laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שוהם (אבן חן מקראית)

שֹׁהַם היא האבן הרביעית בטור השני בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבטי בני יוסף: לשבט מנשה ולשבט אפרים. כמו כן היו שתי אבני שוהם גדולות, על כתפות האפוד, ועליהן חקוקים שמות שבטי ישראל. וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא, טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח, וְאֶבֶן הַשֹׁהַם. — ספר בראשית, פרק ב', פסוק י"ב אַבְנֵי שֹׁהַם וְאַבְנֵי מִלֻּאִים לָאֵפֹד וְלַחֹשֶׁן. — ספר שמות, פרק כ"ה, פסוק ז' וְלָקַחְתָּ אֶת שְׁתֵּי אַבְנֵי שֹׁהַם וּפִתַּחְתָּ עֲלֵיהֶם שְׁמוֹת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל. — ספר שמות, פרק כ"ח, פסוק כ' וְהַטּוּר הָרְבִיעִי תַּרְשִׁישׁ שֹׁהַם וְיָשְׁפֵה מוּסַבֹּת מִשְׁבְּצוֹת זָהָב בְּמִלֻּאֹתָם. — ספר שמות, פרק ל"ט, פסוק י"ג בְּעֵדֶן גַּן-אֱלֹהִים הָיִיתָ, כָּל-אֶבֶן יְקָרָה מְסֻכָתֶךָ אֹדֶם פִּטְדָה וְיָהֲלֹם תַּרְשִׁישׁ שֹׁהַם וְיָשְׁפֵה, סַפִּיר נֹפֶךְ, וּבָרְקַת וְזָהָב; מְלֶאכֶת תֻּפֶּיךָ וּנְקָבֶיךָ בָּךְ, בְּיוֹם הִבָּרַאֲךָ כּוֹנָנוּ — ספר יחזקאל, פרק כ"ח, פסוק י"ג וּכְכָל כֹּחִי הֲכִינוֹתִי לְבֵית אֱלֹהַי הַזָּהָב לַזָּהָב וְהַכֶּסֶף לַכֶּסֶף וְהַנְּחֹשֶׁת לַנְּחֹשֶׁת הַבַּרְזֶל לַבַּרְזֶל וְהָעֵצִים לָעֵצִים אַבְנֵי שֹׁהַם וּמִלּוּאִים אַבְנֵי פוּךְ וְרִקְמָה וְכֹל אֶבֶן יְקָרָה וְאַבְנֵי שַׁיִשׁ לָרֹב. — ספר דברי הימים א', פרק כ"ט, פסוק ב' יוסף על שהם, ונקרא אוּנִקלִ"י. סגלתה לתת חן לאדם בעיני כל רואיו, ונקראת שהם ויש בה אותיות השם, על שם ויהי ה' את יוסף ויהי איש מצליח ויתן חנו, והנושאה בבית המלכות תועיל ודבריו נשמעים. — הרב אליהו הכהן, מדרש תלפיות - לפי רבינו בחיי מאחר שאין במקורות פרטים מזהים של אבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה. זיהויה של השהם שנוי במחלוקת מאז התרגומים הראשונים. תרגום אונקלוס מתרגם בורלא, וכנראה הכוונה לבריל. תרגום השבעים מתרגם היקרויות שונות של שהם בתרגומים שונים. השהם של החושן מתורגם כבריליון והשהם של האפוד כאיזמרגד. גם יוסף בן מתתיהו בחר בבריליון כתרגום לשהם. תרגומים רבים מזהים את האבן עם כריזופראס, מלכיט או סימופאן שהוא סוג של כריזובריל המכונה עין החתול. תרגומים אחרים מתקופות שונות מציעים שמות רבים לזיהוי שהם: אזמרגד, סרדוניקס, אוניקס וקרנליאן. מבחינה אטימולוגית דומה השהם לסַמְטוּ האכדית (Samtu) שהיא אבן אדומה (אולי קרנליאן), ולסוֹם האתיופית. תרגום המלך ג'יימס גורס אוניקס. גם בתרגום התנ"ך של ה-Jewish Publication Society of America משנת 1917 מופיעה אוניקס כתרגום לשהם. האקדמיה ללשון העברית בחרה בתרגום שהם לאקוומרין (סוג של בריל). עם זאת, התרגום המקובל הוא אוניקס. על פי פירושו של מהר"ל למובא בתלמוד הבבלי (בבא בתרא, ע"ה, א'), בספרו "נצח ישראל" (נ"א), הגוון של שהם דומה למים, "ומורה על חסד וטוב", מה שתומך בדעה של האקדמיה ללשון העברית. מכון המקדש זיהו את האבן עם אגט שחור. כריזובריל - עין החתול בריל אמרלד סרדוניקס אוניקס כריזופראס קרנליאן אקוומרין מלכיט אגט מ' סברדמיש וא' משיח, אבני חן, הוצאת מדע אבנים יקרות עולם התנ"ך, ספר שמות, הוצאת דודזון-עתי אודות תרגום שמות אבני חן לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה
דייוויד ניב

