laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כליל-גרמיים

כליל-גרמיים (שם מדעי: Teleostei) היא קבוצה של דגי גרם מקריני סנפיר, הנפוצים בים ובנהרות. זוהי הקבוצה בה נמצאים רוב החולייתנים בעולם וכן רוב דגי המאכל. רוב דגי הקבוצה הם דגים הנושמים רק על ידי זימים (אם כי חלקם כמו היבשתן מסוגל לאגור מים בזימים וכך לעלות ליבשה) ומעטים מהם נושמים על ידי ריאות לא-מפותחות. מאפיין נוסף שלהם הוא סנפיריהם הרבים (למרות שחלק איבדו אותם). אנפרא-מחלקה כליל-גרמיים (Teleostei) על-סדרה אוסטאוגלוסומורפיים (Osteoglossomorpha) סדרה עין-ירחיים (Hiodontiformes) סדרה גרום-לשונאים (Osteoglossiformes) סדרה Ichthyodectiformes - נכחדה. בתוכה הייתה משפחת האיכתיודקטידיים. על-סדרה Elopomorpha סדרה טרפוניים (Elopiformes) סדרה דגי העצם (Albuliformes) סדרה נוטקנטיים (Notacanthiformes) סדרה צלופחאים (Anguilliformes) סדרה חכאי תהומות (Saccopharyngiformes) סדרה Crossognathiformes - נכחדה על-סדרה Clupeomorpha סדרה סרדינאים (Clupeiformes) על-סדרה Ostariophysi סדרה גונורינצ'יים (Gonorynchiformes) סדרה קרפיונאים (Cypriniformes) סדרה חריתאים (Characiformes) סדרה דגי-חשמל טרופיים (Gymnotiformes) סדרה שפמנונאים (Siluriformes) על-סדרה Protacanthopterygii סדרה ארגנטיניים (Argentiniformes) סדרה זאבי נהר (Esociformes) סדרה סמלטאים (Osmeriformes) סדרה סלמונאים (Salmoniformes) על-סדרה Stenopterygii סדרה חוטמני ג'לי (Ateleopodiformes) סדרה סטומיי תהומות (Stomiiformes) על-סדרה Cyclosquamata סדרה דגי-לטאים (Aulopiformes) על-סדרה Scopelomorpha סדרה פנסאים (Myctophiformes) על-סדרה Lampridiomorpha סדרה למפיריים (Lampriformes) על-סדרה Polymyxiomorpha סדרה דגים מזוקנים (Polymixiiformes) על-סדרה Paracanthopterygii סדרה פרקופסיים (Percopsiformes) סדרה קרפדנוניים (Batrachoidiformes) סדרה חכאים (Lophiiformes) סדרה בקלאים (Gadiformes) סדרה צלופחי-קושק (Ophidiiformes) על-סדרה Acanthopterygii סדרה קיפונאים (Mugiliformes) סדרה כסופי-צד (Atheriniformes) סדרה חניתאים (Beloniformes) סדרה דגי-לווייתן (Cetomimiformes) סדרה אידרונאים (Cyprinodontiformes) סדרה סטפנובריכיים (Stephanoberyciformes) סדרה ברקנאים (Beryciformes) סדרה זאוסאים (Zeiformes) סדרה צמידונאים (Gobiesociformes) סדרה עוקצנוניים (Gasterosteiformes) סדרה אבובונאים (Syngnathiformes) סדרה צלופחי ביצות (Synbranchiformes) סדרה נפוחיתאים (Tetraodontiformes) סדרה סוליתאים (Pleuronectiformes) סדרה עקרבנונאים (Scorpaeniformes) סדרה דקראים (Perciformes) - בה 40% מהדגים הקיימים מדיה וקבצים בנושא כליל-גרמיים בוויקישיתוף כליל-גרמיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כליל-גרמיים, באתר ITIS (באנגלית) כליל-גרמיים, באתר NCBI (באנגלית) כליל-גרמיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כליל-גרמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Colors

