laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אטול ג'ונסטון

אטול ג'ונסטון (באנגלית: Johnston Atoll) הוא אטול במרכז האוקיינוס השקט. האי נמצא בשליש הדרך בין הוואי לאיי מרשל. האיים ג'ונסטון וסנד הם איים טבעיים אולם האיים האחרים, אקאו והיקינה, הם מלאכותיים. אקלים האי טרופי. האיים מישוריים וגדלים עליהם בעיקר עשבים ושיחים. אין באיים מים מתוקים. בעבר היו תקופות שבהן התגוררו באי כ-1,100 אנשי צבא ואזרחים העובדים עבור הצבא. הגישה לאי הייתה בעיקר משדה התעופה שלו, ששימש את הצבא. כיום המסלול סגור, ומשמש רק לנחיתות חירום. כלכלת האטול התבססה על בסיסי הצבא באי. כל תצרוכתם של דרי האי הייתה מיובאת. כיום אין באטול אוכלוסייה אזרחית והאיים סגורים לציבור. הם טריטוריה של ארצות הברית ומנהל אותם שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, השייך למחלקת הפנים של ארצות הברית. את האי ג'ונסטון גילה רב החובל ג'יימס ג'ונסטון ב-10 בדצמבר 1807 והוא נקרא על שמו. בשנת 1858 תבעו בעלות על האי הן ארצות הברית והן ממלכת הוואי. בשל מרבצי הגואנו באי, השתלטה עליו ארצות הברית מכוח חוק איי הגואנו והכרייה באי החלה בשנת 1858 והסתיימה בשנת 1890. ב-29 ביולי 1926 קבע נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' כי האטול הוא שמורת טבע לציפורים, והעביר את השליטה באי לידי משרד החקלאות של ארצות הברית. ב-29 בדצמבר 1934 החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט כי האי יהא בשליטת צי ארצות הברית והוקמה באי תחנת מכ"ם. משרד הפנים המשיך לנהל את שמורת הטבע לציפורים באי. בשנת 1936 החל צי ארצות הברית לבנות במקום בסיס למטוסים ימיים ותחנת תדלוק. כוחות יפן הפציצו את האטול במהלך מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1958 ו-1975 שימש האטול אתר ניסוי לירי טילים. האי שימש גם כאתר ניסויים בנשק גרעיני וכיום קיים בו אתר לפירוק נשק כימי. בשנת 2003 הועברה השליטה באי לשירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית ורוב המבנים באי פורקו. מדיה וקבצים בנושא אטול ג'ונסטון בוויקישיתוף מידע על האי אטול ג'ונסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תסמונת דרווה

תסמונת דרווֶה (Dravet syndrome) היא צורה נדירה וקשה של אפילפסיה בגיל הילדות. היא נקראת גם אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום. התסמונת מתרחשת אצל ילדים מפותחים בצורה נורמלית. שכיחותה אצל בנים כפולה משכיחותה אצל בנות. תחילת ההתקפים נעה בטווח הגילאים שבין שלושה עד תשעה חודשים אחרי הלידה. תסמונת דרווה מתבטאת אצל ילדים בסוגי התקפים אפילפטיים שונים. ההתקף הראשוני הוא בדרך כלל פרכוס חום. במהלך השנה שאחרי ההתקף הראשון מתרחשים התקפים מסוגים שונים: התקפי טוני-קלוני, מיוקלונוס, התקפי ניתוק, התקפים א-טוניים. לעיתים קרובות יש נטייה לסטטוס אפילפטיקוס. לילדים ולמבוגרים בעלי תסמונת דרווה יש סוגי אפילפסיה שונים העמידים לרוב התרופות האנטי-אפילפטיות. המחקר היום תומך בפוליתרפיה (כמה תרופות ביחד) ובהגדלה הדרגתית של תרופות שהוכיחו עצמן כמשפרות את מצבם של בעלי תסמונת דרווה עד שהחולה מגיב בחיוב או עד שיש תופעות לוואי לא רצויות. הוכח שהתרופות הבאות משפרות את מצבם של חולים בתסמונת דרווה. דיוואלפרואקס (Depakote) טופירמאט (טופמקס) סטיריפנטול (דיאקומיט) קלובאזאם (פריזיום) קלונזפאם (ריווטריל) לבטיראצטם (קפרה) קנאביס רפואי (CBD) התרופות הבאות עלולות להחמיר את ההתקפים אצל חולי תסמונת דרווה: למוטריג'ין (למיקטל) פניטואין (דילנטין, אפנוטין) פוספניטואין קארבאמזפין (טגרטול) אוקסקארבאזפין (טרילפטל) ויגבטרין (סברילן) הוכח שטיפול בדיאטה קטוגנית משפר את השליטה בהתקפים במידה משמעותית אצל ילדים עם תסמונת דרווה. אצל ילדים רבים בעלי תסמונת דרווה התגלתה מוטציה בגן SCN1A. מוטציות בגן הזה הן כמעט תמיד אקראיות ולכן אי אפשר למצוא אותו אצל ההורים. התסמונת נקראת על שם הפסיכיאטרית והאפילפטולוגית הצרפתיה שרלוט דרווה (Charlotte Dravet) שנולדה ב־14 ביולי 1936. התסמונת תוארה על ידה ב־1978. עד 1992 פורסמו על ידה ועל ידי עמיתיה 192 מקרים. תסמונת דרווה - Dravet Syndrome - אתר מידע ותמיכה ישראלי Ian O Miller, MD and Marcio A Sotero de Menezes, MD. "SCN1A-Related Seizure Disorders". GeneReviews. November 29, 2007 Melville, Nancy A. (14 Aug 2013),, Medscape Medical News., retrieved 2014-01-14 Ketogenic Diet in Patients with Dravet Syndrome Epilepsia, Wiley Online Library Sporadic Infantile Epileptic Encephalopathy Caused by Mutations in PCDH19 Resembles Dravet Syndrome but Mainly Affects Females Severe myoclonic epilepsy in infancy
עין נטפים

