laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק גרודזינסקי

הרב יצחק גרודזינסקי (תרפ"ט, 1929 – ד' בטבת ה'תש"ף, 31 בדצמבר 2019) היה רב ישראלי, מייסד וראש כולל תורת אברהם בבני ברק. נולד בקובנה, לרב אברהם גרודזינסקי, מנהלה הרוחני של ישיבת סלבודקה, ולחסיה, בתו של הרב דב הירש הלר, שאף הוא היה משגיח בישיבה. נקרא על שם סבו, רבי יצחק (איטש'ע) גרודזינסקי מוורשה, שהיה קרוב לחפץ חיים. אמו נפטרה ממחלה כשהיה בן שנתיים. במהלך מלחמת העולם השנייה איבד את אביו וכמה מאחיו. בסוף המלחמה עלה לארץ ישראל דרך איטליה, באמצעות אשרה שהשיג עבורו גיסו הרב חיים קרייזווירט. למד בישיבת חברון ובישיבת באר יעקב. נישא למרים, בתו של הרב מרדכי אלתר זליבנסקי. לאחר נישואיו שימש כמשגיח בישיבת תפארת ציון. התגורר בבני ברק, ובמשך עשרות שנים עמד בראש כולל 'תורת אברהם' בשכונת רמת אהרן בעיר, שייסד על שם אביו, וכן הוציא לאור את כתביו. כראש הכולל בפועל שימש הרב אריה אברהמס. הרב גרודזינסקי נהג להגיע לכולל כדי למסור שיחות מוסר ביום השנה לאביו ובהזדמנויות נוספות. הרב גרודזינסקי שימש במשך עשרות שנים כבעל התפילה בימים הנוראים בכולל חזון איש. נפטר בד' בטבת תש"ף, 31 בדצמבר 2019. גיסיו (בעלי אחיותיו): הרב חיים קרייזווירט, הרב שלמה וולבה והרב ברוך רוזנברג; הרב חיים זליבנסקי (אח אשתו) והרב משה דוד ליפקוביץ (נשוי לאחות אשתו). חתנו הוא הרב בן ציון קוק. אחותו, הרבנית רבקה וולבה, העלתה את קורות המשפחה בימי המלחמה בספרה 'ואמונתך בלילות'. מדיה וקבצים בנושא יצחק גרודזינסקי בוויקישיתוף אבל כבד: הגאון הצדיק רבי יצחק גרודזינסקי זצ"ל, 1 בינואר 2020, באתר בחדרי חרדים דרכי בני ברק אבלות: הלווית הגה”צ רבי יצחק גרודזינסקי זצ”ל, 1 בינואר 2020, באתר חרדים10
גדי זהר

גדי זהר (נולד ב-1945) הוא תת-אלוף בדימוס, ששימש ראש זירת טרור בחטיבת המחקר באמ"ן וראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. את לימודי התיכון עשה בבית הספר הריאלי בחיפה. בין השנים 1970–1972 למד לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב. זהר שירת למעלה מ-30 שנה בצה"ל. בין השאר, היה שליש הרמטכ"ל דוד אלעזר בזמן מלחמת יום הכיפורים, שימש ראש זירת טרור ופלסטינים בחטיבת המחקר באמ"ן, נספח צבאי בשגרירות ישראל בוושינגטון, מפקד יחידה 504 וראש המנהל האזרחי. לאחר אסון השייטת מונה לעמוד בראש ועדת חקירה שניסתה להסביר מה גרם לפיצוץ - מארב של כוח עוין או תאונה, ובהנחה שהיה מדובר בכוח עוין, האם וכיצד הושג המודיעין על הפעולה.במסקנות הוועדה נקבע, לפי כמות הפיצוצים וממצאים על סמך הרכּב המטענים שהתפוצצו, כי באירוע הייתה מעורבות של מטען זר; המטענים שנשא הכוח היו תקניים, ולא הכילו רכיבים דומים לאלה אשר גרמו לרוב המכריע של הפציעות אצל לוחמי הכוח; ישנה "סבירות בלתי מבוטלת" כי האירוע במהותו היה פעילות מבצעית יזומה מבעוד מועד של חזבאללה, ולא מארב אקראי שהתמקם בשטח, וזאת על רקע חשש של ארגוני המחבלים מפני פעילות צהל"ית צפויה על-פי ניתוח של הערכת מצב. הוועדה הוקמה בשביל להשלים את עבודתה של ועדת אופיר בתחומי המודיעין והחבלה. בסיכומי ועדת זהר נאמר במפורש: לפי כמות הפיצוצים ועל סמך הרכב המטענים שהתפוצצו עולה כי באירוע הייתה מעורבות של מטעני חבלה זרים. המטענים שנשא הכוח היו תקניים, ולא הכילו רכיבים דומים לאלה אשר גרמו לרוב המכריע של הפגיעות אצל לוחמי הכוח. במסקנות הוועדה נאמר כי אם השידורים הגלויים של גיחות המזל"ט נקלטו, אפילו בחלקם, על ידי החזבאללה, היה בכך כדי לחשוף באופן מובהק את מתווה הפעולה של השייטת. יש סבירות בלתי מבוטלת כי האירוע במהותו היה פעילות מבצעית יזומה, מבעוד מועד, של חזבאללה, ולא מארב אקראי שהתמקם בשטח, קבעה הוועדה. הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק לא קיבל את מסקנות ועדת זהר, וכך נותר דו"ח ועדת אופיר – הקובע שמדובר היה במארב אקראי – כמסקנה הרשמית שאין עליה עוררין. זהר היה חבר במועצה לשלום ולביטחון. בשנת 1995 ייסד את חברת Netacs Security. גדי זהר, "ציונות מאוחרת באוגנדה – המודיעין למבצע אנטבה", בספר:עמוס גלבוע ואפרים לפיד (עורכים): מלאכת מחשבת – 60 שנות מודיעין ישראלי – מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2008, עמ' 78–83. גדי זהר, דיון אחד ב-5 באוקטובר, מבט מל"מ, גיליון 82, אוקטובר 2018, עמודים 50–51. ריאיון עם תת-אלוף מיל' גדי זוהר – איש המועצה לשלום וביטחון, באתר של המועצה לשלום וביטחון, 21 במאי 2007 אהרן ברנע מראיין את גדי זהר בתוכנית "היו ימים" של ערוץ הכנסת, באתר YouTube, ‏9 במרץ 2016 ירון דרוקמן, הגבורה של הקשר. בחזרה לאסון השייטת, באתר ynet, 6 בספטמבר 2014 נדחתה עתירת אב חלל צה"ל שנפל באסון השייטת, אתר פסקדין, 12/08/2014 אלכס פישמן, סיוט השייטת, הערפל מתפזר, באתר ynet, 11 במאי 2017
פיני שטיינדלינג

