laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרון אלפסי

שרון אלפסי (נולד ב-19 בנובמבר 1969) הוא ראש המועצה המקומית בית אריה-עופרים מאז מרץ 2024. נולד וגדל בלוד. שירת בסיירת גולני כלוחם ומפקד, ובמילואים שירת ביחידת אגוז, בצוות המבצעי ובצוות הגיוס וההכשרה, והמשיך להתנדב לשירות המילואים כחוקר ביחידת אית"ן, ועבר קורס מפקדי פלוגות של פיקוד העורף. בשנת 1996 עבר להתגורר בבית אריה, ועסק בתחום הגינון. בין השנים 2010 ו-2019 שימש כרבש"ץ היישוב. כמו כן, ניהל את המטווח ביישוב. היה ממקימי יחידת החילוץ סע"ר (סיוע עצמי ראשוני) ביישובו. זכה ב"מגן הציון לשבח" במסגרת תחרות "העובד המצטיין" מטעם משרד האוצר לשנת 2013. בשנת 2014, בראשיתו מבצע צוק איתן, נסע עם חברו דרור חנין לחלק חבילות לחיילים ששהו בגבול רצועת עזה ליד נתיב העשרה, שם נורתה לעברם פצצת מרגמה, שממנה נפצע אלפסי ונהרג חנין. שנה לאחר מכן הקים אלפסי גן משחקים בבית אריה לזכר חנין. בשנת 2019 החל לכהן כקצין הביטחון הממונה על שירותי הביטחון והחירום במועצה המקומית שוהם, עד 2024. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל שהיו אמורות להתקיים ב-2023, הכריז על מועמדותו על תפקיד ראש המועצה המקומית בית אריה-עופרים. הבחירות נדחו בשל מלחמת חרבות ברזל, והתקיימו במרץ 2024. בבחירות גבר אלפסי על רן מנו ברוב של 62.7%, ורשימת "מרגישים בית" בראשותו זכתה במירב הקולות למליאת המועצה. עד לבחירתו לראשות המועצה, התנדב כחובש ונהג אמבולנס במד"א, כמפקד נקודת הכיבוי וההצלה בבית אריה, ביחידת השיטור היישובית, ובכיתת הכוננות. נשוי לליאת ואב לארבעה. דודו הוא ראש עיריית יקנעם עילית לשעבר, סימון אלפסי. מדיה וקבצים בנושא שרון אלפסי בוויקישיתוף שרון אלפסי, ברשת החברתית פייסבוק אלפסי נ' מועצה מקומית בית אריה עופרים, באתר "פסקדין" פוסט בדף הפייסבוק של המועצה, 19 בפברואר 2014 חזקי ברוך, הגינה שתשאב אליה קולות ילדים, באתר ערוץ 7, 16 ביולי 2015 תכירו את קב"ט המועצה באחר "אבן שוהם", 4 בספטמבר 2019 מינויים חדשים במחלקת הביטחון במועצה המקומית שוהם, באתר המועצה, 22 בינואר 2024 אחיין של ראש עיריית יקנעם היוצא נבחר לראש מועצת בית אריה-עופרים, באתר Ycom, 7 במרץ 2024
טים באגלי

