laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עליזה גור

עליזה גור (נולדה ב-1 באפריל 1940) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1960, לשעבר דוגמנית ושחקנית קולנוע. עליזה גור (במקור אליזיה גרוס) נולדה בחיפה. הוריה ברחו מגרמניה הנאצית והתיישבו בארץ ישראל המנדטורית, שם נולדו היא ואחיה. למדה פסיכולוגיה ושפות באוניברסיטת חיפה [דרושה הבהרה]. בשנת 1960 זכתה בתחרות מלכת היופי. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 1960 שנערכה באותה שנה בארצות הברית, והעפילה לשלב 15 המתמודדות הסופיות. בעקבות החשיפה שקיבלה בתחרות מיס יוניברס, ב-1963 שיחקה כנערת בונד משנית (בתפקיד בחורה צוענייה) בסרט "מרוסיה באהבה", מסדרת סרטי ג'יימס בונד. היא גילמה את מלכת היופי של פרו בסרט הבריטי "ג'ונגל היופי". כמו כן השתתפה בסרט "הרפתקאות בגן עדן" לצד אלביס פרסלי, בסרט "טרזן ונער הג'ונגל" לצד מיק הנרי וכן בעוד מספר סרטים. בתחילת שנות השמונים עברה להתגורר בלוס אנג'לס ואף כתבה מספר ספרים באנגלית. מדיה וקבצים בנושא עליזה גור בוויקישיתוף עליזה גור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שנות השישים-מלכות היופי כתבה מעיתון, אוגוסט 1960, הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פדריקו פאסיו

פדריקו חוליאן פאסיו (בספרדית: Federico Julián Fazio; נולד ב-17 במרץ 1987 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בסלרניטנה. פדריקו פאסיו החל לשחק בקבוצת פרו קאריל אואסטה מהליגה השנייה בארגנטינה, הוא התבלט בין היתר בשל גובהו (1.95 מטר) ומשחקו החסון. למרות גילו הצעיר היה פאסיו אחד השחקנים החשובים של הקבוצה. בינואר 2007 רכשה אותו סביליה תמורת 800 אלף אירו. השחקן צורף תחילה לקבוצת הבת של המועדון (שעלתה בסוף העונה לליגה השנייה) עד שיסדיר את דרכונו האיטלקי ושותף במקביל בחלק ממשחקיה של סביליה בגביע המלך הספרדי ובגביע אופ"א. בעונת 2007/2008 צורף פאסיו לסגל הקבוצה הבכירה ושותף במרבית משחקיה בתחילת העונה. ב-7 במאי 2008 כבש פאסיו את שער הבכורה שלו במדי סביליה כשכבש צמד בניצחון 0:3 על ראסינג סנטאנדר. 3 ימים לאחר מכן כבש פאסיו את שערו השלישי במדי הקבוצה בניצחון 0:2 בדרבי על ריאל בטיס. יכולתו הטובה במהלך עונת 2007/2008 הביאה את המועדון להאריך את חוזהו עד שנת 2013. בעונתו האחרונה במועדון זכה פאסיו עם סביליה בליגה האירופית, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון, בו ניצחה סביליה בדו-קרב פנדלים. ב-26 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג. ב-31 בינואר 2016 הושאל לסביליה עד לסוף העונה. ב-2 באוגוסט 2016 הושאל לעונה לרומא האיטלקית. ב-14 ביולי 2017 חתם פאסיו באופן קבוע ברומא. ב-29 בינואר 2022 חתם פאסיו לשנתיים וחצי בסלרניטנה. פאסיו שימש כקפטן בנבחרות הצעירות של ארגנטינה, הוא היה בהרכב הנבחרת הצעירה שזכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 במשחקים שנערכו ב-2007 בקנדה. הוא היה חלק מהסגל האולימפי של ארגנטינה אשר זכתה במדליית הזהב במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008). נבחרת ארגנטינה הצעירה גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2007 מדליית זהב - אולימפיאדת בייג'ינג (2008) סביליה גביע המלך הספרדי - 2006/2007 גביע אופ"א - 2006/2007 הסופר קאפ הספרדי - 2007 הליגה האירופית - 2014/2013, 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא פדריקו פאסיו בוויקישיתוף פדריקו פאסיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדריקו פאסיו, באתר Transfermarkt פדריקו פאסיו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פדריקו פאסיו, באתר Soccerway פדריקו פאסיו, באתר BDFutbol פדריקו פאסיו, באתר WorldFootball.net פדריקו פאסיו, באתר National Football Teams פדריקו פאסיו, באתר FootballDatabase.eu
