laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בירז' (מחוז משנה)

בירז' (בליטאית: Biržų rajono savivaldybė, נהגה: בירז'אי ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז פוניבז'. מחוז-משנה בירז' הוא המחוז הצפוני ביותר בליטא, משתרע על פני 1,476 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-26,000 תושבים. העיר בירז' היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו. במחוז המשנה שתי עיירות גדולות: עיירת המחוז בירז', וובלנינקס (ואבולניק). ארבע עיירות: קופרלישקיס, נמוניליו רדווילישקיס, פבירז'י ופפיליס; ו-538 כפרים קטנים וחוות. מדיה וקבצים בנושא בירז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בירז' (בליטאית) בירז', ברשת החברתית פייסבוק בירז', סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)
ג'ק וייט (מפיק סרטים)

ג'ק וייט (באנגלית: Jack White;‏ 2 במרץ 1897 - 10 באפריל 1984) היה מפיק סרטים, במאי ותסריטאי יהודי-אמריקאי. וייט נולד בבודפשט, הונגריה בשם "יעקב וייס", ובילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בהוליווד. בשל קרבתם לאולפני תעשיית הקולנוע, השתלב וייט ביחד עם שלושת אחיו בתפקידים שונים בתחום. החל משנת 1926 הפך וייט למפיק המוביל בחברת הסרטים "Educational Pictures (אנ')", והעסיק את אחיו הצעיר ג'ולס וייט כבמאי סרטים. בעקבות הצלחתו של אחיו ג'ולס בחברת סרטי קולומביה, העסיק הוא את ג'ק כמפיק וכבמאי, בעיקר של קומדיות. מדיה וקבצים בנושא ג'ק וייט בוויקישיתוף ג'ק וייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ק וייט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ק וייט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופישוק (מחוז משנה)

קופישוק (בליטאית: Kupiškio rajono savivaldybė ‏האזנה‏Ⓘ‏, קופישקיס) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז פוניבז'. מחוז-המשנה קופישוק משתרע על פני 1,080 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-19,000 תושבים. העיר קופישוק (קופישקיס) היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו. במחוז המשנה שתי עיירות גדולות: עיירת המחוז קופישוק, וסובאצ'יוס (סובוטש). שבע עיירות קטנות: אליזאווה, אנטשווה, פלייבניי, סלמייסטיס, סקופישוק, סנאסיס סובאצ'יוס ושימוניס; ו-400 כפרים קטנים וחוות. מדיה וקבצים בנושא קופישוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קופישוק (בליטאית) נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)
פסווליס (מחוז משנה)

פסווליס (בליטאית: Pasvalio rajono savivaldybė ‏האזנה‏Ⓘ‏; בפולנית: Pozwoł; ביידיש: פאסוועלע; בעברית פוסוול ולעיתים: פוסבילה, או פסווילה) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז פוניבז'. מחוז-משנה פסווליס משתרע על פני 1,289 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-26,000 תושבים. העיר פסווליס (פוסבילה) היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו. במחוז המשנה שתי עיירות גדולות: עיירת המחוז פסווליס, ויונישקיליס. שבע עיירות קטנות ו-398 כפרים קטנים וחוות. מדיה וקבצים בנושא פסווליס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסווליס (בליטאית) פסווליס, ברשת החברתית פייסבוק פסווליס, סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ולס וייט

ג'ולס וייט (באנגלית: Jules White;‏ 17 בספטמבר 1900 – 30 באפריל 1985) היה מפיק סרטים ובמאי יהודי-אמריקאי. נולד בהונגריה בשם יוליוס וייס, ובילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בהוליווד. החל לעבוד כבמאי קומדיות בחברת הסרטים "Educational Pictures", תחת ניהולו של אחיו הבכור ג'ק וייט. בשנת 1930 עבר עם חברו ציון מאירס לחברת מטרו גולדווין מאייר, בה הפיק בעיקר קומדיות. בשנת 1933 מונה לראש חטיבת הסרטים הקצרים בחברת סרטי קולומביה, ובמסגרת זו הפיק וביים סרטים קצרים רבים, בין היתר, בכיכוב הרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים" (the Three Stooges), שכלל את לארי פיין, מו הווארד, שמפ הווארד וקורלי הווארד. מדיה וקבצים בנושא ג'ולס וייט בוויקישיתוף ג'ולס וייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ולס וייט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ולס וייט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ולס וייט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניצן שטיינברג

