laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רובר השני, רוזן אסביי

רוברט השני, רוזן אסביי (רודברט, שרודוברט) (נפטר ב-12 ביולי 807) היה אציל פרנקי, רוזן וורמס ואזור הריין, ורוזן אסביי, אשר קיבל אותם בסביבות שנת 800. רובר הוא אב קדמון של בית קאפה (כולל בית ולואה ובית בורבון), אשר שלטו בפורטוגל, ספרד, צרפת, לוקסמבורג, פארמה, ברזיל וממלכת שתי הסיציליות. רוברט הקים את השושלת הרוברטיאנית, אשר עליה נמנו בנו היה רובר השלישי, רוזן וורמס, נכדו רובר החזק, וניניו אודו ורובר, אשר שניהם שלטו בממלכת פרנקיה המערבית. אחד מצאצאיו של רובר היה איג קאפה, מלך צרפת, מייסד שושלת המלוכה הצרפתית אשר שלטה בצרפת ברציפות עד 1848, למרות הפסקה קצרה שנגרמה על ידי המהפכה הצרפתית והאימפריה הצרפתית הראשונה. הקו הצעיר שלט בספרד מאז 1700, והמלך הנוכחי פליפה השישי הם צאצאים ישירים שלו. רובר היה כנראה בנו של תורינגברט מוורמס, ובכך נכדו של רובר הראשון, דוכס נויסטריה (697-764). לפי תאוריה אחרת הוא היה בנו של רוברט, בנו של תורינגברט. בין אבותיו של רובר היה למברט (665-741), רוזן אסביי, הסבא של המלך הקרולינגי הראשון, פפין הגוץ. סבתא רבתא-רבא של רובר עשויה להיות הנסיכה קלוטילד (נולדה בערך 670), בתו של תאודריק השלישי, המלך המרובינגי של אוסטרזיה. בנוסף הוא היה אחיה של ארמנגארד, אשתו של הקיסר לואי החסיד. ואחיהם של קרודגאנג, ארכיבישוף מץ ואב המנזר בלורשוקנקור, מייסד המנזר בלורש.
פולקר בופיה

פוֹלקֵר בּוּפִיֶה ׁׁ(בגרמנית: Volker Bouffier; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDU) אשר כיהן כראש ממשלת מדינת הסן מ-31 באוגוסט 2010 עד 31 במאי 2022. מנובמבר 2014 ועד אוקטובר 2015 כיהן בופיה כנשיא הבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני) וכסגן נשיא גרמניה. הוא משמש כמנהיג ה-CDU בהסן מאז יולי 2010. עורך דין במקצועו. בופיה נולד ב-18 בדצמבר 1951 בגיסן, אז גרמניה המערבית לרוברט בופיה (1920–1999), עורך דין ופוליטיקאי מקומי. סבו, רוברט פרדיננד אוגוסט בופיה, ממוצא צרפתי הוגנוטי, עבר משטרסבורג לגיסן בשנת 1906, והיה גם הוא לפוליטיקאי בעיר. פולקר בופיה נבחר לראשונה לפרלמנט המקומי בשנת 1982. כיהן כשר הפנים והספורט בין השנים 1987–1991 ו-1999–2010. נבחר להנהיג את הממשלה בתמיכת ה-CDU והמפלגה הדמוקרטית החופשית בשנת 2010. במסגרת תפקידו בבונדסראט, הוא חבר בוועדת החוץ והביטחון. ב-25 בפברואר 2022, הודיע בופיה על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה. מדיה וקבצים בנושא פולקר בופיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולקר בופיה (בגרמנית) "Deutscher Hugenottentag - Die Spuren französischer Glaubensflüchtlinge in Hessen". Deutschlandfunk (בגרמנית). נבדק ב-2018-04-23. Hessische Biografie : Erweiterte Suche : LAGIS Hessen, www.lagis-hessen.de (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י ניצחון (סער 6)

