laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כיכר ויקטוריה לואיזה

כיכר ויקטוריה לואיזה (בגרמנית: Viktoria-Luise-Platz) היא כיכר עירונית ברובע שנברג בעיר ברלין, שבה נפגשים הרחובות וינטפרלדט (Winterfeldtstraße), מינכן (Münchener Straße), ולזר (Welserstraße) ורגנסבורג (Regensburger Straße). הכיכר נחשבת אתר לשימור. היא מעוצבת כמשושה שאורכו 160 מטר ורוחבו 90 מטר. עד לאיחוד גרמניה ב-1871 הייתה שנברג יישוב חקלאי, אך בזכות הפיתוח המואץ של ברלין לאחר שנה זו החלה האוכלוסייה המקומית לגדול, ובתוך שנים ספורות הכפילה את עצמה. פיתוח האזור שבו שוכנת היום הכיכר החל ב-1890 על ידי "חברת הקרקעות של ברלין" (Berlinische-Boden-Gesellschaft - BBG) והעומד בראשה, האדריכל היהודי גיאורג הברלנד, לאחר שהרובע הפך למקום מגורים מועדף לקציני צבא, פקידי עירייה, ובעלי הכנסות מעל לממוצע. הברלנד ביקש לבנות באזור רובע מגורים בסגנון בווארי, ובשנים הראשונות לפעילותו באזור זכה בתמיכת העירייה. עם זאת, בשנת 1908 התקבלה רפורמה במס שפגמה ברווחיו של הברלנד. בשנים שלאחר מכן סבל הברלנד גם מרדיפות אנטישמיות (בנו, קורט, נרצח בידי הנאצים במחנה מאוטהאוזן בשנת 1942). התכנון המקורי של הכיכר היה באזור הצטלבות הרחובות מרטין לותר ומוץ, והיה אמור לכלול כמה שטחי גינון. עם זאת, בעלי הקרקעות באזור זה סירבו לוותר על שטחים מרכושם לטובת הגינון, והצליחו להשפיע על מועצת העיר להזיז את הכיכר מערבה - אזור שאותו לא ייצג איש במועצת העיר. בסתיו של שנת 1898 הכריזה חברת הקרקעות של ברלין על תחרות לעיצוב הכיכר, שאז עדיין נקראה "שטח Z", ורק מאוחר יותר נקראה על שמה של ויקטוריה לואיזה, בתו היחידה של וילהלם השני, קיסר גרמניה. הקיסר הוא גם זה שבחר, בקיץ 1899 בעיצוב הזוכה של האדריכל פריץ אנקה מפוטסדאם. אנקה תכנן אזור ירוק בלב הבנייה העירונית לשימושם של תושבי השכונה, ותוכניתו בוצעה במלואה למעט שינוי אחד - הוספת המזרקה במרכז הכיכר. הכיכר נחנכה בטקס ססגוני ב-9 ביוני 1900. לכבוד האירוע הוארה הכיכר והרחובות שסביבה בתאורה חשמלית במקום תאורת הגז הרגילה, ולצורך כך היה צורך להקים תחנת כוח קטנה ועצמאית בשכונה. ב-1 בדצמבר 1910 נחנכה תחנת רכבת תחתית בסמוך לכיכר, בתכנונו של ארנסט דנקה. במהלך עבודות החפירה של התחנה נחשפו במקום עצמות של יונקים פרהיסטוריים. התחנה שימשה את קו מספר 4, שהופעל אז על ידי חברת הרכבות של שנברג, חברה עצמאית שהייתה אחראית לאספקת הקרונות, הזרם, והתחנות. הכיכר מוזכרת בספר "אמיל והבלשים" של אריך קסטנר שעלילתו מתרחשת בברלין. מלבד נזקים בודדים שנגרמו לכיכר במהלך מלחמת העולם השנייה היא נותרה ללא שינוי עד 1957, אז נעשו בה שיפוצים ניכרים ששינו לחלוטין את פניה. ב-1979 שוחזרה הכיכר למראה המקורי, בהתאם לתוכניות השימור של שטחים ירוקים שהתקבלו אז. כדי לאפשר מעבר רחב יותר להולכי רגל, לא נשתלו מחדש ערוגות הפרחים שהקיפו את המזרקה ובמקומם נסלל שביל רחב. בנוסף ניטעו 25 עצים חדשים, והוצבו 24 ספסלים ו-25 פנסים שעוצבו בסגנון דומה לזה של תחילת המאה ה-20. ב-1982 הוכרזה הכיכר כאתר לשימור ומאז לא נעשו בה שינויים למעט שיפוץ של המזרקה בשנת 1994. מדיה וקבצים בנושא כיכר ויקטוריה לואיזה בוויקישיתוף
אחווה עראבה

