laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבא בומסלא

רבי אַבְרָהָם אַבָּא בֶּן שְׁלֹמֹה, המכונה אַבָּא בּוֹמְסֵלָא, היה רב, מקובל, סופר ומהדיר יהודי אשכנזי במפנה המאה ה-16. נולד במחצית השנייה של המאה ה-16 בקונפדרציה השווייצרית הישנה, לשלמה שליט. בהיותו בן 17 עברה המשפחה לעיר בומסלא (Mladá Boleslav) שבבוהמיה, ועל שמה כונה בהמשך "אבא בומסלא". לימים חזר לבזל, שהפכה אז למרכז לדפוס עברי, והחל להדפיס בה ספרים עבריים משל מקובלים יהודים מפורסמים. בשנת ה'שס"ח (1608) הדפיס את ספר "הנפש החכמה" של רבי משה בן שם טוב די לאון, את דרשות ר"י דובריין ואת דרשותיו של רבי יוסף ג'יקטיליה. בשנת ה'שס"ט הוציא לאור את ספרו, "סוד הנשמה", חיבור מוסרי ביידיש שעיקרו ליקוט מספרים שונים, הספר זכה לפופולריות מסוימת ונדפס במספר מהדורות. זלמן רייזן, "בומסלא, אברהם אבא בן שלמה", בתוך: לעקסיקאָן פון דער יודישׁער ליטעראַטור און פּרעסע, ורשה: צנטרל, תרע"ד. עמ' 93–94. אליקים כרמולי, אַבָּא בַּר־שְׁלֹמֹה בּוֹמְסֶלָא, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' ח, באתר היברובוקס משה די לאון, הנפש החכמה, בזילאה: קונדט וואלדקירך, שס"ח, באתר היברובוקס בבזל שס"ט, באמשטרדם ה'תי"ב ושם ה'תנ"ו.
גישת המקור בדיני מס בישראל

קיימות שתי גישות משפטיות אשר מגדירות מה היא ההכנסה החייבת במס. גישה בריטית אשר גורסת שלהכנסה חייב להיות מקור, וגישה אמריקנית שהיא אומרת שזה כל דבר שהוא תוספת לעושר. מדינת ישראל ירשה הגדרת המקור הבריטית (המנדטורית), סעיף 2 לפקודת מס הכנסה מגדיר את הכנסה החייב למס כ"הכנסה ממקור", לפיכך בישראל אין הכנסה בהיעדר מקור ואין גם הכנסה במכירת המקור עצמו, כלומר רווח הון אינו חייב לכאורה במס. בשיטה הבריטית שממנו שאפנו את הגישה זו אין אפשרות להגדיר באופן ממצה את המונח הכנסה, מן הפירוט הרחב של מקורות ההכנסה התפתח, בין היתר, הכלל שלפיו תקבול שאינו נובע מאחד המקורות המפורשים אינו מהווה הכנסה חייבת למס. לפי פרופסור אדרעי בישראל על אף אימוץ של השיטה זו כאשר סוקרים את הפסיקה הישראלית מגלים אמנם, בתחילת הדרך הישענות על דוקטרינת המקור מטעמי נוחות גרידא, אך בהמשך – גם ניסיונות להרחיב את בסיס המס מעבר לגישה המצומצמת האנגלית, ואין פסיקה חד משמעית אשר שוללת את גישה אמריקאית אשר מאפשרת להטיל מס על כל תוספת לעושר. כך לדוגמה, מוטלים אצלינו מאז שנות השישים מיסים על רווחי הון, סעיף 2(10) - סעיף העוללות המאפשר להוסיף מקורות נוספים לגבות מהם מס ולא רק כאלו שנמצאים מפורש בפקודת מס הכנסה. סעיף זה הופך את רשימת הקורות לרשימה פתוחה, והוא מונע קביעה חד-משמעית כאילו המונח הכנסה כולל רק הכנסות שנקבעו בהוראה מפורשת וברורה בפקודה. לפיכך, בהבדל משיטה האנגלית הקלאסית בישראל ההגדרה של ההכנסה יותר רחבה. כיוצא מכך, לא רק ההכנסה שיש לה מקור בפקודה חייבת במס. באקדמיה ישנן המלצות להכיר בכך ואף לשנות את הגישה שאומצה פעם. המלומד פרופ' אדרעי סבור שניתן בכלל לוותר על תורת המקור על ידי הגדרת הכנסה ככלל תוספת ממומשת לעושר (גישה אמריקנית). פרופ' יורן אף מקצין יותר מאדרעי וממליץ בדיונו על גישת המקור להגדיר הכנסה ככלל תקבול שמומש ולקבוע שבמקרה של רווח ממכירת נכס, ימוס רק הרווח הריאלי, ושהרווח יחולק על פני תקופת ההחזקה בנכס. אך לפי הדעות שונות באקדמיה נראה שאם נעשה כן, נבטל את תורת המקור לגמרי. תורת המקור י' אדרעי "דוקטרינת המקור - סוף הדרך: על הגדרת המונח "הכנסה" בדין הישראלי הנוהג" משפטים י"ז (תשמ"ז) 25, 27-31 (סעיפים ב' וג' במאמר). ד"נ 3962/93 מינץ נ' פשמ"ג פ"ד נ(4) 817 (פסקאות 9-13 של פסק הדין). דוד גליקסברג "דוקטרינת המקור ומיסוי לאחר 'הפסקת המקור' – פתרון חלקי לבעיה מדומה" משפטים י"ח, 367 (1989). י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10 י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10
