laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לטימריים

לטימריים (שם מדעי: Latimeriidae) היא משפחה של דגי גרם בעלי סנפירים בשרניים. משפחה זו היא היחידה ששרדה בסדרת הצלקנתאים (Coelacanthiformes), בה כיום ישנו רק סוג אחד - לטימריה (Latimeria) ובו 2 מינים: לטימריה אפריקנית (Latimeria chalumnae) ולטימריה אינדונזית (Latimeria menadoensis), הראשון מצוי בסכנת הכחדה, והשני מוגדר כפגיע. מספר פלאונטולוגים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שיערו שהצלקנתאים היו קבוצת הדגים מהם התפתחו החולייתנים היבשתיים בעלי ארבע רגליים. סיבת ההשערה זו הייתה סנפירי החזה והגחון השריריים במאובני הצלקנתאים, אשר נראו כמתאימים להליכה על הקרקע. השערה חלופית של פלאונטולוגים אחרים זיהתה את מוצא החולייתנים היבשתיים בסדרה האחות של הצלקנתאים, דגי הריאות, אשר בשנים אלו כבר היו מוכרים למדע גם ממאובנים וגם מדגים חיים המסוגלים להתקיים ביבשה בעזרת ריאות. מחלוקת זו הייתה אחת הסיבות להתרגשות הרבה שגרם גילוי הצלקנתאים החיים. הסתבר כי דגי הלטימריה אינם הולכים על היבשה, אך הם משתמשים בסנפיריהם השריריים ל"הליכה" על קרקע הים. חקר הלטימריה נראה בתחילה כמפריך את השערת כמה מן הפלאונטולוגים לפיה היו לצלקנתאים המאובנים ריאות בדומה לדגי הריאות. אך גילוי מפתיע בשנת 2015 מצא ריאות תפקודיות בעוברי לטימריה. עם זאת, חקר רצף ה-DNA של הלטימריה קבע סופית כי דגי הריאות אכן קרובים יותר מן הצלקנתאים לבעלי ארבע הרגליים. משפחה לטימריים (Latimeriidae) סוג Holophagus - נכחד סוג לטימריה (Latimeria) סוג Libys - נכחד סוג מקרופומה (Macropoma) - נכחד סוג Macropomoides - נכחד סוג Ticinepomis - נכחד סוג Foreyia - נכחד סוג Swenzia - נכחד סוג Undina - נכחד סוג Megacoelacanthus - נכחד מדיה וקבצים בנושא לטימריים בוויקישיתוף לטימריים, באתר ITIS (באנגלית) לטימריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לטימריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לטימריים, באתר GBIF (באנגלית) Cupello. C. et al (2015) "Allometric growth in the extant coelacanth lung during ontogenetic development" Nature Communications, Vol. 6, Article No:8222, doi:10.1038/ncomms9222
פרוקסימה קנטאורי b