אחווה עראבה (בערבית: الأخوة عرابة) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר עראבה שבגליל. הקבוצה הוקמה בשנת 2004, ובשנת 2005 העפילה מליגה ג' לליגה ב'. בשנת 2007 עמדה הקבוצה על סף עליית ליגה נוספת, אך הפסד במשחק הכרעה נגד עירוני טבריה מנע מהקבוצה לעלות לליגה א'. בשנת 2008 הצליחה לעלות לליגה א' לראשונה בתולדותיה. בקיץ 2008 ביצעה הקבוצה רכש כדי לעלות ליגה נוספת, יעד בו עמדה בהצלחה, תוך שהיא יוצרת פער גדול מהמקום השני. עקב ביטול הליגה הארצית, למעשה עלתה הקבוצה שתי ליגות, מהליגה הרביעית לליגה השנייה. עונת 2009/2010 הייתה עונת השיא של הקבוצה, כאשר סיימה במרכז טבלת הליגה הלאומית והשתתפה בפלייאוף האמצעי. אימן את הקבוצה אלברט סולומונוב, ושיחקו בה מספר שחקנים מוכרים ששיחקו בליגת העל, וביניהם חמודי בריק, חיים סילבס, יובל שבתאי, לואי טאהא, אלון זיו ושגיא שטראוס. בעונת 2010/2011 אימן את הקבוצה פליקס נעים, אותו החליף במהלך העונה אלברט סולומונוב, ובסיום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה א'. בתום עונת 2013/2014, תחת הדרכתו של עאבד רבאח, ירדה הקבוצה לליגה ב', לאחר שספגה עונש הפחתת נקודות שהקשה עליה להתאושש. בעונת 2014/2015 ירדה הקבוצה לליגה ג' וכעבור שנה שבה לליגה ב'. בנובמבר 2017 החלה בניית אצטדיון בעראבה עבור הקבוצה, שאמור להכיל כ-5,000 צופים. באמצע עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה את פעילותה עקב חובות כספיים. במקומה של הקבוצה, הוקמה קבוצה חדשה בשם הפועל עראבה. אחווה עראבה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
דורודונטידים

דורודונטידים (שם מדעי: Dorudontidae) היא תת-משפחה נכחדת של לווייתנים קדומים ממשפחת הבסילוזאוריים (לעיתים נחשבת למשפחה עצמאית). הם חיו בתקופת האאוקן, לפני כ-35 עד 40 מיליוני שנים. כמו האחרונים, קודמיהם בשרשרת האבולוציונית של הלווייתנאים המודרניים, גם הדורודונטידים בילו את כל חייהם במים, וכך השלימו את המעבר חזרה מן היבשה למים. הם קרובים מאוד גם לשתי סדרות הלווייתנאים המודרניים החיים כיום: לווייתני השיניים ולווייתני המזיפות, וכנראה שהם היו אבותיהם הקדומים. הדורודונטידים היו קטנים משמעותית מהבסילוזאוריים, ופרופורציות גופם היו דומות יותר לאלו של הלווייתנים המודרניים מאשר לאלו של הבסילוזאוריים, שהיו בעלי גוף מוארך. רגליהם היו קטנות משמעותית, בדומה לקודמיהם, ולא היו מסוגלות לשאת את משקל הגוף על היבשה. עצם כדורית בזנבו מלמדת כי זנבו היה כשל הלווייתנים המודרניים - אופקי ובעל שתי אונות. זנבם כנראה שימש אותם כאמצעי ההנעה המרכזי. מאובני הדורודונטידים נמצאו בכל העולם, מה שמעיד על תפוצה רחבה והסתגלות מוחלטת למים מלוחים. בתת-המשפחה הסוגים הבאים: Ancalecetus Chrysocetus דורודון (Dorudon) Pontogeneus Saghacetus זיגוריזה (Zygorhiza) מידע מורפולוגי
קרול גריידר

