laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חתונה (שיר)

"חתונה" הוא שיר שכתב, הלחין, עיבד וביצע הזמר והמוזיקאי הישראלי דני סנדרסון. השיר יצא לאור כסינגל מתוך אלבומו השלישי, "חכם על קטנים" (1987). השיר היה להיט שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ולמקום ה־34 במצעד השנתי של התחנה. לשיר הופק קליפ בו משתתפת רבקה מיכאלי. כרבים משיריו של סנדרסון, השיר בעל אופי הומוריסטי: הוא עוסק בחתונה של בני זוג איטלקים, שנערכת ב"מסעדת לוצ'יאנו". אך בעיה מסתמנת כשהכלה מסתגרת בחדרה, ומסרבת לצאת. לאחר ניסיונות שכנוע כושלים, פורצת קטטה המלווה בהשלכת דברי מזון כבגטים, ספגטי וסטייקים איש על רעהו. יאיר ניצני כתב על השיר, בתוך סקירה שלו על היצירה של סנדרסון: ”במוזיקה שלו ושל "כוורת" הוא הצליח לשלב אלמנטים מזרחיים ושפה מקומית בצורה גאונית, ובכמה מילים קצרות תיאר סיטואציה שמכניסה אותך מייד לאווירה. למשל, בשיר "חתונה": "במסעדת לוצ'יאנו / קישוטים על התקרה / העופות בפרמז'נו / הפרוות להשכרה"”. הסינגל נכנס למצעד רשת ג' ב־26 בינואר 1988, זכה להצלחה וצעד 12 שבועות, עד 3 במאי 1988. שבוע אחד עמד השיר בראש המצעד – ב־1 במרץ 1988. במצעד הפזמונים העברי השנתי (תשמ"ה) של התחנה השיר דורג במקום ה־34. סנדרסון דני, נאמן למקור .תל אביב :ידיעות אחרונות ,1992 (הספר בקטלוג ULI) אקורדי השיר "חתונה" באתר Tab4u סרטון השיר "חתונה" באתר יוטיוב מילות השיר "חתונה" באתר שירונט "חתונה" בביצוע דני סנדרסון והתזמורת הפילהרמונית הישראלית, באתר יוטיוב "חכם על קטנים", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022 נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022 יאיר ניצני, בכל זאת הגעת, למרות הכל, באתר ישראל היום, 3 בדצמבר 2020, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022 השיר בפזמונט, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022 מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (1), 1 במרץ 1988, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022 המצעד השנתי לשנת תשמ"ח של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022
מלוויל אדלשטיין

ד"ר מלוויל לאונרד אדלשטיין (באנגלית: Melville Edelstein;‏ 1919 – 16 ביוני 1976) היה פעיל חברתי יהודי דרום אפריקאי שנרצח במהלך המהומות בסווטו בשנת 1976. נולד לנחום ורוז אדלשטיין בעיירה קינג ויליאמז טאון בדרום אפריקה, סבו מיכאל אדלשטיין היה ממקימי בית הכנסת הראשון בעיירה וחלק חשוב בקהילת יהודי קינג ויליאמז טאון. בן דודו הוא איש הציבור והחוקר אריה זיו, ממקימי קיבוץ כפר בלום. הוריו יוצאי ליטא נסעו כשהיה ילד לבריטניה, אך חזרו מאוחר יותר לדרום אפריקה ב-1896, שם התגוררו בתחילה בקייפטאון ולאחר מכן הצטרפו לארגון של דרום אפריקאים יהודים - חקלאים, הוריו התיישבו בחוה וניהלו עסק מצליח. אדלשטיין, יהודי אורתודוקסי פעיל, לא היה מעורב בפוליטיקה והיה מסור לשרת את טובת האנשים באזור. הוא גם היה פציפיסט שסירב להצטרף לצבא במלחמת העולם השנייה. אדלשטיין היה ציוני אשר עלה לישראל והתיישב בשדה בוקר, שם בני הזוג פולה ודוד בן-גוריון, שכנעו אותו שישוב ליוהנסבורג כדי לטפל במשפחתו. בדרום אפריקה אדלשטיין היה עובד סוציאלי ומורה מוערך והקדיש מאמצים רבים להקמת פרויקטים הומניטריים וחברתיים בסווטו, מקבץ של עיירות שחורים שהוקמו לאורך השנים בשולי העיר יוהנסבורג, דרום אפריקה. בזמן שכיהן כסגן מנהל הרווחה ביוהנסבורג, הקים אדלשטיין מספר פרויקטים לסיוע לבני נוער, נכים, עניים ועקורים בסווטו, שם עבד כ-18 שנים. ערך מורחב – המהומות בסווטו ד"ר אדלשטיין היה אחד משני לבנים שנהרגו במהומות בסווטו שנמשכו 16 ימים ביוני 1976, כאשר נסקל למוות על ידי קבוצת סטודנטים זועמים. באותו היום ד"ר אדלשטיין התכונן לפתיחה הרשמית של סניף של תוכנית הסדנאות המוגנת שלו במזרח אורלנדו, שנועד לספק תעסוקה לאנשים עם מוגבלויות, כאשר חדשות על מחאות סטודנטים הגיעו לפרויקט. הטקס הסתיים במהירות כאשר פקידים ובעלי תפקידים גורשו מהעיר. מודאג לגבי שלומו של עמיתו פיירט ז'אק, חזר למרכז הצעירים בג'באבו. על מנת להציל את שותפו ירה ד"ר אדלשטיין בהמון תלמידים שהתאספו סביבו. לאחר מכן רץ אדלשטיין ברחבי המשרד, ואמר לעובדים לעזוב מיד. בזמן שהיה שם, המון זועם הסתער על הבית ורגם אותו באבנים. העיתונאי פיטר מגובנה מצא מאוחר יותר את גופתו עם פתק שאומר "היזהרו, אפריקנס הוא הסם המסוכן ביותר לעתידנו". מגובנה אמר, "אם היו יודעים מי הוא, זה לא היה קורה". SA-SIG - Southern Africa Jewish Genealogy: Communities: King William's Town, www.jewishgen.org סיפורו של מלוויל אדלשטיין ז"ל והקהילה בדרום אפריקה, באתר מוזיאון העם היהודי, ‏2017-07-02 Dr. Melville Edelstein and South Africa’s 1976 Soweto uprising, The Jerusalem Post | JPost.com
שאמי

