laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איגלו

איגלו (באינוקטיטוט: ᐃᒡᓗ, "בית" או "בית שלג") הוא מחסה הבנוי בדרך כלל בצורת כיפה, העשוי מלבני שלג ומטרתו לתת מחסה זמני לציידים האינואיטים מפני החורף או לשמש כבית קבוע. איגלו היא מילה בשפת האינוקטיטוט שפירושה "בית". נהוג לכנות בשם זה את הבתים בהם מבלים האינואיטים את החורף, לאחר שבעונת הקיץ התגוררו באוהלים העשויים עורות. האיגלו שימש בעיקר בשטחי קנדה וגרינלנד. אינואיטים אחרים השתמשו בשלג לבידוד בבתים שנבנו מחומרים אחרים. בעבר היו משתתפים בבניית בתי הקרח לקראת החורף כל אנשי הכפר, אך כיום מעטים האינואיטים הגרים בבתים אלה. האיגלו בנוי מלבני קרח וצורתו עגולה. בראשו כיפה ובפתחו מצויה שכבת קרח דקה, המאפשרת כניסת אור. המיטות באיגלו עשויות מגושי קרח, שכוסו בפרוות ועורות. מדפי קרח המותקנים בקירות, משמשים לאחסון כלי בישול, כלי נשק, כלי עבודה ומנורות. השלג המשמש לבניית האיגלו צריך להיות חזק מספיק להיחתך בצורה של לבנים. שלג מתאים למטרה זו הוא שלג שנערם על ידי הרוח, ונדחס. האיגלו נבנה על ידי חפירת בור בשלג ובניית הלבנים שמוציאים מן הבור סביבו. לעיתים נבנית מנהרת כניסה אל האיגלו במטרה למנוע אובדן חום וכניסת רוח כאשר דלת האיגלו פתוחה. בשל היות השלג חומר מבודד, הטמפרטורות בתוך האיגלו גבוהות במידה ניכרת מהסביבה החיצונית. אם קירותיו הפנימיים של האיגלו מכוסים בעורות של בעלי חיים, הטמפרטורה בתוך האיגלו יכולה לעלות מ-2°C ל-10-20°C. מבחינה ארכיטקטונית האיגלו הוא ייחודי בכך שניתן לבנות את כיפתו מלבנים נפרדות מבלי לבנות פיגומים או מבנה תומך. אינואיטים מצודת שלג קוינזי קטנואיד מדיה וקבצים בנושא איגלו בוויקישיתוף איגלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לואר איסט סייד

הלואר איסט סייד (באנגלית: Lower East Side - "הצד המזרחי התחתון") היא שכונה בצידו הדרום מזרחי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית. אזור הלואר איסט סייד נודע בעיקר כמרכז מהגרים יהודים שהגיעו לאמריקה ממזרח אירופה. גבולות השכונה הם הרחובות אלן, מזרח רחוב האוסטון, אסקס, קאנאל, אלדרידג' (Eldridge Street), מזרח ברודוויי ורחוב גרנד. השכונה הייתה שכונת פועלים ענייה בראשית המאה ה-20, והפיכתה לאתר שימור לאומי של ארצות הברית בשלהי המאה ה-20 הביאה לשיקום השכונה. מדרומית לשכונה נמצאת שכונת צ'יינהטאון, ממערבית לה שכונת נוליטה ומצפון לה שכונת האיסט וילג' (אשר בעבר נחשבה לחלק מהלואר איסט סייד). הלואר איסט סייד היא אחת השכונות הוותיקות ביותר בעיר ניו יורק. אזור זה היה מאז הקמתו שכונת פועלים ענייה, אשר מרבית תושביה היו מהגרים חדשים שהגיעו אל העיר. קבוצות אתניות רבות התגוררו בשכונה ובהם מהגרים מאיטליה, פולין, אוקראינה וגרמניה. אזור הלואר איסט סייד נודע בעיקר כמרכז מהגרים יהודים שהגיעו לאמריקה ממזרח אירופה. האוכלוסייה היהודית של השכונה עזבה אותה באמצע המאה ה-20, בשל העלייה ברמת החיים של המהגרים, אולם שרידים של יישוב יהודי זה ניתן לראות בחנויות לאורך רחוב הסטר (אנ'), רחוב אסקס (אנ'), רחוב דלאנסי (אנ') ורחוב גרנד (אנ'). בשכונה ממוקמת ישיבה אורתודוקסית ומקווה וכן חנויות יודאיקה ומעדניות המגישות אוכל יהודי - שהידועה שבהם היא המעדניה של כץ. בשלהי המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 התפתחה בשכונה תרבות יידיש ענפה שכללה תיאטראות רבים לאור מקטע השדרה השנייה העובר דרך השכונה. אזור זה נודע כ"ברודוויי הידית" ('Yiddish Broadway') בשל מספר התיאטראות הרב. בשכונה מספר רב של בתי כנסת ובהם בית הכנסת ביאליסטוקר (אנ'), בית המדרש הגדול, בית הכנסת אלדריג', בית הכנסת מזריץ' (אנ'), קהילת חתם סופר (אנ'), בית הכנסת קהילה קדושה יאנינה (בית הכנסת היווני היחיד ביבשת אמריקה), ומרכז אורסאנז - בית הכנסת הרביעי הכי עתיק בארצות הברית. בנוסף, מתיבתא תפארת ירושלים, ישיבתו של הרב משה פיינשטיין נמצאת בשכונה. במחצית השנייה של המאה ה-20, עם התיישבות אוכלוסייה בנגלית בשכונה נבנה בה מקדש בודהיסטי. האוכלוסייה הסינית הרבה שהתיישבה באזור רחוב דלאנסי (אנ') ורחוב אלן (אנ') הביאה להקמת צ'יינהטאון של העיר. בראשית המאה ה-21 הפכה השכונה לשכונה פופולרית, ונפתחו בה מסעדות וחנויות יוקרה רבות, וכן גלריות אמנות רבות. המעדניה של כץ בית דירות אופייני בית הכנסת מזריץ' מדריך מקורות ללואר איסט סייד פרופיל השכונה סיור מודרך באתרים היהודיים של ה"לואר איסט סייד", באתר מגזין "ניו יורק" תצלומים של השכונה ותצלומים היסטוריים לואר איסט סייד (ניו יורק, ניו יורק), דף שער בספרייה הלאומית New York City Population By Neighborhood Tabulation Areas
מנגינת הלב 2

