laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריסטוף אמברגר

כריסטוף אמברגר (בגרמנית: Christoph Amberger‏; 1505 – בין 1 בנובמבר 1561 ל-19 באוקטובר 1562) היה צייר גרמני משלהי תקופת הרנסאנס. פרטים מרכזיים בביוגרפיה של כריסטוף אמברגר לוטים בערפל. שנת לידתו המקובלת היא 1505, אבל יש מקורות לפיהם נולד ב-1490, אחרים מציינים את 1500 או 1510. גם מקום הולדתו אינו וודאי. לדברי דופלמאייר (Doppelmayer) הוא נולד בנירנברג, מאיילר נוקב בשם העיירה הקטנה אמברג (Amberg) שבנפת אונטראלגוי (Unterallgäu) בבוואריה, ולדברי ויירמן (Weyermann) הוא נולד באולם. גם תאריך מותו אינו ודאי. מקורות שונים נוקבים בתאריכים שונים בין 1560 ל-1563. כולם מסכימים שהוא נפטר באאוגסבורג, בה חי ופעל כאמן. העובדה היחידה הוודאית היא כי הוא התקבל לגילדת הציירים באאוגסבורג ב-15 במאי 1530. כמו כן, היצירה המפורסמת הראשונה מפרי מכחולו מתוארכת ל-1525 והאחרונה ל-1560. אי ודאות קיימת גם לגבי התקופה בה למד לצייר. יש הסוברים שהיה תלמידו של הצייר הגרמני האנס בורגמאייר (Hans Burgkmair‏; 1553-1473 או 1559), אחרים כי למד אצל לאונהרד בק (Leonhard Beck‏; 1642-1480), שאת בתו, ברברה, נשא לאישה. לעיתים הוא מזוהה כאחד מתלמידיו של הנס הולביין האב (1524-1465). ככל הנראה שהה בצפון איטליה ובוונציה. בכל אופן, הדמיון בסגנון מציין השפעה בולטות של הנס הולביין (1543-1497) וציירים ונציאנים של המחצית הראשונה של המאה ה-16 (כולל טיציאן (1576-1490) ופאריס בורדונה (Paris Bordone‏; 1570-1495) שהתגורר לתקופה קצרה באאוגסבורג ב-1540). בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-16 צייר אמברגר כמה ציורים בהם בולטת השפעה של המנייריזם הוונציאני, סגנון ציור שראשיתו בתקופה זו. על ציור של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1530 המיוחס לאמברגר, כתב היסטוריון האמנות הגרמני יואכים פון זנדראט (Joachim von Sandrart‏; 1688-1606) כי הקיסר החשיב דיוקן זה כשווה באיכותו לציורים היפים ביותר שלו שנעשו בידי טיציאן. עם זאת, אין ודאות מי היה הצייר המקורי של עבודה זו, השמורה בגלריה הלאומית (Pinacoteca Nazionale) בסיינה שם היא מיוחסת להנס הולביין הבן. לעומת זאת, עותק של ציור זה המתוארך ל-1532 ונמצא בבעלות גמאלד-גאלרי בברלין הוא ללא ספק מעשה ידי כריסטוף אמברגר. אחר-כך צייר אמברגר בעיקר דיוקנאות על פי הזמנת התושבים העשירים של אאוגסבורג בהם: המצביא גאורג פון פרונדסברג (Georg von Frundsberg‏; 1528-1473), ההומניסט קונרד פויטינגר (Konrad Peutinger‏; 1547-1465), בני משפחות האצולה וסלר (Welser) ופוגר (Fugger) והקוסמוגרף סבסטיאן מינסטר. מלבד דיוקנאות הוא ייצר עבודות אחרות, כולל סדרת 12 תמונות היסטוריות, "יוסף ואחיו", כמו גם סצנות דתיות שונות, בייחוד ציור המזבח בכנסיית "זנקט אנה" (Sankt Anna) "הבתולות החכמות והבתולות השוטות" שהוא ציורו הידוע האחרון. הוא עבד יחד עם טיציאן ב-1548. עבודתו החשובה ביותר היא קישוט החלק העליון של המזבח הראשי בקתדרלת אאוגסבורג ב-1554, לאחר שהיצירה המקורית של הנס הולביין האב נהרסה בשל איקונוקלאזם. בנוסף נותרו כ-30 רישומים מעשה ידיו. הוא גם הכין עיצובים לחיתוכי עץ. אמברגר חתם על יצירותיו לעיתים רחוקות, ורבות מהן יוחסו להנס הולביין הבן או ללאונהרד בק, כשגם כיום אין ודאות לגבי הצייר המקורי. פרוטומה של אמברגר מוצבת בהיכל התהילה (Ruhmeshalle) במינכן. מדיה וקבצים בנושא כריסטוף אמברגר בוויקישיתוף חלק מעבודותיו של אמברגר Michael Bryan, Bryan's dictionary of painters and engravers