אח"י ניצחון היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, והצטרפה לשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021. אח"י ניצחון הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י עצמאות ב-27 ביולי 2021. אח"י ניצחון הגיעה לנמל חיפה ב-30 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד הרמטכ"ל אביב כוכבי. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023. אח"י ניצחון היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י נצחון בסדרה סער 4). ב-8 באפריל 2024 קצת לפני חצות, במסגרת מלחמת חרבות ברזל, כוחות חיל הים זיהו מטרה אווירית חשודה שחצתה לשטח מדינת ישראל מכיוון מזרח ויירטו את המטרה בהצלחה באמצעות מערכת "כיפה ימית" המותקנת על גבי ספינת סער 6 אח"י ניצחון ששטה ליד אילת. זה היה היירוט המבצעי הראשון של המערכת. מדיה וקבצים בנושא אח"י ניצחון בוויקישיתוף אלו השמות של ספינות ה"סער 6" החדשות, באתר צה"ל 22 באפריל 2018 טקס הגעת ספינת אח"י 'ניצחון' לישראל, באתר צה"ל, 30 באוגוסט 2021 מנחם הלפגוט, לראשונה: מטרה אווירית חשודה יורטה באמצעות מערכת "כיפה ימית", באתר עכשיו 14, 8 באפריל 2024. 'סער 6' יירטה לראשונה כטב"ם באמצעות מערכת "כיפה ימית", באתר צה"ל, 9 באפריל 2024. מוצב של כיפת ברזל בלב הים: תיעוד מספינת הטילים המתקדמת ביותר של צה"ל, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב (אורך: 04:31), 10 באפריל 2024. גל מיטל, זה מה שקרה בדקות בין זיהוי הכטב"ם - ליירוט ההיסטורי בלב ים, באתר www.idf.il, ‏11.04.24 דניאל סלגניק, גאווה: סא"ל סטיבן גורדון מנתניה השיט את ספינת ה"ניצחון" לישראל, באתר mynet‏ נתניה, 5 באוקטובר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י עצמאות (סער 6)

אח"י עצמאות היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 והספינות שלאחריה הגיעו במהלך שנת 2021. אח"י עצמאות היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י עצמאות בסדרת סער 4). אח"י עצמאות הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י ניצחון ב-27 ביולי 2021. הספינה הגיעה לנמל חיפה ב-10 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג ומפקד חיל הים אלוף אליהו שרביט. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023. טקס קבלת אניית אח"י עצמאות בהשתתפות נשיא המדינה, יצחק הרצוג, מפקד זרוע הים אלוף אלי שרביט ומפקד בסיס חיפה תת אלוף טל פוליטיס - 10 באוגוסט 2021 נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, גוזר את הסרט בטקס קבלת אניית אח"י עצמאות - 10 באוגוסט 2021 מדיה וקבצים בנושא אח"י עצמאות בוויקישיתוף אלו השמות של ספינות ה"סער 6" החדשות, באתר צה"ל, 22 באפריל 2018 ספינת אח"י "עצמאות" הגיעה לישראל, באתר צה"ל, 10 באוגוסט 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י עוז

