laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נאדיה (ספר)

נאדיה הוא ספרה של גלילה רון פדר עמית שיצא לאור בשנת 1985 בהוצאת מילוא. הספר מספר בשפה פשוטה ועממית את קורותיה של נאדיה אבו יוסוף, תלמידה ערבייה בת 14 מכפר ערבי-ישראלי שעוזבת את הכפר כדי ללמוד בבית ספר יהודי עם פנימייה, ומשובצת בחדר עם שתי נערות יהודיות. בספר יש דיאלוגים רבים בין בני נוער וכן מחשבות וחששות של נאדיה איך תתקבל בפנימייה שכל תלמידיה יהודים. לסופרת, שנולדה בחיפה, יש רגישות והבנה מרובה לנושא הדו-קיום בין ערבים ליהודים. הספר "נאדיה" נכתב לבני הנוער ומעורר מחשבות על חיי יהודים-ערבים בארץ, הסופרת מספרת שהרעיון לכתיבת הספר בא בעקבות מפגשיה הרבים עם בני נוער ערביים הלומדים בבתי ספר יהודיים. ב-1986 הופק סרט הקולנוע "נאדיה", המבוסס על הספר אך עם שינויים מהספר, בבימויו של אמנון רובינשטיין, על פי תסריט של גלילה רון פדר עמית ופרופ' איתן גרין, וחנה אזולאי-הספרי שיחקה בו בתפקיד הראשי. "נאדיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נאדיה, באתר OCLC (באנגלית) נאדיה, גלילה רון-פדר, תל אביב תשמ"ה 1985, בקטלוג המאוחד של הספריות בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קובי נחשוני

קובי (יעקב) נחשוני (נולד ב־18 באוגוסט 1981) הוא עיתונאי ישראלי. שימש ככתב לענייני דת וחרדים באתר ynet במשך 17 שנים. כותב גם בידיעות אחרונות, ובשבע. נחשוני נולד בפתח תקווה לעיתונאי החרדי יצחק נחשוני, עורך העיתון "מרכז העניינים" ולבלומה נחשוני. סבו מצד אביו היה יהודה נחשוני שהיה מראשי תנועת פאג"י, עורך עיתון "שערים", מחבר ספרים והוגה דעות. הוא למד בישיבת הרב עמיאל. נחשוני שימש ככתב לענייני דת וחרדים באתר ynet במשך 17 שנים עד לפרישתו מהתפקיד ביוני 2024. שילה פריד החליף אותו בתפקיד. הוא החליף את אביו בניהול בית הספר לתקשורת שהקים. נחשוני גר בירושלים. יש לו ארבעה אחים: חנוך נחשוני, יהודה נחשוני מנכ"ל עיתון משפחה, אלעזר נחשוני, המוזיקאי אהרלה נחשוני ואחות, נחמי. דודו הוא הרב משה נחשוני, רב שכונה בראשון לציון וראש מחלקת הכשרות בעיר. קובי נחשוני, ברשת החברתית פייסבוק קובי נחשוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קובי נחשוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עיתונאי ידיעות אחרונות עזב אחרי 17 שנה: זה הכתב שמחליף אותו, באתר אייס, 9 ביוני 2024 הכתבות של קובי נחשוני באתר ynet הכתבות של קובי נחשוני באתר העין השביעית יוני קמפינסקי, קובי נחשוני לערוץ 7: אבא השתמש בקשריו למעשי חסד - לא לסקופים, באתר ערוץ 7, 12 ביוני 2023 אבי כץ, קובי נחשוני פרש מ-ynet לאחר כ-17 שנה – ובמקומו מונה שילה פריד, באתר חרדים10, 5 ביוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולי טריפ

