laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לארס אלפורס

לארס אלפורס (18 באפריל 1907 - 11 באוקטובר 1996) היה מתמטיקאי פיני, הזכור בעיקר עקב עבודתו על משטחי רימן וספרו הידוע באנליזה מרוכבת. אלפורס היה הזוכה הראשון במדליית פילדס. ספרו Complex analysis (אנליזה מרוכבת) אשר נכתב ב-1953 נחשב לספר הלימוד הנפוץ ביותר בתחום. אלפורס כתב מספר ספרים נוספים, ביניהם ספר על משטחי רימן ב-1960, ועל אינווריאנטים קונפורמיים ב-1973. אלפורס נולד בהלסינקי שבפינלנד. אימו, סיווה הלנדר נפטרה בלידתו. אביו, אקסל אלפורס, היה פרופסור להנדסה באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה. משפחת אלפורס הייתה דוברת שוודית ולכן בתחילה למד בבית ספר פרטי ששפת הלימוד בו שוודית. ב-1924 החל לימודיו באוניברסיטת הלסינקי. היה עוזר מחקר של רולף נבנלינה בעבודתו על השערת דנג'וי על מספר הערכים האסימפטוטיים של פונקציה שלמה. ב-1930 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הלסינקי. ב-1936 היה אחד משני הזוכים הראשונים של מדליית פילדס. בין 1935 ו-1938 לימד באוניברסיטת הרווארד. ב-1938 חזר לפינלנד ושימש כפרופסור באוניברסיטת הלסינקי. ב-1946 חזר להרווארד, שם נשאר עד לפרישתו ב-1977. 1936 - מדליית פילדס 1968 - בפרס הפיני "Wihuri". 1981 - בפרס וולף במתמטיקה. Complex Analysis: an Introduction to the Theory of Analytic Functions of One Complex Variable (1953,[3] 1966, 1979) (ISBN 0-07-000657-1) Contributions to the Theory of Riemann Surfaces: Annals of Mathematics Studies (1953) (ISBN 0-691-07939-0) (נכתב ונערך בשותפות) Riemann surfaces 1960 Conformal invariants 1973 Fundamental Polyhedrons and Limit Point Sets of Kleinian Groups/ Proc Natl Acad Sci U S A. 1966 Feb; 55(2): 251–254. מדיה וקבצים בנושא לארס אלפורס בוויקישיתוף לארס אלפורס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לארס אלפורס, באתר MacTutor (באנגלית) לארס אלפורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לארס אלפורס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פרידריך, הדוכס הגדול מבאדן

האם התכוונתם ל... פרידריך הראשון, הדוכס הגדול מבאדן – הדוכס השישי מבאדן, בשנים 1856 - 1907. תמך בציונות ובהרצל פרידריך השני, הדוכס הגדול מבאדן – הדוכס האחרון מבאדן בשנים 1907 - 1918, בנו של פרידריך הראשון
הרמן גותה

הרמן גוּתֶה (בגרמנית: Hermann Guthe;‏ 10 במאי 1849, וסטרלינדה - 11 באוגוסט 1936 לייפציג) היה חוקר ארץ ישראל וחוקר מקרא גרמני. היה בין מקימי האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל, ושימש שנים רבות עורך כתבי העת המדעיים שלה. משנת 1867 ועד 1870 למד תאולוגיה בגטינגן ובארלנגן. ב-1877 קיבל הביליטציה בלייפציג וכיהן שם כפרופסור לתנ"ך עד פרישתו ב-1921. בעקבות גילוי כתובת השילוח בנקבת השילוח שבירושלים, נשלח בשנת 1881 מטעם האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל לערוך חפירות ארכאולוגיות בגבעת עיר דוד, אך לא חשף במקום שרידים בעלי חשיבות כלשהי. הרמן גותה טרח עם גאורג אברס על תרגום לגרמנית של ספרי צ'ארלס וילסון, "ירושלים, העיר הקדושה" ו"ארץ ישראל הציורית". בשנת 1911 הוציא לאור אטלס של המקרא, שהיה האטלס המוביל בתחום זה במשך עשרות שנים. Rudolf Smend, Hermann Guthe (1849-1936), in: U. Hübner (ed.), "Palaestina Exploranda, Sudien zur Erforschung Palästinas im 19. und 20. Jahrhundert anläßlich des 125jährigen Bestehens des Deutschen Vereins zur Erforschung Palästinas", Wiesbaden 2006, pp. 129-144 H.Guthe, "Das Schicksal der Siloah-Inschrift," ZDPV (1890). מדיה וקבצים בנושא הרמן גותה בוויקישיתוף מאמר של גותה על "בדיקת קבר האבות בחברון בשנת 1119", מתוך כתב העת של האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל (ZDPV), כרך 17 (1894), בתרגום לעברית ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תותח חוף

