laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מודוס טולנס

מודוס טוֹלֶנְס (Modus tollens), בלוגיקה, הוא כלל היסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים: A → B {\displaystyle A\to B} (כלומר: אם מתקיים A אז מתקיים B). ¬ B {\displaystyle \neg B} (כלומר: לא מתקיים B). את המסקנה הבאה: ¬ A {\displaystyle \neg A} (כלומר: לא מתקיים A). במילים פשוטות, אם קיים תנאי מסוים כדי שדבר מה יהיה נכון, וידוע שהדבר שגוי, הרי שהתנאי לא מתקיים (כי אילו היה התנאי מתקיים אזי הדבר היה נכון). לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות: אם יעקב עורב, אז יעקב שחור. יעקב אינו שחור. מכאן נסיק את המסקנה: יעקב אינו עורב. חשוב להדגיש שאף אחד מהמשפטים לא בהכרח נכון, אך במידה שהם נכונים, המסקנה "יעקב אינו עורב" תנבע מהם. הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן. עיקרון זה מוכח על ידי עקרון הקונטרה פוזיטיב ( A → B ⟺ ¬ B → ¬ A {\displaystyle A\to B\iff \neg B\to \neg A} ), ומעקרון מודוס פוננס, שקובע שמרגע שקיימת גרירה A → B {\displaystyle A\to B} , והרישא A {\displaystyle A} אמת, אז גם הסיפא B {\displaystyle B} אמת: היות שנתון A → B {\displaystyle A\to B} ועל פי הקונטרה פוזיטיב, מתקיים ¬ B → ¬ A {\displaystyle \neg B\to \neg A} , ובתוספת ¬ B {\displaystyle \neg B} ועל פי עקרון המודוס פוננס, הסיפא ¬ A {\displaystyle \neg A} מתקיימת – כך שעקרון המודוס טולנס מתקיים. מודוס פוננס קונטרה פוזיטיב כלל היסק הוכחה בדרך השלילה מודוס טולנס, באתר MathWorld (באנגלית) Section 1.3 Review, www.csm.ornl.gov
קניון גבעתיים

קניון גבעתיים הוא מרכז קניות גדול הממוקם בגבעתיים ברחוב יצחק רבין 53. הקניון נבנה בשנת 2005, ועבר פעמיים בעלות: בתחילה לידי חברת IDB, ובדצמבר 2008 עבר לבעלות קבוצת עזריאלי. הקניון נבנה על חלק מ"שטח 9", שטח חולי ריק, אשר על חלקו האחר בנוי פארק גבעתיים. שטחו הכולל של הקניון 90,000 מטר רבוע בנוי, מתוכם 22,181 מ"ר המוקדשים למסחר, פנאי ומשרדים. חלק המסחר כולל שלוש קומות ומעליו קומות משרדים. הקניון נהנה מתאורה טבעית המגיעה מתקרת ה"סקיי לייט" בשטח של 1,400 מ"ר, אשר מוגברת על ידי מערכת מראות מיוחדת. בקניון 150 חנויות בתמהיל הכולל רשתות ובוטיקים, בתי קפה, מסעדות, שבעה בתי קולנוע מרשת רב חן ומכון כושר וספא בשטח של 2,300 מ"ר מרשת הולמס פלייס, פוקס, The Children's Place (אנ'), אמריקן איגל מקבוצת ויזל, בגיר, רשת קסטרו, רשת גולף, סופר פארם, קרפור, רנואר, פקטורי 54, רשת מוצרי החשמל א.ל.מ, פוט לוקר, בילבונג, ורשת חנויות הבגדים הפולנית Reserved (אנ'). בין בתי הקפה והמסעדות ניתן למנות את רשתות בתי הקפה ארומה, New Deli, ארקפה, רולדין ומקדונלד'ס. בשנת 2024, הסתיים שיפוץ אשר לקח 24 חודשים, אשר התווספו בו חנויות חדשות לקניון גבעתיים, כגון: KFC, מגה טויס, קרפור, ועוד. לרשות הבאים ברכב עומדים כ-1,200 מקומות חניה. מדיה וקבצים בנושא קניון גבעתיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניון גבעתיים Editor1@gplus, קניון עזריאלי גבעתיים עבר חידוש ושירוג -, באתר האתר Gplus. אתר הבית 'גבעתיים פלוס' 'רמת גן פלוס', ‏2024-06-13 אחרי שנתיים: קניון עזריאלי בגבעתיים שופץ בהשקעת ענק, באתר Ice, ‏2024-06-16
יאן מיקארדו

