laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משלחת מס' 25 לתחנת החלל הבין-לאומית

משלחת מס' 25 (באנגלית: Expedition 25) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-25 בספטמבר 2010 ועד ל-26 בנובמבר 2010. מפקד המשלחת היה דאגלס וילוק מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 62 ימים. ב-1 בנובמבר תחנת החלל הבין-לאומית עברה את 10 שנות פעילותה. פעילות המשלחת החלה ב-25 בספטמבר 2010 עם עזיבת חללית סויוז TMA-18 בה היה מפקד המשלחת מס' 24 אלכסנדר סקבורצוב וחלק מצוותו. בשלב ראשון המשלחת כללה 3 אנשים שהיו חלק של משלחמת מס' 24. במשך פעילות המשלחת תחנת החלל הייתה מחוברת חללית מטען פרוגרס M-07M. ב-10 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-01M עם 3 חברי המשלחת החדשים. היא התחברה למודול "פואיסק". ב-21 באוקטובר בעזרת מדחפי חללית מטען "פרוגרס M-07M" בוצע עדכון גובה מסלול של תחנת החלל. ב-30 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית אספקה פרוגרס M-08M עם אספקה חדשה בהיקף של כ-2,500 ק"ג. היא התחברה למודול "פירס". החללית התנתקה מתחנת החלל בינואר 2011. ב-15 בנובמבר יורצ'יחין וסקריפוצ'קה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שבמהלכה בוצעו מספר עבודות תחזוקה. התקנת מצלמה נוספת על מודול "ראסווט" לא הצליחה. הפעילות נמשכה כ-6.5 שעות. ב-23 בנובמבר בעזרת מדחפי חללית מטען "פרוגרס M-07M" בוצע עדכון גובה מסלול של תחנת החלל. ב-26 בנובמבר וילוק, יורצ'יחין וווקר נכנסו לחללית סויוז TMA-19 וחזרו לכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 26. חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים. אתר האינטרנט הרשמי של משלחת מס' 25 לתחנת החלל הבין-לאומית מדיה וקבצים בנושא משלחת מס' 25 לתחנת החלל הבין-לאומית בוויקישיתוף תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס מידע מאתר נאס"א פעילות משלחת מס' 25 בתחנת החלל הבין-לאומית תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל פעילות חללית M-07M פעילות חללית M-08M
פטומה רובה

פטומה רובה (באנגלית: Fatuma Roba; נולדה ב-18 בדצמבר 1973) היא אתלטית אתיופית בעבר. רובה היא אלופה אולימפית בריצת מרתון (אטלנטה 1996). רובה נולדה באדיס אבבה. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה רובה במקום 19 בריצת מרתון בתוצאה של 2:39:27 שעות. בשנת 1996 זכתה רובה במרתון רומא בתוצאה של 2:29:05 שעות. לאחר מכן באולימפיאדת אטלנטה (1996) היא זכתה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:05 שעות, לפני ולנטינה יגורובה מרוסיה (2:28:05 שעות) ויוקו ארימורי מיפן (2:28:39 שעות). במרתון בוסטון שנערך בשנת 1997 ניצחה רובה בתוצאה של 2:26:23 שעות. באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון אותה שנה היא לא סיימה את ריצת המרתון. שנה לאחר מכן, היא ניצחה שוב במרתון בוסטון בתוצאה של 2:23:21 שעות. במרתון בוסטון שנערך בשנת 1999 ניצחה רובה פעם שלישית ברציפות, בתוצאה של 2:23:25 שעות. באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד, אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:28:04 שעות. במרתון בוסטון שנערך בשנת 2000 סיימה רובה במקום שלישי בתוצאה של 2:26:27 שעות. באולימפיאדת סידני (2000), היא סיימה במקום תשיעי בריצת המרתון בתוצאה של 2:27:38 שעות ולא הצליחה להגן על תוארה. באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה, בשנת 2001 סיימה רובה במקום 13 בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:10 שעות. במרתון נאגנו, יפן שנערך בשנת 2004 זכתה רובה בתוצאה של 2:28:05 שעות. ריצת 10000 מטר: 32:25 דקות (2000) חצי מרתון: 1:09:01 שעות (2001) ריצת מרתון: 2:23:21 שעות (1998) פטומה רובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פטומה רובה, באתר olympedia.org פטומה רובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית פטומה רובה, באתר Track and Field (נשים)
