laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
INSAT

INSAT, Indian National Satellite System (בעברית: מערכת לוויינים לאומית של הודו) היא מערכת לוויינים במסלול גאוסטציונרי למטרות תקשורת, שידורי טלוויזיה, מעקב אחרי מזג אוויר ותמיכה בפעולות הצלה. הלוויינים מופעלים על ידי הארגון ההודי לחקר החלל וזה מיזם משותף של מספר גופים ממשלתיים. המערכת פועלת החל משנת 1983. חלק מהלוויינים מצוידים במצלמת CCD. הלוויין הראשון INSAT-1A שוגר באפריל 1982, אך לא הצליח להפעיל את מערכותיו. המערכת החלה לפעול אחרי שיגור לוויין INSAT-1B באוגוסט 1983. עם הפעלתה מערכת גרמה למהפך במספר תחומים בכלכלת הודו. לתפקוד המערכת הופעלו 2 תחנות בקרה בקרנאטקה ובבופאל. עד לשנת 2023 שוגרו 24 לוויינים. הלוויינים הראשונים נבנו בארצות הברית. בשנת 1992 החל שיגור לוויינים שנבנו בISRO מדיה וקבצים בנושא INSAT בוויקישיתוף לווייני סדרה GSAT נתונים מפורטים על הלוויינים
חנוך ננר

חנוך ננר (1923 – 20 בינואר 1992) היה פוליטיקאי ודיפלומט ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית הראשון של אילת מ-1953 עד 1959 וקונסול כללי במרסיי שבצרפת. נולד באמסטרדם בשם זיגמונד (זיג) ננר (בהולנדית: Siegmond (Sieg) Nenner) לברנרד (בן ציון) ננר וברטה לבית ארליך, ילידי פולין. כבר מצעירותו היה פעיל בתנועת נוער ציונית. לאחר הכיבוש הנאצי הצטרף לקבוצת מחתרת יהודית, וב-1942 נמלט עם חברי הקבוצה לשווייץ. לאחר המלחמה אִרגן מחדש את הקבוצה, שהתכוננה לעלות לארץ. ב-1947 עלה לארץ, והשתתף בהגנה על דגניה במלחמת העצמאות. לאחר המלחמה הצטרף לקבוצת עולים מהולנד לכפר הנוער בן שמן, שם עסק בחקלאות ויזם הקמת מפעל טקסטיל. בתחילת שנות ה-50 נשלח לאילת לשמש בה נציג של רשויות המדינה, והחליף את אבי זכאי כמושל אילת והאזור. ב-8 בינואר 1953 הוקמה באילת מועצה מקומית, וננר נבחר פה אחד לראש המועצה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 1955 התמודדה באילת רשימת מפא"י בראשותו כרשימה יחידה, והוא נבחר שנית לראשות המועצה. בפברואר 1960 נשלח לשיקגו כנציג "הרשות למשיכת השקעות הון לישראל", שליחות שבה שהה עד דצמבר 1961. בפברואר 1964 החל לכהן כקונסול כללי במרסיי, עד מאי 1966. Dick Polak, Hanoch (sieg) Nenner had opbouw van Israel hoog in zijn vaandel, Nieuw Israelietisch Weekblad, 7 September 1992 (בהולנדית) הוקמה המועצה המקומית באילת, דבר, 9 בינואר 1953 נבחר ליו"ר מועצת אילת, הארץ, 7 באוגוסט 1955 ילקוט הפרסומים 437, עמ' 1231 7 נציגי רשות ההשקעות – לארצות הברית למשיכת השקעות הון, הארץ, 5 בפברואר 1960 חנוך ננר – קונסול במרסיל, מעריב, 10 בפברואר 1964 קונסוליות הועלו לקונסוליות כלליות, הצופה, 5 במאי 1966
פזאי בולטימור

