סוואן

סוּואן (בהנגול: 수원시, בהנג'ה: 水原市) היא בירת מחוז קיונגי בצפון-מערב קוריאה הדרומית. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.21 מיליון תושבים, עובדה ההופכת אותה לעיר הגדולה ביותר בקוריאה הדרומית שאינה במעמד מטרופוליטני, לפרוור המאוכלס ביותר של הבירה סיאול ולאחת הערים הגדולות בקוריאה הדרומית כולה. הכינוי המסורתי של העיר הוא "העיר בת החסידוּת". סוואן התקיימה בצורות שונות לאורך ההיסטוריה של קוריאה. העיר צמחה מתוך התיישבות קטנה לעיר המיליונים שהיא כיום; בעלת תעשייה ותרבות פורחת. סוואן היא העיר היחידה בקוריאה הדרומית אשר נותרה מגודרת בחומה. על כן, הפכו חומות העיר לאחד מאתרי התיירות הפופולריים שבמחוז קִיַאנְגִּי. במרכז התעשייה של העיר, שוכן בין היתר מפעל של חברת האלקטרוניקה סמסונג. הנגישות לעיר מתבצעת בשתי דרכים; רשת הרכבת הארצית והרכבת התחתית של מטרופולין סיאול. שתי הדרכים משמשות כאמצעי תחבורה לתושבים ולתיירים, אך גם לייבוא סחורות לתוך ומחוץ לסוואן. סוואן היא מרכז חינוכי גדול; בעיר שוכנים 14 קמפוסים של שלל אוניברסיטאות. בזמנים העתיקים, סוואן הייתה ידועה בשם "מוֹסו-גוּק" (הנגול: 모수국). עם זאת, במהלך תקופת שלוש הממלכות, האזור שכלל את העיר פווסאנג ואת השטח שעליו נמצאת כיום סוואן שונה ל"מֵהוֹל-גוּן" (הנגול: 매홀군). בשנת 757, תחת שלטון קיאנגדאק, המלך של העיר סינה המאוחדת, שם העיר שונה ל"סוּסֶאנג-גוּן" (הנגול: 수성군). בשנת 940, תחת שלטון שושלת קוֹרְיָה, השם שונה ל"סוּג'וּ" (הנגול: 수주). בשנת 1413, המלך טֵג'וֹנג משושלת צ'וֹסאן, שינה את שם העיר ל"סוּואן". בשנת 1592, במהלך הפלישה היפנית לקוריאה, ניסה המפקד יי קוואנג לבדוק את קצב ההתקדמות היפנית, על ידי שיגור כוחותיו לכיוון עיר הבירה, סיאול (אשר באותו זמן נקראה "האנסאנג"), אולם הצבא נסוג לאחר זמן קצר. לאחר שכוחות הצבא הגיעו ל-50,000 אנשים, בעקבות הגעתן של כמה יחידות שהתנדבו לעזור בלחימה, יי קוואנג ומספר מפקדים נוספים, שינו את המטרה לכבוש מחדש את הבירה, והובילו את הכוחות המשולבים לכיוון צפון העיר סוואן. מאוחר יותר בשנת 1796, במהלך תקופת צ'וֹסאן, נעשו ניסיונות כושלים מצד המלך צ'אנגְג'וֹ להפוך את סוואן לעיר הבירה של האומה. כחלק מהפרויקט להפוך את סוואן לבירה, נבנתה מצודת פווסאנג; המצודה כוללת חומה אשר נבנתה סביב העיר כולה, ונועדה לבצר ולשמור על קברו של אביו - הנסיך סאדוֹ, אשר היה ממוקם בתוך העיר. החומות יחד עם המצודה קיימות עד היום, אך ניזוקו קשות במהלך מלחמת קוריאה. במקור, מצודת פווסאנג הייתה אמורה להיבנות תחת הנחייתו של הפילוסוף צ'אנג יאק-יונג. בשנת 1800, זמן קצר לאחר מותו של המלך צ'אנגְג'וֹ, פורסם מסמך המפרט את אופן הבנייה של המבצר. המסמך, היה לעזר רב במהלך שחזור המצודה והחומות בשנות ה-70. החומות פעם הקיפו את כל העיר, אבל הצמיחה העירונית המודרנית גרמה לעיר להתפשט הרבה מעבר למבצר. הקירות הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, דבר המשמש לקידום אופייה של העיר. מלחמת קוריאה השפיעה מאוד על סוואן, כאשר העיר הועברה מיד ליד ארבע פעמים. זמן קצר מאוד לאחר פרוץ המלחמה, אגף 49 של חיל האוויר האמריקני שוגר מיפן לקוריאה, כשהמשימה הראשונה שלו הייתה לפנות אזרחים מהעיר סוואן ומהעיר גימפו. סוואן נפלה במהירות לידיהם של הכוחות הצפון קוריאנים, זמן קצר לפני הקרב על אוסן, שהיה העימות הראשון בין כוחות צבא ארצות הברית לכוחות הצפון קוריאנים ונערך ב-5 ביולי 1950 על הכביש שבין סוואן והעיר אוסן הסמוכה (שהייתה אז עדיין תחת שליטת הכוחות הדרומיים). לאחר