המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ

המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ (בגרמנית: Historisches Museum der Pfalz) הוא מוזיאון שנמצא בעיר שפייר שבריינלנד-פפאלץ, ליד קתדרלת שפייר. המוזיאון נפתח במיקומו הנוכחי בשנת 1910 והוא כולל כמיליון מוצגים (נכון לשנת 2018). במוזיאון מבקרים למעלה מ-200,000 מבקרים בשנה. יש בו אוספים נרחבים, תערוכות קבועות ותערוכות מיוחדות ומגוונות, ובכך הוא אחד המוזיאונים ההיסטוריים החשובים ביותר בגרמניה. מקים המוזיאון היה אנטיקנהאלה(גר') ויזם אותו נשיא המחוז יוזף פון שטיכנר. הוא נבנה על ידי יוהאן פיליפ מטלנר(גר') בשנת 1826 בבניין קתדרלת שפייר והוצגו בו בעיקר חפצי אבן, בעוד שאר החפצים אוחסנו בבית העירייה. בשנת 1869 שולבו כל אוספי האגודה ההיסטורית של פפאלץ(גר'), מחוז הריין, ריינלנד-פפאלץ והעיר שפייר, כדי להציג את ההיסטוריה של פפאלץ. בשנת 1873 הועברו כמה חפצים מאולם העתיקות למרתף מבנה בית הספר, אך זמן קצר לאחר מכן הוצבו בחצר, שכן המרתף הושכר ככל הנראה לאנשים פרטיים. בשנת 1874 הובאו לבסוף החפצים מחצר בית הספר ומהאולם העתיק לבית המלאכה לשעבר של בית הספר. במקביל, התצוגה שהוצגה בקומה השלישית גדלה כך שלבסוף התרחבה על כל הקומה של האגף המזרחי. בעיר הוקם אז הבניין הנוכחי של המויאון ליד קתדרלת שפייר על פי תוכניותיו של האדריכל גבריאל פון סיידל(גר'). בסוף 1909 עברו האוספים מבית הספר לבניין החדש שנחנך בשנת 1910. לאחר כ-80 שנה, בשנת 1990, המוזיאון שופץ הורחב. "המוזיאון ההיסטורי" של קרן פילנתרופית פאלץ שפייר הפך למוזיאון חסות של המוזיאון ההיסטורי של ריינלנד-פפאלץ בשנת 1985. התורמים היו האגודה המחוזית של פפאלץ, העיר שפייר, הכנסייה האוונגליסטית של פפאלץ, מדינת ריינלנד-פפאלץ והאגודה ההיסטורית של פפאלץ. מנהלי המוזיאון היו מדענים שייצגו כיוונים שונים: מינרד מריה גרווניג היא היסטוריונית לאמנות, קורנליה אוויגלבן היא ארכאולוגית, אלכסנדר קוך היה חוקר פרהיסטוריה. יורשו של קוך היה הארכאולוג אקרט קוהנה, שהיה בעבר ראש מוזיאון רייניש לנדסמייזר בטריר. אחריו הגיע ההיסטוריון אלכסנדר שוברט, שעבד בעבר כמנהל מדעי במוזיאוני רייס אנגלהורן במנהיים. בנוסף למשימות המסורתיות של איסוף, שימור וחקר, נקבע מבטא חשוב חשוב בתחום הגישור עם אוריינטציה עקבית של מבקרים. הביקור במוזיאון אמור להיות חוויה מיוחדת עבור המבקרים, בה מוצגים היסטוריה ותרבות בצורה מרגשת ותוססת. המוזיאון מבצע את משימותיו של מוזיאון ממלכתי באזור פפאלץ ומטרתו לעורר מעורבות בהיסטוריה התרבותית של האזור. פרידריך ספריטר (1920–1949) קרל שולץ (1949–1977) אוטו רולר (1977–1992) מינרד מריה גרווניג (1992–2000) קורנליה יוויגלבן (2000–2005) אלכסנדר קוך (2005–2011) אקארט קוהנה (2011–2014) אלכסנדר שוברט (מאז 2014) 2005: 157,333 2006: 191,201 2007: 240,000 