laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מורגן ספקטור

מורגן מייקל דאגלס ספקטור (באנגלית: Morgan Michael Douglas Spector; נולד ב-4 באוקטובר 1980) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. ספקטור נולד בסנטה רוזה, השוכנת בצפון קליפורניה שבארצות הברית, וגדל בגרנוויל הסמוכה. אביו של ספקטור הוא יהודי ממוצא אשכנזי. סבתו מצד אביו הייתה שחקנית בתיאטרון היידיש ברובע התיאטראות בניו יורק. אמו ממשפחה קתולית ממוצא אירי בעיקרה. אביו הוא עורך דין במקצועו, ואמו עבדה בבתי ספר ציבוריים כמורה ולאחר מכן כמנהלת. הוא שיחק לראשונה בתיאטרון קהילתי בגיל שמונה, ומאוחר יותר שיחק בהפקות של התיכון והמכללה בה למד. לאחר שסיים את לימודיו בקולג' ריד, בפורטלנד, אורגון, הוא נרשם לבית הספר למשחק של תיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי, בסן פרנסיסקו, ולאחר מכן המשיך לעבוד בתיאטרון אזורי, בו שיחק בסיור ההופעות של המחזמר "מלך האריות". הוא עבר לניו יורק בשנת 2006. ב-2010 ערך ספקטור את הופעת הבכורה שלו בברודוויי בתפקיד רודולפו במחזה של ארתור מילר, "מראה מעל הגשר", תפקיד שהוא נקרא לשחק במפתיע לאחר שלוהק במקור לתפקיד קטן, כאשר השחקן שתוכנן לבצע את התפקיד נפצע במהלך ההצגות מקדימות. בשנת 2012 הוא שיחק את התפקיד של בוריס בהפקת אוף ברודוויי של "The New Group" של המחזה " The Russian Transport", מאת אריקה שפר. בשנת 2014 הוא כיכב יחד עם רבקה הול בברודוויי של "מאכינל" של המחזאית והעיתונאית סופי טרדוול. הוא הופיע עם הול שוב ביוני 2017 במחזה "החיה" של קלייר ליזימור. ובשנת 2016 בסרט הדרמה "כריסטין", ובסרט "אישור לשכב עם אחרים" בשנת 2017. ביולי אותה שנה לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הערפל" ששודרה בנטפליקס בשנת 2017. בשנת 2018 כיכב ספקטור לצד אוליביה ויילד בדרמה "A Vigilante". בשנת 2019, הוא שיחק בתפקיד ראשי לצד ג'ינה טורס בסדרת הדרמה המשפטית "פירסון", ספין-אוף של סדרת הטלוויזיה "Suits". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בעונה השביעית של סדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "הומלנד". בשנת 2020, הוא כיכב במיני-סדרה של HBO, "הקנוניה נגד אמריקה" של פיליפ רות, לצד וינונה ריידר. בשנת 2022, הוא החל לשחק בתפקיד ראשי לצד סינת'יה ניקסון וכריסטין ברנסקי בסדרת הטלוויזיה "העידן המוזהב". בספטמבר 2015 התחתן ספקטור עם השחקנית הבריטית רבקה הול, שאותה פגש לראשונה שנה קודם לכן, במהלך עבודתם המשותפת במחזה "מאכינל" בברודוויי. בנם המשותף הראשון נולד ב-2018. מורגן ספקטור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורגן ספקטור, באתר AllMovie (באנגלית) Matthew Blank. Adrianna Chaviva Freedman. Gerri Miller. Gerri Miller. Jessica Zack. Alexis Soloski. 012). Alexis Soloski. Morgan Spector Joins The Mist; Production Begins Today!, Dread Central, ‏1 ביוני 2016 Owen Gleiberman. LaToya Ferguson. Dave Nemetz, TVLine, TVLine, ‏5 באוגוסט 2017 The Plot Against America Trailer Warns That the Fascism Call Is Coming From Inside the House Vulture. Denise Petski, Nellie Andreeva. Dave Itzkoff. Jen Juneau Rebecca Hall and Morgan Spector Expecting First Child - See the Hilarious Double Announcement.
