laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קתדרלת פרנקפורט

קתדרלת פרנקפורט המוקדשת לברתולומאוס הקדוש (בגרמנית: Kaiserdom St. Bartholomäus) היא כנסייה גותית (המשולבת במאפיינים נאו-גותיים בנוסף) המתנשאת לגובה 95 מטרים ברקיע של העיר פרנקפורט, גרמניה. הקתדרלה היא הכנסייה הראשית בפרנקפורט ושימשה תפקיד חשוב בפוליטיקת הקיסרות הרומית הקדושה. משנת 1356 החלו להיבחר בה באופן מוסדר קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, על ידי גוף הנסיכים הבוחרים, כחלק מרפורמות בולת הזהב. משנת 1562 שימשה הכנסייה אף כמקום הכתרתם של הקיסרים, כאשר קודם לכן ההכתרות התקיימו בעיר אקס לה שפל. בעת מעבר זה ניתן לכנסייה תואר קתדרלה, עקב הכבוד הרב שיוחס לה אותה התקופה. האלמנטים הנאו-גותיים של הקתדרלה הגיעו אחרי השיקום של הקתדרלה לאחר השריפה שפרצה בשנת 1867 (ב-14 באוגוסט אותה שנה). הקתדרלה שוקמה בסגנון קרוב למקורי, אך עם שינויים קלים יחסית שנוצרו על ידי האדריכל פרנץ יוזף דצינגר (Franz Josef Denzinger). הקתדרלה נבנתה במאות ה-14 וה-15 באתר בו שכנה כנסייה מרובינגית. משנת 1356 ואילך, מלכי האימפריה הרומית הקדושה נבחרו בקתדרלה, ובשנים 1562–1792 אף הוכתרו בה. הקתדרלה נהפכה לסמל האחדות הלאומית הגרמנית, במיוחד במהלך המאה ה-19. למרות שמעולם לא שימשה כמושב בישוף, תפקידה בפוליטיקה הקיסרית הפכה אותה לאחד הבניינים החשובים בהיסטוריית הקיסרות הרומית הקדושה והצדיקה את השם שדבק בה "הקתדרלה הקיסרית". היא ידועה בידי אנשי פרנקפורט פשוט בתור "הקתדרלה" או "הדום". ב-1867 נהרסה הקתדרלה בשריפה ונבנתה מחדש בסגנון התחייה הגותית, בצורה הנאמנה לתוכנית המקורית של הכנסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה סבלה הקתדרלה, כמו העיר פרנקפורט, מהפצצות כבדות של בעלות הברית והפנים שלה נשרף לחלוטין. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היא נבנתה מחדש, נאמנה לסגנון הנאו-גותי. הכנסייה בנויה מלבנים אדומות בסגנון גותיקת לבנים. כמו כנסיות גרמניות רבות, חזית הקתדרלה מורכבת ממגדל בודד ובראשו צריח מחודד. על המגדל הותקן שעון. גובה המגדל: 95 מטרים (312 רגל). תוכנית הקתדרלה התפתחות היסטורית של הקתדרלה. הצבעים השונים מראים על סגנונות אדריכליים שונים. פנים הקתדרלה האדום אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת פרנקפורט "Emperor's Cathedral | Frankfurt Tourism". Frankfurt Tourism. אורכב מ-המקור ב-2016-11-15. נבדק ב-2017-06-24.
