laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חורוג

חורוג (בטג'יקית: Хоруғ; ברוסית: Хорог; בפרסית: خاروغ, תעתיק מדויק: ח'ארוג) היא בירת המחוז האוטונומי גורנו-בדח'שאן בדרום-מזרח טג'יקיסטן. העיר שוכנת באזור הרי פמיר במפגש הנהרות פנג' וגונט בגובה 2,123 מטרים מעל פני הים, על גבול אפגניסטן ומרוחקת כ-270 ק"מ דרום-מזרחית לבירה דושנבה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-31,100 בני אדם. חורוג ידועה בעצי הצפצפה החולשים על צמחיית העיר. במהלך המאה ה-19 היה אזור חורוג נתון למחלוקת בין אמירות בוכרה, אפגניסטן, בריטניה והאימפריה הרוסית. בסופו של דבר רוסיה היא זו שהשתלטה על חורוג. בתחילת המאה ה-20 החלה התיישבות רבה יותר שעודדה על ידי שלטונות ברית המועצות בשנות ה-20. בשנת 2012 עשרות בני אדם נהרגו בעיר כתוצאה מהתנגשות בין כוחות גרילה לבין השלטונות הטג'יקיים. כיום העיר נחשבת לאחת מן העניות במדינה. פסל של שירינשאה שאהטימור בפארק המרכזי בעיר נמל התעופה בעיר גשר מעל נהר גונט בעיר מדיה וקבצים בנושא חורוג בוויקישיתוף חורוג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tajikistan: Provinces, Major Cities & Urban Settlements - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא טג'יקיסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר זאפורוז'סקי

אלכסנדר זאפורוז'סקי (ברוסית: Александр Иванович Запорожский) הוא קולונל לשעבר בסוכנות הביון הרוסית. זאפורוז'סקי התחיל לעבוד עם הק.ג.ב. בשנת 1975 ואחריו עם שירות הביון הרוסי והיה אחראי על גיוסם של מודיעים בארצות הברית. בשנת 1997 הוא נטש בחשאי לארצות הברית והתגורר בשקט במרילנד. כלי תקשורת רוסיים דיווחו כי מילא תפקיד מטעם ארצות הברית בפרשת החפרפרת ב-FBI רוברט הנסן. בשנת 2001 זאפורוז'סקי פותה חזרה לרוסיה על ידי המודיעין הרוסי, שם נתפס והורשע בבגידה וקיבל עונש מאסר של 18 שנה בשנת 2003 בגין שיתוף פעולה עם ארצות הברית. לאחר מכן הוא שוחרר ביולי 2010 במסגרת פרשת החלפת מרגלים עם עשרה סוכנים רוסיים שנעצרו בארצות הברית כחלק ממבצע ביון רוסי. "U.S. Spies Rush to Protect Defectors After Skripal Poisoning". הניו יורק טיימס. 2018-09-13. נבדק ב-2018-09-13. "Candidates for possible U.S.-Russia spy swap". Reuters. 2010-07-08. נבדק ב-2010-07-08. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדימיר אלגאנוב

ולדימיר פטרוביץ' אלגאנוב (ברוסית: Владимир Петрович Алганов; נולד ב-22 באוקטובר 1952) הוא מרגל רוסי. אלגאנוב, יליד לנינגרד, היה קצין הק.ג.ב. הסובייטי בוורשה, פולין בשנות ה-80 וקצין סוכנות הביון הרוסית באותה עיר בשנות ה-90. בשנת 1996 התפטר ראש ממשלת פולין יוזף אולקסי מתפקידו בשל קשריו עם אלגאנוב. אלגאנוב גורש מפולין בשנת 1997. בשנת 2005 הרשויות הליטאיות אמרו כי לאלגאנוב הונפקה אשרת שהייה בליטא ארוכת טווח בשנת 2002 ואלגאנוב פגש את מנהלי תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה. בשנת 2003 פגש אלגאנוב בחשאי את יאן קולצ'יק במסעדה בווינה, אוסטריה. השיחה הוקלטה על ידי קציני מודיעין פולנים. לדברי אנטוני מקיירביץ', חבר ועדת החקירות: אלגאנוב הציע לקולצ'יק 5 מיליון דולר כדי להשפיע על נשיא פולין דאז אלכסנדר קוושנייבסקי. אלגאנוב אמר כי שישה חודשים קודם לכן שילמו הרוסים מיליון דולר לשר האוצר ויסלאב קצ'מארק עבור החברה הרוסית לוקאויל שתזכה במכרז ההפרטה של בית זיקוק בגדנסק. כמו כן נכח בפגישה אלכסנדר ז'גיאל, שותפו העסקי של אלגאנוב בווינה. הפרשה עוררה גלים וביקורת מעורבות סוכנויות הביון הרוסיות בענייניהן הפנימיים של ליטא ופולין. "Polish PM forced to resign over links with KGB man". London: The Independent. 25 בינואר 1996. נבדק ב-2009-10-17. {{cite news}}: (עזרה) Barnett, Neil (8 בינואר 2006). "From Poland to Hungary, Gazprom takes stealth route to domination". London: The Independent. נבדק ב-2009-10-17. {{cite news}}: (עזרה) "Chronicle of Russian Espionage in the Baltic Countries". Axis Globe. 2005-04-20. אורכב מ-המקור ב-2007-09-14. נבדק ב-2009-10-17. "Baltic News (2005/01)". Baltics Worldwide. בינואר 2005. אורכב מ-המקור ב-2010-12-22. נבדק ב-2009-10-17. {{cite web}}: (עזרה) Fleishman, Jeffrey (2004-12-05). "Oil scandal rocks Polish leadership - Some fear Moscow gaining influence". The Boston Globe. נבדק ב-2009-10-17. Polish oil case businessman fails to show before commission, "ill" in London. Asia Africa Intelligence Wire. November 09, 2004.
מיכאיל דמיטרייב

