אווה בראון

אווה אנה פאולה היטלר (בגרמנית: Eva Anna Paula Hitler‏; 6 בפברואר 1912 – 30 באפריל 1945), שנודעה בשמה טרום נישואיה, אווה בראון, הייתה בת זוגו של אדולף היטלר במשך שנים ארוכות ואשתו במהלך הימים האחרונים לחייהם. בראון נולדה במינכן, האמצעית מבין שלוש בנות למשפחה מהמעמד הבינוני. אביה היה מורה ואמה עבדה כתופרת לפני נישואיה. סיימה בית ספר תיכון למסחר. כיוון שעסקה בצילום כתחביב, החלה לעבוד בחנות הצילום של היינריך הופמן, לימים צלם החצר של אדולף היטלר. שם גם פגשה את היטלר ב-1930. היטלר התאושש באותו הזמן ממערכת יחסיו הטראגית עם אחייניתו גלי ראובל, שהסתיימה בהתאבדותה (ויש האומרים ברציחתה) של ראובל ב-1931. יחסי השניים התהדקו לאחר מותה של ראובל. בראון הייתה אישה פשוטה והציעה להיטלר כניעות וצייתנות מוחלטת. בשנת 1936 הפכה לחלק ממשק ביתו של היטלר. אלברט שפר, שר החימוש ואדריכל החצר, שהיה בין הידידים האישיים המועטים של היטלר תיאר בזכרונותיו כי בראון הורשתה לקחת חלק בחיי החברה באוברזלצברג, משכנו ההררי של היטלר (ברגהוף), רק בצורה מוגבלת, ואם היה מגיע אורח רם מעלה, הייתה מורחקת לחדרה, שהיה סמוך לזה של היטלר. היטלר רחש כלפיה זלזול והיה מכנה אותה "Tschapperl", ביטוי אוסטרי, שמשמעו ילד חסר אונים. רק בשנת 1939 הורשתה לגור במשכנו של היטלר בברלין, בחדר שינה הסמוך לחדרו. היא הורשתה להיכנס אל הבית רק מכניסה צדדית. היטלר לא נתן פומבי ליחסיו עם בראון מפני שביקש לשמור על תדמיתו כאדם המקדיש את כל חייו, ואף את חייו הפרטיים, לטובת המטרה. בנוסף, הערצת גרמניות רבות כלפיו התבססה בין היתר על משיכה ארוטית חזקה, ונישואין, או בת זוג קבועה, עלולים היו לפגום במשיכה זו. היטלר התייחס לנקודה זו במוצהר מספר פעמים, והיה מודע להשפעתו הארוטית על ההמונים. אווה בראון הייתה אדם א-פוליטי, ומעולם לא הייתה חברה במפלגה הנאצית. על אף קרבתה אל המנהיג, שנתנה לה פוטנציאל לכוח רב, מעולם לא התערבה בעניינים פוליטיים ולא ניסתה לנצל השפעתה לצרכים כלשהם. המחשה דרמטית לעניין זה ניתנה כאשר בימיו האחרונים הורה היטלר להוציא להורג את גיסה של אווה, הרמן פגליין, קצין אס אס שהיה איש הקשר בין היינריך הימלר לבין היטלר שהיה נצור בבונקר. פגליין נתפס כשהתכונן לערוק והוצא להורג בפקודת היטלר, בלי שבראון תנסה להצילו. ב-16 בינואר 1945 עברה עם היטלר להתגורר בפיהררבונקר שמתחת ללשכת הקנצלר. היא נשארה שם גם כאשר הצבא האדום סגר עליו מכל הכיוונים, וכל אנשי ממשלו ניסו למלט את עורם. ב-29 באפריל 1945 נישא היטלר לבראון. אל הבונקר הובא חבר של מועצת העירייה, והוא שהשיא את השניים. על תעודת הנישואין החלה אווה לחתום "אווה ב..." אך מחקה את האות "ב" וחתמה "אווה היטלר". יוזף גבלס ומרטין בורמן חתמו כעדים על תעודת הנישואין. לאחר הנישואין, ולאחר "מסיבה" בה נכחו מזכירותיו של היטלר ונאמנים נוספים, בהם גבלס ואשתו מגדה, ולאחר שהכתיב היטלר את צוואתו למזכירתו, טראודל יונגה, ב-30 באפריל 1945 הסתגרו השניים בחדר. היטלר ירה בראשו, ובראון בלעה גלולת רעל. גופותיהם של השניים הושלכו אל תוך בור שיצר פגז בחצר לשכת הקאנצלר, שהייתה בטווח התותחים הסובייטים. נהגו של היטלר, אריך קמפקה, שפך על הגוויות שלהם מעט בנזין, והגופות נשרפו, כשמסביבם עומדים מספר קצינים נאצים ומצדיעים במועל יד, בטרם ייכנסו בחזרה לבונקר כדי להימלט מן ההפגזות. אחותה הבכורה, אילזה, עבדה כסייעת אצל רופא יהודי והסתייגה מן הנאצים. מאוחר יותר נישאה ועברה לברלין. מעבידה הרופא היגר מגרמניה. אחותה הצעירה, מרגרטה (גרטל) עבדה כמזכירת הצלם היינריך הופמן ונישאה ב-1944 לקצין האס אס הרמן פגליין. החתונה נערכה בהשתתפות הצמרת הנאצית. לגרטל נולדה ב-5 במאי 1945 בת, שנקראה על שם דודתה אווה, שהתאבדה ימים ספורים לפני כן. אנה מריה זיגמונד, נשות הצמרת הנאצית, ספריית פועלים, תשס"ו 2005. מדיה וקבצים בנושא אווה בראון בוויקישיתוף אווה בראון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אווה בראון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אווה בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)