מיס עולם

תחרות מיס עולם או מיס וורלד (באנגלית: Miss World), היא תחרות יופי בינלאומית שנתית לנשים, הנערכת משנת 1951. בדומה לתחרויות מקבילות בעולם, בבחירת הזוכה מושם דגש על מראה חיצוני. תחרות מיס עולם משודרת בשידור חי ברחבי העולם. בכל שנה משתתפות בתחרות מאות נשים אשר נבחרו למלכות יופי או לסגניות במדינות מהן הגיעו. בישראל שודרה בעבר התחרות בשידור ישיר בערוץ 2, על ידי הזכיינית טלעד ואחר כך ב-yes. המדינות שנציגותיהן זכו לניצחונות הרבים ביותר בתחרות הן הודו, ונצואלה ובריטניה (5 זכיות כל אחת), ארצות הברית, איסלנד, ג'מייקה ושוודיה (3 זכיות כל אחת). בשנת 1951 ארגן אריק מורלי "תחרות ביקיני" במסגרת חגיגות פסטיבל בריטניה. האירוע היה פופולרי, וכונה על ידי התקשורת "מיס עולם". תחרות בגדי הים נועדה כקידום מכירות לביקיני, שהושק אז, ועדיין נחשב לא צנוע. כאשר הוכתרה הזוכה בתחרות ב-1951, קרסטין "קיקי" הקנסון משוודיה, זה הוסיף למחלוקת. התחרות תוכננה במקור כאירוע חד פעמי, אך אריק מורלי החליט להפוך את תחרות מיס העולם לאירוע שנתי. מורלי רשם את השם "מיס עולם" כסימן מסחרי, וכל תחרויות העתיד נערכו בשם זה. עם זאת, בגלל המחלוקת שנבעה מהכתרתה של הוקנסון בביקיני, מדינות בעלות מסורות דתיות איימו שלא לשלוח נציגים לאירועים עתידיים, והביקיני גונה על ידי האפיפיור. ההתנגדות לביקיני הובילה להחלפתו בכל התחרויות העתידיות במה שהתקבל כבגדי ים צנועים יותר, ומשנת 1976 הוחלפו בגדי ים בשמלות ערב. בשנת 1959 החלה ה-BBC לשדר את התחרות. הפופולריות של התחרות גדלה עם הופעת הטלוויזיה. במהלך שנות השישים והשבעים, מיס עולם הייתה בין התוכניות הנצפות ביותר כל שנה בטלוויזיה הבריטית. עם זאת, בשנת 1970, התחרות בלונדון הופרעה על ידי הפגנה של פעילות פמיניסטיות (על ההפגנה מספר הסרט "לא ממושמעות"). יותר מ-18 מיליון איש צפו בתחרות בשיאה בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. בשנת 1974 הלן מורגן זכתה בתואר, בעקבות התפטרותה תוך 4 ימים אנליין קריאל זכתה בתואר. בשנת 1980 זכתה גבריאלה ברום בתואר והתפטרה תוך 18 שעות. בשנות השמונים מותגה התחרות מחדש עם הסיסמה Beauty With a Purpose, עם תוספת מבחנים של אינטליגנציה ואישיות. עם זאת, היו התנגדויות שונות לתחרות. אף על פי שהיא עדיין נהנתה מהצלחה ברחבי העולם, היא כבר לא שודר ב-BBC. חברת הטלוויזיה "תמזה" של ITV רכשה את זכויות השידור בבריטניה בין 1980 ל-1988. בתחילת שנות התשעים חלה ירידה בפופולריות של שידורי הטלוויזיה של האירוע, לאחר שהפך ל"לא אופנתי" בסוף שנות השמונים. התחרות חזרה בערוץ הלווין Sky One בשנת 1997, לפני שעברה לערוץ 5 למשך שלוש שנים (1998–2000). בשנים 1951–1988 התקיימו כל התחרויות בלונדון, בריטניה, בתיאטרון ליסיום או ברויאל אלברט הול. החל מ-1989 מתקיימת התחרות בכל שנה במדינה אחרת. החל משנת 1999 מיס סקוטלנד קיבלה זכות להשתתף בתחרות. בשנת 2002 הם היו אמורות להתקיים בניגריה. לאור מצב זכויות האישה במדינה זו, מספר מתמודדות הודיעו שלא ישתתפו בתחרות (למשל אן ואן אלסן, נציגת בלגיה). בסופו של דבר בגלל הלחץ הפוליטי של האזרחים המוסלמים של ניגריה, התחרות נערכה בלונדון. חלק מהסרבניות הסכימו להשתתף בתחרות, שבה זכתה אזרה אקין, ואף היו בין המועמדות המובילות. החל משנת 2015 התחרות אינה כוללת בגדי ים. ארגון מיס עולם מחזיק ומנהל את הגמר השנתי של תחרות מיס עולם, תחרות אשר גדלה והפכה לאחת הגדולות בעולם. מאז הקמתו בשנת 1951, ארגון מיס עולם גייס יותר מ-250 מיליון פאונד עבור צדקה לילדים עם