עין נטפים (בערבית: ביר אל קטר או עין אל קטר) הוא מעיין מים מתוקים בהרי אילת בערוץ נחל נטפים ליד הגבול עם מצרים. המעין נמצא כשבעה ק"מ צפונית לאילת סמוך לכביש 12. זהו המעיין היחיד הנובע כל השנה באזור הסמוך לאילת. עין נטפים נקרא כך כי המעיין נובע בטיפות. זהו מעיין שכבה הנמצא בין שכבת חרסית אטומה למים מתחת לבין שכבת גיר למעלה דרכה מחלחלים המים וזורמים על גבי שכבת החרסית. בסלעי הגיר יש שרידים של מאובנים קדומים. עין נטפים הוא מקור המים הטבעי היחיד בהרי אילת הנובע לאורך כל השנה ומשמש מקור מי שתייה לבעלי החיים בסביבה. המעין מרכז אליו בעיקר בשעות בין הערביים ובשעות החשיכה בעלי חיים השותים ממימיו, מים המתקבצים לתוך בריכת אבן קטנה. למעין באים בעלי חיים כמו יעלים, עיזים, שפנים, קוצנים, עופות כגון חצוצרן המדבר, גבתונים, וורדיות סיני. במים גדלה אצה פבוטית ומסביב טחבי עלים, שערות שולמית וליניאה משילה. שרידים של דרך עולי הרגל המוסלמים מקהיר למכה, דרב אל חג', נמצאים בסמוך לאתר לאורך תוואי כביש 12. המקום נחפר ושוחזר על ידי בית הספר שדה אילת. המעיין השפיע גם על קביעת קו הגבול המערבי בין האימפריה הבריטית לאימפריה העות'מאנית, שהוא קו הגבול המודרני בין ישראל למצרים. כקילומטר צפון-מערבית למעיין נמצא מעבר הגבול נטפים. בתחילת נובמבר 1950 נעשה ניסיון להקים התיישבות חקלאית בעין נטפים על ידי אנשי השירות החלוצי לישראל. מצרים דרשה לפנות את המקום, ותחת לחץ האו"ם ישראל הסכימה לפנות את כוחות צה"ל, אך לא וויתרה על הזכות להתיישבות אזרחית. עם זאת, ההתיישבות לא צלחה. בדצמבר 1964 החלו כוחות של חיל ההנדסה בסלילת כביש מאילת אל עין נטפים, במימון חלקי של עיריית אילת ומשרד התיירות. במהלך העבודות נעשה שימוש ב-10 טונות של חומרי נפץ, ופונו 50,000 מ"ק של סלע. הדרך נפתחה לאחר כשלושה חודשי עבודה. עד מלחמת ששת הימים היה בעין נטפים מוצב צבאי ישראלי, ומולו מוצב צבאי מצרי, בראס אל נקב הסמוכה לבקעת הירח. בעקבות שיטפונות באזור בשנת 1968, סלע גדול שהדרדר הרס את השוקת באתר שנבנתה על ידי הבריטים בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מפל נטפים, בתחתיתו נראית השוקת המצוק שמאחוריו עובר שביל המורד לעין נטפים השוקת בעין נטפים במרץ 2007 השוקת בעין נטפים באפריל 2019 מטיילים בישראל, גיליון מס, 21, מרץ 2006 טבע הדברים. עין נטפים עמוד 30. אנציקלופדיה אריאל לידיעת הארץ מאת זאב וילנאי, עם עובד - תרבות וחינוך. כל מקום ואתר תשל"ח 1978, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא. מדיה וקבצים בנושא עין נטפים בוויקישיתוף עין נטפים במנהלת הטיולים של משרד החינוך הר שלמה - נחל מפלים, באתר למטייל מסלול טיול בהרי אילת, באתר למטייל זיוון זאב, 2001. עברות שמות מקומות בנגב. אריאל - כתב עת לידיעת ארץ -ישראל, 150-151 - עם הפנים אל הנגב, עמ' 21 - 26. ילקוט הפרסומים 668 (עמ' 1193), ‏6 במאי, 1959 עין נטפים, באתר iNature.info ח. בן-עדי, עין נטפים אשר עם אילת, מעריב, 19 בנובמבר 1950 נציגי ישראל באו"ם הסכימו לפנות עין נטפים, חרות, 15 בנובמבר 1950 צה"ל יסלול כביש מאילת לעין-נטפים, מעריב, 17 בנובמבר 1964 שפי גבאי, דרך חדשה לארץ האגדות, דבר, 15 במרץ 1965 אילת עדיין מנותקת בגלל שטפונות בערבה, מעריב, 27 בנובמבר 1968
דריו קסטלו

