laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משפחת ח'ורי

משפחת סלים ח'ורי בחיפה (נכתב לעיתים כורי, ערבית: خوري) היא משפחה נוצרית בעלת נכסים מבני העדה המרונית, שבבעלותה היו במאה ה-19 קרקעות בצפון ארץ ישראל. חלק גדול מקרקעות אלה נרכשו ממנה על ידי יהושע חנקין באמצעות חברת הכשרת היישוב. מקור המשפחה הוא בביירות. ראש המשפחה, סלים ח'ורי, הגיע לחיפה בשנות השבעים של המאה ה-19. סלים ח'ורי שימש כמתורגמן בקונסוליה הצרפתית, ועסק בייצוא ובמסחר. במסגרת פעילותו המסחרית רכש שטחי מסחר ומגורים בעיר חיפה, ובנוסף רכש שטחי אדמה נרחבים באזורים רבים, בהם באזור חדרה, וכן על הר הכרמל, באזור יקנעם וביאג'ור. בעקבות עסקיו העביר את מרכז פעילותו מביירות לחיפה. בסוף המאה ה-19 מימנה המשפחה את הקמתה של כנסייה מרונית בעיר. ח'ורי בנה בשנת 1908 לעצמו ולמשפחתו מבנה מגורים מפואר בחיפה, במקום שבו נמצא היום "מגדל הנביאים", בקצה הצפוני של רחוב הנביאים במקום חיבורו עם רחוב ח'ורי. המבנה נודע בשם "ארמון ח'ורי", נבנה בסגנון אקלקטי, והיה דו קומתי ובעל גג רעפים מעוטר. מסביב לבית השתרע גן גדול מוקף בחומה גבוהה. ניתן היה לצפות על הבית מהר הכרמל ומהעיר התחתית. לאחר ירידת המשפחה מנכסיה נמכר הבית ליהודי והושכר ל"הנהלת הרכבות פלשתינה-א"י" והוא שימש עד שנת 1948 כבניין הנהלת הרכבת של ארץ ישראל. בקרב על חיפה שכן הבית על קו התפר שבין שכונת הדר הכרמל והשכונות הערביות והוא ניזוק מאוד. שרפה שפרצה בבית כילתה את גג הרעפים והבית ננטש. בתחילת שנות ה-60 נהרס הבית ובמקומו נבנה מגדל הנביאים. בשנת 1890 מכר ח'ורי לחנקין 30,000 דונם מאדמות חדרה של היום. חנקין שמר על קשרים הדוקים עם סלים ח'ורי ובניו. הם מכרו לו אדמות באזור חיפה. בשנת 1920 החל חנקין לנהל משא ומתן עם בנו של סלים, יוסף בק ח'ורי, לרכישת אדמות יאג'ור לשם הקמת הסינדיקט לצמנט פורטלנד בארץ ישראל. רכישה זו הושלמה ב-1924 לאחר בוררות לגבי היקף השטח שיועבר ומחירו. בעקבות כניסת המשפחה לחובות היא נזקקה למזומנים, והאחים ח'ורי פנו לחנקין שיקנה את יתרת השטח מהעסקה המקורית. שטח זה נרכש ושימש להקמת קיבוץ יגור. רכישה זו העבירה את כל אדמת המישור שהייתה לפני כן באזור בידי משפחת ח'ורי ליהודים. בידי המשפחה נשאר שטח אדמה שנקרא "ח'רייבה" (אזור אוניברסיטת חיפה ופארק הכרמל). בשנת 1925 מת יוסף בק ח'ורי. העסק המשפחתי עבר לידי האחים נסראללה, שחי בחיפה, ואחיו צזר, שחי בבירות. ניהולם את עסקי המשפחה הביאו לפשיטת רגל של המשפחה. במסגרת הליכי פשיטת הרגל רכשה הכשרת היישוב את אדמות קמון-קירה, שעליה הוקמה לאחר מכן המושבה יקנעם. בקיץ 1937, במסגרת משא ומתן בין היורשים והנושים של המשפחה, נרכשו 4,000 דונם אדמות "ח'רייבה" תמורת 87,000 לא"י. בני משפחת ח'ורי חיים היום בישראל, בלבנון, ורבים מהם היגרו לאמריקה. רחוב חורי (כורי) בחיפה קרוי על שמה של משפחת ח'ורי. שלט המאזכר את בית חורי בקרב על חיפה שלט המתאר את בית חורי על רקע מגדל הנביאים שנבנה על חורבותיו פירוש השם "ח'ורי" בערבית הוא כהן-דת, כומר, וזהו שם נפוץ למדי בקרב משפחות נוצריות (שאינן בהכרח קשורות זו לזו בקשרי משפחה) אלכס כרמל, תולדות חיפה בימי הטורקים, הוצאת יד בן צבי, 1969, עמ' 176 יוסי בן-ארצי, להפוך מדבר לכרמל הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2004, עמודים 232-229 אמציה פלד, רחוב כורי, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
קאלאמוס

