laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולאס טגליאפיקו

ניקולאס טגליאפיקו (בספרדית: Nicolás Tagliafico; נולד ב-31 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי באולימפיק ליון ובנבחרת ארגנטינה. טגליאפיקו התחיל את הקריירה שלו בבאנפילד. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבאנפילד בניצחון 2–1 נגד טיגרה. בקיץ 2012 הושאל לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה. בשנת 2015 חתם באינדפנדיינטה תמורת סכום שלא פורסם. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 נגד ניואל'ס אולד בויס. בשנת 2017 זכה עם הקבוצה בגביע סודאמריקנה. ב-5 בינואר 2018 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–0 נגד פיינורד רוטרדם. ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–1 נגד הירנפיין. ב-23 ביולי 2022 חתם טגליאפיקו באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית עד 2025. ב-19 באוגוסט כבש שער בכורה, בניצחון 1–4 על טרואה. טגליאפיקו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. ב-9 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–0 נגד ברזיל. במאי 2018 הוא נכלל בתוך 23 חברי נבחרת ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 2018 שהתקיים ברוסיה. הוא גם שיחק בקופה אמריקה 2019, וקטף עם הנבחרת את המקום השלישי, אחרי ניצחון 2–1 על צ'ילה במשחק בשליש הגמר. נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022. אינדפנדיינטה גביע סודאמריקנה: 2017 אייאקס ליגת העל ההולנדית: 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022 הגביע ההולנדי: 2018/2019, 2020/2021 מגן יוהאן קרויף: 2019 קופה אמריקה: 2021 גביע העולם: 2022 אישיים כדורגלן החודש בהולנד: נובמבר 2018 מדיה וקבצים בנושא ניקולאס טגליאפיקו בוויקישיתוף ניקולאס טגליאפיקו, ברשת החברתית אינסטגרם ניקולאס טגליאפיקו, סרטונים בערוץ היוטיוב ניקולאס טגליאפיקו, ערוץ באתר Twitch.tv ניקולאס טגליאפיקו, באתר Transfermarkt ניקולאס טגליאפיקו, באתר Soccerway ניקולאס טגליאפיקו, באתר BDFutbol ניקולאס טגליאפיקו, באתר WorldFootball.net ניקולאס טגליאפיקו, באתר National Football Teams ניקולאס טגליאפיקו, באתר FootballDatabase.eu ניקולאס טגליאפיקו, באתר ESPN Argentina: Paulo Dybala completes star quartet as big name misses out, The Independent, ‏2018-05-21 (באנגלית) Argentina venció 2-1 a Chile y se quedó con el tercer puesto, web.archive.org, ‏2019-07-08 Lista de la Selección Argentina para el Mundial de Qatar 2022 באתר TyC Sports, ‏ 11 בנובמבר 2022 (בספרדית)
להעיר את הדב

