laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מדרשת עין הנציב

מדרשת עין הנציב היא מדרשה תורנית לנשים בראשות ד"ר אסתר פישר השוכנת בקיבוץ עין הנצי"ב ומשתייכת לתנועת הקיבוץ הדתי. זוהי אחת המדרשות הראשונות לנשים, המשלבות שירות בצה"ל או שירות לאומי עם לימוד תורה. ניתן לראות את מדרשת הבנות כמקבילה נשית של ישיבת הקיבוץ הדתי לבנים. המדרשה הוקמה בה'תשמ"ו (1986) ביוזמת בנות שחפצו במסלול משימתי-תורני לאחר התיכון, בדומה למכינות של הבנים הדתיים ובמתכונת לימודים דומה לזו של תלמידי ישיבות ההסדר בעת שהותם בישיבה. בתחילה שכנה המדרשה בשדה אליהו ולאחר כמה שנים עברה לעין הנצי"ב. הלימודים מיועדים לנשים צעירות המעונינות לגבש את זהותן הדתית ומחויבותן להלכה תוך לימוד מעמיק. במסגרת הלימודים מתגוררות הלומדות בפנימייה ובנוסף ללמודים מתנדבות גם בעבודה קהילתית ביישובי הסביבה. במדרשה שישה מסלולי לימוד: תוכנית יובל - תוכנית שנתית לפני שירות צבאי או שירות לאומי, או אחריו תוכנית מעיין - שילוב של לימודים במדרשה ושירות צבאי בגרעין. מיועד לבוגרות תיכון. תוכנית לתלמידות חו"ל - תלמידות חו"ל הבאות לשנת לימודים בישראל, בדרך כלל לאחר סיום התיכון. תוכנית בוגרות שירות - תוכנית עבור מסיימות צבא או שירות לאומי. בראש המדרשה עמד עד שנת התשס"ה הרב ד"ר אלי כאהן שנפטר בכ"ב באלול תשס"ח (22.9.2008). עקב מחלתו החליף אותו הרב יצחק בן פזי. בשנת התשס"ט מונה לתפקיד הרב אביה רוזן. בשנת התשע"ג הוחלף הרב רוזן ברב יצחק בן דוד. בשנת התשע"ח פרש הרב יצחק מראשות המדרשה והחליפה אותו הרבנית ד"ר אסתר פישר. פמיניזם דתי (יהדות) אתר האינטרנט הרשמי של מדרשת עין הנציב
380-389 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 389 - 380 לפנה"ס 387 לפנה"ס - שלום אנטלקידס, המכונה גם "שלום המלך", חותם את המלחמה הקורינתית 384 לפנה"ס - אריסטו 384 לפנה"ס - דמוסתנס 385 לפנה"ס (לערך) - אריסטופאנס מדיה וקבצים בנושא 380-389 לפנה"ס בוויקישיתוף
390-399 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 399 - 390 לפנה"ס 399 לפנה"ס - תחילת שימוש בקטפולטה 397 לפנה"ס - קשר קינדון - ניסיון כושל להפלת השלטון בספרטה 396 לפנה"ס - העיר ויי נופלת לידי הרומאים 395 לפנה"ס - פרוץ המלחמה הקורינתית בין ספרטה ובעלות בריתה לבין תבאי, קורינתוס, אתונה וארגוס 390 לפנה"ס - הגאלים פולשים לרומא 397 לפנה"ס - דיוניסיוס השני (טיראן סירקוסאי) 396 לפנה"ס - קסנוקרטס, פילוסוף יווני ותלמידו של אפלטון. 399 לפנה"ס - ארכלאוס, מלך מוקדון 399 לפנה"ס - סוקרטס, פילוסוף יווני 395 לפנה"ס - תוקידידס, היסטוריון יווני 395 לפנה"ס - ליסנדרוס, מצביא ומדינאי ספרטני. 391 לפנה"ס - מו דזה, פילוסוף סיני. מדיה וקבצים בנושא 390-399 לפנה"ס בוויקישיתוף
גנדאי בודו

