laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אייל כספי

אייל כספי (נולד ב-23 בספטמבר 1963) הוא נציב כבאות והצלה בדרגת רב-טפסר. קודם לכן שימש בין היתר מפקד מחוז מרכז וכראש אגף המבצעים ברשות הארצית לכבאות והצלה. כספי נולד, גדל והתחנך בהרצליה. בנם של בנימין ולאה כספי. בנעוריו למד בבית ספר תיכון אורט "יד גיורא" בהרצליה. כתלמיד תיכון התנדב בצופי אש. התגייס לצה"ל בשנת 1982 ושירת בחטיבת הנח"ל. במילואים שירת בפיקוד העורף, שם מילא מגוון תפקידים לרבות מפקד פלוגה ומפקד גדוד. לאחר שחרורו מהצבא הצטרף לרשות הארצית לכבאות והצלה. בשנים 2001–2011 שימש מפקד תחנה אזורית הרצליה ופיקד על הכשרות שהתקיימו בבית הספר לכבאות. בשנים 2011–2016 שימש ראש אגף המבצעים. במסגרת תפקידו, הקים מרכז שליטה ארצי למערך הכבאות. כמו כן, הקים את יחידת "להבה" – "לוחמי אש להצלת לוחמים". כספי גם פיקד על כתיבת תורות הפעלה, פקודות מבצעיות ונוהלי עבודה לשגרה ולחירום, הכולל העברת משימה לאומית מהמשרד להגנת הסביבה למערך הכבאות וההצלה בנושא טיפול הוליסטי באירועי חומרים מסוכנים. בנוסף, עסק בפיתוח מערכות שליטה ובקרה "שלהבת". פיקד במסגרת ההכשרות במערך הכבאות ובכלל גורמי החירום בדגש מפקד קורס קצינים וכלל הקורסים הפיקודיים והמקצועיים כולל הובלת משלחת לפולין "עדים במדים". הוא היה שותף להערכות מצב לאומיות עם ראש הממשלה והשר לביטחון פנים. מאז 2016 עד 2022 שימש מפקד מחוז מרכז ברשות הכבאות. ב-1 בפברואר 2022 המליצה ועדת האיתור לבחירת נציב הכבאות על כספי לתפקיד נציב הרשות הארצית לכבאות והצלה. ב-20 בפברואר אישרה הממשלה את מינויו, ב-3 במרץ 2022 הוענקו לו דרגות רב-טפסר והוא נכנס לתפקידו. כספי למד במדרשה הלאומית למנהיגות וממשל, מנהל הסגל הבכיר בנציבות שירות המדינה. הוא בעל תואר הנדסאי בניין אזרחי במכללת אורט. בעל תואר ראשון במדעי החברה הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה בשילוב בית ברל בתוכנית התמחות בהגנת העורף ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. כספי נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהרצליה. מדיה וקבצים בנושא אייל כספי בוויקישיתוף אנשיל פפר ושיחת היום, "טפסר אייל כספי, מה יקרה אם טילים ייפלו על ישראל?", באתר הארץ, 6 בדצמבר 2010 אנשיל פפר ושיחת היום, "טפסר אייל כספי, מה יקרה אם טילים ייפלו על ישראל?", באתר הארץ, 6 בדצמבר 2010 מאיר תורג'מן, הממשלה אישרה: אייל כספי ימונה לנציב כבאות והצלה, באתר ynet, 20 בפברואר 2022 איציק סבן, רב טפסר אייל כספי נכנס לתפקיד נציב כבאות והצלה, באתר ישראל היום, 3 במרץ 2022
יהונתן דנינו

יהונתן ניסים דנינו (נולד ב-26 בנובמבר 1964) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי, חוזר בתשובה. נולד ברמת גן למשפחה מסורתית ממוצא מרוקאי. הוא אחיה הקטן של מיכל, אשתו לשעבר של שולי רנד. גדל בערד, למד בתיכון מקיף ערד, שם הכיר את חברו דורון צברי. למד משחק בכפר הירוק אצל ג'וקי ארקין. במשך תקופה שהה עם הוריו בשליחות בדרום אפריקה. בצה"ל שירת בגרעין נח"ל שהוצב בגלאון. לאחר מכן התגורר במשך תקופה באילת. בשנת 1987 למד משחק במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע. כשחזר לישראל שיחק במספר מחזות ישראלים. לאחר מכן עבר להתגורר בהוליווד כדי לנסות לעבוד בתעשיית הקולנוע של ארצות הברית. כדי להתפרנס עסק באבטחה, ובשנת 1991 שימש כשומר ראש של ארנולד שוורצנגר. במהלך תקופה זו ניהל שיחות עמוקות עם שוורצנגר, בעקבותיהן החל בתהליך של חזרה בתשובה. הוא חזר לישראל, השתתף בסמינר של ערכים. התגורר בבני ברק והחל ללמוד בישיבה. לאחר מכן עבר