laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברטון ריכטר

ברטון ריכטר (באנגלית: Burton Richter;‏ 22 במרץ 1931, ברוקלין, ניו יורק - 18 ביולי 2018) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1976. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ריכטר השתלם במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. שימש מרצה באוניברסיטת סטנפורד, ובה בנה, בעזרת הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית, מאיץ חלקיקים, שבאמצעותו גילה את "מֶזון J/Ψ". הקווארק הקסום נצפה לראשונה בנובמבר 1974. על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1976, יחד עם סמואל טינג. על שמו של ריכטר נקרא רחוב בראשון לציון. Barber, W. C.; Richter, B.; Panofsky, W. K. H.; O'Neill, G. K. & B. Gittelman. "An Experiment on the Limits of Quantum Electro-dynamics", High-Energy Physics Laboratory at Stanford University, Princeton University, United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), Office of Naval Research, (June 1959). Richter, B. "Design Considerations for High Energy Electron – Positron Storage Rings", Stanford Linear Accelerator Center, Stanford University, United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (November 1966). Boyarski, A. M.; Coward, D.; Ecklund, S.; Richter, B.; Sherden, D.; Siemann, R. & C. Sinclair. "Inclusive Yields of pi{sup +}, pi{sup -}, K{sup +}, and K{sup -} from H{sub 2} Photoproduced at 18 GeV at Forward Angles", Stanford Linear Accelerator Center, Stanford University, United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (1971). Richter, B. "Total Hadron Cross Section, New Particles, and Muon Electron Events in e{sup +}e{sup -} Annihilation at SPEAR", Stanford Linear Accelerator Center, Stanford University, United States Department of Energy (through predecessor agency the U.S. Energy Research and Development Administration (ERDA)), (January 1976). Richter, B. "Forty-five Years of e{sup +}e{sup -} Annihilation Physics: 1956 to 2001", Stanford Linear Accelerator Center, United States Department of Energy, (August 1984). Richter, B. "Charting the Course for Elementary Particle Physics", Stanford Linear Accelerator Center, United States Department of Energy, (February 16, 2007). ברטון ריכטר, באתר פרס נובל (באנגלית) ברטון ריכטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברטון ריכטר, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. ברטון ריכטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגו רתימנו

מועדון הספורט וההתעמלות רתימנו (ביוונית: Αθλητικός Γυμναστικός Όμιλος Ρεθύμνου), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רתימנו במרכז האי כרתים, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי). הקבוצה הוקמה בשנת 1986 כחלק מ"מועדון הספורט רתימנו". בסיום עונת 2004/05 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בליגה הבכירה. במקביל הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע היווני, בה נחלה תבוסה צורמת 87-48 מול פנאתינאיקוס, בכך שברה הקבוצה שיא שלילי של מינימום נקודות בהיסטוריית גמר הגביע. הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2007/08), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני. בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום הרביעי המכובד והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לקבוצת פאניוניוס. הקבוצה מארחת באולם הספורט מרקורי בעיר, הקרוי על שם "מלינה מרקורי", שרת התרבות בממשלת יוון בעבר. ומכיל 1,600 מקומות ישיבה. הגביע היווני: גמר: 2007 מדיה וקבצים בנושא אגו רתימנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אגו רתימנו ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארתור שולוב

