laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בדיקת RAST

בדיקת RAST (קיצור ל-radioallergosorbent test) היא בדיקת דם המשמשת לקביעת מצב של אלרגיה על פי רמת ה-IgE הספציפי לאלרגן בלתי ידוע בדם הנבדק. בדיקה זו כוללת לקיחת דם מהמטופל, ותהליך קביעת ה-IgE נעשה מחוץ לגוף המטופל (in vitro). המבחן רגיש ומדויק. קיים מבחן עור (skin test), שבו מוחדרים האלרגנים ישירות לעורו של המטופל (in vivo), ועל מידת הנפיחות בעור נקבע מצב האלרגיה. כיום ישנו מכשור המסוגל לבצע עבור כל מטופל עשרות בדיקות לאיתור האלרגן הרלוונטי. הבדיקה מסתמכת על הימצאותו של IgE, נוגדנים כנגד אלרגנים, ברמה הגבוהה מן הרגיל בדם המטופל. נוגדנים אלו נשארים בדם זמן רב ואף שנים לאחר החשיפה לאלרגן ולכן הם מופיעים בדם המטופל גם לאחר תקופה ארוכה. בדיקת RAST כוללת חשיפת דם המטופל לנוגדנים שיש ביכולתם לגלות IgE; הנוגדן מזהה IgE לאלרגנים שונים: בכל מבחנה ישנו אלרגן ספציפי הקשור לחומר שאינו מסיס. סרום המטופל מוסף למבחנות שונות רבות. אם הסרום מכיל נוגדנים כנגד האלרגן, נוגדנים אלו יקשרו אל האלרגן. בשלב הבא מוסף נוגדן מסומן(רדיואקטיבי) כנגד הנוגדנים של המטופל, וכך נוצרת שרשרת אלרגן-נוגדן-נוגדן מסומן. לבסוף המבחנות עוברות שטיפה לניקוי שיירים שלא נקשרו. כמות ה-רדיואקטיביות, שמקורה בנוגדן המסומן, פרופורציונלית לכמות הנוגדנים הקיימים בדם המטופל, ולפיכך מעידה על רמת התגובה האלרגית כנגד אותו אלרגן. בדיקת RAST מבוצעת לעיתים קרובות במקום הבדיקה העורית במצבים הבאים: מטופל הנוטל תרופות היכולות לפגום בתוצאות הבדיקה העורית מטופל הסובל ממחלת עור חמורה, למשל אקזמה או פסוריאזיס מטופל המפגין תגובה אלרגית חמורה ביותר בעת מגע עם האלרגן תוצאות בדיקת RAST מצוינות בערכים מספריים מ-0 עד 6. לעיתים, סולם הערכים עשוי להשתנות בין מדינות או בין מעבדות. Are RAST or skin tests better for allergies?, Medical News Today ImmunoCAP Specific IgE tests, Thermo Fisher Scientific (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
H&M

Hennes & Mauritz AB, המוכרת בעיקר בראשי התיבות H&M (אייץ' אנד אם), היא רשת אופנה שוודית רב-לאומית, המוכרת בגדים לגברים, לנשים ולילדים. הרשת גם מציעה מגוון רחב של נעליים, תכשיטים, תיקים, אקססוריז למיניהם ומוצרי איפור וטיפוח. החברה ממוצבת כזולה. לחברה כ-3,500 חנויות ב-57 מדינות ברחבי אירופה, צפון אמריקה, המזרח התיכון, אפריקה ואסיה. החברה מעסיקה מעל ל-132,000 עובדים ברחבי העולם. החברה נוסדה בשנת 1947 בעיר וסטרוס שבשוודיה, על ידי ארלינג פרסון. באותה העת החברה מכרה רק בגדי נשים ונקראה "Hennes" (פירוש המילה בשוודית הוא "שלה"). בשנת 1968 רכש פרסון את המלאי של חנות ציוד ציד בסטוקהולם בשם "Mauritz Widforss". המלאי של החנות כלל גם בגדי גברים, ובשל כך החליט פרסון שתחת המותג יימכרו גם בגדי גברים, ושמה של החנות שונה ל-"Hennes & Mauritz", מאוחר יותר השם קוצר ל-"H&M". בנו של ארלינג, סטפן פרסון, הפך למנכ"ל החברה בשנת 1990 וליו"ר מועצת המנהלים של החברה בשנת 1998. כיום רוב הסחורה של הרשת מיוצרת באסיה ובאירופה. זכיינית H&M בישראל היא חברת "מאצ' ריטייל בע"מ", חברה מקבוצת יוניון שבשליטת ג'ורג' חורש. במרץ 2010 נפתחו שלוש החנויות הראשונות של הרשת בישראל, בתל אביב בירושלים ובחיפה, במרץ 