laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוות אל היען

חוות אל היען היא חוות בודדים שנמצאת בצפון הנגב. היא חוות היענים הראשונה מסוגה בישראל ובמשך כל שנות פעילותה המסחרית הייתה החווה הגדולה ביותר לגידול יענים במזרח התיכון. החווה כוללת אוסף גדול של יענים, פינת חי אזורי לינת שטח ומזנון. החווה נמצאת בסמוך לגן לאומי אשכול, ליד כביש 241, על גדתו המזרחית של נחל הבשור. מייק (אזרח הולנדי) וצופיה ואן חרבנברוק הכירו כשהיו עובדי חי-בר יטבתה בשנות ה-70 ונישאו. מאוחר יותר עברו לדרום-אפריקה ועבדו בחוות יענים. בסוף שנות ה-70 הם הצליחו להערים על שלטונות דרום אפריקה, שאסרו יצוא יענים, והביאו משם 40 ביצים פוריות בתוך מזוודה, שהתחילו לבקוע במהלך הטיסה לישראל. לאחר מכן, המשיכו הזוג ברכבת, והביאו עימם גנרטור למדגרת הביצים שעדיין לא בקעו. לאחר מספר שנים שבהן גידלו את האפרוחים ואת הבוגרים במקומות שונים, הצליחו ב-1981 לקבל, בסיועם של אברהם יפה ואריאל שרון, שטח לחווה באזור נחל הבשור, שהפכה ברבות השנים לחוות הבודדים "אל היען". בשנים הראשונות להיווסדותה, עיקר הפעילות בחווה התבסס על אספקת ביצים למגדלים בישראל ומחוצה לה. פעילות זו הביאה לצמיחת הענף בארץ לידי כ-22 חוות פעילות. וב-1989, חל שינוי בייעוד המסחרי, כאשר חוות היענים מתאחדות למטרה משותפת, יצוא תוצרי היען לשוקי מערב אירופה. בשנת 2000 הגיע היקף הגידול בארץ ללמעלה מ-20,000 יענים בשנה, כשחוות אל היען הכילה כמחצית ממספר היענים בארץ. עם השנים, לאחר קשיים בגידול וירידת מחירי עורות היענים בשוק העולמי, נסגרו חוות גידול בארץ ובעולם, ובשנת 2005, חווה זו נותרה חוות היענים היחידה בארץ. לאחר מכן, ב-2012 נפתחה החווה למבקרים כאתר תיירות. אתר האינטרנט הרשמי של חוות אל היען קובי בן-שמחון, בני הזוג ון חרבנברוק מהנגב מנסים להפוך את סטייק היען ללהיט החדש במטבח הישראלי, באתר הארץ, 16 בינואר 2009 יעל לרנר, דברים טובים מחכים לכם בנגב הצפוני, באתר ישראל היום, 30 במאי 2013
שרה סטיוארט (כדורסלנית)