יאן מיקארדו (באנגלית: Ian Mikardo; ‏9 ביולי 1908 – 6 במאי 1993) היה יהודי-ציוני אנגלי, חבר בית הנבחרים הבריטי מטעם מפלגת הלייבור בין השנים 1945–1959 ופעם נוספת בשנים 1969–1987. נולד בפורטסמות' שבאנגליה להורים יהודים ילידי אוקראינה ופולין. הוריו נישאו באנגליה ועבדו כחייטים בפורטסמות', בה גדל והיה תלמיד מצטיין. משנת 1911 למד, לצד לימודיו הכלליים, גם בבית ספר יהודי. בנעוריו החל לקחת חלק בפעילויות בחוגים פוליטיים ובקרב הקהילה היהודית. כשהיה בן 13, בשנת 1922, נשא לראשונה דברים בכינוס האגודה הציונית של פורטסמות'. בשלהי שנות העשרים הצטרף למפלגת הלייבור ולמפלגת פועלי ציון. בתום לימודיו עבר להתגורר בסטפני, למד ניהול מדעי ועסק בייעוץ. במהלך מלחמת העולם השנייה עבד כיועץ לייעול העבודה במפעלים לייצור תחמושת וכלי טיס. בתום המלחמה עבר להתגורר ברדינג ונבחר למועמד המחוז מטעם מפלגת הלייבור בבחירות שנערכו בשנת 1945 לבית הנבחרים הבריטי, כשהוא גובר על ג'יימס קלאהן. מטעם מחוז זה כיהן עד 1959, עת הפסיד למועמד מטעם המפלגה השמרנית. בשנת 1969 התמודד במחוז בחירה אחר וחזר לכהן בבית הנבחרים, בו ישב עד פרישתו בשנת 1987. במפלגת הלייבור היה מיקארדו חבר הוועד הפועל של המפלגה ובשנת 1974 שימש יו"ר הסיעה בבית הנבחרים. מיקארדו נמנה עם חברי האגף השמאלי במפלגה ובשנות החמישים זוהה כביוואניסט. החל בשנת 1950 ביקר מיקארדו מספר פעמים בישראל, במהלכם קשר קשרים עם נציגי הסתדרות העובדים הכללית. גיסו, משה רוזטי, שימש מזכיר הכנסת.
דפדוף

האם התכוונתם ל... דפדוף (זיכרון) – העברת דפי זיכרון מחשב בין הזיכרון הראשי והמשני גלישה (אינטרנט) – דפדוף בין דפי אינטרנט דפדפן אינטרנט באינטרנט דפדוף (דג) – מין של דג מסדרת הדקראים
מנזר מאר אליאס

מנזר מאר אליאס (מנזר אליהו הקדוש) הוא מנזר יווני-אורתודוקסי בירושלים. המנזר שוכן בין קיבוץ רמת רחל לשכונת גילה, על דרך חברון (כביש 60), מערבית לגבעת הארבעה ודרומית-מזרחית לגבעת המטוס. המנזר הוקם בתקופה הביזנטית, בין השאר, כתחנת דרכים על הדרך מירושלים לבית לחם וחברון. הוא נהרס בפלישה הפרסית ב-614, שוקם ונהרס שוב ברעידת אדמה במאה ה-12 והוקם שוב בשנת 1160. שיקום נוסף נעשה בתקופה הצלבנית וכמו כן, הוא שופץ בתחילת המאה התשע עשרה. בשנת 1345 נקבר במקום הבישוף של ירושלים, אליאס. לאחר מותו החלו תושבי בית לחם ובית ג'אלא לעלות לרגל לקברו מדי שנה. עם הזמן התפתחה מסורת הגורסת שכאן חנה אליהו הנביא בבורחו מפני איזבל. בעבר היו מראים ליד המנזר סלע ועליו שקע בדמות אדם, ונטען שהסלע קיבל את צורת גופו של אליהו כדי שיוכל לנוח בנוחות על גביו. ב-1823 הותקף נשיא המנזר והוכה קשות, ככל הנראה משום שהתוקפים סברו כי יוכל לגלות להם את מקומו של מטמון חבוי. במלחמת העצמאות ב-1948 הגיעו המצרים, בפלישתם אל הארץ, גם אל מנזר מאר אליאס, ובסביבתו התחוללו קרבות בין המצרים והישראלים שהתבצרו ברמת רחל הקרובה. המצרים ניסו להשתלט על הכביש הסמוך ולהתקדם בו אל תוך ירושלים, אולם הכוחות הישראלים עצרו אותם. לאחר שביתת הנשק פינו המצרים את האזור, והוא עבר לידי הירדנים. הללו התבצרו על הגבעות הסמוכות, מול מוצבי ישראל. בחצר המנזר ולרוחב הכביש הציבו הירדנים גושי בטון נגד טנקים. צה"ל כבש את המנזר מידי הירדנים בצהרי 7 ביוני 1967. המנזר נכבש על ידי פלוגה ג' מגדוד 62 (7), של חטיבת ירושלים (בפיקוד המ"פ ציון ארסלן, וסגנו רפי מיארה), בצהרי היום, לאחר הפעלת סיוע מהרכס הצפון-מזרחי, נגד המנזר ונגד המחנה הירדני שהיה לידו. הפלוגה השתתפה קודם לכן בהגנת רמת רחל. גג המנזר שימש כעמדה של הלגיון הירדני ממנו נורתה אש נגד מטוסים. מנקודה זו הופל מטוס של חיל האוויר מדגם פוגה מגיסטר, ומכאן שם הגבעה הסמוכה, גבעת המטוס. פעם בשנה, ב-19 ביולי לפי הלוח היוליאני, נערכת במקום חגיגה גדולה של אנשי הקהילה היוונית-אורתודוקסית מהסביבה לרגל יום עלייתו השמיימה של אליהו הנביא. בחזית מנזר מאר אליאס מוצב ספסל אבן לזכרו של הצייר ויליאם הולמן האנט, אשר נהג לשבת מול המנזר ולצייר. דנצ'ו ארנון: יום יום חג, עמ' 110, הוצאת כנרת, 2004 מדיה וקבצים בנושא מנזר מאר אליאס בוויקישיתוף ג'יימס פין, עתות סופה, פרק 7, עמ' 122, הערה 1.
האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל

האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל (באנגלית: Israel Society for the Promotion of Classical Studies) היא עמותה המאגדת בתוכה ישראלים המתעניינים בחקר התרבות היוונית והרומית העתיקה. רוב החברים הם מרצים או סטודנטים, אבל החברות פתוחה לכל המתעניין בתחום. האגודה הוקמה בשנת 1971 ביוזמתו של בנימין שימרון מאוניברסיטת תל אביב, אשר גייס את תמיכתם של הפרופסורים אלכסנדר פוקס וחיים וירשובסקי מן האוניברסיטה העברית, אשר יוקרתם הגדולה תרמה להצלחת הכנס הראשון. מטרתה המוצהרת של האגודה הייתה ונשארה "לקדם את לימודי השפות והתרבויות הקלאסיות בישראל ולהעמיק את הקשרים בין חוקרים ישראלים וחוקרים מרחבי העולם". האגודה עורכת כנס שנתי באחת האוניברסיטאות בארץ בסוף סמסטר ב' של השנה האקדמית. בכנס (שהוא בן יומיים) מתקיימת האספה השנתית של האגודה וניתנות הרצאות של חוקרים מן הארץ ומחו"ל. בכנס מוענק פרס לחיבור מצטיין בנושא קלאסי של תלמיד לתואר ראשון. הצלחתם של הכנסים הראשונים עודדו את חברי האגודה ליזום בשנת 1974 כתב עת שנתי, בינלאומי, בשם "Scripta Classica Israelica". המאמרים מופיעים באנגלית ובשאר השפות האירופיות. (המאמר הראשון, מאת פרופ' יוחנן גלוקר, הופיע בלטינית.) הסקריפטה מפרסמת מאמרים מכל תחומי הלימודים הקלאסיים, עם דגש מיוחד על ארץ ישראל והעם היהודי באותה תקופה ושואפת לספק במה לחוקרים צעירים. בין מדוריה מופיעות רשימות של תרגומים ופרסומים בעברית בלימודים הקלאסיים, של עבודות דוקטור בהכנה באוניברסיטאות השונות שבארץ, וכן תוכנית הכנס של השנה הקודמת. אברהם וסרשטיין אלכסנדר פוקס שלום פרלמן בנימין שימרון דוד סולברג עקיבא גלבוע משה עמית רנון קצוף בנימין איזק יוחנן גלוקר יוסף גייגר ישראל שצמן דורון מנדלס אפרים דוד חנה כותן מרגלית פינקלברג גב' ליזה אולמן פרופ' פרנק וולבנק פרופ' רעננה מרידור פרופ' דוד סולברג פרופ' משה עמית פרופ' שלום פרלמן פרופ' בנימין שימרון פרופ' נתן שפיגל אתר האינטרנט הרשמי של האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
אריה אגמון