ניצן שטיינברג (נולד ב-12 בינואר 1998) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן. נכון ל-2018, הוא רב האמן הצעיר ביותר בישראל ושירת כספורטאי מצטיין בצה"ל. ניצן שטיינברג נולד בחיפה, כצעיר מבין שני אחים. בוגר בית הספר הריאלי. החל לשחק שחמט בגיל ארבע וחצי. משנת 2011 משחק בליגה הלאומית בשורות מועדון הפועל פתח תקווה. בשנה זו, בטרם מלאו לו 14 שנים, נמנה עם מאה השחמטאים המדורגים ראשונים בישראל. בשנת 2013, בגיל 15, השיג דרגת אמן בינלאומי. בשנה זו השתתף לראשונה בגמר אליפות ישראל. עם מאמניו במהלך השנים נמנים ולדימיר ויינשטיין ואמן בינלאומי איליה בוטביניק. עד שנת 2019 שיחק במועדון השחמט הפועל פתח תקווה בליגה הלאומית. לאחר מכן החל לשחק במועדון השחמט באר שבע ושם משחק עד היום. מתגורר בנשר עם בת זוגו. 2006 – זכה במדליית ארד באליפות העולם בשחמט עד גיל 8, שנערכה בגאורגיה, לאחר שצבר 8.5 נקודות מ-11 אפשריות. 2008 – זכה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 11, שנערכה בתל אביב, כשצבר 7 נקודות מ-7 אפשריות. 2015 – היה שותף לזכייתה של ישראל בסגנות אליפות אירופה עד גיל 18 לקבוצות, שנערכה בפולין. שטיינברג צבר בלוח השני 4 נקודות מ-7 אפשריות. 2016 – היה שותף מרכזי לזכייתה של ישראל באליפות אירופה עד גיל 18 לקבוצות, שנערכה בסלובניה. שטיינברג צבר בלוח השני 6 נקודות מ-7 אפשריות, ההישג הטוב ביותר בתחרות, אותו חלק עם חברו לקבוצה, אייל גרינברג. 2016 – סיים במקום חמישי (לאחר התרת נקודות, חלק את המקום הראשון עם עוד ארבעה שחמטאים שצברו את אותו מספר נקודות) באליפות ישראל (היה מדורג במקום ה-11 בתחילת התחרות), שהתקיימה בטבריה, כשצבר 6 נקודות מ-9 אפשריות. 2017 – סיים במקום 26 בתחרות הראשית בגיברלטר, לאחר שצבר 6.5 נקודות מ-10 אפשריות והפגין ביצוע תחרותי (פרפורמנס) של מד כושר 2644. סיים בתיקו עם רבי-האמנים מקסים ושייה-לגראב ופטר סבידלר, שהיו מדורגים במקומות 5 ו-19 בעולם (בהתאמה). 2017 – נמנה עם מצטייני הליגה הלאומית לאחר הסיבוב העשירי, כשצבר 7.5 נקודות מ-10 אפשריות. שטיינברג ניצח, בין היתר, את רבי-האמנים הישראלים בוריס אלתרמן, אביגדור ביחובסקי ודב צפרוני. 2013 – אמן בינלאומי 2017 – רב-אמן המכביה ה-19 ב-2013 אליפות ישראל בשחמט 2014 אליפות ישראל בשחמט 2016 ניצן שטיינברג, סרטונים בערוץ היוטיוב ניצן שטיינברג, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ניצן שטיינברג, באתר פיד"ה (באנגלית) ניצן שטיינברג, באתר האיגוד הישראלי לשחמט האחוזון העליון עם שחר חסון עונה 2 | פרק 6, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 47:08) טבלת תוצאות של אליפות העולם בשחמט עד גיל 8 ב-2006, באתר צ'סרזלטס (באנגלית) טבלת תוצאות של אליפות ישראל עד גיל 11 ב-2008, באתר מועדון השחמט עירוני נתניה סיון חדד, מדליית כסף אירופית לנבחרת הנוער!, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 20 ביולי 2015 יוחנן אפק, הנבחרת הצעירה - אלופת אירופה! באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 17 ביולי 2016 טבלת תוצאות אישיות באליפות אירופה לקבוצות עד גיל 18 ב-2016, באתר צ'סרזלטס (באנגלית) תוצאות אליפות ישראל בשחמט בשנת 2016, באתר האיגוד הישראלי לשחמט תוצאות משחקיו של ניצן שטיינברג בתחרות הראשית בגיברלטר בשנת 2017, באתר צ'סרזלטס (באנגלית) יוחנן אפק, אמיל וניצן זהרו בגיברלטר, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 7 בפברואר 2017
מחוזות מרילנד