שרה סטיוארט (באנגלית: Sarah Stewart; נולדה ב-13 ביוני 1976) היא שחקנית כדורסל נכים ומדליסטית פאראלימפית אוסטרלית. סטיוארט מתגוררת במארוברה, סידני, אוסטרליה. בגיל 17, היא החליקה במדרגות, נפצעה בעקב ופציעה זו הובילה להתפרצות תסמונת כאב אזורי מורכב שגרמה לה להזדקק לכסא גלגלים. סטיוארט מסוגלת להזיז את רגליה מעט אולם לדבריה, אין בהן תועלת והיא מתמודדת עם כאב רב. היא השלימה תואר B.Sc בפילוסופיה ובמדעי הקוגניציה ותואר B.A בלימודי אנגלית מטעם אוניברסיטת ניו סאות' ויילס (אנ'), ונכון לשנת 2017, היא דוקטורנטית לפילוסופיה באוניברסיטת סידני. בשנת 1995, אימצה אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר, בריאות ואיכות הסביבה. היא מלמדת פילוסופיה ומתמטיקה ומנגנת בסקסופון בלהקה. סטיוארט החלה לשחק כדורסל נכים בשנת 2001 ברמת סיווג מסוגלות פיזית 3.0 (אנ'). בשנת 2003, החלה לשחק בקבוצה הלאומית של אוסטרליה. בשנים 2005–2010 שיחקה בקבוצת Hills Hornets בליגת ה-WNWBL (אנ') וזכתה איתה באליפות הלאומית של אוסטרליה בכל שנה. בשנת 2010 הייתה לקלעית הטובה ביותר. בשנת 2004, ייצגה את אוסטרליה במשחקים הפאראלימפיים באתונה עם קבוצת הכדורסל Gliders (אנ') וזכתה עם קבוצתה במדליית כסף. בשנת 2008, שיחקה במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג וזכתה עם קבוצתה במדליית ארד, ובשנת 2012, ייצגה את אוסטרליה בשלישית כששיחקה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון וזכתה עם קבוצתה במדליית כסף. במהלך הקריירה שלה, שיחקה ביותר מ-150 משחקים בינלאומיים. היא זכתה בתוארים 'הטאלנט החדש הטוב ביותר' וה-MVP מטעם WNWBL. בשנים 2004, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013 ו-2017, זכתה להיכלל ברשימת ה-All Star Five. שיחקה בעברה בקבוצת Wheelkings בליגת ה-NWBL (אנ'), ונכון לשנת 2017, משחקת בקבוצת Sydney Uni Flames (אנ') בליגת ה-WNWBL. סטיוארט במשחקים הפאראלימפיים בלונדון, 2012 סטיוארט (משמאל) במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג, 2008 סטיוארט (שנייה מימין) זוכה בפרס All Star Five,‏ 2017 סטיוארט במשחקים הפאראלימפיים בלונדון, 2012 מדיה וקבצים בנושא שרה סטיוארט בוויקישיתוף שרה סטיוארט, ברשת החברתית פייסבוק שרה סטיוארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שרה סטיוארט, ברשת החברתית LinkedIn SARAH STEWART – WHEELCHAIR BASKETBALL, Wheelchair Sports NSW SARAH STEWART, Basketball Australia Sarah Stewart, vegan wheelchair basketball player, Great Vegan Athletes Will Swanton, Stewart thinking big on her way to the Games, the age, July 13, 2008 Sarah Stewart 3.0, Sydney University Flames Kimberly Budziak, Paralympic Basketball Player Follows Vegan Diet, vegnews PhD student and Paralympian, womeninfocus, 14-03-2012 Sarah Stewart, Women’s National Wheelchair Basketball League, sportstg Sarah Stewart, Paralympic Games 29 Aug - 9 Sept, Official London 2012 website
מרכז הזוחלים המדברי

מרכז הזוחלים המדברי הוא גן זואולוגי במדרשת שדה בוקר ובו אוסף של זוחלי ארץ ישראל בדגש על זוחלי הנגב. המרכז הוקם בשנות ה-70 על ידי צוות מדריכי בית ספר שדה שדה בוקר, ועבר שיפוץ כללי בשנות ה-90.  המרכז הוקם למטרות חינוכיות-לימודיות על מנת לאפשר לקהל הרחב לפגוש ולשמוע הסברים על זוחלי ישראל תוך דגש על חשיבותם למערכת האקולוגית והצורך בשימורם. רוב בעלי החיים במרכז מוגנים, ונדרש רישיון מיוחד כדי לגדלם. רוב בעלי החיים הנמצאים באוסף אינם יכולים לחיות בטבע מסיבות שונות, ולכן משמשים בתצוגה חינוכית. בנוסף לזוחלים כולל המרכז גם עקרבים, חדר פוחלצים ואוסף חרקים וגולגולות. מיני הנחשים במרכז הם: אפעה מגוון חנק משריץ מטבעון מדבר פתן שחור מצוי שפיפון הנגב צפע מצוי זעמן מלכותי קליפורני כרכן תירס עכן חרטומים אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הזוחלים המדברי
החטא הקדמון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... החטא הקדמון – מושג יסוד בתאולוגיה הנוצרית, כינוי לחטא עץ הדעת החטא הקדמון (סדרת טלוויזיה) – מיני-סדרה בריטית מסוגת דרמת פשע-מתח החטא הקדמון (קומיקס) – אירוע קרוס-אובר ביקום מארוול שפורסם על ידי חברת מארוול קומיקס
יחסי יוון–סמואה

יחסי יוון–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין מדינת סמואה העצמאית. היחסים בין סמואה לבין יוון כוננו בשנת 1984. על פי משרד החוץ היווני "בין שתי המדינות יחסים ידידותיים וטובים, שיתוף הפעולה בין שתי המדינות משביע רצון, בין אם באופן דו-צדדי או באופן מולטילטרלי." אזרחי יוון יכולים להיכנס לסמואה באופן חופשי עד לשהייה של תשעים ימים. אזרחי סמואה יכולים להיכנס ליוון ללא אשרת כניסה ללא הגבלת זמן. סמואה לא מיוצגת ביוון כלל. יוון לא מיוצגת בסמואה, אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בקנברה, בירת אוסטרליה. יחסי טובאלו-יוון יחסי יוון-פיג'י Greece's Bilateral relations with Samoa, משרד החוץ היווני Visas for Greeks travelling abroad Countries requiring or not requiring a Visa
רב-לוחיתאים

