laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לייסי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לייסי – נפה לשעבר באסטוניה אישים: ג'ייק לייסי – שחקן אמריקאי סוזן לייסי – אמנית אמריקאית סטיב לייסי – מוזיקאי אמריקאי סם לייסי – כדורסלן אמריקאי ליסי
ויליאם קומינג

ויליאם קומינג, באנגלית: William Cuming (1769–1852) היה צייר דיוקנאות אירי, נשיא האקדמיה המלכותית היברניאן. קאמינג נולד בשנת 1769, הצעיר מבין ארבעת בניו של ויליאם קאמינג. הוא הפך לתלמיד בבתי הספר של אגודת דבלין ב-1785, שם זכה במדליית כסף ב-1790 עבור רישום דמויות. לאחר שסיים את הכשרתו הוא התבסס כצייר היסטורי ודיוקנאות בדבלין. בשנת 1793 הוא הוזמן על ידי תאגיד דבלין לצייר את דיוקנו של ראש עיר לשעבר. בשנת 1795 עבר קאמינג לביתו של אחיו יו ברחוב אנגלסי, שם נשאר עד 1808, אז עבר לרחוב קלייר 15. בשנת 1800, הוא תרם את תרומתו הראשונה לתערוכות שערכו אמני דבלין ברחוב דאם. הוא הציג אחד-עשר דיוקנאות בתערוכה באותה שנה, ועבודותיו הופיעו ברוב התערוכות עד 1813. הוא זכה לציון מיוחד בזכות דיוקנאותיו של יושבות. עם זאת, הוא היה מבוסס כלכלית מספיק כדי לא להיות לחוץ בעבודתו, ובילה זמן רב בנסיעות ברחבי אירופה. ב-1811 הוא היה נשיא אגודת האמנים בדבלין, ובשנת 1823 הוא נבחר להיות אחד החברים המקוריים של האקדמיה המלכותית היברניאן שנוסדה באותה העת. הוא הציג באקדמיה מהתערוכה הראשונה שלה ב-1826 עד 1831, ותרם חמש עשרה תמונות בסך הכל. באפריל 1829 הוא נבחר לנשיא האקדמיה, תפקיד שמילא עד אוקטובר 1832, אז התפטר ופרש מציור. באותה שנה הוא ביקר את אחיו הבעלים של מטע סוכר, באיי הודו המערבית. עם שובו, המשיך במעורבותו באקדמיה, והפך לאוצר ב-1835. לבסוף הוא התפטר מחברותו בינואר 1837, והפך לחבר כבוד. בשנת 1827, הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כאקדמי לשם כבוד. הוא מת בביתו בדבלין, ב-5 באפריל 1852. צ'ארלס סי אינגהם היה תלמידו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם קומינג בוויקישיתוף Strickland, Walter S. "William Cuming". A Dictionary of Irish Artists. Library Ireland. Dunlap, William (1834). History of the Rise and Progress of the Arts of Design in the United States. New York: George P. Scott and Co. p. 271 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם קומינג".
אלבר אודרזו

אלבר אודרזו (בצרפתית: Albert Uderzo; ‏25 באפריל 1927 – 24 במרץ 2020) היה צייר וכותב קומיקס צרפתי ממוצא איטלקי. אודרזו נולד בפִֿים (אנ'), שבמחוז מארן, שבצרפת, להורים ממוצא איטלקי. מקור שם משפחתו הוא מהכפר אוׂדֶרצוֹ (אנ') שבאיטליה, ממנו צמח אילן היוחסין שלו. בילדותו חלם להיות מכונאי מטוסים, אף־על־פי שכבר בגיל צעיר הראה כישרון גדול לציור. אודרזו נולד עיוור צבעים (אינו מבחין בין אדום לירוק), וכן עם שתי אצבעות נוספות (6 בכל יד), שהוסרו בניתוח. במהלך מלחמת העולם השנייה, אודרזו, אז בשנות העשרה שלו, עזב את פריז, בה התגורר, ועבר לאזור ברטאן שבמערב צרפת, שם עבד בחקלאות, ועזר לאביו בעסקי הרהיטים שלו. מאוחר יותר, כאשר חשבו אודרזו וגוסיני על מיקום לכפר הגאלי של אסטריקס, בחר מיד אודרזו באזור זה. לאחר המלחמה, החל משנת 1945, החל אודרזו בקריירת צייר בפריז. הוא יצר סיפורים חדשים לבד, אך גם שיתף פעולה עם יוצרים שונים. בשנת 1951, פגש אודרזו את רנה גוסיני. הם הפכו לידידים קרובים מאוד והחליטו לעבוד יחד. הם החלו את דרכם המשותפת בשנת 1952 במשרדי World