laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דגל צי הסוחר הישראלי

דגל צי הסוחר הישראלי הוא דגלה הימי האזרחי של ישראל. זהו דגל רשמי המונף על כלי שיט אזרחיים הרשומים בישראל (צי הסוחר הישראלי). הדגל הוא דגל תכלת כהה עם סגלגל לבן קרוב לתורן ובתוכו מגן דוד כחול. הדגל אושר ב-21 במאי 1948. מעמדו הרשמי של דגל הצי המסחרי מעוגן ב"חוק הספנות (כלי שיט), תש"ך-1960" אשר המשיך את "פקודת אניות (לאומיות ודגל), תש"ח-1948". הפקודה והחוק ציינו את שיוכו הלאומי של כלי השיט המניף את הדגל כישראלית וכמו כן את חובת ההנפה של הדגל בכניסה וביציאה מנמלי ישראל ומנמלים זרים או על פי דרישת כלי שיט של חיל הים הישראלי או משטרת ישראל. על פי התוספת לחוק הספנות: הדגל-ארכו 180 ס"מ, רחבו 120 ס"מ, רקעו תכלת כהה עם סגלגל לבן במרחק 15 ס"מ משלש הצלעות הקרובות למוט. הסגלגל-צירו הארוך 90 ס"מ, צירו הקצר-60 ס"מ ובאמצעיתו מגן דוד עשוי ששה פסי תכלת, 3 ס"מ רחבם, המצטרפים לשני משולשים שווי שוקיים שבסיסיהם מקבילים לצלעות האורך של הדגל, כל משולש-בסיסו 30 ס"מ וכל אחד משוקיו 45 ס"מ. — חוק הספנות (כלי שיט) תש"ך 1960, תוספת עם תחילתו של המנדט הבריטי בשנת 1920 נוצר הצורך לתקנן דגל ייחודי לספינות צי סוחר הרשומות בפלשתינה-א"י וב-16 בדצמבר 1927 נכנסה לתוקפה תקנה 917 המחייבת ספינות ואוניות הרשומות בפלשתינה-א"י (בנמל יפו, שהיה הנמל הפעיל היחיד עד נובמבר 1933, עת נפתח נמל חיפה) להניף דגל צי סוחר של "פלשתינה תחת המנדט הבריטי". אוניות שהיו רשומות בנמלים זרים הניפו דגלי מדינת נמל הבית שלהן, גם אם היו בבעלות חברות עבריות הרשומות בפלשתינה-א"י. אכיפתה של התקנה החלה ככל הנראה רק עם רישומה של האונייה הר כרמל שהייתה בבעלות חברה עברית בשם לויד ימי ארץ ישראלי, בחודש מאי 1935. עיצובו של דגל צי הסוחר המנדטורי היה נס אדום (דגל אדום עם דגל הממלכה המאוחדת בקנטון) מוטבע בעיגול לבן עם הכיתוב PALESTINE. ביום ה-15 במאי 1948, עם סיומו של המנדט והקמת מדינת ישראל, בוטל הדגל בידי האדמירליות הבריטית. לבקשת הסוכנות היהודית הסכימה האדמירלות שאניות ישראליות הנמצאות בלב ים ימשיכו לשאת את הנס האדום עד הגעתן לנמל הבית שלהן. בהמשך חזרה בה האדמירלות מהסכמתה בכל הנוגע לאניות המשייטות בימים מרוחקים ונמצאות מרחק שבועות רבים מחופי ישראל, והודיעה שאניות אלה אינן זכאיות עוד להגנת הצי המלכותי הבריטי, שכן רישומן הבריטי אינו בתוקף עוד. הספינה הראשונה אשר החליפה את הדגל הבריטי בזה הישראלי הייתה האנייה קדמה אשר עגנה בנמל מרסיי ביום הכרזת העצמאות, למרות שהייתה רשומה תחת דגל בריטי. עקב מחלוקת בין רב החובל של הספינה לבין צוותה, הפליגה הספינה לחופי ישראל תחת דגל צי הסוחר הישראלי אולם נכנסה בשעריו תחת הדגל הבריטי עד לרישומה המחודש בישראל. דגל נוחות דגל עברי דגל ישראל דגל חיל הים הישראלי "דגלי ישראל שאתם לא מכירים", כתבה בבלוג "הדגלן" דגל ימי אזרחי (ישראל), באתר דגלי העולם (באנגלית) קדמה (1) באתר המוזיאון הימי הלאומי בחיפה זאב הים, עמ' 222. חוק הספנות (כלי שיט), תש"ך-1960, פרק שמיני, סעיפים 85 - 88 דגל ימי אזרחי, המנדט הבריטי בפלשתינה-א"י (1927 - 1948) באתר דגלי העולם (באנגלית)
רחוב גרפטון

