laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סידני פרסטון אוסבורן

סידני פרסטון אוסבורן (באנגלית: Sidney Preston Osborn;‏ 17 במאי 1884 – 25 במאי 1948) היה פוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמזכיר המדינה הראשון של אריזונה בשנים 1912–1919, וכמושל אריזונה השביעי משנת 1941 ועד מותו. נכון להיום הוא מושל אריזונה היחידי שנבחר לארבע תקופות כהונה רצופות (עד 1968 כיהנו מושלי אריזונה בתקופות כהונה של שנתיים ללא הגבלת כהונה, כאשר אז שונה משך תקופת כהונת המושל לארבע שנים, וב-1992 הוטלה הגבלת כהונה של לא יותר משתי תקופות כהונה רצופות). לאחר תומאס אדוארד קמפבל, אוסבורן הוא מושל אריזונה השני שנולד על אדמתה. סידני פרסטון אוסבורן נולד בפיניקס, טריטוריית אריזונה. ב-1898 הוא עבד כעוזר פרלמנטרי זוטר (Page), תפקיד שהיה שמור לנערים בחופשת הלימודים, בבית המחוקקים של הטריטוריה, ובשנים 1903–1905 כמזכירו של נציג הטריטוריה לקונגרס של ארצות הברית ג'ון פרנק וילסון. לזמן מה עבד אוסבורן כעיתונאי וכעורך עיתון. ב-1910 הוא שימש כנציג לוועידת החוקה של אריזונה. אל על פי שנבחר שלוש פעמים רצופות כמזכיר המדינה של אריזונה בהפרשי קולות גדולים במהלך העשור השני של המאה ה-20, נחל אוסבורן הצלחה פוליטית מועטה במשך שני העשורים הבאים. הוא נוצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למשרת המושל של 1924, באלו של 1938, ובבחירות המקדימות לסנאט של ארצות הברית מול הנרי פ. אשרסט ב-1934. אף על פי שב-1940 הוא ניצח בבחירות המקדימות למשרת המושל בהפרש קטן יחסית, בבחירות הכלליות של אותה שנה הוא ניצח לאחר שגרף 65 אחוזים מקולות הבוחרים. סגנונו של אוסבורן כמושל אריזונה היה רציני. הדוגמה הטובה ביותר לכך התרחשה ממש בתחילת כהונתו. עם כניסתו לתפקיד, הוא אילץ את בכירי הממשל המדינתי להגיש מכתבי התפטרות חתומים, אך ללא תאריך. במקרה בו אותו בכיר כשל בתפקידו, רשם אוסבורן את התאריך על המכתב והכריז על התפטרותו של אותו בכיר. במהלך תקופת כהונתו הרביעית סבל אוסבורן ממחלת לו גריג ובקושי היה מסוגל לתקשר עם צוותו. סידני פרסטון אוסבורן נפטר בעת כהונתו ב-25 במאי 1948. במקומו הושבע כמושל מזכיר המדינה של אריזונה, דן אדוארד גארבי. אוסבורן נטמן בבית הקברות גרינוווד שבפיניקס. על אף סברות רבות, רחוב אוסבורן בפיניקס לא קרוי על שמו. הרחוב נקרא כך לראשונה ב-1900 על שמו של סבו של אוסבורן, ג'ון פרסטון אוסבורן, כאשר סידני פרטסון אוסבורן היה בן 16. ג'ון פרסטון אוסבורן ובנו, אביו של המושל אוסבורן, נרי אוסבורן, כיהנו שניהם כחברי בית המחוקקים של טריטוריית אריזונה. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 54. מדיה וקבצים בנושא סידני פרסטון אוסבורן בוויקישיתוף סידני פרסטון אוסבורן באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) סידני פרסטון אוסבורן באתר The Political Graveyard (באנגלית) סידני פרסטון אוסבורן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Our Campaigns - Candidate - Sidney P. Osborn". "Our Campaigns - AZ Governor - D Primary Race - Sep 09, 1924". "Our Campaigns - AZ Governor - D Primary Race - Sep 13, 1938". "Our Campaigns - AZ US Senate - D Primary Race - Sep 11, 1934". "Our Campaigns - AZ Governor - D Primary Race - Sep 10, 1940". "Our Campaigns - AZ Governor - Nov 5, 1940". "Phoenix Street Names". Archived from the original on 27 November 2010.
