laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפיק (קיבוץ)

אָפִיק הוא קיבוץ של התנועה הקיבוצית המאוחדת השוכן בדרום רמת הגולן. הקיבוץ שוכן בגובה של 335 מטרים מעל גובה פני הים, ובגובה של 545 מטרים מעל פני הכנרת, ונמצא בין שני יובלי נחל עין גב. בשנת 1967 הוקמה באזור הכפר הנטוש ג'יבין (בסמוך לגבול עם סוריה, כ-6 ק"מ ממזרח למיקום קיבוץ אפיק כיום), היאחזות נח"ל בשם נח"ל גולן. במאי 1972 אוזרחה ההיאחזות וישוב הקבע הוקם באזור הכפר הסורי פיק, שנעזב במלחמת ששת הימים, במרחק של כ-10 ק"מ דרומית מערבית להיאחזות נח"ל גולן אשר הפכה לבסיס צבאי רגיל. היישוב האזרחי הוקם על ידי שני גרעינים של חניכי הנוער העובד והלומד: גרעין אתגר וגרעין ארגוב. הגרעינים התיישבו במקום ב-1972. כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות (מטעים הכוללים תפוחים, שזיפים, אגסים וגידולי שדה). ליישוב רפת חלב וכן לול. היישוב הוא אחד מארבעת היישובים השותפים באתר התיירות והנופש חמת גדר, כמו כן, נמצא ביישוב בית ההארחה "אורחן אפיק". מקורו של שם היישוב בכפר הסורי פיק ששכן במקום וכן מאזכר את העיר התנ"כית אפק בנחלת שבט אשר. בשטח שבין הכפר פיק ועד לעיר נווה נערך קרב הירמוך בין הביזנטים והמוסלמים. סמוך לקיבוץ נמצא האתר הארכאולוגי תל סורג. בשטח הקיבוץ נמצאים מבנים נטושים של מחנה צבאי סורי גדול. בצד המערבי, במקום הצופה על האתר הארכאולוגי סוסיתא והכנרת, נמצא מועדון הקצינים הסורים. במועדון זה ביקר מספר פעמים אלי כהן וממרפסתו צפה על הכנרת. המרפסת מכונה כיום "מרפסת הר נבו" והיא חלק ממיזם שביל אלי כהן ברמת הגולן כפי שמעידות לוחיות הזיכרון הנמצאות במרפסת. מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993. היאחזות נח"ל גולן בעת הקמתה, 1969 לוחיות זיכרון ב"מרפסת הר נבו" "מרפסת הר נבו" תצפית מ"מרפסת הר נבו" מועדון הקצינים הסורים באפיק מדיה וקבצים בנושא אפיק בוויקישיתוף אפיק, באתר רום גליל אפיק - האתר הרשמי של קיבוץ אפיק אפיק (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אפיק - באתר הקיבוצים של התנועה הקיבוצית אפיק - באתר הגולן דובי זכאי, בצל האלה: סיור באזור קיבוץ אפיק, באתר nrg‏, 6 במרץ 2012 היאחזות נח"ל גולן מותקפת על ידי מחבלים, יומני כרמל, פברואר 1968 (התחלה 3:40) מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ אפיק בגולן, באתר 'חלון אחורי', 6 באוקטובר 2022 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
STS-56

STS-56 הייתה המשימה ה-16 של הדיסקברי וה-54 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-8 באפריל 1993 ונמשכה קרוב לתשעה ימים. המשימה התרכזה במחקרים בתחום חקר כדור הארץ והשמש. מפקד המשימה: קנת קמרון טייס: סטפן אוסוולד מומחה למשימה: ארצות הבריתבריטניה מייקל פול מומחה למשימה: קנת קוקרל מומחה למשימה: אלן אוצ'ואה מעבורת החלל דיסקברי שוגרה מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי ב-8 באפריל 1993. המטען הראשי הייתה מערכת Atmospheric Laboratory for Applications and Science-2 (ATLAS-2) שהייתה מיועדת לחקר אטמוספירה. ב-11 באפריל היה שימוש בקנדארם לשחרור מערכת SPARTAN-201. בעזרת מערכת זו היה ניתן לבצע חקר רוח השמש עטרה של השמש. המערכת הוחזרה לתא המטען ב-13 באפריל. בנוסף לכך בוצעו מחקרים נוספים בתחום הרפואה והשפעת חוסר משקל על תפקוד חברי הצוות. במהלך הטיסה בוצע שיחת רדיו עם צוות שהיה בתחנת החלל מיר. המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי ב-17 באפריל. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-56 בוויקישיתוף המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרטון על המשימה
