laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמל אינדונזיה

סמל אינדונזיה נקרא גם "גארודא פאנצ'אסילא". החלק המרכזי של הסמל הוא הגארודה, ציפור מהמיתולוגיה ההינדואית והבודהיסטית, ומגן עם חמישה סמלים. הסמל עוצב על ידי הסולטאן חאמיד השני, והתקבל כסמל הלאומי ב-11 בפברואר 1950. הגארודה מחזיקה בטלפיה מגילה, ועליה כתוב המוטו הלאומי של אינדונזיה – "Bhinneka Tunggal lka", ביאוונית עתיקה – בחלקים, אך עדיין אחד. הגארודה היא עיט מיתולוגי מוזהב, המשותף למיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית. במקור, הגארודה היא כימרה, בעלת כנפיים, מקור ורגליים עיט מוזהבות, אך ללא ידי האדם וזנב הדרקון. היא משמשת כסמל באומות דרום ודרום-מזרח אסיה. השימוש בגארודה מייצג את השלטון ההינדי שהיה באינדונזיה בתקופת הממלכות הקדומות. לנוצות סידור מיוחד, המייצג את תאריך עצמאותה של אינדונזיה – 17 באוגוסט 1945. ישנן 17 נוצות על כל כנף, 8 על הזנב, 19 בבסיסו של הזנב (מתחת למגן) ו-45 על הצוואר. המגן הוא סמל צבאי, המייצג את ההגנה על המולדת. הוא מחולק לחמישה אגפים, הצבועים באדום ולבן לפי "דוגמת שחמט", כאשר במרכז נמצא מגן שחור. הקווים השחורים במרכז מסמלים את קו המשווה, החוצה את הארכיפלג. במרכז – כוכב צהוב על רקע שחור. הצבע השחור מזוהה עם מוחמד, נביא האסלאם, הדת השולטת באינדונזיה. הכוכב גם הוא מזוהה עם האסלאם וגם עם סוציאליזם. הצורה המחומשת מיצגת את ה"פאנצ'א סילא", חמשת העקרונות שהגה הנשיא סוקרנו ומהווים מעין בסיס פילוסופי וחוקתי של אינדונזיה. בצד ימין למטה – שרשרת על רקע אדום. היא מייצגת את המשכיות דורות האדם, והחוליות מייצגות את הגברים והנשים, כמו גם את האמונה בקשר שבין האנשים. בצד ימין למעלה – עץ על רקע לבן. זהו עץ פיקוס, המסמל את אחדות אינדונזיה. לפיקוס שורשים רבים מעל האדמה, וכך גם לאומה האינדונזית – שורשים תרבותיים ארוכים ועמוקים הנשלחים רחוק. בצד שמאל למעלה – שור על רקע אדום. הבנטנג (שור הגדל בדרום אסיה) הוא חיה חברתית, וכך גם האדם, החייב לקבל החלטות תוך שיתוף אחרים. השור הפך גם לסמלן של מפלגות שונות באינדונזיה. בצד שמאל למטה – אורז וכותנה על רקע לבן. הם מסמלים צדק חברתי, פרנסה ומחייה. מדיה וקבצים בנושא סמל אינדונזיה בוויקישיתוף
הקומפלקס האדום

הקומפלקס האדום הוא קבוצה של חיידקים אשר מסווגים יחד על סמך הקשר שלהם עם מחלות חניכיים חמורות. הסיווג של הקומפלקס האדום (ושל קומפלקסים נוספים) בוצע על ידי זיגמונד סוקרנסקי ב-1998. שלושת חברי הקומפלקס האדום הם: פורפירומונס ג'ינג'יוואליס טנרלה פורסיתיה טרפונמה דנטיקולה (אנ') I. N. Rôças, J. F. Siqueira, K. R. Santos, A. M. Coelho, "Red complex" (Bacteroides forsythus, Porphyromonas gingivalis, and Treponema denticola) in endodontic infections: a molecular approach, Oral Surgery, Oral Medicine, Oral Pathology, Oral Radiology, and Endodontics 91, 2001-04, עמ' 468–471 doi: 10.1067/moe.2001.114379 (באנגלית) Rinkee Mohanty, Swati Joshi Asopa, M. Derick Joseph, Bhupender Singh, Jagadish Prasad Rajguru, K. Saidath, Uma Sharma, Red complex: Polymicrobial conglomerate in oral flora: A review, Journal of Family Medicine and Primary Care 8, 2019-11, עמ' 3480–3486 doi: 10.4103/jfmpc.jfmpc_759_19 (באנגלית) אולגה פורטנוב, [http://arad.mscc.huji.ac.il/dissertations/W/MLB/001915449.pdf השפעת תאי לנגרהנס על ביטוי RANKL בתאי B ברקמת החניכיים לאחר הדבקה ב Porphyromonas gingivalis], הפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה מיסודה של אחוות אלפה אומגה, 2014
