laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Amor Prohibido (שיר)

Amor Prohibido (בעברית: אהבה אסורה) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבומה הרביעי של הזמרת סלינה אשר יצא ב-13 באפריל 1994 על ידי EMI לטין. הוא נכתב על ידי סלינה עצמה, אחיה וזמר הליווי שלהם פיט אסטודילו והופק על ידי אחיה, אביה ומספר מפיקים נוספים. מבחינה לירית השיר היה נתון לפרשנויות שונות כאשר הרבה מהפרשנויות אמרו כי השיר מכוון לדבר על קהילת הלהט"ב אך יש כאלה שקישרו את השיר לסיפור של רומיאו ויוליה. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר טחאנו שמשלב מוזיקת קומביה ודאנס-פופ. הוא זכה לשבחים על ידי המבקרים ולימים הפך לאחד מהשירים הפופולריים שלה. הוא הגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטינים של ארצות הברית, כאשר שהה שם 9 שבועות ובכך היה לשיר הראשון שלה לעשות זאת. בנוסף הוא גם שבר שיא כאשר הפך לשיר הלטיני המצליח ביותר בארצות הברית לשנת 1994. נכון להיום מכירות השיר עומדות על 420 אלף עותקים בארצות הברית (במכירות משולבות) ובכך הוא זכאי למעמד של 7 פלטינות לטיניות. בשנת 2012 השיר זכה להצלחה מחודשת כאשר הגיע למקום ה-8 במצעד שירי הפופ הלטיני האמריקאי כאשר יצאה לו גרסת דואט עם הזמר סאמו. השיר זכה בפרס שיר השנה בטקס פרסי הטחאנו ובפרס השיר המקסיקני האזורי של השנה בטקס פרסי Lo Nuestro ובטקס פרסי הבילבורד הלטיני. בנוסף הוא זכה בפרס BMI‏ (.Broadcast Music, Inc) ונהיה לשיר הספרדי הראשון לזכות בפרס זה. במהלך השנים השיר זכה להרבה גרסאות כיסוי ביניהם של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז שהופיעה עם השיר בטקס פרסי הבילבורד הלטיני בשנת 2017 כמחווה לסלינה וללהקתה. מידע על היצירה "Amor Prohibido" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Amor Prohibido" באתר יוטיוב א.ב. קינטנייה, אברהם קינטנייה, חורחה אלברטו פינו, בבו סילבטי, גרג ויקרס Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
יחסי אנטיגואה וברבודה – גרמניה

יחסי אנטיגואה וברבודה–גרמניה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אנטיגואה וברבודה לגרמניה. היחסים המדיניים בין המדינות הם ידידותיים ובלתי מעורערים. שיתוף הפעולה מתקיים בעיקר בצורה של שיתוף פעולה בפיתוח ופרויקטים תרבותיים ושיתוף פעולה באו"ם. היחסים הכלכליים הדו-צדדיים עם אנטיגואה וברבודה הם חסרי משמעות יחסית. נופשים גרמנים מניבים הכנסות ניכרות. הייצוא העיקרי של אנטיגואה וברבודה לגרמניה הוא תוצרת חקלאית. הסכם הגנה וקידום השקעות דו-צדדי קיים מאז 2001. הסכם דו-צדדי בנושא סיוע הדדי והחלפת מידע בענייני מיסים ועבירות מס נחתם באוקטובר 2010. הסכמי שיתוף פעולה וסחר אחרים קיימים במסגרת ההסכמים בין האיחוד האירופי ומדינות ACP (אפריקה, הקריביים, האוקיינוס השקט) וכן בין מדינות אירופה ו-CARIFORUM (מדינות חברות ב-CARICOM בתוספת הרפובליקה הדומיניקנית). התפתחות נוספת של יחסי הסחר עם אירופה עוקב מקרוב אחר אנטיגואה וברבודה ובאזור כולו על רקע המשא ומתן המתנהל בנושא האיחוד האירופי הסכם שותפות חדש עם מדינות אפריקה, האוקיינוס השקט והאיים הקריביים (הסכם פוסט-קוטונו). בשיתוף הפעולה לפיתוח, יש לאנטיגואה ולברבודה קשרים עקיפים עם גרמניה באמצעות הסכמים גרמנים עם הקהילה הקריבית (CARICOM), שיתוף פעולה המתמקד בפיתוח כלכלי בר-קיימא, קידום אנרגיה מתחדשת והתאמה לשינויי אקלים. בנוסף, גרמניה מעניקה סיוע באזור באמצעות מיקרו-פרויקטים ואמצעי קידום הספורט. לאחר ההרס הכמעט מוחלט של ברבודה על ידי הוריקן אירמה בספטמבר 2017, גרמניה סיפקה סיוע הומניטרי חירום. השחזור בברבודה עשוי להימשך מספר שנים. אנטיגואה וברבודה מחזיקה בגרמניה קונסוליות כבוד במינכן ופרנקפורט. גרמניה מיוצגת באנטיגואה וברבודה באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו וקונסוליית כבוד בסנט ג'ונס. יחסי אנטיגואה וברבודה–גרמניה, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי אנטיגואה וברבודה–גרמניה, באתר משרד החוץ הגרמני אתר על יחסי מדינות
