laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שד

האם התכוונתם ל... שד (מיתולוגיה) – יצור מיתולוגי רשע שד (איבר) – איבר בגוף האישה המשמש להנקה שד טסמני – מין של טורף כיס גדול המצוי בעיקר במדינת-האי האוסטרלית טסמניה
בלדווין

האם התכוונתם ל... קיסרי האימפריה הלטינית של קונסטנטינופול בלדווין הראשון, קיסר קונסטנטינופול – רוזן אנו (תחת השם בלדווין השישי) ורוזן פלנדריה (תחת השם בלדווין התשיעי) בלדווין השני מקורטנה, קיסר קונסטנינופול – רוזן נמור מלכי ממלכת ירושלים בלדווין הראשון, מלך ירושלים – ממנהיגי מסע הצלב הראשון, הראשון שנשא בתואר מלך של ממלכת ירושלים בלדווין השני, מלך ירושלים – הרוזן השני של רוזנות אדסה ומלך ממלכת ירושלים השלישי בלדווין השלישי, מלך ירושלים – שליט ממלכת ירושלים בלדווין הרביעי, מלך ירושלים – שליט ממלכת ירושלים בלדווין החמישי, מלך ירושלים – שליט ממלכת ירושלים שליטים אחרים בלדווין הראשון, לורד רמלה – שליט רמלה בתקופת ממלכת ירושלים בלדווין הראשון, רוזן פלנדריה – מייסד שושלת רוזני פלנדריה סטנלי בולדווין – היה ראש ממשלת בריטניה שלוש פעמים משפחת בולדווין – משפחה אמריקאית אשר רבים ממנה עסקו בתעשיית הבידור והדוגמנות האחים בולדווין: אלק בולדווין - שחקן אמריקאי סטיבן בולדווין - שחקן אמריקאי ויליאם בולדווין - שחקן אמריקאי דניאל בולדווין - שחקן אמריקאי היילי בולדווין - דוגמנית, בתו של סטיבן ואשתו של ג'סטין ביבר אדם בולדווין – שחקן אמריקאי ג'ודית בולדווין – שחקנית אמריקאית בובי בולדווין – שחקן פוקר ואיש עסקים אמריקאי ג'יימס בולדווין – סופר, מסאי, משורר, מחזאי ופעיל זכויות אדם אמריקאי ג'יימס מרק בולדווין – פילוסוף ופסיכולוג אמריקאי הנרי בולדווין – פוליטיקאי ושופט אמריקאי וייד בולדווין – כדורסלן אמריקאי פטריק בולדווין ג'וניור – כדורסלן אמריקאי קארן בולדווין – שחקנית, מגישת טלוויזיה ומפיקה קנדית רוג'ר שרמן בולדווין – פוליטיקאי אמריקאי, מושל קונטיקט וסנאטור תמי בולדווין – פוליטיקאית אמריקאית רחוב בולדווין – רחוב בדנידין שבניו זילנד המוגדר כרחוב התלול ביותר בעולם בלדווין הראשון (פירושונים) בלדווין השני (פירושונים) בלדווין השלישי (פירושונים) פסגת בולדווין
לווייתנים קדומים

