laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זאלה

זאלה (בהונגרית: Zala, בסלובנית: Zalska županija או županija Zala) הוא מחוז במערב טרנסדנוביה שבהונגריה. המחוז קבל את שמו מנהר הזאלה העובר בו. ממערב ודרום-מערב גובל המחוז בסלובניה ובקרואטיה. המחוזות השכנים הם שומוג', וספרם וואש. חלק מאגם בלטון נמצא בתחומו. בירת המחוז היא זאלאגרסג. מחוז זאלה ההיסטורי נוסד בתקופת ממלכת הונגריה. ב-1920, בעקבות הסכם טריאנון, השטחים שמדרום לנהר המורה הועברו ליוגוסלביה של אז. שטחים אלה נמצאים כיום ברובם בקרואטיה ומקצתם בסלובניה. בתקופת השואה בשנת 1944 הוקם במחוז גטו אליו רוכזו יהודי יישובי הסביבה דוגמת העיירה שימג ובהמשך נשלחו להשמדה באושוויץ. במחוז זאלה 11 ערים ובסך הכל 258 יישובים. רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים העירוניים. במחוז אתרי מעיינות מרפא רבים. המפורסם שבהם הוא עיר הקיט הוויז (Hévíz) בו נמצא האגם התרמי השני בגודלו בעולם. מדיה וקבצים בנושא זאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זאלה
מוהמדו אידריסו

מוהמדו אידריסו (בצרפתית: Mohammadou Idrissou; נולד ב-8 במרץ 1980) הוא כדורגלן קמרוני שמשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קופשטיין מהליגה השלישית באוסטריה. אידריסו החל את הקריירה שלו בקמרון, ולאחר ששיחק במספר מועדונים מקומיים עבר בשנת 2000 לשחק בגרמניה בכמה מועדונים מהבונדסליגה השנייה ומהליגה השלישית. ביום האחרון של חלון ההעברות בקיץ 2011 חתם אידריסו באיינטרכט פרנקפורט ובעונה זו העפילה הקבוצה לבונדסליגה, אך אידריסו המשיך בליגה השנייה כשחתם בפ.צ. קייזרסלאוטרן. ב-21 במאי 2014 הגיע אידריסו לישראל וחתם לעונה אחת במכבי חיפה. בגביע הטוטו כבש אידריסו צמד שערים בניצחון 3–5 על בני סכנין, אך בליגה לא הצליח לכבוש בחמישה משחקים בהם שותף, וב-13 בנובמבר שוחרר מהקבוצה עקב בעיות משמעת. ב-17 בינואר 2015 חתם אידריסו בשקנדייה מליגת העל המקדונית, במדיה ערך חמש הופעות עד תום העונה. באוגוסט 2015 חתם בקבוצת אורדינגן 05 מהליגה החמישית בגרמניה. אידריסו משחק בנבחרת קמרון החל משנת 2003, והיה בסגל הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2004 ובמונדיאל 2010. מדיה וקבצים בנושא מוהמדו אידריסו בוויקישיתוף מוהמדו אידריסו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוהמדו אידריסו, באתר Transfermarkt מוהמדו אידריסו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מוהמדו אידריסו, באתר Soccerway מוהמדו אידריסו, באתר WorldFootball.net מוהמדו אידריסו, באתר National Football Teams מוהמדו אידריסו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השחקן באתר מכבי חיפה תומר לוי, ‏בגלל בעיות משמעת: מכבי חיפה שיחררה את אידריסו, באתר ערוץ הספורט, 14 בנובמבר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה מלכא