אתל מרמן

אתל מרמן (באנגלית: Ethel Merman; ‏ 16 בינואר 1908 - 15 בפברואר 1984), זמרת מצו סופרן/אלט ושחקנית אמריקאית, זוכת פרס טוני ופרס גלובוס הזהב, שנודעה ככוכבת הגדולה ב"תור הזהב" של מחזות הזמר של ברודוויי. קולה החזק היווה יתרון של ממש בימים שלפני ההגברה המלאכותית. היא נולדה כאתל אגנס צימרמן (Ethel Agnes Zimmermann), להורים ממוצא גרמני וסקוטי ברובע קווינס בניו יורק ומגיל צעיר הלכה לצפות במחזות בברודוויי. היא עבדה כמזכירה בחברת מסחר למכוניות ועבדה במקביל בוודוויל בתיאטרון פלס, ב"סקנדלים" של ג'ורג' וייט, למוזיקה של ג'ורג' גרשווין. בהדרגה הפכה להיות שחקנית וזמרת במשרה מלאה, בלי ללמוד שיעורי פיתוח קול. הופעתה במחזמר Girl Crazy ‏ (1930) אותו כתבו ג'ורג' ואיירה גרשווין ובייחוד שירתה את הלהיט I Got Rhythm ממחזה זה הפכו אותה לכוכבת. בהמשך שיתפה פעולה עם קול פורטר בחמישה מחזות זמר, בייחוד Anything Goes ‏ (1934), בו שרה את הלהיטים I Get a Kick Out of You ו-Anything Goes; ו-Red, Hot and Blue ועם אירווינג ברלין. השניים ניצלו גם את יכולות המשחק הקומי שלה בדואטים עם בני זוגה להופעות אלה. מרמן הופיעה בברודוויי עד 1970. תפקידה האחרון היה דולי בהפקת !Hello, Dolly. משנות ה-30 הופיעה גם במספר סרטי קולנוע הוליוודיים בהם Anything Goes, ‏(1936) The Big Broadcast of 1936, ‏ Alexander's Ragtime Band, ‏ (1938), קרא לי מאדאם (1953), אין כעסקי השעשועים (1954). ב-1963 הופיעה בסרטו של סטנלי קריימר מטורף, מטורף, מטורף העולם. הופעתה האחרונה בקולנוע הייתה בתפקיד קטן בסרט "טיסה נעימה (1980)", בו היא מגלמת חייל הסובל מהלם קרב ומשוכנע שהוא אתל מרמן ועל כן פוצח בשירים ידועים ממחזות הזמר שלה מדי פעם. היא הופיעה גם בפרקים מזדמנים בסדרות טלוויזיה כספינת האהבה והחבובות. מרמן הייתה נשואה ארבע פעמים. לביל סמית (1940 - 1941), לרוברט לויט (1941 - 1952) ממנו נולדו לה שני ילדים, לרוברט סיקס (1953 - 1960) ולשחקן ארנסט בורגניין לו הייתה נשואה 32 ימים ב-1964. מרמן נפטרה כתוצאה מגידול במוחה. קולה הרם והמתכתי של מרמן הפך אותה למושא לפרודיות. בסרט בוקר טוב, וייטנאם מחקה השדרן אדריאן קרונאואר (בגילומו של רובין ויליאמס) את מרמן השרה את "!I've got a feeling that love is here to stay" בקול רם ומשבשת את המכ"ם הרוסי. בפרק "השוד" מהסדרה סיינפלד (1990) מתלוננת איליין בניס על שותפתה הרעשנית: "זה כמו לגור עם אתל מרמן, רק בלי הכישרון". אתל מרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתל מרמן, באתר AllMovie (באנגלית) אתל מרמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתל מרמן, באתר AllMusic (באנגלית) אתל מרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אתל מרמן, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה באתר 101 מחזות זמר (באנגלית) אתל מרמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אתל מרמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ניקולו קונטאריני

