laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ח'וסת (מחוז)

ח'וסת (בפרסית/דארי/פשטו: خوست) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן ולדרום גובל בגבול בינלאומי עם ח'ייבר פח'טונח'ווה ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בעבר היה המחוז חלק ממחוז פכתיא עד אשר חולק האחרון. העיר ח'וסת היא בירת המחוז. שטחו של המחוז 4,151.5 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 574,600 איש נכון לרישום משנת 2015. מחוז ח'וסת ממוקם בדרום מזרח אפגניסטן. בצפון ובמערב הוא גובל עם מחוז פכתיא, ואילו בדרום הוא גובל עם מחוז פכתיכא. במסגרת המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה הוסדר הגבול בין אפגניסטן לפקיסטן (קו דוראני) אשר חתך את אוכלוסיית הפשטונים לשניים, בצידו השני של הגבול אל מול מחוז ח'וסת ישנו רוב של פשטונים, רובם שבטיים. ח'וסת היה אחד הנפות (יחידה שלטונית) הגדולים ביותר במחוז פכתיא ואילו הנפות הנוכחיים היו נפות משנה ובמהלך מלחמת האזרחים האפגנית בשנות התשעים הועלתה הנפה למחוז עצמאי. מכיוון שמחוז ח'וסת ממוקם באזור ההררי המתמשך של רכס הינדו-כוש, גשמים רבים יורדים מההרים למטה והאדמה המישורית פורייה ברובה ומותאמת לחקלאות. בהרי ח'וסת יש עצי דלקים וגם עצים המניבים פירות, כגון אורן, זית, אגוזי מלך ואחרים. העצים האלה פראיים ולא מקבלים התייחסות מהאוכלוסייה החקלאית. בנוסף מגדלים במחוז תירס, חיטה, בוטנים וירקות. מקומו של המחוז על חבל פשטוניסתאן הפך אותו מבחינה כמעט הומוגנית לפשטוני לגמרי מלבד אחוז אחד מהאוכלוסייה אשר מוצאו טג'יקי. רוב האוכלוסייה שבטית ומאמינה באסלאם סוני. ישנם 1,961 מסגדים במחוז ח'וסת. 23 אחוזים מכלל האוכלוסייה יודעת אוריינות. ישנם 177 מוסדות חינוך בכלל המחוז. לערך 42% מכלל האוכלוסייה בעלת גישה לחשמל. ישנם 2 בתי חולים ו-72 קופות חולים במחוז. בשנת 2017 דיווחה מועצת הביטחון של האו"ם על נוכחותם של אנשים המזוהים עם אל-קאעדה בח'וסת. מצד הממשלה האפגנית כוח ההגנה של ח'וסת (KPF) היה לפי הדיווחים השחקן הביטחוני המשפיע ביותר במחוז. שמונה נפות ח'וסת מחולקות בין כוחות שונים בעוד חמשת המחוזות הנותרים מסווגים תחת שליטה ממשלתית. 67 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.1 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות פעילויות מרידה וכן פעולות צבאיות של כוחות הביטחון האפגניים ושל ה-KPF שפגעו באוכלוסייה האזרחית. ה-KPF הואשם בהפרות זכויות אדם כמו עינויים ומעצרים שרירותיים. דווח על פיצוצים במסגדים בתוך בירת המחוז במהלך ימי בחירות, אירועים שהביאו לאבדות גבוהות. תועדו 175 נפגעים אזרחיים (84 הרוגים ו-91 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 29 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 3% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו הטלת מטעני חבלה ואחריהם הריגות ממוקדות ופעולות חיפוש. מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז ח'וסת ואוכלוסייתן. באק – 22,561 גורבוז – 26,762 זאזי מיידאן – 23,197 ח'וסת – 140,642 מנדוזאי – 89,602 מושאקל – 41,882 נאדיר שאה קוט – 32,522 קלנדאר – 10,440 סבארי – 72,364 שמאל – 13,920 ספרה – 24,841 תאני – 60,842 טירזאי – 45,602 ח'וסת הינדו-כוש מדיה וקבצים בנושא ח'וסת בוויקישיתוף Background Profile of Khost ח'וסת - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים ח'וסת - EASO