גֶנדַאי בוּדוֹ (ביפנית: 現代武道, ברומאג'י: gendai budō) או שינבודו (ביפנית: 新武道, ברומאג'י: shinbudō) הוא שמן הכולל של אמנויות לחימה יפניות שהתפתחו לאחר רסטורציית מייג'י במהלך 1868, ובמיוחד לאורך המאה ה-20. פירוש השם גנדאי בודו הוא: "אמנויות לחימה מודרניות". סוגה זו מוגדרת למול הקוריו - שמן של שיטות הלחימה העתיקות. טבען של אמנויות הנחשבות 'גנדאי בודו' הוא שהן עברו התאמה מכמה סוגים אפשריים: הפיכתן לפציפיסטיות יותר. הדגשת האלמנט הרוחני או הדתי שבהן. הדגשת הפן האסתטי שבהן על חשבון זה הלחימתי. עידוד תחרותיות על חשבון גישה העוסקת בקרבות "מלוכלכים" והגנה עצמית. חלק מאמנויות הגנדאי בודו מיישמות את כל השינויים שנמנו מעלה. המונח גנדאי בודו / שינבודו מתייחס לרוב לאמנויות הלחימה: ג'ודו קנדו איאיידו אייקידו סומו מודרני ספורטיבי (בשונה מסומו מסורתי) קראטה (גרסתו הספורטיבית של הקראטה) תהליך דומה ומקביל לתופעת הגנדאי בודו התרחש בסין בהקשרן של אמנויות לחימה סיניות, בעידוד הממשלה הסינית הקומוניסטית, והביא ליצירתו של הוו-שו המודרני. שמה של גישת/שיטת הלחימה ג'יט קון דו מושפע אף הוא מתופעת הגנדאי בודו. משמעות שמה של שיטת לחימה זו הוא "דרך האגרוף המיירט". מנדרינית שמה נהגה: "ג'ייה צ'ואן דאו" (Jie Quan Dao), ובקטונזית כ-"ג'יט קון דו" (Jit kun Do). מפתחה של שיטה זו, ברוס לי, בחר להשתמש בסיומת "דו" משום שזו הייתה פופולרית ומקובלת בעולם אמנויות הלחימה בעת פעילותו המקצועית, במחצית השנייה של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא גנדאי בודו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורופ (מפרשית)

היורופ היא סירת יחיד שעוצבה בבלגיה בשנת 1960 על ידי אלויס רולאנד. הדגם שונה במרוצת השנים לדגם one-design. הסירה מתאימה לשייטים השוקלים בין 50 ל-75 ק"ג וגדולים מדי לסירת האופטימיסט. גוף הסירה עשוי מסיבי זכוכית ושוקל 45 ק"ג ומשקל הסירה מצוידת 60 ק"ג. חרטום הסירה מחודד והירכתיים מעוגלות. המפרש עשוי מדקרון, והתורן עשוי מסיבי פחמן ומעוצב אישית לשייט. תורן רך מתאים יותר לשייטים קלים מכיוון שברוחות חזקות הוא יכול יותר להתעקל (דבר המשפיע על התנהגות הסירה) מאשר תורן קשיח המתאים לשייטים כבדים יותר. היורופ נקבע כדגם אולימפי לשייטת יחידה לאולימפיאדת 1992 אך סירת הלייזר רדיאל הוחזרה כדגם היחידים האולימפי לנשים לפני אולימפיאדת 2008. מדיה וקבצים בנושא יורופ בוויקישיתוף האתר הרשמי של מפרשית היורופ (אורכב 06.07.2007 בארכיון Wayback Machine)
T34 קליופה

T34 קליופה היה משגר רקטות שהורכב על גבי טנקים והיה בשימוש צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. המשגר הורכב על טנק M4 שרמן וירה מטח רקטות באורך 4.6 אינץ' מ-60 קני שיגור. משגר הטילים היה מסודר בחמש שורות של 12 קני שיגור. המשגר פותח בשנת 1943. מספר קטן של משגרים יוצר והיה בשימוש בדיוויזיה המשוריינת השנייה של צבא ארצות הברית בצרפת באוגוסט 1944. משגר טילים T34E1 קליופה- זהה למשגר הטילים T34 קליופה אך מסודר ב-4 שורות של 14 קני שיגור. משגר הטילים T34E2 קליופה- גרסה זהה למשגר הטילים T34 קליופה אך קוטר הטילים שונה מ-4.6 אינץ' ל-7.2 אינץ'. מספר קני השיגור נשאר 60. היה בשימוש בקרבות בין השנים 1944-1945. מדיה וקבצים בנושא T34 קליופה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבע מצוות דרבנן