דייוויד ניב (אנגלית: David Neave;‏ 1883 - ?) היה כדורגלן סקוטי. ניב נולד בעיר ארברואת' שבסקוטלנד, והחל את הקריירה שלו במועדון פורפאר אתלטיק, משם עבר למונטרוז ומשם לארברואת'. במרץ 1904 הוא היגר דרומה והצטרף למועדון וולוויץ' ארסנל שזה עתה העפיל לליגה הבכירה. הוא שיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, ובעונתו הראשונה (1904/1905) היה מחליפם של צ'ארלי סאטרתווייט ובובי טמפלטון, והשתתף בשלושה משחקי ליגה בלבד שהראשון מביניהם היה מול סמול הית' ב-3 בדצמבר. ניב לא היה מרוצה ממצבו, ועבר ללייטון במאי 1905. אולם, בסוף השנה הוא חזר לארסנל. בקדנציה השנייה שלו הוא זכה ליותר הצלחה, ובתחילת עונת 1906/1907 הוא כבר היה שחקן הרכב ראשון. באותה עונה הודח המועדון בחצי גמר גביע ה-FA (הפסד לשפילד ונסדיי) וסיים במקום השביעי בליגה. ניב המשיך לשחק בארסנל במשך שלוש עונות נוספות, אם כי בעונות הללו רמת המשחק התדרדרה עד כדי כך שבעונת 1909/1910 סיים המועדון במקום ה-18; באותה עונה ניב היה מלך השערים של ארסנל, אם כי מדובר היה בחמישה שערים בלבד. באותה תקופה נאלץ ניב לחלוק את עמדת הקיצוני השמאלי עם צ'ארלס לואיס, והוא השתתף רק במחצית מהמשחקים של ארסנל בעונה זו. הוא המשיך לשחק בשתי עונות נוספות, אך ב-1912 הפך באופן מלא למחליפו של לואיס. הוא עזב את ארסנל ביולי 1912 והצטרף למרת'יר טאון. בסך הכל הוא השתתף ב-168 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 32 שערים. לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר ששיחק במרת'יר. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
משתנה מתערב

בסטטיסטיקה, משתנה מתערב (מכונה גם ערפלן, גורם מתערב או גורם מבלבל; באנגלית: Confound,‏ Confounder או Confounding variable) הוא משתנה חיצוני המשפיע הן על המשתנה התלוי והן על המשתנה הבלתי תלוי באופן דומה, ולפיכך עלול להוביל למסקנה מוטעית על הקשר הסיבתי ביניהם. השפעה כזו יכולה להיות חלקית או מלאה. דוגמה להשפעה מלאה: קיים מתאם מובהק בין כמות שיער אפור לבין התקפי לב, כאשר לא מחפשים משתנה מתערב, ניתן להתרשם שצבע השיער גורם להתקפי לב או שהתקפי לב מאפירים את השיער. אולם, ההסבר המקובל הוא שאין קשר סיבתי בין השניים, אלא שקיים גורם שלישי מבלבל – גיל האדם, המשפיע לחיוב על שני המשתנים: עם הגיל מתרבות השערות האפורות וכן מתרבים גם התקפי הלב. דוגמה להשפעה חלקית: הגיל יכול להיות משתנה מתערב במחקר שמוצא מתאם בין הרגלי תזונה לבין התקפי לב. ישנם קשרי סיבה ומסובב אחדים בין שלושת המשתנים האלה. הגיל גורם גם ללקות בלב וגם לשינוי מסוים בהרגלי התזונה. חלק מההבדלים בין תזונתם של אנשים גורמים להבדלים בתפקוד הלב שלהם. לכן, כאשר משווים את הרגלי התזונה של קבוצת אנשים שלקתה בליבה עם הרגלי התזונה של קבוצת אנשים אחרת שלא לקתה בליבה, אין להסיק שההבדל בתפקוד הלב נובע כולו מהבדלים בתזונה. יש לנטרל את השפעת הגיל על המשתנים. הדרך הפשוטה ביותר מבחינה חישובית והמסובכת ביותר עבור עורכי הדגימות היא לקבל אל המחקר רק אנשים שגילם זהה. למשל, לחקור רק את הקשר בין תזונה להתקפי לב רק אצל אנשים בני 53. בעבר היה מקובל שלא להשתמש בחלק מהדגימות בסקרים כדי ששתי הקבוצות הנדגמות יהיו בעלות הרכב דומה. עבודתו של הסטטיסטיקאי רונלד פישר באמצע המאה ה-20, מאפשרת לעשות בקרה על משתנים מתערבים ידועים בעזרת נוסחאות. עם זאת, בכל מחקר השוואתי עלולים להשפיע גם משתנים מתערבים לא ידועים. בניסויים מדעיים ובמיוחד בניסויים קליניים נדרשות בקרות חמורות על תנאי הניסוי, משום שכל שינוי, לבד משינוי בגורם הבלתי תלוי, עלול ליצור משתנה מתערב, שיוביל למסקנות שגויות. ההגבלה היעילה ביותר של הטיית משתנים מתערבים לא ידועים היא ניסוי מבוקר הקצאה אקראית. סיבתיות מתאם אקראי ראיה אנקדוטלית קום הוק ארגו פרופטר הוק פרדוקס סימפסון ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תקופת האביב והסתיו

