אחלב

מחלב או אחלב הייתה עיר כנענית בנחלת שבט אשר, בין הערים הפיניקיות צור וצידון. היא מוזכרת במקרא, בכתובות מלכי אשור ובכמה טקסטים מהתקופה הצלבנית. כיום מזוהה העיר עם חִֿרבֶת אל־מַחַאלִב מצפון-מזרח לעיר צור. העיר מופיעה לראשונה במקרא בשם המשובש "מחבל", בתיאור גבולות נחלת אשר בספר יהושע: ”וְשָׁב הַגְּבוּל הָרָמָה וְעַד עִיר מִבְצַר צֹר וְשָׁב הַגְּבוּל חֹסָה ויהיו [וְהָיוּ] תֹצְאֹתָיו הַיָּמָּה מֵחֶבֶל אַכְזִיבָה:” (יהושע, י"ט, כ"ט). סוף פסוק זה מתורגם בתרגום השבעים כ־Αλεβ καὶ Εχεζειβ (אַלֵב וְאֵכֵזֵיב). בספר שופטים מוזכרת אחלב כאחד היישובים בהם לא הורישו בני שבט אשר את הכנענים: ”אָשֵׁר לֹא הוֹרִישׁ אֶת יֹשְׁבֵי עַכּוֹ וְאֶת יוֹשְׁבֵי צִידוֹן וְאֶת אַחְלָב וְאֶת אַכְזִיב וְאֶת חֶלְבָּה וְאֶת אֲפִיק וְאֶת רְחֹב.” (שופטים, א', ל"א). בתרגום הלטיני הקדום מתורגם אחלב ל־Madalab, שהוא שיבוש של Mahalab. במרידתו של רצין נגד תגלת פלאסר השתתף גם חירם השני מצור, ועל כך הענישו מלך אשור ותפס ובזז את העיר המבוצרת מחלב (באשורית: ma-ḫa-la-ab) וערים גדולות אחרות בתחום צור. מסעו השלישי של סנחריב (701 לפנה"ס) היה לארץ חֿתי (הלבנט), ובו מלך צידון לולי המורד ברח לים, ועל כן הכניע סנחריב את צידון רבה וצידון זעירה, בית־זיתּי, צרפת, מַחַֿלִּיבַה (באשורית: ma-ḫal-li-ba), אוּשוּ, אכזיב ועכו, עריו המבוצרות שעליהן הסתמך. סדר זה מצדיק את הזיהוי עם חֿֿרבת אל־מחאלִב. בהסכם בין הסולטן קלאוון לנסיכה הצלבנית מרגרט מִצור (אנ') מ־1285 מוזכרת בערבית "קחלב" (שיש לשחזר מבחינה פלאוגרפית ל"מחלב"), אשר מופיעה במסמכים נוצריים אחרים כ־Mehlep ו־Mahaleb – כל אלה מזוהים עם מחלב. הזיהוי בין מחלב המקראית, מחלב/מחלפ מימי הביניים וחֿרבת אל־מחאלב נעשה לראשונה על־ידי דניז לה לאסר (צר') במסגרת הסקר הארכאולוגי הנרחב שביצעה בצור ובסביבתה; זאת אף שחוקרים מוקדמים יותר הבחינו באתר והזכירו אותו. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, מפה 68 (עמ' 50) הערך "אחלב", לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א–ב, תל אביב: הוצאת דביר, 1965, עמ' 35 Claudia Horst, Jamie Novotny, Ryan Horne, Mahalliba, Pleiades פנחס נאמן, מסע סנחריב לא"י בשנת 701, בית מקרא יג, 1968, עמ' 71 זאב וילנאי, "אחלב", בתוך: אריאל: אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל כרך א' (א–ב), הוצאת עם עובד, 1976, עמ' 104 בנימין מייזלר, "אחלב", בתוך: אנציקלופדיה מקראית כרך א' (אב–אתרים), הוצאת מוסד ביאליק, 1950, עמוד 227 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") "מחבל אכזיבה", בתוך: אנציקלופדיה מקראית כרך ד' (כבד–מלתחה), הוצאת מוסד ביאליק, 1962, עמוד 785 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 131 A. Kirk Grayson, Jamie Novotny, The royal inscriptions of Sennacherib, king of Assyria (704-681 BC). Part 1, Eisenbrauns, 2012, עמ' 63 (הקטע חוזר גם בעמ' 95, 114, 131, 175 ו־192) וכן ב־A. Kirk Grayson, Jamie Novotny, The royal inscriptions of Sennacherib, king of Assyria (704-681 BC). Part 2, Eisenbrauns, 2014, עמ' 183 Denyse Le Lasseur, Mission archéologique à Tyr (avril-mai 1921) (Deuxième article), Syria 3, 1922, עמ' 121 doi: 10.3406/syria.1922.8892‏, JSTOR 4389751 René Dussaud, Topographie historique de la Syrie antique et médiévale, Presses de l’Ifpo, 1927, עמ' 12 Victor Guérin, Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine troisiéme partie – Galilée, tome II, L'Imprimerie nationale, 1880, p. 246