laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוג'יניה צ'ארלס

מרי יוג'יניה צ'ארלס (Mary Eugenia Charles;‏ 15 במאי 1919 – 6 בספטמבר 2005) הייתה ראש ממשלת דומיניקה בין השנים 1980–1995. היא הייתה האישה הראשונה בראש ממשלת דומיניקה, בראש מדינה באיים הקריביים ובראש מדינה בצפון אמריקה. צ'ארלס נולדה בכפר הדייגים פוינט מישל שבדומיניקה. אביה, ג'ון בפטיסטה צ'ארלס, היה מייסדו של בנק שיתופי לחקלאים וכיהן כראש העיר בבירת המדינה רוזו. את השכלתה רכשה באוניברסיטאות בטורונטו ובלונדון. בשנת 1949 היא שבה לדומיניקה והייתה לאישה הראשונה במדינה לעסוק בעריכת דין. בשנות השישים החלה לפעול בפומבי כנגד מגבלות על חופש העיתונות במדינה. בתקופה זו נמנתה בין מייסדי מפלגת החופש של דומיניקה, בראשה עמדה החל משנות השבעים ועד 1995. מטעם מפלגה זו נבחרה צ'ארלס בשנת 1970 לפרלמנט והחל משנת 1975 שימשה יו"ר האופוזיציה. בין תחומי עניינה העיקריים בשנים אלו היו רווחה, טוהר מידות וחופש ביטוי. זמן קצר לאחר שקיבלה דומיניקה עצמאות מהממלכה המאוחדת, בשנת 1979, התמודדה צ'ארלס במערכת הבחירות בראש מפלגתה וזכתה ב-17 מבין 21 מושבי הפרלמנט. כהונתה בראשות הממשלה נמשכה 15 שנים, במהלכן היא נבחרה לראשות ארגון מדינות הקריביים המזרחיות. בראש הארגון זכתה צ'ארלס להכרה בינלאומית, בעת שתמכה במדיניות ארצות הברית בפלישתה לגרנדה בשנת 1983. תמיכתה הבלתי מתפשרת בפלישה האמריקאית לגרנדה ועמידתה באתגרים פנימיים אחרים הובילו לכינויה "אשת הברזל של הקריביים". בין השנים 1980 – 1990 היא עמדה גם בראש משרד החוץ של דומיניקה. בשנת 1992 הוענק לה על ידי המלכה אליזבת השנייה תואר "דיים" ('גברת מפקדת') במסדר האימפריה הבריטית. במהלך שנות כהונתה שרדה צ'ארלס שני ניסונות הפיכה. בשלהי כהונתה השלישית, בה זכתה המפלגה ביתרון של קול יחיד בפרלמנט, הודיעה בשנת 1995 על פרישתה מהחיים הפוליטיים. מפלגתה הפסידה בבחירות באותה שנה וצ'ארלס התמסרה למאמצי הפיקוח הבינלאומי על מערכות בחירות, בחסותו של ג'ימי קרטר. צ'ארלס נותרה רווקה וחיה יחד עם אביה עד לפטירתו בשנת 1983. היא נפטרה בשנת 2005 לאחר סיבוך בניתוח ירך שעברה במרטיניק. מדיה וקבצים בנושא יוג'יניה צ'ארלס בוויקישיתוף יוג'יניה צ'ארלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הודעה על פטירתה בעיתון "Guardian" (באנגלית) יוג'יניה צ'ארלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גיגי אוגולאווה

