laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנל וויטאקר

פרנל וויטאקר (באנגלית: Pernell Whitaker; 2 בינואר 1964 – 14 ביולי 2019) היה מתאגרף אמריקאי מקצועני, שהתחרה בין השנים 1984–2001, ובהמשך עבד כמאמן אגרוף. וויטאקר נולד בנורפוק והחל להתאמן באגרוף בגיל 9. וויטאקר היה אלוף העולם בארבע קטגוריות משקל: קל, מעורב קל, מעורב וקל בינוני. בנוסף היה אלוף העולם הבלתי מעורער במשקל קל ואלוף אולימפי מ-1984 באותו משקל. בשנת 1989, וויטאקר נבחר ללוחם השנה על ידי מגזין הזירה ואיגוד סופרי האגרוף באמריקה. וויטאקר היה אחד ממתאגרפי ההגנה הטובים בכל הזמנים. ב-2002 מגזין הזירה מיקם את וויטאקר במקום העשירי ברשימת "100 המתאגרפים הגדולים ביותר ב-80 השנים האחרונות". בשנת 2006 הוכנס וויטאקר להיכל התהילה הבינלאומי לאגרוף. פרנל וויטאקר, באתר olympedia.org פרנל וויטאקר, באתר BoxRec פרנל וויטאקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) https://syndication.bleacherreport.com/amp/584904-de-fense-floyd-mayweather-jr-25-best-defensive-boxers-in-history.amp.html https://boxrec.com/media/index.php/The_80_Best_Fighters_of_the_Last_80_Years ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנל וויטאקר".
דיסקוגרפיה של טיילור סוויפט

האם התכוונתם ל... דיסקוגרפיית האלבומים של טיילור סוויפט דיסקוגרפיית הסינגלים של טיילור סוויפט שירים שהוקלטו על ידי טיילור סוויפט
גיורטלק

גיורטלק (בהונגרית: Győrtelek) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בגיורטלק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 376 ובשנת 2020 רק 335 תושבים. בגיורטלק חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובסמוך לו יש בית קברות יהודי ששימש גם את גבריין. ישנו תיעוד של יהודים תושבי הכפר שנרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא גיורטלק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיורטלק (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי של גבריין ששימש כנראה גם את יהודי גיורטלק תיעוד יהודים מגיורטלק שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
חומט ענק

חֹמֶט עֲנָק (שם מדעי: Corucia zebrata) הוא מין של לטאה ממשפחת החומטיים המצוי רק באיי דרום אוקיאניה והוא מין החומט הגדול בעולם, כשאורכו המקסימלי מגיע ל-81 ס"מ, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות. מין זה יחידי בסוגו. ב-1997 נקבע שישנם 2 תת-מינים של החומט, בהתבסס על הגודל ועל צבע העיניים: Corucia zebrata zebrata Corucia zebrata alfredschmidti - תת-המין הצפוני יותר החומט חי בטבע בארכיפלג איי שלמה, באיים: מאליאטה, איי נגלה, גוודלקנל, איזבל, ניו ג'ורג'יה, צ'ויסול, האי אוגי, מאריקה, סנטה אנה, האי בוקה ובוגנוויל שבמערב פפואה ניו גיני. חומט זה הוא בעל מבנה כבד עם זנב ארוך, ראש רחב בעל עיניים קטנות וגפיים רחבות וקצרות אך מותאמות לטיפוס על עצים וזנב ארוך המהווה מחצית מאורך החומט. צבעו ירוק כהה עם כתמים חומים כהים או שחורים ולעיתים הצבע ירוק בהיר יותר. בדומה לנחשים הוא בעל איבר יעקובסון המשמש להרחה באמצעות לשונו. חומט זה צמחוני לחלוטין וניזון בעיקר מפירות, פרחים ועלים שונים, לרבות של הצמח הרעיל פוטוס זהוב. חומט זה חי בחבורות קטנות מקובצות באותו אזור, הכולל צמרות של יערות לחים, מעליהם הם ניזונים. הם יורדים לעיתים רחוקות גם לקרקע. בשונה ממרבית הזוחלים החומט בעל מבנה חברתי מורכב, בו פרטים שאינם קרובים גנטית מגוננים על צעירי קבוצתם ומגרשים פרטים אחרים מהקבוצה. הנקבות יולדות צאצא בודד הנמצא באיבר דמוי רחם כשאורך ההריון 6 עד 8 חודשים. החומט מצוי כיום בסיכון בטבע עקב כריתת יערות בהם הוא חי, עקב ציד וסחר לחיות מחמד. כיום החומט מוגבל באמנת וושינגטון ואסור לצוד אותו. מדיה וקבצים בנושא חומט ענק בוויקישיתוף חומט ענק, באתר NCBI (באנגלית) חומט ענק, באתר GBIF (באנגלית) חומט ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN לפי החלטות האקדמיה ללשון
ממשלת פורטוגל

