הלוויית אדוארד השביעי

הלווייתו הממלכתית של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד וקיסר הודו, התרחשה ביום שישי, 20 במאי 1910. ההלוויה הממלכתית הייתה ההתכנסות הגדולה ביותר של בני המלוכה האירופים אי פעם, עם נציגים של 70 מדינות, והאחרונה לפני שמשפחות מלכותיות רבות הודחו במלחמת העולם הראשונה ובעקבותיה. המלך אדוארד השביעי מת ב-6 במאי, ולאחר מכן הוצב ארונו בחדר הכס בארמון בקינגהאם, ב-17 במאי נלקח הארון בתהלוכה אל וסטמינסטר הול, שם הוצב ארונו. זה היה המקרה הראשון שנערך בארמון עבור בן משפחת המלוכה ונערך בהשראת הצבת ארונו של ויליאם גלדסטון שהוצב שם ב-1898. ביום הראשון עמדו אלפי אנשים בסבלנות בגשם כדי לחלוק כבוד; כ-25,000 אנשים נדחו כאשר השערים נסגרו בשעה 22:00. ב-19 במאי רצה הקיסר וילהלם השני מגרמניה לסגור את האולם בזמן שהוא מניח זר; עם זאת, המשטרה הודיעה שייתכן שיהיה אי סדר אם זה יקרה, אז הקיסר נלקח דרך כניסה אחרת בזמן שהציבור המשיך להסתובב. על פי ההערכות, כחצי מיליון איש ביקרו באולם במהלך שלושת הימים שבהם הוא היה פתוח. ההלוויה נערכה שבועיים לאחר מות המלך ב-20 במאי. המונים עצומים, המוערכים בין שלושה לחמישה מיליון, התאספו לצפות בתהלוכה, שבמסלולה היו 35,000 חיילים. התהלוכה עברה מארמון בקינגהאם לארמון וסטמינסטר, שם נערך טקס קטן על ידי הארכיבישוף מקנטרברי, רנדל דיווידסון, בפני קבוצה קטנה של אבלים רשמית - אלמנתו של המלך המנוח המלכה אלכסנדרה, בנו המלך ג'ורג' החמישי, בתו הנסיכה ויקטוריה, אחיו הדוכס מקונוט, ואחיינו הקיסר הגרמני. שאר משתתפי ההלוויה המתינו מחוץ לאולם. ביג בן, הפעמון במגדל השעון הסמוך, הושמע 68 פעמים, אחת לכל שנת חייו של אדוארד השביעי. זו הייתה הפעם הראשונה שבה נעשה בו שימוש בדרך זו בהלוויה של מונרך. התהלוכה כולה המשיכה אז מווסטמינסטר הול, דרך וייטהול והמאל, מהייד פארק קורנר עד למארבל ארץ', ומשם לתחנת פדינגטון; משם, רכבת הלוויה העבירה את האבלים לווינדזור. האבלים השתמשו ברכבת המלכותית, אשר יחד עם קרון הלוויה שנבנה עבור המלכה ויקטוריה, נגררה על ידי הקטר GWR 4000 Class King Edward. מהתחנה, התהלוכה המשיכה לטירת וינדזור, וטקס הלוויה מלא נערך בקפלת סנט ג'ורג'. טקס ההלוויה נערך לפי הפורמט שבו השתמשו בהלוויית המלכה ויקטוריה, אלא שהוא כלל את הקבורה בתוך הקפלה, בעוד שוויקטוריה נקברה במאוזוליאום המלכותי, פרוגמור. הליטורגיה התבססה באופן הדוק על "מסדר קבורת המתים" מתוך "ספר התפילה המשותפת". המלכה אלכסנדרה ביקשה במפורש המנון מאת סר ארתור סאליבן, "אח, אינך לפנינו", אולם הארכיבישוף דוידסון ואנשי דת בכירים אחרים חשבו שהיצירה חסרה מספיק משיכה ואלכסנדרה שוכנעה לקבל במקום זאת "את גופתו קבורה בשלום", המקהלה מתוך "המנון הלוויה" של ג'ורג' פרידריק הנדל למלכה קרוליין. מנהלי הלוויות של בית המלוכה שמונו לסייע באירוע זה היו העסק המשפחתי