באו בלאק

באו בלאק (באנגלית: Beau Black; נולד ב-1983) הוא מלחין, מפיק, מוזיקאי, זמר, פזמונאי ונגן אמריקאי מניו יורק. הוא שימש ככותב השירים העיקרי בסדרה משמר האריות, ואף היה מועמד לפרס אמי בשנת 2017 על השיר "סיסי ני סאווה". באו בלאק הוא בנו של ג'יי בלאק, הזמר המוביל ב-Jay and the Americans (אנ'). אלבום הראשון של בלאק שהכיל מוזיקה מקורית, Meant to Be, יצא לאור ב-2008. בלאק עבד כמלחין וככותב שירים עבור סדרות כמו מיילס מהמחר, פן זירו – גיבור במשרה חלקית, משמר האריות, מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות ורוקטיר. הוא היה מועמד לפרס אמי ב-2017 על הלחנת השיר "סיסי ני סאווה" מ"משמר האריות", סדרה ששימש בה ככותב השירים העיקרי. 2008 – Meant to Be 2013 – Black & Bleu עם בלאו מק'אולי 2014 – Perfect Day באו בלאק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) באו בלאק, באתר Genius Ketchum, Diane (6 בנובמבר 1994). "ABOUT LONG ISLAND; Even at 56, Jay Black Continues to Make Them Swoon". New York Times. נבדק ב-14 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) Botes, Werner (2016-03-24). "Beau Black Talks Music and International Success". People Magazine (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-08-31. נבדק ב-2020-01-16. "Beau Black Signs With CAA". Pollstar. נבדק ב-2020-01-16.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Milligan, Mercedes (2017-03-24). "Daytime Emmys: DreamWorks' 21 Nominations Tops Animation Competition". Animation Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-01-16. "'Lion King' spin-off taps Rob Lowe as Simba, James Earl Jones and more". EW.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-27. Shazam: Top Songs By Beau Black
טוברוק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טוברוק – עיר נמל בחצי אי בצפון לוב, ליד הגבול עם מצרים טוברוק (שכונה) – שכונה בנתניה טוברוק (סרט) – טוברוק הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1967, בבימויו של ארתור הילר ובכיכובם של רוק הדסון וג'ורג' פפארד. המצור על טוברוק
יחסים חברתיים

יחס חברתי הוא היחס שמכוון אל פרט או קבוצה בחברה. כולל: חרם, אנטישמיות, כבוד וגזענות. יחסים חברתיים מאוד מושפעים מהצורה שבה קבוצות מסוימות תופסות את הקבוצה המדוברת, או המעשים של הקבוצה המדוברת. דוגמה א': ילד א' ראה את ילד ב' גונב אוכל מהקפיטריה של ביתה"ס. ילד א' הלשין למורה על ילד ב'. ילד ב' כעס על ילד א' ופתח עליו בחרם יחד עם החברים שלו. דוגמה ב': במהלך מעצרו של דרייפוס באי השדים אנטישמים רבים שרפו בובות שלו ברחוב וקראו "מוות ליהודים!". במקרה ודרייפוס לא היה יהודי, הוא לא היה מקבל יחס כזה, בגלל שבאותה התקופה הייתה שנאה רבה כלפי העם היהודי. חרם חברתי מבנה חברתי קשרים בין-אישיים מרחק חברתי רשת חברתית סטטוס חברתי מעמד חברתי תקשורת בין-אישית מדיה וקבצים בנושא יחסים חברתיים בוויקישיתוף פעילות גומלין חברתית, דף שער בספרייה הלאומית דוגמה זו היא דוגמה מומצאת ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל יוסקוביץ