חוק האי-סתירה

חוק האי-סתירה הוא חוק בסיסי בלוגיקה ובמטפיזיקה הקובע כי קביעה א' תהיה לא נכונה אם נטען בה כי גם קביעה ב' וגם היפוכה, קביעה לא-ב', נכונות בו-זמנית. מקובל לראות את הניסוח הקונקרטי הראשון של חוק זה (או של כלל השלישי מן הנמנע, השקול לו) בפרגמנטים שנותרו מכתבי פרמנידס: "מהן דרכי החקר היחידות להכרה: האחת שהוה ואי-אפשר לא להיות,... האחרת, שאיננו וחיוב הוא לא להיות". שתי הדרכים מעמידות אלטרנטיבה ממצה (של ההכרחי): קיים, או לא-קיים. ניסוח מופשט ומדויק אפשר למצוא מאוחר יותר אצל אפלטון (פוליטיאה ד', 436 לפי הוצאת סטפנוס): "ברור שאותו הדבר עצמו לא יעשה או יסבול בעת ובעונה אחת דבר והיפוכו, על כל פנים לא מאותה בחינה עצמה ולגבי אותו העניין עצמו; ולפיכך, אם נמצא שכך יארע בהללו, נדע שאינם אותו הדבר עצמו, אלא מרובים". ואולם הראשון שעמד על מרכזיותו של חוק זה היה אריסטו, וכך הוא ב"מטפיזיקה" 1005b: "לא אפשרי לאותה תכונה להשתייך ולא להשתייך לאותו דבר בו זמנית ובאותו יחס... אף אחד אינו יכול להניח כי אותו דבר הוא ואינו... ואם לא אפשרי לתכונות סותרות להשתייך בו זמנית לאותו עצם... ואם דעה הסותרת דעה אחרת מנוגדת לה, ברור כי אין זה אפשרי... להניח שדבר מסוים הוא ואינו בו זמנית וביחס לאותו עצם... ומכאן שכל אדם המדגים דבר כלשהו, מתייחס לעיקרון זה כהנחה הראשונית, משום שזוהי מטבע הדברים נקודת המוצא לכל שאר האקסיומות" חוק האי-סתירה וחוק הזהות (או "א' היא א'"), שממנו הוא נובע, נחשבים ליסוד הבסיסי והחשוב ביותר לחשיבה, לפילוסופיה ולהגות הרציונליסטית. חשיבותו נטועה בקביעה של אריסטו כי דבר אינו יכול להיות בו זמנית ובאותו מובן דבר אחר, שממנו משתמעת שלילה של פילוסופיה המבוססת על אקסיומות מיסטיות. חשיבות גדולה לא פחות יש לקביעתו של אריסטו כי זוהי אקסיומה בסיסית, "נקודת המוצא לכל שאר האקסיומות" ולא ייתכן שיהיה דבר, או שתהיה אקסיומה אחרת הקודמת לה. קביעה זו של אריסטו שוללת למעשה את התפישות השונות, מאפלטון ועד קאנט ויורשיו, כי קיים יסוד אפריורי לא טריוויאלי המוטמע באדם מראשיתו, כלומר, שישנה ידיעה או ידע הקודמים (וסותרים) את "חוק האי-סתירה" ו"חוק הזהות". חוק הזהות חוק האי-סתירה, באתר MathWorld (באנגלית)
דיכאון עונתי

דיכאון עונתי או דיכאון חורף (ובלשון המקצועית SAD - ראשי תיבות באנגלית של הפרעה רגשית עונתית) הוא דיכאון המופיע בעיקר בעונת החורף. אנשים מוגדרים כלוקים בהפרעה זו, אם לקו בה במהלך השנתיים הקודמות לאירוע, ובתנאי שהדיכאונות חלפו בתקופת האביב ונשללו אירועי דיכאון שאינם עונתיים. מחקרים הראו כי קיים קשר בין אור לבין מצב הרוח, והוא מושפע לרעה משעות חושך ארוכות וחשיפה פחותה לאור השמש ובזמן שהטמפרטורות יורדות ההפרעה נפוצה יותר אצל נשים ואצל אנשים צעירים בשנות העשרים לחייהם. הפרעה ריגשית עונתית מקשה על האדם לתפקד. לפי מייקל טרנר, נשיא "המרכז לטיפולים סביבתיים", "מצב הרוח יורד פלאים כחודש אחרי תחילת התסמינים. אנשים שסובלים מההפרעה הזאת מפתחים דיכאון עמוק, הכולל תחושת צער מתמשכת, התרחקות מידידים ומבני