שבע מצוות דרבנן היא רשימה של שבע מצוות עשה שנקבעו על ידי חז"ל. מניין זה הוזכר לראשונה בספר "כתר תורה" לרבי דוד ויטאל (1536). מאז נזכר בספרים רבים, ואף נוסף למהדורות הנפוצות של ספר החינוך בסוף מניין המצוות. המשותף בין המצוות הנמנות עם השבע הוא בכך שהן מצוות עשה מחודשות, ואינן הרחבה של מצווה קיימת (לדוגמה: מצוות מרור בזמן הזה; יום טוב שני של גלויות). ברכות: מצווה לברך על הנאות העולם הזה, על מצוות, ועל אירועים שונים בחיי האדם. נטילת ידיים: מצווה ליטול ידיים לפני אכילת פת, בעזרת כלי תקני ומים נקיים. עירובין: איסור לטלטל בשבת בחצר משותפת כי אם על ידי עירוב חצרות, ואיסור לצאת מהעיר יותר מאלפיים אמה בשבת כי אם על ידי עירובי תחומין. איסור לבשל ביום טוב עבור שבת אלא באמצעות עירוב תבשילין. הלל: הוספת מזמורי הודאה מספר תהלים לתפילת שחרית בשלוש הרגלים ובחנוכה. נר שבת ויום טוב: מצווה על כל בית שידלוק בו נר בליל שבת ויום טוב. מגילה: קריאת מגילת אסתר בחג הפורים במגילה כשרה שנכתבה בדיו על קלף - בלילה וביום. חנוכה: הדלקת נרות במשך שמונת ימי חג החנוכה, החל מיום כ"ה בכסלו. תקנת חכמים מצוות דאורייתא מצוות דרבנן הרב שמואל אשכנזי, "שבע מצוות דרבנן", בית אהרן וישראל, קובץ לה תשנ"א, עמ' צז - קטו הרב שמואל אשכנזי, "השלמות לשבע מצוות דרבנן", בית אהרן וישראל, קובץ לח תשנ"ב, עמ' קלט - קנד הרב שמואל אשכנזי, "מילואים", בית אהרן וישראל, קובץ מ תשנ"ב, עמ' קי - קטו הרב דוד ויטאל, כתר תורה, באתר היברובוקס
דעמת

דעמת (בשבאית:𐩵𐩲𐩣𐩩, ; בגעז: ደዐመተ, עם תנועות ዳዓማት, Daʿamat או ዳዕማት, Daʿəmat) הייתה ממלכה באזור אריתריאה וצפון אתיופיה של ימינו, שהתקיימה בין המאות ה-8 וה-7 לפני הספירה. קיימים מקורות מידע מועטים על ממלכה זו, ונעשו מעט עבודות ארכאולוגיות אודותיה. כתוצאה מכך, לא ידוע אם דעמת הייתה קיימת כציוויליזציה לפני קיסרות אקסום או שהתפתחה לממלכת אקסום או אחת מהמדינות הקטנות בתקופה הפרוטו-אקסומית שהתפתחו לממלכת אקסום. בירת הממלכה הייתה העיר יחא. ממלכה זו פיתחה מערך השקיה, שימוש במחרשות, גידלה דוחן, וייצרה מוצרי ברזל ונשק. רוב ההיסטוריונים המודרניים רואים בציוויליזציה זו כבת המקום (ילידית), למרות ההגמוניה של ממלכת סבא בים האדום. עם זאת, היסטוריונים אחרים רואים את דעמת כתערובת של "תרבות עילית" של ממלכת סבא והתרבות הילידית. התומכים במוצא הילידי של דעמת מצביעים על כך כי שפת הגעז, השפה השמית העתיקה אשר דוברה בצפונה של אתיופיה ובאריתריאה, לא הובאה מממלכת סבא אלא התפתחה באזור דובר שפה שמית משנת 2000 לפנה"ס בקירוב. לפי ממצאיהם, השפעת ממלכת סבא הייתה מועטה ומוגבלת למספר אזורים, ונעלמה לאחר עשורים בודדים. ייתכן שממלכת סבא הקימה מושבה צבאית או מסחרית שהייתה בעלת ברית עם ממלכת דעמת או ממלכה פרוטו-אקסומית אחרת. אחרי נפילת דעמת במאה ה-5 לפנה"ס, נשלט האזור על ידי ממלכות קטנות. עד עליית אחת מממלכות אלו, קיסרות אקסום אשר ממנה צמחו אתיופיה ואריתריאה (חבש) המודרניות. היסטוריה של אתיופיה היסטוריה של אריתריאה (אנ') קיסרות אקסום ארץ פונט Uhlig, Siegbert (ed.), Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha. Wiesbaden: Harrassowitz Verlag, 2005. pp.185. ISBN 978-3-447-05238-2 Stuart Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity. Edinburgh: University Press, 1991, pp.57. ISBN 0748602097 Nadia Durrani, The Tihamah Coastal Plain of South-West Arabia in its Regional context c. 6000 BC - AD 600. Oxford: Archaeopress, 2005, p.121. ISBN 1841718947 Munro-Hay, Aksum, pp.57.
