laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוג'ין

יוג'ין (בצרפתית: אז'ן, בלטינית: אאוגניוס, ברוסית: יבגני) הוא שם פרטי. מקורו בשם היווני εὐγενής, שפירושו "אצילי" (מילולית: "סוג טוב"; בלשון חז"ל:אֶוְוגִּינוֹס). האם התכוונתם ל... יוג'ין (אורגון) – העיר השנייה בגודלה במדינת אורגון שבארצות הברית הר יוג'ין – הר באי אלסמיר שבקנדה טרילוגיית יוג'ין – טרילוגיית מחזות מאת ניל סיימון אאוגניוס הראשון – אפיפיור במאה ה-7 אויגן אישים ששמם הפרטי הוא יוג'ין אישים ששמם הפרטי הוא אז'ן אישים ששמם הפרטי הוא יבגני
אסיף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אסיף – בחקלאות, תהליך האיסוף של יבול בשל מהשדות, לאחר שזה נקצר או נקטף חג האסיף - כינויו של חג הסוכות אסיף (כתב עת) – כתב עת תורני של איגוד ישיבות ההסדר אסיף (שיר) – שיר שכתב איתמר פרת והלחינה נעמי שמר אסיף (אלבום) – אלבום אוסף של הזמרת הישראלית נורית גלרון האסיף – אלמנך ספרותי שהוציא נחום סוקולוב בוורשה בסוף המאה ה-19 ספריית אסיף – מאגר תורני מקוון של כתבי עת וספרים תורניים בני דורנו אישים: גיא אסיף – עיתונאי, עורך, כותב, יזם ומוזיקאי ישראלי שלומית כהן-אסיף – משוררת ומספרת ישראלית איסוף לאסוף (פירושונים)
אלברכט השני, מלך גרמניה

אלברכט השני, מלך גרמניה (בגרמנית: Albrecht II, Römisch-deutscher König ‏10 באוגוסט 1397 – 27 באוקטובר 1439) היה מלך גרמניה מ-1438 ועד 1439, ובנוסף היה גם מלך הונגריה, קרואטיה ובוהמיה. אלברכט נולד ב-10 באוגוסט 1397 לאלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ויוהאנה סופיה מבוואריה, בתו של אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ורעייתו מרגרט מבריג. בשנת 1404 מת אביו, ואלברכט עלה לשלטון במקומו כאלברכט החמישי, דוכס אוסטריה. בתחילה שימשו דודיו וילהלם, דוכס אוסטריה ולאופולד הרביעי, דוכס אוסטריה כעוצרים, אולם לאחר מותו של לאופולד בשנת 1411, תפס אלברכט את השלטון. עם הקמת תנועתו האנטי-קתולית של יאן הוס בצ'כיה, החמיר מצבם של היהודים עקב האשמות בכך ששיתפו פעולה עימה. בשנת 1420 הגיעה הקהילה לשעת שפל חמור ביותר, עת יהודי מפרנסי העיר אנס שבאוסטריה עילית הואשם בעלילת שווא של חילול לחם הקודש. עלילה זו גרמה לכך שאלברכט פקד לאסור את כל יהודי אוסטריה. 210 יהודים הועלו על המוקד בפומבי והשאר גורשו מאוסטריה בחוסר כל. בכך הייתה אוסטריה הראשונה בין מדינות מרכז אירופה שגירשה את תושביה היהודים. בשנת 1422 התחתן אלברכט עם אליזבת מלוקסמבורג, בתו של זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו ברברה מצליה. בשנת 1423 סייע אלברכט לחותנו במהלך המלחמות ההוסיטיות, ובתמורה הכריז עליו זיגמונד כיורשו, והעניק לו את התואר מרקיז מוראביה. בשנת 1437 מת חותנו זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואלברכט הוכתר למלך הונגריה, קרואטיה ובוהמיה, וב-18 במרץ 1438 אף נבחר למלך הרומאים. ב-27 באוקטובר 1439 מת אלברכט בעיר נסמיי במהלך מסע כנגד הטורקים, ומכאן ואילך שלטו יורשיו באימפריה הרומית הקדושה עד לפירוקה בשנת 1806. ב-12 בפברואר 1422 התחתן אלברכט עם אליזבת מלוקסמבורג, בתם של זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וברברה מצליה, ממנה נולדו לו 4 ילדים: אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה (1432–1462). גאורג (1435). אליזבת מאוסטריה (1438–1505). לסלו החמישי, מלך הונגריה (1440–1457). מדיה וקבצים בנושא אלברכט השני, מלך גרמניה בוויקישיתוף אלברכט השני, מלך גרמניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברכט השני, מלך גרמניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלברכט ה-2, (1397-1439), מלך גרמניה, דף שער בספרייה הלאומית