יאן סטיקה

יאן סטיקה (בפולנית: Jan Styka‏; 8 באפריל 1858 – 11 באפריל 1925) היה מאייר ומשורר וצייר פולני, שזכה להפקת פנורמות דתיות היסטוריות גדולות. ידוע גם כנואם פטריוטי - נאומיו הודפסו בשנת 1915 בצרפתית L'ame de la Pologne (נשמת פולין). בנו של קצין צ'כי באוסטריה-הונגריה, סטיקה למד בבית הספר בלמברג (לבוב) ובהמשך למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה, אוסטריה. הוא התגורר בקרקוב בשנת 1882 ושם למד ציור היסטורי אצל יאן מטייקו. בהמשך הוא חזר ללבוב ופתח שם סטודיו יחד עם הצייר ההיסטורי הפולני ווייצ'יך קוסאק, הם יצרו את יצירתו המפורסמת ביותר בפולין - פנורמת Racławice. מאוחר יותר הוא נסע לאיטליה לזמן קצר לפני שעבר לצרפת, שם נחשף לתנועות האמנות הגדולות במונמארטר ובמונפרנאס ושם בילה חלק גדול מחייו. בין עבודותיו החשובות של סטיקה ניתן למנות את הסצנה הגדולה של "פטרוס הקדוש המטיף את הבשורה בקטקומבות" שצויר בפריז בשנת 1902. הפנורמות הנודעות שלו כוללות "מרטידרום הנוצרים בקרקס של נירו" (1897), ו "קרב רסלאביצה" שצויר בשנת 1894. סטיקה נפטר בשנת 1925 ונקבר ברומא. עם זאת, בשנת 1959 הועברו שרידיו לארצות הברית לצורך לקבורה ב"היכל האלמוות "בבית העלמין בקליפורניה. הבנים טדאוש "תדה" סטיקה (1889–1954) ואדם סטיקה (1890–1959) היו שניהם ציירים. בשנת 1910 צייר סטיקה את דיוקנו של הפסנתרן המוערך והמדינאי הפולני, איגנצי יאן פדרבסקי, הנמצא כעת במוזיאון הלאומי של פולין בפוזנן. בעבר, לקראת סוף המאה ה-19, פדרבסקי הזמין את סטיקה לצייר את מה שיהפוך ליצירתו המפורסמת ביותר. במקור נקרא "גולגולתא" (השם הארמי של אתר הצליבה של ישו), הציור נודע בפשטות בשם "הצליבה". קטע זה הוא פנורמה עצומה שאורכה 59 מטר (59 מטר) וגובהה 14 מטר. לצליבה היסטוריה מרתקת. עם הזמנתו בשנת 1894 נסע סטיקה לירושלים להכין רישומים, ולרומא, שם קיבל ברכה על ידי האפיפיור לאו השמיני. הציור הוצג בוורשה בהצלחה רבה ב־22 ביוני 1897. הוא הוצג ברבות מהערים הגדולות באירופה, לפני שעשה את דרכו לאמריקה, להצטרף לתערוכת סנט לואיס בשנת 1904. הציור נתפס כאשר שותפיו האמריקאיים של סטיקה לא שילמו את מיסי המכס, ונחשב לאבוד במשך כמעט ארבעים שנה. בשנת 1944 נמצא הציור, מגולגל סביב עמוד ונפגע קשות, לאחר ששכן במרתף של חברת האופרה בשיקגו במשך עשרות שנים. הציור נרכש על ידי איש העסקים האמריקני, הוברט איטון, והציור שוחזר על ידי בנו של יאן סטיקה, האמן אדם סטיקה. הוא מוצג בהיכל הצליבה בבית העלמין של פארק Memorial Park בגלנדייל, קליפורניה. בשנים 2005–2006 עבר הציור שיקום מסיבי כחלק מחגיגת המאה למקום. פטרוס מטיף בקטקומבות קטע מפנורמת רסלאביצה חלום של חייל פולני בצבא צרפת דיוקן של אשה פולוניה לייב טולסטוי דיוקן בשמלה לבנה מדונה מדיה וקבצים בנושא יאן סטיקה בוויקישיתוף יאן סטיקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Jan Styka - malarz, Polska, baza artystów Agra-Art, sztuka.agraart.pl Panorama Siedmiogrodzka | Kultura.Tarnów - Wydział Kultury UMT, archive.vn, ‏2013-05-04 Considered Poland’s greatest panorama painter, Jan Styka died 95 years ago today, www.thefirstnews.com (באנגלית) Aleksandra Słabisz, „Golgota” Jana Styki króluje z kalifornijskiego wzgórza | Nowy Dziennik (ב־) "Golgota Jana Styki"
הר ג'ורג'

