laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אהרן איפלה

אהרן איפָּלֶה (Aharon Ipalé;‏ 27 בדצמבר 1941 - 27 ביוני 2016) היה שחקן ישראלי ששיחק בהפקות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות רבות. נולד בשם אהרן יפלח במרוקו ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 8. המשפחה הגיעה בתחילה למעברת מחנה ישראל. לאחר סיום שירותו בצה"ל יצא ללימודי משחק בלונדון. בתום לימודיו השתתף בסדרות טלוויזיה בריטיות ובסרט כנר על הגג (1971). בזכות הופעתו ב-1973 במיני-סדרה הבריטית "משה", לצד ברט לנקסטר, בתפקיד יהושע בן נון, זכה לקבל תפקידים בהוליווד. הסרט הראשון באורך מלא שבו כיכב היה הסרט "מאדרון" (אנ') בשנת 1970. הוא השתתף בסרטים רבים, ביניהם סרט הטלוויזיה האמריקאי על מבצע אנטבה (1977, Raid on Entebbe),"אישתר" (1987), "המומיה" משנת 1999 בתפקיד פרעה, "המומיה חוזרת", ו"מלחמתו של צ'רלי וילסון" (2007). בישראל השתתף בסרט "גשר צר מאד" של ניסים דיין בשנת 1985 ובסרט "כבוד" (2010). במהלך הקריירה שלו שיחק בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן "הוואי חמש-אפס", "קוג'אק", "המלאכיות של צ'רלי", "מקגיוור", "מיאמי מחלק מוסר", ו"שושלת". בשנת 2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה The Brink ("הסף") של HBO בתפקיד ראש ממשלת ישראל. בשנת 2012 שב להתגורר בישראל, אולם המשיך להשתתף בהפקות בחו"ל. אהרון איפלה נפטר ממחלת הסרטן ב-27 ביוני 2016. הותיר אחריו בת אחת, ונטמן בבית העלמין הדרום. מדיה וקבצים בנושא אהרן איפלה בוויקישיתוף אהרן איפלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אהרן איפלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אהרן איפלה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אהרן איפלה, באתר ספר הקולנוע הישראלי אהרן איפלה, באתר AllMovie (באנגלית) אהרן איפלה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יעקב בר-און, ‏איפה הם היום: השחקן הבינלאומי אהרן איפלה לא מצא את מקומו בישראל, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2015 נירית אנדרמן, השחקן אהרן איפלה מת בגיל 74, באתר הארץ, 27 ביוני 2016 אהרן איפלה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אהרון איפלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בנימין טוביאס, נפטר השחקן אהרון איפלה, ידיעות אחרונות (מהדורה מקוצרת), עמ' 29, 28 ביוני 2016. מערכת ערוץ התרבות, ‏הלך לעולמו השחקן אהרון איפלה, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הראיון המרכזי

הנפה המרכזית הוא נפה הממוקם במרכז העיר סנקט פטרבורג. זהו אחד האזורים המתוירים בעיר, ובתחומה נמצאת שדרת המסחר המרכזית נבסקי פרוספקט. הוקמה בשנת 1994 תוך איחוד שלושה נפות ותיקות. הנפה ממוקמת בחלק ההיסטורי המרכזי של העיר וגובלת מצפון מזרח בנהר נייבה, מדרום גובלת עם נפת האדמירליות בתעלת אובוודני. ממערב גבולה עובר מגשר הארמון, חלק משדרות האדמירליות, רחוב גורוחובאיה, חלק משדרת זאגורודני, רחוב זווניגורוד ולאורך רחוב קונסטנטין זאסלונוב היוצא לגדת תעלת אובוודני. סמולני - מושב מינהל העיר סנקט פטרבורג בניין האקדמיה לתעשייה קלה - מטה המשטרה העירונית שדרת סובורוב נבסקי פרוספקט כיכר הארמון ארמון החורף בית העלמין טיחווינסקויה אולם קונצרטים אוקטייברסקי מדיה וקבצים בנושא הראיון המרכזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הראיון המרכזי ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיראי

המונח "קיראלי" מפנה לכאן. לערך העוסק בעצם ללא סימטריית שיקוף, ראו כיראליות. קיראי (Király) הוא שם משפחה הונגרי, שפירושו "מלך". האם התכוונתם ל... בלה קיראי – קצין בצבא הונגריה, היסטוריון, פוליטיקאי הונגרי וחסיד אומות העולם גאבור קיראי – כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת השוער
קארוי