דריו קסטלו (תאריך לידה לא ידוע, תאריך הטבלה 19 באוקטובר 1602 – 2 ביולי 1631) היה מלחין ונגן איטלקי מתקופת הברוק המוקדם. קסטלו עבד ופרסם את כתביו בוונציה. לא ברור אם ניגן בקורנט או בבסון. כמלחין, הוא היה חבר מאוחר של האסכולה הוונציאנית (אדריאן וילארט, אנדראה גבריאלי, ג'ובאני גבריאלי ועוד). לקסטלו היה תפקיד חשוב בטרנספורמציה של הקנצונה הכלית אל עבר הסונטה. אין מידע ביוגרפי רב אודות קסטלו. אפילו תאריכי לידתו ומותו אינם ידועים. נראה שמת במגפה גדולה שפרצה ב-1630. לאחר תאריך זה, לא פרסם כתבים נוספים. בדף השער של מהדורת 1629 של הכרך הראשון של "סונטות קונצרטיות בסגנון מודרני" קסטלו מכונה "ראש חבר המוזיקאים המנגנים בכלי נשיפה בוונציה", דבר המציין כי הוביל קבוצת נשפנים, שכללה חצוצרות, טרומבונים, קורנטים, שאום, חמת חלילים, תופים, חליליות וויולים. בדף השער של הכרך השני (מהדורת 1644) של "סונטות קונצרטיות בסגנון מודרני" הוא נמנה כ"מוזיקאי של הסיניורייה הנעלה של ונציה בסנט מרקו וראש חבר הנגנים",דבר המציין כי עבד בבזיליקה הגדולה של סנט מרקו, שם היה קלאודיו מונטוורדי ה"מאסטרו של הקאפלה". השימוש של קסטלו ב"סטילה קונצ'יטטו" (סגנון נזעם), הכולל פיגורות צלילים חוזרות ומהירות, עקבי ומוכיח את קשריו עם מונטוורדי (כמו למשל בספר המדריגלים של אהבה ומלחמה שלו). בשני ספרי הסונטות יש 29 יצירות מאת קסטלו: 12 סונטות בספר הראשון, 17 בספר השני. הסונטות הן לכלי עם קונטינואו (מנוגנות כיום בקורנט, חלילית כנור וכו'), או טריו סונטות (שני כלים גבוהים וקונטינואו), או כלי גבוה וכלי בס, רביעיות וחמישיות. המוזיקה עשירה בכושר המצאה ומאתגרת טכנית. מופיעים קטעים המולחנים במרקם פוליפוני חמור המתחלפים ברצ'יטטבים דרמטיים מעל בסו. קונטינואו. למרות שבכותר של שני ספרי הסונטות מצוין כי הם בסגנון מודרני, יש עדיין שימוש בטכניקת הקנצונה הישנה. אף על פי כן, יש שימוש בחטיבות קצרות עם ניגודי מרקם חדים ביניהן וקווים אקטיביים יותר מאשר מלודיים. בניגוד למקובל בתקופה, קסטלו מציין לעיתים קרובות את הכלים בהם יש לנגן, כולל קורנטים, כנורות, טרומבונים ודולציאנים. שני ספרי הסונטות נדפסו מחדש בשנות ה-50 של המאה ה-17, עובדה המצביעה על השפעתו של קסטלו. "סונטות קונצרטיות בסגנון מודרני, ספר ראשון", וונציה 1621 "סונטות קונצרטיות בסגנון מודרני, ספר שני", וונציה, 1629 "אקסולטטה דאו", מוטט, (1625 ו-1636) אילאיל דנין, שני ספרי "סונאטות קונצ’רטנטיות בסגנון מודרני לנגינה באורגן - עם כלים שונים" (1621,1629) מאת דריו קסטלו, עבודת גמר, תל אביב, 2005, אוניברסיטת תל אביב, 2005. - העבודה נמצאת בספריית בית הספר למוזיקה, אוניברסיטת תל אביב. מדיה וקבצים בנושא דריו קסטלו בוויקישיתוף דריו קסטלו, באתר Last.fm (באנגלית) דריו קסטלו, באתר AllMusic (באנגלית) דריו קסטלו, באתר MusicBrainz (באנגלית) דריו קסטלו, באתר Discogs (באנגלית)
רבי שמעון בן נתנאל