ישראל יוסקוביץ הוא עיתונאי, פרשן פוליטי-מדיני ועורך החדשות של השבועון "משפחה". נולד באשדוד למשה יוסקוביץ אשר שימש בעבר כעורך חדשות החוץ של עיתון "המודיע", בשם משה יוד. למד בישיבת קריית-הרצוג. מכהן כעורך החדשות וכפרשן פוליטי-מדיני של השבועון "משפחה". מדי שבוע מפרסם טור אקטואליה מרכזי בעיתון. יוסקוביץ חבר בתא הכתבים המדיניים. לצד תפקידו העיתונאי, מכהן כמנהל היחידה ללימודי חוץ של המרכז האקדמי לב. שימש בעבר כסמנכ"ל פרויקטים ושותפויות במכון החרדי למחקרי מדיניות. קודם לכן היה מנכ"ל קרן "מעמד" (שח"ר צדקך). במסגרת תפקידו, ייסד את פורום בכירי המשק לשילוב חרדים בשוק התעסוקה. בספטמבר 2020 התפרסם בעקבות חשיפת ההקלטות מראיון שהעניק לו היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט למגזין החג של עיתון משפחה. יוסקוביץ מגיש את סדרות הפודקאסט "הפסקת אש" ו"זירת לוחמה" שבהן הוא מארח בכירים במערכת הביטחון ומשוחח איתם על המבצעים הגדולים בתולדות המדינה וענייני אקטואליה. סבו מצד אביו הוא הרב פנחס מנחם יוסקוביץ שהיה רבה הראשי של פולין; סבו מצד אימו הוא הרב שלום דרמר שהיה רבה הראשי של קריית גת. יוסקוביץ נשוי, אב לחמישה ומתגורר בבית שמש. ישראל יוסקוביץ, הפסקת אש, באתר עיתון "משפחה" צביקה קליין, ‏ישיבת מערכת: העיתונאים החרדים שמטלטלים את הציבור שלהם, בעיתון מקור ראשון, 23 במרץ 2018 ישראל יוסקוביץ, באתר המכון החרדי למחקרי מדיניות היועמ"ש מנדלבליט: "נבצרות נתניהו לא ירדה מהפרק", באתר מעריב אונליין, 29 בספטמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פכתיא

פַּכְּתיא (בפרסית/דארי/פשטו: پکتيا) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן על גבי חבל פשטוניסתאן. עד שנות ה-90 כלל המחוז גם את מחוז ח'וסת מדרום לו. שטחו של המחוז 6,432 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 552,000 איש נכון לרישום משנת 2015. בירת המחוז היא העיר גרדיז. מחוז פכתיא ידוע כאחד הפרובינציות ההרריות של אפגניסטן עקב מיקומו ברכס הינדו-כוש. הוא ממוקם בסביבות 1,500 מטר מעל פני הים. במחוז 13 נפות (יחידה שלטונית) בהם בירת המחוז, גרדיז. מחוז פכתיא גובל במחוזות ח'וסת, לוגר, ע'זני ופכתיכא. כמו כן למחוז גבול בינלאומי עם הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. אוכלוסיית מחוז פכתיא נאמדה ביותר מ-500,000 ברישום שנערך בשנת 2015 בהוראת נשיא אפגניסטן אשרף גאני אחמדזאי. עם זאת, על פי הסקר שנערך לאחרונה על ידי מגזר הבריאות וארגונים קשורים אחרים אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-1,500,000 אנשים. לפכתיא יש חשיבות היסטורית ביחס למעבר עמים ממרכז אסיה ומערב אסיה אל עבר תת-היבשת ההודית. בין העמים היו גם הפשטונים המקומיים מזה אלפי שנים אשר נעו מזרחה והתיישבו בשטחים של ח'ייבר פח'טונח'ווה כיום. ישנם 340 בתי ספר ומוסדות חינוך שונים אחרים, כולל שמונה מדרסות, מכונות לימוד ועוד אשר פועלים במחוז פכתיא, שם לומדים 180,000 סטודנטים. מתוך 340 בתי ספר, ל-169 יש בניינים מסודרים. במחוז יש אוניברסיטה מבוססת בה סטודנטים מקבלים השכלה גבוהה בחמש פקולטות שונות, כולל