laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גיא אוני (סרט)

גיא אוני הוא סרט ישראלי באורך מלא, המבוסס על רב המכר הנודע של שולמית לפיד באותו שם. הספר עובד לסרט והופק על ידי דן וולמן. הסרט יצא להקרנות בבתי הקולנוע, בהפצה עצמית של וולמן, בינואר 2011. הסרט הוקרן בפסטיבל ירושלים, השתתף בתחרות בפסטיבלי הקולנוע הבינלאומיים בגואה, הודו, בפנום פן, קמבודיה. ב-2011 זכה בפרס בפסטיבל בינלאומי בסין. בדצמבר 2012 זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בניו דלהי. הסרט עובד למיני סדרה ששודרה בנובמבר 2011 בערוץ הראשון. הסיפור מתרחש בארץ ישראל העות'מאנית של שלהי המאה ה-19. פאניה (תמר אלקן), צעירה ויתומה כבת 17, עולה לארץ ישראל ליפו מרוסיה עם דודה המבוגר, אחיה המעורער בנפשו ובתה התינוקת, שנולדה לאחר אונס שעברה בפוגרום. באכסניה בעיר מתאהב בה יחיאל (ציון אשכנזי), אלמן ואב לשני ילדים המבקש את ידה. פאניה, חסרת האמצעים, מסכימה להינשא לאיש הזר ויחדיו הם עוברים לביתו שב"גיא אוני" (ג'עוני) היא ראש פינה. ביישוב גרים בכפיפה אחת עובדי אדמה יהודים וערבים. סיפור אהבתם של פאניה ויחיאל מתרחש על רקע התעוררות תנועת חיבת ציון וראשית הגשמת חלום השיבה לארץ ישראל. "גיא אוני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גיא אוני", באתר ספר הקולנוע הישראלי "גיא אוני", באתר אידיבי "גיא אוני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "גיא אוני", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יונתן דורון, ריאיון עם דן וולמן, במאי הסרט הישראלי החדש "גיא אוני", באתר אידיבי, 11 בינואר 2011 מרט פרחומובסקי‏, באושר ובאוני: על "גיא אוני" של דן וולמן, באתר וואלה, 18 בינואר 2011 אורי קליין, סרט | הזרמים התת-קרקעיים של "גיא אוני", באתר הארץ, 14 בינואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גליל ארקטי

גליל ארקטי או ארקטיק רול (באנגלית: Arctic roll) הוא קינוח בריטי העשוי רולדה של עוגת ספוג דקה הממולאת בגלידת וניל. בין העוגה והגלידה מפרידה שיכבה דקה של ריבת תות שדה. ישנה גרסה של המוצר ובה גלידת שוקולד. הקינוח הומצא בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי עורך הדין הצ'כי ד"ר ארנסט ולדן (Ernest Velden), אשר היגר לבריטניה בשנת 1939 כשהוא נמלט מפני הנאצים. בשנת 1940 הקים ולדן מפעל לגלידה והחל לפתח מוצרים שונים. לימים, זכה ולדן בתואר אבירות על הישגיו. יצור הגליל הארקטי החל באופן מסחרי בשנת 1958 והקינוח זכה לפופולריות רבה באנגליה, כאשר חנויות מקומיות רבות ברחבי אנגליה יצרו גרסאות מקומיות. פופולריות המוצר הגיעה לשיאה בשנות ה-80 של המאה ה-20 (בתקופה זו נמכרו באנגליה מדי חודש מוצרים, שלו היו שמים אותם זה אחר זה, היה אורכם מגיע ל-40 קילומטרים). בשנות ה-90 של המאה ה-20 פחתה פופולריות המוצר, וייצורו הופסק. בשנת 2008, בעקבות גל של נוסטלגיה, החל ייצור מסחרי מחודש של הקינוח, ופופולריותו שבה. במחצית הראשונה של שנת 2009 נמכרו 3 מיליון מוצרים (שלו היו מונחים זה לצד זה היה אורכם מגיע ל-400 קילומטרים). Arctic Roll makes a comeback, The Telegraph, 16 December 2008
עמנואל פינטו