גיגי (גיאורגי) אוּגוּלאווָה (בגאורגית: გიგი უგულავა, נולד ב-15 באוגוסט 1975) הוא פוליטיקאי גאורגי, כיהן כראש העיר של בירת גאורגיה, טביליסי, בין השנים 2005–2017. אוגולאווה נולד בטביליסי להורים ממוצא מגרלי. בשנת 1992 עם סיום חוק לימודיו הוא למד שנתיים בסמינר תאולוגי בטביליסי, ולאחר מכן, בשנים 1995–1997, עבר ללמוד באוניברסיטת זארבריקן. הוא השלים את חוק לימודיו כבוגר הפקולטה לפילוסופיה וסוציולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בשנת 1998. לאחר שעבד תקופה קצרה, בשנים 1997–1998, כעיתונאי ב"איבריה TV", והיה פעיל באינטרניוז שבי"ל (בין השנים 1997-1999). בשנת 2000 התמנה ליועץ באירואסיה פאונדיישן. בין השנים 2001–2003 שימש מנהל איגוד החינוך והלגליות של הבנק העולמי, ועזר בארגון תנועת הנוער קמארה! ("די!"), שמילאה תפקיד קריטי במהפכת הוורדים. בנובמבר 2003, על פי המלצת הנשיאה בפועל, נינו בורג'נדזה, התמנה אוגולאווה לתפקיד סגן שר המשפטים, ובשנת 2004, תחת הנהגתו של מיכאיל סאקשווילי, מונה לתפקיד סגן שר ההגנה. באביב של אותה שנה מינה אותו סאקשווילי למחליף של אסלן אבשידזה, השליט הבדלן של אג'ריה. כמו כן ניהל אוגולאווה משא ומתן עם נשיא דרום אוסטיה, אדוארד קוקויטי, אולם ללא הצלחה. לקראת סוף אותה שנה, בספטמבר 2004, התמנה לתפקיד מושל סמגרלו וסוואנתי עילית ופעל בנחרצות נגד כנופיות מבריחים. ב-20 באפריל 2005 הוא התמנה לתפקיד ראש אמרכלות נשיא גאורגיה, והיה אחראי למינוי חברי ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה. בחירתו את גיאה קווטרדזה ליושב ראש הוועדה ספגה ביקורת רבה כיוון שהאחרון היה שותפו של זוראב נור'אידלי, ראש ממשלת גאורגיה באותם הימים, בשנים 2002–2003, במשרד עורכי דין שעסק גם ביזמות עסקית. מאוחר יותר מונה קווטרדזה לשר המשפטים של גאורגיה. ב-12 ביולי 2005, נתמנה אוגולאווה לראש עיריית טביליסי. לאחר השינויים בשיטת בחירת ראש העיר, בשנת 2006, התמודד אוגולאווה שוב בהצלחה על תפקיד ראש העיר ומונה על ידי מועצת העיר טביליסי, ב-12 באוקטובר 2006, לראש העיר. בתקופת שלטונו הוא הגדיל את התקציב למודרניזציה של המטרו של טביליסי, והקטין מצד שני את מספר נתיבי המיניבוסים במרכז טביליסי. בינואר 2006 הוא סגר את הגז לשגרירות רוסיה בטביליסי בעקבות החבלה בצינור הנפט בצפון אוסטיה, שהביאה להפוגה זמנית באספקת הגז לגאורגיה. גאורגיה ראתה את רוסיה כאחראית וזו מצידה האשימה את הצ'צ'נים. עד שנת 2007 גרם אוגולאווה לתיקון כל רחובות מרכז טביליסי, שיפור איכות המים העירוניים, מודרניזציה במטרו של טביליסי, חנייה ציבורית המופעלת בידי חברות פרטיות, הוא גרם לאוטובוסים בטביליסי לדייק בזמנים, דרבן יזמים להשקיע בעיר ועוד. מדיה וקבצים בנושא גיגי אוגולאווה בוויקישיתוף גיגי אוגולאווה, ברשת החברתית פייסבוק ביוגרפיה באתר הרשמי של טביליסי, (באנגלית) רז סמולסקי‏, ג'ורג' אוגולבה: "אנחנו מאמינים שעדיף לנכסים להיות בידיים פרטיות כי יש לנו ניסיון רע עם מדינה שמנהלת אותם", באתר וואלה, 22 באוקטובר 2007 אינטרניוז (Internews Network) - ארגון בינלאומי ללא כוונת רווח שמטרתו לשפר את הגישה של האנשים לאינפורמציה ברחבי העולם.
התזמורת הסימפונית של ברן

התזמורת הסימפונית של ברן (גרמנית Berner Symphonie-Orchester) היא תזמורת סימפונית הפועלת בעיר ברן בשווייץ מאז הקמתה בשנת 1877. בתחילת דרכה הופיעה התזמורת גם באולם התיאטרון העירוני של ברן (Stadttheater Bern) ובחודשי הקיץ גם בגני העיר. התזמורת זכתה לשם בינלאומי בשנות השלושים של המאה ה-20, וכיום מנגנים בה כמאה נגנים. התזמורת מופיעה בכל עונה בכ-40 קונצרטים סימפוניים, והיא משמשת גם כתזמורת בית האופרה של ברן. משכנה של התזמורת ב"קולטור-קזינו" (Kultur-Casino Bern), שאין דבר בינו ובין קזינו. המבנה הוקם בין 1907 ו-1909 בקצהו הצפוני של גשר קירשנפלדבריקה, במקום בו ניצב לפני כן משכנה הקודם של אוניברסיטת ברן, ולפניה עמד במקום מנזר פרנציסקני. המבנה העניק את שמו לכיכר הקזינו שמצפון לו. כיום המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הוא המנצח הפולני קשישטוף אורבנסקי. אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של ברן התזמורת הסימפונית של ברן, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברן, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברן, באתר Discogs (באנגלית) אתר הקולטור-קזינו ברן Kultur-Casino Bern
העיר מתעוררת