רודלפינה (פיני) שטיינדלינג (10 בספטמבר 1934 - 27 באוקטובר 2012), הייתה אשת עסקים אוסטרית-יהודית ונדבנית, שהואשמה בגנבת כרבע מיליארד יורו. בין השנים 1959 ל-1969 הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית האוסטרית, ואף כונתה "פיני האדומה". בשנת 1973 מונתה למנהל חברת Novum, ושימשה כנאמנה היחידה של החברה בין השנים 1978 ל-1992. החברה הייתה רשומה במזרח גרמניה הקומוניסטית, ושימשה כצינור לחברות ואנשי עסקים מהמערב שרצו לעשות עסקאות במזרח גרמניה. לאחר איחוד גרמניה, במשך שנים נחשבה לתורמת ולמקורבת לחוגי השמאל בישראל וכן לאיש העסקים מרטין שלאף. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 עברה להתגורר בתל אביב. שטיינדלינג הייתה חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב, בעמותה של מרכז יצחק רבין, בחבר הנאמנים הבינלאומי של מכון ויצמן למדע ועמיתת כבוד של המרכז הבינתחומי הרצליה. פיני הואשמה בהברחת כספים מחברה, שהייתה בבעלות המדינה, לחשבונות פרטיים בשווייץ. בשנת 2010 פסק בית משפט שעל שטיינדלינג להחזיר סכום של כ-230 מיליון יורו מחשבון בנק בשווייץ לגרמניה. בעלה, דולי שטיינדלינג, היה בנעוריו לוחם במחתרת בצרפת כנגד הנאצים. בשנת 2003 פרסם בהוצאת יד ושם ספר על קורותיו, בעריכת פרופסור חיים אבני, חתנו. פרשת הוצאת כספים(בגרמנית)
חותך פיצה

חותך פיצה או סכין פיצה הוא כלי המשמש לחיתוך פיצה לפרוסות. ב-20 בספטמבר 1892, המציא דויד ס. מורגן, את חותך הפיצה הראשון בצורתו המודרנית ורשם אותו כפטנט. למרות זאת, במקור הוא לא שימש לחיתוך פיצה אלא לחיתוך טפטים. ישנם שני סוגים עיקריים של חותך פיצה. הסוג הנפוץ ביותר הוא גלגלת פיצה, הכוללת גלגל המחודד בקצותיו אותו האדם החותך מעביר בכיוון בו הוא רוצה לחתוך את הפיצה, והסוג השני היא סכין גדולה ומעוקלת הנקראת מצלונה (Mezzaluna, חצי ירח באיטלקית) אשר נעה קדימה ואחורה כדי לחתוך את הפיצה. שני הסוגים מגיעים בגדלים שונים. ניתן להשתמש בגלגלת פיצה גם לשימושים אחרים, כגון עבודות אומנות. המצלונה משמשת גם לקיצוץ עגבניות (בעיקר הדגם עם הלהב הכפול) ולחיתוך עשבי תיבול. שומר פיצה מדיה וקבצים בנושא חותך פיצה בוויקישיתוף https://patents.google.com/patent/US482830A/en Roller-knife for trimming wall-paper
המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה

המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה (בגרמנית: Nationaldemokratische Partei Deutschlands; נקראת גם בקיצור: NPD), היא מפלגת ימין קיצוני גרמנית המזוהה עם ערכים ניאו נאצים. המפלגה נוסדה בשנת 1964 כממשיכת דרכה של "מפלגת הרייך הגרמני", הצהרת המפלגה היא "ככוח הפטריוטי היחידי המשמעותי בגרמניה". המפלגה מתוארת לעיתים קרובות כארגון נאו נאצי עקב ריבוי כמות חבריה הנאו-נאצים, זו המפלגה הגדולה בעלת ציבור בוחרים וחברים נאו-נאצים הגדול ביותר מאז שנת 1945 שבה הסתיימה מלחמת העולם השנייה יחד עם נפילת שלטונה של המפלגה הנאצית ברייך השלישי. בוועידת מפלגת ה-NPD בשנת 2010 בעיר במברג, הודיעה המפלגה כי תערוך משאל בין חבריה אודות האיחוד שבין מפלגת ה-NPD למפלגת "איחוד העם הגרמני" (DVU). אחרי האיחוד ב-1 בינואר 2011, הוארך שמה של ה-NPD עם תוספת של "איחוד העם". לאחר שבין השנים 2004 ל-2009 הוסכם בין שתי המפלגות הסכם שלא להתחרות אחת נגד השנייה בבחירות, בוטל הסכם זה ב-27 בינואר 2011 על ידי בית המשפט המחוזי של מינכן, והסכם האיחוד שבין שתי המפלגות בוטל. השקפת עולמה הפילוסופי של ה-NPD מבוססת בחלקה על "הדרך הפוליטית השלישית", רעיון אשר התפתח מביקורת על הליברליזם הכלכלי והקומוניזם. כמו כן, מרחיבה מפלגת ה-NPD את השקפת עולמה בנושאי גבולותיה של גרמניה. היא טוענת להרחבת גבולות המדינה כדי שישקפו את תפוצת הגרמנים לפני טרנספר הגרמנים בסוף מלחמת העולם השנייה, סיפוח אוסטריה וכדומה. הסוכנות הגרמנית הפדרלית לחינוך אזרחי, מתחה ביקורת על מפלגת ה-NPD, לאור שיתוף הפעולה של המפלגה עם ארגונים בלתי חוקיים בגרמניה. עקב כך יצאה הצהרה מטעם חברי המפלגה כי ביקורת זו היא מעשה השמצה חסר בסיס, וכך ניסיון להוציא את מפלגת ה-NPD אל מחוץ לחוק נכשל בשנת 2003. בשנת 2005 הוציאה הסוכנות הפדרלית דו"ח כנגד מפלגת ה-NPD, בטענות כי חברי המפלגה משתמשים באלימות נגד שאר הציבור, ובהחזקת דעות נאו נאציות ואנטישמיות, ובמטרות לביטול הדמוקרטיה בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה (בגרמנית) האתר הרשמי של ה-NPD בגרמנית המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
משעל

האם התכוונתם ל... אגדת אבן משעל – סיפור עם מרוקאי אריאל משעל – עורך דין ישראלי ח'אלד משעל – בכיר בארגון הטרור החמאס משעל, אמיר כווית – אמיר כווית משעל בן חמד אאל ת'אני – דיפלומט קטארי ניסים משעל – עיתונאי ומגיש תקשורת ישראלי שאול משעל – פרופסור למדעי המדינה, אחיו של נסים משעל
ד"ר פיל

