laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורבנוס הראשון

אורבנוס הראשון (בלטינית: Urbanus I) היה אפיפיור בין השנים 222–230. הוא עלה לכס בשנת ההתנקשות באלאגבאלוס ושימש בכהונה בזמן שלטון הקיסר אלכסנדר סוורוס, שהגן על מאמינים מדתות שונות, ובכך סייע להתפתחותה של הנצרות בתקופה זו, תוך שהוא נאבק בקו הנוצרי שהוביל היפוליטוס מרומא. פרטים רבים על חייו של אורבנוס לוטים בערפל, דבר שהביא למיתוסים ותפיסות מוטעות. למרות המחסור במקורות, הוא האפיפיור הראשון שידועה בוודאות תקופת כהונתו: המקור הראשון "תולדות הכנסייה", ספרו של אוסביוס מקיסריה. המקור השני היא כתובת שנמצאה בקטקומבות של קליקסטוס הקדוש. רשימת מעשי הגבורה לתאריך 25 במאי של הכנסייה הקתולית מספרת על המרות דת רבות שביצע, כולל זו של ולריאנוס, בעלה של ססיליה הקדושה ושל אחיו טיבורטיוס ונטען כי מת כמרטיר, אך לידיעות אלו, כידיעות אחרות, אין אישור מבוסס במקורות, והטענה הרווחת כיום במחקר היא שאורבנוס מת בנסיבות טבעיות. אורבן נמצא ביצירות אמנות שונות בדרך כלל באחת משתי צורות. לעיתים קרובות הוא נמצא כשהוא לבוש בנזר האפיפיור, בגלימות האפיפיור ובידיו חרב המופנה לכיוון האדמה. באופן השני, הוא עשוי להופיע כשהוא לבוש בלבוש אפיפיור ובמצנפת של בישוף בזמן שהוא מחזיק תנ"ך וצרור ענבים. מדיה וקבצים בנושא אורבנוס הראשון בוויקישיתוף אורבנוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורבנוס הראשון, מתוך האתר הקתולי new advent ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים ובנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל רמות

ישראל (רלי) רמות (לנדסברג) (נולד ב-12 בדצמבר 1950) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת הנח"ל. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב רמות לצנחנים כמפקד מחלקה. במלחמת יום הכיפורים לחם רמות בקרב ואדי מבעוק כסגן מפקד פלוגה מסייעת בגדוד 202. לאחר המלחמה מונה למפקד פלוגה בצנחנים. בשנים 1978-1977 פיקד על פלחה"ן צנחנים. במבצע ליטני היה סגן מפקד גדוד 202, בעקבות הדחתו של מפקד הגדוד שבתאי פולג עקב אירוע חמור מונה לממלא מקומו. בשנים 1981-1980 פיקד על גדוד 932 (גרניט) של הנח"ל. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 202. רמות הוביל את גדודו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, עבור בקרב על כפר סיל ועד לביירות. בהמשך שימש מפקד חטיבה 5. בשנים 1989-1988 פיקד על חטיבת הנח"ל. יורם יאיר, אתי מלבנון - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990. אל"ם ישראל רמות ינואר 88' - אפריל 89', מתוך האתר הרשמי של חטיבת הנח"ל. מרדכי חיימוביץ', הקרב שנשכח: כשגדוד 202 עצר 100 טנקים, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2013. דורון אלמוג, ‏קרב ה-14 באוקטובר בגזרת ואדי מבעוק, מערכות 266, נובמבר 1978, עמוד 25 . רשימת מפקדי פלוגת ההנדסה החטיבתית של הצנחנים, באתר חטיבת הצנחנים. רשימת מפקדי גדוד 932 (גרניט), מתוך האתר הרשמי של חטיבת הנח"ל. רשימת מפקדי גדוד 202 של הצנחנים, באתר "חטיבת הצנחנים".(הקישור אינו פעיל, אקספלורר בלבד) אביתר אורן, "עצמאיים בשטח", במחנה, ‏ 06.06.2012, עמוד 35. יורם יאיר, אתי מלבנון - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמודים 115-126. עפר שלח, דורון אביטל: אני לא מאמין באשמה, nrg, ‏ 09.06.2008, "הגדוד, בפיקודו של ישראל (רלי) רמות, נחת יחד עם החטיבה כולה באוואלי, ומשם החל בתנועה שהסתיימה בפאתי ביירות". אל"ם ישראל רמות ינואר 88' - אפריל 89', מתוך האתר הרשמי של חטיבת הנח"ל. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמאי רן

