laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גלובסטר

גלובסטר או בלוב (באנגלית: globster או blob) הוא גוף של אורגניזם לא מזוהה שנסחף לחוף מן הים או כל גוף מים אחר. איוואן סנדרסון(אנ') טבע את המונח בשנת 1962 במאמר שנקרא "הגלובסטר הטזמני" המתאר מחקר שערך על גופה גדולה שנסחפה לחופי טזמניה בשנת 1960 שתוארה כך: "לא ניתן היה לזהות בה עיניים, לא היה לה ראש מוגדר והיא הייתה חסרת מבנה שלדי כלשהו". ההבדל בין גלובסטר לבין גופות אחרות הנסחפות לחוף הוא שגלובסטרים אינם ניתנים לזיהוי בקלות על ידי צופים לא מומחים ובדרך כלל גם יוצר מחלוקת בנוגע לזהותו של האורגניזם. למעשה, גלובסטרים עשויים לעיתים להיראות כה מוזרים עד שהמחלוקת לגבי הזהות ממשיכה גם אחרי שהאורגניזם זוהה כביכול על ידי מדענים, ולכן מהווה בדרך כלל כר פורה לפעילותם של קריפטוזואולוגים. חלק מהגלובסטרים שהתגלו עד כה היו חסרי עצמות או כל מבנה אחר שניתן לזהות באמצעותו את האורגניזם וחלקם בעלי עצמות, סנפירים, זרועות ציד(אנ'), עיניים ואלמנטים אנטומים אחרים המאפשרים לצמצם את מרחב האפשרויות של האורגניזם המקורי ולעיתים אף לזהותו בוודאות. אלו שלא ניתן היה לזהות בוודאות תוארו לעיתים כמפלצות ימיות והזינו אגדות ומיתולוגיות על יצורים אלו, ומכאן הקשר ההדוק של הגלובסטרים למחקר שנעשה במסגרת הקריפטוזואולוגיה. גלובסטרים רבים זוהו בתחילה כתמנונים מפלצתיים למרות שהסתבר לאחר בדיקה מעמיקה יותר כי מדובר בגופות מרקיבות של לווייתנים או כרישים גדולים. בפרשת "הבלוב הצ'יליאני" (באנגלית: "The Chilean Blob") שהתגלה בשנת 2003 הסתבר שהגלובסטר היה בסך הכל גוש שומן שנפלט מגופותיהם של לווייתנים שהרקיבו ולא אורגניזם שחי בעבר כגוף אחד. גלובסטרים אחרים נחשדו תחילה כגופות של פלזיוזאורים עתיקים שנותרו בחיים, אולם מחקר גילה שהם גופות של כריש ענק שהתעוותו עם הזמן. יחד עם זאת, גלובסטרים רבים עדיין לא זוהו באופן המניח את הדעת ונותרים כתעלומות פתוחות. גופות של דיונון ענק ודיונון עצום, אחד היצורים החיים הגדולים ביותר הקיימים כיום, יכולים לספק הסבר לחלק מהמקרים, במיוחד עבור הגלובסטרים שזוהו כתמנונים מפלצתיים. חלק מהגלובסטרים נחקרו רק אחרי שהם הרקיבו במידה כזו שלא מאפשרת לבסס את קיומו של מין חדש על בסיסם בלבד. במקרים מסוימים, בדיקת סמני DNA יכולה לאשש את השתייכות הגלובסטר למין ידוע, כפי שקרה בפרשת "הבלוב מניופאונדלנד" שהסתיימה בכך שהוכח כי רקמת הגלובסטר היא של ראשתן גדול-ראש. באמצעות הפרשה הזו החוקרים גם יכלו להסיק בדיעבד גם על פרשיות גלובסטרים אחרות בהתבסס על תיאורם הפיזי הדומה של הגלובסטרים. על פי סדר כרונולוגי: "המפלצת מסטרונסאיי, אורקני, סקוטלנד" (1808) "המפלצת מסיינט אוגוסטין" (1896) "הגופה מהאי דאנק" (1948) "הגופה ממלבורן-הובארט" (1958) "הגלובסטר הטזמני" (1960) "הגלובסטר הניו זילנדי" (1968) "הגלובסטר הטזמני השני" (1970) "הגלובסטר מחוף מאן היל" (1970) "הבלוב מברמודה" (1988) "הגלובסטר מגודטהאב" (1989) "הבלוב מהאיים ההברידיים" (1990) "הבלוב הברמודי השני" (1995) "הגלובסטר מצפון קרוליינה" (1996) "הבלוב מנאנטוקט, מסצ'וסטס" (1996) "הבלוב הברמודי השלישי" (1997) "הגלובסטר מחוף ארבעת המילין, טזמניה" (1997) "הבלוב מניופאונדלנד" (2001) "הבלוב הצ'יליאני" (2003) "המפלצת ממונטאוק" (2008)
נפטוניום

