laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דניאל רות

דניאל פרנסואה רוֹת (בצרפתית: Daniel François Roth; נולד ב-31 באוקטובר 1942) הוא נגן עוגב, מלחין ומחנך צרפתי. רות נולד במילוז, צרפת. הוא החל את הכשרתו המוזיקלית בקונסרבטוריון בעיר הולדתו, אצל ז'וזף ויקטור מאייר. ב-1960, נכנס לקונסרבטואר של פריז, שם סיים את לימודיו עטור בחמישה פרסים ראשונים - בעוגב ואלתור מוזיקלי, (1963, אצל רולנד פלצ'ינלי), הרמוניה (1962, אצל מוריס דיריפלה), קונטרפונקט ופוגה (1963, אצל מרסל ביץ', וליווי פסנתר (1970, אצל אנרייט פואי-רוז'ה). כמו כן למד נגינה בעוגב אצל מארי-קלייר אלן . דניאל רות הוא אביהם של המנצח והחלילן פרנסואה קסאבייה רות והוויולן ונסן רות. בשנת 1963 מילא דניאל רות את מקומה של רולנד פלצ'ינלי כנגן העוגב הגדול בבזיליקת סקרה קר בפריז, שם החליף את מורו לשעבר כנגן עוגב בשם בלבד בשנת 1973, משרה בה החזיק עד 1985, כאשר התמנה לנגן עוגב בשם בלבד בכנסיית סן-סולפיס, פריז. קודמיו בתפקיד זה היו שארל-מארי וידור, מרסל דופרה וז'אן-ז'אק גרוננואלד דניאל רות זכה בכמה תחרויות עוגב יוקרתיות, בהן, תחרות "Amis de l'orgue" והגראן פרי בנגינת עוגב ובאלתור בקונקור דה שארטר ב-1971. מ-1974 עד 1976 היה דניאל רות אמן הבית ב"מקדש הלאומי של לידת הבתולים" ופרופסור לעוגב באוניברסיטה הקתולית בוושינגטון הבירה. כמו כן עבד כמורה לעוגב במרסיי, (1979-1974), שטרסבורג (1988-1979) וזארבריקן (1995-1988). בין השנים 1995 ל-2007 לימד נגינה בעוגב ואלתור באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של פרנקפורט. נוסף לכך, היה יועץ לעוגב החדש של קארל שוקה בפילהרמונית של לוקסמבורג, שאותו חנך בשנת 2005. דניאל רות הוא "אביר לגיון הכבוד, "חבר במסדר האמנויות והספרות, ו"חבר כבוד בקולג' המלכותי של נגני עוגב". ב-2006, קיבל את "פרס אירופה למוזיקת קודש אירופאית" מאת פסטיבל גמינד של שוואביה (גרמניה). מדיה וקבצים בנושא דניאל רות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל רות דניאל רות, באתר AllMusic (באנגלית) דניאל רות, באתר MusicBrainz (באנגלית) דניאל רות, באתר Discogs (באנגלית) דניאל רות, באתר Songkick (באנגלית) Winners of the Grand Prix de Chartres in 1971. זוכי הגראן פרי דה שארטר לשנת 1971
בנקרופט (סדרת טלוויזיה)

בנקרופט (באנגלית: Bancroft) היא סדרת טלוויזיה בארבעה פרקים ששודרה לראשונה בדצמבר 2017. את הסדרה יצרה וכתבה קייט ברוק עבור רשת ITV. מככבת בה שרה פאריש בתפקיד אליזבת בנקרופט, רפ"ק בילוש מוערכת, שמנסה להפיל כנופיית פושעים. בעוד שמקרה רצח מהעבר, שהיא הייתה מעורבת בו, נחקר על ידי סמלת בילוש צעירה בשם קתרין סטיבנס, בגילומה של פיי מרסיי. בפברואר 2018 הוזמנה עונה שנייה לסדרה "בנקרופט" בכיכובה של פאריש. שרה פאריש – רב-פקד אליזבת בנקרופט אדם לונג – ג'ו בנקרופט אדריאן אדמונדסון – רב-פקד קליפורד ווקר לי בורדמן – מפקח בילוש ג'ורג' מוריס צ'ארלס בבלולה – סמל בילוש אנדי בוון ריאן מק'קן – דאנש קמארה שאמים אחמד – נאילה קמארה פיי מרסיי – סמלת בילוש קתרין סטיבנס אמארה קאראן – אניה קארים ארט מאליק – סנ"צ אלן טהירי לינוס רואץ' – טים פרייזר לילי סקופסקי – לורה פרייזר אנג'ילי מוהינדרה – זהירה קמארה שארלוט הופ – אנאבל קונורס דייוויד אוורי – פקד בילוש ג'ייק הרפר ג'קלין בוטסוויין – פרנסס הולנד ימיסי אוינלויה – בלשית סאלי ריד אתר האינטרנט הרשמי של בנקרופט (באנגלית) "בנקרופט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנקרופט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בנקרופט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ed Power, ‏Bancroft, episode 4, review: a deliriously over-the-top finale, The Telegraph, 15 December 2017 "ITV commissions second series of Bancroft, starring Sarah Parish". Press Centre (באנגלית). "Meet the cast of Bancroft". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2017-12-15.
צ'ארקי