1994 בקולנוע

ערך מורחב – 1994 "מלך האריות" "פורסט גאמפ" "שקרים אמיתיים" "חומות של תקווה" "הפלינסטונס" "טיפשים בלי הפסקה" "סכנה ברורה ומיידית" "ספיד" "המסכה" "ספרות זולה" הסרט הטוב ביותר – פורסט גאמפ הבמאי הטוב ביותר – רוברט זמקיס (פורסט גאמפ) השחקן הטוב ביותר – טום הנקס (פורסט גאמפ) השחקנית הטובה ביותר – ג'סיקה לאנג (שמיים כחולים) שחקן המשנה הטוב ביותר – מרטין לנדאו (אד ווד) שחקנית המשנה הטובה ביותר – דיאן ויסט (קליעים מעל ברודוויי) פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר – שמש בוגדנית (רוסיה) הסרט הטוב ביותר – פורסט גאמפ השחקן הטוב ביותר – טום הנקס (פורסט גאמפ) השחקנית הטובה ביותר – ג'סיקה לאנג (שמיים כחולים) הסרט הטוב ביותר – מלך האריות השחקן הטוב ביותר – יו גרנט (ארבע חתונות ולוויה אחת) השחקנית הטובה ביותר – ג'יימי לי קרטיס (שקרים אמיתיים) 23 בפברואר – דקוטה פנינג, שחקנית 8 באפריל – אריק הרננדז, שחקן 12 באפריל – סרשה רונן, שחקנית 18 באפריל – מויסס אריאס, שחקן 6 ביולי – קמילה רוסו, שחקנית 6 ביולי – רבקה רוסו, שחקנית 16 ביולי – מרק אינדליקאטו, שחקן 9 באוגוסט – פורסט לאנדיס, שחקן 25 באוגוסט – ג'וש פליטר, שחקן 28 באוגוסט – ג'סי פלאוור, שחקנית 17 בנובמבר – ראקל קסטרו, שחקנית 3 בדצמבר – ג'ייק ט. אוסטין, שחקן 15 בדצמבר – אמה לוקהארט, שחקנית 1 בינואר – סיזר רומרו, שחקן 22 בינואר – טלי סוואלס, שחקן 6 בפברואר – ג'וזף קוטן, שחקן 11 בפברואר – סורל ברוק, שחקן 11 בפברואר – ויליאם קונרד, שחקן 19 בפברואר – דרק ג'ארמן, במאי 24 בפברואר – דינה שור, זמרת ושחקנית 4 במרץ – ג'ון קנדי, קומיקאי ושחקן 6 במרץ – מלינה מרקורי, שחקנית 17 במרץ – מאי צטרלינג, שחקנית ובמאית 21 במרץ – אדוארד מקדונלד-קיירי, שחקן 21 במרץ – לילי דאמיטה, שחקנית 23 במרץ – ג'ולייטה מסינה, שחקנית 8 במאי – ג'ורג' פפארד, שחקן 15 במאי – גילברט רולנד, שחקן 4 ביוני – מאסימו טרואיזי, שחקן 7 ביוני – דניס פוטר, תסריטאי 14 ביוני – הנרי מנציני, מלחין 26 ביולי – טרי סקוט, שחקן 11 באוגוסט – פיטר קושינג, שחקן 7 בספטמבר – דניס מורגן, שחקן 11 בספטמבר – ג'סיקה טנדי, שחקנית 12 בספטמבר – טום יוול, שחקן 19 באוקטובר – מרתה ריי, שחקנית 20 באוקטובר – ברט לנקסטר, שחקן 20 באוקטובר – סרגיי בונדארצ'וק, שחקן ובמאי 1 בנובמבר – נח בירי הבן, שחקן 30 בנובמבר – ליונל סטנדר, שחקן 24 בדצמבר – רוסאנו בראצי, שחקן "חומות של תקווה" – בבימויו של פרנק דרבונט, על פי סיפור של סטיבן קינג, בכיכובם של טים רובינס ומורגן פרימן "גרסת בראונינג" בכיכובו של אלברט פיני "לאון" "אד ווד" "מוכרים בלבד" "מלך האריות" "רוצחים מלידה" "אייס ונטורה: בלש בצחוק" "קריאת העורב" "ארבע חתונות ולוויה אחת" 1993 בקולנוע 1994 1995 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1994 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1994 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb אמרי סדן, 1994: השנה המופלאה של הקולנוע, באתר nrg‏, 12 באוקטובר 2014
א-נהאר

