laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זעמניים

הזַעַמָנִיִּים (שם מדעי: Colubridae) היא הגדולה במשפחות הנחשים ומונה כ-2,130 מינים (בארץ ישראל 23 מינים). נחשים אלה מתאפיינים לפי שיני הארס: Aglypha - חסרי שיני ארס או בלתי ארסיים Opistoglypha - בעלי שיני ארס אחוריות או ארסיים למחצה או תת-ארסיים Proteroglypha - בעלי שיני ארס קדמיות וארסיים הזעמניים מצויים בדרך כלל בין קו הרוחב 65 מעלות צפון לבין קו הרוחב 45 מעלות דרום. על מנת לתפוס את המזון, משתקים הזעמניים את טרפם והורגים אותו על ידי חניקתו באמצעות היכרכות סביבו או מחיצתו על הקרקע. בנוסף, יש מינים אשר בולעים את טרפם בעודו בחיים. אחרים מכישים את הטרף עם שיניהם האחוריות. רוב הזעמניים מטילים ביצים, אך חלק מהמינים משריצים. הזעמניים מופיעים בכל הצבעים. על ראשיהם מגינים גדולים דמויי מרצפות מסודרים סימטרית. עיניהם גדולות וצורת קשקשי הגב היא מעוינת וקצותם מעוגלות. בחלק הגחון המגנים רחבים, גדולים, רעופים ובטור אחד. זנב הזעמנים הולך וצר ככל שמתקדמים לקודקודו. בניגוד למשפחות אחרות, כלל אין שרידי גפיים. על אף שרוב המינים אינם ארסיים, חלק מהמינים ארסיים ולהם שיני ארס אחוריות בלבד, אך גם המינים הארסיים אינם מהווים סכנה לאדם, למעט 3 סוגים יוצאי דופן: בומסלנג (Dispholidus typus) האפריקני, נחש זרדים (Thelotornis) והסוג Rhabdophis ובאופן פחות נפוץ נחשי הבויגה (Boiga) שיכולים להרוג אדם באמצעות נשיכתם ולנחש יוצא דופן הימקגאשי (Rhabdophis tigrinus), בלוטות רעל על צווארו בנוסף לשיניו, אותם הוא משיג מאכילת קרפדות ארסיות. כמו שאר הנחשים, הזעמניים בתרדמה בחורף הקר. חלק מן המינים יהיו פעילים ביום, חלקם בלילה וחלקם במשך כל היממה. כאשר נתפסים הזעמניים, הם עלולים לנשוך ולאיים בהפרשה מריחה רע. בנוסף, הם נושפים ו'מתחפשים' לנחשים מזן ארסי על ידי כך שישנו את אופן תנועתם. הם זריזים ובעלי גמישות רבה, דבר שמקל עליהם במציאת מקום מסתור - מחילה, סדק, נקיק או מים. ישנה משפחה הקרויה למפרופידיים (Lamprophiidae) שמיניה דומים מאוד להם וקל להתבלבל בין שניהם. זעמן שחור (Dolichophis jugularis) שלוון אזורים (Eirenis coronella) שלוון קווים (Eirenis decemlineatus) שלוון קולר (Eirenis levantinus) שלוון כתמים (Eirenis lineomaculatus) שלוון טלוא ראש (Eirenis rothii) כרכן קרינים (Elaphe druzei) זעמן מטבעות (Hemorrhois nummifer) נחש חולות (Lytorhynchus diadema) נחש כיפה (Macroprotodon cucullatus) נחש מים (Natrix tessellata) זעמן זיתני (Platyceps collaris) זעמן יפהפה (Platyceps elegantissimus) זעמן אוכפים (Platyceps rogersi) זעמן דק (Platyceps saharicus) זעמן סיני (Platyceps sinai) שחור ראש נגבי (Rhynchocalamus dayanae) שחור ראש מצוי (Rhynchocalamus melanocephalus) מטבעון מדבר (Spalerosophis diadema) עין חתול אדמדם (Telescopus dhara) עין חתול חברבר (Telescopus fallax) עין חתול אפור (Telescopus hoogstalii) כרכן חלק (Zamenis hohenackeri) מדיה וקבצים בנושא זעמניים בוויקישיתוף זעמניים, באתר ITIS (באנגלית) זעמניים, באתר NCBI (באנגלית) זעמניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זעמניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זעמניים, באתר GBIF (באנגלית) זעמניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ברנרד קינג