Press. הם יצרו מספר דמויות וסדרות של ספרים מצוירים. בשנת 1959, גוסיני מונה למנהל האמנותי ואודרזו לעורך האמנותי של עיתון הקומיקס "פילוט" (Pilote) שנועד לבני נוער. שם, כבר בגיליון הראשון, הם פרסמו את הרפתקאותיו של אסטריקס בסיפור בהמשכים. אסטריקס זכה להצלחה גדולה. בשנת 1961 פורסם האלבום הראשון של אסטריקס. עקב הצלחתה המסחררת של הסדרה, הם החליטו החל משנת 1967 להקדיש את כל זמנם לסדרה. בשנת 1977, נפטר גוסיני באופן פתאומי. אודרזו המשיך לפרסם את סיפורי אסטריקס לבדו, כשהוא ממשיך לחתום את שמו של גוסיני במשותף גם באלבומים החדשים, לאות הוקרה לידידו הוותיק. בשנת 2011, בעקבות כאבים בידו, הפסיק את מלאכות הכתיבה והציור. בעקבות כך, החליט אודרזו לא לשים קץ לאגדת אסטריקס והעביר את הכתיבה והציור ליוצרים ז'אן-איב פרי (אנ') ודידיה קונרד בהתאמה. אודרזו נפטר ב-24 במרץ 2020, כחודש לפני יום הולדתו ה-93. מדיה וקבצים בנושא אלבר אודרזו בוויקישיתוף אלבר אודרזו, ברשת החברתית Goodreads האתר הרשמי של אסטריקס אסטריקס: קרבות בממלכת גאליה, באתר הארץ, 10 בפברואר 2009 אביה שטויר, פאף! פלאץ! טראח!, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2008 אריאנה מלמד, אלבר אודרזו, מאייר ספרי "אסטריקס", מת בגיל 92, באתר הארץ, 24 במרץ 2020 אלברט אודרזו (1927-2020), דף שער בספרייה הלאומית רויטרס, חדשות בעולם בגיל 84, היוצר של הקומיקס הצרפתי אסטריקס תולה את העט, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2011 עצוב: המאייר של אסטריקס הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 24 במרץ 2020
אמיליה קוראן

אמיליה קוראן, באנגלית: Amelia Curran (1775–1847) הייתה ציירת דיוקנאות אירית. אמיליה קוראן הייתה הילדה הבכורה של עורך הדין ג'ון פילפוט קוראן ואשתו שרה קריג. אחותה שרה קוראן הייתה ארוסתו של רוברט אמט. אמיליה הייתה חברה בכנסיית אירלנד בנעוריה. ב-1810, דרך אביה, היא הכירה את הסופר ויליאם גודווין ואת אהרון בר, הפוליטיקאי האמריקאי. זמן קצר לאחר מכן, היא הכירה את חברה לכל החיים המשורר פרסי ביש שלי. בשנת 1812 נסע פרסי שלי לאירלנד כדי למחות נגד העוולות שנעשו שם תחת השלטון הבריטי והוצג בפני אביה . קוראן גם ציירה דיוקן של בנו של שלי, ויליאם בן השלוש וחצי ברומא, זמן קצר לפני מותו ממלריה ב-1819. מאוחר יותר היא נסעה לרומא ב-1821 עברה קוראן לנאפולי, שם המירה את דתה לקתוליות. כשעברה לפריז בשנה שלאחר מכן, היו שמועות שווא שהיא התחתנה ונפרדה מגבר. קוראן חזרה לרומא ב-1824 כדי לבלות את שארית חייה. קוראן ציירה את שלי מספר פעמים. אלו הם בין הציורים הבודדים של שלי שצוירו בימי חייו. הציורים הועתקו על ידי מספר אמנים כולל אלפרד קלינט ויליאם הול בין היתר הם ידועים בתכונות האנדרוגיניות שלהם, ובדמיון הבולט שלהם לציור של גווידו רני של ביאטריס צ'נסי, שהייתה אחת התמונות האהובות על המשורר. דיוקנו של שלי משנת 1819 של קוראן נכלל בספר "נשים ציירות בעולם" משנת 1905 ותלוי בגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון. קוראן גם ציירה דיוקן של קלייר קליירמונט ועשתה עותקים של כמה מדונות מתקופת הרנסאנס. במהלך אותו אביב של 1819 ציירה את ויליאם שלי. היא הכירה את מרי וקלייר בתור בנותיו החורגות של ויליאם גודווין מאז ילדותן, מביקור בביתם בלונדון עם אביה. אמיליה קוראן מתה ב-1847 ברומא, ונשרפה בכנסיית איזידור הקדוש. מדיה וקבצים בנושא אמיליה קוראן בוויקישיתוף Curran, Amelia. "Percy Bysshe Shelley | Art UK". www.artuk.org. Polack, Fiona (2011). "Amelia Curran's Newfoundland Painting". Keats-Shelley Journal. 