laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאו סאוור

לאו סאוור (בסלובקית: Leo Sauer; נולד ב-16 בדצמבר 2005 בברטיסלאבה שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית. סאוור גדל במחלקות הנוער של סלובן ברטיסלאבה ומ.ש.ק. ז'ילינה. בשנת 2022 שיחק בקבוצת המילואים של מ.ש.ק. ז'ילינה. ב-3 באפריל 2023 חתם בפיינורד מליגת העל ההולנדית, לאחר ששיחק במחלקת הנוער של המועדון במשך עונת 2022/2023 בהשאלה ממ.ש.ק. ז'ילינה. ב-20 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השני בליגת העל ההולנדית לעונת 2023/2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. סאוור היה חלק מסגל נבחרת סלובקיה עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 לשנת 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024. אחיו, מריו סאוור (אנ'), הוא כדורגלן מ.ש.ק. ז'ילינה. לאו סאוור, באתר Transfermarkt לאו סאוור, באתר Soccerway לאו סאוור, באתר National Football Teams לאו סאוור, באתר FootballDatabase.eu FEYENOORD LICHT OPTIE IN HUURCONTRACT LEO SAUER באתר Onefootball, ‏ 3 באפריל 2023 (בהולנדית) UEFA.com, Slovakia | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
ניקולאי בסקאקוב

ניקולאי בסקאקוב (ברוסית: Никола́й Баска́ков; ‏ 8 במאי 1918 – 14 באוקטובר 1993) היה צייר סובייטי, חבר באיגוד האמנים של סנט פטרבורג, שחי ופעל בלנינגרד, נחשב לאחד הנציגים המובילים של אסכולת הציור של לנינגרד, המפורסם בעיקר בזכות ציורי הז'אנר והפורטרט שלו. ניקולאי ניקולאביץ' בסקאקוב נולד ב-8 במאי 1918 בכפר ליד העיר אסטרחאן שעל נהר הוולגה. אביו, ניקולאי אולמפיביץ' בסקאקוב, היה נגר. אמו, הייתה עקרת בית שגידלה את ילדיהם - תשעה בנים ושתי בנות. בשנים 1933 עד 1939 למד בסקאקוב אצל המחנך הרוסי לאמנות פאבל ולאסוב בבית הספר לאמנות באסטרחאן. ב-1939 גויס לצבא האדום, ושירת במזרח הרחוק. שם, ב-1943, השתתף בתערוכת אמנות במוסקבה. בשנת 1945 נסע בסקאקוב ללנינגרד ונכנס למחלקה לציור של המכון לציור, פיסול ואדריכלות בלנינגרד, שם למד אצל ליאוניד אובסניקוב, בוריס פוגל, גנריק פבלובסקי ואלכסנדר זייצב. בשנת 1951 סיים בסקאקוב את לימודיו ב"מכון איליה רפין לאמנויות" יחד עם אלכסיי אריומין, מיכאיל קנייב, מאיה קופיצבה, אנטולי לויטין, ארסני סמיונוב, מיכאיל טרופנוב, בוריס אוגארוב. עבודת הסיום שלו הייתה הציור ההיסטורי "לנין וסטלין בסמולני". מאז 1951, היה בסקאקוב הציג קבוע בתערוכות האמנות של לנינגרד לצד יצירות אמנות של ציירים המובילים בלנינגרד. הוא צייר ציורים היסטוריים ויצירות המתארות מלחמה, סצנות ז'אנר, דיוקנאות, נופים ועשה סקיצות של חיי היום-יום. בסקאקוב עבד בטכניקה של ציור שמן. באותה שנה ביצע יחד עם האמנים גריגורי צ'פטס ומיכאיל טרופנוב את ההזמנה הגדולה הראשונה שלו - הציור "קבלת מסדר לנין למפעל קירוב", שבגינו התקבל כחבר באיגוד האמנים הסובייטיים של לנינגרד. בשנות ה-50 וה-60 יצר בסקאקוב גם את הציורים על מפעל דגים צף (1954), חורף (1955), מאשה (1956), מכתב (1957), על הנהר (1958) ועוד. בולטים ביניהם הם הציורים שמקורם באירועים הדרמטיים של ימי המלחמה. בסקאקוב זכה לתהילה גם כדיוקנאי. בין יצירותיו הידועות ביותר שנוצרו בז'אנר זה היו גיטריסט (1949), דיוקן של אם (1955), דיוקן של נהג טרקטור (1956), דיוקן של דייג (1959), וסדרה גדולה של דיוקנאות של עובדי מפעל קירוב, שנוצרו בשנים 1960–1980. המערב גילה את אמנותו של בסקאקוב ב-1989, כאשר דיוקנאותיו וציורי הז'אנר שלו הוצגו לראשונה בפריז במכירות פומביות של אמני אסכולת לנינגרד. לאחר מכן, רבות מיצירותיו נרכשו על ידי אספנים פרטיים אמריקאים. בסקאקוב נפטר ב-14 באוקטובר 1993 בסנט פטרסבורג, בגיל 76. ציוריו שוכנים במוזיאון הרוסי הממלכתי ובמוזיאונים לאמנות ואוספים פרטיים ברוסיה, יפן, ארצות הברית, גרמניה, אנגליה, צרפת, ומדינות אחרות. מדיה וקבצים בנושא ניקולאי בסקאקוב בוויקישיתוף Directory of Members of the Union of Artists of USSR. Vol. 1. Moscow, Soviet artist, 1979. P.98. The Leningrad School of Painting. Essays on the History. St Petersburg, ARKA Gallery Publishing, 2019. P.341. ianor A. Kirillov. Nikolai Nikolaevich Baskakov. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1991. P.11. Anniversary Directory graduates of Saint Petersburg State Academic Institute of Painting, Sculpture, and Architecture named after Ilya Repin, Russian Academy of Arts. 1915 - 2005. - Saint Petersburg: Pervotsvet Publishing House, 2007. p. 64. "Вологодский художник Баскаков Николай Владимирович". Socialist Realism. Kiev club of collectors. Directory of members of the Leningrad branch of Union of Artists of Russian Federation. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1987. P.11.
אובליק סוויל

