laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרמן לי

הרמן לי (נולד ב-3 באוקטובר 1976) הוא גיטריסט בריטי - יליד הונג קונג, גיטריסט להקת הפאואר מטאל הבריטית דראגונפורס. נגינתו של לי מאופיינת בסולואים ארוכים ומלודיים, ושימוש רב בידית הטרמולו, הוא גם ידוע באפקטים הקוליים שהוא יכול ליצור בעזרת הגיטרה וידית הטרמולו. הרמן לי ניגן בהרבה להקות מטאל ורוק בשנות ה-90 ולאחר פירוק להקתו האחרונה Demoniac בשנת 1998, הוא החליט להקים להקת פאואר מטאל. הוא צירף את חברו ללהקת דמוניאק הגיטריסט סם טוטמן ועשה אודישנים לחברי להקה שממנה יצאו דראגונהארט, ששינו את שמם לדראגונפורס מאוחר יותר. עם דראגונפורס הוציא ארבעה אלבומים וב-2008 הוציאו את האלבום Valley Of The Damned Re-Mastered, וב-2012 הוציא את האלבום The Power Within. ב-2007 הוזמן לי כאורח מיוחד עם סטיב וואי לציון עשרים שנה לחברת איבנז (שבגיטרות שלה הוא משתמש). בנוסף ניגן בהופעה עם עוד גיטריסטים. שרדינג מדיה וקבצים בנושא הרמן לי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרמן לי הרמן לי, ברשת החברתית פייסבוק הרמן לי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרמן לי, ברשת החברתית אינסטגרם הרמן לי, באתר MusicBrainz (באנגלית) הרמן לי, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) הרמן לי, באתר Discogs (באנגלית)
טיטו סקיפה

טיטו סקיפה (באיטלקית: Tito Schipa;‏ 27 בדצמבר 1888 - 16 בדצמבר 1965) היה טנור איטלקי שנחשב לאחד הטנורים הליריים הטובים ביותר בהיסטוריה של האופרה. סקיפה התפרסם בזכות קולו הטבעי והחושני, שאותו ניצל בצורה מעוררת התפעלות. סקיפה נולד בשם רפאלה אטיליו אמדאו סקיפה בעיר לצ'ה שבאיטליה בשלהי 1888 (מאוחר יותר הוא טען שהוא נולד ב-2 בינואר 1889 כדי להימנע מגיוס לצבא). הוא למד במילאנו וערך את הופעת הבכורה שלו באופרה ב-1910 בעיר ורצ'לי, כשהיה בן 21. לאחר מכן הוא הופיע ברחבי איטליה ובואנוס איירס. ב-1917 הוא גילם את רוג'ריו באופרה לה רונדין של פוצ'יני. סקיפה נסע לארצות הברית ב-1919, והצטרף לאופרה הלירית של שיקגו, שם הופיע עד 1932. החל מ-1932 הוא החל להופיע במטרופוליטן אופרה ועשה זאת בין עד 1935, ופעם נוספת ב-1941. בין 1929 ל-1949 הוא המשיך להופיע בקביעות באיטליה, וחזר לבואנוס איירס ב-1954. בשנת 1957 הוא נסע לסיור בברית המועצות. הרפרטואר של סקיפה היה מורכב מכ-20 תפקידים איטלקיים וצרפתיים, כגון "שיקוי האהבה" של גאטנו דוניצטי. בקונצרטים שערך סקיפה ביצע אריות כגון שירים נפוליטניים וספרדיים ידועים. סקיפה הקליט מספר רב של תקליטים במהלך הקריירה שלו, כולל ההקלטה המפורסמת של דון פסקואלה מ-1932, שהייתה אחת מהקלטות האופרה השלמות הראשונות, ועדיין נמכרת. סקיפה היה טנור שעסק גם בניצוח. למרות שיש כאלה המחשיבים את קולו של סקיפה לקול רגיל מבחינת עוצמה ומנעד, הוא גרם למהומה ברחובות בכמה מקרים לא רק בזכות יכולתו המוזיקלית כי אם בזכות הטכניקה האמנותית שלו, והוא נחשב למודל לחיקוי עבור אמנים מהתקופה הנוכחית. סקיפה פרש מהבמה ב-1958 על מנת ללמד פיתוח קול בבודפשט והוא מת בניו יורק ב-1965 כאשר היה בן 77, כתוצאה מסוכרת, בעודו מלמד בעיר. מדיה וקבצים בנושא טיטו סקיפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיטו סקיפה (באיטלקית ובאנגלית) טיטו סקיפה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טיטו סקיפה, באתר AllMovie (באנגלית) טיטו סקיפה, באתר ספוטיפיי טיטו סקיפה, באתר AllMusic (באנגלית) טיטו סקיפה, באתר MusicBrainz (באנגלית) טיטו סקיפה, באתר Yandex.Music (ברוסית) טיטו סקיפה, באתר Discogs (באנגלית) טיטו סקיפה, באתר DNCI טיטו סקיפה באתר GrandiTenori's TitoSchipa.it גרסה אנגלית לאתר האיטלקי שהוכנה על ידי משפחתו של סקיפה תוכנית רדיו שהכין, ערך והגיש מתי זיתי אלבוים ושודרה בקול המוסיקה בסדרת "גדולי הטנורים והחזנים של העבר" טיטו סקיפה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מתי זיתי אלבוים, סדרת "גדולי הטנורים והחזנים של העבר" בקול המוסיקה, באתר you tube, ‏2016-01-03
ג'ירף (קבוצת כוכבים)

