laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמל ארקנסו

החותם הגדול של מדינת ארקנסו או סמל ארקנסו (באנגלית: The Great Seal of the State of Arkansas) הוא סמלה של מדינת ארקנסו שבארצות הברית. הסמל אומץ בשנת 1864 ושונה לצורתו הנוכחית ב-23 במאי 1907. סביב הסמל מופיע הכיתוב "החותם הגדול של מדינת ארקנסו" באנגלית בצבע לבן על רקע כחול. בחלקו העליון של הסמל מופיע אלת החסד, ובחלקו התחתון עיטם לבן-ראש (סמל ארצות הברית), שמימינו חרב המסמלת צדק ומשמאלו אלת החירות. העיטם אוחז בפיו מגילת קלף שעליה המוטו בלטינית: "שלטון העם" (Regnat Populus). עד שנת 1907 הכיתוב היה: "Regnant Populi". בחזית העיטם מופיע מגן שעליו ספינת קיטור, מחרשה, כוורת דבורים ושיבולת חיטה – המסמלים את החקלאות, התעשייה והמסחר עליהם מבוססת כלכלת המדינה. דגל ארקנסו מדיה וקבצים בנושא סמל ארקנסו בוויקישיתוף תיאור הסמל ומשמעות חלקיו
המאה ה-28 לפנה"ס

המאה ה-28 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2800 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2701 לפני הספירה. זוהי המאה ה-28 לפני תחילת הספירה הנוצרית. מלחמות השושלת ה-2 של מצרים תקופת המלחמות של תקופת השושלת המוקדמת בשומר (החלה במאה ה-29 לפנה"ס ונמשכה עד למאה ה-23 לפנה"ס). קריסת תרבות קוקוטני-טריפוליה באזור רומניה, מולדובה ואוקראינה של היום. 2750 לפנה"ס - צור (על פי הרודוטוס). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תחילת שימוש בתה בסין. תחילת שימוש בלוח שנה שכולל 365 ימים במצרים העתיקה. מדיה וקבצים בנושא המאה ה-28 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד שיף

הרב דוד טעבלי הכהן שיף (נפטר ב-כ"ג בכסלו תקנ"ב, 17 בדצמבר 1791) היה הרב הראשי לאנגליה. הוא היה בנו של שלמה שיף, בן למשפחה נודעת בפרנקפורט, ותלמידו של הרב יעקב יהושע פלק, בעל הפני יהושע. הוא שימש כמגיד בווינה, וכן היה מרבני הקלויז של וורמס ודיין בפרנקפורט. אחר כך שימש כרב בית הכנסת הגדול בלונדון. הרב שיף נפטר ב-כ"ג בכסלו תקנ"ב. אחד מתלמידיו הנודעים היה הרב נתן אדלר, רבו של החתם סופר. הרב שיף היה בקשר מכתבים עם רבנים חשובים כמו הרב יחזקאל לנדא, בעל ה'נודע ביהודה', הרב נתן מז שהיה דיין חשוב בפרנקפורט, ועוד רבים. לאחר פטירתו הודפסו חידושיו על המשניות, תלמוד בבלי, ועל התורה, בספר לשון הזהב, שהוציא לאור אחיינו הרב גבריאל אדלר (אחיו של הרב נתן אדלר). במשניות דפוס וילנא נדפסו חלק מחידושיו למשנה, ומאז ובמהדורות נוספות למשנה. אחיו הרב מרדכי אדלר היה רבה של הנובר. אחיינו הרב נתן מרקוס אדלר (בנו של הרב מרדכי אדלר) שימש כרבה של אנגליה לאחר הרב שלמה הירשל. לשון הזהב, באתר אוצר החכמה דוד שיף, דף שער בספרייה הלאומית כמובא בשו"ת נודע ביהודה תניינא חלק יורה דעה סימן רי"ג. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים ובנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המאה ה-29 לפנה"ס

המאה ה-29 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2900 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2801 לפני הספירה. זוהי המאה ה-29 לפני תחילת הספירה הנוצרית. תחילת שלטון של שושלת הראשונה בכיש בשומר. התפתחות עיר נגירסו בשומר. תחילת תקופת שגשוגה של העיר מארי בשומר. תקופת המלחמות של תקופת השושלת המוקדמת בשומר (עד למאה ה-23 לפנה"ס). סיום השושלת ה-1 של מצרים, תחילת השושלת ה-2 של מצרים. פריחת תרבות עמק האינדוס. תחילת השלטון של שושלת הונג-באנג בווייטנאם. תחילת תקופת שלושת המלכים וחמשת הקיסרים. 2890 לפנה"ס: אזור סיום שלטונו של קע, המלך האחרון בשושלת הראשונה במצרים. 10 במאי 2807 לפנה"ס - מועד משוער בו התרחשה פגיעת אסטרואיד או שביט באזור האוקיינוס ההודי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פו שי פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תחילת מעבר הדרגתי של הכתב השומרי מפיקטוגרפים ל-פונמות. מדיה וקבצים בנושא המאה ה-29 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף גליקסברג

