laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פשמיסלאב טיטון

פשמיסלאב טיטון (בפולנית: Przemysław Tytoń, נולד ב-4 בינואר 1987 בזמושץ' שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בטוונטה בעמדת השוער. טיטון החל לשחק בגורניק לנצ'נה מליגת העל הפולנית בשנת 2005. בקיץ 2007 ביקש טיטון להתיר את חוזהו, מאחר שהמועדון הורד ליגה בגין עבירות שחיתות שונות, וטיטון שוחרר לרודה מליגת העל ההולנדית, שם חתם על חוזה לחמש שנים. בינואר 2010 טיטון החל ללבוש את אפודת השוער הראשון ברודה. בתום עונת 2010/11 נבחר טיטון כשוער השני הטוב ביותר בהולנד, לאחר מארטן סטקלנבורג. בתום עונה זו חתם טיטון בפ.ס.וו. איינדהובן, תחילה על חוזה לשנה, ולאחר מכן הוארך החוזה לחמש שנים. באיינדהובן זכה טיטון בשנת 2012 בגביע ההולנדי ובמגן יוהאן קרויף, כאשר בדרך לזכייה בגביע עצר פנדל של באס דוסט בחצי הגמר מול הירנביין. עצירת פנדל זו ועוד רבות הקנו לטיטון מוניטין של "הורג הפנדלים", כפי שכונה על ידי אוהדי איינדהובן. את עונת 2012/13 החל טיטון כשוער הראשון באיינדהובן, אך הורד לספסל על ידי המאמן החדש דיק אדבוקאט כבר בתחילת העונה, כאשר הועדף על פניו שוער הרכש החדש בוי וטרמן. ביוני 2014 הושאל טיטון לאלצ'ה מהלה ליגה הספרדית. טיטון ואלצ'ה נשארו בליגה, אך הקבוצה הורדה לליגה הספרדית השנייה עקב עבירות תקציב. בתחילת עונת 2015/16 חתם טיטון בשטוטגרט, שהייתה זקוקה לשוער עקב עזיבתו של סוון אולרייך לבאיירן מינכן. טיטון הפך עד מהרה לשוער הבכיר בקבוצה, אך נשר עמה בתום העונה אל הבונדסליגה השנייה. ב-30 ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בדפורטיבו לה קורוניה הספרדית. טיטון שימש בעיקר שוער משנה. בתום עונת 2017/18 נשרו טיטון ולה קורוניה לליגת המשנה הספרדית. ב-13 בדצמבר 2018, טיטון חתם בסינסינטי מה-MLS. במאי 2010 ערך טיטון את הבכורה שלו בנבחרת פולין, בתיקו 0-0 מול נבחרת פינלנד. טיטון זומן לסגל של נבחרת פולין ליורו 2012 על ידי המאמן פרנסישק סמודה, במטרה להיות השוער השני בהייררכיה לאחר וויצ'ך שצ'נסני. השוער השני היה אמור להיות לוקאש פביאנסקי, אך זה נפצע לפני הטורניר. במשחק הפתיחה של יורו 2012, הורחק ש'צנסני בכרטיס אדום וגרם לפנדל בתיקו 1-1 נגד נבחרת יוון בכדורגל. טיטון נכנס כמחליף והדף את הפנדל של גיורגוס קראגוניס, ונשאר בשער הפולני גם בשני המשחקים שנותרו על אף ששצ'נסני סיים את השעייתו והיה יכול לחזור למשחק השלישי, אך פולין הודחה בשלב הבתים בטורניר היורו שאירחה, עם שתי נקודות בלבד. בהדיפת פנדל זו, טיטון הפך לשוער הראשון בתולדות אליפויות אירופה בכדורגל שעוצר פנדל לאחר שנכנס כמחליף. פ.ס.וו. איינדהובן הגביע ההולנדי: 2011/12 מגן יוהאן קרויף: 2012 מדיה וקבצים בנושא פשמיסלאב טיטון בוויקישיתוף פשמיסלאב טיטון, באתר Transfermarkt פשמיסלאב טיטון, באתר Soccerway פשמיסלאב טיטון, באתר BDFutbol פשמיסלאב טיטון, באתר WorldFootball.net פשמיסלאב טיטון, באתר National Football Teams פשמיסלאב טיטון, באתר FootballDatabase.eu
גביע המדינה בכדורגל 1970/1971

גביע המדינה בכדורגל 1970/1971 הייתה התחרות ה-33 מאז היווסדה וה-18 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1970 והסתיימו ב-16 ביוני 1971. הכח מכבי רמת גן ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע השני שלה. בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השישי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית. הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. לאחר הארכה התוצאה הייתה 2:2. לאחר הארכה התוצאה הייתה 0:0. לאחר הארכה התוצאה הייתה 3:3. הערה: הקבוצה שיחקה בליגת משנה.