פזאי בולטימור (שם מדעי: Icterus galbula) הוא מין של עוף ממשפחת הפזאיים ומהסוג פזאי החי באמריקה הצפונית והמרכזית. ציפור זו תוארה בידי קארולוס לינאוס ב-1758 והיא הציפור הלאומית של מרילנד. על שמו גם נקראת קבוצת הביסבול בולטימור אוריולס. הפזאי הוא עוף בינוני במשפחתו, באורך 17 עד 22 ס"מ עם מוטת כנפיים של 23 עד 32 ס"מ ומשקלו הממוצע 22.3 עד 42 גרם בקירוב. הזכר גדול מעט מהנקבה, אך לא בהרבה. צבעו צהוב-שחור והוא בעל גוף מוארך בעל רגליים ארוכות, זנב ארוך ומקור חרוטי ארוך ומחודד. פזאי זה דומה למינים קרובים כמו: Icterus bullockii‏, Icterus parisorum או Icterus graduacauda והוא לעיתים מכליא עם הראשון, כאשר זה נחשב גם לתת-מין שלו. הפזאי מצוי לאורך היערות של אמריקה הצפונית צפונה עד לערבות של דרום אונטריו, קוויבק וניו ברנזוויק בקנדה וצפון-מערבה עד מונטנה ודרומה למזרח ארצות הברית עד למרכז מיסיסיפי, אלבמה וצפון ג'ורג'יה. בחורף הפזאים נודדים דרומה לאמריקה המרכזית וגם לצפון אמריקה הדרומית. מדיה וקבצים בנושא פזאי בולטימור בוויקישיתוף פזאי בולטימור, באתר ITIS (באנגלית) פזאי בולטימור, באתר NCBI (באנגלית) פזאי בולטימור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פזאי בולטימור, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) פזאי בולטימור, באתר GBIF (באנגלית) פזאי בולטימור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קלריסמריו סנטוס

קלריסמריו סנטוס רודריגס (בפורטוגזית: Clarismario Santos Rodrigues; נולד ב-27 ביולי 2001 בוולנטה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף. סנטוס החל לשחק כדורגל בקבוצת פלומיננסה דה פיירה, ובהמשך שיחק בקבוצות דוברבה זאגרב מליגת המשנה הקרואטית ובוראץ קוזארסקה דוביצה מליגת המשנה של בוסניה והרצגובינה. ב-27 בינואר 2021 חתם סנטוס ברודאר פריידור מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-8 ביוני 2022 חתם סנטוס על חוזה לעונה אחת ז'לייזניצ'אר סרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן ערך שמונה שערים. ב-29 ביוני 2023 שוחרר מהמועדון, לאחר תום חוזהו. Brazilac Santos stigao u Rudar Prijedor באתר meridianbetsport, ‏ 27 בינואר 2021 (בבוסנית) Santos Rodrigues Clerismario novi fudbaler Željezničara באתר n1info, ‏ 8 ביוני 2022 (בבוסנית) Pogledajte šta Brazilac Santos radi nakon što je napustio Željezničar באתר Sport1, ‏ 29 ביוני 2023 (בבוסנית) קלריסמריו סנטוס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלריסמריו סנטוס".
סיס דקלים אפריקני

סיס דקלים אפריקני (שם מדעי: Cypsiurus parvus) הוא מין עוף ממשפחת הסיסיים החי באפריקה שמדרום לסהרה. הוא שייך לסוג סיס דקלים לצד המינים: סיס דקלים אסייתי וסיס דקלים מלגשי, שבעבר השתייך למין זה. הסיס בעל תפוצה רחבה בטבע ואיננו בסכנה. אורכו של הסיס כ-16 ס"מ בקירוב לאל הבדלים גדולים בין הזוויגים והוא בעל גוף חום בהיר עם כנפיים שחורות דמויות-בומרנג ובטן אפורה בהירה. הראש שלו גדול עם מקור שחור קצר וזנב ארוך ומפוצל, היכול להיפרש לצדדים. הוא משמיע קריאות חזקות וצורמות תוך כדי מעופו. הרגליים קצרות ומנוונות והסיס כמעט ולא מסוגל להתייצב על הקרקע וממעט בנחיתות. תפוצתו היא לאורך אפריקה שמדרום לסהרה וגם בחלק מחצי האי ערב כמו בערב הסעודית או בתימן וכן מגיע לאי מדגסקר. הוא נדיר יותר בקרן אפריקה ובאפריקה הדרומית. הסיס הוא מעופף יעיל להפליא הניזון מחרקים שהוא לוכד במקורו ולעיתים מנמיך עוף כדי לאכול וכן לשתות מהאוויר. הסיס מקנן כשמו מתחת לדקליים שונים בחלקם התחתון והוא מערבב באמצעות רוקו תערובת של חומרים שהוא מוצא באוויר וכן מנוצותיו הנדבקים יחדיו מתחת לעלי הדקל, ליצירת קן בתוכו מוטלות לרוב 2 ביצים. הסיס הוא שוכן לרוב באזורי פתוחים אך מוריקים, לרוב בין מטעי דקלי שמן (Elaeis) וכן בסוואנות מיוערות, אדמות קוצים ושדות מעובדים. מדיה וקבצים בנושא סיס דקלים אפריקני בוויקישיתוף סיס דקלים אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) סיס דקלים אפריקני, באתר NCBI (באנגלית) סיס דקלים אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סיס דקלים אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) סיס דקלים אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרם – עיר ברוסיה פרם – תור גאולוגי פרם – סובייקט (חבל מנהלי) בפדרציה הרוסית.
גדרון אדמוני-גב