אנדרטת הנ"ד

אנדרטת הנ"ד נמצאת בבקעת הירדן כקילומטר דרומית מזרחית לייט"ב. היא הוקמה לזכר 54 חיילי צה"ל שנהרגו בהתרסק מסוק בבקעת הירדן ב-10 במאי 1977 (כ"ג באייר תשל"ז), אירוע שנקרא אסון הנ"ד. האנדרטה מנציחה את 54 הנופלים באסון הנ"ד. היא בנויה מלוחות אבן היוצרים את האותיות נ"ד ועוצבה בידי הצייר אריה מוסקוביץ. לראש הגבעה מובילה שדרת עצי דקל. בקדמת האנדרטה נמצאת כתובת: "והיו למאורות ברקיע השמים להאיר על הארץ" (בראשית, א', ט"ו). על האנדרטה יש לוחות מתכת עליהם מופיעים סמלי הצנחנים וחיל האוויר וכן שמות 54 הנספים: 44 לוחמים מגדוד 890 ו-10 מצוות חיל האוויר. במקום ניטעה חורשה של 54 עצי זית וליד כל עץ נחקקו שמות הנספים באבן. בצד האנדרטה נמצאים שני סלעים, על האחד מופיע סיפור ההתרסקות ועל השני מופיע הסיפור בצורה של שיר שכתב אחד מלוחמי הפלוגה. אפשר להגיע למקום גם מכביש אלון צומת רימונים, דרך כביש 449. הדרך למקום מכביש 90 עוברת בכפר הפלסטיני עוג'ה א-תחתא ומכביש 449 עוברת למקום דרך צרה ומתפתלת באורך של כ-2 ק"מ. האנדרטה הוקמה בשנת 1978 ביוזמת המשפחות השכולות על גבעת הנ"ד בבקעת הירדן - מקום התרסקות המסוק. היא נחנכה ב-8 ביוני 1978. ליד האנדרטה מתקיים טקס הזיכרון השנתי לנופלים באסון, בהשתתפות בני המשפחות השכולות והחברים לנשק. בשנות ה-80 התקיים "מרוץ הנ"ד" שנקודת הסיום שלו הייתה באנדרטת הנ"ד. בגלל בעיות מקרקעין עם המנהל האזרחי אתר גבעת הנ"ד אינו מוכר כאתר הנצחה מוכרז ולכן משרד הביטחון אינו משתתף באחזקתו ואף הועלו הצעות להעבירו למקום אחר. במהלך שנות ה-2000 פעלו תושבי חוות עינות קדם הסמוך לתחזק את המקום. למרות זאת, במלאת 40 שנה לאסון התבצעו באתר עבודות שיקום והרחבה, במימון המשרד והמועצה האזורית. במשך שנים הדרך למקום הייתה על שביל כורכר. בשנת 2020 נסללה לגבעה דרך מסודרת על ידי הקרן הקיימת. נכון לפברואר 2024 במקום מחסום, והוא נעול. לקראת יישום תוכנית טראמפ ביולי 2020 הביעו משפחות הנופלים חשש שגבעת הנ"ד תישאר מחוץ למפת הריבונות של ישראל, והן פנו בנושא זה לראש הממשלה ולשר הביטחון. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת הנ"ד בוויקישיתוף אנדרטת הנ"ד, באתר יזכור אתר הנ"ד, באתר חטיבת הצנחנים שמות הנופלים לא מתעניינים במשפחות חללי המסוק - קבל אב שכול, מעריב, 9 ביוני 1978 אזכרה לנ"ד חללי המסוק, מעריב, 29 במאי 1979 יום התייחדות עם נ"ד חללי המסוק, דבר, 29 במאי 1981 הרמטכ"ל: כאב על אובדן חיים לא פג לעולם, מעריב, 10 במאי 1983 טקס לזכר חמישים וארבעה החיילים, מעריב, 29 במאי 1984 אזכרה לחללי המסוק, מעריב, 3 ביוני 1986 אזכרה לנ"ד, מעריב, 27 במאי 1988 עוזי ברוך, אסון הנ"ד: 31 שנים של שכול נוראי, באתר ערוץ 7, 15 במאי 2008 טקס אזכרה לנ"ד נופלי אסון המסוק, מעריב, 30 במאי 1986 דנה ויילר פולק‏, אסון הנ"ד: מדוע הושכחו 54 הלוחמים שנהרגו?, באתר וואלה, 14 באפריל 2013 דרך לאנדרטת הנ"ד בבקעת הירדן, קרן קיימת לישראל משפחות הנופלים באסון הנ"ד נאבקות על השארת האנדרטה לזכר הנופלים, באתר עכשיו 14, 24 ביוני 2020
ברק לוי