2011 נפתחו עוד חנויות בנתניה, כפר סבא ופתח תקווה ובאוגוסט 2011 נפתחו עוד חנויות ברחובות ובהרצליה. שנה לאחר מכן, באוגוסט 2012, נפתחה חנות נוספת בקניון העיר בת ים. במאי 2013 נפתח סניף בבאר שבע ובאוגוסט של אותה שנה נפתח סניף חדרה בקניון "לב חדרה". במרץ 2015 נפתח סניף אשדוד במרכז הקניות ביג FASHION אשדוד ובאוגוסט של אותה שנה נפתח סניף רמלה בקניון עזריאלי. במרץ 2017 נפתח סניף ראשון לציון בקניון עזריאלי ראשונים הממוקם על מחלף ראשונים במזרח העיר. באפריל 2019 נסגר סניף טבריה וביולי 2019 נפתח סניף אילת בקניון אייס מול. בסה"כ 22 סניפים בארץ. זכיינית H&M חברת מאצ' ריטייל מייבאת לישראל גם מותגים הנוספים של H&M בהם H&M Home ו-COS. המותג H&M מוצב במקום ה-21 בעולם, בין המותגים הגלובליים. שוויו מוערך בכ-15 מיליארד דולר Interbrand | Best Global Brands List | 2009, web.archive.org, ‏2010-08-13. במקום שמה המלא של החברה, Hennes & Mauritz, נעשה שימוש בראשי התיבות H&M מטעמי פשטות. בנובמבר 2018 הודיע על סגירת מותג הבגדים השוודי צ'יפ מאנדיי. מדיה וקבצים בנושא H&M בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של H&M (באנגלית) H&M, ברשת החברתית פייסבוק H&M, ברשת החברתית אקס (טוויטר) H&M, ברשת החברתית אינסטגרם H&M, ברשת החברתית LinkedIn H&M, סרטונים בערוץ היוטיוב H&M, באתר פינטרסט אריק וילסון, הניו יורק טיימס, איך הופכת H&M לרשת ביגוד מהיר, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2012 יניב חלילי, הגזרה החדשה של H&M, באתר "ידיעות אחרונות", 18 באפריל 2019 הודעה לעיתונות באתר החברה ‏מירב קריסטל, חנויות H&M הראשונות ייפתחו ב-11 וב-16 במרס, באתר ynet, 9 בפברואר 2010 שירות כלכליסט, עשור לאחר הרכישה: H&M סוגרת את מותג צ'יפ מאנדיי, באתר כלכליסט, 27 בנובמבר 2018
דמיטרי סניאבין

דמיטרי סניאבין (ברוסית: Дмитрий Николаевич Сенявин;‏ 17 באוגוסט 1763 - 17 באפריל 1831) היה אדמירל רוסי, שלחם במלחמות של רוסיה עם האימפריה העות'מאנית וצרפת. סניאבין נולד בכפר במחוז קלוגה במשפחת אצילים שהיו קשורים עם הצי הרוסי. אביו היה מושל של קרונשטאדט. בשנת 1773 הוא נרשם לבית ספר לקציני הצי בסנקט פטרבורג. בשנת 1780 קיבל דרגות קצונה והחל לשרת בצי. בשנת 1780 השתתף במערכה צבאית בחופי פורטוגל. בשנת 1783 הועבר לצי של הים השחור. לקראת תחילת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) היה עוזר של מפקד הצי בים השחור. במהלך מצור אוצ'קוב תמך בכוחות היבשה ופיקד על מספר פעולות צבאיות. קיבל פיקוד על מספר ספינות ובלט בקרב כף קאליאקרה. לקראת תחילת הלחימה עם צרפת פיקד על אוניית קו "הפטר הקדוש" והשתתף במערכה של הצי בים התיכון בפיקוד פיודור אושקוב. במערכה זו השתתף בכיבוש האיים היוניים. עם סיום המערכה, בשנת 1800 מונה למפקד נמל חרסון. בשנת 1805 קיבל דרגת סגן-אדמירל. בשנת 1805 בראש כוח של 6 ספינות יצאה מים הבלטי לים התיכון. בהגעת לים התיכון קיבל פיקוד על כל הכוחות של הרוסים באזור. במערכה זו לחם נגד צרפת. עם תחילת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) עבר עם הכוח של 9 ספינות לים האגאי והחל במצור על דרדנלים. במאי 1807 ניצח את הצי הטורקי באזור דרדנלים. ב-1 ביולי 1807 ניצח בקרב חשוב באזור הר אתוס. כתוצאה מניצחונות אלו, המצור הימי על קונסטנטינופול