laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת פנתאון-אסאס

אוניברסיטת פריז II: פנתאון - אסאס (בצרפתית: Université Paris II Panthéon-Assas) נוסדה בשנת 1970 כהמשך לאוניברסיטת פריז העתיקה אשר החלה את דרכה בשנת 1253, דורגה במקום הראשון בצרפת בשנת 2010 כאוניברסיטה המובילה בתחום לימודי חוק ומשפט. לאוניברסיטה יש כשמונה עשר קמפוסים שונים בפריז כשרובם ממוקמים ברובע הלטיני ההיסטורי בעיר, עשרים וארבעה מרכזי מחקר, וחמישה בתי ספר לדוקטורט. לאוניברסיטה יש ארבע מחלקות אשר מתמחות במשפט, ניהול פרטי וציבורי, כלכלה, ומדעי הפוליטיקה, וממוצע של שמונה עשר אלף סטודנטים. ביחד עם אוניברסיטה נוספות, הוא אחראי על ספריית קוג'אס. משנת 1970 באוניברסיטה למדו שני ראשי ממשלה צרפתיים, שלושה נשיאי מפלגות צרפתיות, שמונה שרי ממשלה בתחומים שונים כולל הגנה, צדק, פנים, כלכלה ואוצר, ובנוסף שני ראשי מדינה זרים, וארבעה סנטורים ושרים זרים. באוניברסיטת פריז II יש גם פרופסור ישראלי אחד: פרופ' דוד נקש (מז"פ מחשבים וזיהוי עברות מחשב). מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת פנתאון-אסאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת פנתאון-אסאס (בצרפתית ובאנגלית) אוניברסיטת פנתאון-אסאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת פנתאון-אסאס, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא פריז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנץ וילהלם זיבר

פרנץ וילהלם זִיבֶּר (לעיתים סִיבֶּר; Franz Wilhelm Sieber;‏ 30 במרץ 1789, פראג – 17 בדצמבר 1844, שם) היה בוטנאי ואספן טבע אוסטרי שסייר במסגרת מחקריו לאירופה, המזרח התיכון, דרום אפריקה ואוסטרליה. לאחר 5 שנות למידה בגימנסיה, שבמהלכן גילה כישרון רב בתחומי האמנויות הגרפיות, ארכיטקטורה והנדסה, התמקד זיבר בלימודי הטבע, ובייחוד תחום הבוטניקה. זיבר ערך מספר מסעות מחקר לאיטליה, כרתים, יוון, מצרים וארץ ישראל. מעל אלו, בולט מסע שארך שנתיים לאוסטרליה, מאוריציוס ודרום אפריקה, שבו אסף, פרט לצמחים, גם בעלי חיים ופרטים אתנוגרפיים. עם הזמן, הלכו התנהגותו ופרסומיו לבלתי-יציבים; הוא נקלע באופן עקבי לריבים ומחלוקות עם הרשויות, ונחשב ל'מופרע'. הוא הופיע בפני מכובדי העיר פראג וטען שביכולתו לרפא כלבת, ולכן דרש תמיכה כספית. עד מהרה אושפז בבית החולים לחולי נפש בפראג, שם עברו 14 השנים האחרונות בחייו, עד מותו בגיל 55. הקיצור Sieber המובא לאחר שם מין צמח, מציין שזיבר היה זה שהגדירו לראשונה. צמחים רבים נקראו על שמו, בהם מין של שום, אקליפטוס, ועוד. מינים הנקראים על שמו ומופיעים בארץ ישראל: הסוג סיברה (Sibera) ממשפחת המורכבים, המיוצג בארץ על ידי המין הנדיר סיברה ננסית המופיע בחרמון. המין הנדיר תלת-מלען ארוך (Aristida sieberiana) הגדל במישור החוף של ישראל. קדד סיבר (Astragalus sieberi) בן-שיח מדברי. מפת זיבר - ירושלים וסביבותיה הקרובות מדיה וקבצים בנושא פרנץ וילהלם זיבר בוויקישיתוף
My World

