laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סדה

האם התכוונתם ל... סדה (ליטא) (אנ') – עיר בליטא סדה (איראן) (אנ') - עיר באיראן סדה (חג) (אנ') – חג זורואסטרי אישים: ג'ון סדה – שחקן אמריקאי הריברטו סדה – רוצח סדרתי אמריקאי ויקטור סאדה – כדורסלן ספרדי שדה
אנדרו לוג אולדהם

אנדרו לוג אולדהם (אנגלית: Andrew Loog Oldham; נולד ב-29 בינואר 1944) הוא מפיק רוקנרול, אמרגן וסופר בריטי. הוא ידוע ביותר כמנהלם של הרולינג סטונז בשנות השישים, כאשר הוא מאמץ סגנון ראוותני שהושפע מחברו פיל ספקטור. בנוסף היה המפיק של הסינגל הראשון של הזמרת ושתי בניאן בשנת 1965. בשנת 2014, לוג נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול. מדיה וקבצים בנושא אנדרו לוג אולדהם בוויקישיתוף אנדרו לוג אולדהם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו לוג אולדהם, באתר AllMusic (באנגלית) אנדרו לוג אולדהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרו לוג אולדהם, באתר Discogs (באנגלית) אנדרו לוג אולדהם, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נצרות ליברלית

נצרות ליברלית, הידועה גם בתור תאולוגיה ליברלית ומבחינה היסטורית כונתה מודרניזם נוצרי היא תנועה המפרשת את ההוראה הנוצרית על ידי התחשבות בידע, במדע ובאתיקה מודרניים. היא מדגישה את חשיבות ההיגיון והניסיון על פני הסמכות הדוקטרינרית. נוצרים ליברליים רואים בתאולוגיה שלהם חלופה הן לרציונליזם האתאיסטי והן לתאולוגיות המבוססות על פרשנויות מסורתיות מצד סמכות חיצונית, כגון התנ"ך או מסורת הכנסייה. התאולוגיה הליברלית צמחה מתוך הרציונליזם של הנאורות והרומנטיקה של המאות ה-18 וה-19. עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, היא התאפיינה בקבלת האבולוציה הדרוויניסטית, שימוש בביקורת מקרא מודרנית והשתתפות בתנועת הבשורה החברתית. זו הייתה גם התקופה שבה התאולוגיה הליברלית הייתה הדומיננטית ביותר בתוך הכנסיות הפרוטסטנטיות. השפעתה של התאולוגיה הליברלית ירדה עם עליית הנאו-אורתודוקסיה (אנ') והפונדמנטליזם הנוצרי בשנות ה-30 של המאה ה-20 (הפילוג הפונדמנטליסטי-מודרניסטי), ועם "תאולוגיית השחרור" בשנות ה-60. צורות קתוליות של תאולוגיה ליברלית הופיעו בסוף המאה ה-19. עד המאה ה-21, הנצרות הליברלית הפכה למסורת אקומנית (אנ') (ניסיון איחוד בין זרמים שונים בנצרות), הכוללת פרוטסטנטים וגם קתולים. בהקשר של תאולוגיה, "ליברל" אינו מתייחס לליברליזם פוליטי, ויש להבחין גם בינו לבין הנצרות הפרוגרסיבית (אנ'). ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיר קאנון ראס אל-עין

דֵיר קַאנוּן ראס אל-עין (בערבית: دير قانون راس العين; בפי התושבים נקרא גם בקיצור: דיר קאנון אל-עין – دير قانون العين; בדיאלקט המקומי המילה קַאנ֫וּּן נהגית אַנ֫וּן) הוא כפר שיעי בדרום לבנון, בנפת צור, מחוז דרום לבנון. הכפר שוכן כשמונה קילומטרים דרומית מזרחית לעיר צור, כשני קילומטרים מזרחית לכפר ראס אל-עין, בשכנות לכפר באתוליה (ער'). ליד הכפר ישנה מזבלה בת כ־12 קמ"ר, שנסגרה ב־2015. השם דיר (دير) מרמז על כך שבעבר היה במקום זה מנזר. פירוש המילה קאנוּן (قانون) הוא חוק. הסיומת ראס אל-עין התווספה, ככל הנראה, בשל שכנותו לכפר ראס אל-עין (رأس العين) וכדי להבדיל מהכפר דיר קאנון א-נהר, השוכן אף הוא במחוז דרום לבנון, ליד נהר הליטני. במסגרת מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות של חזבאללה בכפר ובסביבתו. בשנת 2014 היו רשומים 2,235 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, שכתובתם הייתה בכפר. מהם: 99.69% שיעים. Borjac, Jamilah; El Joumaa, Manal; Kawach, Rawan; Youssef, Lobna; Blake, Diane. "Heavy metals and organic compounds contamination in leachates collected from Deir Kanoun Ras El Ain dump and its adjacent canal in South Lebanon". Heliyon. doi:10.1016/j.heliyon.2019.e02212. مركز طوارىء الصحة : شهيد في حصيلة أولية للغارة على دير قانون راس العين - صور, nna-leb.gov.lb, ‏20 آب 2024 “حزب الله” يعلن مقتل أحد عناصره من سكان بلدة دير قانون رأس العين التي استهدفتها غارة إسرائيلية مساء الاثنين في جنوب لبنان ..اخبار محلية, برس بي, ‏2024-08-19 (בערבית) أسماء العائلات في بلدة دير قانون رأس العين، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ורה (סדרת טלוויזיה)