במדינת מרילנד שבארצות הברית ישנם 23 מחוזות. על אף שהעיר בולטימור קיבלה מעמד של עיר עצמאית, תחום שיפוטה משמש בפועל כמחוז לכל דבר, ולכן היא נחשבת למחוז. מחוזות רבים במדינה נקראו על שמם של הברונים מבולטימור, שהיו הבעלים של קולוניית מרילנד מאז ייסודה ב-1634 עד ל-1771. הגדול שבמחוזות מרילנד הוא מחוז ווסטר (1,800 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז הווארד (660 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז מונטגומרי (כ-1,004,709 תושבים). עיר הבירה, אנאפוליס, נמצאת במחוז אן ארנדל. מדיה וקבצים בנושא מחוזות מרילנד בוויקישיתוף
ערוץ מוסאווא

מוסאווא (בערבית: مساواة, תעתיק מדויק: מסאואה; באנגלית: Musawa) הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי פלסטיני המיועד למגזר הערבי המתגורר בישראל. הערוץ הושק ביוני 2015 על-ידי שר התקשורת הפלסטיני, ריאד חסן, שטען כי הערוץ לא ישדר תכנים שיפגעו בשלטון החוק בישראל. הערוץ הושק ביוני 2015 תחת השם ערוץ "פלסטין 48" (فلسطين 48) על ידי הרשות הפלסטינית ואש"ף, במטרה לספק תכנים לערביי ישראל. פעילות הערוץ תחילה התבצעה מהעיר נצרת, ישראל, וזאת למרות שלא שידר מאולפן רשמי אלא מהשטח בלבד. סוגיית הקמתו של ערוץ טלוויזיה זה הפכה למוקד מחלוקת פוליטית בין מפלגות שונות אך לא מנעה את הקמתו. בספטמבר 2015 שינה הערוץ את שמו ל"מוסאווא" (قناة مساواة - בתעתיק מדויק: קנאת מסאואה - "ערוץ שוויון") שפירושו בעברית "שוויון". בשנת 2016 השיק הערוץ אתר אינטרנט חדשני המכיל לוח שידורים, תוכניות מוקלטות ושידורים ישירים, וכמו כן אפליקציה לטלפון הנייד. בחודש יוני 2016 חתם השר לביטחון פנים של ישראל, גלעד ארדן, על צו המורה על סגירת הערוץ. לאחר הסגירה, הועברה פעילותו של הערוץ אל העיר רמאללה, לרשות הפלסטינית, ושידוריו מועברים גם דרך אתר האינטרנט הקנדי glARAB. אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ מוסאווא ערוץ מוסאווא, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ מוסאווא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערוץ מוסאווא, סרטונים בערוץ היוטיוב נתניהו נגד "פלסטין 48": פועל לסגירת הערוץ החדש של ערביי ישראל, באתר ynet, 17 ביוני 2015 פלסטין 48 באוויר: "נתניהו, תתרגל לערוץ של הערבים הנוהרים", באתר ynet, 18 ביוני 2015 שידור חי מהמרפסת: בערוץ הטלוויזיה הפלסטיני בנצרת שואפים להצליח, גם בלי אולפן, באתר Haaretz הארץ יהודית יחזקאלי, ארדן סגר ערוץ פלסטיני, באגודת העיתונאים בתל אביב, ‏24 ביוני 2016 ארדן סגר את הערוץ הערבי "מוסאווא", באתר ערוץ 7 פלסטין 48 (ערוץ), באתר העין השביעית
פרש משטרה

