laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זרח איידליץ

רבי אברהם משה זרח איידליץ מפראג (ה'תפ"ה, 1725 – י"ב באייר ה'תק"מ, 10 במאי 1780) היה דיין, דרשן וראש ישיבה בפראג, מחבר הספר "אור לישרים". נולד בשנת תפ"ה בפראג לרבי מאיר. אביו נפטר בצעירותו, והוא גדל בבית רב העיר - רבי יהונתן אייבשיץ שהיה אף לרבו. בילדותו למד אצל רבי שמעון פערלש, המלמד בפראג. נשא את איידל, בתו של הגביר פייבל ירושלמי. במשך שנים רבות התפרנסו הזוג על ידי אביה, ובהמשך על ידה. לאחר פטירת אשתו של רבי זרח ירד מנכסיו בסוף ימיו, ובשל סירובו להתמנות לרב בשכר החליט להדפיס לפרנסתו את ספרו "מלאכת מחשבת" על חכמת החשבון. כאשר התפנתה משרת הרבנות בפראג ביקש להתמנות לתפקיד ללא שכר, אך לבסוף נבחר לתפקיד רבי יחזקאל לנדא בעל ה"נודע ביהודה", ואילו הוא שימש כדיין בבית דינו. כמו כן כיהן כמגיד בפראג, כאשר אף הנודע ביהודה הגיע לשמוע את דרשותיו. כיהן אף כראש הישיבה בעיר, כמנהגה של פראג בה היו המגידים מכהנים אף כראשי הישיבה, ולאורך השנים לימד אלפי תלמידים. בדרוש הראשון בספרו "אור לישרים" טען שאמירת לשם יחוד היא עצה שלא יחטפו הסטרא אחרא את המצוות, זאת בניגוד לדעתו של הנודע ביהודה שהתנגדותו החריפה לאמירה זו מפורסמת. עם זאת הספר זכה ל"הסכמה" של הנודע ביהודה, ורבי יואל טייטלבוים טען כי נראה שלאחר שאמר רבי זרח טעם זה - הסכים לכך הנודע ביהודה. נפטר בפראג ביום רביעי פרשת אמור, י"ב באייר ה'תק"מ, ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בפראג. מלאכת מחשבת - נדפס בפראג בשנת תקל"ה. אור לישרים - על שם ספרו זה נתפרסם בעיקר, והוא מכיל 14 מדרשותיו. נדפס על ידי בנו ר' משה בשנת תקמ"ה. הנודע ביהודה כתב בהסכמתו "כי בוודאי הקורא בדרושים הללו יתן אל לבו יראת בוראו ויתגבר כארי לשוב בתשובה שלימה", ורבנים רבים המליצו ללמוד בספר זה. בשנת תש"ב נדפס שוב בבודפשט. חידושי רבי זרח איידליץ - על מסכת ביצה, נדפס בשנת תש"כ על ידי ישיבת ערלוי. חלק קטן מכתבי תלמידיו נדפסו בשנת תשל"ה בספר "ממשנתם של חכמי פראג". משה מנדלסון, פני תבל, אמסטרדם, תרל"ב, באתר היברובוקס מכון חתם סופר ירושלים, תולדות הגאון רבי זרח איידליץ ז"ל, בתוך: "חידושי רבי זרח איידליץ" על מסכת ביצה, ירושלים תש"כ, עמודים ז'-כ', באתר היברובוקס ספרו אור לישרים באתר hebrewbooks ספרו מלאכת מחשבת באתר hebrewbooks חידושי רבי זרח איידליץ באתר hebrewbooks בהקדמת תלמידו ר' יהושע פאלק בן יצחק איזק, בנין יהושע, על אבות דרבי נתן כתב: "וכך שמעתי מפה קדוש החסיד מורי... מ' משה זרח זצ"ל איידליץ מק"ק פראג... ויצאה נשמתו בטהרה יום ד' פרשת אמור, ה' אייר תקמ"ם לפ"ק". והעיר על זה לודוויג לוויזון ב"Israelitische Wochen-Schrift", ביוני 25, בשנת תרל"ט, עמ' 107 שזה סתירה לנוסח המצבה. והעיר עוד ר' אברהם מאיר איזראעל, בקובץ המאור, שבספרו "אור לישרים" שנדפס בשנת תקמ"ו כבר נזכר בתואר כבוד המתים. כנראה הכוונה לכתיב חסר. שכן בשנת תקמ"ו, לא היה בין החיים, כמוזכר בשער ספרו "אור לישרים", ובהסכמת ה"נודע ביהודה". בונדי מעתיק "בגשם". כפי שמעיד הנודע ביהודה בהסכמתו לספר אור לישרים. כנכתב בהסכמת רבי אלעזר פלקלש לספרו אור לישרים: "העמיד תלמידים למאות ולאלפים בקיאים וחריפים" רבי יואל טייטלבוים, ויואל משה, מאמר ישוב ארץ ישראל, עמ' רמ"ח-רמ"ט נוסח מצבתו נדפס בידי קלמן ליעבן, גל עד, פראג תרט"ז, מס' 116, באתר היברובוקס.