קאלאמוס (ביוונית: Κάλαμος) הוא אי הררי מבין האיים היוניים בים האיוני. האי נודע בעת העתיקה בשם קארנוס (ביוונית: Καρνος). באי מתגוררים 454 תושבים (סקר אוכלוסין משנת 2011). כמו כן באי מתגוררים תיירים רבים. מבחינה מוניציפלית האי מהווה חלק מהעיירה לפקדה (עד שנות ה-70 היה האי חלק מאיתקה). שטחו של האי 24.964 קמ"ר, ושיאו מתנוסס ברום של 745 מטרים מעל פני הים. היישוב העיקרי באי הוא עיר הנמל הנקראת על שם האי. הנמל מקושר בשירות מעבורת למיטיקאס. יישוב נוסף באי הוא הכפר אפיסקופי, ובו 60 תושבים. כפר נוסף שהיה באי - הכפר קפאלי (בעבר כפר זה נקרא בשם פורטו לאונה בתקופה בה היה האי חלק מהרפובליקה של ונציה), ננטש בשנת 1953 בעקבות רעידת אדמה אשר עצרה את מימי מעיין הכפר. מדיה וקבצים בנושא קאלאמוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאלאמוס מידע על האי קאלאמוס
עוגת דבש

עוגת דבש או לעקעך היא עוגה המומתקת באמצעות דבש, והנאכלת באופן מסורתי בראש השנה, בעיקר על ידי יהדות אשכנז. מנהג אכילת עוגת הדבש התפתח בעקבות המנהג לאכול בראש השנה תפוח בדבש על מנת לסמל שנה מתוקה. מנהג נוסף הוא להגיש עוגה זו בצורה עגולה, בדומה למנהג להגיש חלה עגולה בראש השנה. מתכונים לעוגות דבש רבים ושונים. בדרך כלל מדובר בעוגה דחוסה, מאורכת, בדומה ל"אינגליש קייק", לעיתים בתוספת אגוזים, שקדים או צימוקים, אך יש גם מתכונים קלי-משקל, המזכירים יותר עוגת ספוג. תוספות מקובלות הן קפה או תה, להדגשת הצבע, ותבלינים שונים, בהם ציפורן, זנגביל או קינמון. יש המשווים את עוגת הדבש ללחם זנגביל ("ג'ינג'רברד"), המקובל באירופה ובארצות הברית[דרושה הבהרה] קיימת השערה, לפיה המסורת היהודית של עוגות דבש ראשיתה במצרים הקדומה, בעוגות שנקראו "בסבוסה"[דרוש מקור]. המטבח היהודי ראש השנה עוגת ספוג מדיה וקבצים בנושא עוגת דבש בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעות גוג מגוג

גבעות גוג מגוג (באנגלית: Gog Magog Downs או Gog Magog Hills) או בקיצור "הגוגים" (the Gogs) הם רכס נמוך של גבעות אבני גיר, המשתרע דרומית מזרחית לקיימברידג'. מחקר ארכאולוגי שבוצע באזור גבעת קופלי (Copley Hill) וצ'רי הינטון (Cherry Hinton) מעיד על התיישבות מתקופת הברזל, אולם ישנה סברה כי הגבעות היו מיושבות כבר בתקופת הברונזה - כפי שעולה מעדויות שהתגלו במעגל וונדלברי (Wandlebury Ring). הגבעות מוזכרות לראשונה בשמם הנוכחי, המבוסס על שמות גוג ומגוג מהתנ"ך בצו משנת 1574. ככל הנראה מקור השם בעובדה שהתגלו באזור הגבעות שלדים רבים מקרבות שהתרחשו בו בתקופת הברונזה, הברזל, ובתקופות מאוחרות יותר, וכן חלקי כלי נשק (ראשי חצים) מתקופות אלה. אימן וילקנס בספרו "במקום בו טרויה עמדה" (Where Troy Once Stood) טוען כי העיר טרויה המוזכרת באיליאדה, עמדה על הגבעות. מדיה וקבצים בנושא גבעות גוג מגוג בוויקישיתוף תגליות ארכאולוגיות שהתגלו בגבעות גוג מגוג
אנ-מן-דור-אנה

אנ-מן-דור-אנה היה מלך מיתולוגי של שומר. הוא היה המלך השביעי בתקופה הטרום-שושלתית. לפי רשימת המלכים השומרית שלט במשך 21,000 שנים. בתקופת שלטונו המרכז השלטוני עובר מלרסה לסיפר. משמעות שמו היא "ראש הסמכויות של דור-אנ-קי", כשמשמעות הביטוי "דור-אנ-קי" היא "מקום המפגש של גן עדן והארץ" (בתרגום מילולי: "הקשר של למעלה ולמטה") רשימת המלכים השומרית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אובר-תותו

