laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולאי לומטב

ניקולאי לומטב (ברוסית: Николай Ломтев;‏ 1817–1858) היה צייר היסטוריה וגרפיקאי רוסי בסגנון אקדמי. הוא נולד למשפחת סוחרים מרוסטוב ב-1816 או ב-1817. באמצע שנות ה-30 עברה המשפחה לסנט פטרסבורג ואביו היה רשום באגודת הסוחרים. בסביבות 1837, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות ולמד אצל צייר ההיסטוריה, פיודור ברוני.[3] ב-1838 נסע ברוני לרומא כדי להשלים שם עבודה, והוא הלך בעקבותיו ב-1839, על חשבון אביו. ב-1840, כשברוני חזר לרוסיה, הוא נשאר באיטליה, הוא המשיך להעתיק את עבודות המאסטרים הישנים, ולשרטט נופים ולנהל יומן מפורט. ב-1846, לבקשת אביו, הוא חזר לסנט פטרסבורג וזכה בתואר "אמן" מהאקדמיה על ציורו של "המלאכים מכריזים על העונש של סדום ועמורה". הוא המשיך לצייר בעיקר סצנות תנ"כיות והיסטוריות, למרות שצייר גם נופים. כמה מיצירותיו היו בין הראשונות שנרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב, אך בסך הכל, הן לא זכו להצלחה כלכלית, ובסוף שנות ה-50 הוא שוב היה על סף עוני. לאחר מות אביו, הוא קיבל ירושה שהפכה אותו לעצמאי מבחינה כלכלית, אך זמן לא רב לאחר מכן הוא מת משפעת או דלקת ריאות ב-1858 או ב-1859. מדיה וקבצים בנושא ניקולאי לומטב בוויקישיתוף Diary of the artist Nikolai Lomtev, 1844-1851. Russian Academy of Arts, Scientific. Institute of Theory and History arts. - Moscow: Research Institute of the Russian Academy of Arts. 1996. pp. 45, 47. С. Н. Кондаков (1915). Юбилейный справочник Императорской Академии художеств. 1764-1914 (in Russian). Vol. 2. p. 115. РБС/ВТ/Ломтев, Николай Алексеевич — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין

המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין (ברוסית: Национальный медицинский исследовательский центр онкологии имени Н. Н. Блохина) היא המרפאה האונקולוגית הגדולה ביותר ברוסיה ובאירופה הממוקמת במוסקבה. המבנה כולל חמישה מכונים. שלושה מכונים קליניים: מכון מחקר לאונקולוגיה קלינית, מכון מחקר לאונקולוגיה והמטולוגיה ילדים, מכון מחקר לרדיולוגיה קלינית וניסויית. שני מכונים המעורבים בפיתוחים מדעיים בסיסיים: מכון המחקר לאבחון ניסויי וטיפול בגידולים, מכון המחקר לסרטן. כמו גם אתר ייצור משלו לייצור כימיקלים ורדיופרמצבטיקה. המרכז מציג את כל סוגי הטיפול האונקולוגי הקיימים. במהלך 70 שנות ההיסטוריה שלו, המרכז התגלה כסימביוזה ייחודית של מדע ופרקטיקה קלינית, מוביל באונקולוגיה הרוסית. גישה רב-תחומית לטיפול בחולים אונקולוגיים ואסכולה כירורגית המוכרת הרבה מעבר לגבולות רוסיה מושכים יותר מ-213,000 חולים בכל הגילאים מרוסיה, מדינות חבר העמים ואירופה בשנה. עוד 6,000 איש בשנה מקבלים עזרה מרחוק באמצעות ייעוץ טלרפואה. המרכז מעסיק 3567 עובדים. מתוכם, 4 חברים באקדמיה הרוסית למדעים, 2 חברים בהתכתבות באקדמיה הרוסית למדעים, 69 פרופסורים, 182 דוקטורים למדעים, 423 קנדידטים למדעים, 13 אנשים הם בעלי התואר עובד מכובד של המדע. מדיה וקבצים בנושא המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין (ברוסית) המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין, ברשת החברתית פייסבוק המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין, ביישום טלגרם המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין, ברשת החברתית VK המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין, סרטונים בערוץ היוטיוב НМИЦ онкологии им. Н.Н. Блохина - История Центра, www.ronc.ru (ברוסית)