למה כובע: עלילות בריהו

"למה כובע: עלילות בָּרְיַהוּ" (בצ'כית: Pan Tau) היא סדרת טלוויזיה בת 33 פרקים (בארץ שודרו 13 פרקים) ו-3 עונות ששודרו בין השנים 1970–1979 שנוצרה בידי הטלוויזיה הצ'כו-סלובקית (ČST), בשיתוף פעולה עם אולפני ברנדוב ורשת הטלוויזיה הגרמנית Westdeutscher Rundfunk (WDR). לסדרה קדם סרט פיילוט והיא תמה עם סרט נוסף שהופק בשנת 1988. הדמות הראשית, הקוסם בריהו, תקשר באמצעות פנטומימה לרוב וגולם בידי אוטו סימאנק (1925–1992). הסדרה נכתבה בידי אוטה הופמן ובוימה בידי ג'ינדריץ' פולאק. הפרקים עקבו אחר הקוסם בריהו שעזר לילדים ומבוגרים, בדרכו המצחיקה, בפתרון בעיות בחייהם. הקוסם בריהו אופיין בחיוך אדיב ומיודד והיה מאופיין בלבוש אלגנטי, לצד מטריה. הוא היה מזוהה בעיקר בחבישת כובע באולר. באמצעות נקישה כל כובעו, הקוסם בריהו היה הופך לבובת-צעצוע, והיה מחייה חפצים שונים. עבור מבוגרים הוא היה לרוב בלתי נראה. למרות שבזמן יצירת הסדרה, צ'כוסלובקיה הייתה תחת שליטה קומוניסטית, דבר זה לא הוצג באופן ברור בסדרה עבור הצופים, והקוסם בריהו זכה להצלחה גדולה במספר מדינות משני צדדיו של מסך הברזל, ילדים והורים כאחד. בשנת 2020 יצא אתחול בכיכובו של השחקן מאט אדוארדס בתפקיד בקוסם בריהו. בפרק השלישי בעונה אחת "הרפתקאות בשלג" הופיעה איוונה מארי זלניצ'קובה, שלימים תהיה מוכרת כאיוונה טראמפ, גרושתו של דונלד טראמפ, וזה היה תפקידה הראשון בטלוויזיה. מדיה וקבצים בנושא למה כובע: עלילות בריהו בוויקישיתוף "למה כובע: עלילות בריהו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "למה כובע: עלילות בריהו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ⁨בצליל ובתמונה / "למה כובע" מאת גד אם־טל⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 23 אוקטובר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨יום א' ⁩ | ⁨דבר⁩ | 25 אוקטובר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il Černý, René (2020-01-29). "Ivana Trumpová jako herečka. Zahrála si v jednom z nejslavnějších seriálů pro děti". Instory.cz (בצ׳כית). נבדק ב-16 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Ivana Trump (then Zelníčková, 20 yo) in the movie "Pan Tau" (1970). YouTube. 2016-11-21. נבדק ב-16 ביולי 2022. {{cite AV media}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) ⁨yoiryoi⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 1 נובמבר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨Untitled⁩ | ⁨דבר⁩ | 10 נובמבר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨CwMf.f7_waf.._1 ⁩ | ⁨דבר⁩ | 24 נובמבר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨(- /_manwfifiT ⁩ | ⁨דבר⁩ | 1 דצמבר 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨inin־ ⁩ | ⁨דבר⁩ | 5 ינואר 1975 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨pi ⁩ | ⁨דבר⁩ | 12 ינואר 1975 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨_מבהו ⁩ | ⁨דבר⁩ | 19 ינואר 1975 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
ינה פירס

