laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קונצ'ינו קונצ'יני

קונצ'ינו קונצ'יני (באיטלקית: Concino Concini, maréchal d'Ancre; ‏1575 פירנצה, איטליה – 24 באפריל 1617 פריז, צרפת) היה פוליטיקאי איטלקי ששירת בצרפת, היה השר הראשון בממשל מארי דה מדיצ'י ולואי ה-13 וזכה בתואר מרשל ד'אנקרה. קונצ'יני נולד ב-1575 בפירנצה למשפחת אצולה שהייתה מקורבת למשפחת דה-מדיצ'י, שליטי הדוכסות הגדולה של טוסקנה. אביו היה המזכיר האישי של הדוכס הגדול בזמנו. בשנת 1600 נישאה מארי דה-מדיצ'י, (26 באפריל 1573 - 3 ביולי 1642) אחייניתו של הדוכס הגדול פרדיננדו I למלך צרפת אנרי הרביעי. קונצ'יני נמנה עם המלווים של מארי לפריז ביחד עם בת-לווייתה ליאונורה דורי הידועה כליאונורה גליגאי. קונצ'יני התחתן עם ליאונורה ובחסות המלכה השתלב בחוגי השלטון וקודם לדרגת השר הראשון (מקבילה בימינו לראש ממשלה) וזכה לתואר מרקיז. אחד מעוזריו המסורים היה הקרדינל רישלייה שלימים יהיה ראש מועצת השרים. בשנת 1610 נרצח המלך אנרי הרביעי ומארי דה-מדיצ'י מונתה כמלכה העוצרת עד שבנה - המלך לואי ה-13 יגיע לבגרות. עם השנים חל פילוג בין האם לבנה עקב רצונה של מארי להמשיך לשלוט. קונצ'יני, איש אמונה של המלכה מארי דה-מדיצ'י מונה כראש מועצת השרים, מה שעורר מורת-רוח בקרב השרים הצרפתים. ב-1613 זכה בתואר מרשל צרפת. ב-24 באפריל 1617 חולל המלך 'הפיכת חצר': לואי השלושה עשר, או מי מאנשיו, שלח מרצחים אחרי קונצ'יני, זממם עלה בידם והמרשל הוגה מדרכם. ואילו רעייתו, ליאונורה גליגאי הואשמה במעשי כשפים והועמדה למשפט. קשריה עם המאראני - אליהו מונטאלטו וספרים עבריים שנמצאו בביתה, היוו הוכחות מכריעות להרשעתה. לאחר משפט שארך מספר חודשים היא הורשעה, ראשה נכרת במחוות 'רחמים' והיא הועלתה על המוקד כמכשפה במוצאי שבת, 8 ביולי 1617. (המלכה מארי דה-מדיצ'י עצמה הוכרחה לצאת לגלות ב-2 במאי 1617 לעיר בלואה בעמק הלואר). בכך מימשו לואי ה-13 ואנשיו את שלטונו. לזוג קונצ'יני היו 2 ילדים - אנרי (1603–1631) ומריה (1607 - 1617). סמל משפחת קונצ'יני סמל המרקיז קונצ'יני המלכה מארי דה-מדיצ'י בחברתם של בני הזוג קונצ'יני ההתנקשות בחייו של קונצ'ינו קונצ'יני מהומות לאחר הרצחו של קונצ'ינו קונצ'יני יערה בר-און, "מכשפה יהודיה" בחצר מלך צרפת: משפטה של לאונורה גליגאי, 1617,ירושלים: כרמל, 2010. (לתיאור התקופה בכלל ולמשפט בפרט) מדיה וקבצים בנושא קונצ'ינו קונצ'יני בוויקישיתוף קונצ'ינו קונצ'יני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) https://web.archive.org/web/20060811120545/http://www.bartleby.com/65/ma/MariedeM.html https://web.archive.org/web/20070324141816/http://www.uni-mannheim.de/mateo/camenaref/cmh/cmh404.html https://web.archive.org/web/20120205154045/http://www.h-france.net/vol5reviews/kettering2.html http://www.baroque.it/personaggi/luigiXIII.htm http://cronologia.leonardo.it/storia/aa1610.htm https://web.archive.org/web/20070928001351/http://www.materialismo.it/Sintesi%20libri/ministoria_della_censura.htm