משה מלכא הוא במאי, מחזאי, יוצר תיאטרון אלטרנטיבי, מנהל אמנותי של פסטיבל תיאטרון רחוב הבינלאומי בבת ים, מורה למשחק ומורה לטכניקת אלכסנדר. משה מלכא התחיל את דרכו כשחקן בתיאטרונים: החאן, תיאטרון לנוער, הבימה ואנסמבל עיתים בניהולה של רנה ירושלמי. בהמשך עבר ליצירה אישית ופיתח שפת תיאטרון פיזית ליצנית מקורית - "זיצ". מתוך שפת תיאטרון זאת יצר שבע עשרה עבודות תיאטרון רחוב ואולם. השתתף בפסטיבלים בארץ ובעולם וזכה בפרסים, בין הארצות בהן הופיע: הולנד, בלגיה, גרמניה, יוון, צרפת וארצות הברית. יצירות בולטות: "שחורים" מאת ז'אן ז'נה, "זיבובו"- עיבוד מיוחד ל"מלך אובו" של ז'ארי, "הוביזיצ" - יצירה מתוך שפת הזיצ. מלכא פרץ לתודעה ביחד עם שורה של יוצרי תיאטרון כמו דודי מעיין, רות קנר ונעמי יואלי כשהמשותף להם הוא פיתוח סגנון ושפת יצירה אישית בתיאטרון. משה מלכא משמש משנת 2004 כמנהל אמנותי, במאי ומחזאי של התיאטרון הישראלי-אתיופי "הולוגאב" שבבית הקונפדרציה בירושלים. התיאטרון הישראלי-אתיופי "הולוגאב" הוא אחד התיאטרונים החברתיים המרתקים והחשובים ביותר שפועלים כיום בארץ. "הולוגאב" הוא מעבדת זהות לסוגיות הקשורות לזהותו של המהגר מאתיופיה כמו מעמדו ומצבו במדינת ישראל וכן מערכת קשריו עם הקהילה הישראלית. מטרת התיאטרון היא להאיר רבדים שבתיאטרון הרגיל לא עוסקים בהם ולתת אפשרות לשחקנים יוצאי אתיופיה לבטא את רגשותיהם ואת הכישרון המיוחד שלהם. בכל שנה נוצרת בתיאטרון "הולוגאב" יצירת מקור שנובעת מתוך השוליים של מדינת ישראל. בשנת 2009 זכה התיאטרון בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו על ההצגה "הבית של מתוקו". שחקן התיאטרון ביינה גטהון זכה בפרס השחקן המצטיין. משה מלכא משמש גם מורה למשחק, לימד ומלמד ברוב בתי הספר למשחק בארץ: "יורם לוינשטיין", "סמינר הקיבוצים", בית ספר לקרקס "סנדסיאל", אוניברסיטת חיפה והאקדמיה לאמנויות המופע ת"א. נושאי הלימוד מתפרסים מתיאטרון רחוב, תיאטרון פיזי דרך ליצנות מודרנית, אבסורד, ליצנות קלאסית עד לעבודה מדוקדקת על טקסטים של שייקספיר והעוצמה שבמילה. כל זאת על פי שיטה ייחודית שפיתח בעזרת טכניקת אלכסנדר. לאחרונה פתח משה מלכא את "הכיתה" מרכז לימוד משחק ויצירה מתקדמים. המרכז מיועד לשחקנים בתחילת דרכם אשר רוצים לפתח את טכניקת המשחק שלהם ולעמוד ברשות עצמם וכמו כן לממש את חזונם היצירתי בתיאטרון. 1985 - "מיתה ורודה" – פרס ראשון בהצגה זוכה בפסטיבל עכו. [ שחקן ] 1993 - "זיצלנד פרומיסלנד" - הצגת רחוב פרס ראשון פסטיבל עכו. [ יצירה ובימוי ] 1997 – "בייזיצ" - הצגת רחוב פרס ראשון פסטיבל חיפה להצגות ילדים. [ יצירה ובימוי ] 1998 - "זיצלנד ברחוב" - הצגת רחוב פרס ראשון פסטיבל חיפה. [יצירה ובימוי] 2002 - "שחורים "- מאת ז'אן ז'נה תיאטרון נטלה צל"ש פסטיבל עכו. [עיבוד ובימוי] 2009 - "הבית של מתוקו" תיאטרון הולוגאב פרס ראשון פסטיבל עכו. [ כתיבה ובימוי] 2011 - "בבושידים" – פרס ראשון פסטיבל בת ים. [יצירה כתיבה ובימוי] 2014 – פרס הוקרה על תרומה לתיאטרון רחוב בארץ – ניתן במסגרת פסטיבל חיפה, הצגות רחוב. אתר האינטרנט הרשמי של משה מלכא תיאטרון "הולוגאב" בבית הקונפדרציה בירושלים אתר במה: ראיון על הצגה באוניברסיטת חיפה אתר במה: על ההצגה "לוסי" באוניברסיטת חיפה ניר שאולוף, גם יחד: שיחה עם הבמאי הלבן של התיאטרון האתיופי, באתר nrg‏, 6 במרץ 2012 פייסבוק: דף מקצועי הצגות זיצ ביו טיוב על ההצגה "מנדפרופרדה", באתר סל תרבות ארצי בקורת על ההצגה "love box" - "נס על הבמה" משה מלכא, בארכיון הבימה
קהילת תאומי האלון

