laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרוספייר (קומיקס)

קרוספייר (באנגלית: Crossfire) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס הוקאיי ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Two-in-One #52 מיוני 1979, ונוצרה על ידי הכותב סטיבן גרנט והמאייר ג'ים קרייג. קרוספייר הוא האלטר אגו של ויליאם קרוס, סוכן CIA לשעבר אשר נולד במדיסון והפך למומחה החקירות של ה-CIA. קרוס הפך לפושע, מבלי ששותפתו המאורסת לו - רוזלין באקוס - הייתה מודעת לכך. הוא גנב טכנולוגיית שטיפת מוח מה-CIA, זייף את מותו ושם את באקוס על כוונתו. בעקבות ניסיון התנקשות, קרוס איבד את עינו ואוזנו השמאליות ושמיעתו נחלשה משמעותית. הוא החליף את חלקי גופו החסרים ושיפר את שמיעתו בעזרת שתלים קיברנטיים, והרג את תוקפיו. על מנת לבדוק את יעילות נשק השטיפה המוחית שלו, הוא חטף את הדבר. עם זאת, מון נייט חילץ את הדבר והשניים סיכלו את מזימתו של קרוס. קרוס נהיה חלק מ"קרוס תעשיות טכנולוגיות" בהנהלת בן דודו, דארן קרוס. הוא נלחם בהוקאיי, והפך לאחד מאויביו המרים. לאחר ניסיון להרכבת צבא נבלי על הוא השתתף במלחמה הסודית בלטבריה, חמוש בטכנולוגיה משופרת, והובס בידי ניק פיורי וכוחותיו. לאחר ניסיון בריחה יחד עם צוות נבלי-על, קרוס נשכר יחד עם משליכי המוות בידי ארגון A.I.M לקחת חלק במזימת טרור בלונדון, אך הובס על ידי יוניון ג'ק וסברה ולכאורה נהרג בנפילה מגשר מצודת לונדון לנהר התמזה. מתגלה כי קרוס שרד את הנפילה, והצטרף לצבא נבלי העל של הברדס. קרוס שיתף פעולה עם גוסט ריידר נגד הוקאיי ומוקינגבירד, הצטרף לצוותה של מיסטי נייט נגד קבוצת "נבלים להשכרה" של האיש הסגול, כמו גם לקבוצת אדוני הרשע. כאשר האוונג'רס הסודיים פשטו על בגאליה כדי לגייס את טאסקמאסטר, ניק פיורי הבן שילם לקרוס כדי שישחרר את טאסקמאסטר מכלאו. קרוס הופיע בסדרת האנימציה המבוססת על האוונג'רס. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
דאי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דאי – נפה בסין דאי – מטבע מבוזר דאוס – אל בלטינית, למשל בביטוי אגנוס דאי ובשם הארגון אופוס דאי אישים: אלון דאי – נהג מרוצים ישראלי עלי דאי – כדורגלן איראני דיי די
מואב ורדי

מוֹאָב ורדי (נולד ב-1974) הוא עיתונאי ועורך חדשות החוץ של כאן חדשות. מגיש את חדשות שישי בכאן 11, הגיש את מגזין החוץ העולם היום מ-2017 עד 2023. ורדי נולד בדגניה א' והוא נין לחיותה ויוסף בוסל, ממקימי הקבוצה. אביו הוא יוסי ורדי, ששימש בעבר ראש המועצה האזורית עמק הירדן. למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב, אך בחר לעסוק בתקשורת. עבד בטלוויזיה החינוכית, לאחר מכן בחדשות 2, ומשם עבר לחדשות 10 בערוץ 10. הוא עבד כתחקירן, ולאחר מכן ככתב בתוכנית "המקור" בהנחיית עופר שלח ורביב דרוקר. בסוף שנת 2011 נשלח ורדי לסקר את ההפגנות במצרים, נחקר על ידי משטרת קהיר, וחזר לישראל ב-1 בפברואר 2012. בשנת 2015 היה אחד מחמישה עשר כתבים מדיניים ששלחו לראש ממשלת ישראל ושר התקשורת, בנימין נתניהו, גילוי דעת במחאה על הסעיף המגביל את החופש העיתונאי ברשות השידור. ב-13 בספטמבר 2017 הודיע