laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוהאן סמואל שרטר

יוהאן סמואל שרטר (בגרמנית: Johan Samuel Schröter;‏ בסביבות 1752 – 2 בנובמבר 1788) היה פסנתרן ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הכנר יוהאן היינריך שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר. סמואל שרטר החל את הכשרתו המוזיקלית אצל אביו, ומשנת 1763 למד אצל המלחין יוהאן אדם הילר בלייפציג ושר בקונצרטים שלו עד שהתחלף קולו. לאחר זאת, משנת 1767, הופיע בנגינה בפסנתר. כשחזרו שאר בני משפחתו מלונדון ללייפציג בשנת 1773 או 1774, נשאר סמואל בלונדון והוציא לאור כמה קבצים של מוזיקה קאמרית בזה אחר זה, בהם אופוס 1 ו-2, שהופיעו עוד קודם באמסטרדם. הרוזן בריהל, מוזיקאי חובב שהן משפחת שרטר והן הילר עמדו בקשרים קודמים עמו, היה לפטרונו והוא הקדיש לו את הסונאטות שלו אופוס 1. באמצעות יוהאן כריסטיאן באך הגיע שמו של שרטר אל חצר המלכות האנגלית, שגילתה עניין בפסנתרן והעניקה לו את חסותה. עם מות באך בשנת 1782 מינתה המלכה שרלוט את שרטר לקאפלמייסטר בחצרה. נישואיו החטופים לאחת מתלמידותיו קטעו את הקריירה הציבורית שלו, אך הוא יצר קשר עם הנסיך מוויילס (מי שיהיה המלך ג'ורג' הרביעי) והופיע בקביעות בקונצרטים שלו, הפרטיים למחצה ובאירועים אחרים של מעמד האצולה. בריאותו התדרדרה והוא מת בגיל צעיר ממחלת ריאות. אשתו, רבקה שרטר, למדה לאחר זמן אצל יוזף היידן בביקורו הראשון בלונדון, והוא שמר על מכתביה והקדיש לה את שלישיות הפסנתר שלו, מס' 24-6 ברשימת יצירות היידן. נגינתו של שרטר הצטיינה במגע קליל ומלא חן. המוזיקה שלו קירבה את סגנון "האלגרו המזמר" אל לב קהל המאזינים האנגלי והקונצ'רטי אופוס 3 ו-5, בין הראשונים באנגליה שנועדו במפורש לפסנתר, נחלו הצלחה והשפעה בלתי מבוטלת, אם כי לאוזן המודרנית הם נשמעים חסרי ברק בהרכביהם הצנועים ובאופיים הקאמרי, בהשוואה ליצירתו הבוגרת של מוצרט, בתפיסתה הסימפונית והדראמטית. יוהאן סמואל שרטר, באתר ספוטיפיי יוהאן סמואל שרטר, באתר AllMusic (באנגלית) יוהאן סמואל שרטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן סמואל שרטר, באתר Discogs (באנגלית) רונלד קיד, הערך "יוהאן סמואל שרטר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
יוהאן היינריך שרטר

יוהאן היינריך שרטר (בגרמנית: Johann Heinrich Schroeter;‏ 1760 בקירוב – אחרי 1784) היה כנר ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר. שרטר נולד בוורשה כשמשפחתו שהתה שם לצורך עבודתו של אביו. בשנת 1770 ניגן בלייפציג קונצ'רטו לכינור מאת קרל דיטר פון דיטרסדורף ואפשר שאביו שינה את שנת הולדתו כדי שהצגתו כילד פלא תהיה מרשימה יותר. אחרי מסעות הקונצרטים המצליחים של משפחתו לא נשאר בלונדון עם אחיו סמואל, בניגוד לאי-אילו דיווחים. ב-1779 נסע עם אביו להנאו והופיע עם אחותו הצעירה, מריה הנרייטה, בפרנקפורט ב-1780 ובלייפציג ב-1782. בשנים הבאות הופיעו פרסומים שלו בלונדון ובפריז, ואפשר שביקר אצל אחיו בבירה האנגלית. ברוטרדם ארגן קונצרטים עם החלילן צנטגראף בעונת 1784-85. אין מידע לגבי המוצאות אותו לאחר 1785, ובמכתב משנת 1805 מאביו הקשיש מתלונן האב, כי עדיין איננו יודע מה עלה בגורלו של היינריך. יצירותיו היחידות המוכרות הן שישה דואטים לכינור (לונדון, בסביבות 1772), שישה דואו קונצרטנטי אופוס 1 לשני כינורות (פריז, בסביבות 1785) ושש שלישיות מיתרים אופוס 3 (לונדון ופריז, בסביבות 1786). רונלד קיד, הערך "יוהאן היינריך שרטר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
אנטוניו בונזי