תותח חוף הוא תותח (לרוב רב עוצמה) הקבוע בעמדה מבוצרת על חוף ופונה אל הים במטרה להגן על מתקני חוף, נמלים ומעברי מים אסטרטגיים כגון תעלות ומיצרים מפני איומים מן הים כגון אוניות אויב. כן יכול תותח חוף לאכוף הסגר ימי על ידי מניעת גישת ספינות לנתיבים ימיים. בניגוד לתותחים נגררים ומתנייעים מסוגים שונים ותותחים ימיים תותח החוף מקובע למקומו באופן יציב ובשל כך חלות עליו פחות מגבלות בנוגע לגדלו וליכולת הכיוון והדיוק שלו. בשנת 1381 נרשם שימוש בתותחי חוף על מנת להגן על העיר ליסבון מפני הצי של קסטיליה. בעידן התגליות הייתה אחת המשימות הראשונות של מגלה ארצות הצבת תותחי חוף על מנת להגן על הנקודה שזה עתה נכבשה מפני ציים יריבים ושודדי ים. כמו כן הוקמו מבצרי-חוף בעלי תותחים הפונים אל הים כדי להתמודד עם איומי ספינות-תותחים. דוגמה למבצרים כאלה היא רשת מגדלי מרטלו שהוקמה בבריטניה בתקופת מלחמות נפוליון. באותה תקופה הותקנו בנמלים רבים סוללות תותחי חוף, מנמלי איי הים התיכון ועד נמלי סין. פעמים רבות נעשה שימוש צבאי באיים קטנים במקומות אסטרטגיים, עליהם נבנו מבצרים שצוידו בתותחים והגנו על פתחי נמלים ומפרצים. מבצרי החוף אוישו ותופעלו על ידי כוחות צבא ייעודיים שביצעו תצפית, דאגו לתקינות הכלים הארטילריים וקיימו כוננויות ואימונים. בחלק מהמדינות השתייכו כוחות אלה לצי (בסקנדינביה וגרמניה למשל) ובחלקן לצבא היבשה. התפתחות הדיוק והטווח של תותחי החוף הייתה בד בבד עם התפתחותם של התותחים הימיים, שכן מתכנני תותח החוף שאפו תמיד להרחיק את האוניות אל מחוץ לטווח הירי שלהן, ולהפך. המירוץ הואץ במיוחד מול אוניות המערכה מסוג פרה-דרדנוט ואה"מ דרדנוט, כך גדלו תותחי החוף והיו ערב מלחמת העולם הראשונה לכלי הארטילרי הגדול ביותר. מן המאה ה-18 עד אמצע המאה ה-20, הוגדר טווח המים הטריטוריאליים של האימפריה הבריטית, ארצות הברית, צרפת ומדינות רבות נוספות כמרחק 3 מייל ימי (5.556 ק"מ) מן החוף, כיוון שהיה זה מרחק הפגיעה של תותח חוף, ומכאן גודל הים הנתבע היה המרחק עליו יכולה הייתה מדינה ימית להגן. במלחמת רוסיה–יפן השתמשו היפנים בתותחי-חוף בקוטר 280 מ"מ, אותם עקרו מתושבתם הקבועה והשתמשו בהם לירי תלול מסלול מול הביצורים של פורט ארתור. היה זה פתח למספר ניסיונות (שבוצעו על ידי גרמניה באמצעות מפעלי קרופ) להשתמש בטכנולוגיה שיועדה לתותחי-חוף במטרה להפוך אותם לתותחי רכבת אותם ניתן להוביל לשדה הקרב כדי להפעילם מול ביצורים. במלחמת העולם השנייה הוקמו סוללות תותחי חוף משני צידי תעלת למאנש לצורך ירי אל מעבר לתעלה כצעד הגנתי מכיוון בריטניה והתקפי מכיוון כוחות הכיבוש של גרמניה הנאצית בבלגיה וצרפת. כמו כן שולבו סוללות תותחי חוף בקו "החומה האטלנטית" שהקימו הגרמנים לאורך חופי מערב אירופה ב-1942. גם רבים מחופי איי האוקיינוס השקט הוקפו בסוללות תותחים הן על ידי הצבא היפני הקיסרי והן על ידי צבא ארצות הברית והן נותרו בשטח עד ימינו. לאחר מלחמת העולם השנייה, עם התפתחות טכנולוגיות של הפצצה מן האוויר, צוללות וטילי חוף-ים נזנח הצורך בפתרון הארטילרי. במרכז עלילת הספר והסרט "תותחי נברון" מאת אליסטר מקלין נמצאת תקיפת קומנדו של כוח בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה על שני תותחי חוף ענקיים הממוקמים במערה חצובה באי הדמיוני נברון שבים האגאי. העלילה בדוייה אך מכילה מספר מרכיבים מציאותיים ובכללם הקרב על האי לרוס ב-1943‏. הגנת נמלי ארצות הברית (באנגלית) היסטוריית הגנת חוף האוקיינוס השקט של ארצות הברית (באנגלית) תותחי החוף של הים הבלטי (באנגלית) התותחים של דובר, על תותחי-התעלה הבריטיים במלחמת העולם השנייה (באנגלית) תותח חוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האי "נברון"
אוסלאק, מלך סאסקס