ברנרד קינג (אנגלית: Bernard King; נולד ב-4 בדצמבר 1956, בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת ה-NBA. שיחק 14 עונות עבור הקבוצות ניו ג'רזי נטס (בשנים 1977–1979 ו-1993), יוטה ג'אז (1979–1980), גולדן סטייט ווריורס (1981–1982), ניו יורק ניקס (1982–1987) ווושינגטון בולטס (1987–1991). בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. קינג שיחק בקולג' באוניברסיטת טנסי, ונבחר כבחירה השביעית בדראפט של שנת 1977 על ידי ניו יורק נטס, אשר כמה חודשים מאוחר יותר העתיקו את מקום מושבם לניו ג'רזי ונודעו כ"ניו ג'רזי נטס". שני מטרים וסנטימטר גובהו, היה קינג התגלמות הסמול פורוורד של ה-NBA בשנות השמונים. עם זרועותיו הארוכות ושחרור הכדור המהיר, קינג היה מותאם בשלמות למשחק מהיר כסקורר מעולה. קינג הוביל את טבלת הקלעים של הליגה בשנת 1985 עם 32.9 נקודות למשחק ונבחר פעמיים לחמישיית העונה של הליגה ושלוש פעמים למשחק האולסטאר. בעונת הרוקי שלו, 1977/1978, הוא קבע שיא קליעה לשחקן שנה ראשונה בניו ג'רזי נטס, 1909 נקודות. ב-31 בינואר 1984, כשחקן הניקס, קבע קינג שיא בהיותו לשחקן הראשון מאז 1964 לקלוע לפחות 50 נקודות למשחק בשני משחקים רצופים; הוא עשה זאת בקולעו 50 נקודות מול סן אנטוניו ספרס עם 20 קליעות מ-23 זריקות, כולל קליעת 10 שלשות ב-30 בינואר בניצחון הניקס 113–117, ולמחרת קלע שוב 50 נקודות בניצחון חוץ נוסף, הפעם 105 - 98 מול דאלאס מאבריקס עם 20 קליעות מ-28 ניסיונות ושוב 10 שלשות. בעונה שלאחר מכן, הוביל קינג את ניו ג'רזי נטס כשבחג המולד 1984 קלע 60 נקודות והפך לשחקן העשירי ב-NBA לקלוע לפחות 60 נקודות במשחק יחיד. ב-23 במרץ 1985 סבל קינג מפציעה קשה בברכו, פציעה שהשביתה אותו למשך כל עונת 1985/1986. כשחזר מהפציעה ניכר בבירור שאיבד את ההתפרצות הסוחפת שלו לסל, דבר שגרם לניקס לשחרר אותו בסוף עונת 1987. עם זאת, היה לקינג קאמבק מוצלח בוושינגטון, שם הפך לכוכבה הבלתי מעורער של הקבוצה. הוא שיפר את קליעתו מבחוץ וחזר לאולסטאר פעם אחת נוספת ב-1991, עונתו המלאה האחרונה. לאחר הפסקה זמנית של שנה וחצי וחזרה ל-32 משחקים במדי ניו ג'רזי נטס בשנת 1993, הכריעו אותו בעיות בברך וכפו עליו פרישה סופית ממשחק, כשבאמתחתו 19,665 נקודות שקלע ב-874 משחקים, ממוצע של 22.5 נקודות למשחק, כשבעת ההיא הוא היה מדורג במקום ה-16 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA מידע וסטטיסטיקות באתר basketball-reference אלעד זאבי, הסמים והאלכוהול הורידו את ברנרד קינג לתחתית. כשיצא משם, הוא היה "בלתי עציר", באתר הארץ, 3 בפברואר 2024
פיטר קראוזה