המונח "משטרה רכובה" מפנה לכאן. לערך העוסק בכוחות משטרה ספציפיים, ראו המשטרה הרכובה. פרש משטרה הוא שוטר רכוב על סוס או גמל. פרשי משטרה משרתים עדיין באזורים נידחים, אך יש להם תפקיד גם באזורים עירוניים: בפעילות טקסית וכן בתוך המון אדם. במצב זה יש להם יתרון על שוטרים רגליים, מכיוון שיש להם מסה גדולה יותר והם נראים למרחוק, ובכך מפחיתים התפרעויות ומקלים על אזרחים הזקוקים להם למצוא אותם. גם הראות שלהם עצמם משופרת בגלל עמדתם הגבוהה. פרשים מועסקים גם בסיורים בפארקים ובטבע, מקומות בהם ניידות משטרה עשויות להיות רועשות מדי או בלתי מעשיות. פרשים משרתים גם כחלק מיחידות חיפוש והצלה. במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר קיימות יחידות של פרשים. פרשי המשטרה יוצאים לפעילות בעיקר באזורים כפריים, קיבוצים ובחופי הים. יחידות הפרשים פועלות באירועי הפגנות, ריסון ופיזור קהל רב. לסוסים אשר בשירות המשטרה יש מראה גדול ומאיים אשר מרתיע מפגינים מלנסות ולהתחכך בשוטרים. לסוסים אשר בחיל הפרשים של משטרת ישראל יש הגנה בחוק אשר תקיפתם שוות ערך לתקיפת שוטר מן המניין. הפרשים מצוידים באלה משטרתית, בסרבלים שחורים חסיני אש, קסדה עם ריפוד עור בצוואר להגנה מפני תקיפות מאחור, מגיני גוף, תיק גב לציוד אישי ומתקן מים עם צינור לפה אשר מקל על הפרש בשתייה כאשר שתי ידיו על המושכות. משטרת הפרשים (סדרת טלוויזיה) מדיה וקבצים בנושא פרש משטרה בוויקישיתוף יחידת הפרשים, באתר "סוסים" אנדרו ג'ייקובס, הניו יורק טיימס, טוב שוטר אחד על סוס מעשרה בקרן הרחוב, באתר הארץ, 23 באפריל 2006 יובל דורון, איך הופכים לסוס משטרה, באתר N12‏, 30 במרץ 2023 צפריר רינת, מה קורה לסוסים שמשמשים לפיזור הפגנות?, באתר הארץ, 5 באפריל 2023
רמטין סבטי

רמטין סבטי (נולד ב-1972) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שימש מפקד מחוז ירושלים והמרכז בפיקוד העורף. סבטי נולד וגדל בטהראן שבאיראן להורים מהמדאן. בגיל 15 נמלט לפקיסטן, משם עבר לשווייץ בטרם עלה לישראל בדצמבר 1987. למד בכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים. ב-1991 התגייס לצה"ל, את שירותו הצבאי החל בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים. הוא בוגר המחזור הראשון של קורס קציני חילוץ והצלה של פיקוד העורף ב-1993. כקצין חילוץ והצלה נטל חלק במשימות הומניטריות בעקבות הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה, הפיגוע בשגרירות ארצות הברית בקניה, רעידת אדמה ביוון, רעידת האדמה באיזמיט (1999), וכן בחילוץ הנפגעים באסון ורסאי. ב-2012 קודם לדרגת אל"ם ומונה למפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית של פיקוד העורף וכן שימש ראש מחלקת תורה ופיתוח. בנובמבר 2012 עמד בראש משלחת הסיוע לנפגעי קריסת הקניון באקרה, גאנה. בנובמבר 2013 עמד בראש משלחת הסיוע לנפגעי טייפון האיאן בפיליפינים. ב-2014 מונה למפקד בה"ד 16 וביולי 2015 מונה למפקד מחוז מרכז של פיקוד העורף. באוגוסט 2016 נסגר המחוז ואוחד עם מחוז ירושלים ונקרא מחוז ירושלים והמרכז, ואל"ם סבטי מונה למפקדו. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2017 ויצא לחופשת שחרור. ביום העצמאות ב-2012 היה בין משיאי המשואות. סבטי הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי לצפורה ארז-סבטי, אף היא קצינה בדרגת אלוף-משנה בפיקוד העורף, והם הורים לשניים. אמיר בוחבוט‏, מי הקצין האירני שאחראי על העורף הישראלי?, באתר וואלה, 28 ביולי 2012 דנה פטרוב, 21 שנים לפיקוד העורף: "נמצאים במקום אחר מבחינת האמצעים והיכולות", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 4 באפריל 2013 יעל שני, האיראני שיגן עלינו מהאיום של אחמדיניגאד, 10 בספטמבר 2012 אתר mynet1 Meir Javedanfar, The Iranians behind the Israeli rescue missions, ‏NOVEMBER 17, 2013 רויטרס, קריסת הקניון בגאנה: צה"ל מחפש ניצולים. צפו, באתר ynet, 9 בנובמבר 2012 יואב זיתון, משימת צה"ל בפיליפינים: הקמת בי"ח שדה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2013
צמח מאזוז