קרולין וידני "קרול" גריידר (באנגלית: Carolyn Widney "Carol" Greider; נולדה ב-15 באפריל 1961 בסן דייגו, קליפורניה) היא ביולוגית מולקולרית המשמשת כפרופסור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1984 גילתה יחד עם אליזבת בלקברן את האנזים טלומרז. גריידר היא כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2009 יחד עם אליזבת בלקברן וג'ק שוסטק על שגילו כיצד הכרומוזומים מוגנים על ידי הטלומרים ותגלית האנזים טלומרז. שנה אחת קודם לכן קיבלו היא ואליזבת בלקברן את פרס פרל מייסטר גרינגרד, לנשים - מדעניות מבטיחות, בגין עבודתן זו. גריידר נולדה בסן דייגו, קליפורניה. היא עברה עם משפחתה לדייוויס שבקליפורניה, שם בילתה את שנות ילדותה. אביה היה פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. לגריידר הוענק תואר ראשון (BA) בביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה ב-1983. היא השלימה את ה-Ph.D. בביולוגיה מולקולרית ב-1987 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית ד"ר אליזבת בלקברן. במהלך לימודיה בברקלי הייתה גריידר שותפה יחד עם בלקברן לגילוי הטלומרז. את הפוסטדוקטורט עשתה במעבדת קולד ספרינג הארבור בלונג איילנד שבניו יורק, שם גם הייתה חברת הסגל האקדמי. ב-1997 עברה לעבוד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. מדיה וקבצים בנושא קרול גריידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרול גריידר קרול גריידר, באתר פרס נובל (באנגלית) Regina Nuzzo, Biography of Carol W. Greider PNAS אבי בליזובסקי, פרס נובל לרפואה למגלי הטלומרים והטלומרז הבונה אותם, "הידען", 5 באוקטובר 2009 קרול גריידר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איתי גל, זוכי פרס נובל לרפואה: 3 חוקרי מדע הזיקנה, באתר ynet, 5 באוקטובר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבריאל אוברטן

גבריאל אוברטן (בצרפתית: Gabriel Obertan; נולד ב-26 בפברואר 1989) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בשארלוט אינדפנדנס. אוברטן החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל המקומי בפנטין, וב-2002 הצטרף למועדון הכדורגל פריז - מועדון ששולח כדורגלנים צעירים לקבוצות אחרות בצרפת. לאחר שנה במועדון זה הוא עבר למועדון פריז סן-ז'רמן. לאחר שנה נוספת הוא עבר לאקדמיית כדורגל מפורסמת בשם "קליירפונטיין", על מנת להאיץ את פיתוח יכולות המשחק שלו. בעת תקופתו בקליירפונטיין הוא אותר על ידי סקאוטים של ז'ירונדן דה בורדו, וצורף למחלקת הנוער של המועדון בשנת 2005. לאחר תקופה שבה שיחק בקבוצת המילואים של בורדו, חתם אוברטן על חוזה מקצועי במועדון, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של בורדו בעונת 2006/2007, בהיותו בן 17. את הופעת הבכורה שלו הוא ערך במשחק בספטמבר 2006 נגד ולנסיאן, ואת שערו הראשון כבש באפריל 2007, נגד סנט אטיין. במהלך העונה הוא שיחק 17 פעמים בליגת העל הצרפתית ושלוש פעמים בליגת האלופות, וזכה עם בורדו בגביע הליגה הצרפתית שהיה התואר הראשון שלו בבוגרים. לאחר שעד אותו זמן שותף אוברטן בעיקר כמחליף, החל אוברטן להפוך לחלק חשוב בהרבה בבורדו בעונת 2007/2008, וכבש שני שערים ב-26 משחקים בעונה זו. אף על פי כן, דקות המשחק שלו בקבוצה המשיכו להיות מוגבלות, בשל ריבוי שחקני ההתקפה בקבוצה. בעונת 2008/2009 הוא כבש צמד שערים בניצחון 2-4 על גנגאם בשמינית גמר גביע הליגה, בדרך לזכיית קבוצתו בטורניר בפעם השנייה בקריירה שלו. מאחר שבורדו נאבקה על האליפות ואוברטן לא צפוי היה לקבל דקות משחק, החליט המאמן לורן בלאן להשאילו עד לסיום העונה לקבוצת לוריאן על מנת שיצבור ניסיון. במדי לורן הוא כבש שני שערים ב-15 משחקים. ביולי 2009 הוחתם אוברטן על ידי מנצ'סטר יונייטד. אוברטן התקשה למצוא את מקומו בקבוצה, ולאחר שנתיים, באוגוסט 2011, עבר לשחק בניוקאסל יונייטד תמורת סכום המוערך בכ-3 מיליון פאונד. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-13 באוגוסט נגד ארסנל. ב-24 באוגוסט 2016 חתם באנז'י מחצ'קלה הרוסית. ב-31 בינואר 2017 חתם בויגאן את'לטיק מהצ'מפיונשיפ. ב-20 ביולי 2017 חתם בלבסקי סופיה. ב-31 בינואר 2019 אוברטן חתם לשנתיים וחצי בארזורומספור מליגת העל הטורקית. בצעירותו שיחק אוברטן בכל נבחרות הנערים והנוער השונות של צרפת. בשנים 2007 ו-2008 הוא שיחק שני משחקים בנבחרת עד גיל 19. בשנת 2009 החל אוברטן לשחק בנבחרת צרפת עד גיל 21, וכבש את שער הבכורה שלו במשחק מול אנגליה בחודש מרץ. בטורניר טולון באותה שנה הוא סייע לנבחרתו להעפיל עד לגמר, וזכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. בנוסף, הוא שיחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות. מדיה וקבצים בנושא גבריאל אוברטן בוויקישיתוף גבריאל אוברטן, באתר Transfermarkt גבריאל אוברטן, באתר Soccerway גבריאל אוברטן, באתר BDFutbol גבריאל אוברטן, באתר WorldFootball.net גבריאל אוברטן, באתר FootballDatabase.eu גבריאל אוברטן, באתר ESPN פרופיל וסטטיסטיקות באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית
כרטוש סולימאן המפואר

כרטוש סולימאן המפואר, שנמצא במתחם מגדל דוד, הוא אחת מן הכתובות המעוטרות המהללת את סולימאן המפואר הפזורות לאורך חומת ירושלים, שאותה בנה. כתובת זו מיוחדת בכך שהיא כרטוש ואיננה מלבנית כרוב הכתובות האחרות מהתקופה העות'מאנית באזור זה. הכתובת אשר נחשפה על דופן גשר האבן המוביל למצודה שהייתה בנויה בתקופה העות'מאנית במתחם מגדל דוד נושאת את שמו של סולימאן המפואר ובה כתוב: תהילה לאדוננו הסולטאן אֶל מַלֵכּ אֶל מֻטַ'פֵר אַבּו אֶ-נַאצֶר סולֵימאן שָׁאה אִבְּן עוֹתְ'מַאן עיטור הכתובת מעוצב בסגנון הדומה לסגנון הכרטושים הממלוכיים וייתכן שהושפע מהם. הכרטוש זכה למיקום זה מכיוון שהשער, בניין השער, הגשר המתרומם, הביצור החיצוני וגשר האבן הפנימי עליו בנוי הכרטוש שופצו במסגרת השיפוצים שערך סולימאן המפואר במצודה בשנת 1532. אנשי האגודה למען ירושלים, שערכו עבודות שיפוץ במצודה בשנים 1918-1920, טענו כי הם אלה שגילו את הכרטוש; אך מסתבר שבחפירתו של ארכאולוג היהודי-צרפתי ריימון וייל נודע קיומו כבר בשנת 1914, ובשל הצמחייה שכיסתה את מעקה הגשר, נשתכחה עובדת קיומו. לאחר שנת 1967 ביצעה מדינת ישראל חפירה ארכאולוגית ובמקום נתגלתה חומה חשמונאית, ובעקבות כך הוסר הכרטוש ממקומו.
חרב הרחמים

חרב הרחמים (באנגלית: Sword of Mercy), או "חרבו של אדוארד המודה", נמנית עם תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת. החרב קטועה, ועל כן הלהב שלה קצר ומרובע. צורתו מסמלת את מידת הרחמים של הריבון. על פי האגדה, מלאך קטע את החרב כדי למנוע הרג בלתי מוצדק. חרב הרחמים היא אחת מחמש חרבות המשמשות בטקס הכתרת מלכי בריטניה. היא נישאת בתהלוכת ההכתרה בין "חרב הצדק הזמני" ל"חרב הצדק הרוחני". לפי המסורת, שלוש חרבות אלו נוצרו לקראת הכתרתו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, והן נמנות עם תכשיטי הכתר הבודדים שלא הותכו בידי אוליבר קרומוול. החרב משמשת גם בטקסי הענקת תוארי אצולה.