נמשך ולרוסים הייתה שליטה מלאה בים האגאי. בהתאם לחוזה טילזיט עזב את האזור והחל בהפלגה לים הבלטי. בעקבות תחילת המלחמה עם אנגליה ספינותיו נעצרו בליסבון והוא נאלץ להעביר אותם לבריטים. בהתאם לתנאי ההסכם, הספינות הועברו לנמלים בריטים לכל זמן המלחמה. באוגוסט 1809 קיבל רשות לעבור עם כל הספינות לריגה. עם חזרתו לרוסיה בספטמבר 1809 לא הסתדר עם אלכסנדר הראשון. בשנת 1811 הועבר לפיקוד על נמל טאלין. במהלך מלחמת 1812 ביקש לחזור לפעילות צבאית אך לא קיבל תשובה חיובית. באפריל 1813 עזב את השרות. בשנת 1825 הוחזר לשירות וקיבל פיקוד על הצי הבלטי. בשנת 1826 קודם לדרגת אדמירל. בשנת 1830 חלה ונפטר באביב 1831. הוטמן במנזר אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג. על שמו נקראו: אי בקבוצת איי קרולין כף בים ברינג כף על אי סחלין חצי אי וכף בחצי אי קמצ'טקה אנית מערכה חופית "אדמירל סניאבין" (1894) מדיה וקבצים בנושא דמיטרי סניאבין בוויקישיתוף תיאור מערכה בים התיכון דמיטרי סניאבין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אמא פולנייה

אמא פולנייה (המונח ידוע בתרבויות אחרות כאמא יהודייה) היא דמות סטריאוטיפית, אשר השימוש בה נפוץ במיוחד בקרב קומיקאים וסופרים ממוצא יהודי כאשר הם נוהגים לתאר את מערכות היחסים שלהם עם אמהותיהם, בין אם הדמות המוקצנת אותה הם מתארים אמיתית ובין אם היא בדיונית. מדובר באחד מהסטריאוטיפים היהודיים המוכרים ביותר. הסטריאוטיפ הוא בדרך כלל של אם מגוננת, דאגנית, מניפולטיבית, שתלטנית, אשר מתעקשת להתערב בחיי ילדיה גם זמן רב לאחר שהתבגרו. התכונות המיוחסות בסטריאוטיפ העברי לאמא פולנייה מיוחסות באנגלית ובצרפתית לאם היהודייה, בלי קשר לעדתה. וַתֹּאמֶר רִבְקָה אֶל יִצְחָק קַצְתִּי בְחַיַּי מִפְּנֵי בְּנוֹת חֵת אִם לֹקֵחַ יַעֲקֹב אִשָּׁה מִבְּנוֹת חֵת כָּאֵלֶּה מִבְּנוֹת הָאָרֶץ לָמָּה לִּי חַיִּים. — ספר בראשית, פרק כ"ז, פסוק מ"ו תכונות אופי המיוחסות לדמות האמא הפולנייה הסטריאוטיפית: מודאגת באופן קבוע מגורל ילדיה ומעצימה את ה"סכנות" שבחייהם ("שלא תשתה לי שם חשיש" - אמא של בנצי בסרט "ספיחס") מודאגת שילדיה ייצאו החוצה ללא סוודר, מעיל, כובע וכו'. מודאגת שילדיה אינם אוכלים מספיק, וגם מקפידה שלא ישאירו פירור בצלחתם. ("אולי תאכלי פיצ'קלה של גרגלה?" סבתא של אלכס ללולה בסרט "אלכס חולה אהבה"). גאווה מוגזמת בהישגי ילדיה. אף על פי כן, היא תמשיך להתלונן כאשר ילדיה לא קצרו הישגים בתחום האקדמי, הפיננסי, ובעיקר אם לא מצאו בן/בת זוג ראוי והקימו משפחה. נוהגת להתערב בחיי ילדיה, גם זמן רב לאחר שבגרו. משתמשת ברגש אשמה על מנת לתמרן את ילדיה. ("אני כבר אנוח בקבר" - אמרה עממית) מקטרת שילדיה אינם באים לבקר/ מתקשרים בתדירות מספקת. מבטלת לכאורה את צרכיה האישים מול צורכי ילדיה ("אני אשב לי לבד בחושך" - אמרה עממית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בחלק גדול מסרטי הקומדיה של וודי אלן נוהג אלן לשלב בסצנות שלמות או להזכיר את דמות "האם הפולנייה". בסרט "סיפורי ניו יורק", בו אלן מגלם את הדמות הראשית, מופיעה במהלך הסרט דמותה של אמו של הדמות הראשית מבין העננים כאשר היא ממשיכה למעשה לפקח ללא הרף על מעשיו של בנה. דמותה של שילה ברופלובסקי, אמו של קייל בסדרה המצוירת סאות' פארק, היא דוגמה לשימוש בדמות סטריאוטיפית מוקצנת של האמא