מנגינת הלב 2 הוא אלבום אוסף משולש בעל שני חלקים משירי עפרה חזה. אלבום אוסף זה הוא הרביעי של חזה, והוא יצא לאחר מותה ב-31 במרץ 2004, כאלבום אוסף הממשיך את חלקו הראשון בעל אותו השם, מנגינת הלב. האלבום מכיל את מיטב שיריה של חזה. האלבום יצא תחת חסותה של חברת התקליטים "הד ארצי", בדומה למנגינת הלב. אלבום האוסף מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ, הזמר העברי, רוק קל, מוזיקת עולם, וכולי. להבדיל מחלקו הראשון של "מנגינת הלב", החלק השני מתמקד יותר בחומרים גנוזים, לרבות האלבום הגנוז "Queen in Exile" מ-1995, להיטים נוספים של חזה שלא יכלו להיכנס לחלקו הראשון של האוסף שיצא עם פטירתה מסיבות שונות וכן אלבום הופעה של חזה משנת 1990 בפסטיבל הג'אז במונטרה. אלבום ההופעה היה האלבום האחרון של חזה שהופץ עוד בחייה בעולם, בשנת 1998, אך זאת הפעם הראשונה שהאלבום במלואו מופץ לקהל הישראלי. את אלבום האוסף חותם השיר "Nous N'irons Plus", גרסתו הצרפתית של השיר "מנגינת הלב", שעל שמו נקרא אלבום האוסף. בסך הכל מכילים כל אלבומי סדרת "מנגינת הלב", למעלה מ-40 שירים שאותם חזה הקליטה ושרה במהלך כל הקריירה שלה. מנגינת הלב 2 באתר Discogs עפרה חזה* = Ofra Haza - מנגינת הלב (אוסף משיריה היפים) = Greatest Hits, באתר Discogs (בספרדית) עפרה חזה* = Ofra Haza - מנגינת הלב 2 - (אוסף משיריה היפים) = Greatest Hits Vol. 2, באתר Discogs (באנגלית) PayCall, חנות המוזיקה, באתר music.nmcunited.co.il (באנגלית) (ארכיון)
כינמת