פרוקסימה קנטאורי b הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את פרוקסימה קנטאורי, וכוכב הלכת הקרוב ביותר למערכת השמש. פרוקסימה קנטאורי הוא ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ. כוכב הלכת הוא כוכב לכת ארצי ומקיף את כוכב האם באזור ישיב, כך שתאורטית ייתכנו עליו חיים, אם כי רק באזור המצומצם שבגבול היום והלילה. למרות זאת, מחקר סובר כי ככל הנראה לא ייתכנו חיים על גביו וזאת בגלל ההתפרצויות על פני הכוכב שלו, פרוקסימה קנטאורי. בשנת 2018 התגלה כי התרחשה על הכוכב שלו התפרצות סולארית, אולם ככל הנראה זו לא אמורה להשפיע בצורה קטלנית אם הוא אכן מוגן ויש עליו חיים. על אף שהוא נמצא במערכת כוכבי הלכת הכי קרובה למערכת השמש, מסע אליו, בטכנולוגיה הנוכחית, עשוי לארוך עשרות אלפי שנים, אולם ישנו רעיון שאפתני לשלוח גשושית קטנה המצוידת במפרש סולארי שתיסע ברבע ממהירות האור ותגיע לכוכב תוך 21 שנים. טלסקופ החלל ג'יימס וב צפוי לחקור את האטמוספירה של כוכב הלכת ואת האפשרות לקיומם של חיים עליו, כך גם הטלסקופ הגדול מאוד יעשה במטרה להכין שליחת גשושיות זעירות למסע לעבר כוכב הלכת. פרוקסימה קנטאורי c פרוקסימה קנטאורי d מדיה וקבצים בנושא פרוקסימה קנטאורי b בוויקישיתוף פרוקסימה קנטאורי b, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים A terrestrial planet candidate in a temperate orbit around Proxima Centauri‏. Guillem Anglada-Escudé, Pedro J. Amado, John Barnes et al.‏ 24 באוגוסט 2016. אבי בליזובסקי, ‏ESO מאשרת: התגלה כוכב לכת ארצי סביב פרוקסימה קנטאורי, הכוכב הקרוב ביותר למערכת שמש, באתר "הידען", 25 באוגוסט 2016 הגר בוחבוט, האם נמצא כוכב לכת תואם לכדור הארץ?, באתר ynet, 24 באוגוסט 2016 איתי נבו, השכן הקרוב ביותר, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 24 באוגוסט 2016 גליליאו צעיר, ‏עולם חדש מעבר לפינה, באתר "הידען", 23 באוקטובר 2016 אבי בליזובסקי, ‏החיים בקו התפר בין הצד המואר לאפל: טלסקופ החלל ג'יימס ווב יוכל לבחון את הרכב האטמוספירה של פרוקסימה קנטאורי b, באתר "הידען", 30 באוגוסט 2016 מחקר: לא ייתכנו חיים על "פרוקסימה בי", באתר ynet, 14 בפברואר 2017 Allan Adamson, Planets Orbiting Alpha Centauri Stars Not Bombarded By X-Ray Radiation Hazardous To Life, in "Tech Times" website, 11 June 2018 (באנגלית) איתי נבו, להגיע למערכת שמש אחרת, וגם לעצור שם, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 14 בפברואר, 2017 אבי בליזובסקי, ‏החיים בקו התפר בין הצד המואר לאפל: טלסקופ החלל ג'יימס ווב יוכל לבחון את הרכב האטמוספירה של פרוקסימה קנטאורי b, באתר "הידען", 30 באוגוסט 2016 אבי בליזובסקי, ‏פרויקט Breakthrugh Starshot של יורי מילנר יממן חיפוש כוכבי לכת במערכת אלפא קנטאורי, באתר "הידען", 15 בינואר 2017
נעולים (תוכנית טלוויזיה)

נעולים הוא משחק טלוויזיה בהפקת רשת וחברת ההפקה ההולנדית "PARK LANE" ובהנחיית גיא זו ארץ. המשחק משלב ידע, אסטרטגיה ומזל. השעשועון שודר בימי שני ב-21:00, לאחר שידור החדשות בערוץ 2. האולפן ממנו משודר השעשועון נמצא בהולנד במתחם שידורים מקומי. על זוג מתמודדים לצאת מ-45 דלתות מחמישה מעגלים על מנת להרוויח מעל חצי מיליון שקלים. ברשותם חמישה מפתחות בלבד, כך שאם אזלו המפתחות המשחק נגמר. אחרי שזוג המתמודדים פתח את דלת המעבר של המעגל הרביעי, הוא יכול לבחור אם לעבור בדלת המעבר ולשחק את המעגל החמישי או לבחור לפרוש מהמשחק וללכת הביתה עם כל הכסף שצבר. אם מפתח הבונוס שצמד המתמודדים קיבל במעגל הרביעי הוא המפתח האחרון שנשאר הוא יהיה חייב לפתוח את דלת המעבר של המעגל הרביעי, אחרת המשחק נגמר. במשחק קיימות 3 סוגי דלתות: דלת כחולה - דלת כסף בה על המתמודדים לענות על שאלת טריוויה. אם ענו נכונה הם מרוויחים סכום כסף אך אם שגו בפתרון השאלה הם מפסידים מפתח. דלת מעבר - מעבירה את המתמודדים למעגל הבא, המעבר יחסיר את המפתח ממצבור המפתחות של המתמודדים. דלת אדומה - בפתיחת דלת מסוג זה מאבדים המתמודדים מפתח ובנוסף הם מפסידים את כל הכסף שצברו. בכל מעגל מספר הדלתות משתנה: המתמודדים אינם מודעים לסוגי הדלתות טרם פתיחתן ולכן כרוך בבחירתם אלמנט של מזל. בתחילת תוכנית, מציגים לצופה את מיקומי הדלתות שנקבעו לשחקנים. "נעולים", באתר "רשת" נעולים באתר רשת(הקישור אינו פעיל, 19.1.2021)
אנדראה איפסילנטי

אנדראה איפסילנטי (גרמנית: Andrea Ypsilanti, נולדה ב-8 באפריל 1957) היא פוליטיקאית גרמנייה. איפסילנטי נולדה ברוסלסהיים כשנייה מבין שלוש בנות. לאחר שסיימה את התיכון, עבדה כמזכירה וכדיילת בלופטהנזה. לאיפסילנטי תואר בסוציולוגיה. היא הייתה חברה בפרלמנט של הסן, כיהנה כיושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה באזור, והתמודדה מספר פעמים על תפקיד מושלת הסן. לאחר שהצהירה שלא תעבוד עוד עם מפלגת די לינקה, ב-2008 החלה לשתף פעולה ולהקים קואליציה עמם. ב-2010 היא ייסדה צוות חשיבה הבא לעצור את הנאו-ליברליזם. בתחילת שנות השמונים היא נישאה למנוליס איפסילנטיס, בן משפחת אצולה יוונית, הזוג גר שנתיים בספרד ולאחר מכן עבר לגרמניה מולדתה, בשנות התשעים הם נפרדו. מדיה וקבצים בנושא אנדראה איפסילנטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדראה איפסילנטי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרוליין בנט