ורה (באנגלית: Vera) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוג דרמת פשע אשר עלתה לשידור במקור בערוץ ITV ב-1 במאי 2011. הסדרה מבוססת על סדרת הרומנים "ורה סטנהופ" מאת אן קליבס וממוקדת בחקירותיה של הבלשית ורה סטנהופ, אותה מגלמת ברנדה בלתין. עלילת הסדרה מתמקדת בבלשית ורה סטנהופ אשר עובדת במשטרת נורת'מברלנד. ורה נחושה תמיד לפתור את התיקים המורכבים ביותר. כל פרק בסדרה מתמקדת בחקירת מקרה רצח חדש ובמהלכו ורה והצוות שלה מצליחים בכל פעם לפענח את כל הרמזים המורכבים לאורך הדרך במטרה לחשוף את האמת. ורה סטנהופ (מגולמת על ידי ברנדה בלת'ין) - הגיבורה הראשית. ורה היא אישה מתבודדת בגיל העמידה אשר ידועה בזכות השיטות הלא שגרתיות שלה שלה לפתור תיקים מורכבים ובאופיה העיקש. ג'ו אשוורת' (מגולם על ידי דייוויד ליאון) (בעונות 1–4, 13–הווה) - יד ימינה של ורה. ג'ו הוא איש משפחה אשר חולק מערכת יחסים קרובה, כמעט אימהית, עם ורה. איידן הילי (מגולם על ידי קני דוטי) (בעונות 5–12) - המחליף של ג'ו. איידן מתקשה בהתחלה להסתגל לסגנון התובעני של ורה אבל בסופו של דבר הופך לשותף נאמן. קני לוקהארט (מגולם על ידי ג'ון מוריסון) - בלש ותיק ומנוסה שמסייע לעיתים רבות לורה ולצוות שלה. מארק אדוארדס (מגולם על ידי ריילי ג'ונס) (בעונות 3–הווה, ובתפקידי אורח בעונות 1–2) - חבר צעיר יותר בצוות של ורה. מארק נוטה להיות נלהב, ולעיתים רבות מספק תובנות חדשות לגבי מקרים. ג'קלין ויליאמס (מגולם על ידי איבינבו ג'ק) (בעונות 8–12) - פסיכולוגית המסייעת בחקירות. הסדרה מצולמת בתחומי העיר ניוקאסל על הטיין וברחבי מחוז נורת'מברלנד, מחוז דורהאם וצפון יורקשייר אשר בחלק הצפון מזרחי של אנגליה. מיקומים בולטים כוללים בין היתר את גייטסהד, סאות' שילדס, נורת' שילדס, וויטלי ביי, אמבל, ווארקוורת', אלנמאות', באמבורג, והולי איילנד. בית החווה המשמש לצילומי חזית ביתה של ורה ממוקם בסנוק (Snook) אשר הינו חלק מהולי איילנד. בינואר 2024 הוכרז שהעונה ה-14 של הסדרה, אשר תשודר ב-2025, תהיה האחרונה של הסדרה. אתר האינטרנט הרשמי של ורה (באנגלית) "ורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ורה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Northumberland: Full-Day Tour of Vera Filming Locations | GetYourGuide". Hodgson, Barbara (31 ינו' 2020), "Where does Vera live? Here's the location of the detective's house in the ITV drama", ChronicleLive, נבדק ב-27 ינו' 2023 {{citation}}: (עזרה) "TV legend, 78, quits acclaimed ITV drama after 13 years". Metro (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-04-22.
ג'וזף סטנטון הבן

