laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינדיה אמרטיפיו

אינדיה ריא אמרטיפיו (באנגלית: India Ria Amarteifio; נולדה ב-17 בספטמבר 2001) היא שחקנית בריטית. אמרטיפיו נולדה בקינגסטון על התמזה וגדלה בטוויקנהאם. היא הצטרפה לאקדמיה למחול של ריצ'מונד בשנת 2012, שבאמצעותה עשתה אודישן וזכתה במלגת לימודית בבית הספר לתיאטרון של סילביה יאנג. אמרטיפיו עשתה את הופעת הבכורה שלה בווסט אנד כנלה הצעירה ב"מלך האריות" בתיאטרון ליסיאום ב-2011. לאחר מכן הופיעה במחזמר "מטילדה" בתיאטרון קיימברידג' בתפקיד הורטנסיה. אמרטיפיו הייתה חלק מצוות השחקנים המקורי של המחזמר "צ'רלי ומפעל השוקולד" ב-2013 שהוצג בתיאטרון דרורי ליין בתפקיד לסירוגין של ויולט בורגארד. באותה שנה, היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסרט הטלוויזיה "Gangsta Granny". בשנת 2015, הופיעה אמרטיפיו במיני-סדרה "The Interceptor" ושיחקה בתפקיד אורח בסדרה "דוקטור הו" בפרק בעונה התשיעית והחלה לככב בסדרת הטלוויזיה "הסודות של אברמור" בתור לייסי פיירבורן, תפקיד שהיא תגלם בשתי הסדרות. עוד שיחקה בתפקיד חוזר בתור בתה של רוז הנטלי (טנדי ניוטון) בעונה הרביעית של של הסדרה "שחיתות" ומאיה רובק בעונה השלישית של דרמת הפשע "The Tunnel". אמרטיפיו עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט העלילתי "נשים בחזית", סרט דרמטי-קומי משנת 2019. בשנת 2022, היא שיחקה את נורה רנדל בסדרת המדע הבדיוני "The Midwich Cuckoos" ולוהקה כגרסה צעירה של דמותה של גולדה רושובל בדרמה "ברידג'רטון: סיפורה של המלכה שרלוט", שהוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-4 במאי 2023. מדיה וקבצים בנושא אינדיה אמרטיפיו בוויקישיתוף אינדיה אמרטיפיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Francis, Nicola. "India Amarteifio". Richmond Academy. ארכיון מ-2023-01-22. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Gangsta Granny casting news". 24 באוקטובר 2013. ארכיון מ-2023-02-15. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "India Ria Amarteifio". Doctor Who Guide. ארכיון מ-2022-12-19. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Rising Stars: India Amarteifio". The Media Eye. 16 בנובמבר 2022. ארכיון מ-2023-02-15. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Hattan, David (26 בספטמבר 2022). "Who Are Corey Mylchreest and India Amarteifio? 5 Things to Know About the Actors Starring in the 'Bridgerton' Spinoff 'Queen Charlotte'". ארכיון מ-2023-01-20. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Mantock, Rachel (12 באפריל 2022). "India Amarteifio Will Play Young Queen Charlotte In Bridgerton Spinoff". ארכיון מ-2023-01-22. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Otterson, Joe (30 במרץ 2022). "'Bridgerton' Prequel at Netflix About Queen Charlotte Sets Full Cast With India Amarteifio in Lead Role". ארכיון מ-2023-02-15. נבדק ב-11 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה) Cinemchi, Team (11 באפריל 2022). "कौन हैं Bridgerton 3 की Queen Charlotte? जानिए India Ria Amarteifio की Age, Height, Wiki, Instagram और Unknown Facts". נבדק ב-11 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
מערב פלורידה הספרדית

