laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפקט היו-יו

אפקט היו-יו המכונה גם מחזור המשקל הוא תופעה חוזרת ונשנית של אובדן משקל והשבתו בשל דיאטת הרזיה המבוססת על הגבלת צריכת הקלוריות היומיות. המונח "דיאטת יו-יו" נטבע על יד ד"ר קלי בראונל (Kelly D. Brownell) מאוניברסיטת ייל, בהתייחס לתנועה המחזורית מעלה-מטה של היו-יו. אדם השומר על הדיאטה מסוג זה מצליח בתחילה להשיג את מטרת איבוד המשקל אך נכשל בשמירה עליו לאורך זמן ומתחיל לעלות במשקל שוב, ואז הוא מנסה לאבד שוב את המשקל שהחזיר לעצמו וחוזר חלילה. קיימים כמה גורמים לאפקט היו-יו, אבל בדרך כלל סיבת התופעה בדיאטת הרזיה חריפה מדי. בתחילה יחוש האדם המתחיל בדיאטה כזו תחושת התעלות בשל אובדן המשקל וגאווה ביכולתו להימנע מאכילה. במשך הזמן גורמות המגבלות על האכילה המוטלות בדיאטות חריפות אלו לתופעות דוגמת דיכאון או עייפות שבעטיין קשה מאוד להתמיד בדיאטה. בסופו של דבר חוזר האדם להרגלי האכילה הקודמים, כשכעת נוספת תחושת הכישלון של הניסיון לרזות באמצעות דיאטה המגבילה את כמות האוכל. במצב רגשי זה נוטים אנשים רבים לאכול אפילו יותר משאכלו לפני שהחלו בדיאטה ועקב כך הם עולים במשקל במהירות. דיאטה הרזיה הגורמת לאפקט היו-יו מבוססת על הפחתה דרסטית בצריכת מזון כתחליף לתזונה מאוזנת ופעילות גופנית. עקב כך, יכול אדם שנוקט בצעד זה לאבד הן מסת שרירים והן רקמות שומן במהלך השלב הראשוני של אובדן המשקל (על מנת שלא לאבד שרירים חובה לעסוק באימון משקולות). עם השלמת הדיאטה סביר להניח שגופו של אדם שמנע מעצמו מזון יחוש את תגובת הרעב, דבר שיוביל לגידול משקל מהיר שכולו רקמת שומן. זוהי מחזוריות שמשנה את היחס שומן לשרירים בגוף, אחד הגורמים החשובים ביותר בבריאות האדם. מחקר שנעשה בחולדות הראה כי חולדות שעברו מחזורים של דיאטת יו-יו נוטות לעלות מהר יותר במשקל עם זאת, מחקר שנעשה ב-1994 על ידי צוות בראשות אטקינסון (Atkinson) הראה כי "למחזורים של עלייה וירידה במשקל אין השפעות שליליות על הרכב הגוף, על קצב חילוף החומרים במנוחה, על פיזור השומן בגוף, או על הצלחה בעתיד לרדת במשקל", וכי אין מספיק עדויות המראות כי גורמי הסיכון למחלות לב תלויים ישירות בדפוסים של דיאטה מחזורית. לדיאטת יו-יו יכולות להיות השלכות רגשיות ופיזיות קיצוניות בשל הלחץ שאדם המעוניין לרדת במשקל במהירות גורם לעצמו. שביעות הרצון המיידית מהירידה במשקל מפנה את מקומה בסופו של דבר להרגלי האכילה הישנים הגורמים לעלייה במשקל ולמועקה רגשית. וכי מכיוון ש"אין הגדרה אחת מקובלת של מחזור עלייה וירידה במשקל", בלתי אפשרי למחקר להסיק מסקנות ספציפיות לגבי ההשפעות בפועל של דיאטה מחזורית, עד שנושא זה יוגדר בצורה מוחלטת. Atkinson, R. L., Dietz, W. H., Foreyt, J. P., Goodwin, N. J., Hill, J. O., Hirsch, J.,… Yanovski, S. Z., Weight cycling. National task force on the prevention and treatment of obesity ,Journal of the American Medical Association, volume 15, issue 272, pages = 1196–1202, 1994 מדיה וקבצים בנושא אפקט היו-יו בוויקישיתוף National Weight Control Registry ארגון הבוחן את האמצעים לשמירה על אובדן משקל לאורך זמן. (באנגלית) ארגון Overeaters Anonymous ארגון בינלאומי (הפועל גם בישראל) לירידה במשקל על בסיס הרעיונות של ארגון אלכוהוליסטים אנונימיים. (באנגלית) The effects of repeated cycles of weight loss and regain in rats ScienceDirect - Physiology & Behavior הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דער איזראעליט

