laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודית מוסל-אליעזרוב

יהודית מוסל-אליעזרוב (נולדה ב-21 בדצמבר 1943) היא משוררת ישראלית. ב-1968 גילה המשורר יהודה עמיחי לראשונה את שיריה, ופרסמם בכתב העת עכשיו. המשורר אמיר גלבע פרסם את ספר שיריה הראשון "כפפות, משקפיים ומטריה" ומבחר מתוכו פורסם באנגלית, צרפתית, גרמנית וספרדית. שיריה התפרסמו בכתבי העת מאזניים, עתון 77, חדרים, הליקון, דימוי, כרמל, שבו ואלפיים. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים. יהודית מוסל-אליעזרוב נולדה בירושלים. גדלה בבית רב חרדי ציוני. בנעוריה הרבתה להופיע בפני נשים ובנות בשירה ובמשחק ברחבי הארץ. מוסל אליעזרוב לימדה בסמינר "בית יעקב" ובמקביל החלה ללמוד ספרות עברית ופילוסופיה כללית באוניברסיטה העברית. לימדה ספרות במכללת "אפרתה" בירושלים. אייל דותן סבר כי קולה הייחודי מצוי ב״הבאת מיתוסים וחומרים מתרבויות שונות אל מרכז ההתרחשות השירי, לעיתים בצורת מאבק לעיתים בהומוגניות מלאת פליאה״. עוד הוא כתב כי עירוב החומרים בשירתה מייצר, על פי רוב, "אלכימיה פואטית של חומרים". בפרס ורטהיים לשירה מטעם אוניברסיטת בר-אילן, 1983 פרס קרן ירושלים לספרות, 1987 פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול, 1990 פרס קרן ירושלים לכתבי יד, 1995 מלגה מקרן תרבות אמריקה ישראל בשנים 1995–1996 פרס קרן רבינוביץ לאמנויות, 2007 ספרה הרביעי, "בז: שירים", יצא לאור בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009 כפפות משקפיים ומטריה, רמת גן: מסדה, 1980 תולדות: שירים, תל אביב: ספרית פועלים, 1988 עקרת הבית: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1997 בשיריה: סיפור השבר בקולאז'ים, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2006 בז: שירים, בני ברק: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תל אביב, תשס״ט 2009 צורות שבורות, ירושלים: מוסד ביאליק, 2014 ריקם או תיק הצב האדום, ירושלים: מוסד ביאליק, 2023 דן מירון, הקול האורפיאי, אפיק, 2017 יהודית מוסל אליעזרוב, באתר גוגל ספרים מידע על מוסל-אליעזרוב, יהודית בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של יהודית מוסל-אליעזרוב, באתר "סימניה" יהודית מוסל-אליעזרוב, קרובים, זרים, מוות, עיתון 77, גיליון 114, יולי 1989, עמוד 15 יעקב בסר, יהודית מוסל-אליעזרוב, עיתון 77, גיליון 140, ספטמבר 1991, עמודים 34–35 שירים של יהודית מוסל-אליעזרוב, מאזניים, גיליון 3, דצמבר 1993, באתר JSTOR יעקב בסר, יהודית מוסל-אליעזרוב: רק מה שנוגע לעצם הקיום הנשי, עיתון 77, גיליון 215, ינואר 1998, עמודים 18–20 שמואל שתל, זוהר ושקט אפוקליפטי, עיתון 77, גיליון 215, ינואר 1998, עמוד 14 אבנר טריינין, צורות שבורות, באתר מוסד ביאליק, 2005 בז - יהודית מוסל- אליעזרוב, באתר טקסט, ספטמבר 2009 אלי הירש, יהודית מוסל-אליעזרוב - בז, מדור הספרות של ידיעות אחרונות, 11 בספטמבר 2009 יהודית מוסל-אליעזרוב, מחוץ לזמן, שירת המדע 2013, עמוד 142 גלעד מאירי, אשרי המתים שהשתחררו, מוסף מקור ראשון, 16 בינואר 2015 דוד אדלר, "צורות שבורות": שירה שפורעת כל סדר, באתר הארץ, 21 במאי 2015 יהודית מוסל-אליעזרוב, באתר של נילי דגן, 2015 נטע הלפרין, לחברה קל יותר לקבל נשים פמיניסטיות מנשים משוררות, ישראל היום, 19 בספטמבר 2017 פלס-אלמגור מיכל, מוסל-אליעזרוב יהודית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, 5 בינואר 2019 בלפור חקק, לחיות בתוך מִקדש מחולל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בספטמבר 2018 רן יגיל, "עגלת תינוק ריקה סובבת עיר", על "ריקם או תיק הצב האדום", באתר "מעלה", דצמבר 2023 יהודית מוסל-אליעזרוב, דף שער בספרייה הלאומית יהודית מוסל-אליעזרוב, בלקסיקון הספרות העברית החדשה יהודית מוסל-אליעזרוב, באתר מטח מיכל פלס-אלמגור, יהודית מוסל-אליעזרוב, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה רשימת חברים, באתר אגודת הסופרות והסופרים העבריים