קרוליין אן בנט (באנגלית: Carolyn Ann Bennett; נולדה ב־20 בדצמבר 1950) היא פוליטיקאית ורופאה קנדית המכהנת כשרה בממשלתו של ג'סטין טרודו. פועלת מטעם המפלגה הליברלית. בנט נולדה בטורונטו, קנדה. ב־1976 היא הוסמכה לרופאה מאוניברסיטת טורונטו ועבדה כרופאת משפחה. ב־1995 התמודדה לפרלמנט המקומי באונטריו אך לא נבחרה. בבחירות של שנת 1997 התמודדה שוב ונבחרה. לפני בחירתה ב־1997, השרה בנט הייתה רופאת משפחה ושותפה מייסדת של גורמים רפואיים במרכז העיר טורונטו. היא גם הייתה פרופסור עוזר במחלקה לרפואה משפחתית וקהילתית באוניברסיטת טורונטו. המאבק שלה להצלת בית החולים קולג 'לנשים בטורונטו נתן לה השראה להיכנס לפוליטיקה. בשנים 2003–2006 שימשה כשרת הבריאות. ב־2006 היא מונתה לחברה בפרלמנט הקנדי. היא כיהנה כשר יחסי ילידים בכתר, והייתה בעבר שר המדינה לבריאות הציבור. כמו כן שימשה כמבקרת על בריאות הציבור, קשישים, אנשים עם מוגבלות, הכלכלה החברתית וענייני אבוריג'ינים. מ־1999 עד 2003 שימשה כיושבת ראש הארגון החברתי בין קנדה לישראל, והיא חברה בארגון הפרו ישראלי "פרלמנט ליברלי עבור ישראל". בנובמבר 2015 מונתה לשרה בממשלתו של ג'סטין טרודו, הממונה על משרד הילידים. בשנת 2021 הוא הועברה לנהל משרד אחר ובמקומה מונה מארק מילר. מדיה וקבצים בנושא קרוליין בנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרוליין בנט קרוליין בנט, ברשת החברתית פייסבוק קרוליין בנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרוליין בנט, ברשת החברתית אינסטגרם The Honourable Carolyn Bennett, Justin Trudeau, Prime Minister of Canada ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקש Esc

במקלדת מחשב, מקש ה-Esc Esc (קיצור של Escape – "בריחה"/"יציאה") הוא מקש המשמש כדי ליצור את תו ה-Escape (אשר יכול להיות מיוצג גם, למשל, באמצעות המספר העשרוני 27 בקוד ASCII). תו ה-Esc, כאשר נשלח מהמקלדת למחשב, לעיתים קרובות מתפרש על ידי התוכנה הרצה כמו "עצור". מדיה וקבצים בנושא מקש Esc בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרן כ"ץ (דיין)