תקופת האביב והסתיו (בסינית: 春秋時代) הוא כינויה של תקופה בהיסטוריה של סין הקדומה בין השנים 770 לפנה"ס ל-476 לפנה"ס. שמה של התקופה לקוח משם הספר רשומות האביב והסתיו המיוחס לקונפוציוס, שהוא תיעוד היסטורי של השנים 722 לפנה"ס ל-479 לפנה"ס בתוך אותה תקופה. המשכה הישיר של תקופת האביב והסתיו היא תקופת המדינות הלוחמות. במהלך התקופה התבזר בהדרגה מרכז הכוח בסין, בתקופה זו החלו שליטים צבאיים מקומיים, שהפעילה שושלת ג'ואו, לבסס את כוחם ולהתחרות על הגמוניה בתחומי ממלכת ג'ואו. נערכו מלחמות רבות בין מאות המדינות שהרכיבו באותה תקופה את סין. כתוצאה מעליית ונפילת מאות המדינות הזעירות ובעקבות המלחמות הודחו שליטים רבים מכסאם, ושכבת האצולה בסין התפוררה למעשה. המצב החמיר בשל פלישות מצפון-מערב, דוגמת הפלישה של הצִ'ין, שכפתה על ג'ואו להעתיק את בירתה מזרחה, ללְווֹיָאנְג. הייתה זו תחילתו של שלב חדש בשושלת ג'ואו: שושלת ג'ואו המזרחית. כל אחת ממאות המדינות שקמו בסופו של דבר במהלך התקופה, המשיכה להיות כפופה לשושלת ג'ואו להלכה בלבד, כשהשליטה בפועל נתונה לאנשי שררה מקומיים. כתוצאה מהביזור השלטוני ועם התפשטותם של האצילים ברחבי הארץ נפוצה איתם גם ידיעת הקרוא-וכתוב אשר עד לאותה תקופה הייתה נחלתם הכמעט בלעדית של האצילים. התפשטות הקריאה והכתיבה עודדה את חופש המחשבה וההתפתחות הטכנולוגית, מעבר לברזל מהברונזה ארד. ותקופה זו היוותה את עידן של פריחה פילוסופית בסין. תופעה זו, המכונה "מאה אסכולות החשיבה" (諸子百家(Zhū zǐ bǎi jiā)), התבטאה בצמיחת תנועות חשיבה חשובות כגון הקונפוציאניזם, הדאואיזם, הלגאליזם והמוהיזם. לאחר זמן מה התפתחו מן הפילוסופיות השונות, כגון הקונפוציאניזם והדאואיזם, דתות במדינות השונות. גדול הפילוסופים הסינים חי בשנים 551 לפנה"ס - 479 לפנה"ס, בעל השפעה מכרעת על תרבותה. על פי המסורת נולד קונפוציוס בשנת 551 לפנה"ס בעיר צ'ופו, אז בירת מדינת לוּ. מדיה וקבצים בנושא תקופת האביב והסתיו בוויקישיתוף תקופת האביב והסתיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפלגת הלוחמים

מפלגת הלוחמים או רשימת הלוחמים הייתה מפלגה קטנה שנבחרה לכנסת הראשונה. מפלגת הלוחמים הוקמה על ידי יוצאי ארגון הלח"י עם קום המדינה ובראשה עמד נתן ילין-מור שכיהן מטעמה כחבר הכנסת בכנסת הראשונה. בין חברי המפלגה שלא זכו להיכנס לכנסת הראשונה מטעם המפלגה היו מתתיהו שמואלביץ', יעקב בנאי, גאולה כהן, ראש הממשלה לעתיד יצחק שמיר, וישראל אלדד, שעזב את הרשימה אחרי הבחירות לכנסת עם תומכיו והביא בסופו של דבר לפירוק המפלגה. הרשימה זכתה ב-5,363 קולות, או 1.2 אחוז מכלל הקולות, דבר שזיכה אותה כאמור בח"כ אחד. לאחר הבחירות לכנסת הראשונה, ב-25 בינואר 1949, התכנסו יוצאי הלח"י ל"ועידה הארצית הראשונה של לוחמי חירות ישראל", בקולנוע רמה שברמת גן. בוועידה דנו בשתי החלטות: נתן ילין מור הציע להפוך את מפלגת הלוחמים למפלגת פועלים סוציאליסטית, וישראל אלדד הציע להקים תנועה רעיונית שתתרכז בהחזרת "מלכות ישראל". יצחק שמיר תמך בהצעה של נתן ילין מור, וההצעה הזאת התקבלה ברוב של כשני שלישים. השליש שהתנגד, כולל אלדד, פרש והקים את הירחון הימני "סלם למחשבת חרות ישראל" שיצא לאור עד לשנת 1963. לאחר ההחלטה על הקמת מפלגת פועלים סוציאליסטית, התווכחו חברי הוועידה על "הגדרת האויב" המרכזי של המפלגה. בסופו של דבר ניצח האגף השמאלי של הוועידה, ורוב הוועידה החליטה להגדיר