העיר מתעוררת (באיטלקית: La città che sale) הוא ציור שמן מאת הצייר הפוטוריסטי אומברטו בוצ'וני. ב-1911, כאשר הוצג הציור לראשונה ב"תצוגת האמנות החופשית" (Mostra d'arte libera) במילאנו, כונה הציור "Il lavoro" ("עבודה"). בשנת 1912 נרכש הציור בידי המלחין פרוצ'ו בוזוני, שרכש אותו בתערוכה נודדת של אמנות פוטוריסטית. באוסף המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק קיים, מלבד הציור, גם רישום הכנה של העבודה, ברוחב של כ-87 ס"מ (ראו בקישורים חיצוניים). למרות נוכחותם של אלמנטים מזוהים וריאליסטים, כגון תיאור בנינים וקיומו של חלל ברור, נחשב הציור לאחת מן הדוגמאות הראשונות של הציור הפוטוריסטי. בוצ'וני מתאר את העיר המודרנית, את הבניינים ואת הארובות המעלות עשן. במרכז תיאור העיר מופיעים סוס ודמויות אנושיות המתערבבים זה בזה בדינמיות. מדיה וקבצים בנושא העיר מתעוררת בוויקישיתוף "העיר מתעוררת", באתר המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק "העיר מתעוררת - רישום הכנה", באתר המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
פלנטיישן קי

פלנטיישן קי (באנגלית: Plantation Key) הוא אי במחוז מונרו שבמדינת פלורידה בארצות הברית. האי ממוקם באיי הקיז העליונים המהווים חלק מהפלורידה קיז. האי מקושר לקי לארגו ולוינדלי קי באמצעות דרך US1 (המכונה גם הכביש המהיר שמעל הים). על האי נמצא הכפר איילמורדה. בין פלנטיישן קי וקי לארגו שנמצא מצפון לו מפריד טאוורנייר קריק, מעליו עובר גשר טאוורנייר קריק, ובין פלנטיישן קי לבין וינדלי קי שנמצא מדרום לו מפריד סנייק קריק, שמעליו עובר גשר בשם סנייק קריק. ממצאים שהתגלו באי מלמדים שפלנטיישן קי היה מיושב על ידי אינדיאנים במאות החמישית והשישית לספיקה - כ-1,000 שנים לפני ההתיישבות האירופאית הראשונה באי. ממצאים אלה התגלו בתל קבורה בקצה הצפוני של האי. התל נהרס בשנת 1958 על מנת לאפשר בנייה במקום. האי אינו ממופה במפות הספרדיות. האי מוזכר לראשונה במפה דברהם (DeBrahm) משנת 1717 בו הוא מכונה "האי בול" (Bull Island). במפת גולד-פאדן (Gauld-Faden) משנת 1720 האי מכונה "האי לונג" (Long Island) - שם שנותר עד ראשית המאה ה-20 ובמפה משנת 1905 האי נקרא גם "האי לונג" וגם פלנטיישן קי. באמצע המאה ה-19 התיישבו באי מהגרים מאיי בהאמה. מפקד האוכלוסין של שנת 1870 ציין כי באי מתגוררות שתי משפחות. מפקד 1880 ציין כי אוכלוסיית האי גדלה במספר משפחות נוספות. תושבי האי התפרנסו מגידול קוקוס ואננס, ואלה הובלו בדרך הים לצפונה של ארצות הברית. בניית הרכבת מעל הים שעברה לאורכו של האי שינתה את כלכלתו. בניית מסילת הרכבת הרסה את החקלאות באי, מאחר שהרכבת איפשרה העברת קוקוס ואננס שיובאו מקובה דרך נמל קי וסט, ישירות למדינת הצפון. בניית מסילת הברזל שינתה את פני האי, ואיחדה למעשה את סנייק קריק קי (Snake Creek Key) שהיה אי נפרד עם פלנטיישן קי, באמצעות מילויו של סנייק קריק. עם החלת האיסור על מכירת אלכוהול (חוק היובש) ב-1920, הפך האי כר למבריחים שהביאו משקאות חריפים מאיי בהאמה. בשנת 1935 הוקמה באי מחצבה שתופעלה על ידי חיילים משוחררים שלחמו במלחמת העולם הראשונה. לבנים אלה נדרשו לשיקום האי וגשרי הסביבה שניזוקו בצורה קשה בהוריקן יום העבודה של 1935. בשנת 1951 הוקם באי בית הספר קורל שורז (חופי האלמוג)- בית הספר התיכוני היחיד באזור הקיז העליונים. בשנת 1958 נבנתה באי תחנת המשטרה הראשונה (קודם לכן נדרשו השוטרים להגין מהעיר מרתון ואסירים נשלחו לבית הכלא המקומי בקי וסט. בשנת 1962 הוקם סניף הדואר הראשון באי ובשנת 1967 הוקם בית משפט השלום באי, המשרת את אזור הקיז העליונים. מדיה וקבצים בנושא פלנטיישן קי בוויקישיתוף ההיסטוריה של פלנטיישן קי סמני דרך US1
בית הכנסת האיטלקי ע"ש רבי עובדיה מברטינורו