הרב אברהם אהרון כ"ץ (נולד בי"ט באב ה'תש"ט, 14 באוגוסט 1949) הוא דיין ישראלי, כיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. קודם לכן כיהן כאב בית הדין באשקלון, כדיין בבית הדין הרבני בחיפה, כרב צבאי וכרב שכונה בבאר שבע. נולד בסלובקיה לרב אליהו כץ, רבה של ברטיסלאבה ולימים רבה של באר שבע וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל. נקרא על שם סבו הרב אברהם אהרון כ"ץ, רבה של ניטרה ונכדו של הרב מנחם כ"ץ פרוסטיץ. למד בבית הספר היסודי בעירו והחל לימודי תיכון. בשנת ה'תשכ"ה (1964) עלה לישראל, ובין השנים תשכ"ה-תשכ"ז למד בישיבת פוניבז' לצעירים בבני ברק אצל הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן. בין השנים תשכ"ז-תשכ"ז למד בישיבת גרודנא באשדוד, שם נמנה עם התלמידים הראשונים, ובין השנים תשכ"ט-תשל"א בישיבת פוניבז' הגדולה. לאחר נישואיו לאווה, בין השנים תשל"א-תשל"ד למד בכולל "שבט מחוקק", מייסודו של הרב איסר יהודה אונטרמן, אצל הרב זלמן נחמיה גולדברג. לאחר מכן למד בבית המדרש הגבוה לתלמוד והוראה בנגב בבאר שבע. בין השנים 1975–1977, במקביל ללימודיו התורניים, השלים לימודי הסמכה להנהלת חשבונות. לאחר מכן שירת כרב צבאי בבאלי"ש, השתתף במלחמת שלום הגליל, והגיע לדרגת סרן במילואים. בשנת ה'תשל"ז החל הרב כ"ץ לשמש כראש כולל בית המדרש הגבוה לתלמוד והוראה בנגב. בשנת ה'תשל"ח (1978) נסמך לרבנות לרבנות בידי הרבנים רפאל כדיר צבאן, שלמה גורן, זלמן נחמיה גולדברג ודוד פוברסקי. כן נסמך מטעם הרבנות הראשית לרבנות עיר ולדיינות. בקיץ תשל"ח החליף את הרב יצחק כהן, רבה של אירלנד, בתפקידו. החל משנת ה'תשמ"ט כיהן כרב שכונה בבאר שבע, תחת כהונתו של אביו כרב העיר, והיה אחראי על תחום המקוואות והעירובין בעיר. הוסמך לדיינות בשנת ה'תש"ן (1990). ב-29 ביוני 1992 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני, כיהן בבתי הדין בחיפה ובאשקלון, וב-1 ביוני 2011 מונה להיות אב בית דין באשקלון. בשנת 2014 מונה לכהן במינוי זמני בבית הדין הרבני העליון. ב-31 ביולי 2016 החל לכהן כחבר בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. פרש מכהונתו בהגיעו לגיל הפרישה, ב-13 באוגוסט 2019. כתובה שערכה בשקלים ישנים, תיגבה באותו סכום בשקלים חדשים, וכן בכל שינוי בערך הכסף. חייב בעל הלום קרב במצב נפשי בעייתי, לגרש את אשתו, בשל היותו מחוסר יכולת לתפקד כבעל. פסק דין של הרב כ"ץ, אתר "דעת". לשכת השר - ז. המר/א. שאקי - בתי-דין - 1989-1990 - כללי - מינויים; גיור; בג"צ, באתר ארכיון המדינה, עמ' 16–18 לשכת השר - ז. המר/א. שאקי - בתי-דין - 1989-1990 - כללי - מינויים; גיור; בג"צ, באתר ארכיון המדינה, עמ' 14–15 לשכת השר - ז. המר/א. שאקי - בתי-דין - 1989-1990 - כללי - מינויים; גיור; בג"צ, באתר ארכיון המדינה, עמ' 9–12 לשכת השר - ז. המר/א. שאקי - בתי-דין - 1989-1990 - כללי - מינויים; גיור; בג"צ, באתר ארכיון המדינה, עמ' 21–22 לשכת השר - בתי-דין - כללי; מינויי דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 71 מינוי דיין לכהונה בפועל בבית הדין הרבני הגדול, ילקוט הפרסומים 6804, 2014, עמ' 5568 משה מאירסדורף, ‏כולם יוצאים מנצחים. כמעט, באתר כיפה, 13 ביולי 2016 ראו תקציר פסק הדין כאן בעמ' 9 ראו תקציר פסק הדין כאן בעמ' 6.
צדוק נאווי

צדוק נאווי (24 ביולי 1944 – 23 בדצמבר 2020) היה ראש עיריית עפולה בשנים 1991–1998. צדוק נאווי נולד בחיפה בשנת 1944. בוגר בית הספר אליאנס בעיר. את שירותו בצה"ל התחיל בחיל הקשר והמשיך כמפקד פלוגה בחיל השריון. סיים את שירותו בדרגת סרן. לאחר שחרורו השתלם בלימודי בנקאות וכלכלה ועבד בסניף חיפה של בנק עין חי, הבנק של תנועת המושבים. בשנת 1973 התמנה למנהל סניף עפולה של הבנק. בבחירות המוניציפליות שנערכו בשנת 1978 נבחר למועצת עיריית עפולה. בבחירות שנערכו בשנת 1983 נבחר בשנית. בשנת 1987 נבחר לתפקיד סגן ראש העיר וממלא מקומו ועזב את עבודתו בבנק. בשנת 1991, כאשר ראש עיריית עפולה עובדיה עלי נתמנה לסגן שר הביטחון ופרש מתפקידו בעירייה, התמנה נאווי להחליפו בתפקיד ראש העירייה. בבחירות המוניציפליות שנערכו בשנת 1993 התמודד נאווי על תפקיד ראש העירייה בזכות עצמו. הוא זכה בבחירות וכיהן שנית כראש העירייה עד לשנת 1998. בתקופת כהונתו של נאווי הגיעו למדינה גלי עלייה מחבר המדינות ומאתיופיה. כעשרים אלף מהעולים הגיעו לעפולה ונאווי פעל לקליטתם. בתקופתו נבנו כ-4,000 דירות מגורים, הוקמו ארבעה בתי-ספר חדשים, נוספו כיתות לימוד רבות בבתי הספר הקיימים, מבני בתי הספר הורחבו ונבנה מרכז יום לקשיש. בתקופתו הורחבה מערכת התשתיות של צנרת המים, הביוב וניקוז. אגני חמצון שהיו בקרבת העיר וגרמו למטרד סביבתי בוטלו ובמקומם נבנה במרחק קילומטרים אחדים מן העיר, ליד מחנה עמוס, מכון טיהור. במקום שבו שכנו אגני החמצון לפני הסרתם הוקמה שכונת וילות. ב-23 בדצמבר 2020 הלך לעולמו והוא בן 76. שבתאי גל-און, עפולה לגבורות – 80 שנה לעיר יזרעאל, בהוצאת עיריית עפולה, 2005. צדוק נאווי, באתר עיריית עפולה אבידה גדולה: ראש העיר עפולה לשעבר צדוק נאווי הלך לעולמו, באתר mynet העמק 23 בדצמבר 2020
גשור הדרומית