משפחה, ואיבוד עניין בפעילויות שמהם נהנו בעבר". התופעה אינה שכיחה בישראל ומקיפה רק כאחוז אחד מהאוכלוסייה, אלא שכיחה יותר באזורים בהם שעות החושך ארוכות יותר, כגון בארצות סקנדינביה, שם כ-10% מהאוכלוסייה לוקה במהלך החורף בדכדוך, חוסר חשק, עייפות ונטייה לצריכת מאכלים מתוקים. הסיבות לדיכאון העונתי טרם נחקרו עד תומן. משערים כי העלייה ברמת הורמון המלטונין, האחראי על ויסות זמני שינה ועירות, משפיעה לרעה על ייצור הכמויות הסדירות של המוליכים העצביים סרוטונין ונוראדרנלין. בנוסף, ירידה בכמויות של המוליך העצבי דופמין נגרמת בשל החשיפה המעטה לאור. אחד הטיפולים האפשריים בדיכאון עונתי הוא פוטותרפיה, הכולל חשיפה לאור מלאכותי, (בעבר לכמה שעות ביום וכיום מקובל לחצי שעה בלבד). בנוסף מקובל טיפול במגוון תרופות נוגדות דיכאון, כגון פרוזק ממשפחת תרופות ה-SSRI. עוד מומלץ להרבות ביציאה מהבית ולעסוק בפעילות ספורטיבית בשעות המוארות. דיאטניות ממליצות על דיאטה המבוססת על פחמימות (רצוי מלאות) כגון: אורז, פסטה ולחם. דיכאון דכדוך רחל זליקוביץ, הטיפ היומי: איך לטפל בדיכאון חורף?, באתר ynet, 9 בדצמבר 2008 רינה זיסמנוביץ, כל הטיפולים: להתגבר על דיכאון החורף, באתר ynet, 21 בנובמבר 2014 צח יוקד, הקיץ של השכן ירוק יותר: הגיע הזמן לדבר על תופעת הדיכאון העונתי, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2018 דיכאון עונתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אם כי השימוש במינוח "דיכאון עונתי" מדויק יותר: הגם ש"דיכאון חורף" שכיח יותר באופן משמעותי, קיימים גם "דיכאון קיץ" ודיכאון של עונות מעבר. (דיכאון קיץ: באתר ynet, באתר onlife) Seasonal Affective Disorder. קיים כאן גם משחק מילים, שכן פירוש המילה האנגלית "sad" הוא "עצוב" או "מצער" - רגש שכיח בעת מצב של דיכאון. כריסטינה קארון, מהו דיכאון חורף ואיך אפשר להתמודד איתו?, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2021 מיכל חמרי, הכן נפשך לחורף, באתר ישראל היום, 24 בנובמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
זאב שיק

זאב שִיק (בהונגרית: Schück Frigyes;‏ 2 בספטמבר 1929 – 15 בדצמבר 1971, כ"ז בכסלו תשל"ב) היה משורר עברי ניצול השואה, שיצירתו עוסקת בשואה. ממייסדי קיבוץ להבות חביבה וחברו עד מותו. זאב (פרידייש) שיק נולד ב-1929, בנם של ברתה וחיים שיק. גדל במשפחה חרדית בעיר פּאפּה שבצפון-מערב הונגריה. במלחמת העולם השנייה שהה במחנות אושוויץ, מאוטהאוזן ומחנה-המשנה שלו גונסקירכן. הוא שרד, אך כל משפחתו נספתה בשואה. הוא יצא בשאלה והפך לקומוניסט. עם שחרורו היה חולה בשחפת ושהה כארבע שנים בסנטוריום בהרי טאטרה. ב-1949 עלה לישראל והיה ממייסדי קיבוץ להבות חביבה. נישא לחוה לבית טִיבּוֹר (ילידת 1939), ששרדה את השואה יחד עם אחותה התאומה במנזר בהונגריה, ואיבדה אף היא את כל משפחתה באושוויץ. ב-1966 היו השניים הורים לבן, אריק, ובסוף אותו עשור נולדה בתם נעמה. בראשית שנות ה-60 כיהן כמרכז משק הקיבוץ. הוא למד והכיר את ההיסטוריה של סביבתו של הקיבוץ (חרבת ג'למה), סייר בה ומצא עתיקות רבות, שהתווספו לאוסף הקיבוץ ושימשו חומר גלם למחקרים ארכאולוגיים. שיק החל לפרסם את יצירתו בגיל מבוגר. זוועות המלחמה והשואה הן מוטיב מרכזי בשירתו. בשנת תשכ"ח ראה אור בהוצאת ספרית פועלים ספר שיריו "לילה