טימותי יו באגלי (באנגלית: Timothy Hugh Bagley; נולד ב-17 באוגוסט 1957) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי, שהופיע במספר רב של סרטים ותוכניות טלוויזיה. היו לו תפקידים חוזרים בסדרות הטלוויזיה "וויל וגרייס", "הופ וגלוריה", "מלך השכונה", "מונק", "גרייס ופרנקי" ועוד. הוא גילם את ריצ'רד פראט בסדרת שואוטיים, "טיפול און ליין" (אנ') של ליסה קודרו. בשנת 1989, באגלי החל ללמוד בבית הספר לקומדיה The Groundlings(אנ'), ועד מהרה כתב והופיע עם בהופעות מטעם בית הספר. אף על פי שהוא פרש מהחברה הראשית של התיאטרון באמצע שנות ה-90, באגלי עדיין חוזר באופן קבוע להופיע במופע האלתור של בית הספר . ב-1995, באגלי עזב את בית הספר והחל להופיע בטלוויזיה. לאחר הופעות אורח ב- "Diagnos: Murder" (אנ') ו"סיינפלד", הוא קיבל את התפקיד הקבוע הראשון שלו בסדרה "Howie Mandel's Sunny Skies"(אנ'). מאז שפרץ לטלוויזיה בתחילת שנות ה-90, הפך באגלי לפנים מוכרות בטלוויזיה בפריים-טיים. הוא התארח בתוכניות כמו "כנפיים", "דארמה וגרג", "על פי ג'ים", "תרגיע ", "תיקים באפלה", "Suddenly Susan", "ER", "אלן", "מפגשים מהסוג האישי", "נני" ו"עקרות בית נואשות" . לבאגלי היו גם תפקידים קבועים וחוזרים בתוכניות להיטים כמו "מלך השכונה", "הופ וגלוריה", ו"הרקיע השביעי", וגילם את הרולד קרנשו הסובל מ-OCD, ב"מונק" במשך כמה פרקים. הוא גם הופיע ב"גרים" כבלוטבאד. הוא כנראה ידוע בטלוויזיה בעיקר בזכות הופעתו בתור לארי, חצי מזוג הומוסקסואל נשוי עם בת מאומצת, בסיטקום המצליח "ויל וגרייס" . באגלי גם כיכב עם ליסה קודרו וויקטור גרבר ב"טיפול און ליין", סדרת הוויגנטים המקוונים שפותחה על ידי קודרו שעובדה לתוכנית של חצי שעה על ידי רשת שואוטיים. בנוסף לעבודתו בסרטים עצמאיים, בגלי הופיע בסרטים בעלי תקציב גדול כגון "המסכה ", "אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי", "הדייט שתקע אותי". באגלי הוא הומוסקסואל מוצהר ומדבר בגלוי על המאבקים המוקדמים שלו להתקבל. בן זוגו מזה 10 שנים מת בשנת 1995 מאי ספיקת כליות הקשורה לסיבוך מאיידס. באגלי התלווה לג'ניפר קולידג' כאשר לטקס פרסי ה־SAG כאשר זו קיבלה פרס על הופעתה בלוטוס הלבן. היא ציינה כי באגלי הוא חברה הטוב מזה 20 שנה. מדיה וקבצים בנושא טים באגלי בוויקישיתוף טים באגלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טים באגלי, באתר AllMovie (באנגלית) טים באגלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טים באגלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) "Bagley, Tim 1957- [WorldCat Identities]". Raiken, Amber (27 בפברואר 2023). "Jennifer Coolidge leaves her SAG Awards date Tim Bagley red-faced after White Lotus acceptance speech". נבדק ב-14 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה)
פקטה

האם התכוונתם ל... פקטה (Fekete) – שם משפחה הונגרי שפירושו שָׁחוֹר אישים שזהו שם משפחתם טיבדאר פקטה (1894–1940) – סופר, עיתונאי ומתרגם יהודי-הונגרי לאסלו בוש-פקטה (במקור שוורץ, נקרא גם פנחס טראוארשוורץ‏; 1896–1971) – סופר, מחזאי ותסריטאי יהודי-הונגרי-אמריקאי מיהאי פקטה – שם הבמה של מור שוורץ (1884–1960), שחקן, במאי ומחזאי יהודי-הונגרי מיכאל פקטה (במקור שוורץ; 1886–1957) – מתמטיקאי הונגרי-ישראלי, על שמו קרוי פולינום פקטה מריה טשנאדי פקטה (1911–2001) – שחקנית הונגרייה שהייתה מוכרת בשם הבמה מריה פון טשנאדי הקרויים על שם פקטה פולינום פקטה – פולינום הקרוי על שם המתמטיקאי מיכאל פקטה ראו גם שוורץ (פירושונים) שחור (פירושונים) פקטה סונט סרוונדה (בלטינית: Pacta sunt servanda) – "חוזים יש לקיים", כלל בסיסי במשפט פקטה (אי) (אנ') – אי במפרץ גואנברה במדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל "שוורץ" פירושו "שחור" בגרמנית וביידיש ואף הוא משמש כשם משפחה.
אלם

האם התכוונתם ל... אלם (נהר) – נהר באוסטריה אגם אלם – אגם באוסטריה אילם – שאינו יכול לדבר אל"ם – אלוף-משנה אישים: ראסמוס אלם (1995) – כדורגלן שוודי ראסמוס אלם (1988) – כדורגלן שוודי רוג'ר אלאם – שחקן אנגלי עלם הלם
מיכאיל שיפמן