הפולנייה. ממא, אמו של גיבור הקומיקס בבא משמשת כ"אמא הפולנייה" בתקופת בית המקדש השני. אסטל קוסטנזה אמא של ג'ורג' קוסטנזה מסדרת הסיטקום סיינפלד. גברת וולוויץ, אמו של הווארד וולוויץ מהמפץ הגדול. אמא של בנצי (דבורה קידר), מסדרת סרטי אסקימו לימון. קלרה קופרובסקי (חנה רוט), אמא של אלכס בסרט אלכס חולה אהבה. רוזה גרינברג (דפנה רכטר), אשתו של מנחם גרינברג בסרט מעבר לים. חווה ירקון, אמו של אפרים ירקון בסדרה ייסורי אפריים. ריקי רוזן (סנדרה שדה), אם המשפחה האשכנזית בסדרה סברי מרנן. הומור בתרבות היהודית א יידישע מאמע לימור שיפמן, הערס, הפרחה והאמא הפולנייה – שסעים חברתיים והומור טלוויזיוני בישראל, 1968 – 2000, הוצאת הספרים על־שם י״ל מאגנס, 2008 י. פולני (יאיר גרבוז), תמיד פולני, הוצאת זמורה ביתן, תל אביב תשמ"ט-1989 גיליון בנושא א יידישע מאמע, דווקא 6, ‏2009 יוסי שריד, על האמא הפולנייה, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2009 מלי קמפנר, הכל על הפולניות - ושלא תגידו שלא אמרנו לכם, באתר ynet, 7 בדצמבר 2005 תמר אלפיה, איך הפכתי לאמא פולנייה ב-6 צעדים, באתר ynet, 14 בספטמבר 2011 ד"ר רוביק רוזנטל, זה יגמר בבכי: משפטי המחץ של האמא הפולנייה, באתר nrg‏, 10 ביוני 2017
המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה

המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה (באלבנית: Partia Socialiste e Shqipërisë) היא מפלגת מרכז-שמאל סוציאל-דמוקרטית באלבניה; בעלת כוח רב בפרלמנט. המפלגה צברה כוח לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2009, ולה 65 מושבים מתוך 140 בפרלמנט האלבני (תוצאות הבחירות הפרלמנטריות בשנת 2013). המפלגה עלתה לשלטון ב-1997 לאחר משבר פוליטי וחילופי גברי בממשלה. בבחירות הכלליות של שנת 2001 זכתה המפלגה לרוב פרלמנטרי של 73 מושבים, שאיפשר לה להרכיב את הממשלה. בבחירות הכלליות בשנת 2005 איבדה המפלגה את הרוב, והמפלגה הדמוקרטית של אלבניה הרכיבה את הממשלה החדשה. המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה היא היורשת של מפלגת העבודה של אלבניה (PLA), שהייתה למעשה המפלגה הקומוניסטית ששלטה באלבניה בין 1946 ל-1991 בראשות הרודן הקומוניסטי אנוור הוג'ה. המפלגה נוצרה לאחר פירוק מפלגת העבודה האלבנית ב-1991, והמעבר לדמוקרטיה. הרפורמיסט הקומוניסטי פאטוס נאנו נבחר לעמוד בראש המפלגה, ושלט בה ללא מצרים. נאנו התפטר ב-2005, לאחר שהמפלגה הובסה בבחירות. הוא הוחלף בידי אדי רמה. המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה היא חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי וכן בארגון הגג של המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות האירופאיות מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. עיתונה של המפלגה נקרא "Zëri i Popullit" (קול העם). מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת אוסלו