My World (בעברית: העולם שלי) הוא מיני-אלבום של זמר הפופ הקנדי ג'סטין ביבר. "My World" הוא החלק ראשון מסדרה בת שני חלקים וממשיך אותו אלבום האולפן של ביבר My World 2.0. על הפקת האלבום עבדו אשר, סקוטר בראון, אנטוניו רייד, כריסטופר סטיוארט ומפיקים נוספים. My World הגיע למעמד של פלטינה כפולה בקנדה ובממלכה המאוחדת, ולפלטינה אחת בארצות הברית ובגרמניה. שניים משירי האלבום יצאו כסינגלים, סינגל הבכורה של ביבר "One Time" ו-"One Less Lonely Girl", ושני נוספים שירים שהיו זמינים להורדה דיגיטלית ודורגו במצעדים; "Love Me" ו-"Favorite Girl". את האלבום החליט ביבר להוציא כמיני-אלבום ולא כאלבום אולפן, כיוון שאת אלבומו My World 2.0, החליט להוציא כאלבום הבכורה שלו. מידע על האלבום My World באתר MusicBrainz מידע על האלבום My World באתר AllMusic האלבום My World באתר Discogs קישור לאלבום בחנות הITUNES Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Justin Bieber | Receipts, ATRL (באנגלית)
לא לפני הילדים

לא לפני הילדים היא קומדיית מערכונים ישראלית ששדורה בערוץ 10 בשנים 2007–2009, בכיכובם של עידן אלתרמן, יעל לבנטל, יעל שרוני, ורד פלדמן, אורי פפר, יוסי מרשק ושי גולדשטיין. לסדרה היה פורמט זהה לסדרה מתחרה בערוץ 2, "קצרים". כל תוכנית מורכבת ממערכונים קומיים. המערכונים עוסקים בסיטואציות יומיומיות, ובנושאים רגילים מהחיים כשבדרך כלל הם מוצגים בצורה מוגזמת. חלק מהנושאים הם מיניות, מוות, פערים חברתיים ויחסים בין גברים לנשים. התוכנית שודרה לראשונה בדצמבר 2007 בערוץ 10. העונה הראשונה כללה עשרה פרקים, ורשמה ממוצע של 9.1 אחוזי רייטינג. שי גולדשטיין עזב את התוכנית בתום העונה הראשונה לאחר שעבר לתוכנית "מועדון לילה" שבערוץ 2. העונה השנייה יצאה ב-5 בספטמבר 2009. את גולדשטיין החליף יוסי מרשק. בנוסף הצטרפו לסדרה בעונה השנייה גם שחקני המשנה גל זייד ואייל רוזלס. העונה השנייה כללה 13 פרקים. הסדרה נמכרה למקסיקו וצ'ילה, שם היא דובבה מחדש. זו הסדרה הישראלית הראשונה ששודרה מחוץ לישראל בדיוק כפי ששודרה בערוץ 10. קצרים "לא לפני הילדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לא לפני הילדים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עכבר העיר, שי גולדשטיין למבוגרים בלבד, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2007 רועי ברק, ‏כן לפני הילדים: ערוץ 10 ייקנס על שידור מערכון עם תוכן פדופילי, באתר גלובס, 18 ביוני 2012 רותה קופפר, עידן אלתרמן ויעל לבנטל יככבו בטלוויזיה המקסיקאית, באתר הארץ, 23 ביוני 2009
טטואבה

טטואבה (Tatoeba; ביפנית: たとえば – "לדוגמה") הוא פרויקט של שיתוף פעולה בינלאומי שמטרתו לאסוף ולרכז מספר רב של משפטים, המתורגמים ממספר רב של שפות למגוון שפות אחרות. שם הפרויקט הוא המילה היפנית שפירושה "לדוגמה", כלומר, דוגמה לשימושי לשון שונים במילים ובביטויים. בסיס הנתונים של טטואבה מכיל מספר רב של משפטים לדוגמה, שתורגמו ועדיין מתורגמים למכלול רחב של שפות. מכלול התרגומים משמש מעין מילון תרגום רב-לשוני; כאשר מחפשים בו תרגום למילה כלשהי, האתר מציג משפטים לדוגמה שבהם משולבת המילה המבוקשת. האתר ממשיך להתעדכן ולהתרחב מדי יום, כאשר הגולשים באתר ממשיכים להעלות משפטים משלהם, בשפת האם שלהם או בשפות אחרות, או לתרגם משפטים קיימים לשפתם או לשפות אחרות. אוסף הטקסטים של טטואבה מבוסס על קורפוס "טאנאקה" (אוסף גדול של משפטים מקבילים ביפנית ובאנגלית), שנוספו אליו שפות רבות אחרות החל משנת 2006, תחת ניהולה של טראנג הו (Trang Ho). אתר פרויקט טטואבה מכיל מגוון כלים ואמצעים המאפשרים חיפוש ועריכה של המשפטים. בפרויקט משתתפת קהילה רחבה של תורמים דוברי שפות רבות, העוסקים בהזנה, בתרגום