laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מעון ניב

מעון ניב הוא מתחם של שלושה מבנים חד-קומתיים ברחוב עמק רפאים בירושלים, ששימש עד 2005 מעון לילדים חירשים ונערות חוסות. נבנה בסוף שנות ה-20 על מתחם של 3.6 דונם. כיום המתחם נטוש ומיועד להקמת מרכזי פנאי ומלון בוטיק. מעון ניב היה מוסד לילדים חירשים בירושלים. המעון שימש כמקום מגורים לילדים חירשים בין הגילאים 10 ו-17. המעון נבנה בשנות ה-20 בתקופת המנדט הבריטי, בסגנון ערבי מסורתי. בשנת 2005 הוחלט בעיריית ירושלים כי המעון ייסגר והילדים הנמצאים בו יועברו לכפר הנוער אונים בכפר סבא. בזמן סגירת המעון חסו בו שמונה ילדים חירשים מרקע סוציו-אקונומי נמוך. מכיוון שכפר הנוער מאחסן למעלה מ-200 תלמידים, רובם בני נוער, בעוד שחלק מהילדים במעון היו בגילאים נמוכים, קמה התנגדות לסגירת המעון והעברת הילדים מצד ההורים. ההתנגדות בעיקר הייתה נגד העברת הילדים לכפר הנוער אונים ולא למשפחתונים או חזקה פרטית אחרת, ופחות נגד סגירת המעון. כחלק מהמאמצים שלחה יושבת ראש ועד ההורים בירושלים אתי בנימין מכתב ליושב ראש ועדת החינוך של הכנסת נגד העברת הילדים למסגרות אחרות, אולם המאמצים עלו בתוהו. אנחנו סוגרים את המעון בתזמון הנוכחי מאחר שהגענו להסכמה עם משרד האוצר, נציבות שירות המדינה וועד העובדים במקום לגבי סגירתו. אנחנו חוששים שאם לא נסגור אותו עכשיו, זה לא יתבצע אף פעם. בכוונת המשרד לטפל טיפול אישי בכל אחד משמונת הילדים האלה. יש להדגיש כי לא כל הילדים תושבי ירושלים והם מגיעים מכל הארץ ולחלקם המיקום החדש אף נוח יותר — משרד העבודה והרווחה בשנת 2010 עלתה תוכנית בעיריית ירושלים להפוך את מתחם שלושת המבנים ששמשו בעבר את מעון ניב למרכז בילוי. על פי התוכנית, המתחם ישמש כמקום כניסה ויציאה מחלקו העירוני של פארק המסילה, שישתרע לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה בירושלים. במסגרת התוכנית, ישופצו וישומרו שלושת המבנים הישנים ששימשו את מעון ניב, ובמקום יבנה מתחם בילוי הכולל בתי קפה ומסעדות. כמו כן, המקום ישמש כנקודת מוצא למסלולי טבע ממנה יהיה ניתן לצאת לפארק המסילה ולעמק פרי הר. התכנית אמורה להפוך את המקום למרכז עירוני לשימושי תרבות, פנאי ובילוי לטובת הציבור הרחב... המתחם ישתלב במרחב הציבורי הקיים, יהווה עוגן תרבותי וציבורי ברחוב עמק רפאים ויתפקד כציר המחבר בין הרחוב לפארק המסילה. "במקום יקומו בתי קפה או מרכזי אמנות... זה יהיה מדרחוב לאחר שתיהרס הגדר ויתאפשר מעבר בין הבניינים — גורם בעיריית ירושלים אולם, על אף התוכנית, בשנת 2011 פרסמה עיריית ירושלים מכרז למכירת המתחם לידיים פרטיות. על פי המכרז, המתחם ימכר ב-37.5 מיליון שקלים, והזוכה במכרז יקים בו מרכז תרבות ומלון בוטיק. בעקבות ההכרזה, המועצה לשימור אתרים דרשה לבטל את המכרז בטענה שלישראל אסור למכור נכסים היסטוריים שכאלו, ושיש חשש שהערך ההיסטורי של המקום לא יישמר. מדיה וקבצים בנושא מעון ניב בוויקישיתוף מורן זליקוביץ', מעון חרשים ייחודי ייסגר: "מעבירים את הילדים כמו חפצים", באתר ynet, 8 בפברואר 2005 למכירה: עוד נכס היסטורי של ירושלים תוכנית: מרכז בילוי יוקם בכניסה לפארק המסילה 1קשת רוזנבלום, פרס קרוון לאדריכלות גנים יוענק למתכנני פארק המסילה בירושלים, באתר הארץ, 7 ביולי 2013 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מעון ניב".
