יונתן גולד

יונתן גולד (נולד ב-1972) הוא צייר ישראלי, המתגורר ויוצר בתל אביב. היצירה של גולד משקפת נקודת מבט עכשווית ביחס לציור המודרני ובמיוחד ביחס לציור הישראלי, והיא מרבה לעסוק בסיטואציה החברתית, למשל ביחס בין היחיד לקבוצה, בין נשים לגברים ובין הצייר לצופה. גולד גדל בקיבוץ אפק, ובגיל 16 עזב את מסגרת החינוך הפורמלית ועבר ללמוד אמנות בתוכנית לבני נוער במכללת תל חי. מאוחר יותר, בין השנים 1992–1995, עבד עם בני נוער במסגרות שונות. במהלך תקופה זו זכה בתחרות ליוצרים צעירים בתחומי האמנויות הפלסטיות, שמקיים מוזיאון הכט. בשנת 1995 עזב גולד את הקיבוץ ועבר להתגורר בתל אביב, שם הציג תערוכת יחיד ראשונה (2001, "טיפוסים אידיאליים", גלריה רוזנפלד). בשנת 2001 נסע לאמסטרדם, הולנד, ללמוד ב-The Rijksakademie van beeldende kunsten, ולאחר שסיים את לימודיו עבר לברלין, גרמניה, שם המשיך ליצור ולהציג. בשנת 2007 שב לישראל ומאז הוא יוצר בתל אביב ומתגורר בה עם בת זוגו ושתי בנותיהם. גולד עוסק בסיטואציה החברתית, למשל ביצירה "משמר הלילה". יצירה זו הוצגה בתערוכה "לינה משותפת: קבוצה ובקיבוץ בתודעה הישראלית" (2005, ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו) ותוארה כ"מקרינה דממה והקפאה". בתערוכה "רחף", (2010, גלריית אלון שגב) גולד הציג נקודת מבט על "התופעות המקומיות שבאות לידי ביטוי בארכיטקטורה ובמרחב הציבורי". הציורים בתערוכה זו מציגים מבנים קנונים על צוקים או הרים, המרחפים בחלל ומשרים אוירה אפוקליפטית. גולד מציג נקודת מבט ביחס לציור הישראלי, למשל בהקשר של זיקה בין אנשים לחפצים. בשנת 2013 יצר גולד סדרת ציורי דליים המתייחסת לציור "מים" (1961) של שלום סבא. סבא מתואר כמי שצייר דברים בהקשר השימושיות האנושית וכמי שביקש ליצור ברית באמצעים גרפיים בין אנשים לחפצים. האוצר יהושע סיימון מתאר את גולד כמי שמעביר את הניסיון הזה "למציאות שבה השאלה ביחס לקונקרטיות החפץ מוטלת בספק". בתערוכה "הילדים רוצים קומוניזם" (2016, מוזיאון בת ים לאמנות) יצר גולד ציור קיר ענק (180X500 ס"מ) אשר תיאר תור ארוך של אנשים. לדבריו של גולד "הרעיון לציור עלה לי בזמן שהייתי ביוון בזמן המשבר עם היורו, ישבתי והתבוננתי בתור ארוך של אנשים לכספומט, המראה הזכיר לי סיפורים על תורים מזמנים אחרים". בתערוכה "ועדת קבלה" (2019, גלריית המדרשה) היצירה המרכזית מתארת דמויות יושבות מאחורי שולחן, כוועדה שחבריה עסוקים בעניינים אחרים. ביצירה זו גולד משתמש בעירום ככלי לביטוי יחסי הכוחות בסיטואציה החברתית. הדמויות, בחלקן המצויר מתחת לשולחן, ערומות כדי "... להדגיש את הדברים שבדרך כלל עושים מתחת לשולחן, כשבטוחים שאף אחד לא רואה...". גולד משתמש בעירום גם במערכת היחסים עם הצופים. בתשובה לשאלה "אז למה העירום?" השיב: "בין גבר עירום ואישה עירומה תמיד ייווצר מתח, זה תמיד ייצר אצלנו ציפיות". העיסוק של גולד במעמד הנוכחי של ערכים ישראלים, כמו "עבודה" ו"לינה משותפת" וההתייחסות שלו לציור הישראלי הורחבו ביצירה "מתרחצות ירוק". יצירה זו היא טרפיטיך גדול ממדים שהוצג בתערוכה "אופק חדש לאופקים חדשים" (2016, משכן לאמנות, עין חרוד). האוצרת טלי תמיר בוחנת את ההתייחסות של יצירה זו ויצירות אחרות של גולד, כגון "צייר" (2014), ליצירות של יוחנן סימון, למשל "במקלחת" (1952) וציורי קיר שונים וליצירות של יוסף זריצקי, למשל ציורי יחיעם (1949-1951). תמיר מתארת את היצירה של גולד כמחברת זרמים שבעבר נתפשו כמנוגדים – אמנות ריאליסטית, סוציאליסטית עם אמנות מודרנית, מופשטת. גולד הציג מעבודותיו בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בגלריות ובמוזיאונים בישראל ובעולם, בין היתר: 2001, "טיפוסים אידיאליים", גלריה רוזנפלד; 2005, Haswellediger & Co, Gallery, New York; 2010, "רחף", גלריה אלון שגב, תל אביב; 2019, "ועדת קבלה", המדרשה לאמנות, רמת השרון. 