60: 25–29. Bieri, James; Shelley, Percy Bysshe (2008). Percy Bysshe Shelley: a biography. Baltimore: Johns Hopkins University Press. p. 196 Amelia Curran in the National Portrait Gallery, London Clint, Alfred. "Percy Bysshe Shelley". www.npg.org.uk. National Portrait Gallery. "Percy Bysshe Shelley". www.npg.org.uk. William Holl Sr, or William Holl Jr. National Portrait Gallery. "Newstead Abbey | Discover Artworks". Art UK. Women Painters of the World on Project Gutenberg Curran, Amelia. "Claire Clairmont (1798–1879) | Art UK". www.artuk.org ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיליה קוראן".
מסתור (סרט)

מסתור (Shelter) הוא מותחן ריגול, קופרודוקציה ישראלית גרמנית משנת 2017 בבימויו של ערן ריקליס עם נטע ריסקין והשחקנית האירנית הגולה גולשיפטה פרהאני בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב בידי ערן ריקליס והוא מבוסס על הסיפור "חוליה" של שולמית הראבן משנת 1986. זה מותחן ריגול שבמרכזו סוכנת מוסד הנשלחת לגרמניה כדי לפקח ולהגן על לבנונית שעבדה בשביל מדינת ישראל וזהותה נחשפה. נטע ריסקין הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר ויונתן ריקליס היה מועמד לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2017. נעמי רימון (נטע ריסקין) היא סוכנת מוסד שפרשה לפני שנתיים לאחר שבעלה נרצח בפיגוע טרור בקניה. סוכן המוסד, גד (ליאור אשכנזי) מגיע אליה ומבקש שתטוס להמבורג ותשמש כשומרת ומטפלת בסוכנת מוסד ערביה נוצרית בשם מונה (גולשיפטה פרהאני) ששיתפה פעולה עם המוסד. בין היתר השתתפה בניסיון החיסול של מפקד החזבאללה נעים קאסם (דוריד לידאווי) שנכשל. לאחר שזהותה נתגלתה על ידי החזבאללה היא הוברחה לגרמניה ועברה שם ניתוח פלסטי לשינוי תווי פניה. שתיהן בזהויות בדויות. נעמי מקבלת זהות של גרמניה נוצרית בשם קלאודיה ובר ושמה האמיתי של מונה הוא לינה חדד. קאסם מורה לסגנו יוסוף (דוד חמאדה) למצוא את לינה ולחסל אותה. סוכן המוסד האחראי עליהן הוא אבנר (יהודה אלמגור) והוא מצייד את נעמי באקדח ופוקד עליה שתדאג שמונה לא תצא מדירת המסתור ולא תתקרב לחלונות. היחס בין נעמי למונה שמתחיל בחשדנות, מתהדק ומונה מספרת שהשאירה את בנה זיאד במנזר בלבנון ומבקשת שיוציאו אותו משם. שירותי הביון הגרמנים מבקשים להדק את יחסם לאיראנים הנלחמים בדאעש ומגלים לחזבאללה את מקום דירת המסתור. בהתקפה נהרגת מונה ונעמי נפצעת אך מצליחה להימלט. היא מוחזרת ארצה ומקבלת משימה: להציל את בנה של מונה. היא מוחדרת ללבנון בדרכון של מונה ופונה למנזר למצוא את זיאד, אך מתברר לה שהוא מת וקבור בבית הקברות של המנזר (צולם במנזר בית ג'מאל). נעים קאסם מגיע למקום אך היא מהירה יותר בשליפה והורגת אותו. מסתבר לה שהמוסד ידע הכל וניצל אותה כדי לחסל את קאסם. "מסתור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מסתור", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מסתור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מסתור", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון למסתור, באתר יוטיוב מסתור - מאחורי הקלעים, באתר יוטיוב
צד שלישי