אובר-תותו (או אוברה תותו) היה מלך מיתולוגי של שומר. שלט מעיר שורופק. לפי רשימת המלכים השומרית היה המלך האחרון לפני המבול. הוא שלט במשך 18,600 שנים. ב"עלילות גילגמש" "אובר-תותו" מצוין כאביו של "אותנפישתים" מקבילו של נח התנ"כי ובכך אובר-תותו הוא מקבילו של למך בן מתושלח אבי נח. רשימת המלכים השומרית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בולו יאנג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא יאנג. יאונג סי (בסינית מפושטת: 杨斯, בסינית מסורתית: 楊斯, בפין-יין: Yáng Sī; ביוטפנג:‏ Yeung4 Si1; ‏נולד ב־3 ביולי 1946), שנודע בשם הבמה בּוֹלוֹ יאנג (באנגלית: Bolo Yeung), הוא מפתח גוף מקצועי לשעבר ושחקן סרט אמנויות לחימה סיני. יאנג מלוהק בעיקר כנבל, הוא נודע במיוחד בשל הופעתו כבולו ב"הדרקון" וכצ'ונג לי ב"ספורט הדמים" כמו גם בסרטים סיניים רבים. בולו החל את קריירת אמנויות הלחימה שלו בגיל מוקדם בגואנגג'ואו, סין, שם למד תחת מספר מורים לוו-שו. הוא גם למד אקרובטיקה והתחרה בהרמת כוח. בניגוד לדעה הנפוצה, בולו לא היה אלוף בקראטה שוטוקאן, ולמעשה מעולם לא התאמן באמנות לחימה זו. הוא מופיע בסרט "הדרקון" שם הוא משחק את הנבל הסדיסטי בּוֹלוֹ. במהלך שנות השבעים כיכב בולו בסרטי קונג פו רבים, אולם את פריצת הדרך שלו בהוליווד עשה כשכיכב לצידו של ז'אן-קלוד ואן דאם בסרט "ספורט הדמים". יאנג דיבר מעט אנגלית כשצילם את "ספורט הדמים" ורוב הדיאלוגים בסרט דובבו בתום הצילומים, לאחר מכן הופיע לצד ואן דאם גם בסרט הפעולה "דאבל אימפקט". בולו אב לשלושה ילדים. הוא עדיין מרים משקולות כשעתיים כל יום, ומתאמן דרך קבע בטאי ג'י צ'ואן. הוא יושב ראש Hong Kong Gym Business Association ומנהל קבוצת פיתוח הגוף הבינלאומית של טאיפיי. מדיה וקבצים בנושא בולו יאנג בוויקישיתוף בולו יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בולו יאנג, באתר AllMovie (באנגלית) בולו יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה של בולו יאנג
בית דין של כהנים