אליפות אירופה בכדוריד 2022

אליפות אירופה בכדוריד 2022 היא אליפות אירופה ה-15 שהתקיימה בינואר 2022 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשתי מדינות – הונגריה וסלובקיה בין 13 בינואר ל-30 בינואר 2022. שוודיה היא הזוכה באליפות בפעם החמישית. המדינות המארחות (הונגריה וסלובקיה) והאלופה המכהנת (ספרד) העפילו ישירות. יתר עשרים ואחת הנבחרות, העפילו דרך המוקדמות. 24 קבוצות חולקו ל-6 בתים. שתי הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבתים השני. בשלב הבתים השני העפילו שחולק לשתי בתים העפילו מכל בית שתי קבוצות לחצי הגמר וקבוצה למשחקי הדירוג. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה במשחקי העפלה מוקדמים. היא סיימה במקום הרביעי בבית אחרי פורטוגל, איסלנד וליטא ולא העפילה לטורניר. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדוריד 2022 מידע מאתר איגוד הכדוריד האירופי (אורכב 26.08.2018 בארכיון Wayback Machine) נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי המוקדמות
מתמר

מתמר הוא רכיב הממיר אות פיזי כלשהו לאות חשמלי ולהפך, לשם מדידה, בקרה או העברת מידע. דוגמאות: מיקרופון – ממיר קול לאות חשמלי. רמקול – ממיר אות חשמלי לקול. CCD – ממירה אור לאות חשמלי. שפופרת קרן קתודית – ממירה אותות חשמליים לאור המוצג כתמונה דו-ממדית. דיודה פולטת אור – ממירה אות חשמלי לאור. אנטנה – ממירה גלים אלקטרומגנטיים לאות חשמלי. משדר – ממיר אות חשמלי לגלים אלקטרומגנטיים. פיקאפ – ממיר תנודות של מיתרי הגיטרה לאות חשמלי. גם חיישן הוא מתמר. חיישן הוא רכיב הרגיש לגירוי מסוים בסביבתו. הוא ממיר את הגירוי לאות חשמלי המשמש למדידה או לבקרה. חיישן אור – רגיש לשינויי אור בסביבתו, חיישן טמפרטורה – רגיש לשינויי טמפרטורה בסביבתו וכדומה. מדיה וקבצים בנושא מתמר בוויקישיתוף technology/electrical-transducer מתמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Colony 5

Colony 5 (עברית: מושבה 5) היא להקת סינתפופ/EBM שוודית שנוסדה בשנת 1999. פי או סוונסון (1999-הווה) מאגנוס קאלנינס (2002-הווה) מאגנוס לופדהל (1999–2001) יוהאן נילסון (2001–2003) הלהקה הוקמה על ידי פי או סוונסון וגנוס לופדהל כתחביב, במרץ 1999. בד בבד עם השינויים הפרסונליים, השתנה סגנונה המוזיקלי של Colony 5 וצלילה הפך עקבי יותר. הלהקה הופיעה במספר מדינות ברחבי אירופה, מקסיקו, ובשנת 2010 אף הופיעה הלהקה בישראל. בשנת 2001, בעקבות זכייה במקום השני בתחרות Quest for Fame, הקליטה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, Colony 5, ואת אלבומה המלא הראשון, Lifeline. בתקופה זו עזב מאגנוס לופדהל את הלהקה והצטרף יוהאן נילסון. בשנת 2002 הצטרף מאגנוס קאלנינס, והלהקה בהרכבה המחודש הקליטה את הסינגל Follow Your Heart. בשנת 2003 הושק הסינגל "Black" ובעקבותיו האלבום המלא Structures. בשנים 2004–2005 ערכה הלהקה הופעות רבות באירופה, ולא השיקה אלבומים חדשים. בשנת 2005 הוציאה Colony 5 אוסף סינגלים בשם Colonisation ואלבום בשם Fixed, שהושק גם במהדורת אלבום כפול (הדיסק השני כלל רמיקסים לשירים מהאלבום וגרסת כיסוי לשיר "Last Man On Earth" של להקת S.P.O.C.K). Colony5 - 2001 Lifeline - 2001 Follow Your Heart - 2002 - סינגל Black - 2003 - סינגל Structures - 2003 Colonisation - 2004 Fixed - 2005 2005 - Plastic World - סינגל 2007 - Knives - סינגל 2008 - Buried Again אתר האינטרנט הרשמי של Colony 5 Colony 5, ברשת החברתית פייסבוק Colony 5, ברשת החברתית אינסטגרם Colony 5, באתר AllMusic (באנגלית) Colony 5, באתר MusicBrainz (באנגלית) Colony 5, באתר Discogs (באנגלית) Colony 5, באתר Songkick (באנגלית)