ניקולו קונטאריני (באיטלקית: Nicolò Contarini; ‏ 26 בספטמבר 1553 - 2 באפריל 1631) היה הדוכס ה-97 של ונציה. קונטאריני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-18 באפריל 1630 ועד פטירתו, 15 חודשים לאחר מכן. בתקופת כהונתו פגעה בעיר המגפה השחורה האיטלקית של 1629–1631, מגפה אשר הרגה שליש מאוכלוסיית העיר. ניקולו קונטאריני נולד בוונציה לג'ובאנה מורוזיני וג'יאנגאבריאלה קונטאריני. ניקולו למד פילוסופיה, ולאחר תום לימודיו החל בפעילות ציבורית עבור לה סרניסימה. בעת המחלוקת בין ג'ובאני קורנארו הראשון לבין רנייר זן, בשלהי 1629, ביקר קונטאריני את פעולותיו של קורנארו אולם לא הפך לאופוזיציונר בפועל, ולכן תמכו בו שתי הקבוצות לאחר מותו של קורנארו. בבחירות שנערכו ב-18 בינואר 1630 היה קונטאריני מועמד של פשרה בין הסיעות השונות. בראשית כהונתו, במאי 1630, הפסידו הכוחות הוונציאנים בקרב בואלגיו, במסגרת המלחמה על השליטה במנטואה. הפסד זה הביא להסכם שלום שנחתם ברגנסבורג באותה שנה. ביוני 1630 פרצה בוונציה המגפה השחורה. ממשלת ונציה פעלה במהירות, הטילה הסגר על החולים ושרפה את הגופות, אולם לא הצליחה למנוע את התפשטות המגפה ואלפים רבים נפטרו ממנה. באוקטובר 1630, לבקשת הסינוריה, נדר קונטאריני נדר לבנות כנסייה לכבוד מרים, אם ישו על מנת שהמגפה תיפסק. קונטאריני נפטר בעצמו מהמגפה בטרם הונחה אבן הפינה של כנסיית סנטה מריה דלה סאלוטה, אותה נדר לבנות. מדיה וקבצים בנושא ניקולו קונטאריני בוויקישיתוף
S-IC

S-IC היה השלב הראשון של משגר הסטורן 5. ה־S-IC נבנה על ידי בואינג אחרי שזכו בחוזה לייצרו ב־15 בדצמבר 1961. גובהו היה 42 מטרים, קוטרו 10 מטרים ומסתו 2,136,873 ק"ג, רובה של המסה הייתה הדלק (בערך 1925.5 טון). השלב הכיל חמישה מנועי F-1 כאשר אחד נמצא במרכז והארבעה האחרים מסביבו. השלב סיפק דחף של 34.02 מגה ניוטון והביא את משגר הסטורן 5 דרך 61 הקילומטרים הראשונים של ההמראה, תפקידו היה לתת האצה ראשונית למשגר. מדיה וקבצים בנושא S-IC בוויקישיתוף Stages to Saturn, A Technological History of the Apollo/Saturn Launch Vehicles (באנגלית) (19-5 The thrust of the S-IC (page‏ ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולג מנובגורוד, נסיך קייב

אולג מנובגורוד (ברוסית: Олег, בנורווגית: Helgi; אמצע המאה ה-9 – 912) היה נסיך רוסי, מייסד רוס של קייב. זכה לכינוי "הנביא" לאור יכולתו כביכול לניבוי העתיד. לפי הכרוניקה הרוסית הראשונה הוא היה בן למשפחת רוריק, ככל הנראה בן דודו של רוריק. לעומת זאת, הכרוניקה הראשונה של נובגורוד מציינת שהוא לא היה קשור אל רוריק משפחתית אלא שימש כמפקד צבאי בלבד. בכרוניקה זו גם צוין שהוא נפטר בשנת 922 (10 שנים מאוחר יותר ממה שצוין בכרוניקה הרוסית הראשונה). גם מקום קבורתו בשתי הכרוניקות שונה - באזור קייב לפי הכרוניקה הרוסית ומקורות נוספים ובאזור לדוגה לפי הכרוניקה מנובגורוד. שמו הוא שם סלאבי קדום שפירושו הוא מתנת האלים, אין קשר לשמות נורדיים כי לא היה קשר בינו לבין הנורדים. לאחר מות רוריק בשנת 879 הוכרז אולג כנסיך נובגורוד, מכיוון שבנו של רוריק איגור היה ילד קטן. בשנת 882 בוצעו בהנהגתו מסעות מוצלחים נגד סמולנסק ולובץ (עיר על נהר הדנייפר). לאחר מכך, הוא ירד לאורך הדנייפר לכיוון קייב וכבש אותה תוך הריגת הנסיכים השליטים בה, שהיו ממוצא סקנדינבי. בשלב זה, הוא העביר את בירתו לקייב והכריז שקייב תהיה "אם הערים הרוסיות". לכן נחשב לעיתים דווקא הוא ולא רוריק למייסד המדינה. בהמשך עסק בהרחבת השליטה שלו לשטחים גובלים. במהלך זה הוא ערך מספר מסעות צבאיות נגד הכוזרים ובשנת 