שברון (סטטיסטיקה)

שברון (באנגלית: quantile) הוא מונח בסטטיסטיקה, שמתייחס לנקודת חתך שמתחתיה נמצאה החלק ה-q (כאן 0 ≤ q ≤ 1 {\displaystyle 0\leq q\leq 1} ) מהאוכלוסייה. יהי X ∼ F {\displaystyle X\sim F} משתנה מקרי ממשי. נסמן את פונקציית ההתפלגות המצטברת F ( x ) = P [ X ≤ x ] {\displaystyle F(x)=P\left[X\leq x\right]} כאשר P מסמן הסתברות. השברון ה-q של X עבור 0 ≤ q ≤ 1 {\displaystyle 0\leq q\leq 1} הוא הערך ξ q ∈ R {\displaystyle \xi _{q}\in \mathbb {R} } כך שמתקיים F ( ξ q ) = P [ X ≤ ξ q ] = q {\displaystyle F(\xi _{q})=P\left[X\leq \xi _{q}\right]=q} אם F פונקציה מונוטונית עולה ממש אזי ξ q = F − 1 ( q ) {\displaystyle \xi _{q}=F^{-1}(q)} . נניח שדגמנו n {\displaystyle n} נתונים מהתפלגות כלשהי, לא ידועה. נסדרם בסדר עולה: min i X i = X 1 ≤ X 2 ≤ . . . ≤ X n − 1 ≤ X n = max i X i {\displaystyle \min _{i}X_{i}=X_{1}\leq X_{2}\leq ...\leq X_{n-1}\leq X_{n}=\max _{i}X_{i}} ונצייד את הנתונים בהתפלגות אמפירית: F n ( x ) = # { X i ≤ x } n {\displaystyle F_{n}(x)={\frac {\#\{X_{i}\leq x\}}{n}}} השברון ה-q הוא המספר ξ q {\displaystyle \xi _{q}} ש- q n {\displaystyle qn} מהנתונים קטנים ממנו או שווים לו. הגדרה זו קצת בעייתית כי לא ברור ממנה איך להתייחס לשברון כאשר q n ∉ Z {\displaystyle qn\notin \mathbb {Z} } איננו שלם, וישנן מספר גישות לנושא. אחת הגיסות הנפוצות היא ממוצע משוקלל של שני הערכים הסמוכים למספר זה. נסמן m = ⌊ q n + 1 2 ⌋ {\displaystyle m=\left\lfloor qn+{\frac {1}{2}}\right\rfloor } ואז ξ q = X m ⋅ ( m + 1 − ( q n + 1 2 ) ) + X m + 1 ( q n + 1 2 − m ) {\displaystyle \xi _{q}=X_{m}\cdot \left(m+1-(qn+{\frac {1}{2}})\right)+X_{m+1}\left(qn+{\frac {1}{2}}-m\right)} אנו רואים שכאשר m = q n + 1 / 2 ∈ Z {\displaystyle m=qn+1/2\in \mathbb {Z} } אזי ξ q = X m {\displaystyle \xi _{q}=X_{m}} . לדוגמה, החציון q = 1 2 {\displaystyle q={\frac {1}{2}}} . עבור n אי-זוגי ( n = 2 k + 1 {\displaystyle n=2k+1} ),‏ מתקיים m = ⌊ n 2 + 1 2 ⌋ = ⌊ 2 k + 1 2 + 1 2 ⌋ = ⌊ 2 k + 2 2 ⌋ = k + 1 {\displaystyle m=\left\lfloor {\frac {n}{2}}+{\frac {1}{2}}\right\rfloor =\left\lfloor {\frac {2k+1}{2}}+{\frac {1}{2}}\right\rfloor =\left\lfloor {\frac {2k+2}{2}}\right\rfloor =k+1} ואז , ξ 0.5 = X k + 1 {\displaystyle ,\xi _{0.5}=X_{k+1}} ועבור n זוגי ( n = 2 k {\displaystyle n=2k} ) נקבל m = ⌊ n 2 + 1 2 ⌋ = ⌊ 2 k 2 + 1 2 ⌋ = k {\displaystyle m=\left\lfloor {\frac {n}{2}}+{\frac {1}{2}}\right\rfloor =\left\lfloor {\frac {2k}{2}}+{\frac {1}{2}}\right\rfloor =k} ואז ξ 0.5 = X k ⋅ ( k + 1 − ( k + 1 2 ) ) + X k + 1 ( k + 1 2 − k ) = X k + X k + 1 2 {\displaystyle \xi _{0.5}=X_{k}\cdot \left(k+1-(k+{\frac {1}{2}})\right)+X_{k+1}\left(k+{\frac {1}{2}}-k\right)={\frac {X_{k}+X_{k+1}}{2}}} מלבד החציון, שהוא השברון q = 1 / 2 {\displaystyle q=1/2} , נפוצים בשימוש גם הרבעונים העליון q = 3 / 4 {\displaystyle q=3/4} והתחתון q = 1 / 4 {\displaystyle q=1/4} , עשירונים, אחוזונים ואלפיונים. מדיה וקבצים בנושא שברון בוויקישיתוף שברון, באתר MathWorld (באנגלית)
ישיבת חברון-גאולה

