laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטגוטטרבלודון

סטגוטטרבלודון (שם מדעי: Stegotetrabelodon; משמעות השם: "ארבע שיני חטים מקורות") הוא סוג נכחד של פילאי, אשר חי במשך סוף המיוקן עד תחילת הפליוקן בערבות של אפריקה ושל אירואסיה. סוג זה משויך למשפחת הפיליים לצד הממותה, הפלאולוקסודון והפילים הקיימים והוא נחשב לסוג הקדום ביותר במשפחה זו. הוא תואר לראשונה ב-1941. הסטגוטטרבלודון היה פיל גדול מאוד, בגובה של 4 מטרים ומשקל ממוצע של 11–12 טונות (12.1–13.1 טון קצר), אצל המין Stegotetrabelodon syrticus. לצידו התגלו עוד 2 מינים: Stegotetrabelodon orbus ו-Stegotetrabelodon lybicus. מרבית המאובנים התגלו באפריקה, בין השאר באוגנדה וקניה אך גם באיטליה ובחלק מאסיה. ישנה מחלוקת על שרידי עקבות רחבות שהתגלו במדבר של אבו דאבי ואולי שייכות אליו. ממצאים אחרים שבעבר שויכו אליו נחשבים כיום למאובני פילאים אחרים כמו המסטודון, הסטגודון והטטרלופודון (Tetralophodon). הוא היה בעל חדק ארוך וחטים ישרים כמו של הפלאולוקסודון שצמחו גם מלסתותיו התחתונות. חטים אלה היו ישרים וארוכים ביותר ודמו לחטי הגומפותריומיים ששימשו כנראה לחפירה, תלישת ענפים ולסינון צמחי מים וכשימוש משני להברחת טורפים. בעבר הוא נחשב לסוג במשפחת הגומפותריומיים עקב כך, אך הופרד. המבנה של השיניים רמז על תזונה מצמחייה עשבונית ויש רמזים לכך שחי בעדרים קטנים. מדיה וקבצים בנושא סטגוטטרבלודון בוויקישיתוף סטגוטטרבלודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סטגוטטרבלודון, באתר GBIF (באנגלית)
שלום בן יאשיהו

שלום בן יאשיהו מוזכר פעמיים בתנ"ך כבנו של יאשיהו מלך יהודה והדעות חלוקות לגבי זיהויו. חז"ל זיהו אותו עם צדקיהו, אבן עזרא ורבים מהפרשנים המודרניים עם יהואחז, רד"ק עם יהויכין ומלבי"ם טען שהוא היה בן אחר שלא מלך. שלום בן יאשיהו מופיע בשם זה פעמיים בתנ"ך. בספר ירמיהו בנבואה על מלכי יהודה:: "אַל תִּבְכּוּ לְמֵת וְאַל תָּנֻדוּ לוֹ בְּכוּ בָכוֹ לַהֹלֵךְ כִּי לֹא יָשׁוּב עוֹד וְרָאָה אֶת אֶרֶץ מוֹלַדְתּוֹ. כִּי כֹה אָמַר ה' אֶל שַׁלֻּם בֶּן יֹאשִׁיָּהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה הַמֹּלֵךְ תַּחַת יֹאשִׁיָּהוּ אָבִיו אֲשֶׁר יָצָא מִן הַמָּקוֹם הַזֶּה לֹא יָשׁוּב שָׁם עוֹד. כִּי בִּמְקוֹם אֲשֶׁר הִגְלוּ אֹתוֹ שָׁם יָמוּת וְאֶת הָאָרֶץ הַזֹּאת לֹא יִרְאֶה עוֹד." ייתכן שמדובר במלך יהואחז בן יאשיהו שהוגלה למצרים על ידי פרעה נכה ושם גם מת. בתחילת ספר דברי הימים א': "ובני יאשיהו הבכור יוחנן השני יהויקים השלשי צדקיהו הרביעי שלום" הגמרא מביאה את דברי רבי יוחנן שיוחנן המוזכר בפסוק זה הוא יהואחז וששלום הוא צדקיהו. רש"י והמצודות מפרשים על פי דברי הגמרא ששלום הוא צדקיהו. את הקושי של הביטוי "אשר יצא" מסביר רש"י: "ואף על פי שלא יצא עדיין מתנבא עליו כאילו יצא". את הכפילות של אזכור שלום וצדקיהו יחד באותו פסוק מסבירה הגמרא בכך שהיה הבן השלישי של יאשיהו והרביעי למלוך, כי יהויכין מלך לפניו. רד"ק טוען ששלום הוא יהויכין שגלה לבבל. לטענתו, גם נכד של יאשיהו יכול להקרא "בן יאשיהו". אבן עזרא בפירושו לדניאל, פרק א, טוען ששלום הוא יהואחז. אליה שמואל הרטום כותב שזוהי "ההשערה הקרובה ביותר". באנציקלופדיה מקראית כותבת גאולה כהן בסתם: "בן יאשיהו מלך יהודה שנתמלך בשם יהואחז". חיזוק לזיהוי זה נמצא במבנה של פרק כ"ב בירמיהו המונה את המלכים שלום, יהויקים, ויהויכין בסדר זה. המלבי"ם