דער איזראעליט (נהגה "איסרָאֶליט"; בגרמנית: Der Israelit; 'הישראלי' במובן של "יהודי", "בן לעם ישראל") , היה שבועון יהודי גרמני אורתודוקסי שהופיע מ-15 במאי 1860 ועד לנובמבר 1938, ונסגר על ידי המשטר הנאצי. השבועון נוסד ב-15 במאי 1860 במיינץ על ידי הרב והסופר מאיר מרכוס להמן. בשנת 1870 הוא התאחד עם כתב העת "ישורון" (במהדורתו הישנה, שהוקם בשנת 1854). החל משנת 1871 ועד שנת 1882 הופיע העיתון יחד עם נספח שבועי בלשון הקודש (כלומר בעברית) בשם "הלבנון", אשר יצא לאור קודם לכן כעיתון עצמאי בפריז. בין השנים 1873-1879 הופיע "דער איזראעליט" במהדורה מקבילה ביידיש. לאחר מות מייסד העיתון עבר תפקיד העורך לידי בנו, אוסקר להמן (1858-1928). בשנת 1906 העביר להמן את ההוצאה לאור של העיתון ממיינץ לפרנקפורט. באותה עת, רכש יעקב רוזנהיים את העיתון, וקידם בו את השקפותיו שלו ושל אגודת ישראל לגבי דרכה של האורתודוקסיה היהודית. בשנת 1908 מונה הסופר זליג שכנוביץ לעורך העיתון. בתחילת נובמבר 1938 פסק העיתון לצאת לאור, לאחר שהמשטר הנאצי אסר על הפצתו. העיתון היה, כהגדרתו, "ביטאון מרכזי של היהדות האורתודוקסית". הוא נקט בגישה דתית שמרנית-מסורתית, והיווה תגובת-נגד לכתב העת הרפורמי-ליברלי, "אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס" עם הזמן הפך "דער איזראעליט" לדובר החשוב ביותר בתחום העיתונות של היהדות האורתודוקסית בגרמניה. בעיתון הופיעו סיפורים עלילתיים-היסטוריים בהמשכים מאת הרב מאיר להמן, שנועדו למשוך את לב בני הנוער והיו שזורים בטענות נגד "המחדשים". הסיפורים, המשמשים כראי היסטורי לחיי יהדות מרכז אירופה במאה ה-19, כונסו ויצאו לאור בין השנים תשט"ז - ותשי"ח בסדרה בת עשרה כרכים, שהודפסה מאז כמה פעמים. הסיפורים אף עובדו מחדש בשנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי הסופרת ר. פרידמן, וזכו להצלחה מחודשת בציבור החרדי. מדיה וקבצים בנושא דער איזראעליט בוויקישיתוף ארכיון גליונות סרוקים של ה Der Israelit באתר אוניברסיטת גתה. - Israeliten, Israëlites, Israelites, Israeliti שם שהיה בשימוש כדי לציין את היהודים בשפות העמים באירופה בעיקר במאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20. נותר בשימוש למשל בשם הצרפתי של "כל ישראל חברים" - Alliance Israëlite Universelle מנוחה גלבוע, לקסיקון העיתונות העברית במאה ה-18 וה-19 Allgemeine Zeitung des Judentums, "העיתון הכללי של היהדות", שמאוחר יותר נקרא "עיתון ה-CV: ביטאון האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית" (C.V.-Zeitung. Organ des Central-Vereins deutscher Staatsbürger jüdischen Glaubens, "צֶה.פַאו.-צייטונג: אורגָן דֶס צֶנטרָל-פֶראַיינס דויטשֶר שטַאטסבִּירגֶר יִידישן גלַאוּבֶּנס"). ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הווידאו של בני

