מאפיי 1

מאפיי 1, נקראת גם PGC 9892, היא גלקסיה אליפטית בקבוצת הכוכבים קסיופאה, הנמצאת במרחק של כ-9.8 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת מאפיי. לגלקסיה בהירות מדרגה 11.14 והיא התגלתה יחד עם הגלקסיה השכנה מאפיי 2 ב-29 בספטמבר 1967 על ידי האסטרונום פאולו מאפיי, בזמן שחיפש אחר כוכבי T בשור בשביל החלב בעזרת תמונות שצולמו בתחום התת-אדום. הגלקסיה נמצאת רק כחצי מעלה מתחת למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-5 דרגות בהירות. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה מאפיי 1 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות סביב 6, על סף יכולת הראייה האנושית ללא ציוד עזר, וסביר שהייתה מתגלה הרבה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-6.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב סגין שבקצה המזרחי של האסטריזם בצורת W של קסיופאה וכ-4.25 מעלות מצפון-מערב לכוכב η בפרסאוס. כשני-שלישים של מעלה ממזרח לה נמצאת מאפיי 2 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. כמעלה מצפון-צפון-מערב למאפיי 1 נמצאת ערפילית הלב (IC 1805) וכ-2 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת ערפילית הנשמה (IC 1848), שתיהן ערפיליות פליטה בתוך שביל החלב במרחק של כ-7,500 שנות אור ממערכת השמש, שענני הגז שלהן מסתירים את אורה של מאפיי 1 והאור הנפלט מהן מקשה על זיהויה. בשל מיקומה של מאפיי 1 ברקע של שביל החלב, קשה מאוד לצפות בה באמצעות ציוד חובבים, למרות בהירותה. גודלה הזוויתי של מאפיי 1 הוא כ-23 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של כ-66,000 שנות אור, כשני שלישים מקוטרו של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בהרבה, כ-3 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. פאולו מאפיי ציין שהיא אינה נראית כלל באור כחול ובקושי ניתן להבחין בה בתמונות שצולמו באור אדום. הוא עצמו גילה אותה בתמונות שצולמו באור תת-אדום בלבד. מסתה מוערכת בכ-‎1011‎ מסות שמש, כחמישית ממסת שביל החלב, והיא ככל הנראה הגלקסיה האליפטית, שאינה גלקסיה ננסית, הקרובה ביותר לשביל החלב. למרות קרבתה היחסית, ההסתרה של הגלקסיה על ידי שביל החלב מקשה מאוד על התצפית בה ועל זיהוי תכונותיה. בעבר המרחק אליה הוערך בכ-6.5 מיליון שנות אור בלבד והועלתה ההשערה שהגלקסיה עברה בסמוך לגלקסיית אנדרומדה והייתה לה השפעה משמעותית על התפתחות הקבוצה המקומית. מדידות מאוחרות יותר העלו שהמרחק שלה ממרכז הקבוצה המקומית גדול בכ-50% ממה שהוערך קודם, וככל הנראה לא הייתה לה השפעה מהותית על הגלקסיות של הקבוצה המקומית. תצפיות נוספות בתחום התת-אדום העלו שככל הנראה יש למאפיי 1 מערכת של עשרות צבירים כדוריים שמקיפים אותה. כמו כן ניתן להבחין באוכלוסייה גדולה יחסית של ענקים אדומים זקנים שמצביעה על כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים ולא הייתה בגלקסיה יצירת כוכבים חדשים בכמות משמעותית במיליארדי השנים האחרונות. במרכז הגלקסיה יש מקור של קרינה שאופיינית לאזור H II‏ (Hα) ונראה שיש שם אזור בקוטר של כ-4 שנות אור שמכיל מימן מיונן עם מסה של כ-29 מסות שמש. אזורים כאלה בדרך כלל מאופיינים ביצירה של כוכבים חדשים שפולטים אור כחלחל, ואכן האזור הזה נראה מעט כחלחל יותר משאר הגלקסיה. מאפיי 1 ומאפיי 2 הן שתיים מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן IC 342, גלקסיית הפסל, גלקסיית המחוגה, M64‏, M81‏, M82‏, M83‏, M94‏, NGC 4945 וקנטאור A. מדיה וקבצים בנושא מאפיי 1 בוויקישיתוף מאפיי 1, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מאפיי 1, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים R. L. Fingerhut, M. L. McCall, M. De Robertis, R. L. Kingsburgh, M. Komljenovic, H. Lee & R. J. Buta: The Extinction and Distance of Maffei 1, The Astrophysical Journal, Vol. 587, Iss. 2, p. 683 (2003) NED: Maffei 1 R. Buta & M. L. McCall: Maffei 1 with the Hubble Space Telescope, The Astronomical Journal, Vol. 125, Iss. 3, p. 1150 (2002) J.-Q. Zheng, M. J. Valtonen & G. G. Byrd: Maffei 1 as an interloper of the Local Group of galaxies and the mass of the Local Group, Astronomy & Astrophysics, vol. 247, no. 1, p. 21-2 (1991) P. Maffei: My researches at the infrared doors, Memorie della Società Astronomica Italiana, vol. 74, p. 23 (2003) R. L. Fingerhut, M. L. McCall, M. De Robertis, R. L. Kingsburgh, M. Komljenovic, H. Lee & R. J. Buta: The Extinction and Distance of Maffei 1, The Astrophysical Journal, Vol. 587, Iss. 2, p. 672 (2003) T. J. Davidge & S. van den Bergh: The Globular Cluster Content of Maffei 1, The Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 117, Iss. 832, p. 589 (2005) M. L. McCall: A Council of Giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 440, Iss. 1, p. 8 (2014)