אריה אגמון (30 ביוני 1938 - פברואר 2004) היה צייר, במאי קולנוע, מפיק טלוויזיה ומרצה ישראלי. אריה אגמון למד ציור במכון אבני. לאחר מכן למד אמנות בפריז, והמשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בקולנוע בסורבון שבפריז. משנת 1969 הופיעו ציוריו בתערוכות בפריז, אנגליה ובישראל. עסק במחקר על ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי. שימש משנות ה-70 כמרצה לאמנות ולקולנוע באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, סמינרים ומכללות Aryeh Agmon - the Person and the Artist, www.aryeh.org.il. משנת 1976 עבד אגמון כבמאי ומפיק בטלוויזיה החינוכית. יצר עשרות סרטים תיעודיים, תוכניות טלוויזיה וכתבות. 1970 - אמנות וארכיטקטורה בארץ. סרט תעודי בסיוע משרד התרבות הצרפתי. 1971 - שיטות חינוך חדשות באוניברסיטת Vincennes. סרט תעודי מוזמן ומופק על ידי חברת AFI, ששודר בערוץ השני בטלוויזיה הצרפתית. 1973 - סרט תעודי על הסלון האווירי ב-Le Bourget בהפקת התעשייה האווירית הישראלית. 1970-1975 - במאי וכתב בתוכנית "שקט, משדרים", בטלוויזיה הכללית. עבודות לילה שיטות אמנות ההדפס הכושים העבריים מדימונה. "בן-גוריון והעלייה ההמונית" - הסרט מנתח את השפעתו של האיש על זירוז העלייה בראשית המדינה. "שאלוניקי-אושוויץ" - סרט שהופק בעקבות נסיעת ליווי עם ניצולים מקרב יהודי שאלוניקי בביקורם במחנות אושוויץ-בירקנאו. התוכנית "במעגל פתוח" - קריית החינוך עזתה "החינוך המיני בבית הספר" "החופש הגדול" סרבני הגיוס "מושגי יסוד ביהדות", סידרה דראמאטית וגם תעודית בנושאים שונים, בין היתר: מצוות בין אדם לחברו ובין אדם למקום. הפיק במשך תקופה מסוימת את התוכנית "ערב חדש". "מסרים סמויים וגלויים בסרטי קלנוע [1] "הקולנוע הציוני והסרט הישראלי", ירחון "מושג" מס' 6, 1976, הוצאת האגודה לקידום אומנות לעם. "Quand le cinema s'en va en guerre","Sillages" #6. "Richochets et Avanti Popolo", "Approches" #6. "Propos sur le cinema Israelien". 1969 - גלריה של האקדמיה Beaux Arts פאריס 1970 - סלון האמנים הצרפתיים Artiste Francais 1970 - תערוכה קבוצתית, גלריה L'Oeil Ecoute פאריס 1971 - Salon Des Independants פאריס 1972 - ביאנאלה להדפס אמנותי Bradford (3rd International Print Biennale), בריטניה 1972 - סלון החורף (Salon d'Hiver), פאריס 1973 - תערוכת יחיד בגלריה "אנג'ל", ירושלים 1975 - תערוכת יחיד במרכז התרבות היהודית, פאריס 1995 - תערוכת יחיד בגלריה "אפרת", תל אביב. מדיה וקבצים בנושא אריה אגמון בוויקישיתוף אתר לזכרו של אריה אגמון אריה אגמון, מסרים סמויים וגלויים בסרטי קולנוע ביוגרפיה של אריה אגמון ב-e-motion - אמנות אינדיבידואלית
לבל 1886

לבל 1886 (בצרפתית: Fusil Mle 1886 M93) היה רובה בריחי תוצרת צרפת, ששימש את צבא צרפת מ-1886 עד 1916, עת הוחלף על ידי רובה הברתיה. הרובה זכה לפופולריות רבה ויוצרו ממנו כ-3.5 מיליון יחידות עד סוף שנת 1916. קליבר - 8 מילימטר משקל (ריק) - 4.18 ק"ג אורך כולל - 1302 מילימטר אורך הקנה - 800 מילימטר קצב אש - 20 כדור בדקה הזנה - מחסנית פנימית של 8 כדורים טווח מעשי מקסימלי - 400 מטר הלבל הוכנס לשימוש ב-1886, והיה הראשון מבין רובי הבריח המודרניים, ששירתו את צבאות אירופה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים. שלוש שנים לפני המאוזר K98, ועשר שנים לפני הלי אנפילד, היה הלבל רובה חדשני למדי. היה זה למעשה הרובה הבריחי מוזן המחסנית הפנימית הראשון שיוצר בכמויות גדולות. הוא גם היה הראשון שעשה שימוש באבק שרפה נטול עשן. כדור 8 המילימטר של הלבל היה חזק מאוד ואפשר דיוק טוב. הנשק הצטיין גם באמינות גבוהה יחסית. לנשק היה חיסרון קריטי אחד - אי זהירות בזמן הטענת שמונת כדורי ה-8 מ"מ הייתה עלולה לגרום לפיצוץ. חיסרון זה בנוסף לנחיתות מול המאוזר הגרמני המצוין הביאה להחלפת הרובה בשנת 1916. למרות הוצאתו משרות היחידות הסדירות, יחידות מילואים הפעילו אותו גם ב-1940 כאשר פלשו הגרמנים לצרפת. מדיה וקבצים בנושא לבל 1886 בוויקישיתוף James, Garry, American Rifleman, NRA, 2014, עמ' 67-68, 108-109
רתרפורדיום

