laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עוזיה צדוק

עוזיה צדוק (נולד בכ"ה באדר ה'תשס"ב, 8 במרץ 2002) הוא זמר ישראלי. זוכה העונה השלישית של תוכנית המציאות בית ספר למוסיקה. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. צדוק נולד ומתגורר ביישוב אבני חפץ שבשומרון. שמיני מבין 11 ילדים. למד בבית הספר ברקאי נווה מנחם שבקרני שומרון. את דרכו המוזיקלית החל בגיל אחת עשרה כאשר הוציא עם להקת ה"יאמאן סטייל" את הקאבר ל"יא מאמא" בהפקתו של יקיר ונה. לאחר פרסומו לראשונה הוצג על ידי FDD פרודקשיין והמפיק דוד פדידה לקחו תחת חסותו והוציא איתו ב-2014 את האלבום הראשון "שומר ישראל" ובו 11 שירים, הבולטים שבהם: "כוכב מאיר" – על הרב עובדיה יוסף, שיר הנושא "שומר ישראל", שהולחן לשלושת הנערים החטופים, ו"הכל זה לטובה". האלבום זכה להצלחה רבה, ובמצעד שנתי של רדיו קול ברמה הוכתר כזמר השנה. ב-2015 השתתף בתוכנית הריאליטי "בית הספר למוסיקה" ובלט עם ביצועיו לשירים "צל עץ תמר", "יא מאמא", "כשאת עצובה" ו"כשהלב בוכה", וזכה במקום הראשון. לאחר התוכנית הוציא שני סינגלים מהאלבום השני, "פסגות חייך", שכתב והלחין דורון מדלי, ו"תודה" שכתב והלחין איציק דדיה. הסינגל "פסגות חייך" קיבל את המקום הראשון במצעד ההשמעות הארצי. ב-2016 הוציא אלבום DVD מתוך מופע ייחודי שנערך ברידינג 3 תל אביב. ב-2018 הוציא שיר בשם "שיר ימיך". ב-2019 סיים את הקשר המקצועי עם המפיק דוד פדידה והחל לעבוד עם המפיק יקיר ונה, אשר פרסם אותו לראשונה בשנת 2013. באוקטובר 2020 הוציא את השיר "כנס ללב". החל משנת הלימודים תשפ"א למד בישיבת ההסדר קרני שומרון ובאפריל 2022 התגייס לצה"ל. בשנת תשפ"ד עוזיה התחיל ללמוד בישיבת ההסדר חיבורים עפולה מדיה וקבצים בנושא עוזיה צדוק בוויקישיתוף עוזיה צדוק, ברשת החברתית פייסבוק עוזיה צדוק, ברשת החברתית אינסטגרם עוזיה צדוק, סרטונים בערוץ היוטיוב עוזיה צדוק, באתר ספוטיפיי עוזיה צדוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) עוזיה צדוק, באתר דיזר הודיה כריש–חזוני, צולם ביום חו"ל: עוזיה רוצה לכבוש את העולם, באתר nrg דודי פטימר, עוזיה צדוק בראיון מיוחד: "לא חלמתי להגיע כל כך גבוה", באתר nana10‏, 4 בינואר 2016. בוקר ספורט עם עוזיה צדוק, באתר YouTube ראיון בערוץ 20 I עוזיה צדוק I חנוכה 2014 I נקודה של אור באתר YouTube ראיון ראשון עם עוזיה: "החלום שלי זה להופיע על במות גדולות", באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2015 הזמיר מאבני חפץ, באתר ערוץ מאיר לילדים השיר באתר יוטיוב ה"יאמאן סטייל" מארחים את יואב יצחק: "ממעון שמיך", באתר ‏מאקו‏, 9 ביולי 2013 נועה שטרנברג, "ילד הפלא הסרוג שזכה בבית ספר למוסיקה התגייס לקרבי", אתר כיפה, 25 באפריל 2022
קווין פאלמר