ובעריכה של המשפטים בשפות השונות, ואף בהגהה ובתיקון של משפטים קיימים, כל אחד בשפתו הוא. נכון לסוף אוקטובר 2015, טטואבה כוללת כ-4,389,000 משפטים ב-221 שפות. שבע השפות המכילות את המספר הרב ביותר של משפטים בפרויקט נכון לנקודת הזמן האמורה הן אנגלית, אספרנטו, איטלקית, טורקית, רוסית, גרמנית, וצרפתית. מדיה וקבצים בנושא טטואבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טטואבה (בשפות מרובות) טטואבה, ברשת החברתית פייסבוק טטואבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טטואבה, הבלוג הרשמי אתר טטואבה - מילון תרגום המבוסס על משפטים שלמים עמוד השפות בטטואבה, המציג את כל השפות ואת מספר התרומות בכל שפה
קונטראס

הקונטראס (בספרדית: Contras) הוא שם כולל לארגונים מחתרתיים שפעלו בניקרגואה בשנות ה-80 של המאה ה-20 נגד השלטון הסנדיניסטי. המילה contra היא קיצור ל-contrarrevolución ("נגד המהפכה"), והיא מתייחסת למהפכה הסנדיניסטית ב-1979, בה הודח הנשיא אנסטסיו סומוסה דביילה. בין ארגוני הקונטראס השונים לא הייתה זהות אידאולוגית, והמכנה המשותף היחיד שלהם היה השאיפה להפיל את המשטר הסנדיניסטי. בין היתר, היא כללה את נאמני סומוסה, גורמים במעמד הביניים שתמכו במהפכה הסנדיניסטית אך התאכזבו מתוצאותיה, כפריים סנדיניסטים לשעבר ואינדיאנים-ילידים שהתנגדו למדיניות הלאמת האדמות שפגעה בהם. החזית הדמוקרטית הניקרגואית (Fuerza Democrática Nicaragüense) הייתה הגורם הדומיננטי בקונטראס. בראשה עמד הקולונל אנריקה ברמודס, שהיה לפני כן ממפקדי המשמר הלאומי, והיא פעלה בתחילה בעיקר מהונדורס. החל מ-1982 החל לפעול ארגון קונטרה נוסף, הברית המהפכנית הדמוקרטית (Alianza Revolucionaria Democrática), בהנהגתו של אדן פסטורה, סנדיניסט לשעבר בעצמו, שהתנגד להתקרבותה של הממשלה הסנדיניסטית לברית המועצות ולקובה. ארגון זה פעל מקוסטה ריקה. ארצות הברית אימנה, מימנה וחימשה את הקונטראס, באמצעות ה-CIA, ואף הייתה מעורבת במאמצים ליצירת שיתוף פעולה וחזית אחידה בין הארגונים השונים. זאת, בהתאם למדיניותו של הנשיא רונלד רייגן, לסיוע לארגוני גרילה אנטי-קומוניסטיים ברחבי העולם. בתקופת שלטונה של החונטה הצבאית בארגנטינה (עד 1983) תמכה אף היא בקונטראס. לאחר שרבו העדויות על כך שהקונטראס לא פוגעים רק במטרות צבאיות, אלא גם באזרחים, סירב הקונגרס לאשר את מימון הקונטראס. כדי לעקוף את הקונגרס, התבצעה עסקה סיבובית שכללה מכירת נשק לאיראן באמצעות ישראל, בפרשה שנודעה בשם פרשת איראן-קונטראס. ב-1986 פסק בית הדין הבינלאומי לצדק, בפסק הדין ניקרגואה נגד ארצות הברית, כי תמיכתה של ארצות הברית בקונטראס, כמו גם פעולות אחרות שנקטה, כמיקוש נמליה של ניקרגואה, מהווה הפרה של המשפט הבינלאומי, והורה לה לפצות את ניקרגואה. ארצות הברית מעולם לא מילאה אחר פסק דין זה. לשיא הצלחותיהם הצבאיות הגיעו הקונטראס בשלהי 1987 ובראשית 1988. עם המבצעים הבולטים נמנו מתקפה משולבת של הקונטראס ב-21 בדצמבר 1987 על מספר בסיסים צבאיים ברחבי ניקרגואה והפלת מסוק מיל מי-24. פעולות אלה, לצד הפגנות ברחבי המדינה ולחץ בינלאומי להפסקת הלוחמה, אילצו את הנשיא דניאל אורטגה לנהל משא ומתן, ולהכריז על קיום בחירות ב-1990. ב-1989 החלו הקונטראס להתפרק מנשקם, לקראת מערכת הבחירות. אורטגה הובס בבחירות, ולנשיאת המדינה נבחרה ויולטה צ'מורו, סנדיניסטית לשעבר שהעבירה את תמיכתה לקונטראס עקב התנגדותה למדיניות הסוציאליסטית שהנהיגו הסנדיניסטים. לאחר בחירתה חדלו הקונטראס לפעול, והשתלבו במערכת הפוליטית. פרשת איראן-קונטראס מדיה וקבצים בנושא קונטראס בוויקישיתוף קונטראס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Live at the House of Blues