טוען ששלום היה בן רביעי שלא מלך. הוא כותב: "לדעתי, שלום בן יאשיה הרביעי שלא נודע מה נעשה בו, בעת שהוליך את יהויקים בבלה ומת בשער לדעת חז"ל. הגלה את שלום לבבל כדי שלא יחלוק על מלכות צדקיה. ועל זה אמר של יבכו על יהויקים שמת רק על שלום ההולך עתה לגלות כי לא ישוב עוד." את הביטוי "המולך" הוא מפרש: "שהיה ראוי למלוך". דעה זאת התקבלה על דעת ד"ר מנחם בולה שהרחיב עליה בדעת מקרא. לטענתו, הפסוק בדברי הימים אינו מסתדר עם אף אחד מהזיהויים, שכן צדקיהו ויהויקים מוזכרים בפסוק, ויהואחז לא היה הבן הרביעי. ספר ירמיהו, פרק כ"ב, פסוקים י'–י"ב (ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"ד (ספר דברי הימים א', פרק ג', פסוק ט"ו תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"א, עמוד ב' מקראות גדולות דברי הימים א, ג, טו מצודות, ירמיהו, כב, יא רש"י, ירמיהו, כב, יא רד"ק, ירמיהו, כב, יא תורה נביאים כתובים מפורשים על ידי פרופ' א.ש. הרטום, הוצאת יבנה, תל אביב, ירמיהו, כב, יא גאולה כהן, שלום, אנציקלופדיה מקראית, כרוך ז', עמוד 682 אליהו שץ, פירוש אליהו על ספר ירמיהו, תשס"ג, ירמיהו כב, יא, עמוד 126 מלבי"ם, ירמיהו, כב, י-יא דעת מקרא, ירמיהו כב, י-יב, לסיכום הפרשה
אריה מוהליבר

אריה לייב מוהליבר (ב' בסיון תרס"ד, 1904 – ט"ז באדר תשנ"ו, 1996) היה מאבות השחמט הארץ-ישראלי. בשנות ה-20 של המאה ה-20 ניהל את מועדון השחמט "לסקר" בירושלים וערך את ביטאונו "השחמט", ולאחר מכן שימש נשיא המועדון. במשך ארבעים שנה היה יועץ כלכלי של הקרן הקיימת לישראל. נולד בביאליסטוק שבפולין. אבי סבו היה הרב שמואל מוהילבר, מראשי הציונות. אביו הוא ד"ר יוסף מוהילבר, שהיה עסקן ורב בביאליסטוק ולימים מנהל הגימנסיה העברית בירושלים. אריה מוהליבר דיבר עברית מהעריסה. בשנת 1920 עלה עם הוריו ואחיו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים. בשנת 1922 היה מוהליבר ממייסדי מועדון "לסקר" בירושלים, שהיה מועדון השחמט היהודי הראשון בארץ ישראל. מוהליבר היה "אלוף לסקר" בשחמט הראשון, והחזיק בתואר במשך שלוש שנים. מוהליבר ניהל את מועדון "לסקר". בין השנים 1923–1924 ערך את הירחון "השחמט" שהוציא מועדון "לסקר", שהיה ירחון השחמט הראשון בארץ ישראל. באותה תקופה ערך את מדור השחמט בעיתון "דואר היום", שהיה מדור השחמט הראשון בעיתון יומי בארץ ישראל. כמו כן היה בעל מדור שחמט בעיתון "Egyptian Post" שיצא בקהיר. בשנת 1924 ארגן את משחק "השחמט החי" הראשון בארץ ישראל. בשנות ה-30, עם עליית גל של שחקני שחמט מקצועיים מאירופה בעלייה החמישית, פינה להם את הבמה. עם זאת, מוהילבר לא הפסיק את פועלו והמשיך לקדם את השחמט בארץ. במשך שנים רבות שימש כנשיא של מועדון "לסקר". מתחילת שנות ה-30 החל לעבוד כיועץ כלכלי בקרן קיימת לישראל, וכיהן בתפקידו במשך ארבעים שנה. התגורר בשכונת רחביה בירושלים. אחיו הם שמואל מוהליבר והארכיטקט שלמה מוהליבר. בתו של שמואל היא מיה מוהליבר, שהייתה סמנכ"לית משרד הבריאות. נפטר בשנת 1996, בגיל 92, ונקבר בהר המנוחות. ד"ר אריה לייב מוהילבר, האיגוד הישראלי לשחמט אביטל פלפל, פרש מכה מלכה, אלכסון, 17 בנובמבר 2019 ההיסטוריה של השחמט היהודי קברו
רונאר אלכס רונארסון

