laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תלמי

האם התכוונתם ל... אישים מהמקרא ששמם הפרטי הוא תַּלְמַי: תלמי – שמו של אחד מענקי חברון שפגשו המרגלים (ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"ב). תלמי מלך גשור – אבי מעכה אם אבשלום (ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ג'). השם המקראי תלמי משמש בספרות חז"ל עבור תלמי השני, ולכן השם היווני פטולמאיוס (ביוונית: Πτολεμαῖος; מתועתק לעיתים עם ת' – פתולמאיוס) מוכר בעברית מודרנית כ"תלמי": בית תלמי – שושלת מלכים במצרים ושטחים סובבים מסוף המאה ה-4 לפנה"ס ועד המחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס. תלמי הראשון סוטר (283-367 לפנה"ס) – מלך מצרים, מייסד בית תלמי. תלמי השני פילדלפוס (246-309 לפנה"ס) תלמי השלישי אאוארגטס (211-285 לפנה"ס) תלמי הרביעי פילופטור (205-245 לפנה"ס) תלמי החמישי אפיפנס (181-210 לפנה"ס) תלמי השישי פילומטור (145-186 לפנה"ס) תלמי השביעי נאוס פילופטור (145-162 לפנה"ס) תלמי השמיני אאוארגטס (116-182 לפנה"ס) תלמי התשיעי סותר לתירוס (81-142 לפנה"ס) תלמי העשירי אלכסנדר (88-140 לפנה"ס) תלמי האחד עשר אלכסנדר השני (80-105 לפנה"ס) תלמי השנים עשר אאולטס (51-117 לפנה"ס) תלמי השלושה עשר תאוס פילופטור (61/62 – 47 לפנה"ס) תלמי הארבעה עשר תאוס פילופטור (59/60 – 44 לפנה"ס) תלמי החמישה עשר קיסריון (47 – 30 לפנה"ס) תלמי (מלך קפריסין) (המאה ה-1 לפנה"ס) – מלך קפריסין מבית תלמי תלמי קראונוס (320/319 לפנה"ס – 279 לפנה"ס) תלמי (בן פירוס) (272-295 לפנה"ס) – נסיך מאפירוס ובנו של פירוס תלמי, מלך אפירוס (המאה ה-3 לפנה"ס) – מלך אפירוס תלמי מלך מאוריטניה – המלך האחרון של מאוריטניה (פרובינקיה רומית) תלמי בן דורימנס (המאה ה-2 לפנה"ס) – שותפו של ניקנור בקרב אמאוס נגד החשמונאים. תלמי (אסטרונום) (המאה ה-2 לספירה) – מדען ואסטורונום שחי באלכסנדריה, ניסח מודל גאוצטרי שחזה בצורה מדויקת למדי את מיקום כוכבי הלכת ששרד עד למהפכה הקופרניקאית. תלמי (גנוסטי) – מראשי האסכולה המערבית של הולנטיניזם. אישים ששם משפחתם תַלמִי אמה תלמי (לוין) (1905 – 2004), פוליטיקאית ישראלית. אפרים (יוסף) תַלמִי – (1905 – 1982). סופר עברי. אביו של מנחם תלמי. יגאל תלמי – פיזיקאי ישראלי יגאל תלמי (קצין) – קצין צה"ל מעוטר עיטור המופת, בנם של אמה ומאיר תלמי יואב תלמי – מלחין ומנצח ישראלי, מחבר המארש "צה"ל צועד". מאיר תלמי (1909 – 1994), איש ציבור ישראלי: מזכיר הקיבוץ הארצי וחבר הכנסת. מנחֵם תַלמי (נולד ב-1926), סופר עברי, עיתונאי ועורך. אחר תלמי או תלמיסטי – חסיד פילוסופיה דתית תלמה. תלמי (גבינה) – סוג של גבינה. "תַּלְמַי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק י, עמודים 267–268, באתר היברובוקס ראו למשל: מכילתא דרבי ישמעאל, מסכתא דפסחא, פרשה יד (שמות יב, מ); תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט', עמוד א'–ב'
צ'וסר

האם התכוונתם ל... ג'פרי צ'וסר – היה סופר ומשורר אנגלי, פילוסוף, פקיד ודיפלומט. ג'וסר הידוע גם כצ'וסר - היה מלך מצרי במצרים העתיקה. שלט במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-27 לפנה"ס. הפירמידה של צ'וסר – המבנה הראשון המזכיר בצורתו פירמידה נבנתה על ידי המלך ג'וסר
בדם קר