מחסומים

מחסומים הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2003 בבימויו של יואב שמיר. הסרט צולם בסגנון "סינמה וריטה" (אנ') כתיעוד של שגרת החיים משני צדי המתרס של המחסומי צה"ל ביהודה ושומרון, דרך אוסף של סיטואציות יומיומיות. "מחסומים" הוא אחד הסרטים התיעודיים המצליחים ביותר שהופקו בישראל. שמיר תיעד את המתרחש במספר מחסומים צבאיים ברמאללה, ג'נין ושכם במהלך השנים 2001–2003, שנות האינתיפאדה השנייה. בריאיון עמו אמר כי כולם קורבנות, החיילים והפלסטינים, וכי מטרתו הייתה להראות את השלכות הכיבוש על הפלסטינים, אבל יותר מכך, השפעתו על החברה.[דרוש מקור] מחסומים פתח את פסטיבל דוקאביב 2004 שהתקיים בסינמטק תל אביב. הסרט הופק בתמיכת ערוץ 8 (נגה תקשורת) והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. המצלמה מתעדת את האנשים שעוברים במחסומים השונים, שחלקם עמוסים יותר מאחרים. האירועים המתועדים כוללים מצבים בנאליים למדי או מתסכלים, בהם אנשים עוברים דרך המחסום ללא כל קושי לאחר שהציגו תעודה מזהה, אבל גם תקריות קשות יותר, שבהן שמיר בחר להתמקד. אף שהסרט תואר תחילה כ"אנטי ישראלי" הוא הוצג בפני חיילים ומפקדים בצה"ל, ומחלקת ההסברה של משרד החוץ שקלה לעשות בו שימוש. מרב יודילוביץ' אמרה על הסרט שהוא "לא נוח לצפייה", אבל הוא מראה את שני הצדדים באופן מאוזן. מחסומים זכה ביותר פרסים מכל סרט תיעודי ישראלי אי פעם. הסרט זכה בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים אידפא, והיה הסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס בתחרות יוריס איוונס (Joris Ivens) במסגרת זו. הסרט נבחר על ידי מכון הקולנוע בוושינגטון כאחד ממאה הסרטים התיעודיים הטובים בכל הזמנים, ובמקום הרביעי ברשימת עשרים הסרטים הנבחרים לציון עשרים שנה לפסטיבל אידפא. בנוסף, הסרט הוקרן בפסטיבלים הבאים: IDFA 2003 פרס ראשון בתחרות Hotdocs, 2004 (פסטיבל הקולנוע התיעודי הבינלאומי בטורונטו, קנדה) פרס הסרט הבינלאומי הטוב ביותר 2004 San-Francisco – פרס ראשון DOKFEST מינכן 2004 – פרס תיעודי מיוחד Documenta מדריד 2004 – ציון לשבח Newport ארצות הברית 2004 – פרס ראשון דוקומנטרי New Directors ניו-יורק 2004 אדינבורו 2004 הפורום הבינ"ל סטוקהולם 2004 Goeteborg שוודיה 2004 סלוניקי 2004 דוקאביב 2004 It's All True ברזיל 2004 פסטיבל אמנסטי הולנד 2004 הונג-קונג 2004 סיאטל 2004 INPUT 2004 סינגפור 2004 כנס דוקומנטרי באירופה של EDN 2004 ניו זילנד 2004 סרייבו 2004 ונקובר 2004, Calgary קנדה 2004 Stranger Than Fiction אירלנד 2004 שיקגו 2004 ברגן נורווגיה 2004 קופנהגן 2004 דנוור 2004 מרב יודילוביץ', לכל מחסום יש שני צדדים, באתר ynet, 24 במרץ 2004 גואל פינטו, "מחסומים" של יואב שמיר זכה בפסטיבל הקולנוע התיעודי בטורונטו, באתר הארץ, 3 במאי 2004 יואב שמיר‏, מ"מחסומים" דרך "השמצה" - למה יואב שמיר גורם לכם להתעצבן?, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2013 אתר האינטרנט הרשמי של הסרט "מחסומים" "מחסומים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מחסומים", באתר AllMovie (באנגלית) "מחסומים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מחסומים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מחסומים", באתר