האם התכוונתם ל... Colors (אלבום) – אלבום של אבישי כהן Colors (שיר של ג'ייסון דירולו) – שיר של ג'ייסון דירולו Colors (שיר של בלאק פומאס) – שיר של בלאק פומאס
ברהמן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דתות הודיות: ברהמן (Brahman) – בפילוסופיה ההינדית מושג המתאר אלוהות אין סופית, "נשמת היקום" וכן "השלם האחד הנצחי" ברהמה (Brahma) – האל היוצר של היקום לפי האמונה ההינדית ואחד משלושת האלים העיקריים בפנתאון ההודי ברהמין (Brahmin‏; רבים: ברהמינים) או "ברהמנה" – אנשי הדת שעומדים בראש ההיררכיה החברתית של הווארנות (קאסטות) ותפקידם הוא לשמר את כתבי הוודות ולבצע טקסים ברהמיניזם או "ברהמניזם" (Brahmanism) – דת שקדמה להינדואיזם הקלאסי ברהמנה (Brahmana) – פירושים על כל אחת מארבע הוודות, שמפרטים טקסים פולחניים וגם בעיית הברהמין (Brahmin problem) – מונח בסוציולוגיה המתאר אישה שמתקשה למצוא חתן בגלל שהיא ממעמד עליון. משליכים במובן הרחב את הבעיה על נשים משכילות שמתקשות למצוא חתן מתאים שימושים אחרים: ברהמן (להקה) (Brahman) – להקת הארדקור פאנק יפנית שהוקמה ב-1995 ברהמן (בקר הבית) (Brahman) – גזע בקר הבית (זבו) שמוצאו מהודו/דרום אסיה ברהמה (תרנגול) (Brahma) – גזע תרנגול מבוית גדול ממדים, שמקורו באזור בראהמאפוטרה ברהמה (פואמה) (Brahma) – פואמה שנכתבה ב-1856 בידי המשורר האמריקאי ראלף וולדו אמרסון הקרויה על שמו של האל ברהמה
מסירות

האם התכוונתם ל... מסירות (רגש) – התמסרות ונאמנות למטרה מסירות נפש – נכונות להקרבת החיים למען המטרה מסירות (משחק) – משחק מסירוֹת בכדור, פריזבי וכדומה
אייל פרדי

אייל פרדי (שם מדעי: Odocoileus) הוא סוג שבו כלולים שני מינים דומים של איילים מתת-משפחת איילי העולם החדש, החיים בעיקר באמריקה הצפונית. איילי הפרדות הם איילים בינוניים בגודלם בעלי אוזניים גדולות שהקנו להם את שמם (על שם הדמיון לפרד), וקרניים בינוניות בגודלן שנמצאות רק אצל הזכרים. הם חיים ברחבי אמריקה הצפונית, כשהמין לבן-הזנב חי בעיקר במזרח אמריקה, והמין שחור-הזנב חי בעיקר במערב אמריקה, כולל קליפורניה. המין לבן-הזנב חי גם באזורים שונים באמריקה הדרומית והמרכזית עד לאזור פרו. הוא גם הועבר לכמה מדינות באירופה ולניו זילנד. סוג: אייל פרדי (Odocoileus) מין: אייל פרדי שחור-זנב (Odocoileus hemionus) מין: אייל פרדי לבן-זנב (Odocoileus virginianus) מין: Odocoileus lucasi – נכחד מין: Odocoileus salinae – נכחד מדיה וקבצים בנושא אייל פרדי בוויקישיתוף אייל פרדי, באתר ITIS (באנגלית) אייל פרדי, באתר NCBI (באנגלית) אייל פרדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל פרדי, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנס-יירגן שטומפף

הנס-יירגן שטומפף (בגרמנית: Hans-Jürgen Stumpff;‏ 15 ביוני 1889 – 9 במרץ 1968) היה גנרל בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה ובסיומה היה אחד מהחותמים על כניעת גרמניה הנאצית. שטומפף נולד ב-15 ביוני 1889 בקולברג שבפומרניה, ובשנת 1907 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת במטה הכללי, עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ובסיום המלחמה הועלה לדרגת האופטמן. ברפובליקת ויימאר הוא שירת כקצין מטה במיניסטריון הרייכסווהר. עם עליית הנאצים לשלטון החל הרמן גרינג לבנות את חיל האוויר (לופטוואפה) למרות שזה היה אסור לפי הסכם ורסאי. הוא מינה את שטומף בספטמבר 1933 לראש מחלקת כוח האדם בלופטוואפה בדרגת אוברסט-לויטננט. כשהלופטוואפה הפך חוקי ב-1935 הוא מונה לראש המטה של החיל עד ינואר 1939. ב-1938 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. במלחמת העולם השנייה הוא שימש כמפקד צי האוויר הראשון, ולאחר מכן שימש כמפקד צי האוויר החמישי שפעל מבסיסים בנורווגיה בהפצצות על סקוטלנד וצפון אנגליה. הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט והוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1944 מונה למפקד כוחות הלופטוואפה להגנה על גרמניה מהפצצות בעלות הברית. הלופטוואפה חדל להתקיים למעשה ככוח משמעותי בינואר 1945 לאחר הקרב על הבליטה. באפריל 1945 פוטר גרינג ומחליפו רוברט ריטר פון גריים, נאצי מושבע, היה פצוע ועצור בידי האמריקאים. דניץ בחר בשטומפף לייצג את הלופטוואפה בטקס חתימת הסכם הכניעה בברלין ב-8 במאי 1945 ביחד עם וילהלם קייטל והנס-גאורג פון פרידבורג. לאחר מכן שימש כמפקד בפועל של הלופטוואפה (שלא היה קיים) בממשלת פלנסבורג. הוא נעצר עם כל חברי הממשלה הזאת ב-23 במאי 1945. עד 1947 היה שבוי מלחמה בבריטניה, ולאחר מכן התגורר בפרנקפורט עד מותו ב-9 במרץ 1968. מדיה וקבצים בנושא הנס-יירגן שטומפף בוויקישיתוף הנס-יירגן שטומפף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) המרשל באלבו בברלין, דבר, 10 באוגוסט 1938 שינויים חשובים במטה הגרמני, משמר, 7 באפריל 1944
רייף

