laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנה פאולה מאיה

אנה פאולה מאיה (בפורטוגזית: Ana Paula Maia; נולדה ב-1977) היא סופרת ותסריטאית ברזילאית. אנה פאולה סיימה לימודי מדעי המחשב ומדעי התקשורת. ספרה הראשון "דייר הפגמים התת-קרקעיים", יצא לאור ב-2003. היא המחברת של טרילוגיית "סאגת הפראיים", שהתחילה עם הרומנים הקצרים "בין קרבות כלבים לחזירים שחוטים" ו"העבודה המלוכלכת של אחרים" – שראו אור בכרך בודד – והסתיימה ברומן "פחם מהחי". מאיה נולדה בנובה איגואסו, במדינת ריו דה ז'ניירו; אמה היא מורה לספרות ואביה בעלים של בר. מאיה גדלה עם ספרים בילדותה, אבל איבדה בהם עניין בהתבגרותה, כשניגנה בלהקת פאנק רוק במהלך שנות העשרה שלה. היא מדברת על הנושא בשיחה שכותרתה "ספרות היא מפגש מאוד פרטי". כתיבתה של מאיה מושפעת בין היתר מסרטיהם, סדרות הטלוויזיה והמותחנים של פיודור דוסטויבסקי, אדגר אלן פו, קוונטין טרנטינו וסרג'ו לאונה. הדמויות הראשיות בסיפוריה הם גברים, אנשים העובדים בעבודות חיוניות ומסוכנות, כמו אוספי אשפה, כורי פחם ועובדי בית מטבחיים. מאיה זכתה במשך שנתיים ברציפות בפרס סאו פאולו לספרות לרומן הטוב ביותר: בשנת 2018 על ספרה "כמו על האדמה כך מתחת לאדמה", ובשנת 2019 על ספרה "לקבור את מתיך". 2003: "דייר הפגמים התת-קרקעיים" 2007: "מלחמת הממזרים" 2009: "בין קרבות כלבים לחזירים שחוטים". פורסם יחד עם "העבודה המלוכלכת של אחרים" 2011:"פחם מהחי" מהדורה אנגלית: "סאגת הפראיים"; תורגם בשנת 2016 Dalkey Archive Press.מסת"ב 978-1628971460 2013: "על פרות ואנשים" ספר זה תורגם לעברית על ידי מיכל שליו ויצא לאור בשנת 2020 בהוצאת תשע נשמות 2017: "כמו על האדמה כך מתחת לאדמה" 2018: "לקבור את מתיך" מדיה וקבצים בנושא אנה פאולה מאיה בוויקישיתוף אנה פאולה מאיה, ברשת החברתית אינסטגרם אנה פאולה מאיה, באתר Companhia das Letras (בפורטוגזית) אנה פאולה מאיה, באתר Editora Record (בפורטוגזית) Entretenimento, Portal Uai (2 בדצמבר 2018). "Ana Paula Maia fala sobre influência do western e diz: 'minha militância é escrever uma boa história'". Portal Uai Entretenimento (בפורטוגזית). נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Divirta-se Notícia – Atraente ritual funesto". archive.is. 24 ביולי 2012. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2012. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Entrevista: Ana Paula Maia". Biblioteca Pública do Paraná (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) PublishNews. "Ana Paula Maia fala de novo livro no Sempre Um Papo". PublishNews (בפורטוגזית). נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Ana Paula Maia vence o Prêmio SP de Literatura pelo segundo ano seguido". Folha de S.Paulo (בפורטוגזית). 9 בנובמבר 2019. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנה פאולה מאיה".
סקפנורינכוס

סקפנורינכוס (שם מדעי: Scapanorhynchus; מיוונית: "חוטם את חפירה") הוא סוג נכחד של כריש מהמשפחה כרישי גובלין, אשר חי בין הקרטיקון למיוקן. הסוג תואר ב-1889 בידי החוקר האנגלי ארתור סמית' וודוורד (Arthur Smith Woodward) וממנו ידועים ארבעה מינים. מאובניו הזכירו בצורתם את כריש הגובלין המודרני והוא הגיע לאורך של 65 ס"מ עד שלושה מטרים, בדומה למין ששרד, ואלה כללו חוטם מוארך דמוי-חרטום ובעל צורות של שיניים עבות מותאמות למעיכת טרף שהגיעו לאורך של עד שבעה ס"מ. חלק מהחוקרים חולקים על כך שהשתייך למשפחה של כרישי הגובלין ורואים בו קרוב עתיק יותר של כרישי החול במשפחה עצמאית של דמויי-עמלץ. מדיה וקבצים בנושא סקפנורינכוס בוויקישיתוף סקפנורינכוס, באתר ITIS (באנגלית) סקפנורינכוס, באתר GBIF (באנגלית) Capetta, H., Chondrichthyes II, Mesozoic and Cenozoic Elasmobranchii, vol. 3B of Handbook of Paleoichthyology, Stuttgart, New York: Gustav Fischer Verlag, 1987. Roemer, F. 1849. Texas: Mit besonderer Rucksicht auf deutsche Auswanderung und die physischen Verhaltinisse desLands. Mit einem naturwissenschaftlichen Anhange und einer topographisch-geognostischen Karte von Texas. XV 464p. Bonn
בית פתוח חלק א'