להעיר את הדב היא סדרת דרמה בת 10 פרקים ששודרה בערוץ קשת 12 מ-12 בפברואר 2018. הסדרה נכתבה על ידי קרן מרגלית ומספרת על הדס, מורה בתיכון לנוער בסיכון שמקבלת עמודים מיומן השיחות שלה עם הפסיכולוג, ומנסה לברר כיצד הם הגיעו לידיים זרות. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סדרת הדרמה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018. הסדרה צולמה בחיפה ונראים בה אתרים מרכזים בעיר כגון הגנים הבהאיים, המושבה הגרמנית ורכבל חיפה. לסדרה תוכננה עונה שנייה, אך זו לא צולמה. סיפורה של הדס (נועה קולר), מורה בתיכון העומדת בפני קידום למשרת המנהלת, שאל ביתה מגיעה פתאום מעטפה הכוללת דפים מסיכומי הפגישות שלה עם הפסיכולוג שלה, יעקב. יש שם סודות אישיים של עצמה שהסתירה מבן זוגה (יוסי מרשק) ומחבריה, ואף דברים אינטימיים שסיפרו לה אחרים והיא חשפה בפני איש המקצוע. אם הדברים האלה יצאו לאור, החיים שלה בסכנת הפיכה. יעקב נהרג בתאונת דרכים בפרק הראשון והדס מנסה לאתר את מקור המכתבים. במהלך העונה מתגלה כי היא ניהלה רומן קצר עם שי מנהל בית הספר, בזמן שבעלה חלה בסרטן ופרטים נוספים עליה ועל חבריה הקרובים. גם סודה הכבד של חברתה איריס נחשף כאשר מסתבר שהיא נדבקה באיידס ובשל כך בחרה שלא להביא ילדים לעולם. יוסי מתגלה כ"הדב" ששלח את המכתבים לאחר שפרץ סכסוך שכנים בינו לבין יעקב וטלי על שטח מחסן ציבורי משותף בבניין. הוא ויעקב חתמו על הסכם פשרה לאחר שסחט אותו ואיים לפרסם את מכתבי סיכומי פגישות עם המטופלים. אבנר כץ, היה גם אחד מהמטופלים של יעקב והגן עליו למרות שהוא פועל ללא רישיון עורך דין מעל ל-20 שנה. גילי, שהוריה נמצאים בשליחות מחוץ לישראל, מתגוררת ברוב העונה עם הדס ומשפחתה. הוריה שולחים אופנוען לעקוב אחרי הדס בכדי לבחון האם יוכלו לאפשר להם לגור עמם בקביעות ומחליטים לבסוף לאפשר לה. חיי הנישואין של הדס ודרי עוברים טלטלה במהלך העלילה וחשיפת הסודות עד שבסיום העלילה הם מחליטים להיפרד ולגור בבתים נפרדים, בכרם מהר"ל ובחיפה. לאחר שהדס מסדירה את היחסים, היא מחליטה שלא לחתום על הסכם פשרה עם יוסי אך גם לא מגישה נגדו תלונה במשטרה. "להעיר את הדב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "להעיר את הדב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "להעיר את הדב", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו ישעיהו‏, תרדמת חורף: בתוך "להעיר את הדב" מסתתרת סדרה טובה יותר, באתר וואלה, 13 בפברואר 2018 סמדר שילוני, "להעיר את הדב": פורטת על הפחדים - וזה לא רע, באתר ynet, 13 בפברואר 2018 חנן ברנדס, ‏'להעיר את הדוב': מסתורי ומעורר סקרנות, בעיתון מקור ראשון, 19 בפברואר 2018 מור דיעי חנני, להעיר את הדב וגם את כולנו, במגזין "עושה רוח", דצמבר 2018 איתי שטרן, הסדרה "להעיר את הדב" מצליחה להעיר את הפריים טיים, באתר הארץ, 12 בפברואר 2018 להעיר את הדב: ביקורת סדרה, Seret פורטל הסרטים הישראלי ניב הדס, "להעיר את הדב" היא אחת הסדרות הטובות שראינו כאן, באתר הארץ, 7 במרץ 2018
פגי ת'ורפ-בייטס

פגי ת'ורפ-בייטס (באנגלית: Peggy Thorpe-Bates;‏ 11 באוגוסט 1914 - 26 בדצמבר 1989) הייתה שחקנית אנגלייה, שהופיעה בתפקיד הילדה אשתו של רמפול בשלוש העונות הראשונות בסדרת הטלוויזיה "רמפול". היא שיחקה בתפקידי משנה רבים על במת התיאטרון ועל מסכי הקולנוע והטלוויזיה. ת'ורפ-בייטס נולדה בלונדון. הוא למדה בבית הספר הית'פילד, בבית הספר למחול "Cone School of Dancing" ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). אחר כך החלה להופיע בתיאטרון רפרטוארי בברמינגהאם, בריסטול, הרוגייט ועם להקת התיאטרון הרפרטוארי של ה-BBC. בקולנוע שיחקה בסרטים "נערה ושמה ג'ורג'י" ו-"Mosquito Squadron". בטלוויזיה הופיעה ת'ורפ-בייטס בסדרות "Timeslip" ו"שובו של המלאך". ב-1966 שיחקה בדרמה הקומית "Mrs Thursday". עוד השתתפה בסדרה "Tales of the Unexpected" ובסיטקום "The Young Ones". ת'ורפ בייטס הייתה נשואה לשחקן בריאן אולטון. לבני הזוג נולדו שני ילדים, בן ובת. פגי ת'ורפ-בייטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "December 26 - Famous Deaths - On This Day". Limited, GipsyMedia. "Peggy Thorpe-Bates : Actress - Films, episodes and roles on digiguide.tv". "Peggy Thorpe-bates". "Peggy Thorpe-Bates". "Peggy Thorpe-Bates (1914 - 1989) - Find A Grave Memorial".
תאוסרת

