laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Best So Far... 2018 Tour Edition

The Best So Far... 2018 Tour Edition (בעברית: הטוב ביותר עד כה... גרסת 2018) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק באסיה, כחלק מקידום סיבוב ההופעות שלה ביבשת אשר התרחש באותה השנה. ב-6 ביולי באותה השנה, אלבום האוסף יצא לאור גם באוסטרליה וב-20 ביולי, גם בניו זילנד. את אלבום האוסף הפיקו רבים ביניהם אריק בנזי, רוי ביטאן, מארק דולד, דייוויד פוסטר, ז'אן-ז'אק גולדמן, ג'יימס הורנר, מקס מרטין, בן מודי, כריסטופר ניל, אלדו נובה, ריק נואלס, ג'ון שנקס, בילי סטיינברג וג'ים סטיינמן. אלבום האוסף כולל מגוון רחב של להיטיה של דיון בין השנים 1993–2013. עטיפת האלבום עצמה צולמה בסיבוב ההופעות הקודם של דיון. אלבום האוסף הגיע למקום הרביעי באוסטרליה וניו זילנד, ולמקום ה-24 ביפן. בתוך אלבום האוסף נכללים מגוון רחב של להיטיה של דיון מהשנים 1993–2013 אשר עם רובם הופיעה בסיבוב ההופעות שלה Celine Dion Live 2018 אשר התקיים באותה שנה. בין היתר האלבום כולל את השירים "The Power of Love",‏ "Because You Loved Me",‏ "My Heart Will Go On",‏ "Think Twice",‏ "It's All Coming Back to Me Now",‏ "Falling into You",‏ "That's the Way It Is",‏ "A New Day Has Come",‏ "I Drove All Night",‏ "Immortality",‏ "All by Myself",‏ "Taking Chances",‏ "To Love You More" וכולי. אלבום האוסף כולל בעיקר שירים אשר הצליחו באסיה, אוסטרליה וניו זילנד, המקומות בהם יצא האלבום. כמו למשל השיר "To Love You More" אשר הגיע למקום הראשון ביפן, "Think Twice" אשר הגיע למקום השני באוסטרליה ו-"Because You Loved Me" אשר הגיע לעשירייה הפותחת בניו זילנד. האלבום The Best So Far... 2018 Tour Edition באתר Discogs The Best So Far... 2018 Tour Edition באתר AllMusic The Best so Far...2018 Tour Edition by Céline Dion (בAustralian English), 2018-07-06, נבדק ב-2018-09-30 Celine Dion* - The Best So Far... 2018 Tour Edition, Discogs (באנגלית) Steffen Hung, australian-charts.com - Australian charts portal, australian-charts.com Steffen Hung, charts.org.nz - New Zealand charts portal, charts.nz "セリーヌ・ディオンのアルバム売上ランキング 2ページ目". ORICON NEWS (ביפנית). נבדק ב-2018-09-30. セリーヌ・ディオン | ソニーミュージック オフィシャルサイト, www.sonymusic.co.jp (ביפנית) セリーヌ・ディオン | ソニーミュージック オフィシャルサイト, www.sonymusic.co.jp (ביפנית) Sony Music西洋粉絲團, www.facebook.com CELINE DION - THE BEST SO FAR…2018 TOUR EDITION [CD], Facebook THE BEST SO FAR… 2018 TOUR EDITION, The Music Vault (באנגלית) (ארכיון) Best So Far, The: 2018 Tour Edition, www.jbhifi.co.nz (באנגלית)
פריניב

פריניב בע"מ היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בייצור מיצים סחוטים. החברה הוקמה בשנת 1994 במושב דבורה שבחבל התענך על ידי משפחת יניב. בעבר התפרנסה משפחת יניב מחקלאות, אך בעקבות משבר בענף החקלאות עזבה את החקלאות, ובשנת 1994 הקימה את המפעל לייצור מיצים סחוטים. שמה של החברה הוא הלחם של המילים "פרי" ושל שם המשפחה, יניב. תחילה מכרו בני המשפחה את המיצים הסחוטים למסעדות ולקייטרינגים באזור מגוריהם. לאחר כ-15 שנות פעילות החליטו להיכנס לשוק הקמעונאי ולמכור את