laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תאגיד הרשת הממשלתי של סין

תאגיד הרשת הממשלתי של סין או SGCC (ראשי תיבות באנגלית של: State Grid Corporation of China; בפין יין: 国家电网公司 גוּאוֹ-גִ'יאַה דִיאֶן-וַואנְג גוֹנְג-סְי) ידוע בסינית בפשטות בכינוי "הרשת הממשלתית" (State Grid), הוא מונופול בבעלות הממשלה, המספק שירותי חשמל ואלקטרוניקה בסין, הפיליפינים, אוסטרליה, ברזיל, איטליה, פורטוגל ויוון. התאגיד הוא חברת השירותים הגדולה בעולם והחברה השנייה בעולם בהכנסות (2018). ב-2016/17 היו לחברה 927,839 עובדים, כ-1.1 מיליארד לקוחות, והכנסות של כ-363 מיליארד דולר. סין פתחה ברפורמה בת שלושה שלבים בסקטור האנרגיה בשנת 1986.‏ כאשר בשלב השלישי והאחרון, "הפרדת רשת המפעלים" שאירעה בתחילת שנת 2002, הנכסים של תאגיד חברת החשמל הממשלתית (בפין יין: 国家电力公司) חולקו לחמש "קבוצות ייצור חשמל" שמונו על תפעול תחנות הכוח וחמש חברות בת של SGCC, בבייג'ינג. לתאגיד אסטרטגיית התרחבות אגרסיבית גם מחוץ לסין ולו החזקות רבות, בעיקר בחברות אנרגיה באוסטרליה, פורטוגל, הפיליפינים, ברזיל, יוון ואיטליה. בשלב זה של הרפורמה הופרדו הפונקציות לייצור ושינוע/אספקה של אנרגיה כדי לעודד תחרות. SGCC, או בקיצור "הרשת הממשלתית", נוצר בדצמבר 2002, לאחר החלוקה לחמש חברות ייצור וארבע חברות שירות. שתי החברות הגדולות שנוצרו כדי להוות חברת על לכל אחד מהתחומים הן "הרשת הממשלתית" (ייצור) ו"חברת הרשת הדרומית של סין". בעת הקמתה היו לחברה יכולות ייצור של 6.47 גיגה-וואט. בשנות ה-2000, עקב גירעון בייצור החשמל, הפעיל הממשל ניתוקים המוניים יזומים של חשמל. בשנים 2002–2005 דיווחה החברה על הפסדים של כטריליון יואן. היו מספר דיווחים על שחיתות בקרב בכירים במשרד הכוללים טענות בדבר מעילה. מספר גורמים בהנהלה התפטרו לאחר הפרסומים. State Grid Yingda Group Yingda International Trust ‏(89.76%) מדיה וקבצים בנושא תאגיד הרשת הממשלתי של סין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תאגיד הרשת הממשלתי של סין (בסינית) תאגיד הרשת הממשלתי של סין, ברשת החברתית אינסטגרם JamesPaton14, James Paton. "China Builds an Empire of Electricity With Australia as Target". Bloomberg.com. נבדק ב-2016-08-11. Gee, Robert; Songbin Zhu; Xiaolin Li, China's power sector: Global economic and environmental implications The Xinfeng Power Plant Incident and Challenges for China's Electric Power Industry (PDF), IEEJ, בפברואר 2007, נבדק ב-10 באוקטובר 2012 {{citation}}: (עזרה) Chen Wenying (2006). China's Energy Outlook. Guida Editori. ISBN 978-981-256-748-2. נבדק ב-10 באוקטובר 2012. {{cite book}}: (עזרה) China’s power sector revolution stalled, 14 באוקטובר 2010, נבדק ב-10 באוקטובר 2012 {{citation}}: (עזרה) "State Grid Shanghai chief Feng Jun detained in corruption sweep".
F/A-259 סטרייקר