גנון פרוס

גנון פרוס (שם מדעי: Cercopithecus preussi) הוא מין של פרימט מהסוג גנון החי באפריקה המערבית בקמרון, ניגריה והאי ביוקו שבגינאה המשוונית. הזואולוג הגרמני פול מטשי (Paul Matschie) קרא למין בשנת 1898 על שמו של הבוטניקאי פול פריו (Paul Rudolph Preuss) שחקר את הצמחייה של קמרון. אורכו של הגנון ללא הזנב הוא 48 סנטימטרים והזכר גדול מהנקבה. הגנון בעל פרווה בצבע אפור עד שחור וסנטר בצבע אפור. הגנון חי בקבוצות של עד 12 קופים הכוללים זכר בוגר, חלק מהנקבות וגוריהן. הנקבה ממליטה בסוף עונת הרבייה גור אחד. הגנון חי ביערות הגשם של אפריקה המערבית וניזון בעיקר מעלים, פירות, זרעים, פרחים וחסרי חוליות קטנים כמו חרקים. הטורפים העיקריים של הגנון הם נמרים, שימפנזות, פיתון סלעים אפריקני, חתול זהוב אפריקני ועיט כתר. הגנון נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב בירוא יערות וציד כשבאי ביוקו האוכלוסייה ירדה ב50 אחוז ב20 השנים האחרונות. מדיה וקבצים בנושא גנון פרוס בוויקישיתוף גנון פרוס, באתר ITIS (באנגלית) גנון פרוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גנון פרוס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) גנון פרוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גנון פרוס, באתר GBIF (באנגלית)
סאקז

סאקז (בפרסית: ‏سقز‏Ⓘ‏, בתעתיק מדויק: סקז; בכורדית: سەقز/Seqiz) היא עיר בפרובינציית כורדסתאן שבצפון-מערב איראן. העיר שוכנת כ-403 ק"מ מערבית לבירה טהראן בגובה 1,476 מטרים. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 אוכלוסיית העיר מנתה 165,247[דרוש מקור] בני אדם, רובם כורדים והעיר היא אחד האזורים העתיקים ביותר בכורדיסטן. השם Saqqez נובע מהמילה הסקיתית "Eskit" ומ"Sakez". לפני כן זו הייתה איזירטו בירת המנאים. העיר מאוכלסת בכורדים דוברי סוראני. דוד ד'בית הלל (נפטר בשנת 1846) ציין כי בעיר הייתה ביתם של קהילה יהודית עם בית כנסת אחד בסביבות 1827/28. סאקז היא אחת הערים והאזורים העתיקים ביותר במזרח התיכון, בה התגלו אוצרות, שרידים וחפצים היסטוריים רבים ונשמרו במוזיאונים מרכזיים באיראן וברחבי העולם. ההיסטוריה של סאקז חוזרת לאלף השביעי לפני הספירה. בהתבסס על חורבות היסטוריות ועתיקות שנמצאו בסאקז, כמו האוצרות ההיסטוריים של מטמון זיוויה במצודת זיוויה, מומחים מאמינים שהעיר המודרנית סאקז הייתה הבירה העתיקה של ממלכת מדי. מדיה וקבצים בנושא סאקז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאקז (בפרסית) Ziwiya, vistiran היכרות עם Saqez City، היכרות עם סאקז הפצת שפה: מחוז קורדסטן, IranAtlasSaqqez Kurdistan, ספריה וירטואלית יהודית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה

פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (באנגלית: Golden Globe Award for Best Actress – Miniseries or Television Film) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הוא ניתן לשחקנית שהציגה הופעה יוצאת מן הכלל בתפקיד ראשי במיני סדרה או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה. הפרס הוענק לראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-39 ב-30 בינואר 1982 לג'יין סימור, על הופעתה בסרט קדמת עדן. מאז הקמתו הוענק הפרס ל-34 שחקניות. אלי וונג היא הזוכה הנוכחית של הפרס, על הופעתה במיני סדרה "עצבים". גלובוס הזהב 2022: "רוחות אינשירין" ו"בית הספר היסודי אבוט" מובילים במספר המועמדויות, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2022 דביר רשף, ספילברג, "הלוטוס הלבן" ו"רוחות אינישרין" הם הזוכים הגדולים בגלובוס הזהב 2022, באתר ynet, 11 בינואר 2023