תאגיד השידור הישראלי על הצטרפותו של ורדי לתאגיד. ורדי משמש מאז כראש תחום חדשות חוץ ב"כאן". בחודשים נובמבר-דצמבר 2017 הגיש את "חדשות הלילה" בערוץ כאן 11, כשהוא מחליף את רומי נוימרק. ב-28 בדצמבר 2017 החל להגיש מדי יום את "העולם היום", מגזין החוץ של הערוץ, שהחליפה את התוכנית "שבע אקטואלי". לאחר שהגיש את התוכנית מספר פעמים, ב-29 במרץ 2023 נודע כי יגיש את "חדשות שישי", המהדורה המרכזית של תאגיד השידור הישראלי בימי שישי, במקומה של גאולה אבן-סער שפרשה מתפקידה. עקב כך חדל מלהגיש את "העולם היום". מיכל רשף ויואב זהבי החליפו אותו בהגשתה. מדיה וקבצים בנושא מואב ורדי בוויקישיתוף מואב ורדי, ברשת החברתית פייסבוק מואב ורדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מואב ורדי: בגלל שרה נתניהו ראש הממשלה לא מעניק ראיונות לתקשורת, מתוך הפודקאסט "מה קורה כאן" בהגשת לי-אור אברבך, כאן - תאגיד השידור הישראלי, 4 באוקטובר 2018 דוד ורטהיים‏, "טוב שהביאו את אילה חסון; אני לא רוצה להיות בית למחנה אחד בלבד", באתר וואלה, 4 במאי 2023 מואב ורדי, ראש תחום החוץ בתאגיד, יגיש באופן קבוע את מהדורת חדשות שישי בכאן 11, באתר Twitter נחמן גלבוע, מפקד דורות: שושלת בוסל: משפחת בוסל, דגניה א', מתוך "הזמן הירוק", ב"אתר הקיבוצים", 7 באוקטובר 2010; כעת, מתוך ארכיון האינטרנט "archive.is" כתב ערוץ 10 נחקר במצרים ושב לארץ מחשש לפגיעה בחייו, באתר הארץ, 2 בפברואר 2011 לי-אור אברבך, ‏הכתבים המדיניים לנתניהו: אל תפגע בחופש העיתונאי, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2015 אלכסנדר כץ, עוד עזיבה בערוץ 10: מואב ורדי מצטרך לתאגיד "כאן", באתר אייס, 13 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלומון לוי

ד"ר סָלוֹמוֹן (מוֹנִי) לוי (בסרבית קירילית: Саломон Леви; ‏17 בפברואר 1896, טראווניק, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 20 במאי 1986, סרייבו, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ומאיור-גנרל בצבא העממי היוגוסלבי. מוני לוי נולד בטראווניק. הוא למד רפואה באוניברסיטת וינה ושם התערה בחוגי תנועות העובדים הסוציאליסטיות. ב-1928 לאחר תום לימודיו, שב ליוגוסלביה והצטרף למפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית. ב-1929 נעצר, נשפט ונדון ל-10 שנות מאסר בשל "פעילות מהפכנית". ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף מוני לוי ליחידות הפרטיזנים. הוא כיהן כקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים ובהמשך התקדם עד לתפקיד ראש מערך הרפואה של גיס הפרטיזנים ה-3. לאחר תום מלחמת העולם השנייה מילא מוני לוי שורת תפקידים במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ובכלל זה מפקד האקדמיה הצבאית לרפואה. ב-1956 השתחרר מהצבא בדרגת מאיור-גנרל. הוא מילא תפקידי מינהל במערכת הבריאות היוגוסלבית עד לפרישתו לגמלאות ב-1958. לוי כתב שורת מאמרים וספר על התפתחות שירות הרפואה היוגוסלבי מתקופת הפרטיזנים ועד ימי יוגוסלביה. מוני לוי הלך לעולמו ב-1986 בסרייבו והוא בן 90 שנים. מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014.
סמנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סאמנה – חמאה מזוקקת הנמצאת בשימוש במטבח התימני סמנה (עיר) – עיר ברפובליקה הדומיניקנית סמנה (כדורגל) – אקדמיה לכדורגל בעיר סנקט פטרבורג, רוסיה - סמאנה - שם אמו של האימאם עלי אל-האדי סמאנה - להקת זמר בה שרה מירה עווד
מריו סוארס

מריו סוארס מאטה (בספרדית: Mario Suárez Mata; נולד ב-24 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בראיו ואיקאנו. לזכותו 3 הופעות במדי בנבחרת ספרד. סוארס נולד באלקובנדס שבקהילה האוטונומית מדריד. בגיל 12 הוא החל לשחק במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד. סוארס שיחק בקבוצת המילואים אתלטיקו מדריד ב' בין השנים 2004 ו-2006. הוא הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו ב-6 בנובמבר 2005, כאשר נכנס כמחליף בדקות הסיום של משחק התיקו עם סביליה, שהסתיים ללא שערים. במהלך עונה זו הופיע בעוד שלושה משחקים. בעונות 2006/2007 ו-2007/2008 הושאל סוארס לקבוצות הליגה הספרדית השנייה ריאל ואיאדוליד וסלטה ויגו, בהתאמה. בתקופתו בוויאדוליד סייע לקבוצה לעלות ללה ליגה, כאשר היא סיימה במקום הראשון בטבלה. באוגוסט 2008 נרכש סוארס על ידי מיורקה מהליגה הספרדית הראשונה, וחתם בקבוצה על חוזה לארבע שנים. בחוזהו נכלל סעיף רכישה בחזרה של השחקן על ידי אתלטיקו. סוארס השתלב במיורקה והיה שחקן הרכב בקבוצה. בעונתו השנייה במיורקה כבש חמישה שערי ליגה ב-34 הופעות, וסייע לקבוצה לסיים במקום החמישי בליגה. בעקבות הופעותיו המוצלחות של סוארס הוא נרכש בחזרה על ידי אתלטיקו מדריד. בעונה הראשונה של סוארס בתקופה השנייה במדי אתלטיקו הופיע ב-35 משחקים, בהם כבש שני שערים. הוא כבש את שער הבכורה שלו עבור אתלטיקו ב-10 באפריל 2011, בניצחון הביתי 0–3 על ריאל סוסיאדד. בעונה הבאה סייע לאתלטיקו לזכות בליגה האירופית, בכך ששיחק 14 משחקים במסגרת המפעל בעונה זו, כולל במשחק הגמר מול אתלטיק בילבאו. בנוסף, הוא זכה עם אתלטיקו גם באליפות ספרד ובגביע המלך הספרדי. ב-20 ביולי 2015 חתם בפיורנטינה האיטלקית. לאחר שלא קיבל דקות רבות בקבוצה האיטלקית, ב-30 בינואר 2016 חתם בווטפורד האנגלית לארבע וחצי שנים. ב-16 באוגוסט 2016 הושאל לולנסיה. ב-11 ביולי 2017 חתם בגוויג'ואו ז'יצ'נג הסינית. ב-31 בינואר 2019 חתם בראיו ואיקאנו עד לסוף העונה. בשנת 2006 זכה סוארס עם נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19. שנה לאחר מכן השתתף עם ספרד עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20. הוא כבש את שערו היחיד בטורניר מבעיטת עונשין בניצחון 1–2 על זמביה. שנתיים אחרי הוא השתתף עם נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21. סוארס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד הבוגרת ב-6 בפברואר 2013, במשחק הידידות, נגד אורוגוואי. המשחק, שנערך בדוחה, בירת קטר, הסתיים בניצחון 1–3 לספרד. אתלטיקו מדריד אליפות ספרד: 2013/2014 גביע המלך הספרדי: 2012/2013 הסופר קאפ הספרדי: 2014 הליגה האירופית: 2011/2012 הסופר קאפ האירופי: 2010, 2012 נבחרת ספרד עד גיל 19 אליפות אירופה עד גיל 19: 2006 מריו סוארס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריו סוארס, באתר Transfermarkt מריו סוארס, באתר Soccerway מריו סוארס, באתר BDFutbol מריו סוארס, באתר WorldFootball.net מריו סוארס, באתר National Football Teams מריו סוארס, באתר FootballDatabase.eu
5' Cap