עמנואל פינטו (נולד ב-17 בנובמבר 1962) הוא סופר, מתרגם ושחקן ישראלי. פינטו נולד בכפר אתא ולמד משחק בבית הספר "ניסן נתיב" בתל אביב. במהלך שנות השמונים והתשעים הוא התחיל להיות פעיל בזירת התרבות בתל אביב. הסרטים בהם השתתף פינטו הביאו את סיפוריהם של אנשי השוליים בחברה הישראלית, וזכו לשבחים רבים, וזאת על אף שלא הצליחו מבחינה מסחרית. בשנת 2000 פרסם את הספר "דניאל" בהוצאת שוקן. לספר שזכה לשבחים רבים, שלושה חלקים: שני סיפורים וחלום. בשלושתם איש ושמו דניאל – פרסומאי, מרצה לתיאטרון או פליט על אי בודד. בכל המקרים הוא איש ריק, סטרילי, שעברוֹ נמחק מרצון או מאונס ורק מחשבותיו ותחושותיו הן לו בנים. את עתידו רוקם דניאל דרך חייהם של אחרים: אוטיסט וסייח, ילד ללא מוח או יריבו של בן־האלוהים. פינטו, שבאותן שנים חי בצרפת, זכה על "דניאל" בפרס הביכורים מטעם שר המדע והתרבות. בנובמבר 2009 פרסם פינטו את ספרו השני "טיניטוס", הפעם בהוצאת הקיבוץ המאוחד. במרכזו, מנסה הגיבור, לפענח את קורותיו במלחמת לבנון הראשונה. אל תוך קרעי זיכרונותיו של הגיבור נשזרות גם חוויותיו של המחזאי הצרפתי ז'אן ז'נה, ששהה בבירות בזמן הטבח בסברה ושתילה, וכתב עליו בהרחבה. רשימת הפרסומים של עמנואל פינטו, בקטלוג הספרייה הלאומית אריק גלסנר, על "טיניטוס", של עמנואל פינטו, הוצאת "הקיבוץ המאוחד", ביקורות ספרות - מעריב, 5 בדצמבר 2009 אסתי אדיבי-שושן, ילד המלחמה שלי, על טינטוס, הוצאת הקיבוץ המאוחד, באתר מחשבות על ספרים, דצמבר 2009. עמנואל פינטו, דף שער בספרייה הלאומית עמנואל פינטו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מתוך עמוד הפייסבוק של עמנואל פינטו
ליטערארישע בלעטער

ליטעראַרישע בלעטער ("לִיטֵרָרִישֶה בְּלֶטֶר"; יידיש: 'כתב עת ספרותי') היה כתב עת לענייני ספרות, תיאטרון ואמנות ביידיש שיצא בוורשה בתקופה שבין מלחמות העולם, בין 1924 ל-1939. במסגרת כתב העת ראו אור 730 גיליונות, כשבכל גיליון שנים-עשר עמודים הכוללים דברי ספרות, ביקורת על ספרות ואמנות. עם יציאתו היו לעיתון היו כאלפיים מנויים, אבל תוך כשנה הוכפל מספר המנויים, ועל פי ההערכה קראו אותו כ-20,000 איש בקביעות. המודל של מייסד כתב העת היה כתב העת הספרותי הפולני החשוב Wiadomości Literackie, שהופיע גם כן בין 1924 עד 1939, אבל בתוכן ובאידאולוגיה היה שונה לגמרי – בנייה ופיתוח של אומת יידיש. העורכים הראשונים של כתב העת היו ישראל יהושע זינגר, פרץ מרקיש, נחמן מייזיל ומלך ראוויטש, אך מאוחר יותר העורך היחיד היה נחמן מייזיל. עורכי כתב העת בחרו לא להיצמד לקו פוליטי מסוים, והודות לכך משך אליו כותבים מכל הזרמים שהיו אז ביהדות פולין. בכתב העת פרסמו סופרים חשובים כמו יצחק בשביס-זינגר, יוסף אופטושו, יעקב גלאטשטיין, חיים גראדה, ה. לייוויק ועוד רבים מטובי ספרות יידיש למרות ההצלחה נקלע כתב העת לקשיים כלכליים וב-1925 הוא נעשה חלק מבית ההוצאה של בוריס קלצקין. נתן כהן, ספר, סופר ועיתון: מרכז התרבות היהודית בוורשה, 1918–1942, ירושלים: הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, תשס"ג-2003. מדיה וקבצים בנושא ליטערארישע בלעטער בוויקישיתוף ליטערארישע בלעטער באתר הספרייה הלאומית ליטערארישע בלעטער באתר עיתונות יהודית היסטורית (גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון) נתן כהן, Literarishe Bleter, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) גענאַדי עסטרײַך, "ליטעראַרישע בלעטער", אַ קולטור-טריבונע פֿון "ייִדישלאַנד", הפורוורד, 7 באוגוסט 2009 (ביידיש) אברהם נוברשטרן, ליטערארישע בלעטער Aleksandra Geller. The twin weeklies – Wiadomości Literackie and Literarishe Bleter Nathan Cohen, Literarishe Bleter, The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe, ‏January 31 2018
Dilemma