אוסלאק (באנגלית: Oslac) היה מלך ממלכת סאסקס באמצע המאה השמינית. ככל הנראה מלך לצד אילדוולף ואאלפוולד וייתכן שגם מלך לצד אוסוולד ואוסמונד. שמו של אוסלאק מוזכר מצו מלכותי שהוציא אילדוולף, משנת 765 אשר אוסלאק היה עד לחתימתו. בצו זה מכונה אוסלאק בשם "אוסלאי רקס" (Osiai rex - "אוסלאי המלך"). בעקבות כיבוש ממלכת סאסקס על ידי אופה מלך ממלכת מרסיה, מוזכר שמו של אוסלאק כעד לחתימת צו מלכותי שהוצא על ידי אופה בשנת 772. בצו זה מכונה אוסלאק בשם "אוסלאק דוקס" (Oslac dux - הדוכס אוסלאק) מינוח המעיד מחד על אובדן עצמאותה של הממלכה, ומאידך כי אוסלאק נותר בתפקיד שלטוני בממלכה. שמו בצו זה מוזכר לאחר שמותיהם של אוסוולד, אוסמונד ואלפוולד, דבר המעיד על כך שהיה הזוטר מבין המלכים, ולאחר כיבוש הממלכה נחשב לזוטר מבין הדוכסים. התיעוד המאוחר ביותר לשלטונו הוא צו משנת 790 בו הוא מכונה "אוסלאק דוקס סות'סאקורום" (Oslac dux Suthsaxorum - "אוסלאק, דוכס סאסקס"). צו זה, ככל הנראה, מעיד על היותו האחרון מבין הדוכסים ששלטו בסאסקס (והמלכים ששלטו בה קודם לכן). קורות חיים של מלכי סאסקס מלכי סאסקס באתר הBBC צו משנת 765 צו של המלך אופה משנת 772 צו משנת 790
רות פיין