מיכאיל שיפמן (ברוסית: Михаил Аркадьевич Шифман; נולד ב-4 באפריל 1949) הוא פיזיקאי אמריקאי ממוצא סובייטי-יהודי. הוא מתמחה בפיזיקה גרעינית. מיכאיל שיפמן נולד בשנת 1949 בריגה (אז בתחומי ברית המועצות, כיום בלטביה) למשפחה יהודית. החל משנת 1952 המשפחה התגוררה במוסקבה. לאחר סיום בית ספר שיפמן החל לימודי פיזיקה במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה אותם סיים בהצטיינות בשנת 1972. בשנת 1976 הוא סיים לימודי תואר שלישי במכון לפיזיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. שיפמן המשיך בעבודה במכון ובשנת 1983 סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1989 שיפמן עבד שנה באוניברסיטת בון. משנת 1990 הוא מכהן בתפקיד פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מינסוטה. בשנת 2005 שיפמן ערך ספר על אנטישמיות בקבלת יהודים לאוניברסיטאות בברית המועצות. בשנת 2022 הוא חתם על מכתב גלוי של מדענים ממוצא רוסי בגנות פלישת רוסיה לאוקראינה. מחקרים של שיפמן נפרסים על תחומים שונים של פיזיקה גרעינית. בשנת 1993 הוא קיבל "פרס הומבולדט" הגרמני. בשנת 1999 הוא קיבל פרס סקוראי של ארגון הפיזיקאים של ארצות הברית (ביחד עם ארקדי ויינשטיין) בשנת 2006 הוא קיבל פרס יוליאוס ליליאנפלד. בשנת 2013 הוענק לו פרס על שם פומרנצ'וק של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 2016 הוא קיבל פרס דיראק. מיכאיל שיפמן כתב 8 ספרים ומעל ל-300 מאמרים מדעיים. בנוסף לספרי פיזיקה שיפמן כתב ספר על היסטוריה של פיזיקה גרעינית במחצית הראשונה של המאה ה-20 בה תיאר אותה כחלק של חייו של פיזיקאי יהודי גרמני-בריטי רודולף פיירלס. אתר האינטרנט הרשמי של מיכאיל שיפמן ביוגרפיה (באנגלית) מיכאיל שיפמן, באתר גוגל סקולר
אמליה בר

אמליה (מלכה) בר (בגרמנית: Amalie Beer‏, 10 בפברואר 1767 – 27 ביוני 1854; א' בתמוז ה'תרי"ד) הייתה אשת סלון יהודיה־גרמנית מברלין. אמו של המלחין ג'אקומו מאיירבר. נולדה בברלין ב-1767. אביה ליפמן מאייר וולף (גר') שימש כיהודי החצר, והחל מ-1786 כיהן לצד דוד פרידלנדר ויצחק בנו של דניאל איציג גם כנציגם של יהודי פרוסיה בוועדה שדנה בהענקת שוויון ליהודים. בשנת 1788 נישאה אמליה לתעשיין הסוכר יעקב הרץ בר (1769–1825), נין בתו של יוסט ליבמן. אמליה למדה מוזיקה אצל המלחין וינצ'נצו רגיני (אנ'), ודאגה גם לבניה למורים ללימודי מוזיקה ותחומי תרבות נוספים. היא ניהלה בביתה שבברלין סלון ספרותי וזכתה להערכה רבה הן מצד יהודי העיר והן מצד התושבים הנוצרים. בין אורחיה בסלון היו פרידריך וילהלם הרביעי שהיה בהמשך למלך פרוסיה ואחיו וילהלם שהיה לקיסר גרמניה הראשון. גם השר הפרוסי קרל אוגוסט פון הרדנברג (אנ') נהג במשך תקופה ארוכה לסעוד בביתה מדי שבוע. היא הייתה בקשר עם רחל ורנהגן אך בניגוד אליה וליהודים רבים במעמדה באותה תקופה – אמליה לא המירה את דתה. היא הייתה חברה באגודה למען חיילים פצועים שניהל וילהלם, נסיך פרוסיה ובעקבות פעילותה העניק לה המלך פרידריך וילהלם השלישי בשנת 1816 את עיטור מסדר המלכה לואיזה (אנ'), ובהתחשבות מיוחדת ברגשותיה היהודיים שונה העיטור שהוענק לה ולא כלל צלב. החל משנת 1815, במשך מספר שנים התנהל בבית משפחת בר בית הכנסת שהקים ישראל יעקבסון בביתו ועבר משם מפאת חוסר מקום. בני הזוג הוציאו סכום עצום של כ-7,000 טאלר על מנת לשפץ את ביתם ולהתאימו להמונים שבאו להתפלל בו. למעלה משליש מיהודי ברלין נטלו חלק בתפילות שבת שנערכו בבית כנסת זה, ביניהם היינריך היינה לפני שהמיר את דתו. מלחינים מפורסמים כמו קרל פרידריך צלטר וברנהרד אנסלם ובר (גר') הלחינו מוזיקה במיוחד עבור בית הכנסת, וגם התאולוג הנוצרי פרידריך שליירמאכר השתתף לפחות פעם אחת בתפילות בבית הכנסת. ישראל קליי שימש כדרשן בית הכנסת עד שעבר להמבורג ב-1817. בהמשך שימש כדרשן יום-טוב ליפמן צונץ. ב-1823 נסגר בית הכנסת בהוראת השלטונות. מתה ב-27 ביוני 1854 (א' בתמוז ה'תרי"ד) ונקברה בבית הקברות היהודי בשדרות שנהאוזר בברלין. ג'אקומו מאיירבר – מלחין מייקל בר (אנ') – סופר וילהלם בר (אנ') – אסטרונום מדיה וקבצים בנושא אמליה בר בוויקישיתוף "אמליה בר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הערך Бер, Амалия מתוך ייברסקיה אנציקלופדיה באתר ויקיטקסט (ברוסית) מידע על Beer, Amalie, 1767-1854 בקטלוג הספרייה הלאומית אמליה בר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Deborah Hertz, ‏Amalie Beer als Schirmherrin bürgerlicher Kultur und religiöser Reform, Der Differenz auf der Spur. Frauen und Gender in Aschkenas, a volume in the series Minima Judaica, edited by Christiane Müller and Andrea Schatz, (Berlin: Metropol Verlag), 2004/01/01, באתר Academia.edu כך לפי מצבתה. במקור אחר מופיע 9 בפברואר כתאריך הולדתה. על מצבתה מופיע גם תאריך הלידה העברי י"ג באדר א' ה'תקכ"ז שחל ב-12 בפברואר.
GA DE900