Live at the House of Blues הוא אלבום של הראפר האמריקאי טופאק שאקור מההופעה האחרונה שלו שהתרחשה ב-4 ביולי 1996. האלבום יצא בשנת 2005, 9 שנים לאחר ששאקור נורה מרכב חולף. האלבום מכר יותר מ-1,000,000 עותקים והגיע למעמד פלטינה. בהופעה היו זמרים אורחים שמופיעים באלבום, כגון סנופ דוג, אאוטלוז ועוד. קיימת גם גרסת DVD שמכילה את המופע השלם כולל קליפים לשירים "California Love", "To Live & Die in LA", "Hit 'Em Up" ו-I Ain't Mad at Cha. Ambitions a Ridah So Many Tears Troublesome Hit 'Em Up Tattoo Tears All Bout U Never Call U Bitch Again Freek'n You How Do You Want It What Would U Do Murder Was the Case Tha Shiznit If We All Gony Fuck Some Bomb Azz Ain't No Fun New York Big Pimpin' Do What I Feel G'z and Hustlas Who am I Me in Your World For My Niggaz and Bitches Doggfather Gin and Juice 2 of Amerikaz Most Wanted מידע על האלבום Live at the House of Blues באתר MusicBrainz מידע על האלבום Live at the House of Blues באתר AllMusic האלבום Live at the House of Blues באתר Discogs
לואי דרקייה דה פלפואה

לואי דָרְקְיֶיה דה פֶּלֶפּוּאָה (בצרפתית: Louis Darquier de Pellepoix;‏ 19 בדצמבר 1897, קאור - 29 באוגוסט 1980, ליד מאלגה שבספרד) היה ראש הקומיסריאט הכללי לענייני יהודים תחת משטר וישי בצרפת בין השנים 1944-1942. דה פלפואה לחם במלחמת העולם הראשונה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היה חבר בכמה התארגנויות פוליטיות שדגלו באידאולוגיה פשיסטית ואנטישמית. ב-6 בפברואר 1934 נפצע במהלך הפגנות סוערות של תנועות הימין בצרפת, דבר שהוסיף למעמדו הציבורי. בתקופה זו החל שיתוף הפעולה שלו עם ארגונים אנטישמיים בגרמניה. דה פלפואה ביטא בפומבי את דעותיו הקיצוניות. בין השאר אמר ב-1937: "מוטל עלינו, עם כל הדחיפות שבדבר, לפתור את הבעיה היהודית, בין אם על ידי גירוש או טבח". דו"ח בריטי משנת 1942 כינה אותו אחד האנטישמים הגרועים ביותר בצרפת. ב-1938 הציע דה פלפואה, שכיהן כחבר מועצת פריז, כי ייקבע לכל יהודי צרפת מעמד של זרים ויוטלו עליהם הגבלות חמורות בתחומי התרבות והכלכלה. במאי 1942 הוא מונה לעמוד בראש ה"קומיסריאט הכללי לענייני יהודים" במקומו של קסאבְיֶיה וָלָה שלמרות דעותיו האנטישמיות ניסה לנהל מדיניות עצמאית צרפתית ביחס ליהודים ולכן פוטר מתפקידו על ידי הגרמנים. בניגוד לקודמו שהיה מועמד מטעם ממשל וישי נבחר דה פלפואה שהיה פרו-נאצי ומעריץ של ההיטלריזם על ידי הגרמנים. הוא ואנשי צוותו פעלו בברוטאליות ובתאוות בצע תוך שהם מתעלמים ממשרדי ממשלה אחרים או מעכבות טכניות וחוקתיות. נאמר כי פיליפ פטן בעצמו כינה את דה פלפואה, שהיה ידוע כאיש גס ואכזרי, "מר עינויים". בתקופתו גדלו ההתעמרות והדיכוי של יהודי צרפת והוגבר קצב הגירוש למחנות הריכוז. בין היתר היה דה פלפואה מראשי מבצע גירוש היהודים מפריז, בו גורשו כ-13,000 יהודים למחנות השמדה. בפברואר 1944 פוטר דה פלפואה בהוראת הגרמנים שחששו כי דמותו הגרוטסקית