הנריקה אנטוניו בונזי (30 בנובמבר 1931 - 1 בינואר 1967) היה כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. בונזי שיחק בליגות הכדורגל של מקסיקו, ארצות הברית וקנדה, ובמרץ 1961 הגיע לישראל יחד עם חברו, הכדורגלן הפרואני, קרלוס בוסטמנטו. השניים שיחקו באותה העת בקבוצת הכח ניו יורק, ונשלחו לישראל על ידי אגודת ידידי בית"ר בארצות הברית, על מנת לסייע לקבוצת בית"ר תל אביב, שעמדה בפני ירידה מהליגה הלאומית (הליגה הבכירה באותן שנים). בהופעת הבכורה של השניים, שהייתה נגד קבוצת הפועל חיפה, כבש בוסטמנטו שער יתרון לבית"ר, ולאחר שהפועל חיפה השוותה, כבש בונזי את שער הניצחון לזכות בית"ר בדקות הסיום. באותה שנה, ההתאחדות לכדורגל בישראל אסרה עליו להמשיך לשחק בשל אי היותו יהודי. הוא התגייר וחזר לשחק בבית"ר תל אביב בליגת המשנה, ונטל חלק בעלית הליגה ב-1963. בונזי הספיק לשחק מחצית אחת בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת יוגוסלביה, בדצמבר 1962. בשנת 1966 עזבו השניים את בית"ר תל אביב. בוסטמנטו עבר לבית"ר רמלה, ובונזי עבר לבית"ר קריית שמונה. השניים עסקו בעבודות שיפוצים כהשלמת הכנסה וב-1 בינואר 1967, בהיותו בו 34, נהרג בונזי בתאונת התחשמלות בה גם נפצע קשה חברו בוסטמנטו. אנטוניו בונזי, באתר Transfermarkt אנטוניו בונזי, באתר WorldFootball.net אנטוניו בונזי, באתר National Football Teams אנטוניו בונזי, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן של אנטוניו בונזי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יעקב ברוש, הטראגדיה של "טוני", מעריב, 2 בינואר 1967 אשר גולדברג, שחקני הרכש מהכח ניו יורק הושעו אחרי משחק אחד, באתר הארץ, 25 באפריל 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריה הנרייטה שרטר

מריה הנרייטה שרטר (בגרמנית: Marie Henriette Schröter;‏ 1766 - אחרי 1804) הייתה זמרת, בתו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחותם הצעירה של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והכנר יוהאן היינריך שרטר. שרטר נולדה בלייפציג. היא החלה את לימודיה אצל אביה וכנראה המשיכה, כאחותה הבכירה, אצל יוהאן אדם הילר. היא הופיעה בקונצרטים בלייפציג ועם אחיה היינריך בקונצרט בפרנקפורט ב-1780. על אף גילה הצעיר, צורפה כמורה למוזיקה במינויו של אביה בחצר הנאו. בחצר דרמשטאדט הייתה לזמרת לשכה ובשנת 1788 נישאה שם לאיש החצר י. י. רוהל. ממכתב של אחותה קורונה משנת 1794 נראה, שחייה של מריה נשאו אופי של שלווה ביתית, אם כי היא המשיכה להופיע ברשומות מקבלי השכר בחצר כזמרת עד 1804. רונלד קיד, הערך "מריה הנרייטה שרטר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
Kiss me Goodnight, Sergeant Major

Kiss me Goodnight, Sergeant Major (בתרגום חפשי לעברית: "נשק לי נשיקת לילה טוב, רב-סמל") הוא שיר חיילים בריטי נודע מימי מלחמת העולם השנייה. מילותיו ההיתוליות של השיר מתארות טוראי השב למחנה לאחר יום של סביאת אלכוהול, מטיל את זרועותיו סביב רב הסמל שלו ומבקש ממנו להשכיבו לישון במגורי החיילים, לנשק לו נשיקת לילה טוב ולהגיש לו ספל תה עם השכמת הבוקר. מילות השיר מסתיימות בבקשה "Sergeant Major, be a mother to me" ("רב-סמל, היה לי לאם"). השיר נכתב בשנת 1939 על ידי ארט נואל ודון פלוסי. הוא זכה לביצועים מפי זמרים ובדרנים רבים ובהם ורה לין והבדרנים הבריטים ארתור אסקי (Arthur Askey) וג'ורג' פורמבי (George Formby). בשנת 2000 כלל מוזיאון המלחמה האימפריאלי את השיר בתקליטור אוסף שהוציא של שירי מלחמת העולם השנייה. Drinking songs
איציק כהן