רונאר אלכס רונארסון (באיסלנדית: Rúnar Alex Rúnarsson; נולד ב-18 בפברואר 1995) הוא כדורגלן איסלנדי, המשחק בעמדת השוער בקופנהגן ובנבחרת איסלנד. אביו הוא רונאר קריסטינסון (אנ'), סגן מלך ההופעות של נבחרת איסלנד. עד עונת 2012 שיחק רונארסון בקבוצת הנוער של קיי. אר. רייקיאוויק, ובעונת 2012/2013 שיחק שלושה משחקים בקבוצה הבוגרת. בתום העונה עבר לנורשלן מליגת העל הדנית. הוא שיחק בתחילה בקבוצת הנוער של המועדון, ולאחר מכן קודם לקבוצה הבוגרת, במדיה הופיע ב-60 משחקי ליגה. ביוני 2018 חתם על חוזה לארבע עונות בדיז'ון מהליגה 1. בספטמבר 2020 חתם על חוזה לארבע עונות בארסנל מהפרמייר ליג. ב-2 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד קבוצתו 1–2 לוולברהמפטון וונדררס. ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת ללוון מליגת העל הבלגית, עם אופציה לרכישה בתום העונה. ב-15 באוגוסט 2022 הושאל לאנטליהספור לעונה אחת. ב-18 באוגוסט 2023 הושאל לקרדיף סיטי לעונה אחת. ב-1 בפברואר 2024 חתם בקופנהגן. לאחר ששיחק בנבחרות הנוער של נבחרת איסלנד, רונארסון זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת במסגרת משחקי גביע סין 2017. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-9 בנובמבר 2017, במשחק ידידות נגד צ'כיה. הוא היה חלק מסגל הנבחרת במשחקי מונדיאל 2018. מדיה וקבצים בנושא רונאר אלכס רונארסון בוויקישיתוף רונאר אלכס רונארסון, באתר Transfermarkt רונאר אלכס רונארסון, באתר Soccerway רונאר אלכס רונארסון, באתר BDFutbol רונאר אלכס רונארסון, באתר WorldFootball.net רונאר אלכס רונארסון, באתר National Football Teams רונאר אלכס רונארסון, באתר FootballDatabase.eu "Rúnar Kristinsson: Stefán er góður kostur". Mbl.is. 30 בנובמבר 2013. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Rúnar Kristinsson". Visir.is. 7 בינואר 2017. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Rúnar Alex genginn í raðir Dijon". נבדק ב-18 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Alex Runarsson signs for Arsenal", ‏בדיקה אחרונה ב-21 בספטמבר 2020. "Rúnar Alex Rúnarsson | Félagsmaður | Mótalisti | Mótamál | Knattspyrnusamband Íslands". Ksi.is (באיסלנדית). 7 בינואר 2017. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Sjö nýliðar með karlalandsliðinu til Kína". Ruv.is. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Injured Gylfi Sigurdsson in Iceland's World Cup squad". Goal.com. נבדק ב-24 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אמה מקי

אמה מרגרגט טאצ'רד-מקי (באנגלית: Emma Margaret Tachard-Mackey; נולדה ב-4 בינואר 1996) היא שחקנית צרפתיה-אנגלייה. מקי נולדה ב-4 בינואר 1996 בלה מאן, צרפת לאב צרפתי ואם אנגליה. היא גדלה בקומונה בצרפת בשם סבלה. לאחר סיום התיכון עברה לאנגליה שם למדה ספרות ואנגלית באוניברסיטת לידס. בשנת 2019 החלה מקי לככב כאחת מהדמויות הראשיות בסדרה "חינוך מיני" של נטפליקס. בסדרה היא משחקת את "מייב ויילי", נערה מרדנית ומחוננת שאביה נעלם ואמה נרקומנית. היא מציעה לחבר לתת ייעוץ מיני בבית ספר כאשר היא אחראית על הצד העסקי. בשנת 2021 שיחקה לצד רומן דוריס בסרט הביוגרפי הצרפתי-גרמני "אייפל" שביים מרטין בורבולון ומתמקד במהנדס גוסטב אייפל שמחליט לבנות את מגדל אייפל, לקראת התערוכה הבינלאומית של שנת 1889. בשנת 2022 השתתפה בסרטו של קנת בראנה "מוות על הנילוס" לצד גל גדות. באותה שנה שיחקה בסרט הביוגרפי "אמילי", בו היא גילמה את הסופרת אמילי ברונטה. בשנת 2023 שיחקה מקי בסרט הפנטזיה הקומי "ברבי" שביימה גרטה גרוויג שגם כתבה עם בעלה, נואה באומבך. מקי מתגוררת בלונדון, היא הייתה בזוגיות עם השחקן דן ויטלם. מדיה וקבצים בנושא אמה מקי בוויקישיתוף אמה מקי, ברשת החברתית אינסטגרם אמה מקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמה מקי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמה מקי, באתר Metacritic (באנגלית) ynet, "נשים כותבות לי שבזכותי הן חוות אורגזמה", 22 במאי 2019 Philippa Tonkin, "The Real-Life Partners Of The 'Sex Education' Cast", Elle, January 16 2020