ממלכת גְּשׁוּר הדרומית שכנה מדרום לערי הפלשתים, נזכרה בספר יהושע כאחת מן הארצות שלא נכבשו בידי יהושע. בספר שמואל נזכר שדוד המלך בעת שבתו בצקלג כאשר קיבל עליו את חסותו של אכיש מלך גת, פשט על עריהם. יהודה קיל בפירוש דעת מקרא ליהושע משער על פי שמה הקדום של בירת החורים שהיה גשור, כי העם הגשורי שבדרום היה שייך לחורים. גשור (ממלכה) י"ג, ב'. שמואל א', כ"ז, ח'. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פייטרו קוך

פייטרו קוך (באיטלקית Pietro Koch‏ (18 באוגוסט 1918 - 4 ביוני 1945) היה חייל איטלקי, מנהיג "כנופיית קוך" (Banda Koch) קבוצה הידועה לשמצה בשל הפעילות האנטי-פרטיזנית שלה והשותפות שלה בהשמדת יהדות רומא ברפובליקה של סאלו. נולד בבנוונטו כבנם של אולגה פוליטי ואוטו קוך, סוחר יינות וקצין בדימוס של הצי הקיסרי הגרמני, שירת תקופת מה בגרנדירים מסרדיניה(אנ') והודח מהצבא ב-1939 בעוון העלבת קצין. התגורר בפרוג'ה, עסק בתיווך מקרקעין, נישא אולם התגרש אחרי מספר חודשים אחרי שאשתו תפסה אותו בוגד בה. באביב 1943 נקרא לשירות ברגימנט ה-20 של הגרנדירים ושוחרר בספטמבר אחרי הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה. התגורר בפירנצה ושם הצטרף למפלגה הפשיסטית הרפובליקנית, שהוקמה לאחר הדחתו של מוסליני מראשות הממשלה ופיזור המפלגה הפשיסטית הלאומית. אחרי שטוליו טמבוריני(אנ') הקים את כוח המשטרה של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית(אנ'), הצטרף קוך למשטרה זו. קוך הפך להיות בן חסותו של הרברט קפלר(אנ'), מפקד ה-אס דה ברומא ולאחר מכן מפקד משטרת רומא. קוך השתתף עם אריך פריבקה בחקירות של חשודים, חקירות שכללו עינויים. בינואר 1944, הקים את "כנופיית קוך" ככוח משימה מיוחד לציד פרטיזנים וריכוז המגורשים עבור הגרמנים. כנופיה שהייתה ידועה באכזריותה. טוליו טמבוריני העמיד לרשות הכנופיה מבנה ברומא ששימש ככלא והיו בו תאי עינויים למלוכנים, סוציאליסטים, קומוניסטים ושאר מתנגדי השלטון וכן עצרה הכנופיה יהודים שרובם נשלחו למחנות ההשמדה. למשל בלילה שבין 3 ל-4 בפברואר פשטו אנשי הכנופיה על הבזיליקה של סנט פאולו ועצרו 67 בני אדם, בהם יהודים שמצאו שם מקלט. במהלך התקפה היה קוך אחראי להריגתם של מאות בני אדם. אף על פי שהיה חסר השכלה אקדמית רשמית תבע קוך מפיקודיו לכנותו "דוקטור". במהלך החקירות, השתמשו קוך ואנשיו בעינויים שונים, אם העציר לא דיבר, למשל לא גילה מי הוא ומה הייתה פעילותו הפוליטית, היו מכים אותו ברמות שונות של אלימות, מסטירות, דרך הטחתו בקיר, העברתו דרך שתי שורות של חוקרים שהכו אותו וכדומה. המכות היו בידיים חשופות, באגרופנים, עם קתות רובים ובעזרת שוטים. לאחר מכן היה נלקח הנחקר לבידוד בתא צפוף ומחניק ואם לא דיבר היה עוברים לענותו בעזרת חשמל, אש וזריקות, כולל כאלו שהכילו חומרים שאמורים לדובב אדם, וכן הוצאות להורג מדומות. לאחר כיבוש רומא על ידי בעלות הברית הצטרפו קוך ורוב אנשיו לשיירה של אויגן דולמן(אנ') והעבירו את מוקד פעילותם למילאנו. ההנהגה הפשיסטית הרגישה מאוימת מכוחו של קוך ולכן ב-25 בספטמבר פשטו כוחות משפטרה על הווילה ששימשה את קוך, עצרו כ-50 מחברי הכנופיה, החרימו את השלל שהכנופיה צברה ופירקו את הכנופיה למרות מחאותיו של קפלר. ב-17 בדצמבר 1944 קוך נעצר בכלא סן ויטורה(אנ') במילאנו, קוך הצליח להימלט ב-25 באפריל 1945 אולם הסגיר עצמו ב-1 ביוני, הוא הועמד למשפט, נמצא אשם ונדון להוצאה להורג. ההוצאה להורג בוצעה ללא דיחוי במבצר ברווטה(איט'). מדיה וקבצים בנושא פייטרו קוך בוויקישיתוף
וילם ברנץ