של ויליאם באנטינג מרחוב סנט ג'יימס, לונדון. משפחת באנטינג ערכה גם את הלוויות המלך ג'ורג' השלישי ב-1820, המלך ג'ורג' הרביעי ב-1830, הדוכס מגלוסטר ב-1834, הדוכס מוולינגטון ב-1852, הנסיך אלברט ב-1861, הנסיך לאופולד ב-1884 והמלכה ויקטוריה ב-1901. צו ההתחייבות המלכותי למשפחת באנטינג הסתיים ב-1928 עם פרישתו של ויליאם ווסטפורט באנטינג. גופתו של אדוארד נקברה זמנית בכספת המלכותית בווינדזור מתחת לקפלת אלברט. בהוראת המלכה אלכסנדרה, אנדרטה תוכננה והוקמה על ידי ברטרם מקנאל בשנת 1919, הכוללת דמות קבר של המלך והמלכה בשיש לבן המותקן על סרקופג שיש שחור וירוק, שם נקברו שתי הגופות לאחר מות המלכה האם ב-1925 במעבר הדרומי. האנדרטה כוללת תיאור של הכלב האהוב על אדוארד, קיסר, שוכב לרגליו. ההלוויה הייתה ראויה לציון במספר העצום של בני מלוכה חשובים באירופה ובעולם שהשתתפו בה. במסע הלוויה נערך מסע סוסים ולאחריו 11 קרונות. דמויות רכובות על סוסים כללו את האישים הבאים (ניתנים בערך לפי סדר הרכיבה): מלך הממלכה המאוחדת, בנו של המלך המנוח הקיסרות הגרמנית הקיסר הגרמני, מלך פרוסיה, אחיינו של המלך המנוח הדוכס מקונוט וסטראת'רן, אחיו של המלך המנוח ממלכת יוון מלך ההלנים, גיסו של המלך המנוח ספרד 1785 מלך ספרד, אחיינו של המלך המנוח נורווגיה מלך נורווגיה, אחיינו וחתנו של המלך המנוח דנמרק מלך דנמרק, גיסו של המלך המנוח ממלכת פורטוגל מלך פורטוגל, חבר עמית לבית סקסוניה-קובורג וגותה ממלכת בולגריה הצאר של הבולגרים, חבר עמית לבית סקסוניה-קובורג וגותה בלגיה מלך הבלגים, חבר בבית סקסה-קובורג וגותה האימפריה האוסטרית הארכידוכס מאוסטריה-אסטה, יורש העצר לכס המלכות של אוסטריה-הונגריה (המייצג את קיסר אוסטריה) האימפריה העות'מאנית נסיך הכתר של האימפריה העות'מאנית (המייצג את הסולטן העות'מאני) האימפריה הרוסית הדוכס הגדול מיכאיל אלכסנדרוביץ' מרוסיה, אחיו הצעיר של הקיסר הרוסי ואחיינו של המלך המנוח ממלכת איטליה הדוכס מאאוסטה, בן דודו של מלך איטליה יפן הנסיך פושימי סדנארו, בן דודו של קיסר יפן ממלכת יוון הדוכס מספרטה, אחיינו של המלך המנוח ממלכת רומניה נסיך הכתר של רומניה, אחיינו של המלך המנוח (המייצג את מלך רומניה) ממלכת בוואריה הנסיך רופרכט מבוואריה, נכדו של הנסיך העוצר מבוואריה ממלכת וירטמברג הדוכס אלברכט מוירטמברג, בן דודו של מלך וירטמברג ממלכת סרביה נסיך הכתר של סרביה (המייצג את מלך סרביה) הולנד הנסיך היינריך מהולנד, בעלה של מלכת הולנד הדוכסות הגדולה של הסן הדוכס הגדול של הסן, אחיינו של המלך המנוח הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ הדוכס הגדול ממקלנבורג-שטרליץ פרוסיה הנסיך היינריך מפרוסיה, אחיינו של המלך המנוח דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה הדוכס מסקסוניה-קובורג וגותה, אחיינו של המלך המנוח ממלכת סקסוניה יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה, אחיו