האם התכוונתם ל... כינת הערווה – Pthirus pubis כינת הגוף – Pediculus humanus humanus כינת הראש – Pediculus humanus capitis
יונה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יונאים (Columbiformes) - סדרה טקסונומית הכוללת כיום רק את משפחת היוניים יוניים (Columbidae) - משפחה טקסונומית הכוללת כ-300 מיני ציפורים ברחבי העולם. בין השאר את הסוגים יונה והתור יונה (Columba) - סוג במשפחת היוניים, הכולל כ-30-35 מיני ציפורים, וביניהם יונת הסלע (Columba livia), הנפוצה במיוחד יונת הבית (C. l. domestica) - תת-מין אשר בוית מיונת הסלע, בין היתר לשם העברת דואר יונה (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים לא בולטת בשמי הדרום "יונה" - כינוי לאדם הדוגל, מבחינה פוליטית, בעמדות של פשרנות והידברות יונה (אי) (Iona) - אי קטן בהברידיים הפנימיים, סקוטלנד מבצע יונה – כינויו של מבצע חשאי להעברת נשק מצרפת לישראל ב-1956, טרום היציאה למבצע קדש פעולת יאזור – הידועה גם בשם "מבצע יונה" - מבצע צבאי של חטיבת גבעתי במסגרת מלחמת העצמאות פרויקט יונה – פיתוח נסיוני של נשק מונחה מנוהג על ידי יונים יונה (סרט) – סרט קולנוע על חיי יונה וולך בכיכובה של נעמי לבוב אישים: יונה בן אמיתי – דמות מקראית, גיבור ספר יונה רבי יונה אמורא ארצישראלי בולט מהדור הרביעי לאמוראים יונה גירונדי – תלמיד חכם ואיש מוסר, חי במאה ה-13 - תקופת הראשונים, מחבר ספר שערי תשובה וספרים נוספים בועז יונה – איש עסקים ישראלי, מנכ"ל ובעלים של חברת הבנייה חפציבה דיור ואחזקות, שנמלט מן הארץ לאחר שנקלעה החברה למשבר כספי בקיץ 2007 יוסי יונה – פרופסור לפילוסופיה של החינוך בחוג לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון, ממייסדי הקשת הדמוקרטית המזרחית וחבר הכנסת מטעם המחנה הציוני מקומות: הר יונה – הר בגליל התחתון גבעת יונה – גבעה בצפון-מערבה של העיר אשדוד כפר יונה – מועצה מקומית בשפלת החוף תל יונה – תל הממוקם על חוף הים בגבולה המערבי של ראשון לציון ספרי התנ"ך ספר יונה – הספר החמישי בספרי תרי עשר יון אישים ששמם הפרטי הוא יונה
בייטוללה מחסוד

בייטוללה מחסוד (בערבית: بیت الله محسود) (1974 – 5 באוגוסט 2009) היה מנהיג ארגון הטליבאן הפקיסטני והמבוקש מספר 1 בפקיסטן, עד לחיסולו ב-5 באוגוסט 2009 במתקפת טילים אמריקאית בסמוך לגבול עם אפגניסטן. מחסוד נולד בכפר במחוז באנו שבצפון מערב פקיסטן, אחד מחמישה אחים. הוא מעולם לא רכש השכלה גבוהה, אולם למד במדרסה כשהיה צעיר. בצעירותו נסע לעיתים קרובות לאפגניסטן וזאת כדי לעזור לארגון הטליבאן להחיל את חוקי השריעה באזור. בשנת 2004, לאחר מותו של נק מוחמד, הפך מחסוד למנהיג שבט גדול באזור פקיסטן. מספר חודשים לאחר מכן מונה על ידי מוחמד עומאר, המבוקש מספר 2 בעולם באותו הזמן, למושל אזור מחסוד, במערב המדינה. לאחר מותו של מוחמד נק, נאבק מחסוד עם עבדוללה מחסוד על הנהגת ארגון הטליבאן בפקיסטן. כשנהרג עבדוללה מחסוד, עלה שמו של בייטוללה בקשר למעורבות בהריגתו. בסופו של דבר תפס מחסוד את השליטה על הארגון בשלהי 2004. במהלך 5 שנותיו כמנהיג הטליבאן ערך מחסוד מספר פיגועי ראווה בפקיסטן שגבו מספר רב של קורבנות, פעולות הטרור הבולטות שבהן היה מעורב היו הפיגוע במלון מריוט באיסלאמבאד, שבו נהרגו יותר מ-50 בני אדם, וחיסולה של מנהיגת האופוזיציה וראש ממשלת פקיסטן לשעבר בנזיר בוטו בסוף דצמבר 2007. בספטמבר 2008 דווח בכלי התקשורת שמחסוד נפטר כתוצאה מכשל בכליות, אך מקורביו הכחישו את הדיווח. מאוחר יותר הוכחו הדיווחים כשקריים. בתחילת שנת 2009 פתח צבא פקיסטן במבצע נרחב להפלת שלטון הטליבאן, שהשתלט על אזורים שלמים בצפון-מערב המדינה והציב אולטימטום לממשלה ליישם את החוק האיסלמי באותם אזורים. כ-2.5 מיליון בני אדם נאלצו להימלט מבתיהם בעקבות הקרבות. אחת המטרות המוצהרות של המבצע הייתה לחסל את מחסוד, מנהיג הטליבאן באותם אזורי קרבות, שעל ראשו הציעה ממשלת ארצות הברית 5 מיליון דולר. בתחילת חודש אוגוסט 2009 נהרג מחסוד, עם אחת מנשותיו, ממתקפת טילים אמריקאית על ביתו שבכפר נרדוסאי בדרום מחוז וזיריסטן בצפון המדינה, בסמוך לגבול עם אפגניסטן. הדיווחים על מותו היו סותרים, ומקורות בארגון הטליבאן דיווחו שמחסוד עדיין בחיים, אולם לאחר מספר ימים הודיעו גורמים בארגון על מותו. מחליפו של בייטוללה מחסוד כמנהיג הטליבאן בפקיסטן היה חכימוללה מחסוד, שנהרג אף הוא ממתקפת טילים אמריקאית בנובמבר 2013. סוכנויות הידיעות, מתרבים הדיווחים בפקיסטן: מנהיג הטליבאן נהרג, באתר ynet, 7 באוגוסט 2009
שלמה שוורץ

