laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוקנה של גברת (סרט)

דיוקנה של גברת (אנגלית: The Portrait of a Lady) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1996 מאת הבמאית ג'יין קמפיון, המבוסס על הרומן של הנרי ג'יימס, "דיוקנה של גברת" משנת 1881. בסרט כיכבו ניקול קידמן, ברברה הרשי, ג'ון מלקוביץ', מרי לואיז פרקר, מרטין דונובן, שלי דובאל, ריצ'רד אי. גרנט, שלי וינטרס, ויגו מורטנסן, ולנטינה צ'רווי, כריסטיאן בייל וג'ון גילגוד. הסרט מביא את סיפורה של איזבל ארצ'ר (קידמן), אמריקאית צעירה, שההון שירשה במפתיע, יחד עם תמימותה ונדיבותה הטבעית, מפילים אותה ברשתם של ידידתה כביכול, מאדאם מרל (הרשי) ואיש העולם התככן והמזויף גילברט אוסמונד (מלקוביץ'). הסרט נאמן יחסית לעלילת הספר, אבל היה שנוי במחלוקת בגלל קטע חלום ששובץ בו, שבמהלכו חווה איזבל פנטזיה ארוטית עם כל מחזריה. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1996 וזכה בפרסים לתלבושות ולתסריט. כן זכו בפרסים הרשי ודונובן.[דרוש מקור] "דיוקנה של גברת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דיוקנה של גברת", באתר נטפליקס "דיוקנה של גברת", באתר AllMovie (באנגלית) "דיוקנה של גברת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דיוקנה של גברת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דיוקנה של גברת", באתר Metacritic (באנגלית) "דיוקנה של גברת", באתר אידיבי "דיוקנה של גברת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארני גרונפלד

ארנסט "ארני" גרונפלד (באנגלית: Ernest "Ernie" Grunfeld; נולד ב-24 באפריל 1955 בסאטו מארה, רומניה), הוא כדורסלן עבר יהודי-אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA, בעל מדליית זהב אולימפית. גרונפלד שימש גם כמנהל הכללי של ניו יורק ניקס, מילווקי באקס ווושינגטון ויזארדס. גרונפלד היה חבר בנבחרת ארצות הברית למשחקי המכביה התשיעית אשר נערכו בקיץ 1973. הוא היה תלמיד התיכון היחיד בחמישייה הפותחת של נבחרת ארצות הברית. בעת המשחקים הוא הוביל את קבוצתו עם ממוצע של 20 נקודות למשחק, אולם נבחרת ישראל ניצחה את נבחרת ארצות הברית במשחק הגמר בתוצאה 86-80. כאשר הגיע זמנו ללימודים במכללה, התחרו כ-200 מכללות על ליבו בניסיון לגייסו לשורותיהן. לאחר שדחה הצעות מכמה מן המכללות הבולטות בקבוצות הכדורסל שלהן, הוא בחר ללמוד ולשחק באוניברסיטת טנסי שם בלט ככוכב הנבחרת. במכללה הוא שיחק לצידו של השחקן ברנרד קינג, שהפך לימים לשחקן בולט בליגת ה-NBA, יחד הם כונו "המופע של ארני וברני". בשנתו השנייה במכללה הוא קלע בממוצע 23.8 נקודות למשחק, בשנתו השלישית קלע בממוצע 25.3 נקודות למשחק ובשנתו הרביעית קלע 23.8 נקודות למשחק. הצמד ארני וברני קלעו יחד יותר מ-40 נקודות בממוצע למשחק. גרונפלד היה חבר נבחרת ארצות הברית כאשר זכתה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בסתיו 1975. רגעיו הבולטים כשחקן באו כאשר סייע לנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מונטריאול (1976) לזכות במדליית הזהב. בחודש יולי 1976 קיבל ארני גרונפלד אזרחות אמריקאית. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת טנסי הוא הצטרף כשחקן מקצועני לליגת ה-NBA ושיחק בשורות המילווקי באקס ולאחר מכן בשורות הקנזס סיטי קינגס והניו יורק ניקס. בשנת 1979 נטל חלק ב-82 משחקי ליגה ובכך היה לשחקן ששותף במספר המשחקים הרב ביותר בליגת ה-NBA. בשנת 1986 היה שלישי בליגה באחוז הקליעות ל-3 נקודות: 0.426. כאשר פרש מן הכדורסל המקצועני היה אחוז הקליעות הכללי שלו מן השדה 0.477 ואחוז קליעות העונשין 0.770. אחוז הקליעות שלו במשחקי פלייאוף היה אפילו טוב מזה. לאחר שפרש מן המשחק הפך גרונפלד לפרשן ספורט ואחר כך עבר לניהול קבוצת כדורסל. לאחר עשר שנים כמנהל קבוצת הניו יורק ניקס הוא פוטר מן הקבוצה ועבר לנהל את קבוצת מילווקי באקס משך ארבע שנים. גרונפלד נשוי ולו שני ילדים. בנו דן גרונפלד הוא כדורסלן המשחק מאז 2006 בליגות הכדורסל בגרמניה, בספרד וישראל. הוריו של גרונפלד, הם ניצולי שואה. בשנת 1987 התקבל גרונפלד להיכל התהילה של הספורט בטנסי. בשנת 1993 התקבל גרונפלד להיכל התהילה הלאומי של הספורטאים היהודים בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ארני גרונפלד בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הסטטיסטיקה של גרונפלד כשחקן בליגת ה-NBA על גרונפלד באתר ליגת ה-NBA
פרוש