פרנסואה לטסייה

פרנסואה לטסייה (בצרפתית: François Letexier, נולד ב-24 באפריל 1989) הוא שופט כדורגל צרפתי השופט בליגה הראשונה. הוא שופט פיפ"א מאז 2017 ומדורג כשופט בדרג העילית של אופ"א. בשנת 2016, לטסייה החל לשפוט בליגת העל הצרפתית. משחקו הראשון כשופט היה ב-23 בינואר 2016 בין מונפלייה לקן. בשנת 2017, הוא הוכנס לרשימת שופטי פיפ"א. משחקו הבינלאומי הראשון כשופט בפיפ"א נערך ב-23 במרץ 2018 בין בולגריה לבוסניה והרצגובינה. באפריל 2019, שפט לטסייה את גמר ליגת הנוער של אופ"א 2021 בין פורטו לצ'לסי. ב-20 במאי 2021, שפט את גמר הקופה דה פראנס בין מונקו לפריז סן ז'רמן. ב-26 במאי 2021, כשופט ה-VAR הראשי, הוא ניהל את גמר הליגה האירופית 2021 בין ויאריאל לבין מנצ'סטר יונייטד עם השופט המרכזי קלמנט טורפין. הוא שפט שלושה משחקים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-2021 (כולל רבע הגמר בין פורטוגל לאיטליה). ב-20 באוגוסט 2022, ניהל לטסייה משחק בליגת המשנה בצרפת בין סנט אטיין ללה האבר ובו נתן ארבעה כרטיסים אדומים לשלושה שחקנים של סנט אטיין; אנתוני בריאנסון, מתיו קפארו ואטיין גרין. ב-24 באוקטובר 2022, על פי רבים, שיפוטו של לטסייה היה שנוי במחלוקת במהלך משחק ליגת העל הצרפתית בין ניס לנאנט. בדקה ה-19 החליט שלא לשפוט פנדל לזכות נאנט לאחר שהכדור פגע בשתי זרועותיו של מתיה ויטי. לקראת סיום המשחק, שפט פנדל שנוי במחלוקת לטובת ניס כאשר הכדור פגע בזרועו של ז'אן-שארל קסטלטו. כאמור, נתן גם שני כרטיסים אדומים לקאדר במבה, שחקנה של נאנט, כמו גם לשוערה אלבן לפונט (שספג כרטיס צהוב שני לאחר סיום המשחק). ימים לאחר מכן, כשהוא קיבל איומי מוות ברשתות החברתיות, לטסייה דיבר על החלטותיו במהלך ראיונו לעיתון הצרפתי "L'Équipe". ב-12 באפריל 2023 שפט לטסייה במשחק רבע הגמר של ליגת האלופות בין ריאל מדריד לצ'לסי. ב-16 באוגוסט 2023 שפט לטסייה את הסופר קאפ בין מנצ'סטר סיטי לסביליה. ב-14 ביולי 2024 שפט לטסייה את גמר אליפות אירופה לשנת 2024 בין ספרד לאנגליה. פרנסואה לטסייה, באתר Soccerway פרופיל השופט, באתר Transfermarkt פרופיל שופט ב-WorldFootball.net פרופיל שופט ב-EU-Football.info פרופיל שופט ב-FFF.fr
אלגוריתם ID3

אלגוריתם ID3 הוא אלגוריתם חמדן שמייצר עץ החלטה מקבוצת דוגמאות נתונה. האלגוריתם פותח על ידי המתמטיקאי רוס קווינלן (Ross Quinlan). האלגוריתם משמש בלמידת מכונה ובעיבוד שפות טבעיות. אלגוריתם ID3 מתחיל עם קבוצת הדוגמאות המקורית S {\displaystyle S} , ומגדיר אותה להיות שורש העץ. בכל איטרציה של האלגוריתם, הוא מסתכל על עלה של העץ הנוכחי, שמייצג קבוצת דוגמאות S {\displaystyle S} . האלגוריתם עובר על כל הפיצ'רים של הקבוצה S {\displaystyle S} שאינם בשימוש, ומחשב את האנטרופיה H ( S ) {\displaystyle \mathrm {H} {(S)}} של פיצ'ר זה או רווח המידע I G ( S ) {\displaystyle IG(S)} שלו, כלומר המידה בה השימוש בפיצ'ר יקטין את האנטרופיה. לאחר מכן האלגוריתם בוחר את הפיצ'ר בעל ערך האנטרופיה הקטן ביותר (או רווח המידע הגדול ביותר), ומחלק את קבוצה S {\displaystyle S} ל-2 תת-קבוצות או יותר. בהתבסס על חלוקה זו הוא מוסיף את הבנים של הצומת שמייצג את S {\displaystyle S} . לדוגמה, אם S {\displaystyle S} היא קבוצת אנשים, ניתן לפצל אותה לתת-קבוצות של אנשים שהגיל שלהם נמוך מ-50, בין 50 ל-100, או גבוה מ-100. האלגוריתם ממשיך לרוץ באופן רקורסיבי על כל אחד מהעלים החדשים, תוך התחשבות רק בפיצ'רים שלא נבחרו קודם לכן. הפיצול הרקורסיבי נפסק באחד מהמקרים הבאים: כל הדוגמאות בעלה שייכים לאותה המחלקה. במקרה זה הצומת הופך לעלה של העץ הסופי, ומתויג לפי המחלקה של הדוגמאות בו. אין עוד תכונות לבחירה, אבל הדוגמאות עדיין לא שייכות לאותה המחלקה. במקרה זה הצומת הופך לעלה של העץ הסופי ומתויג לפי המחלקה השכיחה של הדוגמאות בו. אין דוגמאות בתת-הקבוצה. זה קורה כאשר לא נמצאה דוגמה בקבוצת האב, אשר תואמת לערך ספציפי של התכונה שנבחרה לשמש לפיצול. זה יכול לקרות, למשל, אם האלגוריתם פיצל קבוצת אנשים לפי מחלקות גיל, אחת המחלקות הייתה של אנשים שגילם גבוה מ-100, אך בקבוצת האב אין אנשים שגילם גבוה מ-100. במקרה זה הצומת הופך לעלה ומתויג לפי המחלקה השכיחה של הדוגמאות בצומת האב. ID3 (Examples, Target_Attribute, Attributes) Create a root node for the tree If all examples are positive, Return the single-node tree Root, with label = +. If all examples are negative, Return the single-node tree Root, with label = -. If number of predicting attributes is empty, then Return the single node tree Root, with label = most common value of the target attribute in the examples. Otherwise Begin A ← The Attribute that best classifies examples. Decision Tree attribute for Root = A. For each possible value, vi, of A, Add a new tree branch below Root, corresponding to the test A = vi. Let Examples(vi) be the subset of examples that have the value vi for A If Examples(vi) is empty Then below this new branch ad Else below this new branch add the subtree ID3 (Examples(vi), Target_Attribute, Attributes – {A}) End Return Root J. R. Quinlan, Induction of decision trees, Machine Learning 1, 1986-03, עמ' 81–106 doi: 10.1007/bf00116251
כובשת

"כובשת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-19 במאי 2013 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה ה-15 באלבום האולפן השלישי של הזמר, מוזיקה ושקט. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון ואסף צרויה, והופק על ידי עמית רוב. ב-20 במאי פרסם אדם באותה השנה את הווידאו קליפ הרשמי שלו – קליפ מילים בעל תמונה קבועה המציגה את אדם בחלל אוחז בכדור בוהק בצבע לבן. במצעד סוף השנה 2013 של המוביל הארצי דורג במקום ה-35. השיר דורג במקום הראשון ברדיו לב המדינה. כובשת, בביצוע עומר אדם, סרטון באתר יוטיוב
סמיון אלטמן

סמיון יוסיפוביץ' אלטמן (באוקראינית: Семен Йосипович Альтман; נולד ב-21 באפריל 1946 בצ'והוייב) הוא מאמן כדורגל אוקראיני-יהודי. בעבר היה כדורגלן ששיחק בעמדת שוער. אלטמן החל את הקריירה שלו בקבוצת קולחוזניק רובנו מהליגה הסובייטית השנייה. לאחר עונה אחת עבר לקבוצת ווהלין לוצק. בשנת 1966 עבר לקבוצת צ'רנומורץ אודסה מלהליגה הבכירה. הוא שיחק בשורותיה במשך 6 שנים, אך רק בשנתו האחרונה בקבוצה היה לשוער ראשון של הקבוצה (עד אז היה למעשה שוער מחליף). בשנת 1972 עזב את צ'רנומורץ, שיחק עוד שנתיים בקבוצות מהליגה השנייה ובשנת 1975 פרש ממשחק פעיל. אלטמן למד חינוך גופני במכון הפדגוגי באודסה (במקביל לקריירת השחקן שלו). בשנים 1976 - 1982 אימן אלטמן ילדים ונוער בביתה ספר לכדורגל של המועדון צ'רנומורץ אודסה. בשנת 1982 הצטרף לצוות המאמנים של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1988 עבר למוסקבה, שם אימן את דינמו מוסקבה. בסוף 1991, עם התפרקות ברית המועצות, שב לאוקראינה, חזרה לצ'רנומורץ. בשנים 1996 עד 1999 אימן את קבוצת זימברו קישינב. בהנהגתו זכתה זימברו בשתי אליפויות ובשני גביעי מולדובה. מ-2003 עד 2007 היה אלטמן המאמן הראשי של צ'רנומורץ אודסה. במקביל לאימון הקבוצה היה גם יועצו של מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה בהכנותיה למונדיאל 2006. בשנת 2010 הצטרף אלטמן לצוות אימון של נבחרת אוקראינה. בשנים 2011 - 2012 אימן את קבוצת טאבריה סימפרופול. לאחר מכן פרש למעשה מאימון קבוצות. בשנת 2019 מונה באופן מפתיע, לממלא מקום המאמן הראשי של נבחרת מולדובה, לאחר פיטורי המאמן הראשי הקודם. מילא את התפקיד במשך 3 חודשים. בשנים 2021 - 2022 היה עוזרו של מאמן קבוצת בלקני מהליגה האוקראינית השנייה. לסמיון אלטמן יש בן אחד- גנאדי אלטמן (יליד 1979). גנאדי (כמו אביו) היה שוער כדורגל מקצועי - שיחק בקבוצות צ'רנומורץ אודסה, זימברו קישינב ואולקסנדריה. כמאמן אליפות מולדובה: 1997/1998, 1998/1999 גביע מולדובה: 1996/1997, 1997/1998 סמיון אלטמן, באתר Transfermarkt סמיון אלטמן, באתר Soccerway סמיון אלטמן, באתר WorldFootball.net סמיון אלטמן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ג'ון מקלפלין

ג'ון מקלפלין (באנגלית: John McLaughlin; נולד ב-4 בינואר 1942), הידוע בכינויו "מהווישנו", הוא גיטריסט ומלחין פיוז'ן אנגלי. הוא היה חלק מ"ההרכב החשמלי" של מיילס דייוויס בשנות ה-60 המאוחרות, ושיתף פעולה עם נגנים מפורסמים אחרים כמו צ'יק קוריאה, פאקו דה לוסיה וטוני ויליאמס, מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר, קרלה בליי. בשנת 1969 הקליט מקלפלין את אלבום הסולו "Extrapolation" (עם טוני אוקסלי וג'ון סורמן). הוא עבר לארצות הברית על מנת לחבור להרכבו של המתופף טוני ויליאמס, "Lifetime". לאחר מכן הוא ניגן עם מיילס דייוויס באלבומיו הקלאסיים "In A Silent Way", ‏"Bitches Brew" (שכלל קטע שנקרא על שמו), "Big Fun" ו-"A Tribute to Jack Johnson". הוא חזר לנגן עם הרכבו של דייוויס בהופעה אחת מוקלטת, שחלקה יצא באלבום "Live/Evil". מקלפלין ליווה אמנים נוספים כמו מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר וקרלה בליי. בשנת 1970, הקים מקלפלין את להקת הפיוז'ן "Mahavishnu Orchestra". בלהקה נכללו ג'י גודמן - כינור, יאן המר - קלידים, ריק לריד - גיטרה בס ובילי קובהם - תופים. הלהקה הפתיעה את העולם עם נגינתה הווירטואוזית והשילוב בין ג'אז חשמלי, רוק ונגיעות ממוזיקה מזרחית וממוזיקה הודית. לאחר הלהקה, הפתיע מקלפלין את עולם המוזיקה בשינוי דרסטי, כאשר הקים עם המתופף זקיר חוסיין את "שאקטי", להקה אקוסטית ששילבה מוזיקה הודית עם אלמנטים של ג'אז. מקלפלין היה בין המוזיקאים המערביים הראשונים, אם לא הראשון, שהופיע עם מוזיקה הודית בפני קהל הודי. בנוסף לקרלוס סנטנה, מקלפלין היה תלמיד של הגורו סרי צ'ינמוי. ב-1973, חברו סנטנה ומקלפלין לאלבום המשותף "Love Devotion Surrender", שכלל מחווה ליצירה "A Love Supreme" של ג'ון קולטריין. מקלפלין עבד גם עם מלחינת הג'אז קארלה בליי. בתחילת שנות ה-80 חבר מקלפלין לגיטריסט הפלמנקו פאקו דה לוסיה ואל גיטריסט הפיוז'ן אל דימיולה. שלושת הווירטואוזים הופיעו כשלישיית גיטרות, והוציאו את האלבום Friday night in San-Francisco. בשנת 1996, אוחד ההרכב להקלטה נוספת וסיבוב הופעות עולמי. אחד האלבומים המצליחים ביותר בו השתתף הוא תקליט