דיק טרייסי (סרט, 1990)

דיק טרייסי (באנגלית: Dick Tracy) הוא סרט קומדיית-פשע-אקשן אמריקאי משנת 1990 המבוסס על רצועת הקומיקס "דיק טרייסי" שנוצרה במקור בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי צ'סטר גולד. הסרט הופק ובוים על ידי וורן בייטי, ובייטי גם כיכב בתפקיד הראשי בסרט. צוות השחקנים הראשי כלל גם את אל פצ'ינו, מדונה, גלן הדלי וצ'רלי קורסמו, והשתתפו בו בתפקידי משנה השחקנים דסטין הופמן, ג'יימס קין, צ'ארלס דרנינג, ויליאם פורסיית', סימור קאסל, מנדי פטינקין, קתרין אוהרה, אד או'רוס, ג'יימס קאן, ג'יימס טולקן ודיק ואן דייק. העלילה סובבת סביב בלש המשטרה הקשוח דיק טרייסי שנלחם בארגוני הפשע בעירו. פיתוח הסרט החל בתחילת שנות ה-80 כאשר טום מנקייביץ' נבחר לכתוב את התסריט לסרט. לבסוף התסריט נכתב במקום זאת על ידי ג'ים קאש וג'ק אפס ג'וניור אשר זכו להצלחה ככותבים של התסריט של אהבה בשחקים. הסרט צולם בעיקר באולפני יוניברסל. דני אלפמן נבחר בהמשך להלחין את הפסקול. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בוושינגטון די.סי. ב-14 ביוני 1990. הסרט זכה להצלחה בקופות, זכה בשבע מועמדויות לפרסי אוסקר, וזכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריות השיר המקורי הטוב ביותר, האיפור הטוב ביותר ועיצוב ההפקה הטוב ביותר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. דיק טרייסי (וורן ביטי) - בלש משטרה קשוח שנלחם בארגוני הפשע בעירו. טרייסי נוהג ללבוש מעיל רוח צהוב וכובע פדורה. אלפונס "ביג בוי" קפריס (אל פצ'ינו) - מנהיג העיקרי של ארגוני הפשע בעיר אשר היינו האויב המושבע של דיק טרייסי. קפריס הוא אדם אכזר שידוע במזגו הבלתי צפוי. אף על פי שהוא מעורב כל העת בפעילויות פליליות רבות, המשטרה מעולם לא הצליחה להוכיח זאת. ברת׳לס מאהוני (מדונה) - זמרת במועדוני לילה עם עבר מסתורי. טרייסי הוא מושא אהבתה של מאהוני. מאהוני הייתה העדה היחידה לחלק מהפשעים של קפריס. טס טרוהארט (גלן הדלי) - חברתה הנאמנה והתומכת של טרייסי. טרוהארט חשה שלטרייסי אכפת יותר מהעבודה שלו מאשר ממנה. הילד / דיק טרייסי ג'וניור (צ'ארלי קורסמו) - עוזרו של טרייסי בן ה-10. פאט פאטון (ג'יימס קין) - המקורב והשני בפיקוד של טרייסי. סם קטשם (סימור קאסל) - המקורב והשלישי בפיקוד של טרייסי. באג ביילי (מייקל ג'יי פולארד) - מתמתחה בביצוע מעקבים סמויים. מפקד המשטרה ברנדון (צ'ארלס דרנינג) - מפקד המשטרה שתומך במאבק אותו מוביל טרייסי נגד הפשע המאורגן בעיר. ג'ון פלטשר (דיק ואן דייק) - תובע מחוזי מושחת שמסרב להעמיד לדין את קפריס מכיוון שהוא עובד בסתר עבור קפריס. השופט הארפר (פרנק קמפנלה) גברת גרין (קתי בייטס) - סטנוגרפית מאמבלס (דסטין הופמן) - עוזרו של קפריס. פלאט טופ (ויליאם פורסיית) - רוצח שכיר שעובד עבור קפריס. איצ'י (אד או'רוס) - רוצח שכיר נוסף שעובד עבור קפריס. בדרך כלל הוא עובד בשיתוף פעולה עם פלאט טופ. נאמברס (ג'יימס טולקאן) - רואה החשבון של קפריס. 88 קיס (מנדי פטינקין) - נגנית פסנתר במועדון הלילה ריץ. פני שזיף (אר ג'י ארמסטרונג) - מנהיג ארגון פשע לשעבר שעובד כעת עבור קפריס. אינפלואנס (הנרי סילבה) - פושע שעובד עם פני שזיץ. שפתיים מנילי (פול סורווינו) - הבעלים המקורי של מועדון הלילה ריץ והמנטור של קפריס. דה בראו (צ'אק היקס) - פושע עם מצח גדול מלא בקמטים. רודנט (ניל סאמרס) - פושע עם אף מחודד, עיניים קטנות ושיניים גדולות. שולדרס (סטיג אלדרד) - פושע עם כתפיים רחבות. ליטל פייס (לורנס סטיבן מאיירס) - פושע עם ראש גדול ופנים קטנות. ספאד ספאלדוני (ג'יימס קאן) - מנהיג של ארגון פשע שמסרב להיכנע לקפריס. טקסי גרסיה (קתרין אוהרה) - פושעת. ריבס מוקה (רוברט ביצ'ר) - פושע. ערך מורחב – I'm Breathless בייטי שכר את המלחין היהודי דני אלפמן להלחין את פסקול הסרט על סמך הצלחתו הקודמת עם זה של "באטמן" (1989). אלפמן נעזר בסטיב ברטק (מלהקת אוינגו בוינגו) ושירלי ווקר, במטרה ליצור קומפוזיציות חדשניות ושונות. ”בצורה אחרת לגמרי”, העיר אלפמן, ”ל'דיק טרייסי' יש את האיכות הייחודית הזו שהייתה ל'באטמן' עבורי. זה נותן תחושה מדהימה של אי-מציאות”. בנוסף לכך, בייטי שכר את הפזמונאי סטיבן סונדהיים לכתוב חמישה שירים מקוריים: "Sooner or Later (I Always Get My Man)," "More", "Live Alone and Like It", "Back in Business" ו-"What Can You Lose?". בסופו של דבר, "Sooner or Later" ו-"More" בוצעו על ידי מדונה, "What Can You Lose?" נבחר להיות דואט עם מנדי פטינקין, מל טורמה ביצע את "Live Alone and Like It" ואת "Back in Business" ביצעו ג'ניס סיגל, שריל בנטיין ולוריין פיטר. "Back in Business" ו-"Live Alone and Like It" שימשו שניהם כמוזיקת רקע במהלך קטעי מונטאז'. "Sooner or Later" ו-"Back in Business" הוצגו בהפקה המקורית משנת 1992 של סונדהיים "לשים את זה ביחד" באוקספורד, אנגליה, וארבעה מתוך חמשת השירים של סונדהיים לסרט "דיק טרייסי" (היוצא מן הכלל הוא "What Can You Lose?") שימשו בהפקה בברודוויי משנת 1999 של "לשים את זה ביחד". רצף אופרה קצר בסרט הולחן בידי תומאס פאסטיירי. "דיק טרייסי" היה לסרט הראשון בו נעשה שימוש בהקלטה דיגיטלית. בריאיון לניו יורק טיימס בדצמבר 1990, אלפמן מתח ביקורת על הנטייה הגוברת להשתמש בטכנולוגיה דיגיטלית למטרות עיצוב קול ודיבוב. בסוף הריאיון, סיכם ואמר כי: ”השמע הדיגיטלי התחיל את עידן האפקטים הקוליים בו יש להם העדפה על פני המוזיקה עצמה”. מדיה וקבצים בנושא דיק טרייסי בוויקישיתוף "דיק טרייסי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דיק טרייסי", באתר נטפליקס "דיק טרייסי", באתר AllMovie (באנגלית) "דיק טרייסי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דיק טרייסי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דיק טרייסי", באתר Metacritic (באנגלית) "דיק טרייסי", באתר אידיבי "דיק טרייסי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Larry Richter (December 9, 1990). "Batman? Bartman? Darkman? Elfman". The New York Times. Staff (February 23, 1990). "The Elfman Cometh". Entertainment Weekly. Hughes, pp. 56-58 Dick Tracy (1990) - Soundtracks - IMDb (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2023-11-20 Hughes, pp.59-60