laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפרים שניאור

אפרים (אפי) שניאור (14 בינואר 1951–8 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגה בחטיבת גולני שעוטר בעיטור העוז על הובלת כוח חילוץ וכיבוש עמדה במוצב החרמון הכבוש, תחת אש, במלחמת יום הכיפורים. שניאור נולד ב-14 בינואר 1951 במקוה ישראל לנעמי וליהושע, תחילה התגוררה משפחתו בקיבוץ דברת ולאחר מכן בבאר שבע. כשהיה בן 14 הצטרף למחזור הראשון של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. באוגוסט 1969 התגייס שניאור לקורס טיס, אך לאחר זמן מה התנדב לעבור לחטיבת גולני. הוא עבר קורס מ"כים, קורס קצינים, וקורס קציני חי"ר. הוא נשלח לקורס מפקדי פלוגות אך נקרא לשוב לגדודו לאחר שבועיים, לתפקיד מפקד פלוגה. במלחמת יום הכיפורים לחם שניאור לאחר שסיים תפקיד מפקד פלוגה בחטיבת גולני והיה בחופשה בין 2 תפקידים. ב-8 באוקטובר, במהלך הניסיון הראשון לכיבוש החרמון, הצטרף לגדוד 17 כדי להוביל אותם אל המוצב בו ישבו חיילי פלוגתו לשעבר, ושאותו הכיר מתקופת היותו מפקד המוצב כשנתיים לפני המלחמה. במהלך הקרב, נפגע שניאור לאחר הסתערות על עמדה תחת אש ונהרג. לאחר שנפל הועלה בדרגה לדרגת סרן, והוענק לו עיטור העוז בגין המעשה הר"מ: תיאור המעשה: ביום 8 באוקטובר 1973 סופח סגן אפי שניאור ז"ל לגדוד שעלה לחרמון. במשך הקרב התברר, כי יש לחלץ את כוח החוד של הסיירת. סגן אפי שניאור ז"ל שלא השתייך ליחידה, התנדב לעמוד בראש כוח החילוץ. הכוח טיפס תחת אש במעלה ההר. בשלב מסוים נהרג מפעיל הררנ"ט. סגן אפי שניאור ז"ל לקח ממנו את הררנ"ט, ירה פצצה והשמיד עמדת אויב. לאחר-מכן ארגן התקפה על אותה עמדה וכבש אותה תחת אש עזה. לאחר כיבוש העמדה נהרג. בפעולותיו אלה גילה אומץ-לב, קור-רוח, כושר-מנהיגות ודבקות במשימה למופת. — מרדכי גור, רב־אלוף, ראש המטה הכללי במכתב תנחומים למשפחה השכולה כתב מפקדו: "אנשי המפקדה לא חיבבו במיוחד את אפי, על היותו לוחם לצדק מוחלט ויושר. אם היה שטח שאפי לא היה מוכן לוויתור כמלוא הנימה - היה זה הדאגה לחייל, לפרט. למרות חילוקי הדעות לא הייתי מחליף אותו בשום מ"פ אחר בגדוד, כי תמיד העדפתי קצינים שצריך לעצור אותם, מאשר כאלה שצריך לדחוף אותם. אפי היה לוחם ממדרגה ראשונה. הצלחתו כקצין באה לו, לא במעט, בזכות היותו חייל טוב". שניאור הוא אחד מששת הסרנים המונצחים בחורשת הסרנים. קורות החיים של אפרים שניאור, באתר "יזכור" של משרד הביטחון אפרים שניאור, באתר הגבורה אפרים (אפי) שניאור, באתר "בהשקט ובבטחה" שניאור גל, 2018. הוענק לו עיטור העוז. 251 עמ'. סרן אפרים שניאור ז"ל, באתר הגבורה סרן אפרים (אפי) שניאור, בן נעמי ויהושע - סיפור חייו, באתר יזכור - אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
הקלאסיקו (כדורסל)

הקלאסיקו (בספרדית וקטלאנית: El Clásico) הוא השם שניתן למשחקי הכדורסל בין ריאל מדריד ממדריד, בירת ספרד לברצלונה מברצלונה, בירת קטלוניה, שתי הקבוצות העיקריות בכדורסל בספרד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך מורחב – הקלאסיקו#רקע נכון ל-23 בספטמבר 2024.   ניצחונות לריאל: 166 (48.7%)   תיקו: 3 (0.9%)   ניצחונות לברצלונה: 172 (50.4%) הקלאסיקו ריאל מדריד (כדורסל) ברצלונה (כדורסל)
פראנס אינטר