איניאקי גודוי

אינאקי גודוי ג'אסו (בספרדית: Iñaki Godoy Jasso; נולד ב-25 באוגוסט 2003) הוא שחקן מקסיקני. אינאקי גודוי ג'אסו נולד ב-25 באוגוסט 2003 במקסיקו סיטי, מקסיקו. חודש לאחר יום הולדתו הראשון נולדה אחותו מיה, שאותה הוא מחשיב לחברה הטובה ביותר שלו. בילדותו עודדו אותו לעסוק בענפי ספורט שונים, אם כי לדבריו, לא היה טוב באף אחד מהם. בגיל ארבע, אמו בחרה לרשום אותו לבית ספר לתיאטרון מוזיקלי לילדים בשם "חברת הבמה", לאחר שהבינה את איכויותיו האמנותיות. בבית הספר הוא השתתף במספר הצגות, והתבלט בעיקר בשל "אליס בארץ הפלאות", עליו קיבל ביקורות טובות. בשנת 2016, הוא כיכב בפרק הבכורה של סדרת הטלוויזיה "Blue Demon". באותה שנה ועד 2017 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה המקסיקנית "La querida del Centauro" בתפקיד אמאדו "אל גאטו". בשנת 2018 הוא שיחק בסדרת הרשת "Por la Máscara: La Serie Web". בשנת 2019 הוא שיחק את התפקיד של "אל צ'ינוס" באחד עשר פרקים של סדרת הטלוויזיה "Sin miedo a la verdad" והופיע בפרק אחד של סדרת הטלוויזיה "Los elegidos". בשנת 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "¡Ánimo Juventud!". בשנת 2021 שיחק ב־13 פרקים של סדרת המסתורין "מי הרג את שרה?" בשירות הסטרימינג נטפליקס. בנובמבר 2021 פורסם כי גודוי לוהק לתפקיד מונקי די. לופי בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "וואן פיס". בשנת 2022, הוא כיכב בסדרת המדע בדיוני של נטפליקס "המשובשים" בתפקיד "חואן רואיז", שיכול להפוך לאיש זאב. באותה שנה, הוא גם השתתף בתפקיד טאבו בסרט הסלאשר "MexZombies". מדיה וקבצים בנושא איניאקי גודוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איניאקי גודוי (באנגלית אמריקאית) איניאקי גודוי, ברשת החברתית פייסבוק איניאקי גודוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איניאקי גודוי, ברשת החברתית אינסטגרם איניאקי גודוי, ברשת החברתית טיקטוק איניאקי גודוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Iñaki Godoy auf Famous Birthdays, abgerufen am 27. Dezember 2021. Serienjunkies.de: One Piece: Netflix enthüllt Cast seiner Live-Action-Serie: Inaki Godoy als Monkey D. Luffy von Mario Giglio vom 10. November 2021, abgerufen am 27. Dezember 2021. Moviepilot: Netflix' One Piece-Serie: So ähnlich sehen die realen Stars den Anime-Vorbildern von Jenny Jecke vom 16. November 2021, abgerufen am 27. Dezember 2021. The Imperfects – Staffel 1 auf Film-Rezensionen von Oliver Armknecht vom 22. September 2022, abgerufen am 7. November 2022.
אור קשתי

אור קשתי (נולד ב-29 ביוני 1971) הוא עיתונאי ישראלי העובד בעיתון "הארץ". אור קשתי נולד באנגליה ליצחק ומטעמה קשתי וגדל בגבעתיים. למד בתיכון ע"ש שמעון בן צבי ושירת ב-1989–1992 ב"בטאון חיל האוויר" ו"במחנה". קשתי התחיל את דרכו כעיתונאי בשנת 1992 בשבועון העיר. לאחר מכן עבד בתפקידי כתיבה ועריכה שונים ב"הארץ" בשנים 1993–2001. ב-2001 עזב ועבד ככתב בחדשות ערוץ 10 לתקופה קצרה ואחריה עבד כשנתיים כראש דסק החינוך ב"מעריב". קשתי חזר ל"הארץ" ככתב חינוך ב-2006 ועובד שם עד היום. ב-2011 מונה לראש מערכת החדשות של העיתון. מאז 2012 פרשן לענייני חינוך וחברה. גר בגבעתיים. 