laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שביל הדסה

שביל הדסה הוא נתיב הליכה מעגלי סביב בית החולים הדסה עין כרם. הוא מחבר בין שבילים קיימים (ובתוכם גם חלק משביל ירושלים ושביל ישראל), דרכים עתיקות (רומיות וביזנטיות), ושבילים שנפרצו במיוחד. אורך המסלול הוא כ-6 קילומטרים ומשך ההליכה בו כ-4 שעות. השביל מתחיל בסמוך לכניסה הראשית למתחם בית החולים, בכיכר שושנה בירן, עולה לנקודתו הגבוהה ביותר (בגובה 720 מטרים מעל פני הים), וממנה פונה דרומה לעבר שרידי הכפר הערבי אל-ג'ורה ומעיין הכפר עין שריג (עין אל-ג'ורה). מעין שריג השביל יורד במורד לעין חנדק, נקודתו המערבית ביותר והנמוכה ביותר (580 מטרים מעל פני הים), ובדרך חולף ליד מתקני חקלאות עתיקה ושומרות שנחשפו במקום, כולל מתחם "הכותל הקטן". מעין חנדק פונה השביל צפונה לאורך דרך רומית-ביזנטית עד לגובה של 640 מטרים, וממשיך מזרחה לכיוון עין כרם עד גבולו המערבי של מנזר גורני (ה"מוסקוביה", המנזר הרוסי) בעין כרם. השביל שב ומתחבר לכיכר שושנה בירן כשהוא חולף בתוך קמפוס קריית הדסה. בשביל נקודות תצפית רבות לכיוון קריית הדסה, אזור מבשרת ציון, ועין כרם. השביל מוחזק ומנוקה על ידי מתנדבי "הדסה הירוקה" אשר פרצו חלקים מהשביל. בשביל מותקנים עמודי הדרכה, המפנים את הצועדים למערכת מידע טלפונית. בכניסות לשביל מתקנים ובהם מפות מפורטות המחולקות ללא תשלום. אחת לחודש מקיימים מתנדבי הדסה סיור מודרך ללא תשלום בשביל. בית החולים הדסה עין כרם וסביבתו שבה עובר שביל הדסה ערוץ הואדי שבו עין שריג. על השלוחה מימין לואדי היה הכפר אל-ג'ורה שלט סימון לאורך השביל, המפנה לקו המידע לאתרי השביל. ברקע מושב אבן ספיר. מדיה וקבצים בנושא שביל הדסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית חולים הדסה משה גלעד, מתחשק לבכות כשרואים מה קורה בעין שריג, באתר הארץ, 17 ביולי 2021
אדריאן מוטו

אדריאן מוטו (ברומנית: Adrian Mutu; נולד ב-8 בינואר 1979) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק לאורך הקריירה במספר רב של קבוצות, ובהן אינטר מילאנו, יובנטוס ופיורנטינה וכיום מאמן את קבוצת נפטצ'י באקו. הוא התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אף סי ארגס פיטשטי ממחוז הולדתו ברומניה וממנה עבר לשחק באחד המועדונים הגדולים במדינה, דינמו בוקרשט. כבר בעונתו השנייה בדינמו נקנה בידי אינטר מילאנו האיטלקית שבה שיחק 10 משחקים, משם עבר להלאס ורונה ומשם לפארמה לפני שעבר למועדון האנגלי צ'לסי. אל יובנטוס הגיע לאחר שנזרק מצ'לסי בעקבות הודאתו בשימוש בסמים, הודאה שבעקבותיה גם הושעה מכדורגל למשך תקופה ארוכה מאוד. בעקבות השימוש בסמים חויב מוטו ב-17 מיליון יורו תשלום פיצויים לצ'לסי על ידי בית המשפט הפדרלי בשווייץ. בקיץ 2006, בעקבות פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי והורדתה של יובנטוס לליגה השנייה, עבר מוטו לפיורנטינה. במאי 2016 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא אדריאן מוטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדריאן מוטו אדריאן מוטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדריאן מוטו, ברשת החברתית אינסטגרם אדריאן מוטו, באתר Transfermarkt אדריאן מוטו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אדריאן מוטו, באתר Soccerway אדריאן מוטו, באתר BDFutbol אדריאן מוטו, באתר WorldFootball.net אדריאן מוטו, באתר National Football Teams אדריאן מוטו, באתר FootballDatabase.eu אדריאן מוטו, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt לא יעזור בית דין: מוטו ישלם לצ'לסי 17 מיליון יורו, סופית!, צוטט מאתר ערוץ הספורט ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרק יודל