מולי טריפ (באנגלית: Mollie Tripe;‏ 14 בספטמבר 1870 – 21 בספטמבר 1939) הייתה אמנית ומורה לאמנות ניו זילנדית. טריפ נולדה בשם מרי אליזבת ריצ'רדסון בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד, בתם של אדוארד ריצ'רדסון, חבר פרלמנט מטעם קאיאפוי, ואשתו השנייה, פרנסס מרי אליזבת' (קורק) ריצ'רדסון. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות כרייסטצ'רץ'. בשנת 1900 היא נישאה לג'וזף אלברט טריפ, עורך דין, ונולדו להם לפחות שני ילדים. טריפ למדה בבית הספר לאמנות בקנטרברי ובבית הספר החדש לעיצוב ולינגטון (WSD), אז בניהולו של מייסדו, ארתור דוורסט ריילי. היא סיימה את לימודיה ב-WSD ב-1890 עם תעודת הוראה והמשיכה לתעודת מאסטר ב-1894.‏ היא החלה ללמד רישום ב-WSD ב-1889; בין עמיתיה היו ג'יימס נירן ומייבל היל. היא עזבה את בית הספר בעקבות נישואיה אך המשיכה לתת שיעורים פרטיים. משנות ה-80 ואילך, טריפ הציגה בניו זילנד, בלונדון, בסלון פריז ובמקומות אחרים. היא התחילה את דרכה כציירת אימפרסיוניסטית אך עם הזמן התקדמה לעבר סגנון ריאליסטי יותר המבוסס על שרטוט. היא נודעה במיוחד בזכות דיוקנאותיה של אזרחים חשובים בניו זילנד, ביניהם סר רוברט סטאוט, סר פרדריק טרובי קינג, סר מייקל מאיירס, ויליאם אדוארד סנדרס והציירת דולה ריצ'מונד. ב-1893, היא הפכה לאישה הראשונה שמונתה למועצה של האקדמיה לאמנויות היפות של ניו זילנד, והיא גם השפיעה על הקמת הגלריה הלאומית לאמנות של ניו זילנד ואוסף הדיוקנאות שלה. היא זכתה במדליית ההכתרה ב-1937, ומתה בביתה בולינגטון ב-21 בספטמבר 1939. האפר שלה נקבר בבית הקברות קארורי. הפייבוריטית אשת איכר הבישוף נמל ולינגטון מדיה וקבצים בנושא מולי טריפ בוויקישיתוף Platts, Una. Nineteenth Century New Zealand Artists. Avon Fine Prints Ltd, 1980, p. 237. Vial, Jane. "Mary Elizabeth Tripe". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage. "Cemeteries search: cremation". Wellington City Council
מייבל היל

מייבל היל (באנגלית: Mabel Hill;‏ 3 במרץ 1872 – 18 בנובמבר 1956) הייתה אמנית ניו זילנדית הידועה בנופים, דיוקנאות וטבע דומם פרחוני. היא לימדה בבית הספר לעיצוב ולינגטון. היא נולדה בקוקס קריק, אוקלנד, ניו זילנד, ביתם הצעירה של צ'ארלס היל, כובען, ואשתו, אלייזה אן הולברט. שמונת אחיה כללו את המלחין אלפרד היל. ב-1875 עברה המשפחה לולינגטון. היל למדה בבית ספר יסודי אך לא בבית ספר תיכון; במקום זאת, היא הלכה ישירות לבית הספר לעיצוב בולינגטון כדי ללמוד אמנות ב-1886. במהלך לימודיה בבית הספר לעיצוב בולינגטון, היא הכירה והושפעה מאוד מהאמן הסקוטי ג'יימס מ. נירן, שהכיר לה תנועות אמנות אירופיות, במיוחד האימפרסיוניזם. לאחר מכן היא הפכה למורה בבית הספר, ונשארה שם עד 1897. ב-1898 היא נישאה לג'ון מקינדו, מדפיס, איתו נולדו לה ארבעה ילדים. בנה ג'ון מקינדו היה גם אמן ולאחר מכן ניהל את בית הדפוס המשפחתי. בנה ארצ'יבלד מקינדו היה מנתח פלסטי. לאחר נישואיהם, עברו היל ובעלה לדנידין, שם בנו בית עם סטודיו להיל. ג'ון נפטר ב-1916, והיל ניהלה אז את עסקי הדפוס עד שבנה השתלט עליו. לאחר שילדיה עזבו את הבית, היא נסעה רבות, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, וביקרה בארצות הברית (שם התגורר בנה ארצ'יבלד זמן מה), בטהיטי ובאירופה. בתום המלחמה, היא עזבה את ניו זילנד כדי להתיישב באופן קבוע באנגליה כדי להיות ליד ארצ'יבלד. היא נפטרה באיסט גרינסטד, ווסט סאסקס. היל הייתה ציירה פורטרטים, טבע דומם ונופים. הסגנון שלה הושפע מהאימפרסיוניזם, והפלטה שלה נטתה לצבעים עמומים. היא סיפקה את האיורים לספרה של ברברה דאגלס "תמונות בגן ניו זילנד" (1921). היא הציגה בעיקר בניו זילנד, בדנידין, קרייסטצ'רץ' ולינגטון. ראייתה הכושלת אילצה אותה לוותר על הציור בתחילת שנות ה-50. היא הצטרפה לאגודת האמנות של אוטגו, והציגה עבודות תחת שם הולדתה בזמן שכיהנה במועצת החברה תחת שמה מהנישואים. היל גם לימדה אמנות. היו לה תלמידים פרטיים, והיא לימדה בארצ'רפילד קולג', בית ספר פרטי לבנות (1922–1925), ובסטודיו עם אלפרד הנרי אוקיף בתחילת שנות ה-20. מ־400 היצירות הידועות של היל, רובן נשארות באוספים פרטיים. רטרוספקטיבה לזכרה נערכה על ידי הגלריה הציבורית לאמנות דנידין ב-1969. מדיה וקבצים בנושא מייבל היל בוויקישיתוף Mabel Hill, mabelhill.net Entwisle, Rosemary. "Hill, Mabel 1872-1956". Dictionary of New Zealand Biography, updated 22 June 2007. Mason, Donald and Carole. "Mabel Hill". Mabelhill.net, updated 5 September 2017.
הר פוטבול