גדרון אדמוני-גב (שם מדעי: Campylorhynchus capistratus) הוא מין של עוף ממשפחת הגדרוניים, החי לאורך אמריקה המרכזית שבין מקסיקו לצפון קוסטה ריקה. גדרון זה הוא קרובו לסוג של גדרון הקקטוס. הגדרון הוא עוף קטן יחסית באורך של כ-17 ס"מ ומשקלו 29 עד 42 גרם בקירוב, כאשר יש הבדלים קטנים בין התת-מינים השונים אך הם די דומים. לרוב הגדרון בעל גב וכנפיים חומים-אדמוניים עם כנפיים וזנב חומים ומנומרים בשחור-לבן. הרגליים ארוכות ואפורות והראש לבן עם כיפה שחורה ופס שחור מאחורי העיניים וכן מקור מעוקל שחור וחזק. הפנים ופלג הגוף התחתון לבנים עד הרגליים. הצעירים בעלי גוון אפור-בהיר לאורכם ופלג גוף תחתון צהבהב, אך הם מפתחים במהירות גוונים של פרטים בוגרים. גדרון זה חי ביערות גשם, יערות שונים ובסוואנות, חורשים ושיחיות לאורך תפוצתו בגבהים של עד 800 מטר בקוסטה ריקה או עד 1,400 מטר בהרים של אל סלוודור. הגדרון משתמש במקורו הכפוף כדי לחטוף חרקים ועוד חסרי חוליות ממסתורי צמחים או מהקרקע, אם כי גם יעוט על טרף מעופף. הגדרונים באזורים שונים אינם חוששים מאנשים וייגשו לאכול מצלחות אנושיות. לעיתים הם ניזונים בקבוצות קטנות על קרקע היער יחדיו. הגדרון מקנן לרוב סביב עצים או שיחים קוצניים, בעיקר על ענפי השיטה מהמין Vachellia sphaerocephala. כדי לגונן על קיניו מטורפיו אפשריים הוא ירחיק לכת ויקנן סמוך לקן צרעות המתרגלות אל הגדרון אך תוקפות מסיגי גבול מאיימים. הנקבה מקננת לבדה בקן ומטילה בו 3 עד 5 ביצים הבוקעות לאחר שבועיים, והגוזלים מתבגרים תוך פרק זמן דומה. לאחר שהצעירים עוזבים את הקן הם נשארים לקבוצות משפחתיות קטנות הישנות יחד במעונות משותפים. ישנם 6 תת-מינים של הגדרון, אם כי באחרון לא כל החוקרים מכירים: C. c. nigricaudatus C. c. capistratus C. c. xerophilus C. c. castaneus C. c. nicaraguae C. c. nicoyae מדיה וקבצים בנושא גדרון אדמוני-גב בוויקישיתוף גדרון אדמוני-גב, באתר ITIS (באנגלית) גדרון אדמוני-גב, באתר NCBI (באנגלית) גדרון אדמוני-גב, באתר GBIF (באנגלית) גדרון אדמוני-גב באתר הרשימה האדומה של IUCN
גבול איראן–פקיסטן