אידיבי "מחסומים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט מחסומים לצפייה באתר Vimeo on demand (בתשלום) יונתן בר גיורא, ראיון עם ערה לפיד, תקריב 4 באוגוסט 2015 מרב יודילוביץ', למה לא משדרים את "מחסומים" בערוץ 2?, באתר ynet, 16 ביוני 2004 מרב יודילוביץ', לכל מחסום יש שני צדדים, באתר ynet, 24 במרץ 2004 גואל פינטו, שני סרטי תעודה ישראליים נבחרו בין הטובים ב-20 שנות פסטיבל אמסטרדם, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2007
עונת 2021/2022 בליגת האלופות לנשים

עונת 2021/2022 בליגת האלופות לנשים של אופ"א הייתה העונה ה-21 של אליפות אירופה למועדוני נשים הנערכת על ידי אופ"א, והעונה ה-13 מאז מיתוגה מחדש כליגת האלופות לנשים. זוהי העונה הראשונה עם שלב בתים. הגמר נערך באצטדיון אליאנץ שבטורינו, איטליה. המנצחת העפילה אוטומטית לשלב הבתים של עונת 2022/2023. לראשונה בעונה זו, נעשה שימוש ב-VAR בכל משחקי הנוקאאוט. ב-24 ביוני 2021 ביטלה אופ"א את חוק שערי חוץ שהיה בשימוש מאז 1965, ולכן במקרה של תיקו לאחר שני משחקים, השוויון לא יוכרע על ידי מספר שערי החוץ, אלא המשחק יעבור להארכה בת 30 דקות ולאחר מכן, אם לא הושגה הכרעה, הוא יוכרע בדו־קרב פנדלים. בשלב הנוקאאוט צפו עשרות אלפי אוהדים ונשברו שיאי הצפייה בכדורגל קבוצות נשים כשבמשחקי הבית של ברצלונה בשלב רבע וחצי הגמר צפו 91,553 ו-91,648 בהתאמה. ברצלונה הייתה מחזיקת התואר אך הפסידה בגמר לאולימפיק ליון שזכתה בו בפעם השמינית. נקודות ראש בראש: וולסבורג 5, יובנטוס 5, צ'לסי 5. הפרש שערים ראש בראש: וולפסבורג 2+, יובנטוס 1+, צ'לסי 3-. נקודות ראש בראש: ארסנל 3, אופנהיים 3. הפרש שערים ראש בראש: ארסנל 1+, הופנהיים 1-. הגרלת רבע הגמר נערכה ב-20 בדצמבר 2021. הקבוצות שסיימו במקום הראשון הוגרלו מול הקבוצות שסיימו במקום השני, כאשר המסיימות במקום הראשון יארחו את משחק הגומלין. הסיבוב הראשון ישוחק ב-22 וב-23 במרץ, והסיבוב השני ייערך ב-30 וב-31 במרץ 2022. משחק הגומלין בין ברצלונה לריאל מדריד נערך בקאמפ נואו, אצטדיונה של קבוצת הגברים, וברצלונה ניצחה בו 5–2. המשחק נערך לעיני 91,553 צופים, ובכך הפך למשחק עם מספר הצופים הגבוה ביותר בכדורגל נשים. השיא הקודם היה שייך לגמר גביע העולם 1999, שנערך ברוז בול, פסדינה, ארצות הברית, לעיני 90,185 צופים. הגרלת חצי הגמר נערכה ב-20 בדצמבר 2021 (לאחר הגרלת רבע הגמר), כאשר זהות העולות לחצי הגמר עדיין לא הייתה ידועה. הסיבוב הראשון ישוחק ב-22 וב-24 באפריל, והסיבוב השני ייערך ב-30 באפריל וב-1 במאי. המשחק הראשון בין ברצלונה ווולפסבורג שהתקיים ב-22 באפריל, נערך שוב בקאמפ נואו לעיני 91,648 צופים, שיא חדש למספר צופים בכדורגל נשים, 23 ימים בלבד לאחר שהשיא הקודם נקבע באותו מגרש ברבע הגמר. ברצלונה ניצחה את המשחק בתוצאה 5–1. הגמר נערך באצטדיון אליאנץ שבטורינו, איטליה ב-21 במאי 2022. הגרלת הקבוצה שתוגדר כמארחת לצרכים מנהליים, התקיימה ב-20 בדצמבר 2021, לאחר הגרלות רבע הגמר וחצי הגמר. הסטטיסטיקה אינה כוללת את משחקי המוקדמות וסיבובי הפלייאוף. מעודכן ל-30 באפריל 2022 עונת 2021/2022 בליגת האלופות עונת 2021/2022 בליגה האירופית עונת 2021/2022 בליגה האזורית מדיה וקבצים בנושא עונת 