גדול", שבמרכזו חוויית השואה. בשנת תשל"ב-1971 ראה אור באותה הוצאה ספר שיריו השני, "עין הזמן בחטאיה", המחולק לשני שערים: בשער הראשון, "היאך הפרחים שטים להיות קסדה", הוא מעמיד את עולמו כניצול השואה כנגד זה של בנו, יליד הארץ, כשיהיה חייל; בשער השני, "שער האש", הוא מביא זיכרונות מילדות ומהמחנות. היה בכוונתו לפרסם ספר שירים שלישי בשם "המחברת הספרדית", אך נפטר בטרם הספיק, בנר שלישי של חנוכה תשל"ב, בן 42 במותו. בשנת תשל"ח התפרסם הספר השלישי מפרי עטו, "יהלום", שנערך מעזבונו. בנו אריק שיק הוא מנהל שיווק, ובתו ד"ר נעמה שי"ק – חוקרת השואה (הדיסרטציה שכתבה עוסקת בהתנסותן של נשים יהודיות במחנה אושוויץ-בירקנאו). לילה גדול: שירים, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ח. עין הזמן בחטאיה: שירים, מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם איגוד סופרי הקיבוץ הארצי, תשל"ב 1971. לאחר מותו: יהלום: שירים, תל אביב: ספרית פועלים בשיתוף עם קיבוץ להבות חביבה, תשל"ח. ("מעזבונו של צדיק") מדיה וקבצים בנושא זאב שיק בוויקישיתוף נעמה שי"ק, בבלוג של קבוצת המחקר "העברת זיכרון ובדיון" במכון ון ליר, 9 בינואר 2012 זאב שיק, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מפרי עטו: זמרת שרי עם שחר, דבר, 8 באוקטובר 1971 (מספרו "עין הזמן בחטאיה") מן המחברת הספרדית: פרק ראשון, דבר, 8 בדצמבר 1972 שמואל סולר, האחרונים לא ביישו ראשונים: קיבוץ להבות חביבה, על שם הצנחנית חביבה רייק שנהרגה ע"י הנאצים, חוגג את העשור הראשון לקיומו בסימן של התאוששות, מעריב, 20 באוקטובר 1960. ביקורות: משה דור, שירת השואה של זאב שיק, מעריב, 18 באוקטובר 1968; פינחס לנדר, 'ארבעה ספרי שירה', מאזנים כח, 2 (1969), 154–156. ביקורות: יותם ראובני, חיים על קו הקץ, דבר, 3 בדצמבר 1971; יעקב בסר, 'המצוקה באדם והזמן במצוקתו', מאזנים לד, 1–2 (1971/72), 80–81.
נעם בן חורין

נעם בן-חורין (6 במרץ 1953 - 15 ביוני 2015) היה צייר ואדריכל ישראלי. בן חורין נולד וגדל בקיבוץ נוה איתן. למד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים וסיים לימודי עיצוב אורבני. עבד וצייר בתל אביב. עבודותיו של בן-חורין נעות ממופשט למחצה עד מופשט. השתתף בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות, ויוצג על ידי גלריית אנגל בתל אביב. בציוריו מתורגמים הדימויים לשפה המאוחסנת במסכים. משם הם מועברים לקנבס בתיווך היד ליצירת היצירה. עבודתו של בן חורין תלויה בבנין האופרה בתל אביב, תרומת האמן ותמונותיו מוצגות בגלריית אנגל ובאוספו הפרטי. מדברי האמן: ”הקשיבו, הקשיבו, הקשיבו, לקולות. לריחות. לסביבה. לכל המתרחש בו זמנית, במעגלים אין סופיים, בחלל האינסופי. אנו מבחינים בעיקר ההתרחשות בשטחי החתך של המעגלים, מאחר ששם מתקיימת צפיפות ההתרחשויות המתורגמים במוח לדימויים. אנו קובעים את נקודת ההתייחסות ממנה נבחרים הדימויים הנבחרים, נבחרים לשרת את היצירה. הדימויים מועברים בתיווך היד ישירות אל הקנבס, עליו מונחים מסכי הצבע. לפי חוקי קומפוזיציה אשר מבוססים על תפיסת חלל עצמית ותודעה קבוצתית המתקיימים מתחילת האנושות.” נפטר ביוני 2015. 1975 - תערוכת יחיד, גלריה "ידי אומן", יפו העתיקה 1976 - תערוכה קבוצתית, צוותא, תל אביב 1988 - תערוכת יחיד, גלריה אנגל, תל אביב 1990 - תערוכת יחיד, גלריה דנון, תל אביב 1992 - תערוכה קבוצתית, "אירופה ארט", ז'נבה, שווייץ . 