בית הכנסת האיטלקי על-שם רבי עובדיה מברטינורו הוא בית כנסת ברמת גן הממוקם בשדרות האחות נחמה, ליד מגדל המים הסמוך לגן הקופים. בית הכנסת הוקם על ידי יוצאי יהדות איטליה ברמת גן, וגברת נאמנה (ג'רמנה) סיניגליה הייתה הרוח החיה מאחורי הקמתו. ארון הקודש שבו הובא לישראל מהעיירה מונקאלוו (Moncalvo) שבחבל פיאמונטה והוא אחד מכמה ארונות קודש שהובאו לישראל על ידי שלמה אומברטו נכון. התפילה היא כמנהג בני ליבורנו (בנוסח הספרדים). בית הכנסת פעיל בשבתות וחגים בלבד, ומתפללים בו גם תושבי השכונה שאינם בני יהדות איטליה. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת האיטלקי ע"ש רבי עובדיה מברטינורו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבל באלבו

אבל אדוארדו באלבו (ספרדית: Abel Eduardo Balbo; נולד ב- 1 ביוני 1966 בעיירה אמפלמה ויז'ה קונסטיטיוסיון שבפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי לשעבר. באבלו החל לשחק בקבוצת הנוער של ניואל'ס אולד בויס, שיחק בקבוצה הבוגרת מ-30 באוגוסט 1987 ועד 1988, שנה שבה עבר לריבר פלייט. היה שותף לזכיית המועדון באליפות ארגנטינה. אחרי שנתיים בריבר פלייט, עבר באלבו לאודינזה מהסרייה א'. באלבו כבש 11 שערים ב-28 משחקיו בעונתו הראשונה אך קבוצתו ירדה בסוף העונה לסרייה ב'. הוא מילא תפקיד חשוב בחזרתה של הקבוצה לסרייה א' עם 33 שערים בשתי העונות בהן בילתה הקבוצה בליגה השנייה. עונת השיא שלו בקבוצה הייתה ב-1992/1993 אז כבש 21 שערים. ב-1993 הוא עבר לרומא, מצמרת הסרייה א'. בה שיחק 5 שנים כחלוץ. בעונתו החמישית (1997/1998) ברומא, שימש באלבו כקפטן הקבוצה. בעונת 1994/1995 כבש 22 שערים. ב-1998, לאחר 5 שנים ברומא, עבר באלבו לפארמה אך כבש רק 4 שערים, מועדון פארמה זכה באותה עונה בגביע האיטלקי ובגביע אופ"א. לקראת סוף העונה עבר באלבו לפיורנטינה, אך גם בה לא הצליח להציג יכולת גבוהה. בשנת 2000 שב באלבו לרומא אך בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה שיחק רק בשלושה משחקים וראה מהספסל כיצד חבריו זוכים באליפות. ב-2002 שב באלבו לארגנטינה והצטרף לבוקה ג'וניורס אך פרש ממשחק לאחר ארבעה משחקים במדי הקבוצה. באלבו היה חלוץ נבחרת ארגנטינה מ-1989 עד 1998. באלבו היה בסגל ארגנטינה למונדיאל 1990, למונדיאל 1994 ולמונדיאל 1998 ופעמיים היה שותף לזכייה בקופה אמריקה. מדיה וקבצים בנושא אבל באלבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבל באלבו אבל באלבו, באתר Transfermarkt אבל באלבו, באתר Soccerway אבל באלבו, באתר WorldFootball.net אבל באלבו, באתר National Football Teams אבל באלבו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פרשת אלישבע