הר פוטבול הוא הר בגובה 830 מטרים (2,720 רגל), עם צלקת סלע בולטת ומיוחדת בשם The Football בצד הצפוני שלו, על הרכס בין אדיסטו אינלט לקרחון טאקר באנטארקטיקה. על ההר שכנה תחנת סקר, שסומנה על ידי רוגם סלע גדול, על ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד לאנטארקטיקה, 1957–1958, ושנקראה על שם משחק הכדורגל. מעבר הרים בשם "אוכף הכדורגל" הוא הדרך הקלה ביותר לחצות את ההר במזחלת. Football Mountain Composite Gazetteer of Antarctica אוכף הכדורגל
משה יפה מבולוניה

רבי משה בן אליעזר יפה מבולוניה (נפטר בערך בשנת 1480) היה רב פולני-איטלקי. רבי משה נולד בפולין קטן בערך בשנת 1400 לרבי אליעזר בן מאיר יפה, יליד גרמניה. נישא למרגלית בת שמואל הלוי, המתוארת כאישה מלומדת מאוד[דרוש מקור]. באמצע המאה ה-15 עבר לבולוניה, איטליה, שם שימש כאב בית דין של העיר. רבי משה נפטר בבולוניה בערך בשנת 1480[דרוש מקור], בניו היו: אברהם מבוהמיה ויעקב מרגליות-יפה מנירנברג[דרוש מקור]. "JAFFE (JOFFE)", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי

סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי (בצרפתית: César-François Cassini de Thury;‏ 17 ביוני 1714 – 4 בספטמבר 1784), המכונה "קאסיני השלישי" (Cassini III) היה אסטרונום וקרטוגרף צרפתי. סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי נולד בתירי-סו-קלרמון (אנ'), במחוז אואז בצרפת, בנם השני של ז'אק קאסיני וסוזן פרנסואז שרפנטייה דה שרמואה (Suzanne Françoise Charpentier de Charmois). הוא היה נכדו של ג'ובאני דומניקו קאסיני, ויהפוך לאביו של ז'אן-דומיניק קאסיני, הרוזן דה קאסיני. בשנת 1739, הוא הפך לחבר באקדמיה הצרפתית למדעים כאסטרונום נלווה משני, ב-1741 כאסטרונום נלווה, ובשנת 1745 כאסטרונום חבר מלא. בינואר 1751 הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של לונדון. הוא מונה לתפקידו הרשמי של אביו בשנת 1756 והמשיך בפעולות המדידה שקיבל בירושה. ב-1744 החל בבניית מפה טופוגרפית גדולה של צרפת, אחת מנקודות הציון בהיסטוריה של הקרטוגרפיה. המפה הושלמה על ידי בנו ז'אן-דומיניק קאסיני (הקאסיני הרביעי) ופורסם על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים מ-1744 עד 1793, 180 הלוחות שלה ידועים בתור מפת קאסיני (אנ'). תפקיד המנהל של מצפה הכוכבים בפריז נוצר למענו בשנת 1771 כאשר הממסד חדל להיות תלוי באקדמיה הצרפתית למדעים. יצירותיו העיקריות הן: La méridienne de l'Observatoire Royal de Paris ("מרידיאן המצפה המלכותי של פריז"; 1744), תיקון מדידת קשת המרידיאן (אנ') של המרידיאן של פריז (אנ'), Description géométrique de la terre ("תיאור גאומטרי של כדור הארץ" 1775); ו-Description géométrique de la France ("תיאור גאומטרי של צרפת"; 1784), אשר הושלם על ידי בנו ("קאסיני הרביעי"). סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי מת מאבעבועות שחורות בפריז ב-4 בספטמבר 1784. La méridienne de l’Observatoire Royal de Paris (1744) Description géométrique de la terre (1775) Description géométrique de la France (1784) César-François Cassini de Thury (1775). Relation d'un voyage en Allemagne. Paris: Imprimerie Royale. D. Aubin, Femmes, vulgarisation et pratique des sciences au siècle des Lumières : Les Dialogues sur l’astronomie et la Lettre sur la figure de la Terre de César-François Cassini de Thury, Brepols (2020) מדיה וקבצים בנושא סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי בוויקישיתוף סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי, באתר MacTutor (באנגלית) סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Cassini map superimposed over Google Maps' map of France - David Rumsey Paris Observatory digital library זה היה המתחרה ארוך שנים לקו גריניץ' כמרידיאן ראשי של העולם. Cassini, 1911 Encyclopædia Britannica
מורא מקדש