א-שאם הוא שמו הערבי של האזור שמצפון לחיג'אז, הכולל את סוריה הגדולה (לרבות ארץ ישראל ועבר הירדן). הכינוי הערבי שאמי מתייחס לאישים או מושגים שמוצאם באזור א-שאם, ובפרט מדמשק, בירת האזור. האם התכוונתם ל... אישים איהאב שאמי – כדורגלן ערבי-ישראלי מוחמד אגא א-שאמי – מושל יפו פארוק שאמי – איש עסקים פלסטיני-אמריקאי רפיק שאמי – סופר גרמני ממוצא סורי אחרים בית שאמי – אתר מורשת בישראל נוסח שאמי – אחד מנוסחי התפילה המקובלים ביהדות תימן, המתאפיין בהשפעה רבה של נוסח הספרדים א-שאם (פירושונים) שמי (פירושונים) שאמיה – כיסוי ראש מסורתי הנעטה על ידי נשים צ'רקסיות.
אירנה ואייחו

אירנה ואייחו (בספרדית: Irene Vallejo, נולדה ב-1979 בסרגוסה, ספרד) היא פילולוגית וסופרת ספרדית. היא זוכת פרסים רבים על כתיבתה, בין היתר הפרס הלאומי לספרות עיון בספרד (Premio Nacional de Ensayo) (ספ'), על ספרה "הנצח בקנה הסוף: המצאת הספרים בעולם העתיק" (El infinito en un junco: la invención de los libros en el mundo antiguo) (ספ'). הספר (באנגלית: Papyrus: The Invention of Books in the Ancient World) תורגם ליותר מ-20 שפות. ואייחו כתבה עבודה בפילולוגיה קלאסית שהקנתה לה תואר דוקטור באוניברסיטת סרגוסה ולאחר מכן באוניברסיטת פירנצה. לאחר מכן השתקעה במחקר ובכתיבה על תפוצת הספרות בעת העתיקה. בנוסף לכך מפרסמת ואייחו מאמרים בעיתון הספרדי "אל פאיס" בנושאי אקטואליה ולקחי העולם העתיק עבור ימינו. ואייחו פרסמה שני ספרים ובהם קבצים ממאמריה. בשנת 2011 פרסמה ואייחו את הרומן הראשון שלה, "האור הקבור" (La luz sepultada), שעלילתו מתרחשת ב-1936 בסרגוסה, ערב פרוץ מלחמת האזרחים בספרד. היא פרסמה רומן שני, "משרוקית השוער" (El silbido del arquero), וכן מספר ספרי ילדים ונוער. בשנת 2020 קיבלה ואייחו את הפרס הלאומי הספרדי למאמר עיוני על ספרה "הנצח בקנה הסוף" – האישה החמישית שקיבלה פרס זה מאז תחילת הענקתו, ב-1975. בשנת 2021 קיבלה מממשלת אראגון את פרס אראגון. ביום קבלת הפרס נשאה בברצלונה את נאום הפתיחה של שבוע הספר הספרדי, בנוכחות ראשת העיר אדה קולאו. Terminología libraria y crítico-literaria en Marcial (2008) El pasado que te espera (2010) La luz sepultada (2011) El inventor de viajes (2014) La leyenda de las mareas mansas (2015) El silbido del arquero (2015) Alguien habló de nosotros (2017) El infinito en un junco (2019) Manifiesto por la lectura (2020) פרס בוהו (Búho) מטעם מדינת אראגון (1997). פרס Sociedad Española de Estudios Clásicos עבור עבודת המחקר הטובה ביותר (2005). ציון לשבח מטעם חבר השופטים של הפרס הבין-לאומי לרומן היסטורי וילה דה סרגוסה (2012). פרס סבינה דה פלאטה (2017). פרס המבקרים (2019). פרס Los libreros recomiendan, בקטגוריית "עיון", עבור "הנצח בקנה הסוף" (2020). פרס החיבור הלאומי עבור "הנצח בקנה הסוף". פרס חוסה אנטוניו לבורטה לספרות (2020). פרס אראגון, מטעם ממשלת אראגון (2021). פרס הראלדו לערכים אנושיים וידע (2021).* פרס "החברה הספרדית ללימודים קלאסיים" (Sociedad Española de Estudios Clásicos) להפצה, קידום והגנה על לימודים קלאסיים (2021). מדיה וקבצים בנושא אירנה ואייחו בוויקישיתוף אירנה ואייחו, ברשת החברתית פייסבוק אירנה ואייחו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אירנה ואייחו, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לי שיינלונג