המונח "Rf" מפנה לכאן. לערך העוסק בRF, ראו גלי רדיו. רָתֵֿרְפֿוֹרְדְּיוּם (Rutherfordium) הוא יסוד מלאכותי, שסמלו הכימי Rf ומספרו האטומי 104. היסוד קרוי על שם הפיזיקאי ארנסט רתרפורד. רתרפורדיום הוא מתכת מעבר בעלת רדיואקטיביות גבוהה: לאיזוטופ היציב ביותר שלו זמן מחצית חיים של פחות מ-13 שעות. לפיכך לא נעשה בו שימוש, ורק מעט ידוע על תכונותיו. הוא הראשון בקבוצת היסודות העל-כבדים, וה-12 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. ההערכה היא שתכונותיו הכימיות דומות לאלה של הפניום. על קיומו של הרתרפורדיום דווח לראשונה בשנת 1964 במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה (ברית המועצות). החוקרים שם הפציצו פלוטוניום-242 ביונים של 22Ne שהואצו לאנרגיה של 113 מיליון אלקטרונוולט וטענו שגילו עקבות של ביקוע גרעיני שהעיד על יצירת יסוד האיזוטופ 260Rf ו-4 נייטרונים חופשיים. בשנת 1969 יצרו את היסוד חוקרים וביניהם אלברט גרסיו, באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה בהפצצת 248Cf ו-249Cf ביוני 12C ו-13C במאיץ חלקיקים. מהניסוי נוצרו האיזוטופים רתרפורדיום 257,258,259,261. חוקרים אלו טענו שאינם מסוגלים לשחזר את הניסוי של החוקרים מדובנה. תוצאות אלה יצרו מחלוקת על השם הראוי ליסוד החדש. הרוסים הציעו את השם "דובניום" או "קורצ'טוביום", והאמריקנים הציעו "רתרפורדיום". בשנת 1997 יושבה המחלוקת, והיסוד קיבל את שמו הנוכחי, אך הקרדיט לגילוי רתרפורדיום עדיין תחת ויכוח. עד כה נספרו לרתרפורדיום 10 איזוטופים: 263 - בעל זמן מחצית חיים של 10 דקות. 265 - בעל זמן מחצית חיים של בערך 13 שעות (היציב ביותר). מדיה וקבצים בנושא רתרפורדיום בוויקישיתוף רתרפורדיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מי קולחין

מי קולחים הם מי שפכים (ביוב, פסולת תעשייתית וכו') אשר עברו תהליכי טיהור וסינון על מנת לבצע בהם שימוש חוזר. המים מוזרמים באמצעות צינורות ממערכת הביוב לנקודות הטיפול השונות. ערך מורחב – טיהור שפכים מפעלי טיהור עורכים בשפכים תהליכי סינון, שיקוע ופירוק שונים, אשר מעלים את איכות המים בהם בעשרות מונים. השימוש העיקרי של מי קולחין הוא בענף החקלאות, בו לא נדרשים מים באיכות המקסימלית. "מי קולחין להשקיה", כלומר מי שפכים שטוהרו תחת פיקוח, משמשים להשקיית גידולים חקלאיים, ביניהם המיועדים למאכל אדם. מלבד זאת, שימוש במי קולחין תורם לניצול יעיל של מים, המשמעותי למקומות הדלים במקורות מים. מכיוון שמים אלה מכילים חומרים שונים המסייעים להשבחת הקרקע, נחסך הצורך באמצעי דישון. : www.water.org.il פורטל המים של ישראל
חניכיים