צ'ארקי (מקצ'ואה: בשר מיובש ומלוח, בספרדית: Charqui) הוא מאכל העשוי בשר מיובש ומומלח. המאכל אופייני לאזור האנדים ומיוצר בפרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה מבשר אלפקה, למה או הכלאה של שניהם. תהליך הייצור של הצ'ארקי כולל את המלחת הבשר ויבושו בשמש. ישנם אזורים (אגם טיטיקקה, למשל) בהם הבשר נפרס לרצועות לפני יבושו, ובאזורים אחרים, כגון בקוסקו, הבשר מיובש בנתחים שלמים כולל העצם. בספרדית נקראים נתחים אלה "צארקי קומפלטו" (charqui completo). מקור הצ'ארקי הוא בתרבות האינקה, אשר ניצלה את האוויר הקר והיבש ואור השמש העז של הרי האנדים לשימור בשר. האינקה השתמשו בצ'אנקי לאספקת מזון בתחנות הדרכים (בקצ'ואה: טמפו) שפרסו לאורך מערכת הדרכים ששימשה את האימפריה. פרו היא היצרנית הגדולה עם 450 טון צ'ארקי בשנה. בברזיל מיוצר הצ'ארקי מבשר בקר. בארצות הברית קיים מאכל המבוסס על הצ'ארקי ומיוצר מבשר בקר או חזיר שנקרא ג'רקי. צ'ארקי מסחרי נקרא "צ'ארקואדס" (charqueadas), ובארגנטינה ואורוגוואי גם "סלדרוס" (saladeros). מדיה וקבצים בנושא צ'ארקי בוויקישיתוף http://etimologias.dechile.net/?charqui https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0308814611010077?via%3Dihub ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
CO

האם התכוונתם ל... פחמן חד-חמצני – תרכובת כימית קובלט – יסוד כימי שסמלו Co co היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של קולומביה
פאנדה (זמרת)

גבריאלה הורן (בגרמנית: Gabriela Horn, נולדה ב-25 בינואר 1988) ידועה בשם הבמה שלה "Paenda" ‏ שלעיתים מסוגנן כ-Pænda, היא זמרת, כותבת שירים, מלחינה ומפיקה מוזיקלית אוסטרית. ייצגה את אוסטריה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל. עם השיר "Limits". גבריאלה הורן נולדה בעיירה דויטשלנסברג בשטיריה שבאוסטריה. היא החלה לשיר בגיל שש במקהלת העיר שלה. בגיל ארבע עשרה התחילה הורן לשיר בלהקות פופ-רוק קטנות שהיו מצויות באזורה. לאחר מכן היא לקחה שיעורי גיטרה ופסנתר ועברה לווינה בגיל 20 על מנת ללמוד מוזיקת ג'אז במכון המוזיקלי של וינה, אותו סיימה בשנת 2013. הורן אימצה בשנת 2016 את שם הבמה שלה "פאנדה", היא מתגוררת בווינה ומפיקה, כותבת, מלחינה ומקליטה את כל שיריה לבדה. פאנדה הייתה נציגת אוסטריה לאירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל. פאנדה הופיעה בחצי הגמר השני, שנערך ב-16 במאי 2020, עם השיר "Limits". פאנדה זכתה במקום ה-17 עם 21 נקודות ולא העפילה לגמר שנערך ב-18 במאי. 2018 - Evolution I 2019 - Evolution II 2017 - Wave 2018 - Good Girl 2018 - Paper-thin 2019 - Limits מדיה וקבצים בנושא פאנדה בוויקישיתוף פאנדה, ברשת החברתית פייסבוק פאנדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאנדה, ברשת החברתית אינסטגרם פאנדה, סרטונים בערוץ היוטיוב פאנדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאנדה, באתר ספוטיפיי פאנדה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) פאנדה, באתר AllMusic (באנגלית) פאנדה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאנדה, באתר דיזר פאנדה, באתר Discogs (באנגלית) פאנדה, באתר Genius Pænda startet für Österreich beim Song Contest, היטרדיו 3 אוסטריה, 29 בינואר 2019 ניק ואן לית', Paenda revealed as Austria’s hope for the Eurovision Song Contest 2019, אסקאקסטרה, 29 בינואר 2019 Pænda fährt für Österreich zum Song Contest. Wer ist sie?, אתר רשות השידור האוסטרית, 29 בינואר 2019 PÆNDA ist Pop aus Ottakring, מיינבזריק.אט, 19 בפברואר 2018
גדעון דוקוב