מיכאיל ארקדייביץ' דמיטרייב (ברוסית: Дми́триев Михаи́л Арка́дьевич; נולד ב-25 באפריל 1947, מוסקבה) הוא איש צבא רוסי אשר שימש כראש השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית (בין התאריכים 9 באפריל 2004–24 במאי 2012). בוגר המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במוסקבה של משרד החוץ של ברית המועצות בשנת 1970. לאחר שסיים את לימודיו במכון, עד שנת 1991 שירת בק.ג.ב. של ברית המועצות, ואז עד שנת 2000 עבד בשירות הביון הרוסי, כולל כראש המחלקה למידע וניתוח. באוגוסט–נובמבר 2000 הוא היה סגן שר התעשייה, המדע והטכנולוגיה של הפדרציה הרוסית. מאז 13 בנובמבר 2000 עבד במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית תחילה כסגן שר ואז מ-28 בדצמבר 2000 עד 9 באפריל 2004, כיו"ר הוועדה לשיתוף פעולה צבאי-טכני עם מדינות זרות ומאז דצמבר 2012 שימש כיועץ לשר ההגנה. משרד ההגנה הרוסי אירח מסיבת עיתונאים של מיכאיל דמיטרייב, מנהל השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני (2012) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ח'וג'נד

ח'וג'נד (בטג'יקית: Хуҷанд; ברוסית: Худжанд - חוּדְזָ'נְד; בפרסית: خُجَند, תעתיק: ח'ֹגַ'נְד; בין השנים 1936–1991 נקראה לנינאבאד (בטג'יקית: Ленинобод; ברוסית: Ленинабад; בפרסית: لنین‌آباد‌)) היא העיר השנייה בגדלה בטג'יקיסטן ובירת מחוז סוגד בצפון-מערב המדינה. העיר ממוקמת על נהר הסיר דריה, כ-210 ק"מ צפון-מזרחית לבירה דושנבה. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 מתגוררים בעיר כ-198,700 בני אדם. ח'וג'נד נחשבת לאחת מן הערים העתיקות באסיה, וקיומה החל לפני כ-2,500 שנים. לאורך ההיסטוריה ח'וג'נד נחשבה למיקום מרכזי בדרך המשי. האזור יושב לראשונה על ידי כורש זמן קצר לפני מותו. בשנת 329 לפנה"ס העיר נכבשה על ידי אלכסנדר הגדול ושמיקם בסמוך לה את אלכסנדריה אסחטה. השלטון של אלכסנדר עודד את התרבות ההלניסטית באזור, שהחזיקה מעמד ב-300 השנים שלאחר מכן. בתחילת המאה ה-8 האזור נכבש על ידי נסיכויות מוסלמיות. במהלך המאה ה-13 אזור ח'וג'נד נכבש על ידי האימפריה המונגולית. במהלך המאה ה-19 היו סכסוכים רבים בח'וג'נד בין שליטי בוכרה לבין האימפריה הרוסית אשר כבשה סופית את האזור בשנת 1866. ביולי 1916 התרחשו מהומות בעיר בין השלטונות הרוסיים לבין התושבים בנוגע לגיוס כפוי לצבא האימפריה הרוסית בזמן מלחמת העולם הראשונה. בשנים 1924–1929 הייתה העיר חלק מן אוזבקיסטן הסובייטית, עד אשר עברה לשלטון טג'יקיסטן הסובייטית. אוזבקיסטן בוכרה, בוכרה, אוזבקיסטן אוזבקיסטן סמרקנד, סמרקנד, אוזבקיסטן קזחסטן שימקנט, קזחסטן איראן תבריז, מזרח אזרבייג'ן, איראן איראן נישאפור, ח'וראסאן רזאווי, איראן מדיה וקבצים בנושא ח'וג'נד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ח'וג'נד (בטג'יקית) ח'וג'נד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tajikistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא טג'יקיסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדימיר זאוורשינסקי