רבי שמעון בן נתנאל היה תנא בדור השני, תלמידו של רבן יוחנן בן זכאי,שכינה אותו ירא חטא. היה כהן ונשא לאישה את בתו של רבן גמליאל הזקן. במשנה שבה מסופר על חמשת תלמידיו של רבי יוחנן בן זכאי, שהאחד מהם רבי שמעון בן נתנאל, מסופר, כי רבי יוחנן בן זכאי אמר לחמשת תלמידיו: "צאו וראו איזה דרך יבחר בו האדם... רבי שמעון אומר, הרואה את הנולד... אמר להם צאו וראו איזה היא דרך רעה שיתרחק ממנה האדם... רבי שמעון אומר, הלווה ואינו משלם, אחד הלווה מן האדם כלווה מן המקום, שנאמר לווה רשע ולא ישלם וצדיק חונן ונותן". בתלמוד הירושלמי נכתב: מעשה ברבן יוחנן בן זכאי שהיה מהלך על הדרך רוכב על החמור ורבי אלעזר בן ערך מהלך אחריו, אמר לו למדני פרק אחד במעשה מרכבה, וכיון ששמעו רבי יוסי הכהן ורבי שמעון בן נתנאל אף הם פתחו במעשה המרכבה, אמרו יום אחד בתקופת תמוז היה ורעשה הארץ ונראתה הקשת בענן ויצאה בת קול ואמרה להן הרי המקום פנוי לכם והטרקלין מוצע לכם, אתם ותלמידיכם מזומנים לכת שלישית. מקום קבורתו על פי המסורת נמצא בעלמה סמוך לקבר רבי אלעזר בן ערך וסומן על ידי ועד "אהלי צדיקים". משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה י"א. תוספתא עבודה זרה, ג, י. משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה ט' תלמוד ירושלמי, מסכת חגיגה, פרק ב', הלכה א'
מבצע קיסר