פוגעת באינטרסים שלהם בצרפת. בשנת 1947 נידון דה פלפואה למוות שלא בפניו באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים, אך הוא נמלט לספרד, שם היה מוגן תחת משטרו של פרנסיסקו פרנקו. באוקטובר 1978 אמר בריאיון לעיתון הצרפתי "ל'אקספרס" כי תאי הגזים באושוויץ לא שימשו כדי להרוג בני אדם, אלא רק כאמצעי לחיטוי נגד כינים, וכי הטענות על ההרג בשיטה זו היו שקרים שהומצאו על ידי היהודים. הראיון עורר סערה ודיון ציבורי רחב בצרפת. דה פלפואה מת ב-1980, במאלגה שבספרד. מדיה וקבצים בנושא לואי דרקייה דה פלפואה בוויקישיתוף לואי דרקייה דה פלפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואי דרקייה דה פלפואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרים ברגמן, דראנסי, המכון לחקר התפוצות, 1998, עמ' 26 (מופיע גם במרים ברגמן, ‏היהודים בצרפת בתקופת ממשלת וישי, משואה י"ז, עמוד 190) המשרד הכללי לעניני יהודים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ילקוט מורשת, מהדורה 28, בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ' וספרית פועלים, 1979, עמ' 103.
קייפרס פוניי

קייפרס ס. פוּנֵיי הבן (באנגלית: Capers C. Funnye Jr.‎;‏ נולד ב-1952) הוא רב קונסרבטיבי אפרו-אמריקאי, מנהיגה הרוחני של "הקהילה האתיופית-עברית בית-שלום בני-זקן" (Beth Shalom B’nai Zaken Ethiopian Hebrew Congregation) בשיקגו, עמית מחקר בכיר במכון לחקר היהדות והחברה בסן פרנסיסקו, החבר האפרו-אמריקאי הראשון והיחיד במועצת הרבנים של שיקגו וחבר הקונגרס היהודי האמריקאי במערב התיכון. פוניי הוא בן-דודתה של מישל אובמה (אמו היא אחות-סבהּ). פוניי נולד בדרום קרוליינה וגדל בדרום שיקגו. כמו רוב בני קהילתו פוניי הוא, כלשונו, "יהודי מבחירה". הוא התגייר ב-1972 לאחר שגדל כנוצרי מתודיסטי, בקהילה ששימרה מנהגים ותרבות אפריקאיים. התקרבותו ליהדות החלה כאשר למד באוניברסיטה וחש, בין היתר על בסיס תעמולת הפנתרים השחורים שהנצרות אינה דת טבעית לאפריקאים, אלא דת שנכפתה עליהם על ידי האדם הלבן. בחיפושיו אחר דת מתאימה יותר הכיר את הרב רוברט דווין מקבוצת בני ישראל העבריים השחורים, שהטיף כי אפרו-אמריקאים הם צאצאי העבריים המקראיים. דווין, שלא היה מוסמך לרבנות, גייר את פוניי. בהמשך למד פוניי את יסודות היהדות באופן מסודר והחליט לאמץ צו הלכתי מחמיר יחסית. ב-1985 החליט לעבור גיור רשמי, שהתקבל על ידי בית הדין של היהדות הקונסרבטיבית בארצות הברית. לאחר מכן הוסמך לרבנות על ידי בית דין זה. ב-1997 התקבל למועצת הרבנים של שיקגו. פוניי מלמד עברית ויהדות בשיקגו והוא חבר הוועדה האורבנית של יהודי שיקגו, הנלחמת בעוני, גזענות ואנטישמיות. כמו כן מארגן פוניי מפגשים בין מוסלמים ויהודים אפרו-אמריקאים לקידום הבנה הדדית. פוניי פעיל בארגוני סיוע לקהילות ביתא ישראל ויהודי האיגבו וכן בוועד לשחרור יונתן פולארד. במסגרת פעילויותו בקהילה פעל לא אחת יחד עם מישל אובמה. העבריים השחורים – חברי קבוצת האם האפרו-אמריקאית בארצות הברית הרבי של אובמה, כתבת פרופיל בניו יורק טיימס, 2 באפריל 2009 (באנגלית) תומך בשיחרור פולארד: בן דוד של מישל אובמה, באתר ערוץ 7, 14 בפברואר 2002 פנחס וולף‏, בן דודה של מישל אובמה: "לשקול שחרור פולארד", באתר וואלה, 14 בפברואר 2011 Black Rabbi Reaches Out to Mainstream of His Faith כתבה מניו יורק טיימס, 16 במרץ 2008 (באנגלית) תמליל ריאיון עם פוניי באתר מוזיאון השואה האמריקני (באנגלית)