ישיבת חברון – גאולה הייתה ישיבה חרדית־ליטאית בירושלים. הישיבה הוקמה בשנת תשמ"ז (1987) במבנה ישן של ישיבת חברון כנסת ישראל שהתפנה על ידי ישיבת חברון כנסת ישראל עם עזיבתה לשכונת גבעת מרדכי בשנת תשל"ו (1976). הישיבה הוקמה על ידי רבי חיים סרנא, בנו של ראש ישיבת חברון כנסת ישראל רבי יחזקאל סרנא. היא התקיימה עד לשנת תשע"ב (2012) לערך (ראו להלן). בשנת תשמ"ז פרש הרב חיים סרנא מישיבת חברון כנסת ישראל עקב מחלוקת עם מנהל הישיבה יצחק חברוני בנו של הרב משה חברוני. לאחר הסכם פשרה, הקים הרב סרנא ישיבה משלו בבניין הישן של הישיבה בשכונת גאולה. ישיבתו כונתה "ישיבת חברון-גאולה", הישיבה נועדה לשמש כהמשך לישיבת חברון כנסת ישראל ההיסטורית. בראשות הישיבה עמדו הרב חיים סרנא והרב שמואל יעקב בורנשטיין. בשנת תש"ס (2000) עם הקמתה של ישיבת 'קריית מלך' בבני ברק, הוזמן הרב שמואל יעקב בורנשטיין לכהן בה כראש ישיבה, בעקבות זאת עזב את הישיבה ועבר לגור בבני ברק. עם עזיבתו זומנו לישיבה המשגיח הרב נפתלי קפלן והרב יהושע אייכנשטיין. כחלק משיפור הלימוד בישיבה הוחלט על הקמת שני בתי מדרש בתוך בנין הישיבה, כשהאחד מכיל את בחורי הישיבה הבוגרים יותר, והשני נקרא בשם 'כנסת יחזקאל', במהלך השנים עזבו השניים את הישיבה ובתי המדרש התאחדו. לאחר פטירת הרב חיים סרנא (תשע"א), שימש הרב אלחנן שוימר כראש ישיבה בפועל. בשנת תשע"ב החליט הרב ברוך סולובייצ'יק חתנו של הרב סרנא ויורשו, להשכיר את מבני הישיבה, ולמזג את הישיבה עם ישיבת כנסת מרדכי משכונת הר נוף. בשנת תשע"ג עזב הרב שוימר את הישיבה, מה שהיווה סתימת הגולל על ישיבת חברון גאולה. בנין הישיבה הושכר לישיבת "אמיתה של תורה", ובשנת 2021 שכרה ישיבת "משכן שלמה" בראשות הרב פרוידיגר את הבניין. ישיבת חברון כנסת ישראל שמואל יעקב בורנשטיין חיים סרנא ישיבת חברון כנסת יחזקאל (ירושלים, גאולה), דף שער בספרייה הלאומית ראו 12:00: אסיפה בישיבת חברון גאולה; לאן מועדות פני הישיבה, באתר JDN‏, 15 באפריל 2012 ישי כהן, חברון גאולה: מה יעלה בגורל הישיבה?, באתר כיכר השבת, ‏2012-04-21 ישראל כהן, האם חברון גאולה עומדת לפני פירוק?, באתר כיכר השבת, ‏5 באוגוסט 2013
מפרצון פאלאקאריה

מפרצון פאלאקאריה (באנגלית: Palakariya Cove ; בבולגרית: ׂзалив Палакария) מפרצון בחוף הצפון-מערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. רוחבו של המפרצון 3.2 קילומטרים, ואורכו של המפרצון (כניסתו לתוך היבשה) 2 קילומטרים. הכניסה למפרצון נמצאת דרומית לנקודת בברש. המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. המפרצון נקרא על שם הנהר פאלאקאריה שבמערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מפרצון פאלאקאריה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המפרצון, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
גומא צפוף

גומא צפוף (שם מדעי: Cyperus alopecuroides) הוא צמח מים רב-שנתי ממשפחת הגמאיים. לגומא הצפוף גבעולי פריחה עליהם לא צומחים עלים בגובה של כ-1 עד 2.5 מטרים. גבעולו בצורת משולש בדומה לשום המשולש. תפרחתו מורכבת משיבולים הבנויים באופן צפוף, ולכן שמו. בארץ ישראל גדל בכנרת בסמוך למים או בתוך המים. גומא צפוף, באתר ITIS (באנגלית) גומא צפוף, באתר NCBI (באנגלית) גומא צפוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גומא צפוף, באתר צמח השדה גומא צפוף, באתר צמחיית ישראל וסביבתה גומא צפוף, באתר Tropicos (באנגלית) גומא צפוף, באתר GBIF (באנגלית) גומא צפוף, באתר The Plant List (באנגלית) גומא צפוף, באתר IPNI (באנגלית) גומא צפוף באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון שטרנה

