חבריאל מטסו

חבריאל מטסו (בהולנדית: Gabriël Metsu, באנציקלופדיה העברית נכתב גבריאל מטסו; ינואר 1629, ליידן – 24 באוקטובר 1667, אמסטרדם) היה צייר הולנדי מתור הזהב של הולנד. יצירתו של מטסו כוללת בתוכה מספר תמונות על נושאים מכתבי הקודש וציורי "ז'אנר" רבים, חלקם תמונות דיוקן. חבריאל מטסו נולד לצייר הפלמי ז'אק מטסו (1587/1588–1629), יליד באייל, אז ברוזנות פלנדריה שבילה את רוב חייו בליידן והתחתן שלוש פעמים. בשנת 1625 הוא נשא את אשתו השלישית, יאקומנטייה לבית גארנירס, מיילדת במקצועה ואלמנה של הצייר גיליאם פרמו, המכונה "סטראציו ולוטו" שהייתה כבר אם לשלושה ילדים. בתקופה בה נולד חבריאל המשפחה התגוררה ברחוב לאנגה מארה בליידן, שנקרא על שם נחל המארה שזרם פעם במקום. אביו של חבריאל נפטר באותה שנה ואמו התחתנה שוב כעבור שבע שנים, בשנת 1636, עם בעל סירה. לפי ארנולד האובראקן, התחנך חבריאל מטסו אצל הצייר חריט דאו, המפורסם בתמונות הז'אנר שלו. יש המטילים בכך ספק מפני שקיימות יצירות שבהן בולטת השפעתו של דאו (למשל ציורים כמו "הכימאי", במוזיאון לובר שבו רואים דמות דרך חלון), אך בציורים של מטסו השפעה זו פחות מודגשת. כישרונו של מטסו ניכר כבר בילדותו. בגיל 15, בשנת 1644, ביקש להתקבל לגילדת אמנים בעיר. כאשר ב-1648 קמה בליידן הגילדה של לוקס הקדוש של המקצועות האמנותיים, מטסו נמנה עם מייסדיה. בין עמיתיו בלטו יאן סטן, שבינו למטסו הייתה קיימת השפעת גומלין, יוריס ואן סחוטן, דוויד באי, ופיטר דה רינג. אולם החל משנת 1650 הפסיק מטסו את חברותו בגילדה. באותן שנים התחיל להיות מושפע מסגנונו של יאן ליבנס. למשך כמה חדשים התגורר מטסו באוטרכט ולמד אצל ניקולאוס קניפפר (Knüpfer) ואצל יאן בפטיסט וניקס. מאחר שבשנות מלחמת הולנד-אנגליה הראשונה (1652–1654) כלכלת הארץ נכנסה למשבר, חיפש הצייר את מזלו באמסטרדם. בתחילה התגורר מטסו בסמטה בפרינסנחראכט, על יד תעלת לאוריירחראכט, וגידל עופות ובעלי חיים אותם נהג לצייר מדי פעם. באחד מן הימים מחתה אחת השכנות נגד הרעש שבקע מביתו והוא עבר לבית על יד התעלה, בסמיכות לשוק ירקות. סביבה תוססת זו היוותה בשבילו מקור השראה לא מבוטל (למשל בציור "בשוק העשבים של אמסטרדם"). בשנת 1658 התחתן האמן עם איזבלה דה וולף. תמונה אחת של הזוג נמצאת ב"גלריית האמנים הישנים" בדרזדן, ותמונה אחרת שלהם נמצאת ב-Speed Art Museum בלואיוויל, קנטקי. איזבלה דה וולף הייתה בת לאב קדר ולאם ציירת מאנקהייזן. אחי אמה, פיטר דה חרבר, היה גם הוא צייר ונודע בציוריו בנושאי דת שיצר בהארלם. באמסטרדם הושפעה יצירתו של מטסו על ידי גררד טר בורך (או חריט טר בורך) ופיטר קודה. מטסו הפך לצייר של החברה המבוססת והתיישב לבסוף בלידסהסטראט, לא רחוק ממזמיני תמונותיו ומקוניהן. אחד מלקוחותיו החשובים היה סוחר הבדים יאן י. הינלופן, בסביבות שנת 1661. מטסו צייר בשבילו כמה תמונות משפחה, כשברקע הנציח את העיצוב המפואר של הבית. מטסו צייר גם את דיוקנה של האלמנה של הינלופן, לוסיה וייבראנטס. באוקטובר 1667 מת מטסו בהייתו בן 38 בלבד, ייתכן שנפטר בעקבות ניתוח בשלפוחית השתן. הוא נקבר ב-24 לחודש בכנסיית "ניווה קרק". לאחר מותו חזרה אלמנתו אל אמה באנקהייזן. "שוק הירקות של אמסטרדם" "גברת מנגנת בפסנתר", 1660–1667, רוטרדם (מוזיאון בוימאנס ואן בוינינגן) "אשה עם פירות" "חגיגת מלך השעועית" 1650–1655, גלריית הציורים בברלין "טבחית במזווה," אלטה פינאקותק, מינכן "מוכר התרנגולים", 1662, גלריית אלט מייסטר בדרזדן "חובבי המוזיקה" "משפחת הסוחר הינלופן" 1662, גלריית הציורים בברלין "וקן של אשה זקנה" "האשה החולה והרופא" "טבחית" "דיוקן של גברת", במכון לאמנויות במינאפוליס "מוכר התרנגולים", vers 1662 "גבר ואשה ליד הווירגינל" (1658–1660) "אשה מנגנת בוויולה דה גמבה", 1663 "מוכרת זקנה של דגים" "גירוש הגר וישמעאל", 1653–1654 גבריאל מטסו ברייקסמוזאום באמסטרדם webgallery of art תמונת משפחת הינלופן תמונה של גברת (לוסיה וייבראנטס) חבריאל מטסו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)