מראה השנה של עלית

מראה השנה של עלית (אנגלית: Elite Model Look) היא תחרות דוגמנות הנערכת מדי שנה על ידי סוכנות הדוגמנות עלית. מטרת התחרות היא לגלות דוגמניות חדשות שיעבדו בשוק האופנה הבינלאומי ויהוו פנים חדשות בתעשייה. בתחרות משתתפות מדי שנה בערך 350,000 מתמודדות מבערך 70 מדינות המתמודדות בדרך כלל לפני זה בתחרויות ארציות על מנת לייצג את מדינתן בתחרות. לראשונה נערכה התחרות בשנת 1983 ומשנת 1985 היא נערכת בכל שנה. היידי אלברטסן אלסנדרה אמברוזיו אנה באטריס בארוס ג'יזל בונדשן נטשה הנסטרידג' פרדריק ואן דר ול הלנה כריסטנסן קריסטנה לוקן קארן מולדר פטרה נמצובה אינגריד סיינהייב ייפקה סטורם פטרישה פאסלר אלינה פושקאו סטפני סימור אינס ססטרה אשלי סקוט איזבלי פונטאנה טטיאנה פטיץ דיאן קרוגר סינדי קרופורד אינס ריברו סלע שרלין ישראל שולחת מדי שנה נציגות לתחרות. אלה, נבחרות בטקס "טופ מודל עלית", שעורכת הסוכנות "עלית ישראל" (Elite Models Israel) הסניף הישראלי של הסוכנות העולמית ובשנים מסוימות הזוכה בתחרות תגלית השנה נסעה לייצג את ישראל בתחרות. בין הדוגמניות שייצגו את ישראל בתחרות נמנות[1], [2](הקישור אינו פעיל): תמר בית יעקב מאיה שפירר אלונה קאופמן מיה רובין שמרית מליק שלומית ילין עמית מכטינגר מיטל ויינברג נופר קון דיאנה נורמן גילי סער מאי אקרמן ישראלה אבתאו קסניה סטפנוב קטיה אנטונוב סלע שרלין תחרות טופ מודל 2003 של עלית שודרה בערוץ 2 על ידי טלעד והונחתה על ידי מיכל ינאי ובין השופטים בתחרות נמנתה מלכת היופי ניקול הלפרין. שתי הזוכות במקומות הראשונים נסעו לייצג את ישראל בתחרות בסינגפור שסוקרה גם היא על ידי הערוץ[3],[4]. ב-2004 התחרות הונחתה על ידי שירז טל ובין המתמודדות היו השחקנית יעל גרובגלס. הזוכה במקום הראשון ייצגה את ישראל בתחרות שנערכה בסין באותה שנה. אתר האינטרנט הרשמי של מראה השנה של עלית מראה השנה של עלית, ברשת החברתית פייסבוק
חואן אגוארו

חואן באוטיסטה אגוארו סאנצ'ס (בספרדית: Juan Bautista Agüero Sánchez;‏ 24 ביוני 1935 – 27 בדצמבר 2018) היה כדורגלן פרגוואי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר בסביליה. כמו כן, שיחק בקבוצות קלוב אולימפיה, ריאל מדריד וגרנדה. במדי נבחרת פרגוואי הופיע 35 פעמים והבקיע 19 שערים. אגוארו נולד בפרגוואי והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקלוב אולימפיה מליגת העל הפרגוואית. ב-3 העונות בהן שיחק במועדון, זכה ב-3 אליפויות. לקראת עונת 1958/1959 עבר אגוארו לסביליה מליגת העל הספרדית, ושיחק בה במשך 6 עונות. הוא ערך במועדון 116 הופעות, בהן הבקיע 32 שערים. בעונת 1965/1966 שיחק אגוארו בריאל מדריד, גם היא מליגת העל הספרדית. אגוארו לקח בעונה זו חלק בזכייתה של ריאל מדריד בליגת האלופות 1965/1966, כששיחק בהפסד 2-1 לפיינורד במסגרת המשחק הראשון של הסיבוב הראשון. בליגה ערך אגוארו 5 הופעות והבקיע שער אחד. בעונת 1966/1967 שיחק אגוארו בקבוצה השלישית והאחרונה שלו בליגת העל הספרדית, גרנדה. הוא ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. במוקדמות מונדיאל 1958 ערך אגוארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרגוואי, בהפסד 3-2 לנבחרת קולומביה. הוא היה חלק מנבחרת פרגוואי שהודחה בשלב הבתים במונדיאל 1958. באותו טורניר כבש שני שערים, אחד נגד נבחרת סקוטלנד ואחד נגד נבחרת יוגוסלביה. בסך הכל אגוארו ערך 35 הופעות בנבחרת פרגוואי, בהן הבקיע 19 שערים. נפטר ב-27 בדצמבר 2018. אליפות פרגוואי (3): 1955, 1956, 1957 גביע אירופה לאלופות: 1965/1966 מדיה וקבצים בנושא חואן אגוארו בוויקישיתוף חואן אגוארו, באתר Transfermarkt חואן אגוארו, באתר BDFutbol חואן אגוארו, באתר National Football Teams חואן אגוארו, באתר FootballDatabase.eu רשימת כדורגלני עבר של סביליה