רחוב גרפטון (באירית: Sráid Grafton , באנגלית: Grafton Street) הוא אחד משני רחובות הקניות העיקריים במרכז דבלין, כשהשני הוא רחוב הנרי. תחילתו מדרום בפארק סיינט סטפנ'ס גרין, וסופו בצפון בכיכר קולג' גרין. הרחוב נקרא על שמו של הנרי פיצרוי, הדוכס הראשון של גרפטון, שהיה בעליו של קרקע באזור. הרחוב נסלל ב-1708 על ידי משפחת דוסון, והרחוב המקביל נקרא רחוב דוסון על שמם. בתחילת שנות ה-80 של המאה העשרים, הפך הרחוב למדרחוב, מלבד קטע קצר שבין הרחובות נסאו וקולג' גרין. בקטע הזה נמצאים שני אתרים ידועים: בית פרובוסט'ס מהמאה ה-18 שבו מתגורר ראש טריניטי קולג', ופסלה של מולי מאלון מסוף המאה ה-19 אשר הפך למקום מפגש ידוע בדבלין. ברחוב פועל משנת 1927 בית הקפה בוולי'ס אוריינטל. ב-2004 הודיע בית הקפה על סגירתו, יחד עם הסניף ברחוב ווסטמורלנד. לאחר מאבק ציבורי שכלל את ראש עריית דבלין, קטרין בירן, נפתח מחדש בית הקפה ברחוב גרפטון. ברחוב מופיעים בדרך קבע אמני רחוב, מוזיקאים, כותבי שירים ואמני חיקוי. מהאמנים הידועים: רודריגו וגבריאלה – נגני גיטרה מקסיקניים המנגנים בדואט רודמאג – מופע קסמים קומי גלן הנסרד – אמן רחוב גרפטון לשעבר דמיין רייס – אמן רחוב גרפטון לשעבר, כיום מוזיקאי מפורסם ג'ון ני – חקיין של צ'ארלי צ'פלין דייב מקסאווג' – קומיקאי סטנד-אפ ומוזיקאי פדי קייסי – אמן רחוב גרפטון לשעבר, כיום מוזיקאי מפורסם אד שירן – אמן רחוב גרפטון לשעבר שניגן שם לפני שהיתפרסם, כשהיה נער. כיום מוזיקאי מפורסם. אלי שרלוק – ילידת קורק שהתפרסמה בגיל 12 בזכות סרטון יוטיוב שבו ביצעה שיר של אד שירן. מדיה וקבצים בנושא רחוב גרפטון בוויקישיתוף בנייני רחוב גרפטון, באתר Archiseek(הקישור אינו פעיל)
אבובית הכליה

אַבּוּבִית הַכִּלְיָה (TA: tubulus renalis) היא מקטע תפקודי בנפרון האמון על ספיגת מים, מלחים וחומרים מומסים חזרה אל הדם בתהליך סינון הדם והפקת השתן בכליה. לאחר סינון הדם בפקעית אל תוך חלל קופסית באומן, זורם התסנין אל אבובית הכליה, שם מתבצעת הספיגה דרך תעלות יונים ומשאבות בתאי האפיתל המצפים את חלל האבובית. יתרת הנוזלים, יחד עם חומרי הפסולת, מתנקזים אל תוך השופכן ומהווים את השתן. אורכה של כל אבובית הוא כ-3 ס"מ, וקוטרה כ-20 מיקרון. אלמלא האבובית, היה מופרש כל התסנין מהגוף דרך השתן, ותוך זמן קצר היו מתנקזים כל נוזלי הגוף החוצה. במטרה למנוע אובדן כל המים שבפלזמה יחד עם המומסים החשובים לגוף שבהם, מתקיים באבובית תהליך ספיגה חוזרת אל הנוזל הבין-תאי שמחוץ לאבובית ומשם לדם. מערכת האבוביות של הכליה מורכבת מהאבובית המקורבת, לולאת הנלה, האבובית המרוחקת והצינור המאסף. לכל אחד ממרכיבים אלו יש מאפיינים היסטולוגיים ספציפיים. האבובית המקורבת היא קטע התחלתי מפותל, המונח בתוך הקליפה ומאופיין בגבול אדום מודגש בשולי הנהור, כתוצאה מקיומו של brush border של האפיתל עצמו. ניתן לראות במיקרוסקופ אלקטרוני כמות גדולה של מיטוכונדריה שמספקת את האנרגיה הדרושה לפעילות האבובית, אשר בה מתבצעת ספיגה פעילה של שני שלישים מהחומרים המופרשים בתסנין הראשוני. מאפיין נוסף הוא קיומם של אינטר-דיגיטציות בין התאים, המביאה לטשטוש הגבולות בין התאים. אבובית זו בנויה משני חלקים: החלק המפותל, ולאחריו החלק הישר, היורד לכיוון הליבה. לולאת הנלה היא קטע אמצעי ישר המונח בתוך הפירמידה שבלשד הכליה. קטע זה יוצר צורת פרסה. האבובית בלולאת הנלה היא דקה מאוד ובעלת נהור צר. התאים שטוחים יחסית ואין מבנה של brush border. האבובית המרוחקת, קטע סופי מפותל המונח בקליפה, מרכזת את השתן ומחמיצה אותו. גם בה אין brush border ויש אינטר-דיגיטציות פחותות, ולכן ניתן לזהות גבולות בין תאים. הנהור בה רחב יותר. החלק האחרון הוא הצינור המאסף, הדומה מבחינה היסטולוגית לאבובית המרוחקת, עם תאים שטוחים ונהור רחב יותר. בצינור שני סוגים של תאים: principal ו-intercalated. חמצת אבובית הכליה – תופעה שבה האבובית לא מצליחה לסלק חומצות מהדם אל השתן וכתוצאה מכך מצטברת חומצה בדם. יש ארבעה סוגי חמצת, והטיפול מותנה בסוג. בחמצת תורשתית הטיפול יכול להיות על ידי שתיית סודה לשתייה. בחמצת לא תורשתית לרוב מספיק לשתות נוזלים רבים ואכילת מזונות משתנים. גליקוזוריה – תופעה שבה מופרש גלוקוז מהדם, על אף שרמת הגלוקוז בדם נורמלית או אף נמוכה מהנורמה כתוצאה מהפרשה זו. גליקורוזיה עלולה להיות גורם לסוכרת ואין לה טיפול תרופתי. תסמונת פנקוני – קשורה בחמצת אבובית הכליה מסוג 2, זוהי הפרעה הגורמת להפרשת יתר של גלוקוז, ביקרבונט, חומצות אמינו ופוספטים מהדם אל השתן. יכולה להיות תורשתית, כתוצאה של מחסור בוויטמין D או כתוצאה מספיגת מתכות כבדות בגוף. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שכבה דקה

שכבה דקה היא שכבה של חומר המסודר ברצועות, יחדיו עם שכבות זהות אחרות, שעוביין ננומטר עד כמה מיקרומטרים. מתקנים של מוליכים למחצה וציפויים אופטיים הם השימושים העיקריים בהם מנוצל המבנה של שכבות דקות. כמו כל הטרנזיסטורים, ה-TFT‏ (Thin-film transistor) עשוי מחומרים מוליכים למחצה המאפשרים הגברה, בקרה או יצירת אותות חשמליים. ליסודות מוליכים למחצה TFT נפוצים יש מבנים ברמה אטומית של דפוסים סימטריים חוזרים הנקראים סריג קריסטל. דוגמאות לחומרים גבישיים שמישים כוללים סיליקון (החומר הנפוץ ביותר ב-TFT) ותחמוצות מתכת. ההתפתחויות האחרונות מראים שניתן להשתמש בחומרים אורגניים גם ליצירת המוליך למחצה זה. חומר מוליכים למחצה מרכיב שכבה אחת של הטרנזיסטור ומתואר כסרט דק, ומכאן השם. בהתחשב בתכונות המוליכות שלה, ניתן לסמם את השכבה הזו. שיטה זו של סימום ידועה כהחדרת כמות קטנה מאוד של זיהומים (יסודות אחרים) לחומרים מוליכים למחצה טהורים. אם שני אזורים בתוך מבנה גבישי מסוממים בצורה שונה, זה יוצר מה שמכונה צומת מוליכים למחצה המאפשר לנושאי המטען לנוע ולהתנהג בצורה מסוימת ובכך ליצור מטען פונקציונלי נושאי מטען יכולים להיות אלקטרונים, יונים או חורים אלקטרונים (משיכה של אטומים/סריגים אטומיים שחסרים בהם אלקטרונים שאם היו קיימים, היו יוצרים מטען נייטרלי). בהכנת תרופות בצורה של שכבות דקות שמתמוססים בפה. בייצור סוללות עם שכבות דקות. מדיה וקבצים בנושא שכבה דקה בוויקישיתוף שכבות דקות, דף שער בספרייה הלאומית jameswilson, An Overview of The Thin Film Transistor And Its Use in Displays – The Engineering Projects, The Engineering Projects, ‏2 January 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סגידת הרועים

סגידת הרועים הוא אירוע המדווח בבשורה על-פי לוקס, שבו סגדו רועים לישו, סמוך לאחר לידתו בבית לחם: "ורעים היו בארץ ההיא לנים בשדה ושמרים את משמרות הלילה בעדרם׃ והנה מלאך ה' נצב עליהם וכבוד ה' הופיע עליהם מסביב וייראו יראה גדולה׃ ויאמר אליהם המלאך אל תיראו כי הנני מבשר אתכם שמחה גדולה אשר תהיה לכל העם׃ כי היום ילד לכם בעיר דוד מושיע אשר הוא המשיח האדון׃ וזה לכם האות תמצאון ילד מחתל ומנח באבוס׃ ויהי פתאם אצל המלאך המון צבא השמים והם משבחים את האלהים ואמרים׃ כבוד במרומים לאלהים ובארץ שלום בבני אדם רצונו: ויהי כאשר עלו מעליהם המלאכים השמימה ויאמרו הרעים איש אל רעהו נעברה נא עד בית לחם ונראה המעשה הזה אשר הודיענו ה'׃ וימהרו לבוא וימצאו את מרים ואת יוסף ואת הילד שכב באבוס׃ ויראו וישמיעו את הדבר הנאמר אליהם על הגער הזה׃ וכל השמעים תמהו על הדברים אשר דברו אליהם הרעים׃ ומרים שמרה את הדברים האלה ותחשבם בלבה׃ וישובו הרעים מהללים ומשבחים את האלהים על כל אשר שמעו וראו כפי אשר נאמר אליהם". — הבשורה על-פי לוקס, 2, 8-20 האירוע מתקשר לסגידת האמגושים, אך משמעותו בדרך כלל פחותה. הוא מתואר רק בבשורה על פי לוקס בעוד ששלוש הבשורות האחרות שותקות בענינו, ורוב הכנסיות הנוצריות מתייחסות אל שלושת האמגושים כאל שלושת בעלי הסמכות (מלכים, כוהנים או חכמים) שסגדו לישו לראשונה, ועל כן נחשב אירוע זה להתגלותו של האחרון בפני גויי העולם. עם זאת, הדיבור "הנני מבשר אתכם שמחה גדולה" (לטינית "Annuntio vobis gaudium magnum") נלקח מסיפור המעשה של סגידת הרועים, ומאז המאה ה-15 הוא פותח את הכרזת הבמוס פאפאם, המבשרת על בחירתו של אפיפיור חדש. בנוסף, הפסוק "כבוד במרומים לאלהים ובארץ שלום בבני אדם רצונו" היה לפסוק הפותח של תפילת גלוריה: "Glória in excélsis Deo et in terra pax homínibus bonae voluntátis" "Δοξα εν υψιστοις θεω και επι γης ειρηνη εν ανθρωποις ευδοκιας" לאורך השנים הייתה סגידת הרועים לנושא פופולרי באומנות, והיא תוארה על ידי טובי הציירים, שמיקמו את האירוע ברוח הכתובים באסם או במבנה דומה. אירוע זה תואר בדרך כלל כהתרחשות אינטימית ופשוטה בעוד שסגידת האמגושים התפתח לאירוע מורכב ורב פאר. עוד היה מקובל לשלב את שני האירועים ולתאר אותם בסצנה אחת. המקום בו נגלה המלאך בפני הרועים מזוהה ב"שדה הרועים" שבבית סאחור. באתר ניצבת כנסיית שדה הרועים הקתולית-פרנציסקנית וכנסייה יוונית-אורתודוקסית. שלושת האמגושים כנסיית שדה הרועים אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 143–144, מסת"ב 978-965-566-137-8 מדיה וקבצים בנושא סגידת הרועים בוויקישיתוף סגידת הרועים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מירקו ווצ'יניץ'

מירקו ווצ'יניץ' (במונטנגרית: Мирко Вучинић; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בניקשיץ') הוא כדורגלן עבר מונטנגרי ששיחק בעמדת החלוץ. ווצ'יניץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סוטייסקה ניקשיץ', וכבר לאחר תשעה משחקים בקבוצה הבוגרת הוחתם על ידי המועדון האיטלקי לצ'ה. עונתו השלישית (2004/2005) בלצ'ה הייתה הטובה ביותר, ובמהלכה הוא הבקיע 19 שערים ב-29 משחקים. אולם, בעונה שלאחר מכן הוא נפצע והצליח להבקיע רק 9 שערים ב-31 משחקים. ב-30 באוגוסט 2006 הוא הושאל לרומא למשך עונה אחת תמורת 3.5 מיליון לירות שטרלינג, כאשר לרומא ניתנה האופציה לרכוש בתום העונה את כל כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון לירות שטרלינג נוספות. בעונתו הראשונה הוא לא הרבה לשחק כתוצאה משני ניתוחים שעבר בברכו השמאלית. גם יכולתו של פרנצ'סקו טוטי צמצמה את ההזדמנויות של ווצ'יניץ' לשחק. למרות זאת הוא הצליח להבקיע שלושה שערים, אחד מתוכם בניצחון 1:2 על מנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות ב-4 באפריל 2007. הנהלת רומא החליטה לממש את האופציה עליו בתחילת עונת 2007/2008. ווצ'יניץ קיבל את חולצה מספר תשע, שהייתה שייכת לווינצ'נזו מונטלה בשמונה העונות שלפני כן, והצהיר