מבצע קיסר היה ניסיון חשאי של גרמניה בשלהי מלחמת העולם השנייה לשגר אל בעלת בריתה יפן פריטי טכנולוגיה צבאית מתקדמת. המבצע הסתיים בכישלון מוחלט. ב-5 בדצמבר 1944 יצאה מנמל קיל הצוללת הגרמנית U-864 בהפלגת הבכורה שלה, בפיקודו של הקברניט רלף-ריימר וולפרם (Ralf-Reimar Wolfram). משימתה הייתה להוביל בחשאי אספקה צבאית ליפן. מטענה העיקרי היה חלקים של מנועי סילון למטוסי קרב ומערכות הנחיה לטילי V-2. בנוסף היא נשאה 65 טונות של כספית, שנועדו לתעשיית הנשק של יפן. בדרכה צפונה דרך תעלת קיל עלתה הצוללת על שרטון ונגרם נזק לגופה. קברניטה הפנה אותה לתיקונים במעגני הצוללות הגרמנים בברגן שבנורווגיה. התיקונים שם נסתיימו רק בראשית פברואר 1945 לאחר שהתקפת אוויר בריטית על המעגנים ב-12 בינואר האטה אותם. הצוללת יצאה שוב לדרכה, אך משימתה נחשפה בפני בעלות הברית, כאשר מפענחי הצפנים בבלצ'לי פארק פענחו שידורי רדיו גרמנים שהוצפנו על ידי מכונת האניגמה. האדמירליות הבריטית שיגרה את הצוללת הבריטית ונצ'רר (Venturer) בפיקודו של סגן ג'יימס לונדרס (James Launders) אל חופי דרום מערב נורווגיה כדי לאתר וליירט את הצוללת הגרמנית. ב-6 בפברואר התרחשה תקלה באחד ממנועיה של U-864, שהפיק רעש והגדיל את סכנת הגילוי שלה. הקברניט וולפרם הודיע לבסיס בברגן כי הוא ישוב שמה לתיקונים, ונאמר לו שליווי יפגוש אותו ב-10 לחודש. בינתיים הגיעה הצוללת ונצ'רר לאזור, וההחלטה להשיב את U-864 לברגן שלחה אותה למעשה אל תוך שטח המשימה של הצוללת הבריטית. ב-9 בפברואר זיהה מפעיל ההידרופון של ונצ'רר רעש של מנוע דיזל של צוללת. בסריקת פריסקופ איתר לונדרס פריסקופ אחר והצוללת החלה לעקוב אחריו. במהרה התברר כי הצוללת הגרמנית גילתה את העוקבת אחריה, שכן היא החלה לשוט במסלול מזגזג. לאחר שלוש שעות של מרדף החליט הצוות הבריטי לנסות ירי טורפדו על פי המסלול בו שטה הצוללת הגרמנית. ארבעה טורפדות נורו על ידי ונצ'רר במרווחי זמן של כ-17 שניות. U-864 שמעה את הירי ונקטה תמרוני התחמקות. היא הצליחה לחמוק משלושת הטורפדות הראשונים אך תעתה בבלי דעת אל תוך מסלולו של הרביעי, אשר שבר את גופה לשניים והטביע אותה תוך אובדן כל צוותה, 57 קילומטרים מברגן. לולא הנזק שנגרם ל-U-864 בדצמבר והעיכוב שגרמה ההפצצה הבריטית על הבסיס הגרמני בברגן הייתה הצוללת עשויה לעזוב את האזור חודש לפני בואה של הצוללת ונצ'רר בעקבות יירוט השידורים הגרמנים. התקלה שהופיעה במנוע הצוללת חתמה את גורלה. סגן לונדרס עוטר בעקבות הפעולה באות השירות המצוין. בשלהי שנות ה-90 החל הצי הנורווגי המלכותי לחפש אחרי שרידי הצוללת לאחר שלמד כי כספית הייתה חלק ממטענה. לאחר חיפושים שנמשכו חמש שנים התגלתה הצוללת הטבועה באוקטובר 2003. לאחר בדיקתה התברר שהכספית אכן דולפת ממנה בקצב גובר והולך. בעקבות זאת נאסר הדיג בקרבת הצוללת הטבועה. מנהל החופים הנורווגי המליץ לקבור את שרידי הצוללת תחת סרקופג של חול ובטון, על מנת לאטום את דליפת הכספית ממנה. World War II: HMS Venturer Sinks U-864, באתר About.com Underwater Coffin for Nazi Submarine, באתר דר שפיגל
לייב בעל הייסורים

רבי לייב מטערקיש-מאהילוב (כונה בשם ר' "לייב בעל הייסורים";  ? - ט"ו בחשוון ה'תקצ"ד, 1833), מגדולי תלמידיו של בעל התניא וממייסדי קהילת חב"ד בחברון. דמותו אפופת מסתורין, ולא ידועים פרטים רבים על דמותו מעשיו ופועלו. שמו בעל הייסורים נדבק בו, בשל ייסורים רבים אותם עבר. מסורת אחת מספרת כי את הייסורים קיבל על עצמו בשל שדיבר סרה ברבי נחמן מברסלב. רבי לייב היה מראשוני חסידי חב"ד שהתיישבו בחברון. לקראת זקנתו עבר לדור בעיר צפת. כשביקשו בני טערקיש-מוהילוב מבעל התניא שימנה את רבי לייב למנהיג העדה בסביבתם, סירב לזה משום שמנהיג צריך לדעת גם בעניינים גשמיים. ואילו רבי לייב מופשט לגמרי מענייני העולם הזה ותאוותיו, לבסוף מינה אותו להדריך ולנהל את האברכים הצעירים. בספר שערי ירושלים מסופר על אודותיו:"תחילת התיישבות האשכנזים הייתה על ידי הרב החסיד המפורסם מורנו הרב לייב ז"ל מאנשי חב"ד, ונקרא רבי לייבלי מחברון וגם רבי לייב בעל ייסורין. האיש הזה היה גדול בתורה וירא אלוקים מרבים, ובסוף ימיו נסע לעיר הקודש צפת, ונפטר שם זקן ושׂבע ימים, וציווה לפני מותו שכל מי שיהיה לו עת צרה, רחמנא ליצלן, ישתטח על קברו ויעזרוהו, וכן עושין עד היום". מקובל שלפני הסתלקותו הבטיח לעזור לכל מי שיזדקק לישועה וישתטח על קברו, באמירת כל התהילים ברציפות בערב שבת אחרי חצות, עקב כך עולים מאות לקברו בכל ימות השנה ובפרט בימי שישי וביום הסתלקותו, לשמועה זו אין מקור מוסמך. כמו כן, בעל ה"בית ישראל מגור" הורה שראוי לעלות על קברו של ר' לייב. הוא נפטר בט"ו בחשוון תקצ"ז, ונקבר בבית העלמין העתיק בצפת אחרי החלקה הצבאית, בשנת 2013 חודש הציון והוצבה מחיצה. הרב אליהו יוחנן גוראריה, תולדות הרה"ק רבי לייב בעל הייסורים זצ"ל, היכל הבעש"ט גיליון לו, עמודים קלב-קמא. רבי לייב בעל המסתורין, באתר "חב"ד און ליין", י"א בחשוון תשס"ז, 2006 שמואל קראוס, לזהותו של ר' ליב "בעל הייסורים", בתוך: קובץ הערות וביאורים, גיליון 1, "לך לך", עמ' 35–40, באתר היברובוקס תמונות מיומא דהילולא באתר JDN, ט"ו בחשוון ה'תשע"ב. הרב שלום גפנר, "אור הגליל" קובץ הערות וביאורים, באתר היברובוקס משה ריישר, ספר שערי ירושלים, למברג: דפוס ש"ל קוגעל, לעווין ושות', מ'י'ר'ו'ש'ל'ם' [תרכ"ו] 1869, דף כד. ראו דיון נרחב בנושא, בפורום אוצר החכמה. בשם יצחק אלפסי (מובא ב-https://col.org.il/news/24467 של חב"ד אונליין)
ליאור בוקר

