laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קונג פיורי

קונג פיורי (באנגלית: Kung Fury) הוא סרט קצר שוודי, המהווה פרודיה לסרטי אמנויות לחימה ופעולה משנות ה-80, ומתאר שוטר אמריקני שנוסע בזמן כדי לחסל את אדולף היטלר. דייוויד סנדברג כתב את התסריט, ביים ומשחק בתפקיד הראשי. הסרט הופק בתקציב של 630 אלף דולר באמצעות אתר מימון ההמונים Kickstarter, והוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2015. הסרט הופץ ב-YouTube והפך לתופעת רשת, עם 10 מיליון צפיות תוך חמישה ימים. במיאמי של 1985, השוטר קונג פיורי ושותפו עוצרים נינג'ה אדום בסימטה חשוכה. בזמן שהנינג'ה הורג את השותף, קונג פיורי מוכה מכת-ברק וננשך על ידי נחש קוברה - מה שמעניק לו כוח קונג פו על-טבעי. בזכות הכוח הוא מצליח לנטרל מכונת ארקייד שמשתוללת בעיר, אבל מתפטר מהמשטרה לאחר שמפקדו מתעקש שיעבוד עם שותף דינוזאור חדש (טרייצרקופ). אדולף היטלר ("קונג פיהרר") תוקף את מטה המשטרה דרך הטלפון והורג את המפקד. קונג פיורי מחליט לנסוע בזמן לגרמניה הנאצית כדי לנקום ולחסל את היטלר, בעזרת איש המחשבים האקרמן. הוא מגיע בטעות לתקופה הוויקינגית, וממשיך משם בעזרתו של האל תור. עם הגעתו לגרמניה הנאצית, פיורי מצליח לחסל לבדו מאות חיילים נאצים באמצעות לחימת קונג פו, אבל נורה על ידי היטלר שמפעיל מכונת ירייה. תור, האקרמן, טרייצרקופ, לוחמות ויקינגיות, האל תור וטירנוזאורוס מצטרפים לקרב, הורגים את שאר החיילים ומוחצים את רובוט הנשר שמגן על היטלר. האקרמן מצליח להחיות את פיורי והם חוזרים להווה. במיאמי של 1985, פיורי מנטרל שוב את מכונת הארקייד שמשתוללת ומבחין שמוטבע עליה צלב קרס, בזמן שהיטלר מגיע להווה עם הרובוט שלו ונשבע לנקום בקונג פיורי. דייוויד סנדברג - קונג פיורי, שוטר במיאמי בעל כוח קונג פו על טבעי יורמה טקון - אדולף היטלר, "קונג פיהרר" סטיבן צ'ו - דרגון, שותפו של פיורי לאופולד נילסון - האקרמן, מומחה מחשבים אנדראס קלינג - תור, אל הרעם הנורדי אריק הונקוויסט - טרייצרקופ, שותפו של פיורי פר-הנריק ארבידיוס - מפקד המשטרה אלני יאנג - ברבריאנה, לוחמת ויקינגית הלן אלסון - קטאנה, לוחמת ויקינגית איאוס קרלסון - נינג'ה אדום מגנוס בטנר - קולונל רייכשטש, גרמני ביורן גוסטפסון - טוראי למשטש, גרמני דייוויד הסלהוף - הוף 9000 פרנק סנדרסון - קוברה / דינמיט הקולנוען השוודי דייוויד סנדברג, שביים בעבר וידאו קליפים ופרסומות, כתב את התסריט לסרט משנת 2012. הטריילר הופק וצולם בתקציב של 5,000 דולר. בדצמבר 2013 החל קמפיין באתר Kickstarter, במטרה לגייס 200 אלף דולר להפקת סרט קצר של חצי שעה להפצה בחינם ברשת. מטרה נוספת הייתה לגייס מיליון דולר להפקת סרט קולנוע באורך מלא. צילום הסרט נעשה בציוד פשוט יחסית, ועיקר המימון נדרש לשלב הפוסט-פרודקשן. תהליך המימון הסתיים ב-25 בינואר 2014, עם 630,019 דולר מ-17,713 תומכים. מדיה וקבצים בנושא קונג פיורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונג פיורי (באנגלית) קונג פיורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "קונג פיורי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קונג פיורי", באתר נטפליקס "קונג פיורי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קונג פיורי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kung Fury באתר YouTube, ובתרגום לעברית. חן מרקס, קונג פיורי: להיט הרשת הכי מוצדק של 2015, באתר nrg, 29 בדצמבר 2015
פוטרוס