בית דין של כהנים (וכן:בית דין של הכהנים, ובקיצור: בדש"כ) הוא מוסד אשר מוזכר בספרות חז"ל ככזה שפעל בתקופת בית שני. בהרכב בית הדין ישבו עשרים ושלושה כהנים זקנים אשר פיקחו על פעולתו היום-יומית של בית המקדש, בדיקת ייחוסם של הכהנים, ושמירה על קדושת כלי השרת שבמקדש. בית דין זה פעל כשלוחי הסנהדרין וישב בחלק העזרה שבבית המקדש, באחורי בית הכפורת. תפקידם של הכהנים כאנשי הוראה מופיע כבר בתנ"ך בכמה גוונים, ובמיוחד בספרות הכהנית - ספר ויקרא וספר יחזקאל. קיומן של ערכאות כוהניות מופיע במקורות חז"ל וכן בספרות חיצונית. המקור החז"לי הראשון לרעיון זה מופיע בספרי במדרש על הפסוק: וְאַתָּה וּבָנֶיךָ אִתְּךָ תִּשְׁמְרוּ אֶת כְּהֻנַּתְכֶם לְכָל דְּבַר הַמִּזְבֵּחַ וּלְמִבֵּית לַפָּרֹכֶת וַעֲבַדְתֶּם עֲבֹדַת מַתָּנָה אֶתֵּן אֶת כְּהֻנַּתְכֶם וְהַזָּר הַקָּרֵב יוּמָת — ספר במדבר יח, ז הספרי דורש את המילים ולמבית לפרכת ואומר כך: ”מכאן אמרו, מקום היה אחורי בית לפרוכת ששם בודקין יחוסי כהונה” (ספרי במדבר יח ז). על פי ספרות חז"ל, בית הדין של הכהנים כלל בתוכו רק כהנים מיוחסים מזרע אהרן, ובכך היה נבדל מהסנהדרין שכללה גם שאינם כהנים. מהמשנה עולה כי לבית דין זה היה סמכות לדון דיני נפשות. לדעתו של רבנו חננאל, בית הדין היה קובע את משמרות הכהנים. כמו כן, בית הדין פיקח על עבודת המקדש וייתכן שגם על שמישות כלי השרת עניין נוסף המופיע במשנה מפורשת במסכת כתובות הוא בדבר הקפדה שהנהיג בית דין זה כך שבכתובה של בת כהן בתולה הנישאת, יהיה כתוב סכום של ארבע מאות זוז ולא מאתיים בלבד, כפי שתיקנו חכמים לשאינן בנות כהן. ייתכן ובית הדין של הכהנים עסק אף בקבלת עדים לקידוש החודש כפי שעולה מהמשנה במסכת ראש השנה: ”טוביה הרופא.. ראה את החדש.. ובנו ועבדו משחרר, וקבלו הכהנים אותו ואת בנו ופסלו את עבדו. וכשבאו לפני בית דין קבלו אותו ואת עבדו ופסלו את בנו” (משנה ראש השנה א, ז). נראה שביום הכיפורים נטל לעצמו בית הדין תפקידים מיוחדים - הקפדה על היות האיש העתי המשלח את השעיר אל המדבר כהן, ואולי אף אחריות על הכנת הכהן הגדול לעבודת היום. בית דין של הכהנים היה מפקח גם על עבודתם של הכהנים עצמם. כך למשל, ההלכה היא שאשה שטמאה בטומאת לידה או זיבה, צריכה להביא כסף שיקנו בהם הכהנים קינין של עופות להקרבה, וידעה בבירור שהכהנים יקריבו את הקינין לטהרתם באותו יום שכן בית הדין של הכהנים לא היה מסתלק ממקומו עד שנקנו קרבנות בכל הכסף שהביאו הנשים להקרבה ולטהרה. ספרי במדבר, פרשת קרח, לפסוק "ושמרו את משמרת הקדש ואת משמרת המזבח" באחת עשרה האמות הפנויות שבין הכותל האחורי של קודש הקודשים לכותל החיצוני של העזרה. מסכת תענית יז. כך ע"פ חלק מהדעות באשר להבנת התוספתא מנחות ט, י. משנה כתובות א, ה; שם י, ב. תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה דף כז, במשנה שם וברש"י. משנה, ראש מסכת יומא. תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ל"ב, עמוד א'. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרטין ולדזמילר

מרטין ולדזֵמילר (בגרמנית: Martin Waldseemüller;‏ 1470 בגרמניה – 16 במרץ 1520 בדייה-דה-ווז' שבצרפת). היה קרטוגרף גרמני. ולדזמילר, המוכר גם בשמו הלטיני מרטינוס אילקומילוס (Martinus Ilacomilus או Hylacomylus), נולד בפרייבורג. בשנת 1507, יחד עם עוד ארבעה מלומדים, ביניהם המשורר מתיאס רינגמן, פרסם את ספרו "מבוא לקוסמוגרפיה" בדבר ארבעת מסעותיו של אמריגו וספוצ'י אל העולם החדש. בספר זה כינו הוא או חברו רינגמן את שם היבשת "אמריקה" על שמו של אמריגו: "החלקים הללו של העולם, אסיה, אפריקה ואירופה נחקרו בצורה מקיפה, ועתה החלק הרביעי נתגלה על ידי אמריגו וספוצ'י. הואיל והן אירופה והן אסיה קיבלו את שמם מאישה, אינני רואה כל סיבה להתנגד לכך שנקרא לחלק זה אמריגה, משמע, הארץ של אמריגו". ייתכן שהשם "אמריקה" נבע מכך שרינגמן התבסס על שמו של אמריגו בלטינית - אמריקוס (Americus). בהתבסס על מפות אחרות (בעיקר על מפת קאוורי) שרטט את מפת העולם באותה השנה ובה מופיעות ארבע יבשות, כולל העולם החדש. גלובוס יגלוניקוס מדיה וקבצים בנושא מרטין ולדזמילר בוויקישיתוף מרטין ולדזמילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אילנה קראוזמן בן-עמוס

אילנה קראוזמן בן-עמוס (נולדה ב- 1949) היא פרופסור אמריטה במחלקה להיסטוריה כללית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עוסקת בהיסטוריה חברתית ותרבותית של אנגליה בעת החדשה המוקדמת. את התואר הראשון והשני עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים בחוג להיסטוריה. את עבודת הדוקטורט שלה כתבה באוניברסיטת סטנפורד. תחומי התעניינותה כוללים משפחה וחברה, קהילה ורשתות חברתיות, עוני ורווחה, חילופי מתנות, יחסים בינאישיים והיסטוריה של הרגשות. Adolescence and Youth in Early Modern England (New Haven and London: Yale University Press, 1994). The Culture of Giving: Informal Support and Gift-Exchange in Early Modern England (Cambridge: Cambridge University Press, 2008, paperback edition, 2010). אילנה קראוזמן בן-עמוס, באתר המחלקה להיסטוריה כללית של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב The Culture of Giving: Informal Support and Gift-Exchange in Early Modern England ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלי זמורה