מוצריהם בכל רחבי ישראל. בשנת 2014 הועבר המפעל ממושב דבורה לאזור התעשייה מבואות הגלבוע. במפעל מועסקים קרוב ל-100 עובדים. בשנת 2015 החלה חברת זוגלובק להפיץ את מוצרי פריניב, והחל מאוגוסט 2017 הם מופצים על ידי תנובה. כיום משווקת החברה את מוצריה גם מחוץ לישראל, במדינות סקנדינביה (בפינלנד היא מחזיקה ב-20% משוק המיצים), ברוסיה, בצרפת ובארצות הברית, תחת המותג PRINIV. אתר האינטרנט הרשמי של פריניב פורטפוליו | אשר יניב, באתר גלובס, 24 בדצמבר 2015 איילת רוזן, ‏“העבודה והחיים האישיים התלכדו: אני קורא למוצרים על שמות הילדים שלי", באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2014 אתר האינטרנט הרשמי של פריניב חגי עמית, הכירו את האנשים שמצליחים להוריד את יוקר המחיה בישראל, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2014 נורית קדוש, לראשונה זה עשור: זוגלובק חוזרת להפצה, באתר כלכליסט, 23 במרץ 2015 שני מוזס, ‏תנובה תמכור ותפיץ את מוצרי חברת המיצים הטבעיים פריניב, באתר גלובס, 10 ביולי 2017
מילטון קינס דונס

מילטון קינס דונס (אנגלית: .Milton Keynes Dons F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית מהעיירה מילטון קינס הנמצאת 80 ק"מ מלונדון, המשחקת נכון ל-2023 בפוטבול ליג השנייה, שהיא הליגה הרביעית בחשיבותה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה. מילטון קינס הוקמה בשנת 2004 על חורבות קבוצת הכדורגל וימבלדון שהייתה קיימת בין השנים 1889–2003. ווימבלדון הייתה קיימת בין השנים 1889–2003 והעוברה לעיירה מילטון קינס בשנת 2003 וכעבור שנה קיבלה את שמה מילטון קינס דונס. הסיבה למעבר הייתה שבעקבות דו"ח טיילור בוטלו יציעי העמידה באצטדיוני הכדורגל באנגליה, וקבוצת וימבלדון נאלצה לעזוב את אצטדיונה הישן, וניסיונות ראשי הקבוצה לאתר אצטדיון חדש שיענה על צורכי הקבוצה לא הצליחו, ועל כן החליטו ראשי הקבוצה להעביר את הקבוצה לעיירה מילטון קינס. המעבר החל בספטמבר 2003 וביוני 2004 הושלם המעבר והקבוצה קיבלה בשנת 2004 את שמה הנוכחי. בסיום עונת 04–2003 ירדה הקבוצה לליגת הפוטבול ליג הראשונה ובחלוף שנתיים ירדה הקבוצה ליגת הפוטבול ליג השנייה. בחלוף שנתיים שבה מילטון קינס לליגה השלישית. בעונת 13–2012 נפגשו מילטון קינס וקבוצות וימבלדון החדשה שהוקמה מחדש על ידי אוהדיה למשחק במסגרת הגביע האנגלי בו ניצחה מילטון קינס 1-2. בסיום עונת 15–2014 העפילה הקבוצה לצ'מפיונשיפ ובכך שבה לליגת המשנה אחרי 11 שנות היעדרות, הקבוצה לא הצליחה לשרוד בליגת המשנה וחזרה כעבור עונה אחת לפוטבול ליג הראשונה. בסיום עונת 18–2017 נשרה הקבוצה לליגה הרביעית לראשונה מאז עונת 2007/08. כעבור עונה אחת חזרה הקבוצה חזרה לליגה השלישית. מדיה וקבצים בנושא מילטון קינס דונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מילטון קינס דונס (באנגלית) מילטון קינס דונס, ברשת החברתית פייסבוק מילטון קינס דונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מילטון קינס דונס, ברשת החברתית אינסטגרם מילטון קינס דונס, ברשת החברתית LinkedIn מילטון קינס דונס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu גביע אנגלי: מילטון קיינס דונס ניצחה את ווימבלדון 1:2, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל אנגלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היה יהיה