שפות אוסטרונזיות

השפות האוסטרונזיות הן משפחת שפות שמדוברות בעיקר באזורי אוקיאניה ודרום-מזרח אסיה. המשפחה כוללת לפחות 1,268 שפות והן כחמישית מכלל השפות הידועות בעולם. מספר השפות במשפחה הוא הגדול ביותר בכל משפחות השפות. מספר דוברי השפות האוסטרונזיות מוערך ב-300 מיליון. רוב הדוברים הם תושבי דרום-מזרח אסיה וחלקם תושבי מזרח אפריקה ואוקיאניה. השפות הגדולות במשפחה כולן מהענף המלאי-פולינזי. כמעט שליש מדוברי השפות האוסטרונזיות דוברים ג'אווה, והיא השפה האוסטרונזית הנפוצה ביותר – היא מדוברת בפי כ-80 מיליון איש, בעיקר באי ג'אווה שבאינדונזיה. גם השפה המלגשית, המדוברת במדגסקר, שפת הסֶבּוּאַנוֹ, המדוברת בפיליפינים, מלאית, המדוברת במלזיה, אינדונזית, אילוקאנו וטאגאלוג (השפה הנפוצה ביותר בפיליפינים) הן שפות אוסטרונזיות נפוצות; כל אחת מהן מדוברת בפי יותר מ-10 מיליון איש. בניגוד להן, לרוב השפות האוסטרונזיות יש מאות דוברים בלבד. רוב השפות במשפחה זו מדוברות בפפואה גינאה החדשה, בפיליפינים ובאיי האוקיינוס השקט. עם זאת, כמעט כל ענפי המשפחה האוסטרונזית מיוצגים באי טאיוואן. השפות האוסטרונזיות הנפוצות במשפחה האוסטרונזית הן: ג'אווה (מעל 80,000,000 דוברים) בניומאסאן (מעל 10,000,000 דוברים) שפות מלאיות (מעל 50,000,000 דוברים כשפת אם, מעל 150,000,000 דוברים כשפה שנייה) אינדונזית (מעל 35,000,000 דוברים שפה זו כשפת אם) מלאית (כ-18,000,000 דוברים) טאגאלוג (כ-22,000,000 דוברים שפה זו כשפת אם) סונדנזית (מעל 20,000,000 דוברים שפה זו כשפת אם) סבואנו (כ-18,000,000 דוברים שפה זו כשפת אם) מלגשית (כ-10,000,000 דוברים) אילוקאנו (כ-7,000,000 דוברים שפה זו כשפת אם) פיג'יאנית (כ-337,000 דוברים) סמואית (כ-200,000 דוברים) מאורית (כ-160,000 דוברים) איפוגאו (כ-130,000 דוברים) טונגאית (כ-108,000 דוברים) הוואית (כ-25,000 דוברים) גילברטית (כ-100,000 דוברים) מרשלית (כ-55,000 דוברים) רוקאי (כ-10,000 דוברים) מנגאבה-מבולה פאיוון בנטיק ישנה בעיה גדולה בחלוקת השפות האוסטרונזיות לקבוצות מכיוון שבמשפחת שפות זו יש שפות רבות הדומות זו לזו וכן ישנם ניבים רבים לכל שפה ושפה. נהוג לחלק את השפות לקבוצות לפי מיקומן הגאוגרפי, כמו למשל שפות אוקיאניות, כאשר מרבית השפות נמצאות בקבוצות האינדונזיות והפיליפיניות. מגוון השפות הגדול ביותר בענף הוא בענפים הפורמוזיים והמגוון המועט ביותר הוא בשפות הפסיפיות. העמים האוסטרונזים מדיה וקבצים בנושא שפות אוסטרונזיות בוויקישיתוף שפות אוסטרונזיות, דף שער בספרייה הלאומית מוצא, מאפיינים ומבנה של השפות האוסטרונזיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חוק וירת

בענף המחשוב, חוק וירְת טוען כי "תוכנה הופכת לאיטית בקצב הגבוה יותר מהאצת החומרה". ניבוי זה מיוחס לניקלאוס וירת, שטבע את האמרה בשנת 1995. בהתאם לתחזית של חוק מור מ-1965, מוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע. עם זאת, חוק וירת קובע שאין הדבר משפיע בהכרח על המהירות בה נעשית העבודה המועילה בתוכנה. תוכניות נוטות לגדול ולהסתבך עם הזמן, ונתיבי הריצה נוטים להתארך. זאת ועוד, יש מתכנתים המסתמכים באופן עיוור על חוק מור ומצדיקים בעזרתו קוד מקור לא יעיל, בחושבם שקוד זה לא יהווה בעיה שהרי החומרה תהפוך למהירה יותר בכל מקרה. תוכנה משמשת ליצירת תוכנה, ומתכנתים רבים עושים כיום שימוש בסביבות פיתוח משולבות, מהדרים, שלדי תוכנה ספריות קוד וכדומה. שכבות תוכנה אלה מגבירות את רמת ההפשטה ומביאות