קארוי (Károly) הוא שם פרטי נפוץ בהונגרית, המקביל לקרל או צ'ארלס, ומשמש לעיתים גם כשם משפחה. האיות Károlyi משמש תמיד כשם משפחה. האם התכוונתם ל... קאריי (בהונגרית: קארוי) - עיר בחבל טרנסילבניה שברומניה, בקרבת הגבול עם הונגריה מיהאי קארואי – מנהיגה של הונגריה בשנים 1918-1919 בלה קארוי – מאמן התעמלות רומני קארוי הראשון, מלך הונגריה – מלך הונגריה במחצית הראשונה של המאה ה-14 אישים ששמם הפרטי הוא קארוי קרולי (פירושונים) קיראי קרל
רישיון נהיגה

רישיון נהיגה הוא אישור המקנה לבעליו את הזכות החוקית לנהוג ברכב מסוג מסוים. קיימים סוגים שונים של רישיונות נהיגה, על פי סוגי הרכב השונים ונתונים נוספים. בכל מדינה נהוגים חוקים שונים המסדירים את קבלת הרישיון. ערך מורחב – רישיון נהיגה (ישראל) בישראל ניתן להוציא רישיון נהיגה על פי מדרג גילים בהתאם לסוג הרכב. קבלת הרישיון כרוכה במעבר בדיקות רפואיות, מבחן עיוני (תאוריה) ומבחן נהיגה מעשי (טסט), אליו ניתן לגשת רק לאחר מעבר כמות מינימלית של שיעורים נדרשים. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריסילה פוינטר

פריסילה מארי פוינטר (באנגלית: Priscilla Pointer;‏ נולדה ב-18 במאי 1924) היא שחקנית אמריקאית המשחקת בתיאטרון, בסרטים ובסדרות טלוויזיה. היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון, כולל הפקות בברודוויי. מאוחר יותר עברה פוינטר להוליווד על מנת לשחק בסרטים ובטלוויזיה. היא אימה של המועמדת לפרס האקדמיה איימי אירווינג, מה שהופך אותה גם לחותנת לשעבר של יוצרי הסרטים סטיבן ספילברג וברונו ברטו ולחותנת של יוצר הסרטים הדוקומנטריים קנת בווסר ג'וניור. פוינטר נולדה בעיר ניו יורק. אימה, אוגוסטה לאונורה (לבית דייוויס), הייתה אמנית ומאיירת, ואביה, קנת' קית פוינטר, היה אמן. אחד מסביה של אימה, יעקב ברט כהן, היה ממשפחה יהודית שחיה בארצות הברית מאז המאה ה-18. פוינטר הייתה נשואה לבמאי הקולנוע ג'ולס אירווינג (אנ'), לשעבר המנהל האמנותי של מרכז לינקולן, מ-1947 ועד מותו ב-1979. ב-1980 היא התחתנה עם השחקן הבמאי והמפיק רוברט סימונדס, שהיה המפיק השותף של ג'ולס אירווינג במרכז לינקולן. היא הופיעה מספר פעמים בהפקות במה לצד סימונדס, והם נשארו נשואים עד מותו ב-2007. פוינטר היא אימם של הבמאי דייוויד אירווינג (אנ') ושל השחקנית איימי אירווינג. פוינטר הופיעה בסרטים רבים, כולל "קארי" (1976), שבו היא שיחקה על המסך בתפקיד אימה של ביתה בחיים האמיתיים איימי אירווינג, "שדה הבצל" (1979), Mommie Dearest ‏(1981), "Twilight Zone: The Movie" ‏(1983), "קטיפה כחולה" של דייוויד לינץ' (1986), "סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות" (1987), ו-"Inferno" ‏(Desert Heat) ‏(1999). בנוסף לסרט "קארי", שיחקה פוינטר על המסך בתפקיד אימה של ביתה איימי פעמיים נוספות: ב-"Honeysuckle Rose" ‏(1980) וב-"Carried Away" ‏(1996). פוינטר הופיעה בשלושה סרטים בבימויו של בנה, דייוויד אירווינג: "עוץ לי גוץ לי" (1987, גרסה מוזיקלית, שבו כיכבה גם הבת שלה), "Good-Bye Cruel World" ו-".C. H. U. D. II: Bud the C. H. U. D". ההופעה הראשונה של פוינטר בטלוויזיה הייתה בסדרה "איפה הלב הוא" בתפקיד "אדריאן האריס רייני" (1973-72). היו לה הופעות אורח רבות בטלוויזיה, לרבות בסדרות: "אדם-12", "פרקליטי אל איי", "צוות לעניין", "לשפוט את איימי", "תיקי רוקפורד" ו-"פשע מן העבר". במהלך שנות ה-80 שיחקה פוינטר באופרת הסבון "דאלאס" בתפקיד רבקה ברנס וונטוורת', אימם של קליף בארנס, פאמלה בארנס יואינג וקת'רין וונטוורת'. The High Chaparral ‏(1970), בתפקיד גב' קולטון The Failing of Raymond ‏(1971) קארי (1976) Mary Jane Harper Cried Last Night ‏(1977) Looking for Mr. Goodbar ‏(1977) דאלאס (1983-1981) שדה הבצל ‏(1979) The Competition ‏(1980) יערה רוז (1980) אמא יקרה (1981) אזור הדמדומים: הסרט (1983) מיקי ומוד (1984) הבז ואיש השלג (1985) קטיפה כחולה (1986) סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות (1987) Newhart ‏(1987) From the Hip ‏(1987) .C.H.U.D. II: Bud the C.H.U.D ‏(1989) Disturbed ‏(1990) הברק (1990) Unbecoming Age ‏(1992) Painted Desert ‏(1993) ER ‏(1994), בתפקיד גב' אברנת'י Alone ‏(1997) Inferno ‏(Desert Heat) ‏(1999) פריסילה פוינטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פריסילה פוינטר, באתר AllMovie (באנגלית) פריסילה פוינטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פריסילה פוינטר באתר TCM מאגר הסרטים
סוק