F/A-259 סטרייקר (באנגלית: F/A-259 Striker) הוא מטוס תקיפה קל, הנמצא בפיתוח משותף של התעשייה האווירית לישראל וחברת אארו וודוכודי, יצרנית המטוסים הגדולה בצ'כיה. תוכניות פיתוח למטוס הוצגו לראשונה בסלון האווירי בפארנבורו, בריטניה בשנת 2018. המטוס יועד להשתתף בתחרות מטוס התקיפה הקל העתידי של חיל האוויר האמריקני (תוכנית OA-X). המטוס מתוכנן על בסיס ה-L-159 של אארו, וצפוי לקבל מערכות אוויוניקה וטכנולוגיות מתקדמות נוספות מבית התעשייה האווירית שיביאו את יכולות המטוס לרמה של דור רביעי. המטוס מתוכנן למשימות תקיפה, לוחמה בעצימות נמוכה, סיור ופטרול וביון. המטוס צפוי להיות באורך של 12.8 מטר, מוטת כנפיים של 9.75 מטר ומשקל מרבי של 7,982 קילוגרם. כנפי המטוס לא יכללו את מכלי הדלק בקצה הכנף האופייניים למטוסי L-159 במקום זאת כנפי המטוס יכללו תאי דלק פנימיים. המטוס יכלול מנוע האניוול F124 שיקנו למטוס מהירות מרבית של מאך 0.82, סייג רום של 43,000 רגל (13,100 מטר), קצב טיפוס של 10,400 רגל לדקה (52.8 מטר לשנייה), והגבלות ג'י של 8+ (ג'י חיובי) ו- 4- (ג'י שלילי). כמו כן המטוס מתוכנן לפעול משדות ארעיים ולא סלולים וכולל אופציה להתקנת מערכת תדלוק אווירי. המטוס יהיה חד-מושבי ויכלול תא טייס מזכוכית מותאם לאמצעי ראיית לילה, שלושה מסכים רב תכליתיים עם ממשק שליטה המעוצב בתפיסת HOTAS, מכ"ם מפתח סינתטי מבית אלתא מערכות. אופציונלית ניתן יהיה לכלול מכ"ם מערך סריקה אלקטרוני מתקדם, מערכת תצוגת כסדה עילית, ומערכת תקשורת לווינית. המטוס יכלול שבע תחנות חימוש – שלוש מתחת לכל כנף ואחת בגחון המטוס. ויוכל להשתמש במגוון טילי אוויר-אוויר, רקטות וכוורות רקטות, פודי תותחים, פצצות, חימוש מונחה, ומכלים נתיקים. המטוס יוכל גם לשאת פודים לתקיפה וביון. הצפי למשקל חימוש מרבי למטוס הוא 2,722 קילוגרם. התעשייה האוורית קיבלה מחברת Aero Vodochody מטוס L-39 אלבטרוס, מספר זנב 4X-CFM המשמש כפלטפורמה לניסויי טיסה עבור הפרויקט. מטוס אארו L-39 אלבטרוס 4X-CFM בטיסת ניסוי. אארו L-39 אלבטרוס 4X-CFM בהכנות לטיסת ניסוי מנמל התעופה בן-גוריון אארו L-39 אלבטרוס 4X-CFM חונה בנמל התעופה בן-גוריון אלניה איירמאק'י M-346 יאקובלב Yak-130 טקסטרון איירלנד סקורפיון התעשייה האווירית וחברת AERO מציגות: מטוס קרב-תקיפה קל, ה-F/A-259 STRIKER, באתר israeldefense, יולי 2018 Aero and IAI introduced multirole F/A-259 Striker aircraft (video), באתר aero.cz. F/A-259 Striker Light Attack Aircraft, באתר airforce-technology, ‏13 באפריל 2021. Aero Vodochody and IAI introduce the F/A-259 Striker, באתר edrmagazine.eu, ‏ 19 באןגוסט 2018.
לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה

לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Erzherzog Leopold V. von Österreich-Tirol;‏ 9 באוקטובר 1586 - 13 בספטמבר 1632), היה בנו של קרל השני, ארכידוכס אוסטריה, וחמיו של פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאופולד נולד ב-9 באוקטובר 1586 בגראץ, לקרל השני, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנה מבוואריה, בתם של אלברכט החמישי, דוכס בוואריה ואנה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1598 הוסמך לאופולד כבישוף, אף על פי שלא הוסמך קודם לכן ככומר. בשנת 1602 הוא מונה לבישוף של שטרסבורג, משרה שבה הוא החזיק עד לשנת 1626. משנת 1609 ואילך הוא לחם עם שלו שכירי החרב שלו במלחמת הירושה של יוליך נגד מקסימיליאן השלישי, ארכידוכס אוסטריה, ומשנת 1611 עבור רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוהמיה. בשנת 1614 הוא מימן את בניית הכנסייה של המכללה הישועית של מולשהיים. בשנת 1619 לאחר מותו של קרוב משפחתו, התמנה לאופולד למושל הירושה של מקסימיליאן: אוסטריה הנוספת וטירול, ובשנת 1626 ירש את השטחים הללו, והחזיק בהם עד מותו. בשנת 1626 הוא התפטר מעמדותיו הכנסייתיות והתחתן עם קלאודיה דה מדיצ'י, בתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן. בשנת 1632 הוא נלחם על ולטלינה והגן על טירול נגד השוודים, וב-13 בספטמבר 1632 הוא מת בשוואץ. ב-19 באפריל 1626 התחתן לאופולד עם קלאודיה דה מדיצ'י, בתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן, ממנה נולדו לו 5 ילדים: מריה אלאונורה, ארכידוכסית אוסטריה (1627–1629). פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה (1628–1662), התחתן עם אנה דה מדיצ'י. איזבלה קלרה, ארכידוכסית אוסטריה (1629–1685), התחתנה עם קרלו השלישי, דוכס מנטובה. זיגיסמונד פרנץ, ארכידוכס אוסטריה (1630–1665), התחתן עם הדוויג מפפאלץ-זולצבאך. מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה (1632–1649), התחתנה עם פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מדיה וקבצים בנושא לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה בוויקישיתוף לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
תראו אותי