המונח "Np" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו NP. נֶפְּטוּנְיוּם (Neptunium) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי מתכתי מסדרת האקטינידים. סמלו הכימי Np, ומספרו האטומי 93. היסוד הטרנס-אורני הראשון. הנפטוניום זוהה על ידי אדווין מקמילן ופיליפ אייבלסון מאוניברסיטת ברקלי, קליפורניה, בשנת 1940, והיה לראשון היסודות הטרנס-אורניים. היסוד קרוי על שם כוכב הלכת נפטון, שמסלולו בין אורנוס לפלוטו במערכת השמש, וכך הנפטוניום נמצא בין אורניום לפלוטוניום בטבלה המחזורית. בספטמבר 2002, חוקרים במעבדה הלאומית לוס אלמוס הצליחו ליצור בפעם הראשונה מסה קריטית של נפטוניום כאשר ערבבו אותו עם אורניום מועשר. הנפטוניום הוא מתכת כסופה-לבנה. הוא מופיע בשלוש צורות פולימורפיות: אלפא-נפטוניום (מבנה של מעוינים עד לטמפ' של 280 מעלות צלזיוס), בטא-נפטוניום (מבנה של טטרהדרונים עד לטמפ' של 576 מעלות צלזיוס), גמא-נפטוניום (מבנה קובייתי עד לטמפרטורת ההתכה 637 מעלות צלזיוס). הנפטוניום פעיל כימית ומסוגל להתרכב עם הלוגנים ועם חמצן. הנפטוניום נמצא בטבע בכמויות זעירות מאוד בעפרות של אורניום, שם הוא נוצר בשל השפעה של קרינה קוסמית וכתוצאה מבליעה של נייטרונים שנפלטים כתוצאה מביקוע גרעיני ספונטני של האורניום על ידי האטומים שלו עצמו. עם זאת, רוב הנפטוניום מיוצר כיום במעבדות או כשלב ביניים בייצור פלוטוניום, בתהליך של הפצצת אורניום בנייטרונים:   238 U + 0 1 n → 239 U → 239 N p + e − {\displaystyle \ ^{238}U+_{0}^{1}n\rightarrow ^{239}U\rightarrow ^{239}Np+e^{-}}   235 U + 0 1 → 236 U e x c i t e d → γ + 236 U g r o u n d ; 236 U g r o u n d + 0 1 n → 237 U → 237 N p + e − {\displaystyle \ ^{235}U+_{0}^{1}\rightarrow ^{236}U_{excited}\rightarrow \gamma +^{236}U_{ground};^{236}U_{ground}+_{0}^{1}n\rightarrow ^{237}U\rightarrow ^{237}Np+e^{-}} כאשר מפציצים 237Np בנייטרונים, ניתן להפיק 238Pu. הנפטוניום בקיע ויכול לשמש כדלק/נשק גרעיני. תוצרי הדעיכה של איזוטופי נפטוניום שונים הם אורניום, פרוטקטיניום ופלוטוניום. כיום ידועים כ-21 איזוטופים של היסוד ומתוכם 3 עיקריים: 235 - בעל זמן מחצית חיים של 396.1 ימים. 236 - בעל זמן מחצית חיים של 154,000 שנים. 237 - בעל זמן מחצית חיים של 2,144,000 שנים. זמן מחצית החיים של שאר האיזוטופים של הנפטוניום קצר ולרוב אינו עולה על 4.5 ימים, וברובם אינו עולה על 50 דקות. הנפטוניום באתר Webelements נפטוניום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גוסטב

רבים בשושלת המלוכה בשוודיה נקראו גוסטב או גוסטף. האם התכוונתם ל... גוסטב השלישי, מלך שוודיה גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה גוסטב ואסה, מלך שוודיה אחר: הוריקן גוסטב – שמה של סדרת סופות טרופיות שמנתה מספר סופות בשם זה שוורר גוסטב – תותח-על של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה גוסטב (תנין) – תנין היאור ענק ומפורסם
בלוב

האם התכוונתם ל... BLOB – ראשי התיבות של Binary large object. טיפוס נתונים המשמש לאחסון קבצים בינאריים גדולים במסדי נתונים בלוב (קומיקס) – דמות קומיקס ביקום של מארוול קומיקס גלובסטר – גופה של אורגניזם בלתי מזוהה שנסחפה לחוף אישים: אוטו פון בלו – גנרל גרמני סרגיי בלוב – כדורסלן רוסי
שמואל קופמן

