laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ

היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ (בגרמנית: Heinrich XX Fürst Reuß zu Greiz‏; 29 ביוני 1794 - 8 בנובמבר 1859) היה נסיך רויס-גרייץ בין השנים 1836–1859. היינריך נולד ב-29 ביוני 1794 באופנבך, רוזנות הסן-דרמשטאדט, והיה בנם הצעיר של היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ, בנם של היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ וקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-גרייץ, ווילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו). בשנת 1836 מת אחיו הבכור היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ ללא בנים, והיינריך עלה לשלטון במקומו. היינריך שלט שלטון אבסולוטי בנסיכות. בשנת 1848 פרצו בנסיכות מהומות כחלק ממהפכות אביב העמים, והיינריך הבטיח שיעניק חוקה לנתיניו, אולם לאחר דיכוי המהומות הוא הפר את הבטחתו ולא העניק להם חוקה. בנוסף, היינריך שירת שירות צבאי לטובת האימפריה האוסטרית, והיה הנסיך התורינגי היחיד לצד סקסוניה-מיינינגן שעמד לצד אוסטריה בשאלה הגרמנית. ב-8 בנובמבר 1859 מת היינריך בגרייץ, ובנו היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ עלה לשלטון במקומו. ב-25 בנובמבר 1834 התחתן היינריך בטירת הייד עם סופיה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, בתם של קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, והרוזנת סופיה לואיזה וינדיש-גרץ, אולם היא מתה בשנת 1838 ללא ילדים. ב-1 באוקטובר 1839 התחתן היינריך בשנית בבאד הומבורג עם קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג, בתם הבכורה של גוסטב, רוזן הסן-הומבורג ולואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו, ממנה היו לו חמישה ילדים: הרמינה, נסיכת רויס-גרייץ (1840 – 1890), התחתנה עם הוגו, נסיך שנבורג-ואלדנבורג. היינריך העשרים ואחד, נסיך רויס-גרייץ (1844) היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ (1846 – 1902) היינריך העשרים ושלושה, נסיך רויס-גרייץ (1848 – 1861) מריה, נסיכת רויס-גרייץ (1855 – 1909), התחתנה עם פרידריך, רוזן איזנבורג ובידינגן. מדיה וקבצים בנושא היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ בוויקישיתוף
באק ג'ונסון

אלפונסו "באק" ג'ונסון הבן (באנגלית: .Alphonso "Buck" Johnson Jr; נולד ב-3 בינואר 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק, בין השאר, במשך שבע עונות בליגת ה-NBA. שיחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 2.01 מטר. כנער שיחק כדורסל בליגת התיכונים במסגרת בית ספר תיכון בברמינגאהם, אלבמה. הוא שיחק בליגת המכללות בקבוצת אלבמה קרימזון טייד מאוניברסיטת אלבמה. ב-1983 זכה עם נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב באליפות העולם לנוער שנערכה בספרד. בשנת 1986 הוא נבחר למקום ה-20 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA (דראפט 1986) על ידי היוסטון רוקטס ושיחק בשורותיה בשנים 1986 - 1992. עונה נוספת הוא שיחק במדי הוושינגטון בולטס. לאחר מכן הצטרף לקבוצה מליגת ה-CBA ובה שיחק עונה חלקית. עונתו הטובה ביותר הייתה 1990/91, שבה השתתף ב-82 משחקים וקלע 14.8 נקודות למשחק. בסך הכל השתתף ב-505 משחקי NBA וקלע 4617 נקודות בסך הכל, ממוצע של 9.1 נקודות למשחק. בעונת 1993/94 שיחק בטופאש בורסה מהליגה הטורקית. בעונת 1994/1995 שיחק בהפועל תל אביב. הוא הצטיין בשורותיה ובמשחק נגד פאוק סלוניקי היוונית קלע 41 נקודות וקטף תשעה כדורים חוזרים. בישראל קיבל את הכינוי "הפנתר הוורוד". בעונה לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת אפולון פטרס מיוון. בעונת 1996/97 חזר לישראל והצטרף למכבי תל אביב. במשחק נגד הפועל ירושלים ירק על השופט והורחק. במשחק אחר נגד ירושלים הכה בפניו את שחקנה בילי תומפסון, והושעה בשל כך ממספר משחקים. בתום העונה בה זכה באליפות עם מכבי תל אביב, עבר לשחק בג'ירונה הספרדית, ובהמשך חזר ליוון ושיחק בקבוצות היראקליס סלוניקי, דפני ובפרישטרי. ב-2005 הצטרף לברמינגהאם מליגת ה-ABA בארצות הברית ובתום העונה פרש ממשחק. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA אמיר בוגן, לאן נעלמו כוכבי העבר - באק ג'ונסון, באתר ynet, 1 בנובמבר 2005 היה היה: מכבי נגד הפועל ירושלים בחוץ, באתר מכבי תל אביב, 18 בפברואר 2012
התאומות קסלר

אליס ואלן קסלר (בגרמנית: Alice und Ellen Kessler; נולדו ב-20 באוגוסט 1936) הן זוג זמרות, רקדניות ושחקניות גרמניות תאומות. התאומות קסלר נולדו בסקסוניה. בגיל 6 נשלחו על ידי הוריהן ללמוד בלט. בגיל 11 הן נכנסו לתוכנית בלט הילדים של האופרה של לייפציג, בגיל 18 הן נמלטו ביחד עם הוריהן למערב גרמניה והחלו להופיע בדיסלדורף. מ-1955 ועד 1960 הופיעו בקברט של פריז. באירוויזיון 1959 הן ייצגו את גרמניה, וסיימו במקום השמיני עם השיר "Heute Abend wollen wir tanzen geh'n". ב-1960 עברו להתגורר באיטליה שם זכו לפופולריות, ב-1975 הן הופיעו על שער המהדורה האיטלקית של מגזין פלייבוי. ב-1986 הן חזרו לגרמניה. הן זכו לפרסים ממשלת גרמניה וממשלת איטליה עבור קידום היחסים בין שתי המדינות דרך עסקי השעשועים ואומנות הבמה. באירוויזיון לרוקדים 2007 מסרו את תוצאות הניקוד של גרמניה. ב-1956 הופיעו בסרט האופרטה "The Beggar Student" אודות בת אצולה פולנייה המסרבת להינשא לקולונל ובתגובה הוא מתכנן לכפות עליה נישואין לעני חסר כל כנקמה. ב-1956 הופיעו בסרט "הרוזן מלוקסמבורג" המבוסס על יצירותיו של פרנץ להאר. ב-1958 הופיעו בסרט המוזיקלי "Gräfin Mariza". ב-1962 הופיעו כרקדניות בסרט ההוליוודי "סדום ועמורה", באותה שנה גם שיחקו בסרט האוסטרי "Hochzeitsnacht im Paradies". מדיה וקבצים בנושא התאומות קסלר בוויקישיתוף התאומות קסלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) התאומות קסלר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) התאומות קסלר, באתר ספוטיפיי התאומות קסלר, באתר Last.fm (באנגלית) התאומות קסלר, באתר AllMusic (באנגלית) התאומות קסלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) התאומות קסלר, באתר דיזר התאומות קסלר, באתר Yandex.Music (ברוסית) התאומות קסלר, באתר Discogs (באנגלית) התאומות קסלר, באתר Genius התאומות קסלר, באתר SecondHandSongs התאומות קסלר, באתר DNCI התאומות קסלר, באתר טיידל (באנגלית) התאומות קסלר, באתר filmstarpostcards (באנגלית) Alice Kessler, Ellen Kessler, Playboy Magazine January 1975 Cover Photo - Italy, FamousFix.com
בננות (סרט, 1971)

בננות (במקור: Bananas) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1971 בבימויו של וודי אלן, אשר מככב בסרט לצד לואיז לאסר. את התסריט כתבו אלן ביחד עם מיקי רוז. העלילה מתארת את הרפתקאותיו של פילדינג מליש (וודי אלן), בודק מוצרים מניו יורק שמנסה להרשים פעילה חברתית בשם ננסי (לואיז לאסר) באמצעות יצירת קשר עם המורדים ברפובליקת בננות דמיונית "סן מרקוס" באמריקה הלטינית. מליש מבקר ברפובליקה ופוגש בדיקטטור השולט בה, גנרל אמיליו מולינה ורגאס (קרלוס מונטלבאן), אשר מורה לכוחותיו להתנקש בחייו של מליש כשהם מחופשים למורדים כדי להטות את מדיניות ארצות הברית לטובתו. מליש ניצל מניסיון ההתנקשות בעזרת הכוחות המורדים, אליהם הוא נאלץ להצטרף עד להצלחת ההפיכה נגד ורגאס. כאשר ההפיכה נגד ורגאס מצליחה, מנהיג