סינגפור זהו שם סיני; שם המשפחה הוא לי. לי שיינלונג (נולד ב-10 בפברואר 1952) הוא השר הבכיר של סינגפור (אנ'). לפני מינויו לתפקיד זה, במאי 2024, כיהן במשך כמעט 20 שנה כראש הממשלה השלישי של סינגפור. בשנים 1990–2004 כיהן כסגן ראש הממשלה ובשנים 2001–2007 כיהן גם כשר האוצר. לי שיינלונג הוא בנו הבכור של ראש הממשלה הראשון של סינגפור, לי קואן יו, והוא נשוי להו צ'ינג, לשעבר מנכ"ל תאגיד האחזקות הממשלתי טמסק. משחר נעוריו היה לי הצעיר מעורב בענייניה המדיניים של סינגפור ובעבודתו המדינית של אביו. את לימודיו התיכוניים עשה תחילה בבית-ספר תיכון קתולי ובהמשך בבית-הספר התיכון הלאומי (National Junior College). לאחר שנסע ללמוד בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', סיים לי בהצטיינות תואר ראשון במתמטיקה וכן לימודי תעודה במדעי המחשב. ב-1980 הוא סיים את לימודיו לתואר מוסמך במינהל ציבורי בבית-הספר לממשל על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד. לי התגייס לצבא סינגפור ב-1971 והתקדם במהירות בסולם הדרגות. ב-1984 פרש מן הצבא לטובת קריירה פוליטית ונבחר באותה שנה לחבר פרלמנט. ב-1978 נשא לאישה את ד"ר וונג מינג יאנג, אשר נפטרה ב-1982, שלושה שבועות בלבד לאחר שילדה את ילדם השני. ב-1985 נשא לי לאישה את הו צ'ינג, מהנדסת במשרד ההגנה. לזוג בת ושלושה בנים, כולל בתו ובנו של לי מנישואיו הראשונים. ב-1992 נמצאה לימפומה בגופו, ממנה החלים לבסוף, בעקבות סדרה אינטנסיבית של טיפולים כימותרפיים. נבחר למשרת ראש ממשלת סינגפור ב-12 באוגוסט 2004 תוך ויתור על תפקידו כשר האוצר לטובת גו צ'וק טונג. הושבע לתפקיד על ידי נשיא בית המשפט העליון הסינגפורי, יונג פונג האו. באפריל 2016 הגיע לביקור בישראל בראש משלחת שמנתה 60 איש, כולל חלק משרי ממשלתו. ביקור זה היה הביקור הראשון של ראש ממשלת סינגפור בישראל מאז סינגפור קבלה את עצמאותה. במהלך הביקור זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא לי שיינלונג בוויקישיתוף לי שיינלונג, ברשת החברתית פייסבוק לי שיינלונג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לי שיינלונג, ביישום טלגרם לי שיינלונג, ברשת החברתית אינסטגרם לי שיינלונג, ברשת החברתית LinkedIn לי שיינלונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יוסף גולדברג (שופט)