היסטוריה של אקוודור

ההיסטוריה של אקוודור נמשכת לתקופה של כ-8,000 שנה. במשך הזמן, מספר תרבויות וטריטוריות השפיעו על מה שהפך להיות הרפובליקה של אקוודור. ניתן לחלק את ההיסטוריה של אקוודור ל-6 תקופות מרכזיות: התקופה הפרה-קולומביאנית, כיבוש אקוודור, התקופה הקולוניאלית, מלחמת העצמאות, רפובליקת קולומביה הגדולה וסימון בוליבר, ותהליך ההפרדה הסופית משכנותיה של אקוודור למדינה עצמאית, הנמשך עד היום. המתיישבים הראשונים של מה שכיום הוא אקוודור, היו שבטים נודדים של ציידים לקטים מהצפון. התרבות הוולדיבית, למשל, התפשטה ממחוז מנאבי דרומה, אל מחוז סנטה אלנה, והייתה אחת מהראשונות לעשות זאת. במהלך תקופת הפרה-אינקה באקוודור, אנשים חיו בשבטים קטנים, שהיו חלק משבטים גדולים יותר, שחלקם כרתו בריתות ויצרו קונפדרציות עוצמתיות, כמו הקונפדרציה של קיטו. בסביבות שנת 980 לספירה, שבט הקראס כבש את שטחיה של קונפדרציית קיטו, והקים את ממלכת קיטו. אבל אף לא אחת מהקונפדרציות האלו עמד בכוחה הגדול של אימפריית האינקה. הפלישה של האינקה לאקוודור על ידי בנו של פאצ'אקוטי – טופה אינקה, בה הביס את ממלכת קיטו במאה ה-16 גבתה קורבנות רבים. את התקופה הפרה-קולומביאנית ניתן לחלק לארבעה חלקים: התקופה הפרה-קרמית התקופה הקרמית תקופת ההתפתחות האזורית תקופת ההתאספות ובואם של האינקה. התקופה הפרה-קרמית התחילה לאחר סוף עידן הקרח הראשון, ונמשכה עד ל-4,200 לפני הספירה. תרבות לאס וגאס, ותרבויות האינגה שלטו בתקופה הזאת. תרבות לאס וגאס חיו על חצי האי סנטה אלנה על חוף אקוודור בין 9,000 ל-6,000 לפנה"ס. בתחילת שנותיהם הם היו ציידים-לקטים ודייגים, אך מאוחר יותר היו בין הראשונות לעבור לחקלאות. תרבות האינקה חייה בין 9,000 ל-8,000 לפנה"ס על רכס הרי הסיירה, על יד המקום בו נמצאת כיום העיר קיטו, וליד נתיב סחר קדום. תרבות וולדיביה במהלך התקופה הקרמית, אנשים התחילו לעבור מקבוצות ציד משפחתיות או שבטיות וחקלאות פשוטה, לחברה מעט מפותחת יותר, עם התפתחויות בלתי פוסקות בחקלאות ובשימוש בקרמיקה. התרבויות החדשות כללו את תרבות מצ'לילה, תרבות וולדיביה ותרבות צ'וררה על החוף; קוטוקולאו והצ'ימבה על רכס הסיירה; ופסטזה וצ'יגואזה במחוזות המזרחיים של אקוודור. תרבות וולדיביה הייתה התרבות הראשונה שהתגלו שרידים משמעותיים שלה. הציוויליזציה שלהם התחילה בערך ב-3,500 לפנה"ס, והם היו התרבות האמריקנית הראשונה שהשתמשה בקדרות. הם ניווטו בים, וסחרו עם שבטים נוספים באזורי האנדים ויער האמזונס. תרבות מצ'לילה "המשיכו" את תרבות וולדיביה, והם היו חברה חקלאית ששגשגה על חופי אקוודור בין האלף ה-2 לפנה"ס לאלף ה-1 לפנה"ס. הם ככל הנראה החברה הראשונה באזור הזה של דרום אמריקה שגידלה תירס. תרבות צ'וררה, שחיה בהרי האנדים ובאזורי החוף של אקוודור, התקיימה בשלהי התקופה הקרמית בין השנים 1000 ל-300 לפני הספירה. ערך מורחב – הסכסוך האלים באקוודור (2024) בינואר 2024 פרץ עימות אלים בין הממשלה למספר ארגוני פשע גדולים במדינה. מדיה וקבצים בנושא היסטוריה של אקוודור בוויקישיתוף חואן דה ולאסקו, "היסטוריה של ממלכת קיטו", 1767 קארן א. סטות'רט, "תרבות לאס וגאס הפרה-קרמית של חופי אקוודור", American Antiquity, יולי 1985, עמ' 613–637 דניס ג'יימיסון, "תרבויות פרה-היסטוריות באקוודור בהיסטוריה העתיקה" ג'יימס ד. רדולף, דניס מ. הנרטי (ע), "ההתיישבות בהיסטוריה", ספריית הקונגרס של ארה"ב, מחלקה למחקר פדרלי, 1989 הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, "מילון אוקספורד תמציתי לארכיאולוגיה", אוניברסיטת אוקספורד, 2002 ו-2003