907 פתח במלחמה נגד האימפריה הביזנטית. לפי עדויות רוסיות המלחמה הייתה הצלחה גדולה. אומנם אין לה שום אזכור במקורות ביזנטיים וזאת למרות שמלחמות רוסיה-ביזנטיה אחרות מאותה תקופה מתועדות בכתובים על ידי הביזנטים. לכן קיימים ספקות לגבי פירוט המלחמה ובמיוחד לגבי המצור על קונסטנטינופול. בשנת 912 נחתם חוזה שלום חדש עם האימפריה הביזנטית. לחוזה זה יש עדויות רבות. ע"פ האגדה, לאחר חתימת החוזה מת אולג מהכשת נחש אשר הוסווה בשלד של סוסו, דבר שמימש את הנבואה שקיבל, שהוא ימות על ידי הסוס האהוב עליו. בשנת 1912 פורסם מכתב שכטר שמקורו בגניזת קהיר ושנכתב בעברית. במסמך זה הוזכר "הלגו מלך רוסיא". לפי הכתוב במסמך, הלגו נוצח על ידי מפקד כוזרי בשם פסח והסכים לתקוף את קונסטנטינופול, הרוסים נוצחו והלגו ברח לפרס. התקפה אכן נערכה בשנת 941. קיימת בעיה לראות בנסיך זה את אולג, כי הדבר מאריך את שנות פעילותו בעשרות שנים ואין זה סביר. ככל הנראה מדובר בנסיך איגור ואשתו אולגה. דמותו של אולג הונצחה בקולנוע ובטלוויזיה. היא גולמה על ידי ולדימיר יאגליץ' בסרט הקולנוע "אולג הנביא" שנגנז וגם על ידי דנילה קוזלובסקי בעונה הששית של סדרת הטלוויזיה "ויקינגים". מדיה וקבצים בנושא אולג מנובגורוד, נסיך קייב בוויקישיתוף אולג מנובגורוד, נסיך קייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שניאור זלמן שכטר, An Unknown Khazar Document,‏ Jewish Quarterly Review, כרך 3 חוברת 2. צילום העמוד צילום העמוד
סנטה קטלינה

סנטה קטלינה (באנגלית: Santa Catalina) הוא אי באוקיינוס השקט, 35 קילומטרים דרומית-מערבית ללוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, אחד משמונת איי התעלה של קליפורניה. אורכו של האי הוא 35 ק"מ, רוחבו 13 ק"מ, ושטחו כ-194 קמ"ר. הנקודה הגבוהה ביותר בו נמצאת בגובה 639 מטרים מעל פני הים. בשנת 2000 חיו באי 3,696 תושבים, מתוכם 3,127 (כ-85% מתושבי האי) באבלון, העיר היחידה בתחומי האי. בחלקו הצפוני של האי שוכנת עיירה נוספת, 'טו פורטס', בה חיים כ-300 תושבים. שאר תושבי האי חיים בשני יישובים קטנים נוספים, או בבתים מבודדים באי. כלכלת האי מתבססת בעיקר על תיירות. בזכות קרבתו ללוס אנג'לס, מבקרים באי כמיליון תיירים מדי שנה. דרך ההגעה הפופולרית ביותר היא באמצעות מעבורות היוצאות מדי יום מלוס אנג'לס, לונג ביץ', ניופורט ביץ' ודנה פוינט. ניתן להגיע גם בטיסה לשדה התעופה למטוסים קלים הנמצא באי. בגלל היותו כה קטן, כמעט ואין מכוניות באי, ועל מנת לקבל אישור להביא רכב לאי, נאלצים תושבי המקום להמתין כ-10 שנים. ישנו כביש בין-עירוני אחד שמחבר את העיר אבלון עם שאר היישובים. רוב התושבים נעים במכוניות 'קלאב קאר' או באופניים. האירופאי הראשון שהגיע לאי היה חואן רודריגס קבריו בשנת 1542. קברייו תקע בו את דגל ספרד וקרא לו סן סלבדור. בשנת 1602 הגיע לאי מגלה ארצות ספרדי נוסף, סבסטיאן ויסקאינו, ושינה את שמו לסנטה קטלינה על שמה של קתרינה מאלכסנדריה. בתקופת הבהלה לזהב נמצאו באי מרבצי זהב, ומתיישבים החלו להגיע לאי, אך מעט מאוד זהב נמצא בו. האי שויך לארצות הברית בהסכם גוואדלופו הידלגו בשנת 1848, והוא התפתח כאתר נופש לאחר שנרכש על ידי ויליאם ריגלי ג'וניור, בשנת 1919. היישוב הרשמי הראשון, העיר אבלון, הוקם בשנת 1887, אך הוכרז כעיר רק בשנת 1913. מדיה וקבצים בנושא סנטה קטלינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנטה קטלינה (באנגלית) סנטה קטלינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Santa Catalina Island|island, California, United States