בביולוגיה מולקולרית ‎5′ cap הוא תהליך של הוספת cap בקצה 5' של pre-mRNA. תהליך זה הוא אחד מתהליכי עיבוד שעובר pre-mRNA שהופך ל-mRNA בוגר ויציב שמוכן לתרגום. בביולוגיה מולקולרית ה־cap לקצה 5' הוא שינוי מיוחד בנוקלאוטיד בקצה 5' של ה-mRNA האאוקריוטי במטרה ליצור mRNA בוגר ויציב שיהיה מוכן לתרגום ולסינתזת חלבונים. התהליך מבטיח יציבות ל-RNA שליח בזמן התרגום ומתרחש באופן מסודר בגרעין התא. המודיפיקציה בקצה 5' של ה-mRNA מתרחשת בצמוד לזמן השעתוק. אנזים שאחראי על ה-capping (גואנליל טרנספראז; Guanylyl transferase) יושב על קצה קרבוקסילי של חלבון הרנ"א פולימראז לפני תחילת השעתוק. כשהשעתוק מתחיל ונוצר תעתיק mRNA עם קצה 5' הוא עושה לו cap על ידי קישור של גואנין בקשר של 5' ל-5' דרך גשר של שלושה פוספטים, הגואנין ממותל בעמדה 7' מיד לאחר הקישור ונוצר 7-מתילגואנזין cap. ה-cap בקצה 5' מעלה את יציבות ה-mRNA ומגן עליו מפני פירוק על ידי אנזימים מפרקים מסוג אקסונוקלאזות שרובם אינם יודעים לפרק קשר של 5' ל-5'. בנוסף הקשר המיוחד של 7-מתילגואנזין cap מעלה את רמת התרגום והיציאה מהגרעין. שחבור אזור לא מתורגם mRNA Molecular Cell Biology- Lodish, Berk, Zipursky, Matsudaira, Baltimore and Darnell (Freeman & com, 4th ed. 2000 5th, ed. 2003) Molecular Biology of the Gene – Watson, Baker, Bell, Gann, Levine and Losick (5th ed. 2004)
Loveeeeeee Song

"Loveeeeeee Song" (בעברית: "שיר אהבהההההה" או "שיר אהבה") הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבומה השביעי, Unapologetic. השיר הוא בהשתתפות הראפר פיוצ'ר, שגם היה שותף לכתיבה של השיר יחד עם ריהאנה. השיר יצא ב-3 באפריל 2013 כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר יצא כסינגל בבריטניה בלבד. השיר גם היה כלול ברשימת השירים של סיבוב ההופעות העולמי של ריהאנה, Diamonds World Tour. השיר זכה לשבחים רבים. חלק מהמבקרים החמיאו על השירה של ריהאנה וכינו את השיר "רצועה בולטת לעין", ואחרים קראו לשיר "דואט נוגע ללב". השיר דורג במקום 55 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 ובמקום 17 במצעד ה-R&B של בריטניה. בעקבות יציאת האלבום, דורג "Loveeeeeee Song" במקום 100 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר עלה למקום 88 בשבוע השני שלו, ולמקום 63 בשבוע השלישי שלו. בנוסף, דורג השיר במקום 14 במצעד שירי האר אנד בי/היפ הופ הכי חמים האמריקאי בשל הורדות דיגיטליות רבות. בבריטניה, הגיע השיר למקום 17 במצעד ה-R&B הבריטי. בארצות הברית, קיבל את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה. מידע על היצירה "Loveeeeeee Song" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Loveeeeeee Song" באתר AllMusic Rihanna: Billboard Chart History, בילבורד 2012 Top 40 R&B Singles Archive, באתר המצעד הבריטי, 1 בדצמבר 2012
ונציה של הצפון

ונציה של הצפון הוא שמן הלא-רשמי של מספר ערים בצפון אירופה המוכרות בזכות התעלות שלהן, המזכירות במקרים רבים את העיר האיטלקית ונציה: "ונציה של לטביה" – קולדיגה (Kuldīga) (לחצו לצפייה ) "ונציה של אוקראינה" – וילקובה (Вилкове) (לחצו לצפייה ) "ונציה של אירלנד" – (Monasterevin) "ונציה של קוטסוולדס" – בורטון-און-דה-ווטר (Bourton-on-the-Water) (לחצו לצפייה ) "ונציה של אמריקה" – פורט לודרדייל, שכונת וניס ב"וסטסייד" בעיר לוס אנג'לס "ונציה של המזרח" – סוג'ואו, בנגקוק, אודאיפור ועוד "ונציה של מצרים" – אל-גונה (الجونة) "ונציה של ברזיל" – רסיפה ונציה הקטנה ונציה Giethoorn-Venice of Holland, סרטון באתר יוטיוב Belgium: Bruges - The Venice of the North, סרטון באתר יוטיוב ЭЛЬ-ГУНА - египетская Венеция, סרטון באתר יוטיוב Grachtenrundfahrten, emden.touristik.de "Haapsalu, Estonia Wins Award for Accessible and Sustainable Tourism", estonia.eu, 5 November 2013‏" Wenecja Północy, e-wroclaw.com Poland's Venice', inyourpocket.com‏' Sven Glagow, "Papenburg - das Venedig des Nordens", NDR.de, 17 August 2012
