laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בודקת טהרה

בודקת טהרה היא אחות או בעלת הסמכה רפואית מקבילה, שהוכשרה לביצוע בדיקות גינקולוגיות על מנת לזהות מקור אפשרי נוסף לדימום שאין מקורו ברחם, כגון פצע בנרתיק או בצוואר הרחם. מטרת בדיקה זו היא כדי שלא תיטמא האישה בטומאת נידה, כדין כל אשה שראתה כתם על גופה או על בגדיה, או הרואה דם בבדיקה פנימית. מאז שנת תשס"ב מכון פוע"ה בשיתוף בית החולים ביקור חולים מפעיל קורס הכשרה לבודקות טהרה בהיקף 48 שעות, המועבר לאחיות, מיילדות או רופאות שומרות מצוות, וכולל הדרכה הלכתית ורפואית. המכון גם מקפיד שהבודקות לא יורו לנבדקת האם היא טמאה או טהורה, וכן מקפיד על תעריף בדיקה מקסימלי אחיד ונגיש.. נשים מופנות לבודקת טהרה על ידי רב או פונות אליה מיוזמתן, כשהן סובלות מדימום מחוץ לתקופת המחזור החודשי שלהן, וישנה סבירות שמקורו אינו ברחם. בודקת הטהרה משלימה את המידע הנדרש לקביעת מעמדו ההלכתי של הדם ולעיתים גם מזהה מצב פתולוגי ומפנה את הנבדקת לטיפול רפואי. בודקת הטהרה עשויה להיות נגישה ופנויה לביצוע הבדיקה יותר מרופא גינקולוג, ומודעת יותר למשמעותה ההלכתית של הבדיקה, ולייתר צורך בבדיקה גינקולוגית על ידי גבר. בדיקות הטהרה מתבצעות בקליניקה פרטית, במרפאות קופת חולים בשיתוף פעולה עם הקופה, או בביתה הפרטי של הבודקת. סיבה נוספת לפנייה לבודקת טהרה היא במקרה של אישה הסובלת מרגישות בנרתיק, וחוששת לפצוע עצמה תוך כדי בדיקת הפסק טהרה או הבדיקות הפנימיות המתבצעות בשבעת הנקיים שאחריה. אישה זו עשויה לבקש מהבודקת לבצע את הבדיקה עבורה. במקרה זה, הבודקת עשויה לעקוף אזור מדמם בפתח הנרתיק באמצעות מפסק גינקולוגי (בדיקה המוכרת בספרות ההלכה כ'בדיקת שפופרת') או לנטרל פצע עמוק יותר באמצעות משחה. ערך מורחב – תולין את הקלקלה במקולקל במקרה שהדם לא נמצא בבדיקה פנימית (וגינלית) אלא בכתם על גופה או בגדה של האישה וללא תחושה של יציאת דם וסת, די בזיהוי מקור אפשרי לדימום מחוץ לרחם, כדי שיהיה ניתן לתלות שהדם הגיע משם ואיננו מטמא. יתר על כן, בברייתא המובאת בתלמוד הבבלי במסכת נידה, מבואר שבתנאים מסוימים ניתן לתלות את הדם בפצע בנרתיק או אף ברחם: ”ואם יש לה מכה באותו מקום - תולה במכתה... ונאמנת אשה לומר: מכה יש לי במקור שממנה דם יוצא, דברי רבי” (תלמוד בבלי מסכת נדה דף ס"ו עמוד א'). כאשר בבדיקה מתגלה אזור אדמומי או מגורה אך הוא אינו מדמם, הבודקת עשויה לשפשפו בעדינות באמצעות מקלון עם צמר גפן כדי לבדוק האם מדובר בפצע. הסבר על תפקיד הבודקת והשכלתה, באתר מכון פוע"ה דפנה מאיר, "בודקות הטהרה – "העיניים של הרב", הרציונל, הביצוע, היתרונות והחסרונות", מאמר בבלוג "דרך נשים", 28 בספטמבר 2014 "בודקת טהרה, האמנם הפתרון המושלם?!" (אורכב 17.06.2016 בארכיון Wayback Machine) - באתר מקווה.נט דפנה מאיר, "בודקות הטהרה – "העיניים של הרב", הרציונל, הביצוע, היתרונות והחסרונות", מאמר בבלוג "דרך נשים", 28 בספטמבר 2014 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
עדואן