ג'ון בלאהה

ג'ון בלאהה (באנגלית: John E. Blaha; נולד ב-26 באוגוסט 1942) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א. ג'ון בלאהה נולד סן אנטוניו שבמדינת טקסס. לאחר לימודי בית הספר בנורפוק הוא סיים תואר ראשון באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בשנת 1965. בשנת 1966 הוא קיבל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת פרדו. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1967 הוא סיים קורס טיס והחל שירות בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא היה טייס ב"מקדונל דאגלס F-4 פנטום", "קונבאייר F-102 דלתא דאגר", "קונבאייר F-106 דלתא דארט". במהלך שירותו במלחמת וייטנאם הוא ביצע 361 טיסות מבצעיות. בשנת 1971 בלאהה סיים קורס טייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בשנים 1973–1976 בלאהה שירת בבריטניה וביצע טיסות ניסוי עבור חיל האוויר המלכותי. בשנת 1976 הוא הועבר לשירות במטה חיל האוויר. בשנת 1980 בלאהה נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-29 בשנת מרץ 1989 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (מייקל קואוטס היה מפקד צוות). באוקטובר 1989 הוא היה טייס של משימה STS-33 של מעבורת החלל דיסקברי (פרדריק גרגורי היה מפקד צוות). בשנת 1991 בלאהה היה מפקד צוות של טיסת STS-43 של מעבורת החלל אטלנטיס. בין היתר במהלך המשימה הוצבו במסלול מספר לווייני תקשורת. בשנת 1993 הוא היה מפקד צוות של STS-58 על מעבורת החלל קולומביה. המשימה הוקדשה למחקרים בתחום מדעי החיים. בשנת 1994 בלאהה החל ללמוד רוסית. בהמשך הוא עבר למרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים הרוסי כהכנה לטיסה לתחנת החלל מיר. הטיסה של STS-79 בוצע בספטמבר 1996 ובלאהה היה בתפקיד של מומחה משימה (ויליאם רדי היה מפקד צוות). הם התחברו לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון. לאחר שהייה בתחנת החלל של כ-4 חודשים בלאהה חזר לכדור הארץ בטיסת STS-81 של מעבורת החלל אטלנטיס (מייקל בייקר היה מפקד צוות). לאחר הטיסה האחרונה בלאהה כיהן במספר תפקידי ניהול במערכת נאס"א ופרש ממנה בשנת 1997. לאחר פרישה מנאס"א בלאהה חזר לסן אנטוניו ומונה לתפקיד ניהולי בחברה מסחרית. מדיה וקבצים בנושא ג'ון בלאהה בוויקישיתוף קורות חיים ראיון עם ג'ון בלאהה
טמפלהוף

טמפלהוף (בגרמנית: Tempelhof) הוא רובע בדרום ברלין, בירת גרמניה. ברובע, הקרוי על שם מסדר הטמפלרים שהתיישבו במקום, גרים כ-200 אלף בני אדם. הרובע גובל בקרויצברג (Kreuzberg) בצפון, בנויקלן (Neukölln) במזרח, בשטגליץ (Steglitz) בדרום-מערב, בשנברג (Schöneberg) בצפון-מערב ובדרום היא גובלת במדינת ברנדנבורג. כבר ב-1220 הוקמה כנסיית הכפר בטמפלהוף (Dorfkirche Tempelhof) שבנויה מאבנים שנמצאו בשדות (Feldsteine), היא אחת מהעתיקות בכל אזור ברנדנבורג. אחרי התפזרות המסדר הטמפלרי במקום, עבר המקום לרשות המסדר היואניטי וב-1435 נמכר השטח למדינת ברלין. בשנת 2001 אוחד הרובע במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין עם רובע שנברג. הרובע המאוחד נקרא טמפלהוף-שנברג, אף שבפועל מקובל השימוש בשמות הישנים. הרובע מורכב מהאזורים מריינדורף (Mariendorf), מריינפלדה (Marienfelde), ליכטנראדה (Lichtenrade) וטמפלהוף. יש לה ברית ערים תאומות עם נהריה. ערך מורחב – נמל התעופה ברלין טמפלהוף חלק מהרובע שימש כשדה אימונים וצעדות עבור פרידריך השני מלך פרוסיה וב-1897 שימש השדה להמראת ספינת האוויר הראשונה בעולם, על ידי דוד שוורץ. ב-1909, אורוויל רייט קבע שיא עולמי בטיסת גובה, כשהמריא מהשדה לגובה של 172 מטרים וב-1923 נקבע המקום כשדה תעופה, אחד מהראשונים בעולם. בשנת 1930 נחתה ספינת האוויר (הצפלין) גראף צפלין במקום לאחר חציית האוקיינוס האטלנטי. ב-1939 נפתח על ידי הנאצים שדה התעופה המרכזי של טמפלהוף (Zentralflughafen Tempelhof). שדה התעופה הברוטליסטי מתאפיין בארכיטקטורה שהייתה אופיינית לתקופה הנאצית ולאדריכל אלברט שפר. בזמן הסגר על ברלין הטיסו בעלות הברית המערביות אל העיר ברכבת אווירית למעלה מ-2.3 מיליון טון מזון ומצרכים בסיסיים. מרבית מטוסי הרכבת האווירית הגיעו לשדה התעופה טמפלהוף. על שם המבצע נקראות הכיכר שמול שדה התעופה וכן תחנת המטרו במקום Platz der Luftbrücke (כיכר הרכבת האווירית). לאחר איחוד ברלין היה טמפלהוף הקטן מבין שלושת שדות התעופה של העיר. ייחודו היה במיקומו במרכז העיר, אך מגבלות הרעש שהלכו והתרחבו הותירו המראה ונחיתה של מטוסים קטנים. בשנת 2008 הופסקה הפעילות האווירית במקום, כחלק מתהליך הדרגתי של סגירת כל שלושת שדות התעופה והחלפתם בנמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג. רוב אוכלוסיית השכונה היא ממעמד הביניים, בעיקר משפחות ועובדי עירייה. בשכונה אין אתרי תיירות ראויים לציון פרט לשדה התעופה. אזור טמפלהוף מאופיין בבתי קומות והאזורים האחרים מאופיינים בעיקר בבתים פרטיים של המעמד הבינוני. ארצות הברית צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית. ישראל נהריה, ישראל. הולנד אמסטלפיין, הולנד
אדם אונדרה

אדם אונדרה (בצ'כית: Adam Ondra; נולד ב-5 בפברואר 1993) הוא מטפס צ'כי מקצועי, זוכה גביע העולם (7 פעמים), אלוף העולם (4 פעמים) ואלוף אירופה (פעמיים), הן בהובלה והן בבולדרינג. המטפס היחיד בקטגוריית הגברים שזכה באליפות העולם באותה שנה (2014) בהובלה ובבולדרינג. אונדרה הצליח לסיים יותר מ-1,550 מסלולים המדורגים בין 8a ל-9C. הוא סיים מסלול אחד 9C, ו-3 מסלולים בדירוג 9b+. אונדרה נולד בברנו. הוא התחיל לטפס בגיל 6 בעקבות הוריו המטפסים, וכבר בגיל 6 נרשמה ההצלחה הראשונה של אדם כאשר צלח מסלול 6a בקרואטיה. כבר בגיל 13 הצליח אונדרה הצליח לסיים מסלול 9a וצבר לעצמו שם כמטפס שמצליח לסיים את המסלולים המאתגרים ביותר בעולם בקלות. בגביע העולם שנערך ב-2009 בהיותו בן 16 התחרה בפעם הראשונה כבוגר וזכה בשתי מדליות זהב בענף ההובלה ובמשולב. שנה לאחר מכן ב-2010 זכה בשתי מדליות זהב בענף הבולדרינג ובמשולב וכך הפך להיות המטפס הראשון בהיסטוריה שזכה בשני ענפים (הובלה ובולדרינג). באליפות העולם שנערכה ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב בהובלה ובבולדרינג ובכך ההיה למטפס הראשון בעולם שזכה בשני ענפים אלה באותה אליפות. ב-3 בספטמבר 2017 טיפס במערה בנורווגיה, כאשר צלח את מסלול ה-Silence המדורג 9C בגובה 45 מטר והפך למטפס הראשון בעולם שסגר מסלול 9c ללא עצירה (Red Point). באולימפיאדת טוקיו (2020) נערכה לראשונה תחרות טיפוס. הוא סיים בענף speed במקום רביעי, בענף הבולדרינג במקום שישי, בענף ההובלה סיים במקום שני ובסיכום הכללי סיים במקום שישי ולא זכה