laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שירים לאוהבים

"שירים לאוהבים" הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמר הישראלי בני אל. את האלבום הוציאה בשנת 1999 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליטור. כולל שירים של היוצרים אהוד מנור, נתן יונתן, נחום היימן, דודו ברק, רחל שפירא, איזי מן, ועידית חכמוביץ. זהו האלבום הראשון שסימן את דעיכת קריירתו של הזמר. שירים לאוהבים, קיוב איי. אל.
קלווין קיפטום

קלווין קיפטום צ'ריוט (באנגלית: Kelvin Kiptum Cheruiyot;‏ 2 בדצמבר 1999 – 11 בפברואר 2024) היה רץ קנייתי שיאן העולם בריצת מרתון. אלוף מרתון לונדון (2023), מרתון שיקגו (2023) ומרתון ולנסיה (2022). ב-2023 נבחר לאתלט השנה בעולם. סיים במקום שישי בחצי מרתון ולנסיה. מרתון הבכורה של קיפטום נערך בוולנסיה, ספרד ב-4 בדצמבר 2022 בשיא תחרות חדש של 2:01:53 דקות והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים. בחצי השני של הריצה קבע תוצאה של 60:15 דקות, המהיר בהיסטוריה. במרתון לונדון שנערך ב-23 באפריל 2023 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:01:25 שעות, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים, 16 שניות איטי משיא העולם של בן ארצו אליוד קיפצ'וגה (2:01:09 שעות), לפני בן ארצו ג'פרי קמוורור (2:04:23 שעות) ואלוף העולם טמיראט טולה מאתיופיה (2:04:59 שעות). בחצי השני של הריצה קבע תוצאה של 59:45 דקות, המהיר בהיסטוריה. במרתון שיקגו שנערך ב-8 באוקטובר אותה שנה זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 2:00:35 שעות, שיפור לשיא בן השנה של אליוד קיפצ'וגה, לפני בן ארצו בנסון קיפרוטו (2:04:02 שעות) ובאשיר עבדי מבגליה (2:04:32 שעות). היה חבר בקבוצת האתלטיקה 'גולאזו'. ב-11 בפברואר 2024 נהרגו קיפטום ומאמנו בתאונת דרכים בקניה. חצי מרתון: 58:42 דקות (2020) ריצת מרתון: 2:00:35 שעות (2023), שיא עולם מדיה וקבצים בנושא קלווין קיפטום בוויקישיתוף קלווין קיפטום, ברשת החברתית פייסבוק קלווין קיפטום, ברשת החברתית אינסטגרם קלווין קיפטום, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית קלווין קיפטום, באתר Track and Field (גברים) אמיר ענבר, קלווין קיפטום הותיר "מורשת עצומה" בזמן קצר. קצר מדי, באתר הארץ, 12 בפברואר 2024 רויטרס, "נוח על משכבך בשלום, אלוף": הלם ממותו הטראגי של שיאן העולם במרתון, באתר ynet, 12 בפברואר 2024 אבינעם פורת, קלווין קיפטום שבר את שיא העולם במרתון, באתר ynet, 8 באוקטובר 2023 World marathon record holder Kelvin Kiptum and his coach die in an accident בחשבון הטוויטר של The Standard Digital,‏ 11 בפברואר 2024 (באנגלית)
המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים

המכללה האוניברסיטאית למדעים יישומיים (בערבית: الكلية الجامعية للعلوم التطبيقية, באנגלית: University College of Applied Sciences ובקיצור UCAS) היא מוסד להשכלה גבוהה בעזה, שנוסד בשנת 1998. במכללה כ-60 מגמות לימוד לתואר ראשון בתחומי ההנדסה, מדעי הבריאות, טכנולוגיה, מנהל עסקים, חינוך ומדעי הרוח, ולומדים בה כ-8,000 סטודנטים וסטודנטיות. בנוסף למסלולי תואר ראשון מתקיימים במכללה קורסים מקצועיים קצרים יותר, הנמשכים שנה או שנתיים. במכללה פועלת גם חממה טכנולוגית למיזמי סטארט-אפ התומכת ביזמים מרצועת עזה. החממה ממומנת מתרומות, ללא מטרות רווח. המכללה נוסדה בשנת 1998 כיוזמה של משרד החינוך ברשות הפלסטינית. בשנת 2007 הפכה למכללה אוניברסיטאית. באותה שנה נפתחה שלוחה של המכללה בח'אן יונס. המכללה מעניקה מספר סוגים של מלגות וסיוע כלכלי לסטודנטים. בין השאר מוענקות מלגות לסטודנטים מצטיינים, בוגרי תיכון מצטיינים, סטודנטים שהצטיינו בשינון הקוראן, אנשים עם מוגבלות מוטורית או לקות ראייה, בני זוג וצאצאים של מחבלים, ילדי אסירים ביטחוניים ונפגעי מבצע צוק איתן. למכללה פרויקטים רבים בהם היא משתפת פעולה עם אוניברסיטאות רבות בעולם, בהן אוניברסיטת מלאיה וכן אוניברסיטאות באיטליה, דרום אפריקה, טורקיה, מצרים, מרוקו, ספרד ועיראק. מדיה וקבצים בנושא המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים, ברשת החברתית פייסבוק המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המכללה האוניברסיטאית למדעים שימושיים, ברשת החברתית אינסטגרם
ניקולאי פוטאפוב