קרחון שטרנה (באנגלית: Shterna Glacier ; בבולגרית: ледник Щерна) הוא קרחון באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. הקרחון, שאורכו 3.6 קילומטרים (בכיוון מזרח-מערב) ורוחבו 2.2 קילומטרים (בכיוון צפון-דרום), מנקז את המורדות הצפוניים של הרי ברוגמאן, וזורם לכיוון צפון אל תוך מפרץ בואהגאנייוק. הקרחון ממוקם צפונית-מזרחית לקרחון סיגמן. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. הקרחון נקרא על שם הכפר שטרנה שבדרום בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון שטרנה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
שום משולש

שׁוּם מְשֻׁלָּשׁ (שם מדעי: Allium neapolitanum; מכונה גם: Naples Garlic) הוא גאופיט, הנמנה עם הסוג שום. נוף הצמח מתפתח מבצל. למין זה תפרחת אופיינית לסוג, צבע עלי העטיף לבן. עמוד התפרחת הוא בגובה 20 עד 50 ס"מ. הגבעול עשוי מצלעות בולטות - בקוטר של ס"מ אחד עד שתים - וחתך הגבעול נראה משולש, ומכאן שמו. תכונה זו מבדילה אותו מהמין הקרוב שום שעיר, שפרחיו לבנים אף הם, אך חתך הגבעול הוא מעוגל. לפרחים ולעלים "טעם שום" חריף. הצמח גדל בבתי גידול מופרעים, עתירי חנקן, לרוב במקומות מוצלים. כמו כן הוא גדל בבתה ובגריגה, במיוחד בחבל הים-תיכוני. לרוב, גדל מין זה בקבוצה של מספר פרטים. הוא פורח בחודשים פברואר עד מאי. השום המשולש מאופיין לעומת מיני השום האחרים בכך שזירי האבקנים שווים פחות או יותר זה לזה. עלי העטיף מפושקים לרוחה ולבנים כחלב עם או בלי עורק ורדרד בגבם. למין יש תת-מין הנקרא "שום ארץ ישראלי" הצמח גדל באופן טבעי באזורים הבאים: דרום אירופה: ספרד ופורטוגל, ובאיים: טנריפה, מדיירה וקורסיקה, צפון אפריקה, המזרח התיכון. לשום המשולש יש גם אספקט כלכלי במקומות אחדים: במקסיקו בתור תוסף למזון. במקומות אחרים בתור קישוט וכן נמצא שהוא עלול לפגוע בסביבה. בשתי מדינות בדרום ארצות הברית, ארקנסו וקליפורניה הוא הוכרז כמין פולש, דהיינו: תפוצתו גורמת נזק משמעותי לאדם ולסביבה. באוניברסיטת נאפולי בודדו מהצמח ארבעה מרכיבים שעשוי להיות להם שימוש רפואי. מדיה וקבצים בנושא שום משולש בוויקישיתוף שום משולש, באתר ITIS (באנגלית) שום משולש, באתר NCBI (באנגלית) שום משולש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שום משולש, באתר צמח השדה שום משולש, באתר צמחיית ישראל וסביבתה שום משולש, באתר Tropicos (באנגלית) שום משולש, באתר GBIF (באנגלית) שום משולש, באתר The Plant List (באנגלית) שום משולש, באתר IPNI (באנגלית) אבי שמידע, דוד דרום, "מדריך פרחי הבר בישראל", הוצאת כתר, ירושלים, 1986 עמ' 42 מיכאל זהרי, מדריך חדש לצמחי ישראל, הוצאת עם עובד 1986 עמ' 445 Plants Profile for Allium neapolitanum (white garlic), plants.usda.gov מקור
מאונט ורנון

מאונט ורנון (באנגלית: Mount Vernon - הר ורנון) היה אחוזת מטעים בה התגורר הנשיא הראשון של ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון. האחוזה בנויה בסגנון נאו קלאסי ג'ורג'יאני בקרבת היישוב מאונט ורנון שבמדינת וירג'יניה שבארצות הברית, במחוז פיירפאקס המצוי על גדת נהר הפוטומק. בשנת 1674 רכשו ג'ון וושינגטון וניקולס ספנסר את האדמות בהם תיבנה אחוזת המטעים. ג'ון נפטר בשנת 1677 ובנו, לורנס, סבו של ג'ורג' וושינגטון ירש את מחצית האדמות. בשנת 1743 אחיו של ג'ורג' וושינגטון - לורנס וושינגטון בנה את בית האחוזה על השטח. במקור נקראה האחוזה "איפסוואסון" (Epsewasson) על שם נחל סמוך, אולם מאוחר יותר שונו שם המטעים ונקראו על שמו של האדמירל אדוארד ורנון תחתיו שירת לורנס בצבא הבריטי בקרבות נגד הספרדים באיי הודו המערבית. ג'ורג' תכנן והוסיף מספר אגפים למבנה, ואף הרס ובנה את הבניין הראשי של