בדם קר (באנגלית: In Cold Blood) הוא רומן אמריקאי מאת טרומן קפוטה. זהו רומן לא בדיוני, שנכתב אז בז'אנר חדש לתקופתו, ניו-ג'ורנליזם. הספר מתאר את הרצח האכזרי של משפחת קלאטר (Clutter) בעיר הולקומב, קנזס ב-1959: הרברט ובוני וילדיהם ננסי (בת 16) וקניון (15). הספר מתאר במקביל את קורותיהם של בני המשפחה ורציחתם, את החקירה המשטרתית שהובילה לתפיסת רוצחיהם, ואת מסע הרצח והבריחה של הרוצחים. טרומן קפוטה נסע לקנזס כדי לסקר את חקירת הרצח עבור הניו יורקר. כשנתפסו הרוצחים, ריצ'רד (דיק) היקוק ופרי סמית, קיבל קפוטה את אישורם לראיין אותם. הוא אף נכח בהוצאתם להורג בתלייה. בשנת 1967, יצא הסרט המבוסס על הספר, בעל אותו השם, "בדם קר" (אנ'). בסרט כיכבו רוברט בלייק כפרי סמית, וסקוט וילסון כדיק היקוק. הסרט בוים על ידי ריצ'רד ברוקס, זכה לשבחי הביקורות, והיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר. כמו כן, הסרט טרומן קפוטה, בכיכובו של פיליפ סימור הופמן, מבוסס על המפגש בין קפוטה לפרי. ב-2006 הופק הסרט "ידוע לשמצה, על פרשה זו עם טובי ג'ונס בתפקיד טרומן קפוטה. הספר יצא בעברית בשנות ה-60 בהוצאת לדורי, בתרגומה של עליזה נצר. בשנת 2009 יצא תרגום חדש של ליאור שטרנברג, בהוצאת כתר. קטע מתוך התרגום החדש: כאן הייתה הדלת פתוחה למחצה; היא פתחה אותה מעט יותר - מספיק על מנת לראות שבמשרד לא היה דבר מלבד אפלולית - אבל היא חשבה שאם "תתפרץ פנימה", זה לא ימצא חן בעיני משפחת קלאטר. היא דפקה, צילצלה ולבסוף הלכה אל מאחורי הבית. המוסך היה שם והיא הבחינה ששתי המכוניות, שברולט סדן, חנו בו. כלומר, הם חייבים להיות בבית. אולם לאחר שהמתינה לשווא מול הדלת השלישית, שהובילה ל"חדר שירות", ומול רביעית, הדלת למטבח, היא חזרה אל אביה, והוא שאמר, "אולי הם ישנים". "אבל זה בלתי אפשרי. אתה יכול לתאר לעצמך שמר קלאטר לא ילך לכנסייה? שהוא סתם ישן?" Ann M. Algeo, The Courtroom as a Forum: Homicide Trials by Dreiser, Wright, Capote, and Mailer, P. Lang, 1996 (הספר בקטלוג ULI) Ralph F. Voss, Truman Capote and the Legacy of In Cold Blood, University of Alabama Press, 2011 (הספר בקטלוג ULI) Elliot King (ed.), Jane L. Chapman (ed.), Key Readings in Journalism, Routledge, 2012 (הספר בקטלוג ULI) Tison Pugh, Truman Capote: A Literary Life at the Movies, University of Georgia Press, 2014 (הספר בקטלוג ULI) Casey Cep, Furious Hours: Murder, Fraud, and the Last Trial of Harper Lee, Knopf, 2019 (הספר בקטלוג ULI) אמיר רותם, אמת מטרידה, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2009 יפתח אשכנזי, אני מאמין בתלייה. אבל בתנאי שלא אני הוא התלוי, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009 אסתי סגל, ‏עיתונאי גדול שלי, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2009 בדם קר, באתר OCLC (באנגלית) בדם קר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיר רותם, אמת מטרידה | "בדם קר", באתר הארץ, 9 בספטמבר 2009
A עד Z

A עד Z (בשמו המלא באנגלית: Geographers' A–Z Street Atlas: "אטלס הרחובות A עד Z של הגאוגרף") הוא כינוים של אטלסי הרחובות של הממלכה המאוחדת. הידוע מבין אטלסים אלה, היה אטלס הרחובות (ספר המכיל מפות הרחובות ורשימת הרחובות) של העיר לונדון שפורסם בשנת 1936 על ידי פיליס פירסאל. החברה שנוסדה על ידה הפכה לחברה המובילה בפרסום מפות ערים בבריטניה. עד לאחרונה, אטלסי המפות שפורסמו על ידי A עד Z לא נשאו את תאריך הפרסום, ועל כן קיים קושי רב בתיארוך הפרסומים השונים. ידוע כי המפה הראשונה פורסמה בשנת 1936 וכי לא פורסמו עדכונים בין השנים 1939–1945 בשל מלחמת העולם השנייה. מרבית תיארוך המפות מתבצע על ידי בדיקת כתובת בית ההוצאה שהשתנתה מספר פעמים, ועל בדיקה סיזיפית של השינויים שנעשו ברחובות לונדון והתאמת המפות אליהן. אתר האינטרנט הרשמי של A עד Z פיליס פירסאל - מייסד החברה תיארוך מפות ישנות של החברה תיארוך מפות ישנות של החברה A עד Z, באתר OCLC (באנגלית)
קטטוניה (להקה)