הווידאו של בֶני (במקור: Benny's Video) הוא סרט הקולנוע השני של הבמאי האוסטרי מיכאל הנקה. הסרט, שיצא בשנת 1992, עוסק בדיון על ניכור חברתי בחברה המודרנית, השפעתה השלילית של התקשורת ובמיוחד הטלוויזיה על תפיסת המציאות של האדם, ויחסי הגומלין ביניהם. זהו חלקה השני של טרילוגיה קולנועית העוסקת בנושאים אלה ודומים, שכוללת גם את הסרטים "היבשת השביעית" ו"71 פרגמנטים מכרונולוגיה מקרית". בני הוא נער שחדרו עמוס בציוד וידאו, הכולל בין השאר מצלמה דו-כיוונית שמסוגלת לצלם הן את הרחוב שבחוץ והן את פנים החדר. הסרט סובב סביב רצח שמבצע בני בחדרו בנערה בלתי מוכרת, שאותה הזמין לביתו במהלך ביקורו בספריית וידאו. הרצח מתבצע בעקבות החלפת העלבות סתמית בין בני והנערה, בעזרתו של אקדח הימום (המשמש להימום בעלי חיים לפני שחיטתם) אותו לקח בני ללא רשות מחוותם של הוריו, גאורג ואנה. המצלמה של בני הייתה מכוונת אל פנים החדר בזמן הרצח. לאחר הרצח, בני חוזר לשגרה היומיומית שלו, ובשלב מסוים מקרין כבדרך אגב את סרטון הווידאו בו תועד הרצח בפני הוריו. בסרטון מעשה הרצח עצמו מתנהל מחוץ למסך, ורק השתתקות צרחותיה של הנערה מעידה על מותה. ההורים, שחוששים לעתידו של בני וכן מהאשמות שיופנו כלפיהם, מחליטים לחתוך את גופת הנערה לפיסות קטנות מספיק על מנת להעלימן דרך צינור ניקוז. בני ואמו יוצאים לנופש במצרים בעוד שהאב נשאר באוסטריה לשם ביצוע המשימה. במהלך הנופש בני מצלם וידאו עבור אביו בו הוא מספר לו, ספק בציניות, על חוויותיו במצרים. לאחר חזרתם של בני ואמו מהנופש, בני מקרין בפני שוטרים את שיחתם של הוריו בה הם תכננו את דרך ההיפטרות מן הגופה, אותה צילם בעצמו, ובכך מפליל את הוריו. גם בסרטון הווידאו הזה, ההורים עצמם מוסתרים מאחורי דלת מוגפת כמעט לחלוטין, ורק קולותיהם נשמעים. הסרט כולל מוטיב חוזר של מסך טלוויזיה שעליו מוקרן סרטון כלשהו, המופנה ישירות אל צופי הסרט, כך שחלק מהסצנות בסרט מתנהלות למעשה על גבי "מסך בתוך מסך". נושא מרכזי בסרט הוא הסכנה הגדולה הנעוצה, לתחושתו של הנקה, בהשפעתה של הטלוויזיה על תפיסת המציאות של האדם המודרני. לטענתו של הנקה, האדם אינו תופס את המציאות כפי שהיא אלא רק נגזרת של המציאות, שהיא דרך הייצוג של המציאות בטלוויזיה. סרט נוסף של הנקה שמתמקד בנושא זה ואף מרחיב את הטיפול בו הוא "משחקי שעשוע" משנת 1997. לדעת מבקרי קולנוע רבים, סצנת הרצח היא סצנת המפתח בסרט: הצופה בסרט מצפה למפגש מיני בין בני והנערה, אך בני מעדיף להרוג את הנערה ולשוב אל חדרו העמוס במכשירי וידאו, שהשליטה שלו עליהם היא מוחלטת; זהו אחד מהסמלים שבסרט לניכור ולחוסר היכולת של בני אדם להיחשף אחד לשני. באתר "Senses of Cinema" נרמז כי הסרט הוא פרודיה על "סרטי התבגרות" (באנגלית: "coming-of-age films", סרטים שעוסקים בתהליך ההתבגרות). פסטיבל וינה 1992 - פרס "Vienna Film Award" (זכייה) פרסי האקדמיה האירופאית 1993 - פרס פיפרסקי (זכייה), הסרט האירופאי הטוב ביותר (מועמדות) "הווידאו של בני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הווידאו של בני", באתר נטפליקס "הווידאו של בני", באתר AllMovie (באנגלית) "הווידאו של בני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הווידאו של בני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריסטופר שארט, העולם הגלוי - ריאיון עם מיכאל הנקה, באתר kinoeye.org (באנגלית) מתיאס פריי, מיכאל הנקה, באתר Senses of Cinema (באנגלית)
אדנה (נפה)