כנסיית ניקולאי (לייפציג)

כנסיית ניקולאי (בגרמנית: Nikolaikirche) בלייפציג נקראת על שם ניקולאוס הקדוש היא אחת מהכנסיות הלותרניות הגדולות והחשובות במרכז העיר. התפרסמה בגלל שיוהאן סבסטיאן באך ניצח בה על יצירותיו ובעיקר בגלל שבה החל המרי האזרחי במזרח גרמניה שהביא בסופו לקריסת השלטון במדינה זו ולאיחוד גרמניה. הכנסייה נבנתה לראשונה ב-1165 בסגנון רומנסקי עם שני מגדלים. במאה ה-16 הורחבה ונבנתה בסגנון גותי. המגדל הנוכחי נבנה ב-1730. באך ניצח בכנסייה זו על יצירות רבות כמו יוהנס פסיון, אורטוריות, קנטטות שלו בהופעות בכורה עוד לפני שבוצעו בכנסיית תומאס. אולם הכנסייה הענק מסוגל להכיל בתוכו 1700 איש. ב-2 בספטמבר 1989 נאספו אלפי אזרחים בכנסייה ובכיכר הסמוכה ובעידוד הכנסייה הם דרשו זכויות כמו החופש לטייל בכל מקום ודרישה לבחירת ממשלה דמוקרטית. סיסמת ההמון הייתה: "אנחנו העם" (בגרמנית: Wir sind das Volk). האירוע דווח בתקשורת ואספות דומות החלו להיערך בערי גרמניה המזרחית. נקודת השיא הייתה ב-9 באוקטובר 1989. פרט לאנשים שגדשו את הכנסייה התאספו סביבה כ-70.000 (מתוך אוכלוסייה של 500.000). כוחות הביטחון הקיפו אותם אך לא קבלו הוראות לפתוח באש. ההפגנות תפחו והגיעו עד ל-320.000 עד שב-9 בנובמבר 1989 נפלה חומת ברלין. באחד החדרים בכנסייה יש תערוכה של מסמכים וצילומים על אירועים אלה. ממשלת גרמניה המזרחית הוציאה בול עם תמונת הכנסייה והסיסמה Wir sind das Volk. האפסיס ובימת ההטפה בכנסיית ניקולאי האורגן בכנסיית ניקולאי מראה חיצוני של הכנסייה עם עמוד ניקולאי, עמוד זיכרון מקושט בכפות דקלים לציון ההפגנות השקטות של ימי ב' בכנסיית ניקולאי למען איחודה של גרמניה מחדש מדיה וקבצים בנושא כנסיית ניקולאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית ניקולאי כנסיית ניקולאי בלייפציג (אורכב 10.09.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר my berlin אירועי לייפציג-הסדק האמיתי במסך הברזל, באתר nrg
ליברטיניזם

ליברטיניזם מתואר כנהנתנות קיצונית, גישה חסרת עכבות בכל מה שנוגע ליחסי מין ורואה חשיבות רק בהנאה. הליברטין הוא אחד נטול חסמים מוסריים אשר נתפסים בעיניו כמיותרים ולא רצויים, מתעלם ודוחה בבוז התנהגויות שהן טאבו בחברה. כפילוסופיה, לליברטיניזם הייתה פופולריות מסוימת בבריטניה וצרפת במאות ה-17, ה-18 וה-19. בין התומכים המפורסמים של פילוסופיה זו ניתן למנות את המרקיז דה סאד וג'ון וילמוט. המילה "ליברטין" הוטבעה במקור על ידי ז'אן קלווין כדי לתאר באופן שלילי את המתנגדים למדיניותו בז'נבה שבשווייץ. קבוצת הליברטינים, בראשות אמי פרין, טענה נגד ”התעקשותו של קלווין כי משמעת הכנסייה צריכה להיאכף באופן אחיד נגד כל חברי ובעלי בריתו של פרין”. ב-1548 נבחרו תומכיו של פרין לראשונה למועצת העיר ז'נבה, והרחיבו את בסיס התמיכה שלהם על ידי הגברת התרעומת בקרב האזרחים הוותיקים בעיר נגד מספרם ההולך וגדל של פליטים דתיים צרפתיים שברחו למדינה. עד שנת 1555 המשיכו תומכי קלווין לשלוט במועצת העיר. באותה שנה