laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלוריאן נידרלכנר

פלוריאן נידרלכנר (בגרמנית: Florian Niederlechner, נולד ב-24 באוקטובר 1990 באברסברג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בהרטה ברלין. הקריירה של נידרלכנר אינה נחשבת לשגרתית במונחים של שחקן בבונדסליגה. נידרלכנר שיחק כנער במינכן 1860, ושוחרר בגיל 13 מהמועדון משום שהיה צנום מדי ואטי מדי. עד לגיל 21 שיחק נידרלכנר בעיקר במועדוני חובבים, ובמקביל לכך ששיחק במועדון פ.צ. פלקה מרקט שוואבן, למד נידרלכנר תעשייה וניהול. בשנת 2010 עבר נידרלכנר לשחק בליגה האזורית הבווארית כששיחק בפ.צ. איסמנינג, שם הצליח והבקיע 19 שערים בעונה, ותוך עונה מצא את עצמו באונטרהאכינג, ששיחקה בליגה השלישית, וסבלה מקשיים כלכליים שאילצו אותה להסתמך בעיקר על כישרונות צעירים. נידרלכנר המשיך להבקיע במספרים יפים באונטרהאכינג, כאשר בעונת 2011/12 הבקיע שמונה שערים, ושמונה שערים נוספים במחצית הראשונה של עונת 2012/13. בפגרת החורף של עונת 2012/13 חתם נידרלכנר בפ.צ. היידנהיים ששיחקה אז בליגה השלישית. בעונת 2013/14 העפיל נידרלכנר עם היידנהיים אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2014/15 הבקיע נידרלכנר 15 שערים ובישל עשרה, וסייע להיידנהיים לסיים במקום השמיני המפתיע בבונדסליגה השנייה. בקיץ 2015 חתם נידרלכנר במיינץ 05 תמורת דמי העברה של 2 מיליון אירו, וערך את הבכורה שלו בבונדסליגה. נידרלכנר ערך 12 הופעות במדי מיינץ במחצית הראשונה של עונת 2015/16, אך לא מצא את הרשת, ובפגרת החורף הושאל לעונה וחצי לפרייבורג ששיחקה בבונדסליגה השנייה והתמודדה על העלייה לבונדסליגה. נידרלכנר הצליח במשימתו עם פרייבורג והעפיל עם המועדון לבונדסליגה כאשר הוא מבקיע שמונה שערים בחצי עונה. בעונת 2016/17 נידרלכנר המשיך להציג יכולת גבוהה במדי פרייבורג והבקיע מספר שערי ניצחון בבונדסליגה, וסייע לפרייבורג לסיים עונה במקום השביעי המפתיע ולהשיג כרטיס למפעל הליגה האירופית. במאי 2017, בתום תקופת ההשאלה, נרכש נידרלכנר ממיינץ על ידי פרייבורג. בעונת 2017/18 נפצע נידרלכנר במחזור העשירי ולא שב לשחק עד תום העונה, כשעד אז הבקיע שני שערי ליגה. בעונת 2018/19 חזר נידרלכנר להרכב, והבקיע ארבעה שערי ליגה. בקיץ 2019 חתם נידרלכנר על חוזה לשלוש שנים ב אאוגסבורג. בהופעת הבכורה שלו בליגה, הבקיע נידרלכנר שער יתרון בדקה הראשונה מול בורוסיה דורטמונד במחזור הפתיחה של עונת 2019/20, אך דורטמונד ניצחה לבסוף 1–5. אליפות הבונדסליגה השנייה: 2015/16 מדיה וקבצים בנושא פלוריאן נידרלכנר בוויקישיתוף פלוריאן נידרלכנר, באתר Transfermarkt פלוריאן נידרלכנר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פלוריאן נידרלכנר, באתר Soccerway פלוריאן נידרלכנר, באתר WorldFootball.net פלוריאן נידרלכנר, באתר FootballDatabase.eu
ויליאם נורטון

ויליאם פיטר נורטון (באירית: Liam Ó Neachtain; ‏2 בנובמבר 1900 - 4 בדצמבר 1963) היה פוליטיקאי אירי ממפלגת הלייבור של אירלנד, שכיהן כטנשטה (סגן ראש ממשלת אירלנד) בשתי כהונות; הראשונה הייתה מ-1948 עד 1951, והשנייה הייתה מ-1954 עד 1957. הוא כיהן כמנהיג מפלנייבור בשנים 1932–1960, שר הרווחה בשנים 1948–1951 ושר התעשייה והמסחר בין השנים 1954–1957. נורטון היה "טכטה דולה" (Teachta Dála), כלומר חבר הדאל אירן בשנים 1926–1927 ובשנים 1932-1961. נולד ברחוב באת' יינה 21, בדבלין, ב לפטריק וברידג'יט. אביו עבד ככרטיסן ברכבת החשמלית. משפחתו הייתה קתולית, והוריו הגיעו מדבלין וממחוז ליש בהתאמה. הצטרף