לירושלים והקים עסק לצילום בשם "ZOOM 2000". שימש כדובר תנועת "נוער כהלכה". לאחר מכן עבר לצפת והתחבר לרב דניאל דיין. בהמלצת הרב שלום ארוש ורבי דוד חי אבוחצירא חזר לעסוק במשחק, לצד גיסו שולי רנד. ב-2004 גילם את דוד גבאי בסרט "האושפיזין" שכתב שולי רנד וביים גידי דר. ב-2012 גילם רב בבית קברות בסרט "המשימה X" שכתב פרוספר מלכה וביימו אור ישר (אורי גרודר) ויובל עובדיה. בתיאטרון משמחי לב: ב-2010 גילם את הגולם מפראג בהצגה "הגולם מפראג" שכתב וביים עופר הלוי. הצגת הבכורה התקיימה באסרו חג שבועות ה'תש"ע בהיכל התרבות פתח תקווה. בתיאטרון פלגי מים: ב-2010 שיחק לצד יוסף סיקוראל בהצגה "אני לא לבד!". את ההצגה כתב דנינו, והפיק וביים שולי רנד. הצגה זו עלתה לאחר מכן בשם "על חומותייך ירושלים". התגורר תקופות שונות בבני ברק, אילת וירושלים. כיום מתגורר בחריש. בין השנים 1995–2017 היה נשוי ללימור בן מויאל ונולדו להם שמונה ילדים. יהונתן דנינו, ברשת החברתית פייסבוק יהונתן דנינו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יהונתן דנינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יהונתן דנינו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יהונתן דנינו, באתר ספר הקולנוע הישראלי יהונתן דנינו מתארח בתוכנית "התעוררות" עם עדי רן, בערוץ הידברות, 2008 יעקב מן, בקהילה, בעבר שומר ראש של שוורצנגר, בהווה חסיד ושחקן, באתר הידברות, ‏בספטמבר 2014 ר’ יונתן דנינו התחיל כשומר אבטחה ונשלח לשמור על ארנולד שוורצנגר, ו' טבת התשע"ח יהונתן זום 2000 צלם, ברשת החברתית פייסבוק ראו למשל א` 36419/04 (שלום ת``א) דנינו נ` ידיעות אחרונות בע``מ אביב לביא, חומת ההגנה בחתונת שמחה דרעי, באתר הארץ, 2 ביולי 2001 כתבי, "היתה בהלה המונית, שוטרות התחילו לבכות", באתר ynet, 2 בדצמבר 2001 המטרה הבאה של ללום: תחנות הרדיו, באתר בחדרי חרדים, 29 ביוני 2010 כיכר השבת, ‏אגדת 'הגולם מפראג' מגיעה אליכם לסלון, באתר כיכר השבת, 1 באפריל 2020 ה'גולם' מגיע לפתח תקווה, באתר בחדרי חרדים, 16 במאי 2010 הדס כהן, ‏לאן ללכת השבוע: אירועי השבוע טז-כב בחשוון, באתר "סרוגים", 27 באוקטובר 2010 על חומותייך, סרטון בערוץ "ראובן יעקובי", באתר יוטיוב (אורך: 8:40) כל האמת על שולי רנד, בעמוד הפייסבוק של בן מויאל לימור, 7 בנובמבר 2019 בן מויאל לימור, ברשת החברתית פייסבוק
הדיוויזיה ה-242 (ורמאכט)

דיוויזיית הרגלים ה-242 הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה ה-242 הוקמה בגרוס-בורן (בורן סולינובו) ב-9 ביולי 1943, על בסיס הדיוויזיה ה-298. מה-8 באוגוסט עד 5 באוקטובר 1943, היחידה הוכפפה לארמייה ה-15 באנטוורפן ובגנט בבלגיה, לפני שהועברה לארמייה ה-19 תחת קבוצת ארמיות G בטולון, צרפת. בשנת 1944 נלחמה הדיוויזיה נגד בעלות הברית המערביות במבצע דרגון. לאחר שקיבלו הוראה להגן על טולון עד הכדור האחרון, ולתת לשאר כוחות קבוצת ארמיות G הזדמנות לסגת, יוהנס בסלר יחד עם כוחות הדיוויזיה ה-242 החזיקו מעמד במשך 10 ימים, עד ל-26 באוגוסט 1944, כאשר בסלר נפצע אנושות ונכנע יחד עם כוחותיו. יוהנס בסלר (20 ביולי 1943–26 באוגוסט 1944) הדיוויזיה ה-242 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Tessin, Georg (1973). Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und der Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945: Band 8: Die Landstreitkräfte Nummern 201-280. Osnabrück, Germany: Biblio Verlag Osnabrück. ISBN 3-7648-1174-9. ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמק סיקרה