האם התכוונתם ל... איציק כהן (שחקן) (יליד 1968) – קומיקאי, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי איציק כהן (כוריאוגרף) (יליד 1980) – במאי וכוריאוגרף ישראלי יצחק כהן (קצין) (יליד 1977), קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המשמש מפקד אוגדה 162, "עוצבת הפלדה" ספורטאים איציק כהן (כדורסלן) (יליד 1968) – כדורסלן ישראלי איציק כהן (בלם) (יליד 1983) – כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם איציק כהן (חלוץ) (יליד 1990) – כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ יצחק כהן (פירושונים)
אופנהיים

האם התכוונתם ל... אופנהיים – עיר בגרמניה. אישים אברהם אופנהיים – רב דוד אופנהיים (פסיכולוג) – פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה דוד אופנהיים (רב) – רב הקהילות היהודיות בניקלשבורג ופראג, בתחילת המאה ה-18 דוד אופנהיים (רב וחוקר) – רב ומחבר מאמרים מדעיים יליד מוראביה, בן המאה ה-19 הרמן אופנהיים – נוירולוג גרמני–יהודי חיים אופנהיים – רבה של טורון לאסה פרנסיס לורנס אופנהיים – משפטן גרמני–יהודי, מאבות המשפט הבין-לאומי הפומבי מוריץ דניאל אופנהיים – צייר יהודי-גרמני, שכונה ”הצייר היהודי הראשון" מקס פון אופנהיים – דיפלומט וארכאולוג גרמני ממוצא יהודי, שגילה את תל חלף פאול אופנהיים – פלאונטולוג וגאולוג גרמני–יהודי שחקר את עולם החי בתור השלישון פרידריך קרל פון אופנהיים – בנקאי, פוליטיקאי ממוצא יהודי וחסיד אומות העולם מגרמניה. מרט אופנהיים – ציירת צלמת ופסלת סוריאליסטית שווייצרית צבי יעקב אופנהיים – רבה של קלם וממייסדי ישיבת טלז סמואל אופנהיים – אסטרונום אוסטרי–יהודי ראו גם אופנהיימר
אזרח אמריקאי

אזרח אמריקאי הוא סרט קולנוע ישראלי עלילתי, שיצא לאקרנים בשנת 1992. את הסרט ביים איתן גרין, על פי תסריט שלו. הסרט מספר על כדורסלן זר אמריקאי (מייקל) פצוע, שמגיע בשלהי הקריירה למכבי אשדוד שנמצאת בליגה השנייה. וכתב ספורט בן העיר (יואל), "משוגע" לכדורסל, שאינו מפריד בין חובת הדיווח לבין אהדתו לקבוצת הכדורסל המקומית, ולשחקנה האמריקאי. ולמרות הרקע השונה שלהם הם מתיידדים. האמריקאי לומד להכיר את עקלקלותה של פוליטיקת הספורט המקומית בישראל וידידו העיתונאי נסחף לשעה קלה לאשליית הנגיעה באמריקה האמיתית. יואל מוזמן לנהל את הקבוצה ומבין שאין הוא יכול להיות כל מה שהוא רוצה. במקביל לניפוץ חלומות העלייה של הקבוצה והקרע שנוצר בין השחקן להנהלה, העיתונות והקהל המקומי. הסרט מהווה חלון ראווה לחוליים רבים של הענף ולחיי הבדידות שמציע הכדורסל המקצועני לנוודים האמריקאים. גיא גארנר איצ'ו אביטל גיא גארנר גיא גארנר שחקני משנה: ארט האוזי, גיא גורן, גאולה לוי, איילה נוימן, סוליטה רודריגז, צביקה קורמן ויונתן ריגר (בנו של שימי ריגר). הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ורשות השידור. "אזרח אמריקאי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אזרח אמריקאי", באתר AllMovie (באנגלית) "אזרח אמריקאי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אזרח אמריקאי", באתר אידיבי "אזרח אמריקאי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אזרח אמריקאי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "אזרח אמריקאי" באתר "קרן הקולנוע הישראלי" קטע מהסרט באתר "טרנספקס הפקות" אושרה שוורץ, איתן גרין מוכיח בסרטו הארוך השלישי, "אזרח אמריקאי", מיומנות ביצירת עולם שיש בו חיים דינמיים ומרגשים, חדשות, 31 במאי 1992 ליקי אגינסקי, לא עושה סרטי פרסומת, בעיקרון, חדשות, 22 במאי 1992 - ריאיון עם איתן גרין על הפקת הסרט ״אזרח אמריקאי״, הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר הארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים חגי לוי, אדון עס סלים, חדשות, 15 במאי 1991
דוד הנגיד