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר ג'ורג' (אנטארקטיקה) – הר בהרי סקוט, בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה. ניו זילנד הר ג'ורג' (סאות'לנד) – הר במחוז סאות'לנד, בחבל סאות'לנד, שבאי הדרומי של ניו זילנד הר ג'ורג' (החוף המערבי) – הר במחוז גריי, בחבל החוף המערבי, שבאי הדרומי של ניו זילנד אוסטרליה הר ג'ורג' (טסמניה, ג'ורג' טאון) – הר במחוז ג'ורג' טאון במדינת טסמניה, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (טנסניה, ברייק או'דיי) – הר במחוז ברייק או'דיי במדינת טסמניה, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (ויקטוריה) – הר במחוז מזרח גיפסלנד במדינת ויקטוריה, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (ניו סאות' ויילס) – הר במחוז גרייט לייקס במדינת ניו סאות' ויילס, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (אוסטרליה המערבית, מיקאת'ארה) – הר במחוז מיקאת'ארה במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (אוסטרליה המערבית, אולבני) – הר במחוז אולבני במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (אוסטרליה המערבית, לאונורה) – הר במחוז לאונורה במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (אוסטרליה המערבית, אשברטון) – הר במחוז אשברטון (אוסטרליה המערבית) במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (אוסטרליה המערבית, הולז קריק) – הר במחוז הולז קריק במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (קווינסלנד, צ'ארטרז טאוורז) – הר במחוז צ'ארטרז טאוורז במדינת קווינסלנד, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (קווינסלנד, הינצ'ינברוק) – הר במחוז הינצ'ינברוק במדינת קווינסלנד, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (הטריטורייה הצפונית, ויקטוריה דיילי) – הר במחוז ויקטוריה דיילי בטריטוריית הטריטוריה הצפונית, שבאוסטרליה הר ג'ורג' (הטריטורייה הצפונית, סנטרל דזרט) – הר במחוז סנטרל דזרט בטריטוריית הטריטוריה הצפונית, שבאוסטרליה ארצות הברית הר ג'ורג' (קליפורניה) – הר במחוז נאפה במדינת קליפורניה, שבארצות הברית הר ג'ורג' (קולורדו) – הר במחוז גראנד במדינת קולורדו, שבארצות הברית הר ג'ורג' (איידהו) – הר במחוז איידהו במדינת איידהו, שבארצות הברית הר ג'ורג' (אלסקה, ואלדז-קורדובה) – הר במחוז ואלדז-קורדובה במדינת אלסקה, שבארצות הברית הר ג'ורג' (אלסקה, יוקון-קויוקוק) – הר במחוז יוקון-קויוקוק במדינת אלסקה, שבארצות הברית קנדה הר ג'ורג' (קולומביה הבריטית, סטראת'קונה) – הר במחוז סטראת'קונה בפרובינציית קולומביה הבריטית, שבקנדה הר ג'ורג' (קולומביה הבריטית, קיטימט-סטיקיין) – הר במחוז קיטימט-סטיקיין בפרובינציית קולומביה הבריטית, שבקנדה הר ג'ורג' (נונאווט) – הר בטריטוריית נונאווט, שבקנדה מאונט ג'ורג' (אקנסו) – כפר במחוז ייל (ארקנסו) במדינת ארקנסו, שבארצות הברית
בית הקברות היהודי של בודה

בית הקברות היהודי של בודה (בהונגרית: Budai zsidó temető) היה בית קברות שניצב בעבר בערך בפינת רחוב אלגוט (Alagút utca) של היום ורחוב פולר (Pauler utca), קרוב ל"שער היהודי" (Zsidó kapu) דאז של טירת בודה (או "שער השבת"), שנפתח כעת לכיכר דיס (Dísz tér). בשנת 1894, במהלך עבודות בנייה במקום, נמצאה המצבה העתיקה ביותר בבית הקברות עם הכיתוב "ציון הלז קמה לראש ר' פסח בר פטר שנאסף לעולמו בשנת ל"ח לאלף שישי בירח אלול". בית הקברות היה ממוקם במקום אסטרטגי חשוב. לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה הקים במקום זה את אוהליו לפני שיצא לקרב מוהאץ' נגד הטורקים בשנת 1526. לאחר שבודה נפלה לידי הטורקים בשנת 1541 ועל פי הוראותיו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הגנרל האוסטרי וילהלם פון רוגנדורף הטיל מצור על בודה, וקיבץ את סוללות המצור לאזור בית הקברות. הקרב נכשל, ובית הקברות לא שימש יותר לקבורה מאז. במקומו יש כיום בתי מגורים. עוד בשנת 1541, נקבר בבית הקברות אישטוואן ורבצי, שהביע דעות אנטישמיות בספרו המפורסם Tripartitum- כלומר הספר המשולש - אוסף המשפט המקובל, שאישטוואן ורבצי, שהפך לפלטין הונגריה החל להרכיב בשנת 1504. הוא נשאר בבודה גם לאחר הכיבוש של הטורקים ומת שם. חלק מהמצבות שנחפרו בבית העלמין (כולל הקדומות ביותר שנמצאו עד כה) מוצגות היום במוזיאון הלאומי של הונגריה. לקסיקון יהודי הונגרי 1929. גישה מקוונת לערך. הגורל החורג של בתי הקברות בבודפשט הוא ייחודי, multkor.hu, 1 בנובמבר 2007 Fehér Jolán Antónia, Budapest székesfőváros temetőinek története. Bölcsészdoktori értekezés (Budapest, 1933).