הגיבו תומכי פרין בניסיון הפיכה משולב שדרש לפטר את הממשלה ולטבח בצרפתים. במאות ה-18 וה-19 המונח הפך קשור יותר למונחים של דיבור. שארל-מוריס דה טליראן כתב שז'וזף בונפרטה ”חיפש רק תענוגות חיים וגישה קלה לליברטינות” בעודו על כס המלוכה של נאפולי. במחזה של שייקספיר, המלט, אופליה מתייחסת לאחיה לארטס כ"ליברטין פזיז" (מערכה 1, סצנה 3). סאלו או 120 ימי סדום, סרט משנת 1975. קליגולה (הסרט), סרט משנת 1979. האפיפיור אלכסנדר השישי שארל בודלר לורד ביירון קליגולה ג'קומו קזנובה צ'ארלס השני, מלך אנגליה אליסטר קראולי פייר שודרלו דה לאקלו אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת אנרי הרביעי, מלך צרפת יוחנן השנים עשר לואי החמישה עשר, מלך צרפת פיוטר הגדול לורנצו דה פונטה ארתור רמבו המרקיז דה סאד פול ורלן ג'ון וילמוט
אבודים לרגע

אֲבוּדִים לְרֶגַע הוא סרט ישראלי משנת 2005 בכיכובם של תומר בן דוד ואיתי תורג'מן, שבמרכזו השימוש בסמים בקרב חיילים משוחררים ישראלים בהודו. הסרט בוים על ידי עמית רוס ויאיר קויפמן ומבוסס על סיפורו האישי של האחרון. הסרט עוסק ב"טיול הגדול" שחיילים משוחררים עושים בהודו ובחוויית הטריפ הרע ("התפלפות" כדבריו של קויפמן) בעקבות השימוש בסמים. חיילי צה"ל העומדים לפני שחרור נשלחים פעמים רבות לצפייה בסרט ולהרצאה של יאיר קויפמן מטעם משרד הביטחון. עמית (תומר בן דוד), קצין משוחרר, וחברו הטוב מני (איתי תורג'מן) מגיעים לטיול בהודו. עמית נסע להודו במטרה לטייל ואילו מטרתו של מני היא לעשן ג'ארס ולנוח. לבסוף, עמית נכנע ללחציו של מני ושניהם מתנסים אף בסמים קשים. לאחר טריפ אחד של LSD מחליט עמית לנטוש את הרגל המסיבות ויוצא לטרק נוסף, ממנו הוא לא שב. מני יוצא לחפש אותו, ולאחר תקופת חיפוש ממושכת הוא מגלה שעמית מתנהג באופן משונה וחושד שהוא סובל מפסיכוזה. "אבודים לרגע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טריילר לסרט באתר YouTube
פורת נוב

פורת מישאל נוב (נולד ב-1986) הוא זמר ומלחין, בז'אנר מוזיקה יהודית. פורת גדל בבת עין, לאילן נוב, תסריטאי וסופר, ולדבורה, העוסקת במחול נשי ותרפיה באמנות. הוא למד בבתי ספר בגוש עציון, אך לאחר מספר שנים יצא לעבוד בתחום הבניין ועוסק בכך לפרנסתו. את דרכו המוזיקלית התחיל בגיל 8 כשהחל ללמוד תופים, ובגיל 13 למד לנגן על גיטרה ולהלחין שירים. בדצמבר 2011 הוציא את הדיסק 'אגדלך'. בדיסק השתתפו חבריו ביני לנדאו, יוני שרון, סיני תור, שיבי קלר, יובל סלע, משה לוי ומרדכי יצהר בוימל, ואביו אילן נוב. האלבום מחבר את לחניו של נוב עם פיוטים של רבי שלום שבזי, רבי אברהם אבן עזרא, רבי זכריה אלצהרי ועוד. מאלבום זה התפרסם בעיקר השיר קריהשזכה למספר גרסאות כיסוי והאלבום זכה לשבחים בקרב חובבי הז'אנר. בשנת 2018 הוציא את הסינגל לפיוט מעוז צור. מתוך אלבומו השני שעתיד לצאת. בשנת 2019 הוציא את אלבומו השני 'הנה עתה', באלבום זה נוב מחדש את השיר 'התשמע קולי' של רחל המשוררת. גם בו משתתפים אמנים שונים מחבריו כדוגמת מרדכי יצהר בוימל, יוסף קרדונר, ומשה שבתאי. את האלבום הפיק מוזיקלית דוד ליפשיץ. בשנת 2014 הוציא את הסינגל 'ממך עד אליך' שאת מילותיו כתב הרב הלל צייטלין, בשנת 2020 הוציא את הסינגל 'לב יהודי' יחד עם הזמר משה לוי, מילות השיר מבוססות על אימרותיו של רבי פנחס מקוריץ. בשנת 2023 הוציא את הסינגל 'השקיפה'. בשנת 2024 הוציא את הסינגל 'בנה ביתך, עם הזמר