ולדימיר איוואנוביץ' זאוורשינסקי (ברוסית: Владимир Иванович Завершинский;‏ 24 בנובמבר 1949, טארוטינו – 23 בספטמבר 2019, מוסקבה) היה סוכן שירותי הביון הסובייטים והרוסים. שימש כסגן מנהל שירות הביון של הפדרציה הרוסית (2000–2008). הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בכפר הולדתו. מאז 1964 התגוררה המשפחה בעיר יסנטוקי, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם דז'ריזינסקי בשנת 1966. סיים בהצטיינות את הפקולטה הפילולוגית של המכון הפדגוגי קראצ'אי-צ'רקסיה בשנת 1970. בשנת 1970 הוא הוזמן לעבוד בק.ג.ב.. הוא סיים את הקורסים הגבוהים של הק.ג.ב שתחת מועצת השרים של ברית המועצות במינסק בשנת 1971. הוא עבד 4 שנים בסיכול ריגול. מאז 1977 עבד כסוכן מבצעי במינהל הראשי הראשון של הק.ג.ב. במשך 12 שנים עבד במדינות זרות. ידוע שהוא עבד ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית במשך תקופה ארוכה ומאז 1989 הוא היה ראש המחלקה השלישית של הנציגות של הק.ג.ב בשטאזי. בשנת 1992 חזר למוסקבה ועבד במטה שירות הביון של הפדרציה הרוסית, כראש מחלקה. בשנת 1994 הוא מונה לראש אחת המחלקות המובילות בסוכנות הביון הרוסית, שבראשה עמד במשך 6 שנים. ב-24 בנובמבר 2000 מונה לסגן מנהל שירות הביון. ביולי 2008 פוטר מתפקידו. ביולי 2008 מונה לעוזר מזכיר מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית. התפטר מתפקידו באוקטובר 2013. הוא התגורר במוסקבה התמחה בטיפוס הרים ואהב היסטוריה ונומיסמטיקה. מחבר הספרים "מאמרים על ההיסטוריה של טארוטינו" (2008) ו"על ההיסטוריה של יצירת גדוד הקוזקים האדומים של סטנקה רזין בטרויצק" (2012). מת ב-23 בספטמבר 2019. ביוגרפיה, באתר הרשמי של סוכנות הביון של רוסיה ביוגרפיה, באתר הרשמי של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית Светлая память Мазур, Г. М. Завершинский Владимир Иванович / Г. М. Мазур // Челябинская область : энциклопедия : в 7 т. / редкол.: К. Н. Бочкарев (гл. ред.) [и др.]. — Челябинск: Камен. пояс, 2008. — Т. 2. — С. 353 : фот. Некролог // «Красная Звезда». — 2009, 25 сентября. — С.12.
ויאצ'סלב גורגנוב

ויאצ'סלב איוואנוביץ' גורגנוב (ברוסית: Вячесла́в Ива́нович Гурге́нов;‏ 1 ביולי 1935 – 22 באוגוסט 1994) היה קצין המודיעין הסובייטי והרוסי, סגן המנהל הראשי הראשון (סוכנות הביון הסובייטית) של ברית המועצות, היה ממלא מקום ראש סוכנות הביון של ברית המועצות. נולד בשנת 1935 בגרוזני. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למדעי המזרח במכון MGIMO בשנת 1959 וכמומחה להודו נשלח לעבוד בלשכת סוכנות הדפוס "נובוסטי" בקולקטה, שם עבד עד 1962. בשנת 1963 החל לשרת בשירות הביון. בשנת 1964 סיים את לימודיו בבית הספר של הק.ג.ב (בית ספר מספר 101). לאחר מכן שירת כסוכן מודיעין בהודו ובבנגלדש (1965–1972), היה ראש תחנת הק.ג.ב. באסלאמאבאד (1978–1983). בין השנים 1983–1989 מילא תפקידים בכירים שונים במנגנון המרכזי של המינהל הראשי הראשון של הק.ג.ב.. מאז 1989 היה סגן ראש המינהל הראשי הראשון ומאז 1991 היה סגן מנהל שירות הביון הרוסי (SVR). מ-22 בספטמבר עד 30 בספטמבר 1991 כיהן כממלא מקום ראש סוכנות הביון הסובייטית. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוגד (מחוז)