תת ניצב ליאור בוקר (17 במרץ 1954 - 2 בדצמבר 2010) היה קצין אגף המבצעים של המחוז הצפוני במשטרת ישראל. נספה בעת מילוי תפקידו באסון השרפה בכרמל בשנת 2010. ליאור בוקר נולד לרינה ולמיכאל בויקר במשגב עם. לאחר שנה עבר עם הוריו לחיפה, שם גדל, ואת לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר התיכון בסמ"ת. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1972 הצטרף ליחידת חרמ"ש כלוחם. לחם במלחמת יום הכיפורים ולאחריה שימש כמדריך בחיל השריון. בשנת 1975, לאחר סיום שירותו הצבאי, התגייס למשטרת חיפה. בשנותיו הראשונות במשטרת ישראל שימש כשוטר סיור ובלש ובשנת 1982 סיים קורס קצינים במשטרה. בין תפקידיו: סגן מפקד תחנת זבולון, מפקד משטרת חדרה, ראש מפלג סמים בימ"ר צפון, סגן מפקד מרחב העמקים וקצין אגף המבצעים של המחוז הצפוני. ב-2 בדצמבר 2010 נספה בוקר במהלך הטיפול בשרפת הענק בכרמל. על פי עדויות ניצולים מהאסון הייתה לו אפשרות להימלט אך הוא בחר להישאר ולנסות לחלץ סוהרים מהאוטובוס שנקלע ללהבות. הובא לקבורה בבית העלמין הצבאי בפרדס חנה. עם מותו הועלה לדרגת תת ניצב. במרץ 2011 אישרה ועדת העיטורים במשטרת ישראל את הענקת עיטור המופת לבוקר. ארגון השוטרים הבינלאומי העניק לו אות גבורה ומופת על ניסיונו להציל חיי אדם תוך הקרבת חייו שלו. מנישואיו הראשונים נולדו לו שלוש בנות. היה בן זוגה של העיתונאית נאוה בוקר שנבחרה, ארבע שנים לאחר מותו, לכנסת העשרים מטעם "הליכוד". אריאל נוי וקובי מנדל‏, זוהתה גופתו של נצ"מ ליאור בוקר, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2010 קורות החיים של ליאור בוקר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון האקתון ליאור בוקר - אתר ההאקתון לזכר תנ"צ ליאור בוקר ליאור בוקר - אתר ההנצחה השריפה בכרמל: תנ"צ ליאור בוקר הובא למנוחות, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2010 אייל לוי, ‏שורדת: נאוה בוקר חוזרת אל הרגעים הקשים וסוגרת חשבון עם האפיזודה הפוליטית בחייה, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2020
מקדש קיסר