ממשלת פורטוגל היא הרשות המבצעת של הרפובליקה הפורטוגזית. הרשות מהווה אחת מרשויות השלטון ביחד עם נשיא הרפובליקה, אספת הרפובליקה ובתי המשפט. הממשלה היא זו שמנהלת את המערכת הפוליטית במדינה, וכן הגוף העליון של הממשל הציבורי הפורטוגלי. ממשלת פורטוגל מכונה גם ממשלת הרפובליקה הפורטוגזית או הממשלה החוקתית. הממשלה כוללת את ראש הממשלה, שרים ומזכירי מדינה (שרים זוטרים). ממשלות עשויות לכלול גם סגן ראש ממשלה אחד או יותר וסגני מזכירי המדינה. בדרך כלל כל שר עומד בראש משרד וממנה לו מזכיר מדינה אחד או יותר, בעוד שממשלות מסוימות עשויות גם למנות סגן שר אחד או יותר. בדומה למצב בישראל, לאחר הבחירות לאספת הרפובליקה או התפטרות הממשלה הקודמת, הנשיא מתייעץ עם המפלגות שנבחרו ובוחר מישהו להקים ממשלה. ראש הממשלה בוחר את השרים כראות עיניו ובסופו של דבר הממשלה מושבעת על ידי הנשיא. לממשלה תפקידים פוליטיים, חקיקתיים ומנהליים. אלה כוללים, בין היתר, את הכוח לנהל משא ומתן עם מדינות אחרות וארגונים בינלאומיים, להגיש הצעות חוק לאספת הרפובליקה, לתקן תקנות ולמנות פקידים במגזר הציבורי. מאחת מפעולותיה המרכזיות של הממשלה היא הכנת התקציב המוגש לאספת הרפובליקה מדי שנה. הממשלה מפוקחת ומבוקרת על ידי שלושת ארגוני הריבונות האחרים: נשיא הרפובליקה, אספת הרפובליקה ובתי המשפט. הנשיא רשאי להטיל וטו על הנחיות ממשלתיות והצעת חוק ממשלתית עשויה שלא להתקבל באספת הרפובליקה, שם ניתן להצביע על הצעת אי-אמון. הממשלה הנוכחית היא הממשלה ה-22 מאז 1976, והיא מונהגת על ידי ראש הממשלה אנטוניו קושטה. בממשלה זו חברים כ-19 שרים, והמטה המרכזי ממוקם בדרום הבירה ליסבון. קבינט (ממשלה) מדיה וקבצים בנושא ממשלת פורטוגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת פורטוגל
הוויזג'רק