שותפות בין-מגזרית

שותפות בין-מגזרית (באנגלית: Cross-sector Partnership) או שיתוף פעולה בין-מגזרי (באנגלית: Cross-Sector Collaboration) היא מושג המתייחס למסגרת ארגונית מפורשת ומתמשכת של יחסי גומלין וחליפין בין נציגים מהמגזרים השונים במשק (לרוב המגזר הציבורי, המגזר השלישי והמגזר העסקי), העוסקת בהשגת מטרות ציבוריות באמצעות הכוונה משותפת של משאבים. שותפות בין-מגזרית היא מקרה מובחן של שותפויות. ייחודה של שותפות זו נובע מאופי המפגש שהיא מזמנת - מפגש בין גורמים בעלי זהות שונה ומרוחקת, רצון לגשר בין ארגונים בעלי תפיסות ערכיות וניהוליות שונים. השוני בין הגורמים נוגע לתפקידו בחברה, משפיע על המחויבות הערכית והחברתית שלו ועל רציונל פעולתו. על אף הרצון לפעול יחדיו השותפים שואפים לשמור על תפקידם הראשוני המובחן. שותפות בין מגזרים היא התערבות במרחב הציבורי, ומתוך כך, היא מקפלת בתוכה משמעות ערכית החורגת מהפונקציונלי או הניהולי. בישראל מופעל מאז 2007 השולחן העגול הממשקי כמסגרת לשיח בין מגזרי ברמה הלאומית, ביוזמת משרד ראש הממשלה ובהפעלה של שיתופים. בשנת 2012 הוקם "מיזם ממשלה-חברה אזרחית" – שותפות של שבעה משרדי ממשלה, של מכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל, ושל נציגי התפוצות. את התהליך המרכזי בחברה האזרחית מוביל ארגון הגג מנהיגות אזרחית יחד עם קואליציית ארגוני תשתית. מטרת המיזם היא יצירת מערכת כוללת (אקו-סיסטם) המחזקת עשייה משותפת. Reginald, V. L., Gerencser, M., Napolitano, F., and Kelly, C. (2008). Megacommunities: How Leaders of Government, Business and Non-Profits Can Tackle Today's Global Challenges Together, Palgrave Macmillan. מ' טליאס, י' דוניץ, ד' שמעוני, י' פיורקו (2007). המדריך לשותפויות בין מגזרים, ירושלים: אלכ"א-ג'וינט השולחן העגול הממשקי באתר משרד ראש הממשלה י' אלמוג, ז' גורבצביץ, ל' קדיש, "מיזם ממשלה-חברה אזרחית" - מחקר הערכה, שלב א', באתר מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, ‏2015 ל' קדיש, י' אלמוג, תכנית "מרחב" לקידום הממשק בין הממשלה והחברה האזרחית: הערכת מחזור א', שנה לאחר סיום התכנית, באתר מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, ‏2015 טליה חסין, ליאור קדם-קדיש, הילה דולב, ניקול טליאס, רואים רחו"ק (רווחה, חברה וקהילה) - עתודה למנהיגות בכירה בשדה הרווחה והשירותים החברתיים: מחזור ב' » Brookdale, באתר https://brookdale.jdc.org.il/ ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהירות קרקעית

מהירות קרקעית (באנגלית: Ground speed, או בקיצור: GS) הוא מושג מעולם התעופה, המתאר את מהירותו של כלי טיס ביחס לקרקע, בעוד שמכשירי המדידה הבסיסיים במטוס מודדים את מהירותו ביחס לאוויר (מהירות אווירית). לרוב המהירות הקרקעית שונה מהמהירות האווירית, עקב קיומן של רוחות. לדוגמה, במקרה שבו הרוח מגיעה מהכיוון אליו טס הכלי (כלומר: הרוח נושבת לכיוונו), הרי שהמהירות האווירית שלו תהיה גדולה מהמהירות הקרקעית, כי חלקיקי האוויר חולפים על פניו במהירות גדולה יותר מאשר הקרקע. אם נניח כי אין רוחות בכלל, אזי המהירות הקרקעית תשתווה למהירות האווירית. כאשר מטוס מגיע לנחיתה בשדה התעופה, יעדיף הטייס לנחות נגד כיוון הרוח, זאת מכיוון שלכל מטוס ישנה מהירות אווירית מינימלית שמתחתיה המטוס מאבד