קרב אשר ארך שלוש שעות וחצי, נהרגו 42 חיילים צפון קוריאנים וכ-60 חיילים אמריקאיים, ובעקבות כך נאלצו האחרונים לסגת, אך כוחות קוריאה הצפונית שהתקדמו דרומה כדי לכבוש את אוסן עוכבו בכשבע שעות. ב-16 בדצמבר 1950, התמקמו כוחות חיל משלוח יווניים בסוואן, וחברו לחטיבה מס' 1 של חיל הפרשים האמריקאי. ב-6 בנובמבר 1951 התקיף טייס של חיל האוויר האמריקאי, גבי גברקסי, את בסיס K-13 ששכן בסוואן. עד סוף המלחמה, נותרה סוואן תחת שלטון הכוחות של קוריאה הדרומית. בעיר שוכנת אנדרטת זיכרון לצבא הצרפתי. העיר סוואן הפכה לבירת מחוז קִיַאנְגִּי, ב-23 ביוני 1967. מצפה סוֹצ'אנגדֶה, השוכן בעיר, נפגע ב-1996, כתוצאה מאש שהתלקחה במקום, ושוב, על ידי הצתה ב-1 במאי 2006, אך שוחזר. העיר מחולקת לארבעה רבעים (gu): ישנן בעיר 14 אוניברסיטאות ושתי מכללות. אלה כוללות אוניברסיטה לרפואה, אוניברסיטה קתולית, מכללת בריאות, אוניברסיטת לאלקטרוניקה ועוד. בעיר 33 בתי ספר תיכוניים, 37 חטיבות ביניים, 81 בתי ספר יסודיים ו-107 גני ילדים. בסוואן יש שלושה בתי ספר המוקדשים לחינוך מיוחד. כמו ברוב הערים הקוריאנית, יש שפע של בתי ספר פרטיים קטנים המציעים חינוך במגוון רחב של נושאים. החברה הגדולה ביותר השוכנת באזור התעשייה של העיר היא חברת סמסונג הקוריאנית. כמו כן, קיימות תעשיות קטנות הנועדות לשוק המקומי וחנויות תיירות. העיר מקושרת לבירה ולערים הסובבות אותה ברשת מסילות של הרכבת התחתית הלאומית של קוריאה הדרומית. כמו כן, העיר מקושרת בכבישים מהירים לעריה השכנות, ומהווה חלק חשוב בהיותה גשר תחבורתי המקשר את הבירה סיאול לערים רחוקות. בעיר קיימת תחנת רכבת. בסוואן שוכן בסיס של חיל האוויר של קוריאה הדרומית, אשר נמצא במחוז צ'אנְגְאָן בעיר. סוואן שוכנת בדרום-מערב מחוז קיונגי וגובלת עם יונגין ממזרח, הוואסונג (אנ') מדרום, אנסאן (אנ') ממערב ואיוואנג (אנ') מצפון ומרוחקת כ-31 ק"מ דרומית לבירה סיאול. ישנן כמה גבעות סביב העיר. הגבוהה ביותר נקראת קוואנְגִּיוֹ, שנמצאת מצפון, על הגבול עם יונגין. גובהה הוא 582 מטר מעל פני הים. רוב זרמי האוויר, שמקורם מהגבעות השוכנות ליד העיר, עוברים דרך סוואן; הזרמים זורמים דרומה דרך העיר, ונחסמים על ידי הגבעות ממזרח, ומגיעים בסופו של דבר עד לים הצהוב, לעבר מפרץ אנסן. כמו גם בכל שטח קוריאה הדרומית, אין אגמים טבעיים בקרבת סוואן. עם זאת, קיימים מאגרים קטנים רבים, הנקראים סאהו (הנגול: 서호). האקלים של סוואן דומה מאוד לזה של סיאול. עם זאת, כיוון שסיאול עירונית יותר, היא חמה יותר, ולכן מזג האוויר בסוואן הוא בדרך כלל קריר יותר מהאקלים של סיאול. ברזיל קוריטיבה, פרנה, ברזיל (מ־2006) רוסיה ניז'ני נובגורוד, ניז'ני נובגורוד, רוסיה (מ־2005) יפן אסהיקאווה, הוקאידו, יפן (מ־1989) יפן פוקואי, פוקואי, יפן (מ־2001) הרפובליקה העממית של סין ג'ינאן, שאנדונג, הרפובליקה העממית של סין (מ־1993) אוסטרליה טאונסוויל, קווינסלנד, אוסטרליה (מ־1997) אינדונזיה באנדונג, מערב ג'אווה, אינדונזיה (מ־1997) רומניה קלוז'-נאפוקה, רומניה (מ־1999) מקסיקו טולוקה, מקסיקו (מ־1999) טורקיה ילובה, טורקיה (מ־1999) מרוקו פאס, מרוקו (מ־2003) וייטנאם האי גיאנג, וייטנאם (מ־2004) קמבודיה סיאם ריפ, קמבודיה (מ־2004) הודו היידראבאד, טלנגאנה, הודו (מ־2005) סוואן, ברשת החברתית פייסבוק סוואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוואן, הבלוג הרשמי סוואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר עיריית סוואן (באנגלית) https://www.citypopulation.de/en/southkorea/gyeonggi/admin/