קלרמן

קלרמן הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ג'ונתן קלרמן – פסיכולוג קליני וסופר אמריקני סאלי קלרמן – שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית סיגל קלרמן – גיטריסטית וזמרת ישראלית פיי קלרמן – סופרת יהודיה אמריקאית פרנסואה כריסטוף דה קלרמן – גנרל צרפתי, מרשל צרפת; (1735-1820)
Headless Cross

Headless Cross הוא אלבומה הארבעה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור באפריל 1989. באלבום משתתף לראשונה המתופף קוזי פאוול, שגם השתתף בהפקת האלבום. האלבום הוא השני בו משתתף כסולן הזמר טוני מרטין. המתופף באלבום היה קוזי פאוול, שהיה חבר בין היתר בלהקות Rainbow ווייטסנייק. לפני הקלטת האלבום, בסיסט הלהקה לשעבר גיזר באטלר הביע את רצונו לחזור ללהקה, אולם מסבות שונות, הדבר לא יצא לפועל. פאוול שידע כי איומי תר אחר סולן חדש ללהקה, שכנע את האחרון להשאיר את מרטין כסולן. האלבום הופק על ידי איומי ופאוול. לורנס קוטל היה אחראי על נגינת הבס באלבום, אך מעולם לא נחשב כחבר רשמי בלהקה. עם זאת, הופיע קוטל בוידאו קליפ של שיר הנושא. השיר "When Death Calls" מכיל סולו גיטרה מאת הגיטריסט המפורסם של להקת קווין בריאן מיי. עטיפת האלבום נוצרה על ידי קווין ווילמט האלבום בילה שמונה שבועות במצעד ה"בילבורד 200", שם הגיע למקום ה-115. ביחס לקודמיו, האלבום נכשל במכירות. האלבום זכה לביקורות מעורבות. מבקר המוזיקה אדוארדו ריבדביה (Eduardo Rivadavia) מאתר Allmusic שיבח את האלבום וכתב: "מי שחכם מספיק על מנת להעריך את הדיסקוגרפיה של בלאק סבאת' ללא אוסבורן ודיו, אין אלבום טוב יותר מ-"Headless Cross" כדי להתחיל בו". בנוסף כתב ריבדביה כי השיר 'When Death Calls' הוא "ללא ספק אחת מהיצירות המצמררות ביותר שכתב איומי אי-פעם" כל השירים נכתבו על ידי חברי הלהקה, למעט היכן שצוין אחרת חברי הלהקה טוני איומי - גיטרה, הפקה מוזיקלית טוני מרטין - שירה ג'ף ניקולס - קלידים קוזי פאוול - תופים, כלי הקשה, הפקה מוזיקלית משתתפים נוספים לורנס קוטל - גיטרה בס בריאן מיי - סולו גיטרה בשיר "When Death Calls" מידע על האלבום Headless Cross באתר MusicBrainz מידע על האלבום Headless Cross באתר AllMusic האלבום Headless Cross באתר Discogs טוני איומי בספרו האוטוביוגרפי "Iron Man: My Journey Through Heaven and Hell with Black Sabbath" הווידאו קליפ של השיר "Headless Cross", באתר YouTube צוין בהערות אלבום ביקורת וסיקור על האלבום, באתר Allmusic רשימת דירוג אלבומי "בלאק סאבאת'", באתר הרולינג סטון שקלול ציוני האלבום, באתר Ultimate Guitar Archive ביקורת על האלבום, באתר Sputnikmusic נתונים על אלבומי הלהקה במצעד "בילבורד 200", באתר בילבורד ביקורת על האלבום, באתר "Allmusic"
שעועית הגלידה