מרק יודל (Mark Yudel; נולד ב-9 באוקטובר 1956) הוא פסל ואמן קרמיקה ישראלי יליד ארצות הברית. מרק יודל נולד בסירקיוז (Syracuse), שבמדינת ניו יורק. בשנת 1973 עלה לישראל. בין השנים 1976–1978 למד באקדמיה החופשית לאמנות פלסטית, בהאג, הולנד. בין השנים 1979–1984 למד קדרות במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית ב"בצלאל". בתחילת לימודיו בבצלאל עבד גם אצל משה סעידי בכפר מנחם. בשנת 1986 יצר קיר קרמי במרכז בריאות בשייח' ג'ראח בירושלים. כיום יודל מתגורר ופועל בפרדס חנה. עבודותיו של הפיסוליות של יודל מאופיינות בשימוש בחומר בבניית-יד ובעיצוב דמויות קריקטוריסטי. רוב יצירותיו נשרפות בטכניקה של שריפת "רקו". חלק גדול מן העבודות נצבע בדגמים עיטוריים צבעוניים ונעשה שימוש בחותמות לשם יצירת טקסטורות. 1976-1978 האקדמיה החופשית לאמנות פלסטית, האג 1979-1984 המחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים 1983-1984 סמינר לקרמיקה, אוסטריה 1984 סמינר בטכניקת "רקו", אוסטריה 1984 פרס שפירא להישגים בעיצוב קרמי 1992 פרס אליקס דה רוטשילד לפיסול קרמי 1992 פרס גלריית "קדים" לקרמיקה 2000 מלגה מטעם המועצה הבריטית לאומנות 2004 פרס אליקס דה רוטשילד לפיסול קרמי אתר הבית של מרק יודל מרק יודל, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
ארנה נציונאלה

ארנה נציונאלה הוא אצטדיון כדורגל השוכן בבוקרשט, בירת רומניה. האצטדיון מכיל 55,600 מקומות ישיבה ומשמש כאצטדיונה הלאומי של נבחרת רומניה. האצטדיון נבנה על חורבותיו של האצטדיון הלאומי הקודם של רומניה, אשר נהרס בשנת 2007. בניית האצטדיון החלה בפברואר 2008 והסתיימה באוגוסט 2011. באצטדיון זה נערך גמר הליגה האירופית 2012 בו גברה אתלטיקו מדריד על אתלטיק בילבאו בתוצאה 0-3. ב-2021 נערכה באצטדיון התחרות The International, אליפות Dota 2. מדיה וקבצים בנושא ארנה נציונאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארנה נציונאלה (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מספר IMO

