laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלס היקוקס

צ'ארלס ביוקאנן "צ'ארלי" היקוקס (באנגלית: Charles Buchanan "Charlie" Hickcox ; ‏ 6 בפברואר 1947 - 15 ביוני 2010) היה שחיין אמריקאי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות, 3 מהן זהב (מקסיקו 1968) ושיאן עולם שהתמחה בסגנון גב וסגנון מעורב. היקוקס נולד בפיניקס, אריזונה. הוא התאמן במועדון השחייה של בלומינגטון. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה ושחה תחת הדרכתו של המאמן הנודע "דוק" קונסילמן, לצידו של מארק ספיץ. במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכה היקוקס ב-3 מדליות, 2 מזהב. במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.19 דקות, במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.46 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.05 דקות, אחרי המנצח ראלף יוטון מקנדה (2:12.55 דקות). באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן שלושה שבועות לאחר מכן, זכה היקוקס ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש 59.3 שניות. שלושה ימים לאחר מכן, שיפר את שיאו העולמי והעמידו לבסוף על 59.1 שניות, כשחיין ראשון במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב שבו קבעו האמריקאיים שיא עולם חדש של 3:57.2 דקות. במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.4 דקות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של ג'ד גראף מארצות הברית (2:10.3 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.5 דקות. במבחנים לאולימפיאדת מקסיקו (1968) שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה המשיך היקוקס לשבור שיאי עולם והפעם שיאי עולם בסגנון מעורב אישי. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.6 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.3 דקות, בשלב המוקדמות ואחר כך 4:39.0 דקות. אל אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיע היקוקס כשיאן עולם במשחים למעורב אישי. במשחקים עצמם זכה היקוקס ב-4 מדליות מתוכן 3 מזהב ואחת מכסף. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:12.0 דקות לפני בני ארצו גרג בוקינגהם (2:13.0 דקות) וג'ון פריס (2:13.3 דקות). במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:48.4 דקות, לפני בן ארצו גארי הול סניור (4:48.7 דקות) ומייק הולתאוס (4:51.4 דקות) ממערב גרמניה שהקדים את בוקינגהם למרות הזמן הזהה ובכך מנע שוב ניצחון כל אמריקאי. במשחה ל-4x100 מטר מעורב בשיא עולמי חדש בתוצאה של 3:54.9 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:57.5 דקות) וברית המועצות (4:00.7 דקות). בנוסף הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.2 דקות אחרי המנצח רולנד מאתס ממזרח גרמניה שקבע שיא אולימפי חדש בתוצאה של 58.7 שניות ולפני בן ארצו רוני מילס (1:00.5 דקות). לאחר פרישתו משחייה תחרותית שימש היקוקס מאמן שחייה ופרשן בתוכניות ספורט בטלוויזיה. בשנת 2010 נפטר היקוקס בהיותו בן 63 ממחלת הסרטן בסן דייגו, קליפורניה. בסך הכל שיפר היקוקס 8 פעמים את שיא העולם, זכה ב-9 תוארי אליפות ארצות הברית ו-7 תוארי NCAA. יחד עם נבחרת השחייה של אוניברסיטת אינדיאנה הוא זכה 3 שנים ברציפות באליפות ה-NCAA, בשנים 1967, 1968 ו-1969. היקוקס זכה בתואר שחיין השנה בעולם בשנת 1968. בשנת 1976 זכה היקוקס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית) התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית) צ'ארלס היקוקס, באתר olympedia.org צ'ארלס היקוקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics WORLD STUDENT GAMES (UNIVERSIADE) - SWIMMING AND DIVING (MEN)‎, באתר gbrathletics CHARLES HICKCOX (USA) - 1976 Honor Swimmer