יצחק תורג'מן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יצחק תורג'מן – אלוף בצה"ל איציק תורג'מן (מהנדס) – אלוף-משנה באגף המודיעין, חתן פרס ביטחון ישראל, מנכ"ל תוכנית עתידים ומנכ"ל קרן רש"י יצחק תורג'מן (צייר) – צייר ישראלי (‏יצחק תורג'מן‏ (Q83465299)) איציק תורג'מן
קבוצת סיגנל טורס

סיגנל טורס היא חברת תיירות ישראלית. קבוצת סיגנל טורס, בבעלות מלאה של משפחת קרני, מעסיקה נכון לינואר 2020, כ-300 עובדים.[דרוש מקור] הסניף הראשי של החברה ממוקם ברמת השרון. סניפים נוספים פרוסים מקריית שמונה בגליל העליון, דרך צ'ק פוסט, רעננה, נתניה, פארק אפק, שני סניפים ברחובות (במרכז העיר ובפארק המדע), ירושלים, רמת גן-בני ברק ועד באר שבע בדרום. כמו כן, קיימים סניפים נוספים בתוך חברות הייטק. לסיגנל טורס קיים מגוון רחב של מחלקות, כגון: שיווק, מכירות, מערכות מידע, פיתוח עסקי גלובלי, חדשנות וטכנולוגיה, אנליסטים, ויזות ודרכונים, מחלקה מקצועית לניהול ידע ומחלקת מחשוב, טלפוניה ואבטחת מידע. החברה נוסדה בשנת 1977 על ידי קובי (יעקב) קרני. קובי קרני בעל תואר במשפטים (עו"ד), מכהן כיום כיו"ר דירקטוריון איירתור ויו"ר התאחדות סוכני הנסיעות והתיירות בישראל מזה שנים רבות. בשנות ה – 90 נבחר קרני לאיש השנה בתיירות על תרומתו לתחום המחשוב של הענף. בשנת 2011, קובי נבחר לאיש השנה בתיירות והתעופה לאור פעילותו הענפה בהובלות מאבקים מהותיים בתחום התיירות. החברה הוקמה במטרה לתת בראש ובראשונה מענה של נסיעות לחברות וארגונים, אך גם לנסיעות פרטיות. כל זאת, באמצעות סניפה הראשון, שהוקם ברחוב ויצמן 6 ברמת השרון, משם הועבר לרחוב סוקולוב 33 ועד היום הוא משמש כמטה הראשי של החברה (ינואר 2020). בין השנים 1982 עד 1986 נפתחו סניפי סיגנל טורס ברמת גן, רעננה והרצליה, ולאחר מכן נפתחו סניפים הפרוסים מקרית שמונה בצפון ועד באר שבע בדרום. בשנת 1994 נוסדה כרמל תיירות (לשעבר כרמל שירותי תיירות) בחיפה כמרכז הזמנות בתי מלון, סיטונאי מחלקת תערוכות וירידים ומחלקת נופשונים לקפריסין. בשנת 1997, הועברה פעילות החברה לסניף הראשי ברמת השרון. בשנת 2001, הוקמה חברת סיגנל אירועים (איזי גו אירועים לשעבר) לתיירות פנים, הפקת אירועים, נופש לקבוצות וטיולי תמריץ. בשנת 2006, הוקמה חברת הבת איזי גו המציעה אתר הזמנות און ליין למגוון מוצרי התיירות. יואב קרני, בנו של קובי קרני, החל את דרכו בחברה בגיל 13 כשליח בחברה וכעוזר במחלקת הנהלת חשבונות. בשנת 1999 יואב נסע לניו יורק ועם חזרתו לארץ, בשנת 2002, הצטרף לסגל הניהולי של החברה ומשמש כיום כמשנה למנכ"ל החברה. בועז קרני, בנו השני של קובי קרני, הצטרף לחברה בשנת 2007 ומונה לאחר סבב תפקידים, למנהל חברת איזי גו (חברת בת של סיגנל טורס) והחל משנת 2019 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש. סיגנל טורס מפעילה 4 חברות בנות וחטיבות הפועלות, תחת המותג "סיגנל טורס": 'כרמל תיירות' Carmel Tourism – מתמחה בארגון טיולים מאורגנים, חבילות ערים, שיתופי פעולה עם חברות, שיווק בתי מלון ברחבי העולם וטיולי שורשים לפולין. ' איזי טרוול תיירות ותעופה' Easy Travel – מתמחה בשיווק טיסות וחבילות לטורקיה וכן בארגון חבילות ערים, נופש וחבילות סקי לאירופה. 