לווייתנים קדומים (שם מדעי: Archaeoceti) היא תת-סדרה וקבוצה פרפילטית נכחדת בסדרת הלווייתנאים. צאצאיהם של הלווייתנים הקדומים הם הלווייתנאים והדולפינים של ימינו. ראשם היה קטן וחוטמם מחודד. הם היו בעלי שיניים. בעבר רווחה ההשערה כי מוצאם של הלווייתנים הקדומים הוא במזוניכידים, בהתבסס על מאפייני השיניים שלהם. אולם, החל מאמצע שנות ה-90 מחקרים חדשים בגנטיקה מולקולרית ובמורפולוגיה (לא-דנטלית) מראים כי הלווייתנים הקדומים התפתחו כנראה ממכפילי הפרסה. ראיות גנטיות מצביעות על כך שהיצורים החיים הקרובים ביותר ללווייתנים הם ההיפופוטמיים, שכוללים כיום את ההיפופוטם ואת ההיפו הגמדי. אבותיהם של הלווייתנים הקדומים כנראה התפצלו מיתר מכפילי הפרסה סמוך להכחדת הקרטיקון-שלישון (לפני כ-65 מיליוני שנים). לראשוני הלווייתנים הקדומים היו רגליים אחוריות, ולכן משערים כי הם היו יצורים יבשתיים לחלוטין. ככל שהתקדם עידן האאוקן, הלווייתנים הקדומים הפכו פחות יבשתיים ויותר ימיים. לקראת סופו חיו הבסילוזאוריים, קבוצת לווייתנים קדומים, מאבותיהם של הלווייתנאים המודרניים ואולם, הלווייתנים הקדומים סבלו מהכחדה של סוגים רבים בסוף תקופת האאוקן ותחילת תקופת האוליגוקן. אחרון הלווייתנים הקדומים, שהיו כנראה בסילוזאור, נכחד בתקופת האוליגוקן. הכחדתם נגרמה ככל הנראה בשל שילוב של תחרות ושינויים אקלימיים. לא כל הלווייתנים שנכחדו היו שייכים לקבוצה פרימיטיבית זו. חלקם היו שייכים לקבוצה לווייתני שיניים וחלק ללווייתני מזיפות. על פי הסיווג הנוכחי, הלווייתנים הקדומים כוללים שש משפחות: פקיצטיים (Pakicetidae) - טורפים יבשתיים בעלי פרסות. חיו באזור פקיסטן לפני כ-48 עד 50 מיליוני שנים. אמבולוצטיים (Ambulocetidae) - ניהלו, ככל הנראה, אורח חיים אמפיבי. חיו לפני כ-47 עד 48 מיליוני שנים. רמינגטונוצטיים (Remingtonocetidae) - חיו לפני 42 עד 47 מיליוני שנים. כמו הפקיצטיים, חיו באזור פקיסטן והודו. פרוטוצטיים (Protocetidae) - חיו לפני 39 עד 47 מיליוני שנים, הראשונים להיות ימיים לחלוטין. הם היו הראשונים לעזוב סופית את הודו, ורבים נמצאו באזור אפריקה וצפון אמריקה. בסילוזאוריים (Basilosauridae) - חיו לפני 35 עד 37 מיליוני שנים. ניזונו בעיקר על דגים. הם נמצאו בפקיסטן, במזרח התיכון (בעיקר מצרים) ובצפון אמריקה. קקנודוניים (Kekenodontidae) - כולל מין יחיד קקנודון (Kekenodon) מדיה וקבצים בנושא לווייתנים קדומים בוויקישיתוף לווייתנים קדומים - הסברים מורפולוגים ופירוט אודות המשפחות
לבאן קניה

לֶבאן קֶניָה (בגאורגית: ლევან ყენია; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בקבוצ הגרמנית אורדינגן 05. קניה החל את הקריירה במחלקת הנוער של קבוצת דינמו טביליסי, ממנה עבר לקבוצת הנוער של היריבה העירונית לוקומוטיב טביליסי. לפני שעבר ללוקומוטיב, שיחק שבועיים במחלקת הנוער של מועדון הפאר הספרדי ברצלונה בגיל 14. אחרי חצי עונה בבוגרים של לוקומוטיב, קניה עבר לשחק בשורותיה של שאלקה ב-ינואר 2008, הוא חתם על חוזה בגרמניה עד ליוני 2012. הופעת הבכורה שלו במועדון הגרמני הייתה במסגרת גביע אופ"א, ב-2 באוקטובר 2008 נגד קבוצת אפואל ניקוסיה הקפריסאית, לאחר שנכנס למשחק כמחליף בדקה ה-65 במקומו של ג'רלד אסמואה. ב-11 באפריל 2009, קניה ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה במשחק נגד קרלסרוהה. ב-14 באוגוסט 2012 חתם קניה בקרפטי לבוב מליגת העל האוקראינית לשנתיים. לאחר שבילה שנתיים במועדון חתם בקבוצה הגרמנית פורטונה דיסלדורף למשך שנתיים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת גאורגיה ב-8 בספטמבר 2007, במשחק נגד אוקראינה, אחרי שנכנס כמחליף במקומו של אלכסנדר יאשווילי. במדי הנבחרת זכה קניה לקרדיט רב על ידי מאמנו הגרמני קלאוס טופמולר, שצפה לו עתיד ורוד במדי הנבחרת. הוא כבש את שערו הראשון עבור גיאורגיה ב-27 במאי 2008, במשחק נגד אסטוניה. שאלקה 04 הגביע הגרמני: 2011 הסופר קאפ הגרמני: 2011 מדיה וקבצים בנושא לבאן קניה בוויקישיתוף לבאן קניה, באתר Transfermarkt לבאן קניה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לבאן קניה, באתר Soccerway לבאן קניה, באתר WorldFootball.net לבאן קניה, באתר National Football Teams לבאן קניה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
יפרסון פרפאן