בית פתוח חלק א' הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר-יוצר הישראלי שלומי שבן, שיצא בשנת 2023. האלבום יצא כתשע שנים לאחר אלבומו הקודם של שבן, "תרגיל בהתעוררות". תמיר מוסקט ואסף תלמודי, מפיקי האלבום הקודם, שיתפו פעולה עם שבן גם בהפקת אלבום זה. האלבום כולל שבעה שירים, שלושה מתוכן יצאו כסינגלים. באוגוסט 2022 הוציא את הסינגל "מאני טיים". חודשיים לאחר מכן הוציא את השיר "כנען (12 מרגלים)", אותו הוא מבצע לצד רביד פלוטניק ושולי רנד. הסינגל השלישי, "המאהב של אשתך" יצא לאור בדצמבר אותה שנה, ומשולבת בו דגימה מתוך השיר "פצועי אהבתנו" של מאיר אריאל. את הדגימה סימפל ושינה המוזיקאי והמפיק המוזיקלי שוזין (יוני לוין, ידוע גם כעוזי נבון). שבן מארח את מירי מסיקה בשיר "לה ויטה א לונגה (החיים ארוכים)". שיר הסיום של האלבום, "נורי", מוקדש לבנו. לאחר יציאת האלבום קיים שבן מופע השקה ב-30 בינואר במשכן לאומנויות הבמה בתל אביב. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלומי שבן.  נועם כהן, ‏אחרי 8 שנים: שלומי שבן חוזר עם אלבום חדש, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2022 בן שלו, בין אם קוראים לו שוזין או עוזי נבון, יוני לוין נמצא בכל מקום. ראיון, באתר הארץ, 9 במרץ 2023 יובל אראל‏, שלומי שבן - המאהב של אשתך, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 22 בדצמבר 2022 נדב מנוחין‏, עם השיר החשוב של השנה ומתנה מושלמת ממירי מסיקה: שלומי שבן חזר ובגדול, באתר וואלה, 27 בינואר 2023 עמית סלונים‏, צריך הרבה אומץ בשביל מה ששלומי שבן עשה אתמול בהופעה שלו. בטח במצב הנוכחי, באתר וואלה, 31 בינואר 2023
איסכנקנתוס

איסכנקנתוס (שם מדעי: Ischnacanthus) הוא סוג נכחד של חולייתן שהיה קרוב לדגי הגרם המודרניים שהתקיים באירופה שבין הסילור לדבון והשתייך למחלקה הקדומה אקנתודים. האיסכנקנתוס התגלה לראשונה ב-1861 ליד העיירה "Forfar" שבסקוטלנד ותואר באותה שנה בידי החוקר Egerton, שגם צירף אותו למשפחה Ischnacanthidae. באותה תקופה הדג שהתגלה התקיים באגם מקומי שהוקף בהרי געש, מה שמרמז שסוג זה התקיים במים מתוקים. דג זה הגיע לאורך שני מטרים והיה בעל גוף מוארך עטוי קשקשים חלקים שכיסו את צידי הגוף בצורת פסיפס, אולי בדומה לעור של דגי תנין, מה שמעיד על כך שהיה שחיין מהיר והיו לו שני סנפירי גב קוצניים, כשאחד היה בקצה הגב ואחד מאחורי הראש. היו לו לסתות עבות בעלות שיניים חלולות רבות בלסת התחתונה שרמזו שהיה טורף והיו לו עיניים גדולות בקדמת הראש. בדומה לשאר קרוביו היה לו עמוד שדרה סחוסי כמו של כריש. מדיה וקבצים בנושא איסכנקנתוס בוויקישיתוף איסכנקנתוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איסכנקנתוס, באתר GBIF (באנגלית)
ברמדה