האם התכוונתם ל... כריסטיאן רייף – אתלט גרמני ריימונד רייף – ממציא וחוקר אמריקאי שלמה קלמן רייף – היסטוריון יהודי מוטי רייף – יזם ופוליטיקאי מוניציפלי בישראל ריף
אהוד גרף

אהוד גרף (נולד בשנת 1948) הוא עיתונאי ומגיש ישראלי. בין היתר הגיש את הפינה "שישים שניות" בתחנת הרדיו גלי צה"ל לאורך שנים רבות. גרף שירת בגלי צה"ל כמגיש חדשות וכקריין במשך כ-47 שנים. בין היתר הגיש את התוכנית "קולה של אמא" ואת הפינה "60 שניות על", ששודרה משנת 1981. במהלך עבודתו כעורך, כמפיק וכמגיש, יצר כ-150 תוכניות תעודה, בהן עסק בדפוסי חיים, דמויות ופעולות בשנות טרום המדינה, בפרופילים של נופלים ובעולם היהודי. בתחום זה ביצע את עבודתו המקיפה ביותר: 12 תוכניות בשתי סדרות תעודה עם יהודים במערב אירופה. שימש גם כראש מחלקת "האומר והתעודה" בתחנה, והיה אמון על תוכניות כמו "שעה היסטורית", "שאלות אישיות", "ספרים רבותי ספרים" ו"חכמים בלילה". כחלק מתפקידו זה, היה אחראי, בין השאר, על מכלול השידורים בימי הזיכרון לשואה ולגבורה ולחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה. גרף היה מופקד על שדורים מיוחדים על אודות דוד בן-גוריון, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. עבודתו העיתונאית זכתה לציון לשבח בפרס ישראל והתפוצות מטעם אגודת העיתונאים בירושלים והסוכנות היהודית. במהלך שנות עבודתו זכה גרף שבע פעמים בפרס מפקד גלי צה"ל ובפרס "בני ברית" לעיתונות. בנוסף, שימש גם כשדר באירועים ממלכתיים כמו טקס הדלקת המשואות בהר הרצל, מצעד החיים בפולין ומפגני צה"ל השונים. שיחק בסרט "רשות נחיתה". בשנת 2010 קיבל את אות הרמטכ"ל כעובד צה"ל מצטיין. בשנת 2015 זכה במסגרת ערב הרדיו בכנס אילת לעיתונות בפרס על מפעל חיים ברדיו. גרף הוא גם סוציולוג ואנתרופולוג. באוגוסט 2013 פרש לגמלאות, אך ממשיך לשדר בגלי צה"ל. ממשיך להנחות באופן קבוע את טקס יום הזיכרון בקריית אונו, עיר מגוריו. מתגורר בקריית אונו. רן בוקר, והרי החדשות: אהוד גרף פורש מגלי צה"ל, באתר ynet, 3 ביוני 2013 תרבות, עד כאן: סוף לפינה "60 שניות" בגל"צ, באתר ישראל היום, 10 בנובמבר 2013 קובץ קול זה הוא הקראה של הערך כפי שהופיע בתאריך 2016-10-29, שינויים בטקסט שבוצעו לאחר מכן אינם מופיעים בהקלטה. (עזרה) ערכים מוקלטים נוספים על טקס יום הזיכרון בגן הגיבורים בקריית אונו
הארי הבנר

