laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פוליטיקה של אלבניה

הממשל באלבניה מבוסס על היותה רפובליקה פרלמנטרית. האזרחים האלבנים בוחרים את נציגיהם לאספה הלאומית, ומנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית ממונה על ידי נשיא אלבניה לתפקיד ראש הממשלה. מערכת המפלגות באלבניה היא מערכת רב-מפלגתית. הרשות המבצעת מנוהלת על ידי הממשלה, הרשות המחוקקת, האמונה על החקיקה מנוהלת בידי האספה הלאומית והרשות השופטת מנוהלת בידי מערכת בתי המשפט. מאז 1991, המפלגות הגדולות באלבניה הן המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה (74 מושבים) והמפלגה הדמוקרטית של אלבניה (43 מושבים) ערך מורחב – הקבינט של אלבניה רוב המוסדות הממשלתיים והרשמיים שוכנים בבירת אלבניה, טירנה. ערך מורחב – נשיא אלבניה נשיא אלבניה הוא ראש המדינה של אלבניה. לנשיא סמכויות ייצוגיות, טקסיות וסמליות ואילו ראש הממשלה הוא בעל הכוח הביצועי. הנשיא נבחר לתקופת כהונה קצובה בת חמש שנים על ידי האספה הלאומית בהצבעה חשאית. כדי שהנשיא ייבחר, הוא זקוק לתמיכה של שני שלישים מכלל חברי האספה. בויאר נישני הוא נשיא אלבניה הנוכחי. הוא נבחר ב-1 ביוני 2012 ברוב של 73 מתוך 140 קולות, זאת לאחר שנכשל בשלושת הסיבובים הקודמים ולא הייתה הסכמה על מועמד. הנשיא אמון להבטיח את קיום החוקה האלבנית ולדאוג שכל החוקים מועברים כהלכה. למעשה, הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה. הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית. ערך מורחב – ראש ממשלת אלבניה ראש הממשלה הוא השר הבכיר ביותר בקבינט של אלבניה והוא מחזיק במשרה הבכירה במדינה. הוא מייצג את מועצת השרים בציבור וחובה עליו להציג לציבור הרחב את קווי היסוד והמדיניות הכללית של קבינטו. ראש הממשלה צריך לפתור חילוקי דעות בין שרים וברשותו ליזום הליכים בבית המשפט החוקתי של אלבניה. הרשות המבצעת נתונה בידי מועצת השרים, שהיא בעצם הקבינט של אלבניה. ראש מועצת השרים הוא ראש הממשלה הממונה על ידי הנשיא. שרים מתמנים על ידי הנשיא לפי המלצת ראש הממשלה. האספה הלאומית חייבת לתת אישור סופי להרכב הקבינט. הקבינט אחראי לביצוע מדיניות בחוץ והפנים. הקבינט מורכב ממשרדים ממשלתיים המחולקים כל אחד לזרועות ואגפים, וזה יוצר את הרכב הרשות המבצעת. ערך מורחב – האספה הלאומית (אלבניה) האספה הלאומית (באלבנית: Kuvendi i Shqipërisë) היא פרלמנט באלבניה שמורכב מבית מחוקקים יחיד המונה 140 נציגים הנבחרים פעם ב-4 שנים. הנציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות אלבניה לפי רשימות סגורות. אחוז החסימה עומד על כ-3%. הבחירות האחרונות התקיימו ב-23 ביוני 2013. משכנה של האספה שוכן בבירת המדינה, טירנה. מערכת בתי המשפט באלבניה מורכבת מבית משפט חוקתי (בית משפט עליון), בית המשפט לערעורים ובתי משפט מחוזיים. בית המשפט החוקתי כולל תשעה שופטים שנבחרו לתקופת כהונה קצובה בת תשע שנים על ידי חברי האספה הלאומית. בית המשפט החוקתי מפרש את החוקה ומסדיר את החוקים, ופותר מחלוקות בין הרשויות המקומיות והפדרליות. בתי המשפט הנותרים עוסקים בדינים פליליים, אזרחיים וצבאיים. בית המשפט לערעורים הוא בית המשפט הגבוה שאליו ניתן להגיש ערעור. בבית המשפט לערעורים נמנים שופטים הנבחרים לתקופת כהונה בת 7 שנים. נשיא הרפובליקה הוא היחיד שיכול לפטר שופטים כראות עיניו. ערך מורחב – מחוזות אלבניה באלבניה ישנם 12 מחוזות בחירה, כמניין מחוזות אלבניה. בתוך כל מחוז, כל מפלגה חייבת לעמוד בסף של שלושה אחוזים מהקולות אחרת לא תבחר לאספה הלאומית. פוליטיקה מדיה וקבצים בנושא פוליטיקה של אלבניה בוויקישיתוף