במדליה למרות כל הציפיות. ב-27 בנובמבר 2017 טיפס על צוק מנרה לאחר שהוזמן על ידי המטפס עופר בלוטרייך בכדי לייצר יותר מודעות ולחזק את ענף הטיפוס בארץ. בעקבות ביקורו זכה להיות המטפס הראשון שמסיים ב'פלאש' את ה-9a הראשון בישראל וזכה לבחור שם למסלול, הוא בחר לקרוא למסלול Climb Free. מדיה וקבצים בנושא אדם אונדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדם אונדרה (באנגלית) אדם אונדרה, ברשת החברתית פייסבוק אדם אונדרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם אונדרה, ברשת החברתית אינסטגרם אדם אונדרה, סרטונים בערוץ היוטיוב אדם אונדרה, באתר olympedia.org מטפס הצוקים הטוב בעולם מגיע לצוק מנרה, באתר ישראל ספורט
הכול כלול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הכול כלול – שיטת תמחור הכוללת את כל הפרטים הנדרשים, לדוגמה כינוי לאתר נופש שמחירו כולל, בנוסף ללינה, מינימום של שלוש ארוחות ביום, משקאות קלים, משקאות אלכוהוליים, ושירותים נוספים הניתנים לאורך היום. הכל כלול (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה כלכלית ישראלית בערוץ רשת 13. הכל כלול (סרט, 2004) – סרט קומדיה אמריקאי מ-2004.
ג'סטין סקיי

ג'סטין אינדירה סקיירס (באנגלית: Justine Indira Skyers; נולדה ב-24 באוגוסט 1995), הידועה באופן מקצועי בשם ג'סטין סקיי, היא זמרת אמריקאית. סקיי, שזכתה להצלחה הראשונית שלה במטאמבלר, ביססה את הקריירה המוזיקלית שלה וחתמה על חוזה הקלטות עם אטלנטיק רקורדס בגיל 19. סקיי נולדה ב-24 באוגוסט 1995 בפורט גרין, ברוקלין, ניו יורק, להורים ג'מייקנים. אמה, נובה פרי, עורכת דין בתחום הבידור, היא ממוצא אפרו-ג'מייקני והודו - ג'מייקני ואביה כריסטופר סקיירס, סמנכ"ל סחר תאגידי, הוא אפרו-ג'מייקני. סבה הוא הפוליטיקאי נ. ניק פרי, שגריר ארצות הברית בג'מייקה. בשנת 2019, סקיי יצאה עם הראפר גולדלינק. 2018: Ultraviolet 2021: Space & Time 2020: Bare with Me (The Album) 2023: Darkside 2013: Everyday Living 2015: Emotionally Unavailable 2016: 8 Ounces 2019: Bare with Me טלוויזיה מדיה וקבצים בנושא ג'סטין סקיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סטין סקיי ג'סטין סקיי, ברשת החברתית פייסבוק ג'סטין סקיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סטין סקיי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סטין סקיי, ברשת החברתית טיקטוק ג'סטין סקיי, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'סטין סקיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר ספוטיפיי ג'סטין סקיי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר Last.fm (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר AllMusic (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר דיזר ג'סטין סקיי, באתר Discogs (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר Songkick (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר Genius ג'סטין סקיי, באתר בילבורד (באנגלית) ג'סטין סקיי, באתר טיידל (באנגלית) "Meet Justine Skye, The 19-Year-Old That Leveraged Tumblr Fame Into A Music Career". The Fader. נבדק ב-2 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Justine Skye bio" (PDF). press.atlanticrecords.