יפרסון אגוסטין פרפאן גוואדלופה (בספרדית: Jéfferson Agustín Farfán Guadalupe; נולד ב-26 באוקטובר 1984 בלימה, פרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בנבחרת פרו. פרפאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי אליאנסה לימה המקומית, בה חתם בשנת 2001, אחרי שעבר במחלקות הנוער של המועדון דפורטיבו מוניסיפל. על אף שערך מספר הופעות בהרכב הראשון של אליאנסה ב-2001, הוא פרץ לתודעה שנה לאחר מכן ב-2002, אחרי שהפך לשחקן מפתח בקבוצתו וסייע לאליאנסה לזכות באליפות ליגת העל הפרואנית. בעונתו האחרונה בפרו ב-2004, הוא כבש 14 שערים, ועזר למועדונו לזכות באליפות נוספת. אחרי העונה הזו, פרפאן נרכש על ידי המועדון ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן, אחרי שהמאמן ההולנדי הוב סטיבנס עקב אחריו במשך זמן מה. איינדהובן שילמה עבורו 2 מיליון אירו. באיינדהובן נחשב פרפאן לכובש מחונן, ותרם לזכותה שערים רבים והיה שותף לעליית המועדון לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 2004-2005. כמו כן, פרפאן היה שותף לזכייתה הרצופה בארבע אליפויות הליגה ההולנדית ופעם אחת בגביע ההולנדי. באיינדהובן הוא שיחק במשך ארבע שנים, וב-5 ביוני 2008, מועדון הכדורגל הגרמני שאלקה 04 דיווח שרכש את השחקן תמורת 10 מיליון אירו. ב-10 ביוני 2008, העסקה הושלמה רשמית, ופרפאן חתם בשורות שאלקה על חוזה לארבע שנים. ב-3 ביולי 2011 העלה פרפאן את שאלקה לרבע גמר ליגת האלופות אחרי צמד נגד ולנסיה שכלל בעיטה חופשית. באותה העונה זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני, ובעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הגרמני. בעונת 2014/15 מיעט פרפאן לשחק והשתתף בסך הכל ב-9 משחקים במשך כל העונה. באוגוסט 2015 עבר פרפאן לקבוצת אל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות תמורת סכום של כ-6 מיליון יורו, אחרי שכבש 39 שערים בשמונה עונותיו בשאלקה. פרפאן היה שותף לזכייתה של אל ג'זירה בגביע המקומי בעונת 2015/16. פרפאן עזב את הקבוצה ב-19 באוקטובר 2016. ב-28 בינואר 2017 חתם פרפאן במדי לוקומוטיב מוסקבה והיה שותף לזכייתה של הקבוצה בגביע הרוסי בתום העונה. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הרוסית לראשונה אחרי 14 שנה. במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, נמצא חיובי לנגיף והוכנס לבידוד. פרפאן נחשב כיום לשחקן מפתח של הנבחרת הפרואנית. מאז הופעת הבכורה שלו בפברואר 2003, הוא שיחק עבור נבחרתו מעל ל-40 משחקים. את טורניר המוקדמות הדרום אמריקני לקראת מונדיאל 2006, פרפאן סיים במקום השני בטבלת מלכי השערים, לאחר שכבש 7 שערים. באפריל 2008 הוא הושעה לשנה וחצי מן הנבחרת הלאומית, אך לאחר 3 חודשים ב-3 ביולי 2008, אחרי חקירה מעמיקה ועובדות חדשות, השעייתו בוטלה והוטל עליו קנס כספי בסך 10,000 דולר. מדיה וקבצים בנושא יפרסון פרפאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יפרסון פרפאן יפרסון פרפאן, ברשת החברתית פייסבוק יפרסון פרפאן, ברשת החברתית אינסטגרם יפרסון פרפאן, באתר Transfermarkt יפרסון פרפאן, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יפרסון פרפאן, באתר Soccerway יפרסון פרפאן, באתר BDFutbol יפרסון פרפאן, באתר WorldFootball.net יפרסון פרפאן, באתר National Football Teams יפרסון פרפאן, באתר FootballDatabase.eu אג'ידה בדרך לגלאטסראיי, אידריסו ממשיך להידרדר, באתר ONE‏, 14 באוגוסט 2015
פקיצטיים

פקיצטיים (שם מדעי: Pakicetidae) היא משפחה נכחדת של יונקים טורפים בתת-סדרת לווייתנים קדומים. הפקיצטיים חיו במהלך תחילת האאוקן ואמצעו, לפני 55.8 עד 40.4 מיליוני שנים, והילכו בעולם משך כ-15 מיליוני שנים. הפקיצטיים הם ראשוני הלווייתנים הקדומים, ולפיכך אבותיהם של הלווייתנאים והדולפינים המודרניים. הם בילו את מרבית זמנם ביבשה, אולם סמיכות השלדים שנמצאו למקורות מים מרמזת ככל הנראה על ביקורים לא נדירים במים. בנוסף נתגלו מספר התאמות לחיים במים רדודים: עצמותיהם היו עבות, ארובות העין היו גבוהות, והנחיריים היו מעל השיניים החותכות. הפרט הראשון שהתגלה ושויך למשפחה היה הפקיצטוס (Pakicetus), שנחשף בשנת 1983. כל השלדים שנמצאו ושויכו למשפחה נמצאו בעיקר בפקיסטן (אך גם במערב הודו), ומכאן שמם של המשפחה ואחד הסוגים בה. נראה כי האזור בו נמצאו השלדים היה אזור חופי (לים טתיס) בזמן שהפקיצטיים חיו. כיום, משערים כי הפקיצטיים הם אבותיהם הקדומים של הלווייתנים המודרניים, בשל שלושה מאפיינים ייחודיים עיקריים: מוזרויות במיקום עצמות האוזניים בתוך הגולגולת, קיפול של אחת מהעצמות באוזן התיכונה, וסידור התלוליות שבשיניים הטוחנות. התאוריה העדכנית בדבר האבולוציה של הלווייתנאים גורסת כי אלו המודרניים התפתחו מלווייתנים (ימיים) כמו הבסילוזאוריים, שבתורם התפתחו מלווייתנים קדומים מימיים למחצה כמו אמבולוצטיים, שבתורם התפתחו מיצורים שוכני יבשה כמו הפקיצטיים. במשפחה זו שלושה סוגים: איכתיולסטיס (Ichthyolestes) - הקטן שבשלושת הסוגים. נלצטוס (Nalacetus) פקיצטוס (Pakicetus) - הגדול שבשלושת הסוגים. מדיה וקבצים בנושא פקיצטיים בוויקישיתוף פקיצטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פקיצטיים, באתר GBIF (באנגלית) מורפולוגיה של פקיצטיים פקיצטיים
אמבולוצטיים