Dilemma הוא דואט של הראפר האמריקאי נלי יחד עם זמרת ה-R&B קלי רולנד, שיצא כסינגל ב-25 ביוני 2002 מאלבומו של נלי Nellyville ומאלבומה של רולנד "Simply Deep". השיר דורג במקום ה-64 ברשימת השירים הגדולים של כל הזמנים שערך מגזין הבילבורד. Dilemma היה מועמד לשני פרסי גראמי מהם זכה באחד. בשנת 2011 הוציאו נלי וקלי רולנד שיר המשך ל-Dilemma בשם "Gone". מידע על היצירה "Dilemma" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Dilemma" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Dilemma" באתר AllMusic מידע על היצירה "Dilemma" באתר Discogs מילות השיר "Dilemma" באתר Genius סרטון השיר "Dilemma" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Dilemma" באתר ספוטיפיי "The Billboard Hot 100 All-Time Top Song". Billboard. Nielsen Business Media, Inc. אורכב מ-המקור ב-2012-05-26. נבדק ב-2009-02-18. "Dilemma", in various singles charts Lescharts.com (Retrieved July 17, 2007) Billboard allmusic.com (Retrieved July 17, 2008) "Single top 100 over 2002" (pdf) (בהולנדית). Top40. נבדק ב-2 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Nelly singles, German Singles Chart" (בגרמנית). musicline. אורכב מ-המקור ב-2012-10-02. נבדק ב-2 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) Hungarian Single Chart Mahasz.hu (Retrieved December 18, 2009) Irish Single Chart Irishcharts.ie (Retrieved July 17, 2008) "Dilemma", UK Singles Chart Chartstats.com (Retrieved July 17, 2008)
Shaman

Shaman (שָמַאן) הוא אלבום האולפן ה-19 של להקת סנטנה, האלבום יצא לשווקים ב-22 באוקטובר 2002. כבר בשבוע הראשון נמכרו כ-300,000 אלבומים. האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה, לאחר שנמכרו למעלה מ-5,000,000 עותקים ברחבי העולם. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 של שנת 2002. הלהיטים שבלטו באלבום הם: "The Game of Love", ו-"Why Don't You & I".‏ לעומת אלבום האולפן הקודם של סנטנה בו השתתפו זמרי רוק כאריק קלפטון ורוב תומאס, באלבום זה השתתפו אמני פופ, ראפ, והיפ הופ. קרלוס סנטנה - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, טימבלס, מקל גשם, קלידים, ושירה מייקל שריב - תופים קארל פראזו - תופי קונגה וכלי הקשה ג'ון ג'ינטי - קלידים ארטורו ולסקו - טרומבון מידע על האלבום Shaman באתר MusicBrainz מידע על האלבום Shaman באתר AllMusic האלבום Shaman באתר Discogs האלבום Shaman באתר ספוטיפיי Jon Pareles, ‏Santana - Shaman, באתר הרולינג סטון, 8 באוקטובר 2002 allmusic דירוג האלבום במצעדים
חורבת מצד

