laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויקטור קוזן

וִיקְטוֹר קוּזֶן (בצרפתית: Victor Cousin‏; 28 בנובמבר 1792 – 14 בינואר 1867) היה פילוסוף צרפתי. הוא היה המייסד של "אקלקטיות", אסכולה שלמשך תקופה קצרה הייתה בעלת השפעה רבה בצרפת, ושילבה אלמנטים של אידיאליזם גרמני וריאליזם סקוטי של השכל הישר (אנ'). כמנהל ההוראה הציבורית במשך יותר מעשור, לקוזן הייתה גם השפעה חשובה על מדיניות החינוך הצרפתית. הוא למד בליסה שרלמן (אנ') מ-1802 עד 1810, שם זכה בפרס ראשון בתחרות נאום בלטינית בין בית הספר התיכונים של צרפת. מהליסה הוא סיים את לימודיו באקול נורמל סופרייר ולמד שם פילוסופיה אצל פייר לרומיגייר (אנ'). הוא הושפע גם מפייר-פול רואייה-קולר (1763–1845). ב-1815 הוא קיבל משרת הוראה באקול נורמל סופרייר, אבל פוטר ב-1821 בשל דעותיו הפוליטיות יחד עם פרנסואה גיזו, וב-1824 הושלך לכלא לשישה חודשים. קוזן וגיזו הוחזרו למשרותיהם ב-1828, וב-1840 הוא מונה לשר החנוך בממשלתו של אדולף טייר. בשנת 1815 התמסר קוזן ללימודי התרבות הגרמנית (אנ') ולמד את יצירותיהם של עמנואל קאנט ופרידריך היינריך יעקבי. ב-1817 הוא פגש את פרידריך שלגל בפרנקפורט, שהכיר לו את הנטיות ההתפתחותיות של הפילוסופיה הגרמנית מאז קאנט. באותה שנה פגש בהיידלברג את גאורג וילהלם פרידריך הגל, איתו התיידד. בשנת 1818 הוא ביקר את פרידריך וילהלם שלינג במינכן. בשנות ה-20 של המאה ה-19 היה קוזן עורך של יצירותיהם של פרוקלוס ורנה דקארט. יחד עם תאופיל גוטייה, מוזכר ויקטור קוזן כאחד מאלה שיכלו לטבוע את המוטו אמנות למען האמנות (אנ') (בצרפתית: "l'art pour l'art"). לזכותו של קוזן זוקפים את ההישג ההיסטורי של הנגשת הפילוסופיה של הגל לראשונה לקהל גדול יותר בצרפת. בנוסף, קוזן היה אחד ממייסדי תחיית המחלוקת בנושא בעיית האוניברסלים (אנ'), שהתגברה במאות ה-19 וה-20, לצד ז'אן-ברתלמי אוראו (אנ') וקארל פון פראנטל (אנ'). הפילוסוף היווני פטרוס וראיילאס-ארמניס (אנ') היה תלמידו של קוזן. מאז 1832 היה חבר זר באקדמיה הפרוסית למדעים (אנ') ומ-1833 באקדמיה הבווארית למדעים (אנ'). בשנת 1835 הוא נבחר לעמית כבוד של החברה המלכותית של אדינבורו (אנ'). ב-1851 התקבל לאקדמיה למדעים של גטינגן (אנ') וב-1855 לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. מדיה וקבצים בנושא ויקטור קוזן בוויקישיתוף ויקטור קוזן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויקטור קוזן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ויקטור קוזן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ויקטור קוזן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויקטור קוזן, באתר Discogs (באנגלית) Works by or about Victor Cousin at Internet Archive Works by Victor Cousin at LibriVox (public domain audiobooks) Victor Cousin at Find a Grave בצרפת Lycée הוא שילוב של חטיבת ביניים ותיכון רוברט סטרן, "הגליאניזם", באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של ראוטלדג' (באנגלית)
האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה

האנדרטה לחללי שכונת אחוזה במערכות ישראל הוקמה בשנת 1974 בשכונת אחוזה, בסמוך לבית החולים כרמל, להנצחת חללי מערכות ישראל מבני שכונת אחוזת שמואל שבחיפה שנפלו במערכות ישראל. התכנון והביצוע של הקמת האנדרטה הופקדו בידי האמן גרשון קניספל. האנדרטה נחנכה ב-19 בספטמבר 1974, ג' בתשרי תשל"ה, לקראת מלאת שנה למלחמת יום הכיפורים. האנדרטה היא פרי יוזמה של הורי הנופלים שראו בהקמתה את הדרך הנאותה להנצחת בני אחוזה והסביבה הקרובה. האנדרטה ניצבת על בימת שיש שחור בערוגה פורחת, מוקפת בגדר ברזל נמוכה. היא בנויה מגושים של יציקות ברזל היוצרים יחדיו מבנה מרובע המזכיר חומה, ובין לבני החומה נראות מכיוונים שונים שתי דמויות: חייל שנפל, ואישה הכורעת ליד קבר בנה. לצד הפסל נכתבו הפסוק: "על אלה אני בוכיה, עיני עיני יֹרדה מים" (איכה א', ט"ז), והשורה "דומיית לבבות אמיצים" (נתן אלתרמן, שבחי החושך). על פאות בימת השיש חקוקים שמות הנופלים לפי תקופות. בצל עצים לצד האנדרטה ניצב קיר שחור ועליו שמות נופלים נוספים. בראש הקיר שורה משל חיים גורי: "הִללתי לעֵדה שגדועה היא אך שלֵמה ובה אין מת המת". בעת הקמת האנדרטה, נחרטו 39 שמות מסביב לפסל המרכזי על לוחות הזיכרון שכללו את שמות חללי השכונה עד למועד זה: מעולי הגרדום דרך נופלי תש"ח, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. מאז נוסדה התווסו לה שמות מבני אחוזה והסביבה שנפלו במלחמות נוספות ובאירועי ביטחון שונים. בכל יום זיכרון, מיום הקמת האנדרטה, מתכנסות המשפחות השכולות ותושבי שכונת אחוזה לטקס הנצחה. הטקס מתקיים בשעה 16:00, וכולל קטעי קריאה ושירה של הנוער מהשכונה, דבר המשפחות השכולות, אמירת קדיש, תפילות מפי החזן דוד אולמן, ודבר נציגי עיריית חיפה ורב השכונה או העיר. הטקס מסתיים בהנחת הזרים - המשפחות השכולות, יד לבנים, בית הספר הריאלי, בית הספר זיכרון יוסף, שבט כרמל של תנועת הצופים, ועד הר הכרמל, עיריית חיפה ועוד. מדיה וקבצים בנושא האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה בוויקישיתוף אתר ההנצחה לחללי שכונת אחוזה, באתר "יזכור" שיחה עם הפסל גרשון קניספל
מסדר האריה והשמש

מסדר האריה והשמש (בפרסית: نشان سلطنتی شیر و خورشید) נוסד על ידי פתח עלי שאה קאג'אר בשנת 1808 כדי לעטר תושבים זרים מחוץ לאיראן (מאוחר יותר גם איראנים). בשנת 1925, תחת שושלת פהלווי, שונה שמו של המסדר ל"מסדר הומאיון", ובנוסף שונו הסמלים לסמלים חדשים, שנותרו מבוססים על מוטיב האריה והשמש. מוטיב זה שימש במשך מאות שנים את שליטי איראן, והוא אומץ רשמית תחת מוחמד שאה שאף השתמש בו בחתימתו הרשמית. אנטון צ'כוב כתב סיפור קצר בשם האריה והשמש. הסיפור מספר על ראש עיר שרוצה לקבל את עיטור האריה והשמש הפרסי. מדיה וקבצים בנושא מסדר האריה והשמש בוויקישיתוף "The Lion and the Sun".
שחף שחור-ראש

שחף שחור-ראש (שם מדעי: Ichthyaetus melanocephalus) הוא מין של עוף ימי מהסוג שחף דגים שבמשפחת השחפיים, החי לאורך הים התיכון, מה שנתן לו את שמו האנגלי: "Mediterranean gull", כאשר שמו העברי הוא תרגום השם המדעי ("melos" - שחור/כהה, "cephalus" - ראש). לעיתים הוא מצוי גם באזורים צפוניים יותר: לאורך אירופה, גדות הים השחור או בצפון אפריקה. השחף מגיע לעיתים נדירות לישראל. שחף זה בינוני בגודלו: אורכו 37–40 ס"מ, ובעל מוטת כנפיים ברוחב של 94–102 ס"מ. משקלו הממוצע 230 עד 280 גרם. לשחף, כשמו, ראש שחור כשמקורו אדום ועבה מעט. כסות נוצותיו לבנה עם ראש שחור וטבעת עין לבנה. בחורף ראש השחף נעשה כהה מנומר בלבן. האפרוחים של השחף בעלי רגליים כהות. השחף מעופף בלהקות קטנות שבמסגרתם מקנן, לרוב בין צמחייה סבוכה בביצות, או באיים באגמים, ולעיתים מקנן לצד שחף האגמים. שחף זה לרוב מתרחק מהים שהרחק מהחופים. השחף הוא אוכל כל אופורטוניסט הניזון מדגים, תולעים, סרטנים ושאר פרוקי-רגליים, שיריים שונים ועוד. שחף זה הוא חורף נדיר למדי. פרטים מעטים נראים בין נובמבר למרץ בעיקר בחוף הים התיכון, אך גם במפרץ אילת. בימי סערה צפרים רבים מתייצבים בחוף יפו, ובין עופות הים המעניינים הנצפים בתצפיות אלה, מופיעים לעיתים גם פרטים בודדים ממין זה. נדיר מאוד בקיץ - אז אפשר להתרשם גם מלבוש הקיץ הנאה. מדיה וקבצים בנושא שחף שחור-ראש בוויקישיתוף שחף שחור-ראש, באתר ITIS (באנגלית) שחף שחור-ראש, באתר NCBI (באנגלית) שחף שחור-ראש, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שחף שחור-ראש, באתר GBIF (באנגלית) ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il (באנגלית)
שחף אדום-מקור

