laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פארסק

פארסק (באנגלית: Parsec) היא יחידת אורך המשמשת באסטרונומיה. סימנה הוא pc, והיא שווה ל־‎30.86×1012‎ קילומטר (כלומר כ־31 טריליון קילומטר, או 3.26 שנות אור). השם "פארסק" הוא ראשי תיבות באנגלית של פרלקסה־שנייה (parallax-second). פרלקסה של כוכב היא הזווית שבין הקווים ה"מחברים" את הכוכב לכדור הארץ ולשמש (ובהכללה: הזווית בין שני הקווים המחברים בין עצם לבין שתי נקודות תצפית). פארסק אחד הוא המרחק אל כוכב שמיקומו בקירוב ניצב למישור המילקה, היוצר פרלקסה של שניית קשת אחת בין הקווים המחברים את הכוכב אל השמש ואל כדור הארץ. לחלופין, פארסק אחד הוא המרחק בין צופה לבין שני עצמים, שמרחקם זה מזה הוא יחידה אסטרונומית אחת, כך ששני העצמים נראים לצופה כשהם מופרדים בזווית של שניית קשת אחת. הקו המחבר את אחד העצמים לצופה ניצב לקו הדמיוני המחבר את שני העצמים בעיני הצופה (הלא הוא ההיטל - דבר היוצר משולש ישר־זווית). לכן: tan ⁡ 1 ″ = 1 [ A U ] 1 [ p c ] ; {\displaystyle \tan {1''}={\frac {1[AU]}{1[pc]}};} => 1 p c = 1 [ A U ] tan ⁡ 1 ″ = 1 [ A U ] tan ⁡ ( 1 60 ⋅ 60 ) = 206 , 265 [ A U ] = 3.08568 × 10 16 [ m ] = {\displaystyle =>1pc={\frac {1[AU]}{\tan {1''}}}={\frac {1[AU]}{\tan {\left({\frac {1}{60\cdot 60}}\right)}}}=206,265[AU]=3.08568\times 10^{16}[m]=} 30.8568 [ P m ] = 3.2616 [ l y ] {\displaystyle 30.8568[Pm]=3.2616[ly]} ומכאן ש־1 פארסק שווה ל־‎30.86×1012‎ ק"מ, או כ־3.2616 שנות אור. אף־על־פי שהפארסק מהווה מרחק עצום בקנה־מידה אנושי, בקנה־המידה של היקום הוא יחידה קטנה. כך, למשל, המרחק מאיתנו לכוכב הקרוב ביותר אלינו פרט לשמש, פרוקסימה קנטאורי, הוא 1.34 פארסק, קוטר שביל החלב הוא כ־30,000 פארסק ואילו המרחק בינינו לגלקסיית אנדרומדה, הגלקסיה הקרובה ביותר אלינו, הוא כ־780,000 פארסק. לכן, למדידת גדלים של גלקסיות משתמשים בקילו־פארסקים ולמרחקים בין גלקסיות משתמשים במגה־פארסקים. מדיה וקבצים בנושא פארסק בוויקישיתוף פארסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
האלגוריתם של ג'ונסון

במדעי המחשב, האלגוריתם של ג'ונסון הוא אלגוריתם שמשמש למציאת מסלולים קצרים בגרף ממושקל ומכוון בין כל שני זוגות צמתים, ועושה זאת בצורה יעילה כאשר הגרף דליל, כלומר מכיל מספר קטן של קשתות. האלגוריתם נקרא על שמו של דונלד ב. ג'ונסון, אשר פרסם אותו בשנת 1977. האלגוריתם עושה שימוש באלגוריתם דייקסטרה כדי למצוא, עבור כל צומת, את המסלולים הקצרים ביותר ממנו אל שאר הצמתים בגרף. הפעלת אלגוריתם דייקסטרה על כל צומת מספיקה כדי למצוא את כל המסלולים הקצרים ביותר עבור כל הצמתים, אולם כדי שניתן יהיה לעשותה הגרף זקוק לעיבוד מוקדם, וזאת מכיוון שאלגוריתם דייקסטרה מסוגל לעבוד רק על גרפים שכל המשקלים בהם אי-שליליים, ואלגוריתם ג'ונסון לא מניח זאת מראש. על כן, האלגוריתם "מתקן" את המשקלים בדרך הבאה: הוא מגדיר פונקציה   h : V → R {\displaystyle \ h:V\to \mathbb {R} } שמתאימה לכל צומת מספר ממשי, ואז מתקנת באמצעותה את המשקל של כל קשת. אם משקל הקשת   ( u , v ) {\displaystyle \ (u,v)} היה   w ( u , v ) {\displaystyle \ w(u,v)} , היא מגדירה משקל חדש   w ′ ( u , v ) = w ( u , v ) + h ( u ) − h ( v ) {\displaystyle \ w'(u,v)=w(u,v)+h(u)-h(v)} . ניתן להראות ששינוי זה של המשקלים לא משנה את התכונה המהותית שנחוצה בגרף - כל מסלול קל ביותר בגרף המקורי הוא קל ביותר גם בגרף החדש (תכונה זו אינה נשמרת אם מגדילים את משקלי כל הקשתות במספר קבוע אחד לכולן, למשל). כדי למצוא פונקציה   h {\displaystyle \ h} שתבטיח שהמשקלים בגרף החדש יהיו כולם חיוביים, אלגוריתם ג'ונסון משתמש באלגוריתם בלמן-פורד בדרך הבאה: ראשית הוא מוסיף לגרף המקורי צומת חדש   s {\displaystyle \ s} ומוסיף קשת במשקל 0 מ-   s {\displaystyle \ s} אל כל   v ∈ V {\displaystyle \ v\in V} . כעת הוא מריץ את אלגוריתם בלמן פורד על הצומת   s {\displaystyle \ s} . אם האלגוריתם מתריע על מעגל שלילי, אלגוריתם ג'ונסון מודיע זאת ומפסיק. אחרת, הוא משתמש בתוצאת אלגוריתם בלמן פורד כדי להגדיר את הפונקציה   h {\displaystyle \ h} כך:   h ( u ) = δ ( s , u ) {\displaystyle \ h(u)=\delta (s,u)} כאשר   δ ( s , u ) {\displaystyle \ \delta (s,u)} הוא משקל המסלול הקל ביותר מ-   s {\displaystyle \ s} אל   u {\displaystyle \ u} . לאחר תיקון המשקלות בגרף המקורי מריץ אלגוריתם ג'ונסון את אלגוריתם דייקסטרה על כל הצמתים, כמתואר לעיל. כיוון שסיבוכיות הזמן של אלגוריתם דייקסטרה היא   O ( E + V log ⁡ V ) {\displaystyle \ O(E+V\log V)} במימוש האופטימלי שלו, והאלגוריתם מורץ   V {\displaystyle \ V} פעמים (פעם אחת לכל אחד מהצמתים), סיבוכיות הזמן של חלק זה של האלגוריתם היא   O ( V E + V 2 log ⁡ V ) {\displaystyle \ O(VE+V^{2}\log V)} . סיבוכיות בלמן פורד היא   O ( V E ) {\displaystyle \ O(VE)} ומכיוון שהוא מורץ רק פעם אחת הוא אינו משפיע על זמן ריצת האלגוריתם. כאשר הגרף דליל, כלומר מבחינה פורמלית מתקיים   E ∈ o ( V 2 ) {\displaystyle \ E\in o(V^{2})} , סיבוכיות האלגוריתם של ג'ונסון תהיה נמוכה מ-   O ( V 3 ) {\displaystyle \ O(V^{3})} , שהיא הסיבוכיות של אלגוריתמים אחרים לפתרון בעיית המסלולים הקצרים ביותר בין כל שני זוגות צמתים, דוגמת האלגוריתם של פלויד-וורשאל. מדיה וקבצים בנושא האלגוריתם של ג'ונסון בוויקישיתוף Johnson, Donald B. (1977), "Efficient algorithms for shortest paths in sparse networks", Journal of the ACM, 24 (1): 1–13
מרילין רמנובסקי

מרילין רמנובסקי-וינגפילד (באנגלית: Marilyn Ramenofsky-Wingfield; נולדה ב-20 באוגוסט 1946) היא שחיינית עבר יהודייה-אמריקאית, בעלת מדליית כסף אולימפית (טוקיו 1964) ושיאנית עולם במשחה ל-400 מטר חופשי. חוקרת נדידת ציפורים את הפיזיולוגיה ואת התנהגותן. רמנובסקי נולדה בפיניקס, אריזונה. בתחרויות השחייה של המכביה השישית בשנת 1961 זכתה רמנובסקי במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:28.7 דקות, אחרי לינדזי מילר (5:15.1 דקות) ואלן ויילנד (5:24.5 דקות), שתיהן מארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:15.9 דקות באליפות ארצות הברית שנערכה באוגוסט 1962 זכתה רמנובסקי במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.9 דקות. בתחרות שנערכה בלוס אלטוס, קליפורניה ב-11 ביולי קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:42.0 דקות, שיפור לשיא העולם בן 4 השנים של בת ארצה כריס וון סלטצה (4:44.5 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בלוס אלטוס היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 4:41.7 דקות. חודש לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בניו יורק ב-31 באוגוסט היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 4:39.5 דקות, לפני טרי סטיקלס (4:41.5 דקות). נוסף לכך, היא זכתה במשחה ל-220 יארד חופשי בשיא ארצות הברית חדש של 2:17.3 דקות. חודש וחצי לאחר מכן, במשחקים האולימפיים עצמם שנערכו ב-18 באוקטובר היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4:44.6 דקות ולא הצליחה לזכות בתואר, במדליית זהב זכתה וירג'יניה דנקל שקבעה שיא אולימפי חדש של 4:43.3 דקות, ובמדליית ארד טרי סטיקלס (4:47.