הלי זמורה הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה להיסטוריה כללית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. זמורה למד לתואר ראשון בהיסטוריה כללית ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב (1986–1989) וסיים בהצטיינות. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת קיימברידג' (1990–1994) בהנחייתו של בוב סקריבנר. נושא הדיסרטציה היה מאבקים אלימים באצולה הגרמנית במאות ה-15 וה-16. בשנת 1994 נבחר זמורה לעמית מחקר לשלוש שנים בקולג' סנט קת'רינ'ס, בקיימברידג'. בשנת 1997 זכה במלגת אלון והצטרף לאוניברסיטת בן-גוריון כמרצה. בשנת 1997 זכה גם במלגת פוסט-דוקטורט לחקר ההיסטוריה האירופית מטעם יד הנדיב (1997–1999). בשנת הלימודים 2005–2006 היה עמית מחקר בקולג' סנט ג'ונס, בקיימברידג', ומאז הוא חבר בקולג'. תחומי המחקר של זמורה כוללים את גרמניה בעת החדשה המוקדמת, התפתחות המדינה באירופה, האצולה האירופית, וניקולו מקיאוולי. עולמו של מקיאוולי (ירושלים: מאגנס, 2021) State and Nobility in Early Modern Germany: The Knightly Feud in Franconia, 1440-1567 (Cambridge: Cambridge University Press, 1998; repr. 2003). Monarchy, Aristocracy, and the State in Europe, 1300-1800 (London: Routledge, 2001). The Feud in Early Modern Germany (Cambridge University Press, 2011). ניקולו מקיאוולי, הנסיך (תל אביב וירושלים: הוצאת דביר והוצאת שלם, 2003). ניקולו מקיאוולי, דיונים בעשרת הספרים הראשונים של טיטוס ליוויוס (ירושלים: הוצאת שלם, 2010). דף אישי באתר המחלקה להיסטוריה כללית של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב מידע על הלי זמורה בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פותחן

פותחן הוא מכשיר המסייע בפתיחה של אריזות, בעיקר אריזות מזון. מרבית הפותחנים מסייעים או בהסרת מכסים מבקבוקים וצנצנות (פותחן בקבוקים) או ביצירת פתחים בקופסאות מתכת (פותחן קופסאות). פותחנים אלה הם, כמעט כולם, מכשירים קלים ונישאים לשימוש רב פעמי. סוגי פותחני בקבוקים: חולץ פקקי שעם - פותחן המסייע בשליפת פקקי שעם על ידי אחיזה בהם בעזרת חירורם והברגתו בהם, פותחן המסייע בהסרת מכסי מתכת שאינם מתברגים על ידי כיפופם, פותחן המסייע בהסרת פקקי מתכת מתברגים על ידי יצירת מנוף גדול יותר. פותחן זה דומה לצבת אך יש לו מבנה שמגן משבירת פי הבקבוק או הצנצנת הנפתחת – מבנה שלא מאפשר לסגור עד הסוף את החלק של המכשיר האוחז במכסה. פותחנים משולבים – מכשירים המכילים כמה סוגים של פותחני בקבוקים, או של פותחני בקבוקים וקופסאות. חלק מהמכשירים האלה משולבים באולרים. פותחנים אלה מגוונים יותר מפותחני הבקבוקים מבחינות רבות. חלק מהפותחנים האלה מיועדים לשימוש חד פעמי וחלק לשימוש רב פעמי. חלק קלים ונישאים וחלק כבדים ומקובעים לקיר או לשולחן העבודה. פותחן ששובר את קופסת השימורים או פחית השתייה במקום בו מצוי חריץ, על ידי כיפוף חלק מהמתכת. פותחן זה הוא על פי רוב חד פעמי ומחובר אל האריזה שאותה הוא צריך לפתוח. פותחן נפוץ יחסית. בחלק מהמקרים הפותחן וחלק הפחית שהוסר לשם הפתיחה אינם מתנתקים מהפחית כדי שהקצוות החדים של החלק שהוסר לא יהפכו לפריטי אשפה חדים ובלתי בטיחותיים. פותחן שמסיר פס מתכת מהיקף הפחית על ידי ליפוף פס זה סביב עצמו כשמסובבים אותו. פותחן זה הוא חד פעמי ומחובר אל האריזה אותה הוא אמור לפתוח. פותחן נדיר יחסית פותחן שחותך את שולי עיגול המתכת שבראש קופסת שימורים גלילית. פותחן שעושה פעולה זו הוא פותחן נפוץ ביותר ובא בשלל צורות, מבנים וגדלים. הגיוון במבני הפותחנים מהסוג הזה מקל את התאמתם לסביבת העבודה שלהם ולגודל הקופסאות שהם פותחים. מחורר ומנוף - עשוי להיות חד פעמי, טוב לשימושים אחדים או רב פעמי. פותחן כזה שפותח קופסאות בודדות בפיקניק יהיה עשוי מפיסת מתכת קטנה זוויתית עם קצה חד אחד. אחרים יכילו ידית אחיזה נוחה ויהיו רב שימושיים, אם כי עדיין קלים וניידים. מצמיד פחיות עם סכין מסתובב - אינו חד פעמי. לעיתים קל ונייד. פותחן שפותח קופסאות גדולות ורבות במטבח של מסעדה גדולה יהיה גדול, מקובע לשולחן ויכיל מגנטים לקיבוע הקופסה, גלגלי שיניים ומנוע חשמלי. פותחן שחותך את שולי מעטפת גליל המתכת שבראש קופסת שימורים גלילית. פותחן נדיר ביותר ובלתי בטיחותי משום שהוא מותיר קצוות חדים לחלקה של הפחית הנותר בידי המשתמש. פותחן שמבקע חור משולש בעיגול המתכת שבראש קופסת מתכת גלילית שבה שמור מיץ או שמן מנוע. חלק מהפותחנים האלה מכילים גם משפך. מומלץ לבקע שני חורים בראש קופסה – אחד ליציאת הנוזל והשני לכניסת אוויר למניעת יצירת ואקום בתוך הקופסה שיקשה על הוצאת הנוזל ממנה. פותחנים משולבים (ראו למעלה) בטיחות – הפותחן מחליף כלים פחות בטיחותיים ממנו שיכולים גם הם לפתוח קופסאות ובקבוקים, כגון סכין או צבת. כלים אלה עשויים לפצוע את המשתמש בהם או לשבור את האריזות הנפתחות ביתר קלות כשהם משמשים בתפקיד זה. ועדיין, לרבים מהפותחנים חייבים להיות חלקים חדים שיש באופן המקטין ככל האפשר את סיכון הפציעה למשתמש או שהם יוצרים חלקים חדים מהאריזה הנפתחת. חלקים חדים של אריזה פתוחה עשויים לפצוע את המשתמש או להפוך לפריטי אשפה חדים הפוצעים עוברי אורח כשהם מושלכים שלא במקומם או שפוצעים אנשים וחיות שמחטטים באשפה. עיצוב אוניברסלי – רבים מהפותחנים קשים לתפעול בידי אנשים איטרי יד ימינם או שאינם נגישים למי שידיו חלשות או שהקואורדינציה העדינה שלו אינה מוצלחת (למשל מחמת הזקנה).
ליגת המשנה הסובייטית