מכון פדגוגי. התעשייה לא הצליחה לפרוח בפכתיא למרות ניסיונות הממשלה האפגנית, אולם עבודות מלאכת היד פורחות במחוז. הטופוגרפיה ההררית של פכתיא אינה מאפשרת מקום לפעילות חקלאית נרחבת; עם זאת, ישנם שטחים בהם האדמה פורייה כדי לנצל אותה לעיבוד. חיטה, תירס ודגנים אחרים הם הגידולים העיקריים של מחוז פכתיא. מגמת הפרדסים ראתה התפתחות עצומה במחוז לאחרונה. בני הנוער רבים ממחוז פכתיא נוסעים לחו"ל בעיקר למדינות המפרץ כדי להעלות את פרנסתם. מחוז פכתיא עד למרד פעיל של בדלנים וכוחות הטליבאן, שעל פי הדיווחים מוגבל על ידי זיקות שבטיות חזקות וקהילות מקומיות מגובשות. המחוז הוא מעוז הטליבאן. ישנם חמש נפות (יחידה שלטונית) המחולקות בין כוחות לוחמים, שתי נפות נמצאות בשליטת הטליבאן המלאה, וארבע הנפות הנותרות, כולל הבירה גרדיז, נמצאות בשליטת הממשלה האפגנית. 108 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 1.8 תקריות בשבוע). במהלך שנת 2018 ביצעו כוחות הביטחון האפגניים וכוחות זרים פעולות ותקיפות אוויריות נגד מתקוממים רבים, פעולה שגרמה גם לאבדות אזרחיות. מיליציות סוניות תקפו מסגד שיעי ולפחות 38 מתפללים נהרגו. תועדו 428 נפגעים אזרחיים (152 הרוגים ו-276 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 73 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 13% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פיגועי התאבדות ואחריהם אירועים צבאיים באזורים מיושבים והתקפות אוויריות. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 829 אנשים נעקרו מבתיהם במחוז פכתיא. מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פכתיא ואוכלוסייתן. אחמד אבה – 28,441 אחמדקל – 23,282 דנד או פטן – 27,122 גרדיז – 85,645 גרדה שרי – ? גנאיקל – 35,642 לזה מנגל – 19,201 מירזאקה – 8,760 סעיד קראם – 56,882 שוואק – 5,640 טסמקאני – 51,002 זדרן – 36,242 זאזי – 64,321 זורמאט – 109,805 פשטונים הינדו-כוש מדיה וקבצים בנושא פכתיא בוויקישיתוף Background Profile Paktia province פכתיא - EASO
אלברט וייסגרבר

אלברט וייסגרבר (בגרמנית: Albert Weisgerber‏; 21 באפריל 1878 – 10 במאי 1915) היה צייר גרמני, שעבודתו מהווה גשר בין האימפרסיוניזם לבין האקספרסיוניזם הראשוני. וייסגרבר נולד כבן של אופה ופונדקאי בזנקט אינגברט. לאחר שהשלים בהצלחה את לימודיו בין השנים 1891 עד 1894, החל ללמוד ציור דקורטיבי בפרנקפורט בשנת 1894. בשנים 1894 עד 1897 למד בבית הספר לאומנויות ומלאכה במינכן, ואז למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן בין השנים 1897–1901, תחילה אצל גבריאל פון האקל ואחר כך אצל פרנץ פון שטוק, שהפך למנחה שלו. משנת 1897 עד 1913 עבד כמאייר עבור כתב העת "Die Jugend". במהלך לימודיו הכיר וייסגרבר את הנס פורמן, פאול קלה, וסילי קנדינסקי, וילי גייגר, הרמן הלר, מקס סלפוגט, גינו פון פינטי ופריץ בורגר-מילפלד (גר'), איתם היה בידידות לכל החיים. בשנת 1898 הוא וחבריו ייסדו את עמותת Sturmfackel, אליה השתייכו האמנים אלפרד קובין, רודולף לוי ואלפרד לרכר (גר'). בשנים 1901 ו-1902 הוא אייר שני כרכים לספריית הנוער של גרלאך בווינה. בשנת 1902 הוא עשה את שירותו הצבאי במינכן. שנה שלאחר מכן וייסגרבר שהה לעיתים קרובות בסנט אינגברט. בעת