מערב פלורידה הספרדית (בספרדית: Florida Occidental) הייתה פרובינציה של האימפריה הספרדית מ-1783 עד 1821, אז יחד עם מזרח פלורידה הועברה לידי ארצות הברית. לאזור מערב פלורידה היו בתחילה אותם גבולות כמו המושבה הבריטית לשעבר. חלק ניכר משטחה סופח בהדרגה על ידי ארצות הברית במחלוקת מערב פלורידה. בהיקף הגדול ביותר שלה, המושבה כללה את מה שהם כיום קהילות פלורידה של לואיזיאנה, החלקים הדרומיים ביותר של מיסיסיפי ואלבמה, כמו גם את הפאנדנדל של פלורידה. בעוד שדרום מזרח לואיזיאנה וחופי מיסיסיפי ואלבמה של ימינו סופחו לפני או במהלך מלחמת 1812, הקרקע המרכיבה את פלורידה של ימינו לא נרכשה אלא מספר שנים לאחר מכן. האזור הפך לטריטוריית פלורידה של ארצות הברית ב-1822. ספרד הייתה המדינה האירופית הראשונה שיישבה את חצי האי פלורידה, התרחבה צפונה מקובה והקימה יישובים ארוכי טווח בסיינט אוגוסטין קובה, על חוף האוקיינוס האטלנטי, כמו גם בפנסקולה ובסן מרקוס, במפרץ מקסיקו. בעקבות ההפסדים של ספרד לבריטניה במהלך מלחמת שבע השנים, ויתרה ספרד על שטחה בפלורידה לבריטניה ב-1763. המנהלים הבריטיים חילקו אז את השטח לשתי מושבות: מזרח פלורידה, כולל חצי האי פלורידה עם הבירה סיינט אוגוסטין, ומערב פלורידה, שאליה צורפה חלק מהשטח שהתקבל מצרפת במסגרת הסכם השלום מ-1763. מערב פלורידה השתרעה מנהר האפלאצ'יקולה ועד נהר המיסיסיפי, ובירתה הייתה בפנסקולה. בשנת 1779, ספרד נכנסה למלחמת העצמאות האמריקנית בצדה של צרפת אך לא לצד שלוש עשרה המושבות. ברנרדו דה גאלווס, מושל לואיזיאנה הספרדית, הוביל מערכה צבאית לאורך חוף המפרץ, וכבש את באטון רוז' ונאצ'ז מידי הבריטים ב-1779, את מוביל ב-1780 ואת פנסקולה ב-1781. בהסכם השלום של פריז משנת 1783, החזירה בריטניה את שתי המושבות של פלורידה לשליטה ספרדית. במקום לנהל את פלורידה כפרובינציה אחת, כפי שהיה לפני 1763, שימרה ספרד החדשה את ההסדר הבריטי של חלוקת השטח בין מזרח ומערב פלורידה (פלורידה אוריינטל ופלורידה אוקסידנטל). כאשר ספרד רכשה את מערב פלורידה ב-1783, הגבול המזרחי של בריטניה היה נהר האפלאצ'יקולה, אך ספרד ב-1785 העבירה אותו מזרחה לנהר סוואני. המטרה הייתה להעביר את סן מרקוס ואת מחוז אפלאצ'י ממזרח פלורידה למערב פלורידה. בהסכם הסודי של סן אילדפונסו משנת 1800, הסכימה ספרד להחזיר את לואיזיאנה לצרפת; עם זאת, מיקום הגבול בין לואיזיאנה למערב פלורידה לא צוין במפורש. לאחר שצרפת מכרה את לואיזיאנה לארצות הברית ב-1803, פרץ סכסוך גבולות נוסף. ארצות הברית תבעה את השטח מנהר פרדידו ועד נהר המיסיסיפי, שהאמריקאים האמינו שהיה חלק מהמחוז הישן של לואיזיאנה כאשר הצרפתים הסכימו לוותר עליו לספרד בשנת 1762. הספרדים התעקשו שהם ניהלו את החלק הזה כמחוז מערב פלורידה ושהוא לא היה חלק מהטריטוריה שהוחזרה לצרפת על ידי קרלוס הרביעי ב-1802, כמו שצרפת מעולם לא נתנה את מערב פלורידה לספרד, בין רשימה של סיבות אחרות.
אסמאעיל חסן

אסמאעיל אחמד קאדר חסן (בסומלית: Ismaaciil Axmed Khadar Xasan; נולד ב-23 במאי 1987) הוא כדורגלן עבר ג'יבוטי יליד צרפת אשר שיחק בעמדת הקשר. חסן נולד בהרגייסה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לליל שבצרפת. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ליל, בהמשך עבר ללסקוין. בגיל 21 הצטרף לדאק 1904 מליגת העל הסלובקית. ב-16 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מ.פ.ק. רוז'ומברוק. במשך שלוש עונות בקבוצה רשם 52 הופעות בליגה ללא שער. בשנת 2012 הצטרף לשלף מליגת העל האלג'יראית וכעבור זמן קצר חתם בצ'רנומורץ בורגס מליגת העל הבולגרית. בינואר 2013 הצטרף לאימוניה של סטאד לאוואל הצרפתית, אך לבסוף חתם בחמאם א-ליף האלג'יראית. ביולי 2013 חתם בסאס אפינאל התוניסאית. בשנת 2015 חתם בפטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית. בהמשך הקריירה שיחק בוילפראנש בוז'ולה, קאלה, וילנו-אסק מטרופולין, אביאון וטורנה. בשנת 2008 החליט לייצג את נבחרת ג'יבוטי. ב-31 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 8-1 למלאווי. חסן שיחק 4 משחקים בנבחרת ללא שער. אסמאעיל חסן, באתר Transfermarkt אסמאעיל חסן, באתר Soccerway אסמאעיל חסן, באתר National Football Teams אסמאעיל חסן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אסמאעיל חסן".