הוויזג'רק (בהונגרית: Hévizgyőrk) היא עיירה בת כ-3,000 תושבים במחוז פשט, בנפת אסוד. הוויזג'רק נמצאת 35 ק"מ מזרחה מבודפשט, בחלק המזרחי של גבעות גדלה, בעמק הנחל גלגה. היישוב היה מיושב מתקופות פרהיסטוריות דרך ימי הביניים ועד ימינו. אחד המונומנטים המגדירים את עברו של העיירה היא כנסיית ימי הביניים שלה, שהמקומיים מכנים אותה "הכנסייה הישנה". הבניין ששוחזר בשנת 1988 נשמר מאז בקפידה. תחנת הרכבת שלה, תחנת הוויזג'רק, ממוקמת על קו הרכבת בודפשט-הטוון. עמק הגלגה היה במשך אלפי שנים אטרקטיבי מאוד למי שרצה להתיישב באזור, שכן בנוסף למי הנחל, היו בעמק גם אזורים ראויים לעיבוד חקלאי ולגידול בעלי חיים. הממצא העתיק ביותר באזור הוא מהזמן העתיק וניתן להשתמש בממצאים אלה כדי להתחקות אחר הפעילות האנושית ותנאי החיים של תקופות שונות. רוב הממצאים נשארו מימי הביניים, אך גם ה"תיעוד" של תקופה זו מתגלה כלא שלם. הנתונים הראשונים המתייחסים לקיומה של אחוזה במקום מגיעים משנת 1438. בשנת 1482 מוזכר בכתובים מקום בשם ג'רק (Györk), מה שמרמז ככל הנראה על הוויזג'רק של ימינו. כמו בחיי כל כפר, ההיסטוריה של הדת וההתיישבות שזורים זה בזה. כך זה גם במקרה של הוויזג'רק. בשנת 1700, על פי רישומי הביקורים בכנסייה, התגוררו בכפר תושבים משלוש עדות נוצריות. כיום ישנן ארבע כנסיות בעיירה, אחת מהן אנדרטה. בין שרידי הכנסייה הקלוויניסטית שנבנתה בשנת 1704, ראוי להזכיר את הגביע משנת 1723. הכנסייה הלותרנית בסגנון הקלאסיציסטי נבנתה בתחילת המאה ה-19. ליד העיירה ישנו אגם לדיג בשטח של כ-15 דונם. יהודים אמנם חיו במקום, אך תולדותיהם אינם מתועדים. קארוי גרה (נולד ב-18 באוקטובר 1856) – מחזאי יהודי-הונגרי. קטלין גרה (נולדה ב-1853) – יהודייה-הונגרייה, אחותו המבוגרת של קארוי ינה, שהייתה משנת 1898 עד 1927 מנהלת בית היתומים היהודי לבנות בודפשט. ספרה האוטוביוגרפי "חיי" יצאה לאור בשנת 1939. חומר ארכיוני אודות הוויזג'רק משנת 1931: תיאור כללי וספריית מחוז פשט-פיליס-שולט-קישקון (1931)(הקישור אינו פעיל) מדיה וקבצים בנושא הוויזג'רק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוויזג'רק
לים לובאני

לים לובאני (בערבית: ليم لباني; נולדה ב-31 באוגוסט 1997) היא שחקנית ישראלית-פלסטינית. היא ידועה בתפקידה כנאדיה בסרט "עומאר" משנת 2013, ובתפקיד גבריאל ז'וברט בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "קונדור". לובאני נולדה בנצרת, ישראל, למשפחה ערבית ממוצא פלסטיני. היא מציגה את עצמה כפלסטינית. היא סיימה את בית הספר התיכון בשיטת וולדורף בקיבוץ הרדוף, כששיחקה בסרט "עומאר" של האני אבו אסעד. לובאני ערכה את הופעת הבכורה שלה בסרט הקולנוע "עומאר" של הבמאי הערבי-ישראלי-הולנדי האני אבו אסעד, אף על פי שלא הייתה לה הכשרה במשחק. הסרט הגיע לרשימה הקצרה של פרסי האוסקר ה-86 לסרט הזר הטוב ביותר. בשנת 2014 הופיעה לים לובאני בסרט האמירתי "From A to B" בשנת 2015 גילמה את התפקיד של סלימה בסרט הקומדיה האמריקאי של בארי לוינסון"רוק בקסבה באפגניסטן". לים לובאני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לים לובאני, ברשת החברתית אינסטגרם לים לובאני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לים לובאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לים לובאני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לים לובאני, באתר AllMovie (באנגלית) לים לובאני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לים לובאני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2018-10-12. נבדק ב-2018-07-09. {{cite web}}: (עזרה) אמיר בוגן, אוסטין, "אין סיבה להתגאות בי כערבייה ישראלית, אני פלסטינית", באתר ynet, 18 ביוני 2018 Denise Petski (12 באפריל 2017). "'Condor': William Hurt & Bob Balaban To Topline Audience Network Series; Full Cast Set". Deadline magazine. נבדק ב-1 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה) אמיר בוגן, טקסס, הסדרה האמריקנית "קונדור": הדמות הרעה ישראלית, השחקנית - פלסטינית, באתר ynet, 12 במרץ 2018 "Palestinian actors in 'Omar' living the Oscar dream". Palm Beach Arts Paper. אורכב מ-המקור ב-2014-10-06. נבדק ב-2014-04-20. "9 Foreign Language Films Advance in Oscar Race". Oscars. נבדק ב-2013-12-20. "A visit to Ali Mostafa on the set of A to B". thenational.ae. נבדק ב-2014-05-06. "Bill Murray's 'Rock the Kasbah' Sells to Sony for International Territories". Variety. נבדק ב-2014-05-21. "Baghdad Central review – more than just a Middle East Morse". The Guardian. 3 בפברואר 2020. נבדק ב-10 במרץ 2020. {{cite news}}: (עזרה) Gbenga Akinnagbe To Star In ‘The Old Man; Bill Heck Joins FX on Hulu Series In Recasting
קרחון צ'ופרנה