אודיון איגהלו

אודיון איגהלו (נולד ב-16 ביוני 1989) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ באל וואחדה. בשנת 2019 פרש מנבחרת ניגריה עם 16 שערים ב-35 הופעות. איגהלו נולד בשכונה קשה בלאגוס שבניגריה, הצעיר מבין שבעה אחים. בשכונה בה גדל לא היה חשמל ומים זורמים לכל אורך השנה. על פי עדותו עבריינים וסוחרי סמים נהגו לשבת על יד מגרש "המרקנה" בו נהג לשחק בקבוצתו הראשונה 'אולודי ווריורס'. לעיתים היה מתפתח ביניהם לבין המשטרה קרב יריות אשר היה עוצר את המשחק. בגיל 11 החל לשחק במחלקת הנוער של פריים. ב-16 בספטמבר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בבוגרים, בו כבש את שערו הראשון בניצחון 0–2 על ויקינג. לאחר שנה עבר ליוליוס ברגר ובהמשך חזר לנורווגיה ללין. ב-30 ביולי 2008 איגהלו חתם באודינזה האיטלקית על חוזה לחמש שנים. ב-30 בנובמבר 2008 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לקייבו ורונה. ב-31 במאי 2009 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–6 על קליארי. בקיץ 2009 הושאל איגהלו לגרנדה שם כבש 16 שערים בעונת הבכורה שלו בקבוצה. איגהלו המשיך לשחק עם גרנדה בשנים הבאות, אך עדיין כמושאל. ב-27 באוגוסט 2011 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לריאל בטיס. ב-24 ביולי 2014 הושאל איגהלו לווטפורד. ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון על סטיבנאייג' בגביע הליגה. ב-30 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 0–2 על ברנטפורד. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 20 שערים וסייע לווטפורד להעפיל לפרמייר ליג לאחר שמונה עונות. בעונתו הראשונה בפרמייר ליג הבקיע 15 שערים וסייע לקבוצה להישאר בליגה. ב-31 בינואר 2017 חתם בצ'נצ'ום יטאי הסינית. חלק ממשכורתו השקיע איגהלו בבניית בית יתומים בשכונה בה גדל בלאגוס. ב-14 בפברואר 2019 חתם בשאנגחאי שנחווה. ב-31 בינואר 2020 הושאל עד לתום העונה למנצ'סטר יונייטד. ב-1 ביוני הגיעה מנצ'סטר יונייטד להסכם עם שאנגחאי שנחווה על הארכת חוזה ההשאלה של איגהלו עד ל-30 בינואר 2021. ב-2009 שיחק איגהלו בנבחרת ניגריה עד גיל 20, וערך שלוש הופעות בהן לא כבש שער. איגהלו זומן לראשונה לנבחרת ניגריה ב-2015, ואת שער הבכורה כבש במשחק מול צ'אד שהסתיים בתוצאה 0–2, במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017, ב-13 ביוני של אותה שנה. במשחקי ההעפלה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2019 הבקיע איגהלו שבעה שערים. בטורניר עצמו שותף איגהלו בכל המשחקים, והבקיע נגד בורונדי בשלב הבתים, נגד קמרון בשלב שמינית הגמר, נגד אלג'יריה בחצי הגמר ונגד תוניסיה במשחק על המקום השלישי. עם סיום הטורניר הודיע איגהלו על פרישה מהנבחרת. מדיה וקבצים בנושא אודיון איגהלו בוויקישיתוף אודיון איגהלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אודיון