טרטר

האם התכוונתם ל... אישים ג'יל טרטר – אסטרונומית אמריקאית והמנהלת לשעבר של פרויקט סט"י. מקומות טרטר (מחוז באזרבייג'ן) – מחוז באזרבייג'ן וחלק מנגורנו קרבאך "טרטריה" - במקורות אירופיים, שמו של חבל ארץ היסטורי בצפון ובמרכז אסיה וכן בחלק ממזרח אירופה, המשתרע מהים הכספי והרי אורל ועד האוקיינוס השקט שהיה מיושב על ידי טטרים, מונגולים, עמים טורקיים ואחרים (לחצו לצפייה במפה ) אחרים חומצה טרטרית – חומצה אורגנית בעלת מראה גבישי לבן המופיעה בצמחים רבים, והיא אחת מהחומצות העיקריות ביין. סטייק טרטר – מאכל העשוי מבשר נא. רוטב טרטר – רוטב על בסיס מיונז וירקות. טטרים (פירושונים)
Freedom to The Slave Makers

Freedom to the Slave Makers הוא האלבום המלא השני של להקת הגרוב מטאל בצפר. באלבום עשרה שירים. מפיק האלבום הוא וורן ריקר (Warren Riker), מפיק שזכה בגראמי ועבד עם להקות כגון דאון. האלבום יצא ב-18 בפברואר 2011, לאחר מספר עיכובים בהפצתו. מידע על האלבום Freedom to The Slave Makers באתר MusicBrainz האלבום Freedom to The Slave Makers באתר Discogs פורום הלהקה בפורטל מטאליסט חשבון הפייסבוק של הלהקה ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רועה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רועה צאן הרועה – קבוצה של חברי השומר שפעלה בארץ ישראל מימי העלייה השנייה ועסקה ברעיית צאן. סוגי כלבים שונים הנחשבים לכלב רועים: רועה אוסטרלי רועה בלגי רועה גרמני רועה הולנדי אישים: אילן רועה – כתב קול ישראל שנהרג בעת משימת סיקור בדרום לבנון. יואב רועה – מפיק סרטים ישראלי. יוני רועה – זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי. יצחק רועה – איש רדיו וטלוויזיה ישראלי. רואה
1832

שנת 1832 היא השנה ה-32 במאה ה-19. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1832 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 9 בפברואר – ייסוד העיר ג'קסונוויל בפלורידה 26 בפברואר – החוקה הפולנית מבוטלת על ידי הצאר ניקולאי הראשון 11 במאי – יוון מכריזה עצמאות מהאימפריה העות'מאנית 12 במאי – בכורת האופרה "שיקוי האהבה" מאת דוניצטי 7 ביוני – נכנס לתוקפו חוק הרפורמה של 1832, שמטרתו לבטל את העיוותים בייצוג הבוחרים בבחירות לפרלמנט הבריטי בתאריך לא ידוע מדויק סביב שנה זו נולד הצב ג'ונתן (כנראה בקע מהביצה ב-4 בדצמבר 1832-חי עדיין גם ב-2024) 6 בינואר – גוסטב דורה, צייר ופסל צרפתי (נפטר ב-1883) 23 בינואר – אדואר מאנה, צייר צרפתי (נפטר ב-1883) 27 בינואר – לואיס קרול (צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון), סופר ומתמטיקאי בריטי (נפטר ב-1898) 17 במרץ – וולטר גרשם, מדינאי אמריקני בכיר (נפטר ב-1895) 15 באפריל – וילהלם בוש, צייר, משורר, סאטיריקן ומאייר קריקטורות גרמני (נפטר ב-1908) 19 באפריל – חוסה אצ'גרי, מחזאי, מתמטיקאי, כלכלן ופוליטיקאי ספרדי, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-1916) 16 באוגוסט – וילהלם וונדט, פיזיולוג ופסיכולוג גרמני (נפטר ב-1920) 29 בספטמבר – חיים אופנהיים, רבה של טורון (נפטר ב-1891) 2 באוקטובר – אדוארד טיילור, אנתרופולוג בריטי, ממניחי היסוד