laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 1966/1967 בבונדסליגה

עונת 1966/1967 הייתה העונה הרביעית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1966 והסתיימה ב-3 ביוני 1967. פורטונה דיסלדורף ורוט-וייס אסן עלו מהליגות האזוריות. איינטרכט בראונשווייג זכתה בתואר האליפות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 נשרו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מהליגות האזוריות שעלו במקומן. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מחמש ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות. פורטונה דיסלדורף ורוט-וייס אסן ירדו לליגות אזוריות לאחר עונה בודדת בונדסליגה. לותר אמריך מבורוסיה דורטמונד כבש 28 שערים, והיה מלך השערים של הליגה עונה השנייה ברציפות, והפעם בצוותא עם גרד מילר מבאיירן מינכן, שגם הוא הבקיע 28 שערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
אוכלי פלנקטון

אוכלי פלנקטון (Planktivore) הם בעלי חיים הניזונים בעיקר מיצורים ימיים קטנים ומפלנקטון שצף במים. את יצורי הפלנקטון הם מסננים מהמים בדרכים שונות ולעיתים הם עוזרים לנקות את המים. עקב כך מכונים חלקם מינים מהנדסי סביבה. בני קבוצה זו שונים אחד מהשני וכוללים את היצורים הגדולים ביותר בים וגם את הקטנים ביותר, מחסרי חוליות פרימיטיביים ועד יונקים ועופות ים. הפלנקטון כולל מגוון רחב של יצורים ימיים זעירים: פיטופלנקטון - פלנקטון צמחי, בעיקר אצות זעירות; זואופלנקטון - בעלי חיים מיקרוסקופיים, קריל, סרטנים זעירים (כגון שטרגליים), פגיות, ביצים ועוד. הפלנקטון לרוב חסר יכולת תנועה ונסחף עם הזרם. אף על פי שמדובר ביצורים זעירים מאוד, הם קיימים בכמויות עצומות ומרוכזים בנחילי ענק שבהם מיליוני ומיליארדי פרטים במשקל שיכול להגיע למספר רב של טונות. הפלנקטון נמצא בבסיס מארג המזון הימי. דגים רבים הם מסנני פלנקטון. הגדולים מבין הדגים - כריש לווייתני, כריש ענק וכריש גדול פה ניזונים מסינון יצורים קטנים עם זימיהם העצומים שנועדו ללקט בעיקר שטרגליים שונים וכן ביצי דגים, חסרי חוליות וגם דגים קטנים. דגי סחוס מסננים את מזונם באמצעות הזימים, שמשמשים פתח ליציאת המים. גם דגי המנטה ניזונים בעיקר מפלנקטון וביצי דגים ודג השמש וצב ים גילדי ניזונים בעיקר ממדוזות שגם הם נחשבות לפלנקטון ואינם שוחים בכוחות עצמם. להקות דגים כמו ההרינג, הלברק או האנשובי ניזונות באופן קבע מחסילונים קטנים. חסילונים כמו קריל אנטארקטי עצמם בעלי רשתות זעירות איתם הם לוכדים חלקיקים יותר קטנים מהם ובעיקר פיטופלנקטון. ישנם גם סרטנים ממשפחת Porcellanidae המנופפים בזרועותיהם וכך לוכדים חלקיקים קטנים. לווייתני מזיפות מסננים את הפלנקטון מהמים באמצעות שיניהם מכוסות השערות המכונים "מזיפות", שהן למעשה מסננת ענקית הנמצאת לרוחב הפה במקום שיניים. הלווייתן שוחה אל תוך נחיל הפלנקטון עם פה פעור לרווחה, בולע כל מה שנקרה בדרכו, סוגר את הפה חלקית כך שרק המזיפות חשופות למים, ואז דוחף בלשונו את כל מה שבלע, המים נדחפים החוצה דרך המזיפות ואילו הפלנקטון והחומר המזין נתקעים בין השערות ולא יכולים לצאת. לווייתני המזיפות הגדולים ניזונים בשיטה זו גם מנחילי קריל המורכבים מסרטנאים זעירים. גם לובודון הסרטנים ניזון מיצורים קטנים דומים בעזרת שיניו המיוחדות. מבין העופות בולטים עופות הפלמינגו בעלי המקור המוזר העוזר לבלוע סרטנים קטנים ואצות בעודם במים בלי לבלוע חתיכות בוץ. בנוסף ישנם כמה ברווזים ויסעורים המסננים את מזונם הקטן. יצורים חסרי חוליות רבים ניזונים באמצעות סינון והיצמדות לקרקעית עם יכולת שאיבה של יצורים קטנים או של חלקיקי מזון צפים וחלק אחר יכול גם לנו באיטיות חיפוש אחר פלנקטון. בין היצורים הללו נמצאים מיתרני זנב, ספוגיים, מלפפוני ים, הידרתים, מדוזות, כמה אלמוגים, שושנות ים, צדפות ורכיכות נוספות.
סימקה 1100