האחוזה פעמיים - ובכל פעם הכפיל את גודלו. מרבית העבודות בוצעו בפועל על ידי העבדים שבבעלות המשפחה. בשנת 1754 (לאחר מותו של לורנס בשנת 1752) חכר ג'ורג' את האחוזה מאשתו של לורנס - אן. בשנת 1761, לאחר מותה של אן, ירש ג'ורג' את האחוזה ממנה והתגורר בה עד המהפכה האמריקנית. וושינגטון ניסה באחוזה שיטות חדשות של ניהול וגידול חקלאי, והגיע להשגים יוצאי דופן באותה עת בתפוקת חביותיו ואף היה מזקק הויסקי הגדול ביותר במושבות אמריקה. לאחר מלחמת העצמאות האמריקאית שב וושינגטון לאחוזה והתגורר בה בין 1785–1786. כמו כן במשך מרבית שנות כהונתו כנשיא ארצות הברית (1789 - 1797) התגורר וושינגטון באחוזה. לאחר תום כהונתו שב לגור באחוזה, ונקבר בה יחד עם אשתו - מרתה וושינגטון. לאחר מותו של וושינגטון, עברה האחוזה ליורשיו, שלא הצליחו לעמוד בעלויות אחזקת האחוזה. בשנת 1848, העמיד ג'ון אוגוסטין וושינגטון את הבית למכירה. מדינת וירג'יניה וממשלת ארצות הברית סירבו לקנות את האחוזה. בשנת 1860 איגוד הגברות של מאונט ורנון למען מדינות האיחוד, בהנהגת אן פאמלה קנינגהם רכשה את האחוזה בעלות של $200,000, והאחוזה היוותה למעשה שטח נייטרלי במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אף שנערכו קרבות בקרבתה. לאחר מלחמת האזרחים שיקם האיגוד את האחוזה, וכיום היא מהווה אתר תיירות פופולרי. מדיה וקבצים בנושא מאונט ורנון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאונט ורנון (באנגלית) מאונט ורנון, ברשת החברתית פייסבוק מאונט ורנון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאונט ורנון, ברשת החברתית אינסטגרם מאונט ורנון, סרטונים בערוץ היוטיוב מאונט ורנון, סרטונים באתר Vimeo מאונט ורנון, באתר פינטרסט מאונט ורנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דקר נסאו

דקר נסאו (שם מדעי: Epinephelus striatus) הוא מין של דג מקבוצת הדקרים שבמשפחת הדקריים החי בטבע לאורך הקריביים מחופי ברזיל, דרך האיים הקריביים עד למפרץ מקסיקו ופלורידה וברמודה ולחופי האוקיינוס האטלנטי באיי בהאמה. דקר זה ניצוד בכמויות רבות בעבר לדיג מסחרי, וכיום מצוי בסכנת הכחדה גדולה, עקב דיג והרס בתי גידולו. הוא מין מוגן בחוקת ארצות הברית. דקר זה מגיע לאורך של מטר ולמשקל 25 קילוגרם. הוא בעל קשקשים חומים שלאורכם פסים עבים אפורים לאורך הגוף וגם לאורך הראש, מאחורי העיניים הצהובות. דקרים החיים במים עמוקים נוטים להיות בעלי גוונים אדומים או חומים כהים ואף כתומים לעיתים. הדג בעל לסתות גדולות ופתחי זימים בולטים. הסנפירים אפורים עד חומים. הדקר שוחה סביב שוניות אלמוגים לאורך חופי הים הקריבי ומצוי עד לעומק 100 מטר. זהו דג סוליטרי הניזון מדגים קטנים, לובסטרים וסרטנים שהוא שואב ללסתותיו במהירות. בין דצמבר לינואר, בלילות ירח מלא חלה השרצה מתואמת של עשרות דקרים לאורך השונית. כיום חלה עלייה בכמויות הדקרים, לאחר שהם הגיעו כמעט לכליה מוחלטת. כיום דיג אסור בחופי ארצות הברית וברזיל, אך באזורים כמו איי בהאמה מתירים בעונות מיוחדות לדוג פרטים קטנים מ-5 קילוגרם. נוסף על כך הפגיעה בשוניות האלמוגים גוררת אותם להכחדה. בלעדי השונית הם לא ימצאו מזון או מקלט הכרחיים. מדיה וקבצים בנושא דקר נסאו בוויקישיתוף דקר נסאו, באתר ITIS (באנגלית) דקר נסאו, באתר NCBI (באנגלית) דקר נסאו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דקר נסאו, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דקר נסאו, באתר FishBase (באנגלית) דקר נסאו, באתר GBIF (באנגלית) דקר נסאו באתר הרשימה האדומה של IUCN
חלמונית גדולה