המהפכה הרוסית (1917)

המהפכה הרוסית של 1917 היא שם כולל לשתי המהפכות שהתרחשו באימפריה הרוסית במהלך שנת 1917, פירקו את השלטון האוטוקרטי הצארי והובילו לכינונה של ברית המועצות. הראשונה הייתה מהפכת פברואר (מרץ לפי הלוח הגרגוריאני), ובה ויתר הצאר ניקולאי השני על כס המלכות, השלטון עבר לממשלת מעבר בראשותו של גאורגי לבוב ואחריו אלכסנדר קרנסקי. זו היוותה הפסקה חטופה באבסולוטיזם הפוליטי ברוסיה. השנייה הייתה מהפכת אוקטובר, בה הבולשביקים, בראשות ולדימיר איליץ' לנין, הפילו את הממשלה הליברלית של קרנסקי ותפסו את השלטון. מהפכה זו קרויה גם "המהפכה הבולשביקית". אז הוקם שלטון קומוניסטי דיקטטורי בברית המועצות, שהתקיים עד 1991. מהפכת אוקטובר הביאה בהמשך, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה (1918) למלחמת אזרחים ברוסיה. מלחמה זו הסתיימה בניצחון הבולשביקים. בתחילת המאה ה-20 הייתה רוסיה בשלה למהפכה. צמיתים לשעבר היגרו במספרים גדולים יחסית מהכפר לעיר אבל רוב תושבי רוסיה היו איכרים (עצמאים, צמיתים או פועלים חקלאיים קבועים או יומיים). התסיסה המתמשכת מאז המאה ה-15 בקרב האיכרים מצאה ב-1905 בעלי ברית בקרב מעמד הפועלים והימאים וזו הפעם הראשונה בתולדות רוסיה שרגשות הקיפוח זכו להנהגה שניתבה אותם לביצוע ניסיון מהפכה. ההנהגה הייתה לרוב של משכילים בני המעמד השליט, בהם בני אצילים שמצבו של העם נגע ללבם וחשבו שיש צורך בשינוי. לתסיסה הקבועה שהתקיימה אצל עובדי האדמה הרוסים, הצטרפו ניסיון לחימה. מאות אלפי איכרים גויסו בזמן מלחמת רוסיה–יפן ולמעלה מ-10 מיליון גויסו במהלך מלחמת העולם הראשונה. איכרים חסרי אדמה ציפו ששירותם הצבאי יתגמל אותם בחלקת אדמה ואיכרים בעלי אדמות גילו שבמהלך הזמן בו היו מגויסים צברה הנחלה שלהם חובות וחלקם נדרשו למכור את אדמתם לכיסוי החובות - אירועים שהגבירו את זעמם והאיצו את התסיסה. מהפכת 1905 מלחמת האזרחים ברוסיה מארק פרו, ז'אק ברטן, מהפכה ומלחמת אזרחים ברוסיה, בתוך: פייר וידאל-נאקה (עורך), תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1993, עמ' 254–255. מדיה וקבצים בנושא המהפכה הרוסית בוויקישיתוף לקט סרטונים מהמהפכה הרוסית, ארכיון הסרטונים של AP המהפכה הרוסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרבוניל

קרבוניל (באנגלית: Carbonyl) הוא קבוצה פונקציונלית המופיעה בתרכובות אורגניות רבות, וכמו כן משמשת כליגנד בקומפלקס עם מתכות מעבר, ליצירת קרבוניל מתכתי. קרבוניל מורכב מאטום פחמן הקשור בקשר קוולנטי כפול לאטום חמצן (C=O). קבוצת הקרבוניל היא מהחשובות שבקבוצות הפונקציונליות. היא מופיעה במאות אלפי תרכובות אורגניות והיא משפיעה רבות על התכונות הכימיות והפיזיקליות של התרכובות בהן היא נכללת (חומציוּת, נטייתיות להגיב מול קבוצות אורגניות אחרות, נקודת רתיחה, מסיסות במים). כשקבוצת קרבוניל מהווה שייר בתרכובת כלשהי, היא מכונה קבוצת אציל (Acyl; שם מדעי: אלקאנואיל, Alkanoyl). קבוצת התרכובות הבסיסית ביותר הכוללת קבוצת קרבוניל היא הקטונים; הללו מכילים קבוצת קרבוניל הקשורה לשתי קבוצות פחמניות כלשהן. לקטונים נגזרות רבות המכילות קבוצת קרבוניל: כשבמקום אחת הקבוצות הפחמניות קשור אטום מימן לפחמן של קבוצת הקרבוניל, מתקבלת קבוצת אלדהיד (הנכתבת כ-CHO והנקראת גם פורמיל). באלדהידים נמצא הקרבוניל תמיד בקצה המולקולה, ואילו בקטונים נמצא הקרבוניל במקום כלשהו לאורך המולקולה. כשבמקום אחת הקבוצות הפחמניות קשורה קבוצת הידרוקסיל (OH) לפחמן של קבוצת הקרבוניל, מתקבלת קבוצת קרבוקסיל (הנכתבת כ-COOH). כששתי חומצות קרבוקסיליות מתאחדות תוך איבוד מולקולת מים מתקבל אנהידריד. אנהידרידים מכילים שתי קבוצות קרבוניל. כשבמקום אחת הקבוצות הפחמניות קשורה קבוצת O-R- (אטום חמצן