נפת אדנה (בטורקית: Adana ili) היא נפה בדרום-מרכז אנטוליה במחוז הים התיכון. זוהי הנפה השישית בגודלה בטורקיה עם כ-2 ורבע מיליון תושבים (2020), אשר 78% מתוכם מרוכזים במטרופוליס סביב בירת הנפה, אדנה. יחד עם מרסין, אוסמניה והאטיי, אדנה היא חלק מצ'וקורובה, הן כלכלית והן גאוגרפית. שטחה של הנפה הוא 14,030 קמ"ר, והיא מחולקת ל-15 מחוזות. דרום הנפה הוא מישורי ואילו הצפון הררי. נפת אדנה גובלת במרסין ממערב, בהאטיי בדרום מזרח, באוסמנייה במזרח, בקרמאנמרש בצפון מזרח, בקייסרי בצפון, בנידה בצפון מערב ובים התיכון מדרום. אוכלוסיית נפת אדנה מונה 2,258,718 איש (2020). 87% מהתושבים בנפה גרים באזורים אורבניים, ובכך זוהי אחת מהנפות האורבניות ביותר בטורקיה. אחוז גידול האוכלוסין הוא 1.78%, הגבוה מהממוצע במדינה. רוב תושבי הנפה חיים ב-5 מחוזות היוצרים את מטרופוליס אדנה. מדיה וקבצים בנושא אדנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדנה
קלונדייק

האם התכוונתם ל... קלונדייק (סוליטר) – משחק הסוליטר הפופולרי ביותר קלונדייק (יוקון) – אזור ביוקון שבצפון-מערב קנדה קלונדייק (נהר) – נהר בצפון-מערב יוקון, יובל של נהר יוקון בו התגלה זהב באוגוסט 1896 הבהלה לזהב (קלונדייק) – בהלה לזהב בין 1896 ל-1899 באזור קלונדייק כביש קלונדייק – כביש היוצא מסקגווי באלסקה, עובר דרך וייטהורס ומגיע לדוסון סיטי ביוקון הפארק הלאומי ההיסטורי של הבהלה לזהב בקלונדייק – פארק לאומי לתולדות הבהלה לזהב בקלונדייק קלונדייק (מיני-סדרה) – מיני-סדרה המתארת את מסעו וחייו של המהגר ביל הסקל בקלונדייק בתקופת הבהלה לזהב בקלונדייק
639

שנת 639 היא השנה ה-39 במאה ה-7. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. כיבוש אזור ח'וזסתאן על ידי המוסלמים. בעקבות התפרצות דבר בארץ ישראל תומכי מוחמד רבים מתו. התקדמות הצבא האיסלאמי לכיוון מצרים. לאחר פטירת דגוברט הראשון ממלכתו חולקה לבניו - נויסטריה לזיגיברט השלישי וממלכה מאוחדת של נויסטריה ובורגונדיה לכלוביס השני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 639‎ נפטרים ב-639‎ מדיה וקבצים בנושא 639 בוויקישיתוף
מישל פרי

מישל פרי (באנגלית: Michelle Perry ; נולדה ב-1 במאי 1979) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופת העולם פעמיים ברציפות בריצת 100 מטר משוכות (הלסינקי 2005, ואוסקה 2007). פרי נולדה בגרנדה הילס, לוס אנג'לס שבקליפורניה. באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה פרי בקרב שבע במקום 14 בתוצאה של 6.124 נקודות. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה פרי במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.66 שניות, לפני דלורין אניס-לונדון מג'מייקה (12.76 שניות) ובריג'יט פוסטר-הילטון אף היא מג'מייקה (12.76 שניות). באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 הגנה פרי על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.46 שניות, לפני פרדיטה פליסיאן מקנדה (12.49 שניות) ואניס-לונדון (12.50 שניות). בשל היותה אלופת העולם היוצאת קיבלה פרי כרטיס חופשי לאליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009. אל התחרות היא הגיעה בכושר מאוד לא טוב וסיימה רק במקום 34 בתוצאה חלשה עבורה של 13.68 שניות. אצטדיון פתוח ריצת 100 מטר: 11.34 שניות (2007) ריצת 100 מטר משוכות: 12.43 שניות (2006) ריצת 200 מטר: 22.91 שניות (2004) ריצת 800 מטר: 2:12.81 דקות (2004) ריצת 400 מטר משוכות: 56.23 שניות (2001) קפיצה לגובה: 1.70 מטר (2004) קפיצה לרוחק: 6.14 מטר (2001) הדיפת כדור ברזל: 12.07 מטר (2003) הטלת כידון: 40.73 מטר (2004) קרב שבע: 6126 נקודות (2004) אולם סגור ריצת 60 מטר משוכות: 7.86 שניות (2006) מדיה וקבצים בנושא מישל פרי בוויקישיתוף מישל פרי, באתר olympedia.org מישל פרי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מישל פרי, באתר ליגת היהלום מישל פרי, באתר Track and Field (נשים)
האס