נסיעה לפריז ראה עבודות של אימפרסיוניסטים ואמנים חשובים אחרים ופגש בין השאר את אנרי מאטיס. שם הוא קיבל השראה מאנרי דה טולוז-לוטרק, פול סזאן, אדואר מאנה ואל גרקו, שהייתה מורגשת בבירור בסגנון הציור שלו. בנוסף לתמונות בית הקפה, האמן עבד על מספר דיוקנאות בעבודות מוזמנות. בשנת 1904 הוא פגש את בתו של הבנקאי היהודי והציירת מרגרט פוהל בחבורת בתי הקפה במינכן, לה נישא בשנת 1907; באותה שנה הוא החליף את אנג'לו יאנק כמורה לציור באקדמיה לנשים במינכן. בשנת 1906, וייסגרבר רכש הכרה בינלאומית ממוזיאון פינקוטק החדש (Neue Pinakothek) ומגלריית העיר פרנקפורט. במהלך נסיעה בפירנצה (1909), בו ליווה אותו פינטי, הוא בא במגע עם אנשי הקוואטרוצנט האיטלקיים והחל תקופה חדשה באמנותו הקודמת. מנסיעות אלו נוצרו תמונותיו הראשונות ממחזור סבסטיאן. בשנים שלאחר מכן וייסגרבר פנה לנושאים דתיים, כמו אבשלום, ירמיה, דוד וגוליית. בשנת 1911 השתתף בתערוכות במינכן ובדרזדן. באותה שנה הוא גם יצר את אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, הציור "Im Münchener Hofgarten". שנה לאחר מכן הציג תערוכות בגלריית פאול קסירר (ברלין), בתערוכת זונדרבונד (קלן) ובקונסטהאוס ציריך. בשנת 1913 ייסד וייסגרבר את אגודת אמני הזצסיון החדש של מינכן יחד עם אלכסיי פון יבלנסקי, אדולף ארבסלו, פאול קלה, אלכסנדר קנולדט ואחרים, והיה הנשיא הראשון של האגודה. האמן הצליח לחוות את התערוכה הראשונה בסתיו 1914 חצי שנה לפני מותו. אלברט וייסגרבר נהרג במלחמת העולם הראשונה, בן 37, ב־10 במאי 1915 כסגן מפקד פלוגה של רגימנט חי"ר 16 המלכותי בבוואריה שממערב לליל. ביוני אותה שנה הועברה גופתו למינכן ונקברה בבית העלמין בצפון מינכן. טוראי אדולף היטלר שירת באותו גדוד. בחופש בחוץ בהופגרטן (אנ') במינכן חוף נורדרני תהלוכה בזנקט אינגברט חוף עם דגל תמונת רחוב דוד וגולית מדיה וקבצים בנושא אלברט וייסגרבר בוויקישיתוף כתבי אלברט וייסגרבר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) KOPFMUNTER, Weisgerber, Albert, Institut für aktuelle Kunst, ‏2020-12-23 (בגרמנית) Thomas Weber, Hitler's First War: Adolf Hitler, the Men of the List Regiment, and the First World War, OUP Oxford, 2010-09-16, ISBN 978-0-19-161362-3. (באנגלית) Tobias Fuchs, Es geht voran: Fortschritte in der Kulturfabrik, Saarbrücker Zeitung, ‏2018-03-25 (בגרמנית)
ורדה נגה

ורדה שפילמן-נגה (נולדה ב-2 בינואר 1958) היא עובדת סוציאלית קלינית וזמרת בעברה. נגה נולדה וגדלה בחולון. למדה בבית הספר התיכון קוגל. נגה התגייסה לצה"ל בשנת 1976 ושירתה בצה"ל בלהקת פיקוד הצפון, כשהיא משמשת כאחת מסולניות הלהקה בתוכניתה "בלילה על הדשא". זכורה במיוחד כסולנית בשירים "גשם אחרון" ו"בוא איתי אל הגליל". בשנת 1979 הצטרפה נגה ללהקת הבנות "סקסטה", לאחר פרישתה של סמדר וימזר שהייתה חלק מההרכב המקורי של הלהקה. לאחר פירוק הלהקה נגה פרשה למעשה ממוזיקה והקדישה את זמנה בעיקר ללימודים אקדמיים ולגידול משפחתה, כאשר חלק מהשנים התגוררה בארצות הברית לשם נסעה בעקבות עבודתו של בעלה, המוזיקאי אודי שפילמן ששימש חזן בקהילות יהודיות בבּוֹקָה רָטוֹן (אנ') שבפלורידה. בשנת 2009 חזרה נגה להופיע, והעלתה יחד עם בעלה את המופע "שימני