לשירות הדואר ב-1916. בשנת 1920 הוא היה חבר בולט בתנועת האיגודים המקצועיים באירלנד. בשנים 1924–1948 כיהן כמזכיר איגוד פועלי הדואר. את לימודיו הגבוהים עשה בטרינטי קולג'. תוצאות הבחירות הכלליות שהתקיימו ב-1948 הראו עדיין שמפלגת פיאנה פול היא הגדולה מכולן עם מספר כפול של מושבים בפרלמנט בהשוואה למפלגה השנייה בגודלה, מפלגת פינה גייל. בעוד שנראה שפיאנה פול עמדה בפני ניצחון שביעי רצוף, התאגדו כל שאר המפלגות בפרלמנט האירי ליצור את ממשלת האחדות הראשונה בהיסטוריה של אירלנד. הקואליציה כללה את מפלגת פינה גייל, את מפלגת הלייבור, את מפלגת הלייבור הלאומית, את משפחת הרפובליקה, את משפחת האדמה ועוד כמה חברי פרלמנט עצמאיים. בעוד שנראה היה ששיתוף פעולה בין מפלגות אלו יהיה בלתי אפשרי, בסופו של דבר התגברו על הקשיים והממשלה הוקמה. עם כינון ממשלת אחדות זו, מונה נורטון, יושב ראש מפלגת הלייבור לטנשטה של הטישך ג'ון קוסטלו. היה קתולי אדוק, ובשנת 1959 היה לו פגישה רשמית עם האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. הוא התנגד בחריפות לארגון הצבאי למחצה, "המשמר הלאומי" (National Guard, או "החולצות הכחולות" - Blueshirts), שהיה ארגון לאומני-שמרני בהנהגתו של אויין או'דאפי. נורטון התפטר מתפקידו כמנהיג מפלגת הלייבור ב-24 בפברואר 1960 והוחלף על ידי ברנדן קוריש. מת בגיל 63 בביתו ב-4 דצמבר 1963. הוא נקבר בבית הקברות גלאסנווין. בהלווייתו נכחו נשיא אירלנד איימון דה ואלירה, ראש עיריית דבלין, חברי פרלמנט וסנאטורים רבים, ואנשי הרשות השופטת. פוליטיקה של אירלנד מדיה וקבצים בנושא ויליאם נורטון בוויקישיתוף electionsireland, באתר "Electionsireland" William Norton (1900-1963): An Unsung Trade Union & Labour Leader, באתר "William Norton House" ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקורפוס האמפיבי החמישי (ארצות הברית)

הקורפוס האמפיבי החמישי היה עוצבה של חיל הנחתים של ארצות הברית, אשר לחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בקליפורניה ב-25 באוגוסט 1943. בחודש שלאחר מכן עבר לפרל הארבור שבהוואי. מפקדו הראשון היה גנרל הולנד סמית' (Holland Smith). ב-12 ביולי 1944 החליפו גנרל הארי שמידט (Harry Schmidt), אשר פיקד על הקורפוס עד פירוקו. הקורפוס שימש ככוח הנחיתה האמפיבי של הצי החמישי של ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט. הוא השתתף בקרבות בולטים בזירה זו: קרב טאראווה קרב מקין קרב קווג'לין קרב אניווטוק קרב סאיפאן הקרב על טיניאן קרב איוו ג'ימה הקורפוס יועד להשתתף בפלישת בעלות הברית לאיי הבית של יפן, אך כניעתה ייתרה את הצורך בפלישה זו. הוא פורק ב-15 בפברואר 1946, לאחר תום המלחמה בזירת אוקיינוס השקט. לקורפוס הוענקו ציון לשבח יחידתי נשיאותי וציון לשבח יחידתי של הצי, שניהם על לחימתו באיוו ג'ימה. מרכיביו העיקריים של הקורפוס היו: שלוש דיוויזיות נחתים מתוגברות אגד ארטילרי ובו שישה גדודי תותחי 155 מילימטר ושלושה גדודים של תותחים נגד מטוסים אגד טרקטורים אמפיביים לתובלת כוחות, ובו ארבעה גדודי טרקטורים אמפיביים וגדוד אחד של טרקטורים אמפיביים משוריינים גיסות הקורפוס - מפקדת הקורפוס, גדוד שירותים, גדוד קשר, גדוד רפואה, גדוד תובלה, גדוד הנדסה, גדוד סיור וגדוד משטרה צבאית. היחידות המרכזיות שנכללו בקורפוס במהלך קיומו היו דיוויזיות הנחתים השלישית, הרביעית והחמישית. בנוסף להן שירתו תחת פיקודו יחידות אלו: דיוויזיית הנחתים השנייה ורגימנט הנחתים ה-22 דיוויזיות הרגלים ה-7, ה-27 וה-32 וכן ארטילריית הקורפוס ה-24.