סוגד (בטג'יקית: Вилояти Суғд; ברוסית: Согдийская область, תעתיק: סוגדייסקאיה אובלסט; בפרסית: ولایت سغد, תעתיק מדויק: ולאית סע'ד) הוא מחוז בצפון-מערב טג'יקיסטן. במחוז ישנם כשליש מהאדמות החקלאיות בטג'יקיסטן, והוא מייצר כשני שלישים מהתמ"ג במדינה. המחוז משתרע על פני 25,200 קמ"ר ובירתו היא העיר ח'וג'נד. סוגדיה הייתה ממלכה מרכז אסיה שקמה במאה ה-6 לפנה"ס והתפשטה לאורכו של נהר אמודריאן (כיום נהר סירדריה). הממלכה כיסתה חלקים מאוזבקיסטן, טורקמניסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן, אפגניסטן וצפון מזרח איראן של ימינו. במשך תקופה, העיר העיקרית הייתה מרקנה (Marakanda), שהייתה בעבר בירתה של הממלכה. סוגדיה הייתה ממלכה חשובה במסחר העתיק ושיחקה תפקיד מרכזי בסחר בין מזרח ומערב, ובשינויי התרבות הדת והסחר באזור. סוגדיה הייתה ממלכה מרכז-אסיתית שהייתה תחת השלטון האחרון של המלך והאושאנא וכיסתה חלק ממסלול הסוחר בין סין לרומא בעת העתיקה. העיר מרקנה, הבירה של סוגדיה, הייתה נקודת מרכז בסחר בהודו, סין ורומא. הממלכה קמה במאה ה-6 לפני הספירה ונפלה בידי הוהאושאנים במאה ה-7 לפני הספירה. כתוצאה מכך, הממלכה התפרקה למדינות קטנות יותר. מרקנה, הבירה העיקרית, שיחקה תפקיד חשוב בסחר ובתרבות באזור והייתה נחשבת לעיר מרכזית באזור. סוגדיה או סוגדיאנה בכללותה השתרעה באזור שבין אוזבקיסטן, טג׳יקיסטן וקזחסטן של ימינו, והתאכלסה על ידי הסוגדים ומיעוטים נוספים ממערב אירו-אסיה הגדולה. בין עריה המרכזיות ניתן למנות את בוכרה (Bukhara), קאש (Kesh), סמרקנד (Samarkand) וחוג׳נד (Kaujand). על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-2.82 מיליון בני אדם - 28.56% מתושבי המדינה. הרכב האוכלוסייה של המחוז בשנת 2010 היה 84% טג'יקים, 14.8% אוזבקים, 0.6% קירגיזים, 0.4% רוסים ו-0.1% טטרים.[דרוש מקור] הסוגדים היו סוחרים על דרך המשי שנהנו מהגנת השליטים הטורקים בדרכם ליעדיהם המסחריים, בתמורה להובלת סחורות פיתוח מסחרי והפצת ידע בתחומים שונים, ביניהם קליגרפיה, גאוגרפיה של האזור, דת ועוד. בתיאורים סיניים קדומים תוארו הסוגדים כ״עם המשונה ביותר עלי אדמות, שאנשיו מתעניינים רק בכסף ודת - והפצתן לאורכם ולרוחבם של אלפי מילין״. [דרוש מקור] בפתגם שהיה נפוץ בקרב עמי האזור (בעיקר באזור מערב אירו-אסיה הגדולה) נטען כי: ״אין טורקי מיושב ומתורבת שחי בעיר ללא אדם מתוחכם לצידו, ואין אדם מיושב ומתורבת שחי בעיר ללא טורקי שיגן עליו״ (ניסוח חופשי מטורקית), כלומר ההגנה הטורקית קריטית לפיתוח וקדמה, והפיתוח והקדמה קריטיים להצלחה הטורקית. דבר זה מצביע על היחס בין הסוגדים ויכולותיהם במסחר ופיתוח ידע, ובין ההגנה שנדרשה להם לניהול ענייניהם. גם במהלך האביב הערבי ב-2011 היו מי שצעקו בהפגנות כי נדרש ״טורקי עם נבוט״ כלומר הגנה טורקית משמעותית יותר. שפתם של הסוגדים הושפעה רבות מעמי האזור ולמעשה כמעט כל מקורותיה הגיעו מבחוץ, בעיקר מעמי האזור שהתיישבו לאורכה של דרך המשי. דבר זה כשלעצמו מעיד על חשיבותם המסחרית. מדיה וקבצים בנושא סוגד בוויקישיתוף Tajikistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא טג'יקיסטן ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רום רובינסון