וילם ברנץ (בהולנדית: Willem Barentsz; נולד ב-1550 לערך באי טרסכלינג שבהולנד; מת ב-20 ביוני 1597 בנובאיה זמליה, רוסיה) היה מגלה ארצות הולנדי, קרטוגרף ומנהיג משלחות לצפון הרחוק. וילם ברנץ נולד באי ההולנדי טרסכלינג בשנת 1550. ב-1594 עזב ברנץ את אמסטרדם עם שתי ספינות, על מנת לחפש את המעבר הצפון-מזרחי למזרח אסיה. הוא הגיע לחוף המערבי של נוביה זמליה, והמשיך עמו לכיוון צפון, כשהוא נאלץ לשוב על עקבותיו בקרבת הקצה הצפוני של החוף. שנה לאחר מכן הוא יצא בראש שבע ספינות, אשר הגיעו למצר יוּגוֹרסקי שבין החוף האסיאתי והאי וייגאץ', אבל הגיע מאוחר מדי מכדי למצוא מעבר ימי. מסעו השלישי נכשל גם כן, והוביל למותו. במסע זה הוא פיקד על שתי ספינות, וכבר ביציאתו למסע זיהה את "אי הדובים" ואת סבלברד (שפיצברגן), שם נפרדו הספינות. ספינתו של ברנץ, שהגיעה לצפון נוביה זמליה וניסתה לשוט לכיוון צפון, נתקעה בקרח, והצוות נאלץ לבלות שם את החורף, תוך שהוא משתמש בעצי הספינה על מנת לבנות מחסה. בתחילת 1597, לאחר שהספינה לא שוחררה מן הקרח, ברנץ וצוותו נטשו את הספינה בשתי סירות קטנות ב-13 ביוני 1597. מרבית חברי הצוות הצליחו לשרוד, אך ברנץ עצמו נפטר ב-20 ביוני 1597. נגר האוניה, חריט ון ויר, פרסם ביומנו את עלילות החורף הנורא שבילו בנובה זמליה, ותיאר לראשונה תופעה אטמוספירית הנקראת כיום "אפקט נובאיה זמליה" (מצב שבו השמש נראית כמשולש, ונראה כאילו היא זורחת מוקדם מכפי שהיא אמורה). בשנת 1871 התגלה המחסה שבנו ברנץ ואנשי צוותו על חצי האי, עם שרידים רבים, המוצגים בהאג וב-1875 נמצא חלק מיומנו של ברנץ. ים ברנץ והיישוב בארנצבורג נקראים על שמו. מדיה וקבצים בנושא וילם ברנץ בוויקישיתוף וילם ברנץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צופות אירופה