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 4:47.7 דקות. רמנובסקי הגיעה לביקור קצר של שלושה ימים על מנת להשתתף באופן מיוחד בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965, לאחר שעזבה את המשלחת האמריקאית באמצע מסע באירופה. במכביה היא זכתה במדליית זהב, במשחה החזק שלה ל-400 מטר חופשי וקבעה שיא מכביה חדש של 4:54.4 דקות, לפני קטי קול (5:04.4 דקות) וקרול אדלר (5:09.9 דקות), שתיהן מארצות הברית. רמנובסקי קיבלה תואר ראשון מפומונה קולג' בבוטניקה-ביולוגיה בשנת 1969. בשנת 1972 היא סיימה תואר שני בזואולוגיה מאוניברסיטת טקסס שבאוסטין. היא קיבלה תואר דוקטור באקולוגיה ואתנולוגיה מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל בשנת 1982. הפוסט-דוקטורט שלה עוסק בנדידת ציפורים. ב-1988 הונצחה רמנובסקי ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן. התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי מדיה וקבצים בנושא מרילין רמנובסקי בוויקישיתוף מרילין רמנובסקי, באתר olympedia.org מרילין רמנובסקי(הקישור אינו פעיל), באתר Sports123 (באנגלית) מרילין רמנובסקי, יד לאיש הספורט היהודי מרילין רמנובסקי, UC Davis עליונות לארה"ב בפתיחת תחרויות השחייה במכביה זכו ב 4 מדליות זהב, חרות, 3 בספטמבר 1961 שחייני לארה"ב "כבשו" את מימי "גלי-גיל", דבר, 3 בספטמבר 1961 ממקום שלישי במכביה למקום 3 באליפות ארה"ב, חרות, 26 באוגוסט 1962 Miss Ramenofsky Sets World Mark In Swimming Trails, The New York Times, Sept. 1, 1964 (באנגלית) רומנובסקי באה וכבשה את הבריכה, דבר, 26 באוגוסט 1965 עמירם קלאוס, רומנובסקי באה, ניצחה ונסעה, מעריב, 26 באוגוסט 1965
המנון פיפ"א

בשנת 1994 אימצה פיפ"א כהמנון רשמי את יצירתו של המלחין הגרמני פרנץ למברט. המנון פיפ"א מושמע בפתיחת כל משחקי הידידות הבינלאומיים ומשחקים רשמיים כחלק מגביע העולם בכדורגל, גביע הקונפדרציות, גביע העולם בכדורגל עד גיל 20, גביע העולם בכדורגל עד גיל 17, גביע העולם למועדונים, גביע העולם בקטרגל, גביע העולם בכדורגל חופים, גביע העולם בכדורגל נשים, גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20, גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17 וגביע העולם למועדוני נשים. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיצורים צידיים

עיצורים צידיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם האוויר משתחרר מצד אחד או משני צידי הלשון כאשר לרוב נוצר קשר בין קצה הלשון לבין השיניים העליונות או בין הלשון למכתש, בשונה משאר העיצורים שהם מרכזיים ובהם האוויר משתחרר מעל מרכז הלשון. רוב העיצורים הצידיים הם עיצורים מקורבים מקבוצת העיצורים הנזילים, חלקם עיצורים חוככים מקבוצת העיצורים החוככים הבלתי שורקים, עיצור צידי אחד הוא עיצור מקיש מקבוצת העיצורים המקישים הצידיים ועיצור צידי נוסף הוא עיצור מצוץ מקבוצת העיצורים המצוצים הצידיים. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, העיצור הימני קולי והשמאלי אטום. עיצור וילוני, חוכך צידי, קולי [ʟ̝] עיצור וילוני, חוכך צידי, אטום [ʟ̝̊] עיצור חיכי, חוכך צידי, אטום [ʎ̝̊] עיצור כפוף, חוכך צידי, אטום [ɬ̢] עיצור מכתשי, חוכך צידי, קולי [ɮ] עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום [ɬ] עיצור וילוני, מקורב צידי [ʟ] עיצור חיכי, מקורב צידי [ʎ] עיצור כפוף, מקורב צידי [ɭ] עיצור מכתשי, מקורב צידי [l] עיצור מכתשי מוולן, מקורב צידי [ɫ] עיצור וילוני, מקיש צידי [ʟ̆] עיצור וילוני, מקיש צידי, אטום [ʟ̥̆] עיצור חיכי, מקיש צידי [ʎ̯] עיצור חיכי, מקיש צידי, אטום [ʎ̯̊] עיצור כפוף, מקיש צידי [ɺ˞] עיצור כפוף, מקיש צידי, אטום [ɺ̊˞] עיצור מכתשי, מקיש צידי [ɺ] עיצור מכתשי, מקיש צידי, אטום [ɺ̊] עיצור שיני, מקיש צידי [ɺ̪] עיצור שיני, מקיש צידי, אטום [ɺ̪̊] עיצור וילוני, מחוכך צידי, קולי [ɡʟ̝] עיצור וילוני, מחוכך צידי, אטום [kʟ̝̊] עיצור חיכי, מחוכך צידי, אטום [ɟʎ̝] עיצור חיכי, מחוכך צידי, אטום [cʎ̝̊] עיצור כפוף, מחוכך צידי, אטום [ʈɬ̢] עיצור מכתשי, מחוכך צידי, קולי [dɮ] עיצור מכתשי, מחוכך צידי, אטום [tɬ] עיצור וילוני, מחוכך צידי, מסודק [ kʟ̝̊ʼ] עיצור חיכי, מחוכך צידי, מסודק [cʎ̝̊ʼ] עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק [tɬʼ] עיצור וילוני, חוכך צידי, מסודק [ʟ̝̊ʼ] עיצור חיכי, חוכך צידי, מסודק [ʎ̝̊ʼ] עיצור כפוף, חוכך צידי, מסודק [ɬ̢ʼ] עיצור מכתשי, חוכך צידי, מסודק [ɬʼ] עיצור שיני, חוכך צידי, מסודק [ɬ̪ʼ] עיצור וילוני, מחוכך צידי, מסודק [kʟ̝̊ʼ] עיצור חיכי, מחוכך צידי, מסודק [cʎ̝̊ʼ] עיצור כפוף, מחוכך צידי, מסודק [ʈɬ̢ʼ] עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק [tɬʼ] עיצור שיני, מחוכך צידי, מסודק [t̪ɬ̪ʼ] עיצור מכתשי, מצוץ צידי [ǁ] עיצור שיני, מצוץ צידי [ǁ̪] האות למ"ד מייצגת עיצור מכתשי מקורב נזיל צידי. האות שׂי"ן ייצגה בעבר עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום.
פלימות' (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פלימות' – עיר באנגליה פלימות' ארגייל – קבוצת הכדורגל הבכירה של פלימות' מושבת פלימות' – המושבה האנגלית השנייה באמריקה פלימות' (מסצ'וסטס) – עיירה השוכנת במיקום של מושבת פלימות' פלימות' (מונטסראט) – עיר הבירה לשעבר של מונטסראט פלימות' (רכב) (אנ') – מותג כלי רכב של חברת קרייזלר Plymouth – תוכנה פלימות' רוק
נח שימנוביץ

הרב נח שימנוביץ (תרס"ז, 1907 - ה' באייר תשט"ו, 27 באפריל 1955) היה מייסד וראש ישיבת כנסת חזקיהו בזכרון יעקב. נולד במינסק בירת בלארוס לבנימין וריזא. בהיותו בן אחת עשרה שלחוהו הוריו ללמוד בישיבת אוהל תורה בברנוביץ, אצל רבי אלחנן וסרמן. משם עבר ללמוד תקופה בישיבת מיר. לאחר מכן התבסס בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, שם נעשה לתלמידו המובהק של ראש הישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ ובמשך תקופה אף למד עמו ביחידות. למד גם אצל הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, הרב מבריסק. בשנות מלחמת העולם השנייה הצליח להימלט מאירופה ולהגיע לחופי ארץ ישראל כמעפיל לא חוקי. הוא נעצר על ידי הבריטים ושהה תשעה חודשים במחנה המעצר בעתלית. בתקופת מעצרו ארגן שיעורי תורה ודאג[דרוש מקור] לאוכל כשר עבור העצורים. בהשתדלותם של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, משה בלוי והרב חזקיהו יוסף מישקובסקי שוחרר ממעצרו והוא התיישב בירושלים. כעבור זמן קצר בחר בו הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי כחתן לבתו חנה. לאחר הסתלקותו הפתאומית של חמיו, בתחילת שנת תש"ז, החליט הרב שימנוביץ להקים ישיבה לזכרו. בעצת החזון איש הוא הקים את הישיבה בזכרון יעקב, וקרא לה "כנסת חזקיהו". כמנהל רוחני הוא הביא לישיבה את הרב אליהו לופיאן. בשנת תשט"ו, בעקבות תלונות תושבים שגרו בשכנות לישיבה וכן מצוקת מקום, החליט הרב שימנוביץ למצוא מקום קבע לישיבה. בעצת גיסו, הרב אליהו מישקובסקי ששימש כרבה של כפר חסידים, הוא רכש שטח אדמה בן עשרה דונמים במקום והקים עליו צריפים. חנוכת הבית תוכננה לי"ח באייר (ל"ג בעומר) תשט"ו. ימים מעטים קודם, בה' באייר, הוא לקה בלבו ונפטר. בעקבות פטירתו