ד"ר פיל היא תוכנית אירוח אמריקנית שנוצרה על ידי אופרה ווינפרי ומנחה התוכנית הפסיכולוג ד"ר פיל מק'גרו, אשר שודרה בין השנים 2002–2023. התוכנית עסקה במתן עצות לשיפור החיים, ומתבססת על ניסיונו של ד"ר פיל כפסיכולוג קליני. נושאי התוכנית כללו הורדה במשקל, תוכניות כספיות, בעיות בזוגיות, גידול ילדים וכדומה. ד"ר פיל ידוע כמאחד משפחות, ומשפחות המשתתפות בתוכניתו נתבקשו למלא אחר הכללים שהוא נתן. בישראל, התוכנית שודרה בערוץ yes stars base בשנים 2009–2015, ושודרה בעבר ב-HOT בערוצים HOT3 ו-HOT Family. תוכנית האירוח של ד"ר פיל שודרה לראשונה ב-30 בנובמבר 2002. קודם להפיכתה לתוכנית עצמאית, הייתה לד"ר פיל פינה "ימי שלישי עם ד"ר פיל" בתוכניתה של אופרה וינפרי, שזכתה להצלחה רבה. בשנת 2007 פיל מק'גרו היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית המנחה הטוב ביותר של תוכניות אירוח. התוכנית שודרה במשך 21 עונות עד לסיומה ב-25 במאי 2023. טרוויס ליין סטורק שהתארח בתוכנית מספר פעמים בהמשך החל להנחות תוכנית משלו "הרופאים" שמהווה ספין אוף של התוכנית "ד"ר פיל". בעונה ה-35 של התוכנית רחוב סומסום התווספה הדמות "Dr. Feel" אשר מבוססת על מק'גרו. בתוכנית סאטרדיי נייט לייב דמותו של ד"ר פיל שולבה במספר מערכונים בהם וויל פרל גילם את ד"ר פיל. בפרק של סדרת האנימציה פיניאס ופרב הייתה פרודיה לד"ר פיל בה הדמות נקראה ד"ר פילבטר (Feelbetter). בתוכנית חברים צ׳נדלר ומוניקה מתווכחים וצ׳נדלר שואל את מוניקה ״לא ראית את התכנית של ד״ר פיל שהקלטתי לך?״ אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר פיל ד"ר פיל, ברשת החברתית פייסבוק ד"ר פיל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ד"ר פיל, ברשת החברתית אינסטגרם ד"ר פיל, ברשת החברתית טיקטוק ד"ר פיל, סרטונים בערוץ היוטיוב "ד"ר פיל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ד"ר פיל", באתר Metacritic (באנגלית) "ד"ר פיל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ynet, אחרי יותר מ-20 שנה: ד"ר פיל יורד מהמסך, באתר ynet, 1 בפברואר 2023
אסטריקס באולימפיאדה

אסטריקס באולימפיאדה (בצרפתית: Astérix aux Jeux olympiques) הוא הספר ה-12 בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו. הליגיונר קסיוס קליאוס (מבוסס על שמו האמיתי של המתאגרף מוחמד עלי, קסיוס קליי), מהמחנה הצבאי שליד הכפר הגאלי, נבחר להתחרות במשחקים האולימפיים. בחירה זו שימחה מאוד את מפקדו, הקנטוריון סרנוס אוילוס, שקיווה שניצחון באולימפיאדה יגרום ליוליוס קיסר לקדם אותו. בתחילה היה קליאוס בטוח בניצחונו, אך לאחר שפגש את אסטריקס ואובליקס ונוכח בכוחם המופלא התערער ביטחונו העצמי וכתוצאה מכך גם כושרו הגופני הפך לירוד. על מנת לעודד אותו פנה סרנוס אוילוס אל מנהיג הכפר הגאלי וביקש "לעזוב אותו במנוחה". לתדהמתו החליטו בני הכפר להתחרות גם הם באולימפיאדה, עקב הניצחון שמבטיח להם שיקוי הפלא, ובחרו את אסטריקס ואובליקס לנציגי הכפר. לאחר שהסביר להם שההשתתפות באולימפיאדה מותרת להלנים ורומאים בלבד, הסביר אסטריקס שגם בני הכפר הגאלי נחשבים לרומאים לאחר שגאליה נכבשה על ידי רומא. כאשר קסיוס קליאוס שומע על כך הוא שוקע בדיכאון ומפסיק להתאמן, אך בעידודו של אוילוס הוא נוסע בכל זאת לאולימפיאדה. גם אסטריקס ואובליקס מפליגים ליוון בליווי כל בני הכפר, ובטרם ההגעה לאולימפיה מבקרים באתונה ובאקרופוליס. באולימפיה מתברר שחל איסור על שתיית סמים ממריצים (ובכללם גם שיקוי הפלא) לפני התחרויות, ומתחרה שיעבור על איסור זה ייפסל. על אובליקס שורה השפעת השיקוי באופן תמידי, ולכן הוא פורש מהתחרויות. אסטריקס מסרב לפרוש. הוא מחליט להירשם רק לתחרויות הריצה, ולנסות לנצח ללא השיקוי. בתחילה היוונים מנצחים בכל המשחקים, וחברי הוועד האולימפי חוששים שאם המשחקים לא יהיו מגוונים הם יחדלו לעורר עניין. לכן הם מחליטים לקיים תחרות ריצה בה ההשתתפות מותרת לרומאים בלבד. ללא השיקוי אסטריקס חסר סיכוי לנצח, ולכן הגאלים מחליטים להפיל את הרומאים בפח: לרמוז להם היכן נמצאת קדירת שיקוי הפלא. בתחרות הריצה, הרומאים ניצחו את אסטריקס בהפרש גדול והפגינו ביצועים מדהימים. אך לפני קבלת הפרסים גרם להם אסטריקס להוציא לשון. לשונותיהם היו צבועות בכחול. אשפיקס ציין בפני השופטים שמהל צבע בשיקוי הפלא, כך שמי ששתה מהשיקוי לשונו הפכה לכחולה. כך נפסלו כל המשתתפים בתחרות מלבד אסטריקס והוא הוכתר למנצח. אסטריקס אמנם זכה בכף התמר, אבל הוא העניק את הפרס לקסיוס קליאוס, משום שלדבריו הוא "זקוק לו יותר ממנו". תקוותו של סרנוס אוילוס התממשה, ולאחר שהציג את כף התמר בפני קיסר הוא קודם לדרגת טריבון. בשנת 2008 יצא הסרט אסטריקס ואובליקס באולימפיאדה, סרט לייב אקשן שמבוסס על הספר. בנוסף על עלילת הספר, מצטרף לחבורה בנסיעתם לאולימפיה גאלי בשם "Lovesix" (חולה-אהביקס, בתרגום חופשי) שמתחרה על ליבה של נסיכת יוון עם ברוטוס, הבן המתנקש של יוליוס קיסר. ז'ראר דפרדייה חזר לגלם בפעם השלישית את אובליקס. האתר הרשמי של אסטריקס אסטריקס באולימפיאדה, באתר OCLC (באנגלית) Asterix v12: "Asterix at the Olympic Games" - PIPELINE COMICS, www.pipelinecomics.com, ‏2018-04-10 (באנגלית אמריקאית)
געגועים לנחל