שמואל (שמוליק) אשר קופמן (אבן שמואל) (2 ביולי 1927 – 2 במאי 1947) היה לוחם בפלמ"ח. קופמן נולד בתל אביב והונצח בתודעה הישראלית כארוסה של הטייסת זהרה לביטוב. השניים הכירו בעין חרוד, יצאו ביחד לקורס מפקדי כיתות והוצבו כמפקדי כיתות בפלוגת הפלמ"ח בעין חרוד. לאחר מספר חודשים התארסו השניים והחליטו להשתחרר מן הפלמ"ח, להתחתן ולנסוע יחדיו ללימודים בארצות הברית. ביום שחרורם מהפלמ"ח, ב-2 במאי 1947, כשבאו להשתתף במסיבת פרידה לכבודם, נקרא קופמן להחליף מפקד כיתה אחר, שהיה חולה, באימון השלכת רימוני נפץ חיים. במהלך האימון התפוצץ רימון בידי אחד הלוחמים, שלושה לוחמים נהרגו ובהם קופמן. קופמן הובא למנוחות בהר הזיתים בהלוויה שבה הוספד על ידי נשיא הוועד הלאומי יצחק בן-צבי. קודם למותה הספיקה זהרה להשתתף בעריכת ספר זיכרון לקופמן, הכולל את כתביו, אולם נהרגה קודם ליציאתו לאור. בי"א באדר תש"י הונחה אבן פינה למצבת זיכרון לקופמן ולחבריו מהפלמ"ח, בקיבוץ צובה. את סיפור אהבתם ומותם הטרגי של לביטוב וקופמן מתארת הסופרת דבורה עומר בספרה "לאהוב עד מוות", שיצא לאור בשנת 1980 בהוצאת י' שרברק. המחזה "שמוליק של זהרה", שנכתב בעקבות פרסום יומניהם של השניים הועלה באוקטובר 1981 על בימת התיאטרון לילדים ולנוער, בבימויה של חגית רכבי ובכיכובם של השחקנים חיה פיק ועמי טראוב. בשנת 2003 ראה אור ספרו של עופר רגב כזוהר הרקיע בעריכת הדס רגב ירקוני המבוסס על הספר "חיי זהרה וכתביה" בתוספת מחקר מקיף על נסיבות חייהם ונפילתם של זהרה לביטוב ושמואל קופמן. בשנת 2004 נערך בקיבוץ גבע ביוזמת הדס רגב ירקוני ובסיוע אנשי הקיבוץ טלילה ויוסי רבי כנס הנצחה לשמוליק ולחבריו מרדכי כהן ומרדכי (ג'וני) אוורבוך שנפלו באסון הרימון בהשתתפות חסרי גבע, בני משפחות הנופלים וחבריהם. אביו, יהודה אבן שמואל, שתרגם לעברית את ספר הכוזרי, הקדיש את התרגום לזכר בנו. אחותו הגדולה הייתה המדענית ברוריה קופמן. זיכרון לשמואל: זכרונות על שמואל קופמן - הוא שמואל אשר אבן - שמואל / כתובים בידי אביו (יהודה אבן שמואל), ולקט מזכרות, דברי אזכרה ודברי הערכה, ירושלים: [חמו"ל], תש"י. מהדורה ב מורחבת, הכוללת גם אגרות מאת זהרה לביטוב ודברים לזכרה, ירושלים תש"ך. כתבי שמואל קופמן בפרויקט בן-יהודה קורות החיים של שמואל קופמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון מרדכי כהן, מרדכי אורבך ושמואל קופמן למנוחות, דבר, 5 במאי 1947 שמואל קופמן (1927-1947), דף שער בספרייה הלאומית מרדכי כהן, מרדכי אורבך ושמואל קופמן למנוחות, דבר, 5 במאי 1947. אזכרה ויורים אבן פינה למצבת זיכרון, דבר, 24 בפברואר 1950 שמוליק של זוהרה, נבדק ב-2021-04-20 יעקב בר-און, ‏"שמוליק של זהרה" חושף סיפור אהבה טרגי בין לוחמי פלמ"ח, באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2018 https://simania.co.il/showReview.php?reviewId=81164
טורקיסטן

האם התכוונתם ל... בקזחסטן מחוז טורקיסטן (אנ') – אחד ממחוזות קזחסטן. טורקיסטן (עיר) – בירת מחוז טורקיסטן. אחר טורקסטן – אזור במרכז אסיה, אשר מאוכלס ברובו בעמים טורקיים.
מיקי ספיליין