שחף אדום-מקור (שם מדעי: Ichthyaetus audouinii) הוא מין של עוף ימי מהסוג שחף דגים שבמשפחת השחפיים, החי לאורך חופי הים התיכון בין חצי האי האיברי למערב צפון אפריקה. שמו המדעי של מין זה מנציח את החוקר הצרפתי ז'אן ויקטור אודואן. בישראל הוא מזדמן נדיר בעיקר בחופי הים התיכון, זאת על-אף שהוא מקנן בקפריסין. שחף זה מגיע לאורך ממוצע של 51 ס"מ כשהוא דומה בגודלו לשחף אפרורי. הוא בעל נוצות בהירות עם כנפיים אפורות בעלות קצוות שחורים. הראש גדול והמקור כבד ומעוקל וצבעו אדום עז עם קצה שחור והרגליים כהות. השחף מתרבה באיים ושוניות סביב חופים לאורך מערב הים התיכון במדינות: אלג'יריה, צרפת, יוון, איטליה, מרוקו, ספרד, תוניסיה וטורקיה. מושבה הצפונית ביותר נמצאה בים הטירני מול ליבורנו. השחף נודד לרוב לאורך הים הפתוח והחופים ובחורף מדרים מעט עד למאוריטניה או סנגל, כשבקיץ הוא לעיתים נמצא אף בהולנד ואוסטריה, אך מדובר במקרים נדירים. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. זהו שחף אוכל דגים בעיקרו, אותם הוא מחפש מעל הימים ועט עליהם במהירות. עם זאת הוא מגוון גם בחולייתנים קטנים, פרוקי-רגליים ושאריות. מדיה וקבצים בנושא שחף אדום-מקור בוויקישיתוף שחף אדום-מקור, באתר ITIS (באנגלית) שחף אדום-מקור, באתר NCBI (באנגלית) שחף אדום-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחף אדום-מקור, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שחף אדום-מקור, באתר GBIF (באנגלית) קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003 ד"ר יואב פרלמן, שחף אדום-מקור, Ichthyaetus audouinii, באתר מרכז הצפרות הישראלי
יחסי גאורגיה–הונגריה

יחסי גאורגיה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לבין הונגריה. שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון הסחר העולמי. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 במאי 1992. ביולי 2019 ביקר שר החוץ ההונגרי בבתומי וחשף כי הונגריה מספקת עזרה ברמות מרובות לגאורגיה בהעמקת קשריה עם האיחוד האירופי ונאט"ו. בנובמבר 2021 שר ההגנה ההונגרי טיבור בנקו עם שר ההגנה הגאורגי חואנשר בורצ'ולדזה (אנ'), ואמר שממשלות גאורגיה והונגריה מייצגות ערכים אירופיים דומים, כמו גם את המטרה לתרום למאמצים לייצב את המצב הגלובלי השברירי, כולל הביטחון והיציבות של אזור הקווקז ומערב הבלקן. גאורגיה מחזיקה בהונגריה שגירות בבודפשט. הונגריה מחזיקה בגאורגיה שגרירות וקונסוליית כבוד בטביליסי. מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–הונגריה בוויקישיתוף הונגריה באתר משרד החוץ הגאורגי Hungary strengthens ties with Georgia באתר abouthungary‏, 12 ביולי 2019 Benkő: Backing Georgia’s EU and NATO accession is a priority for Hungary באתר abouthungary‏, 19 בנובמבר 2021
עידו אליאלי