ג'וזף סטנטון הבן (באנגלית: Joseph Stanton Jr.;‏ 19 ביולי 1739 – 15 בדצמבר 1821) היה קצין צבא, סנאטור אמריקאי של הפלג האנטי-פדרליסטי וחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. סטנטון נולד ב-19 ביולי 1739 בצ'ארלסטאון, מושבת רוד איילנד ומטעי פרובידנס. במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים שירת במשלחת נגד קוויבק ב-1759. ביוני 1762 הוא נבחר לקפטן של פלוגת התותחנים של ווסטרלי, צ'ארלסטאון והופקינטון, פלוגה עצמאית של המיליציה של רוד איילנד שעדיין קיימת בתור פלוגת המשטרה הצבאית ה-169. הוא ייצג את צ'ארלסטאון בעצרת הכללית של רוד איילנד מ-1768 עד 1774 ושוב ב-1776. במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית, סטנטון מונה כלוטננט קולונל של רגימנט מחוז קינגס הראשון של המיליציה של רוד איילנד ביולי 1776. לאחר מכן שירת כקולונל של רגימנט של חיילי המדינה, שגויס לשירות של 15 חודשים, מ-12 בדצמבר 1776 ועד להתפטרותו ב-10 בנובמבר 1777. (הרגימנט היה חלק מחטיבה של שני רגימנטים רגליים ורגימנט ארטילריה אחד אשר הוקמה כדי להרתיע פלישה לחלק היבשתי של רוד איילנד על ידי הכוחות הבריטיים שכבשו את ניופורט). במאי 1779 הוא מונה לקולונל של הרגימנט הראשון של מחוז קינגס של המיליציה ולאחר מכן מונה לבריגדיר גנרל בפיקוד על חטיבת המיליציה של מחוז קינגס באוקטובר של אותה שנה. במאי 1788 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל בפיקוד על כל מיליציית רוד איילנד. הוא החזיק בתפקיד זה עד התפטרותו באוקטובר 1790. הוא היה ציר לוועידת החוקה של רוד איילנד בשנת 1790, אשר אשררה את חוקת ארצות הברית ואיפשרה לרוד איילנד להיות האחרונה מבין 13 המושבות שהצטרפו לאיחוד. הוא נבחר על ידי האספה הכללית לשמש כאחד משני הסנאטורים הראשונים של ארצות הברית מרוד איילנד, וכיהן מ-12 ביוני 1790 עד 3 במרץ 1793, כחבר במפלגה האנטי-פדרליסטית (כלומר מתנגד לנשיא ג'ורג' וושינגטון). מאוחר יותר הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם כיהן מ-4 במרץ 1801 עד 3 במרץ 1807, כחבר במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית הג'פרסונית. סטנטון מת בלבנון, קונטיקט, בשנת 1821 בגיל 82, ונקבר בבית הקברות של משפחת סטנטון בצ'ארלסטאון. קיימת אנדרטה לסנאטור סטנטון על כביש 1 של ארצות הברית בצ'ארלסטאון, רוד איילנד, מול מקום הולדתו, הרשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. פונדק הגנרל סטנטון בצ'ארלסטאון נקרא על שמו. ג'וזף סטנטון הבן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'וזף סטנטון הבן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Cemetery Registry "Death Notices". Hartford Times. Hartford, CT. 8 בינואר 1822. p. 3. נבדק ב-11 בנובמבר 2017 – via GenealogyBank.com. {{cite news}}: (עזרה)
איליה פרז