פיטר ויליאם קראוזה (באנגלית: Peter William Krause; נולד ב-12 באוגוסט 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק סרטים אמריקאי. קראוזה זכה בפרס גילדת שחקני המסך, והוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור נייט פישר בסדרת הדרמה המצליחה "עמוק באדמה". קראוזה נולד במינסוטה לזוג הורים מורים. אימו לימדה בבית ספר יסודי ואביו לימד אנגלית בבית ספר תיכון. יש לו אח ואחות: מייקל ואיימי. בשנת 1987, סיים תואר ראשון בספרות אנגלית. בנוסף יש לו תואר שני במשחק מאוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1987 ביצע את תפקיד משחק הראשון שלו בסרט "Blood Harvest" בתפקיד סקוט. בתחילת שנות ה-90 ביצע קראוזה מספר הופעות אורח בסדרות טלוויזיה מוערכות כמו "סיינפלד", "בברלי הילס 90210", "אלן". בשנת 1996, נכנס קראוזה כדמות אורחת לסיטקום "סיביל" במשך 4 עונות. ב-1997 שיחק בקומדיה הרומנטית "חיי האהבה" לצד קארלה גוג'ינו. בשנים 1998–2000 השתתף קראוזה בשתי עונות של סדרת הדרמה של ABC כדמות ראשית, "ספורט באוויר" שיצר אהרן סורקין. קראוזה כיכב כדמות הראשית בסדרת הדרמה של HBO, "עמוק באדמה" במשך 5 עונות (2001–2005). הוא קיבל 7 מועמדויות שונות (כולל 3 מועמדויות לפרס אמי) בשל גילום התפקיד של נייט פישר. בשנת 2004 שיחק בתפקיד האנק אוונס בסרט "אהבה במקום אחר" לצד נעמי ווטס. ב-2006, שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה "החדר האבוד". בשנת 2008 שיחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC את דמותו של ניק ג'ורג', עורך דין אידיאליסט, לצידו דונלד סאת'רלנד. ב-2009 שב לעונה השנייה של הסדרה. בין השנים 2010–2015 כיכב בתור אדם בריוורמן בסדרה של NBC, "הורים במשרה מלאה", אשר מבוסס על הסרט משנת 1989 "הורים במשרה חלקית". בין השנים 2016–2017, שיחק קראוזה בסדרה של שונדה ריימס (האנטומיה של גריי) "תופסת" את דמותו של בנג'מין, הארוס של אליס (מיריי אינוס) אשר מחפשת אחריו לאחר היעלמותו בשל חוב כספי אשר צריך להשלימו עם שותפיו. משנת 2018 מככב קראוזה בסדרה המשטרה "מוקד 911" בגילום התפקיד בובי נאש. ב-2018 שיחק בסרט הקולנוע הביוגרפי "ג'ודי הקדושה" בכיכובה של מישל מונאהן. לקראוזה בן בשם רומן שנולד ב-2001 מחברתו לשעבר כריסטין קינג. משנת 2010, הוא בזוגיות עם השחקנית לורן גרהאם. הם נפגשו לראשונה ב-1995 כאשר השתתפו בקומדיית המצבים "קרולין בעיר הגדולה", והפכו לזוג כאשר שיחקו אחים בסדרה "הורים במשרה מלאה". מדיה וקבצים בנושא פיטר קראוזה בוויקישיתוף פיטר קראוזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר קראוזה, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר קראוזה, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פיטר קראוזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר קראוזה, באתר Discogs (באנגלית)
קראנטור

קְרַאנְטוֹר (ביוונית: Κράντωρ; מת ב-275 או 276 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני. קראנטור נולד בעיר סולי שבקיליקיה (כיום חלק של העיר מרסין שבדרום טורקיה), הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה והיה תלמידו של קסנוקרטס, ראש האקדמיה האפלטונית, וידידו של פולמון מאתונה, שגם הוא היה תלמידו של קסנוקרטס. על פי דיוגנס לארטיוס קראנטור חלה, פרש למקדש אסקולאפיוס, והתקבצו סביבו שחשבו כי הוא עומד להקים בית ספר לפילוסופיה, ובהם ארקסילאוס שביקש ממנו להמליץ עליו בפני פולמון. אחרי שהבריא קראנטור הפך לתלמידו של פולמון וציווה את כל רכושו (12 כיכרות כסף וזהב) לארקסילאוס. קראנטור השאיר אחריו כ-30,000 שורות של רשימות, הערות ופירושים (שחלק מהם יוחסו לארקסילאוס) שמהם שרדו קטעים בלבד. הוא היה הראשון מבין חסידיו של אפלטון שכתב פירושים לכתביו של פילוסוף זה. הוא עסק בעיקר בענייני מוסר ודירג את ה"טוב" באופן הבא: מידות טובות, בריאות, הנאה ורכוש. הורטיוס ראה בו פילוסוף של המוסר יחד עם כריסיפוס, וכתב כי ברומא נהגו לקרוא את כתביו של קראנטור. יצירתו המפורסמת ביותר, שאותה הקדיש לידידו היפוקלס שהתאבל על מות בנו, היא "על הצער". המשורר תאתטוס כינה את קראנטור "ידידן של המוזות". קיקרו עשה שימוש ביצירה זו בספרו "תנחומים" שאותו כתב אחרי מות בתו טוליה. הפילוסוף פאנאטיוס כינה את יצירתו זו של קראנטור "יצירת הזהב" והמליץ ללמוד אותה בעל פה. קטעים מספר ממנה השתמרו במסה של פלוטרכוס "תנחומים". על פי דיוגנס לארטיוס, קראנטור ניסה את כוחו גם בשירה, המציא מילים וביטויים חדשים, אמר כי הדבר הקשה ביותר הוא לכתוב טרגדיה והעריץ בעיקר את הומרוס ואת אוריפידס. לפי אותו מקור, קראנטור שהוערץ בעיר מולדתו סולי, השאיר את לקט שיריו במקדשה של האלה אתנה בעיר סולי לפני שמת כתוצאה ממחלת הבצקת. דיוגנס לארטיוס, חיי קראנטור (לאנגלית: רוברט דרו היקס) קראנטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בית הדואר המרכזי (יפו)