ליגת המשנה הסובייטית לכדורגל, אשר נודעה בשם הליגה הסובייטית הראשונה (ברוסית: Первая лига СССР по футболу), הייתה הליגה השנייה בחשיבותה אחרי הליגה הבכירה. בעונת 1979 סטפן יורצ'ישין הבקיע 42 שערים לעונה במדי קרפטי לבוב והוא מלך השערים בכל הזמנים של ליגת המשנה הסובייטית. הליגה הוקמה ב-1936 ופורקה ב-1991 כשמחליפה אותה הליגה הרוסית הראשונה. שמותיה הקודמים היה "קלאס ב'", "ליגה ב'". השם הרשמי "הליגה הסובייטית הראשונה" נקלט רק ב-1971. אלופת הליגה העפילה לליגה הבכירה. סטטיסטית, קבוצת הכדורגל שזכתה בהכי הרבה אליפויות הליגה היא זניט קויבישב שזכתה 5 פעמים. שיטת מעבר לליגה הבכירה ומספר קבוצות שעברו ביב שונה במשך השנים. לפעמים זה היו הקבוצות שזכו במקומות הראשונות בליגה ולפעמים היה טורניר מעבר בין הקבוצות הראשונות בליגת המשנה לבין הקבוצות האחרונות בליגה העליונה.
כיכר קטלוניה