קווין פאלמר (באנגלית: Kevin Palmer נולד ב-21 ביוני 1987) הוא שחקן כדורסל אמריקאי ששיחק בעבר בליגת העל היוונית בכדורסל ובליגת העל בכדורסל. פאלמר החל את הקריירה שלו בססיל קולג'. לאחר שהוביל את הקבוצה עם 18 נקודות למשחק ו -80% קליעה מחוץ לשדה (שלשה) ב-2007 החליט פאלמר לעבור למכללת טקסס A & M בקורפוס קריסטי. במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו עם טקסס A & M קורפוס קריסטי הגיע פאלמר לממוצע של 19.7 נקודות למשחק, 5.4 ריבאונדים למשחק, ו-2.4 חטיפות למשחק. לאחר שנה זו הוא החליט שליגת המכללות הספיקה לו ונרשים לאוסטין ספרס אשר בליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-15 ביולי 2013 פאלמר חתם לשתי עונות בהפועל אילת לאחר ששיחק עבור קאו דראמאס במהלך עונת 2012-13. ב-6 ביוני 2015, פאלמר חידש את חוזהו וחתם עליו שנית בהפועל אילת, לאחר שחזה בעונה טובה יחסית עם הצוות ובמשחק בכלל. בסופו של דבר פאלמר חזר בו מחתימתו ועבר למכבי ראשון לציון איתה זכה ב-9 ביוני 2016 באליפות המדינה. מדיה וקבצים בנושא קווין פאלמר בוויקישיתוף קווין פאלמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קווין פאלמר, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket Cecil Daily אתר סטטיסטיקות ספורט Court side Basketball relgm Sportando.com
מישו דולגרו

מישו דולגרו (ברומנית: Mișu Dulgheru;‏ 16 בינואר 1909 – 11 באפריל 2002) היה פעיל קומוניסטי ואיש ביטחון יהודי-רומני, קולונל בסקוריטטה, שהוביל בשנות הטרור הסטליניסטי ברומניה חקירות בעלות תהודה רבה, כמו חקירת לוקרציו פטרשקנו. מישו דולגרו, בשם המלא "מיכאיל דולגרו", נולד בשם מויסה דולברגר (Moise Dulberger) בטקוץ', כבנם של הסוחרים היהודים סאקה ואולגה דולברגר. הוא סיים בית ספר תיכון מסחרי במינכן, גרמניה והחל מ-1927 עבד בבנק Banque de Belgique pour l´Étranger. בהמשך עבד בהנהלת חשבונות אצל דוד שלו, שהיה סוחר דגנים. הוא שירת בצבא בחיל הפרשים. לאחר השחרור עבר לבוקרשט, שם עבד תחילה אצל בן דוד שלו ובהמשך היה מחסנאי בבית המלאכה למשי Royal. ב-1938 נשא לאישה את ליזה מרקוזון, מנהלת חשבונות ובאותה שנה איבד את מקום עבודתו בגלל החקיקה האנטישמית. בשנים 1938 - 1939 בני הזוג התקיימו ממכר מגבות ובהמשך מבית מלאכה לקונפקציה של לבנים לגברים. ב-1940 התקבלו בני הזוג לעבודה בנציגות המסחרית של ברית המועצות בבוקרשט, הוא כנהג והיא כקלדנית-מזכירה. ב-1941, לאחר פתיחת המלחמה נגד ברית המועצות, הם נעצרו ונשלחו למחנה הריכוז בטרגו ז'יו. לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 היה דולגרו לחלק מהבירוקרטיה הקומוניסטית וב-6 במרץ 1945, בתמיכתו של פעיל קומוניסטי, איתו התיידד במחנה הריכוז, קיבל מינוי של מפקח בשירותי המודיעין (גוף הבלשים) ושינה את שמו לשם בעל צליל רומני. ב-1947 היה חבר בוועדת ההחזרה למולדת (מגרמניה). ב-1948, עם הקמת הסקוריטטה, מונה בדרגת קולונל לראש מנהלת 5 של החקירות הפליליות והיה גם ראש לשכתו של תאוהרי ג'אורג'סקו. בשנים 1949 - 1952 דולגרו היה חבר במנהלת הארגונית של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית. דולגרו הוביל את חקירת לוקרציו פטרשקנו ויתר העצורים ב"מקצה פטרשקנו", השתתף בחקירות חשודי "מקצה הפיננסים הגדולים" והיה מעורב בהכנת משפטי תעלת דנובה-הים השחור. ב-16 באוקטובר 1952 הודח מתפקידיו ונעצר כחשוד בהיותו חבר ב"קבוצת" אנה פאוקר, וסילה לוקה ותאוהרי ג'אורג'סקו. כעבור שנתיים שוחרר ממעצרו ונפסקה חקירתו, הוא לא שב לתפקידו והורד לדרגת חייל פשוט. ב-1955 נשפט לשנתיים מאסר באשמת רשלנות. דולגרו מצא עבודה במפעל למספריים ואולרים וב-1984 עלה לישראל, שם התגוררה אחת מבנותיו. הוא לא נשאר בישראל, אלא היגר לקנדה, שם התגוררה בת אחרת. באפריל 1948 נעצר ברומניה גבר בשם אלצ'יביאדה דיאמנדי (Alcibiade Diamandi) בעקבות הלשנה אנונימית ונחקר שלושה חודשים עד מותו במעצר. 47 שנים מאוחר יותר, אלמנתו ובנו הגישו בקשה להעמדתם לדין באשמת הריגה של קפטן ניקולאה זוטסקו ושל מפקח לשעבר מישו דולגרו. הבקשה נדחתה בגלל התיישנות, אך ערעור שהוגש על דחיית הבקשה התקבל על בסיס אי ספירת שנות השלטון הקומוניסטי במניין ההתישנות וב-2009 הוחלט לפתוח בהליכים משפטיים נגד דולגרו. Un (alt) caz cu torţionari - de ce Înalta Curte a decis că nu li se aplică prescripţia (ברומנית) Precedentul Dulgheru: În 2009, Curtea Supremă a decis că faptele torţionarilor NU S-AU PRESCRIS. (ברומנית)
שאקוהאצ'י

שאקוהאצ'י (מיפנית) הוא כלי-נשיפה עשוי עץ במבוק, המוחזק במאונך בדומה לחלילית, במקום להיות מוחזק באלכסון כמו רוב החלילים המערביים המוכרים. חלילי השאקוהאצ'י שימשו לרוב את הנזירים מכת הפוקה שבשבט הזן הבודהיסטי כדי לתרגל את הסוזאן (מדיטצית נשיפה של שבט הזן הבודהיסטי). מדיה וקבצים בנושא שאקוהאצ'י בוויקישיתוף מקור ראשון: איתמר פוגל מספר על חליל השאקוהאצ'י שאקוהאצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרטת גדוד 42 בצריפין

אנדרטת גדוד 42 בצריפין נמצאת ברחבת החנויות במרכז המחנה. לידה נמצאת חורשת זיכרון לגדוד זה. אנדרטה נוספת לגדוד 42 נמצאת בגן ההגנה ברמלה. מחנה צריפין נכבש על ידי לוחמי גדוד 52 של חטיבת גבעתי בליל ה-19 במאי 1948. בהתקפה נהרג הלוחם דוד מזרחי. כעבור זמן קצר עזבו חיילי הגדוד את המחנה בדרכם לחזית המצרית ואת מקומם תפס גדוד 42 של חטיבת קרייתי. ההפוגה הראשונה הייתה אמורה להתחיל ב-11 ביוני 1948 (ד' בסיוון תש"ח) בשעה 10.00 ולקראת זה פעלו היהודים והערבים לשפר עמדות. הכוחות הערבים בחזית רמלה-לוד היו חזקים מאוד וכללו מאות לוחמים מקומיים וכוחות של הלגיון הערבי מצוידים במשוריינים. כוחות אלה הדפו את כל התקפות האצ"ל בחזית זו וגרמו להם לאבדות כבדות. גדוד 42 קיבל פקודה לתפוס עמדות ליד תחנת הרכבת לוד, כ-2 ק"מ מזרחית לצריפין כדי לקבוע עובדות בשטח ולתחום את קווי הפסקת האש עם האו"ם וכן לשבש תוכניות התקפה לעבר צריפין. המשימה הוטלה על פלוגה ב' של גדוד 42 בפיקודו של שלמה רייכמן. ב-10 ביוני 1948, עם רדת החשיכה, יצאו מצריפין 50 לוחמים מפלוגה ב' מצוידים ברובים, תת מקלעים, ארבעה מקלעי ברן ושתי מרגמות של שני אינץ'. הלוחמים יצאו בחששות כבדים, התקדמו מזרחה בכיוון לוד והתמקמו בשני בתים ליד תחנת הרכבת. הם התחלקו לשתי קבוצות וכל אחת התמקמה בבית אחד. המטרה הייתה להחזיק בבתים אלה עד לכניסת ההפוגה לתוקף. עם שחר ה-11 ביוני 1948 הם התגלו ובשעה 05.00 החלה התקפה גדולה על שני הבתים משלושה כיוונים. בצד הערבי היו מאות לוחמים מקומיים בפיקוד קציני הלגיון. עד מהרה היה ברור שיש לסגת. קבוצה אחת נסוגה נסיגה מסודרת כשהשנייה מחפה עליה ובה היו רוב הנפגעים. קרב הנסיגה נמשך שלוש שעות ובמהלכו נגרמו לערבים אבדות כבדות. בשעה 09.00 הצליחו הנסוגים להגיע לצריפין, שם חשבו שכולם אבודים. במחלקה שחיפתה על הנסיגה היו אבדות כבדות: 12 הרוגים ו-8 פצועים קשה. ההרוגים קבורים ביחד בחלקה הצבאית של בית הקברות נחלת יצחק. ההפוגה החלה בשעה 10.00. במקביל לקרב המתואר, נחל הלגיון הצלחה באותו יום בכיבוש יהודיה. האנדרטה הוקמה ב-1951. היא עשויה מעמוד אבן גבוה הנישא מעל במה מדורגת ומוקפת בעצי ברוש. על העמוד נמצא לוח שיש גדול ועליו חקוק: יד זיכרון לחללי צבא הגנה לישראל שנפלו בכיבוש והגנת צריפין ומעליו סמל צה"ל. בתחילה מופיע שמו של לוחם גבעתי דוד מזרחי שנפל בכיבוש המחנה ולאחריו שמות הנופלים בקרב בד' באייר תש"ח. לוח דומה נמצא גם בצד האחורי של האנדרטה. ליד האנדרטה נמצאת חורשת זיכרון שבכניסה אליה נמצא שלט: חורשת זיכרון לזכר חללי גדוד 42, ד' בסיוון תש"ח. בחורשה גדלים ברושים ולידם מונצחים הנופלים על לוחות שיש שעליהם שמם ותאריך נפילתם. בחורשה נמצא לוח עם שמות 12 הנופלים בקרב ד' בסיוון אבל מונצחים גם לוחמי קרייתי מקרבות נוספים. חקוק גם שמו של הלוחם יהושע חבר מגדוד 42 שנפל בקרב ברמלה במבצע דני ב-11 ביולי 1948, נקבר כאלמוני וגופתו זוהתה רק ב-2014 על ידי אנשי יחידת אית"ן. בבית הכנסת בצריפין יש לוח הקדשה ל-12 הנופלים בקרב ושאר חללי קרייתי. מדי שנה נערכת אזכרה בד' בסיוון ליד האנדרטה ובבית הקברות נחלת יצחק שם הם קבורים ביחד בחלקה הצבאית. לאחר השלמת פינוי מחנה צריפין, במקום בו נמצאת האנדרטה תוקם שכונת מגורים. יש הבטחה שהאנדרטה תשולב בשכונה באופן מכובד ותהיה נגישה לכולם. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת גדוד 42 בצריפין בוויקישיתוף צריפין- חורשת זיכרון לחללי גדוד 42 מקרייתי במלחמת העצמאות - באתר יזכור
מותבעל

מותבעל (באכדית: Mut-Baḫlu, המשמעות בכנענית: "איש בעל") היה שליט כנעני מתקופת אחנתון המוזכר במכתבי אל-עמארנה. הוא היה בנו של לבאיה ששלט על שדרת ההר המרכזית מצפון לירושלים, ונחלתו כללה גם את מרחב העיר שכם. ייתכן ומותבעל היה הנסיך אותו גינה לבאיה בשל קשריו עם החבירו במכתב EA 254. מקום מושבו היה בפלה שבעבר הירדן, לאחר רציחת אביו בידי אנשי גינה המשיכו מותבעל ואחיו בתקיפת ערי מדינה כנעניות אחרות ובניסיונם להרחיב את שליטתם באמצעות שכירת החבירו שישמשו להם כחיילים. לבסוף קיבל ביריאווזה שליט דמשק הוראה מידי הממשל המצרי לצאת למלחמה כנגד בני לבאיה, ובהם מותבעל, כפי שמצוין במכתב EA 250. מכתב EA 255 שכותרתו היא "אין יעד רחוק מדי" בהתייחסו לממלכת "כאראנדוניאש" הכשית מבבל. מכתב EA 256 שכותרתו במחקר המודרני היא "שבועות והכחשות", בו מוזכר כי מותבעל יושב בפחל שממזרח לנהר הירדן והוא דן בערים בגולן (באכדית: "Garu") ששמותיהם בתעתיק לאנגלית הם: Udumu, Aduru, Araru, Mešta (Meshta), Magdalu, Ḫeni-anabi (Kheni-anabi), Sarqu, Ḫayyunu, & Yabiluma. כמו כן מוזכרים במכתב זה גם האישים דדואה, יישויה ואייאב (Dadua, Yishuya and Ayab) אותם ניסה דייוויד רול לזהות עם דוד, ישי ויואב למרות הפער של 400 השנים בין האישים לתקופת הברזל היא התקופה הישראלית בה דן המקרא.
שרה העצני-כהן

שרה העצני-כהן (נולדה ב-18 באוגוסט 1983) היא פעילה חברתית ישראלית, יו"ר תנועת "ישראל שלי" העוסקת בקידום הציונות ובהסברה ישראלית. העצני נולדה וגדלה בקריית ארבע, לקדמיאלה, קצינת ביקור סדיר, ובועז העצני. סבה מצד אביה אליקים העצני היה מראשוני מתיישבי קריית ארבע וחבר הכנסת. התחנכה בבית ספר חילוני שבעיר הולדתה, ובכיתה ט' עברה ללמוד בתיכון בויאר שבירושלים. בוגרת תואר ראשון במנהל עסקים ותקשורת, ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובוגרת המחזור הראשון של המכללה למדינאות. שימשה מנהלת חינוכית של תנועת בית"ר העולמית. חברת מרכז הליכוד. ב-2012, בעקבות הצטרפותם של איילת שקד ונפתלי בנט למפלגת הבית היהודי, התמנתה העצני-כהן לראשות "ישראל שלי", יחד עם שחר קוטינסקי (שפרש כעבור כשנה). בפעילותה בתנועה שמה דגש על מאבק ב-BDS ומאבק בקמפיין הדה-לגיטימציה נגד ישראל. במסגרת פעילותה רואיינה לתוכניות טלוויזיה ורדיו וכתבה מאמרי דעה לעיתונות. ב-2016 זכתה העצני-כהן בפרס "רוח ציון ליזמות צעירה" של פרס מוסקוביץ' לציונות על פעילותה ב"ישראל שלי". החל מ-2017 כותבת טור שבועי ב"מקור ראשון" וב"ישראל היום". ב-2023 מונתה לחברה בוועדת ההיגוי של המשמר הלאומי של ישראל. מתגוררת בירושלים, נשואה לאלקנה כהן ואם לארבעה. הודיה כריש-חזוני, "ישראל שלה", מגזין נשים, 12 בספטמבר 2014 מדיה וקבצים בנושא שרה העצני-כהן בוויקישיתוף שרה העצני-כהן, ברשת החברתית פייסבוק שרה העצני-כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאמרי שרה העצני-כהן, באתר nrg שרה העצני-כהן יו"ר ישראל שלי נגד שוברים שתיקה, באתר YouTube שרה העצני-כהן, סכנה ברורה ומיידית, באתר YouTube פרס מוסקוביץ 2016 - יו"ר ישראל שלי שרה העצני כהן, ערוץ היוטיוב של ישראל שלי שרה העצני-כהן (נימוקי הפרס) באתר פרס מוסקוביץ' לציונות, 2016 הילו גלזר, מה רוצים הימנים? ריאיון עם שרה העצני־כהן, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2016 שרה העצני-כהן, הגיע הזמן לכעוס, רק ככה נשיג תוצאות, באתר nrg‏, 28 ביולי 2017 אגף חינוך וחברה - צוות המחלקה, באתר מועצה מקומית קרית ארבע חברון הילו גלזר, מה רוצים הימנים? ריאיון עם שרה העצני־כהן, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2016 ישראל שלה, מקור ראשון, 12 בספטמבר 2014 הודיה כריש חזוני, ישראל שלה, מקור ראשון, מוסף נשים נימוק ועדת הפרס באתר פרס מוסקוביץ' לציונות, 2016. מוטי קסטל, המשמר הלאומי של בן גביר יוצא לדרך: אלו שמות חברי הוועדה, באתר עכשיו 14, 30 במאי 2023.
V838 בהרקולס

V838 בהרקולס הייתה נובה בעלת בהירות נראית של 5.0 אשר התרחשה בקבוצת הכוכבים הרקולס בשנת 1991. היא התגלתה ב-25 במרץ על ידי ג'ורג' אלקוק. V838 בהרקולס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים מידע על הכוכב ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום רוסיה

יום רוסיה (ברוסית: День России) הוא החג הלאומי של הפדרציה הרוסית הנחגג כל שנה מאז 1992, ב-12 ביוני. החג מציין את הכרזת הריבונות הממלכתית של הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה, תהליך שהוביל להתפרקות ברית המועצות והיותה של רוסיה מדינה עצמאית. החג מדגיש את המדינתיות של רוסיה, היותה מדינה ריבונית ונערכים בו אירועים המציגים את התרבות וההיסטוריה של העמים השונים של המדינה. במסגרת תהליך ההתפרקות של ברית המועצות בסוף שנות ה-80 החלו מגמות אירידנטליות גם ברוסיה עצמה. ב-1990, הכריז הסובייט העליון של הרפובליקה הרוסית הסובייטית הסוציאליסטית (RSFSR) על ריבונותה של הרפובליקה הרוסית ועל הכוונה לקיים מדינה חוקתית דמוקרטית בתוך מסגרת פוליטית רופפת יותר שתקום על יסוד ברית המועצות. ההכרזה כללה את העקרונות הבאים: עדיפות לחוקה לחוקים של הרפובליקה הרוסית על פני החקיקה הסובייטית (עיקרון הריבונות). הזדמנויות שוות לכל האזרחים, מפלגות פוליטית וארגונים ציבוריים במדינה (עיקרון השוויוניות בפני החוק) הצורך להרחיב את הזכויות של המחוזות והרפובליקות בתוך שטחה של רוסיה (עיקרון הפדרליזם). ההכרזה נחתמה על ידי מי שהיה אז יושב ראש הסובייט העליון של הרפובליקה הרוסית, בוריס ילצין. יום ההכרזה, ה-12 ביוני, נחגג כיום הלאומי ברוסיה מאז 1992. יום רוסיה הוא יום חופש. צו נשיאותי שהוציא הנשיא ילצין ב-2 ביוני 1994 הגדיר את התאריך שוב כיום לאומי. בצו נשיאותי מ-16 ביוני החג נקרא באופן רשמי "יום רוסיה". ב-2002 קודקס העמל (קובץ חוקי עבודה) נתן תוקף משנה לשם החג ובכך הוא הפך רשמית ליום חג. ברחבי המדינה נערכים אירועים שונים כגון קונצרטים ומופעי זיקוקי די נור. בארמון הקרמלין הגדול השוכן בקרמלין של מוסקבה בטקס המשודר בטלוויזיה מקבלים אישים בעלי הישגים בתחום הספרות, מדעים וסיוע הומניטארי את הפרס הממלכתי של רוסיה (רוסית: Государственная Премия Российской Федерации). ברבות השנים נערכו אירועים שונים ברחבי המדינה: במהלך אירועי החג ב-2003 נערך מופע אווירי של "האבירים הרוסיים" בו מטוסי קרב של מיג וסוחוי יצרו שובל עשן בטריקולור של דגל רוסיה. ב-2004 נערך בכיכר האדומה מצעד צבאי היסטורי, המשתתפים בו, חיילים של הצבא הרוסי ונציגי המחוזות השונים במדינה, לבושים בתלבושות הלאומיות, הציגו תאריכי ציון חשובים בהיסטוריה הרוסית. ב-2007, בקראסנויארסק, אנשים הלבושים בטריקולור הרוסי, אדום כחול ולבן, יצרו שרשרת אנושית באורך קילומטר. ב-2008 בעיר טומסק נערך "קרנבל עץ" בו הוצג מטבע רובל רוסי ענק. בעיר סמרה, נערך שחזור של כוחותיהם של מינין ופוז'רסקי שנלחמו נגד הכובשים הפולנים במסגרת מלחמת רוסיה-פולין של 1618-1605. ב-2009 תושבים בעיר וולגוגרד יצרו מפה של המדינה בגודל 35 מטר רבוע. בסבסטופול אזרחים צעדו ברחבי העיר תוך שהם נושאים דגל של המדינה באורך 30 מטר. באותה שנה, במוסקבה, בכיכר המהפכה הותקנה בובת חוחלומה בגובה שני מטר. כמו כן, במגדל אוסטנקינו דגל רוסיה הונף בפעם הראשונה. רוסיה נוהגת לציין את החג גם בשגרירויותיה ברחבי העולם. ב-15 ביוני 2018 אף נערך לראשונה אירוע חגיגי בחצר סרגיי בירושלים. מדיה וקבצים בנושא יום רוסיה בוויקישיתוף Постановление Верховного Совета Российской Федерации от 11 июня 1992 г. N 2981-I «О праздничном дне 12 июня» Россияне отмечают главный праздник страны. Dni. 12 ביוני 2015. נבדק ב-12 ביוני 2015. {{cite news}}: (עזרה)
Ĝ

Ĝ (אות קטנה: ĝ; שם האות ĝo, ג'וֹ) היא האות התשיעית באלפבית של שפת האספרנטו, והיא אחת משש האותיות בשפה עם סימנים דיאקריטיים (ĉ ,ĝ ,ĥ ,ĵ ,ŝ ,ŭ). היא מייצגת את הצליל /dʒ/ (ג' כמו במילה "ג'ירף" או "ג'חנון"). Ĝ מבוססת על האות g, בתוספת גג. ביוניקוד, ערכה של האות הגדולה Ĝ הוא U+011C, וערכה של האות הקטנה ĝ הוא U+011D. במקרים שבהם לא ניתן להקליד סימנים דיאקריטיים במקלדת מקובל לייצג את האות בצירוף gh או gx (הצירוף האחרון מקובל יותר). מכיוון שאספרנטו היא שפה פונטית, ישנן מילים הנכתבות באופן שונה מאשר הן נכתבות בשפת המקור; לכן, לפעמים האות j או האות g במילה המקורית הופכות לאות ĝ במילה האספרנטית. לדוגמה: המילה ĝangalo ("ג'ונגל") נכתבת ב-ĝ, בעוד שבמקור האנגלי היא jungle, ב-j. האות ĝ מופיעה גם ברומאניזציה של שפות שונות, ומייצגת בהם צלילים שונים: /ʕ/ בהאידה. /ʁ/ באלאוטית. בחלק מהתרגומים משומרית, האות ĝ מייצגת את הצליל /ŋ/. בהולנדית, בחלק מספרי הלימוד ובשיחונים, מייצגים את הצליל /g/ באות ĝ, מכיוון שהאות g בהולנדית מייצגת את הצליל /ɣ/. ĉ ĥ ĵ ŝ ŭ מדיה וקבצים בנושא Ĝ בוויקישיתוף
כריסטיאן קבאסלה

כריסטיאן קבאסלה (בצרפתית: Christian Kabasele; נולד ב-24 בפברואר 1991 בלובומבאשי שבזאיר) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אודניזה. קבאסלה התחיל את הקריירה המקצוענית שלו באויפן. ב-27 בינואר 2011 אישרה מכלן כי קבאסלה הצטרף למועדון בהשאלה לעונה אחת. ב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-9 בניצחון 1–3 על וסטרלו במסגרת המחזור ה-26 בליגת העל הבלגית. ב-8 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-14 בניצחון 1–2 על לירסה במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 4 הופעות במועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-22 באוגוסט 2011 חתם קבאסלה בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית על חוזה ל-3 שנים. ב-5 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בניצחון 0–4 על לוקומוטיב סופיה במסגרת המחזור ה-12 בליגה. ב-19 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה הרביעית של תוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 0–4 על קליאקרה קווארנה במסגרת המחזור ה-14 בליגה. הוא ערך 11 הופעות ליגה במועדון והבקיע 3 שערים, בעונה בה זכה המועדון באליפות בולגריה ובגביע הבולגרי. ב-16 באוגוסט 2012 חזר קבאסלה לאויפן, ששיחקה בליגה הבלגית השנייה. בחודש יולי 2014 חתם קבאסלה בראסינג גנק מליגת העל הבלגית. ב-2 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד סרקל ברוז' במסגרת המחזור השני בליגה. ב-28 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-13 בניצחון 0–3 על לירסה במסגרת המחזור ה-13. בעונת הראשונה במועדון ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ובעונתו השנייה ערך 42 הופעות והבקיע ארבעה שערים. ב-1 ביולי 2016 חתם קבאסלה בווטפורד האנגלית. ב-25 ביולי 2023 חתם קבאסלה באודנזה. קבאסלה נכלל בסגל נבחרת בלגיה ליורו 2016, אך לא שיחק בטורניר. ב-9 בנובמבר 2016 ערך קבאסלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד נבחרת הולנד במשחק ידידות. לודגורץ ראזגרד אליפות בולגריה (1): 2011/2012 הגביע הבולגרי (1): 2011/2012 מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן קבאסלה בוויקישיתוף כריסטיאן קבאסלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטיאן קבאסלה, באתר Transfermarkt כריסטיאן קבאסלה, באתר Soccerway כריסטיאן קבאסלה, באתר BDFutbol כריסטיאן קבאסלה, באתר WorldFootball.net כריסטיאן קבאסלה, באתר National Football Teams כריסטיאן קבאסלה, באתר FootballDatabase.eu
HR 244

HR 244 הוא כוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב הממוקם בקבוצת הכוכבים קסיופאה. בהירותו הנראית של הכוכב היא 4.82 והוא ממוקם במרחק של 61.1 שנות אור (18.74 פארסק) מכדור הארץ. הכוכב בעל סיווג ספקטרלי של F9V מה שאומר שהכוכב מתיך מימן בליבתו. הכוכב בעל מסה של 1.194 מסות שמש ורדיוס של 1.74 רדיוסי שמש. HR 244, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
אמרה מור

אמרה מור (בטורקית: Emre Mor; נולד ב-24 ביולי 1997 בברנשיי שבדנמרק) הוא כדורגלן טורקי-דני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פנרבחצ'ה. מור נולד בדנמרק. הוא גדל במחלקות הנוער של ברנשיי בולדקלאב ושל לינגבי בולדקלאב. ב-31 בינואר 2015 הצטרף למחלקת הנוער של נורשלן מליגת העל הדנית. ב-28 בנובמבר ערך מור את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בהפסד 1:0 לרנדרס במסגרת המחזור ה-17 בליגה. ב-28 בפברואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה העשירית בתיקו 1:1 נגד ויבורג. ב-7 ביוני 2016 חתם מור בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ל-5 שנים. מור נחשב לכישרון גדול מאוד בעת החתימה שלו, אך מיעט מאוד לשחק בבורוסיה דורטמונד, והיו לו בעיות משמעת רבות בעונתו היחידה במועדון. ב-28 באוגוסט 2017 נמכר מור לסלטה ויגו מהלה ליגה תמורת 13 מיליון אירו. מור חתם על חוזה לחמש שנים. ב-31 ביולי 2019 הושאל מור לגלאטסראיי. ב-31 בינואר 2020 הושאל לאולימפיאקוס. ב-26 באוגוסט 2021 הושאל לפתיח קארגומרוק הטורקית. ב-2 ביולי 2022 חתם מור בפנרבחצ'ה. מור נולד בדנמרק לאב טורקי ולאם מקדונית. הוא יצג את דנמרק ברמת הנבחרות הצעירות, ובהמשך את טורקיה. הוא נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2016. ב-29 במאי 2016 ערך מור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בתחילת המחצית השנייה בניצחון 1:0 על נבחרת מונטנגרו במסגרת משחק הכנה ליורו 2016. מדיה וקבצים בנושא אמרה מור בוויקישיתוף אמרה מור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמרה מור, ברשת החברתית אינסטגרם אמרה מור, באתר Transfermarkt אמרה מור, באתר Soccerway אמרה מור, באתר WorldFootball.net אמרה מור, באתר National Football Teams אמרה מור, באתר FootballDatabase.eu
ניקו אלבדי

ניקו אלבדי (בגרמנית: Nico Elvedi; נולד ב-30 בספטמבר 1996 בציריך שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה ובנבחרת שווייץ. אלבדי גדל במחלקת הנוער של פ.צ. ציריך. ב-15 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–1 על לוזאן במסגרת המחזור ה-35 בליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך 2 הופעות ליגה. ב-9 בנובמבר 2014 הבקיע אלבדי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-14 בניצחון 0–1 על אראו במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בעונתו השנייה במועדון ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. בחודש יולי 2015 הצטרף אלבדי לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. ב-7 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בתיקו 0-0 נגד אינגולשטאדט 04 במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 21 הופעות ליגה. אלבדי זומן לסגל נבחרת שווייץ ליורו 2016. ב-28 במאי 2016 ערך אלבדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 במקומו של פיליפ סנדרוס בהפסד 1–2 לנבחרת בלגיה במסגרת משחק הכנה ליורו 2016. נכלל בסגל נבחרת שווייץ למונדיאל 2018, ליורו 2020, למונדיאל 2022, וליורו 2024. מדיה וקבצים בנושא ניקו אלבדי בוויקישיתוף ניקו אלבדי, באתר Transfermarkt ניקו אלבדי, באתר Soccerway ניקו אלבדי, באתר BDFutbol ניקו אלבדי, באתר WorldFootball.net ניקו אלבדי, באתר National Football Teams ניקו אלבדי, באתר FootballDatabase.eu ניקו אלבדי, באתר ESPN Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת שווייץ, 9 בנובמבר 2022 Ryan DabbsContributions from Matthew Walthert last updated, Switzerland Euro 2024 squad: Murat Yakin's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-10-03 (באנגלית)