התמרה נוקלאופילית אצילית

התמרה נוקלאופילית אצילית היא שם כולל לתגובות התמרה של תרכובות אציליות. בתגובות אלו נוקלאופיל מחליף את מקומו של קבוצה עוזבת מנגזרת של חומצה קרבוקסילית, כמו אציל-הליד, אנהידריד, אסטר ואמיד. נקבל קרבוניל חדש בו יש קשר לנולקאופיל במקום לקבוצה העוזבת. תגובות אלו לרוב הפיכות. כיוון שיש מגוון של נולקאופילים ותרכובות אציליות שניתן להגיב בדרך זו, תגובות אלו הן חשובות ושימושיות במגוון תחומים. לכל תגובות התמרה נוקלאופילית אצילית מנגנון זהה. הנוקלאופיל תוקף את הפחמן הקרבונילי תוך שהקשר הקרבונילי מתנתק ואלקטרוניו עוברים לחמצן הקרבונילי. נוצר מבנה טטראהדרלי הקרוי "tetrahedral intermediate". לאחר מכן הקבוצה העוזבת יוצאת עם אלקטרוני הקשר, והקשר הקרבונילי משוחזר. בשלב הטטראהדר הן הנוקלאופיל והן הקבוצה יכולים לעזוב. מי שיהיה הקבוצה העוזבת הוא הבסיס החלש יותר, כך שיציב יותר כאניון. התגובות תתרחשנה באופן מעט שונה תחת תנאיים חומציים שונים: חומצה: כדי להגדיל את אלקטרופיליות הפחמן הקרבונילי, לעידוד התגובה, תתבצע תחילה פרוטונציה (הוספת מימן) לחמצן הקרבונילי. בשלב הבא הנוקלאופיל יתקוף. אם הקבוצה העוזבת אינה טובה דיה היא תוכל לבצע גם פרוטונציה במצב ההטראהדרלי וכך לשפר את טיבה כקבוצה עוזבת. לאחר עזיבת הקבוצה ושיחזור הקרבוניל יהיה שלב של דה-פרוטונציה לפחמן הקרבונילי. בסיס: תחילה תהיה דה-פרוטונציה לנוקלאופיל כדי להגדיל את נוקלאופיליותו. הנוקלאופיל יתקוף, ייווצר טטראהדר זמני, ואז הקרבוניל ישוחזר והקבוצה תעזוב. מדיה וקבצים בנושא התמרה נוקלאופילית אצילית בוויקישיתוף Acyl Substitution(הקישור אינו פעיל), אתר אוניברסיטת אורגון.