מוזיקת העולם "Making Music" מ-1987 (יצא בהוצאת ECM) עם יאן גרברק בסקסופון, זקיר חוסיין בטאבלה והאריפראסאד צ'אוראסיה בבנסורי. בתחילת שנות ה-90 מקלפלין הופיע עם האלבום "Que Alegria", יחד עם טרילוק גורטו ודומיניק דיפיאצה. ב-1994 הוציא את "After the Rain" אחריו יצא למסע ההופעות ארוך עם הרכב שכלל את ג'ואי דה-פרנצ'סקו באורגן המונד. בראשית שנות ה-2000 הופיע מקלפלין עם ההרכב "Remember Shakti" יחד עם חבר ההרכב המקורי זאקיר חוסיין. בשנת 2003 יצא אלבומו "Thieves and Poets", שכלל אדפטציות לסטנדרטים של ג'אז לגיטרה קלאסית. ביוני 2006 יצא אלבום הרד בופ והפיוז'ן "Industrial Zen". מדיה וקבצים בנושא ג'ון מקלפלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון מקלפלין ג'ון מקלפלין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון מקלפלין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון מקלפלין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון מקלפלין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר ספוטיפיי ג'ון מקלפלין, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר Songkick (באנגלית) ג'ון מקלפלין, באתר SecondHandSongs ג'ון מקלפלין, באתר בנדקמפ ג'ון מקלפלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "World Music" p. 114
מודה אני (שיר)

"מודה אני" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-19 באוקטובר 2014 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה הראשונה והמובילה מתוך אלבום האולפן הרביעי של הזמר. "מודה אני" נכתב על ידי אבי אוחיון והופק על ידי אסף צרויה בהשראת התפילה "מודה אני". שניהם עבדו עם אדם בעבר במספר סינגלים אחרים, דוגמת "כובשת" ו"שקט". זהו שיר הודיה לאלוהים. תחילתו בנויה משני בתים בהם מודה אדם לאלוהים על כמה דברים חומריים שהעניק לו, ומציג את הסבל שחסך ממנו: בגדים, שלא יתקרר ולחם, שלא ירעב. בגשר הראשון מוסיף אדם להודות על דברים חומריים, שבשונה מתחילת השיר קשורים הפעם לקריירה המוזיקלית שלו (שיריו וכישרון הזמרה שלו). בפזמון מאדיר הזמר את שם האלוהים ואת תפארתו ("אצעק לך, אדיר שמך, אלייך אקרא יה"). בהמשך השיר מודה על אביו ואמו ועל יום השבת ומבצע פזמון נוסף. בשלב ההתרה מציג אדם כי גם הדברים הרעים שנחל בחייו, כמו כישלונות, מכשולים ופחדים, קרו לטובתו בהתאם לרצון האלוהים. "מודה אני" הפך בן רגע ללהיט במדינת ישראל. ב-6 בנובמבר נכנס למצעד הרשמי של גלגלצ ולמצעד הפזמונים העברי של רשת ג' במקום התשיעי. הוא הגיע לשיאו בשני המצעדים ב-4 בדצמבר, כשהגיע למקום השני – שם שהה שבועיים רצופים. לבסוף, לאחר ששהה תשעה שבועות בגלגלצ ועשרה שבועות ברשת ג' יצא מהדירוגים השבועיים. במצעד המוביל הארצי שהה חמישה שבועות לא רצופים, ובשיאו הגיע למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ווואלה לשנת ה'תשע"ה דורג במקום השמיני, ואילו במצעדי העשור של כאן גימל ו-"Mako" (בשיתוף עם רדיו תל אביב) הגיע למקומות ה-38 והשביעי בהתאמה. גרסת ההופעה החיה של "מודה אני" נכללה באלבום ההופעה המשותף של אדם ושל משה פרץ מהפכה! (Live). ביצוע משותף שלהם אף הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אדם ב-28 בינואר 2016. כשנתיים לאחר זכייתה בעונה השנייה של "בית הספר למוזיקה" הוציאה הזמרת אגם בוחבוט גרסת כיסוי ל"מודה אני" עם וידאו קליפ מיוחד, שהועלה ליוטיוב גם כן. בדצמבר 2018 עלו עידן עמדי ונינט לבצע לצד אדם את השיר. כמו כן, ב-20 בנובמבר 2019, במהלך הופעתו בפיס ארנה ירושלים, אירח אדם את ישי ריבו, שביצעו יחד אותו. בשנת 