1995: סדרת מאמרים על הפער העדתי בתחומי חיים שונים (ועדין ממשיכה) 2007: סדרת כתבות על ילדים עם צרכים מיוחדים, המשולבים במערכת החינוך 2010: כתבות על הפגיעה בחופש האקדמי מצד "אם תרצו" 2014: חשיפה, ליווי ופרשנות על פרשת אדם ורטה 2015: חשיפת התערבות נתניהו בבחירת השופטים של כמה מפרסי ישראל 2015: חשיפת הפסילה של הספר "גדר חיה" מלימודי ספרות מורחבים 2016: סדרת כתבות ומאמרים על ספר הלימוד באזרחות השנוי במחלוקת בשנים האחרונות כותב הרבה על ההדתה במערכת החינוך, הפרדה מגדרית במסלולים האקדמיים לחרדים וביטויים שונים של הדרת נשים. אור קשתי, ברשת החברתית פייסבוק אור קשתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אור קשתי, כתבות, באתר הארץ אור קשתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אור קשתי, ברשת החברתית פייסבוק שבועת העיתונאי, באתר העין השביעית, 13 ביולי 2017 שי כהן, טיהור בעיתון "הארץ", באתר העוקץ, ‏11 בינואר 2009 רנן פריד‏, אור קשתי חוזר ל"הארץ", באתר וואלה, 16 באוקטובר 2006 אלכסנדר כץ, עם שחרורה מגל"צ בעוד שבועיים: טלילה נשר תהיה כתבת החינוך של 'הארץ'?, באתר אייס, 4 ביולי 2011 אור קשתי, גם אחרי דור בארץ, הפער העדתי בהשכלה הגבוהה נשמר, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2015 אור קשתי, הפערים בהשכלה בין אשכנזים למזרחים לא הצטמצמו גם בדור השלישי, רק גדלו, באתר הארץ, 11 ביוני 2021 אור קשתי, תנועת "אם תרצו" לאוניברסיטת בן-גוריון: פטרו מרצים שמאלנים או שנבריח תורמים, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2010 אור קשתי, מורה בתיכון עומד בפני פיטורים כי הביע דעות שמאלניות בכיתה, באתר הארץ, 19 בינואר 2014 אור קשתי, נתניהו מודה כי אנשיו הונחו להתערב בוועדת פרס ישראל: "יש שם גורמים אנטי ציוניים", באתר הארץ, 11 בפברואר 2015 אור קשתי, משרד החינוך פסל ספר המתאר רומן בין יהודייה וערבי מחשש שיעודד התבוללות, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2015 אור קשתי, ספר האזרחות החדש: להיות אזרחים אצל נפתלי בנט, באתר הארץ, 9 במאי 2016 אור קשתי, כך השתלט הימין הדתי על הוראת האזרחות: ריאיון עם האחראית לשעבר על המקצוע, באתר הארץ, 14 באפריל 2023 אור קשתי, בהמות טהורות וסיור בבית המקדש: תכנים דתיים חלחלו לעשרות ספרי לימוד ממלכתיים, באתר הארץ, 20 באפריל 2017 אור קשתי, כניסות נפרדות ותקנוני צניעות: במוסדות אקדמיים מרחיבים את ההפרדה המגדרית, באתר הארץ, 26 ביולי 2018 אור קשתי, מחיר ההפרדה בקורסים לנהיגה מונעת: תביעת פיצויים על אפליה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2018 אור קשתי, במימון עיריית ראש העין, נשים יישלחו לשבת מאחור בהצגת ילדים, באתר הארץ, 17 במאי 2023 מיכאל האוזר טוב, הציונות הדתית ויהדות התורה דורשות להתיר הפרדה מגדרית בחוק, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2022
לואיס פרסונס