אובליק סוויל (באנגלית: Oblique Seville; נולד ב-16 במרץ 2001) הוא אתלט ג'מייקני המתחרה בריצת 100 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים סוויל במקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.84 שניות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.97 שניות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט הוא זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם אקים בלייק, ריים פורד ורוהאן ווטסון בתוצאה של 37.76 שניות, אחרי ארצות הברית (37.38 שניות) ואיטליה (37.62 שניות). הוא סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.88 שניות, במרחק של שלוש אלפיות השנייה מז'ארנל יוז מהממלכה המאוחדת שזכה במדליית ארד וארבע אלפיות השנייה מלטסיל טבוגו מבוטסואנה שזכה במדליית כסף. ריצת 60 מטר: 6.42 שניות (2023) ריצת 100 מטר:' 9.86 שניות (2022) ריצת 200 מטר: 20.86 שניות (2019) ריצת 400 מטר: 47.71 שניות (2022) מדיה וקבצים בנושא אובליק סוויל בוויקישיתוף אובליק סוויל, ברשת החברתית פייסבוק אובליק סוויל, ברשת החברתית אינסטגרם אובליק סוויל, באתר olympedia.org אובליק סוויל, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
אבל קיפסנג

אבל קיפסנג בלה (באנגלית: Abel Kipsang Bele; נולד ב-22 בנובמבר 1996) הוא אתלט קנייתי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם באולם (בלגרד 2022) ואלוף אפריקה (סנט פייר 2022) בריצת 1500 מטר. קיפסנג נולד וגדל בקניה. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים קיפסנג במקום הרביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:29.56 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכתה קיפסנג במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.36 דקות, אחרי סמואל טפרה מאתיופיה (3:32.77 דקות) ויקוב אינגבריגטסן מנורווגיה (3:33.02 דקות). באליפות אפריקה שנערכה ביוני בסנט פייר שבמאוריציוס זכה קיפסנג במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.57 דקות. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים קיפסנג במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:31.21 דקות. ריצת 800 מטר: 1:45.14 דקות (2021) ריצת 1500 מטר: 3:29.11 דקות (2023) ריצת 1500 מטר: 3:33.36 דקות (2022) מדיה וקבצים בנושא אבל קיפסנג בוויקישיתוף אבל קיפסנג, באתר olympedia.org אבל קיפסנג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
טארה דייוויס-וודהול