געגועים לנחל הוא אלבום אוסף, האלבום ה-16 במספר של ירדנה ארזי ואלבום האוסף החמישי בסך הכל. הוא מוקדש לשירי ארץ ישראל שביצעה ארזי לאורך כל הקריירה. שם האלבום הוא ציטוט מתוך השיר חופים ("חופים הם לפעמים געגועים לנחל"), שנכלל בו המרמז גם על להקת הנח"ל שבמסגרתה ירדנה ארזי ביצעה את השיר, ושהיוותה ציון דרך משמעותי בתחילת הקריירה שלה. האלבום כולל 21 שירים ומתוכם שוחררו שניים כסינגלים לרדיו בשנת 2013: "שלום עירי נוחמה" בביצוע שוקולד מנטה מסטיק- שיר רוסי במקור שתרגם לעברית המשורר אברהם שלונסקי. השיר הוקלט כבר בשנת 1989 אך נגנז. השיר השני הוא "הורה של בת גולה" שנכתב בשנות ה-40 על ידי הצנחנית חנה סנש שנרצחה בהונגריה והולחן על ידי נורית הירש. באלבום מופיעים גרסאות מחודשות לשירי ארץ ישראל- חלקם הוקלטו בהופעה חיה לאורך תקופות מסוימות ולראשונה רואים אור על גבי דיסק "הבה נגילה"- הוקלט בהופעה חיה בארצות הברית בתחילת שנות ה-90 ובוצע גם בהופעה שלה ברוסיה בשנת 1994 "לשיר זה כמו להיות ירדן"- הוקלט בהופעה חיה במסגרת פסטיבל עין גב 1993 "אגדת המפוחית"- הוקלט בעבור ערב מחווה לשירי אפי נצר "שיר שמח"- בוצע בהופעותיה של ארזי בתחילת שנות ה-80 בהיעדר מספיק רפרטואר באותה תקופה "מחרוזת שירי רועים"- הוקלט בראשית שנות ה-80 בהופעה חיה). מופיעים גם שירים שהקליטה עבור פרויקטים מסוימים ולא יצאו באף אלבום עד אותה עת "ניגון עתיק"- מופיע באלבום שירי ריקודי עם מחודשים בביצועי אומנים שונים, יצא בשלהי 2012. "כלניות"- קלאסיקה ישראלית של הזמרת שושנה דמארי המנוחה בביצוע מחודש שיצא בשנת 2008 לרגל יום העצמאות ומופיע באלבום "עבודה עברית 2". באלבום משולבים גם קלאסיקות אחרות כמו "חופים"- שיר הסולו הראשון של ארזי בימי להקת הנח"ל, "יש לי כנרת"- הוקלט עבור מצעד המרגנית בשנת 1980. "הוי ארצי מולדתי"- עם שוקולד מנטה מסטיק ו"בין פרחי הגן" שביצעה בשנת 1972 בהצגה "מופע הקונגרס הציוני לצחוק" ונכנס בגרסה מחודשת לאלבומה המצליח תחנה בזמן בשנת 1989. 1. בין פרחי הגן 2. כלניות 3. שלום עירי נוחמה 4. תכול המטפחת 5. שיר שמח 6. ניגון עתיק 7. אגדת המפוחית 8. הוי ארצי מולדתי 9. שלג על עירי 10. שם בכביש דימונה 11. תאורת חצר 12. שירי רועים 13. שדות בית לחם 14. שאני עמך 15. יש לי כנרת 16. בת הדייג 17. חופים 18. לשיר זה כמו להיות ירדן 19. מול הר סיני 20. הבה נגילה 21. הורה של בת גולה 1. הורה של בת גולה. מילים: חנה סנש, לחן: נורית הירש. תאריך יציאה: מרץ 2013. מיקום שיא במצעדים: מקום 22 ברדיו אמצע הדרך. 2. שלום עירי נוחמה- עם רותי הולצמן ולאה לופטין (שוקולד מנטה מסטיק. מילים: אברהם שלונסקי, לחן: רוסי. עיבוד: אריק רודיך. הוקלט: 1989. תאריך יציאה: מאי 2013. מיקום שיא במצעדים: מקום 29 ברשת ג'.
ליאור רוכמן