ברק לוי (נולד ב-7 בינואר 1993 בראשון לציון שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת הפועל נוף הגליל. לוי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-23 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1-3 נגד עירוני קריית שמונה. באותה עונה היה שותף לדאבל של קבוצת הנוער. ב-3 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בהפסד 2-1 נגד סטוק סיטי בשלב הבתים של הליגה האירופית. בעונת 2011/2012 התמודד על עמדת השוער הראשון מול גיא חיימוב, וערך 20 הופעות בליגה. בעונת 2012/2013 איבד לוי את מקומו בהרכב לוינסנט אניימה. באותה עונה רשם שמונה הופעות בליגה, בעקבות השתתפותו של אניימה בגביע אפריקה לאומות שנערך באמצע העונה. לאחר עזיבתו של אניימה נשאר לוי כשוער השני במכבי תל אביב, כמחליפו של חואן פבלו קולינאס, וזכה עם מכבי תל אביב בשלוש אליפויות רצופות, בגביע המדינה ובגביע הטוטו. בקיץ 2015 הושאל לוי לעונה אחת לקבוצת מכבי נתניה, במדיה ערך 23 הופעות בליגת העל. לקראת עונת 2017/2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-4 ביולי 2019 חתם בהפועל פתח תקווה. ב-23 באוגוסט 2020 חתם בבני יהודה תל אביב לעונה אחת. ב-19 ביולי 2021 חתם בהפועל רעננה. באוגוסט 2022 חתם בהפועל נוף הגליל. לוי השתייך לסגל הנבחרת הצעירה, ואף השתתף עימה באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013, כאשר שימש כשוער שני. מכבי תל אביב אליפות: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015 גביע המדינה: 2014/2015 גביע הטוטו: 2014/2015 הפועל קטמון ירושלים גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא ברק לוי בוויקישיתוף ברק לוי, באתר Transfermarkt ברק לוי, באתר Soccerway ברק לוי, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמוד השחקן, באתר מכבי תל אביב
נתן שפיגלגלס (מאורות נתן)

רבי נתן שפיגלגלס (כונה: ר' נתק'ה דיין; ה'תקנ"ח, 1798 - כ"ז בתמוז ה'תרל"ג, 22 ביולי 1873) היה רב ודיין יהודי-פולני. ממנהיגי יהדות ורשה, בשנותיו האחרונות שימש כראב"ד ורשה. נודע על שם ספר השו"ת שלו, "מאורות נתן". נולד בסמיאטיץ' לרב דובער שפיגלגלס. למד בישיבתו של רבי שלמה זלמן ליפשיץ (ה"חמדת שלמה") בנאשלסק, רבו נבחר בשנת ה'תקע"ט (1819) לכהן כרבה של ורשה, לאחר שנים בהן לא התמנה רב רשמי לתפקיד זה. ה"חמדת שלמה" שהיה רב "מתנגד" בעיר שבה אוכלוסייה חסידית גדולה, פעל תמיד לשמור על איזון וקיים מערכת יחסים טובה עם כל שכבות האוכלוסייה היהודית בעיר, ובשנת ה'תקפ"א המליץ על מינויו של תלמידו, רבי נתן שפיגלגלס, שהיה חסיד קוז'ניץ במקורו, חסידו של רבי משה אליקים בריעה בן המגיד מקוז'ניץ, ובהמשך נעשה לחסידו של רבי יחזקאל מקוזמיר, כדיין בבית הדין הוורשאי. במשרתו זו כיהן חמישים ושתים שנים, ופסקי דינו מצוטטים רבות בספרות המשפט העברי. בשנותיו האחרונות שימש בתואר "ראב"ד ורשה", לאחר שהתמנה כממלא-מקום זמני ברבנות ורשה, בתקופת הביניים שלאחר פטירת רבי דוב בער מייזליש, לפני מינויו של רבי יעקב גזונדהייט לתפקיד. הוא נפטר בכ"ז בתמוז ה'תרל"ג, 22 ביולי 1873, ונקבר בוורשה. בתו רויזא נישאה בשנת ה'תר"א לרב מתתיהו הכהן קורנבליט (תקפ"ב-תרמ"ב). בתו שרה געלא בנו נחום שפיגלגלס ונכדו יחזקאל היו אנשי עסקים עשירים, ונינו הקרוי על שמו, רבי נתן שפיגלגלס, כיהן כראש ישיבה בוורשה, והיה לאחת הדמויות התורניות הבולטות בה. הוא סידר והביא לדפוס את ספרו של סב-אביו, "מאורות נתן", שאלות ותשובות בענייני הלכה שונים, שנים לאחר פטירתו. מאורות נתן, בילגורייא, עת"ר, באתר היברובוקס זהו תאריך הלידה שלו ברוב המקורות. אולם חיים קרלינסקי, הראשון לשושלת בריסק, מהדורה חדשה, ירושלים תשס"ד, עמ' 240, הערה 363, כותב שנולד בשנת ה'תקס"א.