מיקי ספיליין (באנגלית: נולד Frank Morrison Spillane, ידוע בשם Mickey Spillane;‏ 9 במרץ 1918 - 17 ביולי 2006) היה סופר מתח אמריקאי, יוצרו של הבלש מייק האמר. ספריו נמכרו ברחבי העולם ביותר מ-225 מיליון עותקים, ונכון לשנת 1980, 7 מתוך 15 רבי המכר בכל הזמנים בארצות הברית נכתבו על ידו. ספיליין נולד בברוקלין שבניו יורק לאב אירי ואם סקוטית. סיים את לימודיו התיכוניים ב-1935. עוד בתקופת לימודיו בתיכון החל לכתוב. ספיליין עבד במגוון עבודות כולל מציל בברכה, ואמן טרמפולינה בקרקס בארנום. ספיליין החל לכתוב סיפורי קומיקס לחברת צ'רלטון קומיקס ומדי יום פרסם עלילה בת 8 עמודים בחוברת הקומיקס המתארת את הרפתקאותיהם של סופרמן, באטמן וקפטן מארוול. ספרו הראשון שהציג את גיבורו מייק האמר היה I, the Jury (תורגם לעברית כ"אני הוא החוק") פורסם בשנת 1947 ונמכר במעל ל-6 מיליון עותקים בארצות הברית. ספרו זה, כמרבית ספריו הבאים היה משופע באלימות, יותר מהמקובל בספרות הבלשית בת זמנו. ב-1985 זכה בפרס אדגר אלן פו לספרות בלשית. ספריו, שאזלו מהמדפים הודפסו שנית ב-2001. ספריו זכו לביקורות בשל היותם משופעים באלימות ובמין[דרוש מקור]. מאידך הסופרת הרוסיה-אמריקאית איין ראנד העריכה את עבודתו וראתה בו סופר שהציג מוסר של שחור-לבן בדרך מקורית ולא מוערכת מספיק על ידי המבקרים[דרוש מקור]. ספיליין עצמו ענה למבקריו: "יש יותר בוטנים מלוחים מקוויאר... אם הקוראים אוהבים אותך, אתה טוב"[דרוש מקור]. מעל 225 מיליון עותקים שנמכרו מספריו מצביעים על האהדה לה זכה מקהל הקוראים[דרוש מקור]. ספריו של ספיליין תורגמו לעברית בהוצאות רמדור, הספרייה הלבנה וספרית מסתורין בהוצאת מ. מזרחי. הוצאות אלו תיעתקו את שמו "ספילאני" כאילו השם הוא איטלקי, ואילו הוא שם אירי, והגייתו "סְפִּילֵיין". זריחת הדמים (Bloody Sunrise), הוצאת רמדור שלטון האקדחים (Day of the Guns), הוצאת רמדור הציפייה הממושכת (The Long Wait), הוצאת מעיינות. מאוחר יותר יצא בשם "הכפיל", בהוצאת הספרייה הלבנה הקרב לאור היום, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב שתי פנים למוות (The Twisted Thing), בהוצאת ש. אור. מאוחר יותר יצא תחת השם "המוח המעוות", בהוצאת רמדור, ובשמו המקורי, שתי פנים למוות, בהוצאת טופז מרחץ הדמים (The Big Kill), בהוצאת מיקי ספילאני בהפצת שילה, ובאותו שם בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב המוות: הצגת בכורה (The Deep), בהוצאת ש. אור הנחש (The Snake), בהוצאת רמדור המוות הוא ירוק (One Lonely Night), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז סוחרי המוות (The Death Dealers), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז נשקני, מוות (Kiss Me Deadly), בהוצאת הספרייה הלבנה בלילה אפל, בהוצאת דפדפת נקמת המטורף, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב רצח היפהפייה, בהוצאת הספרים העממית של חיים בן דב זו נקמתי אני הוא החוק שעה לפני המוות נקמת המטורף מדיה וקבצים בנושא מיקי ספיליין בוויקישיתוף מיקי ספיליין, ברשת החברתית Goodreads ביקורות על ספריו של ספיליין (באנגלית) מיקי ספיליין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מיקי ספיליין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיקי ספילאני (1918-2006), דף שער בספרייה הלאומית Surname Database Last name: Spillane
מגנום (לוויין)

מגנום הוא שם קוד עבור סדרת לווייני האזנה אמריקאיים שהופעלו על ידי משרד הסיור הלאומי עבור ה-CIA. התוכנית עצמה נותרה מסווגת והמידע הקיים אודותיה דל ביותר. מאמינים כי שוגרו שניים או שלושה לוויינים במסגרת הסדרה בין השנים 1985 לשנת 1990 באמצעות משימות מעבורות החלל. המשימות ששימשו לשיגור הלוויינים הן: STS-51-C, שנת 1985 STS-33, שנת 1989 ייתכן שלוויין שלישי שוגר גם ב-STS-38, שנת 1990 הלוויינים שקלו על פי הדיווחים בין 2,200 ל-2,700 ק"ג והוצבו במסלולים כמעט גיאוסינכרוני. נטען על ידי גורמים לא מוסמכים כי לווייני מגנום מכילים אנטנות עצומות, ברדיוס של כ-100 מטרים, לקליטת אותות בתדרי הרדיו השונים. סדרת מגנום החליפה את סדרת "Rhyolite/Aquacade" והוחלפה בשנות ה-90 על ידי סדרת מנטור שנקראת גם "Advanced Orion". מידע על הלוויין ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צרמן