דור שפירא

דור שפירא (נולד ב-1976) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כשגריר ישראל בפורטוגל החל מאוגוסט 2021. שפירא נולד וגדל ברעננה. בצבא שירת כקצין ביחידה קרבית מובחרת, והשתחרר בדרגת רס"ן. דובר את השפות עברית ואנגלית. שפירא סיים תואר ראשון בהצטיינות בדיפלומטיה וממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ובעל תואר שני במנהל עסקים, מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2006, עם סיום התואר השני, הצטרף למשרד החוץ, וסיים קורס צוערים. שפירא נשוי לרויטל ולהם ארבעה ילדים. ב-2007 מונה לדובר ויועץ מדיני בשגרירות ישראל באוסטרליה, ניו זילנד והאיים הפסיפיים, ולאחר מכן, בשנים 2010–2013 שימש כיועץ מדיני למנכ"ל משרד החוץ. בשנת 2013, יצא שפירא לשליחות בוושינגטון די. סי. כציר-יועץ לענייני קונגרס בשגרירות ישראל ובמסגרת תפקידו היה הממונה על הפעילות להשגת תקציב הסיוע הביטחוני (בין היתר, פרויקט כיפת ברזל) עבור מדינת ישראל. בנוסף היה אחראי על הקשר הישיר הרשמי של מדינת ישראל עם הקונגרס האמריקאי ועל קידום אינטרסים של מדינת ישראל בזירה הביטחונית והבינלאומית. בשנים 2017–2021 שימש כמנהל מחלקת תיאום בלשכת מנכ"ל משרד החוץ. הוא היה אחראי בין היתר על הקשר עם מדינות איתן אין לישראל קשרים דיפלומטיים, קשרים שהובילו להשתתפות ישראל באקספו 2020 ולחתימת הסכמי אברהם. באוגוסט 2021 החל את תפקידו כשגריר ישראל בפורטוגל והחליף את רפאל גמזו. במאי 2023 הוביל יחד עם צוות השגרירות ואגודת הידידות הפלמנטרית ישראל–פורטוגל הצבעה בפרלמנט לתמוך בישראל ברוב קולות, לכבוד יום העצמאות ה-75 של מדינת ישראל, בפעם הראשונה בהיסטוריה של היחסים בין המדינות. הפרלמנט הפורטוגלי קיבל את ההצעה ברוב קולות של 215 חברי פרלמנט מתוך 230 שנכחו בהצבעה. ההצעה התייחסה גם להרחבת השלום במזרח התיכון וקריאה לפתרון הסכסוך הישראלי–פלסטיני, ותמכה בחיזוק היחסים בין ישראל ופורטוגל ובקידום שיתופי פעולה בין המדינות בכלכלה, בתרבות ובחברה. בינואר 2023 שגרירות ישראל בפורטוגל בהובלתו של שפירא, קיימו אירוע לכבוד יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה בו הופיעה גם השחקנית חני נחמיאס במופע מקורי יחד עם שותפה המוזיקלי אייל חביב, בנוכחות נשיא פורטוגל מרסלו רבלו דה סוזה, שר החוץ ושר החינוך הפורטוגלים, חברי פרלמנט ודיפלומטים. זו היא הפעם הראשונה בה שגרירות ישראל ושגרירות גרמניה בליסבון משתפות פעולה בקיום אירוע לזכר קורבנות השואה. בנוסף, עירית ליסבון והקהילה היהודית בפורטוגל לקחו גם חלק בארגון האירוע. מדיה וקבצים בנושא דור שפירא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דור שפירא דור שפירא, ברשת החברתית פייסבוק דור שפירא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דור שפירא, ברשת החברתית אינסטגרם “Não há soluções diplomáticas sem manter todas as opções sobre a mesa”, expresso (בפורטוגזית), 11 בדצמבר 2021 “Hoje, 50% das nossas exportações são tecnologia”, Visão (בפורטוגזית), 18 באפריל 2023 “Hoje o maior problema entre israelitas e palestinianos é a falta de confiança", Diário de Notícias (בפורטוגזית), 22 בספטמבר 2023 “A maioria dos palestinianos [mortos] são terroristas”, Jornal de