שחף לבן-כנף

שחף לבן-כנף (שם מדעי: Larus hyperboreus) הוא מין שחף גדול ממשפחת השחפיים המצוי באזור הארקטי. זהו מין השחף השני בגודלו בעולם. אורכו של השחף 55–77 ס"מ ומוטת כנפיו עולה על 170 ס"מ. משקלו 960–2,700 גרם והוא אחד מהגדולים שבמיני השחפים, שני רק לשחף הימי. השחף בעל נוצות בטן לבנות, מקור צהוב ונוצות גב וכנפיים בצבע אפור המכונה באנגלית "Glaucous" ומכאן שמו האנגלי - "Glaucous gull". עוף זה נודד ברחבי האזור הצפון פסיפי וצפון אטלנטי. הוא מדרים באירופה עד בריטניה ובאמריקה עד אזור הימות הגדולות ולעיתים נדירות עד דרום ארצות הברית וצפון מקסיקו. שחפים אלה חיים באזורי חופים וצוקים שם הם מקננים בלהקות גדולות. כל זוג מטיל 2–4 ביצים כהות המכוסות בין הסלעים. השחף הוא עוף טורף הניזון ממיני דגים, סרטנים, חרקים גדולים, עופות אחרים (כמו מיני אלקיים), יונקים קטנים, יצורי ים וביצים, אך לעיתים גם מזרעים ומפירות יער. שחפים שולים דגים פרט צעיר מדיה וקבצים בנושא שחף לבן-כנף בוויקישיתוף שחף לבן-כנף, באתר ITIS (באנגלית) שחף לבן-כנף, באתר NCBI (באנגלית) שחף לבן-כנף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחף לבן-כנף, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שחף לבן-כנף, באתר GBIF (באנגלית) שחף לבן-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוריה (עוף)

אוריה (שם מדעי: Uria) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים. בסוג שני מינים שהם הגדולים במשפחה, כשהגדולה מכולם היא אוריה חייכנית ששוקלת עד 1.5 ק"ג ואורכה 40–48 ס"מ. עופות אלה מזכירים פינגווינים וצבעם חום כהה-לבן עם ראשים כהים. המקור ארוך וחד ומותאם לתפיסת דגים והכנפיים מותאמות לשחייה אך לא למעוף מהיר. הם חיים בעיקר באזורים הארקטיים וצדים דגים סביב לחופי היבשות. דמיונה של האוריה לפינגוין מהוה דוגמה לתופעת האבולוציה המתכנסת. הפינגוינים חיים בחציו הדרומי של כדור הארץ והאוריות בחציו הצפוני ואין קשר טקסונומי בין שני המינים. עם זאת, בשל תנאי החיים הדומים שלהם ואורח החיים הדומה שלהם, גם מבנה גופם דומה. אוריה מצויה (Uria aalge) אוריה חייכנית (Uria lomvia) מדיה וקבצים בנושא אוריה בוויקישיתוף אוריה, באתר ITIS (באנגלית) אוריה, באתר NCBI (באנגלית) אוריה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוריה, באתר GBIF (באנגלית) אוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גולמט

גולמט (שם מדעי: Cepphus) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים החיים בחצי הכדור הצפוני באזור הארקטי. עופות אלה מצויים בצפון האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי וחיים בלהקות גדולות המקננות בין צוקים גבוהים. הם ניזונים מדגים וסרטנים בים או מחרקים ורכיכות כשהם על איים ביבשה. הם משמיעים קריאות עזות בעונת הרבייה. הגולמטים כהים ובעלי מקורים דקים. הם מזכירים את בני הסוג אוריה. עופות אלה מעופפים בצורה רופפת ואיטית ועלולים להיטרף על ידי עופות דורסים או שחפים רעבים. עם זאת הם שחיינים טובים מתחת למים. גולמט שחור (Cepphus grylle) גולמט יונתי (Cepphus columba) גולמט ממושקף (Cepphus carbo) מדיה וקבצים בנושא גולמט בוויקישיתוף גולמט, באתר ITIS (באנגלית) גולמט, באתר NCBI (באנגלית) גולמט, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גולמט, באתר GBIF (באנגלית)