טארה דייוויס-וודהול (באנגלית: Tara Davis-Woodhall; נולדה ב-20 במאי 1999) היא אתלטית אמריקאית, האלופה האולימפית (פריז 2024), סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) ואלופת העולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לרוחק. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.84 מטר. באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.91 מטר, אחרי איוונה וולטה מסרביה (7.14 מטר) ולפני אלינה רוטארו-קוטמאן מרומניה (6.88 מטר). באליפות ארצות הברית באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-16 בפברואר 2024 היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 7.18 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, הממלכה המאוחדת ב-3 במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.07 מטר, לפני בת ארצה מונה ניקולס (6.85 מטר) ופאטימה דיאמה מספרד (6.78 מטר). באולימפיאת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 7.10 מטר, לפני האלופה היוצאת מלאיקה מיהמבו מגרמניה (6.98 מטר) ובת ארצה ג'סמין מור (6.96 מטר). ב-16 באוקטובר 2022 התחתנה עם האתלט האלוף הפאראלימפי האנטר וודהול (אנ'). קפיצה לרוחק: 7.14 מטר (2021) ריצת 100 מטר משוכות: 12.75 שניות (2021) קפיצה לרוחק: 7.18 מטר (2024) ריצת 60 מטר משוכות: 7.98 שניות (2018) מדיה וקבצים בנושא טארה דייוויס-וודהול בוויקישיתוף טארה דייוויס-וודהול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טארה דייוויס-וודהול, ברשת החברתית אינסטגרם טארה דייוויס-וודהול, באתר olympedia.org טארה דייוויס-וודהול, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית Hunter Woodhall and Tara Davis Are Married in Fairytale Ceremony: 'Everything We Dreamed באתר People, ‏ 16 באוקטובר 2022 (באנגלית)
פרנקו מסורק

פרנקו אדוארדו מסורק (בספרדית: Franco Eduardo Mazurek; נולד ב-24 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ארגנטינאי בעמדת הקשר בעירוני טבריה. מסורק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס. בשנת 2012 הצטרף לקרוסרו דל נורטה במדיה שיחק רק 11 משחקים. בשנת 2014 חתם באולמדו מליגת העל האקוודורית. בהמשך שיחק גם באול בויס, אתלטיקו קולון ופלסטינו. ב-6 ביולי 2017 חתם לשנתיים בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית. ב-23 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד פנאתינאיקוס. ב-20 באוקטובר 2018 כבש צמד בניצחון 0-2 נגד פאס יואנינה ונבחר לשחקן המשחק. ב-20 ביוני 2019 מזורק חתם לשנתיים בלבסקי סופיה הבולגרית. ב-12 באוגוסט 2020 חזר ליוון וחתם בפאנטוליקוס. ב-20 באוגוסט 2023 חתם הקשר בעירוני טבריה מהליגה הלאומית בישראל. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל. עירוני טבריה גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא פרנקו מסורק בוויקישיתוף פרנקו מסורק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנקו מסורק, באתר Transfermarkt פרנקו מסורק, באתר Soccerway פרנקו מסורק, באתר FootballDatabase.eu
המקום

המקום היא סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ 10 בין השנים 2008-2009, הסדרה עוקבת אחר המתרחש בבר מסעדה תל אביבי בבעלותה של משפחת פיין. נעמי רפאלי (דורית לב ארי- עונה 1, נתי קלוגר עונה 2); מנהלת המסעדה ואשתו של אסף. ענת בן טובים (רננה רז)-מלצרית בעלת עבר אפל שנמצאת ברומן עם מנו ואורן. מנו קדמי (זהר שטראוס)-עורך דין שמנהל רומן עם ענת .עובד אצל בן עמי שהוא מאפיונר ומסתבך איתו. אסף רפאלי (יונתן סגל)-בעלה של נעמי ושף במסעדה. שולמית פיין (לאורה ריבלין); אמא של נעמי ובעלת המסעדה. אורן לוי (אלי אלטוניו) -מלצר במסעדה המתאהב בענת ולומד משחק. קרן גליק (ליאת אזר) -זמרת רוק לסבית, שאביה אמנון גליק הוא זמר מאוד ידוע והיא מנסה להצליח בזכות עצמה תחת שם אנונימי ולא בגלל היותה "הבת של".מלצרית. גיא בכרך (אולי שטרנברג)-ברמן במקום וחבר טוב של אסף. אמנון גליק (שמיל בן ארי)-אבא של קרן וזמר עבר מצליח. הוציא דיסק שלא הצליח ובעקבות כך הפסיד כסף. בן עמי (אבי אוריה)-מאפיונר שמנו עובד בשבילו. "המקום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המקום", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל אבניו