ג'ירף (Camelopardalis וכן Camelopardus) היא קבוצת כוכבים צפונית גדולה אבל חלשה מאוד, שלראשונה תועדה על ידי יאקוב ברטש ב-1624 אך כנראה הוגדרה מוקדם יותר על ידי פטרוס פלנציוס (אסטרונום הולנדי בן המאה ה-16). β בג'ירף הוא הכוכב הבהיר בקבוצה ולמעשה כוכב כפול. בעוד כ-40,000 שנה, תחלוף הגשושית וויאג'ר 1 במרחק 1.6 שנות אור מהכוכב גליזה 445 השוכן בקבוצה, והמתקרב למערכת השמש במהירות 119 ק"מ/שנייה. NGC-2403 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-11 מיליון שנות אור. NGC-1502 הוא צביר פתוח במרחק 6800 שנות אור. מכיוון שהג'ירף היא קבוצה מודרנית, היא לא מוזכרת במיתולוגיה של העולם העתיק. הכוכבים החלשים של הקבוצה, כמו גם אלה של הקבוצה השכנה, לינקס, גרמו ליוונים להאמין כי אזור זה של השמיים ריק, ולתאר אותו כמדבר. יחד עם מאפיינים אחרים באזור המזל "תאומים" (כגון שביל החלב, והקבוצות "תאומים", "אוריון", "עגלון" ו"הכלב הגדול") ייתכן שהוא היווה את הבסיס לסיפור עדר הבקר של גריאון, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס. גוף החיה מורכב מרביעיית הכוכבים α בג'ירף, β בג'ירף, BE בג'ירף ו-γ בג'ירף. הכוכבים [HD-42818 ו-M בג'ירף יוצרים את הראש, וכשמחברים את הכוכבים M בג'ירף ו-α בג'ירף מתקבל הצוואר. הכוכבים בטא בג'ירף ו-7 בג'ירף יוצרים את הרגל הקדמית והכוכבים המשתנים BE בג'ירף ו-CS בג'ירף בקבוצה יוצרים את הרגל האחורית. מדיה וקבצים בנושא ג'ירף בוויקישיתוף Star Tales - Camelopardalis The Deep Photographic Guide to the Constellations: Camelopardalis ג'ירף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תקיעת כף

תקיעת כף היא מושג עתיק יומין הבא לבטא התחייבות משפטית בין שני אנשים. כוחה המשפטי בהלכה שנוי במחלוקת. במשפט העברי שימשה תקיעת כף כאות לגמר קניין, וכתחליף למעשה קניין. בנוסף, שימשה תקיעת הכף כמעשה התחייבות הדומה לשבועה, שיש הסבורים שהיא חזקה יותר משבועה והיא דומה לברית בין הבתרים ויש הסבורים שכוחה היחיד הוא מדין "שארית ישראל עוולה ולא ידברו כזב", שלפיו על יהודי לקיים את מה שהבטיח. "תְּקִיעַת כָּף", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק י, עמוד 296, באתר היברובוקס תקיעת כף, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ד, עמוד א' על פי פירוש רבינו חננאל כמובא ברא"ש. דעת רבינו תם בית יוסף טור יו"ד סימן קל"ט בשם הרשב"א בשו"ת חלק חמישי סימן ס"ז ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לליבלה, קיסר אתיופיה