עידו אליאלי (נולד ב-2 באפריל 2002) הוא שחקן ישראלי. אליאלי נולד בשנת 2002 וגדל בעיר גבעתיים. כשהיה נער, שיחק בקבוצת הכדורגל הפועל רמת-גן עד שנת 2016. בנובמבר של אותה השנה עבר תאונה בה פגע כדור בעינו, והוא נאלץ לעזוב את הקבוצה. בין השנים 2020–2024 שיחק בסדרת הנוער "בת השוטר" בתפקיד דניאל צוקר, נער חרדי שעובד במאפייה. ב-2021 השתתף בסדרת הרשת החינוכית מטעם מט"ח, "פריז", בתפקיד גיא. בחודש אפריל 2022 הופיע בסרט "הסיפור שלנו". בחודש יולי של אותה השנה שיחק סדרת הנוער "אינפיניטי", בתפקיד ארי לביא. ב-2023 שיחק בסדרה "משמר הגבול", בתפקיד קובי. מדיה וקבצים בנושא עידו אליאלי בוויקישיתוף עידו אליאלי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו אליאלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לילך מרקוביץ, חושף: עידו אליאלי בראיון על התאונה שגרמה לו לנכות וההחלטה להיות שחקן, באתר פרוגי, 15 באוגוסט 2022 משה אבוטבול, היכונו: אלו הכוכבים החדשים שנראה השנה בסדרות הנוער, באתר פרוגי, 18 בספטמבר 2020 משה אבוטבול, כוכבת: קים אור אזולאי בסינגל מהסרט "הסיפור שלנו", באתר פרוגי, 31 במרץ 2022
עידו טאקו

עידו טאקו (נולד ב-4 בנובמבר 1999) הוא שחקן ישראלי. טאקו נולד בשנת 1999 וגדל בתל אביב. משפחת אמו היא ממוצא פולני ושל אביו ממוצא עיראקי. כשהיה בן חמש נפטרה אמו ממחלת הסרטן. כשהיה בן 16, החליט לעסוק במשחק והחל ללמוד בסטודיו למשחק של השחקן גל אמיתי. את שירותו בצה"ל עשה כעובד רס"ר, על תקן אמן פעיל. ב-2020 שיחק בסדרת הדרמה "קיבוצניקים", בתפקיד יהל קרפטיג. ב-2021 שיחק בסדרת הנוער "סקיי", בתפקיד אריק גבאי. הסדרה שודרה במשך שתי עונות עד לינואר 2023. בדצמבר של אותה השנה לוהק לסדרת הדוקו-דרמה "מינכן 72" על טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בו גילם את דמותו של מרים המשקולות הישראלי זאב פרידמן. ב-2021 שיחק בסרט גמר ״שעשני כרצונו״ מטעם אוניברסיטת אריאל בשומרון וזכה עליו בפרס השחקן הטוב ביותר מסינמטק תל אביב. ב-2022 שיחק במיני-סדרה "כל עוד בלבב", בתפקיד קובי. באותה שנה השתתף בסדרת הדרמה "ריקוד האש", בתפקיד שייע, ושיחק גם בסדרה "המתחם ה-25", בתפקיד יוני דותן. הוא הצטרף לעונה השנייה של דרמת הפשע "השוטרים" בתפקיד אופק. בנוסף כיכב בסרטו של דני רוזנברג, "החייל הנעלם". ב-2024 שיחק בסדרה "מתוקים" בערוץ זום למנויי הוט, בתפקיד אמיר תמרי. ב-2024 שיחק בסדרה ״בלקספייס״ עונה 2 בערוץ 13, בתפקיד רפא. עידו טאקו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו טאקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמדר שילוני, "יש תחושה נוראית, שאני שואל איך הגעתי להיות שחקן? הייתי אמור לתת יותר", באתר ynet, 28 בינואר 2024 זוהר אורבך, ‏זמן הטאקו, באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2022 יערה יעקב, טיק טאקו, באתר ynet, 1 ביוני 2021 הכירו את עידו טאקו (יהל) – קיבוצניקים, באתר HOT משה אבוטבול, דאבל: עידו טאקו ואלכס זילברג לוהקו יחד לסדרה נוספת, באתר פרוגי, 7 בדצמבר 2021 גיל משעלי, ‏העבריין החדש של "השוטרים": עידו טאקו, באתר ‏מאקו‏, 3 באוקטובר 2022
פסגת בליזארד