צֻרְמָן (בערבית: صرمان, מוכר גם בתור צרמניה (صرمانيه), אל-עדוניה ואל-עדנאניה (العدنانيه)) הוא כפר צ'רקסי נטוש ברמת הגולן סמוך לגבול ישראל-סוריה, כ-3 ק"מ מדרום-מזרח לקוניטרה וכ-4 ק"מ ממזרח לקיבוץ עין זיוון. היישוב נוסד בשלהי התקופה הרומית, ונזכר ב"מכתב הארכימנדריטים" משנת 570 לספירה בשם כפר צורמנין. היישוב נושב מחדש רק בשנת 1878 על ידי הצ'רקסים. בשיאו מנה הכפר 1090 תושבים ו-200 בתים שרובם כוסו ב"רעפי מרסיי" מתוצרת צרפת, שהיו נפוצים מאמצע המאה ה-19 באירופה ומראשית המאה ה-20 במזרח התיכון. שרידים רבים של הרעפים פזורים עדיין בשטח הכפר. הכפר ננטש בשנת 1967 בעקבות מלחמת ששת הימים ותושביו ברחו לסוריה. במלחמת ההתשה שימש הכפר כבסיס לפעילות המסתננים והפח"ע שביצעה סוריה כנגד מטרות ישראליות ברמת הגולן[דרוש מקור]. בעקבות זאת הוחלט להרוס את מרבית בתי הכפר, פרט למבנה המסגד ומבנים בודדים נוספים. בין היתר הוקם על הגבעה השולטת על הכפר מוצב 109 של צה"ל כחלק מתפיסת המגננה ברמת הגולן. בימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים ניסתה הדיוויזיה הממוכנת התשיעית הסורית, בפיקודו של חסן עלי טורקמאני, לפרוץ אל הגולן משטח הכפר כחלק מהמאמץ ההתקפי המשני. עם תחילת המלחמה הופגז מוצב 109, אשר אויש על ידי מחלקת חי"ר מחטיבת גולני וכח שריון מחטיבה 188, על ידי ארטילריה סורית. בהמשך הצליחו טנקי חטיבה 188 להדוף שני ניסיונות התקפה חטיבתיים. הראשון, בבוקר ה-7 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 52 והשני, ב-9 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 43. כאמור, רוב בתי הכפר נהרסו על ידי צה"ל במהלך מלחמת ההתשה, בעקבות ריבוי פעולות הפח"ע וההסתננות מתוך שטח הכפר, וכיום פרט למבנה המסגד ומספר מבנים בודדים ניתן לראות בשטח רק ערמות אבנים. מעל הכניסה לצריח המסגד בכפר ניתן להבחין באבן בעלת עיטור הפרח האופייני לבתי כנסת מתקופת המשנה והתלמוד. ככל הנראה שולבה האבן בדופן המבנה בבנייה מאוחרת. בתחומי הכפר נמצא בוסתן גדול המכיל עצי תאנה, שקד מצוי, תות עץ, גפנים ואגוזי מלך, המניבים פירות לקראת סוף הקיץ. הכפר נחקר לראשונה על ידי הארכאולוג ממוצא גרמני יליד ארצות הברית גוטליב שומאכר בין השנים 1884-1885 ופעם נוספת בשנת 1913. ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן מדיה וקבצים בנושא צרמן בוויקישיתוף מ' הרטל, ההיסטוריה של צפון עבר-הירדן לאור המקורות ההיסטוריים והממצא הארכאולוגי, עמ' 352. מספר התושבים בשנת 1967 חושב לפי נתוני מפקד האוכלוסין הסורי, שנערך בשנת 1960 (אשר עמד על 887 איש) בתוספת 3% ריבוי טבעי בכל שנה.
גיברלטר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גיברלטר – טריטוריה של הממלכה המאוחדת מצר גיברלטר – מצר ים המפריד בין אירופה לאפריקה ומקשר בין האוקיינוס האטלנטי לבין הים התיכון מפרץ גיברלטר – מפרץ בים התיכון, בדרומו של חצי האי האיברי צוק גיברלטר – מונולית עשוי אבן גיר, המשתרע על פני רוב שטחו של חצי האי גיברלטר
עלוקות