דניאל סימיו אבניו (באנגלית: Daniel Simiu Ebenyo; נולד ב-18 בספטמבר 1995) הוא אתלט קנייתי, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023) וסגן אלוף משחקי חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בריצת 10,000 מטר, וסגן אלוף אפריקה (סנט פייר 2022) בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים אבניו במקום 21 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:41.64 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיים במקום הרביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:42.97 דקות. באליפות אפריקה שנערכה ביוני בסנט פייר שבמאוריציוס זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.79 דקות. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים במקום העשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:16.64 דקות. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בשיא אישי חדש של 27:11.26 דקות. באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:52.60 דקות, אחרי ג'ושוע צ'פטגאי מאוגנדה (27:51.42 דקות) ולפני סלמון ברגה מאתיופיה (27:52.72 דקות). ריצת 5000 מטר: 12:54.90 דקות (2022) ריצת 10000 מטר: 27:11.26 דקות (2022) ריצת 3000 מטר: 7:37.86 דקות (2022) מדיה וקבצים בנושא דניאל אבניו בוויקישיתוף דניאל אבניו, ברשת החברתית פייסבוק דניאל אבניו, ברשת החברתית אינסטגרם דניאל אבניו, באתר olympedia.org דניאל אבניו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון

הברון אוגוסטין אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון, נולד כאוגוסטין אדואר מישל (בצרפתית: Augustin Édouard Michel du Faing d'Aigremont‏; 14 במאי 1855 – 15 ביוני 1931) היה קצין וגנרל בצבא בלגי ששירת במהלך מלחמת העולם הראשונה. מישל נולד ב-14 במאי 1855 בשרלרואה, והיה בנו של מהנדס מכרות. הוא למד באת'ני דה שרלרואה, וב-1871 למד באקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל. הוא הוסמך ב-1873 כקצין ארטילריה, ועלה בדרגות עד שמונה למפקח הכללי של התותחנים ב-1906. בשנת 1912, הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל וקיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-4 בהתבסס על האזור המבוצר של נאמור. באוגוסט 1914 פיקד על הדיוויזיה במהלך המצור על נאמור, ונסוג לעבר אנטוורפן. הוא השתתף בקרב על האיזר, שם החזיקה הדיוויזיה ה-4 את החזית בין קאסקרקה לטרבאט לאורך קו הרכבת ניופורט - דיקסמוד עד שהוחלפה ב-26 באוקטובר 1914. מדצמבר 1914 עד ינואר 1917, הדיוויזיה ה-4 נשארה בוולפן. הוא השתתף במתקפה הכללית של בעלות הברית ב-1918 וחצה את נהר הסכלדה ב-8 בנובמבר 1918, והגיע לעיר גנט. לאחר המלחמה פיקד מישל על הכוחות הבלגים במהלך כיבוש חבל הריין. הוא פרש ב-1920 כדי לעבוד עם המוזיאון המלכותי של הכוחות המזוינים וההיסטוריה הצבאית בבריסל. ב-1921 הוא מונה לברון דו פנג ד'אגרמון, וב-15 ביוני 1931 הוא מת בפה-פאמן. בסיס הגדוד ה-17 של הקו במכלן נקרא על שמו, ולכבודו נקראים רחובות רבים בעיירות שונות ברחבי הארץ. אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון באתר tracesofww1
אליאס ילרט