אמבולוצטיים (שם מדעי: Ambulocetidae) היא משפחה של יונקים נכחדים בתת-סדרת לווייתנים קדומים. הם היו מותאמים יותר למים מאשר קודמיהם בשרשרת האבולוציונית, הפקיצטיים, אולם הם עדיין היו מסוגלים להלך על היבשה. מאובני האמבולוצטיים נמצאו בפקיסטן ובהודו, סמוך לחופיה של היבשת הקדומה קימריה. לפי מאפייני הסלעים בהם נמצאו המאובנים, נראה כי האמבולוצטיים חיו בסביבה ימית רדודה וביצתית, קרובה לחוף. משקלם הוערך בכ-140 עד 720 קילוגרמים. אחת ההתאמות הבולטות של האמבולוצטיים לחיים במים התבטאה בחוש השמיעה: במקום לקלוט את גלי הקול דרך האוזניים, האמבולוצטיים שמעו דרך עצם הלסת שלהם. משמעות הדבר היא כי השמיעה שלהם במים הייתה מוגברת, בעוד שהשמיעה על היבשה - חלקית בלבד. האמבולוצטיים חיו באמצע האאוקן לפני כ-50 מיליוני שנים. במשפחה זו שלושה סוגים: אמבולוצטוס (Ambulocetus) Gandakasia הימלאיצטוס (Himalayacetus) מדיה וקבצים בנושא אמבולוצטיים בוויקישיתוף אמבולוצטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אמבולוצטיים, באתר GBIF (באנגלית) מורפולוגיה של אמבולוצטיים
התפתחות של בקבוק בחלל

התפתחות של בקבוק בחלל הוא פסל של אומברטו בוצ'וני משנת 1912 המדגים את הסגנון הפוטוריסטי. הפוטוריסטים טענו כי בכל דבר יש תנועה ובעקבות זאת, בוצ'וני לוקח חפץ דומם לחלוטין ומקלף אותו לקליפות שנעות בצורה מעגלית כדי להמחיש תנועה. הברונזה היא חומר אטום וכבד אך בוצ'וני מצליח לשוות לה מראה קליל - זו המחשה של האידאולוגיה הפוטוריסטית בהתגלמותה. סגנון הפיסול כאן שואב מסגנון הפיסול של הקוביזם, אולם העניין של הפסל הוא בתיאור המציאות הפנימית, האידאית, ולא רק בבדיקת היחס בין צורה וחלל, יחס המבוטא בקשר שבין האובייקט - הבקבוק, לבין החלל המגולם בבסיס העבודה וביצירת חללים נגטיביים בעבודה. עותקים יצוקים של הפסל ניתן למצוא במוזיאונים שונים בעולם ביניהם במוזיאון לאמנות מודרנית ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא התפתחות של בקבוק בחלל בוויקישיתוף הפסל באתר המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק
נאקפה

הנאקפה (בתיגרינית: ናቕፋ, בערבית: ناكفا ; נהגה: nākfā, סימון לפי תקן ISO 4217: ERN) הוא ההילך החוקי של אריתריאה, מאז הכריזה על עצמאותה ב־1993. השטר שבתמונה, 1 נאקפה מ־1997, מציג בצד ימין את הגמל העומד במרכז הסמל של אריתריאה, ומשמאל קבוצת חיילים נושאים את הדגל. נכון ליולי 2024, ערכו של הנאקפה עומד על 6.67 סנט של דולר ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא נאקפה בוויקישיתוף Regulations concerning the nakfa from Afrol news ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורי ממוסקבה