ג'רום רובינסון (באנגלית: Jerome Robinson; נולד ב-22 בפברואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA. רובינסון נולד וגדל בעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית, ובשנת 2015 החל ללמוד בבוסטון קולג'. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ובשתי העונות הבאות הפך לשחקן המוביל של ה"איגלס", עם ממוצעים כוללים של 19.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק. ב-6 בפברואר 2018 קלע שיא קריירה של 46 נקודות במשחק מול אוניברסיטת נוטרדאם. בסיום עונתו השלישית, בה נבחר לחמישיית העונה של מחוז החוף האטלנטי (ACC), עזב את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2018 נבחר רובינסון על ידי לוס אנג'לס קליפרס, בבחירה ה-13. לאורך עונת הרוקי שלו מיעט לשחק ב-NBA, ונשלח מספר פעמים בהשאלה לקבוצת הבת של הקליפרס מליגת הפיתוח – אגווה קליינטה קליפרס. בתקופתו בליגת הפיתוח שיחק ב-24 משחקים, ותרם 18.9 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-16 בנובמבר 2019 קלע שיא קריירה ב-NBA של 21 נקודות, בניצחון קבוצתו מול אטלנטה הוקס. ב-6 בפברואר 2020, לאחר כעונה וחצי עם הקליפרס, הועבר לוושינגטון ויזארדס כחלק מטרייד משולש במסגרתו מרכוס מוריס נשלח לקליפרס, ומוריס הארקלס הועבר לניו יורק ניקס. ב-21 משחקיו עם הוויזארדס עד לסיום עונת 2019/2020 הציג רובינסון יכולת מעודדת, עם ממוצע של 9.4 נקודות למשחק. ג'רום רובינסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'רום רובינסון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN הסטטיסטיקות של רובינסון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com סיכום המשחק בין בוסטון לנוטרדאם, באתר ESPN,‏ 7 בפברואר 2018 רובינסון מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2018, באתר הבוסטון גלוב, 4 באפריל 2018 רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של רובינסון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין הקליפרס להוקס, באתר ESPN,‏ 17 בנובמבר 2019 וושינגטון מצרפת את רובינסון, באתר הקבוצה, 6 בפברואר 2020
ח'תלון

ח'תלון (בטג'יקית: Вилояти Хатлон; ברוסית:Хатлонская область, תעתיק: חטלונסקאיה אובלסט; בפרסית: ولایت ختلان, תעתיק: ולאית ח'תלאן) הוא המחוז המאוכלס ביותר בטג'יקיסטן השוכן בדרום-מערב המדינה. המחוז הוקם בשנת 1992, לאחר עצמאותה של המדינה. המחוז משתרע על פני 24,700 קמ"ר ובירתו היא העיר בוח'תר. במהלך התקופה הסובייטית, ח'תלון היה מרכז לגידול כותנה. בשנות ה-30 השלטונות הסובייטים ניסו לקיים תהליך קולקטיביזציה כפוי שכלל הגלייה ויישוב מחדש של איכרים ואכיפה רבה נגדם. תהליך הקולקטיביזציה יצר מתיחות רבה בין תושבי האזור הטג'יקים לבין אלו האוזבקים. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-3.53 מיליון בני אדם, רובם עוסקים בחקלאות. הרכב האוכלוסייה של המחוז בשנת 2010 היה: 81.8% טג'יקים, 12.9% אוזבקים, 0.5% טורקמנים ו -4.6% אחרים. מדיה וקבצים בנושא ח'תלון בוויקישיתוף Tajikistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא טג'יקיסטן ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן גורלובסקי