הרב צמח מאזוז (נולד בכ"ז בשבט ה'תש"ז, 17 בפברואר 1947), הוא ממייסדי מוסדות "ישיבת כסא רחמים", ומשמש כמנהל הישיבה, משגיח, ור"מ. הוא בנו של הרב מצליח מאזוז, ואחיו הצעיר של הרב מאיר מאזוז. נולד בתוניס שבתוניסיה לכמסאנה חנה והרב מצליח מאזוז, מייסד ישיבת "כיסא רחמים" המקומית. בילדותו סבל מגמגום קשה, עד שאביו הורה לו לדבר לאט, והדבר עזר לו לדבר בצורה טובה. בגיל 16 מונה לרב בישיבת אביו. לאחר שהאב נרצח על ידי מתנקש מוסלמי בשנת ה'תשל"א (1971), עלה יחד עם אחיו לישראל, והם ייסדו מחדש בבני ברק את ישיבתו של אביהם. הרב צמח מכהן כר"מ שיעור א' בישיבה הקטנה, בשיטת הלימוד של הישיבה בדרך ה"עיון תוניסאי". כמנהלה הרוחני של הישיבה הוא מעביר שיחת מוסר שבועית לבחורי הישיבה הגדולה. הוא עוסק בחינוך למעלה מ-50 שנה, והעמיד מאות תלמידים בתוניס ובישראל. במקביל הוא מנהל את הישיבה ועוסק בביסוסה ובהרחבת מוסדותיה, בשנת ה'תשל"ז הקים את מכון הרב מצליח להוצאת כתבי היד של אביו, ובמשך השנים התפתח המכון בניהולו והוציא מאות ספרים. בעידודו וביוזמתו הקימו תלמידי הישיבה מוסדות תורה ברחבי הארץ, בהם מספר תלמודי תורה וישיבות, וסמינר לבנות ספרדיות בשם "עטרת רחל", כיום לומדים בכלל המוסדות שתחת הנהגתו למעלה מאלף תלמידים. למרות הגימגום ממנו סבל בילדותו, הוא מרבה לעסוק בנאומים ודרשות בכנסים ציבוריים. חזקו ויאמץ לבבכם - מדרשותיו המוסריות הרב צמח מאזוז, (אתר כיסא רחמים)
איגוד התעשייה הקיבוצית

איגוד התעשייה הקיבוצית, כחלק מהתאחדות התעשיינים בישראל מאז ה-12 באוגוסט 1990, מייצג מסייע ומקדם את התעשייה הקיבוצית המהווה את התשתית הכלכלית העיקרית של הקיבוצים. האיגוד הוקם בשנת 1963 במטרה להוות ארגון גג, מייצג כיום למעלה מ-250 מפעלי תעשייה בקיבוצים, מושבים שיתופיים ומפעלים אזוריים, הפרושים על פני כל הארץ מרביתם באזורי הפריפריה. היקף המכירות של התעשייה הקיבוצית בשנת 2020 היה 47 מיליארד ש"ח. 19% מתוכם במפעלים אזוריים. היצוא מהווה מעל 50% מהתפוקות. בתעשייה הקיבוצית מועסקים 40 אלף עובדים בישראל. כרבע מתוכם חברי קיבוצים. עיקר הפעילות מרוכזת בשלושת הענפים הגדולים: פלסטיקה וגומי, מזון ומשקאות, מתכת ומכונות. אוכלוסיית הקיבוצים מהווה פחות מ-2% מאוכלוסיית מדינת ישראל, תפוקת התעשייה הקיבוצית מהווה כ-9% מתפוקת התעשייה הישראלית (ללא יהלומים). ענף הפלסטיקה והגומי של התעשייה הקיבוצית מהווה מעל 60% מכלל תפוקת הענף בתעשייה הישראלית. כ-70% מפעילות התעשייה הקיבוצית נמצאת באזורי פריפריה. ייצוג ופעולה משותפת עם התאחדות התעשיינים לקידום מכלול הנושאים המסייעים לתעשייה ייזום וקידום תוכניות סיוע לתעשייה פרסום והעברת מידע מהמפעלים ואל המפעלים השבחת המוניטין של התעשייה הקיבוצית דרך פרסום פעילות, לובינג, סיורים עם מקבלי החלטות וקובעי מדיניות, השתתפות בכנסים ואירועים היכרות בין התעשייה הקיבוצית וגורמי ממשל - שרי ממשלה, משרד הכלכלה, מרכז השקעות, התאחדות התעשיינים, מכון היצוא רשפ"ת, המדען הראשי ועוד פעילות ומעורבות בקהילה ייצוג במרכז השקעות, סיוע למפעלים בבעיות של אישור תוכניות ובאישור ביצוע תוכניות פיתוח והפצת תוכניות התמ"ת לסיוע לתעשייה, חונכות עסקית, קידום השיווק, העיצוב, ניצוץ לחדשנות ועוד קשר עם משקיעים המעוניינים להיות שותפים במפעלים קיבוציים אגף טכנולוגי ייצוג ופעילות במכון התקנים בוועדות התקינה ובוועד הפועל כולל מינוי נציגים לוועדות השונות ייצוג התעשייה הקיבוצית בתחומי המו"פ בלשכת המדען הראשי בתמ"ת פיתוח תוכניות סיוע במו"פ לתעשייה המסורתית ייצוג התעשייה הקיבוצית במתימו"פ העוסק בשיתוף פעולה במחקר ופיתוח עם האיחוד האירופי טיפול בבעיות איכות סביבה ואנרגיה קידום חדשנות טכנולוגית אתר האינטרנט הרשמי של איגוד התעשייה הקיבוצית איגוד התעשייה הקיבוצית, ברשת החברתית פייסבוק איגוד התעשייה הקיבוצית, ברשת החברתית LinkedIn איגוד התעשייה הקיבוצית באתר התאחדות התעשיינים בישראל רשימת המפעלים של אגוד התעשיה הקיבוצית, על המשמר, 29 בדצמבר 1967 איגוד התעשייה הקיבוצית בעבודתו, על המשמר, 1 במרץ 1968 שמעון וינלאי, 40% מהמפעלים הקיבוצים הם בתחום החקלאות, האגרוטק וההשקיה, אתר כנס מדיה, 25 באוקטובר 2021 איגוד התעשייה הקיבוצית, דף שער בספרייה הלאומית דגן לוין נבחר למנכ"ל החדש של איגוד התעשייה הקיבוצית, באתר התנועה הקיבוצית עמירם כהן, מאחדים כוחות: איגוד התעשיה הקיבוצית התמזג עם התאחדות התעשיינים, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2010 אורי גינוסר, איגוד התעשייה הקיבוצית הצטרף להתאהדות התעשיינים, מעריב, 13 באוגוסט 1990 הוקם איגוד התעשייה הקיבוצית, למרחב, 23 באוגוסט 1963 למרות הקורונה: התעשייה הקיבוצית רשמה שיא מכירות של 47 מיליארד שקל, באתר Ice, ‏2021-02-18 duns 100, דירוג חברות תעשייה קיבוצית ע"פ מחזור מכירות
ג'ודיצרטופס