סימקה 1100 (צרפתית: Simca 1100) היא מכונית סופר מיני שיוצרה על ידי חברת סימקה הצרפתית בשנים 1967–1982. סך הכול יוצרו כ-2,200,000 יחידות בצרפת, ספרד ושוודיה. בשנת 1962 הוחלט בחברת סימקה על "פרויקט 928" לתכנון רכב קטן ומרווח, שיסיע 5 נוסעים, ובעל תא מטען יחסית גדול, וזאת לאחר מחקר שוק ממושך שערכה החברה. קרייזלר השתלטה על סימקה בשנת 1963 ואישרה את התוכנית. בנוסף לצרפת, "סימקה 1100" יוצרה גם בספרד ושוודיה. משנת 1974 נמכרה הסימקה 1100 בארצות הברית. בבריטניה נמכרה תחת השם "סימקה 1204". בשנת 1967 נמכרו 251,056 יחידות, ובשנת 1968 350,083 יחידות. בצרפת, הסימקה 1100 התחרתה בתכונות ובמחיר עם דגם הרנו 6. הסימקה 1100 שווקה בישראל והייתה מכונית מאד פופולרית. דגם ה-מאטרה ראנצ'ו התבסס על גרסת הסופרמיני "סימקה 1100" (גרסת טנדר) תוך שימוש במבנה הקדמי שלו ושלדה מתוחה. 3 דלתות האצ'בק 5 דלתות האצ'בק 5 דלתות סטיישן 2 דלתות טנדר (יוצר עד 1985) 3 דלתות טנדר (יוצר עד 1985) מנוע רוחב, הנעה קדמית, 4 צילינדרים, 944 סמ"ק, המפתח 33 כ"ס מנוע 1,118 סמ"ק המפתח 37 כ"ס, 38 כ"ס, 44 כ"ס מנוע 1,204 סמ"ק המפתח 43 כ"ס מנוע 1,294 סמ"ק המפתח 46 כ"ס, ו-55 כ"ס מנוע 1,442 סמ"ק המפתח 61 כ"ס (יוצר בספרד בלבד) תיבת הילוכים ידנית – 4 מהירויות תיבת הילוכים חצי אוטומטית – 3 מהירויות בלמי דיסק מושב מתקפל אחורי גוף הרכב מרותך למסגרת אורך הרכב – 3,937 מ"מ רוחב – 1,587 מ"מ גובה – 1,460 מ"מ בסיס גלגלים – 2,520 מ"מ משקל – 918 ק"ג לגרסת 3 דלתות הצ'בק מאטרה ראנצ'ו סימקה קרייזלר סימקה 1100, 1975 (1:37 דקות), יו-טיוב סימקה 1100, 1976 (4:17 דקות), יו-טיוב סימקה 1100, 1976 (4:37 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא סימקה 1100 בוויקישיתוף
עונת 1967/1968 בבונדסליגה

עונת 1967/1968 הייתה העונה החמישית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-18 באוגוסט 1967 והסתיימה ב-28 במאי 1968. אלמניה אאכן ובורוסיה נוינקירכן עלו מהליגות האזוריות. נירנברג זכתה בתואר האליפות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון. החל מעונה זו היה ניתן להחליף שחקן במהלך המשחק. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 17-18 עברו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מליגות אזוריות. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מ-5 ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות. בורוסיה נוינקירכן וקרלסרוהה ירדו לליגות אזוריות. הנס להר פ.צ. קלן כבש 27 שערים, והיה מלך השערים של הליגה. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
סימקה ארונד ספורט