אח"י עוז היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. אח"י עוז אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021. אח"י עוז היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה, וספינת סער 6 השנייה בסדרה שמגיעה. טקס העברת הדגל של הספינה לחיל הים הישראלי התקיים ב-4 במאי 2021 במספנת GNYK בקיל. ב-28 במאי 2021 הספינה הפליגה מגרמניה בדרכה לישראל, וב-9 ביוני 2021 הגיעה לישראל. עם הגעת הספינה לנתיב השיט של נמל חיפה קיבלו את פניה צרעות של יחידת סנפיר וסירות השיטור הימי. הספינה התקבלה בנמל חיפה בטקס בנוכחות מפקד חיל הים האלוף אליהו שרביט ושר הביטחון בני גנץ. ב-17 בנובמבר 2022 בוצע ניסוי כיפת ברזל ימית שהותקנה בספינה, וביטא את מבצוע המערכת. ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה יחד עם אח"י מגן תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל. במסגרת הלחימה ביצעו הספינות תקיפות משטח הים לעבר רצועת עזה. במסגרת תקיפות אלה, הותקפו מתקן לייצור אמצעי לחימה, מוצב ועמדת תצפית של הכוח הימי של ארגון הטרור חמאס. כיאה להיררכיה הפיקודית בזרוע-הים מפקד הספינה הוא קצין בדרגת סגן-אלוף. אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021 אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021 אח"י עוז (מימין) בטקס הגעתה לישראל לצדה של אח"י מגן, יוני 2021 מימין: מפקד שייטת 3 מאיר עזורי, שר הביטחון בני גנץ ומפקד חיל הים אליהו שרביט בטקס הגעת הספינה לישראל, יוני 2021 צוות אח"י עוז מדיה וקבצים בנושא אח"י עוז בוויקישיתוף טקס הגעת אח"י עוז לישראל, סרטון באתר יוטיוב אלו השמות של ספינות ה"סער 6" החדשות, באתר צה"ל 22 באפריל 2018 טקס העברת דגל של ספינת הטילים אח"י עוז, באתר צה"ל, 4 במאי 2021 לילך שובל, מערכת היירוט "כיפת מגן ימית" תהפוך למבצעית: "שדרוג ליכולות ההגנה של צה"ל", באתר ישראל היום, 17 בנובמבר 2023 ספינות הטילים מדגם 'סער 6' בתקיפה מבצעית, באתר צה"ל, 16 באוקטובר 2023 אייל יצחקי, מפקד ספינת הטילים החדשה של חיל הים: ואדים קורנבליט מהרצליה, באתר צומת השרון, ‏2 במאי 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י מגן

אח"י מגן היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, שהן חלק משייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. אח"י מגן, הספינה הראשונה בסדרה, הושקה במאי 2019 בטקס שנערך במספנות טיסנקרופ, הועברה רשמית לישראל בנובמבר 2020 ומשם הפליגה לישראל. היא עגנה בנמל חיפה ב-2 בדצמבר 2020, והתקבלה בטקס בנוכחות נשיא המדינה ראובן ריבלין והרמטכ"ל אביב כוכבי. שאר הספינות בסדרה הגיעו במהלך שנת 2021. לאחר הגעתה לישראל הורכבו בה מערכות מתוצרת ישראל, ובכלל זה מערכות שליטה ובקרה - C4ISTAR, ומערכות הנשק והלוחמה האלקטרונית. אח"י מגן היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה. ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל. ב-12 בדצמבר 2023 פרסם דובר צה"ל שספינת סער 6 אח"י מגן עגנה בבסיס אילת ותצא לפעילות בים האדום בעקבות תקיפות הטרור של החות'ים נגד ספינות בים האדום והכרזת החות'ים על הטלת מצור ימי נגד ישראל. טקס קבלת הספינה בנמל חיפה, דצמבר 2020 הספינה שטה בקרבת המספנה בגרמניה, נובמבר 2020 אח"י מגן בתעלת קיל האנגר של אח"י מגן אח"י מגן ביוון גשר הפיקוד גשר הפיקוד חדר מגורי חיילים מסדרון באח"י מגן חדר המכונות החרטום אח"י מגן בהפלגה מדיה וקבצים בנושא אח"י מגן בוויקישיתוף מערכת אתר צה"ל, טקס מסירת "סער 6" הראשונה לידי זרוע הים, באתר צה"ל, 11 בנובמבר 2020 טקס הגעת אח"י מגן לישראל, סרטון באתר יוטיוב