laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האי ברחוב הציפורים (סרט)

האי ברחוב הציפורים הוא סרט דני שהופץ בשנת 1997 בבימויו של סורן קראגה-ג'ייקובסן (אנ'), אשר מבוסס על ספר בעל אותו שם. עלילת הסרט מבוססת על עלילת הספר האי ברחוב הציפורים. פטריק ברגין בתפקיד סטפן ג'ורדין קיזיוק בתפקיד אלכס ג'ק ורדן בתפקיד בורוך ג'יימס בולעם בתפקיד הרופא סטודג'ינסקי סטפן סאוק בתפקיד גואלר סיימון גרגור בתפקיד הנריק לי רוס בתפקיד פרדי סוזנה המילטון בתפקיד אמה של סטסיה סיאן ניקולה ליקר בתפקיד סטסיה מייקל ביירן בתפקיד בולק הת'ר טוביאס בתפקיד הגברת סטודג'ינסקי ליאון סילבר בתפקיד מר גרין סו ג'ונס-דייוויס בתפקיד הגברת גרין הסרט זכה במספר פרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. "האי ברחוב הציפורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האי ברחוב הציפורים", באתר נטפליקס "האי ברחוב הציפורים", באתר AllMovie (באנגלית) "האי ברחוב הציפורים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האי ברחוב הציפורים", באתר אידיבי "האי ברחוב הציפורים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מגדל הטלוויזיה רמסוואראם

מגדל הטלוויזיה רמסוואראם (בטמילית: ராமேஸ்வரம் தொலைக்காட்சி கோபுரம்) הוא מגדל טלוויזיה שהוקם בשנת 1995. גובהו 323 מטרים (1,060 רגל), וזהו המבנה הגבוה ביותר בהודו. המגדל משמש את חברת דודרשאן לשידור טלוויזיה. המבנה העיקרי עשוי בטון מזוין והתורן עשוי פלדת מסבך. מגדל הטלוויזיה רמסוואראם ממוקם בעיירה רמסוואראם, שהיא עירייה קטנה במחוז ראמאנתפוראם, מחוז מינהלי במדינת טאמיל נאדו הדרום הודית. מדיה וקבצים בנושא מגדל הטלוויזיה רמסוואראם בוויקישיתוף מיקום בוויקימאפ על מגדל הטלוויזיה רמסוואראם, באתר Structurae
מבצע מהלך מבריק