שמאי רן (קסטנברג) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תא"ל, שכיהן כמפקד יחידת שלדג, חטיבת הנח"ל ומשמש במילואים כמפקד המפקדה למשימות מיוחדות. עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב רן לצנחנים כמפקד מחלקה. רן לחם במלחמת יום הכיפורים ובהמשך מונה למפקד פלוגה בצנחנים. בשנים 1981–1980 פיקד על סיירת צנחנים, בין היתר במבצע איש דמים, מבצע לבלוב ומבצע סיגל. במלחמת לבנון הראשונה, שימש כסגנו של ישראל רמות, מג"ד 202, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוולי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לביירות. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 202 והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. ב-27 במאי 1985, הוביל כוח מן הגדוד, ובו גם סגן מפקד חטיבת הצנחנים, משה יעלון, למרדף אחר מחבלי חזבאללה בוואדי ג'ימל. הכוח זיהה את המחבלים והרגם. בשנים 1989–1987 שימש כמפקד יחידת שלדג. לאחר מכן הועלה רן לדרגת אל"ם ופיקד על חטיבה 226. בשנים 1991–1992 פיקד על חטיבת בנימין. בשנים 1992–1994 פיקד על חטיבת הנח"ל. בהמשך שירת כסגן מפקד אוגדת איו"ש. השתחרר משירות הקבע בשנת 2000. במילואים משמש רן כמפקד המפקדה למשימות מיוחדות בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו עובד ברפאל, שימש יועץ לוועדת המשנה לכוננות ולביטחון שוטף של ועדת החוץ והביטחון בכנסת. אל"ם שמאי רן אוקטובר 92' -יוני 94', מתוך האתר הרשמי של חטיבת הנח"ל. שחר הלווינג, מילואימניקים חסרי מנוח, ביטאון ביבשה, גיליון 4 ‏ דצמבר 2007. מפרי עטו מלחמת ההתשה בסוריה בין הפסקת האש ובין הפרדת הכוחות 24 באוקטובר 1973 – 31 במאי 1974, יסודות, גיליון 5, 2023. משה (בוגי) יעלון, דרך ארוכה קצרה, ידיעות ספרים, 2008, עמוד 227, "בהגיעי למקום האירוע פגשתי את מג"ד 202, שמאי רן (קסטנברג), אותו הכרתי מאז היותו חייל בגדוד 50 (הוא גם הקצין שהחליף אותי בפיקוד על סיירת הצנחנים)". רן שמאי – 1980–1981, מתוך האתר הרשמי של סיירת צנחנים על מבצע "איש דמים" באתר חטיבת הצנחנים אביתר אורן, "עצמאיים בשטח", במחנה,‏ 6 ביוני 2012, עמוד 35 יורם יאיר, "אתי מלבנון" - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון", משרד הביטחון ההוצאה לאור, 1990, עמודים 30–31 רשימת מפקדי גדוד 202 של הצנחנים, באתר "חטיבת הצנחנים".(הקישור אינו פעיל, אקספלורר בלבד) משה (בוגי) יעלון, דרך ארוכה קצרה, ידיעות ספרים, 2008, עמוד 227 יואב לימור ואלון בן דוד, מקום שלישי: שלדג, באתר ynet, 14 בפברואר 2008 אל"ם שמאי רן אוקטובר 92' – יוני 94', מתוך אתר חטיבת הנח"ל מילואימניקים חסרי מנוח, אתר זרוע היבשה, דצמבר 2007 ועדות המשנה, אתר הכנסת
סוס קברדיני

סוס קברדיני המוכר גם כסוס קברדה, הוא גזע של סוסים אשר מגודל על ידי הצ'רקסים בהרי הקווקז. סוסים אלו גדלים באזור בו שכן השבט הקברדיני, המצוי כיום בשטחי רפובליקת קברדינו-בלקריה. סוסי הקברדה מוכרים לשבטי הקווקז מהמאה ה-16 אך כפי הנראה היו באזור עוד מתקופת החתים. סוסי הקברדה מתאפיינים בסיבולת וביכולתם להתאקלם באזורים קשים. שבטים בצפון הרי הקווקז השביחו את סוסי הקברדה עוד במהלך המאה ה-16. ההשבחה בוצעה על ידי הכלאת הקברדה עם סוסי ערבה, קרבך, סוס ערבי וסוס טורקמניסטני. העדר המיועד להכלאה נודד לפי עונות השנה, כאשר בתקופת הקיץ הוא רועה בהרים ובסוף עונת הקיץ, נודד אל המדרונות ושם שוכן בתקופת החורף. בראשית המאה ה-20 החל הרוזן סטרוגנוב להכליא סוסי קברדה עם סוסים