צד שלישי הוא גורם המעורב בקשר המתקיים בין שני צדדים. הצד השלישי, או כפי שנהוג לכנותו צד ג' (קרי: צד גימל), אין לו קשר ישיר לצדדים, אך פעולה כלשהי הקשורה בו – משפיעה על הקשר ביניהם. בדרך כלל נעשה שימוש במונח זה בתחום הכלכלה והמשפט. דוגמאות: חוזה השכרת דירה כולל התקשרות בין שני צדדים: בעל הדירה המשכיר והדייר השוכר. החוזה ביניהם יכול לכלול סעיף המאפשר לשוכר לתת לצד שלישי (אדם אחר שאיננו צד לחוזה) להשתמש בדירה, או שיכלול סעיף האוסר שימוש כזה. פוליסת ביטוח היא חוזה בין מבוטח לחברת ביטוח, העוסק בפיצוי למבוטח במקרה של נזק שנגרם לו. ביטוח צד ג' מבטיח פיצוי לאדם שאינו המבוטח (ולכן אינו צד לחוזה הביטוח) על נזק שגרם לו המבוטח. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחותי (שיר של שירי מימון)

"אחותי" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. השיר יצא ב-11 בינואר 2018, מתוך אלבומה החמישי של מימון, "נשימה", על-ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב על-ידי נעם חורב, הולחן על-ידי אלנתן שלום והופק על-ידי רוני בראון ואורי אבני. את השיר יצרו חורב ושלום לאחר שיצרו את שירה הקודם של מימון, "יש לי הכול". במסגרת צאת השיר, אשר עוסק בקשר הייחודי והעמוק שנרקם בין אחיות, שיתפה מימון כי אחותה והיא חוו הן תקופות של קירבה והן תקופות של ריחוק. למרות זאת, והודות לשוני הגדול ביניהן, סיפרה מימון כי מעולם לא שררה קנאה בקשר שלהן. השיר התקבל באהבה גדולה מצד הקהל ותחנות הרדיו, והיה בשיאו לשיר השישי המושמע ביותר במצעד השבועי של מדיה פורסט. לצד זאת, ציינו מבקרי המוזיקה כי הטקסט, יפה ככל שיהיה, נשאר בגבולות הבטוחים ונמנע מלספר סיפור אותנטי ואישי. הוידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של מימון ב-11 בינואר 2018. בקליפ ניתן לראות את מימון, מלווה באחותה לבנת ובצמדי אחיות נוספים, שרות את מילות השיר. לקראת צילומי הקליפ, במסגרת פעילות בעמוד הפייסבוק של מימון, שיתפו מעל ל-70,000 נשים סיפורים ותמונות הקשורים בקשריהן עם אחיותיהן. חלקן אף הוזמנו להשתתף בצילומי הקליפ. נכון ליוני 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.5 מיליון צפיות. סרטון השיר "אחותי" באתר יוטיוב מילות השיר "אחותי" באתר שירונט איריס קול,, ‏שירי מימון מספרת על יחסיה עם אחותה: "היו לנו תקופות ריחוק", באתר מעריב אונליין, 24 בינואר 2018 עמי פרידמן, קשר משפחתי: שירי מימון ואחותה מככבות בקליפ חדש, באתר ynet, 11 בינואר 2018 שירי מימון, אחותי, באתר yosmusic.com, ‏2018-01-12 "אחותי": שירי מימון ואחותה מככבות בקליפ חדש ומרגש על קשר בין אחיות, באתר וואלה, 11 בינואר 2018 שירי מימון - אחותי - קליפ - Shiri Maimon, נבדק ב-2023-06-16
סויוז TM-33

סויוז TM-33 (ברוסית: Союз TM-33), הייתה משימת ביקור בתחנת החלל הבין-לאומית. רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד וטייס החללית צרפת קלודי אניירה - מהנדס טיסה רוסיה קונסטנטין קוזייב - מהנדס טיסה רוסיה יורי גידזנקו - מפקד וטייס החללית איטליה רוברטו ויטורי - מהנדס טיסה דרום אפריקה מרק שאטלוורת' - תייר חלל סויוז TM-33 שוגרה ב-21 באוקטובר 2001 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. עגינה לתא עגינה במודול "זאריה" עברה ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות משלחת מס' 3 בפיקוד של פרנק קלברטסון. במשך 8 ימים צוותים עסקו בניסויים מתוכננים בתחום מדעי החיים, תורת החומרים ומטאורולוגיה שהוכנו על ידי סוכנות החלל הצרפתית. כמו כן בוצעו עבודות תחזוקה של תחנת החלל. ב-31 באוקטובר צוות החללית נכנס לחללית סויוז TM-32 וחזר לכדור הארץ. חללית "סויוז TM-33" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במקרה חרום. ב-20 באפריל בוצע שינוי מיקום עגינה של החללית והיא עברה למודול "פירס". ב-5 במאי 2002 החללית התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה צוות שהגיע לתחנת החלל בחללית סויוז TM-34 שבוע לפני זה. החללית נחתה כמתוכנן בשטח קזחסטן. מדיה וקבצים בנושא סויוז TM-33 בוויקישיתוף סויוז TM-33 (באנגלית) תיאור פעילות "סויוז TM-33" תיאור המשימה משימת Andromede