ניקולאי מיכאילוביץ' פוטאפוב (ברוסית: Николай Михайлович Потапов;‏ 12 ביולי 1874 – 2 בפברואר 1946) היה גנרל רוסי אשר שרת בצבא האימפריה הרוסית ובצבא האדום. שימש למשך תקופה קצרה כראש המטה הכללי של הצבא האדום. פוטאפוב נולד במוסקבה ב-12 ביולי 1874. הוא למד בגימנסיה צבאית במוסקבה, וב-1888 סיים את לימודיו והחל ללמוד בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי, וב-1891 החל לשרת כלוטננט בבריגדת התותחנים ה-3 של המשמר. לאחר מכן החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי ניקולייב, אותה סיים ב-1897. הוא שרת בדיוויזיה ה-38 ולאחר מכן במחוז הצבאי ורשה. ב-1901 הוא נשלח לווינה כנספח צבאי. ב-1903 הוא עבר לשמש כנספח צבאי במונטנגרו. ב-1912 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. בין 1913–1914 היה נציג רוסיה בוועדה בינלאומית שקבעה את גבולות אלבניה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נותר במונטנגרו כנציג הצבא הרוסי במדינה. ב-1916 הוא חזר לרוסיה ומונה לראש מחלקת הפינוי במטה הכללי. בעקבות מהפכת אוקטובר מונה פוטאפוב (שהיה נאמן לשלטון הבולשביקי) לראש המטה הכללי הרוסי. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 1918. לאחר מכן שימש כחבר במועצה הצבאית העליונה. בין 1921–1922 הוא שימש כעוזר הממונה על הווסבובוך (אימונים צבאיים לאזרחים). לאחר מכן שימש כמומחה לצרפתית באקדמיה הצבאית של הצבא האדום. במקביל, השתתף ב"מבצע אמון" - מבצע מיוחד של הג.פ.או. שבמסגרתו הקימו פוטאפוב וקצינים נוספים ארגון מונרכיסטי מזויף בשם "האיחוד המונרכיסטי של מרכז רוסיה" במטרה למשוך וללכוד מונרכיסטים אמתיים. למרות קשריו הקרובים עם צמרת השלטון, פוטאפוב סירב בנימוס אך בתוקף להצטרף למפלגה הקומוניסטית. ב מאי1938 פרש מהשירות הצבאי. התגורר במוסקבה, שם מת 2 בפברואר 1946. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה מדיה וקבצים בנושא ניקולאי פוטאפוב בוויקישיתוף ניקולאי פוטאפוב באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה ניקולאי פוטאפוב באתר משרד ההגנה הרוסי
המכללה הטכנית פלסטין

המכללה הטכנית פלסטין (בערבית: كلية فلسطين التقنية) היא מכללה אוניברסיטאית ברצועת עזה. הקמפוס הראשי ממוקם בדיר אל-בלח, ושלוחה נוספת נמצאת בצפון העיר עזה. במכללה 20 מגמות ללימודי תעודה ו-8 מגמות ללימודי תואר ראשון. המכללה הוקמה בשנת 1992 ולומדים בה כ-1,800 סטודנטים. אתר האינטרנט הרשמי של המכללה הטכנית פלסטין המכללה הטכנית פלסטין, ברשת החברתית פייסבוק המכללה הטכנית פלסטין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המכללה הטכנית פלסטין, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת אל-אקצא