2021/2022 בליגת האלופות לנשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליגת האלופות לנשים (באנגלית) "יש עלייה מטורפת באהדה לכדורגל נשים בעולם", סיקור משחק הגמר בדמוקרטtv, לוסי אהריש, קארין סנדל ורואי מעוז ‏שיא עולמי בכדורגל הנשים: מעל 91 אלף צופים במשחק בין ברצלונה לריאל, באתר ספורט1, 30 במרץ 2022 Camp Nou does it again and beats the world record for attendance with 91,648 fans!, fcbarcelona.com, ‏22 באפריל 2022 (באנגלית) Player stats, UEFA.com (באנגלית)
משה ישראל (רב ראשי)

משה ישראל (נפטר ב-1802) היה רבה הראשי של אלכסנדריה בשנים 1784–1802, וב-1801 מונה לרב הראשי של קהיר. הוא היה בן למשפחת ישראל, שממנה יצאו רבנים ראשיים במשך קרוב למאה שנים, מ-1730 לערך עד 1830. אביו חיים אברהם ישראל ודודו ראובן אליהו ישראל עמדו גם הם בראש רבנות קהיר ואלכסנדריה מספר שנים קודם לכן. ליהודי מצרים לא היה אז ארגון כלל ארצי. סמכותה של הרבנות הראשית של קהיר השתרעה על הקהילות היהודיות פורט סעיד, אל-מנסורה, בנהא ומית-ע'מר, בעוד שטנטא, דמנהור וכפר אל-זיאת היו בסמכות השיפוט של הרבנות הראשית של אלכסנדריה. Jacob M. Landau, Jews in Nineteenth-century Egypt, New York University Press, 1969. (באנגלית) La Lettre Sépharade, La Lettre Sépharade, 2005. (באנגלית) MOSES ISRAEL - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com Gudrun Krämer, The Jews in Modern Egypt, 1914-1952, I.B. Tauris, 1989. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים ובנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו האורך 180

קו האורך 180 או אנטימרידיאן הוא המרידיאן שנמצא 180 מעלות ממזרח וממערב למרידיאן הראשי, איתו הוא יוצר מעגל גדול המחלק את כדור הארץ לחצי הכדור המערבי והמזרחי. הוא נפוץ הן בקו האורך המזרחי והן בקו אורך המערבי. הוא עובר בעיקר במים הפתוחים של האוקיינוס השקט, אך עובר על פני יבשה ברוסיה, פיג'י ואנטארקטיקה. מרידיאן זה משמש בסיס לקו התאריך הבינלאומי, אך לעיתים חורגים ממנו כדי לשמור על עקביות תאריכים בתוך שטחי רוסיה, ארצות הברית, קיריבטי, פיג'י וניו זילנד. קו האורך 180 מתחיל בקוטב הצפוני והולך דרומה לקוטב הדרומי, ועובר דרך: קו האורך עובר גם בין (אך לא קרוב במיוחד אל): איי גילברט ואיי פניקס, קיריבטי האי הצפוני ואיי קרמדק, ניו זילנד איי באונטי ואיי צ'טהאם, ניו זילנד המקום היחיד שבו כבישים חוצים את קו האורך הזה, ושבו יש מבנים קרובים מאוד אליו, הוא בפיג'י. ספריות תוכנה גאוגרפיות רבות או פורמטים של נתונים מקרינים את העולם כמלבן; לעיתים קרובות מאוד מלבן זה מפוצל בדיוק בקו האורך 180. לכן, לרוב זה לא-טריוויאלי כדי לבצע משימות פשוטות (כמו ייצוג אזור או קו) על פני קו האורך ה-180. כמה דוגמאות: מפרט GeoJSON מציע לפצל צורות כך שאף אחד מהחלקים שלהן לא יחצה את קו האורך. ב-OpenStreetMap, אזורים (כמו הגבול של רוסיה) מפוצלים בקו האורך ה-180. מרידיאן ראשי קו התאריך הבינלאומי מדיה וקבצים בנושא קו האורך 180 בוויקישיתוף המילה "אנטימרידיאן" יכולה גם להתייחס לקו האורך הנגדי עבור קו אורך ניתן. לדוגמה, קו אורך 20° מערב הוא האנטימרידיאן של 160° מזרח. "RFC 7946 - The GeoJSON Format".