"פרשת אלישבע" הייתה פרשת סחיטה על רקע שוחד מיני שהופעלה כנגד משה דיין בעת היותו שר הביטחון. בשנת 1969, בעת מלחמת ההתשה, פנתה אשה בת עשרים וארבע בשם אלישבע צ'יזס אל שר הביטחון משה דיין וביקשה ממנו לסייע לה בשחרורו מן הכלא של אחיה, שעבר עבירה פלילית כלשהי. דיין נאות להיפגש עמה, ונוצר קשר אינטימי בינה לבין דיין, שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנה. פגישותיהם של השניים היו במלונות פאר בתל אביב. דיין היה אז בשיא תהילתו לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים ולפני הפגיעה בתדמיתו שנגרמה כתוצאה ממלחמת יום הכיפורים. דיין היה נשוי באותה עת לאשתו רות ובמקביל ניהל קשר זוגי עם מי שעתידה להיות אשתו השנייה, רחל. בהמשך הקשר בין דיין לצ'יזס, היא החלה להאמין כי דיין מתכוון להתגרש מאשתו רות כדי לשאת אותה לאשה. אמה של צ'יזס, אלפרידה צ'יזס, זממה להפוך את הקשר בין דיין לבתה למקור לסחיטה. היא הקליטה את שיחות הטלפון של בתה עם דיין ואספה כל פתק בכתב ידו של דיין. דיין, שלא ראה בקשר עם צ'יזס אלא הרפתקה חולפת, אחת מרבות שהיו לו, ניתק כעבור זמן את הקשר עמה. כשנותק הקשר פנתה האם אל דיין בדרישה לשלם דמי שתיקה. לאחר משא ומתן שנערך בין עורכי הדין של הצדדים שילם דיין לאם ולבתה סכום של עשרת אלפים לירות. האם לא הסתפקה בכך וניסתה להרוויח סכום דומה מהשבועון "העולם הזה", שעורכו אורי אבנרי היה מבקר חריף של דיין ושל עסקי העתיקות שלו. השבועון פרסם את הסיפור בהמשכים בשלושה גליונות רצופים בסוף שנת 1971. "העולם הזה" ראה בפרשה סמל להתנוונות הנהגת המדינה ולהתדרדרותו של דיין, לא מבחינת המוסר האישי של דיין, אלא מאופן הבילוי שלו במלונות פאר, בתקופה ביטחונית סוערת ורבת נפגעים מבין חיילי צה"ל, ויתרה מזו משום שהדבר היה כרוך בסיכון ביטחוני, מאחר שדיין קיים התייעצויות ביטחוניות חסויות בטלפון בנוכחות צ'יזס. סיפור הפרשה נתגלגל גם לשבועון הגרמני "שטרן", שפרסם עליו כתבה ארוכה בצירוף תצלומים. בישראל נתקלה הפרשה בקשר של שתיקה, פרט לפרסום ב"העולם הזה". בקרב הציבור הרחב לא הצליחו מעלליו המיניים של דיין לפגוע בתדמיתו. הדבר אף לא בא כהפתעה לציבור, לאחר שכבר בשנת 1963 פרסמה הדסה מור את רומן המפתח "דרכים לוהטות" ובו תיאור הרומן שהיה לה עם משה דיין בעת ששניהם היו נשואים לבני זוג אחרים, ונכללו בו אף תיאורים אינטימיים חושפניים. נהפוך הוא, דבר הפרשה התקבל בקרב חלקים בציבור כסממן לגבריותו של משה דיין והתעלמותו מן המוסכמות. תדמיתו של דיין לא נתערערה אלא כשנתיים לאחר מכן, בעקבות מלחמת יום הכיפורים. שלום כהן, העולם הזה, הוצאת טפחות, 1972. אורי אבנרי: אופטימי; עמ' 466 - 467, הוצאת ידיעות ספרים, 2014 "העולם הזה", גיליון 1793 מ-12 בינואר 1972 "העולם הזה", גיליון 1794 מ-19 בינואר 1972 דוד דרעי, סקס, שקרים וביטחון המדינה, באתר ynet, 28 באפריל 2008 באתר ynet (כולל קטע בווידאו).
דטריטי

המונח "דטריטוס" מפנה לכאן. לערך העוסק בדמות מסדרת ספרי "עולם הדיסק", ראו עולם הדיסק. דטריטי (מלטינית: Detritus - סחיפה) או מִשאָרי הוא מונח מתחום הגאולוגיה המתאר משקע זעיר-גרגיר שמקורו בתוצרי שחיקה של סלעים ביבשה. משקעים דטריטיים עשויים להכיל חלקיקי סלעים או גרגירי מינרלים, המוסעים על ידי נחלים וזרמי ים ועוברים השקעה בקרקעית, או מתלכדים בתהליך מילוט (cementation). סלע הנוצר באופן זה נקרא "סלע דטריטי" או "סלע משארי", ועשוי ליצור דורות נוספים של סלעים באמצעות מחזורים נוספים של אותם תהליכים. דוגמה: חומר דטריטי משמש, בנוסף לארגוניט, ליצירת חוואר הלשון. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תאומים (קבוצת כוכבים)