את "האימפריליזם הבריטי" כאויב, ולקרוא לשכנים הערבים ל"שכנות טובה". על אף זאת, שמיר התנגד לקריאה לתמיכה בברית המועצות והציע על לשמור על נייטרליות בין הגוש המערבי לגוש המזרחי. יצחק שמיר הציג את מטרות המפלגה לדעתו: "מקסימליזם לאומי וחתירה לצדק סוציאלי. אין בתנועה המסתייגים מסוציאליזם כשיטה חברתית הרצויה בעיניה. אך לגבי מרקסיזם- רוב החברים אינם בקיאים בתורה זו ואיננו מרגישים צורך נפשי מיוחד ללמוד אותה" בסופו של דבר, למרות החלטת הוועידה, הדבר לא יצא לפועל ומפלגת הלוחמים התפרקה זמן לא רב לאחר הוועידה. נתן ילין-מור מדיה וקבצים בנושא מפלגת הלוחמים בוויקישיתוף מפלגת הלוחמים באתר הכנסת לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן רשימת הלוחמים באתר הספרייה הלאומית מפלגת הלוחמים באתר העמותה להנצחת מורשת לח"י הצעה במועצת "הלוחמים" לפרק את המפלגה, על המשמר, 12 בפברואר 1950 אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 190, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 191, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 193, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו אריה אלדד, "דברים שרואים מכאן", עמ' 192, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו
מיין קון

מיין קון הוא גזע של חתול הבית. הגזע נחשב לגדול ביותר מבין גזעי החתולים המבויתים. מקורו של המיין קון ממדינת מיין שבצפון ארצות הברית, הסברה המקובלת היא שהמיין קון התפתח מזיווג של חתול בית עם חתול קצר שיער של אחד המתיישבים באמריקה וחתול ארוך שיער של אחד הסוחרים שהגיעו לאזור. האחרון הזדווג עם חתולים קצרי שיער מקומיים, ואלה, שרדו את החורף הקשה של ניו אינגלנד ויצרו דור נוסף של צאצאים, כך שהחתול נוצר בלי התערבות אדם. הגזע התפתח טבעית לחתול חסון, מתאים לחורף הקשה והאקלים המשתנה של האזור. הוא זכה לכינוי "הענק העדין" בשל אופיו הנינוח, ובשל חסינותו לאקלים השתמשו בו בחוות באזור כלוכד עכברים. הראשונה שהחלה בתיעוד הגזע בתחרויות היא גברת א. ר. פירס. נציג רשמי ראשון בתערוכות מטעם ילידי אמריקה נרשם בינואר 1878. בתחילה זכה המיין קון לניצחונות רבים בתערוכות חתולים, אולם נציגותו בתערוכות דעכה בהדרגה עד 1950, אז פורסמה שמועה, כי הגזע נכחד. בתקופה זו אלטה סמית' ורובי דייר הקימו את "המועדון המרכזי למיין קון", במטרה לעקוב אחר רישומים של החתול ולהחזירו למודעות ולתערוכות. עד סופו של הארגון ב-1963 הוא פעל רבות למען הגזע, כולל קביעת סטנדרט הגזע. לאחר ניסיונות רבים, החל מ-1 במאי 1975 הוכר המיין קון כגזע נפרד, ולא כחלק מהפרסיים. שנה מאוחר יותר, ב-1976 הוכר סטנדרט הגזע לאליפות. הרבה אגדות קשורות למוצאו: בובקט אמריקאי שהזדווג עם חתולי בית שהובאו לצפון אמריקה או חתולי בית שהזדווגו עם דביבונים, למרות שהברירה האחרונה אינה אפשרית גנטית. אגדה נוספת מספרת שהם צאצאי החתולים של מארי אנטואנט, מלכת צרפת לשעבר, שהתרבו עם חתולים באמריקה. פרווה עשירה ושופעת הבנויה מפרווה תחתונה רכה ופרווה עליונה מעט יותר קשה. גדול ממדים, בעל גוף חסון ושרירי, מסיבי מאוד, רחב חזה, בעל גוף ארוך ומלבני, רגליים לא מאוד ארוכות וחזקות שיוצרות מלבן עם הגוף; ראש ארוך עם קווים מלבניים. אוזניים גדולות, רחבות בבסיס ומעט עגולות בקצוות, שעירות, גם החוצה מגבולות האוזניים, מיקום האוזניים - גבוה על הראש. עיניים גדולות במבנה מעט אלכסוני, אך נראות עגולות כאשר החתול פותח אותן; מתפתח לאט, ולעיתים מגיע להתפתחות מלאה רק בגיל 3-4 שנים. גזע מאוד פופולרי בארצות הברית וגם באירופה. הפרווה ארוכה כדוגמת החתול הפרסי. כל הצבעים מותרים לגידול, כולל כל הצבעים והדוגמאות עם לבן. לא מוכרים: דוגמת הפרווה של הסיאמיים והצבעים שוקולד, לילך, קינמון ופון (סוג מסוים של קרם). משקל נקבות 4-6 ק"ג, זכרים 5.5-7 ויותר. מדיה וקבצים בנושא מיין קון בוויקישיתוף מיין קון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'פרי ליבר