רות ויוויאנה פיין (נולדה ב־1957) היא פרופסור מן המניין וראש החוג ללימודים ספרדיים ולטינו אמריקאיים באוניברסיטה העברית וחוקרת ישראלית, הגרה בירושלים ועוסקת בספרות ספרדית ולטינו-אמריקנית. פיין מתמחה בסיפורת תור הזהב של ספרד (המאות ה-16 וה-17), ובפרט ביצירתו של מיגל דה סרוונטס. נולדה בארגנטינה, בת למשפחת נוסנוביץ. בשנת 1981 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת בואנוס איירס בספרות כללית והשוואתית, ספרות ספרדית ופילולוגיה. עם תום לימודיה עלתה לישראל בשנת 1981. בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור לספרות ספרד ואמריקה הלטינית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. פיין נתמנתה למרצה בחוג ללימודים ספרדיים ולטינו-אמריקניים בשנת 1991. היא קודמה לדרגת פרופסורית חברה בשנת 2005 ולדרגת פרופסורית מן המניין בשנת 2014. בשנים 2007–2018 עמדה פיין בראש אגודת ההיספניסטים בישראל. כמו כן, היא מרכזת את תחום ספרד ופורטוגל במפעל לתרגום ספרות מופת, סגנית נשיא האגודה הבינלאומית של הסרוונטיסטים ושותפה בארגונים אחרים העוסקים בתרבות ובספרות ספרדית. היא מכהנת כנשיאת אגודת ההיספניסטים הבינלאומית (AIH). פיין חקרה, בין השאר, את התאוריה הספרותית של תור הזהב של ספרד, את נוכחות התנ"ך ושל הספרות היהודית ביצירותיהם של חורחה לואיס בורחס ומיגל דה סרוונטס, ואת ספרות המומרים לאחר גירוש ספרד. רות פיין שימשה פרופסור אורחת באוניברסיטאות ומכונים ברחבי העולם, כגון באוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת בואנוס איירס, מכון סרוונטס במדריד, אוניברסיטת נווארה בספרד, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת סאו פאולו, אוניברסיטת הרטפורד ועוד. הייתה נשואה לסופר והחוקר ד"ר יונתן פיין, בנה של המשוררת זרובבלה ששונקין ונכדו של המשורר אלכסנדר פן, עד מותו בשנת 2015. בשנת 2013 ממשלת ספרד העניקה לה אות כבוד (Orden del Mérito Civil) על פועלה בפיתוח היחסים התרבותיים בין ספרד וישראל ועל קידום התרבות והספרות הספרדית בארץ. בשנת 2016 היא נבחרה לחברה באקדמיה המלכותית של ספרד (Real Academia Española). בשנת 2019 היא קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת נווארה בספרד. Ruth Fine, Susanne Zepp, Natalia Gordinsky, Kader Konuk, Claudia Olk and Galili Shahar (eds.), Disseminating Jewish Literatures. Knowledge, Research, Curricula. Berlin: De Gruyter, 2020 Ruth Fine, Galia Press-Barnatan and Arie M. Kacowicz (eds.) The Relevance of Regions in a Globalized World: Bridging the Social Sciences - Humanities Gap. New York and London: Routledge, 2019 Ruth Fine, Mariano de la Campa, Aurelio González and Christoph Strosetzki (eds.) El libro y sus circunstancias. In memoriam Klaus D. Vervuert. Madrid-Frankfurt Am Main: Iberoamericana-Vervuert, 2019 Ruth Fine, Yosef Kaplan, Yoav Rinon and Shimrit Peled (eds.) Eros, Family and Community. Hildesheim- Zürich- New York: Georg Olms Verlag, 2018 Ruth Fine, Reescrituras bíblicas cervantinas. Biblioteca Áurea Hispánica-Iberoamericana. Frankfurt am Main/Madrid: Vervuert / Iberoamericana, 2014 מדיה וקבצים בנושא רות פיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רות פיין האתר הרשמי של רות פיין רות פיין, באתר האינטרנט של האוניברסיטה העברית רות פיין, דף שער בספרייה הלאומית "Academic Staff, Prof. Ruth Fine".(הקישור אינו פעיל) "ד"ר יונתן פיין ז"ל". Ruth Fine, Real Academia Española (בספרדית)
חרדל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חרדל – צמח ממשפחת המצליבים - ממיניו: חרדל השדה, חרדל לבן. חרדל (ממרח) – ממרח העשוי מזרעי צמח החרדל גז חרדל – חומר לוחמה כימית צבע חרדל – צבע אוכרה הדומה לצבע החרדל, ומכונה לעיתים בשם זה חרד"ל או חרד"לים - חרדים לאומיים סוגיית חרדל סוגיה תלמודית במסכת בבא בתרא העוסקת בהרחקת נזיקין
RS-68

RS-68 הוא מנוע דלק נוזלי רקטי הפועל על מימן נוזלי כדלק וחמצן נוזלי כמחמצן. ה-RS-68 משמש בשלבו הראשון ובמאיציו של המשגר דלתא 4. מדיה וקבצים בנושא RS-68 בוויקישיתוף http://www.pwrengineering.com/dataresources/PropulsionForThe21stCentury-RS-68.doc ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עשור

עשור הוא תקופת זמן של עשר שנים. מקובל להתייחס לעשור כעשר שנים הנספרות החל מתחילתה של שנה עגולה, כמו בשימוש של העשור הראשון של המאה ה-21, שהחל בשנת 2000 והסתיים בסוף שנת 2009, או בתיאור כללי של גילו של אדם, למשל ב"העשור השלישי לחייו" אף על פי שכל תקופה של עשר שנים היא עשור. למשל 10 השנים האחרונות אצל תקופת חיי אדם נקראת "העשור האחרון בחייו", כלומר מזמן פטירתו, עשר שנים אחורה ולא באופן עגול. שנה שנת היובל מאה (זמן) אלף (זמן)
מלכי סאסקס