הארי ג'וזף הבנר (באנגלית: Harry Joseph Hebner;‏ 15 ביוני 1891 – 12 באוקטובר 1968) היה שחיין ושחקן כדורמים אמריקאי. אלוף אולימפי במשחה ל-100 מטר גב (סטוקהולם 1912) ושיאן עולם במשחי הגב. במהלך הקריירה הספורטיבית שלו, זכה הבנר ב-35 תוארי אליפות ארצות הברית. הבנר נולד וגדל בשיקגו אילינוי. הוא התאמן תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה הבנר במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 11:02.8 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות והונגריה (10:59.0 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:11.8 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:11.0 דקות. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה הבנר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:21.2 דקות, לפני שיאן העולם אוטו פאר (1:22.4 דקות) ופאול קלנר (1:24.0 דקות) שניהם מגרמניה. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 1:21.0 דקות, אותו שיפר בשלב חצי הגמר (1:20.8 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 10:20.2 דקות, אחרי אוסטרלאסיה שקבעה שיא עולם חדש של 10:11.2 דקות, ולפני בריטניה (10:28.6 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע ביחד עם חבריו שיא עולם חדש של 10:26.4 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 22 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:10.4 דקות. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) השתתף הבנר בטורניר הכדורמים בנבחרת ארצות הברית וסיים במקום שישי. בשנת 1968 זכה הבנר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא הארי הבנר בוויקישיתוף הארי הבנר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי הארי הבנר, באתר olympedia.org הארי הבנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) BILL BACHRACH (USA) - 1966 Honor Coach, באתר International Swimming Hall of Fame HARRY HEBNER (USA) - 1968 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
נובורו טראדה

נובורו טראדה (ביפנית: 寺田 登;‏ 25 בנובמבר 1917 - 26 בספטמבר 1986) היה שחיין יפני. אלוף אולימפי (ברלין 1936) במשחה ל-1500 מטר חופשי. טראדה נולד וגדל באיווטה שבמחוז שיזוקה. באולימפיאדת ברלין (1936) זכה טראדה במדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:13.7 דקות, לפני ג'ק מדיקה מארצות הברית (19:34.0 דקות) ובן ארצו שונפיי אוטו (19:34.5 דקות). בעיר הולדתו, חגגו את ניצחונו עד עלות השחר בריקודים, בסירנות בעששיות נייר ובזיקוקים. טראדה בוגר אוניברסיטת קיו. בשנת 1994 זכה טראדה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא נובורו טראדה בוויקישיתוף נובורו טראדה, באתר olympedia.org NOBORU TERADA (JPN) - 1994 Honor Pioneer Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
כריס האני

כריס האני (באנגלית: Chris Hani;‏ 28 ביוני 1942 - 10 באפריל 1993) היה מפקד הזרוע הצבאית של הקונגרס הלאומי האפריקני ומזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הדרום אפריקאית. נרצח בשנת 1993. כריס האני נולד בשם מארטין טמביסילה (Martin Thembisile) בטרנסקאי, בכפר של בני הקוסה. בילדותו רצה האני להיות כומר, ואולם הוריו דחפו אותו להתגייס לתנועות אשר פעלו נגד ממשלת דרום אפריקה, בשאיפה לתפוס את השלטון (ייתכן שבתקופה הזו הוא קיבל את הכינוי "כריס").[דרוש מקור] בגיל 15 הוא הצטרף לקונגרס הלאומי האפריקני, ולאחר מכן הוא הצטרף לזרוע הצבאית של קונגרס ועלה בדרגות הפיקוד. משנות השישים ועד לשנת 1990 הוא גלה בלסוטו ובזמביה, שם הוא עסק בלוחמת גרילה. הוא שב לדרום אפריקה בשנת 1990 כאשר ארגוני המחתרת הפכו להיות חוקיים. ב-10 באפריל 1993 נרצח האני על ידי יאנוש ולוס. ולוס הגיע אל ביתו של האני בבוקסבורג שליד יוהנסבורג וירה בו באקדח עם משתיק קול - שלושה קליעים בראשו ואחד בבטנו. ולוס נולד בפולין ב-1953. הוא היגר בראשית שנות השמונים לדרום אפריקה, שם יצר קשר עם גורמי ימין, וביניהם קלייב דרבי-לואיס, אשר דרבן אותו להתנקש בהאני, ואף סיפק לו את האקדח ואת משתיק הקול בהם השתמש. ולוס נתפס וזוהה כמי שהרג את האני. מספר ימים לאחר מכן הוא הודה בכך בפני חוקר, אשר הציג את עצמו כאיש ימין, וסיפר כי דרבי-לואיס סיפק את האקדח. בעקבות הודאתו נעצר גם דרבי-לואיס. הם הורשעו באוקטובר אותה שנה ונדונו למוות. בעקבות ביטול עונש המוות בדרום אפריקה בשנת 1995 הומר עונשם למאסר עולם. בנובמבר 2022, ריימונד זונדו, נשיא בית המשפט לחוקה הורה למשרד המשפטים ושירותי הכליאה לשחרר את ולוס תחת תנאים מחמירים. יומיים לפני שחרורו על תנאי, ולוס נדקר על ידי אסיר אחר. הוא שוחרר מבית החולים ב-7 בדצמבר 2022. מדיה וקבצים בנושא כריס האני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקיפדיה היפנית