האם התכוונתם ל... ג'ק סוק – טניסאי אמריקאי יוזף סוק – מלחין וכנר צ'כי יוזף סוק (כנר) – כנר צ'כי, נכדו של המלחין והכנר יוזף סוק סוק און-מי – טניסאית שולחן דרום קוריאנית שוק
גייוואן

גייוואן (מילולית: "קערה עם מכסה"; באנגלית: Gaiwan; נקרא גם ז'ונג; בסינית פשוטה: 盖碗; בסינית מסורתית: 蓋碗) הוא כלי סיני המורכב מקערה, צלוחית ומכסה, ומשמש לחליטת עלי תה ולשתיית התה לאחר־מכן. הכלי הומצא בתקופת שושלת מינג. לפני שושלת מינג (1368–1644), תה נצרך בדרך־כלל ישירות מן הקערה שבה הוא היה מוכן. אשף התה ליו-יו הסביר שקערה מיוחדת זו צריכה להיות גדולה דיו על מנת לאפשר לבצע בה את הפעולות הנדרשות לצורכי החליטה, אך קטנה מספיק כדי שיהיה נוח לאחוז בה לצורך שתיית התה. המונח עבור הכלי שענה על הדרישות האלו היה צ'וואן (茶碗; שפירושו "קערת תה"). השינויים שחלו במהלך שושלת מינג הן בטקס התה והן בהכנת התה הם אלו שהולידו את הגייוואן. כלי הגייוואן מורכבים משלושה חלקים: צלוחית, קערה ומכסה. הם מיוצרים ממגוון רחב של חומרים, בהם פורצלן וזכוכית. כלי גייוואן העשויים מחימר ייסין או מירקן מוערכים במיוחד בקרב אספני תה. כלים אלו נוטים להיות קטנים, עם נפח של כ־100–150 מ"ל. הגייוואן נחשב טוב במיוחד עבור חליטת תה בעל טעמים וניחוחות עדינים, כמו תה ירוק ותה לבן, למרות שבמקרים אלה לא נעשה שימוש במכסה. הרבגוניות של הגייוואן ניכרת במיוחד בהכנת חליטות של תה אולונג בגלל יכולתו המיוחדת של סוג זה להחלט מספר פעמים [דרושה הבהרה], אך ניתן להשתמש בגייוואן עבור כל סוג של תה. הגייוואן חשוב בטעימות תה בזכות המשטח הפתוח והמזוגג שלו: עצם המשטח הפתוח מאפשר לצפות בתה בזמן שהוא נחלט, ועצם היותו מזוגג מונע משינוי הטעם והארומה של התה בזמן החליטה. המכסה של הגייוואן מאפשר לחלוט את התה בקערה ולשתות ישירות ממנה (באופן מסורתי המכסה משמש על מנת לחסום את העלים ובעצם־כך להקל על השתייה), או לצקת את התה לתוך מכולה נפרדת. גייוואן היא השיטה המועדפת לחליטת תה ירוק ותה לבן, שכן הפורצלן הקיים בגייוואן קולט את החום ואינו גורם נזק לתה. שיטה זו מתאימה פחות עבור חליטת תה שחור, שכן המכסה הגדול מאפשר לחום לברוח מהר מדי בזמן תהליך החליטה. כלי הגייוואן נפוצים במיוחד בצפון סין לחליטת סוגי תה ריחניים, דוגמת תה יסמין. גייוואן בעל מכסה מפורצלן גייוואן פתוח העשוי מפורצלן בדרך כלל המשתמש יאחז את שלושת החלקים בו־זמנית בעזרת שתי ידיו. את הצלחת נהוג להחזיק עם אצבעות יד ימין, בעוד האגודל מונח על קצה הקערה. יד שמאל מחזיקה המכסה, אשר משמש לסינון עלי התה טרם השתייה. צורת שימוש זו לרוב דורשת אימון, שכן הנוזל שבכלי נוטה להיות חם. תה סיני צ'וואן מדיה וקבצים בנושא גייוואן בוויקישיתוף ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גייוואן".
סמל וירג'יניה המערבית