האם התכוונתם ל... פרושים – כת יהודית מימי בית שני פרושיים – משפחה בסדרת ציפורי שיר פרושי דרווין – קבוצת ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים אישים: משפחת פרוש (נהגה porush) - משפחת רבנים, עסקנים ופוליטיקאים שפעלה החל מתקופת היישוב הישן בירושלים. נוסדה על ידי הרב נפתלי צבי פרוש אהרן יעקב פרוש – רב, עסקן בתקופת היישוב הישן וממנהלי ישיבת עץ חיים בירושלים, בנו של שלמה זלמן פרוש אליהו נחום פרוש – רב ומשגיח בישיבת עץ חיים, בנו של שלמה זלמן פרוש ישראל פרוש – ראש עיריית אלעד, בנו של מאיר פרוש מאיר פרוש – שר וחבר הכנסת מטעם יהדות התורה החל מהכנסת ה-14, בנו של מנחם פרוש מאיר צבי פרוש – סופר ומתרגם מנחם פרוש – חבר הכנסת מטעם יהדות התורה בין הכנסת הרביעית לכנסת ה-13, בנו של משה פרוש ואביו של מאיר פרוש מנחם מנדל פרוש – רב ושוחט בירושלים, נכדו של נפתלי צבי פרוש וסבו של שלמה חיים פרוש משה פרוש – מראשי אגודת ישראל בתקופת המנדט הבריטי, בנו של נפתלי צבי פרוש-גליקמן ואביו של מנחם פרוש נפתלי צבי פרוש – רב ירושלמי, אביו של שלמה זלמן פרוש נפתלי צבי פרוש-גליקמן – עסקן בתקופת היישוב הישן בירושלים, בנו של שלמה זלמן פרוש, ואביו של משה פרוש עקיבה פרוש – רב מקובל בתקופת היישוב הישן, בנו של שלמה זלמן פרוש שלום חיים פרוש – חוקר תורת החסידות ומזכיר מועצת גדולי התורה, נכדו של מנחם מנדל פרוש שלמה זלמן פרוש – עסקן בתקופת היישוב הישן בירושלים, בנו של נפתלי צבי פרוש ואביו של נפתלי צבי פרוש-גליקמן, עקיבה פרוש, אהרן יעקב פרוש ואליהו נחום פרוש איריס פרוש – פרופסור לספרות רוברט פְרוֹש – מנהל סוכנות החלל האמריקנית תהל פְרוֹש – משוררת, עיתונאית ומבקרת ספרות פרש פרשנות
שומר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שוּמֶר – תרבות קדומה שהתקיימה בדרום מסופוטמיה אשר בדרום עיראק המודרנית ושיאה היה באלף השלישי לפנה"ס שוּמָר פשוט – ירק ותבלין שומר (מקצוע) – מקצועו של העוסק בשמירה שומר חינם ושומר שכר - מושגים בדיני שומרים במשפט העברי שומר מסך – תוכנית מחשב שמטרתה המקורית הייתה למנוע הרס של מסכי מחשב שומר מסך – תוכנית צרכנות ישראלית בהגשת אמנון לוי השומר – ארגון שמירה להגנת היישוב היהודי בארץ ישראל שפעל בעיקר בתקופת האימפריה העות'מאנית השומר החדש – ארגון מתנדבים ישראלי שמטרתו להגן מפני פגיעה ברכושם של חקלאים בישראל השומר הצעיר – תנועת נוער שומרים - המרכז לתקשורת ודמוקרטיה – גוף תקשורת ישראלי העוסק בעיתונות חוקרת אישים: איימי שומר – קומיקאית אמריקאית אריה שומר – איש ציבור ישראלי ישראל שומר – איש צבא ישראלי פיני שומר – איש ציבור ישראלי צ'אק שומר – סנטור יהודי אמריקאי ממדינת ניו יורק השומרים
הלגיון העשירי