איגהלו, ברשת החברתית אינסטגרם אודיון איגהלו, באתר Transfermarkt אודיון איגהלו, באתר Soccerway אודיון איגהלו, באתר BDFutbol אודיון איגהלו, באתר WorldFootball.net אודיון איגהלו, באתר National Football Teams אודיון איגהלו, באתר FootballDatabase.eu ליאור ברטל, ‏החלוץ הניגרי שבונה במשכורתו בליגה הסינית בית יתומים בשכונת ילדותו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 במרץ 2017 ליאור ברטל, ‏החלוץ הניגרי שבונה במשכורתו בליגה הסינית בית יתומים בשכונת ילדותו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 במרץ 2017 Man Utd extend Odion Ighalo loan deal, Manutd.com
פרנסיסקו אגילאר

פרנסיסקו חאבייר אגילאר גרסיה (בספרדית: Francisco Javier Aguilar García; ‏26 במרץ 1949 – 11 במאי 2020) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק כשחקן התקפה בעיקר בריאל מדריד. בנוסף, שיחק בקבוצות ראסינג סנטנדר, ספורטינג חיחון וראיו ואיקאנו. לזכותו 3 הופעות במדי נבחרת ספרד. אגילאר נולד בסנטנדר שבספרד וגדל במחלקת הנוער של המועדון המקומי, ראסינג סנטנדר. בעונת 1968/1969 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית, ובעונתו השנייה לקח חלק בחזרת המועדון לליגה הספרדית השנייה לאחר היעדרות של שנתיים. לקראת עונת 1971/1972 חתם אגילאר בריאל מדריד מליגת העל הספרדית. ב-5 בספטמבר 1971 ערך אגילאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על ריאל בטיס במסגרת המחזור הראשון בליגה. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-25. בעונת הבכורה שלו בריאל מדריד הבקיע אגילאר 6 שערים ב-31 הופעות, והוסיף 3 שערים בגביע אופ"א. אגילאר שיחק בריאל מדריד במשך 8 עונות, בהן זכה ב-5 אליפויות ובשני גביעים. הוא ערך 144 הופעות במועדון, בהן הבקיע 34 שערים. בקיץ 1979, כשהוא בן 30, חתם אגילאר בספורטינג חיחון, גם היא מליגת העל הספרדית. ב-8 בספטמבר 1979 ערך אגילאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בניצחון 1–2 על סביליה במסגרת המחזור הראשון בליגה. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-50. הוא הבקיע שער נוסף באותה עונה, ובעונה הבאה הבקיע 4 שערים נוספים. בסך הכל הבקיע 6 שערים ב-46 הופעות במדי ספורטינג חיחון. בתחילת עונת 1981/1982 חתם אגילאר בראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית השנייה. ב-20 בספטמבר 1981 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לריאל אוביידו במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-27 בספטמבר 1981, בהופעתו השנייה במועדון, הבקיע אגילאר את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-52 בניצחון 0–2 על אלמריה במסגרת המחזור השני. אגילאר היה שחקן הרכב קבוע בשתי העונות בהן שיחק בראיו ואיקאנו, וערך 73 הופעות בהן הבקיע 18 שערים. בחודש יוני 1983 פרש אגילאר מכדורגל. ב-24 בנובמבר 1971 ערך אגילאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, כששיחק במחצית השנייה בניצחון 0–7 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 1972. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו נבחרת, שער בדקה ה-63. בשנה וחצי שלאחר מכן ערך אגילאר 2 הופעות נוספות, נגד נבחרת צפון אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 1972 ונגד נבחרת הולנד במשחק ידידות. אליפות ספרד (5): 1971/1972, 1974/1975, 1975/1976, 1977/1978, 1978/1979 הגביע הספרדי (2): 1973/1974, 1974/1975 פרנסיסקו אגילאר, באתר Transfermarkt פרנסיסקו אגילאר, באתר BDFutbol פרנסיסקו אגילאר, באתר WorldFootball.net פרנסיסקו אגילאר, באתר National Football Teams פרנסיסקו אגילאר, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקות השחקן בנבחרת באתר eu-football.info