יוסף גולדברג (נולד בשנת 1936) הוא שופט ישראלי בדימוס. כיהן בבית משפט השלום ובבית המשפט המחוזי בתל אביב. כמו כן כיהן במינוי זמני בבית המשפט העליון. יוסף גולדברג נולד בבלגיה ועלה לישראל בשנת 1949. הוא סיים את לימודי התיכון בבית הספר גבע. ב-1961 סיים גולדברג את לימודי המשפטים בשלוחת תל אביב של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1964 החל לעבוד כעורך דין. בשנים 1974–‏1977 היה סגן ראש עיריית פתח תקווה. מ-1975 ועד 1978 היה חבר מועצת לשכת עורכי הדין. בשנת 1978 מונה גולדברג לשופט בבית משפט השלום. כעבור שלוש שנים קודם למינוי של שופט בבית המשפט המחוזי. בשנת 2000 היה לסגן נשיא בבית המשפט המחוזי בתל אביב ומונה גם לסגן נשיא לעניינים מנהליים. במשך חצי שנה, מספטמבר 1997 ועד מאי 1998, כיהן גולדברג כשופט בפועל בבית המשפט העליון. בשנת 2006 פרש גולדברג מכס השיפוט. קורות חיים של יוסף גולדברג, באתר הרשות השופטת בישראל
אהרון סידי

אהרון סידי הוא כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. סידי החל לשחק במכבי תל אביב בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. ב-1941 היה שותף לזכייה בגביע המדינה שנקרא בשעתו הגביע הארץ ישראלי, ואף כבש את שער הניצחון במשחק הגמר בדקה ה-87, בדרבי נגד הפועל תל אביב שהתקיים באצטדיון המכביה. באותה עונה כבש חמישה שערים במשחק אחד, בדרבי נגד בית"ר תל אביב. ב-1946 כבש במשחק הגמר הראשון נגד הפועל ראשון לציון וזכה עם הקבוצה בגביע נוסף. בעונת הכדורגל הראשונה מקום מדינת ישראל היה שותף למספר שיאים והתחלות של הקבוצה, כאשר כבש צמד במשחק הליגה הראשונה בניצחון 2–6 נגד מכבי פתח תקווה, כבש צמד בניצחון במשחק הדרבי הראשון, כבש שלושער בניצחון הגבוה ביותר בליגה הבכירה כאשר גברה הקבוצה 0–13 על מכבי ראשון לציון, וזכה באליפות הראשונה מקום המדינה. בתחילת שנות ה-50 עבר סידי להתגורר בארצות הברית. ב-1953 השתתף במשחקי המכביה הרביעית כחלק ממשלחת הכדורגל של ארצות הברית. באותה תקופה שיחקת בקבוצת חובבים בניו יורק בשם ניו וורלד קלוב, אשר זכתה באותה השנה באליפות החובבים של ליגת מחוז מזרח. מכבי תל אביב אליפות (3): 1941/1942, 1946/1947, 1949/1950 גביע המדינה (3): 1940/1941, 1945/1946, 1946/1947 ישראל פז, הפועל ת"א והפועל פ"ת דרוכות לגמר ה-22 בגביע, על המשמר, 31 בינואר 1961 ספורט בחגים, הַבֹּקֶר, 14 באוקטובר 1941 פיסת היסטוריה: המסע ל-1000 ניצחונות דרך כותרות העיתונים, באתר מכבי תל אביב, ‏27 באוגוסט 2018 הבחירה הכי קשה: מהו ניצחון הליגה הגדול בכל הזמנים?, באתר מכבי תל אביב, ‏27 באוגוסט 2018 כ-900 ספורטאים מ-23 ארצות יתחרו ב-16 ענפי תרבות-הגוף, מעריב, 20 בספטמבר 1953 בן ציון פט, הכדורגל במכביה הרביעית, הארץ, 6 בספטמבר 1953 The Year in American Soccer - 1953 באתר SoccerHistoryUSA (באנגלית)
סקולני

סקולֶנִי או בהיגוי רומני סְקוּלֶן (ביידיש: סקולען) הוא קומונה ממחוז אונגני (אנ') שבמולדובה. הוא מורכב מארבעה כפרים: בלינדשט (אוק'), פלורן (אוק'), גרמן (Gherman) וסקולן. במקום עובר גבול רומניה–מולדובה (אנ'). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בעיירה הייתה קהילה יהודית חשובה לפני מלחמת העולם השנייה וחצר חסידית נקראת על שמה, חסידות סקולען. ביוני 1941 נרצחו מאות יהודים מהאזור בהוצאות להורג המוניות שבוצעו על ידי חוליית חיסול (אנ') של חיילים רומנים. הרב ישראל אברהם פורטוגל (מחבר ״שם ושארית ישראל״) בנו הרב אליעזר זוסיא פורטוגל סקולני (קרב סקולני) מוזכר על ידי אלכסנדר פושקין בסיפורו הקצר "הירייה" (אנ'). מדיה וקבצים בנושא סקולני בוויקישיתוף "SCULENI: Iasi | moldova-inc-transnistria-region - International Jewish Cemetery Project". www.iajgsjewishcemeteryproject.org. אורכב מ-המקור ב-2015-09-12. מגילת החורבן של יהודי רומניה (1944-1940), באתר א.מ.י.ר, ‏2020-09-29
המרגל שאהב אותי (ספר)