הָיֹה יִהְיֶה היא אסופת סיפורים ספקולטיבית ישראלית היוצאת לאור מדי שנה מאז 2009, בהוצאת האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה. האסופות כוללות סיפורים בסוגות ספרותיות רבות כגון מדע בדיוני, פנטזיה, אימה, היסטוריה חלופית, סליפסטרים ועוד. אחד עשר סיפורים מן האסופות השונות זכו בפרס גפן, בהם אחד שזכה פעמיים - בשנה בה פורסם ובפרס רטרו גפן. עורך הסדרה החל מתחילת פרסומה הוא אהוד מימון. באסופות התפרסמו סיפורים מאת סופרים מוכרים רבים, בהם ורד טוכטרמן, רותם ברוכין, יעל פורמן, לביא תדהר, קרן לנדסמן, יואב אבני, גלית דהן קרליבך, רוני גלבפיש, סיון שיקנאג'י, יובל אטיאס ויהודית קגן. האסופה השנתית מתפרסמת בפסטיבל אייקון, והאסופות השונות מועמדות למכירה בכנסי האגודה השונים: עולמות, מאורות, בדיון, ובכנסים נוספים. היה יהיה, ברשת החברתית פייסבוק אתר האינטרנט הרשמי של היה יהיה היה יהיה, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מוניקה פוקס, היה יהיה - ביקורת ספרות, באתר בלי פאניקה, 23 באוקטובר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דודג' סדרה 50

דודג' סדרה 50 (באנגלית: Dodge 50 Series, קרוי גם: Renault 50 Series) הם כלי רכב מסחריים כגון: משאיות קלות ומיניבוסים מתוצרת יצרנית הרכב Chrysler Europe (אנ') חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר, ובהמשך יוצרו על ידי יצרנית הרכב "Renault Trucks" (אנ') אשר יוצרו ב-בריטניה בין השנים 1979–1993. לדגמי "דודג' סדרה 50" תוכננו מגוון רחב של שלדות, ותצורות שונות של גון שכלל משאיות קלות, מיניבוסים ואוטובוסים קלים. בדגמי "דודג' סדרה 50" הורכבו מנועים מתוצרת "Perkins Engines" (אנ'). משאיות קלות (כושר מטען: 3.5-7.5 טון משאיות צבאיות מיניבוסים אוטובוסים הנעה 4x2 הנעה כפולה 4x4 4 צילינדרים - דיזל 4 צילינדרים - בנזין 6 צילינדרים - דיזל 6 צילינדרים - בנזין "דודג' סדרה 50" - משאית קלה של הצבא הבריטי "דודג' סדרה 50" - משאית קלה "דודג' סדרה 50" - משאית קלה, שנת 1980 "דודג' סדרה 50" - משאית קלה, שנת 1980 "רנו דודג' סדרה 50" - משאית קלה של הצבא הבריטי "רנו דודג' 50" - אוטובוס "רנו דודג' 50" "רנו דודג' 50" קרייזלר דודג' דודג' סדרה 100 קומנדו דודג' ראם ואן מדיה וקבצים בנושא דודג' סדרה 50 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא דודג' סדרה 50 בוויקישיתוף דודג' סדרה 50, סרטון באתר יוטיוב דודג' סדרה 50, סרטון באתר יוטיוב "דודג' סדרה 50" "דודג' סדרה 50" www.dodge50.co.uk "דודג' סדרה 50" סוגי מנוע - "דודג' סדרה 50"
הבלתי נראים

הבלתי נראים (בגרמנית: Die Unsichtbaren – Wir wollen leben מילולית: הבלתי נראים – אנחנו רוצים לחיות) הוא סרט קולנוע גרמני מסוגת דוקו-דרמה בבימויו של קלאוס רפלה משנת 2017. הסרט התיעודי מראיין ארבעה ניצולי שואה יהודים גרמניים, שעדיין בחיים (בעת הפקת הסרט), שהסתתרו בברלין במהלך מלחמת העולם השנייה, וכן (בין קטעי הראיונות) הסרט משחזר את האירועים המתוארים בראיונות. הנערים והנערות היהודים (המופיעים בעצמם בראיונות): סיומה שנהאוס לוי (מגולם בשחזור על ידי מקס מאוף), האני לוי (מגולמת בשחזור על ידי אליס דווייר), רות ארנדט-גומפל (מגולמת בשחזור על ידי רובי פי) ואויגן פרידה (מגולם על ידי אהרון אלטרס). הסרט