לואיס אליפלט פרסונס (באנגלית: Lewis Eliphalet Parsons ;‏ 28 באפריל 1817 – 8 ביוני 1895) היה מושל אלבמה ה-19, שמונה לתפקידו כמושל זמני על ידי נשיא ארצות הברית, אנדרו ג'ונסון בתום מלחמת האזרחים האמריקאית, וכיהן בתפקידו מיוני ועד דצמבר 1865. לואיס פרסונס נולד במחוז ברום שבמדינת ניו יורק. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ולמד משפטים במשרדו של פרדריק טלמיידג' בניו יורק ובמשרדיו של ג. ו. וודוורד בפנסילבניה. ב-1840 הוא עבר לטלדיגה שבאלבמה, שם הוא עסק בעריכת דין יחד עם אלכסנדר וייט. ב-1856 וב-1860 הוא היה חבר בחבר האלקטורים ובשנים 1859 ו-1865 חבר בבית הנבחרים של אלבמה. פרסונס לחם בשורות צבא הקונפדרציה כלוטננט בקרב מנפורד הקצר שהתנהל ליד טלדיגה באפריל 1865. באפריל 1865 חל שינוי משמעותי בממשלה האזרחית של אלבמה בשל כניעת צבא הקונפדרציה. גנרל ג'ורג' הנרי תומאס קיבל פקודה לנהל את ענייני המדינה עד למינוי ממשלה זמנית. הנשיא אנדרו ג'ונסון מינה את פרסונס כמושל זמני של אלבמה ב-21 ביוני 1865. מעשהו הראשון כמושל היה להשיב על כנם את החוקים של 1861, למעט אלו שנגעו לעבדות. הוא הורה על על עריכת בחירות לבחירת נציגים לוועידה חוקתית שהתכנסה ב-12 בספטמבר 1865. הוועידה ביטלה את החלטת הפרישה של אלבמה, ביטלה את החובות שנוצרו כתוצאה מהמלחמה, ביטלה את העבדות, וקבעה מועד לבחירות לפקידי הממשל ולנציגי המדינה לקונגרס. פרסונס ניסה לרכוש את "ידית המחבת" (החלק הצפון-מערבי) של פלורידה עבור אלבמה, צעד שהצית שמועות שהייתה לו גישה למצבור זהב של הקונפדרציה. פרסונס סיים את כהונתו כמושל ב-13 בדצמבר 1865, עם השבעתו לתפקיד של רוברט פטון. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית, אך המפלגה הרפובליקנית סירבה לאפשר לו לאייש את התפקיד. הוא גם שימש כתובע פדרלי מחוזי של צפון אלבמה. לואיס פרסונס נפטר בטלדיגה ב-8 ביוני 1895. הוא נטמן בבית הקברות אוק היל שבעיר. מדיה וקבצים בנושא לואיס פרסונס בוויקישיתוף לואיס פרסונס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) לואיס פרסונס באנציקלופדיה של אלבמה (באנגלית) לואיס פרסונס באתר The Political Graveyard (באנגלית) לואיס פרסונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Presidential Proclamation No. 43, 21 June 1865, 13 Stat. 767
מייק בן ארי

מיכאל (מייק) בן ארי (שם לידה: מייקל דייוויד גרינפלד; באנגלית: Michael David Greenfield) הוא יועץ השקעות ישראלי אמריקאי אשר הורשע בהונאת משקיעים בהיקף של 600 מיליון שקל שגויסו מלמעלה מאלף משקיעים ממדינות שונות כשהעיקרית מביניהן היא מדינת ישראל וזאת במשך 18 שנה עד שנתפס. נולד בשנות ה-60 בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביו היה שופט ועורך דין. אימו, אליס גרינפלד, פעילה חברתית. לבן ארי גם שני אחים, האחד עורך דין והשני סוחר בניירות ערך. כשהיה בתיכון יצא לטיול בישראל עם בני כיתתו. ב-1979 הצטרף לארגון "תנועה לציונות מגשימה" ועלה לישראל עם חברו הטוב נחום איזנשטט. עם עלייתו שינה שם את משפחתו מגרינפלד לבן ארי. הצטרף לקיבוץ דגניה ב' ועבד ברפת. שירת בצבא והוצב ברצועת הביטחון. לאחר שירותו הצבאי עשה תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. העסק הראשון שהקים היה באולינג. לאחר מכן עבד בשופרסל כמנהל, ומשם עבר לעבוד באגף השיווק של בנק לאומי. עבודתו האחרונה הייתה סוכן השקעות בחברת "פיוניר", עד שפנה לדרך עצמאית. בשנת 2000 הקים עם אחיו, לארי גרינפלד, את חברת EGFE ‏ (Ever Green Fields Enterprises) לזכר אביהם. באותה השנה התחתן עם ורד וכשלוש שנים לאחר מכן הורשע בתקיפתה ונידון לעבודות שירות. ב-2007 הם קנו בית ברמת באביב ובסמוך לכך הודיעו על גירושים, כשנכסים הרשומים על שמו עוברים לידיה. ב-2018 הרשות לניירות ערך פתחה נגדו חקירה סמויה. במאי 2021 הוא נחקר באזהרה, שוחרר בערבות של 2 מיליון שקל והוטל עליו צו עיכוב יציאה מהארץ. אך הוא הפר את תנאי השחרור שלו ונמלט לטורקיה מנמל התעופה