Cal (פקודה)

cal (אנגלית: Calendar; "לוּחַ שָׁנָה") היא פקודה במערכות הפעלה יוניקס המציגה לוח ASCII של חודש או שנה. הקשת פקודה ללא ערכים נוספים, יוצג לוח של החודש והיום הנוכחי. השימוש הסטנדרטי בפקודת cal, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן: $ cal May 2017 Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 הצגת שנה וחודש ספציפי באמצעות פקודת cal, יתבצע כדלקמן: $ cal 12 2014 December 2014 Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 הצגת לוח שנה של שנה שלמה באמצעות פקודת cal, יתבצע כדלקמן: $ cal 2016 2016 January February March Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 2 1 2 3 4 5 6 1 2 3 4 5 3 4 5 6 7 8 9 7 8 9 10 11 12 13 6 7 8 9 10 11 12 10 11 12 13 14 15 16 14 15 16 17 18 19 20 13 14 15 16 17 18 19 17 18 19 20 21 22 23 21 22 23 24 25 26 27 20 21 22 23 24 25 26 24 25 26 27 28 29 30 28 29 27 28 29 30 31 31 April May June Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 2 1 2 3 4 5 6 7 1 2 3 4 3 4 5 6 7 8 9 8 9 10 11 12 13 14 5 6 7 8 9 10 11 10 11 12 13 14 15 16 15 16 17 18 19 20 21 12 13 14 15 16 17 18 17 18 19 20 21 22 23 22 23 24 25 26 27 28 19 20 21 22 23 24 25 24 25 26 27 28 29 30 29 30 31 26 27 28 29 30 July August September Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 2 1 2 3 4 5 6 1 2 3 3 4 5 6 7 8 9 7 8 9 10 11 12 13 4 5 6 7 8 9 10 10 11 12 13 14 15 16 14 15 16 17 18 19 20 11 12 13 14 15 16 17 17 18 19 20 21 22 23 21 22 23 24 25 26 27 18 19 20 21 22 23 24 24 25 26 27 28 29 30 28 29 30 31 25 26 27 28 29 30 31 October November December Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa Su Mo Tu We Th Fr Sa 1 1 2 3 4 5 1 2 3 2 3 4 5 6 7 8 6 7 8 9 10 11 12 4 5 6 7 8 9 10 9 10 11 12 13 14 15 13 14 15 16 17 18 19 11 12 13 14 15 16 17 16 17 18 19 20 21 22 20 21 22 23 24 25 26 18 19 20 21 22 23 24 23 24 25 26 27 28 29 27 28 29 30 25 26 27 28 29 30 31 30 31 ניתן לשלב ערכים נוספים: cal -y: יציג לוח של כל השנה הנוכחית. cal -j: יציג את לוח השנה של החודש הנוכחי לפי לוח השנה היוליאני. man cal: יציג את ספר הוראות של פקודה זו. רשימת פקודות יוניקס (באנגלית)
וינצ'נצו גריפו

וינצ'נצו גריפו (באיטלקית: Vincenzo Grifo, נולד ב-7 באפריל 1993 בפפורצהיים שבגרמניה) הוא כדורגלן איטלקי-גרמני המשחק בפרייבורג ובנבחרת איטליה בעמדת הקשר ההתקפי. גריפו נולד בפפורצהיים שבגרמניה לזוג מהגרים מאיטליה. בנעוריו שיחק בעיקר במועדון של עירו פפורצהיים, ובשנת 2011, כאשר היה בן 18, עבר לשחק בקרלסרוהה, שם התגלה כקשר כנף שמאלי איכותי, עם בעיטה טובה ברגל ימין ויכולת דריבל, הניחן גם ביכולות של פליימייקר ובבעיטות חופשיות איכותיות. ביולי 2012 הצטרף גריפו להופנהיים בהעברה חופשית, שם חתם על חוזה לשנתיים. בתחילה שיחק גריפו בעיקר בקבוצת המילואים, אך קיבל באוקטובר 2012 הזדמנות לשחק בקבוצה הבכירה של