את המתכנת להבנה טובה יותר של צורכי המשתמש, אך באותה העת מרחיקות אותו מהפרטים של החומרה. כדי להביע את הפשטות האלה בשפה המובנת למעבד, נדרשות שכבות פירוש רבות ומספר גדול מאוד של הוראות מכונה. כשתנאים אלה מתקיימים ללא בקרה מתאימה, התוצאה היא התנפחות תוכנה, הנחזית בחוק וירת. דוגמה לחוק וירת אפשר לראות במערכות הפעלה מודרניות למחשבים אישיים. זמן האתחול של מחשב אישי ארוך מהזמן שנדרש לאתחול מחשב בשנות השמונים או התשעים[דרוש מקור][מפני ש...], למרות הגידול העצום שחל במהירות ובכוח החישוב של החומרה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חוק גייטס הוא וריאציה של חוק וירת וחוק מור, הקובעת שמהירותה של תוכנה מסחרית בפיתוח יורדת ב-50% כל 18 חודשים, ולכן מונעת מהמשתמש את היתרונות הטמונים בחוק מור. חוק גייטס מבטא את תסכולם של משתמשים רבים החשים בהאטה במהירות התוכנה מדי גרסה שהם מתקינים, האטה המחייבת אותם להחליף את החומרה בה הם משתמשים בפרקי זמן קצרים מהצפוי. החוק נקרא על שמו של ביל גייטס אף שגייטס לא ניסח או ביטא אותו בעבר. הוא נקרא על שמו כדי לבטא הלך רוח הומוריסטי על כך שדווקא מוצרי מיקרוסופט הולכים ונעשים איטיים יותר עם כל הוספה של טלאים או תכולות חדשים. חוק מור תוכנה מנופחת משבר התוכנה חוק פרקינסון The School of Niklaus Wirth: The Art of Simplicity by László Böszörményi, Jürg Gutknecht, and Gustav Pomberger (Editors), Morgan Kaufmann Publishers, 2000, ISBN 1-55860-723-4.
DEET

N,N-Diethyl-meta-toluamide, או בקיצור DEET הוא חומר דוחה חרקים. אופן השימוש בו הוא מריחה על העור או על בגד. DEET מגן מפני עקיצות יתושים וקרציות ולכן עוזר במניעה של מספר מחלות כגון מלריה וקדחת דנגי. ה-DEET פותח בידי צבא ארצות הברית בעקבות הלקחים מלחימת הג'ונגל במלחמת העולם השנייה. הוכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1946 ולשימוש אזרחי ב-1957. DEET נקלט בקולטני החישה של חרקים ומעורר בהם סלידה. בנוסף מעכב ה-DEET את פעילות אנזים אצטילכולין אסטראז, וכך משבש את פעילות מערכת העצבים. בעבר סברו כי ה-DEET חוסם את קולטני הריח של החרק למולקולה 1-Octen-3-ol המופרשת בזיעה ובנשימה, וכך פוגע ביכולתו לאתר את יעדו, אולם השערה זו הופרכה בשנת 2008. Mosquitoes smell and avoid the insect repellent DEET Syed, Z.; Leal, WS (2008). Mosquitoes smell and avoid the insect repellent DEET. Proc. Natl. Acad. Sci. USA 105 (36): 13598. doi:10.1073/pnas.0805312105. PMID 18711137. Evidence for inhibition of cholinesterases in insect and mammalian nervous systems by the insect repellent deet Corbel et al. (2009), Evidence for inhibition of cholinesterases in insect and mammalian nervous systems by the insect repellent deet. BMC Biology 7:47. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המעבדה להנעה סילונית

המעבדה להנעה סילונית (באנגלית: Jet Propulsion Laboratory) היא אחד ממרכזי סוכנות החלל האמריקנית נאס"א, ותפקידה העיקרי פיתוח גשושיות מחקר בלתי מאוישות, הפעלתן, שליטה על משימות מחקר פלנטריות וניתוח מדעי של ממצאי הגשושיות. JPL ממוקם בפסדינה, קליפורניה. המעבדה להנעה סילונית החלה לפעול בשנות השלושים של המאה העשרים. תיאודור פון קרמן החל בניסויים בהנעה רקטית במתחם שהיה שייך למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק). למרות השם, המרמז על הנעה