של מלך סקסוניה שוודיה הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד, אחיו של מלך שוודיה ואחיינו של המלך המנוח הנסיך מוולדק ופירמונט מצרים (1805–1922) הנסיך מוחמד עלי ממצרים, נסיך הכתר של מצרים (המייצג את הח'דיב של מצרים וסודאן) הנסיך ארתור מקונוט, אחיינו של המלך המנוח הנסיך כריסטיאן משלזוויג-הולשטיין, גיסו של המלך המנוח הנסיך אלברט משלזוויג-הולשטיין, אחיינו של המלך המנוח הנסיך אלכסנדר מבאטנברג, אחיינו של המלך המנוח הדוכס מפייף, חתנו של המלך המנוח הדוכס מטק, גיסו של יורשו של המלך המנוח הנסיך פרנסיס מטק, גיסו של יורשו של המלך המנוח הנסיך אלכסנדר מטק, גיסו של יורשו של המלך המנוח וגיסו של המלך המנוח ממלכת יוון הנסיך אנדראס מיוון ודנמרק, אחיינו של המלך המנוח האימפריה הרוסית הדוכס הגדול מיכאיל מיכאילוביץ' מרוסיה דרום באדן הנסיך מקסימיליאן מבאדן, אחיינו של המלך המנוח ונסיך הכתר של באדן (המייצג את הדוכס הגדול של באדן) נסיכות מונטנגרו נסיך הכתר של מונטנגרו (המייצג את נסיך מונטנגרו) ממלכת יוון הנסיך כריסטופר מיוון ודנמרק, אחיינו של המלך המנוח דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה הנסיך פיליפ מסקסוניה-קובורג וגותה הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ נסיך הכתר של מקלנבורג-שטרליץ הנסיך לואיש מאורליאן-בראגנסה הדוכס מפנת'יבר, חבר בבית המלוכה הצרפתי האורליאני דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה הנסיך לאופולד קלמנט מסקסוניה-קובורג וגותה הנסיך וולארד מוולדק-פירמונט סיאם (1855–1916) הנסיך בווארדי מסיאם, אחיינו של מלך סיאם אלה שהלכו מאחור בקרונות כללו: קיסר, כלבו של המלך המנוח שהוביל את מסע הלוויה עם היילנדר שהלך מאחורי הכרכרה שנשאה את ארונו של המלך המלכה אלכסנדרה, אלמנתו של המלך המנוח האימפריה הרוסית קיסרית האלמנה מריה פיודורובנה מרוסיה, גיסתו של המלך המנוח הנסיכה המלכותית והדוכסית מפייף, בתו של המלך המנוח הנסיכה ויקטוריה, בתו של המלך המנוח מלכת הממלכה המאוחדת, כלתו של המלך המנוח נורווגיה מלכת נורווגיה, בתו של המלך המנוח הדוכס מקורנוול, נכדו של המלך המנוח הנסיכה מרי, נכדתו של המלך המנוח הנסיכה כריסטיאן משלזוויג-הולשטיין, אחותו של המלך המנוח הנסיכה לואיז, הדוכסית מארגייל, אחותו של המלך המנוח הנסיכה הנרי מבטנברג, אחותו של המלך המנוח הדוכסית מקונוט וסטראת'רן, גיסתו של המלך המנוח הדוכסית האלמנה מאלבני, גיסתו של המלך המנוח הנסיכה פטרישיה מקונוט, אחייניתו של המלך המנוח הנסיכה אלכסנדרה, נכדתו של המלך המנוח הנסיכה מוד, נכדתו של המלך המנוח הנסיכה הלנה ויקטוריה משלזוויג-הולשטיין, אחייניתו של המלך המנוח הנסיכה מארי לואיז משלזוויג-הולשטיין, אחייניתו של המלך המנוח הנסיך אלברט, נכדו של המלך המנוח הנסיך הנרי, נכדו של המלך המנוח הנסיך גאורג מהנובר וקמברלנד, אחיינו