laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הוא חזר בתשובה

"הוא חזר בתשובה" הוא שיר שכתב אריק איינשטיין והלחין שם טוב לוי. השיר מופיע באלבומם המשותף "פסק זמן", שיצא בשנת 1984. השיר נכתב על ידי איינשטיין לאחר שקרא כתבה בעיתון על נתק ביחסים בין ילדים להורים לאחר שאלה חזרו בתשובה. יש הטוענים כי השיר נכתב על חברו אורי זוהר, אך לא כך הדבר. יחד עם זאת בהלווייתו של איינשטיין ספד לו זוהר וציטט שורה מהשיר: אמרת 'הלך לי חבר' אבל אתה הלכת לפניי למרות שנשאל איינשטיין לא ענה אם השיר נכתב על אורי זוהר. זוהר היה חברו הטוב מימיה העליזים של חבורת לול. זוהר לא היה היחיד שחזר בתשובה מקרב אמנים ידועים באותה תקופה. היו בהם פופיק ארנון ואיקא ישראלי. גם אשתו של זוהר ואם ילדיו אליה, חזרה בתשובה וכך בניו של זוהר ואיינשטיין. הקליפ לקוח מתוך התכנית "לא עומד בקצב" משיריו של איינשטיין ששודרה בערוץ 1 ב-1985. בחצי הגמר של התכנית הכוכב הבא, ביצעו האחים גת את השיר. אריק איינשטיין - הוא חזר בתשובה, קליפ, סרטון בערוץ "אריק איינשטיין", באתר יוטיוב (אורך: 04:50) פסק זמן, ‏4 בנובמבר 2020 Ivrit at Berkeley | צבא | *** הוא חזר בתשובה, הרקע לשיר, באתר ivrit.berkeley.edu heitner, הוא חזר בתשובה / אריק איינשטיין, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2022-06-13 אסף נבו, ‏האחים גת ישירו "הוא חזר בתשובה" של אריק איינשטיין ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2013
גשר בראוני

גשר בראוני הוא תהליך סטוכסטי רציף B ( t ) {\displaystyle B(t)} על קטע [ 0 , 1 ] {\displaystyle [0,1]} כך שלכל לכל t {\displaystyle t} בקטע יש לו התפלגות של תהליך וינר סטנדרטי W ( t ) {\displaystyle W(t)} המותנית בכך ש- W ( 1 ) = 0 {\displaystyle W(1)=0} . כתוצאה מכך B ( 1 ) = 0 {\displaystyle B(1)=0} ומתקיים גם ש- B ( 0 ) = 0 {\displaystyle B(0)=0} כמעט בוודאות. נסמן באופן שקול: B ( t ) := ( W ( t ) ∣ W ( 1 ) = 0 ) , t ∈ [ 0 , 1 ] {\displaystyle B(t):=(W(t)\mid W(1)=0),\;t\in [0,1]} התוחלת של הגשר בכל t {\displaystyle t} במרווח [ 0 , 1 ] {\displaystyle [0,1]} היא אפס והשונות היא t ( 1 − t ) {\displaystyle t(1-t)} . לכן, השונות הכי גדולה היא באמצע הקטע ושווה לאפס בקצוות. השונות המשותפת של B ( s ) {\displaystyle B(s)} ו- B ( t ) {\displaystyle B(t)} היא min ( s , t ) − s t {\displaystyle \min(s,t)-st} . בניגוד לתהליך וינר, התהליך אינו קבוע בזמן ותוספות זרות בגשר בראוני אינן בלתי תלויות. גשר בראוני הוא תוצאה של משפט דונסקר בתחום התהליכים אמפיריים (אנ'). הוא משמש גם במבחן קולמוגורוב-סמירנוב (אנ') בתחום ההסקה הסטטיסטית. אם W ( t ) {\displaystyle W(t)} הוא תהליך וינר סטנדרטי אז התהליך: B ( t ) = W ( t ) − t W ( 1 ) {\displaystyle B(t)=W(t)-tW(1)} הוא גשר בראוני ומתקיימת אי-תלות בין B ( t ) {\displaystyle B(t)} ו- W ( t ) {\displaystyle W(t)} . באופן שקול, אם B ( t ) {\displaystyle B(t)} הוא גשר בראוני ו- Z {\displaystyle Z} הוא משתנה מקרי נורמלי סטנדרטי בלתי תלוי ב- B {\displaystyle B} , אז התהליך W ( t ) = B ( t ) + t Z {\displaystyle