אַ-נַּהַאר (בערבית: النهار – "היום") הוא עיתון יומי מוביל בלבנון היוצא לאור בשפה הערבית. העיתון הודפס לראשונה בשנת 1933 על ידי מייסדו, ג'ובראן תווייני, וארבעה אנשי צוות נוספים, במימון תרומות דלות מחברים. מן העיתון הראשון נדפסו 500 עותקים. בנו של ג'ובראן, ע'סאן תווייני, ונכדו, ג'בראן ע'סאן תווייני (שם זהה לסבו), הם ממשיכי דרכו בעריכת העיתון והפצתו. "א-נהאר" מזוהה עם קו פוליטי ליברלי ועם תפיסה עיקשת נגד הפטרונות הסורית בלבנון. העיתון מוחרם בסוריה, בעוד העיתונים הלבנוניים האחרים נגישים לחלוטין. תווייני הנכד נבחר לפרלמנט הלבנוני ב-2005 ונרצח ב-12 בדצמבר באותה שנה בפיצוץ מכונית תופת ליד ביירות. תווייני, מבקר חריף של סוריה ושליטתה בעניינים הלבנוניים, שב באותו זמן מפריז, שם נהג להתגורר מחשש להתנקשות בחייו. כותבים בולטים ב"א-נהאר" הם הסופר אליאס ח'ורי וסמיר קציר (עד להירצחו ב-2 ביוני 2005). אתר האינטרנט הרשמי של א-נהאר א-נהאר, ברשת החברתית פייסבוק א-נהאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) א-נהאר, ברשת החברתית אינסטגרם אתר א-נהאר (אורכב 05.02.2018 בארכיון Wayback Machine)
סולימאן קוליבאלי

סולימאן קוליבאלי (בצרפתית: Souleymane Coulibaly; נולד ב-26 בדצמבר 2001) הוא כדורגלן איבוארי, המשחק בעמדת הבלם בהפועל חדרה מליגת העל, בהשאלה ממימוסאס שמחוף השנהב, ובנבחרת חוף השנהב. קוליבאלי נולד בדיאגו שבמאלי, וגדל בחוף השנהב. החל את קריירת הבוגרים שלו בסטלה קלאב מליגת העל של חוף השנהב. ב-1 ביולי 2021 חתם במימוסאס מליגת העל של חוף השנהב. ב-3 באוגוסט 2023, הושאל למשך עונה אחת להפועל חדרה מליגת העל הישראלית. ב-27 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של חוף השנהב בתיקו 0–0 מול בורקינה פאסו, במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות לשנת 2022. אליפות חוף השנהב (2): 2021/2022, 2022/2023 הגביע האיווארי (1): 2022/2023 סולימאן קוליבאלי, באתר Transfermarkt סולימאן קוליבאלי, באתר Soccerway סולימאן קוליבאלי, באתר National Football Teams סולימאן קוליבאלי, באתר FootballDatabase.eu יגאל גולדשטיין, ‏הבלם סולימאן קוליבאלי חתם בהפועל חדרה, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2023
גמר גביע אופ"א 1978

גמר גביע אופ"א 1978 שוחק ב-26 באפריל 1978 ו-9 במאי 1978 בין קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן לקבוצת בסטיה. פ.ס.וו. איינדהובן ניצחה 3 - 0 בסיכום שני המשחקים. גמר גביע אירופה לאלופות 1978
החיים יפים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... החיים יפים – סרט איטלקי החיים יפים (שיר) – שיר הלקוח מפסקול הסרט החיים היפים (שיר) – שיר שכתב ירון לונדון ובוצע על ידי להקת הנח"ל החיים יפים (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה ישראלית
ראול קופלמן

ראול קופלמן (21 באוקטובר 1933 – 20 ביולי 2023) היה כימאי פיזיקלי, ביופיזיקאי וחלוץ ננוטכנולוגיה ישראלי-אמריקאי שכיהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת מישיגן. נודע גם בזכות פיתוח אלגוריתם חושן-קופלמן (אנ'). ראול קופלמן נולד בווינה, בן ליוסף וקלרה-חיה. בהיותו כבן 5 וכשנה לאחר האנשלוס, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, ובתחילה התגוררו בירושלים מספר חודשים. למד בבית הספר העממי תל נורדוי בתל אביב, ובהיותו בכיתה ו' קיבל בהשאלה ממורהו למדעים ספרון בגרמנית שעסק בניסויים כימיים. הוא הקים יחד עם כמה מחבריו לכיתה מעבדת כימיה ביתית בה ביצעו ניסויים שונים. לימים הפכו חברי המועדון, אסא ליפשיץ ויהושע יורטנר, לפרופסורים לכימיה. היה בוגר המחזור השני של תיכון עירוני א' לאמנויות. למד בטכניון לתואר ראשון בכימיה והנדסה כימית (1956) ולתואר שני בכימיה (1957). בהמשך נסע לארצות הברית ללימודי תואר שלישי בכימיה באוניברסיטת