'איזי גו' Easy Go– חברה המתמחה בנופשים בישראל ומחוצה לה, טיסות שכר וחבילות "הרגע האחרון", לקהל הרחב. חברה מרכז הזמנות טלפוני גדול ( Call Center) לחבילות נופש, שכר ודילים של הרגע האחרון. 'סיגנל אירועים' Signal Events – חברה המתמחה בארגון פעילויות רווחה לעובדים בחברות וארגונים, כגון: אירועים, מסיבות, ימי גיבוש, נופש קבוצתי, טיולים ועוד. בנוסף לסיגנל טורס קיימת שלוחת INHOUSE למענה לילה, סופ"ש וחגים לפניית לקוחות מכל מקום בארץ או ברחבי העולם. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת סיגנל טורס סיגנל טורס במקום ה-8 בין חברות התיירות בישראל בשנת 2014 - גלובס ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קבוצת סיגנל טורס".
חצר אליזבטה

חצר אליזבטה (ברוסית: Елизаве́тинское подво́рье) הוא בניין חד קומתי במרכז ירושלים במתחם מגרש הרוסים, שטח של 4,612 מ"ר. כחלק מהבנייה הכללית של מגרש הרוסים בכיכר מיידאם בירושלים. כיום, שוכן במנזר לשעבר, מכוסה תיל, בית המעצר ומחלקת המשטרה של העיר ירושלים. רוסיה מתכננת לרכוש את המתחם מישראל, או לכלול את החצר כחלק מעסקאות עם ישראל. בייחוד עלה הנושא בעקבות פרשת נעמה יששכר. המתחם נועד להכיל עולי רגל רוסים אורתודוקסים בירושלים, המגיעים מגבולות האימפריה הרוסית לצורך עלייה לרגל לארץ הקודש. בשנת 1889 הוא הועבר לידי החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית. תחת הנהגת החברה פעל המגרש בהצלחה וקיבל עולי רגל עד שנת 1914. מאז שנת 1914 חלק משמעותי מהחצר היה בשימוש הרשויות הטורקיות ומאז 1917 על ידי הרשויות הבריטיות. עם זאת, בתקופה הבריטית, באישור הרשויות החברה הורשתה בשנים 1919–1948 לארח אנשים רוסים ששירתו את האימפריה הרוסית, כולל נזירים. מאז 1948 נרשם מחדש המתחם כמבנים רוסיים אחרים בשם ממשלת ברית המועצות. בשנת 1964, כחלק מהסכם בין-ממשלתי שנחתם על ידי גולדה מאיר וניקיטה חרושצ'וב במסגרת מה שנקרא "העסקה הכתומה", המתחם נמכר על ידי הממשלה הסובייטית למדינת ישראל. חוקיות העסקה נותרה שנויה במחלוקת, מכיוון שלא ברור אם ברית המועצות הייתה הבעלים החוקיים של המתחם. ביוני 2017, בקשר לפתיחתו הרשמית של מתחם סרגיי, ציין סרגיי סטפאשין, נשיא החברה הארצישראלית הקיסרית הרוסית: "הייתי רוצה שהתהליך הזה [העברת המתחם] יתחיל בשנה הבאה. בשנת 2018 יצוין מאה שנה מרגע מותה של אליזבתה פיודורובנה. זה יהיה אנושי ביחס אליה." עם זאת, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, קבע, לדברי ראש החברה, את התנאי שניתן לקנות את הבניין רק בכסף רב. "עם החברים הישראלים, כמעט כל אגורה צריכה להיספר. אך הסכום הזה אינו משתווה בשום דרך למה שנתנו כמעט בחינם. זו אינה שאלה של כסף, אלא החזרת רכוש." הפורטל הרשמי של הסניף הירושלמי של החברה הארצישראלית האורתודוקסית תולדות החברה בפורטל החברה החינוכית הרוסית האורתודוקסית "רוסיה בצבעים" בירושלים Сводный каталог русских недвижимостей в Святой Земле. Россия в Святой Земле. Москва. 