האם התכוונתם ל... הלגיון העשירי אקסטריס – לגיון רומאי שעליו פיקד יוליוס קיסר. הלגיון העשירי גאמינה – לגיון רומאי שהוקם על ידי אוגוסטוס. הלגיון העשירי פרטנסיס – לגיון רומאי שהוקם על ידי אוגוסטוס.
לבנת זכוכית

לבני זכוכית הן לבנים העשויות מזכוכית ובתוכן חלל. לבני הזכוכית משמשות בעיקר ליצירת אלמנטים עיצוביים המשתלבים בבניה הרגילה של בטון ובלוקים, ומאפשרות חדירה של אור או שבירה של אור דרכן ועל פניהן. זאת לנוכח תכונותיה הייחודיות של הלבנה - שקיפותה לאור (חדירה של עד 80% אור בלבנים שקופות ועד 60% בלבנים בעלות מרקם ודופן מגוונת) ומרקם חיצוני ופנימי מוגדר. תהליך הייצור של הלבנה כולל הדבקה של שני חצאי תיבה מזכוכית ליצירת תא זכוכית חלול ושקוף או שקוף בחלקו. בחלל אשר נוצר שורר ריק אשר מבטיח שבעת חימום (כתוצאה מקרינת השמש או שרפה) לא ייווצרו תנאי לחץ בתוך הלבנה. תכונותיהן הנוספות של לבני הזכוכית: חוזק לחיצה גבוה, עמידות באש (בהתאם לתקנים בישראל ובעולם), יכולת בידוד אקוסטי וטרמי (נוכח הריק שבתוכן). חסרונן של לבני הזכוכית הוא מחירן הגבוה ומורכבות הבניה בהן, המחייבת שימוש בחמרי הדבקה מיוחדים, חיזוק בברזל, מחברי פלסטיק לשמירת רווח בין הלבנים ועוד. המידה השכיחה של לבני זכוכית היא מרובע במידות של 19 ס"מ X 19 ס"מ ובעובי של 8 ס"מ. מידות נוספות הן 24 ס"מ X 24 ס"מ או 29 ס"מ X 29 ס"מ. מידותיהן של לבני הזכוכית הותאמו לרווח ההדבקה (פוגה) שביניהן שרוחבו ברוטו הוא כ-1 ס"מ ובכך למעשה ממדיה של לבנה בנויה ברוטו (כולל המרווחים) הוא 20 ס"מ, 25 ס"מ או 30 ס"מ בהתאמה. בית הזכוכית (חיפה) מדיה וקבצים בנושא לבנת זכוכית בוויקישיתוף
ג'ורג' מושיץ

ג'ורג' מושיץ (באנגלית: George S. Moschytz; נולד ב-18 באפריל 1934) הוא מהנדס חשמל שווייצרי-ישראל, פרופסור אמריטוס שכיהן כדקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת בר-אילן. מושיץ נולד ב-18 באפריל 1934 בפרייבורג אים ברייסגאו, גרמניה. הוא סיים את לימודיו בהנדסת חשמל בשנת 1958 במכון הטכנולוגי של ציריך במקביל לעבודה כמתמחה במשרד התקשורת השווייצרי. את הדוקטורט השלים בשנת 1962. בשנים 1960 עד 1962 עבד במעבדות RCA בציריך. בשנים 1963 עד 1972 עבד במעבדות בל (Bell) בניו ג'רזי ארצות הברית. החל משנת 1973 היה פרופסור לתורת הרשתות ועיבוד אותות ב-ETH. עד פרישתו בשנת 1999 שימש כמנהל המעבדה לניתוח אותות ומידע במכון השווייצרי הפדרלי לטכנולוגיה בציריך. לאחר מכן הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן על מנת להקים את בית הספר החדש להנדסה, בית ספר שהפך תוך עשור (2001–2011) לפקולטה להנדסה. פרופ' מושיץ רשם ורשם במשותף מעל 250 מאמרים וספרים בתחום של תורת הרשתות, מסנני קבלים, תכנון רשתות ותורת הרגישות (sensitivity theory) ומחזיק מספר פטנטים בנושא. Active Filter Design Handbook: For Use with Programmable Pocket Calculators and Minicomputers by George S. Moschytz, Petr Horn, Hardcover, John Wiley & Sons, Chichester, UK, ISBN 0471278505, Cellular Neural Networks: Analysis, Design and Optimization by Martin Hänggi, George S. Moschytz, Hardcover, Kluwer Academic Publishers, ISBN 0792378911 Circuits and Systems for Wireless Communications by Markus Helfenstein, George S. Moschytz, Hardcover, Kluwer Academic Publishers, ISBN 0792377222 Linear Integrated Networks: Design by George S. Moschytz, Van Nostrand Reinhold Co., New York, ISBN 0442255829 Linear Integrated Networks:Fundamentals by George S. Moschytz, Van Nostrand Reinhold, New York, ISBN 0442255810 Modern Network Theory: An Introduction, edited by George S. Moschytz, Jacques Neirynck, Georgi Publishing Co, ISBN 2604000342 Circuit Theory and Design, edited by George S. Moschytz, Jacques Neirynck, Georgi Publishing Co, ISBN 2604000334 Trade-Offs in Analog Circuit Design: The Designer's Companion by Chris Toumazou, George Moschytz, Barrie Gilbert, Kluwer Academic Publishers, ISBN 14020700373 MOS Switched-Capacitor Filters: Analysis and Design, edited by G.S. Moschytz, IEEE Press Book, New York, ISBN 0879421770 Adaptive Filter (German), G.S. Moschytz and M. Hofbauer, Springer Verlag, ISBN 3540676511 מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' מושיץ בוויקישיתוף ג'ורג' מושיץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה בית הספר להנדסה הפך לפקולטה, 5 באוקטובר 2011, באתר אוניברסיטת בר-אילן ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגד לשונות

