גביע העולם בהוקי קרח

גביע העולם בהוקי קרח (באנגלית: World Cup of Hockey) הוא טורניר הוקי קרח לנבחרות לאומיות לגברים המאורגן על ידי ליגת ה-NHL ואיגוד השחקנים שלה (NHLPA). כוונתם המקורית של מארגני הטורניר הייתה לקיים מפעל לנבחרות לאומיות שייערך בקיץ, אחרי עונת ה-NHL, כך שכל שחקני ה-NHL יוכלו לייצג את נבחרותיהם הלאומיות, ויתקיים פעם ב-4 שנים בדומה לטורנירים מקבילים בענפים אחרים. המפעל יועד גם להיות ממשיכו של גביע קנדה, שהתקיים בין 1976 ל-1991. בפועל, עד 2016 התקיים הטורניר פעמיים בלבד, ב-1996 וב-2004. לאחר הפסקה ארוכה שבה היה עתיד המפעל לא ברור, הודיעה ה-NHL על חידושו בקיץ 2016, אז התקיימה המהדורה השלישית של המפעל. ה-NHL ואיגוד השחקנים התחייבו לקיים את המפעל מאז והלאה בכל 4 שנים על פי התוכנית המקורית - אך לא עמדו בדיבורם, ועם האפשרות לפקיעת ההסכם הקיבוצי בליגה החליטו שני הארגונים על ביטול המהדורה הבאה של הטורניר שהייתה אמורה להיתקיים ב-2020. ערך מורחב – גביע קנדה המפעל שקדם לגביע העולם היה גביע קנדה, שאורגן במשותף על ידי ה-NHL, איגוד השחקנים שלה, ו"הוקי קנדה" - איגוד ההוקי קרח הקנדי החבר בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית. הוגה הרעיון היה ראש איגוד שחקני ה-NHL, אלן איגלסון, שארגן ב-1972 את סדרת הפסגה בה פגשה נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח את נבחרת קנדה שהורכבה לראשונה משחקני NHL. הרעיון של איגלסון היה להפגיש את נבחרות ההוקי קרח הטובות בעולם בקיץ, לפני תחילת עונת ה-NHL, כך שהנבחרות השונות תוכלנה להציג את הרכביהן הטובים ביותר כולל כל שחקני ה-NHL - דבר שלא התאפשר להן באליפות העולם ובאולימפיאדת החורף. במקור היה אמור הטורניר להיערך פעם ב-4 שנים, בהשראת גביע העולם בכדורגל. בסופו של דבר התקיים הטורניר 5 פעמים בצורה בלתי סדירה בין 1976 ו-1991. קנדה זכתה בטורניר 4 פעמים, וברית המועצות פעם אחת. הטורניר הראשון של גביע העולם, שהוכרז רשמית כיורשו של גביע קנדה, הורכב מ-8 נבחרות לאומיות. הן חולקו לשני בתים בני 4 נבחרות כל אחד: "בית אירופי" שמשחקיו שוחקו ברחבי אירופה וכלל את נבחרות צ'כיה, גרמניה, פינלנד ושוודיה; ו"בית צפון אמריקאי" שמשחקיו שוחקו בקנדה ובארצות הברית, שכלל את נבחרות קנדה, ארצות הברית, רוסיה וסלובקיה. המשחקים בכל בית נערכו בשיטת ליגה, בה הוענקו לכל ניצחון 2 נקודות, ומשחק שהסתיים בשוויון המשיך להארכה בשיטת "שער זהב". אם לא הובקע שער, המשחק הסתיים בתיקו וכל נבחרת קיבלה נקודה אחת. בסיום משחקי כל בית, עלתה הראשונה בכל בית ישירות לשלב חצי הגמר של משחקי הנוק-אאוט; המדורגות 2 ו-3 בכל בית עלו לשלב רבע הגמר, כאשר מדורגת 2 בכל בית פוגשת את מדורגת 3 בבית האחר. שלבי הנוק-אאוט התקיימו כולם בצפון אמריקה. רבעי הגמר וחצי הגמר התקיימו במשחק נוק-אאוט יחיד, והגמר - כסדרה בפורמט "הטוב מ-3". ‏* אחרי שתי הארכות ‏* אחרי הארכה ארצות הבריתארצות הברית ניצחה 2 - 1 בסדרה וזכתה בגביע. ל-MVP של הטורניר נבחר שוער נבחרת ארצות הברית, מייק ריכטר. המבקיע המצטיין היה ברט האל (ארצות הברית) עם 11 נקודות (שערים + אסיסטים). האל היה גם מבקיע השערים המצטיין, עם 7 שערים. הטורניר השני של גביע העולם התקיים בהרכב זהה של נבחרות לטורניר הראשון, ובאותה שיטה - 8 הנבחרות