GA DE900 היא סדרת קטרי דיזל חשמלי בעל 4 סרנים (Bo'Bo'), המיוצר בספרד, על ידי חברת Meinfesa (היום Stadler Rail Valencia). הסדרה GA DE900 פותחה מסדרת הקטרים RENFE Class 311 שפותחה על ידי חברות MTM‏, Ateinsa ו-Babcock & Wilcox. 40 קטרים מדגם SBB Am841 יוצרו עבור חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית בשנת 1994. 3 קטרים יוצרו עבור רכבת ישראל בשנת 1997. לדגם זה מנוע עם הספק של 1,250 כוח סוס. סופקו תחת השם אלסטום (Alstom) וקיבלו מספרים 261, 262 ו-263. יצאו מהשרות. קטר מס' 263 נגרט, קטר מס' 261 מוצג בפתח תקווה וקטר 262 שוחזר ומוצג במוזיאון רכבת ישראל. 2 קטרים יוצרו עבור GEO RAILMEX ממקסיקו בשנת 1997. הרכבת הלאומית המצרית הזמינו 30 קטרים דומים מסוג GA-DE 900 AC בשנת 2000. מדיה וקבצים בנושא GA DE900 בוויקישיתוף בתחנה בפתח תקווה עמד קטר, כתבה באתר פתעכשיו, 11 בנובמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורורה

האם התכוונתם ל... זוהר הקוטב – בלועזית Aurora (מלטינית, לציון שחר), הזוהר הצפוני מכונה גם אורורה בוראליס והזוהר הדרומי נקרא גם אורורה אוסטרליס אורורה (מיתולוגיה) – אלת השחר הרומאית אורורה (אילינוי) – עיר גדולה במדינת אילינוי, בארצות הברית אורורה (קולורדו) – עיר במדינת קולורדו בארצות הברית הר אורורה – הר ברכס בלו שבהרי הרוקי הקנדיים אורורה (אונייה, 1876) – ספינה ששימשה בין היתר מספר משלחות לאנטארקטיקה תוכנית אורורה – תוכנית של סוכנות החלל האירופאית הכוללת כוונה לבצע משימות מאוישות למאדים עד שנת 2030 אורורה (מטוס ריגול) – מטוס ריגול סודי של ארצות הברית שמעולם לא אושר קיומו אורורה (מחשב-על) – מחשב-על אמריקאי אורורה (קומיקס) – דמות בדיונית מבית מארוול קומיקס אורורה (דיסני) – נסיכה השייכת לזיכיון נסיכות דיסני אורורה (זמרת) – זמרת ויוצרת נורווגית אורורה (טלנובלה) – טלנבולה מבית טלמונדו אורורה (רשת אוניברסיטאות) – רשת של אוניברסיטאות אירופאיות אברורה – (הגייה רוסית) – אונייה של הצי הרוסי הקיסרי שהייתה לסמלה של מהפכת אוקטובר ברוסיה. עוגנת בסנקט פטרבורג
האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים

האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים הוא ארגון המנוהל על ידי סטודנטים פלסטינים. נחשב בדרך כלל לאחד המוסדות הפלסטינים הראשונים שהוקמו. הוא הושק רשמית בקהיר בשנת 1959 עם סניפים שנוצרו באוניברסיטאות בכל רחבי העולם הערבי. בעקבות הסכמי אוסלו, רוב סניפי האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים קרסו. לפני החתימה על ההסכמים, היו לארגון 60 סניפים בקמפוסים בארצות הברית. כיום, רק הסניף של אוניברסיטת סן פרנסיסקו נותר פעיל בארצות הברית. מספר סניפים של הארגון נותרו פעילים באירופה ובדרום אמריקה, כולל בצ'ילה ובבריטניה. הארגון חבר בפדרציה העולמית לנוער דמוקרטי. כמה פוליטיקאים, סופרים, עיתונאים ולוחמים פלסטינים היו חברים או מנהיגים באיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים. הם כוללים את יאסר ערפאת, חנן עשראווי, פייסל חוסייני, וליד ח'אלדי, מחמוד המשארי, עפיף סאפיה, אליאס סנבר, אחמד עבד אל רחמן ועוד רבים אחרים. לקראת סוף מלחמת העצמאות עבר יאסר ערפאת לקהיר על מנת להירשם מחדש לאוניברסיטת המלך פואד הראשון, שלימים נודעה כאוניברסיטת קהיר, למד הנדסה אזרחית וכיהן כיו"ר האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים מ-1952 ועד סיום לימודיו ב-1956, וכן יו"ר הפדרציה של הסטודנטים הפלסטינים, שניהם נחשבו לתפקידים חשובים בפוליטיקה הפלסטינית. אבו איאד, כיהן כמזכ"ל האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים בזמן שלמד באוניברסיטת אל אזהר לפני שגורש על ידי המשטרה החשאית המצרית לעזה בשנת 1957 במהלך השנה האחרונה ללימודיו. השניים יחד עם חאלד ישרוטי, ראש האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים דאז בביירות ואחרים הקימו את פת"ח ב-1959. אוסף פוסטרים של GUPS Moshe Shemesh, The Palestinian National Revival: In the Shadow of the Leadership Crisis, 1937–1967, Indiana University Press, 2018-09-12, עמ' 145, ISBN 978-0-253-03660-5. (באנגלית) Asimov, Nanette. "Protesters rally at San Francisco State University, calling for cease-fire and Israel divestment". San Francisco Chronicle (באנגלית). נבדק ב-2024-05-28. "Mr. Ahmad Abdel Rahman (1943-2019)". Yasser Arafat Foundation. נבדק ב-2024-05-28. Saïd K. Aburish, Arafat: From Defender to Dictator, A&C Black, 1999-09-27, עמ' 23, ISBN 978-0-7475-4430-2. (באנגלית)
דוד חדאד

הרב דוד חדאד היה רב ודיין תוניסאי בכמה ערים בצפון אפריקה. נולד בשנת ה'תרל"ה (1874) בג'רבה שבתוניס לאביו חכם מעתוק, ולאמו ברוריה. בילדותו (ה'תרל"ח), בעקבות חזיונות שחזתה אימו עלתה משפחתו לארץ ישראל. בשנת ה'תר"מ (1880) נפטרה שם אמו, והמשפחה חזרה לג'רבה. באותה שנה נפטר גם אביו והוא עבר להתגורר אצל סבו וסבתו, חכם ניסים ביתאן. למד אצל סבו חכם ניסים ביתאן, ואצל ראש ישיבת ג'רבא הרב יוסף בראבי. לאחר פטירת סבתו, עזב את ג'רבה, ועבר להתגורר אצל אחיו בטריפולי, שם למד אצל הרב סאסי הכהן (מהרס"ך). בשנת ה'תרנ"ה (1895), שב לג'רבה, ונשא לאישה את בתו של הרב משה עידאן. רבי דוד חדאד המשיך לעסוק בתורה, ולפרנסתו הסתובב במשך 14 חודשים בין ערי אלג'יר, מרוקו טריפולי ותוניס ומכר בהם ספרי קודש בסבבו בין הערים שימש כדיין, רב ומלמד. אחרי תקופה זו מונה לרב בטריפולי, שם כיהן במשך שנה, אחרי שנה זו חזר לג'רבא ושם שהה חמש עשרה שנה. אחר כך שב לטריפולי כדיין ומלמד אחרי תקופה קצרה חזר שוב לג'רבא. נפטר ביום ח' באייר ה'תש"ג (1943) ונטמן בג'רבה. רבי דוד לא הסכים לפרסם בחייו את תורתו. לאחר פטירתו הדפיסו בניו את תורתו בספרים: לדוד ולזרעו וקרן לדוד - בהם נדפסו חידושים על התנ"ך, דרשות בפרשת השבוע וחידושים על התלמוד הבבלי. ספר מעשה ניסים בו תולדות וסיפורים על רבו רבי ניסים ביתאן. בראש ספר קרן לדוד הדפיסו בניו את תולדות חייו של אביהם בשם המעלות לדוד. הסכמות לספרים כתבו חכמי ג'רבא, רבי יוסף בוכריץ, רבי כלפון משה הכהן ורבי רחמים חי חויתה הכהן. בנו, מעתוק, ערך את ספריו והכינם לדפוס. נכדו, רבי ישעיה חדד גדל על ברכיו ולמד ממנו תורה. חכם דוד חדאד, באתר "החכם היומי" חכם דוד חדאד, קרן לדוד - חלק א, באתר היברובוקס חדאד, דוד בן מעתוק, מעשה ניסים, באתר היברובוקס כשהיה בגיל 4 שנים. ספר המעלות לדוד - אות ב', עמוד ה'. המעלות לדוד, דף ו, פרק ז. הספרים נדפסו בג'רבא בשנת ה'תש"ח. הספר תורגם גם לערבית. שער ספר קרן לדוד. חכם ישעיה חדד, באתר "החכם היומי".
טירסה (כדורגל נשים)