פסגת בליזארד או פסגת בליזרד (באנגלית: Blizzard Peak) היא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי מרשל, שברכס המלכה אלכסנדרה. הפסגה ממוקמת באזור חוף שקלטון של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. גובהה של פסגת בליזארד 3,375 מטרים מעל פני הים. פסגת בליזארד ממוקמת 3.7 קילומטרים דרומית-מזרחית מרמת בליזארד; מעבר הרים מפריד בין פסגת בליזארד לבין רמת בליזארד. פסגת בליזארד ממוקמת 7.4 קילומטרים צפונית-מערבית מהר מרשל. פסגת לינדזי ממוקמת 7.4 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מפסגת בליזארד. שמו של ההר ניתן לו על ידי קבוצת המחקר הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1961 - 1962. סופת שלגים עזה (בליזארד) עצרו את משלחת הסקר מלהתקדם אל הפסגה במשך מספר ימים.
מאדאם סוזצקה

מאדאם סוזצקה (Madame Sousatzka) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1988 בבימויו של ג'ון שלזינגר, עם שירלי מקליין ונאווין צ'אודרי בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן מאדאם סוזצקי מאת הסופרת ברניס רובנס (1962) המתאר יחסים בין מורה קפדנית לפסנתר לבין תלמיד, נער ממוצא הודי. שירלי מקליין זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה. ג'ון שלזינגר היה מועמד לפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. פגי אשקרופט הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה. ג'רלד גורייט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר. השחקנים טוויגי ולי לוסון שמשחקים בסרט כזוג אוהבים, נישאו לאחר סיום הצילומים. מאדאם סוזצקה (שירלי מקליין) היא מורה לפסנתר הגרה בלונדון בבניין העומד לפני הריסה. משפחתה ברחה מרוסיה לאחר מלחמת העולם הראשונה ואמה הייתה פסנתרנית מפורסמת שהכריחה אותה ללכת בדרכה אך היא החליטה לעזוב את במת הקונצרטים ולעסוק בלימוד נגינה בפסנתר רק לתלמידים מוכשרים. אחד מתלמידי הוא מאנק סן (נאווין צ'אודרי) בן 16 שאמו שושי (שאבאנה אזמי) שהייתה ממשפחה מכובדת בבנגל נפרדה מבעלה, הגיעה ללונדון ומתפרנסת מקייטרינג של מאפים הודיים. היא בטוחה שלמאנק צפויה קריירה גדולה כפסנתרן בקונצרטים. בבנין גרים עוד שלושה דיירים. בקומת הקרקע גרה אלמנה, ליידי אמילי (פגי אשקרופט), בקומה הראשונה גר האוסאופת מר קורדל (ג'פרי בילדון) ובקומה העליונה גרה ג'ני (טוויגי) שעובדת בחברה להפקת מוזיקה ושואפת להיות זמרת. בעל החברה הוא רוני בלום (לי לוסון) המבקר בדירתה מדי פעם, מקיים איתה יחסים ומאזין בהערכה לנגינתו של מאנק הבוקעת מדירתה של סוזצקה. היחסים בין הדיירים מצוינים והם חוגגים ביחד את יום ההולדת של מאדאם סוזצקה. מאנק מטפל במר קורדל לאחר שהוכה על ידי בריונים. סוזצקה אומרת שאינה מלמדת רק נגינה אלא דרך חיים, היא בוחרת את בגדיו של מאנק, נותנת לו ספרים לקריאה ופוקדת עליו לא להחליק בגלגיליות מחשש לפגיעה בידיו. בנקודה זאת הוא לא נשמע לה, הוא נופל ונפגע בידו לזעמה של מורתו. סוזצקה טוענת שמאנק אינו בשל עדיין להופיע בקונצרטים ויש לה ויכוח מר עם אמו בנושא זה. לאחר שנמצאות שערות בדברי המאפה שלה העסק שלה קורס. מאנק מקבל הצעה מרוני להופיע בקונצרט משודר בשידור חי ומסכים למרות התנגדותה של סוזצקה. הוא מזמין אותה לקונצרט ומקווה שתגיע. הוא מעוניין לפתח קריירה כדי לעזור לאמו. הוא מנגן את הקונצ'רטו לפסנתר של רוברט שומן ובאחד הקטעים הוא מתבלבל אך מצליח לסיים את הנגינה לקול תשואות הקהל ולאכזבתה של סוזצקה שנכחה באולם. לבסוף עוזבים הדיירים את הבניין, מאנק בא להיפרד מסוזצקה, משאיר לה מכתב בו הוא מודיע על כך שעבר למורה חדש לאו מילב (רוברט ריטי) והדחפורים מתקרבים לבניין. כוכבת הסרט, שירלי מקליין, הגיעה לישראל בפברואר 1989 לסייע בקידום הסרט עם הקרנת הבכורה שלו בישראל. "מאדאם סוזצקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מאדאם סוזצקה", באתר נטפליקס "מאדאם סוזצקה", באתר AllMovie (באנגלית) "מאדאם סוזצקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מאדאם סוזצקה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מאדאם סוזצקה", באתר אידיבי "מאדאם סוזצקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למאדטם סוזצקה, באתר יוטיוב התחלת הסרט (כתוביות), באתר יוטיוב מאדאם סוזצקה, באתר TCM אהרון דולב, בידור ומוסיקה, מעריב, 24 בפברואר 1989 עירית שמגר, הרבה יותר יפה ונחמדה ממאדם סוזצקה, מעריב, 8 בפברואר 1989
המלכה מרגרטה

