פוצ'ו (תנין)

פוצ'ו (Pocho) היה תנין אמריקאי מפורסם מקוסטה ריקה, שזכה לפרסום עקב מערכת היחסים הרגשית והחברית המיוחדת שפיתח עם ז'ילברטו "צ'יטו" שדן (Gilberto "Chito" Shedden), דייג מקומי ומורה דרך. פוצ'ו נולד כנראה בין 1950 ל-1960 בנהר רוונטסון שבקוסטה ריקה ואומץ על ידי צ'יטו אחרי ששכב גוסס על גדות הנהר. צ'יטו הציל את התנין, סעד אותו וטיפל בו עד שהחלים. אחרי שהחלים פוצ'ו, ניסה צ'יטו להחזירו לטבע אך התנין העדיף לחזור אליו ולהישאר עימו. צמד החברים זכה לפרסום עולמי כאשר החלו להופיע ביחד ולהדגים את החברות הקרובה בין האדם לתנין. על פוצ'ו וצ'יטו נעשה סרט תיעודי בשם "Touching The Dragon". פוצ'ו מת בנסיבות טבעיות ב-12 באוקטובר 2011. ז'ילברטו "צ'יטו" שדן, מורה דרך, מדריך תיירים, דייג וחוקר טבע מסיקירס שבפרובינציית לימון שבקוסטה ריקה גילה תנין אמריקאי זכר גוסס ב-1989. התנין שקל 70 קילוגרם (150 ליברות) ונמצא גוסס על גדות נהר רוונטסון. צ'יטו בדק את התנין הפצוע וגילה שהוא נורה בראשו בעינו השמאלית, ככל הנראה לאחר שתקף וטרף את הבקר של חוואי ומגדל בקר מקומי. צ'יטו לקח את התנין הפצוע בסירתו לביתו ובמשך שישה חודשים טיפל בתנין וסעד אותו. מדי שבוע הוא האכיל אותו ב-30 ק"ג של עוף ודגים ובלילות ישן איתו בביתו. צ'יטו גם חיקה תנועות לעיסה כדי לעודד את התנין לאכול, ונתן לו חיבוקים ונשיקות, וליטף אותו. "אוכל לא היה מספיק. התנין היה צריך את אהבתי כדי לקבל מחדש את הרצון לחיות", אמר צ'יטו. הוא הסתיר את התנין בבריכה חבויה בעומק היער עד שקיבל מרשויות קוסטה ריקה היתר לגדל את התנין הפצוע באופן חוקי. צ'יטו קרא לתנין בשם "פוצ'ו" וטיפל בו עד שהחלים. אחרי שחזר לאיתנו שחרר צ'יטו את פוצ'ו בנהר סמוך כדי שישוב לחיים רגילים בטבע. למחרת בבוקר, מצא שהתנין עקב אחריו בחזרה לביתו ונרדם על המרפסת שלו. מסתבר שפוצ'ו בחר לחיות את חייו עם האיש שהציל אותו ולהפוך לחלק ממשפחתו, לצד אשתו ובנותיו. אשתו הראשונה של צ'יטו התגרשה מנו לאחר שהוא בילה יותר מידי זמן עם פוצ'ו. פוצ'ו חי במקווה המים שליד ביתו של צ'יטו והשניים יצרו קשר עמוק. "כשהתנין עקב אחרי הביתה, ובא אלי בכל פעם שקראתי בשמו, ידעתי שאפשר לאלף אותו", אמר צ'יטו. לגבי הגירושין מאשתו הראשונה אמר צ'יטו: "אני יכול להשיג אישה אחרת, אבל פוצ'ו הוא אחד למיליון". במשך למעלה מ-20 שנה שחה צ'יטו עם פוצ'ו התנין בנהר הסמוך לביתו, בעיקר בלילות. במהלך השחייה הוא היה מדבר לפוצ'ו, משחק איתו, ומרעיף עליו חיבוקים, ליטופים ונשיקות. פוצ'ו תמיד בא לצ'יטו כאשר זה קרא בשמו. במשך למעלה מעשור, צ'יטו ופוצ'ו הציגו מופע מדי יום ראשון אחר הצהריים באגם מלאכותי בשטח 100 מטרים רבועים (0.10 דונמים) ב-Finca Las Tilapias שבעירו סיקירס. המופע הוצג בפני תיירים מרחבי העולם ובו הדגים צ'יטו את מערכת היחסית יוצאת הדופן בין אדם לתנין. סרט תיעודי על הקשר ביניהם בשם The Man Who Swims With Crocodiles צולם בידי הקולנוען הדרום-אפריקאי רוג'ר הורוקס מעט לפני מותו של פוצ'ו. הורוקס שיער בסרטו שכדור הרובה שפגע בראשו של פוצ'ו פגע במוחו וגרם לשינוי בהתנהגות האינסטקטיבית הרגילה של התנין, דבר שאפשר לו להיות פתוח לרגשות ולאילוף, במיוחד כאשר ניצל ממוות על ידי אדם שהפגין כלפיו אהבה. הורוקס ציין מקרים שבהם בני אדם הותקפו בידי זוחלים ששימשו עבורם כחיות מחמד, אפילו אחרי מערכת יחסים של למעלה מעשר שנים, והרגיש שחייו של צ'יטו היו תמיד בסכנה כאשר הוא נכנס למים עם מה שנראה כחיית המחמד האוהבת שלו. צ'יטו אמר ש"אחרי שנתיים או שלוש, משהו יכול היה לקרות, אולי... אבל אחרי 23 שנים של אהבה הדדית, שום דבר לא קרה, כך שאני לא חושב כך [שיקרה לי משהו]". אחת מההתנהגויות האופייניות של פוצ'ו הייתה לרוץ אל צ'יטו עם פה פתוח כאשר זה נכנס למים, ולסגור את פיו כשצ'יטו התקרב אליו, ולתת לו לנשקו על החרטום במקום. פוצ'ו מת ב-12 באוקטובר 2011 במקווה המים שליד ביתו של צ'יטו, בנסיבות טבעיות. אחרי מותו נערכה לו לווייה כמו שעושים לאדם שנפטר. בלווייה נכחו צ'יטו, משפחתו, חבריו וכן מעריצים של הקשר הייחודי בין אדם לתנין. צ'יטו שר לפוצ'ו והחזיק את "ידו". פוצ'ו פוחלץ לאחר מותו והפוחלץ מוצג מאחורי זכוכית במוזיאון העירוני של סיקירס. כיום צ'יטו מאלף תנין חדש, בשם "פוצ'ו II". צ'יטו נתקל בו תכופות כאשר דג בנהר והביא לתנין אוכל, שמצידו הרשה לצ'יטו ללטף אותו. אף על פי שהוא התקדם ביצירת מערכת יחסים עם פוצ'ו II, הסיכויים למערכת יחסים מוצלחת וארוכת-טווח מוטלים בספק, שכן הנסיבות לא זהות לאלה שהביאו למערכת היחסים הייחודית והמיוחדת שלו עם פוצ'ו המקורי. הופעה של צ'יטו ופוצ'ו (YouTube) The true story of Pocho the crocodile: When man and croc become best friends at animalsaustralia.org