אוניברסיטת אוסלו (בנורווגית: Universitetet i Oslo) היא האוניברסיטה העתיקה ביותר, הגדולה והיוקרתית מבין האוניברסיטאות בנורווגיה, השוכנת בעיר הבירה אוסלו. האוניברסיטה חברה בגילדת אוניברסיטאות אירופאיות עתירות מחקר. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1811 בכריסטיאניה (שנקראה כך עד 1925 אז הפכה לאוסלו) בשם "אוניברסיטת פרדריק המלכותית" (בנורווגית: Det Kongelige Frederiks Universitet). אופן ארגונה של האוניברסיטה חיקה את זה של אוניברסיטת הומבולדט בברלין, אשר נוסדה רק שנה לפניה, והיא נקראה במקורה על שם המלך פרדריק השישי מדנמרק. שמה שונה בשנת 1939. באוניברסיטה פועלות פקולטות לתאולוגיה (לותרנית), משפטים, רפואה, מדעי הרוח, מתמטיקה ומדעי הטבע, רפואת שיניים, מדעי החברה, וחינוך. הפקולטה למשפטים עדיין פועלת בקמפוס הישן של האוניברסיטה בשער קרל יוהנס, רחובה הראשי של אוסלו, בעוד רוב הפעילות בשאר הפקולטות מתקיימת בקמפוס החדש אשר בנייתו החלה בשנות ה-30 של המאה ה-20. פעילות הפקולטה לרפואה מתקיימת במספר מרכזים רפואיים באזור אוסלו. נכון לתחילת המאה ה-21 באוניברסיטה לומדים כ-27,000 תלמידים ועובדים בה כ-4,000 אנשי סגל. האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה המובילים בסקנדינביה, ובעשור הראשון במאה ה-21 היא מדורגת באופן עקבי בין 100 המוסדות הראשונים בדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם. בשנת 2007 דורגה במקום ה-19 בין אוניברסיטאות אירופה. בשנת 2005 דורג סגל הפקולטה למדעי הרוח על ידי הירחון Times Higher Education כטוב ביותר בין אוניברסיטאות סקנדינביה, במקום ה-5 באירופה ובמקום ה-16 בעולם. עם תלמידי ומורי האוניברסיטה נמנים חמישה זוכים בפרס נובל. החל משנת 2001 ליד האוניברסיטה פועל המרכז לחקר השואה ומיעוטים דתיים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אוסלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אוסלו (בנורווגית ובאנגלית) אוניברסיטת אוסלו, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת אוסלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת אוסלו, ברשת החברתית אינסטגרם
המפלגה הסוציאליסטית (פלמים)

קדימה (בהולנדית: Vooruit) היא מפלגת שמאל סוציאל-דמוקרטית בבלגיה המייצגת את הקהילה הפלמית. במדינה המפוצלת מבחינה אתנית, פועלת גם מפלגה סוציאל-דמוקרטית נוספת המייצגת את הקהילה הולונית, והיא המפלגה הסוציאליסטית (ולונים). המפלגה נודעה בעבר בשם "המפלגה הסוציאליסטית" (Socialistische Partij) ולאחר מכן בשם "המפלגה הסוציאליסטית – אחרת" (Socialistische Partij Anders). המפלגה חברה במפלגת הגג של המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות האירופאיות מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. המפלגה חברה גם בממשלת פלנדריה וגם בממשלה הפדרלית של בלגיה. כמו מפלגות סוציאל-דמוקרטיות רבות, ה- SP בעד שוק חופשי מוסדר. יתר על כן, המפלגה מייצגת מדינת רווחה גדולה בה שוויון חברתי אפשרי לכל אזרחיה. זה צריך להיות ממומן על ידי מערכת מיסים פרוגרסיבית כדי להילחם באי-שוויון בהכנסות. המפלגה נלחמת גם נגד אפליה, דוגלת בחירויות הפרט ודוגלת בסולידריות עם בני החברה החלשים יותר. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאליסטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאליסטית המפלגה הסוציאליסטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Socialistische Partij. Anders (SP-A), Europa Nu ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ההר השחור