רשת שותפים

רשת שותפים (באנגלית: Affiliate Network) היא רשת אשר משמשת כמתווכת בין שותפים-מפרסמים (סוחרים) לבין שותפים-משווקים. המפרסמים הם מציעי המוצר או השירות, והשותפים-משווקים הם בעלי נכסים דיגיטליים, המקדמים עבורם את המכירות בעזרת המדיה הפרסומית. תוכניות שיווק שותפים הן כלי תיווך המציע פלטפורמה טכנולוגית, באמצעותה מעלים המפרסמים דרישות לקמפיינים פרסומיים או לתוצאותיהם, והמשווקים מקדמים את הקמפיינים ומקבלים תשלום על התוצאות המבוקשות. התשלום נקבע לפי סוג הפרויקט. מקובל לקבוע סכום מסוים עבור כל ליד (פרטי יצירת קשר עם לקוח פוטנציאלי) שמתקבל על ידי המשווק, אך יש מודלים נוספים כמו תשלום לפי פעולה, תשלום לפי לחיצה, ועוד. רשת שותפים היא סוג של שיווק שותפים (Affiliate Marketing), ויתרונה בכך שהיא מאפשרת למפרסם לקדם את עסקיו באמצעות מספר רב של שותפים ובאפיקים רבים ושונים. כיום רשת שותפים היא בראש ובראשונה פלטפורמה טכנולוגית, המאפשרת למפרסמים להגדיר את תנאי הקמפיינים הפרסומיים, כגון אפיקי הפרסום, התוצרים בהם הם מעוניינים, אופי קהלי היעד, ואת סוג המדיה שייעשה בה שימוש - עמודי נחיתה, פרסומות קופצות, באנרים או סרטי וידאו. רשת שותפים מאפשרת לבעלי נכסים דיגיטליים כמו אתרי אינטרנט וערוצים במדיה החברתית לאתר ולהשתתף בתוכניות שיווק המתאימות למוצרים שלהם, ולייצר הכנסה פסיבית כתוצאה מתוכניות שיווקיות אלו. מהצד השני היא מאפשרת למפרסמים להגיע לקהלי יעד רחבים על ידי הפעלת השותפים כמקדמי מכירות באפיקים שונים, בהשקעה כספית מוקדמת זניחה, הכוללת רק את דמי ההרשמה והעמלה למשווקים ולרשת השותפים. רשתות שותפים מסורתיות מאפשרות למפרסמים להציע למשווקים נתח מכל הכנסה שנוצרת כתוצאה ממבקרים בנכס של המשווק (תשלום עבור רכישה). לרוב תוכניות המסחר יש מודל של שיתוף רווחים, בניגוד למודל תשלום עמלה בגין פעולה. עבור המפרסמים, השירותים והיתרונות של רשת שותפים יכולים לכלול טכנולוגיית מעקב נתונים, כלי דיווח, עיבוד תשלומים, וגישה למאגר גדול של מקדמי מכירות. עבור המשווקים, השירותים והיתרונות יכולים לכלול פישוט של תהליך הרשמה לאחד או יותר מרשתות השיתוף המסחריות, כלי דיווח, גישה לממשק תכנות יישומים, וצבירת הכנסות ממקורות שונים. בדרך כלל, שותפים-משווקים רשאיםלהצטרף לרשת שותפים בחינם, בעוד שהמפרסמים המשתתפים ידרשו לשלם עמלה עבור ההשתתפות. רשתות שיתוף מסורתיות יכולות לגבות עמלת הקמה, ו/או עמלת חברות קבועה. כמו כן מקובל כי רשתות השותפים יגבו ממפרסמים אחוז מהעמלות אותן הם מעבירים לשותפים. בנוסף לרשתות המסורתיות, קיימות גם "רשתות לייצור לידים" ורשתות תשלום לפי פעולה. רשתות לייצור לידיים הן רשתות שבנוסף לביצועים מבוססי קידום (רשת שותפים) מציעות גם פרסום חזותי מבוסס עלות לחשיפה או תשלום לפי לחיצה. לעומתן, רשתות תשלום לפי פעולה נקראות לעיתים "שותפי-על", והן עצמן שותפות של סוחרים באמצעות רשתות שותפים מסורתיות. ב-16 באפריל 2013 הודיעה חברת גוגל על הפסקת פעילות רשת השותפים שלה. עם זאת, גם Google AdSense היא דוגמה לתוכנית שותפים, אולי הגדולה בעולם, המאפשרת לשותפים בעלי אתרי תוכן להציג פרסומות באתר שלהם. הפרסומות מוצגות באמצעות רכיב תוכנה המושתל בקוד האתר ומציג מסגרת טקסט, שבתוכה מוצגות פרסומות הקשורות לתוכן העמוד, כפי שהוגדרו על ידי המפרסמים. כך לדוגמה, בעמוד תוכן העוסק בריצה ומשתתף בתוכנית, ייתכן שתוצג פרסומת לנעלי ריצה. רשת פרסום שיווק שותפים
אגודת הירח של ברמינגהאם