המועדון, כשהחליף את טקאשי אוסאמי בניצחון 2–3 על גרויטר פירט במשחק במסגרת הבונדסליגה. בעונת 2012/13 ערך גריפו 12 הופעות בבונדסליגה ועוד מספר הופעות בקבוצת המילואים, והצלחתו זיכתה אותו בהארכת החוזה בשנתיים נוספות. בפגרת החורף של עונת 2013/14 עבר גריפו לדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה בהשאלה, שם שיחק חצי עונה, וירד עם הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 2014/15, לאחר שסיים את ההשאלה בדרזדן, הושאל גריפו מהופנהיים לפ.ס.וו. פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה לעונה אחת, שם רשם הצלחה כאשר הבקיע שבעה שערים ובישל עשרה ב-33 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-13 בליגה. הצלחתו של גריפו בפ.ס.וו. פרנקפורט גרמה להתעניינות של מועדונים אחרים, ובקיץ 2015 נרכש מהופנהיים ב-1.5 מיליון אירו על ידי פרייבורג, היורדת הטרייה מהבונדסליגה, שהתחזקה במטרה להעפיל מחדש. בעונת 2015/16 היה גריפו שחקן מפתח בהצלחתה של פרייבורג להעפיל בחזרה לבונדסליגה תוך עונה אחת בלבד, בצוותא עם נילס פטרסן, ובחצי השני של העונה גם עם פלוריאן נידרלכנר. גריפו הבקיע במהלך העונה 14 שערים ובישל 15, וסיים את העונה כמלך הבישולים של הבונדסליגה השנייה, ופרייבורג העפילה מהמקום הראשון. בעונת 2016/17 גריפו המשיך לשתף פעולה בהתקפה עם פטרסן ונידרלכנר, וסייע לקבוצה לסיים את העונה באופן מפתיע במקום השביעי, ולתפוס מקום בשלב מוקדמות הליגה האירופית. במאי 2017 חתם גריפו בבורוסיה מנשנגלדבך עד לשנת 2021, תמורת דמי העברה של 6 מיליון אירו. גריפו לא התאקלם בבורוסיה מנשנגלדבאך, בה שיחק עונה אחת בלבד, וערך 17 הופעות בהן לא הבקיע. כעבור עונה אחת, חתם גריפו לארבע שנים בהופנהיים. ב-6 בינואר 2019 הושאל לפרייבורג עד לסוף העונה, ורשם הצלחה כשהבקיע שישה שערים, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם נילס פטרסן ולוקה ואלדשמידט. לאחר תום ההשאלה חזר גריפו להופנהיים, וערך הופעת ליגה אחת במחזור הראשון של עונת 2019/20, אך עם תום חלון ההעברות של קיץ 2019 עבר שוב לפרייבורג, והפעם כשחקן רכש. בשנת 2013 ערך גריפו הופעות במדי נבחרת איטליה עד גיל 20, תחת המאמן אלבריגו אבאני. גריפו ערך הופעה גם במדי נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 תחת המאמן לואיג'י די ביאג'ו, והעפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015, אך לא זומן אליה. בנובמבר 2018 זומן גריפו לראשונה לסגל נבחרת איטליה הבוגרת על ידי המאמן רוברטו מנצ'יני, ונכנס כמחליף בניצחון 0–1 על ארצות הברית במשחק ידידות. עם פרייבורג: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2015/16 וינצ'נצו גריפו, ברשת החברתית פייסבוק וינצ'נצו גריפו, ברשת החברתית אינסטגרם וינצ'נצו גריפו, באתר Transfermarkt וינצ'נצו גריפו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) וינצ'נצו גריפו, באתר Soccerway וינצ'נצו גריפו, באתר BDFutbol וינצ'נצו גריפו, באתר WorldFootball.net וינצ'נצו גריפו, באתר National Football Teams וינצ'נצו גריפו, באתר FootballDatabase.eu וינצ'נצו גריפו, באתר ESPN