האם התכוונתם ל... כמאל עדואן – מוותיקי ארגון הפת"ח, שנהרג במבצע אביב נעורים בית החולים כמאל עדואן – בית חולים שפעל בבית לאהיא שבצפון רצועת עזה מ-2002 סאמי עדואן – פרופסור לחינוך באוניברסיטת בית לחם עאטף עדואן – שר בממשלת חמאס, חשוד בטרור עדי עדואן – במאי ותסריטאי דרוזי-ישראלי קייס עדואן – חבר בחמאס
ג'ון אביזייד

ג'ון פיליפ אביזייד (באנגלית: John Philip Abizaid;‏ נולד ב-1 באפריל 1951) הוא גנרל בצבא ארצות הברית בדימוס שפיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית. מכהן מאז יוני 2019 כשגריר ארצות הברית בערב הסעודית. אביזייד נולד וגדל בקליפורניה למשפחה ממוצא לבנוני. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1973, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. אביזייד התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית ובתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה ברגימנט הרגלים ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך שירת אביזייד שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הריינג'רס ה-75 ופיקד עליה במבצע זעם דחוף, במהלכו הוצנחה פלוגתו במטרה לתפוס שטחי מפתח ובהם שדה התעופה ריו-אטו. במלחמת המפרץ שימש כמפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-325 שבדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך פיקד על רגימנט הרגלים ה-504 שבדיוויזיה המוטסת ה-82, על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית ועל דיוויזיית הרגלים ה-1, אותה הוביל במבצע כוח מאוחד. בתפקידו האחרון פיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2018 החליט הנשיא דונלד טראמפ למנותו לשגריר ארצות הברית בסעודיה. מדיה וקבצים בנושא ג'ון אביזייד בוויקישיתוף AP, הגנרל אביזייד: ניתן לחיות עם איראן גרעינית, באתר ynet, 18 בספטמבר 2007. אביתר בן-צדף, גנרל ג'ון פ' אביזייד - שגריר ארה"ב בסעודיה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 בנובמבר 2018. ישי קרוב, גנרל בארה"ב: הקיצוניות האיסלאמית מתחזקת, באתר ערוץ 7, 9 בספטמבר 2013. Sydney J. Freedberg, Abizaid of Arabia, The Atlantic, December 2003. אמיר אורן, גנרל ג'ון אביזייד בדרך לעיראק, באתר הארץ, 16 בינואר 2003. שירות "הארץ"‏, שיירת מפקד כוחות ארה"ב אביזייד הותקפה בעיראק, באתר וואלה, 13 בפברואר 2004.
סנשו השני, מלך פורטוגל

סנשו השני (פורטוגזית: Sancho II; ‏8 בספטמבר 1209 - 4 בינואר 1248) היה מלך פורטוגל בין השנים 1223–1248. סנשו השני נולד בקוימברה בפורטוגל ב-8 בספטמבר 1209, לאפונסו השני, מלך פורטוגל ואורקה מקסטיליה, מלכת פורטוגל, בתם של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ואלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה. אביו אפונסו השני הסתכסך עם האפיפיור הונוריוס השלישי, כתוצאה מניסיונותיו להחליש את כוח הכנסייה בממלכה, ובעקבות כך נודה על ידי האפיפיור. ב-25 במרץ 1223 מת אפונסו השני, מלך פורטוגל, וסנשו השני עלה לשלטון במקומו. סנשו הגיע להסכם עם האפיפיור, אך נמנע מלקיימו עקב העדפתו בכיבוש דרום חצי האי מידי המוסלמים. בשנת 1245 התחתן סנשו עם מסיה לופס דה הארו, בתם של לופה דיאז השני דה הארו ואורקה אלפונסו, בתו הלא חוקית של אלפונסו התשיעי, מלך לאון, אולם לא היו לבני הזוג ילדים. על אף היותו מפקד צבאי מוכשר, הסתכסך סנשו עם הכנסייה והאצולה. בשנת 1246 הגיש הארכיבישוף של פורטו תלונה על סנשו לאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, והלה הורה לאחיו של סנשו אפונסו להדיחו מהשלטון. אפונסו צעד לפורטוגל, ובסיוע האצולה הדיח ב-4 בדצמבר 1247 את סנשו, שנמלט לטולדו, שם שהה עד מותו ב-4 בינואר 1248. לאחר מותו, עלה אפונסו שכיהן עד אז כעוצר לשלטון. מדיה וקבצים בנושא סנשו השני, מלך פורטוגל בוויקישיתוף סנשו השני, מלך פורטוגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סנשו השני, מלך פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויקי קאיה

