גמר גביע אופ"א 2004

גמר גביע אופ"א 2004 התקיים באצטדיון אולבי בגטבורג, שוודיה ב-19 במאי 2004, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת 2003/2004 היא ולנסיה הספרדית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 2-0. הייתה זו המהדורה ה-33 של המפעל. שתי הקבוצות חיפשו זכייה ראשונה בתולדותיהן בגביע אופ"א. ולנסיה העפילה לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לספרדית החמישית בתולדות המפעל שמעפילה לגמר, והשנייה לנצח בו - אחרי שני הניצחונות הרצופים של ריאל מדריד ב-1985 וב-1986. היה זה גמר אירופי שלישי בחמש שנים עבור ולנסיה, ששיחקה גם במשחקי גמר ליגת האלופות ב-2000 וב-2001. מרסיי העפילה לגמר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר ההפסד לפארמה ב-1999. הייתה זו הופעה צרפתית רביעית בגמר המפעל, ובכולן הנציגה הצרפתית נחלה הפסד. ולנסיה העפילה למפעל בעקבות מיקומה בעונת 2002/2003 בליגה הספרדית. היא סיימה את העונה במקום החמישי, מרחק נקודה בלבד מסלטה ויגו שהעפילה למוקדמות ליגת האלופות. לעומתה, מרסיי החלה את דרכה בליגת האלופות, שם החלה את דרכה בשלב המוקדמות לאחר שסיימה עונה קודם לכן במקום השלישי בליגה הצרפתית. היא הודחה בתום שלב הבתים, והמשיכה את דרכה האירופית בגביע אופ"א. במשחק עצמו, שהיה לאחרון של רפאל בניטס כמאמן ולנסיה לפני מעברו לליברפול, עלתה הקבוצה הספרדית ליתרון ראשון מפנדל של ויסנטה בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. מיסטה קבע את תוצאת המשחק כרבע שעה מפתיחת המחצית השנייה, 2-0 לוולנסיה בסיום. ולנסיה החלה את דרכה במפעל בסיבוב הראשון, מול א.י.ק סולנה השוודית. במשחק הראשון בחוץ ניצחה ולנסיה 1-0 משער של ריקרדו אוליביירה במהלך המחצית השנייה. בגומלין הביתי שחזרה ולנסיה את התוצאה, הפעם משער של מיסטה. בסיבוב השני פגשה ולנסיה את מכבי חיפה הישראלית. במשחק הראשון הפתיעה נציגת ישראל את יריבתה במסטאייה, ושמרה על רשת נקייה בדרך לשוויון 0-0, בעיקר בזכות יכולת גבוהה של ניר דוידוביץ' בשער. בעקבות האיסור של אופ"א לקיים משחקים בישראל באותה העונה, אירחה חיפה את הגומלין ברוטרדם. כבר לאחר 24 דקות הוליכה ולנסיה 2-0 משערים של מיסטה ושל רובן בראחה. דויד אלבלדה ומיגל אנחל אנגולו כבשו שניהם בתוספת הזמן של ההתמודדות, וקבעו 4-0 מרשים בדרך לשלב הבא. ולנסיה התקדמה לסיבוב השלישי, שם פגשה את בשיקטש הטורקית. במשחק הראשון במסטאייה צעדו הטורקים ביתרון פעמיים במהלך המחצית הראשונה מצמד של דניאל פאנקו, אך מוחמד סיסוקו ופביאן קאנוביו החזירו את ולנסיה פעמיים לשוויון. ארבע דקות בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות, כבש דויד נבארו את שער הניצחון של ולנסיה, וקבע 3-2 ביתי בסיום. לאחר שהתקשו במשחק הביתי וספגו פעמיים, צלחה ולנסיה בקלות יחסית את משחק הגומלין. אנגולו כבש כבר לאחר 12 דקות, חואן סאנצ'ס מורנו הכפיל במהלך המחצית השנייה, ובסיום 2-0 לספרדים, ובסך הכול 5-2 בסיכום