W(t)=B(t)+tZ} הוא תהליך וינר. ניתן לייצג גשר בראוני כטור פורייה עם מקדמים סטוכסטיים: B ( t ) = ∑ k = 1 ∞ Z k 2 sin ⁡ ( k π t ) k π {\displaystyle B(t)=\sum _{k=1}^{\infty }Z_{k}{\frac {{\sqrt {2}}\sin(k\pi t)}{k\pi }}} כאשר Z 1 , Z 2 , … {\displaystyle Z_{1},Z_{2},\ldots } הם משתנים מקריים נורמליים סטנדרטיים בלתי תלויים ושווי התפלגות (ראו משפט קוסמבי-קרהונן-לואב (אנ')). מדיה וקבצים בנושא גשר בראוני בוויקישיתוף 18.3: The Brownian Bridge, Statistics LibreTexts, ‏2020-05-05 (באנגלית) Aspects of Brownian motion, Springer, 2008, R. Mansuy, M. Yor page 2
NTFS

NTFS (ראשי תיבות של New Technology File System) היא מערכת קבצים בעיצוב מיקרוסופט, שיצאה לשוק ב-1993, יחד עם Windows NT 3.1‏. NTFS התפתחה מתוך מערכת הקבצים HPFS שעוצבה כחלק מהמיזם OS/2 המשותף ל-IBM ולמיקרוסופט ועל פי עקרונות של מערכת ניהול הקבצים Files-11, שתוכננה עבור מחשבי PDP-11 של DEC ושימשה גם את מערכת ההפעלה VMS של מחשבי VAX‏. NTFS נועדה להחליף את מערכת הקבצים FAT והציגה שיפורים רבים על פניה. NTFS כוללת מגוון שיפורים על פני FAT, כגון - תמיכה בקבצים גדולים במיוחד (עד 264 בתים), רשימת בקרת גישה (המאפשרת לקבוע הרשאות גישה למשתמשים ברמה של קבצים בודדים), תיעוד פעולות (Journaling), דחיסת נתונים מובנית, התאוששות עצמית, יכולת שחזור נתונים במצב של כשל בדיסק, וחיפוש קבצים מהיר יותר באמצעות קיטלוג. לאחר כישלון הפרויקט לבניית מערכת ההפעלה OS/2 החלה מיקרוסופט לנסות להיכנס לשוק מערכות ההפעלה לתאגידים. מאחר שמערכות ההפעלה של מיקרוסופט באותה תקופה, DOS ו-Windows 3.1 ובמיוחד מערכת הקבצים שלהן FAT, לא סיפקו מאפיינים המותאמים לשוק העסקי החלו בחברה לפתח מערכת קבצים חדשה שתענה על צורכי התאגידים. החברה ניסתה לבנות מערכת קבצים אמינה, מותאמת לשינויים, ניידת ובעלת תמיכה בתקן POSIX. אמינות - NTFS מאפשרת טיפול בשלוש רמות של אמינות: שחזור קבצים, התמודדות עם שגיאות בסקטור בודד והתאוששות מהירה. המערכת שומרת יומן אירועים של הפעולות שבוצעו על הדיסק באופן המאפשר שחזור הפעולות שבוצעו. בנוסף, המערכת מחזיקה מספר עותקים במקומות שונים בדיסק של המחיצה הראשית (Master File Table) ואינה מנהלת אובייקטים מיוחדים (כמו במערכת FAT) העשויים לפגוע במערכת כולה. התאמה לשינויים - NTFS בנויה במודל שכבות המאפשר טיפול על ידי תוכנות אחרות, ריבוי זרמים (Streams) לדיסק, תמיכה בהוספת מידע נלווה לקבצים ובמיוחד רשימות גישה. המערכת גם תומכת בקבצים בגודל מקסימלי של 264 בתים, התאמה לגודל סקטורים משתנה ותמיכה בשמות קבצים ארוכים. תמיכה בתקן POSIX - רגישות לרישיות של שמות קבצים, הוספת חותם זמן לגישה אחרונה לקובץ ותמיכה בקישורים קשיחים. NTFS-3G ReFS Everything NTFS Technical Reference באתר התמיכה של מיקרוסופט. Overview and History of NTFS http://technet.microsoft.com/en-us/library/cc778410%28WS.10%29.aspx מידע על NTFS http://www.pcguide.com/ref/hdd/file/ntfs/over-c.html http://support.microsoft.com/kb/100108
אמנסטי

האם התכוונתם ל... אמנסטי – הליך (באמצעות חקיקה או בפועל) שבו מבטלת מדינה את יחסה השלילי למעמדם של מתנגדי המשטר אמנסטי אינטרנשיונל – ארגון זכויות האדם הבינלאומי