ויקיפדיה היפנית (ביפנית: ウィキペディア日本語版) היא הגרסה בשפה היפנית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, גרסה זו נפתחה במרץ 2001, וב־12 בפברואר 2003 חצתה את רף 1,000 הערכים, באפריל 2006 חצתה את רף 200,000 הערכים, וביוני 2008 חצתה את רף 500,000 הערכים. בינואר 2016 חצתה את רף 1,000,000 הערכים. נכון ל-21 בספטמבר 2024 ישנם בוויקיפדיה היפנית 1,430,613 ערכים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ויקיפדיה היפנית נוצרה במרץ 2001, במקביל ליצירת ויקיפדיה הגרמנית וויקיפדיה הקטלאנית. כל הדפים היו כתובים או באלפבית לטיני או ברומאג'י כיוון שהתוכנה לא הייתה מותאמת עדיין לאותיות יפניות. אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה היפנית (ביפנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן ובנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
שושנה לנגרמן

שושנה לנגרמן (נולדה בגרמניה ב-1936) היא ספרנית, מידענית, מורה וביבליוגרפית ישראלית, מחלוצות המיפתוח העברי. נולדה בברלין לדניאל והילדה פינצ'ובר ועלתה לישראל עם הוריה ב-1939. בעלת תואר ראשון במקצועות סוציולוגיה ומדעי המדינה ותואר שני בספרנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. החלה את עבודתה המקצועית בספרייה הלאומית. בסוף שנת 1970 התקבלה לעבודה במכון הנרייטה סאלד, כדי להקים שם מאגר מידע של מחקרים בחינוך ובמדעי החברה, על פי הדגם של מאגר המידע הלאומי בחינוך של ארצות הברית, ERIC. תחילת העבודה הייתה הכנת ביבליוגרפיות עם תקצירים. בשנת 1975 פורסמה לראשונה "סקירה על מחקרים בחינוך" שנוצרה באמצעות המחשב. סקירה זו כללה לראשונה מפתח נושאים מפורט. בשנות האלפיים, "מאגר המידע בתחומי המחקר בחינוך ומדעי החברה בישראל", כולל עשרות-אלפי פריטי מידע ביבליוגרפי על פרסומים ומחקרים בתחומי החינוך ומדעי החברה, שנכתבו בידי חוקרים ישראלים ופורסמו בישראל ומחוצה לה. לצורך המאגר נוצר אוצר מונחים מבוקר בעברית, שמונחיו העבריים הותאמו למצב בישראל ונוספו תקצירים בעברית. באמצע שנות ה-70, יזמה וייסדה את מאגר כלי המחקר, הכולל מידע על כלי מחקר כגון שאלונים, מבחנים וסולמות בתחומי החינוך והחברה. בשנות ה-80 הקימה מאגר תוכניות ייחודיות בתחומי הרווחה והחינוך. לנגרמן נחשבת מומחית בתחום המפתוח, כתבה ספר בנושא ואף לימדה אותו בקורסים אקדמיים במכללת בית ברל, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת דוד ילין. במסגרת חברותה רבת השנים בוועד ארגון הספרנים והמידענים "אסמ"י", פעלה רבות בתחום ההשתלמויות לספרנים, ערכה את כתב העת של האגודה ובשנים 1999-2002 שימשה כיו"ר האגודה. הנושאים המרכזיים בפרסומיה: עריכת ביבליוגרפיות; דפוסי קריאה וחקר הקריאה; ארגון והקמת מאגרי מידע; מיפתוח; הכשרת ספרנים/מידענים ומעמדם המקצועי. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21, לנגרמן פעילה ב"יוזמה האזרחית להתחדשות הספריות הציבוריות בישראל". לנגרמן מתגוררת בירושלים ולה ארבעה ילדים. מפתוח : עיון ומעשה, הוצאת צ'ריקובר, 2007 עליה וקליטה בישראל 1948- 1977 - תקצירי מחקרים וביבליוגרפיה מוערת, ירושלים, מכון הנרייטה סאלד, תשל"ט מדיה וקבצים בנושא שושנה לנגרמן בוויקישיתוף שושנה לנגרמן, דף שער בספרייה הלאומית מבחר ממה שנאסף פורסם בשעתו כנספח בחוברות "מגמות": מהשנים 1971 ו-1972 מרכז המידע במדעי החברה - אתר האינטרנט של מאגר המידע
ספר הזמנות