ארתור ליאונרד שולוב (באנגלית: Arthur Leonard Schawlow;‏ 5 במאי 1921 – 28 באפריל 1999) היה פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1981. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ארתור שולוב נולד בניו יורק לאם פרוטסטנטית ולאב יהודי, התחנך כילד נוצרי והגדיר את עצמו כנוצרי. גדל בטורונטו והשתלם באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת קולומביה. שימש מרצה באוניברסיטת סטנפורד, יחד עם רוברט הופסטדטר. ב-1958 הראה בעבודה שחיבר יחד עם גיסו, צ'ארלס טאונס (זוכה פרס נובל בפיזיקה בשנת 1964) כי ניתן להפעיל את עקרון הפליטה המאולצת לשם להגברת קרינה מכוונת בתחום הספקטרום הנראה ובתחום התת-אדום (ספקטרוסקופיית רוויה). עבודה פורצת-דרך זו הובילה לפיתוח הלייזר האופטי. פיתח ספקטרוסקופיה של לייזר. על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1981, יחד עם קאי סיגבאן וניקולס בלומברגן. נפטר ב-28 באפריל 1999, בגיל 77. על שמו מוענק מדי שנה על ידי החברה האמריקאית לפיזיקה פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר, מאז 1991. Schawlow, A L (1995), "Principles of lasers", Journal of clinical laser medicine & surgery 13 (3): 127–30, 1995 Jun, PMID 10150635 Schawlow, AL (1982), "Spectroscopy in a New Light", Science 217 (4554): 9–16, 1982 Jul 2, Bibcode 1982Sci...217....9S, DOI:10.1126/science.217.4554.9, PMID 17739964 Schawlow, AL (1978), "Laser Spectroscopy of Atoms and Molecules", Science 202 (4364): 141–147, 1978 Oct 13, Bibcode 1978Sci...202..141S, DOI:10.1126/science.202.4364.141, PMID 17801904 McCaul, B W; Schawlow, A L (1969), "Plasma refractive effects in HCN lasers", Ann. N. Y. Acad. Sci. 168 (3): 697–702, 1969 Feb 10, Bibcode 1969NYASA.168..697M, DOI:10.1111/j.1749-6632.1969.tb43154.x, PMID 5273948 Schawlow, A L (1966), "Lasers", International ophthalmology clinics 6 (2): 241–51, DOI:10.1097/00004397-196600620-00002, PMID 5958291 מדיה וקבצים בנושא ארתור שולוב בוויקישיתוף ארתור שולוב, באתר פרס נובל (באנגלית) גלי ויינשטיין, ‏יום הולדת 50 ללייזר, באתר "הידען", 11 ביוני 2010 מאמר על ארתור שולוב באתר סנונית ארתור שולוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Religious Affiliation of Nobel Prize-winning physicist Arthur Schawlow The Religious Affiliation of Nobel Prize-winning physicist Arthur Schawlow המצאת המייזר והלייזר ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Left 4 Dead 2

Left 4 Dead 2 (ידוע גם בתור L4D2) הוא משחק אימה-הישרדות מגוף ראשון המתבסס על שיתוף פעולה בין שחקנים ברשת. המשחק פותח על ידי חברת Valve והופץ על ידי Valve ו-Electronic Arts. זהו משחק המשך למשחק Left 4 Dead. בדומה למשחק המקורי בסדרה, העלילה במשחק מתרחשת לאחר התפרצות מגפה אפוקליפטית הגורמת לאנשים להפוך לזומבים. עלילת המשחק מתרחשת בדרום ארצות הברית - הוא מתחיל בסוואנה שבג'ורג'יה ומסתיים בניו אורלינס שבלואיזיאנה. העלילה מתמקדת בארבעה ניצולים חדשים אשר חסינים למגפה שנאלצים להיאבק בהמוני בני אדם הנגועים במגפה שהפכה אותם לזומבים. הניצולים חייבים להילחם בזומבים