2000 г. Изд. «Международные отношения». Стр. 691 Сергей Степашин: Россия планирует выкупить Елизаветинское подворье у Израиля Н. Н. Лисовой. Русское духовное и политическое присутствие в Святой Земле и на Ближнем востоке в XIX — начале XX вв. Москва. Изд. Индрик 2006 г. Раздел 2. Глава 4. Палестинский комитет (1859—1864) и Палестинская комиссия (1864—1889) Из архива ИППО на Сергиевском подворье. Диакон Димитрий Сафонов, П. В. Платонов. Рукописная тетрадь управляющего подворьями Православного палестинского общества в Иерусалиме Н. Р. Селезнева. 1923-24 гг. Иерусалимский вестник. № 1. Издание ИППО. Иерусалим. 2012 г. стр. 91-108 «Апельсиновая сделка». Список советского имущества в Израиле, предлагаемого для продажи Правительству Государства Израиль в 1964 г. Публикация на портале «Россия в красках» в Иерусалиме Русское духовное наследие в Иерусалиме под угрозой исчезновения. Публикация на портале «Россия в красках» Возвращение на Святую Землю: в Иерусалиме открыли Сергиевское подворье
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018

גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018, הוא גביע הזהב לנשים העשירי שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בארצות הברית והתקיים מ-4 באוקטובר עד ה-17 באוקטובר 2018. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2019, שנערך שנה לאחר מכן בצרפת. במשחק הגמר נפגשו המארחות ארצות הברית (בפעם השמינית בתולדותיה) וקנדה. בסיום המשחק, שנערך בפריסקו, טקסס, ניצחה ארצות הברית 2–0 את קנדה וזכתה בטורניר. אלכס מורגן, שכבשה שער בגמר, סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם 7 כיבושים. בפרס השחקנית המצטיינת זכתה ג'ולי ארץ, ואילו ינית' ביילי מנבחרת פנמה, קיבלה את פרס השוערת המצטיינת. בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו ארצות הברית, קנדה וג'מייקה ישירות לגביע העולם כנציגות CONCACAF, ואילו פנמה שסיימה במקום הרביעי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד ארגנטינה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, נוצחה פנמה והפסידה את המקום בגביע העולם. מדיה וקבצים בנושא גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018 בוויקישיתוף סיקור התחרות באתר CONCACAF סיקור המצטיינות, באתר CONCACAF ‏, 18 באוקטובר 2018
גביע הטוטו 2011/2012

גביע הטוטו לליגת העל 2011/2012 הייתה המהדורה ה-28 של הגביע השלישי בחשיבותו בכדורגל הישראלי. התחרות התקיימה בשני שלבים. ראשית, חולקו 16 קבוצות ליגת העל לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, בהם שיחקו הקבוצות זו מול זו פעם אחת. שתי המובילות בכל הבית העפילו לרבע הגמר. שלבי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר שוחקו במתכונת של משחק בודד, כאשר הביתיות נקבעה בהגרלה. משחקי חצי הגמר והגמר התקיימו באצטדיון המושבה בפתח תקווה. עירוני קריית שמונה, המחזיקה המכהנת, שמרה על תוארה כאשר גברה במשחק הגמר על הפועל תל אביב 3–4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 1–1 בתום הארכה, וזכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה. הגרלת שלב הבתים נערכה ב-6 ביוני 2011. משחקי רבע הגמר נערכו ב-26 באוקטובר 2011. שני משחקי חצי הגמר נערכו באצטדיון המושבה בפתח תקווה ב-10 בינואר 2012. גביע המדינה בכדורגל 2011/2012
נאמנות עיוורת