אויגן פולנסקי

אויגן פולנסקי (בפולנית: Eugen Polanski, נולד ב-17 במרץ 1986 בסוסנוביץ שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי. פולנסקי ערך 19 הופעות במדי נבחרת פולין, והעביר את מרבית הקריירה בבונדסליגה. פולנסקי נולד בסוסנוביץ שבפולין בשם בוגוסלאב אויגן פולנסקי, ובילדותו היגר עם משפחתו לגרמניה. בגיל שמונה החל לשחק בילדים של בורוסיה מנשנגלדבך, שם גם עלה לבוגרים לאחר כעשור. בפברואר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בהפסד 2-0 לורדר ברמן. זה היה משחקו היחיד של פולנסקי באותה עונה. את שערו הראשון הבקיע פולנסקי בתיקו 1-1 מול באייר לברקוזן בנובמבר 2005. בעונת 2006/07 פולנסקי ירד ליגה עם בורוסיה מנשנגלדבך, ונשאר בקבוצה בעונת 2007/08, אך מיעט לשחק. בתום עונה זו, עלתה בורוסיה מנשנגלדבך חזרה אל הבונדסליגה, ופולנסקי עבר לחטאפה מהלה ליגה הספרדית. פולנסקי שיחק עונה אחת בחטאפה, בה שיתף פעולה בקישור עם חאבייר קסקרו, וצבר 26 הופעות. הקבוצה ניצלה בקושי מירידה בעונת 2008/09. ביוני 2009 הושאל פולנסקי לשנה אחת למיינץ 05, ובהמשך ההשאלה הפכה לחוזה קבוע. פולנסקי היה אחד השחקנים היציבים בקבוצה, ושיחק בה שלוש עונות וחצי, בהן צבר 66 הופעות והבקיע שלושה שערים. בפגרת החורף של עונת 2012/13 עבר פולנסקי להופנהיים, והשתלב מיד בקבוצה שהייתה בנויה על מערך התקפי מאוד אך פגיע בהגנה, עם קווין פולאנד, רוברטו פירמינו ואנתוני מודסט. פולנסקי שיחק במועדון עד ליולי 2018, אז פג חוזהו. בתחילת 2019, לאחר שלא חתם באף קבוצה, פרש פולנסקי ממשחק פעיל. פולנסקי שיחק בנבחרות גרמניה השונות, וצבר 19 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. עם זאת, בזכות שורשיו הפולניים, הוא יכול היה לבחור לשחק בנבחרת פולין והוא אכן נענה להזמנתו של מאמן נבחרת פולין פרנסישק סמודה. את הבכורה ערך במשחק ידידות מול נבחרת גאורגיה באוגוסט 2011. פולנסקי השתתף עם פולין ביורו 2012 אותו אירחה פולין, ופתח בכל שלושת משחקי הנבחרת בשלב הבתים, אך הנבחרת הודחה בשלב זה. בשנת 2014 ערך פולנסקי את הופעתו האחרונה במדי נבחרת פולין. לאחר פרישתו ממשחק פעיל, החל פולנסקי לעבור הכשרה בעוזר מאמן בפ.צ. סנט גאלן בשנת 2019. מדיה וקבצים בנושא אויגן פולנסקי בוויקישיתוף אויגן פולנסקי, באתר Transfermarkt אויגן פולנסקי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אויגן פולנסקי, באתר Soccerway אויגן פולנסקי, באתר WorldFootball.net אויגן פולנסקי, באתר National Football Teams אויגן פולנסקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אגוארו

אגוארו (בספרדית: Agüero) הוא שם משפחה ספרדי. האם התכוונתם ל... אנדרס ריברו אגוארו – ראש ממשלת קובה בין 1957 ל-1958 חואן אגוארו – כדורגלן-עבר פרגוואי חוסה דה לה ריבה אגוארו – נשיא פרו ב-1823 ונשיא צפון פרו בין 1838 ל-1839 טאיסמארי אגוארו – כדורעפנית קובנית-איטלקייה סנון נורייגה אגוארו – נשיא פרו במשך חודשיים ב-1950 סרחיו אגוארו – כדורגלן ארגנטינאי