חלמונית גדולה (שם מדעי: Sternbergia clusiana) היא גאופיט ממשפחת הנרקיסיים. למין זה ישנם פרחים בצבע כתום-צהוב. תפוצת הצמח בישראל היא סביב אזור חגורת הספר. הפריחה של החלמונית הגדולה בארץ ישראל היא בחודשים אוקטובר עד דצמבר. הצמח נפוץ מאוד בטורקיה, ישראל היא אזור תפוצתו הדרומי. בארץ ניתן למצוא את הפרח במקומות מוגדרים בחרמון, בגולן, בגליל התחתון, בגליל העליון, ביהודה ובנגב. אתר פריחת החלמוניות הגדול ביותר בארץ-ישראל התגלה בשנת 2003 במזרח גוש עציון, קרוב ליישוב מעלה רחבעם שבקרבת ההרודיון, ומספר הפרטים בו מוערך בכ-100,000–200,000. הפריחה באתר זה מתחילה בסביבות ה-10 בנובמבר ונמשכת עד ראשית דצמבר. ריכוז של פריחת חלמונית גדולה קיים גם בנחל מחניים שבגליל העליון המזרחי, בנחל ראש פינה, בהר תבור במצוקי האון לאורך המצוק בשולי הטיילת, ובתל חזקה שבצפון-מרכז הגולן. בחורף תשע"ה נמצא אתר פריחה נוסף על יד שן הראל שבין נחל שילה מדרום לגבעת הראל מצפון. אתר פריחה גדול ומוסדר של חלמונית גדולה נמצא בסמוך ללהבים. שמורת חלמוניות ירוחם בהר הנגב הוכרזה בשנת 2014. אתר פריחה מרהיב נמצא כמאתיים מטר מדרום ליישוב עמוקה. באוקטובר 2022 נספרו באתר כ 60000 מוקדי פריחה החלמונית הגדולה מוגנת על פי חוק (הקישור אינו פעיל, 24 בדצמבר 2020) . מדיה וקבצים בנושא חלמונית גדולה בוויקישיתוף חלמונית גדולה, באתר NCBI (באנגלית) חלמונית גדולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חלמונית גדולה, באתר צמח השדה חלמונית גדולה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חלמונית גדולה, באתר GBIF (באנגלית) חלמונית גדולה, באתר The Plant List (באנגלית) חלמונית גדולה, באתר IPNI (באנגלית) חלמוניות בתל חזיקה, וצילומי חלמוניות נוספים מסלולי טיול באתרי פריחת חלמוניות ברחבי הארץ, באתר קק״ל אי ירוק צחי אבנור, חלמוניות ביער להב, פליקר אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), התשס"ה-2005 חלמונית גדולה, באתר "צמח השדה"
קאיארפץ

קאיארפץ (בהונגרית: Kajárpéc) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1950 על בסיס שני הכפרים קישפץ (Kispéc) וקיאר (Kajár). בדומה לכפרים רבים באירופה גם בקאיארפץ האוכלוסייה מתמעטת עם השנים מ-1,440 תושבים בשנת 1990 עד ל-1,269 בשנת 2019 (קיטון של כ-11%). בכפר קישפץ חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא קאיארפץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאיארפץ (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מיצובישי דיאמנטה

מיצובישי דיאמנטה (ביפנית: ディアマンテ, באנגלית: Mitsubishi Diamante) היא מכונית סלון מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1990–2005 ביפן ובאוסטרליה. "מיצובושי מוטורס" ניצלה את דגם "מיצובישי סיגמא" במספר כלי רכב שונים המבוססים על הדגמים: "Mitsubishi Galant" (אנ') ומיצובישי דיאמנטה אשר נמכרו בשווקים שונים בתקופה זו. דור ראשון - יוצר בין השנים 1990-1996. ב־2 סוגי הנעות: הנעה קדמית, והנעה כפולה 4x4. בין השנים 1990–1991 זכה הדגם בתואר "מכונית השנה ביפן" (אנ'). בארצות הברית נמכרו בשנת 1993, 52,267 מהדגם, ובשנת 1994 18,096 יחידות אשר יוצרו באוסטרליה. דור שני - יוצר בין השנים 1996–2005, מנוע בהנעה קדמית בלבד. 4 דלתות - סדאן. 4 דלתות - הרדטופ-סדאן (4–5 מושבים). 5 דלתות - סטיישן. 