Whoami

whoami (אנגלית: Who am I; "מי אני?") היא פקודה במערכות ההפעלה יוניקס ו-Microsoft Windows המדפיסה את שם המשתמש הנוכחי המחובר אל המערכת. גרסת היוניקס הראשונה פותחה במערכת BSD 2.9, גרסת הגנו נכתבה על ידי ריצ'רד מלינריק כחלק מכלי העזר של הליבה (coreutils). פקודה זו הופיעה לראשונה במערכות Windows החל מגרסת Windows Server 2003 באופן רשמי, כמו כן הייתה הפקודה חלק מחבילות עדכונים, שהציעה חברת מיקרוסופט, לגרסאות Windows 2000 - Resource Kit, Windows XP - SP2. השימוש הסטנדרטי בפקודת whoami, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן: # whoami root בסביבת יוניקס קיימת פקודה מקבילה, id -un, המבצעת פעולה זהה לזו של whoami ותבוצע כדלקמן: # id -un root השימוש בפקודת whoami בסביבת חלונות יתבצע בממשק שורת פקודה, כדלקמן: C:\Users\username>whoami workgroup\username רשימת פקודות יוניקס (באנגלית) רשימת פקודות CMD (באנגלית)
הרברט למסדן

הרברט למסדן (באנגלית: Herbert Lumsden; 8 באפריל 1897 – 6 בינואר 1945) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה. שימש כמשקיף בזירה הפסיפית, ונהרג מפגיעת קמיקזה. בכך היה לגנרל הבריטי הבכיר ביותר שנהרג במהלך המלחמה. למסדן נולד ב-8 באפריל 1897 בעיר קלנפילד שבמחוז אוקספורדשייר שבבריטניה. עשרה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', אותה סיים ב-1916. הוא הוצב בתותחנים הרכובים, ולחם בחזית המערבית. ב-26 ביולי 1918 הוענק לו "הצלב הצבאי". ב-19 באפריל 1923 הוא נישא לאליס מרי רודיק, אשר ילדה לו שני בנים. ביוני 1925 הוא הועבר לרגימנט נושאי הרומח המלכותי ה-12 (הנסיך מוויילס), ובאוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת קפטן. הוא היה פרש נלהב, והשתתף מספר פעמים בגרנד נשיונל. ב-1929 למד במכללה לפיקוד ומטה בקיימברלי, וב-1931 הועלה לדרגת מייג'ור. ב-1938 הוא קיבל פיקוד על הרגימנט שבו שרת והועלה לדרגת לוטננט קולונל. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, הוסב רגימנט נושאי הרומח ה-12 להיות רגימנט שריון. הרגימנט נכלל במסגרת חיל המשלוח הבריטי של הלורד גורט, ולחם במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ב-1940. הוא התבלט במיוחד במהלך הפינוי מדנקרק, אשר עליו קיבל את אות השירות המצוין. הוא הועלה לדרגת קולונל של קבע ובריגדיר באופן זמני, וב-1 בדצמבר 1940 מונה למפקד בריגדת השריון ה-28. הוא פיקד על הבריגדה עד 15 באוקטובר 1941, עת הועלה לדרגת מייג'ור גנרל וקיבל פיקוד על דיוויזיית השריון ה-6. ב-5 בנובמבר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על דיוויזיית השריון ה-1. הדיוויזיה שלו נכללה כחלק מהקורפוס ה-30, ויחד עמו נשלחה למערכה בצפון אפריקה. למסדן פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב גזאלה, קרב מרסה מטרוח וקרב אל עלמיין הראשון. הוא נפצע פעמיים במהלך שנת 1942 ועל כך קיבל תוספת אבזם כבד לאות השירות המצוין שלו. באוגוסט 1942 הוא הועלה לדרגה זמנית של לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-10. המינוי בא כאשר בריאן הורוקס דחה את הצעתו של ברנרד מונטגומרי מפקד הארמייה השמינית לפקד על הקרפוס ה-10, והמליץ על למסדן כמתאים ביותר. במהלך קרב אל עלמיין השני התגלעו חיכוכים קשים בינו לבין מונטגומרי, כאשר למסדן סירב לתקוף בטענה שכוחותיו חלשים מדי. בשל כך, בדצמבר 1942 הדיח מונטגומרי את למסדן