האם התכוונתם ל... אישים: מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק – מלכת דנמרק במהלך המאה ה-14 מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק – מלכת דנמרק מאז 1972. מרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד – מלכת ספרד במהלך המאה ה-16 מקומות: חצי האי המלכה מרגרטה השנייה (אנ') – חצי אי קטן בגרינלנד, קרוי על שם מלכת דנמרק מרגרטה (פירושונים)
יחסי אוקראינה–טג'יקיסטן

יחסי אוקראינה–טג'יקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אוקראינה לטג'יקיסטן. היחסים בין המדינות כוננו ב-24 באפריל 1993. היחסים הבילטרליים מבוססים על הסכם ידידות ושיתוף פעולה בין טג'יקיסטן ואוקראינה, שנחתם ב-6 ביולי 2001. סטודנטים טג'יקים הוכשרו במוסדות להשכלה גבוהה באוקראינה. מיזמים, חברות וארגונים אוקראינים השתתפו בפיתוח אנרגיית מים, בניית קווי הולכה ומיזמים משותפים בתעשיות הנפט והגז. בשנת 2009 הוקמה הוועדה הבין-ממשלתית האוקראינית-טג'יקית המשותפת למטרות שיתוף פעולה כלכלי, שבה מתקיימים הסכמים בתחום הסחר, הכלכלה, האנרגיה, התחבורה וההומניטריות. ספר ספרוב (2001–2007) עבדולמאג'יד דוסטייב (2008–2010) שוחרת סולטונוב (2010–2015) פאיזולו כולבובוב (2015-הווה) יחסי החוץ של אוקראינה "The Conference "Tajikistan and Ukraine - 25 years of cooperation" was held on the basis of the Diplomatic Academy - News from Ukraine's diplomatic missions - MFA of Ukraine". mfa.gov.ua (באנגלית). נבדק ב-2018-04-16. "TRADE AND ECONOMIC COOPERATION - Embassy of Ukraine in the Republic of Tajikistan". tajikistan.mfa.gov.ua (באנגלית). נבדק ב-2018-04-16. "Вазорати корҳои хориҷии Ҷумҳурии Тоҷикистон". mfa.tj (באנגלית). נבדק ב-2018-04-16. "Президент Таджикистана посетил могилу брата, похороненного на Украине". Trend.Az (ברוסית). 2008-12-03. נבדק ב-2021-06-03. "Янукович и президент Таджикистана поговорили о возможностях". LB.ua. נבדק ב-2021-06-03. https://novostipmr.com/ru/news/13-03-07/viktor-yanukovich-posetit-dushanbe. {{cite web}}: חסר או ריק |title= (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Запланированный визит президента Украины в Таджикистан по неизвестным причинам не состоялся | Новости Таджикистана ASIA-Plus". asiaplustj.info. נבדק ב-2021-06-03.
כביש 2411

כביש 2411 הוא כביש המוביל מאופקים מזרחה אל כביש 25 ומתחבר אליו צפונית לשדה תימן. אורכו 7.2 קילומטר והוא נפתח לתנועה ב-30 בנובמבר 2022. תוואי הכביש מחולק לקטע עירוני וקטע בין-עירוני. הכביש הוא דו-נתיבי ודו-מסלולי לכל אורכו. אורכו של הקטע העירוני הוא 2.5 קילומטר ושל הקטע הבין-עירוני הוא 4.7 קילומטר. עיריית אופקים קראה לחלק העירוני של הכביש בשם "דרך משה כחלון" לכבוד שר האוצר לשעבר, משה כחלון. הכביש כולל גם שלושה גשרים: אחד החוצה את נחל אופקים ושניים החוצים את נחל פטיש . הכביש נועד להקל על עומסי התנועה שנוצרו בכביש 241 באזור צומת גילת ובכביש 25 באזור צומת הנשיא. כמו כן, הוא נועד לתמוך בהתרחבות העיר אופקים ובעיקר בשכונות שנבנות במזרח העיר. תחילת העבודות היו באפריל 2020 והכביש נפתח לתנועה ב-30 בנובמבר 2022. עלות סלילתו היא 230 מיליון ש"ח והיא בוצעה על ידי חברת נתיבי ישראל באמצעות החברה הקבלנית א.מ.צ. שמש. כביש 2411, באתר נתיבי ישראל כביש 2411, באתר נתיבי ישראל עודד בר-מאיר, בשעה טובה: כביש חדש שיקצר את הנסיעה לבאר שבע נפתח לתנועה, באתר mynet באר שבע והסביבה, 30 בנובמבר 2022
קוזנצק

קוזנצק (ברוסית: Кузнецк) היא עיר ברוסיה בת 78,390 תושבים (נכון לאוקטובר 2021) באובלסט פנזה. זוהי בירת הנפה בעלת אותו השם (ראיון) והעיר השנייה בגודלה במחוז מבחינת אוכלוסייה. קוזנצק נמצאת בגובה של כ-250 מטר מעל פני הים על רמת וולגה (אנ'), על גדות הנהר טרויוב (Труёв) השייך לאגן הניקוז של הוולגה. הבירה האזורית פנזה שוכנת כ-120 קילומטרים מערבית לקוזנצק; הערים הקרובות ביותר כוללות את סורסק (אנ') (60 קילומטרים מערבית לקוזנצק) וגורודישצ'ה (אנ') (62 קילומטרים מערבה). אחרי הבירה האזורית פנזה, קוזנצק היא העיר השנייה העתיקה באובלסט. היא נוסדה בסוף המאה ה-17 ונקראה בתחילה טרויובו (Труёво) על שם הנהר המקומי טרויוב. במאה ה-18 הכפר נקרא נרישקינו (Нарышкино) בהתייחס לבעליו הראשון, וסילי נרישקין, שהיה קרוב משפחה של הצאר פיוטר הגדול. בשנת 1699 הוקם בכפר בניין האבן הראשון, כנסיית תחיית ישו. מאוחר יותר, הודות לתנאים גאוגרפיים נוחים, פרחו כאן המסחר והמלאכה, ובסוף המאה ה-18 נערכו בנרישקינו ירידים שנתיים באופן קבוע . בשנת 1780, במסגרת רפורמה מנהלית, הכריזה יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, על נרישקינו כעיר וקיבלה את השם קוזנצק, שם ששרד עד היום, ואשר מגיע מהמילה הרוסית "קוזנץ" (кузнец) ל"נַפָּח". הסיבה לכך הייתה שסחר ברזל פרח במיוחד בעיר באותה תקופה. באותה תקופה הייתה קוזנצק בירת הנפה בעל אותו השם במחוז המושל של סרטוב (אנ'). במאה ה-19, בנוסף לבתי המלאכה, הוקמו בקוזנצק המפעלים הראשונים ובהם בית יציקה לברזל. בשנת 1874 חוברה העיר לרשת הרכבות. לאחר מהפכת אוקטובר של 1917 נוספו חברות תעשייתיות נוספות, כולל תחנת הכוח הראשונה של העיר. במהלך מלחמת העולם השנייה פונו לקוזנצק מספר מפעלים חשובים מהחלק האירופי של ברית המועצות. בעיר פעלו ארבעה בתי חולים לפצועים ומפעליה סיפקו ביגוד, נעליים, תחמושת וציוד צבאי אחר. על בסיס המפעלים שפונו אליה יכולה הייתה כלכלת העיר להתפתח יותר בתקופה שלאחר המלחמה. בשנת 1999, העיר קבעה רשמית את תאריך הקמתה ב-7 בפברואר 1699, היום שבו נפתחה הכנסייה הראשונה, וחגגה 300 שנה להיווסדה. אוכלוסיית קוזנצק גדלה עד 1992, אז עלתה על 100,000, ולאחר מכן החלה לרדת. המאזן הטבעי שלילי מאוד: בשנת 2001 שיעור הילודה היה 7.2 לאלף לעומת שיעור תמותה של 16 לאלף. ענפים חשובים בכלכלת העיר כיום הם הנדסת חשמל, תעשייה קלה וייצור נעליים. ישנם גם מפעלים כימיים ויצרני מזון. אחרי פנזה, קוזנצק הוא המרכז התעשייתי השני בחשיבותו באזור. קוזנצק ממוקמת על הכביש הראשי כביש M5 (אנ'), שהוא הקטע רוסי בכביש האירופי E30. ישנם קווי רכבת סדירים עם פנזה דרך קו פנזה-סיזראן (אנ'). בקוזנצק ישנם מספר מוזיאונים (כולל מוזיאוני המולדת והמלחמה) ומונומנטים אדריכליים מהמאה ה-19 (כולל כנסיית העלייה החדשה (1842–1856) או כנסיית האיקונין של אם האלוהים של קאזאן (1886- 1890). מדיה וקבצים בנושא קוזנצק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוזנצק
דייוויד בו ויקלנדר