עילוי ומזדקר. לכן, עדיף לנחות מול הרוח כדי ליצור מצב שבו המהירות הקרקעית תקטן ביחס למהירות האווירית ותאפשר למטוס לבצע עצירה קצרה ובטוחה יותר על המסלול. כידוע: V → A   = V → G   − V → W   {\displaystyle {\vec {V}}_{A}\ ={\vec {V}}_{G}\ -{\vec {V}}_{W}\ } נניח כי כיוון מכשיר המדידה (אף המטוס בדרך כלל) בכיוון ציר ה- Y כמתואר בתרשים בטיסה ישרה ואופקית. המהירות האווירית הנמדדת היא המהירות האווירית בציר זה (Y), לכן נמצא את ההיטלים על הציר ומשם נחלץ את המהירות הקרקעית. α {\displaystyle \alpha } - הזווית בין כיוון ציר ה- Y לכיוון המהירות הקרקעית (זווית החלקה). δ {\displaystyle \delta } - הזווית בין כיוון ציר ה- Y לכיוון מהירות הרוח. סכום ההטלים על ציר ה-Y: V A , Y = V G cos ⁡ α + V W   c o s ( 180 − δ ) {\displaystyle V_{A,Y}=V_{G}\cos \alpha +V_{W}\ cos(180-\delta )} V A , Y = V G cos ⁡ α − V W   c o s δ {\displaystyle V_{A,Y}=V_{G}\cos \alpha -V_{W}\ cos\delta } נוסחה למהירות קרקעית (ישרה ואופקית): V G = V A , Y + V W   c o s δ cos ⁡ α {\displaystyle V_{G}={\dfrac {V_{A,Y}+V_{W}\ cos\delta }{\cos \alpha }}} Groundspeedrecords.com - רישומי מהירות קרקעית גדולות במיוחד. avc.obsment.com - מחשבון למהירויות טיסה.
במעלה

"בַּמַּעֲלֶה" היה עיתון תנועת הנוער העובד. ההחלטה על יסודו נתקבלה במועצת התנועה בירושלים בה' באב תרפ"ה והוא נוסד בשנת תרפ"ו-1925. בשנת 1959, עם איחוד התנועות, הפך לעיתון הנוער העובד והלומד. בתחילה יצא כדו-שבועון אולם בשנות השבעים הפך לירחון. עקב קשיים כספיים הוא פסק מלהופיע בין השנים 1975–1978, ולאחר מכן פעל עד שנת 1996. העיתון היה אחד מעיתוני הנוער העבריים הראשונים, וייחודיותו בכך שהוא נכתב ברובו על ידי בני הנוער עצמם, נערך ונמכר על ידי בני הנוער. העיתון שימש ככלי חינוכי חשוב של תנועת הנוער העובד, להפצת ערכיה בקרב בני הנוער, ואף כיצירה מקורית של הנוער עצמו. העיתון שנכתב על ידי חניכים ממגוון החטיבות ואופני הפעילות של התנועה גם שימש ככלי מאחד בתנועה לבני נוער מרקעים שונים, מן העיר המושב והקיבוץ. תפקיד נוסף שנטל על עצמו העיתון היה לחשוף את בני הנוער חברי התנועה שנשרו מלימודיהם לתרבות פועלית, לסוגיות אקטואליות ולנעשה בשדה הספרות העברית - כל זאת ערוך באופן המתאים לבני נוער. בין המדורים הקבועים בעיתון בשנותיו הראשונות היו מדור ספרות, הבה נשירה (שיר עם תווים), מדור לידיעת הארץ, מדור "הידעת?", מדור ההכשרה של ההגנה "ללמד בני יהודה קשת", ומדורים המוקדשים ל"דברי החברים". דוד כהן טיפח מאוד מפעל זה והיה חולק מניסיונו העיתונאי לעורכים, מסייע בעריכה ואף מצרף מכתבים אישיים לכותבים שנשלחו אליהם בלווית העיתונים הראשונים שיצאו מהדפוס - טרם הופץ הגיליון. כהן אף היה כותב בעיתון, לרוב במגוון שמות בדויים ומפרסם טורי דעה וסיפורי אגדה. בין השאר שימש העיתון בתחילתו כמענה אידאולוגי לתעמולת השמאל הרדיקלי - הלא-ציוני בארץ ישראל, שניסה לפגוע בפעילות התנועה ולגייס את חבריה. כותרתו "במעלה" מתקשרת הן עם העלייה העברית והציונות, והן עם תפיסת ההגשמה כ"עליה שלב אחר שלב" ולא כ"מהפכה" חד פעמית נוסח המהפכה הקומוניסטית ברוסיה. העיתון היה מודפס בקואופרטיב דפוס אחדות, שפועליו הסכימו לקבל את שכר העבודה באופן רטרואקטיבי לאחר מכירת העיתון - משום הדלות התקציבית בה עמדה התנועה. עם איחוד הנוער העובד עם "התנועה המאוחדת" נכלל עיתון תנועה