ינה פירס (במקור פרידמן עד 1900; בהונגרית: Fürész Jenő;‏ 29 באוקטובר 1881, מישקולץ – יוני 1944, מחנה הריכוז אושוויץ) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עור, אורולוג, רופא ראשי ומנהל מחלקה בית החולים. ניספה בשואה. ינה פרידמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר הרמן פרידמן (1845–1922) ושל אסתר לוי (1851–1942) ברחוב סצ'ני במישקולץ. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה על שם פרנץ פלדש (1900), ולאחר מכן הפך לסטודנט בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (1900–1905) (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא החל את דרכו המקצועית במחלקה לרפואת עור בבית החולים סנט אישטוואן בבודפשט, ולאחר מכן עבד כמתמחה בבית החולים Virchow בברלין במשך שנתיים. ב-1908 חזר לעיר הולדתו, שם הועסק בבית החולים הציבורי ארז'בט עד פרישתו לגמלאות ב-1941. בשנת 1908 מונה לרופא מומחה ובשנת 1913 מונה לרופא ראשי ומנהל מחלקה. פירס גויס לצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה ונפל בשבי לידי הרוסים כרופא ראשי של גדוד חיל הרגלים השני. הוא שוחרר מסיביר ב-1920. כפעילות ציבורית הוא היה חבר (עד 1941) גם בהנהלת מוסד האשראי של המחוז. לאחר פרישתו, המשיך בעיסוקו ברפואת עור ובאורולוגיה כפרקטיקה פרטית עד לגירושו לאושוויץ ב-1944. אשתו הייתה מריה מזאי, בתו של ד"ר מור מזאי,הם נישאו ב-8 בדצמבר 1921 בשאיוסנטפטר. ילדיהם הם אווה פירס שנישאה לאנדור שארקזי (שארפשטיין; 1922–2013), מורה, ויאנוש פירס (13 באוקטובר 1927–?). טיפול נגד עגבת ויכולת הזיהוי של spirochaeta pallida (עיתון הרפואה של בודפשט, 1907, 1) ה-"Sterolum hydrargyri cinerei" בטיפול של עגבת (עיתון הרפואה של בודפשט, 1907, 2) מכתב מברלין (עיתון הרפואה של בודפשט, 1907, 3) עוד מקרים מעניינים מתחום מקרי העגבת (רפואה, 1909, 11) דרמטולוגיה ופתולוגיה של התעבות העור. הרצאתו בקונגרס הרפואי ה-17 בלונדון (עיתון הרפואה של בודפשט, 1913, 3) מחלות שחפת של העור (רפואה, 1933, 17) אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001 פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002. מאמריו באתר Arcanum ינה פירס באתר המרכז לזיכרון ותיעוד השואה ספרו של ינה פירס בספרייה העירונית במישקולץ על שם פרנץ ראקוצי:רופאים מפורסמים ותיקים ממישקולץ: "בואו נחקור ונשמור על העבר כדי שנוכל לתכנן את העתיד". "Születési bejegyzése a miskolci izraelita hitközség születési akv. 199/1881. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-18. "Új szakorvos". Ellenzék. 1908-07-14. Budapesti Orvosi Újság, 1913. január 23. (11. évfolyam, 4. szám) Budapesti Orvosi Újság, 1916. február 10. (14. évfolyam, 6. szám) Magyar Jövő, 1920. október 8. (2. évfolyam, 232. szám)
דינה קסטור

דינה מישל דרוסין-קסטור (באנגלית: Deena Michelle Drossin-Kastor; נולדה ב-14 בפברואר 1973) היא אתלטית אמריקאית-יהודיה, בעלת מדליית ארד אולימפית בריצת מרתון ושיאנית ארצות הברית בריצת מרתון ובחצי מרתון. שיאה האישי בריצה זו, 2:19:36 שעות שעות, מהווה את התוצאה התשיעית בכל הזמנים (2012). קסטור נולדה בוולת'הם, מסצ'וסטס וגדלה באגורה הילס, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת ארקנסו. באוניברסיאדה שנערכה בסיציליה, איטליה בשנת 1997 זכתה קסטור במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 33:45.31 דקות. באליפות העולם אתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה קסטור במקום 11 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:11.14 דקות. באולימפיאדת סידני (2000) סיימה קסטור במקום 36 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 34:40.86 דקות. באליפות העולם אתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה קסטור במקום 11 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:18.65 דקות. באליפות העולם אתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה קסטור במקום 12 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:17.86 דקות. באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קסטור במדליית ארד בריצת מרתון, בתוצאה של 2:27:20 שעות, אחרי מיזוקי נוגוצ'י מיפן (2:26:20 שעות) וקתרין נדרבה מקניה (2:26:32 שעות). בשנת 