יורי דנילוביץ' (ברוסית: Юрий Данилович‏; 1281 - 21 בנובמבר 1325) היה נסיך ולדימיר, הראשון מבין נסיכי מוסקבה שזכו לתואר זה. יורי היה בנו הבכור של דניאל, נסיך מוסקבה, הוא הוכתר לנסיך מוסקבה בשנת 1303. באותה שנה הוא סיפח לנסיכות את העיר מוז'איסק והסביבה הקרובה אליה. במשך שנים ניהל מאבק נגד מיכאל מטבר על השליטה בנסיכות ולדימיר, ובשנת 1311 כבש את ניז'ני נובגורוד והכתיר את אחיו להיות נסיך העיר. בשנת 1317 נסע לאורדת הזהב ושהה שם במשך שנתיים. לאחר שהתחתן עם אחת מבנותיו של החאן הוא הרגיש שהוא חזק מספיק להתחיל במאבק צבאי נגד מיכאל מטבר. בקרב שהתרחש ב-22 בדצמבר 1317 הובס צבאו, ואשתו ואחיו נפלו בשבי. בהיותה בשבי נפטרה אשתו. יורי נסע לאורדת הזהב והחאן דרש שגם מיכאל מטבר יגיע לחצרו. לאחר משפט קצר נגזר דינו של מיכאל מטבר, הוא הוצא להורג ויורי הוכתר לנסיך ולדימיר. בשנת 1319 חזר לרוסיה, ובשנת 1320 הוא החל במערכה צבאית נגד נסיכות ריאזן והצליח לצרף את העיר קולומנה לנסיכות מוסקבה. בשנת 1321 העביר אליו נסיך טבר דמיטרי מטבר מיסים שנגבו והיו מיועדים לחאן אורדת הזהב, תוך הכרה שיורי הוא הנסיך העליון. במקום להעביר אותם לחאן, יורי השתמש בהם בעסקאות כלכליות במטרה להשיג רווחים, דמיטרי דיווח על כך לחאן והחאן מינה את דמיטרי מטבר לנסיך ולדימיר. יורי נמלט לצפון ונבחר להיות נסיך רפובליקת נובגורוד, הוא ניהל מערכה צבאית מוצלחת נגד שוודיה והקים מבצרי גבול. בשנת 1325 הגיע לאורדת הזהב במטרה להחזיר לעצמו את תואר נסיך ולדימיר, אך שם הוא נהרג על ידי דמיטרי מטבר. מדיה וקבצים בנושא יורי ממוסקבה בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקרב על הקרח

הקרב על הקרח הידוע גם כקרב על אגם פייפסי, היה התנגשות צבאית בין רפובליקת נובגורוד לבין המסדר הליבוני, שהתרחש ב-5 באפריל 1242. הוא הסתיים בניצחון נובוגורוד וסיים את התפשטות המסדר מזרחה למשך המאה הבאה. הפלישה של כוחות המסדר הליבוני לשטחי נובוגורוד החלה בשנת 1241. כוחות המסדר כבשו את העיר פסקוב וערים נוספות בסביבה. לאחר מכך, רוב הכוחות חזרו והשאירו בפסקוב חייל מצב קטן. הנסיך אלכסנדר נבסקי מנובוגורוד ניצל את העובדה שרוב כוחות המסדר השתתפו בקרבות נגד אורדת הזהב והחל במתקפה. בתחילת שנת 1242 הגיעו לאזור גם כוחותיו של אנדרי השני, נסיך ולדימיר. הכוחות המשותפים החלו בהתקפה על פסקוב וכבשו אותה מחדש. בתחילת אביב 1242 כוחות המסדר הליבוני נצחו בקרב כ-20 קילומטרים דרומית למבצר דרפוט והחלו בהתקדמות לכיוון הרפובליקה. נבסקי תמרן את הצלבנים להילחם במיקום המתאים לו - על הקרח ברצועת אדמה צרה בין האגמים. הליבונים כללו כ-4,000 לוחמים - חברי המסדר, אבירים דנים ומיליציה מעיר טרטו. אויביהם מנו כ-5,000 לוחמים - צבאם של נבסקי ואנדרי וכ-1,000 אנשי נובגורוד. בהתאם לרשומות הנובוגורודיות, לאחר קרב של מספר שעות האבירים התעייפו והתקשו להילחם על הקרח החלקלק. הפעלת עתודה טרייה של פרשים מצד האויב הכריעה את הקרב. מספר האבדות בקרב לא ברור. הרשומות מציינות "מספר רב של הרוגים" מצד בעלי-הברית האורתודוקסיים ללא ציון מספר מפורש. כמו כן נכתב שבקרב נהרגו 500 אבירים. המספר לא סביר כי במסדר כולו לא היו 500 אבירים. ככל הנראה סך ההרוגים הליבונים היה כ-500. קיימת אגדה (שמצאה ביטוי גם בסרט שצולם על ידי סרגיי אייזנשטיין בשנת 1938) שהקרח על האגם קרס תחת משקל האבירים עוטי-השריון ורבים מהם טבעו. בהתחשב בכך שאביר לא היה כבד מפרש רוסי והקרח בתחילת אפריל עבה מאוד, נכונותה של אגדה זו מוטלת בספק. מדיה וקבצים בנושא הקרב על הקרח בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאטריה

מַאטֵריָה (באיטלקית: Materia, אמא/חומר) הוא ציור של בוצ'וני משנת 1912 המדגים את הסגנון הפוטוריסטי. היצירה מצוירת בטכניקת שמן על בד והיא מוצגת במוזיאון גוגנהיים בניו יורק. בציור נראית אמו של בוצ'וני על מרפסת ביתם, אירועי החוץ מתערבבים באירועי הפנים. בוצ'וני צייר ברבים מציוריו את אימו, או את אחיותיו, אשר מייצגות את האישה האיטלקייה המסורתית. מדיה וקבצים בנושא מאטריה בוויקישיתוף מוזיאון גוגנהיים, הודעה לעיתונות אודות התערוכה Boccioni's Materia: A Futurist Masterpiece and the Avant-garde in Milan and Paris "Futurist Tense", כתבה ב-New York Magazine מאת Mark Stevens, אודות התערוכה והיצירה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ציור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגם פייפסי

אגם פייפוס או פייפסי (ברוסית: Чудско-Псковское озеро, באסטונית: Peipsi-Pihkva järv) הוא אגם הנמצא בצפון אירופה, והוא חלק מהגבול בין רוסיה לבין אסטוניה. השם הגרמני "פַּיְפּוּס" משמש ברוב השפות האירופיות. זהו שם עתיק אך מקורו שנוי במחלוקת. האגם הוא החמישי בגודלו באירופה, והגדול ביותר הנחשב למים בינלאומיים (גובל ביותר ממדינה אחת). האגם מורכב מ־3 חלקים: אגן צפוני בשטח של 2,670 קמ"ר הקרוי באסטונית אגם פייפסי (Peipsi järv) וברוסית אגם צ'ודסקויה – אגם הצ'וּדים (Чудское озеро), כינוי רוסי לעם האסטוני. אגן דרומי בשטח של 710 קמ"ר הקרוי באסטונית אגם פיחקבה (Pihkva järv) וברוסית אגם פסקובסקויה (Псковское озеро), על שם העיר פסקוב הסמוכה. מצר המחבר ביניהם, בשטח של 170 קמ"ר, הקרוי באסטונית לאמייארב, אגם לאמי (Lämmijärv) וברוסית אגם טפלויה, האגם החם (Тёплое озеро). אורכו של האגם הוא 143 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו המקסימלי הוא 50 קילומטרים. 56% מכלל שטח האגם נמצאים בשטח רוסיה ו־44% שייכים לאסטוניה. האגם מוזן על ידי כ־30 נחלים, אולם רק נהר הנרבה מנקז את האגם אל הים הבלטי. כחצי מנפח המים באגם מוחלפת בכל שנה. עקב רדידות האגם (עומקו המרבי 15 מ'), טמפרטורת המים משתנה מאוד לאורך השנה. בחורף מי האגם קופאים, ועובי הקרח יכול להגיע עד 60 סנטימטרים במרץ. הפשרת השלגים באביב גורמת לעלייה במפלס המים בשיעור של עד מטר אחד ולעלייה בשטח הפנים של עד 780 קילומטרים רבועים. בקיץ, טמפרטורת המים מגיעה עד 22 מעלות צלזיוס. האגם משופע בדגים ותנובת הדגה השנתית עומדת על כ־10,000 טונות. למרות קיומם של כמה אתרי מחנאות בסיסיים בחופו המערבי, האגם אינו יעד תיירותי משמעותי. בשנת 1242 נערך על הקרח של האגם קרב בין אבירי המסדר הליבוני לרפובליקת נובגורוד, שנודע בשם הקרב על הקרח. מדיה וקבצים בנושא אגם פייפסי בוויקישיתוף מידע לתייר Peipsi Lake in Estonia/Russia, תקציר מאמר באתר Springer Reference
קיזילבאש