הראל טל. פורת נוב, סרטונים בערוץ היוטיוב פורת נוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אגדלך: פורת נוב מתפלל עם החברים. אלבום פיוטים חדש, באתר "סרוגים", 13 בדצמבר 2011 דבורה קיציס, שירים מההרים, באתר ערוץ 7, 5 בינואר 2012 אהבת פועל הבניין: שר לאלוהים, באתר ynet, 3 במאי 2012 הסינגל ממך אליך באתר גאולה. אגדלך: פורת נוב מתפלל עם החברים. אלבום פיוטים חדש, באתר "סרוגים", 13 בדצמבר 2011 הראל טל (2024-04-01), בנה ביתך - הראל טל ופורת נוב | Bene Beitcha - Harel Tal & Porat Nov, נבדק ב-2024-07-27
אבי נעים

אבי נעים (נולד בשנת 1966) הוא פוליטיקאי ומנהל ישראלי. היה ראש מועצת בית אריה-עופרים משנת 2004 ועד 2018. שימש כמנכ"ל משרד ההתיישבות מיולי 2020 עד אוקטובר 2020. נולד בירוחם לוויקטור, יליד לוב וטובה, ילידת פרס. בגיל 12 אותר כמחונן ונשלח ללמוד בתיכון בויאר בירושלים כתלמיד בפנימייה. שירת כחייל קרבי בחטיבת גולני. במהלך שירותו נפצע במחנה הפליטים בלאטה, הוכר כנכה צה"ל והמשיך בשירותו הצבאי. שירת 16 שנים בשב"כ. הגיע לראשונה לבית אריה במסגרת פעילות מבצעית בכפר בית רימא, ובשנית כמאבטח האישי של יצחק שמיר ב-1991, ולאחר מספר ימים השתקע ביישוב עם חברתו (לימים, רעייתו). בוגר תואר ראשון בהצטיינות בממשל במרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן. קצין חי"ר במילואים בדרגת רס"ן. נבחר לראשונה לראשות המועצה המקומית בית אריה בשנת 2004 וכיהן בתפקיד ברצף עד בחירות 2018, אז הפסיד ליהודה אלבוים. בבחירות אלו זכתה רשימתו "בית אריה עופרים בראשות אבי נעים" ב-3 מנדטים מתוך 9. שימש כיו"ר ועדת הביטחון של מרכז השלטון המקומי בשנים 2007 עד 2018. ב-21 ביוני 2020 מונה למנכ"ל משרד ההתיישבות. תפקיד זה הסתיים בסוף חודש אוקטובר 2020. החל מיולי 2021 משמש כמנכ"ל החברה לפיתוח הרצליה. מתגורר בבית אריה, נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא אבי נעים בוויקישיתוף אבי נעים, ברשת החברתית פייסבוק אבי נעים, סרטונים בערוץ היוטיוב ריאיון עם אבי נעים, מקומונט יש"ע אורלי גולדקלנג, ‏"הפייסנות פוגעת בנו": ראש מועצת בית אריה מאשים את ראשי יש"ע, בעיתון מקור ראשון, 25 ביוני 2018 עטרה גרמן, ‏ברנז'ה: המנכ"ל החדש של משרד ההתיישבות, באתר "סרוגים", 21 ביוני 2020
יחסי הודו–קטר

הרפובליקה של הודו מיוצגת בקטר על ידי שגרירות בדוחה ומדינת קטר מיוצגת בהודו על ידי שגרירות בניו דלהי. היחסים הדיפלומטיים שבין הודו לקטר כוננו בשנת 1973. במהלך ביקור שנעשו על ידי האמיר תמים בן חמד אאל ת'אני במרץ 2015, נחתמו חמישה מזכרי הבנות בין המדינות, לצד הסכם בנושא הסגרת פושעים, הקובע נוהל בו כאשר פושע קטרי או הודי, נוסע לשנייה הוא יישב תחילה בכלא של המדינה בה הוא מבקר ולאחר מכן יוסגר לשלטונות מדינתו ויישב בכלא של מדינתו. אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, ביקר בהודו שלוש פעמים - אפריל 1999, מאי 2005 ואפריל 2012. ב-4 ביוני 2016 ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי הגיע לקטר לביקור בן יומיים בדוחה וניסה במהלך הביקור לנסות ולתת דחיפה ליחסים הכלכליים עם קטר, בעיקר בתחום הפחמימנים. ראש הממשלה מודי סעד, לאורך כל הביקור, עם מהגרים הודים לקטר, ושוחח אתם על תנאי מחייתם בקטר. ההודים בקטר הם קבוצה אתנית חשובה ביותר המהווה חלק בלתי נפרד מהמדינה, מספרם מוערך ב-720,000, כשליש