איוון איוונוביץ גורלובסקי (ברוסית: Иван Иванович Гореловский;‏ 25 בינואר 1942 במחוז גורקי, רוסיה הסובייטית – 29 באוקטובר 2021, מוסקבה, רוסיה) היה סוכן ביון סובייטי-רוסי, קולונל-גנרל בדרגתו. נולד למשפחה ממעמד הפועלים. בשנים 1960–1963 שירת במשמר הגבול במחוז הגבול של האוקיינוס השקט של הק.ג.ב. לאחר שעזב את השירות במשמר הגבול הוא נרשם כצוער לבית הספר של הק.ג.ב תחת מועצת השרים של ברית המועצות. בשנת 1968 סיים את לימודיו בבית הספר הזה. מאז 1968 עבד כסוכן במזרח גרמניה. מאז 1971 הוא שירת במנהל השלישי לסיכול ריגול צבאי של הק.ג.ב וב-1979 שימש כמדריך לענייני גופי ביטחון המדינה במחלקת הגופים המינהליים של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. מאז 1986 עמד בראש המחלקה המיוחדת של הק.ג.ב למחוז הצבאי טרנס-בייקל. בשנת 1988, חזר למוסקבה ושירת במשרד המרכזי של הק.ג.ב. מאז אוגוסט 1988 היה יו"ר הק.ג.ב של אזרבייג'ן. בספטמבר 1989 הוא הוחלף על ידי וגיף גוסיינוב, הועבר למוסקבה ומונה לעמוד בראש תחום בעיות ביטחון המדינה במחלקה הממלכתית-משפטית של הוועד המרכזי של המפלגה, בזמן שהיה בשירות מילואים כלוטננט גנרל בק.ג.ב. (1990). מאז ינואר 1992 היה סגן מנהל שירות הביון של הפדרציה הרוסית לעניינים מנהליים וכלכליים. מאז מאי 2001 היה דובר סוכנות הביון. פרש בשנת 2006. מאז 2006 הוא עבד בלשכת המסחר והתעשייה של הפדרציה הרוסית כסגן נשיא ומנהל עסקים, מאז מרץ 2009 היה יועץ לנשיא הלשכה וחבר בנשיאות איגוד סוכנויות אכיפת החוק של הפדרציה הרוסית. היה חבר במפלגה הקומוניסטית בשנים 1970–1991. בשנים 1989–1991 הוא נבחר לועידת נציגי העם, היה חבר בוועדה להגנה וביטחון של הסובייט העליון של ברית המועצות. גורלובסקי מת ב-29 באוקטובר 2021 במוסקבה. ביוגרפיה ותצלום באתר "היסטוריה של שירותים מיוחדים מקומיים וסוכנויות אכיפת החוק"
מיכאיל טיטוב

מיכאיל פיודורוביץ' טיטוב (ברוסית: Михаил Фёдорович Титов; נולד ב-30 בינואר 1949, מוסקבה, ברית המועצות) היה שחקן הוקי סובייטי, חלוץ, אמן הספורט של ברית המועצות ואיש שירות הביון הרוסי. מיכאיל טיטוב הוא תלמיד בית הספר לספורט לילדים ונוער של המפעל המוסקבאי "הפטיש והמגל" והחל לשחק בשנת 1961. מאז 1966 שיחק בקבוצת הנוער של דינמו ומאז 1967 הוא נכלל בקבוצת הבוגרים של דינמו. בשנים 1967–1977 שיחק מיכאיל טיטוב בדינמו מוסקבה, וכבש 64 שערים ב-219 משחקים באליפות ברית המועצות. במהלך תקופה זו, פעמיים הקבוצה סיימה כסגנית האלופה וארבע פעמים סיימה במקום השלישי באליפות ברית המועצות. בשנת 1974 הוא נכלל ברשימת שחקני ההוקי הטובים ביותר של העונה. לאחר סיום קריירת המשחק שלו, מיכאיל טיטוב עבד בק.ג.ב של ברית המועצות ובשירות הביון המרכזי של ברית המועצות, ולאחר מכן בשירות הביון הרוסי (SVR), בראשית שנות ה-90 של המאה העשרים הוא היה סגנו של ראש השירות, יבגני פרימקוב. בשנת 1996 פרש לגמלאות. בשנים 1995–1997 עבד כראש מועדון ההוקי "דינמו", בשנים 2002–2004 היה נשיא מועדון ההוקי "דינמו", בשנים 2004–2005 עבד כמנכ"ל המועדון ובשנת 2006 שימש באופן זמני כנשיא המועדון. בשנת 2010 מיכאיל טיטוב מונה למנהל בית הספר לספורט "דינמו". מיכאיל טיטוב, באתר www.dynamo-history.ru כיצד שחרר חלוץ דינמו לשעבר אסירים באפגניסטן, באתר www.rbc.ru "Михаил Фёдорович Титов" (HTML). www.dynamo-history.ru. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Президенты и попечители московского «Динамо»: Михаил Фёдорович Титов" (HTML). www.dynamo-history.ru. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) А. Карпенко (1 באפריל 2011). "Михаил Титов: В Афганистане мы попали под обстрел" (HTML). www.dynamo-history.ru. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה)
איוואן גרומאקוב