אליאס ילרט כריסטנסן (בדנית: Elias Jelert Kristensen; נולד ב-12 ביוני 2003 בווירום שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. ילרט גדל במחלקות הנוער של וירום-סורגנפרי בולדקלוב ופ.צ. קופנהגן. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פ.צ. קופנגהן מליגת העל הדנית. פ.צ. קופנהגן אליפות דנמרק (2): 2021/2022, 2022/2023 הגביע הדני (1): 2022/2023 אליאס ילרט, באתר Transfermarkt אליאס ילרט, באתר Soccerway אליאס ילרט, באתר FootballDatabase.eu
אלוף האלופים 2019

אלוף האלופים 2019 היה המהדורה ה-24 של גביע אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי). המשחק נערך ב-20 ביולי 2019 בין מכבי תל אביב, אלופת ליגת העל לעונת 2018/2019, לבין בני יהודה תל אביב, מחזיקת גביע המדינה לעונת 2018/2019. בעונה שלפני כן זכתה הפועל חיפה לאחר ניצחון 4–5 על הפועל באר שבע בדו-קרב פנדלים. בתום 90 דקות גברה מכבי תל אביב על בני יהודה תל אביב 0–1 משער של ארון שוינפלד. רז אמיר, ‏התואר הראשון: מכבי ת"א מחזיקת אלוף האלופים, באתר ONE‏, 20 ביולי 2019
Why Don't You Get a Job?

"Why Don't You Get a Job?" (בעברית: "מדוע אתה לא משיג עבודה?") הוא שיר של להקת הפאנק רוק אופספרינג. השיר הוא הרצועה ה-11 מאלבומם החמישי של הלהקה Americana משנת 1998, והיה לסינגל השני שיצא לאור ב-15 במרץ 1999. השיר גם הופיע כרצועה השמינית באלבום האוסף של הלהקה Greatest Hits משנת 2005. הסינגל הגיע למקום העשירי במצעדים במספר מדינות, כולל הגעה למקום השני בבריטניה, אוסטרליה, איסלנד ושוודיה. השיר משך תשומת לב בגלל הדמיון הקרוב שלו לשירם של הביטלס Ob-La-Di, Ob-La-Da, שכן כותבי מוזיקה רבים ציינו שהלחן והקצב נשמעו כמו שחרורם של הביטלס לשיר משנת 1968 באלבומם The Beatles. הווידאו קליפ, בבימויו של McG, צולם במגרש האחורי של אולפני יוניברסל הוליווד. סולן הלהקה דקסטר הולנד נראה צונח לרחוב פרברי ומתחיל לשיר אקפלה בזמן שהולך ברחוב, מקצב מתווסף על ידי בחורה שמצטרפת עם בום בוקס, ואז מצטרפת שאר הלהקה עם מישהו שמנגן בתוף Steelpan. ככל שהקליפ מתקדם, הקבוצה עוברת במיקומים שונים של סטים של סרטים ותוכניות טלוויזיה, כמו רחוב קולוניאל (Colonial Street) וכיכר בית המשפט (Courthouse Square). יותר ויותר אנשים מצטרפים אליהם ככל שהקליפ מתקדם לתוך מצעד מאולתר, כולל תזמורת צועדת, מתמודדות יוצאות מצילומי תוכנית משחקי היכרויות, ושני חברים עם בני זוג נוראיים שנדונו בשיר. בסופו של דבר הקהל ניגש אל כפתור אדום גדול שכותרתו "אל תלחץ" עליו לוחץ הולנד. זה גורם לפיצוץ והקהל מתפזר בפאניקה. מספר תפקידי קמע נראים בקליפ: בוב יובנקס מנחה את תוכנית ההיכרויות הפארודית Chris "X-13" Higgins וחברת להקת הפוסיקט דולז כרמית בכר הם החבר המופרע וחברתו המוזכרים בבית השלישי, וגיא כהן, שגילם את הדמות הראשית בקליפ של Pretty Fly (for a White Guy) מופיעים זמן קצר לפני סיום הקליפ. הווידאו קליפ מופיע באלבום האוסף The Offspring: Complete Music Video Collection שיצא לאור בשנת 2005. מידע על היצירה "Why Don't You Get a Job?" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Why Don't You Get a Job?" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Why Don't You Get a Job?" באתר Discogs סרטון השיר "Why Don't You Get a Job?" באתר יוטיוב
שלמה בלן