אגודת הירח של ברמינגהאם (באנגלית: Lunar Society of Birmingham) הייתה מועדון אקסקלוסיבי של דמויות בולטות בחברת ההשכלה הגבוהה של בריטניה התיכונה (המידלדנס) (אנ') שהתכנס בברמינגהאם בסוף התקופה המוגדרת כעידן הנאורות. האגודה כללה תעשיינים, פילוסופים, חוקרי טבע ואנשי רוח, שנפגשו בקביעות בין השנים 1765–1813. שם האגודה נקבע ב-1775 בשל מועדי המפגשים שנקבעו לאמצע החודש, כדי לאפשר לחברי הקבוצה להגיע באור ירח מלא למפגשי ארוחת הערב של האגודה, בבטחה יחסית בהיעדר תאורת רחוב. חברי האגודה כינו את עצמם "לונטיקים", "lunarticks", במין הומור עצמי שאפשר משחק מילים עם "lunatics" שמשמעותו "מטורפים". אגודת הירח התנהלה ברמות שונות של ארגון על פני תקופה של חמישים שנה, אך מאחר שלא הייתה אגודה פורמלית ולא קיימה חוקה או פרוטוקולים של ישיבותיה, הסימוכין להשתייכות אישים לאגודה נובעים רק מתכתובות פנימיות בין חבריה, וקיימת מחלוקת בין היסטוריונים באשר להגדרת אישים מסוימים כחברי אגודת הירח. גם באשר לתאריך המדויק להפסקת התכנסויותיה שוררת אי בהירות. למרות חוסר הוודאות הזה, ארבעה עשר אנשים זוהו כמשתתפים קבועים בפגישות אגודת הירח, על פני תקופה ארוכה במהלך התקופה הפורה ביותר שלה: מת'יו בולטון (אנ'), ארסמוס דרווין, תומאס דיי, ריצ'רד לובל אדג'וורת (אנ'), סמואל גלטון ג'וניור (אנ'), ג'יימס קייר (אנ'), ג'וזף פריסטלי, ויליאם סמול (אנ'), ג'ונתן סטוקס (אנ'), ג'יימס ואט, ג'וזאיה וג'ווד, ג'ון וייטהורסט (אנ') וויליאם וית'רינג (אנ'). בין החברים הנוספים שהשתתפו רק בחלק מהפגישות אך ניהלו תכתובת מסועפת ועקבית עם רבים מחברי הקבוצה ניתן למנות את וויליאם תומסון (לורד קלווין), ג'יימס האטון, אבי הגאולוגיה המודרנית, בנג'מין פרנקלין (המדינאי), ג'וזף באנקס, שהיה פטרון למדעים בבריטניה, ויליאם הרשל, שגילה את הכוכב אורנוס, ג'וזף רייט מדרבי, חבר האקדמיה המלכותית לאומנויות, ועוד. המשוררת והבוטנאית אנה סיוורד הייתה האישה היחידה שהייתה מעורבת בקבוצה באמצעות התכתבויות עם חלק מחבריה. מפגשי האגודה התקיימו במקומות שונים, בביתו של ארסמוס דרווין שבליצ'פילד, בביתו של מת'יו בולטון ובמקומות מפורסמים נוספים. מדיה וקבצים בנושא אגודת הירח של ברמינגהאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אגודת הירח של ברמינגהאם אגודת הירח של ברמינגהאם, ברשת החברתית פייסבוק אגודת הירח של ברמינגהאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אגודת הירח של ברמינגהאם, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריה דורסט

אריה לאופולד דורסט (נולד ב-1934) הוא כירורג ישראלי ופרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הקים את יחידת ההשתלות הראשונה בישראל, עמד בראש המערך הכירורגי ויחידת הטראומה בבית החולים הדסה עין כרם וניהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים ביקור חולים בירושלים. דורסט נולד בעיר לבוב בפולין. במהלך רוב מלחמת העולם השנייה והשואה הסתתר עם אמו בוורשה תחת זהות בדויה. אביו פרידריק דורסט, גויס בכפייה כרופא והועבר לברית המועצות, שירת בצבא אנדרס ולאחר שחרורו עבד בישראל כרופא. ב-1946 התאחדה המשפחה בתל אביב. בישראל החל דורסט ללמוד בכיתה ו' בבית ספר כרמל בתל אביב, מבלי שידע את השפה ומבלי שלמד קודם לכן בבית ספר. ב-1952 החל לימודי רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית וסיים אותם ב-1959. הוא שירת בצה"ל החל מ-1960 כרופא בגדוד 51 של חטיבת גולני, בפברואר 1961 ביצע ניתוח שדה בחייל שנפצע באורח אנוש בתאונת דרכים באזור