הרב יוסף מאיר גליקסברג (נולד בשנת תרצ"ג, 1933) הוא רב ישראלי, לשעבר הרב האשכנזי הראשי לגבעתיים, יו"ר חבר הרבנים בישראל וחבר מועצת הרבנות הראשית. נולד בפולין לרב שמואל יעקב גליקסברג, שהיה רב בפולין ולאחר מלחמת העולם השנייה כיהן כרב ראשי בבואנוס איירס. במלחמת העולם השנייה הוגלה לסיביר. בשנת תש"ג (1943) עלה ארצה עם "ילדי טהראן". נמנה עם קבוצת הילדים שאיתם ייסד הרב מפוניבז' את מוסדותיו. המשיך את לימודיו בישיבת חברון בירושלים. הוסמך לרבנות על ידי הרב יחזקאל סרנא, הרב ראובן כ"ץ והרב יחיאל מיכל פיינשטיין. בשנת תשט"ו (1955), עם נישואיו לאילה פרנקל, עבר לתל אביב, למד בכולל, וכן שימש כרב בית כנסת בעיר. בשנת תשי"ז (1957) הוזמן לייסד ישיבה בסאן פאולו שבברזיל ועסק בחינוך ובהוראה בקהילה היהודית בעיר. בשנת תש"ך (1960) מונה לר"מ בידי הרב צבי יהודה מלצר ולמנהל רוחני בישיבת הדרום ברחובות. כיהן כחבר הרבנות ברחובות ורב שיכוני הפועל המזרחי במזרח העיר, והקים בית כנסת לנוער בעיר. בתחילת שנת תשכ"ז (1967) נבחר בידי חברי המועצה הדתית בעיר גבעתיים לחבר לשכת הרבנות בעיר, וכעבור כחצי שנה נבחר לרבה הראשי של העיר, לצד הרב הספרדי יהושע משה. ייסד בית מדרש גבוה לתלמוד ולפוסקים, העומד בנשיאותו. בשנת תש"מ (1980) הוסמך לדיינות, ובאותה שנה נבחר לראשונה למועצת הרבנות הראשית לישראל, בה כיהן עד תשע"ט. לאורך השנים שימש במגוון תפקידים ברבנות הראשית. היה יו"ר ועדת חינוך והסברה, ריכז ועדה שבדקה הסדרי גיור, וכמו כן היה מתאם בין הרבנות הראשית לישראל לבין רבנים בחו"ל בענייני כשרות. כיום הוא יו"ר ועדת הכשרות הארצית, חבר ועדת בחינות לרבני עיר וחבר הוועדה להכנת חוק המועצות הדתיות. יצא לחו"ל פעמים רבות בשליחויות רבניות וציבוריות. הרב גליקסברג הוא יו"ר חבר הרבנים בישראל. במסגרת זו פעל לשיבוץ רבנים בישראל, יזם וערך השתלמויות לרבנים. פרסם מאמרים רבים בהלכה ובאגדה. זכה בפרס הסובלנות מטעם התנועה לארץ ישראל טובה. היה ראשון מקבלי אזרחות כבוד של העיר גבעתיים. נשוי לאשת הציבור ד"ר אילה גליקסברג. ילדיו: הרב אפרים גליקסברג, רב צבאי וכיום טוען רבני ומגשר, הבמאי נפתלי גליקסברג, הרב איתיאל גליקסברג (חתנו של האדמו"ר מאשלג הרב יעקב גרנירר) המכהן כרב שכונה בגבעתיים, וציפה פינקל אשת הרב אהרן פינקל, בנו של הרב משה פינקל, שכיהן כר"מ בישיבת מיר. נכדתו היא העיתונאית אפרת פינקל. מדיה וקבצים בנושא יוסף גליקסברג בוויקישיתוף יוסף גליקסברג (1933-), דף שער בספרייה הלאומית מאמרים של הרב יוסף גליקסברג, באתר ספריית אסיף קטנים, מעריב, 24 בפברואר 1988, עמ' 10 פרסום נשואין, הצופה, 3 בינואר 1955, עמ' 3 הרב מרדכי אגוזי, הרב יוסף גליקסברג - רב שיכוני הפוהמ"ז ברחובות, הצופה, 31 במרץ 1965, עמ' 4 הרב יוסף גליקסברג נבחר ללשכת הרבנות בגבעתיים, הצופה, 1 בנובמבר 1966, עמ' 4 הרב י. גליקסברג אושר סופית כרב העיר גבעתיים, הצופה, 21 במרץ 1967, עמ' 6 יוסף גורקה, בגבעתיים תוקם ישיבה גבוהה, הצופה, 21 בינואר 1968, עמ' 2 אבי בטלהיים, הרבנים הראשיים הסכימו על רשימת מועמדים, מעריב, 22 באוגוסט 1980, עמ' 3
כל התורה על רגל אחת