ערבים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, הלך מספרם של סוסי הקברדה והצטמצם ורק בשלהי 1920 החלו מאמצים לחדש את השבחת סוסי הקברדה. בין 1935 ל-1953 היו 446 סוסי הרבעה ו-3272 סוסות. בהמשך, השביחו זן חדש שהיה שילוב בין סוסי קברדה וטורברד. זן זה כונה אנגלו-קברדה וקיבל הכרה ב-1966. בסוף שנות השמונים של המאה ה-20 ירד מספר סוסי הקברדה להרבעה לכ-400 עד 450 בעיקר מגזעי מאלוקראצ'בסקי ומאלקינסקי אשר הושבחו ברובם בחוות באזור מחוז סטברופול. סוס הקברדה מתנשא לגובה שנע מ-1.44 מטרים ועד 1.54 מטרים וצבעו שחור או אפור. מבנה גופו מוצק, ראשו וגופו חלקים, צווארו שרירי, שכמות בינוניות עד גבוהות, חזה עמוק וארוך וגב קצר ושרירי. לסוס הקברדה קיבולת חמצן גבוהה במערכת כלי הדם בעקבות המאמץ בתנאים הררים. מהירות העלייה במשקל מקל על גידול הקברדה במיוחד כשסוסים אלו אמורים לעמוד בפני אתגרים. סוסי הקברדה רגילים לשהות בתנאי שטח ולכן ניתן להיתקל בקושי מסוים להחזיק אותם באורוות אליהן הסוסים לא רגילים. ישנן שלושה גזעי משנה עיקריים לקברדה: גזע בסיסי-זהו הגזע השולט. שרירי, איברים ארוכים, טיפוסי לתנאים הררים. גזע אוריינטלי (מזרחי) – גזע שהוא תוצר של הכלאה עם סוס ערבי, הראש קטן יותר, רגליים חלקות, עור גוף דק ובעל מזג שונה. גזע מסיבי (מוצק ) – גזע זה גדול יותר מהאחרים, דומה לסוסי כרכרות. הקברדה מיועד לאזורים הררים ותנאי שטח קשים. הם גדלים מהר יחסית ובעלי סיבולת גבוהה. לעיתים משתתפים בתחרויות ספורט מחוץ לקברדינו–בלקריה ולעיתים משמשים לצורך הרבעה של סוסות ליצירת זנים אחרים כגון האנגלו – קברדה, הטרסקי, ועוד זנים אחרים בארמניה וגאורגיה. עוד משמשים הסוסים לצורכי עבודות בחוות. אנשי שבטי הקווקז מגדלים חציר במדרונות ההרים כמזון לסוסים כדי להשאירם באזור. מדיה וקבצים בנושא סוס קברדיני בוויקישיתוף יגאן, חוואי סוסים קברדינים בהרי הקווקז חלק א יגאן, חוואי סוסים קברדינים בהרי הקווקז חלק ב סוס הקברדה - אנגלית
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)

הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בדו מינור, אופוס 18 של המלחין הרוסי סרגיי רחמנינוב, הולחן בין סתיו 1900 לאפריל 1901. היצירה היא מהמפורסמות שביצירות המלחין, וביססה את מעמדו ככותב קונצ'רטי. בשנת 1897 בוצעה לראשונה הסימפוניה הראשונה של רחמנינוב, שלוותה בזמנה בביקורות קשות. לאחר ביצוע הבכורה שקע רחמנינוב בדיכאון ועקב כך גם במחסום כתיבה שנמשך מספר שנים. הקונצ'רטו השני מסמן את ההתאוששות ממצב זה ואת הביסוס מחדש של מעמדו של רחמנינוב כמלחין. הקונצ'רטו מוקדש לניקולאי דאהל, אחד החלוצים בתחום האוטוסוגסטיה וצ'לן חובב, שעזר לרחמנינוב לצאת מהדיכאון. הפרקים השני והשלישי בוצעו לראשונה בנגינתו של המלחין ב-2 בדצמבר 1900. ביצוע היצירה במלואה נערך לראשונה ב-9 בנובמבר 1901 בנגינת המלחין שוב, ובניצוח בן דודו אלכסנדר זילוטי. היצירה מתוזמרת ל-2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים בסי במול (בפרק הראשון) ולה (בפרק השני והשלישי), 2 בסונים, 4 קרנות יער בפה, 2 חצוצרות בסי במול, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, תוף בס, מצילתיים, סקציית כלי קשת ולפסנתר סולו. ליצירה שלושה פרקים: מודרטו (דו מינור) אדג'ו סוטנוטו (דו מינור ← מי מז'ור) אלגרו סקרצ'נדו (מי מז'ור ← דו מינור ← דו מז'ור) יצירה זו שימשה כפסקול לסרט הקולנוע "פגישה מקרית" (משנת 1945) בבימויו של דייוויד לין, שזיכה אותה בפופולריות מחודשת. מאז הסרט שימש כפסקול של סרטים רבים בהם: "רומן בספטמבר" (1950) בכיכובה של ג'ואן פונטיין, "חטא על סף ביתך" (משנת 1955) בבימויו של בילי