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-13 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Skyers named VP of corporate merchandising at Wakefern". "Talking Texture With: Justine Skye". "Roc Nation's New Signee, Justine Skye, Is Ready for Her Close-Up". "TRANSCRIPT: Majority Leader Schumer Remarks At Foreign Relations Committee Introducing Nick Perry As Nominee For Ambassador To Jamaica And Randi Levine As Nominee For Ambassador To Portugal". Senate.gov. 8 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Tigg, FNR (9 ביוני 2021). "GoldLink Disses Sheck Wes on "White Walls," Announces New Album". Complex. נבדק ב-18 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ג'מיני 5

ג'מיני 5 (או ג'מיני V) הייתה משימה מאוישת של נאס"א בשנת 1965 והיוותה חלק מתוכנית ג'מיני. ג'מיני 5 הייתה המשימה השלישית המאוישת בתוכנית, המשימה ה-11 המאוישת של ארצות הברית עד אותה תקופה והמשימה ה-19 של כל הזמנים. זו גם הייתה הפעם הראשונה שבה משימה מאוישת אמריקאית החזיקה בשיא של אורך המשימה, שנשבר ב-26 באוגוסט 1965. עד לתאריך זה אחזה בתואר ווסטוק 5 הסובייטית. טייס: גורדון קופר טייס משנה: פיט קונראד טייס: ניל ארמסטרונג טייס משנה: אליוט סי המשימה, ששוגרה ב-21 באוגוסט 1965, הקיפה את כדור הארץ במשך 120 הקפות ונמשכה 190 שעות ו-56 דקות, שיא חדש לאותה תקופה. המשימה נועדה להראות כי האסטרונאוטים יכולים לשרוד בחלל לשהות הנדרשת כדי לטוס לירח ובחזרה. קופר היה האסטרונאוט הראשון ששב לחלל בטיסה מסלולית. קופר וקונארד התאמנו לבצע מפגש (rendezvous) עם פוד שנפרס מהחללית אולם עקב בעיות הספק חשמל הם אולצו להחליף ל"מפגש דמה", שכלל תמרון של החללית למיקום שנקבע מראש בחלל. בנוסף, קופר וקונראד צילמו צילומים ברזולוציה גבוהה בשביל משרד ההגנה האמריקאי. בעיות בתאי הדלק המספקים את האנרגיה והבעיות במערכת המפגש מנעו ביצוע חלק מהניסויים. על כן לאסטרונאוטים היה זמן פנוי. לכבוד טיסת ג'מיני 5 ביקש קופר לעצב טלאי משימה ייעודי למשימה. עד לטיסה זו לא היו טלאי משימה. קופר היה הראשון שעיצב את הטלאי יחד ען פיט קונארד. הטלאי היה בד לבן עליו נרקמו שמו שלו ושמו של קונראד, עגלה מכוסה, והכיתוב "Days or Bust ‏8" (8 ימים או כלום) שהתייחס למשך המשימה. מנהל נאס"א דאז, ג'יימס ווב, אישר את העיצוב של קופר אך דרש להסיר את הכיתוב מהגרסה הרשמית של הטלאי. טלאי המשימה, שנקרא טלאי קופר, נתפר למדי האסטרונאוטים על החזה מצד ימין, מתחת ללוחית עם שמם ומול סמל נאס"א (שנתפר לשמאל החזה). תוכנית ג'מיני מדיה וקבצים בנושא ג'מיני 5 בוויקישיתוף מידע באתר נאס"א תיאור המשימה מידע לעיתונות More Than Just a Merit Badge "'8 Days or Bust' +50 years: Gemini 5 made history with first crew mission patch". collectspace. 24 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריסטרך לנטולוב

אריסטרך לנטולוב (ברוסית: Аристарх Лентулов; ‏ 16 בינואר 1882 - 15 באפריל 1943) היה אמן אוונגרדי רוסי בסגנון הקוביסטי שעבד גם על תפאורה בסגנון הנ"ל. אריסטרך לנטולוב נולד בעיירה ניז'ני לומוב במחוז פנזה, רוסיה, למשפחתו של כומר כפרי. הוא למד אמנות בבתי הספר לאמנות פנזה וקייב מ-1897 עד 1905, ולאחר מכן בסטודיו הפרטי של דמיטרי קרדובסקי בסנט פטרסבורג ב-1906. הוא התגורר במוסקבה משנת 1909, והיה ממייסדי אגודת האמנים האוונגרדיים, קבוצת נסיך יהלום. קבוצה זו נשארה פעילה עד 1916. מ-1910 עד 1911 למד לנטולוב