האם התכוונתם ל... ההר השחור (צרפת) (Montagne Noire) - רכס הרים במחוז טרן בצרפת; ההר השחור (קנברה) – הר בקנברה בירת אוסטרליה ההר השחור (בלפסט) – הר ליד בלפסט בצפון אירלנד. הרי צורנה-הורה (ההר השחור) - בפוקוטיה, חבל ארץ במפגש הגבולות אוקראינה, פולין ורומניה. מונטנגרו – מדינה באירופה (באיטלקית "הר שחור")
המפלגה הסוציאליסטית (ולונים)

המפלגה הסוציאליסטית (בצרפתית - Parti Socialiste) היא מפלגת שמאל סוציאל-דמוקרטית המייצגת את הקהילה הוולונית בבלגיה, ופונה גם אל המיעוט דובר הגרמנית. לאחר הבחירות שנערכו בבלגיה בשנת 2007 הפכה המפלגה למפלגה הוולונית השנייה בגודלה בבית המחוקקים הבלגי. מנהיג המפלגה הוא אליו די רופו. המפלגה נמצאת לעיתים קרובות בקואליציה, ובשל האופי המפוצל של הפוליטיקה הבלגית, שולטת המפלגה במספר רב של רשויות מקומיות. בבלגיה פועלת לצד המפלגה מפלגה סוציאליסטית נוספת, המפלגה הסוציאליסטית - אחרת, המייצגת את בני הקהילה הפלמית. שתי המפלגות חברות במפלגת הגג של הסוציאל-דמוקרטים האירופאים מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאליסטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאליסטית האתר הרשמי של בני הקהילה הגרמנית תומכי המפלגה ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילה פויאנה

וילה פויאנה (איטלקית: Villa Poiana) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, קילומטרים אחדים מדרום לוויצ'נזה. הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של בוניפאצ'ו פויאנה. הבנייה נמשכה בשלהי שנות הארבעים ובשנות החמישים של המאה השש עשרה. תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות", והיא כמו גם חזיתו בעלי סימטריה דו-צדדית האופיינית לעבודותיו של פלאדיו. במרכז מצוי בית האדון והוא בעל מתאר רבוע. כמקובל בווילות של פלאדיו גם כאן לבניין זה שלוש קומות הניכרות בחלונותיהן. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה אליה עולה גרם מדרגות קצר. מתחתיה שוכנת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה צרים מאוד. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה הרבועים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית. חזית הבניין פשוטה למדי. עיקרה קשת סרליאנית המונחת מעל פתח קשות ושני פתחים צדדיים צרים. קשת נוספת סוגרת על שלושת הפתחים מלמעלה. בין שתי הקשתות קרועים חמישה חלונות עגולים פשוטים שמעניקים לחזית את ייחודה. מעל הכל סוגרת על החזית גמלון משולש. לבניין גם חזית אחורית והיא זהה כמעט לקדמית. לפי התוכנית בספרו של פלאדיו, תוכננו משני צידי הבניין המרכזי שני אגפים סימטרים עבור מבני המשק והשירותים, אך רק הימני נבנה. ספרו של פלאדיו מזכיר גם גן ובריכת דגים, אך כל אלה לא שרדו. את עיטור קירותיהם של החדרים הפקיד פלאדיו בידיהם של הציירים ברנרדינו אינדיה, אנסלמו קאנרה והמכייר ברתולמאו רידולפי. חלק מציורי הקיר מיוחסים גם לאליודורו פורביצ'יני ולג'ובאני בטיסטה זלוטי. ציורי הקיר מציגים נוף קלאסי, סצנות של אלים וקיסרים, מלחמה וניצחון. וילה פויאנה היא חלק מאתר מורשת עולמית אשר הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו, ושמו: "המרכז ההיסטורי של ויצ'נצה, והווילות הפלדיאניות בוונטו". הווילות הפלדיאניות בוונטו אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 152. Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 85-91. מדיה וקבצים בנושא וילה פויאנה בוויקישיתוף ספר שני, פרק 14, עמ' 78.