ויקי קאיה (ביוונית: Βίκυ Καγιά; נולדה ב-4 ביולי 1978) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה יווניה. קאיה נולדה באתונה. היא החלה לדגמן בגיל ארבע עשרה והופיעה בפרסומות טלוויזיה ברחבי העולם. בגיל שמונה עשרה היא עברה להתגורר בפריז ועבדה גם במילאנו, בלונדון, בגרמניה ובניו יורק. היא הופיעה על שערי המגזינים "אסקווייר", "ווג", "מאדאם פיגרו", "מארי קלייר" ו"אל". דגמנה לניבאה, לשוורצקוף, ללוראל ולמוצרי דאב, היא הנחתה את פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סלוניקי וב-2009 החלה להנחות את הגרסה היוונית של התוכנית "הטופ מודל הבאה". ב-2007 ייסדה ארגון צדקה הנקרא "ויקי וחברים". מדיה וקבצים בנושא ויקי קאיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקי קאיה (ביוונית ובאנגלית) ויקי קאיה, ברשת החברתית פייסבוק ויקי קאיה, ברשת החברתית אינסטגרם ויקי קאיה, סרטונים בערוץ היוטיוב ויקי קאיה באתר Fashion Model Directory ויקי קאיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'רמי קלמאן

ז'רמי קלמאן (בצרפתית: Jérémy Clément; נולד ב-26 באוגוסט 1984 בבזייה) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר. קלמאן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ליון בה שיחק כ-12 שנים. בשנת 2003 עבר לקבוצה הבוגרת בה שיחק כ-3 שנים ורשם 54 הופעות ליגה ושער אחד. ב-7 ביולי 2006 לאחר תום החוזה של קלמאן בקבוצה, חתם לשלוש שנים במועדון הסקוטי גלאזגו ריינג'רס. בשנת 2007, לאחר שלא הצליח בקבוצה הקודמת, עבר לפריז סן-ז'רמן תמורת 1.8 מיליון אירו. קלמאן רשם בקבוצה 192 הופעות ליגה ו-6 שערים. בשנת 2011 לאחר ארבע שנים חתם במועדון הצרפתי סנט אטיין. ביוני 2019, אחרי שנתיים בקבוצת נאנסי עבר לשחק בקבוצת בורז'ין-ג'ליה מהלידה החמישית. באפריל 2020 הופסקו משחקי הליגה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה וקלמאן הכריז על פרישה. בשנת 2005 זומן קלמאן לנבחרת צרפת עד גיל 21 והשתתף באליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה בפורטוגל בשנת 2006. לאחר סיום הטורניר, עזב קלמאן את הנבחרת. באוקטובר 2009 חלה קלמאן ביחד עם לודוביק ז'ולי וממאדו סאקו שחקני פריז סן-ז'רמן בשפעת חזירים. עקב זאת, נדחה משחק הליגה נגד אולימפיק מרסיי בשבוע. ליון אליפות צרפת (4): 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 הסופר קאפ הצרפתי (4): 2003, 2004, 2005, 2006 סנט אטיין גביע הליגה הצרפתית (1): 2012/2013 מדיה וקבצים בנושא ז'רמי קלמאן בוויקישיתוף ז'רמי קלמאן, באתר Transfermarkt ז'רמי קלמאן, באתר Soccerway ז'רמי קלמאן, באתר BDFutbol ז'רמי קלמאן, באתר WorldFootball.net ז'רמי קלמאן, באתר FootballDatabase.eu ז'רמי קלמאן, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Jérémy Clément à la retraite: "La coupure m'a poussé à arrêter", rmcsport, 21 April 2020
צ'או (מילה באיטלקית)