בלה טרדוש

בלה טרדוש (במקור וקסמן, בהונגרית: Tardos Béla;‏ בודפשט, 21 ביוני 1910 – בודפשט, 18 בנובמבר 1966) היה מלחין יהודי-הונגרי זוכה פרס פרנץ ארקל (פרס ממלכתי הונגרי למלחינים מצטיינים, למנהלים מוזיקליים ולפעילות אמנותית). בלה ואקסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של עובד הדפוס מיקשה וקסמן ושל יוליאנה גולדשטיין. הוא למד פסנתר בבית הספר הלאומי למוזיקה בין 1925 לבין 1931, ולמד קומפוזיציה אצל זולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בין 1932 לבין 1936. הוא החל את דרכו המוזיקלית כמנצח. הוא ניצח על מקהלות פועלים, ניהל את מקהלת ואנדור מ-1941, עבד ברדיו בבוקרשט במהלך מלחמת העולם השנייה וארגן מקהלה הונגרית בבירת רומניה (1944). משנת 1945 הוא שוב היה בבודפשט במשך שנתיים, בראש מקהלת ואנדור, במקביל, בין 1945 לבין 1948, היה העורך המוזיקלי של הוצאת סיקרה. בשנת 1948 זכה בפרס בתחרות בארטוק הבינלאומית עם רביעיית המיתרים מספר 1 שלו. ב-1959, עם הקנטטה שלו "בשולי העיר", גרסה שהולחנה מחדש של יצירתו הקודמת (1944) שאבדה במהלך המלחמה, הוא זכה בפרס הראשון בתחרות הרדיו ההונגרי. בין השנים 1950–1952 היה מנהל התזמורת הפילהרמונית הלאומית, ומ-1955 ועד מותו היה מנהל הוצאת המוזיקה (Editio Musica Budapest). ב-9 בינואר 1939 נשא לאישה את אווה, בתם של ברטלן גליק, פקיד, ושל גיזלה דונאט (1885–1974) בבודפשט. יש להם שתי בנות: יוליאנה טארדוש וקטלין טארדוש. פרס בתחרות בארטוק הבינלאומית (1948) פרס הראשון בתחרות הרדיו ההונגרי (1959) פרס פרנץ ארקל (1960) סוויטה, 1949 פתיח אגדות, 1955 סימפוניה "לזכר קורבנות הפאשיזם", 1960 פנטזיה לפסנתר ותזמורת, 1961 Evocation, 1965 קנטטה של מאי, 1950 במהלך יום השלום, 1953 ראשו של דוז'ה, 1958 בשולי העיר, 1958 חירות נולדה, 1960 הם קוראים לסדר, 1966 האלוהים החדש, 1966 שיר שכירי חרב גרמני, 1942 תיבת נגינה, 1954 נופים הונגריים, 1955 שנים מרות, 1959 הקפדה טהורה, 1964 עם עינייך היפות, 1966 לאורה (אופרה קומית בשתי מערכות, טקסט מאת מיקלוש ג'ארפאש, 1958) טיבור שאראי: בלה טרדוש (הונגריה, מוזיקה, 1966, מס' 6) ינה שימו: פרידה מבלה טרדוש (מוזיקה, 1967, מס' 1) זיכרונות של מיקלוש ג'ארפאש (1966) לקסיקון מוזיקה, הוצאת מוזיקה, 1965 פטר וארנאי: בלה טרדוש; הוצאת מוזיקה, בודפשט, 1966 (המלחינים ההונגרים של היום) מדיה וקבצים בנושא בלה טרדוש בוויקישיתוף בלה טרדוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לקסיקון ביוגרפי הונגרי פידליו – מדריך קונצרטים זוכים בעבר מגזין פורום מוזיקה אסתר טרטו "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 1552/1910. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11. "Glück Bertalanné Donáth Gizella halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 1285/1974. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11. "Wachsmann Béla és Glück Éva házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 31/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11.