אוניברסיטת אל-אקצא (בערבית: جامعة الأقصى) היא מוסד להשכלה גבוהה בעיר עזה. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1955 והיא המוסד הממשלתי הוותיק ביותר להשכלה גבוהה ברצועת עזה. באוניברסיטה לומדים כ-26,000 סטודנטים. אוניברסיטת אל-אקצא הוקמה בשנת 1955 על ידי ממשלת מצרים כמכון להכשרת מורים בשם "מכללה להוראה על שם בדר". עם השנים נוספו למכללה מחלקות אקדמיות במגוון נושאים, ובשנת 1991 הוכרה כמכללה להשכלה גבוהה. בשנת 2000 שינתה את שמה ל"אוניברסיטת אל-אקצא". רוב מבני האוניברסיטה נמצאים בעיר עזה. הפקולטה לרפואה, הספרייה המרכזית ומרכז כנסים נמצאים בקמפוס האוניברסיטה בח'אן יונס. האוניברסיטה שיתפה פעולה במחקרים מדעיים עם אוניברסיטאות שונות, בהן אוניברסיטאות בבלגיה, מלזיה, מצרים, מרוקו, ספרד וצרפת. בשנת 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פרסם חייל צה"ל באינסטגרם סלפי על רקע ספרייה שהצית באוניברסיטה. הפקולטה למדע שימושי הפקולטה לאמנות ומדעי החיים הפקולטה לחינוך הפקולטה לאמנויות יפות הפקולטה לתקשורת הפקולטה לניהול וכלכלה הפקולטה לספורט הפקולטה לטכנולוגיית מידע הפקולטה לרפואה בכל הפקולטות קיימות מגמות לימוד לתואר ראשון, וברובן גם לתואר שני. חלק מהפקולטות משתפות פעולה בתוכנית הלימודים עם אוניברסיטת עין שמס בקהיר. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אל-אקצא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אל-אקצא לילך שובל, תיעוד חריג: לוחם צה"ל הצית ספרייה באוניברסיטה בעזה, באתר ישראל היום, 24 במאי 2024
ג'וחור א-דיכ

ג֫'וּחוֹר א-דִּיכּ (בערבית: جحر الديك, בתעתיק מדויק: ג'חר אלדיכ) הוא כפר בנפת עזה, במרכז רצועת עזה, מדרום לעיר עזה. בכפר כ-3,200 תושבים, כ-72% מהם פליטים פלסטינים.[דרוש מקור] פירוש השם "ג'וחור א-דיכ" הוא "מחילת התרנגול". בשנת 2004 כוח צה"ל ירה למוות בנער פלסטיני בן 14 בכפר. ב-8 באפריל 2008 חשפו כוחות צה"ל פיר מנהרה שנחפר מבית פלסטיני והגיע למרחק 700 מטר מציר הוברס. במהלך חילופי האש שנפתחו נהרגו שלושה מחבלים. למחרת, נהרג בקרבות ברצועה חייל צה"ל, ובצהריים שני אזרחים נהרגו בפיגוע ירי במעבר קרני שבוצע על ידי ועדות ההתנגדות העממית, הג'יהאד האסלאמי וגדודי המוג'אהידין של הפת"ח. טנק של צה"ל הרג שני מחבלים, ושניים אחרים שנמלטו חוסלו בתקיפה אווירית. ב-16 באפריל התנהלו חילופי אש כבדים ברצועת עזה, בהם נהרגו 3 חיילי גבעתי מירי ממארב במבצע שכונה על ידי החמאס "שדה המוות", ו-20 פלסטינים, לפחות 11 מהם אזרחים, מתוכם חמישה ילדים, נהרגו בפעילות צה"ל. במהלך היום נורו 30 רקטות קסאם אל עבר יישובי עוטף עזה. באפריל 2008 נהרגו 13 מתושבי הכפר, בהם שני ילדים, ועוד 18 נפצעו, חלקם באורח קשה, כאשר טנקים ישראלים ירו על מסגד ועל שני בתים בכפר. למחרת נהרגו מאש צה"ל בסמוך לכפר פאדל שנאעה, צלם רויטרס בן 23, ועוד שלושה אנשים. באפריל 2010 נהרגה אישה פלסטינית מירי פגז של צה"ל, ושניים מקרובי משפחתה נפצעו. בתחילת ספטמבר 2023 פרצה שרפה גדולה במטמנה בכפר, שנמשכה מספר ימים וגרמה לזיהום הסביבה. כחלק מיצירת מסדרון נצרים במהלך מלחמת חרבות ברזל הרס צה"ל כמעט את כל בתי הכפר. כמו כן, בכפר עצמו אותרה מנהרה התקפית של חמאס. قرية جحر الديك لماذا سميت بهذا الإسم ؟ برنامج #من_نص_البلد, סרטון בערוץ "الخامسة للأنباء", באתר יוטיוב (אורך: 01:58), סרטון המסביר את משמעות השם מקורות בעזה: כוח צה"ל ירה למוות בנער פלסטיני ברצועה, באתר ynet, 9 בפברואר 2004 אמיר בוחבוט, עזה: נחשפה מנהרה סמוך לגדר, nrg, ‏8 באפריל 2008 אמיר בוחבוט וירון ששון, שני הרוגים בחדירת מחבלים למעבר קרני, nrg, 9 באפריל 2008. עמית כהן, חמאס חושף: כך פגענו בחיילים, nrg, 16 באפריל 2008. עמוס הראל ויואב שטרן, 20 פלשתינאים נהרגו בעזה, יום אבל ברשות, באתר הארץ, 17 באפריל 2008 אורי בינדר, גם הערב: מטחי קסאמים על הנגב המערבי, nrg, 16 באפריל 2008. Israel bombs mosque, kills 13, wounds 18, ‏16 באפריל 2008 (באנגלית) ישראל: יש לחקור את נסיבות מותם של אזרחים בעזה, באתר Human Rights Watch, ‏19 באפריל 2008 ארגון זכויות אדם: ייתכן שהטנק ירה במכוון בצלם, באתר ynet, 19 באפריל 2008 Reuters, IDF shelling kills Palestinian woman in Gaza, באתר הארץ, ‏14 ביולי 2010 (באנגלית) Gaza landfill fire rages for days, officials appeal for help, באתר Middle East Monitor, ‏4 בספטמבר 2023 (באנגלית) הארץ, וושינגטון פוסט: צה"ל משתמש בבית החולים הטורקי ובבי"ס ברצועה כמוצבים, באתר הארץ, 17 במאי 2024 יואב זיתון, תיעוד ממרכז רצועת עזה: הושמדה מנהרה במרחק של קילומטר משטח ישראל, באתר ynet, 13 ביוני 2024 אור פיאלקוב (הביא לפרסום מתן וסרמן), ‏צריך לומר את האמת לציבור: לא תהיה עסקת חטופים עם החמאס, באתר מעריב אונליין, 28 במרץ 2024
מתי תביני