סילונית, מעולם לא עסקו במעבדה זו בפיתוח מנועי סילון. השם JET שימש בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים כינוי להנעה רקטית. בשלהי מלחמת העולם השנייה התבקשו מומחי המעבדה לנתח ולהעריך את יכולותיו של הטיל הבליסטי הגרמני V-2. לאחר המלחמה, פיתחו אנשי המעבדה רקטה למדידות שונות ברום האטמוספירה, שכונתה קורפוראל. רקטה זו הורכבה על גבי טילי V-2 שהועברו לארצות הברית ושימשה כשלב שני בטילים אלה. עם הקמת נאס"א בשנת 1958, עברה האחריות המינהלית והתקציבית למתקני המעבדה להנעה סילונית אל הסוכנות החדשה. עם חלוקת תחומי האחריות של נאס"א בין מרכזיה הפזורים ברחבי ארצות הברית, הוחלט כי JPL תהיה אחראית על תחום גשושיות המחקר הפלנטריות השונות של סוכנות החלל האמריקנית. המעבדה להנעה סילונית ממומנת מתקציב פדרלי, ומבצעת עבודות עבור נאס"א תחת חוזים הנחתמים מולה ומול קאלטק. המעבדה להנעה סילונית אחראית על אפיון המשימות הבלתי מאוישות של סוכנות החלל האמריקנית, תכנון מפורט של הגשושיות, ניהול הפרויקטים עד לשלב בניית הגשושית, הקמת צוותי מדענים לניתוח הנתונים שייתקבלו מהגשושיות, ניהול משימות החלל בפועל דרך שורה של מרכזי בקרה בקומפלקס המרכז, הפקת תוצרי המשימות והפצתן. למעט טלסקופ החלל האבל, מנוהלות כל גשושיות המחקר הבלתי מאוישות של נאס"א על ידי JPL. בין המשימות העכשוויות המנוהלות על ידי JPL ניתן למנות את: הגשושית לחקר השמש יוליסס הרוברים ספיריט ואופרטוניטי במאדים (תוכנית מארס רובר) הגשושית לחקר שבתאי קאסיני הגשושיות וויאג'ר 1 וויאג'ר 2 (תוכנית וויאג'ר) טלסקופ החלל WISE הרובר קיוריוסיטי במאדים הרובר "פרסווירנס" במאדים הגשושית ג'ונו לחקר צדק בין המשימות שנשלמו, ונוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית ניתן למנות את: נחתות ויקינג למאדים נחתות תוכנית סרוויור שנחתו על הירח הגשושית גליליאו לחקר כוכב הלכת צדק הגשושיות בתוכנית פיוניר ובהן פיוניר 10 ופיוניר 11 הגשושיות בתוכנית מארינר לחקר מאדים, נוגה וכוכב חמה לרבות מארינר 10 מדיה וקבצים בנושא המעבדה להנעה סילונית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המעבדה להנעה סילונית (באנגלית) המעבדה להנעה סילונית, ברשת החברתית פייסבוק המעבדה להנעה סילונית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המעבדה להנעה סילונית, ברשת החברתית אינסטגרם המעבדה להנעה סילונית, סרטונים בערוץ היוטיוב המעבדה להנעה סילונית, באתר פליקר
400-409 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 409 - 400 לפנה"ס 405 לפנה"ס - תחילת שלטונו של דיוניסיוס הראשון, טיראן סירקוסאי 404 לפנה"ס - סיום המלחמה הפלופונסית 400 לפנה"ס לערך - שבטים קלטים פולשים לאזור אוסטריה של ימינו 408 לפנה"ס - אאודוקסוס מקנידוס, איש אשכולות יווני מתלמידי אפלטון. 408 לפנה"ס - דיון מסירקוסאי, מדינאי יווני. 400 לפנה"ס - אנטיפטרוס (מצביא) 400 לפנה"ס - פרמניון 405/6 לפנה"ס - סופוקלס 406 לפנה"ס - אוריפידס, מחזאי ביוון העתיקה (נולד ב-480 לפנה"ס). מדיה וקבצים בנושא 400-409 לפנה"ס בוויקישיתוף
שרי מקובר-בליקוב