ריברדאנס

ריברדאנס (באנגלית: Riverdance) הוא שמו של מופע תיאטרלי שהרקדנים בו הם רקדני סטפס אירי מסורתי, שהמיוחד בו הן תנועות הרגליים המהירות בזמן שהגוף והידיים נשארים קבועים. תחילתו של ריברדאנס בקטע הביניים (Interval Act) של אירוויזיון 1994. בעת ההכנות לאירוויזיון זה התבקש הרקדן מייקל פלטלי להכין קטע מחול שיבוצע בזמן ההפסקה שבין הופעות הזמרים המתחרים להצבעה וישולב בו הריקוד האירי המסורתי. פלטלי נכון לאתגר, גיבש קבוצת רקדנים והכין קטע. בביצוע זה באירוויזיון, הופיעה כסולנית לצידו של פלטלי רקדנית הסטפס ג'ין בטלר, גם היא, כפלטלי אמריקאית ממוצא אירי. היא גם הייתה שותפה להכנת הכוריאוגרפיה ליתר הרקדנים ביצירה. המוזיקה במופע באירוויזיון נוגנה על ידי מקהלת אנונה הקלטית, בפסקול שנכתב בידי ביל וילן. ההופעה באירוויזיון הייתה מוצלחת ביותר וזכתה לתשואות ומחיאות כפיים נלהבות באולם ולגלי אהדה רבים מחוצה לו. לאור ההצלחה, הוחלט ליצור מופע שלם, אשר יכתב בהשראת המחול האירי. כך נולדה להקת ריברדנס והמופע. האחראים להפקה ולבימוי היו ג'ון מק'ולגן ומויה דוהרטי, בעל ואשה, ואלו נעשו באולפנים בדבלין. בנובמבר 1994 נמכרו כרטיסים למופעה הראשון של הלהקה, שהוצג בתיאטרון פוינט ב-9 בפברואר 1995. המופע הועלה למשך חמישה שבועות והיה להצלחה ענקית. רבים מרקדני ההרכב שהופיע באירוויזיון הוסיפו לככב בלהקה בהופעותיה המאוחרות יותר של המופע. לאחר מספר הופעות ברחבי אירופה, ריברדאנס הופיעו באולם המוזיקה רדיו סיטי בניו יורק במרץ 1996, וזו הייתה ההופעה הראשונה בגבולות ארצות הברית. לרווחת המפיקים, המופע נחל הצלחה. המקהלה הקלטית אנונה עזבה את המופע בספטמבר אותה שנה. טרם תחילת הופעת הלהקה בלונדון, פרצו חילוקי דעות בין מייקל פלטלי למפיקי המופע. הרקדן האירי קולין דאן החליפו כרקדן ראשי והמשיך להופיע עד לעזיבתו ב-1998. ב-2000, הופיעה הלהקה בברודוויי בתיאטרון גרשווין למשך שנה, בביצוע מופע חדש ובכיכובם של הזמר האירי בריאן קנדי והזמרת האפריקנית ציידי דה-לוקה. המופע באירוויזיון 1994 נחשב עד היום על ידי רבים כקטע המעבר הטוב ביותר אי-פעם בתולדות האירוויזיון. ככזה, הועלה הקטע גם טרם פרסום תוצאות ההצבעה של מופע שיר היובל באירוויזיון, אם כי באירוע זה, הוא בוצע על ידי להקת רקדנים שונה מזו שהופיעה במקור. נכון להיום, להקת ריברדאנס ממשיכה להופיע ברחבי העולם, אם כי בפורמט מופע מצומצם ובאזורים קטנים יותר מאשר עד עתה. בניגוד לתחילתה של הלהקה, בה הופיעו 32 רקדנים, כעת מועלה המופע על ידי כמה קבוצות המונות כ-20 רקדנים וזאת, על מספר במות, במקומות שונים במקביל. בין היתר הועלה המופע של הלהקה באופן קבוע, מספר פעמים ביום, בחלק מפארקי השעשועים של דיסני. הכניסה אליו, אגב, הייתה בחינם לכל באי הפארקים. מדיה וקבצים בנושא ריברדאנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריברדאנס "ריברדאנס, ההופעה בניו יורק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קטעי וידאו מהמופע רות אשל, "ריברדאנס" - מופת אירי גבוה וזקוף, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2011
מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית

מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית (באנגלית: Whitney Museum of American Art) או בקיצור "הוויטני" (the Whitney) הוא מוזיאון אמריקאי לאמנות מודרנית ואמנות עכשווית הממוקם בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. האוסף הקבוע של המוזיאון מכיל למעלה מ-12,000 יצירות אמנות מודרנית במדיות שונות. מדי שנתיים נערכת במוזיאון ביאנלה המציגה אמנות מודרנית של אמנים אמריקאים. מוזיאון ויטני נוסד בשנת 1931 על ידי גרטרוד ואנדרבילט ויטני, פסלת ואספנית אמנות בהתבסס על אוספים של אמנים אמריקאים שהציגה החל משנת 1918. בשנת 1929 כלל האוסף 700 יצירות אמנות מודרנית. ויטני הציעה את האוסף למוזיאון המטרופוליטן לאמנות אולם המטרופוליטן סירב להצעה. בעקבות הסירוב החליטה ויטני לייסד מוזיאון בעצמה על מנת להציג את האוסף. בתה של ויטני, פלורה פיין ויטני, שימשה אוצרת המוזיאון בעת הקמתו, סגנית נשיאת המוזיאון, ובין השנים 1942–1974 שימשה כנשיאת המוזיאון ויו"ר הנהלת המוזיאון. בין 1974 ועד מותה של פלורה פיין ויטני בשנת 1986 שימשה כיושבת ראש של כבוד של המוזיאון. בתה של פלורה פיין ויטני (ונכדתה של גרטרוד ואנדרבילט ויטני), פלורה מילר בידל, שימשה כנשיאת המוזיאון בין 1974 ועד 1985. בשנת 1966 עבר המוזיאון לשדרת מדיסון באזור האיסט סייד העליון של האי מנהטן. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים מרסל ברור והמילטון פ. סמית' ונבנה בין השנים 1963–1966. המבנה בנוי בסגנון ברוטליסטי מודרני, השונה ממבני האזור. בשנת 2015 עבר המוזיאון למשכן חדש, בתכנון רנצו פיאנו, בהיי ליין. המוזיאון מציג ציורים, איורים, הדפסים, פסלים, יצירות וידאו וצילום. אוסף המוזיאון מכיל למעלה מ-12,000 יצירות של אמנם אמריקאים רבים ובהם אלכסנדר קלדר, אנדי וורהול, ג'ספר ג'ונס, נוקס מרטין, קית' הארינג, ג'קסון פולוק, וילם דה קונינג, רות אסאווה, אלסי דריגס, ברנרד רדר, ואליד בשטי ואדוארד הופר. הביאנלה של ויטני מדיה וקבצים בנושא מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ברשת החברתית LinkedIn מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פורטל ויטני לאמנות ברשת רות בונדי, אמנות בקצב מזורז, דבר, 3 במרץ 1967 ברק פליסקין, וויטני על ההדסון: האם הבניין החדש של מוזיאון Whitney טוב מקודמו?, באתר Xnet‏, 2 ביוני 2015
מזרח אנגליה (אזור מנהלי)

אזור מזרחה של אנגליה (באנגלית: East of England) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. האזור הוגדר רשמית בשנת 1994 לצרכים מנהליים וסטטיסטיים וכולל את המחוזות הטקסיים של אסקס, הרטפורדשייר, בדפורדשייר, קיימברידג'שייר, נורפוק וסאפוק. באזור מתגוררים כ- 5,388,140 תושבים (מפקד משנת 2001). אזור מזרח אנגליה כולל את המחוזות הבאים: האספה האזורית של מזרח אנגליה מתאמת את הפעולה בין המועצות המקומיות השונות באזור. האספה ממוקמת בפלמפטון. באזור הרטפורדשייר מצויות הנהלות מקומיות (ההנהלות של החברות בממלכה המאוחדת) לדוגמה, באזור ווטפורד רבתי מצויות הנהלות החברות טוטל אייל, חברת הבנייה סקאנסקה, חברות השיווק TK Maxx, Costco, סניו, קנווד, ובקו, כמו כן ההנהלה האירופאית של קבוצות המלונות הילטון ושל נסטלה; באלסטרי נמצאים אולפני איסטרי בהם צולמו חלק מסצנות הסרט מלחמות הכוכבים; בהמל המפסטד מצויה ההנהלה המקומית של קודאק ובצ'סנט ההנהלה המקומית של טסקו ובולווין נמצאת הנהלה המקומית של זירוקס. כלכלת המחוזות נורפוק, קיימברידג'שייר וסאפק מתבססת בעיקרה על חקלאות מסורתית. בעיר קיימברידג' נמצאת אוניברסיטת קיימברידג' הידועה וכן אוניברסיטת אנגליה ראסקין. בעיר נוריץ' ממוקמת אוניברסיטת מזרח אנגליה ובעיר האטפילד ממוקמת אוניברסיטת הרטפורדשייר. אזור BBC מזרח