2005, זכתה קסטור במרתון שיקגו, ובשנת 2006 היא זכתה במרתון לונדון בשיא אישי ובתוצאת השנה בעולם 2:19:36 שעות. באליפות העולם אתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיימה קסטור במקום שישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:24.58 דקות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) לא הצליחה קסטור לסיים את ריצת המרתון. באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 סיימה קסטור במקום תשיעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:36:12 שעות. ריצת 3000 מטר: 8:42.59 דקות ריצת 5000 מטר: 14:51.62 דקות ריצת 10000 מטר: 30:52.32 דקות ריצת חצי מרתון: 1:07:34 שעות, מרתון ברלין 2006 שיא ארצות הברית ריצת מרתון: 2:19:36 שעות, מרתון לונדון 2006 שיא ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא דינה קסטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דינה קסטור דינה קסטור, באתר olympedia.org דינה קסטור, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דינה קסטור, באתר Track and Field (נשים) דינה קסטור, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה Archives, Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית) WORLD STUDENT GAMES, UNIVERSIADE, באתר gbrathletics
גדרות

האם התכוונתם ל... גדר – צורת היחיד של גדרות, מכשול שנועד לתחוֹם שטח מסוים, כדי לציין בעלות עליו ולהקשות על הכניסה אליו גוש גדרות – גוש התיישבות באזור העיר גדרה מועצה אזורית גדרות – מועצה אזורית השוכנת בין אשדוד, יבנה וגדרה גדרות (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 2016, מסוגת דרמה בבימויו של דנזל וושינגטון אנרכיסטים נגד גדרות – קבוצת פעילי שמאל רדיקלי בישראל המתנגדת לבניית גדר ההפרדה ולהפקעות שטחים ואדמות למטרה זו גדרות טובות יוצרות שכנים טובים – פתגם אמריקאי שמשמעותו היא, כי חלוקה ברורה של שטחים בין שכנים מועילה ליחסים גדור (פירושונים) גידור (פירושונים) גדר (פירושונים)
ג'ון מרטין (מוזיקאי שוודי)

ג'ון מרטין לינדסטרום (John Martin Lindström; נולד ב-22 באוגוסט 1980) הוא זמר-יוצר שוודי, אשר ידוע בעיקר בזכות שיתופי הפעולה שלו עם Swedish House Mafia. ב-13 במאי 2011, הוא התארח (ללא קרדיט) בסינגל "Save the World" של Swedish House Mafia. השיר הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הדאנס הבריטי, למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ולמקום הרביעי בסוורייטופליסטן. כמו כן, השיר זכה בתואר פלטינה מחומשת מ-GLF ובתואר פלטינה מ-RIAA. ב-22 ביולי 2011, נודע כי הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Fade into Darkness" של אביצ'י. ב-14 בספטמבר 2012, הוא התארח בסינגל "Don't You Worry Child" של Swedish House Mafia. הסינגל הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום השישי בבילבורד הוט 100, למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ולמקום הראשון בסוורייטופליסטן. כמו כן, השיר זכה בתואר 9× פלטינה מ-GLF, בתואר 11× פלטינה מ-ARIA ובתואר פלטינה מחומשת מ-RIAA. ב-10 במאי 2013, הוא התארח בגרסה הוואקלית של השיר "Reload" של סבסטיאן אינגרוסו (אנ') וטומי טראש (אנ'). הגרסה הגיעה בשיאה למקום החמישי בסוורייטופליסטן, למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי ולמקום הרביעי במצעד שירי הדאנס קלאב. כמו כן, השיר זכה בתואר זהב מ-ARIA, בתואר פלטינה כפולה מ-GLF ובתואר כסף מ-BPI. ב-25 באוקטובר 2013, הוא התארח בסינגל "Children of the Sun" של טייני טמפה. הסינגל הגיע בשיאו למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השני במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים ולמקום השישי במצעד הסינגלים הסקוטי. כמו כן, השיר זכה בתואר כסף מ-BPI. ב-12 