DEFCON

Defense Readiness Condition (תרגום חופשי מאנגלית: "מצב כוננות הגנתית"), או בקיצור DEFCON, הוא מדד לדרגת הכוננות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנקבע בהתאם לחומרת המצב הצבאי. הדרגה הרגילה בעתות שלום היא DEFCON 5, והיא יורדת ככל שהמצב הביטחוני מחמיר. הדרגה החמורה ביותר, DEFCON 1, מייצגת את הצפי למתקפה העומדת להתרחש בטווח המיידי, או בעת התרחשותה של מתקפה. כל דרגת כוננות קובעת תרחישי הגנה, הפעלה ותגובה לכוחות הרלוונטיים. דרגת הכוננות עשויה להשתנות בין זרועות שונות של הכוחות המזוינים האמריקניים, ובין בסיסים ופיקודים שונים. בעת מצב חירום לאומי ניתן להכריז על שבעה מצבי כוננות הידועים כ-LERTCON. אלו מורכבים מחמישה מצבי כוננות הגנתית ושני מצבי חירום (EMERGCON). DEFCON 5: כוננות צבאית רגילה בעתות שלום. DEFCON 4: מצב נורמלי שבו מוגברת פעילות המודיעין וננקטת פעילות מוגברת לשמירה על הביטחון הלאומי. DEFCON 3: העלאת רמת כוננות הכוחות למעל לנורמלי. אותות קריאה המשמשים את הכוחות האמריקניים בשגרה מוחלפים לאותות קריאה מסווגים. DEFCON 2: העלאה נוספת ברמת כוננות הכוחות, דרגה אחת מתחת לדרגת הכוננות המרבית. DEFCON 1: כוננות מרבית. מצב זה יוכרז במקרה של מתקפה גרעינית צפויה ובלתי נמנעת בטווח הזמן המיידי, או במהלכה של מתקפה, על כוחות צבא אמריקניים או על שטח ארצות הברית על ידי כוח צבאי זר. לאורך מרבית תקופת המלחמה הקרה היו מתקני הטילים הבליסטיים הבין-יבשתיים בכוננות DEFCON 4. ב-23 באוקטובר 1962, במהלך משבר הטילים בקובה, הועלתה הכוננות של פיקוד האוויר האסטרטגי לדרגת DEFCON 2 לראשונה בהיסטוריה, כאשר יתר הצבא הועלה לכוננות DEFCON 3 (מלבד חילות האוויר האמריקניים באירופה). ב-25 באוקטובר 1973, בשלהי מלחמת יום הכיפורים, הועלתה הכוננות לדרגת DEFCON 3, ובזירות אחדות אף לדרגת DEFCON 2 לצורך הרתעת כלי שיט סובייטים מלהיכנס למצר הבוספורוס. כך למשל, טילי פרשינג 1 במערב גרמניה הוכנו לשיגור. במהלך מלחמת המפרץ ב-1991 הועלתה הכוננות של הכוחות האמריקניים במפרץ הפרסי בלבד לדרגת DEFCON 2. במהלך פיגועי 11 בספטמבר הועלתה הכוננות לדרגת DEFCON 3. מדיה וקבצים בנושא DEFCON בוויקישיתוף
עמוס מלר

עמוס מֶלֶר (1938, עין החורש – 23 בינואר 2007, תל אביב) היה נגן חלילית, מנצח, מלחין ומשורר ישראלי. עמוס מלר נולד וגדל בקיבוץ עין החורש. בצעירותו בלט בגובה קומתו, והיה שחקן נבחרת ישראל בכדורעף, עמה נטל חלק באליפות העולם בפריז ב-1956. מלר ניגן והקליט רסיטלים כחלילן סולן, זכה בפרס בינלאומי על יצירתו "פבנה". כתב שמונה ספרים, בהם ספר השירה "בתנועה מתמדת" עליו זכה בפרס רחל לשירה. הוא שימש במקביל כמנצח בחמש מקהלות ושתי תזמורות: מקהלת צדיקוב, גבעתיים, בת ים, נס ציונה ודן, חולון ותזמורת סולני ישראל. כמו כן היה מנצח אורח בארצות רבות ועד סין הגיע כדי לנצח על תזמורתה הפילהרמונית. כמו כן היה מנצחה של התזמורת הקאמרית רמת גן. מלר עשה רבות לקירוב המוזיקה הקלאסית לציבור, שלא היה בקהל המאזינים הטבעי שלה, כגון תושבי עיירות פיתוח. לשם כך נהג לבצע מוזיקה מזרחית, המוכרת היטב למאזינים, בכלי נגינה מן התזמורת הקלאסית. שנים רבות ערך והגיש קונצרטים של מוזיקה קלאסית ב"בית אלון" בגבעתיים מידי שבת בבוקר בהם הופיעו טובי האמנים ומוזיקאים צעירים. הקונצרטים האלה היו פתוחים לקהל הרחב בחינם. הפסנתרן אסף זוהר אמר כי מלר קידם מוזיקאים צעירים בתחילת דרכם כשהזמין אותם להופיע עם התזמורת הקאמרית רמת גן, כשהיה מנצחה. בין הנערים שיצאו נשכרים מכך היו אסף זוהר