אגד לשונות (בגרמנית: Sprachbund, שפראכבונד, מילולית: "איחוד שפות") הוא קבוצה של שפות שנדמו זו לזו במאפיינים מסוימים בשל קרבה גאוגרפית. שפות השפראכבונד עשויות להיות מנותקות לחלוטין זו מזו מבחינה גנטית, או בעלות קרבה רחוקה. כאשר קרבה גנטית בין שפות איננה ברורה כל צרכה, עשויה תופעת אגד הלשונות להציג מצג מוטעה של קרבה כזו. קיימות מספר דוגמאות לתופעת אגד לשונות: אגד לשונות בבלקן – שפראכבונד זה מבוסס ביותר מבחינה מדעית, וכולל מספר שפות הודו-אירופיות השייכות לענפים שונים ומרוחקים זה מזה. בשפראכבונד כלולות בולגרית, מקדונית וסרבו-קרואטית (שפות סלאביות דרומיות), רומנית (שפה רומאנית), יוונית ואלבנית (ענפים עצמאיים), ורומאני (שפה הודו-איראנית). שפות אלה חולקות מאפיינים לשוניים משותפים שאינם מצויים בשפות אחרות הקרובות אליהן יותר מבחינה גנטית (לדוגמה, שפות סלאביות ורומאניות אחרות). אגד לשונות בדרום-מזרח אסיה – בשפראכבונד נכללות מספר שפות מזרח אסייתיות, בין היתר וייטנאמית השייכת למשפחת השפות האוסטרו-אסיאתיות ותאית השייכת למשפחת שפות תאי קדאי (אנ'). שפות אלה אימצו מאפיינים של שפות סיניות, כגון ריבוי מילים בנות הברה אחת והבחנה טונאלית, אף כי אין קשר גנטי בין השפות והן שייכות למשפחות שפות שונות. אגד לשונות הוא אחד משתי התאוריות הרווחות המסבירות את הקרבה בין שפות טורקיות, מונגוליות (אנ') וטונגוסיות. המצדדים בתאוריה זו טוענים כי קווי דמיון בין השפות נוצרו עקב קרבה גאוגרפית ומגע בין דובריהן, ומתנגדים לטוענים לקשר גנטי בין משפחות שפות אלה, קבוצה אותה הם מכנים שפות אלטאיות, ולעיתים אף מצרפים אליה את הקוריאנית והיפנית. דוגמאות נוספות לשפראכבונד קיימות ברמת אתיופיה, באזור הבלטי, בתת-היבשת ההודית ובקווקז. רצף ניבים משפחת שפות
אלווין ג'ונס