של רשת ה-BBC ממוקם בנוריץ' ומפעיל משם את התוכניות המקומיות עבור מזרח אנגליה. לרשת ה-BBC תחנות רדיו מקומיות בנורפוק, סאפוק, אזור "שלושת המחוזות", קיימברידג'שייר ואסקס. באזור תחנות רדיו רבות נוספות ובהן: Kiss 105-108, Q103 Cambridge, "החוף" (The Beach), לווסטוף, SGR-FM הפועלת מאיפסוויץ', 96.9 Chiltern FM הפועלת מברדפורד, 97.6 Chiltern FM הפועלת מלוטון, Mercury 96.6 הפועלת מסנט אולבנס, רדיו ברודלנד, 99.9 Radio Norwich, KL.FM 96.7, Hereward FM, Lite FM 106.8, SGR Colchester ו-Essex FM. בין העיתונים המקומיים היוצאים לאור באזור ניתן למנות את חדשות הערב של נוריץ', חדשות הערב של קיימברידג', ה-Evening Gazette של אסקס, ה-Evening Star של איפסוויץ', ה-Eastern Daily Press וה-East Anglian Daily Times. מועצות מזרח אנגליה מזרח אנגליה במשרד הסטטיסטיקה הלאומית של הממלכה המאוחדת משרדי ממשלת בריטניה המטפלים במזרח אנגליה סוכנות הפיתוח למזרח אנגליה מדריך מבקרים למזרח אנגליה האספה הלאומית של אזור מזרח אנגליה
ניקול הלפרין

ניקול הלפרין (נולדה ב-31 בינואר 1970) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1989, דוגמנית ושחקנית ישראלית. ניקול הלפרין נולדה בארצות הברית ובגיל 4 עלתה לישראל עם אביה והתגוררה בבאר שבע, אמה נשארה לגור בלוס אנג'לס. היא למדה בבית ספר תיכון מקיף ג' ומגיל 15 השתתפה בקבוצת הכדורעף של אס"א באר שבע ובנבחרת הנשים של ישראל. בשנת 1988 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל התחזוקה. בפברואר 1989 זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל, ובמאי אותה השנה השתתפה בתחרות מיס תבל 1989, שנערכה בעיר קנקון במקסיקו, והגיעה למקום ה-11 בתחרות. בינואר 1990 התחתנה עם איש העסקים רוני מאנה ולהם בן ובת. בשנת 2003 התגרשו השניים, בהליכי גירושים מתוקשרים, לאחר שמאנה טען שנקלע לקשיים כלכליים, והגיש בקשה לפשיטת רגל והקפאת הליכים נגדו. השתתפה בכמה פרקים בסדרות הטלוויזיה רמת אביב גימל וכסף קטלני. בשנת 2003 החלה לעבוד כיועצת יופי ברשת האסתטיקה "פרופורציה", ובאותה שנה הייתה שופטת בתחרות "טופ מודל 2003". בשנת 2004 נישאה בשנית לעופר לוי, איש שב"כ. נולדו להם שני בנים. בשנת 2006 פתחה מכון קוסמטיקה בכיכר המדינה בתל אביב. הלפרין הופיעה בפרסומות לגוטקס ועבדה תקופה כדוגמנית בניו יורק. בשנת 2008 נבחרה לשמש כפרזנטורית של חברת הקוסמטיקה מעבדות ג'יג'י. בשנת 2014 עברה להתגורר בארצות הברית, בעקבות עבודתו של בעלה, והחלה לעבוד כמתווכת נדל"ן. ניקול הלפרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מתי כהן, אף מילה על דוגמנות, חדשות, 26 במרץ 1993 - ריאיון אסי טוחן, ניקול הלפרין: "רוני תמיד העדיף את שרה וביבי עליי", באתר ynet, 22 באפריל 2024 אמיר פלג, מיכל קדם, "צלצלתי לאמא בארה״ב ובישרתי: אני מיס יזראל", חדשות, 23 בפברואר 1989 גבי ניצן, מס' 17, מוכשרת בהבלטות, חדשות, 22 בפברואר 1989 רויטרס, מיס הולנד הוכתרה במקסיקו כ"מיס יוניברס", חדשות, 25 במאי 1989 בתיה פלדמן, "הרבה בנות יבכו הערב", חדשות, 24 בינואר 1990 יצחק דנון, ‏ניקול הלפרין: בקשתו של רוני מאנה לפשיטת רגל - פיקציה שנועדה להבריח רכוש, באתר גלובס, 12 במרץ 2002 יצחק דנון, ‏רוני מאנה לביהמ"ש: טענת אשתי שיש לי 6 מיליון דולר - פרי דמיונה, באתר גלובס, 15 באפריל 2002 יצחק דנון, ‏רוני מאנה מבקש לדחות את עתירת רעייתו ניקול הלפרין נגד המשך הצו לכינוס נכסיו, באתר גלובס, 13 בינואר 2003 שרונה אבנרי, עניין של פרופורציה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2003 איציק בירן, בסימן חתונות, באתר ynet, 18 בפברואר 2004 חתונת ניקול, באתר ynet, 11 בפברואר 2004 אורית מרלין-רוזנצוייג, 70 שנה ל"לאשה": לאן נעלמה מלכת היופי לשעבר ניקול הלפרין?, באתר Xnet‏, 14 בספטמבר 2014 ניקול הלפרין תהיה הפנים של GIGI, באתר גלובס, 23 במרץ 2008