סמל וירג'יניה המערבית הוא סמלה הרשמי של מדינת וירג'יניה המערבית שבארצות הברית. הסמל הוא עגול ובעל רקע לבן ובמרכזו סלע שעליו חקוק התאריך 20 ביוני 1863, התאריך שבו נוסדה המדינה והצטרפה לאיחוד, מדינות ארצות הברית שהתנגדו לעבדות בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. לרגלי הסלע מוצלבים שני רובים ומצנפת פריגית המסמלת את החירות מעבדות שלמענה נלחמה המדינה. משמאל לסלע ניצב אדם המסמל חקלאות, בידו גרזן ומחרשה ולידו צמח התירס. בצד השני עומד אדם המסמל את התעשייה, בידו מכוש ומאחוריו סדן וקורנס. סביב הרקע הלבן, טבעת זהב מעוטרת שבה כתוב למעלה "מדינת וירג'יניה המערבית" ולמטה המוטו בלטינית "Montani Semper Liberi" (אנשי ההרים תמיד חופשיים; וירג'יניה המערבית מכונה גם מדינת ההרים). בין שני הכיתובים, כוכבים שחורים. מצדו השני של הסמל, נמצא "הסמל הקטן" שמשמש בשינוי קל גם כחותם המושל. מתואר בו אזור חקלאי בין הרים וסביבו המוטו "Libertas E Fidelitate" (חירות מתוך נאמנות). יוצר הסמל הוא Joseph H. Diss Debar (אנ'). מדיה וקבצים בנושא סמל וירג'יניה המערבית בוויקישיתוף סמל וירג'יניה המערבית הסמל בחוקת המדינה
הנרי פול (סרט, 1997)

הנרי פול (באנגלית: Henry Fool) הוא סרט קומדיה שחורה-דרמטית משנת 1997 בבימויו של האל הארטלי. בסרט מככבים תומאס ג'יי ראיין, פארקר פוזי, ג'יימס אורבניאק וליאם אייקן. הסרט זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1998. זהו הסרט הראשון בטרילוגיה של הארטלי. סיימון גרים (מגולם על ידי ג'יימס אורבניאק) הוא פועל תברואה שקט ומופנם המתיידד עם הנרי פול (מגולם על ידי תומאס ג'יי ראיין) – סופר כושל ושנון. סיימון ממעיט במילים והנרי פותח בפניו את עולם הכתיבה. סיימון נאבק לקבל הכרה על יצירותיו המתוארת כ"פורנוגרפית", "רקובות" ו"צואתיות" אך הנרי ממשיך לעודד אותו לכתוב ולפרסם את עבודתו. הנרי הוא פדופיל מורשע, אנוכי וחלש אופי הסוחב איתו צרור של מחברות להן הוא קורא "הווידוי" המתארות את השתלשלות האירועים שהובילו למאסרו, כאשר "פותה" על ידי נערה "מניפולטיבית ואכזרית" בת 13 לקיים יחסי מין, בידיעה כי הנרי לא יוכל לסרב. סיימון אסיר תודה למאמציו של הנרי, מבטיח לו כי יעזור לו לפרסם את "הווידוי" אך כאשר מגיעה הצלחה והצעה לחוזה עם הוצאת ספרים, המו"ל מסרב לכך וסיימון מתקפל. סיימון ממשיך להצליח וזוכה בפרס נובל לשירה, ובעודו נוסק לגבהים, הנרי, שנשא את פיי (מגולמת על ידי פארקר פוזי) – אחותו של סיימון לאישה, מתדרדר תהומה. הוא החליף את סיימון בעבודת התברואה ומבלה את זמנו בשתייה בברים זולים ומשמש דוגמה רעה לבנו הקטן נד (מגולם על ידי ליאם אייקן). עברו הפלילי של הנרי שב ומאיים והלה נעזר בסיימון כדי לברוח מן הארץ. הסרט קיבל ביקורות חיוביות מאוד. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 89%, המבוססת על ידי 27 מבקרים. "הנרי פול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנרי פול", באתר נטפליקס "הנרי פול", באתר AllMovie (באנגלית) "הנרי פול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנרי פול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שליח ציבור