בית הדואר המרכזי של יפו הוא מבנה בעל חשיבות אדריכלית בשדרות ירושלים 12 פינת רחוב הדואר. הבניין משמש כיום כסניף דואר בו גם שכנה בעבר הנהלת "השירות הבולאי" עד לקיץ 2016. השירות הבולאי עבר לבית המיון המרכזי ברחוב ההגנה 138 בתל אביב ועם המעבר אל "הפארק הטכנולוגי" במודיעין עבר אליו גם השירות הבולאי. בתחילת שנות ה-20 בנה היזם שלמה פיינגולד את בית הדואר והטלגרף הראשון בתל אביב, בפינת הרחובות ליליינבלום ואלנבי. אדריכל הבניין היה יצחק שוורץ (שן-צור). באוקטובר 1923 ביקר הנציב העליון בבניין זה. בית הדואר באלנבי החל להבנות בשנת 1929 ובנייתו הושלמה בשנת 1931, בימי המנדט הבריטי. אדריכל המבנה היה אוסטן סיינט בארב הריסון במסגרת עבודתו במחלקת העבודות הציבוריות של המנדט בארץ ישראל. בניין דואר נוסף שתוכנן על ידי האדריכל הריסון ושנבנה באותן השנים הוא בית הדואר המרכזי ברחוב יפו 23 בירושלים. בנוסף שימש האדריכל יצחק רפופורט בתור אדריכל אחראי על הקמת בית הדואר של יפו. עד לתקופת מלחמת העולם הראשונה הדואר לארץ ישראל נשלח דרך איסטנבול, לא היו טלפונים ציבוריים והשירות לא היה אמין. לאחר כיבוש הארץ בידי הבריטים נדרש המנהל הצבאי הבריטי לספק שירותי דואר הולמים לאוכלוסייה האזרחית. המשימה הוטלה על משרדי הדואר הצבאי, ובשנת 1917, כשבוע לאחר כיבושה של ירושלים, החל לפעול בה הדואר הצבאי. בשנת 1920 החליטה ממשלת בריטניה להעביר את ארץ ישראל לשלטון מנדטורי אזרחי וכל שירותי הדואר הועברו לידי הממשל האזרחי. בעיני הבריטים תקשורת הולמת היא תנאי מקדים לפיתוח מסחר וייצור ולכן הרחבת שירותי הדואר, הטלגרף והטלפון היו בידי המונופול הממשלתי. מבחינת הבריטים היה לארץ ישראל יתרון גאוגרפי בגלל מיקומה במפגש שלוש יבשות וככזו השוכנת על הנתיב האווירי בין בריטניה להודו והימצאותה במזרח התיכון בין מצרים, סוריה ועיראק. בבניין זה הייתה מרכזת הטלפונים האוטומטית הראשונה של העיר יפו שפעלה בטכנולוגיה שפיתח אלמון סטראוג'ר, וגם מרכזת טלגרף. בשנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר העברת מרכזת הטלפונים למבנה המרכזת הספרתית החדשה בשכונת גבעת הרצל, נשארה בבניין זה רק מרכזת הטלקס שפעלה עד סוף שנות ה-80 כשהופעלה מרכזת הטלקס הספרתית החדשה של חברת בזק במרכז העיר. המבנה שופץ בשנת 2000 במקביל לתוכניותיה של עיריית תל אביב-יפו לשיקום שדרות ירושלים. בפינתו הצפון-מזרחי של הבניין מופיע סימון המדידה הבריטי ממנו מדדו מרחקים אל מקומות אחרים כניסה החלק האחורי 1944 1944 מדיה וקבצים בנושא בית הדואר המרכזי (יפו) בוויקישיתוף בית הדואר שד׳ ירושלים 12 - תיק תיעוד סימן המדידה על בית הדואר של יפו מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הדואר המנדטורי ביפו, באתר 'חלון אחורי', 23 באפריל 2018 בבניין הדואר ביפו, דבר, 21 באוגוסט 1929 מתוך הספר "והטורקים אינם עוד שולטים..." מבט על ארץ ישראל בימי מלחמת העולם הראשונה ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משמר הגבול הממלכתי של טורקמניסטן