קטטוניה (Katatonia) היא להקת הבי מטאל שוודית מהעיר סטוקהולם. הלהקה הוקמה בשנת 1991 על ידי יונס רנקסה (סולן) ואנדרס ניסטרום (גיטריסט). בשנותיה הראשונות סגנון הלהקה היה בכיוון הדום-דת' מטאל, אך בשל איבוד קולו של הסולן הלהקה עברה לסגנון מלודי יותר. הלהקה התפרקה בשנת 1994 לזמן קצר, שנתיים לאחר מכן, ב-1996, שבה לפעול. יונס רנקסה - סולן (1991-) אנדרס ניסטרום - גיטרה (1991-) פרדריק נורמן - גיטרה (1994-) מטיאס נורמן - גיטרת בס (1999-) דניאל לילייקוויס - תופים (1999-) Dance of December Souls (1993) Brave Murder Day (1996) Discouraged Ones (1998) Tonight's Decision (1999) Last Fair Deal Gone Down (2001) Viva Emptiness (2003) The Great Cold Distance (2006) Night Is The New Day (2009) Dead End Kings (2012) Dethroned & Uncrowned (2013) The Fall of Hearts (2016) City Burials (2020) Sky Void of Stars (2023) מדיה וקבצים בנושא קטטוניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטטוניה (באנגלית) קטטוניה, ברשת החברתית פייסבוק קטטוניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטטוניה, ברשת החברתית אינסטגרם קטטוניה, סרטונים בערוץ היוטיוב קטטוניה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קטטוניה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קטטוניה, באתר ספוטיפיי קטטוניה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קטטוניה, באתר Last.fm (באנגלית) קטטוניה, באתר AllMusic (באנגלית) קטטוניה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קטטוניה, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) קטטוניה, באתר דיזר קטטוניה, באתר Discogs (באנגלית) קטטוניה, באתר Songkick (באנגלית) קטטוניה, באתר Genius קטטוניה, באתר בילבורד (באנגלית) קטטוניה, באתר טיידל (באנגלית)
מבצע קונדור

מבצע קונדור היה מאמץ משותף של משטרים דיקטטורים בדרום אמריקה שנעשה בשנות השבעים והשמונים, במטרה לרדוף ולחסל מתנגדי משטר (שהיו ברובם קומוניסטים) בצ'ילה, בברזיל, בארגנטינה, באורוגוואי, בפרגוואי ובבוליביה. המבצע התרחש תחת עינה הפקוחה ותמיכתה של ממשלת ארצות הברית, בשל הפוטנציאל שלו להסיר את האיום הסוציאליסטי והקומוניסטי מדרום אמריקה. אחד מהתומכים הנלהבים של המבצע היה הרודן הצ'יליאני אוגוסטו פינושה. משתתפים ותומכים נוספים במבצע היו הגנרל מנואל קונטרראס, ראש ה-DINA (שירות הביטחון החשאי הצ'יליאני), ה-SIDE (שירות הביטחון החשאי הארגנטינאי), סטפאנו דלה צ'יאיי ואנשיו (נאו-פאשיסטים מתנועת ה"אוונגרדיה נאציונלה", שנטלה חלק במבצעים רבים נגד הקומוניזם ברחבי העולם), גולים קובניים שהתנגדו למשטרו של מנהיג קובה פידל קסטרו וכן שירותי ביטחון חשאיים של משטרים דיקטטוריים נוספים בדרום אמריקה. במהלך שנות השבעים ושנות השמונים נעשה שיתוף מודיעיני בין שירותי ביטחון חשאיים שונים בדרום אמריקה במטרה לאתר ביעילות מתנגדי משטר. כאשר אותרו הם נעצרו על ידי שירות הביטחון החשאי המקומי, והוכנסו למחנות מעצר. רבים נהרגו לאחר ש"נעלמו" מתאיהם. במהלך המבצע היו מקרי זוועה רבים מצד השוטרים החשאיים כלפי העצירים כגון מקרי רצח, אונס, התעללות מינית, והתעללות בילדים. אחת מהדוגמאות הבולטות ביותר לאכזריות בזמן המבצע הייתה שיירת המוות, יחידת התנקשויות צ'יליאנית מיוחדת אשר סיירה במחנות המעצר של מתנגדי המשטר באוקטובר 1973 והוציאה להורג כ-120 עצירים. לאחר המבצע התעוררו תגובות חריפות כלפי המשטרים שהוצאו לפועל את המבצע וכלפי סוכנות הביון האמריקאית שכלפיה נטענו טענות שסייעה במבצע. מספר דוגמאות לתגובות הבינלאומיות: דו"ח רטיג - הדו"ח פורסם על ידי הוועדה הצ'יליאנית לאמת ופיוס בשנת 1991, ובדק את ממדי המבצע בצ'ילה. בדו"ח התפרסם ש-3,197 מתנגדים למשטר הצ'ליאני נהרגו ו-1,192 מהם היו עצירים שהועלמו. דו"ח ואלץ' - הדו"ח שפורסם ב-2004, קבע כי היו כ-30 אלף מקרים מתועדים של עינויים, ביניהם מקרים של עינויים בילדים מתחת לגיל 12 וגם התעללות מינית בצ'ילה לבד. מעצרו של אוגוסטו פינושה - הרודן הצ'יליאני אוגוסטו פינושה נעצר בלונדון בשנת 1998, בהוראתו של השופט הספרדי בלטאסר גארסון שביקש לחקור אלפי מקרי היעלמות של אזרחים ספרדים בזמן מבצע קונדור. במהלך 2019 הממשל האמריקאי חשף מסמכים חדשים על ההיקפים והמעורבות של הממשל במבצע קונדור, בין השאר נחשף כי סוכני מודיעין מבריטניה וצרפת הגיעו לארגנטינה על מנת ללמוד את פרטי התוכנית והאימונים שעוברים הסוכנים. אוגוסטו פינושה שיירת המוות מדיה וקבצים בנושא מבצע קונדור בוויקישיתוף רועי בית הלוי, ימי הקונדור, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2008 AP, מסמך: קיסינג'ר סירב להזהיר, צ'ילה רצחה מתנגד, באתר ynet, 11 באפריל 2010 ג'ון בראון, ארה"ב חשפה רבבות מסמכים על "מבצע קונדור" לרצח פעילי שמאל בארגנטינה - האמת צועדת הלאה, באתר הארץ, 30 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורי גלר מחפש את היורש