מהפיקוד ומינה את הורוקס לתפקיד. עם זאת, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל נטה לו חסד, ומינה אותו לתפקידים שונים במערך העתודה. בינואר 1943 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-8, וביולי הועבר לפקד על הקורפוס ה-2. באוקטובר, מינה אותו צ'רצ'יל למשקיף הבריטי במפקדת הגנרל האמריקני דאגלס מקארתור בזירה הפסיפית. למסדן נהרג מפגיעת מטוס קמיקזה יפני ב-6 בינואר 1945 בעת שצפה בהפגזת לוזון מסיפון אוניית המערכה האמריקנית USS ניו מקסיקו. למסדן היה בן 47 במותו. הוא היה הקצין הבריטי הבכיר ביותר שנהרג במהלך המלחמה כולה מפגיעת אש אויב. ככל הנראה נקבר בים ושמו הונצח על גבי אנדרטת ברוקווד בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא הרברט למסדן בוויקישיתוף הרברט למסדן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) הרברט למסדן באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
יחסי ברוניי–וייטנאם

יחסי ברוניי–וייטנאם הם יחסים ידידותיים, כשברוניי מחזיקה שגרירות בהאנוי, ולווייטנאם יש שגרירות בבנדר סרי בגוואן. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-29 בפברואר 1992. ב-1998, חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי ביקר בביקור רשמי בווייטנאם, וב-2001 ביקר נשיא וייטנאם, טראן דוק לואונג בברוניי. מספר הסכמים כמו הסכם תעופה נחתמו על ידי שתי המדינות. נפח המסחר בין המדינות הגיע ל-1.5–2 מיליון דולרים בשנה. בשנת 2005, נפח המסחר היה כ-4.5 מיליון דולר. בסוף יוני 2007, לברוניי היו כ-37 פרויקטי השקעות בווייטנאם. ברוניי מעניקה מלגות רבות לווייטנאמים בתחומי הנפט, גז, וקורסים באנגלית. קיים גם שיתוף פעולה בין שני חילות הים של שתי המדינות בנושאי שמירת שלום, יציבות וביטחון ימי באזור. Vietnam, Brunei issue joint statement Vietnam.net Closer Brunei-Vietnam Tie The Borneo Post "Brunei-Vietnam Relations". המשרד ליחסי מסחר וחוץ (ברוניי). נבדק ב-12 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "VIETNAM – BRUNEI DARUSSALAM RELATIONS". Embassy of the Socialist Republic of Vietnam in Brunei Darussalam. נבדק ב-12 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Frank Frost (1993). Vietnam's Foreign Relations: Dynamics of Change. Institute of Southeast Asian. pp. 63–. ISBN 978-981-3016-65-1. Fitri Shahminan (7 בפברואר 2012). "Vietnam foreign minister arrives in Sultanate". The Brunei Times. נבדק ב-12 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Hotline set up between navies of Vietnam and Brunei". Tuổi Trẻ. 12 ביולי 2013. נבדק ב-12 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
חנוך בז'וזה

חנוך בְּז'וֹזָה (1910 – 21 באפריל 1964) היה פובליציסט ופעיל פוליטי קומוניסטי ישראלי. בז'וזה נולד בלודז' שבפולין הרוסית בשנת 1910. בשנת 1929 עלה לארץ ישראל עם קבוצת חברים מהשומר הצעיר. הוא היה חבר בקיבוץ כרכור שלימים שינה את שמו לקיבוץ עין שמר. לאחר עזיבת הקיבוץ עבד בחקלאות בפרדסים וכפועל בנין. בשנת 1934 התחיל לימודי ביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בז'וזה הצטרף לפק"פ ב-1930, בתקופה זו הקומוניזם היה בלתי חוקי בפלשתינה תחת המנדט הבריטי וחנוך פעל במחתרת כיתר חבריו למפלגה, במרוצת הזמן הפך חנוך לחבר ועד הפק"פ בירושלים. חנוך נכלא על ידי הבריטים בשל פעילותו הקומוניסטית ולאחר שיצא מן הכלא הקים יחד עם חברים נוספים