עברה הנהגת הישיבה לגיסו הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, בעצתו של המשגיח הרב אליהו לופיאן. בשנת תשל"ז נישאה אלמנתו הרבנית חנה לרב שמואל דוד ורשבצ'יק, שהיה ראש ישיבת 'רבנו חיים יוסף' בניו יורק והצטרף להנהגת הישיבה בכפר חסידים. הרב ורשבצ'יק (שהיה ידידו של הרב שימנוביץ בישיבת קמניץ) קיבץ את כתביו והוציא לאור את הספר 'חידושי רבי נח'. חידושי רבי נח, ירושלים תשמ"ב דוד זריצקי, כזה הוא היה, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 107–110 מצבת הרב נח שימנוביץ באתר "עדה המצבה" ראו הערה ליד שמו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 3
קניין הבטה

במשפט העברי, הבטה היא סוג של מעשה קניין השנוי במחלוקת. על הכל מוסכם כי במכירה או במתנה יש צורך במשיכה או בהגבהה ואין תוקף להבטה בלבד, אולם בזכייה מן ההפקר יש הסוברים שמספיקה הבטה. פרשני התלמוד ביארו באופנים שונים מהי ההגדרה המדויקת של הבטה. אחד מההיבטים ההלכתיים של הקנין הוא בדין ביומו תתן שכרו האומר כי יש לשלם לפועל ביום עבודתו. כאשר פועל שומר פירות שדה לאדם אחר, מובא במשנה, כי אין המעביד יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו, מכיוון שהוא כבר קנה את הפירות על ידי הבטתו של הפועל והתחייב במצוות "ביומו תשלם שכרו", ובברייתא מובא כי ניתן לומר לפועל שייקח את שכרו מפירות השדה. הגמרא מיישבת את הסתירה, כי קנין "הבטה" אינה קנין, ובברייתא מדובר שהשומר שמר את הפירות ומכיוון שהבטה אינה קניין כלל, נמצא כי השמירה לא הקנתה את החפץ למעביד, ומכיוון שלא נעשתה עבורו עדיי שום פעולה מעשית, לא חלה עליו חובת התשלומים לפועל והוא יכול לומר לו שייקח את שכרו מפירות השדה, אך במשנה מדובר שהפועל הגביה את הפירות לבעל הבית, וכך קנה בעל הבית את הפירות. במשנה אחרת חולקים תנא קמא ורבי יוסי בשומר ששומר את פירות העומר לציבור, אם קיים חיוב לשלם לו בכסף מלא כדי שיקנה את הפירות חזרה לציבור, או שניתן לבצע את השמירה בהתנדבות. הגמרא תולה זאת במחלוקת אם הבטה קונה או לא, ומי שסובר שהבטה קונה אוסר לבצע את השמירה בהתנדבות, שכן במקרה כזה אנו חוששים שהשומר, שעושה את מעשה הקניין בפירות על ידי ההבטה, יעשה זאת לעצמו, ומכיוון שהוא לא מקבל תשלום עבורם, הוא לא יעשה את מעשה הקניין לציבור אלא לעצמו, ונמצא שקרבן העומר יוקרב משלו ולא משל הציבור. אך לפי הדעה הסוברת שהבטה אינה קונה אין בעיה כזו. למסקנת הגמרא מסיק רבא כי לפי כל הדעות הבטה בהפקר קונה. רבי יעקב יצחק מפרשיסחא מקשה, לפי מסקנת הגמרא לכל הדעות קנין הבטה קונה, שוב עולה חזרה הסתירה בין המשנה לברייתא, אם בעל הבית יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו או לא. היהודי הקדוש מסביר, כי הקושיא אינה קשה גם אם הבטה קונה; את דבריו הוא מבאר בכך שקנין ההבטה הוא על ידי השמירה הנגרמת לקונה. לפי זה, מסביר הרבי מפרשיסחא, לא ניתן יהיה להקנות לאדם אחר על ידי הבטה של הפועל, שכן קנין השמירה מועיל דווקא אם שמירת האובייקט הנקנה (שהיא 'הבטה') נעשית על ידי מי שקונה אותו לעצמו, כך שהשמירה היא מוחלטת, שאין אדם נוסף - חוץ מהאדם לו נקנה החפץ - שיש לו שליטה על החפץ; אך כאן, כאשר אדם אחר שומר לבעל הבית, אין הדבר נשמר לחלוטין לבעל הבית, שהרי גם לפועל עצמו יש גישה אל החפץ. לפי הרמב"ם, קניין ההבטה נעשה על ידי שמירה על החפץ והגנה עליו כך שלא יילקח על ידי אחרים. אולם התוספות כתבו שלא ניתן לומר שהבטה היא שמירה בעלמא, שכן גמרא מפורשת היא שראייה אינה קונה בהפקר, ולכן מההכרח לומר שמדובר שעשה מעשה מסוים לשמור את הדבר, כגון שעשה גדר קטן. אנציקלופדיה תלמודית, ערך "הפקר", טור צב רבא ורב נחמן נחלקו בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף קי"ח, עמוד א', אם "המגביה מציאה לחבירו קנה חבירו" - כלומר ניתן להקנות דבר הפקר לחבירו, ולפי הדעה הסוברת שלא ניתן, פועל יכול להקנות ליד בעל הבית, שכן לבעל הבית יש קנין ממוני על פעולותיו, וידו נחשבת כיד בעל הבית. בספר "כתר היהודי". משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות נדרים, פרק ב', הלכה י"ט תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ב', עמוד א'