תאוסרת (לערך 1191 לפנה"ס - 1189 לפנה"ס) הייתה הפרעה השמינית בשושלת ה-19 של מלכי מצרים והשלישית שמלכה כאישה בימי הממלכה החדשה במצרים (אחרי חתשפסות ונפרטיטי). מלכה כשש שנים יחד עם בנה החורג סי פתח השני ואחר כך כשנתיים לבדה, ובכך הייתה הפרעה האחרון של השושלת ה-19 (למרות שיותר מאוחר פרעה סת נ אחת' הסיר אותה מהרשימה הרשמית). תאוסרת הייתה בתו של פרעה מרנפתח, שלחם בהצלחה במרידות בכנען ובלוב. הוא השאיר את מצבת מרנפתח, שהיא המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. באסטלה זו הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב "ישראל חרב, אין לו זרע". בעקבות אזכור זה, היו ששיערו כי ייתכן שבימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בארץ ישראל, מרבית החוקרים הגיעו למסקנה כי יציאת מצרים הייתה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני. לאחר מות מרנפתח פקדה את מצרים תקופה של חוסר יציבות, שבסופה מלך בנו פרעה סתי השני, ותאוסרת (אחותו מאב) הייתה לאשתו השנייה. לאחר מות סתי השני עלה לשלטון סי פתח השני, בנו מפילגש כנענית בשם סוטאילג'ה. יש הטוענים כי סוטאילג'ה הייתה בכלל אחת מנשותיו של רעמסס השני. בדיקת המומיה שלו מראה שסבל משיתוק ילדים והיה נכה ברגלו. אימו החורגת תאוסרת תפקדה כעוצרת הממלכה, יחד עם יועץ בעל כח בשם ביי. ביי הוצא להורג כנראה בשנתו הרביעית למלוכה של סיפתח, שבעצמו מת כשנתיים אחר כך (בגיל 16 לפי המומיה). תאוסרת נשארה למלוך לפחות למשך שנתיים. מלכותה של תאוסרת הסתיימה במלחמת אזרחים כפי שתועד באסטלת יב של סת נ אחת' שמלך אחריה. לא ברור אם תאוסרת הופלה ממלכותה או שמתה בשלווה. בכל אופן סת נ אחת' תיאר את ימי השושלת ה-19 כתקופת אי סדר. הוא השתלט על מבנה הקבר של תאוסרת וסתי השני, העביר את סתי לקבר חלופי, כיסה את תמונותיה של תאוסרת בגבס וצייר עליו את תמונותיו שלו. סת נ אחת' גם הסיר את תאוסרת ואת סיפתח מרשימת הפרעונים הרשמית שנמצאה במדינת האבו. מלבד מבנה הקבר שלה (KV14 בעמק המלכים בתבאי שבמצרים) הכולל איורים המראים אותה מלווה את סיפתח, תאוסרת השאירה אחריה גם שרידים ומונומנטים נוספים, הכוללים בין השאר אוצר תכשיטים בקבר KV56 ופסל של סיפתח על ברכי תאוסרת (כיום במוזאון לאומנות מצרית במינכנן גרמניה). שמותיהם של תאוסרת ושל סיפתח הופיעו גם בהקשר למכרות הטורקיז בסיני ובבקעת תמנע. היסטוריה של מצרים העתיקה פרעוני מצרים פרעה (דמות מקראית) מדיה וקבצים בנושא תאוסרת בוויקישיתוף רשימת מלכי מצרים ומאמרים עליהם (כולל על תאוסרת) תוך סיקור ומחקר על תקופתם (באנגלית). אוניברסיטת בן גוריון, ‏מחקר שופך אור חדש על התיארוך בתקופת הפרעונים, באתר "הידען", 20 ביוני 2010 תאוסרת, באתר "Find a Grave" (באנגלית) איאן שו, The Oxford History of Ancient Egypt, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2003, עמ' 295-296 Asimov's Guide to the Bible, Random House, 1981, p. 130–131, ISBN 0-517-34582-X Gae Callender, The Cripple, the Queen & the Man from the North, KMT Vol 17 (Spring 2006), p.52 The Complete Royal Families of Ancient Egypt, London (2004) Pierre Grandet, "L'execution du chancelier Bay O.IFAO 1864", BIFAO 100(2000), pp.339-345 Theban Mapping Project Tomb 56 J. von Beckerath: Queen Twosre as guardian of Siptah, in: Journal of Egyptian Archaeology, 48 (1962), 70-74 Itamar Singer, Merneptah's Campaign to Canaan, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, No. 269 (Feb., 1988), pp. 1-10
אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1922–2011)

אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (Elisabeth de Luxembourg, ‏22 בדצמבר 1922 – 22 בנובמבר 2011), הייתה בתה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג ואשתו של פרנץ, דוכס הוהנברג. אליזבת נולדה ב-22 בדצמבר 1922 בטירת ברג, לפליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ולשארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, בתם של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה אנה, נסיכת פורטוגל. לציון הלידה הנפיקה ממשלת לוקסמבורג גיליונית זיכרון, שהייתה הפריט הבולאי הראשון שהונפק במתכונת זו. לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג ב-10 במאי 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, עזבו בני המשפחה את המדינה, ומצאו מקלט בפורטוגל. סיירת אמריקנית ששלח פרנקלין דלאנו רוזוולט לקחה את אביה ואחיה לאמריקה, ואילו אמה פנתה ללונדון. לאחר מכן עברו בני המשפחה למונטריאול, קנדה, ובשנת 1942 היא עברה ללונדון, יחד עם אחותה מארי אדלייד, נסיכת לוקסמבורג. לאחר תום המלחמה חזרה המשפחה ללוקסמבורג. ב-9 במאי 1956 התחתנה אליזבת עם פרנץ, דוכס הוהנברג, ממנו נולדו לה שתי בנות. בשנת 1977 מת בעלה פרנץ, ואליזבת חזרה להתגורר בלוקסמבורג. בשנת 1983 היא ירשה את טירת ארטסטבטן, שעליה ויתרה באותה שנה לבתה הבכורה, אניטה דה לה פוזה ד'ארמבורי. בעקבות מותה של אמה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג בשנת 1985, היא עברה לגור בוואסהאף, ליד טירת פישבאך. בין השנים 1980–1990 היא השתתפה בטקסים רשמיים בלוקסמבורג, ולקראת סוף חייה התגוררה בטירת פישבאך עם אחיה הגדול, ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. בשנת 2010 לקתה אליזבת בשבץ, וב-22 בנובמבר 2011 היא מתה בגיל 88 ונקברה ליד בעלה בקריפטה בטירת ארטסטטן. ב-9 במאי 1956 התחתנה אליזבת עם פרנץ, דוכס הוהנברג, ממנו נולדו לה שתי בנות: אנה, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1958), התחתנה עם רומי דה לה פוז, הרוזן ד'ארמבורי, ולאחריו התחתנה עם הרוזן אנדריאס פון ברדו סופי, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1960), התחתנה עם ז'אן לואי דה פוטסטה מדיה וקבצים בנושא אליזבת, נסיכת לוקסמבורג בוויקישיתוף משפחת הדוכס הגדול של לוקסמבורג אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Philippe Bernier Arcand, L’exil québécois du gouvernement du Luxembourg, Histoire Québec 15, 2010, עמ' 19–26
פרנץ, דוכס הוהנברג

פרנץ, דוכס הוהנברג (בגרמנית: Franz Herzog von Hohenberg; 13 בספטמבר 1927 – 16 באוגוסט 1977), היה נכדם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה, וחתנה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. פרנץ נולד ב-13 בספטמבר 1927 בווינה, למקסימיליאן, דוכס הוהנברג ולרוזנת מריה אליזבת בונה פון ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה, בתם של מקסימיליאן, נסיך ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה ומריה זידוניה, נסיכת לובקוביץ'. אביו ודודו ארנסט, התנגדו לאנשלוס, ולפיכך ב-14 במרץ 1938 נשלחו יחד למחנה הריכוז דכאו. הם הועסקו בעבודות משפילות שנועדו לשבור את רוחם, אולם נשאו אותם באורך רוח ובעליזות, והיו ביחסים חבריים עם מרבית האסירים. אמו נפגשה עם הרמן גרינג, והצליחה לפעול לשחרורו לאחר חצי שנה. ארנסט לעומת זאת הועבר למחנה אחר ושוחרר רק ב-1943. מרבית נכסי בית הוהנברג הופקעו או נמכרו בכפייה בידי הנאצים. בשנת 1945, נבחר אביו, בהסכמת שלטונות הכיבוש הסובייטיים לראש עיריית ארסטטן. הוא שימש בתפקיד במשך שתי קדנציות שנמשכו חמש שנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא היה נציגו של הנסיך אוטו במשא ומתן מול ממשלת אוסטריה על החזרת נכסים של בית הבסבורג לידיים המקוריות ועל ביטול החוק ההבסבורגי אשר מנע מבני הבסבורג להיכנס לאוסטריה. ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות. בשנת 1962 מת אביו מקסימיליאן, דוכס הוהנברג, ופרנץ ירש את תאריו. ב-16 באוגוסט 1977 מת פרנץ ברידמארק, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירש את תאריו אחיו גאורג, דוכס הוהנברג. ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות: אנה, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1958), התחתנה עם רומי דה לה פוז, הרוזן ד'ארמבורי, ולאחריו התחתנה עם הרוזן אנדריאס פון ברדו סופי, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1960), התחתנה עם ז'אן לואי דה פוטסטה מדיה וקבצים בנושא פרנץ, דוכס הוהנברג בוויקישיתוף
Hafei Ruiyi