בן-גוריון באמצעות דרכונו של חברו נחום תוך שהוא מתחזה אליו. משם טס בזהות בדויה לסרביה. בינואר 2022 נמצא אחיו, לארי גרינפילד, ללא רוח חיים בלאס וגאס. במסגרת הפרשה לארי עצמו נחקר אף הוא ברשות לניירות ערך. בדצמבר 2022 מייק נתפס בבוסניה לאחר שניסה לחצות את הגבול חזרה לסרביה. הוא נעצר ומשם הוסגר לישראל. מייק הודה והורשע בהונאת משקיעים בהיקף של של 600 מיליון שקל במסגרת הסדר טיעון. הוא מיוצג בידי עורך הדין איתן פינקלשטיין ומכונה באמצעי התקשורת "מיידוף הישראלי". בספטמבר 2024 גזר בית המשפט המחוזי בתל אביב שמונה שנים ותשעה חודשי מאסר וכן שנת מאסר על תנאי לבן ארי. מייק בן ארי: "רשות ניירות ערך התמזמזה - ואני שיחקתי אותה", באתר כלכליסט, 18 במאי 2023 הונאת פונזי לירן לוי, פרשת "מיידוף הישראלי": הוסגר לישראל החשוד בהונאת משקיעים במיליונים, באתר ynet, 25 בדצמבר 2022 שמונה שנים ותשעה חודשי מאסר בפועל על מייק בן-ארי בעבירות הונאת משקיעים
טאז סקיילר

טארק "טאז" יאסין סקיילר (באנגלית: Tarek „Taz“ Yassin Skylar; נולד ב-5 בדצמבר 1995) הוא שחקן בריטי –ספרדי. סקיילר נולד ב-1995 באאים הקנריים בספרד; אביו, חסן יאסין, הוא לבנוני במקור מסיירה לאון, ואימו, גוון, ילידת יורקשייר. הוא גדל בבית דו לשוני והוא דובר אנגלית וספרדית כשפות אם. הוא גדל בטנריף עד גיל ארבע לפני שהמשפחה עברה לבריטניה, ארץ המוצא של אמו. סקיילר ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי בתור דאוס בסרט ''The Kill Team'' שביים זוכה שני פרסי האוסקר דן קראוס. הוא שיחק בתיאטרון בהופעת בכורה בבמה בתור מיילס ב-#Warheads בתיאטרון הפארק, בלונדון. יצירות בולטות אחרות כוללות את משחק בתפקיד הראשי של ''ליאונרד וול'' בהצגה ''עד התביעה'' המבוססת על ספרה של אגתה כריסטי בווסט אנד וג'ין בסרט ''The Deal'' של דין דוולין. בנובמבר 2021 לוהק סקיילר לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "וואן פיס". באותה שנה שיחק את בילי בסרט הדרמה הבריטי "השף" (אנ'). בשנת 2023 שב לגלם את דמותו של בילי במיני-סדרת הדרמה "נקודת רתיחה" אשר מהווה המשך לסרט "השף" משנת 2021.   מדיה וקבצים בנושא טאז סקיילר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאז סקיילר טאז סקיילר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טאז סקיילר, ברשת החברתית אינסטגרם טאז סקיילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טאז סקיילר, באתר AllMovie (באנגלית) טאז סקיילר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טאז סקיילר, באתר Metacritic (באנגלית) טאז סקיילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Taz Skylar Drehbuchautor-Profil bei der Agentur Independent Talent, abgerufen am 26. Dezember 2021. (Englisch) TMDb: Profil von Taz Skylar, abgerufen am 26. Dezember 2021. Profil von Taz Skylar auf TV Insider, abgerufen am 26. Dezember 2021. Profil von Taz Skylar auf Castforward, abgerufen am 26. Dezember 2021. IMDb: Biografie Taz Skylar, abgerufen am 26. Dezember 2021. Serienjunkies.de: One Piece: Netflix enthüllt Cast seiner Live-Action-Serie: Taz Skylar als Sanji von Mario Giglio vom 10. November 2021, abgerufen am Dezember 2021. Moviepilot: Netflix' One Piece-Serie: So ähnlich sehen die realen Stars den Anime-Vorbildern von Jenny Jecke vom 16. November 2021, abgerufen am Dezember 2021.