אלווין ריי ג'ונס (באנגלית: Elvin Ray Jones‏; 9 בספטמבר 1927 – 18 במאי 2004) היה מתופף ג'אז אמריקאי. אלווין ג'ונס נולד בפונטיאק שבמדינת מישיגן. הבן הצעיר ביותר במשפחה בת עשר נפשות, אביו עבד בחברת ג'נרל מוטורס. שנים מאחיו הבוגרים הפכו גם כן לנגני ג'אז - האנק ג'ונס ות'אד ג'ונס. אלווין ג'ונס החל לנגן באופן מקצועי בשנות הארבעים כאשר ניגן בתזמורת צבאית. בנוסף, בשנת 1949 ניגן ג'ונס מעט במועדון בדטרויט. ג'ונס החל לנגן בסופו של דבר עם אמנים כצ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ווורדל גריי, ב-1955, לאחר שנכשל באודישן לתזמורת של בני גודמן, הוא מצא עבודה בניו יורק בתזמורתו של צ'ארלס מינגוס וניגן באלבום "J is for Jazz" של ג'יי ג'יי ג'ונסון. בשנות השישים החל לנגן עם ג'ון קולטריין בהרכב שבעתיד יקרא "הקוורטט הקלאסי" של קולטריין. יחד עמו ניגנו בקוורטט גם ג'ימי גאריסון ומק'קוי טיינר, ויחד הם הקליטו את אחד מאלבומי הג'אז המצליחים בכל הזמנים - A Love Supreme. ג'ונס וקולטריין הירבו בנגינת דואטים שונים בגוון ג'אז חופשי. ג'ונס המשיך לנגן עם קולטריין עד שנת 1966, באותה תקופה ג'ונס כבר לא הרגיש בנוח עם הכיוון אליו חותר קולטריין. כמו כן, סגנונו הפוליריתמי של ג'ונס, לא תאם כבר לסגנון של המתופף השני בהרכביו של קולטריין - ראשיד עלי. לאחר שעזב את הרכבו של קולטריין, ניגן ג'ונס עם דיוק אלינגטון והקים הרכב משלו שנקרא "Jazz Machine". ג'ונס המשיך לעבוד על סגנון נגינתו והמשיך בפיתוח הסגנון הפוליריתמי שלו. מגזין לייף הכתיר את ג'ונס בתואר "המתופף הכי ריתמי בעולם" והסגנון החופשי הזורם שלו השפיע על מתופפי רוק שונים, בהם מיטש מיטשל שניגן עם ג'ימי הנדריקס. ג'ונס לימד באופן קבוע, העביר כיתות אמן, ניגן בבתי ספר ואף הופיע בהתנדבות בבתי כלא, שיעוריו כללו היסטוריה של המוזיקה וטכניקות תיפוף. אלווין ג'ונס נפטר עקב כשל לב ב-18 במאי 2004, מותיר אחריו שתי נשים (שירלי ג'ונס שממנה התגרש וקייקו ג'ונס שלה נישא בצורה לא חוקית) ושני ילדים: בן (אלווין נתן ג'ונס) ובת (רוז-מרי). מדיה וקבצים בנושא אלווין ג'ונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלווין ג'ונס אלווין ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלווין ג'ונס, באתר ספוטיפיי אלווין ג'ונס, באתר AllMusic (באנגלית) אלווין ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלווין ג'ונס, באתר דיזר אלווין ג'ונס, באתר Discogs (באנגלית) אלווין ג'ונס, באתר Songkick (באנגלית) אלווין ג'ונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אבקת סוכר

אבקת סוכר היא סוכר טחון לאבקה דקיקה. בתעשיית המזון היא משמשת כאשר נדרשת המסה מהירה של סוכר, או יצירת מרקם חלק נטול גרגירי סוכר. בשימוש ביתי היא משמשת לרוב לעיטור מאפים, באמצעות זרייתה דרך מסננת עדינה מעל המאפה, כך שתוסיף לו הן מתיקות עדינה והן מראה נאה ומגרה. ברוב אבקות הסוכר המשווקות לשוק הפרטי, נוטים להוסיף חומר מונע התגיישות, כדי למנוע יצירת גושים, תוך שמירה על הערכים האסתטיים של האבקה. אבקת סוכר קיימת בדרגות שונות של עובי. המשפיע על מעודנותה. הדרגות מסומנות באות X כאשר ככל שמספר ה־X גדול יותר, כך האבקה טחונה דק יותר. בתעשייה, נהוג לערבב אבקת סוכר עם עמילן תירס או קמח חיטה או קלציום פוספט (זרחת סידן) כדי לשפר את זרימתה, בשל תוספות אלה לא משתמשים באבקת הסוכר כממתיק למשקאות. אולם בתעשיית המזון ניתן גם להשיג אבקת סוכר שלא עורבבה עם מרכיבים אחרים. ניתן לייצר אבקת סוכר באמצעים ביתיים בעזרת מטחנה חשמלית או עלי ומכתש. במגדנאות משתמשים באבקת סוכר לזרייה על עוגות מסוימות, סופגניות ולעיתים גם על לביבות מתוקות, פרנץ' טוסט ומצה בריי בפסח. יערה הולצמן-ביסמוט, סופגניות או לא להיות, באתר aish שירלי צפלוביץ, עוגיות מצוירות ברויאל אייסינג - ציפוי מאבקת סוכר, באתר "הלול" ההבדל בין סוכר לאבקת סוכר, באתר השף
ז'וזף מיליק

ז'וזף תדיאוש מיליק (בפולנית: Józef Tadeusz Milik;‏ 24 במרץ 1922 – 6 בינואר 2006) היה כומר קתולי ממוצא פולני, וחוקר מקרא ידוע. מיליק היה חוקר בכיר בצוות המפענחים הירדני של מגילות מדבר יהודה, ופרסם מאמרים וספרים רבים בנושא, ביניהם קטעים ממגילת ספר חנוך א', וכן פירוש מדעי למגילת הנחושת. מדיה וקבצים בנושא ז'וזף מיליק בוויקישיתוף Felix Corley, הספד שפורסם, אינדפנדנט (באנגלית) רשימת המאמרים של ז'וזף מיליק באתר רמב"י מידע על Milik, Józef Tadeusz בקטלוג הספרייה הלאומית יוזף טדיוש מיליק, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פולנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קומביין תבואות