רב משרשיא

רב משרשיא היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל. היה תלמיד מובהק של רבא, והם מוזכרים בתלמוד עשרות פעמים יחדיו. ייתכן כי היה גם תלמידו של אביי. היה חברו הקרוב של רב פפא, גם הוא תלמיד של רבא, ואף שלח את בנו ללמוד לפני רב פפא. גם רב יוסף בריה דרב עילאי נמנה עם חבריו. חמיו, מוזכר על שמו כ"רב כהנא חמוה דרב משרשיא". שלושת בניו של רב משרשיא היו אמוראים, ולמדו בבית מדרשו של רב אשי. שמותיהם: רבא, רב סמא ורב יצחק, שהיה אדם נכבד ונשוא פנים התלמוד מספר כי רב משרשיא עצמו עודד אותם ללמוד בבית מדרש זה. כאשר נפטר רב משרשיא התמלאו הדקלים בקוצים במקום תמרים לאות אבל על פטירתו. מסכת בבא בתרא אנו מוצאים אמרה של רב משרשיא, בקשר להכרעה בין סיני ועוקר הרים - לימוד בעיון לבין לימוד בבקיאות. אמר רבי זירא: אמר רב: מאי דכתיב (משלי טו) "כל ימי עני רעים"? - זה בעל גמרא. ו"טוב לב משתה תמיד"? - זה בעל משנה. רבא אמר איפכא והיינו דאמר רב משרשיא משמיה דרבא מאי דכתיב (קהלת י) מסיע אבנים יעצב בהם בוקע עצים יסכן בם מסיע אבנים יעצב בהן אלו בעלי משנה בוקע עצים יסכן בם אלו בעלי גמרא — תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ה, עמוד ב' כלומר, על פי רבי זירא, רב פירש את ספר משלי, פרק ט"ו, פסוק ט"ו כך: "כל ימי עני רעים" - זה בעל גמרא; ו"טוב לב משתה תמיד" - זה בעל משנה. רבא פירש להפך. רש"י מסביר, מה משמעות הפירוש להפך: ”כל ימי עני רעים זה בעל משנה: שאינו יכול להורות הלכה מתוך משנתו, וגם כי כשחולקות זו על זו - אינו יכול לתרץ; וטוב לב זה בעל הגמרא: שיודע משניות על עיקרם, ובקי בטעמיהם, ויש בידו כח להורות הלכה למעשה” כלומר, על פי רבא, בעל המשנה, הוא הסיני, אינו יכול לפסוק הלכה הנוגעת לענייני דיומא מתוך ההלכה, ואינו מסוגל להתמודד עם קושיות, כאשר מתגלות סתירות במשנה. לעומתו, בעל הגמרא, הוא עוקר ההרים, מבין את הסיבות שמאחורי המשניות, ולכן יש בידו הכח להסיק על הלכות מתוך הכתובים. וזהו שאמר רב משרשיא משמו של רבא: מהו שכתוב בקהלת י,ט, "מסיע אבנים, יעצב בהם; בוקע עצים, יסכן בם"? 'מסיע אבנים יעצב בהן' אלו בעלי משנה. על פי רש"י, הכוונה היא "ששונה משניות כל היום, ואין לו אלא צער: שמתקשה בטעמיהן ואינו יודע לפרש". 'בוקע עצים יסכן בם' - אלו בעלי גמרא (לפי רש"י, הכוונה היא שנהנה מהם), כלומר העוקר הרים נהנה ממלאכתו. הרב אהרן הימן, "רב משרשיא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 911-912, באתר היברובוקס בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ג, עמוד א', אמר לו אביי "לאו רב מובהק אנא?", אך ייתכן שאביי אמר לו מילים אלו, בשל היותו גדול הדור (היימן). תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף מ"ח, עמוד א'. ראו תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ו, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"ז, עמוד ב'. ראו תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף מ', עמוד ב'. מסכת חולין, דף י"ז, עמוד ב'. ערכי תנאים ואמוראים על פי תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ח', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"ב, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ה, עמוד ב'.