ג'פרי ליבר (באנגלית: Jeffrey Lieber; נולד ב-1969) הוא תסריטאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בעיקר כיוצר של הסדרה אבודים. ליבר נולד באוונסטון, אילינוי, ארצות הברית ולמד בבית ספר תיכון אוונסטון. סיים תואר ראושון במשחק באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. ליבר עובד ככותב וכמפיק בפועל עבור רשת הטלוויזיה פוקס עבור הפיילוט "Hitched". נכון להיום הוא מפיק פיילוט לסדרת טלוויזיה העונה לשם "Family Practice", עבור התאגיד היפני סוני. ABC שכרה את ליבר כאשר היא מתבססת על תסריטו הראשוני אשר נקרא אז "Nowhere" (בתרגום חופשי:"שום מקום"). ליבר יצר סידרה ריאליסטית למדי, היונקת מוטיבים מיצירות קודמות (כמו "רובינזון קרוזו") ובנויה סביב המודל של היצירה "בעל זבוב" ו"להתחיל מחדש" (בכיכובו של טום הנקס). הסדרה עסקה בחבורת ניצולים שצריכה להתחיל מאפס ולהקים חברה אנושית מתפקדת. עם התקדמות הפרויקט, ABC החליטו לשנות כיוון ונתנו לג'יי ג'יי אברהמס ולדיימון לינדלוף, שכבר היה להם חוזה עם הרשת, לשכתב את התסריט. ליבר, שחשש כי לא יפוצה כראוי על עבודתו, הגיש תלונה לגילדת הכותבים של אמריקה. זו הובילה להליך בוררות, בסופו הוכר ליבר כיוצר-שותף של הסדרה. עם זאת, חוץ מתסריטו הראשוני ליבר לא המשיך לכתוב עבור אבודים. ב-2002 השתתף בכתיבת התסריט של הסרט "מעיין הנצח". מדיה וקבצים בנושא ג'פרי ליבר בוויקישיתוף ג'פרי ליבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'פרי ליבר, באתר AllMovie (באנגלית) ג'פרי ליבר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסה

האם התכוונתם ל... נחום פסה – מנהיג ציוני פסה (חברה) – חברה לייצור ציוד תחבורה
אברציה כרומטית

אברציה כרומטית היא עיוות אופטי הפוגע ביכולת של מערכת אופטית למקד את כל אורכי הגל לאותה הנקודה. העיוות נגרם מתופעה שנקראת דיספרסיה: מקדם השבירה של עדשות משתנה כתלות באורך הגל. כיוון שמקדם השבירה של העדשה קובע את מרחק המוקד שלה, השינוי של מקדם השבירה לכל אורך גל משפיע על המיקוד של העדשה. כך, אובייקט המורכב ממספר צבעים מתרכז בנקודה שונה עבור כל צבע דבר הגורם לקבלת תמונה מטושטשת. אברציה זו מורכבת למעשה, משתיים. האחת היא צירית או אורכית, והיא מתקבלת כתוצאה מהתכנסותן של קרני אור השייכות לאורכי גל שונים בנקודות שונות לאורך הציר האופטי. השנייה היא רוחבית או צידית, והיא נובעת מהתמקדותם של אורכי גל שונים בנקודות שונות (בגובה שונה) במישור המוקד. מיקום שונה על מישור המוקד מבטא הגדלה שונה של הדמות עבור אורכי גל שונים, מאחר שהיא מוגדרת על ידי היחס בין מרחק הדמות מהעדשה לבין מרחק העצם מהעדשה. מאחר שמרחקים אלה קשורים ביניהם באמצעות נוסחת גאוס, 1 f = 1 u + 1 v {\displaystyle {\frac {1}{f}}={\frac {1}{u}}+{\frac {1}{v}}} , כאשר, u מציין את מרחק העצם מהעדשה, v מציין את מרחק הדמות מהעדשה, ו-f מציין את מרחק המוקד, הרי שאלו הן היבטים שונים של אותה תופעה בסיסית. למרות השימוש הנעשה במונח תיקון, אין תיקון גמור, ומדובר בדרכים המיועדות למזער את העיוות ככל האפשר. אחת השיטות הראשונות להקטנת האברציה הכרומטית הייתה שימוש בעדשות בעלות יחס אורכי מוקד (מספר F) גדולים, דבר