באקאר

באקאר (בסרבו-קרואטית: Bakar) היא עיר נמל במפרץ באקאר, על החוף המערבי של קרואטיה. השם "באקאר" פירושו בשפת המקום "נחושת". נכון לשנת 2011 היו בעיר 8,279 תושבים, מעל 90% מהם קרואטים בני הדת הנוצרית קתולית. היישוב קיבל את סמלו את זכויות העיר ב-1799 מ-מריה תרזה. במהלך מלחמת העולם השנייה היה במקום מחנה ריכוז איטלקי, אליו הובאו תושבים מאזור ליובליאנה. אחרי המלחמה הנמל היה תחנה בדרכם ארצה של עולים מרומניה, יוגוסלביה, הונגריה ובולגריה. מנמל זה הפליגו אוניות המעפילים רפיח, בונים ולוחמים, וכנסת ישראל ואוניית העולים אביוניה. מדיה וקבצים בנושא באקאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באקאר POPULATION BY AGE AND SEX, BY SETTLEMENTS, 2011 CENSUS (באנגלית) Bakar (Buccari) (באיטלקית)
קלמן פרנצפלבי

קלמן פרנצפלבי (בהונגרית: Ferenczfalvi Kálmán;‏ 1921, דברצן – 2005, דברצן) היה פעיל למען זכויות האדם וחסיד אומות העולם מהונגריה שהציל כ-2,000 יהודים בתקופת השואה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרנצפלבי התגורר בג'נג'ש וחברתו הייתה יהודיה בשם יהודית. חוקי גזע הונגריים אסרו עליהם להינשא. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 החל גירוש יהודי הונגריה לאושוויץ, ומסוף 1944 החל גירושים בצעדות מוות מזרחה לאוסטריה. בגירושים של אביב 1944 גורשו גם יהודית וכל בני משפחתה לאושוויץ. פרנצפלבי היה קצין אספקה בצבא ההונגרי. הוא היה מוצב הרחק מג'נג'ש ולכן לא יכול היה לסייע, אך החליט שיפעל ככל יכולתו למען יהודים ששולחו למחנות ריכוז, מחנות עבודה וצעדות מוות. הוא יצר יחידות דמה והנפיק אישורי דמה, כרטיסים מזויפים של הקצבות מזון, פקודות העברה של כוח אדם ומסמכים מזויפים נוספים. הוא השיג אישורים תקפים - אישורי מעבר ושהות - עבור נוצרים, והעביר אותם ליהודים, וזאת בניגוד להוראות שקיבל. הוא אף הבריח יהודים ממחנות ומגטאות בכלי רכב שנהג בהם. הוא קיבל הוראות להעביר יהודים לקבוצת יהודים שנועדה להישלח ברגל לגבול אוסטריה בצעדת מוות, אך הפנה אותם לכיוון בודפשט והלך עמם. בבודפשט הסתיר פרנצפלבי יהודים בבית הצלב האדום, תוך שימוש במסמכי זהות שגנב. הוא עצמו שמר על בית הצלב האדום, במדיו הצבאיים, בצורה רשמית-כביכול, באופן שהפחית את הסיכוי שייערך חיפוש בבניין. הוא נכנס לגטו בודפשט והצליח להציל משם שני אנשים. בסך הכל הצליח פרנצפלבי להציל כ-2,000 יהודים. יהודית שרדה את אושוויץ ומחנות ריכוז נוספים, ושבה לג'נג'ש בסוף 1945. קלמן פרנצפלבי ויהודית נישאו והקימו משפחה בג'נג'ש. בשנת 1987 הוכר פרנצפלבי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם ועץ ניטע לכבודו ביד ושם. מאות מתושבי ג'נג'ש, וכן עשרות מהיהודים שהציל פרנצפלבי, היו נוכחים בטקס. מדיה וקבצים בנושא קלמן פרנצפלבי בוויקישיתוף פעילותו של פרנצפלבי להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלמן פרנצפלבי".