רב־לוחיתאים הידועה גם ככָּתְנוֹת־יָם או כִּיטוֹנִים (שם מדעי: Polyplacophora) היא מחלקה של בעלי חיים ימיים פרימטיבים ממערכת הרכיכות. זוהי קבוצה שהתפתחה במשך הדבון עד ימינו והיא כוללת כיום מעל 940 מינים, כשמינים רבים נוספים נכחדו. מינים אלה מסוגלים לשכון הן במים טרופיים והן בימים קרים בעומקים שונים, לעיתים עד 6,000 מטרים ועד חופים הסלעיים. עם זאת הם אינם מסוגלים לחיות זמן רב על היבשה ואינם חיים במים מתוקים או מליחים כמו צדפות ומיני חלזונות. המין הראשון במחלקה זו Chiton tuberculatus הוגדר לראשונה על ידי לינאוס בשנת 1758. כפי שהיה נהוג באותה תקופה, שם המשפחה Chitonidae והסדרה Chitonida נגזרו משם זה לפי ההטיה המוסכמת לדרגות טקסונומיות שונות. שמה המדעי של המחלקה היה נתון לכמה מחלוקות טקסונומיות אך בשפה העממית בלעז כונה Chitons. בעברית הוחלט לכנות סדרה זו רב־לוחיתאים על שום שמונת הלוחות המכסות את גבם של היצורים. באותה ספרות לעיתים כונה גם כִּיטוֹנִים כתעתיק של השם בלועזית. בשנת 2003 בישיבה רעג של האקדמיה ללשון העברית אושרה הצעתו של יוסף הלר לאמץ שם עברי נוסף בשם כותונת-ים. את השם הציע הלר מכיוון שתרגומה של המילה Chiton ביוונית הוא כותונת(אנ'). מיני הכיטונים הם קטנים, שטוחים ובעלי חישה פרימטיבית ביותר המורכבת בעיקר מריח ומראיית צל פרימיטיבית. הם גם בעלי משושים קטנים בתחתית גופם. גוף הכיטון בעל פלג עליון משוטח, סגלגל ועשוי משמונה לוחיות צפופות, האחוזות ברקמה שמאחדת אותן יחדיו ואינם מסוגלות להיסגר כמו קונכייה של חילזון אך מאפשרים לבעליהם להתכדר לכדור אם הוא נתפס בידי טורף. לכיטון רגל שרירית מפותחת, המאפשרת לו להיצמד לסלעים ולאבנים. הכיטון הוא אוכל רקבובית, שאריות מזון מפוזרות ואצות אותם הוא מגרד מפני סלעים בתוך המים או על החוף. את מזונו הוא מגרד באמצעות מִשְׁנֶנֶת בלסתותיו. תת-מחלקה Paleoloricata סדרה Chelodida סדרה Septemchitonida תת-מחלקה Loricata סדרה Lepidopleurida סדרה Chitonida טקסונים ללא מקור: משפחה Scanochitonidae משפחה Olingechitonidae משפחה Haeggochitonidae משפחה Ivoechitonidae מדיה וקבצים בנושא רב-לוחיתאים בוויקישיתוף רב-לוחיתאים, באתר ITIS (באנגלית) רב-לוחיתאים, באתר NCBI (באנגלית) רב-לוחיתאים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רב-לוחיתאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רב-לוחיתאים, באתר GBIF (באנגלית) רב-לוחיתאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הניו יורק טיימס, חוקרים גילו כי שיניה של רכיכה מכילות מינרל נדיר, שחשבו שנמצא רק בסלעים, באתר הארץ, 2 ביוני 2021 "רב־לוחיתאים או כיטונים" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 67-68 כָּתְנוֹת-יָם, כִּיטוֹנִים במילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית פרוטוקול ישיבה רעג
יחסי החוץ של פקיסטן