שלמה בלן הוא ספורטאי ספורט נכים ועורך דין ישראלי. בלן היה פעיל במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן ברמת גן והיה חבר הנבחרת של המרכז בכדורסל כיסאות גלגלים. במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) התחרה בטניס שולחן בדרגת נכות C בתחרות יחידים ובתחרות זוגות (עם אהרון שאטל) ובשתיהן סיים בשמינית הגמר. למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1968 נבחר לחבר ועד אגודת הסטודנטים. היה חבר מועצת התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל וחבר ועדת הביקורת של ההתאחדות. באותה שנה נבחר למבקר ההתאחדות. בשנת 1972 החל לעסוק בעריכת דין והיה יועץ משפטי בהתנדבות לארגון הנכים בישראל ולארגוני ספורט נכים. בשנות השמונים התחרה גם בטניס כיסאות גלגלים והשתתף באליפות ישראל לטניס נכים. בשנת 1989 זכה עם אלישע עזרא במדליית הכסף באליפות הארץ לטניס נכים בזוגות. מדיה וקבצים בנושא שלמה בלן בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) הנכים יצאו למופעים ב-9 ערים בארה"ב, מעריב, 24 באוקטובר 1982 ב. אבנר, "משחקי ילדים בשכונה", דבר, 25 במרץ 1968 ננעלה ועידת הסטודנטים, דבר, 26 באפריל 1970 עמוס לבב, סיום עצוב לועידה כושלת, מעריב, 4 במאי 1970 אברהם תשובה, אליפות טניס נכים ביפו, מעריב, 14 בספטמבר 1986 בארץ, מעריב, 22 בספטמבר 1989
אברהם כהן (זנטה)

אברהם כהן (נקרא גם אברהם בן שבתאי הכהן, באנגלית: Abraham ben Shabbetai ha-Kohen;‏ 1670 – 1729) היה רופא, רב, פילוסוף דתי ומשורר יהודי מזנטה (זקינתוס), אי יוני ומושבה מעבר לים של הרפובליקה של ונציה. משפחתו של כהן הייתה משפחה ממעמד הביניים והתגוררה בכרתים בה נולד. למרות שרוב חייו הבוגרים חי בעיירה זנטה בה עסק ברפואה, הוא היה מלומד וסיים את לימודיו כרופא באוניברסיטת פדובה. בשנת 1700 פרסם כהן בוונציה את "דרשות על התורה". הספר ידוע גם בשם "כבוד חכמים". בשנת 1719 פרסם בוונציה את "כהנת אברהם", ספר שירים דתיים בעברית שנכתבו בהשראת תהילים. "כהנת אברהם" זכתה להצלחה רבה בקהילה היהודית של הרפובליקה הוונציאנית ובחלקים אחרים של איטליה. יוסף פיאמיטה פרסם שיר בשבחו, וכך גם יצחק ויטה קנטריני ושבתאי מריני, שניהם בצורת סונטה. האנציקלופדיה היהודית מציינת את עיר הולדתו בזנטה. לעומת זאת אנציקלופדיה יודאיקה מציינת את עיר הולדתו ככרתים. רובנס, אלפרד (1954). "No. 2006". Jewish Iconography. לונדון: The Jewish Museum. OCLC 5218777. ZANTE - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com C.P.H. (1842). "Abraham Cohen or Hacohen". In Long, George (ed.). The Biographical Dictionary of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge, Volume 1. London: Longman. p. 143. Rhine, A. B. (1911). "Secular Hebrew Poetry of Italy". The Jewish Quarterly Review. New Series. 2: 24–53, page 28. doi:10.2307/1451090. JSTOR 1451090.
ג'ון וויק מציג: בלרינה