יהדות פיג'י

יהדות פיג'י היא ההתיישבות היהודית באיי פיג'י שמתועדת החל מהמאה ה-19. ביולי 2006 מנתה הקהילה כ-60 יהודים. בנוסף, חיים באיי פיג'י קרוב ל-300 אנשים ממוצא יהודי, בעיקר בעיר הבירה סובה. כיום ישנם שלושה בתי קברות בפיג'י, הכוללים כתובות יהודיות על המצבות, וממוקמים במומי (בית קברות פרטי), האי אובאלאו (לבוקה) וסובה (בית קברות ישן). הקברים מתוארכים לימי המתיישבים היהודים הראשונים מהמאה ה-19. כמעט כל היהודים באיי פיג'י חיים בעיר הבירה סובה. בשנת 1881 הנרי מארק, בן ה-20, היה היהודי הראשון שהתיישב בפיג'י. מארק היה במקור יליד אוסטרליה והוא הקים מפעל מסחרי נרחב ברחבי האזור. למרקס הצטרפו מאוחר יותר יהודים מהודו, המזרח התיכון ומיישובים אחרים באסיה. אחד המתיישבים הראשונים היה סוחר בשם אלכסנדר שמריל באומן (שמו העברי אלכסנדר בן שמואל) שנולד ב-9 בינואר 1847 פרוסיה, ונפטר ב-1909 בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. באומן השתקע בלבוקה, בירת פיג'י לשעבר, והתחתן עם שרה אנט סולומון, בתם של פיליפ סולומון וקתרין כהן. עד להקמתה של האגודה היהודית בפיג'י בקרב האוכלוסייה היהודית הייתה רק פעילות מאורגנת מועטה. ונותרו חיי דת מוגבלים. שגרירות ישראל מקיימת מדי שנה סדר פסח, המאכלס 50 עד 60 אנשים. אוכל כשר מיובא מאוסטרליה. ב-6 במרץ 1985 התקיימה בסובה חגיגת פורים דתית ראשונה. בין ישראל ופיג'י מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. במאי 2002, ראש ממשלת פיג'י דאז, ליסניה קראסה, בעצמה ממוצא יהודי חלקי, הסכימה עם שגרירת ישראל, רות כהנוף, כי על שתי המדינות לחזק את קשריהן למרות שהן כה רחוקות זו מזו מבחינה גאוגרפית. בעוד שיש שגרירות ישראל בפיג'י, שגריר ישראל בקנברה, אוסטרליה מייצג את האינטרסים הישראליים בפיג'י. בפברואר 2020 נסע נשיא המדינה ראובן ריבלין לפיג'י לפגוש את ראש הממשלה וורקה ביינימרמה לדיונים בנושא שינויי אקלים, פיתוח בר קיימא, חקלאות חכמה, העצמת נשים ונוער. ובשנת 2022 הגיע נשיא פיג'י לפגישה בישראל עם הנשיא יצחק הרצוג. יהדות פיג'י באתר הספרייה היהודית הווירטואלית (באנגלית) יהדות פיג'י, באתר יהודים היו כאן (באנגלית) יהדות פיג'י באתר הספרייה היהודית הווירטואלית (באנגלית) נישואים בפיג'י יהדות פיג'י, באתר יהודים היו כאן (באנגלית) יצחק הרצוג נפגש עם נשיא פיג'י ויליאם קטוניוורה
פטר השלישי (סרט)

פטר השלישי הוא סרט קומדיה ישראלי שעלה לאקרנים ב-2016 בכתיבה, הפקה ובימויו של טומי לנג, עם רוברט הניג ודנה ידלין בתפקידים הראשיים. רוברט הניג מופיע בתור אלמן מבוגר כמו בסרטיו הקודמים של לנג, טייארה וזוג או פרד ובאותו שם - פטר. פטר (רוברט הניג), הוא אלמן בן 66 ושחקן ותיק בתיאטרון הבימה, אשר למרות גילו והותק הרב שצבר טרם זכה בתפקיד ראשי. אשתו חנה נפטרה לפני שנתיים ובתו היחידה אורנה כועסת עליו וניתקה את קשריה אתו. הוא למעשה נשאר בודד ואת זמנו החפשי הוא מבלה בבית הקפה השכונתי עם שלושת ידידיו ממוצא רומני - מישו (מומו טרלובסקי), ניקו (פיני מיטלמן) וזיקו (נתן נתנזון). לזיקו יש אח תאום בשם זוני (נתן נתנזון בתפקיד כפול) עמו הוא מסוכסך. בבית הקפה עובדה מלצרית בת 28 בשם אלונה (דנה ידלין) - מלצרית צעירה ובלוגרית שעדיין מחפשת את דרכה בחיים. היא מחבבת את פטר וחבריו ומכנה אותם "פרלמנט הממליגות". כאשר היא נפרדת מחברה יובל (עומרי אשין) מציע לה פטר לגור באופן זמני בדירתו. הקשר בין פטר לאלונה מתהדק והוא לוקח אותה לסיור בתיאטרון הבימה, לובש גלימה וכתר ומופיע לפניה במונולוג מריצ'רד השלישי של שייקספיר. אלונה מצלמת אותו ומכנה אותו מאז "פטר השלישי" (מכאן