לאהוב אותך כל יום

"לאהוב אותך כל יום" הוא שיר מאת הזמר הישראלי עדן חסון וצמד היוצרים דולי ופן. השיר יצא לאור ב-18 במאי 2023. השיר נכתב לכבוד הצעת הנישואין של דולב פן לבת זוגו, אופיר, ועדן חסון אף ביצע את השיר בחתונתם. השיר מתואר כשיר אהבה ובלדה. העיבוד וההפקה המוזיקלית של השיר נעשו על ידי דולי ופן יחד עם יעקב למאי. מוזיקאים נוספים שמעורבים בביצוע השיר הם אור חיים כהן, מור אוזן, עידן שניאור ואבי יפרח. בביקורת על השיר, דודי פטימר ציין לטובה את הבתים והפזמון הקליטים, המלודיים והעטופים, הליריקה הרומנטית, האיכותית והלא קיטשית והביצוע שמלא ברגש ובכוונה אמיתית. הביקורת מסתיימת בקביעה שלשיר יש את כל הפרמטרים הנכונים ליצירת שיר טוב שראוי להפוך ללהיט. באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר השני המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל, לאחר "תיק קטן". "מדמיין אותך אשתי": עדן חסון ודולי ופן מוציאים שיר חופה חדש, באתר וואלה, 18 במאי 2023 דודי פטימר, ‏קליט ויפה: עדן חסון ודולי ופן בבלדה חדשה ומוצלחת | האזינו, באתר מעריב אונליין, 20 במאי 2023 אריאל פייגלין, ספוטיפיי חושפת: מה היו השירים שהישראלים הכי אהבו לשמוע הקיץ?, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2023 מדיה פורסט - המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, ‏28 במאי - 3 ביוני 2023 היטליסט - מצעד המוזיקה של ישראל, באתר היטליסט, ‏10 ביולי 2023 המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לרשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023 המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023 דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023 תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
ישראל במשחקים האירופיים

ישראל התחרתה במשחקים האירופיים מאז החלו ב-2015. משלחת הספורטאים הישראלית הגדולה ביותר לתחרות ספורט אי פעם הייתה משלחת ישראל במשחקים האירופיים (2015) בבאקו, שכללה 139 ספורטאים. לעומת זאת, משלחת ישראל במשחקים האירופיים (2019) כללה 32 ספורטאים בלבד. משלחת ישראל למשחקים האירופיים (2023) כללה 124 ספורטאים. אורן אהרוני, 9 מיליארד אירו, 6,300 משתתפים: המספרים מאחורי משחקי אירופה בבאקו, באתר ynet, 10 ביוני 2015 אסי ממן, ‏124 ישראלים ישתתפו במשחקי אירופה בפולין, באתר ONE‏, 16 ביוני 2023 אורן אהרוני, ג'ודו: שגיא מוקי אלוף אירופה, ג'רבי זכתה בארד, באתר ynet, 26 ביוני 2015 אורן אהרוני וברק חקלאי, שחייה: זיו קלונטרוב אלוף אירופה לנוער, באתר ynet, 27 ביוני 2015 אורן קורנפלד‏, אורי ששון הפסיד בגמר אליפות אירופה, וזכה במדליית כסף, באתר וואלה, 27 ביוני 2015 באקו 2015: מדליה שלישית לישראל, באתר ישראל היום, 17 ביוני 2015 אורן אהרוני, התעמלות אמנותית: כסף ו-2 מדליות ארד לישראל, באתר ynet, 21 ביוני 2015 אורן קורנפלד‏, המשחקים