בפברואר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Anywhere for You". השיר הגיע בשיאו למקום הראשון בלטביה, למקום השני במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, השיר זכה בתואר פלטינה מ-GLF. ב-17 במאי 2015, נודע כי הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Together" של אלה אייר. מאז 2018, הוא חבר בהרכב המוזיקלי VCATION. ב-14 במאי 2020, הוא התארח בסינגל "Higher Ground" של מרטין גריקס. השיר הגיע בשיאו למקום ה-80 בסוורייטופליסטן, למקום הראשון בפלנדריה ולמקום ה-11 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני. ב-30 ביולי 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם גריפין, את הסינגל "Cry". השיר הגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון מרטין ג'ון מרטין, ברשת החברתית פייסבוק ג'ון מרטין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון מרטין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ון מרטין, באתר ספוטיפיי ג'ון מרטין, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון מרטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון מרטין, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ון מרטין, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון מרטין, באתר Songkick (באנגלית) ג'ון מרטין, באתר SecondHandSongs ג'ון מרטין, באתר בילבורד (באנגלית)
איוואן רומנובסקי

איוואן פבלוביץ' רומנובסקי (ברוסית: Иван Павлович Романовский;‏ 28 באפריל 1877 – 17 באפריל 1920) היה לוטננט גנרל רוסי. שימש כראש המטה הכללי הרוסי לתקופה קצרה לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה היה אחד המפקדים הבכירים של הצבא הלבן במהלך מלחמת האזרחים הרוסית. רומנובסקי נולד בלוהנסק ב-28 באפריל 1877. הוא למד בבית הספר לתותחנים קונסטנטינובסקי וב-1897 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. לאחר מכן למד באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". הוא שרת במשמשר הקיסרי ולחם במלחמת רוסיה-יפן. הוא שרת במטה הקורפוס ה-18 עד 1906, אז הועבר למחוז הצבאי טורקסטן. ב-1909 החל לשרת במטה הכללי הרוסי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, רומנובסקי מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-25. על חלקו במהלך הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית, הוענק לו צלב מסדר גאורגיוס הקדוש. באוגוסט 1915 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-206. מיוני עד אוקטובר 1916 שירת כראש מטה הקורפוס ה-13. במרץ 1917 הוא מונה לראש מטה הארמייה השמינית. מפקד הארמייה באותה תקופה היה לאוור קורנילוב. ביולי 1917 מונה קורנילוב לראש הסטאבקה (הפיקוד העליון הרוסי), והוא מינה את רומנובסקי לראש המטה הכללי. באוגוסט 1917 ניסו קורנילוב ורמנובסקי ליזום הפיכה צבאית נגד ממשלת המעבר הרוסית וסובייט פטרוגראד. הניסיון נכשל, ושניהם הודחו מתפקידיהם ונכלאו בביחוב. לאחר מהפכת אוקטובר, נמלטו שניהם מהכלא והגיעו לרוסטוב על הדון. שניהם הצטרפו לצבא המתנדבים שעד אז היה תחת פיקוד מיכאיל אלכסייב. קורנילוב הפך למפקד החדש של צבא המתנדבים, ורומנובסקי הפך לראש המטה הכללי שלו. הוא השתתף בצעדת הקרח, שבמהלכה צעדו חיילי צבא המתנדבים מרוסטוב עד קובאן. באפריל 1918 מת קורנילוב בקרב, ואנטון דניקין הפך למפקד העליון החדש. אנשי צבא המתנדבים כבשו את כל אזור קובאן והכריזו על הקמת "דרום רוסיה". הוכרז על גיוס כללי באזור, ועל הקמת "הכוחות המזוינים של דרום רוסיה". דניקין שלט על המדינה כדיקטטור, ושימש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים, רומנובסקי המשיך לשמש כרמטכ"ל שלו. רומנובסקי היה אחד האנשים הקרובים ביותר לדניקין, והיועץ הבכיר שלו. עם זאת, הוא היה שנוא על מרבית שדרת הפיקוד של