משה רוזנברג (מאמן)

משה רוזנברג (נולד ב-22 במאי 1946) הוא מאמן כדורסל ישראלי. זכה כמאמן במדליית זהב במשחקים הפאראלימפיים (תל אביב 1968). נולד בחיפה. בגיל שנה וחצי חלה בשיתוק ילדים (פּוליו), ונותר עם נכות קשה ברגל ימין. למרות הנכות שיחק בצעירותו כדורסל בקבוצות רגילות ואחר כך אימן במשך עשרות שנים נבחרות וקבוצות נוער ובוגרים, נשים וגברים. מהליגה הראשונה: אליצור תל אביב, הפועל מעגן מיכאל, אליצור סלע ראשון לציון ונבחרת הקדטיות של ישראל. קבוצות נוער מהליגה הלאומית: מכבי תל אביב, מכבי ראשון לציון, מכבי רחובות, הפועל נס ציונה, עירוני אשקלון, נבחרת הנוער של אליצור ועוד. ב-1968 נקרא לאמן את נבחרת הנשים של ישראל בכדורסל נכים (כסאות גלגלים) והוביל אותה לזכייה במדליית זהב באולימפיאדה הפראלימפית שנערכה בישראל. במקביל לעיסוק האינטנסיבי בכדורסל עבד בשנים 1973–2013 כביוכימאי במעבדה האנדוקרינית בבית חולים קפלן. נשוי לרחל ואב לשלושה. אחיו, קלמן רוזנברג, שיחק כדורסל בהפועל חיפה, ואימן במכבי חיפה. בוגר קורס מאמנים במכון וינגייט. תואר ראשון ותואר שני במיקרוביולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן. 1968 – מדליית זהב באולימפיאדה הפראלימפית בכדורסל נשים 1994 – מדליית זהב עם נבחרת הנוער של מכבי ישראל במכבייה שנערכה בארצות הברית. זכייה ב-22 אליפויות לאורך השנים. ב-2006 הוציא יחד עם ענת דרייגור את הספר "כדורסל באזור הצבע". משה רוזנברג, בהיכל התהילה – כדורסל נשים הבלתי חשובים עונה 3 | פרק 3 – אולימפיאדה בישראל, סרטון בערוץ "כאן 11 – תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 27:23)
משפחת קפרולו

משפחת קֶפְּרוּלוּ (בטורקית: Köprülü ailesi) הייתה משפחת אצולה ממוצא אלבני באימפריה העות'מאנית. מקורה של המשפחה מהעיירה רושניק (אנ') (ליד בראט) בסנג'ק אבלונה (אנ') ושישה מבניה היו וזירים גדולים של האימפריה העות'מאנית (כולל קארה מוסטפא פאשא (אנ'), שאומץ), עם כמה אחרים שהפכו לקצינים רמי דרג. העידן שבו שירתו הווזירים הגדולים הללו ידוע בתור עידן קפרולו (אנ') של האימפריה העות'מאנית. חבר בולט נוסף במשפחה היה עבדולה פאשא קפרולו (אנ') (1684–1735), שהיה מצביא במלחמות העות'מאניות-פרסיות בתקופתו ושימש כמושל במספר מחוזות של האימפריה. צאצאים מודרניים כוללים את מהמט פואט קפרולו (אנ'), היסטוריון בולט של הספרות הטורקית (אנ'). בני המשפחה ממשיכים להתגורר בטורקיה, במגרב ובארצות הברית. במהלך ההיסטוריה של האימפריה העות'מאנית, לווזירים הגדולים של משפחת קפרולו היה מוניטין של דינמיות במדינה שלימים תראה סימני דעיכה וקיפאון. הווזירים הראשונים התמקדו במיוחד במסעות צבאיים שהרחיבו את שטחה של האימפריה. עם זאת, מסעות אלו הגיעו לסיומם לאחר התבוסה הקשה בקרב וינה, מערכה צבאית ביוזמת קארה מוסטפא פאשא (אנ'), בן המשפחה המאומץ (ראו גם הסכם קרלוביץ). 1 קארה מוסטפא פאשה אומץ על ידי משפחת קפרולו והיה גיסו של פאזל אהמט פאשה קפרולו. 2 אבזה סיאווש פאשא היה משרתו של מהמט פאשא קפרולו. על ידי נישואיו לבתו, הפך סיאווש לחתן ("דאמאת") של משפחת קפרולו החזקה. מדיה וקבצים בנושא משפחת קפרולו בוויקישיתוף Kuprili 1911 Encyclopædia Britannica Ivo Banac, The national question in Yugoslavia: origins, history, politics, ISBN 0-8014-1675-2, ISBN 0-8014-9493-1 Cornell University 1988 page 292.
קו. אר. רייקיאוויק