התאחדות הכדורגל טירסה (בשוודית: Tyresö Fotbollsförening) הוא מועדון כדורגל נשים מהרשות טירסה, מחוז סטוקהולם שבשוודיה. בעבר שיחקה הקבוצה בליגת העל השוודית לנשים, ולזכותה אליפות אחת והעפלה אחת לגמר ליגת האלופות. כיום משחקת הקבוצה בליגה השוודית השלישית. במועדון פועלת גם קבוצת גברים מקבילה המשחקת במערכת הליגות הנמוכות של שוודיה. המועדון נוסד ב-1971 וידוע בעיקר בזכות קבוצת הנשים שלו, שהתחרתה בליגה הבכירה בעונות 1993-1996, 1999 ו-2010-2014. בשנותיה הראשונות בליגה הבכירה שיחקו בה כמה מהשחקניות הבולטות של נבחרת ארצות הברית - מישל אקרס, קריסטין לילי וג'ולי פוודי, אך למרות זאת לא הצליחה הקבוצה להיאבק בצמרת הליגה וב-1996 ירדה לליגה השנייה. ב-2012, שנתיים בלבד לאחר חזרתה לליגה הבכירה, זכתה טירסה באליפות שוודיה, לאחר שגברה במחזור האחרון על יריבתה לכתר מאלמה. בשנה זו העפילה הקבוצה גם לגמר הגביע השוודי, אך הפסידה 2-1 לגטבורג בהארכה. באותה תקופה שיחקו בקבוצה כוכבות בינלאומיות כמו ורוניקה בוקט, ג'ניפר הרמוסו ומרטה. בעקבות האליפות השתתפה הקבוצה בליגת האלופות לראשונה בתולדותיה, והגיעה להישגים מרשימים. היא נכנסה לטורניר בשלב שמינית הגמר, ולאחר סדרת ניצחונות העפילה לגמר מול וולפסבורג הגרמנית. בגמר עצמו, הובילה טירסה 0-2 אך וולפסבורג ביצעה מהפך ובסופו של דבר ניצחה 3-4. זמן אחר כך הקבוצה פשטה רגל, פרשה מהליגה הראשונה, הורדה לליגה הרביעית וכל שחקניותיה הפכו לחופשיות. לאחר שתי עונות בליגה הרביעית, העפילה טירסה ב-2016 לליגה השלישית, ומאז היא משחקת בה. אתר האינטרנט הרשמי של טירסה (בשוודית)
ג'וזף בל