קרחון צ'ופרנה (באנגלית: Chuprene Glacier; בבולגרית: ледник Чупрене) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 3.9 קילומטרים. קרחון צ'ופרנה ממוקם צפונית-מזרחית לקרחון ביסטרה; דרומית-מערבית לקרחון יאבלאניצה; וצפונית-מערבית לקרחון קריוודול, קרחון פאשוק, וקרחון רופיטה. הקרחון מנקז את המדרונות הצפון-מערביים של רכס אימאון, מצפון-מערב לפסגת דרינוב, ולאוכף פופובו, וממערב לפסגת סלאטינה, ולאוכף ורשץ. הקרחון זורם לכיוון דרום-מערב, לאורך המדרונות הצפון-מערביים של פסגת אנטים ופסגת אבלוגי, ונשפך אל מעבר דרייק דרומית לנקודת וילאגרה, וצפונית לנקודת גארמן, הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. הקרחון נקרא על שם הכפר צ'ופרנה שבצפון-מערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון צ'ופרנה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון צ'ופרנה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי בגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה, כמו גם בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR, מצוין בטעות כי המיפוי נערך בשנת 2008.
יארמי

יארמי (בהונגרית: Jármi) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. יהודים התיישבו במקום בסוף המאה ה-18, רובם עסקו במסחר ומיעוטם היו חוכרי אדמות. בית כנסת נבנה בשנת 1856 ובמקום היו גם חברה קדישא, שני בתי עלמין. ומוסדות צדקה. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי. בשנת 1941 צעירים יהודים גויסו לעבודות כפייה של ביצורים ושירותים לצבא ההונגרי ובקיץ של אותה שנה נשלחו לחזית אוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים. רבים מיהודי הכפר נספו. במפקד הקהילות תש"ד נרשם כי רב המקום הוא הרב שמואל יונגרייז ששימש כאב בית הדין בנירמגייש. באפריל 1944 הועברו יהודי יארמי לגיטו מאטסלקה, שם רוכזו יחד עם 18,000 יהודי המחוז ובסוף מאי שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 334 יארמי, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 189. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא יארמי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יארמי(בהונגרית) "יארמי", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת יארמי, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי ביארמי תיעוד יהודים מיארמי שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פרידריך קייסלר

פרידריך קייסלר (בגרמנית: Friedrich Kayßler;‏ 7 באפריל 1874 – 30 באפריל 1945) היה שחקן תיאטרון וקולנוע גרמני. הוא הופיע ב-56 סרטים בין השנים 1913–1945. קייסלר נולד בנוירודה שבפרובינציית שלזיה הפרוסית (כיום נובה רודה בפולין). הוא למד בגימנסיה בברסלב (ורוצלב), שם הפך לחבר קרוב של כריסטיאן מורגנשטרן ושל פריץ בבלו. כשסיים את לימודיו בשנת 1893 למד קייסלר פילוסופיה באוניברסיטאות ברסלאו ובמינכן והחל את קריירת התיאטרון שלו בתיאטרון דויטש בברלין בניהולו של אוטו ברהם, בהמשך עבד בתיאטראות העירוניים בגורליץ ובהל. במרץ 1944 בנו כריסטיאן, שהיה גם שחקן קולנוע פופולרי, נהרג בפשיטת הפצצה של בעלות הברית. קייסלר נבחר לאחד האמנים החשובים ביותר של הרייך השלישי ברשימת גוטבגנאדטן בספטמבר 1944. הוא נהרג במהלך קרב ברלין. במהלך קרב ברלין הוא נרצח על ידי כוחות הצבא האדום בביתו בפרבר קליינמנוב, כשניסה להגן על אשתו. מדיה וקבצים בנושא פרידריך קייסלר בוויקישיתוף פרידריך קייסלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרידריך קייסלר, באתר AllMovie (באנגלית) פרידריך קייסלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרידריך קייסלר, באתר Discogs (באנגלית) Friedrich Kayßler | filmportal.de, www.filmportal.de Porträt des Schauspielers Friedrich Kayssler by Thomas Staedeli, www.cyranos.ch
פרסף מצוי