חניכיים הן הרקמות הרכות סביב השיניים. החניכיים תוחמות את השיניים ומונעות חיכוך בין המזון המוכנס לפה לבין השיניים. רקמת החניכיים מורכבת מהעצם המכתשית (העצם האלוואולרית, alveolar bone) בלסת, הנושאת את השיניים, ומרירית החניכיים, שהיא הרקמה הרכה המצפה את העצם. לחניכיים בריאות צבע ורוד. לחלק מבני האדם ישנו קרום ברקמת החניכיים בלסת העליונה המתחבר ללחי הפנימית, הידוע כלחי קשורה (באנגלית: Buccal Tie). ברפואת השיניים קיים תחום עיסוק ברפואת חניכיים הנקרא פריודונטיה. תחום זה עוסק בכל הקשור לחניכיים - הרקמה הרכה והעצם האוחזת בשן. כמו כן עוסק תחום זה בשמירה על היגיינת הפה הבסיסית ובתחזוקת הרקמות. רוב מחלות החניכיים נגרמות על ידי חיידקים, אולם נסיגת חניכיים, המלווה בחשיפת שורש השן, עלולה להיגרם גם על ידי גורמים אחרים, כמו גירוי מכני כרוני, למשל בשל צחצוח שיניים אגרסיבי ופירסינג בלשון או בשפה, או טיפול אורתודונטי (יישור שיניים). קיימות מחלות שאינן קשורות בהכרח לחניכיים אך פוגעות גם בהן, כדוגמת מחלת תרומבאסתניה על-שם גלנצמן (הגורמת בין היתר לדימומים בחניכיים). ערך מורחב – דלקת חניכיים דלקת חניכיים הוא מצב דלקתי של רקמת החניכיים בחלל הפה. ישנם מספר סוגים של מצבי דלקת ברקמת החניכיים. מקובל, שכאשר ישנו מצב דלקתי המוגבל לרקמה הרכה הוא מכונה דלקת (רירית) חניכיים, בעוד מצב המערב את הרקמה הקשה (העצם האלוואולרית) מכונה מחלת חניכיים. קיימת מחלוקת מסוימת באשר לתרומתן הכוללת של דלקות חניכיים כגורם לבאשת הפה. בעוד שחיידקים הגדלים באזורים תת-חניכיים (רובד חיידקים) הם בעלי ריח רע כאשר מסירים אותם, מספר מחקרים הציגו היעדר קשר סטטיסטי בין באשת הפה לבין משתנים המראים על קיום דלקת חניכיים או מחלת חניכיים. חיוך חושף חניכיים מדיה וקבצים בנושא חניכיים בוויקישיתוף חניכיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Stamou E, Kozlovsky A, Rosenberg M. Association between oral malodour and periodontal disease-related parameters in a population of 71 Israelis. Oral Dis. 2005;11 Suppl 1:72-4. PMID 15752105. Bosy A, Kulkarni GV, Rosenberg M, McCulloch CA. Relationship of oral malodor to periodontitis: evidence of independence in discrete subpopulations. J Periodontol. 1994 Jan;65(1):37-46. PMID 8133414.
הידרוספירה

הידרוספירה (Hydrosphere) היא מונח בגאוגרפיה פיזית המתאר את כלל המים בכוכב לכת. המסה הכוללת של ההידרוספירה בכדור הארץ היא 1.4 × 1018 טון שהם כ-0.023% מהמסה הכללית של כדור הארץ. הרוב המוחלט, כ-97% מההידרוספירה, הם האוקיינוסים. שאר המים המרכיבים את ההידרוספרה נמצאים בתוך הם לרוב אורגניזמים, אגמים, נחלים וכיוצא בזה. תחום הימצאות ההידרוספירה בכדור הארץ משתרע על פני שכבה דקה יחסית מנפח הכדור - מ-8 ק"מ גובה עד ל-11 ק"מ עומק מתחת לאדמה. ההידרוספירה מקיימת קשרים עם ספרות אחרות הליתוספירה, האטמוספירה והביוספירה. הדבר מתקיים דרך מחזורי חומרים כמו מחזור המים, מחזור הפחמן, מחזור הזרחן, מחזור החנקן, מחזור החמצן ועוד יסודות ותרכובות. שינויים בביוספרה או בחלק ממחזורי החומרים עשויים לשנות את הרכב ההידרוספירה. דוגמה חשובה לכך היא אסון החמצן שהתרחש לפני מיליארדי שנים, שבו התפתחות של חיידקים מסוג אצות כחוליות הורידה את ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה והעלתה את ריכוז החמצן באטמוספירה, בקרקע ובמים. דבר זה גרם להכחדה המונית של רוב היצורים אל-אווירניים, ולשינוי סביבתי קיצוני שהוביל לתנאים שמאפשרים התפתחות של יצורים אווירניים כולל בעלי חיים וצמחים. דוגמאות נוספות לשינויים בהידרוספירה הם שינויים בריכוז הפחמן הדו-חמצני עקב שינויים במחזור הפחמן. בעבר הרחוק שינויים כאלה בעקבות אירועים געשיים או שינויים אקולוגיים גרמו לשינוים גם בריכוז הפחמן הדו-חמצני במים. עליית ריכוז הפחמן הדו-חמצני במים גוררת לאוקיינוסים ולימים להפוך חומציים יותר. בימנו, בעקבות פליטת פחמן דו-חמצני על ידי ידי האדם, נגרמת במקביל לשינוי אקלים והגברת אפקט החממה גם החמצת אוקיינוסים, דבר שעלול לגרור הכחדת מינים ושינוי אקולוגי נרחב באוקיינוסים. התחממות עולמית גורמת לא רק להתחממות השכבות הנמוכות של האטמוספירה אלה גם להתחממות של האוקיינסים עצמם. למעשה רוב החום שנגרם עקב הגברת אפקט החממה נקלט באוקיינוסים, בגלל קיבול חום גבוה יותר של מים. שינו הטמפרטורה של האוקיינוסים גורר שינויים נוספים - הן בהשפעה ישירה על נישות אקולוגיות של יצורים חיים ימייים והן בהרכב הכימי של האוקיינוסים. היבט נוסף של שינוי אקלים והשפעתם היא המסת קרחונים, דבר שמשנה את ריכוז המלח. התחממות עולמית עלולה גם לגרום להפשרה של ביצות כבול קפואות המכילות כמות גדולה של מתאן דבר שעלול לגרור הפתעה אקלימית - התחממות מהירה. דוגמה חשובה נוספת לקשרים בין הספרות היא תופעת אל ניניו שבה חום מהאוקיינוס זורם אל האטמוספירה וגורם לשיאי חום. דוגמאות נוספות להשפעות של האדם על הההידרוספירה נובעות מסוגים שונים של זיהום מים וזיהום קרקע - דוגמה חשובה לכך היא הזרמת כמויות גדולות של זרחן ואשלגן וחנקן לאוקיינוסים עקב שימוש נרחב שיש בהם לשם דישון כימי של שדות במסגרת חקלאות תעשייתית. היבטים אחרים נוגעים לזיהום כימי תעשייתי עקב חומרים שונים כולל שמנים, מתכות כבדות מיקרופלסטיק ועוד. מדענים וחוקרים סבורים כי הידרוספירה עבה קיימת מסביב לירח אירופה שמסביב לכוכב הלכת צדק. השכבה החיצונית של הידרוספירה זו מורכבת כמעט לגמרי מקרח, אבל קיימים מודלים שלפיהם קיים גם אוקיינוס שלם בעומק 100 ק"מ מתחת לקרח. לפי הטענה, האוקיינוס הזה נמצא במצב נוזלי בגלל כוחות גאות ושפל הפועלים על הירח במסלולו. נפח ההידרוספירה של הירח אירופה הוא פי 2.3 מזה של כדור הארץ. ליתוספירה אוקיינוס מדיה וקבצים בנושא הידרוספירה בוויקישיתוף הידרוספירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכבי תל אביב (כדורסל נשים)