"מתי תביני" הוא אלבום האולפן העשירי של הזמר הישראלי בני אל. את האלבום הוציאה בשנת 2000 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליטור. הוא חידש שני שירים באלבום: "נגמרות לי המלים" של מאיר בנאי ו"יש לך אותי" של להקת תיסלם. איתן אלבז היה אחראי על עיבודו ועל הפקתו, ובין היוצרים שהשתתפו בהקלטתו נמנים אהוד מנור, דני שושן ואיזי מן. בני אל בקיוב איי. אל.
יוז'ף פראנקל

יוז'ף פראנקל (בהונגרית: Frankl József;‏ קישקונהלש, 24 באוקטובר 1908 – בודפשט, 7 בינואר 1994) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא עור, היסטוריון רפואי, משורר, קנדידט (דוקטרט קטן .CSc) למדעי הרפואה. יוז'ף פראנקל נולד במשפחה יהודית כבנם של ארון פראנקל (1880–1945), רופא ורופא שיניים, ושל בורבלה (ברברה) הולנדר (1883–1945). הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת ארז'בט בפץ', שם השיג את התואר ברפואה ב-1932. בין 1932 לבין 1937 עבד במרפאת העור בפץ' לצד ד"ר קארוי ברדה. בשנים 1937–1940 עבד לצדו של פרופסור לאיוש אדם ואחר כך במחלקת העור של בית החולים סנט אישטוואן. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל מוצאו היהודי, הוא נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), הוא שרד ולאחר המלחמה עבד תקופה קצרה במרפאת העור בבודפשט. בשנים 1946–1949, הוא היה מרצה ב-Pécs Skin Clinic עם ד"ר מיקלוש מלצר. בשנת 1947, קיבל הסמכה פרטית להוראה באוניברסיטה כמרצה בכיר ולאחר מכן כפרופסור חבר (לא חלק מהסגל) בתחום הכימותרפיה החדשה של מחלות עור ומחלות מין. מ-1949 עד 1 בינואר 1979 עמד בראש מחלקת העור של בית החולים המחוזי קאפושוואר כרופא ראשי ומנהל המחלקה. בשנת 1962, הוא הוכרז כקנדידט (למעשה דוקטורט PHD על סמך עבודת הגמר שלו "בעיות הזאבת בראייה המודרנית של שחפת העור". הוא עסק בטיפול כימותרפי במחלות עור, טיפול כירורגי בשחפת העור וגם בהיסטוריה של הרפואה. פראנקל היה הראשון בהונגריה שכתב עבודת סיכום על הפניצילין ויישומה. הוא היה פעיל גם בספרות הרפואית. פרסם את קובץ השירים הראשון שלו בבודפשט ב-1941 בשם "אווירת סתיו", ושנה לאחר מכן פורסם כרך השירים הבא שלו בשם "בשניים" (Kettesben), גם הוא בבודפשט. ב-1946 פורסם בפץ' שירו הדרמטי "החיים הם משחק". סיפוריו הופיעו לראשונה בטורים של עיתוני מחוז שומוג', ולאחר מכן בכמה כרכים, שנאספו. אוסף האגדות שלו פורסם ב-1974, מאויר בציורים של פרנץ מרטין. בשנת 1982 נבחר לחבר כבוד של הנציגות הלאומית של היהודים ההונגרים (האספה הלאומית שהתקיימה ב-1950 איחדה את כל זרמי היהדות בהונגריה לכדי קהילה דתית אחת, שהגוף המנהל הלאומי שלה הוא הנציגות הלאומית של היהודים ההונגרים (MIOK). משימתו הייתה לייצג את יהדות הונגריה בגופים הממלכתיים ולנהל גופים ומוסדות דתיים יהודיים). גם אחיו (שאנדור פראנקל וזולטאן פרנק) הפכו לרופאים. טיפול בקרני רנטגן של הרפס חוזר (בודפשט, 1943) פניצילין ויישומו המעשי. הקדמה מאת מיקלוש מלצר. (פץ', 1948) הבעיות של זאבת בגישה המודרנית לשחפת עור (קאפושוואר, 1961) אווירת סתיו (בודפשט, 1941) בשניים (בודפשט, 1942) החיים הם משחק (שיר דרמטי, Pécs, 1946) סיפורים למבוגרים (כמה כרכי אוסף סיפורים, קאפושוואר, 1974) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001 Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 "Születési bejegyzése a kiskunhalasi polgári születési akv. 687/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-17. "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1306/1906. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-17. "Kandidátus". Orvosi Hetilap. 1962-10-28. p. 2048. נבדק ב-2021-02-18.
אלכסנדר סבצ'ין