של המלך המנוח שושלת צ'ינג הנסיך זייטאו מסין, המייצג את שושלת צ'ינג, דודו של הקיסר הנשיא לשעבר תאודור רוזוולט, המייצג את ארצות הברית צרפת שר החוץ סטפן פישון, המייצג את הרפובליקה הצרפתית איראן (1910–1925) סאמד ח'אן מומטאז אוס-סלטאנה, המייצג את פרס קרובי משפחה נוספים של המלך המנוח השתתפו גם הם בהלוויה: הנסיך לואי מבאטנברג, אחיינו של המלך המנוח הדוכס מארגייל, גיסו של המלך המנוח הנסיך מוריס מבאטנברג, אחיינו של המלך המנוח הרוזן אדוארד גליכן, בן דודו למחצה של המלך המנוח הנסיך ג'ורג' מבאטנברג, אחיינו של המלך המנוח דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה הדוכסית מסקסוניה-קובורג וגותה, גיסתו של המלך המנוח ממלכת יוון הנסיכה אנדראס מיוון ודנמרק, אחייניתו הגדולה של המלך המנוח הנסיכה לואי מבאטנברג, אחייניתו של המלך המנוח הדוכסית מטק, גיסתו של יורשו של המלך המנוח הנסיכה לואיז מבאטנברג, אחייניתו הגדולה של המלך המנוח הנסיכה ויקטור מהוהנלוהה-לנגנבורג, אלמנתו של בן דודו למחצה של המלך המנוח הרוזנת פאודורה גליכן, בת דודתו למחצה של המלך המנוח הדוכס מאלנסון, בן דודו של המלך המנוח הרוזן מאה, בן דודו של המלך המנוח הדוכס מוונדום, בן דודו של המלך המנוח מדיה וקבצים בנושא הלוויית אדוארד השביעי בוויקישיתוף Tuchman 2014, p. 1. Range, Matthias (2016). British Royal and State Funerals: Music and Ceremonial since Elizabeth I. Boydell Press. pp. 277=278. ISBN 978-1783270927. "Plaque: Westminster Hall - Edward VII". www.londonremembers.com. London Remembers. נבדק ב-23 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Hibbert, Christopher (2007). Edward VII: The Last Victorian King. Basingstoke, Hampshire: Palgrave Macmillan. p. 318. ISBN 978-1-4039-8377-0. Quigley, Christine (2005). The Corpse: A History. Jefferson NC: McFarland & Co. p. 67. ISBN 978-0786424498. Hopkins, John Castell (1910). The Life of King Edward VII. Palala Press (2016 reprint). p. 342. ISBN 978-1356057740. Weinreb & Hibbert 1992, p. 66 Maggs, Colin (2011). The Branch Lines of Berkshire. Stroud, Gloucestershire: Amberley Publishing. p. 10. ISBN 978-1848683471. Todd Van Beck, "The Death and State Funeral of Sir Winston Leonard Spencer Churchill", part II, in Canadian Funeral News (October 2012), Vol. 40 Issue 10, p. 10 (online (אורכב 16.03.2014 בארכיון Wayback Machine)) Dodson, Aidan (2004). The Royal Tombs of Great Britain: An Illustrated History. Gerald Duckworth & Co Ltd. p. 145. ISBN 978-0715633106. Tuchman 2014, p. 6. "The London Gazette, Supplement:28401, Page:5471". www.thegazette.co.uk. TSO. 26 ביולי 1910. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)