למדע האנתרופולוגיה (נפטר ב-1917) 26 בנובמבר – מרי אדוארדס ווקר, פעילה פמיניסטית אשר פעלה לביטול העבדות ובעד זכויות נשים (נפטרה ב-1919) 29 בנובמבר – לואיזה מיי אלקוט, סופרת אמריקאית ("נשים קטנות") (נפטרה ב-1888) 8 בדצמבר – ביירנסטרנה ביירנסון, סופר נורווגי (נפטר ב-1910) 15 בדצמבר – גוסטב אייפל, מהנדס ואדריכל צרפתי שנודע כאדריכל מגדל אייפל (נפטר ב-1923) 20 בפברואר – ג'ון וייט, מנתח ואספן בוטני אירי (נולד ב-1756) 4 במרץ – ז'אן-פרנסואה שמפוליון, מפענח כתב החרטומים ומייסד תורת האגיפטולוגיה (נולד ב-1790) 22 במרץ – יוהאן וולפגנג פון גתה, סופר, מחזאי ומדען גרמני (נולד ב-1749) 13 במאי – ז'ורז' קיווייה, מדען, פלאונטולוג וזואולוג צרפתי (נולד ב-1769) 25 במאי – יעקב לורברבוים- הגאון מליסא, רב, מחבר 'נתיבות המשפט'(נולד ב- 1770) 31 במאי – אווריסט גלואה, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1811) 6 ביוני – ג'רמי בנת'ם, פילוסוף בריטי (נולד ב-1748) 22 ביולי – נפוליאון השני, קיסר צרפת, בנו של נפוליאון בונפרטה (נולד ב-1811) 24 באוגוסט – סאדי קרנו, פיזיקאי ומהנדס צבאי צרפתי (נולד ב-1796) 21 בספטמבר – וולטר סקוט, משורר וסופר סקוטי (נולד ב-1771) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1832 התחילה ביום י"א בשבט ה'תקצ"ב (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ח בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1832 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1832 במדע‎ ילידי 1832‎ נפטרים ב-1832‎ מדיה וקבצים בנושא 1832 בוויקישיתוף
עלי מאהר

עלי מאהר באשה (בערבית: علي ماهر باشا; 1882, קהיר – 25 באוגוסט 1960, ז'נבה) היה פוליטיקאי מצרי. הוא שרת כראש הממשלה המצרי בארבע קדנציות מטעם המפלגה המאוחדת, מפלגת אל-ופד ומפלגת החוקה הליברלית: 30 בינואר 1936 – 9 במאי 1936 18 באוגוסט 1939 – 28 ביוני 1940 27 בינואר 1952 – 2 במרץ 1952 23 ביולי 1952 – 7 בספטמבר 1952 מאהר כיהן כראש הקבינט המלכותי של המלך פואד הראשון ב-1935 והיה שותף לחצר המלוכה ואהוד עליה. באותו זמן התגבשה אופוזיציה חזקה כנגד ממשלתו של מוחמד תאופיק נסים (אנ') מצד מפלגת הוופד. לאור התסיסה הרבה שיצרה הוופד במצרים, החזיר פואד את החוקה של 1923 על כנה. נסים התפטר, ועלי מאהר מונה כראש ממשלה בידי פואד. הוא הקים ממשלה קואליציונית כדי לקיים את הבחירות ב-1936. בבחירות אלו ניצחה מפלגת הוופד ומוסטפא א-נחאס עלה לשלטון. ב-1939 החליט המלך פארוק הראשון לחזור ולהיות גורם כוח משמעותי בזירה הפוליטית המצרית. הוא הפיל את ממשלת הוופד ומינה את מאהר שנית לראש הממשלה. עלי מאהר מינה את עזיז עלי אל-מצרי שהיה ידוע כאוהד גרמני למפקד הצבא. עד מהרה עלי מאהר הודח ב-1940 על ידי השלטון הבריטי, בשל החשש מקשרים עם מדינות הציר ומכך שאלו יוכלו לקבוע את הממשלה המכהנת בתקופת מלחמת העולם השנייה. בעת מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952, מינו אלו את מאהר לראש הממשלה בשל התחושה כי יוכלו לסמוך עליו, אך הוא פוטר זמן קצר לאחר מינויו בעת שהתנגד לרצון הקצינים לקדם רפורמות אגרריות. מדיה וקבצים בנושא עלי מאהר בוויקישיתוף מאמר אודות עלי מאהר, אתר אל-אהראם (באנגלית) עלי מאהר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הינדוסטן אמבסדור