הצבא הדרום-רוסי. בקיץ 1919, כוחותיו תקפו צפונה לעומק השטח שבשליטת הצבא האדום, ובשלב מסוים אף איימו על מוסקבה. עם זאת, בשל תבוסה בקרב ליד אוריול, הם נאלצו לסגת ולנטוש את השטחים שכבשו. הצבא האדום עבר ממגננה למתקפה, והחל לנגוס בהדרגתיות בשטחי דרום רוסיה. במרץ 1920 נאלצו הלבנים לנטוש את דרום-רוסיה ולהתפנות לחצי האי קרים. דניקין התפטר מתפקידו כמפקד העליון והעביר אותו לפיוטר וראנגל. בעקבות כך, גם רומנובסקי התפטר ונמלט לאיסטנבול על גבי ספינה בריטית. ב-17 באפריל 1920 הוא נרצח בחדר הביליארד של השגרירות הרוסית באיסטנבול בידי מסטיסלב חרוזין - קצין לשעבר בצבא המתנדבים שהאשים את רומנובסקי בתבוסות הצבא. מדיה וקבצים בנושא איוואן רומנובסקי בוויקישיתוף איוואן רומנובסקי באנציקלופדיה הרוסית הגדולה איוואן רומנובסקי באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה איוואן רומנובסקי באתר כרונוס, העוסק בהיסטוריה צבאית רוסית
דמיטרי קונדרטייב

דמיטרי קונדרטייב (ברוסית:Дмитрий Юрьевич Кондратьев ‏, נולד ב-25 במאי 1969 באירקוטסק) הוא היה קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף טיסה לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד משלחת מס' 27 לתחנת החלל הבין-לאומית. דמיטרי קונדרטייב נולד בעיר אירקוטסק. בעקבות עבודה של אב המשפחה הם עברו מספר מקומות מגורים. קונדרטייב סיים לימודי בית ספר באלמטי שבקזחסטן הסובייטית בשנת 1986. בשנת 1990 הוא סיים בית ספר לטייסי קרב והחל את השירות בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1998 קונדרטייב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר של יחידת הקוסמונאוטים והיה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות. בדצמבר 2010 קונדרטייב היה מפקד טיסה סויוז TMA-20 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 26 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (סקוט קלי היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת קונדרטייב עבר למשלחת מס' 27 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקדו. במהלך שהות בחלל קונדרטייב ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-10 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 159 ימים בחלל. בדצמבר 2011 קונדרטייב מונה לצוות של משלחת מס' 41 לתחנת החלל הין-לאומית. ביולי 2012 הוא פרש מיחידת הקוסמונאוטים והחל לעבוד במגזר הפרטי. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי קונדרטייב בוויקישיתוף ביוגרפיה ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי
מאיר בן מרגי

מאיר בן מרגי (נולד ב-15 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. רוב הקריירה לבש בן מרגי את מדי הפועל חיפה. עד 2022 שימש כעוזר מאמן במועדון, ואף היה מאמן הקבוצה לזמן מסוים. בן מרגי החל את הקריירה בקבוצת הפועל חיפה, כאשר במשחק הבכורה שלו בבוגרים הבקיע שער ניצחון שהבטיח את הישארות הפועל חיפה בליגה הארצית (בעבר הליגה השנייה בישראל). רוב קריירת המשחק של בן מרגי הייתה בקבוצה זו, מלבד עונת 1996/1997 בה הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב, ועונה נוספת בהפועל קריית שמונה. השחקן הוותיק, שהיה שותף לעונת האליפות של הפועל חיפה (1998/1999), זכה להערכה רבה בקרב השחקנים והאוהדים, נחשב לסמל הקבוצה, ושימש כקפטן לקראת סוף קריירת המשחק. בסיום עונת 2006/2007 פרש בן מרגי ממשחק פעיל. לאחר הפרישה מונה בן מרגי לעוזרו של שלומי דורה, מאמן הפועל חיפה. בעונת 2011/2012 שימש עוזרו של דורה בהפועל רמת-גן גבעתיים, ולאחר מכן מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל חיפה. בעונת 2012/2013 מונה לעוזרו של מאמן מכבי נתניה, טל בנין, וסיים את תפקידו בעקבות פיטוריו של בנין לקראת סיום העונה. ביולי 2014 מונה למאמן בית"ר נהריה מליגה