קנטדספירטנופיאלא רייקיאוויק (באיסלנדית: KnattspyRnufélag Reykjavíkur, משמעו- "מועדון הכדורגל של רייקיאוויק") או בקיצור קו. אר. או קו. אר. רייקיאוויק הוא מועדון כדורגל איסלנדי מהעיר רייקיאוויק, בירת איסלנד. קבוצת הכדורגל נחשבת לקבוצה הטובה באיסלנד והיא בעלת 27 אליפויות הליגה האיסלנדית למרות מספר האליפויות הנמוך בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. קו. אר. הוקמה ב-16 בפברואר 1899 ברייקיאוויק וזהו מועדון הספורט הוותיק ביותר באיסלנד כולה. קו. אר. הייתה קבוצת הכדורגל היחידה ברייקיאוויק במשך כעשור אך עם הזמן החלו להופיע לה יריבות עירוניות. קיי. אר. זכתה באליפות האיסלנדית הראשונה בעונת 1912 לאחר משחק גומלין נגד פראם רייקיאוויק. לאחר הזכייה בתואר החליטה הקבוצה לאמץ בצבעי מדי הקבוצה את מדי הקבוצה שתזכה באותה עונה בפרמייר ליג האנגלי באותה עונה ללא חשיבות לאיזו קבוצה זו תהיה. בסופו של דבר אימצה הקבוצה את צבעי המדים של ניוקאסל יונייטד. הקבוצה זכתה באליפות הראשונה לאחר פיצול הליגה לשניים ב-1955 וכן באליפות בשנת 1959 בה החלה להיות נהוגה שיטת שני משחקים-חוץ ובית. קו. אר. גם זכתה בגביע האיסלנדי הראשון בשנת 1960. קיי. אר. הייתה הקבוצה הראשונה מאיסלנד שהשתתפה במפעל אירופי כלשהו כאשר שיחקה בליגת האלופות נגד קבוצת ליברפול בשנת 1964 (היה זה משחקה הראשון של ליברפול במעמד אירופי כלשהו), בשני המשחקים ניצחה ליברפול ועלתה שלב. קבוצה הנשים של המועדון הייתה לקבוצת הנשים האיסלנדית הראשונה שמשחקת במפעל אירופי כלשהו בשנת 2001. הקבוצה זכתה באליפותה ה-20 במספר בעונת 1968, אז באותה העונה נראה היה כי הקבוצה נמצאת מעל רמת הליגה המקומית בגלל הקלות בה זכתה באליפות, איש לא שיער שייקחו לקבוצה 31 שנים לזכות באליפותה הבאה. הקבוצה הורדה באופן מפתיע לליגה השנייה בעונת 1977 וכן הייתה קרובה מאוד לאליפות בשנים 1990, 1996 ו-1998 אך בכל אחת מהעונות הקבוצה לא הגיעה לתואר הנכסף. בשנת 1999, זכתה הקבוצה בתואר אחרי שנים רבות של בצורת תארים. כיום לקבוצה 27 אליפויות ו-14 גביעים, יותר מלכל קבוצה אחרת באיסלנד. אליפות איסלנד: 27 1912, 1919, 1926, 1927, 1928, 1929, 1931, 1932, 1934, 1941, 1948, 1949, 1950, 1952, 1955, 1959, 1961, 1963, 1965, 1968, 1999, 2000, 2002, 2003, 2011, 2013, 2019 הגביע האיסלנדי: 14 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1967, 1994, 1995, 1999, 2008, 2011, 2012, 2014 גביע הליגה האיסלנדי: 8 2001, 1998, 2005, 2010, 2012, 2016, 2017, 2019 הסופר קאפ האיסלנדי: 5 1998, 2001, 2005, 2003, 2012 מדיה וקבצים בנושא קו. אר. רייקיאוויק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו. אר. רייקיאוויק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway
חוה טל

חוה טל (נולדה בשנת 1947) היא סופרת ילדים ישראלית. חוה טל נולדה בגרמניה להורים ילידי פולין. עלתה לישראל בגיל שנתיים וגרה במעברה ולאחר מכן ביפו. כשהייתה בת 13 המשפחה עברה לחולון. לאחר מכן עברה עם בעלה ושלושת ילדיה לירוחם לשנתיים ואז ליבנה בה היא גרה עד היום. במהלך חייה עסקה בהנהלת חשבונות עד שיצאתה לפנסיה בגיל שישים ושלוש. העגלה בורחת (תל אביב: ספרית פועלים, 1985) ילד חדש בא לגן (תל אביב: ספרית פועלים, 1994) אני רוצה הביתה! (תל אביב: ספרית פועלים, 1998) לא מפחד מכלבים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2000) ילד חדש (Denver, CO: Milk and Honey Press, 2006) מהדורה דו-לשונית מידע על חוה טל בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של חוה טל, באתר "סימניה" חוה טל באתר גוגל ספרים חוה טל, מעברים בחייה של סבתא חוה טל, באתר הקשר הרב דורי
ניר חזות