המורדים, אספוזיטו (ג'אקובו מוראלס) מאבד את שפיותו והמורדים מציבים את מליש כמנהיג החדש של הרפובליקה. מליש נוסע לארצות הברית, שם זהותו נחשפת. הוא עומד לדין על עבירות של הונאה, ניסיון להפיל את ממשלת ארצות הברית ושימוש במילה "ירכיים" בנוכחות נשים. מליש מורשע ונגזר עליו מאסר אך גזר הדין מושעה בתנאי שלא יעבור לגור בשכונה בה מתגורר השופט. לאחר המשפט מליש מתחתן עם ננסי והשניים מבלים את הלילה הראשון שלהם יחד. הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 88% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 25 ביקורות. "בננות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בננות", באתר נטפליקס "בננות", באתר AllMovie (באנגלית) "בננות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בננות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בננות", באתר Metacritic (באנגלית) "בננות", באתר אידיבי "בננות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בננות, קדימון הסרט באתר יוטיוב "Bananas‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג

קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג (בגרמנית: Caroline von Hessen-Homburg; ‏19 במרץ 1819 - 18 בינואר 1872), הייתה נסיכה גרמנייה ואשתו של היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ. קרולינה נולדה ב-19 במרץ 1819 בבאד הומבורג, לגוסטב, רוזן הסן-הומבורג וללואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג. ב-1 באוקטובר 1839 התחתנה קרולינה בבאד הומבורג עם היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ, ממנו היו לה חמישה ילדים. בשנת 1859 מת בעלה, ובנה היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ ירש את נחלותיו ותאריו. מכיוון שהיה קטין שלטה קרולינה כעוצרת הנסיכות עד לבגרותו. קרולינה, שהייתה בתו של גנרל אוסטרי ואשתו של קצין אוסטרי, שנאה את פרוסיה, ובשל כך הצטרפה במלחמת אוסטריה–פרוסיה לצד אוסטריה. עד מהרה נכבשה נסיכות רויס-גרייץ על ידי הצבא הפרוסי, ונשארה תחת כוחות כיבוש עד לאחר תשלום של 100,000 טאלרים. בשנת 1867 תפס בנה את השלטון, וב-18 בינואר 1872 מתה קרולינה בגרייץ. ב-1 באוקטובר 1839 התחתנה קרולינה בבאד הומבורג עם היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ, ממנו היו לה חמישה ילדים: הרמינה, נסיכת רויס-גרייץ (1840 – 1890), התחתנה עם הוגו, נסיך שנבורג-ואלדנבורג. היינריך העשרים ואחד, נסיך רויס-גרייץ (1844) היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ (1846 – 1902) היינריך העשרים ושלושה, נסיך רויס-גרייץ (1848 – 1861) מריה, נסיכת רויס-גרייץ (1855 – 1909), התחתנה עם פרידריך, רוזן איזנבורג ובידינגן. מדיה וקבצים בנושא קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג בוויקישיתוף קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג
שיחה מזוהה

שיחה מזוהה הוא שירות המאפשר לנמען של שיחת טלפון לקבל במקביל לצלצול הטלפון מידע על יוזם השיחה כמו מספר הטלפון שלו או שמו. המידע מוצג על מסך הטלפון או על התקן ייעודי המחובר אליו. השירות זמין במערכות דיגיטליות ואנלוגיות לרבות VoIP . לפני כניסת השירות של שיחה מזוהה, בעת שיחת טלפון נכנסת, לא ניתן היה לדעת את זהות המטלפן לפני שעונים לשיחה. על הנמען היה לענות לשיחה כדי לזהות את המתקשר על פי קולו או דבריו. בשנת 1968 החל מהנדס התקשורת היווני תיאודור פרסקבקוס (אנ') לפתח מערכת המזהה באופן אוטומטי את המתקשר, עד 1975 רשם 20 פטנטים הקשורים למערכות לזיהוי מתקשר. שיטתו של פרסקבקוס היא הבסיס לטכנולוגיה המודרנית של שיחה מזוהה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 