שעועית הגלידה (שם מדעי: Inga edulis), המכונה גם "המרשמלו של ילדי הג'ונגל", הוא עץ אקזוטי ירוק עד שמוצאו מדרום אמריקה הנאכל על ידי בני הטופי. העץ צומח במהירות ויכול להגיע לגובה של 20 מטר. העץ גדל באזורים גבוהים, עד ל-1,800 מטר מעל גובה פני הים, מעדיף טמפרטורה ממוצעת (15 מעלות צלזיוס) ואינו רגיש במיוחד לתקופות יובש. פריחתו לבנה, ותאריך הבשלת פירותיו הוא בין חודש אוגוסט לספטמבר. פירות העץ הם תרמילים ארוכים המזכירים צורת בננה. הם מכוסים קליפה צהובה קשה למחצה ומכילים ציפה לבנה המזכירה צמר גפן מתוק המזכיר טעם של גלידת וניל, וזה החלק הנאכל. הציפה מכילה זרעים המזכירים במראם שעועית ומכאן מגיעה שם העץ. פרותיו משמשים גם להכנת משקאות אלכוהוליים. העץ הגיע לישראל במהלך שנות השלושים. שעועית הגלידה פחוסה: הפירות הם תרמילים קטנים בגודל 10-15 ס"מ, טעמם מתוק מעט. שעועית הגלידה חצי סהר: הפירות הם תרמילים בצורת חצי סהר בגודל 30-50 ס"מ טעמו מתוק במיוחד ומעט ארומטי. שעועית הגלידה ארוכה: הפירות הם תרמילים ארוכים המגיעים לגודל של עד 1.5 מטר, טעם אנמי מעט. שעועית הגלידה זן הבר: הפירות הם תרמילים דקים בגודל של 20-30 ס"מ. פרח עץ שעועית הגלידה בקונגו סנטרל שתיל צעיר של שעועית הגלידה עלי שעועית הגלידה חדשים מבט מקרוב תיאור בוטני של שעועית הגלידה מדיה וקבצים בנושא שעועית הגלידה בוויקישיתוף שעועית הגלידה, באתר ITIS (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר NCBI (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר Tropicos (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר GBIF (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר The Plant List (באנגלית) שעועית הגלידה, באתר IPNI (באנגלית) שעועית הגלידה באתר ה-Center for New Crops & Plant Products של אוניברסיטת פרדו (באנגלית) שעועית הגלידה באתר הרשימה האדומה של IUCN גלי וולוצקי, נמאס לכם מתפוזים? קבלו את שעועית הגלידה, באתר כלכליסט, 5 בינואר 2010
פתאום עכשיו, פתאום היום

"פתאום עכשיו, פתאום היום", המוכר גם בפתיחת הפזמון: אֲהַבְתִּיהָ (כך הוא נקרא בפי הזמר החל מ-1994), הוא שיר שנכתב על ידי המשוררת תרצה אתר והולחן על ידי יעקב הולנדר. השיר בעיבודו של אריה לבנון בוצע על ידי שלמה ארצי בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 והגיע למקום הראשון. היה זה להיטו הראשון של ארצי. ארצי ביצע את השיר בפסטיבל בטרם השתחרר משירות סדיר בלהקת חיל הים, ולתחרות בבנייני האומה הופיע לבוש מדים. השיר זכה בפסטיבל, אך אתר נאלצה להיעדר מהאירוע עקב מותו של אביה נתן אלתרמן מספר שבועות קודם לכן. השיר הופיע בעיבוד שונה באלבום הבכורה של ארצי, "שלמה ארצי", וכן במיני-אלבום הנושא את שם השיר (שיצאו שניהם ב-1970), ובאלבומים נוספים שהוציא מאוחר יותר. השיר זכה להצלחה רבה ובסוף שנת 1970 אף נבחר למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי כשארצי נבחר לזמר השנה. במרוצת השנים התקבע השיר כנכס צאן ברזל: הוא נבחר בין 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי ב"מצעד של המדינה" שנערך בשנת 2009, הגיע למקום השני ברשימת שיריו הטובים ביותר של שלמה ארצי במצעד שנערך בגלגלצ בשנת 2007, ולמקום ה-22 במצעד "פעמוני היובל" לבחירת השירים העבריים האהובים ביותר שנערך בערוץ 1 בשנת 1998 במסגרת חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל. בשנת 1994, לקראת "המופע המשולש", הוקלט ארצי את השיר מחדש והוציא אותו כסינגל בשם "אהבתיה" בליווי קליפ. לאלבום שהוציא בשנת 2000 קרא ארצי, בפרפרזה לשיר, "אהבתיהם", ובו הקליט גרסה מחודשת לשיר (בעיבודו של אבי סינגולדה), שממנה השמיט כמה בתים שהופיעו בביצוע המקורי. השיר בוצע פעמים רבות בגרסאות כיסוי, אחת מהן מופיעה באלבום המופע "כמו ציפור בחדר" בביצוע להקת חינוך מיוחד. שיבוש המילה "אהבתיה" בשיר וזיהויה בטעות כמילה "אבטיח" הם המקור לשם אתר האינטרנט "אבטיח", המתעד שיבושים דומים בשירים עבריים. "פתאום עכשיו, פתאום היום" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "פתאום