תאונת הרכבת בבאד אייבלינג

תאונת הרכבת בבאד אייבלינג (בגרמנית: Eisenbahnunfall von Bad Aibling) הייתה תאונת רכבות שאירעה ב-9 בפברואר 2016 בשעות הבוקר. שתי רכבות נוסעים התנגשו חזיתית זו בזו סמוך לעיירת המרפא באד אייבלינג בבוואריה שבגרמניה. אחד עשר בני אדם נהרגו בתאונה, וכשמונים אחרים נפצעו, מהם 18 שנפצעו בצורה חמורה. החקירה העלתה שהסיבה לתאונה הייתה הוראות הכוונה שגויות שמסר כוון (עובד הרכבת) שדעתו הייתה מוסחת כיוון ששיחק משחק מחשב בטלפון הסלולרי שלו. התאונה אירעה מעט לאחר השעה 06:48 בבוקר (לפי שעון מקומי; 05:48 UTC) בקו הרכבת ה"Mangfalltalbahn" ‏(KBS 958), סמוך לבאד אייבלינג. שתי רכבות מדגם שטדלר פלירט מתוצרת יצרנית הרכבות שטדלר, שהופעלו תחת המותג מרידיאן (אנ') בידי חברת הרכבות הבווארית הפרטית Bayerische Oberlandbahn (באיירישה אוברלנד-באהן) התנגשו זו בזו. בשעת ההתנגשות היו על שתי הרכבות יחד למעלה מ-150 בני אדם. שתי הרכבות נסעו במהירות של כ-100 קמ"ש. מעוצמת ההתנגשות נהרגו שנים-עשר אנשים, בהם נהגי שתי הרכבות. מדיה וקבצים בנושא תאונת הרכבת בבאד אייבלינג בוויקישיתוף מניין ההרוגים עלה לעשרה באתר Bayerischer Rundfunk (בגרמנית) תאונת הרכבת בבאד אייבלינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תאונת הרכבת בבאד אייבלינג".
מגנוס הרביעי, מלך נורווגיה

מגנוס זיגורדסון (בנורווגית: Magnus Sigurdsson, ידוע גם בכינוי מגנוס העיוור, בנורווגית: Magnus Blinde;‏ 1115 – 12 בנובמבר 1139) היה מלך נורווגיה מ-1130 ועד 1135 ושוב מ-1137 ועד מותו תחת השם מגנוס הרביעי. תקופת מלכותו עמדה בסימן תחילתה של מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתמשכה עד 1240. מגנוס היה בנם של זיגורד הראשון ("הצלבן") ושל פילגשו בורגהילד. ב-1130, כאשר מת זיגורד, עלה מגנוס לכס המלוכה יחד עם דודו, האראלד הרביעי. לאחר ארבע שנים של שלום מתוח בין השניים, החל מגנוס להתכונן בגלוי למלחמה כנגד האראלד. ב-9 באוגוסט 1134 הוא הביס את האראלד בקרב פרלב שהתנהל בבוהוסלן (כיום מחוז בשוודיה) והאראלד נמלט לדנמרק. בניגוד לעצת יועציו, פיזר מגנוס את צבאו ויצא לברגן כדי לבלות שם את החורף. אז שב האראלד לנורווגיה בראש צבא חדש בתמיכתו של אריק השני, מלך דנמרק. כשהוא נתקל בהתנגדות קלה, הוא הגיע לברגן לפני חג המולד. לרשותו של מגנוס היו מעט אנשים והעיר נפלה לפני צבאו של האראלד ב-7 בינואר 1135. מגנוס נשבה והודח מכיסאו. עיניו נוקרו, הוא סורס ואחת מרגליו נקטעה. לאחר מכן הוא נודע בכינוי "מגנוס העיוור". מגנוס הושם במנזר נידרהולם שעל האי מוקהולמן שבפיורד טרונדהיים, שם הוא בילה את זמנו כנזיר. ב-1136 נהרג האראלד הרביעי על ידי זיגורד סלמבה, טוען לכתר אחר שהכריז על עצמו ב-1135 כמלך. כדי לחזק את טענתו לכתר, החזיר זיגורד את מגנוס מהמנזר והפך אותו למלך-שותף. השניים החליטו לפצל את כוחותיהם ומגנוס פנה למזרח נורווגיה שם הייתה לו התמיכה העממית הרחבה ביותר. שם הוא הובס בקרב מינה על ידי כוחותיו של אינגה הראשון והוא נמלט ליטאלנד ובסופו של דבר הגיע לדנמרק, שם הוא ניסה לקבל תמיכה. ניסיון פלישה לנורווגיה של אריק השני נכשל כישלון