הינדוסטן אמבסדור (אנגלית Hindustan Ambassador; הינדי हिंदुस्तान एम्बैसेडर) היא מכונית הודית תוצרת הינדוסטן מוטורס, שיוצרה בשנים 1957–2014. המכונית מבוססת על דגם המכונית מוריס אוקספורד סדרה 3 (Morris Oxford III), אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1956–1959. היוזמה לייצור הרכב בהודו החלה בשנת 1948 והתממשה עם תחילת הייצור בשנת 1957. הרכב זכה להצלחה רבה, ונחשב משך שנים לרכב ההודי האולטימטיבי, המותאם בצורה הטובה ביותר למערכת הכבישים המשובשת. הוא אומץ על ידי צמרת השלטון ההודי, ושימש רבים מחבריה עד תחילת המאה ה-21. האמבסדור הוא עדיין אחד מכלי הרכב הנפוצים ביותר ברחבי המדינה, במיוחד בשל הפופולריות הרבה שלו בקרב נהגי מוניות. בשנת 1993 נעשה ניסיון כושל לייצא את הרכב לבריטניה. במכוניות הותקנו מערכת חימום כדי להתאימן לאקלים המקומי וחגורות בטיחות כדרישת התקן האירופי, אך כלי רכב מעטים בלבד נמכרו והיבואן פשט את הרגל. מאז שנת 2002 שוב שווקה ההינדוסטן אמבסדור בבריטניה על ידי חברת מרלין גראג'ס (Merlin Garages). בשנים האחרונות לייצורה, שווקה המכונית עם מנועי בנזין 1.8 ליטר ומנועי דיזל 1.5 או 2.0 ליטר. כל הדגמים היו באורך של 4,325 מ"מ, ברוחב של 1,662 מ"מ ובגובה של 1,593 מ"מ, ומשקלם נע בין 1,104 ל-1,200 ק"ג. מדיה וקבצים בנושא הינדוסטן אמבסדור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הינדוסטן אמבסדור אתר היבואן הבריטי(הקישור אינו פעיל) רועי צוקרמן, נא להכיר - הינדוסטאן, באתר ynet, 7 ביולי 2003 סרט הודי: אמבאסדור קלאסיק
מפלגת אל-ופד

מפלגת אל-ופד (בערבית: حزب الوفد, תרגום "מפלגת המשלחת") הייתה מפלגה מצרית לאומית שהוקמה בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, כמשלחת לוועידת פריז. המשלחת לא זכתה להשתתף בוועידה בעקבות סירובה של הממשלה הבריטית. מפלגת אל-ופד מילאה תפקיד חשוב במהומות 1919. המפלגה פעלה במצרים במשך 30 שנים עד פיזורה ב-1953 על ידי גמאל עבד אל נאצר. מנהיגיה היו: סעד זע'לול - 1919-1927 מוסטפא א-נחאס פאשה - 1927-1953 את מפלגת אל-ופד (הוופד) המשיכה מפלגת הוופד החדשה שהוקמה ב-4 בפברואר 1978. מצרים נכבשה ב-1882 על ידי הבריטים שהקימו במדינה פרוטקטורט. השלטון היה נתון בידי הקונסול הבריטי שהוצב במדינה והמצרים שותפו בניהול ענייני המדינה. ההנהגה המצרית הייתה הח'דיו (עד 1914), ראש ממשלה ומועצת שרים. מלחמת העולם הראשונה השפיעה קשות על מצרים: מבחינה כלכלית: הבריטים הטילו הגבלות פוגעות על היבולים החקלאים. הם היו מעוניינים לשלוט על יבולי הכותנה. שררה אינפלציה, גויסו אנשים ובהמות לשירות הבריטים והוטלה צנזורה. כל אלו הביאו למצוקה כלכלית. מבחינה פוליטית: המלחמה נפתחה עם הכרזת הפרוטקטורט שעצרה את תהליכי הלאומיות והעצמאות אשר המצרים האינטלקטואלים החלו לשאוף אליהן. לאחר המלחמה השפיע גם רעיון ההגדרה העצמית שהציג הנשיא האמריקאי וודרו וילסון ב"ארבע עשרה הנקודות", ועורר צפיות רבות. מצב זה הוביל לתסיסה לאומית אנטי בריטית ולדרישה מצרית להשתתף בוועידת השלום בוורסאי. כך הוקמה הוופד ב-1919 כארגון וכמשלחת. סעד זע'לול הגיע לנציב הבריטי העליון במצרים, רג'ינלד וינגייט, ודרש להשתתף בוועידת השלום בפריז, אך דרישתו נדחתה על ידי הממשלה הבריטית חרף עצתו של וינגייט להיענות לה. למרות שיעודה של המשלחת לא התממש, הפכה והתעצבה המשלחת לכדי מפלגה פוליטית ב-1923. בבחירות לפרלמנט שהתקיימו ב-1924 זכתה המפלגה ב-179 מתוך 211 מושבים. בשנים הראשונות לקיומה זכתה הוופד לפופולריות רבה, אולם בעקבות ביטול החוקה של 1923, לא השתתפה המפלגה בבחירות של 1931. לאורך השנים השתנה אופי המפלגה במידה ניכרת, והוופד איבדה מכוחה בשל פילוגים