אלכסנדר אנדרייביץ' סבצ'ין (ברוסית: Александр Андреевич Свечин;‏ 17 באוגוסט 1878 – 29 ביולי 1938) היה גנרל-מאיור רוסי אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה ושימש לתקופה קצרה כראש המטה הכללי של הצבא האדום. הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים. סבצ'ין נולד באודסה ב-17 באוגוסט 1878. אביו ואחיו היו שניהם גנרלים בצבא הרוסי. הוא למד בבית ספר לצוערים בסנט פטרבורג ולאחר מכן בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי, וב-1899 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. ב-1903 הוא סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי. בין 1904–1905 לחם במלחמת רוסיה-יפן כמפקד פלוגה ברגימנט הסיבירי ה-22. לאחר מכן שימש כקצין מטה במפקדת הקורפוס ה-16 ובמפקדת הארמייה המנצ'ורית ה-3. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים הפיני ה-5. לאחר מכן מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-7. ב-1916 הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה למפקד דיוויזיית הים השחור. בהמשך מונה לראש מטה הארמייה ה-5. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף לבולשביקים, ולפיכך מונה למפקד המחוז הצבאי סמולנסק. אחיו, לעומת זאת, הצטרף לצבא הלבן ולחם כנגד הבולשביקים. ב-2 באוגוסט 1919 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא האדום. באוקטובר של אותה שנה, בעקבות סכסוך עם המפקד העליון יואכים ואצטיס, הוא פוטר מתפקיד הרמטכ"ל והתמנה לתפקיד פרופסור באקדמיית המטה הכללי. בפברואר 1931, הוא נעצר במהלך טיהור של קצינים לשעבר בצבא הצאר. סבצ'ין נידון לחמש שנות מאסר בגולאגים. גזר הדין לא בוצע, וכבר בפברואר 1932 הוא חזר לשירות. הוא נעצר שוב במהלך הטיהורים הגדולים, והואשם ב"השתתפות בארגון אנטי-מהפכני" ו"אימון טרוריסטים". הוא הוצא להורג ב-29 באוגוסט 1938. שמו טוהר ב-1956. אלכסנדר סבצ'ין באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה אלכסנדר סבצ'ין במילון האנציקלופדי הצבאי
מדינת אל-עודה

מדינת אל-עודה (בערבית: مَدينَة العودة) הוא כפר בנפת עזה, בצפון רצועת עזה, בין אל-עטאטרה למחנה הפליטים א-שאטי. בכפר כ-560 תושבים, רובם פליטים פלסטינים. Palestinian Population by Locality and Refugee Status, באתר הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, ‏2008 (באנגלית)
מרכה (ג'נין)