רבי דוד הנגיד (כ"ד בטבת ד'תתקע"ג, 1212 − א' באלול ה'ס', 1300) היה בנו של רבי אברהם בן הרמב"ם, שימש כנגיד לקהילות היהודים במצרים, סוריה וארץ ישראל. נולד בקהיר בשנת 1212. מונה לנגיד בסביבות שנת 1245. בשנות נגידותו הראשונות כיהן כנגיד תחת חסותו והדרכתו של סבו רבי חננאל בן שמואל. בשנת 1250 נוצר ערעור על כהונתו ורבי דוד ברח יחד עם סבו לירושלים או לאלכסנדריה. בשנת 1252 הוא חזר לשלטון עד שבשנת 1285 הודח פעם נוספת מנגידותו והיגר לעיר עכו. בזמן שהותו בעכו, ניהל מאבק נגד תנועת ההתנגדות לרמב"ם שהובילו רבי שלמה פטיט וחכמים נוספים. בשנת 1291 חזר למצרים ולכהונתו כנגיד. נפטר בשנת 1300. על פי המסורת, הוא הובל לקבורה בטבריה ונטמן בסמוך לקבר הרמב"ם סבו. בשנת תרצ"ב (1922) נמצאה מצבת קבורתו, עליה נכתב: ”זה קבר רבינו דוד נכדו של רבינו הגאון משה בן רבינו מימון מורינו מאור הגולה”. המצבה הועברה למוזיאון הקהילה היהודית בקהיר הנמצא בבית הכנסת שער השמים. הרב משה הלל הוכיח שמצבה זו היא זיוף מאוחר שנעשה על ידי האחים רבי יעקב משה ורבי ברוך טולידאנו. בנו היה רבי אברהם הנגיד, אביו של רבי יהושע הנגיד. על פי המסורת, לרבי דוד הנגיד מיוחסים שלשה חיבורים. "מדרש דוד" - ספר דרשות על התורה (על ספרי בראשית ושמות) שנכתב בלשון הערבית והיה פופולרי בארצות המזרח, ונהגו לקרוא ממנו בבתי הכנסיות בשבת לאחר תפילת מנחה. "מדרש דוד" - ביאור לפרקי אבות אשר גם הוא נכתב בערבית מדוברת, נהגו לקרוא בבתי הכנסת בשבתות שבין פסח ושבועות. פירוש לספר 'נבואת הילד' העוסק בענייני אחרית הימים וקץ הגאולה (ספר זה לא נדפס מעולם). החוקר יוסף ינון פנטון מעריך, שהספר מדרש דוד לא נתחבר על ידי רבי דוד אלא על ידי חכם אנונימי מאוחר מכיוון שסגנון המדרש אינו מתאים לתקופתו של רבי דוד. לפי השערתו של פנטון מכיוון שמדרש זה נכתב לצורך דרשות במנחה של שבת, וגם רבי דוד בן יהושע הנגיד (נינו של רבי דוד בר' אברהם) כתב ספר בשם "מדרש יקר חמדה" לצורך דרשות במנחה, הציבור בלבל בין השני הספרים בעלי אותה המטרה והחל לייחס גם את המדרש של החכם האנונימי לרבי דוד בר' יהושע הנגיד, ולאחר כמה דורות נוצר בלבול נוסף בין הסב לנינו והמדרש יוחס לרבי דוד הראשון. אלה אלמגור, כתבי היד של מדרשי ר' דוד הנגיד, הוצאת יד בן צבי, 1995 "מַיְמוּנִי, אברהם הנגיד בן הרמב"ם", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ו, עמוד 175, באתר היברובוקס (הערך כולל פרק על דוד הנגיד) מרדכי מרגליות (עורך כללי), "דוד הנגיד", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 404-402, באתר היברובוקס יוסף ינון פנטון, ‏מורשתם הספרותית של צאצאי הרמב"ם, פעמים 97, סתיו תשס"ד מדרש דוד, ירושלים תש"ז, באתר היברובוקס פרקי אבות עם מדרש דוד, ירושלים תשנ"א, באתר היברובוקס פרקי אבות עם מדרש דוד, ירושלים תשנ"ג, באתר היברובוקס דוד בן אברהם בן הרמב"ם, דף שער בספרייה הלאומית משה הלל, חזון טברימון: תעודות מזויפות מבית היוצר של האחים טולידאנו בטבריה, ירושלים תשפ"ב, עמוד 235-281 שמואל אשכנזי, ‏מדרש דוד; פירוש על מסכת אבות מאת ר' דוד הנגיד - מאמר ביקורת, במישור, גליון רכ, יט באלול תשד, באתר Academia.edu יוסף ינון פנטון, ‏מורשתם הספרותית של צאצאי הרמב"ם, פעמים 97, סתיו תשס"ד ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקאן יאקין