עכשיו, פתאום היום" באתר שירונט ביצועים: השיר בהקלטה של הביצוע המקורי בפסטיבל הזמר והפזמון 1970, סרטון בערוץ "של בן המלחין יעקב הולנדר", באתר יוטיוב השיר בהקלטה מאלבומו הראשון של שלמה ארצי, סרטון בערוץ "של שלמה ארצי", באתר יוטיוב השיר בגרסה מאלבומו של ארצי "אהבתיהם" (2000), סרטון בערוץ "של שלמה ארצי", באתר יוטיוב קליפ לשיר המוקלט מחדש מ-1994, סרטון בערוץ "של שלמה ארצי", באתר יוטיוב ביצוע של שלמה ארצי עם גידי גוב מתוך חזרה לתוכנית "לילה גוב", מאי 1995, סרטון בערוץ "מוזיקה ישראלית", באתר יוטיוב ביצוע מתוך האלבום "50 שנה בלייב" – מופע חמשת העשורים של שלמה ארצי בלייב פארק ראשל"צ, אוגוסט 2019, סרטון בערוץ "של שלמה ארצי", באתר יוטיוב על השיר: דודי פטימר, ‏הסיפור מאחורי הלהיט הראשון של שלמה ארצי, שכמעט חמק ממנו, באתר מעריב אונליין, 3 ביולי 2020 חזרנו אל הרגע הקסום בשנת 1970 שבו "אהבתיה" סימן את שלמה ארצי כדבר הגדול הבא, באתר הספרנים, ‏26 בנובמבר 2017 צבי לביא, שיר על צעיר מאוהב – ראשון בפסטיבל הזמר השמיני בבירה, מעריב, 12 במאי 1970 תוים ותקילין "פתאום היום, פתאום עכשיו", דבר, טורים 3–4, 12 ביוני 1970 קליפ לשיר המוקלט מחדש מ-1994, סרטון בערוץ "של שלמה ארצי", באתר יוטיוב. רשימת ביצועי השיר באתר אקו"ם מתקנים ת'טעויות באמצע השיר, באתר ynet, 25 באוקטובר 2001
רן בנימיני

רן בנימיני (נולד ב-17 בספטמבר 1977) הוא עיתונאי ישראלי. מגיש תוכנית הערב "בנימיני וגואטה" בכאן רשת ב' לצידו של יגאל גואטה, וכן את יומן הבוקר בימי שישי. בעבר היה כתב לענייני משטרה, כתב בכנסת וכתב הכלכלה של קול ישראל. נולד בירושלים. הוא נקרא רן על שם רן פקר שהיה מפקדו של אביו בחיל האוויר. למד בתיכון "אורט רמות" בירושלים. בצה"ל שירת בחיל המודיעין. את דרכו בתקשורת התחיל עוד לפני הצבא, ככתב נוער בעיתון "ראש 1". אחרי הצבא החל לעבוד במוקד התנועה של קול ישראל. שימש כארבע שנים כתב רשת ב' לענייני משטרה. בתפקידו זה חשף בין היתר את פרשת פגישתם של השופט זיילר ואילנה דיין במסגרת פרשת האחים פריניאן. בשנת 2007 קיבל את פרס מנכ"ל רשות השידור. בהמשך, עבר לשמש ככתב בכנסת והחל להגיש יומני חדשות שונים. ב-2012 הועבר מתפקידו לתפקיד כתב לענייני כלכלה. ב-10 במאי 2017 חתם את השידור האחרון של רשת ב' עם סגירתה של רשות השידור. מספר ימים לאחר מכן התחיל להגיש את יומן הערב "כאן הערב" ב"כאן ב'" במסגרת תאגיד השידור הישראלי יחד עם יגאל גואטה. במרץ 2020 עזב את הגשת התוכנית והוחלף בידי שלי יחימוביץ'. במרץ 2022 עם פרישת חיימוביץ מהגשת התכנית הוחלט להחזירו. כיום הוא מגיש קבוע בתוכנית "הבוקר הזה" בימי שישי בכאן רשת ב' מטעם תאגיד השידור הישראלי. בעבר שימש כשליח רשת ב' לסיקור אירועים בחו"ל: מתקפת הטרור במומבאי (2008), רעידת האדמה בהאיטי (2010), רעידת האדמה (2015), ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה (2016), פסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור (2018), הבחירות בארצות הברית ב-2020. לבנימיני תואר ראשון בתקשורת ובמדע המדינה מהאוניברסיטה העברית. תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית. בנימיני מתגורר בתל אביב. נשוי לבן זוגו החל מ-2021. הוא טבעוני מטעמי מצפון, ולעיתים קרובות עוסק בענייני זכויות בעלי חיים. בין השאר יצא נגד גריסת אפרוחים המקובלת בתעשיות הביצים והבשר ונגד סחר בכלבים. מדיה וקבצים בנושא רן בנימיני בוויקישיתוף רן בנימיני, ברשת החברתית פייסבוק רן בנימיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איך יודעים שאנחנו בשנת בחירות, באתר