פראנס אינטר (בצרפתית: France Inter) היא תחנת רדיו ציבורית וחלק מ-"רדיו פראנס" (תאגיד הרדיו הציבורי הצרפתי). קהל היעד של התחנה הוא הציבור הכללי. התחנה שואפת לספק לציבור הצרפתי שירות שידור מלא הכולל חדשות ותוכניות אחרות, רציניות וגם מבדרות, עם דגש ליברלי ועם תערובת אקלקטית של מוזיקה. התחנה משודרת בגלי FM ברשת לאומית של משדרים, וגם באינטרנט. פראנס אינטר נוסדה כחלק מהארגון מחדש של השידור הציבורי בצרפת לאחר סוף מלחמת העולם השנייה כ"פאריס-אינטר" ונחשבה לתחנת הרדיו הכללית של הציבור הצרפתי. התחנה שינתה את שמה ל"פראנס 1" ב-1958. הציבור התקשה להתרגל לשם החדש, ושלוש שנים לאחר שינוי השם התחנה שינה את שמה בחזרה ל"פאריס-אינטר" עם הכותרת המשנית "פראנס 1". באוקטובר 1963, הרשתות "פראנס 1" ו"פראנס 2" אוחדו ל"RTF אינטר", ששמה שונה ל"פראנס אינטר" ב-8 בדצמבר. האתגר העיקרי שעמד בפני התחנה בזמן הארגון מחדש של השידור הציבורי בשנות השישים היה התחנות הפרטיות החדשות, "תחנות פריפריאליות" (ספציפית RTL ו"אירופה 1", ששידרו בעזרת משדרים עוצמתיים מחוץ לצרפת) שהצליחו לשבות את רוב ציבור מאזיני הרדיו הצרפתי מאז המלחמה. כדי להתחרות בתחנות החדשות התחנה אימצה סגנון שידור מודרני שהתאפיין בצבירת מוניטין על חופש שידור רחב יותר, והשפעה ממשלתית מועטה. נוסף על המודרניזציה שהתחנה נקטה כדי להתחרות בתחנות הרדיו הפרטיות, פראנס אינטר הדגישה את החופש שלה מלחצים פרסומיים - למרות שהתחנה כן משדרת מספר מוגבל של פרסומות פרטיות. התחנה עם זאת מציגה את עצמה כתחנת רדיו ציבורית אינטליגנטית הנגישה לציבור הרחב תחת הסיסמה "Écoutez la différence ("הקשיבו להבדל"). לכמה מתוכניות הרדיו של פראנס אינטר, יש אבן דרך בהיסטוריה של הרדיו הצרפתי, ביניהן: Le Masque et la Plume, ביקורת אמנות ממבקרים-כתבים. (משודרת מאז 13 בנובמבר 1955) Le Jeu des 1000 euros, תוכנית ידע כללי. (משודרת מאז 19 באפריל 1958) La marche de l'histoire, תוכנית דוקומנטרית יומית על נושא היסטורי ספציפי. (משודרת מאז 1999) Le téléphone sonne, תוכנית דיונים אקטואליים (משודרת מאז 1978) Là-bas si j'y suis, תוכנית דיווחים (1984-2014) Le sept neuf, תוכנית חדשות הבוקר (משודרת מאז 1982) classique avec Dessay, תוכנית מוזיקה קלאסית (משודרת מאז 1992) מדיה וקבצים בנושא פראנס אינטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פראנס אינטר (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של פראנס אינטר (בצרפתית) פראנס אינטר, ברשת החברתית פייסבוק פראנס אינטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראנס אינטר, ברשת החברתית אינסטגרם פראנס אינטר, ברשת החברתית טיקטוק פראנס אינטר, סרטונים בערוץ היוטיוב פראנס אינטר, ערוץ באתר Twitch.tv La Semaine Radio-Télé 29/41, 8–14 October 1961
שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי

שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי (בצרפתית: Charles-Joseph, Prince de Ligne;‏ 12 במאי 1735 - 13 בדצמבר 1814) היה סופר ואיש צבא. שארל ז'וזף נולד בבריסל לקלוד למוראל, נסיך לינייה השישי ולאליזבת, נסיכת זאלם, בתם של לודוויג אוטו, נסיך זאלם ואלברטינה יוהנה, נסיכת נסאו-האדאמר. אמו נפטרה כשהיה בן ארבע שנים בלבד, והוא קיבל את חינוכו ממורה פרטי שהטביע בו חותמו. בהיותו בן חמש עשרה שנה כתב את יצירתו הראשונה: "מאמר על מקצוע הלחימה". ב-1751 אביו, קלוד למוראל הנסיך דה לין, לקח אותו לווינה והציגו בפני הקיסר פרנץ הראשון ובפני אשתו מריה תרזה, שהעסיקה אותו בחצרה. ב-6 באוגוסט 1755 הוא נשא לאישה בווינה את פרנסואז-מארי כיסאבייר, נסיכת ליכטנשטיין. כאזרח אוסטרי התגייס לצבא האימפריאלי של אוסטריה ולחם בגבורה במלחמת שבע השנים (1756–1763) בקרבות בגרמניה. אחרי המלחמה נתמנה לסגן שר הצבא, והפך לידידו של הקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. שארל דה לין ירש מאביו נחלות רבות, וחי בהוד ובהדר עד שחזר לשירות פעיל במלחמת הירושה הבווארית. הייתה זו מלחמה קצרה, שלאחריה ערך מסעות באנגליה, גרמניה, איטליה, שווייץ וצרפת, ובילה את זמנו בחצרות מלכים, במחנות צבא, בסלונים ספרותיים ובחברתם של מדענים ופילוסופים. בין היתר, נפגש לעיתים קרובות עם וולטר ועם ז'אן-ז'אק רוסו. הוא ליווה את יקטרינה הגדולה מלכת רוסיה במסעה לחצי האי קרים, והיא העניקה לו תואר של מרשל רוסי. זמן קצר אחרי כן נתבקש לעמוד בראשה של תנועת השחרור הבלגית, שבה לקחו חלק בנו וקרוביו, אך הוא סירב בנימוס. הקיסר יוזף השני חשד בו כתומך במורדים הבלגים, אך הם המשיכו להיות ידידים. אחרי מות הקיסר יוזף השני, שארל דה לין נשאר בווינה. נחלותיו בחבל בראבנט נפלו בידי הצרפתים ב-1792–1793. בנו בכורו נהרג במערכה נגד הצרפתים, אך הם העניקו לשארל דה לין תואר כבוד של מרשל, והוא הקדיש את זמנו לכתיבה. שארל דה לין נפטר בווינה בדצמבר 1814. הוא הוריש את כתב ידו לחיל המשמר של קיסר אוסטריה, שבו שימש כקצין. יצירותיו הופיעו ב-34 כרכים במשך שנות חייו האחרונות. יצירתו החשובה על נושאים צבאיים היא: "דעות קדומות וחזיונות שווא צבאיים", שהופיעה לראשונה ב-1780. ביצירה זו הוא מציע, בין היתר, להקים אקדמיה בינלאומית לאמנות הלחימה שבאמצעותה ניתן יהיה להעריך נכונה את פעולותיהם הצבאיות של גנרלים. יצירותיו החשובות שהופיעו בשפה הצרפתית: "יצירות נבחרות, שארל דה לין" (פריז 1809) "מכתבים והרהורים" (בעריכת מאדאם דה סטאל 1809) "יצירות היסטוריות, ספרותיות... התכתבויות ושירים" (בריסל 1859) הופיע בשפה הגרמנית: "יצירות על נושאים צבאיים" (זולצבאך 1814) שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סליילסה

סליילסה (בדנית: ‏Slagelse‏Ⓘ‏, הגייה: ˈslɛːjl̩sə), היא עיר בדנמרק הממוקמת במערב האי שלן. העיר היא מקום מושבה של המועצה האזורית של סליילסה והיא הגדולה ביותר במועצה. סלייסה הייתה מיושבת כבר בימי הביניים. טרלרבורג, מבצר הגנה ויקינגי, שכן באזור הסמוך לסליילסה של היום במהלך התקופה הוויקינגית, הוא נבנה בשנת 980 לספירה. במאה האחת עשרה לספירה נבנתה במקום כנסייה וסליילסה הפכה למרכז הטבעת מטבעות. אנטבורסקוב, המנזר הסקנדינבי הראשי של מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים נבנה במהלך המאה השתים עשרה על ידי ולדמר הראשון, מלך דנמרק ושכן כקילומטר דרומית לעיר סליילסה. אריק החמישי, מלך דנמרק, העניק לסליילסה מעמד של עיירת שוק בשנת 1288, הדבר העניק לעיר שורה של הטבות ופריווילגיות ותרם לכלכלתה, אם כי העמיד אותה במצב של תחרות עם הערים הסמוכות: קורסר וסקאלסקר. בסוף המאה השמונה עשרה נבנה כביש מקורסיר לקופנהגן והוא עבר בסליילסה. מדיה וקבצים בנושא סליילסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סליילסה סליילסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) BY3: Population 1. January by urban areas, area and population density The Mobile Statbank from Statistics Denmark Slagelse.info "Historien om Slagelse, Korsør og Skælskør" Retrieved 26 August 2020 Slagelse.info "Antvorskov og historiens luner (del 1)" Retrieved 26 August 2020 Danmarkshistorien.dk "Slagelse" Retrieved 26 August 2020
פראנס קולטור