הקאן יאקין (טורקית: Hakan Yakin ; נולד ב-22 בפברואר 1977 בבזל, שווייץ) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר שווייצרי ממוצא טורקי. שיחק בעמדת הקשר ההתקפי. כשחקן במדי נבחרת שווייץ צבר 87 הופעות, כולל ביורו 2004 ובמונדיאל 2006 וכבש 20 שערים. גם אחיו הבכור, מוראט יאקין, שיחק בנבחרת השווייצרית וכיום מאמן באיסטנבולספור. מדיה וקבצים בנושא הקאן יאקין בוויקישיתוף הקאן יאקין, באתר Transfermarkt הקאן יאקין, באתר Soccerway הקאן יאקין, באתר BDFutbol הקאן יאקין, באתר WorldFootball.net הקאן יאקין, באתר National Football Teams הקאן יאקין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רינאט אחמטוב

רינאט לאונידוביץ' אחמטוב (באוקראינית: Рінат Леонідович Ахметов, בטטרית: Ренат Леонид улы Әхмәтов) הוא איש עסקים ואוליגרך אוקראיני ממוצא טטרי. הבעלים של קבוצת הכדורגל שחטאר דונצק, מייסד ונשיא SCM אחזקות (Систем Кепітал Менеджмент). הוא פעיל במפלגת האזורים ומאז 2007 הוא חבר הפרלמנט האוקראיני. הוא נחשב לאדם העשיר ביותר באוקראינה. אחמטוב נולד בדונצק שבאוקראינה הסובייטית דאז למשפחת פועלים מוסלמית סונית ממוצא וולגה-טטרי, אביו היה כורה בפוטילובסקאיה ואמו הייתה זבנית. אחיו הבכור של רינאט, איגור אחמטוב עבד אף הוא במכרה, בכריית פחם אך פוטר עד מהרה. ב-2001 סיים אחמטוב את האוניברסיטה הלאומית של דונצק והתמחה בתחום הכלכלה. הוא היה למומחה בנקאי וראש הבנק העירוני של דונצק. ב-1996 התמנה לנשיא קבוצת הכדורגל שחטאר דונצק ומאז הוא נושא תפקיד זה. אחמטוב הקים בשנת 2000 את ‏SCM אחזקות שהפכה לאחת מחברות התעשייה והפיננסים הגדולות באוקראינה, עם מחזור שנתי של 18.539 מיליארד דולר ב-2009, שוויה של החברה מוערך ב-16 מיליארד דולר. במרץ 2004 הפך אחמטוב לנשיא החברה. נשוי לליליה ניקולייבנה סמירנובה, ולהם שני בנים. מדיה וקבצים בנושא רינאט אחמטוב בוויקישיתוף Довідник «Хто є хто в Україні», видавництво «К.І.С» "מי הוא מי באוקראינה" (באוקראינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס

ג'ונתן דייטון (Jonathan Dayton; נולד ב-7 ביולי 1957) וואלרי פאריס (Valerie Faris; נולדה ב-20 באוקטובר 1958), הם זוג נשוי, הפועלים כצמד במאים, בעיקר לפרסומות וקליפים למוזיקה. ב-2006 יצא לאור סרטם הראשון באורך מלא, מיס סנשיין הקטנה, וזכה להצלחה גדולה ולפרסים (פרס סזאר לסרט הזר, פרס אינדפנדנט ספיריט לבימוי). דייטון נולד באלמידה שבקליפורניה וגדל בעיירה גראס-ואלי. הוא למד בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. במהלך לימודיו פגש בוואלרי פאריס שלמדה מחול, והשניים התחתנו. כזוג ביימו והפיקו קליפים למוזיקה, סרטים דוקומנטריים, פרסומות וסרט באורך מלא. הם עבדו עם כמה מהלהקות המצליחות בעולם, בהן אואזיס, רד הוט צ'ילי פפרז, ביסטי בויז ואר.אי.אם. בעבור הוידאו קליפ שהפיקו לשיר "Tonight Tonight" של הסמאשינג פאמפקינס, זכו בשישה פרסי ערוץ MTV. ב-1998 ייסדו חברת הפקה בשם Bob Industries. ב-2017 יצא לאקרנים סרטם "קרב המינים", בכיכובם של אמה סטון וסטיב קארל. ב-2019 עלתה לנטפליקס הסדרה "לחיות עם עצמך" בבימוים. בשנת 2022 ביימו דייטון ופאריס שלושה פרקים מתוך המיני-סדרה "פליישמן בצרות" של רשת FX on Hulu. האתר חברת ההפקות של הזוג אבנר שביט‏, "אי שיוויון בשכר הוא הקרקע עליה פורחות ההטרדות המיניות": ריאיון עם יוצרי "קרב המינים", באתר וואלה, 22 בנובמבר 2017
אגדלך אלהי כל נשמה