איסאק פומרנצ'וק

איסאק פומרנצ'וק (ברוסית: Исаак Яковлевич Померанчук‏; (20 במאי 1913, ורשה-14 בדצמבר 1966, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בפיזיקה גרעינית. פומרנצ'וק נולד בשנת 1913 בוורשה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בפולין) למשפחה יהודית. אביו היה מהנדס, יליד ברסט ואמו הייתה רופאת שיניים מוורשה. בעקבות קרבות מלחמת העולם הראשונה ושינויים מדיניים שחלו באזור המשפחה עברה לרוסטוב על דון בשנת 1918. בשנת 1925 פומרנצ'וק סיים לימודים בבית ספר מקצועי ליד מפעל בו עבד אביו. בשנת 1931 הוא התחיל ללמוד כימיה במכון להשכלה גבוהה בעיר איוואנובו ובשנה שנייה של הלימודים עבר למכון הפוליטכני של לנינגרד אותו סיים בשנת 1936. פומרנצ'וק עבר לחרקיב בו התחיל לעבוד במכון מחקר אצל לב לנדאו. הוא היה בין הראשונים שעברו אצלו בחינה בפיזיקה תאורטית. בשנת 1937 ביחד עם אלכסנדר אחיעזר הוא כתב מאמר על חקר פוטונים. בשנת 1937 בעקבות רדיפות שעבר לנדאו פומרנצ'וק סולק משורות הקומסומול לאור קשריו עם לנדאו. הוא עבר למוסקבה בו סיים עבודת תואר שלישי. פומרנצצ'וק נקלט בעבודה במכון לפיזיקה של אקדמיה של ברית המועצות למדעים. בשנת 1940 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנים 1940–1943 פומרנצ'וק עבד במכון לבדב לפיזיקה ובהמשך עד לשנת 1946 במכון קורצ'טוב. בשנים 1940–1941 ביחד עם איסאי גורביץ' נעשו חישובים שבהמשך היו בסיס לבניית כור גרעיני סובייטי ראשון. על עבודות בתחום פיזיקה גרעינית בשנת 1950 הוענק לפומרנצ'וק פרס ברית המועצות. בשנת 1950 הוא חזה באופן תאורטי תופעה שלאחר גילויה בשנת 1957 קיבלה שם "תופעת פומרנצ'וק". בסוף שנות ה-40/תחילת שנות ה-50 ביחד עם יבגני פיינברג ואחיעזר פותחה תאוריה בתחום חלקיקים. בשנת 1958 הוא ניסח "תאורמת פומרנצ'וק". ביחד עם לב לנדאו הם תיארו תופעה שבהמשך נקראה הופעת פומרנצ'וק-לנדאו-מגדל והתגלתה בניסוי על ידי מדענים אמריקאים בשנת 1994. במקביל לעבודה מחקרית פומרנצ'וק היה מלמד באוניברסיטה להנדסה ופיזיקה. הוא כיהן בתפקיד פרופסור. בשנת 1964 פומרנצ'וק נבחר כחבר באקדמיה של ברית המועצות למדעים. בשנת 1954 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל. הוא קיבל עיטור לנין ופעמיים פרס ברית המועצות. פומרנצ'וק חתם על "מכתב 300" בגנות פעילות של טרופים ליסנקו. פומרנצ'וק נפטר מסרטן בשנת 1985. החל משנת 1985 מוענק על בסיס שנתי "פרס על שם פומרנצ'וק" על מחקרים בתחום פיזיקה תאורטית. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית) איסאק פומרנצ'וק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
תאגיד השידור השווייצרי

תאגיד השידור השווייצרי (בגרמנית: Schweizerische Radio- und Fernsehgesellschaft; בצרפתית: Société suisse de radiodiffusion et télévision; באיטלקית: Società svizzera di radiotelevisione; ברומאנש: Societad Svizra da Radio e Televisiun; SRG SSR) הוא תאגיד שידור ציבורי שווייצרי שהוקם בשנת 1931. התאגיד מחזיק ב-24 ערוצי רדיו וטלוויזיה. משרדו הראשי נמצא בעיר ברן, שווייץ. התאגיד הוא ארגון ללא מטרות רווח, הממומן בעיקר באמצעות דמי רישוי לרדיו וטלוויזיה (79%) ומייצר את יתרת ההכנסה מפרסום וחסות. בשנת 1931, קמו קולות רבים ברחבי שווייץ. לא קולות של הפגנות או מהומות, אלא קולות רדיו. תחנת רדיו פרטית בשם "Radio Beromünster" פרחה, והצלחתה עוררה עניין בקרב הקנטונים השונים. הם חזו פוטנציאל אדיר באיחוד כוחותיהם, ביצירת שירות שידור ציבורי חזק ובלתי תלוי שיגיע לכל פינה במדינה. כך, בשנת 1931, נולד תאגיד השידור השווייצרי (SRG SSR). 