גברה מסקל לליבלה (באנגלית Lalibela תרגום מאגאווית: הדבורים מקיימים את הריבונות שלו) היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה, קיסר זה נחשב כקדוש ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית. על פי טאדסה טמרת, הוא היה בנו של הקיסר ג'אן סאיום ואחיו של הקיסר קאדוס חארב. על פי המסורת האתיופית הוא שלט כ-40 שנה. על פי ההיסטוריון האתיופי גאטאצ'אוו מקונן חסן שנות מלכותו היו בין 1189–1229‏. קיסר זה ידוע בעקבות הכנסיות החצובות שבנה הנמצאות בעיירה לליבלה. הקיסר לליבלה נולד בעיר אדאפה הנמצאת כיום בפלך בוגנה. על פי המסורת שמו ניתן לו מכיוון שכאשר נולד נחיל דבורים הקיף אותו, ובעקבות זאת אמו ראתה שזהו סימן שבנה יהיה הקיסר הבא. המסורת גורסת שלליבלה יצא לגלות בעקבות ריב בין דודו הקיסר קאדוס חארב לבין הקיסר לשעבר טאטדים ולליבלה כמעט הורעל למוות על ידי אחותו למחצה. טאדסה טמרת כותב שלליבלה עלה לשלטון בהפיכה צבאית. על פי המסורת לליבלה ראה את ירושלים בחלומו ולכן בנה ירושלים חדשה שתשמש כבירתו בתגובה לכיבוש ירושלים על ידי המוסלמים ב-1187. כתוצאה מכך רבים משמות המופעים בעיירה לליבלה הם שמות תנ"כיים, אפילו הנחל העובר בעיירה ידוע בשם נחל הירדן. לליבלה שימשה כעיר בירה מסוף המאה ה-12 עד לאמצע המאה ה-13. אשתו של קיסר זה נקראה מסקל קיברה והיא הייתה אישה רבת השפעה, בעיקר מבחינה דתית, משום שהניעה את אבונה מיכאל למנות את אחיה חיראן לבישוף, וכמה שנים לאחר מכן האבונא עזב את אתיופיה למצרים, מכיוון שהבישוף שמינה מרד בו ולקח את סמכותו. מסורת נוספת מציינת שאשתו של לליבלה שכנעה את בעלה לוותר על הכתר ולמנות את אחיינו נאקוטו לאב לקיסר, אך כעבור 18 חודשים חזרה בה. שלא כמו קיסרי שושלת זגאווה האחרים, כתבים רבים שרדו מתקופתו, נוסף על הגאדלה לליבלה. Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 56n. Getachew Mekonnen Hasen, Wollo, Yager Dibab (Addis Ababa: Nigd Matemiya Bet, 1992), p. 22. נקראת כיום לליבלה על שמו של קיסר זה. Taddesse Tamrat, p. 61. Taddesse Tamrat, p. 59. Taddesse Tamrat, p. 62.
נאקוטו לאב, קיסר אתיופיה

נאקוטו לאב היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. על פי טאדסה טמרת הוא היה בנו של הקיסר קאדוס חארב. המסורת גורסת שהקיסרית מסקל קיברה שכנעה את בעלה הקיסר לליבלה לוותר על הכתר ולהכתיר את נאקוטו לאב לקיסר אך 18 היא התחרטה ושכנעה אותו להפך. טאדסה טמרת גורס שלליבלה הופל בהפיכה צבאית על ידי נאקוטו לאב. טאדסה טמרת כותב בספרו ששלטונו של נאקוטו לאב הייתה קצרה ומלאת מלחמת אזרחים עד אשר בנו של קיסר זה יטברק הצליח לעלות לשלטון. Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 56n. Taddesse Tamrat, pp. 62ff.
מירארי, קיסר אתיופיה

מירארי היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. מעט מאוד ידוע על שלטונו, ההיסטוריון וואליס באדג' גורס ששנות שלטונו היו כ-15 או 18 שנים ומת בשנת 1308. מקורות אחרות מתארך את המוות שלו לפני 1270 כאשר יקונו אמלאק הוכתר לקיסר אתיופיה. E. A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 [Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970], p. 284. ISBN 0938818910.
חארבי, קיסר אתיופיה

חארבי היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. מעט מאוד ידוע על שלטונו, ההיסטוריון וואליס באדג' גורס ששנות שלטונו היו כ-20 שנה. מקורות אחרות מתארך את המוות שלו לפני 1270 כאשר יקונו אמלאק הוכתר לקיסר אתיופיה. E. A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 [Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970], p. 284. ISBN 0938818910.
אתנופואטיקה פסיכולוגית