גבול איראן–פקיסטן (בפרסית: مرز ایران و پاکستان, באורדו: ایران پاکستان سرحد) הוא קו הגבול הבינלאומי המפריד בין איראן לבין פקיסטן. הגבול מפריד בין המחוז האיראני של סיסתאן ובלוצ'סתאן למחוז הפקיסטני של בלוצ'יסטן, ואורכו 909 קילומטרים (565 מיילים). קו הגבול מתחיל במשולש הגבולות עם אפגניסטן בהר Kuh-i-Malik Salih בגובה 1,613 מ' (נ.צ. 29.8583, 60.8731), משם ממשיך בקו ישר לכיוון דרום-מזרח עד לנ.צ. 29.4131, 61.2994. שם עובר לאורך רכסי הרים, נחלי אכזב ונהר תהלאב עד לקרבת אגם חאמון-איי-משקל. לאחר מכן הגבול סוטה בחדות דרומה עד לנ.צ. 27.3645, 62.8023, משם מזרחה עד לנהר משכיל. לאחר מכן דרומה, לנהר נהאנג שלאחריו הוא עוקב מערבה. לאחר מכן קו הגבול עובר מספר רכסי הרים ושוב קטעי קווים ישרים לכיוון דרום עד למפרץ גוואדר במפרץ עומאן. הגבול הנוכחי חוצה את ארץ בלוצ'יסטן, אזור שהפריד אימפריות שונות גם בעבר. מאז המאה ה-18 בריטניה השתלטה בהדרגה על רוב הודו, כולל השטח שהוא כיום פקיסטן, בסמוך לאדמות שנתבעו על ידי פרס. ב-1871 הסכימו הבריטים והפרסים להגדיר את הגבול המשותף; ועדת גבול סקרה את האזור בשנה שלאחר מכן, אך לא סימנה אותו בשטח. מספר בעיות שנבעו מכך סודרו באמצעות אמנה משותפת נוספת ב-1905. בשנת 1947 עזבו הבריטים ופקיסטן זכתה בעצמאות. איראן ופקיסטן אישרו את הגבול הבינלאומי ביניהן בשנים 1958–1959, כולל מיפוי מלא של אזור הגבול, סימונו בשטח והצבת אבני גבול. בשנת 2011 מסרה איראן כי בכוונתה להציב קיר הבטון בעובי של 3 רגל (91.4 ס"מ) ובגובה של 10 רגל (3.05 מ'), לאורך 700 ק"מ של קו הגבול המשתרע מהעיר טפטן לעיר מנד. הפרויקט יכלול מכשולי גבול להרתעת סחר בלתי חוקי, הברחת סמים לשני הצדדים וניסיון למניעת מעשי טרור. ב-17 בפברואר 2007, היה פיגוע בעיירת הגבול האיראנית זאהדאן שבה נהרגו 13 אנשים, כולל תשעה בכירים במשמרות המהפכה האיראניים. כבר עתה, אזור הגבול זרוע במגדלי תצפית ומחנות מאוישים ומבוצרים. לאיראן ולפקיסטן אין סכסוכי גבול ומשרד החוץ של פקיסטן הצהיר, "לפקיסטן אין הסתייגות מכיוון שאיראן בונה את הגדר בשטחה". עם זאת, התנגדות לבניית החומה הועלתה באספה המחוזית של בלוצ'יסטן. נטען שם שהמכשול יצור בעיות עבור הבלוצ'ים שהגבול מסומן על אדמותיהם. מנהיג האופוזיציה חצ'קול עלי אמר שממשלות שתי המדינות לא התחשבו בבלוצ'ים ודרש להפסיק לאלתר את בניית החומה, כמו כן הוא פנה לקהילה הבינלאומית בבקשה לסייע לבלוצ'ים. בשנת 2019, פקיסטן הודיעה על הקמת גדר הגבול עם איראן. במאי 2019 אישרה פקיסטן 18.6 מיליון דולר לצורך זה ובספטמבר 2021 אישרה 58.5 מיליון דולר נוספים. עד לינואר 2022, פקיסטן גידרה 80% מהגבול והעבודות נמשכות. בצד הפקיסטני, משמר הגבול אחראי לאבטחת הגבול וטיפול בבקשות ההגירה. בצד האיראני, משמרות המהפכה אחראים על אבטחת הגבול. הנהיגה בפקיסטן היא בצד שמאל של הכביש בעוד שבאיראן בצד ימין. מעברי הגבול הותאמו לכך. באוקטובר 2013 תקף ג'איש אל-אדל (אנ'), ארגון סלפי בדלני את כוחות הביטחון האיראנים בגבול איראן–פקיסטן, כש-14 איש ממשמר הגבול האיראני נהרגו. ב-2019 תקפו פעילי הארגון כוחות של משמרות המהפכה האסלאמית בפיגוע התאבדות, והרגו 27 מהם. Sushim Mukul, Why Pakistan is a neighbour nobody likes, India Today, ‏17 בינואר 2024
זנבן רופוס

