אלפרד נורת' וייטהד

אלפרד נורת' וייטהד (באנגלית: Alfred North Whitehead; בנולד ב־‏15 בפברואר 1861, ברמסגייט, קנט, בריטניה ונפטר ב־30 בדצמבר 1947, קיימברידג', ארצות הברית) היה פילוסוף, פיזיקאי ומתמטיקאי בריטי, שעסק בלוגיקה, מתמטיקה, פילוסופיה של המדע, פילוסופיה חינוכית ומטאפיזיקה. ספרו "פרינקיפיה מתמטיקה", אותו כתב עם תלמידו ברטראנד ראסל, נחשב לאחד החיבורים החשובים ביותר בתחום הלוגיקה המתמטית במאה העשרים. בהמשך חייו פנה לעיסוק בפילוסופיה של המדע ובמטאפיזיקה. בספרו ״מציאות ותהליך״ פיתח גישה פילוסופית הרואה את המציאות כתהליך של התהוות מתמדת, על פני התפיסה הרווחת של מציאות קבועה המורכבת מאובייקטים נפרדים. וויטהד מצוטט רבות באמירתו המפורסמת "הפילוסופיה האירופאית היא סדרה של הערות שוליים למשנתו של אפלטון". רוב עבודתו של וייטהד במתמטיקה נעשתה כאשר היה בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג' (בריטניה) מ־1884 עד 1910. בשלב הבא בקריירה שלו עסק בפילוסופיה של המדע ושל החינוך כאשר התגורר בלונדון מ־1910 עד 1924. בשנת 1924 עבר לאוניברסיטת הרווארד, תקופה הנחשבת לשלב האחרון בקריירה שלו, ובמהלכה ייסד וייטהד את הפילוסופיה התהליכית. בשנת 1927 הוא הוזמן להרצות באוניברסיטת אדינבורו. הרצאות אלו הובילו לכתיבת ספרו החשוב, "תהליך ומציאות". משנתו הפילוסופית שנוסחה בספרו "תהליך ומציאות", נקראה פילוסופיה תהליכית. זו פותחה אחר כך לתאולוגיה תהליכית על ידי תאולוגים–פילוסופים כמו צ'ארלס הארטשורן, ג'ון קוב, ודייוויד ריי גריפין.[דרוש מקור] תאולוגיה תהליכית היא שיטה להבנת אלהים והיקום. וייטהד דוחה את הדואליזם של רוח וחומר. בעיני וייטהד ליבת הדת היא אינדיבידואלית. הוא אמנם הכיר בתלותו של היחיד בחברה לה הוא שייך, אך טען כי האדם חש קודם כל את חייו פנימה, לפני שאלה מוחצנים ביחס האדם אל אחרים. קביעתו המפורסמת ביותר בנושא הדת היא ש"הדת היא מה שהיחיד עושה ביחידותו... ואם לעולם אינך ביחידותך, לעולם אינך דתי". את הדת תפס כמערכת של אמיתות כלליות המעצבות את אופיו של היחיד. וייטהד הקפיד לציין כי הגם שהשפעתה השכיחה של הדת היא טובה, אין היא בהכרח טובה תמיד. כלומר, מי שמכחיש כי הדת עלולה לגרור אלימות קנאית כנגד דתות יריבות, שוגה ב"אשליה מסוכנת". אך למרות שהדת נולדת ביחידיותו של הפרט, היא בהכרח מתרחבת גם אל המישור החברתי. בהתאם למשנתו התהליכית, לפיה יחסים ותהליכים בין עצמים הם תופעה מהותית, גם הדת מצביעה על ערכו של העולם החוץ־סובייקטיבי, קרי – חברה או קהילה – הנוצרת ומתעצבת מהיחסים הבין־אישיים בין היחידים המרכיבים אותה. במילים אחרות, היקום הוא מכלול של יחסים בין כל פרט בתוכו אל כלל הפרטים האחרים. משמעות וערך אינם קיימים עבור היחיד בבדידותו, אלא דווקא בהקשרה של החברה והכלל. לכן דתיות היא נאמנות לעולם החיצוני, רוח היחיד נכנעת לדרישות החיצוניות לה, ומעצבת את עצמה בהתאם. את הדת תיאר וייטהד כניסיונו וכמיהתו של האדם להטמיע ברגשותיו הסובייקטיביים את הנצחי האובייקטיבי המופשט. את הכמיהה האינדיבידואלית מתרגמת הדת לתוך הקשרה של מערכת אובייקטיבית של כללים ואמונות על העולם, ובכך מסייעת לבני אדם למצוא משמעות וערך לחייהם. בעיני וייטהד, מגשרת הדת בין אמיתות הפילוסופיה, לבין רגשותיהם הסובייקטיבים של בני אדם במסגרתה של חברה נתונה. לדידו תפקידה של הדת הוא להפוך את האמיתות הפילוסופיות לרכיב מעשי יישומי בעל ביטוי בחיי היומיום של המאמינים מן השורה. עבודתו החשובה ביותר בתחום הפיזיקה הייתה תאוריה של כבידה שהתחרתה עם זו של איינשטיין במשך עשורים רבים.