קרחון הינקלי

קרחון הינקלי (באנגלית: Hinkley Glacier) הוא קרחון ברכס סנטינל, בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. קרחון הינקלי זורם לכיוון צפון-מזרח החל מפסגת קורבט ומפסגת שנינג של מסיב וינסון. הקרחון זורם בין הר סגרס ורכס זינסמייסטר ונשפך אל קרחון דייטר, דרומית-מזרחית מפסגת נבסקה, וצפונית-מערבית ממצוק סיפיי. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שם טוד ק. הינקלי (Todd K. Hinkley), בין השנים 2001–2006, דירקטור טכנולוגיה, במעבדת ליבת הקרח הלאומית (National Ice Core Laboratory) של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, הממוקמת בדונוור שבמדינת קולורדו שבארצות הברית. מידע כללי
2001 בספרות

ערך מורחב – 2001 "בית שחור" מאת סטיבן קינג "קרטר מנצח את השטן" מאת גלן דייוויד גולד "לוכד החלומות" מאת סטיבן קינג "אפילה כהה מלילה" (מסדרת הארי בוש), מאת מייקל קונלי "החידה השישית" (מסדרת ג'וש שירמן), מאת יאיר לפיד "צלה של הרוח" מאת קרלוס רואיס סאפון 11 במאי – דאגלס אדמס, סופר בריטי (נולד ב-1952) 27 ביוני – טובה ינסון, סופרת פינית, מחברת סדרת המומינים (נולדה ב-1914) 31 ביולי – פול אנדרסון, סופר מדע בדיוני, מת מסרטן הערמונית. 20 באוגוסט – פרד הויל, אסטרונום וסופר מדע בדיוני (נולד ב-1915) פרס נובל לספרות מוענק לוידיאדר סורג'פרסאד נייפול 2000 בספרות 2001 2002 בספרות שנים בספרות ספרות מדיה וקבצים בנושא 2001 בספרות בוויקישיתוף
ג'ואל ג'קסון

ג'ואל ג'קסון (באנגלית: Joel Jackson) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי. ג'קסון נולד באלבני, אוסטרליה המערבית. כשג'קסון היה בן 10, משפחתו עברה כמעט 2000 ק"מ צפונה לקראטה, לאחר שהוצע לאביו עבודה כמנהל בית הספר היסודי. בגיל 17, יצא ג'קסון לחילופי סטודנטים מטעם ארגון רוטרי לשנה לברזיל. ג'קסון רצה בתחילה להתמקד בקריירה מוזיקלית. הוא החל לנגן בגיטרה לראשונה בגיל 14 ונסע לפרת' כדי להקליט מיני-אלבום. בשנת 2011, ג'קסון עבר לסידני כדי ללמוד במכון הלאומי לאמנות דרמטית (NIDA). הוא סיים את לימודיו ב-NIDA בשנת 2013 וחזר לעבוד במפעלי המתכת ולסדנאות ההנדסה של קראטה. בשנת 2014, נבחן ג'קסון לתפקיד סצנה בודדת במיני-סדרה "Deadline Gallipoli", אך לאחר מכן הוצע לו לשחק בתפקיד ראשי לצד סם וורת'ינגטון. הסדרה שודרה באפריל 2015. בספטמבר 2015, ג'קסון כיכב בתפקיד פיטר אלן במיני-סדרה על חייו של אלן, "Peter Allen: Not the Boy Next Door". בדצמבר 2015, בטקס פרסי האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה, זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בדרמת טלוויזיה על תפקידו. במאי 2016, בטקס פרסי הלוג'י השנתי ה-58, זכה ג'קסון בקטגוריית השחקן העולה החדש המצטיין ביותר על תפקידו בתור אלן. בפברואר 2017, ג'קסון שיחק לצד היידי ארנה במחזה "רק אתמול נולדה" בתיאטרון מלבורן. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "בחזרה מטואיצ'י" לצד דניאל רדקליף ואלכס ראסל. בדצמבר 2018, ג'קסון הוציא את העונה הראשונה של הפודקאסט שלו "הגנב הטוב". בשנת 2019, ג'קסון גילם את הבלש ג'יימס סטיד בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Ms Fisher's Modern Murder Mysteries". באותה שנה שיחק ג'קסון לצד השחקנית הבריטית מרים מרגוליס, בתפקיד הדוד העשיר בריאן בסרט בקולנוע "א' זה אושר". ג'ואל ג'קסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Why Deadline Gallipoli's Joel Jackson is Australia's next Hugh Jackman". Perth Now. 18 באפריל 2015. נבדק ב-9 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Amanda Meade, Deadline Gallipoli: Sam Worthington on why his Anzac drama is different, The Guardian, ‏6 במרץ 2015 "5TH AACTA AWARDS PRESENTED BY PRESTO NOMINEES & WINNERS" (PDF). Australian Academy of Cinema and Television Arts. בדצמבר 2015. נבדק ב-9 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "TV Week Logie Award History (2016)". TV Week Logie Awards. נבדק ב-9 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Play and Tickets (season 2017) Born Yesterday". Melbourne Theatre Company. נבדק ב-9 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) By HANNAH BROWN, How Harry Potter got lost in the Jungle, The Jerusalem Post, ‏6 בפברואר 2018 "The Good Thief on Apple Podcasts". iTunes. Teo Bugbee, ‘H Is for Happiness’ Review: Using Fuss to Fight Off a Funk, ‏4 באוגוסט 2020
ג'ובאני בלזוני

ג'ובאני בלזוֹני (באיטלקית: Giovanni Battista Belzoni; ‏5 בנובמבר 1778, פדובה – 3 בדצמבר 1823) היה חוקר מצרים העתיקה והרפתקן איטלקי. בין היתר הוא גילה את מקדש אבו סימבל. ג'ובאני בלזוֹני נולד בפדובה למשפחה מרובת ילדים, היו לו 13 אחים ואחיות. המשפחה הייתה במקור מרומא ובגיל 16 חזר אליה. הוא למד הנדסה מספר שנים. בשנת 1798 רומא נכבשה על ידי כוחות צרפת ובשנת 1800 בלזוני עבר להולנד שבה התפרנס כספר. בשנת 1803 בלזוני נמלט לאנגליה כדי לא להגיע למעצר בעקבות חובות. בהיותו באנגליה הוא התחתן והצטרף לצוות של קרקס ונודע בכינוי "בלזוני הגדול" בשל גובהו וכוחו הרב. בשנת 1812 ביחד עם צוות הקרקס הוא נסע לסבב הופעות באירופה ובשנת 1815 הגיע למלטה. במלטה ניסה בלזוני לעניין את נציגו של שליט מצרים מוחמד עלי במכונה הידראולית שבנה, אך ללא הצלחה יתרה. בהמלצת יוהאן לודוויג בורקהרדט הוא עבר למצרים שם פעל גם בשירותו של הקונסול הבריטי הנרי סולט ברכישת עתיקות. בין היתר ניהל את שינוע פסלו של רעמסס השני במשקל של 7.25 טון מהרעמסאום בתבאי שבמעלה הנילוס עד נמל אלכסנדריה ואילך עד בריטניה, שם נרכש על ידי המוזיאון הבריטי. בהיותו במצרים בלזוני ערך מספר מסעות. הוא גילה מחדש מקדש אבו סימבל בשנת 1817. הוא היה הראשון שהצליח להיכנס לפירמידת חעפרע, גילה את מקום קבורתו של סתי הראשון וערך תגליות נוספות, בהן סקירה וזיהוי של אתר ברניקי טרוגלודיטיקה לחוף הים האדום. בשנת 1819 חזר בלזוני לאנגליה ותיאר את המסע בספרו Narrative of the Operations and Recent Discoveries within the Pyramids, Temples, Tombs and Excavations in Egypt and Nubia. בשנת 1820 הוא ארגן תערוכה עם הממצאים מקבר סתי הראשון ובהמשך העביר את התערוכה לפריז. בשנת 1823 הפליג עם אשתו שרה בלזוני למערב אפריקה בכוונה להגיע לטימבוקטו. בלזוני הצליח להיכנס לממלכת דהומיי (בשטחי ניגריה המודרנית), אך שם חלה בדיזנטריה ומת. בשנת 1829 שרה בלזוני פרסמה את ציוריו מעמק המלכים. Mayes, Stanley. The Great Belzoni: The Circus Strongman Who Discovered Egypt`s Treasures. Tauris Parke Paperbacks (2003). ISBN 978-1-84511-333-9 מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני בלזוני בוויקישיתוף תיאור מבצעיו ותגליותיו של בלזוני במצרים, נכתב על ידיו ופורסם ב-1820 (באנגלית) סטנלי ליין-פול, "ג'ובאני בטיסטה בלזוני", מילון הביוגרפיות הלאומיות הבריטי (אנ'), 1885 (באנגלית) ג'ובאני בלזוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ובאני בטיסטה בלזוני, אנציקלופדיה בריטניקה, מהדורת 2011 (באנגלית)
כביש 93 (ארצות הברית)

כביש 93 (אנגלית: U.S. Route 93) הוא כביש אורך מצפון לדרום ארצות הברית במערב ארצות הברית. הכביש מתחיל בכביש 60 בוויקנבורג, אריזונה ומסתיים בגבול ארצות הברית–קנדה מצפון ליוריקה במחוז לינקולן, מונטנה, שם הכביש ממשיך לתוך רוסוויל, קולומביה הבריטית, ככביש מהיר 93. ערים מרכזיות שכביש 93 עובר בהן כוללות: קינגמן, לאס וגאס, טווין פולס ומיזולה. מדיה וקבצים בנושא כביש 93 בוויקישיתוף "End of US highway 93". USEnds.com. Retrieved October 9, 2014.