פוטרוס (בפרסית: فطرس פירושו מלאך שנפל במיתולוגיה השיעית, אנגלית: Fotros) הוא כטב"ם איראני ארוך טווח המיועד לצרכים צבאיים ובעיקרם ביון ותקיפה מתוצרת IAIO האיראנית; הוא נחשף בנובמבר 2013. כלי הטיס עדיין לא נמצא בשירות מבצעי ומתוכנן להיכנס לשירות בזרוע האוויר של משמרות המהפכה האסלאמית בשנת 2017. גורמים מערביים שבחנו את הכלי טוענים כי יש לו נקודות דמיון עם מל"ט האיתן הישראלי וייתכן שבוסס עליו. כמו האיתן, הוא מצטיין בטווח פעולה ארוך ויכולת שהות ארוכה באוויר. המטוס מונע ככל הנראה על ידי מנוע טורבו פרופ בעל שני להבים. כלי הטיס בעל כנפיים ארוכות שעליהן מותקנות נקודות לנשיאת חימוש. הפוטורוס תוכנן לשהות באוויר פרקי זמן ארוכים שבין 16-30 שעות ולהיות בעל טווח מקסימלי של עד כ-2,000 קילומטרים. בנוסף לכך, האיראנים טוענים כי ניתן לחמש את כלי הטיס במגוון של טילי אוויר-קרקע, והוא בעל מצלמות ואמצעי ביון בחלקו הקדמי של כלי הטיס. שר ההגנה האיראני, חוסיין דהקאן, טען בחשיפת המערכת לתקשורת כי לכלי הטיס שני שימושים: צבאי: למטרות ביון ותקיפה. בקדמת המל"ט ישנן מצלמות וציוד ביון, וכמו כן האיראנים טוענים כי הוא יכול לשאת על כנפיו טילי אוויר-קרקע. אזרחי: שליטה על הגבולות, פיקוח על עורקי תחבורה ראשיים וכמו כן אפשרות לפיקוח על אזורים מוכי אסונות - רעידות אדמה, אסונות סביבתיים וכו'. לכטב"ם שני אופני ניווט: אוטומטי: למשימות ביון, מזינים למל"ט את המסלול בו נדרש לעבור ולאחר מכן הוא מבצע את המשימה באופן עצמאי (שגר ושכח). ידני: כלי הטיס נשלט דרך תא הבקרה באופן ידני (שגר ועדכן). מדיה וקבצים בנושא פוטרוס בוויקישיתוף אתר המכיל מידע טכני על המל"ט AP, איראן חשפה "מל"ט גדול": מגיע עד ישראל, באתר ynet, 18 בנובמבר 2013 מערכת וואלה! חדשות‏, איראן מציגה: המל"ט שמגיע עד ישראל - ושהועתק ממנה, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2013 איראן חשפה "מל"ט גדול": מגיע עד ישראל, באתר ynet, 18 בנובמבר 2013 איראן הציגה מל"ט נושא טילים שיכול להגיע לישראל, באתר nana10‏ כתבה באתר syrianmasah נלקח מוויקיפדיה בשפה הערבית
יוז'נואוקראינסק

יוז'נואוקראינסק (אוקראינית: Южноукраїнськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה. ראשיתה של העיר בשנות השבעים של המאה ה-20 עם תחילת ההקמה של תחנת כוח גרעינית באזור. שמו הראשון של היישוב היה קונסטנטינובקה-2, ב-1987 הוחלט לשנות את שמו ליוז'נואוקראינסק ולהעניק לו מעמד של עיר. מדיה וקבצים בנושא יוז'נואוקראינסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוז'נואוקראינסק מנהלת הסטטיסטיקה של מחוז מיקולייב ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1989/1990 ב-NBA

עונת 1989/1990 היא העונה ה-44 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה ברציפות של דטרויט פיסטונס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את פורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 4-1, ואייזיאה תומאס זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה מג'יק ג'ונסון מלוס אנג'לס לייקרס בפעם השנייה ברציפות והשלישית בקריירה. בתחילת העונה צורפו הקבוצות מינסוטה טימברוולבס ואורלנדו מג'יק ל-NBA והפכו לקבוצות ה-26 ו-27 בליגה. דראפט 1989 התקיים ב-27 ביוני 1989 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. החל משנה זו קוצר הדראפט משלושה סיבובים לשניים בלבד. בהגרלה (לוטרי) זכתה סקרמנטו קינגס בבחירה הראשונה, שניצלה אותה כדי לבחור את פרביס אליסון מאוניברסיטת לואיוויל. בסך הכל נבחרו בדראפט 1989 תשעה שחקני אולסטאר: שון אליוט (בחירה שלישית), גלן רייס (4), מוקי בליילוק (12), טים הארדוויי (14), דנה ברוז (16), שון קמפ (17), בי ג'יי ארמסטרונג (18), ולאדה דיבאץ (26) וקליף רובינסון (36). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט זה כוללים את דני פרי (בחירה שנייה), ניק אנדרסון (11), שרמן דאגלס (28) ודינו ראדג'ה (40). בתואר רוקי העונה זכה דייוויד רובינסון מסן אנטוניו ספרס שנבחר בדראפט 1987, אך הצטרף ל-NBA רק בעונת 1989/90. משחק האולסטאר נערך במיאמי, פלורידה ב-11 בפברואר 1990. המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס וצ'אק דיילי מדטרויט פיסטונס. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מייקל ג'ורדן, לארי בירד, צ'ארלס בארקלי ופטריק יואינג, וחמישיית המערב כללה את ג'ון סטוקטון, מג'יק ג'ונסון, ג'יימס וורת'י, איי סי גרין והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 130-113, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר מג'יק ג'ונסון שקלע 22 נקודות. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. MVP של העונה הסדירה - מג'יק ג'ונסון, לוס אנג'לס לייקרס שחקן ההגנה של העונה - דניס רודמן, דטרויט פיסטונס רוקי העונה - דייוויד רובינסון, סן אנטוניו ספרס השחקן השישי של העונה - ריקי פירס, מילווקי באקס השחקן המשתפר של העונה - רוני סייקלי, מיאמי היט מאמן העונה - פט ריילי, לוס אנג'לס לייקרס מנהל העונה - בוב באס, סן אנטוניו ספרס גביע האזרחות - דוק ריברס, אטלנטה הוקס סגל האלופה, דטרויט פיסטונס: אייזיאה תומאס, ג'ו דיומרס, ביל ליימביר, דניס רודמן, ג'יימס אדוארדס, ויני ג'ונסון, ג'ון סאלי, מארק אגוויר, דייוויד גרינווד, ג'רלד הנדרסון, ויליאם בדפורד וסקוט האסטינגס. מאמן ראשי: צ'אק דיילי. מדיה וקבצים בנושא עונת 1989/1990 ב-NBA בוויקישיתוף סיכום עונת 1989/1990 באתר nba.com רשימת הנבחרים בדראפט 1989, basketball-reference.com סיכום משחק האולסטאר 1990, nba.com
גרשון בורנשטיין

גרשון (גרי) בורנשטיין (1953 - 29 במאי 2012) היה חבר סגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים מאז 1985, חבר במרכז לחקר הרציונליות מאז יום היווסדו ב-1991. יזם והקים את מעבדת ה"רציולאב" המיועדת למחקר על קבלת החלטות אינטראקטיביות. נולד לקלמן בורנשטיין (לימים תת ניצב במשטרת ישראל) ולרינה בורנשטיין, ששירתה רוב ימיה הבוגרים כאשת חינוך בחינוך המיוחד. כבר בילדותו נודע כאוטודידקט, כנער התקשה להשתלב במערכת החינוך הפורמלית, את עיקר השכלתו רכש מקריאת אין ספור ספרים בכל תחום ונושא. את שירות החובה בצה"ל עשה בחטיבת הצנחנים (גדוד 890). לחם בסיני במלחמת יום הכיפורים וברמת הגולן בתקופת ההתשה שאחריה. גם במילואים שירת בחטיבת צנחנים והתנדב עד גיל מאוחר. בשנת 1979 התחיל לימודי תואר B.A בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1983 התחיל לימודי Ph.D בפסיכולוגיה חברתית, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ב-1985 התמנה כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1990 היה למרצה בכיר באוניברסיטה. ב-1989 היה מרצה אורח באוניברסיטת קרוליינה הצפונית. ב-1996 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1997 שימש בורנשטיין כמרצה אורח במרכז לחקר החלטות כלכליות ופוליטיות באוניברסיטת אמסטרדם. ב-2004 מונה לפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2005 - 2008 היה ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית. בורנשטיין נפטר ב-29 במאי 2012, בגיל 59. הותיר אחריו שני בנים. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים. Bornstein, G. (1992). The free rider problem in intergroup conflicts over step-level and continuous public goods. Journal of Personality and Social Psychology, 62, 597-606. Bornstein, Gary & Winter, Eyal & Goren, Harel, 1996. "Experimental study of repeated team-games," European Journal of Political Economy, Elsevier, vol. 12(4), pages 629-639, December. Gary Bornstein & Ilan Yaniv, 1998. "Individual and Group Behavior in the Ultimatum Game: Are Groups More â€œRationalâ€ Players?," Experimental Economics, Springer, vol. 1(1), pages 101-108, June. Gary Bornstein & Uri Gneezy, 2002. "Price Competition Between Teams," Experimental Economics, Springer, vol. 5(1), pages 29-38, June. Bornstein, G., Budescu, D., Kugler, T., & Selten, R. (2008). Repeated price competition between individuals and between teams. Journal of Economic Behavior and Organization, 66, 808-82 גרשון בורנשטיין, באתר גוגל סקולר מודלים של קונפליקטים בין קבוצות, פרופסור גרי בורנשטיין, המחלקה לפסיכולוגיה, האוניברסיטה העברית
אסמאעיל ריאן

אִסְמאעיל רִיאָן (בערבית: إسماعيل ريان; נולד ב-24 באפריל 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי. ריאן נולד בכאבול, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-17 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, פתח בהרכב במשחק הדרבי מול הפועל חיפה, שהסתיים בתיקו 1–1. בעונת 2012/2013 המשיך לשחק בקבוצת הנוער והיה שותף לדאבל כשכבש 15 שערים בליגה לנוער. בעונה זו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–1 נגד עירוני קריית שמונה. בעונת 2013/2014 צורף לסגל הקבוע של הקבוצה הבוגרת אך לא זכה לדקות משחק רבות, ובפברואר 2014 הושאל להפועל עכו. כבר בהופעת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע ובישל בניצחון 4–3 נגד הפועל רמת השרון. בסך הכל כבש עד תום העונה שלושה שערים ב-11 הופעות בליגת העל. באוגוסט 2014 הושאל לבני סכנין. ב-23 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הניצחון (1–0) במשחק נגד בית"ר ירושלים. את עונת 2014/2015 סיים ריאן עם ארבעה שערים וארבעה בישולים ב-29 הופעות בליגת העל. ביוני 2015 חזר ריאן למכבי חיפה, ובעונת 2015/2016 ערך 24 הופעות וכבש שער אחד, וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ששותף כמחליף במשחק הגמר, בו גברה חיפה 0–1 על מכבי תל אביב. בעונת 2016/2017 שותף ב-17 משחקי ליגה ולא כבש. ב-31 ביולי 2017 חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, ובעונתו הראשונה בקבוצה רשם ארבעה שערים ושלושה בישולים ב-25 הופעות בליגת העל. בעונת 2018/2019 ערך 27 הופעות, כבש ארבעה שערים והוסיף שבעה בישולים. ב-4 בספטמבר 2020 חתם ריאן במועדון אדאנספור מהליגה הטורקית השנייה. ב-7 בפברואר 2021 חזר ריאן לבני סכנין וחתם עד לסוף העונה. ב-2 בנובמבר 2021 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל. ב-21 בספטמבר 2022 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית. ב-1 בפברואר 2023 עבר להפועל רמת גן.