הוצאת עוץ

הוצאת עוּץ היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית, המוציאה לאור ספרים קלסיים וספרי פנטזיה. היא הוקמה בשנת 2013 על ידי המתרגמת והעורכת גילי בר-הלל. לדברי בר-הלל, ההוצאה נולדה מתוך אהבת ספרים ונוסטלגיה לספרים של פעם, במטרה להוציא לאור ספרים נבחרים תוך דגש לא רק על טקסט, אלא גם על איורים ועיצוב. רוב ספרי ההוצאה יוצאים בכריכה קשה וכוללים את האיורים המקוריים. בר-הלל: "(...) בעתיד, ספר מודפס לא ייעלם אלא יהפוך למוצר יוקרה". שם ההוצאה, "עוץ" הוא על שם ארץ הקסמים שהמציא הסופר פרנק באום בשנת 1900: מקום של קסמים ונפלאות, אוטופיה שבה הערכים העליונים הם אהבה לכל חי, דמיון, סובלנות ורוח שטות. ארץ זו מופיעה בסדרת הספר הקוסם מארץ עוץ. בחירת הספרים מתמקדת בתחום הפנטזיה והקלסיקה לילדים ולנוער. "אני חושבת שזה ההבדל בין סופרמרקט לבוטיק", אומרת בר־הלל. "הוצאת ספרים גדולה מנסה לכלול הכול, הוצאת ספרים קטנה לא יכולה אפילו לנסות. (...) עדיף שאנשים יכירו את הדי־אן־איי של ההוצאה ויידעו מה הם מחפשים בה." רק אחדים מספרי ההוצאה נמכרים ברשתות הספרים הגדולות, האחרים נמכרים בחנויות ספרים עצמאיות ובאתר האינטרנט של הוצאת עוץ. שם צופן: וריטי, מאת אליזבת וויין (2015) הדרך לעוץ, מאת ל. פרנק באום (2015) עוגות בחלל, מאת פיליפ ריב (2015) יום סמק הגדול, מאת אדם רקס (2015) דורותי והקוסם בארץ עוץ, מאת ל. פרנק באום (2014) צ'קו המסכן, מאת מרג'רי ויליאמס ביאנקו (2014) עוצמה מעוץ, מאת ל. פרנק באום (2014) ארץ עוץ המפלאה, מאת ל. פרנק באום (2013) אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת עוץ הוצאת הספרים "עוץ" נולדה - ריאיון עם גילי בר-הלל סמו באתר הרפובליקה הספרותית גילי בר-הלל סמו - הקוסמת מארץ עוץ באתר nrg אנחנו נכתוב את הסיפור מחדש - אתר ישראל היום המסע של גילי לארץ עוץ - מאתר אונלייף אלעד בר-נוי, דרך האבנים הצהובות, באתר "ידיעות אחרונות", 2 ביולי 2019 הבלוג של גילי בר-הלל גילי בר-הלל, על ההוצאה, באתר http://utz.co.il/ נטע הלפרין, אנחנו נכתוב את הסיפור מחדש, באתר http://www.israelhayom.co.il/, ‏22/04/2015 יעל (פרוינד) אברהם, פחות קונים, פחות קוראים: טרגדיית חוק הספרים, באתר http://www.nrg.co.il/, ‏12/3/2015
הרפתקאות ברנרד וביאנקה

הרפתקאות ברנרד וביאנקה (באנגלית: The Rescuers, הופץ מאוחר יותר בישראל גם בשם "ברנרד וביאנקה" ו"המצילים הקטנים") הוא סרט הרפתקאות משנת 1977 של חברת וולט דיסני. זהו סרט האנימציה ה-23 באורך מלא של החברה. עלילתו מבוססת על הספר "המצילים" מאת מרג'רי שארפ. הסרט היה ההצלחה האחרונה של האולפנים עד תחילת התקופה שנהוג לכנות "הרנסאנס של דיסני" עם הפקת "בת הים הקטנה". לאור ההצלחה במכירות שלו, הפיקה חברת וולט דיסני, לראשונה בתולדותיה, סרט המשך: בשנת 1990 יצא לאקרנים "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה". הסרט הופץ לראשונה בגרסה עברית בקלטות וידאו. ברנרד (בוב ניוהארט / עפרון אטקין) - מנקה בארגון עזרה והצלה אשר חובר אל מיס ביאנקה במטרה לעזור לפני. מאמין באמונות תפלות וסובל מפחד תעופה (בדומה למדבבו המקורי, בוב ניוהארט). מיס ביאנקה (אווה גאבור / חני נחמיאס) - נציגה מהונגריה של ארגון עזרה והצלה. אוהבת הרפתקאות. מאדאם מדוזה (ג'רלדין פייג' / ליליאן ברטו) - מרשעת אדמונית שמנסה להשיג יהלום גדול באמצעות פני. פני (מישל סטייסי / שירלי וורטהיימר) - יתומה בת 6 שנמצאת תחת חסותה של מאדאם מדוזה. מר סנופס (ג'ו פלין / שמחה ברבירו) - שותף העסקים המגושם של מדוזה. אורוויל (ג'ים ג'ורדן / דור צויגנבום) - אלבטרוס שמטיס את ברנרד וביאנקה אל האי של מאדאם מדוזה. רופוס (ג'ון מקינטייר / יהודה אפרוני) - חתול זקן שמתגורר בבית היתומים. טיפל בפני עד שנלקחה בידי מאדאם מדוזה. ברוטוס ונרו - תניני המחמד של מאדאם מדוזה. בסוף הסרט מנסים לטרוף אותה לאחר שהיא נתקעת בארובת הספינה לאחר שהיא התפוצצה. אווינרוד- שפירית ממין זכר שמשמשת כרפסודאי של סירת מנוע העשויה מעלה. בסוף הסרט נהיה עובד שלהם. טדי - דובון הצעצוע של פני משמש כחברה. מדיה וקבצים בנושא הרפתקאות ברנרד וביאנקה בוויקישיתוף "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר נטפליקס "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר AllMovie (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר Metacritic (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מודעה בעיתון "דבר", 28 ביולי 1978 השבוע בבתי הקולנוע בארץ, "דבר", 23 ביוני 1978
ישיבת צביה פתח תקווה

ישיבת צביה פתח תקווה היא ישיבה תיכונית שנוסדה בשנת ה'תש"ס כחלק ממוסדות למרחב. בראש הישיבה עמד הרב מנחם לב עד לשנת התשס"ה, בה החליפו בתפקיד הרב גולן דיעי בוגר ישיבת מרכז הרב. מנהל התיכון בישיבה הוא דני זוהר. הישיבה הולכת בדרכם של הרב אברהם יצחק קוק ובנו הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראייה משולבת של עם ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל. היא מקיימת לימודי גמרא עד שעות הצהריים ולאחר מכן לימודי חול להוצאת תעודת בגרות. בתחילה שכנה הישיבה במתחם הישיבה הטכנולוגית בכפר אברהם. לאחר מכן (ה'תש"ע) עברה הישיבה לשטח ליד התחנה המרכזית בפתח תקווה. לאחר מכן שכנה הישיבה ברח' נצח ישראל 7 פ"ת. וכיום הישיבה שוכנת במשכנה החדש, רח' יבנה 25 פ"ת. בשנת הלימודים ה'תשע"ב נפתחה בישיבה כיתת חינוך מיוחד, שמשולבת לחלוטין במסגרת הלימודים ובדרך החינוכית של הישיבה. בשנת ה'תשע"ג פתחה הישיבה פנימייה כדי לאפשר לתלמידים מחוץ לפתח תקווה ללמוד בישיבה. בשנת ה'תשע"ד ניתק הקשר בין הישיבה ושאר מוסדות למרחב, והיא הצטרפה לרשת נעם-צביה. הישיבה פתחה לצידה חטיבת ביניים בראשות הרב ישראל שוורץ. אתר ישיבת צביה פתח תקווה (למרחב) ישיבת למרחב באתר סטנדר אורי פולק, ‏כיתת חינוך מיוחד תוקם בישיבת "למרחב", באתר כיפה, 14 ביוני 2011
קטלין קראדי

קטלין קראדי (בהונגרית: Karády Katalin ;‏ 1910, בודפשט – 1990, ניו יורק) הייתה שחקנית וזמרת הונגרייה, אחד מכוכבי הקולנוע ההונגרי בשנים 1939–1945. אחרי מותה, בשנת 2004 הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם . קטלין קראדי נולדה בבודפשט בשם קטלין מריה קנצלר לרוזליה לרינץ ופרנץ קנצלר. היא הייתה הבת הצעירה מבין שבעה במשפחת פועלים ענייה. אביה היה סנדלר ממוצא גרמני שנהג באלימות פיזית ובשתלטנות כלפי אשתו וילדיו ואסר עליהם, בין היתר, לבקר בקולנוע או בתיאטרון. בגיל 5 נשלחה קטלין על ידי עמותות חברתיות והצלב האדום למשפחות אומנה בשווייץ, ואחר כך בהולנד. בשובה לבודפשט התאפשר לה ללמוד בבית ספר מסחרי לבנות (Kereskedelmi Leányiskola). כנערה מתבגרת התבלטה קטלין קנצלר ביופייה, בשליטתה בשפות זרות ובאובססיה שלה לניקיון. אחרי מות אביה, בשנת 1931 התחתנה עם פקיד בכיר במכס בשם רז'ה וארגה, שהיה בשלושים שנה מבוגר ממנה. וארגה התגרש ממנה מיוזמתו כעבור חודשים אחדים. ב-1936 התחילה לקבל שיעורי משחק אצל ארנה טארנאי ואחר כך אצל ארתור