כיכר קטלוניה או פלאסה דה קטלוניה (בקטלנית: Plaça de Catalunya; ספרדית Plaza de Cataluña) היא כיכר גדולה במרכז ברצלונה. הכיכר נחשבת גם למרכז העיר וגם למקום בו העיר העתיקה (אל ראבאל והרובע הגותי בסיוטט וליה) נפגשת עם בנייה מהמאה ה-19 של האישמפלה. חלק מן הרחובות הראשיים של העיר עוברים בכיכר קטלוניה: לה ראמבלה, פסץ' דה גראסיה, ראמבלה דה קטלוניה ועוד. גודל הכיכר הוא כ-50 דונם. הכיכר ידועה בעיקר בשל המזרקות והפסלים שבה, קרבתה לאתרים הפופולריים בעיר, ולהקות היונים המתרכזות במרכזה. סביב הכיכר חנויות רבות, מסעדות, בתי קפה, מלונות ובנקים. בכיכר יש תחנה של הרכבת התחתית של ברצלונה והיא משמשת כמרכז תיירותי חשוב של העיר ברצלונה, כולל תחנות מידע לתיירים ותחנת יציאה לסיורים ואטרקציות תיירות שונות. לאחר שחומות העיר מימי הביניים נהרסו במאה ה-19, פותחו תוכניות שאפתניות לשטחים הציבוריים בעיר תחת השגחתם של מתכנני ערים ידועים. כיכר קטלוניה תוכננה בשנת 1859, אך לא ניתן אישור רשמי מהממשל עד לתערוכה העולמית של ברצלונה (1888). הכיכר נפתחה לראשונה בשנת 1902, ועברה שינויים נוספים בשנת 1929 לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929), שכללו גם בניית תחנת רכבת תחתית במקום. האדריכל פרנסיסקו נבוט היה אחראי לשינויים שנערכו בשנת 1929. תכנון עירוני של ברצלונה מדיה וקבצים בנושא כיכר קטלוניה בוויקישיתוף מבט תלת־ממדי על הכיכר מידע על כיכר קטלוניה בעברית
יהודה לייב אמציסלבסקי

יהודה לייב (ליאון) אמציסלבסקי (תר"י, 1850 - י"ז בטבת תרצ"א, 5 בינואר 1931) היה עסקן ופעיל בתנועה הציונית, איש העלייה הראשונה, בעל אדמות בראשון לציון ומנכבדי העיר. אחיו של ד"ר יצחק ד'ארבלה. נולד בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) ליעקב ולציפה לאה, משפחה חרדית מחסידות חב"ד, שהעניקה לילדיה חינוך תורני והשכלה כללית. אמציסלבסקי סיים את לימודיו כמהנדס רכבות, גשרים ודרכים בפוליטכניקום במינכן. בתום לימודיו שב לרוסיה ועבד כמנהל טכני של שירות הרכבות בתחנות מרכזיות בחרקוב ובערים נוספות. בשנת 1881 נשא לאשה את מלכה (מריה) בת חיים סלובוצקי מהעיר יליזבטגרד. קשריו הראשונים עם ארץ ישראל התחילו על ידי אחיו, ד"ר יצחק ד'ארבלה. בהמשך נוספו לו קשרים עם ידידים ומכרים שעלו לארץ מדרום רוסיה וייסדו את המושבה ראשון לציון. בשנת 1887 עלה ארצה והשתקע בראשון לציון. הוא רכש בעיר כשלוש מאות דונם אדמה ונטע בה כרמים, ואת ניהולם הפקיד בידי דודנו חיים יעקב קרישבסקי. בשנת 1892 שב לרוסיה, שם היה פעיל בתנועת חיבת ציון, ואחר כך היה פעיל מרכזי בתנועה הציונית מראשיתה. בקונגרס הציוני הראשון שהתקיים בבזל באוגוסט 1897 השתתף כציר מיליזבטגרד. במהלך השנים ביקר פעמים אחדות בארץ. בשנת 1911 שב ארצה לצמיתות, היה מאזרחיה הנכבדים של ראשון לציון ופעיל בחייה הציבוריים והחברתיים. מפעם לפעם פרסם מאמרים בעיתונות, שבהם הביע את השקפתו הציונית. תרם חלקת אדמה לבניין בית הכנסת של חסידות חב"ד בראשון לציון. בי' באלול תרע"ו (1916), בתקופת מלחמת העולם הראשונה, נפטרה אשתו בירושלים. בתחילת הכיבוש הבריטי קשר קשרי ידידות עם הגנרל אלנבי ואנשי מטהו. בתקופת המנדט הבריטי רכש ידידים בריטים רבים וקשר אותם למפעל הציוני. נפטר בראשון לציון. ארבע בנותיו הן: שרה ראשוני מראשון לציון, אלכסנדריה, ויקטוריה ואנה שהתגוררו בחו"ל. דיוקנו, באוסף הארכיון הציוני באתר ספריית אוניברסיטת הרווארד דוד תדהר (עורך), "יהודה לייב אמציסלבסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2815
420

שנת 420 היא השנה ה-20 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 420 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. שושלת ג'ין (המזרחית) נופלת, לאחר שהקיסר האחרון גונג די סימה דיון אולץ לפרוש מכס השלטון, וסין עוברת לעידן השושלות הצפוניות והדרומיות. גליקריוס (משוער) – מן הקיסרים האחרונים של האימפריה הרומית (נפטר אחרי 480) מג'וריאן, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-461) ליביוס סוורוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-465) אנתמיוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-472) 30 בספטמבר – הירונימוס, מחבר תרגום הוולגטה (נולד ב-342) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 420‎ נפטרים ב-420‎ מדיה וקבצים בנושא 420 בוויקישיתוף
התאחדות הכדורסל הרוסית