האירופיים בבאקו: מדליית כסף לקרטיש, גמרים לשטילוב ופלדון, באתר וואלה, 15 ביוני 2015 ברק חקלאי, באקו: מדליית ארד לנבחרת האתלטיקה, באתר ynet, 22 ביוני 2015 אורן קורנפלד‏, המשחקים האירופיים, היום החמישי: סרגיי ריכטר זכה בארד והבטיח מקום בריו, באתר וואלה, 16 ביוני 2015 אורן קורנפלד‏, המשחקים האירופיים, היום ה-13: מדליית ארד למרק חינאווי, באתר וואלה, 24 ביוני 2015 יניב טוכמן‏, משחקי אירופה 2019: שתי מדליות זהב ומדליית כסף ללינוי אשרם, באתר וואלה, 23 ביוני 2019 יאיר צוקר, ‏הישג ענק: מדליית זהב לקלע סרגיי ריכטר במשחקים האירופיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל אורן אהרוני, המשחקים האירופיים: מדליית כסף ללינוי אשרם בקרב-רב, באתר ynet, 22 ביוני 2019 יאיר צוקר, ‏ענק: מדליית ארד למישה זילברמן בבדמינטון במשחקים האירופיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 ביוני 2019 ליאור ברטל, ‏מדליית זהב לנבחרת ישראל בשחייה אמנותית במשחקים האירופיים בפולין, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2023 יאיר צוקר, ‏שחר שגיב זכה במדליית הכסף בטריאתלון במשחקים האירופיים פולין, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 ביוני 2023 מדליית ארד לנבחרת ישראל בשחייה האומנותית, באתר ערוץ הספורט, 25 ביוני 2023 סיימה בפודיום: מדליית ארד לגילי קוריצקי בסייף, באתר ערוץ הספורט, 25 ביוני 2023 זילברמן זכה במדלית הארד בבדמינטון, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2023 המשחקים האירופיים יצאו לדרך בטקס הפתיחה, שטילוב נשא את הדגל, באתר וואלה, 12 ביוני 2015 אורן אהרוני וברק חקלאי, נפרדים מבאקו: משחקי אירופה ננעלו, באתר ynet, 28 ביוני 2015 אורן אהרוני, המשחקים האירופיים יצאו לדרך בטקס הפתיחה במינסק, באתר ynet, 21 ביוני 2019 אורן אהרוני, המשחקים האירופיים במינסק ננעלו, באתר ynet, 30 ביוני 2019 ליאור ברטל, ‏לונה צ'מטאי סלפטר וחואקין שוכמן יישאו את דגל ישראל המשחקים האירופיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 ביוני 2023
עונת 2023/2024 ביורוקאפ

עונת 2023/2024 ביורוקאפ הייתה העונה ה-22 של המפעל השני בחשיבותו של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל השנייה לאחר היורוליג. העונה נפתחה בספטמבר 2023 והסתיימה בסדרת הגמר בחודש מאי 2024. בטורניר השתתפו 20 קבוצות. הקבוצות חולקו לשני בתים של 10 קבוצות בכל בית, כשכל קבוצה שיחקה פעמיים (בית חוץ) מול שאר קבוצות הבית. 2 הראשונות מכל בית העפילו אוטומטית לרבע הגמר, 4 הנוספות מכל בית התחרו על המקום ברבע הגמר במשחק נוקאאוט בהצלבה מול קבוצה מהבית השני (מקום 3 נגד 6, מקום 4 נגד 5). ה-4 שהעפילו הצטרפו ל-4 שכבר העפילו אוטומטית, והתחרו ברבע גמר גם הוא בשיטת משחק אחד. חצי הגמר והגמר ישוחקו בשיטת סדרות הטובה מ-3 משחקים. גראן קנריה ויתרה על השתתפותה ביורוליג בשל בעיות כלכליות.