כל התורה על רגל אחת הוא ביטוי יהודי המבוסס על אגדה המובאת בתלמוד. באגדה מבקש גוי שיגיירו אותו בלימוד כל התורה בעודו עומד על רגל אחת. משמעות הביטוי במקורו היא התייחסות לאדם המבקש להקיף תחום ידע שלם בזמן מועט. כיום משמש הביטוי לעיתים (בדרך כלל בקיצור: "על רגל אחת") גם במשמעות נייטרלית: עיקרי הדברים בקצרה, מבלי לפרט. בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א', מסופר: ושוב מעשה בגוי אחד שבא לפני שמאי. אמר לו: גיירני על מנת שתלמדני כל התורה כולה כשאני עומד על רגל אחת. דחפו [שמאי] באמת הבניין שבידו. בא לפני הלל. גייריה [=גייר אותו]. אמר ליה: דעלך סני, לחברך לא תעביד, ואידך – פירושא הוא; זיל גמור! [=אמר לו: מה ששנוא עליך, לא תעשה לחברך, והשאר – רק פירוש; לך ולמד!] — תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א' הפירוש המקובל מציג את המתגייר באור חיובי ומבאר כי רצה לדעת מה היא המצווה החשובה ביותר, שעליה אפשר להעמיד את התורה כולה. לכן שמאי דחפו באמת בניין, כדי ללמדו שכמו שבניין לא נבנה על עמוד אחד, כך התורה לא יכולה לעמוד על מצווה אחת. בפירוש רש"י מובאים שני הסברים לדבריו של הלל: הראשון, שהכלל "מה ששנוא עליך לא תעשה לחברך" כולל את רוב מצוות התורה, בהן כל מצוות שבין אדם לחברו וגם מצוות רבות שבין אדם למקום. הפירוש השני והעיקרי לפי רש"י הוא שה' הוא רעו ואוהבו של האדם, כמו שכתוב ”רֵעֲךָ וְרֵעַ אָבִיךָ אַל תַּעֲזֹב” ומפורש שמדובר על הקדוש ברוך הוא, לפיכך משמעות הכלל היא "אל תעבור על רצונו כמו ששנוא עליך שעוברים על רצונך". ואהבת לרעך כמוך בן-ציון פישלר, מדוע כעס שמאי הזקן?, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2003 מיכאל לוצקי, ואהבת לרעך כמוך, באתר רמבי"ש ספר משלי, פרק כ"ז, פסוק י"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוריה חברה לפיתוח ירושלים

מוריה חברה לפיתוח ירושלים בע"מ היא חברה עירונית, המשמשת כזרוע הביצוע של עיריית ירושלים ומשרד התחבורה ומופקדת על ניהול וביצוע מיזמי הפיתוח והתשתיות הגדולים בירושלים. תחומי ההתמחות המרכזיים של חברת מוריה הם פיתוח תשתיות תחבורתיות - הקמת עורקי תחבורה ראשיים ומערכי כבישים, הקמת נתיבי תחבורה ציבורית, הקמה ופיתוח התשתיות של הרכבת הקלה, פיתוח שכונות חדשות, הקמת מבני ציבור, פיתוח אורבני, הקמת פארקים, שבילי אופנים וגני שעשועים, אנרגיה סולארית ועוד. חברת מוריה הוקמה בשנת 1987 על ידי ראש העיר ירושלים טדי קולק. כיום משמש ראש העיר משה ליאון כיו"ר הדירקטוריון וגלעד בר-אדון מכהן כמנכ"ל החברה. מוריה רשמה בשנת 2023 שיא בתולדות החברה, עם ניהול וביצוע של פרויקטים ברחבי העיר בהיקפי ביצוע של 3 מיליארד ש"ח. בין המיזמים שמנהלת ומבצעת החברה: פרויקט הכניסה לעיר פרויקט מנהור צומת הגבעה הצרפתית פרויקט הכפלת כביש המנהרות הקמת מחלף גינות סחרוב כביש הטבעת המזרחי פיתוח תשתיות הרכבת הקלה בירושלים (הארכת הקו האדום, ביצוע הקו הירוק והקו הכחול) כביש בגין הקמת מבני חינוך, כיתות לימוד וגני ילדים פיתוח שכונות חדשות - מורדות ארנונה, רמת שלמה הקמת נתיבי תחבורה ציבורית (כביש בגין, ירמיהו) הקמת מסוף וחניון האוטובוסים 4/9 ספורטק עמק הארזים הגשר התלוי מעל גיא בן הינום הקמת פארקים וגינות ציבוריות אתר האינטרנט הרשמי של מוריה חברה לפיתוח ירושלים מירב מורן, "כמו בחו"ל, קהל יגיע בתחבורה הציבורית מכל הארץ לראות הופעה - ויחזור בלי פקקים", באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2018 ג'וש ארונסון, "בשיא של כל הזמנים: חברת התשתית של ירושלים מסכמת את שנת 2023". באתר מעריב, 31 באוקטובר 2023
קיני