1997 - תערוכת יחיד 'חמש תחנות 'המשכן לאמנויות הבמה, תל אביב. 1995 - תערוכת יחיד גלריה דנון, תל אביב. 1997 - תערוכת יחיד, גלריה אגודת הציירים והפסלים, תל אביב 1997 - תערוכת יחיד, גלריה דנון, תל אביב. 2000/1999 - תערוכה קבוצתית, "סוף המילניום", גלריה אנגל. תל אביב. 2000 - תערוכה קבוצתית, "זו ארצי", גלריה אנגל, תל אביב. 2001 - תערוכת קבוצתית, "מחיצות", גלריה אנגל, תל אביב. 2001 - תערוכת יחיד בבית האופרה בתל אביב. 2002 - תערוכה קבוצתית, "פרחים", גלריה אנגל, תל אביב. 2004 - תערוכה קבוצתית, גלריה אגודת הציירים והפסלים, תל אביב. 2005 - תערוכה קבוצתית, מרכז מאירהוף לחינוך לאמנות- מוזיאון תל אביב. 2006 - תערוכה קבוצתית, גלריה אגודת הציירים והפסלים, תל אביב. 2006 - תערוכה קבוצתית, גלריה אנגל, תל אביב. 2010 - תערוכת יחיד, מרכז חייק לאמנות עכשווית, יפו. 2011 - תערוכת אמנות ישראלית, בנק הפועלים, תרומה למען המלחמה באיידס. 2012 - תערוכה קבוצתית ' עבר ועתיד ' בגלריה אנגל. מדיה וקבצים בנושא נעם בן חורין בוויקישיתוף דף האמן באתר מוזיאון ישראל מידע לאספנים אודות נעם בן חורין, באתר עסקי אמנות על יצירתו של נעם בן חורין(הקישור אינו פעיל) באתר Hayekart.com נעם בן- חורין: 'תחנות ציורים' 2007-2014(הקישור אינו פעיל) תערוכה קבוצתית, גלריה אנגל תערוכת יחיד, מרכז חייק
דקל עדין

דקל עדין (נולד ב-1 בינואר 1993 בנתיב הל"ה) הוא שחקן ישראלי. עדין החל לשחק בגיל צעיר. בשנת 2005 גילם את התפקיד הראשי של מימון בסרט הטלוויזיה "עד מדינה" שביים אמיל בן שמעון. בשנת 2006 השתתף בסרטו של שמי זרחין "אביבה אהובתי", בו גילם את דמותו של אופק, בנה הצעיר של אביבה (אסי לוי), ושיחק את דמותו של שאזי בדרמת הטלוויזיה של נתי אדלר "קולולוש" על פי תסריט של שאול ביבי לרשת HOT3. באותה השנה החל לגלם את דמותו של גילי נאווי, בנם של הגר ושאול נאווי (קרן מור ומנשה נוי) בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" ברשת HOT3, דמות אשר גילם למשך 3 עונות עד 2009. בשנת 2009 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עוד משפחה וחצי", המהווה סדרת המשך ל"משפחה וחצי" המצליחה, שתיהן שודרו בטלוויזיה החינוכית, ובה גילם את דמותו של אלירן, בן האומנה. בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "עדות" שביים שלומי אלקבץ, ושם שב עדין לשתף פעולה קרן מור ומנשה נוי. שיחק גם בסרט קולנוע נוסף בשם "מבול" בבימויו של גיא נתיב על פי תסריט שכתב עם נועה ברמן הרצברג. בשנת 2012 השתתף בסדרת טלוויזיה נוספת בערוץ HOT3, "אופוריה", בה גילם את דמותו של קינו. בשנת 2017 השתתף בסרטו זוכה הפרסים של שמוליק מעוז "פוקסטרוט" בכיכובו של ליאור אשכנזי. בשנת 2018 השתתף בסרט הדרמה הלהט"בי "הנשף" שביימו וכתבו שרון מימון וטל גרניט. בנוסף, עדין הוא מוזיקאי ובסיסט וחבר בלהקת "ספא" המלווה את הזמר ג'ימבו ג'יי. דקל עדין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דקל עדין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דקל עדין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דקל עדין, באתר ספר הקולנוע הישראלי
ספורטק הרצליה