"אורי גלר מחפש את היורש" הייתה תוכנית מציאות ישראלית בהשתתפות אורי גלר, אשר שודרה בשנת 2006 במסגרת שידורי זכיינית ערוץ 2 "קשת". התוכנית זכתה לנתוני מדרוג גבוהים, תוכנית הפתיחה הייתה התוכנית המצליחה ביותר שהושקה בערוץ 2 עד אז, עם רייטינג של 30.6%. הפורמט של התוכנית נמכר לרשתות טלוויזיה בעולם לרשת NBC האמריקאית ולרשתות בהונגריה, גרמניה, הולנד, שוודיה וטורקיה. התוכנית, בהנחיית אלי אילדיס ובהשתתפות ניצב בדימוס אריה עמית, שמה לה למטרה למצוא "יורש" לאורי גלר, שמעיד על עצמו כבעל כוחות על טבעיים, כחלק מתוכנית מציאות טלוויזיונית בשידור חי. בכל אחד מפרקי התוכנית התמודדו מספר אמנים, הטוענים בחלקם לכוח על-טבעי, כל אחד עם מופע משלו, וגלר עצמו הציג אפקט משלו בשיתוף הצופים. בסוף התוכנית נופה אחד המתמודדים על ידי גלר ועמית. בכל אחת מהתוכניות השתתפו ידוענים, שתפקדו כמתנדבים במשימות. המנצח בסיום התוכנית הוא ליאור סושרד. למקום השני הגיע אהוד שגב, לשלישי אמיר לוסטיג ולרביעי שימי אטיאס. הטענות של המשתתפים בתוכנית וגלר בראשם כי הם ניחנו בכוחות על טבעיים גרמו למבול של חשיפות באמצעי התקשורת השונים. בין השאר הקדיש גיא פינס תוכנית שלמה של "ערב טוב עם גיא פינס" לתחקיר בו התגלה כי מרבית הקטעים בתוכנית "היורש" התבססו על מפגש מקדים בין משתתפי התוכנית לאורחים. במהלך המפגש המקדים התבקשו האורחים השונים לכתוב את המחשבות שלהם על דפים ופנקסים למיניהם. אותן מחשבות אשר יחשבו כביכול באופן ספונטני במהלך התוכנית. במהלך אחת התוכניות נתפס אורי גלר בשוגג מלביש מגנט על הבוהן שלו בתרגיל בו הוא מזיז כביכול בכוח המחשבה מצפן ימי. כבר במהלך אחת התוכניות הודה גלר כי המשתתפים מעולם לא טענו לכוחות על-טבעיים. בראיון אחר טען כי ככל הנראה לא היה מצליח להתפרסם כיום כפי שהצליח בשנות ה-70. תוכנית זאת עדיין שנויה במחלוקת בין הטוענים למופע קסמים ממוצע לבין הטוענים להופעה שכל מטרתה היא להדהים ולבדר את הצופים (מבלי לטעון לכוחות על טבעיים). בעקבות התוכנית קמו קולות באגודת הקוסמים בישראל הקוראים לנידוי אותם אמנים מחברות באגודה. על פי פרסומים בעיתונות תעתועי כיפוף הכפיות שעושה גלר בתוכניתו, ובעיקר שיתוף הפעולה שהוא זוכה לו מצד אגודת הקוסמים גרמו לאחד מבכירי הקוסמים בעולם - ג'יימס רנדי - לצאת נגד חברי האגודה שהשתתפו בתוכנית. הפולמוס הרב שעוררה התוכנית תרם להד הציבורי, אך החליש את אמון הצופים בה, דבר שגרם להיחלשותה בנתוני הצפייה, עד כדי כך שנדחקה מהעשירייה הראשונה של טבלת הרייטינג. בתחילת 2007 טען השחקן זבולון מושיאשווילי כי היו לו זכויות בתוכנית הטלוויזיה "אורי גלר מחפש את היורש". מושיאשווילי טען שהוא זה שיזם והגה את הרעיון, פנה לאורי גלר, קיים פגישות והתכתבויות רבות בנושא, ואף טען כי חתם על הסכם עם המפיקים על מכירת זכויות התוכנית תמורת 10% מסכום המכירה לכל גורם משדר בישראל. בית המשפט הכריע כי לא הביא ראייה להסכם שנחתם בין התובעים לבינו והביא לסילוק התביעה על הסף בשל העדר עילה. "אורי גלר מחפש את היורש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אורי גלר מחפש את היורש", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אורון שמיר, עכבר און ליין, טל-פתטי, באתר הארץ, 14 בינואר 2007 הקוסם אורי אשכנזי, למה עשיתי צרות לאורי גלר, ‏5 באפריל 2011 עכבר העיר, אורי גלר מחפש את היורש, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2006 רוני קורן-דינר, נולד לכופף כפיות, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2006 לי-אור אברבך, ‏"היורש" עם אורי גלר יעלה בקרוב בגירסה שבדית, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2010 מירב קריסטל, שובר שתיקה, באתר ynet, 7 בינואר 2007 יעל גאוני, ‏בית המשפט מחק תביעה שהוגשה נגד קשת וקופרמן הפקות, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2008
בשורות טובות (סדרת טלוויזיה, 2006)