ג'ודיצרטופס (שם מדעי: Judiceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים - שהתקיים בתקופת הקרטיקון בגיל הקמפן כ-78 מיליון שנה לפני זמננו. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים של ג'ודית" (צראט/קראט κερατ - קרן, אופס ωψ - פנים) על שם תצורת נהר ג'ודית במונטנה בה נתגלה. שם המין tigris הוא בדיחה פנימית ורומז לקמע של אוניברסיטת פרינסטון בה למדו מגליו. הוא תואר וסווג מדעית ב-2013 על ידי ניקולס לונגריץ'. ג'ודיצרטופס חי בקרטיקון העליון בקמפן באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו במונטנה שבארצות הברית. הוא ידוע ממאובן שמספרו הקטלוגי הוא YPM VPPU 022404 הכולל גולגולת לא שלמה. הוא נחשב לאחד הכסמוזאורים הקדומים ביותר. ג'ודיצרטופס היה שייך לכסמוזאורים. הוא היה בעל שתי קרניים ארוכות מעל אזור הגבות שהתעקלו כלפי מעלה, וקרן אף בינונית-קצרה. העטרה שלו הייתה ארוכה עם שפה עליונה מעוגלת, והיו בה שני "חלונות" בעצם שיצרו שקעים מכוסי עור צבעוני. מצדיה בלטו בליטות מחודדות גדולות ואילו בשפתה העליונה הבליטות היו קטנות יותר. קצות עצמות הלחיים שלו, ה-epijugal, היו מחודדות וארוכות. כמו שאר הצרטופסיים הוא היה דינוזאור צמחוני שהלך על ארבע. מדיה וקבצים בנושא ג'ודיצרטופס בוויקישיתוף ג'ודיצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ג'ודיצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) Earliest Triceratops Cousin Found באתר LiveScience איור של ג'ודיצרטופס מאת Nobu Tamura איור של ג'ודיצרטופס מאת Nobu Tamura ב-DeviantArt ציור של ג'ודיצרטופס שוחה בביצה מאת Tuomas Koivurinne ב-DeviantArt Nicholas R. Longrich, Judiceratops tigris, a New Horned Dinosaur from the Middle Campanian Judith River Formation of Montana, Bulletin of the Peabody Museum of Natural History 54, 2013/04, עמ' 51–65 doi: 10.3374/014.054.0103
מדוזצרטופס