צופות אירופה הוא המשרד האזורי של אגודת המדריכות והצופות העולמית, אשר תומך במדריכות ובצופות ביבשת אירופה, כולל מדינות ברית המועצות לשעבר ארמניה, אזרבייג'ן, בלארוס, גאורגיה, מולדובה, רוסיה ואוקראינה, ובנוסף גם קפריסין מסיבות תרבותיות וישראל מסיבות פוליטיות. המשרד האזורי של צופות אירופה תומך ב-64 ארגונים לאומיים של צופות ב-39 מדינות ובסך הכל מגיע למעל מיליון חברים. כל המדינות הקומוניסטיות לשעבר של מרכז ומזרח אירופה ושל ברית המועצות לשעבר פיתחו ומפתחות ארגוני צופות-בנות במהלך הרנסאנס של האזור. במדינות אלה נכללות אלבניה, בולגריה, מזרח-גרמניה, הונגריה, פולין, רומניה, מדינות צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה והמדינות הבלטיות. מתוכן, פולין, צ'כיה והונגריה הן המדינות המצליחות ביותר לפיתוח תנועת הצופות. המשרד פועל בשיתוף פעולה עם אזור צופי אירופה של ארגון הצופים העולמי. שני המשרדים חולקים משרד משותף בבריסל בשנים האחרונות ומפעילים אתר אינטרנט משותף. אזור אירופה פיתח שותפויות ברמה אירופאית עם מועצת אירופה, הנציבות האירופית ופורום הנוער האירופי, בנוסף, צופות אירופה חברות בשדולת הנשים האירופית. אגודת המדריכות והצופות העולמית צופי אירופה אתר האינטרנט הרשמי של צופות אירופה (באנגלית) צופות אירופה, ברשת החברתית פייסבוק צופות אירופה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר We Connect - שיתוף פעולה של צופות אירופה עם צופי אירופה WAGGGS Europe - History and activities, WAGGGS (באנגלית) Partners, WAGGGS (באנגלית)
אהדה זנטי

אהדה זנטי (באנגלית: Aheda Zanetti. תעתיק מדויק בערבית: עַאהִדַה זַנַאתִי. عاهدة زناتي; נולדה 1967) היא מעצבת אופנה אוסטרלית ממוצא לבנוני, המוכרת בשל המצאת הבורקיני. זנטי היא ילידת טריפולי, שבלבנון, ועברה עם משפחתה לאוסטרליה בגיל שנתיים. אחד מעיצוביה הראשונים של זנטי היה ה"hijood" - הלחם של חיג'אב וברדס (hood) - שהתאים לנערות מוסלמיות באימוני ספורט. ב-2004, היא השיקה ליין בגדי ספורט לנשים מוסלמיות תחת השם Ahiida, וכן ייסדה חברה מסחרית באותו שם. תחת המותג הזה, היא עיצבה את הבגד לו נתנה את השם בורקיני (הלחם של בורקה וביקיני) לשימושן של שחייניות מוסלמיות. זנטי מעריכה כי מכרה למעלה מ-700,000 מבגדי הרחצה מאז 2008. השמות של הבורקיני (באנגלית - Burqini או Burkini) הם סימנים מסחריים רשומים בבעלות החברה של זנטי, למרות שהם אומצו לשימוש כללי-גנרי לכל סוג דומה של בגד רחצה. בקיץ 2016, לפחות 11 ערים צרפתיות העבירו חוק האוסר על לבישת בורקיני בחופים, בטענה שזהו בגד שמפר את החילוניות הצרפתית. נשים רבות הפרו את האיסור, ביניהן עשרות שהתבקשו לעזוב את החופים, וכך גם נשים שלא היו לבושות בבורקיני, אלא רק בבגדים לא חושפניים, כולל אחת בבגד שחייה אולימפי. מספר נשים נקנסו. אישה אחת נאלצה להתפשט מבגד ארוך (שהסתבר שהוא כלל לא בורקיני) על ידי ארבעה שוטרים חמושים, מקרה שגרם להדים ברחבי עולם. זנטי הגיבה להתפתחויות אלה בהצהרה שהיא עיצבה את הבורקיני כדי לקרב בין קהילות אסלאמיות וקהילות אחרות, ובמיוחד כדי לאפשר לנשים מוסלמיות יותר חופש, לא פחות - שהבורקיני איפשר לנערות ונשים גישה לפעילויות ספורטיביות ופנאי שלא היו יכולות להשתתף בהן ללא בגד שמכסה אותן לנוחיותן. לטענה שהאיסור על הבורקיני בא לשחרר נשים מוסלמיות מכפייה, היא הגיבה שהבורקיני דווקא מגביר את הביטחון העצמי של נשים מוסלמיות ונותן להן חופש מוגבר. היא ציינה גם שכ-45% מלקוחותיה כלל אינן מוסלמיות, וכוללות נשים יהודיות, מורמוניות, נוצריות, הינדואיות, בודהיסטיות ונשים שכלל אינן מגדירות את עצמן לפי דת, אלא מעוניינות להתכסות מסיבות אחרות - כגון היסטוריה של סרטן עור או דימוי גוף ירוד. מכירותיה עלו באופן חד לאחר שפרצה סוגיית האיסור בריביירה הצרפתית. אהדה זנטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הבורקיני תמר שבק, מבחן בד, באתר ynet, 2 בספטמבר 2016 The Washington Post: The surprising Australian origin story of the ‘burkini’ 17th August 2016. ABC News Australia: Burkini ban: The garment's Australian designer says the French are 'digging a hole' for themselves מלחמה על החוף: אירופה נגד הבורקיני המוסלמי, באתר ynet, 20 באוגוסט 2016 French rally calls for wider burkini ban, RT NEWS Fighting for the ‘Soul of France,’ More Towns Ban a Bathing Suit: The Burkini, New York Times Get 'em off! Armed police order Muslim woman to remove her burkini on packed Nice beach - as mother, 34, wearing Islamic headscarf is threatened with pepper spray and fined in Cannes, Mail Online, 23 August 2016 I created the burkini to give women freedom, not to take it away, Aheda Zanetti, The Guardian, 24 August 2016 Non-Muslims flock to buy burkinis as French bans raise profile of the modest swimwear style, The Sydney Morning Herald, AUGUST 20 2016
יחסי קטר–תוניסיה