כחותם" שכלל ביצועים חדשים לשירים מהמקורות, רובם מתפילות השבת. עם פרישתה מקריירה מוזיקלית החלה נגה ללמוד לתואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה הפתוחה אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1999. המשיכה לתואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן אותו סיימה בשנת 2005, ולאחר מכן לדוקטורט אותו סיימה בשנת 2011. עבודת התזה שלה עסקה בנושא "צמיחה אישית, יעילות עצמית הורית ואיכות חיי הנישואין במעבר להורות – השוואה בין הורים לפגים ובין הורים לתינוקות במועד". כיום נגה היא עובדת סוציאלית קלינית ופסיכותרפיסטית. ורדה נגה, באתר Discogs (באנגלית) ורדה נגה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ורדה נגה, באתר "פזמונט"
אנדרטת המגינים

אנדרטת המגינים היא פסל העשוי מברונזה, שיצר נתן רפפורט בשנת 1953. האנדרטה מציגה שלוש דמויות עומדות זקופות, חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם, לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות. האנדרטה ניצבת על שטח קרקע מוגבה בסמוך לחלקה הצבאית של בית הקברות בקיבוץ נגבה. האנדרטה עשויה מברונזה, מתנשאת לגובה של 4.5 מטר ולרוחב של 4 מטר ושוקלת 6 טון. האנדרטה מציגה מתוך רקע של שיבולים, ענבים ועלי עצי זית, שלוש דמויות עומדות זקופות כשהן אוחזות ידיים, המסמלת את אחוות האחים והלוחמים: חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם. הדמויות הן אידיאליסטיות, גדולות מהחיים וגבוהות מגובה אדם. הן צופות אל עבר האופק בתקווה, ומבטן מכסה את כולו. בגדיהן אופייניים לתקופה ונצמדים לגופם כאילו הם עומדים מול הרוח, אך עמידתם איתנה ומביעה הן עוצמה פיזית והן עוצמה רוחנית. מצידו הימני של הפסל עומדת אישה הנושאת על כתפה תיק עזרה ראשונה, במרכז עומד חלוץ צעיר האוחז בטוריה ובצדו הימני של הפסל עומד חייל חגור במותניו כדורים ובידו רובה העולה מתוך ענפי זית. האנדרטה היא לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות. האנדרטה הוקמה ביוזמת מזכירות הקיבוץ וראשי תנועת השומר הצעיר. אבן הפינה של האנדרטה הונחה ב-ט"ו בתמוז תש"ט, 12 ביולי 1949, עשור לאחר הקמת הקיבוץ במסגרת חומה ומגדל. נתן רפופורט בנה שני דגמים והגישם לבחירת אנשי הקיבוץ, אך דרש להעביר שיעורי אמנות לחברי המשק, כדי שבחירתם תהיה מושכלת יותר. לאחר שהסתיימה "ההשתלמות", ניגשו חברי הקיבוץ להצבעה והכריעו בעד הדגם שכלל שלוש דמויות: אחות, חלוץ וחייל חמוש. בינואר 1953 הושלמה יצירת הפסל והדגם נשלח לצרפת לשם יציקת הברונזה. האנדרטה נחנכה ב-10 בנובמבר 1953 (ג' בכסלו תשי"ד), בהשתתפות 3000 אנשים. את הלוט הסיר סגן אלוף שמעון אבידן מי שהיה מפקד חטיבת גבעתי. הדגם השני נשאר במחסן הקיבוץ שמתחת למגדל המים, עד שבשנת 2008 האוצר והחוקר אליק מישורי הציג אותו בתערוכה "אמנות עברית-ארצישראלית המוליכה אל המחר" במשכן לאמנות עין חרוד. הדמויות גדולות ומזכירות פיסול יווני, הן בעיצוב המושלם של הגוף והן בתווי הפנים בעלי האף הישר והתלתלים. מקור השראה נוסף הוא הריאליזם הסוציאליסטי, שהאדיר את דמותו של הפועל הפשוט. מרדכי אנילביץ' (פסל) מדיה וקבצים בנושא אנדרטת המגינים בוויקישיתוף קיבוץ נגבה - אנדרטת המגינים. הסבר מפורט של מורה הדרך: חזי צרפתי, באתר