האס הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית. פירוש המילה "Haas" בגרמנית היא "ארנב", או בהשאלה, אדם זריז. בהקשר יהודי-אשכנזי סביר להניח שזוהי נגזרת של השם העברי "יחזקאל". האם התכוונתם ל... אלישע האס – פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן (בנה של מלכה האס) גאורג האס – פרופסור לזואולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים לאו האס – צייר יהודי-גרמני מלכה האס – מחנכת וחוקרת התפתחות הילד מוניק האס – פסנתרנית צרפתייה פאבל האס – מלחין יהודי-צ'כי רוברט האס – משורר אמריקאי שירה האס – שחקנית ישראלית האס (קבוצת מרוצים) – קבוצת מרוצים המתחרה בפורמולה 1 הס שם משפחה הס-האס, באתר בית התפוצות - מוזיאון העם היהודי
חזית סטלינגרד

חזית סטלינגרד הייתה קבוצת ארמיות סובייטית, שהוקמה על ידי הפיקוד העליון הסובייטי כדי להגן על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד במהלך מלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי במהלך המערכה על סטלינגרד. חזית סטלינגרד הוקמה בהוראת הסטאבקה ב-12 ביולי 1942. מפקדה הראשון היה מרשל סמיון טימושנקו. טימושנקו פיקד קודם לכן על החזית הדרום-מערבית, והכוחות שבפיקודו ספגו אבדות כבדות כל כך עד שהפיקוד הסובייטי נאלץ לפרק את החזית. חזית סטלינגרד כללה במקור 3 ארמיות, שהועברו עליה מעתודת הסטאבקה (הארמיות ה-62, ה-63, וה-64), שתי ארמיות טנקים שנמצאו בתהליך הקמה (ה-1 וה-4), ושרידים של 4 ארמיות שהשתייכו במקור לחזית הדרום-מערבית (הארמיות ה-21, ה-28, ה-51 וה-57). בין יחידות החזית התפרסמה במיוחד הארמייה ה-62 בפיקודו של וסילי צ'ויקוב שהגנה על העיר סטלינגרד במהלך המתקפה הגרמנית על העיר (ספטמבר-נובמבר 1942). בעת הקמת חזית סטלינגרד, היא נדרשה להגן על חזית ברוחב 520 ק"מ ממערב לעיקול נהר הדון. כתוצאה מהאבדות הכבדות שספג הצבא האדום במהלך קרב חרקוב השני, ובשלב הראשון של מתקפת הקיץ הגרמנית בדרום רוסיה, נהנו הכוחות הגרמניים שתקפו את החזית מעדיפות גדולה בכוח אדם ובציוד. כוחות החזית לא הצליחו לעצור את התקדמות הארמייה השישית הגרמנית ונאלצו לסגת אל הגדה המזרחית של הדון לאחר שספגו אבדות כבדות. ב-21 ביולי הוחלף טימושנקו על ידי גנרל וסילי גורדוב, שמונה למפקד החזית החדש, אך השינויים בפיקוד לא שיפרו את מצבה של החזית. בגלל הנסיגה ושינויים בפריסת הכוחות גדל רוחב החזית שנדרשה לתפוס חזית סטלינגרד לכדי 800 ק"מ בקירוב, ולכן החליט הפיקוד הסובייטי בראשית אוגוסט לפצל אותה לשניים. הארמיות שהחזיקו בשטח מדרום לנהר דונסקאיה צאריצה הועמדו תחת פיקוד החזית הדרום-מזרחית במטרה לעצור את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית לסטלינגרד מכיוון דרום. חזית סטלינגרד נדרשה לעצור את התקדמות הארמייה ה-6 לסטלינגרד מכיוון צפון ומערב. לאחר פריצת הארמייה ה-6 אל נהר הוולגה מצפון לסטלינגרד בסוף אוגוסט 1942, קיבלה חזית סטלינגרד את האחריות על קו החזית מצפון לעיר, וניהלה שורת התקפות נגד כושלות כנגד האגף השמאלי של אגד הכוחות הגרמני שתקף את סטלינגרד. ב-30 בספטמבר 1942 שונה שמה של החזית ל"חזית הדון" ואילו החזית הדרום-מזרחית, שכללה את הארמייה ה-62, קיבלה את השם "חזית סטלינגרד". מפקד החזית היה קולונל גנרל אנדריי יריומנקו, וסגנו לעניינים פוליטיים היה ניקיטה חרושצ'וב. החזית הייתה אחראית על הזרמת אספקה ותגבורות לארמייה ה-62 בסטלינגרד, וכוחות האוויר והארטילריה שהופעלו על ידי מפקדת החזית סייעו לארמייה לבלום את המתקפה הגרמנית בתוך העיר. במהלך מתקפת הנגד באזור סטלינגרד בנובמבר 1942 (מבצע אורנוס) שימשה החזית כזרוע הדרומית של תנועת המלקחיים הסובייטית, שכיתרה את הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד, והביסה את הארמייה הרומנית הרביעית שעמדה מולה. ערב מתקפת הנגד כללה החזית 5 ארמיות (הארמיות ה-62, ה-64, ה-57, ה-51 וה-28), 2 קורפוסים ממוכנים וקורפוס פרשים. במחצית השנייה של דצמבר 1942 השתתפו כוחות החזית בהדיפת מתקפה גרמנית גדולה מדרום לסטלינגרד ("מתקפת מאנשטיין"), שנועדה לחלץ את הארמייה השישית מטבעת הכיתור הסובייטית, ולאחר מכן ניהלה מתקפת נגד מוצלחת כנגד כוחות הציר שפעלו בגזרה זו. ב-1 בינואר 1943 שונה שוב שמה של החזית לחזית הדרומית. חלק מהארמיות שהשתייכו במקור לחזית השתתפו במבצע לחיסול הכוחות הגרמניים בכיס סטלינגרד, לאחר שהועברו לשליטת חזית הדון בפיקוד קונסטנטין רוקוסובסקי, לצורך המבצע.
גיל ג'יבלי

