משפחת רוקפלר

משפחת רוקפלר היא משפחה אמריקנית של תעשיינים, פוליטיקאים, פילנתרופים ובנקאים אשר עשתה את הונה בתעשיית הנפט בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 בעזרת חברת "סטנדרט אויל" שהוקמה על ידי האחים ג'ון ד. רוקפלר וויליאם רוקפלר. המשפחה ידועה גם כן בשליטתה רבת השנים בבנק צ'ייס מנהטן (כיום ג'יי פי מורגן צ'ייס) וכאחת המשפחות החזקות, אם לא החזקה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. אחד המייסדים של משפחת רוקפלר הוא איש העסקים ויליאם רוקפלר האב, שנולד בעיירה קטנה במדינת ניו יורק למשפחה פרוטסטנטית. לו ולאשתו הראשונה, אלייזה דייווידסון, נולדו 6 ילדים שהבולטים מבינם הם ויליאם וג'ון דייוויסון, מייסדיה של חברת זיקוק הנפט סטנדרט אויל. ג'ון ד. רוקפלר היה נוצרי בפטיסטי אדוק. המשפחה הייתה מעורבת במיזמי נדל"ן רבים ברחבי ארצות הברית במאה ה-20 והחשובים שבהם הם: מרכז רוקפלר, מרכז עסקים במרכז מנהטן, ניו יורק, הכולל 19 מבני מסחר. הבית הבינלאומי של ניו יורק, מעונות עבור סטודנטים אשר לומדים במוסדות שונים להשכלה גבוהה בעיר ניו יורק. ויליאמסבורג הקולוניאלית, עיירה השוכנת בוויליאמסבורג שבמדינת ורג'יניה, במזרח ארצות הברית, משמשת כמוזיאון פתוח המתאר את החיים של המתיישבים בקולוניות הבריטיות של המאה ה-18, טרום מלחמת העצמאות של ארצות הברית. המוזיאון לאמנות מודרנית, ששוכן ברובע מנהטן שבניו יורק, ונחשב לאחד ממוזיאוני האמנות הטובים בעולם. נוסד בנובמבר 1929. צ'ייס מנהטן פלאזה 1, גורד שחקים שהוקם בשנת 1961 המצוי בחלקו הדרומי של רובע מנהטן מרכז לינקולן, מרכז לאמנויות הבימה שהוא תשלובת בניינים בשטח כולל של 61 דונם בניו יורק, המשמש משכן ל-12 להקות אמנות. מגדלי התאומים, צמד גורדי שחקים בני 110 קומות במרכז הסחר העולמי בעיר ניו יורק שקרסו כתוצאה מפיגוע טרור ב-11 בספטמבר 2001. אוניברסיטת שיקגו, היא אוניברסיטה פרטית בשיקגו, אילינוי. היא נוסדה בשנת 1890, ומדורגת כאחת האוניברסיטאות היוקרתיות והטובות בעולם ובעשירייה הראשונה מאז 2004. אוניברסיטת רוקפלר, אוניברסיטה פרטית שנוסדה ב-1901 המתמקדת בעיקר במחקר בסיסי בשטח הביורפואי. עשרים ושלושה חתני פרס נובל למדו או היו חברי סגל באוניברסיטה. מוזיאון רוקפלר, מוזיאון לארכאולוגיה המסועף למוזיאון ישראל, שנפתח בינואר 1938. במבנה המוזיאון שוכנים גם משרדי רשות העתיקות. במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים רבים וחשובים מאזור ירושלים ומארץ ישראל כולה. המשפחה לאורך הדורות הייתה כוח חשוב בשימור אדמות, שימור יערות ובהקמת פארקים לאומיים ושטחים פתוחים ברחבי ארצות הברית, כדוגמת הפארק המדינתי רדווד המבולדט, בו נמצא יער רוקפלר. המשפחה הוכרה רשמית בשנת 2005 על תרומתה ומאמציה בתחום השימור, על ידי אחת מאגודות השימור הוותיקות והגדולות בארצות הברית. נשיא האגודה הצהיר ש"אף משפחה לא תרמה לתחום שימור הטבע כמשפחת רוקפלר". ההון המשותף של המשפחה, סך כל נכסיה והשקעותיה מעולם לא היו ידועים בדיוק. רישומים אלו הנמצאים בארכיון המשפחה היו חסויים למחקר, והם תחת חיסיון לפי החלטת בני המשפחה. הון המשפחה כיום מנוהל על ידי מנהלי כספים מקצועיים אשר מפקחים על החזקת החברה "רוקפלר שירותים פיננסיים" שבין היתר שולטת על השקעות המשפחה, וזאת משום שמרכז רוקפלר כבר אינו בבעלות המשפחה. לחברת ההחזקות חמש זרועות:  רוקפלר ושות', ניהול כספי בני המשפחה. וורנוק ושותפים, קרן הון סיכון (שבין היתר השקיעה בחברת אפל בימיה הראשונים). רוקפלר חברת נאמנות, חברה המנהלת את מאות הביטחונות של בני המשפחה. רוקפלר חברת ביטוח, מבטחת את בני המשפחה. אקדיה ניהול סיכונים, מנהלת את אוספי האומנות, נדל"ן ומטוסים פרטיים של בני המשפחה. בספטמבר 2014, קרן האחים רוקפלר הצהירה שתפסיק את השקעותיה בחברות דלק מאובנים וזאת משתי סיבות, האחת מוסרית והשנייה כלכלית. דלק מאובנים הוא אחת הסיבות להתחממות הגלובלית והוא משאב שבעתיד לא נזדקק לו (נעבור לחלופות פחות מזיקות). במשך הדורות התיישבו בני המשפחה בכמה בתים היסטוריים ראויים לציון. סך כל 81 בתי משפחת רוקפלר רשומים כמקומות לאומיים היסטוריים בארצות הברית. סימן