2021 הקליטה הזמרת זהבה בן גרסת כיסוי לשיר ופרסמה אותה ביוטיוב. "מודה אני" הפך לשיר מוכר במסיבות הבר-מצווה, בפרט בשלב העלייה לתורה. טל ועקנין הקליט גם כן את "מודה אני" בגרסה מרובת-שפות (ספרדית, אנגלית, צרפתית ועברית) בהתאם לשפות המדוברות ביותר בקרב יהודים בתפוצות. מידע על היצירה "מודה אני" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר, באתר שירונט המצעד השבועי 06.11.2014, גלגלצ המצעד השבועי 04.12.2014, גלגלצ המצעד השנתי הישראלי תשע"ה, גלגלצ כאן גימל גאה להציג: מצעד העשור הרשמי של ישראל, כאן גימל מודה אני, בביצוע עומר אדם ומשה פרץ, סרטון באתר יוטיוב מודה אני, בביצוע אגם בוחבוט, סרטון באתר יוטיוב מודה אני, בביצוע עומר אדם, עידן עמדי ונינט, סרטון באתר יוטיוב מודה אני, בביצוע עומר אדם וישי ריבו, סרטון באתר יוטיוב מודה אני, בביצוע זהבה בן, סרטון באתר יוטיוב לינוי משעלי, ‏מיוחד: הלהיט המחזק של עומר אדם ב-4 שפות• צפו, באתר "סרוגים", 27 ביוני 2018 המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏28 בדצמבר 2014 – 3 בינואר 2015
בננות (שיר של אגם בוחבוט)

בננות הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019. ב-25 ביוני 2019, הודיעה הזמרת הישראלית אגם בוחבוט כי הסינגל "בננות" יצא למחרת. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן. הוא הוקלט באולפני Offir Cohen Studio ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019. איליה שפירו מאתר מאקו כתבה כי כמיטב המסורת של ז'אנר הפופ, בוחבוט הייתה חייבת להוציא שיר קיץ, בו נכללו כל התיאורים של ים, בגד ים, מלדיביים, וברזיליה, ו"להדגיש כמה כיף לה ב-35 מעלות חום". שמו של השיר גרר התייחסות ממבקרים בעקבות התזמון בו יצא: חודש לאחר שהזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי הוציאה את השיר "נהנה בננה", ויום לפני צאת השיר "בננות" של צמד הזמרים סטטיק ובן אל. צמד הזמרים ובוחבוט הודיעו כי תיאום שמות השירים היה מקרי. ערן סויסה מישראל היום כתב כי "צירוף מקרים מוזר קורה בימים אלה בתעשיית המוזיקה", וציין כי זהו שם לא שגרתי. איליה שפירו ממאקו תהתה האם "יש איזה טרנד בננות שאנחנו לא מודעים אליו?", ובמעריב ציינו ש"נראה כי זה הולך להיות קיץ עמוס בפירות צהובים". סרטון השיר "בננות" באתר יוטיוב אגם בוחבוט, מה איתכן בננות?, באתר אינסטגרם, ‏25 ביוני 2019 אגם בוחבוט - בננות, סרטון בערוץ "אגם בוחבוט - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:11) איליה שפירו, ‏עשרת השירים שעשו לנו את השבוע, באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2019 ערן סויסה, סטטיק, נטע ובוחבוט: למה כולם שרים על בננות?, באתר ישראל היום, 26 ביוני 2019 בעקבות ההצלחה של נטע ברזילי? סטטיק ובן אל בשיר חדש - "בננות", באתר מעריב אונליין, 26 ביוני 2019
איימוס

איימוס (Amos) הוא הגרסה האנגלית לשם עמוס. האם התכוונתם ל... דני איימוס – כדורגלן ישראלי טורי איימוס – מוזיקאית אמריקאית נייג'ל איימוס – אתלט בוטסואני קרחון איימוס – קרחון באנטארקטיקה
ג'נין שטראוס