קולומביה, בהנחיית פרופ' ראלף הלפורד, והשלים את לימודיו ב-1960. שהה כעמית בתר דוקטורט באוניברסיטת הרווארד בהנחיית פרופ' ויליאם קלמפרר. בראשית שנות ה-60 שימש כמרצה לכימיה בטכניון וכעמית מחקר בכיר במכון הטכנולוגי של קליפורניה (לצד פרופ' וילס רובינסון). ב-1966 התקבל כחבר סגל באוניברסיטת מישיגן, ובה כיהן למעלה מיובל שנים עד לפטירתו. במרוצת השנים, קופלמן הנחה והדריך חוקרים רבים בתחומי הכימיה, הנדסה ביו-רפואית, פיזיקה יישומית ועוד. עם התלמידים שעברו אצלו כמרצה נמנים חתני פרס נובל: אריק בציג, רואלד הופמן, ריצ'רד סמולי ואריה ורשל. פרופ' רחלה פופובצר מאוניברסיטת בר-אילן הייתה עמיתת בתר-דוקטורט בקבוצתו. הוא היה שותף לחיבורם של כ-600 פרסומים מדעיים, היה מחברם של מספר ספרים וחתום על מספר פטנטים. מאמריו זכו ללמעלה מ-30,000 ציטוטים ובעל h-index של 89. בין מחקריו הבולטים לאורך השנים: אלגוריתם חושן-קופלמן – אלגוריתם פשוט ויעיל לתיאור של צברים על פני רשת של תאים; מאמרים חלוציים בתחום הננוטכנולוגיה, אשר פורסמו בשלב כה מוקדם, עד כי העורכים נאלצו להסיר את המילה "ננו", שטרם התהוותה כמושג מקובל; שימוש בסיבים אופטיים עבור אופטיקת שדה קרוב ומדידות בין-תאיות; חקר מקורות אור אשר גודלם קטן מאורך הגל שהם פולטים. כמו כן, תרם מספר תגליות בחקר ננו-חיישנים וננו-רפואה, וגילה את השדה החשמלי החזק ביותר שקיים בתאים חיים. קופלמן היה נשוי לחווה (לבית בלודק) מ-1955 עד לפטירתה ב-2017, ואב לשלושה. התגורר באן ארבור, מישיגן, שם גם נפטר. עמית גוגנהיים (1995) פרס החברה האמריקאית לכימיה ע"ש מורלי (1997) פרס הכימיה האנליטית של פיטסבורג (2011) פרס הממציאים הגדול של קולגיאט (2002) פרס החטיבה לכימיה אנליטית של החברה האמריקאית לכימיה (2005) פרופסורה מיוחדת ע"ש ריצ'רד סמולי (2006) פרס החברה האמריקאית לפיזיקה ע"ש ליידי דייוויס עמית החברה האמריקאית לחדשנות במדע פרס ויליאם פולברייט פרס המכונים הלאומיים לבריאות פרס היצירתיות של הקרן הלאומית האמריקאית למדע הרצאה ע"ש אטר במדעי החומרים, אוניברסיטת מינסוטה מדיה וקבצים בנושא ראול קופלמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראול קופלמן (באנגלית) ראול קופלמן, באתר ResearchGate ראול קופלמן, באתר גוגל סקולר Raoul Kopelman Festschrift, ACS, ‏1994-07-28 פרופ' ראול קופלמן ז"ל, באתר אבלים, ‏24 ביולי 2023 רשימת מוסמכי הטכניון, באתר הארץ, ‏27 בנובמבר 1957 אהרן פריאל, פיתוח ישראלי יאפשר ייצור מיקרוסקופים חדשים, באתר מעריב, ‏1 במרץ 1990 פרסום נשואין, באתר הצופה, ‏30 באוגוסט 1955 Raoul Kopelman Obituary, Legacy
Now I'm Here

"Now I'm Here" (בעברית: "עכשיו אני כאן") הוא שיר של להקת הרוק קווין. השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי והיה השיר השישי מאלבומם Sheer Heart Attack משנת 1974. השיר ידוע בריף הקשה וההרמוניות הווקאליות שלו. באנגליה, השיר הגיע למקום ה-11 במצעדים כאשר יצא כסינגל ב-1975. השיר היה אחד המועדפים על הלהקה בהופעות החיות, ובוצע כמעט בכל הופעה חיה מסוף שנת 1974 ועד שנת 1986 השיר מתבסס על חוויותיו הטובות של בריאן מיי מסיבוב ההופעות של קווין בארצות הברית מוקדם יותר בשנת 1974. מוט דה הופל, שבהם קווין תמכה, הוזכרו בשיר בשורה: "Down in the city, just Hoople and me." השיר גם הופיע באלבומם משנת 1981 Greatest Hits ובאלבום האוסף Queen Rocks משנת 1997. במרץ 2005, כתב העת Q הציב את השיר