הגבול עם סוריה, דורסט שנקלע למקום ולא היה עם ציוד מתאים, ביצע ניקוז אוויר מחזהו של החייל תוך שימוש באולר, פנס כיס וצינורית גומי ששימשה במקור לשאיבת בנזין והציל את חייו של הפצוע. במהלך הטיפול בפצועים החלו הסורים לטווח את אזור התאונה, דורסט המשיך את הטיפול עד פינוי הפצועים תחת אש לבית חולים. על פועלו קיבל את צל"ש אלוף ממפקד פיקוד הצפון. בהמשך שירת כרופא חטיבתי, ב-1969 היה ממקימי בית חולים שדה זירתי וגיבש עקרונות חדשים לרפואת השדה בקרב. ב-1972 הקים בירושלים את יחידת ההשתלות הראשונה בישראל. הוא ניהל את מחלקת כירורגיה ב' ועמד בראש המערך הכירורגי בבית החולים הדסה עין כרם במשך 20 שנה במהלכן הקים בבית החולים את יחידת הטראומה. בשנת 1999 עבר לנהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים ביקור חולים. בשנים 1985 עד 1990 כיהן כיו"ר איגוד הכירורגים בישראל. ב-1970 קיבל דרגת מרצה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ב-1975 קודם לדרגת פרופסור חבר ב-1979 לפרופסור מן המניין והחל משנת 2002 הוא פרופסור אמריטוס. דורסט היה מנתחם של ראשי הממשלה אריאל שרון (כריתה של לולאת המעי) ושל בנימין נתניהו (בקע טבורי). ב-2015 זכה לעיטור יקיר ירושלים. ב - 2015 זכה בפרס אות מפעל חיים של משרד הבריאות. ב-2019 העלה את זכרונותיו על הכתב בספר "ילדות בצל השואה" שיצא לאור בהוצאת כרמל ירושלים דורסט נשוי לפסיכיאטרית ד"ר רמונה דורסט והם הורים לשלושה. בנו פרופסור רונן דורסט הוא קרדיולוג זוכה פרס ביטחון ישראל. אריה דורסט, באתר הגבורה שיחה ביתית עם פרופ' אריה דורסט וד"ר רמונה דורסט(הקישור אינו פעיל), אתר האוניברסיטה העברית בירושלים אריה דורסט באתר האוניברסיטה העברית אפרת פורשר ונורית רובין, "שרון יצא מכלל סכנה אחרי הניתוח", באתר nrg‏, 11 בפברואר 2006 אריאל כהנא, ראש הממשלה בנימין נתניהו יעבור ניתוח חירום במהלך הלילה, באתר nrg‏, 10 באוגוסט 2013 נבחרו יקירי ירושלים לשנת תשע"ה, אתר עיריית ירושלים אות מפעל חיים של משרד הבריאות, באתר www.health.gov.il ילדות בצל השואה; זיכרונותיו של פרופסור אריה דורסט מלבוב ומוורשה בימי מלחמת העולם השנייה, באתר הוצאת כרמל
ז'ולי גונסלבו

חוליו גונסלבו פלקון (בספרדית: Julio Gonzalvo Falcón, נולד ב-11 באפריל 1917 בחלסה שבספרד, נפטר ב-20 ביולי 2003) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני. גונסלבו שיחק כשחקן התקפה בשנות ה-40 של המאה ה-20. גונסלבו נודע בגרסה הקטלאנית לשמו, ז'ולי גונסלבו, וכן בתור "גונסלבו הראשון", בשל כך שגם שני אחיו הצעירים היו כדורגלנים: ז'וזפ גונסלבו, שנודע בתור גונסלבו השני, שיחק בברצלונה ובנבחרת ספרד, ומריה גונסלבו, שנודע בתור גונסלבו השלישי, שיחק גם הוא במדי ברצלונה ונבחרת ספרד. גונסלבו נולד בכפר חלסה שליד סראגוסה, אך משפחתו התמקמה בילדותו במולט דל ולס שבקטלוניה. שם שיחק גונסלבו בקבוצה המקומית מולט, במדיה ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בעונת 1935/36., בגיל 18. לקראת עונת 1936/37 הצטרף גונסלבו לאירופה, אך מלחמת האזרחים בספרד עצרה את הפעילות הספורטיבית במדינה למשך 3 שנים. לאחר המלחמה התאושש הכדורגל הספרדי, וגונסלבו עבר לשחק באספניול שברצלונה. בעונתו הראשונה במועדון, עונת 1939/40, עזר גונסלבו להגיע למקום ה-5 בליגה הספרדית, תוך שהוא כובש 9 שערים ב-17 הופעות. שעריו הראשונים באספניול היו צמד בניצחון 2-1 על סביליה ב-24 בדצמבר 1939. בהמשך כבש רביעייה לרשתה של סלטה ויגו בניצחון קבוצתו 4-1 ב-14 בינואר 