ברמדה (שם מדעי: Barameda; משמעות השם מאבוריג'ינית: "מלכודת דגים") הוא סוג של דג נכחד מהמחלקה בעלי סנפירים בשרניים, אשר התקיים בתקופה קרבון מיסיסיפי באוסטרליה לפני 355 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1989 בידי J. A. Long והוא הכיל 2 מינים: Barameda decipiens, שהיה גדול מאוד באורך של 3 עד 4 מטרים ו-Barameda mitchelli, שיה קטן יותר באורך של 35 ס"מ בקירוב. המאובנים שלו התגלו בתצורות "Snowy Plains Formation" שבויקטוריה, אוסטרליה. מבנה גופו של הברמדה דמה לזה של הריזודוס הקרוב וכמותו היה בעל לסתות עבות וחזקות עם עוצמת נשיכה גבוהה, ניבים מזדקרים מקדמת הגולגולת וסנפירים קטנים עד בינוניים שאולי הותאמו לתנועה על קרקעית הים. ככל הנראה היה טורף מארב שהשתמש בכוח מפתרף כדי לתפוס חסרי חוליות, דגים ואולי גם בעלי ארבע רגליים קדומים. מדיה וקבצים בנושא ברמדה בוויקישיתוף ברמדה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברמדה, באתר GBIF (באנגלית) Holland, Timothy; Warren, Anne; Johanson, Zerina; Long, John; Parker, Katherine; Garvey, Jillian (2007-06-12). "A new species of Barameda (Rhizodontida) and heterochrony in the rhizodontid pectoral fin". Journal of Vertebrate Paleontology. 27 (2): 295–315. doi:10.1671/0272-4634(2007)27[295:ANSOBR]2.0.CO;2. ISSN 0272-4634. Garvey, Jillian M.; Johanson, Zerina; Warren, Anne (2005-03-11). "Redescription of the pectoral fin and vertebral column of the rhizodontid fish Barameda decipiens from the lower carboniferous of Australia". Journal of Vertebrate Paleontology. 25 (1): 8–18. doi:10.1671/0272-4634(2005)025[0008:ROTPFA]2.0.CO;2. ISSN 0272-4634
אלירזאורוס

אלירזאורוס (שם מדעי: Alierasaurus; משמעות השם: מ"אליירו"- השם המקומי של העיר אלגרו + "זאורוס" שפירושו: "לטאה/זוחל") הוא סוג קדום של זוחל מהקבוצה פליקוזאוריה, אשר חי באירופה של הפרם שלפני 290 עד 245 מיליון שנה מזמננו. סוג זה דמה במראהו לקוטילורוניצוס הענקי והיה אף גדול ממנו, באורך של 6 או 7 מטרים והיה כבד כמו פיל מודרני, אחד מהגדולים שבחיות הפרם היבשתיות. הוא התגלה בתצורות "Cala del Vino Formation" שבסרדיניה, איטליה ואולי התגלה גם בטקסס. הסוג תואר בידי החוקרים Romano ו-Nicosia ב-2014 ונכלל מין יחיד - Alierasaurus ronchii, שנקרא לכבוד המגלה אוסוניו רונצ'י. זוחל זה היה דומה מעט לצב או לחרדון צב ענקי, ללא שריון מלא ובעל זנב עבה גפיים עבות עם אצבעות ארוכות עוטות טפרים. ראשו היה קטן יחסית והוא היה אוכל צמחים שליו ואיטי. איור אפשרי מדיה וקבצים בנושא אלירזאורוס בוויקישיתוף אלירזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Citton, P.; Ronchi, A.; Maganuco, S.; Caratelli, M.; Nicosia, U.; Sacchi, E.; Romano, M. (2019). "First tetrapod footprints from the Permian of Sardinia and their palaeontological and stratigraphical significance". Geological Journal. 54 (4): 1–15. doi:10.1002/gj.3285. S2CID 135216684. Ronchi, A.; Sacchi, E.; Romano, M.; Nicosia, U. (2011). "A huge caseid pelycosaur from north-western Sardinia and its bearing on European Permian stratigraphy and palaeobiogeography". Acta Palaeontologica Polonica. 56 (4): 723–738. doi:10.4202/app.2010.0087.
דניאל ברנדנסטיין