שהוביל ליצירת טלסקופים ארוכים מאוד, עשרות מטרים לעיתים. רק עם התחלת השימוש בדובלטים ולאחריהם טריפלטים התאפשר תיקון אופטי לאברציה הכרומטית. בטלסקופ דובלט נעשה שימוש בשתי עדשות מסוגי זכוכית שונים ובעלות מקדמי שבירה שונים. מכיוון שבין שתי העדשות ישנו משטח מגע, יש צורך ביצירת משטחים אופטיים מלוטשים בשלמות זה ביחס לזה, דבר קשה מאוד טכנית, מה שמעלה מאוד את מחירם של טלסקופים אלו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אופטיקה גאומטרית, עמי יברכיהו, התעשייה הצבאית (1986) Optics, E Hecht, Addison-Wesley (1987)‎ Fundamentals of Optics, FA Jenkins & HE White, McGraw-Hill (1976)‎ Applied Optics, vol 1, L Levi, Wiley (1968)‎; עדשה אכרומטית עדשה אפוכרומטית עדשה מדיה וקבצים בנושא אברציה כרומטית בוויקישיתוף אברציה כרומטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאוס פון אמסברג

קלאוס פון אמסברג (בגרמנית: Klaus von Amsberg, בהולנדית: Claus van Amsberg; ‏6 בספטמבר 1926 – 6 באוקטובר 2002), היה אריסטוקרט גרמני אשר נישא למלכה ביאטריקס מהולנד. קלאוס נולד ב-6 בספטמבר 1926 בהיצאקר, לקלאוס פליקס פון אמסברג ולברונית גסטה פון דם בוסשה-הדנהאוזן. בנעוריו היה הנסיך חבר בתנועת הנוער ההיטלראי וכן שירת בוורמכט בתקופת מלחמת העולם השנייה בתפקידי מנהלה בדנמרק ובאיטליה. עם סיומה של המלחמה הוא נישבה על ידי כוחות ארצות הברית ב-1945 באיטליה וכששוחרר מהכלא עבר לבריטניה ומשם חזר לגרמניה. קלאוס כיהן כדיפלומט מטעם מערב גרמניה, ובשנת 1965 הכיר את ביאטריקס, נסיכת אוראניה-נסאו בחופשת סקי בשווייץ. הרומן הורחק מעיני התקשורת ובסופו של דבר, למרות התנגדותו של העם ההולנדי עקב עברו הנאצי, אושרו הנישואין בידי המלכה יוליאנה, אמה של ביאטריקס ועל ידי הפרלמנט. החתונה נערכה ב-10 במרץ 1966, ולזוג נולדו שלושה בנים. עקב חברותו של הנסיך בתנועת הנוער ההיטלראי בנערותו וכן עקב שירותו בוורמאכט, הוא זוהה על ידי העם ההולנדי כחלק מן העבר הגרמני הנאצי. במחאה ההמונית שהתעוררה בלטה הסיסמה "אני רוצה את אופני בחזרה", תזכורת להחרמת האופניים מן ההולנדים בידי הכובש הנאצי. בעת שחלפה כרכרת הזוג המלכותי ברחוב נזרקה לעברה פצצת עשן על ידי פעילים בתנועת פרובו, תנועה אנרכיסטית הולנדית. תקרית זו התפתחה לקרבות רחוב בין המשטרה למפגינים. אולם, ככל שחלפו השנים התמעטה דעת הקהל השלילית כנגדו והוא הפך לאחד מבני משפחת המלכות האהודים בהולנד. בשנים האחרונות לחייו התמקד הנסיך קלאוס בקידום נושא מדינות העולם השלישי. ב-6 באוקטובר 2002, בגיל 76, מת הנסיך קלאוס ממחלת פרקינסון ומדלקת ריאות. הוא נקבר במרתף הקבורה המלכותי שבכנסייה החדשה בעיר דלפט. ב-10 במרץ 1966 התחתן קלאוס עם ביאטריקס, מלכת הולנד, ממנה נולדו לו שלושה בנים: וילם-אלכסנדר, מלך הולנד (נולד ב-1967) יוהאן-פריסו, נסיך אוראניה-נסאו (1968–2013) קונסטנטין, נסיך אוראניה-נסאו (נולד ב-1969) מדיה וקבצים בנושא קלאוס פון אמסברג בוויקישיתוף קלאוס פון אמסברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קלאוס פון אמסברג, באתר Discogs (באנגלית) Halasa, Malu (2002-10-08). "Prince Claus of the Netherlands". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-09-24. אי.פי, הולנד: בעלה של המלכה ביאטריקס מת בגיל 76, באתר ynet, 7 באוקטובר 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאגו, מלך בריטניה