עוקב אחרי הגיבורים ומתאר את הסתתרותם מגלי המעצרים של היהודים בברלין. שונהאוס, שהיה מעצב גרפי, זייף תעודות עבור יהודים שהסתתרו והציל את חייהם של רבי. האני צבעה את שערה לשיער בלונדיני והסתתרה אצל נשים שונות, אויגן חי עם מספר משפחות גרמניות שעם אחת מהן מפיץ כרוזים נגד המשטר הנאצי, רות גומפל מסווה עצמה בתור אלמנת מלחמה ביחד עם בת דודתה ושתיהן עובדות בבית של קצין נאצי המסתיר אותן. הסרט מסתיים עם כיבוש העיר ברלין על ידי הצבא האדום (כאשר על מספר הניצולים לשכנע קצין בצבא האדום שהם אינם גרמנים). התסריט של הסרט נכתב על ידי קלאוס רפלה על בסיס הראיונות שעשה. הסרט צולם בין ה-30 במרץ ל-4 במאי 2016 בברלין, בנורדריין-וסטפאליה, ובסקסוניה התחתונה. אתר האינטרנט הרשמי של הבלתי נראים הבלתי נראים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "הבלתי נראים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבלתי נראים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הבלתי נראים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלעד שלו, ‏הבלתי נראים | ביקורת סרט, באתר "סרט", 12 באפריל 2018 ריאיון עם האני לוי (אורכב 28.05.2020 בארכיון Wayback Machine) (בגרמנית) תיאור הפקת הסרט (בגרמנית)
הרפתקאות הסוכן הנרי

הרפתקאות הסוכן הנרי היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג אנימציה שיצר דן שניידר. בארצות הברית, הסדרה החלה את שידוריה ב-15 בינואר 2018 בניקלודיאון. את הסדרה באנגלית מדבבים שחקני סדרת הטלוויזיה "הסוכן הנרי". בישראל, הסדרה החלה את שידוריה ב-29 ביולי 2018 בניקלודיאון ישראל. הסדרה מספרת על עלילותיהם של קפטן מן וקיד דיינג'ר את הרפתקאותם בלחימה יחדיו בפושעים ואיומים שונים. הנרי הארט (קיד דיינג'ר) - נער בן 13. עוזרו של גיבור העל קפטן מן. כגיבור על שמו הוא "קיד דיינג'ר" (באנגלית: Kid Danger). אחותו היא פייפר, וחבריו הטובים הם שרלוט וג'ספר. ריי מנצ'סטר (קפטן מן) - גיבור העל של העיר סוולויו הנקרא קפטן מן (באנגלית: Captain Man). הנרי הוא עוזרו ללחימה במעשי הפשע של העיר. שוואז שוורץ - עוזרו של ריי במאורה, נמוך ושמן, בהיר עור. חכם. שרלוט - ידידה של הנרי, חכמה מאוד ועם סקרנות גדולה. היא כנה, חושבת מחוץ לקופסה, ותמיד עוזרת לכולם. ג'ספר דנלופ - החבר הכי טוב של הנרי מאז גיל 5, וידידה של שרלוט. אוהב דליים. פייפר הארט - אחותו של הנרי, בת 9. פעמים רבות היא ערמומית, מתוחכמת מאוד ונוטה לצעוק הרבה. את הסדרה באנגלית מדבבים שחקני סדרת הטלוויזיה "הסוכן הנרי". בגרסה העברית, מאיה מיטלפונקט אחראית על בימוי הדיבוב לעברית שאותו מפיקות ענבר שטגר עזרא והדס מוזס. הסוכן הנרי אתר האינטרנט הרשמי של הרפתקאות הסוכן הנרי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הרפתקאות הסוכן הנרי (בערבית) הרפתקאות הסוכן הנרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "הרפתקאות הסוכן הנרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרפתקאות הסוכן הנרי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הרפתקאות הסוכן הנרי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ג'בל מוכאבר (כדורגל)