גדעון אברהם דוקוב (נולד ב-20 ביוני 1980, ז' בתמוז ה'תש"מ) הוא עיתונאי ישראלי, עורך אתר העיתון מקור ראשון. בעבר שימש ככתב ועורך בעיתונים גלובס ובשבע. נולד לרוברטו שמואל ויונה דוקוב, עולים מאורוגוואי שבדרום אמריקה. גדל בפתח תקווה והתחנך בבית הספר היסודי ובישיבה התיכונית בעיר. בכיתה י"ב שירת בשל"פ בתיכון בבית שאן. למד בישיבת ההסדר ירוחם, למד כשנתיים בישיבת עתניאל ולאחר מכן בישיבת שיח יצחק. שירת בחיל התותחנים במסגרת ישיבות ההסדר. במילואים שירת בפיקוד העורף. אחיו אמנון שמחה, הוא ר"מ בישיבת ההסדר בעתניאל. לדוקוב עוד שלוש אחיות, שתיים מהן תאומות. בשנת 2004 החל לימודי פסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, אך לאחר שנה הפסיק את התואר. בשנים מאוחרות יותר השלים תואר ראשון במכללה האקדמית הרצוג. החל את דרכו העיתונאית בעיתון "נקודה". שימש ככתב בקבוצת "מקור ראשון" במשך כשמונה וחצי שנים, במהלכם כיהן כעורך עמוד הבית של אתר nrg, עורך המוסף הפוליטי "יומן" ובמקביל היה עורך וכותב המוסף הסאטירי של "מקור ראשון" – "בריחת המוחות" אותו ייסד. במשך קרוב לחמש שנים היה מקורב מאוד לאורי אליצור. בין השאר אחראי דוקוב לחשיפת "וילהלם רוט", שהתברר כמשה חרותי – צעיר מגבעתיים שהפך עצמו לבן אצולה אוסטרי והיתל בתקשורת, בפעילי הסברה ובשר בממשלת ישראל. בשנים 2007–2008 כתב טור באתר כיפה הנקרא 'המעלעל' ובו ביקורת שבועית על עלוני ועיתוני השבת של המגזר הדתי לאומי. בשנת 2015 הגיש תקופה קצרה ברדיו גלי ישראל את התוכנית "פעמיים הפוך" עם העיתונאי צחי כהן. מפברואר 2017 - פברואר 2019 שימש כעורך אקטואליה ומדורים בעיתון בשבע, ומאז ועד לפרישתו באפריל 2020 כיהן כסגן העורך. ולאחר מכן עבר לעבוד בגלובס, עד לחודש יוני 2021. בעבר כתב מדי פעם טורי דעה באתר mako והתארח לעיתים ברדיו כאן מורשת, בערוץ הכנסת ובתוכנית הפטריוטים בערוץ 20. באוגוסט 2021 חזר למקור ראשון, ושימש כחבר הדסק המשפטי בעיתון וככתב המשפטי. החל מספטמבר 2022 משמש כעורך אתר מקור ראשון. דוקוב נשוי לד"ר אלישבע דוקוב בנש"ק, מרצה בחוג למדעי המחשב במכללה האקדמית אשקלון ובתו של ד"ר אביגדור בנש"ק. לזוג חמישה ילדים והם מתגוררים בכפר גנים בפתח תקווה. גדעון דוקוב, ברשת החברתית פייסבוק גדעון דוקוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גדעון דוקוב, ביישום טלגרם גדעון דוקוב, ברשת החברתית אינסטגרם גדעון דוקוב, באתר ערוץ 7 טוריו, באתר mako גדעון דוקוב, באתר כיפה גדעון דוקוב, באתר מחלקה ראשונה גדעון דוקוב, באתר העין השביעית אריה יואלי, ‏ברנז'ה: גדעון דוקוב מצטרף לעיתון 'בשבע', באתר "סרוגים", 11 בפברואר 2017 גדעון דוקוב, אנשים מספרים, באתר ישיבת עתניאל ראו כאן: "לאורך הגיליון פרושים וידוייהם האישיים של כמה מהכותבים שגדלו ב"נקודה", על ראשית דרכם בעיתונות: אמונה אלון, גדעון דוקוב" פוסט בפייסבוק שכתב דוקוב הספד מההלוויה של אורי אליצור גדעון דוקוב, שכחו שיש בחירות, אתר כיפה גדעון דוקוב, מפסידים מיליונים, באתר כיפה גדעון דוקוב, מעלעל, אתר כיפה פעמיים הפוך עם צחי כהן וגדעון דוקוב 6-11-15 פעמיים הפוך עם צחי כהן וגדעון דוקוב 23-10-15 2 סגני עורכים חדשים לשבועון הדתי 'בשבע', באתר אייס, 18 בפברואר 2019 גדעון דוקוב, ‏כשבני גנץ יהיה שר הביטחון, האם הערבייה תרגיש בטוחה יותר, באתר ‏מאקו‏, 14 בינואר 2019 גדעון דוקוב, ‏קבלו את בוז'י הרצוג מודל 2019, באתר ‏מאקו‏, 30 בינואר 2019 ]
Limits