במקום ה-33 ברשימת 100 רצועות הגיטרה הגדולות ביותר. "Now I'm Here" היה חלק קבוע מסט השירים של הלהקה בהופעות החיות שלהם מ-1974 ועד ה"Magic Tour" משנת 1986 (שהיה גם סיבוב ההופעות האחרון של הלהקה). הוא בוצע לראשונה בסיבוב ההופעות Sheer Heart Attack Tour במנצ'סטר ב-30 באוקטובר 1974. בטור הופעות זה, נראה מרקיורי שר את השורה "Now I'm here" בצד אחד של הבמה בין החושך והקרח היבש, ומספר רגעים מאוחר יותר בשורה "Now I'm there", הוא היה "מופיע" בצד השני של הבמה, כאשליה שנוצרה על ידי איש במה לבוש זהה לפרדי. בהערות באלבום Live Killers נכתב כי השיר נעלם מסט השירים לזמן מה, אך הוצג לאחרונה מחדש. השיר עוצב מחדש כדי לאפשר למרקיורי ליצור אינטראקציה עם הקהל ב"קריאה ותגובה" לשיר יחד. לא ברור מתי השיר ירד ולכמה זמן. בריאן מיי המשיך לבצע את השיר לבדו כאמן סולו לאחר מותו של מרקיורי בשנת 1991. במופע המחווה לפרדי מרקיורי ב-1992, הצטרף מיי לדף לפרד על הבמה על מנת לבצע את השיר, שהיווה כצד ב' לשירם של דף לפרד "Tonight", וגם הגיע למהדורת הדלוקס שלהם ב-Adrenalize. השיר גם היה השיר הפותח של הלגים האמריקאיים, האסיתיים והאוסטרלים מסיבוב ההופעות של קווין+אדם למברט מהשנים 2014–2015. פרדי מרקיורי - שירה וקולות רקע, אורגן האמונד בריאן מיי - גיטרה חשמלית, פסנתר וקולות רקע רוג'ר טיילור - תופים, כלי הקשה וקולות רקע ג'ון דיקון - גיטרה בס מידע על היצירה "Now I'm Here" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Now I'm Here" באתר SecondHandSongs
טרמו קאוטס

טרמו קאוטס (באסטונית: Tarmo Kõuts; נולד ב-27 בנובמבר 1953) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2000–2006, ולאחר מכן שימש כחבר הריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני) מטעם הרשימה המאוחדת פרו פטריה-רס פובליקה בין השנים 2007–2011. קרט נולד ב-3 בדצמבר 1959, בסנדלה שהייתה אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. ב-1969 הוא סיים את לימודיו התיכוניים והחל ללמוד כימיה. ב-1973 הוא החל לעבוד ככימאי. ב-1978 הוא התגייס לצי הסובייטי ועבר הכשרה כקצין ימי בבית הספר הימי בקלינינגרד. הוא סיים את לימודיו ב-1985, ובשנים הבאות שרת על סיפונן של מספר ספינות בצי הסובייטי. עם פירוק ברית המועצות, חזר קאוטס למולדתו אסטוניה, ומונה למפקד האקדמיה הימית של הצי האסטוני. הוא כיהן בתפקיד עד 1993. באותה שנה הוא עבר למשמר הגבול האסטוני, ושימש כמפקדו עד שנת 2000. ב-21 בספטמבר של אותה שנה, הוא מונה למפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). ב-14 בנובמבר 2006 הוא פרש מהצבא במטרה להצטרף לפוליטיקה. הוא הצטרף לרשימה המאוחדת של המפלגות פרו-פטריה ורס-פובליקה (רשימה שהפכה בהמשך למפלגת המולדת). בבחירות ב-2007 הוא נבחר לריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני). הוא כיהן בתפקיד למשך קדנציה אחת, ובחר שלא להתמודד בשנית בבחירות ב-2011. מדיה וקבצים בנושא טרמו קאוטס בוויקישיתוף
מיקל לג'רטווד

