דנה דבורין

דנה דבורין (נולדה ב-21 באוקטובר 1974) היא שחקנית, כוכבת ילדים, במאית תיאטרון, מחזאית ומנחת טלוויזיה ישראלית. דנה דבורין היא בתם של המשפטנית פנינה דבורין ושל זוהר דבורין, ולה אח אחד גדול ממנה בשם גיא. למדה בבית הספר לאומנויות בתל אביב במגמת תיאטרון ובתיכון תלמה ילין. דבורין השתתפה בתוכנית "תופסים ראש". בין השנים 1991–1993 הייתה חברה בלהקת "צעירי תל אביב". במסגרת לימודיה והחברות בלהקה, השתתפה דבורין בסדרה "לא כולל שירות". את שירותה בצה"ל עשתה כמפיקה ובמאית ביחידת ההסרטה של חיל האוויר. השתלמה בתיאטרון החזותי בירושלים ובתיאטרון הגוף בתל אביב. למדה בתיאטרון החדר במסלול הנחיה ובימוי. לאחר שירותה הצבאי, הנחתה בתוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. בין השנים 1995–2001 הייתה מנחה בערוץ הילדים. ב-1993 שיחקה בסרט הקולנוע הישראלי "גרופי" שכתב וביים נדב לויתן. ב-1995 ו-1996 שיחקה בשתי קלטות של "הקסם של ימבה" (עם עודד מנשה ואבי יפה) שביימו אהרון קפלן (בקלטת הראשונה) ואיתן אבוט (בקלטת השנייה), וב-1996 ו-1997 שיחקה בשתי קלטות של "מקרנה לילדים" (עם חנוך רעים והבובות "ימי", "שוש", "מיסטר שוקו" ו"שוגי" ששיחקו בקלטת הראשונה והאחים בועז וינון בן דוד ששיחקו בקלטת השנייה) שביים זיו כנרי. ב-1998 יצרה, כתבה, הפיקה ושיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "בנדנה ג'ונס" בערוץ הילדים. באותה השנה שיחקה בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. ב-1998 הוציאה את האלבום "נסיכה אמיתית" שהפיקו בן זוגה אמיר פרי ויוסי עזר. דבורין כתבה בעצמה את רוב שירי האלבום, חלקם יחד עם דן תורן ועם פרי ועזר, שהלחינו את כל שירי האלבום. באלבום זכה להצלחה שיר הנושא "נסיכה אמיתית" (שבהמשך נוצרה לו גרסת טראנס) ופרט לו בלטו גם השירים "רק קצת חום" ו"תמיד אותו דבר". ב-1999 שיחקה בסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן לצד כוכבי ערוץ הילדים. ב-2000 שיחקה לצד כוכבי ערוץ הילדים שוב בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים. ב-2001 הנחתה את התוכנית "אהבה בכבלים", תוכנית ריאלטי בערוץ 3, ושיחקה בסרט הילדים "ורק אני לא" על פי שיריו של יהודה אטלס לצד כוכבי ערוץ הילדים. בשנת 2004 גילמה לראשונה את כוכבת הילדים "טולי בלבולי" בקלטת הילדים "טולי בלבולי בארץ פטפטת". בשל הצלחתה של המבולבלת, הקלטת עובדה ב-2006 להצגת ילדים בכיכובה. בשנת 2007 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2, ובאותה שנה גילמה שוב את טולי בלבולי בקלטת ההמשך ובהצגה "טולי בלבולי בממלכת המוזיקה". ב-2011 הנחתה את התוכנית "מהפך במטבח" בערוץ הבריאות. בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מותק בול באמצע" בתפקיד מילי שמש בזלת. ב-1995 שיחקה במחזמר "מסיבת הפתעה" שכתבה וביימה חני נחמיאס והפיקה ציפי מייזלר. בשנים 1996 ו-1997 השתתפה בפסטיגל. בתיאטרון יובל: ב-1998 גילמה את סיסי הנסיכה במחזמר "סיסי הנסיכה" לצד עודד מנשה שכתבה סמדר שיר וביים גדי ענבר. ב-1999 גילמה את בילבי במחזמר בילבי 1999. בשנת 2001 גילמה את תמי במחזמר "עמי ותמי", לצד טל מוסרי, אמיר פרישר גוטמן ומיקי קם, שכתבה מיכל קליין וביים עופר שפריר. בשנת 2002 שיחקה את זהבה במחזמר "זהבה ושלושת הדובים" שנכתב על ידי סמדר שיר וביים עידן עמית. בתיאטרון חיפה: ב-2004 שיחקה במחזמר "רובין הוד" שכתבה חמוטל בן זאב וביים נורמן עיסא. ב-1999, 2005 ו-2006 גילמה את בילבי במחזמר "בילבי" שכתבה סמדר שיר וביים עופר שפריר. ב-2008 גילמה את עליסה במחזמר "עליסה בארץ הפלאות" שכתבו מאור מיימון ובר קדמי וביים עופר שפריר. ב-2002 שיחקה בהצגה "כשאת אומרת לא" מאת רבקה גילמן שביים אהד אשכנזי בתיאטרון באר שבע. ב-2004 גילמה את פפגנה בהצגה "חליל הקסם" ואת קלרה ב"מפצח האגוזים" בסדרת ההצגות "אגדות ילדים" - סדרה משותפת לתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ולאופרה הישראלית. ב-2012 שיחקה בהצגת היחיד "בת יפתח" שכתבה וביימה קרן כהן ישראלי בפסטיבל מרכז הבמה ובתיאטרון הערבי-עברי ביפו. ב-2013 יצרה (לצד לי נחת שלום) וביימה את המופע "באבלינה" - קומדיית בועות ושפת גוף. המופע הועלה גם בפסטיבל ישראל. ב-2014 כתבה (לצד אוהד בן אבי) וביימה את ההצגה "האחים מרחוב התווים" בתיאטרון השעה הישראלי. "המסע אל העיר שמעבר ענן" - ביימה ויזמה, הפקת המקור על פי לאה גולדברג, הצגה בפורמט ייחודי של "הצגה זזה" המשלבת את אומנויות הקרקס (2011) אדוני החלום'" - בימוי תיאטרון סיפור מוזיקלי באקפלה (2011) "סיפורים מתגלגלים" - בימוי מופע הפתיחה של פסטיבל חיפה להצגות ילדים ב-2012 "האחים מרחוב התווים" - מופע תיאטרון מוזיקלי, תיאטרון השעה הישראלי (2013) "באבלינה" - קומדיית בועות פרועה בינלאומית, השתתף בפסטיבל ישראל - מופיע בהבימה (2013). ניהול אומנותי של אירועי בחוצות בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים בשנים 2011 ו-2012. ניהול אומנותי, הפקה ובימוי של תיאטרון רחוב ב"פסטיבל העת העתיקה" בעתיקות קיסריה – פסטיבל מקורי מבית היוצר של תיאטרונלה (2013–2017). כתיבה ובימוי חגיגות 25 שנה לתיאטרון גושן תיאטרון רפרטוארי לילדים ונוער (2013). בימוי המופע "shine", מופע מחול – אלופי ישראל בריקודים סלוניים ב-2015. כתיבה בימוי והנחיה של "ג'אז חם" – סדרה שנתית של קונצרט ג'אז בינלאומי לכל המשפחה באירוח אומני ג'אז מכל העולם (מוזיאון תל אביב, 2014–2015). בימוי וכתיבה טקס פרס הבמה לילדים ולנוער 2011–2014. ניהול פסטיבל חלום של תיאטרון בהבימה 2012–2017 יוצרת ובמאית של הצגת הפעוטות אה-או לתיאטרון אלמינא - תיאטרון חזותי בינלאומי. בשנת 2014 ייסדה את עמותת פלטפורמא ביחד עם קרן כהן ישראלי - עמותה הנותנת במה לנשים נפגעות אלימות במודל ראשון מסוגו בישראל. במהלך מלחמת חרבות ברזל, דבורין יצרה את מיזם ההנצחה "אורות באפלה" שעוסק בסיפורי גבורה של נשים במהלך מתקפת הפתע על ישראל. דבורין נשואה לאמיר פרי, מתופף וחצוצרן להקת "פורטרט" ובנו של יעקב פרי, ולהם שתי בנות. מתגוררת בכפר סבא. דנה דבורין, ברשת החברתית פייסבוק דנה דבורין, ברשת החברתית אינסטגרם דנה דבורין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דנה דבורין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דנה דבורין, דף שער בספרייה הלאומית דנה דבורין, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) דנה דבורין, בארכיון הבימה דנה דבורין: "אני לא בן אדם שהוא מספר 1", באתר ynet, 18 בספטמבר 2014 איריס קול, דנה דבורין - קול מן העבר, באתר הערוץ הראשון, 18 בספטמבר 2014 חגית רון רבינוביץ', 40 גוונים של בלונד, באתר ישראל היום, 31 באוקטובר 2014 אורן ברזילי, ‏דנה דבורין מסבירה איך עושים הצגת תיאטרון לדור הסנאפצ'ט. ריאיון, באתר "Time Out ישראל", 4 באוגוסט 2016 יואב בירנברג, לאן נעלמה דנה דבורין?, באתר "ידיעות אחרונות", 19 באפריל 2017 קיץ ברבנר, ‏דנה דבורין על ימי התהילה: "היו לי סטוקרים, נערות קעקעו את שמי", באתר מעריב אונליין, 5 באוגוסט 2018 מאיה כהן, דנה קמה: דנה דבורין עוזרת לנשים שנפגעו - וחושפת את הטראומה שלה, באתר ישראל היום, 19 באוגוסט 2021 סמדר שילוני, "לפעמים צריך לעבור דרך כאב כדי להרגיש טוב. זו המשמעות של עבודה עם טראומה", באתר ynet, 2 באוקטובר 2024 תחיה ברק, פרויקט הנצחה שיזמה דנה דבורין מספר את סיפורי גבורת הנשים ב-7 באוקטובר בלי הזוועות, באתר ynet, 17 בינואר 2024