נכנסה טכנולוגיה זו לשימוש המוני. על בסיס טכנולוגית שיחה מזוהה מתאפשר לשמור בזיכרון של מכשירי טלפון מספר ולשייך אותו לשם כלשהו, כאשר שיחה נכנסת מאותו מספר מוצג גם שם המתקשר ולא רק המספר. בכך מתאפשר גם להגדיר צלצול מיוחד למספרים שונים או תמונה שתוצג על המסך בזמן השיחה. בעשור השני של המאה ה-21 פותחו יישומונים המרכזים מספרים ושמות ששמרו אנשים בטלפון הנייד ומאפשרים למי שמחובר לשירות לראות את שם המתקשר גם אם במכשיר הטלפון שלו המידע לא קיים. בישראל, נפוצים בעיקר היישומונים: CallApp, Me ו־Truecaller. מכשירי טלפון רבים מאפשרים "רשימת דחייה" - רשימת מספרים המוגדרת על ידי המשתמש שכאשר יתקשרו יידחו באופן אוטומטי. לפעמים נעשה שימוש בזיהוי שיחה כדי לאמת זהות לצורך קבלת שירות בקו מידע קולי או שירותים דומים הניתנים דרך שיחת טלפון, אך עם התרחבות אפשרות זיוף שיחה (אנ') פחת השימוש בצורת זיהוי זו. התקשרות ללא הצגת פרטי המתקשר (נקראת בקיצור התקשרות מחסוי או חסום) מתאפשרת גם לאחר כניסת טכנולוגית שיחה מזוהה לשימוש, באמצעות הגדרה מיוחדת במכשיר הטלפון או בחברת התקשורת המורה שלא לשדר לנמען את מספר הטלפון. חברות התקשורת יכולות להתעלם מההגדרה ולשלוח את נתוני המתקשר גם כאשר הגדיר מצב "חסוי", כך למשל בשיחות לשירותי חירום זיהוי השיחה משודר על אף הגדרת חסוי. חברות מסוימות מציעות שירות "גילוי חסוי" המאפשר גם ללקוחות פרטיים לקבל את זיהוי המתקשר גם כשהתקשר מחסוי. במקרים מסוימים מאפשרת חברת תקשורת ללקוח לקבוע בעצמו את זיהוי השיחה. כך למשל חברות המפרסמות מספר טלפון הידוע ללקוחות, ומעוניינות שהשיחות מנציגי החברה יוצגו ללקוח כשיחות מהמספר המפורסם. דבר זה פתח את האפשרות לחברות מסוימות להציע שירות זיוף שיחה גם ללקוחות פרטיים. דבר זה הוביל פעמים רבות להתחזות, וישנן מדינות שפועלות לאסור בחקיקה זיוף שיחה. צינתוק מדיה וקבצים בנושא שיחה מזוהה בוויקישיתוף אפשרי גם על ידי הוספת קוד שירות (אנ') לפני מספר הטלפון. בישראל: *43 בקו טלפון ביתי, או #31# בקו טלפון סלולרי.
דניאל צוקרמן

דניאל צוקרמן (נולד ב-9 ביולי 1995) הוא טניסאי ישראלי, שחקן נבחרת גביע דייוויס של ישראל, אלוף ישראל בטניס לשנים 2018 ו-2019. נכון לספטמבר 2023 מדורג במקום ה-372 בעולם. צוקרמן נולד בתל אביב. הוא למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב, ובתום לימודיו התגייס לצה"ל. לאחר שחרורו מצה"ל, בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה בארצות הברית, ולשחק טניס במסגרת זו. אביו הוא איש העסקים הישראלי-צרפתי, אדוארד צוקרמן (אנ'). סבו רוז'ה קוקרמן הוא בנקאי, איש עסקים ונדבן יהודי-צרפתי, שכיהן כנשיא "קריף", ארגון הגג של יהדות צרפת וסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי. צוקרמן החל לשחק טניס בגיל צעיר. הוא השתתף בשנת 2013 בטורניר הזוגות לנערים בטניס במסגרת המכביה התשע-עשרה, יחד עם רם קאפח. הם העפילו לגמר הטורניר, ובו הפסידו ליונתן קאופמן ואלון שץ בשתי מערכות. באותה שנה זכה לראשונה בתחרות ארצית בפסח לגילאי 18. בדצמבר 2016 העפיל צוקרמן לראשונה בקריירה שלו לגמר אליפות ישראל בטניס, לאחר שניצח בחצי גמר את אלוף ישראל לשעבר אמיר וינטרוב. בגמר הוא הפסיד לדודי סלע בשתי מערכות. בדצמבר 2017 זכה יחד עם שותפו עידן לשם באליפות ישראל לזוגות לאחר שניצח במשחק הגמר את ישה זמל ובן פתאל. בדצמבר 2018 הוא עלה בפעם השנייה לגמר אליפות ישראל בטניס, ולראשונה הוכתר כאלוף ישראל, לאחר שניצח בגמר את אלון אליה 1:6, 2:6. באותו חודש סייע לקבוצת עירוני לוד לזכות בפעם השנייה באליפות ישראל לקבוצות, כאשר בגמר נגד רמלה ניצח במשחק היחידים את איגור סמילנסקי וניצח במשחק הזוגות המכריע (עם שותפו פיטר