"אֲגַדֶּלְךָ אֱלהֵי כָל נְשָׁמָה" (או בקיצור "אֲגַדֶּלְךָ") הוא פיוט מסוג "רשות לקדיש" שנכתב על ידי הרב אברהם אבן עזרא. במקורו, הפיוט נועד לשמש הקדמה לאמירת הקדיש שלפני ברכות קריאת שמע של שחרית, אולם ברבות השנים הוא הופקע מייעודו המקורי ומשמש כיום במגוון הקשרים. מחבר הפיוט מתאר יהודי העומד למול אלוהיו בפחד ואימה, ומתקשה להסביר את גודלו של האל, מכיוון שאין אפשרות לתאר את גודלו האינסופי והלא ניתן להשגה או תיאור במילים, הוא מסביר את הגיחוך בסברה האנושית שאדם בן תמותה יוכל לתאר את מי שברא אותו; אך הוא בכל זאת פונה לשבח את הבורא ומתאר את החלק אותו הוא יכול להשיג וכפי שאר בני האדם, שאצלם האל מרומם ומשובח הוא בפי כל פה על חכמתו הנפלאה שניכרת במעשיו ובברואיו. הפיוט מסיים בתפילה המיוסדת על תפילת קדיש, שיתגדל ויתקדש שמו של הבורא בעמו - עם ישראל, ולעיני כל העולם כולו. הפיוט, שמסיים בתפילה המבוססת על הקדיש, משמש גם כפתיח לקדיש בקהילות מסוימות לפני תפילת שחרית. פיוטו זה של אבן עזרא נפוץ בקרב קהילות עדות המזרח, בין השאר אצל יהודי חלב, שחותמים את השיר בשירת הבקשות, לפי מנגינות מתחלפות בהתאם לאותה שבת; יהודי בבל שנוהגים לשירו לאחר תפילת שיר הכבוד של יום ראשון. בקרב קהילות יהודי גאורגיה, נהוג לזמר את הפיוט, בניגון מיוחד לפני תפלת ערבית של מוצאי שבת. רחל ארז, עיון בפיוט "אגדלך" לרבי אברהם אבן עזרא, באתר דעת אגדלך - התזמורת האנדלוסית הישראלית עם יהודה סעדו, סרטון באתר יוטיוב לפיוט באתר הפיוט והתפילה של הספרייה הלאומית צירוף זה "ברב פחד ואימה" נמצא כבר בשירו של רבי שלמה אבן גבירול שפל רוח. על פי ספר איוב, פרק כ"ו, פסוק ז': "תֹּלֶה אֶרֶץ עַל בְּלִי-מָה". ומפרש הראב"ע (שם): "תולה ארץ על בלימה - שתי מלות כעניין כי הארץ תלויה באמצע הגלגלים".
I Just Can't Stop Loving You

"I Just Can't Stop Loving You" היא בלדה פופולרית של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, שבוצעה כדואט עם סידה גרט. השיר הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום Bad. במקור, הדואט תוכנן להתבצע עם אחת מהארבעה: ברברה סטרייסנד, ויטני יוסטון, אריתה פרנקלין או אנייטה פלטסקוג, אך לכולן היו התחייבות קודמות. סידה גרט, פזמונאית ובת חסותו של קווינסי ג'ונס, שכתבה בעבר לג'קסון את השיר "Man in the Mirror", ביצעה אותו לבסוף לצדו של ג'קסון. השיר יצא בלי ליווי של קליפ. השיר הפך להיות הראשון מתוך חמישה שירים רצופים באלבום "Bad" שמגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד האמריקאי. ג'קסון ביצע את השיר במסע ההופעות של Bad עם זמרת הליווי, שריל קרואו ובמסע ההופעות של Dangerous עם סידה גרט. מידע על היצירה "I Just Can't Stop Loving You" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"I Just Can't Stop Loving You" באתר SecondHandSongs מידע על I Just Can't Stop Loving You, במצעד הבילבורד האמריקאי מידע על I Just Can't Stop Loving You , במצעד הבריטי הרשמי מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד הגרמני מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר מצעד דנמרק מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד הנורווגי מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד הספרדי מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על I Just Can't Stop Loving You, באתר המצעד השוודי
הגשר החדש (ברטיסלאבה)