"Limits" (בעברית: "גבולות") הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי פאנדה וגם בוצע על ידיה. השיר ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל. סרטון השיר "Limits" באתר יוטיוב Pænda startet für Österreich beim Song Contest, היטרדיו 3 אוסטריה, 29 בינואר 2019
טנק מרכבה סימן 1

טנק מרכבה סימן 1 הוא הדור הראשון של טנק המרכבה. כבר בטנק זה ניתן לראות את יישום העקרונות המנחים בסדרת טנקי המרכבה: המנוע ממוקם מלפנים, ומשמש כחלק מההגנה על הצוות. מחשבה רבה הושקעה בעיצוב הפנים והנדסת האנוש שלו איכותית, ביחס לטנקים בני דורו. סימן הזיהוי הבולט ביותר שלו הוא ה"חצאית" או "האוזניים" - הבליטה המעוגלת בצידי הצריח, בחיבור לתובה. מאחר שגם למרכבה סימן 2 "חצאית" דומה, קשה להבדיל ביניהם, אך אפשרי לעשות זאת לפי חוליות זחל וכבל גרירה המחוברים ל"חצאית". סממן חיצוני נוסף המאפשר זיהוי מרחוק הוא העדרם של סלי תובה (סלי חי"ר) וקיומה של מרגמה חיצונית על דופן הצריח בצד המפקד (בשאר סימני המרכבה המרגמה היא פנימית). מרכבה סימן 1 עבר שינויים רבים בטרם הושק סימן 2. בתחילה מחשב הירי היה ללא מערכת לומדת ואמצעי ראיית הלילה הותקן רק בעמדת המפקד. תריס הפליטה לגזי המנוע היה בעל שני פתחים משני צידי הטנק והצריח היה כמעט ללא מיגון. עם השנים חלק מטנקי המרכבה סימן 1 הוסבו למרכבה סימן 2 וקיבלו את השם סימן 1 ב'. בגרסתו האחרונה, מספר גדודי מילואים השתמשו במרכבה סימן 1 שנערכו בו מספר שינויים: אמצעי ראיית לילה פאסיבי הותקן לתותחן ובחלק מהטנקים הותקן אף אמר"ל תרמי. מחשב הירי שודרג ומספר מערכות נוספות בתוך הצריח שופרו אף הן. מספר הפגזים המקורי, 62, הופחת ל-54 לטובת תחמושת נוספת למרגמה; זרקור הקסנון, שהיה אמצעי הכינון בלילה, הוסר. שערות שולמית הוספו וכיום ההבחנה החיצונית בין סימני 1 ו-2 היא רק על בסיס סלי חי"ר (שאינם קיימים בסימן 1), סל צריח (קטן יותר בסימן 1), כבל גרירה והמרגמה. חלק מאנשי הצוות ששירתו על מרכבה סימן 2 הוסבו לשירות מילואים על גבי סימני 1. מרכבה סימן 1 השתתף במבצע שלום הגליל, שכלל לחימה של צבא מול צבא, לחימה של צבא מול גרילה בשטח פתוח ולחימה בשטח בנוי. בעקבות המלחמה התקבל משוב רב על ביצועי הטנקים ואילו שיפורים ותיקונים יש לבצע בהם. חלק גדול מהתיקונים והשיפורים בוצע בדגם הבא מרכבה סימן 2 וחלק אחר בוצע בדגם של שנות התשעים: מרכבה סימן 3. מיגון הטנק שופר משמעותית כבר בעת שירותו: לטנק הוספו פלטות בזוקה (התקני מיגון המגנים על המזקו"ם): בתחילה פלטות פלדה דקות ולאחר מכן פלטות עבות בעלות מיגון מרוכב סודי בהרכבו. מיגון נוסף הוסף לצריח, ושערות שולמית, שרשראות ברזל היוזמות את הגביש הפיאזואלקטרי ברש"ק חלול, הותקנו בחלקו האחורי של הצריח, בשל הקושי למגן אזור זה. מרכבה סימן 1 - מבט מהחזית מרכבה סימן 1 - מרכבה מהצד (פרופיל) מרכבה סימן 1 - מבט מאחור מדיה וקבצים בנושא טנק מרכבה סימן 1 בוויקישיתוף ישראל: דו"ח על צה"ל, של המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS)‏, 2014
טנק מרכבה סימן 2