קובלט) את נועם בר וישי עוליאל. בדצמבר 2019 זכה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל בטניס, לאחר שגבר בגמר על אור רם-הראל בשתי מערכות. בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גביע דייוויס של ישראל (יחד עם ישי עוליאל) בהפסד החוץ של הנבחרת לנבחרת פורטוגל במשחקי גביע דייוויס 2017. הוא שיחק נגד פדריקו סילבה והפסיד לו בשתי מערכות. בפברואר 2023 היה שותף לניצחון 2:3 על נבחרת לטביה, שבעקבותיו נשארה הנבחרת בבית העליון. בספטמבר 2023 ניצח שני משחקי היחידים והפסיד במשחק הזוגות ביחד עם עידן לשם, בניצחון של נבחרת ישראל על נבחרת יפן. דניאל צוקרמן, ברשת החברתית אינסטגרם דניאל צוקרמן, באתר ה-ATP דניאל צוקרמן, באתר ה-ITF דניאל צוקרמן, באתר גביע דייוויס אורן אהרוני, טניס: דניאל צוקרמן זכה באליפות ישראל, באתר ynet, 21 בדצמבר 2018 נוער - דניאל צוקרמן ו-ולריה ניקולייב זכו בארצית פסח באתר איגוד הטניס הישראלי אורן אהרוני, דודי סלע זכה באליפות ישראל בטניס, באתר ynet, 23 בדצמבר 2016 יאיר צוקר, ‏אלופי ישראל בטניס ל-2017: דודי סלע וולדה אקשיברובה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בדצמבר 2017 שנה שנייה ברציפות: לוד אלופת המדינה בטניס לשנת 2018 באתר מקומון בלוד אורן אהרוני, שלי ברזניאק ודניאל צוקרמן אלופי ישראל בטניס, באתר ynet, 29 בדצמבר 2019 מערכת אתר ערוץ הספורט, עוליאל ניצח, ישראל עלתה לפלייאוף הדייויס, באתר ערוץ הספורט, ‏17 בספטמבר 2023
מיכל עדן

מיכל עדן (נולדה ב־7 בינואר 1969) היא עורכת דין ישראלית ופעילה מרכזית למען זכויות להט"ב בישראל. בין השנים 1998–2003 כיהנה כחברת מועצת העיר תל אביב-יפו מטעם מרצ תל אביב-יפו. עדן פעילה פוליטית וחברתית המזוהה בעיקר עם המאבק הפמיניסטי והלהט"בי. כיום שותפה במשרד עורכות הדין עירא הדר ומיכל עדן המתמחה בזכויות קהילת הלהט"ב, וכן במעמדן המשפטי של מגוון המשפחות האלטרנטיביות. כעורכת דין עדן מסייעת לחברי וחברות קהילת הלהט"ב בשלל תחומים, לרבות פונדקאות, זוגיות גאה, הורות להט"בית, אימוץ להט"בי, אפוטרופסות, הסדרת מעמדם של בני זוג זרים, זכויות כלכליות בתחום העבודה והפנסיה. במסגרת פעילותה המשפטית, הובילה גם לתקדימים פורצי דרך למען הקהילה הגאה. מיכל עדן נולדה בשנת 1969 בהרצליה. בגיל 22, החלה להתנדב באגודת הלהט"ב. לאחר מכן הצטרפה לארגון קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית), והייתה אחת הפעילות הבולטות בארגון. עדן התנדבה גם במרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית תל אביב. לאחר רצח רבין הצטרפה למרצ והחלה בפעילות פוליטית בפורום הנשים של מרצ ובפורום "גאות" לזכויות הלהט"ב במפלגה. בשנת 1998 נבחרה למקום השני ברשימת מרצ למועצת עיריית תל אביב-יפו, ולאחר הבחירות המוניציפליות הייתה לחברת מועצת העיר. בכך, הייתה עדן נבחרת הציבור המוצהרת הראשונה של קהילת הלהט"ב. בשנת 2000 נבחרה להיות יושבת ראש פורום "גאות" - הפורום לזכויות ההומואים, הלסביות, הביסקסואלים והטרנסג'נדרס של מפלגת מרצ. כחברת מועצת העיר ארגנה את העצרת היחידה לזכר נפגעי מהומות אוקטובר, הנציחה נשים מנהיגות בשמות רחובות העיר תל אביב-יפו, יזמה שריון לנשים בדירקטוריונים של תאגידי העירייה (ל-30%, לאחר מכן יעל דיין העלתה את השריון ל-40%). בנוסף, הצליחה להשוות את הרישום והזכויות של בני זוג מאותו המין בשירותים העירוניים לאלה של בני זוג ממינים שונים, דבר שהרגיז את האוכלוסייה הדתית בעיר והיווה תקדים, שכן הייתה זו הפעם הראשונה שרשות מקומית בישראל הכירה בבני זוג מאותו המין. הפרויקט הגדול ביותר של עדן בעירייה היה "בית דרור" בנווה צדק: הוסטל לבני נוער להט"ב שסולקו מביתם עקב נטייתם המינית או השתייכותם המגדרית. בבית