רבי זריקא

רבי זריקא (בתלמוד ירושלמי: רבי זריקן) היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל. למד אצל רבי אבהו יחד עם רבי ירמיה חבירו. הוא היה תלמיד של ריש לקיש, רבי אלעזר, רב יהודה ותלמיד מובהק של רבי אמי. היה מעתיק ברייתות ומסדרן. הוא מזכיר גם מאמרותיו של רב הונא. חברו היה רבי זירא. אין אומרים בפני המת, אלא מדבריו של המת. במחלוקת הלכתית בין רב לרבי חנינא, האם יש להזכיר את ראש חודש בברכת המזון (בברכת יעלה ויבוא), מכריע רב זריקא את ההלכה כרב, שכן ברייתא אותה אמר רבי אושעיא מצטרפת לדבריו. הרב אהרן הימן, "רבי זריקא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק א, עמודים 407-406, באתר היברובוקס הרב יהודה לייב פישמן מימון (עורך), רבי זריקא, יחוסי תנאים ואמוראים, ירושלים, תשכ"ג 1963, עמ' ר"ד–ר"י, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) ראו תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ב, עמוד ב'. יחוסי תנאים ואמוראים. תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף כ"א, עמוד ב'. קיימת מחלוקת בתלמוד, האם מדובר על דברי תורה על דברים בטלים. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ג', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ד, עמוד א'. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים

הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים (באנגלית: Parents, Families and Friends of Lesbians and Gays; ידוע בראשי התיבות PFLAG - מבוטא "פּי-פלאג") הוא ארגון חברתי-פוליטי המורכב מבני משפחות וחברים של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב). הצהרת הכוונות של הארגון מתארת את מטרתו לקידום בריאות ורווחה של להט"בים, ומתן תמיכה למשפחותיהם וחבריהם באמצעות חינוך ולמידה תוך התבססות על שלוש מטרות עיקריות: מתן תמיכה להתמודדות עם סביבה עוינת. חינוך ולימוד במטרה למגר בערות בנושא להט"ב. פעילות ציבורית בנושא זכויות להט"ב למען צמצום אפליה והבטחת זכויות אזרח. לארגון יש יותר מ-500 סניפים ברחבי ארצות הברית ומחוז קולומביה, וסניפים וארגוני-בת במדינות נוספות כגון פוארטו ריקו, קנדה, בריטניה, שווייץ, בלגיה, איטליה, ספרד, צרפת וגרמניה. בישראל פועל הארגון המקביל תהל"ה, המבוסס על עקרונות PFLAG. האירוע שהביא להקמתו של הארגון התרחש בשנת 1972, אז צפתה בטלוויזיה ג'ין מנפורד וראתה בדיווח חדשותי את בנה מוכה באלימות בעת הפגנה של התנגדות לזכויות להט"ב, בעוד שוטרי משטרת העיר ניו יורק אינם עושים דבר על מנת לסייע לו. האירוע הביא את מנפורד לצעוד יחד עם בנה במצעד הגאווה של ניו יורק (אשר נחנך שנתיים קודם לכן) כאשר היא אוחזת בשלט "הורים של הומואים: מאוחדים בתמיכה עבור הילדים שלנו". במהלך המצעד ולאחריו פנו רבים למנפורד והביעו בה תמיכה, ואחרים ביקשו ממנה לדבר עם הוריהם. בעקבות הפניות החליטה מנפורד להקים קבוצת תמיכה להומואים ולסביות ובני משפחתיהם בשם POG (ראשי תיבות של "Parents of Gays"). הפגישה הרשמית הראשונה נערכה בשנת 1973 בכנסייה מקומית, בהשתתפות כ-20 איש. בשנת 1981 כבר היה הארגון לכלל-ארצי, ועסק בהרחבה בהפצת מידע חינוכי למוסדות חינוך וקהילות שונות אודות הומוסקסואליות. השם שונה בהמשך ל-PFLAG, ובשנת 1993 התרחב הארגון וכלל גם ביסקסואלים ובהמשך גם טרנסג'נדרים. תהל"ה מדיה וקבצים בנושא הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים (באנגלית) PFLAG - אתר הבית הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים, ברשת החברתית פייסבוק הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים, ברשת החברתית אינסטגרם Rankin, Richard (באוקטובר–בנובמבר 2006). "Talking Tolerance". Wo! Magazine. אורכב מ-המקור ב-2007-10-08. נבדק ב-2007-07-13. {{cite web}}: (עזרה)