איוון סמיונוביץ' גרומאקוב (ברוסית: Иван Семёнович Громаков;‏ 25 בדצמבר 1930 – 23 באוקטובר 2009) היה קצין המודיעין הסובייטי, מייג'ור גנרל בשירות ביטחון המדינה, ראש תחנת הק.ג.ב-ס.ו.ר. בוושינגטון די. סי. (1987–1993). נולד בשנת 1930 במחוז סמולנסק במשפחת איכרים. בשנת 1941, בזמן הכיבוש הגרמני, הוריו נהרגו. מאז 1942, מגיל 12, הוא השתתף במלחמה הפטריוטית הגדולה במסגרת פלוגת סיור של גדוד הפרטיזנים המיוחד שפעלה באזור סמולנסק. משנת 1943 הוא שירת בגדוד סיור הנדסי ונלחם בחזית המערבית, חזית לנינגרד, חזית קרליה ובחזית הבלטית ונפצע. בשנת 1944 הוא שוחרר משירות צבאי. מאז 1946, היה מעורב בעבודת קומסומול כמזכיר ועדת קומסומול לענייני חוות המדינה, ראש מחלקת הוועדה המחוזית ומדריך הוועדה האזורית בסטברופול. מאז 1950 חזר לשירות הצבא האדום, היה מארגן הקומסומול בחטיבת התותחנים הנפרדת ה-22 ומאז שנת 1953, לאחר שסיים את לימודיו במכון הצבאי לשפות זרות, עבד בפרקליטות הצבאית ובמחלקה המיוחדת של הק.ג.ב בארמיית המשמר השמינית. מאז 1964, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למודיעין גבוה ומחלקת התכתבות במחלקה הגרמנית, המכון הממלכתי לשפות זרות במוסקב, גויס לעבוד במודיעין הסובייטי. מאז 1965, היה סגן ראש תחנת הק.ג.ב באדיס אבבה. ב-1969, סגן ראש מחלקה בסוכנות הביון הסובייטית. מאז 1971, שימש כסגן מנהל תחנת הק.ג.ב בוושינגטון. מאז 1977 שירת בבון ומאז 1982 היה ראש המחלקה הרביעית (גרמניה) בסוכנות הביון. בשנים 1987–1993, שימש כראש תחנת הק.ג.ב.-ס.ו.ר. בוושינגטון די. סי.. פרש משירות הביון בשנת 1994, התגורר במוסקבה עד מותו ב-23 באוקטובר 2009. Дегтярёв К., Колпакиди А. И. Внешняя разведка СССР. — М.: Эксмо, 2009. — 736 с. — ISBN 978-5-699-34180-1. Колпакиди А. И., Прохоров Д. П. Внешняя разведка России. — СПб.; М.: Нева: Олма-Пресс, 2001. — ISBN 5-7654-1408-7; 5-224-02406-4. "Резидентура КГБ в Аддис-Абебе". История отечественных спецслужб и правоохранительных органов. נבדק ב-2020-01-26. "Резидентура КГБ в Бонне". История отечественных спецслужб и правоохранительных органов. נבדק ב-2020-01-26. "3-й – 4-й отдел". История отечественных спецслужб и правоохранительных органов. נבדק ב-2020-01-26. "Резидентура – Главная резидентура КГБ в Вашингтоне". История отечественных спецслужб и правоохранительных органов. נבדק ב-2020-01-26.
אולפסוקה

אולפסוקה (בפארואזית: Ólavsøka; מילולית: התעוררתו של אולף) הוא חג לאומי באיי פארו שחל ב־29 ביולי וחוגג את חייו של אולף השני, מלך נורווגיה, שהנהיג את הנצרות באיים. יחד עם יום הדגל הפארואזי (המצוין מדי שנה ב־25 באפריל), אולפסוקה נחשב לחג הלאומי של איי פארו ונחגג ב־28 וב־29 ביולי. החגיגות כוללות תהלוכות עם תזמורות, ערבי שירה, תחרויות ספורט, ופתיחת המושב השנתי של הפרלמנט הפארואזי בטורסהאבן הבירה. החגיגות מתחילות ב־28 ביולי, יום לפני יום מותו של אולף. עוד קודם לכן משפחות רבות מעתיקות את מיקומן לטורסהאבן הבירה, בה נערכים רוב האירועים. במהלך היום נערכת תחרות החתירה המסורתית בנמל טורסהאבן, ובערב מתקיים ערב שירה בציבור (Midnáttarsangur, שיר חצות) במיקום מרכזי בעיר. בערב זה מתאספים אלפי פארואזים בלבוש פארואזי מסורתי לשיר שירי עם. 29 ביולי הוא יום מותו של אולף הקדוש, מלך נורווגיה שעל פי המסורת הנהיג את הנצרות באיים. ביום זה נהוג לערוך סעודות משפחתיות, ותהלוכת דגלים ותזמורות שבסופה ראש הממשלה של איי פארו נושא נאום הפותח מחדש את הפרלמנט הפארואזי (Løgting, דבר החוק) לאחר חופשת הקיץ. כמו כן, ביום זה נערך משחק כדורגל במסגרת ליגת העל של איי פארו, שהמנצחת בו זוכה לגביע מיוחד מידי נציג השלטון. משחק זה משוחק בטורסוולור (Tórsvøllur), האצטדיון הלאומי של איי פארו. איי פארו אולף השני, מלך נורווגיה מדיה וקבצים בנושא אולפסוקה בוויקישיתוף What is Ólavsøka?, faroeislands.fo (באנגלית) #midnáttarsangur hashtag on Instagram, אינסטגרם
גריגורי אוסטר