4 דלתות - סדאן. 5 דלתות - סטיישן. "מיצובישי דיאמנטה", שנת 1992 "מיצובישי דיאמנטה" דגם "LS" - סטיישן "מיצובישי דיאמנטה" - סטיישן "מיצובישי דיאמנטה" דגם "VR-X", שנת 2005 "מיצובישי דיאמנטה", שנת 2005 "מיצובישי דיאמנטה" - סטיישן "מיצובישי דיאמנטה", שנת 2004 "מיצובישי דיאמנטה", שנת 1995 - ניידת משטרה "מיצובישי דיאמנטה", שנת 2003, ניידת משטרה במשטרת ניו זילנד "מיצובישי דיאמנטה", שנת 2003, ניידת משטרה במשטרת ניו זילנד מיצובישי מוטורס מיצובישי סיגמא מדיה וקבצים בנושא מיצובישי דיאמנטה בוויקישיתוף מיצובושי מוטורס mitsubishi-motors.com/en/index "מיצובישי דיאמנטה" - היסטוריה nadaguides.com/Cars/Mitsubishi/Diamante "מיצובישי דיאמנטה" 2000-2004 motortrend.com/cars/mitsubishi/diamante "מיצובישי דיאמנטה" בין השנים 1992-2005 cars.com/research/mitsubishi-diamante "מיצובישי דיאמנטה" בין השנים 1992-1996 consumerguide.com/used/1992-96-mitsubishi-diamante "מיצובישי דיאמנטה" autonews.com/article/19950130/ANA/501300740/diamante-made-in-australia-mitsubishi-s-strategy-offsets-yen-s-rise "מיצובישי דיאמנטה", שנת 1996, מנוע 3.0 ליטר - מפרט carfolio.com/specifications/models "מיצובישי דיאמנטה" דגם "Espada", מנוע 2.5 ליטר, שנת 2003 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
דניאל דניאלי

דניאל דניאלי (9 במרץ 1945 – 16 באוקטובר 1977) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הקיצוני הימני בהפועל תל אביב ובהפועל באר שבע, וכן שיחק בליגה הבכירה בדרום אפריקה ולזכותו הופעה אחת במדי נבחרת ישראל. דניאלי נולד בתל אביב, למד שנתיים בבית הספר "נווה צדק", וסיים את לימודי בבית הספר "ביאליק" בעיר. כשהיה בן 12 החל דניאלי לשחק כדורגל, ובגיל 16 הצטרף להפועל תל אביב. בעונת 1961/1962 צורף דניאלי לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובסופה זומן לנבחרת ישראל על ידי המאמן גיולה מאנדי. ב-16 במאי 1962, חודשיים אחרי יום הולדתו ה-17, ערך את הופעתו היחידה בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת טורקיה, והפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק בנבחרת ישראל, שיא שנשבר כעבור 46 שנים על ידי גיא אסולין. בפברואר 1963 התגייס דניאלי לצה"ל, ושירת כנהג משאית בחיל התותחנים. במקביל לשירותו הצבאי המשיך לשחק כדורגל, ואף נסע עם נבחרת חיל האוויר למשחקים מחוץ לישראל. באפריל 1964 זומן דניאלי לסגל נבחרת הנוער של ישראל שהשתתפה לראשונה באליפות אסיה לנוער שנערכה בסייגון, לצידם של מרדכי שפיגלר, דרור קשטן, צביקה רוזן ויצחק ויסוקר. דניאלי היה ממצטייני הנבחרת בטורניר, ובמשחק הפתיחה כבש שער בניצחון 4–0 על נבחרת תאילנד. דניאלי שיחק בהפועל תל אביב עד תחילת שנת 1966, ואז עבר לשחק כמקצוען בליגה הבכירה של דרום אפריקה. כעבור שלוש שנים חזר לישראל והצטרף לקבוצת הפועל באר שבע בעונת 1969/1970, אך לא הצליח לסייע לה להימנע מירידה לליגת המשנה. בעונה זו ספגה הקבוצה את ההפסד הגדול בתולדותיה, 0–8 להפועל תל אביב, אך דניאלי לא שותף במשחק עקב הסכם בין האגודות. בעונה שלאחר מכן כבש דניאלי 20 שערים והעפיל עם הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. בעונת 1971/1972 הצליחה הקבוצה להישאר בליגה, ובסופה פרש דניאלי ממשחק פעיל. לאחר פרישתו שימש דניאלי כמנהל הפועל באר שבע, ובבעלותו הייתה סוכנות למכירת כלי רכב. אחיו הצעיר יהושע דניאלי היה גם הוא כדורגלן, ושיחק בהפועל מרמורק. ב-16 באוקטובר 1977, בעת שהיה בשירות מילואים, נהרג דניאלי בתאונת דרכים בגיל 32. דניאלי הותיר אחריו אישה ושני ילדים, והוא נטמן בבית העלמין הצבאי בבאר שבע. דניאלי הוא הכדורגלן היחיד ששיחק בנבחרת ישראל ונפל בעת שירותו הצבאי. דניאל דניאלי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דניאל דניאלי, באתר Transfermarkt דניאל דניאלי, באתר National Football Teams דניאל דניאלי, באתר FootballDatabase.eu שי מוגילבסקי, תישאר צעיר לנצח: סיפורו של דניאל דניאלי, באתר ynet, 8 במאי 2019 קורות החיים של דניאל דניאלי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון חלל צה"ל שכיכב והתאהב בהפועל באר-שבע, באתר שבע, 5 במאי 2014