תראו אותי היא תוכנית אירוח ישראלית בהנחיית אברי גלעד. התוכנית שודרה בחינוכית 23 בשנים 2013–2014. מדי פרק מארח אברי גלעד ארבעה ילדים ויחד איתם אורח מיוחד שבבגרותו הצליח משמעותית למרות לקות או מגבלה. באולפן התוכנית הילדים משחקים ודנים בסוגיות הקשורות לאחר ולשונה בחברה תוך כדי בחינה מחדש של עמדותיהם והסטריאוטיפים. לצד אברי גלעד נמצא הזברה בגילומו של השחקן ערן בן צבי. הזברה מצחיק, ספונטני וחצוף. הזברה מתפעל עמדת די.ג'יי מיוחדת באולפן ודואג להשמיע את דעתו בכל נושא. שרגא בישגדא חיות מסך מה זה מוזה אתר האינטרנט הרשמי של תראו אותי תראו אותי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שיר זיו, אלטרנטיבה ראויה, באתר ישראל היום, 16 בדצמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולי פיל

אולי פיל היא תוכנית טלוויזיה ישראלית מסוג דרמה מוזיקלית השודרה בחינוכית 23 וכיום משודרת בכאן חינוכית מאז יוני 2018. התוכנית מבוססת על הצגה בשם זהה שעלתה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. איילת וגלי הן שתי אחיות שחולקות חדר ותחביבים משותפים אבל הן שונות מאוד אחת מהשנייה. הצד של גלי, האחות הגדולה, תמיד מסודר, ואילו הצד של איילת בחדר מלא תמיד בדפים וצבעים מפוזרים. איילת אוהבת לצייר, והציורים שלה לא דומים לשום דבר שיש בעולם. כשגלי שואלת אותה מה היא מציירת היא עונה ״אולי פיל?״. איילת מציירת את ״אולי פיל״ ואת ״לא גמור״, וכשאף אחד לא בסביבה הם קמים לחיים, יוצאים מהדף ומייעצים לה עצות. העצות שלהם מסבכות את איילת בצרות. בכל פרק מופיע שיר מקורי, שאיילת ו"אולי פיל" ו"לא גמור" שרים יחד. אריאלה (אלמה דישי) – וטרינרית. רעייתו של בועז ואימן של גלי ואיילת. בועז (אלון נוימן) – בעלה של אריאלה ואביהן של גלי ואיילת. איילת (אייל עקנין) – אחותה הקטנה של גלי. אוהבת לצייר, אך ציוריה לא דומים לשום דבר שיש בעולם. "אולי פיל" ו"לא גמור" הם חברים שלה אשר מייעצים לה עצות שמסבכות אותה בצרות, אשר גלי מצליחה להוציא אותה מהן. גלי (מעיין סלקטר-שור) – אחותה הגדולה של איילת. מסודרת. האחות האחראית. אוהבת מאוד את איילת. ועוזרת לה לצאת מהצרות שנגרמות בגלל עצותיהם של "אולי פיל" ו"לא גמור". אולי פיל – חיה שאיילת מציירת, ולא בטוחה מה היא מציירת. יחד עם "לא גמור" מייעצת עצות לאיילת, שתמיד מסתבכת בצרות בגללן. לא גמור – איש בעל אוזן אחת בלבד שאיילת מציירת. יחד עם "אולי פיל" מייעץ עצות לאיילת שתמיד מסתבכת בצרות בגלל העצות. שרגא בישגדא שוסטר ושוסטר פילו וסופי אתר האינטרנט הרשמי של אולי פיל אולי פיל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "אולי פיל" באתר תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Leopoldine von Österreich-Tirol;‏ 6 באפריל 1632 - 7 באוגוסט 1649), הייתה אשתו של פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מריה לאופולדינה נולדה ב-6 באפריל 1632 באינסברוק, ללאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה ולקלאודיה דה מדיצ'י, בתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן. באותה שנה מת אביה, ואחיה פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה ירש את נחלותיו, תוך שאמה משמשת כעוצרת עד לבגרותו. ב-2 ביולי 1648 התחתנה מריה לאופולדינה בטקס מפואר בלינץ עם פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אשר התאלמן זמן קצר קודם לכן מאשתו הראשונה מריה אנה מספרד. ב-7 באוגוסט 1649 ילדה מריה לאופולדינה את בנה קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה, אולם היא מתה כעבור זמן קצר ונקברה בקריפטה הקיסרית. מדיה וקבצים בנושא מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בודוצ'נוסט פודגוריצה