המונח "ש"ץ" מפנה לכאן. לערך העוסק בשנה העברית ה'ש"ץ (1629–1630), ראו ה'ש"ץ, לערכים העוסקים באישים ששם משפחתם ש"ץ, ראו שץ. שליח ציבור (בראשי תיבות: ש"ץ) הוא כינוי לחזן בית הכנסת, המייצג את הקהל בתפילתו לאלוהים. על פי ההלכה שליח הציבור הוא אדם שעבר את גיל המצווה. בקהילות אורתודוקסיות, מדובר לרוב בגברים בלבד; בקהילות אחרות גם נשים. ראוי שיהיה אדם ירא שמיים, בעל מידות טובות, עניו, הגון וישר. שליח הציבור ראוי שיהיה מקובל על כל המתפללים כיוון שהוא שליחם לפני האלוהים. בתקופות מוקדמות יותר של חז"ל ניתן היה לכתוב רק את התורה שבכתב כלומר את התנ"ך ואילו שאר דברי חכמים, פלפולים, הלכות, ברכות ותפילות שתיקנו חז"ל אסור היה להעלות על הכתב. על כן לשליח הציבור היה תפקיד חשוב ביותר בתפילה. שליח הציבור היה מתפלל בקול רם וברור את התפילה כולה, עבור היהודים שלא ידעו להתפלל או לא ידעו את התפילה בעל פה, וכך היו יכולים לחזור על דבריו או לשמוע אותו ולענות אמן וכך היו יוצאים ידי חובתם. מנהג זה נפוץ עד היום בקהילות ספרדיות ובקהילות נוספות. בשונה מפעם כעת מצויים סידורים לרוב בכל בית כנסת ועל כן תפקידו של שליח הציבור נעשה פחות חשוב ומעט שונה ממה שהיה. בקהילות אשכנזיות מסיים שליח הציבור פסקאות שונות בקול, וקורא את הקדיש, ברכות וחזרת הש"ץ ואילו שאר התפילה נאמרת בשקט. בקהילות ספרדיות לעומת זאת המנהג השתמר יותר ורוב התפילה נאמרת בקול על ידי שליח הציבור. עם הזמן נוספו תפקידים נוספים כגון הנעמת התפילה במנגינות כל עדה לפי מנהגיה. המקום המיועד לשליח ציבור בבית הכנסת שונה בעדות השונות. עמוד - בקהילות האשכנזיות מקובל לקבוע את מקום החזן סמוך לארון הקודש, ממולו או מימין לו (לפי מנהג ויז'ניץ משמאל). והמבנה שעליו מניח החזן את סידורו נקרא "עמוד". בימה - בקהילות הספרדיות, האיטלקיות והתימנים עומד החזן בבימה שבמרכז בית הכנסת. יש שהקצו לו מקום נמוך, כדי לקיים את הפסוק "מִמַּעֲמַקִּים קְרָאתִיךָ ה'" (תהילים ק"ל א'), ויש שהקצו עבורו מקום גבוה, על מנת שהקהל יוכל לראות ולשמוע היטב. לדעת המשנה ברורה, השליח ציבור חייב להתעטף בטלית, גם במנחה וערבית. מנהג זה נהוג אצל חלק מקהילות נוסח אשכנז, ובקהילות נוסח איטליה ונוסח תימן. הוא בדרך כלל לא נהוג אצל קהילות נוסח ספרד, ובקהילות הספרדים. חזנות אליעזר מלמד, החזן (מאמר הלכתי), באתר "ישיבה" זאב וייס, ‏מתי החלו מורידין שליח ציבור לפניה תיבה, קתדרה 55, מרץ 1990, עמ' 21-8 הערך "שליח ציבור", באתר המכלול א - הראוי להיות שליח ציבור, הרב אליעזר מלמד, באתר פניני הלכה מאמרים בנושא שליח ציבור, באתר ספריית אסיף משנה ברורה, סימן י"ח, סעיף קטן ה' ראו בנימין שלמה המבורגר, שרשי מנהג אשכנז, עמ' 112-140 שמאריך בהיסטוריה ובחשיבות מנהג זה. אבל בהרבה קהילות הספרדים, מקפידים מסיבות קבליות שהש"ץ יתעטף בטלית בתפילת ליל שבת. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1960 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1960 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה השישית של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו גבעת חיים והפועל רמת גן. העונה הסדירה החלה ב-19 בפברואר 1960 הסתיימה ב-20 בנובמבר 1960 בניצחון של הפועל תל אביב בפעם הראשונה בתולדותיה. בהתאם לתוצאות העונה הפועל אשדות יעקב ירדה ליגה. מידע מאתר מנהלת הליגה אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 68-69
A Bailar