ג'וזף בל, (באנגלית: Joseph Bell‏; 2 בדצמבר 1837 - 4 באוקטובר 1911) היה רופא ומנתח סקוטי, פרופסור בבית הספר לרפואה באוניברסיטת אדינבורו במאה ה-19. נודע בעיקר כאדם עליו מבוססת דמותו של הבלש הספרותי שרלוק הולמס. בל התחנך באקדמיית אדינבורו וסיים את לימודי הרפואה בשנת 1859 באוניברסיטת אדינבורו. את קריירת המנתח החל כמנתח ביתי. בשנת 1887 מונה למנתח הראשון במחלקת הכירורגיה החדשה בבית החולים המלכותי לילדים. באותה שנה גם מונה לנשיא הקולג' המלכותי לרפואה באדינבורו. הסופר ארתור קונאן דויל היה תלמידו של בל כשלמד רפואה באוניברסיטת אדינבורו. משנת 1887 שימש כמזכירו האישי של ד"ר בל במרפאה המלכותית של אדינבורו. פרופסור בל היווה את ההשראה לתלמידו ומזכירו לדמותו של הבלש דק האבחנה שרלוק הולמס. כמרצה לרפואה הוא שם דגש על חשיבות ההתבוננות באבחנה. לשם הדגמה היה נוהג לבחור באופן שרירותי אדם מהרחוב ועל ידי התבוננות קבע את מקצועו, פעולותיו האחרונות ואפיונים נוספים של אותו אדם. לעיתים נדירות טעה. בזכות מיומנות זו נחשב בל לחלוץ בתחום הזיהוי הפלילי (בעיקר ברפואה המשפטית), זאת על אף שבתקופתו לא נעשה שימוש נרחב בזיהוי פלילי בחקירות מקרי פשע. פרופסור בל שימש גם כרופאה האישי של המלכה ויקטוריה בעת ביקוריה בסקוטלנד. בחייו כתב בל מספר ספרי לימוד בנושאי הרפואה, שימש כעורך כתב עת רפואי בסקוטלנד והיה בעל מספר תארים בריטים מכובדים. בשנת 2001 נפתח מכון לזיהוי פלילי על שמו של ד"ר בל בגלאזגו בסקוטלנד. ה- BBC הפיקה סדרת סרטי טלוויזיה בשם "חדרי מסתורין" המציגה באופן בדיוני את התקופה בה דויל שימש כמזכירו האישי של בל ברמה כזו שדויל מוצג בה כד"ר ווטסון ודמותו של ד"ר בל קרובה מאוד לדמותו של שרלוק הולמס יותר מאשר הייתה כך במציאות. את ד"ר בל מגלם השחקן איאן ריצ'רדסון. בשנת 2005 יצא לאור ספר ילדים מאויר בשם "ד"ר בל – שרלוק הולמס האמיתי" הספר נכתב על ידי היסטוריון מקנט, ד"ר רוברט יום, אשר כתב בעבר ספרים על כריסטופר קולומבוס ופרקין וורבק. פרק בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו - הדמות הראשית המכונה הדוקטור, נוסע בזמן מזדהה כתלמידו של ד"ר בל בפני המלכה ויקטוריה. הסדרה האוס - הסדרה מציגה את חייו של דוקטור גרגורי האוס, שנחשב ל"שרלוק הולמס" של הרפואה ויש הטוענים כי דמותו מבוססת על ג'וזף בל. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף בל בוויקישיתוף אוסף מכתביו של ג'וזף בל בקולג' המלכותי למנתחים באידנברו כולל התכתבויות עם ארתור קונאן דויל המרכז ע"ש ג'וזף בל כתבי ג'וזף בל בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
Si la vie est cadeau

"Si la vie est cadeau" (בעברית: "אם החיים הם מתנה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה קורין הרמס עם מוזיקה שהלחין ז'אן פייר מילרס ומילים צרפתיות שנכתבו על ידי אלן גרסיה. השיר ייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1983 שהתקיים במינכן, מה שהביא לזכייה האחרונה של המדינה עד כה בתחרות. "Si la vie est cadeau" הולחן על ידי ז'אן פייר מילרס עם מילים צרפתיות מאת אלן גרסיה. זוהי בלדה דרמטית העוסקת בפלא החיים, המשווה אותו למתנה. המילים מספרות על הסבל של הזמרת שמאוהבת באדם "שהבטיח [לה] את כל העולם" ולא פעל: "מה עם הילד שרציתי לתת לך באביב?". לאחר מכן היא שרה על כך שכל סוג של מתנה מתקבל בברכה, בין אם היא ניתנת, גנובה או מוחזרת, ומזהירה שהזמנים הטובים קצרים מדי, מה שרומז שהמאזין צריך להתענג עליהם על כל מה שהם שווים. קורין הרמס הקליטה את השיר בצרפתית, אנגלית – בתור "Words of Love", – וגרמנית – בתור "Liebe gibt und nimmt"–. חברת שידורי הטלוויזיה של לוקסמבורג (אנ') בחרה באופן פנימי את "Si la vie est cadeau", בביצוע של הרמס, כהשתתפותה באירוויזיון 1983. ב-23 באפריל 1983 התקיימה תחרות האירוויזיון בהיכל אאודי דום במינכן בהנחיית "Bayerischer Rundfunk" (אנ') מטעם ARD ושידור חי ברחבי היבשת. הרמס ביצעה את "Si la vie est cadeau" כשיר ה-20 והאחרון בערב, אחרי השיר הבלגי. מישל ברנהולץ (אנ') ניצח על התזמורת החיה של האירוע בהופעה של השיר הלוקסמבורגי. בתום ההצבעה, השיר קיבל 142 נקודות, וזכה במקום הראשון מתוך 20 שירים. מידע על היצירה "Si la vie est cadeau" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Si la vie est cadeau" באתר SecondHandSongs Si la vie est cadeau - lyrics - Diggiloo Thrush, www.diggiloo.net "National Selections: 1983". Eurovisionworld. Munich 1983, eurovision.tv
באמפרים