ספורטק הרצליה הוא מתחם ספורט בהרצליה, ברחוב ז'בוטינסקי פינת יוסף נבו. בניית הספורטק הסתיימה בשנת 2001 והוא נחנך בינואר 2002. הוא עוצב על ידי חברת אדריכלי הנוף צור וולף. המתחם כולל מספר מגרשים משולבים למשחק קט-רגל וכדורסל, ובסה"כ 16 סלי כדורסל, מתקני שעשועים, מדשאות, שולחנות טניס שולחן, מזנון, מתקני כושר, מסלול הליכה ומגרש החלקה על רולר בליידס. בשבתות מתנהלות במתחם הרקדות ריקודי עם, וכן מתקיימות הרקדות במהלך השבוע. ב-2011, כעשור לאחר הקמת הספורטק, נחנך ה"סקייטפארק", מסלול החלקה על סקייטבורד, שמהווה את החלק הדרומי של הספורטק. הסקייטפארק עוצב גם הוא על ידי משרדי צור וולף. בקצהו הצפון-מערבי של הספורטק ממוקם מועדון הנוער "הכוכב השמיני". הספורטק גובל בבית חיל האוויר והיכל אומנויות הבמה בדרום-מזרח, באצטדיון עירוני הרצליה בדרום ובפארק הרצליה במערב. בחודשי יולי ואוגוסט נערכים במתחם אירועי "ספורט חצות" בשעות הלילה, שכוללים פעילויות שונות לבני הנוער. ספורטק כפר סבא ספורטק נשר מדיה וקבצים בנושא ספורטק הרצליה בוויקישיתוף ספורטק, באתר עיריית הרצליה Noam Dvir, Too smooth a surface?, April 21, 2011, Haaretz
חודיידטוב

חודיידטוב או חודדטוב – (רוסית: Худайдатов) שם משפחה הנובע מן השם "חודוידוט", שמשמעותו אלוהים נתן. השמות המקבילים לשם זה בעברית הם: יהונתן, אלנתן, נתנאל, נתניה או נתניהו. ברוסיה נהוג להוסיף "ה" (а) בסוף שם משפחה של אישה ומשום כך קיים השם "חודיידטובה" (Худайдатова) הנובע מן השם "חודיידטוב" ומיוחס לנשים. האם התכוונתם ל... רפאל צמח חודיידטוב – היה ממקימי קולחוז יהודי סמוך לסמרקנד, שסייע לאלפי פליטי שואה יהודים. איגור חודיידטוב – שופט כדורגל. שפט בשנת 2011 בעונה החמישית של ליגת העל האוזבקית של מועדון הכדורגל בוניודקור (FC Bunyodkor). שרה חודדטוב (שרית חדד) - זמרת ישראלית נודעת.
קתרין פרסקוט

קתרין "קאט" פרסקוט (באנגלית: Kathryn "Kat" Prescott, נולדה ב-4 ביוני 1991) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. מוכרת בעיקר בשל משחקה בדרמת הנעורים הבריטית "סקינס", בה גילמה את דמותה של אמילי פיץ', ולאחר מכן בתפקידה כקרטר סטיבנס בסדרה הנעורים האמריקאית "למצוא את קרטר", בערוץ MTV. קתרין נולדה בשכונה הפרוורית פאלמרס גרין, צפון לונדון, אנגליה. היא מבוגרת בשש דקות מאחותה התאומה, מייגן. ביולי 2008 הופיעו קתרין ואחותה התאומה מייגן כאחיות התאומות איימי ושרלוט ווילקוקס, באופרת הסבון "דוקטורס" בפרק "Dare, Double Dare, Truth". בתחילת 2009 שיחקה פרסקוט את אמילי פיץ', בעונות 3–4 של הסדרה סקינס, יחד עם דמויות המוכרות כ"דור השני". ב-16 באוקטובר 2012, הוכרז כי פרסקוט תשוב לשחק בעונה השביעית של סקינס בתפקיד אורח. בשנת 2013 שיחקה בארבעה פרקים של העונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה "ממלכה", בתור פנלופי. בשנת 2014 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הנוער "למצוא את קרטר" ברשת MTV, בדמותה של קרטר וילסון. שנה לאחר מכן שבה הסדרה לעונה השנייה וכך גם פרסקוט. בשנת 2015 שיחקה במיני סדרה בשם "נשות מצדה". בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "עד העצם", בכיכובה של לילי קולינס. בשנת 2018 שיחקה בסרט הנעורים "סוף התיכון", בערוץ נטפליקס, לצדה של לוסי הייל. בשנת 2019 שיחקה בסרט "נשמה של כלב 2", ובסרט האימה "פולארויד". במשך תקופה קצרה היא יצאה עם הזמר