אתנופואטיקה פסיכולוגית היא אסופת גישות אתנופואטיות, אשר הבולטת בהן היא הפסיכואנליזה, המבקשות למצוא את הקשר בין סיפורי עם לחלקים הלא מודעים של נפש האדם, כפי שהיא באה לידי ביטוי במחקר הפסיכולוגי. גישות זו מהווה חיבור בין האתנופואטיקה לבין הפסיכולוגיה ועל כן שונות מקבילה לשונות התאוריות הפסיכולוגיות העוסקות בסיפורי עם. האתנופואטיקה הפסיכולוגית חופפת במקרים רבים את הסמיוטיקה (חקר הסמלים) המודרנית, כאשר נידונים סמלים שונים (מוטיבים, ביטויים צירופי מילים סתמיים לכאורה וכו') בסיפורי העם. לגישות אלו הצלחות רבות בתחום הריפוי, אך רבים מערערים על תוקפן ומשווים אותן לתאוריות הסיפורת העממית של המאה ה-19. מונחים בפולקלור ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יטברק, קיסר אתיופיה

יטברק היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. על פי טאדסה טמרת הוא היה בנו של הקיסר לליבלה. על פי מספר מסורות יטברק הוכתר לקיסר אתיופיה לאחר אביו הקיסר לליבלה למרות שבן דודו נאקוטו לאב היה יורש העצר. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת גורס שהמסורת הזאת מבוססת על מספר אירועים, ומספרת שיטברק נלחם על הכתר כנגד נאקוטו לאב ולאחר מאבק מתמשך מונה לקיסר אתיופיה. טאדסה טמרת טוען גם שיטברק הוא הקיסר אשר מוזכר במסורת האתיופית בשם זא-ילמאקנאן ("הלא ידוע, האחד המוסתר") הקיסר שאותו הרג הקיסר יקונו אמלאק. טאדסה טמרת כותב עוד שהמסורת לא רצתה שידעו שהרגו את אותו הקיסר ולכן ניתן לו שם הסתר. Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 56n. Taddesse Tamrat, p. 62-64. Taddesse Tamrat, p. 68.
יואל קטן

הרב יואל קטן (נולד בי"א בסיון תשט"ז, 21 במאי 1956) הוא מהדיר, עורך וחוקר ספרות תורנית. העורך הראשי של כתב העת "המעין", וראש מכון שלמה אומן. נולד בירושלים, לד"ר משה קטן (פאול קליין, בלועזית) ושולמית (סלמה) קטן, שעלו מספר שנים קודם לכן מצרפת. הוא הילד התשיעי מתוך שנים-עשר ילדים. בילדותו למד בבית הספר חורב בירושלים. בבגרותו למד בישיבת הגולן שברמת מגשימים, ולאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת הר עציון שבאלון שבות. בשנת ה'תש"ם נשא לאישה את ד"ר חנה קטן. בשנת ה'תשמ"ב עבר לישיבת שעלבים, שם למד בכולל אברכים. בשנת תשמ"ז עבר קורס רבנים צבאיים, ומאז שירת במילואים כרב צבאי. מאז שנת תשמ"ג עובד במכון שלמה אומן שעל יד ישיבת ההסדר שעלבים, העוסק בההדרת ספרות תורנית על פי כתבי יד. במסגרת המכון הוציא לאור, בשיתוף עם אחרים, ספרי ראשונים, בהם שו"ת התשב"ץ לרשב"ץ, ספר מצוות גדול ושו"ת זכרון יהודה לרבי יהודה בן הרא"ש. בשנת ה'תשנ"ב מונה לתפקיד ראש המכון. באמצע שנות ה-90 הצטרף למערכת "המעין" ו"אסיא", ובשנת ה'תשס"ב מונה לעורך הרבעון 'המעין'. ערך את מהדורתו המחודשת של סידור רינת ישראל, שיצאה לאור לראשונה בשנת ה'תשע"ו. במשך כמה שנים כתב טור ביקורת ספרות תורנית בשם 'קריית ספר' בשבועון בשבע, ובשבט ה'תשע"ח עבר המדור להתפרסם ב"המעין". פרסם מאמרי מחקר תורניים רבים במגוון תחומים. משנת ה'תשמ"ו ועד ה'תשס"ב שימש כר"מ בישיבה תיכונית שעלבים. עד לשנת התשפ"א שימש כר"מ סדר ערב בישיבת דרך חיים שבשעלבים, אז הפסיק עקב נגיף הקורונה. הוא ממשיך להעביר שיעור שבועי בישיבה בנושאים כלליים. מרצה בתחום הרפואה והלכה בכנסים תורניים (חלקם אורגנו על ידו ועל ידי אשתו, בשיתוף עם הרב יגאל שפרן) ולפני ציבורים נוספים בישראל. פרסם (יחד עם אשתו) מספר מאמרים העוסקים בהלכה וגינקולוגיה. לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הביע תמיכה בדעתו של הרב אברהם שפירא שיש לסרב פקודה לבצע פינוי יישובים. נשוי לד"ר חנה קטן, רופאת נשים, ומחברת מאמרים וספרים מנקודת מבט רפואית ותורנית. הם מתגוררים בקריית החינוך שעלבים, ולהם 13 ילדים ועשרות נכדים. אחיו, פרופ' רפאל קטן הוא אונקולוג במרכז רפואי שיבא. הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב יעקב הורוביץ, והרב יצחק בן שחר הם גיסיו. מדיה וקבצים בנושא יואל קטן בוויקישיתוף הרב יואל קטן, באתר של מכון שלזינגר הרב יואל קטן, ד"ר חנה קטן, ד"ר אלחנן בראון. אמצעי מניעה - מבט הלכתי-רפואי, אסיא. הרב יואל קטן. העימות בין יעקב ויוסף על דחיית הקץ. המעיין, טבת תשנ"ח הרב יואל קטן, עיזבו את רבי זירא!, אתר הצופה רשימת המאמרים של יואל קטן באתר רמב"י רשימת המאמרים של יואל קטן, באתר רמבי"ש מאמרים של הרב יואל קטן, באתר ספריית אסיף מאות מאמרים של הרב יואל קטן, באתר ערוץ 7 יואל קטן, דף שער בספרייה הלאומית רבנים נוספים הצטרפו לקריאת הרב שפירא, באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2004
בית סקסה-קובורג-גותה