ויילדר ובכיכובה של מרילין מונרו, סרט פולחן בזכות הסצנה בה מתעופפת שמלתה של מונרו בשל משב רוח של הרכבת התחתית של ניו יורק הפכה לאחד מסמלי הקולנוע האמריקאי והתרבות האמריקאית, "האביב ברחוב זרצ'ניה" סרט סובייטי (משנת 1956),ובסרט "מכאן והלאה" (משנת 2010) בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובו של מאט דיימון. הפרק הראשון הווה את הבסיס ל "I Think of You"ו"Ever and Forever" של פרנק סינטרה. בשנת 1975 חיבר אריק כרמן את השיר "All By Myself" (אנ') שנחל הצלחה רבה במצעדים ולגרסת כיסוי מצליחה של סלין דיון. אריק כרמן התבסס על הנושא של הפרק השני מתוך מחשבה שהיצירה כבר לא מוגנת בזכויות יוצרים. רק לאחר הפצתו של השיר התברר כי זכויות היוצרים עומדות בעינן ושייכות ליורשיו של רחמנינוב. כרמן הגיע להסכם חלוקת התמלוגים עם היורשים, והקרדיט שונה ל"אריק כרמן וסרגיי רחמנינוב". שירו של פרנק סינטרה "Full Moon and Empty Arms" מבוסס על הפרק השלישי בקונצ'רטו. הנושא מתוך הפרק השני בקונצ'רטו היווה את הבסיס לשיר "Six Heures" של להקת מטרופולין, שהולחן על ידי עופר מאירי. קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בביצוע הלן גרימו, יוטיוב קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בביצוע יבגני קיסין, יוטיוב Huckvale, David (2022). The Piano on Film. Jefferson: McFarland & Company. ISBN 978-1-4766-4388-5. Bullock, Philip Ross (2022). Rachmaninoff and His World. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-82374-4.
שעורה (דלקת)

שעורה היא דלקת שכיחה הנגרמת לרוב בעפעפיים, עקב זיהום חיידקי. הטיפול העיקרי הוא ברטיות חמות. שעורה מדבקת במקרים מסוימים כאשר היא שעורה דלקתית. הזיהום נגרם כאשר אחת מבלוטות השומן של העפעף נחסמת, ואין פתח יציאה להפרשה השומנית הנורמטיבית של העין; ההפרשה מצטברת בקצה התחתון של העפעף העליון או בעפעף התחתון. החסימה היא זיהומית ונגרמת מחיידקים שנמצאים על העור או מחיידקים חיצוניים (בדרך כלל סטפילוקוקוס). לפי מחקר, כמעט כל אדם סובל משעורה לפחות פעם בחייו, ויש כאלו המפתחים שעורה שוב ושוב. נפיחות (בדרך כלל בחלק קטן של העפעף) אודם כאב בעפעף העליון או התחתון בלוטה רגישה למגע רגישות לאור עין דומעת כדי למנוע שעורה יש לנקות את העיניים וסביבתן מדי יום בעזרת תכשירים מיוחדים שעוזרים לשמור על היגיינת העין וסביבתה. יש להימנע מגירוד העין ונגיעה באזור לעיתים קרובות. ישנו מצב שבו נוצרת שעורה באחת הבלוטות העמוקות של העפעף. במצב כזה התסמינים הרבה יותר חריפים ממצב רגיל, ונדרשת התערבות של רופא עיניים וניקוז השעורה כיוון ששעורה כזו איננה נפתחת מעצמה. דלקת עיניים שעורה כלואה ד"ר רוברט ברקוב (עורך ראשי), מֶ‏רְק - המדריך הרפואי השלם, בהוצאת כנרת זמורה ביתן דביר והד ארצי, 2002, עמ' 1036 מדיה וקבצים בנושא שעורה בוויקישיתוף שעורה בעין, באתר שירותי בריאות כללית שעורה בעין, הכל על התופעות והטיפולים, באתר BEOK רונית מוזיקנט, שעורה: הסימנים, הסיבות ושלושה פתרונות, באתר ynet, 13 ביולי 2005 פרופ' רפי קרסו עם פרופ' דן געתון: מהי שעורה בעין ומתי היא מחשידה לקיומו של גידול, מתוך התכנית "חיים בריא עם פרופ' רפי קרסו" שעורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר אירינה יפימוב, שעורה בעין - הגורמים, תסמינים ודרכי הטיפול, בפורטל הרפואה מדיקו הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלפרד הנשקה