המודיעין הצבאי הכללי של סין העממית

המודיעין הצבאי הכללי של סין העממית (פין יין: Er Bu Qingbao Bu) הוא ארגון הביון המרכזי של צבא השחרור העממי של סין. הוקם ב-1950. הארגון אחראי למודיעין אסטרטגי, מודיעין אותות, ותפעול הכוחות המיוחדים של סין העממית. הארגון אחראי לאיסוף מודיעין אודות צבאות זרים ועוסק בריגול מכל התחומים בעבור הצבא הסיני. בעניינים הנוגעים לביטחון המדינה, הארגון משתף פעולה עם המשרד לביטחון המדינה של סין, גם בנושאי איסוף מודיעין כלכלי ופיננסי. על הארגון מפקחת הוועדה הצבאית המרכזית של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של סין. ראש הארגון מתמנה על ידי נשיא הרפובליקה העממית של סין, והרמטכ"ל הסיני אחראי לניהול מבצעים. הארגון כולל מחלקה מיוחדת שפועלת כנגד טאיוואן - המחלקה השלישית, שאחראית על כלל רשת הריגול הסינית בטאיוואן. נוסף לכך, המודיעין של חיל האוויר הסיני, מודיעין הצי והמודיעין האזורי פועלים בכפיפות למודיעין הצבאי הכללי. ישנם כ-35,000 עובדים וסוכנים במודיעין הצבאי הכללי של סין. הארגון משתף פעולה עם ארגוני ביון זרים וב-1997 חתם גם על הסכם לשיתוף פעולה עם הפס"ב הרוסי. ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדונה די קמפיליו

מדונה די קמפיליו (באיטלקית: Madonna di Campiglio. מכונה בקיצור: מדונה) היא עיירת סקי בצפון מזרח איטליה. העיירה שוכנת בעמק רֵנְדֶנָה (Rendena) שבנפת טרנטו, בין מצוקי ברנטה בדולומיטים לבין קרחון פרסנה (Presena). גובה העיירה 1,522 מטר ואוכלוסייתה מונה כ-1,000 איש. מדונה די קמפיליו ידועה כאחת מעיירות הנופש והסקי היותר יוקרתיות באיטליה. היא מארחת בקביעות תחרויות סנובורד ותחרויות סקי אלפיני במסגרת סבב הגביע העולמי של פדרציית הסקי העולמית (FIS). כמו כן, קבוצות המרוצים של פרארי ודוקאטי מקיימות מדי שנה בינואר אירוע תקשורתי שנתי במדונה, דרך נותנת החסות המשותפת שלהן – חברת מרלבורו. מרחב הגלישה של מדונה די קמפיליו כולל 150 ק"מ של מסלולים לכל הרמות ו-59 מעליות שמסוגלות לשנע 31 אלף גולשים בשעה. מתוכם, 60 ק"מ של מסלולים נמצאים במדונה עצמה, 30 ק"מ נמצאים באתר הסקי פינזולו (Pinzolo) הסמוך ו-60 ק"מ נמצאים באתרים מרילבה (Marilleva) ופולגרידה (Folgarida), שמחוברים ישירות למדונה באמצעות מערכת מעליות סקי מודרניות. בדצמבר 2011 נפתחה מעלית שתחבר את מדונה ישירות גם לפינזולו, מה שיצור מרחב גלישה בן 150 ק"מ מחוברים. במדונה די קמפיליו נמצא אחד הסנופארקים הגדולים באירופה – ה-Ursus Snowpark – שמארח תחרויות בינלאומיות ומכיל עשרות קפיצות ומתקנים לגולשי פריסטייל. פרט לסקי וסנובורד, אפשר להתנסות במדונה גם בטיולים רגליים מודרכים בשלג, מזחלות כלבים, החלקה על קרח, טיפוס על קרח, מצנחי רחיפה ושחייה. בימי הקיץ האזור פופולרי בקרב נופשים, מטיילים, מטפסי מצוקים ורוכבי אופניים ואופני הרים. מדיה וקבצים בנושא מדונה די קמפיליו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדונה די קמפיליו מדונה די קמפיליו - Madonna di Campiglio, באתר ynet, 14 בדצמבר 2009