האם התכוונתם ל... קיני (עם) – עם קדום מתקופת בתנ"ך קיני – אחד משמותיו של יתרו, עם שבט הקיני נחל קיני – נחל באזור מגידו אישים: קיני (כדורגלן) – כדורגלן ספרדי אמילי קיני – שחקנית אמריקאית ג'ף קיני – סופר, מאייר, קריקטוריסט ומפתח משחקי מחשב אמריקאי מרים קיני – מחזאית ומתרגמת ישראלית שון קיני – מתופף אמריקאי קין (פירושונים)
המאה ה-30 לפנה"ס

המאה ה-30 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3000 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2901 לפני הספירה. זוהי המאה ה-30 לפני תחילת הספירה הנוצרית. תקופת "הרפה המוקדמת" בתרבות עמק האינדוס. הקמת טרויה תחילת בנייה של סטונהנג' תחילת תרבות הקיקלדית ביוון העתיקה. תחילת התרבות המינואית. פריחת תרבות נורטה-צ'יקו בפרו של היום. פטרוגליפים עתיקים בפיליפינים. תחילת תקופת ג'ומון התיכונה ביפן. בסביבות 2920 לפנה"ס: תחילת תקופת השושלת הראשונה במסופוטמיה. תקופת שגשוג של העיר ארידו - שנחשבת במיתולוגיה השומרית כעיר הראשונה בשומר. לפי הערכות אוכלוסיית ארך הגיע לכ-50-80 אלף תושבים. עליית עיר ניפור כמרכז דתי של האל אנליל. החלה פריחה של העיר מארי בצפון-מערב שומר. טרויה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרעונים של השושלת הראשונה במצרים העתיקה. מטבעות הונהגו לראשונה במיסופוטמיה התפתחות כתב חרטומים במצרים העתיקה. המצאת אובניים בסין. שימוש בקדרות באמריקה. הקמת ערים ראשונות בשומר. שימוש רחב יחסית במתכת בשומר. מדיה וקבצים בנושא המאה ה-30 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אילן בכר (כדורגלן)

אילן בכר (נולד ב-17 במאי 1975 ברמת גן) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, וכיום עוסק באימון אישי. אילן בכר החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל רמת גן, ולאחר שעלה לקבוצת הבוגרים עבר בשנת 1995 למכבי הרצליה, שם שיחק שלוש עונות תחת המאמן שייע פייגנבוים אשר הסב את תפקידו מחלוץ למגן ימני. לאחר מכן הושאל בכר לבית"ר ירושלים לעונה אחת, ועמה הגיע לגמר גביע המדינה לשנת 1999, אותו הפסידה הקבוצה להפועל תל אביב. לקראת עונת 1999/2000 הוחתם בכר בקבוצת הפועל תל אביב על ידי המאמן דרור קשטן. בכר הגיע לקבוצה יחד עם המגן השמאלי יגאל אנטבי, והשניים תפסו מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בעונתו הראשונה במועדון זכה עמה בדאבל, ובשנתיים שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני ובכר היה שותף להישג השיא של הקבוצה בגביע אופ"א בעונת 2001/2002, עת הגיעה עד לרבע הגמר. באותה עונה זכה בכר עם הקבוצה בגביע הטוטו. לקראת עונת 2002/2003 עבר בכר לקבוצה הספרדית ראסינג סנטנדר, שם שיחק לצד יוסי בניון, אך לא הצליח למצוא מקום בהרכב הקבוצה. בכר חזר לישראל וחתם במ.ס אשדוד, אליה הצטרפו באותה השנה גם חיים רביבו, יוסי אבוקסיס ואסי דומב. לאחר שנה ניסה שוב את מזלו באירופה, ועבר לקבוצת ספורטינג בראגה מפורטוגל, אך גם שם לא קיבל הזדמנות להתברג בהרכב. לאחר שחזר לישראל בשנת 2005 שיחק עונה נוספת במכבי הרצליה, ולאחר מכן שיחק גם בהכח עמידר רמת גן והפועל נצרת עילית. חודש לאחר שפתח את עונת 2007/2008 עם הפועל באר שבע נפצע והחליט לפרוש ממשחק פעיל. ב-26 באפריל 2000 ערך בכר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת צ'כיה. בסך הכל רשם בכר 6 הופעות במדי הנבחרת, כולן במשחקי ידידות. ב-5 בספטמבר 2002 הופיע לאחרונה במדי הנבחרת, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג. בשנת 2001 התחתן בכר עם הדוגמנית סימה בכר, שזכתה ב-2005 בתחרות מיס עולם לנשים נשואות. ב-2002 נולדה בתם, וב-2006 הם התגרשו. בשנת 2013 נישא בשנית לשרון שמסי. ב-2018 נולדה לו בת נוספת. לאחר פרישתו התגורר בכר במשך שלוש שנים במיאמי שבארצות הברית והחל לעסוק באימון מנטלי אישי. לקראת סוף עונת 2015/2016 מונה בכר ליועץ המנטלי של הפועל כפר סבא. הפועל תל אביב אליפות: 1999/2000 גביע המדינה: 1999/2000 גביע הטוטו: 2001/2002 אילן בכר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אילן בכר, באתר Transfermarkt אילן בכר, באתר BDFutbol אילן בכר, באתר National Football Teams אילן בכר, באתר FootballDatabase.eu אילן בכר חתם לארבע שנים בסנטאנדר, באתר ynet, 10 באפריל 2002 רענן ברנובסקי‏, אילן בכר פרש מכדורגל, באתר וואלה, 17 בדצמבר 2007 אילן בכר בטור פרישה: "לא מצטער על כלום", באתר ynet, 17 בדצמבר 2007 אשר גולדברג‏, "אמרתי לקשטן 'לאן שתעבור, אעבור איתך'", באתר וואלה, 31 באוגוסט 2023 אילן בכר - מאמן מנטלי עינת הירש, ‏הפתרון? אילן בכר מונה ליועץ המנטלי של כפ"ס, באתר ערוץ הספורט, 30 במרץ 2016
ריגול תעשייתי