חורבת מצד (בערבית נקראת "חירבת אל-קצר", 'המצודה') שוכנת בהרי ירושלים על גבעה שלטת המתנשאת לגובה 530 מ' מעל פני הים, במרכז קו הרכס בו עוברת הדרך מאמאוס לכיוון ירושלים. בחפירות שנערכו באתר בין השנים 1980–1977 נחשף רצף התיישבותי ארוך החל מתקופת הברונזה המאוחרת ועד לתקופה הממלוכית והעות'מאנית. ייסוד המצד מיוחס לתקופת שלטונו של אלכסנדר ינאי כשבמקום הוקם מתחם בנוי על שטח של 2000 מ"ר שכלל מגדל עם ארבעה חדרים וחצר. לאחר מותו האתר ניטש ואוכלס מחדש כנראה בימי שלטונו של המלך הורדוס. בתקופה זו הפך המקום לחווה חשמונאית מבוצרת והתקנו בה מתקנים חקלאיים שכללו מאגרי מים מטויחים ותנורי אפייה. מקווה הטהרה, כלי האבן וחוסר בעצמות חזיר מעידים על אופייה היהודי של האוכלוסייה במקום שהגיעה לשיאה במאה הראשונה לספירה, עד לפרוץ המרד הגדול. באביב של שנת 68 לספירה, השתלטו חיילי הלגיון החמישי על אמאוס הסמוכה. על פי הקירות המעובים במקום פישר מניח שתושבי המקום התכוננו להגעת החיילים הרומיים. הוא משער שבשלב זה ניטש המצד לאור עליית הלגיון החמישי לכיוון ירושלים וכיבושה בהמשך. לאחר שהאתר ניטש לא חודשה בו ההתיישבות. באתר נמצאו ממצאים קרמיים ונומיסמטיים מהתקופה הרומית התיכונה שכנראה ניתן לקשרם לפעילות צבאית רומית במקום. הממצא הארכאולוגי באתר מעיד על התיישבות רציפה מתקופת הברונזה המאוחרת ועד לתקופה הממלוכית והעות'מאנית. הממצאים הראשונים מיוחסים לתקופת שלטונו של אלכסדר ינאי, כאשר עיקר הממצאים, הם מטבעות, חומת סוגרים, חללים חצובים ומטויחים, תנורי אפייה, קירות מבוצרים ושרידי מבנים מיוחסים לתקופה החשמונאית. בתקופה זו נחצב גם מקווה טהרה וכלי האבן במקום והיעדר עצמות חזיר, מעידים על כך שהאתר היה מיושב ביהודים. מהתקופה הרומית נתגלו שרידי חומות מבוצרים, שבר אבן מיל המתוארכת לשנת 162 לספירה, שמעידה על הסדרה של הדרך במהלך ימיו של מרקוס אוריליוס, כמו כן נתגלה במקום מטבע עם טביעת רכב של הלגיון העשירי פרטנסיס. מהתקופה הצלבנית, ישנם ממצאים קרמיים מעטים, מה שמוכיח שוב, שהצלבנים העדיפו להגיע לירושלים בדרכים אחרות ולא דרך אמאוס. מהתקופה הממלוכית כמו גם מהתקופה העות'מאנית נמצאו ממצאים קרמיים המעידים על שימוש באתר כתחנת דרכים. לחורבה מוליכה דרך עפר מסומנת באדום מיער המכללות בתוך יער נווה אילן. משה פישר, "הדרך ירושלים-אמאוס לאור החפירות בחורבת מצד", יוון ורומא בארץ-ישראל, 1989, עמ' 185–206. משה פישר, "סוגיית הביטחון לאורך הדרך מאמאוס לירושלים לפני מלחמת החורבן ואחריה: חורבת מצד כמקרה מבחן", ישראל בארצו - קובץ מאמרים ליובלו של ישראל שצמן, עורכים: יוסף גיגר, חנה מ' כותן, גיא ד' שטיבל, ירושלים, 2010. M. Fischer, "Horvat Mazad", in: E. Stern (ed.), The Supplementary Volume of the New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land, Vol. 5, Jerusalem: Israel Exploration Society; Washington, 2008, pp. 1940-1942. M. Fischer and Z. Gur, "The Coin Finds from Horbat Mazad", INR 3, 2009, pp. 95-111. מדיה וקבצים בנושא חורבת מצד בוויקישיתוף רינה טלגם, R. Talgam, רצפות פסיפס קדומות בארץ-ישראל, Qadmoniot: A Journal for the Antiquities of Eretz-Israel and Bible Lands / קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא מ"ז, 2014, עמ' 48–51 אפרים שטרן, חורבת מצד, The new encyclopedia of archeological excavations in the hoyland 5, 2008, עמ' 1940- 1942
All That I Am

All That I Am הוא אלבום האולפן ה-20 של להקת סנטנה. האלבום יצא לשווקים באירופה ב-31 באוקטובר 2005, וכעבור יום בארצות הברית. בדומה לאלבומיה הקודמים, גם אלבום זה כלל שיתופי פעולה עם אמנים אחרים. אלבום זה דורג בשנים 2005 ו-2006, במקום השני במצעדי הבילבורד 200‏. הלהיטים שבלטו באלבום הם: "I'm Feeling You" ו-"Just Feel Better". אלבום זה הוגדר כאלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו יותר מ-500,00 עותקים. קרלוס סנטנה - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, ושירה צ'סטר תומפסון - קלידים דניס צ'ימברס - תופים קארל פראזו - תופי קונגה, טימבלס, כלי הקשה ושירה ראול ראקוו - תופי קונגה ושירה בני ריטוואלד - גיטרה בס ג'ף צ'רסמן - טרומבון ביל אורטיז - חצוצרה מידע על האלבום All That I Am באתר MusicBrainz האלבום All That I Am באתר Discogs All That I Am באתר allmusic (באנגלית) Tom Moon, ‏Santana - All That I Am, באתר הרולינג סטון, 1 בנובמבר 2005 allmusic מיקום האלבום במצעדים allmusic חברי ההרכב באלבום
2002 בארצות הברית