מספר IMO הוא מספר זיהוי ייחודי, של ארגון הימאות הבינלאומי, הניתן לכלי שיט ולחברות רשומות לניהול כלי שיט. מספר IMO מורכב משלוש אותיות, "IMO", ולאחריהן מספר בן שבע ספרות הניתן לאוניות עוד בעת בנייתן. מספר זיהוי ייחודי זה ניתן לכל כלי שיט מסחרי ממונע, בעל תפוסה ברוטו של מעל 100 טון. המספר משמש לזיהוי כלי השיט ואינו משתנה לאורך כל חיי האונייה, אף אם היא מחליפה בעלים, שמות, או דגל. מספר IMO ניתן לגוף האונייה, עוד בתהליך בנייתה, מיד לאחר שנבנתה שדרית האונייה במספנה, להוציא את המקרים הבאים: ספינות שנועדו לשמש כספינות דיג בלבד כלי שיט חסרי הנעה עצמית יאכטות אוניות שנועדו לשירות מיוחד (למשל, אוניית מגדלור) ארבת אפרכס, או ארבה שוֹמֶטֶת (hopper barges) סנפירית ורחפת רציף צף ומבנים צפים דומים כלי שיט צבאיים כלי שיט הבנויים מעץ מספר IMO ניתן לכל מבנה האונייה המכסה על מנועיה ואם נוספים לה חלקים נוספים לאחר השלמת בנייתה, יישאר מספר ה-IMO שניתן לחלק זה באונייה. מספר IMO מופיע על תעודותיה של האונייה. את מספרי ה-IMO מנפיקה חברת IHS Fairplay הנמצאת בבעלות חלקית של חברת מרשם לוידס והיא אף מקור המידע היחיד המוסמך לאשר את זיהויו של מספר IMO. המספר מורכב משש ספרות עיקריות וספרת ביקורת, שהיא ספרת האחדות, הספרה הימנית ביותר במספר. כדי לוודא אמינותו של מספר IMO יש להכפיל כל ספרה משש הספרות העיקריות במיקומן בתוך המספר, מימין לשמאל. ספרת האחדות במספר שהתקבל חייבת להיות זהה לספרת הביקורת. כך למשל כדי לבדוק את המספר: IMO 7654329:‏ 7×7 + 6×6 + 5×5 + 4×4 + 3×3 + 2×2 = 139. כיוון ש-9 היא ספרת הביקורת, זהו מספר IMO נכון. מתן מספרי IMO לאוניות החל בשנת 1987 לאחר שאומצה החלטה A.600(15) של ארגון הימאות הבינלאומי כצעד שנועד לקדם "בטיחות בספנות, מניעת זיהום וכצעד למניעת מעשי מרמה בספנות". ההחלטה קראה למתן מספר זיהוי קבוע לכל אונייה כאמצעי לזיהויה. המספר יוותר ללא שינוי גם לאחר שהאונייה משנה דגל ויופיע על מסמכי הזיהוי של האונייה. לאחר שהחלטה זו אומצה בשנת 1994 בתקנה XI-1/3 של האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים, הוסכם על אמות מידה לאוניות נוסעים בתפוסה ברוטו של 100 טון ומעלה וכן כל אוניות המשא בתפוסה ברוטו של 300 טון ומעלה. יישום התקנה הפך לחובה על כל האוניות החל מ-1 בינואר 1996. בחודש דצמבר 2002, במסגרת הוועידה הדיפלומטית על בטיחות בספנות, הוחלט כי תקנת האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים תשונה כך, שכל אונייה תחויב בסימון קבוע של מספר IMO הייחודי לה, באופן בולט על דפנותיה או על מבנה הגשר. אוניות נוסעים חייבות אף בסימון המספר על משטח אופקי באונייה הנראה בבירור מן האוויר. כל האוניות חייבות אף לסמן את המספר בתוך חלל האונייה. במאי 2005 אומצה תקנה XI-1/3-1 באמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים העוסקת במספר זיהוי לחברות ובעלים רשומים של אוניות והוכנסו תיקונים לתקנה XI-1/5 על החובה של חברות ובעלים רשומים לשאת מספר זיהוי, אשר נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2009. על פי סעיף 1–3 לתקנה "כל חברה ובעלים רשומים יקבל מספר המתאים למספר IMO ייחודי בהתאם לכללים למתן מספרי זיהוי לחברות ובעלים רושמים כפי שאומץ על ידי הארגון." על פי התיקונים לאמנה על מספר הזיהוי של החברה או המנהלת או הבעלים הרשומים להופיע במסמכי הזיהוי של האונייה. טופס בקשה למספר IMO(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) מאגר מידע למספרי IMO (מחייב רישום) (באנגלית)
רונה נישליו

רוֹנָה נִישְלִיוּ (באלבנית: Rona Nishliu; נולדה ב-25 באוגוסט 1986), מוזיקאית כותבת-זמרת, מגישה ברדיו ופעילה חברתית קוסובו-אלבנית. נישליו נולדה בעיר ובמחוז קוסובסקה מיטרוביצה שיוגוסלביה לשעבר, כיום ברפובליקת קוסובו, ובגיל 13 עברה עם משפחתה לעיר פרישטינה, כיום בירת קוסובו, עקב מלחמת קוסובו שהתחוללה בשנים 1996-1999. היא בעלת אזרחות אלבנית, אשר הוענקה לה מטעם נשיא אלבניה עצמו בתאריך 12 בינואר 2012. היא חברה ופעילה בארגונים שונים למען אנשים נזקקים בקוסובו, בייחוד ילדים ונוער. עוד בתקופת לימודיה ארגנה בקוסובו קונצרטים למען זכויות אדם אשר ביניהם קונצרט שנושאו מתן עזרה למשפחות קוסובו-אלבניות עניות בקוסובסקה-מיטרוביצה אשר נעקרו מבתיהן. בשנת 2009 הייתה מרצה-אורחת בכנס מחלקת תוכנית הפיתוח של ארגון האומות המאוחדות בדברה על העלאת מודעות להתנדבות בסיוע לבני נוער באזור ווצ'טרי בצפון קוסובו. היא יושבת-ראש ארגון אחריות-סביבתית ופיתוח בני-נוער בקוסובו. בנוסף היא פועלת למען אנשים הסובלים מאוטיזם. היא התחרתה בתוכנית לבחירת הזמר האהוב באלבניה בעונת שנת 2004, בגרסת תחרויות השירה "איידול" ברחבי העולם, וסיימה בחמשת המקומות הראשונים. באותה שנה התחרתה במסגרת שלישיית מבצעים בפסטיבל השירים הלאומי השנתי והנחשב ביותר באלבניה, "Festivali i Këngës", והם זכו בפרס השיר הטוב ביותר לזמרים חדשים. לאחר מכן החלה להגיש בתחנת רדיו בשם "בלו סקיי" בפרישטינה. היא התחרתה שוב וזכתה ב-"Festivali i Këngës" ה-50 במספר, לשנת 2011, עם השיר "אישי" ("Suus"), אשר גם כתבה את מילותיו. במסגרת שליחת הזוכה בפסטיבל לתחרות האירוויזיון החל בשנת 2004, ייצגה את אלבניה בתחרות לשנת 2012 והייתה לנציג הראשון מקוסובו אשר מייצג את אלבניה, ואשר בכלל משתתף בתחרות. תחילה השתתפה בשלב חצי הגמר של התחרות והייתה בין עשרת המקומות הראשונים העולים לגמר כאשר סיימה במקום השני בהפרש של נקודות אחדות אחרי המנצחת. בגמר סיימה במקום החמישי. אמנם הופעתה במשדר חצי הגמר, כמו גם המשדר כולו, לא הועברה בשידור חי באלבניה עקב אירוע הרוגי תאונת אוטובוס אשר אירע לפני כן באותו יום, מה שהביא לשידור מוקלט של חצי הגמר במדינה מאוחר יותר באותו לילה ולאחוזי צפייה נמוכים של הציבור באלבניה אשר גם לא לקח לבסוף חלק בהצבעה בתחרות, אלא צוות שיפוט מקצועי הצביע לבדו. פרשנות השירה שלה כוללת מאפיינים של מוזיקת נשמה ומנעד אשר מגיע עד לקול הדק האפשרי ביותר, סופרן, כפי שהיא שרה בגשר המוזיקלי בשירה "Suus" ובשירים נוספים בסגנון ג'אז. בערי הבירה של אלבניה וקוסובו, טירנה ופרישטינה, היא ידועה כזמרת ג'אז אלטרנטיבית אולם באופן כללי במדינות אלבניה, קוסובו, מקדוניה ו-מונטנגרו, היא ידועה בעיקר כמוזיקאית וכזמרת פופ. Flakaresha Të Lashë Shenja Eja Veriu A ka arsy - Ft.Bim Bimma Shko pastro pas saj Zonja Vdeke Suus - אישי (מילת הכותרת בשפה הלטינית, השיר באלבנית) מדיה וקבצים בנושא רונה נישליו בוויקישיתוף רונה נישליו, ברשת החברתית פייסבוק רונה נישליו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רונה נישליו, באתר MusicBrainz (באנגלית) רונה נישליו, באתר Discogs (באנגלית) האתר הרשמי בפייסבוק צו נשיא אלבניה להענקת אזרחות לרונה נישליו מתוך כתבה על נציגות אלבניה בתחרות אירוויזיון 2012 באתר הרשמי של התחרות
רוברטו דינמיטה

קרלוס רוברטו דה אוליביירה (בפורטוגזית: Carlos Roberto de Oliveira; ‏13 באפריל 1954 – 8 בינואר 2023) היה כדורגלן ופוליטיקאי ברזילאי שנודע בכינויו רוברטו דינמיטה. היה חבר נבחר בבית תחתון של מדינת ריו דה ז'ניירו ונשיא קבוצת הכדורגל ואסקו דה גאמה. רוברטו דינמיטה הוא מלך השערים בכל הזמנים של ליגת העל הברזילאית (190 שערים) ושל אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל (279 שערים). הוא גדול הכוכבים של ואסקו דה גאמה, קבוצה בה שיחק רוב הקריירה שלו. הוא גם מלך השערים בכל הזמנים של הקבוצה והשחקן אשר שיחק מספר הרב ביותר של משחקים בשורותיה. דינמיטה היה בהרכב הפותח של נבחרת ברזיל במונדיאל 1978 – בו סיימה ברזיל במקום השלישי. הוא גם היה בסגל של נבחרת ברזיל במונדיאל 1982, אם כי לא זכה לדקות משחק. מדיה וקבצים בנושא רוברטו דינמיטה בוויקישיתוף רוברטו דינמיטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוברטו דינמיטה, באתר Transfermarkt רוברטו דינמיטה, באתר BDFutbol רוברטו דינמיטה, באתר WorldFootball.net רוברטו דינמיטה, באתר National Football Teams רוברטו דינמיטה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי ובנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1857 במדע

ערך מורחב – 1857 פרסום Tables of the Moon על ידי פטר חאנסן. גילוי תרבות La Tène מתקופת הברזל בשווייץ פרסום Introduction to Cryptogamic Botany על ידי מיילס ברקלי. בניית מכשיר למדידת אפוזיה על ידי רוברט באנזן. 27 במרץ – לאון סקוט מקבל פטנט על פונואוטוגרף - מכשיר ראשון לרשם קול. 16 דצמבר - רעידת אדמה בגודל של 7~ בסולם ריכטר (הערכה) שמייד בעקבותיה הומצא הסולם המאקרוסייסמי הראשון להערכת עוצמה סייסמית על ידי הבריטי רוברט מאלט (Robert Mallet) 20 בינואר – ולדימיר בכטרב, פסיכיאטר רוסי (נפטר ב-1927) 22 בפברואר – היינריך רודולף הרץ, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1894) 27 במרץ – קרל פירסון, מתמטיקאי אנגלי (נפטר ב-1936) 30 באפריל – אויגן בלוילר, פסיכיאטר שווייצרי (נפטר ב-1939) 13 במאי – רונלד רוס, רופא בריטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1932) 15 במאי – ויליאמינה פלמינג, אסטרונום אמריקאי (נפטרה ב-1911) 8 באוגוסט – הנרי אוסבורן, גאולוג ופלאונטולוג אמריקאי (נפטר ב-1935) 5 בספטמבר – קונסטנטין ציולקובסקי, תאורטיקן החלל רוסי (נפטר ב-1935) 26 בנובמבר – פרדינן דה-סוסיר, בלשן צרפתי (נפטר ב-1913) 27 בנובמבר – צ'ארלס שרינגטון, ביולוג אנגלי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1952) 23 במאי – אוגוסטן לואי קושי, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1789) 21 ביוני – לוי טנאר, כימאי צרפתי (נולד ב-1777) 29 ביולי – שארל לוסיין בונפרט, ביולוג צרפתי (נולד ב-1803) 17 בדצמבר – פרנסיס בופורט, גאוגרף אנגלי (נולד ב-1774) מדיה וקבצים בנושא 1857 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צמד דרום

צמד דרום היה צמד זמרים ישראלים, דני גולן וציון צדוק, שזכו לפופולריות רבה במהלך פעילותם בשנים 1966 -1971. בין שיריהם הידועים "שיר אהבה ישן", "יום א' בשבוע" ו"שישו את ירושלים". דני גולן וציון צדוק החלו להופיע ביחד בשנת 1965 אחרי שהשתחררו מהצבא. שניהם בוגרי להקות צבאות, צדוק היה בלהקת גייסות השריון, שם הצמד על שם צוות הווי פיקוד דרום בו גולן היה חבר. השניים פנו למלחין יאיר רוזנבלום שהלחין להם את שיריהם הראשונים. אלבומם הראשון יצא ב-1968 ובו שירו של נתן יונתן "שיר אהבה ישן" (אניטה וחואן) ללחן של נחום היימן שזכה אחר כך לביצועים רבים. השיר "ביום א' בשבוע" שכתבו אהוד מנור ונורית הירש היה ללהיט גדול ותרם להצלחת הצמד. לאחר מלחמת ששת הימים ביצעו את השיר "הכותל" (מילים: יוסי גמזו, לחן: דובי זלצר), שהפך לאחד השירים המזוהים עם שחרור הכותל המערבי. ב-1968 זכה הצמד בתואר להקת השנה במצעד הפזמונים השנתי. הם השתתפו בפסטיבל הזמר והפזמון תש"ל 1970 עם השיר "בעיר הזו שלום", בגלל מחלתו של ציון צדוק באותו יום ייצג את הצמד בפסטיבל דני גולן לבדו. השיר נכלל באלבומם השני "מה יש לך קזנובה" שיצא ב-1970, האלבום כלל להיטים נוספים כגון "טוטו כדורגל", שכתבה דפנה אילת ללחן השיר "Tout, Tout Pour Ma Cherie" של מישל פולנארף (אנ') הצרפתי. את שיר הנושא כתב יענק'לה רוטבליט והלחין יאיר רוזנבלום. עוד כלל האלבום את שירו של מיקיס תאודורקיס "לא ידעך כוכב החופש", ושירו של הזמר הצרפתי ז'ו דאסן "דרכו של אבא". את כל השירים באלבום עיבד אלכס וייס. ב-1970 הופיע הצמד בפסטיבל הזמר החסידי וזכו במקום השלישי עם השיר "שישו את ירושלים" שהלחין עקיבא נוף והפך לפזמון פופולרי. כצמד הופיעו גם באנגליה, גרמניה וצרפת. בהולנד הופיעו בתוכניות מיוחד ליום העצמאות יחד עם יפה ירקוני. כשנה לאחר הופעתם בפסטיבל הזמר החסידי נפרדו דרכיהם. צדוק נסע לארצות הברית, וגולן המשיך לשיר בקריירת סולו. הוא חזר בתשובה, חסידו של הרב ברוך שלום הלוי אשלג. הוציא דיסק של שירי קודש. ב-1998 יצא דיסק כפול עם השירים שהקליטו וכמה שירי בונוס. מדיה וקבצים בנושא צמד דרום בוויקישיתוף צמד דרום, באתר MusicBrainz (באנגלית) צמד דרום, באתר Discogs (באנגלית) צמד דרום, דף שער בספרייה הלאומית צמד דרום, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) להנעים את החיים, דבר, 2 באוגוסט 1970 מידע על צמד דרום בקטלוג הספרייה הלאומית צמד דרום אחד הצמדים המבוקשים ביותר, דבר, 10 ביולי 1970 הקלטה של 'פסטיבל הזמר והפזמון תש"ל 1970' באתר רשות השידור יעקב העליון, פסטיבל מאורגן היטב, נעים ומהנה, מעריב, 12 בנובמבר 1970 יוסי חרסונצקי, דרכו החדשה של דני גולן, מעריב, 4 במאי 1972
וימבלדון - אהבה בלבן

וימבלדון - אהבה בלבן (באנגלית: Wimbledon) הוא סרט קולנוע בריטי שיצא לאקרנים ב-2004 מז'אנר קומדיה רומנטית בבימויו של ריצ'רד לונקריין. במרכז העלילה נמצא שחקן טניס לפני פרישה שמקבל כרטיס חופשי לטורניר היוקרתי בווימבלדון ומערכת היחסים הסבוכה שלו עם טניסאית צעירה שאביה יעשה הכל כדי שבתו תשמור על ריכוז ותזכה בטורניר. הסרט הוקדש לסוכן הטניסאים מארק מקורמק, שמת ב-16 במאי 2003 מדום לב. פיטר קולט (בגילומו של פול בטאני), הוא שחקן טניס מקצועי באנגליה הנמצא בתחילת שנות השלושים לחייו אשר הגשים את שאיפות הטניס שלו כשדורג בעבר במקום ה-11 בעולם. עם הירידה בכושר ואיבוד המוטיבציה צנח קולט למקום ה-119 בעולם ומבין כי הוא בסיום הקריירה. הוא זוכה בכרטיס חופשי לטורניר היוקרתי וימבלדון ומחליט כי אחרי הטורניר יפרוש ויתחיל לעבוד כמאמן טניס בקאנטרי קלאב היוקרתי באזור מגוריו. עם תחילת הטורניר הוא פוגש במקרה את ליזי ברדבורי (בגילומה של קירסטן דנסט), הכוכבת העולה של עולם הטניס הנשי האמריקאי, מתאהב בה מה שנותן לו את הכוח לשחק טוב גם כדי להרשים אותה יותר. הם מבלים יחד וכמו שמשחק הטניס של קולט משתפר, ככה משחקה של ברדבורי נחלש. דניס ברדבורי, אביה ומנהלה האישי של ליזי, מגלה מה עושה בתו בשעות הפנאי במקום להתאמן ודורש מהשניים לפרק את מערכת היחסים תוך שהוא מאשים את קולט בירידה בכושרה של ליזי. ללא תמיכה של ליזי הביטחון העצמי של קולט נפגע. שניהם מצליחים להעפיל לחצי הגמר ובלילה לפני המשחק הגורלי חומק קולט לחדרה של ברדבורי והשניים מקיימים יחסי מין. הלילה שלפני עשה טוב לקולט שמנצח ועולה לגמר אך עושה רע לברדבורד שמפסידה ומחליטה לחזור הביתה לארצות הברית בבושת פנים. רגע לפני שהיא עולה למטוס היא רואה בטלוויזיה ריאיון עם קולט שמתנצל על שגרם לה להפסיד ומצהיר על אהבתו הגדולה אליה. ליזי מחליטה להישאר בלונדון וחוזרת לווימבלדון כדי לצפות במשחק הגמר של אהובה. ליזי מגיעה למשחק הגמר שכבר התחיל ורואה שקולט לא מצליח לתפקד והוא בדרך להפסד. למזלו, המשחק נקטע בגלל הגשם והוא יורד לחדר ההלבשה לנוח שם הוא פוגש בליזי שמעודדת אותו ומחזירה את החיוך לפניו. הוא עולה מחדש על המגרש ומנצח את התחרות. כמו שהבטיח הוא פורש, אך במקום להתחיל לעבוד כמאמן טניס הוא נוסע עם ליזי לארצות הברית, מתחתן איתה ותומך בה בזמן שהיא זוכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס וחוזר איתה פעמיים לווימבלדון כדי לצפות בה זוכה בטורניר ומגשימה גם היא את חלומה כטניסאית. חלק מהסצנות בסרט צולמו במהלך אליפות וימבלדון בשנת 2003 בזמן שבין המשחקים. כמה מהסצינות על המגרש של בטאלי צולמו במועדון הטניס פארק סטוק. שער הכניסה למגרשי הטניס צולם בכניסה לגן החיות של לונדון והסצינות שצולמו לכאורה על חוף הים בלונדון צולמו בברייטון. סיפור הסרט דומה לסיפורו של הטניסאי הקרואטי גוראן איבניסביץ' שקיבל כרטיס חופשי לטורניר וימבלדון בשנת 2001 וזכה בטורניר היוקרתי בניגוד לכל התחזיות. הסרט זכה לתגובות חיוביות בסך הכל של המבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 61% מתוך 143 ביקורות. "וימבלדון - אהבה בלבן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר נטפליקס "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר AllMovie (באנגלית) "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר Metacritic (באנגלית) "וימבלדון - אהבה בלבן", באתר אידיבי "וימבלדון - אהבה בלבן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "וימבלדון - אהבה בלבן", קדימון באתר YouTube הכנסות הסרט בעולם Wimbledon (2004) באתר ריכוז הביקורות
פליקס אהרונוביץ'

פליקס אהרונוביץ' (ברוסית: Феликс Аронович; נולד ב-18 ביולי 1988) הוא מתעמל ישראלי. אהרונוביץ' נולד באודסה (כיום באוקראינה), עלה עם משפחתו לישראל וגדל בקריית ביאליק. בשנת 2006 השתתף לראשונה באליפות העולם בהתעמלות, שנערכה באורהוס, וסיים במקום ה-113 בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה ברוטרדם ב-2010 לא הגיע להישגים גבוהים. הוא סיים במקום ה-69 בסוס הסמוכות, במקום ה-75 בטבעות, במקום ה-81 בקרב-רב, במקום ה-109 במקבילים, במקום ה-131 במתח, במקום ה-189 בתרגיל הקרקע ובמקום ה-238 בסוס הקפיצות. באותה שנה החל להתאמן באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה במונפלייה ב-2012 עלה לגמר הקרב-רב מהמקום ה-11, והבטיח את מקומו באולימפיאדת לונדון. כן סיים במקום ה-38 במקבילים, במקום ה-39 בטבעות, במקום ה-46 במתח, במקום ה-52 בתרגיל הקרקע ובמקום ה-80 בסוס הסמוכות. באולימפיאדה עצמה סיים במקום ה-32 בקרב-רב (4 מקומות פחות מהמקום שהיה מקנה לו מקום בגמר). כן סיים במקום ה-44 בסוס הסמוכות, במקום ה-48 במקבילים, במקום ה-51 בטבעות ובקרקע, במקום ה-56 במתח ובמקום ה-68 בקפיצות. מדיה וקבצים בנושא פליקס אהרונוביץ' בוויקישיתוף פליקס אהרונוביץ', באתר olympedia.org פליקס אהרונוביץ', באתר הוועד האולימפי בישראל פליקס אהרונוביץ' באתר אוניברסיטת פנסילבניה איתי נבו, שמחה מהולה בעצב. רשת ב', 28 ביולי 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1858 במדע

ערך מורחב – 1858 2 ביוני גילוי כוכב שביט דונטי. זנ היה כוכב שביט ראשון שצולם. גילוי פפירוס רינד תחילת שימוש בטביעת אצבע לזיהוי. פרסום של תוצאות מחקריו של רודולף וירכו בנושא תא. פרסום Handbook of the British flora. הספר היה בשימוש מעל 100 שנים. 1 ביולי – צ'ארלס דרווין ואלפרד ראסל וולאס הציגו את התאוריה שלהם באספה כללית של האגודה הלינאית של לונדון. 13 בפברואר – ריצ'רד פרנסיס ברטון גילה את אגם טנגניקה 3 באוגוסט – ג'ון ספק גילה את אגם ויקטוריה. בניית אונייה SS Great Eastern זה הייתה האונייה הגדולה בעולם עד לשנת 1901. הוצאת פטנט לשיטת ייצור לבנים מודרנית. גילוי טבעת מביוס. ארטור קיילי פרסם את מחקרו בנושא מטריצה. פרסום ספר האנטומיה של גריי. 28 בינואר – אז'ן דובוא, פלאונטולוג הולנדי (נפטר ב-1940) 18 במרץ – רודולף דיזל, ממציא גרמני (נפטר ב-1913) 23 באפריל – מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1947) 27 באוגוסט – ג'וזפה פיאנו, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1932) 4 באוקטובר – מיכאיל פופין, רופא סרבי-אמריקאי (נפטר ב-1935) 1 בנובמבר – לודביג סטרובה, אסטרונום רוסי ממוצא גרמני (נפטר ב-1920) 30 בנובמבר – ג'אגדיש בוזה, פיזיקאי הודי (נפטר ב-1937) 28 באפריל – יוהאן פטר מולר, פיזיולוג גרמני (נולד ב-1801) 10 ביוני – רוברט בראון, בוטנאי סקוטי (נולד ב-1773) 8 בנובמבר – ג'ורג' פיקוק, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1791) מדיה וקבצים בנושא 1858 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Mellow Gold

Mellow Gold הוא אלבומו השלישי של האמן האמריקאי בק, בנוסף זהו אלבומו הראשון בחברת תקליטים גדולה. בעקבות ההצלחה המפתיעה של הסינגל "Loser", שיצא שנה לפני האלבום, יצא לאור האלבום במרץ 1994. האלבום זכה להצלחה מפתיעה למרות סגנונו האנטי מסחרי יחסית, ונכון ל-2008 הוא מכר 1.2 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד. מוזיקלית האלבום משלב בין היפ הופ,פאנק וסגנון האנטי-פולק שאפיין את אלבומיו בחברות התקליטים העצמאיות. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי בק חוץ מהיכן שמצוין.  מידע על האלבום Mellow Gold באתר MusicBrainz מידע על האלבום Mellow Gold באתר AllMusic האלבום Mellow Gold באתר Discogs האלבום Mellow Gold באתר ספוטיפיי האלבום Mellow Gold באתר יוטיוב שי סגל‏, 20 שנה ל"Mellow Gold" של בק: יצירה פורצת דרך, באתר וואלה, 3 במרץ 2014 "Ask Billboard". Billboard. 2008-07-18. ארכיון מ-2008-08-01. נבדק ב-2008-07-18.
רומי

האם התכוונתם ל... רוֹמִי - רומא והמשתייכים אליה העיר רומא רומא העתיקה – כל תולדותיה של רומי הרפובליקה הרומית האימפריה הרומית – נקראת גם "הקיסרות הרומית", ובמקורות היהודיים "מלכות רומי" קיסרי רומא (קיסרי רומי) – שליטיה של הקיסרות הרומית רומי – רומאי, אדם או עצם שמוצאו ברומא העתיקה, או שייך לאימפריה הרומית ולתרבותה רוּמי פורמיצ'ינו – קטנוע מתוצרת "Rumi" האיטלקית שיוצר בשנים 1954–1960 אישים: ג'לאל א-דין רוּמי (1207–1273) – היה משורר, משפטן, ותאולוג פרסי סופי מסימיליאנו רומי – שחמטאי איטלקי רום אישים ששמם הפרטי הוא רומי
ויג'באנו

ויג'באנו (באיטלקית: Vigevano) היא עיר בנפת פאביה שבמחוז לומברדיה בצפון איטליה. קיבלה את התואר עיר מפרנצ'סקו ספורצה השני ב-2 בפברואר 1532. תעודות ראשונות בדבר קיומה של ויג'באנו מתייחסות למאה העשירית, אז התגורר במקום המלך הלומברדי ארדואין. ויג'באנו הייתה קהילה גיבלינית שתמכה בקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעקבות זאת נכבשה על ידי כוחות מילאנזים ב-1201 ו-1275. ב-1328 נכנעה סופית ללורד המילאנזי אצונה ויסקונטי. ב-1445 הוקמו במקום כנסייה ומנזר על ידי פיליפו מריה ויסקונטי. בשנים האחרונות לשלטון משפחת ויסקונטי צר על העיר פרנצ'סקו ספורצה, ומשביסס זה את שלטונו הכריז על ויג'באנו כמקום מושב הבישוף. מדיה וקבצים בנושא ויג'באנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויג'באנו ויג'באנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שמחה ועצב

שמחה ועצב הוא אלבומה השני של יעל דקלבאום, שיצא בשנת 2012. דקלבאום כתבה והלחינה את רוב השירים באלבום. שיר הנושא של האלבום נקרא "שמחה ועצב", והוא נכתב על ידי דקלבאום בעקבות אירוע שבץ שעבר אביה, דייוויד דקלבאום. האלבום זכה לביקורות חיוביות. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יעל דקלבאום (למעט היכן שמצוין אחרת).  יוסי חרסונסקי, יעל דקלבאום, שמחה ועצב(הקישור אינו פעיל), באתר yosmusic יובל אראל, יעל דקלבאום, שמחה ועצב - השקת אלבום, 8 בפברואר 2012, באתר "סלונה" שמחה ועצב (אורכב 08.06.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר "גיבור תרבות" בכורה: יעל דקלבאום - "שמחה ועצב", באתר וואלה, 8 במרץ 2011 5 שירים מהאלבום החדש של יעל דקלבאום, באתר ynet, 28 בדצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.