חרוץ. לאחר מכן חבר מגנוס לאנשיו של זיגורד סלבמה, אך הם המשיכו לזכות בתמיכה מצומצמת ביותר בנורווגיה. לאחר זמן מה בו הם חיו באורח חיים המתאים יותר לשודדים מאשר למלכים, הם נתקלו בכוחותיהם של אינגה הראשון ושל זיגורד השני בקרב האחרון של מגנוס ב-12 בנובמבר 1139. במהלך קרב זה, קרב הולמנגרה, נפל מגנוס. שומרו הנאמן, ריידר גרוטגרדסון, הרים את מלכו, אך שניהם נפגעו יחדיו מפגיעת רומח. מגנוס הרביעי נקבר בכנסיית הלווארד הקדוש שבאוסלו. ערך מורחב – מלחמת האזרחים הנורווגית במהלך מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתנהלה בין השנים 1130 –1240, אירעו כמה עימותים משולבים ברמות עצימות שונות. הרקע לעימותים אלו היו סדר הירושה הנורווגי שהיה לא ברור, המצב החברתי והמאבק בין המלך לבין הכנסייה. מלחמות אלו התנהלו בין שני צדדים, שבתחילה התלכדו סביב מלכים יריבים או טוענים לכתר ובסופו של דבר נודעו בשמות "בגלר" ו"בירקביינר". מדיה וקבצים בנושא מגנוס הרביעי, מלך נורווגיה בוויקישיתוף The saga of Magnus the Blinde and Harald Gille מגנוס הרביעי, מלך נורווגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ק מילר

ג'ק פטר מילר (באנגלית: Jack Peter Miller, נולד ב-18 בינואר 1995) הוא רוכב מרוצי אופנועים אוסטרלי המתחרה כיום בסדרת ה-MotoGP, בקבוצת פארמק דוקאטי. מילר החל להתחרות בגיל שמונה במרוצי עפר וזכה בתואר האליפות האוסטרלית בקטגוריית 65 סמ"ק. בשנים 2005, 2006 ו-2007 זכה באליפויות נוספות, בנוסף לזכייה בתחרויות שונות. בשנת 2011 החל להתחרות באליפות גרמניה בקטגוריית ה-125 סמ"ק. הופעותיו משכו את תשומת לבה של קבוצת Caretta Technology, שהחתימה אותו כמתחרה בשורותיה בסבב ה-Moto3. בעונת הבכורה שלו בסבב ה-Moto3 רכב מילר על אופנוע לא-תחרותי, אך הדבר אפשר לו לנצל את העונה על מנת ללמוד ולהכיר את המסלולים ואת הרוכבים עימם הוא צפוי להתמודד בעונות הבאות. את העונה סיים במקום ה-23, כאשר הישג השיא בעונה היה הגעתו למקום הרביעי בגרנד פרי גרמניה. בעונת 2013 שיפר משמעותית את הישגיו עם 110 נקודות ומקום שביעי בדירוג הכולל. את עונת 2014 פתח בניצחון בגרנד פרי שהתקיים בקטר, הניצחון הראשון בסבב. במהלך העונה השיג לראשונה גם את ההקפה המהירה והזינוק מהפול פוזישן. עד לסיום העונה רשם עוד חמישה ניצחונות ועוד שש פעמים הגיע לפודיום, הוא צבר 276 נקודות והפסיד את האליפות לאלכס מארקס בהפרש של 2 נקודות. בעונת 2015, עם התרחבות קבוצת LCR לשני רוכבים, עבר להתחרות עבורה בסבב ה-Motogp. הישג השיא בעונת הבכורה היה המקום ה-11, אליו הגיע בקטלוניה. במהלך העונה לא הצליח לסיים 7 מרוצים מתוך ה-18 שהתקיימו ואת העונה סיים במקום ה-19 עם 17 נקודות. לקראת עונת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת מארק וידיאס הגרמנית. המירוץ השמיני בעונה נערך בהולנד, תחת גשם כבד, שגרם לפרישתם של מספר גדול של רוכבים וסייע למילר לרשום ניצחון בכורה בסבב הבכיר. מדיה וקבצים בנושא ג'ק מילר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק מילר (באנגלית) ג'ק מילר, באתר מרוצי אופנועי גרנד פרי Marquez clinches title in third as Miller wins final race, Motogp.com Miller walks on water for miraculous first win, MotoGP, 26 June 2016
שיר נולד