לאורך השלבים השונים ולהצליח להגיע בשלום לבתי מסתור שונים, כאשר המטרה הסופית היא להגיע לנקודת ההימלטות בסיום המשחק. המשחק משתמש בטכנולוגית אינטליגנציה מלאכותית חדשה המכונה "הבמאי", אשר שולטת במתרחש במשחק ומאזנת אותו תוך כדי התקדמות. המשחק יצא לשווקים בצפון אמריקה ב-17 בנובמבר 2009 ובאירופה ב-20 בנובמבר 2009. בדומה למשחק הקודם בסדרה, משחק זה מתמקד בארבע דמויות: קוצ' (Coach) - מאמן קבוצת פוטבול. קוצ' הוא דמות המנהיג, לרוב חיובי. ניק (Nick) - מהמר כבד וגס רוח. הדמות עצמה סרקסטית ואמפתית. רושל (Rochelle) - עוזרת ברמה נמוכה בהפקת ובפינוי הטלוויזיה המקומית. אליס (Ellis) - טכנאי מחשבים ידידותי שאוהב להשתעשע. מאוהב בזואי מ-Left 4 Dead הראשון. במשחק קיימים כמה נגועים בעלי יכולות מיוחדות: Charger - נגוע בעל יד מאסיבית אשר מתנגש בניצולים ומטיח אותם ברצפה. Hunter - נגוע אשר זוחל, קופץ על הניצולים ומבתר אותם עד להרגם. Spitter - נגועה אשר יורקת חומצה. Jockey - נגוע נמוך שקופץ על ראשי הניצולים ומוביל אותם למקומות מסוכנים. Tank - נגוע גדול בעל רמת חיים גבוהה אשר זורק סלעים או מכוניות. Witch - נגועה אשר בוכה ומייללת בישיבה, מתעצבנת כאשר מאירים עליה, תוקפים אותה, או מרעישים בסביבתה. Boomer - נגוע שמן המקיא על הנצול, הקיא מושך אל הניצול נגועים אחרים ומעוור אותו זמנית. Smoker - נגוע מעוות אשר שולח את לשונו, תופס את הניצול חונק אותו, ומפריד אותו משאר חברי הקבוצה. Jimmy Gibbs J.r - נגוע נדיר המופיע בחלקו הרביעי של המפה המכונה 'Dead Center' לנגוע יש 1000 יחידות חיים, והוא בעל כוח ברמה חזקה. (ישנם רק 5 אחוזים שהנגוע ייווצר על ידי המערכת האוטומטית) Left 4 Dead סטים משחק וידאו Valve אתר האינטרנט הרשמי של Left 4 Dead 2 "Left 4 Dead 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Left 4 Dead 2, באתר PCGamingWiki (באנגלית) הטריילר הרשמי של המשחק, סרטון באתר יוטיוב הטריילר השני של המשחק, סרטון באתר יוטיוב ביקורת משחק: Left 4 Dead 2, אתר משחקים ויגיימס (בעברית)
שמחת הפרטים הקטנים

שמחת הפרטים הקטנים הוא אלבום הבכורה של הזמר היוצר, המלחין והמוזיקאי ארז לב ארי. האלבום יצא לאור בשתי גרסאות כאשר הגרסה הראשונה יצאה לאור ב-4 בדצמבר 2007 וזו שאחריה יצאה ביולי 2008. לגרסה השנייה נוסף השיר "אנה אפנה" שהיה שיר הנושא של הסדרה הטלוויזיונית "סרוגים" שהוקלט בשנת 2008 ודורג במצעדים השנתיים של שנת ה'תשס"ח (ראו בהמשך). הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "מה אעשה" שיצא כבר בחודש מאי בשנת 2006. בין השירים המוצלחים שיצאו מאלבום זה אפשר למנות את "צדק" (השיר שפותח את האלבום), דואט של לב ארי יחד עם לאה שבת. שיר זה מתייחס למערכת היחסים שבין לב ארי לבין זוגתו. שיר נוסף הוא "מתוך האפלה" (הרצועה השמינית) שבו כלי הקשה רבים וקולות רקע של שרית שולצ'ינר. סוגר את האלבום השיר "חתונה" המשלב סיטאר שמנגן בו ואווירת הודו, ובכך מוסיף ומקשר את האלבום כולו לקשר רוחני. רוב שירי האלבום הוקלטו באולפן הביתי של לב ארי בביתו. האלבום זכה בתואר אלבום זהב על מכירת עותקים רבים שלו. במהלך מלחמת חרבות ברזל, השיר "חתונה" מתוך האלבום הגיע למקום ה-18 המצעד השבועי של מדיה פורסט. אנה אפנה מה אעשה צדק מידע על האלבום שמחת הפרטים הקטנים באתר MusicBrainz האלבום שמחת הפרטים הקטנים באתר Discogs שירי האלבום באתר YouTube אקורדים לשירי האלבום באתר tab4u מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר shironet האלבום באתר mooma המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏10 בדצמבר 2023
תוכנית יוזמה