א', וכעבור חודש מונה בשנית לעוזר מאמן הפועל חיפה לצדו של ראובן עטר. לאחר פיטוריו של עטר נשאר בן מרגי בתפקידו לצד טל בנין, וכשזה פוטר בדצמבר 2015 מונה בן מרגי לראשונה למאמן ראשי בליגת העל, עד אשר הוחלף על ידי אלי כהן בפברואר 2016. בדצמבר 2016 שימש שוב בן מרגי כמאמן זמני לתקופה של כשבוע. מאז שנת 2016 משמש כעוזר מאמן בהפועל חיפה. מאיר בן מרגי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מאיר בן מרגי, באתר Transfermarkt מאיר בן מרגי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt שלמה וייס‏, הפועל חיפה: אלי כהן מונה למאמן, ימשיך לעונה נוספת אם הקבוצה תישאר, באתר וואלה, 15 בפברואר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים ובנושא מאמני כדורגל ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפטריוס פטרוניאס

אלפטריוס "לפטריס" פטרוניאס (ביוונית: Ελευθέριος "Λευτέρης" Πετρούνιας; נולד ב-30 בנובמבר 1990) הוא מתעמל יווני, אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020, פריז 2024), 3 פעמים אלוף עולם (2015, 2017 ו-2018), סגן אלוף עולם (2023) ו-6 פעמים אלוף אירופה (2015–2018, 2021 ו-2022) בתרגיל טבעות. זכה 4 פעמים ברציפות בתואר ספורטאי השנה בייוון (2015–2018). באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2011 זכה במדליית ארד בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.675 נק', אחרי מתעמלים מרסיה קונסטנטין פלוז'ניקוב (15.850 נק') ואלכסנדר בלנדין (15.775 נק'). באליפות העולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד 2015 זכה במדליית זהב בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.800 נק', לפני המתעמלים מהרפוליקה העממית של סין יואו האו (15.733 נק') וליו יאנג (15.700 נק'). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בתרגיל טבעות בתוצאה של 16.000 נק', לפני האלוף האולימפי היוצא ארתור זנטי מברזיל (15.766 נק') ודניס אבליאזין מרוסיה (15.700 נק'). באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2017 הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.433 נק', לפני דניס אבליאזין (15.333 נק') וליו יאנג (15.266 נק'). באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בשנת 2018 זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.366 נק', לפני ארתור זנטי (15.100 נק') ומרקו לודאדיו (14.900 נק'). באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 2019 סיים במקום רביעי בתרגיל טבעות בתוצאה של 14.733 נק'. באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.200 נק', אחרי המתעמלים מהרפוליקה העממית של סין ליו יאנג (15.500 נק') ויואו האו (15.300 נק') ולא הצליח להגן על תוארו. באליפות העולם שנערכה באנטוורפן, בלגיה באוקטובר 2023 זכה במדליית כסף בתרגיל טבעות בתוצאה של 15.066 נק', אחרי ליו יאנג (15.233 נק') ולפני יואו האו (14.833 נק'), שניהם מהרפובליקה העממית של סין. ביולי 2019 התחתן פטרוניאס למתעמלת היוונייה וסיליקי מילוסי ולהם שתי בנות. בשנים 2015–2018 זכה בתואר ספורטאי הנשה בייוון. מדיה וקבצים בנושא אלפטריוס פטרוניאס בוויקישיתוף אלפטריוס פטרוניאס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלפטריוס פטרוניאס, באתר olympedia.org אלפטריוס פטרוניאס, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
מייג'ור גרום: המשחק