פקיסטן היא המדינה השנייה בגודל אוכלוסייתה המוסלמית (לאחר אינדונזיה) ומעמדה כמעצמה גרעינית מוצהר, מה שהופך אותה למדינה המוסלמית היחידה בעלת מעמד זה. לפקיסטן מדיניות חוץ עצמאית, במיוחד כשמדובר בסוגיות כגון פיתוח נשק גרעיני, בניית כורים גרעיניים, רכישות צבאיות זרות ונושאים אחרים החיוניים לאינטרסים הלאומיים שלה. מצד שני, כלכלת פקיסטן משולבת במידת מה ברמה העולמית כשלה קשרים חזקים עם האיחוד האירופי ובריתות כלכליות והסכמים עם מדינות רבות אחרות באסיה. לפקיסטן יש מיקום גאופוליטי-אסטרטגי באחד מקווי האספקה של הנפט הימי הגדולים בעולם, ויש לה קרבה למשאבים ולנפט. פקיסטן היא חברה חשובה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, מדורגת על ידי ארצות הברית כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו במלחמה העולמית בטרור, ויש לה צבא ממושמע ומקצועי. מאז ייסודה, הושפעו יחסי החוץ של פקיסטן מעצם היותה מדינה מוסלמית שהוקמה על בסיס אסלאמי. סולידריות אסלאמית הייתה מרכיב עיקרי במדיניות הכללית של פקיסטן ככלל ובמזרח התיכון בפרט, כמו ביסוד תמיכתה העיקשת והאיתנה בארצות ערב באומות המאוחדות ובזירות דיפלומטיות-בינלאומית אחרות. פקיסטן ציפתה מצדה לתמיכת המדינות הערביות בסכסוכה המתמשך והארוך עם הודו במחלוקת הבעלות על קשמיר. מאז עצמאותה ב־1947, מדיניות החוץ של פקיסטן כללה יחסים קשים עם ברית המועצות השכנה, אשר קיימה אינטראקציה צבאית ואידאולוגית הדוקה עם שכנותיה כדוגמת אפגניסטן (ממערב) והודו (ממזרח) וכן מזרח פקיסטן. במהלך 1947–1991, תמיכת ברית המועצות ניתנה להודו; במיוחד על סוגיית קשמיר, עליה נלחמה פקיסטן שלוש מלחמות. במהלך 1960, היחסים של פקיסטן עם פקיסטן המזרחית ואפגניסטן השכנה היו גם קשים מאוד חרף התחרות של האחרונה על "קו דוראנד". יחסי החוץ עם איראן, ערב הסעודית וסין העממית נותרו חשובים ומרכזיים המבוססים על שיתוף פעולה נרחב בתחום הביטחון הלאומי והאינטרסים הכלכליים במפרץ הפרסי, וכן על יחסים בילטרליים נרחבים עם ארצות הברית ומדינות מערביות אחרות. עם ההשפעה הגוברת של ברית המועצות באזור, בפקיסטן ביצרו יחסים צבאיים הדוקים עם סין שבאסיה ובפולין שבאירופה במהלך רוב המלחמה הקרה. בעוד שלפקיסטן היו "יחסים דלוקים-כבויים" עם ארצות הברית, פקיסטן סייעה לנשיא ריצ'רד ניקסון להתקרב לסין ולמדינות אחרות במזרח אסיה. יחסי ישראל–פקיסטן משה יגר, המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 2004 ISBN 965-311-058-6 מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של פקיסטן בוויקישיתוף By 2050, India to have world’s largest populations of Hindus and Muslims, באתר מרכז המחקר פיו, 21 באפריל 2015 משה יגר, המסע הארוך לאסיה, 2004, עמ' 337
אברהם מוריץ רומנו