2008: 200,000 2009: 210,000 2014: 243,743 2015: 252,537 2016: 160,982 2017: 180,586 2018: 199,307 2019: 180,962 2020: 100,186 (סגירה הקשורה לנגיף קורונה החל מ-15 במרץ עד 31 באוגוסט והחל מ-1 בנובמבר עד 31 בדצמבר 2020) תערוכות הקבע של המוזיאון מוצגת ההיסטוריה של האזור מפרהיסטוריה ועד תקופת רומא העתיקה והעת החדשה. ישנם תערוכות מיוחדות לילדים, מתבגרים, מבוגרים ומשפחות. אוסף הקבע של המוזיאון מתמקד באלה: אוצר הקתדרלה מציג את החפצים שנמצאו בקתדרלת שפייר. במוזיאון נמצאת תערוכת "בגדיו האחרונים של הקיסר". שם נמצאים ממצאים מהקברים האימפריאליים והמלכותיים בקתדרלת שפייר, המוזיאון מציג את תוצאות המחקר והשימור של טקסטיל חשוב מימי הביניים מקברי הקיסרים והמלכים הקבורים בקתדרלה. הפרהיסטוריה של פפאלץ מציגה תערוכות המתעדות את ההתפתחות התרבותית, החברתית והכלכלית בפאלאטין מהעקבות הראשונים של נוכחות אנושית ועד ערב הכיבוש הרומי. האוסף מהתקופה הרומית מספק תובנות לגבי התקופה בה שלטו הרומאים באזור פלטינה של ימינו, שהיה שייך באותה תקופה למחוז גרמאניה סופריור. אובייקט מיוחד קיים בציור מרגע הכיבוש של אוגוסטוס קיסר את הקנטאור. "העידן המודרני" מכיל מידע ומוצגים מתקופת הרנסאנס ועד לתקופת מלחמת העולם השנייה (ממרטין לותר ועד קונראד אדנאואר). ליבת התערוכה הקבועה מורכבת מחרסינה פרנקנטל, מציורי הבארוק ומהגלימות היקרות מעיזבון משפחת בסרמן-ירדן, וכן מהדגל השחור, האדום והזהב שנשא בפסטיבל המבך. עבודותיו של האמן יליד שפייר אנסלם פוירבך נמצאות שם. "אוסף מוזיאון היין" מציג תערוכות ייחודיות מעולם היין, כולל היין העתיק ביותר שנמצא, שיוצר במאה הרביעית. הם נותנים תובנה בהיסטוריה התרבותית של גידול גפנים וצריכת יין לאורך תקופה של 2000 שנה. ההיסטוריה של הכנסייה האוונגליסטית של פפאלץ מוצגת. המצגת משתרעת על קשת מהקדם-רפורמציה דרך הרייכסטאג של שפייר. הקשר ההדוק בין התפתחות הכנסייה הפרוטסטנטית להיסטוריה של פפאלץ מוצג בתערוכה זו. לפני יותר מ־1700 שנה טבע אוצר ברברי בשיטפונות הריין. בפרויקט בינלאומי הציג המוזיאון ממצא זה לציבור יחד עם מוזיאונים נוספים בגרמניה, בלגיה ולוקסמבורג. עם למעלה מ 1000 פריטים - כלי נשק, מטבעות, כלים, אביזרי סירה ועגלה, כמו גם כלי שולחן ומטבח - עשויים כסף, ברונזה, פליז וברזל. זוהי מציאת המתכות הרומיות הגדולה ביותר באירופה. המוזיאון הראה גם העתק של עגלת תובלה רומאית עמוסה עם תחתית שטוחה. בנוסף לאוצר זה, הוצגו ממצאים רבים אחרים, כולל מתנות לאלים ותכשיטים. תערוכה נוספת בתערוכה הייתה מזבח הניצחון באוגסבורג, אחד המסמכים הכתובים שנותרו בחיים על תולדות הפלישות הגרמניות. בסביבות 1800 המוזיאון הציג את ההיסטוריה והתרבות של הונים. למבקר הוצגו חיי הנוודים של ההונים באמצעות שחזורים, חפצים מעשיים ושחזור של מבצר רומאי מותקף, מוצג בתערוכה גם יורט. בעזרת ההלוואות רבות מגרמניה ומחוצה לה וכן הפקות משוכללות הצליחו לסיים את התערוכה. עם התערוכה הגדולה הזמין המוזיאון את המבקרים לגלות את ההיסטוריה והתרבות של הסמוראים. המבקרים נתקלו בשריון הייחודי, והם יכלו גם לעלות לבמה של תיאטרון נו ולחוות את ההשפעה שהייתה לסמוראי על האמנות והתרבות של יפן העתיקה. המוזיאון הקדיש תערוכה מיוחדת מקיפה לויקינגים. מוצגות - אבני רונה, כלי נשק, תכשיטים, אוצרות כסף, מטבעות, חלקי ספינות, מלאי קברים אליליים, עדויות לנצרות ועוד - הגיעו ממוזיאונים, אוספים ומכונים במדינות סקנדינביה עצמם וכן מהאזורים שאיתם ויקינגים היו בקשר. בתערוכה שכותרתה "מכשפות - מיתוס ומציאות" חוו המבקרים כיצד נראית אמונת המכשפות בעבר וכיצד התפתחו פנטזיות מכשפות בעידן המודרני. במסגרת זמן מהתקופה המודרנית המוקדמת ועד ימינו, המוזיאון ניגש לתופעת המכשפות דרך המכלולים התמטיים של אמונה במכשפות, רדיפות מכשפות וקבלת מכשפות. מבוסס על תפיסת העולם והידע של המאות ה-16 וה-17. התערוכה הראתה את הסיבות השונות לרדיפת המכשפות. סכסוכים דתיים, מלחמות ותקופת הקרח הקטנה, המשברים החקלאיים הנלווים, הרעב והמחלות, אך גם תחילתו של עידן תקשורתי חדש, עיצבו את חיי היומיום בהם הקסם היה חלק טבעי מכל מעמד. מסמכים נדירים כמו מכתבו של ראש עיריית באמברג, יוהנס ג'וניוס, נתנו תובנה לגורלם הנוקב של אנשים שהיו קורבנות ציד המכשפות. התערוכות כללו דוגמאות לאמנות ספרים ושן שנהב מימי הביניים וכן ממצאים ארכאולוגיים מהמאה ה -11 וראשית המאה ה -12. מֵאָה. המבקרים קיבלו תובנות על חיי הקיסרים, עקבו אחר ההיסטוריה של הקהילה היהודית בשפייר מימי הביניים וחוו כיצד נבנתה קתדרלת שפייר באתר הבנייה הגדול ביותר בימי הביניים. בשנת 2012 הציג המוזיאון עדויות לתרבות מצרים העתיקה מהמוזיאון המצרי (טורינו). הכולל פסלי פרעונים, מומיות, חפצים יומיומיים שלמים ותכשיטים יקרים. החפצים מאוסף טורינו כללו, למשל, את פסלו בן 3000 שנה של פרעה תחותמס הראשון, הסרקופג של הסופר המצרי העתיק בוטהמון, שבתוכו מה שמכונה פולחן פתיחת הפה מתאר את דרכו של המנוחה לחיים שלאחר המוות, או את כמעט מתחם ממצאים משומר לחלוטין מקבר מינהוטפ, שתוספותיו מעידות על עבודות הסדנאות המצריות העתיקות באסיוט. בתערוכה שולבו עדויות חשובות מכל השלבים המרכזיים בהיסטוריה של מצרים במערך עם תחנות מדיה אינטראקטיביות. במקביל, הוצגו תוצאות מחקריות חדשות מאסיוט, מצרים, המבוססות על שיתוף פעולה בינלאומי עם מדענים מאוניברסיטת סוהאג במצרים, אוניברסיטת מיינץ ו-האוניברסיטה החופשית של ברלין. התערוכה "טיטניק" "ממצאים אמיתיים, גורלות אמיתיים" התבססה על התערוכה שכבר הוצגה בפריז, באמסטרדם ובבריסל והציגה 250 יצירות מקוריות ששוחזרו במהלך המסעות בין השנים 1987–2010, וכן שחזורים של חדרים שונים של הטיטאניק. התערוכה שופכת אור גם על הרקע לתכנון, הנסיבות סביב טביעת הטיטאניק והסיבות לנוסעים לנסוע עם ספינה זו. המצגת בשפייר שמה דגש מיוחד על מהגרים מפפאלץ שרצו לצאת לחיים חדשים ביבשת אמריקה על הטיטניק. בין השנים 2014–2017, המוזיאון ההיסטורי הגרמני שלח את התערוכה "חיים אחרי לותר - היסטוריה תרבותית של הכומר הפרוטסטנטי" לסיור ארצי. זה מורכב מ-30 לוחות תמונה וטקסטים, אשר משלימים כמה דגמים, תחנות מדיה ואלמנטים חינוכיים במוזיאון. בנוסף, התערוכה במיקום התערוכה בהתאמה מתרחבת לעיתים קרובות כך שתכלול תערוכות מהאזור. בשפייר היא הייתה מ-12 בספטמבר 2015 עד 10 בינואר 2016. לכל הילדים והמבקרים הצעירים, התערוכה המעשית מימי הביניים אמרה: "עקוב אחר קיסרים ומלכים, סע איתם לעולם ימי הביניים, על פני ערים מפוארות וחצרות מפוארות. בתערוכה המשפחתית "בורג דראכנפלס - מסעות בימי הביניים", הילדים הכירו את החיים ואת חיי היומיום של תקופה זו על כל פניה: בכיכר העיר הם יכלו לעקוב אחר המולת בעלי המלאכה והסוחרים. כאן יכלו המבקרים הקטנים לגלות ולהתנסות רבות: איזה סחורה מציע הסוחר למרחקים ארוכים בחנותו? מי עובד בסדנאות? באתר הבנייה המרשים של הקתדרלה הם ראו כיצד מקימים קירות ענקיים בעזרת מנוף גדול. הם חקרו את טירת דראכנפלס והכירו את החיים בטירה עם אולם אבירים מפואר, מגדל גבוה וצינוק חשוך. למרגלות הטירה הייתה ההזדמנות לטבול בחיים הפשוטים של החקלאים וללמוד עוד על חייהם העמוסים והקשים של משפחות באזור הכפרי. לעומת זאת, היה שקט בסקריפטוריום של המנזר. כאן תוכלו לנסות את עיצוב האותיות או להכיר את צמחי המרפא בגן המנזר. התערוכה טירת דראכנפלס - מסעות בימי הביניים סיפקה תובנות תוססות על חייהם של אנשים בימי הביניים עם עמדות משחק משוכללות, מקורות רבים מאחזקות מוזיאון ההיסטוריה של פאלץ ודידקטיקה המתאימה לילדים. בניין המוזיאון ממוקם במרכז העיר שפייר. הוא נוצר על פי תוכניות ובהנחיית האדריכל גבריאל פון סיידל ונפתח בשנת 1910. בשנת 1990 הוגדל שטח התערוכה באמצעות הרחבה. חלקים גדולים מהאוספים מאוחסנים במחסן של "מרכז האיסוף לסביבון כותנה ישן". המבנה הפינתי עשוי אבן חול אדומה ומוכתר בשני צריחים. החזיתות משני הצדדים לבנות מטויחות, החלונות ממוסגרים באבני חן אדומות. אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ מדיה וקבצים בנושא המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ בוויקישיתוף דף הבית של המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ אתר האינטרנט של מוזיאון Junge Speyer אוסף חפצים של מוזיאון Historisches der Pfalz על מוזיאון-דיגיטלי האגודה ההיסטורית של פפאלץ דוח שנתי של מוזיאון ההיסטורי der Pfalz (2014-2017) Mannheimer Morgen, Ausgabe vom 1. Juli 2014, Seite 22. SWR Fernsehen SWR Landesschau aktuell Rheinland-Pfalz vom 9. April 2014: Speyer – Neuer Direktor beim Historischen Museum der Pfalz, abgerufen am 14. April 2014.