Hafei Ruiyi הוא טנדר קטן, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Hafei (אנ') אשר מיוצר משנת 1999 ועד היום. דגם ה-Hafei Ruiyi יוצא לארצות הברית, קולומביה, ברזיל, אורוגוואי ולצ'ילה מדצמבר 2007, ביחד עם הדגמים "Hafei Zhongyi" (אנ') ו"Hafei Lobo" (אנ'). ארגז מטען פתוח ארגז מטען סגור קבינה כפולה cabina-doble) 4) דלתות דגם "Hafei Ruiyi" – קבינה כפולה דגם "Hafei Ruiyi" – קבינה כפולה דגם "Hafei Ruiyi" – ארגז מטען סגור דגם "Hafei Ruiyi" דגם "Hafei Ruiyi" טנדר מדיה וקבצים בנושא Hafei Ruiyi בוויקישיתוף Hafei Ruiyi, סרטון באתר יוטיוב Hafei Ruiyi, סרטון באתר יוטיוב דגם "Hafei Ruiyi" שנת 2017 autocosmos.com.pe/catalogo/2017/hafei/ruiyi/10l-cabina-doble תצורות "Hafei Ruiyi" alibaba.com/showroom/hafei-ruiyi דגם "Hafei Ruiyi" ארגז מטען סגור carros.trovit.com.br/hafei-ruiyi דגם "Hafei Ruiyi" economicos.cl/search/vehiculos/usado/camioneta/hafei/ruiyi
Ordinary World

Ordinary World הוא שיר של הלהקה הבריטית דוראן דוראן משנת 1993, שנכלל באלבומם הנושא את שם הלהקה אך ידוע בשם "אלבום החתונה". בראשית שנות ה-90 הלהקה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שזכתה לה בשנים קודמות. אלבומם Liberty, שיצא בשנת 1990, כשל מסחרית, ושני הסינגלים מתוכו לא הצליחו במצעדים בבריטניה ובארצות הברית. מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה סיימון לה בון לזכר חבר הילדות שלו דייוויד מיילס, כשיר השני מתוך טרילוגיית שירים שכתב לזכרו. לה בון הסביר שהשיר מדבר על- להיות מסוגל לקבל את החיים שהוענקו לך, לא את אלו שתכננת, לא אלו ששמעת עליהם, אלא אלו שיש לך וכל מה שהם מביאים, הטוב והרע [...] [1] לאחר שהשיר הוגש בתחנת רדיו בג'קסונוויל, פלורידה וזכה להצלחה רבה, חברת התקליטים של הלהקה הוציאה את השיר מוקדם מהמתוכנן, תחילה בארצות הברית. הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי ניק איגן וצולם בגני האנטינגטון, שבסן מרינו, קליפורניה. סיימון לה בון ביצע בשנת 1995 את השיר באחד ממופעי ההתרמה הרבים שערך זמר האופרה לוצ'יאנו פאברוטי. השיר בוצע באנגלית ואיטלקית במופע שהוקדש לילדים נפגעי המלחמה בבוסניה והרצגובינה. ההופעה הוקלטה ונכנסה לאלבום Pavarotti & Friends Together For The Children Of Bosnia, שיצא בשנת 1996 ובו שירים בביצוע של פבארוטי ביחד עם זמרי רוק. בשנת 2023 הקדיש את השיר לאנשי אוקראינה (הנתונים במלחמה עם רוסיה). בשנת 2005 הופיע השיר בפסקול הסרט לאייר קייק. השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Hot 100 Airplay" שעורך מגזין הבילבורד ומודד את מספר השידורים של שירים מכל סגנונות המוזיקה בתחנות רדיו בארצות הברית. השיר הגיע גם למקום ראשון במדד "Mainstream Top 40" ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, ולמקום השני במצעד הרוק האלטרנטיבי. השיר היה מועמד לפרס אייבור נובלו לשיר המולחן והכתוב הטוב ביותר בשנת 1994. מידע על היצירה "Ordinary World" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Ordinary World" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Ordinary World" באתר Discogs סרטון השיר "Ordinary World" באתר יוטיוב Luciano Pavarotti & Friends Together for the Children of Bosnia, באתר allmusic
סמל זכויות יוצרים