זה יכולים אותם נערים לשהות עד גיל 18, תוך כדי פעילות גישור מטעם המוסד על מנת לחדש את הקשר עם המשפחה. בנוסף דואגים להשאיר את בני הנוער במסגרת של לימודים או עבודה, במידת האפשר. המוסד ממומן על ידי עיריית תל אביב-יפו ומשרד הרווחה. כאשר נפתח המוסד נתלו פשקווילים בשכונת נווה-צדק עליהם נכתב "סכנה לילדי העיר" וססמאות נוספות בגנות "בית דרור". בשנת 2003 התמודדה על מקום ברשימת מרצ בבחירות לכנסת, אולם הגיעה למקום ה-32 הלא ריאלי. לאחר הפסקה של כשנתיים בפעילות פוליטית לצורך לימודי משפטים, התמודדה גם לקראת בחירות 2006 כמועמדת היחידה מקהילת הלהט"ב במרצ אך נבחרה למקום ה-16, הלא ריאלי. ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכתה עדן להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב. מחר ייערך הרישום הזוגי הראשון לגייז בת"א הניצחון החשוב של רחל אלגבסי שזוגתה נספתה באסון הכרמל ים יהושוע, תל אביב אישרה השוואת הטבות לזוגות חד מיניים, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2002 ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
גאורגי איוואנוב

גאורגי איוואנוב (בבולגרית: Георги Иванов Какалов; ‏נולד ב־2 ביולי 1940) הוא קוסמונאוט בולגרי שטס לחלל במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס. גאורגי איוואנוב נולד בלובץ', בולגריה. לאחר סיום קורס טייס החל משנת 1964 המשיך בשירות בבית הספר לטיסה. לאחר מספר תפקידים בחיל האוויר הבולגרי (אנ'), הוא קודם לתפקיד מפקד טייסת. בשנת 1978 התקבל איוואנוב ליחידת הקוסמונאוטים הסובייטית, והחל הכנות לטיסה. הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 33 לצד ניקולאי רוקאבישניקוב. עקב בעיה טכנית החללית לא הצליחה לעגון בסאליוט 6 וחזרה לכדור הארץ. לאחר סיום הטיסה הוא חזר לבולגריה, ושירת במספר תפקידים בחיל האוויר. בשנים 1981-1991 איוואנוב היה חבר הפרלמנט הבולגרי. בשנת 2004 הוא קודם לדרגת גנרל-לויטננט. הוא ניהל את חברת תעופה איר סופיה שהייתה חלקית בבעלותו. החברה הפסיקה להתקיים בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא גאורגי איוואנוב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל גאורגי איוואנוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גאורגי איוואנוב, ברשת החברתית פייסבוק
גוסטב, רוזן הסן-הומבורג

גוסטב, רוזן הסן-הומבורג (בגרמנית: Gustav, Landgraf von Hessen-Homburg; ‏17 בפברואר 1781 – 8 בספטמבר 1848) היה רוזן הסן-הומבורג בין השנים 1846–1848. גוסטב נולד ב-17 בפברואר 1781 בבאד הומבורג, לפרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג, ולקרולינה, רוזנת הסן-דרמשטדט בתם של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט וקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן. גוסטב הצטרף אל הצבא השוודי בשירות סנדקו גוסטב השלישי, אבל עזב מיד לאחר מכן לטובת רגימנט אוסטרי. הנסיך לחם בתחילת המאה ה-19 בקרבות נרדלינגן, הוהנלינדן, ראטיסבון, אספרן-אסלינג, וגראם, דרזדן, ולייפציג. גיסתו, אליזבת, נסיכת הממלכה המאוחדת, כתבה מאוחר יותר, שגוסטב "צבר כל כך הרבה ותהילה בשדה הקרב, כמו כל אחיו. ב-12 בפברואר 1818 התחתן גוסטב עם אחייניתו, לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, ממנה נולדו 3 ילדים, והם התגוררו בטירת הומבורג. הצעיר, פרידריך, חלה בשנית כאשר היה בן שנתיים, אך התאושש ממנה. באותה שנה התחתן אחיו הבכור פרידריך עם אליזבת, נסיכת הממלכה המאוחדת. גוסטב, לואיזה, וילדיהם החזיקו את עצמם וכמעט לא התרועעו עם גיסתו, אליזבת, למורת רוחה. בשנת 1839 התחתנה בתו קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג עם היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ. בשנת 1846 מת אחיו פיליפ, רוזן הסן-הומבורג ללא ילדים, וגוסטב עלה לשלטון במקומו. בתגובה לעתירה אשר הוגשה בידי אנשיו, בשנת 1848 שחרר גוסטב את יהודי הומבורג, וקבע כי "בענייני המדינה לא ייווצר כל הבדל בין הנושאים הנוצריים לנושאים היהודים". באותה שנה הייתה הסן-הומבורג אחת מתשע מדינות גרמניות שאיפשרו ליהודים להיבחר לראשונה לפרלמנט. עקב מחלה, בנו היחיד מת לפניו, וכתוצאה מכך, כאשר גוסטב מת ב-8 בספטמבר 1848, ירש אותו אחיו פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג. ב-12 בפברואר 1818 התחתן גוסטב עם אחייניתו, לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים: קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג (1819–1872), התחתנה עם היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ אליזבת, נסיכת הסן-הומבורג (1823–1864) פרידריך, נסיך הסן-הומבורג (1830–1848) מדיה וקבצים בנושא גוסטב, רוזן הסן-הומבורג בוויקישיתוף גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Letters of Princess Elizabeth of England, pp. 150–51. Hessen-Homburg, Gustav Adolph Friedrich Landgraf. Letters of Princess Elizabeth of England, p. 81. Princesses, p. 336. Princesses, p. 355 Princesses, pp. 355, 366. Princesses, p. 366. The Jewish Encyclopedia, p. 376. Revolution and Evolution, p. 26.
גבעת ווטרשיפ (מיני-סדרה)

גבעת ווטרשיפ (באנגלית: Watership Down) היא מיני סדרה אנימטיבית שבוימה על ידי הבמאי הישראלי נועם מורו. מיני הסדרה מבוססת על ספר באותו השם שנכתב בשנת 1972 על ידי הסופר ריצ'רד אדמס, ועובדה למסך הקטן על ידי התסריטאי טום בידלוול. בתחילה, הייתה הסדרה אמורה לעלות לשידור ב-25 בדצמבר (בערב חג המולד), אך שידורה הוקדם ל-22 בדצמבר 2018 בערוץ BBC One ול-23 בדצמבר 2018 בכל הפלטפורמות של נטפליקס. שיר הנושא של הסדרה "Fire on Fire" מאת המוזיקאי סם סמית' הופץ ביוטיוב ב-21 בדצמבר 2018. ערך מורחב – גבעת ווטרשיפ כמו בספר המקורי, הסדרה מגוללת את עלילותיהם והרפתקאותיהם של קבוצת ארנבונים, בראשותם של האחים לוז וחמישון, שנמלטים מהארנבייה הישנה שלהם בעקבות חששו של חמישון, שניחן ברוח נבואית, מסכנה קרבה ובאה. ג'יימס מקאבוי - לוז ניקולס הולט - חמישון פיטר קפלדי - קאהאל בן קינגסלי - גנרל אשבל אוליביה קולמן - תות ג'ון בויגה - ראש גדול ג'מה ארטרטון - תלתן דניאל קלויה - יקינתון טארון אגרטון - על-אהריירה טום וילקינסון - תריארה לי אינגלבי - ציפורן שרלוט ספנסר - סרפד דניאל ריגבי - שן ארי פרדי פוקס - אדר אן מארי דאף - הייזנתלאי רוזמונד פייק - הארנבון השחור של אינלה מיילס ג'ופ - פטל ג'יימס פוקנר - פרית אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה - ורבנה רורי קיניר - בכור-אביב מקנזי קרוק - כתמון קרייג פרקינסון - כרבולת ג'ייסון ווטקינס - סחלב ג'מה צ'אן - טיפת טל הנרי גודמן - שחור-פרווה רוזי דיי - תתותינאנג פיטר ג'ינס - חמשן ליזי קלארק - שחת לוק ניל - שלמון סאם רדפורד - גבר מורי מקארתור - איכר לוריין ברוס - אשת האיכר ביולי 2014, הוכרז ש-BBC ישדרו מיני סדרה אנימטיבית שתתבסס על הרומן. באפריל 2016, הוכרז שהסדרה, שתכלול בסך הכל ארבע שעות, תופק בשיתוף פעולה בין BBC לנטפליקס. הסדרה קיבלה תקציב של 20 מיליון ליש"ט. צוות המדבבים של הסדרה הוכרז בנובמבר 2018. במקור, הסדרה הייתה אמורה לעלות לשידור בערב חג המולד, אך שידורה הוקדם ל-22 בדצמבר 2018 בערוץ BBC One ול-23 בדצמבר 2018 בכל הפלטפורמות של נטפליקס. אתר האינטרנט הרשמי של גבעת ווטרשיפ (באנגלית) "גבעת ווטרשיפ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גבעת