אל-ביידא (לוב)

אל-ביידא (בערבית: البيضاء – הלבנה, תעתיק מדויק: אלביצ'אא') היא עיר מסחר ותעשייה בצפון חבל קירנאיקה שבמזרח לוב, ובירת מחוז אל-ג'בּל אל-אח'דר. על פי מפקד אוכלוסין שנערך בלוב בשנת 2010 נמנו בעיר כ-250,000 נפש, והיא הרביעית בגודלה בערי המדינה. בשולי העיר מצוי קברו של אחד מבני לווייתו (צחאבה) של הנביא מוחמד, והיא נקראה בעבר על שמו – סידי ראפע. אחרי הגעת הסנוסים במאה ה-19 והקמת הזאווייה שלהם נודעה העיר בשם אל-זאוִיָה אל-ביידא, ובקיצור אל-ביידא. ב-1912 עברה לוב מידי העות'מאנים לשלטון איטליה, ובמקום נושבו איטלקים. בתקופת השלטון הפאשיסטי האיטלקי (1922–1943) התרחבה העיר ושמהּ שונה ל-בֶּדָה ליטוֹריָה (Beda Littoria). במלחמת העולם השנייה פעלו בה ובסביבתה מפקדות של צבאות הציר. אחרי קבלת העצמאות ב-1951, כשהפכה לבירת הממלכה, התחוללה בעיר תנופת התחדשות. נבנו בה בנייני ממשלה וארמון מלוכה (כיום מתחם אוניברסיטת עומר אל-מוח'תאר, בקרבת הזאווייה שבמערב העיר). בעקבות מהפכת מועמר קדאפי ב-1969 שונה מעמדה. בעבר הייתה במקום קהילה יהודית גדולה וחשובה בעלת היסטוריה ארוכה Shadid, Anthony (2011-03-06). "Free of Qaddafi, a City Tries to Build a New Order (Published 2011)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-01-17. יהודי לוב בתקופה העתיקה ובתקופה העות'מאנית | מרכז מורשת יהדות לוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בלוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהו אליעזר מישקובסקי

הרב רפאל אליהו אליעזר מישקובסקי (כונה רבי אֶלֶ'ה; כ"ה בטבת תרע"ז, 19 בינואר 1917 - כ' בטבת תשמ"א, 27 בדצמבר 1980) היה ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים ורב היישוב. כתביו נדפסו בספר משנת אליהו. נולד בפולין לרב חזקיהו יוסף מישקובסקי ולבריינה, בתו של רבי יצחק בלאזר. בשנת ה'תרפ"ט, בגיל שתים עשרה, עזב את ביתו והחל ללמוד בישיבת גרודנה, שם היה מתלמידיו של ראש הישיבה הרב שמעון שקופ. משם עבר לישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, והיה מתלמידיו של ראש הישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ. כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת מיר. בשנת תש"א (1941), בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הצליח לעלות עם אביו לארץ ישראל והחל ללמוד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. בשנת תש"ו (1945) נישא לשושנה, בתם של הרב מרדכי שמואל קרול, רבו של כפר חסידים, שנפטר כשנה קודם לכן, ורבקה, בתו של הרב מרדכי שלמה מובשוביץ, רבה של מלסטובקה. בסוף אוגוסט 1945 התארס ונקבע שימלא את מקום אבי ארוסתו כרבה של כפר חסידים. חתונתו של הרב מישקובסקי נערכה בדצמבר 1945 בכפר חסידים והייתה גם טקס הכתרתו כרב היישוב, והשתתפו בה חשובי הרבנים בארץ ישראל באותה תקופה, ובהם הרבנים הראשיים יצחק הרצוג ובן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב יעקב משה חרל"פ, הרב זלמן סורוצקין, הרב ראובן כץ והרב שבתי יגל. במשך למעלה משלושים שנה הוא כיהן כרב היישוב וכמנהיגו