כי ברצונו לתרום לרומא באותה מידה כמו מונטלה. ווצ'יניץ' הוצב בעמדת הקיצוני השמאלי כיוון שטוטי שיחק בעמדת חלוץ החוד, והבקיע את שערו הראשון באותה עונה בניצחון 1:2 על ספורטינג ליסבון בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק מול מילאן בסן סירו הוא פתח בעמדת חלוץ החוד במקום טוטי שנפצע מול ספורטינג, והצליח להבקיע שער ניצחון בנגיחה, לאחר מסירה של סיסיניו. בניצחון 2:3 על לאציו בדרבי של רומא הוא הבקיע שער ובישל אחד לסימונה פרוטה. הוא הבקיע שני שערים נוספים בליגת האלופות במשחקים מול ריאל מדריד וצ'לסי, שסייעו לרומא לנצח בשניהם. ב-11 במרץ 2009 הוא החמיץ אחד מהפנדלים בדו-קרב מול ארסנל בשלב שמינית הגמר, שבסיומו הודחה רומא מהטורניר. בקיץ 2011 מאמנה החדש של רומא, לואיס הנריקה, שהגיע מברצלונה ב' הסתכסך עם וצ'יניץ' וכוכב אחר של הקבוצה, ג'רמי מנז. ווצ'יניץ' החליט לעזוב ונרכש תמורת 15 מיליון יורו על ידי יובנטוס. אחרי שזכה עם המועדון ב-3 אליפויות, עבר בקיץ 2014 לאל-ג'זירה. ווצ'יניץ' היה אחד משני המונטנגרים ששיחקו במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו במונדיאל 2006 (השני היה דרגוסלאב יבריץ'); לפני המונדיאל הוא הספיק להשתתף בשלושה משחקים, אך ב-23 במאי 2006 הוא נפצע ולא היה יכול להשתתף בטורניר. לאחר שמונטנגרו הכריזה על עצמאותה הוקמה נבחרת מונטנגרו בכדורגל, והוא בחר להצטרף אליה. הנבחרת שיחקה את משחקה הראשון אי פעם מול נבחרת הונגריה ב-24 במרץ 2007, והשער הראשון במשחק הובקע על ידי ווצ'יניץ'. ווצ'יניץ' הוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים עם 15 שערים הוא מכהן בתפקיד הקפטן של הנבחרת. מדיה וקבצים בנושא מירקו ווצ'יניץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מירקו ווצ'יניץ' מירקו ווצ'יניץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מירקו ווצ'יניץ', ברשת החברתית אינסטגרם מירקו ווצ'יניץ', באתר Transfermarkt מירקו ווצ'יניץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מירקו ווצ'יניץ', באתר Soccerway מירקו ווצ'יניץ', באתר WorldFootball.net מירקו ווצ'יניץ', באתר National Football Teams מירקו ווצ'יניץ', באתר FootballDatabase.eu מירקו ווצ'יניץ', באתר ESPN פרופיל באתר הרשמי של רומא כתבה בגזטה דלו ספורט ווצ'יניץ' הבקיע שער בכל אחד מארבעת המשחקים הראשונים של הנבחרת
פרידה ליידר

פרידה ליידר (בגרמנית: Frida Leider; ‏18 באפריל 1888, ברלין – 4 ביוני 1975, ברלין) הייתה זמרת אופרה גרמניה. ליידר הייתה אחת הסופרניות הדרמטיות החשובות ביותר של המאה ה-20. תפקידיה החשובים ביותר היו איזולדה (טריסטן ואיזולדה) וברונהילדה (הוולקירה) של וגנר, פידליו (פידליו) של בטהובן, דונה אנה (דון ג'ובאני) של מוצרט, ואאידה (אאידה וליאונורה (הטרובדור) של ורדי. היא השתתפה ביותר מ-80 הקלטות, רובן לפולידור (דויטשה גרמופון) ו"HMV". פרידה ליידר למדה שירה בעיר הולדתה, ברלין, ובמקביל עבדה בבנק. הזמנותיה הראשונות הוליכו אותה לבתי אופרה בהאלה, קניגסברג ורוסטוק. אחרי הופעה באופרה הממלכתית של המבורג ב-1923, שכרה אותה האופרה של ברלין כסופרן דרמטי ראשון. אחרי פרישתה מן הבימה ב-1946, נשארה שם כבמאית ומנהלת אולפן לזמרים בראשית דרכם באופרה של ברלין. פרידה ליידר הייתה במשך חמש-עשרה שנים אורחת קבועה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בלה סקאלה במילאנו, באופרה