מכבי תל אביב היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית המשחקת בליגה ארצית מרכז, הקבוצה נוסדה בשנת 1957, והתמודדה בעבר בליגת העל בכדורסל נשים והתפרקה לאחר עונת 2002/03. הקבוצה זכתה 11 פעמים באליפות, ו-12 פעמים בגביע המדינה. ו-5 פעמים סגנית מחזיקת הגביע. הקבוצה הוקמה מחדש בקיץ 2023. התואר האחרון שבו זכתה הקבוצה היה הדאבל (אליפות וגביע) מעונת 1975/1976 המעמד הגבוה האחרון שהגיעה אליו הקבוצה היה גמר גביע המדינה ב-4 באפריל 1990, בו הפסידה לקבוצת בני יהודה (65-64), מסל ניצחון של אלומה גורן 2 שניות לסיום. בסיום עונת 1992/93 ירדה הקבוצה לראשונה מאז הקמתה, לאחר 35 שנים, מהליגה הלאומית (הליגה הראשונה אז) לליגה הארצית. מאז הקבוצה איבדה את הדומיננטיות שלה והתנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה. אליפות המדינה (11): 1957/1958, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1967, 1967/1968, 1970/1971, 1971/1972, 1972/1973, 1975/1976 גביע המדינה (12) (שיא): 1958/1959, 1961/1962, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1968/1969, 1970/1971, 1971/1972, 1973/1974, 1974/1975, 1975/1976 אורלי קסטן רונית שרף פנינה ברייאלובסקי רחל ריימן אביבה ליכטבלאו-בלס רחל גזסטר אדיה בארנס שרה אלוני נאוה ליפשיץ ישראלה מלחי רות זבליבסקי תמר שומכר צילה אופנטיר מלכה ברש מערכת, ‏חדש בכדורסל: קבוצת נשים בשם מכבי תל אביב, באתר ONE‏, 11 באוגוסט 2023 אריה ליבנת, "הסתובבתי באינסטינקט וזרקתי". שנה אחרי ההפסד הטראומטי, היא זכתה בגביע היסטורי, באתר הארץ, 4 באפריל 2020 שרה ליבוביץ-דר, איך נפלו גיבורות, חדשות, 26 במרץ 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעגל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גאומטריה מעגל – מקום גאומטרי של נקודות הממוקמות במרחק שווה לנקודת מרכז מעגל חוסם – מעגל העובר דרך כל הקודקודים של המצולע מעגל חסום – מעגל המשיק לכל הצלעות של מצולע מעגל היחידה – מעגל ברדיוס 1 תורת הגרפים מעגל בגרף – בתורת הגרפים מסלול בו צומת המקור הוא גם צומת היעד מעגל אוילר – מעגל העובר בכל הקשתות בגרף, פעם אחת בדיוק מעגל המילטון – מעגל העובר בכל הצמתים בגרף, פעם אחת בדיוק מדעי המחשב מעגל בוליאני – מעגל של שערים לוגיים המחשב פונקציה בוליאנית. ראו סיבוכיות מעגלים. אלקטרוניקה מעגל חשמלי – אוסף רכיבים חשמליים המחוברים ביניהם על ידי מוליכים, יכול להיות מעגל אנלוגי או מעגל ספרתי מעגל מודפס – לוח שעליו מונחים רכיבים אלקטרוניים היוצרים מערכת אלקטרונית מעגל משולב – מעגל חשמלי ממוזער מעגל RC – מעגל המורכב מנגד וקבל אחרים מעגל דמים מעגל קסמים המעגל ריקוד מעגל (אנ')
דגל נווארה