בין מדינת קטר לרפובליקה התוניסאית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים והן משתפות פעולה בנושאים שונים. קטר ותוניסיה חופפות מאוד אחת את השנייה בדעותיהן הפוליטיות ונשיא תוניסיה תיאר את היחסים כיחסים עמוקים והיסטוריים המבוססים על אמון וכבוד הדדי לשלמות האחרת. הוא אמר שכבוד בשבילו לשתף פעולה עם קטר בנושאים רבים כל כך וישמח לשיתופי פעולה בעתיד. הוא הוסיף כי תוניסיה שמחה שקטר נבחרה לארח את משחקי מונדיאל 2022 והוא סמוך ובטוח כי קטר תעמוד באירוח המשחקים ותעשה זאת ביופי, בהדר ובכבוד גדול. המדינות מרבות לחתום על הסכמים ובעת חתימת הסכם, ראש הממשלה התוניסאי גם הוא אמר דברי הלל על קטר. קטר מצדה, הודיעה כי תעזור לתוניסיה לשמר את חורבות קרתגו שנשמרו עד היום לאחר שקרתגו הפסידה במלחמות הפוניות. היקף הסחר בין תוניסיה לקטר בשנת 2014 עמד על 20 מיליון דולר אמריקאי. Essebsi hails ‘historic’ Tunisian-Qatari relations Tunisia, Qatar Discuss Bilateral Relations Foreign Minister Hails Qatari-Tunisian Relations Foreign Minister Hails Qatari-Tunisian Relations Tunisia: Qatar Pledges to Develop Its Relations With Tunisia Tunisia: Caid Essebsi Stresses Importance of Relations With Qatar Qatar supports Tunisia politically, economicaly
כנסיית סן ג'ובאני דל טורו

כנסיית סן ג'ובאני דל טורו (באיטלקית: Chiesa di San Giovanni del Toro, מילולית: "כנסיית יוחנן הקדוש של השור") היא כנסייה הממוקמת בכפר רוולו, בחצי האי סורנטו שבדרום איטליה. הכנסייה הוקמה במאה ה-11, ושוחזרה בשנת 1715 לאחר נזק שנגרם על ידי רעידת אדמה. הכנסייה שוקמה שוב בשנת 1990. הכנסייה נקראת על שם יוחנן בן זבדי, אחד משנים-עשר השליחים של ישו, ועל פי המסורת הנוצרית האהוב שבהם. וכן נקראת גם "השור" - באיטלקית "איל טורו", שמה הקודם של השכונה האריסטוקרטית בה נבנתה הכנסייה. דוכן התפילה הממוקם בכנסייה נבנה בראשית המאה ה-13. על פי מסורות מקומיות אשר תועדו בראשית המאה ה-20, הכנסייה הוקדשה בשנת 1069 בהוראת אחד מהדוכסים של אמאלפי. דוכן התפילה נודע בפסיפסים המעטרים אותו, אשר היוו מקור השראה לאמן מוריס קורנליוס אשר. אשר ביקר בכפר רוולו בשנת 1920 ולמד את עיטורי הכנסייה. מדיה וקבצים בנושא כנסיית סן ג'ובאני דל טורו בוויקישיתוף Murphy, Bruce; Alessandra de Rosa (2010). Frommer's The Amalfi Coast with Naples, Capri and Pompeii By Bruce Murphy, Alessandra de Rosa. Frommer's. p. 214. ISBN 978-0-470-49734-0. Vaughan, Herbert Millingchamp (1908). The Naples Riviera. F.A. Stokes. p. 164. Schattschneider, Doris (2004). M.C. Escher: visions of symmetry. Harry N. Abrams. p. 12. ISBN 978-0-8109-4308-7.