תאומים הוא המזל השלישי בגלגל המזלות, בין שור לסרטן. סמלו הוא ♊︎ והשמש חולפת דרכו מסוף יוני עד סוף יולי ובו היא מגיעה לנקודה הצפונית ביותר בתנועתה המדומה על פני השמיים. הקבוצה קרויה על שמם של התאומים קסטור ופולוקס, אשר על פי המיתולוגיה היוונית נתגלגלו לשני הכוכבים הבהירים הסמוכים קסטור ופולוקס בקבוצה. α בתאומים (קסטור) נראה ככוכב כחול-לבן בבהירות נראית מדרגה 1.6 במרחק של כ-50 שנות אור. טלסקופ קטן מאפשר להבחין שמדובר במערכת בת שלושה כוכבים, שניים מהם כחולים-לבנים בבהירות מדרגות 2.0 ו-2.8, ואליהם נלווה ננס אדום בבהירות מדרגה 9. ניתוח ספקטרוסקופי של הכוכבים מגלה שכל אחד משלושת הכוכבים הוא כוכב זוגי בעצמו, כך שמדובר למעשה במערכת בת שישה כוכבים. β בתאומים (פולוקס) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כתום בבהירות מדרגה 1.1 במרחק של 34 שנות אור. לכוכב יש כוכב לכת עם מאסה של יותר מפעמיים המאסה של צדק, המקיף אותו אחת ל-590 ימים. זהו אחד הכוכבים הנראים לעין היחידים שידוע שיש להם כוכבי לכת. γ בתאומים (אלהנה) הוא כוכב כחול במרחק של כ-105 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 1.9. ניתוח ספקטרוסקופי מראה על קיומו של בן זוג, בו לא ניתן להבחין באופן ישיר. ε בתאומים (מבסוטה) הוא על-ענק צהוב במרחק של כ-900 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 3. טלסקופ קטן מאפשר להבחין בבן זוג בבהירות מדרגה 9. η בתאומים הוא ענק אדום במרחק של כ-350 שנות אור. בהירותו משתנה באופן סדיר למחצה מדי 234 ימים בין דרגות בהירות 3.1 ל-3.9. ζ בתאומים הוא על-ענק צהוב מסוג משתנה קפאידי שדרגת בהירותו נעה בין 3.7 ל-4.2 במחזוריות של 10.2 ימים. הוא נמצא במרחק של כ-1200 שנות אור. M35 הוא צביר פתוח שמכיל כ-100 כוכבים. ניתן לראותו במשקפת אך הוא נחשב למרשים יותר בטלסקופ. NGC2392 היא ערפילית פלנטרית סמוך לכוכב δ בתאומים שמכונה "ערפילית האסקימוסי" או "ערפילית הליצן". בגלל המראה שלה בהגדלה חזקה ובצילום ארוך חשיפה. הבהירות הנראית שלה היא מדרגה 10. מזל תאומים ג'מיני (פירושונים) מדיה וקבצים בנושא תאומים בוויקישיתוף צילום שמים עמוקים של תאומים תאומים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בתרונות

בִּתְרוֹנוֹת או אדמת זִיבּוּרִית הוא אזור בעל מדרונות תלולים אשר נחרץ ובותר על ידי מים. בתרונות נוצרים באזורים אשר הסלעים המרכיבים אותם הם סלעי משקע רכים וחוליות שאינם מלוכדים היטב, נוטים לבליה ואין עליהם די צמחייה שתעגן את הקרקע. מקומות אלה הם בדרך-כלל צחיחים ונוטים לשיטפונות, ומעט הגשמים היורדים עליהם הם גשמי זעף. בתרונות קיימים באזורים נרחבים בקנדה ובארצות הברית. אחד המקומות הידועים ביותר הוא הפארק הלאומי בדלנדס במדינת דרום דקוטה שבארצות הברית (ראו תמונה), ובו 982 קילומטר רבוע של הרים חרוצים ופסגות חדות. בארץ ישראל ניתן למצוא בתרונות בערבה ובאזור ים המלח, וכן במישור החוף הדרומי. באזור זה נמצאות שמורת בתרונות רוחמה בסמוך לקיבוץ רוחמה ושמורת בתרונות בארי בסמוך לקיבוץ בארי. בתרונות רוחמה בתרונות בארי פרופסור משה ברור, "אפר געשי", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א דן גזית, לחתוך בבשר החי, בתרונות בגדות הנחלים בחבל הבשור(הקישור אינו פעיל), "ככה זה", עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, 7 בדצמבר 2010, עמ' 26 האתר הרשמי של פארק "בדלנדס" בתרונות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ז'לגיריס קובנה