ההיכר של המשפחה במשך 140 שנותיה היא האחדות יוצאת הדופן שלה, להוציא מחלוקות שהתפתחו בשלהי שנות ה -70 של המאה ה-20 שלא כמו משפחות אמריקניות עשירות אחרות. הישג זה בזכות ישיבות משפחתיות קבועות, ובזכות ערכים שהושמו על ידי ג'ון ד. רוקפלר השלישי ונלסון רוקפלר, ומאוחר יותר על ידי דייוויד רוקפלר (שלושתם דור שלישי למשפחת רוקפלר). ג'ון ד. רוקפלר תרם במשך חייו כ-540 מיליון דולר (במונחים של זמנו), וכך הפך לאחד התורמים הגדולים בהיסטוריה. בנו, ג'ון ד. רוקפלר הבן, המכונה "ג'וניור", תרם אף הוא 537 מיליון דולר במשך חייו. סה"כ שני הדורות תרמו יחד מעל מיליארד דולר בין השנים 1860 ו-1960. בנוסף, עיתון הניו יורק טיימס, דיווח בנובמבר 2006 שדייוויד רוקפלר (נולד בשנת 1915) תרם ותורם במשך חייו מעל ל-900 מיליון דולר. השם רוקפלר מונצח במספר רב של מקומות לאורכה ורוחבה של ארצות הברית, במיוחד בעיר ניו יורק: מרכז רוקפלר אוניברסיטת רוקפלר קרן רוקפלר- קרן הפילנתרופיה המפורסמת שהוקמה בשנת 1913 על ידי ג'ון ד. רוקפלר וג'ון ד. רוקפלר הבן. קרן האחים רוקפלר- קרן פילנתרופיה שהוקמה בשנת 1940 על ידי הדור השלישי של משפחת רוקפלר, חמשת בניו ובתו של ג'ון ד. רוקפלר הבן. קרן משפחת רוקפלר- קרן פילנתרופיה שהוקמה בשנת 1967 על ידי הדור הרביעי של המשפחה. קבוצת רוקפלר - חברת ניהול נדל"ן פרטית של המשפחה שנמצאת בניו יורק, אשר בנתה וניהלה את מרכז רוקפלר (עכשיו מנוהלת על ידי חברת מיצובישי ובבעלותה). בניינים והיכלים רבים הנמצאים בקמפוסים רבים של אוניברסיטאות ומכללות הנושאים את שם המשפחה. כדוגמת, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת פרינסטון ועוד. כיום, גם הדור הרביעי, החמישי ואף השישי עסוקים בפעילות פילנתרופית למען הקהילה. ג'ון ד. רוקפלר (1839–1937),מייסד חברת סטנדרט אויל יחד עם אחיו ויליאם. ויליאם רוקפלר הבן (1841–1922), מייסד חברת סטנדרט אויל יחד עם אחיו ג'ון. ג'ון ד. רוקפלר, הבן (1874–1960), בנו של ג'ון ד. רוקפלר, איש מימון, יזם ופילנתרופ.  ג'ון ד. רוקפלר השלישי (1906–1978), דור שלישי למשפחת רוקפלר. הקדיש את חייו לפעילות פילנתרופית. ג'ון ד. רוקפלר הרביעי (נולד בשנת 1937), פוליטיקאי אמריקני, סנטור ממדינת וירג'יניה המערבית.  נלסון רוקפלר (1908–1979), איש עסקים, נדבן, ופוליטיקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית. כיהן כמושל מדינת ניו יורק, וכסגן נשיא ארצות הברית בין השנים 1974–1977. מייקל רוקפלר (1938–1961), בנו של נלסון רוקפלר, ידוע בשל מותו הטרגי (כנראה בטביעה) בגינאה החדשה בזמן משלחת מחקר של השבטים המקומיים.  ווינתרופ רוקפלר (1912–1973), פוליטיקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית. היה מושל מדינת ארקנסו בין השנים 1967 ל 1971. דייוויד רוקפלר (1915-2017), היה בנקאי ובעבר בכיר בבנק צ'ייס. משפחת רוטשילד מרכז רוקפלר אוניברסיטת שיקגו אוניברסיטת רוקפלר מוזיאון רוקפלר מדיה וקבצים בנושא משפחת רוקפלר בוויקישיתוף Ron Chernow, Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr., Warner Books, עמ' 370 David N. Gibbs, The Political Economy of Third World Intervention: Mines, Money, and U.S. Policy in the Congo Crisis, University of Chicago Press, 1991, עמ' 113 Alvin Moscow, The Rockefeller inheritance, Doubleday, 1977, עמ' 418 Chernow, (1998) p. 52 Deyan Sudjic, The Edifice Complex: The Architecture of Power, Penguin, 2011, עמ' 245-255 ANTHONY DEPALMA, They Saved Land Like Rockefellers, ניו יורק טיימס, ‏נובמבר 2005 JOHN D. ROCKEFELLER 3RD PAPERS, 1906-1978, ארכיון משפחת רוקפלר (ארכיון) Valerie Rockefeller Wayne, The fossil fuel path is immoral and financially imprudent, הגרדיאן, ‏מרץ 2015 John Ensor Harr & Peter J. Johnson, The Rockefeller Century: Three Generations of America's Greatest Family, Charles Scribner's Sons, 1988, עמ' 370-371 John Davison Rockefeller, Jr, ארכיון משפחת רוקפלר (ארכיון) STEPHANIE STROM, Manhattan: A Rockefeller Plans a Huge Bequest, ניו יורק טיימס, ‏נובמבר 2006