הרב אברהם מוריץ בן משה רומנו (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Avraham Moric Romano;‏ 1894 ביילינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – סוף מרץ 1943, מחנה ההשמדה טרבלינקה) היה הרב הראשי האחרון ליהודי ביטולה וכיהן בתפקידו מ-1931 ועד לתקופת השואה. אברהם רומנו נולד בביילינה במשפחה בת 7 נפשות. אחיו סלומון ושלוש אחיותיו: בלאנקה, מטילדה ואסתר. למד בישיבה בסרייבו ובה הוסמך לרבנות. אחיינו של אברהם רומנו, אשר כיהן ברבנות בסרייבו טרם מלחמת העולם הראשונה. הוא נישא ללאה לבית לוי (1898 סרייבו – 1942 סמדרבו) ולזוג נולדו שני בנים אברהם ב-1919 ומוריץ ב-1921. בין 1919–1923 כיהן כרב בקהילת ביילינה. בהמשך ועד 1931, כיהן בקהילת דוברובניק. ב-1931 התמנה לרב הראשי ליהודי ביטולה. בעת שמונה נתונה הייתה קהילת ביטולה במצב כלכלי וחברתי קשה. מ-1928 לא כיהן רב ראשי בקהילה והייתה הגירת פנים משמעותית מהעיר לקהילות מבוססות יותר. הרב פעל בקרב יהדות יוגוסלביה במטרה לעזור לקהילה ולשקמה. הוא פרסם מספר מאמרים על הקהילה בעיתונות היהודית בכללם בעיתון " Jevrejskom glasu" (בסרבו-קרואטית: הקול היהודי). בהמשך, ערכו ליאון קמחי ראש הקהילה והרב רומנו מסע בקרב הקהילות היהודיות במטרה לעורר את הנהגת יהדות יוגוסלביה לנקוט בצעדים מידיים כדי לחלץ את הקהילה ממצוקתה. עוד פעל לעודד את צעירי הקהילה לעלות לארץ ישראל. ב-1939 ביקר בארץ ישראל לבחינת חלופות עלייה ליהודי ביטולה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. רעייתו של הרב רומנו נפצעה בהפצצה של מטוסים איטלקיים על ביטולה ונשלחה לסמדרבו להחלמה. שם, בראשית 1942 הוצאה להורג ביחד עם נשות הקהילה. לאחר כיבוש יוגוסלביה נמסר אזור ביטולה לחזקת ממלכת בולגריה. ב-11 במרץ 1943 ביצעו הבולגרים אקציה במקדוניה ועצרו את יהודי החבל ובכללם בני קהילת ביטולה ועימם הרב אברהם רומנו. העצורים נכלאו בשטח מפעל הטבק "מונופול" אשר בסקופיה וממנו שולחו עד סוף מרץ ברכבות ישירות למחנה טרבלינקה. הרב אברהם רומנו נרצח ביחד עם קהילתו בטרבלינקה. בנו, מוריץ רומנו ניצל מהשואה משום שגורש לשטחי בולגריה ונכלא בווארנה. לאחר המלחמה הפך לאיש ציבור וחבר פרלמנט ביוגוסלביה. כיהן כשגריר יוגוסלביה בצ'ילה. נכדתו, ברטה רומנו ניקוליץ' כיהנה כיושבת ראש הקהילה היהודית בסקופיה (2014–2022). מדיה וקבצים בנושא אברהם מוריץ רומנו בוויקישיתוף * ריאיון עם מוריץ רומנו, באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה (במקדונית) אברהם רומנו - דף עד, באתר יד ושם הקהילה היהודית בביילינה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 41. הקהילה היהודית בביטולה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 48. הקהילה היהודית במונאסטיר, באתר יד ושם. אורח מיוגוסלביה-הרב רומאנו ממונסטיר, הַבֹּקֶר, 22 באוגוסט 1939. ג'ני לבל, שואת יהודי יוגוסלאביה - הקהילות במאקדוניה, פירוט וחבל קוסובו, פעמים, 27, תשמ"ו 1986, עמוד 62–75. החוברת שהוקדשה לנושא יהדות ספרד והמזרח בתקופת השואה, באתר מה-יא"ה.
אוסקר קרמר

אוסקר קרמר (בספרדית: Oscar Kramer), שחיין יהודי-ארגנטינאי בעברו. אלוף המכביה החמישית (1957) וסגן-אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1955) במשחה ל-1500 מטר חופשי. בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בבריכת השחייה בת גלים שבחיפה בספטמבר 1953 זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.9 דקות, אחרי מ. בונין מדרום אפריקה (4:50.8 דקות) ולפני בן ארצו א. שלנברג (5:00.5 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:10.0 דקות, אחרי מ. בונין (19:54.8 דקות) וא. שלנברג (20:08.6 דקות). במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955, זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:09.9 דקות, אחרי ג'יימס מקליין מארצות הברית (20:04.0 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.1 דקות, אחרי ג'יימס מקליין (4:51.3 דקות) ווויין מור ולפני ויליאם יורזיק (4:56.9 דקות), שלושתם מארצות הברית. בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קרמר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:14.7 דקות, לפני מייקל וולק מארצות הברית (20:16.3 דקות) וק. פיאלקוב מדרום אפריקה (21:01.7 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.7 דקות, אחרי מייקל וולק (4:58.3 דקות) ולפני פ. לנדי מארצות הברית (5:08.3 דקות). במכביה ה-4, דבר, 27 בספטמבר 1953 PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics האמריקאי וולק הפגין יכולת מצויינת בתחרויות השחייה, דבר, 23 בספטמבר 1957 טור המכביה, דבר, 23 בספטמבר 1957
מוזיאון בעלות הברית