קִיזִילְבָּאש (בטורקית: Kızılbaş; בפרסית: قزلباش - Qızılbāš) הוא שם שהוענק לקבוצה רחבה של שבטים טורקמניים שיעיים, אשר שגשגו באנטוליה, בפרס ובכורדיסטן החל מסוף המאה ה-13 ומאוחר יותר, היוו את הבסיס להקמת האימפריה הספווית. פירוש השם: "בעלי הראש האדום" ומקורו בכיסוי הראש הייחודי בצבע ארגמן שנהגו בני שבטים אלו לחבוש. נסיכות אק קויונלו הייתה מקור לעימותים מול העות'מאנים עוד בתקופת הסולטאן מהמט השני, אשר ב-1473 הביס את שליטם אוזון חסן. ב-1500 החל אסמאעיל ספווי, צאצא למשפחת שייח'ים מארדביל וקרוב משפחתו של אוזון חסן, ליצור לעצמו בסיס כוח באזור אק קויונלו. כמנהיג מסדר הטרודוקסי, הוא הרחיב את השפעתו לכל האזורים שבהם ישבו טורקמנים באנטוליה, על ידי שליחים שהטיפו לתורתו. אלפי נתינים עות'מאנים נהו אחרי אסמאעיל והוא הפך למנהיג הפוליטי והדתי של שבטים טורקמניים אלו. בשנים 1503–1512 המשיך אסמאעיל ספווי את מסע כיבושיו עד להשגת שליטה באזור פרס. הספווים הפעילו תעמולה בשם השיעה בקרב השבטים הטורקמניים של אסיה הקטנה בהצלחה גדולה ומרבית צבאו של אסמאעיל בפרס הורכב מבני שבטים אלו. כאורתודוקסים סונים היו לעות'מאנים סיבות אידאולוגיות לחשוש מחדירת השיעים לשטחם, אך גם פוליטיות בשל החשש למעבר שטחים באסיה הקטנה, מחסות עות'מאנית לחסות ספווית. סכנה נוספת נבעה מהתפשטות האמונה השיעית לאורך הגבולות באזור הרי הטאורוס אשר נתונים היו במחלוקת בין העות'מאנים לממלוכים. באיזיט השני, שכיהן כסולטאן האימפריה העות'מאנית בעת ההיא, היה ער לסכנה וגירש ב-1502 אלמנטים שיעיים רבים מאסיה הקטנה לאזור מוראה. כמו כן הציב חילות משמר בגבול המזרחי, בעיקר בין השנים 1507–1508, בהן נתון היה השאה אסמאעיל במלחמה עם נסיך אלביסטן וכבש שטחים נרחבים מכורדיסטן. בהמשך, אימץ באיזיט השני קו פייסני מול קריאות התגר של אסמאעיל. ב-1511 החמיר המצב באימפריה, כאשר מרד שיעי פרץ באזור טקה (Tekke) שבאסיה הקטנה, שעד לאותה תקופה היה אזור הטרודוקסי. המורדים הגיעו עד העיר בורסה לפני שהובסו וראשיהם הוצאו להורג. הנסיך סלים בנו של באיזיט דרש פעולה תקיפה נגד אסמאעיל, זכה בתמיכת היניצ'רים וב-24 באפריל 1512 אילץ את אביו לוותר על כיסאו ועלה לשלטון כסולטאן סלים הראשון. לאחר ייצוב שלטונו פנה סלים הראשון להילחם באימפריה הספווית. ב-1514 הביס סלים הראשון את אסמאעיל ספאווי בקרב צ'לדיראן וכבש את תבריז, אזור עיראק של ימינו ומזרח אנטוליה. בהמשך, נסוגו העות'מאנים מתבריז, אך נשארו בעיראק ובמזרח אנטוליה. כך נקבע הגבול בין שתי האימפריות אשר חלקו משמש כגבולה המערבי של איראן גם בימינו. מדיה וקבצים בנושא קיזילבאש בוויקישיתוף Inalcik, Halil, Quataert, Donald, Economic And Social History of the Ottoman Empire 1300-1914, Cambridge University Press, 1994, pages 19-28 Inalcik, Halil, The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London,1973, pp. 31-32 Kafadar, Cemal, Between Two Worlds, University of California Press, London,1995, pages 95-130.
בוראן (כלי הקשה)

בּוֹרַאן (Bodhrán; יש לבטא כמו Bow-run באנגלית), המכונה גם תוף אירי, הוא כלי הקשה. מוצאו של הבוראן מאירלנד וזהו אחד מכלי הנגינה המזוהים ביותר עם המוזיקה האירית. קוטרו של הבוראן נע בין 25 ו-66 ס"מ, אך בדרך-כלל בין 35 ו-46 ס"מ. צידו האחד של הבוראן חלול, ובו מניח הנגן את ידו ומשנה בעזרתה את גובה הצליל המופק. הנגינה מתבצעת בדרך-כלל בישיבה ובעזרת כף היד עצמה או מקוש מעץ. למקוש בדרך-כלל שני ראשים, דבר המאפשר לנגן במהירות רבה. הבוראן התפשט מאירלנד לאזורים קלטיים אחרים: סקוטלנד, בריטני, ויילס וניופאונדלנד (קנדה). בתרבויות אחרות (אצל הערבים, למשל) קיימים כלי נגינה דומים, הנקראים בהכללה 'תופי מסגרת' (Frame Drums). עור הבוראן מתוח פחות מבתופים אלה ולכן צלילו נמוך יותר. מקורו של השם אינו ידוע; משערים כי זהו קיצור של טמבורין. למרות שככל הנראה מדובר בכלי נגינה עתיק, הרי שתולדותיו אינן ידועות; לא קיים תיעוד שלו מלפני תחילת המאה ה-20, והוא זכה להכרה עולמית רק בשנות ה-60 של המאה. בוראן (להקה) מדיה וקבצים בנושא בוראן בוויקישיתוף
בוראן