ברזילי הגלעדי

בַרְזִלַּי הַגִּלְעָדִי מרוגלים הוא דמות מקראית, אזכורו העיקרי הוא בימי מרד אבשלום, כאשר ברזילי הוא אחד האנשים שכלכלו את דוד ואנשיו בעת גלותם במחניים. לאחר פרוץ מרד אבשלום, נמלטו דוד ותומכיו מירושלים בטרם יבואו אבשלום ואנשיו אל העיר. מתוך חשש ממתקפת פתע של אבשלום, הם ברחו אל עבר הירדן המזרחי, והתיישבו בעיר מחניים. בימי גלותם בעיר, אחד מאלה שספקו את צורכיהם היה ברזילי הגלעדי, לצד מכיר בן עמיאל ושובי בן נחש מרבת בני עמון. השלושה סיפקו לדוד ולאנשיו מזון, כלים ומיטות. לאחר שדוכא המרד ודוד שב לירושלים הציע דוד לברזילי כאות תודה לשבת בירושלים ולקבל את כל משאלותיו ותאוותיו מאת המלך. אך ברזילי, שהיה אז כבר בן 80, לא מצא טעם בחיים שכאלה, באומרו "האדע בין טוב לרע, אם יטעם עבדך את אשר אוכל ואת אשר אשתה...", והציע שבנו יתוגמל במקומו. ואכן, בנו כִמהם הצטרף לדוד ואכל על שולחנו. הכרת הטוב של שושלת המלוכה למשפחת ברזילי נמשכה גם לאחר מכן, ולפני מותו דוד ציווה את שלמה בנו כי בני ברזילי יהיו מאוכלי שולחנו. יש הקושרים את גרות כמהם, המקום שבו התאספה שארית הפליטה אחרי רצח גדליהו בן אחיקם, עם כמהם בן ברזילי, ומבארים כי כמהם קיבל מדוד חלקת אדמה ליד בית לחם שנקראה על שמו גם דורות לאחר מכן. ברזילי נזכר פעם נוספת ברשימות היוחסין ימי שיבת ציון, כאשר כהנים בני משמרת הקוץ שהתחתנו עם בנות ממשפחתו של ברזילי נקראים על שמו "בני ברזלי". כהנים אלה נזכרים כמי שכהונתם נדחתה משום שלא היו להם ספרי יוחסין שיוכיחו את כהונתם. בספרות חז"ל, מזוהה ברזילי הגלעדי עם תאווה, ובפרט עם גילוי עריות. התלמוד אומר על ברזילי כי היה "שטוף בזימה". יתרה מזאת, "ברזילי הגלעדי" הפך בחז"ל כסמל לאדם שטוף בתאוות ומשמש ככינוי לאנשים תאוותנים באופן כללי. מאידך גיסא, חז"ל משבחים את דאגתו לצורכי דוד בזמן מרד אבשלום ורואים בכך קיום של הכנסת אורחים. בהתבסס על כך ש"בני ברזילי" מוזכרים חמש פעמים במקרא, דרשו חז"ל כי "כל מי שהוא מאכיל פרוסה לצדיק כאילו הוא מקיים חמשה ספרי תורה". נושא נוסף עליו יש מחלוקת בחז"ל היא האם ברזילי הגלעדי יהודי מלידה או גר שהתגייר. על-פי בית הבחירה למאירי, ברזילי התגייר ולכן הכהנים המתייחסים אליו נושלו מהכהונה. אולם, בעל מרגליות הים סובר כי ברזילי הגלעדי היה יהודי מלידה. יהודה שפירא, ברזלי הגלעדי ודוד המלך, באתר "דעת" ברזילי הגלעדי, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוקים כ"ז–כ"ט. ספר שמואל ב', פרק י"ט, פסוק ל"ב. ספר מלכים א', פרק ב', פסוק ז'. ספר ירמיהו, פרק מ"א, פסוק י"ז. ספר עזרא, פרק ב', פסוקים ס"א–ס"ג; ספר נחמיה, פרק ז', פסוקים ס"ג–ס"ה. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ב, עמוד א'. מובאת לכך שם ראיה מהזדקנותו המהירה, עד שכבר בגיל שמונים הוא מעיד כי אין לו עוד יכולת להנות מן החיים, הזדקנות הקשורה בתאוותנות יתר. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ו, עמוד א'. בראשית רבה, פרשה נ"ח, פסקה ח'. בית הבחירה למאירי, מסכת קידושין דף ס"ט עמוד ב'. מרגליות הים למסכת שבת.