טנק מרכבה סימן 2 הוא הדור השני של טנק המרכבה. הטנק הוא תוצאה של לקחים מפעילות המרכבה סימן 1 במבצע שלום הגליל. כמו לסימן 1, גם למרכבה סימן 2 יש תותח בעל קנה מחורץ בקליבר של 105 מ"מ ו"חצאית" או "אוזניים" - שתי בליטות מעוגלות בצידי הצריח, בחיבור לתובה. בעבר, סימן 2 נבדל מסימן 1 בכך שיש לו רק תריס פליטה אחד בימין הטנק ואילו לסימן 1 תריס בכל צד. עוד הבדל הוא הוספת "שערות שולמית", כדורי ברזל הקשורים בשרשראות ברזל, לחלק האחורי של הצריח. וכן סלי חי"ר. קפיצת המדרגה העיקרית בין סימן 1 לסימן 2 היא במערכת בקרת האש. מחשב הירי שופר משמעותית: המחשב מתחשב ביותר נתונים בעת קביעת המסלול הבליסטי של הפגז (טמפרטורה, לחות, גובה) מעבר לנתוני החובה (סוג פגז וטווח). מסלולים בליסטיים עבור פגזים נוספים תוכנתו מראש והוספה מערכת לומדת, המתקנת את המסלול הבליסטי שחושב על ידי הוספת סטייה מסוימת המתקבלת מסכימה של סדרות שפגעו במטרה. שיפור מהותי נוסף הוא בחטיבת הכוח. המנוע שופר מעט, אך שיפור מהותי הורגש בממסרת, האחראית על העברת הכוח בין המנוע והזחלים. לחטיבת הכוח הוספה אפשרות ה"פיבוט" המאפשרת סיבוב של זחל אחד קדימה בעוד השני מסתובב לאחור. שיפור קל שחל בהרכב בשריון הבסיסי בין סימן 1 לסימן 2 נמצא כלא מספק. ועד מהרה נוספו לו שכבות נוספות, כחלק מתיקון רחב בתחומי שונים לסימן 2 הבסיסי מה שנתן את השם סימן 2 ב'. מלבד השיפור שחל בשריון הבסיסי לעומת הדור הקודם ובסימן 2, לימים תוסף האפשרות להתקין תוספת מיגון לצורכי בט"ש בגבול, בעיקר בצדי הצריח ובגחון - מיגון קס"ג (על שם הקו הסגול, לשם היא יועדה) ודגם זה נקרא סימן 2 ד'. ביולי 2023 התקיים משא ומתן עם מספר מדינות ליצוא טנקים אלה שהיו קודם בשימוש צה״ל. בעקבות מתקפת הפתע על ישראל, הוקפאה מכירת טנקי המרכבה. בדומה למרכבה סימן 1, המרכבה סימן 2 נכנס לראשונה לשימוש בגדוד "געש" של חטיבה 7. בשנת 2016 יצא המרכבה סימן 2 מהיחידות הסדירות, לאחר שחטיבה 7 הוסבה לטנקי מרכבה סימן 4מ. ביולי 2020 נערך האימון האחרון של טנקי סימן 2 שאחריו הוצאו הטנקים משירות מילואים. בזמן השירות לקח הטנק חלק בכלל המערכות, וגם לאחר שעבר למערך המילואים השתתף ברגע שזה נקרא למערכה. חלק מהטנקים הישנים מוסבים לנגמ"שי תומכי לחימה בשם "אופק" שמיועדים לחימוש, פינוי רפואי, לוגיסטיקה ופיקוד. במהלך מלחמת חרבות ברזל, חלק מהטנקים שהיו במחסנים והיו אמורים להימכר, הושמשו וממלאים קווים בידי אנשי מילואים בגזרות השקטות. מדיה וקבצים בנושא טנק מרכבה סימן 2 בוויקישיתוף ישראל: דו"ח על צה"ל, של המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS)‏, 2014 בהמשך שונו טנקי סימן 1 כך שנוספו להם "שערות שולמית" ונותר רק תריס פליטה בצד ימין ניסים קלו, סוגי טנקי המרכבה לדורותיהם - אינדקס, באתר www.himush.co.il Merkava Mk 2, www.israeli-weapons.com יואב זיתון, מאות טנקי מרכבה ישנים בדרך לאירופה: כל הפרטים על העסקה ההיסטורית, באתר ynet, 15 ביוני 2023 יובל אזולאי, ישראל עצרה תוכנית יצוא מרכבה ורוכשת דחפורי ענק, באתר כלכליסט, 19 בנובמבר 2023 צה"ל נפרד מטנק מרכבה סימן 2: "חיסל כמויות של מחבלים", באתר ‏מאקו‏, 24 ביולי 2020
בילי היגינס

בילי היגינס (1936–2001) היה מתופף ג'אז אמריקאי. הוא ניגן בעיקר ג'אז חופשי ובי בופ. היגינס ניגן באלבום הראשון של אורנט קולמן בשנת 1958, והמשיך איתו עד 1961 (וגם ב-1971 ו-1987). לאחר מכן ניגן רבות עם כל מיני נגני ביבופ, כולל דונלד בירד, דקסטר גורדון, מילט ג'קסון, ג'קי מקלין, האנק מובלי, ת'לוניוס מונק, לי מורגן, ארט פפר, סוני רולינס, מאל ולדרון, פט מת'יני, סידר ולטון ועוד. היגינס ניגן ביותר מ-700 אלבומים. מדיה וקבצים בנושא בילי היגינס בוויקישיתוף בילי היגינס, באתר AllMusic (באנגלית) בילי היגינס, באתר MusicBrainz (באנגלית) בילי היגינס, באתר Discogs (באנגלית) בילי היגינס, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאקויה מורייאמה

טאקויה מורייאמה (ביפנית: 村山拓哉; נולד ב-8 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר האחורי. מורייאמה החל לשחק כדורגל במועדוני הנוער של קיוטו סאנגה ובשנים 2007 עד 2012 שיחק בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת האנן ליד אוסקה שביפן. בשנת 2012 עבר לפולין ולאחר ששיחק חצי עונה בגווארדיה קוסזאלין, הוא חתם בפוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית שם שיחק ארבע עונות. בשנת 2016 עבר לשחק בקבוצה התאילנדית רצ'אבורי מיטר פול, עמה זכה בגביע התאילנדי. בקיץ 2018 הוא חזר לשחק באירופה וחתם בפ.ק. זמון מליגת העל הסרבית. בינואר 2019 מורייאמה חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית והפך לכדורגלן היפני הראשון ששיחק בישראל. ב-8 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0-0 נגד בית"ר תל אביב רמלה. ב-17 במאי, במחזור האחרון של עונת 2018/19, כבש את שער הבכורה שלו בניצחון החוץ 5-2 על הפועל אכסאל. ב-2 בפברואר 2020 חתם מורייאמה עד לסיום העונה בהפועל עכו מהליגה הלאומית. רצ'אבורי מיטר פול הגביע התאילנדי (1): 2016 טאקויה מורייאמה, באתר Transfermarkt טאקויה מורייאמה, באתר Soccerway טאקויה מורייאמה, באתר FootballDatabase.eu אור מינץ, "טאקו חם", אתר ערוץ הספורט, 25 באפריל 2019 מאור רחמני, ‏רכש להפועל פתח תקווה: טאקויה מורייאמה היפני, באתר ONE‏, 29 בינואר 2019 אבוחצירה: יש הצעות מליגת העל, לא מתעסק בזה, באתר ONE‏, 2 בפברואר 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טאקויה מורייאמה".
מינגי

מינגי היא אמונה של שבטי ההאמר, קארה ובאנה בדרום אתיופיה ליד נהר האומו. על פי אמונה זו, תינוקות וילדים בעלי מאפיינים חריגים מסוימים משפיעים לרעה על הקהילה, למשל: גורמים לאסונות טבע, בהם, בצורת או מביאים מחלות. על מנת למנוע את ההשפעה המזיקה הזו, הורגים תינוקות וילדים כאלה. על פי ההערכה, בכל שנה הרגו 200–300 ילדים ותינוקות. שבט הקארה הפסיק את המנהג הזה באופן רשמי בשנת 2012. הפסקת המנהג הזה בשבט הקארה הייתה בזכותו של בן השבט ללה לבוקו (באנגלית: Lale Labuko). לבוקו, שלמד מחוץ לשבט, הציל ילדים כאלה וגידל אותם מחוץ לכפר של השבט. בנוסף, שכנע את ראשי השבט להפסיק את המינגי. במועד מאוחר יותר גם בשבט הבאנה הופסק המנהג באופן רשמי. המינגי עדיין קיים בשבט ההאמר. מינגי היא אמונה שילדים מקוללים, להלן: "ילדי המינגי", מביאים אסונות על הקהילה כולה. האסונות עלולים להיות אסונות טבע, מחלות וצרות אחרות. הדרך להימנע מפגיעתם הרעה היא להמית אותם מחוץ לכפר או מחוץ למגורי הקהילה. אבותיהם ממיתים אותם ביער או זורקים אותם לנהר או משאירים אותם בשטח מחוץ למגורי הקהילה למות מרעב. מינגי של נערות. באנגלית: Girl Mingi. תינוקות שנולדו לנערות או נשים מחוץ לנישואים. מינגי של נשים. באנגלית: Woman Mingi. תינוקות שנולדו לזוגות נשואים שהנישואים שלהם לא אושרו באופן רשמי או שההריון שלהן לא בורך על ידי זקני השבט. מינגי של שיננים. באנגלית: Teeth Mingi ילדים ששיניהם העליונות צמחו לפני ששיניהם התחתונות צמחו. מינגי של תאומים ילדים שנולדו תאומים. ללה לבוקו נחשף להריגת ילד מינגי כשהיה בן 15. הוא החליט להילחם בתופעה ולנצל את ההשכלה שלו. בשנות ה-20 של חייו חזר לכפר וחי במרחק 140 מיילים מהכפר בצד השני של הנהר. הוא ואשתו לקחו ילדה כזו שהושארה ביער וגדלו אותה. בהמשך הציל ילדים נוספים שגידל ובמקביל דיבר עם זקני הכפר והצליח בהדרגה לשכנע אותם לבטל את המנהג המסורתי של מינגי. בשנת 2002 הופסק רשמית המנהג של המינגי בשבט הקארה. לאחר שמספר הילדים שלבוקו הציל וגידל ביחד עם אשתו גדל הוא הקים בית יתומים בעיר ג'ינקו שבדרום אתיופיה. בשנת 2012 היו בו 30 ילדים. בינואר 2019 היו בו כ-55 ילדי מינגי. הם לומדים בבית ספר פרטי בעיר ביחד עם תלמידים אחרים. הילדה המבוגרת ביותר היא בת 18 ובשנה הבאה תתחיל לימודים באוניברסיטה. בילדים מטפל צוות של עובדים ומתנדבים. ארגונים נוצרים מארצות הברית אוספים תרומות ושולחים מתנדבים המטפלים בילדים. בקרוב צפוי מעבר של בית היתומים למבנה חדש וגדול יותר האמר (קבוצה אתנית) More about Mingi Omo Hope Lale Labuko: Rescuing Children of the Om Nat Geo Live Richard Grant, ‏Saving the condemned children of Ethiopia, The Telegraph, 14 April 2012 עמק נהר האומו והשבטים, אתיופיה הילדים המקוללים של אתיופיה, רואים עולם - כאן 11 Our Mission OMO Hope Ethiopia More about Mingi OMO Hope Ethiopia עמק נהר האומו והשבטים, אתיופיה Lale Labuko: Rescuing Children of the Om Nat Geo Live Richard Grant, ‏Saving the condemned children of Ethiopia, The Telegraph, 14 April 2012 המידע ביחס למצב בשנת 2019 נמסר לי אישית על ידי צוות בית היתומים בביקור שלי במקום בסוף חודש ינואר 2019
שכיבה

שכיבה היא תנוחת גוף, לרוב בזמן מנוחה, אצל בני אדם ובעלי חיים, בה הגוף הוא במצב אופקי ברובו או במידה מסוימת. בשונה מעמידה או מישיבה, בשכיבה הגוף אינו נשען על איבר כלשהו, אלא נתמך לאורכו באמצעות הקרקע שמתחתיו. שכיבה היא התנוחה המצויה ביותר בהיות הגוף מחוסר הכרה או משותק, כגון בעת שינה, עילפון, או לאחר איבוד שיווי המשקל בעקבות פגיעה פיזית ובעת קיום יחסי מין. רהיט המיועד לשכיבה ולמנוחה הוא מיטה. הגוף עשוי להניד את עצמו למגוון תנוחות של שכיבה, ביניהן: פרקדן (או אפרקדן) – שכוב על הגב בפריסת ידיים ורגליים. שכיבה על הבטן – שכוב על החזה כשהגב מופנה כלפי מעלה. תנוחת עובר – שכוב (או מיושב) על הצד עם גוף מכונס, כשהאיברים קרובים לגו והברכיים כפופות כלפי הראש. תנוחת החלמה – שכוב בתנוחת אדם שנפגע או שנאנק מכאבים על מנת להקל על הכאבים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגי-מקור

דגי-מקור (במקור Billfish) הוא שם כולל לדגים ממשפחות דגי-חרב ומפרשניים, המאופיינים בלסת עליונה ("מקור") מאורכת דמוית חרב או רומח. דגי-המקור הם דגים פלגיים טורפים המאופיינים בגוף הידרודינמי, לסת עליונה מוארכת (דמוית חרב או רומח) וסנפיר גב חרמשי שברוב המינים כולל גם מפרש הנמתח מאחוריו. בין דגי-המקור נמנים המהירים שבין הדגים - מהירותם נעה בין 80–110 קמ"ש (43–59 קשר) בהערכות הקלאסיות וכ-50 קמ"ש (27 קשר) בהערכות מודרניות - וגם הגדולים שבדקראים (המקאירה ודג-החרב). הם דגים לוחמניים ובשרם עשיר ומלא שומן. בשל גודלם הרב, יופיים והאופי הלוחמני של הגדולים שבהם (בעיקר דג-החרב) הם הפכו לדגים נחשקים ומבוקשים בדיג ספורטיבי, גם בשל האתגר הקשה והיוקרתי שהם מציבים לדייגים חובבים. במחצית השנייה של המאה ה-20 חלה ירידה דרסטית בכמות דגי-המקור עקב דיג מסחרי-תעשייתי בקנה מידה עצום, שנעשתה הן בעזרת מערכי חכות הכוללים אלפי קרסים לאורך קילומטרים, וכן בעזרת רשתות דיג ענקיות. בשיטות דיג אלו לא נלכדים רק דגים בוגרים וגדולים, אלא גם דגים צעירים וקטנים שטרם הספיקו להתרבות ולהעמיד צאצאים. פגיעה בדגים אלה היוותה מכה קשה לאוכלוסיות רבות של דגים. האיסור על מכירת דגים שקטנים ממשקל 35 ק"ג לא הועיל כי הדייגים במקום למכור את הדגים הקטנים פשוט זרקו אותם, אך הם עדיין נלכדו ומתו. בסוף המאה ה-20 הוטלו הגבלות נוספות על דיג תעשייתי, כולל סגירת מספר אזורי גידול המשמשים דגי-מקור לרבייה לדיג, ובזכות כך הביאו להתאוששות באוכלוסיות דגי המקור. דגי-החרב והמפרשניים הם הדגים הפופולריים והנחשקים ביותר בדיג ספורטיבי ודיג חובבים. השיטה הנפוצה לדיג חובבים של דגי-מקור היא דיג מסירה במים עמוקים. ניצול יתר של דגי חרב בעזרת מערכי חכות במים רדודים, הביא לצמצום במספרם במקומות אלו. הדגים עדיין נפוצים במרחק העולה על 60 קילומטרים מהחופים ונגישים רק באמצעות כלי שיט. באתרים אלו הטלת עוגן אינה מעשית ולכן הדייגים מניחים לסירה להיסחף ומשליכים למים חכות מחוזקות המתאימות לכוח שיכולים להפעיל דגי-המקור. לפתיון משתמשים בחתיכות גדולות של דגים או בפתיונות מלאכותיים המדמים את מזונם של דגי-מקור או מקלורים. הדיג עצמו נעשה בדרך כלל בטרולינג, הדייגים משליכים חכה מסירה נעה ומחכים שדג יבלע את הפתיון. עיקר העניין בדיג של דגי-מקור אינו בשרם אלא המאבק להעלותם לסירה. הדגים החזקים נאבקים ומנסים להימלט והניסיון להתישם יכול להימשך מספר שעות ולעיתים אף להסתיים בניצחונו של הדג. עד לתחילת המאה ה-21 פוחלצים של דגי-מקור שנידוגו בדיג חובבים היוו גביעי דיג (trophy) נחשקים ודייגים נהגו להצטלם לצד הדג התלוי אותו דגו. עם התגברות המודעות האקולוגית בקרב הציבור הרחב והדייגים, יותר ויותר נהוגה שיטת "תפוס ושחרר" כדי לא לפגוע באוכלוסיית דגי-המקור. דגי-חרב ומפרשניים גדולים מאוד, שעשויים להגיע למשקלי שיא, נלקחים לחוף ונשקלים. שיאים נכתבים לרוב ב"ספר השיאים העולמי של דגי ענף הספורט" IGFA של האגודה הבינלאומית לדיג ספורטיבי. השיא הנוכחי נותר על כנו מזה 20 שנה. כותבים כגון זיין גריי וארנסט המינגוויי, שהיו גם דייגים חובבים, תיארו באופן מליצי ומהלל את החוויה והאתגר שבדיג דגי חרב, ואף דגו מספר דגי חרב גדולים מאוד בעצמם. דג-החרב הוא סמלה של האגודה הבינלאומית לדיג ספורטיבי (International Game Fishing Association) - ארגון המקדם דיג ספורטיבי ומפקח עליו, ובין השאר מחזיק ספר שיאים של דגי ענק שנידוגו לפי כללי הארגון. דגי גרם דג-חרב מפרשניים דיג ספורטיבי (דיג חובבים) גביע ציד מדיה וקבצים בנושא דגי-מקור בוויקישיתוף דגי-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אפץ

אפץ (בהונגרית: Apc) הוא כפר במחוז הווש שבצפון הונגריה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יהודים התיישבו לראשונה במקום בתחילת המאה ה-19 בחסות בעל האחוזה המקומי. רובם התפרנסו ממסחר. תחילה השתייכו יהודי הכפר לקהילת פאסטו ומשנת 1855 השתייכו לקהילת הטן (Hetény) הקהילה הקימה חברה קדישא, שני בתי עלמין, בית כנסת, בית ספר ומקווה טהרה. בשנת 1930 התגוררו במקום 116 יהודים ובשנת 1944 חיו במקום 124 יהודים ב-9 במאי 1944 לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הובלו כל יהודי אפץ לגטו הטוון, וכעבור שבועות מספר שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כ-15 משרידי הקהילה היהודית לכפר, אך לא הצליחו לחדש את החיים היהודיים. בניין בית הכנסת ניזוק קשה במהלך המלחמה וספרי התורה אבדו. בני הקהילה התפזרו תוך כמה שנים ובשנת 1962 כבר לא ישבו יהודים באפץ. פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 163–164 אפץ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 41. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא אפץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפץ קהילת אפץ, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "אפץ", באתר JewishGen (באנגלית) דף הקהילה אפץ במפקד קהילות הונגריה