האם התכוונתם ל... בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורגל) – קבוצת כדורגל מליגת העל המונטנגרית בכדורגל בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורסל) – קבוצת כדורסל מליגת העל המונטנגרית בכדורסל
מיסטר קווילפ

מיסטר קווילפ (באנגלית: Mister Quilp) הוא סרט מוזיקלי בריטי בבימויו של מייקל טוכנר ובכיכובם של אנתוני ניולי, דייוויד המינגס וג'יל בנט. הסרט מבוסס על הרומן "בית ממכר עתיקות" מאת צ'ארלס דיקנס והוא יצא לאקרנים בשם זה. הסרט הוא אחד מסדרת סרטי "קלאסיקה משפחתית" שעובדו לסרטים מוזיקליים על ידי רידרס דייג'סט. EMI Films הפיצו את הסרט לבתי הקולנוע בממלכה המאוחדת, ו-Avco Embassy Pictures הפיצו בארצות הברית. בווידאו הופץ הסרט בפורמט VHS ו-Beta על ידי חברת Magnetic Video בשם "בית ממכר עתיקות". הסרט לא יצא ב-DVD. הביקורת של מבקר הקולנוע רוג'ר איברט הייתה מעורבת. לא בגלל המוזיקה או הביצוע של ניולי, אותם הוא שיבח, אלא על עצם הרעיון לבסס את הסרט על מלווה הכספים המרושע, והכישלון ביצירת סיפור מושך. אנתוני ניולי – דניאל קווילפ דייוויד המינגס – ריצ'רד סוויבלר ג'יל בנט – סאלי בראס שרה-ג'יין וארלי – נל הקטנה מייקל הורדרן – הסבא / אדוארד טרנט דייוויד וורנר – סמפסון בראס איבון אנטרובוס – בטסי קווילפ סו ברבור – רקדנית דייוויד באטלי – קודלין וינדזור דייוויס – ג'ורג', העוזר של גברת ג'רלי פיל דייוויס – טום סקוט פיטר דאנקן – קיט נובלס בריאן גלובר – מפעיל תנורים כריס גרינר – ענק רוזלינד נייט – גברת ג'ורג' רונלד לייסי – האריס בריאן ברינגל – מר גרלנד פול רוג'רס – הג'נטלמן הרווק / הנרי טרנט מקסוול שו – אייזק ליסט נורמן ווריק – וופין מונה וושבורן – גברת ג'ארלי מלקולם ויבר – לוליין שרה וב – הדוכסית "מיסטר קווילפ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיסטר קווילפ", באתר AllMovie (באנגלית) "מיסטר קווילפ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיסטר קווילפ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Mister Quilp (1975) list of films produced by Reader's Digest US from IMDb accessed online 10 November 2013 Mr. Quilp (1975) Company Credits from IMDb accessed online 10 November 2013 MR. QUILP (1975) - Roger Ebert 25 November 1975 from Roger Ebert's official online archive of reviews, Accessed online 10 November 2013
סרייבו (כדורגל)