איליה פרז (ברוסית: Илья Фрэз‏; 2 בספטמבר 1909 - 22 ביוני 1994) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1989 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. איליה פרז (רבינוביץ') נולד בשנת 1909 ברוסלבל למשפחה יהודית. כאשר הוא היה בן 12 אמו נפטרה ואביו התחתן שנית. למשפחה לא היה קשר לאמנות, אך ילדים היו כישרוניים בתחום. אחיו הבכור גריגורי רבינוביץ' היה שחקן תיאטרון הבימה והגיע עם הסגל לתל אביב (הופיע בשם במה צבי רפאל). אחותו הייתה רקדנית. אחיו הצעיר אלכסנדר אברמוב היה במאי ב"לנפילם". בשנת 1927 איליה הצעיר נסע למוסקבה במטרה להתקבל ללימודי קולנוע, אך לא הצליח להתקבל ללימודים. הוא עבר ללנינגרד והתחיל לעבוד בחריטה (Fräser בגרמנית שבהמשך היה בסיס לשם במה). בערב הוא שיחק בתיאטרון של חובבים. בשנת 1928 הוא החל לימודי משחק אצל גריגורי קוזינצב. בשנת 1931 פרז החל לעבוד כעוזר במאי ב"לנפילם". בשנת 1935 הוא סיים לימודי בימוי. הוא המשיך לעבוד לצד גריגורי קוזינצב ולאוניד טראוברג בסרטים של במאים אלו. באביב 1941 פרז פונה מלנינגרד לאלמטי. בשנת 1943 הוא עבר לעבוד ב"אולפני גורקי". סרט עצמאי ראשון של פרז היה סרט לילדים שצולם בשנת 1945. בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות פרז פוטר מעבודה. עד לשנת 1953 הוא עבר בתחום סרטי תעודה במוסקבה ובקייב. בשנת 1953 פרז חזר ל"אולפני גורקי" והיה בין הבמאים המובילים בתחום סרטים לילדים ונוער. סרטיו זכו בפרסים בפסטיבל הסרטים של ונציה ובפסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה. בשנת 1981 סרטו זכה בתואר "סרט השנה של ברית המועצות". בסך הכול הוא היה במאי של כ-20 סרטים. בחלק מסרטיו הוא היה שותף לתסריט. פרז ניסה להיות סופר ילדים, בשנת 1949 יצא לאור יצירה משותפת עם יבגני שוורץ. על פעילותו בתחום הקולנוע פרז קיבל פרס ברית המועצות (1974) ומספר עיטורים. בשנת 1989 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. פרז היה נשוי 3 פעמים. בנו היה במאי קולנוע. פרז נפטר בשנת 1994 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה. איליה פרז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איליה פרז, באתר AllMovie (באנגלית) איליה פרז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית) איליה פרז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קונאן (תוכנית אירוח)

קונאן (באנגלית: Conan) הייתה תוכנית האירוח המרכזית של רשת הטלוויזיה האמריקאית TBS, בהנחיית הקומיקאי קונאן או'בריאן, אשר שודרה במקור במשך 11 עונות מ-8 בנובמבר 2010 עד 24 ביוני 2021 בין הימים ב' עד ה' בשעה 23:00. פורמט התוכנית כלל בין היתר שילוב של ראיונות עם ידוענים, מערכונים קומיים, והופעות מוזיקליות. התוכנית הייתה תוכנית האירוח השלישית בהנחייתו של או'בריאן. המעבר של או'בריאן ל-TBS החל לאחר שהוא הנחה במשך תקופה קצרה את תוכנית האירוח הוותיקה והפופולרית ה־Tonight Show ברשת