פראנס קולטור (בצרפתית: France Culture) היא תחנת רדיו ציבורית צרפתית המהווה חלק מ-"רדיו פראנס" (תאגיד הרדיו הציבורי הצרפתי). תוכניית התחנה מורכבת ממגוון רחב של תוכניות בעלות תמות היסטוריות, פילוסופיות, סוציו-פוליטיות ומדעיות. (כולל דיבייטים, דיונים, וכתבות דוקומנטריות), ונוסף על כך גם מחזות רדיו, תוכניות ניסיוניות, ותוכניות בנושאים ספרותיים. התחנה משודרת בכל צרפת בתדר FM וגם נגישה באינטרנט. פראנס קולטור נוסדה ב-1945 כ"Programme National" כחלק מתאגיד השידור הציבורי הצרפתי (RTF). התחנה שינתה את שמה ל"פראנס 3" ב-1958 ול-"RTF Promotion" ב-1963. התחנה אימצה את שמה הנוכחי מאוחר יותר באותה שנה. Programme National במקור הייתה אחראית לשידור מרבית המוזיקה הקלאסית מתוך כל רשת הרדיו הציבורי הצרפתי. עם זאת, מאז היווסדות תחנת הרדיו הייחודית לכך ב-1953 - "פראנס מוזיק", פראנס קולטור הפכה להיות תחנת רדיו המורכבת מתוכניות דיבור במקום מוזיקה באופן כמעט מוחלט. מדיה וקבצים בנושא פראנס קולטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פראנס קולטור (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של פראנס קולטור (בצרפתית) פראנס קולטור, ברשת החברתית פייסבוק פראנס קולטור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראנס קולטור, ברשת החברתית אינסטגרם פראנס קולטור, ברשת החברתית טיקטוק פראנס קולטור, סרטונים בערוץ היוטיוב מפת רשת משדרי הרדיו של פראנס קולטור
הקונגרס הציוני העולמי ה-20

הקונגרס הציוני ה-20 התקיים ב-3 עד 16 באוגוסט 1937, בעיר ציריך שבשווייץ, ונערך בסימן 40 שנה לקונגרס הציוני הראשון. ד"ר חיים ויצמן נבחר שוב לנשיא ההסתדרות הציונית העולמית. ערך מורחב – ועדת פיל בתגובה לוועדת פיל, ייפה הקונגרס את כוחה של ההנהלה הציונית לנהל משא ומתן עם הממשלה הבריטית על הקמת מדינה יהודית ולא על חלוקת ארץ ישראל המערבית. אולם, למעשה, משום שוועדת פיל לא העמידה חלופה להקמת מדינה יהודית שאינה כרוכה בחלוקה, אימץ הקונגרס את עקרון החלוקה אף שהדבר נעשה בעקיפין ובהתניה מסוימת. מנחם אוסישקין - ראש ציוני ציון, עמד בראשות "הכנסייה הארצישראלית" וקק"ל. ישראל גולדשטיין - ממנהיגי הפלג הציוני של יהדות ארצות הברית. ועדת פיל – תגובות היישוב היהודי קונגרס ציוני יצחק גל-נור, חלוקה טריטוריאלית של ארץ-ישראל: ההכרעה ב-1937, עיונים בתקומת ישראל 1, 1991, עמ' 211–240, בעמ' 231
STS-51-A

STS-51-A, היא המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השנייה של מעבורת החלל דיסקברי. המשימה היא השלישית שנחתה הישר במרכז החלל קנדי, פלורידה. מפקד המשימה: פרדריק הוק טייס: דייוויד ווקר מומחה למשימה: אנה לי פישר מומחה למשימה: דייל גרדנר (Dale Gardner) מומחה למשימה: ג'וזף אלן פחות מחודש עבר מאז נחתה הצ'לנג'ר במשימה הקודמת, STS-41-G, וכבר ניצבה הדיסקברי על כן השיגור מוכנה למשימתה השנייה בתוכנית המעבורות. המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יצאה לדרכה ב-8 בנובמבר 1984 בשעה 7:15 בבוקר לפי שעון מזרח ארצות הברית. ניסיון שיגור יום לפני, לא צלח בגלל רוחות חזקות באטמוספירה העליונה. על סיפון הדיסקברי שהו חמישה אנשי צוות. לשלושה מתוכם זו הייתה הטיסה השנייה בתוכנית המעבורות (הוק טס לראשונה במשימת STS-7, גרדנר במשימת STS-8 ואלן במשימת STS-5). מטרתה של משימה זו הייתה לפרוס שני לווייני תקשורת ולהכניסם למסלול סביב כדור הארץ, ולהחזיר שני לוויינים אחרים. לווייני B-2 ו-6 שנפרסו במשימת STS-41-B, הוצבו במסלולים לא נכונים בגלל תקלה במנועי הלוויינים ובמשימה זו תוקנה הבעיה. שני הלוויינים בתא מטען המעבורת נפרסו בהצלחה והוכנסו למסלול נכון. Canadian Anik D2, נפרס ביום השני למשימה ו-"IV-l" הידוע גם בשם "Leasat l" נפרס ביום שלישי. לאחר פריסתם של שני לווייני התקשורת החלה לתמרן המעבורת לקראת Palapa B2, הלוויין האינדונזי שהוצב במסלול נמוך יותר בשל תקלה במנועי הלוויין. לאחר שעתיים של הליכת חלל הצליחו מומחי המשימה אלן וגרדנר לתפוס את הלוויין ולהכניסו למסלול הנדרש. הלוויין השני Westar 6 הוכנס למסלול הדרוש יום לאחר מכן. בנוסף עסקה המשימה בניסויי Diffused Mixing of Organic Solutions. משימתה השנייה של הדיסקברי הסתיימה ב-16 בנובמבר 1984 בשעה 7 בבוקר. הנחיתה התבצעה במסלול המראה 15 במרכז החלל קנדי לאחר 7 ימים, 23 שעות ו-45 דקות. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-51-A בוויקישיתוף סיכום המשימה באתר נאס"א תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א סרטון על המשימה תיאור המשימה
הקונגרס הציוני העולמי ה-21

הקונגרס הציוני ה-21 הייתה ועידה אשר התקיימה בין 15 ל-16 באוגוסט 1939 בה"גראן תיאטר", בית האופרה של ז'נבה. בקונגרס השתתפו כ-600 צירים, יו"ר הקונגרס היה ד"ר חיים ויצמן. בקונגרס נדחו גזרות הספר הלבן של אותה שנה. הקונגרס נערך מספר שבועות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה והתפזר בבהילות כדי שהצירים יספיקו לחזור לארצותיהם. זהו הקונגרס האחרון שבו צירי מזרח אירופה היו רוב. בעקבות המלחמה לא התכנס הקונגרס שוב עד 1946. מדיה וקבצים בנושא הקונגרס הציוני העולמי ה-21 בוויקישיתוף ארכיון חוק הקרקעות של הספר הלבן קבל תוקף, הַבֹּקֶר, 29 בפברואר 1940, המשך חוק הקרקעות, 1940 (מפה), באתר הספרייה הווירטואלית של מטח יעקב שביט, כאן, בז'נבה, התכנס המוזר והטרגי שבקונגרסים הציוניים, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2015 מדוע נבחרה ז'נוה כמקום הקונגרס הציוני, אמר, 17 ביולי 1939 השוכן ב"פלאס דה נב" קונגרס ציוני הקונגרס הציוני העולמי ה-22
איזה חייל נהדר