2002 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 226 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ג'ורג' בוש (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: דיק צ'ייני (המפלגה הרפובליקנית) יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית) מנהיג הרוב בסנאט: טום דאשל (המפלגה הדמוקרטית) הקונגרס: הקונגרס ה-107 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 29 בינואר – נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש מכריז על קוריאה הצפונית, איראן ועיראק כ"ציר הרשע" 8 בפברואר – נפתחת אולימפיאדת החורף ה-19 בסולט לייק סיטי בארצות הברית 19 בפברואר – החללית "מארס אודיסיי" (Mars Odyssey) מתחילה במיפוי פני המאדים באמצעות שימוש בהדמאה תרמית 1 במרץ – מלחמת אפגניסטן: מתחיל מבצע אנקונדה במזרח המדינה (המבצע מסתיים ב-19 במרץ) 24 במרץ – השחקנית האלי ברי הופכת לאישה השחורה הראשונה שזוכה בפרס האוסקר כשחקנית ראשית בסרט Monster's Ball 10 במאי – סוכן ה-FBI רוברט הנסן נדון למאסר עולם ללא אפשרות לחנינה, לאחר שמכר סודות מדינה של ארצות הברית לרוסיה תמורת 1.4 מיליון דולר במזומן וביהלומים 11 ביוני – בית הנבחרים של ארצות הברית מחליט להכיר באנטוניו מאוצ'י כממציא הטלפון, במקום אלכסנדר גרהם בל 24 ביולי – מתחיל תרגיל המלחמה של צבא ארצות הברית - "אתגר המילניום" 12 בינואר – סיירוס ואנס, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1917) 22 בינואר – פגי לי, זמרת ושחקנית קולנוע אמריקאית (נולדה ב-1920) 23 בינואר – רוברט נוזיק, פילוסוף אמריקאי-יהודי (נולד ב-1938) 30 בינואר – דניאל פרל, עיתונאי אמריקאי-יהודי (נרצח) (נולד ב-1963) 22 בפברואר – צ'אק ג'ונס, אנימטור, מאייר, תסריטאי, מפיק ובמאי סרטים מצוירים אמריקאי. (נולד ב-1912) 27 במרץ – בילי ויילדר, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1906) 5 באפריל – ליין סטאלי, מוזיקאי אמריקאי, נפטר משימוש בסמים (נולד ב-1967) 15 באפריל – ביירון וייט, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ב-1917) 20 במאי – סטיבן ג'יי גולד, מדען אמריקאי-יהודי (נולד ב-1941) 5 ביוני – די די ראמון, באסיסט אמריקאי, נפטר משימוש בסמים (נולד ב-1951) 27 ביוני – ג'ון אנטוויסל, בסיסט להקת המי (נולד ב-1944) 19 ביולי – אלן לומקס, חוקר פולקלור ומפיק מוזיקלי אמריקאי (נולד ב-1915) 5 ביולי – טד ויליאמס, שחקן בייסבול אמריקאי אגדי (נולד ב-1918) 23 ביולי – חיים פוטוק, סופר אמריקאי-יהודי (נולד ב-1929) 31 באוגוסט – ליונל המפטון, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נולד ב-1908 18 בספטמבר – בוב הייז, אתלט אמריקאי (נולד ב-1942) 18 בנובמבר – ג'יימס קובורן, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1928) 26 בנובמבר – ג'ון רולס, פילוסוף אמריקאי (נולד ב-1921) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גן החיות של בייג'ינג

גן החיות של בייג'ינג (בסינית מפושטת: 北京动物园, בסינית מסורתית: 北京動物園, בפיניין: běijīng dòngwùyuán) הוא גן חיות בבייג'ינג, סין. גן החיות הוא אחד מגני החיות העתיקים ביותר בסין ובעל אוסף החיות הגדול ביותר במדינה. בגן כ-15,000 חיות. גן החיות נוסד בשנת 1906 בזמן שושלת צ'ינג. אקווריום בייג'ינג הוא חלק מגן החיות, נפתח לציבור בשנת 1999, זהו האקווריום הגדול ביותר בסין. בנוסף למגוון רחב של מיני דגים, המבקרים יכולים לצפות במופעים שמבוצעים על ידי דולפינים ואריות ים. פנדה אדומה דב פנדה טיגריס שימפנזה אייל ת'ורולד ראם הצבי תוכי אקלקטוס פינגוויניים אסור להאכיל את החיות, מותר לאכול אותן, באתר הארץ, 23 במאי 2010 מדיה וקבצים בנושא גן החיות של בייג'ינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גן החיות של בייג'ינג (בסינית) גן החיות של בייג'ינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארגז לחם