ספר הזמנות או פנקס הזמנות הוא ספר הכולל הזמנות לסחורות אותו חייבים עסקים מסוימים לנהל. עסקים המספקים את הסחורה באופן מיידי לא חייבים לנהל ספר הזמנות. כיום ניתן לנהל ספר הזמנות ממחושב בתוכנה ייעודית שמוכרת על ידי רשויות המס. ע"פ הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), 1973 ותקנות מס ערך מוסף (ניהול פנקסי חשבונות), 1976, מחובתם של נותני שירותים לנהל ספר הזמנות. מתוך החוק: (ג) ספר הזמנות יהיה ספר כרוך. (ד) בספר ההזמנות יירשמו ­ מספר סידורי של ההזמנה; תאריך קבלת ההזמנה; שם המזמין ומענו; היה מענו של הלקוח ידוע לנישום ­ אין חובה לציינו; תיאור הטובין או השירות שהוזמנו, או ציון המפרט את התעוד שבו נכלל התיאור האמור. במילים אחרות, ספר הזמנות הוא מחברת, בה על נותן השירות לרשום לגבי כל הזמנה את התיאור שלה, את שם המזמין, את כתובת המזמין, את התאריך שלה ואת המספר הקטלוגי שלה. הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), תשל״ג–1973 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביזון קדמוני

ביזון קדמוני או ביזון קדמון (שם מדעי: Bison antiquus) הוא מין ביזון גדול שנכחד מאמריקה הצפונית והיה אביו הקדמון של המין ביזון אמריקני. הוא חי בתקופת הפליסטוקן ונכחד בתחילת ההולוקן, לפני כ-10,000 - 9,000 שנים. זה היה ביזון גדול יחסית לקרוביו המודרניים. אורכו היה 4.6 מ' בקרוב, גובהו היה למעלה משני מטרים והוא שקל כטון וחצי. ממצאים ארכאולוגיים מורים כי ראשוני האנשים שהגיעו לאמריקה בסוף הפליסטוקן נהגו לצוד אותו. מדיה וקבצים בנושא ביזון קדמוני בוויקישיתוף ביזון קדמוני, באתר NCBI (באנגלית) ביזון קדמוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ביזון קדמוני, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ק יוסטון

ג'ק אלכסנדר יוסטון (באנגלית: Jack Alexander Huston;‏ נולד ב-7 בדצמבר 1982) הוא שחקן אנגלי ממוצא יהודי, המוכר בזכות תפקידו כריצ'רד הארו בסדרת הדרמה "אימפריית הפשע" ברשת HBO ובזכות תפקידו כאודיס ווף בעונה הרביעית של סדרת הפשע "פארגו" ברשת FX, ובקולנוע הוא ידוע בשל הופעותיו בסרטים "הרוג את יקיריך", "חלום אמריקאי" ובתור הדמות הראשית בסרט האפי "בן חור"; חידוש לסרט בן-חור משנת 1959. יוסטון נולד בלונדון למשפחה נוצרית ממוצא יהודי חלקי (הצד היהודי הוא ממוצא עיראקי, הודי וגרמני). אביו אמריקאי ושמו וולטר אנתוני "טוני" יוסטון, בנו של השחקן ג'ון יוסטון ונכדו של השחקן הקנדי וולטר יוסטון. אימו בריטית ושמה ליידי מרגו לוויניה (כלומונדלי), וסבתה של אימו הייתה המרקיזה של כלומונדלי, סיביל ששון, והיא ממשפחה יהודית שדרכה הם צאצאים של דוד ששון ממוצא עיראקי והודי ומאיר אנשל רוטשילד ממוצא גרמני. דודו הוא שחקן הקולנוע דני יוסטון ודודתו היא השחקנית אנג'ליקה יוסטון. יוסטון הופיע לראשונה בתפקידים גדולים בדרמה "פקטורי גירל" בתור המשורר ג'רארד מלאנגה, בסרט הפעולה הבדיוני "נחיתה רכה" בו שיחק בתור וולפריק בנו של המלך הארטוגר (ג'ון הארט) ובסרט האימה "Shrooms" . ב-2009 שיחק יוסטון בדרמה "שרינק" בתור השחקן שיימוס המכור למים ואלכוהול והופיע בתפקיד משני בסדרה "איסטוויק". משנת 2010 משחק יוסטון בסדרת הפשע המצליחה "אימפריית הפשע" בתפקיד ריצ'רד הארו, מהדמויות המורכבות והמעניינות ביותר בסדרה. יוסטון פרש מן הסדרה בתום העונה הרביעית ולא המשיך לעונה החמישית. בנוסף הופיע יוסטון בשובר הקופות "דמדומים 3: ליקוי חמה" בתפקיד המלך רוייס השני ובדרמות "הרוג את יקיריך" בתפקיד המשורר ג'ק קרואק, "לא מתפוגג" ובעיבוד הקולנוע לרומן "רכבת לילה לליסבון". בשנת 2016 שיחק בגרסה מחודשת לדרמה ההיסטורית "בן חור" בבימויו של טימור בקממבטוב ובכיכובם של מורגן פרימן, טובי קבל ואיילת זורר. בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה הבריטי "שעתם היפה", לצדם של ג'מה ארטרטון וסם קלאפלין. בשנת 2019 גילם את רוברט קנדי בסרטו של מרטין סקורסזה "האירי" ושכתב על ידי סטיבן זאיליאן, המבוסס על ספר הזיכרונות משנת 2004 "שמעתי שאתה צובע בתים" מאת צ'ארלס ברנדט. בשנת 2020 לוהק לעונתה השנייה של סדרת הדרמה והפשע "מצוד", בתור הטרוריסט אריק רודולף, שביצע את הפיגוע בפארק האולימפי סנטניאל שאירע ב-1996. בשנת 2021 לוהק לסרטו הביוגרפי של רידלי סקוט "בית גוצ'י", אודות חייו של מאוריציו גוצ'י, ראש בית האופנה גוצ'י, בידי גרושתו, פטריציה רג'יאני. יוסטון נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית האמריקאית שאנן קליק החל מ-2011, בשנת 2022 הם נישאו. השניים הורים לשני ילדים, בת סייג' לוויניה שנולדה ב-2013 ובן קיפרוס נייט שנולד ב-2016. מדיה וקבצים בנושא ג'ק יוסטון בוויקישיתוף ג'ק יוסטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ק יוסטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ק יוסטון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'ק יוסטון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ק יוסטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ק יוסטון, באתר Discogs (באנגלית)
יוסי בן-דוד (ראש עיריית טבריה)