youtube‏, 4 ביולי 2015 אנדרטה בקיבוץ נגבה, נתן רפופורט, 1949 Memorial In Kibbutz Negba, Nathan Rapoport, באתר מפגשים מהסוג החזותי בעידן המודרני א. קולב, נגבה מנציחה את גבורת מגיניה - על האנדרטה לנתן ראפפורט, על המשמר, 22 בספטמבר 1950 י. הרץ, נוכח פסל "נגבה" (הרהורים ראשונים), על המשמר, 30 בינואר 1953 אנדרטה לגיבורי נגבה, דבר, 13 בנובמבר 1953 יעקב חזן, נגבה - סמל וצוו, על המשמר, 13 בנובמבר 1953 נחנכה אנדרטת נגבה, מעריב, 11 בנובמבר 1953 אנדרטה לגיבורי נגבה, דבר, 13 בנובמבר 1953 א. קולב, נגבה מנציחה את גבורת מגיניה - על האנדרטה לנתן ראפפורט, על המשמר, 22 בספטמבר 1950 י. הרץ, נוכח פסל "נגבה" (הרהורים ראשונים), על המשמר, 30 בינואר 1953 עצרת גילוי הלוט מהאנדרטה למגיני נגבה, דבר, 11 בנובמבר 1953
צ'ארלס ג'ונס

צ'ארלס ג'ונס (באנגלית: Charles Jones; נולד ב-3 באפריל 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–1998. ממוצעיו הכוללים לאורך 15 עונותיו בליגה הם 2.5 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק. ניצב במקום השני בתולדות קבוצת וושינגטון ויזארדס בסך חסימות בקריירה, עם 1,051 חסימות. שלושה מאֶחָיו שיחקו אף הם כדורסל מקצועי: ויל ג'ונס שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1969–1978, קולדוול ג'ונס שיחק ב-ABA וב-NBA בין השנים 1973–1990, ומייג'ור ג'ונס שיחק ב-NBA בין השנים 1979–1985. ג'ונס נולד בעיר מקגיהי שבארקנסו, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת המדינה של אולבני. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 12.5 נקודות ו-12.9 ריבאונדים למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1979 נבחר ג'ונס בבחירה ה-165 על ידי פיניקס סאנס, אולם לא זכה לחוזה בקבוצה. ב-5 השנים הבאות שיחק עבור קבוצות שונות מאיטליה, מצרפת ומליגת ה-CBA האמריקאית. בשנת 1984 שיחק לראשונה בליגת ה-NBA, במסגרת חוזים קצרי מועד בפילדלפיה 76' ובשיקגו בולס. בפברואר 1985 חתם על חוזה בקבוצת וושינגטון בולטס, במדיה ביסס את מעמדו כשחקן רוטציה קבוע. ב-8 וחצי עונותיו בקבוצה פתח ב-408 מתוך 595 המשחקים בהם שותף, הודות לתרומתו ההגנתית, ועל אף שקלע 2.8 נקודות בממוצע למשחק בלבד. ב-4 העונות הראשונות הודח עם וושינגטון מפלייאוף ה-NBA בסיבוב הראשון, וב-5 העונות העוקבות כלל לא העפילה הקבוצה לפלייאוף. במשחק מול אורלנדו מג'יק ב-3 במרץ 1990, השיג ג'ונס שיא קריירה של 10 חסימות. בעונת 1993/1994 עבר לשחק בדטרויט פיסטונס, וב-4 העונות הבאות שיחק עבור יוסטון רוקטס. לאורך פלייאוף 1995 שותף ב-19 מתוך 22 משחקי קבוצתו, וסייע לה לזכות באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה. בסיום עונת 1997/1998 עזב ג'ונס את הרוקטס ופרש ממשחק, בגיל 41. באותה העת היה השחקן החמישי הכי מבוגר בתולדות ה-NBA. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הסטטיסטיקות הקריירה של ג'ונס ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של ג'ונס, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1973, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין וושינגטון לאורלנדו, באתר basketball-reference.com אחרי נאט היקי, רוברט פאריש, כרים עבדול-ג'באר ובוב קוזי.