ארגז לחם הוא ארגז קטן המיועד לאחסון לחם. מטרת ארגז הלחם היא לשמור על טריות הלחם כדי שלא יתייבש ולהגן עליו מפני חרקים. ארגזי הלחם יוצרו בעבר בעיקר מעץ או בדיל. בהמשך יוצרו ארגזי לחם עם ציפוי אמייל. על מנת לסייע בשמירת טריות פרוסות לחם היה מי שהציע לייצר ארגז לחם עם קפיצים להחזקת פרוסות צמודות זו לזו. עם כניסת המקרר לשימוש, היה שטענו שהמקרר עדיף לשמירת לחם על פני ארגז הלחם. אחרים טענו שעדיף לשמור את הלחם בארגז הלחם מאשר במקרר. הכניסה לשימוש רווח של שמירת ככרות לחם בתוך שקיות פלסטיק יתרה במידה מסוימת את הצורך בארגז לחם, אך היה מי שהציע ארגז לחם הבנוי להחזיק את שקית הלחם סגורה ומייתרת את הצורך לקשור את השקית. מספר פטנטים מתארים ארגזי לחם אשר כוללים בתוכם פונקציות של קרש חיתוך או מכשירים לחיתוך לחם. חברת אמקור ייצרה ארגזי לחם עם מגנט להחזקת סכין לחיתוך הלחם בצמוד לארגז. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 פותח בצה"ל ארגז מיוחד לאחסנת לחם כדי לשמור על טריות הלחם. ארגז לחם עשוי עץ ארגז לחם ארגז לחם מצופה באמאיל מדיה וקבצים בנושא ארגז לחם בוויקישיתוף Mary Ellen Snodgrass, Encyclopedia of kitchen history, page 116 ארגז לחם עם סכין מגנטי, דבר, 1 ביולי 1960 US patent 1,732,643 Jackie Dashiell, There's a spirit in the kitchen, page 152 Nicolette M. Dumke, Easy Breadmaking for Special Diets, page 23 US patent 4,034,890 US patent 1593154 US patent 1876742 US patent 5,494,187 צה"ל פיתח ארגז מיוחד לאחסנת לחם, דבר, 22 ביולי 1964
פרויקט איטר

פרויקט איטר (Iter) הוא מיזם בינלאומי לבניית כור היתוך גרעיני ניסיוני, להפקת אנרגיה. מקור השם בראשי-התיבות - International Thermonuclear Experimental Reactor, אך כיום השם Iter כמילה הלטינית שפירושה - "הדרך". לשם הפקת אנרגיה מהיתוך גרעיני יש צורך לחמם את המימן לטמפרטורה גבוהה ביותר. בטמפרטורה זו החומר הופך לפלזמה, זהו מצב צבירה בו האלקטרונים נפרדים מגרעיני האטומים. טמפרטורת הפלזמה גבוהה מאוד, במצב זה כל חומר שיבוא במגע עם הפלזמה יותך מיד. לכן יש להחזיק את הפלזמה בתוך מקום מרוקן מאוויר, באמצעות אלקטרומגנט ענק ששומר שהפלזמה תהיה במרכז הריק, ללא מגע עם חומר אחר ובמיוחד ללא מגע עם דפנות המכל. מתקנים ניסיוניים הצליחו לעמוד בתנאים הנ"ל בתנאי מעבדה, אך לא להפיק אנרגיה יעילה, וזאת מכיוון שעל מנת להגיע לתנאים בהם פלזמה מתקיימת נדרש להשקיע אנרגיה רבה יותר מהאנרגיה המשתחררת בתהליך ההיתוך הגרעיני. כדי ליצור כור שיהיה יעיל, כלומר שיפיק יותר אנרגיה מהמושקעת בו, הוא חייב להיות כור ענק. עלות פיתוחו ובנייתו מגיעות למיליארדי דולרים, מחיר שאפילו מדינות עשירות מתקשות לעמוד בו. לכן נוצרה יוזמה בינלאומית של בניית כור ניסיוני כזה, אשר אם יצליח יהיה אבטיפוס לבאים אחריו. המדענים המשתתפים בפרויקט מקווים כי עד שנת 2035 יצליחו להפיק אנרגיה יעילה באבטיפוס. המדינות השותפות בפרויקט: סין, האיחוד האירופי, שווייץ, יפן, דרום קוריאה, רוסיה, הודו וארצות הברית. בנובמבר 2006 השותפות החליטו רשמית על מימון הפרויקט בסכום של כ-10 מיליארד אירו, למשך שלושים שנה (עשר שנות בנייה ועשרים שנות תפעול). הכור הניסיוני יבנה במרכז המחקר הגרעיני קדרש בדרום צרפת. המיזם חרג מלוח הזמנים המקורי שלו, ובניית הכור אינה צפויה להסתיים לפני שנת 2025. כן חרג המיזם באופן משמעותי מהתקציב המתוכנן. לכור יהיה הספק של כ-500 מגה-ואט של אנרגיה תרמית למשך עד כ-500 שניות, אך אנרגיה זו לא תנוצל להפקת חשמל. מגבר אנרגיה פלזמה (מצב צבירה) מדיה וקבצים בנושא פרויקט איטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט איטר (באנגלית) פרויקט איטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרויקט איטר, סרטונים בערוץ היוטיוב תום לוינסון, בדרום צרפת מתכוננים לניסוי היקר בהיסטוריה. אם יצליח, האנושות תינצל, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2022
טמרין משויש-פנים