מבצע מהלך מבריק הוא מבצע צבאי בלבנון, שביצעה יחידת אגוז ב-14 באפריל 1997. במבצע זה ביצע כוח מיחידת אגוז, בפיקודו של סא"ל משה תמיר, פשיטה על פאתי הכפר ע'נדוריה, ששימש בסיס פעילות לפעילי החזבאללה בדרום לבנון. במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, עמירם לוין, נגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, ביצעו יחידות מובחרות פשיטות על כוחות האבטחה של חזבאללה בכפרים שמהם פעל הארגון בדרום לבנון. הפשיטה הראשונה בוצעה בשנת 1995 ביוזמת מפקד חטיבת גולני, אל"ם משה קפלינסקי, שגם פיקד על הפעולה. הכוח, סיירת גולני בפיקוד רב-סרן ארז נהיר, ארב בהצלחה לכוח האבטחה שהציב חזבאללה בכפר שקרא ופגע במספר פעילים. המבצע היה אבן דרך, והיווה פתח לסדרת מבצעים דומים, ובהם מבצע גוף חימום, פשיטה שביצע כוח מסיירת צנחנים, בפיקוד רב-סרן יוסי בכר, שבמהלכה ארב והרג שישה פעילי חזבאללה שהיוו את כוח האבטחה של הארגון בפאתי הכפר זווטר א־שרקיה (אנ'). באפריל 1997 זיהה כוח תצפית מגדוד 869 שהיה במוצב טייבה, שברצועת הביטחון בדרום לבנון, כוח אבטחה של החזבאללה בפאתי הכפר ע'נדוריה ודיווח על כך לכוחות פיקוד הצפון. הדיווח הגיע ליחידת אגוז, ומפקדה, סא"ל משה תמיר, יזם פשיטה במטרה לפגוע בכוח האבטחה. מפקד אוגדת הגליל, תא"ל יום טוב סמיה, אישר את התוכנית. בליל המבצע, עם רדת החשכה, יצאה פלגה מיחידת אגוז, בפיקודם של תמיר ומפקד הפלגה, סרן רון וייזל, ממוצב צד"ל בתנועה רגלית לעבר ע'נדוריה. הכוח מיקם עמדת תצפית וכן עמדה ובה כוח רתק, שעליה פיקד סגן פיני יוסף, ולאחר מכן התגנב לפאתי הכפר. הכוח זיהה חוליית אבטחה בת שמונה פעילי חזבאללה, והרג את חבריה. בתגובה נפתחה לעבר הכוח אש מעמדות חזבאללה בכפר. כוח הרתק בפיקוד יוסף השיב באש למקורות הירי, והכוח נסוג כשהוא נעזר גם במסוקי קרב של חיל האוויר שחיפו עליו בנסיגה. הכוח שב לקו המוצבים של צה"ל וממנו התפנה לישראל. משה תמיר, מלחמה ללא אות, מערכות, 2005, עמודים 172–182. אהד לסלוי, מביטחון שוטף ללחימה בגרילה, מודן הוצאה לאור, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2021, עמ' 199. גל פרל פינקל, ‏"דלעת", זה לא רק שם של ירק, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 בפברואר 2017 משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 121. גל פרל פינקל ואבירם רינג, מבצע חוק וסדר 30 שנה אחרי, מערכות 477, אפריל 2018, עמוד 60. משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 174. משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 179, "היינו בטווח של פחות מעשרה מטרים מהמארב כאשר החלה לפתע תכונה לא שגרתית. אחד האנשים, שנראה לי כמפקד הכוח, החל לעבור בין המחבלים ולהצביע לעברנו. סימנתי לרון והתחלתי בספירה לאחור. בסיום הספירה פתחו הכוחות באש מתוזמנת מכמה כיוונים. בתוך מהומת הירי והצעקות יכולתי להבחין במחזה הנורא של שני המחבלים שהיו שקועים בשינה מנסים להיחלץ משקי השינה ללא הועיל. בתום מכת האש השלכנו רימונים למרכז כרם הזיתים והתכוננו לניתוק מגע מהיר. בשלב זה התעורר הכפר כולו ואש לא מכוונת נורתה לכל עבר. על אף שהכרתי היטב את היערכות חזבאללה בכפרים הופתעתי ממהירות התגובה ומעוצמתה. פקדתי על רון, שלא מיהר להפסיק את הירי לעבר המחבלים, לנתק מגע מייד ולנוע לנקודת הכינוס שנקבעה". גל פרל, "תוצאות המפגש עם האויב הן הקובעות", מרכז דדו, ‏ 13 בינואר 2022.
סירין בנת שמעון

סירין בנת שמעון (בערבית: سيرين بنت شمعون) הייתה שפחה מצרית קופטית, אשר נשלחה בשנת 628 על ידי מושל מצרי, ביחד עם אחותה, מאריה אל-קבטיה, אל מוחמד, אחרון נביאי האסלאם. בדרכה ממצרים לחצי-האי ערב היא התאסלמה, ומאוחר יותר אף פגשה את מוחמד, ובכך הפכה למעשה להיות אחת מהצחאבה. היא נישאה למשורר חסן אבן ת'אבת, עמו היא הביאה לעולם את עבד אל-רחמן אבן חסן. Sîrîn bint Sham'ûn Born Egypt Spouse Hassan ibn Thabit Religion Islam, Sirin bint Shamun, The Reader Wiki, Reader View of Wikipedia (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאפיראסן

פּאַפּיראָסן (קרי: "פָּפִּירוֹסְן"; יידיש: "סיגריות") הוא פזמון מפורסם שנכתב בידי הרמן יבלוקוף במחצית הראשונה של שנות ה-20 של המאה ה-20, ונקשר כיום לעיתים קרובות בזיכרון השואה. יבלוקוף מספר בזיכרונותיו כי הוא חיבר את "פאפיראסן" באירופה לפני הגירתו, לאחר שהיה עד למאמצי הישרדותם של יתומים עניים, שהזכירו לו את ילדותו בזמן הכיבוש הגרמני של גרודנו במלחמת העולם הראשונה, אז התפרנס כרוכל סיגריות. הלחן הוא נעימה של כמה שירים מזרח-אירופיים, בהם השיר הרוסי "Милаша-молдаванка" ("מילָשָה-מולדָבנקה"). הפזמון זכה לפרסום ולפופולריות ב-1932, לאחר שיבלוקוף השמיע חלק ממנו במסגרת תוכנית רדיו שערך בתחנת הרדיו הניו-יורקית היידית החשובה WEVD. בתקופת השואה חוברו בגטאות פולין וליטא מילים חדשות, עכשוויות, לשיר. אחד הידועים שבהם הוא שירה של ריקלה גלֶזֶר (ריקלע גלעזער) מגטו וילנה, "ס'איז געווען אַ זומערטאָג" ("היה זה יום קיץ"), על טבח היהודים ביער פונאר. השיר הושר בין היתר על ידי חוה אלברשטיין. מוכרי הסיגריות מכיכר שלושת הצלבים הערמאַן יאַבלאָקאָף, ארום דער וועלט מיט יידיש טעאַטער: אויטאָביאָגראַפישע איבערלעבונגען און טעאַטער-דערציילונגען אין לויף פון אַ האַלבן יאָהרהונדערט, אידישע און וועלטלעכע געשעענישן, ניו יורק: Shulsinger Bros.,‏ 1968. השיר פאפיראסן, באתר פייסבוק, הספרייה הלאומית Gila Flam, Singing for Survival: Songs of the Lodz Ghetto, 1940-45, Urbana: University of Illinois Press, 1992, pp. 94-96. ראו באנתולוגיה: לידער פון די געטאָס און לאַגערן; טעקסטן און מעלאָדיעס געזאַמלט: ש’ קאַטשערגינסקי; רעדאַקטירט: ה' לייוויק, ניו יורק: ציקא, 1948, עמ' 7–8, 364.
אבובקרי יעוזה

אבובקרי יעוזה (באנגלית: Ababkuri Yahuza; נולד ב-8 באוגוסט 1984 בגאנה) הוא כדורגלן עבר גנאי. יעוזה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של קינג פייסל בייבס מהעיר קומאסי שבגאנה. ב-2003 עלה יעוזה לקבוצה הבוגרת ותחתיה שיחק כשנתיים. ב-2005, עזב את גאנה והצטרף להפועל כפר סבא. בעונתו הראשונה, הרשים יעוזה ביכולותו כשכבש שלושה שערים אך עונתו השנייה הייתה חלשה יותר ובסיומה הוא שוחרר. ב-2008 חתם בהפועל קריית שמונה. במהלכה של העונה עבר יעוזה תאונת דרכים קשה ובמהלכה הרכב בו נסע החליק. הקשר פונה לבית החולים זיו שבצפת שם אובחן כסובל משבר בצלעות. בדצמבר 2008, קיבל יעוזה את הודעת השחרור מהמועדון לאחר שלא הצליח להטביע את חותמו. לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה בישראל, אבובקרי חזר לגנאה וחתם בניו אדוביאס יונייטד מהעיר ניו אדוביאס מדרום המדינה. במדיה שיחק עד שנת 2012 ובסיומה של עונה זו הוא הודיע על פרישה ממשחק פעיל. באוקטובר 2003 הוא השתתף במשחקים הכל אפריקאים יחד עם נבחרת גאנה ויחד עימה זכה במדליית הארד. באוגוסט 2004 זומן לנבחרת בשנית לקראת אולימפיאדת אתונה. יעוזה היה חלק מהסגל הכולל לאולימפיאדה אך לא נטל חלק באף משחק רשמי. סך הכל שיחק הקשר חמישה משחקים במדי הנבחרת. המשחקים הכל אפריקאים- מדליית ארד (1): 2003 אבובקרי יעוזה, באתר Transfermarkt אבובקרי יעוזה, באתר Soccerway אבובקרי יעוזה, באתר WorldFootball.net אבובקרי יעוזה, באתר National Football Teams אבובקרי יעוזה, באתר FootballDatabase.eu
רוק 30 (שיר)