רשימת המלכים ששלטו בממלכת סאסקס היא רשימה מקוטעת וחלקית ביותר. כתבי היד מתקופה זו מועטים ביותר, וחלק מכתבי היד ששרדו עד ימינו מזויפים. ספרי היסטוריה וכרוניקות נכתבו מאות שנים לאחר האירועים המתוארים בהם, והתאריכים והשמות המפורטים בהם מסתמכים בחלקם על מסמכים מזויפים ומסמכים מומצאים. מרבית המידע על מלכי ממלכת סאסקס ידו מצווים מלכותיים או חוזים שהוצאו על ידי מלכים אלה, או שהמלכים נכחו בעת חתימתם. בדה ונרביליס בספרו "ההיסטוריה הכנסייתית של האומה האנגלית" מציין כי הסקסונים התיישבו באזור סאסקס בשנת 477 וכי מלכם הראשון היה אלה אשר אף היה הראשון לשאת את התואר ברטוואלדה. על פי רוג'ר מוונדובר (אנ'), לאחר מותו של אלה ירש אותו בנו, קיסה בשנת 514 ושלט עד שנת 590 (אולם ייתכן כי שלט עד גיל 90, ולא עד שנה זו). רוג'ר מציין כי במותו של קיסה, שלט בממלכה קיוולינג מלך ממלכת וסקס וכי הממלכה שבה להיות ממלכה עצמאית רק בשנת 455. גורם נוסף המקשה על תיארוך שנות שלטון המלכים הוא העובדה שמספר פעמים מלכו מספר מלכים יחד (ולפעמים שלושה ואף ארבעה מלכים). עדויות היסטוריות מעידות על כך שהסקסונים הדרומיים נשלטו על ידי מועצה של זקנים, וייתכן שכל אחד מחברי המועצה נשא את התואר "מלך". בשנת 825 השתלט אקגברט מלך ממלכת וסקס על ממלכת סאסקס, והפך אותה לחלק מממלכתו. צו משנת 683 צו משנת 683 צו משנת 685
אוסוולד, מלך סאסקס

אוסוולד (באנגלית: Oswald) היה מלך ממלכת סאסקס באמצע המחצית השנייה של המאה השמינית. ייתכן שאוסוולד היה אחד ממספר זקני הממלכה אשר משלו בה יחד, וייתכן שמלך בממלכה לצד שלושה מלכים אחרים: אוסמונד, אוסלאק ואאלפוולד. ככל הנראה הארבעה משלו בחסותו או תחת שלטונו של אופה מלך ממלכת מרסיה, אשר כבש את הממלכה. כנראה ארבעת המלכים מלכו יחדיו בממלכה, ולאחר כיבושה על ידי אופה, נתן להם אופה אוטונומיה לנהל את ענייני הפנים של הממלכה ולהמשיך לשלוט בה. צו משנת 772 שהוצא על ידי אופה מזכיר את שמו של אוסוולד כאחד העדים ומכנה אותו "אוסוולדוס, דוכס סאת'סק" (Osuualdus dux Suðsax). בצו זה מצוין שמו של אוסוולד לפני שלושת המלכים האחרים: אוסמונד, אאלפוולד, ואוסלאק, דבר המעיד על היותו ראש מועצת הזקנים, או מעמדו הרם יותר מאשר שלושת המלכים האחרים. לא ידועים כיום צווים שאוסוולד הוציא (ייתכן שלא הוציא צווים, אולם ייתכן שצווים שהוציא לא שרדו עד ימינו). צו מלכותי משנת 772
אוסוולד

האם התכוונתם ל... אליס אוסוולד – משוררת בריטית לי הארווי אוסוולד – רוצחו של נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי אוסוולד, מלך סאסקס – מלך ממלכת סאסקס במחצית השנייה של המאה השמינית אוסוולד, מלך ברניקיה – מלך ממלכת ברניקיה (מלך בין השנים 634 - 5 באוגוסט 642); נחשב לקדוש נוצרי אוסוולד הארנב – דמות מצוירת משנות ה-20 וה-30 שיצר וולט דיסני
פקודת השמה

בשפות תכנות, פקודת השמה היא פקודה המציבה ערך חדש במשתנה. פקודה זו קיימת, כפקודה בסיסית, במרבית שפות התכנות. הסימן הנפוץ לפקודת השמה הוא =, אך קיימות לו וריאציות רבות בשפות שונות. דוגמאות אחדות מוצגות בטבלה הבאה, שבה variable הוא שמו של המשתנה, ו-expression הוא הערך שפקודת ההשמה מציבה במשתנה. ביצוע פקודת ההשמה כולל שני שלבים: חישוב ערכו של הביטוי (expression בטבלה לעיל). כתיבת הערך שחושב במשתנה (variable בטבלה לעיל). לעיתים מלווה שלב זה בהמרת הערך של הביטוי לטיפוס של המשתנה, למשל המרה מטיפוס נומרי לטיפוס מחרוזת. בחלק משפות התכנות, לסימן = שתי משמעויות: השמה השוואה בין שני ערכים (למשל בפקודת if). כפל משמעויות זה עלול לבלבל מתכנתים מתחילים, ולכן בשפות אחרות משמשים למטרות אלה שני סימנים נפרדים, למשל = להשמה, == להשוואה. בשפת PL/I, שבה הסימן = משמש בשתי המשמעויות, ניתן למצוא את שתיהן יחד בפקודה הבאה: A = B = C שפירושה: כאשר B שווה ל-C, המשתנה A יקבל את הערך "אמת" (המיוצג בשפה זו על ידי ביט שערכו 1), וכאשר B אינו שווה ל-C, המשתנה A יקבל את הערך "שקר". What are Assignment Statement: Definition, Assignment Statement Forms, Toppr-guides, ‏2021-03-23 (באנגלית אמריקאית) Kenneth Leroy Busbee, Assignment vs Equality, 2018-12-15
פיקאסה