"באמפרים" הוא שיר של צמד ההיפ הופ הישראלי נס וסטילה, שיצא לאור ב-28 במאי 2024. זה הסינגל הראשון של הצמד לשנת 2024, לאחר "חרבו דרבו", שיצא בנובמבר 2023 על רקע מלחמת חרבות ברזל. נס וסטילה הוציאו את "חרבו דרבו", שנכתב בהשפעת מלחמת חרבות ברזל, בנובמבר 2023. "חרבו דרבו" זכה להצלחה רבה בישראל והגיע למקום הראשון במצעד היטליסט של מאקו, אך ספג ביקורות ברחבי העולם בטענה לקריאה לרצח עם. "באמפרים" נכתב על ידי הצמד זמן קצר לאחר צאתו של "תיק קטן", והווידאו קליפ עבורו תוכנן לצילום ב-9 באוקטובר 2023, אך התוכניות להוציא את השיר נדחו עקב מתקפת הפתע על ישראל ומלחמת חרבות ברזל שפרצו ב-7 באוקטובר, ו"חרבו דרבו" יצא כסינגל השני של הצמד במקום "באמפרים", שיצא לאור ב-28 במאי 2024. לדברי הצמד, השיר נכתב "עם מלא חששות וחרדת ביצוע" לשחזר את הצלחתו של "תיק קטן", להיט הבכורה של הצמד. סרטון השיר "באמפרים" באתר יוטיוב גיל משעלי, ‏"אני גדלתי עם ערסים, נוסעת כמו צ'אחלה": השיר החדש של נס וסטילה, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2020 וואלה תרבות‏, אחרי "חרבו דרבו" ו"תיק קטן": נס וסטילה מוציאים שיר חדש. צפו בקליפ, באתר וואלה, 28 במאי 2024 המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, יש לבחור בשבוע ה-23 של שנת 2024, ‏9 ביוני 2024 המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, בשבוע 26 של שנת 2024, ‏4 ביוני 2024 המצעד השבועי 20.06.2024, באתר גלגלצ, ‏20 ביוני 2024
ארקדי ויינשטיין

ארקדי ויינשטיין (ברוסית: Аркадий Иосифович Вайнштейн‏; (נולד ב-24 בפברואר 1942, נובוקוזנצק) הוא פיזיקאי אמריקאי יליד ברית המועצות ממוצא יהודי. הוא מתמחה בפיזיקה גרעינית ובמיוחד בכרומודינמיקה קוונטית. ארקדי ויינשטיין נולד בשנת 1942 בנובוקוזנצק למשפחה יהודית. החל משנת 1952 המשפחה התגוררה במוסקבה. לאחר סיום בית ספר ויינשטטין החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת נובוסיבירסק אותה סיים בהצטיינות בשנת 1964. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד במכון לפיזיקה גרעינית של אקדמיה של ברית המועצות למדעים. בשנת 1968 הוא סיים עבודת תואר שלישי במכון בו עבד. הוא המשיך בעבודה במכון ובשנת 1978 סיים עבודת פוסט-דוקטורט. החל משנת 1967 ויינשטיין היה מלמד באוניברסיטת נובוסיבירסק. בשנת 1982 הוא התמנה לפרופסור וכיהן בתפקיד עד לשנת 1989. בשנת 1990 ויינשטיין עבר לארצות הברית החל ללמד באוניברסיטת מינסוטה כפרופסור. בשנת 2018 ויינשטין פרש לגמלאות. מחקרים של שיפמן נפרסים על תחומים שונים של פיזיקה גרעינית. בשנת 1999 הוא קיבל פרס סקוראי של אגון הפיזיקאים של ארצות הברית (ביחד עם מיכאיל שיפמן). בשנת 2005 הוענק לו פרס על שם פומרנצ'וק של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 2016 הוא קיבל פרס דיראק. ויינשטיין פרסם מספר רב של מאמרים על מחקריו. בשנת 2016 יצאה לאור ספרו בתחום פיזיקה גרעינית באנגלית. ארקדי ויינשטיין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אתר האינטרנט הרשמי של ארקדי ויינשטיין ביוגרפיה (באנגלית) Theory of the muon anomalous magnetic moment. K. Melnikov(Hawaii U.), A. Vainshtein(Minnesota U.) 2006. 176 pages Published in: Springer Tracts Mod.Phys. 216 (2006) היסטוריה של פיזיקה גרעינית במחקריו של ויינשטיין