שרה אוסצקי-לזר

שרה אוֹסַצקי-לזר (נולדה ב-16 במרץ 1947) היא היסטוריונית של המזרח התיכון, עמיתת מחקר במכון ון ליר בירושלים ופעילת חברתית. אוסצקי-לזר נולדה וגדלה בתל אביב. היא בתם של חיה לבית שפירא וחיים לזר ליטאי, פרטיזן, איש בית"ר והיסטוריון, וקרויה על שמה של סבתה מצד אימה ואחותו של אביה שנספו בשואה. אוסצקי-לזר קיבלה תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ובשפה וספרות ערבית מן האוניברסיטה העברית בירושלים ותוארי מוסמך ודוקטור בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. נושא עבודה היה "התגבשות יחסי הגומלין בין יהודים לערבים במדינת ישראל: העשור הראשון, 1948–1958", אותו כתבה בהנחיית גבי ורבורג וקייס פירו. מאז היא עוסקת בהוראה, במחקר ובפעילות חברתית. מחקריה עוסקים במיעוט הערבי-פלסטיני בישראל וביחסו למדינה ולרוב היהודי. בשנים 2002 ו-2007 לימדה היסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת וילברפורס באוהיו (1992) ובאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (2003). במשך שנים היא שימשה כמנהלת משותפת של המרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה (בהנהגתה זכה המכון ב-2001 בפרס החינוך לשלום של UNESCO) ומנהלת המכון לחקר השלום במרכז. היא הייתה עמיתת מחקר של הסוכנות היהודית כשלוש פעמים בקהילות יהודיות ברחבי ארצות הברית. כמו כן שימשה כעמיתת מחקר במרכז לאסטרטגיה וחשיבה מדינית באוניברסיטה העברית, שם עסקה בחקר הנשים במזרח התיכון. אוסצקי-לזר כתבה ביקורת ספרים בעבור "הארץ" ורשימות עבור "הדף הירוק". היא מבקרת ספרים על השואה בכתב העת "האומה". אוסצקי-לזר שימשה חברת הנהלת הקרן החדשה לישראל ולאחר מכן חברה במועצה הציבורית של הקרן. חברת הנהלת פורום ארגוני השלום הפלסטיני ישראלי, הברית לאנושות חדשה, והקתדרה עממית מגידו. נשואה ליורי, ומתגוררת בקיבוץ רמות מנשה, ואם לשניים. יהודה ארבל, [חמו"ל], 1989. 7 דרכים: אופציות תאוריות למעמד הערבים בישראל, עם אסעד גאנם ואילן פפה, המכון לחקר השלום, 1999. בין חזון למציאות: מסמכי החזון של הערבים בישראל 2007-2006, עם מוסטפא כבהא, הפורם להסכמה אזרחית, 2008. החברה הערבית בישראל, יחידה מס' 3: בצל הממשל הצבאי – הממסד הישראלי והאזרחים הערבים, 1948–1967, האוניברסיטה הפתוחה, 2007. אזרחות על תנאי: על אזרחות, שוויון וחקיקה פוגענית, עם יוסף ג'בארין, הוצאת פרדס 2016. בני המקום, שיחות עם אזרחים ערבים בישראל, עם יואב שטרן, מרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום, אוניברסיטת תל אביב, 2016. אתר האינטרנט הרשמי של שרה אוסצקי-לזר אודות באתר מכון ון ליר חזון ערביי ישראל, ראיון מוקלט עמה בערוץ האקדמי שרה אוסצקי-לזר, דף שער בספרייה הלאומית ממאמריה: עיצוב יחסי יהודים-ערבים בעשור הראשון, באתר מט"ח אחוות עמים: מדד האופטימיות, הדף הירוק זכויות קולקטיביות עבור אזרחי ישראל הערבים 38 שנים אחרי(הקישור אינו פעיל)
מכון קרולינסקה