דניאל ברנדנסטיין (באנגלית: Daniel Charles Brandenstein ;‏ נולד ב-17 בינואר 1943 ווטרטאון, ויסקונסין) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א. דניאל ברנדנסטיין נולד בעיירה ווטרטאון שבמדינת ויסקונסין. לאחר סיום בית הספר הוא למד תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה מקומית. בשנת 1965 הוא התגייס לצי ארצות הברית ונשלח לקורס טיס. בשנת 1967 הוא הוצב ביחידה מבצעית כטייס "A-6 אינטרודר". בשנים 1968–1970 הוא שירת על סיפון נושאות מטוסים Constellation ו-Ranger באזור וייטנאם. בתקופה זו הוא ביצע 192 טיסות מבצעיות. בהמשך הוא עבר קורס טייסי ניסוי והיה מדריך טייס. בשנת 1978 ברנדנסטיין נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1983 הוא השתתף במשימת STS-8 של מעבורת החלל צ'לנג'ר כטייס (ריצ'רד טרולי היה מפקד צוות). במשימת STS-51-G בשנת 1985 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל דיסקברי. 1990 הוא היה מפקד צוות שהמריא על סיפון מעבורת החלל קולומביה בטיסה שהייתה חריגה ונמשכה 10 ימים. בשנת 1992 הוא היה מפקד צוות של STS-49 על מעבורת החלל אנדוור. בשנים 1987–1992 ברנדנסטיין היה מנהל משרד האסטרונאוטים של נאס"א. הוא עזב את נאס"א בשנת 1992. לאחר פרישה מנאס"א ברנדנסטיין עבד בלוקהיד מרטין בתפקיד ניהולי. בהמשך הוא עבד ב-United Space Alliance. מדיה וקבצים בנושא דניאל ברנדנסטיין בוויקישיתוף קורות חיים ראיון עם דניאל ברנדנסטיין
גיגנטטיפוס

גיגנטטיפוס (שם מדעי: Gigantatypus) הוא סוג נכחד של צב ים אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון במאסטריכט שבסביבות 70 מיליון שנה מזמננו, כך שהוא נכחד לפני הכחדת הקרטיקון שלפני 66 מיליון שנה. צב זה היה גדול בהרבה מהצבים הימיים החיים כיום והיה מהגדולים שבצבי הים מעולם, לאחר הפרוטוסטגיים כמו הארכלון הענקי ולצד הסוג Atlantochelys. סוג זה תואר למדע ב-2006 בידי H. F. Kaddumi, לאחר שהתגלו מאובנים של עצם זרוע שלו בירדן (בשטחי "Wadi Al Dabi" שבעמאן) ואלה השתייכו למין Gigantatypus salahi. צב זה התקיים בים תטיס הקדום שבין חופי אפריקה והמזרח התיכון ובאורח חייו אולי דמה לזה של צב ים חום או צב ים ירוק. עם זאת היה גדול מהם בהרבה, באורך של יותר מ-3.5 מטרים. מדיה וקבצים בנושא גיגנטטיפוס בוויקישיתוף גיגנטטיפוס, באתר GBIF (באנגלית) H. F. Kaddumi (2006). "A new genus and species of gigantic marine turtles (Chelonioidea: Cheloniidae) from the Maastrichtian of the Harrana Fauna-Jordan" (PDF). PalArch's Journal of Vertebrate Palaeontology. 3 (1): 1–14. Archived from the original (PDF) on 2012-02-24. Retrieved 2010-02-04. G. R. Wieland (1896). "Archelon ischyros : a new gigantic cryptodire testudinate from the Fort Pierre Cretaceous of South Dakota". American Journal of Science. Series 4, 2 (12): 399–412. Bibcode:1896AmJS....2..399W. doi:10.2475/ajs.s4-2.12.399.
דוד לבהרי