NBS. קונאן החל להנחות את ה-Tonight Show לאחר שג'יי לנו פרש מהנחיית התוכנית ב-2009. אף על פי כן, זמן קצר לאחר מכן עלתה ב-NBC תוכנית חדשה במשבצת הפריים טיים בהנחייתו של לנו אשר שודרה לפני ה־Tonight Show. בעקבות כך, תוכניתו החדשה של לנו, אשר לה היה רייטינג נמוך גרמה לנתוני הרייטינג של התוכניות שאחריה גם לרדת, כולל ה־Tonight Show בהנחייתו של קונאן. משום כך קיימה NBC ועדה שרצתה לשדר את ה-Tonight Show לאחר חצות, ובכך לפנות מקום לתוכניתו של לנו. או'בראיין התנגד למהלך זה, בטענה שהמהלך יפגום בזיכיון. בעקבות כך פרץ סכסוך בין קונאן ל־NBC שבסופו גרם לקונאן לפרוש מהתוכנית ולהגיע להסדר עם רשת NBC. המחלוקת סביב פרישתו של או'בריאן מהנחיית ה-Tonight Show זכתה באותה העת לפרסום נרחב, והובילה לתמיכה ציבורית נרחבת באו'בריאן, ולכך שנערכו הפגנות רבות ברחבי ארצות הברית כנגד NBC ולנו. רשת TBS אפשרה לאו'בריאן לעבור אליהם ולהנחות את תוכנית הלילה שלו שם. פרק הבכורה של התוכנית ברשת TBS עלה לשידור ב-8 בנובמבר 2010, בפורמט דומה לתוכניות האירוחה הקודמות של או'בריאן. הסדרה הקפידה על הפורמט המסורתי של תוכנית אירוח בשעות הלילה המאוחרות, אך נבדל בהומור הייחודי של או'בריאן. התוכנית החלה בדרך כלל במונולוג, בו או'בראיין סיפר בין היתר על אירועים אקטואליים שונים באופן הומוריסטי, ואחריו התקיימו בדרך כלל מערכונים קומיים, וראיונות עם ידוענים. כמה מהחלקים הפופולריים ביותר בתוכנית היו: Clueless Gamer - חלק בו או'בריאן, אשר לו לטענתו היה ידע מועט למדיי במשחקי וידאו, היה מבקר באופן הומוריסטי משחק משחקי וידאו שונים, לעיתים רבות יחד עם ידוען שמתארח בתוכנית. Conan Without Borders - פרקי ספיישל אותם או'בריאן צילם במדינות שונות ברחבי העולם ואשר בהם הוא חקר באופן הומוריסטי את התרבויות של אותם המדינות ואת המנהגים של המקומיים. הפרקים הללו זכו להערכה רבה בין היתר בשל ההומור והפרספקטיבה הייחודית שאו'בראיין סיפק באינטראקציות שלו עם האנשים השונים עימם נפגש ברחבי העולם. או'בריאן החל לצלם פרקי ספיישל מהסוג הזה בקובה בעקבות ההתחלה של תהליך נורמליזציה בין ארצות הברית לקובה באותה העת. בשנת 2015 או'בריאן ביקר גם בארמניה. בשנת 2016 או'בריאן ביקר בקטר, בקוריאה הדרומית ובגרמניה. בשנת 2017 או'בריאן ביקר במקסיקו ובישראל. בשנת 2018 או'בריאן ביקר בהאיטי, באיטליה וביפן. בשנת 2019 או'בריאן ביקר באוסטרליה, בגאנה ובגרינלנד. ראיונות עם ידוענים - התוכנית כללה תמיד ראיונות עם מגוון רחב של אורחים מפורסמים, כולל שחקנים, מוזיקאים, קומיקאים, סופרים, ספורטאים ופוליטיקאים. מדיה וקבצים בנושא קונאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונאן (באנגלית) "קונאן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קונאן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קונאן", באתר Metacritic (באנגלית) "קונאן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גיל אליאס