פיקאסה ‏(באנגלית: Picasa Photo Organizer) הייתה תוכנה חינמית מבית גוגל שנועדה לנהל ולארגן תמונות במחשב ואפשרה להעלותן לרשת האינטרנט. התוכנה נסגרה בתחילת 2016 לטובת גוגל תמונות. בעזרת התוכנה ניתן ליצור אלבומים בקלות, התוכנה מאפשרת עריכת תמונות, חיפוש תמונות במהירות והצגת תמונות בפני אנשים. את התוכנה משלים אתר ייעודי המאפשר את אחסון התמונות. התוכנה קלה ושימושית לבעלי מצלמות דיגיטליות או לאנשים שמאחסנים הרבה תמונות במחשב. אחרי התקנתה התוכנה סורקת את המחשב עליו הותקנה ומארגנת את התמונות המצויות בו באוספים הנמצאים בתיקיות. ניתן להעלות תמונות לרשת האינטרנט באמצעות שירות חינמי. אם העלאת התמונות מתבצעת כאשר המשתמש מחובר לחשבון "גוגל" שלו, התמונות נשמרות ב"דאטה סנטרים" של גוגל, במרחב אחסון משותף עם "כונן גוגל", ו"ג'ימייל". התוכנה מאפשרת "זיהוי פנים" אוטומטי, כאשר היא מאגדת אוטומטית את כל התמונות בהן מופיע אותו אדם ומאפשרת לתת לו שם, לאתר את כל התמונות בהן הוא מופיע ופונקציות נוספות. תכונות אלו מופיעות ומתופעלות בחלון תצוגה נפרד והן לא מפריעות להצגה הרגילה של האלבומים והתמונות. התוכנה תומכת בקובצי RAW, סרטונים, תיוג תמונות באמצעות מחרוזות רגילות, תיוג גאוגרפי של תמונות, יצירת "קולאז'ים" ועריכה באמצעות מגוון גדול של "פילטרים". התוכנה מאפשרת גם הצגה נוחה של קובץ הנתונים הנלווה לכל תמונה EXIF. קיים פורום תמיכה ברשת (באנגלית) המאפשר לקרוא תשובות של מתלבטים מהעבר ושאילת שאלות אם נתקלים בבעיות. העונים בפורום היו בעבר בעיקר עובדי גוגל. לאחר מכן הפך הפורום רשמית לפורום של משתמשים בלבד (רוב התשובות ניתנות על ידי משתמשים ותיקים). מדיה וקבצים בנושא פיקאסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיקאסה (בשפות מרובות) אתר הבית של התוכנה קורס עיבוד תמונה בעזרת תוכנת picasa, באתר אוניברסיטת חיפה picasa albums(הקישור אינו פעיל, 23.8.2024) Help forum (הקישור אינו פעיל, 23.8.2024)
ועד בכלל