ליאור רוכמן (נולד ב-9 באוקטובר 1981) הוא קוסם ומנטליסט (אמן טלפתיה) ישראלי, שחקן תיאטרון וטלוויזיה, ויועץ בתחום הקסמים. רוכמן נולד וגדל בנתניה. הוא הושפע ממופע קסמים בו צפה בגיל 6, ולמד את אמנות הקסמים דרך ספרים, סרטים ואימונים. השתתף בתחרויות קסמים של אגודת הקוסמים לאורך השנים וזכה במקומות ראשונים. שירת בצה"ל בלהקה צבאית ובהמשך כקוסם צבאי. בשנים 2001-2004 למד לימודי משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין. שיחק במספר הצגות בתיאטראות בארץ, בהן "לא על הזמירים" של תיאטרון באר שבע, "פיגמליון" של תיאטרון חיפה, "שום בצל" של תיאטרון מדיטק ו"זוהר" של תיאטרון הקאמרי. בשנים 2006-2012 שיחק בהצגה "משחקים בחצר האחורית" בתפקיד שמוליק בתיאטרון הקאמרי, והוא ממשיך לשחק בהצגה זו בשנת 2013 בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער. בשנים 2008-2009 כיכב בשתי עונות של תוכנית הטלוויזיה "העוקץ" בערוץ 10 לצד נמרוד הראל. בתוכנית הוא מבצע עם שותפיו "עוקצים" ונוכלויות שונות מול המצלמה, במטרה להזהיר את הציבור מכך. בשנת 2012 השתתף בתוכנית "מי יפיל את המאסטר" בערוץ 2, בקטע שנבחר לקטע הטלפתיה המצחיק ביותר בתוכנית. בשנים האחרונות הוא מרצה בכנסים של קוסמים ושופט בתחרויות קסמים באגודת הקוסמים הישראלית. הוא משמש כיועץ קסמים להפקות והצגות תיאטרון, בהן "האריסטוקרטים" ו"סוף טוב" של תיאטרון הקאמרי, "היפה והחיה" של התיאטרון המסחרי ו"החולה המדומה" של תיאטרון החאן. ב-2013 החל להופיע במופע טלפתיה, בו הוא עוסק בקריאת מחשבות והעברת מחשבות, כיפוף מתכות, טלקינזיס (הזזת חפצים בכוח המחשבה), עצירת שעונים, זריזות ידיים בקלפים וקטעי בידור בקסמים. לטענת רוכמן, האפקטים שהוא מבצע אינם פועלים בשל כוחות על-טבעיים, אלא באמצעות טכניקות של סוגסטיות, דמיון מודרך, קריאת שפת גוף, אינטואיציה, כוח השפעה ועוד. רוכמן נשוי אב לשניים, מתגורר כיום בתל אביב. ליאור רוכמן, ברשת החברתית פייסבוק ליאור רוכמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאור רוכמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאור רוכמן, באתר תיאטרון הקאמרי אשף בזריזות ידיים, באתר nana10‏, 27 באוקטובר 2008 קטע טלפתיה של רוכמן, בתוכנית הבוקר של ערוץ 10 ליאור רוכמן בתוכנית "מי יפיל את המאסטר" בערוץ 2, סרטון באתר יוטיוב רוכמן בקטע "עוקץ הסנוקר" מתוך התוכנית "העוקץ" ביוגרפיה של ליאור רוכמן באתרו האישי מערכת העוקץ, אשף בזריזות ידיים, באתר nana10‏, 27 באוקטובר 2008 המופע למבוגרים, באתר של ליאור רוכמן
השער ללא שער