2021, "בועט בדלי", משכן לאמנות עין חרוד. 2005, "לינה משותפת: קבוצה וקיבוץ בתודעה הישראלית", מוזיאון תל אביב לאמנות – ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו; 2005, Die Neuen Hebräer, 100 Jahre Kunst in Israel", Martin-Gropius-Bau, Berlin"; 2007, "הביאנלה הראשונה לאמנות עכשיו", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית; 2007, "מלאכה בנים", מוזיאון חיפה לאמנות; 2008, Dramas: Real and Imagined", CTRL Gallery, Huston, Texas, USA"; 2009, "הזוכים 2008, פרסי משרד התרבות והספורט, לאמנות ולעיצוב", משכן לאמנות עין חרוד; 2010, "מבחר מאוסף המחלקה לאמנות הצילום", מוזיאון ישראל; 2015, "אחרי עשרים שנה: עיצוב זיכרון רבין", HIT מכון טכנולוגי, חולון (2015); 2016, "הילדים רוצים קומוניזם", מובי – מוזיאוני בת ים; 2016, "אופק חדש לאופקים חדשים", המשכן לאמנות עין חרוד; 2016, "מדהים! מהמם! מופלא!", מוזיאון פתח תקווה לאמנות; 2016, "מחנה ציור 2016 פעילים", מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע; 2016, "בית ספר לאמנות: תערוכה לציון 70 שנה להקמת המדרשה לאמנות", מוזיאון תל אביב לאמנות – ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו; 2019, "פרא אדם וחיות אחרות", מוזיאון חיפה לאמנות. יהושע סיימון, נילי לנדסמן, שלומית אברמסון (טקסטים), קרן גרין (עריכה), יונתן גולד, ישראל: יונתן גולד, 2014. ענת, רגב-גיסיס (עיצוב הקטלוג), סורין הלר (עוצר), יונתן גולד, אסי משולם – בין אתוס למיתוס, חיפה: מוזיאון הכט – אוניברסיטת חיפה, 2015. שאול סתר, המהפכה מתחילה במוזיאון בת ים, באתר הארץ, 29 ביוני 2017 טלי תמיר, מוזיאון בצפון יום עיון "אופק חדש לאופקים חדשים", משכן לאמנות עין חרוד, 6.5.2016. יונתן גולד ויניב שפירא, "יחידות דיור קטנות: יונתן גולד", גרנטה מגזין לספרות חדשה, גילון 3, 2015. אתר האינטרנט הרשמי של יונתן גולד יונתן גולד, דף אמן, מוזיאון ישראל, ירושלים. יונתן גולד, שנקר. יונתן גולד (1972-), דף שער בספרייה הלאומית יום עיון "אופק חדש לאופקים חדשים" – טלי תמיר, יוחנן סימון, יוסף זריצקי, יונתן גולד: פרישה והצטרפות, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 31:51) שאול סתר, המהפכה מתחילה במוזיאון בת ים, באתר הארץ, 29 ביוני 2017 רעות ברנע, האמן יונתן גולד: "עירום תמיד יוצר ציפיות", באתר כלכליסט, 5 במאי 2019 יונתן גולד ואסי משולם – בין אתוס למיתוס, מוזיאון הכט. תערוכות חדשות, באתר הארץ, 28 בפברואר 2001 יוני גולד, באתר saltarbutartzi.org.il 2005, Die Neuen Hebräer, 100 Jahre Kunst in Israel (The New Hebrews A Century of Art in Israel), Martin-Gropius-Bau, Berlin טלי תמיר (עורכת ואוצרת), לינה משותפת: קבוצה וקיבוץ בתודעה הישראלית, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005 אלי ערמון אזולאי, המקדשים הציוניים של יונתן גולד, באתר הארץ, 17 בפברואר 2010 יהושע סימון, קרן גרין (ע), דלי סוציאליסטי, דלי סוציאליסטי (בתוך: יונתן גולד), ישראל: יונתן גולד, 2014, עמ' 53-54 2016, "הילדים רוצים קומוניזם", מובי – מוזאוני בת ים MoBY | The Kids Want Communism | Jonathan Gold Interview, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:54) יונתן גולד | Jonathan Gold, באתר www.israeliartists.co.il דף האמן יוני (יונתן) גולד – תערוכות, באתר מוזיאון ישראל, מרכז המידע לאמנות ישראלית DOUGLAS BRITT, Two art exhibitions near end of Houston runs, Chron, ‏24.07.2008