ג'ורג' וסוף

ג'ורג' וסוף (בערבית: جورج وسوف; נולד ב-23 בדצמבר 1961) הוא זמר סורי נוצרי, יליד העיירה כפרון, במחוז טרטוס בסוריה. בשנת 1980 היגר עם משפחתו ללבנון, השתכן בביירות וקיבל אזרחות לבנונית. בילדותו נחשב לילד פלא, וכיום הוא אחד מהזמרים הנערצים בעולם הערבי. נשוי ואב לשלושה ילדים. וסוף החל לשיר בגיל עשר בעיר הולדתו, באירועים מקומיים כגון חתונות, והקריירה המוזיקלית הרשמית שלו החלה מעט לאחר שעבר ללבנון, בגיל 12, כאשר הופיע בחתונה בה נכח ג'ורג' אל-ח'ורי, לימים מנהלו ומפיקו הראשון. בגיל 14 התפרסם כאשר שר את השיר "חאסביה", עבר לדמשק לשיר במסעדת "אל חדירא אל חדרא" (הגן הירוק) ונעשה פופולרי, אך איגוד המוזיקאים הוציא החלטה האוסרת עליו להמשיך לקיים הופעות מכיוון שהיה מתחת לגיל 18. אחד ממעריציו התערב בהחלטה ובעזרת קשרים בארגון התיר לו לשיר בטענה שקולו נשמע מבוגר מגילו. האמנים ג'ורג' יזבק ו-ואדיע אל-סאפי נתנו לו חסות אמנותית. בתחילה שר יצירות רבות של המלחינים סייד מקאווי, שאקר אל מוג'י ובליג חמדי שירים ישנים וקלאסיים שנכתבו במקור לזמרים כמו אום כולתום ועבד אל-חלים חאפז. התפרסם באמירתו "ישנתי על מדרכות למען ההצלחה שלי". בשנת 1980 השתתף וסוף בתוכנית הטלוויזיה הלבנונית "סטודיו אל-פאן", התוכנית הראשונה של תחרות הכישרונות בשפה הערבית בכלל ושל השירה הערבית בפרט אשר שודרה בתקופה בה היו מעט ערוצים הן בלבנון והן בעולם הערבי בכלל ואף הייתה התוכנית הפופולרית באותה התקופה. השחקן הידוע עומר שריף כינהו בשם "סולטאן א-טרב" (מערבית: "מלך הטרב") ביטוי שמקורו בשיר הערבי הקלאסי "אל-האווה סולטאן" שווסוף ביצע בצעירותו, כינוי שדבק בו עד היום. בשנות התשעים הוא שר את השיר "סלמתק בידאללה", שיר עממי עיראקי במקור של גדול זמרי עיראק קאזם א-סאהר, אשר התאים גם לטון קולו של וסוף, גם לסגנון הטאראב של וסוף, ואף זהו שיר אשר תרם רבות להצלחתו של וסוף. וסוף הוציא למעלה משלושים אלבומים וביצע קונצרטים בכל רחבי העולם. שירו "חלף אל-אמר" הפך לאחד הלהיטים הגדולים בעולם הערבי, על אף גילו הצעיר של וסוף באותה התקופה. בימינו נחשב וסוף לאחד מזמרי הטרב הנערצים והמוערכים ביותר בעולם הערבי, ובמערב הוא ידוע כאחד מגדולי הזמר הערבי. הופעותיו מושכות קהל רב ולו מספר עצום של מעריצים ברחבי העולם הערבי, ומחוצה לו. ידוע במחויבותו לאותנטיות מוזיקלית וחוסר ההתחשבות משיקולי הפקות מוזיקליות והצלחה מסחרית אלא נאמנות לאיכות. פעילותו האמנותית של וסוף חרגה מגבולות ארצו, והוא הופיע בכל העולם הערבי, אירופה, אמריקה, קנדה ואוסטרליה. ב-1985 שר בפסטיבל קרתגו בתוניסיה לעיני 15,000 מעריציו, ותרם את הכנסות ההופעה לצדקה. על אף הופעותיו המרשימות ונוכחתו המרשימה על הבמה הוא אינו אוהב לצלם וידאו קליפים לשיריו, בטענה שהוא זמר בלבד וצילום הקליפים כופה עליו להיות גם שחקן. בשנת 1998 שיתף פעולה עם זאב נחמה ואתניקס בשיר "פתחי לו את ליבך" שיצא כסינגל