משמר הגבול הממלכתי של טורקמניסטן (בטורקמנית: Türkmenistanyö Döwlet serhet gullugy) הוא גוף אכיפה טורקמני הכפוף למשרד ההגנה הטורקמני (בעבר היה חלק מביטחון לאומי של טורקמניסטן) ואחראי להגנת הגבולות ולמניעת הברחות, תפקיד שהוא ממלא במשותף עם השירות הממלכתי למאבק בסמים של טורקמניסטן ושירות ההגירה הממלכתי של משרד הפנים הטורקמני. הארגון הוקם בקיץ 1991 כיורש האגף הטורקמני של משמר הגבול הסובייטי. לאורך שני העשורים הראשונים לקיומו נאבק רבות בהברחות הסמים שהיו למכת מדינה עם פתיחת המאה ה-21. מטרותיו העיקריות הן הגנה על גבולות המדינה, מאבק בטרור הבינלאומי, מלחמה בהגירה לא חוקית וסחר בבני אדם, מאבק בהברחות ומאבק בסמים, מאבק בתפוצת רכיבי נשק לשמדה המונית, הגנה על מסופי נפט וצינורות נפט בגזרה הטורקמנית של הים הכספי. 1992 — 1999: אקמוראד קבולוב 1999 — 2002: טירקיש טימירייב 2002 — 2003: אגאגלדי מאמדגלדייב 2003: אנאגלדי גומנוב 2003 — 2004: אנאור אטג'אנוב 2004 — 2006: אוראזברדי סולטאנוב 2006 — 2009: בייראם אלובוב 2009 — 2012: מיראט איסלאמוב 2012 — 2013: אמאן גראייב 2013 — מכהן: מיראט איסלאמוב השירות למאבק בסמים (טורקמניסטן) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
LATAM פרו

LATAM פרו בעבר: LAN פרו היא חברת תעופה פרואנית המהווה חלק מחברת LATAM איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי חורחה צ'אבס של עיר הבירה לימה. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בפרו וכן טיסות בינלאומיות ליעדים בדרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה. החברה נוסדה ביולי 1998 והחלה לפעול ב-2 ביולי 1999 עם טיסות סדירות מלימה לקוסקו ולארקיפה. ב-15 בנובמבר 1999 החלה להפעיל קו למיאמי. בשנת 2008, עברו יותר מ-2,970,000 נוסעים בטיסות פנימיות של LAN פרו. צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018: מדיה וקבצים בנושא LATAM פרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של LATAM פרו LATAM פרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר LAN "LATAM Peru fleet".
בורית

בורית (שם מדעי: Saponaria–מקור המילה 'סבון') הוא סוג של צמחים בעלי פרחים ממשפחת הציפורניים. רבים ממיני הבורית שימשו (וחלקם עדיין משמשים) כמרכיבים בסבונים וחומרי חיטוי שונים. הבורית נזכרת במקרא כחומר ניקוי, בפסוק ”כִּי אִם תְּכַבְּסִי בנֶתֶר וְתַרְבִּי לָךְ בֹרִית, נִכְתָּם עונך לְפָנַי; נְאֻם אֲדֹנָי יֱׂיִ” (ירמיהו, ב', כ"ב). מיני הבורית הם עשבוניים, עם עלים מנוגדים ופרחים בעלי חמישה עלי כותרת. צבעי הפרחים תלויים במין, ולעיתים משתנים בין זנים של אותו מין, כשהצבעים הנפוצים הם ורוד, צהוב וסגול. הסוג נבדל מסוגי ציפורניים דומים בכל שהוא בעל שני עמודי עלי בלבד בכל פרח. צמחי הבורית הם מקור מאכל לזחלי מספר מיני פרפראים, כולל מספר מינים של עשים ופרפרים הניזונים בלעדית מעלי צמחים אלו. תמצית שורש הבורית משמש כתוסף מאכל בייצור חלווה בעזרת כתישה והקצפה במפעלים לייצור מוצרי חלווה. מספר מיני בורית משמשים כחומרי ניקוי דמויי סבון. טחינה של עלי ושורשי הצמח יוצרת חומר בעל הקצפה קלה, וקיים תיעוד של הכנת סבון באופן זה מימי הרנסאנס. גם במאות ה-20 וה-21 מייצרים סבונים מבורית, בין השאר למטרות שחזור וניקוי בדים עתיקים במוזיאונים, או למוצרי קוסמטיקה כגון שמפו. בורית אדומה (Saponaria mesogitana) בורית מאובקת (Saponaria pumilio) Saponaria bellidifolia Saponaria caespitosa Saponaria calabrica Saponaria lutea בורית ריחנית (Saponaria ocymoides) בורית רפואית (Saponaria officinalis) Saponaria pumila Saponaria sicula בורית, באתר ITIS (באנגלית) בורית, באתר NCBI (באנגלית) בורית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בורית, באתר Tropicos (באנגלית) בורית, באתר GBIF (באנגלית) בורית, באתר IPNI (באנגלית) בורית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הדואר המרכזי