בית סקסה-קובורג-גותה (בגרמנית: Haus Sachsen-Coburg und Gotha) הוא בית אצולה גרמני ששלט על דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה. עם הזמן התפשטה השפעתו של בית האצולה, ואחד מענפיו העניק את שמו לשושלת של בית המלוכה הבריטי מיום מותה של המלכה ויקטוריה בשנת 1901 עד 1917. זהו ענף לבית וטין. כמו כן שלט בית המלוכה בבלגיה, בפורטוגל ובבולגריה. המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, שאמהּ הייתה בת למשפחת סקסה-קובורג-גותה, נישאה לבן-דודה, הנסיך הגרמני אלברט סקסה-קובורג-גותה. בית המלוכה נקרא על שם בית האצולה אליו השתייך בעלה של המלכה. מקור השם הוא בדוכסות גרמנית זעירה, סקסוניה-קובורג-גותה, שהיא איחוד של הדוכסויות סקסה-קובורג וסקסה-גותה. בנה של ויקטוריה, אדוארד השביעי, היה המלך הראשון בבית המלוכה בשם זה. ב-1917 שינה בנו, המלך ג'ורג' החמישי, את שמו של בית המלוכה מבית סקסה-קובורג-גותה לבית וינדזור, ואת שם משפחתו מווטין לווינדזור. בית המלוכה רצה להימנע מלהקרא בשם גרמני עקב המלחמה בגרמניה, במלחמת העולם הראשונה, שעוררה רגשות אנטי-גרמניים. המלך גם ויתר על תוארי אצולה גרמניים שהחזיק. אדוארד השביעי ג'ורג' החמישי ויקטוריה, בתם של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט, נישאה לפרידריך השלישי, קיסר גרמניה. בנם הבכור היה וילהלם השני, קיסר גרמניה, שהיה הקייזר האחרון בגרמניה. וילהלם היה בן דודו של מלך בריטניה, ג'ורג' החמישי, ואף על פי כן היו ארצותיהם אויבות זו לזו בזמן מלחמת העולם הראשונה. לאופולד מסקסה-קובורג-זאפלד, מלך הבלגים הראשון, היה אחיו הצעיר של הדוכס ארנסט ודודה של המלכה ויקטוריה מצד אמהּ. בית המלוכה הבלגי נותר על כנו כיום, אך שינה את שמו ב-1920, בעקבות מלחמת העולם הראשונה שבה נכבש מרבית שטח בלגיה על ידי הגרמנים. השם החדש שניתן לבית המלוכה הוא "מבלגיה" (בשלוש השפות הרשמיות במדינה: van België, de Belgique וכן von Belgien). מלך בלגי שעולה על כס המלוכה משנה את שמו רשמית לשם שמשמעו "של הבלגים" (der Belgen, des Belges או der Belgier). המשפחה עלתה גם על כס המלוכה בבולגריה מ-1887, עת הוכתר המלך פרדיננד הראשון, נכד לאחיו של ארנסט הראשון. נכדו, סימאון סקסקובורגותסקי, (הגרסה הבולגרית לשם סקסה-קובורג-גותה) הודח ויצא לגלות כילד כאשר בוטלה המלוכה במשאל עם ב-1946, אך שב לארצו וכיהן כראש ממשלת בולגריה בשנים 2001–2005. בן אחיו של ארנסט הראשון, פרדיננד, נשא לאישה את מריה השנייה, מלכת פורטוגל והיה למלך פורטוגל, בשם פרננדו השני. משפחת המלוכה הפורטוגלית הוסיפה בדרך-כלל להיקרא בשמו הקודם, ברגנסה. לעיתים התייחסו למשפחה בשם ברגנסה-וטין. צאצאי פרדיננד מלכו על פורטוגל עד ביטול המונרכיה ב-1910. בית המלוכה עמד גם בקשרי נישואין עם משפחות אצולה ומלוכה נוספות, דרך נישואי בנותיו (שאינן יכולות להוריש את ההשתייכות לשושלת). הקייזר הגרמני האחרון, וילהלם השני, היה נכדה של ויקטוריה מלכת בריטניה, אך מאחר שאמו הייתה נצר לשושלת ולא אביו, לא השתייך בית המלוכה הגרמני לשושלת. קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה הנוכחי, הוא נכדו של אחרון-הדוכסים ששלט בדוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, דרך בתו זיבילה. מדיה וקבצים בנושא בית סקסה-קובורג-גותה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית סקסה-קובורג-גותה
ברומל