ניר חזות (נולד ב-27 בנובמבר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. חזות הוא מבין הכדורגלנים היחידים בליגת העל שעשו שירות קרבי ואף שירת כקצין בצבא הגנה לישראל. חזות נולד בבאר שבע והתחיל לשחק כדורגל המחלקת הנוער של הפועל באר שבע. כשהיה בן 17 שכל אחת אחיו דניאל ששירת במשטרת ישראל ונהרג בפיגוע בתלמי אלעזר. שנה לאחר מכן התגייס לגדוד שקד של חטיבת גבעתי, לאחר מכן עבר קורס מכים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר שחרורו מצה"ל חזר להתאמן עם הפועל באר שבע ובני יהודה, אך מאחר שלא היה בכושר משחק לא הוחתם בליגת העל. בינואר 1998 חתם בהפועל ירוחם ובמהלך משחק אימון נגד הפועל באר שבע הרשים את המאמן גילי לנדאו, אך בעקבות הליכים בירוקרטים לא חתם. לבסוף חתם במכבי קריית גת במדיה שיחק שנתיים. בקיץ 2000 חתם בעירוני ראשון לציון מליגת העל. במשחקו הראשון במועדון בישל בהפסד 1–3 להפועל חיפה. במחזור הרביעי כבש צמד בתיקו 2-2 נגד צפרירים חולון. בקיץ 2001 חתם בבית"ר ירושלים במדיה מיעט לשחק ובינואר של אותה עונה חזר לקדנציה שנייה בקריית גת. ב-16 בפברואר 2002 הורחק בתיקו 0-0 נגד מכבי תל אביב. שני מחזורים לאחר מכן כבש צמד בניצחון 0–4 נגד מכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר, הנחשב לניצחון הגדול בהיסטוריה של המועדון. למרות זאת, קריית גת ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה. בהמשך הקריירה שיחק בהפועל רעננה, מכבי באר שבע, הפועל ערד, הפועל מרחבים ומ.ס. דימונה. בקיץ 2020 פרש מכדורגל בגיל 45. ניר חזות, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניר חזות, באתר Transfermarkt יגאל גולדשטיין, ‏ניר חזות פגש את השכול שוב ושוב ונשאר חזק, באתר ערוץ הספורט, 28 באפריל 2020
The WB

The WB הייתה רשת שידור אמריקנית שנוסדה בתאריך 11 בינואר 1995 על ידי חברת האחים וורנר וחברת טריביון. ב-2006 הודיעו ראשי הערוץ על סגירת הערוץ ומיזוגו עם "UPN" לרשת החדשה "The CW". בעקבות ההצלחה של רשת FOX שהוקמה ב-1986 והייתה לרשת השידור הרביעית הארצית בארצות הברית, החליטו אולפני האחים וורנר להקים ערוץ טלוויזיה חדש בדומה לרשתות הטלוויזיה האחרות. בינואר 1995 החל בשידוריו הערוץ בשם "The WB". מלבד הלוגו, לרשת היה גם קמע: דמות הצפרדע המצוירת מישיגן ג. פרוג שליוותה את הרשת עד לסגירתה ב-2005. עד 1997, לא הצליח הערוץ לקבל נתח חשיפה משמעותי ורוב הסדרות ששודרו היו סדרות שבוטלו וחודשו על ידי הערוץ. החל מ-1997, "The WB" החליטה הרשת לעבור לסדרות נוער, בזמן ש-FOX שעשתה זאת קודם עם בוורלי הילס 90210 החלה לפנות לקהל בוגר יותר. הסדרה הראשונה שפנתה לנוער כקהל יעד הייתה "באפי ציידת הערפדים" שהייתה הצלחה בתחילת דרכה. הרשת המשיכה עם "מכושפות", "פליסיטי" ועוד. הרשת סייעה לקריירה של כמה שחקנים, כגון שרה מישל גלר, קייטי הולמס, ג'יימי פוקס ומישל ויליאמס. למרות ההצלחה היחסית, עם שנת 2000, איבד הערוץ מאחוזי הצפייה שלו לרשת המתחרה UPN שהוקמה גם בסמוך לערוץ. למרות רווחיות יחסית שהייתה לערוץ בשלב מסוים בניגוד ל-UPN, החליטו קברניטי הערוץ ב-2006 על סגירת "The WB" ומיזוג עם "UPN" לרשת חדשה בשם "The CW". ב-24 בינואר 2006 הודיעו החברות CBS והאחים וורנר על השקת ערוץ חדש בשם The CW, שעתיד להציג תוכניות וסדרות מהערוצים The WB ו-UPN ולהוות מיזוג בין שני הערוצים הללו. ב-17 בספטמבר 2006 חדלו שידורי The WB. בערב השידורים האחרון לערוץ שודרו פרקי הבכורה של הסדרות המצליחות של הערוץ וגם הופיע בפעם האחרונה אי פעם קמע הערוץ מישיגן ג. פרוג. ערב השידורים קיבל רייטינג נמוך של 2 מיליון צופים. אחת הסיבות היא מעברן של תחנות השידור המקומות לרשת מתחרה חדשה "MyNetworkTV". התקוות שהערוץ החדש יקבל נתח צפייה גדול משקיבלו כל אחת מהרשתות בנפרד לא התממשו ולכן, החליטו אולפני וורנר ב-2008 להחזיר את המותג והערוץ "The WB" בתור ערוץ המשדר באינטרנט בלבד. הערוץ האינטרנטי שידר מספר סדרות מקוריות וגם סדרות שהופקו על ידי אולפני "האחים וורנר" כמו The O.C.‎ וחברים. "מכושפות" "אחיות או לא להיות" "תאומות" "אנג'ל" "באפי ציידת הערפדים" "דוסון קריק" "אברווד" "פליסיטי" "ג'ק ובובי" "קרובות" "רוזוול" "ככה זה בחיים" מדיה וקבצים בנושא The WB בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The WB (באנגלית) The WB, ברשת החברתית אקס (טוויטר)