מכון קרולינסקה (בשוודית: Karolinska Institutet) הוא אחד ממכוני המחקר הרפואי הגדולים באירופה. המכון נוסד בשנת 1810 על האי קונגסהולם באגם מלארן, ממערב לסטוקהולם, שוודיה. הקמפוס המרכזי הועתק מאוחר יותר ליישוב סולנה במחוז סטוקהולם, וקמפוס נוסף בפלמינגסברג, מדרום לבירה. ועדה מטעם מכון קרולינסקה היא שבוחרת מדי שנה את הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. בית החולים האוניברסיטאי קרולינסקה, הנמצא בסולנה, משמש כאתר להוראה ולמחקר במכון. במכון קרולינסקה מוכשרים כ-30 אחוז מכלל הרופאים בשוודיה, וכ-40 מכלל המחקר הרפואי במדינה מתקיים בין כותלי המוסד. בעוד שמרבית תוכניות לימודי הרפואה מתקיימות בשוודית, רוב הלימודים המחקריים, לקראת תואר דוקטור בפילוסופיה מתקיימים באנגלית. על פי הדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם, מכון קרולינסקה היא האוניברסיטה הטובה ביותר באירופה ללימודי רפואה ורוקחות, ומדורגת במקום האחד עשר בעולם בתחום זה. המכון חבר בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU). המחקר במכון קרולינסקה משתרע על כל התחום הרפואי, ממחקר ניסיוני בסיסי ועד מחקר מכוון מטופל וסיעוד. סרטן והמטולוגיה ביולוגיה של תאים, מולקולרית ומבנית מחזור הדם והנשימה ביולוגיה התפתחותית, תאי גזע, רפואת רבייה, רגנרטיבית ורפתטיבית רפואה אנדוקרינולוגיה ומטבוליזם אפידמיולוגיה, ביוסטטיסטיקה ומדעי בריאות הציבור מדעי הבריאות והזדקנות אימונולוגיה, זיהום, דלקת ומיקרוביולוגיה מדעי המוח ובריאות הנפש מדיה וקבצים בנושא מכון קרולינסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון קרולינסקה (בשוודית) מכון קרולינסקה, ברשת החברתית פייסבוק מכון קרולינסקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכון קרולינסקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מכון קרולינסקה
מיכאל פישביין

מיכאל פישביין (מאנגלית: Michael A Fishbane; נולד ב-1943) הוא חוקר מקרא ויהדות יהודי-אמריקאי, שימש כפרופסור באוניברסיטת ברנדייס וכיום מלמד באוניברסיטת שיקגו. פישביין נולד ב-18 בפברואר 1948 בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. פישביין סיים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס בשנת 1971. עבודתו הייתה בנושא "מחקרים בכשפים במקרא: מקורות, שימושים, שינויי מינוחים וצורות ספרותיות". מחקריו עוסקים במזרח הקרוב העתיק, טקסטים תנ"כיים וספרות רבנית, היסטוריה יהודית, מיסטיקה יהודית והגות יהודית מודרנית. קיבל מענק גוגנהיים והיה פעמיים עמית במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי למונה דהקובן, פרופסור לפסיכולוגיה ואב לאלישע ולאיתן. Biblical Interpretation in Ancient Israel,, Oxford Clarendon Press, 1989. Garments of Torah: Essays in Biblical Hermeneutics,, Indiana University Press, 1989. The Kiss of God: Spiritual and Mystical Death in Judaism,, University of Washington Press, 1994. The Exegetical Imagination: On Jewish Thought and Theology,, Harvard University Press, 1998. Biblical Text and Texture: A Literary Reading of Selected Texts,, Oneworld Publications, 1998. The JPS Bible Commentary: Haftarot,, Jewish Publication Society, 2002. Biblical Myth and Rabbinic Mythmaking,, Oxford University Press, 2003. Sacred Attunement: A Jewish Theology, University of Chicago Press, 2007. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.