הלאומיות חולקו לשני בתים בני 4 נבחרות כל אחד: "בית אירופי" שמשחקיו שוחקו ברחבי אירופה וכלל את נבחרות צ'כיה, גרמניה, פינלנד ושוודיה; ו"בית צפון אמריקאי" שמשחקיו שוחקו בקנדה ובארצות הברית, שכלל את נבחרות קנדה, ארצות הברית, רוסיה וסלובקיה. פורמט המשחקים בשלב הבתים היה זהה אף הוא: המשחקים בכל בית נערכו בשיטת ליגה, בה הוענקו לכל ניצחון 2 נקודות, ומשחק שהסתיים בשוויון המשיך להארכה בשיטת "שער זהב". אם לא הובקע שער, המשחק הסתיים בתיקו וכל נבחרת קיבלה נקודה אחת. לעומת זאת, בשלבי הנוק-אאוט חל שינוי. כל הנבחרות המשיכו לשלב רבע הגמר, ושלב רבע הגמר נערך בתוך אותו הבית ולא בהצלבה בין הבתים - משמע, הראשונה בכל בית פגשה את הרביעית והאחרונה מאותו הבית, והשנייה בכל בית - את השלישית מאותו הבית. הגמר נערך הפעם במשחק יחיד ולא בסדרה. ‏* לאחר הארכה ‏* אחרי הארכה קנדהקנדה זכתה בגביע. ל-MVP של הטורניר נבחר חלוץ נבחרת קנדה, ונסן לקאוואלייה. המבקיע המצטיין היה פרדריק מודין (שוודיה) עם 8 נקודות (שערים + אסיסטים). קית' טקצ'אק (ארצות הברית) היה מבקיע השערים המצטיין, עם 5 שערים. בינואר 2015 הכריז קומישנר ה-NHL, גארי בטמן, בהודעה משותפת עם איגוד שחקני ה-NHL, על חידושו של גביע העולם בקיץ 2016 תוך כוונה, שוב, להפכו לטורניר קבוע מדי 4 שנים. גביע העולם 2016 שינה את צורתו לעומת הטורנירים הקודמים. הוא נערך כולו באולם אחד, אייר קנדה סנטר בטורונטו, והרכב הנבחרות בו שונה לעומת המהדורות הקודמות של הטורניר. יחד עם שש הנבחרות של המדינות הנחשבות למעצמות ההוקי קרח (קנדה, ארצות הברית, רוסיה, שוודיה, פינלנד וצ'כיה) השתתפו גם נבחרת של כוכבים צעירים (עד גיל 23) מארצות הברית וקנדה, ונבחרת כוכבים אירופית שכללה שחקנים מ-8 מדינות אירופיות שאינן נמנות עם רשימת המשתתפות. השחקנים בנבחרות האירופית ייצגו את סלובקיה, גרמניה, אוסטריה, נורווגיה, סלובניה, צרפת, שווייץ ודנמרק. בספטמבר 2015 נקבע לוח הזמנים ופורמט הטורניר. בית א' כלל את קנדה, ארצות הברית, צ'כיה, ונבחרת הכוכבים האירופית; ובית ב' כלל את רוסיה, שוודיה, פינלנד, ונבחרת כוכבי צפון אמריקה עד גיל 23. שתי הראשונות בכל בית עלו לשלב חצי הגמר שנערך בפורמט של נוק-אאוט - משחקים בודדים. הגמר נערך בפורמט של סדרת "הטוב מ-3". בהתאם לשינויים שחלו בחוקת ה-NHL מאז המהדורה הקודמת של הטורניר, לא התאפשר סיום משחק בתיקו בשלב הבתים. משחקים שהסתיימו בשוויון בתום הזמן החוקי המשיכו להארכה בת 5 דקות, עם 3 מחליקים בכל קבוצה במקום 5. אם בתום ההארכה לא הושג "שער זהב" שהכריע את המשחק, הוכרע המשחק בדו-קרב מכות עונשין. קבוצה שהפסידה בתום הארכה או דו-קרב מכות עונשין קיבלה נקודה אחת בטבלה. ‏* אחרי הארכה ‏* אחרי הארכה ‏* אחרי הארכה קנדהקנדה ניצחה 2 - 0 בסדרה וזכתה בגביע. ל-MVP של הטורניר נבחר קפטן נבחרת קנדה, החלוץ סידני קרוסבי. קרוסבי היה גם המבקיע המצטיין עם 10 נקודות (שערים + אסיסטים). מבקיע השערים המצטיין היה בראד מרשאן (קנדה), עם 5 שערים. לאור האפשרות לפקיעת ההסכם הקיבוצי בין ה-NHL וארגון השחקנים בספטמבר 2020, ולאור הערכתם את הקשיים בצפויים במשא ומתן על חידוש ההסכם, חזרו בהם הליגה וארגון השחקנים מכוונתם לקיים את מהדורת גביע העולם הבאה בשנת 2020. מדיה וקבצים בנושא גביע העולם בהוקי קרח בוויקישיתוף