מוגבלויות וילדים מקופחים. ארגון מיס עולם העניק זכות הצבעה ליותר מ-100 מדינות. חברת מיס עולם בע"מ היא חברה פרטית, ובכך נתוני הרווחים שלה, ההוצאות שלה, התרומות שלה והצדקה אינם זמינים לציבור. הארגון מנוהל על ידי ג'וליה מורלי. מלכת יופי ישראלית אחת זכתה בתואר מיס עולם - לינור אברג'יל בשנת 1998. בתואר סגנית ראשונה, זכתה גילה גולן בשנת 1960 ובתואר סגנית שנייה זכו 6 נשים, רינה וייס (1956), זיוה שמרת (1959), מירי זמיר (1968), עירית לביא (1970), חנה אורדן (1972), ולאה קליין (1974). שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת מישראל שורה בוורוד מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום שני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום שלישי שורה בטורקיז מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום רביעי שורה בירוק מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום חמישי שורה בבז' מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום שישי קלודין אוז'ה (צרפת) אישווריה ראי (הודו) לינדה ארדי (צרפת) האלי ברי (ארצות הברית) לאוריאן גיליארון (שווייץ) דניקה ד'הונדט (קנדה) אנקה ואן דרמירס (בלגיה) אנגלה ויסר (הולנד) דאגמאר וורל (גרמניה) פטריסיה חניוט (קולומביה) מישל יאו (מלזיה) לוליטה מורנה (שווייץ) מרי סטאבין (שוודיה) אן סידני (בריטניה) ויקטוריה סילבסטד (שוודיה) אינס סלסרא (לטביה) פטרישה פאסלר (שווייץ) אליזה פוליצ'ק (בלגיה) נבהאט צ'הרה (טורקיה) פריאנקה צ'ופרה (הודו) סנדרין קורמן (בלגיה) לינדה קרטר (ארצות הברית) ג'ורג'ינה ריזק (לבנון) לינור אברג'יל (ישראל) בוב הופ סשה דיסטל פירס ברוסנן ג'רי הול דבורה שלטון ליסה סנואודון טים וינסנט אולריקה ג'ונסון מיס תבל (מיס יוניברס) מיס ומר עולם החירשים מיס אירופה (מיס יורופ) מיס אינטרנשיונל (מיס בינלאומי) אתר האינטרנט הרשמי של מיס עולם מיס עולם, ברשת החברתית פייסבוק מיס עולם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיס עולם, ברשת החברתית אינסטגרם מיס עולם, סרטונים בערוץ היוטיוב אביבה קרול, ‏"מיס עולם 2000" ב-YES, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2000 רויטרס, ״מיס עולם – לא פחות חשוב מהפיסגה", חדשות, 14 בנובמבר 1985 שתי מלכוות יופי הוכתרו ביממה אחת, מעריב, 16 בנובמבר 1980 שירות "הארץ", מלכות היופי מאיימות להחרים טקס "מיס עולם", באתר הארץ, 29 באוגוסט 2002 אביבה אבירם, שלטון המאפיה של קאדונה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2002 ארנה קזין, מיס עולם אכזר, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2002 גילי איזיקוביץ, תפנית דרמטית בתחרות מיס עולם: מהשנה הבאה — בלי בגדי ים, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2014 "ElEconomista.es. Miss World Organisation and Mauj Telecom Ink Global Deal on Mobile Content and Applications", El Economista, ‏6 יוני, 2006 "Miss Trinidad and Tobago is new Miss World", Boca Raton News, ‏14 נובמבר, 1986 "Warsaw-life.com. Miss World comes to Warsaw", Warsaw-life.com, ‏24 מאי, 2011 הלן חנן, צילומי פורנו מאיימים על הכתר של מיס עולם, חדשות, 26 בנובמבר 1987 אביבה קרול, ‏מיס עולם היא גברת הרייטינג, באתר גלובס, 6 בדצמבר 1998 מלכת היופי' הישראלית במקום ה־3 בלונדון, מעריב, 15 בנובמבר 1968 מלכת אוסטרליה - מיס עולם; חנה אורדן מישראל - שלישי, דבר, 3 בדצמבר 1972 אמיר פלג, יופי זה לא הכול, חדשות, 28 באפריל 1989 |}