בארדוש. באחד ממועדוני הלילה של בודה כשרונה משך את תשומת לבו של זולטאן אגייד (אדייד), עיתונאי ומוציא לאור, שעזר לה להתקדם בזירת הבידור. לפי הצעתו, אימצה קנצלר את שם הבמה קולין קרדי, שהפך ברבות הימים למפורסם. קראדי התוודעה לשחקנית אילונה אצל צ'אטו, אשת הבמאי קלמן צ'אטו, שהדריכה אותה למשך שלוש שנים בתחום המשחק ופיתוח הקול. קראדי הצטרפה למספר תיאטראות בבודפשט, בהם תיאטרון הקומדיה של בודפשט. בשנות ה-40 הייתה קראדי שחקנית קולנוע מפורסמת בהונגריה. ברבים מתפקידיה שיחקה פאם פאטאל ארוטית. קול האלטו שלה הושווה לקולותיהן של צארה ליאנדר (אנ') ומרלן דיטריך. ברבים מהסרטים בה שיחקה שיחק גם סמל המין הגברי ההונגרי באותה תקופה, פאל יאבור (אנ'). עמדתה האנטי-נאצית הייתה ידועה ועקב כך הותקפה רבות על ידי חוגי הימין בהונגריה. בתקופת מלחמת העולם השנייה הפריעו אנשי צלב החץ להופעותיה פעמים רבות, בטענה שהיא אוהדת יהודים. בשנת 1942 הצליחה על ידי שימוש בקשריה להביא לשחרורו של המשורר היהודי-הונגרי ג'רג' דנש (György G. Dénes) משירותו בפלוגות העבודה בחזית המזרחית. ברשותה של קרדי היו שלוש דירות באותה עת וכך יכלה להסתיר יהודים שנועדו להישלח לפלוגות העבודה. כשדנש נשלח למחנה קישטרצ'ה הביאה קרדי לשחרורו. באפריל 1944, כחודש לאחר פלישת הגרמנים להונגריה, נעצרה קרדי על ידי הגסטפו, עונתה והוחזקה במעצר מספר חודשים. עם שחרורה הצליחה להציל כעשרים ילדים יהודים מרצח, בעת שפלוגות צלב החץ רצחו אלפי יהודים על גדת הדנובה, וזאת על ידי תשלום שוחד לאנשי צלב החץ. את הילדים לקחה לווילה שהייתה בבעלותה, הסתירה אותם במרתף וסיפקה להם מזון עד הגעת הצבא האדום לאזור. לאחר המלחמה ניסתה קראדי לאתר קרובי משפחה של הילדים שהצילה. אחד מהם, יאנוש גמרי (János Gömöri), הפך לעיתונאי ברבות הימים. לאחר המלחמה השתתפה קרדי בעוד סרט אחד בלבד בהונגריה, בשנת 1948, ובשנת 1951 היגרה לאוסטריה, ומשם לשווייץ, בלגיה וברזיל. בשנת 1977 היגרה לניו יורק והייתה מעורבת בעסקי אופנה. היא ענתה בשלילה על פניות רבות מהונגריה בהן התבקשה לשוב למולדתה. בשנת 2004 הוכרה קרדי בתור חסידת אומות העולם על ידי יד ושם. אתר האינטרנט הרשמי של קטלין קראדי (בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא קטלין קראדי בוויקישיתוף קטלין קראדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קטלין קראדי, באתר AllMovie (באנגלית) קטלין קראדי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קטלין קראדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פעילותה של קרדי להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) קטלין קראדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אברהם ליפשיץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אברהם ליפשיץ – מוותיקי המתיישבים בעיר תל אביב, ומחלוצי הספנות העברית אברהם ליפשיץ (איש חינוך) – ראש המינהל לחינוך דתי ומזכ"ל בני עקיבא אברהם ליפשיץ (יהלומן) – נשיאה השלישי של בורסת היהלומים הישראלית
Mein Gott, wie lang, ach lange, רי"ב 155