יוסף (יוסי) בן-דוד (נולד ב-19 בדצמבר 1969) הוא ראש עיריית טבריה לשעבר. בן-דוד נולד וגדל בטבריה. בצבא שירת בחיל השריון בתפקיד מפקד טנק בחטיבה 7. הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ובמדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. בשנים 1994–1997 שימש כיושב ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה. הוא נמנה עם חבר הנאמנים ועל חברי הסנאט של אוניברסיטת חיפה ומשמש דירקטור בחברת איסתא ליינס. בשנת 1998 נבחר לעמוד בראש רשימת הדרך השלישית למועצת העיר טבריה. הרשימה זכתה למנדט אחד ובן דוד נבחר לכהן במועצת העיר ושימש במהלך הקדנציה כסגן ראש העיר, מנהל אגף הקהילה, הרווחה והשירותים החברתיים, תחת ראש העיר בנימין קריתי. בהמשך הצטרף למפלגת הליכוד ונבחר לעמוד בראש רשימת הליכוד למועצה בבחירות 2003 ולמועמד הליכוד לראשות העיר. בן דוד זכה ל-35.41% מקולות הבוחרים והפסיד לזוהר עובד. במהלך קדנציה זו שימש כיו"ר האופוזיציה ויו"ר ועדת הביקורת. בבחירות 2008 התמודד שוב מול עובד וזכה ל-34.42% מקולות הבוחרים, אל מול 46.40% לעובד. רשימת הליכוד בראשותו לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-22 באוקטובר 2013 זכה בן-דוד ברוב של 57% מהקולות. סיעתו, סיעת "לב", סיעה עצמאית בשיתוף עם מפלגת העבודה וישראל ביתנו, זכתה ב-3 חברי מועצה מתוך 15 חברים. בבחירות 2018 התמודד מול רון קובי והפסיד לו. סיעתו שחברה למפלגת העבודה קיבלה מנדט אחד והוא עצמו אייש אותו עד פיזור המועצה בשנת 2020. בבחירות 2023, הודיע תחילה על התמודדות פעם נוספת לראשות העירייה, אך שבועיים לפני הודיע על פרישתו מהתמודדות לראשות העירייה והתמודדות רק למועצת העיר, במקביל תמך במועמד אחר. באוגוסט 2024 מונה על ידי ממשלת ישראל, כמינוי פוליטי של מפלגת ש"ס, לראש נציגות ישראל ברבאט לתקופה של שלוש שנים. בן-דוד נשוי ואב לשניים. יוסי בן דוד, מועמד לראשות העיר טבריה יוסי בן דוד באתר ישראל ביתנו אסף משניות, יוסי בן דוד, ראש העיר הקודם של טבריה בריאיון לוהט: "ייקח המון זמן לתקן את הנזק שחולל קובי", ראיון באתר "הידברות", 30 ביוני 2019 ילקוט הפרסומים 4709, באתר נבו, ‏8 בדצמבר 1998 התושבים החליטו: יוסי בן דוד - ראש העיר התשיעי של טבריה, 23 באוקטובר 2013 מיכאל שמש, המינוי הפוליטי החדש של אריה דרעי: שגריר ישראל במרוקו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 1 ביולי 2024
יוני נמרי