מיתר (בית חינוך דיאלוגי)

מיתר הוא בית ספר ברוח החינוך הדיאלוגי (אנ'). בית הספר נמצא בכפר גלים שבחוף הכרמל בסמוך לחיפה. מיתר התחיל את פעילותו בשנת 1995 כחלק מחזון של קבוצת הורים שחיפשו מסגרת חינוכית לילדיהם שתהווה אלטרנטיבה למערכת החינוך הממלכתית. התפיסה החינוכית גובשה על ידי קבוצת ההורים יחד עם איש החינוך והוגה הדעות דן לסרי. בית הספר החל לפעול ב-1 בספטמבר 1995 בקיבוץ בית אורן שבהר הכרמל. בשנת 2014 עבר למשכנו הנוכחי בכפר גלים. בישראל פועלים עוד בתי ספר דיאלוגים, בהם הבית העגול בפרדס חנה ו"שיח" שבגליל המערבי. אתר האינטרנט הרשמי של מיתר יובל אזולאי, בבית הספר "מיתר" שבקיבוץ בית אורן אף אחד לא אומר לילדים מה לעשות, באתר הארץ, 5 בפברואר 2009 סרטון על מיתר לכבוד 18 שנים להקמתו, באתר יוטיוב שני ליטמן, ביום ראשון הקרוב שוב תגזלו מילדכם את הזכות לילדות מאושרת, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2018 דן לסרי, מיתר – חינוך ברוח דיאלוגית, באתר מיתר, 1998 אביאל קורן, ההתחלה של מיתר, באתר מיתר – בית חינוך ברוח דיאלוגית, ‏שנת 2000 הספר של דן לסרי אודות מיתר, באתר בית מיתר, כפר גלים; קישור להורדה ד"ר אורית פרנפס, למידה מתנועות החיים, באתר מיתר, ‏19 בפברואר 2023 הבית העגול, באתר הבית העגול שיח – מסגרת חינוכית אלטרנטיבית ברוח דיאלוגית, באתר שיח גונג במקום צלצול: התיכון המיוחד בגליל שאין בו מבחנים וציונים, סרטון בערוץ "כאן חדשות – תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 11:38)
האנו לינטו

האנו פטרי לינטו (בפינית: Hannu Lintu; נולד ב-13 באוקטובר 1967) הוא מנצח פיני. לינטו נולד בראומה. הוא למד נגינה בפסנתר ובצ'לו בקונסרבטוריון של טורקו ובאקדמיית סיבליוס. הוא גם למד ניצוח אצל אטסו אלמילה, ואחר כך אצל יורמה פאנולה וארי קלאס. הוא השתתף בהנחיית כיתות אמן עם איליה מוסין. האנו זכה בתחרות הניצוח הנורדי ב-1994 בברגן. הוא סיים את לימודיו באקדמיית סיבליוס ב-1996 בהצטיינות. לינטו קיבל מינוי במשרה חלקית של פרופסור לניצוח באקדמיית סיבליוס בספטמבר 2014. בין השנים 1998 - 2001, לינטו היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של טורקו. בשנת 2005, הוא שימש כמנהל האמנותי של פסטיבל צלילי הקיץ של הרכב המוזיקה הפינית העכשווית Avanti!. לינטו היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של טמפרה מ-2009 עד 2013. בדצמבר 2010 הודיעה תזמורת רדיו פינלנד על מינויו של לינטו למנצח הראשי השמיני שלה, החל מ-1 באוגוסט 2013, עם חוזה ראשוני של שלוש עונות. הוא החזיק בתואר מנצח אורח ראשי בתזמורת לעונת 2012–2013. באפריל 2016, התזמורת הודיעה על הארכת החוזה של האנו כמנצח ראשי עד 2021. לינטו התפטר כמנצח ראשי של התזמורת בתום עונת 2020–2021. במאי 2019, האופרה והבלט הלאומית של פינלנד הודיעה על מינויו של האנו לינטו למנצח הראשי הבא שלה, עם חוזה בתוקף מ-1 בינואר 2022 עד 30 ביוני 2026. המנצח הראשי שלו על האופרה והבלט הלאומית הפינית החלה רשמית באוגוסט 2021. מחוץ לפינלנד, לינטו היה המנצח הראשי והמנהל האמנותי של התזמורת הסימפונית של הלסינגבורג משנת 2002 עד 2005. לינטו ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית הלאומית RTÉ בינואר 2009. על בסיס קונצרט זה, הוא מונה למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית RTÉ, החל מהעונה 2010–2011. הוא החזיק בתפקיד זה עד מאי 2013. בנובמבר 2022, תזמורת גולבנקיאן הודיעה על מינויו של לינטו למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2023–2024. האנו לינטו מתגורר בהלסינקי. הוא ניצח הקלטות מסחריות עבור חברות כמו נקסוס, Claves ,Dacapo ,Danacord ,Hyperion ו-Ondine. אתר האינטרנט הרשמי של האנו לינטו האנו לינטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האנו לינטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האנו לינטו, באתר ספוטיפיי האנו לינטו, באתר AllMusic (באנגלית) האנו לינטו, באתר MusicBrainz (באנגלית) האנו לינטו, באתר Discogs (באנגלית)
F5

האם התכוונתם ל... אף 5 (חברה) – חברת מחשוב אמריקאית העוסקת באבטחת יישומים, העברתם בסביבות מחשוב ענן וביצוע איזון עומסים, נקראה בעבר "אף 5 נטוורקס" נורת'רופ F-5 – מטוס קרב סילוני על קולי מתוצרת חברת נורת'רופ, קרוי גם "פרידום פייטר" F-5 לייטנינג – מטוס צילום, גרסה של לוקהיד P-38 לייטנינג