האם התכוונתם ל... אנטואן ברומל (ברימל) - מלחין צרפתי ג'ורג' ברייאן ברומל – (בו ברומל) - מייסד הדנדיזם ופוסק האופנה של המאה ה - 19 ולרי ברומל – אלוף אולימפי סובייטי ממוצא יהודי טרייבון ברומל – אתלט אמריקאי
לואישהאם (רובע)

רובע לוּאִישְהֶאם של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Lewisham, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בדרום מזרח העיר, ומהווה חלק מלונדון הפנימית. רובע לואישהאם הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של לואישהאם והרובע המטרופוליני של דפטפורד שהוקמו בשנת 1900 כחלק ממחוז לונדון. לאורך השנים נערכו מספר שינויים בגבולות הרובע, שהמשמעותיים ביותר נערכו בשנת 1996 עת העבירו את שטח המספנות המלכותיות בדפטפורד לרובע גריניץ'. הרובע מוקף על ידי הרבעים גריניץ' במזרח, ברומלי בדרום וסאת'ק במערב. בצפון גובל הרובע בנהר התמזה ומעברו הצפוני נמצא אי הכלבים ברובע טאוור האמלטס. ברובע עוברים הנחלים: דפטפורד קריק, הנהר פול, הנהר קוואגיי והנהר רייבנסבורן. שכונות הרובע העיקריות הן: בל גרין (Bell Green) בלינגהאם (Bellingham) בלקהית' (Blackheath) ברוקליי (Brockley) גרוב פארק (Grove Park) דאונהאם (Downham) הונור אוק (Honor Oak) הית'ר גרין (Hither Green) דפטפורד (Deptford) לואישהאם (Lewisham) לידיוול (Ladywell) ניו קרוס (New Cross) סידינהאם (Sydenham) סנט ג'ונס (St John's) פורסט היל (Forest Hill) קטפורד (Catford) קרופטון פארק (Crofton Park) לפי מפקד שנערך בשנת 2001, ברובע מתגוררים 248,922 תושבים מהם 66% לבנים, 12% שחורים ממוצא קריבי ו- 9% שחורים ממוצא אפריקאי. מחצית מאוכלוסיית הרובע מתגוררים בדירות הנמצאות בבעלותם. הרובע מנוהל על ידי מועצה מבצעת בת חמש מחלקות: ילדים וצעירים; שירותים קהילתיים; שירות לציבור; מקורות; שיקום שכונות בחירות למועצת הרובע: בשונה ממחוזות אחרים באנגליה, מאז שנת 2002 במחוז זה נבחר ראש העיר בבחירות ישירות. ראש העיר הנוכחי הוא סטיב באלוק מטעם מפלגת הלייבור. הרובע מחולק לשלושה אזורי בחירה של הפרלמנט הבריטי: לוישהאם - דפטפורד (Lewisham, Deptford), מערב לואישהאם (Lewisham West) ומזרח לואישהאם (Lewisham East). חברי הפרלמנט שנבחרו מטעם הרובע מאז הקמתו בשנת 1964 (אזורי הבחירה משתנים מעת לעת): קו מזרח לונדון של הרכבת התחתית של לונדון עוצר ברובע בתחנת ניו קרוס (New Cross) וניו קרוס גייט (New Cross Gate). קו הרכבת המכונה "רכבת מזרח לונדון" (East London Railway) נמצא בשלבי בנייה. קו זה צפוי להתחבר לקו הרכבת התחתית ולעצור בברוקלי (Brockley), הונור אאוק פארק (Honor Oak Park), פורסט היל (Forest Hill) וסידנהאם (Sydenham). המבנים הבולטים שברובע הם כנסיית כל הקדושים בבלקהית', מגדל סיטיבנק שבלואישהאם, וכן כנסיית דיטריך בונהופר ומוזיאון הורנימן שבפורסט היל. לרובע לואישהאם שלוש ערים תאומות: גרמניה שרלוטנבורג, ברלין, גרמניה צרפת אנטוני, הוט-דה-סן, צרפת ניקרגואה מטגלפה, ניקרגואה כמו כן לרובע "ברית חברות" עם: דרום אפריקה אקורהולני, דרום אפריקה מדיה וקבצים בנושא לואישהאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לואישהאם תמונות הרובע ההיסטוריה של מחוז לואישהאם באתר Vision of Britain צו שינוי גבולות הרובע