את הסקציה היהודית של המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה והיה לעורך הראשון של ביטאון הפק"פ - קול העם. לאחר מאבקים פנימיים במפלגה הקומוניסטית, פרש יחד עם קבוצתו והקים פלג קומוניסטי עצמאי בשם "האמת", פלג שגם הוציא לאור ביטאון באותו שם. עם הקמת מדינת ישראל בז'וזה הצטרף בחזרה יחד עם חבריו לחברי הפק"פ והליגה לשחרור לאומי בייסוד המפלגה הקומוניסטית הישראלית. נחשב לאופוזיציה להנהגת המפלגה שדגלה בקו אנטי-ציוני וסולק ממנה בשל כך באפריל 1956. בז'וזה היה פעיל בתחום ההסתדרותי ופרסם מאמרים רבים בתחום המקצועי, ההסתדרותי והפוליטי. בז'וזה היה נשוי למתרגמת רות לבנית. נפטר ב-1964 ונקבר בבית העלמין קריית שאול. בשנת 1965, לאחר מותו, הופיע בהוצאת עם הספר ספר זיכרונותיו "דרכים ראשונות". צעדים ראשונים בנתיב הקומוניזם הישראלי: (פרקי זכרונות), תל אביב: (דפוס אופק), 1956. דרכים ראשונות, תל אביב: עם הספר, תשכ"ה. (זיכרונות; הופיע לאחר מותו) מ. מייזלס, "סוכן אימפריאליסטי" - חנוך בז'וז'ה, מעריב, 14 בפברואר 1958 חנוך ב'זוזה (1910-1964), דף שער בספרייה הלאומית עמוס אשתורי, מק"י - בגידה ומחתרת, דבר, 21 בדצמבר 1956; מ. מייזלס, "סוכן אימפריאליסטי" - חנוך בז'וז'ה, מעריב, 14 בפברואר 1958. אורי דרומי, בני לילית, לא עלפים, באתר הארץ, 4 במרץ 2003 חנוך בז'וזה באתר GRAVEZ עמנואל בן-גריון, ימים הגידו: (זכרונות חנוך בז'וזה), דבר, 4 ביוני 1965.
טובאס (נפה)

נפת טובאס (בערבית: محافظة طوباس) היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת בצפון-מזרח יהודה ושומרון. בירת הנפה היא העיירה טובאס. מרבית שטח הנפה מצוי בשליטה ישראלית מלאה (שטח C). אזור קטן בחלקה המערבי, סביב העיירה טובאס, מצוי בשטח A (כלומר בשליטה אזרחית וביטחונית של הרשות הפלסטינית) וכמה מובלעות מצויות בשטח B, כלומר תחת אחריות אזרחית פלסטינית ושליטה ביטחונית ישראלית. שטח הנפה הוא כ-402 קמ"ר. שטחי אש של צה"ל מהווים יותר מ-50% משטחה הכולל של הנפה. על פי מרשם האוכלסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2007, בנפה התגוררו כ-50,261 נפשות, שחיו ב-9,004 משקי בית. מתוכם, 19,505 תושבים (או כ-38%) היו מתחת לגיל 15 וכ-7,362 (או 14%) היו פליטים רשומים. על פי מרשם האוכלסין לשנת 1997, בנפה התגוררו כ-36,609 נפשות. טובאס עקאבה טמון ברדלה עין אל-בידה כרדלה ראס אל-פארעה (אנ') תיאסיר ואדי אל-פארעה אל-בוקיעה פארעה מדיה וקבצים בנושא טובאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טובאס GeoHive - Palestine population statistics, www.geohive.com עמירה הס, צה"ל לא חס על הבדואים ומתאמן בחצר האחורית שלהם, גם ברמדאן, באתר הארץ, 17 במאי 2019 2007 Locality Population Statistics הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה palestine refugees in the west bank מפקד אוכלסין 2007
קלקיליה (נפה)

נפת קלקיליה (בערבית: محافظة قلقيلية) היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת במערב השומרון. בירתה היא העיר קלקיליה. שטח הנפה הוא כ-166 קמ"ר. נכון לשנת 2021, חיים בנפה 121,671 תושבים. על פי מרשם האוכלוסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2007, בנפה התגוררו כ-91,217 נפשות, שחיו ב-16,483 משקי בית. מתוכם, 36,831 תושבים (או כ-40%) היו מתחת לגיל 15 וכ-38,737 (או 42%) היו פליטים רשומים. על פי מרשם האוכלוסין לשנת 1997, בנפה התגוררו כ-72,007 נפשות. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. הסיבה היא: ההגדרות העירוניות אינן מדויקות, ראו באנגלית. קלקיליה חבלה כפר ת'ולת' עזון אימאתין באקה אל-חטב בית אמין ג'יוס ג'ינסאפוט ג'ית חג'ה כפר לאקף כפר קדום נבי אליאס סניריא עזון עתמה פלאמה ראס עטייה חבלה מדיה וקבצים בנושא קלקיליה בוויקישיתוף GeoHive - Palestine population statistics, www.geohive.com (ארכיון) https://www.pcbs.gov.ps/Downloads/book2593.pdf (עמ' 22) 2007 Locality Population Statistics הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה palestine refugees in the west bank מפקד אוכלסין 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארו

מריה דל-רוסאריו מרצדס פילאר מרטינז מולינה באאזה (בספרדית: María del Rosario Mercedes Pilar Martínez Molina Baeza), (נולדה ב-13 במרץ 1941), מוכרת בשם הבמה שלה צ'ארו. היא שחקנית, קומיקאית וגיטריסטית פלמנקו ממוצא ספרדי. שנת הלידה של צ'ארו נמצא במחלוקת במשך שנים רבות. מסמכים רשמיים ממקום הולדתה במורסיה, דרכונה הספרדי המקורי, ומסמכי התאזרחות שלה מעידים כי תאריך הלידה שלה הוא ה-13 במרץ 1951. לאחר שהיגרה לארצות הברית, צ'ארו טענה כי היא נולדה ב-1947, לאחר מכן שינתה את גרסתה ל-1949. ב-1977 במהלך שימוע משפטי היא טענה בתוקף שהדרכון שלה ומסמכי ההתאזרחות שלה היו שגויים וכי שנת הלידה האמיתית שלה היא 1951. השחקנית אמרה בראיונות שהוריה הרשו לה לזייף את גילה על מנת שתראה מבוגרת יותר כאשר התחתנה עם המנצח אקסבייר קוגאט בן ה-66 ב-1966, שהיה מבוגר ממנה ב-41 שנים. מספר רב של מאמרים וראיונות שפורסמו זמן קצר לפני ובזמן החתונה שלה שיערו כי שנת הלידה שלה בין 1945 ו-1946. ב-1964, צ'ארו כונתה "בת החסות בת ה-18" של קוגאט. באפריל 1966 טור אודות התוכניות לחתונה דיווח שהיא בת 20 ושקוגאט בן 60. מקורות רבים זיהו אותה כבת 21 ביום חתונתה. באוקטובר 1977 - אותה השנה בה צ'ארו התגרשה מקוגאט וגם השנה בה קיבלה אזרחות אמריקנית - שופט מחוזי בלאס וגאס, רוג'ר פולי, עיגן את 1951 כשנה הלידה הרשמית שלה. האמנית סיפקה שלל עדויות מהוריה לתמיכה בטענתה. מדיה וקבצים בנושא צ'ארו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארו צ'ארו, ברשת החברתית פייסבוק צ'ארו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארו, ברשת החברתית אינסטגרם צ'ארו, ברשת החברתית טיקטוק צ'ארו, סרטונים בערוץ היוטיוב צ'ארו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארו, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צ'ארו, באתר ספוטיפיי צ'ארו, באתר AllMusic (באנגלית) צ'ארו, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארו, באתר Yandex.Music (ברוסית) צ'ארו, באתר Discogs (באנגלית) צ'ארו, באתר Songkick (באנגלית) צ'ארו, באתר בילבורד (באנגלית) "The Official Charo Website". אורכב מ-המקור ב-2016-11-23. נבדק ב-29 ביוני 2012. {{cite web}}: (עזרה) Kerr, Jolie (2019-06-22). "Thank Heaven for Charo". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-06-23. "Playful and ageless, Charo a sultry sensation still", Las Vegas Sun, July 20, 2009. "These stars keep tight rein on real ages", The Pittsburgh Press, August 9, 1986. Cugat Weds Charo in Las Vegas, nytimes.com; accessed March 13, 2016. John Beck. Earl Wilson. Earl Wilson. Francis Raffetto. Paul Steiner. Royal Parker (7 באוגוסט 1966). WBAL-TV 11pm News, August 7, 1966 (YouTube) (באנגלית). Baltimore, MD: WBAL/YouTube. נבדק ב-11 במאי 2016. {{cite AV media}}: (עזרה)