גיל ג'יבלי (נולד ב-ז' בכסלו ה'תשי"ז, 30 בנובמבר 1957) הוא מאייר, קריקטוריסט וצייר קלסתרונים ישראלי. משמש כמאייר הראשי של העיתון "גלובס"; כמו כן הוא משמש כמבקר ג'אז. גיל ג'יבלי נולד ליצחק ג'יבלי, מלוחמי יחידה 101, ולעמליה, מוזיקאית וכוריאוגרפית. את שמו נתן לו אביו על שם פעולות גיל (ראשי תיבות: גיבלי יצחק לחופש), כינוי לפעולות צבאיות שביצעו חבריו של יצחק ג'יבלי לשחרורו, לאחר שנפל בשבי הירדני במבצע ברוך 1. הוריו של גיל ג'יבלי התגרשו כשהיה בן ארבע, והוא עבר לגור אצל סבו וסבתו בקיבוץ גבעת חיים איחוד. בגיל שמונה עבר לגור עם אמו בבאר שבע, וכעבור ארבע שנים עבר להתגורר בקיבוץ מזרע, שם אומץ על ידי שניים מבני הקיבוץ שהיו יוצאי יחידה 101. לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי ציור בבית הספר לציור קלישר בתל אביב. בשנת 1982 נסע לניו יורק, שם למד ציור במשך מספר שנים בקולג' "אמפייר סטייט". בעת שהותו בניו יורק עבד כעוזר לקריקטוריסט רענן לוריא. בשנת 1983 חזר בתשובה. בשנת 1989 הוחלט בעיתון הכלכלי "גלובס" לנקוט בקו המקובל בעיתונים כלכליים בעולם שבהם מחליפים איורי הדיוקנים את הצילומים. ג'יבלי נבחר כמאייר הבית של העיתון, ומאז הפכו איוריו לאחד מסמליו של "גלובס". כמו כן, פרסם במשך מספר שנים טור שבועי בנושא מוזיקת ג'אז הקרובה ללבו. ג'יבלי מתמחה בציורי קלסתרונים, והוא פועל בשרות משטרת ישראל. לזכותו נזקפים מספר מקרים של לכידת עבריינים שזוהו לפי הקלסתרון שצייר, בהם תפיסת הרוצח של שרה סמוכי בשנת 2000 בעיר אשדוד, שנרצחה בדוכן מפעל הפיס ביריה אחת. הקלסתרון שאייר, לפי תיאור של עובדת בחנות סמוכה לדוכן הפיס, יחד עם שחזור הרצח, שודר בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חוקר". שוטר שזהה את הקלסתרון כדומה לאדם שנעצר בשוד בנק בעבר הוביל לתפיסתו של הרוצח. ג'יבלי שימש ציר מרכזי בסרט התעודי ההרוג ה-17, לפי עדות נהג האוטובוס ושני נוסעים, צייר שני קלסתרונים כדי לזהות את ההרוג האלמוני מהפיגוע בצומת מגידו בשנת 2002. כמו כן צייר לפי עדויות ניצולים את קלסתרונו של פאוול פרנקל, מפקד אצ"י (הארגון הצבאי היהודי) בגטו ורשה. עד היום צייר ג'יבלי למעלה מעשרת אלפים דיוקנים. בשנת 2000 הציג מעבודותיו בתערוכה בגבעתיים, ובשנת 2008 השתתף עם קבוצת ציירים בתערוכת דיוקנאות שנערכה בבית ציוני אמריקה בתל אביב. ג'יבלי גם אייר מספר ספרים, ובהם הספר "בונים פה נמל: מכתבים מסבא נודניק" (הוצאת תמוז, 2004), ספר לילדים שיצא זמן קצר אחרי מות רפאל איתן ובו מכתבים שכתב לנכדיו על עבודתו בנמל אשדוד. ג'יבלי נשוי לאסתר הלברטל ואב לחמישה. מתגורר בקריית הרצוג. גיל ג'יבלי, ברשת החברתית פייסבוק גיל ג'יבלי, דף שער בספרייה הלאומית אתרו של גיל ג'יבלי בעיתון גלובס דודו כהן, מומחה לעיצוב פנים, באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 2011 גיל ג'יבלי, ‏צה"ל נועד לאפשר לימוד תורה, גיל ג'יבלי, באתר גלובס, 18 ביוני 2010 לכל איש יש שם, האוזן השלישית דניאל בלטמן, אינם מסוגלים לחיות ואינם מסוגלים למות, באתר הארץ, 22 באפריל 2009
641