שני המפגשים. בשמינית הגמר שוב פגשה ולנסיה יריבה טורקית, בדמותה של גנצ'לרבירליגי. במשחק הראשון בחוץ, כבש פיליפ דאמס בפנדל כבר לאחר 12 דקות את השער היחיד במשחק, והעניק לטורקים ניצחון 1-0 מפתיע, הפסד ראשון באותה העונה לוולנסיה במפעל. במשחק הגומלין החזיקה הקבוצה הטורקית מעמד עד לדקה ה-63, אז כבש מיסטה את שער היתרון לספרדים, וקבע 1-0. התוצאה החזיקה מעמד עד לסיום, והקבוצות הלכו להכרעה בהארכה. ארבע דקות בלבד בתוך ההארכה, כבש ויסנטה רודריגס את השער שקבע 2-0, והעניק לוולנסיה את הכרטיס לרבע הגמר. בשלב רבע הגמר פכשה ולנסיה את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בחוץ, נכנעה ולנסיה לשער של אלברט ריירה לאחר 18 דקות. רבע שעה לסיום השיגה ולנסיה את השוויון משער של בראחה, ושתי דקות לסיום השלים פרנסיסקו רופטה את המהפך וקבע 2-1 בסיום. בגומלין הביתי, לאחר מחצית מאופסת, עלתה ולנסיה ליתרון משער של מאוריסיו פלגרינו. רופטה הכפיל בדקה ה-60, וגם שער מצמק של בורדו לא הספיק. 4-2 לוולנסיה בסיכום שני המפגשים. בחצי הגמר פגשה ולנסיה את ויאריאל לדו-קרב כל-ספרדי. במשחק הראשון באצטדיון אל מדריגל, נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0 והעבירו את ההכרעה למסטאייה. בגומלין, שער מפנדל של מיסטה לאחר כרבע שעה הכריע את ההתמודדות. 1-0 בסיכום, והעפלה ראשונה של ולנסיה לגמר גביע אופ"א. מרסיי החלה את דרכה בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ קבע דמיטרי סיצ'ב את התוצאה כבר בדקה הרביעית, וקבע 1-0 למרסיי. לאחר גומלין ביתי מאופס, השלימה מרסיי את העפלתה לשלב הבתים. מרסיי הוגרלה לבית ו', לצדן של ריאל מדריד, פורטו ופרטיזן בלגרד. לאחר הפסד 4-2 במדריד במחזור הפתיחה, הרשימה מרסיי עם 3-0 ביתי על פרטיזן משלושער של דידייה דרוגבה. על אף שערו החמישי של דרוגבה בשלושת משחקי הפתיחה, נחלה מרסיי הפסד נוסף, 3-2 ביתי לפורטו. צמד הפסדים נוספים, 1-0 לפורטו ו-2-1 לריאל מדריד, הביאו להדחתה המוקדמת של מרסיי מליגת האלופות, ושוויון 1-1 בחוץ מול פרטיזן במשחק האחרון של שלב הבתים הבטיח לה את המקום השלישי ואת ההדחה מהמפעל אל גביע אופ"א. מרסיי הצטרפה למשחקי גביע אופ"א בסיבוב השלישי, שם פגשה את דניפרו האוקראינית. פנדל של דרוגבה קבע 1-0 במשחק הראשון בבית, ולאחר שוויון 0-0 בחוץ, הבטיחה מרסיי את הכרטיס לשמינית הגמר. בשלב השמינית פגשה מרסיי את ליברפול האנגלית. בדקה ה-55 כבש מילאן בארוש את שער היתרון לאנגלים, אך דרוגבה איזן כעשר דקות לסיום והשיג שער חוץ לטובת קבוצתו. במשחק הגומלין בסטאד ולודרום עלתה ליברפול ליתרון של אמיל הסקי כבר לאחר רבע שעה, אך דרוגבה המשיך בכושר הכיבוש הגבוה ואיזן בפנדל. במחציתה שנייה כבש עבדולאייה מייטה את שער הניצחון לזכותה של מרסיי, שהשיגה מהפך וניצחון 2-1 בדרך לרבע הגמר. בשלב רבע הגמר פגשה מרסיי את אינטר מילאנו האיטלקית. עם פתיחת המחצית השנייה, כבש דרוגבה פעם נוספת והעניק לקבוצתו 1-0 בסטאד ולודרום. קאמל מריים