Mein Gott, wie lang, ach lange (בעברית: אלוהי, עד מתי, אהה עד מתי), רי"ב 155, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר. הוא ביצע אותה לראשונה ב-19 בינואר 1716, לכבוד יום ראשון השני שלאחר חג ההתגלות. באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין תוך כמה שנים קנטטה עבור כל מועד בשנה. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הראשונה שהלחין באותה שנה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומאים ומהבשורה על-פי יוחנן שעוסקים בסיפור החתונה בקנה. הלברית נכתבה על ידי סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לרוב הקנטטות של באך בתקופה זו. הקטע האחרון בקנטטה לקוח ממזמור לותרני שכתב פאול ספרטוס (Paul Speratus), משורר גרמני בן המאה ה-16. הטקסט מזכיר את היין מסיפור החתונה ומשתמש בו כדימוי לחוסר הקיים ללא האמונה בישו ולשמחה שהוא עשוי להביא. בדומה לחלק מהקנטטות שלו מתקופה זו, באך ביצע אותה שוב בעת שעבד בלייפציג, בינואר 1724. הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1886 בכרך 32 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850–1900. הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת בסון, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. ככל הקנטטות שלו בשנה הקודמת, גם הנוכחית מורכבת מאריה ורצ'יטטיב לסירוגין, והסיום הוא כורל. לקנטטה חמישה חלקים: רצ'יטטיב לסופרן: Mein Gott, wie lang, ach lange (אלוהי, עד מתי, אהה עד מתי) אריה בדואט לאלט ולטנור: Du musst glauben, du musst hoffen (עליך להאמין, עליך לקוות) רצ'יטטיב לבס: So sei, o Seele, sei zufrieden (כך יהי, נשמה, היי מרוצה) אריה לסופרן: Wirf, mein Herze, wirf dich noch (אנא, לבי, הטילה נא את עצמך) כורל למקהלה: Ob sichs anließ, als wollt er nicht (גם אם ייראה בתחילה שאין רצון מלפניו) היצירה לא הוקלטה רבות, רק כתשע פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1985), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מידע על היצירה "Mein Gott, wie lang, ach lange, רי"ב 155" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Mein Gott, wie lang, ach lange, רי"ב 155" באתר AllMusic פרטיטורה פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן The Cantatas of J. S. Bach: With Their Librettos in German-English Parallel Text, Alfred Dürr, Richard D. P. Jones, עמוד 14 הבשורה על-פי יוחנן, ב, 1-10 תיאור הקנטטה, ג'ון אליוט גרדינר, עמוד 1 פירוט פרסומי חברת באך, באתר IMSLP רשימת הקלטות באתר קנטטות באך
ויינברגר

ויינברגר הוא שם משפחה יהודי אשכנזי, שפירושו (מגרמנית) הוא איש של כרם או הר של יין. האם התכוונתם ל... דייוויד ויינברגר – טכנולוג וחוקר אינטרנט יארומיר ויינברגר – מלחין יהודי-אמריקאי יליד בוהמיה משה ויינברגר – רב, דרשן ופובליציסט הונגרי-אמריקאי משה כרמלי-וינברגר – רב רפורמי והיסטוריון קספר ויינברגר – פוליטיקאי אמריקני רפובליקני שכיהן כמזכיר ההגנה ויינברג
גרנד ראפידס גולד

גרנד ראפידס גולד (באנגלית: Grand Rapids Gold) היא קבוצת כדורסל מהעיר גרנד ראפידס, מישיגן המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה החלה את דרכה בליגה בשנת 2006 כאנהיים ארסנל. בשנת 2014 עברה למיקומה הנוכחי כקבוצה המסונפת לקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, וב-2021 עברה לבעלות של דנוור נאגטס ושינתה את שמה. אנהיים ארסנל הוקמה בעיר אנהיים, קליפורניה והצטרפה לליגה בשנת 2006. במהלך השנים שיתפה הקבוצה פעולה עם הלוס אנג'לס קליפרס, אורלנדו מג'יק, פורטלנד טרייל בלייזרס ואטלנטה הוקס. במהלך שלוש העונות בהן שיחקה הקבוצה בליגה לא הצליחה לסיים אף עונה במאזן חיובי ולא העפילה לפלייאוף. ב-31 במרץ 2009 הודיעה הנהלת הליגה על העברת הקבוצה לספרינגפילד, מסצ'וסטס. ב-2 