הקנדי-סיני הנרי לאו. בתגובה לשאלת מעריץ באתר הרשמי שלה, פרסקוט אמרה כי היא מעדיפה לא לתייג את עצמה לגבי המיניות שלה, ו"לא חושבת שאנשים מוגדרים לפי המיניות שלהם", מה שמרמז ש"זה לא משנה את מי שאתה בתור אדם." בעקבות שאלה נוספת, היא חשפה שאמנם היא לא צמחונית ב"אופן מוחלט", אך היא מודעת לבשר שהיא צורכת. ב-7 בספטמבר 2021, פרסקוט נפגעה ממשאית, בעת שחצתה את הכביש בברוקלין, וסבלה מפציעות חמורות, כולל שבר באגן, ברגליים, ברגל וביד. ב-1 באוקטובר 2021, אחותה מייגן חשפה כי קתרין שוחררה מבית החולים והיא מתאוששת בבית. אחותה של פרסקוט סורבה בתחילה להיכנס לארצות הברית, עקב הגבלות נסיעה שהוקמו כדי להילחם בהתפשטות ה-COVID-19, זאת למרות שסיפקה ראיות שחוסנה, יצאה שלילית בבדיקה הקורונה וסיפקה את התיעוד הרפואי של אחותה. אך בסופו של דבר ההחלטה בוטלה לאחר שפרסקוט פרסמה ברשתות החברתיות את דבר החוויה הקשה. מדיה וקבצים בנושא קתרין פרסקוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתרין פרסקוט קתרין פרסקוט, ברשת החברתית פייסבוק קתרין פרסקוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קתרין פרסקוט, ברשת החברתית אינסטגרם קתרין פרסקוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קתרין פרסקוט, באתר AllMovie (באנגלית) קתרין פרסקוט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קתרין פרסקוט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קתרין פרסקוט בטוויטר
אלכסנדר גלפונד

אלכסנדר אוסיפוביץ' גלפונד (ברוסית: Алекса́ндр О́сипович Ге́льфонд;‏ 24 באוקטובר 1906 - 7 בנובמבר 1968) היה מתמטיקאי סובייטי-יהודי. גלפונד ידוע בעיקר בשל משפט גלפונד-שניידר שפותר את הבעיה השביעית של הילברט. גלפונד נולד בעיר סנקט פטרבורג באימפריה הרוסית (כיום ברוסיה) לאוסיפ איזקוביץ' גלפונד שהיה רופא במקצועו ופילוסוף חובב. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1924, ב-1927 נרשם שם ללימודי תואר שני וקיבל תואר דוקטור בשנת 1930. המנחים שלו היו: אלכסנדר חינצ'ין וויאצ'סלב סטפנוב. ב-1930 שהה גלפונד חמישה חודשים בגרמניה (בברלין ובגטינגן) שם עבד בשיתוף פעולה עם אדמונד לנדאו, קארל לודוויג זיגל ודויד הילברט. בשנת 1931 היה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה שם עבד עד אחרית ימיו. משנת 1933 עבד גם במכון סטקלוב למתמטיקה. ב-1939 נבחר גלפונד לחבר מתכתב (Corresponding member) באקדמיה הסובייטית למדעים בשל עבודתו בקריפטוגרפיה. לפי ולדימיר ארנולד, במהלך מלחמת העולם השנייה, גלפונד היה הקריפטוגרף הראשי של הצי הסובייטי. על פעילותו המדעית הוענקו לו עיטור לנין ועיטור הדגל האדום של העמל. גלפונד הגיע לתוצאות חשובות בתחומים רבים במתמטיקה כגון: תורת המספרים, אנליזה מרוכבת ומשוואות אינטגרליות, ועסק גם בהיסטוריה של המתמטיקה. תרומתו החשובה ביותר היא משפט גלפונד-שניידר משנת 1934: אם   a , b {\displaystyle \ a,b} הם מספרים אלגבריים כך ש-   a ≠ 0 , 1 {\displaystyle \ a\neq 0,1} , ו-   b {\displaystyle \ b} הוא מספר אי-רציונלי, אזי   a b {\displaystyle \ a^{b}} הוא מספר טרנסצנדנטי. המשפט עונה בחיוב על הבעיה השביעית של הילברט. המשפט הוכח גם על ידי תאודור שניידר באופן עצמאי כשנה מאוחר יותר. בשנת 1929 הציע גלפונד הרחבה למשפט, שנודעה כהשערת