בסטודיו של אנרי לה פוקונייה ובאקדמיה דה לה פאלט בפריז. שנות ה-90 היו עבור לנטולוב תקופה של פרודוקטיביות יצירתית וניסויים. הוא נמשך לאורפיזם בהשפעת האמן הצרפתי רובר דלונה. בהיותו שם, הוא התוודע לציירים צרפתים כמו אלברט גלייז, ז'אן מצינגר, פרנאן לז'ה ולאחר שספג עקרונות של פאוביסטים וקוביסטים, פיתח סגנון ציור צבעוני ייחודי משלו. מאוחר יותר, לאחר חזרתו לרוסיה ב-1912, הוא הפך מקור להשפעה גדולה על מה שיהפוך לפוטוריזם הרוסי ובפרט קובו-פוטוריזם. וסילי קנדינסקי וקזימיר מלביץ' הושפעו שניהם ממנו. לנטולוב גם הקים קבוצה נוספת, עם ולדימיר מיאקובסקי וקזימיר מלביץ'. הם יצרו אמנות סאטירה שהייתה אנטי-אוסטרית ואנטי-גרמניה. האמנות שאבה השראה מהפולקלור הרוסי ואמנות הלובוק. האמנות של לנטולוב עצמו קיבלה השראה רבה מארכיטקטורה רוסית מסורתית ועממית. בימי טרום המהפכה, לנטולוב היה מעורב באופן פעיל בפרויקטים תיאטרליים שונים, בעיצוב הצגות בתיאטרון קאמרני (הנשים העליזות מווינדזור, 1916) ותרם תפאורות להפקה של "פרומתאוס" מאת סקריאבין בתיאטרון הבולשוי ב-1919. ב-1928 נכנס לנטולוב לאגודת האמנים של מוסקבה, שכללה אמנים שהיו קשורים בעבר לקבוצת ג'ק היהלומים. הוא הפך ליושב ראש האגודה וגם התחיל ללמד בבית הספר הרוסי לאמנות וטכנית. לנטולוב נפטר במוסקבה ונקבר בבית הקברות וגאנקובו. מדיה וקבצים בנושא אריסטרך לנטולוב בוויקישיתוף אריסטרך לנטולוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אריסטרך לנטולוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אריסטרך לנטולוב, באתר Discogs (באנגלית) Sarabianov, Andrei D. (2021-04-11). "Aristarkh Vasilyevich Lentulov". Encyclopædia Britannica The Austrians Surrendered Lvov to the Russians, Like Rabbits Defeated by Lions., Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
יוז'ף קטונה

יוֹזֶ'ף קַטוֹנָה (בהונגרית: Katona József;‏ 11 בנובמבר 1791, קצ'קמט – 16 באפריל 1830, קצ'קמט) היה מחזאי ומשורר הונגרי, יוצר הטרגדיה ההיסטורית באנק באן. יוז'ף קטונה נולד ונפטר בקצ'קמט. הוא למד עריכת דין באוניברסיטת אטווש לוראנד בפשט, ובמקביל, לקח חלק בחיי התיאטרון של הבירה: הוא היה שחקן, כתב כמה מחזות, וכן תרגם ועיבד יצירות מלודרמטיות גרמניות עבור התיאטרון ההונגרי. הוא אהב ללא תקנה את השחקנית ההונגרית המובילה, גברת דרי, אבל היא מעולם לא השיבה לו אהבה. קטונה כתב את באנק באן, הדרמה החשובה ביותר שלו, לתחרות ספרותית שאורגנה על ידי כתב עת של קולוז'וואר בשנת 1815. התחרות דרשה דרמה היסטורית עם רקע הונגרי. תוצאת התחרות הייתה אכזבה עבור קטונה: הבאנק באן שלו לא הוזכר כלל. הוא כתב מחדש את המחזה ופרסם אותו באופן פרטי ב-1820, אך הוא נותר ללא תשומת לב עד אמצע שנות ה-30. הוא חזר לעיירת הולדתו קצ'קמט. בעשר השנים האחרונות לחייו הוא לא כתב יותר לבמה. קטונה מת ב-16 באפריל 1830 מהתקף לב מול משרדו. Aubigny Clementina‏, 1813 Ziska‏, 1813 – מציג את דמותו של יאן ז'יז'קה מצביא ההוסיטים Jeruzsálem pusztulása (חורבן ירושלים), 1814 – "היהודים הנואשים והמורעבים, הקנאים לדתם ולמולדתם משמשים נושא לטרגדיה זו" A rózsa, vagy a tapasztalatlan légy a pókok között (הוורד, או הזבוב חסר הניסיון בין עכבישים), 1814 Bánk bán (באנק באן) 1815 הסיפור היה על באנק, המשנה למלך שמונה על ידי אנדראש השני, מלך הונגריה (1205–35), בזמן שהמלך יצא למערכה מחוץ להונגריה. באנק הסתבך בקנוניה נגד אשתו ילידת גרמניה של המלך; הוא ניסה למנוע את המרד, אבל לבסוף הוא האיש שהרג את המלכה. הסיבה שלו לרצח הייתה פוליטית ואישית בו זמנית: המלכה גרטרוד השתתפה במזימה לפתות את אשתו של באנק. דמותו המורכבת של באנק והקונפליקט העמוק בין חובה ואבל אישי הופכים את באנק באן לאחת הדרמות ההונגריות הטובות ביותר. היא נכתבה בזמן שהאינטלקטואלים של המדינה התנגדו לאבסולוטיזם ההבסבורגי, והדרמה עוסקת בתקופות ימי הביניים שבהן אצולת הונגריה נלחמה גם נגד גורמים זרים שתפסו את השלטון שלא כחוק, ולכן הדרמה הוכנסה לרשימה השחורה על ידי הממשלה. בשנת 1848, בערב 15 במרץ, קבע התיאטרון הלאומי ההונגרי הופעה של באנק באן. זה היה אירוע סמלי, חלק מהמהפכה ההונגרית. מדיה וקבצים בנושא יוז'ף קטונה בוויקישיתוף Magyar Színházművészeti Lexikon (בהונגרית) יוז'ף קטונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוז'ף קטונה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוז'ף קטונה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הערך קַטוֹנָה יוֹזֶ'ף באנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 580
בנים ובנות של מגורשים יהודים מצרפת (ארגון)

הארגון בנים ובנות של מגורשים יהודים מצרפת (בצרפתית: Fils et filles de déportés juifs de France) הוא אגודה צרפתית של צאצאים של יהודים, שגורשו או נעקרו מצרפת במהלך הכיבוש הנאצי של צרפת (1940 – 1944), במהלך השואה. סרז' קלרספלד, היסטוריון המתמחה בגורל היהודים בצרפת במהלך מלחמת העולם השנייה, ייסד את הארגון ב-1979 ומכהן מאז כנשיא שלו. הארגון מוציא לאור את ה- Bulletin de liaison des Fils et Filles des Deportés Juifs de France (עלון הקשר של הארגון). בשנת 1981 חנך הארגון בישראל את האנדרטה לזכר יהודי צרפת, אנדרטת זיכרון, ליהודים שגורשו או נעקרו מצרפת במהלך המלחמה. ערך מורחב – סרז' קלרספלד קלספלד היה עורך דין בבית המשפט לערעורים של פריז, הוא כתב ספרים על גורלם של יהודי צרפת במהלך מלחמת העולם השנייה ולקח חלק פעיל בהבאת נאצים ופקידים במשטר וישי למשפט על פשעים שבוצעו בצרפת במהלך המלחמה. הוא הקים את הארגון בשנת 1979 ומכהן כנשיא הארגון. אתר האינטרנט הרשמי של בנים ובנות של מגורשים יהודים מצרפת (בצרפתית ובאנגלית) Serge and Beate Klarsfeld, www.jewishvirtuallibrary.org
שמש וענן

שמש וענן הוא אלבום האולפן ה-15 של הזמר-יוצר הישראלי דודו טסה. הוא יצא לאור ב-20 בפברואר 2023 באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. האלבום יצא כחמש שנים לאחר אלבום הסולו הקודם של טסה, "איגרת אל הילדים". הוא הופק במלואו על ידי טסה עצמו, כשבהפקת השיר "המחר" משתתף ניר מימון. טסה כתב והלחין את מרבית השירים באלבום, ונעזר בכותבים נוספים: אלי אליהו, אביתר בנאי, מיכה שטרית, גלעד כהנא, עלמה זהר, עמיר לב ורביד פלוטניק. באלבום הופעת אורח של הזמר שלומי סרנגה בשיר "סבתא חנה". מתוך האלבום יצאו הסינגלים "על מה את חולמת", "גורל", "שדים שדים", שיר הנושא "שמש וענן", ו״סבתא חנה״. את עטיפת האלבום איירו ילדיו של טסה, נור ונח. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי דודו טסה (למעט היכן שמצוין אחרת). האלבום שמש וענן באתר ספוטיפיי דודו טסה / שמש וענן | הליקון ארומה מיוזיק גרופ, באתר הליקון ארומה מיוזיק גרופ, ‏20 בפברואר 2023
האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים באירופה