יחסי גרמניה–גרנדה

יחסי גרמניה–גרנדה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין גרמניה לגרנדה. היחסים המדיניים קרובים וידידותיים. שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתקיים בצורה של שיתוף פעולה בפיתוח פרטני ופרויקטים תרבותיים ובתוך האומות המאוחדות. כמו כן מתקיים שיתוף פעולה אמון ומצליח במיוחד בתחום מדיניות האקלים. היחסים הכלכליים עם גרנדה הם חסרי משמעות יחסית. הייצוא העיקרי של גרנדה לגרמניה הוא מוצרים חקלאיים (כולל קקאו ותבלינים, במיוחד אגוז מוסקט). מקור ההכנסות המשמעותי היחיד מגרמניה הוא התיירות, ענף שרשם צמיחה בשנה האחרונה. קיימות טיסות ישירות בין גרמניה לגרנדה. את ההרס שגרם הוריקן איוון בשנת 2004 (90 אחוז מהאי נהרס, כולל מלונות רבים) ניתן לחוש עד היום. מסיבה זו, ההתפתחות הכלכלית במדינה ספגה נסיגות משמעותיות. גרנדה היא מדינת האי היחידה במזרח הקריביים העוסקת בשיתוף פעולה דו-צדדי עם גרמניה (באמצעות הפרויקטים משולבים באסטרטגיות הסתגלות לשינוי האקלים בגרנדה ורפורמה בסקטור החשמל לתמיכה במדיניות האקלים בגרנדה). באמצעות הסכמים בין גרמניה לקהילה הקריבית CARICOM, שתי המדינות עוסקות גם בפרויקטים משותפים לקידום אנרגיה מתחדשת והתאמה לשינויי אקלים (למשל ייעור מחדש של יערות מנגרובים). בנוסף, גרמניה מעניקה סיוע באמצעות מיקרו-פרויקטים ואמצעי קידום ספורט. הסכם החלפת מידע מס עם גרנדה נכנס לתוקפו בנובמבר 2013. הסכמי שיתוף פעולה וסחר אחרים קיימים במסגרת ההסכמים בין האיחוד האירופי לבין מדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים, האוקיינוס השקט) וכן בין המדינות אירופה ו-CARIFORUM (מדינות חברות ב-CARICOM בתוספת הרפובליקה הדומיניקנית). התפתחות נוספת של יחסי הסחר עם אירופה עקבה מקרוב אחר אנטיגואה וברבודה ובאזור כולו על רקע המשא ומתן המתנהל בנושא האיחוד האירופי הסכם שותפות חדש עם מדינות אפריקה, האוקיינוס השקט והקריביים (הסכם פוסט-קוטונו). גרנדה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. גרמניה מחזיקה בגרנדה קונסוליית כבוד בסנט ג'ורג'ס. יחסי גרמניה–גרנדה, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי גרמניה–גרנדה, באתר משרד החוץ הגרמני אתר על יחסי מדינות
רכסי מקנוטון

רכסי מקנוטון או מצוקי מקנוטון או רכסי מקנאטון (באנגלית: McNaughton Ridges) הם קבוצת רכסי הרים בהרי סקוט, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה. הרכסים ממוקמים 22 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת סימפסון. שיא גובה הרכסים 1,066 מטרים מעל פני הים; הרכסים הם ההר ה-3,935 בגובהו באנטארקטיקה. הרכסים מופו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנים 1956 ו-1957. שמם של הרכסים ניתן להם על יד ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה. הרכסים נקראו על שמו של י. ל. ק. מקנוטון (I.L.K. McNaughton), שהיה פיזיקאי בתחנת מוסון, בשנת 1961. רכסי מקנוטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכסי מקנוטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכסי מקנוטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לווויין של אזור רכסי מקנוטון מפת אזור רכסי מקנוטון מחשבון מרחקים - המרחק מרכסי מקנוטון לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
הוראסיו קופולה

הוראסיו קופולה (בספרדית: Horacio Coppola;‏ 31 ביולי 1906 – 18 ביוני 2012) היה צלם וקולנוען ארגנטינאי, ובעלה של הצלמת היהודייה גרטה שטרן. קופולה נולד בבואנוס איירס, הצעיר מבין עשרה ילדים. הוריו, מהגרים איטלקים, היו במצב כלכלי טוב, והוא למד אמנות, מוזיקה, משפטים ושפות. הוא היה בערך בן 20 כשהחל לצלם. הוא נישא לצלמת היהודייה גרטה שטרן אותה הכיר בגרמניה. ונולדו להם שני ילדים, סילביה, ובן, אנדרס. מאוחר יותר הם התגרשו. בשנת 1959 התחתן קופולה עם ראקל פלומק, פסנתרנית. קופולה אחראי על צילום התמונות שהופיעו במהדורה הראשונה של הביוגרפיה של המשורר הארגנטינאי אבריסטו קארייגו מאת חורחה לואיס בורחס. הוא היה אחד מחלוצי הצלמים מארגנטינה ודמות מפתח במודרניזם. הוא למד בבית הספר הגרמני לעיצוב ואדריכלות באוהאוס במהלך שנות ה-30. הוא נסע לאירופה בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. הוא צילם תמונות אמנותיות, שצולמו מזוויות מיוחדות ונחתכו בצורה מיוחדת. בלונדון, צילם דיוקנאות של אמנים מפורסמים, ועבד על ספר על מוצגים ממסופוטמיה במוזיאון הלובר ובמוזיאון הבריטי. הוא ואשתו חזרו לארגנטינה בשנת 1936. באותה שנה הוא הוזמן לצלם את בואנוס איירס לרגל חגיגות ה-400 להיווסדה, והפיק תמונות של נופי רחוב ששהתאפיינו ברומנטיקה, בחיוניות ואף את הזוהמה של העיר הגדולה. הוא זכה בתואר "יקיר העיר בואנוס איירס" ובגיל 100 הציג תערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון מלבה בבואנוס איירס. מדיה וקבצים בנושא הוראסיו קופולה בוויקישיתוף הוראסיו קופולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הוראסיו קופולה, באתר Discogs (באנגלית) Molina, Maria Julieta (30 ביולי 2011). "Coppola, los ojos que vieron un siglo". La Nación (בספרדית). נבדק ב-19 בדצמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) O'Neil, Patrick M. (2004). Great world writers: Twentieth century" by Patrick M. O'Neil. ISBN 9780761474692. נבדק ב-22 במאי 2012. {{cite book}}: (עזרה) Patrick, Rössler: bauhaus mädels. a tribute to pioneerin woman artists, Cologne 2019, p. 243.