ג'נין שטראוס היא עורכת דין ומנהלת ישראלית. אלופת ישראל בטניס לשנת 1974. שטראוס נולדה בדרום אפריקה ועלתה לישראל בשנת 1971. היא בוגרת לימודי מדע המדינה וספרות אנגלית מאוניברסיטת נטל שבדרבן, בדרום אפריקה, ולימודי משפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבדה כעורכת דין במשרדים פרטיים גדולים בניו יורק ובתל אביב. מאז עלייתה לישראל הייתה שטראוס פעילה מאד בענף הטניס. היא זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס לשנת 1974 והייתה חברה בנבחרת הפדרציה של ישראל, חברת הנהלת איגוד הטניס בישראל וחברת ההנהלה הבינלאומית של המרכז לטניס בישראל. בשנת 2001 מונתה למנכ"לית של מרכזי הטניס בישראל, ושבע שנים לאחר מכן, בשנת 2008, קיבלה את אות ראש הממשלה במסגרת חגיגות ה-60 למדינת ישראל על תרומתה רחבת ההיקף לקידום אוכלוסיות נוער באמצעות הטניס. בשנת 2010 זכתה בעיטור על מפעל חיים בספורט אשר הוענק לה על ידי יו"ר הכנסת דאז ראובן ריבלין. בהובלתה של שטראוס גדל המרכז לטניס בישראל והוא מונה כיום 14 מרכזים הפזורים ברחבי הארץ המשרתים כ-13,000 ילדים מדי שבוע. מתוך תפיסה של ספורט כמנוף לשינוי חברתי יזמה שטראוס את פיתוחן של תוכניות למען אוכלוסיות מגוונות, ביניהן ילדים בסיכון וילדים בעלי צרכים מיוחדים. באפריל 2010 פרשה שטראוס מתפקידה במרכז הטניס ובאוקטובר של אותה שנה מונתה למנהלת פיתוח בינלאומי בארגון נפש בנפש. לאחר פרישתה לגמלאות למדה מספר קורסים במשחק והחלה לשחק בהפקות תיאטרון שונות, בפרסומות, בסרטים ובסדרות טלוויזיה, בעיקר בשפה האנגלית. ג'נין מתגוררת בכפר שמריהו, נשואה לד"ר סיימון שטראוס ולהם שני ילדים. המהפכה השקטה של ג'נין שטראוס ג'נין שטראוס זכתה בעיטור מפעל חיים על פועלה, באתר ‏מאקו‏, 22 ביוני 2010 אוריאל דסקל, מנכ"לית מרכז הטניס בישראל: "הפגיעה בכלכלה תחזק את הטניס הישראלי", באתר כלכליסט, 28 בדצמבר 2008 ג'נין שטראוס באתר של"ש (שחקנים למען שחקנים)
יורי אונופריינקו

יורי אונופריינקו (ברוסית: Юрий Иванович Онуфриенко; ‏נולד ב־6 בפברואר 1961) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית. יורי אונופריינקו נולד בכפר במחוז חרקוב באוקראינה הסובייטית שהייתה חלק של ברית המועצות. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב. בשנת 1982 הוא סיים את הלימודים עם תואר "טייס קרב-מהנדס". הוא שירת מספר שנים ביחידת חיל האוויר הסובייטי במזרח ברית המועצות. בשנת 1989 אונופריינקו התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. משנת 1994 הוא היה מפקד צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 1996 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-23 שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר שהה צוות של משלחת מס' 20. לאחר תהליך של העברת אחריות משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו החלה בפעילות הסדירה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 193 ימי טיסה ו-6 פעילויות חוץ רכביות. במהלך הטיסה צוות ביצע מספר ניסויים ופעולות תחזוקה של תחנת החלל. בשנת 1997 אונופריינקו היה חבר צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 2001 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל אנדוור במשימה STS-108. אונופריינקו היה מפקד משלחת מס' 4 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. אונופריינקו חזר בטיסה STS-111. אונופריינקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2004 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2007 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר. מדיה וקבצים בנושא יורי אונופריינקו בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלופדיית החלל ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
ג'וליה מיה

ג'וליה מיה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2007 בבימויו של יובל גרנות, עם חיים זנאתי והגר בן אשר בתפקידים הראשיים. התסריט של יובל גרנות הוא על במאי סרטי קסטות זולים שפוגש בחורה שדומה לג'וליה רוברטס ומנסה לשכנע אותה לשחק בגרסה ישראלית לסרט "אשה יפה". הסרט זכה בפרס הראשון בפסטיבל חיפה בתחרות הסרטים העלילתיים הישראלים ב-2007. יוחנן כהן המכונה ג'וני (חיים זנאתי), הוא במאי ומפיק סרטי קסטות משכונת התקווה. בפריפריה יש לו קהל רב שטוף דמע ההולך שבי אחרי סיפורי האהבה שלו וקונה את הקלטות שלו. הוא נשוי ללימור (עדי אבן טוב) שמשתתפת אתו בכתיבת התסריטים ובמשחק בסרטיו. לימור נמצאת בהיריון, סובלת מאלרגיה ומתקשה לתפקד כרגיל. הקשר הזוגי מתערער יותר כאשר הוא פוגש ברחוב במיכל (הגר בן אשר), בסוכנת של חברת יס המסתובבת בשכונה כדי להחתים לקוחות חדשים. ג'וני מתרשם מהדמיון שלה לג'וליה רוברטס ומחליט להפיק את הסרט אשה יפה בגרסת שכונת התקווה (גרסת הערס). הוא מציע למיכל לעזור לה בגיוס לקוחות ושניהם עוברים בבתי השכונה וג'וני מצליח בגיוס לקוחות ובדרך גם לפתור משבר זוגיות של שכניו נסים (ירון לוי סבג) ונורית (ליאת אקטע). ג'וני מנסה לשכנע את מיה לשחק בסרטו והיא מזמינה אותו לדירתה בה היא מתגוררת עם אביה האלמן פיני (דורי בן זאב) וחברתו תמר (שרון הכהן). פיני הוא פרופסור לספרות באוניברסיטה והוא דווקא מתלהב מהסרטים של ג'וני. מיה מסכימה לשחק בסרט והצילומים מתחילים. עם הזמן מתאהב בה ג'וני והם מתחילים ברומן אינטימי. ג'וני מודיע ללימור כי החליט לעזוב והוא עובר להתגורר בדירתו של אביו (מוסקו אלקלעי) המרותק לכסא גלגלים לאחר אירוע מוחי. ג'וני ולימור מתגרשים לפני בית דין רבני כשהדיין (מוטי בן ישי) מנסה לשווא לפשר ביניהם. היחסים של ג'וני ומיה יודעים עליות ומורדות ולבסוף היא פורשת והוא נאלץ לסיים את הסרט עם שחקנית מחליפה. לבסוף הם מתפייסים. לימור נותנת לו לשמור על התינוק והוא נקשר אליו וחוזר אליה. "ג'וליה מיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וליה מיה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לג'וליה מיה, באתר יוטיוב ג'וליה מיה, בספר הקולנוע הישראלי ג'וליה מיה בקרן הקולנוע הישראלי
Ү (כתב קירילי)

Ү, ү (הגייה: אוּ ישרה, ⟨y⟩ (אנ'), או ⟨ʏ⟩ (אנ')) היא אות הנכללת באלפבית הקירילי המורחב (אנ'). למרות צירוף המקרים של צורת הבירה עם Y לטינית גדולה, אין לערבב בין שתי אותיות אלו. אות זאת מקבילה לאות הלטינית ü,Ü והיא משמשת בשפות כגון קזחית ומונגולית. היא דומה בצורתה גם לאות הקירילית אוּ (У). מדיה וקבצים בנושא Ү בוויקישיתוף
שאהד 149

שאהד 149 עזה (בפרסית: پهپاد غزه) הוא כטב"ם איראני המופעל על ידי משמרות המהפכה. הכלי נחשף ב-21 במאי 2021, והוא נקרא על שם רצועת עזה כמחווה לצד הפלסטיני במסגרת המהומות בישראל שהתרחשו באותה שנה. הכטב"ם נמסר לידי חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית בשנת 2022. הכטב"ם מיועד למשימות בגובה רב יחסית, ודומה בגודלו, בצורתו ובתפקידו ל- MQ-9 ריפר האמריקאי. זהו כלי גדול יותר, כבד יותר ובעל יכולת גבוהה יותר מהשאהד 129, שהיה דומה ל- MQ-1 פרדטור. הוא בעל יכולת טיסה של 35 שעות, טווח של 2,000 ק"מ, מוטת כנפיים של 21 מטר, מהירות שיוט של 350 קמ"ש והוא מסוגל לשאת 13 פצצות ו-500 ק"ג של ציוד אלקטרוני. מדיה וקבצים בנושא שאהד 149 בוויקישיתוף "Gaza UAV, new symbol of Iran's long-range UAV power". iranpress.com (באנגלית). נבדק ב-2021-11-19. "Iran unveils 'Gaza' UAV". Janes.com (באנגלית). נבדק ב-2021-11-19. "Iran displays long-range drone, names it 'Gaza' in honor of Palestinians' struggle". Al Arabiya English (באנגלית). 2021-05-21. "Iran unveils long-range drone named 'Gaza'". Associated Press. 2021-05-21. המראה ראשונה למל, באתר Pars Today, ‏2023-02-25