מִרְכָּה (בערבית: مركة) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון השייך לנפת ג'נין, וממוקם כ-12 ק"מ מדרום-מערב לעיר, כ־2 ק"מ מערבית לקבאטיה, בגובה 380 מטרים מעל פני הים. מקור השם מבחינה מחקרית אינו ידוע. אם כי תושבי הכפר סבורים שמשמעות השם היא מקלט, מנוחה וכדומה. שטחו של הכפר הוא 4,396 דונם, מתוכם 4,391 בבעלות פרטית ועוד 5 דונם מושע. על רוב האדמות נטועים כרמי זיתים. זאב וילנאי, אריאל – אנציקלופדיה לידיעת א"י, עם עובד, 1976, עמ' 4865 Palestine Remembered, مركة – Mirka – מִרכא, Palestine Remembered Palestinian Central Bureau of Statistics, Census 2017, נצפה ב: https://pcbs.gov.ps/Downloads/book2364-1.pdf, עמ' 65
אל-מוסדר

אל-מוּסַ֫דַּר (בערבית: المُصَدَّر) הוא כפר במרכז רצועת עזה, בנפת דיר אל-בלח. הכפר נמצא מדרום למחנה הפליטים אל-מע'אזי וממערב לגבול ישראל – רצועת עזה. במפקד האוכלוסין משנת 2006 מנה הכפר 1,840 תושבים[דרוש מקור]. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים במזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
א-זהרא

א-זהרא (בערבית: الزهراء) הוא יישוב במרכז רצועת עזה, בנפת עזה, מדרום לעיר עזה. א-זהרא הוקמה בשנות ה-90 בהחלטת יאסר ערפאת, כאזור מגורים לעובדי הרשות הפלסטינית. בשנת 2017 מנתה האוכלוסייה 5,338 נפשות.[דרוש מקור]. בתחילה נבנו בו 30 בניינים, ובהמשך נוספו מבנים נוספים ובתים פרטיים[דרוש מקור]. בתקופת האינתיפאדה השנייה, באוקטובר 2003 נכנסו לכפר כוחות צה"ל עם דחפורים וכלים כבדים, והרסו שלושה בניינים בני 13 קומות, שהיו בשלבי בנייה אחרונים, וכן תחנת משטרה. ההדף מהפיצוצים גרם לנזק למבנים הסמוכים. לפני ההריסה פונו 2,000 מתושבי הכפר. רוב הבנייה מרוכזת בצד המזרחי של היישוב. באזורים המערביים והדרומיים נמצאות אדמות חקלאיות. נחל הבשור נשפך לים התיכון מדרום. ביישוב נמצאת אוניברסיטת פלסטין וכן האוניברסיטה הפתוחה "אומה". בינואר 2005 התקיימו בחירות ברצועת עזה, ורשימת החמאס זכתה בשליטה בשבע מעשר הרשויות שבהן התקיימו הבחירות. רשימת הפת"ח ניצחה רק בשלוש רשויות: א-זהרא, אל-מוסדר ומחנה הפליטים מע'אזי. באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, צה"ל הרס בהפצצות 25 בניינים רבי-קומות. A fall from Grace … Al Zahra building towers victims of the Israeli explosives – POICA, באתר המכון למחקר יישומי - ירושלים, ‏8 בנובמבר 2003 (באנגלית) ארנון רגולר, בפתח חוששים מהפסד נוסף ופועלים לדחיית הבחירות לפרלמנט ביולי, באתר הארץ, 30 בינואר 2005 The end of Gaza's most beautiful neighbourhood, BBC News
קיזאן א-נג'אר

קִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר (בערבית: قيزان النَجّار, נקרא בהגייה המקומית גם גִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר) הוא כפר פלסטיני בנפת ח'אן יונס, הנמצא בדרך סלאח א-דין, בין ח'אן יונס לרפיח. בשנת 2006 מנה הכפר 3,889 תושבים. בתקופת האינתיפאדה השנייה, ב־4 באוקטובר 2003 ביצע הג'יהאד האיסלאמי פיגוע התאבדות במסעדת מקסים בחיפה בו נרצחו 21 בני אדם. בעקבות הפיגועים, שיטח צה"ל כ-200 דונם מהשטחים החקלאיים של הכפר, הרס באר השקיה, פגע בתשתיות המים של הכפר, הרס דרכי עפר בכפר ואטם את דרכי הגישה לכפר באמצעות תלוליות עפר. אספקת המים נותקה ל-30% מהאוכלוסייה. OPT: Emergency - WaSH needs in Rafah camp and Qizan an Najjar / Khan Yunis - occupied Palestinian territory, ReliefWeb, ‏18 October 2003 (באנגלית)
שייח' ח'ליפה סיטי

