוי של תנע זוויתי שבה התנע הזוויתי של תת-השכבות עובר פיצוי. נקודת פיצוי זו היא נקודה קריטית להשגת שחזור במהירות מגנטיזציה גבוהה במכשירי זיכרון מגנטיים. פרימגנטיות מוצגת על ידי פריטים (ferrites) וגארנטים מגנטיים. החומר המגנטי העתיק ביותר שידוע, מגנטיט (ברזל [II,III] חמצני; Fe3O4), הוא פרימגנטי; הוא סווג בהתחלה כפרומגנט לפני התגלית של ניל על פרימגנטיות ואנטי פרומגנטיות. חומרים פרימגנטיים אחרים הם יסודות כגון אלומיניום, קובלט, ניקל, מנגן ואבץ. לחומרים פרימגנטיים יש התנגדות חשמלית גבוהה ותכונות אניזוטרופיות (לא זהות בכל הכיוונים). למעשה, האניזוטרופיות מושרית על ידי שדה מגנטי חיצוני שמופעל על החומר. כאשר שדה זה מתיישר עם הדיפולים המגנטיים, הוא גורם לדיפול מגנטי נטו וגורם לדיפולים המגנטיים לשנות כיוון בתדירות הנשלטת על ידי השדה המופעל שנקרית תדירות השינוי או תדירות לארמור. אות בצורת מיקרוגל מקוטב מעגלית באותו כיוון כיון ששינוי הכיוון הזה נקשר בחוזקה עם המומנטים הדיפוליים: כאשר הוא בכיוון מנוגד הקישור נמוך מאוד. כאשר הקישור חזק אות המיקרוגל יכול לעבור דרך החומר. תכונה כיוונית זו משמשת בבניית מכשירי מיקרוגל כגון מבודדים וגירוסקופים. C. D. Stanciu, A. V. Kimel, F. Hansteen, A. Tsukamoto, A. Itoh, A. Kirilyuk, and Th. Rasing, Ultrafast spin dynamics across compensation points in ferrimagnetic GdFeCo: The role of angular momentum compensation, Phys. Rev. B 73, 220402(R) (2006). מדיה וקבצים בנושא פרימגנטיות בוויקישיתוף פרימגנטיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דורה בלטאה

הנהר דורה בַלטֵאָה (איטלקית Dora Baltea; צרפתית Doire Baltée; פיימונטית Deura; פרנקו-פרובנסאלית Djouiye) הוא יובל שמאלי של נהר הפו באיטליה. אורכו של הנהר 160 ק"מ והוא החמישי בנפח השפיעה שלו בצפון איטליה אחרי הנהרות "טיצ'ינו" (Ticino), "אדה" (Adda), "אוליו" (Oglio) וה"טנרו" (Tanaro). אגן ההיקוות של הנהר משתרע על פני 3,920 קמ"ר, ומוצאו מ"אנטרב" (Entrèves) ליד העיירה "קורמאיור" (Courmayeur) בשיפוליו של הר מון בלאן בגובה של 1,400 מטר. ספיקת הנהר הממוצעת מגיעה ל-110 מ"ע בשנייה. ב-15 אוקטובר 2000, לאחר ממטרים חזקים, הביא הנהר לשיטפונות קשים שפגעו ברוב הערים ובשטחים נרחבים במחוזות פיימונטה וואלה ד'אאוסטה. הספק הנהר עלה אותה עת לנפח יוצא דופן של 3,100 מ"ע בשנייה. הנהר פופולרי בין העוסקים בחתירה ברפסודות ובשייט קיאקים, עובדה שהקנתה לו את הכינוי "הקולורדו של אירופה". ואל ד'אוסטה מון בלאן מצודת ברד מדיה וקבצים בנושא דורה בלטאה בוויקישיתוף
Bring the Boys Back Home

Bring The Boys Back Home (הבא את הנערים בחזרה הביתה) הוא שיר מהאלבום The Wall של להקת פינק פלויד. השיר מתחבר לרצועה הקודמת שלו, הנקראת, באופן אירוני למדי, Vera, על שמה של ורה לין, "זמרת המלחמה" של אנגליה במלחמת העולם השנייה. ורה לין ביצעה את השיר גם ב-8 מאי 1995, בחגיגות חמישים שנה ל-יום הניצחון באירופה. יש הנוהגים לכלול את Vera, Bring The Boys Back Home ו- Nobody Home כרצועה אחת, אך כאשר יצא לאור האלבום בגרסת התקליטור התברר שהרצועות נפרדות. בסיקור של השיר הוא הוגדר כ״רק פזמון״, שהיה צריך להיות חלק מהרצועה הקודמת לו באלבום מידע על היצירה "Bring the Boys Back Home" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Bring the Boys Back Home" באתר SecondHandSongs All 165 Pink Floyd Songs, Ranked From Worst to Best, מתוך אתר vulture.com