טיילר הירו

טיילר כריסטופר הִירוֹ (באנגלית: Tyler Christopher Herro; נולד ב-20 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מיאמי היט מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. הירו נולד במילווקי שבוויסקונסין, ולמד ב"תיכון ויטנאל" אשר בגרינפילד הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של 32.9 נקודות, 7.4 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-3.3 חטיפות למשחק. באפריל 2018 השתתף במשחק נייקי הופ סאמיט כשחקן "נבחרת ארצות הברית", בתור אחד משחקני התיכונים המצטיינים במדינה. בשנת 2016 סיכם הירו כי ילמד באוניברסיטת ויסקונסין, אך שנה לאחר מכן חזר בו והודיע שבחר ללמוד ולשחק באוניברסיטת קנטקי, תחת המאמן ג'ון קליפארי. בטורניר אליפות המכללות 2019 הודחה קנטקי בשלב רבע הגמר, לאחר שהפסידה מול אוניברסיטת אובורן בתוצאה 71–77. לאורך אותה עונה קלע הירו 14.0 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה במחוז הדרום-מזרחי ("SEC"). באפריל 2019 הודיע על העמדתו לבחירה בדראפט ה-NBA, ובכך עזב את קנטקי לאחר שנת לימודים אחת בלבד. הירו נבחר על ידי מיאמי היט בבחירה ה-13 של דראפט ה-NBA‏ 2019, לצד חבריו לקבוצה בקנטקי פי. ג'יי. וושינגטון (בחירה 12) וקלדון ג'ונסון (בחירה 29). במשחקו הרביעי בלבד ב-NBA קלע הירו 29 נקודות, כשעלה מהספסל במשחק מול אטלנטה הוקס. ב-12 באוגוסט 2020 שבר את שיאו העונתי במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, בו קלע 30 נקודות. לאורך עונת הרוקי שלו קלע הירו 13.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. במשחק הרביעי של גמר המזרח בפלייאוף 2020, מול בוסטון סלטיקס, הוביל הירו את קבוצתו לניצחון כשקלע שיא קריירה של 37 נקודות; בכך הפך לשחקן השני הכי צעיר בתולדות ה-NBA שמגיע ל-35 נקודות במשחק פלייאוף, בגיל 20. בהמשך הפלייאוף העפילה מיאמי לגמר ה-NBA, אולם הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. לאורך סדרת הגמר פתח הירו בחמישה מתוך ששת המשחקים, במקומו של גוראן דרגיץ' שנפצע, ורשם ממוצעים 14.7 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק. הירו נבחר לשחקן השישי של העונה ב-NBA בשנת 2021/22. מדיה וקבצים בנושא טיילר הירו בוויקישיתוף טיילר הירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיילר הירו, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סיכום משחק נייקי הופ סאמיט 2018, באתר USA Basketball,‏ 27 בספטמבר 2018 איך טיילר הירו עבר מוויסקונסין לקנטקי, באתר usatodayhss.com,‏ 29 בנובמבר 2017 סטטיסטיקות המכללות של הירו, באתר sports-reference.com ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת קנטקי הירו מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2019, באתר nbcsports.com,‏ 12 באפריל 2019 סטטיסטיקות המשחק בין מיאמי לאטלנטה, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין ההיט לת'אנדר, באתר ESPN,‏ 13 באוגוסט 2020 מיאמי עלתה ליתרון 1:3 על בוסטון בגמר המזרח, טיילר הירו להט, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2020