בספטמבר 2009 בחרה הקבוצה 10 שחקנים במסגרת דראפט ההרחבה של שנת 2009 מתוך סגל השחקנים של אנהיים ארסנל וקולורדו 14'. עם הקמת הקבוצה היא החלה בשיתוף פעולה עם קבוצות הברוקלין נטס, ניו יורק ניקס ופילדלפיה 76'. את עונת הבכורה סיימה הקבוצה עם מאזן 43-7, המאזן הנמוך ביותר בתולדות ליגת הפיתוח. לאחר סיום העונה השנייה חתמה הקבוצה על הסכם לשיתוף פעולה בלעדי עם הנטס, הסכם שהיה בתוקף עד מעבר הקבוצה למישיגן. את עונת 2011/12 סיימה הקבוצה עם מאזן חיובי (21-29), לראשונה בתולדותיה, אך הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי קאנטון צ'ארג'. שחקנה ג'ף פוט (שהיה חתום בעבר מה במכבי תל אביב) השתתף במשחק אול-סטאר ועבר לNBA. ב-15 באפריל 2014 נרכשה הקבוצה על ידי קבוצת משקיעים בראשות סטיב ג'ברה. בעקבות רכישת הקבוצה היא הועברה לגרנד ראפידס, מישיגן ונחתם חוזה לשיתוף פעולה עם קבוצת דטרויט פיסטונס. לאחר מעבר הקבוצה התקיימה תחרות לבחירת השם, בהשתתפות תושבי העיר שהתבקשו לבחור שם לקבוצה מתוך 4 אפשרויות. בסיום התחרות נבחר השם "דרייב", כמחווה לתעשיית הרכב האמריקאית, שמרכזה הוא במישיגן. לקראת עונת 2021/22 עברה הקבוצה לבעלות של דנוור נאגטס ושינתה את שמה לגרנד ראפידס גולד. מדיה וקבצים בנושא גרנד ראפידס גולד בוויקישיתוף NBA Development League Team Comes To Sringfield Massachusettes, NBA.com, 31 March 2009 NBA D-League Comes to Grand Rapids for 2014-15 Season, NBA.com, 15 April 2014 Detroit Pistons NBA D-League Affiliate Reveals Name: Grand Rapids Drive, NBA.com, 17 June 2014
זמן מערכת

זמן מערכת במדעי המחשב ובתכנות, מיצג את מושג מעבר הזמן במערכות ממוחשבות. במובן זה הזמן כולל את זמן לוח השנה. זמן מערכת נמדד על ידי שעון מערכת, שבדרך כלל מיושם על ידי ספירה פשוטה של מספר הפעימות שהתרחשו החל מנקודת זמן שרירותית מסוימת, הקרויה אפוק (אנ'). לדוגמה מערכות יוניקס, ותואמות תקן POSIX, מגדירות את זמן המערכת, הוא זמן יוניקס, כמספר השניות שחלפו מהאפוק של יוניקס, שהתרחש ב-1 בינואר 1970 בשעה 00:00:00, על פי תקן הזמן UT, לא כולל דקות מעוברות. מערכות שמיישמות את ממשק תכנות היישומים של חלונות, בגרסאות 64 ו-32 ביט, כמו חלונות 9x ו-חלונות NT, מספקות את זמן המערכת הן על ידי SYSTEMTIME המיוצג כערך של -שנה/חודש/יום/שעה/דקה/שנייה/מילישנייה, והן על ידי FILETIME המיוצג כמספר הפעימות של 100 שברירי שנייה, החל מ-1 בינואר 1601 00:00:00 בתקן UT, כפי שחושב על ידי הלוח הגרגוריאני המקדים. זמן מערכת ניתן להמרה לזמן לוח שנה אנושי, והדבר מתבצע כדי שיהיה מובן יותר לאדם הממוצע. לדוגמה זמן היוניקס 1,000,000,000 שניות, החל מהאפוק של יוניקס, מומר לזמן לוח השנה, כ-9 בספטמבר 2001 בשעה 01:46:40 (UT). ספריות של שגרות המטפלות בהמרות שכאלו, מתעסקות גם אם התאמות של אזורי זמן, שעוני קיץ, שניות מעוברות, ובהגדרות המקומיות של המשתמש. ישנן ספריות המבצעות פעולה הפוכה של המרת זמן לוח שנה אנושי לזמן מערכת. אות שעון זמן יוניקס stevewhims, System Time - Win32 apps, learn.microsoft.com, ‏2021-01-07 (באנגלית אמריקאית) stevewhims, File Times - Win32 apps, learn.microsoft.com, ‏2021-01-07 (באנגלית אמריקאית) Countdown to Unix Time 1,000,000,000, www.epochconverter.com ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב ובנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונסטנטינוב לודזקי