הקורפוס ה-12 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-12 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1933 הוקם הקורפוס ה-12 כחלק מיחידות המילואים של צבא ארצות הברית, וב-29 באוגוסט 1942 הופעל הקורפוס בקולומביה, קרוליינה הדרומית תחת פיקודו של ויליאם סימפסון. ב-1 בנובמבר 1943 מונה גילברט קוק למפקד הקורפוס, במקום סימפסון שמונה למפקד הארמייה הרביעית. ב-11 באוגוסט 1944 נחת הקורפוס בצרפת, ומיד השתתף במבצע קוברה. ב-13 באוגוסט כבש הקורפוס את אורליאן ושטאודון, וב-19 באוגוסט מונה מנטון אדי למפקד הקורפוס, במקום קוק שלא חש בטוב. לאחר מכן התקדם הקורפוס במהירות ברחבי צרפת, אולם בתחילת ספטמבר נאלץ הקורפוס לעצור יחד עם שאר הארמייה השלישית בלורן בעקבות מחסור בדלק והתנגדות חזקה של ארמיית הפאנצר החמישית. ב-13 בספטמבר חצו כוחות הקורפוס את נהר המוזל, וב-15 בספטמבר שוחררו הערים נאנסי ולינוויל. ב-19 בספטמבר נתקלה הדיוויזיה המשוריינת ה-4, שהייתה חלק מהקורפוס, ב-2 בריגדות פאנצר והשמידה אותם. הלחימה באזור נמשכה עד ה-1 באוקטובר, וב-9 באוקטובר חצה הקורפוס את נהר הסיל. לאחר מנוחה של חודש חידש הקורפוס ב-8 בנובמבר את התקדמותו לעבר נהר הסאר, וב-20 בנובמבר חצה את הנהר. הקורפוס המשיך בהתקדמותו, וב-12 בדצמבר החל להילחם כנגד קו זיגפריד בגרמניה. המתקפה הגרמנית בארדנים שהחלה ב-16 בדצמבר, גרמה לכוחות הארמייה השלישית לסוב צפונה, והקורפוס השתתף בלחימה כנגד האגף הדרומי של הבליטה הגרמנית. ב-15 בפברואר 1945 סיים הקורפוס בטיהור קו זיגפריד בגזרתו, והחל בהתקדמות לתוככי גרמניה. ב-18 במרץ כבש הקורפוס את באד קרויצנאך, וב-21 במרץ כבש את וורמס. למחרת חצה הקורפוס את נהר הריין באזור אופנהיים, ולאחר מכן כבש את מיינץ. ב-25 במרץ כבש הקורפוס את דרמשטאדט, ובאותו יום שלח ג'ורג' פטון את כוח באום מיחידות הקורפוס על מנת לשחרר את מחנה המלבורג, אולם הכוח נכשל במשימתו. ב-26 במרץ תקף הקורפוס את פרנקפורט, וכבש אותה לאחר 3 ימי לחימה. לאחר מכן כבש הקורפוס את הנאו (28 במרץ), את באד הרספלד (31 במרץ) ואת פולדה (2 באפריל), וב-3 באפריל נעצר הקורפוס בין גותה לזול. ב-4 באפריל גילו כוחות הקורפוס מחסן נאצי של אוצרות אמנות וזהב במכרה מלח במרקר, ולמחרת כבשו את מיינינגן. לאחר מכן הופנה הקורפוס לכיוון דרום, על מנת להילחם בכוחות שהתבצרו בהרי האלפים. ב-11 באפריל כבש הקורפוס את קובורג, וב-16 באפריל כבש את ביירוית. ב-20 באפריל שוחרר מנטון אדי מתפקידו כמפקד הקורפוס עקב לחץ דם גבוה, ובמקומו מונה סטפורד לירוי אירווין. ב-23 באפריל שחרר הקורפוס את מחנה הריכוז פלוסנבירג, וב-25 באפריל הגיע לנהר הדנובה. ב-26 באפריל חצו יחידות הקורפוס את הדנובה דרומית-מערבית לרגנסבורג ונכנסו לאוסטריה, וב-4 במאי כבשו את לינץ. לאחר מכן הופנה הקורפוס לעבר פראג, אולם הקורפוס חבר ליחידות הצבא האדום באמשטטן, ושם שהה עם סיום הקרבות ב-8 במאי. לאחר המלחמה פורק הקורפוס, אולם חזר והוקם שוב כמה פעמים נוספות, ובשנת 1968 פורק באופן סופי. ויליאם סימפסון (29 באוגוסט 1942 - 1 בנובמבר 1943) גילברט קוק (1 בנובמבר 1943 - 19 באוגוסט 1944) מנטון אדי (19 באוגוסט 1944 - 20 באפריל 1945) סטפורד לירוי אירווין (20 באפריל 1945 - ספטמבר 1945)