רבים ואיבדה במידה רבה את תדמיתה כמפלגה צעירה ואידיאליסטית. כמו כן, מנהיגה הראשון סעד זע'לול היה מנהיג כריזמטי אולם יורשו כמנהיג המפלגה, א-נחאס, התקשה לסחוף את ההמונים. בחלק מתקופת קיומה, הייתה מפלגת הליברלים החוקתיים במצרים היריב הפוליטי המרכזי של הוופד. הבדלי העמדות בין המפלגות היו על רקע אידאולוגי, פוליטי ובעיקר טקטי, בשל העובדה שהליברלים הסכימו לפשרה מול הבריטים ולא חיפשו הסכם שיביא עצמאות מוחלטת. ב-1936 החל תהליך של איבוד אמון ציבור בוחרי המפלגה בדרכה, בשל ההסכם האנגלו-מצרי. התהליך המשיך אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה כשנחשפו ב-1942 שערוריות בהן היו מעורבים א-נחאס ואשתו. סיבות אלו ואחרות גרמו לירידת הפופולריות של המפלגה ובבחירות לפרלמנט ב-1936 היא זכתה ב-89 מתוך 157 המושבים. הירידה בכוחה נמשכה עד אשר איבדה את השלטון ב-1944. עד סוף ימיה, נמצאה המפלגה, למעשה, בידי בעלי האחוזות שהיו מנהיגיה. אולם, קהל הבוחרים שלה הורכב מקשת רחבה מאוד בעם המצרי: סטודנטים, פלאחים, אנשי המעמד הבינוני ועוד. מדיה וקבצים בנושא מפלגת אל-ופד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת אל-ופד (בערבית) מאמר על הוופד, באתר אל אהראם (באנגלית) מצרים תחת הפרוטקטורט ומהפכת 1919 (באנגלית) עלייתה ונפילתה של הוופד 1924-39 (באנגלית) מצרים במשך מלחמת העולם השנייה 1939-45 (באנגלית) על סף המהפכה 1945-52 (באנגלית) מפלגת אל-ופד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפלגת הופד, דף שער בספרייה הלאומית J. Lee Thompson, A Wider Patriotism: Alfred Milner and the British Empire, London: Pickering & Chatto, 2007, p. 185
מפלגת מצרים הצעירה

מפלגת מצרים הצעירה, מצר-אל פתאת (בערבית: حزب مصر الفتاة) הייתה תנועה פוליטית מצרית שהוקמה על ידי אחמד חוסיין ב-1933, הפכה למפלגה ב-1936 ופורקה ב-1953. אחמד חוסיין היה אפנדי ממעמד בעלי הקרקעות הזוטרים, והוא פנה לבני המעמד הבינוני העירוני, לפועלים ולסטודנטים. חוסיין התחיל ב"תוכנית הגרוש" והקים את מפעל התרבושים. לאחר שזכה להכרה פנה לבסס את האידאולוגיה שלו. ב-1936 הפכה התנועה למפלגה רשמית. המפלגה דגלה בקו מצרי לאומי תקיף – שילוב של ערביות, מצריות, טריטוריאליות, עם שאיפות כלכליות וצבאיות, סיסמתו הייתה "אללה, מולדת ומלך", ומטרותיו: שחרור מהאימפריה הבריטית, חיזוק מעמד הפלאח, רפורמות אגרריות, חלוקת העושר במשק, תיעוש, שפה ערבית כלאומית). הלאומיות בה דגלו הייתה לאומיות פאן-ערבית. הזרוע העיקרית של "מצרים הצעירה" הייתה תנועת "החולצות הירוקות", שכללה גדודי נוער, שמנו בשיאן בין 3,000 ל-5,000 חברים. במרץ 1938 הוצא ארגון "החולצות הירוקות" אל מחוץ לחוק. בעקבות התחזקות האסלאם בסוף שנות ה-30, שינה חוסיין את שם המפלגה ל"מפלגה האסלאמית הפטריוטית" וגם טבע סיסמה חדשה – "אלוהים גדול והתהילה לאסלאם". אחרי מלחמת העולם השנייה, עם התחזקות הקומוניזם, שינה שוב את שם המפלגה ב-1949 ל"המפלגה הסוציאליסטית המצרית". בכל חילופי השמות נשארה התנועה בהרכבה המדויק – תנועה ריכוזית תקיפה עם מנהיג חזק, אשר נשען על יחידות צבאיות למחצה שנקראו "החולצות הירוקות". מנהיג נוסף במפלגה היה פתחי רדואן. גמאל עבד אל נאצר, שהפך ברבות השנים למנהיג מצרים, היה מזוהה בצעירותו עם מצר-אל פתאת. מדיה וקבצים בנושא מפלגת מצרים הצעירה בוויקישיתוף מפלגת מצרים הצעירה, דף שער בספרייה הלאומית חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ד (1996), יחידה 9, עמ' 197–198. חגי ארליך, המזרח התיכון בימינו, מצרים - האחות הבכירה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2003, עמ' 35-36, 69