ז'לגיריס קובנה היא קבוצת כדורסל ליטאית מהעיר קובנה המתמודדת בליגת העל הליטאית והיורוליג. שמו הרשמי של המועדון הוא "מועדון הכדורסל ז'לגיריס". סמל המועדון הוא בצורת מגן ירוק-לבן עם הכתובית "BC Žalgiris", ציור של כדורסל והאות Z. המועדון הוקם על בסיס קבוצת הכדורסל הקיימת בקובנה. בשישה ביולי 1941, לאחר ניצחון הקבוצה המקומית על גרמניה במסגרת המשחקים האירופאים, העניקו לאומנים ליטאים (שקראו לעצמם פרטיזנים) פרס לשחקני הכדורסל מקובנה, להשתתף בטבח יהודים בפורט השביעי. כל שחקן קיבל אישור להוציא להורג 10 יהודים. השחקנים התעללו באסירים יהודים, הכו אותם עם כתות הרובים ואחר כך רצחו 30 מהם ביריות. לאחר מכן עזבו בצהלות שמחה ובשיירה. שמה של הקבוצה נגזר מהניצחון בקרב ז'לגיריס, שמו הליטאי של קרב גרונוולד. ז'לגיריס היא קבוצת הכדורסל הליטאית שטיפחה את מספר הכדורסלנים הבכירים הגדול ביותר החל מ-1944. בין השחקנים הידועים ששיחקו בקבוצה ניתן למנות את האלופים האולימפיים מודסטאס פאולאוסקאס, ארווידאס סאבוניס, רימאס קורטינאיטיס, ולדמאראס חומיצ'יוס ורבים אחרים. באמצע שנות ה-80 משחקי הגמר בליגה הסובייטית בין ז'לגיריס וצסק"א מוסקבה היוו השראה לתחייה הלאומית הליטאית והקמתה מחדש של ליטא כמדינה עצמאית. בשלה הטופ 16 בעונת 2003/2004 הטופ 16 ביורוליג נוצחה ז'לגיריס על ידי מכבי תל אביב לאחר הארכה שנבעה מסל של דרק שארפ בדיוק עם סיום המשחק. המשחק מוכר כנס ז'לגיריס מכיוון שנראה בלתי אפשרי שמכבי תל אביב תנצח, לאחר שז'לגיריס החזיקה ביתרון 6 נקודות 16 שניות לסיום המשחק. שחקן העבר של הקבוצה, ארווידאס סאבוניס, הוא בעלי הקבוצה לאחר שרכש אותה ב-2003. ב-2011 עברה הקבוצה לאולמה החדש, ז'לגיריס ארנה, המכיל 15,552 מקומות ישיבה. בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לראשונה מזה 19 שנים לפיינל פור היורוליג. הליגה הליטאית: אליפות (24): 1991–1999, 2001, 2003–2005, 2007, 2008, 2011–2021, 2023 הגביע הליטאי: זכייה (13): 1990, 2007, 2008, 2011, 2012, 2015, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 גמר: 2009, 2010, 2016, 2019 סופרוליג: זכייה (1): 1999 גמר: 1986 גביע ספורטה: זכייה (1): 1998 גמר: 1985 הגביע הבין-יבשתי: זכייה (1): 1986 הליגה הבלטית: אליפות (5): 2005, 2008, 2010, 2011, 2012 מקום שני: 2006, 2007, 2009 הגביע הבלטי: זכייה (1): 1998 הליגה הסובייטית: אליפות (4): 1947, 1951, 1985–1987 מקום שני: 1949, 1952, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989 מקום שלישי: 1953–1956, 1973, 1978 גביע ברית המועצות: זכייה (1): 1953 מדיה וקבצים בנושא ז'לגיריס קובנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'לגיריס קובנה (באנגלית ובליטאית) ז'לגיריס קובנה, ברשת החברתית פייסבוק ז'לגיריס קובנה, סרטונים בערוץ היוטיוב דף הקבוצה באתר היורוליג Jeremy Schaap and Willie Weinbaum, The prize at the Seventh Fort, swc jerusalem, ‏April 9, 2004 קובנה היהודית בחורבנה, לייב גרפונקל, עמוד 33, הוצאת יד ושם 1959 The truth and nothing but the truth, אלכס פייטלסון, עדותו של יצחק נמנצ'יק, עמודים 55-56, הוצאת גפן 2006 סגל הקבוצה באתר היורוליג
וינדלי קי

וינדלי קי (באנגלית: Windley Key) הוא אי מסוג קי הנמצא באיי הקיז העליונים בקבוצת איי הפלורידה קיז, במדינת פלורידה שבארצות הברית. האי ממוקם בין סמני המיל ה-84 וה-85 של כביש US1 (הכביש המהיר שמעל הים) החוצה את האי. צפונית לאי נמצא פלנטיישן קי ודרומית לו נמצא קי מטקומבה העליון. באי מצויות חלק משכונות העיירה איילמורדה. בעבר היה וינדלי קי שני איים נפרדים. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1870 מכונים איים אלה בשם "אמברלה קיז" (איי המטריה). המפקד ציין כי באיים התגוררה משפחה אחת שהתפרנסה מחקלאות. הסקר הגאולוגי משנת 1861 מציין את שני האיים בשם הנוכחי "וינדלי'ז קי" (Windley's Key) - היינו הקי של וינדלי - ככל הנראה שמו של חקלאי שהתגורר באי. האי מופה על ידי צ'ארלס סמית' בשנת 1872. בין השנים 1906–1907 בעת שהנרי פלאגלר בנה את הרכבת מעל הים, מילאו פועליו את מצר הים שבין שני האיונים, והפכו אותם לאי אחד. באי עצמו התגוררו עובדים שעבדו במחצבות שהוקמו באי על מנת לספק אבנים לבניית מסילת הרכבת, ולימים לבניית הכביש המהיר מעל הים. בין השנים 1934–1935 נבנה גשר בין האי לבין גראסי קי על ידי משוחררי מלחמת העולם הראשונה שעבדו במחצבות והתגוררו בצריפים באי. האי ניזוק בצורה קשה בהוריקן יום העבודה של שנת 1935. מאז 1940 פעל באי "תיאטרון הים" (Theater of the Sea) - דולפינריום בו הוצגו הופעות מדי יום. העבודות במחצבות האי פסקו במהלך מלחמת העולם השנייה, והתחדשו עם תום המלחמה. המחצבות נסגרו לבסוף בשנת 1968. ב-10 בנובמבר 1979 נמכרו אדמות האי שהיו שייכות לחברת הרכבות, לצורך הקמת מבני מגורים באי, ותוכננה הצפת המחצבות על מנת ליצור לגונות פנימיות. מדינת פלורידה התנגדה לתוכנית ורכשה את אדמות המחצבות בשנת 1986 לצורך הפיכתן לפארק גאולוגי מדינתי. ההיסטוריה של וינדלי קי
אנמיה אפלסטית