הרוחני. בשנת 1963 מונה גם לרב של רכסים. בשנת ה'תשט"ו (1955) העתיקה ישיבת כנסת חזקיהו את משכנה מזכרון יעקב לכפר חסידים. בעקבות פטירתו הפתאומית של גיסו, מייסד וראש הישיבה הראשון הרב נח שימנוביץ, התמנה הרב מישקובסקי תחתיו לראש הישיבה. במשך עשרות שנים הייתה הישיבה אחת הישיבות המרכזיות בישראל, ורבים מתלמידיה היו בוגרי ישיבות תיכוניות. הרב מישקובסקי עמד בראשות הישיבה במשך למעלה מעשרים וחמש שנה, עד פטירתו בשנת ה'תשמ"א (1980). בשנת ה'תש"ך (1960) חלה הרב מישקובסקי אנושות ונעדר מן הישיבה למשך מספר חודשים. בתקופת החגים הבריא ובחודש חשוון תשכ"א שב לישיבה. כסגולה נוסף לו השם 'רפאל', אותו נשא עד מותו. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים. הרב מישקובסקי נודע בישיבה בכינויו "הרב", ולאחר מותו נקרא ברכסים רחוב על שמו: "דרך הרב". אחיו חיים אריה מישקובסקי היה בעלה של המשוררת זלדה. אחיו דוד מישקובסקי ניהל את ישיבת כנסת חזקיהו עד לפטירתו בשנת תשס"ו. אחיו שלמה מישקובסקי בעל משרד רואי חשבון בחיפה (אביו של הרב חזקיהו מישקובסקי משגיח ישיבת אורחות תורה). גיסיו הם הרב שלמה נח קרול, שהיה רב המושב חמד, הרב יעקב ניסן רוזנטל אב"ד חיפה, הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון. חתניו הם הרב דוד יצחק מן, ראש ישיבת כנסת חזקיהו שבכפר חסידים, עד לפטירתו בשנת תשע"ב. הרב יעקב מאיר זוננפלד, הרב האשכנזי של היישוב רכסים. בתו טובה הייתה נשואה לרב שלמה כץ, ראש ישיבת חברון (נפטרה בשנת תשס"ג, בגיל 49). בנו מרדכי שמואל מישקובסקי נפטר בשנת תשמ"ח בגיל 42, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בנו השני הרה״ג ר׳ חזקיהו יוסף מישקובסקי חי בירושלים. מדיה וקבצים בנושא אליהו אליעזר מישקובסקי בוויקישיתוף הכתרת הרב מישקובסקי לרבה של רכסים, מעריב, 21 במרץ 1963 ראו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 3 מצבתה באתר "עדה המצבה"(הקישור אינו פעיל) אישים ומוסדות, הצופה, 4 בספטמבר 1945 כפר חסידים חוגג את הכתרת רבו ונישואיו, הצופה, 13 בדצמבר 1945 הרב מישקובסקי נבחר לרבה של עיירת העולים רכסים, הצופה, 21 במרץ 1963
עיצורים סותמים

עיצורים סותמים (באנגלית: stops) או פוצצים (plosives) הם עיצורים ריאתיים אוראליים בניגוד לעיצורים האפיים, כלומר במהלך הגיית העיצורים הסותמים האוויר משתחרר דרך הפה ולא דרך האף. במהלך הפקת העיצורים הסותמים ניתן להבחין בשלושה שלבים עיקריים: בשלב הראשון מתבצעת סתימה מוחלטת של ערוץ זרימת האוויר בבסיס החיתוך (ומכאן השם "סותמים"), בשלב השני נוצר לחץ חיובי בחלל הפה כתוצאה מהצטברות האוויר ובשלב הסופי נפתחת הסתימה והאוויר משתחרר בבת אחת תוך יצירת קול נפץ (מכאן השם המקובל האחר, "פוצץ"), זאת להבדיל מעיצורים מחוככים שבמהלך הפקתם חסר השלב השלישי של שחרור האוויר לאחר הגיית החלק הפוצץ והאוויר משתחרר במהלך הגיית החלק החוכך בצליל חיכוך. העיצורים הסותמים קיימים ברוב השפות, ורק במספר שפות מעטות אין אף לא עיצור סותם אחד. במספר שפות, לדוגמה באיטלקית, ניתן להבחין ששני עיצורים סותמים נבדלים ביניהם במשך הגייתם. עיצור סותם מוארך מופק באמצעות הארכת ביצוע השלב השני של הצטברות האוויר לפני השחרור, והגיית אותם עיצורים סותמים מוארכים יכולה להימשך עד פי שלושה מאשר הגיית סותם רגיל. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום. עיצור סדקי, סותם, אטום [ʔ] עיצור כיסוי-גרוני, סותם [ʡ] עיצור לועי, סותם, קולי [Q̬] עיצור לועי, סותם אטום [Q] עיצור ענבלי, סותם, קולי [ɢ] עיצור ענבלי, סותם, אטום [q] עיצור וילוני, סותם, קולי [g] עיצור וילוני, סותם, אטום [k] עיצור חכי, סותם, קולי [ɟ] עיצור חכי, סותם, אטום [c] עיצור מכתשי-חכי, סותם, קולי [d̠ʲ] עיצור מכתשי-חכי, סותם, אטום [t̠ʲ] עיצור כפוף, סותם, קולי ɖ עיצור כפוף, סותם, אטום ʈ עיצור בתר-מכתשי, סותם, קולי [ḏ] עיצור בתר-מכתשי, סותם, אטום [ṯ] עיצור מכתשי, סותם, קולי [d] עיצור מכתשי, סותם, אטום [t] עיצור שיני, סותם, קולי [d̪] עיצור שיני, סותם, אטום [t̪] עיצור שיני-שפתי, סותם, קולי [b͆] עיצור שיני-שפתי, סותם, אטום [p͆] עיצור שפתי-שיני, סותם, קולי [b̪] עיצור שפתי-שיני, סותם, אטום [p̪] עיצור לשוני-שפתי, סותם, קולי [b̼] עיצור לשוני-שפתי, סותם, אטום [p̼] עיצור דו-שפתי, סותם, קולי [b] עיצור דו-שפתי, סותם, אטום [p] עיצורים סותמים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מישקובסקי

האם התכוונתם ל... זלדה מישקובסקי – משוררת ישראלית; כונתה בפשטות זלדה גיטל מישקובסקי – משוררת ישראלית חזקיהו יוסף מישקובסקי – מרבני פולין, וממנהיגי היהדות החרדית אליהו אליעזר מישקובסקי – ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים
מוזיאון דוקטור סון יאט-סן

מוזיאון דוקטור סון יאט-סן (באנגלית: Dr Sun Yat-sen Museum; בסינית: 孫中山紀念館) הוא מוזיאון המוקדש לחייו של דוקטור סון יאט-סן. המוזיאון ממוקם בבית קום טונג (באנגלית: Kom Tong Hall; בסינית: 甘棠第) הממוקם בדרך קאסל בשכונת מיד-לוולס שבאזור סנטרל שבאי הונג קונג. המוזיאון נפתח לציבור ב-12 בדצמבר 2006 לרגל 140 שנות הולדתו של סון יאט-סן. סן יאט-סן התגורר בהונג קונג, ובין השנים 1887–1892 למד במכללה הבריטית לרפואה שהקים ד"ר ג'יימס קנטלי בהונג קונג. שם קיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1892. סון יאט-סן סיים במקום השני בין עשרים בוגרים. בעת לימודיו עסק גם בפעילות פוליטית מהפכנית. בשנת 1892 עבר סון יאט-סן למקאו, אולם המשיך לפעול בהונג קונג על מנת לעודד את ההפיכה כנגד השלטון הקיסרי בסין. באזור בו התגורר ופעל הוקם המסלול ההיסטורי סון יאט-סן, ובית קום טונג הנמצא לצד מסלול זה נבחר על ידי ממשלת הונג קונג לשמש כמוזיאון לזכרו. בית קום טונג הוא מבנה היסטורי אשר הוכרז בשנת 1990 כמבנה היסטורי לשימור וכאנדרטה מוכרזת. המבנה נבנה בשנת 1914 (לאחר שסון יאט-סן עזב את הונג קונג), ונקרא על שם בונהו - הו קום-טונג. משפחת הו הייתה המשפחה הסינית הראשונה שהורשתה להתגורר בשכונת המיד-לוולס בתקופה הקולוניאלית (במהלך המאה ה-19 הייתה הפרדה בין השכונות הסיניות לשכונות המערביות בהונג קונג). בשנת 1960 רכשה כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים את המבנה לשימושה והקימה בו כנסייה ומרכז תרבותי. בעקבות גידול רב במספר המאמינים המורמונים בהונג קונג, עברה הכנסייה למבנה חדש בן 14 קומות בדרך גלוסטר שבשכונת ואן צ'אי. הכנסייה העדיפה להרוס את המבנה ולמכור את המגרש (דבר שהיה מעלה את עלותו) אולם ממשלת הונג קונג אסרה על הריסת המבנה ורכשה אותו בשלמותו בשנת 2004 במטרה להפוך אותו למוזיאון המוקדש לסון יאט-סן. המוזיאון נפתח רשמית ב-12 בדצמבר 2006. למבנה שלוש קומות וחזיתו בנויה בסגנון נאו קלאסי יווני, אולם פנים המבנה בנוי בסגנון אדוארדי. בין מוצגי המוזיאון תעודות ותמונות הנוגעות לחייו של דוקטור סון יאט-סן ובהם תעודת נישואין שסון יאט-סן היה אחד מעדיה, מבחנים מתקופת לימודיו באוניברסיטה ותפריט ארוחת הערב שנערכה לטקס סיום לימודיו. במוזיאון אולם הרצאות, אולם קריאה וכיתות לימוד. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון דוקטור סון יאט-סן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון דוקטור סון יאט-סן תיאור המוזיאון באתר מחלקת שירותי הפנאי והתרבות של הונג קונג