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים

נבחרת רוסיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של רוסיה. הנבחרת משתתפת באליפות העולם משנת 1998 וזכתה בשלוש מדליות כסף ב-1998, 2002 ו-2006. באליפות אירופה זכתה נבחרת רוסיה במדליית הזהב ב-2003, ב-2007 וב-2011. כמו כן זכתה במדליית הכסף ב-2001, ב-2005 וב-2009 ובמדליית הארד ב-1995 וב-1999. נבחרת רוסיה לא דורגה ברשימת הדירוג של פיב"א לנשים, נכון ל-26 באוגוסט 2024 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הנבחרת זכתה באליפות אירופה בכדורסל נשים ב-2011 לאחר שגברה על נבחרת טורקיה בגמר הטורניר. בתחרות הכדורסל של אולימפיאדת לונדון, הנבחרת כשלה בזכייה במדליה כלשהי וסיימה במקום הרביעי לאחר שהפסידה לנבחרת אוסטרליה בתוצאה 74:83 במשחק על מדליית הארד. 1996 5° 2000 6° 2004 ‏ 3° 2008 ‏ 3° 2012 4° 2016 לא התמודדה 1998 ‏ 2° 2002 ‏ 2° 2006 ‏ 2° 2010 7° 2014 לא התמודדה 1993 7° 1995 ‏ 3° 1997 6° 1999 ‏ 3° 2001 ‏ 2° 2003 ‏ 1° 2005 ‏ 2° 2007 ‏ 1° 2009 ‏ 2° 2011 ‏ 1° 2013 13° 2015 6° 2017 (יורובאסקט נשים 2017 — מוקדמות) 2019 8° 2021 8 רוסיה יבגני גומלסקי (1992–2001) רוסיה ואדים קפראנוב (2001–2004) רוסיה איגור גרודין (2004–2008) רוסיה ואלרי טיכוננקו (2010-2009) רוסיה בוריס סוקולובסקי (2010-2012) ליטא אלפרדאס ואיינאוסקאס (2012–2013 רוסיה אנטולי מישקין (2013–2015) רוסיה אלכסנדר ואסין (2015-ואילך) אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת רוסיה בכדורסל נשים מדיה וקבצים בנושא נבחרת רוסיה בכדורסל נשים בוויקישיתוף נתונים מאתר פיב"א רענן וייס, הגדולה מכולן: רוסיה אלופת היורובאסקט לנשים, באתר ynet, 3 ביולי 2011 דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורברגיט

נורברגיט הוא מינרל מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של מגנזיום, המכיל גם פלואור והידרוקסיל, והשייך לקבוצת המינרלים "קבוצת ההומיט". נוסחת המבנה הכימי של נורברגיט היא Mg3SiO4(F,OH)2. קבוצת ההומיט אליה משתייך הנורברגיט היא קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב שכבות של סיליקטים ותחמוצות. לשכבות הסיליקטים יש מבנה כשל המינרל אוליבין ולשכבות התחמוצת יש מבנה דמוי המינרל ברוסיט (Mg(OH)2). במקרה של הנורברגיט יש שכבה אחת של אוליבין בין שכבות הברוסיט (להומיט שנתן את שמו לקבוצה יש שלושה). הנורברגיט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית האורתורומבית דיפירמידלית 2 / m   2 / m   2 / m {\displaystyle 2/m\ 2/m\ 2/m} וחבורת סימטריות מרחבית Pmcn. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=10.27‏, b=8.72Å‏, c=4.7Å. הנורברגיט מופיע בטבע בדרך כלל משובץ כגרגירים. הגבישים נדירים, קטנים ומעוגלים באורך של עד 2.5 סנטימטרים. הנורברגיט נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6.5-6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.15. אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדם השבירה של הנורברגיט נע בין 1.563 ל-1.590. גבישי הנורברגיט שקופים עד שקופים למחצה וצבעם צהוב, לבן, חום כתום ורוד עם גוון סגול או אדום. המינרל ניחן בפליאוכרואיזם חלש. מכיוון אחד נראה המינרל בגוון צהוב חיוור, מכיוון שני הוא נראה בגוון צהוב חיוור מאוד, ובכיוון