ב-17 בדצמבר 2023 חתם באיחוד בני שפרעם. לזכותו של ריאן ארבעה שערים ב-12 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה עד גיל 21, בניצחון 4–2 על קפריסין עד גיל 21, ובסך הכול ערך במדיה שש הופעות. אסמאעיל ריאן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אסמאעיל ריאן, באתר Transfermarkt אסמאעיל ריאן, באתר Soccerway אסמאעיל ריאן, באתר FootballDatabase.eu ליגיונר חדש: איסמעיל ריאן חתם באדאנספור, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2020 מיקי שורץ, סכנין הודיעה: איסמאעיל ריאן חתם, באתר ynet, 7 בפברואר 2021 מערכת ספורט היום, יורד ללאומית: איסמעיל ריאן חתם בנס ציונה, באתר ישראל היום, ‏2 בנובמבר 2021 בני ריינה לראשונה אי פעם בליגת העל, גם סקציה נס ציונה עלתה, באתר וואלה, 6 במאי 2022 השאלות/החלפות/שחרורים של הפועל רמת גן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
פרבומייסק (מחוז מיקולאייב)

פרבומייסק (אוקראינית: Первомайськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה. היישוב הוקם בסוף המאה ה-17 על ידי הקוזאקים, הם חיפשו מקום ליד הגבול עם הפולנים והטורקים, כדי להקים מבצר לצורכי הגנת גבולות. שמו הראשון של היישוב היה אורליק. לאחר זמן קצר החלו להתיישב במקום איכרים שנמלטו מפולין. במאה ה-19 החלה התפתחות כלכלית מואצת של העיר, בעקבות סלילת כבישים ומסילת רכבת. במחצית השנייה של המאה ה-19 נפתחו בעיר מספר בתי ספר וגימנסיות. שמה הנוכחי של העיר ניתן לה ב-1919, היא איחדה לתוכה העיר אולביאופול, העיירה בוגופול (או בוהופול) והכפר גולטה (או הולטה). העיירה בוגופול, ששאבה את שמה משם הנהר בוג, התקיימה קהילה יהודית חשובה (בכתיב יידי: באהפאל) והיא הבסיס לקהילת יהודי העיר המאוחדת שהתקיימה במחצית הראשונה של המאה ה-20. ב-1939 התגוררו בעיר 33,000 תושבים. ב-9 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, והיא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-22 במרץ 1944. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר קרוב ל-9,000 יהודים. בדצמבר 1919 נרצחו עשרות יהודים בעיר במספר פוגרומים שערכו בה חיילי הצבא הלבן. ערב מלחמת העולם השנייה נותרו בעיר כ-6,000 יהודים. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת סרט זרוע. עד אמצע ספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו רצחו ביום 17 בספטמבר 1941 מאות יהודים. כ-120 יהודים נוספים מהגטו נרצחו בבית חרושת מקומי באוקטובר שלאחר מכן. ב-15 בדצמבר 1941 בוצעה בגטו שבעיר אקציה נוספת, וב-9 בינואר 1942 נרצחו כל יתר יושבי הגטו. בפברואר ובמרץ 1942 נרצחו בסמוך לעיר כ-1,600 יהודים שגורשו אליה מאזור הכיבוש הרומני הסמוך. בפרבר גולטה, שסופח לטרנסניסטריה הרומנית, הוקם גטו מוקף גדר תיל, אליו הובאו מאות יהודים שגורשו מבוקובינה, מבסרביה ומבוקרשט. יושבי גטו זה הועסקו בעבודות כפייה, ומי שנמצאו לא כשירים לעבודה נרצחו. רבה האחרון של העיר היה הרב יעקב שמשון חודרוב. בשנת 2004 הגיעו למקום שלוחי חב"ד, הרב לוי יצחק וחני פרלשטיין, והקימו מרכז חב״ד ליהודי פרבומייסק. אוכלוסיית פרבומייסק לפי שנים: אובידיו קראנגה ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), גולטה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 680–682), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פרבומייסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרבומייסק בוגופול, בתוך: אליעזר דוד רוזנטל, מגילת הטבח, כרך ראשון עמ' 69, באתר היברובוקס פרבומייסק (אולביופול, בוגופול, גולטה) ((Pervomaisk (Olviopol, Bogopol, Golta), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו'), פרבומייסק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1633–1634), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) פרבומייסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוגדן סטטיסטי - אוכלוסיית אוקראינה, 1.1.2017