הגשר החדש (סלובקית: Nový Most) הוא גשר מעל נהר הדנובה הנמצא בברטיסלאבה, בירת סלובקיה. הגשר הוא כביש מעבר מעל הנהר. שמו הקודם היה "גשר התקומה של האומה הסלובקית" (Most SNP, בראשי תיבות). הגשר נבנה בין השנים 1967–1972. זהו גשר מעוגן כבלים א-סימטרי באורך של 431.8 מטר. מבנהו המתכתי מונח על חבלי מתכת. הגשר נודע בכינוי "הצלחת המעופפת" בשל המצפה הממוקם מעל הגדה הדרומית. במקום מסעדת יוקרה ומרפסת תצפית המשקיפה על העיר. מאז פתיחתו לתנועה בשנת 1972 נקרא הגשר Most SNP (גשר התקומה של האומה הסלובקית), אף שבפי המקומיים הוא ידוע בשם "הגשר החדש", כיוון שהיה הגשר השני שנבנה בעיר, מעל נהר הדנובה. בשנת 1993 החליטה מועצת העיר לשנות את שמו של הגשר באופן רשמי, כך שיתאים לשמו המקובל: "הגשר החדש" (Nový Most). אולם, מאז פתיחתו לתנועה הושלמה בנייתם של שלושה גשרים נוספים ולכן בשנת 2012 החליטה מועצת העיר לשנות את שמו של הגשר, פעם נוספת, לשמו המקורי: Most SNP. השינוי נכנס לתוקפו ב-29 באוגוסט 2012, יום שבו ציינו בסלובקיה 68 שנה למרד הסלובקי. בניית הגשר נמשכה בין 1967 ל-1972. הגשר נפתח רשמית לתנועה ב-26 באוגוסט 1972. חלק ניכר מהעיר העתיקה של ברטיסלבה, למרגלות טירת ברטיסלבה, אשר כלל כמעט את כל הרובע היהודי העתיק בעיר, נהרס במהלך העבודות לצורך סלילת כביש המוביל אל הגשר. מנגד, הגשר שיפר את הגישה מרובע פטרז'לקה (Petržalka) לשאר חלקי העיר. במהלך העבודות גם נחשפו קטעים מחומת העיר העתיקה. המבנה דמוי צלחת מעופפת הניצב על אחד מעמודי הגשר, בגובה 84.6 מטר, מהווה אטרקציה תיירותית בולטת בעיר. במבנה פועלת מרפסת תצפית ומסעדה, אשר שמה מאז 2005 הוא UFO (בעבר נקראה ביסטריצה). במסעדה מטבח סלובקי מסורתי ומטבח בינלאומי המתואר בפרסומי המסעדה כ"מטבח ים-תיכוני". It received the Restaurant of the Year award in 2011. מהמסעדה ומרפסת התצפית נשקף נוף פנורמי של העיר ברטיסלבה. למבנה ניתן להגיע במעליות הנמצאות בבסיס העמוד המזרחי שאליו ניתן להגיע בשביל הולכי רגל ובנתיב לאופניים משני עברי הגשר. נכון לנובמבר 2017 השימוש במעליות עלה 7.40 אירו, אולם עלות זו מופחתת ממחיר הארוחה לאורחי המסעדה. בעמוד המערבי של הגשר קיימת יציאת חירום ובה 430 מדרגות. מראה העמוד המזרחי ובניין "הצלחת המעופפת" מבט כלפי מעלה של העמוד המזרחי ו"הצלחת המעופפת" טירת ברטיסלבה וקתדרלת סנט מרטין בברטיסלבה, כפי שהם נראים מן הגשר מראה המסעדה בשעות היום מראה המסעדה בשעות הלילה מראה פנורמי של הגשר בלילה הנוף הנשקף אל עבר הגשר בשעת שקיעה על ברטיסלבה מראה פנורמי מטירת ברטיסלבה מדיה וקבצים בנושא הגשר החדש בוויקישיתוף Tkáčiková, Lucia; Durdovanský, Michal (29 במרץ 2012). "Bratislava will again have a 'SNP Bridge'". SME. נבדק ב-2013-09-19. {{cite news}}: (עזרה) "Bratislava UFO classed one of the craziest places - Slovakia.travel". "The changing face of Bratislava". 21 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) Savitie, Ilona: Suomalainen matkaopas: Slovakia, p. 64. ISBN 978-952-9715-63-3 UFO fact sheet
גרף מקל ההוקי