ולאחריו קבוצה פחמנית) לפחמן של קבוצת הקרבוניל, מתקבל אסטר (COO). אסטרים טבעתיים מכונים לקטונים. כשבמקום אחת הקבוצות הפחמניות קשורה קבוצת אמין לפחמן של קבוצת הקרבוניל, מתקבלת קבוצת אמיד (CONH). אמידים טבעתיים מכונים לקטמים. כשבמקום אחת הקבוצות הפחמניות קשור אטום הלוגן לפחמן של קבוצת הקרבוניל, מתקבל אציל-הליד, המקבילה הקרבונילית לאלקיל-הליד. מתנאל, האלדהיד הפשוט ביותר חומצה אצטית (חומצה קרבוקסילית) נוסחה כללית לאמיד נוסחה כללית לאציל-הליד נוסחה כללית לאסטר לקטונים הם אסטרים טבעתיים האנטיביוטיקה אמוקסיצילין מכילה שלוש קבוצות קרבוניל נוסחה כללית לאנהידריד קרבוניל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קו טלפון

קו טלפון הוא האמצעי שמחבר בין מכשיר טלפון ובין מרכזת הטלפונים המשרתת אותו. לכל קו טלפון יש מספר טלפון שמזהה אותו. קו הטלפון עשוי תיל נחושת או סיב אופטי. מנוי של חברת טלפונים יכול לחבר מכשירי טלפון אחדים לקו הטלפון המשרת אותו, אך בזמן מסוים ניתן לקיים רק שיחת טלפון אחת על קו טלפון זה. בנוסף להעברת שיחות על גבי קו טלפון, ניתן להשתמש בו גם לתקשורת נתונים בטכנולוגיות DSL. במצב של מחסור בקווי טלפון ננקט פתרון של קו טלפון יחיד המשמש שני מנויים (Party line), כך שברגע מסוים רק אחד משני המנויים יכול היה להשתמש בקו הטלפון. בשנת 1878 החלה חברת הטלפונים בל למתוח קווי טלפון לחיבור מכשירי טלפון למרכזייה. קווים אלה היו עשויים בדרך כלל מנחושת, אך נעשה שימוש גם באלומיניום. בהמשך שימשו למטרה זו זוגות שזורים. מאז קום המדינה ניתנו שירותי הטלפוניה, ובכלל זה התקנה של קווי טלפון, באמצעות משרד ממשלתי: תחילה משרד התחבורה ואחר כך משרד הדואר, ששינה שמו למשרד התקשורת. שירות זה היה מאוד לא יעיל, ורבבות אנשים המתינו במשך שנים להתקנת קו טלפון בביתם. לשיפור המצב הועברה פעילות זו לחברה ממשלתית, "בזק", שעם הקמתה הגיע תור הממתינים לקו טלפון ל-250,000. חברת "בזק" המשיכה להיות מונופול בתחום הטלפוניה. בהמשך נפתח התחום לתחרות, ובנוסף לטלפונים סלולריים המשתמשים בקשר רדיו נכנסו ספקים נוספים לתקשורת קווית. ב-1975 החלה חברת ECI Telecom בפיתוח מערכת כפל דיבור אנלוגית, המאפשרת העברת שתי שיחות טלפון על אותו קו טלפון. הפיתוח אִפשר להכפיל את מספר השיחות על הקווים האנלוגיים, תוך ניצול הקיבולת הקולית שעמדה אז על 37% בלבד, באמצעות זיהוי רגעי השקט בשיחות והעברתם לשיחות נוספות. המערכת הוצגה לראשונה בשוק ב-1979 ונמכרה לראשונה ב-1983 למשרד התקשורת הגרמני. מדיה וקבצים בנושא קו טלפון בוויקישיתוף אליעזר לוין, כל הקווים תפ"סים, כותרת ראשית, 20 במרץ 1985 הכפל הדיבור: מהפכה תקשורתית, באתר משרד הכלכלה
The Dead Weather

The Dead Weather (תעתיק: ד'ה דד ווד'ר; "מזג האוויר המת", באנגלית) היא סופרגרופ אמריקאית המנגנת מוזיקת רוק אלטרנטיבי. הלהקה נוסדה בשנת 2009 בעיר נאשוויל שבמדינת טנסי בארצות הברית. בינואר 2009, אליסון מוסהארט (מלהקות "The Kills" ו-"Discount"), ג'ק וייט (מלהקת הווייט סטרייפס), ג'ק לורנס (מלהקת "The Raconteurs") ודין פרטיטה (מלהקת קווינס אוף דה סטון אייג') ניגנו יחד באולפן Third Man Records של וייט. הנגינה המשותפת הפכה במהרה לשבועיים וחצי אינטנסיביים של כתיבת שירים, חברי הסופרגרופ אהבו את התוצאות והחליטו להפוך להרכב, תחת השם "The Dead Weather". אלבום הבכורה של הלהקה הוא "Horehound". הוא יצא ב-14 ביולי 2009 בצפון אמריקה ויום קודם לכן באירופה. אלבומה השני של הלהקה, "Sea of Cowards", שוחרר ב-7 במרץ 2010 באירלנד, ומספר ימים לאחר מכן בארצות הברית ובריטניה. אליסון מוסהארט - שירה, גיטרה וכלי הקשה ג'ק וייט - תופים, שירה, גיטרה דין פרטיטה - גיטרה, אורגן חשמלי, פסנתר, סינתיסייזר, גיטרה