של וינה ובאופרה הממלכתית של בוואריה במינכן. כמו כן, הופיעה בפסטיבל ביירוית, שם הייתה הסופרן הראשונה במעלה, כוכבת שנות ה-30'. בשנות ה-20' הופיעה לסירוגין בתפקידי וגנר עם פלורנס אאוסטרל בקובנט גארדן ובשני החלקים הגדולים של מחזור הטבעת שהוקלטו ב"HMV". ליידר נישאה לנגן הראשי בתזמורת האופרה של ברלין, פרופסור רודולף דמאן. לזוג לא היו ילדים. דמאן היה יהודי והזוג נאלץ להגר מגרמניה הנאצית בשנת 1938. עיזבונה של הזמרת נמצא כיום בניהול עמותת פרידה ליידר, היושבת בברלין. אוטוביוגרפיה של פרידה ליידר, "משחקת את תפקידי" ("Playing My Part") יצאה לאור בלונדון, בתרגום לאנגלית של צ'ארלס אוסבורן, בהוצאת קאלדר ובויארס בשנת 1966. היא כוללת 32 תצלומים בשחור-לבן ורשימת הקלטות של הרולד בארוס. מדיה וקבצים בנושא פרידה ליידר בוויקישיתוף פרידה ליידר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרידה ליידר, באתר AllMusic (באנגלית) פרידה ליידר, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרידה ליידר, באתר Discogs (באנגלית) פרידה ליידר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) http://www.cantabile-subito.de/Sopranos/Leider__Frida/hauptteil_leider__frida.html Frida-Leider-Gesellschaft
נחמיה כהן

נחמיה כהן (30 באפריל 1943 – 5 ביוני 1967) היה קצין בצבא הגנה לישראל ולוחם בסיירת מטכ"ל. כהן חולק עם אהוד ברק את התואר (הלא רשמי) "החייל המעוטר ביותר בצה"ל", לאחר שקיבל את עיטור המופת וכן ארבעה צל"שי הרמטכ"ל וכמה מכתבי הערכה על פעולותיו הביטחוניות. נחמיה כהן נולד בירושלים להורים שעלו מטורקיה בסוף מלחמת העולם הראשונה. אחיו הוא אל"ם (במיל') אליעזר כהן (צ'יטה), שהיה טייס וקצין בכיר בחיל האוויר, ולאחר מכן חבר הכנסת. בנובמבר 1961 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. כהן עבר טירונות צנחנים ולאחר מכן מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. באוגוסט 1963, אף שהוצבו בפניו מגבלות בקבלה לקורס, סיים בהצטיינות קורס קציני חי"ר ובסיומו שב ליחידה כמפקד צוות, והחליף את אהוד ברק כמפקד הפעולות הייעודיות של הסיירת. במהלך שירותו בסיירת מטכ"ל, ביצע פעולות רבות שבעקבותיהן זכה לצל"ש מהרמטכ"ל צבי צור, לשלושה צל"שים מהרמטכ"ל יצחק רבין ולעיטור המופת. נסיבות קבלת כל העיטורים נותרו חסויות. עיטור המופת הוענק לו על "מבצע כחל", פעולה של הסיירת שהוביל בעומק מצרים. הכוח הובא לשם בשלושה מסוקים תחת פיקודו של אחיו הבכור, הטייס אליעזר כהן. על פעולה זו זכו שניהם בצל"ש שהומר ב-1973 בעיטור המופת. בפברואר 1967 עבר לחטיבת הצנחנים ושירת כסגן מפקד פלוגה ב' בגדוד 202. כהן השתתף במלחמת ששת הימים בקרב רפיח. ביום הראשון למלחמה נפל מפקד הפלוגה יחיאל אמסלם בטיהור מוצב חירבת דרג'. לאחר נפילת המ"פ קיבל כהן את הפיקוד על הפלוגה, הוביל אותה לקרב שנערך ליד חירבת זיתון ברצועת עזה ובמהלך הקרב נפל. כהן הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי לשעת חירום בבארי ולאחר זמן הועבר לקבורה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. הרמטכ"ל יצחק רבין אמר כי "אין אני מכיר קצין מעולה כל כך בעל הישגים מרשימים כל כך שתרם לביטחון המדינה כמוהו". תפקידו בצנחנים נועד להכשירו לפיקוד עתידי על סיירת מטכ"ל. על שמו נקראים המרכז הקהילתי "בית נחמיה" ברחוב ישי בירושלים, וחוגי הסיור הירושלמיים לבני נוער "אגודת חוגי הסיירות ע"ש סרן נחמיה כהן ז"ל", המופעלים בהתנדבות מזה שנים רבות על ידי חבריו. "נזכור את כולם: חללי קהילת המודיעין במלחמת ששת הימים", ‏מבט מל"מ, 79 (תשרי תשע"ח), עמ' 25‏, באתר "כותר" אתר בית נחמיה קורות החיים של נחמיה כהן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון עיטור המופת שהוענק לנחמיה כהן, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל סרן נחמיה כהן, באתר חטיבת הצנחנים אייל לוי, ‏הגיבור האלמוני: הלוחם המעוטר בדורו שנפל במלחמת ששת הימים, באתר מעריב אונליין, 3 ביוני 2017 עדי מנדל, נדב זק, סרן נחמיה כהן ז"ל, גיליון במחנה, מאי 2017, עמ'8–10 חיילי צה"ל המעוטרים ביותר, באתר הגבורה טל זגרבה, השוויתי את הנחיתה שלנו לנחיתה על הירח, באתר הגבורה, במחנה, 8 באוגוסט 2008, עמ' 54–55 . בית נחמיה אגודת חוגי הסיירות ע"ש סרן נחמיה כהן ז"ל
רחוב הנרי

רחוב הנרי (באירית: Sráid Anraí; באנגלית: Henry Street) בעיר דבלין שוכן בחלק שמצפון לנהר ליפי ונחשב לרחוב הקניות השני בחשיבותו בעיר, לאחר רחוב גרפטון. הרחוב מתחיל בחוד של דבלין שברחוב או'קונל בצד מזרח ועד לרחוב ליפי בצד מערב. לאחר רחוב ליפי משתנה שם הרחוב לרחוב מרי, הנחשב כהמשכו של רחוב הנרי ודומה לו במאפייניו. האחראי לפיתוח רחוב זה היה הנרי מור, רוזן דרוהדה אשר הכשיר אדמות ופיתח את האזור. על שמו נקרא הרחוב וכן גם רחובות סמוכים כמו רחוב מור, רחוב ארל, רחוב אוף ליין ורחוב דרוהדה. מאז שנות השמונים הפך הרחוב למדרחוב. ברחוב מרכולים, מרכזי קניות וחנויות קטנות ועצמאיות, כ-200 במספר. ברחוב מופיעים כדרך קבע אומני רחוב, מוזיקאים, כותבי שירים, וחקיינים. מרכז הקניות ג'רביס מרכז הקניות הגדול ביותר במרכז העיר. בעל שלוש קומות, בשתיים הראשונות ישנן חנויות ובשלישית מזון מהיר. מרכז הקניות Ilac: מרכז הקניות הוותיק במרכז העיר. בעל מבנה קומה אחת המכיל חנויות רבות. ארנוטס – חנות כל בו ידועה המשווקת מותגים מפורסמים כדוגמת מיס סיקסטי, מנגו, טומי הילפינגר, פפה ועוד. כיום הכלבו נחשב כעתיק ביותר בדבלין. לחנות גם מחלקת מתנות ייחודית בקומת המרתף הנקראת S F Cody, פרטי אספנות, כלי בית, קריסטלים וכלי זכוכית איריים. לארנוטס גם מחלקות הנעלה ואביזרים מרשימות ביותר. דבנהמס חנויות דנס – טקסטיל במחירים נמוכים. מדיה וקבצים בנושא רחוב הנרי בוויקישיתוף בנייני רחוב הנרי, מאתר Archiseek
משכנתה הפוכה

משכנתה הפוכה (או משכנתה פנסיונית) הוא מונח המתאר שעבוד נכס מקרקעין כבטוחה להחזרת הלוואה, כאשר הלווה אינו נדרש לפרוע את ההלוואה או לשלם תשלומים למלווה כל עוד הוא מתגורר בנכס. הלוואה זו ניתנת לאנשים מבוגרים שברשותם נכס, והם מעוניינים בסכום כסף נזיל לשם מחייתם או צורך אחר. בעל הנכס מקבל מהמלווה סכום כסף שגובהו המקסימלי משתנה ומושפע משווי הנכס ומתוחלת החיים הצפויה של בעל הנכס (בהתבסס על גילו). לאחר קבלת ההלוואה ממשיך בעל הנכס להתגורר בביתו ואינו נדרש לשלם תשלומים כלשהם לגוף המלווה. מסיבה זו אין צורך בבדיקת יכולתו הכלכלית של הלווה. לאחר מותו של הלווה הנכס יימכר, והסכום שיתקבל ישמש לכיסוי ההלוואה בתוספת הריבית, ואילו ההפרש יועבר ליורשיו של בעל הנכס. בדרך כלל ניתנת האפשרות ליורשיו של בעל הנכס לפרוע את ההלוואה בעצמם ולשמור בעלות על הנכס, אם הם מעוניינים בכך. החזר משכנתה הפוכה אינו מותנה בהכרח במותו של בעל הנכס, וגם אם זה יעזוב את ביתו (למשל לבית אבות) או יציע