השלישי הוא חסר צבע. המינרל (בייחוד הדגימות בעלות הגוונים הבהירים יותר) פלואורסצנטי בגוון צהוב בקרינת על סגול באורכי גל קצרים. המינרל נתגלה לראשונה ב-1926 במכרה אוסטנמוס (Östanmoss) שליד העיירה נורברג (Norberg) במחוז וסטמנלנד (Västmanland) שבשוודיה, וקרוי על שם העיירה. השימוש העיקרי בנורברגיט הוא במכירה בחנויות לאספנים. הנורברגיט הוא מינרל נדיר, והיותו פלואורסצנטי מגדיל את האטרקטיביות שלו, בייחוד מהדגימות המגיעות מהמכרות הידועים בפרנקלין שבניו ג'רזי, בהם, בהקרנת דגימות באור על סגול באורך גל קצר, מופיע הנורברגיט בגוון צהוב יחד עם הדיופסיד המופיע בגוון כחול והקלציט המופיע בגוון אדום. הנורברגיט מצוי בדרך כלל בסלעי גיר וסלעי דולומיט שעברו התמרת מגע במפגש עם סלעיים פלוטוניים פלסיים או אלקליים. וכן בעורקים הידרותרמיים במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור. הנורברגיט הוא מינרל נדיר למדי. מקומות בהם ניתן למצוא הנורברגיט כוללים את מכרה אוסטנמוס (Östanmoss), שליד העיירה נורברג (Norberg) במחוז וסטמנלנד (Västmanland) שבשוודיה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); פיוקלה (Piukkala) שליד פארגאס (Pargas) בפינלנד; במחצבת ניקול (Nicoll) בפרנקלין במחוז ססקס שבניו ג'רזי שבארצות הברית; בסמוך ללוך נס בסקוטלנד; ובהר מונטה סומה (Monte Somma) שסמוך להר הגעש וזוב שבמחוז קמפניה, שבאיטליה. אתר WebMineral אתר Mindat אתר Mineral Galleries Handbook Of Mineralogy נורברגיט באתר המינרלים של פרנקלין P.H. Ribbe and G.V. Gibbs,The crystal structure of the humite minerals: I. Norbergite מקור: American Mineralogist, 54 עמ' 390-376 לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
פובליוס אניוס פלורוס

פובליוס אניוס פלורוס (בלטינית: Publius Annius Florus) היה משורר רומאי, בן זמנו וחברו של הקיסר אדריאנוס. השתמרו מספר שירים פרי עטו. אסופת השירים של פלורוס, במקור הלטיני והתרגום לאנגלית פובליוס אניוס פלורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנפתאח

האינפיתאח (בערבית: פתיחות) הייתה מדיניות של פתיחות בכלכלה שהנהיג אנואר סאדאת. השינוי בא לידי ביטוי בהסרת המגבלות על סחר החוץ וההשקעות מחוץ לארץ. בחוק משנת 1974 הציעה מצרים למשקיעים זרים כמה יתרונות, ביניהם פטור ממס והקלות מהגבלות רבות שנקבעו בחוק. ישנם כמה הסברים שונים לתפנית זו: התנופה שנוצרה בשל התמורות בתחום המדיני וגיבוש הקשרים החדשים עם מדינות ערב השמרניות ועם ארצות הברית; גורמים כלכליים: כישלון הסוציאליזם בהשגת השקעות ממקורות פנים, וההכנסות מן הנפט הערבי יכולות היו לשמש מקור נכבד להשקעות חדשות ממקורות חוץ; הכנסותיהם של מצרים שעבדו מחוץ למדינה, כדי להשתמש בהכנסות האלה היה צורך להנהיג מערכת סחר חוץ חופשית יותר וכללים נוחים יותר להמרת מטבע. הפתיחות בכלכלה השפיעה השפעה ניכרת על ההשקעות במצרים. לעומת זאת, שיעור ההשקעות שמקורן בשוק המקומי ירד. הגידול בכלכלה הואץ אך האינפלציה עלתה ב-30 אחוזים, הפער במאזן התשלומים גדל והחוב החיצוני תפח. ההשקעות זרמו אל מגזר השירותים, התיירות, הנפט והבנייה. חלק גדול מההון הצטבר אצל מעטים. הפערים גרמו לתסיסה שהתפרצה במהומות של שנת 1977[דרוש מקור]. העוינות כלפי האינפתאח שימשה כמנוף להתחזקות האסלאם במצרים. אנפתאח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיילס לאמפסון