שם הסרט). היחסים בין פטר לאלונה מתהדקים, הוא מספר לה על חייו עם אשתו והיא משכנעת אותו לפרסם את עצמו באינטרנט כאלמן המבקש קשר עם אישה. מתקשרות אליו נשים שונות ומשונות ולבסוף הוא בוחר באלמנה נורית (דורית פלד הרפז). בפרלמנט הרומני עולה הצעה להקים מפלגה לאלמנים ואלמנות שפטר יהיה בראשה. הם אוספים חתימות מ-120 אנשים ובתוכם של יעקב בודו שמצטרף זמנית לפרלמנט הרומני. הם מבטיחים להקים כפר נופש לאלמנות ואלמנים ולחלק לכל אחד סטייק אנטרקוט אחד ביום... המפלגה נכשלת בבחירות, פטר מתפייס עם בתו ואלונה חוזרת ליובל. "פטר השלישי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פטר השלישי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לפטר השלישי, באתר יוטיוב פטר השלישי, באתר "מוטקה" פטר השלישי, באתר "סרט" פטר השלישי, באתר "כיוון הרוח"
הפגנת המיליון

האם התכוונתם ל... צעדת המיליון – הפגנה שהתקיימה בוושינגטון, ארצות הברית, ב־1995. צעדת מיליון האמהות – הפגנה שהתקיימה בוושינגטון, ארצות הברית, ב־2000. המחאה החברתית בישראל (ובמסגרתה, "צעדת המיליון" או "הפגנת המיליון") – הפגנה שהתקיימה ב־2011. הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות (גם: "עצרת המיליון" ו"הפגנת המיליון") – הפגנה שהתקיימה ב־2014. מצעד הנשים 2017 – סדרת הפגנות שהתקיימו בארצות הברית ובעשרות מדינות נוספות ב־2017, בהן השתתפו יותר ממיליון איש ביום אחד. הפגנת התמיכה ברפורמה המשפטית (גם: "הפגנת המיליון" ו"מחאת המיליון") – הפגנה שהתקיימה ב־2023. "צעדת המיליון" בפולין – הפגנה שהתקיימה בוורשה, בירת פולין, ב־1 באוקטובר 2023, כחלק מהמחאה נגד הפגיעה בהפרדת הרשויות. חדשות 2, ‏הפגנת המיליון: כל הפרטים, באתר ‏מאקו‏, 2 בספטמבר 2011 משה נוסבאום, ‏"הפגנת המיליון של החרדים": 3,500 שוטרים יאבטחו, באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2014; אליעזר היון, הפגנת המיליון? ל'חרדים השקופים' לא אכפת, באתר ynet, 20 בפברואר 2014; צבי שיימן, ‏הפגנת המיליון? 300,000 חרדים ו-300 כיפות סרוגות, באתר "סרוגים", 2 במרץ 2014 "הפגנת המיליון" של הימין: "נזעזע את המדינה - הרפורמה המשפטית תעבור", באתר מעריב אונליין, 31 במרץ 2023; קובי עוזיאלי, כמה השתתפו ב"מחאת המיליון"? אלו הכותרות שנתנו בתקשורת, באתר בחדרי חרדים, 28 באפריל 2023; יוני גבאי, ‏נערכים ל'מחאת המיליון': כמה ישתתפו ומה מתוכנן במחאה התומכת במהלכי הממשלה, באתר כיכר השבת, 27 באפריל 2023
פארק עירוני

פארק עירוני או פארק אורבני הוא פארק הממוקם בתוך העיר או בצורות התיישבות אחרות, ומטרתו לאפשר לתושבים גישה לשטח פתוח או ירוק בקרבת מקום מגוריהם. הקמת ותחזוקת פארקים עירוניים מנוהלת בדרך כלל על ידי העירייה או הממשלה, אך לעיתים קיימות גם קבוצות פרטיות המתחזקות את הפארק. מתקנים שנפוצים בפארקים עירוניים כוללים גן שעשועים, גנים, שבילי הליכה, ריצה או רכיבה, מתחמי פיקניק ואחרים כתלות באופי הפארק, גודלו ומיקומו. פארק הוא אזור המיועד לשימוש פנאי, בדרך כלל בבעלות ובניהול השלטון המקומי. הוא כולל לעיתים קרובות דשא שנגזם כדי להימנע ממזיקים, ועצים שנבחרים בהתאם ליופיים ולצל, כשבשנים האחרונות מתגברת תשומת הלב לנושא איי החום העירוניים. בין הפארקים המתועדים הראשונים ניתן למצוא את La Alameda de Hércules בסביליה, שהוקם ב-1574 בתוך המרכז ההיסטורי של סביליה. פארק מיל אנדס בעיר פורטלנד שבאורגון שכולל עץ בלבד, נחשב לפארק העירוני הקטן ביותר בעולם לפי ספר השיאים של גינס. ניתן לחלק את הפארקים העירוניים לאזורי בילוי אקטיביים ופאסיביים. במתחמי הבילוי האקטיבי קיימת