ארנסט לינדר

ארנסט לינדר (בפינית: Ernst Linder;‏ 25 באפריל 1868 – 14 בספטמבר 1943) היה מיור גנרל בצבא שוודיה וגנרל בצבא פינלנד, שהתפרסם כמפקד קורפוס המתנדבים השוודי, בימי מלחמת החורף. לינדר גם היה ידוע כרוכב מרוצים, וזכה במדליית זהב באולימפיאדת פריז 1924. לינדר נולד בדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. אביו, שנקרא אף הוא ארנסט, ושהיה עיתונאי וסופר פיני, נפטר מטיפוס מספר שבועות לאחר לידתו. אמו, מרי לאיוויניוס, הייתה בתו של מושל פינלנד אלכסנדר לאיוויניוס. בשנת 1872, נישאה אמו בפעם השנייה לאיש העסקים השוודי אוסקר אקמן, והמשפחה עברה לשוודיה. עם זאת, ללינדר נותר קשר רגשי עמוק למולדתו. לינדר למד בבית ספר צבאי שוודי בין בשנים 1888–1889, ולאחר מכן בבית הספר הצבאי בהנובר בין השנים 1893–1895, ובאקדמיה הצבאית של שוודיה בין 1900–1902. כמו כן שימש בין היתר כנספח הצבאי של שוודיה בפריז ובלונדון. ב-1918 הועלה לדרגת אוברסט, ובאפריל של אותה שנה לדרגת גנרל-מיור. עם פרוץ מלחמת האזרחים הפינית, התפטר לינדר מהצבא השוודי, ועבר לשרת בכוחות ה"לבנים" הפינים שלחמו נגד ה"אדומים" הקומוניסטים. הוא נהנה מאמונו האישי של מפקד הלבנים קארל גוסטף אמיל מנרהיים, הועלה לדרגת קולונל בצבא פינלנד, וקיבל פיקוד על כוח מיוחד שכונה "Satakunnan ryhmä". הכוח התבלט במיוחד בקרב טמפרה. ב-29 באפריל 1918 מונה לינדר למפקד כוח שכונה "Savon ryhmä". הוא שירת תקופת מסוימת כמפקד בחיל המילואים הפיני, אולם לאחר מכן חזר לצבא השוודי, שם קיבל תפקיד שולי בלבד, בין היתר בשל הסכסוך שהיה אז בין פינלנד לשוודיה בשאלת השליטה באולנד. הוא פרסם שני ספרי זיכרונות על המלחמה בפינלנד, "Muistelmia Suomen vapaussodasta" ("זיכרונות ממלחמת שחרור פינלנד) ו-"Kuudentoista vuoden takaa" ("לפני שישה עשר שנים"). לינדר פעל לקידום היחסים בין פינלנד לשוודיה, ואף עמד החל מ-1920 ועד מותו בראש "אגודת הידידות שוודיה-פינלנד" (Samfundet Sverige-Finlandin"). לינדר נודע גם כרוכב סוסים מצטיין. הוא זכה במדליית זהב ברכיבה על סוסים באולימפיאדת פריז (1924). בשנת 1938 קודם לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1940 לדרגת גנרל חיל הפרשים. באותה שנה תקפה ברית המועצות את פינלנד, ובכך החלה את מלחמת החורף. שוודיה הייתה מודאגת מאוד מהמלחמה, וחששה שהיא תהיה הקורבן הבא של הסובייטים. הסיסמה באותם ימים הייתה: "Finlands sak är vår" ו-"Ett folk är i fara - Du kan hjälpa" ("הקונפליקט הפיני הוא גם הבעיה שלנו"; "העם בסכנה - ואת/ה יכול לעזור"). לינדר הקים את קורפוס המתנדבים השוודי, בתיאום ובתמיכת ממשלת שוודיה, ועמד בראשו. הקורפוס גייס חיילים בעיקר משוודיה אך גם מנורווגיה ודנמרק. החיילים ברובם נשלחו לחזית סאלה, ולחמו באומץ נגד הפולשים. לאחר המלחמה הוחזר הקורפוס לשוודיה. לינדר לא יזם תוכנית דומה במהלך מלחמת ההמשך, בין היתר משום שהתקרבותה של פינלנד לגרמניה הנאצית הדאיגה אותו. הוא נפטר בסטוקהולם בשנת 1943 והוא בן 74. על שנות שירותו זכה לינדר במדליות ובעיטורים הבאים: אביר מסדר ההוספיטלרים כוכב מסדר החירות הפיני עם חרבות מסדר החירות הפיני דרגה 1 מסדר החירות הפיני דרגה 2 מפקד דרגה 1 של הורד הלבן הפיני מסדר המג'ידיה הטורקי דרגה 3 קצין במסדר ההצטיינות החקלאית הצרפתי קצין במסדר פרנץ יוזף האוסטרי צלב המלחמה הבלגי דרגה 1 מסדר ההצטיינות הצ'יליאני דרגה 2 אביר מסדר דנמרק אביר לגיון הכבוד של צרפת אביר צלב הברזל של פרוסיה דרגה 2 אביר מסדר הכתר של פרוסיה מדיה וקבצים בנושא ארנסט לינדר בוויקישיתוף ארנסט לינדר, באתר olympedia.org ארנסט לינדר באתר at DatabaseOlympics.com ארנסט לינדר באתר mannerheim ארנסט לינדר באתר kansallisbiografia. ארנסט לינדר בארכיון הלאומי השוודי לינדר במדריך הביוגרפי השוודי ארנסט לינדר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רשימת המדליות בהם זכה, בשם "Linder, Ernst", (בשוודית).