Notícias (בפורטוגזית), 10 במרץ 2023 “Entre o Orgulho e o Preconceito”, Publico (בפורטוגזית), 21 ביוני 2022 “Israel continuará a ser uma democracia robusta”, CNN (ריאיון מצולם באנגלית), 7 במאי 2023 איתמר אייכנר, "החלטה היסטורית": הבעת תמיכה ראשונה של הפרלמנט בפורטוגל בישראל, באתר ynet, 19 במאי 2023 ToI Staff, In first, Portuguese parliament passes resolution supporting Israel, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית) חני נחמיאס מביאה כבוד: צמרת ההנהגה בפורטוגל בטקס מרגש, באתר אייס, 27 בינואר 2023
פסיכדליה (תרבות)

פסיכדליה (באנגלית: Psychedelia) מתייחסת לתת-התרבות הפסיכדלית של שנות ה-60 של המאה ה-20 ולחוויה הפסיכדלית. היא כוללת אמנות פסיכדלית, מוזיקה פסיכדלית וסגנון לבוש שהיה נפוץ באותה תקופה. היא נוצרה בעיקר על ידי אנשים שהשתמשו בסמים פסיכדליים דוגמת LSD, מסקלין ופסילוציבין וגם על ידי אנשים שלא השתמשו בסמים, אך היו חובבי תת-תרבות זו. אמנות ומוזיקה פסיכדלית בדרך כלל יוצרות מחדש, או משקפות את, החוויה של תודעה שונה (Altered state of consciousnessI). אמנות פסיכדלית משתמשת בוויזואליה סוריאליסטית מעוותת ביותר, בצבעים בהירים ובספקטרום מלא ובאנימציה (כולל קריקטורות) כדי לעורר, להעביר או לשפר את החוויה הפסיכדלית. מוזיקה פסיכדלית משתמשת בגיטרה חשמלית מעוותת, אלמנטים של מוזיקה הודית כמו סיטאר, טאבלה, אפקטים אלקטרוניים, אפקטים קוליים והדהוד, ואפקטי אולפן משוכללים, כמו השמעת הקלטות לאחור. חוויה פסיכדלית מאופיינת בתפיסה בולטת של היבטים במוחו של אדם שלא נודעו לו קודם לכן, או בהתלהבות היצירתית של המוח המשוחרר מכבליו הרגילים לכאורה. מצבים פסיכדליים הם מערך של חוויות כולל שינויים בתפיסה כגון הזיות, סינסתזיה, שינויים במצבי מודעות או תודעה ממוקדת, שונות בדפוסי חשיבה, מצבי טראנס או היפנוטיים, מצבים מיסטיים ושינויי תודעה אחרים. תהליכים אלו יכולים להוביל אנשים מסוימים לחוות שינויים בפעולה הנפשית המגדירה את זהותם העצמית (בין אם בחדות רגעית או התפתחות כרונית) השונה מספיק ממצבם הרגיל הקודם, כך שזה יכול לעורר תחושות של הבנה חדשה שנוצרה כמו התגלות, הארה, בלבול, ופסיכוזה. אנשים המשתמשים בסמים פסיכדליים למטרות רוחניות או גילוי עצמי מכונים בדרך כלל פסיכונאוטים. מדיה וקבצים בנושא פסיכדליה בוויקישיתוף עופרה רודנר, חמישה ספרים מומלצים על חומרים משני תודעה, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2020 עידו הרטוגזון, ההוגה אריק דייוויס סבור שהפסיכדליה בדרך להיכנס למיינסטרים, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2021 עידו הרטוגזון, אפשר לדבר על התועלת והנזק שבפסיכדלים בלי לגלוש להתלהמות בשחור ולבן?, באתר הארץ, 22 באפריל 2021 עידו הרטוגזון, מאריסטו ועד סארטר: האם פסיכדלים משפיעים על חשיבה פילוסופית?, באתר הארץ, 12 במאי 2021
איסיאגה סילה

איסיאגה סילה (בצרפתית: Issiaga Sylla; נולד ב-1 בינואר 1994 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מונפלייה ובנבחרת גינאה. סילה החל את הקריירה המקצוענית שלו בהורויה מליגת העל הגינאית. החל משנת 2012 משחק בטולוז הצרפתית, ממנה הושאל לגזלק אז'אקסיו וללאנס. ב-6 בספטמבר 2011 ערך סילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 1–2 לנבחרת ונצואלה במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת גבון במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל נבחרת גינאה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא איסיאגה סילה בוויקישיתוף איסיאגה סילה, באתר Transfermarkt איסיאגה סילה, באתר Soccerway איסיאגה סילה, באתר WorldFootball.net איסיאגה סילה, באתר National Football Teams איסיאגה סילה, באתר FootballDatabase.eu Issiaga Sylla loaned to GFC Ajaccio באתר Corse Matin, ‏ 4 ביולי 2015 (בצרפתית) Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