שלמה שוורץ (נולד ב-1934 בבוקובינה) הוא צייר ישראלי בעל סטודיו בהרצליה. שוורץ עבר את השואה בטרנסניסטריה ועלה לישראל ב-1948, לאחר שהות של שנה וחצי במחנות העקורים בקפריסין, שם למד אמנות אצל הפסל זאב בן-צבי. בהגיעו לארץ התקבל אצל הצייר אהרון אבני לסטודיו. בפתיחת מכון אבני נמנה עם התלמידים במחזור הראשון. מוריו היו זהרה שץ, מרסל ינקו, אביגדור סטימצקי, יחזקאל שטרייכמן ומשה מוקדי. שוורץ הציג מאות תערוכות ברחבי הארץ ובעולם ועבודותיו נמצאות במוזיאונים ובאוספים פרטיים רבים כמו: רצפטו בקרונברג, גרמניה, ג'ואיש הריטג', מוזיאון ניו יורק, אוניברסיטת מיאמי, מוזיאון יד ושם בירושלים, חברת אל על ועוד. הוענקו לו הפרסים: פרס עידוד לאמנים צעירים מטעם אגודת הציירים בתל אביב (1955), ברלין המזרחית - הדפס אמנותי (1973), מונקו (2004). יצירות של שלמה שוורץ באתר "אמנות ישראלית" מאמר על תערוכה של שלמה שוורץ באתר "קולקט מאספנות" הודעה על תערוכה של שלמה שוורץ ארגון אמני הרצליה ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסטיבל מדע

פסטיבל מדע הוא אירוע בו הדגמות והפעלות רבות בעלות זיקה למדע וטכנולוגיה על היבטיהם השונים. לרוב, פסטיבלי מדע מוכוונים לילדים ובני נוער במטרה לחשוף אותם לפליאה וידע בכלים ודרכים שאינן נהוגות או נגישות ביום יום. בפסטיבלים אלו מתקיימות פעילויות רבות כגון הרצאות, תצוגות, סדנאות יצירה והדגמות חיות של ניסויים שונים, סיורים מודרכים ואף פאנלים הדנים בנושאים מדעיים שונים. כל זאת במטרה לערב את הציבור הרחב במחקר מדעי על פניו השונים של המדע. מרבית פסטיבלי המדע הם אירועים שנתיים ומשכם מיום ועד שבוע. פסטיבל המדע של מכון ויצמן למדע: מתקיים מדי שנה, החל משנת 2000. הפסטיבל מוקדש למדע, תרבות וטכנולוגיה, והוא כולל תצוגות, תחרויות, מופעים, סדנאות, תצפיות, תערוכות, סיורים, הרצאות והדגמות המיועדות לילדים, בני נוער ומבוגרים. הפסטיבל מאורגן בידי מכון דוידסון לחינוך מדעי, המאגד את הפעילויות החינוכיות של מכון ויצמן למדע. פסטיבל המדע של בית יציב: מתקיים מדי שנה, החל משנת 2007, בחול המועד סוכות. הפסטיבל מוקדש למדע עם דגשים בנושאי אסטרונומיה, פיזיקה, כימיה וביולוגיה. הפסטיבל כולל תצוגות, סדנאות יצירה, תצפיות אסטרונומיות והדגמות רבות המיועדות לילדים בני נוער ומבוגרים. הפסטיבל מאורגן על ידי צוות מרכז האסטרונומיה של בית יציב ומרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה הממוקם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ליל המדענים והמדעניות האירופי: אירוע שהועתק מנוהג באוניברסיטאות ברחבי אירופה. בישראל מתקיים משנת 2007 בחסות משרד המדע והטכנולוגיה והאיחוד האירופי. האירוע נערך מדי שנה בסמיכות ל-25 בספטמבר. בלילות אלו מתקיימות פעילויות מגוונות המכוונות לקהל בוגר יותר ממרבית פסטיבלי המדע, בין השאר שיחות עם מדענים והרצאות המיועדות לקהל הבוגר. מטרתם לחשוף את הציבור הרחב אל תחומי המחקר המדעי השונים והחידושים בהם ולעורר עניין בנושאים אלו. פסטיבל נתיבי החלל: בנתיבות התקיים לראשונה ב-1 באפריל 2009 במסגרת פרויקט 100 שעות אסטרונומיה של שנת האסטרונומיה הבינלאומית בשיתוף עם מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה. הפעלות הפסטיבל חולקו בין אתרים שונים בעיר וכללו תצפיות אסטרונומיות, הפעלות פלנטריום, הצגה וסדנאות בנושאי חלל, פיזיקה וכימיה. מדיה וקבצים בנושא פסטיבל מדע בוויקישיתוף פסטיבל המדע במכון ויצמן פסטיבל המדע בבית יציב כתבה על פסטיבל נתיבי החלל הדגמת צוללן קרטזי במהלך "ליל המדענים" 2010 באוניברסיטת בן-גוריון, סרטון באתר יוטיוב
המעדנייה של כץ