עצמו והפסנתרן דניאל גורטלר. זכה במקומות ראשונים בפסטיבלי זמר, עם השירים: "עיר כלה", שיר לו כתב גם את המילים, בביצוע אורי שבח "ירושלים האחרת" למילים של יוסי גמזו בביצוע הזמר יזהר כהן. "במרום", לפי מילים מהמקורות. שירו לזכר יאנוש קורצ'אק ושירו לזכר ראול ולנברג הוקראו בבנין האו"ם על ידי שחקן התיאטרון ג'ורג' בימו, במסגרת אירוע לציון אישים מיוחדים שתרמו לאנושות. מלר ניצח על התזמורות הפילהרמוניות של סין העממית, צרפת, סנקט פטרבורג, סופיה, אתונה, אנטוורפן, דבלין, וכן התזמורת הקאמרית של אנגליה ובולגריה, והתזמורות הלאומיות של הונדורס וצ'כיה. מלר היה בן-זוגה של המשוררת עדנה מיטווך-מלר, ואב לשלוש בנות ובן: שיר, ליטל, לארה ואדם. אחותו היא הזמרת משלישיית המעפיל עירית סנדנר. אבני ריחים, שירים, ירון גולן, תל אביב, 1995. בין טיפות הגשם, שירים, בוסתן, תל אביב, 1978. בתנועה מתמדת, שירים, ירון גולן, תל אביב, 1993. ילדות במאה ה-20, למבוגר שבילד ולילד שבמבוגר, טרקלין, תל אביב, 1976. לצלול אל תוך עצמי, שירים חדשים, ירון גולן, תל אביב, 1997. מחוגת איכות הסביבה, ירון גולן, תל אביב, 1993. משאלות שאין להן משיב, טרקלין, תל אביב, 1976. משיריו ... , הוצאת אור תו, 1973. הסכר, שירים, ירון גולן, תל אביב, 1993. עמוס מלר מנצח בדאגן שבנורווגיה, שנות ה-90 עמוס מלר כנגן חלילית בכנס ADI בבית הנשיא בירושלים, אוקטובר 1996 מדיה וקבצים בנושא עמוס מלר בוויקישיתוף עמוס מלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) עמוס מלר, דף שער בספרייה הלאומית עמוס מלר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מרב יודילוביץ', נפטר המוזיקאי והמשורר עמוס מלר, באתר ynet, 23 בינואר 2007 דפנה ארד, מערכת וואלה!‏, המוזיקאי עמוס מלר מת, באתר וואלה, 23 בינואר 2007 חגי חיטרון, המוסיקאי עמוס מלר הובא למנוחות, באתר הארץ, 27 בינואר 2007 בלפור חקק, הפרטיטורה האחרונה של עמוס מלר, אימגו (גרסה נוספת באתר חדשות מחלקה ראשונה) (הספד) בלפור חקק, המשורר שהגיע לכאן מן החלל לחניית ביניים - עמוס מלר: על שירתו של עמוס מלר, מעמקים 14 (אדר א' תשס"ח, פברואר 2008), באתר דעת (גרסה נוספת באתר "הרצל ובלפור חקק - זהות כפולה") "עיר כלה" בביצוע עמוס מלר, בבית התנ"ך בתל אביב, סרטון באתר יוטיוב
חוק צ'יץ'

חוק צ'יץ' או תרגיל צ'יץ' הוא איום של מוסד ציבורי כי הקיצוצים שהושתו על תקציבו יפגעו בשירותים חיוניים אותו הוא מספק, ולאו דווקא בסעיפים אותם התכוונו לקצץ. מטרתו להביא ללחץ ציבורי שיביא לביטול החלטת הקיצוץ. "חוק צ'יץ'" קיבל את שמו מראש עיריית תל אביב שלמה להט, שכונה צ'יץ', כשצוטט כאומר שיש לקצץ במקום הכואב ביותר כדי לבטל את הקיצוץ. יישום חוק צ'יץ' מתייחס למצב בו נבחר ציבור או פקיד בכיר משתמש בכספים ציבוריים שלא למטרותיהם המקוריות. כשמתעורר צורך בהוצאה תקציבית על הוצאה חיונית, אותו נבחר ציבור מודיע שנדרש מימון נוסף ליישומן, אחרת יצמצם יפגעו אותם שירותים חיוניים. באופן זה כובל נבחר הציבור את ידי המממנים, שכן מאחר שההוצאות הלא מתוכננות כבר הוצאו, לא נותרת להם ברירה אלא להגדיל את תקציב. בעולם, חוק דומה וידוע יותר נקרא תסמונת אנדרטת וושינגטון, ובארץ ,יישומים ידועים נוספים של החוק כוללים את האיומים הקיומיים שמציג צה"ל בדיונים על תקציב המדינה, או האיום בסגירת "ספריית העיוורים" עקב קיצוצים בתקציב משרד הרווחה. נחמיה שטרסלר‏, סער הפעיל את "חוק צ'יץ'", באתר וואלה, 6 במאי 2009 נחמיה שטרסלר, צ'יץ': פרידה מאבי הישראבלוף, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
טמבוב (מחוז)

מחוז טמבוב (ברוסית: Тамбовская область, בתעתיק: טמבובסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. המחוז הוקם ב-27 בספטמבר 1937. נכון לינואר 2024 התגוררו במחוז 956,292 תושבים. באזור התגוררו סקיתים וסרמטים. במהלך המאה ה-10 דרך האזור עבר מסחר בין רוס של קייב לבין בולגר. בהמשך החלק בצפון-מערבי שולב בנסיכות ריאזאן. בשנת 1237 השטח נכבש על ידי באטו חאן ושולב בהורדת הזהב. תקופה ארוכה האזור היה מאופיין בהתיישבות דלה ללא השתייכות מדינית. בשנים 1635 ו-1636 רוסיה הצארית הקימה באזור מבצרים להגנת הגבול הדרומי. בשנת 1682 הוקמה יחידת כנסייתית שמטרתה הייתה להעביר לנוצרות את האוכלוסייה המקומית. כמו כן באזור התגוררו אדוקי האמונה הישנה רבים. האוכלוסייה המקורית באזור היה מורדבה. התיישבות מסיבית של הרוסים באזור החלה במאה ה-17. המטרה הייתה להגן על האזורים הפנימיים מפלישת הטטרים. בתקופת פטר הגדול אזור שולב בגוברניות שונות אך בשנת 1796 הוקמה גוברניית טמבוד. בשנים 1920–1921 בשטח המחוז התרחש מרד טמבוב – מרד איכרים גדול נגד הממשל הסובייטי. דיכוי המרד בוצע באכזריות רבה ותוך שימוש בנשק כימי. בשנת 1928] בעקבות שינויים בממשל המקומי שטח המחוז פוזר בין הגוברניות השונות. בשנת 1937 הוקם מחוז עם מרכזו בטמבוב. בעיירה שבשטח המחוז במשך עשרות שנים פעל הבוטנאי הרוסי איוואן מיצ'ורין. עוד בחייו, העיירה נקראה על שמו "מיצ'ורינסק". היום בעיירה זו פעולת אקדמיה חקלאית חשובה. בתקופת מלחמת העולם השנייה חזית התקרבה לגבולות המחוז אך שטח לא נכבש. הרשות המחוקקת הינה "דומה של מחוז טמבוב" שכוללת 50 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר ל-5 שנים. בשנת 2022 לתפקיד נבחר מקסים יגורוב מבחינה מנהלית החבל מחולק ל-23 ראיונים ו-7 ערים בעל חשיבות מחוזית. נכון לינואר 2024 התגוררו במחוז 956,292 תושבים, זאת לעומת כ-1.3 מיליון בשנת 1987. כ-61.7% מאוכלוסיית האזור מתגוררת בערים, אחוז נמוך יחסית לרוסיה. בעיר הגדולה, טמבוב, מתגוררים כ-280 אלף תושבים. בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-88% מאוכלוסיית המחוז. כלכלת המחוז מבוססת בעיקר על חקלאות עם תעשיית מזון מפותחת. בשנת 1870 לעיר טמבוב הגיע מסילת ברזל. כיום דרך המחוז עוברות מסילות ברזל לדרום רוסיה. דרך המחוז עובר כביש ארצי R-22 "קספיי" מוסקבה-אסטרחן. במחוז פועלים מספר שדות תעופה לטיסות פנים. דרך המחוז עובדות צינורות נפט וגז טבעי לרבות "צינור הנפט דרוז'בה". מדיה וקבצים בנושא טמבוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טמבוב (ברוסית) טמבוב, ברשת החברתית VK טמבוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צומת (תורת הגרפים)

בתורת הגרפים, צומת או קודקוד (באנגלית: Vertex) הוא יחידת היסוד ממנה מורכב הגרף. קבוצת הקודקודים בגרף מסומנת באות   V {\displaystyle \ V} . גרף מכוון מורכב מזוגות סדורים של קודקודים וגרף לא מכוון מורכב מזוגות לא סדורים של קודקודים. לפיכך, יש משמעות לכיוון הקשתות המחברות את הקודקודים. כל קשת יוצאת מקודקוד אחד ומתחברת לקודקוד שני. דרגה של קודקוד בגרף לא מכוון שווה למספר הקשתות המחברות אותו עם קודקודים אחרים. בגרף מכוון, דרגת הכניסה של קודקוד שווה למספר הקשתות הנכנסות אליו, ודרגת היציאה שווה למספר הקשתות היוצאות ממנו. גרף n-צביע הוא גרף הניתן לצביעה ב-n צבעים כך שכל שני צמתים המחוברים בקשת צבועים בצבע שונה. צומת, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוקסה קאטוקופיה

מועדון האתלטיקה דוקסה קאטוקופיה הוא מועדון כדורגל קפריסאי, מהעיירה קאטוקופיה, שבקרבת העיר ניקוסיה. מאז פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974, הייתה קאטוקופיה תחת שלטון טורקי והמועדון עבר לשחק בעיירה פריסטרונה, הממוקמת בקרבת העיירה קאטוקופיה אך בצד היווני של הגבול. דוקסה (שפירושה ביוונית "תהילה") העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה בקפריסין בשנת 1998, וחזרה לליגת המשנה כעבור עונה אחת. בעונה שלאחר מכן סיימה קאטוקופיה במקום השלישי בליגת המשנה והעפילה חזרה לליגה הבכירה, שם שיחקה עד שנת 2002, עת ירדה לליגת המשנה, אך חזרה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת. בעונת 2003/04 סיימה הקבוצה במקום האחרון עם ניצחון אחד מתוך 26 משחקים וחזרה לליגת המשנה. הקבוצה חזרה לליגה הבכירה בעונת 2007/08. קפריסין סטליוס אוקארידס אנגולה פרדי פורטוגל נונו רודריגז ברזיל אדמר ברזיל דויד קפריסין מריוס אליה אתר האינטרנט הרשמי של דוקסה קאטוקופיה (ביוונית) דוקסה קאטוקופיה, ברשת החברתית פייסבוק דוקסה קאטוקופיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דוקסה קאטוקופיה, ברשת החברתית אינסטגרם דוקסה קאטוקופיה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא קפריסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיכר לסטר

כיכר לסטר (באנגלית: Leicester Square) היא כיכר להולכי רגל בלבד, באזור וסט אנד שברובע וסטמינסטר של לונדון, אנגליה. הכיכר נמצאת מערבה לדרך צ'רינג קרוס, צפונה לכיכר טרפלגר, מזרחה לכיכר פיקדילי. במרכז הכיכר פארק קטן, ובו פסל של ויליאם שייקספיר וסביבו דולפינים. בכל אחת מפינותיו של הפארק הקטן הוצב פסל. הפסלים הם של סר אייזק ניוטון, סר ג'ושואה ריינולדס, ג'ון האנטר וויליאם הוגארת. בהמשך הוצבו ברחבי הכיכר פסלי מתכת של צ'ארלי צ'פלין, ג'ין קלי מתוך "שיר אשיר בגשם", הארנב מבאגס באני, מיסטר בין, מרי פופינס, הארי פוטר ועוד. כיכר לסטר היא המרכז הקולנועי של לונדון. בכיכר מספר רב של בתי קולנוע, בהם בית הקולנוע עם המסך הגדול בבריטניה, ובית הקולנוע עם מספר המושבים הרב ביותר. בכיכר נערכות כל הקרנות הבכורה בבריטניה. כמו כן יש בה מספר מועדוני לילה אופנתיים. הכיכר הוקמה על שדות שהיו שייכים לרוזן רוברט סידני, הרוזן השני מלסטר, שהיו ממוקמים מול אחוזתו של הרוזן. הרוזן רכש את האדמות שנקראו אז שדות מרטין הקדוש (St. Martin's Field) בשנת 1630, ובשנת 1635 בנה לעצמו בית אחוזה גדול שכונה אז בית לסטר (Leicester House) בחלקו הצפוני של הרחוב. הרוזן תחם את האזור בגדר ומנע בכך מתושבי המחוז הכנסייתי סנט מרטין ( St. Martin's Parish) להשתמש באזור. התושבים פנו למלך צ'ארלס הראשון אשר מינה שלושה מחברי מועצת המלך לנהל בוררות בין הרוזן לבין תושבי המחוז, בסיומה ציווה המלך על הרוזן להשאיר חלק משטחו כשטח פתוח לטובת כל תושבי המחוז. בשנת 1670 הותוותה צורת הכיכר והחלו להיבנות סביבה בתים. האזור נחשב לאזור אופנתי במיוחד למגורים, ובאחד הבניינים אף התגורר יורש העצר, פרדריק, הנסיך מוויילס. החל מסוף המאה ה-18 פחתה הפופולריות של האזור והוא החל לשמש אזור בו התמקמו מוסדות בידוריים. בית לסטר הפך למוזיאון לטבע שכונה הולופוסיקון ב-1780, ונהרס בשנת 1791 או 1792. בשנת 1848 הייתה הכיכר בסיס לסכסוך משפטי. בפסק דין טולק נגד מוקסהי נדונה השאלה האם מחויבים דיירים חדשים שמתגוררים בכיכר לציית להסכם שנעשה על ידי הבעלים הקודמים של מבני הכיכר שהסכים לא להקים בניינים נוספים בכיכר. על פי החוק שהיה קיים באותה עת, לא ניתן היה לחייב אדם בגין