ג'ון וויק מציג: בלרינה (באנגלית: John Wick Presents: Ballerina) הוא סרט פעולה אמריקאי אשר עתיד לצאת בשנת 2025, בבימויו של לן וייסמן בו מככבים אנה דה ארמס, אנג'ליקה יוסטון, גבריאל ביירן, לאנס רדיק, קטלינה סנדינו מורנו, נורמן רידוס, איאן מקשיין וקיאנו ריבס. זהו סרט ספין אוף בסדרת סרטי ג'ון וויק. הסרט מתרחש בין הסרט השלישי לסרט הרביעי. הבלרינה המתנקשת רוני עוסקת בצייד רוצחים על מנת לנקום את רצח משפחתה. אנה דה ארמס – בתפקיד רוני, בלרינה מתנקשת אשר מחפשת נקמה על רצח משפחתה בידי צייד רוצחים. קיאנו ריבס – בתפקיד ג'ונתן "ג'ון" וויק. לאנס רדיק – בתפקיד שרון, השוער במלון קונטיננטל, חברו של ג'ון וויק. איאן מקשיין – בתפקיד וינסטון, הבעלים והמנהל של מלון קונטיננטל בניו יורק, חברו של ג'ון וויק. אנג'ליקה יוסטון נורמן רידוס גבריאל ביירן קטלינה סנדינו מורנו "ג'ון וויק מציג: בלרינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ון וויק מציג: בלרינה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Mboho, Edidiong (5 בדצמבר 2022). "Keanu Reeves Reveals When John Wick Spinoff Ballerina Takes Place". Collider. ארכיון מ-5 בדצמבר 2022. נבדק ב-5 בדצמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד בלבן (ספורטאי)

עודד בלבן הוא שחיין פאראלימפי לשעבר, זוכה מדליית זהב. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) השתתף בלבן בשש תחרויות בדרגת נכות 4. הוא סיים במקום הרביעי בשני משחים: במשחה ל-25 מטר פרפר בתוצאה של 21.38 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 35.40 שניות. במשחה מעורב אישי 3X50 מטר סיים במקום החמישי במשחה הגמר עם תוצאה של 2:33.89 דקות ובמשחה ל-50 מטר גב הוא סיים במקום השביעי במשחה הגמר עם תוצאה של 44.01 שניות. בלבן התחרה גם במשחה ל-50 מטר חזה ולא העפיל למשחה הגמר עם תוצאה של 52.58 שניות במשחה המוקדמות. את מדליית הזהב קיבל במשחה שליחים 4X50 מטר בסגנון חופשי לדרגות נכות 2–6 (יחד עם אורי ברגמן, יוסף ונגר ומשה לוי) עם תוצאה משותפת של 2:27.45 דקות. בלבן הוא חבר קיבוץ געש. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית)
רבי יוסי גלילאה

רבי יוסי גלילאה (לעיתים: רבי יוסי גלילייא) היה אמורא ארץ ישראלי בן הדור השלישי–הרביעי. כפי הנראה היה תלמידו של רבי יוסי בר חנינא, וחברו של רבי יונה. מסופר עליו בתלמוד הבבלי שטלטל נר בשבת בפני רבי יוסי בר חנינא, בהסתמכו על שיטת רבי שמעון בר יוחאי, ורבי יוסי בר חנינא הקפיד על כך. המובא ממנו בתלמוד הירושלמי הוא בשם רבי יוסי בר חנינא, ויחד עמו העיד על כך רבי יונה. מההלכות שהביאו: אין לשאול הלכה בפני מת. שיעור חמור משלים לשיעור קל, שיעור קל אינו משלים לשיעור חמור. הרב אהרן הימן, "רבי יוסי גלילאה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 737, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ו, עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ג', הלכה א' תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק ז', הלכה ד'
דני הוצ'קו