אלו השמות של ספינות ה"סער 6" החדשות, באתר צה"ל, 22 באפריל 2018 לילך שובל, "חוד החנית בהגנה על הנכסים האסטרטגיים": צה"ל השיק את ספינת "אח"י מגן", באתר ישראל היום, 24 במאי 2019 יואב זיתון, איתמר אייכנר, ספינת הטילים החדשה נמסרה לצה"ל: "מכונת מלחמה מהמתקדמות בעולם", באתר ynet, 2 בדצמבר 2020 ספינות הטילים מדגם ׳סער 6׳ בתקיפה מבצעית, באתר צה"ל, 16 באוקטובר 2023. שי לוי, ‏האיש שיהפוך אותה למבצעית: מפקד "אח"י מגן" מדבר, באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2021 אגם תותחני, כותב חדש ברישמי ההיסטוריה, באתר צה"ל, 2 בנובמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרתה גריפית'ס

מרתה גריפית'ס (באנגלית: Martha Griffiths;‏ 29 בינואר 1912 – 22 באפריל 2003) הייתה עורכת דין, שופטת ופוליטיקאית מן המפלגה הדמוקרטית אשר כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בשנים 1955–1974 וכסגנית מושל מישיגן בשנים 1983–1991. גריפית'ס היא האישה הראשונה שכיהנה כסגנית מושל מישיגן, והראשונה שנבחרה לבית הנבחרים מטעם מישיגן ממפלגתה. הייתה פעילה מאוד למען חוק זכויות האזרח שנחקק בשנת 1964. גריפית'ס נולדה ב-29 בינואר 1912 בדרום מיזורי, שם למדה במערכת החינוך הציבורית. בשנת 1934 סיימה את לימודיה באוניברסיטת מיזורי. בשנת 1940 סיימה גריפית'ס ללמוד משפטים באוניברסיטת מישיגן. נבחרה לבית הנבחרים בשנת 1954 ובשנת 1974 החליטה שלא להתמודד שוב. בתקופתה בקונגרס, תמכה גריפית'ס בתיקון לשוויון זכויות. גריפית'ס נפטרה בשנת 2003 בגיל 91. מדיה וקבצים בנושא מרתה גריפית'ס בוויקישיתוף מרתה גריפית'ס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מרתה גריפית'ס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שארל דה ברוקוויל

צ'ארלס מארי פייר אלברט, הרוזן של ברוקוויל (בלעז: Charles Marie Pierre Albert, Count de Broqueville, נולד ב-4 בדצמבר 1860 ונפטר ב-5 בספטמבר 1940) היה ראש ממשלת בלגיה אשר כיהן בזמן מלחמת העולם הראשונה. ברוקוויל כיהן כשתי כהונות לא רצופות: בשנים 1911–1918 ובשנים 1932–1934. נבחר לראשונה לבית הנבחרים בשנת 1892 מטעם אנטוורפן. הוא ייצג את אזור זה עד שנת 1919. כמנהיג המפלגה הקתולית, הוא נבחר לראשות הממשלה בשנת 1911. לפני פרוץ מלחמת העולם, התנגד ברוקוויל להצעת המלך אלברט הראשון לפריסת הצבא בגבול הצפוני ובמקום זאת הציב כוחות צבאיים בכל המדינה. לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914 יצאה הממשלה לגלות ללה האבר שבצרפת. במהלך המלחמה ברוקוויל ניסה לקדם מדיניות נייטרלית ולא לשתף פעולה באופן מלא עם מדינות ההסכמה. מדיניות זו החלישה את מעמדו של ברוקוויל בקרב חברי ממשלתו כתוצאה מכך התפטר מתפקידו כשר החוץ בינואר 1918 וכראש ממשלה במאי, כאשר איבד את תמיכת מפלגתו. בין תפקידיו הפוליטיים הנוספים ניתן למנות את משרד התקשורת והתחבורה (1910-1912), משרד המלחמה (1912-1917), משרד החוץ (1917), משרד הפנים (1918–1919) ומשרד ההגנה (1926-1930) ברוקוויל היה חבר במסדרים רבים וקיבל עיטורים רבים, ובהם: מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, מסדר השמש העולה, צלב המלחמה, מסדר לאופולד ולגיון הכבוד. מדיה וקבצים בנושא שארל דה ברוקוויל בוויקישיתוף
הקורפוס ה-15 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-15 (בגרמנית: XV. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. הקורפוס הוקם ב-20 במרץ 1871 כאזור הגיוס של אלזס-לורן, שסופחה אז לקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה אדוארד פון פרנסקי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה הקורפוס חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית בקרב איפר הראשון, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. בהמשך לחם הקורפוס בקרב על הסום, כחלק מהארמייה הראשונה, ובמתקפת האביב הגרמנית לחם בקרב השני על המארן ובקרב השלישי על האן. במהלך מתקפת מאה הימים הוא נלחם כחלק מהארמייה ה-19 בקבוצת הארמיות אלברכט, ולאחר המלחמה, ביוני 1919, פורק הקורפוס. גנרל חיל הרגלים אדוארד פון פרנסקי (20 במרץ 1871 - 31 באוקטובר 1879) גנרל חיל הרגלים אדווין פון מנטויפל (1 בנובמבר 1879 - 15 בספטמבר 1885) גנרל חיל הפרשים וילהלם פון היודוק (16 בספטמבר 1885 - 3 בנובמבר 1890) גנרל חיל הרגלים אלפרד פון לווינסקי (4 בנובמבר 1890 - 31 במרץ 1892) גנרל חיל הרגלים וילהלם פון בלום (1 באפריל 1892 - 3 באפריל 1896) גנרל חיל הרגלים קונו פון פלקנשטיין (4 באפריל 1896 - 6 במאי 1899) גנרל לוטננט אמיל פון מרשידט-הילסם (7 במאי 1899 - 8 ביוני 1900) גנרל חיל הרגלים אנטון הרווארט פון בייטנפלד (9 ביוני 1900 - 31 במרץ 1903) גנרל חיל הרגלים לאופולד הנטשל פון גילגנהיימב (1 באפריל 1903 - 30 בינואר 1910) גנרל חיל הרגלים מקס פון פבק (31 בינואר 1910 - 28 בפברואר 1913) גנרל חיל הרגלים ברתולד פון דיימלינג (1 במרץ 1913 - 24 במאי 1917) גנרל לוטננט אמיל אילזה (25 במאי 1917 - 15 באפריל 1919) גנרל לוטננט ארנולד לקיז (16 באפריל 1919 - יוני 1919) מדיה וקבצים בנושא הקורפוס ה-15 בוויקישיתוף
החבילה (סרט, 1989)

החבילה (באנגלית: The Package) הוא סרט דרמה, פעולה ומתח משנת 1989 בכיכובם של ג'ין הקמן וטומי לי ג'ונס. עלילת הסרט נפתחת כאשר ג'וני גלאגר (ג'ין הקמן), רב-סמל ותיק ומעוטר בצבא ארצות הברית, ששירת בשעתו בכוחות המיוחדים ולחם במלחמת וייטנאם ובמבצע ציפורן הנשר, נדרש ללוות אסיר צבאי (טומי לי ג'ונס), שנאשם בהכאת קצין מגרמניה לארצות הברית. עם הגעתם לארצות הברית נמלט האסיר ולרב-סמל גלאגר מתברר כי הוא שקוע עד הצוואר בלבה של קנוניה שקשרו גורמים בצמרת השלטונית בברית המועצות וארצות הברית גם יחד במטרה למנוע שיחות פיוס שעשויות לסיים את המלחמה הקרה. "החבילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החבילה", באתר נטפליקס "החבילה", באתר AllMovie (באנגלית) "החבילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "החבילה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "החבילה", באתר Metacritic (באנגלית) "החבילה", באתר אידיבי "החבילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עפר שלח, החבילה הגיעה, מעריב, ‏ 27.10.1989. אורי קליין, סרטי השבוע, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2002.
זרם בוקע (גלי מים)

זרם בוקע (באנגלית: Undertow) הוא מונח באוקיינוגרפיה פיזיקלית לתיאור זרם תת-מימי ממוצע שנע אופשור (offshore), כלומר החוצה מהחוף, כאשר גלים מגיעים לחוף. הזרם הבוקע הוא מאפיין הכרחי ואוניברסלי של התנהגות שדה הזרימה בסמוך לחוף: זהו זרם חזרה המקזז את זרם האונשור (זרם אל החוף) המושרה על ידי גלים בשכבת המים העליונה. מהירויות הזרימה של הזרם הבוקע הן בדרך כלל חזקות ביותר באזור הגלישה (surf zone), כאשר המים רדודים והגלים גבוהים אודות לתהליך ההחפה שעברו. בשימוש הנפוץ, במונח "זרם בוקע" נעשה לפעמים שימוש מוטעה כדי להתייחס לזרמי סחף (rip currents). זרם בוקע נוצר בכל מקום בתחתיתם של גלים שמתקרבים לחוף, בעוד שזרמי סחף הם זרמי אופשור מקומיים צרים הנוצרים במקומות ספציפיים לאורך החוף. שלא כמו זרמים בוקעים, זרמי סחף הם חזקים יותר בפני המים מאשר בסמוך לקרקעית. "זרם בוקע" הוא זרם אופשור יציב, הנוצר מתחת לגלים בסמוך לחוף. מבחינה פיזיקלית, בסמוך לחוף, שטף המסה שמשרים הגלים בין שיא לשפל הוא לכיוון אונשור. הובלת המסה הזו מתרחשת בעיקר בחלק העליון של השכבה הגלית, ודועכת מהר עם העומק. כדי "לפצות" על כמות המים המועברת אל החוף, זרם אופשור ממוצע מסדר שני (כלומר פרופורציונלי למשרעת הגל בריבוע) מתפתח בחלק העמוק יותר של השכבה הגלית. זרם זה, הזרם הבוקע, משפיע על הגלים בכל מקום בסמוך לחוף, שלא כמו זרמי סחף הממוקמים במיקומים מסוימים לאורך החוף. במונח "זרם בוקע" נעשה שימוש במאמרים מדעיים העוסקים באוקיינוגרפיה של חופים. ההתפלגות של מהירויות הזורם בזרם הבוקע היא חשובה שכן היא משפיעה באופן חזק על תהליכי הובלת המשקעים שמתרחשים בחוף. ממש לפני הגעת הגלים לאזור הגלישה (ומחוצה לו) ישנו זרם אונשור סמוך לקרקעית הנגרם מהאפקט של סחיפת סטוקס. בתוך אזור הגלישה, זרמים בוקעים חזקים מייצרים זרמי אופשור סמוכים לקרקעית. הזרמים המנוגדים הללו עשויים להביא ליצירת שרטונים היכן שהזרמים מתכנסים - בסמוך לנקודת השבירה של הגלים (או קרוב אליה - איפשהו באזור הגלישה), שמייצגת את נקודת המפנה בכיוון הזרימה הממוצעת. זרם סחף מדיה וקבצים בנושא זרם בוקע בוויקישיתוף זרם בוקע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כדור שלג (קישוט)

כדור שלג הוא קישוט בצורת כדור שקוף העשוי בדרך כלל מזכוכית המודבקת לתחתית העשויה קרמיקה או חומרים אחרים. הזכוכית תוחמת מודלים קטנים של ערים, נופים או דמויות. הכדור מלא במים המעורבים בחלקים קטנים של קלקר או נצנצים המדמים אפקט של שלג המתרחש לאחר שמנענעים את הכדור. ישנם דגמים מסוימים שמובנית בהם תיבת נגינה או תיבת מכנית הגורמת לאובייקט להסתובב בתוך הכדור. כיום משמשים הכדורים בין היתר למזכרת נפוצה בכל רחבי העולם. ומשמשת לפריט אספנות בדומה לכל מוצר תעשייתי המיוצר בצורות שונות. אין מידע מדויק מתי יוצר הכדור הראשון. אבל הפופולריות שלו לכאורה מתוארכת לתחילת המאה ה-19 בצרפת. כדורי שלג הוצגו בתערוכת פריז אוניברסלית בשנת 1878, ובשנת 1879 לפחות 5 או יותר חברות עסקו בייצור ומכירה של כדורי שלג ברחבי אירופה. בשנת 1889 יצרו כדור שלג המכיל דגם של מגדל אייפל שנבנה כדי להנציח את התערוכה הבינלאומית בפאריס, שסימנה את מאה השנים של המהפכה הצרפתית. כדורי שלג הפך לפופולרים באנגליה בתקופה הוויקטוריאנית, בתחילת שנת 1920 החלו הכדורים להיות נפוצים בארצות הברית, שם הם הפכו לפריט אספנים פופולרי. רבים מהכדורים האלה הופקו על ידי מפעלי אטלס קריסטל וורקס, בגרמניה ובאמריקה. מדיה וקבצים בנושא כדור שלג בוויקישיתוף