דגל נווארה (ספרדית: Bandera de Navarra) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית נווארה. עיצובו של הדגל הוא דגל אדום המוטען בסמל הקהילה - מגן אדום עם קשר של שרשראות זהב המציג דוגמת רשת של צלב ישר, ואכלסוני עם אבן ברקת במכרז, המוכתר בכתר מלכותי המסמל את הממלכה העתיקה של נווארה. הדגל הוכר כדגל הקהילה ב-10 באוגוסט 1982 תחת סעיף 7.2 של החוק לשיפור המשטר של נווארה וצוין כי ”דגל נווארה הוא אדום, עם המגן במרכז.” האזכור הראשון של הצבע האדום בו צבועים רקעו של הדגל ושטחו של המגן הוא בצבעי הכומתות האדומות של חייליו של שארל השני, מלך נווארה אשר לחמו כנגד צרפת במאה ה-14. בנוסף, מסר לואיס קוראה, הכרוניקן של דוכס אלבה, דיווח כי בעת כיבושה של נווארה בשנת 1512 ”המשמר הקדמי כלל שלוש מאות רגלים האוחזים בדגל אדום עם הרכבים מסוימים של זהב”. מדיה וקבצים בנושא דגל נווארה בוויקישיתוף דגל נווארה, באתר דגלי העולם (באנגלית) הסמלים - סמל, דגל והמנון - אתר ממשלת נווארה (באנגלית) הבוליטן של נווארה - סמלי נווארה (4 באפריל 2003) (בספרדית)
ג'ימי קונורס

ג'יימס סקוט "ג'ימי" קונורס (באנגלית: James Scott "Jimmy" Connors; נולד ב-2 בספטמבר 1952, באילינוי, ידוע גם בשם "ג'ימבו") הוא טניסאי עבר אמריקאי. נחשב לאחד הטניסאים הגדולים בכל הזמנים. זכה ב-109 טורנירים, שיא זכיות בכל הזמנים של טניסאים גברים. קונורס החזיק במקום הראשון בעולם במשך 160 שבועות רצופים, מ-29 ביולי 1974 ועד 29 באוגוסט 1977 (שני בכל הזמנים אחרי רוג'ר פדרר). הוא דורג ראשון עוד 8 פעמים בקריירה (268 שבועות בסך הכל), זכה ב-8 טורנירי גראנד סלאם ליחידים ו-2 לזוגות. אף על פי שקונורס מעולם לא ניצח באליפות צרפת הפתוחה, הניצחון שלו ב-1976 באליפות ארצות הברית הפתוחה היה בתקופה הקצרה (1975-1977) שהתחרות נערכה על מגרשי חמר, ולכן קונורס הוא אחד מבין שבעה גברים שזכו בטורניר גראנד סלאם ליחידים על מגרש דשא, מגרש קשה ומגרש חימר (ששת האחרים הם - אנדרה אגאסי, מאטס וילנדר, רוג'ר פדרר, רפאל נדאל, נובאק ג'וקוביץ' וקרלוס אלקרז). קונורס נודע כיריבו המושבע של ג'ון מקנרו. היה המאמן של אנדי רודיק. ביולי-2013 מונה למאמנה של מריה שראפובה, וכעבור כחודש פוטר. מדיה וקבצים בנושא ג'ימי קונורס בוויקישיתוף ג'ימי קונורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ימי קונורס, באתר ה-ATP ג'ימי קונורס, באתר ה-ITF ג'ימי קונורס, באתר גביע דייוויס ג'ימי קונורס, באתר היכל התהילה של הטניס ג'ימי קונורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.