בעת הצגה של טווח, בצורה "מ... עד ...", הביטוי "ועד בכלל" בא להסיר ספק ולהדגיש שגם קצהו של הטווח נכלל בטווח המתואר. מילולית מציין המושג שהסיום של הטווח, החלק של ה'עד', אף הוא נמצא בתוך הכלל (=הטווח). לדוגמה, בתיאור "קבלת קהל מיום ראשון עד יום שלישי ועד בכלל", מדגישות המילים "ועד בכלל" כי גם ביום שלישי מתקיימת קבלת קהל. המקביל המתמטי לביטוי "ועד בכלל" הוא קטע סגור. במקומות אחדים בתלמוד הבבלי מתפרשת מחלוקת בין חכמים כמבוססת על פרשנויות שונות שלהם למילה "עד" במקרא. דוגמה למחלוקת כזו היא בנוגע לתקופה בה נזיר מחויב לנהוג במנהגי נזירותו: אין גידול שער פחות משלשים, דברי רבי יאשיה. רבי יונתן אומר: אינו צריך, הרי הוא אומר "עד מלאת הימים" אי אלו הן ימים שצריכין למלאות, הוי אומר שלשים. מאי לאו, רב מתנא דאמר כרבי יאשיה, ובר פדא דאמר כרבי יונתן? אמר לך רב מתנא: כולי עלמא שלשים בעינן, והכא בעד ועד בכלל פליגי; רבי יאשיה סבר "עד" ולא עד בכלל, ורבי יונתן סבר "עד" ועד בכלל. — תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף ו', עמוד ב' סעיף 8 לחוק הפרשנות קובע כי ”הביטוי "עד ..." לעניין זמן או לעניין מובאה – משמעו עד ועד בכלל”, ובכך מייתר את הצורך להשתמש בביטוי "ועד בכלל" בחוקי מדינת ישראל. עם זאת, הביטוי מופיע בחוקים אחדים, בעיקר כאלה שחקיקתם קדמה לחקיקתו של חוק הפרשנות. בחוק לימוד חובה, למשל, נאמר: ”'ילד' פירושו - אדם שבראשית שנת הלימודים היה באחד הגילים מ-3 עד 13 ועד בכלל”. בעת הצגה של טווח, בצורה "מ... עד ...", הביטוי "ולא עד בכלל", בניגוד לביטוי "ועד בכלל", בא להבהיר שקצהו של הטווח אינו נכלל בטווח המתואר. מילולית מציין המושג שהסיום של הטווח, החלק של ה'עד', אינו נמצא בתוך הכלל (=הטווח). הביטוי שקול מילולית איפוא לביטוי: "ו'עד', לא בכלל". לדוגמה, בתיאור "קבלת קהל מיום ראשון עד יום שלישי ולא עד בכלל", מבהירות המילים "ולא עד בכלל" כי ביום שלישי לא מתקיימת קבלת קהל. המקביל המתמטי לביטוי "ולא עד בכלל" הוא קטע פתוח למחצה (להבדיל מקטע סגור, ששני קצותיו נכללים בו). עד ועד בכלל; עד ולא עד בכלל, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" הערך "עד ועד בכלל", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
ארבעון קטום

בגאומטריה, ארבעון קטום (נקרא גם טטרהדרון קטום) הוא פאון ארכימדי, בעל 8 פאות - 4 בצורת משולש משוכלל ו-4 בצורת משושה משוכלל. לארבעון הקטום 12 קודקודים ו-18 מקצועות. אם אורך מקצוע של הארבעון הקטום הוא a, שטח המעטפת שלו הוא A ונפחו הוא V, אזי: A = 7 3 a 2 ≈ 12.12435565 a 2 {\displaystyle A=7{\sqrt {3}}a^{2}\approx 12.12435565a^{2}} V = 23 12 2 a 3 ≈ 2.710575995 a 3 {\displaystyle V={\frac {23}{12}}{\sqrt {2}}a^{3}\approx 2.710575995a^{3}} לארבעון הקטום שימושים נדירים ביותר בטכנולוגיה ובאדריכלות. בתערוכת אקספו 67', במונטריאול, בשנת 1967, היה מבנה, שהיו שלובים בו ארבעונים קטומים, אך המבנה לא נחשב לאחד מעיקרי התערוכה והוא לא השתמר. מדיה וקבצים בנושא ארבעון קטום בוויקישיתוף ארבעון קטום, באתר MathWorld (באנגלית) [1] מבנה, שמשולבים בו ארבעונים קטומים, באתר תערוכת אקספו 67' ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיטת ברדפורד