נובי בוה

נובי בוה (באוקראינית: Новий Буг) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה. היישוב הראשון במקום הוקם על ידי הקוזאקים במאה ה-18, יותר מאוחר בקרבת המקום החלו להתיישב איכרים נמלטים שהקימו יישובים משלהם. עד סוף מאה ה-18 שטחם של יישובים אלו גדל והוחלט לאחדם ליישוב אחד. שמו הראשון של היישוב המאוחד היה סמניבנה. בראשית המאה ה-19 השתקע ליד סמניבנה איכר עשיר ואתו 119 פועליו. ב-1810 היישוב החדש אוחד עם סמניבנה וניתן לו שם נובופבליבקה. ב-1832 היישוב קיבל את שמו הנוכחי, נובי בוה. ב-1860 נובי בוה קיבלה מעמד של עיירה, אז היו כאן 787 בתים שבהם התגוררו 5,381 תושבים. החל מ-1922 העיר היא חלק מברית המועצות. ב-14 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-8 במרץ 1944. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא נובי בוה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נובי בוה (באוקראינית) נובי בוה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
מניפנית אילתית

מְנִיפָנִית אֵילָתִית (שם מדעי: Ptyodactylus hasselquistii) היא מין של לטאה ממשפחת הפילודקטיליים. היא מגיעה לאורך של 18–19 סנטימטרים והיא הגדולה בשממיות ישראל. היא אנדמית לצפון אפריקה ולמערב אסיה, בין היתר ניתן למוצאה במצרים, סודאן, חצי האי ערב וסיני. בישראל ניתן לראותה בהרי אילת בלבד. גופה של המניפנית האילתית הוא בצבעי חום-אפור, צבעי הסלעים באזור מחייתה המצומצם. על גבה כתמים בצבע כתומה, וכתמים כתומים קטנים גם על ראשה ורגילה. זנבה מאופיין בטבעות כהות. היא פעילת לילה וניזונה מחרקים. במהלך הציד היא מנתרת ממרחק גדול, מעל לאורך גופה, על מנת לתפוס על טרפה. מפני תוקפיה לרוב תברח המניפנית תוך שימוש בזריזותה הרבה. מול תוקפים מבני מינה תתגונן, עם זאת, על ידי תקיפה חזרה ונשיכה. בעת לכידתה היא נושכת את התוקף או הלוכד ומשירה את זנבה. במהלך הרבייה מתקשרים הפרטים בעזרת קולות, שאותם תיאר א. פרנקנברג, שחקר את המין בישראל, כקריאות "המלודיות ביותר מבין כל קריאות השממיות". הטלת הביצים נערכת בעונת האביב, עם שתי ביצים בכל הטלה. בזמן ההטלה הנקבה לוחצת את הביצים למשטח הסלע, ועקב כך הן משנות את צורתן הכדורית לצורת חצי-כדור. הביצה בוקעת כעבור חודשיים. עמוס בוסקילה, פנחס אמתי, מדריך לזוחלים ודוחיים בישראל, כתר, שנת 2001, עמ' 106 אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים 37–39 מדיה וקבצים בנושא מניפנית אילתית בוויקישיתוף מניפנית אילתית, באתר ITIS (באנגלית) מניפנית אילתית, באתר NCBI (באנגלית) מניפנית אילתית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מניפנית אילתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מניפנית אילתית, באתר GBIF (באנגלית) מניפנית אילתית, באתר עמותת מן השדה עמוס בוסקילה, פנחס אמתי, מדריך לזוחלים ודוחיים בישראל, כתר, שנת 2001, עמ' 106 מניפנית אילתית באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים – א"י (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית עמוס בוסקילה, פנחס אמתי, מדריך לזוחלים ודוחיים בישראל, כתר, שנת 2001, עמ' 106
מניפנית גלילית