קהילת תאומי האלון (באנגלית: Twin Oaks Community) הוא כפר אקולוגי וקהילה רצונית בה חיים כמאה אנשים, בשטח של 450 אקרים בו. הקהילה היא חלק מהתאחדות הקהילות השוויונית. מאז היווסדה ב-1967, קהילת תאומי האלון היא בין הקהילות הרצוניות החילוניות ארוכות החיים בצפון אמריקה. הערכים הבסיסים של הקהילה הם שיתוף, שוויון, אי-אלימות, קיימות וחלוקת הכנסה. קהילת תאומי האלון עזרה לייסד מספר קהילות נוספות, ביניהן קהילת הבלוט. כל חבר בקהילה מצופה להגיע למכסה של לפחות 42 שעות עבודה בשבוע. משך זמן עבודה זה הוא המעט ביותר שנראה מקובל בקהילה, ורוב החברים בקהילה עובדים בפועל הרבה מעבר למספר שעות זה. כל עבודה שנעשית בידי חברים הקהילה מקבלת הכרה שווה. למעשה, כמעט כל דבר שיש צורך לבצע אותו בקהילה נחשב כעבודה, כולל עבודות "מסורתיות" כדוגמת עבודה משרדית, תחזוקה וחקלאות; למרות זאת, גם עבודות פחות "מסורתיות", כדוגמת טיפול בילדים, בישול, ניקיון והכנה של מסיבות בקהילה מקבלות הכרה זהה כעבודה בקהילה. כתוצאה משיטה זאת, האנשים בקהילה לרוב מרגישים שיש להם זמן חופשי רב יותר מאשר כשעבדו בעבודות רגילות. בהתבסס על עבודה בהתאם למינימום המצופה, כל חבר זכאי לארבעה שבועות חופשה בשנה. עבודה נוספת מעבר למצופה, מזכה חברים בקהילה בזמן חופשה נוסף. לחברים בקהילה ניתנת האפשרות לעבוד מחוץ לקהילה, ובמקרה כזה, הכסף הולך לקהילה עצמה, וחלקו הולך לחסכונות של העובד. כל החברים בקהילה נהנים מטיפול רפואי, דנטלי ואופטי, ומקבלים משכורת חודשית. אף על פי שצפייה בשידורי הטלוויזיה אסורה בקהילה, בקהילה יש גישה לאינטרנט ומחשבים והחברים בקהילה יכולים לצפות בסרטים ותוכניות טלוויזיה. חברים בקהילה נפגשים לעיתים קרובות לפעילויות פנאי כגון ריקוד, מדיטציה, מפגשי ספרות, המחזת מחזות זמר ומשחק במשחקי לוח. לכל חבר בקהילה יש חדר מגורים משלו, בו יש חדר שינה, ושאר המרחבים הם ציבוריים ומשותפים לכולם. בקהילה חברים אנשים בעלי אמונות דתיות מגוונות, הכוללות את הנצרות, אתאיזם, בודהיזם ודתות פגניות. בקהילה ישנן חתונות פגאניות, חגיגה של ימי השוויון, ארוחות חג ההודיה וחגיגה ב-16 ביוני את הקמת הקהילה. קהילת תאומי האלון שואפת להיות מודל להתנהלות אקולוגית נכונה. חבר טיפוסי בקהילת תאומי האלון צורך פחות משאבים מאמריקאי ממוצע, בעיקר בעקבות שיתוף המשאבים של החברים בקהילה. כל המשאבים בקהילה משותפים לכולם, מלבד החפצים האישיים של כל אדם. לדוגמה, לקהילה ישנם 17 כלי רכב משותפים ו"ספריית לבוש". מדיה וקבצים בנושא קהילת תאומי האלון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קהילת תאומי האלון (באנגלית)
קרגינסקי

קָרָגִינְסְקִי (רוסית Карагинский‏ Karaginsky) האם התכוונתם ל... מפרץ קרגינסקי – מפרץ גדול בים ברינג לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי קמצ'טקה שברוסיה (לחצו לצפייה במפה ) האי קרגינסקי – אי לא מיושב ששטחו 2,404 קמ"ר השוכן במפרץ קרגינסקי ומופרד מקמצ'טקה על ידי מצר ליטקה (לחצו לצפייה במפה ) קרגינסקי (מחוז משנה) – מחוז משנה אדמיניסטרטיבי ומוניציפלי של קוריאקיה (Корякский округ) במחוז קמצ'טקה שברוסיה (לחצו לצפייה במפה )
בול ארנה

בול ארנה (באנגלית: Ball Arena) הוא אולם ספורט רב תכליתי הממוקם בדנוור, קולורדו. האולם הוא אולמה הביתי של קבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, קולורדו אוולאנש מליגת ה-NHL, קולורדו מאמות' מליגת הלקרוס האמריקאית (NLL) וקולורדו קראש מליגת ה-AFL. בנוסף, באולם נערכים קונצרטים והופעות. האולם נקרא "פפסי סנטר" מאז הקמתו ועד 22 באוקטובר 2020, אז הוחלף שמו לשמו הנוכחי. הוא בבעלות יזמות הספורט קרונקי של סטן קרונקי. האולם הוקם כחלק משדרוג הספורט בדנוור יחד עם קרוס פילד, אולמה של קולורדו רוקיס מליגת ה-MLB, ו-Sports Authority Field at Mile High, אולמה של דנוור ברונקוס מליגת ה-NFL. המקום נבנה על מנת להיות נגיש בקלות. לפני הקמת האולם, דנוור נאגטס וקולורדו אוולאנש שיחקו באולם הספורט מק'ניקולס. הקמת המבנה ארכה 21 שבועות. השלמתו נחגגה ב-1 באוקטובר 1999 על ידי הופעה של סלין דיון. האולם אירח את משחקי הגמר של גביע סטנלי ב-2001 בין ניו ג'רזי דווילס לקולורדו אוולאנש, שהסתיימו בניצחון האוולאנש לאחר 7 משחקים. ב-2011 וב-2012 האולם אירח את אירוע UFC. האולם אירח את ועידת המפלגה הדמוקרטית ב-2008. המבנה ממוקם בשדרות שפיר, רחוב ראשי במרכז העיר דנוור. באולם ישנם פסלים המתארים שחקנים במצבים אופייניים למשחק ההוקי והכדורסל. במקום גם 3 מסעדות: בלו סקיי גריל, לאנד רובר דנוור קלאב ודה רידג'ליין. מדיה וקבצים בנושא בול ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בול ארנה "Coaches and Staff". Kroenke Sports Enterprises. 2017. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "2017-2018 Colorado Avalanche Media Guide" (PDF). Kroenke Sports Enterprises. נבדק ב-4 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) עובדות על האולם מהאתר הרשמי
גשר הרכבת מעל נחל יתלה

גשר הרכבת מעל נחל יתלה הוא גשר במסילת ירושלים - גנות. הגשר, המכונה גשר 8, שאורכו 150 מטרים, עובר מעל נחל יתלה. הוא מתחיל בקצה המערבי של מנהרה 2 המובילה מכיוון עמק איילון ומסתיים בכניסה למנהרה 3. רכבות יכולות לנוע על הגשר במהירות של עד 160 קילומטר לשעה. בשל הפגיעה האקולוגית והנופית בשמורת הטבע באזור הרי יהודה שבה זורם נחל יתלה, הציעו בשנת 2003 סביבתנים לסלול מנהרה ארוכה מתחת לנחל במקום להעביר גשר מעליו, אך ברכבת ישראל טענו כי הדבר יגרור מסילה תלולה באורח בלתי מעשי. ב-2005 נבדקה שוב האפשרות לחפור מנהרה ארוכה מתחת לנחל, ורכבת ישראל הסכימה כי מדובר בחלופה בת-ביצוע, אך יקרה בכחצי מיליארד ש"ח. כמו כן, העריכו ברכבת כי התכנון מחדש יעכב את מועד סיום העבודות בשנתיים. בשנת 2008 התעצם הוויכוח בין הארגונים הירוקים לרכבת ישראל, וכל אחד מהצדדים גיבה את החלופה שהציע בחוות דעת של מומחה. פרופסור אלפרד האק, מומחה בינלאומי למנהור, גויס לטובת הגופים הירוקים וקבע כי הפתרון הטוב ביותר לרכבת בירושלים הוא מנהרה ארוכה מתחת לנחל יתלה. מנגד, רכבת ישראל גייסה לטובתה את פרופסור יוסי חצור מאוניברסיטת בן-גוריון, שקבע כי הסלע בתוואי המתוכנן הוא מהסוג הגרוע ביותר, ושההשקעה ההנדסית במנהרה ארוכה תהיה גדולה פי כמה מהתכנון המקורי. מן הצד השני, הגופים הירוקים שללו את טענות חברת הרכבת, ולטענתם הם הפריכו את ההערכות בנוגע לעלות הנוספת של החלופה שהציעו, ובנוגע לכך שהיא תימשך זמן רב יותר. מינהל התכנון מינה ועדה חיצונית בראשות פרופסור עזרא סדן, שתמליץ על אחת החלופות. פרופסור סדן קבע שחלופת המנהור ישימה ככל הנראה מבחינה הנדסית, אך לחלופה זו אין תכנון הנדסי מוכן, להבדיל מחלופת חברת הרכבת, ולכן חלופה זו כרוכה בחוסר ודאות. פרופסור סדן העדיף את חלופת רכבת ישראל מטעמי לוח הזמנים לביצוע, עלות הביצוע וטעמים אחרים. גם לאחר שהוחלט להעדיף את התוכנית של רכבת ישראל על פני החלופה של הארגונים הירוקים, מועצת הגנים הלאומיים ושמורות הטבע המשיכה להתנגד להמשך העבודות בקו ואף לא אישרה את בקשתה של רכבת ישראל לפרוץ כביש גישה לציוד מכני הנדסי דרך שמורת הטבע של נחל יתלה. ב-4 באוגוסט 2009 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את תוואי הרכבת. המועצה דחתה את החלופה שהציעה רשות הטבע והגנים והחליטה שלא להנמיך את מסילת הרכבת באזור נחל יתלה. עם זאת, שונה התכנון של הגשר מעל הנחל, כך שהפגיעה בנוף תקטן. במקום חמישה עמודים תומכים, נבנה עמוד מרכזי אחד שהוצב בתוך הנחל. הגשר בוצע בין השנים 2013–2014 על ידי חברת שפיר-הנדסה, בשיטת היציקה המאוזנת כשכל צד נתמך על ניצב אחד בלבד. גשר 8 מעל נחל יתלה, בשלבי הבנייה הסופיים, מאי 2013 גשר הרכבת מעל נחל יתלה במבט מצפון מדיה וקבצים בנושא גשר הרכבת מעל נחל יתלה בוויקישיתוף דרישת שלום מנחל יתלה ציטוט של בינת שוורץ, סמנכ"לית תכנון ברשות הלאומית לדרכים, בבלוג של רומי שמאי, סטודנט הנאבק כנגד פרויקט נחל יתלה יעל דראל, סופית: הרכבת לירושלים תעבור בגשר שיפגע בטבע, באתר ynet, 4 באוגוסט 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שישים ושש

שישים ושש (באנגלית: Sixty Six) היא דרמה קומית ביוגרפית בריטית משנת 2006. הסרט מספר את סיפורו של ברני רובנס, נער בריטי מופנם שמתכנן לעצמו בשאפתנות את מסיבת בר המצווה המושלמת ביותר, בניסיון להאפיל על הצלחת מסיבת הבר מצווה של אחיו הגדול והמציק. שרשרת של אירועים של חוסר מזל מאפילים על כך, והמשפחה נקלעת לקשיים פיננסים שמאלצים אותו להנמיך את ציפיותיו, ולקיים את מסיבת הבר מצווה בבית דודיו, ואם לא די בכך, תאריך מסיבת בר המצווה של ברני חל בדיוק בגמר מונדיאל 1966 (שהתרחש באנגליה) ואורחים רבים מבטלים את הגעתם למסיבה. הרקע לכתיבת התסריט הוא סיפורו של במאי הסרט פול ווילנד שחגג את מסיבת הבר מצווה ביום גמר מונדיאל 1966. "שישים ושש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שישים ושש", באתר נטפליקס "שישים ושש", באתר AllMovie (באנגלית) "שישים ושש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שישים ושש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שישים ושש", באתר Metacritic (באנגלית) "שישים ושש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גיא בר-לב

גיא בר-לב הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, בתפקידו האחרון שימש כקצין איסוף קרבי ראשי. בר-לב התגייס לצה"ל ב-1987 ושובץ בחיל השריון. שירת כלוחם בגדוד 82 של חטיבה 7, וכמפקד טנק בפלוגות א' וב' של הגדוד. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה ג' בגדוד. שירת כסמג"ד בגדוד 77 של החטיבה, ולאחר תקופת לימודים שירת כקצין אג"ם החטיבתי. קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 82, שירת בתפקיד בעת הנסיגה מלבנון בשנת 2000. בתפקידו הבא שירת כקצין אג"ם של עוצבת געש, לאחר השתלמות בקורס לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית מונה לסגן מפקד חטיבה 460. לאחר מכן קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת קרייתי, חטיבת שריון במילואים ובמקביל שימש ראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון וב-2008 מונה למפקד חטיבה 460, חטיבת ההכשרות של חיל השריון, שירת בתפקיד עד יולי 2011. ביולי 2012 מונה לקצין איסוף קרבי ראשי בדרגת תת-אלוף. הוא המפקד הראשון של החיל שלא מגיע מאגף המודיעין, בתפקידו שימש עד 31 באוגוסט 2015. הוא מכהן כסמנכ"ל ומנהל חטיבת מערכות, טילים וחלל בתעשייה האווירית לישראל. בר-לב בעל תואר ראשון במשאבי אנוש ומנהל עסקים, בוגר המכללה לביטחון לאומי ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. גיא בר-לב באתר יד לשריון. עידן סונסינו, תא"ל בר-לב מונה לקאס"ר: "חשיבות חשיפת האויב - הולכת וגדלה", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 25 ביולי 2012. אמיר בוחבוט‏, מבט עמוק לשטח סוריה: האיסוף הקרבי נערך להסלמה, באתר וואלה, 25 במאי 2013. אור הלר, "צריכים להוריד לאפס את גורם ההפתעה"(הקישור אינו פעיל), "ישראל דיפנס", ‏ 25 ביוני 2014. אמיר בוחבוט, צה"ל מציג: "חטיבה רב חילית", באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2005 אור הוכמן, מפקד חדש לחיל האיסוף הקרבי, אתר זרוע היבשה
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ון פיצג'רלד קנדי

הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ון פיצג'רלד קנדי כיהן במשך שנתיים ועשרה חודשים, ממועד השבעת הנשיא קנדי ב-20 בינואר 1961 ועד שנרצח ב-22 בנובמבר 1963. הקבינט כלל 11 בעלי תפקידים וכיהנו בו 14 גברים. במהלך כהונתו הקצרה של הקבינט התרחשו חילופי גברי של שר הדואר, מזכיר העבודה ומזכיר הבריאות, החינוך והרווחה. כל חברי הקבינט שכיהנו בעת מותו הפתאומי של קנדי המשיכו לכהן בקבינט של יורשו לינדון ג'ונסון. מזכיר המדינה: דין ראסק (1961–1963) מזכיר האוצר: קלרנס דאגלס דילון (1961–1963) מזכיר ההגנה: רוברט מקנמארה (1961–1963) התובע הכללי: רוברט קנדי (1961–1963) המנהל הכללי של הדואר: ג'. אדוארד דיי (1961–1963), ג'ון גרונוסקי (1963) מזכיר הפנים: סטיוארט יודול (1961–1963) מזכיר החקלאות: אורוויל פרימן (1961–1963) מזכיר המסחר: לותר הודג'ס (1961–1963) מזכיר העבודה: ארתור גולדברג (1961–1962), ו. וילארד וירץ (1962–1963) מזכיר הבריאות, החינוך והרווחה: אברהם ריביקוף (1961–1962), אנתוני סלברזה (1962–1963) סגן הנשיא: לינדון ג'ונסון (1961–1963) מדיה וקבצים בנושא הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ון פיצג'רלד קנדי בוויקישיתוף ארצות הברית, פוליטיקה וממשל, 1961-1963, דף שער בספרייה הלאומית
אליפות וימבלדון 1883

אליפות וימבלדון 1883 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-7 ביולי והסתיימה ב-16 ביולי. בתחרות השתתפו 24 ספורטאים בריטים. התחרות נערכה ב-2 שלבים. בשלב הראשון 23 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה. כול המשתתפים חולקו ל-2 בתים (16 בעליון ו-7 ספורטאים בתחתון).המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים. המנצח של השלב הראשון היה טניסאי בריטי ארנסט רנשו, אח של מנצח אליפות וימבלדון 1882. אחים רנשו נפגשו במשחק הקובע את מנצח התחרות (כמו בשנה שעברה) וויליאם רנשו ניצח ב-5 מערכות. בכך הוא זכה באליפות השלישית ברציפות. במשחק הגמר נוכחו כ-2500 צופים. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי האליפות
הבחירות לפרלמנט האירופי 2014

הבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו ב-28 המדינות החברות באיחוד האירופי ב-22 במאי עד ה-25 במאי 2014, כללו את בחירתם של 751 חברי הפרלמנט האירופי אשר נבחרו לייצג את 500 מיליון אזרחי האיחוד האירופי. בהתאם לאמנת ליסבון, המושבים בפרלמנט מוקצים לכל מדינה בהתאם לגדול אוכלוסייתה. בשש מהמדינות החברות באיחוד האירופי (בלגיה, צרפת, אירלנד, איטליה, פולין ובריטניה), הטריטוריה הלאומית מחולקת למספר אזורי הבחירה. במדינות החברות הנותרות, המדינה כולה מהווה מחוז הבחירה אחד. כל המדינות קיימו את הבחירות לפרלמנט במסגרת בחירות יחסיות. הבחירות במדינות האיחוד, נערכו על פני ארבעה ימים, כאשר: ב-22 במאי: בחרו הממלכה המאוחדת והולנד ב-23 במאי: בחרו צ'כיה (יום הצבעה ראשון) ואירלנד ב-24 במאיי: בחרו קומונות צרפתיות מעבר לים, לטביה, מלטה, סלובקיה וצ'כיה (יום הצבעה שני) ב-25 במאי: בחרו אוסטריה, בלגיה, בולגריה, קרואטיה, קפריסין, דנמרק, פינלנד, אסטוניה, גרמניה, צרפת, יוון, הונגריה, איטליה, ליטא, לוקסמבורג, פולין, פורטוגל, רומניה, שוודיה, סלובניה וספרד שש מפלגות עיקריות התחרו בבחירות: מפלגת העם האירופי (EPP): מפלגת מרכז-ימין אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות שמרניות וליברליות ותומכת בהרחבת האיחוד האירופי ובהעמקת האינטגרציה בין חברותיו. הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים (S&D): מפלגת מרכז-שמאל אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות סוציאל-דמוקרטיות ותומכת בהרחבת האיחוד האירופי ובהעמקת האינטגרציה בין חברותיו. הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה (ALDE): מפלגת מפלגת מרכז אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות ונאו-ליברליות ותומכת בהרחבת האיחוד האירופי ובהעמקת האינטגרציה בין חברותיו. הברית החופשית של הירוקים האירופאים (Greens-EFA): מפלגת שמאל אירופית הדוגלת בפוליטיקה ירוקה הכוללת שמירה על איכות הסביבה. בנוסף, המפלגה מחזיקה בעמדות סוציאליסטיות וחתירה לאינטגרציה אירופאית. השמרנים והרפורמיסטים האירופים (ECR): מפלגת מפלגת ימין אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות שמרניות וליברליות ומתנגדת ליתר אינטגרציה של האיחוד האירופי. השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (GUE-NGL): מפלגת שמאל רדיקלית באירופה. המפלגה דוגלת העמדות סוציאליסטיות ואף קומוניסטיות. אירופאים למען חירות ודמוקרטיה (EFD): מפלגת ימין רדיקלית אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות שמרניות וליברליות ומתנגדת באופן חריף לאינטגרציה של האיחוד האירופי. ז'אן-קלוד יונקר, יו"ר מפלגת העם האירופי (EPP) מרטין שולץ, יו"ר הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים (S&D) גי פרהופשטט, יו"ר הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה (ALDE) ז'וזה בוו, היו"ר המשותף הברית החופשית של הירוקים האירופאים (Greens-EFA) סקא קלר, היו"ר המשותף הברית החופשית של הירוקים האירופאים (Greens-EFA) אלכסיס ציפראס, השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (GUE-NGL) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לפרלמנט האירופי 2014 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבחירות לפרלמנט האירופי 2014 בחירות 2014 לפרלמנט האירופי, סקרי Pollwatch "Composition of the European Parliament". CVCE. Retrieved 19 April 2013. "Members". European Parliament. Retrieved 27 October 2007. Goldirova, Renata (19 October 2007). "EU agrees new 'Treaty of Lisbon'". EU Observer. Retrieved 19 November 2007.