יוליאן קלצ'קו

יוליאן קלצ'קו (בפולנית: Julian Klaczko; ביידיש: יהודה קליאַטשקאָ, או קלאצקא; 11 בנובמבר 1825 – 26 בנובמבר 1906) היה משורר פולני. יהודי מומר. נולד בווילנה לטויבע לאה וצבי קלאצקא, משפחה יהודית וילנאית מחוגי המשכילים בעיר. אמו ניהלה בביתה סלון ספרותי שבו התכנסו גם סופרים, אנשי רוח ופוליטיקה, יהודים ופולנים. לרגל בר המצוה שלו (תקצ"ט, 1838) הדפיס, כנראה בעזרת הוריו, שיר בשם 'מנחת תודה'. הוא המשיך לפרסם בעברית בשנים הבאות ושיריו וסיפוריו ראו אור ספרו 'דודאים' (ליפסיה 1842). בהמשך יצא ללימודים אקדמיים באוניברסיטת קניגסברג ובאוניברסיטת היידלברג. בתקופת שהותו בגרמניה פרסם מאמרי דעה בעיתונות. עיקר פרסומו בא לו כאחת הדמויות הבולטות בתנועה הלאומית הפולנית, לאחר כישלון מרד פוזנן (אנ') בשנת 1848 היגר לצרפת ובה שהה בעשרים השנים הבאות. בספרות העברית זכתה דמותו להשתקה והתעלמות בשל העובדה שהמיר את דתו בשלב כלשהו, כנראה בהיותו בפריז. בפריז חבר לחוג הפוליטי הליברלי-אריסטוקרטי של הגולים הפולניים שהתרכז סביב מלון למבר (אנ') בהנהגת הנסיך אדם יז'י צ'ארטוריסקי. הוא שנא את רוסיה ופרוסיה בשל חלוקת פולין אך גילה יחס חיובי יותר כלפי האימפריה האוסטרו-הונגרית בשל מדיניותה הנוחה יותר כלפי הפולנים שבשטחה. הוא שימש במספר תפקידים במוסדות המזוהים עם האימפריה. בשל פעילותו המאומצת בעת מלחמת צרפת–פרוסיה למען מעורבות אוסטרו-הונגרית לטובת הצד הצרפתי, פעילות שלא הניבה פרי, כינה אותו ביסמרק "סוכן יהודי של צרפת", אף שכבר היה מומר. בשנות ה-70 של המאה ה-19 התגורר מספר שנים באיטליה ואז שב לפולין. בסוף ימיו עסק בחקר הספרות והאמנות האיטלקית ולימד באוניברסיטת קרקוב. קלצ'קו נפטר בקרקוב ונקבר בבית הקברות הכללי ראקוביצקי (אנ') בעיר. אחותו רחל הייתה נשואה (בשנית) לרב, רבה של ברסלאו, ר' גדליה טיקטין ולאחר פטירתה (בשנות ה-90 של המאה ה-19) הניחה קרן גדולה עבור עניי וילנה. בשעתו רווחה השמועה שמקור הכספים בקרן הוא מנדבה ששלח קלצ'קו למשפחתו. ש"ל ציטרון, מאחורי הפרגוד: מומרים, בוגדים, מתכחשים, ב, וילנה, 1925. פרק I: יוליאן קליאטשקא מדיה וקבצים בנושא יוליאן קלצ'קו בוויקישיתוף כתבי יוליאן קלצ'קו בפרויקט בן-יהודה יוליאן קלצ'קו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יצירות של קלצ'קו, בפרויקט גוטנברג הערך 'יוליאן קלאצ'קו' באנציקלופדיה הקתולית, ניו יורק 1913, באתר ויקיטקסט (באנגלית) מנחת תודה, וילנה תקצ"ט - עותק דיגיטלי לעיון מקוון, באתר הספרייה הלאומית מידע על קלאצקא, יהודה בן צבי בקטלוג הספרייה הלאומית יוליאן קלצ'קו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי יוליאן קלצ'קו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) יהודה-יוליאן קלצ'קו (1828-1906), דף שער בספרייה הלאומית יוליאן קלצ'קו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה התאריך מחושב לפי תאריך בר המצוה שלו כפי שהופיע בחוברת 'מנחת תודה' שיצאה לאור לחגיגת בר המצוה, וילנה תקצ"ט. ראו להלן: 'קישורים חיצוניים'. במקורות אחרים (למשל אצל ציטרון, להלן 'לקריאה נוספת' – 6 בנובמבר 1825) מופיעים תאריכים אחרים, כנראה שגויים.