מדוזצרטופס (שם מדעי: Medusaceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים - שהתקיים בתקופת הקרטיקון בגיל הקמפן כ-77.5 מיליון שנה לפני זמננו. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים של מדוזה" (צראט/קראט κερατ - קרן, אופס ωψ - פנים). מדוזצרטופס ידוע משתי גולגולות חלקיות שכוללות בעיקר את עצמות העטרה. בעוד שהוא תואר לראשונה ב-2003 על ידי מייקל ריאן בעבודת הדוקטורט שלו, במשך שנים מאובניו זוהו בטעות כאלברטצרטופס ורק ב-2010, במאמר של מייקל ריאן, ד"ר אנתוני ראסל וסקוט הארטמן, הוא הוגדר רשמית כסוג נפרד וסיווג זה בוסס. מדוזצרטופס חי בקרטיקון העליון בקמפן באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו במונטנה שבארצות הברית בתצורת נהר ג'ודית. בהתחלה הוא נחשב לאחד הכסמוזאורים הקדומים ביותר, אך בחינה מחודשת של המאובנים העלתה שהוא השתייך לצנטרוזאורים (Centrosaurinae). הוא היה בעל שתי קרניים ארוכות מעל אזור הגבות שהתעקלו קצת הצידה, וקרן אף קצרה. העטרה שלו הייתה בצורת לב מוארך, והיו בה שני "חלונות" בעצם שיצרו שקעים מכוסי עור צבעוני. מצדיה בלטו בליטות מחודדות גדולות ומעוקלות שפנו הצידה ויצרו לו מראה שהזכיר את ראשה של מדוזה המיתולוגית שנחשים יוצאים מראשה. אורכו היה כ-6 מטר ומשקלו כ-2 טונות. כמו שאר הצרטופסיים הוא היה דינוזאור צמחוני שהלך על ארבע. ב-2024 תואר הסוג לוקיצרטופס, שקרוב פילוגנטית ודומה מורפולוגית למדוזצרטופס, וביחד עם אלברטצרטופס הם מהווים את השבט Albertaceratopsini. איור של מדוזצרטופס מבט מהצד על השלד מדיה וקבצים בנושא מדוזצרטופס בוויקישיתוף מדוזצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) New horned dinosaur: Two-ton plant-eater lived 78 million years ago in Montana באתר Science Daily Ryan, Michael J.; Russell, Anthony P., and Hartman, Scott. (2010). "A New Chasmosaurine Ceratopsid from the Judith River Formation, Montana", In: Michael J. Ryan, Brenda J. Chinnery-Allgeier, and David A. Eberth (eds), New Perspectives on Horned Dinosaurs: The Royal Tyrrell Museum Ceratopsian Symposium, Indiana University Press, 656 pp. ISBN 0-253-35358-0.
המרכז הרפואי האוניברסיטאי אוטרכט

המרכז הרפואי האוניברסיטאי אוטרכט הוא בית חולים ציבורי בעיר אוטרכט שבהולנד. זהו בית החולים הגדול ביותר בעיר ובו למעלה מ-1,000 מיטות אשפוז וכ-11,000 עובדים. בית החולים מסונף לאוניברסיטת אוטרכט. הוא מוסמך כאחד מ-11 מרכזי טראומה בהולנד. המרכז הרפואי הנוכחי נוצר בשנת 1999 על ידי איחוד בית החולים האוניברסיטאי אוטרכט, בית החולים לילדים על שם וילהלמינה והפקולטה לרפואה של אוניברסיטת אוטרכט. בית החולים האוניברסיטאי, שנפתח בשנת 1872, שכן בעבר בתוך העיר. באמצע שנות השמונים עבר לקמפוס חדש בשוליה המזרחיים של העיר, בשכנות לקמפוס העיקרי של האוניברסיטה. הבניינים שבהם שכן בעבר נהרסו ברובם או הוסבו לבנייני מגורים. בית החולים לילדים נפתח ב-1888 וב-1999 עבר לבניין חדש בשכנות לבית החולים הכללי. בקמפוס החדש שוכנים גם בנק דם ובית החולים הצבאי המרכזי בהולנד. בנייני הקמפוס מקושרים ביניהם במעברים תת-קרקעיים. המרכז הרפואי האוניברסיטאי חבר בפדרציה של בתי החולים האוניברסיטאיים בהולנד. מדיה וקבצים בנושא המרכז הרפואי האוניברסיטאי אוטרכט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הרפואי האוניברסיטאי אוטרכט (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הרפואי האוניברסיטאי אוטרכט (באנגלית)
רולינג סטון