לרוב פעילות קבוצתית, ולשם כך הם כוללים מגרשי משחקים, מגרשי כדור, בריכות שחייה וסקייטפארקים. מתחמים אלה דורשים לרוב תחזוקה אינטנסיבית. בילוי פסיבי, המכונה גם "בילוי בעצימות נמוכה", הוא שמדגיש את השטח הפתוח והשמירה על בית גידול טבעי. הוא דורש רמת פיתוח נמוכה יותר, וכולל בדרך כלל מתחמי פיקניק, שבילים וספסלים, ולכן הוא גם דורש עלויות תחזוקה נמוכות יותר. פארק ליניארי הוא פארק אשר אורכו גדול יותר מרוחבו. פארק כזה לדוגמה הוא פארק המסילה בירושלים או בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא פארק עירוני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. EPA, OAR, OAP, CPPD, US (17 ביוני 2014). "Using Trees and Vegetation to Reduce Heat Islands US EPA". US EPA (באנגלית). נבדק ב-2017-11-01. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
סאנשינגדואי

סאנשינגדואי (בסינית: 三星堆; באופן מילולי: תל שלושת הכוכבים) הוא אתר ארכאולוגי ותרבות מרכזית מתקופת הברונזה, הממוקם בגואנגהאן (אנ'), סצ'ואן, סין. חקירה ראשונה של האתר היה ב-1927, אם כי חקירה מלאה של האתר התרחשה רק ב-1986. על פי תיארוך פחמן-14, האתר והשרידים הארכאולוגיים שנמצאו נבנו במאה ה-11 או ה-12 לפני הספירה. ממצאי האתר הארכאולוגי, כולל מסכות שנמצאו, מופיעים במוזיאון סטנשינגדואי (אנ'), הממוקם ליד גואנגהאן. Bagley, Robert, ed. 2001. Ancient Sichuan: Treasures from a Lost Civilization. Princeton, New Jersey: Seattle Art Museum and Princeton University Press. ISBN 0-691-08851-9 Carr, Michael. 2007. "The Shi 'Corpse/Personator' Ceremony in Early China," in Marcel Kujisten, ed., Reflections on the Dawn of Consciousness: Julian Jaynes's Bicameral Mind Theory Revisited, Julian Jaynes Society, 343–416. Debaine-Francfort, Corinne (1999). The Search for Ancient China. 'New Horizons' series. תורגם ע"י Bahn, Paul G. London: Thames & Hudson. ISBN 978-0-500-30095-4. Liu Yang and Edmund Capon, eds. 2000. Masks of Mystery: Ancient Chinese Bronzes from Sanxingdui. Sydney: Art Gallery of New South Wales. ISBN 0-7347-6316-6 Paper, Jordan D. 1995. The Spirits Are Drunk: Comparative Approaches to Chinese Religion. State University of New York Press. Xu, Jay. 2001. "Bronze at Sanxingdui," in Robert Bagley, ed., Ancient Sichuan: Treasures from a Lost Civilization, Seattle Art Museum and Princeton University Press, 59–152. Yinke, Deng; Martha Avery; Yue Pan (2001). History of China. 五洲传播出版社. p. 171. ISBN 7-5085-1098-4. Sanxingdui Museum; Wu Weixi; Zhu Yarong (2006). The Sanxingdui site: mystical mask on ancient Shu Kingdom. 五洲传播出版社. p. 134. ISBN 7-5085-0852-1. מדיה וקבצים בנושא סאנשינגדואי בוויקישיתוף Mystery of Ancient Chinese Civilization's Disappearance Explained (ארכיון) Xu, Jay (2011). "Lithic Artifacts from Yueliangwan: Research Notes on an Early Discovery at the Sanxingduiu Site". Bridges to Heaven: Essays on East Asian Art in Honor of Professor Wen C. Fong, Volume I. Princeton, NJ: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-15298-1. Sage, Steven F. (1992). Ancient Sichuan and the unification of China. Albany: State University of New York Press. p. 16. ISBN 0791410374. ארכיון מ-2013-10-04. נבדק ב-2023-05-05. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סאנשינגדואי".