אולפורט

האם התכוונתם ל... גורדון אולפורט – פסיכולוג אמריקני סמואל אולפורט – פטרולוג אנגלי הר אולפורט – הר באנטארקטיקה סולם אולפורט – מדד לדעות קדומות בחברה אנושית אלפורט
ואסילי טרופינין

ואסילי טרופינין (ברוסית: Васи́лий Тропи́нин;‏ 30 במרץ 1776 – 16 במאי 1857) היה צייר רומנטי רוסי. רוב חייו היה כצמית; הוא לא השיג את חירותו עד גיל ארבעים שנה. שלוש מיצירותיו החשובות הן דיוקן של אלכסנדר פושקין וציורים בשם "יוצרת התחרה" ו"רוקמת הזהב". ואסילי נולד כצמית של רוזן מינכן בכפר קורפובו שבנובגורוד ולאחר מכן הועבר לרוזן מורקוב כחלק מהנדוניה של בתו של מינכן. עד מהרה הוא נשלח לסנט פטרסבורג כדי ללמוד מקצוע של קונדיטור. במקום ללמוד את המקצוע שלו, השתתף טרופינין בחשאי בשיעורי ציור חינם באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בשנת 1799, הבעלים שלו איפשר לטרופינין ללמוד באקדמיה כסטודנט ללא תואר (Postoronny uchenik). הוא לקח שיעורים ונתמך על ידי נשיא האקדמיה אלכסנדר סטרוגנוב. בשנת 1804 הוצגה עבודתו של טרופינין ״נער מתאבל על ציפור מתה״ בתערוכת האקדמיה וצוינה על ידי הקיסרית הרוסית באותה תקופה. עם ראשית הצלחתו, הביא הרוזן מורקוב את טרופינין מסנט. פטרבורג לאחוזתו האוקראינית קוקבקה. טרופינין מונה לקונדיטור. עד מהרה שינה הבעלים את דעתו והטיל על טרופינין להעתיק את יצירותיהם של ציירים אירופאים ורוסים ולהפיק דיוקנאות של בני הזוג מורקוב. טרופינין גם צייר בכנסייה המקומית. טרופינין בילה כעשרים שנה מחייו באוקראינה, ורבות מיצירותיו מאותה תקופה היו של אנשים אוקראינים והאזור הכפר האוקראיני. טרופינין העיד כי ״למדתי מעט... באקדמיה, אבל למדתי... במלורוסיה. שם ציירתי מהטבע ללא מנוחה, ציירתי הכל והעבודות הללו, כך נראה, הן הטובות מכולן שיצרתי״. היצירות הבולטות ביותר של אותה תקופה הן דיוקן אשת האמן (1809), דיוקן בנו של האמן (בערך 1818), דיוקן הסופר וההיסטוריון נ.מ. קרמזין (1818). ב-1823, בגיל 47, הפך טרופינין לאדם חופשי ועבר למוסקבה. באותה שנה הציג את ציוריו "יוצרת התחרה", "הקבצן" ודיוקנו של האמן סקוטניקוב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות וקיבל את התעודה הרשמית של צייר. בשנת 1824 הוא קיבל תואר אקדמאי. מאז 1833 הוא ניהל את שיעורי האמנות הציבורית של מוסקבה שהפכו מאוחר יותר לבית הספר של מוסקבה לציור, פיסול ואדריכלות. בשנת 1843 הוא נבחר לחבר כבוד באגודת האמנות של מוסקבה. הוא נפטר בשנת 1857 ונקבר בבית הקברות וגנקובו. במהלך חייו צייר טרופינין יותר מ-3,000 דיוקנאות. בשנת 1969 נפתח מוזיאון טרופינין במוסקבה. מדיה וקבצים בנושא ואסילי טרופינין בוויקישיתוף ואסילי טרופינין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) National Art Museum of Ukraine Spirit of Ukraine: 500 Years of Painting. Winnipeg Art Gallery. 1991, pg. 184 Tropinin Museum 2019 ✮ Museum in a historic district of Moscow, MOSCOVERY.COM, ‏2016-07-07 (באנגלית)
ספנסר טריט קלארק

ספנסר טריט קלארק (באנגלית: Spencer Treat Clark; נולד ב-24 בספטמבר 1987) הוא שחקן אמריקאי. קלארק נולד בעיר ניו יורק. הוא אחיה של התסריטאית והמחזאית אליזה קלארק. הוא למד בבית הספר היסודי "הינדלי" בדריאן, קונטיקט, בתיכון מידלסקס ובתיכון דאריין לפני שלמד וסיים את לימודיו בבית הספר טאפט בווטרטאון, קונטיקט. קלארק סיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, וקיבל תואר ראשון במדעי המדינה וכלכלה. קלארק החל את הקריירה שלו ב-1995, כשהופיע בסדרת הטלוויזיה "עולם אחר". הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "סכנה ברחוב ארלינגטון". בשנת 2000 שיחק לצד ברוס ויליס בסרט הקולנוע "בלתי שביר" עליו קיבל ביקורות משבחות. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "גלדיאטור". בשנים הבאות שיחק במספר סרטי קולנוע בהם, "מיסטיק ריבר", "מהומה רבה על לא דבר", "קניון כהה" ו"מאהב קטן". בטלוויזיה התארח בסדרות טלוויזיה רבות. בהן "מד מן" ו"המפענחת". בין היתר שיחק בתפקידים חוזרים בסדרת הטלוויזיה "ממלכת החיות" ובעונה השביעית של סדרת הטלוויזיה "סוכני S.H.I.E.L.D.". בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי לצד ברוס ויליס ואניה טיילור-ג'וי בסרט הקולנוע "מיסטר גלאס". באותה שנה הופיע בפרק בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה". באוגוסט 2021 לוהק לתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "חלקת סיילם". מדיה וקבצים בנושא ספנסר טריט קלארק בוויקישיתוף ספנסר טריט קלארק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספנסר טריט קלארק, ברשת החברתית אינסטגרם ספנסר טריט קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ספנסר טריט קלארק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Spencer Treat Clark". 30 בדצמבר 2000. נבדק ב-4 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Highland Park Couple Finds Yard Full of Buried Dead Cats, Los Angeles Magazine, ‏1 בספטמבר 2019 Interview: Spencer Treat Clark talks 'Glass' Trilogy and 'Animal Kingdom' - FanFest, FanFest, ‏5 במרץ 2019 Sage Young, 'Glass' Star Spencer Treat Clark Takes On The Bustle Booth, Bustle, ‏5 בundefined 2019 Brian Davids, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏1 באוקטובר 2020 Gary Dauberman's Salem's Lot Adds Bill Camp, Makenzie Leigh & Spencer Treat Clark, ComingSoon.net, ‏3 באוגוסט 2021 Israel Salas-Rodriguez, What happened to Adrian on Animal Kingdom?..., The US Sun, ‏1 ביוני 2021 Glass: Anya Taylor-Joy and Spencer Treat Clark Find Grace Among Superheroes | Den of Geek, Den of Geek, ‏בundefined 2019 Interview: Animal Kingdom's Spencer Treat Clark - Brief Take, Brief Take, ‏3 ביולי 2019 Anthony D'Alessandro, Deadline, Deadline, ‏2 ביולי 2021
אלכסנדר סטרוגנוב

אלכסנדר סרגייביץ' סטרוגנוב (ברוסית: Алекса́ндр Серге́евич Стро́ганов;‏ 1733–1811) היה ברון רוסי ובן למשפחת סטרוגנוב. הוא היה חבר בוועדת הייעוץ הפרטית של הצאר אלכסנדר הראשון ועוזרו של שר הפנים. הוא שימש נשיא של האקדמיה הקיסרית לאמנויות, מנהל הספרייה הקיסרית הרוסית וחבר האקדמיה הרוסית. סטרוגנוב נולד ב-3 בינואר 1733 בסנקט פטרבורג, בנו של הברון סרגיי גריגורייביץ' סטרוגנוב. במהלך השנים 1752–1757 למד באוניברסיטאות ג׳נואה, בולוניה (אוצרות אמנות) ופריז (כימיה, פיזיקה ומטלורגיה). בפריז הוא היה חבר בבונים החופשיים. לאחר מות אביו בשנת 1756, הוא השלים את עיטור ארמון סטרוגנוב בשנת 1760. בשנת 1780 הפך לסנאטור. ב-1783 הפך לחבר באקדמיה הרוסית, ולאחד מעורכי המילון האקדמי. סטרוגנוב היה חבר בוועדה לפיתוח קוד החוקים החדש בתקופת שלטונה של קתרינה הגדולה (1762–1796). משנת 1800 ועד מותו היה נשיא האקדמיה האימפריאלית לאמנויות ומנהל הספרייה הציבורית הקיסרית (1800–1811). הוא היה המנהל השני של הספרייה. הוא גם היה חבר במועצת המדינה. משנת 1801 שימש כיושב ראש מועצת הנאמנים, ומפקח על קתדרלת קאזאן, בסנקט פטרבורג. ב-1805 הציע לאלכסנדר הראשון להקים מאגר כתבי יד מיוחד בספרייה הקיסרית. כתבי יד שנלקחו מאוסף פיטר פ. דוברובסקי היוו את הבסיס לאוסף זה. סטרוגנוב היה גם אספן של תמונות של אמנים מפורסמים. הוא מת ב-27 בספטמבר 1811 בסנקט פטרסבורג. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר סטרוגנוב בוויקישיתוף אלכסנדר סטרוגנוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Строганов Александр Сергеевич, archive.ph, ‏2013-01-13 "Строганов Александр Сергеевич", www.hrono.ru