שכחה (מתנות עניים)

מצוות שכחה היא אחת מחמש מתנות העניים שצוותה התורה להשאיר לעניים בשדה ובמטע. על פי המצווה, כאשר בעל השדה או פועליו שוכחים לאסוף את אחד העומרים שבשדה, או לקטוף את פרותיו של אחד העצים במטע, אסור להם לשוב לאסוף את היבול שנשכח לאחר שעברו ממנו הלאה, אלא חובה להשאירו לעניים. מצוות שכחה מופיעה בפרשת כי תצא שבספר דברים: כִּי תִקְצֹר קְצִירְךָ בְשָׂדֶךָ וְשָׁכַחְתָּ עֹמֶר בַּשָּׂדֶה לֹא תָשׁוּב לְקַחְתּוֹ לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה יִהְיֶה לְמַעַן יְבָרֶכְךָ ה' אֱלֹהֶיךָ בְּכֹל מַעֲשֵׂה יָדֶיךָ. כִּי תַחְבֹּט זֵיתְךָ לֹא תְפָאֵר אַחֲרֶיךָ לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה יִהְיֶה. — ספר דברים, פרק כ"ד, פסוקים י"ט–כ' הפסוק השני אמנם עוסק במצוות פאה באילנות, אך חז"ל למדו מהמילה "לא תפאר אחריך" שנרמזה כאן גם מצוות שכחה באילנות. וכך נפסק להלכה ברמב"ם ובשאר הפוסקים. חז"ל למדו מהפסוקים העוסקים ב"עומר בשדה" וב"כי תחבוט זיתך", שמצוות השכחה קיימת הן בשלב קציר השדה וקטיף הפירות, והן בשלב איסוף העומרים והפירות מהשדה והפרדס. עוד למדו חכמים מהפסוקים, שמצוות השכחה קיימת רק כאשר נשכח עומר בשדה, שנפחו הוא עד סאתיים, אך אם היה זה עומר גדול, שנפחו עולה על סאתיים, הרי ששכח גדיש ולא עומר, ואין עליו חובה להשאירו לעניים אלא רשאי לשוב ולקחתו לעצמו. כמו כן, אם שכח שלושה עומרים רצופים, אף שנפחם המצטבר לא מגיע לסאתיים, אינם נחשבים לשכחה, והם של בעל השדה. וכן אם שכח שלושה עצים רצופים - אין זו שכחה. וכן אם שכח עץ בעל שם מיוחד, מצד טיב פירותיו או מיקומו - אין זו שכחה, שבעליו זוכרו תמיד, גם מבלי לראותו. מצווה זו ייחודית כיוון שהיא מתקיימת כתוצאה מטעות של מקיימה, ואי אפשר להתכוון לקיים אותה. על רקע זה מסופר בתוספתא על אדם ששמח שמחה יתירה על שנפלה בידו מצווה זו: מעשה בחסיד אחד ששכח עומר בתוך שדהו, ואמר לבנו: 'צא והקריב עלי פר לעולה ופר לשלמים'. אמר לו: 'אבא, מה ראית לשמוח במצוה זו מכל מצות האמורות בתורה?'. אמר לו: 'כל מצות שבתורה נתן לנו המקום לדעתנו, זו שלא לדעתנו, שאילו עשינוה ברצון לפני המקום, לא באת מצווה זו לידינו'. אמר לו: 'הרי הוא אומר: "כי תקצור קצירך וגו'", קבע לו הכתוב ברכה, והלא דברים קל וחומר: מה אם מי שלא נתכוון לזכות, וזכה, מעלין עליו כאילו זכה. המתכוין לזכות וזכה, על אחת כמה וכמה' — תוספתא מסכת פאה פרק ג', הלכה ח' הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה החי והצומח פרק ו', הלכה ד'. הרב אברהם סתיו, מצוות שכחה וגדריה, באתר ספריית אסיף הרב אליעזר מלמד‏, הלכות שכחה, באתר פניני הלכה משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק א', הלכה ו'. לדעת הרמב"ם ו'שערי צדק', אם שכח אילן או שניים, אף שיש בהם פירות בנפח סאתיים, הרי אלו שכחה. שדין סאתיים נאמר רק בעומרים. ואילו לראב"ד, רש"ס ופאת השולחן, דין סאתיים קיים גם באילנות, ואם היה בפירות האילן ששכח נפח של סאתיים - אינו שכחה. משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ה', הלכות י"ד-ט"ז, י"ח, כ"ג.
סמדר פרי

סמדר פֶּרי (נולדה בערך ב-1948) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת ופרשנית לענייני ערבים בעיתון "ידיעות אחרונות". סמדר פרי נולדה וגדלה בחיפה, בתם של יצחק ושולמית הלפרין. אמה היא בתו של עו"ד ישראל עמיקם, מלוחמי השפה העברית בתקופת המנדט, שהיה חתנו של רבה של חיפה, הרב ברוך מרקוס. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה במגמת מזרחנות, וכבוגרת המגמה התגייסה לחיל המודיעין. לאחר שחרורה מצה"ל עבדה ככתבת לענייני ערבים בעיתון "על המשמר", ובשנות ה-80 עברה לשמש כתבת ופרשנית בעיתון "ידיעות אחרונות" (תחילה ככתבת לענייני מצרים), ובו היא כותבת עד היום. ככתבת העוסקת בעולם הערבי קיימה ראיונות עם מנהיגים ערבים רבים, בהם אנואר סאדאת, חוסני מובארכ, חוסיין מלך ירדן ומחמוד עבאס. נמנית עם מגישי תוכנית הרדיו "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל. אחותה היא הסופרת מירב הלפרין. מדיה וקבצים בנושא סמדר פרי בוויקישיתוף Smadar Peri, Between Passover and Remembrance Day, ynet, April 18, 2018. סמדר פרי, ובחזרה לאולפן, באתר "ידיעות אחרונות", 17 באפריל 2018 סמדר פרי, לא האמנו לסאדאת, באתר העין השביעית, 1 בנובמבר 1996. בלה אלמוג, היינו ילדיו של יודקובסקי, באתר העין השביעית, 29 בינואר 2014. סאדאת: "אני מכיר בעיות הבטחון של ישראל – יותר מן הישראלים", מעריב, 28 בדצמבר 1979. סמדר פרי,, "ואז מובראק הרכין את הראש. וראיתי שהוא בוכה", באתר ynet, 21 בדצמבר 2014. סמדר פרי, 26.10.1994 | הסכם השלום עם ירדן, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בינואר 2018 סמדר פרי, האחות המוצלחת שלי, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בספטמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל

ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל (באנגלית: Jennie: Lady Randolph Churchill) היא סדרת דרמה תקופתית בריטית משנת 1974 בהפקת Thames Television. בסדרה מככבת לי רמיק בתפקיד הראשי בדמות ג'ני, ליידי רנדולף צ'רצ'יל. הסדרה עוסקת בתקופה שבין 1873 ל-1921. רמיק הייתה מועמדת לפרס אמי על הופעתה בתפקיד ג'ני. בישראל שודרה הסדרה בטלוויזיה הישראלית החל מדצמבר 1977. לי רמיק – ג'ני רונלד פיקאפ – לורד רנדולף צ'רצ'יל וורן קלארק – וינסטון צ'רצ'יל סיריל לוקהאם – ג'ון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו כריסטופר קזנוב – ג'ורג' קורנווליס-וסט ג'ואנה דייוויד – אלכסנדרה, נסיכת דנמרק ת'ורלי וייטרס – אדוארד, הנסיך מוויילס שאן פיליפס – גברת פטריק קמפבל זואי ואנאמייקר – פרל קרייגי אנה פוקס – קלמנטיין צ'רצ'יל רייצ'ל קמפסון – הדוכסית ממרלבורו ברברה פרקינס – ליאוני מלקולם סטודרד – ג'ק צ'רצ'יל פטריק טרוטון – בנג'מין דיזראלי "ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מ. ה., פוליטיקה כספור למשרתות, דבר, 23 בדצמבר 1977 יעקב הכהן, ואלה תולדות צ'רצ'יל, מעריב, 1 בדצמבר 1977