שרי מקובר בליקוב היא עיתונאית ישראלית. נולדה בבני ברק למשפחה חרדית מחסידות אלכסנדר. היא נינתו של מייסד בני ברק יצחק גרשטנקורן. אמהּ סופרת ומשוררת, ואביה הרב יהודה מקובר מראשי ישיבת אלכסנדר. התחנכה בחברה החרדית אך בגיל צעיר חזרה בשאלה ועברה לעולם החילוני. כתבותיה ב"מעריב" הופיעו במוסף "סופשבוע" ובמוסף לשבת. בנוסף, הייתה אחראית על פרויקט "הכי טובים ברפואה" שהתפרסם מדי שנה בחג הפסח והציג את עשרת הרופאים הנבחרים בכל הקטגוריות הרפואיות. בנובמבר 2013 עברה ל"ידיעות אחרונות" ככתבת המוסף "7 ימים". בינואר 2021 חזרה לכתיבה במוסף מעריב. כותבת גם באתר "העין השביעית", מגישה תוכניות טלוויזיה ומרצה בנושאי תקשורת. יצרה עם אורה מימון-פילבסקי את הסרט "בת מלך" שהוקרן בערוץ הראשון, בפסטיבל הקולנוע היהודי בארצות הברית ובקנדה ובסינמטקים בישראל. זהו סרט דוקומנטרי העוסק בחיים ובשאיפות של האישה החרדית בת זמננו, באמצעות תיעוד אינטימי של ארבע נשים חרדיות ובני משפחתן. נשואה לאיתיאל, טייס מסוקים וסא"ל (מיל') ואם לארבעה. מתגוררת ביהוד-מונוסון. מדיה וקבצים בנושא שרי מקובר-בליקוב בוויקישיתוף כל הכתבות של שרי מקובר-בליקוב(הקישור אינו פעיל) במעריב. תיאור הסרט בת מלך (אורכב 27.09.2007 בארכיון Wayback Machine) באתר סינמטק ירושלים. אהוד אשרי, בשבי האקזוטיקה, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2005 מרים קוץ, מדברים בשקט, באתר ynet, 1 בדצמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
410-419 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 419 - 410 לפנה"ס 418 לפנה"ס - קרב מנטיניאה, הקרב היבשתי הגדול ביותר במלחמה פלופונסית 415 לפנה"ס - אתונה משגרת צבא לתקיפת סירקוזה שבסיציליה 418 לפנה"ס - אפמינונדס, מצביא תבני. 412 לפנה"ס - דיוגנס - פילוסוף יווני מאסכולת הציניקנים באתונה. 411 לפנה"ס - טימוליאון, מדינאי ומצביא יווני. 414 לפנה"ס - לאמאכוס, מצביא אתונאי. 413 לפנה"ס - ניקיאס, מדינאי ומצביא אתונאי. 413 לפנה"ס - פרדיקס השני, מלך מוקדון 410 לפנה"ס - היפוקרטס מכיוס, מתמטיקאי ואסטרונום יווני. מדיה וקבצים בנושא 410-419 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
420-429 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 429 – 420 לפנה"ס המלחמה הפלופונסית (431 – 404 לפנה"ס): 430 לפנה"ס – ספרטה תוקפת את אטיקה ומסבה אבדות רבות. חרף זאת מסרב פריקלס לתקוף ישירות את ספרטה ויוצא שוב להוביל מסע ימי במטרה לבזוז את חופי הפלופונסוס תוך צירופן של 100 אוניות מלחמה אתונאיות אתונה כובשת את פוטידאה קיץ 430 עד 429 לפנה"ס: מגפת טיפוס הבטן פורצת באתונה וגובה כ-30,000 קורבנות, כרבע מן האוכלוסייה. המגפה קשה עד כדי כך, שהספרטנים נוטשים את אטיקה הכבושה, מתוך חשש להידבק בה חוסר האמון בפריקלס, על רקע המגפה והמצב הצבאי, מוביל להדחתו הזמנית כסטרטגוס (מוחזר בו בשנה) ; נפטר מן המגפה ב-429 לפנה"ס 429 לפנה"ס – קרב רִיוֹן – שייטת אתונאית, בפיקוד פוֹרְמִיוֹן, מנחילה תבוסה לצי הקורינתי במהלך המלחמה הפלופונסית 429 לפנה"ס – קרב נאופקטוס – צי הברית הפלופונסית, בהנהגת ספרטה, נוחל תבוסה שנייה מיד האתונאים במפרץ הקורינתי 427 לפנה"ס – קרב קרקירה בין צי קרקירי בסיוע שייטת אתונאית לבין צי פלופונסי בפיקוד ספרטני 425 לפנה"ס – קרב פילוס בין האתונאים לספרטנים, הקרב התחולל במהלך המלחמה הפלופונסית והסתיים בניצחון האתונאים 430 לפנה"ס – (שנה משוערת) אנכסגורס מואשם בכפירה, ובתחילה נידון למוות; אך פריקלס ממתיק את עונשו והוא מוגלה ללמפסקוס 28 ביוני 430 לפנה"ס – קליפוס מתחיל בתצפיותיו על השמש מגפת הדבר באתונה (אנ') שפורצת בשנת 430 לפנה"ס. המגפה מתועדת בעיר על ידי תוקידידס, שמתאר כיצד במהלך מצור ספרטני בשנת 427 לפנה"ס מתים כשליש מתושבי העיר מהמגפה. בעקבות המצור הצפוף נפגעת אתונה מהמגפה בצורה הקשה ביותר, ואנשיה מפרשים את הנזק החמור הספציפי של אתונה כעונש מהאלים, והדבר מוביל לשינויים בקשר הין האתונאים והאלים, ובין היתר לעליית חשיבותו של אל הרפואה, אסקלפיוס. בין 430 ל-420 לפנה"ס – נבנה מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי 427 לפנה"ס – המחזה הטראגי "הפרסים" לאייסכילוס מוצג לראשונה באתונה 422 לפנה"ס – על פי המסורת היהודית סוף מלכות צדקיהו ביהודה, ואיתה סוף מלכות יהודה. 