בשורות טובות היא סדרת טלוויזיה דרמה-קומית ישראלית, בכיכובו של שי אביבי, אשר שודרה בין השנים 2007-2006 במסגרת "שידורי קשת" של ערוץ 2. הסדרה זכתה למדרוג בינוני עד גבוה, אך לביקורות לא מחמיאות ברובן ושנויות במחלוקת, כשהיא מוכרת לרוב מבקרי הטלוויזיה והצופים כמקבילה הישראלית של הסדרה "תרגיע" של לארי דייוויד. היא כמעט כולה מבוססת על סיפורו של אביבי, עם נגיעות אוטוביוגרפיות מעברו, כולל הקִרבה לרוחניות ולמסעות להודו, ולעברו המקצועי בסדרות "הבורגנים" ו"החמישייה הקאמרית". הסדרה עוקבת אחר דמותו של שי אביבי (בתפקיד עצמו), שחקן עם קריירה מדרדרת, אשר חווה את משבר גיל הארבעים, כשנקלע למצב בו צריך למצוא איזון בין חיי גילוי רוחני, לבין חוזה מפתה בערוץ 2. כך, לאורך הפרקים, מנסה אביבי להתמודד עם המתח בין החומר לרוח, בין הכסף לחופש ובין האמת לתדמית, וכך יחשוף לצופה את עולם הטלוויזיה הישראלי. שי אביבי (שי אביבי): שחקן החווה משבר בקריירה שלו, שלפתע מקבל חוזה לתוכנית בפריים טיים. נטע אביבי (יסמין קדר): בת-זוגו של שי. בחורה רוחנית, אופטימית ודעתנית, אשר מנסה להכניס חיי רוח לזוגיות שלה. ליאור (שי גולדשטיין): חברו ומפיק תוכניתו של שי. אדם מעשי, אובססיבי וחומרני, חולה פרסום וכסף. אורי אביבי (צחי גראד): אחיו של שי, אשר חזר ממסע גילוי רוחני בהודו, ומשתף את הזוג בחוכמת חייו, שמתערערת עם נהנתנותו. רמי (אלכס אנסקי): מנהל הערוץ המכור לעבודתו. נאמן לבעלי ההון, ומגלה נחישות למי שמציב להם מכשול. רונה (אילנית בן-יעקב): האחראית על שי מטעם הערוץ. בחורה קשוחה, שניהלה רומן עם ליאור, ושומרת עמו על יחסים מתוחים. יונתן (גיל נתנזון): תסריטאי בתוכנית של שי, ציניקן חסר סבלנות שזורק לשי רעיונות חדשים לתוכנית. יואב (ניר וקסמן): תסריטאי בתוכנית של שי, המשלים של יונתן. בין השחקנים אשר התארחו בסדרה: גורי אלפי, גלית גוטמן, איל קיציס, עדי אשכנזי, רמי הויברגר, רבקה מיכאלי, דני קושמרו ועלמה זק. אתר האינטרנט הרשמי של בשורות טובות "בשורות טובות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בשורות טובות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אביבי יככב, באתר גלובס, 14 במרץ 2006 אסף כרמל, חורף בקשת: דרמות עם שי אביבי ואסף הראל ו"ארץ אבות" של סייד קשוע, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2006 אריאנה מלמד, מי רוצה להציץ לשי אביבי?, באתר ynet, 30 בנובמבר 2006 רינת אבולעפיה, ‏אז למה לא צחקתי, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2006 אהוד אשרי, הקריצה של אביבי, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2006 אבנר שביט, עכבר העיר תל אביב, בשורות טובות, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2006 ערן טל, עכבר העיר, סלבריטאים נמאסתם!, באתר הארץ, 8 במרץ 2007
המשמר האזרחי (תוכנית טלוויזיה)