רולינג סטון (באנגלית: Rolling Stone) הוא מגזין אמריקאי העוסק בתרבות פופולרית. המגזין נוסד בסן פרנסיסקו בשנת 1967 על ידי יאן ונר - שהוא עודנו העורך והמוציא לאור של המגזין - ועל ידי מבקר המוזיקה ראלף ג'יי גליסון. המגזין היה ידוע לראשונה על כתיבה נרחבת על מוזיקת רוק ועל דיווחים פוליטיים שנכתבו על ידי האנטר ס. תומפסון. בשנות ה-90, המגזין התרחב והעביר את מיקודו לקהל קוראים צעיר יותר שהתעניין בתוכניות טלוויזיה וסרטים לנוער, וגם כך במוזיקה פופולרית. מאז הוא חזר לשילוב של תוכן הרגיל לו, הכולל מוזיקה, בידור, ופוליטיקה. מלבד כתבות, העיתון גם עורך רשימות המכונות "Best Ever Lists" המדרגות נושאים שונים בעולם המוזיקה. הגיליון הראשון של "הרולינג סטון" היה ב-1967 וכלל את ג'ון לנון על תמונת השער. המגזין ידוע בשימוש שלו בתמונות פרובקטיביות וגם בתמונות השער שלו, הכוללות מוזיקאים, פוליטיקאים, אתלטים, ושחקנים. בנוסף למגזינים המודפסים שלו בארצות הברית, מפורסם גם תוכן באתר Rollingstone.com ומספר מהדורות בינלאומיות. מגזין הרולינג סטון נוסד בסן פרנסיסקו ב-1967 על ידי יאן וונר וראלף ג'יי גליסון. כדי להתחיל את העסק, וונר לווה 7,500 דולר ממשפחתו ומההורים של ארוסתו. הגיליון הראשון, שכלל את ג'ון לנון על תמונת השער, עלה רק 25 סנט (המקביל של 1.88 דולר ב-2016). בשנות ה-70, הרוליג סטון התחיל להטביע חותם עם הסיקור הפוליטי שלו, שבמסגרתו הכתב האנטר תומפסון, ממציא עיתונות הגונזו, החל לכתוב עבור המדור הפוליטי של המגזין. תומפסון פרסם בחלקים את ספרו הידוע ביותר פחד ותיעוב בלאס וגאס במגזין הרולינג סטון, שבו הוא נשאר עורך תורם עד מותו ב-2005. המגזין גם תרם לקריירות של הרבה סופרים נודעים בשנות ה-70, ביניהם קמרון קרואו ופטי סמית'. בשנים אלו המגזין פרסם כמה מהסיפורים הכי נודעים בו, ביניהם הסיפור על חטיפתה של פטי הרסט. מראיין אחד, שדיבר בשם הרבה מעמיתיו, אמר כי הוא קנה את העותק הראשון שלו של המגזין כשהגיע לראשונה לקמפוס הקולג' שלו, ותיאר את העותק כ"טקס מעבר". כמה אמנים הופיעו בעמוד השער פעמים רבות, וחלק מתמונות אלו נהפכו לאייקוניות. הביטלס, לדוגמה, הופיעו על עמוד השער יותר מ-30 פעמים, אינדיבידואלית או כלהקה. המגזין ידוע בצילומים פרובוקטיביים הכוללים מוזיקאים וסלבריטאים מהתקופה. המגזין Vanity Fair כינה את עמוד השער מ-22 בינואר 1981 המציג את ג'ון לנון ויוקו אונו כ"התמונה הכי טובה של הרולינג סטון בכל הזמנים". רולינג סטון טופ 100 רולינג סטון טופ 200 מדיה וקבצים בנושא רולינג סטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולינג סטון (באנגלית) רולינג סטון, ברשת החברתית פייסבוק רולינג סטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רולינג סטון, ברשת החברתית אינסטגרם רולינג סטון, סרטונים בערוץ היוטיוב רולינג סטון, ערוץ באתר Twitch.tv רולינג סטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דף הבית, אתר הרולינג סטון אור ברנע, 45 לרולינג סטון: תתפשטו וספרו לי על המוזיקה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2012 100 Greatest Guitarists of All Time, באתר הרולינג סטון ערך זה הוא קצרמר בנושא כתבי עת ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.