מהאוכלוסייה בקטר כולה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–קטר בוויקישיתוף Embassy of India in Doha, Qatar Embassy of Qatar in New Delhi, India "India Qatar Bilateral Relations" India, Qatar ink six agreements during Emir's visit India welcomes Qatar Emir, inks six agreements 'India Is A Land Of Opportunity', PM Modi Tells Business Leaders In Qatar Prime Minister Modi to visit Qatar in June Population of Qatar by nationality
רצח השוטרים בדאלאס

רצח השוטרים בדאלאס התרחש ב-7 ביולי 2016. תוקף בודד ירה לעבר שוטרים, שאבטחו הפגנה בעיר דאלאס במדינת טקסס שבארצות הברית. הוא הרג חמישה שוטרים ופצע תשעה אנשים נוספים. הייתה זו תקרית הפגיעה בשוטרים החמורה ביותר בארצות הברית מאז פיגועי 11 בספטמבר 2001. ב-7 ביולי בערב נערכה במרכז העיר דאלאס הפגנת מחאה שארגנה תנועת חיי שחורים חשובים. המפגינים מחו נגד שתי תקריות ב-5 וב-6 ביולי שבהן נהרגו אזרחים אפריקאים אמריקאים על ידי שוטרים בנסיבות שנויות במחלוקת במדינות לואיזיאנה ומינסוטה. הייתה זו אחת מהפגנות רבות שנערכו בערי ארצות הברית בעקבות שתי התקריות. כ-800 איש השתתפו בהפגנה, שהתנהלה ללא אירועים חריגים. כמאה שוטרים התלוו למפגינים. אירוע הירי החל בשעה 20:58 מול מכללת אל סנטרו. התוקף, שהיה לבוש באפוד מגן וחמוש ברובה צבאי ובאקדח, החל לירות מן המארב לעבר השוטרים המאבטחים, תוך שהוא נע ומחליף את עמדות הירי שלו. הוא פגע בשנים עשר שוטרים ובשני אזרחים. חמישה מהשוטרים, בגילאים 32 עד 55, נהרגו. כמה מהשוטרים נורו בגבם ולפחות אחד מהשוטרים נורה למוות על ידי התוקף מטווח קצר. לאחר ההתקפה הראשונית תפס התוקף עמדה במבנה של חניון. בינו לבין שוטרי העיר התפתח קרב יריות שנמשך עד לשעה 2:30 לפנות בוקר. התוקף נפצע מהיריות אך המשיך להשיב אש, וצעק כי ברצונו להרוג אנשים לבנים ובמיוחד שוטרים וכי הטמין פצצות במקומות שונים במרכז העיר (בחיפושים בעיר לא נתגלו פצצות כלשהן). ניסיון של המשטרה לנהל איתו משא ומתן לא הניב פרי כלשהו. הקרב הסתיים כאשר השוטרים שיגרו לעבר התוקף רובוט חבלה משטרתי שנשא מטען חומר נפץ מסוג C-4 במשקל של כ-300 גרם והפעילו את המטען. בהתפוצצות נהרג התוקף. ככל הנראה הייתה זו הפעם הראשונה שבה כוח משטרה עשה שימוש ברובוט משטרתי על מנת להמית אדם. בתחילה סברו השוטרים שבהתקפה השתתפו מספר תוקפים. בהמשך החקירה הגיעה המשטרה למסקנה כי בהתקפה השתתף רק תוקף אחד. התוקף זוהה כמיקה זאוויר ג'ונסון (Micah Xavier Johnson), אפריקאי אמריקאי בן 25, שעבד ערב ההתקפה כמסייע לילדים מוגבלים. הוא שירת בצבא ארצות הברית במשך כחמש שנים כבנאי ונגר. במהלך שירותו עבר אימונים בהפעלת נשק קל והיה מוצב באפגניסטן במשך כשבעה חודשים בשורות יחידת הנדסה. הוענקו לו על שירותו מספר עיטורים הניתנים לכל המשרתים באפגניסטן. שירותו הצבאי הופסק לאחר שהואשם בהטרדה מינית של חיילת. החקירה בעניינו של ג'ונסון לא העלתה קשרים בינו לבין ארגוני טרור כלשהם, אך נמצאו ראיות לכך שתמך בארגונים אפריקאים אמריקאים לאומניים. המניע להתקפה שערך היה ככל הנראה הריגת שני האפריקאים אמריקאים על ידי שוטרים בימים שקדמו לה, אם כי נמצא שהוא התכונן להתקפה עוד לפני אירועים אלו, ובין השאר עבר אימונים נוספים בירי טקטי. בחיפוש בביתו נמצא כי אגר שם כלי נשק ותחמושת וכן חומרים כימיים וציוד אלקטרוני הדרושים לשם הרכבת פצצות. מדיה וקבצים בנושא רצח השוטרים בדאלאס בוויקישיתוף דיווח על האירוע, באתר הניו יורק טיימס, 7 ביולי 2016 דיווח על האירוע, באתר חדשות NBC, ‏8 ביולי 2016 Ynet, זעזוע בארה"ב: 5 שוטרים נרצחו בהפגנת שחורים, באתר ynet, 8 ביולי 2016