ילנה ראלף

ילנה סרגייבנה ראלף (באוקראינית: Елена Сергеевна Ральф; נולדה ב-27 בנובמבר 1983) היא דוגמנית ישראלית ומלכת היופי של ישראל לשנת 2005. ילנה ראלף נולדה באוקראינה הסובייטית לאירינה שנפטרה מסרטן ב-2019 בגיל 62 ולסרגיי שמת מדום לב ב-2011. היא עלתה לישראל לבדה בשנת 2001, בגיל 18. ראלף השתכנה ברמת גן והחלה ללמוד עברית. בשנת 2005 זכתה ראלף בתחרות מלכת היופי ובתחרות מיס תבל זכתה במקום השישי. לאחר התחרות החלה ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן גם ניהול ומדע המדינה באוניברסיטה הפתוחה. במקביל, שימשה ראלף כפרזנטורית של חברת הקוסמטיקה "סבוקאלם" והשתתפה בקמפיינים רבים, בהם של החברות "אינטימה", "לוריאל", "וולה", "לה סיירה מילאנו " ו"נאף נאף". ראלף שותפה ומעצבת בחברת תכשיטי היוקרה בבורסה ליהלומים "ראלף" (Ralph). כמו כן, היא מתנדבת בסוכנות היהודית ובקרן היסוד ואוספת תרומות לישראל באמצעות ארגון איחוד הקהילות היהודיות (UJC), ראלף לקחה חלק בתחרות "מלכת היופי של העלייה" שנערכה בערוץ הראשון. ראלף רשומה בסוכנות הדוגמנות הבינלאומית "Women". בתחילת 2009 היא לוהקה לצד לירן כוהנר לתוכנית המציאות "המירוץ למיליון". שתיהן הודחו ראשונות. מדיה וקבצים בנושא ילנה ראלף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ילנה ראלף ילנה ראלף, באתר מגזין "יופי" לאשה, מועמדת מס' 16: ילנה ראלף, באתר ynet, 28 בפברואר 2005 מיס יוניברס: נציגת קנדה, באתר ynet, 31 במאי 2005 ילנה ראלף, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת המלוכה היוונית

משפחת המלוכה היוונית מהווה ענף של בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג של בית אולדנבורג העתיקה, ששלטה בארצות סקנדינביה במשך מאות שנים. המונרך הראשון של יוון משושלת זו היה גאורגיוס הראשון, בנו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו המלכה הייתה אולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, נכדתו של הצאר הרוסי ניקולאי הראשון. כצאצאי המונרכיה הדנית חברי בית המלוכה היווני נקראים "נסיכי יוון ודנמרק". המשפחה עלתה לכס המלוכה היווני לאחר שהמלך אותון, הראשון ממלכי יוון המודרנית שהיה חבר בית ויטלסבאך הבווארי, התיר לבריטניה וצרפת להשתלט על נמל פיראוס בזמן מלחמת קרים (1853-1856), משום שהמעצמות הגדולות רצו למנוע שיתוף פעולה בין יוון לרוסיה. כניעה זו גרמה לצבא היווני להדיח את אותון בהפיכה צבאית בשנת 1862, והמלך והמלכה שבו לבוואריה על גבי ספינת מלחמה בריטית. במשאל שנערך ב-1862 בחרו היוונים את אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה כמלך החדש שלהם, אך מועמדותו נדחתה על ידי המעצמות הגדולות, שסירבו לאפשר לאחד מחברי משפחות המלוכה שלהם לעלות לשלטון היווני. נעשה חיפוש אחר מועמדים אחרים ולבסוף ראשי הצבא היווני הציעו את הכתר היווני לנסיך וילהלם מבית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בית המלוכה הדני, והוא הוכתר כגאורגיוס הראשון, מלך היוונים בשנת 1863. צאצאיו של גאורגיוס הראשון מלכו ביוון עד שנת 1974, אולם המלוכה לא הייתה רצופה ונקטעה פעמים רבות בשל אירועים שהשפיעו רבות על ההיסטוריה היוונית, כמו מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, מלחמת העולם הראשונה והשנייה, מלחמת