באלבומם ברוכים הבאים לישראל. בגיל 21 הכיר את אשתו הראשונה, שלמיר. השניים הכירו במסיבה שערך, ונישאו בנישואים אזרחיים בפריז מכיוון שמשפחה התנגדה לקשר. כאשר ביקש את ידה הם התנגדו ולכן הם התחתנו ללא ידיעת משפחתה. התגרש והתחתן בשנית עם נאדה זיידן, ספורטאית בינלאומית מטעם מדינת קטר, אלופת חץ וקשת ומרוצי ראלי, ילידת ביירות בעלת אזרחות קטרית מאב תימני ממוצא פלסטיני ובעלת אזרחות טורקית מאם טורקיה. השניים נפגשו בבית החולים אספטר בקטר בטיפול שיזם בנו שעובד כמהנדס במדינה. זיידן עבדה כמנהלת המחלקה לענייני ספורטאים ואחראית יחסי ציבור. אשתו החדשה אישרה כי נישואיה לווסוף התקיימו בדרך האסלאמית על ידי המופתי של סוריה, השייח' אחמד חסון, והזמר נתן לה טבעת נישואין חתומה מאיטליה. עיון היא בתו היחידה של ואסוף מנישואים אלו ואחות למחצה לוואדי, חאתם וג'ורג' הקטן מאשתו הראשונה, שלימר. בני הזוג גרו בעיירה אל-כפרוון באזור הכפרי של חומס, ולאחר מכן עברו לשוודיה. כאשר נכנסה להריון בחרה זיידן לנסוע עם הוריה להתגורר בדוחא עקב התנאים בסוריה והקושי לעבור בין מדינות. השניים התגרשו ובחודש מרץ 2017, חשפה זיידן את תהליך הגירושין לאחר ששמרה על שתיקה מאז תחילת הנישואין. במגזין "זהרת אל ח'ליג'", בראיון בלעדי, נחשפה הסיבה לתביעת הגירושין שהגישה, בכותרת רחבה התפרסמה הכותרת "נאדה זידאן: למען הבת שלי ביקשתי גט מג'ורג' ואסוף". ווסוף נעצר על ידי משטרת שוודיה בסטוקהולם ב-2 בנובמבר 2008, בתואנה שעיתון מקומי דיווח כי נתפסו ברשותו 30 גרם קוקאין, לפני הופעה שערך בסביבות העיר. ההופעה בוטלה בעקבות המעצר. בסופו של דבר זוכה, ולא הוכח נגדו דבר. וסוף טען שהעלילו עליו כדי לשבש את הופעותיו בשוודיה באותה תקופה. בשנת 2001 עבר וסוף ניתוח כירורגי. בליל 19 באוקטובר 2011 לקה בשבץ מוחי, שבעקבותיו נותר משותק בחצי פלג גופו השמאלי. במהלך תקופה של שלוש שנים עבר בין מדינות ערב ואירופה לטיפול ונעדר מהקהילה האמנותית. הופעתו הראשונה לאחר המחלה הייתה בתוכנית מיוחדת ("קול יא מלאק") בערוצים אל-חיאת המצרי ואל-ג'דיד הלבנוני, עם העיתונאי נישן דרהרוטיאן ב-2014. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' וסוף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורג' וסוף ג'ורג' וסוף, ברשת החברתית פייסבוק ג'ורג' וסוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורג' וסוף, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורג' וסוף, ברשת החברתית טיקטוק ג'ורג' וסוף, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ורג' וסוף, באתר ספוטיפיי ג'ורג' וסוף, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ורג' וסוף, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ורג' וסוף, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ורג' וסוף, באתר Discogs (באנגלית) ג'ורג' וסוף, באתר Songkick (באנגלית) ביוגרפיה ותצלומים שיריו של וסוף