טירת אמבואז

טירת אמבואז (בצרפתית: Château d'Amboise) היא טירה הממוקמת בתוך העיירה אמבואז שבמחוז אנדר ולואר, במרכז צרפת. הטירה היא אחת מטירות עמק הלואר. הטירה בנויה על צוק הצופה על גשר אסטרטגי חשוב שעל נהר הלואר. בנייתה החלה במאה ה-11 על ידי פולק השלישי, רוזן אנז'ו. במשך השנים הטירה הורחבה ובוצרה, ובאמצע המאה ה-15 היא עברה לידיו של שארל השביעי, מלך צרפת, לאחר שבעליה, לואי מאמבואז, הוצא להורג באשמת קשירת קשר נגד המלך לואי האחד עשר. הטירה הפכה במהרה לאחד המשכנים האהובים על מלכי צרפת. המלך שארל השמיני החליט לבנות אותה מחדש בשנת 1492 בסגנון הגותי המאוחר, אולם בשנת 1495 הצטרפו למלאכה שני בנאים איטלקיים שהפכו את טירת אמבואז לראשונה בצרפת שכללה אלמנטים מסגנון הרנסאנס. שארל השמיני מת באמבואז לאחר שנחבט בחוזקה במשקוף נמוך בתוך הטירה. המלך פרנסואה הראשון גדל בטירת אמבואז, שהייתה שייכת באותה התקופה לאימו, לואיז, נסיכת סבויה. במהלך השנים הראשונות לכהונתו כמלך צרפת הטירה הגיעה לשיא הדרה. לאונרדו דה וינצ'י הגיע לטירה כאורחו של המלך בדצמבר 1515, שם בילה ועבד עד מותו בשנת 1519, ושם גם נקבר. המלך אנרי השני ואשתו, קטרינה דה מדיצ'י, גידלו את ילדיהם בטירת אמבואז יחד עם מרי סטוארט, מלכת סקוטלנד, שהייתה מיועדת להנשא לפרנסואה השני. ערך מורחב – קנוניית אמבואז בשנת 1560, בזמן מלחמות הדת בצרפת, בית בורבון ההוגונוטי תכנן את קנוניית אמבואז כנגד בית גיז הקתולים, ששלט למעשה בצרפת בשמו של פרנסואה השני הצעיר. המורדים ניסו להסתער על טירת אמבואז, אולם הניסיון כשל, ובמהלך השבועות הבאים 1200 קושרי קשר נלכדו ונתלו על מתלי ברזל ועל עצים בחזית הטירה. לאחר מספר ימים החצר הייתה צריכה לעזוב את המקום בשל הריח שעלה מהגופות הרבות. לאחר מקרה הקנוניה טירת אמבואז לעולם לא חזרה לגדולתה הקודמת. בתחילת המאה ה-17 הטירה, שהייתה נטושה כמעט לגמרי, עברה לבעלותו של גאסטון, דוכס אורליאן, אחיו של המלך לואי השלושה עשר. לאחר מותו הטירה חזרה להיות רכוש המלוכה, ובמהלך מרידות הפרונד הפכה לבית כלא. במהלך המהפכה הצרפתית הטירה נהרסה ברובה, ובמהלך שלטונו של נפוליאון בונפרטה דו"ח הנדסי קבע כי יש להרוס גם את רוב החלקים הנותרים. המלך לואי פיליפ החל בבנייה מחדש של הטירה במהלך שלטונו אך כשנאלץ לוותר על הכתר בשנת 1848 הטירה הוחרמה על ידי הממשלה והפכה למשך מספר שנים למעונו של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי הגולה. בשנת 1873 הטירה הועברה לידיהם של יורשיו של לואי פיליפ, שהחלו במלאכת הבנייה מחדש והשחזור של הטירה. במהלך פלישתם של הנאצים לצרפת בשנת 1940 הטירה נפגעה על ידי הפצצות, ומשנות החמישים של המאה ה-20 יורשיו של לואי פיליפ, ובראשם אנרי, רוזן פריס, המשיכו בשחזור הטירה, עבודה שנמשכת עד היום. הטירה הקיימת כיום מהווה רק חמישית מהגודל של הטירה המקורית. מדיה וקבצים בנושא טירת אמבואז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת אמבואז טירת אמבואז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
קודמן (כימיה)