אלפרד הנשקה (גרמנית: Alfred Henschke; ‏4 בנובמבר 1890 - 14 באוגוסט 1928) היה סופר ומחזאי גרמני. אלפרד הנשקה למד כימיה במינכן, אך לאחר מכן עזב את תחום הכימיה ופנה לספרות, ומאז התחיל לפרסם את שיריו הראשונים בשם העט "קלבונד" (Klabund; צירוף המילים Vagabund [הלך] ו-Klabau [רוח אגדית של הים הצפוני]). במלחמת העולם הראשונה עבר הנשקה מגרמניה לשווייץ, ושם הצטרף לחוגו הפציפיסטי של רנה שיקלה. שיריו הראשונים של הנשקה התפרסמו בספר Pan בשנת 1912, ונודעו בקרב הציבור כ"כתיבה פורנוגרפית". בשנת 1913 יצא קובץ שיריו הראשון, "שחר! קלבונד! דמדומי בוקר". זה היה ספר של שירה לירית טהורה. הנשקה כתב גם רומנים היסטוריים (כגון Mohammad, "מוחמד"), רומנים מיתולוגיים (רומנים אלו היו בעצם עיבוד של שירים סיניים ויפניים). הנשקה חיבר גם מחזות מקוריים וחיבורים סאטיריים רבים, ביניהם - בשנת 1925 - עיבוד גרמני למחזה הסיני "מעגל הגיר", אותו עיבד מאוחר יותר ברטולט ברכט למעגל הגיר הקווקזי המפורסם שלו. ב-1925 נישא לקרולה נהר. מדיה וקבצים בנושא אלפרד הנשקה בוויקישיתוף אלפרד הנשקה, ברשת החברתית Goodreads אלפרד הנשקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלפרד הנשקה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1387

שנת 1387 היא השנה ה-87 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 1 בינואר – תחילת שלטונו של שארל השלישי, מלך נווארה 5 בינואר – תחילת שלטונו של חואן הראשון, מלך אראגון 15 בינואר – במסגרת מרד בדרום הונגריה ובסלאבוניה (ובמסגרת מזימה של זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), נחטפות מריה מלכת הונגריה ואימה, אליזבתה מבוסניה; אליזבתה מבוסניה נרצחת מול עיני בתה, שלא סלחה לבעלה, זיגמונד, על המזימה 23 באוגוסט – לאחר מותו של אולף הרביעי, מלך נורווגיה, עולה במקומו לשלטון, אימו, מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק 19 בדצמבר – קרב גשר רדקוט: כוחות של אצילים מורדים כולאים את המלך ריצ'רד השני, מלך אנגליה, עד שיסכים להחליף את יועציו מע'ה השני יורש את אחיו, מוסא השני בתפקיד המנסא (קיסר) של אימפריית מאלי ג'פרי צ'וסר מתחיל לכתוב את "סיפורי קנטרברי" המצביא המונגולי טימור לנק כובש את איספהאן באיראן וטובח ב - 70,000 מאנשי העיר. לנג כובש גם את קברדינו-בלקריה ושולט באזור באמצעות שליטי-בובה; המצביא טוחטמיש-חאן מאורדת הזהב מנסה לתקוף את כוחותיו של טימור אך נסוג בשל שלגים סין מאוחדת תחת קיסר שושלת מינג הונג וו מרד של המוסלמים תושבי גוג'ראט בהודו סולטאן דלהי פירוז נאלץ לוותר על תפקידו לטובת בנו מחמד הליטאים, שהיו העם הפגאני האחרון באירופה, ממירים דתם לנצרות האפיפיור אורבנוס השישי מכריז על מסע צלב נגד האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי יהודי לומברדיה מקבלים זכויות מוגבלות; יהודי מילנו מורשים לשוב אל העיר (לאחר שגורשו ב-1320) הנסיכה איזבלה מ-ולואה, צרפת (מתה ב - 1410). הצייר האיטלקי פרה אנג'ליקו (מת ב - 1455). בסביבות 1387: איזסה איינאו, סמוראי ומייסד אמנות הלחימה טנשין שודן קאטורי שינטו ריו 1 בינואר – שארל הרע, מלך נווארה (נולד ב-1332) 6 בינואר – פדרו הרביעי, מלך אראגון (נולד ב-1319) קרלוס השני, מלך נווארה אברהם קרסקווז, קרטוגרף יהודי-ספרדי להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1387‎ נפטרים ב-1387‎ מדיה וקבצים בנושא 1387 בוויקישיתוף
הכפלת הקובייה

הכפלת הקובייה היא אחת מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם. הבעיה נוסחה על ידי היוונים הקדמוניים, ונשארה פתוחה במשך מאות שנים, עד שהוכחה במאה ה-19 כבלתי-פתירה באמצעות תורת גלואה. הבעיה היא: "כיצד ניתן להכפיל נפח של קובייה נתונה באמצעות סרגל ומחוגה?" כלומר, בהינתן מקצוע של קובייה, כיצד ניתן לבנות את המקצוע של הקובייה הכפולה ממנה בנפחה. בעיה זאת שקולה לבניית המספר 2 3 {\displaystyle {\sqrt[{3}]{2}}} . הבעיה מבוססת על סיפור לפיו באתונה פרצה מגפה. לשאלת התושבים כיצד ניתן לעצור אותה, ענתה האורקל שעליהם להכפיל את נפח המזבח של אפולו, שצורתו הייתה קובייה. התושבים ניסו לעשות זאת על ידי הכפלת אורך המקצוע, אך פתרון זה הוא שגוי משום שלמעשה הוא מכפיל את נפח הקובייה פי 8. באופן כללי, אם מגדילים את המקצוע פי a {\displaystyle a} , אז נפח הקובייה גדל פי a 3 {\displaystyle a^{3}} . לכן כדי להכפיל את נפחה של קובייה יש להגדיל את הצלע פי 2 3 {\displaystyle {\sqrt[{3}]{2}}} . לאחר שהבינו את הבעיה, הם ניסו למצוא דרך לבנות קובייה כפולה בנפחה, אך ללא הצלחה. התפתחות חשובה בחיפוש הפתרון התרחשה כאשר מצא היפוקרטס מכיוס ניסוח חילופי: נתון קטע, יש למצוא שני קטעים כך שהראשון ממוצע גאומטרי של הקטע הנתון ושל השני, ואילו השני ממוצע גאומטרי של הראשון ושל קטע כפול מהקטע הנתון. כלומר, אם נתון קטע באורך a, יש למצוא r ו-s כך ש: a : r = r : s = s : 2 a   {\displaystyle a:r=r:s=s:2a\ } . קל לראות ש- s r = 2 3 {\displaystyle {s \over r}={\sqrt[{3}]{2}}} . הוא ומנכמוס הראו גם שניתן לפתור בעיה זאת על ידי מציאת חיתוך של פרבולה והיפרבולה או שתי היפרבולות. בשנת 1837 הוכיח פירה וונצל ש-   2 3 {\displaystyle \ {\sqrt[{3}]{2}}} איננו שייך לשדה המספרים הניתנים לבנייה, ולפיכך הבעיה איננה פתירה. ניתן להראות שכל המספרים הניתנים לבנייה שייכים לשדה המהווה הרחבה מממד 2 n {\displaystyle 2^{n}} (כאשר n הוא מספר טבעי כלשהו) של שדה המספרים הרציונליים, כיוון שחיתוך של שני ישרים משאיר את המספר באותו הממד, ואילו חיתוך של ישר עם מעגל או שני מעגלים יוצר הרחבה ריבועית. נניח בשלילה ש- 2 3 {\displaystyle {\sqrt[{3}]{2}}} ניתן לבנייה בסרגל ומחוגה, אז הוא צריך להיות שייך לשדה כאמור (נסמן אותו ב-F). שדה זה חייב להכיל את השדה Q ( 2 3 ) {\displaystyle \mathbb {Q} ({\sqrt[{3}]{2}})} , שהוא הרחבה ממד 3 של שדה המספרים הרציונליים. לכן מתקיים: [ F : Q ] = [ F : Q ( 2 3 ) ] [ Q ( 2 3 ) : Q ] {\displaystyle [F:\mathbb {Q} ]=[F:\mathbb {Q} ({\sqrt[{3}]{2}})][\mathbb {Q} ({\sqrt[{3}]{2}}):\mathbb {Q} ]} 2 n = [ F : Q ( 2 3 ) ] ⋅ 3 {\displaystyle 2^{n}=[F:\mathbb {Q} ({\sqrt[{3}]{2}})]\cdot 3} זה בלתי אפשרי, כי 3 איננו גורם של 2 n {\displaystyle 2^{n}} . סתירה. הבעיות הגאומטריות של ימי קדם מדיה וקבצים בנושא הכפלת הקובייה בוויקישיתוף הכפלת הקובייה הכפלת הקובייה, באתר MathWorld (באנגלית)
גרמלינס

גרמלינס (באנגלית: Gremlins) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1984 בבימויו של ג'ו דנטה, בהפצת האחים וורנר. הסרט הופק על ידי סטיבן ספילברג. את התסריט כתב כריס קולומבוס. בסרט מככבים זק גליגאן ופיבי קייטס. לסרט הופק המשכון בשם "גרמלינס 2" וסדרת פריקוול בשם "גרמלינס: הסודות של המוגוואי". עלילת הסרט מתארת את סיפורו של בילי פלצר (זק גליגאן), בחור צעיר מעיירה קטנה בארצות הברית, המקבל יצור מוזר שנקרא מוגוואיי כחיית מחמד. על מנת לטפל במוגוואיי כמו שצריך חייבים להקפיד על שלושה חוקים חשובים. האחד, מוגוואי שונא אור, ואור שמש יכול להרוג אותו, השני, אסור להרטיב אותו, והחוק החשוב ביותר הוא לא להאכיל אותו אחרי חצות הלילה. בילי שופך בטעות על מוגוואיי מים, ומגלה כי הוא מתרבה כאשר הוא נרטב. היצורים החדשים שנוצרו שובבים יותר מהמוגוואיי המקורי, והם הולכים אחרי מנהיג החבורה. בילי מאכיל את היצורים בטעות אחרי חצות (הם הורסים את השעון שלו, והוא חושב שהשעה לפני חצות) מה שהופך אותם למפלצות קטנות, רעות, הרסניות וקטלניות המטילות אימה על תושבי העיירה. ביחד עם חברתו קייט (פיבי קייטס), בילי יוצא על מנת לעצור את המפלצות. הוא מצליח לחסל את כולם מלבד המנהיג, אשר מנסה להגיע למים, על מנת להתרבות, אך בילי מצליח לחשוף אותו לאור השמש מה שהורג אותו. הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי וזכה לציון 79% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 42 ביקורות. מדיה וקבצים בנושא גרמלינס בוויקישיתוף "גרמלינס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גרמלינס", באתר נטפליקס "גרמלינס", באתר AllMovie (באנגלית) "גרמלינס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גרמלינס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גרמלינס", באתר Metacritic (באנגלית) "גרמלינס", באתר אידיבי "גרמלינס", באתר HBO Max (באנגלית) "גרמלינס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרמלינס, קדימון הסרט באתר יוטיוב "Gremlins‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
תל אבו הוריירה

תל אַבּוּ הוּרֵיירָה (בערבית: تل أبو هريرة) הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי בסוריה, מיישובי הקבע הראשונים בהם התפתחה החקלאות. האתר ממוקם על מישור בסמוך לגדה הדרומית של נהר הפרת. באתר שני שלבי יישוב נפרדים, כאשר ביניהם שלב בו היה היישוב נטוש. האתר נחקר בשנים 1972–1973 בניסיון להציל את ממצאיו לפני הצפתו על ידי אגם אסד, מאגר אשר נוצר עם בנין סכר טבקה. כמות ניכרת של חומר חולצה מהאתר ונחקרה במשך מספר עשורים. בשנת 1983 פורסם דו"ח ראשוני ובשנת 2000 פורסם דו"ח סופי. יישוב אפיפלאוליתי הוקם באתר לקראת 11,500 לפני זמננו, סביר להניח שעל ידי התרבות הנאטופית באחת מההתפשטויות הנאטופיות צפונה ממולדתם בדרום הלבנט. היישוב הורכב מבקתות עגולות עשויות עץ ואכלס, לכל היותר, מספר מאות מתיישבים. בתקופה זאת שימשו הציד, הדיג וליקוט צמחי בר כאופני הפקת מזון. בבתים נמצאו אזורי אחסון למזון. צבאים, ערודים, כבשים, בקר, ארנבות, שועלים ועופות נאכלו. נקצרו שני סוגים של שיפון ושני זנים של חיטת בר עתיקה (Triticum boeoticum; Triticum dicoccoides). נמצאו עדויות לגידול שיפון החל מ־10,000 לפני זמננו. הוצע כי אקלים יבש בתקופת הדריאס הצעיר גרם לפיחות בכמויות דגני הבר. הקיצוץ במקורות המזון הוביל את יושבי אבו הוריירה לגידול עצמאי של הדגניים, בניסיון להבטיח את אספקתם. אחר תקופה בה עמד האתר נטוש, יישוב נאוליתי הוקם על גבי הכפר האפיפלאוליתי. היישוב החדש היה גדול, לכל היותר, פי עשרה מהיישוב האפיפלאוליתי, והיה אחד היישובים הגדולים במזרח התיכון בתקופתו. בתי לבנים נבנו, ותל הורם משרידי היישוב הישן. מגוון רחב יותר של צמחים בויתו, ובחינה של שלדי אדם מלמדת על מספר מומים גופניים. מקור המומים הוא, כפי הנראה, עבודה חקלאית קשה ובמיוחד טחינת התבואה. גם בעלי חיים שולבו במערכת הכלכלית, וטופלו בעדריהם. הקדרות נכנסה לאתר סביב ל־7,000 לפני זמננו, והאריגה אף מוקדם יותר. סמוך לכך ננטש האתר. מדיה וקבצים בנושא תל אבו הוריירה בוויקישיתוף החקלאות העתיקה בעולם נמצאה במזרח הקרוב, באתר British Archaeology נחשפו החוואים הקדומים, באתר ה-BBC ג'ון ה. לינהרד, תבואה באבו הוריירה
שמואל צוקר

שמואל צוקר הוא איש צבא ישראלי, שסיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף. כיהן כמפקד חטיבת הנח"ל, מפקד אוגדת עזה ומפקד עוצבת הגליל. לאחר שחרורו מצה"ל שימש ראש מנהל ההרכשה והייצור (מנה"ר) במשרד הביטחון. שירת גם במשטרת ישראל, כמפקד הימ"מ. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת שקד. עבר צוקר מסלול הכשרה כלוחם, קורס סיור וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לסיירת כמפקד צוות, לחם במלחמת ההתשה ונפצע בידו. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה. בשנת 1978 שימש צוקר כמפקד גדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני, ופיקד עליו במבצע ליטני בקרב לכיבוש הכפר אל-ח'יאם. בשנים 1980–1981 פיקד על הימ"מ. בשנים 1986–1987 פיקד על חטיבת הנח"ל. הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד אוגדת עזה. בשנים 1992–1993 פיקד על עוצבת להב, ובשנים 1996-1994 פיקד על עוצבת הגליל. תפקידו האחרון היה נספח צה"ל בגרמניה . לאחר שחרורו מצה"ל מונה לראש מנהל ההרכשה והייצור (מנה"ר) במשרד הביטחון. לאחר מלחמת לבנון השנייה שימש כחוקר מטעם ועדת וינוגרד וחקר את מהלכי עוצבת הגליל בפיקוד גל הירש. בשנת 2011 עמד בראש ועדת בדיקה פנים משרדית שבדקה את פרשת מסמך הרפז. ב-2017 סיים כהונה בת 6 שנים כראש מינהל הרכש, ופרש לגמלאות. באותה שנה מסר עדות במשטרה בעניין תיק 3000. מתגורר בראש העין. שמואל צוקר בארכיון לוחמי סיירת שקד אל"ם שמואל צוקר מאי 86' - אוקטובר 87', מתוך האתר הרשמי של חטיבת הנח"ל איתן רבין, אל תתעסקו בשטויות, תביאו לי מחבלים הרוגים, הארץ, 12.05.1995, כפי שהועלה באתר פרש. אמיר אורן, אל תנצלו, אל תתנצלו, באתר הארץ, 25 במאי 2001 איתן רבין, אל תתעסקו בשטויות, תביאו לי מחבלים הרוגים, הארץ, 12.05.1995, כפי שהועלה באתר פרש. מרדכי גור, ראש המטה הכללי, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמודים 410–411. אל"ם שמואל צוקר מאי 86' - אוקטובר 87', באתר של חטיבת הנח"ל. תא"ל צוקר: אילו היה נכנס כוח מיוחד לחאן יונס ונחשף- התוצאות היו אחרות, ערוץ 7, 07.10.2002. הרצל בן אשר, ראש מנה"ר בקריית שמונה, "חדשות הגליל", 22.09.2011. גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009, עמודים 491–492. עמוס הראל, נחשפו ליקויים במתן אישורי כניסה למשרד הביטחון לאזרחים, באתר הארץ, 2 בינואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרמלינס 2

גרמלינס 2 (באנגלית: Gremlins 2: The New Batch) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1990 בבימויו של ג'ו דנטה, בהפצת האחים וורנר. הסרט הוא סרט המשך לסרט המצליח משנת 1984 "גרמלינס". הסרט הופק על ידי סטיבן ספילברג. בסרט מככבים זק גליגאן, פיבי קייטס, ג'ון גלאבר ורוברט פיקארדו. עלילת הסרט מתארת את סיפורו של בילי פלצר (זק גליגאן), ושל ארוסתו קייט (פיבי קייטס), שכעת גרים יחד בניו יורק ועובדים בבניין משרדים גדול, עליו משתלטות ומטילות אימה מפלצות קטנות, רעות, הרסניות וקטלניות. השניים, ביחד עם דניאל קלאמפ (ג'ון גלאבר) - פרודיה על דונלד טראמפ - חוברים זה לזה על מנת לעצור את המפלצות. הסרט קיבל ביקורות מעורבות ולציון 67% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 36 ביקורות. "גרמלינס 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר נטפליקס "גרמלינס 2", באתר AllMovie (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר Metacritic (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר אידיבי "גרמלינס 2", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "גרמלינס 2", באתר HBO Max (באנגלית) "גרמלינס 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרמלינס 2, קדימון הסרט באתר יוטיוב "גרמלינס 2", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)