רוק 30 הוא סינגל של הזמר והראפר הישראלי טונה. השיר יצא לאור ב-25 במאי 2015, כחלק מאלבום הבכורה "גם זה יעבור", על ידי חברת התקליטים "עננה". מילות השיר נכתבו על ידי טונה, בעוד ניר דנן ויקיר בן טוב הלחינו את המנגינה שלו והפיקו אותו. שלושה בתים מרכיבים את השיר, ובניהם פזמון. תוכן השיר מתעסק במשבר אישי אותו טונה חווה בהגיעו לגיל שלושים, בו הוא הרהר בבחירת הקריירה שלו ובמערכות היחסים החבריות והזוגיות שלו. כמו כן, הוא מעלה נוסטלגיה ומתרפק על עברו, והוא גם מקיים דיאלוג עם אביו על הכיוון שעליו לקחת בעתידו. עם צאת השיר לשווקים והוצאתו לתחנות הרדיו ב-25 במאי, עלה לאתר שיתוף הווידאו "YouTube" וידאו קליפ עבורו. הקליפ, אותו טונה ערך בעצמו, מורכב מוידאו שלו ושל משפחתו מילדותו והתבגרותו שצולמו במצלמה ביתית לאורך שנות ה-90, ובסופו מופיעה גם מסיבת יום הולדתו השלושים של טונה. בסוף השיר מושמע קטע מתוך סדנתו של יוסי פיין בנושא מפיק מוזיקלי, קישור לקטע ביוטיוב. "רוק 30", יחד עם "גם זה יעבור", אחראי לפריצה וההצלחה של טונה ולכניסתו אל המיינסטרים. השיר זכה לשבחים מהמבקרים, וזכה גם להשמעות רבות בתחנות הרדיו. השיר התמקם בעשירייה הראשונה של המצעד הרשמי של גלגלצ במשך ארבעה שבועות ברציפות (ובשיאו דורג במקום השמיני), בעשירייה הראשונה של רשת ג' במשך שבעה שבועות ברציפות (ובשיאו דורג במקום הראשון למשך שבועיים) וב-20 ביולי הוא נעמד במקום ה-27 במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך. ב-20 ביוני, השיר נכנס למצעד העברי של מדיה פורסט עם 84 השמעות ונעמד במקום השביעי, השיר נכלל גם במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים, וזכה במקום ה-27 אצל גלגלצ ובמקום ה-37 אצל רשת ג'. כמו כן, השיר צבר מעל שבעה מיליון צפיות ב-"YouTube", ובאפליקציית הזרמת המדיה "Spotify" הוא הושמע כ-7,200,000 פעמים. סרטון השיר "רוק 30" באתר יוטיוב מילות השיר "רוק 30" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עמית קלינג, מים רדודים: האלבום של הראפר טונה לא מוצלח מספיק, Time Out תל אביב, 20 באוגוסט 2015 המצעד השבועי - 11 ביוני, 18 ביוני, 25 ביוני ו-2 ביולי 2015. רוק 30, פזמונט המצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך - פורום מצעדים וביקורת מוזיקה, תפוז אנשים המצעד השבועי, מדיה פורסט המצעד השנתי הישראלי תשע"ה, גלגלצ ראו ערך - מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תש"ע–ה'תשע"ט)#ה'תשע"ה-2015 רוק 30, בביצוע טונה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 3:40), 25 במאי 2015 רוק 30, באתר Spotify
לא יודע מה עובר לך בראש