"איזה חייל נהדר" (1982) הוא ציור מאת האמן הישראלי משה גרשוני. בשנת 1982, ימי ראשית מלחמת לבנון הראשונה, הציג גרשוני סדרה של עבודות, שאופיינו בשימוש בצבע צהוב ובהם דימויי דגלים ועצים. "איזה חייל נהדר", מציג תערובת של דימויים האופייניים ליצירתו של משה גרשוני בסדרה בפרט ובראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 בכלל. במרכז הציור אבוקת אש אדומה גדולה. סביבה מתפתלת מגילה ארוכה, שבסיסה הוא גוף שחור דק, כמעיין קב. על המגילה מופיע ציטוט מספר ירמיהו (ל', ז): "הוי כי גדול היום ההוא מאין כמהו ועת צרה היא ליעקב וממנה יושע". שלהבת האש משמשת את גרשוני ביצירותיו בעיקר כאזכור של עקדת יצחק. דימוי נוסף המופיע במרכז הוא דגל גדול מתנפנף, הצבוע בצבע צהוב עז, ובמרכזו פס צבע ירוק. שרה ברייטברג-סמל וגדעון עפרת תיארו דגל זה, המופיע ברבות מיצירתותיו של האמן משנות ה-80, כביטוי לזהות אישית. הדגל תלוי על נס דקיק, המצויר בעזרת קווי עיפרון. קצה הנס הוא מעיין דימוי צמחי מעוגל. בסיס הנס הוא בצורת משולש ובתוכו כתוב הטקסט: "העץ של וינסנט האקוורל של שטרייכמן החייל הוא שלי. לאן הוא הלך?". אלו מציגים מקצת מן הדימויים התרבותיים של גרשוני באותה עת - וינסנט ואן גוך, יחזקאל שטריכמן והדמות ההומוארוטית של החייל, המשמש כמושא תשוקה וכביטוי לאובדן גם יחד. בחלקו העליון של הציור פס כחול ותחתיו רשומה הכתובת שהפכה לשמו של הציור - "איזה חייל נהדר". הציור הוצג בתערוכת היחיד של משה גרשוני "מקרה בני האדם ומקרה הבהמה: משה גרשוני, ציורים 1986-1980", שהתקיימה במוזיאון ישראל, ירושלים בשנת 1986. כיום נמצא הציור באוסף בנו כלב. ראו: לוי, איתמר, "בחלבי ובדמי", בתוך: צלמונה, יגאל (אוצר), מקרה בני האדם ומקרה הבהמה: משה גרשוני, ציורים 1986-1980, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1986 (ללא מספרי עמודים) ראו: עפרת, גדעון, "גרשוני נכנס לארון", המחסן של גדעון עפרת, 2 בנובמבר 2017
Nothing Really Matters (שיר של טייסטו ובקי היל)

"Nothing Really Matters" הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי ההולנדי, טייסטו, והזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, שיצא, על ידי מיוזיקל פרידום רקורדס, PM:AM רקורדינגס ויוניברסל מיוזיק גרופ, ב-17 באפריל 2020. השיר נמצא באלבום האולפן השביעי של טייסטו, The London Sessions‏. השיר נכתב על ידי ג'וש רקורד, קרן פול, גורגון סיטי, אולי גרין, בקי היל, ריאן אשלי וטייסטו, והופק על ידי גורגון סיטי, טייסטו, סרג'יו פופקן וריאן אשלי. נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-43 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ יצא בערוץ היוטיוב של טייסטו ב-7 במאי 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-1.4 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Nothing Really Matters" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Nothing Really Matters" באתר יוטיוב "Nothing Really Matters - Single by Tiësto & Becky Hill on Apple Music". music.apple.com. 17 באפריל 2020. ארכיון מ-2022-01-22. נבדק ב-24 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) Nothing Really Matters, 2020-04-17, ארכיון מ-2021-03-16, נבדק ב-2022-01-22 Tiësto, Becky Hill - Nothing Really Matters (Official Video), ארכיון מ-2021-02-18, נבדק ב-2022-01-22
הקונגרס הציוני העולמי ה-16

הקונגרס הציוני ה-16 התקיים ב-10 - 29 ביולי 1929 בעיר ציריך שבשווייץ. הקונגרס עמד בסימן העלייה החמישית ושיפור המצב הכלכלי בארץ-ישראל ואושרה בו הקמתה של הסוכנות היהודית. יו"ר הקונגרס היה ד"ר חיים ויצמן. לקונגרס באו נציגים מ-26 מדינות, הרוויזיוניסטים בקונגרס זכו ל21 צירים בקונגרס. ערך מורחב – הסוכנות היהודית בקונגרס אושרה הקמתה של הסוכנות היהודית, לנשיא הסוכנות נתמנה ד"ר חיים ויצמן שהיה גם נשיא ההסתדרות הציונית העולמית. ובתום ישיבות הקונגרס, במעמד חגיגי נתקיים הכנס הראשון של הסוכנות. בין האישים הלא ציונים שהשתתפו בוועידת היסוד בלטו פרופ' אלברט איינשטיין, לאון בלום ולואי מרשל מראשי יהדות ארצות הברית. האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית קיימה דיון בשאלת ההצטרפות לסוכנות היהודית והוחלט ברוב של 48 נגד 35 שלא להצטרף אליה. בנאומו בקונגרס האשים זאב ז'בוטינסקי את ההנהלה הציונית בכך שהיא מתייחסת בקלות ראש לתלונות היישוב נגד ממשלת המנדט ובעיקר התנגד לצירוף נציגים לא ציוניים שלא נבחרו על-ידי איש להנהלת הסוכנות היהודית. ליציאתו לקונגרס קדמה התנגשות במושב אספת הנבחרים, שנערך ב-3 ביולי בתל אביב. ז'בוטינסקי נזדעזע מגילויי האלימות אשר הפגינו נציגי השמאל כלפי תומכיו ובמאמר בשם שנאה. וכן כתב: באספה יהודית, בתוך עיר יהודית לגמרי, ראיתי בני אדם מוכים. ולמראה ארשת פני המתקיפים: הבעה כזו של שנאה לא-אנושית לא ראיתי אפילו ברוסיה, אפילו לא בין הערבים בימי פרעות ירושלים . בנאומו קרא ז'בוטינסקי להקמת מדינה יהודית משני עברי הירדן (הצעה שנדחתה בקונגרס הציוני ה-17). הסוכנות היהודית#הקמת הסוכנות היהודית העלייה החמישית נאום זאב ז'בוטינסקי בקונגרס הציוני הט"ז, "הזדון האנטי־ציוני של האדמיניסטרציה הבריטית בארץ". הקונגרס הציוני יוסי גולדשטיין, בין ציון לציונות: תולדות התנועה הציונית 1881-1914, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 312 נורמן רוז, חיים ויצמן, פרק יא, עמ' 154. ה"צנטראל־פאריין" של יהודי גרמניה והסוכנות, דבר, 8 באפריל 1929 ברית הצהר מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק י, עמ' 218.
Space (שיר של בקי היל)

"Space" (בעברית: חלל) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, שיצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס ואקו רקורדס, ב-2 באוקטובר 2020. השיר נכתב על ידי בקי היל, ג'וש רקורד, מארק ראלף, ו-CamelPhat, והופק על ידי מארק ראלף ו-CamelPhat. השיר מופיע בגרסת הדלוקס של אלבום האולפן הראשון שלה, Only Honest on the Weekend. נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-9.3 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של בקי היל ב-2 באוקטובר 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.8 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Space" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Space" באתר Discogs מילות השיר "Space" באתר Genius סרטון השיר "Space" באתר יוטיוב "Space - Single by Becky Hill". Apple Music. ארכיון מ-2020-10-27. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Space, 2020-10-02, ארכיון מ-2021-01-13, נבדק ב-2022-01-22 "Becky Hill - Space (Official Video)". ארכיון מ-2021-08-03. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
Running (שיר של שרה ברייטמן)

"Running" (בעברית: "רִיצָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony. השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 2007, על ידי חברת התקליטים מנהטן רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא היה לשיר הנושא הרשמי של אליפות העולם באתלטיקה 2007. בהתאחדות האתלטיקה הבין-לאומית הוכר "Running" כשיר הצדקה הרשמי של אליפות העולם באתלטיקה 2007. השיר נכתב על ידי שרה ברייטמן, פרנק פיטרסון והירשבורגר והופק על ידי פיטרסון גם כן. "Running" כולל קטע קצר שנלקח מהשיר "Jupiter" של גוסטב הולסט. אותו השיר לקוח מתוך "כוכבי הלכת"; סוויטה תזמורתית שאותה חיבר המלחין הבריטי הולסט. שירה של ברייטמן נודע גם בשם "I Vow to Thee, My Country". בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מחצי מיליון השמעות. בשנת 2008 קיימה ברייטמן הופעה מיוחדת שצולמה בהמשך והופצה על גבי DVD בשם, Symphony: Live in Vienna. במסגרת אותה ההופעה, ביצעה ברייטמן את "Running", כמו גם שירים נוספים שנלקחו מ-Symphony‏. "Running" נכלל באלבום האוסף, Voce – Sarah Brightman Beautiful Songs. ההופעה שהתקיימה במסגרת אליפות העולם באתלטיקה 2007 הועלתה ליוטיוב ב-3 במאי 2012. סרטון השיר "Running" באתר יוטיוב שרה ברייטמן, פרנק פיטרסון, הירשבורגר Symphony, 2008-01-01, נבדק ב-2022-01-22 Sarah Brightman at the World Athletics Championships, Sarah Brightman (באנגלית אמריקאית) Running, נבדק ב-2022-01-22 Gustav Holst - Jupiter, נבדק ב-2022-01-22 Running, 2007-01-01, נבדק ב-2022-01-22 Symphony: Live In Vienna, 2009, נבדק ב-2022-01-22 Sarah Brightman – Symphony Live In Vienna (2009, DVD) (באנגלית), נבדק ב-2022-01-22 Sarah Brightman - Voce ~ Beautiful Songs, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - Running Live 2007 HQ, נבדק ב-2022-01-22
טקס-מקס

טקס-מקס (באנגלית: Tex-Mex, הלחם של המילים "טקסני" ו"מקסיקני") הוא מונח המתאר סגנון בישול הנפוץ בארצות הברית המכיל שילוב של אלמנטים מהמטבח האמריקאי ומהמטבח המקסיקני, אשר אותו פיתחו במקור תושבי טקסס שהיו ממוצא ספרדי או מקסיקני. מטבח הטקס-מקס נפוץ בעיקר במדינות דרום ארצות הברית כמו טקסס, ניו מקסיקו, יוטה וקולורדו, אשר ממוקמות בסמוך לגבול עם מקסיקו. לאורך השנים מאכלי הטקס-מקס זכו לפופולריות רבה בכל ארצות הברית. באזורים רבים ברחבי העולם נוטים לעיתים רבות לבלבל בין המטבח המקסיקני ל"טקס-מקס", בעוד שבמקסיקו טקס-מקס נתפס כסגנון בישול אמריקאי שכן חלק גדול מהמנות של טקס-מקס שונות באופן מהותי מהמאכלים הקיימים במטבח המקסיקני המסורתי ומופקות לעיתים רבות גם עם מרכיבים שלא נעשה בהם שימוש במטבח המקסיקני. טקס-מקס מאופיין בשימוש נרחב בגבינה מגורדת, שעועית, בשר (בעיקר עוף, בקר וחזיר), פלפלים ותבלינים, בנוסף לטורטיות מקמח. פהיטה צ'ילי קון קרנה נאצ'וס צ'ילי עם טורטייה וירקות קצוצים פהיטה (Fajita) המוגשת בטורטיות עשויות חיטה מרכיבים נפוצים בסגנון הבישול טקס-מקס נאצ'וס עם גואקמולה צ'ילי קון קרנה וריאנט של המאכל טאקו המוגש בקונכייה פריכה אשר פופולרית בסגנון בישול זה פהיטה המטבח האמריקני המטבח המקסיקני מדיה וקבצים בנושא טקס-מקס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פהיטה

פהיטה (בספרדית: Fajita, פחיטה, פהיטה היא ההגייה האנגלית) הוא מאכל במטבח הטקס-מקס הכולל רצועות בשר צלויות המוגשות עם פלפלים ובצל קצוצים ומוקפצים, ואשר גם מוגש בדרך כלל על טורטיית קמח או תירס. בדרך כלל סוג הבשר בו נעשה שימוש במאכל הוא בשר עוף או בשר בקר. לרוב נהוג לטגן את הבצל והפלפל יחד עם הבשר. לעיתים רבות הפהיטה מוגשת יחד עם חסה קצוצה, שמנת חמוצה, גואקמולה, רוטב סלסה, פיקו דה גאיו, גבינה מגוררת, שעועית ועגבניות קצוצות. בניגוד לבוריטו שכבר מוגש עם המילוי, במסעדות רבות נהוג להגיש את הפהיטה על מחבת מתכת חמה היישר מהכריים, כאשר עדיין ניתן לשמור את הצליל של הבשר שנצלה על האש. הטורטיות, הגוואקמולי, הסלסה, השמנת החמוצה, הגבינה המגוררת, האורז המקסיקני, וכל יתר המרכיבים מוגשים בנפרד והלקוח בוחר מה בדיוק לשים בתוך הטורטייה. הפהיטה הפכה פופולרית במיוחד בארצות הברית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 ומאז הפכה לאחד מהמאכלים הפופולריים ביותר במסעדות הטקס-מקס בארצות הברית וברחבי העולם. פהיטות הכנת פהיטה לאחר שכל המרכיבים הוגשו ללקוח הכנת פהיטות לאחר שכל המרכיבים הוגשו ללקוח הבשר של הפהיטה אשר מוגש לשולחן על מחבת מתכת חמה היישר מהכריים מדיה וקבצים בנושא פהיטה בוויקישיתוף Virginia B. Wood, Fri., March 4, 2005, Fajita History, www.austinchronicle.com (באנגלית אמריקאית) Wood, Virginia B. (2005-03-04). "Fajita History". The Austin Chronicle. נבדק ב-2010-01-11. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.