שיטת ברדפורד היא שיטה ספקטרוסקופית למדידת ריכוז חלבון. השיטה מתבססת על השינוי בצפיפות האופטית של חומר הצבע קומסי, כתוצאה מתגובתו עם חומצות אמיניות בסיסיות וחומצות בעלות שיירים ארומטיים שמרכיבות את החלבון. לכן, היא יחסית ותלויה בהרכב החומצות האמיניות של החלבון הנמדד. חומר הצבע קומאסי, שבטרם התגובה צבעו חום-אדום, תורם אלקטרון לקבוצות הניתנות ליינון בחלבון, דבר הגורם לשינוי במבנה המרחבי של החלבון וחשיפת האזורים ההידרופוביים שלו. אזורים אלה במבנה השלישוני של החלבון נקשרים בקשרי ואן דר ואלס לצדדים הלא-קוטביים של חומר הצבע, ובכך מקרבים בין הקבוצות האמיניות החיוביות למטען השלילי של חומר הצבע. התגובה עם החלבון גורמת לשינוי צבעו של חומר הצבע לכחול. עצמת הצבע (הצפיפות האופטית שלו) יחסית לריכוז החלבון בתמיסה. הצפיפות האופטית נמדדת בספקטרופוטומטר באורך גל של 595 ננומטר, אורך הגל בו הצפיפות האופטית מקסימלית. יתרונה של שיטת ברדפורד הוא בכך שהיא מדייקת יותר בקביעת ריכוז חלבון בתערובת חלבונים, ופשוטה יותר למדידת דוגמאות רבות. לעומת זאת, השיטה מצריכה הכנת עקום כיול, בניגוד, למשל, לשיטת כימות החלבון בעזרת בליעת קרני UV. כמו כן, הטווח הליניארי שממנו ניתן להסיק את ריכוז החלבון בתמיסה הוא קצר יחסית, ולכן יש צורך בביצוע מספר מיהולים בדרך לטווח זה. Bradford, M. M. (1976) A Rapid and Sensitive Method for the Quantitation of Microgram Quantities of Protein Utilizing the Principle of Protein-Dye Binding. Anal. Biochem. 72:248-254. Zor, T. and Selinger, Z (1996) Linearization of the Bradford protein assay increases its sensitivity: theoretical and experimental studies. Anal. Biochem. 236:302-8
מיכה שריר

מיכה שריר (נולד ב-8 ביוני 1950) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב הנודע במחקריו בגאומטריה חישובית. שריר נולד בחולון, בן ליעקב ופנינה שעלו לארץ ישראל מצ'כוסלובקיה. בתקופת בית הספר היסודי למד בבית הספר ביאליק, וכתלמיד תיכון בתיכון קוגל הוא זכה במקום הראשון באולימפיאדה לנוער למתמטיקה של מכון ויצמן למדע ובפרס גרוסמן מטעם הטכניון. בשנת 1970 סיים לימודי תואר ראשון במסגרת העתודה האקדמית, ולאחר מכן שירת ביחידה 8200 והיה שותף לצוות מחקר שזכה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1975. בשנת 1976 סיים את לימודיו לתואר דוקטור במתמטיקה עיונית, בהנחייתו של אלדו לזר, באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן סיים את שירותו בצה"ל והתמחה במדעי המחשב במסגרת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק אצל פרופסור ג'ק שוורץ. במשך ארבע שנים היה שריר סגן ראש המעבדה לרובוטיקה באוניברסיטת ניו יורק והיה מראשוני החוקרים בגאומטריה חישובית. מחקריו המשותפים עם שוורץ הובילו בשנות השמונים לפיתוח היסודות לתחום המחקר של תכנון תנועה אלגוריתמי ברובוטיקה. בשנת 1980 הצטרף לסגל החוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, תחילה במלגת אלון, ובשנת 1985 הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין. שריר מופקד על הקתדרה לגאומטריה חישובית ורובוטיקה, פעמיים כיהן כראש החוג למדעי המחשב, וכיהן כראש בית הספר למדעי המתמטיקה. עד 2018 פרסם כ-350 מאמרים מדעיים, כתב וערך ארבעה ספרים והנחה 27 תלמידים לתואר שלישי. שריר זכה בפרס המחקר על שם מקס פלנק (1992), פרס פהר (1999), פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2002) ופרס א.מ.ת (2007). בשנת 1997 נבחר לעמית ACM. בשנת 2018 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. מדיה וקבצים בנושא מיכה שריר בוויקישיתוף מיכה שריר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מיכה שריר, באתר dblp מיכה שריר, באתר גוגל סקולר מיכה שריר, באתר אוניברסיטת תל אביב מיכה שריר, על מעטפות, מערכים, תכנון תנועה ובעיות ארדש: העולם הקסום של הגאומטרייה, איגרת 41, דצמבר 2019 מתן "פרס המתמטיקה", מעריב, 27 במאי 1969 פרופ' מיכה שריר – קורות חיים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים האקדמיה הלאומית למדעים, ארבעה מדענים מובילים מצטרפים השנה לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, באתר הידען, ‏2018-11-25 חן רוזנק‏, מיכאל וגרוסמן זכו בא.מ.ת, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2007 Micha Sharir, awards.acm.org (באנגלית) פרופ' מיכה שריר, באתר www.academy.ac.il
ג'ון מאייר

האם התכוונתם ל... ג'ון מאייר (מוזיקאי) – מוזיקאי אמריקני ג'ון פ. מאייר – חוקר המקרא וכומר קתולי ג'ון מאייר (מלחין) – כנר הודי ג'ון מאייר (מעצב תפאורה) – (John Myhre) מעצב תפאורה נודע בהוליווד