אליהו לוינזון

רבי אליהו לוינזון (בכתיב מיושן: לעווינזאהן; נודע בכינויו רֶבּ אֶלִינְקֶה קְרַטִינְגֶר; סוכות ה'תקפ"ב, 1821 - י"ח באייר ה'תרמ"ח, 29 באפריל 1888) היה רב, בנקאי ושתדלן. איש תנועת המוסר, ממנהיגי יהדות ליטא החרדית במאה ה-19. נולד לרב יצחק לוינזון ולטריינה בתו של רבי אליהו אב בית דין ניישטאט סוגינד ("עיר חדש"), בנו של רבי אברהם אחי הגר"א. בילדותו התפרסם כעילוי, וכבר בגיל שמונה נשלח ללמוד בישיבה בסלנט אצל רבי צבי הירש ברוידא, יחד עם רבי משה צייטלין ורבי אלכסנדר משה לפידות. בסלנט הכיר את רבי ישראל מסלנט והיה למקורבו, תלמידו ואיש בריתו. מלבד גאונותו בלימודיו התפרסם כפיקח וישר, ובעודו בן שתים-עשרה כבר עסק בבוררות ופתרון סכסוכים עסקיים. נישא לשייטיל בת דודו הרב משה לוינזון. גיסו היה רבי יחיאל הלר רבן של הלוסק, וילקובישק, סובאלק ופלונגיאן. כרבו, רבי ישראל מסלנט, סירב לשמש ברבנות וניהל את עסקיו של אביו שנפטר בעודו נער. הוא הכיר את הבנקאי היהודי המפורסם שלמה פיינברג, שמינה אותו לפקיד בסניף הקובנאי של הבנק שלו, ובהמשך כמנכ"ל הבנק. לימים, בשל פשיטת רגל של אחד מלווי הבנק, פרש לוינזון - שראה בעצמו אחראי בעקיפין להפסד - מניהול הבנק, ועבר לניהול עסקים פרטיים. עם הצלחתו בעסקיו הפרטים פרע לפיינברג את חובו של פושט הרגל. הוא התמסר לעסקנות לטובת יהודי ליטא וניהל מערכת קשרים ענפה בדרגים השונים של שלטונות האימפריה הרוסית. כן כיהן כממונה על כוללות ווילנה וזאמוט במשך יותר מארבעים שנה. הוא הנהיג תקנות מיוחדות בצורת גיוס הכספים ובאופו חלוקתם. בחורף ה'תרמ"ח לקה בשבץ מוחי, מאז התאכסן בבית בתו ברכה ברוידא (אשת הגביר צמח ברוידא) בפוניבז' עד פטירתו בראסיין בל"ג בעומר של אותה שנה, י"ח באייר ה'תרמ"ח, 29 באפריל 1888. צוואתו פורסמה כמסמך מוסרי בידי הרב יצחק מלצן בתוך "אוסף מאמרי מוסר וחכמה" (ורשה תרנ"ו ומהדורות נוספות). דב כ"ץ, תנועת המוסר, ב, תל אביב תשי"ד, פרק כז עמ' 291–306 נפתלי בן מנחם, חכמי ליטא, ירושלים תשי"ט, עמ' 60. הערך: לעווינסאהן, אליהו (אלינקה קרטינגר) רבי עזריאל הילדסהיימר, רבי אליהו לווינזון (קרטינגר) זצ"ל, צפונות, יט, בני ברק תשנ"ג, עמ' קא-קב (תרגום מהמאמר המקורי ביידישע פרעססע שנה שבע עשרה, עמ' 176, 187) דוד בונימוביץ, מכתב מאליהו, יכלכל בתוכו פרשת גדולת הרב הגדול החסיד גביר מפואר... אליהו לעווינזאהן ז"ל מקראטינגען, וילנה: שרגא פייבל גארבער, תרס"ב, 1901, באתר היברובוקס רבי אלכסנדר משה לפידות, נחה רוח אליהו (הספד), בתוך: אברהם יצחק הכהן קוק (עורך), עיטור סופרים, ב, וילנה תרמ"ח, באתר היברובוקס יעקב מארק, רבי אליהו לוינזון (תקפ"ב-תרמ"ח), בתוך: במחיצתם של גדולי הדור, ירושלים תשי"ח, עמ' 9–21, באתר אוצר החכמה דיווח על פטירתו במדור "תלגרמות", הצפירה, 30 באפריל 1888
אנה חרה

אתל אנה דל רוסריו חרה ולסקז (בספרדית: Ethel Ana del Rosario Jara Velásquez; נולדה ב-11 במאי 1968) כיהנה כראש ממשלת פרו מיולי 2014 עד אפריל 2015. חרה נולדה בעיר איקה (אנ') ולמדה באוניברסיטה המקומית משפטים ומדע המדינה. היא בעלת תואר שני במשפט אזרחי ומסחרי ועבדה כעורכת דין. בשנים 2000–2001 הייתה מזכירת האגודה הארצית לנוטריונים ובשנים 2005–2006 הייתה סגנית יושב ראש אגודת הנוטריונים של מחוז איקה. בשנת 2011 נבחרה לקונגרס מטעם המפלגה הלאומית של פרו ועד מינויה לשרה הייתה יושבת ראש ועדת יחסי החוץ. בשנים 2011–2014 כיהנה בממשלה בראש המשרד לענייני נשים ואוכלוסיות מוחלשות. בפברואר 2014 מונתה לשרת העבודה וביולי 2014 מונתה לעמוד בראש מועצת השרים וכיהנה בראשות הממשלה עד שהודחה על ידי הפרלמנט באפריל 2015 בגין האשמות ריגול נגד אנשי ציבור ועסקים. כיהנה בקונגרס עד 2016. מדיה וקבצים בנושא אנה חרה בוויקישיתוף אנה חרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאארה קוגונגלווה