פרסף מצוי (שם מדעי: Rhinolophus blasii) הוא מין עטלף חרקים ממשפחת הפרספיים המצוי באזור המזרח התיכון, צפון אפריקה ודרום אירופה. הפרסף המצוי הוא עטלף בגודל בינוני, שמשקלו 8–11 גרם ואורך האמה שלו 44–48 ס"מ. הוא שוכן במערות, חורבות ומבנים נטושים. ניזון מחרקים בסביבה סבוכה שאותם הוא תופס בזמן המעוף. אקולוקציה במין זה מאופיינת בסיגנל CF בתדרים 92kHz–90kHz. ההזדווגות מתרחשת כנראה בסוף החורף ובאביב מתרחשת המלטה של צאצא יחיד. הפרסף המצוי נמצא בסכנת הכחדה בישראל עקב איסוף עטלפים על ידי חוקרים בשנות ה-40 וה-50, בין היתר באמצעות ירי ברובה ציד. הרעלות שבוצעו משנות ה-60 ועד שנות ה-80 של המאה ה-20, וכוונו נגד אוכלוסיות של עטלפי פירות שנחשבו למזיקים לחקלאות ושכנו ביחד עם אוכלוסיות הפרסף המצוי, גרמו לפגיעה נוספת באוכלוסיית המין בישראל. כיום המין חי בישראל בעיקר במערות באזור הגליל העליון, שסך כל הפרטים בהן אינו עולה על 1,500. קיימות אוכלוסיות נוספות וקטנות יותר בכרמל, דרומה לאורך ההר עד ירושלים, ולאורך בקעת הירדן עד צפון בקעת ים המלח. מין זה מבצע בישראל נדידה עונתית בין מושבות קיץ וחורף, ולפחות באזורים מסוימים אינו שרוי בתרדמת חורף אלא נשאר פעיל גם במהלך החורף. מדיה וקבצים בנושא פרסף מצוי בוויקישיתוף פרסף מצוי, באתר ITIS (באנגלית) פרסף מצוי, באתר NCBI (באנגלית) פרסף מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרסף מצוי, באתר GBIF (באנגלית) פרסף מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN רשות הטבע והגנים, תכנית הניטור הארצית לעטלפי ישראל: סקר עטלפי חרקים בישראל 2014, ‏יוני 2015 החברה להגנת הטבע - פַּרְסַף מָצוּי, באתר www.teva.org.il
לודוויג ריכטר

אדריאן לודוויג ריכטר (בגרמנית: Adrian Ludwig Richter‏; 28 בספטמבר 1803 – 19 ביוני 1884) היה צייר ותחריטאי גרמני מהמאה ה-19, שהושפע מאוד מדניאל חודובייצקי. הוא היה פופולרי מאוד, ובמובנים רבים המאייר הגרמני האופייני ביותר לאמצע המאה ה-19. עבודתו גרמנית כמו אגדות האחים גרים, שעבורם הפיק כמה חיתוכי עץ. הוא נולד בדרזדן, בנו של החרט קארל אוגוסט ריכטר, ממנו קיבל את הכשרתו. כצייר ריכטר כיוון לשילוב יסודי של אלמנט הדמות עם הנוף וניתן לשפוט זאת לפי הדוגמאות הבאות: "תהלוכת הקציר בקמפניה" (1833) והציור במוזיאון בלייפציג "מעבורת בשרקנשטיין" (1836). ריכטר ביקר באיטליה בין השנים 1823–1826, "סופת הרעמים בהרי סבין" במוזיאון בפרנקפורט היא אחד הנושאים האיטלקיים הנדירים שצייר. משנת 1828 עבד כמעצב במפעל חרסינת מייסן, והתגורר קרוב לטירה ולקתדרלה, בין השנים 1828 עד 1836. [4] בשנת 1841 הוא הפך לפרופסור וראש אולפן הנוף באקדמיה בדרזדן (Hochschule für Bildende Künste Dresden). גלריית דרזדן מחזיקה באחד מציוריו הטובים והאפיינים ביותר: "תהלוכת כלות בנוף אביב". מחלת עיניים הפסיקה את העיסוק באומנותו בשנת 1874; הוא קיבל פנסיה בשנת 1877, ומת בלושוויץ, ליד דרזדן. בין 240 התחריטים שלו יש כ-140 שנעשו בסקסוניה, אחרות בזלצבורג, ברומא ובקמפניה. האינדיבידואליות שלו מתגלה בצורה המלאה ביותר ב-3000 הציורים שלו. קסם מיוחד יש באיורים שלו ל"כומר וייקפילד "(1841) ואיור סיפורי אגדות רבים אחרים. לאלבום גתה (1855), לגלוק של שילר (1857), ופרסומים אחרים שחושפים את הכשרון של האמן, כמו חיי ילדים (1852); בבית (1858–1861); הרועה הטוב (1860); הלחם היומי שלנו (1866). מדיה וקבצים בנושא לודוויג ריכטר בוויקישיתוף כתבי לודוויג ריכטר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) לודוויג ריכטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לודוויג ריכטר, באתר Discogs (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Richter, Adrian Ludwig". Encyclopædia Britannica. 23 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 312. Grimms Märchen Gesamtausgabe. Eggolsheim: Dörfler Verlag GmbH. 2008. p. 640
קרחון אובץ'

קרחון אובץ' (באנגלית: Ovech Glacier; בבולגרית: ледник Овеч) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 3.5 קילומטרים. הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מזרחיים של רכס אימאון, דרומית-מזרחית לפסגת דרינוב, ממזרח לאוכף פופובו, ולפסגת סבלייבסקי. הקרחון זורם לכיוון מזרח – דרום-מזרח ונשפך למפרצון ניקולוב, הנפתח אל מצר בויד. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. הקרחון נקרא על שם המבצר ימי-הביניימי אובץ' שבצפון-מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון אובץ' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR נכתב בטעות כי הכיוון הוא מזרחית - דרום-מזרחית בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR, מצוין בטעות כי המיפוי נערך בשנת 2008.
מולאטים

המולאטים, או ביחיד מולאט/מולאטו/מולאטה (בפורטוגזית ובספרדית: Mulatto) הם מונחים המציינים באמריקה הלטינית צאצאים מעורבים של אירופאים ואפריקאים. כיום, חלק ניכר מאוכלוסיית אמריקה מזהים עצמם כמולאטים. המונח היה בשימוש גם בסביבות קולוניאליות נוספות. בתקופה הקולוניאלית שימש המונח במקורו לצאצא של הורה אירופי והורה אפריקאי, או לצאצא של שני הורים מולאטים בעצמם. זיווגים אלו היו לרוב תוצאה של שימוש בשפחות אפריקאיות כאובייקט מיני בידי אדוניהן האירופאיים. במהלך אותה התקופה נעשה שימוש במספר מונחים נוספים שציינו יחסים שונים של "דם אירופאי" ו"דם שחור", כגון quadroon, שציין אדם שרבע ממוצאו הוא אפריקאי, ו- octoroon, שציין אדם ששמינית ממוצאו היא אפריקאית. כיום משמש המושג בעיקר באמריקה הלטינית לכל מי שניתן להבחין בו שהוא ממוצא מעורב של אירופאים ואפריקאים. מקור המונח בספרדית ומשמעותו "פרד קטן" (פרד = mulo), מקור הכינוי נובע מהיותו של הפרד בן-כלאיים (צאצא של סוס וחמור). תחילה שימש המושג לציון כל סוג שהוא של היברידיות בין שני מינים ומכיוון שכך יש הרואים במונח זה כיום כמזלזל, בעוד שאחרים מעדיפים את שימור תחושת ההמשכיות ההיסטורית של המושג. אטימולוגיה חילופית מזהה את מקור המונח בשפה הערבית, בה משמשת המילה مُوَلَّد muwallad לציון אדם ממוצא מעורב. השערה זו איננה מבוססת והיא צופנת בחובה בעיות תיארוך קשות המערערות על תקפותה. גודלה של קבוצה חברתית זו באמריקה הלטינית מושפע באופן ישיר מגודל אוכלוסיית העבדים האפריקאים שהובאו לכל אזור ואזור במרוצת התקופה הקולוניאלית ושנות קיומה של העבדות. משום כך, המולאטים מהווים רוב ברבות מהחברות הקריביות, ומספרם ניכר משמעותית בוונצואלה ובברזיל. צבעוניים - המונח המקביל בדרום אפריקה מסטיסים קריאולים מדיה וקבצים בנושא מולאטים בוויקישיתוף
1874 בגרמניה

קיסר וילהלם הראשון, קיסר גרמניה קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק 10 בינואר – בחירות פדרליות בגרמניה מאמרו של גאורג קנטור, Ueber eine Eigenschaft des Inbegriffes aller reellen algebraischen Zahlen ("על נכס של אוסף כל המספרים האלגבריים האמיתיים") פורסם בכתב העת Crelle, הנחשב כמקור לתאוריית הקבוצות. 9 בינואר – גאורג שוריס, שחמטאי גרמני. (נפטר ב-1934) 18 בינואר – עמנואל קרליבך, רב ומחנך יהודי-גרמני, רבן של ממל וקלן. (נפטר ב-1927) 1 בפברואר – הוגו פון הופמנסתאל, משורר, סופר, מחזאי ומסאי אוסטרי, בעיקר מן הזרם הסימבוליסטי. (נפטר ב-1929) 17 בפברואר – תאודור זלוציסטי, רופא, סופר ומתרגם יהודי-גרמני, מראשוני הציונות. (נפטר ב-1943) 21 בפברואר – קרל אופנהיימר, ביוכימאי גרמני. (נפטר ב-1941) 16 במרץ – בריס פון מינכהאוזן, משורר רומנטי גרמני. (נפטר ב-1945) 1 באפריל – קרל, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה וגנרל מיור בצבא הבווארי במלחמת העולם הראשונה. (נפטר ב-1957) 7 באפריל – פרידריך קייסלר, שחקן גרמני. (נפטר ב-1945) 15 באפריל – יוהנס שטארק, פיזיקאי גרמני נאצי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1919 על גילוי אפקט דופלר בקרני תעלה, ופיצול קווים ספקטרליים בשדה חשמלי (אפקט הנקרא על שמו, "אפקט שטארק"). (נפטר ב-1957) 16 באפריל – מקס פריי, צייר נוף, גרפיקאי ומאייר גרמני. (נפטר ב-1944) 21 באפריל – אוסקר פונגסט, ביולוג ופסיכולוג גרמני שחי במאה ה-20. (נפטר ב-1943) 12 במאי – פטר מיהלנס, רופא גרמני שהתמחה ברפואה טרופית והיגיינה. (נפטר ב-1943) 27 במאי – זליג שכנוביץ, סופר יהודי אורתודוקסי בגרמניה, עורך העיתון "דער איזראעליט". (נפטר ב-1952) 22 באוגוסט – מקס שלר, היה פילוסוף יהודי-גרמני שעסק בתחומים של פנומנולוגיה, אתיקה ופילוסופיה אנתרופולוגית. (נפטר ב-1928) 27 באוגוסט – קרל בוש, כימאי כרמני, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1931. (נפטר ב-1940) 11 בספטמבר – היינריך קספאר שמיד, מלחין גרמני. (נפטר ב-1953) 22 בספטמבר – זיגפריד גומבל, עורך דין ונשיאה של המועצה המרכזית של יהודי וירטמברג. (נפטר ב-1942) 8 באוקטובר – הוגו זיכטינג, שחמטאי גרמני. (נפטר ב-1916) 5 בינואר – ארנסט גוטתלף גרסדורף, ספרן גרמני, הבולט ביותר בעבודתו בספריית אוניברסיטת לייפציג. (נולד ב-1804) 14 בינואר – פיליפ רייס, מדען וממציא גרמני, אשר היה בין הראשונים שהמציאו את הטלפון, אך לא רשם פטנט על ההמצאה ולא הפיץ ברבים את פיתוחה, וגם הייתה די פרימיטיבית וראשונית ביותר. (נולד ב-1834) 19 בינואר – אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן, משורר גרמני בן המאה ה-19, הידוע בעיקר בשל יצירתו המפורסמת ביותר, "שירם של הגרמנים" (המנון גרמניה). (נולד ב-1798) 23 באוקטובר – אברהם גייגר, מגדולי "חכמת ישראל" ותורם חשוב לביקורת המקרא והתלמוד, אביה הרוחני של היהדות הרפורמית. (נולד ב-1810) 7 בדצמבר – קונסטנטין פון טישנדורף, ארכאולוג וחוקר מקרא גרמני. (נולד ב-1815) מדיה וקבצים בנושא 1874 בגרמניה בוויקישיתוף
אריה פכטר

אריה פכטר (נולד ב-2 באוגוסט 1952, י"א מנחם אב ה'תשי"ב) הוא ראש המועצה המקומית אזור. בשנים 2003–2008, כיהן כסגנו של ראש המועצה אמנון זך ובנובמבר 2008 נבחר לראשות המועצה מטעם סיעת ׳אזור אחת׳. בשנת 2013 נבחר שנית לתפקיד, לאחר ש-67% מתושבי המועצה המקומית הצביע עבורו, וסיעתו קיבלה כ-5 מושבים מתוך 11 המושבים של מועצת היישוב, ובשנים 2018 ו-2024 נבחר עם אותו סכום קולות וסיעתו זכתה פעמיים נוספות ב-5 מתוך 11 המקומות במועצה. אריה פכטר נשוי ואב לארבע. אריה פכטר, ברשת החברתית פייסבוק העמוד של פכטר, באתר המועצה המקומית אזור
גבי גאון

גבי גאון (נולד ב-1969) הוא ראש המועצה המקומית מזכרת בתיה מאז 2018. גאון נולד למשפחה דתית-לאומית שעלתה לישראל בשנת 1972. שירת בחטיבת הצנחנים והגיע לדרגת סגן-אלוף ולתפקיד סגן מפקד בה"ד 1 ומבקר פיקוד דרום במיל'. גאון עצמו עבר להתגורר במזכרת בתיה בשנת 2004. גאון הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית. גאון - חבר מרכז ליכוד. עבד כמנהל ביקורת במשרד מבקר המדינה. היה בעברו בעל עסק בתחומי הדרכה, ייעוץ ופיתוח מנהיגות ומתנדב פעיל בעמותת "בגלל הרוח" וחבר עמותת "מכון זבוטינסקי". נבחר למועצת מזכרת בתיה בשנת 2013 כשרשימתו קיבלה כשלושה מושבים. הוא כיהן כיושב ראש ועדת המכרזים של המועצה עד 2016. בבחירות שהתקיימו בשנת 2018, התחרה גאון מול ראש המועצה המכהן מאיר דהן. גאון ניצח ברוב של 63.76% (4,791 קולות) מול 36.24% (2,723 קולות) וסיעתו קיבלה כ-6 מושבים מתוך 13 מושבי המועצה. בבחירות שהתקיימו בשנת 2024, גאון נבחר לכהן קדניציה נוספת, וניצח ברוב של 63.9% (4,281 קולות) לעומת אהוד אביר-לב, שזכה ב-36.1% (2,418) מהקולות. סיעתו קיבלה כ-4 מושבים ממושבי המועצה. מדיה וקבצים בנושא גבי גאון בוויקישיתוף גבי גאון, ברשת החברתית פייסבוק גבי גאון, ברשת החברתית אינסטגרם גבי גאון החל בקמפיין בחירות במזכרת בתיה, באתר ערים, ‏28 במרץ 2018 גבי גאון: "אנחנו מנהיגות שמתעסקת בתושב, בקהילה, מנהיגות שמדברת על 'אנחנו' ולא על 'אני'", באתר ערים, ‏19 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דורניה דו 228

מטוס דורניה דו 228 (בגרמנית: Dornier Do 228) הוא מטוס נוסעים המראה ונחיתה קצרה שפותח על ידי חברת דורניה שהחלה לייצר אותו בשנת 1981. בהמשך ייצור המטוס עבר לחברות אחרות. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 חברת דורנייה בתמיכת ממשלת גרמניה פיתחה דגם כנף חדש. תחילה נערכו טיסות ניסוי במטוס Do 28D-2 ובסוף פותח דגם מטוס חדש עם מנועים של חברת "האניוול" האמריקאת. המטוס קיבל כל האישורים בדצמבר 1981 וביולי 1982 החל את השרות. בשנת 1983 נבנו שלושה מטוסים בכל חודש. בשנת 1985 נחתמה חוזה לפיו ידע לייצור המטוס עבר להודו. עד לשנת 2014 בהודו נבנו 125 מטוסים מדגם זה וזאת בנוסף ל-245 מטוסים שנבנו בגרמניה. בשנת 2002 בגרמניה החלו לייצר דגם חדש Do 228NG. נכון ליולי 2018 בניצול היו 57 מטוסים. בנוסף לחברות אזרחיות המטוס נמצא בשרות בחיילות אוויר של מספר מדינות. לאורך השנים התרחשו כ-54 תאונות ותקריות במטוסים מדגם זה. התאונה הקטלנית ביותר התרחשה ב-24 בנובמבר 2019 בהמראה משדה תעופה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו כאשר נהרגו 20 אנשים במטוס ו-6 אנשים בקרקע. בשנת 1997 מטוס מדגם זה אבד במהלך נחיתה של טיסה 7601 של פורמוסה איירליינס. מדיה וקבצים בנושא דורניה דו 228 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דורניה דו 228 נתונים טכניים