"סָרָיֶיבוֹ" (בבוסנית: Fudbalski Klub Sarajevo או Фудбалски клуб Сараево בקירילית; בקיצור: FK Sarajevo, פה קה סרייבו) הוא מועדון הכדורגל מקצועני מהעיר באותו השם, בירת בוסניה והרצגובינה. המועדון נוסד ב-24 באוקטובר 1946, פחות משנה לאחר שחרור סרייבו מהנאצים, תחת השם "טורפדו", באמצעות מיזוג בין קבוצות הכדורגל "אודארניק" ו"סלובודה". ב-1947, הקבוצה שינתה את שמה ל"מטלאצו".[דרושה הבהרה] ב-1949 היא קיבלה את שמה הנוכחי. המועדון נחשב למועדון הבוסני המוצלח ביותר ביוגוסלביה לאחר שזכה בשתי אליפויות לאומיות (ב-1967 וב-1985). כיום זהו אחד המועדונים המוצלחים ביותר בליגת העל הבוסנית, לאחר שזכה בה חמש פעמים (בשנים 1999, 2007, 2015, 2019, 2020) ולרשותו גם זכייה בשישה גביעים לאומיים (בשנים 1997, 1998, 2002, 2005, 2014, 2019). בין סרייבו ובין יריבתה העירונית, ז'לייזניצ'אר סרייבו, קיימת יריבות רבת שנים ומפגשים בין השניים הם מתוחים מאוד. אלופת יוגוסלביה בכדורגל (2): 1967, 1985 אלופת בוסניה והרצגובינה בכדורגל (5): 1999, 2007, 2015, 2019, 2020 מחזיקת גביע בוסניה והרצגובינה כדורגל (6): 1997, 1998, 2002, 2005, 2014, 2019 מחזיקת הסופר קאפ של בוסניה והרצגובינה (1): 1997 מדיה וקבצים בנושא סרייבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרייבו (בבוסנית) סרייבו, ברשת החברתית פייסבוק סרייבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סרייבו, ברשת החברתית אינסטגרם סרייבו, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway סרייבו באתר uefa.com ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Greatest Hits (אלבום של חמישיית הג'קסונים)

Greatest Hits הוא אלבום האוסף הראשון של להקת "חמישיית הג'קסונים". האלבום יצא סוף שנת 1971 וכלל עשרה שירים הלקוחים מששת האלבומים שהוציאה הלהקה עד אז בחברת מוטאון. בנוסף לשירים אלה נכלל באלבום גם השיר "Sugar Daddy", שלא נכלל באלבומים הקודמים. השיר דורג במקום השלישי במבצעד הרית'ם אנד בלוז ובמקום העשירי במצעד שירי הפופ. מכירות האלבום ברחבי העולם הגיעו ל-5.6 מיליון עותקים. מידע על האלבום Greatest Hits באתר MusicBrainz
מרוץ דראג

מרוץ דראג הוא סוג של מרוץ מכוניות. זוהי קטגוריית מרוצים מסוימת שבה מתחרים כל פעם שני רכבים במרוץ ראש בראש במקצה של מסלול ישר באורך 403 מטרים (רבע מייל) כאשר המטרה היא להגיע ראשון. המרוץ מתבצע בשיטת נוק-אאוט כאשר כל מנצח במקצה עולה לשלב הבא, בו הוא מתמודד מול מנצח אחר, עד שמגיעים לגמר. רכבי דראג הם רכבים תקניים כביכול לנסיעה בכביש, אלא שבעליהם משפרים אותם כל העת על מנת לנצח בתחרות. לעיתים מוסיפים על רכב שמגיע מהיצרן עם 200 כ"ס (150 קילוואט) עוד מאות כוחות סוס כך שישנם רכבי דראג עם מעל ל-1,500 כ"ס (1,100 קילוואט). תפעול הרכבים יקר מאוד ולכן משתמשים ברכבים האלו בדרך כלל רק למרוץ הדראג עצמו. בחוקי המרוץ מותר לערב בתערובת הדלק כל רכיב שייתן תאוצה טובה יותר וכל שיפור שניתן להעלות על הדעת. בישראל מתקיים מדי שנה מאז 2012 מרוץ דראג רשמי, לרוב במנחת דימונה, בתמיכת משרד התרבות והספורט. מדיה וקבצים בנושא מרוץ דראג בוויקישיתוף כללי אירוע בענף הדראג, משרד התרבות והספורט מרוץ דראג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חרבת עטרבה