יוחאי דמרי

יוחאי דמרי (נולד בשבט ה'תשכ"ה, 1965) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש המועצה האזורית הר חברון. נולד בבאר שבע בשכונה א', להורים שעלו בנעוריהם מתוניסיה. האם הייתה אחות בסורוקה והאב עבד כמסגר. דמרי למד בבית הספר הממלכתי בארי ובישיבת בני עקיבא אהל שלמה אצל הרב אברהם סילברט. היה חניך ומדריך בתנועת בני עקיבא. במהלך כיתה י"א עבר לאופירה והיה שותף במסגרת המאבק נגד הנסיגה מימית. אחרי התיכון למד בישיבת הכותל בראשותו של הרב ישעיהו הדרי. שירת בחטיבת גבעתי, זמן קצר לאחר שהחטיבה הוקמה מחדש, ושימש כחובש גדודי. בתחילת שנת לימודיו הרביעית בישיבה פנה אליו הרב דן מרצבך וביקש להקים כולל בעתניאל עם החברותא שלו, הרב חיים רטיג, ויחד עם הרב בני קלמנזון שיעמוד בראשו. בין הלומדים והמלמדים אז היו הרב שג"ר, הרב יאיר דרייפוס והרב עמי עולמי. לאחר מכן שימש במשך שנתיים מזכיר וגזבר של היישוב עתניאל. שימש מנהל מתנ"ס ולאחר מכן ראש מנהל החינוך במועצה האזורית שומרון. ב-2013 נבחר לראשות מועצה אזורית הר חברון, תפקיד אליו נבחר בשנית ב-2018. במאי 2023 הודיע כי לא יתמודד על התפקיד בשלישית. נשוי ליעל, עו"סית קלינית, ואב לתשעה. תושב עתניאל. דמרי הוא בעל תואר ראשון בהוראה ממכללת הרצוג ותואר שני במנהל עסקים, התמחות בפסיכולוגיה עסקית מהמסלול האקדמי המכללה למנהל. למד גם אימון וייעוץ ארגוני. מדיה וקבצים בנושא יוחאי דמרי בוויקישיתוף יוחאי דמרי, ברשת החברתית פייסבוק ראיון בעיתון בשבע "זמן לסיים תקופה": יוחאי דמרי לא יתמודד לראשות מועצת הר חברון, באתר מקור ראשון
חננאל דורני

חננאל דורני (נולד ב-1967) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש מועצת קדומים. יו"ר מועצת יש"ע וכסגן מפקד חטיבה במילואים בדרגת סגן-אלוף. נולד בשנת ה'תשכ"ז, 1967. למד במדרשית נעם בפרדס חנה ולאחר מכן בישיבת ההסדר קרני שומרון. במהלך שירותו הצבאי היה דורני מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. במילואים שירת כמפקד גדוד בחטיבת עודד, ולחם עמה במהלך מלחמת לבנון השנייה, וכיום סמח"ט במילואים. דורני בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים, ומדעי המדינה, ורואה חשבון במקצועו. כיהן בעבר כסמנכ"ל החברה לפיתוח השומרון. ומכהן כראש מועצת קדומים מאז 2007 (הבחירות במועצה הוקדמו בשנה אחת לפני הבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-2008 מחמת פרישה מוקדמת של ראש המועצה הקודמת, דניאלה וייס). בבחירות 2013 אף אדם לא הציג מועמדות מול דורני והוא המשיך לקדנציה שנייה בלי בחירות. בבחירות 2018 דורני רץ אל מול מועמד אחד, רואי מסורי, וניצחו עם 70% מהקולות. ב-2 בנובמבר 2017 נבחר ליו"ר מועצת יש"ע. הוא סיים את תפקידו בנובמבר 2019. לקראת הבחירות למועצה בשנת 2024 הודיע כי הוא פורש מתפקידו, והודיע על תמיכה בעוזאל ותיק. ותיק ניצח במערכת הבחירות ונבחר לראשות המועצה. דורני מתגורר בקדומים מאז 1992, אליה עבר בעקבות נישואיו לדבורי לבית זיצר מוותיקי היישוב, ואב לשישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא חננאל דורני בוויקישיתוף