אזרחים ולבסוף שלטון החונטה הצבאית שהביא להפלת המונרכיה והכרזתה המחודשת של הרפובליקה ביוון. הממשלה הנבחרת ביוון הופלה ב-21 באפריל 1967 על ידי קבוצת קצינים שהונהגה על ידי הקולונל גאורגיוס פאפאדופולוס. הקצינים המהפכנים ייסדו משטר דיקטטורי צבאי שכונה בשם משטר הקולונלים והכריחו את המלך קונסטנטינוס השני להכיר בו כמשטר לגיטימי. בדצמבר של אותה השנה המלך ניסה להפיל את המשטר הצבאי אך נכשל, והוא ומשפחתו נאלצו לצאת לגלות ברומא. לאחר הפלת הדיקטטורה הצבאית בשנת 1974 נערך ביוון משאל עם בו קבעו 70 אחוזים מתושבי המדינה כי הם מעוניינים בביטול המונרכיה. כל חברי משפחת המלוכה היוונית גרים כיום מחוץ ליוון. אן-מארי מתגוררת יחד עם ילדיה בלונדון. הם עדיין רשאים להחזיק בתאריהם אך הם אינם מייצגים את יוון בשום צורה. כצאצאיו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק הם רשאים לייצג את ממלכת דנמרק. חברי בית המלוכה היווני כיום הם: סופיה מרגריטה, נסיכת יוון ודנמרק (1938) - בתו הבכורה של פאולוס, מלך היוונים. נישאה לחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. אן-מארי, נסיכת דנמרק מלכת יוון לשעבר (1946) - בתו של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ונכדתו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה אלקסיה, נסיכת יוון ודנמרק (1965) פבלוס, נסיך הכתר של יוון (1967) - נישא למארי-שנטל מילר. לזוג חמישה ילדים: מריה אולימפיה, נסיכת יוון ודנמרק (1996) קונסטנדינוס אלקסיוס, נסיך יוון ודנמרק (1998) אכילס אנדראס, נסיך יוון ודנמרק (2000) אודיסיאס קימון, נסיך יוון ודנמרק (2004) אריסטידיס סטברוס, נולד ב-29 ביוני 2008 ניקולאס, נסיך יוון ודנמרק (1969) תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק (1983) פיליפוס, נסיך יוון ודנמרק (1986) איריני, נסיכת יוון ודנמרק (1942) - בת הזקונים של פאולוס, מלך היוונים. מדיה וקבצים בנושא משפחת המלוכה היוונית בוויקישיתוף
דורית ילינק

דורית ילינק (פרידמן) (נולדה ב-1958) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1978 ודוגמנית מסלול. ילינק נולדה וגדלה בבת גלים שבחיפה. בגיל 19 זכתה בתחרות מלכת היופי ועלתה לשלב חצי הגמר (12 המועמדות הסופיות) בתחרות מיס תבל 1978 שנערכה במקסיקו, מי שהמליץ עליה היה החבר שלה ושנתיים אחרי התחרות נישאו השניים ולהם חמישה ילדים, ב-1997 שימשה כשופטת בתחרות מלכת היופי. בתה השנייה ליאור פרידמן זכתה בשנת 2003 בתחרות "נערת השנה" של מעריב לנוער. ילינק החלה לדגמן רק בגיל 25 והייתה לדוגמנית מסלול מבוקשת, ב-1990 ייצגה את ישראל בתחרות "אשת העולם" בהונג קונג, תחרות בה מיוצגות נשים עם קריירה, משפחה והופעה מרשימה, היא בוגרת תואר ראשון במדעי המדינה ולאחר מכן למדה רפואה אלטרנטיבית ועבדה תקופה עם בעלה בעסק המשפחתי לציוד סלולרי, היא עובדת כמנחת קבוצות במכון אדלר. מדיה וקבצים בנושא דורית ילינק בוויקישיתוף שנות השבעים-מלכות היופי ברוריה אבידן-בריר ודליה בן-ארי, "לאשה", יותר מצסק"א, כמעט כמו אנטבה, באתר ynet, 1 בפברואר 2001 כתבה על דורית ילינק בסוכנות הידיעות היהודית ישראל:מדינה שרשמה דפים מעניינים בהיסטוריה של מיס תבל תמונת דוגמנות של דורית ילינק כתבה על ילינק בביטאון חיל האוויר מיס תבל ישראל אדר ריכטר‏, מי האמא ומי הבת?, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2004 ליאורה הכהן, אשת העולם מודל 90', מעריב, 7 בפברואר 1990 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאנה קלמן

יאנה קלמן (נולדה ב-18 במאי 1974) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1995. יאנה קלמן נולדה בסיביר שברוסיה הסובייטית דאז. היא אחות בהכשרתה. בגיל 18 עלתה לישראל יחד עם אביה והתקבלה לעבוד במחלקה האונקולוגית במרכז הרפואי תל אביב. בשנת 1995 זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל, לפני סגניתה מירי בוהדנה. עבדה כדוגמנית מסלול וצילום. הגישה תוכנית אקטואליה בשפה הרוסית בערוץ 33, היום עובדת כאחות חדר ניתוח. בשנת 2006 עברה קלמן ניתוח להוצאת גידול ממוחה. קלמן השתתפה בתוכנית הטלוויזיה הישרדות איי קמרינס שעלתה לשידור בפברואר 2011. היא הגיעה לשבט המאוחד והייתה המודחת ה-13 והמושבעת הרביעית. קלמן נשואה לדור זילברג, עורך דין וד"ר לנוירוכירורגיה, בנו של הבמאי יואל זילברג, ולהם שתי בנות ובן, אחת הבנות היא השחקנית אלכס זילברג, הבת השנייה היא סטפני זילברג, והבן אדם זילברג. יאנה קלמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שנות התשעים-מלכות היופי אריאלה איילון, מלכת היופי לשעבר יאנה קלמן: פתאום גידול בראש, באתר ynet, 13 במרץ 2006
פנורמה

האם התכוונתם ל... מילה לועזית שפירושה נוף או נקודת תצפית צילום פנורמי – תמונה מאוזנת וארוכה, בדומה למראה הנשקף מהעין האנושית צילום שיניים פנורמי - צילום פנורמי בשימוש רפואת שיניים חופש הפנורמה (אנ') – מושג בזכויות יוצרים שדן בחופש לפרסם צילומים של אתרים ויצירות המופיעות בשטח ציבורי באופן קבוע "פנורמה" – מותג של רשת מלונות דן מגדלי פנורמה – זוג גורדי שחקים הממוקמים במרכז הכרמל בחיפה פסאז' דה פנורמה – פסאז' היסטורי ברובע השני של פריז "פנורמה ספיישל" – פרס בחירת הקהל המוענק מדי שנה בפסטיבל ברלין פנורמה (עיתון) – עיתון ערבי ישראלי פנורמה סופטוור – חברת תוכנה המתמחה בתחום הבינה העסקית
יאנה חודריקר-כנפו

יאנה חודריקר-כנפו (נולדה ב- 22 בדצמבר 1972) היא דוגמנית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1993, מגשרת וכתבת. יאנה חודריקר נולדה בקייב שבאוקראינה הסובייטית. לאחר שסיימה את לימודי התיכון בהצטיינות בגיל 16 וזכתה במדליית זהב על הישגיה בלימודים, המשיכה ללמוד באוניברסיטת קייב במגמת כימיה. בגיל 18 עלתה לישראל ובאותה שנה, התקבלה ללימודי מדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנתיים, בגיל 20, זכתה בתחרות מלכת היופי, וייצגה את ישראל ברחבי העולם. לאחר הזכייה, המשיכה חודריקר את לימודיה וסיימה בהצטיינות תואר ראשון במדעי החברה. בשנת 1997 נבחרה לככב במסע פרסום עולמי עבור חברת התכשיטים "H. Stern" וייצגה את החברה בישראל ובעולם. בשנה זאת גם השתתפה בסרט הטלוויזיה הבלשי "מותה של רקדנית הדיסקו" בבימוי אמנון וינר, לצד שלמה בראבא. בשנת 1999 שיתפה פעולה עם חברה-לחיים, הדוגמן-לשעבר יעקב (קובי) כנפו, כלוביסטים למען מפלגת "ישראל ביתנו". המפלגה זכתה אז ב-4 מנדטים. שנה אחר-כך, נישאה לכנפו. בשנת 2002 החלה את עבודתה ברכבת ישראל כמנהלת שיווק ופרסום, עם התמחות במגזר העולים. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה במקום הרביעי במפלגת "חרות - התנועה הלאומית". בשנת 2008 סיימה בהצטיינות תואר שני במדיניות ציבורית וגישור באוניברסיטת תל אביב. ב-2012 התחילה לכתוב בלוג באתר Xnet, בו היא מתמקדת בנושאי חינוך. חודריקר-כנפו נשואה ואם לשלושה. מתגוררת ברחובות. יאנה חודריקר-כנפו, ברשת החברתית פייסבוק יאנה חודריקר בכתבה על מלכות היופי בשנות ה-90, באתר ynet לימור סימון, יאנה חודריקר, פעם מלכת יופי, היום פעילת ציבור, באתר mynet‏ רחובות, 22 במרץ 2012 יאנה חודריקר-כנפו, אנסטסיה, העולים לא חשוכים, באתר ynet, 26 ביוני 2012 יאנה חודריקר-כנפו, החינוך הרוסי הנוקשה רוצח יצירתיות? באמת?, באתר Xnet‏, 4 במרץ 2014 יאנה חודריקר-כנפו, שר החינוך נפתלי בנט, בטל את רפורמת ההתאמות ללקויי למידה, באתר Xnet‏, 13 במאי 2015 חודריקר-כנפו אני לא חושבת כמו אנסטסיה, סרטון באתר יוטיוב חודריקר-כנפו "גורו של חינוך", סרטון באתר יוטיוב יאנה חודריקר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "מותה של רקדנית דיסקו", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דב בר-ניר