דוד לבהרי (24 בספטמבר 1935 – 20 בינואר 2023) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית ומומחה בינלאומי בתחום תיאוריה של צמיחה כלכלית באמצעות מודלים מתמטיים, וכלכלה בתנאי אי ודאות. פרופסור לבהרי שימש כדירקטור בחברות ציבוריות רבות וכיועץ כלכלי לבנימין נתניהו בכהונתו כשר האוצר בממשלת שרון. נולד ב-1935 בישראל, אז עדיין פלשתינה, את ילדותו העביר ברעננה. בן לדינה וצבי לבהרי. שירת בחיל השריון (1953-1955) ולחם במבצע קדש. בשנים 1961–1955, למד תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בהנחיית ניסן לויתן. בשנת 1964 פרסם את עבודת הדוקטורט שלו ”Essays In Economic Growth” בהנחיית Robert Solow ו-Paul Samuelson באוניברסיטת MIT. בשובו לארץ נמנה עם הצוות שהקים את החוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין ב-אוניברסיטה העברית. שימש ראש החוג לכלכלה בין השנים 1978–1975. היה ראש המכון למחקר כלכלי בישראל ע"ש פאלק בשנים 1993–1984 ועבד רבות גם במרכז שלם. במשך השנים היה פרופסור אורח באוניברסיטאות מובילות בארצות הברית, ובהן דארטמות' קולג', אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אוניברסיטת סטנפורד, MIT ועוד. יו״ר דירקטוריון של חברת הגמל לעובדי האוניברסיטה העברית בשנים 2004-2011 וחבר בוועדת ההשקעות שנים רבות עד מותו. כמו כן שירת בוועדה המייעצת של בנק ישראל. פרופסור לבהרי היה מן הכלכלנים שהתחנכו על התאוריות של דן פטינקין, והיה מחויב לחלוטין לכלכלה חופשית. בעשרים שנותיו האחרונות התבלט כמתנגד אקטיבי לקרטליזציה. במקביל לעבודתו באוניברסיטה העברית הרצה גם במכללת נתניה, ובמרכז האקדמי רופין. מעבר לעבודתו האקדמית, יזם את כפר עידוד, מסגרת המיועדת למבוגרים עם קשיי למידה, תפקוד והסתגלות. בתאריך 23 ביולי 2023 נקרא כפר עידוד על שמו. כחובב כדורגל נלהב, שימש פרופ׳ לבהרי פרשן אורח בתוכניות שירים ושערים, וכדור בראש (יחד עם דן הורוביץ) בשנות ה-80, ותחילת שנות ה-90. היה נשוי לרות אביבה שנפטרה ב-1987. נפטר ב-20 בינואר 2023 והותיר אחריו שני ילדים. בתו הצעירה היוותה עבורו את ההשראה להקמת כפר עידוד. דוד לבהרי, שיטת עושי שוק באג"ח לא תועיל לתחרות ולצמיחה, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2004 מדינה בהנשמה דורון שלו‏, פרופ' דוד לבהרי: משקי הבית ימשיכו לשלם עמלות יקרות, באתר וואלה, 15 ביוני 2008 נחמיה שטרסלר, מדוע הודח דוד לבהרי, באתר הארץ, 16 בינואר 2002 דוד לבהרי, הקפיטליזם של מילטון פרידמן סייע לעניים, באתר TheMarker‏, 23 בנובמבר 2006 דוד לבהרי, המחטף של הבנקים, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2006 דוד לבהרי, בית המשפט העליון אינו מבין בכלכלה, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2006 תצוגת מייסד אתר מורשת רעננה דוד לבהרי (1935-2023), דף שער בספרייה הלאומית סטלה קורין-ליבר, ‏"מס רווחי הון - דמגוגיה", באתר גלובס, 25 במאי 1999 בחינת ריכוזיות במשק הישראלי (כנס - מ-1:28 והלאה) עמוד הבית, באתר כפר עידוד
לוורן ושירלי

לוורן ושירלי (באנגלית: Laverne & Shirley) היא קומדיית מצבים אמריקנית פופולרית בת 8 עונות, אשר הופקה לשידור במקור עבור רשת ABC, בשנים 1976–1983. התוכנית הייתה סדרת ספין-אוף לסדרת הטלוויזיה המצליחה ימים מאושרים. עלילת הסדרה מתרחשת בין סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד אמצע שנות השישים ומתמקדת בלוורן דפאזיו (מגולמת על ידי פני מרשל) ושירלי פיני (מגולמת על ידי סינדי ויליאמס), שתי חברות ושותפות לדירה שעובדות במפעל בקבוקים במבשלה בעיר מילווקי שבמדינת ויסקונסין. מהעונה השישית ואילך עלילת הסדרה עברה לעיר ברבנק שבמדינת קליפורניה. מייקל מקין ודייוויד לנדר שיחקו בתפקידי משנה בתפקידים לנרד "לני" קוסנובסקי ואנדרו "סקוויגי" סקוויגמן, בהתאמה, אשר היו חברים ושכנים של לוורן ושירלי. צוות השחקנים הקבוע של התוכנית כלל בין היתר גם את אדי מקה בתפקיד המאהב של שירלי קרמיין רגוסה, פיל פוסטר בתפקיד אביה של לוורן והבעלים של ה"פיצה–כדורת" פרנק דפאזיו, ובטי גארט בתפקיד עדנה באביש, בעלת הבית של הדירה שבה גרו לוורן ושירלי. במהלך השנים זכתה הסדרה פרסים ומועמדויות, כולל שש מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ומועמדות אחת לפרס האמי. בישראל הסדרה שודרה בערוץ המזרח התיכון בשנות ה-80 של המאה ה-20. שירלי מנחמת את לוורן לאחר שהדייט של לוורן לליל הסילבסטר סיים את הקשר עימה תמונה של צוות שחקני התוכנית מ-1976 לוורן ושירלי במקום עבודתם במבשלת שוץ במילווקי מדיה וקבצים בנושא לוורן ושירלי בוויקישיתוף "לוורן ושירלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לוורן ושירלי", באתר AllMovie (באנגלית) "לוורן ושירלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לוורן ושירלי", באתר Metacritic (באנגלית) "לוורן ושירלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שלוש ארבע לעבודה