המעדנייה של כץ (באנגלית: Katz's Delicatessen, "כץ דליקטסן", ובקיצור Katz's Deli, "כץ דלי") היא מעדנייה המגישה אוכל בסגנון המטבח היהודי המזרח-אירופי (אף שהמסעדה אינה כשרה). המסעדה ממוקמת ברחוב האוסטון בשכונת הלואר איסט סייד שברובע מנהטן בעיר ניו יורק. לצד מוסדות מזון היסטוריים אחרים: מפעל המזון של "סטרייט'ס" ומאפיית הקניש של יונה שימל, המעדנייה היא אחד השרידים להיסטוריה היהודית של הלואר איסט סייד. המעדנייה נוסדה בשנת 1888, ומאז הפכה לשם דבר בסגנונה ולאתר תיירות פופולרי. המסעדה ידועה בכריכי נקניק הפסטרמה שלה, שנחשבים לטובים ביותר בניו יורק. מדי שבוע מוכרת המעדנייה כ-2,200 ק"ג קורנד ביף, כ-1,400 ק"ג סלמי וכ-12,000 נקניקיות. למעדנייה שיטה ייחודית להזמנת אוכל. כל סועד מקבל כרטיס, מזמין אוכל והמוכר ממלא בכרטיס את מחיר הפריט שהוזמן. התשלום מבוצע ביציאה מהמעדנייה, כשכל סועד חייב להחזיר את הכרטיס שקיבל, אפילו אם הוא ריק. כרטיס שאובד גורר קנס. במהלך מלחמת העולם השנייה יצאה המעדנייה במיזם פרסומי לתמוך בחיילי צבא ארצות הברית על ידי רכישה ומשלוח של נקניקי סלמי לחיילים. מיזם זה עדיין פעיל, וכיום נשלחים הנקניקים לחיילים בעיראק ובאפגניסטן. הסיסמה "שלח סלמי לחייל בצבא" (send a salami to your boy in the army) הפכה לשם דבר בתקופת מלחמת העולם, ואף אוזכרה בשירו של טום לרר "להתראות אמא" (So Long Mom). המעדנייה הופיעה בסרט "כשהארי פגש את סאלי", ובה התרחשה הסצנה המפורסמת שבה מג ראיין מזייפת אורגזמה (אנ') אל מול בילי קריסטל, ואסטל ריינר אומרת: "אני אזמין את מה שהיא אוכלת" (I'll have what she's having). בעקבות זאת, על השולחן שאליו ישבו בני הזוג בסצנה מופיע הכיתוב "כשהארי פגש את סאלי... נקווה שתזמיני מה שהיא הזמינה!" (Where Harry met Sally...hope you have what she had!). במעדנייה צולמה סצנת הפגישה של ג'וני דפ עם סוכני ה-FBI בסרט "דוני בראסקו". מדיה וקבצים בנושא המעדנייה של כץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המעדנייה של כץ (באנגלית) המעדנייה של כץ, ברשת החברתית פייסבוק המעדנייה של כץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המעדנייה של כץ, ברשת החברתית אינסטגרם תיאור המסעדה במגזין סייד דיש (באנגלית) תיאור המעדנייה (באנגלית) צח יוקד, הלכתי לאכול במוסד הכריכים המיתולוגי של ניו יורק ויצאתי פראייר, באתר הארץ, 21 בפברואר 2021 המעדנייה, באתר "התייר הווירטואלי" (באנגלית) תיאור המסעדה, באתר Citysearch (באנגלית)
נוזל זרע