מיקל לג'רטווד (באנגלית: Mikele Leigertwood; נולד ב-12 בנובמבר 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי-אנטיגואי ששיחק בעמדת הקשר. נולד ברובע אנפילד שבלונדון. לג'רטווד התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של וימבלדון. בסיום עונת 2001/2002 בהפסד 1-0 נגד בארנסלי. בנובמבר 2001 הושאל ללייטון אוריינט עד לסיום העונה. ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-3 נגד אוקספורד יונייטד. בתחילת עונת 2002/2003, לג'רטווד התחיל לבסס את עצמו באחת עשרה הפותחת של הקבוצה. ב-1 באוקטובר 2002 כבש את שערו הראשון בווימבלדון נגד פורטסמות' בגביע הליגה. בינואר 2004 חתם בקריסטל פאלאס תמורת 155 אלף פאונד. ב-14 בפברואר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3-6 נגד סטוק סיטי. היה שותף לעלייה של המועדון לפרמייר ליג. ב-22 בינואר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק נגד טוטנהאם הוטספר. בקיץ 2006 חתם לשלוש שנים בשפילד יונייטד. לג'רטווד הפך עד מהרה לשחקן הרכב בקבוצה אולם בתחילת דצמבר של אותה שנה נפצע. לג'רטווד אמנם חזר לשחק כעבור כחודש, אך כעבור זמן קצר נפצע בקרסול. ב-31 באוגוסט 2007 לג'רטווד חתם בקווינס פארק ריינג'רס תמורת 900 אלף פאונד. יממה לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 לסאות'המפטון. ב-15 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לסטר סיטי. שבוע לאחר מכן הורחק בתיקו 1-1 נגד ווטפורד. ב-27 בדצמבר הורחק בפעם השנייה בהפסד 2-1 לפלימות' ארגייל, דבר שהביא להרחקו לשלושה משחקים נוספים. ב-2 במרץ 2008 הבקיע צמד בניצחון 0-3 נגד סטוק סיטי. ב-23 בנובמבר 2010 הושאל לתקופה של חודשיים לרדינג. 4 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד לידס יונייטד. בתום החודשיים, האריך את תקופת השאלתו לרדינג עד לסיום העונה. ב-29 בינואר 2011 הבקיע את השער הראשון שלו במועדון במשחק נגד סטיבנאג' במסגרת הגביע האנגלי. שבוע לאחר מכן הורחק לאחר שהכה שחקן יריב והורחק לשלושה משחקים. במאי 2011 חתם בקבוצה על חוזה לשלוש שנים. בעונה זו, לג'רטווד היה שותף לחזרה של המועדון לפרמייר ליג אחרי 4 שנים. ב-27 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 3-3 נגד פולהאם. ביולי 2014 חתם בנוטינגהאם פורסט, אך נפצע עוד בטרם החלה העונה ולא שב לשחק. ביוני 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת אנטיגואה וברבודה. ב-28 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-2 לטרינידד וטובגו. במשחק הבא שנערך נגד גיאנה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. זמן קצר לאחר הפרישה מונה למאמן מכבי לונדון ליונס. בשנת 2016 חזר לאקדמיה של רדינג. אימן את נבחרת אנגליה במכביה העשרים. בשנת 2021 מונה למאמן נבחרת אנטיגואה וברבודה. קריסטל פאלאס פלייאוף העלייה לפרמייר ליג: 2004 קווינס פארק ריינג'רס פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2010/2011 רדינג פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2010/2011 מדיה וקבצים בנושא מיקל לג'רטווד בוויקישיתוף מיקל לג'רטווד, באתר Transfermarkt מיקל לג'רטווד, באתר BDFutbol מיקל לג'רטווד, באתר WorldFootball.net מיקל לג'רטווד, באתר National Football Teams מיקל לג'רטווד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מערכת ONE, ‏מייקל לג'רטווד יאמן את נבחרת אנגליה במכביה, באתר ONE‏, 9 במאי 2017
מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים

"מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים" הוא אלבום האולפן ה-16 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1983 לאור חברת התקליטים הד ארצי. זהו אלבומה הראשון שמוקדש לילדים מאז הוצאת בואו ונשיר ביחד ב-1975. הוא מחולק לארבעה חלקים: להיטי ילדים ידועים, שירים לפני השינה, שירי הילדים של אבא ואמא ושירי הילדים של מרים ילן-שטקליס. מתנה לילדים - השירים שכל הילדים אוהבים, דיסקוגס מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים באתר סטריאו ומונו