מועדון כדורגל ג'בל מוכאבר (בערבית: جبل مكبر) היא קבוצת כדורגל משכונת ג'בל מוכאבר במזרח ירושלים, המשחקת בליגת העל הפלסטינית. ג'בל מוכאבר היא אחת משתי קבוצות ממזרח ירושלים המשתתפות בליגת העל הפלסטינית, השנייה היא קבוצת הילאל אל-קודס. המועדון הוקם בשנת 1976, כקבוצת חובבים ששיחקה בליגה המקומית במזרח ירושלים. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. בעונת 2009/10 הייתה אלופת הליגה של הגדה המערבית. בעונה זו גם שברה הקבוצה את שיא ההעברות בכדורגל הפלסטיני עד אז, כשרכשה את הכוכב העזתי איסמעיל לאמור תמורת 30 אלף דולר. החל מעונת 11–2010, מתקיימת הליגה במתכונת מקצוענית, הקבוצה החלה לגייס תקציב ולהחתים שחקנים ומאמנים מקצועיים. לקבוצה הצטרף עלי חטיב תושב שפרעם, שבעבר שיחק בהפועל חיפה. בעונת 2015/16 ירדה לליגה השנייה לאחר 10 שנים בליגת העל. אך העפילה חזרה לליגת העל בסוף עונת 2016/17. הקבוצה משחקת באצטדיון פייסל חוסייני הנמצא סמוך לכביש 60 בתחומי הכפר א-ראם צפונית לירושלים, מצדה השני של חומת ההפרדה, מאחר ששאר קבוצות ליגת העל הפלסטינית אינם מורשות להיכנס לישראל. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה. האצטדיון נקרא על שם המנהיג הפלסטיני פייסל חוסייני ונחנך באוקטובר 2008. אליפות ליגת העל הפלסטינית 2009-10 ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. ג'בל מוכאבר השתתפה בתחרות גביע הנשיא של ההתאחדות (AFC Champions League) בשנת 2016. פרופיל, באתר Soccerway ג'בל מוכאבר באתר Soccerway יוני מנדל, תקווה ירושלמית: האם הקבוצה הפלסטינית תביא את הגביע לעיר?, אתר שיחה מקומית, 3 ביוני 2016 יובל הימן, רונאלדו פינת עזה: קבלו את הכוכב העזתי של ג'בל מוכבר, באתר זמן ירושלים, 23 בנובמבר 2009 אביחי חיים, "אהלן וסהלן", אתר גולר, 1 במאי 2012 יואב בורוביץ, כוכב אחד לבד: הכדורגלן עלי אל-חטיב גדל בהפועל חיפה, אבל הצטיין דווקא בקבוצה המזרח ירושלמית ג'בל מוכבר ובנבחרת פלסטין., באתר הארץ, 17 בפברואר 2012 יוני מנדל, הליגה הפלסטינית לקראת סיום דרמטי: הגדה המערבית מחפשת אלופה, אתר שיחה מקומית, 30 באפריל 2015
אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש

אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש (באנגלית: Alexander and the Terrible, Horrible, No Good, Very Bad Day) הוא סרט קולנוע אמריקאי לכל המשפחה משנת 2014 שביים מיגל ארטטה על פי תסריט מאת רוב ליבר, המבוסס באופן רופף על ספר ילדים משנת 1972 מאת ג'ודית ויורסט באותו השם. בסרט מככבים סטיב קארל, ג'ניפר גארנר, דילן מינט ואד אוקסנבול. את הסרט הפיקו יחד שון לוי וליסה הנסון עבור סרטי וולט דיסני באמצעות חברות ההפקה שלהם, 21 Laps Entertainment וחברת ג'ים הנסון בהתאמה. הסרט שוחרר לאקרנים בצפון אמריקה ב-10 באוקטובר 2014.‏ הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הקולנוע, אך הוא זכה להצלחה בקופות, והרוויח 101.4 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציב של 28 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", באתר נטפליקס "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", באתר Metacritic (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אלכסנדר והיום הנורא, האיום, המבאס והגרוע ממש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ford, Rebecca (21 באוגוסט 2013). "'Newsroom' Actor Joins 'Alexander and the Terrible, Horrible, No Good, Very Bad Day' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-27 באוגוסט 2013. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האווה אסומן

האווה אסומן (באנגלית: Hawa Essuman; נולדה ב-23 בינואר 1980) היא שחקנית ובמאית קולנוע קנייתית. סרטה העלילתי הראשון, Soul Boy ‏(2010), זכה בפרסים מרובים והביא לה הכרה בינלאומית. אסומן נולדה ב-1980 בהמבורג, גרמניה, להורים גאנאים אשר גידלו אותה בניירובי, קניה. לאחר מספר הופעות בתיאטרון, היא עברה לתחום ההפקה, תחילה בפרסומות טלוויזיה ובסרטים דוקומנטריים, ואחר כך בסדרות דרמה. היא הפיקה וביימה את הסרט Selfish? ב-2008, ואחריו שלושה סרטים קצרים, The Lift, Cold War ו-Coming Out. סרטה Soul Boy משנת 2010 מבוסס על סיפור מאת בילי קהורה, ומקורו בסדנה שאורגנה על ידי האיגוד הגרמני One Fine Day. הסרט הוקרן ביותר מ-40 פסטיבלים ברחבי העולם, וזכה בפרסים רבים. אתר האינטרנט הרשמי של האווה אסומן (באנגלית) האווה אסומן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האווה אסומן, באתר AllMovie (באנגלית) האווה אסומן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Hawa Essuman" (בגרמנית). Filmportal.de. "About the director". African Film Festival New York. "Liff awards 2011" (PDF). limbo7.com. "Hawa Essuman and the Soul Boy Project". African Women in Cinema Blog. 28 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה) "IFFR". IFFR (בהולנדית). Signis Award, Zanzibar International Film Festival "kalashaawards.co.ke". www.kalashaawards.co.ke. אורכב מ-המקור ב-2012-11-22. Kenya International Film Festival: Best Actor Kenya International Film Festival: Best East African Film Recklinghausen, Kirchliches Filmfestival (2018-03-01). "Programm 2018 - 9. Kirchliches Filmfestival Recklinghausen". www.kirchliches-filmfestival.de (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2013-09-16. נבדק ב-2018-09-30. Best Editor, African Movie Academy Awards
פאבו ירווי

פאבו ירווי (באסטונית: Paavo Järvi; נולד ב-30 בדצמבר 1962) הוא מנצח אסטוני. נולד כבן הבכור לליליה ולמנצח נמה ירווי בטאלין שבאסטוניה, במשפחה בת שלושה ילדים. למד נגינה וניצוח בטאלין והצטרף ב-1979 כמתופף ללהקת הרוק In Spe שהקים ארקי-סוון טיור. ירווי עזב עם משפחתו את אסטוניה בשנת 1980 והיגר לארצות הברית. למד באופן פרטי אצל המנצח לאוניד גרין בפילדלפיה, במכון קרטיס למוזיקה ואצל מקס רודולף ואצל לאונרד ברנשטיין במכון הפילהרמוני של לוס אנג'לס. בשנים 2001-2011 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי. הוא עבד עם ריי אלחנדרו קונדה ולדיוויה, אדוארדו מאטה, מו-האי טאנג, אנריקה בטיץ, גאורג שולטי, אובה גוטינג, קרלוס מיגל פריאטו ויוג'ין אורמנדי. פאבו ירווי היה מנהלה המוזיקלי של תזמורת פריז משנת 2010 ועד שנת 2016 (אנדריס פוגה היה עוזרו חלק גדול מהתקופה). בין השנים 2006 - 2013 שימש כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של פרנקפורט. פאבו ירווי שימש כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית NHK (יפן) בין השנים 2016 - 2022 וב-2019 התחיל לשמש כמנהל המוזיקלי החדש של תזמורת טונהאלה (ציריך). מדיה וקבצים בנושא פאבו ירווי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאבו ירווי (באנגלית) פאבו ירווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאבו ירווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאבו ירווי, באתר ספוטיפיי פאבו ירווי, באתר AllMusic (באנגלית) פאבו ירווי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאבו ירווי, באתר Discogs (באנגלית) פאבו ירווי, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חומצה אורסודאוקסיכולית

חומצה אורסודאוקסיכולית (C24H40O4) היא חומצה המצויה באופן טבעי במרה בגוף האדם. חומצה זו מצויה בכמויות גדולות במרה של דובים שחורים אסיתיים, ומכאן שמה (Urs בלטינית פירושו "דב"). לחומצה תפקיד חשוב בשמירה על ריכוז הכולסטרול בדם. החומצה נמכרת באופן מסחרי כתרופה לטיפול באבני מרה בחולים המעוניינים בתחליף לניתוח. מדיה וקבצים בנושא חומצה אורסודאוקסיכולית בוויקישיתוף חומצה אורסודאוקסיכולית באתר InfoMed ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע פלסטין

גביע פלסטין (בערבית: كأس فلسطين لكرة القدم) הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הפלסטיני אחרי ליגת העל הפלסטינית. התחרות מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפלסטינית. משחקי המפעל משוחקים בשיטת נוקאאוט, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא והמפסידה מודחת מהמפעל. במפעל יכולות להשתתף כל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות הכדורגל הפלסטינית. במפעל 6 סיבובים בשני אזורים: הגדה המערבית ורצועת עזה. החל משנת 2015 נערך משחק גמר בין הזוכות בשני המחוזות, בשיטת בית וחוץ. גביע פלסטין הראשון שוחק בשנת 1978, בשנתו הראשונה השתתפו בו רק קבוצות הגדה המערבית והוא נקרא אז בשם "גביע הגדה המערבית". כאשר הוקמה התאחדות הכדורגל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998, הוסדרה תחרות גביע פלסטין על פי תקנון פיפ"א בגדה המערבית וברצועת עזה. בשנות האינתיפאדה השנייה מפעלי הכדורגל ברשות הפלסטינית, ברצועת עזה ובגדה המערבית, הופסקו פעמים רבות. הדבר נבע ממספר רב של סיבות לרבות הגבלת יכולת תנועה, סגר וכתר, ופגיעה במתקני ספורט עקב הסכסוך הישראלי-פלסטיני, כך למשל משחק גמר הגביע בשנת 2003 בין מרכז שבאב אל-אמערי למרכז שבאב בלאטה, בוטל לאחר שחיילי צה"ל עצרו את האוטובוס של שחקני בלאטה במחסום חווארה, ומנעו את נסיעתו בגלל סגר של הצבא לגברים בגילאי 16–35 במחסום עקב המצב הביטחוני הרעוע והתראות ביטחוניות לטענתו. רק בעונת 2008/2009 חזרה הליגה לתפקד במתכונת מלאה ואיתה חזר מפעל הגביע. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. החל מ-2015 התקיים צמד משחקי גמר (בשיטת בית-חוץ) בין מחזיקת הגביע ברצועת עזה לבין מחזיקת הגביע בגדה המערבית. גביע פלסטין באתר soccerway יוני מנדל, בפעם השנייה ברציפות: ישראל הסירה את המגבלות וחברון זכתה בגביע הפלסטיני, אתר שיחה מקומית, 3 ביוני 2016 יוני מנדל, שג'אעיה או חאן יונס: מי תהיה אלופת הליגה הפלסטינית בכדורגל?, באתר "שיחה מקומית", 17 באפריל 2015 הליגה הפלסטינית שבה לפעילות, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2008 ניתן 3-0 טכני לשבאב רפיח לאחר ששחקני מ.ס. עזה ירדו מהמגרש בתוצאה 3-0 לשבאב.
פיזור אוכלוסין

פיזור אוכלוסין היא שיטה בה נוקטות ממשלות לפזר את האוכלוסייה בתחומי השיפוט שלהן. זאת על מנת למנוע ריכוזיות יתר של אוכלוסייתן בערים הגדולות. לעיתים אף מוקמת עיר בירה (כמו ברזיליה) או מאומצת עיר קיימת, שולית יחסית, בשביל לעודד את פיזור האוכלוסין. הרעיון מאחורי תהליך זה הוא שהתעסוקה בעיר בירה מסופקת במידה רבה על ידי הממשלה ולכן יש לה שליטה רבה יחסית בתהליך. לא תמיד הניסיון הזה מצליח, ולעיתים נוצר מצב בו הבירה החדשה לא מצליחה למשוך אוכלוסייה. הגליה באכיפה - אמצעי אשר היה קיים בעבר ובו העבירו אוכלוסיות בכוח. כפי שנעשה בברית המועצות כדי ליישב את סיביר. עידוד על ידי תמריצים ליחידים, דוגמת מענקי קרקעות ותמריצים לחברות על מנת שיקימו מפעלים באזורים מסוימים תמורת הטבות מס ומענקים. הקמת מפעלים ומוסדות ממשלתיים באזורים מרוחקים. פיזור האוכלוסין יצר מספר בעיות. בעיה מרכזית גלובלית היא ריחוק ממוקדי תעסוקה, כאשר ברוב המקומות בו נעשה הפיזור, אין את היצע התעסוקה אותו יש מהאזורים המרכזיים של המדינה. במקרים רבים אזורים דלילי אוכלוסייה נמצאים במקומות בהם האקלים קשה, שמקשה על תושבים להישאר. בעיה נוספת היא שבעקבות התפתחויות טכנולוגיות, והגלובליזציה כמות כוח האדם הצריכה לעבוד בחקלאות ובתעשייה, ענפים שהיוו את עיקר הפרנסה באזורים דלילי אוכלוסין, הופחתה משמעותית במערב החל משנות השמונים של המאה ה-20, לעומת זאת גדל הצורך בענף השירותים בו יש יתרון לגודל, ולכוח אדם בחברות בינלאומיות, המעדיפות להתמקם במטרופולינים גדולים הנגישים לנמלי תעופה וים. מדינת ישראל נקטה במשך כל שנות קיומה במדיניות פיזור אוכלוסין. ציון הדרך העיקרי בהתווית מדיניות זו היה 'תוכנית שרון' - 'תכנון פיזי לישראל' - משנת 1951. בתוכנית זו ניסח האדריכל אריה שרון את עקרונות פיזור האוכלוסין במדינה הצעירה, והגה את הקמת הערים הבינוניות בפריפריה, ואת היישובים הכפריים סביבן. תוכנית זו גובשה כאשר ישראל הייתה מדינה שעיקר אוכלוסייתה חייתה בערים הגדולות. הקמת היישובים היוותה ציר מרכזי בהגשמת רעיונות הציונות והחלוציות מראשית המאה, ולאחר קום המדינה נוצר צורך דחוף להגן על המרחב מפני פלישת צבאות ערב. כמו כן בעזרת הפניית העולים החדשים ליישובי הגבול לאחר קום המדינה נעשה ניסיון לשנות את המאזן הדמוגרפי בפריפריה לטובת היהודים. החלטות פיזור האוכלוסין, שהיו נכונות בשעתן, הביאו למצב בו מדינת ישראל מחזיקה בשיא של מספר יישובים ביחס לאוכלוסייה. החל משנות ה-70 הרצון של אנשי מעמד הביניים לגור בסביבה כפרית, הביאה לניתוב על ידי הממשלות השונות לאזורים הפריפריאליים שבהם לא נפתרו בעיות הביטחון והדמוגרפיה כדוגמת המצפים בגליל. יישובים אלה הם יישובים קהילתיים. לאור העלויות הגבוהות בהקמת תשתיות ליישובים חדשים, מערכת התכנון דרך תמ"א 35 הביעה עמדה ברורה נגד פיתוח שאינו צמוד לפיתוח קיים ("צמוד דופן"), נגד פיתוח צמוד קרקע, ונגד פיתוח יישובים חדשים. התיישבות עיירת פיתוח פריפריה תוכנית המצפים בגליל יישובי הכוכבים