נאמנות עיוורת (באנגלית: blind trust) הוא הסכם פיננסי בין אדם לגוף המנהל השקעות בנאמנות לניהול ענייניו הכספיים, במלואם או בחלקם. כשלפי ההסכם לבעלים של תיק השקעות, או לנהנה ממנו, אין כל השפעה על הניהול השוטף של התיק, או יכולת לבחור את הנכסים שנרכשים אליו. מטרת ההסדר היא להימנע מניגוד עניינים, שעלול להיווצר בין בעל התיק לתפקידו הציבורי. למשל ראש עירייה או ראש רשות מקומית עשוי להיות מצוי בניגוד עניינים, אם חברה לייזום נדל"ן ,שבה הוא מושקע, תבקש לאשר לה הגדלת שטחי בנייה בעיר שעליה הוא מופקד. הסכם נאמנות עיוורת יכול להתבצע גם מרצון. אדם יכול להפקיד תיק ניירות ערך בידי נאמן, ולהורות לו לנהל את התיק בהתאם לשיקול דעתו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. יש להרחיב לפי סעיף 4 לחוק להסדרת העיסוק בייעוץ השקעות. בישראל מחויבים שרים וסגני שרים למסור את תיקי השקעות שלהם ושל בני משפחתם לניהול בנאמנות עיוורת. חברת הנאמנות שמנהלת את התיק אינה יכולה למסור לשר באילו ניירות ערך היא משקיעה עבורו. מותר לה רק למסור מהו שווי התיק כולו, מהם הרווחים שהוא צבר ומהו המס ששולם בגין הרווחים האלה. עמי גינזבורג, עיניים עצומות לרווח, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2012
הסמינר לבנות בבית ג'אלה

הסמינר להכשרת מורות בבית ג'אלה הוא מוסד חינוכי שנוסד על ידי החברה האורתודוקסית הקיסרית בשנת 1890 בכפר הערבי-נוצרי בית ג'אלא (כיום בתחום הרשות הפלסטינית). הסמינר הכשיר מורות לבתי ספר יסודיים של החברה הרוסית הקיסרית בארץ ישראל ובסוריה. בוגרי סמינר לימדו דת, ערבית, חשבון, גאוגרפיה, היסטוריה ומלאכה, וכן רוסית. בשנת 1866 ראש המשלחת הכנסייתית הרוסית, הארכימנדריט אנטונין (קפוסטין) בשם דרגומן יעקוב חאלב קנה שני מגרשים בכפר הערבי בית ג'אלה. באתר דאכרה (1.32 דונם) על חשבון הקיסרית מריה אלכסנדרובנה נבנה בניין בית ספר בן שתי קומות לבנות. בית הספר הרוסי הראשון לילדים ערבים, שהוקם בשנת 1858 על ידי המורה י. בודרובאיה, הקמתו עוררה חוסר שביעות רצון אצל הפטריארכיה היוונית. מאוחר יותר, בית הספר הפך לגימנסיה הראשונה לבנות במזרח התיכון. מרפאת חוץ הוקמה בסמוך לבית הספר בכספיו של א. פוטיאטינה, בתו של האדמירל והדיפלומט א. פוטיטין. בשנת 1880 נסגר בית הספר על ידי האב אנטונין בשל מחסור בכספים. בשנת 1886 נתרם האתר, יחד עם בית הספר, לידי החברה הארצישראלית הקיסרית הרוסית. בשנת 1890 החברה פתחה שם סמינר למורות, על פי דגם בית המדרש לגננות, שפעל בעיר נצרת מאז 1886. הסמינר הכשיר מורות לבתי ספר יסודיים, שעד 1900 מספרם עמד על בערך 70 (כעשרת אלפים תלמידים). בשנת 1896 הועבר האתר לידי ממשלת רוסיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הומלץ לראש הסמינר מ.נ. טרפזניקובה לסגור את בית המדרש ובית הספר. אך עד מהרה היא חזרה לבית ג'אלה, למרות הסכנה שאיימה עליה. יחד איתה חזרה האחות א. וורונינסקיה, ומאוחר יותר, המורה מ. סילינה. עם זאת, בקיץ 1915 נכנסו כוחות טורקיים לבית ג'אלה וכל הבניינים - בית הספר, הסמינר ותחנת האמבולנסים - הוחרמו והוסבו לצריף חיילים ומרפאה. מאז 1917 נוהל האתר על ידי הכנסייה. בשנת 1978, נמכר לרשויות העירייה בבית לחם. בנייני הסמינר ובית ספר לא השתמרו. המרפא הפכה לבית מוזיאון בית ג'אלה של המאות ה-19 עד ה-20. תלמידי הסמינר למדו טורקית, אנגלית וצרפתית, יסודות מדעי הרוח והטכנולוגיה. ההוראה נערכה רק ברוסית. עד שנת 1914, קצת יותר ממאה מורות ומורים קיבלו תעודות (יחד עם בוגרי בית הספר למורים בנצרת). תוכניות לבתי ספר וסמינרים חוברו, כמו גם נבחנו, על ידי ערבים רוסים, כמו א. קרצ'קובסקי נ. מדניקוב, מ. אטאיה, ד. סמיונוב ואחרים. קלאודיה ויקטורובנה אודה-וסילייבה (1908) Русские объекты в Палестине, Ливане и Сирии (по состоянию на 1903 год) // Газета «Коммерсантъ» № 217 (1620) от 20.11.1998 Н.