סימקה ארונד ספורט (בצרפתית: Simca Aronde) מכונית ספורט שיוצרה על ידי חברת סימקה הצרפתית בין השנים 1950–1962. מכלולים רבים מהדגם "סימקה ארונד ספורט" נלקחו לדגם הספורט סימקה 9. 2 מושבים, קופה ספורט 2 מושבים, קבריולה ספורט (הדגם הוצג באוקטובר 1952 אבל ייצור הדגם התחיל בשנת 1955). סימקה ארונד ספורט 9 סימקה ארונד קופה 9 Simca Aronde Plein Ciel (גרסת "גג קבוע") Simca Coupé de Ville סימקה ארונד ספורט Océane מנוע 1,221 סמ"ק, 4 צילינדרים, (7CV), המפיק 37 כ"ס (יוצר עד שנת 1955) מנוע 1,290 סמ"ק, (7CV) המפיק 43 כ"ס, 48 כ"ס (יוצר משנת 1956) מנוע 1,290 סמ"ק המפיק 57 כ"ס, ו- 70 כ"ס מאוקטובר 1951 : מנוע משופר עם יחס דחיסה 1:8.5 תמסורת ידנית 4 הילוכים אורך הרכב - 4,190 מ"מ רוחב - 1,570 מ"מ בסיס גלגלים - 2,420 מ"מ (עד אוקטובר שנת 1951) בסיס גלגלים - 2,440 מ"מ סימקה ארונד קבריולט, מבט לתוך הרכב סימקה ארונד 90, קבריולט, שנת 1955 מנוע סימקה ארונד ספורט דגם Océane , שנת 1959 סימקה ארונד הרטופ סימקה אבארט סימקה 2000 מדיה וקבצים בנושא סימקה ארונד ספורט בוויקישיתוף
עונת 1968/1969 בבונדסליגה

עונת 1968/1969 הייתה העונה השישית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1968 והסתיימה ב-7 ביוני 1969. הרטה ברלין וקיקרז אופנבך עלו מהליגות האזוריות. באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות. היא זכתה גם בגביע. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון. החל מעונה זו היה ניתן להחליף שחקן במהלך המשחק. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 17-18 עברו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מליגות אזוריות. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מ-5 ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות. קיקרז אופנבך ונירנברג (שזכתה באליפות בעונה הקודמת) ירדו לליגות אזוריות. גרד מילר באיירן מינכן כבש 30 שערים, והיה מלך השערים של הליגה בפעם השנייה בקריירה. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
פתחי דברים

פתחי דברים הוא קובץ של שלושה עשר סיפורים מאת ש"י עגנון, שיצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1977, הכרך השישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו. ככל ספריו של עגנון שיצאו לאור לאחר פטירתו, גם ספר זה הובא לדפוס בידי בתו, אמונה ירון. הסיפורים מתארים דמויות שונות בארץ ישראל, אחדות מהדמויות הוזכרו גם בסיפורים אחרים של עגנון, בהם "תמול שלשום", "שירה ו"עידו ועינם". אחדים מהסיפורים או חלקים מהם פורסמו עוד בחיי עגנון בכתבי עת, ואחרים הובאו מכתב יד. רוב הסיפורים אינם גמורים ומהווים סקיצות ראשונות שעגנון לא הספיק להשלימן. צבאות השם - סיפורו של ר' שלום שניצל מהגיוס לצבא הצאר ולאחר חתונתו עלה לארץ ישראל. הזדקנותו בארץ ישראל והשתוממותו מול מעשי הדורות החדשים, הסיפור מסתיים בכך שר' שלום מעודד את בניו להשתתף במלחמות ישראל. הזיווג - חתן וכלה שנועדו זה לזה עוד מינקותם. כנגן המנגן - מפגש בחולות יפו. והמשך מעקב אחר הדמויות הנפגשות, הדמויות - מאשה ומרים כרצונעליון גרושותיו של הכנר המפורסם ויטוריו כרצונעליון (שעל שמו נקרא הסיפור), גדליה נחמיה פוסק, לידיה רוזנברג, מר שפלטלדר, ומר גלבוע. בהמשך הסיפור רוזנברג ופוסק מתחתנים והכנר מחזיר את גרושותיו. הדמויות כולם הופיעו כדמויות משנה ברומן תמול שלשום וסיפור זה בתחילה אף היה אמור להיות חלק מהרומן. מישע מלך מואב - פגישתו של המחבר עם ידידו משכבר הימים, "האדריכל המפורסם" סיימון גאביל. פורסם לראשונה בשנת 1946 בעיתון "הארץ". ימים שעברו - בית דירתו של המחבר בירושלים, וסיפורה של משפחת המשרתת. פתחי דברים - המחבר נפגש עם ידידו עזרא טריר. הנשיקה הראשונה - נער עברי פוגש בבתו של אדמו"ר הלבושה בגדי כומר. הסיפור שלא מצאתי לו שם התמונה - ילדה ניצולת שואה מחפשת את הוריה על ידי פרסום תמונתה. מר היילפרין אחיו של מר היילפרין - מר היילפרין מוצא את אחיו האובד דרך פגישה עם המחבר. סיפור זה הוא כעין המשך לסיפור "הפקר" שבספר המעשים. איברי המשיח - סיפור קצר על רבי אלעזר הקליר. פורסם לראשונה בשנת תש"ד בכתב העת מאזנים. הסימן - סיפור קצר על רבי שלמה אבן גבירול. פורסם לראשונה בשנת תש"ד בכתב העת מאזנים. גרסה מורחבת מאוד של הסיפור, הקרויה אף היא "הסימן", נכללת בכרך "האש והעצים" ובכרך "עיר ומלואה". הגלילה - טיול בארץ ישראל פתחי דברים, באתר של הוצאת שוקן משה בן-שאול, "צבאות השם" סיפור והשלכותיו, מעריב, 10 ביוני 1977 בתיאור בגב הספר אמונה ירון, בנספח בסוף הספר ש"י עגנון, פרק אחד של סיפור אחד, הארץ, 15 באפריל 1946 אמונה ירון, בנספח בסוף הספר ש"י עגנון, "איברי המשיח", מאזנים י"ח/ב-ג, תש"ד, עמ' 103–104. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) ש"י עגנון, "הסימן", מאזנים י"ח/ב-ג, תש"ד, עמ' 104. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
זרקא