מורא מקדש היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה על האדם לירא את בית המקדש. במצווה זו נכללים דברים שאסור לעשותם בהר הבית עצמו ודברים שאסור לעשותם בכל מקום, מפני שהם מבטאים או מעוררים בנפש פחיתות כבוד או קלות ראש כלפי המקדש. הלכות מורא מקדש נוהגות גם בימים בהם בית המקדש חרב, מלבד האיסור להתפנות ולנהוג בקלות ראש מול המקדש במקום ממנו הוא נראה. מקור המצווה הוא בפסוק ”וּמִקְדָּשִׁי תִּירָאוּ אֲנִי יְהוָה”. (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל'). חז"ל, בחששם שמא המקדש עצמו יהפך למושא של עבודה זרה, הדגישו: "לא ממקדש אתה מתיירא אלא ממי שהזהיר על המקדש". שורש המצווה הוא, שהכבוד והיראה כלפי דברים שהאדם מייחס אותם לאלוהים, מביאים אותו בסופו של דבר ליראה וכבוד כלפי האל עצמו. דברים שדינם נוהג בבית המקדש: אסור להיכנס להר הבית עם ארנק, או מקל - דברים המרמזים כאילו יש לאדם עוד עיסוקים, בעוד הוא נמצא בבית המקדש. אסור להיכנס להר הבית בנעליים, או ברגליים מאובקות. אסור לירוק בכל שטח הר הבית, ומי שאינו מסוגל להתאפק, נדרש להבליע את הליחה בבגדו. אין להיכנס לשטח הר הבית שלא לצורך מצווה. אסור לאדם לשבת בשטח העזרה (החצר הפנימית בהר הבית). יוצא מכלל זה הוא מלך משושלת בית דוד. היוצא משטח העזרה אינו רשאי להסב את פניו ולצאת כשאחוריו למקדש; עליו ללכת אחורנית או הצידה. אין להתנהג בקלות ראש וזלזול מול השער המזרחי של העזרה - שער ניקנור. אין להתפנות או לנהוג בקלות ראש מול בית המקדש, ובכל מקום שבית המקדש נראה ממנו. דברים שנאסרו בכל מקום מפני מורא מקדש: נאסר להתפנות או לישון כשפניו למזרח או למערב. בית המקדש היה בנוי כשאורכו ממזרח למערב, ואסור לעשות דברים בזויים באופן שמזכיר את בית המקדש. אין לבנות בית בצורה הדומה לבית המקדש או לאחד מאולמותיו הראשיים. כמו כן, אין לבנות כלים הדומים לכלי בית המקדש, כמו המנורה, השולחן וכדומה. מצוות בניין בית המקדש כניסה להר הבית (הלכה) ספר משנה תורה, הלכות בית הבחירה, פרק ז, הלכה א הרב משה צוריאל, גדרי מצוות מורא מקדש, אתר "אל המקדש". מאמרים בנושא מורא מקדש, באתר ספריית אסיף תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ו', עמוד ב' ובתוספות, דיבור המתחיל "יכול יתיירא" משנה ברכות, ט, ה (המשנה מונה בין האיסורים אף את הכניסה בפונדה - חגורה לנשיאת כסף)
הר בקסטר

הר בקסטר (באנגלית: Mount Baxter) הוא הר הנמצא ביבשת בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר הוא 2,430 מטר. ההר נתגלה לראשונה על ידי משלחת דיסקברי שהונהגה על ידי הקצין הבריטי רוברט פלקון סקוט. הוא קרא להר על שם ג'ורג' בקסטר, שסייע למימון המסע. COMPOSITE GAZETTEER OF ANTARCTICA (באנגלית)
הר מקארתי

הר מקארתי (באנגלית: Mount McCarthy) הוא הר הנמצא בארץ ויקטוריה באנטארקטיקה. גובהו הוא 2,865 מטר. שם ההר נקבע על ידי משלחת מועדוני ההרים המאוחדת של ניו זילנד לאנטארקטיקה, וקרוי על שם מורטימר מקארתי, חבר בצוות הטרה נובה של המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה, 1910–13. מקארתי היה אורח של הצי האמריקאי במהלך עונת 1962–1963 כאשר ביקר מחדש במצר מקמורדו. Mount McCarthy, באתר "United States Geological Survey", מאורכב מ-20 בנובמבר 2020 (באנגלית)
שנות ה-50

האם התכוונתם ל... שנות ה-50 של המאה ה-1 לפנה"ס שנות ה-50 של המאה ה-1 שנות ה-50 של המאה ה-2 שנות ה-50 של המאה ה-3 שנות ה-50 של המאה ה-4 שנות ה-50 של המאה ה-5 שנות ה-50 של המאה ה-6 שנות ה-50 של המאה ה-7 שנות ה-50 של המאה ה-8 שנות ה-50 של המאה ה-9 שנות ה-50 של המאה ה-10 שנות ה-50 של המאה ה-11 שנות ה-50 של המאה ה-12 שנות ה-50 של המאה ה-13 שנות ה-50 של המאה ה-14 שנות ה-50 של המאה ה-15 שנות ה-50 של המאה ה-16 שנות ה-50 של המאה ה-17 שנות ה-50 של המאה ה-18 שנות ה-50 של המאה ה-19 שנות ה-50 של המאה ה-20 שנות ה-50 של המאה ה-21
ז'אן-דומיניק קאסיני

ז'אן-דומיניק קאסיני (בצרפתית: Jean-Dominique Cassini;‏ 30 ביוני 1748 – 18 באוקטובר 1845), המכונה "קאסיני הרביעי" (Cassini IV) היה אסטרונום וקרטוגרף צרפתי שהיה בנו של סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי ונינו של האסטרונום האיטלקי הידוע ג'ובאני דומניקו קאסיני. קאסיני נולד במצפה הכוכבים של פריז (אנ'). הוא ירש את אביו כמנהל המצפה ב-1784; אך תוכניותיו לשיקומו וציודו מחדש השתבשו לחלוטין בשנת 1793 על ידי איבה כלפיו מהאספה הלאומית. לאחר שהתפקיד שלו הפך לבלתי נסבל, הוא התפטר ב-6 בספטמבר והושלך לכלא ב-1794, אך שוחרר לאחר שבעה חודשים. לאחר מכן הוא עבר לתירי-סו-קלרמון (אנ') במחוז אואז שם נפטר ב-1845. ב-1770 הוא פרסם דיווח על מסע לאמריקה ב-1768, שבוצע כנציג האקדמיה הצרפתית למדעים במטרה לבדוק את השעונים של פייר לה רוי (אנ') בים. בשנת 1783, הוא שלח תזכיר לחברה המלכותית שבו הציע סקר טריגונומטרי המחבר בין מצפי הכוכבים של פריז וגריניץ' במטרה לקבוע טוב יותר את קו הרוחב והאורך של השני. הצעתו התקבלה, וכתוצאה מכך בוצע הסקר האנגלו-צרפתי (1784–1790) (אנ'). תוצאות הסקר פורסמו בשנת 1791. הוא ביקר באנגליה למטרות העבודה עם פייר משן ואדריאן-מארי לז'נדר, והשלושה פגשו את ויליאם הרשל בסלו (אנ'). הוא השלים את מפת צרפת של אביו, אשר פורסמה על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים בשנת 1793. היא שימשה כבסיס לאטלס הלאומי (Atlas National‏; 1791), המראה את חלוקת צרפת למחוזות. הוא נבחר כחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1788. ספרו של קאסיני "זיכרון השירות וההיסטוריה של מצפה הכוכבים בפריז" (Mémoires pour servir à l’histoire de l’observatoire de Paris‏; 1810) גילמו חלקים מיצירה נרחבת, שאת התשקיף שלה הגיש לאקדמיה למדעים ב-1774. הכרך כלל את "השבחים" (Eloges) שלו של כמה אקדמאים, ואת הביוגרפיה של סבא רבא שלו, ג'ובאני דומניקו קאסיני. אשתו הייתה קלוד מארי לואיז דה לאמיר-מורי הרוזנת דה נויוויל (Claude Marie Louise de Lamyre-Mory Comtesse de Neuville‏; 1754–1791) ובנם הצעיר אנרי (אנ') היה בוטנאי מוערך. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-דומיניק קאסיני בוויקישיתוף ז'אן-דומיניק קאסיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'אן-דומיניק קאסיני, באתר MacTutor (באנגלית) Cassini, 1911 Encyclopædia Britannica Maskelyne, Nevil (1785). "Concerning the Latitude and Longitude of the Royal Observatory at Greenwich; With Remarks on a Memorial of the Late M. Cassini de Thury". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. 75: 385–480. doi:10.1098/rstl.1785.0024. "Alexandre Henri Gabriel Cassini". נבדק ב-30 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה)
רוחות ביירות

רוחות ביירות (באנגלית: Ghosts of Beirut) היא סדרת טלוויזיה ישראלית-אמריקאית מסוג דרמת-פעולה, ששידורה החל במאי 2023, בערוץ yes וברשת שואוטיים. את הסדרה יצרו העיתונאי אבי יששכרוף והשחקן ליאור רז, יוצרי פאודה. הסדרה מגוללת את פרשת חיסולו של המחבל עימאד מורנייה. הישאם סולימאן גילם את מורנייה. הסדרה תתאר את קורות חייו של מורנייה, כולל מצוד שביצעה אחריו סוכנות הביון המרכזית והעומד בראשה ויליאם קייסי, בתקופת שנות השמונים. הסדרה חוקרת את המצוד אחר מחבל החזבאללה עימאד מורנייה. מורנייה היה מעורב בפיגועי טרור רצחניים של חזבאללה במהלך שנות ה-80 וה-90 וחוסל בפיצוץ מטען בדמשק, סוריה ב-12 בפברואר 2008, ככל הנראה על ידי סוכני המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. הסדרה נוצרה על ידי אבי יששכרוף וליאור רז, וביים גרג ברקר. על פי הדיווחים, הסדרה כוללת אלמנטים תיעודיים של ראיונות מהחיים האמיתיים עם גורמים בולטים מה־CIA והמוסד. "רוחות ביירות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוחות ביירות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוחות ביירות", באתר Metacritic (באנגלית) "רוחות ביירות", באתר אידיבי הסדרה החדשה של יוצרי "פאודה" תשודר גם בישראל - ב-yes, באתר וואלה, 7 במאי 2023 יוצרי “פאודה” מגיעים לשואוטיים עם סדרת מתח חדשה, באתר www.gadgety.co.il, ‏2023-04-20 הצצה ראשונה: הסדרה של יוצרי "פאודה" על חיסול עימאד מורנייה, באתר ynet, 20 באפריל 2023 היוצרים של "פאודה" מסתערים על ביירות, באתר ynet, 14 במאי 2023 עמית קלינג, בום: הצצה ראשונה לסדרה של ליאור רז ואבי יששכרוף על עימאד מורנייה, באתר בום: הצצה ראשונה לסדרה של ליאור רז ואבי יששכרוף על עימאד מורנייה - טיים אאוט, ‏2023-04-20
איירה סטאר

אוינקנסולה שרה אדריביגבה (באנגלית: Oyinkansola Sarah Aderibigbe; נולדה ב-14 ביוני 2002), הידועה בשם הבמה איירה סטאר, היא זמרת ניגרית-בנינית. בינואר 2021, הוציאה את המיני אלבום הראשון שלה, Ayra Starr. ביולי 2021 הוציאה את הסינגל השיווקי "Bloody Samaritan" מתוך אלבום הבכורה שלה. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד טורן-טייבל טופ 100. באוגוסט של אותה השנה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, 19 & Dangerous. האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים הניגרי. בספטמבר הוציאה את סינגל הבכורה שלה מתוך האלבום, "Rush". השיר הגיע לעשירייה הפותחת במצעדים במדינות כמו סורינאם, לבנון, מצעד הסינגלים העצמאיים הבריטיים, דרום אפריקה, צרפת ומצעד סינגלי ה-R&B הבריטיים. בנוסף, הגיע למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי ומעמד כסף על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. בשנת 2023 נכללה ברשימה "21 מתחת ל-21" של מגזין בילבורד. נכון למאי 2023, צברה כ-138.2 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג. אלבומי אולפן 2021: 19 & Dangerous 2024: The Year I Turned 21 מיני אלבומים 2021: Ayra Starr מדיה וקבצים בנושא איירה סטאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איירה סטאר (באנגלית) איירה סטאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איירה סטאר, ברשת החברתית אינסטגרם איירה סטאר, סרטונים בערוץ היוטיוב איירה סטאר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איירה סטאר, באתר ספוטיפיי איירה סטאר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) איירה סטאר, באתר Last.fm (באנגלית) איירה סטאר, באתר AllMusic (באנגלית) איירה סטאר, באתר MusicBrainz (באנגלית) איירה סטאר, באתר דיזר איירה סטאר, באתר Yandex.Music (ברוסית) איירה סטאר, באתר Discogs (באנגלית) איירה סטאר, באתר Songkick (באנגלית) איירה סטאר, באתר Genius איירה סטאר, באתר טיידל (באנגלית) איירה סטאר, באתר אמזון מיוזיק TurnTable Charts | Official Top 50 Albums, www.turntablecharts.com Billboard’s 21 Under 21: See Who Made the 2023 List, Billboard, ‏2023-05-15 (באנגלית אמריקאית) "IRMA – Irish Charts". Irish Recorded Music Association. נבדק ב-25 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Ayra Starr | full Official Chart History". Official Charts Company. נבדק ב-17 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Ayra Starr – Rush". dutchcharts.nl (בהולנדית). נבדק ב-14 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Billboard Canadian Hot 100: Week of March 4, 2023". Billboard. נבדק ב-28 בפברואר 2023. {{cite journal}}: (עזרה) "Veckolista Singlar, vecka 4". Sverigetopplistan. נבדק ב-28 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Billboard Global 200: Week of March 11, 2023". Billboard. נבדק ב-7 במרץ 2023. {{cite journal}}: (עזרה) 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com BET Awards 2024: See The Full Winners List, BET (באנגלית) Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
אתלטריק

אתלטריק (באנגלית: Athalaric;‏ 516 – 2 באוקטובר 534) היה אחד ממלכי האוסטרוגותים באיטליה בין 526 עד ל-534. אתלטריק היה בנו של איוטאריק (אנ') ואמלאסווינטה (אנ'), בתו הצעירה של תיאודריך הגדול. אמו ניסתה לספק לו חינוך במסורת הרומית, אך האצילים הגותים לחצו עליה לאפשר להם לגדל אותו כראות עיניהם. כתוצאה מכך, אתלטריק שתה לשכרה והתמכר להגזמות מרושעות, שהרסו את החוקה שלו. מדיה וקבצים בנושא אתלטריק בוויקישיתוף Hugh Chisholm, Athalaric, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 2
קלואי מוריונדו

קלואי מוריונדו (באנגלית: Chloe Moriondo; נולדה ב-29 בספטמבר 2002) היא זמרת-יוצרת ויוטיוברית אמריקאית. מוריונדו נולדנ וגדלנ בדטרויט, מישיגן. ביולי 2018 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Rabbit Hearted. בהוצאה עצמית. באפריל 2020 הוציאה את המיני אלבום הראשון שלה, Spirit Orb. באוגוסט 2020, מוריונדו הוחתמה ב-Fueled by Ramen והוציא את "I Want to Be with You". במאי 2021 הוציאה את אלבומה השני, Blood Bunny עם הסינגלים "I Want to Be with You" ו"Girl on TV". ביולי 2021 הוציאה את מיני אלבומה השני, blood bunny (acoustic). באפריל 2022 הוציאה את מיני אלבומה השלישי, puppy luv. באוקטובר 2022 הוציאה את אלבומה השלישי, SUCKERPUNCH. בשנת 2023 נכללה ברשימה "21 מתחת ל-21" של בילבורד. נכון למאי 2023, היא צברה כ-200 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג. מדיה וקבצים בנושא קלואי מוריונדו בוויקישיתוף קלואי מוריונדו, ברשת החברתית פייסבוק קלואי מוריונדו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלואי מוריונדו, ברשת החברתית אינסטגרם קלואי מוריונדו, סרטונים בערוץ היוטיוב קלואי מוריונדו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קלואי מוריונדו, באתר ספוטיפיי קלואי מוריונדו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קלואי מוריונדו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קלואי מוריונדו, באתר דיזר Billboard’s 21 Under 21: See Who Made the 2023 List, Billboard, ‏2023-05-15 (באנגלית אמריקאית)
חגית אפק

חגית אפק (נולדה ב-23 באוקטובר 1971) היא פרופסור במחלקה למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. אפק נולדה בארצות הברית וגדלה בחיפה. בשנת 1994 סיימה תואר ראשון בכימיה בטכניון ולאחר מכן למדה לתואר שני (שאותו סיימה ב-1997) ודוקטורט במכון ויצמן למדע בהנחייתו של פרופסור דן יקיר. בתואר השני התמקדה בהידרולוגיה. את תואר הדוקטור סיימה בשנת 2003. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בפליטת איזופרן מצמחייה. בשנים 2003–2007 ביצעה פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה, וחקרה איזוטופים בהנחיית ג'ון איילר. לאחר הפוסט-דוקטורט כיהנה כחברת סגל באוניברסיטת ייל. בשנת 2016 חזרה לישראל והצטרפה לסגל האוניברסיטה העברית. המחקר של אפק באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת ייל התמקד בסידן פחמתי וביצירתו. בנוסף על כך, עוסקת במחקר שינוי אקלים גלובלי. מדיה וקבצים בנושא חגית אפק בוויקישיתוף חגית אפק, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים חגית אפק, באתר ResearchGate חגית אפק, באתר גוגל סקולר הכירו את פרופ' חגית אפק, בוגרת המחלקה בקבוצתו של פרופ' דן יקיר | Department of Earth and Planetary Sciences - EPS, באתר www.weizmann.ac.il, ‏2023-02-07 (באנגלית) מדענית עם מבט לעתיד, באתר www.news1.co.il Hagit Affek, en.earth.huji.ac.il (באנגלית)
בוא הביתה (אלבום)

בוא הביתה הוא אלבום האולפן השני של שי צברי שיצא ב-10 במאי 2023 בחברת התקליטים נענע דיסק. בפברואר 2021 הוציא צברי את השיר "דע", והכריז כי הוא הסינגל ראשון מתוך האלבום השני העתידי שלו. צברי הלחין את השיר יחד עם אלון לוטרינגר למילותיו של המשורר אבישי חורי. ביוני באותה שנה יצא הסינגל השני "מכור לאהבה" שאותו כתב יחד עם נעם רותם והלחין במשותף עם איתמר ציגלר. הקליפ לשיר שביים רועי ריק, סומן על ידי mako כאחד הקליפים הטובים לשנת תשפ"א. הסינגל השלישי "בוא הביתה", שיר הנושא של האלבום, יצא באוגוסט 2022 ולווה בקליפ שצולם בשוט בודד(אנ'). ביימו אותו יאיר מיוחס ורננה רז. בקליפ נראות ידיהם של שישה רקדניות ורקדנים שמניעים אותן על פניו של צברי בהתכתבות עם מילות השיר, על פי כוריאוגרפיה שחיברה רז. ב-10 במאי 2023 יצא האלבום המלא בשירותי הסטרימינג השונים. לצד שלושת הסינגלים נכללו בו עוד חמישה שירים חדשים שעליהם חתומים מפיקים מוזיקליים שונים, בהם תמיר מוסקט, איתמר ציגלר, אלון לוטרינגר, ריג'וייסר (יוב חבקין), אסף תלמודי ויוגב גלוסמן. את עטיפת האלבום אייר ועיצב דקל חברוני. בראיון להילה אלפרט הסביר צברי כי האלבום נוצר מתוך מחשבה על שבט: "'דע' הוא שיר חניכה שכתב אבישי חורי והלחנתי עם אלון לוטרינגר לכבוד בר־המצווה של אביתר, הבן הבכור שלי. 'מכור לאהבה' הוא שיר שכתבתי על שוטה השכונה, 'בוא הביתה' הוא שיר נחמה, 'רק הלילה!' הוא שיר חפלה". מידע על האלבום בוא הביתה באתר MusicBrainz האלבום בוא הביתה באתר ספוטיפיי האלבום בוא הביתה באתר דיזר האלבום בוא הביתה באתר אפל מיוזיק האלבום בוא הביתה באתר טיידל האלבום בוא הביתה באתר יוטיוב לקראת אלבום שני: שי צברי מציג את "דע", באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2021 מיקי נירון, ‏הקליפים הישראליים הכי טובים של תשפ"א – חלק א', באתר ‏מאקו‏, 26 באוגוסט 2021 קיץ ברבנר, ‏שי צברי: "הרבה פעמים הגעתי לתהומות – זה מה שנותן תוקף לשירה שלי", באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2022 הילה אלפרט, שי צברי מוציא אלבום חדש: "אני מחפש להתנשק עם אלוהים. לפעמים זה מצליח יותר, לפעמים פחות", באתר ישראל היום, 11 במאי 2023