גרף מקל ההוקי הוא כינוי לגרף מתוך מאמר בפלאוקלימטולוגיה המציג סטיה בטמפרטורה יחסית לממוצע רב שנתי לאורך שש מאות שנים ומאוחר יותר עודכן לאלף שנים לגבי חצי הכדור הצפוני בלבד. השימוש בגרף — שחרג מן המחקר המדעי והופיע בסרטים דוקומנטריים, פרסומות ותעמולה — נחשב פוליטי, נשמעו כלפיו דברי ביקורת והוא עורר מחלוקת רבה. הגרף קיבל תהודה תקשורתית לאחר פרסומו בדו״ח של IPCC משנת2001. הגרף משלב מספר משתני פרוקסי (סמנים), כגון: טבעות עצים, אלמוגים וליבת קרח, יחד עם מדידות עדכניות ובייחוד שילוב סטטיסטי של תרחישים עתידיים התקבל גרף לא תנודתי יחסית המסתיים בעלייה חדה המשווה לו מראה של מקל הוקי. אקלים-גייט מדיה וקבצים בנושא גרף מקל ההוקי בוויקישיתוף Mann, M. E., Bradley, R. S. & Hughes, M. K. (1998) Global-scale temperature patterns and climate forcing over the past six centuries, Nature (392): 779–787 הממוצע חושב ממדידות לגבי השנים 1980-1902 Brumfiel, Geoff (2006), Academy affirms hockey-stick graph, Nature (441): 1032-1033 Committee on Surface Temperature Reconstructions for the Last 2,000 Years, National Research Council (2006), Surface Temperature Reconstructions for the Last 2,000 Years, p. ix IPCC 3rd Assesment – Scientific Basis (2001), pp. 3, 28 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל אונדאצ'י

פיליפ מייקל אוֹנְדַאצִ'י (באנגלית: Philip Michael Ondaatje; נולד ב-12 בספטמבר 1943) הוא משורר וסופר קנדי יליד סרי לנקה. נודע בזכות ספרו זוכה פרס מאן בוקר שגם עובד לסרט מצליח – "הפצוע האנגלי". אונדאצ'י נולד בקולומבו למשפחת בּוּרגרים, קבוצה אתנית של צאצאי מתיישבים אירופאים, רבים מהם הולנדים, שהתערבו במקומיים; שם משפחתו הוא היגוי מאונגלז של המקור ההולנדי, "אונדאטְשֵה". כשהיה בן שנתיים הוריו התגרשו ואמו עברה לאנגליה, שם ניהלה בית ספר. ב-1954 עבר לאנגליה להיות עם אמו, ולמד בדלוויץ' קולג'. ב-1962 עבר לקנדה, שם התגורר אחיו הגדול כריסטופר. הוא השלים תואר ראשון באוניברסיטת טורונטו והחל לפרסם שירים. המשיך בלימודי תואר שני באוניברסיטת קווינס שבקינגסטון. החל לשמש עורך בהוצאה לאור Coach House Books. ספר השירה הראשון שלו, "המפלצות האנינות", יצא בהוצאה זו בשנת 1967 וזכה להצלחה. כעבור שנתיים הוציא ספר שירה נוסף, "הגבר בעל שבע הבהונות". אונדאצ'י היה לדמות בולטת בנוף הספרותי של קנדה. הוא שימש כמבקר ספרות, עורך אנתולוגיות של ספרות ושירה, ומורה לכתיבה יוצרת באוניברסיטת יורק בטורונטו. בשנת 1992 זכה ספרו "הפצוע האנגלי" בפרס מאן בוקר, והעניק לו תהילת עולם. רבים מספריו עוסקים בסיפורים האישיים מאחורי האירועים הגדולים בהיסטוריה. הדמויות הראשיות בספריו לרוב אפופות במסתורין והקוראים אינם יודעים עליהן פרטים רבים. נשוי בשנית ואב לשניים. הפצוע האנגלי (תרגום: דן דאור), משכל - הוצאה לאור (ידיעות ספרים), 1997 הרוח של אניל (תרגום: סמדר מילוא), ספריה לעם, עם עובד, 2002 1976: Coming Through Slaughter (also see "Other" section, 1980, below), Toronto: Anansi New York: W. W. Norton, 1977 1987: In the Skin of a Lion, New York: Knopf 1992: The English Patient, New York: Knopf 2000: Anil's Ghost, New York: Knopf 2007: Divisadero 2011: The Cat's Table מדיה וקבצים בנושא מייקל אונדאצ'י בוויקישיתוף מייקל אונדאצ'י, ברשת החברתית Goodreads Michael Ondaatje: The divided man, Robert McCrum, הגרדיאן מייקל אונדאצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השם תועתק כ"אונדטייה" בתרגומי ספריו לעברית