האם התכוונתם ל... מעבורת החלל בּוּראן – מעבורת חלל רוסית בּוֹראן (כלי הקשה) – כלי הקשה אירי בוראן (להקה) – להקה ישראלית
דמיטרי מטבר

דמיטרי (ברוסית: Дмитрий‏; 1299–1326) היה נסיך ולדימיר, שכל תקופת שלטונו כנסיך ולדימיר ניהל מאבק נגד יורי ממוסקבה. דמיטרי היה בנו של מיכאל מטבר, התמנה לנסיך טבר בשנת 1318. בשנת 1322 נסע לאורדת הזהב ודיווח על כך שיורי ממוסקבה אינו מעביר לחאן את המיסים שהוא אוסף בשבילו בנסיכויות הרוסיות. כתוצאה מכך, החאן מינה את דמיטרי לנסיך ולדימיר, ויורי נמלט לרפובליקת נובגורוד. בשנת 1324 נאלץ יורי להגיע לאורדת הזהב. מאוחר יותר הגיע לחצר החאן גם דמיטרי. במהלך המפגש ביניהם הרג דמיטרי את יורי. יורי היה החתן של החאן והופעלו על החאן לחצים גדולים. אחרי תקופת מעצר ארוכה, ב-15 בספטמבר 1326 דמיטרי הוצא להורג. גופתו הועברה לטבר והוא קבור בקתדרלה בעיר. הוא היה נשוי לבת של גדימינאס אך הם לא השאירו יורשים. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי מטבר בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית)
אייר נוסטרום

אייר נוסטרום (באנגלית: Air Nostrum), ידועה גם בשם איבריה רג'יונל (Iberia Regional), היא חברת תעופה אזורית ספרדית המפעילה את הרשת האזורית של חברת התעופה איבריה איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של ולנסיה. אייר נוסטרום היא חברה בברית התעופה Oneworld, והיא מפעילה 91 מסלולים מקומיים ובינלאומיים ל 51 יעדים, וטיסות שכר, בעיקר משלושה שדות תעופה: ברצלונה, מדריד וולנסיה. החברה נוסדה בשנת 1994 בוולנסיה ובשנת 1997 חתמה על הסכם עם חברת איבריה לקבלת הזיכיון להפעלת הרשת האזורית של החברה. בשנת 2015, חברת אייר נוסטרום הצטרפה לשיתוף פעולה עם חברת Amaszonas כדי ליצור חברת תעופה פרגוואית אזורית, Amaszonas Paraguay (כיום Paranair). בשנת 2018 הודיעה החברה כי בכוונתה להתאחד עם חברת התעופה האזורית האירית סיטיג'ט ובכך ליצור את חברת התעופה האזורית הגדולה באירופה. החברות, אשר שתיהן מפעילות טיסות בעבור חברות אחרות (חכירה רטובה) ימשיכו לפעול כמותגים נפרדים. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2023: מדיה וקבצים בנושא אייר נוסטרום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר נוסטרום אייר נוסטרום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייר נוסטרום, ברשת החברתית אינסטגרם אייר נוסטרום, סרטונים בערוץ היוטיוב Buy Air Nostrum Flights, ALTERNATIVE AIRLINES Dublin based City Jet merges with Spain’s Air Nostrum, independent.ie (באנגלית)
החזון לחקר החלל

החזון לחקר החלל (באנגלית: Vision for Space Exploration) היה חזון כללי לחקר החלל של ארצות הברית שהוכרז בנאום שנשא ב-14 בינואר 2004 נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. החזון היה ככל הנראה תגובה לאסון מעבורת החלל קולומביה והביקורת הרבה שהאסון גרר על תוכנית החלל של ארצות הברית, וכניסיון להלהיב מחדש את הציבור בחקר החלל. החזון לחקר החלל התפתח בהמשך לתוכנית קונסטליישן, עד לביטולה בשנת 2010 על ידי הנשיא ברק אובמה. סיום בנייתה של תחנת החלל הבינלאומית עד שנת 2010. קרקוע כל מעבורות החלל עד שנת 2010. פיתוח חללית אוריון (שהייתה ידועה בשמה הקודם Crew Exploration Vehicle), וביצוע הטיסה המאוישת הראשונה שלה עד סוף שנת 2014. פיתוח שני טילי שיגור - למטען (ארס 5) ולצוות האסטרונאוטים (ארס 1). חקירת הירח במשימות לא מאוישות משנת 2008 והנחתת אסטרונאוטים על הירח עד שנת 2020. הקמת מוצב קבע מאויש על הירח. חקירת מאדים באמצעות משימות לא-מאוישות ומאוישות. נאס"א אדם בחלל תוכנית החלל האמריקאית ‏‏