הקורפוס ה-20 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-20 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-10 באוקטובר 1943 הוקם הקורפוס ה-20 על בסיס קורפוס השריון ה-4 שהוקם ב-5 בספטמבר 1942, ולמפקדו מונה וולטון ווקר. ב-1 באוגוסט 1944 נחת הקורפוס בצרפת, ומיד הופעל במבצע קוברה כחלק מהארמייה השלישית בפיקודו של ג'ורג' פטון. עד מהרה כבש הקורפוס את לה מאן, וב-10 באוגוסט כבש את אנז'ה. ב-19 באוגוסט כבש הקורפוס את שארטר לאחר 5 ימי קרב, וב-23 באוגוסט כבש את פונטנבלו. הקורפוס המשיך בהתקדמות המהירה וחצה את נהר הסן, וב-27 באוגוסט תפס ראש גשר מעבר לנהר המארן. ב-31 באוגוסט כבש הקורפוס את ורדן, וחצה את נהר המז. בתחילת ספטמבר נעצר הקורפוס לפני מץ, מחמת מחסור בדלק, ולאחר מכן השתתף בקרב על מץ שנמשך עד ה-13 בדצמבר. בדצמבר לחם הקורפוס בקרב על הבליטה באגף הדרומי של הבליטה הגרמנית, ולאחר מכן השתתף בפריצה לגרמניה. בימי המלחמה האחרונים חדר הקורפוס לאוסטריה, ושם שהה בסיום המלחמה ב-8 במאי. ב-1 במרץ 1946 פורק הקורפוס, אולם בשנת 1957 הוקם שוב, ובשנת 1970 פורק באופן סופי. וולטון ווקר (10 באוקטובר 1943 - מאי 1945) הוראס מק'ברייד (מאי 1945 - 1 במרץ 1946)
הקורפוס ה-23 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-23 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-15 בינואר 1944 בפורט בואי, טקסס. הקורפוס נשלח לחזית המערבית, והשתתף בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה כחלק מהארמייה ה-15 של לאונרד ג'רואו. ב-6 בפברואר 1945 מונה ג'יימס ואן פליט כמפקד הקורפוס, ובאפריל הוא הוצב ככוח כיבוש במערב גרמניה, באזור סביב טריר וקובלנץ, ובסיסו היה באוברשטיין. ביולי העביר הקורפוס את העמדות לידי צרפת. הקורפוס פורק ב-10 בפברואר 1946. ג'יימס ואן פליט (6 בפברואר 1945 - 16 במרץ 1945) יו ג'וזף גאפי (16 במרץ 1945 - 10 בפברואר 1946)
סטפן יוהאן סטפנסון

סטפן יוהאן סטפנסון (באיסלנדית: Stefán Jóhann Stefánsson;‏ 20 ביולי 1894 – 20 באוקטובר 1980) היה פוליטיקאי איסלנדי שכיהן כמנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של איסלנד בין השנים 1938 – 1952. הוא שימש כשר החוץ הראשון של איסלנד וכשר לענייני חברה ומפברואר 1947 ועד דצמבר 1949 הוא כיהן כראש ממשלת איסלנד. סטפנסון נולד באייפיורדור (Eyjafjörður) שבצפון איסלנד. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון Menntaskólinn í Reykjavík ברייקיאוויק ב-1918. ב-1922 הוא סיים את לימודי המשפטים. ב-1934 הוא נבחר לראשונה לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) וב-1937 התפטר. ב-1942 הוא נבחר בשנית וכיהן כחבר האלת'ינגי עד 1953. ב-1939 היא כיהן כשר לעניינים חברתיים ובשנים 1940 – 1942 כשר החוץ. ב-4 בפברואר 1947 הוא נבחר להיות ראש ממשלת איסלנד. ב-30 במרץ 1949 החליט האלת'ינגי שאיסלנד תצטרף לברית נאט"ו ועל רקע החלטה זו פרצו באיסלנד מהומות. ב-6 בדצמבר 1949 הוא סיים את תפקידו כראש הממשלה. בין השנים 1957 – 1965 הוא שימש כשגריר איסלנד בדנמרק ובחלק מתקופה זו שימש גם כשגריר באירלנד ובטורקיה. על פי מסמכים שפורסמו על ידי הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הארי טרומן, פעל סטפנסון בשיתוף פעולה קרוב עם ה-CIA במהלך תקופת כהונתו כראש הממשלה ונראה שהוא החזיק באמונה שיש צורך בנוכחותם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית באיסלנד כדי להגן עליה מפני מורדים קומוניסטים. מידע אודותיו באתר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) (באיסלנדית)