סאארה קוגונגלווה אמאדילה (באנגלית: Saara Kuugongelwa-Amadhila; נולדה ב-12 באוקטובר 1967) היא ראש ממשלת נמיביה משנת 2015. חברת האספה הלאומית מאז 1995 וכיהנה כשרת האוצר בשנים 2003–2015. קוגונגלווה הייתה חברה מנעוריה בארגון המאבק לעצמאות נמיביה ובגיל 13 יצאה לגלות. היא סיימה לימודים בסיירה לאון ובשנים 1991–1994 למדה כלכלה באוניברסיטת לינקולן בארצות הברית ולאחר מכן חזרה לנמיביה. היא עבדה בלשכת נשיא המדינה בתקופתו של סם נוג'ומה ובשנת 1995 מונתה למנהלת ועדת התכנון הלאומית. באותה שנה נבחרה לפרלמנט. בשנים 2003–2015 הייתה שרת האוצר ובשנת 2015 מונתה לראשות הממשלה. היא ראש הממשלה הרביעית מאז הכרזת העצמאות ב-1990 והאישה הראשונה בתפקיד. מדיה וקבצים בנושא סאארה קוגונגלווה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המצודות הישראליות בנגב

המצודות הישראליות בנגב הן כ-60 מצודות, שבנייתן מתוארכת החל מהמאה ה-12 לפני הספירה, ואשר מבחינה גאוגרפית נמצאו מערד ובאר שבע ודרומה, ועד אילת. קיימת סברה שהן היו מפעל ממלכתי של ממלכת ישראל המאוחדת. קיימת גם סברה שאלו יישובים של תושבים אדומיים שחיו בנגב ועסקו במסחר נחושת מהערבה ובחקלאות. המצודות שנמצאו פזורות לאורך דרך האתרים, מערד ודרומה לדימונה, ירוחם, שדה בוקר ועד קדש ברנע במערב, ויטבתה ואילת בדרום. המצודות נתגלו וזוהו לראשונה על ידי חוקרי הנגב לנרד וולי ותומאס אדוארד לורנס בין השנים 1914–1915. בהמשך הן נחפרו ונחקרו על ידי חוקרים רבים, ביניהם יוחנן אהרוני, רודולף כהן, זאב משל, זאב הרצוג ועוד. המצודות שנמצאו היו גדולות יחסית, וצורותיהן היו מלבניות או רבועות עם מגדלי פינה. מצודות מסוג זה נמצאו בין השאר בערד, בחורבת עוזה, בתל עירא ובקדש ברנע. כמו כן נמצאו מצודות קטנות יותר, בעלות מבנה סגלגל. המצודות לא נמצאות לאורך דרכי הנגב בלבד, אלא רובן פזורות בכל הנגב ובעיקר בהר הנגב הצפון מערבי. אתר חורבת תימן בנוי לפי תוכנית אופיינית למצודות הישראליות בנגב, ולכן כשחופריו הגיעו אליו ב־1975, הם סברו שהם חופרים עוד מצודה במערך המצודות; בהמשך, לאור הממצאים יוצאי הדופן של האתר, נוצרה מחלוקת בנוגע למהותו, וכיום קיימות דעות מגוונות בנוגע לשימושו – אף אחת מהן איננה קונצנזוס. דרך האתרים מצודת מישור הרוחות יוחנן אהרוני, המצודות הישראליות בנגב באתר דעת זאב משל, "מי בנה את 'המצודות הישראליות' בהר הנגב"באתר בית ספר שדה שדה בוקר, 1977 זאב משל, אבנר גורן. 'מצודת אהרוני' שליד קסיימה, מצודה ישראלית נוספת בנגב ובעיית ה'מצודות'. ארץ ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, ספר אברהם בירן, תשנ"ב, 1992, עמודים 196–215 Avraham Faust, The Negev "Fortresses" in Context: Reexamining the "Fortress" Phenomenon in Light of General Settlement Processes of the Eleventh-Tenth Centuries B.C.E. Journal of the American Oriental Society, Vol. 126, No. 2 (Apr. - Jun., 2006), pp. 135–160 זאב משל, שמואל אחיטוב ואסתר אשל (ע), לה' תימן ולאשרתו, יד יצחק בן־צבי והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 2015, עמ' 17, 36 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלאונורה וקסלר