4 חברים מייסדים ניצבו בראשית דרכו: Radio Beromünster, Société de Radiodiffusion pour la Suisse Romande (SRG SR), Schweizerische Rundspruchgesellschaft (SRG SRG) ו-Radio Ticino. יחד, הם הניחו את היסודות לארגון שעתיד לשחק תפקיד מרכזי בחיי התרבות והתקשורת השווייצרית. שנות ה-30 שנות ה-40 היו עשירות בפעילות עבור SRG SSR. תחנות רדיו חדשות נוספו, קולות מגוונים הצטרפו, והשידור הפך לחלק בלתי נפרד מהחיים השווייצריים. בשנת 1953, הגיע רגע היסטורי נוסף: SRG SSR פתח ערוץ טלוויזיה ראשון, ופתח צוהר לעולם חדש של צבעים, תנועה ותמונות. עבור SRG SSR, שנות ה-60 ושנות ה-70 היו תקופה של אתגרים והסתגלות. התחרות מצד שידורים פרטיים דרשה חשיבה מחודשת, והצורך להתאים לטכנולוגיות חדשות העמיד בפני הארגון מבחנים לא פשוטים. למרות זאת, SRG SSR הצליח לשמור על מעמדו המוביל, תוך שהוא מתפתח ומתאים את עצמו לעידן המודרני. כיום, SRG SSR הוא שירות שידור ציבורי מודרני ורב-ערוצי. 4 ערוצי טלוויזיה ו-7 תחנות רדיו ארציות משדרים תוכניות מגוונות בשפות גרמנית, צרפתית, איטלקית ורומנית. חדשות, תוכניות ילדים, מוזיקה ותרבות – SRG SSR מציע קשת רחבה של תוכן לכל גיל ולכל טעם. הארגון ידוע בתכניו האיכותיים והמאוזנים, ובהתחייבות שלו לשירות הציבור. הוא שואף לייצג את המגוון התרבותי והלשוני של שווייץ, תוך שהוא מקדם ערכים של דמוקרטיה, סובלנות וחופש הביטוי. ערך מורחב – אירוויזיון 2025 בשנת 2024, ניצחה שווייץ באירוויזיון עם השיר "The Code" של האמן נמו מטלר, לפיכך SRG SSR צפוי לארח את התחרות בשנת 2025. אירוע בין-לאומי זה יהווה הזדמנות אדירה עבור שווייץ להציג את עצמה בפני קהל רחב, לחגוג את המוזיקה והתרבות שלה, ולשדר את הערכים החשובים לה. שיטת הדמוקרטיה הישירה של שווייץ והעובדה שלמדינה יש ארבע שפות רשמיות (גרמנית, צרפתית, איטלקית ורומנית) מביאות לכך שמבנה השידור הציבורי בשווייץ מחזיק בפועל ברישיונות השידור המאפשרים ל-SRG SSR לפעול כארבעה תאגידים אזוריים: גרמנית: Schweizer Radio und Fernsehen (SRF) צרפתית: Radio télévision suisse (RTS) איטלקית: Radiotelevisione svizzera di lingua italiana (RSI) רומנית: Radiotelevisiun Svizra Rumantscha (RTR) מדיה וקבצים בנושא תאגיד השידור השווייצרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תאגיד השידור השווייצרי תאגיד השידור השווייצרי, ברשת החברתית פייסבוק תאגיד השידור השווייצרי, ברשת החברתית אינסטגרם SRG SSR: Contact, web.archive.org, ‏2017-10-18
אטיבר אסאדלי