בס וקולות רקע ג'ק לורנס - בס, גיטרה, תופים וקולות רקע Horehound - 2009 Sea of Cowards - 2010 Live at Third Man Records - EP - 2009 Hang You Up From The Heavens - 2009 Treat Me Like Your Mother - 2009 Die By The Drop - 2010 Blue Blood Blues - 2010 מדיה וקבצים בנושא The Dead Weather בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Dead Weather The Dead Weather, ברשת החברתית פייסבוק The Dead Weather, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Dead Weather, סרטונים בערוץ היוטיוב The Dead Weather, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) The Dead Weather, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) The Dead Weather, באתר ספוטיפיי The Dead Weather, באתר Last.fm (באנגלית) The Dead Weather, באתר AllMusic (באנגלית) The Dead Weather, באתר MusicBrainz (באנגלית) The Dead Weather, באתר דיזר The Dead Weather, באתר Discogs (באנגלית) The Dead Weather, באתר Songkick (באנגלית) The Dead Weather, באתר Genius The Dead Weather, באתר SecondHandSongs The Dead Weather, באתר בילבורד (באנגלית) The Dead Weather, באתר טיידל (באנגלית) אתר המעריצים מידע על הלהקה
אס"א בן-גוריון באר שבע (כדוריד)

אס"א בן-גוריון באר שבע היא קבוצת כדוריד ישראלית השייכת לאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. הקבוצה פעילה[דרוש מקור] במסגרת משחקי הליגה והגביע של איגוד הכדוריד בישראל, וגם מייצגת את האוניברסיטה במסגרת מפעלי אס"א בישראל ומחוצה לה. הקבוצה הנוכחית הוקמה ב-2003, לאחר הפסקה בת ארבע שנים. סגל השחקנים מבוסס על סטודנטים הלומדים במספר פקולטות באוניברסיטה, המקיימים את אימוניהם ומשחקי הבית שלהם במתחם מרכז הספורט של האוניברסיטה. השחקנים אינם מקבלים משכורת או מלגות על פעילותם, והשחקנים הבכירים של הקבוצה משמשים גם כמאמנים של בני נוער במסגרת קבוצת מ.כ. באר שבע. בתום עונת המשחקים 2008/2009 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, אך מאז ירדה לליגה הארצית. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משא האדם הלבן

משא האדם הלבן (באנגלית: The White Man's Burden) הוא ביטוי המתאר את הצידוק האידאולוגי לקולוניאליזם והאימפריאליזם האירופי. הביטוי שאוב משירו של המשורר האנגלי רודיארד קיפלינג בעל אותו שם שפורסם ב-1899, שבו הציג את תפיסת העולם הקולוניאליסטית והאימפריאליסטית, בדברו על כך שהאדם הלבן נושא משא על גבו, כיבושיו מחוץ לאירופה לא נעשו ממניעים אנוכיים אלא ממניעים אלטרואיסטיים, ומשימתו של האדם הלבן לשלוט בילידים הברברים ועל ידי כך לקדמם מבחינה תרבותית. הפואמה "משא האדם הלבן: ארצות הברית ואיי הפליפינים" נכתבה בידי רודיארד קיפלינג ופורסמה כקריאה לארצות הברית לנקוט צעדים קולוניאליסטיים בפיליפינים על רקע מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. במקור כתב קיפלינג את הפואמה לחגיגות יובל היהלום למלכה ויקטוריה, אך בסופו של דבר היא הוחלפה בפואמה "סילוק" (Recessional), מאת המשורר. קיפלינג כתב את הפואמה מחדש כדי לעודד את הקולוניאליזם באיי הפיליפינים ואת סיפוחם, לאחר שנכבשו בידי האמריקאים במלחמת ארצות הברית–ספרד. כמשורר האימפריאליזם, קרא קיפלינג לאמריקאים לאמץ מדיניות של אימפריה, על אף המחיר הכרוך בבניית אימפריה. "משא האדם הלבן" בתרגומו לעברית של צור ארליך, 2015 רודיארד קיפלינג, משא האדם הלבן, באתר מידה, 23 במרץ 2015 רודיארד קיפלינג / מבחר שירים, נוסח עברי: צור ארליך, הוצאת דחק, תשע"ט 2019 Kipling, Rudyard (1940). Rudyard Kipling's Verse (Definitive ed.). Garden City, NY: Doubleday. pp. 321–323. OCLC 225762741.
חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות

חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות, התשס"ה-2005 קובע כי בית המשפט יכול להורות על חילוט (החרמה בידי המדינה) הרווחים שהפיק או עתיד להפיק אדם שהורשע בביצוע עבירה מפרסומים הנוגעים לעבירה. החוק התקבל בכנסת ב-23 במרץ 2005, הוא קובע כי ניתן, לפי בקשת היועץ המשפטי לממשלה, להורות על חילוט הרווחים מפרסום שעניינו העיקרי עבירה. החוק אינו מונע את הפרסום עצמו, אלא רק את הפקת הרווחים ממנו. מטרת החוק היא למנוע מצב בו עבריינים יפיקו רווח כתוצאה מפרסומים בעניין העבירות שעברו (כגון ספרים או סרטים העוסקים בעבריין והפשעים שביצע). הסדרים דומים בדבר חילוט רווחים מפרסום דבר שעניינו עבירה קיימים כבר במדינות כגון: אוסטרליה, אנגליה, קנדה וחלק ממדינות ארצות הברית. לפי סעיף ההגדרות אפשרות החילוט חלה על רווח שנמצא "בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו" של המורשע. הגדרת ה-"רווח" היא רחבה, וכוללת "רווח בכסף או בשווה כסף, לרבות זכות להפיק רווח ולרבות רכוש שהוא תמורתו של רווח כאמור". חוק זה חל רק לגבי פרסום שעניינו העיקרי הוא העבירה. כמו כן, נקבעה תקופת התיישנות לאפשרות החילוט בסעיף 3 לחוק, לפיו לא תוגש בקשה לחילוט אם חלפו למעלה מחמש שנים מיום הפרסום או אם הפרסום נעשה למעלה מחמש שנים מיום ההרשעה או למעלה משלוש שנים מיום סיום ריצוי המאסר בפועל, זאת בשל ההנחה שאחרי התקופות המנויות בו, העניין הציבורי במעשה העבירה ממילא יפחת ופוטנציאל הרווח של המפרסם יקטן. בסעיף 2 לחוק נקבע כי בית המשפט רשאי שלא להורות על חילוט אם הוא סובר כי קיימות נסיבות המצדיקות זאת. בית משפט ישקול, בין היתר, את קיומו של ערך חינוכי או שיקומי לפרסום (כדוגמת ביוגרפיה של אדם שנגמל משימוש בסמים). סעיף 5 לחוק מתייחס למעמדו של נפגע העבירה בהליך זה, וכן למידת השפעת הפרסום עליו. לפי סעיף זה יש ליידע את נפגע העבירה, אם ניתן, על הגשת בקשה לחילוט לפי החוק והוא זכאי להביע את עמדתו בפני בית המשפט. כמו כן, בסעיפים 2 (ב) ו-6 לחוק, נקבעו הסדרים המעניקים קדימות לתשלום פיצוי שנפסק לטובת נפגע העבירה, מתוך הכספים שחולטו. בית המשפט לא יצווה על חילוט רווחי העבירה, כולם או חלקם, אלא אם כן נוכח כי לבעל הרכוש שיחולט ובני משפחתו הגרים עמו יש אמצעי מחיה סבירים ומקום מגורים סביר. כמו כן לא יחולטו רווחי עבירה שהם בגדר צורכי מחיה בסיסיים, כדוגמת מזון, מגורים או ביגוד. התיישנות החוק קובע כי לא ניתן יהיה להגיש בקשה לחילוט הרווחים אם חלפו למעלה מחמש שנים מיום ההרשעה או למעלה משלוש שנים מיום סיום ריצוי המאסר בפועל, המאוחר מביניהם. כמו כן לא ניתן להגיש בקשה לחילוט הרווחים לאחר שחלפו 5 שנים מיום הפרסום. חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת נוסח החוק(הקישור אינו פעיל)