בכימיה, קוֹדְמָן (באנגלית: precursor) הוא תרכובת המשתתפת בתגובה כימית ליצירת תרכובת אחרת. בפרט, בביוכימיה המושג "קודמן" משמש בדרך כלל לתרכובת כימית המקדימה אחרת במסלול מטבולי. במסגרת המלחמה בסמים וחומרי נפץ - מתבצע פיקוח גם על קודמנים של תרכובות מסוכנות. סינתזה (כימיה) נגזרת (כימיה) מטבוליזם קודמן חלבון ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבעת פלאי תבל של ימי הביניים

רשימות של פלאי תבל לתקופת ימי הביניים מופיעות בכתבים היסטוריים רבים. הרשימות שונות בשמן, במספר פלאי התבל המופיעים בהן ובמקור. בין הכותרות לרשימות אלו ניתן למצוא: "פלאי תבל של ימי הביניים" (ללא כל ציון למספר שבע), "שבעת פלאי תבל בימי הביניים", "פלאים אדריכליים בימי הביניים". סביר כי רשימות אלו לא נוצרו בתקופת ימי הביניים, אלא בתקופה מאוחרת יותר, שכן עצם השימוש במילה ימי הביניים לא נעשה לפני המאה ה-16. התנועה הרומנטית הידועה בהערצת ובהאדרת כל הקשור לתקופת ימי הביניים, מתאימה יותר ליצירת רשימות אלו. האתרים המוזכרים לרוב: 1. סטונהנג' 2. קולוסיאום 3. הקטקומבות של קום אל שוקפה 4. החומה הסינית 5. מגדל החרסינה של נאנג'ינג 6. איה סופיה 7. מגדל פיזה אתרים נוספים שמופיעים בכתבים: טאג' מהאל מצודת צלאח א-דין קתדרלת אילי מנזר קלוני שבעת פלאי תבל שבעת פלאי תבל החדשים שבעת פלאי תבל של עולם הטבע Hereward Carrington (1880-1958), "The Seven Wonders of the World: ancient, medieval and modern", reprinted in the Carington Collection (2003) ISBN 0-7661-4378-3, page 14. I H Evans (reviser), Brewer's Dictionary of Phrase and Fable (Centenary edition Fourth impression (corrected); London: Cassell, 1975), page 1163 Edward Latham. A Dictionary of Names, Nicknames and Surnames, of Persons, Places and Things (1904), page 280 אמנם במאה ה-18 חשבו כי נבנה במאה העשירית, אך היום מוסכם כי נבנה בתקופה מוקדמת בהרבה