גריגורי בנציונוביץ' אוסטר (ברוסית: Григорий Бенционович Остер; נולד ב-27 בנובמבר 1947) הוא סופר ותסריטאי רוסי. כתב תסריטים ליותר מ-70 סרטי אנימציה, ו"נחשב לאחד הסופרים הרוסיים החיים החשובים ביותר של ספרי ילדים." חבר במועצה הציבורית של הקונגרס היהודי-רוסי. אוסטר נולד באודסה וגדל ביאלטה. לאחר שלוש שנים בצי הים הצפוני, למד במוסקבה במכון לספרות מקסים גורקי. חיבר יצירות רבות לילדים, כגון "סיפור עם פרטים", "עצות מזיקות לבנים ולבנות", "לא בא בחשבון". כתב תסריטים לסרטי אנימציה כגון "38 תוכים", ולסרט עלילתי. ארבעה סיפורים הוצגו בסדרת החדשות של יראלש. בסוף שנות התשעים כללו מיכאיל אפשטיין ואלכסנדר גניס את גריגורי אוסטר ברשימת "המי ומי בפוסט-מודרניזם הרוסי". ברשימה זו של 170 שמות, אוסטר הוא סופר הילדים היחיד ש"תרם לפיתוח הספרות הרוסית הפוסט-טוטליטרית". על פי הביקורת האסתטיקה שלו מובחנת על ידי "אקלקטיות סגנונית, סאבטקסט, ציטוט, משחק סימנים, אירוניה, פרודיה וסגנוּן." בשנת 2004 הוא נבחר על ידי המינהל הנשיאותי של רוסיה לאחד מיוצרי האתר "נשיא רוסיה לילדי בית הספר". מ-7 בספטמבר 2008 עד 18 ביולי 2009 הגיש יחד עם הזמר גלוקוזה את התוכנית "מתיחות ילדים" ב-STS. מדיה וקבצים בנושא גריגורי אוסטר בוויקישיתוף גריגורי אוסטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גריגורי אוסטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) יצא לאור בעברית בתרגומו של רונן סוניס, הוצאת קדימה, 2019 יצא לאור בעברית בתרגומו של רונן סוניס, הוצאת קדימה, 2021 עופרה רודנר, "לא בא בחשבון", יצירה משעשעת שעוסקת בבעיות מילוליות בחשבון, באתר הארץ, 31 במרץ 2021
ארנסט אוטו פישר

ארנסט אוטו פישר (בגרמנית: Ernst Otto Fischer;‏ 10 בנובמבר 1918 – 23 ביולי 2007) היה כימאי גרמני, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1973 ביחד עם ג'פרי וילקינסון "על עבודתם בנושא הכימיה של תרכובות אורגנו-מתכתיות". ארנסט אוטו פישר נולד ב-10 בנובמבר 1918 בסמוך למינכן שבאימפריה הגרמנית. אביו היה פרופסור לפיזיקה. פישר עצמו סיים את לימודיו בשנת 1937. הוא שירת בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה בפולין, צרפת ורוסיה. לאחר שירות של כשנתיים, החל פישר ללמוד כימיה באוניברסיטה הטכנית של מינכן. הוא שב למלחמה, והחל שוב ללמוד בשנת 1945 עם סיום המלחמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. בשנת 1952 סיים פישר את לימודי הדוקטורט. בשנת 1957 מונה פישר לפרופסור במינכן. בשנת 1964 מונה לראש המחלקה לכימיה אורגנית. בשנת 1969 הצטרף פישר לאקדמיה לאופולדינה, וכשלוש שנים לאחר מכן קיבל פישר תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה במינכן. פישר נפטר ב-23 ביולי 2007 במינכן. מדיה וקבצים בנושא ארנסט אוטו פישר בוויקישיתוף ארנסט אוטו פישר, באתר פרס נובל (באנגלית) ארנסט אוטו פישר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארנסט אוטו פישר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.