אתר שחור

בטרמינולוגיה צבאית, אתר שחור (באנגלית: Black Site) הוא המיקום בו מתרחש תהליך מבצעי או מיזם שחור שאינם רשמיים ואשר לא קיבלו היתר ממשלתי. הדבר מתייחס למתקנים שנשלטים בידי סוכנות ה-CIA ומשמשים את ממשלת ארצות הברית לצורך המלחמה העולמית בטרור כדי להחזיק בלוחם בלתי חוקי. נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש אישר את קיומם של בתי כלא חשאיים שהשתמשה בהם סוכנות ה-CIA במהלך נאומו ב-6 בספטמבר 2006. הוושינגטון פוסט העלה טענה בנוגע לקיומם של האתרים השחורים בנובמבר 2005, כאשר עוד לפני כן הועלו טענות דומות בידי ארגוני זכויות האדם. ברוב של 382 חברי הפרלמנט האירופי (כאשר 256 חברים הצביעו נגד ההחלטה ו-74 נמנעו), דו"ח של האיחוד האירופי מ-14 בפברואר 2007 חשף כי ה-CIA הפעילו כ-1,245 טיסות ושלא ניתן לסתור עדויות על קיומם של מתקני החזקה בפולין וברומניה בהם עונו אסירים. מדיה וקבצים בנושא אתר שחור בוויקישיתוף Bush: CIA kept terror suspects in secret prisons, CNN, September 6th 2006 Bush admits to CIA secret prisons, BBC, September 7th 2006 CIA Holds Terror Suspects in Secret Prisons, Dana Priest, November 2nd 2005 EU endorses damning report on CIA, BBC, February 14th 2007 EU rendition report: Key excerpts, BBC, February 14th 2007
מפרץ פוג (אנטארקטיקה)

מפרץ פוג (באנגלית: Fog Bay; מילולית: מפרץ ערפל) הוא מפרץ בצידו הדרומי של האי רוס, שבאנטארקטיקה. המפרצון ממוקם בסמוך מערבית - צפון-מערבית מנקודת טרור, והוא נפתח למפרץ וינדלס. שמו של המפרץ ניתן לו ביולי 1911, על ידי משלחת החורף ( winter journey party) של משלחת החקר האנטארקטית הבריטית (משלחת טרה נובה) 1910-13, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913. משלחת החורף חקרה את האזור בפיקודו של אדוארד אדריאן וילסון. שם זה ניתן למפרץ בשל הערפל הכבד שהיה בו עת שגילו אותו. באנגלית "פוג" משמעו "ערפל". מפרץ פוג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפרץ פוג באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד מפרץ פוג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור מפרץ פוג ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
מפרץ פוג

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה מפרץ פוג (אנטארקטיקה) – מפרץ ממערב לנקודת טרור בדרום האי רוס, שבאנטארקטיקה אוסטרליה מפרץ פוג (אוסטרליה) – מפרץ בצפון מערב טריטוריית הטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה קנדה מפרץ פוג (קנדה) – מפרץ באי אמונד רינגנס באזור הקורדילרה הארקטית, בטריטוריית נונאווט שבקנדה
מצעד האלבומים הקנדי

מצעד האלבומים הקנדי (באנגלית: Canadian Albums Chart) הוא מצעד מכירות האלבומים הרשמי של קנדה. הוא מתפרסם מדי יום שני על ידי חברת המעקב אחר מכירות מוזיקה בארצות הברית, Nielsen SoundScan, ומתפרסם מדי יום שלישי על ידי מגזין הבילבורד. המצעד מורכב מ-200 אלבומים, בדומה למצעד הבילבורד 200; עם זאת, רק 100 המקומות הראשונים במצעד זה נחשפים לציבור, תוך ששאר המצעד חשוף למנויי המגזין בלבד. אתר האינטרנט הרשמי של מצעד האלבומים הקנדי (באנגלית) "Media & Entertainment". אורכב מ-המקור ב-2 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "CANOE -- JAM! Music - SoundScan Charts".
מארק וובר

מארק וובר (בגרמנית: Marek Weber; לבוב, האימפריה האוסטרו הונגרית (בתחומי אוקראינה של ימינו), 24 באוקטובר 1888 – שיקגו, ארצות הברית, 9 בפברואר 1964) היה כנר ומנהל מוזיקלי של להקות ממוצא יהודי. מארק וובר נולד בלבוב, אז חלק של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1906 עבר לברלין ולמד בקונסרבטוריון שטרן. כבר בגיל 20 הוא הקים תזמורת והחל משנת 1914 היה מנהל תזמורת של מלון אדלון בברלין. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 ביצעה התזמורת של וובר הקלטות רבות שזכו לפופולריות רבה. באותה השנים התרכזו ההקלטות התרכזו בוואלס ריקודי עם. עם הזמן, בלחץ הקהל, נכנס וובר לתחום הג'אז. הוא התחיל להעסיק מוזיקאים גרמנים מובילים בתחום והזמין את הנס מוסל מהולנד. בהיותו יהודי הפך וובר מטרה להתנכלויות הנאצים. כבר בסוף 1932 עזב את גרמניה ודרך לונדון הגיע לארצות הברית. בארצות הברית המשיך בקריירה המוזיקלית וזכה להצלחה. לאחר מלחמת העולם השנייה עזב וובר את התחום והתיישב בחווה שרכש. הוא נפטר בשיקגו בשנת 1964. אלמנתו הקימה מלגה ללימוד כינור על שמו. מדיה וקבצים בנושא מארק וובר בוויקישיתוף מארק וובר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארק וובר, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה והקלטות של וובר מארק וובר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)