נוזל זרע או זירמה הוא נוזל המיוצר במערכת הרבייה הזכרית של החולייתנים ותפקידו לשאת את תאי הזרע המיוצרים באשכים אל מחוץ לגוף הזכר כדי להפרות את ביציות הנקבה. התהליך שבו נוזל זרע נפלט מהגוף קרוי שפיכה. הנוזל מופרש החוצה מגוף הזכר באמצעות איברי מין זכריים (לדוגמה, פין ביונקים). בסלנג מכונה נוזל הזרע שְׁפִּיךְ, מלשון שפיכה. בלשון ההלכה היהודית מכונה נוזל הזרע "שכבת זרע", ואילו נוזל שנפלט בזמן שינה מכונה "קרי" (מלשון "מקרה"). אצל בני האדם, נוזל הזרע מורכב ממספר מרכיבים נוספים מעבר לתאי הזרע. אנזים פרוטאוליטי ואנזימים אחרים, בנוסף לפרוקטוז, הם מרכיבים המאפשרים לתאי הזרע לשרוד מחוץ לגוף, וכן מספקים תווך שדרכו הם יכולים לנוע. בנוסף מכיל נוזל הזרע האנושי אמינים שונים בהם פוטרסין (Putrescine), ספרמין (Spermine), ספרמידין (spermidine) וקדוורין (cadaverine), המקנים לנוזל הזרע את ריחו וטעמו. נוזל זרע, באתר "ויקיסקס, האנציקלופדיה למיניות" שיר-לי גולן, תחתונים צמודים פוגעים בזרע? 11 מיתוסים - והאמת, באתר ynet, 11 במרץ 2012 איילת רוזן, ‏משבר הזרע העולמי, באתר ‏מאקו‏, 13 בנובמבר 2013 נוזל זרע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רינקו קיקוצ'י

רינקו קיקוצ'י (ביפנית: Kikuchi Rinko, 菊地 凛子; נולדה ב-6 בינואר 1981) היא שחקנית יפנית, היא השחקנית היפנית הראשונה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר מזה 50 שנה, עבור תפקידה בסרט "בבל" (2006). היא כיכבה בין היתר בסרטים "יער נורווגי" (2010) ובסרטו של גיירמו דל טורו "פסיפיק רים" (2013); ועבור תפקידה בסרט "קומיקו, ציידת האוצרות" (2014) היא קיבלה מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר. קיקוצ'י נולדה בעיר הדאנו, במחוז קנאגאווה שביפן; הצעירה מבין שלושה ילדים. היא התגלתה על ידי סוכן כישרונות ברחוב בגיל 15. את הופעת הבכורה שלה על מסך הקולנוע ערכה בסרט יפני מקומי בשם "רצון לחיות" בשנת 1999, לאחר מכן השתתפה במספר סרטים מקומיים וביניהם הדרמה הקומית "טעם התה" ומותחן המסתורין "לשרוד בסטייל". בשנת 2006 עברה קיקוצ'י להוליווד וכיכבה בדרמה "בבל" של אלחנדרו גונסלס איניאריטו. בסרט גילמה קיקוצ'י את דמותה של צ'יקו וטאיה, ילדה יפנית חירשת אילמת אשר נלחמת במציאות הקשה של חייה. על תפקידה הייתה קיקוצ'י מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גילדת שחקני המסך. בשנת 2021, שיחקה קיקוצ'י את דמותה של חינטה בסדרת הדרמה והמד"ב "פלישה" שיצר סימון קינברג לשירות אפל TV פלוס. לאחר שנפגשו ב-2009, קיקוצ'י הייתה במערכת יחסים של שנתיים עם הבמאי האמריקאי ספייק ג'ונז, איתו היא הספיקה להתגורר למשך זמן קצר בניו יורק. ב-31 בדצמבר 2014 היא נישאה לשחקן היפני שוטה סומטני (אנ'), אשר צעיר ממנה ב-11 שנים. באוקטובר 2016, קיקוצ'י ילדה את בנם הראשון. בנם השני נולד בסוף 2018. מדיה וקבצים בנושא רינקו קיקוצ'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רינקו קיקוצ'י רינקו קיקוצ'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רינקו קיקוצ'י, ברשת החברתית אינסטגרם רינקו קיקוצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רינקו קיקוצ'י, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רינקו קיקוצ'י, באתר AllMovie (באנגלית) רינקו קיקוצ'י, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רינקו קיקוצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רינקו קיקוצ'י, באתר MusicBrainz (באנגלית) רינקו קיקוצ'י, באתר Discogs (באנגלית)
הסוס הלבן של קנט