זו "ניבים" שנערך על ידי משה שלו בתוך במעלה. בין עורכי העיתון בתקופות השונות נמנו: אברהם ברוידס (העורך הראשון), משה בן אלול, דב מיזל, משה מוסנזון, אורי סלע (1950), משה (מושקה) שלו, עמוס כרמל (1959–1960), מרדכי נאור (1961-1960). התנועה הוציאה גם עיתון לגיל הצעיר בעריכת יוסי יזרעאלי. בין הכותבים, שרבים מהם פרסמו בעיתון זה את שיריהם הראשונים: אברהם ברוידס - משורר הנוער העובד, זרובבל גלעד, שלמה אבן-שושן, אסתר קל, דבורה עומר, אורי ברנשטיין. המלחין דוד זהבי פרסם את תווי הלחן שלו להמנון הפלמ"ח לראשונה בין דפי "במעלה". כן כתב בו מרדכי גילת, לימים כתב תחקירים מוערך. בשנת 2010 החלה יוזמה להשקתו מחדש של עיתון "במעלה" בפורמט של "עיתון מקוון" באתר הנוער העובד והלומד. בנוסף יוצא בתנועת הנוער העובד עיתון המחדשים (האיגוד המקצועי לנוער) "חברים" - אף הוא פרי כתיבתם של בני הנוער עצמם. דב מייזל, מאמר: לדרכו ותפקידו של "במעלה", הנוער העובד - קובץ במלאת 25 שנה לתנועה, הוצאת במעלה (תש"י) נחמן רז (ריז'יק), מאמר: דו-שיח, הנוער העובד - קובץ במלאת 25 שנה לתנועה, הוצאת "במעלה" (תש"י) במעלה, באתר תנועת העבודה הישראלית א.ת., "במעלה", דבר, 9 ביוני 1932 'במעלה' תובע עזרה, על המשמר, 2 ביולי 1950 א.ת., 'במעלה' בן 20, דבר, 10 בינואר 1951 מקימים מחדש את עיתון התנועה
גבעת יואב

גִּבְעַת יוֹאָב הוא מושב של תנועת המושבים הממוקם בדרום רמת הגולן. היישוב הוקם בשנת 1968 ונקרא על שם סגן אלוף יואב שחם, שנפל בפעולת סמוע בדרום הר חברון בשנת 1966. היישוב נמצא במדרון היורד מרמת הגולן לכנרת בגובה של 320 מטרים מעל פני הים (530 מטרים מעל פני הכנרת). היישוב נמצא כ-4 קילומטרים מזרחית לחוף הכנרת. כלכלת היישוב מתבססת על גידולי שלחין: הדרים, זיתים, מטעים, בננות וענבים לייצור יין ומאכל. כמו כן ביישוב כ-22 רפתות משפחתיות לייצור חלב ובשר בקר, ולולי פיטום תרנגולי הודו. ליישוב שטחי מרעה שגודלם כ-24,000 דונמים. בנוסף, היישוב מתפרנס גם מתיירות חקלאית: כפר אוהלים מונגולי, צימרים, מרכז מבקרים לשמן זית ומרכז מבקרים ליצור שופרות. הקהילה במושב גבעת יואב היא קהילה חילונית המקיימת חיים שיתופיים ומשפחתיים. תושבי המקום נהנים מאירועי תרבות המאורגנים על ידי הקהילה בגבעת יואב והמועצה האזורית ובכללם פסטיבלים, ירידים, הרצאות וימי תרבות. המושב שוכן בסמוך ליישוב בני יהודה, בו נמצאים המרכזים התרבותיים והמסחריים של אזור דרום הגולן. מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993 מדיה וקבצים בנושא גבעת יואב בוויקישיתוף גבעת יואב, באתר רום גליל גבעת יואב - באתר הגולן אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 צבי בר, כמו צמח בר, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2008, עמ' 117. - "אם יום אחד נכנס לשם, נקרא לגבעה על שמו של יואב", אמרתי לחיילי יוגב כרמל, הנשמה היא בפייה, הקרן באה מארצות ערב: יצרן השופרות חושף את סודות המקצוע, באתר כלכליסט, 17 בספטמבר 2020
גלות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גלות – ענישה באמצעות העברה כפויה של אדם או קבוצה ממקומם הטבעי. לפי ההלכה היהודית על רוצח בשגגה לגלות לעיר מקלט. הגליה – צורת ענישה גלות (מרצון) – עזיבת בית מרצון לצורך הזדככות וסיגופים לכפרת עוונות גלות (יהדות) – שם כולל לכמה עקירות של העם היהודי מארץ ישראל יהודי גלותי – כינוי מהמאה ה-20, המבטא זלזול ביהודי המזרח-אירופי הפסיבי וחסר הביטחון הַגְלָיוֹת בהיסטוריה: גלות בבל – הגלות בה החריב נבוכדנצר מלך בבל את בית המקדש הראשון "גלות אשור" - הגלייתם של עשרת השבטים בידי ממלכת אשור. ראו: עשרת השבטים גלות הצ'רקסים – ניסיון הכחדת העם הצ'רקסי ביד האימפריה הרוסית בתום המלחמה הרוסית-צ'רקסית גירוש מוזע – גירושם למדבר של יהודי תימן, בשנת 1679 ראו גם: קיבוץ גלויות שיבת ציון