יאגו (באנגלית: Jago או Jaygo - "יעקב") היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד מהמלכים האגדיים של בריטניה. יאגו היה בנו של גארגאסטיוס, ועלה לשלטון לאחר מות סיסיליוס הראשון, אחיו. לאחר מותו עלה לשלטון קימארקאס, בנו של סיסיליוס. תיארוך מלכי בריטניה האגדיים
קימארקאס

קימארקאס (באנגלית: Kimarcus; בוולשית: Gorust) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה. קימארקאס היה בנו של סיסיליוס הראשון, ועלה לשלטון לאחר מותו דודו, יאגו. לאחר מותו עלה לשלטון גורבודאק, בנו. גניאולוגיה של קימארקאס(הקישור אינו פעיל) תיארוך מלכי בריטניה האגדיים
נועם הלוי

נועם זייד הלוי (נולד ב-1952), נגן כלי הקשה וכלי נשיפה ישראלי. שותף קבוע בתקליטים ומופעים של אהוד בנאי. בהופעותיו משלב קטעי תנועה וריקוד ייחודיים תוך כדי נגינה. גדל בצפת, חיפה וראש פינה במשפחה מוזיקלית ותיקה. אחותו היא אסתר עופרים. לאחר שירות בצה"ל נסע לאירופה, חי בקומונה בגרמניה וניגן בלהקה Amon Düül. לאחר 1973 חזר לישראל והתגורר בתל אביב. הופעתו הראשונה בישראל כנגן כלי הקשה הייתה במופע סע לאט של אריק איינשטיין, כחלק מלהקה בה ניגנו גם שלום חנוך ואריאל זילבר. בשנת 1976 השתתף כנגן כלי הקשה בלהקת הליווי של זילבר במופע הסולו שלו "רוצי שמוליק". ב-1977 חזר לראש פינה, שם הכיר את אהוד בנאי כנגן גיטרה וזמר מתחיל. השניים שיתפו פעולה בפרויקטים ביתיים שונים ויחד עם מוזיקאים מהאזור. ב-1981 חזר לתל אביב והשתלב בלהקת "כרומוזום" ביחד עם דורון אייל, רמי פורטיס, ואיוון מונטיאל, ובהופעות של מוזיקה אוונגארדית במועדון הפינגווין. הוא ניגן בכלי הקשה מסורתיים וכן על כסא, מזמרה, משור, מכונית ואקווריום. ניגן בכלי נשיפה והופיע בקטעי דיבור וריקוד בהרכבים שונים וקצרי מועד. באותה תקופה הכיר את ז'אן ז'אק גולדברג, יוסי אלפנט חבריו ללהקת "הפליטים" לעתיד. ב-1986 הקימו אהוד בנאי ויוסי אלפנט את להקת הפליטים והפיקו את התקליט אהוד בנאי והפליטים, בו היה לנועם הלוי תפקיד מפתח כמי שהביא, כדברי אהוד בנאי את "הניחוחות הגליליים של ראש פינה" אל מוזיקת הרוק ויצר את הייחודיות של צליל התקליט. עוד לפני כן ניגן הלוי עם הרכב זה באופרת הרוק מאמי (אופרת רוק). בהופעות שליוו את הוצאת התקליט ניגן הלוי על דרבוקה מאחורי וילון, כאשר זרקור מאיר אותו מאחור, אפקט שיצר צללית מעניינת, שהפכה לסמל היכר של הלוי. מאז משתתף הלוי בפרויקטים רבים של בנאי. בין היתר ניגן בתקליטו של בנאי קרוב, ניגן חליל בתקליט שיצר בנאי עם אביו, יעקב בנאי, "תחת שיח היסמין", השתתף בסדרת המופעים של בנאי "מלון אורחים" (1989–1990), השתתף בשירת קולות ונגינה בכלי הקשה, פעמונה, פעמונים, חליל וכלי נשיפה מזרחיים מסורתיים בתקליטו של בנאי השלישי וכנגן ליווי של בנאי בהופעותיו. הלוי ליווה את יהודה פוליקר במופע "אפר ואבק" (בתקליט "אפר ואבק" ניגן פוליקר עצמו את תפקידי כלי ההקשה). בשנות ה-90 שב לראש פינה ושיתף פעולה עם הבמאי דני וקסמן בכתיבת מוזיקה מקורית לסרטיו "מסע בגליל" (1990) ו"שירת הגליל" (1997). עוד בשנות ה-90, השתתף ב"פרויקט חנוך לוין" בהלחנה ונגינה וליווה שותף נוסף של אהוד בנאי, דודי לוי, בתקליטיו והופעותיו. ב-2003 היה שותף לזכייה, לצד אהוד בנאי וגיל סמטנה, בפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר עבור המוזיקה לסרט מסעות ג'יימס בארץ הקודש. נעם הלוי הוא מאותם אמנים יחידי סגולה, אשר למרות שתפקידם הוא שולי כביכול, הם מצליחים למלא את הבמה באישיותם הכובשת. הוא, בדרך כלל, מנגן "רק" בכלי הקשה (או נשיפה), אך צורת ההופעה שלו, הריקוד המיוחד והנגינה בכל הגוף הופכים אותו, לעתים קרובות, למתחרה רציני של הזמר הראשי על תשומת לב הקהל... — אתר מומה נועם הלוי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נועם הלוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נועם הלוי, באתר Discogs (באנגלית) נועם הלוי, דף שער בספרייה הלאומית נועם הלוי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) באתר הסרט "חייב לזוז" בסרט "חייב לזוז"