"לא יודע מה עובר לך בראש" הוא סינגל של שלמה ארצי בדואט עם יעל דקלבאום מתוך האלבום אהבתיהם, שיצא לאור ביולי 2000. השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי ועובד על ידי משה לוי ולואי להב. במקור ריטה הקליטה את השיר בשנת 1999 לעיבוד של משה לוי ולואי להב עבור אלבומה תפתח חלון. השיר באלבומה של ריטה הוא בלשון נקבה "לא יודעת מה עובר לך בראש". מיכל ינאי ומיקי גבע ביצעו את השיר. לינא מח'ול ביצעה את השיר במסגרת העונה השנייה של תוכנית המציאות The Voice ישראל. סרטון השיר "לא יודע מה עובר לך בראש" באתר יוטיוב מילות השיר "לא יודע מה עובר לך בראש" באתר שירונט לא יודע מה עובר לך בראש, באתר "פזמונט" לא יודע מה עובר לך בראש, באתר אקו"ם לדף השיר באתר הספרייה הלאומית ריטה - לא יודעת מה עובר לך בראש (מתוך האלבום "תפתח חלון") Rita, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:03) שלמה ארצי* עם יעל דקלבאום* - לא יודע מה עובר לך בראש?, באתר Discogs (באנגלית) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 30 ביולי 2000, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תש"ס (2000), באתר "פזמונט" המצעד השנתי של גלי צה"ל לשנת תש"ס, באתר "פזמונט" עונה חדשה The Voice ישראל - לינה מחול - לא יודע מה עובר לך בראש, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:43)
פיליפ רוברטס

ג'ורג' פיליפ בראדלי רוברטס (באנגלית: George Philip Bradley Roberts; ‏5 בנובמבר 1906 - 5 בנובמבר 1997), הידוע יותר בכינוי "פיפ", היה קצין בכיר בצבא הבריטי, שהצטיין בשירותו במלחמת העולם השנייה בכלל, ובמיוחד כמפקד דיוויזיית השריון ה-11 (שכונתה "השור השחור") לאורך כל המערכה בצפון מערב אירופה מיוני 1944 ועד יום הניצחון באירופה במאי 1945. רוברטס נולד בכוויתה, הודו הבריטית ב-5 בנובמבר 1906, בנו של קצין צבא בריטי, והתחנך במכללת מרלבורו ומכללה הצבאית המלכותית בסנדהורסט. רוברטס התגייס לקורפוס הטנקים המלכותי (לימים רגימנט הטנקים המלכותי) של הצבא הבריטי בשנת 1926. הוא הועבר למצרים עם הגדוד שלו משנת 1928 עד 1931, ובמהלכו הועלה לדרגת לוטננט ב-4 בפברואר 1929. רוברטס היה מדריך בבית הספר לנהיגה ותחזוקה של טנקים בבובינגטון, דורסט, בין השנים 1933–1937. הוא שוב הוצב במצרים בין השנים 1938 ו-1939. בסוף דצמבר 1938 הוא שימש כשליש רגימנט הטנקים המלכותי ה-6, תפקיד בו היה עדיין בפרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939. ביולי 1942 פיקד על חטיבת השריון ה-22, אותה הוביל בקרב עלם חלפה ובקרב אל-עלמיין השני, לפני שהועבר באמצע מרץ 1943 לפקד על החטיבה המשוריינת ה-26, שהייתה חלק מדיוויזיית השריון ה-6 בפיקודו של צ'ארלס קייטלי. רוברטס הוביל את החטיבה בשלבים האחרונים של המערכה בתוניסיה עד שכוחות הציר נכנעו באמצע מאי. הוא אוזכר בשדרים ב-15 בדצמבר 1942, וכן הוענק לו עיטור אות השירות המצוין (DSO) ב-28 בינואר 1943. ביוני 1943 מסר רוברטס את חטיבת השריון ה-26 לידי בריגדיר ריצ'רד הול ונשלח בחזרה לבריטניה, שם פיקד במשך כחצי שנה על חטיבת השריון ה-30, שהייתה חלק מדיוויזיית השריון ה-79 של פרסי הוברט. כעת, כשהוא מוכר כמומחה בלוחמה משוריינת, הועלה רוברטס, שהיה רק בן 37, לדרגת מייג'ור גנרל ב-6 בדצמבר 1943 והפך למפקד דיוויזיית השריון ה-11 ("השור השחור"), במקומו של ברוקאס בורוז. הוא הוביל את הדיוויזיה בצפון מערב אירופה משנת 1944 עד 1945. זמן קצר לאחר הפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, נחתה בנורמנדי הדיוויזיה של רוברטס, שם הייתה מעורבת בלחימה קשה במהלך המערכה בנורמנדי, ובמיוחד במבצע אפסום בסוף יוני, ובאמצע יולי במבצע גודווד. בעקבות התמוטטות הוורמאכט בנורמנדי לאחר קרב פאלז, דיוויזיית השריון ה-11, חצתה את נהר הסן ב-28 באוגוסט, כבשה את אמיין רק שלושה ימים לאחר מכן, והגיעה לאנטוורפן ב-3 בספטמבר, חמש שנים מאז תחילת המלחמה. לאחר שמילאה תפקיד קטן בלבד במבצע מרקט גארדן, הייתה הדיוויזיה מעורבת בקרב הבליטה ובמבצע וריטבל בפברואר – מרץ 1945. האוגדה חצתה את נהר הריין בסוף מרץ והשתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, בתהליך שחרור מחנה הריכוז ברגן בלזן באמצע אפריל ונכנסה לליבק בתחילת מאי. יום הניצחון באירופה בא זמן קצר לאחר מכן. רוברטס קיבל את תואר עמית במסדר האמבט ב-1 בפברואר 1945, ואוזכר בשדרים ב-9 באוגוסט 1945. רוברטס ניסה ללא הצלחה להיבחר כמועמד המפלגה השמרנית של ווימבלדון בבחירות הכלליות ביולי 1945. רוברטס מונה למפקד דיוויזיית השריון ה-7 בשנת 1947, ולאחר מכן התמנה למנהל חיל השריון המלכותי ופרש מהצבא הבריטי ב-11 בספטמבר 1949. ספרו מהמדבר לאיים הבלטיים הוא תיאור של כל קרבות המלחמה שלו. ב-5 בנובמבר 1997 הוא מת במזרח סאסקס, אנגליה, והוא בן 91 שנים בדיוק. מדיה וקבצים בנושא פיליפ רוברטס בוויקישיתוף "British Army officer histories". Unit Histories. נבדק ב-2017-10-30.
לקומב, לוסיאן