קונסטנטינוב לודזקי (בפולנית: Konstantynów Łódzki) היא עיר קטנה במחוז פביאניצה שבפרובינציית לודז' בפולין, ממערב ללודז', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ראשיתה של קונסטנטינוב בשנות ה-20 של המאה ה-19. היישוב, שנועד להוות מרכז לתעשיית הטקסטיל, זכה בשנת 1924 במעמד עירוני. יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ובשנת 1825 כבר התקיימו בה בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין. עם זאת, בין השנים 1830 ו-1862 הוטלו מגבלות מגורים על ישיבת יהודים נוספים בעיר. לאחר ביטול מגבלות אלה, התיישבו בעיר יהודים רבים, שהתפרנסו מתעשיית הטקסטיל המקומית. משנת 1890 ניהל רב הקהילה, מנחם דוד גרינבוים, חצר אדמו"רים בעיר. בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,300 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ענפה ופעילות של אגודת ישראל, שניהלה ביישוב בית ספר מרשת בנות יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר ממעשי בריונות תכופים כלפיהם מצד חברי ההיטלריוגנד שפעלו ביישוב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר יהודים רבים, בעיקר ללודז', בין היתר, עקב איומים כלפיהם מצד האוכלוסייה המקומית. לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, החלו אלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בהם ושוד רכושם. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת גזיזת זקנים. לאחר ראש השנה ת"ש חיללו הגרמנים את בית הכנסת שבעיר, ואילצו יהודים לשרוף בעצמם את ספרי התורה שבו. ב-22 בדצמבר 1939 הוציאו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי העיר, ואלו הובלו בידי השוטרים הגרמנים לגלובנו, ממנה עברו חלקם ללודז' ולוורשה. ביישובים אליהם הגיעו היה גורל יהודי העיר כגורל יתר היהודים בהם. מדיה וקבצים בנושא קונסטנטינוב לודזקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונסטנטינוב לודזקי קונסטאנטינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קונסטנטינוב לודזקי", באתר השטעטל הווירטואלי קונסטנטינוב (לודז', פולין), דף שער בספרייה הלאומית
אירוויזיון 1974

תחרות האירוויזיון לשנת 1974, התחרות ה-19, נערכה ב-6 באפריל 1974 בברייטון, הממלכה המאוחדת. מנחת התחרות הייתה קייטי בויל והמנצחת הייתה הלהקה השוודית אבבא עם השיר "ווטרלו". שיר זה גם נבחר כשיר היובל באירוויזיון ונחשב לשיר המזוהה ביותר עם התחרות. לוקסמבורג, שזכתה שנה קודם לכן, לא יכלה לקיים את התחרות שוב מפאת העלות הרבה (היא אירחה גם את אירוויזיון 1973). הממלכה המאוחדת נאותה לארח את התחרות. למקום השני בתחרות הגיעה ג'יליולה צ'ינקווטי מאיטליה (אשר זכתה אף באירוויזיון 1964) עם השיר "Sì" ("כן"). זמרת מפורסמת נוספת שהשתתפה באירוויזיון זה היא הזמרת הבריטית-אוסטרלית אוליביה ניוטון-ג'ון עם השיר "Long Live Love". ערך מורחב – ישראל באירוויזיון 1974 ישראל שלחה את להקת כוורת לייצג אותה, שהייתה אז בשיא הפופולריות שלה, עם השיר "נתתי לה חיי". לפי חוקי התחרות, רק לשישה אנשים מותר לעמוד על הבמה בזמן ההופעה, ולכן נאלץ יוני רכטר להיות המנצח של התזמורת. כוורת הגיעה בסופו של דבר למקום השביעי. מדיה וקבצים בנושא אירוויזיון 1974 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 1974 אירוויזיון 1974 באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1974 אירוויזיון 1974, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)