העלוקות (שם מדעי: Hirudinida) הן תת-מחלקה של תולעים טבעתיות. בתת-מחלקה זו מוכרים כ-600 מינים של עלוקות. גופן של העלוקות פחוס, מוארך וצבוע בצבעים זוהרים שונים: ירוק, חום, שחור, אדום או כחול. הן דומות במראן הכללי לחשופיות, עשויות טבעות-טבעות. אורכן של העלוקות נע בין סנטימטר בודד ל-15. עיני העלוקות סדורות בקדמת הראש בזוגות, מספרן משתנה בין המינים השונים ונע בין 4 ל-10 עיניים. העלוקה מתקדמת באמצעות שני כפתורי הצמדה, הן נאחזות בעצם בעזרת הכפתור האחורי ואז מתקדמות, נאחזות בעזרת הכפתור הקדמי, מושכות את גופן וכן פעמים רבות. פיה של העלוקה מכיל במינים מוצצי הדם כמה שורות של שיניים קטנות דמויות מסור ומנגנון שאיבה. הוא מצוי בחלק הקדמי של הראש, ליד כפתור ההצמדה הקדמי. העלוקות הן אנדרוגיניות, כלומר, לכל עלוקה יש איברי רבייה זכריים וגם איברי רבייה נקביים. הן מזדווגות זו עם זו, כשכל אחת מפרישה לגוף השנייה זרע ומפרה אותה. יש בין העלוקות אוכלות בשר (תולעים, שלשולים וזחלים), אוכלות פגרים, ועלוקות האוכלות פירורי חומר אורגני, אולם רובן הן טפילים המוצצים את דמם של בעלי חיים שונים, כגון יונקים, עופות ודגים. הן נצמדות אל הפונדקאי, נדבקות אליו ומוצצות את דמו אל תוך תאים מיוחדים בגופן המיועדים לאחסון דם. העלוקה מזרימה חומר מרגיע המונע מקורבנה לחוש בה ולאחר מכן מזרימה לפצע חומר בשם הירודיון המונע את קרישת הדם. לאחר שהיא מתמלאת, היא נושרת מעל הפונדקאי והדם שמילאה מספיק לה למשך כמה שבועות. העלוקות זקוקות ללחות רבה כדי להתקיים, לכן, רוב העלוקות חיות ליד מקווי מים, יש החיות רק בתוך המים, יש החיות במים וביבשה, ויש החיות רק ביבשה. העלוקות הללו מצויות בג'ונגלים לחים וביערות גשם במזרח אסיה. הן נמצאות על הקרקע או בסבך וממתינות ליונקים שיתקרבו אליהן ונצמדות אליהם. אין לפונדקאי כל אפשרות להימנע מהן, בגלל החומר המאלחש שהן מפרישות ושבגללו לא ניתן להרגיש אותן. הן ניתנות לזיהוי על פי הדימום שהן גורמות, וגם אז יקשה על הפונדקאי לעצור את הדם עקב החומר המונע קרישה שהעלוקה מפרישה. העלוקה הרפואית (Hirudo medicinalis) מסוגלת למצוץ פי חמישה דם ממשקל גופה ומפרישה לפצע חומר נוגד קרישה המותיר את הפצע מדמם עד כ-10 שעות. ברפואה המסורתית היא שימשה בהליכים רפואיים בעיקר להקזת דם. ברפואה מודרנית יש לה עדיין מספר שימושים, והעיקרי בהם הוא בניתוח לחיבור מחדש של רקמות, למשל: אצבע גדומה. עקב אי-יכולתם של המנתחים לחבר מחדש את הוורידים (כשמחברים אך ורק את העורקים הראשיים), דם זורם לתוך הרקמה אך לא יוצא ממנה; העלוקה מוצצת עודפי דם, וחשוב מכך, מפרישה כל הזמן נוגדי קרישה למקום הנדרש, וזה מאפשר לגוף לבנות מחדש את הוורידים שנקטעו. עלוקות, באתר ITIS (באנגלית) עלוקות, באתר NCBI (באנגלית) עלוקות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עלוקות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עלוקות, באתר GBIF (באנגלית) animal/land-leech עלוקות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמיר ערמי, רופא ממליץ: אל תפחדו מעלוקות, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2016 טיפול בעלוקות (אנגלית) מתוך אתר Science-Based Medicine
קוריום

קוּרְיוּם או קִירְיוּם (Curium) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי מסדרת האקטינידים, שסמלו הכימי Cm ומספרו האטומי 96. היסוד הטרנס-אורני הרביעי. הקוריום זוהה על ידי צוות המדענים גלן סיבורג, רלף ג'יימס, אלברט גיורסו בשנת 1944 והוא קרוי על שמם של מארי ופייר קירי - זוג מדענים נשואים שתרמו רבות למחקר תופעת הרדיואקטיביות. מארי קירי אף הייתה האישה היחידה שזכתה פעמיים בפרס נובל. היסוד נוצר על ידי הפצצת 239Pu בקרינת אלפא. את הקוריום ניתן למצוא במקרים נדירים מאוד בתוך גושי אורניום. עדיין לא נמצאו שימושים ממשיים לקוריום, אך משערים שישמש את החוקרים במחקר גרעיני בעתיד. איזוטופ קוריום יכול לשמש גם כרדיו–איזוטופ המפיק אנרגיה שהאדם יכול להשתמש בה, 242Cm מפיק כ-120 ואט אנרגיית חום לגרם, אך זמן מחצית החיים הקצר שלו לא הופך אותו למקור אנרגיה לטווח הארוך. 243Cm בעל זמן מחצית חיים של 30 שנה מפיק בערך 1.6 ואט לגרם, אך בשל קרינת הגמא וקרינת הבטא שהוא מפיק הוא נהפך ממקור אנרגיה יעיל בפוטנציה לרעל מסוכן. לקוריום מעט תרכובות. בין התרכובות המעטות נמצאו קוריום דו חמצני (CmO2), קוריום שלוש-חמצני (CmO3), קוריום שלוש-ברומי (CmBr3), קוריום שלוש-כלורי (CmCl3), קוריום ארבע-פלואורי (CmF4) וקוריום ארבע-יודי (CmI4) איזוטופ 248Cm סונתז רק בכמות של מיליגרמים, אבל איזוטופים אחרים, 242 ו-244, סונתזו בכמויות של כמה עשרות גרמים שעזרו לקבוע את תכונות החומר על ידי ניסויים. קוריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ייבין