אנמיה אפלסטית או חוסר דם אפלסטי (באנגלית: aplastic anemia) היא מחלה שבה מח העצם לא מייצר מספיק תאי דם לתפקוד תקין של הגוף. 6 מתוך מיליון בני אדם חולים באנמיה אפלסטית. האנמיה האפלסטית נחלקת לשניים: אנמיה אפלסטית נרכשת ואנמיה אפלסטית ראשונית. את האנמיה האפלסטית הראשונית קשה מאוד לרפא. המחסור בשלושת הגורמים העיקריים של רכיבי הדם בא לידי ביטוי באנמיה (חסר דם) ונטייה לדימום (תרומבוציטופניה). חסר הדם נובע מחוסר בתאי הדם האדומים האחראים על העברת החמצן מהריאות לגוף ופחמן דו-חמצני מהגוף לריאות. הנטייה לדימום באה כתוצאה מחוסר בטסיות הדם האחראיות על הקרישה. חוסר בתאי דם לבנים (לימפופניה, ניוטרופניה, מונוציטופניה), יגרום לפגיעה במערכת החיסונית ולנטיה לזיהומים, גם אופורטוניסטיים. אנמיה אפלסטית נרכשת שהיא תוצאה של נטילת תרופות מסוימות, תרופות כימותרפיות, אנטיביוטיקה כלורמפניקול, קרינה מזיקה או שתיית חומר רעיל, בדרך-כלל נרפאת מעצמה. בניגוד לכך, אנמיה אפלסטית ראשונית, היא מחלה מסוכנת ביותר, אשר מחצית מן החולים בה מתים מזיהומים או מחיידקים בתוך פחות משנה. לרוב אבחון האנמיה נערך כאשר החולים מגיעים למיון במצב רעוע, המתבטא לעיתים בעייפות בלתי נגמרת, בחיוורון ולעיתים בדימום שלא נפסק או בקושי חמור בנשימה. במקרים חמורים, החולים מגיעים למיון עקב זיהום. קרוב לחצי מחולים אלה ייתקלו בקושי רב להגיע לריפוי. את האנמיה אפשר לגלות בבדיקת דם פשוטה, אך כדי לבחון את המחלה יש צורך בביופסיה של מח העצם כדי לראות שאכן יש קושי בייצור התאים. כאשר ידוע הגורם לאנמיה האפלסטית והיא ניתנת לטיפול, אזי ניתן לרפאה על ידי מנות דם, מנות טסיות וממריצי ייצור נויטרופילים. אומנם נדיר, אך אפשרי כי אנמיה אפלסטית שהיא קבועה תירפא מעצמה. מחלות חום שמאחוריהן מסתתר חיידק שמצריך טיפול אנטיביוטי, דימום קל עד קשה שמצריך עירוי טסיות דם ובעיות נוספות עלולות להביא לאשפוז חולי אנמיה אפלסטית בבית החולים. כדי לטפל במחלה נעזרים בממריצי מח עצם או נוגדנים מיוחדים (ATG).הפתרון האולטימטיבי הוא השתלת מח עצם. תסמונת שווכמן-דיאמונד מדיה וקבצים בנושא אנמיה אפלסטית בוויקישיתוף אנמיה אפלסטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מצר פלק

מצר פלק (Palk) הוא מצר ים המפריד בין מדינת טאמיל נאדו שבהודו לבין סרי לנקה. קרוי על שם סר רוברט פלק (אנ') שהיה השליט של מדראס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית מ-1763 ועד 1767. מצר פלק מחבר בין מפרץ בנגל, הנמצא מצפונו, לבין מפרץ מנר, מדרום. רוחבו נע בין 64 ל-137 ק"מ. במצר יש ארכיפלג של שרטונים, שוניות ואיים קטנים, הקרוי גשר אדם (או גשר ראמא), ומהווה קשר יבשתי לא רציף בין הודו לבין סרי-לנקה. האי הקרוב לטאמיל נאדו, ראמסוואראם, מחובר ליבשת על ידי גשר פמבן, הגשר הימי הארוך ביותר בהודו (אורכו 2.3 ק"מ). המים הרדודים וסדרת השוניות והשרטונים מונעת מאוניות לחצות אותו, אם כי ספינות דיג ואוניות משא קלות יכולות להפליג בו. על מנת לחסוך לאוניות את הצורך להקיף את סרי לנקה ולהיות חשופות לרוחות העזות והסערות שבחופה הדרומי, הוצע מספר פעמים לחפור במצר תעלה. מדיה וקבצים בנושא מצר פלק בוויקישיתוף מצר פלק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.