קוקס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קוקס – עיר באלבניה קוק (דלק) – חומר פחמני מוצק המכונה גם "קוקס" קוקס - קיצור סלנגי בשפת הרחוב למילה "קוקסינל" - כינוי גנאי לטרנסקסואל, שמוצאה משם הבמה של אמנית צרפתייה, קוקסינל, שהייתה לטרנסקסואלית הראשונה שהופיעה במופע בידור בארץ קוקס - סלנג במגזר החרדי לצורת סידור שיער המכונה גם גולגול . אישים ששם משפחתם קוקס: אלכס קוקס – במאי ושחקן קולנוע בריטי בריאן קוקס – שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון סקוטי בריאן קוקס (אנ') – פיזיקאי ומוזיקאי בריטי ברנדין קוקס – שחקן פוטבול אמריקאי ג'יימס מידלטון קוקס – מושל מדינת אוהיו שבארצות הברית ומועמדה של המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בבחירות בשנת 1920 ג'סיקה קוקס – הטייסת חסרת הידיים הראשונה דויד קוקס – היה סטטיסטיקאי בריטי טוני קוקס – שחקן אמריקאי לברן קוקס – שחקנית טרנסג'נדרית אמריקאית סטיב קוקס – שחקן פוטבול אמריקני סמואל קוקס – קצין בחיל האוויר של ארצות הברית פרדי קוקס – שחקן ומאמן כדורגל אנגלי צ'ארלי קוקס – שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי קורטני קוקס – שחקנית ודוגמנית אמריקאית קריסטל קוקס – אצנית אמריקאית קרל קוקס – מפיק מוזיקלי ריצ'רד קוקס – פיזיקאי
ג'קי מקלין

ג'ון לנווד (ג'קי) מקלין (באנגלית: John Lenwood (Jackie) McLean;‏ 1931 - 31 במרץ 2006) היה נגן ג'אז, סקסופון אלט, מלחין ומורה אמריקאי. את עיקר חינוכו המוזיקלי קיבל מאביו, ג'ון האב, שהיה נגן גיטרה בלהקתו של טייני בראדשו, ועם מות אביו מסנדקו ומאביו החורג. בנוסף למד מוזיקה מכמה שכנים, ממורים ומנגנים חשובים אחרים כמו ת'לוניוס מונק, באד פאוול וצ'ארלי פארקר. במהלך קריירה ארוכה ופוריה ניגן והקליט מקלין עם כמה מאמני הג'אז הבולטים בתחום כמו צ'ארלס מינגוס, סאני רולינס, אורנט קולמן ופרדי האברד והיה חבר בהרכב "שליחי הג'אז" של ארט בלייקי. בתחילת דרכו, סגנון נגינתו הושפע רבות מההארד-בופ, ובהמשך התפתח לסגנונות שונים רבים ואחרים, כמו הג'אז המודאלי, אך בנגינתו תמיד ניתן לשמוע את בסיס ההארד בופ נטוע היטב, בנוסף להשפעת הבלוז החזקה והסאונד הגבוה הייחודי לו. מקלין לימד באוניברסיטאות ובתי ספר רבים והקים את המחלקה למוזיקה אפריקנית באוניברסיטת הרטפורד. בנוסף הקים, יחד עם אשתו דולי מקלין, ארגון לשימור ולתיעוד האמנות והתרבות של הפזורה האפריקאית. מקלין קיבל פרסים רבים על נגינתו ועל תרומתו לעולם המוזיקה. הוא נפטר לאחר מחלה ארוכה ב-31 במרץ 2006, בהרטפורד, קונטיקט. מדיה וקבצים בנושא ג'קי מקלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'קי מקלין ג'קי מקלין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר ספוטיפיי ג'קי מקלין, באתר AllMusic (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר Discogs (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר Songkick (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר בנדקמפ יאיר שפיגל, The SideMan - בלוג ג'אז ג'קי מקלין, המחזה והסרט The Connection. ג'קי מקלין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'קי מקלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)