האם התכוונתם ל... טילדה זרקא – אחד מטעמי המקרא מקומות: זרקא (עיר) – עיר בירדן נחל יבוק – הידוע בערבית כנחל זרקאא' ועובר ליד העיר הנ"ל ואדי זרקא-מעין – נחל איתן בירדן הנשפך את ים המלח מחוז זרקא (זרקאא') - אחד ממחוזות ירדן ואדי א-זרקא – נחל בנפת בנימין ובו שוכנת שמורת עיינות זרקא ג'סר א-זרקא – מועצה מקומית בישראל נחל תלם ידוע גם כ"נחל זרקא" בערבית, בהרי חברון אישים: איב שארל זרקא – פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת סורבון בפריז אילן זרקא, ממייסדי רמות נפתלי סלמאן זרקא – רופא ישראלי
אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה

אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Adolf I. Fürst zu Schaumburg-Lippe‏; 1 באוגוסט 1817 – 8 במאי 1893) היה נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1860–1893. אדולף נולד ב-1 באוגוסט 1817 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט. אדולף התחנך בגימנסיה של ביקבורג, ולאחר מכן טייל כחלק מהטיול הגדול בז'נבה, לייפציג ובון. בשנת 1835 הצטרף אדולף לצבא הקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1842 עבר לשרת בצבא הפרוסי ברגימנט ההוסרים ה-8. בשנת 1849 לחם אדולף במלחמת שלזוויג הראשונה, ובשנת 1858 הועלה לדרגת אוברסט. ב-21 בנובמבר 1860 מת אביו גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ואדולף עלה לשלטון במקומו. בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות אדולף לאוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, אך לאחר תבוסת האוסטרים הצטרף אדולף בשנת 1867 לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות בראשות אדולף לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית. בשנת 1872 עוטר אדולף במסדר העיט השחור, ובשנת 1879 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-8 במאי 1893 מת אדולף, ובנו גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו. ב-25 באוקטובר 1844 התחתן אדולף עם בת דודתו הרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט ואמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ממנה נולדו לו 8 ילדים: הרמינה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1845–1930), התחתנה עם מקסימיליאן, דוכס וירטמברג גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה (1846–1911), התחתן עם מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג הרמן, נסיך שאומבורג-ליפה (1848–1928) אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1850–1855) אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1852–1891), התחתנה עם היינריך העשרים ושניים, נסיך רויס-גרייץ אוטו, נסיך שאומבורג-ליפה (1854–1935), התחתן עם אנה פון קופן אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה (1859–1916), התחתן עם ויקטוריה, נסיכת פרוסיה אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1865–1868) מדיה וקבצים בנושא אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה בוויקישיתוף אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה

אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Adolf zu Schaumburg-Lippe‏; 20 ביולי 1859 – 29 באפריל 1911) היה נסיך גרמני, שכיהן כעוצר של נסיכות ליפה בין השנים 1895–1897. אדולף נולד ב-20 ביולי 1859 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט. בשנת 1890 הכיר אדולף את ויקטוריה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית, בזמן ביקור אצל מריה, אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה. הזוג התארס תוך זמן קצר ונישא ב-19 בנובמבר 1890. לאחר ירח דבש ממושך ויקטוריה ואדולף התיישבו בארמון שאומבורג שבבון. מספר חודשים לאחר החתונה עברה ויקטוריה הפלה טבעית ולאחר מכן לא נכנסה שוב להריון. בשנת 1895 עבר הזוג להתגורר בנסיכות ליפה לאחר שאדולף מונה כעוצר בשם אלכסנדר, נסיך ליפה שסבל ממחלת נפש. בשנת 1897 חזרו בני הזוג שוב לבון, שם נפטר אדולף ב-9 ביולי 1916. מדיה וקבצים בנושא אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה בוויקישיתוף אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סקודה 1101/1102

סקודה 1101 וסקודה 1102 (ידועות גם בשם Tudor) הן מכוניות משפחתיות מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית סקודה שיוצרו בין השנים 1946–1952. "סקודה 1101" יוצרה בשנים 1948-1946 ו"סקודה 1102" יוצרה בשנים 1952-1948. יוצרו 66,904 יחידות מ-2 הדגמים, שהיו כמעט זהים. כ-50,000 יחידות של דגמי "סקודה 1101" ו-"סקודה 1102" יוצאו. 2 דלתות 4 דלתות 2 דלתות קבריולה 3 דלתות סטיישן טנדר אמבולנס מנוע 4 צילינדרים 1,089 סמ"ק, המפתח 23.5 כ"ס מנוע מקורר מים תמסורת 4 הילוכים - ידנית מתלה קדמי עצמאי באמצעות קפיצי עלה רוחבי, מתלה אחורי קפיצי משקל - 920–1090 ק"ג הוצגה לראשונה בסלון המכוניות ב- פריז בסתיו 1948 מנוע 4 צילינדרים, 1,089 סמ"ק, המפתח 32 כ"ס תמסורת 4 הילוכים - ידנית בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים, החל משנת 1946 בימי שלטון המנדט הבריטי בארץ-ישראל, שווק דגם 1101 ומשנת 1949 דגמי 1102 על ידי "פלמה - סוכנות ארץ ישראלית לאוטומובילים בע"מ". בשנת 1947 יובאו כ-200 סקודות מדגם 1101. משנת 1949, בדגם 1102 הייתה אופציה לדגם ארבע דלתות. השיווק הופסק כנראה בשנת 1950. סקודה 1101, מבט לתוך הרכב סקודה1102 2 דלתות, שנת 1951 מנוע סקודה 1101 (טודור) מנוע סקודה 1102, 4 דלתות סקודה 1101 (טודור), 2 דלתות סקודה 1101, שנת 1948, אמבולנס סקודה 1101, שנת 1948, אמבולנס סקודה 1102 טודור, שנת 1949, מבט לתא הנהג סקודה 1102, קבריולה סקודה אוקטביה סקודה 1101, שנת 1948 (4:31 דקות), יו-טיוב סקודה 1102 (1:57 דקות), יו-טיוב סקודה טודור (13:33 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא סקודה 1101/1102 בוויקישיתוף סקודה 1101/1102 בישראל תמונות ישראליות - The Israel Motor Industry
תפסיר אל-ג'לאליין