האם התכוונתם ל... בית הדואר המרכזי (דבלין) בית הדואר המרכזי (ירושלים) בית הדואר המרכזי (יפו)
ואצלב סמיל

ואצלב סמיל (אנגלית: Vaclav Smil; נולד ב-9 בדצמבר 1943 בצ'כוסלובקיה) הוא פרופסור באוניברסיטת מניטובה בויניפג שבקנדה. הוא כתב יותר משלושים ספרים בנושאים אינטרדיסיפלינריים הקשורים לאנרגיה, גלובליזציה, איכות סביבה, כלכלה, טכנולוגיה ואקולוגיה. ואצלב נולד בפלזן שבבוהמיה בשנת 1943. הוא סיים את הדוקטורט (RDNr) שלו בתוכנית האינטרדיציפלינרית במדעי הטבע בשנת 1965 מאוניברסיטת קרוליניום (Carolinum) שבפראג. בשנת 1966, לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, עבר לארצות הברית ושם מתגורר מאז. הוא סיים תואר שלישי נוסף מאוניברסיטת מדינת פנסילבניה בשנת 1972. הוא כתב יותר משלושים ספרים בנושאים הקשורים לאנרגיה, גלובליזציה, איכות סביבה, כלכלה, טכנולוגיה ואקולוגיה. סמיל היה הלא-אמריקאי הראשון אשר קיבל את פרס האגודה האמריקנית לקידום המדע לקידום ההבנה הציבורית של המדע והטכנולוגיה. הוא חבר בחברה המלכותית הקנדית (האקדמיה הלאומית הקנדית). הוא נשוי לאווה ואב לדייוויד. Prime Movers of Globalization: The History and Impact of Diesel Engines and Gas Turbines, Sep 30, 2010 Energy: A Beginner's Guide (Beginner's Guides), May 25, 2006 Energy at the Crossroads: Global Perspectives and Uncertainties, Apr 1, 2005 Energy in Nature and Society: General Energetics of Complex Systems, Jan 31, 2008 Why America Is Not a New Rome, Mar 1, 2010 Global Catastrophes and Trends: The Next Fifty Years, Sep 30, 2008 Energies: An Illustrated Guide to the Biosphere and Civilization, Feb 28, 2000 Creating the Twentieth Century: Technical Innovations of 1867-1914 and Their Lasting Impact, Aug 25, 2005 Enriching the Earth: Fritz Haber, Carl Bosch, and the Transformation of World Food Production, Apr 1, 2004 Feeding the World: A Challenge for the Twenty-First Century, Oct 1, 2001 The Earth's Biosphere: Evolution, Dynamics, and Change, Oct 1, 2003 Transforming the Twentieth Century: Technical Innovations and Their Consequences, Apr 13, 2006 Global Ecology: Environmental Change and Social Flexibility, Dec 6, 1993 מדיה וקבצים בנושא ואצלב סמיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואצלב סמיל ואצלב סמיל, ברשת החברתית Goodreads ואצלב סמיל, באתר גוגל סקולר
אריק ורלינד

אריק ורלינד (הולנדית: Erik Peter Verlinde; נולד ב-21 בינואר 1962) הוא פיזיקאי תאורטי הולנדי העוסק בתורת המיתרים ופרופסור במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת אמסטרדם. בין השנים 1980 ל-1985 למד באוניברסיטת אוטרכט פיזיקה תאורטית. בשנת 1988 סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטה, תחת פרופסור ברנרד דה וויט (Bernard de Wit), שבה הציג בין השאר את "אלגברת ורלינד" ואת "נוסחת ורלינד", אשר משמשות בתורת המיתרים. אחר כך המשיך כחוקר במכון למחקר מתקדם עד לשנת 1993. בשנת 2009 הציע תאוריה שבה כח הכבידה אינו כח בסיסי ביקום אלא אפקט הנגזר מסיבות אחרות. הוא הסביר בראיון כי "בסדרי גודל קטנים ביותר חוקי ניוטון לא פועלים, אלא רק בעבור תפוחים וכוכבים. אתה יכול להשוות זאת ללחץ של גז. למולקולות עצמן אין שום לחץ, אבל לחבית שבתוכה יש גז יש לחץ". בשנת 2010 התפרסם בציבור בזכות כתבה אודות עבודתו בניו יורק טיימס. הוא אחיו התאום הזהה של הרמן ורלינד, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון. מדיה וקבצים בנושא אריק ורלינד בוויקישיתוף אריק ורלינד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה האתר האישי של ורלינד כתבה אודותיו בניו יורק טיימס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדליית לורנץ