הסוס הלבן של קנט (באנגלית: White horse of Kent) או הסוס הלבן הניצב (White Horse Rampant) הוא הסמל של מחוז קנט שבדרום מזרח אנגליה בממלכה המאוחדת. סוס זה מהווה את הסמל ההיסטורי של קנט מזה מאות שנים, וככל הנראה היה סמלה של ממלכת קנט. מקורו של הסמל הוא במאה השישית, בסמל הג'וטי של ממלכת קנט. על פי הפולקלור הבריטי היה הסוס הלבן סמלו של הורסה, אחיו של הנגסט. הורסה הביס את המלך וורטיגרן בסמוך לאיילספורד וייסד את ממלכת קנט. האזכור ההיסטורי הראשון של הסמל הוא אזכור מ-1605 בכתביו של ריצ'רד ורסטגן, ובו התיאור הפולקלוריסטי. הסוס הלבן מופיע במרכז שלט האצולה של מחוז קנט ועל דגל קנט, ועל סמל ולוגו מועצת מחוז קנט, שלט האצולה של אוניברסיטת קנט ועל סמלים של חברות רבות וקבוצות ספורט שממוקמות במחוז קנט. הסוס הלבן של אפינגטון הסוס הלבן של פוקסטון סוס סקסוני ערך זה הוא קצרמר בנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביאל

אֲבִיאֵל (בתעתיק לטיני: Avi'el) הוא מושב של תנועת החרות, המשתייך למועצה האזורית אלונה. שוכן כששה קילומטרים מצפון-מזרח לבנימינה. היישוב הוקם באוגוסט 1949 על אדמות הכפר הערבי סינדיאנה (אנ') (السنديانة), שנכבש במלחמת העצמאות בידי האצ”ל. שטחו כ-3,000 דונם. בעלייה על הקרקע השתתפו כ-40 מתוך 70 חברי הגרעין, שכן חלק מחברי הגרעין עדיין היו בצה"ל. הגרעין המייסד נקרא יד ה-14 על שם 14 חברי הגרעין שנהרגו במלחמת העצמאות. הם עברו הכשרה של כששה חודשים בשוני לפני עלייתם על הקרקע. באוגוסט 1950 קיבלו חברי המושב גנרטור. באוגוסט 1951 היו בתי המושב בבנייה וכביש הגישה למושב בסלילה. היישוב קרוי על-שמו של ישראל אפשטיין שכינויו המחתרתי היה "אביאל", שליח האצ"ל ברומא שנהרג ב-28 בדצמבר 1946 כשניסה להימלט מהכלא האיטלקי. במשך שנים נקבע שהיישוב נקרא על שם אביאל מהתנ"ך, סבו של שאול, אולם החלטה זאת בוטלה. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2022, מתגוררים באביאל 816 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎-0.5%‏. כמאתיים מטר דרומית מערבית לכביש הגישה למושב (מכביש 6533), בתוך נחל התנינים נמצא מתחם עיינות אביאל: רצף של כמה מעיינות, בריכות וכן מפל קטן. מדיה וקבצים בנושא אביאל בוויקישיתוף אפשטיין, ישראל ("גונדר אביאל") אביאל (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 העדכון על פי שמות היישובים בישראל באתר האקדמיה ללשון העברית, 21 ביוני 2022 גליון מפה 'אס סנדיאנה', 1942 (גליון 10) בהוצאת ארגון 'ההגנה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור טיהור אתני זה מה שישראל עשתה בסנדיאנה | שיחה מקומית, ‏10 בספטמבר 2016 ללא ציון שם הכותב, גרעין "יד ה-14" עלה להתיישבות בהרי אפרים, עיתון חרות, 16/8/1949 יד ה-14 עלה להתיישבות בהרי אפרים, חרות, 16 באוגוסט 1949 המחרשה תבוא בעקבות החורשים, חרות, 14 באוגוסט 1949 חשמל ביד ה-14, חרות, 3 באוגוסט 1950 יד ה-14, חרות, 17 באוגוסט 1951 שמות חדשים ליישובים, חרות, 4 בינואר 1954 עשהאל לובוצקי, לא דרכי האחרונה, הוצאת ידיעות ספרים, 2017. עמודים 142-143 רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1490 מערכת אתר טיולי, עין אביאל, באתר למטייל, ‏16.8.2023
קרור