עמק סיקרה (באנגלית: Sikera Valley; בבולגרית: долина Сикера) הוא עמק מלא קרח בצידו המזרחי של רכס סנטינל בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. אורכו של עמק סיקרה 17 קילומטרים; רוחבו של עמק סירקה 5.7 קילומטרים. עמק סיקרה ממוקם בין רמת דויראן וגבעות פלאוורז. קרחון תלול חסר שם שאורכו 4 קילומטרים מתנקז לכיוון צפון-מזרח מהר האבנר שברמת דויראן, ונשפך לחלקו העליון של העמק, דרומית למעבר קוסטינברוד. הקרח בעמק סיקרה זורם לכיוון דרומי-מזרחי לעבר זרם הקרח ראטפורד. העמק מופה לראשונה בשנת 1961 על ידי סוקרים אמריקאים, ולאחר מכן בשנת 1988. העמק נקרא על שם המבצר הימי ביניימי סיקרה, בדרום-מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) עמק סיקרה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור העמק, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי
איי סאן בלאס

איי סאן בלאס (באנגלית: San Blas Islands) הם ארכיפלג הכולל 365 איים הממוקמים ברצועת חוף ארוכה ודקה בחוף הקאריבי בצפון מזרח פנמה שבאמריקה המרכזית. באיים אלו חיים בני הקונה האינדיאנים. איי סאן בלאס הם ארכיפלג המורכב מקבוצה של 365 איים קטנים בקרבת החוף הקאריבי של פנמה. הם מתאפיינים בחולות לבנים ועצי קוקוס ודקל. רק כ־50 מהאיים מיושבים. הגשם באיים מועט מאוד ולא ניתן לקיים חקלאות ירקות. המים ברובם מליחים ומשמשים לרחצה. את מי השתייה מביאים בסירות מהנהרות ביבשת. ערך מורחב – שבט הקונה באיי סאן בלאס חיים בני הקונה משבטי האינדיאנים של אמריקה המרכזית. לבני הקונה יש מנהיג עליון, ולכל התיישבות תת-מנהיג משלה. בני הקונה חיים מדיג ומחקלאות בין עשרות האיים הזעירים. על איים אחדים בנוי יישוב שלם בצפיפות, ואילו איים אחרים מאוכלסים רק בבתים בודדים. התנועה בין האיים היא בסירות קאנו. המקומיים שטים בבוקר לעבר האי המרכזי, מביאים את הילדים לבית הספר. רבים מהם מרוויחים את משכורתם מהסעת תיירים מאי לאי. מדיה וקבצים בנושא איי סאן בלאס בוויקישיתוף שבט הקונה בסאן בלאס, באתר מסע אחר סאן בלאס, באתר Trip Tips איי סאן בלאס, באתר Gringo ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קת'רין האריס

קת'רין האריס (באנגלית: Katherine Harris; נולדה ב-5 באפריל 1957) היא פוליטיקאית אמריקאית, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת פלורידה. היא הייתה מזכירת מדינת פלורידה בשנים 2003–2007 ומילאה תפקיד מרכזי במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000. קת'רין האריס נולדה בקי וסט למשפחה אשירה ובעלת השפעה. אביה היה בעל בנק. לאחר סיום בית הספר בפלורידה, האריס למדה תקופה מסוימת באוניברסיטת מדריד ובשנת 1979 קיבלה תואר באמנות מאוניברסיטה בג'ורג'יה. בשנת 1996 היא קיבלה תואר מאוניברסיטת הרווארד במינהל ציבורי. לפני כניסתה לפוליטיקה, האריס עבדה בחברת IBM. בשנת 1994 קת'רין האריס הציגה את מועמדותה לסנאט של פלורידה וזכתה בבחירות. בין התורמים למערכת הבחירות שלה היה ויליאם גריפין. בשנת 1996 האריס קידמה חקיקה שתרמה לקידום עסקים של גריפין. בשנת 1998 גריפין הואשם בתרומות לא חוקיות ונכלא למעצר לאחר משפט. בשנת 1998 האריס מונתה למזכירת המדינה של פלורידה. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 פלורידה הייתה מדינת מפתח עם מרוץ צמוד בין המועמדים. לאחר שהתברר שהפרש הקולות הוא 537 קולות בלבד, הוחלט על ספירה חוזרת של הקולות. בשלב מסוים האריס עצרה את הספירה החוזרת תוך נימוק שחוקי פלורידה אינם ברורים בנושא. לאחר מספר דיונים משפטיים החלטה שלה נותרה בתוקף וג'ורג' ווקר בוש קיבל את הרוב הדרוש לבחירתו לנשיא ארצות הברית. בשנת 2002 האריס הייתה מועמדת לבית הנבחרים של ארצות הברית וזכתה בבחירות. בשנת 2006 קת'רין האריס הייתה מועמדת לסנאט של ארצות הברית. מועמדות שלה לא קיבלה תמיכה רחבה בין הפוליטיקאים הרפובליקנים. התורם החשוב שלה הואשם בשחיתות. היא החליטה שתשקיע מהונה אישי לטובת מערכת הבחירות. בסופו של דבר היא הפסידה ולא זכתה במשרה. קת'רין האריס התחתנה בשנת 1996 לאיש עסקים שוודי. הוא התאבד בשנת 2013. בשנת 2017 היא התחתנה בפעם השנייה. מדיה וקבצים בנושא קת'רין האריס בוויקישיתוף קת'רין האריס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
טיצ'ינה ארנולד

טיצ'ינה ארנולד (באנגלית: Tichina Arnold; נולדה ב-28 ביוני 1969) היא שחקנית אמריקאית. על עבודתה בקולנוע היא זכתה מספר פעמים בפרס NAACP Image בשנים 1996 ו-2006. בשנת 2006 היא זכתה גם בפרסי בחירת הנוער. טיצ'ינה ארנולד נולדה בקווינס למשפחה ממעמד הפועלים. אמה הייתה עובדת תברואה ואביה היה שוטר. היא למדה משחק בניו יורק. בשנת 1983 גילמה את מארי בסרט הטלוויזיה "The Brass Ring". בשנת 1986 היא לראשונה השתתפה בתפקיד משני בסרט "חנות קטנה ומטריפה". מאז היא משחקת בסדרות וסרטים. בשנת 1987 היא החלה לשחק בסדרת טלוויזיה Ryan's Hope ועל תפקידה היא הייתה מועמדת לקבלת פרס אמי. בשנים 1990–1991 היא שיחקה ב"כל ילדיי". טיצ'ינה ארנולד ידוע בתפקידה בסדרה של מרטין לורנס "Martin" בו היא שיחקה בשנים 1992–1997 וקיבלה פרס NAACP Image בשנת 1996. בשנת 2000 היא שיחקה בסדרה "ביג מאמא" של אותו במאי ובשנת 2007 ב-Wild Hogs. בשנים 2005–2009 השחקנית כיכבה בסדרה "כולם שונאים את כריס". בשנת 2008 ארנולד שיחקה תפקיד של לנה בייקר בסרט על חייה The Lena Baker Story. בשנים 2011–2013 היא שיחקה בסדרה "Happily Divorced" לצד פראן דרשר. בשנת 2019 שיחק בסרט האימה "אפליקציה סוף" בדמותה של האחות איימי. בשנת 1998 טיצ'ינה ארנולד פתחה חברה לעיצוב כובעים תוך שילוב תוצרת של חברת סברובסקי. היא סגרה את החברה בשנת 2004 לאחר לידת ביתה. ארנולד התחתנה בשנת 2012 והתגרשה בשנת 2016. אתר האינטרנט הרשמי של טיצ'ינה ארנולד מדיה וקבצים בנושא טיצ'ינה ארנולד בוויקישיתוף טיצ'ינה ארנולד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיצ'ינה ארנולד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טיצ'ינה ארנולד, באתר AllMovie (באנגלית) טיצ'ינה ארנולד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טיצ'ינה ארנולד, באתר Metacritic (באנגלית) טיצ'ינה ארנולד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טיצ'ינה ארנולד, באתר MusicBrainz (באנגלית) טיצ'ינה ארנולד, באתר Discogs (באנגלית)
המלאך לבש אדום

המלאך לבש אדום (באנגלית The Angel Wore Red, באיטלקית: La Sposa Bella) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמת מלחמה רומנטית בהפקה אמריקאית-איטלקית בשחור-לבן משנת 1960 בבימויו של נאנלי ג'ונסון, עם דירק בוגרד ואווה גרדנר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס בחלקו על הרומן הכלה היפה (אנ') של ברוס מרשל (אנ') משנת 1953. הסרט צולם באיטליה. העלילה מתרחשת באחת הערים בספרד בשנת 1936 במלחמת האזרחים בספרד שבה נלחמים מורדים פשיסטים בפיקודו של פרנקו שזוכים לאהדת הכנסייה הקתולית, בכוחות הממשלה. נעימת הנושא של הסרט נכתבה על ידי ברוניסלב קאפר (אנ') והיא משמשת כאות הפתיחה לתוכניתו של דן כנר "מתוק מאז". הכומר ארתורו קאררה (דירק בוגרד) נפגש עם הבישוף של העיר (פינלי קורי) ומודיע לו כי החליט לעזוב את הכנסייה בגלל תמיכתה במורדים של פרנקו. העיר מופצצת מהאוויר על ידי המורדים וארתורו נכנס למקלט ומתיישב ליד סולדאד (אווה גרדנר) ומרגיע אותה. התושבים זועמים על הכנסייה. הבישוף מזמן את הכמרים ונותן לאב רוטה (אלדו פבריצי) תכשיט מקודש ובו דמו של יעקב הקדוש ומבקש שיעביר זאת לפרנקו. התושבים חודרים לכנסייה עם לפידים, שורפים, הורסים והורגים את הבישוף והכמרים פרט לרוטה שהצליח להימלט וטמן את התכשיט במקום סתר בכנסייה. מפקד הצבא בעיר, הקפיטן בוטרגוס (אנריקו מריה סלרנו), מכריז על מצוד אחרי ארתורו ורוטה. ארתורו מסתובב ברחובות ונכנס למועדון לילה בו עובדת סולדאד כמארחת ויצאנית. חיילים נכנסים לחיפוש והיא מבריחה אותו לדירתה. ארתורו מסגיר לבסוף את עצמו למחפשים, נאסר ומובא לפני הקפיטן ואומר לו שהוא דווקא לצד הממשלה וכי יש למצוא את התכשיט המקודש כדי להעלות את מורל הלוחמים. למקום מגיע גנרל קלאבה (ויטוריו דה סיקה) שמתכנן מתקפה נגד המורדים ומכיר בחשיבות מציאת התכשיט על אף שאינו מאמין בכך. על כל זה צופה העיתונאי האמריקאי שתום העין, הות'ורן (ג'וזף קוטן), שמחפש סיפורים מהמלחמה ומלווה את הסרט בקולו. רוטה נתפס ומעונה אך לא מגלה את מקום התכשיט אלא רק לארתורו שמבקר אותו בכלא לפני הוצאתו להורג. ארתורו שולח את סולדאד לכנסייה אבל היא נתפסת על ידי עוקבים ומעונה אך לא מגלה את מקום התכשיט. ארתורו מצליח לחדור לכנסייה ולמצוא את התכשיט. לבסוף נשלחים ארתורו, סולדאד ועוד מאתים אסירים לקו החזית כדי לחזק את ההגנה מפני המורדים. בדרך נקשרים ארתור וסולדאד באהבה אף על פי שהוא כומר והיא יצאנית. המורדים מצליחים בהתקפה והמפקד (ארנולד פואה) עומד להוציא את כל האסירים להורג אף על פי שארתורו אומר לו שהם היו אסירים בגלל תמיכתם במורדים. הוא מוסר את התכשיט לסולדאד כדי שתעבירו לכפרה אבל היא נפצעת קשה. התכשיט שבידה נמצא והמפקד משחרר את האסירים. לבסוף מובאת סולדאד לקבורה בכפרה וארתורו מניח את התכשיט בקבר קדוש. מדיה וקבצים בנושא המלאך לבש אדום בוויקישיתוף "המלאך לבש אדום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המלאך לבש אדום", באתר AllMovie (באנגלית) "המלאך לבש אדום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המלאך לבש אדום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למלאך לבש אדום, באתר יוטיוב נעימת הנושא של המלאך לבש אדום בתחילת הסרט, באתר יוטיוב המלאך לבש אדום, באתר TCM
ברי קרץ'

ברי קרץ' (באנגלית: Barry Kerch, נולד ב-7 באוגוסט 1976 בג'קסונוויל, פלורידה) הוא מוזיקאי המוכר בעיקר כמתופף וכאחד החברים המייסדים של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון. קרץ' מעיד על עצמו שכבר בגיל שש תופף על סירים ומחבתות במטבח בבית הוריו, עד שסבתו, שאחיה היה מתופף ג'אז, אמרה לו שהוא עתיד להיות מתופף. הוריו קנו לו תוף סנייר, ולאחר ששלט בו באופן מלא, קיבל מערכת תופים למתחילים. קרץ' הושפע ממתופפים כמו ג'ון 'ג'אבו' סטארקס וקלייד סטאבלפילד (שניגנו עם ג'יימס בראון), ומלהקות כמו לד זפלין וניין אינץ' ניילז, כמו גם מלהקות כמו איירון מיידן ודף לפרד. כשלמד באוניברסיטת מרכז פלורידה תופף בתזמורת הצועדת של האוניברסיטה, ה-Marching Knights. בתקופת התיכון והאוניברסיטה ניגן בלהקת רוק שהקימו הוא ואחיו. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עבר לג'קסונוויל לטובת עבודתו באגמים, אז סיפר לו אחיו שחבר משותף עובד עם צעיר בשם ברנט סמית שמנסה להקים להקה חדשה. קרץ' האזין לקלטת דמו של סמית, ונפגש עמו ועם הגיטריסט הראשון של הלהקה, ג'סין טוד. לאור הכימיה הטובה ביניהם, הוחלט על צירופו המיידי של קרץ' ללהקה. קרץ' היה המתופף השביעי שנבחן ללהקה. קרץ' למד באוניברסיטת מרכז פלורידה, שם קיבל תואר ראשון באנתרופולוגיה. לאחר לימודיו התכוון להקדיש את עצמו לשימור הסביבה, וקיבל עבודה במסגרתה היה עליו לסייע במלחמה בעשבים פולשים שאיימו על המאזן האקולוגי באוורגליידס. קרץ' נשוי ללורי, וב-2011 נולדה בתם הראשונה. הוא חובב בישול ונוהג לפרסם מתכונים באינטרנט. מדיה וקבצים בנושא ברי קרץ' בוויקישיתוף ברי קרץ', ברשת החברתית פייסבוק ברי קרץ', ברשת החברתית אינסטגרם ברי קרץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) ברי קרץ', באתר Discogs (באנגלית) Bob Duerschuk, Barry Kerch: Shinedown’s Stickman Pays Attention, Summer 2018, Drum Magazine
MDF

MDF (ראשי תיבות של: medium-density fiberboard), הוא עץ תעשייתי, חומר נגרות מלאכותי העשוי משאריות נסורת ואבק שיוף, מסיבי תאית, או מעירוב של שניהם, הנותרים לאחר ניסור גזע העץ העיקרי. יוצר לראשונה בארצות הברית בשנת 1966. בתהליך ייצור ה-MDF, מועברות שאריות העץ תהליך של סינון וניפוי, המיועד להפרידן לסיבים עדינים ואחידים. סיבים אלו מיובשים בתנור ומעורבים בדבק שרפי, ולאחר מכן נוצקים לתבניות שטוחות בהן ה-MDF נדחס בלחץ גבוה ומחומם לקבלת משטח אחיד וחלק הנחתך למידה המבוקשת. MDF משמש על פי רוב לייצור רהיטי פנים כארונות, מטבחים ודלתות. בדומה לחומרי נגרות מלאכותיים אחרים כגון עץ לבוד ושבבית, מצטיין ה-MDF בשטח פנים חלק ודחוס היטב אשר מהווה בסיס מצוין להדבקת פורמייקה, מלמין ופורניר. MDF הוא המומלץ ביותר לצביעה אטומה (שלייף לאק). ה-MDF אינו משנה צורתו במשך הזמן כעץ טבעי, ושומר על שטח פנים חלק וישר. בשל אחידותו המוחלטת ניתן ליצור ממנו כמעט כל צורה. MDF מצטיין גם במחירו הזול לעומת עץ טבעי, אך בניגוד לעץ, חומר זה סופח מים ומתנפח במהירות. לבעיה זו, ישנו פתרון שנקרא MDF דוחה-לחות (שבדרך-כלל צבוע בירוק). MDF משמש לייצור תבניות עבור עיצוב בריק (Vacuum forming (אנ')). עץ תעשייתי עץ לבוד שבבית מזוניט לוח בנאים (OSB) עץ רב שכבתי צמנטבורד מדיה וקבצים בנושא MDF בוויקישיתוף
כביש A6 (בריטניה)

כביש A6 (באנגלית: A6 road) הוא כביש ראשי הממוקם באנגליה ומחבר בין לוטון (צפונית ללונדון) לקרלייל בצפון-מערב אנגליה סמוך לגבול עם סקוטלנד. הכביש הוא אחד מצירי התנועה ההיסטוריים החשובים בבריטניה אשר חיבר בין דרום לצפון אנגליה, במקביל לכביש ה-A1 המזרחי יותר שהגיע עד לאדינבורו. ה-A6 הוא הכביש הממוספר הרביעי באורכו בממלכה המאוחדת, אחרי ה-A1, ‏A38 וה-A31. כאשר קיבל את מספורו ב-1922 נקודת התחלתו הייתה ברנט בלונדון אז היה לכביש השני באורכו, אך עם הקמת ה-‏M25 בשנת 1986, נקודת התחלתו הוזזה ללוטון כ-27 ק"מ צפונה. כביש ה-A6 מתחיל במעגל תנועה על כביש ה-A505 שבעצמו מתחבר מערבית משם לכביש ה-A5 והכביש המהיר M1 כחלק מכביש הטבעת של לוטון. משם הכביש ממשיך צפונה ועובר את כביש הטבעת החיצוני של לוטון (B655), משם עובר את נהר הפליט וממשיך לאורך מחוז בדפורדשייר כשהוא עובר במרכז העיר בדפורד. הכביש עוקף את ראשדן ממערב וחוצה את נהר הנין אל תוך מחוז נורת'האמפטונשייר, דרומית לקיטרינג הוא מתחבר ל-A14 שמחליף אותו בציר התנועה עוקף קיטרינג, כשני קילומטרים צפון-מערבית לעיר הוא שוב יוצא ממחלף מה-A14 סמוך לרודרינג. משם הוא ממשיך ועובר את מרקט הרבורו ממזרח ומגיע אל תוך העיר לסטר, הוא מתחבר לכביש הטבעת הפנימי של העיר (A594) סמוך לתחנת הרכבת המרכזית, כאשר נתיב הכביש הופך לרחובות גרנבי, גלוטרי גייט וצ'רץ' גייט החוצים את מרכז העיר ובצד השני של כביש הטבעת הכביש הופך לדרך סינט מרגרט. צפונית למרכז העיר לסטר ה-A6 עובר במחלף את ה-A563 (כביש הטבעת החיצוני) וה-A46 כהוא ממשיך צפונה לאורך נתיב נהר הסור. באזור קגוורת' הוא מתחבר