טמרין משויש-פנים (שם מדעי: Saguinus inustus) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצתו בדרום קולומביה וצפון-מערב ברזיל. צבע פרוותו של טמרין משויש-פנים שחור, גבו חום ועד לאדום כהה בגב התחתון, זנבו שחור. פניו חלקות משוישות בוורוד ושחור. מעט שער לבן על האף ומעל השפתיים, לחיים לבנות חלקות. אזור החלציים לבן. אורך הגוף 23 ס"מ. אורך הזנב 36.6 ס"מ. משקל בין 400 לבין 500 גרם. טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין הוא פעיל יום ושוכן עצים. טמרין משויש-פנים חי בקבוצות של בין 3 ל-6 פריטים. בבוקר כל חברי הקבוצה מצייצים על מנת לאשר את נוכחותם. בנוסף, קבוצות שנפגשות, מצייצות ציוצים שונים על מנת לציין את נוכחות הקבוצות. כמו שאר מיני הטמרין טמרין זה ניזון מחרקים, פירות וגומי. למין זה ייתכנו שני תת-מינים בקולומביה. זאת בעקבות גילוי תת-מין אשר נבדל בצבע הלבן על הלחיים ומסביב לעיניים. תפוצתו מדרום-מזרח קולומביה מנהר גואביארה (אחד מיובליו של האורינוקו) בצפון ועד לנהרות אפפוריס ומסאי. שטח זה כולל 6 מחוזות בקולומביה: אמסונאס, קקטה, הקצה הדרומי של מטה, גואביארה, ואופס וגואאיניה. בברזיל תפוצתו בצפון מערב המדינה בין נהרות ז'פורה ונגרו. שטח תפוצתו כ 350 דונם בצפיפות של 19.6 פרטים בקמ"ר. אוכלוסיית מין זה יציבה ולא נמצאת בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא טמרין משויש-פנים בוויקישיתוף טמרין משויש-פנים, באתר ITIS (באנגלית) טמרין משויש-פנים, באתר NCBI (באנגלית) טמרין משויש-פנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טמרין משויש-פנים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טמרין משויש-פנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טמרין משויש-פנים, באתר GBIF (באנגלית) טמרין משויש-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN כתבה מאת שוורץ: מרמוסט חדש בברזיל, 1951
מערכת הקול

מערכת הקול היא סך כל האיברים המשמשים להפקת הקול אצל בני האדם ובעלי החיים. אצל היונקים מערכת הקול מורכבת מהחלל הגרוני, הלוע, החלל האפי ואצל חלק מהיונקים היא כוללת גם שקי אוויר. ישנם מספר סוגים של קולות: קולות גרוניים קולות ללא עצירה קולות שפתיים קולות לשוניים מדיה וקבצים בנושא מערכת הקול בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קארלס

האם התכוונתם ל... קארלסקירכה – כנסייה הנחשבת לכנסיית הבארוק המרשימה ביותר בווינה קארל קארלס – ה שחמטאי גרמני שייצג את גרמניה בשלוש אולימפיאדות
זרחי

האם התכוונתם ל... אשר ליפמן זרחי – רב ומחבר ספרים ליטאי-אמריקאי יוחנן זרחי (זופוביץ) - רב בליטא ומזכיר אגודת הרבנים בליטא, לאחר עלותו ארצה רב קהילת כנסת ישראל בטבריה ישראל זרחי – סופר עברי מאיר זרחי – סופר, במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי אמריקאי משה זרחי – אדריכל ישראלי נורית זרחי – משוררת וסופרת ישראלית, בתו של ישראל זרחי שמעון זרחי – רב ליטאי שעלה לארץ ישראל, "הרב מטבריג" זרח זרחין
טמרין זהוב-ידיים