מייג'ור גרום: המשחק (ברוסית: Майо́р Гром: Игра́) הוא סרט גיבורי-על רוסי, המבוסס על סדרת הקומיקס "מייג'ור גרום" מבית Bubble Comics, שנוצרה על ידי ארטיום גברליאנוב. את הסרט ביים אולג טרופים. הסרט מתאר מאבקו של הבלש מייג'ור איגור גרום, חוקר המשטרה שנאבק באויב מסוכן שמעוניין לשחק משחק על חשבון חיי התושבים. את הדמות הראשית גילם השחקן טיכון ג'יזנבסקי. צילומי הסרט החלו בשנת 2022 והושלמו בקיץ 2023. הסרט מהווה סרט המשך לסרט מייג'ור גרום: רופא המגפה. ב־2023 שודר סרט פריקוול על ילדותו של מייג'ור גרום בשם גרום: ילדות קשה. גרסה מורחבת בדמות מיני-סדרת טלוויזיה בשם מייג'ור גרום, תעלה לשידור ב-Kinopoisk HD בשנת 2025. שנה לאחר לכידתו של רופא המגפה, גרום הפך לאישיות ידועה בעיר, אך נבל חדש המכונה "רוח הרפאים" מופיע בעיר והוא מציע לאיגור גרום משחק חדש, על חשבון חיי תושבי העיר. מייג'ור גרום: המשחק, ברשת החברתית אינסטגרם "מייג'ור גרום: המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מייג'ור גרום: המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של מייג'ור גרום: המשחק (ברוסית) מייג׳ור גרום: המשחק באתר ekinobilet.fond-kino.ru
ולדימיר מארושבסקי

ולדימיר ולדימירוביץ' מארושבסקי (ברוסית: Влади́мир Влади́мирович Маруше́вский;‏ 12 ביולי 1874 – 24 בנובמבר 1951) היה לוטננט גנרל רוסי אשר שימש כראש המטה הכללי האחרון של הצבא הרוסי לפני מהפכת אוקטובר. לאחר מכן שימש כמושל צפון רוסיה וכמפקד הצבא הצפוני במהלך מלחמת האזרחים הרוסית. מארושבסקי נולד ב-12 ביולי 1874 למשפחת אצולה בסנט פטרבורג. הוא למד בגימנסיה בסנט פטרבורג, ולאחר מכן בבית הספר להנדסה באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". ב-1896 הוא סיים את לימודיו והתגייס לצבא האימפריה הרוסית. ב-1898 הועלה לדרגת לוטננט, וב-1902 הועלה לדרגת קפטן. ב-1904 מונה למפקד פלוגה. הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן כקצין למבצעים מיוחדים במפקדת הקורפוס הסיבירי ה-4. לאחר מכן שרת במפקדת הארמייה המנצ'ורית ה-1. לאחר סיום המלחמה שרת במחוז הצבאי סנט פטרבורג. ב-1908 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, וב-1911 הועלה לדרגת פולקובניק. בדצמבר 1913 מונה לראש מטה בריגדת הרובאים הפינית ה-2. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא לחם בהצטיינות בקרב גליציה. ב-23 ביוני 1915 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים הפיני ה-7. ב-6 בדצמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-24 במאי 1916 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-3, ויחד עמה נשלח לסייע לכוחות מדינות ההסכמה בחזית המערבית. באביב 1917 הוא השתתף בקרבות בצפון צרפת. במאי של אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה המיוחדת ה-1, שגם כן הוצבה בחזית המערבית. כעבור שבוע הוא נקרא חזרה לרוסיה. ביולי הוא החל למלא תפקיד בכיר במחוז הצבאי סנט פטרבורג. ב-26 בספטמבר 1917 מינה אותו אלכסנדר קרנסקי לראש המטה הכללי הרוסי. בעקבות מהפכת אוקטובר הוא הודח מתפקיד הרמטכ"ל. הוא נשפט על קשירת קשר נגד השלטון הבולשביקי ועל משא ומתן עם גרמניה. הוא נכלא בכלא קרסטי, אולם שוחרר על תנאי כעבור זמן קצר, ונמלט לפינלנד ומשם לסטוקהולם. ב-2 באוגוסט 1918, כוחות רוסיים אנטי-בולשביקים ביצעו הפיכה בארכנגלסק. באזור הוקמה ממשלה זמנית בתמיכת בריטניה וצרפת, והוקם הצבא הצפוני במטרה להתנגד לשלטון הבולשביקי. נציגים בריטים וצרפתים פנו אל מארושבסקי בבקשה שינהיג את המרד הצפוני. מארושבסקי נענה לבקשה, וב-19 בנובמבר מונה למושל הכללי של אזור הצפון ולמפקד הצבא הצפוני. הוא הקים צבא שכלל 20,000 לוחמים, מתוכם כמה אלפי חיילים בריטים, ולחם כנגד הצבא האדום. בינואר 1919, הוא העביר את תפקיד המושל לידי הגנרל יבגני מילר. מארושבסקי נותר מפקד הצבא הצפוני, אך בפועל תפקד כעוזרו של מילר. במאי 1919 הוא הועלה לדרגת גנרל-לוטננט, ובאוגוסט של אותה שנה עזב את הצבא מסיבות בריאותיות. בספטמבר הוא עזב את רוסיה ועבר לשוודיה ומשם ליוגוסלביה. הוא נפטר בזגרב ב-24 בנובמבר 1951. ולדימיר מארושבסקי באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה ולדימיר מארושבסקי באתר כרונוס, העוסק בהיסטוריה צבאית רוסית