מוזיאון בעלות הברית (בגרמנית: AlliiertenMuseum) הוא מוזיאון להיסטוריה בעיר ברלין, בירת גרמניה. הוא מוקדש להיסטוריה הפוליטית והצבאית של שלטון הכיבוש של בעלות הברית המערביות בגרמניה - ובברלין בפרט - בשנים 1945-‏1994. המוזיאון ממוקם בשכונת דאהלם ברובע שטגליץ-צלנדורף שבדרום-מערב ברלין, אשר נכלל באזור הכיבוש האמריקאי בעיר. הוא שוכן בשדרת קליי (Clayallee) שנקראה על שמו של גנרל לושיוס קליי האמריקאי. שני מבנים צבאיים לשעבר, ששכנו ליד המפקדה האמריקאית בעיר, משמשים את המוזיאון - אולם הקולנוע Outpost וספריית הזיכרון על שם ניקולסון. המוזיאון נחנך ב-1998, במלאת 50 שנה להפעלת הרכבת האווירית לברלין, במעמד קנצלר גרמניה הלמוט קוהל. לאחר סגירת נמל התעופה טמפלהוף (שמילא תפקיד חשוב ברכבת האווירית לברלין) ב-2008 הביע המוזיאון את רצונו להשתכן בעתיד בשטח הנמל לשעבר. התערוכות הקבועות במוזיאון עוסקות בנושאים אלו: כיבוש ברלין על ידי הצבא הסובייטי באפריל 1945, עם תום הקרב על ברלין והקמת ארבעת אזורי הכיבוש בה והיחסים בין ארבע בעלות הברית החיים בברלין המערבית לאחר המלחמה והסגר עליה המאמץ של בעלות הברית לשמור על חירותה של ברלין המערבית, לרבות הרכבת האווירית אליה מציאות המלחמה הקרה בגרמניה המערבית עד לאיחודה עם גרמניה המזרחית החיים במחנות בעלות הברית בגרמניה המערבית. המוזיאון מעלה מעת לעת תערוכות זמניות. המוזיאון כולל גם אזור תצוגה תחת כיפת השמיים. מוצגים בו מטוס תובלה ששימש את חיל האוויר המלכותי במהלך הפעלת הרכבת האווירית לברלין, קרון רכבת צבאי מאזור הכיבוש הצרפתי, מבנה ממעבר הגבול צ'ק פוינט צ'ארלי ומגדל שמירה מזרח-גרמני משוחזר. המוזיאון מאוגד כארגון ללא כוונת רווח, שחברות בו ממשלות גרמניה, ארצות הברית, בריטניה וצרפת, מדינת ברלין, המוזיאון הגרמני להיסטוריה והמכון להיסטוריה בת זמננו במינכן. המוזיאון הגרמני-רוסי מדיה וקבצים בנושא מוזיאון בעלות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון בעלות הברית (באנגלית) מוזיאון בעלות הברית, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון בעלות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון בעלות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב גנרל קליי היה מפקד אזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה בשנים 1947-‏1949 ומילא תפקיד מפתח בהפעלת הרכבת האווירית לברלין.
הנרי מונדרל

הנרי מונדרל (Henry Maundrell;‏ 1665, קומפטון בַּאסֶט, מחוז וילטשייר, אנגליה – 1701, חַלבּ, סוריה) היה עמית סגל בקולג' אקסטר (Exeter College) באוניברסיטת אוקספורד ואיש כמורה אנגלי. מדצמבר 1695 ועד מותו כיהן ככומר של קהילת נציגי חברת הלבנט בסוריה במרכזהּ שבעיר חלבּ. מונדרל נודע במסע שערך בסוריה ובארץ ישראל באביב 1697 לשם העלייה לרגל לירושלים בחג הפסחא. המסע נעשה בחבורה בת 15 משתתפים ונמשך כ-12 שבועות. היומן שערך מונדרל במסעו עוּבד לספרו "מסע מחלבּ לירושלים בפסחא 1697 (Journey from Aleppo to Jerusalem at Easter A.D. 1697). הספר ראה אור באוקספורד ב-1703, אחרי מותו של מונדרל, וכלל נספח של תיקונים ותוספות שאיחרו להדביק את הדפסתו. הספר זכה לשבע מהדורות עוד במחצית הראשונה של המאה ה-18 וכן לתרגומים לצרפתית, הולנדית וגרמנית. ספרו של מונדרל סיפק מידע לנוסעים שבאו אחריו ושימש את חוקרי עברהּ של ארץ ישראל בדורות הבאים. חיבור נוסף של מונדרל על "מסע אל נהר פרת ואל ארץ מסופוטמיה" (שנערך ב-1699) נכלל לראשונה במהדורה השלישית (מ-1714) של ספרו על המסע לירושלים. מונדרל מת בחלבּ שנתיים לאחר מסעו השני ונקבר בה. "הנרי מונדרל, פרקי מסעו בארץ ישראל", בתוך: אלי שילר, בנתיב עולי הרגל לארץ הקודש, קרדום, 13–14, ינואר 1981, עמ' 79–92 Bernard Hamilton, "An Anglican Account of the Holy Land in 1697: Henry Maundrell's Journey from Aleppo to Jerusalem", in: Crusader Landscapes in the Medieval Levant: The Archaeology and History of the Latin East, University of Wales Press, 2016, pp. 415–426 מדיה וקבצים בנושא הנרי מונדרל בוויקישיתוף המהדורה הראשונה (1703) של הספר Journey from Aleppo to Jerusalem at Easter A.D. 1697 עבודותיו של מונדרל בקטלוג הספרייה הלאומית בירושלים Daniel Howell, "The Journey of Henry Maundrell", Aramco World, Vol. 15, No. 4 (July-August), 1964, pp.14-23 William Prideaux Courtney, "Henry Mundrell", Dictionary of National Biography, Vol. 37, 1992, pp. 92-93
בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין

בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין (שמו באנגלית: Berlin 1939-1945 War Cemetery) הוקם לאחר מלחמת העולם השנייה לשם קבורת חיילים של האימפריה הבריטית, שנהרגו במלחמה בברלין וממזרח לה. כיום קבורים בו 3,866 אנשים. בית הקברות ממוקם ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף שבמערבה של ברלין, כ-7 קילומטרים משער ברנדנבורג. מיקומו נבחר לאחר המלחמה על ידי אנשי סגל אזור הכיבוש הבריטי בברלין. הועברו אליו גופות חיילים שנקברו בכ-25 אתרי קבורה שונים בברלין ובמזרח גרמניה. רובם (80%) היו אנשי צוות של מטוסי חיל האוויר המלכותי, שנהרגו במהלך משימות הפצצה בגרמניה. האחרים היו חיילים שנשבו, הוחזקו בגרמניה ובפולין ומתו בשביים. חלק מאלו מתו בעת שהוצעדו על ידי הגרמנים מערבה בראשית 1945 בעת הנסיגה מפני הצבא האדום המתקרב. בית הקברות שוכן בשטח דמוי טרפז שבסיסו הרחב פונה מערבה. עובר בו ציר מרכזי שבשני קצותיו הוקמו מבנים דקורטיביים. במרכז הציר ניצבים מצבת הזיכרון ובמרחק מה ממנה צלב ההקרבה. 15 חלקות הקבורה שבאתר פזורות לאורך הציר המרכזי ומשני צידיו בתבנית של שורות מצבות הניצבות גב אל גב. האתר מוקף עצים ומכוסה בדשא. בסך הכל נקברו באתר 3,595 חללי המלחמה, מהם 397 אלמונים. רובם - 2,321 - היו בריטים והיתר קנדים, אוסטרלים, ניו זילנדים, הודים ודרום אפריקאים. קבורים בו גם שישה חללים שלא נמנו על כוחות האימפריה הבריטית וכן 265 מאנשי סגל אזור הכיבוש הבריטי בגרמניה ובני משפחותיהם, שמתו לאחר המלחמה. בית הקברות תוכנן על ידי האדריכל הבריטי פיליפ הפוורת' (Philip Hepworth). הוא הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. מדרום מערב לברלין, בקרבת פוטסדאם, שוכן בית קברות צבאי בריטי נוסף, שבו נקברו 1,176 חללים של מלחמת העולם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין בוויקישיתוף בית הקברות, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה תרשים בית הקברות בית הקברות, באתר Find a Grave עמוד בית הקברות באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
ערות

האם התכוונתם ל... עוררות – עֵרוּת, מצב פיזיולוגי הפוך למצב שינה ערות: נשים מדברות מיניות – ספר בנושא מיניות ונשיות
חברה שהיא עסק חברתי