סמל זכויות יוצרים, Ⓒ (אות C רישית הנתונה במעגל, ומסמנת את המילה האנגלית Copyright, זכויות יוצרים), הוא סימן כתב המסמן קיום זכויות יוצרים ביצירות. השימוש בסמל מתואר בחוק זכויות היוצרים של ארצות הברית, ובאופן בינלאומי על ידי האמנה הבינלאומית לזכויות יוצרים. בישראל מעניק חוק זכויות יוצרים, התשס"ח-2007 הגנת זכות יוצרים לכל יצירה ספרותית, אמנותית, דרמטית או מוזיקלית בתנאי שמדובר ביצירה מקורית של האדם. הגנה זו אינה מצריכה סימון של היצירה בסמל Ⓒ, אך נהוג להשתמש בו כדי להבהיר שמדובר ביצירה מוגנת. זה המצב גם במדינות רבות בעולם. הודעת זכויות היוצרים נדרשה לראשונה בארצות הברית, על ידי חוק זכויות היוצרים משנת 1802. על פי הקונגרס שבוושינגטון: "באופן כללי, הודעת זכויות היוצרים צריכה להופיע על היצירה המוגנת בזכויות היוצרים, אך במקרה של יצירה אומנותית, כגון ציור, ניתן היה לחרוט את הסימן על פני החומר של היצירה". סמל זכויות היוצרים ©, הוצג בארצות הברית לראשונה בסעיף 18 בחוק זכויות היוצרים משנת 1909. באותה התקופה, החוק פעל רק על יצירות אמנותיות כגון ציורים, עבודות גרפיקה ופיסוליות. בשנת 1954, החוק הרחיב את שימוש הסימן בכל יצירה שפורסמה ובעלת זכויות יוצרים. להקלדת הסימן במחשב במערכת הפעלה חלונות: Alt+0169 סמל סימן מסחרי סמל סימן מסחרי רשום זכויות יוצרים מדיה וקבצים בנושא סמל זכויות יוצרים בוויקישיתוף ראו Universal Copyright Convention, Article III. האם חובה לציין "כל הזכויות שמורות" או ©?, באתר www.iprights.co.il זכויות יוצרים, קניין רוחני, דיני מדיה ואינטרנט - עו"ד טוני גרינמן - סימני מסחר, באתר www.tglaw.co.il מקור
חוליו בולבוצ'אן

חוליו בולבוצ'אן (בספרדית: Julio Bolbochán ;‏ 20 במרץ 1920, בואנוס איירס – 28 ביוני 1996 קראקס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי בדרגת רב אמן. היה אלוף ארגנטינה בשחמט מספר פעמים. חוליו בולבוצ'אן זכה באליפות ארגנטינה בשנים 1946 ו-1948. הוא חלק מקום ראשון בתחרות מר דל פלאטה בשנת 1951 עם אריך אליסקסיס, בשנת 1952 עם הקטור רוסטו ובשנת 1956 עם מיגל ניידורף. בשנת 1950 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1977 רב אמן. בשנת 1967 הוא העפיל לתחרות בינאזורית שניתן היה ממנה להעפיל לאליפות העולם, אך לפדרציה הארגנטינאית לא היה תקציב למימון השתתפותו. בשנת 1976 בולבוצ'יאן עבר לוונצואלה והיה מורה לשחמט. חולין בולבוצ'יאן היה נציג ונצואלה במשחקי של המכביה העשירית, המכביה האחת-עשרה, המכביה השתים-עשרה והמכביה השלוש-עשרה. בין השנים 1950 ל-1970 השתתף חולין בולבוצ'יאן ב-7 אולימפיאדות שחמט: חוליו בולבוצ'אן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Bolbochán, Julio - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 352