ווטרשיפ", באתר נטפליקס "גבעת ווטרשיפ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גבעת ווטרשיפ", באתר Metacritic (באנגלית) "גבעת ווטרשיפ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Jafaar, Ali (27 April 2016). "'Watership Down': BBC & Netflix Team On Miniseries With James McAvoy, Nic Hoult And John Boyega". Deadline Hollywood. Retrieved 28 April 2016. "Watership Down". Netflix Media Center. Retrieved 26 November 2018. "Sam Smith - Fire On Fire". YouTube. Retrieved 21 December 2018. "Watership Down to be adapted on TV". Digital Spy. 10 July 2014. Retrieved 29 November 2018. Ritman, Alex (27 April 2016). "Netflix Bags Global Rights for 'Watership Down' Adaptation With John Boyega, James McAvoy, Nicholas Hoult". Hollywood Reporter. Retrieved 28 April 2016. Plunkett, John (27 April 2016). "BBC and Netflix team up for new Watership Down production" – via www.theguardian.com. White, Peter (1 November 2018). "'Watership Down': Rosamund Pike, Peter Capaldi, Gemma Chan & Taron Egerton Join Cast As First Images Revealed". Deadline. Retrieved 29 November 2018. First Trailer for New ‘Watership Down’ Series Is a Nightmare in All the Wrong Ways
יורי מלישב

יורי וסילייביץ' מלישב (ברוסית: Юрий Васильевич Малышев; 27 באוגוסט 1941 – 8 בנובמבר 1999) הוא קוסמונאוט סובייטי ממוצא בלארוסי שטס ב-2 משימות חלל לחלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6. יורי מלישב נולד בעיירה ניקולייבסק במחוז וולגוגרד. הוא סיים בית הספר בשנת 1958, לאחר הגיוס הוא סיים בית הספר לטיסה החל בשרות בחיל האוויר הסובייטיכטייס מיג-17. בשנת 1967 יורי מלישב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1980 מלישב ביצע טיסה בחללית סויוז T-2 לצד ולדימיר אקסיונוב כמפקד. זו הייתה הטיסה הראשונה של חללית מדם "סויוז-T". במהלך טיסה הם ביצעו עגינה ידנית לתחנת חלל סאליוט 6. בשנת 1984 מלישב ביצע את הטיסה השנייה בחללית סויוז T-11. הוא היה מפקד צוות לצד ראקש שרמה. החללית התחברה לתחנת חלל סאליוט 7 לביקור קצר. מלישב וצוותו חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז T-10. בשנת 1988 הוא עזב את יחידת הקוסמונאוטים ועד לשנת 1991 מלישב כיהן במספר תפקידים ניהוליים במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 1992 הוא עזב את השרות מסיבות בריאותיות. מדיה וקבצים בנושא יורי מלישב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגפריה מפורטת (ברוסית)
גיום אלמונט

גיום אלמונט (בהולנדית: Guillaume Elmont; נולד ב-10 באוגוסט 1981) הוא ג'ודוקא עבר הולנדי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג. אלמונט התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008 ו-2012. בבייג'ינג 2008 הוא סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי בקרב על מדליית הארד. אלמונט מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (2005) ומדליית ארד (2007). באליפויות אירופה הוא זכה בחמש מדליות, מדליית כסף (2008) וארבע מדליות ארד (2006, 2007, 2010 ו-2015). במהלך הקריירה זכה אלמונט במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי, וביניהן שתי מדליות זהב מטורניר פריז היוקרתי. גיום הוא אחיו של דקס אלמונט, גם הוא ג'ודוקא מקצועי. ב-8 באוקטובר 2015 הודיע גיום אלמונט על פרישה מג'ודו תחרותי עקב פציעה. גיום אלמונט, באתר olympedia.org גיום אלמונט, באתר איגוד הג'ודו העולמי גיום אלמונט, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.