שחפית גדולה

שחפית גדולה (שם מדעי: Thalasseus maximus) היא מין שחפית בסוג תלאסאוס ממשפחת השחפיים. המין אנדמי ליבשת אמריקה, אם כי זוהו פרטים משוטטים באירופה. השחפית הגדולה תוארה על ידי חוקר הטבע הצרפתי ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון ב-1781 ב-Histoire Naturelle des Oiseaux שלו מדגימה ש"נאספה" בקאיין, גיאנה הצרפתית. הציפור גם הודגמה בתבנית צבע יד שנחרטה על ידי פרנקואה ניקולה מרטינט ב-Planches Enluminées D'Histoire Naturelle שנכתב תחת הפיקוח של אדמה לואי דבנטו ללוות את הכתב של בופון. גם התבנית וגם התיאור של בופו לא כללו שם מדעי אבל ב-1783 איש הטבע ההולנדי פיטר בודארט טבע את השם המדעי Sterna maxima בקטלוג מה-Planches Enluminées שלו. השחפית הגדולה ממוקמת כיום בסוג תלאסאוס שהוגדר על ידי הזואולוג הגרמני פרידריך בואיה ב-1822. מדיה וקבצים בנושא שחפית גדולה בוויקישיתוף שחפית גדולה, באתר ITIS (באנגלית) שחפית גדולה, באתר NCBI (באנגלית) שחפית גדולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחפית גדולה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שחפית גדולה, באתר GBIF (באנגלית) שחפית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN שחפית גדולה דיסקוס הגליל, באתר דיסקוס הגליל Buckley, P. A. and F. G. Buckley (2020). ז'ורז' לואי לקלר דה בופון, Histoire Naturelle des Oiseaux, פריס: De L'Imprimerie Royale, 1781, עמ' 100-101 ז'ורז' לואי דה בופון, Planches Enluminées D'Histoire Naturelle, Paris: De L'Imprimerie Royale, 1783-1765
סיפור קיץ

סיפור קיץ הוא סרט נעורים ישראלי משנת 2004 בכתיבה ובימוי של שמואל חיימוביץ', עם קוסטה קפלן ואיה קורן בתפקידים הראשיים. העלילה מתרחשת במושב בחופש הגדול בשנת 1982, מלחמת לבנון הראשונה. במושב בו רוב הגברים התגייסו, נער בן 13 מחלק דואר ומתאהב בצעירה חולת לב. הסרט השתתף בתחרות ע"ש וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2004, ובפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין בפברואר 2005. קיץ 1982, גל (קוסטה קפלן) הוא נער בן 13 הגר במושב ועובד כמחלק דואר היות שהמחלק הקבוע נמצא במלחמה בלבנון כמו גברים רבים במושב. מנהלת סניף הדואר היא עליזה (תיקי דיין) וגם לה יש בן במלחמה. שני חיילים מגיעים למושב ומחפשים את עובדיה גואטה (משה פולקנפליק) שהוכרז כעריק. אנשי הכפר מסרבים להראות להם את מגוריו ורק גל מתנדב לכך והם באים ואוזקים את עובדיה לקול צעקות אשתו (ריימונד אמסלם) ואיומיו של גואטה כלפי גל כי "יגמור אתו את החשבון". הגרוש דדון (אלברט אילוז) מנסה להתחיל עם האלמנה מרים עטייה (אוולין הגואל) אך היא דוחה אותו. חיה לב טוב (איה קורן) היא בחורה יפה בת 20 שנשארת רוב הזמן בביתה היות שהיא סובלת ממום בלב ועליה לעבור ניתוח לב בחו"ל. גל מביא לה מכתבים ותמונות של חיילים מלבנון אתם היא מתכתבת. היא רוצה בעיקר ליצור קשר עם החייל משה מנדלבאום (גיל ויינברג) ששולח לה מכתבים וצילומים. הוא מבטיח שיגיע אליה אך היא מחכה לשווא. גל וחברו בועז (איתמר כהן) מחליטים להסתנן ללבנון ולחפש שם את משה. הם מוצאים שם חייל שדומה למשה שמצטלם וגל בטוח שתמונת "משה" תעודד את רוחה ממש כמו בסיפור פרח לב הזהב שהוא