כביש 352 הוא כביש אורך אזורי בישראל, שמקשר את כביש 35 לכביש 232. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סכין לחם

סכין לחם הוא סכין המיועד לחיתוך לחם, אחד משלל סכינים המשמשים במטבח. הלהב של סכין הלחם מאפשר לחתוך לחם רך מבלי לפורר אותו. אורך הלהב הממוצע של סכין לחם נע בין 25–30 ס"מ. אך סכינים שמיוצרים בסטים של סכיני מטבח יכולים להיות אף קצרים יותר ואורך להבם נע בין 15–20 ס"מ. חלק מסכיני לחם מיוצרים משוננים בדומה לסכין עגבניות. סכין הלחם הראשון הוצג בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) על ידי חברת "פרידריך דיק" שמקורה מגרמניה. עיצוב הסכין נרשם כפטנט בארצות הברית על ידי ג'וזף א' ברנס. לסכין היו חריצים ומשושים, היוצרים קצוות חיתוך קטנות ובודדות הניצבות על הלהב, ולכן הסכין הצליח לחתוך את הלחם ללא כל ריסוק. מדיה וקבצים בנושא סכין לחם בוויקישיתוף Европейские кухонные ножи: виды и назначение., www.cookingknife.ru סכיני קונדיטור, סכיני לחם - סכינים למבינים, באתר www.knife.co.il CoockingKnife, www.cookingknife.ru
מפלגת שיתוף הפעולה

מפלגת שיתוף הפעולה (דנית: Samarbejdspartiet, גרינלנדית: Suleqatigiissitsisut) היא מפלגה ליברלית חברתית גרינלנדית שנוסדה במרץ 2018 על ידי חבר הפרלמנט של גרינלנד מיכאל רוסינג וטילי מרטינוסן. המפלגה תומכת בליברליזציה כלכלית ובהפרטה של החברות הציבוריות הגדולות השולטות בכלכלת גרינלנד. מפלגת שיתוף הפעולה תומכת בשיתוף פעולה מוגבר בתוך ממלכת דנמרק, הגברת ההגירה לגרינלנד, ושילוב טוב יותר והכללה של מהגרים ומיעוטים. עדיפות מרכזית נוספת למפלגה היא תמיכה רבה יותר באנשים פגיעים מבחינה חברתית, במיוחד ילדים ובני נוער שעוברים התעללות מינית. שני מייסדי המפלגה הם חברים לשעבר במפלגת הדמוקרטים. המפלגה השתתפה בבחירות לפרלמנט של גרינלנד, שנערכו ב-24 באפריל 2018 וקיבלה מושב אחד בפרלמנט. בשנת 2021, המפלגה לא נכנסה לפרלמנט. אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת שיתוף הפעולה (בדנית) אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת שיתוף הפעולה (בגרינלנדית) מפלגת שיתוף הפעולה, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת שיתוף הפעולה, הבלוג הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סוריה – קוריאה הצפונית

סוריה וקוריאה הצפונית נמצאות ביחסים הדוקים עוד מאז סוף שנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי לסוריה במלחמותיה עם ישראל. לכל אחת מהמדינות שגרירויות בבירות אחת של השנייה. קוריאה הצפונית בנתה כור גרעיני בסוריה על בסיס התוכנית של הכור הגרעיני שלה ביונגביון, ופקידים רשמיים בקוריאה הצפונית ביקרו באופן קבוע באתר. הכור הסורי נהרס על ידי ישראל במהלך תקיפה אווירית בשנת 2007. ארצות הברית חיקקה את "החוק למניעת נשק גרעיני לצפון קוריאה וסוריה" בשנת 2000. בשנת 2016 היו דיווחים כי כוחות קוריאה הצפונית נלחמים כדי להגן על המשטר הסורי במלחמת האזרחים בסוריה. מדיה וקבצים בנושא יחסי סוריה – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף גיא אלסטר‏, כתבה על יחסי סוריה-קוריאה הצפונית, באתר וואלה, 30 במרץ 2018 [1] A long way from Damascus: Life as Syria's ambassador to North Korea | NK News, NK News - North Korea News, ‏2017-01-31 (באנגלית אמריקאית) Landler, Mark; Sang-Hun, Choe (2011-12-20). "In Kim's Undetected Death, Sign of Nation's Opacity". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-06-03. ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – רוסיה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–רוסיה (בערבית: العلاقات الإماراتية الروسية, ברוסית: Российско-эмиратские отношения) הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הפדרציה הרוסית. ברית המועצות והאיחוד האמירויות הערביות קיימו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-8 בדצמבר 1971. בשנת 1986 נפתחו השגרירויות בשתי המדינות. ברית המועצות והאיחוד האמירויות הערביות קיימו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-8 בדצמבר 1971. בשנת 1986 נפתחו השגרירויות בשתי המדינות. בדצמבר 1991, הכירה איחוד האמירויות הערביות בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות. מאז 2002, הקונסוליה הכללית של הפדרציה הרוסית פועלת בדובאי. יחסי שתי המדינות מתאפיינים ברמה גבוהה של דיאלוג פוליטי, סחר וחילופי דברים. בחודש מרץ 2009, שר החוץ של רוסיה ביקר רשמית את סגן הנשיא וראש הממשלה של איחוד האמירויות הערביות ושליט דובאי מוחמד אל מקטום. יורש העצר של אבו דאבי, מוחמד אל נהיאן, ביקר ברוסיה בספטמבר 2006, יוני 2009, אוקטובר 2012, ספטמבר 2013, אוקטובר ואוגוסט ב-2014, אוקטובר 2015, מרץ 2016. ואפריל 2017. בפגישות אלו הצהיר מוחמד ששתי המדינות עשויות לפתח יחסים שכוללים שותפות אסרטגית. שר החוץ הרוסי, סרגיי לברוב, ביקר באמירויות הערביות בפברואר 2017, נובמבר 2011, פברואר 2016, ובפברואר 2017. ב-25 עד 26 במאי 2016, שר המדינה לענייני חוץ של איחוד האמירויות הערביות, היה במוסקבה על מנת להשתתף בפגישת השרים הרביעית של רוסיה שבה התקיים מפגש שיתוף הפעולה של מדינות ערב במפרץ. מחזור הסחר של רוסיה עם איחוד האמירויות הערביות הסתכם בשנת 2016 בסך 1.2438 מיליארד דולר אמריקאי שרובו כלל את היצוא הרוסי שהסתכם בסך 971.1 מיליון דולר. במחצית הראשונה של שנת 2017, היקף הסחר הסתכם ב-738 מיליון דולר, גידול של 3.8% מ-2016. בשנת 2019, רכשה איחוד האמירויות נשק נ"ט מרוסיה בשווי של 710 מיליון דולר. רוסיה מייצאת בעיקר מתכות יקרות, אבנים, שמן, חיטה, מחסניות לנשק ספורט וציד, סגסוגת פלדה, טלוויזיות צבעוניות, אלומיניום, נייר קראפט וקרטון בגלילים. איחוד האמיריות הערביות מייצאת בעיקר תה, מוצרי פלסטיק, שקדים, מכשירי סינון לטיהור נוזלים, ציוד חימום, מנועי תחנות כוח, חלקי חילוף למכונות, מוצרי מתכת ברזל, ציוד תרסיס וריסוס לחקלאות, כלי זכוכית, מכונות ומכשירים מכניים ועוד. רוסיה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות על ידי שגרירות באבו דאבי, וקונסליה כללית בדובאי. איחוד האמירויות הערביות מיוצגת ברוסיה במוסקבה. מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – רוסיה בוויקישיתוף ОАЭ, www.mid.ru (ב־) UAE buys $5bn of weapons during four-day arms exhibition, Middle East Eye (באנגלית)
ממותת הערבות

ממותת הערבות (שם מדעי: Mammuthus trogontherii) היא מין של יונק נכחד מהסוג ממותה שחי בתקופת הפליסטוקן, לפני כ-600,000 עד 350,000 שנה. ממותה זו הייתה השנייה בגודלה מבין כל בני סדרת בעלי החדק שבה מצויים הפילים המודרניים והייתה היונק השלישי במשקלו בעולם, לאחר הפיל האסייתי ישר החט והפרצרתריום. גובהה של הממותה הגיע ל-4.9 מטרים (16 רגל) ומשקלה עלה על 14 טון. היא הייתה בעלת פרווה צמרית ובעלת ניבים ענקיים שהתעקלו כלפי מעלה. לממותה היו אוזניים קטנות בדומה לפיל האסייתי. מאובני הממותה נמצאו בערבות סיביר, באזור הסטפה ומכאן שמה. מדיה וקבצים בנושא ממותת הערבות בוויקישיתוף ממותת הערבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ממותת הערבות, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.