אלאונורה וקסלר (בספרדית: Eleonora Wexler; נולדה ב-2 באפריל 1974) היא שחקנית ארגנטינאית-יהודייה. בשנת 1983 שיחקה במחזמר "אנני" בגרסתו הארגנטינאית. זוהי הופעתה הראשונה בעולם המשחק. בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20". Te amo - 1986 Documental educacional - 1988 Rojo - 1991 Fuego gris - 1992 Geisha - 1995 El dedo en la llaga - 1995 Líneas de teléfono - 1996 Buenos Aires me mata - 1997 La casa de Tourneur - 1997 La Mina - 2003 El murmullo de las venas - 2003 Omisión - 2013 Ataúd blanco - 2016 Amateur - 2016 Mesa de noticias - 1984 Extraños y Amantes - 1985 El Circo Más Gordo del Mundo - 1985 Humor 5 Estrellas - 1985 Venganza de Mujer - 1986 Vínculos - 1987 La Cuñada - 1987 Su Comedia Favorita - 1988 Plomera de mi Barrio - 1988 Los Tuyos y los Míos - 1989 Alta Comedia - 1990 Estado Civil - 1990 La Banda del Golden Rocket - 1991–1992 El Club de los Baby Sitters - 1993 Solo Para Parejas - 1993 Inconquistable Corazón - 1994 Alta Comedia - 1994–1995 La Hermana Mayor - 1995 Los ángeles no lloran - 1996 El Garante - 1997 Fiscales - 1998 La Condena de Gabriel Doyle - 1998 Como Vos y Yo - 1998–1999 Los Médicos de Hoy 2 - 2001 Ciudad de Pobres Corazones - 2002 Tres Padres Solteros - 2003 Los Simuladores - 2003 Costumbres Argentinas - 2003 Yendo de la Cama al Living - 2004 Amor Mío - 2005 Amor en custodia - 2005 Amas de Casa Desesperadas - 2006 Mujeres Asesinas - 2006 Son de Fierro - 2007–2008 2009 - אחים בדם Un año para recordar - 2011 Condicionados - 2012 Historia clínica - 2013 2013 - Vecinos en Guerra 2014–2015 - יום ולילה 2017 - האהבה שאחרי 2018 - 100 ימים 2020 - הגדר מדיה וקבצים בנושא אלאונורה וקסלר בוויקישיתוף אלאונורה וקסלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מימי קודלי

מימי קודלי (באלבנית: Mimi Kodheli; נולדה ב-11 בספטמבר 1964) היא פוליטיקאית אלבנית המכהנת כחברת האספה הלאומית של אלבניה. היא כיהנה כשרת ההגנה של אלבניה בשנים 2017–2013. הייתה האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. קודלי נולדה ב-11 בספטמבר 1963 בטירנה. היא השלימה דוקטורט במדעים ובכלכלה מאוניברסיטת ורונה שבאיטליה. יש לה תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת לינקולן שבנברסקה. היא נכנסה לפוליטיקה ב-2002, כאשר היא מונתה להיות סגנית ראש עיריית טירנה. בשנת 2005, מונתה לתפקיד הפרפקט של מחוז טירנה ובשנת 2009 נבחרה לאספה הלאומית. כחברה באספה הלאומית היא יו"ר ועדת הכלכלה. מאז 2007, היא חברה במפלגה הסוציאליסטית של אלבניה. היא למדה לימודים גבוהים בתחומים שונים, כגון בנקאות, יחסים בינלאומיים. היא השתתפה בפרויקט של מחלקת המדינה של ארצות הברית, "נשים בפוליטיקה". ב-15 בספטמבר 2013 מונתה קודלי לתפקיד שרת ההגנה של אלבניה בממשלתו הראשונה של ראש ממשלת אלבניה אדי רמה. לאחר בחירות כלליות שהתקיימו באלבניה ב-2017, מונתה במקומה אולטה ג'צקה פוליטיקה של אלבניה מדיה וקבצים בנושא מימי קודלי בוויקישיתוף AP, היסטוריה במעוז הגברים: 5 שרות בנאט"ו, באתר ynet, 27 בפברואר 2014 Women Given Unprecedented Role in Albania Cabinet Mrs. Olta Xhaçka the new Minister of Defense, באתר ממשלת אלבניה, ‏14 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מימי קודלי".