הקורפוס ה-22 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-22 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה ומלחמת וייטנאם. הקורפוס הוקם ב-9 בינואר 1944 וכמפקדו מונה הנרי טרל הבן. הקורפוס הוצב בפורט קמפבל, קנטקי. תחת פיקודו של ארנסט הרמון, נשלח הקורפוס לחזית המערבית, ולחם בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה. בינואר 1946 פורק הקורפוס. ב-10 בינואר 1966 הוקם הקורפוס מדש בפורט הוד, טקסס, ונשלח לווייטנאם. הקורפוס השתתף במלחמת וייטנאם כחלק מכוח השדה השני (II Field Force), ופורק ב-3 במאי 1971. הנרי טרל הבן (15 בינואר 1944 - נובמבר 1944) ארנסט הרמון (23 בינואר 1945 - 10 בינואר 1946)
אלכסנדר שוולו

אלכסנדר שוולו (בגרמנית: Alexander Schwolow, נולד ב-2 ביוני 1992 בוויסבאדן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק באוניון ברלין בעמדת השוער. שוולו שיחק כנער במועדון והן ויסבאדן מעיר הולדתו. בשנת 2008, כאשר היה בן 16, החל לשחק בנוער של פרייבורג, ובשנת 2010 הפך לשוער של קבוצת המילואים של המועדון. בקבוצת המילואים ערך 51 הופעות, בהן ספג 77 שערים, ושמר 12 פעמים על רשת נקייה. בינואר 2012 הוקפץ שוולו לקבוצה הבוגרת של פרייבורג, ותחילה ישב על הספסל כשוער מחליף. רק במאי 2014 ערך שוולו את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, כשפתח בהפסד פרייבורג 2–3 להנובר 96. בקיץ 2014 עבר שוולו בהשאלה לשנתיים לארמיניה בילפלד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–4 על זנדהאוזן במסגרת הגביע הגרמני. שוולו שיחק עונה אחת בארמיניה בילפלד, ובקיץ 2015 נקרא שוב לשחק בפרייבורג, שנשרה בלעדיו לליגת הבונדסליגה השנייה, על אף שנשארה עוד שנה בחוזה ההשאלה שלו לארמיניה בילפלד, משום שהקבוצה נשארה ללא שוערים לאחר מכירתו של רומן בורקי לבורוסיה דורטמונד. בעונת 2015/16 שוולו עמד בשערה של פרייבורג כשוער הראשון, וסייע לה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון. שוולו נשאר השוער הראשון גם בעונת 2016/17, בה הקבוצה סיימה באופן מפתיע בחלק העליון של הטבלה, והציג יכולת גבוהה. ב-4 באוגוסט 2020 לאחר שמונה שנים בפרייבורג חתם בהרטה ברלין. ב-15 ביוני 2022 הושאל לשאלקה 04. ב-27 ביולי 2023 חתם באוניון ברלין. שוולו הופיע בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה עד גיל 20, אך טרם זומן לנבחרת גרמניה הבוגרת. עם פרייבורג: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2015/16 מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר שוולו בוויקישיתוף אלכסנדר שוולו, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר שוולו, באתר Transfermarkt אלכסנדר שוולו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלכסנדר שוולו, באתר Soccerway אלכסנדר שוולו, באתר BDFutbol אלכסנדר שוולו, באתר WorldFootball.net אלכסנדר שוולו, באתר FootballDatabase.eu אלכסנדר שוולו, באתר ESPN