422 לפנה"ס – לפי המסורת היהודית חורבן בית המקדש הראשון 427 לפנה"ס – אפלטון 429 לפנה"ס – פריקלס, מגדולי מנהיגיה של אתונה, מת במגפת הדבר 425 לפנה"ס (לערך) – הרודוטוס, היסטוריון יווני 422 לפנה"ס – קליאון, מהבולטים במנהיגיה של אתונה במלחמה הפלופונסית. מדיה וקבצים בנושא 420-429 לפנה"ס בוויקישיתוף George C. Kohn, Encyclopedia of Plague and Pestilence: From Ancient Times to the Present
סביבת פיתוח משולבת

סביבת פיתוח משולבת (באנגלית: Integrated Development Environment או בקיצור IDE) היא תוכנת מחשב המסייעת למתכנתים לפתח תוכנה. סביבת פיתוח משולבת כוללת לרוב עורך קוד מקור, מהדר או מפרש, כלי בנייה ממוכנים ומנפה (דיבאגר). לעיתים, הסביבה כוללת כלים לבקרת תצורה וניהול גרסאות וכן כלים המקלים על בניית יישומים בעלי ממשק משתמש גרפי. סביבות מודרניות כוללות גם כלים המסייעים בתכנות מונחה-עצמים כגון סייר מחלקות, בוחן עצמים ותרשים של עץ המחלקות. סביבת הפיתוח המשולבת מקלה על ההליך התכנותי, והופכת אותו לפחות מסורבל. ניתן להבדיל בין שני סוגי סביבות פיתוח עיקריים: סביבות פיתוח טקסטואליות (כמו טורבו פסקל, ו-Free Pascal) וסביבות פיתוח גרפיות (כמו ויז'ואל סטודיו, דלפי, לזארוס, אדובי פלאש, רפסודי ואליס) שבהן ניתן לבצע חלק מכתיבת הקוד באמצעות שימוש בעזרים חזותיים. ויז'ואל סטודיו IntelliJ IDEA (אנ') Eclipse NetBeans ++Dev-C Xcode Pycharm Code Composer Studio ערכת פיתוח תוכנה (SDK) הנדסת תוכנה מדיה וקבצים בנושא סביבת פיתוח משולבת בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
430-439 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 439 - 430 לפנה"ס 438 לפנה"ס - מסתיימת הקמת המקדש יווני פרתנון באקרופוליס שבאתונה. 435 לפנה"ס - קרב לאוקימנה - קרב ימי בו ניגף צי קורינתוס ובעלות בריתה בפני צי קרקירה, הקרב היה אחד האירועים שהובילו לפרוץ המלחמה הפלופונסית 435 לפנה"ס - פידיאס משלים את בניית פסל זאוס באולימפיה, הנחשב לאחד משבעת פלאי תבל 433 לפנה"ס - קרב סיבוטה - קרב ימי בין צי קורינתוס ובעלות בריתה לבין ציי קרקירה ואתונה, הקרב היה אחד האירועים שהובילו לפרוץ המלחמה הפלופונסית 431 לפנה"ס - פורצת המלחמה הפלופונסית 431 לפנה"ס - חורבן בית המקדש הראשון לפי המסורת היהודית מגפת הדבר באתונה (אנ') פורצת בשנת 430 לפנה"ס ומתועדת על ידי תוקידידס. אנשי התקופה העריכו שהיא הגיעה לאזור ממצרים ומזרח הים התיכון, ושלשם הגיעה המגפה מאזור אתיופיה. 435 לפנה"ס - פילוקסנוס איש קיתרה, משורר יווני (נפטר ב-380 לפנה"ס) 432 לפנה"ס - פיליסטוס איש סירקוסאי, היסטוריון יווני (נפטר ב-356 לפנה"ס) 14 באוגוסט (לערך) 430 לפנה"ס - קידינו, אסטרונום 430 לפנה"ס - אמפדוקלס (שנה משוערת) 430 לפנה"ס - זנון מאליאה (שנה משוערת) מדיה וקבצים בנושא 430-439 לפנה"ס בוויקישיתוף George C. Kohn, Encyclopedia of Plague and Pestilence: From Ancient Times to the Present ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.