דב בר-ניר (3 בדצמבר 1911 – 7 במאי 2000) היה פובליציסט ואיש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת הראשונה. נולד בשם ברנארד זילברשץ בשנת 1911 בבריסל שבבלגיה. בנעוריו היה ממייסדי תנועת "השומר הצעיר" במדינה. למד מדעי החברה באוניברסיטת שטרסבורג, ולאחר מכן עלה לארץ ישראל, בשנת 1932. בשנים 1932–1956 היה בר-ניר חבר קיבוץ עין החורש, והחל בפעילות ציבורית במפלגת השומר הצעיר ובליגה הסוציאליסטית ומאוחר יותר במפ"ם. בין תפקידיו באותה תקופה: מזכיר מפלגת פועלים השומר הצעיר (1946–1948), חבר הכנסת הראשונה (1949–1951) ומזכיר מרכז מפ"ם (1951–1953). לאחר מכן, בשנים 1957–1960, היה מזכיר הברית העולמית של מפ"ם. במהלך כהונתו בכנסת, ממנה פרש מרצונו, היה חבר ועדת הכנסת וועדת החוקה, חוק ומשפט. היה עיתונאי במקצועו ובעל דוקטורט. במשך שנים רבות כתב ביקורת תיאטרון והיה בעל טור פובליציסטי בעיתון על המשמר. בשנת 1968 הצטרף לתנועה לשלום וביטחון, שהייתה תנועה פוליטית מהראשונות שקראו לנסיגה מהשטחים ולהכרה בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלסטיני ולהקמת ישות פלסטינית עצמאית לצד ישראל. התנועה הוקמה על ידי קבוצת מרצים באוניברסיטאות ופעילים ממפלגות השמאל ועמד בראשה פרופ' יהושע אריאלי. זכה בפרס סוקולוב לעיתונאות (פרס כבוד) בשנת 1993. זרמים באמנות המודרנית (1954). מז'בוטינסקי עד בגין - דיוקנה של תנועה (1982). Le politicide: Un homme de gauche israélien répond à la gauche internationale פוטיסיליד - סוציאליסט ישראלי עונה לסוציאליסט מחו"ל (בצרפתית, 1970). העימות:בן-גוריון והרוויזיוניזם (1987). דעות עושות דרכן (1996). דב בר-ניר, החומה ופריצתה, על המשמר, 23 באוקטובר 1959 דב בר-ניר, קומדיות מאלפות, על המשמר, 20 בדצמבר 1963 דב בר-ניר, תיאטרון אכזר - ויקטור ב"אהל", על המשמר, 14 באוגוסט 1964 דב בר-ניר, "הוא הלך בשדות", על המשמר, 9 בספטמבר 1966 דב בר-ניר, הרהורים על השלום, על המשמר, 14 ביולי 1967 דב בר-ניר, באתר הכנסת דב בר-ניר, באתר כנסת פתוחה הוועדה המדינית של מפ"ם תדון היום בעמדה כלפי "התנועה לשלום ובטחון", דבר, 21 באפריל 1971 התנועה לשלום וביטחון מרחיבה פעולותיה, דבר, 3 בינואר 1969 קוראים למנוע התנחלות בחברון, דבר, 26 במרץ 1970 אשר מניב, להפעיל עליהם "לחץ", מעריב, 24 בדצמבר 1982 ספר ישראלי מכוון לשמאל האירופי, מעריב, 30 באוקטובר 1970
דפניס

{{במיתולוגיה היוונית דפניס או דפני (ביוונית: Δάφνις - Δάφνι - עלה דפנה) היה בנם של הרמס ונימפה מסיציליה. הוא ננטש בילדותו על ידי אמו וגדל על ידי רועה צאן. בנערותו הפך יפה תואר ונחשק על ידי נשים וגברים כאחד. מסופר כי אפילו אפולו חשק בו. על פי המסופר במיתולוגיה, דפניס היה רועה צאן שהתאהבה בו הניאדה נומיה אולם הוא לא שמר לה אמונים, והתאהב באל פאן אשר לימד אותו לנגן בחליל פאן (או, לפי ה-Varia Historia התאהב באל הרמס, ולא היה בנו). המיתולוגיה מספרת שהנימפה נומיה, כנקמה, הפכה אותו לאבן. מדיה וקבצים בנושא דפניס בוויקישיתוף פאן ודפניס דפניס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.