שייח' ח'ליפה סיטי (בערבית: مدينة الشيخ خليفة) הוא יישוב מתוכנן ברצועת עזה, על חורבות היישוב מורג. היישוב נקרא על שמו של ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, שתרם את הקמת היישוב. תוכננו להיבנות ביישוב 3,000 יחידות דיור, ועלותו הוערכה ב-100 מיליון דולר. היישוב נבנה על חורבות ההתנחלות מורג, שפונתה במהלך תוכנית ההתנתקות. בשנת 2010 הפרויקט עדיין היה בשלבי בנייה התחלתיים בלבד, עקב הסגר על רצועת עזה. ליאור גרינבאום, ‏במקום ההתנחלויות יוקמו רבי קומות, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2005 רועי נחמיאס, אבו מאזן: לא תהיה "מדינת עזה", באתר ynet, 27 ביולי 2005 Gaza: Where There’s a Will to Help, There’s a Way, ‏2 בינואר 2010 (באנגלית)
S/PDIF

S/PDIF (ראשי תיבות באנגלית של Sony/Philips Digital Interconnect Format או Sony/Philips Digital InterFace) הוא תקן להעברת שמע דיגיטלי דרך חיבור אופטי או קואקסיאלי. בתחילה פותח תקן ופרוטוקול לאותות סטריאו דיגיטלי בשני ערוצים אשר שימש לחיבור דיגיטלי לנגני תקליטורים, מכשירי DAT וכרטיסי קול במחשבים. מאוחר יותר, נקבע תקן שתומך בפורמטים דיגיטליים רבי ערוצים (בדרך כלל 5.1 או 6.1 ערוצים, כלומר חמישה או שישה רמקולים בתוספת סאב וופר) ומיועד לחיבור דיגיטלי בין רכיבים דיגיטליים של מערכות שמע, למשל נגן DVD, מפענח דולבי דיגיטל או DTS, מחשב עם כרטיס קול רב ערוצי או קונסולת משחקים כגון פלייסטיישן 3. חיבור נפוץ בין המכשירים הוא עם מחברי RCA וכבלים קואקסיאלים מסוג RG-59 (אנ') ודומיו. מדיה וקבצים בנושא S/PDIF בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אום אל-כלאב

אום אל-כלאב (בערבית: أُم الكِلاب) תרגום מילולי בעברית: האמא של הכלבים, ממנו ניתן ללמוד על יחס המקומיים לבני שבט התראבין הבדואים. הכפר הוא כפר בדרום רצועת עזה, חלק מנפת ח'אן יונס, הוא ממוקם בדרום חאן יונס ובמזרח רפיח, על הגבול עם נפת רפיח. נכון ל-2006, בכפר כ-1,000 תושבים, רובם בדואים בני שבט התראבין. בדואים אלה הם פליטים ממלחמת תש"ח. הם התגוררו בנגב לפני קום מדינת ישראל, ובמהלך המלחמה ברחו מאזוריהם יחד עם נסיגת הצבא המצרי מן הנגב, והתמקמו ברצועה באזורים הקרובים ביותר לאזורם השבטי. בדו"ח של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1885 נכתב שאום אל-כלאב היא אתר כפרי המיושב בבני שבט התראבין, יש בו שבעה בורות מים, ונמצאו בו כלי חרס עתיקים מאבן חול. יצחק ביילי, רשימות על האוכלוסיה הבדואית ברצועת עזה, באתר סנונית, ‏ינואר 1981 Palestine Exploration Fund, Quarterly Statement for 1885, באתר ארכיון האינטרנט, ‏1885 (באנגלית), עמ' 190
עבסאן א-סע'ירה