טמרין זהוב-ידיים (שם מדעי: Saguinus midas; מכונה גם טמרין מידאס על שם מידאס) הוא מין של פרימט מסוג טמרין הנפוץ בצפון נהר האמזונאס במדינות ברזיל, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם וכנראה גם בוונצואלה. טמרין זהוב-ידיים שחור ברובו, כאשר לצעירים מעט שערות אפורות בפנים ובחלק העליון של הגוף. האיברים הבהירים היחידים הם הרגליים והידיים שבצבע זהב, צהוב או כתום. אורך הגוף 24 ס"מ. אורך הזנב 39 ס"מ. משקל הזכר 586 גרם והנקבה 432 גרם. משקל המוח 10.4 גרם. תפוצתו מצפון לנהר האמזונאס במדינות גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, ונצואלה ובברזיל במדינות אמאפה ורוריימה. בדרום-מזרח תפוצתם עד למעלה ריו נגרו שם הוא פוגש את הטמרין דוגוני. בצפיפות האוכלוסייה הוא בין 12 ל-23 פרטים בקמ"ר. מין זה יחד עם טמרין חום-ראש הם הנפוצים ביותר במשפחת המרמוסטיים. הטמרין זהוב-הידיים חי בקבוצות של 2 עד 12 פרטים כאשר בדרך כלל הקבוצות הן של 5–6 פרטים. רוב הקבוצות מכילות או נקבות בלבד או זכרים בלבד כאשר יש קבוצות שמכילות זכר אחד. טמרין זה הוא פוליגמי כאשר רק הנקבה הדומיננטית מתעברת. הפריטים מגיעים לבגרות מינית לאחר 16 עד 20 חודשים. הלידות נערכות בשתי עונות באביב ובקיץ. לאחר ההיריון של 140 עד 168 יום, נולדים זוג תאומים לא זהים במשקל 45 גרם. לעיתים נדירות נולד גור אחד. הזכרים אמונים על הגנתם, נסיעתם וטיפולם במשך כשלושה חודשים. מין זה חי 16 שנה בשבי. הם מתקשרים בצורה קולית וויזואלית ובאמצעות ריח: תקשורת קולית - הם משמיעים לפחות 8 צלילים שונים בין השאר שריקות הנשמעות למרחקים. בשעת סכנה, הקבוצה משמיעה מגוון קולות רכים הדומים לקונצרט של ציוצי ציפורים וצרצורי צרצרים. תקשורת ויזואלית - על מנת לאיים הפריטים השונים מרחיבים את האף, נוגחים וחושפים שיניים. תקשורת באמצעות ריח - על מנת לסמן את הטריטוריה הם משפשפים בלוטות ריח בענפי עצים. טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים וכן ניצנים. למין זה מספר טורפים טבעיים: נחשים, עופות דורסים ופרטים קטנים ממשפחת החתוליים. מדיה וקבצים בנושא טמרין זהוב-ידיים בוויקישיתוף טמרין זהוב-ידיים, באתר ITIS (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים, באתר NCBI (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים, באתר GBIF (באנגלית) טמרין זהוב-ידיים באתר הרשימה האדומה של IUCN טמרין זהוב-ידיים, באתר הרשימה האדומה של IUCN
Vampire Weekend (אלבום)

Vampire Weekend הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי רוק האמריקאית ומפייר ויקנד. האלבום יצא ב-29 בינואר 2008 על ידי חברת התקליטים העצמאית XL Recordings והופק בידי חבר הלהקה רוסטאם באטמנגליג'. האלבום הגיע למקום ה-17 במצעד האלבומים של הבילבורד - הבילבורד 200, ולמקום הראשון במצעד אלבומי האינדי בבריטניה. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "Mansard Roof"‏, "A-Punk"‏, "Oxford Comma" ו-"Cape Cod Kwassa Kwassa". "Mansard Roof", הסינגל הראשון מהאלבום, יצא ב-23 באוקטובר 2007, כחודש לפני שחרור האלבום. אחריו, ב-27 בפברואר 2008 יצא "A-Punk"‏, שהיה הסינגל המצליח ביותר באלבום זה. הוא הגיע למקום ה-107 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום ה-55 במצעד הסינגלים הבריטי. אחריו, ב-26 במאי יצא "Oxford Comma" שהגיע למקום ה-38 במצעד הסינגלים הבריטי, ולבסוף, ב-18 באוגוסט 2010 יצא "Cape Cod Kwassa Kwassa". מידע על האלבום Vampire Weekend באתר MusicBrainz מידע על האלבום Vampire Weekend באתר AllMusic האלבום Vampire Weekend באתר Discogs האלבום Vampire Weekend באתר ספוטיפיי ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.