ביוגרפיה של חננאל דורני, אתר מחלקה ראשונה. ביוגרפיה , אתר היישוב קדומים. "לכבוד יום הולדתי ה-50", אתר פייסבוק חננאל דורני - יו"ר מועצת יש"ע, אתר ערוץ 7 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1984/1985 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1984/1985 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-31 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף לא השתנה מהעונה הקודמת. שמונה הראשונות התמודדו זו מול זו בסדרות של הטוב משלושה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות סדרות רבע הגמר (מנצחת מקום ראשון-שמיני נגד מנצחת מקום רביעי-חמישי וכך הלאה) וחצי הגמר התמודדו בסדרת גמר של טוב משלוש כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו מכבי קריית מוצקין ומכבי דרום תל אביב. העונה הסדירה החלה ב-10 בספטמבר 1984 הסתיימה ב-3 במרץ 1985. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה באליפות של מכבי תל אביב בפעם ה-16 ברציפות. בהתאם לתוצאות העונה הפועל גן שמואל והפועל קריית גת ירדו ליגה. גביע המדינה בכדורסל 1984/1985 מידע מאתר מנהלת הליגה
משה דמאיו

משה דמאיו (נולד ב-12 באוגוסט 1958) הוא בעליה לשעבר של קבוצת הכדורגל בני יהודה תל אביב. משה דמאיו החל את דרכו בספורט ככדורגלן ושיחק עד גיל נוער אך נאלץ לפרוש עקב פציעה. דמאיו החל בתפקידי ניהול בבני יהודה תל אביב עוד משנות השמונים בהן שימש כמנהל קבוצות ילדים ולאחר מכן התקדם בתפקיד לאחראי מחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, כשלאחר מכן הפך למנהל הקבוצה הבוגרת של המועדון. דמאיו שימש כמנכ"ל בני יהודה עוד מתקופתו של יושב הראש גד סולמי שתחתיו זכתה בני יהודה באליפות ליגת העל בכדורגל היחידה בתולדותיה. בחודש ספטמבר 2003 החל דמאיו, יחד עם יובל גפני ורוני פניג'ל, בתהליך לרכישת זכויות הניהול של הקבוצה וכשתהליך זה הושלם המשיך דמאיו בתפקידו כמנכ"ל המועדון. בחודש יוני 2011 נכלל דמאיו ברשימת 101 המנכ"לים הבכירים באירופה. בחודש מאי 2011 נותר דמאיו בתפקיד מנכ"ל המועדון לאחר עזיבתו של יושב הראש הקודם חזי מגן ובמהלך תקופה ארוכה ניסה למצוא רוכשים שייקחו את הבעלות על הקבוצה. לאורך השנים בהן שימש דמאיו כמנכ"ל וכבעלים במועדון, משפחתו הייתה מעורבת גם כן בניהול בני יהודה. בתו מאיה שימשה כמזכירה וכדוברת המועדון, בתו השנייה קרן שימשה כיועצת המשפטית של בני יהודה ואחותו של משה דמאיו אנה, שימשה כחברת עמותה במועדון. ב-5 במאי 2016 השלים משה דמאיו את העברת כלל זכויות הניהול של בני יהודה לידיו של איש העסקים ברק אברמוב. לאחר 13 שנים בתפקיד מנכ"ל, ואף לתקופה קצרה כבעלים, עזב דמאיו את בני יהודה תל אביב. ב-10 ביולי 2016, מונה משה דמאיו לתפקיד מנכ"ל בית"ר ירושלים, וביוני 2017 הודיע לו אלי טביב על הפסקת עבודתו במועדון. ב-29 ביולי 2022 רכש בחזרה את בני יהודה. ב-13 ביוני 2024 העביר את זכויות הניהול לאלירן עובד ובכך סיים את דרכו במועדון. מפתיעים את דמאיו, 15 באוגוסט 2008, באתר One מערכת וואלה! ספורט‏, אלי טביב מינה את משה דמאיו למנכ"ל בית"ר ירושלים: "האיש המתאים לתפקיד", באתר וואלה, 10 ביולי 2014 נדב צרפתי, ‏‏בית"ר ירושלים הודיעה למשה דמאיו על סיום עבודתו, באתר ספורט1, 2 ביוני 2017 גידי ליפקין, ‏רשמית: בני יהודה חזרה לידיו של משה דמאיו, באתר ONE‏, 29 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא כדורגל ישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה

קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה (באיטלקית: Carlo Emanuele I di Savoia; ‏12 בינואר 1562 – 26 ביולי 1630) היה דוכס סבויה בין השנים 1580–1630. קרלו אמנואלה נולד ב-12 בינואר 1562 בריבולי, לאמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה ולמרגריט מצרפת, דוכסית ברי, בתם של פרנסואה הראשון, מלך צרפת וקלוד מצרפת. בשנת 1580 מת אביו אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, וקרלו אמנואלה עלה לשלטון במקומו. כל תקופת שלטונו ניסה קרלו אמנואלה להרחיב את נחלתו ולהשתלט על מדינות אחרות. בשנת 1588 השתלט קרלו אמנואלה על סאלוצו, וב-1602 ניסה לכבוש את ז'נבה, אך נכשל במשימתו. לאחר מות חתנו פרנצ'סקו מונזגה, דוכס מנטובה בשנת 1613, תפס קרלו אמנואלה את מונפראטו, אך נאלץ לוותר עליה בשנת 1617. בתחילת מלחמת שלושים השנים לחם קרלו אמנואלה בספרדים, אולם, בשנת 1627 כרת ברית עם ממלכת ספרד לכיבוש מונפראטו וחלוקתה, אך בתגובה לכך כבשה ממלכת צרפת חלקים מפיימונטה, ובזמן ההכנות לגירוש הצרפתים מת לפתע קרלו אמנואלה משבץ פתאומי ב-26 ביולי 1630, ובנו ויטוריו אמדאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1584 התחתן קרלו אמנואלה עם בת דודתו האינפנטה קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה השני, מלך ספרד ואליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, ממנה נולדו לו עשרה ילדים: פיליפו אמנואלה (1586–1604). ויטוריו אמדאו (1587–1637). אמנואלה פיליברטו (1588–1624). מרגריטה (1589–1655). איזבלה (1591–1626). מאוריציו (1593–1657). מריה אפולוניה (1594–1656). פרנצ'סקה קתרינה (1595–1640). טומאזו פרנצ'סקו (1596–1656). ג'יובאנה (נולד מת 1597). ב-28 בנובמבר 1629 התחתן קרלו אמנואלה עם פילגשו מקודם לכן, מרגריטה דה רוסיון, מרקיזת ריבה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים: מאוריציו. מרגריטה. גבריאלה. אנטוניו. בנוסף היו לו כמה ילדים לא חוקיים. מדיה וקבצים בנושא קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה בוויקישיתוף קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
NGC 210

NGC 210 היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת בקבוצת הכוכבים לוייתן במרחק של כ-67 מיליון שנות אור. הגלקסיה התגלתה ב-3 באוקטובר 1785 על ידי האסטרונום האנגלי ויליאם הרשל. זרועותיה של הגלקסיה הן בעלות צורה משונה ונראות כאילו הן בתהליך של הפרדות ממרכז הגלקסיה ויצירת טבעת המקיפה אותה. חלקה הפנימי הוא בעל צורה של עדשה והוא מכיל שביל אבק העובר דרכו. גרעין הגלקסיה נראה בהיר הרבה יותר מחלקה החיצוני ולכן משערים שהוא גרעין גלקטי פעיל. בתמונה בצד ימין מתחת לכוכב הבהיר, נמצאת הגלקסיה 2MASX J00403079-1353088, שמישורה מקביל לקו הראייה אליה. היא ככל הנראה הוא גלקסיית לוויין של NGC 210, אך ההסחה לאדום שלה לא ידועה ולכן לא ניתן לקבוע את מרחקה, כך שייתכן שהיא כלל אינה קשורה ל-NGC 210. ב-7 בספטמבר 1954 התגלתה בחלקה החיצוני של הזרוע השמאלית של NGC 210 הסופרנובה SN 1954R עם בהירות נראית מדרגה 15.9. והיא ככל הנראה ארעה בגלקסיה. מדיה וקבצים בנושא NGC 210 בוויקישיתוף NGC 210, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים