laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Can You Feel the Love Tonight

Can You Feel the Love Tonight (בתרגום העברי נקרא "אהבה יש באוויר") הוא שיר מתוך סרט האנימציה "מלך האריות" של חברת וולט דיסני. השיר הולחן על ידי אלטון ג'ון למילותיו של טים רייס. לאחר צאת הסרט לאקרנים נחל השיר הצלחה, והצליח להגיע למקום ה־14 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הרביעי במצעד בילבורד הוט 100. השיר, שהושר בסרט בשתי גרסאות — האחת במהלך הסרט (בסצנה בה נפגש סימבה עם נלה) על ידי מדובבי הדמויות של סימבה, נלה, טימון ופומבה והשנייה בכתוביות הסיום על ידי אלטון ג'ון, זכה בפרס גלובוס הזהב לשנת 1994 בקטגוריה "השיר הטוב ביותר" ובפרס האוסקר באותה הקטגוריה. כמו כן, זכה אלטון ג'ון בזכות השיר בפרס גראמי בקטגוריית ביצוע השיר הטוב ביותר. בשנת 2003 גרסת רמיקס של השיר בביצוע אלטון ג'ון נכללה במהדורה המיוחדת של פסקול הסרט. השיר לא היה אמור להיות חלק מהסרט, ורק התעקשותו הנחרצת של ג'ון היא שגרמה לשילובו.[דרוש מקור] במקור תוכנן כי את השיר יבצעו טימון ופומבה בלבד ובכך יעניקו לו נופך ציני. ג'ון לא אהב את האופן הקומי של גרסה זו. הוא הצהיר כי השיר נועד להמשיך את "המסורת של דיסני של שירי אהבה גדולים", וכי הוא יכול "לבטא את רגשות האריות זה לזה בצורה טובה בהרבה מהדיאלוג". התוצאה הסופית הייתה שהשיר הושר בעיקר על ידי קול מחוץ למסך (Kristle Edwards) עם שורות קצרות של סימבה (Joseph Williams) ונאלה (Sally Dworsky) וחלקי ההתחלה והסיום של טימון (Nathan Lane) ופומבה (Ernie Sabella]). מפיק הסרט ושני במאיו הגדירו את השיר כ"בעל ההיסטוריה המגוונת ביותר מכל שירי הסרט".[דרוש מקור] עם צאת הסרט לראשונה ב-1994 יצאו 28 גרסאות ברחבי העולם, כולל גרסה בשפת זולו בדרום אפריקה. זהו הדיבוב היחיד שיצר דיסני לשפת זולו והיחיד בשפה אפריקנית כלשהי פרט לערבית.[דרוש מקור] במהלך השנים גדל מספר הגרסאות ל-45 גרסאות רשמיות, אליהן נוספו כמה גרסאות לא רשמיות על ידי תחנות טלוויזיה ואולפנים מקומיים בשפות המקומיות: ערבית, ארמנית, גרמנית אוסטרית, Crimean Tatar, קברדית ונוגאי.[דרוש מקור] מידע על היצירה "Can You Feel the Love Tonight" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Can You Feel the Love Tonight" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Can You Feel the Love Tonight" באתר SecondHandSongs סרטון השיר בביצוע אלטון ג'ון, באתר יוטיוב מלך האריות - אהבה יש באוויר מילות השיר באתר, www.lionking.org מקום 14 במצעד הסינגלים הבריטי, באתר OCC מקום 14 במצעד הבריטי, באתר everyhit.com, יש להזין את שם האומן ושם השיר בתיבות המתאימות היסטוריית אלטון ג'ון בבילבורד הוט 100, באתר בילבורד זכיות ומועמדויות בטקסט פרסי האוסקר לשנת 1994, באתר IMDb זכיות ומועמדויות בטקסט פרסי גלובוס הזהב לשנת 1994, באתר IMDb מידע על השיר באתר, songfacts מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד הגרמני מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד הנורווגי מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Can You Feel the Love Tonight, באתר המצעד השוודי
רחוב אל-מתנבי

רחוב אל-מֻתַנַבִּי (בערבית: شارع المتنبي) הוא אחד מהרחובות המרכזיים של העיר בגדאד, בסמוך לעיר העתיקה ולרחוב הארון אל-רשיד. רחוב אל-מתנבי הוא מהרחובות העתיקים בעיר, ולאורכו מרוכזות חנויות הספרים הגדולות בעיראק. הרחוב קרוי על שמו של המשורר העבאסי בן המאה העשירית אל-מתנבי. רחוב אל-מתנבי נתפש כמרכז החיים האינטלקטואליים בבגדאד, ואף ביתר שאת לאחר כיבוש עיראק והפלת משטר סדאם חוסיין בשנת 2003 בידי כוחות הברית האמריקאיים. ב-5 במרץ 2007 התפוצצה ברחוב מכונית ממולכדת ו-26 בני אדם נהרגו. נזק רב נגרם לחנויות הספרים הסמוכות ונזק משני נוסף בשל הירידה במספר הקונים. ב-18 בדצמבר 2008 נחנך הרחוב מחדש בידי נורי אל-מאלכי, ראש ממשלת עיראק, לאחר חודשים רבים של שיפוצים. מדיה וקבצים בנושא רחוב אל-מתנבי בוויקישיתוף רחוב אל-מתנבי (באנגלית) [1] אז ועכשיו: פרק חדש לשוק הספרים של בגדאד (באנגלית)
פורסט לודג'

פוֹרֶסְט לוֹדְג' (באנגלית: Forest Lodge, תרגום מילולי בקתת יער) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney). פורסט לודג' הוא פרוור קטן הממוקם כ-4 ק"מ דרום-מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא דחוק בין הגליב ממזרח, אננדייל ממערב, ביסנטניאל פארק מצפון ואוניברסיטת סידני בדרלינגטון מדרום. פורסט לודג' נקרא על שם בית האחוזה שבנה אמברוס פוס (Ambrose Foss) בשנת 1836. בית אחוזה זה עמד על תלו עד הריסתו המתוכננת ב-1912. אזור האחוזה התרחב וכלל מספר שכונות של בתי מגורים בסגנון ויקטוריאני, והיווה אזור מגורים זול יותר מאננדייל וגליב הסמוכים, שעברו פיתוח מואץ עוד במאה ה-19 על ידי יזמים מקומיים. בפתח המאה ה-21 נחשב פורסט לודג' לאחד הפרוורים השקטים באזור סידני, לאחר שפיתוח האזורים סביבו יצר רצף עירוני שהותיר לו שטח קטן יחסית. מרכזו של פורסט לודג', בהצטלבות רחובות רוס וג'ון, כולל כמה פאבים ובתי קפה שמשרתים את קהל הסטודנטים של האוניברסיטאות הסמוכות, אוניברסיטת סידני בדרום ואוניברסיטת הטכנולוגיה של סידני (UTS) במזרח. מרכז השלום ולימודי יישוב סכסוכים, מבנייני הקמפוס של אוניברסיטת סידני, ממוקם בפרוור. בצפונו של הפרוור ממוקם ביסנטניאל פארק (פארק לציון 200 שנה להתיישבות המערבית באוסטרליה) המהווה ריאה ירוקה ואזור קיט ומשחק לאזור העירוני. מדיה וקבצים בנושא פורסט לודג' בוויקישיתוף פורסט לודג' באתר "Dictionary of Sydney" The University of Sydney Centre for Peace and Conflict Studies
הצמדה

האם התכוונתם ל... בפיננסים: ערך ריאלי וערך נומינלי – הצמדה למדד הצמדת שכר – קביעת השכר של קבוצת עובדים לשכר של קבוצת עובדים אחרת, חזקה יותר במתמטיקה: צמוד מרוכב – המספר המרוכב הצמוד למספר נתון מטריצות צמודות – מטריצות המייצגות אותה העתקה ליניארית בבסיסים שונים הצמדה (תורת החבורות) – הפעולה   x ↦ g x g − 1 {\displaystyle \ x\mapsto gxg^{-1}} של חבורה על עצמה.
עדה

האם התכוונתם ל... עדות – דיווח על אירוע עדה (אנתרופולוגיה) – חלק אוכלוסייה בעל מאפיינים ייחודיים עדות בישראל אתניות יהודית – העדות המשתייכות ליהדות מזרחים – עדות ארצות האסלאם (בעיקר ממזרח לארץ ישראל) אשכנזים – עדה שמקורה מהארצות הנוצריות (מרכז וצפון אירופה) ביתא ישראל – עדה שהתקיימה בשטחי האימפריה החבשית והאתיופית השסע העדתי בישראל – כינוי לפערים בין אשכנזים ליוצאי ארצות האסלאם ודוברי הרוסית בחברה הישראלית עדה (דמות מקראית) – דמות מקראית, אשת למך בן מתושאל עדה בת אילון – אשתו של עשו ובתו של אילון החתי עדה (שפת תכנות) – שפת תכנות, הקרויה על שם עדה לאבלייס אישים ששמם הפרטי הוא עדה אדה נחל עדה גבעת עדה
אל-מתנבי

אַבוּ א-טַּיִּב אַחְמַד בן אל-חֻסַיְן אל-מֻתַנַבִּי אל-כִּנְדִי (בערבית: أبو الطيب احمد بن الحسين المتنبّي; 915 - 23 בספטמבר 965) היה משורר ערבי עבאסי שחי ופעל בעיראק. אל-מתנבי נולד בכופה לשואב מים אשר טען למוצא אצילי. כאשר הקרמטים התקיפו אותה בשנת 924, הוא בחר להצטרף אליהם ולחיות במדבר בעודו לומד את ניבם הבדואי, ששיקף בהתאם לתפישת בני התקופה את הערבית הקלאסית בצורה טובה יותר. ב-935 החל אל-מתנבי במסעותיו, ואז גם אימץ את התואר שפירושו "המתנבא". אל-מתנבי התפרנס אך ורק משירתו. בשנת 948 הוא נספח לחצרו של האמיר החמדאני של חלב, סיף א-דולה, ובתקופה זו כתב את יצירותיו הטובות ביותר. לאחר תככים בחצר ומריבה עם המדקדק חַלַוַיְהִי סביב סוגיה פילולוגית, הוא הוכה על ידו בפומבי בנוכחות האמיר, וכתוצאה מכן נאלץ לעזוב את החצר מושפל. אל-מתנבי הצטרף לחצר האיח'שידית בקהיר בשנת 956, וכתב שירה בעבור המלך אבו אל-מיסכ כאפור. לאחר שלא מונה למשרת המושל בצידון כמובטח, עורר אל-מתנבי את זעמו של כאפור בשל שירי קלס שחיבר בגנותו. ב-961 נמלט מהחצר האיח'שידית ומצא את פטרונו הבא בקרב הבויהים בשיראז שבאיראן, תחת חסותו של עדוד אל-דולה. בשנת 965 נרצח אל-מתנבי על ידי שיח' מקומי שאצלו התארח בדרכו לכופה עיר מולדתו, לאחר שהוא השפיל אותו בשירתו העוקצנית. אופיו האגואיסטי והבוטה של אל-מתנבי הכניס אותו לא אחת לצרות, ומשתקף היטב ביצירותיו ששרדו. באחד משיריו הוא התרברב ש”שירתי כה חזקה עד שאף הסומא יכול לקוראה” (בתעתיק מערבית: אַנַא אלַדִּ'י נַטַ'רַ אלְ-אַעְמַא אִלַא אֵדַבִי), וש”אף החירש יכול לשומעה” (וַאַסְמַעְתֻ כַלִמַאתִי מַן בִהִ צֻמִּםַ). הוא מתרברב גם ב"מידותיו האציליות" שמשתוות לכישרונו באומץ: ”אני מוכר לסוסים, ללילה ולשממה; לחרב, לרומח ולנייר ולעט” (בערבית: אַלְחַ'יְלֻ וַאַ-לַּיְלֻ וַאַלְ-בַּיְצַ'א תַעְרִפוּנִי וַא-סַּיְפֻ ואַ-רֻּמְחֻ וַאַלְקַרטְאס וַאַלְקַלַמֻ). אמרה מפורסמת מפרי עטו גורסת ש”אם ראו תראה את שיני הלביא, אל תנח שהוא מחייך לעברך”. לזכרו נקראו רחובות בערים שונות על שמו, בין רחובות אלו רחוב אל-מתנבי בבגדאד, רחוב אל מתנבי בחיפה, ורחוב אל-מתנבי בשכונת ואדי אל-ג'וז בירושלים. אל-מתנבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ayyıldız, Esat (2020), "el-Mutenebbî’nin Seyfüddevle’ye Methiyeleri (Seyfiyyât)", BEÜ İlahiyat Fakültesi Dergisi, 7 (2), 497-518 . DOI: 10.33460/beuifd.810283 ניתן להציע משמעות אחרת לפיה המשורר הוא הסומא: "אני מי שבשירתו יקרא חרף העיוורון"
רות ברלאו

רות ברלאו-לונד (באנגלית: Ruth Berlau;‏ 24 באוגוסט 1906 בקופנהגן – 15 בינואר 1974 במזרח ברלין) הייתה שחקנית דנית, במאית, צלמת וסופרת. היא התפרסמה דרך עבודתה עם ברטולט ברכט במחזות שונים (הנפש הטובה מסצ'ואן) ובהפקות שונות. ברלאו הקימה את ארכיון ברכט בברלין. ברלאו נולדה כבת לסוחר עשיר. הוריה שלחו אותה לבית ספר של נזירות, שם למדה גם צרפתית. בגיל 13 הרתה ונאלצה לעזוב את בית הספר. החלה לימודי משחק והתפרסמה בדנמרק דרך תפקידה ב"תופים בלילה" של ברכט, בה שיחקה את התפקיד של אנה. היא רכבה על אופניה לצרפת ומאוחר יותר לברית המועצות וחזרה כקומוניסטית נלהבת, והצטרפה למפלגה הקומוניסטית הדנית. מאוחר יותר היא השתתפה במלחמת האזרחים בספרד. בקיץ 1933 היא נסעה לאי הדני פינן, כדי לפגוש שם את ברכט שגלה מגרמניה והתאהבה ב"איש הקטן" עם "העיניים הרב-משמעותיות". בשנת 1936 היא התגרשה מבעלה הרופא לונד וחיה מאז לצדו של ברכט. ברלאו ארגנה את חיי היום-יום של משפחת ברכט, צילמה וכתבה סצנות. יחד עם ברכט היא פרסמה את ספר הסיפורים "כל חיה יכולה", שנחשב אז לפורנוגרפיה. כשדנמרק נכבשה על ידי הנאצים בשנת 1940, ברחה "החצר" של ברכט דרך שוודיה, פינלנד וברית המועצות לארצות הברית. בשנת 1944 ברלאו ילדה את תינוקה שלה ושל ברכט, שנפטר אחרי כמה ימים. אחרי מלחמת העולם השנייה חזר ברכט ו"חצרו" לברלין. אחרי מותו של ברכט בשנת 1956 אסרה אשתו של ברכט, הלנה ווייגל, על ברלאו להיכנס לתיאטרון הברלינר אנסמבל. ברלאו הייתה אישה בודדה בשנים האחרונות לחייה ומתה בבית החולים "שריטה" בברלין, כשמיטתה ניצתה מסיגריה בוערת. מדיה וקבצים בנושא רות ברלאו בוויקישיתוף רות ברלאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רות ברלאו, באתר Discogs (באנגלית) מנחם בן, רות ברלאו מתגעגעת לזין של ברכט, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2001 חנה בית הלחמי, על הנשים בחייו של ברכט
אל-מתוכל הרביעי

אל-מֻתַוַכִּל עלא אללה הרביעי (מילולית: הנסמך על האל), מחמד בן יעקוב אל-מסתמסכ באללה (בערבית: المتوكل على الله الرابع, محمد بن يعقوب المستمسك بالله) היה הח'ליף העבאסי שמשל בקהיר תחת חסות הממלוכים בין השנים 1507 ועד 1516, ובשנית לתקופה קצרה בין 1516 ו 1517. אל-מתוכל הרביעי היה הח'ליף האחרון לשושלת בית עבאס אשר החזיקה בח'ליפות ברציפות למן שנת 750 לספירה. למן שנת 1261, כיהן נצר של בית עבאס בקהיר בעקבות כיבוש בגדאד והחרבתה בידי הולגו חאן בשנת 1258 וחיסולו של הח'ליף אל-מסתעצם באללה. בשנת 1507 וויתר אביו של אל-מתוכל הרביעי, אל-מסתמסכ באללה, על הח'ליפות לטובתו. אל-מתוכל הרביעי משל בימיו של קנסוה ע'ורי, וימיו עמדו בסימן התפוררותה של הסולטנות הממלוכית בשל פלישות מצד הצפווים והע'תמאנים. ב-24 באוגוסט 1516 הובסו כוחותיו של הסולטאן ע'ורי במרג' דאבק בידי הסולטאן העת'מאני סלים הראשון והוא נהרג. במהומה שאחזה בבירה הממלוכית בעקבות התבוסה והתקרבות הצבאות העת'מאניים, הודח אל-מתוכל והוחלף לזמן קצר בידי אביו הזקן. עד מהרה הושב אל-מתוכל לשלטון, אך ב-1517 נכבשה קהיר בידי העות'מאנים והקיץ הקץ על הסולטנות הממלוכית. אל-מתוכל נלקח בשבי לאיסטנבול, ואולץ להסכים למסור את תואר הח'ליפות לידי בית עות'מאן עם מותו. מבחינה מעשית כבר משנה זו עברה הח'ליפות לידי בית עות'מאן ובמסגדים נישאו דרשות יום השישי בשם הסולטאן סלים הראשון. אל-מתוכל נפטר בשנת 1543 חסר ילדים, ואז נלקחו גלימתו של הנביא וחרבו, סמלי הח'ליפות, מבית עבאס. בכך בא הקץ על בית עבאס. ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האצטדיון הלאומי (גאושיונג)

האצטדיון הלאומי (גאושיונג) (בסינית: 世運主場館, ידוע גם בשם אצטדיון משחקי העולם) הוא אצטדיון רב-תכליתי השוכן בעיר גאושיונג בטאיוואן. האצטדיון, שתוכנן על ידי האדריכל היפני טויו איטו, מכיל 40,000 מקומות ישיבה והוא האצטדיון הגדול ביותר בטאיוואן. האצטדיון מעוצב בצורה ייחודית - הוא בנוי בצורה מעגלית הפתוחה בכיוון אחד ומקנה לאצטדיון מראה של דרקון. האצטדיון נבנה על פי עקרונות הבנייה הירוקה. כל חומרי הגלם ששימשו לבנייתו ניתנים למיחזור והוא אף האצטדיון הראשון בעולם המספק לעצמו את כל האנרגיה החשמלית הנדרשת להפעלתו מאור השמש בלבד. גג המבנה בנוי מרכיבים פוטו-וולטאים המפיקים אנרגיה סולארית המנוצלת לצורכי האצטדיון או נאגרת לשימוש מאוחר יותר. אנרגיה עודפת מועברת לרשת החשמל הארצית. בניית האצטדיון החלה לאחר שהעיר גאושיונג נבחרה לארח את משחקי העולם, אירוע במתכונת האולימפיאדה הנערך אחת ל-4 שנים וכולל ענפי ספורט שאינם ענפים אולימפיים. הבנייה הושלמה בשנת 2009 ובחודש יולי באותה שנה שימש כאצטדיון המרכזי של משחקי העולם 2009. האצטדיון מיועד עבור משחקי רוגבי ותחרויות אתלטיקה וכן מארח משחקים של נבחרת טאיוואן בכדורגל. האצטדיון הלאומי, ברשת החברתית פייסבוק נועם דביר, טויו איטו, גדול ביפאן, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2009 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון באתר משחקי העולם (באנגלית) Solar-powered 'dragon' stadium is world's first to supply all its power needs from the sun, אתר הדיילי מייל, 14.5.09
שרף (מלאך)

שרף הוא סוג של מלאך המוזכר בספר ישעיהו, ומתואר כמלאך עם שש כנפיים. בארכאולוגיה של המזרח הקדום ישנן לא מעט דוגמאות בצורות של בני אדם, ספינקסים ובעלי חיים מכונפים המופיעים על גבי שנהבים, חותמות, וטביעות חותם פיניקיים וכנעניים – המתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל, הנמשכות גם אל תוך התקופה הישראלית. במעשה מרכבה (ישעיהו ו', א–ג) מתוארות דמויות מהפמליה האלוהית: ”בִּשְׁנַת-מוֹת הַמֶּלֶךְ עֻזִּיָּהוּ, וָאֶרְאֶה אֶת-אֲדֹנָי יֹשֵׁב עַל-כִּסֵּא רָם וְנִשָּׂא; וְשׁוּלָיו, מְלֵאִים אֶת-הַהֵיכָל. שְׂרָפִים עֹמְדִים מִמַּעַל לוֹ, שֵׁשׁ כְּנָפַיִם שֵׁשׁ כְּנָפַיִם לְאֶחָד: בִּשְׁתַּיִם יְכַסֶּה פָנָיו, וּבִשְׁתַּיִם יְכַסֶּה רַגְלָיו--וּבִשְׁתַּיִם יְעוֹפֵף.” (שם, פסוק ו'). בהמשך הפרק, מספר ישעיהו כי ”ויעף אלי אחד מן-השרפים ובידו רצפה במלקחים לקח מעל המזבח”. ציונים נוספים של השרף הם ”כי-משרש נחש יצא צפע ופריו שרף מעופף” (שם, י"ד כ"ט) ו-”אֶפְעֶה וְשָׂרָף מְעוֹפֵף” (שם, ל' ו'). על פי תיאורים אלו מעריכים חוקרים רבים שהשרף היה בדמות נחש בעל כנפיים, ידיים ורגליים.נחשים כאלו מתוארים גם בממצאים אומנותיים מן המזרח הקדום במצרים ובמסופוטמיה, אולם חוקרים אחרים החזיקו בדיעה שמלכתחילה התכוונו לתת שם לנחש שארסו צורב כאש את הנשוך, ורק מאוחר יותר נעשה דמות מיתולוגית, או אגדית, מעין הנחשים המעופפים שעליהם מספר הרודוטוס (ב, 75; ג,109) קווים לדמותו של השד/מלאך ניתן למצא ב"סדר המחזור כפי מנהג פולין" (משנת 1735). ניתן ללמוד על חדירת שמו של המלאך לתוככי החברה היהודית-חסידית של המאה ה-18 בכנותה – "שרף" את אחד מממפיצי החסידות בגליציה. ממנו יצאה שושלת סטרליסק, האדמו"ר רבי אורי מסטרליסק – "השרף" (1757–1826) . בשפה מצרית קדומה מופיע השם שֶרֶף seref ומשמעותה: בעירה, כעס, אש. בקבר בני חסן במצרים נתגלה פסל שזוהה כ"גריפין", ועליו חקוקה המילה "שרף" בכתב דמוטי. בהסתמך על חיצוניותו, היו חוקרים שהציעו לזהות אותו הגריפין עם היצור המתואר בספר ישעיהו (ראו לעיל) ושתפקידו היה – שמירת מקדש. משום ששמו נתפס כמקודש עבור מתרגם השבעים, והוולגטה – לא תרגם זה את המילה שרף-שרפים, אלא נכתבה היא בתעתיק המקורי, כפי שנהגו בתרגום המילה "כרובים". משום הדמיון בשמות, מעטים מהחוקרים אף הציעו לזהותו עם האל היווני סרפיס שמנתון היה מכוהניו ומפיציו הידועים . שרפים קיימים גם בהיררכיית המלאכים של הנצרות. מלאך כרוב (תנ"ך) יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, לא כך כתוב בתנ"ך, הוצאת ידיעות אחרונות – ספרי חמד, 2004, עמ' 29–34 שרף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tryggve N. D. Mettinger, "Seraphim", in Karel van der Toorn, Bob Becking, and Pieter W. van der Horst (eds.), Dictionary of Deities and Demons in the Bible (DDD), 2nd ed., Leiden: Brill, 1999, pp. 742-744 אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו;שרף עמ'395,עורך: בנימין מזר,מוסד ביאליק,תשמ"ב - 1982 סדר המחזור כפי מנהג פולין "An Egyptian Hieroglyphic Dictionary" מאת: ארנסט ווליס, עמ' 681 Pleroma - Shimon, 2004 ,Dictionary of the Bible: Volume
פוליטיקה של אורוגוואי

אורוגוואי היא רפובליקה נשיאותית בה מתקיימות בחירות ייצוגיות, נשיא אורוגוואי הוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה. באורווגאי מתקיימת מערכת פוליטית רב מפלגתית. הנשיא הוא ראש הרשות המבצעת, בית המחוקקים המאוחד של אורוגוואי הוא הרשות המחוקקת. הרשות השופטת מופרדת לחלוטין משתי הרשויות האחרות. מסורתית, שתי מפלגות גדולות, מפלגת הקולוראדו (המפלגה האדומה, הליברלית יותר) והמפלגת הבלנקו (המפלגה הלבנה, השמרנית יותר), נאבקו מאז עצמאותה של אורוגוואי על השלטון, ומחליפות ביניהן תפקידים בין קואליציה לאופוזיציה. בבחירות ב-2004 תפסה את השלטון, לרבות רוב בשני בתי המחוקקים וכן את עמדת הנשיא, קואליציה של מפלגות שמאל שונות: דמוקרטים נוצרים, סוציאליסטים, סוציאל-דמוקרטים וקומוניסטים. בבחירות פופולריות טאבארה ואסקס נבחר להיות נשיא אורוגוואי. באורוגוואי אושררה חוקה ראשונה ב-1830, לאחר מלחמה בת שלוש שנים שבה אורוגוואי וארגנטינה נלחמו יחדיו כפדרציה משותפת. עם תמיכה של בריטניה נחתם ב-1828 הסכם מונטווידאו שבו ברזיל וארגנטינה הכירו בזכותה של אורוגוואי לעצמאות. הסכם זה הניח את היסודות למדינה וחוקה אורוגוואיים. ב-1966 נעשו ניסיונות לשנות את החוקה שהובילו לקבלה של חוקה חדשה לחלוטין ב-1967. חוקה חדשה אחרת שהוצעה ב-1980 תחת הפיכה צבאית נדחתה על הסף על ידי כלל אזורי ההצבעה. החוקה האורוגוואית שהתקבלה ב-1967 יצרה נשיאות חזקה במיוחד, בעלת איזון חזק בין חוק למשפט. הנשיא, אשר מתפקד גם כראש מדינה וגם כראש הממשלה, נבחר בבחירות כלליות לקדנציה של חמש שנים, עם סגן נשיא אשר נבחר באותו מעמד וההצבעה אליהם היא משותפת. שלושה עשר שרים עומדים בראש משרדים ממשלתיים שונים ממונים על ידי הנשיא ומהווים הלכה למעשה את הקבינט של המדינה. האספה הכללית מונה דה פקטו שני בתי נבחרים. בית הסגנים המונה 99 חברים הנבחרים בבחירות כלליות-יחסיות לקדנציה של חמש שנים. הסנאט אשר יש בו 31 חברים. 30 אשר נבחרים בבחירות כלליות-יחסיות וסגן הנשיא אשר עומד בראשו. באורוגוואי מספר ערכאות משפט, הגבוהה שבהם היא בית המשפט העליון. שופטי העליון נבחרים לקדנציה בת 10 שנים על ידי האספה הכללית. מתחת לבית המשפט העליון ישנם בתי משפט מחוזיים ומקומיים כמו גם שופטים לתביעות קטנות. כמו כן קיימים מערכות משפט מקצועיות כגון צבאית, ניהולית וכדומה. החוקה האורוגוואית מאפשרת לכל אזרח לקרוא תיגר לכל חוק שהאסיפה הכללית מקבלת על ידי משאל עם, או להציע שינוי לחוקה גם כן על ידי רפרנדום. מדיה וקבצים בנושא פוליטיקה של אורוגוואי בוויקישיתוף אורוגוואי פורטל השירותים והמידע הממשלתי אורוגוי, פוליטיקה וממשל, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה ובנושא אורוגוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אד מקמהון

אדוארד ליאו פיטר "אד" מקמהון הבן (באנגלית: Edward Leo Peter "Ed" McMahon, Jr.,‏ 6 במרץ 1923 - 23 ביוני 2009) היה קומיקאי, מנחה שעשועוני טלוויזיה, כרוז וידוען אמריקאי. בנוסף, כתב מקמהון ארבעה ספרים. מקמהון שירת בחיל האוויר של ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה, ועוטר בזכות שירותו זה שש פעמים במדליית האוויר של ארצות הברית. הוא החל את דרכו בטלוויזיה מיד עם שחרורו מהצבא, בתפקידו הידוע ביותר, ככרוז ושותפו להגשה של ג'וני קרסון בתוכניתו "The Tonight Show" החל משנת 1962. בתפקיד זה שימש עד שג'יי לנו החליף את קרסון ב-1992. מקמהון הגיש גם את תוכנית הכישרונות "Star Search" בין 1983 ל-1995 ואת התוכנית "TV's Bloopers & Practical Jokes" של רשת NBC (שעברה בהמשך ל-ABC), אותה הנחה עם דיק קלארק בין השנים 1982 ל-1986. בנוסף, הוא הנחה את הגרלת הלוטו הארצית. מקמהון הגיש מדי שנה את המשדר המיוחד של ג'רי לואיס לרגל חג העבודה האמריקאי. הוא הופיע במספר פרסומות, הבולטת שבהן עבור הבירה באדווייזר. במהלך הקריירה שלו הופיע מקמהון בכמה סרטי קולנוע בתפקיד משנה, ועל-פי העיתון "Entertainment Weekly" הוא נחשב לאחד משחקני המשנה הטובים ביותר בכל הזמנים. ב-2002 זכה לפרסום נרחב לאחר שהגיש תביעת ענק נגד חברת הביטוח שלו, בטענה שהוא ואשתו ואנשים נוספים חלו כתוצאה מעובש רעיל שגדל בביתו שבבוורלי הילס אחרי שיפוץ צינור מים. טענותיו אושרו ב-2003, והוא זכה לפיצויים בסך 7 מיליון דולר. מאוחר יותר עלה שמו שוב לכותרות, לאחר ששקע בחובות לבנקים, ואלה הוציאו צו עיקול על אחוזתו בלוס אנג'לס בשווי 4.5 מיליון דולר, אך המיליארדר דונלד טראמפ התגייס לעזרתו. במרץ 2008 דווח שמקמהון סובל משבר בצווארו בשל נפילה שהתרחשה בשנת 2007. בפברואר 2009 הוא אושפז בבית החולים לצורך טיפול בדלקת ריאות, אך שמועות טענו כי חלה בסרטן העצם. ב-23 ביוני 2009 נפטר. סוכנו של מקמהון לא פירט את סיבת מותו. מקמהון השאיר אחריו אישה, פמלה, שלושה בנים ושלוש בנות. Ed McMahon's Barside Companion (World Publishing Company, Copyright 1969 by Parthenon Productions, Inc.), Library of Congress #70-94527. For Laughing Out Loud: My Life and Good Times (Warner Books, 1998), (נכתב במשותף עם דייוויד פישר). Here's Johnny! My Memories of Johnny Carson, The Tonight Show, and 46 Years of Friendship (Berkley Publishing Group - Penguin Group (USA, Inc.), 2005). When Television Was Young (2007). אד מקמהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אד מקמהון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) en Schott, Schott's Mischellany Calendar 2009 (New York: Workman Publishing, 2008), March 21. אד מקמהן הלך לעולמו, באתר וואלה, 23 ביוני 2009 "אד מקמהון הלך לעולמו" באתר נענע10, 23 ביוני 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסון הייזל

אסון הייזל הוא שמה של תקרית שארעה ב-29 במאי 1985 באצטדיון הייזל בבריסל, שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים בעת משחק גמר גביע אירופה לאלופות 1985 בכדורגל בין הקבוצות ליברפול ויובנטוס. כבר בבוקרו של יום המשחק אירעו תקריות בין אוהדים אנגלים לאיטלקים כאשר בריונים אנגלים התפרעו בעיר. לקראת תחילת המשחק הצטופפו ביציעים כ-55 אלף אוהדים. היציעים חולקו לשניים - חלק אחד עבור האוהדים האנגלים, וחלק שני עבור האיטלקים ואוהדים משאר מדינות העולם, כאשר רצועת יציע ברוחב מטר וחצי חצצה בין השניים. כשעה לפני שריקת הפתיחה פרצו אוהדים אנגלים שיכורים את רצועת ההפרדה והשליכו פחיות ובקבוקי משקה לעבר האיטלקים ביציע Z. ביציע החלה מהומה, והאוהדים שניסו להימלט נלכדו בין גדרות הברזל שתחמו את היציע. השוטרים שנכחו במגרש סירבו לפתוח את היציע לכיוון כר הדשא ולהקל בכך על הלחץ של הבורחים, וכתוצאה מהמהומה הכללית ומיעוט אפשרויות הניקוז לקהל המבוהל נרמסו למוות 39 אוהדים איטלקים ונפצעו יותר מ-600. הגופות הראשונות הוצאו מהאצטדיון כשהן עטופות בדגלים שהביאו האוהדים למשחק. להפתעת הצופים במגרש ומיליוני הצופים והמאזינים בבית, שראו את הזוועה בשידור ישיר, החליטה אופ"א לקיים את המשחק למרות האסון. במשחק נצחה יובנטוס את ליברפול בתוצאה 0-1 מבעיטת עונשין מ-11 מטר של מישל פלאטיני. לאחר תום המשחק דרשו שרי הספורט של מדינות באירופה לבטל את משחקי גביעי אירופה. ראשי אופ"א דנו בסוגיה והחליטו להשעות את הקבוצות האנגליות ל-5 שנים ממפעלי האגודה, השעיה שמנעה את המשך פריחת הכדורגל האנגלי במפעל האירופאי היוקרתי (ב-8 השנים שלפני האסון, 7 פעמים זכתה קבוצה אנגלית בגביע אירופה, מתוכן 4 פעמים זכתה ליברפול. בשנים שלאחר התקרית אף קבוצה אנגלית לא הצליחה להגיע לגמר גביע אירופה, והראשונה שעשתה זאת רק לאחר 14 שנים הייתה מנצ'סטר יונייטד עם הניצחון 1-2 על באיירן מינכן בגמר 1999). האצטדיון המיושן בבריסל נבנה מחדש תחת השם 'אצטדיון המלך בודואן' והעירייה הקימה מחוצה לו שעון שמש ענק כאנדרטה לזכר ההרוגים. כארבע שנים לאחר אסון הייזל, ב-15 באפריל 1989, הייתה מעורבת ליברפול בטרגדיה נוספת - אסון הילסבורו, שבו נהרגו 97 אוהדים של הקבוצה. מדיה וקבצים בנושא אסון הייזל בוויקישיתוף פיני זהבי, פתאום ראיתי מאות צעירים שותתי דם בריצה היסטרית!, חדשות, 2 ביוני 1985 - דיווח של פיני זהבי שנכח באסון רויטל בלומנפלד, האסון שזיעזע את הכדורגל האירופי, באתר הארץ, 29 במאי 2012
האזרח י.

האזרח י. הוא ספר סאטירה שבו קובץ מכתבים שכתב עפר קניספל. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 2001. קניספל קיבץ בספר עשרות מכתבים ששלח לידוענים, פוליטיקאים, חברות ממשלתיות ומסחריות בשם הדמות הפיקטיבית יואל קרני, ואת התשובות שקיבל למכתביו. במכתבים אלה מתלונן קרני על דברים קטנוניים, מציע הצעות מופרכות או מפנה שאלות ובקשות הזויות אך משעשעות, ובחזרה, הוא מקבל מכתבי תגובה מופרכים והזויים לא פחות. הספר מציג גמלאי שלרשותו זמן פנוי רב ושתחביבו הוא הטרדת הרשויות וחברות בישראל, ואת התשובות המתקבלות - מחד, מכתבים שבלוניים ממשרדי שירות לקוחות שעשויים להעיד לעיתים על חוסר תשומת לב מצד החברות לתוכן הפנייה ותשובות הניתנות באיחור רב, ומאידך, מכתבים המעידים על מתן תשומת לב רבה מצד הגורם המשיב, מבלי שהתעוררה אצלו השתוממות כלל נוכח תוכן המכתב של האזרח. את הספר חותם עמוד, ובו תמונת המוצרים, הזיכויים ושוברי הקנייה שקיבל כצרופה למכתבי התגובה שקיבל. קרני פונה לתיאטרון הקאמרי בבקשה לקיים דקת דומייה לזכר אשתו המנוחה קרני פונה ליצרנית בגדי ים על מנת שתאפשר לרעייתו (הזקנה) להופיע כדוגמנית בתצוגת אופנה קרני פונה למוזיאון ישראל בבקשה לשכור למספר ימים פסל של רודן קרני פונה לבית ביאליק בבקשה ללון לילה אחד בביתו של המשורר קרני פונה לפנינה רוזנבלום בבקשה לייצר בושם לגברים בריח דלק אוקטן 95 קרני פונה לבית בן-גוריון ומציע להם לשמר תפוח אדמה שקנה, שדומה לראש הממשלה דוד בן-גוריון קרני פונה למשטרת ישראל בבקשה לשכור מהם שוטר כדי להפחיד את נכדו שלא אוכל צהריים יפה האזרח י' באתר ynet הספר "האזרח י.", באתר "סימניה" על האזרח י', באתר הוצאת עם עובד
בן-מאיר

בן מאיר – שם משפחה יהודי עברי. משמעותו בנו של מאיר. האם התכוונתם ל... אישים היסטוריים אהרון בן מאיר – ראש ישיבה בארץ ישראל בתקופת הגאונים, נודע בשל מחלוקתו עם רס"ג בנוגע לעיבור השנה יעקב בן מאיר – רבנו תם, מגדולי בעלי התוספות שמואל בן מאיר – רשב״ם, פרשן המקרא ומבעלי התוספות יהודה בן מאיר הכהן הזקן – רב גרמני בולט ממגנצא יהודה בן מאיר הכהן – רב גרמני בולט ממגנצא אישים ישראלים דב בן־מאיר – חבר הכנסת ישראל שלמה בן־מאיר – חבר הכנסת וסגן שר בממשלות ישראל יהודה בן־מאיר – חבר הכנסת וסגן שר החוץ, בנו של ישראל שלמה בן מאיר יעקב בן-מאיר - דף פירושונים יהושע בן־מאיר – מייסד ישיבת ההסדר שבות ישראל שבאפרת