שלוש ארבע לעבודה היא סדרת טלוויזיה ישראלית חינוכית לילדים, המשודרת החל מ-10 בנובמבר 2013 בערוץ ניק ג'וניור ללקוחות HOT. בכל פרק מתארחים ילד או ילדה אחרים הנפגשים עם בעלי מקצוע שונים ליום עבודה שגרתי. במהלכו הם לומדים על חשיבות המקצוע, במה משתמשים בו, מה קשה בו ומה כיף.
סינדי ויליאמס

סינתיה ג'יין "סינדי" ויליאמס (באנגלית: Cynthia Jane "Cindy" Williams;‏ 22 באוגוסט 1947 – 25 בינואר 2023) הייתה שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות גילומה של שירלי פיני, אחת מהדמויות הראשיות בסיטקום "לוורן ושירלי". ויליאמס נולדה בשכונת ון נייז (אנ') שבלוס אנג'לס ב-22 באוגוסט 1947 לג'ון ולילי ויליאמס. המשפחה עברה לדאלאס שבטקסס כאשר ויליאמס הייתה בת שנה, וחזרה ללוס אנג'לס כשהייתה בת עשר. ויליאמס כתבה ושיחקה בילדותה בכנסייה, ומאוחר יותר שיחקה בבית הספר התיכון בבירמינגהם. ויליאמס סיימה את לימודיה בתיכון ב-1965. בהמשך למדה בקולג' העירוני של לוס אנג'לס, שם למדה תיאטרון. ויליאמס החלה את קריירת המשחק בתחילת שנות ה-70 כאשר השתתפה במספר פרסומות, והופיעה במספר תוכניות טלוויזיה. בתחילת הקריירה שלה שיחקה ויליאמס בתפקידים בולטים בסרטים, בהם, "גרפיטי אמריקאי" (1973) של הבמאי ג'ורג' לוקאס, שם גילמה את הכלה של רון הווארד, והסרט "השיחה" (1974) של הבמאי פרנסיס פורד קופולה. מאוחר יותר היא לקחה חלק באודישן לסרט "מלחמת הכוכבים" של לוקאס, אבל לבסוף הייתה זו קארי פישר שזכתה בתפקיד של הנסיכה ליאה. ויליאמס זכתה לפרסום רב במיוחד, כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בסיטקום "לוורן ושירלי" בין השנים 1976–1982. ויליאמס הפסיקה לשחק בתוכנית, לאחר שנכנסה להיריון עם בנה הראשון. מאוחר יותר היא השתתפה בסדרה קומית אחרת בשם "Getting By". היא הופיעה בהמשך גם בתפקיד אורח באחד מהפרקים של הסדרה "8 Simple Rules". בשנות ה-90 הייתה ויליאמס המפיקה של הסרט של "אבי הכלה", וכמו גם לסרט ההמשך שלו. ב-11 בדצמבר 2007 היא הופיעה לראשונה תיאטראות ברודוויי במחזמר "The Drowsy Chaperone". ויליאמס הייתה נשואה לביל הדסון, אשר היה חלק בשלישייה המוזיקלית האחים הדסון (אנ'). הזוג היה נשוי בין השנים 1981 ועד לגירושיהם בשנת 2000. נולדו להם שני ילדים – אמילי הדסון (ילידת 1983) וזאקרי הדסון (יליד 1986). ויליאמס התגוררה יחד עם משפחתה בלוס אנג'לס. לאחר תקופה קצרה בה היא הייתה חולה, נפטרה ויליאמס ב-25 בינואר 2023 בלוס אנג'לס בגיל 75. מדיה וקבצים בנושא סינדי ויליאמס בוויקישיתוף סינדי ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סינדי ויליאמס, באתר AllMovie (באנגלית) סינדי ויליאמס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סינדי ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סינדי ויליאמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סינדי ויליאמס, באתר Songkick (באנגלית)
בישופות פרדן