A Bailar הוא אלבום הסולו הראשון של הזמרת לאלי אספוסיטו. הוא יצא לאור ב-21 במרץ 2014. לאלי קיימה הופעות רבות עם שירי האלבום (בין הצילומים לסדרות ולסרטים שבהם השתתפה) ובשנת 2016 היא עשתה סיבוב הופעות כפרידה מאלבומה הראשון, לסיבוב הופעות קוראים "A Bailar Tour". במסגרת סיבוב ההופעות לאלי הופיעה בהמון מדינות מכל העולם וגם בישראל (בתאריכים 24–25 באפריל בהיכל מנורה מבטיחים) להופעה היו ביקורות טובות ובהופעה לאלי אף הציגה שיר מאלבומה השני Soy, שיצא שנתיים לאחר מכן. האלבום הוכר בארגנטינה כאלבום זהב ובשיאו היה במקום 5 במצעד האלבומים. ב-2015 זכה בפרס "פרמיוס גארדל", כ"אלבום זמר הפופ החדש הטוב ביותר" וכ"אלבום זמרת הפופ הטוב ביותר". בנוסף, התברג במקום השלישי במצעד האלבומים שבאורוגוואי. מידע על האלבום A Bailar באתר MusicBrainz
אוריאל לביא

הרב אוריאל לביא (נולד ב-25 במרץ 1957) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים, לשעבר אב"ד הרבני בצפת. נולד ב-1957 בבני ברק לפנחס קצין בגדנ"ע ולדבורה (לבית שטלברג), מורה מחנכת בבית ספר אושא ברמת גן. בצעירותו למד בישיבת היישוב החדש ולאחר מכן בישיבת שעלבים (והיה החברותא של הרב מיכאל ימר לימים ראש הישיבה). למד במשך עשור בכולל פסגות ובמשך כשנתיים במכון אריאל, נשוי לחגית, בתו של הרב מאיר שלזינגר, ראש ישיבת שעלבים ורב הקיבוץ, ואב לשבעה בנים. ב-5 בדצמבר 1990 התמנה לדיין ושימש דיין בבית הדין הרבני בטבריה ובחיפה. ב-2 ביולי 2000 התמנה לאב"ד הרבני בצפת. כיום משמש אב בית הדין הרבני בירושלים. הרב מתגורר בשכונת ארנונה שבירושלים. בנו, הרב ידידיה, הוא מרבני מכון פועה. מוכר בעיקר בשל פסק הדין התקדימי שלו, יחד עם הרב חיים בזק והרב יוסף יגודה, שהתיר עגונה שבעלה שכב שבע שנים ללא הכרה וללא שינוי במצבו במצב 'צמח', באמצעות "זיכוי גט", שעוקף את התנאי ההכרחי בכל גט והוא ששני בני הזוג ירצו בפירוק הנישואים ביניהם מתוך מודעות ומרצונם. במקרה הזה, בית הדין שם עצמו כשליח מטעם הבעל, שאינו מודע לנעשה סביבו, והתיר לאשה להינשא לאחר, הכל בהסכמת בני משפחת הבעל. בפסק הדין מובאת הסכמת הרב זלמן נחמיה גולדברג: ”אחר שקראתי מה שכתב והאריך הגאון ר' אוריאל לביא ודבריו נכונים מאוד ואני מצטרף לדעתו להתיר במקרה המיוחד שלפנינו. זלמן נחמיה גולדברג”. אמנם לאחר מכן סייג הרב גולדברג את דבריו, וחתם על מכתב לפיו הדברים נאמרו לפלפול בלבד, ולא היה לעשות מעשה על פיהם. רבים מהרבנים, בעיקר מהציבור החרדי, יצאו נגד פסק הדין, ובעקבות זאת גורמים חרדים מעכבים את הרצון למנותו כדיין בבית הדין הרבני הגדול. בית הדין הרבני הגדול תכנן להתכנס על מנת להפוך את פסק הדין ולפסול את הגט, אך בג"ץ אסר עליהם לעשות כן ומנע אותם מכך. עטרת דבורה - שלושה כרכים של פסקי דין שהתבררו בבית הדין, באבן העזר ובחושן משפט. פסקי דין מבית הדין הרבני בטבריה פסקי דין מבית הדין הרבני בצפת פסקי דין מבית הדין הרבני בחיפה פסקי דין מבית הדין הרבני בירושלים אוריאל בן פינחס לביא, דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על הרב אוריאל לביא, באתר ערוץ 7 מחר יושבעו ששה שופטים חדשים, מעריב, 9 בדצמבר 1990 פסק הדין היתר עגונה שבעלה צמח יאיר אטינגר, דיין בכיר חזר בו מפסק דין תקדימי שהתיר עגונה שבעלה בתרדמת, באתר הארץ, 1 ביוני 2014 יאיר אטינגר, הרב שהתיר עגונה שבעלה בתרדמת לא יקודם לבית הדין הרבני הגדול, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2015 http://www.kikar.co.il/214686.html
גואנגג'ואו סיטי