גלפונד, שהוכחה בשנת 1966 על ידי אלן בייקר. המספר e π {\displaystyle e^{\pi }\,} (או ( − 1 ) i {\displaystyle (-1)^{i}} לפי זהות אוילר) ידוע כקבוע גלפונד והמספר 2 2 {\displaystyle 2^{\sqrt {2}}} ידוע כקבוע גלפונד-שניידר. הטרנסצנדנטיות של המספרים הללו נובעת ממשפט גלפונד-שניידר (אם כי הטרנסצנדנטיות של קבוע גלפונד-שניידר הוכחה עוד לפני כן). אלכסנדר גלפונד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אלכסנדר גלפונד, באתר MacTutor (באנגלית) אלכסנדר גלפונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) B. V. Levin, N. I. Feldman and A. B. Šidlovski, Alexander O Gelfond, Acta Arithmetica 17 (1970/1971), 315-336. Arnold, Vladimir (3 ביוני 2006). "Владимир Арнольд: "Опасаться компетентных соперников очень естественно для начальников"". Gazeta.ru (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2010-11-15. נבדק ב-2012-12-09. {{cite news}}: (עזרה)
וריד

וריד הוא סוג של כלי דם בגוף, והוא חלק ממערכת ההובלה: תפקידו להוביל דם מהרקמות אל הלב. הוריד בדרך כלל דק וגמיש מהעורק, כמות הורידים גדולה מכמות העורקים. תפקידו של הווריד הוא להוביל דם מהרקמות אל הלב. במחזור הדם הגדול, אוספים הוורידים דם מהנימים המגיעים מהתאים, כשבדם שהם מכילים רמה גבוהה של פחמן דו-חמצני, ויגיעו לעלייה הימנית של הלב. במחזור הדם הקטן יצא וריד מן הריאה, כשבדם שהוא מכיל רמה גבוהה של חמצן, ויגיע לעלייה השמאלית של הלב. בווריד קיימים שסתומים חד-כיווניים המאפשרים זרימת דם אך ורק לכיוון הלב, להם השפעה חשובה בביצוע תפקידו של הווריד. המנגנון המסייע לזרימת הדם הוורידי הוא משאבת השרירים. זרימת הדם בורידים רציפה בניגוד לזרימת הדם בעורקים שהיא גלית,בהתאם לדופק הלב. דפנות הווריד דקות יחסית וגמישות, להבדיל מדפנות העורק העבות שאמורות לעמוד בלחצו הגבוה של הדם (ראו לחץ דם) היוצא מן הלב. הווריד מורכב משלוש שכבות: הגלימה החיצונה (tunica externa, tunica adventitia) - השכבה החיצונית. הגלימה האמצעית (tunica media) - השכבה האמצעית. שריר חלק שדק הרבה יותר בעורקים. הגלימה הפנימית (tunica intima) - אנדותל, השכבה פנימית. שכבה חלקה המאפשרת לדם לזרום בחופשיות. ניתן להחדיר תרופה למחזור הדם דרך הוורידים. הזרקה תוך ורידית (IV) היא הדרך המהירה ביותר, משום שהחומר הפעיל מוחדר למחזור הדם באופן מיידי ומופץ ברחבי הגוף בתוך שניות מעטות בלבד. באופן זה המינון המלא מגיע למחזור הדם בבת-אחת. דבר זה יכול להיות בעייתי במקרים מסוימים אם קיימת רגישות כלשהי לתרופה. זאת משום שבמקרה זה יש מעט מאוד זמן למתן של חומר שיסתור את פעילותה. על פי רוב לאחר ההזרקה מחזור הדם יוביל את התרופה לכל תאי הגוף. יוצאי הדופן הם חומרים שלא יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח. כתוצאה מכך תרופות המכילות חומרים מסוג זה לא יכולות להשפיע על תאי המוח אם הן מוחדרות דרך הווריד. במקרים אלו יחפשו הרופאים דרכים אלטרנטיביות להשפיע על מערכת העצבים המרכזית, בהתאם למצב בו רוצים לטפל. פקקת ורידים רפואת כלי דם וטרשת עורקים - אתר האנגיולוג והחברה הישראלית לחקר וטיפול טרשת עורקים. מכיל מידע לגבי כל הקשור בכלי דם, מחלות כלי דם ומחזור הדם. וריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.