הנסיכות-בישופות של פרדן (בגרמנית: Fürstbistum Verden‏, Hochstift Verden או Stift Verden) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה ששכנה במדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה של ימינו. ורדן הייתה דיוקסיה של הכנסייה הקתולית מאז אמצע המאה ה-8. המדינה פורקה ב-1648. השטח נוהל על ידי לורדים חילוניים מטעם הבישוף של פרדן. כנסיכות-בישופות של האימפריה, שטחה של המדינה לא היה זהה לזה של הבישופות, אלא הייתה ממוקמת בתחומיה והיוותה כרבע משטח הבישופות. על פי תנאי שלום וסטפאליה, פורקה הבישופות והוקמה ישות חדשה, דוכסות ברמן-פרדן. שטחה של הנסיכות-בישופות של פרדן כיסה את חלקו המזרחי של מחוז פרדן הנוכחי (גבולו עבר בין לנגוודל ואטלסן), ואת החלק הדרומי של מחוז רוטנבורג (Wümme) וחלקים ממחוזות הרבורג והית (Heidekreis). דיוקסיית פרדן נוסדה בסביבות 800 בפרדן על אלר כסופרגן במחוז הכנסייה מיינץ. כאשר דוכסות סקסוניה הישנה פורקה בשנת 1180, חלק מהשטח סביב השטורנמיגאו הוקם כמדינה חופשית אימפריאלית. הבישוף של פרדן, בנוסף לחובותיו הרוחניות, היה, בעצמו, השליט הזמני של הנסיכות-בישופות של פרדן. הנסיך-הבישוף הראשון - טמו מפרדן - שלט באזור שהיה כרבע מהיקף השטח הדיוקסי. בשנת 1195 הקים הנסיך-הבישוף רודולף הראשון את טירת רוטנבורג על וימה כמעוז נגד הנסיכות-ארכיבישופות השכנה של ברמן. מאוחר יותר קיבלה הטירה את תפקידה של מושב הנסיך. הבישופים, ומכאן גם הנסיכים-הבישופים, נבחרו על ידי מועצת הקתדרלה. אולם האפיפיורים ניסו להשפיע על הבחירות ולעיתים הצליחו לגרום למועמדים שלהם להיבחר. מועמדים כאלה, שבדרך כלל לא היו מקומיים, לא נהנו מתמיכה מקומית ונראו זרים (גר'). מראשית המאה ה-16 הנסיכות-בישופות השתייכה לחוג הרייני-ווסטפאלי התחתון, מחוז פיסקלי וצבאי של האימפריה. פרדן שלחה את נציגיה לדיאט האימפריאלי ולחוג הקיסרי. בעוד פרדן, כמו רוזנות הויה השכנה, הייתה חברה בחוג הווסטפאלי, שטחים סמוכים אחרים, כגון דוכסות בראונשווייג-לינבורג והנסיכות-ארכיבישופות של ברמן, היו חלק מהחוג הסקסוני התחתון. לעיתים, הנסיכים-בישופים שלטו גם בנסיכות-ארכיבישופות של ברמן באיחוד אישי. כדי לשמור על שני המושבים שלהם בדיאט, מדינות ברמן ופרדן מעולם לא אוחדו רשמית באיחוד אמיתי. הדבר נכון גם לגבי דוכסות ברמן-פרדן שכללה את שתי הנסיכויות-בישופויות והוקמה ב-1648. משנת 1558 חל שינוי הדרגתי של ההמרה ללותרניות ברחבי דיוקסיית פרדן. בתוך הבישופות, הרפורמציה הסתיימה עם חקיקת פקודת הכנסייה על ידי המנהל אברהרד פון הולה, בשנת 1568. בשנת 1630, במהלך מלחמת שלושים השנים, השתלט שוב בישוף קתולי, פרנץ מוורטנברג, כתוצאה מצו ההשבה, אך היה מסוגל לכהן רק עד 1634. לאחר מכן, הכנסייה הקתולית הייתה מיוצגת שם רק על ידי הוויקריאט האפוסטולי של המיסיונות הצפוניים. בשנת 1648, על פי תנאי שלום וסטפאליה, המדינה פורקה. במקומה הוקמה נסיכות של האימפריה שנשלטה על ידי הכתר השוודי. נסיכות פרדן בוטלה בתורה ב-1712. במהלך תקופה זו, נשלטה הנסיכות באיחוד אישי עם השטח של הנסיכות-ארכיבישופות לשעבר של ברמן; הם היו ידועים באופן לא רשמי כדוכסות ברמן-פרדן או באופן רשמי יותר "דוכסות ברמן ונסיכות פרדן".
פנדה בקוני

פנדה בקוני (שם מדעי: Ailuropoda baconi) היא מין של יונק נכחד ממשפחת הדוביים ומהסוג פנדה, בו הפנדה הענקית החיה כיום בסין. היא תוארה למדע ב-1915 בידי ארתור סמית' וודוורד (אנ'). המאובנים של פנדה זו התגלו במספר מערות בדרום סין, לאוס, וייטנאם, מיאנמר ותאילנד והיא תוארכה לתקופת הפליסטוקן המאוחר שלפני 750 אלף שנה מזמננו. ככל הנראה היא התפתחה מפנדות קדומות יותר כמו פנדה מיקרוטה (Ailuropoda microta) או פנדה וולינגשננסיס (Ailuropoda wulingshanensis) שהתקיימו כבר בפליוקן. לא ברור מהמאובנים כיצד נראתה מאחר שהכילו שרידים בודדים ושבורים אך מעריכים שפנדה זו הייתה גדולה יותר מהפנדה החיה כיום בסין ואולי היא הייתה האב קדמון שלה. ככל הנראה ניזונה כמוה בעיקר מבמבוקים. פנדה בקוני, באתר GBIF (באנגלית) "Bears and Bamboo: The fossil record of giant pandas". WIRED C. Jin, R. L. Ciochon, W. Dong, R. M. Hunt, Jr., J. Liu, M. Jaeger, and Q. Zhu. 2007. "The first skull of the earliest giant panda". Proceedings of the National Academy of Sciences 104:10932-10937
קרנופקס