מועדון כדורגל גואנגג'ואו סיטי (בסינית: 广州富力; בסינית מסורתית: 廣州富力; בפין-יין: Guǎngzhōu Fùlì) היה מועדון כדורגל סיני ששיחק בליגת העל הסינית מהעיר גואנגג'ואו. האצטדיון הביתי היה אצטדיון יושיושאן בעל קיבולת ישיבה של 18,000 מקומות. הבעלים של המועדון היו חברת פיתוח הנדל"ן הסינית "R&F Properties"(אנ'), שקנתה את המועדון ב-25 ביוני 2011, ושינתה את שמו של המועדון ל"גואנגג'ואו R&F", קיצור של עושר (Rich) וכח (Force). החל מדצמבר 2020 שונה שם המועדון ל"מועדון הכדורגל גואנגג'ואו סיטי" ‏(Guangzhou City F.C.) בעקבות חוקי פדרציית הכדורגל של סין, האוסרת על שימוש מסחרי בשם המועדון. המועדון הוקם במקור בשנת 1986, בעיר שן-יאנג בשם שן-יאנג גינדה. הקבוצה שיחקה באצטדיון ווליחה שבו 55,000 מושבים, עד שעברה לעיר צ'אנגשה בשנת 2007, שם שיחקה באצטדיון חלונג. כאשר חברת ציוד הספורט האמריקאית MAZAMBA השתלטה על המועדון ב-2010 הם העבירו את המועדון לעיר שנג'ן בפברואר 2011. עם זאת, הבעלות שלהם הייתה קצרה מאוד, וביוני 2011 חברת הנדל"ן הסינית "גואנגג'ואו R&F"(אנ') קנתה את המועדון והעבירה אותו לעיר גואנגג'ואו. העונה המוצלחת ביותר של המועדון הייתה עונת 2014, כשהקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה והעפילה לליגת האלופות האסיאתית. בעונת 2015 סיימה הקבוצה במקום הארבע-עשר בליגת העל הסינית. בעונת 2016 סיימה הקבוצה במקום השישי בליגת העל הסינית, בעונת הבכורה של ערן זהבי במועדון, קפטן נבחרת ישראל. בעונת 2017 סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגת העל הסינית כשזהבי מסיים כמלך השערים,(אנ') גם היה לשחקן היחידי שכבש בליגה באותה עונה רביעייה במשחק אחד,(אנ') וזכה בפרס "שחקן השנה" ובפרס "נעל הזהב".(אנ') זהבי המשיך לכבוש גם בשתי עונות הבאות וסיים כסגן מלך השערים (2018) וכמלך השערים (2019), אך הקבוצה ירדה בדירוג וסיימה במקומות ה-10 וה-12, בהתאמה. אתר האינטרנט הרשמי של גואנגג'ואו סיטי (בסינית) פרופיל, באתר Transfermarkt
יאן אנדרסון

יאן אולוף אנדרסון (בשוודית: Jan Olof Andersson, ידוע כיָּאֱנֵּה אנדרסון; נולד ב-29 בספטמבר 1962 בהאלמסטד, הלנד, שוודיה) הוא מאמן כדורגל שוודי וכדורגלן עבר. מלבד קריירה קצרה במועדון איי.אס הלמיה מעיר מולדתו האלמסטד (עונת 1987), שיחק אנדרסון את רוב תקופת הקריירה שלו במדי קבוצת אטלטס איי. קיי, שם הוא הפך להיות מלך השערים של המועדון בכל הזמנים. במועדון זה החל גם את קריירת האימון שלו בשנת 1988 כמאמן-שחקן. לאחר שנתיים מונה אנדרסון לעוזרו של המאמן האנגלי סטוהרט באקסטר בקבוצת האלמסטד BK ‏(HBK), הקבוצה הבכירה ביותר מהעיר האלמסטד שבמחוז הלנד שבשוודיה, שזכתה בחמישה תוארי אלופת-שוודיה (Sveriges Mästare) לאורך ההיסטוריה. בשנת 1993 הוא מונה לקבוצת להומס אף. קיי שם הוא אימן לאורך שש שנים רצופות כמאמן ראשי, לפני חזרתו ל-HBK שם היה עוזרם של תום פראל השוודי ויונס ת'ן השוודי גם כן. אחרי עזיבתו של ת'ן לאחר עונת 2003, מונה אנדרסון למאמנה הראשי של הקבוצה, איתה סיים את עונת 2004 במקום השני בליגת העל השוודית, ונבחר למאמן המצטיין של העונה. אנדרסון נשאר מאמנה של HBK עד עונת 2009, שבסיומה התפטר לאחר שקבוצתו סיימה במקום ה-13 בליגה. בדצמבר 2009 מונה למאמנה של ארגריטה מהעיר גטבורג שבמערב שוודיה, אשר ירדה בעונה הקודמת לליגת המשנה. ב-1 בדצמבר 2010 חתם יאנה על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ליגת העל השוודית נורשפין כמאמן. בעונת 2012 הוביל אנדרסון את הקבוצה לעונתה הטובה ביותר מאז עונת 1995 כשנורשפין מסיימת במקום החמישי בליגה. לאחר מכן הוארך חוזהו של יאנה עד עונת 2016. בעונת 2015 הוביל יאנה אנדרסון את קבוצתו נורשפין לזכייה באליפות שוודיה, שהיה תואר האליפות הראשון שלו בקריירה כמאמן ראשי. ב-7 באפריל 2016 הודיעה התאחדות הכדורגל השוודית כי יאנה אנדרסון יחליף את אריק הרמן בתור מאמן ראשי של הנבחרת הלאומית של שוודיה, לאחר שהרמן יעזוב את תפקידו בתום יורו 2016. אנדרסון המשיך לאמן את נורשפין עד יולי. משחקו האחרון כמאמן הראשי של נורשפין היה במגרשה הביתי של הקבוצה בניה פארק נגד אלפסבורג ב-29 במאי 2016, במשחק האחרון לפני פגרת היורו. המשחק הסתיים בשוויון 0-0, ומיד לאחר שריקת הסיום הניפו אוהדי הקבוצה הביתית כרזת ענק, שכיסתה את כל היציע המרכזי, בה נכתב: "תודה יאנה! מזל טוב שוודיה" (Tack Janne! Grattis Sverige). כשהוא מזיל דמעה, הודה יאנה לקהל ונשא מילות פרידה. בין היתר אמר המאמן הוותיק כי "היה נהדר להיות כאן, ואזכור אתכם לעד". לאחר מכן קיבל זרי פרחים, סבב את היציעים, לחץ ידיים והחליף חיבוקים עם אוהדי הקבוצה שנותרו כולם במקומותיהם, שרים ומוחאים כפיים במשך דקות. מדיה וקבצים בנושא יאן אנדרסון בוויקישיתוף יאן אנדרסון, באתר WorldFootball.net יאן אנדרסון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt יאן אנדרסון יאמן את נבחרת שוודיה הבוגרת מיד לאחר סיום קמפיין יורו 2016, מתוך אתר התאחדות הכדורגל השוודית, 6 באפריל 2016. (בשוודית) טקס הפרידה ומילות הסיום של יאנה אנדרסון לקהל בניה פארקן, 29 במאי 2016, בביצוע Radovac, סרטון באתר יוטיוב. (בשוודית)