אותו למכירה, ידרוש הבנק את החזר ההלוואה בתוספת ריבית. שיעור הריבית על משכנתה הפוכה בדרך כלל גבוה יותר מאשר זה שעל משכנתה קונבנציונלית. הלוואה זו מיועדת לאנשים מבוגרים שברשותם נכס מקרקעין והם מעוניינים לקבל סכום כסף נזיל מבלי למכור את ביתם או ליטול הלוואה שיידרשו להחזיר בתשלומים מדי חודש בחודשו. הגדרת "אדם מבוגר" לטובת משכנתה הפוכה משתנה ונע בין גילאי 55 ל-65 ומעלה. בישראל משכנתאות הפוכות ניתנות על ידי חברות ביטוח ובנקים, ביניהם: מזרחי טפחות כלל ביטוח הראל הפניקס איילון   הבנק הבינלאומי בית ההשקעות אי.בי.אי משכנתאות הפוכות זכו לביקורת בגלל מספר חסרונות משמעותיים משכנתאות הפוכות יכולות להיות מבלבלות ואזרחים מבוגרים רבים לוקחים אותן מבלי להבין לחלוטין את התנאים וההגבלות. דו"ח אמריקאי משנת 2012 העלה שחלק מהמלווים בארצות הברית ניסו לנצל את מורכבות המוצר כדי להציע חוזים שפוגעים בבעלי בתים. עלויות התחלתיות גבוהות הופכות את המשכנתאות ההפוכות ליקרות. משכנתה הפוכה - סיוע לקשישים בעזרת שוק ההון, מאירה סוקולר, בנק ישראל, 2005 עמי גינזבורג, הצפת ערך | Reverse Mortgage - משכנתא הפוכה, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2016 אודי שישון, משכנתה הפוכה | הלכה הירושה, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2017 משכנתא הפוכה, תועלת וסיכונים פוטנציאלים, Peter Knaack, הבנק העולמי, ינואר 2020 משכנתא פנסיונית | בנק מזרחי-טפחות, באתר www.mizrahi-tefahot.co.il הגדרת "אדם מבוגר" לטובת משכנתה הפוכה משתנה ונע בין גילאי 55 ל-65 ומעלה. משכנתא פנסיונית - החלופה הבנקאית הגמישה למשכנתא הפוכה | בנק מזרחי-טפחות, באתר www.mizrahi-tefahot.co.il עירית אבישר, מזרחי טפחות יציע הלוואות לפנסיונרים תמורת שעבוד דירתם, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2020-07-02 מה זה משכנתא 60+ (משכנתא הפוכה), באתר harel-group.co.il The World Today with Sally Sara, ABC listen, ‏2024-10-01 (ב־Australian English) כיצד משכנתא הפוכה יכולה לתרום לתחושת ביטחון כלכלי בצל המצב? | חדשות 13, באתר רשת 13 ayalon-ins.co.il מיכאל רוכוורגר, משכנתא הפוכה: מי יכול לקחת - והאם זה משתלם?, באתר themarker.com "Report to Congress on Reverse Mortgages" (PDF) How much does a reverse mortgage loan cost?, Consumer Financial Protection Bureau, ‏2024-05-28 (באנגלית)
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל

נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל הייתה נבחרת הכדורסל שייצגה את צ'כוסלובקיה. נבחרת צ'כוסלובקיה הייתה מהנבחרות החזקות באירופה והישג השיא שלה היה זכייה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1946. כמו כן, הנבחרת סיימה 6 פעמים במקום השני באליפות אירופה ו-5 פעמים במקום השלישי. במשחקים האולימפיים השתתפה נבחרת צ'כוסלובקיה 7 פעמים והישג השיא שלה היה מקום חמישי בשנת 1960. כמו כן השתתפה הנבחרת 4 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה היה המקום השישי בשנת 1970. בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993 לצ'כיה וסלובקיה התפרקה גם נבחרת הכדורסל של צ'כוסלובקיה. הנבחרת היורשת של צ'כוסלובקיה היא נבחרת צ'כיה. נבחרת צ'כיה בכדורסל נבחרת סלובקיה בכדורסל מדיה וקבצים בנושא נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל בוויקישיתוף