דֶנִי הוֹצְ'קוֹ (במונטנגרית: Deni Hočko, בסרבית קירילית: Дени Хочко; נולד ב-22 באפריל 1994 ) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בפ.צ קוסיץ'. הוצ'קו נולד בצטיניה שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לשעבר (כיום חלק ממונטנגרו). החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות פ.ק. לובצ'ן ובודוצ'נוסט פודגוריצה במסגרת ליגת העל המונטנגרית. במדי קבוצתו, בודוצ'נוסט פודגוריצה, הוא זכה באליפות מונטנגרו בעונת 2016/2017. ב-21 ביולי 2017 חתם על חוזה לשנתיים בפמליקאו מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 63 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. בתום עונתו השנייה במועדון העפילה פמליקאו עמו לליגת העל הפורטוגלית. ב-28 ביוני 2019 חתם על חוזה לשלוש שנים במוסקרון מליגת העל הבלגית. ב-27 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על סנט טרוידן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2019/2020. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 53 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. ב-14 ביולי 2021 חתם בפאפוס מליגת העל הקפריסאית. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על אפואל ניקוסיה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 34 הופעות ליגה. בתום עונת 2022/2023 שוחרר מהמועדון. ב-23 באוגוסט 2023 חתם בבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית. ב-13 בדצמבר 2023 התיר את חוזהו בבית"ר ירושלים המהלך הוגדר במועדון כ"החלטה משותפת ברוח טובה" ב-28 במאי 2018 ערך הוצ'קו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו הבוגרת, בתיקו 0–0 נגד נבחרת בוסניה והרצגובינה, במשחק ידידות. בודוצ'נוסט פודגוריצה אליפות מונטנגרו (1): 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא דני הוצ'קו בוויקישיתוף דני הוצ'קו, באתר Transfermarkt דני הוצ'קו, באתר Soccerway דני הוצ'קו, באתר WorldFootball.net דני הוצ'קו, באתר National Football Teams דני הוצ'קו, באתר FootballDatabase.eu מיכאל יוכין‏, גוונים של אפור: מה הרכש הטרי דני הוצ'קו מסוגל להביא לבית"ר ירושלים?, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2023 Hočko potpisao na dvije godine, באתר Vijesti, ‏ 21 ביולי 2017 (בסרבית) Deni Hocko s'engage avec l'Excel Mouscron, באתר Notélé, ‏ 28 ביוני 2019 (בצרפתית) Ο DENI HOCKO ΕΝΤΑΣΣΕΤΑΙ ΣΤΗΝ ΠΑΦΟΣ FC, בחשבון הפייסבוק הרשמי של פאפוס, 14 ביולי 2021 (ביוונית) קשר אחורי חדש: דני הוצ'קו חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים, באתר וואלה, 23 באוגוסט 2023 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דני הוצ'קו".
פרטיזן מינסק

MTZ-RIPO מינסק היה מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מינסק, בירת בלארוס (הקבוצה הוכרה קודם כאף. סי. טרקטור ואף. סי. MTZ), כיום נושאת את השם פרטיזן מינסק (בבלארוסית: футбольны клуб „Партызан“ Мінск). הקבוצה, שהוקמה בשנת 1947, הוקמה למען פועלי מפעל עבודות טרקטור במינסק (MTZ) כמחלקת ספורט לרווחת הפועלים (כולל שבויים גרמנים) ומאוחר יותר רק לפועלי המפעל. הקבוצה הפכה בשנת 1948 לקבוצת כדורגל מקצועית. בשנת 2002 התאחדה הקבוצה עם קבוצת RIPO ליצירת "MTZ-RIPO". הקבוצה הופיעה פעם אחת בגביע אופ"א בעונת 2005/06. בשלב ההעפלה הראשון עברה הקבוצה את קבוצת פרנצווארוש ההונגרית. בשלב ההעפלה השני נפגשה הקבוצה עם קבוצת טפליצה הצ'כית אך סיימה משחק אחד בתיקו 1-1 ואת המשחק השני הפסידה ולכן לא עלתה לשלב הבא. הקבוצה שיחקה גם בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, בשלב הראשון עברה הקבוצה את קבוצת שחטאר קאראגנדי הקזחית אך בשלב השני הפסידה הקבוצה לקבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה הרוסית. בחורף 2010 הוחלט לשנות את שם הקבוצה והיא הפכה ל"פרטיזן מינסק". בנובמבר 2010 הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון בליגה הבכירה והודחה לליגת המשנה הבלארוסית באמצע עונת 2014 המועדון הכריז שיפרוש מהליגה השנייה, לאחר הפרישה המועדון נסגר. אליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאלית של בלארוס (לפני 1992): זכייה (2): 1948, 1949 הגביע הבלארוסי (אחרי 1992): זכייה (2): 2005, 2008 אליפות הליגה הבלארוסית: מקום שלישי (1): 2005, 2008 אתר האינטרנט הרשמי של פרטיזן מינסק פרופיל, באתר Transfermarkt