מקריא לאחותו מיכלי. גל חוזר למושב ומסתבר שחיה התעלפה והועברה לבית חולים שם מחליטים לנתחה. הוא מצליח להגיע לחדר הניתוח לפני שמרדימים אותה ומראה לה את תמונתו של משה והיא מחייכת. חיה לא שורדת את הניתוח. קצין נפגעים (נבו קמחי) מגיע למושב ומבשר לעליזה כי בנה נפל בלבנון. משה מנדלבאום מצליח להגיע למושב לפגוש את חיה אבל גל מוביל אותו אל קברה. את המוזיקה המקורית של הסרט הלחין יונתן בר גיורא. בפסקול הסרט נכללים גם שני שירים מקוריים. "Always So High" (מילים - שמואל חיימוביץ, לחן יונתן בר גיורא) בביצוע שמואל חיימוביץ ודיקלה ברקאי, ו"צא לדרך" (מילים שמואל חיימוביץ, לחן ערן צור) בביצוע ערן צור. "סיפור קיץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיפור קיץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי "סיפור קיץ", באתר אידיבי "סיפור קיץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "סיפור קיץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לסיפור קיץ, באתר יוטיוב אורי קליין, חברה במלכוד, באתר הארץ, 18 ביולי 2004 גואל פינטו, צלילי פרידה, באתר הארץ, 15 ביולי 2004 גואל פינטו, "סיפור קיץ" יתחרה בפסטיבל ברלין, באתר הארץ, 4 בינואר 2005 ALWAYS SO HIGH - שיר הנושא של הסרט, באתר יוטיוב
אדית גיטינס

אדית גיטינס (באנגלית: Edith Gittins; ‏1845 – 7 באוגוסט 1910) הייתה אמנית ורפורמטורית חברתית אנגלית, מעורבת באופן פעיל בקידום זכויות נשים. היא הייתה מייסדת האגודה הליברלית לנשים של לסטר בשנת 1886 ותמכה באגודת זכות הבחירה לנשים של לסטר. היא הייתה אמנית צבעי מים שהוכשרה על ידי ויליאם מוריס. גיטינס נולדה בלסטר בשנת 1845, בתו של סוחר תירס וקמח, אדוארד גיטינס, והשלישית מבין חמישה ילדים. היא התחנכה על ידי מיס דרייטון, שרבים מתלמידיה הפכו לנשים בולטות של לסטר. היא הייתה חברה פעילה בקפלה האוניטארית, לימדה בבית הספר של יום ראשון במשך למעלה מארבעים שנה. אמנית צבעי מים ומורה לרישום, הציגה כמה ציורי נוף באקדמיה המלכותית לאמנויות ובמוזיאון והגלריה לאמנות בניו ווק (לימים המוזיאון והגלריה לאמנות של לסטר), שם יש כמה מצבעי מים שלה. גיטינס עזרה לייסד סניף מקומי של "אגודת קירל", ארגון ארצי שהוקם ב-1877 במטרה להביא אמנות וספרים לעניים ממעמד הפועלים, תחת הסיסמה 'הבא את היופי לעם הביתה'. היא הייתה פעילה לבחירת נשים, בשנת 1886 היא הייתה חברה מייסדת של המועצה הלאומית לנשים של לסטר ואגודות נשים נוספות. היא הייתה פעילה בהפגנות - ביוני 1908, היא הצטרפה ל-10,000 נשים במצעד בלונדון, ואחר כך כתבה ב"לסטר פיוניר" מאמר על חשיבות האירוע. גיטינס נפטרה בשנת 1910, והותירה את הונה הגדול לאחייניות ואחיינים וכן למטרות מקומיות. מדיה וקבצים בנושא אדית גיטינס בוויקישיתוף Crawford, Elizabeth (15 April 2013). The Women's Suffrage Movement in Britain and Ireland: A Regional Survey. Routledge. p. 77. enkins, Jess (September 2008). "Local Artist remembered at Great Meeting" (PDF). Great Meeting Chapel Newsletter. Archived from the original Forward Sisters! Local Women in Politics" (PDF). Leicestershire County Council. Newitt, Ned. "The Who's Who of Radical Leicester". "Statuette of Ethelfloeda, Queen of the Mercians". Public Monuments and Sculpture Association. Archived from the original ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדית גיטינס".