השער ללא שער (בסינית:無門關) הוא ספר קואנים (חידות זן) של מורה הזן הסיני וו-מן הואי-קאי, המכונה "מומון". הספר ראה אור בסין בשנת 1228 והפך לאחד מהספרים הקלאסיים של הזן בודהיזם. השם מסמן את הפרדוקס של הזן, המציג דבר והיפוכו ודורש מהקורא או התלמיד לדלג מעל למשוכה של חסר הפתרון הלוגי, כדי לחצות את המחסום ולזכות בהארה. השם "השער ללא שער" עצמו אינו מהווה בהכרח תרגום מדויק של המקור הסיני. במקור המנדריני השם נראה כך: 無門關. ניתן לראות כי ישנם בו שני סימנים שונים לתיאור המילה "שער". האחד הוא 門 - mén, והשני הוא 關 - guān. לכן ניתן לשער כי הכוונה לשני פירושים שונים של המילה, והשם המתאים יותר הוא "המחסום ללא שער". בנוסף, עקב הדמיון בין שם המחבר - "וו-מן", ובין שני הסימנים הראשונים של שם הספר במנדרינית - 無門 - ייתכן שהכוונה היא לכך ששם הספר הוא "המחסום של וו-מן". הטקסט באנגלית - מקור התרגום לעברית זן בודהיזם קואן הארה מדיטציה ספר הזן של ג'ושו, תרגם מיפנית לאנגלית יואל הופמן, תרגם מאנגלית לעברית דרור בורשטיין, הוצאת בבל 2007. קול היד האחת, תרגם מסינית לאנגלית יואל הופמן, תרגם מאנגלית לעברית דרור בורשטיין, הוצאת כתר ספרים 2011. חכמת זן, בתרגום דוד שחר, הדר הוצאה לאור 1989. זן, מקורות ושיחות על מדיטציית זן ותרגולה, ד.ט. סוזוקי ושונריו סוזוקי, משכל ואסטרולוג הוצאות לאור 2003. דרך הזן, אלן ווטס, תרגם מאנגלית לעברית אהוד תגרי, חרגול-עם עובד הוצאות לאור 2009. השער ללא שער, וו-מן הואי-קאי, תרגם מהמקור לאנגלית אייצ'י שימומיסה, תרגם מאנגלית לעברית חיים ניסני, ספר אלקטרוני, 2013. מראה אל מסורת הזן, היוּ־ג'ונג, תרגום מהמקור הקדום לעברית: אורי קפלן, פרפנצ'ה הוצאה לאור. השער ללא שער - אתר המוקדש לספר הספר השער ללא שער בגרסה דיגיטלית הניתנת לקריאה על טאבלטים, סמארטפונים ומחשבים ביתיים באתר אינדיבוק. לקריאת הפרק הראשון The Gateless barrier: Zen comments on the Mumonkan - באנגלית The World: A Gateway : Commentaries on the Mumonkan - באנגלית
Rolling shutter

Rolling Shutter (בתרגום לעברית: תריס מתגלגל) היא שיטה ללכידת תמונה. צילום דיגיטלי נעשה באמצעות חיישן אלקטרוני שממיר את התמונה שבסצנה (דהיינו אור) לאות חשמלי ואז למידע דיגיטלי. תפקיד התריס הוא לגרום שהזמן שהחיישן נחשף לאור יהיה מתואם או מהיר יותר מקצב הפריים, כדי להפחית טשטוש שנגרם מתנועה בתוך הפריים. בצילום ישנם שני חיישנים עיקריים, CCD ו־CMOS, אשר לכל חיישן שיטה שונה לרכישת התמונה. Rolling shutter היא שיטת לרכישת תמונה עבור חיישן CMOS, אשר מיושמת באמצעות סריקה של הפריים בצורה אופקית או אנכית. כתוצאה מכך לא כל חלק של סצנת התמונה מוקלט באותו זמן, אך הם כן מוצגים יחד באותו זמן. כמו כן, השיטה יוצרת עיוותים צפויים, לדוגמה כאשר יש הבזק אור, כגון ברק. Wobble (נענוע) - תופעה שנוצרת כאשר המצלמה רועדת, למשל יכול לקרות כתוצאה מכך שהמצלמה מחוברת לעצם שנע. ה־Rolling Shutter גורם לכך שהתמונה המתקבלת תראה לא טבעית ומוזרה. Skew (מריחה הצידה) - התמונה נמרחת בכיוון מסוים כאשר התמונה או העצם זזים מצד לצד וחושפת חלקים אחרים של התמונה מזמנים שונים. למעשה תופעת Skew היא סוג של עיוות מתופעת Wobble. Smear (מריחה) - כאשר האובייקט הנדגם מסתובב באותה מהירות (או יותר) מהפריים שנדגם במצלמה. צפייה מהצד במאוורר מסתובב בכיוון השעון, תגרום ללהבים מצד שמאל להיות עבים יותר (עקב מריחה) מהלהבים בצד ימין (שיהפכו צרים), ואף יראו מנותקים מהבסיס. Partial Exposure (חשיפה חלקית) - כאשר משך הבזק האור קצר יותר ממהירות הסריקה של מערך החיישן, נוצר מצב שרק חלק מהתמונה נחשפה לאור וכתוצאה מכך נקבל חלק מואר וחלק חשוך. יתרונות השיטה הם שהחיישן ממשיך לקבל שטף פוטונים (אור) במהלך עיבוד התמונה, ולכן מעלה את הרגישות ומכך את איכות התמונה. הצמצם (הסוגר המאפשר חשיפה לאור) יכול להיות מכני או חשמלי. שיטת ה־Rolling shutter היא בניגוד לשיטת ה־Global Shutter, אשר בה חושפים את כל מטריצת החיישנים לסצנה באותו זמן. על ידי כך ניתן לפתור חלק מהבעיות הנוצרות מאי אחידות בזמן החשיפה. עבור חיישני CMOS רוב השוק עובד בשיטת ה־Rolling shutter, אך עבור חיישני CCD רוב השוק עובד בשיטת Global Shutter. צילום להבי מטוס המראים את אפקט ה־rolling shutter, סרטון באתר יוטיוב צילום מאוורר המראה את אפקט ה־rolling shutter, סרטון באתר יוטיוב הדגמה תלת מימדית המראה איך נוצר אפקט ה־rolling shutter, סרטון באתר יוטיוב מיתרי בס המראים את אפקט ה־rolling shutter, סרטון באתר Vimeo עוד סרטון המראה את האפקט, סרטון באתר Vimeo תמונה 1 תמונה 2 השוואה בין Rolling ל־Global (באנגלית) "Electronic shuttering: Rolling vs Global shutter" (PDF). Motionvideoproducts. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-02-15. נבדק ב-2011-12-22. Shutter Operations for CCD and CMOS Image Sensors Kodak "Image Sensors - MT9M413C36STC - Aptina Imaging". Aptina.com. 2008-03-03. נבדק ב-2010-08-21.
אמות השקעות

אמות השקעות בע"מ היא חברת השקעות ישראלית העוסקת בהשכרה, ניהול וייזום מיזמי נדל"ן. החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב בשווי של למעלה מ-7 מיליארד ש"ח. אמות השקעות נוסדה בשנת 1964 על ידי חברת העובדים לצורך השקעת כספי קרנות הפנסיה ההסתדרותיות. את הקמת החברה הובילו יעקב לוינסון וראובן שנקר. בחברה היו שותפות חמש מתוך שבע קרנות הפנסיה ההסתדרותיות. בראשית שנות ה-70 היא הייתה חברת בת של בנק הפועלים. בשנותיה הראשונות הקימה החברה, בין השאר, סופרמרקטים, בתי כל בו של המשביר לצרכן, תחנות מרכזיות בשותפות עם אגד בחברת "מפעלי תחנות" ושוק מרכזי באשדוד. בשנת 2005 רכשה חברת "אלוני חץ נכסים והשקעות" כ-80% ממניות אמות השקעות. לאחר הרכישה נתן חץ מונה ליושב ראש דירקטוריון החברה. בשנת 2006 מונה אבי (אבשלום) מוסלר למנכ"ל החברה. בשנת 2007 רכשה החברה את מגדל אמות השקעות. ביולי 2018 אמות רכשה מידי קבוצת אלייד החזקות כ-50% מהזכויות במגרש השוכן ברחוב הלח"י שבבני ברק, וזאת תמורת כ-100 מיליון שקל. אתר האינטרנט הרשמי של אמות השקעות אמות השקעות, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב אמות השקעות, באתר "מאיה" אמות השקעות, באתר גלובס אמות השקעות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. מזכירות חברת העובדים אישה התכנית, דבר, 6 ביולי 1965 ראובן שנקר, דבר, 13 ביוני 1965 אמות תשקיע 4 מיליון לירות, דבר, 31 במרץ 1965 עמוס כרמלי, נחנכה התחנה המרכזית של אגד בחיפה, דבר, 31 במאי 1974 3 סופרמקטים חדשים יוקמו בבת ים ובחולון, מעריב, 19 במאי 1965 לפתיחת הסופרמרקט בקריית גת ובקריית מלאכי, דבר, 2 בפברואר 1970 התחנה המרכזית החדשה בירושלים תפתח ביום א', דבר, 5 בספטמבר 1968 15 מיליון לירות השקיעה חברת אמות, דבר, 8 באוקטובר 1965
איסאפיירד'ור

איסאפיירד'ור (באיסלנדית: Ísafjörður) היא עיירה בצפון-מערב איסלנד, בירת מחוז וסטפירד'יר והעיירה הגדולה בו. איסאפיירד'ור היא העיירה הגדולה בחצי האי ווסטפיורדס, נכון לשנת 2008 התגוררו בעיירה כ-2,600 תושבים. איסאפיירד'ור נוסדה ב-מאה ה-9 והיא האחת העיירות העתיקות והראשונות באיסלנד. בעבר הנמל של העיירה שימש לצייד לווייתנים היום הוא משמש למסחר ולדיג. איסאפיירד'ור היא עיירה מרכזית בפיורדים המערביים והיא גם עיר בירה של הפיורדים המערביים. מדיה וקבצים בנושא איסאפיירד'ור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איסאפיירד'ור ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איסלנד ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איילססטאד'יר

איילססטאד'יר (באיסלנדית: Egilsstaðir) היא עיירה בצפון-מזרח איסלנד, בירת מחוז אוסטורלנד והעיירה הגדולה בו. איילססטאד'יר שנוסדה בשנת 1947, היא כיום העיירה החשובה ביותר במזרח איסלנד. בעיירה קיים בית חולים, מכללה, ושדה תעופה. בין השנים 2004–2008 התפתחה העיירה במהירות, זאת עקב בניית סכר קראוניוקאר (Kárahnjúkar) בסמוך לה. מדיה וקבצים בנושא איילססטאד'יר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איילססטאד'יר (באיסלנדית ובאנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איסלנד ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.