המשמר האזרחי היא תוכנית טלוויזיה, דוקו אקטיביסטית, ישראלית בהנחיית גיא מרוז ואורלי וילנאי, ששודרה במסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2. העורך הראשי הוא גידי יהושע. התוכנית שמה לה למטרה לתת שירות ולסייע לאזרח הישראלי מול הרשויות והבירוקרטיה, של גופים וחברות, באמצעות כלים עיתונאיים, ולקבל פתרונות ראויים לבעיות האזרח. התוכנית ממומנת ופועלת לצד עמותת "ידיד", שפועלת לזכויות הציבור. לצד הסיפורים האישיים, מציגה התוכנית מידע חיוני, עמותות משמעותיות, חוקים ותקנות. וילנאי, אשר משמשת ככתבת "עובדה", ומרוז, שהגיש בעברו את "בולדוג", מביאים שניהם מניסיונם לנסות ולהביא לשינוי. כמו כן, מגישים יחד את "יהיה בסדר" בגלי צה"ל, על פי אותו עיקרון של "המשמר האזרחי". "המשמר האזרחי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשמר האזרחי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
המשמר האזרחי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... המשמר האזרחי – ארגון התנדבותי הפועל בחסות משטרת ישראל המשמר האזרחי (הראשון) – ארגון לשמירה על הסדר ולהגנה אזרחית שפעל ביישוב היהודי המשמר האזרחי (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה בהנחיית גיא מרוז ואורלי וילנאי-פדרבוש המשמר האזרחי (ספרד) – הז'נדרמריה (כוח הדומה במהותו למשמר הגבול) של ספרד
תותח אוטו מלרה 76 מ"מ

תותח אוטו מלרה 76 מ"מ הוא תותח ימי שמקורו באיטליה, המותקן על גבי אניות מלחמה ונמצא בשימוש ציים רבים בעולם. התותח מיועד להפגזת חוף וכן לשימוש בקרבות ים-ים. לתותח קצב אש גבוה ביותר ובעזרת מערכות הקיימות כיום מגיע לדיוק רב. זהו תותח חשמלי הידראולי בעל 7 לוחות חשמל ו-3 מערכות הנעה לצידוד והגבהה וכן מערכת שליטה ובקרה. מערכת הקירור של התותח מבוססת על מי ים. לאוטו מלרה יש דגם מתקדם, הנקרא Super-Rapid, ולו קצב אש גבוה יותר לצד שיפורים נוספים. תותחים מדגם זה מותקנים ברוב ספינות הטילים של חיל הים הישראלי, פרט לספינות סער 5 וספינות נגד צוללות. בספינות מסדרת סער 6 מותקן תותח ימי מדגם Super-Rapid, דגם משופר ומהיר-ירי של האוטו מלרה 76 מ"מ. בספטמבר 2006, נחשפה לתקשורת מערכת פג'ר 27 - תותח ימי מתוצרת איראן, המבוסס על תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. תותח 76 מ"מ בירכתי ספינת סער 4.5 בתרגיל ירי. תותח אוטו מלרה 76 מ"מ על אח"י תרשיש (סער 4.5) תותח 76 מ"מ מתוצרת אוטו מלרה מותקן על גבי פריגטה גרמנית מדגם ברנדנבורג מדיה וקבצים בנושא תותח אוטו מלרה 76 מ"מ בוויקישיתוף תותח אוטו מלרה 76 מ"מ ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
C (פירושונים)