ריגול תעשייתי הוא איסוף מידע סודי על מוצרים ותהליכי עבודה של מתחרים, כחלק הלא לגיטימי של פעילות המודיעין העסקי. ריגול תעשייתי יכול להיות ברמה פרטית או אף ברמה בינלאומית. נוהגים להשתמש בביטוי זה גם לאיסוף מידע סודי על דרך פעולתם של ארגונים לא תעשייתיים. השיטות המשמשות בריגול תעשייתי דומות ביסודן לאלה המשמשות בריגול למטרות צבאיות. הפעלת שיטות כאלה במסגרת אזרחית - מהווה על פי רוב שיטות המשפט המודרניות עבירה פלילית. בין השיטות הנקוטות נמצאת האזנת הסתר, צילום בסתר, מעקב, גנבת מסמכים ותוכניות ייצור, גנבת דואר, מתן שוחד לעובדים, האזנה למערכות המחשב, גנבת מחשבים ואמצעי אחסנה. בשל מרכזיותו של המחשב בפעילות העסקית התפתחה מערכת ריגול תעשייתי הממוקדת במחשבים. חלק משיטות הריגול הן גנבה רגילה של אמצעי אחסנה וגיבוי המכילים מידע על היריב. שיטות ריגול ממוחשב אחרות מתוחכמות יותר, ומשתמשות בטכנולוגיות חומרה ותוכנה. שיטות אלה מאפשרות האזנה לתקשורת המחשבים וכן העברה חשאית של מידע תוך שימוש ברשת האינטרנט. שיטה נפוצה בתחום זה היא החדרת תוכנות סוס טרויאני למחשבי היריב. התוכנה שהוחדרה מאפשרת קריאת קבצים ושידורם ליעד כלשהו תוך שימוש בתשתית האינטרנט. בשנת 2005 התפוצצה בישראל פרשת הסוס הטרויאני, שבמהלכה התגלו תוכנות סוס טרויאני במחשבי חברות מובילות ומרכזיות במשק הישראלי. ריגול תעשייתי, באתר משטרת ישראל דף הסבר איך לזהות ריגול תעשייתי תני גולדשטיין, "מודיעין עסקי הוא חלק מהחיים במשרדי הפרסום", באתר ynet, 29 במאי 2005 שמוליק שלח, זה הכל כסף, באתר nrg‏, 29 במאי 2005 אקונומיסט, סיכון לכל עסק: הריגול העסקי נכנס לעידן חדש, ואף סוד מסחרי לא בטוח, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2022 עומר כביר, מחשש לריגול, חברות הטכנולוגיה מקשיחות את מבחני גיוס העובדים, באתר כלכליסט, 25 ביוני 2024 ריגול תעשייתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מודיעין עסקי, דף שער בספרייה הלאומית
סמל ג'ורג'יה

החותם הגדול של מדינת ג'ורג'יה או סמל ג'ורג'יה (באנגלית: Great Seal of the State of Georgia) הוא סמל מדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. הסמל אומץ בשנת 1799 כחלק מחוקת המדינה, ושונה מספר פעמים מאז עיצובו הראשוני. בחזית הסמל מופיעה קשת הניצבת על שלושה עמודים קורינתיים. הקשת מסמלת את חוקת המדינה, וכל אחד מהעמודים מסמל את אחת משלוש רשויות השלטון: הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת. מוטו המדינה באנגלית: "חכמה, צדק, מתינות" (Wisdom, Justice, Moderation) כתוב על גבי מגילת קלף המלופף סביב העמודים. בין העמודים ניצב איש מיליציה (לוחם שהשתתף במהפיכה האמריקאית שחרבו מונפת. הלוחם מייצג את הגנת המיליציה המדינתית על חוקת המדינה. סביה הסמל מופיע שם המדינה באנגלית: State of Georgia בחלקו העליון של הסמל, ושנת הכרזת העצמאות של ארצות הברית - 1776. בעת שאומץ הסמל, בשנת 1799 הופיעה שנה זו, אולם בשנת 1914 שונתה השנה שעל הסמל. חלקו הקדמי של החותם משמש כסמל המדינה. בחלקו האחורי של החותם מצויר קו החוף של המדינה שלמולו מפליגה ספינה הנושאת את דגל ארצות הברית. הספינה מסמלת את הסחר בטבק וכותנה שהיוו את עיקר יצוא המדינה. בסמוך לספינה מצוירת סירה המסמלת את הסחר הפנימי במדינה. ברקע הסמל מופיע דמות של אדם חורש ועדר כבשים. סביב הסמל רושמות המילים: "חקלאות ומסחר" ("agriculture and commerce") המסמלים את כלכלת המדינה בראש הסמל, ושנת 1776 בתחתיתו. מזכיר מדינת ג'ורג'יה משמש, על פי חוק, כשומר חותם המדינה; כאשר כל המסמכים הרשמיים נחתמים בחותם זה. הסמל הופיע במשך שנים רבות על דגל המדינה (למעט בין השנים 1879–1902. דגם של הסמל עשוי ברזל יצוק ניצב בכניסה הצפונית של אוניברסיטת ג'ורג'יה מאז שנת 1858. דגל ג'ורג'יה החותם באתר מזכיר מדינת ג'ורג'יה
BS.Player

BS.Player (בי אס פלייר) הוא נגן מדיה עבור מערכת ההפעלה "חלונות". הנגן, המאפשר הפעלת קובצי אודיו ווידאו, מיוצר על ידי חברה סלובנית, ושמו המלא הוא "Boris Software player", על שם יוצרו. הנגן נחשב פופולרי (כ-70 מיליון משתמשים ברחבי העולם, לדברי החברה), ומתחרה בנגנים הידועים Windows Media Player, iTunes, Winamp ו-VLC media player. תכונותיו הן צריכת משאבים נמוכה, הפעלה מהירה ונוחה, וכן תצורות ועיצובים מגוונים. בניגוד לרוב הנגנים, הנגן נפתח בחלון קטן, ובעת שמיעת מוזיקה אין אפשרות להגדיל את המסך. הגרסה היציבה האחרונה של הנגן - 2.70 - יצאה בנובמבר 2015, אף שכבר באוקטובר 2012 הודיעה החברה שהיא מפתחת את גרסה 3.0, לא פורסם מאז כל מידע על תאריך יציאה רשמי של גרסה יציבה מעבר לגרסה 2.70. תת־הגרסה העדכנית – 2.73 יצאה ב-9 באוגוסט 2018. אתר האינטרנט הרשמי של BS.Player אתר החברה. מתוך האתר הרשמי www.bsplayer.com, bsplayer.com BSPlayer version 3 has officially gone to alpha stage! - Official BS.Player forums, forum.bsplayer.com ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המאה ה-31 לפנה"ס

המאה ה-31 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3100 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3001 לפני הספירה. זוהי המאה ה-31 לפני תחילת הספירה הנוצרית. 3100 לפנה"ס לערך: מלך מצרים נערמר מאחד את מצרים העליונה והתחתונה למדינה אחת. 3100 לפנה"ס לערך: התקופה הנאוליתית מסתיימת במצרים העתיקה. 3100 לפנה"ס לערך: הקמת ממפיס והתבססותה כבירת מצרים העתיקה. 3100 לפנה"ס לערך: תקופת השושלת הקדומה מתחילה במצרים העתיקה. 3100 לפנה"ס לערך: בניית סוללת העפר והתעלה בסטונהנג' 3100 לפנה"ס לערך: בניית מקדש תרשין במלטה. 3100 לפנה"ס לערך: החלה ההתיישבות בסקארה ברי אשר באיי אורקני שבסקוטלנד מיושבת. 3051 לפנה"ס לערך: האורגניזם העתיק ביותר כיום, אורן האצטרובל הזיפני של האגן הגדול, נובט בקליפורניה. העץ עודנו חי היום. 3050 לפנה"ס: עלייתו לשלטון של חור אחע, מן השושלת הראשונה במצרים. נערמר, מייסד השושלת הראשונה של מצרים חור אחע, הפרעה הראשון בשושלת הראשונה בתקופה השושלתית הקדומה. אצי, איש הקרח, הגופה החנוטה בקרח העתיקה ביותר שאי פעם התגלתה באירופה, חיה לפי ההערכות בתקופה זו. מערכת ניקוז וביוב בעמק האינדוס נחושת הייתה בשימוש, הן ככלי וככלי נשק סנת, אחד ממשחקי הלוח העתיקים ביותר בעולם, הומצא בתקופה זו. 3100 לפנה"ס לערך: סיום פיתוח השלב הראשון של כתב יתדות בשומר אשר בדרום מספוטמיה. מדיה וקבצים בנושא המאה ה-31 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'ורז' רואו

ז'ורז' רואו (בצרפתית: Georges Henri Rouault;‏ 27 במאי 1871 – 13 בפברואר 1958) היה צייר צרפתי. רואו נולד בפריז בזמן הרעשת העיר על ידי צבא צרפת בימי "הקומונה הפריזאית". אביו היה נגר רהיטים, ובביתם נמצא אוסף של הדפסי אבן של אונורה דומייה שליקט סבו. השפעתן של קריקטורות אלה על רואו נכרה בו לכל אורך דרכו האומנותית. בצעירותו היה שוליה בבית מלאכה ליצור זכוכיות ויטראז'ים, ורבות מיצירותיו נראות כמוקפות מסגרות עופרת שחורות, המחזיקות את פיסות הזכוכיתהצבעוניות בחלונות הכנסיות. אחת הידועות שבהן היא דיוקנו העצמי, שלו קרא "שולית האומן" (1925). ב-1891 התחיל רואו ללמוד בבית הספר המפורסם לאמנות, בוז-אר בפריז, בין השאר אצל אחד מראשי הסימבוליזם בציור, גוסטב מורו. בהתחלה צייר רואו בסגנון אקדמי שמרני, אך מאוחר יותר נראה בתמונותיו השפעתם של וינסנט ואן גוך, פול גוגן ופול סזאן. בשנת 1905 הציג מיצירותיו בתערוכת סלון הסתיו בפריז. תמונותיו עוררו עניין רב, והקהל נטה לזהותו עם אנרי מאטיס וחבורת ה"פוביסטים" שהציגו באולם סמוך. אך למעשה לא היה כל קשר בין יצר החיים והחושניות של מטיס לבין הליצנים העצובים, השופטים חסרי הרחמים והיצאניות העלובות שצייר רואו. הוא נעשה באותן שנים קתולי אדוק בדתו, והמסר הדתי המוסרי נעשה למרכזי ביצירתו. בימי מלחמת העולם השנייה צייר רואו בשכבות עבות של צבעי שמן דמויות הנראות כמוקפות במסגרות שחורות. בסוף המלחמה יצר תחריטים, ליתוגרפיות, איורים לספרים ותפאורות לבלט. משנות ה-30 ואילך נעשתה יצירתו דתית מובהקת, והוא הרבה לצייר את יסורי ישו, אבל בימי מלחמת העולם השנייה חזר אל דמויות "הליצן העצוב", וצייר גם תמונות טבע דומם עם פרחים. יצירתו הגדולה האחרונה הייתה זכוכיות הצבעונין של הכנסייה באסי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ז'ורז' רואו בוויקישיתוף אתר קרן ז'ורז' רואו ז'ורז' רואו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'ורז' רואו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'ורז' רואו (1871-1958), דף שער בספרייה הלאומית
יוז

האם התכוונתם ל... אישים: אדוארד יוז (אדמירל) – קצין בצי המלכותי שפיקד על תחנת הודו המזרחית אדוארד רוברט יוז – צייר אנגלי ארון יוז – כדורגלן מצפון אירלנד בילי יוז – ראש ממשלת אוסטרליה השביעי ברנרד יוז (אנ') – שחקן אמריקאי ג'ון יוז – במאי, תסריטאי ומפיק סרטים אמריקני ג'ייסון יוז – שחקן ולשי דון פרינס-יוז – אנתרופולוגית אמריקנית הווארד יוז – טייס, מפיק סרטים ומיליארדר אמריקני ויליאם יוז – פוליטיקאי אמריקאי ז'ארנל יוז – אצן בריטי טד יוז – משורר אנגלי טום יוז – שחקן אנגלי כריס יוז – ממייסדי פייסבוק לארי יוז – כדורסלן אמריקני לנגסטון יוז – משורר, פעיל חברתי, סופר ומחזאי אמריקני מארק יוז – איש עסקים אמריקני מארק יוז (כדורגלן) – כדורגלן ולשי סטיבן יוז – כדורגלן אנגלי צ'ארלס אוונס יוז – משפטן אמריקני קיישה קאסל-יוז – שחקנית ניו זילנדית שרה יוז – מחליקה אמנותית יהודייה-אמריקנית שרה יוז (שופטת) – שופטת אמריקנית אחר: יוז איירקראפט – חברה אמריקאית שעסקה בעיקר בתעשייה אווירית ומוצרי חלל יוז מסוקים – חברה אמריקאית שעסקה בייצור מסוקים מדליית יוז – מדליה המוענקת על הישגים בפיזיקה
ממלכת הנובר

ממלכת הנובר (בגרמנית: Königreich Hannover) הייתה ממלכה בגרמניה ואחת המדינות החברות בקונפדרציה הגרמנית. בירתה הייתה העיר הנובר. בשנת 1692 קיבל ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג מעמד של נסיך בוחר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כהוקרה על תרומתו של בית הנובר במהלך מלחמת תשע השנים. אולם ארנסט אוגוסט נפטר לפני שקיבל רשמית את התואר והוריש את כל תאריו ואדמותיו לבנו גאורג. מעט לאחר עלייתו של גאורג לשלטון בהנובר נפטר ויליאם, דוכס גלוסטר, בנה ויורשה היחיד של אן, מלכת בריטניה והפרלמנט הבריטי העביר חוק לפיו יעבור הכתר הבריטי לאחר מותה של המלכה לקרוב משפחה פרוטסטנטי בלבד. קרובת המשפחה הפרוטסטנטית הקרובה ביותר לאן הייתה בת דודתה סופיה, נסיכת הפלטין, אמו של הדוכס גאורג, שהפכה בן לילה ליורשת העצר לממלכה הבריטית. בשנת 1701 פרצה מלחמת הירושה הספרדית ונסיכות הנובר לחמה נגד ספרד לצד האימפריה הרומית הקדושה, בריטניה והרפובליקה ההולנדית. במהלך המלחמה כבש גאורג את שטחי הדוכסויות השכנות, בראונשווייג-וולפנביטל וסקסוניה-לאוונבורג, ואף מונה על ידי הקיסר כפילדמרשל קיסרי. בשנת 1708 אישר הדיאט הקיסרי את מעמדו של גאורג כנסיך בוחר. ב-28 במאי 1714 מתה אמו של גאורג, סופיה מהנובר בגיל 83 והוא הפך ליורש העצר לכתר הבריטי. המלכה אן מתה חודשיים לאחר מכן והפרלמנט הבריטי הכריז על גאורג כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה הגדולה ואירלנד. במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחם צבא הנובר לצד צבא בריטניה, אך בשנת 1806 נכבשה הנסיכות ונמסרה לממלכת פרוסיה. בשנת 1807 הוחלט בחוזה טילזיט על הקמת ממלכת וסטפאליה, שכללה את שטחי הנסיכות יחד עם שטחים מנסיכות הבוחר מהסן ונסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. לאחר קרב לייפציג פורקה ממלכת וסטפאליה, והנסיכות חזרה לשליטת בית הנובר. בתקופת נפוליאון ווסטפאליה זכו היהודים לאמנציפציה ואזרחות, אך זו בוטלה ב-1813 עם חזרת בית הנובר, והיהודים איבדו שוב את זכויותיהם. באוקטובר 1814 הוחלט בקונגרס וינה על הקמת ממלכת הנובר בשטחי נסיכות הבוחר מהנובר, וצורפו אליה שטחים נוספים. כמלך הנובר הראשון כיהן ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, שהיה הנסיך הבוחר האחרון של הנובר. המדינה נשלטה על ידי בית הנובר, באוניה פרסונלית עם הממלכה המאוחדת. לאחר מותו של ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ב-1837, עלתה לכס המלוכה בבריטניה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם בהנובר, שבה חל החוק הסאלי שמנע מלוכת אשה, הומלך דודה של ויקטוריה ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר. במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה ניסתה הנובר בתחילה להישאר נייטרלית, אך לבסוף נאלצה עקב דעת הקהל לחבור לאוסטריה. על אף שצבא הנובר יחד עם הצבא הבווארי נחלו בתחילה ניצחון על הצבא הפרוסי בקרב לאנגנזאלצה, בימים שלאחר מכן הביס הצבא הפרוסי את הצבא האוסטרי ואת בעלות בריתו. בשלום פראג הוחלט על סיפוח ממלכת הנובר לפרוסיה, בתור פרובינציית הנובר. גאורג השלישי, מלך הנובר (1814–1820) גאורג הרביעי, מלך הנובר (1820–1830) וילהלם הרביעי, מלך הנובר (1830–1837) ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר (1837–1851) גאורג החמישי, מלך הנובר (1851–1866) גאורג החמישי (1866–1878) ארנסט אוגוסט השני (1878–1923) ארנסט אוגוסט השלישי (1923–1953) ארנסט אוגוסט הרביעי (1953–1987) ארנסט אוגוסט החמישי (1987 - כעת) הנובר נכללה בשטח הכיבוש הבריטי, והוקמה בה מחדש "מדינת הנובר", כהחייאה של הממלכה הקודמת ותוך אימוץ גבולותיה הקודמים וסמליה. שטח המדינה מהווה 85% משטח המדינה שהחליפה אותה, סקסוניה-תחתית, במסגרת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. מדיה וקבצים בנושא ממלכת הנובר בוויקישיתוף ממלכת הנובר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)