Н.Лисовой. К святыням Православного Востока. О поездке делегации ИППО на Афон, в Святую Землю и Египет Лисовой Н. Н. Школьная деятельность ИППО в Палестине Бейт-Джала. Православная энциклопедия Русские школы в Святой Земле. Приложение II. Россия в Святой Земле. Сборник документов. Изд. "Международные отношения". Т.1. Стр. 720. Под парусом надежды. Часть III Журнал Вокруг света, № 3 (2618), март 1992] Крылов А. В. Сорокина Н. М. Русская Палестина (К 125-летию Императорского православного палестинского общества и 160-летию Русской Духовной Миссии в Иерусалиме)
הסמינר לבנים בנצרת

הסמינר להכשרת מורים בנצרת הוא מוסד חינוכי שנוסד על ידי החברה הארצישראלית הקיסרית הרוסית בנצרת ב-3 בספטמבר 1886. הסמינר למורים בנצרת הוקם כחלק מהתפתחותה של החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית משנת 1882 עד 1914 בסוריה וארץ ישראל, שימש כבית הארחה גברי ותוכנן עבור 35 תלמידים. לסמינר הנצרת לא היה בניין קבע, החברה נאלצה לשכור מבנה נפרד בן שתי קומות ברובע המוסלמי בנצרת (כיום בית סיף א-דין זועבי). ראש הסמינר במשך זמן רב היה יליד דמשק, אלכסנדר גברילוביץ' קזמה (1860–1935). על פי הדיווח מנסיעתו של ד. איסטומין משנת 1895 או 1896, קזמה היה מפקח מוסדות החינוך של החברה בגליל. בקומה התחתונה של הבניין היה: חדר אוכל משותף, חדרי שינה, משרד של ראש הסמינר, מטבח ומזווה, בקומה השנייה: שיעורים, חדר מורים, משרד פיקוח וחדר מיוחד, בו היו כלים ללימודי פיזיקה, אנטומיה ואוסף בוטני קטן. הסמינרים לימדו: ערבית, טורקית, יוונית ורוסית, וכן דת, חשבון, גאומטריה, היסטוריה, גאוגרפיה, רוסית ופדגוגיה. בנוסף, לימדו הסמינרים שירי כנסייה ושירי עם רוסיים וערבים. לאחר מותו של מזכיר החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית, ו. חיטרובו, הסמינר נקרא על שמו - "הסמינר למורים בנצרת על שם וסילי ניקולאייביץ' חיטרובו". בית הספר הפסיק להתקיים עקב לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואז עם המהפכה ברוסיה בשנת 1917, כאשר המימון לפעילות בית הספר של החברה נפסק לחלוטין. הבניין נמצא בבעלות פרטית של משפחה מנצרת - סיף א-דין זועבי. הסמינר לבנות בבית ג'אלה Русские школы в Святой Земле. Приложение II. Россия в Святой Земле. Сборник документов. Изд. «Международные отношения». Т.1. Стр. 720. Галилейские учебные заведения. 1. Назаретский мужской пансион. Учреждения Императорского Православного Палестинского Общества в 1895\6 году. Отчёт по командировке Д.Вл. Истомина. 2-й Выпуск. С-Петербург. 1897 г. Стр. 60-61 Галилейские учебные заведения. 1. Назаретский мужской пансион. Учреждения Императорского Православного Палестинского Общества в 1895\6 году. Отчёт по командировке Д.Вл. Истомина. 2-й Выпуск. С-Петербург. 1897 г. Стр. 61-67 Галилейские учебные заведения. Учебные и врачебные заведения Императорского православного палестинского общества. Отчёт члена Совета Общества. Н. М. Аничкова. Часть II. С-.Петербург. 1910 г. Стр. 11