מקדש קיסר הידוע גם בשם "המקדש לסגידה ליוליוס קיסר" או "המקדש של כוכב השביט", הוא מבנה עתיק בפורום הרומאי הממוקם ברומא, איטליה בסמוך למקדש וסטה. בניית המקדש החלה על ידי אוגוסטוס בשנת 42 לפנה"ס, לאחר שהסנאט הכריז על פולחן הקיסר בעקבות מותו של יוליוס קיסר. אוגוסטוס הקדיש את המקדש לקיסר (אביו המאמץ) ב-18 באוגוסט 29 לפנה"ס לאחר קרב אקטיום. המקדש עומד בצד המזרחי של הכיכר המרכזית בפורום הרומאי, בין רג'יה, קסטור ופולוקס ובזיליקה אמיליה במקום בו נשרפה גופתו של קיסר (צוואתו של קיסר הוקראה בהלוויה על ידי מרקוס אנטוניוס). קיסר היה האזרח הראשון ברומא שזכה למקדש המשמש לסגידה אליו, משום שהיה הראשון שהוכרז כאל על ידי הסנאט. הפלטפורמה הגבוהה שעליה נבנה המקדש שימשה כרוסטרה (Rostra), סוג של דוכן נואמים מוגבה, בקצה השני של הפורום, ועוטרה בחרטומי ספינות שנלקחו מקרב אקטיום. מקדש קיסר הוקדש כולו לפולחן של כוכב שביט, הכוכב הופיע זמן מה לאחר הירצחו של קיסר (44 לפנה"ס) ונחשב לנשמתו ולמסמל לידתו של אגוסטוס כשליט הקיסרות הרומית. התוכנית למקדש הופיעה בשבריו הנותרים של הפורום הרומי, יחד עם התוכנית לרג'יה, מקדש קסטור ופולוקס, בזיליקה אמיליה ובזיליקה יוליה. לא ברור מה היה סגנון הסידור המקורי של המוקדש, אולם ראיות של מטבעות עתיקים בהם מופיעים ייצוגים של בית המקדש, מציעים הסדר איוני או הסדר משולב, אולם ארכאולוגים מצאו שברי הסדרים קורינתיים, מה שהוביל חוקרים אחדים לשער כי המקדש היה שילוב של פורטיקו איוני עם אמנות קורינתית שהופיעה על קירות המקדש. אחרים סבורים כי המקדש כולו היה בנוי בסגנון קורינתי וכי העמודים על המטבעות מייצגים עמודים קורינתיים ברמה נמוכה. בית המקדש נחרב בשריפה במהלך כהונתו של ספטימיוס סוורוס ולאחר מכן שוחזר בעזרת איורים במטבעות מתקופת אוגוסטוס ואדריאנוס, קיימת אפשרות כי במהלך השחזור הסדר במקדש שונה על ידי סוורוס, שלאחריו האנטבלטורה והקרניז של המקדש היו בעלי מוטיבים ומאפיינים של הסדר הקורינתי. מדיה וקבצים בנושא מקדש קיסר בוויקישיתוף מקדש קיסר ותצלומים (באנגלית) מקדש יוליוס קיסר, באתר UCLA (באנגלית)
מערכת על שבב

מערכת על שבב (באנגלית: System on a Chip, או בקיצור SoC) היא כינוי למעגל משולב אשר מכיל בתוכו את רוב תפקידיו של מחשב שלם: מעבד, זיכרון, בקרים שונים לאמצעי קלט ופלט ולפעמים גם אמצעי אחסון. מערכות אלו נפוצות במיוחד בתחום המערכות המשובצות, טאבלטים וטלפונים חכמים. דוגמאות: Geode - במקור של חברת Cyrix ובהמשך של חברת AMD שקנתה אותה. אחת מהמערכות המוקדמות מהסוג הזה. שבבים המבוססים על ליבת ARM, לדוגמה טגרה של NVIDIA שכולל ליבות ARM ואת בקר התצוגה של החברה. Vortex86 - מערכת על שבב של חברת DMP הכוללת מעבד בארכיטקטורת x86 והתקנים חיצוניים רבים המהווים יחד מחשב PC שלם על שבב. התפתחות תחום ה-SoC תרמה במידה רבה ליצירתם של הטלפונים החכמים והטאבלטים. מבנה של מערכת על שבב, יכלול תמיד מעבד ראשי (CPU, או ליבה-במקרים רבים תהיה יותר מליבת עיבוד אחת) ובנוסף מגוון רחב של מעגלים היקפיים בהתאם למטרת השבב. לדוגמה: ברכיב Vortex86DX2 יש את מרבית הרכיבים הדרושים על מנת ששבב זה ישמש כמחשב תואם PC שלם וכל שדרוש הוא תוספת של זיכרון RAM חיצוני ומחברים. להלן רשימת רכיבים המוכללים בתוך השבב: אתרנט USB 2.0 SATA/PATA DDR2 BUS SPI PCIe 1.0 GPIO UART I²C HD Audio Codec PS/2 Keyboard and mouse A/D 11 bit PWM Real Time Clock Watch Dog ISA 2MB SPI Flash BIOS Display LCD/VGA Jtag בזכות המעגלים המוכללים בשבב זה, הוא מתאים במיוחד ליישומים תעשייתיים מגוונים, כגון, בקרת הינע, תקשורת ושליטה ובקרה תעשייתית. ישנם רכיבים נוספים מיצרנים רבים אשר תכולת המעגלים בתוכם שונה ומיועדת ליישומים אחרים כגון עיבוד אותות, יישומים גרפיים וכו'. מדיה וקבצים בנושא מערכת על שבב בוויקישיתוף פושקאר ראנאד, EE Times: עידן ה-SoC פותח חזית חדשה במלחמת השבבים, באתר טכנולוגיות ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגר

האם התכוונתם ל... רג'ר – כפר עלווי השוכן בין לבנון לבין שטח ישראל. יצחק רגר – ראש העירייה החמישי של באר שבע. מקס רגר – מלחין, נגן עוגב, ומורה גרמני. ריגר
סנטה מריה אין ארצ'לי

בזיליקת סנטה מריה אין ארצ'לי (באיטלקית: Basilica di Santa Maria in Aracoeli) היא כנסייה קתולית טיטולרית בפסגת הגבעה הקפיטולינית שברומא. היא הכנסייה של מועצת העיר רומא, בזכות היותה המועצה שומרת התואר "Senatus Populusque Romanus". בחזית הכנסייה גרם מדרגות מונומנטלי, ובין שאר יצירות האמנות שבה, ישנו קבר של העלם צ'קינו די בראצ'י (אנ') שנבנה בעיצובו של מיכלאנג'לו. מדיה וקבצים בנושא סנטה מריה אין ארצ'לי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אתלטיקה באולימפיאדת רומא (1960)

אולימפיאדת רומא (1960) נערכה ברומא, איטליה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 31 באוגוסט לבין 8 בספטמבר 1960. נערכו 34 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (10 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,016 משתתפים (204 נשים ו-812 גברים) מ-72 מדינות. וילמה רודולף (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות זהב. האחיות היהודיות מברית המועצות (ברית המועצות ברית המועצות): אירינה פרס, שזכתה במדליית זהב וטמרה פרס שזכתה במדליית זהב ובמדליית כסף. נינה רומשקובה (ברית המועצות ברית המועצות) שזכתה פעם שנייה במדליית זהב. בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה האמריקאית (ארצות הברית) בריצת שליחות 4x100 מטר שיא עולם חדש של 44.50 שניות. גלן דייוויס (ארצות הברית ארצות הברית) ואוטיס דייוויס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב, גלן אף הגן על תוארו. אבבה ביקילה (אתיופיה אתיופיה) שזכה במדליית הזהב הראשונה של נציג מדינה אפריקנית. אל ארטר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית הזהב השנייה שלו מתוך 4 מדליות זהב בזריקת דיסקוס. לי קלהון (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב והגן על תוארו. בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1952. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת רומא בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת רומא (1960), באתר סימוכין ספורט אולימפי
שורת משימות

בממשקי מחשב שורת משימות היא אובייקט תצוגה בקצה שולחן העבודה המשמשת לבקרה ושליטה בתוכניות ובתוכנות הפועלות במצב נתון. שורת המשימות הופיעה לראשונה במערכת ההפעלה Windows 95 של מיקרוסופט ומאז נשארה במערכות ההפעלה שבאו אחריה. סביבות שולחן עבודה נוספות כגון KDE וגרסאות ישנות של GNOME כללו אף הן שורת משימות אופציונלית. קיימות שיטות ניהול תוכניות נוספות אשר בהן משתמשות בין היתר מערכות ההפעלה בהן אין שורת משימות. שורת המשימות מאפשרת בדרך כלל לבצע את הפעולות הבאות: סגירת תוכניות (לעיתים אף תקועות) החלפת חלונות הפתוחים במקביל מזעור חלונות פתיחת יישומים שימושיים שונים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תפריט התחל

בממשקי מחשב תפריט התחל (גם כפתור התחל) הוא פריט תצוגה נפוץ בסביבות שולחנות עבודה רבים, המהווה את האפשרות המרכזית של ממשק מערכת ההפעלה לגשת אל תוכניות. הפריט קיים בגרסאות חלונות, וכן בחלק ממנהלי החלונות X. במערכות ההפעלה חלונות בנוי התפריט בדרך כלל במבנה עץ, כשלחיצה על פריט מסוים תוביל לפתיחת תפריטי משנה עד להגעה לפריט הרצוי. התפריט קיים בשורת המשימות בצד ימין במערכות הפעלה בעלות ממשק שפה הנקראת מימין לשמאל ובכללם עברית. באלו הנקראות משמאל לימין יהיה הפריט בצד שמאל. מדיה וקבצים בנושא תפריט התחל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.