חרבת עטרבה הוא שמו של אתר ארכאולוגי בשפלת יהודה, בו נמצאו שרידי עיירה יהודית מן התקופה הרומית. החורבה שוכנת כקילומטר מצפון למושב לוזית שבשפלה, בראש גבעה ברום של 210 מטרים מעל פני הים, מדרום לאפיקו של נחל האלה. כארבעה קילומטרים ממזרח לחורבה נמצא תל עזקה וכארבעה קילומטרים ממערב לה נמצא תל צפית. בשנות השמונים של המאה ה-20 אותרה בחורבה מערכת מחילות מסתור מפותחת מימי המרד הגדול או מרד בר כוכבא, שנחצבה בסמוך לבור מים עגול ומדורג. בשנת 2011 נסקרה בחלקה הדרומי של החורבה מערת קבורה שנפגעה כתוצאת מחפירות שוד. במערה אותרו תשעה כוכי קבורה ושברי שלוש גלוסקמאות מעוטרות, האופייניים למערות קבורה יהודיות מן התקופה הרומית בשנים שקדמו למרד בר כוכבא. יש המציעים לזהות את האתר עם "כפר טובא" הנזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו כעיירה יהודית מרכזית בשפלה שהוחרבה בידי אספסיאנוס במהלך דיכוי המרד הגדול או עם היישוב "טורבאן", שבו הוקם במאה החמישית מנזר ביזנטי לפי המקורות הנוצריים. מערכת המסתור שבאתר ומערות הפעמון שבו נגישים כיום למטיילים. זיסו ב', היישוב הכפרי בהרי ושפלת יהודה משלהי תקופת הבית השני עד לדיכוי מרד בר-כוכבא, עבודת דוקטורט, האוניברסיטה העברית ירושלים. פרומקין ע', מערכת מסתור בחורבת עטרבה, נקרות צורים, תשמ"ו, 46-49, 11-12. מערת קבורה בחרבת עטרבה באתר רשות העתיקות. מסלול טיול בחורבת עטרבה באתר משרד החינוך. מלחמות היהודים, ד, 447. Sozomenos, Historia Ecclesiastica, IX, 17, 1.
חרבת קושט

חרבת קושט הוא שמו של אתר ארכאולוגי במערב הגליל התחתון, על שלוחה הפונה מערבה ברכס ביער אלונים, מדרום ליישוב נופית ומעל נחל ציפורי הזורם מדרום לה וצפון מערבית לאלוני אבא, בו נתגלו שרידי עיירה יהודית מהתקופה הפרסית ועד לתקופה הממלוכית. על פי ממצאי החרסים באתר, תחילתו בתקופת הברזל, כאשר היישוב עצמו מתחיל בתקופה הפרסית והוא המשיך להתקיים ברציפות לאורך התקופה ההלניסטית, החשמונאית, הרומית, הביזנטית, הערבית, וסופו בתקופה הממלוכית. לכל אורך תקופות אלו, ניתן לקבוע שזהו יישוב יהודי וזאת גם על פי ממצא החרסים, כלי האבן, מבנה הציבור, האבנים המעוטרות שכללו תבליט עם מנורת שבעת הקנים שנתגלה בשנת 1969 ומתוארך למאה החמישית והשישית ומערות הקבורה. זאת בנוסף לעובדה שהוא ממוקם באזור בתחום הגליל היהודי, שהתרכז סביב אושא, שפרעם ובית שערים של ימי המשנה. באתר נתגלה בשנת 1969 שברי לוח שיש עם תבליט מנורת שבעת הקנים, בעקבות זאת נערך סקר בו תועד שרידיו של מבנה ציבור גדול, כנראה בית כנסת. בשנת 2008 ובשנת 2010 נערכו חפירות באתר עקב פגיעה בו ועבודות לסלילת כביש. הממצאים שנתגלו כללו מחצבות קירטון ובורות מים, כלי זכוכית, שני מקוואות, אחד מהם בעל שני פתחים. כלי החרס שנתגלו באתר כוללים כלים ממשפחת כלי כפר חנניה היא השלטת במכלול וכוללת קערות, קדרות, סיר בישול וקנקנים משפחת כלי שיחין. מבחינת מטבעות באתר, בשכבות ובמתקנים השונים נתגלו מטבעות מהתקופה הרומית, כולל מטבע מימי הקיסר טראיאנוס, מטבעות מהתקופה הביזנטית ומטבעות ממלוכים. חפירות חרבת קושט, באתר רשות העתיקות גיליון 129 לשנת 2017חורבת קושט, באתר hadashot-esi.org.il גיליון 123 לשנת 2011סואעד חמירה, באתר hadashot-esi.org.il
טנלי אולברייט