מְנִיפָנִית גְּלִילִית או שְׂמָמִית סְלָעִים גְּלִילִית (שם מדעי: Ptyodactylus puiseuxi) היא מין של לטאה ממשפחת הפילודקטיליים. המניפנית הגלילית מגיעה לאורך של 18 סנטימטר,הנקבה קטנה מעט מהזכר. והיא בעלת ראש משולש וגוף חום-סגול עם נקודות בהירות. נפוצה במזרח התיכון וחיה באזורים סלעיים מוצלים. פעילת לילה וניזונה מחרקים. באביב הזכר משמיע קולות מיוחדים בעת בהחיזור. הנקבה מטילה מספר תטולות בשנה במקום קבוע. בכל תטולה שתי ביצים. הביצים מוצמדות לקיר הסלע או לתקרת המערה. כעבור 3 חודשים בוקעים הצעירים. אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 40-42 מדיה וקבצים בנושא מניפנית גלילית בוויקישיתוף מניפנית גלילית, באתר ITIS (באנגלית) מניפנית גלילית, באתר NCBI (באנגלית) מניפנית גלילית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מניפנית גלילית, באתר GBIF (באנגלית) מניפנית גלילית באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שנונית ארוכת-כף

שְׁנוּנִית אֲרֻכַּת-כַּף (שם מדעי: Acanthodactylus longipes) היא מין של לטאה ממשפחת הלטאיים. היא מגיעה לאורך של 14 - 15 סנטימטר. צבעה חום צהבהב עם נקודות בהירות. היא חיה בצפון-אפריקה ובישראל. ישראל מהווה את גבול תפוצתה המזרחי. בישראל היא חיה בנגב ובמדבר יהודה. היא פעילת יום, וניזונה מחרקים. היא חיה באזורי מדבר חוליים. אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 104-105, 278 מדיה וקבצים בנושא שנונית ארוכת-כף בוויקישיתוף שנונית ארוכת-כף, באתר NCBI (באנגלית) שנונית ארוכת-כף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שנונית ארוכת-כף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שנונית ארוכת-כף, באתר GBIF (באנגלית) שנונית ארוכת-כף באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשס), 2000. האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן ריבר

איוואן רִיבָּר (בקרואטית: Ivan Ribar;‏ 21 בינואר 1881 – 2 בפברואר 1968), פוליטיקאי יוגוסלבי ממוצא קרואטי, שהיה נשיא האספה הלאומית היוגוסלבית מ-29 בדצמבר 1945 עד 14 בינואר 1953. ריבר נולד בווקמרניק והיה לעורך דין. הוא פנה לפוליטיקה והיה חבר בקואליציה הקרואטו-סרבית שבהמשך הייתה חלק מהמפלגה הדמוקרטית העצמאית. הוא נבחר לאספה הלאומית כנציג ג'קובו ובשנת 1919 נבחר לנשיא האספה החוקתית הראשונה של ממלכת יוגוסלביה. בשנת 1921 הוא היה במרכבה של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה בעת שקומוניסט ניסה להתנקש בחיי המלך על ידי זריקת פצצה. המלך וריבר לא נפגעו. משנת 1929 נודע כמתנגד של השלטון הדיקטטורי של המלך. בשנת 1936 הוא כתב מאמר נגד החוזה המתגבש בין ממלכת יוגוסלביה והוותיקן בגלל שראה בין סכנה להתגברות הפאשיזם. בעקבות זאת הוא הוחרם בידי הכנסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה עמד לצידו של יוסיפ ברוז טיטו. בנובמבר 1942 כשטיטו כינס את המועצה האנטי-פשיסטית הלאומית לשחרור יוגוסלביה, הועמד ריבר בראשה. בתחילת דצמבר 1943, כשטיטו הכריז על עצמו כראש ממשלת יוגוסלביה, הועמד ריבר בראש המדינה. לאחר המלחמה נבחר בתחילת 1946 לתפקיד הייצוגי של נשיא האספה הלאומית, למרות שלא היה קומוניסט, אלא רק איש שמאל. בתפקידו ביצע תפקידים ייצוגיים כקבלת שגרירים והשתתפות בהלוויה של המלך ג'ורג' השישי, ולא היה לו כל השפעה. לקראת סוף 1952 הוחלט על שינויים חוקתיים ביוגוסלביה ומעבר למשטר נשיאותי. בינואר 1953 נבחר טיטו על ידי שני בתי האספה הלאומית של הרפובליקה הפדרלית העממית של יוגוסלביה לנשיא יוגוסלביה וריבר פרש לגמלאות. מדיה וקבצים בנושא איוואן ריבר בוויקישיתוף איוואן ריבר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Harris M. Lentz, Heads of States and Governments Since 1945, Routledge, 2014-02-04 The National Question in Yugoslavia: Origins, History, Politics, page 172 Heads of States and Governments Since 1945, page 851 Vladimir Dedijer, Tito speaks: his self portrait and struggle with Stalin, Weidenfeld and Nicolson, 1953, page 41 Rodoljub Čolaković, Winning Freedom, Lincolns-Prager, 1962, page 427 The Three Yugoslavias: State-building and Legitimation, 1918-2005, page 97 Yugoslav-Americans and National Security During World War II, page 158 Contemporary Yugoslavia: Twenty Years of Socialist Experiment צירי ישראל ברוסיה וביוגוסלביה, הצופה, 7 ביולי 1949 2 מליון מצטופפים בלונדון להלוויית המלך, מעריב, 15 בפברואר 1952 Josef Korbel, Tito's Communism, page 92 הסכנה - מהכפר, דבר, 12 באוקטובר 1952 נשיא יוגוסלביה, חרות, 15 בינואר 1953
איסומאילה לינגאנה

איסומאילה לינגאנה (בצרפתית: Issoumaila Lingane; נולד ב-13 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר. לינגאנה נולד בחוף השנהב, אך בגיל צעיר עזב עם משפחתו לבורקינה פאסו. בשנת 2003 הגיע למחלקת הנוער של מימוסאס, אחד המועדונים הגדולים בחוף השנהב, ושיחק גם בנבחרת הנערים של בורקינה פאסו. לאחר שסיים את גיל הנוער הושאל לקבוצת רייל קלאב דו קדיוגו מבורקינה פאסו, במדיה שיחק שנה. בשנת 2009 חזר לחוף השנהב והצטרף לקבוצת סאבה ספורטס. בקיץ 2013 הגיע לינגאנה לישראל וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-17 בדצמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול בית"ר תל אביב רמלה, ובסך הכל כבש בעונתו הראשונה שני שערים ב-24 הופעות בליגה. בעונת 2014/2015 ערך 29 הופעות וכבש עשרה שערי ליגה. ב-4 ביוני 2015 חתם לינגאנה לשנתיים בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול מכבי פתח תקווה שנערך באצטדיון בלומפילד במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך לינגאנה 17 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, וב-3 בפברואר 2016 הושאל למכבי נתניה אשר בתום העונה ירדה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2016/2017 חתם לינגאנה בהפועל אשקלון, העולה חדשה לליגת העל. במחזור הראשון של העונה כבש שלושער והוביל את הקבוצה לניצחון 3–2 על הפועל חיפה. בסיבוב השני כבש צמד בניצחון 4–1 על הפועל חיפה, ובסך הכל כבש שישה שערים בעונה זו, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל. ביולי 2017 חתם באדנה דמירספור מליגת המשנה בטורקיה. לינגאנה ערך 16 הופעות ליגה במדי הקבוצה, וב-10 באפריל 2018 שוחרר מהמועדון. ב-17 בדצמבר 2018 חתם במ.ס. אשדוד. איסומאילה לינגאנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איסומאילה לינגאנה, באתר Transfermarkt איסומאילה לינגאנה, באתר Soccerway איסומאילה לינגאנה, באתר WorldFootball.net איסומאילה לינגאנה, באתר FootballDatabase.eu ארז נעמן, ‏הרוש חתם בהפועל ת"א: הגעתי למקום שהכי רציתי, באתר ONE‏, 4 ביוני 2015 חן גרינברג, 2:3 מטורף לאשקלון על הפועל חיפה, באתר ynet, 20 באוגוסט 2016 עמית קרקו, ‏באשדוד זעמו על השיפוט, לינגאנה חתם בקבוצה, באתר ONE‏, 17 בדצמבר 2018