שנת 641 היא השנה ה-41 במאה ה-7. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. קרב נאהוונד – ניצחון מוחלט של כוחות האסלאם על הפרסים. האימפריה הפרסית לא הצליחה להשתקם לאחר הפסד זה. כיבוש אלכסנדריה על ידי המוסלמים. 11 בפברואר – הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-575) 17 בנובמבר – ג'ומנה, הקיסר ה-34 של יפן (נולד ב-593) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 641‎ נפטרים ב-641‎ מדיה וקבצים בנושא 641 בוויקישיתוף
642

שנת 642 היא השנה ה-42 במאה ה-7. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ספטמבר – השלטון הביזנטי במצרים נכנע בפני המוסלמים. ח'אלד בן אל-וליד, מצביא מוסלמי ערבי ואחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד (נולד ב-584) 12 באוקטובר – יוחנן הרביעי, אפיפיור להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 642‎ נפטרים ב-642‎ מדיה וקבצים בנושא 642 בוויקישיתוף
קורטדו

קפה קורטדו (מספרדית: Cortado) הוא מנת אספרסו, חלב חם ומעט קצף. מוגש באופן מסורתי בכוס של 150 - 200 מ"ל. משקה זה פופולרי מאוד בספרד, פורטוגל ואמריקה הלטינית. נהוג לשתות משקה זה בשעות אחה"צ. בקובה מוכר משקה זה בשם "קורטדיטו" (Cortadito) והוא מוגש בכוס מיוחדת שלה יש בסיס מתכתי וידית מחוט מתכת. הקורטדו דומה מאוד באופיו למשקאות רבים אחרים: קפוצ'ינו האיטלקי - לו אמנם יש יותר קצף; הגרסה האמריקנית לקפה או-לה, שאינו מבוסס על אספרסו; קפה פיקולו האוסטרלי הנמזג לכוס של 90 מ"ל; המשקה הפורטוגזי גאלאו, בו כמות האספרסו קטנה במיוחד, והקלאיינה בראונר (בראונר קטן) האוסטרי. לילך שדה, מאמריקנו ועד מקיאטו: עושים סדר בקפה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2008 משמעו "חתוך" משמעו "קטן"
644

שנת 644 היא השנה ה-44 במאה ה-7. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אשקלון נכבשה מידי הביזנטים על ידי המוסלמים. כיבושים של כוחות האסלאם באיראן המזרחית, אפגניסטן ופקיסטן של היום. הוכתר הח'ליף השלישי עות'מאן עומר בן אל-ח'טאב, ח'ליפה השני (נולד ב-586) 3 בנובמבר – עומר, הח'ליפה השני (נולד ב-584) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 644‎ נפטרים ב-644‎ מדיה וקבצים בנושא 644 בוויקישיתוף
קייקו