צ'או (IPA‏: [ˈtʃaːo]) היא מילת ברכה ידידותית ולא רשמית בשפה האיטלקית. המילה משמשת לברכת שלום, ולברכת פרידה (במקרה זה, לפעמים משתמשים בה בכפילות, כלומר "צ'או צ'או"). המילה "צ'או" נכנסה לשפה האיטלקית במהלך המאה העשרים. היא נובעת מהמילה s'ciao (נהגית כך: [ˈstʃao] בשפה הוונטית (וליתר דיוק, בשפה הוונציאנית), שמקורה הוא המילה sclavus בלטינית עממית, מילה אותה ניתן לתרגם בתור "עבד [של מישהו]". בעבר הייתה זו ברכה המביעה כבוד, בדומה לביטוי "עבדכם הנאמן". החל מן המאה התשע עשרה הפך הביטוי לברכה לא רשמית, בתחילה בלומברדיה, שם השתנתה צורת המילה לצורה המוכרת כיום, "צ'או". באותו זמן נכנס הביטוי (בצורתו המקורית) לשימוש בשפה האיטלקית, ואף נכנס למילון השפה האיטלקית שחיבר ניקולו תומאסו. השימוש בצורה המקובלת כיום, שמקורה כאמור בלומברדיה, התפשט במהלך המאה העשרים לכל איטליה. תהליך אטימולוגי דומה עבר על הברכה הלא-רשמית servus, שהתפשטה במרכז אירופה. השימוש במילה זו התפשט בעולם בעקבות הגירה של איטלקים, כברכה לא רשמית, בעיקר לפרידה. להלן פירוט של כמה מקרים בהם המילה "צ'או" נכנסה לשפות שאינן איטלקית: אלבנית: çao/qao; בוסנית: ćao; בולגרית: чао  (čao, בעיקר לפרידה); צ'כית: čau (גם בזמן מפגש וגם בזמן פרידה); אספרנטו: ĉaŭ (נפוץ בעיקר כברכת פרידה; לעיתים רחוקות בזמן מפגש); אסטונית: tšau (גם בזמן מפגש וגם בזמן פרידה); צרפתית: ciao או tchao (כברכת פרידה); אינטרלינגואה: ciao (כברכת פרידה); לטבית: čau (גם בזמן מפגש וגם בזמן פרידה); ליטאית: čiau (נפוץ בעיקר כברכת פרידה; לעיתים רחוקות בזמן מפגש); מקדונית: чао (čao, לפרידה); מלטית: ċaw (לפרידה); גם ċaw ċaw (לפרידה); נאוואטל מודרנית: jao, בשימוש נדיר. פורטוגזית: tchau (לפרידה); בפורטוגל משתמשים גם בצורה chau chau; בברזיל, משתמשים גם בצורת ההקטנה tchauzinho; רומנית: ciao או לעיתים רחוקות ciau (משמש בעיקר לפרידה, פחות לברכת מפגש); רוסית: чао (čao, לפרידה); משתמשים גם בצורה המבודחת  чао-какао; סרבית וקרואטית: ћао או ćao (גם בזמן מפגש, גם לפרידה), משתמשים גם בצורות ћаос או ćaos; סלובקית: čau (נפוץ בעיקר כברכת פרידה; לעיתים רחוקות בזמן מפגש); סלובנית: čau (גם בזמן מפגש, גם לפרידה); גם čau čau (כברכת פרידה); ספרדית, במיוחד באמריקה הלטינית, אבל גם בספרד, בשפתם של בני נוער: chao, או, לעיתים רחוקות chau (בשימוש בעיקר כברכת פרידה); סרדו: ciao (כברכת שלום), salude (כברכת פרידה) גרמנית: ciao (רק בזמן מפגש); טורקית: çav (כברכת פרידה); וייטנאמית: chào (גם בזמן מפגש, גם לפרידה). מדיה וקבצים בנושא צ'או בוויקישיתוף Paolo Zolli, Le parole dialettali, Milano, Rizzoli, 1986, p. 74, ISBN 88-17-85884-6. (באיטלקית) Aldo Gabrielli, Nella foresta del vocabolario. Storie di frasi e di parole, Milano, Mondadori, 1997, pp. 185-186, ISBN 88-04-47490-4. (באיטלקית) Urban Dictionary Collins German Dictionary Webster's Online Dictionary Open Translation Engine
פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ

פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ (גרמנית: Philipp Wilhelm von der Pfalz; ‏24 בנובמבר 1615 – 2 בספטמבר 1690) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1685–1690. פיליפ וילהלם נולד בגיסן ב-24 בנובמבר 1615, לוולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג ומגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1653 מת אביו וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג, ופיליפ וילהלם ירש את רוזנות פפאלץ-נויבורג ואת דוכסויות יוליך וברג. בשנת 1685 מת קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ ללא יורשים, ופיליפ וילהלם עלה לשלטון במקומו. אולם אחותו של קרל אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ שהייתה נשואה לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן טענה אף היא לזכותה לשלטון, ובעקבות כך פרצה בשנת 1688 מלחמת הירושה הפלטינית. ב-2 בספטמבר 1690 מת פיליפ וילהלם בווינה, ובנו יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה במקומו לשלטון. בשנת 1642 התחתן פיליפ וילהלם עם אנה קטרז'ינה קונסטנסיה ואזה, בתם של זיגמונט השלישי ואזה וקונסטנצה מאוסטריה, ממנה נולד לו רק ילד אחד בשנת 1645 שמת בלידתו. בשנת 1653 התחתן פיליפ וילהלם עם אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 17 ילדים: אלאונורה מגדלנה מנויבורג (1655–1720) מריה אדלייד אנה (1656) סופיה אליזבת (1657–1658) יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1658–1716) וולפגנג גאורג פרידריך מפפאלץ-נויבורג (1659–1683) לודוויג אנטון מפפאלץ-נויבורג (1660–1694) קרל השלישי פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1661–1742) אלכסנדר זיגיסמונד מפפאלץ-נויבורג (1663–1737) פרנץ לודוויג מפפאלץ-נויבורג (1664–1732) פרידריך וילהלם מפפאלץ-נויבורג (1665–1689) מריה סופיה מנויבורג (1666–1699) מריה אנה מנויבורג (1667–1740) פיליפ וילהלם אוגוסט מפפאלץ-נויבורג (1668–1693) דורותיאה סופיה מנויבורג (1670–1748) הדוויג אליזבת אמליה מנויבורג (1673–1722) יוהאן (1675) לאופולדינה אלאונורה יוזפה מנויבורג (1679–1693) מדיה וקבצים בנושא פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ בוויקישיתוף פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ירוסלב אחאב היידלר

ירוסלב אחאב היידלר (בצ'כית: Jaroslav Achab Haidler; נולד 13 באוקטובר 1958) הוא שחקן (בעיקר בתיאטרון), צלם, מתרגם ואפיגרף צ'כי, פוליטיקאי מוניציפלי לשעבר בעיר אוסטי נד לבם. נולד בפרידלנט (אנ') שבצ'כיה, לאב עיתונאי שנעצר באוגוסט 1968 בשל דעותיו הפוליטיות. כבר מילדותו עבד בעבודות שונות, בשל עניות המשפחה לא התאפשר לו ללמוד בצורה מסודרת. בהמשך חייו התקרב לנצרות ובשל התעניינותו במקרא בחר ללמוד עברית. לאחר תקופה כפועל במה בתיאטרון, החל להופיע בעצמו. לצורך הופעותיו בתיאטרון למד יהדות והיסטוריה של עם ישראל, הוא הוקסם מן המסתורין של החסידות והתגייר. הוא החל לתרגם שלטים ואפיטפים, ועוסק בתיעוד בתי הקברות היהודיים בשטחי בוהמיה ומוראביה. בבחירות המוניציפליות בשנת 2010 רץ ללא הצלחה כעצמאי למועצת העיר אוסטי נד לבם, כעבור ארבע שנים, בבחירות 2014 נבחר כחבר מועצת העיר, הוא התמנה למועצת התרבות והאמנות העירונית, אך פרש בשל ניגוד עניינים. בבחירות 2018 לא הצליח להיבחר למועצת העיר. מדיה וקבצים בנושא ירוסלב אחאב היידלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ירוסלב אחאב היידלר ירוסלב אחאב היידלר, ברשת החברתית פייסבוק דוד פאברי, ראיון עם ירוסלב אחאב היידלר, 13 בנובמבר 2010 (בצ'כית)
קולטון אייברסון

קולטון אייברסון (באנגלית: Colton Iverson; נולד ב-29 ביוני 1989) הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בעמדת הסנטר בקבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת VTB. קולטון שיחק במשך שלוש עונות במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה ועוד עונה בקבוצת אוניברסיטת המדינה של קולורדו, בה כיכב עם ממוצע של 14.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז MWC. ב-‏2013 נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-53 על ידי אינדיאנה פייסרס, והזכויות עליו עברו לבוסטון סלטיקס, בה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-2014 שיחק בבשיקטש הטורקית. בעונה שלאחר מכן חתם במדי קבוצת קאחה לבורל ויטוריה מספרד. ב-2015 שיחק בקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה שהייתה אלופת ליגת העל הטורקית. ב-2016 חתם בקבוצת מכבי תל אביב. ב-24 בינואר 2018 חתם אייברסון באנדורה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה. ב-16 ביולי של אותה שנה חתם לעונה אחת בטנריפה מליגת העל הספרדית. ביולי 2019 חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת VTB. מדיה וקבצים בנושא קולטון אייברסון בוויקישיתוף קולטון אייברסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) קולטון אייברסון, באתר מכבי FOX תל אביב
מלבורן פארק

מלבורן פארק (מאנגלית: Melbourne Park) הוא מתחם טניס אולימפי הממוקם במלבורן. הפארק מארח את אליפות אוסטרליה הפתוחה. בתחומי הפארק נמצא גם אצטדיון הקריקט של מלבורן. אצטדיון הקריקט של מלבורן – אצטדיון קריקט המכיל 100,024 מושבים הייסנס ארנה – אולם שבו מתקימות תחרויות הטניס מכיל 10,500 מושבים מרגרט קורט ארנה – מגרש טניס המכיל 7,500 מושבים רוד לייבר ארנה – אצטדיון הטניס המרכזי במתחם, שמכיל 15,000 מושבים האצטדיון המלבני של מלבורן – מגרש רוגבי מכיל 30,000 מקומות ישיבה מגרשי האימון – מגרשי האימון של מלבורן מכיל 27 מגרשי טניס מדיה וקבצים בנושא מלבורן פארק בוויקישיתוף מלבורן פארק באתר austadiums
אטומיק פאפט

אטומיק פאפט (בצרפתית / אנגלית: Atomic Puppet) היא סדרת אנימציה צרפתית קנדית המשודרת ב-France 4 וב-Teltetoon החל מה-18 ביולי 2016. בישראל הסדרה עלתה בערוץ דיסני ישראל ב-24 ביולי 2016. הסדרה מספרת על עלילותיו של ג'ואי הצעיר הלוחם בפשע כשלצידו גיבור-על נוסף שהוא בובת-יד. הדיבוב העברי בוים על ידי שרון בורגאוקר, הופק על ידי ענבר שטגר עזרא. הדיבוב נעשה באולפני דאבי דאב. בנוסף דיבבו בגרסה העברית אלדד פריבס ואלי לולאי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להוסיף את שאר פרקי הסדרה. אטומיק פאפט, ברשת החברתית פייסבוק אטומיק פאפט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אטומיק פאפט, ברשת החברתית אינסטגרם "אטומיק פאפט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אטומיק פאפט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אטומיק פאפט", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אם הפרק לא שודר בעברית, שמו ייכתב באנגלית עד לשידורו בישראל.
שקרים שכולם מספרים

שקרים שכולם מספרים הוא ספרו השלישי של העיתונאי טוביה טננבום, ומהווה יומן מסע בארצות הברית של סוף כהונת אובמה. הספר עוסק בתרבות "התקינות הפוליטית", אשר לטענת טננבום היא הרעה החולה בארצות הברית כיום. הספר מסביר, תוך ראיונות עם אנשים פשוטים, איך תרבות התקינות הפוליטית היא כלי בידי השמאל האליטיסטי והשבע להרגיש טוב עם עצמו. טננבום מתאר כיצד הלבנים הפריבילגים מרגישים טוב עם עצמם על ידי הלקאה עצמית, זאת בשעה שהאדם השחור חי גם היום בתנאים של מדינת עולם שלישי. מסקנתו של הספר היא שחברה אשר נוטלת מעצמה את החופש הבסיסי ביותר, שהוא חופש הביטוי - לא תוכל להישאר חופשית לאורך זמן גם בתחומים אחרים. הספר יצא לאור בהוצאת סלע מאיר. עקיבא ביגמן, שקרים שגם טוביה טננבום מספר על אמריקה, באתר מידה, 11 בספטמבר 2016 הלל גרשוני, "שקרים שכולם מספרים": טוביה חולב מהאמריקנים את האמת, באתר מידה, 16 בספטמבר 2016 שקרים שכולם מספרים, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מערת האימה

מערת האימה הוא הכינוי שניתן למערה מס' 8 בנחל חבר שבמדבר יהודה (8HEV), שבה נתגלו שרידיהם של פליטים יהודים מימי מרד בר כוכבא. המערה שוכנת במצוקו הדרומי של נחל חבר, מול מערת האיגרות, השוכנת במצוק הצפוני של הנחל, ואשר בה נתגלו איגרותיו של שמעון בן כוסבא (בר כוכבא) למפקדי עין גדי יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון וכן ארכיון בבתא, לצד שלדי המסתתרים ורכושם. פתח המערה נמצא במצוק כמעט אנכי בגובה כ-180 מטר, כאשר פתח המערה נמצא 76 מטר מתחת לשפתו. המערה נתגלתה על ידי משלחתו של יוחנן אהרוני ב-1953 שערכה סקר ראשוני בנחל חבר. חברי המשלחת זיהוה מפתחה של מערת האגרות. ב-1955 הגיעה המשלחת אל המערה וערכה בו סקר בן שלושה ימים. ב-1961 נערכה עונת חפירות מלאה במערה. משלחתו של אהרוני מצאה במערה, לצד עדויות ברורות לחפירות שוד, ממצאים רבים מהתקופה הרומית הקדומה וממצאים מעטים מהתקופה הכלקוליתית, הברונזה הקדומה והביזנטית. הכינוי "מערת האימה" ניתן לה לאחר שנתגלו בה שלדיהם של 40 גברים, נשים וילדים. בהמשך נמצאו במערה גם מספר קרעי איגרות וכתבים, מספר מטבעות בר כוכבא, וכן קטעי תרגום יווני של ספר תרי עשר. לצד השלדים שבמערה נמצאו גם שלושה חרסים עם שמותיהם של שלושה מהנפטרים במקום. בראש המצוק שמעל למערה נתגלו חורבותיו של מחנה רומאי, דומה לזה שנמצא מעל מערת האיגרות בצד השני של הנחל. מחנה זה שימש למצור הרומאי על המסתתרים היהודים במערת האימה, שסופם שגוועו בה ברעב ובצמא. לפי הסברה שהעלה ידין, חלק מהאיגרות והשטרות מימי מרד בר כוכבא, אשר נמכרו בהמשך בידי הבדואים ומקורם לא היה ידוע, נחשפו במערה זו. בתחילת שנות האלפיים ערך המרכז לחקר מערות בישראל סקירה באתר, ובין היתר אותר ממצא שיוחס לראשית התקופה הנאוליתית הקרמית. בעונת חפירה שנערכה באוקטובר ונובמבר 2019כחלק ממיזם לאומי לסקירת מערות מדבר יהודה נמצאו במערה קרעי מגילה מתקופת מרד בר כוכבא ועליה פסוקים מתרי עשר. עוד התגלה במערה שלד בן כ-6,000 שנה שעבר חניטה טבעית ששימר אותה בצורה ייחודית, שבין היתר נשתמרו עור, גידים ושיער. השלד הונח בגומה שסביבה סודרו אבנים ונעטף בבד. שוער כי מדובר בנקבה.. יגאל ידין, החיפושים אחר בר-כוכבא - פרשת התגליות במערות מדבר יהודה ואיגרותיו של מנהיג המרד נגד רומא, ספרית מעריב, 1976. מערת האימה בארכיון מגילות ים המלח. עפר שיאון, איתן קליין, אמיר גנור, אוריה עמיחי, חיים כהן, חגי המר, מערת האימה: חפירה מחודשת בשנת 2019, מחקרי יהודה ושומרון לב (1), 2022, עמ' 55-33 doi: 10.26351/JSRS/32-1/2 זיו ריינשטיין‏, 60 שנה אחרי גילוי מגילות ים המלח: נמצאו קטעי מגילה מקראיים בני 2000 שנה, באתר וואלה, 16 במרץ 2021 מרוץ נגד הזמן: בעקבות האוצרות האבודים במדבר יהודה, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
יחסי קטר–תימן

היחסים בין מדינת קטר לבין הרפובליקה של תימן הם יחסים דואליים על רקע המלחמה בין החות'ים לבין המשטר. קטר תומכת במשטר התימני במלחמה ומנהלת משא ומתן עם המשטר על מכירת ציוד ונשק. קטר שולחת כוחות באופן סדיר אל גבול ערב הסעודית ותימן ובולמת את כוחותיו של עלי עבדאללה סאלח. קטר תרמה 80 מיליון דולרים אמריקאים לאחים המוסלמים בתימן שידועים כמשתפי פעולה עם החות'ים. הכוחות הקטריים תרמו רבות להגנה על שטחים של עבד רבו מנסור האדי. ביוני 2017 הודיעה תימן הפורמלית של עבד רבו מנסור האדי על ניתוק היחסים עם קטר. Qatar sends 1,000 ground troops to Yemen conflict: al Jazeera Qatar Encroaches on Saudi Influence in Yemen קטר: "ניתוק הקשרים מצער; ההאשמות על תמיכה בטרור חסרות בסיס"
המוזיאון הפתוח בדטמולד

המוזיאון הפתוח בדטמולד (בגרמנית: LWL-Freilichtmuseum Detmold - Westfälisches Landesmuseum für Volkskunde) הוא מוזיאון בעיר דטמולד שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה. המוזיאון הוקם יחד עם המוזיאון הפתוח בהאגן בשנת 1960, ונפתח לקהל הרחב בתחילת שנות ה-70 של המאה העשרים. המוזיאון מנוהל על ידי ה-LWL, רשות האזורית של וסטפאליה וליפה המזרחית. המוזיאון נחשב לאחד מהמוזיאונים הפתוחים הגדולים והחשובים ביותר באירופה. יותר מ-100 מבנים היסטוריים מרחבי מדינת נורדריין-וסטפאליה שונעו בשלמותם או בחלקים למוזיאון הפתוח, בו הוקמו מחדש. המוזיאון משתרע על פני כקילומטר רבוע. בין היתר מוצגים במוזיאון חוות, בתי ספר, טחנות רוח ותחנות מים. המוזיאון כולל גם שדות, דרכים, מאגרי מים וגדרות אשר משמרים את הנוף הכפרי המקורי בנורדריין-וסטפאליה כמו גם יבולים וזני פירות וחיות משק מקומיים. במוזיאון פועלים אומנים אשר מציגים בפני המבקרים מלאכות מסורתיות כקליעת סלים, נפחות וקדרות. בעתיד צפויה להיבנות במרכז הכפר המשוחזר, המהווה את ליבת המוזיאון, כנסייה - זה יהיה המבנה היחיד שיבנה בשיטה מסורתית אך מבלי להשתמש במבנה היסטורי קיים. כל קבוצת מבנים במוזיאון מרוהטת בהתאם לנהוג בתקופה אחרת, החל מהמאה ה-16 ועד לשנות ה-50. מדי שנה מוצגת בשטחי המוזיאון תערוכה מתחלפת בנושא מרכזי. אחד מהמבנים המשוחזרים במוזיאון הוא ביתה של משפחת אולמן היהודית. הבית נבחר להקמה מחדש במוזיאון כיוון שהתגוררו בו יהודים מיום הקמתו בשנת 1805 ועד 1941. משפחת אולמן היהודית שהתגוררה בו עד לשנת 1941 נספתה בשואה. בבית תצוגת קבע בנושא יהדות וגורל היהודים בגרמניה. מרכז ה"כפר הפדרבורני" טחנת רוח בתחומי המוזיאון בתים ב"כפר הפדרבורני" מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הפתוח בדטמולד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הפתוח בדטמולד
לוך לומונד

לוך לומונד (באנגלית: Loch Lomond, בגאלית סקוטית: Loch Laomainn) הוא לוך סקוטי של מים מתוקים שחוצה את שבר ההיילנדס. זהו מקווה המים הגדול ביותר בבריטניה מבחינת שטח פנים. הלוך מכיל איים רבים, כולל אינצ'מורין, אי המים המתוקים הגדול ביותר באיים הבריטיים. לוך לומונד הוא יעד נופש פופולרי והוא חלק מהפארק הלאומי לוך לומונד והטרוסכס שהוקם בשנת 2002. השם "לוך לומונד" הוא עיוות של השם הגאלי Lac Leaman, שמשמעותו "אגם הבוקיצות". לוך לומונד הוא לוך מים מתוקים בשבר ההיילנדס, שנחשב לגבול שבין השפלה הסקוטית (ה-Lowlands) לבין מרכז סקוטלנד וההיילנדס. אורכו כ-39 ק"מ ורוחבו נע בין 1.2 ל-8 ק"מ. עומקו הממוצע הוא כ-37 מטרים, כאשר עומקו המקסימלי הוא 190 מטרים. שטח הפנים שלו הוא 70 קמ"ר, ונפחו הוא 2.6 קמ"ק. מבין כל הלוכים והאגמים בבריטניה, לוך לומונד הוא הגדול ביותר מבחינת שטח פנים, והשני הגדול ביותר (אחרי לוך נס) מבחינת נפח המים. לחופו המזרחי של הלוך נמצא הר בן לומונד, שמתנשא לגובה של 974 מטרים, והוא הדרומי ביותר שבין פסגות מונרו הסקוטיות. הלוך כולל בתוכו מעל 30 איים, תלוי בגובה המים. חלק מהם גדולים במיוחד ביחס לגופי מים מתוקים אחרים בבריטניה. אינצ'מורין, לדוגמה, הוא האי הגדול ביותר שנמצא בתוך גוף מים מתוקים בכל האיים הבריטיים. חלק מהאיים הללו הם ככל הנראה קראנוגים (Crannogs) - איים מלאכותיים שהוקמו בתקופות פרהיסטוריות. מדיה וקבצים בנושא לוך לומונד בוויקישיתוף לוך לומונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Peter Matthews, The New Guinness Book of Records, Guinness World Records Limited, 1995, עמ' 17, ISBN 0-85112-736-3 Worsley, Harry, Loch Lomond: The Loch, the Lairds and the Legends, Lindsay Publications, Glasgow, 1988, ISBN 978-1-898169-34-5 Loch Lomond and the Trossachs Fact File Scotland’s Water Environment Review 2000-2006 Ben Lomond