תוכנית יוזמה הייתה תוכנית ממשלתית לעידוד השקעות הון סיכון במדינת ישראל. התוכנית נוסדה ב-1993 על ידי שר האוצר דאז אברהם בייגה שוחט והמדען הראשי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, יגאל ארליך ויושמה בשנים 1993–1998. התוכנית נועדה לעודד את צמיחת תעשיית ההיי-טק על ידי השקעה ממשלתית בקרנות הון סיכון. הממשלה השקיעה באופן ישיר כ-100 מיליון דולר ב-10 קרנות הון סיכון, כאשר הקרנות יכלו לבחור להפוך את הממשלה לשותף בקרן או להחזיר לממשלה את הסכום שהשקיעה בתוספת ריבית. הממשלה החזיקה בתחילה ב-40% מכל קרן, אך איפשרה לשותפים הפרטיים לרכוש את חלקה כעבור חמש שנים בתנאים נוחים. אמנם ההשקעה הממשלתית לא הייתה גדולה אך היא היוותה איתות מעודד באמצעותו יכלה הקרן לגייס הון בחו"ל. התוכנית נתנה דחיפה משמעותית לתעשיית הון הסיכון בישראל ויצרה אקלים המעודד השקעות בתחום ההי טק הישראלי. כל קרן הון סיכון במסגרת יוזמה הורכבה ממשקיעי הון סיכון ישראלים ("מתלמדים"), חברת הון סיכון זרה וחברת החזקות או בנק ישראלי. אחת מקרנות הון הסיכון הייתה "קרן יוזמה" בהיקף של 20 מיליון דולר עבור השקעה בחממות טכנולוגיות וחברות טכנולוגיה צעירות. בראשית הפרויקט השקיעה הממשלה בקרנות תוכנית יוזמה ביחס של 1:1.5 כלומר אם הקרן הצליחה לגייס עבור חברה מסוימת 12 מיליון דולר, הממשלה השקיעה 8 מיליון נוספים. בהמשך עלה היחס ל-1:2. בסיכום שערך אתר ynet בשנת 2004, כ-12 שנים לאחר התחלת התוכנית עלה כי קרנות יוזמה השקיעו ב-168 חברות הזנק ("סטארט-אפ"). 13 זרות, ו-153 ישראליות. נכון לעת הסיכום, 30 חברות נרכשו על ידי גופים אחרים (12 מתוכן סגרו את מרכז הפיתוח שלהן בישראל). 26 מהחברות הפכו לחברות ציבוריות, 49 נשארו חברות פרטיות ו-47 חברות נסגרו. 12 שנים לאחר ההשקע שרדו 103 חברות פעילות מתוך 153 הישראליות (שני שלישים), ynet מציין שזהו שיעור שרידות גבוה מאוד, כשהאחוז המקובל בעולם הוא שליש עד חצי. התוכנית, שזכתה לכינוי "הדגם הישראלי" היוותה השראה לפרויקטים לאומיים במדינות אחרות כגון Innovation Fund באירלנד ו-NKTH בהונגריה. סיליקון ואדי דן סינור ושאול זינגר, מדינת הסטארט אפ, כנרת זמורה-ביתן דביר והוצאת מטר, 2011 עמ' 150–161 גיל אבנימלך, פרופ' מוריס תובל, מדיניות אבולוציונית לעידוד תעשיית הון הסיכון: לקחים מניתוח התפתחות תעשיית הון הסיכון בישראל ( STE-WP-25), מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה גילאי דולב, הסיכון השתלם, ובגדול, באתר ynet, 3 בנובמבר 2004 Cowen's Innovation Fund Ireland, jobs, Irish start-ups and failed entrepreneurs Israeli-Hungarian Technology Incubation and Technology Transfer Seminar
חבלה (נפת קלקיליה)

חַבְּלֶה (בערבית: حبلة) הוא כפר פלסטיני במזרח השרון השוכן מדרום לקלקיליה ושייך לנפת קלקיליה. חבלה הסמוך לראס עטייה נמצאת ממזרח למתן וממערב לאלפי מנשה ולראס א-טירה. נכון לשנת 2006 חיו בכפר 6,150 תושבים. שרידים קדומים של מסגד ובתים נמצאו בכפר. בתקופות שונות עברה בסמוך לכפר דרך יפו-שכם. בקיץ 2003 הושלמה בניית גדר ההפרדה באזור. הגדר מקיפה את חבלה ואת הכפר הסמוך ראס עטייה מצפון, ממזרח וממערב, ובפרט חוסמת את המעבר לעיר המחוז הסמוכה קלקיליה. תכנון זה נעשה בעיקרו על מנת לכלול את אלפי מנשה בצידה הישראלי של הגדר. בסוף יולי 2004 נפתח מעבר תת-קרקעי המחבר בין קלקיליה לחבלה, מתחת לכביש 55 ולגדר ההפרדה. מדיה וקבצים בנושא חבלה בוויקישיתוף מידע על אתר חבלה, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות מפת האזור עם סימון הכפר, 1919. הוכנה ע"י צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
אלבניה הגדולה