האם התכוונתם ל... C – האות השלישית באלפבית הלטיני c. – קיצור ל-Circa, בהיסטוריוגרפיה: בקירוב C (שפת תכנות) – שפת התכנות C C++ – שפת התכנות ++C סי שארפ – שפת התכנות #C С (כתב קירילי) – אות באלפבית הקירילי מעלות צלזיוס – יחידת מידה לטמפרטורה המסומנת ב-C° ויטמין C – חומר החיוני לחיים מהירות האור – מסומנת ב-c פחמן – יסוד כימי אל-מתכתי שסימנו C דו – תו מוזיקלי שסימנו האות C קולון – יחידה בפיזיקה למדידת מטען חשמלי, מסומנת ב-C קיבול חום סגולי – גודל פיזיקלי, מסומן ב-C טבעת C – אחת מטבעות שבתאי
פריטאון

פריטאון (באנגלית: Freetown) היא בירת סיירה לאון והעיר הגדולה בה. העיר ממוקמת באזור המערבי של המדינה. היא עיר נמל מרכזית לחופי האוקיינוס האטלנטי והיא נמצאת על חצי אי. פריטאון מהווה מרכז עירוני, כלכלי, תרבותי ופוליטי של המדינה. בשנת 2006 היו בעיר מעט יותר ממיליון תושבים, ב-2010 היו בעיר 1.2 מיליון תושבים. מבחינה אתנית, העיר מאוד מגוונת (כך שלשום קבוצה אתנית אין רוב מובהק), וכמעט כל הקבוצות האתניות שבמדינה שוכנות גם בפריטאון. כלכלת העיר מתבססת על הנמל שנמצא בה. דרכו יוצאות הסחורות המיועדות ליצוא של סיירה לאון. התעשייה כוללת: אריזת דגים, טחינת אורז, זיקוק נפט וייצור סיגריות. אחד מסמלי פריטאון הוא צמח הכותנה. הכותנה שימשה בסיס כלכלי של מתיישבי האזור החל משנת 1787. כיום מוצגים שיחי הצמח מחוץ למוזיאון העיר. רוב תושביה הם מוסלמים. הראשונים שהתיישבו במקום היו 400 עבדים משוחררים שנשלחו מאנגליה ב-1787. האדמה נרכשה מממלכת קויה ששלטה באזור. סכסוך עם המלך של ממלכת קויה גרם לשריפת ההתיישבות ב-1789. פריטאון הוקמה באופן רשמי בתאריך 11 במרץ 1792, תחת הנהגתו של תומאס פטרס, עבד לשעבר, כחלק מתוכנית יישוב מחדש של אסירים לשעבר מנובה סקוטיה (פרובינציה של קנדה). בשנת 1794 נבזזה העיר בידי צרפת ושוקמה מחדש בשנת 1798. בשנת 1808 סיירה לאון הפכה להיות מושבת כתר של הממלכה המאוחדת. עד שנת 1874 העיר שימשה כמרכז הבריטי במערב אפריקה. העבדים המשוחררים שר גרו בעיר אף שירתו כחיילים בריטים במלחמות הנפוליאוניות. בזמן מלחמת העולם השנייה פריטאון שימשה בסיס מרכזי של הצי המלכותי הבריטי. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, העיר הפכה למרכז קרבות רבים בזמן מלחמת האזרחים במדינה. בנובמבר 2021 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק בפריטאון בה נהרגו יותר ממאה אנשים. נמל התעופה הבינלאומי לונגי (Lungi) משרת את פריטאון וכן את סיירה לאון כולה. מנחת המסוקים של סיירה לאון בחצי האי אברדין (Aberdeen) מקשר בין העיר לנמל התעופה. משם יוצאים באופן קבוע מסוקים, רחפות ומעבורות אל עבר נמל התעופה. העיר מונהגת על ידי מועצת עיר וראש עירייה הנבחרים אחת לארבע שנים בבחירות דמוקרטיות. מבחינה דתית, העיר מורכבת מ-63% מוסלמים ו-37% נוצרים. פריטאון נחשבת לעיר מאוד סובלנית מבחינה דתית, עם דו קיום בין הנוצרים למוסלמים. ארצות הברית ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית פריטאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמואל גלעדוב