מאז 1996, הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI) העניקה את פרסי הפלטינה של אירופה עבור אלבומים שנמכרו בכלפחות מיליון עותקים ביבשת. רק אלבומים שיצאו ב-1 בינואר 1994 או לאחר מכן זכאים לפרס. זוהי רשימת האלבומים הנמכרים ביותר באירופה, לאחר שקיבלו את תואר הפלטינה המחומשת או יותר. בעבר, IFPI ומוזיקה & מדיה פרסמו נתוני מכירות של אלבומים ביבשת אירופה. שתי החברות דיווחו על כמות מכירות של אלבומים במאמרים שונים שפורסמו במרוצת השנים. המיקומים מבוססים על מכירות ידועות ושנת הוצאה. "Platinum Europe Awards - Terms and Conditions" (PDF). IFPI. נבדק ב-30 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) "IFPI Platinum Europe Awards". International Federation of the Phonographic Industry. אורכב מ-המקור ב-29 ביולי 2010. נבדק ב-27 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Celine Dion's highest IFPI Platinum Europe Awards: For All the Way... A Decade of Song: "IFPI Platinum Europe Awards - 2004". IFPI. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2007. נבדק ב-18 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) For D'eux and Falling into You: "IFPI Platinum Europe Awards: Best-selling albums in Europe over the past decade (1998-2007)" (PDF). IFPI. אורכב מ-המקור (PDF) ב-25 ביולי 2013. נבדק ב-18 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) For Let's Talk About Love: "IFPI Platinum Europe Awards: 1999 Awards". IFPI. אורכב מ-המקור ב-27 בנובמבר 2013. נבדק ב-18 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Michael Jackson … continued". Ebony: 146. בספטמבר 1987. נבדק ב-18 בדצמבר 2022 – via Google Books. {{cite journal}}: (עזרה) "EUROPEAN TOP 100 ALBUMS Week 9/94" (PDF). Music & Media. 11 (9): 13. 26 בפברואר 1994. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Tilli, Robert (22 בדצמבר 1994). "La Carey Picks The Right Song As Album Sales Point" (PDF). Music & Media. p. 22. נבדק ב-13 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה) Bakker, Machgiel (19 בנובמבר 1993). "ABBA Is Still Thankful For The Music Via Boxed Set" (PDF). Music & Media: 16. נבדק ב-5 במאי 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Bakker, Machgiel (17 ביולי 1987). "Spotlight: Madonna Heads For 15th Triumph" (PDF). Music & Media: 11. אורכב מ-המקור (PDF) ב-7 בדצמבר 2021. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite journal}}: (עזרה) "European Chart" (PDF). Music & Media: 18. 3 בפברואר 1990. נבדק ב-18 בדצמבר 2021 – via World Radio History. {{cite journal}}: (עזרה) "WEA Warnings On Madonna LP" (PDF). Music & Media. 7 (19): 4. 4 במאי 1990. אורכב מ-המקור (PDF) ב-19 ביולי 2021. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite journal}}: (עזרה) "European Top 100 Albums" (PDF). Music & Media. 10 (43): 22. 23 באוקטובר 1993. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite journal}}: (עזרה) "European Top 100 Albums" (PDF). Music & Media. 17 ביוני 1995: 25. נבדק ב-14 במרץ 2021. {{cite journal}}: (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)