טנלי אולברייט (באנגלית: Tenley Albright; נולדה ב-18 ביולי 1935) היא מחליקה אמנותית בעברה ומנתחת אמריקאית. בשנת 1956, הייתה לאישה האמריקאית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בענף החלקה אמנותית ליחידות באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו. אולברייט נולדה בניוטון (אנ') מסצ'וסטס, והחלה להחליק בילדותה. בגיל 11 לקתה במחלת שיתוק ילדים שהגבילה את תנועת גבה, רגליה וצווארה ואיימה על המשך פעילותה בהחלקה. בעצת רופאיה, המשיכה להחליק כדרך שיקום פזיותרפית, התחזקה ובגיל 13 כבר החלה להשתתף בתחרויות. בגיל 14 זכתה באליפות הנוער להחלקה של מזרח ארצות הברית. בשנת 1952, השתתפה באולימפיאדת אוסלו וזכתה במדליית כסף. בשנת 1953, החלה ללמוד במכללת רדקליף. באותה השנה, השתתפה באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח והייתה לאישה האמריקאית הראשונה לזכות במדליית זהב. שנה לאחר מכן, זכתה במדליית כסף באליפות זו, ובשנת 1955, זכתה בשנית באליפות העולם בהחלקה אמנותית. בשנת 1956, השתתפה באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו, אולם שבועיים לפני התחרות סבלה מפציעה: במהלך אימונים, להב המחליק השמאלי נתקע בחריץ בקרח וחתך את כף רגלה הימנית כמעט עד העצם. אביה, מנתח במקצועו, טס אליה ותפר את החתך שלה. ביום התחרות, אולבייט הצליחה להתחרות, זכתה במדליית זהב והייתה בכך לאישה האמריקאית הראשונה לזכות במדליית זהב אולימפית בענף החלקה אמנותית ליחידים. בשנת 1956, פרשה אולברייט מספורט תחרותי. בשנת 1959, סיימה לימודי רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד והחלה לעסוק ברפואת ספורט. בשנת 1976, הייתה הרופאה הראשית של המשלחת האמריקאית לאולימפיאדת אינסברוק. בשנת 1958 נישאה לג'רלד בלייקלי. לזוג שלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא טנלי אולברייט בוויקישיתוף טנלי אולברייט, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טנלי אולברייט, באתר olympedia.org טנלי אולברייט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Albright Tenley 1991 MasterEdit, American Academy of Achievement Tenley Albright (USA) - World Championships Vienna 1955 - ISU Archives USA, Skating ISU ALBRIGHT, TENLEY, Edelson, Paula. A to Z of American Women in Sports. Infobase Publishing, 2014.
דגל אזאד קשמיר

דגל אזאד קשמיר (באורדו: پرچم آزاد کشمی) הוא דגל מדינה המייצג את הטריטוריה העצמאית של אזאד קשמיר בפקיסטן. הדגל בעל רקע ירוק, ארבעה פסים לבנים אופקיים לבנים, כוכב וסהר על צדו העליון הימני וקנטון מוזהב בצדו העליון השמאלי. הדגל אומץ ב-24 בספטמבר 1975, באמצעות פקודה שאושרה על ידי מייסד הטריטוריה, מוחמד אבראהים קאן (אנ'). הדגל תוכנן על ידי עבדול חאק מירזה, סגן-אלוף פקיסטני. הדגל מסמל היבטים שונים של הטריטוריה. לדברי ממשלת אזאד קשמיר, הרקע הירוק מייצגת את רוב האוכלוסייה המוסלמית באזור, קנטון הזהב מייצג את המיעוטים הדתיים, הפסים הלבנים מייצגים את ההרים המושלגים של המדינה, הפסים הירוקים מייצגים את עמק קשמיר והכוכב והסהר הם סמל לאומי המופיעים גם על גבי דגל פקיסטן. דגל פקיסטן מדיה וקבצים בנושא דגל אזאד קשמיר בוויקישיתוף דגל אזאד קשמיר, באתר דגלי העולם (באנגלית) James Minahan, Encyclopedia of the Stateless Nations: D-K, Greenwood Publishing Group, 2002. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא פקיסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברזית

בִּרְזָיִת הוא שמו של יישוב מתקופת המקרא ובית שני, הנזכר בתנ"ך ובכתבי יוסף בן מתתיהו. היישוב נזכר בתנ"ך באופן יחידאי ברשימת אבות וערי שבט אשר שבספר דברי הימים: ”בְּנֵי אָשֵׁר ... חֶבֶר וּמַלְכִּיאֵל הוּא אֲבִי ברזות (קרי - בִרְזָיִת)” (ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוקים ל'–ל"א). בספרו של יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, נזכר על ידו יישוב בשם Birzetho, ללא הצבעה על מיקומו. הצעת זיהוי אחת ליישוב קדום זה היא בח'רבת בִּרְזָה שבגליל המערבי, במעלה נחל כזיב, בין המושבים צוריאל ואלקוש. אתר זה, השוכן בנחלת שבט אשר, תועד בידי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ולאחר קום המדינה ניתן לו השם הרשמי "חרבת ברזית", ולמעיין הסמוך אליו ניתן השם "עין ברזית". הצעת זיהוי אחרת ליישוב הקדום היא בעיירה ביר זית הסמוכה מצפון לראמאללה. זאת, הן לאור שימור השם המושלם, והן לאור זהות שמות בין חלק מאבות שבט אשר ובין חלק מאבות שבט אפרים, שבתחום נחלתו נמצאת העיירה, ייתכן בשל התיישבותם של בני שבט אשר באזור זה בתקופה מסוימת. קדמוניות היהודים, יב, 397, 422. יואל אליצור, מקום בפרשה – גאוגרפיה ומשמעות במקרא, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014, 217-218.
אלן הנזל

אלן הנזל (באנגלית: Ellen Ford Hansell;‏ 28 בספטמבר 1869–1937) הייתה טניסאית אמריקאית. בשנת 1887 הייתה האישה הראשונה שזכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. הנזל נולדה בפילדלפיה, ארצות הברית לעקרת הבית, ג'ין מרטין הנזל ולרפד (אנ'), סמואל רוב הנזל. בילדותה, סבלה מאנמיה, ורופאיה המליצו על פעילות גופנית. בגיל 13, הנזל שיחקה טניס ובגיל 16 הצטרפה למועדון הטניס בלמונט (Belmont Club) בו שיחקו גם לואיז אלדריס (Louise Allderdice), ברטה טאונסנד (אנ') ומרגרט בלרד (אנ'). ארבעתן התיידדו ונודעו כ'ארבעת הגדולות'. חברות במועדון הטניס לא הייתה יקרה במיוחד, אולם עבור משפחתה של הנזל מדובר היה בעול כלכלי (10 דולרים לשנה), והנזל נהגה לחסוך בהוצאות באמצעות הליכה למועדון ברגל (2.4 ק"מ לכל כיוון) במקום לשלם ניקל להסעה. בשנת 1886, כשהייתה בת 17, התקיים טורניר הטניס הראשון לנשים בארצות הברית, אולם הנזל לא השתתפה בו. בשנת 1887, השתתפה באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס הראשונה לנשים. חברתה למועדון, ברטה טאונסנד, הייתה אמורה להשתתף גם היא, אולם עקב מוות במשפחה נאלצה להיעדר מהתחרות. הנזל הביסה בגמר את לורה נייט (Laura Knight), וזכתה בחגורת אליפות כסופה. שנה לאחר מכן, השתתפה שוב באליפות ארצות הברית הפתוחה, העפילה לגמר אולם הובסה על ידי ברטה טאונסנד. בשנת 1889 פרשה מעולם הספורט. בשנת 1890, התחתנה עם טיילור אלדרדיס (אחיה של לואיז אלדריס). לזוג נולדו שישה ילדים ואת כולם הנזל לימדה לשחק טניס. בשנת 1937, נפטרה בפיטסבורג. מדיה וקבצים בנושא אלן הנזל בוויקישיתוף אלן הנזל, באתר היכל התהילה של הטניס HANSELL, ELLEN FORD, Edelson, Paula. A to Z of American Women in Sports. Infobase Publishing, 2014. ELLEN HANSELL, tennisfame.com
מנזס

מנזס או דה מנזס (בפורטוגזית: de Menezes) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אדמיר מרקס דה מנזס (ידוע בקיצור בשם אדמיר) - כדורגלן ברזילאי אלפרד מנזס MQV (קיצור של Menezes-Qu-Vanstone) - פרוטוקול שיתוף מפתח קריפטוגרפי עם אימות, שיצרו אלפרד מנזס וסקוט ונסטון, ונקרא על שמם אנטוניו מנזס – צ'לן, חבר שלישיית בוזאר דוארטה דה מנזש – אציל פורטוגזי דוארטה דה מנזש, המשנה למלך הודו מאנו מנזס – מאמן כדורגל ברזילאי שרה מנזס – ג'ודוקא ברזילאית פרדיקה דה מנזס – נשיא סאו טומה ופרינסיפה רמון מנזס רומא – כדורגלן ברזילאי
פשקו

פשקו (Fěşko, Peskó, Peszko) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... זולטן פשקו (אנ') – מנצח ומלחין הונגרי מרטין פשקו – כדורגלן סלובקי סלבומיר פשקו (Peszko) – כדורגלן פולני