קומביין תבואות (באנגלית: Combine Harvester, ידוע גם בשם קצרדש וקצרקש והוצע לו גם השם קצרדש עצמונע) הוא מכונה המשלבת את משימות הקצירה, הדישה וניפוי התבואה. התוצאה המבוקשת היא גרעין או דגן (לרבות תירס, סויה, פשתן, שיבולת-שועל, חיטה ושיפון); תוצר לוואי הוא הקש, שכולל את הגבעולים ואת שאריות העלים של היבול, שמכילים כמות מוגבלת מאוד של חומרים מזינים. במדינת ישראל, על מנת להפעיל קומביין, נדרש רישיון נהיגה למכונה ניידת. קומביין התבואות נרשם כפטנט בשנת 1834 על ידי חירם מור, באותה השנה בה סיירוס מק'קורמיק רשם פטנט על המקצרה המכנית. הקומביינים הראשונים, שחלקם היו גדולים למדי, נמשכו על ידי סוסים או פרדות ועשו שימוש בגלגל-הנעה כדי להעצים את פעולתם. בשנת 1902, היו כבר בשימוש קומביינים שיכלו לקצור כמות מספיקה של דגן בשעה אחת כדי לאפות עשרה כיכרות לחם. קומביינים הנגררים באמצעות טרקטור היו אף הם בשימוש לזמן מה. קומביינים אלה כללו מכשיר-ניעור שהפריד בין המוץ והתבן (מעין שבכה משוננת שהונחה על פיר) כדי לפלוט את התבן ולשמור על הדגנים. הקומביינים מונעי הטרקטורים התפתחו עם השנים וכללו מנועי בנזין או דיזל נפרדים כדי להניע את מכשיר-הניעור. לקומביינים המודרניים של ימינו הנעה-עצמית ומנועי דיזל. התקדמות משמעותית בפיתוח הקומביינים הושגה עם התכנון הסיבובי. המוץ והתבן הופרדו מן הגרעינים על ידי שימוש במאוורר רב-עוצמה. קומבייני-סיבוב הושקו בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי חברת "Case IH". באותה התקופה אף הוכנסו לשימוש מערכות אלקטרוניות לניטור תפוקת הקצירה. מכשור חדיש זה אפשר למפעילים להקטין את הפחת ולהשיג יבול רב יותר ליחידת קרקע בעזרת אופטימיזציה של מהירות תנועת הכלי ואמצעי תפעול אחרים. למרות ההתקדמות הטכנולוגית הרבה שחלה מאז הומצאו הקומביינים הראשונים, הרי שעקרון הפעולה הבסיסי שלהם כמעט שלא השתנה. בשלב הראשון המאסף הקדמי מזין את היבול הנקצר לתוך גליל הדיש הבנוי משורה של לוחות שפשוף אופקיים המותקנים עליו במרווחים של רבע מקוטר הגליל. כתוצאה מן התנועה ומתהליך הגירוד, מתפוררת התבואה לתערובת של גרעינים וקש והגרעינים נופלים לתוך מאסף פנימי קעור המותקן מתחתיו. בשלב הבא מועברים הגרעינים באמצעות מספר גלילים בורגיים המותקנים אנכית למערכת הדיש, אל מכל האיסוף המרכזי. בדרכם למכל האיסוף המרכזי עוברים הגרעינים דרך מספר נפות, מנערים, ומאווררים, במטרה להבטיח את ניקיון התבואה מפסולת הקש ולכלוך אחר. הקש המופרד מן התבואה עובר בצינורות פינוי מחוץ למכונה אל השדה. קציר מקצרת קנה סוכר קומביין תבואות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קומביינים (מיכון חקלאי), דף שער בספרייה הלאומית
יוסף סאגיס

רבי יוסף סאגיס (נכתב לעיתים כסגיש, סגיס, סאגיש, שאגיס או שגיש) (1492 בקירוב – 1572 ה'של"ב) היה רב ומקובל בצפת של המאה ה-16. כונה "החסיד" ו"פורטוגיסו" (כיוון שעלה מפורטוגל). נולד, כפי הנראה, בעיר סאגיס שבצפון ספרד, ומכאן שמו. בינקותו, עם גירוש ספרד ב-1492, או עם גירוש פורטוגל ב-1496, עברה משפחתו ככל הנראה לאלכסנדריה שבמצרים, ומשם עלתה לארץ ישראל והתיישבה בצפת. בצפת מונה לעמוד בראשות ישיבה, ולכהן כחבר בית הדין בעיר, יחד עם רבי יוסף קארו, שהזכירו בספרו בית יוסף ובתשובותיו. אחד מתלמידיו היה רבי אלעזר אזכרי, מחבר "ספר חרדים" והפיוט "ידיד נפש". הרב סאגיס נפטר ב-1572, שנה בה נפטר גם קרובו האר"י, כנראה במהלך המגפה הגדולה שהתרחשה בשנה זו. ר' יהודה מינץ קצנלבוגן, אחרי הספדו לרמ"א, כותב: "ובשבוע זה, הגיעה אלינו השמועה כי בצפת, נפטר החכם השלם כמהר"ר יוסף סגיש ז"ל, אשר היה איש רשום מאוד, מגדולי חכמי ארץ ישראל". בן אחיו ר' משה, הרב שלמה סאגיס, נישא לבתו של האר"י. גם הוא כיהן כראש ישיבה בצפת, והיה רבם של ר' יוסף מטראני (המהרי"ט או המהרימ"ט), ר' חייא רופא, ר' אברהם שלום השני, ר' גדליה קורדובירו ור' טוביה הלוי בן אברהם. שנת לידתו אינה ברורה כיוון שאינה מופיעה בכתובים בספר "שם הגדולים", שחיבר החיד"א נכתב: "רבינו יוסף סאגיס היה רבו של הרב 'ספר חרדים', והזכירו מר"ן בבית יוסף (א"ה סימן י"ז) ובתשובותיו לאבן העזר, והוזכר בתשובת הרב המבי"ט" ספר הדרשות שלו, בדרוש ו'
ויקטוריה (סיישל)

ויקטוריה (באנגלית: Victoria) (נקראת גם נמל ויקטוריה או מאהה) היא עיר הבירה של סיישל והיא נמצאת בצד הצפון-מזרחי של האי מאהה. העיר הוקמה ב-1778, והתבססה בתחילה על המושב הבריטי הקולוניאלי. נכון לשנת 2002 אוכלוסיית העיר מונה 24,970 תושבים - כשליש מאוכלוסיית סיישל. בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי סיישל (הושלם בשנת 1971 ושופץ בשנת 2006 בעזרת מימון הבנק הערבי). היצוא העיקרי של ויקטוריה הוא וניל, קוקוסים, שמן קוקוס, קונכיית צב, סבון וגואנו. האטרקציות בעיר כוללות את מגדל השעון שעוצב על פי גשר ווקסהול שבלונדון, בית המשפט, הגנים הבוטניים של ויקטוריה, המוזיאון הלאומי להיסטוריה של ויקטוריה, מוזיאון ההיסטוריה הטבעית של ויקטוריה ושוק סליון סליון-קלארקה. העיר היא ביתם של האצטדיון הלאומי ומכון הפוליטכניון, בעוד שהנמל הפנימי נמצא בצמוד למזרח העיר, סביב דייגי הטונה והשימורים, המפתחים את התעשייה הראשית המקומית. אחד הגשרים הגדולים בוויקטוריה הושמד ברעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004. האקלים בוויקטוריה הוא אקלים משווני טרופי (לפי שיטת קפן) שמאופיין בטמפרטורות גבוהות במהלך השנה. לעיר אומנם יש חודשים בהם כמות המשקעים ירודה (יוני-יולי), אך גם בהם כמות המשקעים החודשית הממוצעת עדיין גבוהה מ-60 מילימטרים, לכן אין "עונה יבשה" בוויקטוריה. זו גם הסיבה לסיווג של האקלים בוויקטוריה תחת ההגדרה של אקלים טרופי. כמות המשקעים הממוצעת לשנה בוויקטוריה עומדת על כ-2,000 מילימטר. הערים התאומות של ויקטוריה הן: ג'יבוטי ג'יבוטי, ג'יבוטי הרפובליקה העממית של סין האיקואו, הרפובליקה העממית של סין One of the world's smallest capital cities - מאתר ה-BBC ויקטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מערכת שלוש התקופות