"שיר נולד" הוא מופע פזמונים ישראלי אשר התקיים בחג החנוכה של שנת 2005. המופע, אשר היה מיועד לילדים, הוצג במספר אולמות במגוון ערים במהלך שמונת ימי החג. את המופע ביים משה קפטן, ועל ההפקה היה ממונה חגי סהראי. הוא היה בנוי משני חלקים: החלק הראשון כולל הופעות שונות, המבוצעות על ידי האמנים המשתתפים השונים וילדים רבים, שנבחרו בתחרות מוקדמת למופע, אשר התקיימה בערוץ הילדים. לאחר ההופעות, מתבקשים הילדים לבחור את השיר האהוב עליהם בבחירות מיוחדות. לאחר המופע ייחשף השיר המנצח, והוא יוגדר כ"שיר הילדים האהוב של כל הזמנים". החלק השני כולל מעין סקירה היסטורית על אופי המדינה, במשך ששת העשורים האחרונים, באמצעות שירי התקופות. המופע נחשב עד לימינו, לאחת ההפקות הכי גדולות, מרהיבות ושאפתניות שהיו אי פעם על במות ישראל - הפקת ענק עם מאות מסכי מולטי מדיה, תפאורת ענק, אפקטים, הקרנות, וי-ג'יי, לדים, רקדנים ופירוטכניקה. במופע ניגנה תזמורת והשירים לא הושמעו מוקלטים, אם כי הושרו מפי הזמרים, בניהולו המוזיקלי של טל פורר, אשר במקביל עיבד את השירים מחדש באופן עדכני. חלק ממטרת המופע הייתה לייצר תחרות מסחרית של Yes כנגד החסות של חברת "HOT" על הפסטיגל באותה שנה והכיסוי התקשורתי הנרחב שהעניקה לו האחרונה. "שיר נולד" זכה להצלחה מסחרית גדולה ולכל הופעותיו נמכרו מרבית הכרטיסים. האמנים שהשתתפו בתחרויות ובמופעים השונים היו: סשה גרישקוב, נינט טייב, יהודה לוי, מאיה בוסקילה, יהודה סעדו, אגם רודברג, תום אבני, ריקי גל, צביקה פיק, צביקה הדר, עודד מנשה, לירון לב, הדס מורנו, הדר עוזרי, מישה קירקילן, טל מוסרי, אמיר פיי גוטמן, גיים בויז ואלי ומריאנו. בין "ילדי המופע" שהשתתפו היו: חן אהרוני, עמית יגור, ליאור וינברג, עומר אדם ורוני דלומי. האתר הרשמי של "שיר נולד" תראו: שיר נולד!, באתר ynet, 9 באוקטובר 2005
רוזין סורי-קוליבאלי

רוזין סורי-קוליבאלי (בצרפתית: Rosine Sori-Coulibaly; נולדה ב-1958) היא פוליטיקאית וכלכלנית מבורקינה פאסו. סורי-קוליבאלי בעלת תואר שני בכלכלה מאוניברסיטת דקר (Cheikh Anta Diop University) ולימודי המשך מהמכון לפיתוח כלכלי ותכנון של האו"ם. לאחר סיום הלימודים עבדה המשרד לתכנון ופיתוח כלכלי ובמועצה החברתית והכלכלית בבורקינה פאסו כמו כן, היא הרצתה בבית הספר הלאומי למינהל.. היא החלה את עבודתה במסגרת ארגון האומות המאוחדות. היא עבדה במאוריטניה (2002-2006), טוגו (2006-2011), בורונדי (2011-2014) ובנין (2014-2015). בתחילת 2016, Paul Kaba Thieba ראש הממשלה דאז מינה אותה לשרת הכלכלה, הכספים והפיתוח והנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה אישר את המינוי. היא כהנה בתפקיד זה עד לינואר 2019, כאשר הממשלה כולה התפטרה. ב-2021 סורי-קוליבאלי מונתה לשרת החוץ. מדיה וקבצים בנושא רוזין סורי-קוליבאלי בוויקישיתוף קורות חיים Secretary-General Appoints Rosine Sori-Coulibaly of Burkina Faso as Deputy Special Representative for Burundi | Meetings Coverage and Press Releases, www.un.org, ‏5 May 2011 B. Faso: President Kabore breaks jinx; names record number of women in his cabinet | Yaro, yaroradio.com, ‏14 January 2016 (ארכיון) Nadoun Coulibaly, Burkina Faso : un gouvernement resserré après le départ de plusieurs caciques, jeuneafrique, ‏14.12.2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.