פטר שמייכל

פטר בולסלאב שמייכל (בדנית: Peter Bolesław Schmeichel, נהגה פטר סמייקל; נולד ב-18 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעמדת השוער. שמייכל נחשב לאחד מטובי השוערים בתולדות הכדורגל. בנו, קספר שמייכל, הוא כדורגלן המשחק גם הוא בעמדת השוער, בקבוצת הכדורגל סלטיק הסקוטית ובנבחרת דנמרק. שמייכל ידוע בכינוי "הדני הענק". שמייכל נולד במחוז גלאגסאקסה שבדנמרק, אביו אנתוני היה נגן ג'אז פולני ואמו אינגר היא דנית שעבדה כאחות. שמייכל החל את דרכו המקצוענית בקבוצת הבידוברה, תחנתו השנייה הייתה ברונדבי. בהמשך, רכשה אותו מנצ'סטר יונייטד תמורת 550,000 לירות שטרלינג ובשורותיה הוא שיחק במשך שמונה שנים בהצלחה גדולה. עם היונייטד שמייכל זכה ב-5 אליפויות, 3 גביעים, בליגת האלופות ובגביע הליגה. רגע השיא בקריירה שלו הגיע בשנת 1999, עת זכה בטרבל (אליפות, גביע וגביע האלופות). במשחקו האחרון בקבוצה, גמר ליגת האלופות 1999 נגד באיירן מינכן, שימש כקפטן. במשחק הזה היה זכור בגלגול שביצע מיד לאחר שער הניצחון. בשנה לאחר מכן, עבר שמייכל לספורטינג ליסבון, איתה זכה באליפות פורטוגל ב-1999/2000. כעבור עונה אחת בלבד חזר שמייכל לאנגליה, לקבוצת אסטון וילה. עונתו האחרונה הייתה במנצ'סטר סיטי. הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004. שמייכל הוא השחקן בעל מספר ההופעות המרבי בנבחרת דנמרק בכדורגל, עם 129 הופעות. הוא פרש מכדורגל בינלאומי באפריל 2001. באותה העת נחשב לשוער הטוב בעולם. שוער וירטואוז עם יכולת עצירת בעיטות מצוינת, שמייכל היה אחד מעמודי התווך בזכייתה של נבחרת דנמרק ביורו 1992. הוא שיחק עם נבחרתו גם ביורו 1996, מונדיאל 1998 ויורו 2000. מדיה וקבצים בנושא פטר שמייכל בוויקישיתוף פטר שמייכל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פטר שמייכל, באתר Transfermarkt פטר שמייכל, באתר Soccerway פטר שמייכל, באתר BDFutbol פטר שמייכל, באתר WorldFootball.net פטר שמייכל, באתר National Football Teams פטר שמייכל, באתר FootballDatabase.eu פטר שמייכל, באתר ESPN ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאבו דה רוקה

קאבו דה רוקה (פורטוגזית Cabo da Roca) הוא הנקודה המערבית ביותר באירופה היבשתית (לא כולל איים). הכף שוכן במערב פורטוגל, כ-42 קילומטרים מערבית לבירה ליסבון, וצוקיו מתנשאים לגובה של 140 מטרים מעל למימי האוקיינוס האטלנטי. המקום היה מוכר לרומאים אשר כינוהו "פרומונטוריום מאגנום" (Promontorium Magnum - חצי האי הגדול). בעידן התגליות הוא כונה בשם "כף ליסבון". במקום מגדלור שבנייתו הושלמה בשנת 1772 ועמוד אבן נושא צלב, שעליו לוח ובו חקוקות הקואורדינטות הגאוגרפיות של הכף, ודבריו של המשורר הפורטוגזי בן המאה ה-16, לואיש דה קמואש: "כאן... מקום בו הארץ מסתיימת והים מתחיל..." הנקודה המערבית ביבשת אירופה. "Aqui... Onde a terra termina e o mar começa..." Ponta mais ocidental do continente europeu. מדיה וקבצים בנושא קאבו דה רוקה בוויקישיתוף אודות המקום מצפה הציפורים בקאבו דה רוקה