מערכת שלוש התקופות היא מערכת המחלקת את הפרהיסטוריה של אירופה לשלושה פרקי זמן, על פי הטכנולוגיה העיקרית ששימשה בני אותה תקופה ביצירת כלים. שלוש התקופות הן: תקופת האבן תקופת הברונזה תקופת הברזל מערכת זו פותחה על ידי ההיסטוריון הדני כריסטיאן יורגנסן תומסן בשנות ה-20 של המאה ה-19 על מנת למיין כלים באוסף שהפך מאוחר יותר למוזיאון ההיסטוריה הלאומי של דנמרק. טענתו של תומסן הייתה, כי לא היו משתמשים בכלים מאבן אם ברונזה הייתה בנמצא, ובדומה לכך, איש לא היה מייצר כלי ברונזה אם היה ניתן לייצר כלי ברזל. תומסן הסיק כי התפתחויות אלה היו חייבות להגיע בסדר כרונולוגי, והיה הראשון שהציע שיטה לסיווג ולתיארוך של כלים ואתרים, שיטה הנקראת כיום טיפולוגיה. רעיון זה היה חדש באותה תקופה והיווה שיפור משמעותי לדרך הבלתי מסודרת שבה התנהלה הארכאולוגיה עד לאותה תקופה. מאוחר יותר, חולקה תקופת האבן לשלוש תקופות: התקופה הפלאוליתית (מיוונית: תקופת האבן הקדומה) התקופה המזוליתית (מיוונית: תקופת האבן התיכונה) התקופה הנאוליתית (מיוונית: תקופת האבן החדשה) חלוקות נוספות התווספו מאוחר יותר, על מנת לחלק כל תקופה לקדומה, תיכונה ומאוחרת. בתרבויות מסוימות, לדוגמה במזרח התיכון הקדום הוסיפו החוקרים את התקופה "כלקוליתית", שנקראה בהתחלה תקופת הנחושת, בין התקופה הנאוליתית לתקופת הברונזה. במזרח התיכון נחלקת תקופת הברונזה לארבע תקופות משנה:תקופת הברונזה הקדומה, תקופת הברונזה הביינימית, תקופת הברונזה התיכונה ותקופת הברונזה המאוחרת. תקופת הברונזה נחשבת באזורים אלה כתקופה היסטורית. המונחים האלה רלוונטיים בעיקר לאירופה ולמזרח התיכון, מכיוון שבאזורים אחרים לא התפתחו התקופות באותו סדר. באפריקה שמדרום לסהרה, לדוגמה, התפתחה התרבות לתקופת הברזל היישר מהתקופה הנאוליתית. על אף שמונחי מערכת שלוש התקופות נחשבים לפחות מדויקים כיום (לדוגמה, ידוע שבתקופת הברזל עדיין השתמשו בכלי אבן רבים בחיי היום-יום), הם עדיין הבסיס לחלוקת הארכאולוגיה הפרהיסטורית ונמצאים בשימוש עד היום. מדיה וקבצים בנושא מערכת שלוש התקופות בוויקישיתוף
Java 3D

Java 3D הוא ממשק תכנות יישומים לגרפיקת תלת-ממד בשפת התכנות Java. הממשק פותח על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס. בניגוד לפתרונות דומים, Java 3D אינו רק מעטפת לממשקי תכנות יישומים אחרים אלא ממשק מונחה-עצמים טהור ורב-פלטפורמי. בעזרת Java 3D ניתן להציג נתונים מדעיים, תמונות רפואיות, אנמיציות, משחקים ועוד. ניתן גם לייבא מודלים תלת־ממדיים בפורמטים שונים (כגון ‏ 3DS,OBJ, OpenFlight, VRML ועוד) לתוכנית Java3D. Java 3D נשען על OpenGL או על DirectX כאשר ברירת המחדל היא OpenGL, לכן הוא נחשב כשפה עילית עבור הטלות ובניית אובייקטים תלת־ממדיים. ל-Java 3D יש מנוע ממוטב המחשב את ההטלות ואת סדר ההטלות של האובייקטים למסך המחשב (תהליך הנקרא rendering) אך אפשר גם לשלוט בסדר הרינדור אך זה פחות מומלץ. כל האובייקטים הגאומטריים חיים בעולם ווירטואלי. ל- Java 3D יש מחלקה הנקראת VirutalUniverse שבעזרתו היא קושרת את כל האובייקטים, והעולם הווירטואלי מוטל על גבי צג המחשב. Java 3D מבוסס על מבני נתונים הנקרא גרף התרחשות (scene graph). זהו מבנה נתונים מכוון אשר פתוח, זאת אומרת אין אפשרות לחזור לצומת. כל צומת בגרף היא עצם. הגרף, בצורה כללית מתחלק לשני חלקים עיקריים: ענף התוכן (content branch graph) - ענף הכולל מחלקות הקשורות לתוכן העולם הווירטואלי. ענף הראייה (view branch graph) - ענף הכולל מחלקות שקשורות לאוריינטציה וזוויות המסתכל. כמו כן ישנם מחלקות בענף זה הקשורות להתקנים חיצוניים. כיום Java3D אינה חלק מ-JAVA 6 וצריך להתקינה בנפרד. אתר האינטרנט הרשמי של Java 3D (באנגלית) Java 3D באתר ג'אווה www.j3d.org סרטון המדגים עולם וירטואלי הנכתב ב http://www.youtube.com/watch?v=BGnhpg2iaRo Java3D