התאחדות הכדורסל הרוסית (ברוסית: РФБ, Российская федерация баскетбола) היא ארגון הספורט הבכיר ברוסיה האחראי לניהול הכדורסל הרוסי ונבחרת רוסיה בכדורסל. ההתאחדות הוקמה ב-12 בנובמבר 1991. הכדורסל הרוסי יצא לדרך בתחילת המאה ה-20, עם הגעתו של העשיר האמריקני ג'יימס סטוקס, ששניים מבניו נהרגו בקווקז. הוא הקים לזכרם אגודת ספורט לנוער בסנקט פטרבורג, שנקראה בשם מאיאק. אגודת הספורט מאיאק התחילה לשחק כדורסל ב-1902. בשנת 1906 אגודת הספורט מאיאק ארגנה לראשונה קבוצת כדורסל והייתה זו קבוצת הכדורסל התקנית הראשונה באימפריה הרוסית. ב-1909 כבר התקיימו שישה מועדוני כדורסל ברוסיה שהתמודדו יחדיו בגביע אגודת "מאיאק" שהיה טורניר הכדורסל הראשון ברוסיה. קבוצת "לילוביך" תחת הנהגת סטפן ואסילייב מאגודת "מאיאק" היא שזכתה בגביע מאיאק. ב-1910 מאיאק הפכה לאגודת "בוגאטיר" - אגודת הספורט הגדולה ביותר ברוסיה שעסקה בזמנו גם בחקר המדע. בשנים 1913–1916 הכדורסל ברוסיה התחיל להתמקצע ולהפוך למקצועני יותר ואולם האליפות המקצוענית הראשונה נערכה לאחר פרוץ המהפכה. וכך, אליפות ברית המועצות בכדורסל יצאה לדרך ב-1934 והייתה למעשה האליפות המקצוענית הראשונה בכדורסל בשטחי האימפריה הרוסית לשעבר. ב-1991 ירשה את האליפות הסובייטית "אליפות חבר העמים" וב-1992 הוקמה ליגת העל הרוסית בכדורסל אשר פורקה בשנת 2010 לאחר שבמאי אותה שנה פרצה שערוריית שחיתות רצינית בדרגים הגבוהים של ההתאחדות שכונתה בשם "בסקטגייט", כשבמסגרתה התגלו אי-סדרים בשיפוט המשחקים. כתוצאה מגילוי הפרשה מועדונים גדולים דרשו לפרק את הליגה העליונה. ב-15 ביוני 2010, תשע ממשתתפות ליגת העל הרוסית התאספו והחליטו לפרק את הליגה ולהקים ליגה אחרת במקומה: ליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה, שכעבור זמן פורקה אף היא ואת מקומה כליגה בכירה תפסה ליגת VTB. עקב כישלון נבחרת רוסיה בכדורסל נשים, ביורובאסקט 2013, הגיש יו"ר ההתאחדות את התפטרותו ובמקומו מונתה יוליה אניקייבה לממלאת מקום והיא הובילה מהלך לפיטורי בכירים רבים שמונו על ידי היו"ר הקודם, קרסננקוב. ביולי 2015, פיב"א החליטה להשעות את האיגוד הרוסי מכל פעילות בעקבות אי סדרים וחשד לשחיתות ובעקבות כך ירדה למעשה נבחרת הקדטים הרוסית לדרג השני ביבשת מבלי בכלל להשתתף באליפות אירופה. בסופו של דבר פיב"א התרצתה אחרי שמשלחת רוסית הגיעה לשיחות עם הארגון העולמי והשיבה את הנבחרות לפעילות. באוגוסט 2015 נערכו בחירות פנימיות לבחירת יו"ר חדש לאיגוד ואנדריי קירילנקו נבחר ליו"ר הפדרציה הרוסית בכדורסל והוביל מהלך מיתוג מחדש של ההתאחדות לרבות עיצוב סמל חדש ותמיכה בקבוצות הנוער וקידום טורנירי כדורסל רחוב. בקיץ 2017 קירילנקו הצהיר כי ההתאחדות הצליחה לצאת מהגרעון התקציבי שהייתה נתונה בו מאז 2015. התאחדות כדורסל המכללות (רוסיה) אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורסל הרוסית התאחדות הכדורסל הרוסית, ברשת החברתית פייסבוק התאחדות הכדורסל הרוסית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התאחדות הכדורסל הרוסית, ברשת החברתית אינסטגרם התאחדות הכדורסל הרוסית, ברשת החברתית VK התאחדות הכדורסל הרוסית, סרטונים בערוץ היוטיוב אלכס נירנבורג, עשה התאמות: פוציס קציקאריס כבר לא מאמן רוסיה, באתר nrg‏, 23 ביולי 2013 Андрей Кириленко: «РФБ раздала все долги и в мае начала новую жизнь», מתוך ריאיון של אנדריי קירילנקו לערוץ Match TV. מקור (ברוסית)