אולריק אנמה-אלה

אולריק בראד אנמה-אלה (בצרפתית: Ulrick Brad Eneme-Ella; נולד ב-22 במאי 2001) הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אנז'ה ובנבחרת גבון. אנמה-אלה, יליד סנס שבצרפת, גדל במחלקות הנוער של סנס ואוסר בצרפת, לפני שעבר לרד בול זלצבורג האוסטרית בשנת 2017. הוא הושאל למשך תקופה קצרה לליפרינג, ובשנת 2019 עבר לאמיין. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת המילואים של המועדון, וב-22 בספטמבר 2020 עבר למחלקת הנוער של ברייטון אנד הוב אלביון. אנמה-אלה שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת. ב-16 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גבון, בהפסד 1–2 לנבחרת מצרים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. הוא נכלל בסגל נבחרת גבון לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. אולריק אנמה-אלה, באתר Transfermarkt אולריק אנמה-אלה, באתר Soccerway אולריק אנמה-אלה, באתר WorldFootball.net אולריק אנמה-אלה, באתר National Football Teams אולריק אנמה-אלה, באתר FootballDatabase.eu FOOTBALL : ENEME ELLA CONTINUE DE "MANGER SON PAIN NOIR " באתר L'UNION, ‏ 9 ביולי 2020 (בצרפתית) Amiens SC : Ulrick Eneme-Ella s’en va באתר Le 11 HDF, ‏ 22 בספטמבר 2020 (בצרפתית) Albion sign French under-19 striker באתר הרשמי של ברייטון אנד הוב אלביון, ‏ 22 בספטמבר 2020 (באנגלית)
איל מקיאג'

איל מקיאג' הוא מותג איפור אמריקאי אשר הוקם בניו יורק בשנת 1972 על ידי אילנה הרכבי. המותג החל לפעול בישראל בזיכיון בשנת 1996, על ידי חנוך רידר ואשתו, המאפרת גלית ורטהיים, בשותפות עם אופק קאירי ואשתו, הדוגמנית שלי גפני. החברה הפעילה בישראל רשת חנויות, מכללת איפור ואתר אינטרנט לשיווק ישיר, ובארצות הברית הפעילה רשת הפצה לחנויות. בשנת 2001 התפרקה השותפות, והזיכיון נותר בידי חברת איל מקיאג' בע"מ, שהוקמה ב-2001 והייתה בשליטת גלית ורטהיים וחנוך רידר. ב-2007 נבחרה הדוגמנית אסתי גינזבורג לפרזנטורית של המותג "איל מקיאג'". החברה נקלעה לקשיים כספיים שהובילו ב-2013 לפירוקה בצו בית המשפט, ולמכירת פעילות בהסדר נושים. בשנת 2013 רכשו רו"ח אורן הולצמן ואחותו שירן הולצמן את המותג והפעילות בישראל, תמורת 12 מיליון ש"ח, וב-2015 רכש גם את המותג בארצות הברית. ב-2017 קרן אל קטרטון (L Catterton) - קרן ההשקעות של קבוצת לואי ויטון, השקיעה בחברה לפי שווי חברה של 100 מיליון דולר. עיקר פעילות החברה הופנתה לאתר מסחר אלקטרוני, שמרבית עובדיו בארצות הברית. תחילה נדרשו הלקוחות לענות על שאלון לשם התאמת האיפור, ובהמשך נעשתה ההתאמה על פי צילום פנים של הלקוח וניתוחו באמצעות תוכנה מתאימה. בישראל פועלות כ-40 חנויות ומכללה לאיפור. מטה החברה שוכן בניו יורק, ומרכז הפיתוח שוכן בישראל. ייצור מוצרי האיפור נעשה מחוץ לישראל. בינואר 2022 הודיעה חברת ODDITY, המחזיקה במותג, על מכירת 9% ממניותיה תמורת 130 מיליון דולר, כלומר לפי שווי חברה של 1.44 מיליארד דולר. אתר האינטרנט הרשמי של איל מקיאג' אתר האינטרנט הרשמי של איל מקיאג' (באנגלית) אסף גלעד, ‏מהסדר נושים לחד קרן: בעלי השליטה באיל מקיאג' מוכרים 9% מהחברה בעסקת ענק, באתר גלובס, 10 בינואר 2022 נווית זומר, מחברה בקשיים לעוד יוניקורן: איל מקיאג' גייסה לפי שווי של 1.5 מיליארד ד', באתר ynet, 10 בינואר 2022 אורנה יפת, יוניקורן בסטייל: איל מקיאג' גייסה 130 מיליון דולר לפי שווי של 1.5 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 10 בינואר 2022 איל מקיאג', ברשת החברתית פייסבוק אפרת אדיר, אסתי גינזבורג נבחרה לפרזנטורית של איל מקיאג', באתר ביזפורטל, 15 ביולי 2007 זוהר שחר לוי, ביהמ"ש המחוזי בת"א אישר את הסדר הנושים של איל מקיאג', באתר כלכליסט, 1 ביולי 2013