מדליית לורנץ (הולנדית: Lorentzmedaille) הוא פרס המוענק מדי ארבע שנים על ידי האקדמיה המלכותית ההולנדית לאומנויות ולמדעים (אנ'). הפרס נוסד בשנת 1925, לכבוד יובל החמישים לעבודת הדוקטורט של הפיזיקאי ההולנדי הנדריק לורנץ. הפרס מוענק לאדם אשר תרם תרומה חשובה לפיזיקה התאורטית. 2023: הולנד דאן פרנקל 2018: ארגנטינה חואן מרטין מלדסנה 2014: הממלכה המאוחדת מייקל ברי 2010: ארצות הברית אדוארד ויטן 2006: ליאו קנדוף 2002: ארצות הברית פרנק וילצ'ק 1998: ארצות הברית קארל וימן וארצות הברית אריק קורנל 1994: אלכסנדר פוליאקוף 1990: צרפת פייר ז'יל דה-ז'ן 1986: הולנד חרארד 'ט הופט 1982: אנטול אברגם 1978: ארצות הברית ניקולס בלומברגן 1974: ארצות הברית ג'ון ואן ולק 1970: ג'ורג' אולנבק 1966: ארצות הברית פרימן דייסון 1962: רודולף פיירלס 1958: ארצות הברית לארס אונסאגר 1953: פריץ לונדון 1947: הולנד הנדריק קרמרס 1939: גרמניה ארנולד זומרפלד 1935: הולנד פטר דביי 1931: אוסטריה וולפגנג פאולי 1927: גרמניה מקס פלאנק אתר האינטרנט הרשמי של מדליית לורנץ אתר האינטרנט הרשמי של מדליית לורנץ
הלל פרת

הלל פרת (נולד ב-5 באוגוסט 1948) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ובפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון, וראש המעבדה לפוטנציאלים מעוררים בטכניון. הוא יו"ר החוג הישראלי לנירופיזיולוגיה קלינית. הלל, יליד חיפה, הוא בנו של ברוך פרת, פרופסור לפיזיקה בטכניון. בשנת 1972 סיים תואר ראשון בזואולוגיה ופיזיולוגיה בהצטיינות מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1977 סיים תואר דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בנוירוביולוגיה. בשנת 1979 החל ללמד בטכניון, בשנת 1989 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1998 מונה לפרופסור מן המניין. פרת הוא גם פרופסור נלווה באוניברסיטת תל אביב והיה פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה באירווין. פרת הנחה את עבודת המסטר של דלאל אבו אמנה בתחום פעילות המוח ושתי האונות. מתגורר בנופית. הלל פרת, ברשת החברתית LinkedIn הלל פרת, באתר ResearchGate דף אישי "למרות הקול", מאמר מאת יצהר ורדי עורך "הטכניון", עמ' 12-14 קיץ 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון נאן

ג'ון נאן (באנגלית: John Denis Martin Nunn; נולד ב-25 באפריל 1955, לונדון) הוא שחמטאי ומתמטיקאי בריטי. נחשב לאחד מכותבי ספרי השחמט הטובים בזמנו. החל מפברואר 2019 אינו שחמטאי פעיל. נאן החל לשחק שחמט בגיל ארבע. בשנת 1967, בגיל 12, זכה באליפות בריטניה בשחמט עד גיל 14. בגיל 14 הוכתר כאלוף לונדון עד גיל 18. בגיל 15 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1973 סיים את לימודי התואר ראשון ובשנת 1978 סיים דוקטורט במתמטיקה בנושא טופולוגיה. בשנת 1975 זכה בתחרות אירופה לצעירים. בשנת 1978 השיג דרגת רב-אמן ובשנת 1979 היה לאלוף בריטניה. נאן מפרסם ספרי שחמט שזוכים להצלחה ולהערכה רבה. "סודות שחמט של רב אמן" זכה בפרס ספר השנה של אגודת השחמט של בריטניה לשנת 1988 וספרו "המשחקים הטובים ביותר" זכה בפרס בשנת 1995. הוא נשוי לפטרה פינק-נאן, שחמטאית גרמנייה ואב לבן. בין השנים 1976 ל-1994 השתתף ג'ון נאן ב-10 אולימפיאדות שחמט: מדיה וקבצים בנושא ג'ון נאן בוויקישיתוף ג'ון נאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון נאן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ג'ון נאן, באתר פיד"ה (באנגלית) גנאלוגיה מתמטית של ג'ון נאן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Nunn, John Denis Martin - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Blogger

Blogger (תעתיק: בלוגר) הוא מערכת ליצירת בלוג אינטרנטי של חברת גוגל. הממשק נועד לאפשר לכל אחד לפתוח "בלוג" משלו ולכתוב פוסטים בכל נושא שיבחר. זו הייתה המערכת הראשונה שהשתמשה בתקן MetaWeblogAPI. ישנם מספר סוגי בלוגים המתקיימים בממשק זה, כגון בלוג אישי בו הבלוגרים כותבים את מהלך חייהם; בלוג פרסומי בו הבלוגרים מפרסמים מקומות שהם ממליצים לבקר בהם או מוצרים שהם ממליצים לקנות; בלוג צהובון בו מתפרסמת רכילות על אישים מפורסמים; ועוד. הכותבים יכולים להגדיר אם הבלוג יהיה פתוח או סגור לקוראים מסוימים. בשנת 2003 רכשה גוגל את "בלוגר" מהמפתחים שלו. לאחר מכן נוספו בממשק מספר שירותים העוזרים למנהלי הבלוג לפרסם את הפוסטים (תרגום: רשומות) באופן מהיר יותר, כגון: אימייל סודי, SMS ועוד. בנוסף, ההרשמה לממשק כיום פשוטה מאוד, היא דורשת התחברות ראשונית של חשבון גוגל והזנת סאב-דומיין (תרגום: תת-שם מתחם) בלבד, ואין צורך להירשם מחדש. שירותים נוספים ששילבה גוגל בהמשך הם סטטיסטיקות מהאתר "Google Analytics", אימייל סודי לפרסום הרשומות אוטומטית מאת "Gmail", ועוד, וגם קבלת כסף על ידי פרסומות בתוצאות החיפוש של גוגל (לעסקים – העסק יוצג בתוצאות חיפוש גוגל לפי ההתאמה לכותרת העסק, ובעלי הבלוג יוכלו לקבל כסף בתמורה). מדיה וקבצים בנושא Blogger בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Blogger (באנגלית) Blogger, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Blogger, סרטונים בערוץ היוטיוב Blogger Buzz, הבלוג של בלוגר
רם סופר

רם סופר (נולד ב-6 בספטמבר 1965, רמת גן) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, מחבר ספרי שחמט, מאמן שחמט ופסנתרן מקצועי, שחקן ומורה לברידג'. אלוף ישראל בפתרון בעיות שחמט לשנת 2018. זכה עם נבחרת ישראל בפתירת בעיות ארבע פעמים במקום הראשון בעולם, אימן את משלחת הנוער של ישראל לאליפות העולם ואירופה בשחמט ופרסם עשרות מאמרים בתחום. משנת 2005 סופר משמש ככתב ופרשן לענייני שחמט בעיתונות הישראלית: בעיתון "מעריב" ובאתר האיגוד הישראלי לשחמט. ערך בעבר את ירחון השחמט הישראלי. שימש יועץ מקצועי עבור הספר Play Unconventional Chess and Win ועורך בספר Think like a machine. נכון לינואר 2022 הוא מדורג במקום השמיני בדירוג העולמי בפתירת בעיות שחמט. נמנה עם צוות השופטים באליפות אירופה בשחמט 2015, שנערכה בירושלים. נכון למאי 2022, מדורג במקום ה-27 בישראל לפי מד כושר. סופר מתגורר בראשון לציון. 1978 - זכה באליפות הארץ בשחמט לילדים עד גיל 14. 1998 - היה לשני בהיסטוריה אחרי ג'ונתן מסטל שהיה לרב אמן גם בשחמט קלאסי וגם בתחום פתירת בעיות שחמט. אליפות אירופה בשחמט 2015 אליפות ישראל בשחמט 2016 סופר בעל תואר רב אמן כסף. הוא התחיל לשחק ברידג' תחרותי בשנת 1994 והקים בית ספר לברידג' ולימד מאות תלמידים. הוא כותב קבוע בירחון הברידג' הישראלי ואת טור הברידג' בירחון "לאישה". סופר כותב בשנים האחרונות את העיתון היומי של פסטיבל הברידג' הבינלאומי לברידג' בתל אביב. הוא ערך שלושה ספרי ברידג' בנושא הכרזות שכתב מוטי גלברד. משחק המלכים ספר תרגילים למתקדמים על קודמי הגדולים חוברת שנכתבה על ידי רם סופר במסגרת פעילות שוטפת של ההתאגדות הישראלית לברידג': רם סופר, תחרות סימולטנית ארצית 2014-6, אוקטובר, 2014. רם סופר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) רם סופר, באתר פיד"ה (באנגלית) רם סופר, באתר האיגוד הישראלי לשחמט ערוץ היוטיוב של רם סופר ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בתי ורשה

האם התכוונתם ל... בתי ורשה (ירושלים) – שכונה קטנה במרכז ירושלים בתי ורשה (יפו) – שכונת עבר ביפו