קְרוֹר (באנגלית: Crore, kodi, khokha, karod, karor או koti) היא יחידת מניה בשימוש במערכות מספור בדרום אסיה השווה לעשרה מיליון (10,000,000). באזורים אלו המספר נכתב כך: 1,00,00,000. קרור שווה למאה לאק (באנגלית Lakh) המייצג מספר השווה למאה אלפים אשר נכתב כך: 1,00,000. קרור בשימוש נרחב בהודו, בנגלדש, פקיסטן ונפאל, אפגניסטן, בהוטן, מיאנמר וסרי לנקה. מאה מיליון רופיות יכתבו באנגלית כך: Crore‏ ₹10 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולידריות (תנועה)

סולידריות (פולנית: Solidarność, ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא איגוד מקצועי פולני שהוקם בספטמבר 1980, והונהג בתחילתו על ידי לך ולנסה. הארגון זכה לתמיכה אנטי-קומוניסטית רחבה ודגל באי-אלימות. עלייתה של סולידריות סימנה את תחילת היסדקות הקו הנוקשה של המפלגה הקומוניסטית. בדצמבר 1970 פרצו הפגנות במספר ערים בפולין בתגובה על עליית מחיר מצרכי המזון הבסיסיים. ב-17 בדצמבר 1970 פתח הצבא באש על פועלי מספנה מפגינים בגדיניה. 44 איש נהרגו ומאות נפצעו. אנדרטה לזכרם הוקמה ב-1980 ליד מספנות גדנסק. סולידריות צמחה והתחזקה על רקע היחלשות הסוציאליזם בברית המועצות בשנות השמונים, לאחר ההסתבכות במלחמת אפגניסטן וההרעה במצב הכלכלי בה ובגרורותיה. חשיבותה העיקרית של סולידריות היא בשבירתה את מונופול המפלגה הקומוניסטית כארגון פוליטי יחיד במזרח אירופה. שביתות שהכריזה במספנות גדנסק הפגינו את כוחה הרב ומיליוני חבריה. שביתות אלו גרמו לבסוף לממשלת פולין הקומוניסטית להכריז על משטר צבאי במדינה. ב־13 בדצמבר 1981, הכריז ראש ממשלת פולין, וויצ'ך ירוזלסקי, על מצוד אחרי חברי סולידריות, תוך שהוא מאיים בעונשי מוות וכולא את מרבית מנהיגי הארגון. ב־8 בדצמבר 1982 הוצא הארגון אל מחוץ לחוק. עד אמצע שנות השמונים שרדה סולידריות בעיקר כארגון מחתרתי שנתמך בידי הכנסייה וה-CIA, אך כוחה היה מספיק על מנת לסכל את ניסיונות הרפורמה העצמאיים של ירוזלסקי ב־1988, תוך שגל שביתות בארגונה הכריח את הממשלה לפתוח בשיחות עם סולידריות. באפריל 1989 חזרה סולידריות למעמד חוקי והורשתה להשתתף כמפלגה בבחירות. בבחירות מוגבלות אלו זכו נציגיה בניצחון מוחלט והציתו את תקוותם של אנטי-קומוניסטים אחרים במרכז ומזרח אירופה. בסוף אוגוסט 1989 הרכיבה סולידריות את הממשלה, וולנסה התפטר משורותיה על מנת לכהן כנשיא פולין. מאז, הארגון חזר לתפקד כארגון עובדים מסורתי ופחות כמפלגה פוליטית. כוחה הפוליטי כיום קטן, ומספר חבריה כ-400,000. מדיה וקבצים בנושא סולידריות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סולידריות (בפולנית) ערן סבאג, "חיים של אחרים" על לך ואלנסה ותנועת "סולידריות"‏, 31 באוגוסט 2014 קורין דגני, הסולידריות שהפילה את הקומוניזם, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2018 סולידריות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סמל יוקון

שלט האצולה של טריטוריית יוקון, או, בשמו המלא: "מגן הוד מלכותה בעבור טריטוריית יוקון" (Arms of Her Majesty in Right of the Yukon Territory) ניתן על ידי המחלקה לענייני אינדיאנים ופיתוח הצפון של הממשל הפדרלי הקנדי. הסמל תוכנן על ידי אלן בדוז בשנות ה-50 של המאה ה-20 ואושר על ידי המלכה אליזבת השנייה, מלכת קנדה בשנת 1956. חלקו התחתון של המגן מסמל את הרי יוקון. עיגולי הזהב (שנקראים בזנטס - מטבעות זהב של ימי הביניים) מסמלים את עושרה של הטריטוריה במחצבים, ואת הולדתה בבהלה לזהב של קלונדייק. הקווים הלבנים הגליים מסמלים את נהרות הטריטוריה. הצלב האדום בראש המגן מסמל את אנגליה, והקשת דמוית הפרווה שמעל המגן מסמלת את עושרה של הטריטוריה בפרוות. בראש המגן עומד כלב אלסקן מלמוט על ערימת שלג. ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.