1940. גונסלבו לקח חלק בזכיית קבוצתו הן באליפות קטלוניה והן בגביע הספרדי, כשבגמר גברה אספניול על ריאל מדריד בתוצאה 3-2. עונת 1940/41 החלה עם הפסד אספניול בקופה אווה דוארטה בו לקח גונסלבו חלק בשני המשחקים. בליגה, הבקיע גונסלבו 8 שערים ב-21 הופעות, אספניול סיימה במקום ה-7 והגיעה לגמר הגביע, בו הפסידה, ללא גונסלבו בהרכבה. בקיץ 1941 עבר גונסלבו יחד עם אחיו מריה לריאל סרגוסה, ששיחקה אז בליגה השנייה. שני האחים עזרו לסראגוסה להעפיל לליגה הראשונה דרך המקום השני. מריה עזב את סראגוסה לברצלונה, ובעונת 1942/43 סיימה סראגוסה במקום ה-13 ולפני האחרון וירדה חזרה לליגה השנייה. גונסלבו השתתף ב-15 משחקים בהם הבקיע 3 שערים, שניים מהם בהפסד סראגוסה לסלטה ויגו ב-7 במרץ 1943. גונסלבו עזב את סראגוסה וחתם בסבדל בקיץ 1943, שם הצטרף לאחיו האחר, ז'וזפ. העונה הראשונה בסבדל, ששיחקה אז בליגה הראשונה, הייתה מוצלחת באופן יחסי - הקבוצה סיימה במקום ה-9 בליגה וגונסלבו הבקיע 8 שערים ב-23 משחקים. אולם, העונה הבאה הייתה מוצלחת הרבה פחות. גונסלבו שותף ב-14 משחקים בלבד והבקיע 6 שערים, כולל צמד לרשתה של ריאל מדריד בניצחון סבדל 3-2 ב-3 בדצמבר 1944. בסוף העונה ירדה סבדל לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום לפני האחרון. בסוף העונה חבר גונסלבו לשני אחיו הצעירים בברצלונה, אך בעיות עם המאמן ז'וזפ סמיטייר גרמו לכך שגונסלבו כמעט ולא שיחק במדי ברצלונה. הוא השתתף במשחק ידידות אחד ובשני משחקי ליגה, נגד סביליה וחיחון, שלושתם לא לצד אחיו הצעירים. ברצלונה זכתה בקופה דה אורו ארחנטינה, אך מבלי שגונסלבו יתרום לכך במשחקים. בתחילת העונה הבאה החליט גונסלבו לפרוש מכדורגל, בגיל 28, מסיבות אישיות. בסך הכול הבקיע גונסלבו במהלך הקריירה שלו 34 שערים ב-92 משחקים בליגה הספרדית הראשונה. גונסלבו נפטר ב-20 ביולי 2003 משבץ מוחי, בגיל 86. אליפות קטלוניה (1): 1939/40 הגביע הספרדי (1): 1939/40 קופה דה אורו ארחנטינה (1): 1945 ז'ולי גונסלבו, באתר Transfermarkt ז'ולי גונסלבו, באתר BDFutbol ז'ולי גונסלבו, באתר FootballDatabase.eu Gonzalvo I: El gran desconocido de la famosa zaga, ‏ sport.es,‏ 13 בנובמבר 2012
דורסט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דורסט – מחוז בדרום-מערב אנגליה דורסט נאגה – זן של פלפל חריף שם משפחה ממקור גרמני (Durst), שפירושו צמא: אריה דורסט – כירורג ישראלי טנקרד דורסט – סופר ומחזאי גרמני פרד דרסט – סולן להקת לימפ ביזקיט קלרה מילך-דורסט – שחיינית יהודיה-אוסטרית דרסט
עינוש

עינוש (בכמה גרסאות גם: עיינש או עינישת) היה יישוב יהודי בתקופת המשנה והתלמוד ברמת הגולן, אשר השתייך לחבל סוסיתא. היישוב נזכר בתוספתא, בתלמוד הירושלמי ובפסיפס כתובת רחוב כאחת "העיירות האסורות בתחום סוסיתה". הכוונה לעיירות שבשל ריבוי תושביהן היהודים באותה עת, חויבו בקיום המצוות התלויות בארץ, למרות ששכנו באזור סוסיתא הנכרית. היו שזיהו את עינוש בעין נשוט. אחרים דחו זיהוי זה כמרוחק מדי מסוסיתא, והעדיפו לזהות את עינוש בעין עוואניש, חורבה המצויה למרגלות מצפה אופיר, מצפון לסוסיתא. פנחס נאמן, עֲיָינוֹשׁ, אנציקלופדיה לגיאוגרפיה תלמודית - ב, תל אביב: יהושע צ'צ'יק, הוצאת ספרים בע"מ, תשל"ב, עמ' 262, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) תוספתא, מסכת שביעית, פ"ד, י. תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ב', הלכה א'. כתובת רחוב, שורות 9-10. צבי אילן, פרסומים חדשים בידיעת הארץ, דבר, 6 ביוני 1976 משה הרטל, ההיסטוריה של צפון עבר-הירדן לאור המקורות ההיסטוריים והממצא הארכאולוגי, עמ' 345, באתר academia ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחש הפלדה