יוני (יהונתן חיים) נָמֵרִי (נולד ב-1 במרץ 1951) הוא זמר ישראלי. נולד בשם יהונתן חיים נמרי בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד, בנם של דוד נמרי, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב וסגן מפקד הפלמ"ח, ודבורה, ד"ר לבלשנות אנגלית. שירת כזמר בצוות הווי פיקוד הדרכה. בשנת 1972 השתתף בתוכנית "שמח בלב" של צוות ההווי, וביצע כסולן את השיר "כל מה שרציתי", שהפך ללהיט. עם שחרורו מצה"ל הקליט את השיר "שושנת פלאים" של שאול טשרניחובסקי בלחנו של צביקה פיק, שנועד לערב שירי משוררים של גלי צה"ל אך לא התקבל. שיר נוסף שלו באותה תקופה היה "החבר הכי טוב בעולם שלי" של מירית שם אור וצביקה פיק. שני השירים זכו להצלחה במצעדי הפזמונים. באותה תקופה הוא היה נשוי לזמן קצר לזמרת רותי נבון, ששירתה עמו בצוות הווי פיקוד ההדרכה. ב-1974 הקליט לתוכנית טלוויזיה משירי חיים נחמן ביאליק את "הכניסיני תחת כנפך" (בלחנה של נורית הירש). באמצע שנות ה-70 היגר מישראל ופתח בקריירה מוזיקלית בעיקר בצרפת וכן בגרמניה. בסוף שנת 1980 הוציא את האלבום "אחד מול אחד", בו בלט שיר הנושא אותו הלחין (מילים: תרצה גרנות, עיבוד: ננסי ברנדס) האלבום בו ניגנו ננסי ברדנס בקלידים, גרי אקשטיין בגיטרה חשמלית, מאיר ישראל בתופים, ופטר ורטהיימר בכלי נשיפה, לא זכה להצלחה. בשנת 1981 איבד את אשתו ובנו בתאונה. גם הוא עצמו נפצע קשה באותה תאונה, ובעקבות זאת שב לישראל. בספטמבר 1985 יצא לאקרנים סרטו של יהודה ברקן "קומפוט נעליים", בו נמרי שיחק ושר את שירו "שושנת פלאים". בשנת 1989 הוציא נמרי את אלבומו השני "שקט מעולם אחר", שבו הוא הלחין בעצמו את מרבית השירים. בין שירי האלבום בלטו "אחזי בי", "גלים קטנים", ו"כוכבים נופלים" (בשניהם מילים: נעמי ויינגרטן), "דרך הנשר" (מילים: אהוד מנור, בו ניגן אריק קלפטון בגיטרה) וביצוע מחודש ללהיט הסולו הראשון שלו "שושנת פלאים". דייב סטיוארט, חצי מצמד היורית'מיקס, עיבד את שירי האלבום. מאז שנות ה-90 הוא עוסק ברפואה אלטרנטיבית ומתמחה בשיקום חוט השדרה. בתחילת שנות ה-90 נישא לאסנת גולדברג, ולהם בן ובת. כעבור זמן התגרש. בשנת 2003 הוציא סינגל ובו ביצוע מחודש של שירו "שושנת פלאים", בעיבודו של אבי סינגולדה. בשנת 2011 הוציא את הסינגל "חוט שזור" ובו סיפור חייו. במרץ 2014 חידש את השיר "התחלה חדשה", שהלחין למילים של יונתן שם-אור, ועיבוד של חיים רומנו. אחיו היה הצייר שאול נמרי. שושנת פלאים, החבר הכי טוב בעולם שלי - תקליטון (1973) אחד מול אחד (1980) שקט מעולם אחר (1989) חוט שזור - סינגל (2011) זה הזמן - סינגל (2022) יוני נמרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוני נמרי, באתר Discogs (באנגלית) יוני נמרי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) רבקה מיכאלי מראיינת את יוני נמרי, באתר רדיו ללא הפסקה, 25 במרץ 2011 יעקב בר-און, ‏יוני נמרי סומן כיורשו של מייק בראנט, תאונה טראגית קטעה הכל, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2017 יוני נמרי ביצע את "שושנת פלאים" בסצנה בסרט "קומפוט נעליים" (1985) בו גם שיחק