לה נובל אובזרווטר

לה נובל אובזרווטר (בצרפתית: Le Nouvel Observateur) לפעמים נקרא בקצרה לה נובל אובז הוא מגזין חדשות צרפתי. מגזין זה הוא המגזין הכללי הצרפתי הבולט ביותר במונחים של קהל ותפוצה (460,780 נכון ל-2014). מאז 1964, מגזין זה מסקר חדשות פוליטיות, עסקיות וכלכליות. המגזין כולל סיקור נרחב של נושאים פוליטיים, מסחריים ותרבותיים מאירופה, אפריקה והמזרח התיכון. התחומים החזקים במגזין הם עניינים פוליטיים וספרותיים ומובחן על ידי היחס המעמיק שלו לנושאים היומיים העיקריים. המגזין תואר כ"מגזין קהילת האינטלקטואלים הצרפתים", או בכינוי גנאי כ"איבר רשמי למחצה של 'הקוויאר חסר הטקט' של צרפת". המערכת הנוכחית של המגזין מנוהלת על ידי שניים ממייסדיה, ז'אן דניאל וקלוד פרדריאל. נתח של 65% מהמגזין נרכש על ידי הבעלים של העיתון היומי הצרפתי לה מונד בשנת 2014. אתר העיתון באינטרנט, (http://tempsreel.nouvelobs.com), הושק על ידי פטריק ויאל וכריסטינה סוריו בשנת 1999. האתר מופעל בהנחיית שירות האתרים Netino. במקביל לפעילות המערכת, קבוצת הנובל אובזרווטר החלה לנהל את אתר החדשות הצרפתי Rue 89 בדצמבר 2011 והפכה לבעלת המניות היחידה של האתר. נוסד בשנת 1950 ותחילה נקרא L'Observateur politique, economique et littéraire משנת 1953 עד 1954 נקרא המגזין בקצרה L'Observateur d'aujourd'hui משנת 1954 עד 1964 הופץ תחת השם France-observateur משנת 1964 עד היום ידוע המגזין בשם Le Nouvel Observateur מדיה וקבצים בנושא לה נובל אובזרווטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה נובל אובזרווטר (בצרפתית) לה נובל אובזרווטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לה נובל אובזרווטר, סרטונים בערוץ היוטיוב
אלבסטה (כדורגל)

אלבסטה (בספרדית: Albacete Balompié, S.A.D) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר אלבסטה המשחק בליגה הספרדית השנייה. הקבוצה הבכירה של המועדון משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון קרלוס בלמונטה המכיל 17,524 מקומות. המועדון הוקם בשנת 1940, תחת השם "ארגון הכדורגל אלבסטה", אך שם זה שונה מאוחר יותר לשם אלבסטה באלומפיה כדי להפוך את השם ליותר ספרדי. לאחר שנים שבהן הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות, אלבסטה העפילה לראשונה לליגה השנייה בעונת 1985/1986, אך ירדה לאחר עונה אחת בלבד. בעונת 1989/1990 הקבוצה חזרה לליגה השנייה, ולאחר עונה אחת ב-1990/1991, עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה אחרי שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה. הקבוצה שרדה בליגה הראשונה במשך חמש עונות, עד עונת 1995/1996 שבסיומה חזרה לליגה השנייה. בעונת 2002/2003 שבה הקבוצה לליגה הראשונה, ולאחר 2 עונות בלבד ירדה לליגה השנייה כאשר ניצחה רק 6 משחקים מ-38 אפשריים. בסיום עונת 2010/2011 ירדה הקבוצה לליגה השלישית אחרי 21 שנים של היעדרות. ב-6 בדצמבר 2011, אנדרס אינייסטה ששיחק בצעירותו במועדון, לפני שעבר לברצלונה, תרם למועדון 420 אלף אירו והפך לבעלים של המועדון. בסיום עונת 2013/2014 עלה המועדון לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה סיימה במקום ה-21 בליגה השנייה וירדה לליגה השלישית. בתום עונת 2021/2022 שבה לליגה הספרדית השנייה. אורוגוואי ג'ו ביזארה אורוגוואי כריסטיאן סטואני גינאה המשוונית חאבייר בלבואה ספרד פאבלו איבאניס ספרד מנואל אלמוניה ספרד איבן הלגרה ספרד פרננדו מוריינטס ספרד חוסה אנטוניו קמאצ'ו ספרד פרננדו נבארו ספרד דייגו קוסטה צ'ילה מארק גונסאלס קוסטה ריקה קיילור נבאס קמרון אלברט מאיונג קרואטיה איבן יוריץ' ארגנטינה קרלוס רואה מדיה וקבצים בנושא אלבסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלבסטה (בספרדית) אלבסטה, ברשת החברתית פייסבוק אלבסטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלבסטה, ברשת החברתית אינסטגרם אלבסטה, ברשת החברתית טיקטוק אלבסטה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Cope.es (2019-06-16). "Mallorca - Deportivo, final del play off de ascenso a Primera". COPE (בספרדית). נבדק ב-2020-01-24. "Estadio carlos belmonte - albacete balompié". Football Tripper (באנגלית בריטית). 2014-08-16. נבדק ב-2020-01-03.