סר מיילס ודרברן לאמפסון (אנגלית: Miles Wedderburn Lampson, 1st Baron Killearn‏; 24 באוגוסט 1880 – 18 בספטמבר 1964) היה דיפלומט אנגלי. את שירותו המשמעותי ביותר עשה כנציב העליון האחרון והשגריר הבריטי הראשון במצרים. התחנך באיטון וב-1903 הצטרף למשרד החוץ הבריטי. מ-1906 שרת ביפן בתפקיד זוטר וכמזכיר שני בשגרירות ביפן (1908–1910) ובשגרירות בבולגריה (1911). ב-1916 שרת כמזכיר ראשון בשגרירות בבייג'ינג וב-1920 כנציב הבריטי העליון בסיביר. בהמשך היה ציר בריטניה בסין. באוגוסט 1933 הוכרז על מינויו לנציב העליון במצרים. כיהן כנציב העליון במצרים ובסודאן בין השנים 1934–1946. ב-1936 חתם על ההסכם האנגלו-מצרי. לאמפסון נודע במדיניות התקיפה שלו במצרים, במיוחד לאורך שנות המלחמה, אשר אלו השנים בהן המעורבות הבריטית במצרים הייתה הרבה ביותר. הדבר קרה בשל האינטרסים הבריטים בעת המלחמה, ובשל החשש מהתנגדות פנימית מצרית. בשל החשש מהיות המלך פארוק פרו-גרמני (ופרו-איטלקי), הציב לאמפסון בפברואר 1942 אולטימטום למלך פארוק וכפה עליו את מינוי מוסטפא א-נחאס פאשה ממפלגת אל-ופד הפרו-בריטית לראש הממשלה. כפיית האולטימטום, שהתבצעה כשלאמפסון הגיע לארמון המלוכה בראש טור טנקים, עוררה אצל לאומניים מצריים רבים תחושות כעס ונחשבה כפגיעה בכבוד הלאומי. לאמפסון לא חשש מלהטות את המערכת הפוליטית והכוחות שבה, לטובת האינטרסים הבריטיים. הוא התערב רבות בממשל המצרי והשתמש במפלגת הוופד בעת הצורך, ובמשפחת המלוכה וניסה לעיתים לשנות את המאזן בין השניים, לכן נודע לימים כלורד קילירן, בשל מדיניותו התקיפה. נציב מצרים החדש, דבר, 21 באוגוסט 1933 חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, יח' 11–12, חלק שני, ספר ה', האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 366
1833

שנת 1833 היא השנה ה-33 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1833 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 2 בינואר – הממלכה המאוחדת ביססה מחדש את שליטתה באיי פוקלנד 3 בינואר – בריטניה תופסת את השליטה באיי פוקלנד שבדרום האוקיינוס האטלנטי 23 באוגוסט – העבדות מבוטלת במושבות הבריטיות 28 באוגוסט – העבדות נאסרת בכל רחבי האימפריה הבריטית 25 בנובמבר – רעידת אדמה חזקה בסומטרה; חוזקה הוערך בכ-8.8-9.2 בסולם ריכטר 28 בינואר – צ'ארלס גורדון, מושל סודאן (נהרג ב-1885) 28 בפברואר – אלפרד פון שליפן, אסטרטג גרמני (נפטר ב-1913) 7 במאי – יוהנס ברהמס, מלחין גרמני (נפטר ב-1897) 4 ביוני – גרנט ג'וזף וולסלי, קצין מעוטר ומפקד הצבא הבריטי (נפטר ב-1913) 20 באוגוסט – בנג'מין הריסון, הנשיא ה-23 של ארצות הברית (נפטר ב-1901) 21 באוקטובר – אלפרד נובל, ממציא הדינמיט (נפטר ב-1896) 12 בנובמבר – אלכסנדר בורודין, מלחין רוסי (נפטר ב-1887) 19 בנובמבר – וילהלם דילתיי, היסטוריון, פסיכולוג, סוציולוג, פילוסוף והרמנויטיקן גרמני (נפטר ב-1911) 10 בינואר – אדריאן-מארי לז'נדר, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1752) 12 בינואר – מארי-אנטואן קארם, שף צרפתי (נולד ב-1783) 7 במרץ – רחל ורנהגן, סופרת גרמנייה ממוצא יהודי (נולדה ב-1771) 5 ביולי – ניספור נייפס, ממציא צרפתי, מחלוצי הצילום (נולד ב-1765) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1833 התחילה ביום כ"ב בטבת ה'תקצ"ג (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-י' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1833 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1833 במדע‎ ילידי 1833‎ נפטרים ב-1833‎ מדיה וקבצים בנושא 1833 בוויקישיתוף