עבסאן א-סע'ירה (בערבית: عبسان الصغيرة; תעתיק מדויק: עבסאן אלצע'ירה) היא עיירה חקלאית בדרום רצועת עזה, בנפת ח'אן יונס, כ-2 ק"מ דרומית לח'אן יונס. נכון ל-2017, בעיירה כ-9,290 תושבים לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. נקראת לעיתים גם בשם עבסאן א-זע'ירה או עבסאן אל-ג'דידה. משמעות שמו של היישוב לא ידועה, אך הסיומת "א-סע'ירה" (הקטנה) נועדה להבדילו מהעיר הסמוכה – עבסאן אל-כבירה (הגדולה), הנמצאת דרומית-מערבית ממנה. בדו"ח של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1885 נכתב שעבסאן א-סע'ירה היא אתר כפרי מיושב ובו עשרה צריפים ושרידים של בתי אבן וכרכובים. בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1922) מנתה אוכלוסיית עבסאן 695 תושבים, בשני היישובים (אל-כבירה וא-סע'ירה). במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1931) נספרו 1,144 תושבים ב-186 בתים. בסקר הכפרים (1945) היו שני היישובים עבסאן עדיין מאוחדים ומנו 2,230 תושבים, כולם ערבים, בעלי שטח של 16,084 דונם. מתוך שטח זה שימשו 15,616 דונם לגידול דגן, ו-92 דונם למטעים וקרקע בנויה. בכתבה משנת 1972 נמסר כי בעיירה יש כ-1,500 תושבים. הממשל הצבאי ניסה להסדיר את ענייני השלטון המקומי, והקים מועצה אזורית ובה שלושה יישובים: עבסאן אל-כבירה, עבסאן א-סע'ירה וח'וזאעה. במרוצת הזמן התברר שהמריבות הבלתי-פוסקות בין נציגי שלושת היישובים סיבכו את עבודת המועצה, והיא פורקה לשלוש מועצות נפרדות. באוגוסט 1974 חוברה העיירה לרשת החשמל הישראלית. העיירה נכבשה כחלק מהקרב על ח׳אן יונס. בפברואר 2024 פתח צוות הקרב של חטיבה 646 במבצע לטיהור שטח העיירה ממחבלים, ונמצא בתחום העיירה אמל״ח רב. במהלך המבצע, הוקם ציר לפינוי האוכלוסייה מהמחסה ובו התפנו אלפים. המחסה שימש את ארגון הטרור חמאס, שניצל ניצול ציני את האוכלוסייה האזרחית כמחסה לטרור. Palestine Exploration Fund, Quarterly Statement for 1885, באתר ארכיון האינטרנט, ‏1885 (באנגלית), עמ' 192 דני צדקוני, ענייני פנים ברצועה, דבר, 12 בנובמבר 1972 הושלם חיבור כל רצועת עזה אל רשת החשמל הישראלית, מעריב, 13 באוגוסט 1974 הצצה למבצע של צק"ח 646 בשכונת העבסן הקטנה בחאן יונס, באתר www.idf.il
עבאס כאמל

עבאס כאמל (בערבית: عباس كامل; נולד ב-1957) הוא איש צבא מצרי לשעבר בדרגת מייג'ור גנרל, המכהן כראש המודיעין הכללי של מצרים. בעבר היה ראש המטה של הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי. כאמל סיים את לימודיו באקדמיה צבאית ב-1978, ולאחר מכן שירת כקצין בחיל השריון של צבא מצרים. לאחר מכן עבר קורס חימוש מתקדם בארצות הברית וקורס אסטרטגיה לנספחים צבאיים ממרכז ז'נבה למדיניות ביטחון. כאמל היה סגן נספח ההגנה המצרי בשגרירות מצרים בצ'כיה. הוא עבד במודיעין והסיור הצבאי של מחלקת הנספח הצבאי ומאוחר יותר אף מונה לראש האגף. ב-2012 מונה כאמל למנהל לשכת המפקד העליון של הכוחות המזוינים. ב-2014 כיהן כראש המטה של הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי, עד למינויו לראש המודיעין הכללי של מצרים ב-2018. במאי 2021 נפגש עם גורמים ישראלים ופלסטינים, ביניהם שר הביטחון בני גנץ, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וראש ממשל חמאס ברצועת עזה יחיא סנוואר על רקע המהומות האלימות. באוגוסט 2021 פגש את ראש הממשלה נפתלי בנט ושר הביטחון גנץ כדי למנוע עימותים חדשים עם חמאס. ב-2023, היה מעורב בתיווך בהשגת הפוגה ועסקת שחרור החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל. יאסר עוקבי, ‏“הצל של הנשיא“: מיהו גנרל עבאס כאמל שגרם לחמאס לבקש הפסקת אש?, באתר מעריב אונליין, 23 ביולי 2018 "Sisi appoints Abbas Kamel as acting intelligence chief". EgyptToday. 2018-01-18. נבדק ב-2023-10-09. "Egypt appoints new military intelligence chief". ערב ניוז. נבדק ב-2023-10-09. "Abbas Kamel officially heads Egypt's General Intelligence Services". Daily News Egypt. נבדק ב-2023-10-09. "Sisi names Major General Abbas Kamel as acting intelligence chief". www.sis.gov.eg. נבדק ב-2023-10-09. יהונתן ליס וג'קי חוגי, רה"מ וראש המודיעין המצרי נפגשו: "דנו בהשבת הישראלים מעזה", באתר הארץ, 30 במאי 2021 אליאור לוי, עיני כולם נשואות לקהיר: מאחורי הקלעים של המו"מ בין ישראל לחמאס, באתר ynet, 31 במאי 2021 איתמר אייכנר, נשיא מצרים הזמין את בנט לביקור רשמי בקהיר, באתר ynet, 18 באוגוסט 2021 יואב זיתון, גנץ נועד עם שר המודיעין המצרי, באתר ynet, 18 באוגוסט 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.