ינוארי סוחודולסקי

ינוארי סוחודולסקי (בפולנית: January Suchodolski‏; 19 בספטמבר 1797 – 20 במרץ 1875) היה צייר וקצין צבא פולני, וחבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות. סוחודולסקי נולד בגרודנו והיה אחיו של ריינולד סוחודולסקי. בשנת 1810 הצטרף לחיל הצוערים של ורשה. בשנת 1812 עמד על המשמר במלון אנג'לסקי בוורשה כאשר נפוליאון שהה שם בסתר, במהלך בריחתו ממוסקבה. בשנת 1823 הוא הפך לסגנו של וינצ'נטי קרשינסקי, קצין לשעבר בצבא נפוליאון, שהיה באותה תקופה עם הגדוד המלכותי. דרך קשריו של קרשינסקי הוא קיבל גישה לגלריות האמנות של הארמון, וזכה לחשיפה לציורים צבאיים, במיוחד אלה של הוראס ורנה. הוא זכה גם לגישה למעגלים האמנותיים והאינטלקטואליים המובילים בפולין. בתקופה זו החל לצייר תמונות עם נושאים צבאיים, במיוחד קרבות ממרד קושיצ'יקו וממלחמות נפוליאון, כולל אלה שבהם היה מעורב קרשינסקי במהלך מלחמת חצי האי. הוא הכיר את אנטוני ברודובסקי והצליח בתחרות אמנות עם קומפוזיציה בשם "לקחת את דגלו של מוחמד בווינה" ו"מוות לאדיסלוס מוורנה". בשנת 1830 ינוארי ואחיו השתתפו במרד נובמבר. ינוארי לחם בקרב הראשון בוואור, קרב אולשינקה גרוחובסקה וקרב איגאני. בזמנו הפנוי צייר את סצנות החיילים ועשה דיוקנאות של עמיתיו. בעקבות תבוסת ההתקוממות - בה נהרג אחיו - נסע לרומא שם הפך לתלמידו של הוראס ורנה בין השנים 1832 עד 1837. כאן הוא התחבר עם זיגמונט קרשינסקי, בנו של וינצ'נטי, יוליוש סלובצקי, יוהאן פרידריך אוברבק, פטר פון קורנליוס ולואי ליאופולד רוברט. הוא חזר לוורשה בשנת 1837 ובמהרה הוצע לו להצטרף לאקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות על ציורו "המצור על אכלציקה". הוא הוזמן לסנקט פטרבורג על ידי הצאר ניקולאי הראשון לצייר קרבות מפורסמים של הצבא הרוסי. לאחר שחזר לפולין, הוא נסע לפריז בשנת 1844. בשנת 1852 עבר לקרקוב. בשנת 1860 הצטרף סוחודולסקי לוועדה של החברה לעידוד אמנויות יפות וסייע בהקמת המוזיאון לאמנויות יפות בוורשה. ינוארי סוחודולסקי נפטר בבוימיי (ליד סידלצה) ב־20 במרץ 1875. הנסיגה מברזינייה קרב טודלה במרד נובמבר מותו של הנסיך פוניטובסקי בקרב לייפציג הקרב על גבעת הדקלים המצור על אוקחוב מדיה וקבצים בנושא ינוארי סוחודולסקי בוויקישיתוף January Suchodolski – żołnierz i malarz w jednej osobie - Polskie Muzy, polskiemuzy.pl Przewodnik po Warszawie (do 1944 roku), www.stalus.iq.pl January_Suchodolski (ארכיון)
האנה בריטלנד

האנה בריטלנד (באנגלית: Hannah Britland; נולדה ב-2 בפברואר 1990) היא שחקנית אנגלייה. בריטלנד נולדה בפרסטון שבלנקשייר. בשנת 2013 שיחקה בתפקיד צ'ארלי, חברתו של ג'יימס קוק (בגילומו של ג'ק אוקונל), בשני פרקים של הסדרה "סקינס". עוד הופיעה בעונה השלישית של הסדרה "בשר טרי" בתפקיד סאם, אישה צעירה שג'יי פי (ג'ק וייטהול) והווארד מקגרגור (גרג מקיו) נמשכים אליה. עוד ב-2013 שיחקה בריטלנד בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "Rush". ב-2014 הופיעה בריטלנד באופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק". האנה בריטלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האנה בריטלנד, באתר AllMovie (באנגלית) האנה בריטלנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "S'Black Mirror', 'One Day At A Time' & More Get Premiere Dates On Netflix – TCA". Deadline. 27 ביולי 2016. נבדק ב-27 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) The girl from Hoghton who became a TV star Home and Away: Casey Braxton has holiday romance in London "Hannah Britland | TV Guide". TVGuide.com (באנגלית).