תַפְסיר אל-גַ'לאלַיְן (בערבית: تفسير الجلالين) הוא תפסיר סוני קלאסי לקוראן, שתחילת חיבורו בעבודתו של גַ'לאל א-דִּין אל-מַחַלִּי (1389–1459). אל-מחלי כתב פרשנות על פסוקי הקוראן, מתחילת סורה 18 (סורת אל-כהף) ועד הפסוק המסיים את הקוראן, הפסוק השישי של סורה 114 (סורת א-נאס). הוא כתב פרשנות גם על הסורה הראשונה, סורת אל-פאתחה, אך נפטר לפני שסיים את עבודתו. התפסיר הושלם על ידי תלמידו של אל-מחלי, גַ'לאל א-דִּין א-סֻיוּטי (1445–1505), הסופר הפורה ביותר במאה ה-16 במצרים ובסוריה, שכתב פרשנות על סורות 2–17, כל זאת בארבעים יום בלבד. מקור שמו של הפירוש, "תפסיר אל-ג'לאלין", שפירושו "תפסיר שני הג'לאלים", הוא בשם הזהה של שני מחבריו: שמות שניהם "ג'לאל א-דין". התפסיר מזוהה כאחת הפרשנויות הפופולריות ביותר לקוראן כיום, בשל הסגנון הפשוט שלו ובשל התמציתיות שבה נכתב: כל תוכן הפירוש נכנס בכרך אחד בלבד. הוא נכתב לאורך טקסט הקוראן, וכולל מידע מהחדית', וכן מידע ממקורות פרשניים קודמים לו. הוא כולל ביאור בלשני, והוראות כיצד יש לקרוא מילים שונות. "תפסיר אל-ג'לאלין" תורגם לשפות רבות, בהן אנגלית, צרפתית, בנגלית, אורדו, פרסית, מלאית, אינדונזית, טורקית ויפנית. תפסיר א-טברי "תפסיר אל-ג'לאלין" באנגלית מיזם "הקוראן" הכולל את תפסיר אל-ג'לאלין עם פרשנות מוערת טקסט התפסיר בערבית קוראן עם תפסיר אל-ג'לאלין לירון נונה, "פרשנות ג'לאל אלדין אלסיוטי (נפ' 1505/911) לפסוקים האנתרופומורפיים בקוראן: מתודולוגיה וגישות הרמנויטיות", עבודה לקבלת תואר מוסמך באוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשע"ד Oliver Leaman, The Qur'an: An Encyclopedia, Al-Suyuti, p. 619 יוסף דרורי, ‏ההיסטוריוגראפיה הממלוכית ותרומתה לתולדות ארץ ישראל, קתדרה 1, עמ' 132 Tafsir al-Jalalayn, Altafsir.com Al-Mahalli and Al-Suyuti (2008). Tafsir al-Jalalayn. Translated by Dr. Feras Hamza. Louisville: Fons Vitae. ISBN 9781891785160. Al-Mahalli and Al-Suyuti (2007). Tafsir al-Jalalayn. Translated by Aisha Bewley. London: Dar al Taqwa. ISBN 1870582616. tafsir al-jalalayn (l'exégèse simplifiée du coran), Dar al-Fiqr al-Islami al-Hadîth, 2000, 1285 pages.
סימקה שאמבור

סימקה שאמבור (Simca Chambord) היא מכונית סלון, סדאן 4 דלתות, בעלת מנוע 8 צלינדרים, שייצרה חברת סימקה הצרפתית בין השנים 1957–1961. ברזיל ייצרה והרכיבה ברישיון סימקה את ה"סימקה שאמבור ברזיל" משנת 1959–1966. בברזיל יוצרו עד שנת 1966 50,833 יחידות. שישה מקומות ישיבה (3 מקדימה, 3 מאחור) מנוע V8, שמונה צילינדרים 2,351 סמ"ק, המפיק 84 כ"ס יחס דחיסה: 7.5:1 מאייד: בודד מסוג "Zenith−Str" תמסורת 3 הילוכים - על מנוף מוט ההגה בשנת 1961 שודרג המנוע ל-90 כ"ס מהירות שיא - 160 קמ"ש תאוצה 0-100 קמ"ש - 14.3 שניות משקל - 1,245 ק"ג אורך הרכב - 4,750 מ"מ רוחב 1,770 מ"מ גובה - 1,450 מ"מ בסיס גלגלים - 2,690 מ"מ בלמי תוף הידראולים על כל 4 הגלגלים מתלי מקפרסון סימקה שאמבור 1961 (1:19 דקות), יו-טיוב סימקה שאמבור 1957 (2:57 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא סימקה שאמבור בוויקישיתוף "סימקה שאמבור" - מפרט auta5p.eu/lang/en/katalog/auto.php?idf=Simca-Chambord-13601
ג'והנה קונטה

ג'והנה "ג'ו" קונטה (באנגלית: Johanna "Jo" Konta; נולדה ב-17 במאי 1991 בסידני, אוסטרליה) היא טניסאית מקצוענית בריטית ילידת אוסטרליה. מדורגת במקום רביעי בעולם בדירוג ה-WTA (יולי 2017), דירוג השיא שלה. הישגי השיא שלה הם הגעה לשלב חצי גמר בטורנירי גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2016) ובאליפות וימבלדון (2017). קונטה נולדה וגדלה בסידני להורים שהיגרו מהונגריה ושם הכירו. אביה, גאבור, מנהל מלון ואמה, גבריאלה, רופאת שיניים. היא החלה לשחק טניס בגיל 8. בגיל 14 היא החלה ללמוד באקדמיה של קסל סנצ'ז בברצלונה. בזמן שהיא הייתה בספרד עברו הוריה להתגורר באיסטבורן, אנגליה. היא קיבלה אזרחות בריטית בשנת 2012 והחלה לייצג את בריטניה. באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 2016 ניצחה קונטה בסיבוב הראשון את ונוס ויליאמס מארצות הברית (8 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה (7 בעולם) בשתי מערכות (7-5, 6-2) שלבסוף זכתה באליפות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הגיעה קונטה לשלב רבע גמר לאחר שניצחה את סבטלנה קוזנצובה מרוסיה בסיבוב השלישי ב-3 מערכות (6-3, 5-7, 5-7). בשלב רבע הגמר היא הפסידה לאנגליקה קרבר (2 בעולם) בשתי מערכות (6-1, 6-2). בינואר 2017 זכתה קונטה באליפות סידני הפתוחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על אגניישקה רדוונסקה מפולין (3 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה לאחר מכן, היא ניצחה בסיבוב השלישי את קרולין וזניאקי מדנמרק (17 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 1-6). ברבע הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס (2 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-3). ב-1 בדצמבר 2021 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא ג'והנה קונטה בוויקישיתוף ג'והנה קונטה, ברשת החברתית פייסבוק ג'והנה קונטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'והנה קונטה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'והנה קונטה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'והנה קונטה, באתר olympedia.org ג'והנה קונטה, באתר ה-WTA ג'והנה קונטה, באתר ה-ITF ג'והנה קונטה, באתר גביע הפדרציה
אישטוון קרטס

אישטוון קרטס (בהונגרית: Kertész István; ‏28 באוגוסט 1929 – 16 באפריל 1973) היה מנצח יהודי-הונגרי, מומחה במידה שווה לאופרה ולמוזיקה קונצרטנטית. קרטס נולד בבודפשט. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שש. בהגיעו לגיל 12, החל לנגן גם בפסנתר. גם בתקופת המלחמה התמיד בלימודי הנגינה וההלחנה. עם פלישת הגרמנים להונגריה במלחמת העולם השנייה והבנת הקורות את היהודים באירופה, נכנסה המשפחה למחבוא. רוב בני משפחתו המורחבת של קרטס שולחו לאושוויץ בשנת 1944 ונספו בשואה. אחרי המלחמה חידש קרטס את לימודי המוזיקה הסדירים ובשנת 1947 התקבל במלגת לימודים באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. בין מוריו היה זולטאן קודאי. הוא פיתח עניין בניצוח והיה לתלמידם של יאנוש פרנצ'יק ולאסלו שומוגי. בתקופת לימודיו פגש קרטס את אשתו, זמרת הסופרן אדית גברי. מבחינה מוזיקלית הושפע מברונו ולטר ואוטו קלמפרר, אז מנהל האופרה של בודפשט. משנת 1953 עד 1955 ניצח אישטוון קרטס בגיור, ומשנת 1955 עד 1957 על תזמורת האופרה בבודפשט. אחרי ההפיכה, בשנת 1957, עזב את הונגריה והשתקע בגרמניה המערבית, שם התמנה למנהל האופרה של אאוגסבורג. הוא השתלם בניצוח באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'ילה ברומא אצל פרננדו פרוויטלי ואדית גברי שרה באופרה של ברמן. אחרי שהשלים את לימודיו ברומא, הוזמן כמנצח אורח לתזמורת המבורג והאופרה הממלכתית של המבורג, כמו גם לויסבאדן והאנובר. הוא קצר שם הצלחה בהפקות של "פידליו" ו"לה בוהם". במרץ 1960 הוזמן אישטוון קרטס לכהן כמנהל מוזיקלי כללי של האופרה של אאוגסבורג, שם ניצח על חליל הקסם, החטיפה מן ההרמון, כך עושות כולן ונישואי פיגארו של מוצרט. אלה הקנו לו מוניטין של אחד מטובי הפרשנים ליצירות מוצרט. הוא הצטיין גם בניצוח על אופרות של ורדי וריכרד שטראוס. בשנת 1961 הוזמן לפסטיבל זלצבורג לנצח על החטיפה מן ההרמון ובשנת 1963 על חליל הקסם. בתקופה זו גם ניצח על הקונצרט הראשון מרבים בפילהרמונית של ברלין ועל התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בין השאר. בשנת 1964 התמנה למנהל האופרה של קלן, שם ניצח על הביצוע הראשון בגרמניה של האופרה בילי באד מאת בנג'מין בריטן. בין השנים 1965 ו-1968 היה המנצח הראשי בתזמורת הסימפונית של לונדון, ובאותה תקופה ניצח בהופעות אורח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. אישטוון קרטס היה אורח תדיר בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, בפילהרמונית של וינה, בתזמורת פילדלפיה, בתזמורת הסימפונית של שיקגו ובעוד רבות אחרות. בשנת 1973 התמנה למנצח באמברגר סימפוניקר, אך זמן קצר אחר כך, כשבא לסדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, יצא לשחייה בחוף הרצליה וטבע בים, בערב פסח, 16 באפריל 1973. בסדרה זו מילא את מקומו המנצח סטנלי ספרבר. בתקופה סביב מותו הטרגי עסק בהקלטת "וריאציות על נושא של היידן" ומכלול הסימפוניות של ברהמס. כמחווה לזכרו, השלימה הפילהרמונית של וינה את ההקלטות לאחר מותו. בין הקלטותיו הרבות, הקלטה מלאה ראשונה של "חסדו של טיטוס", האופרה האחרונה של וולפגנג אמדיאוס מוצרט, שנכתבה לאחר שרוב "חליל הקסם" היה כתוב כבר. רשימת הקלטותיו בוויקיפדיה האנגלית. אישטוון קרטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אישטוון קרטס, באתר ספוטיפיי אישטוון קרטס, באתר AllMusic (באנגלית) אישטוון קרטס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אישטוון קרטס, באתר Discogs (באנגלית) אישטוון קרטס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה

גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Georg Wilhelm Fürst zu Schaumburg-Lippe‏; 20 בדצמבר 1784 – 21 בנובמבר 1860) היה רוזן שאומבורג-ליפה בין השנים 1787–1807, ולאחר מכן נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1807–1860. גאורג וילהלם נולד ב-20 בדצמבר 1784 בביקבורג שהשתייכה לרוזנות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה ויוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל, בתו של וילהלם, רוזן הסן-פיליפסטאל. ב-13 בפברואר 1787 מת אביו פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה, וגאורג וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשל גילו הצעיר שלטה אמו יוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל ברוזנות עד לבגרותו. זמן קצר לאחר מות אביו פלש וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל לרוזנות, בטענה כי מקור השושלת הוא בנישואים מורגנטיים, אולם לאחר חודשיים נאלץ לפנות את הרוזנות, בעקבות פסקו של בית המשפט הקיסרי. בשנת 1807 שודרגה הרוזנות על ידי נפוליאון לדרגת נסיכות, והצטרפה לקונפדרציה של הריין. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית. ב-21 בנובמבר 1860 מת גאורג וילהלם, ובנו אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו. ב-23 ביוני 1816 התחתן גאורג וילהלם עם אידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, ממנה נולדו לו 9 ילדים: אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה (1817–1893), התחתן עם הרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט מתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1818–1891), התחתנה עם אויגן, דוכס וירטמברג אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (1821–1899), התחתנה עם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ארנסט, נסיך שאומבורג-ליפה (1822–1831) אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1824–1894) אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1827–1828) וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה (1834–1906), התחתנה עם בטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו הרמן, נסיך שאומבורג-ליפה (1839) אליזבת, נסיכת שאומבורג-ליפה (1841–1926), התחתנה עם וילהלם, נסיך הנאו והורוביץ מדיה וקבצים בנושא גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה בוויקישיתוף גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בנו מנישואים מורגנטיים של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן
אברהם קפלן

האם התכוונתם ל... אברהם קפלן (מוזיקאי) – מוזיקאי ישראלי-אמריקאי אברהם קפלן (ראש ישיבה) – ראש ישיבת נתיב הדעת אברהם אליהו קפלן – מאנשי תנועת המוסר וראש בית המדרש לרבנים בברלין אברהם כהן קפלן – סופר ומתרגם עברי מהמאה ה-19 אברהם קפלן (פילוסוף) (אנ') - פילוסוף אמריקאי-ישראלי