האם התכוונתם ל... אסתר ייבין – פעילה פוליטית בארץ ישראל וחברת הוועד הלאומי יהודה לייב ייבין – רב, בנו של יעקב יוסף מאוסטרהא יהושע השל ייבין – עיתונאי וסופר, ממנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית מרים מרגולין-ייבין – מורה וסופרת ילדים יידית ועברית. אשת יהושע ייבין זאב ייבין – ארכאולוג, בנם של יהושע ומרים ייבין עדה אמיכל ייבין – סופרת ומחזאית, אשתו של זאב ייבין ישראל ייבין – חוקר המסורה והלשון העברית, בנם של יהושע ומרים ייבין שמואל ייבין – פרופסור לארכאולוגיה, בנה של אסתר ייבין ייבין (נציבות עירונית) (אנ') – נציבות עירונית במחוז סצ'ואן, הרפובליקה העממית של סין יבין
ורטהיימר

ורטהיימר הוא שם משפחה יהודי ממקור גרמני, שפירושו "יוצא ורטהיים". האם התכוונתם ל... אדולף ורטהיימר – מנהל בנק יהודי-הונגרי, אספן אמנות, סופר כלכלי, איש עסקים ואיש ציבור איתן ורטהיימר – תעשיין ואיש עסקים ישראלי, בנו של סטף ורטהיימר אלמר ורטהיימר – במאי תיאטרון, מנהל תיאטרון יהודי-הונגרי, יזם בתחום התיאטרון חיים ארנסט ורטהיימר – פרופסור לביוכימיה יאיר ורטהיימר – טניסאי ישראלי מאיה ורטהיימר – שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה, בתו של איתן ורטהיימר מקס ורטהיימר – אבי גישת הגשטלט מרדכי ורטהיימר – נציב שירות בתי הסוהר סטף ורטהיימר – תעשיין ישראלי וחבר הכנסת התשיעית עמנואל ורטהיימר – פילוסוף גרמני פטר ורטהיימר – נגן פייר ורטהיימר – מייסד חברת "שאנל" אלן וז'ראר ורטהיימר - בעלי חברת "שאנל", נכדיו של פייר ורטהיימר שלמה אהרן ורטהיימר – דיין ירושלמי, מחלוצי המפרסמים של ספרות הגניזה הקהירית שמשון ורטהיימר – יהודי החצר של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה ורטהיים
נבחרת נורווגיה בכדורסל

נבחרת נורווגיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של נורווגיה. הדירוג הנוכחי של נבחרת נורווגיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-79 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 5 מקומות לעומת דירוג קודם. הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר. 1969 עד 1977 - לא השתתפה 1979 - לא העפילה 1981 - לא העפילה 1983 - לא השתתפה 1985 עד 1993 - לא העפילה 1995 - לא השתתפה 1997 עד 2001- לא העפילה 2003 עד 2022 - לא השתתפה 2025 - לא העפילה אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת נורווגיה בכדורסל דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
גבריאל תורג'מן