גיל אליאס הוא משורר, פעיל חברתי וחוקר בלשנות ישראלי. שימש יו"ר ומנהל הבית הגאה בבאר שבע ובדרום, רפרנט הלהט"ב בעיריית באר שבע. אליאס נולד וגדל בבאר שבע, והוא בן לעדה הקוצ'ינית. מאז 2022 אליאס משמש רפרנט האוכלוסייה הלהט"בית בעיריית באר שבע, הראשון בתפקיד זה בעיר, ואחד הראשונים בישראל. לפני כן, בשנים 2019–2021, שימש יו"ר הבית הגאה בבאר שבע ובדרום, ולפני כן היה רכז החינוך והפעילויות של הבית. בתפקידו כרפרנט הקהילה הגאה, בין היתר, ניהל מטעם העירייה את הקמת המשכן החדש של הבית הגאה בבאר שבע ב־2023. כמו כן, היה מהיוזמים של מרפאה גניקולוגית ראשונה לאוכלוסייה הלהט"בית במרכז הרפואי סורוקה, שנפתחה ב־2024. בצד הפעילות החברתית, אליאס עוסק בכתיבת שירה ובמחקר לשוני. ב־2022 פרסם את ספר הביכורים שלו, "שאריות". השירים בספר עוסקים, בין השאר, בחוסר השוויון הבסיסי שאותו חווה הקהילה הגאה, כמו גם באלה המכונים באחד השירים "שחורים לעזאזל". ברשימת ביקורת במוסף "תרבות וספרות" בעיתון הארץ כתב המשורר אילן ברקוביץ', בהקשר לספר, כי "מה שהופך את גיל אליאס למשורר אמיתי הוא דווקא אי־היענותו לתבניות הצפויות מראש של פוליטיקת הזהויות", וכן כי זהו "ספר שירים מרשים, כזה שהולך בגדולות". שיריו פורסמו בבמות שונות, בהן כתבי העת "הכיוון מזרח" ו"הקומה השישית". ב־2021 יצאה לאור "אלפיים זריחות לַשֶּמֶשׁ", אנתולוגיה שערך יחד עם גֶּ'נֶט בֶּלַאי, ואשר הוקדשה למאבק לשחרורו של הצעיר הישראלי אברה מנגיסטו משבי חמאס. ב־2022 הלחין המוזיקאי נדב דלומי את שיריו של אליאס "ציפור תשושה" ו"בבקשה", וביצע אותם באלבומו "כל הגיבורים עזבו". לאליאס תואר ראשון בספרות ובלשון עברית, ותואר שני בסוציו־בלשנות, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עבודת התזה שלו, "וודג' של מלך: הסגנון האוחצ'י ברשת החברתית", עוסקת בחיבור בין שפה ומיניות. בית גאה בבאר שבע גיל אליאס, שאריות, עריכה: לי ממן ונירית קורמן, פרדס, 2022 גיל אליאס, וודג' של מלך, עבודת גמר (בהנחיית ד"ר רועי גפטר ופרופ' אורי מור), אוניברסיטת בן-גוריון, הפקולטה למדעי הרוח והחברה, החוג ללשון העברית, 2021. (97 עמודים) עדו ניצן, קו המשווה: שני משוררים שופכים אור חדש על זהותם המגדרית, באתר ישראל היום, 26 ביולי 2023 השאלון של העוקץ: גיל אליאס, באתר העוקץ, ‏2 במרץ 2022 סוכן תרבות עם קובי מידן, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 52:01), 24 ביוני 2022 חגי אייד, 9 אנשים שחיים את המאבק הלהט"בקי מדברים על שבוע הגאווה, באתר ynet, 2 ביוני 2022 איציק יושע, שאריות והורות להט"בית, באתר כאן, ‏1 בפברואר 2022 גואל פינטו, אלפיים זריחות לשמש, באתר כאן, ‏27 במאי 2021 רותם שרון, ראיון מיוחד עם גיל אליאס - רכז קידום הקהילה הגאה בעיריית ב"ש, באתר באר שבע נט, ‏3 בפברואר 2022 בית גאה בבאר שבע ובדרום, וואו איך לסכם! בשורה התחתונה - הולכת להיפתח מרפאת גניקולוגיה להטב״קית!!!, באתר פייסבוק, ‏23 ביוני 2024 שאריות, באתר פרדס הוצאה לאור אילן ברקוביץ', משורר בשטח | כל שיר הוא כמו יציאה מהארון מחדש, באתר הארץ, 1 במרץ 2022 טל כרמון, ‏"להשמיע קול שהוא שוליים": משוררים שחורים למען אברה מנגיסטו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 במאי 2021 גיל אליאס, וודג' של מלך: הסגנון האוחצ'י ברשת החברתית, באתר הספרייה הלאומית, ‏2021
מהן

במיתולוגיה המצרית, מהן (קופטית: Ⲙⲉϩⲉⲛ - "אחד מפותל"), היה אל נחש. ההתייחסויות המוקדמות ביותר למהן מופיעות בכתבי ארונות קבורה. מהן הוא אל מגונן המתוארת כנחש המתפתל סביב אל השמש רע במהלך מסעו בלילה, למשל באמדואת. במילון הגרמני-מצרי מאת ריינר האניג, נאמר שהנחש מהן (מחן) או הנחש מהנט (מחנט) מקביל לאורובורוס. מדיה וקבצים בנושא מהן בוויקישיתוף H. Wilkinson, Richard. The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. ISBN 0-500-05120-8. Hornung, Erik (1999). The Ancient Egyptian Books of the Afterlife. תורגם ע"י Lorton, David. Cornell University Press. p. 154. ISBN 9780801485152. Hannig, Rainer. Die Sprache der Pharaonen: Großes Handwörterbuch Ägyptisch-Deutsch. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי פילוסוף

אבי פילוסוף (נולד ב-11 בדצמבר 1946) הוא עורך דין ומנהל ישראלי, שותף במשרד עורכי דין גורניצקי ושות'. נולד בתל אביב לדוד וויקי פילוסוף יליד יוון ולאם ילידת תוניס. בנערותו היה מתופף בלהקת קצב. בוגר גימנסיה הרצליה ובעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבד בחברת ישפאר, יבואנית סוני. בסוף שנות ה-60 נישא לבת כיתתו בגימנסיה תמרה (תמי) פרומצ'נקו, בתו של הבעלים דאז של חברת עלית, אבא פרומצ'נקו. עבד כ-14 שנה בחברת עלית, ובשנת 1980 מונה למנכ"ל החברה, וכיהן בתפקיד עד 1986. בכניסתו לעלית, נתנה החברה חסות לקבוצת הכדורגל בני יהודה תל אביב, ופילוסוף כיהן בה כיו"ר במהלך 10 שנים. כיהן בדירקטוריון התעשייה האווירית (1985–1989) יו"ר דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב (1995–1996), יו"ר ומנכ"ל חיפה כימיקלים (1997–2008). לאחר גירושיו מתמרה פרומצ'נקו התחתן עם דליה רבין, והתגרש ממנה ב-2004. פילוסוף נשוי בשלישית ליוכי שטן. במאי 2018 מונה לדירקטור בידיעות אחרונות. פילוסוף אב לבת מאשתו הראשונה. אלה לוי-וינריב, ‏עו"ד אבי פילוסוף: "ברק מזלזל באינטליגנציה של הציבור", באתר גלובס, 19 בינואר 2011 חן מענית, ‏עו"ד פילוסוף על "ישראל היום": "רבין לא היה נותן לזה לקרות", באתר גלובס, 17 באוקטובר 2012 דיאנה בחור ניר, הוריי שנאו רכילות ונהגו תמיד לומר: "בפה סגור זבוב לא נכנס", באתר כלכליסט, 10 באוקטובר 2013 שלומית לן, ‏"ביבי מנהל מצוין. אני לא מבין למה הוא לא מתעסק יותר בניהול", באתר גלובס, 15 ביוני 2018 עו"ד אבי פילוסוף: "ברק מזלזל באינטליגנציה של הציבור", באתר גלובס, 19 בינואר 2011 מתן ברניר, ‏"הכי מפחיד בלהיות עורך דין זה לעשות טעות מטופשת", באתר גלובס, 18 באפריל 2014 שירות כלכליסט, אבי פילוסוף מונה לדירקטור בידיעות אחרונות, באתר כלכליסט, 22 במאי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריק בראילובסקי

אריק בראילובסקי (1957 – 19 ביוני 2022) היה כדורסלן, מאמן כדורסל ופרשן ספורט ישראלי. בראילובסקי שיחק בקבוצת הנוער של עירוני רמת גן, ולמד באקדמיה למאמנים של שמואל יעקבסון. הוא החל להיות חלק מצוות המאמנים של מכבי רמת גן, שבין שחקניהם היה גם דורון ג'מצ'י. משם עבר לאמן את קבוצת הנוער של הפועל חולון. לאחר מכן המשיך למכבי תל אביב, בה שימש כמאמן קבוצת הנוער, ניהל את בית הספר לכדורסל, ואימן את מכבי דרום תל אביב, קבוצת הבת של מכבי תל אביב. לאחר מכן עבר בראילובסקי לאליצור נתניה, שם היה עוזר מאמן של צביקה שרף. בדצמבר 1988 עבר לאמן רשמית את קבוצת הבוגרים, במקומו של המאמן הוותיק יהושע רוזין. בעירוני אילת הוא החל כעוזר מאמן ואף אימן את הקבוצה. לאחר קריירת האימון, עבר בראילובסקי להתגורר בקיבוץ עין גדי, שם גם פתח בית ספר לכדורסל, ולשם הביא קבוצות למחנות אימונים. במהלך הקריירה שלו כמאמן, אימן בראילובסקי שחקנים בכירים ובהם, עודד קטש, אמיר כץ, חן ליפין, ליאור ארדיטי ודרור כהן. בשנות ה-80 וה-90 שימש בראילובסקי כפרשן ספורט ברשת ב' בתוכנית "אחד על אחד" לצד פרשנים כמו רוני דניאל, מאיר איינשטיין וגדעון הוד ובשנות ה־20 שימש כפרשן בערוץ הספורט בתוכנית "בוקר ספורט". שלוש אליפויות וגביע אחד בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב כמה טוב שבאת הביתה: אריק בראילובסקי חוזר ללבוש צהוב, באתר Maccabi Tel Aviv Basketball Club אור שקדי, ‏‏מאמן ופרשן הכדורסל אריק בראילובסקי הלך לעולמו, באתר ספורט1, 19 ביוני 2022 עצוב: מאמן העבר אריק בראילובסקי הלך לעולמו, באתר ynet, 19 ביוני 2022 אריק בראילובסקי הלך לעולמו בגיל 64, באתר ערוץ הספורט, 19 ביוני 2022
סלדג'

סלדג' (באנגלית: Sledge) היא עיירה הממוקמת במחוז קוויטמן שבמדינת מיסיסיפי בארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של 2020, העיר מנתה 368 תושבים. על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר יש שטח כולל של 1.3 קמ"ר. נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיירה 529 נפשות, 170 משקי בית ו-133 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 390.5 תושבים לקמ"ר, בעיירה היו 185 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 136.6 יחידות לקמ"ר. ההרכב האתני של העיירה היה 23.25% לבנים, 75.99% אפרו-אמריקאים, 0.00% אינדיאנים, 0.00% אסיאתיים, 0.00% תושבי האי השקט, 0.00% מגזעים אחרים ו-0.76% משני גזעים או יותר. מהאוכלוסייה, 1.13% היו היספנים או לטינים מכל גזע. היו 170 משקי בית, מתוכם ל-38.2% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 43.5% היו זוגות נשואים שחיו יחד, ב-29.4% ממשקי הבית הייתה בעלת בית אישה ללא בן זוג, ו-21.2% היו משקי בית שאינם משפחות - רווקים או שותפים, ללא ילדים. מכלל משקי הבית, 20.0% היו יחידים, וב-9.4% מהם היה אדם בן 65 ומעלה שחי לבדו. גודל משק הבית הממוצע היה 3.11 וגודל המשפחה הממוצע היה 3.55. הרכבים הגילאים בעיירה כלל 30.6% מתחת לגיל 18, 11.7% מגיל 18 עד 24, 28.7% מגיל 25 עד 44, 18.0% מגיל 45 עד 64 ו-11.0% בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל החציוני היה 31 שנים. על כל 100 נשים וילדות, היו 86.3 גברים וילדים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 72.3 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיירה הייתה 27,500 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 30,139 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של $23,750, ולנשים - $16,042. ההכנסה לנפש בעיר הייתה 11,569 דולר. 24.7% מהאוכלוסייה ו-23.1% מהמשפחות היו מתחת לקו העוני. מתוך כלל האוכלוסייה, 37.5% מאלו מתחת לגיל 18 ו-20.0% מבני 65 ומעלה חיו מתחת לקו העוני. קו הרכבת "City of New Orleans" של חברת אמטרק, הפועל בין ניו אורלינס לשיקגו, עובר בעיירה על פסי הרכבת הלאומית הקנדית, אך לא עוצר בה. התחנה הקרובה ביותר נמצאת בעיר Marks, 21 קילומטרים מדרום לעיירה. "Sledge town, Mississippi". United States Census Bureau. נבדק ב-13 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) "U.S. Census website". United States Census Bureau. נבדק ב-31 בינואר 2008. {{cite web}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא סלדג' בוויקישיתוף
סמירמיס (ויולדי)

סמירמיס (באיטלקית Semiramide) הייתה יצירתו האחרונה של ויוואלדי בתיאטרון הארכידוקאלי במנטובה, שם היה מאסטרו די קפלה מ-1718 עד 1720. באופרה זו התחיל את הקריירה שלו הקסטרטו הצעיר מריאנינו ניקוליני בתפקיד אורונטה. כמו כן שרו גם ה"פרימה דונה" המפורסמת אנה ג'ירו (סמירמיס) וכן, בתור "אדם ראשון", והקונטראלטו מריה מדלנה פיירי (נינו), שהייתה מפורסמת בהופעותיה בתפקידי מכנסיים. הוצגה לראשונה ב-26 בדצמבר 1731 לעונת הקרנבל של 1732. רק הליברית והאריות הבודדות שרדו. סיפורה של סמירמיס היה נושא למחזות מאת וולטייר, קרביון וקלדרון דה לה ברקה. כמו כן נכתבו עליה אופרות אחרות מאת פורפורה, גלוק, רוסיני ומלחינים נוספים. "vincerà, l'aspro mio fato", סרטון בערוץ "lisou40", באתר יוטיוב (אורך: 03:49) Maria Grazia Schiavo "Anche il mar per che sommerga" Bajazet, סרטון בערוץ "wienerfr", באתר יוטיוב (אורך: 03:56)
רוי רוג'רס

לאונרד פרנקלין סליי (באנגלית: Leonard Franklin Slye;‏ 5 בנובמבר 1911 – 6 ביולי 1998), מי שהתפרסם כרוי רוג'רס (Roy Rogers), היה זמר ושחקן אמריקאי. הוא הופיע ביחד עם אשתו וכלבו ביותר ממאה סרטים. רוג'רס נולד בסינסינטי, אוהיו. ב-6 ביולי 1998, מת רוג'רס מאי ספיקת לב, בגיל 86. מדיה וקבצים בנושא רוי רוג'רס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוי רוג'רס רוי רוג'רס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר AllMovie (באנגלית) רוי רוג'רס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוי רוג'רס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר ספוטיפיי רוי רוג'רס, באתר Last.fm (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר AllMusic (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר Discogs (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר בילבורד (באנגלית) רוי רוג'רס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שלמה מסון, הקאובוי המזמר שולח ברכתו לישראל, דבר, 4 במרץ 1949 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.