קרנופקס (שם מדעי: Carnufex; מלטינית: "שוחט") הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שהתקיים במשך הטריאס באמריקה הצפונית. סוג זה תואר למדע ב-2015. סוג זה ידוע ממספר ממצאים שכללו כמה גולגולות, חוליות, צלעות ושרידי שיניים וזרועות שהתגלו במשקעי קונגלומרט בתצורות פקין (אנ') שבצפון קרוליינה. אלה השתייכו למין יחיד - Carnufex carolinensis, על שם הימצאו בצפון קרוליינה. דמוי-תנינאי זה היה בעל גפיים קדמיות קצרות יחסית, מה שמרמז שהיה דו-רגלי בעל זנב מייצב כשל דינוזאור. הוא הגיע לאורך של 3 מטרים ולגובה של 1.5 מטר, אם כי ייתכן שפרט בוגר היה גדול יותר, כך שהיה אחד מהגדולים שבדמויי-התנינאים של הטריאס באמריקה. במראהו דמה מעט לפרסטוסוכוס והפוסטוסוכוס והיה בעל גולגולת חזקה ומוארכת בעלת השתפלות של הלסת בחלק הקדמי. הדבר הזכיר מעט מקור של פטרוזאור ושנה מאוד מרוב התנינים. מבנה השיניים הותאם לנעיצה בטרף כך שניזון מבשר חי וכנראה מטרף יבשתי. הוא היה מהבולטים שבתניני תקופתו לצד הרדונדוונטור (Redondavenator) הענקי. מדיה וקבצים בנושא קרנופקס בוויקישיתוף Drymala SM, Zanno LE (June 2016). "Osteology of Carnufex carolinensis (Archosauria: Psuedosuchia) from the Pekin Formation of North Carolina and Its Implications for Early Crocodylomorph Evolution". PLOS ONE. 11 (6): e0157528. Bibcode:2016PLoSO..1157528D. doi:10.1371/journal.pone.0157528. PMC 4909254. PMID 27304665.
רדונדוונטור

רדונדוונטור (שם מדעי: Redondavenator) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שהתקיים במשך הטריאס באמריקה הצפונית שלפני 200 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר למדע ב-2005 בידי סטרלינג נסביט, על שם תצורות רדונטה (אנ') שבניו מקסיקו, בהם התגלה. הסוג הכיל מין יחיד - Redondavenator quayensis, על שם מחוז קוואי שבני מקסיקו. זוחל זה התגלה בשנות ה-80 בידי משלחת חוקרים של מוזיאון הטבע של אוניברסיטת ניו מקסיקו, בשרידי קונגלומרטים מאובנים שכללו לסת עליונה וכמה עצמות גולגולת קרובות חלקיות וחגורת כתף. בתחילה נחשב לסוג של פייטוזאור, אך בהמשך התברר שהיה דמוי-תנינאי בסיסי ומהשערת גודלו ביחס לדמויי-תנינאים אחרים נראה שהגולגולת שלו הגיעה לאורך 60 ס"מ, כך שהוא היה טורף ענקי ביותר בתקופת הטריאס באורך של 3.8 עד 4 מטרים. בתקופה בה חי היה האזור שקוע יותר ומוקף אגם קדום בו שחו מספר דגים שנמצאו בתצורה כמו Semionotus והוא נע הן ביבשה והן במים במהירות ותקף ממארב טרף לא זהיר תוך שימוש בלסתותיו החזקות ושיניו שפנו אחורה. יצור זה התפתח ביבשה לאחר הכחדת בני הקבוצה Rauisuchia, כמו הפוסטוסוכוס. זוחל זה היה מהבולטים שבדמויי-התנין בתקופתו באמריקה הצפונית לצד הקרנופקס (Carnufex). רדונדוונטור, באתר GBIF (באנגלית) Nesbitt, Sterling J.; Irmis, Randall B.; Lucas, Spencer G.; Hunt, Adrian P. (2005). "A giant crocodylomorph from the Upper Triassic of New Mexico". Paläontologische Zeitschrift. 79 (4): 471–478. doi:10.1007/bf02988373. S2CID 128541365. Lindsay E. Zanno, Susan Drymala, Sterling J. Nesbitt, Vincent P. Schneider (2015) Early crocodylomorph increases top tier predator diversity during rise of dinosaurs. Scientific Reports volume 5, Article number: 9276