נילס דייוויד קספר בּוּ ויקלנדר (באנגלית: Nils David Casper Boo Wiklander; נולד ב-3 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הבלם. בו ויקלנדר נולד בקולומביה, וגדל בשוודיה, בה שיחק בגטבורג, קווידינג, נורשפין והמארבי. בעת שהיה בהמארבי נאלץ לעזוב את המועדון בשל מחלת בנו. כאשר שיחק בנורשפין, במקביל לכדורגל עסק בו ויקלנדר בייעוץ לניהול נכסים. דייוויד בו ויקלנדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד בו ויקלנדר, ברשת החברתית אינסטגרם דייוויד בו ויקלנדר, באתר Transfermarkt דייוויד בו ויקלנדר, באתר Soccerway דייוויד בו ויקלנדר, באתר FootballDatabase.eu ”Extrem situation – den är overklig”, www.aftonbladet.se, ‏2017-02-10 (בשוודית) Bo Steffensen, David Boo Wiklander: Da Matteo är ett favoritkafé, gp.se, ‏2015-04-30 (בשוודית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייוויד בו ויקלנדר".
יום העצמאות (איחוד האמירויות הערביות)

יום העצמאות של איחוד האמירויות הערביות (בערבית: يوم استقلال الإمارات العربية المتحدة) נחגג ב-2 בדצמבר בכל שנה באיחוד האמירויות הערביות. יום העצמאות של איחוד האמירויות הערביות מייצג את יישום הסכמי הפרוטקטורט הבריטי (אנ'), שהוכרזו ב-1968, והוא חל ביום השנה לאיחוד הפדרלי של שש האמירויות (אנ'), שהתאחדו ב-1971. לאחר האיחוד עמד בראש הפדרציה השייח זאיד בן סולטאן אאל נהיאן. האמירות השביעית והאחרונה, ראס אל-ח'ימה, הצטרפה לפדרציה ב-10 בפברואר 1972. חגיגות גדולות מתקיימות ברחבי האמירויות לציון האירוע, וכוללים זיקוקים, ראלי ומופעי ריקוד. אנשים מתלבשים בצבעי הדגל הלאומי של איחוד האמירויות ומקשטים את בתיהם, מקומות העבודה, המכוניות והרחובות שלהם כדי לחגוג את היום. עצי דקל מעוטרים באורות מצבעי הדגל. בתי מלון ואתרים ציבוריים אחרים מעוטרים בדגלים ואורות. מרכזי קניות, קניונים ומוסדות מקושטים בדגל. מרכז העיר דובאי (אנ') מואר בזיקוקים, בעוד שהבורג' ח'ליפה משמש להצגת דגל איחוד האמירויות. החגיגה מתאפיינת בעומס של אנשים המבקשים לצפות בזיקוקים ולחוות את החגיגה של היום הלאומי. כפרי מורשת מוקמים בכל רחבי איחוד האמירויות על מנת לחגוג את אירוע זה באופן מסורתי. תערוכות אוויריות נערכות בזמן שמתקיימות תהלוכות צבאיות במרכז התערוכות הלאומי של אבו דאבי (אנ') לכבוד שליטי האמירויות, חברי המועצה הלאומית הפדרלית ואזרחי האמירויות. יום העצמאות באיחוד האמירויות, באתר איחוד האמירויות למטייל הישראלי, ‏2 באוקטובר 2021 UAE National Day UAE National Day & Flag UAE National Day Offers 50th UAE National Day 2021 "UAE National Day holiday announced". The National. Abu Dhabi. 24 בנובמבר 2013. נבדק ב-24 בנובמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Stockwell, Antonia (28 בנובמבר 2017). "72% of UAE residents plan something extraordinary this UAE National Day". YouGov. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Ultra Runner completes 140km National Day challenge in Dubai desert". Sport360 (באנגלית). 2018-12-04. נבדק ב-2021-07-11.