האם התכוונתם ל... קיסר קייקו – קיסר יפן ה-12 קייקו (לווייתן) – לווייתן מפורסם אישים ששמם הפרטי הוא קייקו
גברים אמיתיים

גברים אמיתיים היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת עונה אחת, המנסה למפות את השינויים שחלו בגבר הישראלי בשנים האחרונות. הסדרה כוללת שישה פרקים, במהלכם היוצר רשף לוי בודק מיהו הגבר הישראלי מניח הנחות לגבי השינויים שעבר ומציג השערות לגבי עומק השינוי והאם השינוי שחל בגברים הישראלים אמיתי. הסדרה עלתה בשנת 2006, בערוץ yes דוקו. פרק 1 - יאללה מכות – על הקשיחות הגברית. פרק 2 - עד שהמוות יפריד בינינו – על תפקיד הגבר בזוגיות המודרנית. פרק 3 - אני וגופי – גבר הוא קודם כל הגוף שלו. על משמעות הגוף הגברי. פרק 4 - מגש הכסף – על התפקיד המסורתי של הגבר - להביא את הלחם הביתה, ועל תפקיד הכסף בחייהם של הגברים. פרק 5 - ראש בין הרגלים – סקס, החלק החשוב בגבריות המודרנית. פרק 6 - בדיקת אבהות – על אבהות כהגשמת הגבריות. "גברים אמיתיים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות רותה קופפר, אני וברוס ויליס, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006 דוד שליט, ‏עוד יום כתום, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2006 עכבר העיר, גברים אמיתיים, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2006
דון הרפר

דון הרפר-נלסון (באנגלית: Dawn Harper-Nelson; נולדה ב-13 במאי 1984) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) בריצת 100 מטר משוכות. הרפר נולדה באיסט סנט לואיס, אילינוי. היא מתאמנת בהדרכתו של בוב קרסי בעלה של ג'קי ג'וינר קרסי אלופה אולימפית. למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). בשנת 2003 זכתה הרפר במדליית זהב הן באליפות ארצות הברית באתלטיקה לנוער בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות והן במשחקים הפאן אמריקאים לנוער בתוצאה של 13.42 שניות. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2005 סיימה הרפר במקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.23 שניות. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצה זו בתוצאה של 12.91 שניות. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2006 סיימה הרפר במקום שביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.02 שניות. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצה זו בתוצאה של 12.92 שניות. היא קבעה שיא אישי בריצה זו בתוצאה של 12.80 שניות. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2007 סיימה הרפר במקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.07 שניות. באותה שנה היא קבעה שיא אישי בריצה זו בתוצאה של 12.67 שניות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה הרפר במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי של 12.54 שניות, לפני סאלי פירסון מאוסטרליה (12.64 שניות) ופריסילה לופז-שלייפ מקנדה (12.64 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיימה הרפר במקום שביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.81 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה את שיאה האישי ואת התוצאה המהירה בתחרות כולה, 12.48 שניות, תוצאה שהייתה מאפשרת לה לזכות במדליית זהב. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה הרפר במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות, בשיא אישי חדש של 12.47 שניות, אחרי פירסון שקבעה שיא תחרות חדש ואת התוצאה הרביעית בטיבה בהיסטוריה של ריצה זו, 12.28 שניות ובת ארצה דניאל קרותרס (12.47 שניות). באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה הרפר במדליית כסף ולא הצליחה להגן על תוארה, בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 12.37 שניות, אחרי סאלי פירסון שקבעה שיא אולימפי חדש של 12.35 שניות, ולפני בת ארצה קלי וולס (12.48 שניות). אצטדיון פתוח ריצת 100 מטר: 11.90 שניות (2005) ריצת 100 מטר משוכות: 12.37 שניות (2012) אולם סגור ריצת 60 מטר משוכות: 7.98 שניות (2006) מדיה וקבצים בנושא דון הרפר בוויקישיתוף דון הרפר, באתר olympedia.org דון הרפר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דון הרפר, באתר ליגת היהלום דון הרפר, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
תנאי

האם התכוונתם ל... תַּנָּאִי – מתקופת התנאים. תְּנַאי בהלכה. תְּנַאי בלוגיקה מתמטית – אם-אז. פקודת תנאי – בתכנות, הפקודה הבסיסית ביותר לבקרת זרימה.