נחש הפלדה (באנגלית: Steel Serpent) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס איירון פיסט ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Iron Fist #1 מנובמבר 1975, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון ביירן. נחש הפלדה הוא האלטר אגו של דאבוס, בנו של ליי קונג ויליד העיר המיסטית קון-לון. הוא גלה מהעיר, אך חזר על מנת לגנוב את כוח "אגרוף הברזל" מאיירון פיסט. אף על פי שהצליח, הוא נשאב אל תוך הכוח. רוחו של דאבוס הגיעה למימד אחר בגלל יהלום האנומליה, ומשם שלט בזקן היקום "המתבונן" שיאסוף את שברי היהלום. דאבוס שוחרר לאחר שיחזור היהלום, נאבק באיירון פיסט וגנב ממנו את כוח אגרוף הברזל. כאשר השתלט על קון-לון, איירון פיסט וליי קונג שיתפו פעולה והחזירו את המצב לקדמותו. הוא החל לשתף פעולה עם שליטת קון-ז'י, אם העגורים, נגד איירון פיסט וקון-לון. כוחותיו שופרו באמצעות כוח-החיים של "בנות העגור", והוא הצטרף לארגון הידרה כדי להוביל אותם נגד איירון פיסט ואורסון רנדל, האיירון פיסט הקודם. הם נכשלו כמה וכמה פעמים, שבעקבותיהן, כוחו הועצם משמעותית בידי תריסר בנות-עגור. דאבוס הוביל צבא סוכני הידרה ובנות-עגור למתחם תעשיות ראנד על מנת לחטוף את ג'רין הוגארת', אך הם נהדפו בידי לוק קייג', מיסטי נייט וקולין וינג. איירון פיסט ורנדל הגיעו ונלחמו בדאבוס וכוחותיו, בקרב שבו בעזרת כוח-החיים של בנות העגור, תקף והרג את רנדל. רנדל העביר את כוח הצ'י שלו לאיירון פיסט, שהביס את דאבוס. דאבוס נשבע לנקום בו בטורניר שבעת ערי גן-העדן וברח. בטורניר דאבוס ייצג את קון-ז'י, אימץ את שם-הזירה "פניקס הפלדה" ושינה את הקעקוע שעל חזהו בהתאם לשם. בתחילת הטורניר הוא נאבק בבתו היפהפייה של הנמר, שחתכה אחת מידיו. דאבוס הזועם ריכז את כל כוח הצ'י שלו, הצמיח יד חדשה, והותיר את יריבתו על סף מוות כתוצאה מסדרת מכות. למחרת, נסיך היתומים קרא תיגר על דאבוס במקום יריבו המיועד, הקוברה השמן. לאחר קרב, נסיך היתומים הפך לערפל צ'י ירוק, וקבע כי שיטותיו האלימות של דאבוס בקרב לא מקובלות. לאחר הטורניר, דאבוס השתתף במרד קון-לון, ועזר להפיל את נו-אן המושחת ממעמדו. אביו הפך לשליט החדש, והציב את דאבוס בעמדת שמירה על הביצה ממנה שאו-לאו יבקע מחדש. את דמותו של דאבוס מגלם בסדרת הלייב אקשן "איירון פיסט" השחקן סשה דוואן. בסדרה, נחש הפלדה הוא שמו של הרואין הנמכר בידי מאדאם גאו, סוחרת סמים מקון-לון שהיגרה לניו יורק. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
עיון (עיר תלמודית)

עיון היה יישוב יהודי בתקופת המשנה והתלמוד ברמת הגולן, אשר השתייך לחבל סוסיתא (להבדיל מעיון הנזכרת במקרא, שמקומה בעמק עיון שליד מטולה). היישוב נזכר בתוספתא, בתלמוד הירושלמי ובפסיפס כתובת רחוב כאחת "העיירות האסורות בתחום סוסיתה". הכוונה לעיירות שבשל ריבוי תושביהן היהודים באותה עת, חויבו בקיום המצוות התלויות בארץ, אף על פי ששכנו באזור סוסיתא הנכרית. לפי ד"ר משה הרטל, שמו של היישוב הקדום השתמר בשם הכפר הנטוש ח'רבת עיון, ששכן מעל חמת גדר, ממערב לשמורת נחל מיצר. תוספתא, מסכת שביעית, פ"ד, י. תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ב', הלכה א'. כתובת רחוב, שורות 9-10. ראו באתר academia, עמ' 345. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.