חוזה שעשה אדם אחר. הלורד צ'ארלס פיפס, הלורד הראשון של קוטנהאם, פסק שבעלים של נכסים מחויבים להתחיבויות של הבעלים הקודמים, משהם רוכשים את הנכס עם התחייבויות אלה. בשל פסיקה זו נותרה הכיכר בצורתה המקורית כפי שהייתה במאה ה-18. במאה ה-19 נפתחו בכיכר מספר מלונות, וכן תיאטראות ואתרי בידור. תיאטרון אלהמברה נבנה בכיכר בשנת 1854. הכיכר נותרה עד ימינו כבסיס לתעשיית הבידור, וכיום מצויים בכיכר בתי קולנוע רבים ותיאטראות. מצלמת אינטרנט - כיכר לסטר ההיסטוריה של כיכר לסטר תמונות מכיכר לסטר
Obtained Enslavement

Obtained Enslavement (אובטיינד אינסלייבמנט, "שעבוד מוטמע") היא להקת בלאק מטאל סימפוני מהעיר סטרוד שבנורווגיה. בתחילת דרכה ניגנה דווקא דת' מטאל. הלהקה הוקמה ב-1989 על ידי דואדן (Døden) שמתפקד כגיטריסט, Pest (שניגן גם בלהקת גורגורות') כבסיסט וסולן, וטורקמדה (Torquemada) שהיה למתופף הלהקה. כארבע שנים לאחר הקמתה של הלהקה צורף אליה קלידן המכנה עצמו Heks, שתרם את כישוריו גם לעבודת הגיטרה. שלושת מקימי הלהקה עדיין מנגנים בה עד היום הזה, כמו כן גם הקלידן שגויס מאוחר יותר. כעת משהושלם ההרכב שלהם, שחררה הלהקה שתי קלטות דמו בשנים 1992 ו-1993: Obtained Enslavement ו-Out of The Crypts (בהתאמה). שמועות לגבי הלהקה מספרות כי שוחררו עוד שני דמואים לפני צירופו של הקלידן Heks, אך שמם ושנת הוצאתם אינם ידועים. תחת חברת התקליטים Likstøy Music, הוציאה הלהקה את אלבומה המלא הראשון בשנת 1994, אלבום שזכה לשם Centuries of Sorrow. עם צאתו, האלבום נמכר בהיקף רחב ביחס למוניטין של הלהקה כאשר אלף עותקים שלו נמכרו בתקופה קצרה. האלבום עצמו הכיל תשעה שירים אשר נדונו בעיקר על כישוף ומעשי קסם ואף עלילות עתיקות, בעוד מבחינה מוזיקלית הוא התאפיין בעבודת גיטרה אגרסיבית וטיפוסית לבלאק מטאל יחד עם נגיעות מלודיות יותר בצירופם של קלידים שהשרו אווירה הסימפונית. העבודה המוזיקלית של הלהקה באלבום זה, זיכתה אותה בביקורות חיוביות מאוד בתקשורת המטאל ובקרב חובבי הבלאק מטאל. הקונוטציות החיוביות שהועלו בהקשר לשמה של הלהקה ועבודתה המוזיקלית, המשיכו עם שחררו של האלבום השני Witchcraft בשנת 1997. אתרי המטאל שפעו מחמאות לאלבום שכמו קודמו הכיל 9, אך התאפיין בהפקה ממוקצעת יותר, כאשר המוזיקה של הלהקה עברה עריכה למוזיקה רב-ערוצית ורב-שכבתית שיצרה נפח תזמורתי וסימפוני גדול, בעוד האלמנטים של הבלאק מטאל נותרו בעינם. הלהקה הוחתמה באותה שנת בחברת התקליטים הגדולה Napalm Records וכשנה מאוחר יותר, ב-1998, שחררה את אלבומה השלישי במספר Soulblight. האלבום Soulblight שוחרר בסימן צירופם והחלפתם של שני חברי הרכב: Torture שתרם את כישוריו לנגינת הגיטרה בס באלבום הקודם, עזב את הלהקה; ואילו במקומו צורף Torgrim. אלבומה הרביעי של הלהקה, The Shepherd and the Hounds of Hell, יצא שנתיים מאוחר יותר והוא האחרון שהלהקה הוציאה היות שבאותה שנה היא התפרקה. Døden – גיטריסט Pest – סולן Heks – קלידן Torquemada – מתופף Torgrim – בסיסט Tortur – באס (1995–1998) Morrigan – קלידים (1997–1999) Obtained Enslavement – 1992 Out of The Crypts – 1993 Centuries of Sorrow – 1994 Witchcraft – 1997 Soulblight – 1998 The Shepherd and the Hounds of Hell – 2000 עמוד הלהקה באתר Metal Kingdom עמוד מעריצים ברשת החברתית MySpace Obtained Enslavement, באתר ספוטיפיי Obtained Enslavement, באתר MusicBrainz (באנגלית) Obtained Enslavement, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Obtained Enslavement, באתר דיזר Obtained Enslavement, באתר Discogs (באנגלית) Obtained Enslavement, באתר בנדקמפ
Don't Let Me Be the Last to Know

Don't Let Me Be the Last to Know (בעברית: אל תתן לי להיות האחרונה לדעת) הוא הסינגל הרביעי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס, מתוך אלבומה השני Oops!... I Did It Again. הסינגל יצא בתחילת שנת 2001 בכל העולם. השיר נכתב על ידי רוברט ג'ון "מאט" לאנג, אשתו זמרת הקאנטרי שאניה טוויין וקית' סקוט, והופק על ידי לאנג. השיר מדבר על כך שספירס מבקשת מבן זוגה שיתוודה בפניה על רגשותיו כלפיה, ושלא ייתן לה להיות "האחרונה שיודעת". השיר נכנס למהדורה הבריטית בלבד של אלבום הלהיטים של ספירס, "Greatest Hits: My Prerogative". "Don't Let Me Be the Last to Know" היה הסינגל הראשון של ספירס אשר נכשל במצעדי הבילבורד בארצות הברית. הסינגל לא יצא למכירה וניתן היה להשמעה רק בתחנות הרדיו האמריקאיות, אשר התעלמו מהשיר לחלוטין. בבריטניה נכנס הסינגל למקום ה-12 עם מכירות של 70,000 עותקים. למרות כישלונו של הסינגל באמריקה ואוסטרליה, הייתה לסינגל במדינות אירופה הסינגל היה ללהיט ברומניה ודנמרק כאשר ברומניה כבש את פסגת המצעד ובדנמרק ובלגיה זכה הסינגל למעמד זהב בשתי המדינות. באוסטריה, שווייץ, פולין, וישראל נכנס השיר לעשרות הגדולים. בראיון ציינה ספירס שזהו אחד השירים האהובים עליה לאורך כל הקריירה שלה. הקליפ בוים על ידי הרב ריטס במיאמי, פלורידה, בתאריכים 24 - 27 בינואר 2001. הקליפ מציג את ספירס עם הדוגמן הצרפתי ברייס דורנד, כאשר היא לבושה בג׳ינס קצר וגופיה בלבד. זוהי הפעם השנייה שהדוגמן ברייס דורנד משתתף בווידאו קליפ של ספירס, לאחר "I Was Born To Make You Happy". במהלך הקליפ נראים ספירס ובן זוגה בסצנות בחוף הים. הסצנות תוארו כחושפניות על ידי המבקרים. מידע על היצירה "Don't Let Me Be the Last to Know" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Don't Let Me Be the Last to Know" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Don't Let Me Be the Last to Know" באתר Discogs סרטון השיר "Don't Let Me Be the Last to Know" באתר יוטיוב רוברט ג'ון "מאט" לאנג, קית' סקוט, שאניה טוויין
אראגון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות (Aragón) אראגון – קהילה אוטונומית בצפון-מזרח ספרד ממלכת אראגון – ממלכה ששכנה בחצי האי האיברי בימי הביניים, ראו גם מלכי אראגון לרשימת שליטיה וכתר אראגון ככינוי לארצות שנכללו בה תרבות (Eragon) אראגון (ספר) – הספר הראשון בסדרת ספרי הפנטזיה ״הירושה״ מאת כריסטופר פאוליני, משנת 2003 אראגון (סרט) – סרט קולנוע משנת 2006 המבוסס על הספר אראגון (משחק) (אנ') – משחק מחשב משנת 2006 המבוסס על הסרט אחר לואי אראגון (Aragon;‏ 1897–1982) – משורר, סופר ועיתונאי צרפתי ארגון (פירושונים) שטחה כלל את שטח הקהילה האוטונומית אראגון של ימינו
I'm a Slave 4 U

I'm a Slave 4 U (בעברית: אני שפחה בשבילך) הוא הסינגל הראשון של זמרת האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבומה השלישי, Britney. הסינגל יצא לאור לקראת סוף שנת 2001 בעולם. הסינגל נחשב לנקודת מפנה בקריירה של ספירס משום שהיה שיר פרובוקטיבי, שלווה בקליפ וריקוד פרובוקטיבי לא פחות, וזוהי הפעם הראשונה בה ספירס מנסה לשנות את התדמית שלה לתדמית בוגרת וסקסית יותר. השיר הופק על ידי צמד הנפטונז, והוצע בתחילה לזמרת ג'נט ג'קסון אשר דחתה אותו. לאחר מכן הוצע לספירס, שקיבלה את ההצעה. השיר נחשב לתפנית בקריירה של ספירס, כיוון שהוא מסמל את תחילת התפתחותה של ספירס מכוכבת הפופ ה"ילדותית" לאישה בוגרת הפונה לקהל הרחב. עובדה אשר אפיינה את השיר והקליפ ששניהם היו פרובוקטיביים ובעלי מסר מיני. באותו טקס של פרסי הווידאו של MTV באותה שנה, הופיעה ספירס עם השיר בהופעה שנחשבת עד היום לאחת ההופעות הכי טובות שהיו בטקס. ספירס ורקדניה הופיעו עם השיר על הבמה כאשר הבמה מקושטת כמו ג'ונגל ועליה חיות בר כגון נמרים ואריות. בנוסף חלק מן הריקוד ביצעה ספירס כאשר נחש פיתון זהוב, כרוך סביב צאוורה. בסקר שערך המגזין בילבורד בחודש אוגוסט 2011, ניקבע כי ההופעה עם השיר בשנת 2001 בטקס פרסי המוזיקה, היא ההופעה השנייה הטובה ביותר אי פעם, כאשר את המקום הראשון קטף מייקל ג'קסון עם הופעתו בשנת 1995. הקליפ לשיר בוים על ידי פרנסיס לורנס ביוניברסל סיטי, קליפורניה. קליפ זה נחשב לאחד הקליפים הכי גסים שלה. כ-10 שנים לאחר יציאת הקליפ, יצא קליפ דומה לקליפ זה (Till The World Ends). הכוריאוגרפיה של הקליפ נעשתה על ידי הרקדן בריאן פרידמן. קונספט הקליפ מתאר את ספירס בסאונה יחד עם אנשים אשר מזיעים אחד על השני במהלך ריקוד. הקליפ זיכה את ספירס בשלוש מועמדויות בטקס פרס הווידאו של ערוץ MTV לשנת 2001 בקטגוריות "הקליפ הנשי הטוב ביותר", Best Dance Video" ו"Best Choreography". הסינגל זכה להצלחה רבה ברחבי העולם כאשר זינק למקומות הראשונים ב-11 מדינות וכבש את מצעדי יפן, בארצות הברית זכה השיר להצלחה בינונית כאשר שוחרר לתחנות הרדיו בלבד ומוקם במקום 27 והיה לשיר הראשון מאלבום שלא מצליח להיכנס לעשירייה הפותחת של הבילבורד. מידע על היצירה "I'm a Slave 4 U" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I'm a Slave 4 U" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "I'm a Slave 4 U" באתר יוטיוב
ורדנאים

ורדנאים (שם מדעי: Rosales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים, המונה תשע משפחות. בין המינים והסוגים תחתיה ניתן למנות את הפטל, הוורד, התפוח, הקנאביס, תות העץ, התאנה, הסרפד והמיש. על פי מערכת APG II מ-2003, מנויות 9 המשפחות מטה. על פי מערכת קרונקוויסט מ-1981, סדרת הוורדנאים גדולה הרבה יותר. מרבית המשפחות הכלולות תחת קרונקוויסט בסדרה הועברו תחת APG II לסדרות אחרות - כמו למשל הטבוריתיים, שהועברו לסדרת הבקעצוראים. Barbeyaceae - משפחה המונה סוג יחיד המונה מין יחיד ומקורו בחצי האי ערב. יצהרוניים - משפחה המונה בעיקר צמחי מדבר, כולם נושאים גרגרים. חלקם נפוצים באירופה, אחרים באסיה. המין יצהרון מכסיף הוא היחיד הצומח בר בישראל. ורדניים - המשפחה העיקרית מבחינת מספר הסוגים והמינים תחתיה וכוללת 4828 מינים ידועים. היא מונה תחתה את הסוג Rosa (ורד) לצד מאות ואלפי מינים מתורבתים ולא - מתורבתים נוספים. תותיים - משפחה של שיחים ועצים רחבי עלים. מונה בין השאר את התאנה, תות העץ, פרי הג'ק ורבים אחרים. אשחריים - משפחה המונה מינים רבים של שיחים. הידועים מביניהם הם השיזף והאשחר. מישיים - משפחה המונה עצים שונים, המפורסמים מביניהם הם הבוקיצה והמיש. סרפדיים - משפחה הכוללת את צמח הסרפד. קנאביים (Cannabaceae) - משפחה של שיחים ותת-שיחים. המין הידוע ביותר במשפחה זו הוא הקנאביס סאטיבה. Dirachmaceae - משפחה הכוללת סוג אחד בלבד המונה 2 מינים ומקורם בסומליה. ורדנאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ורדנאים, באתר ITIS (באנגלית) ורדנאים, באתר NCBI (באנגלית) ורדנאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ורדנאים, באתר Tropicos (באנגלית) ורדנאים, באתר GBIF (באנגלית)