המרגל שאהב אותי (באנגלית: The Spy Who Loved Me) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1962, העשירי בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, בונד מציל את חייה של צעירה קנדית בשם ויוויאן מישל, שהספר מסופר מנקודת מבטה. בניגוד לשאר הספרים בסדרה, המרגל שאהב אותי לא זכה להצלחה בבריטניה ומחוצה לה. פלמינג עצמו תיעב את הספר ועשה ככל יכולתו כדי לעצור את הפצתו. הוא סירב לאשר מהדורה של הספר בכריכה רכה (שיצאה בסופו של דבר לאחר מותו). ב-1977 יצא לאקרנים הסרט "המרגלת שאהבה אותי" בו כיכב רוג'ר מור בתפקיד ג'יימס בונד. פרט לשם הספר, אין קשר בין עלילת הספר לעלילת הסרט. עם זאת, אחת הדמויות בסרט "מלתעות" (שגם הופיעה בסרטים הבאים), מבוססת באופן רופף על דמות בספר. הספר מסופר מנקודת מבטה של צעירה ילידת קנדה בשם ויוויאן "ויו" מישל. הספר מחולקת לשלושה חלקים: "אני", "הם" ו"הוא". בחלק הראשון, מספרת מישל על ילדותה ועל הרומנים הראשונים שלה, תחילה עם סטודנט בריטי בשם דרק מלאבי שנאלץ לעזוב אותה לאחר שהוריו הכריחו אותו להתחתן עם אשה אחרת. לאחר מכן היא ניהלה רומן עם הבוס הגרמני שלה קורט ריינר. הרומן הסתיים כאשר מישל נכנסה להריון. ריינר נפרד ממנה והעניק לה כסף כדי לעבור הפלה בשווייץ. לאחר התהליך, החליטה מישל לחזור לקנדה מולדתה, ובדרך עברה בארצות הברית. בהרי אדירונדק היא התאכסנה במוטל ששייך לאדון מסתורי בשם סנגווינטי. את המוטל בפועל מנהלים בני הזוג ג'ד ומילדרד פאנסי, ומישל מחליטה להישאר ולעבוד עבורם. בחלק השני, הזוג פאנסי עוזב את המוטל לקראת תחילת החורף וסוף עונת החופשות. הם מותירים את מישל לנקות ולסגור את המקום. במהלך הלילה מופיעים במקום שני מאפיונרים "סלאגסי" מורנט וסול "אימה" הורוביץ. הם נשלחו בידי סנגווינטי לשרוף את המוטל כדי שסנגווינטי יוכל לגבות את כספי הביטוח. הם מתכננים לגרום לאירוע להיראות כאילו מישל שרפה את המוטל ונהרגה במהלך השריפה. המאפיונרים מטרידים מינית את מישל ורוצים לאנוס אותה. בנקודה זו מסתיים החלק השני. בחלק השלישי, נכנס לפתע אל המוטל ג'יימס בונד ומבקש חדר ללילה. בונד מבין מיד שסלאגסי ואימה הם מאפיונרים מסוכנים ומישל נמצאת בסכנה. הוא מצליח לשכנע אותם לתת לו חדר ללילה, וקושר שיחה עם מישל. הוא חושף בפניה שהוא סוכן MI6 והוא בדרכו לטורונטו כדי להגן על מדען רוסי שערק למערב. שני המאפיונרים מנסים להצית את המוטל ולהרוג את בונד ומישל, אולם בונד הורג אותם לאחר קרב יריות. בונד ומישל מבלים את הלילה ביחד, אולם למחרת בבוקר מישל מתעוררת ומגלה שבונד איננו. היא מוצאת פתק שבו בונד מבטיח לשלוח לה סיוע משטרתי ומייעץ לה להמשיך בחייה הלאה. השוטרים מגיעים למוטל במהירות וגובים עדות ממישל. הקצין החוקר מזהיר אותה שכל הגברים העוסקים בריגול, ולא משנה באיזה צד הם, מסוכנים מאוד. מישל מסכימה אתו, אולם בכל זאת, מקדישה את הספר ל"מרגל שאהב אותי". המרגל שאהב אותי, באתר איאן פלמינג המילה Spy מתפרשת באנגלית גם כ"מרגל" וגם כ"מרגלת". בספר דמות המרגל היחידה היא של בונד. עם זאת, בסרט ישנה גם דמות של מרגלת סובייטית המנהלת רומן עם בונד, ולפיכך בעברית הסרט נודע בתור "המרגלת שאהבה אותי".
יהונתן עדיאל

יהונתן עדיאל (נולד בשנת 1942) הוא שופט ישראלי בדימוס. כיהן בבית המשפט המחוזי בירושלים. כמו כן כיהן במינוי זמני בבית המשפט העליון. יהונתן עדיאל נולד בישראל. הוא סיים את לימודי התיכון בגימנסיה העברית רחביה ושירת בצה"ל. בשנת 1968 סיים עדיאל את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית ובשנה שלאחר מכן הוסמך לעורך דין. עבד במשרד פרטי (עד 1972), בפרקליטות המדינה (1972–1975) ולאחר מכן כעורך דין עצמאי. בשנת 1994 מונה עדיאל לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים. כיהן שם גם בבית הדין להגבלים עסקיים ובבית הדין לחוזים אחידים (מונה ב-2001 לאב בית הדין בשניהם). בשנת 2000 מונה גם לשופט בבית המשפט לעניינים מנהליים בירושלים. בשנים 2004 עד 2007 כיהן עדיאל כשופט בפועל בבית המשפט העליון. בשנת 2009 פרש עדיאל מכס השיפוט. קורות חיים של יהונתן עדיאל, באתר הרשות השופטת בישראל השופט המחוזי יהונתן עדיאל מונה לשופט בפועל בעליון, באתר ynet, 6 במאי 2004
אליפות אירופה באתלטיקה

אליפות אירופה באתלטיקה היא תחרות שמארגנת התאחדות האתלטיקה האירופאית. בשנים 1934 ועד 2010 נערכה האליפות אחת לארבע שנים (שנתיים אחרי האולימפיאדה הקודמת ושנתיים לפני הבאה). החל משנת 2012 מתקיימת האליפות אחת לשנתיים. האליפות הראשונה נערכה בטורינו, איטליה בשנת 1934 והתחרו בה רק גברים. באליפות אירופה השנייה החלו נשים להשתתף, אך בנפרד ובערים אחרות, ומאליפות אירופה השלישית (1946) נערכו התחרויות הן לנשים והן לגברים באותו אירוע. הטבלה כוללת את אליפות אירופה באתלטיקה 2018. מדינות עבר רשומות באלכסון. ערך מורחב – ישראל באליפויות אירופה באתלטיקה אליפות אירופה באתלטיקה באולם מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה באתלטיקה בוויקישיתוף תוצאות עבר של אליפויות אירופה באתלטיקה
בשירות הוד מלכותה (ספר)

בשירות הוד מלכותה (באנגלית: On Her Majesty's Secret Service) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1963, ה-11 בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, בונד יוצא למרדף אחר הפושע הבינלאומי ארנסט סטאברו בלופלד. הספר זכה להצלחה רבה, ותוך חודש נמכרו בבריטניה למעלה מ-60,000 עותקים. עוד באותה שנה הוא עובד לסיפור בן שלושה חלקים בפלייבוי, ולרצועת קומיקס בדיילי אקספרס בין 1964–1965. ב-1969 עובד הספר לסרט באותו השם. השישי בסדרת הסרטים והיחיד בו גילם ג'ורג' לייזנבי את ג'יימס בונד. ב-2014 עובד הספר למחזה ב-BBC רדיו בכיכובו של טובי סטיבנס. במהלך מבצע כדור הרעם, גילה ה-MI6 לראשונה על קיומו של ארגון הפשע ספקטרה והעומד בראשו ארנסט סטאברו בלופלד. מאז, M הורה על בונד ללכוד את בלופלד ולהרוס את ספקטרה בכל מחיר. לאחר חיפוש ארוך, בונד לא מצליח למצוא שום עקבות לבלופלד או לספקטרה, ומגיע למסקנה שהארגון התפרק. הוא מחליט להתפטר מ-MI6. עוד לפני שבונד מספיק לכתוב את מכתב ההתפטרות, הוא פוגש לפתע בנערה בשם טרייסי די ויצ'נזו שמנסה להתאבד. בונד מציל את חייה פעמיים, אולם נחטף בידי מרק דראקו, מנהיג ארגון הפשע הגדול באירופה. דראקו חושף שהוא אביה של טרייסי, ושבריאותה הנפשית לקויה. הוא סבור שהדרך היחידה לשמור על טרייסי היא למצוא גבר חזק שיגן עליה, ומבקש מבונד להתחתן אתה. הוא מציע לו נדוניית ענק, אולם בונד מסרב. למרות זאת, הוא מסכים להישאר באחוזתו של דראקו ולטפל בטרייסי שבריאותה הנפשית משתפרת בהדרגה. דראקו גומל לבונד ומצליח לגלות שבלופלד מסתתר בשווייץ. במקביל, המודיעין הבריטי מגלה שבלופלד מתחזה לרוזן בלתזר דה בלוויל והוא מנסה לקבל הכרה רשמית בתואר שלו מה-College of Arms. בונד מתחזה לסר הילרי בריי - נציג ה-College of Arms, ומבקש להיפגש עם בלופלד כדי לקבוע האם הוא זכאי לתואר. בונד מובל אל המאורה של בלופלד בפיץ גלוריה ומגלה שהוא עבר ניתוח פלסטי כך שהוא לא ניתן לזיהוי. בונד פוגש גם את אהובתו של בלופלד, אירמה בונט. בונד מגלה שבלופלד ובונט הקימו בפיץ גלוריה מכון המרפא נשים מאלרגיות שונות. למעשה, הם שטפו להן את המוח כדי שיישאו עמן נגיפים קטלניים בחזרה לארצותיהם. בונד נמלט מפיץ גלוריה תוך כדי שאנשי ספקטרה רודפים אחריו. למרגלות האלפים, בונד פוגש את טרייסי שהגיעה לשם כדי לחפש אותו. היא מסייעת לו להימלט ולהגיע אל שדה התעופה. בונד מתאהב בה ומציע לה נישואין. היא מסכימה והם חוזרים יחד לבריטניה. אנשיו של דראקו תוקפים את המכון של בלופלד בפיץ גלוריה, אולם בלופלד מצליח להימלט. בונד וטרייסי נוסעים לגרמניה ושם נישאים. הם יוצאים לירח דבש, אולם כמה שעות לאחר החתונה מופיעים לפתע בלופלד ובונט ויורים למוות בטרייסי לנגד עיניו של בונד. בשירות הוד מלכותה, באתר איאן פלמינג
הפטאן

הפטאן (Heptane) הוא אלקאן שנוסחתו C7H16 כלומר שרשרת ישרה של 7 פחמנים קשורים בקשרים יחידים. הפטאן משמש בבדיקת דטונציה כסטנדרט של מספר אוקטן 0. הפטאן משמש במעבדות ובתעשייה כממס א-פולרי. גומי טבעי המומס בתערובת ממסים הכוללת הפטאן (יחד עם אצטון, טולואן והקסאן) משמש כדבק הנקרא Rubber cement. ניתן להבחין בין ברום ליוד בתמיסה מימית על ידי מיצוי להפטאן: במים לשני המומסים צבע חום ובהפטאן היוד צובע את התמיסה בסגול ואילו הברום בחום. הפטאן הוא מרכיב שולי בדלק (תערובת בנזין אופיינית מכילה כ 1% הפטאן) מדיה וקבצים בנושא הפטאן בוויקישיתוף
דברי הימים של משה רבנו

דברי הימים של משה רבנו הוא חיבור מסוגת המקרא המשוכתב (כתיבת סיפורי המקרא עם תוספות), העוסק בחיי משה רבנו. הספר נכתב כנראה בסביבות המאה ה-11 או המאה העשירית, זאת בשל העובדה שהספר מצוטט בספר הערוך, ומשום שהסגנון האופייני לתקופה. אביגדור שנאן הגדיר את דברי הימים של משה כ"סיפור" ולא כמדרש מכמה סיבות: לשון החיבור היא פסאודו-מקראית ולא ארמית, צורת הספר אינה מפרשת את הפסוקים אלא עורכת אותם מחדש, בספר לא מוזכרים חכמים, לא מוזכרים המילים "שנאמר" "הדא הוא דכתיב" הרגיל במדרש, לספר אין מגמה מוסרית אלא להנאת הקורא. מנחם מנדל כשר טען שהספר מתבסס על ספר הישר, ואילו אהרן ילינק סבר הפוך – שספר הישר הסתמך על דברי הימים של משה. שנאן צידד בדברי ילינק בעקבות גילויים בכתבי יד.[דרושה הבהרה] הספר הוכנס לתוך ספר "דברי הימים לירחמיאל" שהתחבר ב-1325, כמו כן הספר צוטט על ידי רבי נתן מרומי בספר הערוך, בספר ילקוט שמעוני, ועל ידי פרשני המקרא אבן עזרא, רשב"ם, ורבים אחרים. טסה ראג'ק (אנ') זיהתה בספר מוטיבים השאולים מהמיתולגיה היוונית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר מידע על הנוסחים השונים (נוסח הדפוסים ונוסח כתבי היד); ראו ב"מבוא למדרשים". הסיפור נדפס לראשונה בקושטא רע"ז, ולאחריו פעמים רבות, על ידי אהרון ילינק, על ידי יהודה דוד אייזנשטיין, על ידי אביגדור שנאן, על ידי עידן דשא, ועל ידי זיכרון אהרן. הספר מתאר את חייו של משה רבנו בגוף שלישי ובזמן עבר, הספר מתאר את הדמויות רק מבחינה עלילתית ולא כותב על הרגשות או המחשבות שלהם. שנאן תיאר את הספר כ"סיפור עלילה רדוד שלא הושקעה בו כל מחשבה לא מצד המבנה ולא מצד הדמויות, לא מצד הסגנון ולא מצד העלילה. בשונה מסיפור התורה הספר מתאר את משה כגיבור וחכם, הלוחם את מלחמותיו בעיקר בזכות כוחו וכישוריו, ופותר את בעיותיו האישיות, בתורה, משה הוא נביא שליח ה' מייסד דת ומחוקק. רבי אברהם אבן עזרא המצטט מהספר כותב "ואל תסמוך על דברי הימים של משה כי כל הכתוב בו הבל", רבי יצחק אברבנאל כתב, "אפשר שיהיה אמת", רשב"ם כתב, "ואין בדבר זה מדברי התנאים והאמוראים, ואין לחוש לספרים החיצונים" מידע על דברי הימים של משה רבנו בקטלוג הספרייה הלאומית אביגדור שנאן, דברי הימים של משה, הספרות כרך 24, 1977, עמ' 100 - 116, (להורדה) ענת‏ רייזל‏, "דברי הימים של משה רבנו", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 434; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. (מהדורה מוקדמת של הפרק באתר מחלקי המים) דברי הימים של משה רבינו ע"ה, ‏שפ"ח, באתר היברובוקס דברי הימים של משה, באתר מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית של האקדמיה ללשון העברית, כולל ניתוח מילוני ספר דברי הימים של משה, דפוס ונציאה, באתר גוגל ספרים מנחם מנדל כשר, תורה שלמה, שמות חלק א, עמ' 22 סימן רטז אהרון ילינק, בית המדרש, כרך ב, לייפציג, תרי"ג, עמ' 1 - 11 ערך "אהרן" בספר שמות, מספר פעמים שמות ב, כ. שמות פרק ד פסוק כ Tessa Rajak, ‏Moses in Ethiopia: Legend and Literature, Journal of Jewish Studies, 29:2 (Autumn 1978): 111-12, באתר Academia.edu יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר המדרשים, חלק ב' עמ' 357 אביגדור שנאן, דברי הימים של משה, הספרות כרך 24, 1977, עמ' 107 - 116, (להורדה) ילקוט מדרשים חלק ט אוסף מדרשים, <זכרון אהרן> - ב, באתר אוצר החכמה פירוש האבן עזרא ספר שמות פרק ד פסוק כ פירוש רבי יצחק אברבנאל לתורה, שמות, פרק ב פסוק יא רשב"ם שמות ד, יא
קווין קיינר

קווין קיינר (באנגלית: Kevin Kiner; נולד ב-3 בספטמבר 1958) הוא מלחין אמריקאי אשר נודע בשל הלחנת המנגינות של CSI: מיאמי, מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים ומלחמת הכוכבים: המורדים. קיינר הועמד מספר פעמים לקבלת פרסי אמי ואנני על עבודתו במלחמת המשובטים והמורדים, ואף זכה במספר פרסי BMI על עבודתו ב-CSI: מיאמי, נרקוס: מקסיקו, לעשות רוצח ובווקר. קיינר גדל באסקונדידו, קליפורניה, שם החל לקבל השראה מהאזנה ללהקות כמו יס, פינק פלויד והאיגלס. לאחר התיכון, קיינר למד באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס כסטודנט לקדם-רפואה, אך מאוחר יותר החליט לנסות להגשים את חלומו ולעבור לעולם המוזיקה. לאחר מכן קיינר התחיל להסתובב בעולם כמנהל מוזיקלי של קבוצת הופעות בינלאומית לפני שהשתקע בהוליווד, שם החל להלחין מנגינות לקולנוע ולטלוויזיה. לקיינר יש שני בנים, שון ודין, הם גם מלחינים מוזיקליים, ואפילו עבדו איתו בכמה מקרים. מדיה וקבצים בנושא קווין קיינר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קווין קיינר קווין קיינר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קווין קיינר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קווין קיינר, באתר ספוטיפיי קווין קיינר, באתר Last.fm (באנגלית) קווין קיינר, באתר AllMusic (באנגלית) קווין קיינר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קווין קיינר, באתר Discogs (באנגלית) פרירה, ויויאנה. "Kevin Kiner: Exclusive interview for ScoreTrack.Net". ScoreTrack.Net (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-1 בפברואר 2009. {{cite web}}: (עזרה) פטרסון, אשלי. "Kevin Kiner Press Kit" (PDF). cw3pr.com (באנגלית). CW3 Public Relations. נבדק ב-27 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Pillot, Dempsey (10 בפברואר 2022). "Kevin, Dean, and Sean Kiner on the Pressures of Composing 'Peacemaker' as a Family". FilmSpeak (באנגלית). נבדק ב-2022-10-11. {{cite web}}: (עזרה)