גבריאל תורג'מן (נולד ב-1957) הוא אנס סדרתי ישראלי אשר זכה לכינוי "הפדופיל החמקן". תורג'מן, תושב אשדוד, נשוי ואב לארבעה ילדים ריצה תקופות מאסר ארוכות בכלא הישראלי בגין עבירות סמים ורכוש שביצע לפני הרשעתו בעברות מין. ב-6 באפריל 2009 נגזרו על תורג'מן 45 שנות מאסר בפועל, העונש הגבוה ביותר שהוטל אי פעם על עבריין מין בישראל. תורג'מן הואשם באונס של חמש ילדות. במהלך המצוד שערכה משטרת ישראל אחריו, הצליח תורג'מן לחמוק מידיה ועל כן זכה לכינויו. דגימות ה-DNA שנלקחו מתורג'מן תאמו ממצאים מזירת תקיפה שאירעה תשע שנים קודם לכן, בה הותקפה ילדה בת תשע תושבת אשדוד. תורג'מן הואשם בעבר באותה תקיפה, אך בית המשפט מצא אותו זכאי. במהלך ההליכים המשפטיים הכחיש שביצע את העבירות שמיוחסות לו. בגזר הדין כתבה השופטת רויטל יפה כ"ץ בדבריה כי "הנאשם הותיר אחריו חמישה קורבנות, חמש משפחות הרוסות, חמש נפשות פצועות ומיוסרות. הכאב והסבל של הילדות הפכו גם למנת חלקם של ההורים". נוכח העונש הכבד שגזרו השופטים, הדגישה השופטת כי "אסור לנו לשכוח שמעשי האונס האכזריים הציתו אימה ופאניקה בקרב הציבור הרחב. למרות שהארץ רעשה וגעשה לנוכח מעשיו, הדבר לא הרתיע אותו מלשוב ולבצע מעשים נוספים", הערכת המשטרה היא שתורג'מן אנס יותר מחמש ילדות כפי שנכתב בכתב האישום נגדו. ניר חסון ויובל אזולאי, החשוד כ"פדופיל החמקן" - גבריאל תורג'מן מאשדוד, באתר הארץ, 21 ביוני 2004 עונש חסר תקדים לאנס ילדות: 45 שנות מאסר, חדשות אשדוד(הקישור אינו פעיל, 2023) 45 שנות מאסר לגבריאל תורג'מן "הפדופיל החמקן", באתר הארץ, 6 באפריל 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת מלטה בכדורסל

נבחרת מלטה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מלטה. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה. הדירוג הנוכחי של נבחרת מלטה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-99 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם. הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר. הנבחרת הובסה בכל 12 המשחקים שקיימה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל ובדרג ב' בהפרשים גבוהים מאוד שנעו בין 18 נקודות ל-95 נקודות הפרש. הנבחרת משחקת כיום[דרושה הבהרה] בדרג ג' של הנבחרות האירופאיות. 2003 - לא העפילה 2005 - דרג ב' 2007 עד 2025 - לא השתתפה דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
בן פורת

האם התכוונתם ל... אישים: אליעזר בן פורת – ר"מ ומגיד שיעור בישיבת בית אל גיא בן פורת – פרופסור חבר במחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב זיוה בן-פורת – חוקרת ספרות יואל בן-פורת – תת-אלוף בצה"ל יוסף בן פורת – הרב יוסף בן פורת, ראש ישיבת "אשרי האיש" יוסף בן-פורת – ניצב במשטרת ישראל יורם בן-פורת – כלכלן ישראלי ופרופסור לכלכלה, שכיהן כנשיא האוניברסיטה העברית בירושלים ישעיהו בן-פורת – עיתונאי ישראלי מוטקה בן-פורת – לוחם פלמ"ח וצה"ל, מפקד חטיבה 9 במלחמת יום הכיפורים מנשה בן פורת (מנשה מאיליה) – רב ליטאי והוגה דעות בן המאה ה-18 מרים בן-פורת – שופטת בית המשפט העליון ומבקרת המדינה מרדכי בן-פורת – חבר הכנסת ושר בלי תיק פנחס בן-פורת – מראשוני הטייסים בפלמ"ח ובחיל האוויר הישראלי צבי בן-פורת – מלחין, מעבד ומנצח מקהלות ישראלי מאקס בוקאנסקי – סופר ביידיש ששם העט שלו היה בן פורת בן פורת (עיתונאי) – עיתונאי ישראלי אחר: בן פורת יוסף – ביטוי הלקוח מברכתו של יעקב אבינו לבניו בספר בראשית בפרשת ויחי בן פורת יוסף בן פורת עלי עין, המשמש לעיתים כסגולה נגד עין הרע
נבחרת ויילס בכדורסל

נבחרת ויילס בכדורסל מייצגת את ויילס בטורנירי כדורסל בינלאומיים. נחשבת לאחת מהנבחרות החלשות באירופה. נבחרת ויילס לא דורגה ברשימת הדירוג של פיב"א לגברים, נכון ל-10 באוגוסט 2024 הנבחרת מעולם לא העפילה לאליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר. במסגרת משחקיה במוקדמות אליפות אירופה שיחקה הנבחרת 31 משחקים והובסה בכולם. בשנת 1948 התמודדה הנבחרת במשחקים האולימפיים בלונדון תחת דגל בריטניה וסיימה במקום ה-20. בשנת 2005 התאחדה נבחרת ויילס עם נבחרות אנגליה וסקוטלנד כדי להרכיב את נבחרת בריטניה בכדורסל במטרה לייצג את בריטניה בכבוד באולימפיאדת 2012 שנערכה בלונדון. היא סיימה במקום התשיעי. 1950 עד 2023 - לא העפילה נבחרת בריטניה בכדורסל דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א