אטיבר סאחיב אוגלו אסאדלי (באזרית: Etibar Sahib oğlu Əsədli; נולד ב-12 במאי 1992) הוא פסנתרן אזרי. בשנת 1998 החל אסאדלי ללמוד נגינה על פסנתר בבית ספרו בבאקו. ב-2009, לאחר כ-11 שנות התמקצעות בתחום, התקבל לפקולטה להלחנה באקדמיה למוזיקה של באקו. בין השנים 2008–2013 ערך קונצרטים בפסטיבלי הג'אז בעיר. בנוסף, השתתף בפוריקטים שונים במדינות רבות, דוגמת צרפת, הממלכה המאוחדת, שווייץ, קפריסין, טורקיה, רוסיה וגאורגיה. את לימודיו סיים בהצלחה ב-2014. בשנים 2019–2020 פרסם פרויקט מוזיקלי בן שלושה אלבומי אולפן בשם 1 Hour Azerbaijani Piano Music. באוקטובר 2023 נחשף על ידי תאגיד השידור האזרי, İctimai Television, כי אסאדלי יחד עם אילקין דובלטוב ומילה מיילס נמנים בין שישה-עשר המועמדים לייצוג אזרבייג'ן באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. עם זאת, השלושה לא נבחרו והפסידו לפאחרי עם "Özünlə apar".‏ אסאדלי חי בצרפת. הוא דובר אזרית, טורקית, צרפתית ואנגלית. אטיבר אסאדלי, ברשת החברתית אינסטגרם Granger, Anthony (29 באוקטובר 2023). "Azerbaijan: Live Auditions Take Place in Baku for Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2023-10-29. נבדק ב-29 באוקטובר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Stephenson, James (6 בנובמבר 2023). "Azerbaijan: Six Acts Remain in Contention for Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2023-11-06. נבדק ב-6 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Brown, Alistair (7 במרץ 2024). "Azerbaijan: Fahree To Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2024-03-07. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Álvarez, Jesús (13 במרץ 2024). "İlkin Dövlətov acompañará a Fahree representando a Azerbaiyán sobre el escenario de Eurovisión 2024 en Malmö" [İlkin Dövlətov will accompany Fahree representing Azerbaijan on the Eurovision 2024 stage in Malmö]. ESCplus España (בEuropean Spanish). ארכיון מ-2024-03-13. נבדק ב-13 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) "FAHREE reveals Özünlə Apar for Azerbaijan". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 15 במרץ 2024. ארכיון מ-2024-03-15. נבדק ב-15 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה)
מיני-סדרה (קומיקס)

מיני-סדרה (באנגלית: Miniseries), או סדרה מוגבלת (Limited Series), היא סדרת קומיקס עם מספר חוברות קבוע מראש. סדרה זו נבדלת מסדרת מתמשכת בסך שמספר החוברות הוא סופי ונקבע מלכתחילה לפני תהליך היצירה, והיא נבדלת מוואן-שוט בכך שהיא מורכבת ממספר חוברות. למיני-סדרה, על-פי-רוב, יש סיפור אחד לספר, והיא עוקבת אחר מערך עלילה סטנדרטי הכולל התחלה, אמצע וסוף מוגדרים כשכל העלילה מכוסה עד סוף הסדרה ואין קליף האנגר. מיני-סדרה היא גם קצרה יותר, ואורכה נע – בדרך כלל – בין 2 ל-12 חוברות. בנוסף, בניגוד לסדרות מתמשכות בהן המחברים והמאיירים מתחלפים, בדרך כלל, בשלב מסוים, מיני-סדרה נעשית על ידי צוות יצירתי אחד בלבד מן החוברת הראשונה ועד לחוברת האחרונה. ב-1979, חברת ההוצאה לאור DC קומיקס התנסתה לראשונה בפורמט החדש של מיני-סדרה עם "World of Krypton". תחת פורמט זה, DC הייתה יכולה לספר סיפורים שלא בהכרח התאימו לסדרות מתמשכות וכן להציג דמויות וסיפורים מבלי סיכון ההתחייבות של סדרה מתמשכת. בעקבות ההצלחה, DC הוציאה ב-1980 את המיני-סדרה "The Untold Legend of the Batman", וב-1981 היא כבר הוציאה שלוש-מיני סדרות. תוך זמן קצר, מוציאות לאור נוספות החלו להשתמש בפורמט של מיני-סדרה. ב-1982, מארוול קומיקס פרסמה את המיני-סדרה הראשונה שלה, "Marvel Super Hero Contest of Champions". בהתחלה, מארוול השתמשה בפורמט של מיני-סדרה על מנת להציג דמויות פופולריות מכותרי סדרות מתמשכות של קבוצות ולתת להן כותרי הרפתקאות סולו. עם זאת, בעקבות ההצלחה של "Contest of Champions" המיני-סדרות החלו לשמש ככותרים בהם יוצגו אירועי קרוסאובר גדולים ביקום מארוול. זאת, לפני שהקונספט של קרוסאוברים מרובי כותרים נהגה. Formats & Definitions, ‏Free Comic Book Day, ‏7 בדצמבר 2016 Comics and Graphic Novels, ‏Beinecke Cataloging Manual Jack Phoenix, ‏Maximizing the Impact of Comics in Your Library: Graphic Novels, Manga, and More, ‏Libraries Unlimited, ‏2020, עמ' 4–12; ISBN 978-1-4408-6886-3 FAQ, ‏Dark Horse Comics Michael McAvennie & Hannah Dolan (עורכים), DC Comics Year By Year A Visual Chronicle, ‏Dorling Kindersley, ‏2010, עמ' 181; ISBN 978-0-7566-6742-9 D. R. Bickham, ‏Contest of Champions: Marvel's DEADLIEST Games, Explained: Over three titanic series, the greatest heroes of the Marvel Universe have come to blows in several Contests of Champions, ‏CBR, ‏1 באפריל 2020 מיני-סדרה ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2023/2024 בליגת האלופות לנשים

עונת 2023/2024 בליגת האלופות לנשים של אופ"א היא העונה ה-23 של אליפות אירופה למועדוני כדורגל נשים הנערכת על ידי אופ"א, והעונה ה-15 מאז מיתוגה מחדש כליגת האלופות לנשים. זוהי המהדורה השלישית של הטורניר הכוללת שלב בתים. הגמר נערך באצטדיון סן ממס בבילבאו, ספרד, ובו גברה האלופה המכהנת ברצלונה על אולימפיק ליון 2–0 וזכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה. מספר הקבוצות המעפילות לתחרות מכל מדינה נקבע לפי שיטת הדירוג של אופ"א לליגות נשים. ליגות המדורגות במקומות 1–6 שולחות 3 נציגות. ליגות המדורגות במקומות 7–16 שולחות 2 נציגות. כל יתר החברות באופ"א (למעט רוסיה, שהושעתה בשל מלחמת אוקראינה–רוסיה) שולחות נציגה אחת. מחזיקת הגביע בעונת 2022/2023 מקבלת מקום, אם לא העפילה דרך הליגה המקומית. להתאחדות החברה באופ"א חייבת להיות ליגת נשים המשוחקת ב-11 שחקניות על מנת לשלוח נציגות לליגת האלופות. נכון לעונה זו, 52 מתוך 55 ההתאחדויות החברות באופ"א עומדות בכללים אלו, כאשר היוצאות מן הכלל הן אנדורה (מועדון אחד המשחק בספרד), ליכטנשטיין (3 מועדונים המשחקים בשווייץ) וסן מרינו (מועדון אחד המשחק באיטליה). מכיוון שהאלופה המכהנת ברצלונה העפילה דרך הליגה המקומית שלה, אלופת הליגה המדורגת 4 (אנגליה) העפילה לשלב הבתים במקום לסיבוב השני, ואלופת הליגה המדורגת 7 (איטליה) העפילה לסיבוב השני במקום לסיבוב הראשון. לוח הזמנים של התחרות הוא כדלהלן. קלוז'-נאפוקה, רומניה סרייבו, בוסניה והרצגובינה מורסקה סובוטה, סלובניה קויה, דנמרק קטוביץ, פולין ליסבון, פורטוגל שקודרה, אלבניה שיאוליאי, ליטא סנקט פלטן, אוסטריה אנני נוי, מולדובה בירקירקארה, מלטה אנסחדה, הולנד פרנקפורט, גרמניה לינשופינג, שוודיה אוסלו, נורווגיה הסטטיסטיקה אינה כוללת סיבובי מוקדמות ומעודכנת לסיום משחקי חצי הגמר. מ.ס. קריית גת, שזכתה בעונת 2022/2023 בליגת העל בכדורגל נשים, ייצגה את ישראל בתחרות. היא הוגרלה בטורניר המוקדמות מול פרנצווארוש מהונגריה, אותה ניצחה 3–1 בדו-קרב פנדלים לאחר 2–2 בסיום הזמן החוקי. בגמר הטורניר הפסידה קריית גת לאולימפיה קלוז' מרומניה 4–3 בפנדלים לאחר 0–0 בסיום הזמן החוקי והודחה מהתחרות. עונת 2023/2024 בליגת האלופות עונת 2023/2024 בליגה האירופית עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2023/2024 בליגת האלופות לנשים 2023/24 Women's Champions League: Dates, provisional access list, full guide, אופ"א מוליכות השערים, באתר ליגת האלופות לנשים קריית גת בגמר סיבוב המוקדמות הראשון בצ'מפיונס, באתר ONE‏, 6 בספטמבר 2023 כואב: קריית גת הודחה ממוקדמות ליגת האלופות, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2023
נועם סובוביץ

נועם סובוביץ (נולד ב-9 בפברואר 1988) הוא דוגמן ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי. סובוביץ גדל במשפחה דתית בקרני שומרון, הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוריו עלו להתנחלות בשנות ה־80 והמשפחה התגוררה בקרוואן. ב-2002 השתתף סובוביץ עם משפחתו בליל הסדר בפיגוע במלון פארק, ואימו נפגעה מרסיס. כשהיה בתיכון עזב את ההתנחלות ועבר ללמוד בפנימייה ברמת הגולן. לאחר סיום התיכון למד במכינה קדם צבאית ולאחריה התגייס לסיירת אגוז, ובמסגרת שירותו השתתף בלחימה בשג'אעייה במבצע עופרת יצוקה. למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב. ביקור מולדת (2017) - סרט קצר שיצר סובוביץ כחלק מהסדרה "מהגרים" - פרויקט של 12 סרטים דוקומנטריים קצרים של תלמידי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. סובוביץ בחר להתמקד באחיו דן סובוביץ (אנ'), שחזר בשאלה, יצא מהארון ומתגורר בבריסל עם בן זוגו, בניסיון להבין מה גרם לו לעזוב את ישראל. הסרט שודר בישראל בערוץ 8 וזכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל אסטרה ובפסטיבל טמפה ביי, וכן היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי ה-BAFTA. הֶדֶף (2021) - סרט סטודנטים המתרחש בהתנחלות דתית שבמרכזו נער עדין המנסה להוכיח את גבריותו, בהשתתפותה של כרמל בין. מלכה - סרט תיעודי קצר שהוקרן במסגרת פסטיבל מנה ראשונה. נקודת מפנה (2022) - דוקו באורך מלא העוקב אחר משחק כדורגל שהתקיים ב-1970 בין נבחרת ישראל וקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך, ועל חשיבות המשחק בקירוב יחסי גרמניה–ישראל. דוגמנים (2022) - סדרה שיצר וביים סובוביץ עבור yes שעוקבת אחר עולם הדוגמנות. חתונה ממבט ראשון - מאז 2024 שותף סובוביץ לבימוי הזוגות בתוכנית. כשחקן, הופיע בתוכנית כוכב הצפון, וגילם מוכר בגדים בסדרה להיות איתה. נייעס - עורך תוכן ומפיק בפועל בסדרה התיעודית של כאן 11. רבנו - עורך משנה בסדרה התיעודית אודות קהילת חסידי ברסלב בכאן 11. סובוביץ התגלה כדוגמן על ידי צלם ברחוב רוטשילד, ולאחר שתמונותיו הגיעו אל הסוכן שי כהן ארבל הוא הוחתם בסוכנות "יולי". הוא הופיע בפרסומות למותגי האופנה סלה ופוקס-ויזל ובפרסומות לקוקה-קולה ו-RC קולה, ועל שער מוסף זמנים מודרניים מבית ידיעות אחרונות. סובוביץ מתגורר בתל אביב עם זוגתו. אחיו דן, הנמצא במרכז סרטו של סובוביץ "ביקור מולדת", הוא כותב הנאומים של סגן יו"ר האיחוד האירופאי. מדיה וקבצים בנושא נועם סובוביץ בוויקישיתוף נועם סובוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נועם סובוביץ, ברשת החברתית אינסטגרם נועם סובוביץ, סרטונים בערוץ היוטיוב נועם סובוביץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נועם סובוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נועם סובוביץ באתר איגוד הבמאיות והבמאים דביר רשף, "הכדורגל עשה שינוי ביחס שלנו לגרמנים אחרי השואה, התחלנו להעריץ אותם", באתר ynet, 23 בינואר 2022 נועם סובוביץ, זמירות שבת ביידיש – עם טלפון ביד: חרדים לשעבר בין שני העולמות, באתר ynet, 6 בינואר 2023 סמדר שיר, "היום אני מבין שצריך כל כך מעט כדי מאושר" להיות, באתר "ידיעות אחרונות", 23 באוגוסט 2015 דביר רשף, "הכדורגל עשה שינוי ביחס שלנו לגרמנים אחרי השואה, התחלנו להעריץ אותם", באתר ynet, 23 בינואר 2022 הקרנת הסרט "ביקור מולדת" ושיחה עם היוצר נועם סובוביץ', באתר דוקו טי.וי זוהר אורבך, ‏"גם גברים מוטרדים. אני מכיר כאלה שנהרסו להם החיים", באתר ‏מאקו‏, 10 בנובמבר 2022
המרכז לעיוור בישראל

המרכז לעיוור בישראל (באנגלית: The Center For The Blind in Israel) הוא ארגון גג המאגד תחתיו את מרבית העמותות והארגונים למען אנשים עם עיוורון ולקויות ראייה במדינת ישראל. המרכז נוסד בשנת 1983 על יסוד ארגונים קודמים. סיוע והכוונת אנשים עם עיוורון ולקויות ראייה בכל תחומי החיים. הגברת מודעות בקרב הציבור ומקבלי ההחלטות לצורכי קהילת האנשים עם עיוורון ולקויות ראייה במדינת ישראל. קידום זכויות לציבור האנשים עם עיוורון ולקויות ראייה בישראל, מיצוי זכויות הפרט, סיוע משפטי וכלכלי ומתן שרות לעיוורים ולקויי הראייה. העמותה משתפת פעולה עם ארגונים שונים למען העלאת המודעות בתחום העיוורון וחייהם של בעלי המוגבלויות בישראל. המרכז לעיוור בישראל מאגד תחתיו את הארגונים הבאים: אגודת העיוורים "ששת" אגודת העיוורים "הגשמה" עמותת על"ה - העמותה לקידום הסטודנטים העיוורים בישראל אופק לילדינו - ארגון ארצי של הורים לילדים עם עיוורון ולקות ראייה אגודת העיוורים הנעזרים בכלבי נחייה בישראל עיוורים בישראל המרכז לעיוור בישראל, באתר המרכז לעיוור בישראל, ‏6 בפברואר 2019 מחר תונח בנתניה אבן פינה למרכז תרבות ארצי לעיוור, מעריב, 11 במרץ 1964 המרכז לעיוור בישראל (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל" "תעצמו את העיניים ותראו": יום המודעות לקהילת אנשים עם עיוורון ולקויות ראיה בישראל, באתר מעריב אונליין, 27 במאי 2024 המרכז לעיוור בישראל, באתר כל זכות
שטוק

האם התכוונתם ל... שטוק 84' – מותג ברנדי חוות שטוק – חווה חקלאית לשעבר בישראל אישים: אוריאל שטוק – מהנדס בניין ישראלי בוריס שטוק – זמר-יוצר קרואטי דב שטוק – שמו הקודם של דב סדן, חוקר ספרות ישראלי דורה שטוק – אמנית גרמנייה יורגן שטוק – שוטר גרמני פרנץ פון שטוק – צייר, פסל ואדריכל גרמני סטוק