[דרוש מקור] התאוריה של וייטהד זכתה לתשומת לב פחותה מזו של איינשטיין, והופרכה בשנת 1972 באמצעות השוואה בין הערכים הנצפים והחזויים של קבוע הכבידה, G {\displaystyle \,G} . [דרוש מקור] בקווים כלליים, דעותיו הפוליטיות של וייטהד היו ליברטריאניות. ביטוי תמציתי להן נמצא במשפט שכתב: "כיום, המגע בין יחידים וקבוצות מתבצע באחת משתי צורות: כוח או שכנוע. סחר הוא הדוגמה המשמעותית ביותר לשכנוע. מלחמה, עבדות וכפייה ממשלתית הם דוגמאות של כוח".[דרוש מקור] A Treatise on Universal Algebra. Cambridge: Cambridge University Press, 1898 The Axioms of Descriptive Geometry. Cambridge: Cambridge University Press, 1907 with Bertrand Russell. Principia Mathematica, Volume I. Cambridge: Cambridge University Press, 1910 An Introduction to Mathematics. Cambridge: Cambridge University Press, 1911 with Bertrand Russell. Principia Mathematica, Volume II. Cambridge: Cambridge University Press, 1912 with Bertrand Russell. Principia Mathematica, Volume III. Cambridge: Cambridge University Press, 1913 The Organization of Thought Educational and Scientific. London: Williams & Norgate, 1917 An Enquiry Concerning the Principles of Natural Knowledge. Cambridge: Cambridge University Press, 1919 The Concept of Nature. Cambridge: Cambridge University Press, 1920 The Principle of Relativity with Applications to Physical Science. Cambridge: Cambridge University Press, 1922 Science and the Modern World. New York: Macmillan Company, 1925 Religion in the Making. New York: Macmillan Company, 1926 Symbolism, Its Meaning and Effect. New York: Macmillan Co., 1927 Process and Reality: An Essay in Cosmology. New York: Macmillan Company, 1929 The Aims of Education and Other Essays. New York: Macmillan Company, 1929 The Function of Reason. Princeton: Princeton University Press, 1929 Adventures of Ideas. New York: Macmillan Company, 1933 Nature and Life. Chicago: University of Chicago Press, 1934 Modes of Thought. New York: MacMillan Company, 1938 Essays in Science and Philosophy. London: Philosophical Library, 1947 א.נ.וייטהד, מטרות החינוך ומאמרים אחרים בשאלות החינוך, בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית, 1958 א.נ.וייטהד, גלגולן של דעות, מוסד ביאליק, 1962 אלפרד נורת' וייטהד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אלפרד נורת' וייטהד, באתר MacTutor (באנגלית) אלפרד נורת' וייטהד, באנציקלופדיית סטנפורד לפילוסופיה אלפרד נורת' וייטהד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלפרד נורת' וייטהד בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אלפרד נורת' וייטהד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלפרד נורת ויטהד (1861-1947), דף שער בספרייה הלאומית Janusz A. Polanowski, Donald W. Sherburne, Whitehead's Philosophy: Points of Connection, USA: State university of New York Press, 2004, עמ' 83 Adventures of Ideas p. 105, 1933 edition; p. 83, 1967 ed