nrg, טור מאת בן כספית הסוקר בין היתר את העברתו של בנימיני מתפקידו, ינואר 2012 פודקאסט פוליטי-כאן, 31 בינואר 2019 מתוך עמוד הפייסבוק של רן בנימיני הודעה של רן בנימיני, 4 בדצמבר 2016, באתר טוויטר עידן יוסף, הכתבים המצטיינים: יואב קרקובסקי ורן בנימיני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בפברואר 2007 לי-אור אברבך, ‏רוממה הצעירה, באתר גלובס, 20 במאי 2010 אמילי גרינצווייג‏, רן בנימיני הודח מתפקיד כתב הכנסת של רשת ב', באתר וואלה, 2 בינואר 2012 הבוקר הזה עם רן בנימיני | כאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי רן בנימיני מגיב: תלמידים השליכו אפרוחים בפורים, שודר בכאן ב, 27 בפברואר 2018 רן בנימיני, לא קונים, מאמצים, שודר בכאן 11, 4 בספטמבר 2020
צ'ינו דה פיסטויה

צ'ינו דַַה פיסטוֹיה (באיטלקית: Cino da Pistoia נולד בסביבות 1270 ככל הנראה בפיסטויה – 24 בדצמבר 1336 או 27 בינואר 1337 בפיסטויה) היה משורר ומשפטן איטלקי, פעל, בין היתר, כדיפלומט, שופט ופרופסור למשפטים. צאצא של משפחות ותיקות בפיסטויה ולוחם בצעירותו במחנה הגואלפים השחורים, צ'ינו הצטיין בסונטות שלו, בהן העשיר את "הסגנון החדש המתוק" ("dolce stil nuovo"), תוך תיאור ריאליסטי של המצבים הרגשיים, בנימה נוגה ומלכנולית. חלקן מוקדשות לאהובתו, סלוואג'ה. קובץ שיריו "חרוזים" (Rime) בישר את שירתו של פטרארקה. השאיר גם התכתבות חשובה עם ידידו דנטה ועם פטרארקה. במסתו De vulgari eloquentia דנטה קרא לו "משורר המתיקות" (il poeta della dolcezza) צ'ינו דה פיסטויה היה אחד משלושת המשפטנים החשובים באיטליה במאה ה-14, לצידם של בלדו וברטולו. בשנים 1331-1317 לימד משפטים באוניברסיטאות בפירנצה, בולוניה נאפולי ובעיקר בסיינה ופרוג'ה. בתחום המשפט ספרו החשוב ביותר הוא "Lectura in codicem ‏ (1314-1312), שבו פירש את ה"קורפוס יוריס קיוויליס" של יוסטיניאנוס. פטרארקה הקדיש לזכרו שיר הספד ומזכיר את הזוג צ'ינו וסלווג'ה לצדם של דנטה ולבאטריצ'ה בפרק הרביעי של "Trionfi "d'amore בעיר הולדתו הוקם מכון המוקדש לו ולפעלו. יולי 2005- האסטרואיד 36446 נקרא לזכרו. Lectura in Codicem, 1547 Le rime, 1862 Weimar, Peter (2001). "Cino da Pistoia". In Michael Stolleis (ed.). Juristen: ein biographisches Lexikon; von der Antike bis zum 20. Jahrhundert (2nd edition ed.). München: Beck. p. 133 (בגרמנית) Sebastiano Ciampi, Vita e poesie di messer Gino da Pistoia, Pisa, 1813 MORPURGO, Giuseppe — Antologia Italiana e pagine di letterature straniera, VIII edizione, Milano, Mondadori, 1954, p. 93 צ'ינו דה פיסטויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה באתר הפקולטה למשפט אזרחי של אוניברסיטת סיינה (באיטלקית) ביוגרפיה קצרה באתר ספריית הספרות האיטלקית Biblioteca della Letteratura Italiana לפי S. Re- L. Simoni. L’invenzione letteraria. Volume primo. Carlo Signorelli editore. Milano. 2001 Guido Zaccagnini Cino da Pistoia, studio biografico Libreria editrice Pagnini, Pistoia 1918 באתר ארכיון האינטרנט צ'ינו דה פיסטויה, באתר Discogs (באנגלית) בשמו האמיתי המלא גוויטונצ'ינו די פרנצ'סקו דיי סיג'יסבּוּלדי או גוויטונצ'ינו דיי סיניבּלדי דה קנדיה פיסטויה, (או סיגיבּוּלדי, סיניבוּלדי, סיניבלדי) (,‏ Guittoncino di Francesco dei Sigisbuldi,‏ Guittoncino dei Sinibaldi de Candia Pistoia; בלטינית: קינוּס או צ'ינוּס דה פיסטוקיו Cinus de Sigibuldis de Pistorio או Cynus ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.