זנבן רופוס (שם מדעי: Rhipidura rufifrons), הוא מין ציפור שיר ממשפחת זנבני המניפה והסוג זנבן מניפה, החיה בצפון אוסטרליה ובאיי אינדונזיה, מיקרונזיה, גינאה החדשה ואיי שלמה. זנבן זה מגיע לאורך של 14.5 עד 18.5 ס"מ, עם מוטת כנפיים של 18 עד 22.5 ס"מ ומשקלם כ-10 גרם בקירוב, כאשר שני הזוויגים בעלי דמיון גדול אך הנקבות מעט יותר קלות מהזכרים. הזנבן בעל זנב ארוך ובלוט הפרוש כמניפה מאחוריו והוא בעל נוצות בצבע זית עד חום-אדמדם על גבו ופניו כשהראש והכיפה אפורים, המקור שחור והעיניים בעלות טבעת לבנה סביבם. הגרון לבן ותחתיו עובר פס שחור, החזה והבטן לבנים-בהירים והכנפיים והזנב שחורים-חומים. תפוצת הזנבן היא לאורך בתי גידול לחים ביניהם ביערות אקליפטוסים, יערות גשם טרופיים, בין מנגרובים ובביצות שונות ויכול להימצא גם ביערות יבשים יותר וערבות מוריקות, אם כי הוא מתרחק מאזורים היבשים של מרכז אוסטרליה. למרות שהוא איננו מצוי בקרבת החופים לעיתים קרובות הזנבנים מעופפים בין האיים השונים ובכך מגדילים את תפוצתם. מזונם העיקרי הוא מחרקים שהם לוכדים הן באוויר והן על הקרקע והן מחפשים מזון בקבוצות שכוללות גם עופות ממינים שונים. R. f. agilis R. f. brunnea R. f. commoda R. f. granti R. f. intermedia R. f. kuperi R. f. louisiadensis R. f. mariae R. f. melaenolaema R. f. rufifrons R. f. rufofronta R. f. russata R. f. saipanensis R. f. torrida R. f. ugiensis R. f. uraniae - נכחד. התקיים בגואם. R. f. utupuae R. f. versicolor מדיה וקבצים בנושא זנבן רופוס בוויקישיתוף זנבן רופוס, באתר ITIS (באנגלית) זנבן רופוס, באתר NCBI (באנגלית) זנבן רופוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זנבן רופוס, באתר GBIF (באנגלית) זנבן רופוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
זנבן מניפה

זנבן מניפה (שם מדעי: Rhipidura), הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת זנבני המניפה החיים בדרום אסיה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד וחלק מאיי האוקיינוס השקט, לרוב לאורך האזור הטרופי. הסוג תואר למדע ב-1827 ובמקור שויך למשפחת הנחליאליים ובהמשך למונרכיתיים ולחטפיות פיה, לפני ששויך למשפחתו הנוכחית. מרבית המינים בסוג מגיעים לאורך של כ-15 עד 18 ס"מ והם בעלי זנב ארוך יותר מחצי מגופם אצל מספר מינים והוא פרוש כמניפה, מה שנתן לסוג את שמו. הצבעים של רוב המינים הם אפורים, שחורים, לבנים וחומים, אך לכמה מינים הנוצות צהובות או אפילו כחולות עזות. הזנב אצל מרבית המינים לבן או בהיר עם קצוות שחורים. למרבית המינים למעט המין Rhipidura atra אין הבדלים גדולים בין הזכרים והנקבות. מינים אלו הם ציידי חרקים יעילים שמרבית המקרים טורפים חרקים באוויר אם כי חלקם מלקטים אותם מהקרקע או מהעלים. פרטים גדולים טורפים גם חומטים קטנים. Rhipidura superciliaris Rhipidura samarensis Rhipidura cyaniceps Rhipidura sauli Rhipidura albiventris Rhipidura hyperythra Rhipidura albolimbata Rhipidura albiscapa Rhipidura fuliginosa Rhipidura phasiana Rhipidura drownei Rhipidura tenebrosa Rhipidura rennelliana Rhipidura verreauxi Rhipidura personata Rhipidura nebulosa Rhipidura teysmanni Rhipidura sulaensis Rhipidura superflua Rhipidura dedemi Rhipidura opistherythra Rhipidura lepida Rhipidura rufidorsa Rhipidura dahli Rhipidura matthiae Rhipidura malaitae Rhipidura dryas Rhipidura kubaryi זנבן רופוס (Rhipidura rufifrons) Rhipidura semirubra Rhipidura brachyrhyncha Rhipidura atra Rhipidura nigrocinnamomea Rhipidura phoenicura Rhipidura euryura Rhipidura perlata Rhipidura aureola Rhipidura javanica Rhipidura nigritorquis Rhipidura albicollis Rhipidura albogularis Rhipidura diluta Rhipidura fuscorufa Rhipidura rufiventris Rhipidura kordensis Rhipidura cockerelli Rhipidura threnothorax Rhipidura leucothorax Rhipidura maculipectus Rhipidura leucophrys Rhipidura habibiei מדיה וקבצים בנושא זנבן מניפה בוויקישיתוף זנבן מניפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זנבן מניפה, באתר ITIS (באנגלית) זנבן מניפה, באתר NCBI (באנגלית) זנבן מניפה, באתר GBIF (באנגלית)
רץ מדבר טמינק

רץ מדבר טמינק (שם מדעי: Cursorius temminckii) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים החי בטבע באזורים צחיחים וסוואנות לאורך אפריקה שמדרום לסהרה והוא קרובו של רץ המדבר החי בישראל. שם העוף ניתן להוקרת החוקר ההולנדי קונרד יאקוב טמינק (אנ'). אורך גופו הוא כ-20 ס"מ והוא בעל גוף קטן עם צוואר ורגליים ארוכות ויציבה זקופה. הוא בעל גוונים צהובים-כתומים עם גב כהה יותר מרץ המדבר המצוי. החזה ערמוני והבטן לבנה עם פס שחור באמצעה. הכנפיים והזנב חומים דהויים עם קצוות שחורים והכיפה ערמונית. מאחורי העיניים עוברים פס לבן ותחתיו פס שחור והמקור שחור וכפוף. רץ מדבר זה מצוי באזורים יבשים ופתוחים כמו ערבות צחיחות וסוואנות וכן מצוי באזורים בנויים שונים כמו מגרשים ושדות תעופה. הוא מותאם לחיים על הקרקע ונע עליהם במהירות תוך שימוש ברגליו החזקות, מחפש חסרי חוליות קטנים לאורכם. לעיתים רצי מדבר מתקרבים לאוכלי עשב גדולים כמו אנטילופות וחוטפים חרקים הנמשכים אליהם ואף עוקבים אחרי שריפות וחוטפים חרקים המעופפים הרחק מהם. רץ המדבר חי בבדידות או בקבוצות קטנות והוא מקנן על הקרקע ומטיל שתי ביצים מוסוות. Cursorius temminckii temminckii: מצוי מסנגל עד לאתיופיה, קניה וצפון טנזניה Cursorius temminckii ruvanensis: מצוי מדרום טנזניה עד אנגולה, מוזמביק וצפון-מזרח דרום אפריקה Cursorius temminckii aridus: מצוי מצפון נמיביה עד מערב זימבבואה מדיה וקבצים בנושא רץ מדבר טמינק בוויקישיתוף רץ מדבר טמינק, באתר ITIS (באנגלית) רץ מדבר טמינק, באתר NCBI (באנגלית) רץ מדבר טמינק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רץ מדבר טמינק, באתר GBIF (באנגלית) רץ מדבר טמינק באתר הרשימה האדומה של IUCN
רחב-מקור אפריקני

רחב-מקור אפריקני (שם מדעי: Smithornis capensis) הוא מין של עוף מהמשפחה רחבי-מקור, החי באפריקה שמדרום לסהרה. רחב-המקור מגיע לאורך של 12 עד 14 ס"מ והזכרים מגיעים למשקל 21 עד 26.9 גרם בעוד הנקבות קטנות יותר ומגיעות למשקל 17.4 עד 27.5 גרם. ישנם הבדלי גודל וגוונים בין התת-מינים השונים. לרוב צבע הציפור הוא אפור עד חום-זית בחלקו העליון והחלק התחתון בהיר יותר עד לבן, עם כנפיים מסורטטות בשחור והוא בעל ראש עם מצח שחור אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות כשהמקור רחב וכהה והסנטר צהבהב. הבטן והחזה בעלי גוון לבן-שמנת עם פסים כתמים שחורים בחלק העליון, דומים לסרטוטי ינשוף. רחב המקור מצוי ביערות בחבורות קטנות והוא חי ביערות גשם, יערות סבוכים סמוכים לנהרות או ביצות וכן ביערות נשירים מסוימים. ישנם 2 אוכלוסיות שלו: אוכלוסייה המצויה במערב אפריקה מסיירה לאון במערב עד הרפובליקה המרכז-אפריקאית ודרומה עד לגבון וצפון הרפובליקה של קונגו. אוכלוסייה שנייה ונפרדת מצויה באזור אפריקה הדרומית ומזרח אפריקה מקניה בצפון ודרומה עד לקוואזולו נטאל שבדרום אפריקה. מין זה חי ביערות ולרוב הוא שקט ואיננו פעיל, אם כי קולו רם. לרוב הוא מחפש מזון על הקרקע אך גם יתפוס טרף מעופף. הוא ניזון מחסרי חוליות כמו חיפושיות, חגבים, פשפשים, זחלים ועכבישים. בעת הרבייה הזכרים מבצעים טיסת תצוגה ומנפחים את נוצות הגב שלהם כדי להבליט את חזם הלבן וכן מנפחים את נוצות ה"זקן". שני הזוויגים עוזרים בבניית הקן הבנוי על ענף עץ נמוך ובו הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים. הנקבה דוגרת במשך 16 עד 17 ימים בעוד הזכר שומר על הקן מסכנות. לאחר שהגוזלים בוקעים שני ההורים, בעיקר הזכר מביאים להם מזון. תפוצתו רחבה והוא איננו בסכנה בטבע, אף שכמה אוכלוסיות נפגעו מבירוא יערות. ישנם 9 תת-מינים במין זה: Smithornis capensis delacouri Smithornis capensis camarunensis Smithornis capensis albigularis Smithornis capensis meinertzhageni Smithornis capensis medianus Smithornis capensis suahelicus Smithornis capensis conjunctus Smithornis capensis cryptoleucus Smithornis capensis capensis מדיה וקבצים בנושא רחב-מקור אפריקני בוויקישיתוף רחב-מקור אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) רחב-מקור אפריקני, באתר NCBI (באנגלית) רחב-מקור אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רחב-מקור אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) רחב-מקור אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
מאה שקל אחרונים

מאה שקל אחרונים הוא אלבום של להקת "ג'נגו", שיצא בשנת 1999 בלייבל העצמאי פאסט מיוזיק שהקימו עמיר רוסיאנו ואמיר שור. באלבום זה מנגנים רן שמעוני בתופים ונושי פז בגיטרה, ובאלבום זה לראשונה נוטש ג'נגו את עמדת הבס ועובר לגיטרה. את עמדת הבס מאייש באלבום זה חבר חדש בלהקה, אלדד גואטה, שהתארח כקלידן באלבומה הקודם של הלהקה, "מרחק של מטר". האלבום, שהוקלט כולו לייב באולפני פאסט מיוזיק, מאופיין בטקסטים אישיים, פסימיים וקודרים, המעבירים מסרים של תסכול (מה שנגמר מתחיל, כל מה שאני אומר), מצוקה כלכלית (מאה שקל אחרונים) ודיכאון (שמח עצוב, וזה הסוף). האזנה לאלבום בערוץ היוטיוב של ג'נגו
מחבט אש

מחבט אש או מחבט כיבוי אש הוא כלי המיועד לכיבוי אש. המחבט בנוי ממוט ארוך אליו מחוברת יריעת גומי עבה או בד עמיד לאש. קיימים מספר סוגי מחבטי אש, הנבדלים זה מזה ביריעות המחוברות למוט. היריעות יכולות לבוא כיריעה אחת רחבה, להיות מחולקות למספר יריעות החופפות זו את זו בתצורת רעפים, או ממספר רצועות בד. ההבדל העיקרי בין סוגי מחבטים אלו הוא הגמישות של ראש המחבט. מחבט אש יעיל למניעת התפשטות של מקורות אש קטנים. השימוש במחבט נעשה על ידי חבטות מהירות של ראש המחבט על מקור האש, מהשוליים שבצד ממנו נושבת הרוח והלאה. החבטות חוסמות את אספקת החמצן לאש וכך גורמות לכיבויה. שיטה נוספת במקרה של מחבטים עם יריעה קצרה היא גרירת היריעה על האש בצמוד לקרקע. למחבטי אש ככלי לכיבוי אש היתרון שאינם זקוקים למקור מים ולתחזוקה, ולכן ניתן למקמם במקומות בהם אין תשתיות מים או שגרת תחזוקה, למשל ביערות ואזורי פיקניק. החיסרון העיקרי של מחבטי אש הוא יכולת התמודדות מוגבלת עם שריפה - מחבט אש אינו יעיל לכיבוי שרפה גדולה. חיסרון נוסף הוא כי כיבוי באמצעות מחבט עשוי להשאיר אחריו גחלים, העלולות לגרום להתלקחות מחודשת של האש. מדיה וקבצים בנושא מחבט אש בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורג אדום-ראש

אורג אדום-ראש (שם מדעי: Anaplectes rubriceps) הוא מין של ציפור קטנה ממשפחת האורגיים החי בטבע בערבות אפריקה שמדרום לסהרה. בעבר היה זה המין היחיד בסוג Anaplectes, אך כיום משייכים אליו גם את המין Anaplectes jubaensis. לאורג זה ישנם 2 תת-מינים: A. r. leuconotos - נפוץ ממערב אפריקה ועד לצפון מלאווי A. r. rubriceps - נפוץ באפריקה הדרומית חלק מהחוקרים משייכים למין גם את התת-מין A. r. gurneyi, אך לא כל החוקרים מכירים בו. זוהי ציפור קטנה באורך ממוצע של 14 ס"מ ובעלת דו-צורתיות זוויגית בולטת כשהזכרים בעלי נוצות בולטות בצבעי אדום בוהק לאורך ראשם וצווארם והם בעלי מקור חרוטי ורוד ועיניים שחורות ולאורכם פס שחור עד המקור. הכנפיים והזנב אפורים-חומים והבטן בהירה עם חזה אדום. הנקבות לעומת הזכרים בעלות אפורות ובעלות גוני כנפיים חומים בהירים עם קצוות צהובים, ראש אפור-בהיר והגרון והחזה צהובים. פרטים צעירים דומים לנקבות במראם. האורג מצוי בטבע לאורך מערב, מרכז ודרום אפריקה, לרוב סביב יערות טרופיים, שפלות וסוואנות וכן בהרים עד לגובה 2,000 מטרים. הוא מקנן בין העצים ובונה קן עגלגל ארוג מעשבים, בהם הוא מושך את הנקבות. אורג זה איננו מצוי בסכנה בטבע. מדיה וקבצים בנושא אורג אדום-ראש בוויקישיתוף אורג אדום-ראש, באתר ITIS (באנגלית) אורג אדום-ראש, באתר NCBI (באנגלית) אורג אדום-ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אורג אדום-ראש, באתר GBIF (באנגלית) אורג אדום-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
יונת פירות מריאנה

יונת פירות מריאנה הידועה גם בשמות המקומיים: "mwee’mwe"‏, "totot" ו-"Paluman totut" (שם מדעי: Ptilinopus roseicapilla) היא מין של עוף ממשפחת היוניים, החי בטבע רק באיי מריאנה הצפוניים שבהאוקיינוס השקט ובאי גואם. יונה זו בינונית בגודלה והיא מגיעה לאורך של עד 24 ס"מ. היונה בעלת צבעים מפוארים הכוללים גב וכנפיים ירוקים בחלק החיצוני ואפורים בחלק הפנימי, ראש אפור-ירקרק עם גוונים סגולים בבסיס המקור ומעליו והמקור צהוב. החזה והבטן ירוקים ועליהם ישנם זוג כתמים כתומים גדולים לאורך הגפיים, פס כתום בחלק התחתון הקדמי של הזנב ופס סגול מתחת החזה הלבן. יונה זו היא אוכלת פירות בעיקרה ועוזרת בהפצת הפירות של צמחי גואם. בעונת הרבייה היונה מקננת על ענפים נמוכים ובקן מטילה ביצה אחת, אשר מקבלת בבקיעתה טיפול דומה משני ההורים. יונה זו נחשבת לסמל לאיי מריאנה והיא גם מהווה את הציפור הלאומית שלהם. כמו כן היא נבחרה לייצג את קמע הקבוצה במשחקי התחרות "Micronesian Games" של 2006. בעבר היונה הייתה בסכנת הכחדה קשה בבית גידולה בגואם, בעיקר בגלל בירוא יערות אך גם בשל החדרתו בשוגג של בויגה עצים חום, אשר חדר לאי כנראה בטעות דרך ספינות במהלך מלחמת העולם השנייה. הנחשים טרפו את היונים הבוגרת ובעיקר הצעירות ודרדרו את האוכלוסייה הכללית, כמעט להכחדה גם באיים אחרים. עם זאת מספר גני חיות החלו בתוכניות שיקום של יונה זו ולגידולם בשביה כדי להחזירם לטבע, החל מ-1993. חלק מגני החיות כמו גן החיות של סנט לואיס שבסנט לואיס, מיזורי מכיל את אחת מתוכניות הרבייה המוצלחות ביותר של היונה. למרות התוכניות והגדילה האיטית של האוכלוסייה עדיין היונה פגיעה עקב אובדן מתמשך של בתי גידולה המיוערים, אוכלוסיות קטועות וקטנות, טווח מחיה מוגבל ופגיעה בידי מינים פולשים שונים היונה עדיין נחשבת למין "קרוב לסיכון" לפי הרשימה האדומה של IUCN. מדיה וקבצים בנושא יונת פירות מריאנה בוויקישיתוף יונת פירות מריאנה, באתר ITIS (באנגלית) יונת פירות מריאנה, באתר NCBI (באנגלית) יונת פירות מריאנה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) יונת פירות מריאנה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יונת פירות מריאנה, באתר GBIF (באנגלית) יונת פירות מריאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN