laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיליקט (בית חרושת)

בית החרושת לייצור אבני סיליקט פעל בתל אביב בשנים 1922–1936 והיה המפעל התעשייתי הראשון הגדול ביותר בעיר המתפתחת. קבוצת יזמים בראשות מהנדס החשמל והמכונות יוסף זיידנר והמהנדס יונה קרמנצקי יסדו את "חברת הסיליקט הארץ-ישראלית". השטח עבור המפעל כלל 50 דונמים של חולות, שבהם ניתן זיכיון לכריית חול עבור ייצור הלבנים. בית החרושת הוקם בצפון תל אביב באזור שהיה אז שומם. בחורף 1920-1921 החלה בניית בית החרושת תחת פיקוחו הטכני של יוסף זיידנר. הבנייה החלה לפני מאורעות תרפ"א 1921 והושלמה אחריהן. בזמן העבודה העמידה ההנהלה זקיפים על גבעות החול מסביב כדי לוודא שלא יותקפו העובדים בידי פורעים ערבים. לאחר ארבעה-עשר חודשים הסתיימה הבנייה ובאביב 1922 החל ייצור הלבנים. מבני בית החרושת ושטח החולות שהיה שייך לו הוקפו בגדר תיל. בשנים 1930-1923 ניהל את בית החרושת המהנדס ישראל בנימין רוזוב. המהנדס עמנואל טובים שימש כמנהל כללי והמהנדס יצחק בבלי שימש כמנהל הטכני. לבנת הסיליקט (חול-סיד) הייתה קשה ביותר ועמידה בכל תנאי מזג האוויר בהשוואה ללבנים שסותתו מכורכר, מהן נבנו הבתים הראשונים של תל אביב. הפטנט ליצירת אבני סיליקט נרשם בגרמניה ב-1886 ועיקרו היה ערבוב מרכיבים המכילים סיליקט (כמו חול) עם סיד. תחת חימום עם קיטור נוצר חומר מוצק שנוצק בתבניות ללבני סיליקט. לבנת הסיליקט הייתה הטובה והזולה ביותר בשוק והשימוש בה הביא למהפכה שלמה באופן הבנייה בארץ-ישראל. זמן קצר לאחר השלמת בית החרושת החלה להבנות מדרום לה שכונת נורדיה. ובשנת 1923 החלה להבנות שכונת תל נורדאו ממערב לה. הנהלת סיליקט אף תרמה 25,000 לבנים לבניית מעון לתינוקות בשכונת נורדיה. שתי השכונות סבלו תוך זמן קצר מכריית החול של"סיליקט". בשנת 1925 אף סיכנה הכרייה קבוצת בתים ברחוב שלום עליכם. כתוצאה מכך החל סכסוך בין בעלי הבתים להנהלת סיליקט. לבסוף מימנה ההנהלה הקמת קירות תומכים להגנת הבתים ברחוב זה וברחוב חובבי-ציון. תוצרת בית החרושת הובלה בדרך מדרום-מערב לבניין, דרך שער ברזל שנבנה בקצה סמטה (לימים רחוב טבריה). מן השער המשיך דרומה רחוב הסיליקט, שנקרא משנת 1929 רחוב בוגרשוב. עם תחילת הייצור ניסתה ההנהלה לחבר את המפעל במסילת ברזל לתחנת תל אביב על מנת להקל על הבאת חומרי גלם ושיווק הלבנים, אולם למרות הבטחות משלטונות המנדט לא בוצע דבר. עקב כך הייתה הפצת תוצרת המפעל מוגבלת לסביבות תל אביב בשנים הראשונות, כיוון שלבני הסיליקט הובלו אל אתרי הבנייה בעיר על גבי עגלות רתומות לבהמות. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פסקה העלייה וכתוצאה מכך נפסקה הבנייה וייצור הלבנים הופסק גם הוא. בשנת 1930 עבר בית החרושת לידי שותפות החוכרים טובים את מגנט. לאחר מכן סיפק כ-90% מכל חומרי הבניין בתל אביב (בתפוקה של 90 אלף לבנים ליום). עקב גידול העיר והתפתחות הבנייה צפונה וניצול כל אזור הכרייה נאלץ בית החרושת להיסגר ב-1936. ייצור אבני הסיליקט עבר לראשון לציון ונחלת יהודה (מפעל "דורוסיליקט"), שם היו אז שטחי חול גדולים. על שטח הכרייה נבנו בתים ורחובות. על השטח האחרון נבנה לאחר קום המדינה קולנוע חן. עיריית תל אביב רכשה את בניין בית החרושת. בבנין נערכו אימוני ההגנה והיה בו סליק. זה היה מקום מושבו הראשון של בית הספר המקצועי שבח שעבר למקומו הנוכחי בהר התקווה ב-1949. הבניין נהרס ב-1968 ועל שטחו נבנו "בית כלל" ו"חניון הכיכר". עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על קיר "בית כלל" ברחוב דרויאנוב 5. מדיה וקבצים בנושא סיליקט בוויקישיתוף פרופ' רם גופנא, בית החרושת סיליקט / בית כלל וחניון הכיכר, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
עונת 1975/1976 בליגה א'

עונת 1975/1976 בליגה א' הייתה העונה ה-20 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. זו הייתה העונה האחרונה של ליגה א' כליגה שנייה בחשיבותה. החל מעונת 1976/1977 היא הייתה הליגה השלישית. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 34 קבוצות, 17 קבוצות בכל בית. את העונה הסדירה סיימו הפועל יהוד והפועל עכו במקום הראשון והעפילו לעונת 1976/1977 בליגה הלאומית. הקבוצות שזכו במקום 2-5 המשיכו לשחק בליגה השנייה בחשיבותה ויתר הקבוצות ירדו לליגה השלישית. טבלת התחרות
עונת 1976/1977 בליגה הארצית

עונת 1976/1977 בליגה הארצית הייתה העונה הראשונה של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות. את העונה הסדירה סיימה הפועל חדרה במקום הראשון והעפילה לליגה הלאומית. בית"ר נתניה ומכבי חדרה נשרו לליגה השלישית. טבלת התחרות
נח קרלינסקי

נח קרלינסקי נולד בשנת תרל"ב בניז'ין. הוא פעל רבות למען גאולת אדמות כפר סבא בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בשנת תרנ"א, עלה לארץ כדי לחקור את נסיבות מות אחיו יעקב, שהיה מגואלי רחובות. בשהותו שם נישא לנחמה, ביתו של רבי יחיאל מיכל פינס. בנוסף, ביחד עם מרדכי הויזדרוף ולייב סולומון הוא השקיע כסף ועמל רבות להשגת בעלות על אדמות כפר סבא. כתוצאה מקניית האדמות הסתבך מאוד ונכנס לעשרות משפטים עם אנשי הכפר. בשנת תרנ"ו, "קצה נפשו בעמלו הרב" והוא נסע לרוסיה עם משפחתו. תחילה הוא התיישב בניז'ין עיר הולדתו, אחר כך בפינסק ולבסוף בקייב. משפחתו גדלה לחמש נפשות, ארבעה בנים ובת אחת שמות בניו ובנותיו הם כדלהלן; בנו, שמריהו סרג' קרלינסקי. בנו, יעקב יאשה קרלינסקי. בנו, משה קרלינסקי. בתו, שרה רחל לבית שוועד. בתו, בלה סוניה לבית זילברליסט. ספר כפר סבא מאת שלמה אנגל ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פזית

האם התכוונתם ל... פזית (דג) – סוג דג ממשפחת הדקריים פזית ים סוף – מין דג בסוג פזית פזית נוני – זמרת ושחקנית ישראלית פזית בניזרי – שם עט של דנה ספקטור פזית – דמות שהופיעה בתוכנית הרדיו "מה יש", בגילומה של שירה גרא אישים ששמם הפרטי הוא פזית
זאבי נהרות

זאבי נהרות (שם מדעי: Esocidae) היא משפחה של דגים טורפים מהסדרה זאבי נהר החיים בחצי הכדור הצפוני במקווי מים מתוקים. רוב הדגים בסדרה, הכוללים 3 סוגים ועוד שניים שנכחדו, משוייכים למשפחה זו למעט הסוג דג בוץ (Umbra), בו 3 מינים. מינים אלה ברובם הם טורפי מארב ארגסיביים, בייחוד המינים מהסוג זאב נהרות (שבעבר היה הסוג היחיד במשפחה), ולהם שיניים חזקות, לסתות ארוכות וצבע המותאם לצבעי צמחי מים, בהם הם מתמזגים. הגדול בבני המשפחה הוא זאב נהרות מוסקי שיכול להגיע לעיתים למשקל של 32 ק"ג ולאורך 1.8 מטר. זאב נהרות (Esox) - בו 7 מינים זאבן שחור (Dallia) - בו 3 מינים סוג ומין יחיד זאבן אולימפי (Novumbra hubbsi) Estesesox - נכחד Oldmanesox - נכחד מדיה וקבצים בנושא זאבי נהרות בוויקישיתוף זאבי נהרות, באתר ITIS (באנגלית) זאבי נהרות, באתר NCBI (באנגלית) זאבי נהרות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זאבי נהרות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאבי נהרות, באתר GBIF (באנגלית)
זאב נהרות

זאב נהרות (שם מדעי: Esox) הוא סוג של דג טורף מהמשפחה זאבי נהרות שבסדרה זאבי נהר. מיני הסוג חיים בחצי הכדור הצפוני באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית באגמים ונהרות איטיים ואורבים ליצורי מים קטנים. בסוג ישנם 7 מינים. דגים אלה הם טורפים גדולים הנעים באיטיות בסמוך לצמחייה מימית במים מתוקים שקטים באזורים ממוזגים. הם מוסווים ומחכים לטרף לא זהיר כמו דגים קטנים, חרקי מים, סרטנים, ראשנים ואף חיות יבשתיות כמו ברווזים ויונקים קטנים. זאב הנהרות מסתער קדימה במהירות והטרף נבלע בקלות בזכות שיניו המעוקלות אחורה. מדיה וקבצים בנושא זאב נהרות בוויקישיתוף זאב נהרות, באתר ITIS (באנגלית) זאב נהרות, באתר NCBI (באנגלית) זאב נהרות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זאב נהרות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאב נהרות, באתר GBIF (באנגלית)
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2006

גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2006, הוא גביע הזהב לנשים השביעי שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בשתי ערים בארצות הברית והתקיים מ-19 בנובמבר עד ה-27 בנובמבר 2006. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2007, שנערך שנה לאחר מכן בסין. מבנה הטורניר היה שונה מהטורנירים הקודמים, ולכן לא התקיים בו שלב בתים. הפיינליסטיות של גביע הזהב 2002, ארצות הברית וקנדה, העפילו אוטומטית לחצי הגמר, ואליהן הצטרפו ארבע הנבחרות שצלחו את שלב המוקדמות. במשחק הגמר נפגשו המארחות ארצות הברית (בפעם השישית בתולדותיה) וקנדה, שלה זה היה גמר חמישי במפעל. בסיום המשחק, שנערך מול 6,749 צופים בהום דיפו סנטר, ניצחו האמריקאיות 1–2 בהארכה וזכו בטורניר. קריסטין לילי, שכבשה את שער הניצחון לטובת ארצות הברית בדקה ה-120, נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. בעקבות השתתפותן בגמר, העפילו ארצות הברית וקנדה ישירות לגביע העולם כנציגות CONCACAF, ואילו מקסיקו שסיימה במקום השלישי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד יפן על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, נוצחה מקסיקו והפסידה את המקום בגביע העולם.
מוריס בומון

מוריס בומון (בצרפתית: Maurice Baumont; ‏1892, לונוויל (אנ')‏ – 1981, פריז) היה היסטוריון וחסיד אומות העולם מצרפת. בומון למד היסטוריה וגאוגרפיה באקול נורמל סופרייר בפריז ולימד באוניברסיטאות בפריז ובז'נבה. בין השנים 1919–1939 היה חבר מזכירות חבר הלאומים. בומון היה פרופסור להיסטוריה מודרנית והתמחה בהיסטוריה גרמנית ובהיסטוריה של הרפובליקה הצרפתית השלישית. הוא לימד בסורבון בפריז והיה ידוע באהדתו ליהודים. בומון סיפק ליהודים תעודות זהות מזויפות וכרטיסי קיצוב מזון. כך התאפשר ליהודים להצטייד ולעבור בבטחה יחסית לאזור משטר וישי או להתחבא באזור הכבוש של צפון ומערב צרפת. ביולי 1942, בתקופת גירוש היהודים מפריז, נתן בומון מחסה בביתו ל-14 פליטים יהודים. אחותו החורגת, ארלט קרמר-בומון (Kramer-Baumont), הייתה פעילה יהודייה בתנועת ההתנגדות הצרפתית. ב-18 ביולי, אחד משני ימי המצוד אחר יהודי פריז, נחקרו בומון ואשתו על ידי שוטרים צרפתיים עקב נוכחות יהודים בביתם. בעת ביצוע התחקיר נמלטו היהודים המסתתרים בבית, דרך דלת אחורית, ולא נתפסו. לחלק מהיהודים שהוסתרו באופן זמני בביתם של בני משפחת בומון, ארגן בומון מקום מסתור חלופי, באזור ורסאי, בו שהו במשך כשנה. לאחר מלחמת העולם השנייה היה בומון יושב ראש של ועדת מחקר על מלחמת העולם השנייה ופרסם דו"ח על ארכיוני משרד החוץ של הרייך הגרמני. בשנת 1985 הוכר בומון על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. על שמו נקראו פרס אקדמי של המוסד האקדמי "Académie des Sciences Morales et Politiques" (האקדמיה למדעי המוסר והפוליטיקה) (אנ'), כביש בפריז וכן מרכז למחקרים היסטוריים בעיירה לוקסואי-לה-בן (Luxeuil-les-Bains) (אנ'). מדיה וקבצים בנושא מוריס בומון בוויקישיתוף פעילותו של בומון להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת מוזמביק בכדורגל נשים

נבחרת מוזמביק בכדורגל נשים מייצגת את מוזמביק בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מוזמביק. משחקה הראשון של הנבחרת התקיים במרץ 1998 במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה השלישית, ובו היא ניצחה 0–3 את לסוטו. לאחר שגם במשחק הגומלין היא גברה על לסוטו, העפילה הנבחרת לאליפות אפריקה שנערכה בסוף השנה בניגריה. למרות העפלתה, התקשתה מוזמביק להגיע לאליפות ולבסוף פרשה ממנה מבלי להשתתף. ב-2011 השתתפה הנבחרת לראשונה בטורניר הכדורגל של משחקי אפריקה, וזאת מכיוון שהעפילה אליו אוטומטית כמארחת. לקראת הטורניר גייסה מוזמביק את האלופה האולימפית מסידני 2000, מריה מוטולה, שאף מונתה לקפטנית הנבחרת. למרות האירוח הביתי, הפסידה מוזמביק בשני משחקיה לאלג'יריה וקמרון, והודחה כבר בשלב הבתים. מוטולה זכתה לכבוש את השער היחיד של הנבחרת בטורניר, בהפסד 1–7 לאלג'יריה. הדירוג הנוכחי של נבחרת מוזמביק ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-171 בעולם, נכון ל-14 ביוני 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 92 נמדד לראשונה בדצמבר 2009, והדירוג הכי נמוך 173 נמדד לראשונה במרץ 2023. 1991 - לא נרשמה 1995 - לא נרשמה 1999 - פרשה במוקדמות 2003 - לא נרשמה 2007 - לא העפילה 2011 - לא נרשמה 2015 - פרשה במוקדמות 1991 - לא נרשמה 1995 - לא נרשמה 1998 - העפילה, אך פרשה 2000 - לא נרשמה 2002 - לא נרשמה 2004 - לא נרשמה 2006 - לא העפילה 2008 - לא נרשמה 2010 - לא נרשמה 2012 - לא העפילה 2014 - לא נרשמה סטיב ויקרס,‏ Mozambique athletics great Mutola turns to football, באתר BBC‏, 7 בספטמבר 2011 ‏ African Games (Women) 2011, באתר rsssf.com דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
מצר ז'רלאש

מצר ז'רלאש (Gerlache) הוא מצר המפריד בין ארכיפלג פאלמר לבין חצי האי האנטארקטי. המשלחת האנטארקטית הבלגית, בהנהגת לויטננט אדריאן דה ז'רלאש, חקרה את המצר בינואר ופברואר 1898. ז'רלאש קראה למצר על שם ספינת המשלחת "בלגיקה". מאוחר יותר שונה השם כאות הוקרה למפקד המשלחת עצמו. לווייתן גדול-סנפיר במצר ז'רלאש לווייתן קטלן שוחה מדיה וקבצים בנושא מצר ז'רלאש בוויקישיתוף מצר ז'רלאש באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצר ז'רלאש באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
אלכסנדרה וסטר

אלכסנדרה וסטר (בגרמנית: Alexandra Wester; נולדה ב-21 במרץ 1994) היא אתלטית גרמנייה המתחרה בקפיצה לרוחק. וסטר נולדה בגמביה, בתם של אב גרמני ואם מגאנה. בגיל שלוש עברה עם משפחתה לגרמניה ובגיל שש החלה להתאמן באתלטיקה. ב-2008 הצטרפה למועדון האתלטיקה מיינץ וב-2009 שברה את שיא גרמניה לנערות בקרב שבע. בגיל 16 סיימה שנייה בקפיצה לרוחק באליפות גרמניה עד גיל 18. היא עמדה לייצג את גרמניה באליפות העולם לנוער ב-2011 בקרב שבע אך סמוך לפני התחרות נפצעה בעת ריצת משוכות וסבלה מקרע במניסקוס ומקרע ברצועה הצולבת בברכה. היא נאלצה לעבור מספר ניתוחים ותקופת שיקום ממושכת של למעלה משנה, לפני שיכלה לחזור ולהתחרות. ב-2014 עברה לארצות הברית והחלה ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת מיאמי. לאחר שנה חזרה לגרמניה ולמועדון מיינץ. במהלך 2015 עברה למועדון האתלטיקה בקלן והחלה להתאמן אצל צ'ארלס פריידק, אלוף העולם בקפיצה משולשת ב-1999. היא השילה ממשקלה והתמקדה בשיפור מהירותה. באוגוסט 2015 קבעה שיא אישי של 6.59 מטר בתחרות באצטדיון בקאסל. בתחרות שהתקיימה בפברואר 2016 באולם בברלין קבעה שיא אישי של 6.95 מטר, תוצאה שרק שתי קופצות גרמניות השיגו טובה ממנה בעבר באולם, הייקה דרקסלר (7.37) והלגה רדקי (7.09). שבועיים לאחר מכן זכתה באליפות גרמניה באולם כשקבעה תוצאה של 6.75 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה במקום השישי בתוצאה של 6.67 מטר. ביוני 2016 שיפרה את שיאה האישי ל-6.79 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-34 במוקדמות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום ה-27 במוקדמות. מלבד העיסוק באתלטיקה עובדת וסטר גם כדוגמנית. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה וסטר בוויקישיתוף אלכסנדרה וסטר, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדרה וסטר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסנדרה וסטר, באתר olympedia.org אלכסנדרה וסטר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אלכסנדרה וסטר, באתר ליגת היהלום אלכסנדרה וסטר, באתר Track and Field (נשים) אלכסנדה וסטר באתר סוכנות הדוגמנות וילהלמינה Alexandra Wester: Vom Model zur Weltklassespringerin, אתר יורוספורט, 25 בפברואר 2016
מלון דורצ'סטר

מלון דורצ'סטר הוא מלון יוקרתי בפארק ליין בלונדון. מבנה המלון מוגדר כבניין רשום דרגה II. מלון דורצ'סטר נפתח ב-18 באפריל 1931. המלון היה בבעלות משפחת מק-אלפיין עד שנמכר ב-1976 לקבוצת אנשי עסקים מהמזרח התיכון ובראשם סולטאן ברוניי. במלון התארחו בכירים וראשי מדינות, בהם המלך חוסיין. במהלך מלחמת העולם השנייה קיים דווייט אייזנהאואר מטה במלון. במשך השנים התקיימו במלון נשפים רבים, בהם גם של ארגונים יהודיים וציונים רבים. בעקבות מכירת המלון לגורמים ערביים, החרימו גופים יהודיים שונים את המלון, בין השאר בטענה שהוא אינו מאובטח כיאות. ביוני 1982 אירעה ההתנקשות בחייו של שלמה ארגוב, בצאתו ממלון דורצ'סטר. במלון כיהנו שפים נודעים, בהם יוג'ין קאופלר ואנטון מוסימן. מדיה וקבצים בנושא מלון דורצ'סטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון דורצ'סטר (באנגלית) מלון דורצ'סטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התייעצות בדרג גבוה, דבר, 22 בדצמבר 1969 בווין מפליג בדברי חנופה למצרים, על המשמר, 12 בפברואר 1948 לטובת הפליטים האקדמאים, דבר, 18 ביוני 1939 לקראת מגבית הקה"ק באנגליה, דבר, 29 ביולי 1942 פתרון יסודי לשאלה היהודית, דבר, 18 בספטמבר 1942 היהודים ראויים לשוויון, המשקיף, 14 באוקטובר 1942 גרשון אגרונסקי, משמר, 30 במאי 1944 י. פינקלסטון, החרם של יהודי אנגליה עולה, מעריב, 8 באוגוסט 1976
אלסטן סטנקילסון, מלך שוודיה

אלסטן סטנקילסון (בשוודית: Halsten Stenkilsson או Alstan;‏ 1050 – 1084) היה מלך שוודיה בין השנים 1067 – 1070 וככל הנראה גם בין השנים 1079–1084. אלסטן היה בנו של סטנקיל, מלך שוודיה. הוא מלך לאחר מותו של אביו ולאחר המאבק בין אחיו, אריק סטנקילסון לבין הטוען לכתר, אריק הפגני. ייתכן שהוא מלך יחד עם אחיו אינגה הזקן. מעט ידוע על אלסטן כמלך. בהערת שוליים בעבודתו של אדם מברמן מדווח שהוא נבחר להיות מלך לאחר מות אריק, אך הוא הודח לאחר זמן לא רב. המידע על שלטונו יחד עם אינגה זכה לתמיכה בבולה אפיפיורית מ-1081 שנכתבה על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי, שבה הוא מתייחס לשני מלכים באותיות הראשונות של שמותיהם: A ו-I והם קרויים מלכי וסטרייטלנד (rege wisigothorum). יחד עם זאת, המלך "A" יכול גם להיות מזוהה עם האקאן האדום. שלטונו המשותף של אלסטן עם אחיו אינגה מוזכר גם בסאגה של הרברר. ברשימת המלכים של וסטרייטלנד (Västgötalagen) נאמר עליו שהוא היה אדיב ועליז ובכל מקרה שהובא לפניו הוא שפט בהגינות, וזו הסיבה שבני עמו התאבלו עליו. הוא היה אביהם של המלכים השותפים פיליפ אלסטנסון ואינגה הצעיר. Adam (von Bremen); Adam of Bremen; Francis Joseph Tschan; Timothy Reuter (2002-04-01). History of the Archbishops of Hamburg-Bremen. Columbia University Press. p. 159. William Russell; Charles Coote (1822). The history of modern Europe: with an account of the decline & fall of the Roman Empire; and a view of the progress of society, from the rise of the modern kingdoms to the peace of Paris in 1763; in a series of letters from a nobleman to his son. A. Small. p. 140. The article Halsten in Nordisk familjebok (1909).
אנונד גרדסקה

אנונד גרדסקה (בשוודית: Anund Gårdske) היה מלך שוודיה בשנת 1070 לערך. על פי יצירתו של אדם מברמן, "מעשי הבישופים של המבורג" (Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum), הגיע אנונד מרוס של קייב, ככל הנראה מאלדיגיובורג (כיום סטרייה לדוגה שברוסיה). השם גרדסקה משמעותו שהוא הגיע מגרדריקי, אחד מהשמות הסקנדינביים של רוס של קייב. כנוצרי הוא סירב להקריב קורבנות לאלים הנורדיים במקדש באופסלה וכתוצאה מכך הוא הודח מכסאו. קיימת השערה שאנונד ואינגה הזקן היו מלעשה אותו אדם, שכן כמה מקורות מציינים שאינגה היה נוצרי נלהב והסאגה של הרברר מתארת כיצד גם אינגה הזקן סירב לנהל את טקס הקרבת הקורבנות (Blót) והוא הוגלה לוסטרייטלנד. Dick Harrison: "Anund från Gårdarike" Svenska Dagbladet 16 december 2014 (בשוודית) "Anund från Ryssland" på tacitus.nu (בשוודית)
הפועל נתניה

הפועל נתניה הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתניה. הקבוצה אירחה את משחקי הבית שלה באצטדיון הפועל בנתניה. הקבוצה התפרקה בשנת 1982. הפועל נתניה נוסדה בשנת 1937 והמשחק הראשון שלה התקיים ב-6 בפברואר נגד הפועל כפר יונה והסתיים בתיקו 1:1. ככל הנראה הקבוצה עברה מספר גלגולים עד שנוסדה שוב ב-1948 לאחר הקמת מדינת ישראל. לאחר הקמת ה"ליגה המיוחדת" שהיוותה את הליגה השנייה בישראל, בעונת 1949/1950, שיחקה הקבוצה בבית השומרון וסיימה במקום התשיעי אך המשיכה לליגה ב' (הליגה השנייה דאז) בעונת 1951/1952 שם סיימה במקום הרביעי. עונה לאחר מכן סיימה במקום השישי, ובעונת 1954/1955 סיימה במקום האחרון בבית הצפון בליגה ב' והמשיכה בליגה ב' כאשר ליגה א' הפכה להיות ליגת המשנה, והליגה הלאומית נוסדה. בעונת 1959/1960 שיחקה שוב בליגת המשנה - ליגה א' אך נשרה תוך עונה בלבד. כמה עונות לאחר מכן הצליחה שוב לעלות לליגה א', והפעם הצליחה להישאר בעונת 1964/1965 מהמקום ה-11 בליגה. בהמשך ביססה את מעמדה בליגת המשנה והפכה לקבוצת אמצע טבלה בליגה זו. ב-1971/1972 ירדה שוב לליגה השלישית אך חזרה כעבור 2 עונות. ההישג הגדול שלה היה בעונת 1974/1975 בליגת המשנה, כאשר סיימה במקום הרביעי בליגה השנייה. בסיום עונת 1978/1979 ירדה הקבוצה שוב, לליגה השלישית מהמקום האחרון. בסוף עונת 1980/1981 אף נשרה לליגה הרביעית. לאור הבעיות התקציביות פורקה הקבוצה בעונה שלאחר מכן, ב-15 באוקטובר 1982, לאחר כ-35 שנים של פעילות מאז הקמת מדינת ישראל. י. ב., הפועל נתניה - הפועל כפר יונה 1:1: "בשבת 6 לחודש זה נערכה מגרש הספורטיבי בכפר יונה תחרות ידידותית בכדורגל. שתי הקבוצות הופיעו לראשונה בפומבי לפני קהל רב למדי", דבר, 15 בפברואר 1937 משה נהוראי, כדורגלני הפועל נתניה קיבלו את טופסי השחרור: "לאחר כ-35 שנה חדלה ביום שישי שעבר להתקיים קבוצת הכדורגל של הפועל נתניה", מעריב, 17 באוקטובר 1982 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג'יה קינג

ג'ורג'יה מיי קינג (באנגלית: Georgia May King; נולדה ב-18 בנובמבר 1986) היא שחקנית סקוטית. קינג נולדה באדינבורו, סקוטלנד. היא בתם של השחקן ג'ונתן הייד ושל זמרת האופרה איזבל ביוקנן (אנ') היא למדה בבית הספר אקסטר. קינג התחילה להופיע כשחקנית כשהייתה בת 18 כאשר במקביל עבדה בחנות. התפקיד המקצועי הראשון בו זכתה היה בדמות רוזמונד אוליבר במיני-סדרה "ג'יין אייר". קינג כמעט ולא השתתפה בסדרה בעקבות קרע בתוספתן. הסוכן שלה אמר למפיקים שייקח לה לפחות 10 ימים כדי להתאושש מהניתוח, וכבר לוהקה שחקנית אחרת לתפקיד. אבל היא התאוששה בזמן וקיבלה את אישור רפואי להשתתף בצילומים. קינג מוכרת מתפקידה כגולדי, אם פונדקאית, בסיטקום האמריקאי "The New Normal". בשנת 2008 שיחקה בתפקיד הארייט בנטלי בדרמת הנעורים "ילדת פרא" בכיכובה של אמה רוברטס. בשנת 2009 שיחקה בתפקיד סופי בסרט הבריטי "Tormented". עוד ב-2009 זכתה קינג בשבחי הביקורת על הופעתה בתפקיד ויקטוריה המניפולטיבית בסרט "טאנר הול". מאוקטובר ועד נובמבר 2010 שיחקה קינג במחזה "One Night in November" בתיאטרון בלגרד בקובנטרי. בשנת 2011 שיחקה לצד פליסיטי ג'ונס בקומדיה הרומנטית "מסלול לאהבה" של הבמאי פיל טרייל. ב-2011 השתתפה בסרט "Chalet Girl". בסדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC שיחקה בפרק "The Changeling" בעונה השלישית בתפקיד הנסיכה אלנה. היא כיכבה בקומדיית האימה "Cockneys vs Zombies" בתפקיד בת ערובה בשוד בנק המנסה להימלט בלונדון השורצת זומבים. בסרט שיצא לאקרנים ב-2012 מככבים עוד מישל ריאן, רסמוס הרדיקר וג'ק דולן. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'יה קינג בוויקישיתוף ג'ורג'יה קינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורג'יה קינג, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורג'יה קינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ורג'יה קינג, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ורג'יה קינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Gordon, Amanda - Out & About: RSC Goes Brooklyn Even Bigger Than BAM, The New York Sun (10 October 2007) "YOUR HANDS Short Film: Kickstarter". Kickstarter.com. נבדק ב-2013-08-11. Jane Eyre: Who's Who, PBS Santer, Diederick - Jane Eyre: Behind The Scenes Production Diary, BBC (May 2006) "Merlin Forums: Series 2 & 3 Spoilers Thread". tv.com. נבדק ב-2012-02-29. "New Photos and Synopsis from Cockneys vs Zombies". dailydead.com. נבדק ב-2012-02-29.
הר וגיא

הר וגיא הוא חטיבת ביניים ובית ספר תיכון אזורי על גדת נחל דן, בקיבוץ דפנה שבגליל העליון. בבית הספר לומדים כ-1,100 תלמידים מיישובי האזור. בית הספר "הר וגיא" נוסד בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, כבית חינוך משותף לשלושה קיבוצים: דפנה, הגושרים ומנרה, ושמו נקרא כך משום ששילב תלמידים מעמק החולה ומהרי נפתלי. במהלך שנות ה-60 וה-70 הצטרפו אליו כל קיבוצי הקיבוץ המאוחד מאצבע הגליל ומרמת הגולן, בעוד קיבוצי איחוד הקבוצות והקיבוצים ומושבי האזור הקימו בית ספר אזורי משלהם ("עמק החולה") בכפר בלום; ואילו קיבוצי השייכים לתנועת הקיבוץ הארצי הקימו את המוסד החינוכי "עינות ירדן" בעמיר. בעקבות איחוד התנועה הקיבוצית וטשטוש ההבדלים בין התנועות, לומדים כיום ב"הר וגיא" תלמידים מיישובים נוספים באזור, כולל מספר מושבים. בית הספר שייך למחוז ההתיישבותי ועשייה גדולה מאד בתחום הלמידה מרחוק ותכנים אחרים הקשורים בלמידה משמעותית דיגיטלית. את תורת הלמידה שפותחה בבית הספר מאמצים כעת גם במקומות נוספים, ועל סמך הניסיון שנרכש בו פותחה במחוז הצפון של משרד החינוך תוכנית היערכות לשעת חירום, שתיושם במקרה שבו הלימודים יושבתו עקב הרעה במצב הביטחוני. בנוסף, מפעיל בית הספר תחנת רדיו אזורית ניסיונית, בחסות קול ישראל, מנהלת בית הספר כיום היא רוית רוזנטל. אולם הספורט העגול הייחודי של בית הספר נבנה על ידי הקבלן יהודה שפיגל, בשיטה ייחודית שהביא לארץ מאיטליה - במסגרתה נופח בלון גומי גדול לצורת כיפה, כשעליו הותז בטון. ביולי 2024 נפגע המבנה מטיל שנורה על ידי חזבאללה במלחמת חרבות ברזל. מדיה וקבצים בנושא הר וגיא בוויקישיתוף אתר האינטרנט של בית הספר "הר וגיא" גל מור, תלמידים, כל העיניים לצג, באתר ynet, 24 באוגוסט 2003 יהל פרג', ‏"יש לנו שליחות": הירי על אולם הספורט המיתולוגי בקיבוץ דפנה לא משנה את כוונת התושבים לחזור לבתיהם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 ביולי 2024 יהל פרג', ‏"יש לנו שליחות": הירי על אולם הספורט המיתולוגי בקיבוץ דפנה לא משנה את כוונת התושבים לחזור לבתיהם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלגונה הכחולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הלגונה הכחולה – סרט קולנוע משנת 1980 הלגונה הכחולה (מרחצאות) – אתר מרחצאות גאותרמיים בדרום-מערב איסלנד לגונה כחולה (קוקטייל) – קוקטייל "הלגונה הכחולה" - לגונה בין האיים קומינו וקומינוטו שבאיי מלטה "לגואה אזול" (בספרדית: "הלגונה הכחולה") - לגונה תיירותית בשטח העיירה ז'יז'וקה דה ז'ריקואקוארה שבברזיל
גרלנד

גרלנד (באנגלית: Garland) הוא שם משפחה האם התכוונתם ל... ג'ודי גרלנד – שחקנית קולנוע אמריקנית הרמן גרלנד – כדורגלן גרמני מריק גרלנד – שופט פדרלי אמריקני קייל גרלנד – אתלט אמריקאי רד גרלנד – פסנתרן ג'אז אמריקאי גרלנד (טקסס) – עיר בטקסס
אלכסנדרוביץ'

האם התכוונתם ל... טום אלכסנדרוביץ' – מומחה סייבר בינלאומי וראש אגף בכיר מערך הסייבר הלאומי זאב אלכסנדרוביץ' – צלם ישראלי סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה מישה אלכסנדרוביץ – זמר וחזן יהודי רענן אלכסנדרוביץ' – במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי אלכסנדרוב
נקסוס 5X

נקסוס 5X (באנגלית: Nexus 5X) הוא מכשיר סמארטפון אשר הוכרז ב-29 בספטמבר 2015 באירוע שערכה גוגל בסן-פרנסיסקו. הוא יורשו של נקסוס 5 שהוכרז כשנתיים קודם. בדומה לנקסוס 5, מחירו זול יחסית למרבית הסמארטפונים בשוק בעלי מפרט מתחרה לשלו. כמו כן גם הוא נוצר בשיתוף פעולה בין גוגל ל-LG אלקטרוניקה. המכשיר הושק לראשונה עם אנדרואיד מרשמלו וזכה לשדרוג לאנדרואיד נוגט 7.0 ו-7.1.1 ולאנדרואיד אוריאו 8.0.0 ו-8.0.1. לנקסוס 5X מסך בגודל 5.2 אינץ' ברזולוציית 1080X1920 כולל ציפוי מסוג זכוכית גורילה 3. הוא בעל זיכרון RAM בגודל 2GB ומעבד קוואלקום סנאפדרגון 808. בנוסף, יש לו חיישן טביעות אצבע, מצלמה אחורית באיכות 12.3 מגה-פיקסל, USB-C ותמיכה ב-NFC. מדיה וקבצים בנושא נקסוס 5X בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נקסוס 5X (באנגלית) Google is bringing Pixel features to its Nexus line with Android 7.1.1, The Verge, 5.12.16 LG Nexus 5X, מתוך אתר gsmarena.com ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.