חברה שהיא עסק חברתי (סימון עס"ח) היא חברה עסקית שהמאפיין המייחד אותה הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתה. ערך מורחב – עסק חברתי עסק חברתי הוא ארגון שהוקם במטרה לטפל או לקדם אתגר חברתי או סביבתי תוך שימוש בכלים ושיטות ניהול עסקיות. עסק חברתי מנסה להשיג מטרות חברתיות באמצעות פעילות עסקית (ייצור ומכירה) או הספקת שירותים, ומשתדל שהרווחים יהיו מקור המימון העיקרי אם לא היחיד שלו. עסקים חברתיים, בהיותם יצור כלאיים בין מלכ"רים, השייכים למגזר השלישי, לבין חברות עסקיות, השייכות למגזר העסקי, מבשרים על התפתחותו של מגזר חדש במציאות החברתית כלכלית - המגזר הרביעי. צורת ההתאגדות של עסק חברתי אינה מוגבלת והיא מותאמת לצרכים וההגבלות המשפטיות הנהוגות במדינות שונות. חברה שהיא עסק חברתי היא עסק חברתי המאוגד כחברה. "חברה שהיא עסק חברתי" מוקמת בדרך כלל על ידי ארגון מהמגזר השלישי כדרך למימון פעילותו שלא באמצעות תרומות. העסק החברתי מתנהל כחברה עסקית כאשר המאפיין המייחד אותו הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתו. כיום (אוקטובר 2017) מתקיימים הסדרים משפטיים כאלה בבריטניה ובארצות הברית: בבריטניה חברה כזו נקראת Community interest company ‏(CIC) (אנ'). החוק המאפשר קיום העסקים החברתיים נחקק ב-2014, כיום רשומות כ-1,000 חברות כאלה. בארצות הברית הכינוי הוא low-profit limited liability company‏ (L3C) (אנ'). נכון להיום 10 מדינות חוקקו חוקים מתאימים, ב-36 מדינות מתקיימים תהליכי חקיקה. במרץ 2017 הוגשה בכנסת הצעת חוק פרטית לתיקון חוק החברות בצורה שתיצור מבנה משפטי ייחודי לחברה שהיא עסק חברתי. הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית. על פי הצעת החוק חברה כזו לא תחלק דיבידנדים מעל ל-50% מרווחיה, ושאר הרווח יועבר לקידום המטרות החברתיות. עסק חברתי חברה לתועלת הציבור מוסד ללא כוונת רווח עמותה גיל קליאן, לא עמותה ולא חברה בע"מ: הדיבידנדים מגיעים לעסקים החברתיים, באתר כלכליסט, 7 ביוני 2017 קרן שביט־שטייף, מהפכת העסקים החברתיים יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2017 נייר עמדה קנדי בנושא (באנגלית) הצעת חוק החברות (תיקון – עסק חברתי), התשע"ז–2017, באתר הכנסת קרן שביט־שטייף, מהפכת העסקים החברתיים יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2017
יחסי יוון–מלאווי

יחסי יוון–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין רפובליקת מלאווי. על פי משרד החוץ היווני "היחסים נחשבים ביוון ליחסים טובים וידידותיים מבלי כל בעיות". מלאווי היא אחת המדינות העניות בעולם ויחסי הסחר של יוון עמה נמצאים ברמה נמוכה מאוד. יש בערך 180 יוונים החיים במלאווי. רובם מתגוררים בבלנטייר, בירת הסחר והכלכלה של המדינה, הם הקימו בה קהילה יוונית. אזרחים יוונים המגיעים למלאווי צריכים אשרת כניסה כדי להיכנס ליוון. אזרחים מלאווים המגיעים ליוון חייבים גם הם באשרה. יוון אינה מיוצגת במלאווי אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בהארארה, בירת זימבבואה. מלאווי אינה מיוצגת ביוון אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בבריסל, בירת בלגיה. יחסי יוון-רואנדה יחסי בורונדי-יוון Greece's Bilateral relations With Malawi, משרד החוץ היווני Visas for Greeks travelling abroad Countries requiring or not requiring a Visa
גן הקקטוסים

גן הקקטוסים הוא אזור בפארק הירקון בו מצויים סוגי קקטוסים שונים מרחבי העולם. הקמת הגן החלה באמצע שנות ה-80 ובמהלך שנות ה-90, באמצעות רכישות או תרומות של קקטוסים מאוספים פרטיים. שטח הגן כ-31 דונם.  בגן צמחייה סוקולנטית ומיוצגות בו מספר משפחות אך מרבית הצמחים בגן שייכים למשפחת הצבריים. בגן נמצאים כ-50,000 קקטוסים מרחבי העולם מ-3,800 מינים וסוגים שונים. על מנת להעשיר את האוסף, הוקמה חממה לטיפוח קקטוסים אשר מובאים כזרעים או כשתילים מארצות שונות, כגון אתיופיה, קניה וטנזניה. גן הקקטוסים באתר timeout תל אביב "הגנים הייחודיים". אתר גני יהושע. 20 באפריל 2016