התרבות הקוקוטני-טריפיליאנית

התרבות הקוקוטני-טריפיליאנית, הידועה גם כתרבות הקוקוטנית או התרבות הטריפיליאנית, היא תרבות נאוליתית-כלקוליתית, שהתקיימה במזרח אירופה (בערך בין השנים 5500 עד 2750 לפני הספירה), בעיקר באזור שבין הרי הקרפטים לנהרות דניסטר ודנייפר. בתקופה הנוכחית, אזור זה מכיל את כל שטחה של מולדובה, וחלקים ניכרים ממערב אוקראינה וצפון-מזרח רומניה. היקף השטח שהושפע מהתרבות הקוקוטני-טריפיליאנית הוא כ-350,000 קילומטרים רבועים (140,000 מילים רבועים). רוב היישובים שהושפעו מהתרבות הזאת היו קטנים, אם כי היו קרובים אחד לשני, במרחק של כ-3–4 קילומטר אחד מהשני. רוב היישובים שהושפעו מהתרבות הזאת נמצאים בעמקי הנהרות סירט, פרוט ודניסטר. בערך ב-4000 עד 3500 לפני הספירה, הוקמו היישובים הגדולים ביותר באירופה הניאולתית, שחלקם אפילו הכילו עד 3,000 מבנים, וייתכן שאכלסו יחדיו כ-20,000–46,000 איש. כמו בתרבויות נוספות באזור, גם בתרבות זו נמצאו עדויות לשריפת היישובים כל 60–80 שנים, אם כי לא ברורה מה הסיבה לכך. לאחר כל שריפה, התושבים שחזרו את מבני היישובים על בסיס צורתם וכיוונם של המבנים הקודמים. נבליבקה הוא אתר ארכיולוגי גדול של שרידי תרבות זו. מדיה וקבצים בנושא התרבות הקוקוטני-טריפיליאנית בוויקישיתוף התרבות הקוקוטני-טריפיליאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "7,000 years ago, Neolithic optical art flourished – Technology & science – Science – DiscoveryNews.com". NBC News. 2008-09-22. ארכיון מ-2015-12-24. נבדק ב-2015-12-24. Mantu, Cornelia-Magda (2000). "Cucuteni–Tripolye cultural complex: relations and synchronisms with other contemporaneous cultures from the Black Sea area". Studia Antiqua et Archaeologica. Iași, Romania: Iași University. VII: 267. OCLC 228808567. ארכיון מ-2011-07-11. Mallory, James P (1989). In search of the Indo-Europeans: language, archaeology and myth. London: Thames and Hudson. ISBN 0-500-05052-X. OCLC 246601873. Diachenko, Aleksandr; Francesco Menotti (2012). "The gravity model: monitoring the formation and development of the Tripolye culture giant-settlements in Ukraine". Journal of Archaeological Science. 39 (8): 2810–2817. doi:10.1016/j.jas.2012.04.025. Müller, Johannes. "High precision Tripolye settlement plans, demographic estimations and settlement organization". Academia.edu. ארכיון מ-13 בינואר 2017. נבדק ב-6 במאי 2018. {{cite journal}}: (עזרה) Müller, Johannes; Rassmann, Knut; Videiko, Mykhailo (2016). Trypillia Mega-Sites and European Prehistory: 4100–3400 BCE. Taylor & Francis. p. 347. ISBN 978-1-317-24791-3. Monah, Dan (2005), "Religie si arta in cultura Cucuteni", in Dumitroaia, Gheorghe (ed.), Primul muzeu Cucuteni din Romania, Bibliotheca memoriae antiquitatis XV (ברומנית), Piatra-Neamț, Romania: Editura Foton, pp. 162–173, OCLC 319165024
קוראסאו (ליקר)

קוראסאו (Curaçao) הוא ליקר המיוצר מקליפות יבשות של פרי הלאראהא - (חושחש) פרי ממשפחת ההדרים בעל טעם מר הגדל באי קוראסאו. המשקה מתובל גם בציפורן וקינמון. המשקה יוצר והופץ לראשונה על ידי משפחת סניור - משפחה יהודית שהתגוררה באי, במאה ה-19. כיום הליקר מיוצר מחומרים סינתטיים בכל רחבי העולם. ליקר זה משתייך לקטגוריית הליקרים בטעם תפוזים וטעמו מר. הוא בעל צבע שקוף, אשר לו לעיתים מוסיפים צבעי מאכל כחול (לרוב E133), ירוק, כתום או אדום. הצבע המקובל ביותר הוא כחול, וליקר זה משמש מרכיב בקוקטיילים רבים, למשל לגונה כחולה. עם זאת, ניתן לשתות אותו גם כמשקה בפני עצמו. מדיה וקבצים בנושא קוראסאו בוויקישיתוף הסברים על ייצור הליקר
אלי בכר (כדורגלן)

אלי בכר (נולד ב-23 בינואר 1950, תל אביב, ישראל), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקשר ומזוהה בעיקר עם קבוצות הפועל תל אביב ומכבי יפו. אלי בכר נולד ב-1950 בשכונת פלורנטין בתל אביב, למשפחה בת יהדות איסטנבול אשר עלתה לישראל במהלך העלייה ההמונית. ב-1961 הצטרף לקבוצת הילדים של הפועל תל אביב והמשיך לנערים ולנוער. בעונת 1965/1966 זכה עם קבוצתו באליפות הליגה לנוער. ב-1967 הועלה על ידי המאמן יוסלה מרימוביץ' לסגל הרחב של הקבוצה הבוגרת. בעונת 1968/1969 בליגה הלאומית זכתה הקבוצה האליפות המדינה. את משחק הליגה הראשון שלו ערך בכר ב-4 באוקטובר 1969, בראשית עונת 1969/1970 בליגה הלאומית. ב-1970 זכה עם קבוצתו בסגנות ליגת האלופות האסיאתית לאחר הפסד 1–2 במשחק הגמר מול טאג' טהראן מאיראן. בספטמבר 1971 במהלך מסע אימונים של הקבוצה לארצות הברית תוקל בכר על ידי ג'ורג' בורבה ושבר את לסתו. ב-1972 שוחרר מהקבוצה ועבר לשחק בהפועל בת ים למשך חצי עונה עד לסיום עונת 1970/1971 בליגה א'. לקראת עונת 1972/1973 בליגה הלאומית עבר בכר לקבוצת מכבי יפו שאומנה על ידי המאמן הספרדי-יהודי חקאו זפרני, אשר נמנה לפני כן עם סגל האימון של קבוצת אתלטיקו מדריד. משחק הליגה הראשון שלו בשורות יפו נערך ב-23 בספטמבר 1972 מול הפועל כפר סבא ומשחק הליגה האחרון שלו נערך ב-22 ביוני 1974 מול הפועל באר שבע, המחזור האחרון של עונת 1973/1974 בליגה הלאומית. בסך הכל הופיע ב-31 משחקי ליגה בשורות יפו ובסיום העונה עזב את הקבוצה. בעונת 1974/1975 ובעונת 1975/1976 בליגה א' שיחק בקבוצת מכבי הרצליה, בהמשך יצא לשנתיים מחוץ לישראל לרגל עסקיו. בשובו התאמן עם קבוצת מכבי יפו, אך עבר לשחק בקבוצת בית"ר רמלה. בעונת 1979/1980 בליגה הארצית עבר לקבוצת הפועל בת ים ושיחק בשורותיה עד 1986, בין השאר כמאמן-שחקן וכמנהל הקבוצה. בשנה זו פרש ממשחק פעיל לצורך ניהול עסקיו הפרטיים. ב-1969 נמנה בכר עם סגל נבחרת הנוער של ישראל אשר ניצחה 0–1 את נבחרת הנוער של ברית המועצות בטורניר קאן שבצרפת, משער של משה שלומוביץ'. היה זה הניצחון הראשון של קבוצה ישראלית על קבוצה מברית המועצות. אלי בכר מתגורר בראשון לציון, הוא נשוי לדליה, והם הורים לשלושה ילדים וסבים לנכדים. הפועל תל אביב אליפות ליגת הנוער: 1965/1966 הפועל תל אביב אליפות: 1968/1969 הפועל תל אביב ליגת האלופות האסייתית: סגנית אלופת אסיה (1970) ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020. מדיה וקבצים בנושא אלי בכר בוויקישיתוף ואלה שמות, באתר הפועל תל אביב. הפועל תל אביב יוצאת הערב לטהרן, מעריב, 29 במרץ 1970. אסור לגלות את השיטה, מעריב, 23 בינואר 1972. ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 237. נתונים היסטוריים: ירון משעל. רפי שיף, מכבי הרצליה-רמת גן 1-1, מעריב, 19 בינואר 1975. רפי שיף, מכבי הרצליה הפתיעה את הכח בניצחון 0–2, מעריב, 24 בספטמבר 1975. ע.יקותיאל, אימון בכורה יפואי בסימן שחקנים שחזרו, מעריב, 2 באוגוסט 1978. יעקב אלג'ם, משה אוננה מנע אי נעימות ממכבי יפו, מעריב, 18 בפברואר 1979. אורי שטרק, הפועל בת ים-הפועל עכו 2-2, מעריב, 14 באוקטובר 1979. נבחרת הנוער של ישראל מנצחת את ברית המועצות בטורניר קאן, באתר ההתאחדות לכדורגל. ניצחון דחוק ל"סגל קאן" על הפועל קרית אונו 0–1, מעריב, 18 במרץ 1969.
אלדד כהן (זמר)

אלדד כהן (נולד ב-25 באוגוסט 1988) הוא זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי. את צעדיו הראשונים בעולם המוזיקה החל כהן ב-2011, במהלך שהותו באילת, כחלק מצוות בידור של מלצרים מזמרים. לאחר כשנתיים של עבודה על חומרים מקוריים יחד עם מור זיתוני, שותפו לצוות הבידור, עברו השניים לתל אביב-יפו. ב-2016 השתתפו בצילומי התכנית The Voice ישראל, אך לא הצליחו לעבור את שלב האודישנים. במרץ 2018 הוציאו הצמד את השיר "בלי מילה". באוקטובר של אותה השנה, שיתפו השלישייה פעולה שנית, והוציאו את השיר "בינינו". באוקטובר 2019 יצא השיר "מה את בשבילי" בביצועו של כהן, כחלק מפרויקט מוזיקלי של גיל ויין. בדצמבר 2019 נבחן כהן לתוכנית הכוכב הבא, בה ביצע את שירה של קרן פלס, "כלום לא טעים". ביצועו של כהן מהתכנית יצא לאור גם באופן רשמי ואף נכנס לפלייליסט גלגלצ. באוגוסט 2020 יצא סינגל הבכורה של כהן כסולן, "בכל קיץ". באוקטובר של אותה השנה, יצא השיר "תמיד תזכור" של נסרין קדרי בשיתוף עמותת "גדולים מהחיים", אותו הלחין כהן למילותיו של חורב. השיר, שנכתב לרגל מבצע ההתרמה השנתי של העמותה, זכה להצלחה ואף נכנס לפלייליסט כאן גימל. ביוני 2021 יצא השיר "תרקדי" של משה פרץ, את השיר הלחין כהן יחד עם גיל ויין, שגם כתב את המילים. במאי 2022 יצא שירו השני של כהן, "נסיך". השיר זכה לשבחים ונכנס לפלייליסט כאן גימל. בנובמבר של אותה השנה יצא השיר "באה לי בחלום" של אליעד, אותו הלחין כהן יחד עם גיל ויין. בדצמבר 2022 הוציא את השיר "עכשיו נרים". אלדד כהן, ברשת החברתית פייסבוק אלדד כהן, ברשת החברתית אינסטגרם אלדד כהן, ברשת החברתית טיקטוק מילים לשירים של שירים שבוצעו ע"י אלדד כהן, באתר "שירונט" מוזיקה - הכירו את מור ואלדד: "המטרה היא להביא משהו שעוד לא ראו", באתר פרוגי, ‏2018-04-25 רז ישראלי, טעים מאוד: הפריצה הגדולה של אלדד כהן, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2020-08-02 אלדד כהן - בכל קיץ, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2020 תוכן שיווקי, "תמיד תזכור" – נסרין קדרי למען ילדי גדולים מהחיים, באתר חדשות 13, 4 באוקטובר 2020 נסרין קדרי - תמיד תזכור, באתר כאן, ‏20-10-2020 שחר אמאנו, נסיך של אלדד כהן: התחלה מצוינת ומבטיחה, באתר הכותל הישראלי, ‏2022-05-23 (באנגלית) אלדד כהן - נסיך, באתר כאן, ‏2022-08-17 באה לי בחלום: ככה עוד לא שמענו את אליעד, באתר חדשות 13, 21 בנובמבר 2022 "עכשיו נרים": אלדד כהן בשיר חדש שכתב נעם חורב, באתר "סרוגים", 19 בדצמבר 2022