קמואל גלעדוב (ברוסית: Камуил Исаакович Гилядов;‏ 1884–1967) - מייסד והמנהל הראשון של בית ספר היהודי "10" בעיר נלצ'יק באזור הקווקז. תמך ועזר ליהודי ההרים לשמור על המסורת היהודית והשפה העברית. בנוסף חיבר גלעדוב מילון בשפת ג'והורי עם אותיות עבריות. קמואל גלעדוב נולד בשנת 1884 בעיר נלצ'יק. בילדותו למד גלעדוב אצל רב מקומי. גלעדוב למד הוראה באוניברסיטה בעיר וינה שם פגש את בנימין זאב הרצל. בווינה למד גלעדוב גם בבית מדרש. בשנת 1923 חיבר מילון בשפת ג'והורי עם אותיות עבריות. על פעילות בתחום החינוך בשנת 1949 הוענק לו עיטור לנין. קמואל גלעדוב באתר ג'והורי (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובל

רוּבְּל (ברוסית: рубль) הוא שמו של ההילך החוקי במספר מדינות. השם רובל שימש לראשונה כשם המטבע של נסיכות מוסקבה, שהפכה לאימפריה הרוסית, ולאחר מכן התגלגלה לברית המועצות. לאחר התפרקות ברית המועצות הפך השם "רובל" לשמם של מספר מטבעות של מדינות המשתייכות לחבר המדינות, וכך נקראים עד היום הרובל הרוסי, הרובל הבלארוסי והרובל הטרנסדנייסטרי. לרוב מוזכר הרובל בהקשר הרובל הרוסי. בעבר השתמשו גם טג'יקיסטן, גאורגיה, לטביה, אזרבייג'ן וארמניה ברובל כהילך חוקי. רובל אחד מתחלק למאה קוֹפֶּיְקוֹת (ביחיד קוֹפֶּיְקָה, ברוסית: Копейка). בלארוס בלארוס רוסיה רוסיה אבחזיה אבחזיה* (משתמשת גם באפסר אבחזי) דרום אוסטיה דרום אוסטיה* (משתמשת גם בזארין דרום אוסטי) טרנסניסטריה טרנסניסטריה מדינות המסומנות בכוכבית אחת (*) - מדינות אשר יש להן הילך חוקי משלהן, אך ישנו שימוש ברובל רוסי. מדינות המסומנות בשתי כוכביות (**) - מדינות אשר ההילך החוקי שלהן הוא הרובל הרוסי ואין להן הילך חוקי משלהן. מדיה וקבצים בנושא רובל בוויקישיתוף שירות גלובס, ‏היום השחור של פוטין: הרובל קורס עוד 13% מול הדולר, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2014 רובל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ж

‏זֶ'ה‏Ⓘ‏ היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי, כמו הצליל ז' במילה "ז'רגון". זוהי האות השביעית באלפבית הבולגרי, האות השמינית באלפבית הרוסי, באלפבית הבלארוסי, באלפבית הסרבי ובאלפבית המקדוני והתשיעית באלפבית האוקראיני. היא נמצאת גם ברוב הווריאנטים של האלפבית הקירילי לשפות שאינן סלאביות, שבהן היא מייצגת את אחד העיצורים הבאים: /ʒ/‏, /ʐ/, או /dʒ/. באלפבית הקירילי המוקדם, ז'ה הייתה האות השביעית, נקראה זִ'יבאטַה, ולא היה לה ערך מספרי. מקור צורת האות אינו ידוע. לא קיימות אותיות בצורות דומות באלפבית היווני, באלפבית הלטיני או באלפביתים אחרים מאותה תקופה. ישנו דמיון בין צורת האות לאות הגלגוליתית , שגם היא נקראת ז'יבאטַה, ומייצגת את אותו הצליל. עם זאת, כמו לשאר האותיות של האלפבית הגלגוליתי, לא ידוע מקור האות ז'יבאטַה שבו. אחת האפשרויות היא שמדובר בשילוב של שתי אותיות ש עבריות, כשאחת מהן הפוכה. האות Ш, המייצגת את הגרסה הבלתי-קולית של Ж, היא אחת האותיות הקיריליות שמקורן הישיר הוא האלפבית העברי. ברוסית נהגית האות כ־/ʐ/. בניגוד להגייה התקנית, חלק מהדוברים הוגים אותה כיום במקרים מסוימים כ־/ʑː/. האות המקבילה באלפבית הפולני היא Ż. מדיה וקבצים בנושא Ж בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ѓ

גֶּ'ה היא האות הששית בווריאנט המקדוני של האלפבית הקירילי שמייצגת את הצליל /ʥ/ או /ɟ/. צורת האות היא כשל האות Г עם גרש עילי. מילים מקדוניות עם אות זו לעיתים קרובות מקבילות למילים סרביות עם האות Ђ. לדוגמה המילה "לידה" במקדונית היא Раѓање, ואילו בסרבית Рађање. מדיה וקבצים בנושא Ѓ בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.