קבע את תוצאת הסיום בגומלין עם שער כרבע שעה לסיום, 1-0 נוסף למרסיי ובסך הכול 2-0 בסיכום בדרך לחצי הגמר. במשוכה האחרונה לפני הגמר, פגשה מרסיי את ניוקאסל יונייטד, נציגה אנגלית נוספת. לאחר שחזרה מסנט ג'יימס פארק עם שוויון 0-0, השיגה מרסיי את הכרטיס לגמר עם 2-0 ביתי בגומלין. דרוגבה, עם שער שישי במפעל, כבש צמד שהעניק לקבוצתו את הכרטיס למשחק הגמר בגטבורג. ולנסיה הגיעה לגמר הטורניר לאחר שחוותה עונה מצוינת. היא הבטיחה את הזכייה באליפות ספרד באותה עונה, ורק כשבוע טרם הגמר נעצרה לאחר רצף של 14 משחקים ללא הפסד, כשעלתה בהרכב חסר למפגש ליגה מול ויאריאל (אותה הדיחה בחצי הגמר), וזאת לאחר שכבר הבטיחה את הזכייה באליפות. רפאל בניטס עלה למשחקו האחרון כמאמן ולנסיה לאחר שלוש עונות, בהן זכה פעמיים באליפות ספרד, טרם מעברו לליברפול. ולנסיה הציגה הרכב המבוסס כמעט כולו על שחקנים מקומיים, ובסך הכול תשעה משחקני ההרכב של ולנסיה היו ספרדים. מנגד, חוותה מרסיי של ז'וזה אניגו חוותה עונה קשה בצרפת, אותה סיימה רק במקום השביעי בטבלה. אל הגמר הגיעה בכושר ירוד, לאחר ארבעה הפסדים בחמשת משחקיה האחרונים. עם זאת, חלוצה המצטיין דידייה דרוגבה שב להרכב לאחר שהתאושש מפציעה בירך. המשחק נפתח כאשר שתי הקבוצות מציגות משחק שמרני, בין היתר בעקבות הרוחות החזקות באצטדיון אולבי. ולנסיה הצליחה לסכן יותר את השער במהלך המחצית הראשונה, והגיעה להזדמנות ממשית עם בעיטה ממרחק של דויד אלבלדה הקפטן, שהוסטה על ידי שחקן קבוצתו, כדור שנהדף היטב על ידי פביאן בארטז. מנגד, מרסיי הגיעה להזדמנות ראשונה לאחר התקפה מהירה והגבהה מימין, שפגשה את הראש של סטיב מארלה, שנגח מעל לשער. מחצית שקולה ודלה באירועים משמעותיים הגיעה לסיום מרתק, לאחר שבדקה האחרונה של המחצית, הגיע מיסטה למצב של אחד-על-אחד מול בארטז, לאחר הגבהה של קורו טורס מאגף ימין. מיסטה ניסה לעקוף את השוער, שהכשיל אותו בגלישה. כתוצאה מכך, הרחיק השופט פיירלואיג'י קולינה את בארטז ופסק לפנדל לזכות ולנסיה. ז'רמי גבאנו, השוער המחליף, הוזנק והחליף את קאמל מריים, אך נכנע לפנדל מדויק של ויסנטה רודריגס. 1-0 לוולנסיה עם סיומה של המחצית הראשונה. המחצית השנייה נפתחה בשליטה ספרדית מוחלטת. מרסיי התקשתה לשלוט בכדור עם שחקן פחות, ובדקה ה-58 נכנעה פעם נוספת. התקפה מהירה של ולנסיה התפתחה מאגף שמאל, והסתיימה במסירה של ויסנטה למיסטה, שמקרוב קבע 2-0. ויסנטה הוסיף בישול לשערו מהמחצית הראשונה. מרסיי חיפשה את השער המצמק, בעיקר דרך דרוגבה, שחקנה המוביל בחלק הקדמי, אך פגשה ביום מוצלח של השוער סנטיאגו קניסארס. בין היתר, הדף השוער היטב בעיטה חופשית של דרוגבה, שהכניעה את החומה, ובהמשך הציל גם מצב מסוכן של סילביין נדיאיה בדקה ה-80 ומנע מהצרפתים לחזור למשחק. התוצאה נשמרה עד לסיום, 2-0 לוולנסיה שזוכה לראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א. סיקור המשחק באתר אופ"א (באנגלית) ולנסיה ניצחה את מארסיי וזכתה בגביע אופ"א, באתר ynet, 19 במאי 2004