יחסי גרנדה–רוסיה

יחסי גרנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הפדרציה הרוסית. היחסים הדיפלומטיים בין גרנדה לברית המועצות כוננו בשנת 1979. בשנת 1983 נותקו היחסים הדו-צדדיים על ידי המושל הכללי של גרנדה וכל ההסכמים הושעו. היחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש ב-17 בספטמבר 2002, עם חתימתם והחלפתם של אגרות דיפלומטיות בידי שר גרנדה לענייני חוץ. אלווין נמרוד ושר הפדרציה הרוסית מר איגור איבנוב. הטקס נערך במסגרת פגישת שרי החוץ CARICOM / רוסיה, שהתקיימה בניו יורק במהלך המושב ה-57 של העצרת הכללית של האו"ם. גרנדה רואה בכינון מחדש של היחסים הדיפלומטיים עם הפדרציה הרוסית צעד חשוב בפיתוח קשרים קרובים וידידותיים העולים בקנה אחד עם מדיניות הממשלה ליצור קשרים הדוקים יותר עם מדינות שזיהתה כבעלות התכנסות אינטרסים. שיקום היחסים סולל את הדרך לפעילויות דיפלומטיות, כלכליות, תרבותיות ואחרות בין גרנדה לפדרציה הרוסית. גרנדה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה. רוסיה אינה מיוצגת בגרנדה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרנדה–רוסיה בוויקישיתוף יחסי גרנדה–רוסיה, באתר משרד החוץ הרוסי יחסי גרנדה–רוסיה, באתר משרד החוץ הרוסי אתר על יחסי מדינות
אריק מויאל (קצין)

אריק מויאל (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש מפקד המכללה לפיקוד טקטי. קודם לכן שימש מפקד חטיבת מנשה, קצין המבצעים של פיקוד הדרום ומפקד גדוד 931. מויאל נולד וגדל בבאר שבע. למד בישיבת אהל שלמה ובישיבת כרם ביבנה. התגייס לצה"ל בשנת 2000, שובץ בחטיבת הנח"ל והתקבל לפלס"ר נח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלס"ר ומונה למפקד צוות אוגוסט 2002. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה. לאחר מכן מונה למפקד פלס"ר נח"ל בין השנים 2008–2010. בהמשך שימש כמפקד מחזור בבא"ח נח"ל בין השנים 2013–2015. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת הנח"ל בין השנים 2015–2016. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם. בשנת 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 931, ושימש בתפקיד עד מאי 2019. בשנת 2019 מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום, תפקיד בו שירת עד שנת 2021. ב-17 באוגוסט 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע בית וגן. בתפקיד זה שירת עד 20 בספטמבר 2023. ב-31 באוקטובר 2022 הוחלט על מינויו למפקד המכללה לפיקוד טקטי ולמפקד חטיבת החרמון. מויאל מתגורר בכפר תפוח, נשוי לאמונה ואב לשמונה. בעל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת אריאל. מדיה וקבצים בנושא אריק מויאל בוויקישיתוף ניר דבורי, ‏ההסלמה בג'נין - וההבהרה של מפקד החטיבה שמסיים את תפקידו, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2023 יואב לימור, "ג'נין זה לא עזה, הם רק משחקים בצבא. צריך לתת להם מכה, ולסיים עם זה", באתר ישראל היום, 14 באפריל 2022 קובי פינקלר, מפקד חדש לחטיבת מנשה: אלוף משנה אריק מויאל, באתר ערוץ 7, 17 באוגוסט 2021 יואב לימור, מח"ט ג'נין ל"ישראל היום": "פועלים בלי מגבלות - נגיע למי שצריך", באתר ישראל היום, 12 באפריל 2022