במחלף רחב לכביש המהיר ה-M1 שממשיך צפונה לנוטינגהאם וה-A50 (עוקף דרבי) לכיוון מערב שמחליף את נתיבו, במחלף הבא ה-A6 יוצא צפון-מערבה לתוך העיר דרבי שם הוא חוצה את מרכז העיר ומשם ממשיך צפונה לאורך נתיב נהר הדרוונט כ-25 ק"מ עד שנכנס לפארק הלאומי אזור הפסגות סמוך לרוזלי. הכביש חוצה את חלקו הדרומי של הפארק הלאומי, עובר את בקסטון ומשם לסטוקפורט וללב העיר מנצ'סטר, נתיבו חוצה את מרכז העיר במספר רחובות בהם רחוב פיקדילי וצ'אפל, הוא יוצא מצידו השני של כביש הטבעת הפנימי סמוך לתחנת הרכבת סלפורד וממשיך לכיוון מערב אל מחוץ לעיר. כשמונה קילומטרים משם הוא חוצה את מחלף החיבור של ה-M60 וה-M61, אך לא מתחבר אליהם באופן ישיר אלא באמצעות ה-A580. נתיבו ממשיך מערבה במקביל לכביש ה-M61 כאשר הם מתעקלים לכיוון צפון, הוא עובר דרך צ'ורלי וממשיך מספר קילומטרים צפונה במקביל ל-M61 וה-M6 כאשר השלושה מתחברים עם ה-M56 דרומית לבמבר ברידג'. משם ממשיך ה-A6 צפונה, חוצה את נהר הריבל ונכנס לפרסטון, הוא ממשיך בנתיבו צפונה במקביל ל-M6 ועובר במרכז לנקסטר. הכביש חוצה את נהר הקנט ועולה צפונה לאורך גבול הפארק הלאומי אזור האגמים דרך קנדל, באזור פורסט הול הוא עובר דרך הפארק הלאומי לאורך מספר קילומטרים ואז נפגש שוב עם ה-M6 ומקביל אליו כאשר הוא עובר את פנרית' ומגיע לסיומו במחלף מספר 42 על ה-M6. נתיב ה-A6 ממשיך באמצעות דרך לונדון אל תוך מרכז העיר קרלייל ולאחר חציית נהר האידן הוא הופך ל-A7 אשר מחבר אותו ואת קרלייל לכיוון צפון-מזרח לעיר אדינבורו (באמצעות חיבור ל-A1 מדרום לעיר). כביש A1 כביש A2 כביש A3 כביש A4 כביש A5 מדיה וקבצים בנושא כביש A6 בוויקישיתוף כביש ה-A6 באתר 'כבישי סאייבר'.
עטלף שחר זוטר

עטלף שחר זוטר (שם מדעי: Eonycteris spelaea) הוא מין של עטלף מהסוג עטלף השחר החי בתת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה במדינות בנגלדש, ברוניי, קמבודיה, אינדונזיה (באיים ג'אווה, סומטרה, סולאווסי ובורנאו), לאוס, מלזיה, מיאנמר, הפיליפינים, סינגפור, תאילנד, וייטנאם, מזרח טימור, הודו וסין. עטלף זה הוא אחד מהמינים הקטנים ביותר ממשפחתו: מוטת הכנפיים שלו היא 6 עד 7 סנטימטרים ואורך הגוף והראש הוא 8.5 עד 11 סנטימטרים. העטלף בעל פרווה בצבע חום עד אפור. העטלף חי ביערות הגשם של דרום מזרח אסיה. עטלפי השחר ניזונים בעיקר מצוף ואבקנים ומסתייעים בלשון הארוכה והחרטום המיוחד כדי לתחוב את ראשם בתפרחות. השהות הממושכת על תפרחות גורמת לכך שהפרווה מכוסה לעיתים קרובות באבקה באזור הגחון, וכך העטלפים מתפקדים כמאביקים חשובים עבור פרחים רבים כמו דוריאן ובננה. הרבייה מתרחשת לאורך השנה ללא עונה קבועה. ההיריון נמשך 200 יום ולאחריהם נולד גור יחיד ולעיתים נדירות תאומים. הגור נתלה על אימו במשך חודש עד חודש וחצי, ולאחר מכן מתחיל בניסיונות ראשונים להתעופף. הוא יונק מאימו עד גיל 3 חודשים ומגיע לבגרות לאחר שנה. הטורפים של מין זה כוללים נחשים, עופות דורסים ויונקים טורפים. עטלף זה נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות במספר רב של אזורים מוגנים אך הוא עלול להיות מאוים מציד ובירוא יערות. מדיה וקבצים בנושא עטלף שחר זוטר בוויקישיתוף עטלף שחר זוטר, באתר ITIS (באנגלית) עטלף שחר זוטר, באתר NCBI (באנגלית) עטלף שחר זוטר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עטלף שחר זוטר, באתר GBIF (באנגלית) עטלף שחר זוטר באתר הרשימה האדומה של IUCN Shepherd, Chris R.; Shepherd, Loretta Ann (2012). A Naturalist's Guide to the Mammals of Southeast Asia. Wiltshire, UK: John Beaufoy Publishing. p. 22. ISBN 978-1-906780-71-5.
Shots

"Shots" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית Imagine Dragons. הוא נכתב על ידי חברי הלהקה בן מקי, דניאל פלצמן, דן ריינולדס וויין סרמון ויצא לאור כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני שלהם Smoke + Mirrors. השיר מראה השפעה של מוזיקה תעשייתית עם שימוש רב בסינתיסייזר. השירה של ריינולדס קלילה, למרות התוכן הלירי האפל, מוזיקה בסגנון משנות ה-80. הלהקה ביצעו את הרצועה במהלך פרסומת חיה עבור "Taeget" בפעם הראשונה ראשונה אי פעם במהלך פרסי הגראמי (2015). הפרסומת צולמה ברחוב פרמונט בלאס וגאס בניצוחו של ג'ונאס אוקרלונד. הפרסום קידם מהדורה בלעדית של האלבום הזמינה ב-Target הכוללת ארבעה רצועות בונוס. שהוערכה בעלות של 8 מיליון דולר והוגדרה במקום ה-2 ב-Billboard Trending 140. ב-12 בפברואר 2015, Imagine Dragons הוציאה את הקליפ הרשמי של "Shots". הסרטון בוים על ידי רוברט היילס ונעשה בהשראת יצירות האמנות שנוצרו על ידי הצייר טים קנטור מסן דייגו. אותה יצירה משמשת גם כאמנות העטיפה של כל הסינגלים של האלבום. קנטור עצמו מופיע כתיאור חי של אחד מציוריו. דן ריינולדס – שירה מובילה, כלי הקשה, כתיבת שירים, הפקה וויין סרמון – גיטרה, כתיבת שירים, הפקה בן מקי - גיטרה בס, סינתיסייזרים, כתיבת שירים, הפקה דניאל פלצמן – תופים, כלי הקשה, כתיבת שירים, הפקה באפריל 2015, הדיג'יי הנורווגי וצמד המוזיקה האלקטרונית Broiler (מיקל כריסטיאנסן וסימן אוקה) הוציאו רמיקס של "Shots". שהפך ללהיט בפני עצמו ב־VG-lista, מצעד הסינגלים הנורווגי הרשמי, שהגיע למקום הרביעי במצעד. קליפ לרמיקס שוחרר כחודשיים לאחר מכן, ב-4 ביוני. מידע על היצירה "Shots" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Shots" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Shots" באתר יוטיוב Carolyn Menyes, Imagine Dragons "Shots" Review: New Song from 'Smoke + Mirrors' Brings in '80s Synth, Self Loathing [LISTEN]
Can I Be Him

"Can I Be Him" הוא שיר של הזמר-יוצר הבריטי, ג'יימס ארתור, שיצא על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, ב-28 באוקטובר 2016. ב-15 באפריל 2017, השיר הוכרז כי הוא יהיה הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלו, Back from the Edge‏. נכון לפברואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-460 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של ג'יימס ארתור, ב-8 במאי 2017. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-151.8 מיליון פעמים. הווידאו קליפ הלירי של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של ג'יימס ארתור, ב-30 בנובמבר 2021. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-1.7 מיליון פעמים. מידע על היצירה "Can I Be Him" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Can I Be Him" באתר Discogs מילות השיר "Can I Be Him" באתר Genius סרטון השיר "Can I Be Him" באתר יוטיוב "James Arthur announces 'Can I Be Him' as his next single". CelebMix (באנגלית בריטית). 2017-04-14. ארכיון מ-2018-04-13. נבדק ב-2018-04-12. "James Arthur on new music, respect and making bangers". ארכיון מ-2021-02-26. נבדק ב-2022-02-21. Can I Be Him, 2016-10-28, ארכיון מ-2022-02-07, נבדק ב-2022-02-21 James Arthur - Can I Be Him, ארכיון מ-2022-02-15, נבדק ב-2022-02-21 James Arthur - Can I Be Him (Lyric Video), ארכיון מ-2021-12-15, נבדק ב-2022-02-21 "Hot/Modern/AC Future Releases". All Access. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2017. נבדק ב-18 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה)