אוונטיקי

האוונטיקי (בלטינית: Avantici; בגאלית עתיקה: Auanticoi) היו שבט גאלי קטן ששכן סביב העיר גאפ של ימינו, בחלק המערבי של המחוז הצרפתי של היום האלפים העליונים המודרנית, בתקופת האימפריה הרומית. הם מוזכרים רק פעם אחת בתור Avanticos (או acanticos, aganticos) על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה). השם האתני הגאלי Avantici הוא צורה לטינית של Auanticoi הגאלית (ביחיד Auanticos), הנובעת מהשורש auant (מקור) המחובר לסיומת התואר ico. נראה שהמקור אינו קלטי. השורש auant - הוא כנראה מונח ממקור הודו-אירופי פרה-קלטי (להשוואה בלטבית avuots 'מקור', בסנסקריט avatá - 'באר, בור'), אשר בסופו של דבר הגיע לאימוץ על ידי הקלטים; ייתכן שהאחרונים עשו בו שימוש בשמות פרטיים בלבד. הטריטוריה של האוונטיקי התאימה בערך לאזור גאפנסז (אנ') המאוחר יותר. הוא השתרע בין לה רוש-דה-ארנו של היום (Ad Finem) ל-Le Fein (מדרום ל־Chorges). מדרום, הם בוודאי שלטו על האדמה שמיד מול Segustero (Sisteron), כפי שמציע שמו של נהר. האוונטיקים שכנו מזרחית לווקונטי, צפונית לאדנאטס, מערבית לקטוריגס, ומדרום ל-Tricorii. הם היו כנראה חלק מהקונפדרציה הווקונטית. העיירה הראשית הפרה-רומית של האוונטיקי הייתה ככל הנראה האופידום של הגבעה של סן-מנס (Saint-Mens), הממוקמת קילומטר אחד דרומית-מזרחית לוואפינקום (Vapincum). במהלך התקופה הרומית, בירתם הייתה ידועה בשם Vapincum ( גאפ המודרנית), תחנה על המסלול בין עמק הרון לחצי האי האפניני. בשנת 69 לספירה הועבר שטחם של האוונטיקי, יחד עם זה של הבודיונטיקי, לפרובינקיה גאליה נארבוננסיס על ידי הקיסר גלבה. הם כנראה השתייכו לאלפס מריטימאה או לאלפס קוטייה לפני אותו אירוע. במהלך האימפריה המאוחרת, Vapincum הפכה לעיירה הראשית של מנהל המקומי civitas Vappencensium בפרובינקיה גאליה נארבוננסיס, כפי שתועד על ידי המרשם הרומי Notitia Galliarum. Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201. de Hoz, Javier (2005). "Ptolemy and the linguistic history of the Narbonensis". In de Hoz, Javier; Luján, Eugenio R.; Sims-Williams, Patrick (eds.). New approaches to Celtic place-names in Ptolemy's Geography. Ediciones Clásicas. pp. 173–188. ISBN 978-8478825721. Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695. Delamarre, Xavier (2019). Dictionnaire des thèmes nominaux du gaulois. Ab-/Iχs(o)-. Vol. 1. Les Cents Chemins. ISBN 978-1-7980-5040-8. Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236. Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2. Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699. Winkle, Christian (2006). "Vapincum". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e1228400. Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 978-0674993648. Ganet, I. (1995). Carte archéologique de la Gaule: 05. Hautes-Alpes. Les Editions de la MSH. ISBN 978-2-87754-036-0. Pliny. Naturalis Historia, 3:37. Falileyev 2010, s.v. Avantici. de Hoz 2005, p. 178. Delamarre 2019, p. 93. Delamarre 2003, p. 61; Delamarre 2019, p. 93. Barruol 1969, p. 289. Rivet 1988, pp. 251–252. Talbert 2000, Map 17: Lugdunum. Barruol 1969, pp. 278–284. Rivet 1988, pp. 16, 286. Rivet 1988, p. 251. Barruol 1969, p. 287. Winkle 2006.