אלבניה הגדולה הוא מונח המבטא את האידיאל הטריטוריאלי של הלאומנים האלבנים. באלבניה הגדולה נכללות טריטוריות הקשורות להיסטוריה האלבנית וטריטוריות בהן יש אוכלוסייה אלבנית ניכרת. בנוסף לאלבניה, השאיפות האלבניות הן לספח גם את קוסובו, שטחים בדרום מונטנגרו, שטחים בצפון מערב יוון, מערב מקדוניה וכמה חבלים בסרביה. כדי לא לעורר אנטגוניזם אצל שכניהם, משתמשים האלבנים בשם "אלבניה האתנית". הישות המדינית הקרובה ביותר לגבולות אלבניה הגדולה הייתה מדינת החסות האלבנית שייסדה גרמניה הנאצית בשנת 1943, לאחר כניעת איטליה, שעברה לצידן של בעלות הברית. עם סיום מלחמת העולם השנייה הושבה אלבניה לגבולותיה הקודמים והוקמה כרפובליקה הסוציאליסטית העממית של אלבניה. מדיה וקבצים בנושא אלבניה הגדולה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
To Sir with Love

To Sir With Love (בעברית: לאדוני באהבה) הוא שיר הנושא מתוך סרט הקולנוע לאדוני באהבה משנת 1967. השיר נכתב על ידי דון בלק ומארק לונדון, בעלה של מריון מאסי שהייתה מנהלת אישית של לולו. השיר הוקלט לראשונה על ידי לולו ולהקת המיינדבנדרס (The Mindbenders) שהופיעו גם בסרט. הסינגל שיצא ב-1967 הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 ושהה שם במשך חמישה שבועות. בבריטניה השיר לא הופץ כסינגל, אלא היה בי-סייד של הלהיט "Let's Pretend". הזמרת האוסטרלית טינה ארנה הקליטה את השיר ב-2007 באלבום "Songs of Love & Loss". גרסאות כיסוי נוספות של השיר: אל גרין הקליט את השיר ב-1978 לאלבום "Truth n' Time". ויקי סו רובינסון הקליטה את השיר ב-1983. The Trash Can Sinatras הקליטו גרסת כיסוי לשיר ב-1996. Ngaire - זמרת ניו זילנדית הקליטה גרסת כיסוי ב-1991, שהגיע למקום ראשון במצעד בניו זילנד. 10,000 מניאקים ביצעו את השיר יחד עם מייקל סטייפ ב-1993 סוזנה הופס מלהקת הבאנגלס הקליטה גרסה לשיר ב-1997. להקת "Soul Asylum" הקליטו בצוע של השיר בהופעה חיה. הזמרת הקנדית Jann Arden הקליטה גרסת כיסוי לשיר באלבומה Happy? בסדרת הטלוויזיה Glee בוצע השיר בפרק 22 של העונה הראשונה. אריק מתיוס ביצע את השיר בסיטקום "Boy Meets World". מידע על היצירה "To Sir with Love" באתר מיוזיק בריינז
אייניקייט

אייניקײַט (יידיש: אחדות) היה עיתון יידי שיצא לאור בברית המועצות על ידי הוועד היהודי האנטי פשיסטי. הגיליון הראשון של העיתון יצא לאור ב-7 ביוני 1942 בעיר סמרה, מ-31 באוגוסט 1943 ועד 20 בנובמבר 1948 יצא לאור במוסקבה. בסמרה יצא לאור פעם בעשרה ימים, במוסקבה בהתחלה פעם בשבוע והחל מ-22 בפברואר 1945 שלוש פעמים בשבוע. בשנת 1948 תפוצתו של העיתון הגיע לעשרת אלפים עותקים, 800 מתוכם נשלחו לחו"ל. ראש הוועד האנטי פשיסטי שלמה מיכאלס ניסח את מטרת העיתון במילים אלו: מטרת העיתון לאחד את כלל היהודים במלחמה הקדושה. . העורך הראשי של העיתון היה הפובליציסט שכנא אפשטיין. עם כותבי העיתון נמנו דוד ברגלסון, לייב קוויטקו, איציק פפר, שמואל הלקין, מיכאיל שמבדל, אהרן קושנירוב, מרים אייזנשטדט (בין היתר פרסמה רשימת 135 יהודים גיבורי ברית המועצות) ואחרים. בין היתר תיאר העיתון את חיי היהודים בארץ ישראל ואת מלחמת העצמאות. אין לטעות בין כתב העת הסובייטי, לבין ביטאון 'אייניקייט' אחר - שיצא לאור בניו יורק, בשנים 1943–1947, מטעמה של אגודת הסופרים והאמנים ביידיש באמריקה. אורלי אילני, אייניקייט, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח מוסיה ליפמן, ‏א נייע יידישע מעלוכע - ערעצ ייסראעל: עתון "אייניקייט" (אחדות) - הקמת המדינה והמציאות העגומה בברית המועצות, קשר 23, מאי 1998, עמ' 64–69 אייניקייט, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית) דב-בער קרלר, The Soviet Yiddish Press: Eynikayt During The War, 1942-1945. אייניקייט באנציקלופדיה של השואה באתר יד ושם אייניקייט, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יידיש ובנושא עיתונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אילה זילברמן

אילה זילברמן (נולדה ב-23 באוקטובר 1983) היא שחקנית ישראלית. אילה זילברמן נולדה ברמת גן. בהיותה בת שלוש וחצי עברה למכבים, שם גדלה. כשהייתה בת 15.5 הוריה התגרשו והיא נשארה להתגורר עם אמה. בצה"ל שירתה כמדריכת שריון בבית הספר לשריון בדרום הארץ. בתום שירותה הצבאי למדה במשך שנה מכינה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ואחר-כך למדה במסלול התלת-שנתי בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, היא סיימה את הלימודים בשלהי שנת 2008. בכיתתה למדו בין השאר טל בלנקשטיין, אור מאיר, אנדריאה שוורץ, עודד אהרליך וגלעד אבנת. בשנה השלישית ללימודיה גילמה את דמותה של חנה רובינא בהצגה "הבימה – הסטודיה הדרמטית מציגה" במסגרת הסטודיו של יורם לוינשטיין. ההצגה מגוללת את סיפור ייסודו של סטודיו "הבימה" במוסקבה, מאת ובבימויה של חגית רכבי ניקוליבסקי. ההצגה המשיכה לרוץ בצוותא. משחקת ב"תמול שלשום", עיבוד של פנינה גרי לרומן פרי עטו של ש"י עגנון, המוצג בתיאטרון הערבי-עברי ביפו, בהצגה היא עושה דאבל קאסט עם תמר אלקן, איתה משחקים הילה ספורטס, תומר הלדשטיין, יפתח ארז וליאור מיכאלי. כל אחד מהשחקנים מגלם מספר דמויות. שיחקה בתפקיד בת' בהצגה "נשים קטנות" בבימויו של ניר ארז, במדיטק. אילה זילברמן שיחקה ב"תנוחי", דרמה יומית בת 50 פרקים ששודרה ב-HOT3 החל מאפריל 2012. היא גילמה את דמותה של הגר פרימור, חברתו של מתי אייסברג (ישי גולן), ה"ביצ'ית" הצעירה של הסדרה. שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "סרוגים", "לאהוב את אנה" "23FM", "השועלים" ו"החברים של נאור". בנוסף, הצטלמה לפרסומות ושיחקה בסרטי סטודנטים רבים. ב-2011 שיחקה בסרט "וידאו קסם" של שיר קומאי לצד אורי יניב. זהו סרט פנטזיה אודות מפגש בין דניאל, בחור בעל אהבה עזה לקולנוע ובחורה מיקום מקביל שעובדת בספריית DVD. הסרט הוא עיבוד לסיפור הקצר "Impossible Dreams", פרי עטו של טים פראט, זוכה פרס ההוגו. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה במקום הראשון בפסטיבל אייקון. שיחקה ב"קרון", סרטם הקצר של ארז אבני ואיתי אדרי (2012), לצידם של ליאור אשכנזי ונתי רביץ. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הקצרים בגליל ובפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי בתל אביב. החל מהשנה השלישית ללימודיה, זילברמן משתתפת בערבי מחווה לאמנים שונים, הכוללים ספרות ושירה, מיוזמתו של מאיר עוזיאל. חברה בקבוצת האלתור "למאבאטי". ביוני 2012 הצטלמה לסדרת הטלוויזיה "יומני החופש הגדול" של ערוץ דיסני ו-yes הטלוויזיה בלוויין. בשנת 2013 שיחקה בסדרה "פרופיל 64" בערוץ 10 לצד מיכאל מושונוב, דנה פרידר ועוד. בשנת 2014 הצטרפה ללהקת "אנרגיה חולנית". בשנת 2014 גילמה זילברמן תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "אניגמה", דרמה יומית בת 150 פרקים לצידו של עופר שכטר ששודרה ביס קומדי. מדיה וקבצים בנושא אילה זילברמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אילה זילברמן אילה זילברמן, ברשת החברתית פייסבוק אילה זילברמן, ברשת החברתית אינסטגרם אילה זילברמן, ברשת החברתית LinkedIn אילה זילברמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אילה זילברמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טל פרי, ‏הבמה של הבימה, באתר ‏מאקו‏, 5 באוקטובר 2008 רועי בהריר, ילדת הג'ונגל: איילה זילברמן היא לא עוד פרצוף יפה, באתר nrg‏, 5 ביולי 2012 רועי שוחט, מראיין את אילה זילברמן, ברדיו החיים הטובים, 29 בינואר 2014 "תמול שלשום" באתר התיאטרון הערבי-עברי ביפו.
פרץ זאבל איגר

הרב שמואל פרץ איגר (מכונה גם הרב שמואל זנוויל או הרב פרץ זאבל; י"ג בסיוון תקכ"ח, 1768 – ל' בכסלו תר"ג, 1842) היה רב פוסק ואב"ד בעיר בראונשווייג והמחוז בגרמניה. שמואל פרץ זאבל נולד לרבי יהודה ליב איגר אב"ד הלברשטאדט בנו של רבי עקיבא אב"ד פרשבורג. למד תורה אצל אביו. עמד בקשרי תורה הדוקים עם בן דודו ר' עקיבא איגר אב"ד פוזנא, שכותב עליו "הגאון הגדול האמיתי המפורסם ירבו כמותו בישראל", וכן עם גדולי ישראל כמו החת"ם סופר ור' שמואל לנדא בן הנודע ביהודה. משנת תקס"ט כיהן כרב ואב"ד בראונשווייג. הרב פרץ זאבל התנגד להכללת קטעים בגרמנית בתפילה על ידי ישראל יעקבסון, ואמר שהיחלשות האחיזה בעברית תפורר את הקשר בין יהודי תבל. עם זאת אימץ בעצמו את מרבית הנהגות בית-הכנסת של הקונסיסטוריה היהודית של וסטפאליה, ובין היתר ערך קונפירמציה בבראונשווייג מ-1835. הרב זאבל התעוור לפני מותו. נפטר ביום א' דר"ח טבת ה'תר"ג ונקבר בבית הקברות הישן בברונשווייג. רבי פרץ זאבל איגר היה נשוי לשלוש נשים (לפי הסדר הזה): פרידקה או פראדכי - בת הרב שלמה מיכאל דוד מהנובר, ממנה נולדו: הרב מרדכי גימפל (נפטר 1850 בהלברשטאדט), ינטל, אשת ר' פייביש מיכאל פרנקל, ואיטל, אשת ר' משה הרץ. ברקל רחל - בתו של רבי יששכר בעריש ברנשטיין אב"ד הנובר, נכד הפני יהושע. אך לא ראה עמה חיים כי הלכה לעולמה בהיותה רכה בשנים בת 28. ממנה נולדה בתו רוזא, אשת ר' יוסף פרענסדארפער מהנובר. שפירנצה - בת הרב אברהם ישראל מברלין. רבי יעקב כץ מדייני אלטונא רבי ישעיה כץ הולנדר עטרת פז על מסכת ביצה רמון פרץ על מסכת כתובות. מדיה וקבצים בנושא פרץ זאבל איגר בוויקישיתוף עטרת פז, באתר Hebrewbooks רמון פרץ, באתר Hebrewbooks פרץ זאבל בן יהודה ליב איגר (1769-1842), דף שער בספרייה הלאומית שו"ת רעק"א מכת"י סי' ק"א היינריך גרץ, "דברי ימי היהודים", חלק ט' עמוד 273. Alexander Deeg, Preaching in Judaism and Christianity: Encounters and Developments from Biblical Times to Modernity, Walter de Gruyter, 2008. עמ' 96.
בית הקברות הלאומי שער הזהב

בית הקברות הלאומי שער הזהב (Golden Gate National Cemetery) הוא בית קברות לאומי בקליפורניה שבארצות הברית. בניגוד למשתמע משמו בית הקברות איננו שוכן ליד גשר שער הזהב בעיר סן פרנסיסקו, אלא בעיר סן ברונו, 19 קילומטרים מדרום לסן פרנסיסקו. בית הקברות הוקם על ידי הקונגרס של ארצות הברית יחד עם אחרים כמותו לשם קבורת ותיקי הכוחות המזוינים של ארצות הברית ואזרחים בעלי מעמד ציבורי בולט. הוא נפתח לשימוש בשנת 1941. בית הקברות משתרע על שטח של 654 דונם - גודלו המקורי, לאחר שניסיונות להרחיבו לא הצליחו. עד שנת 2005 נקברו בו 137 אלף אנשים. כיום בית הקברות סגור לקבורה - למעט לקרובים של אנשים שנקברו בו ושהבטיחו לעצמם חלקות בו. בית הקברות ניכר בתבנית המצבות האחידה ובשורות הקברים הסדורות בו, בדומה לבית קברות צבאי. בכניסה אליו מתנשא תל מוגבה עגול, שעליו ניצב תורן דגל ארצות הברית. בשנת 1958 נחנך בבית הקברות מגדל פעמונים, שתרמו ותיקי מלחמה אמריקנים. בית הקברות מנוהל על ידי המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית. בבית הקברות נקברו מספר אישים ידועים: 15 אישים שעוטרו במדליית הכבוד של הקונגרס – העיטור הצבאי הגבוה ביותר של ארצות הברית. הם עוטרו בעיטור על לחימתם במערכות ומלחמות שונות - החל ב-1890, במהלך מלחמות האינדיאנים, וכלה ב-1967, במהלך מלחמת וייטנאם. אדמירלים של צי ארצות הברית, ששירתו בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה: צ'סטר נימיץ, מפקד כוחות הצי באוקיינוס השקט; ריימונד ספרואנס; ריצ'מונד קלי טרנר; צ'ארלס לוקווד. ליאו ראיין – חבר הקונגרס הראשון והיחיד שנרצח בעת מילוי תפקידו. אתר האינטרנט הרשמי של בית הקברות הלאומי שער הזהב בית הקברות באתר Interment.net
מגנום (גלידה)

מגנום (אנגלית: Magnum) הוא מותג שלגונים בבעלות תאגיד יוניליוור, אשר יוצר במקור בארהוס, דנמרק. המגנום המקורי יוצר לראשונה בשנת 1989, ומותג מאוחר יותר כמגנום קלאסיק. הוא כלל שכבה עבה של גלידת וניל על מקל, מצופה בשוקולד חלב, שוקולד לבן או שוקולד מריר, ושקל 86 גרם. בשנת 1994 החברה החלה למכור תחת המותג גם גלידה בגביע ("טילון"), וב-2002 גם קסטה. בישראל מיוצר ומשווק המותג על ידי גלידות שטראוס, שנשלטת על ידי תאגיד יוניליוור. כשבתחילה הוא נמכר תחת המותג של ויטמן באריזת קרטון. ובהמשך, תחת שטראוס, בעטיפת נייר. החל משנת 1992 הוסיפה החברה טעמים, כגון שקדים, שוקולד ועוד. בשלהי 2002 יצאה סדרת גלידות על שם שבעת החטאים, וב-2005 יצאה סדרה בה כל טעם ייצג אחד מחמשת החושים. באוסטרליה ובניו זילנד נמכר המותג תחת השם "Streets Ice Cream" ("גלידת רחוב"). בשנת 2003 יוצרה תחת מותג זה סדרת גלידות במהדורה מוגבלת המוקדשת לגדולי המוזיקאים של שנות השישים. ביוון שייך המותג "מגנום" לחברת נסטלה, ולכן יוניליוור בחרה להפיץ את המוצר תחת השם Magic ("מג'יק", קסם). בשנת 2011 הושקה גלידת המגנום בארצות הברית ובקנדה בשישה טעמים: קרמל כפול, שוקולד כפול, קלאסי, שקדים, שוקולד לבן ושוקולד מריר. בישראל הושקה הסדרה "Desire" ("תשוקה") נוסף על הטעמים הקלאסיים, וכן הושק מגנום גולד ("זהב"), אשר משווק גם בצרפת, איטליה, הולנד ועוד. מדיה וקבצים בנושא מגנום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מגנום (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של מגנום אתר האינטרנט הרשמי של מגנום (בשפות מרובות) מגנום, ברשת החברתית פייסבוק מגנום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מגנום, סרטונים בערוץ היוטיוב מגנום באתר יוניליוור