לָקוֹמְבְּ, לוּסְיָאן (בצרפתית: Lacombe Lucien) הוא סרט מלחמה צרפתי משנת 1974. עלילת הסרט עוסקת בנער צרפתי שחי בתקופת מלחמת העולם השנייה. ביוני 1944, כאשר בעלות הברית נלחמות נגד גרמניה הנאצית במערכה בנורמנדי, לוסיאן לקומב (פייר בלייז), נער צרפתי בן 17 מנסה להצטרף למחרת, אך מסורב בידי אחד ממנהיגי המחרת. תחת השפעת משקה אלכוהולי, הוא מסגיר למשטרה את המורה שסירב לו להצטרף למחתרת. הוא נהנה מעמדת הכוח אך מתאהב בנערה יהודייה ילידת צרפת, ובמהלך הסרט עוזר לה להימלט מהנאצים. באפילוג נכתב כי הוצא להורג. הסרט זכה לביקורות טובות יחסית. וינסנט קנבי העניק לסרט ביקורת חיובית וטען כי זהו הסרט השאפתני והפרובוקטיבי ביותר של לואי מאל. הסרט זכה בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר בשנת 1974. הוא היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר וכמו כן לפרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא לקומב, לוסיאן בוויקישיתוף "לקומב, לוסיאן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לקומב, לוסיאן", באתר AllMovie (באנגלית) "לקומב, לוסיאן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לקומב, לוסיאן", באתר אידיבי "לקומב, לוסיאן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זאב רב נוף, אות קין, דבר, 18 באפריל 1975 משה נתן, אכזר מכל התמים, מעריב, 11 באפריל 1975 לקומב, לוסיין, באתר הארץ, 11 בינואר 2003 Canby, Vincent. The New York Times, film review, September 30, 1974. Accessed: August 20, 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים צרפתיים ובנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנליס

אנליס (באנגלית: Annelies) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי דייוויד ריגלהאם שיצא לאור בשנת 2019 ובו מתוארת מציאות שבה אנה פרנק שרדה את השואה. לצורך כתיבת הספר, דייוויד צפה בראיונות של ניצולי שואה, וביקר במספר מחנות ריכוז. הוא היה בן 61 כשהוציא את הספר. זהו הספר השני שהוא כותב. עלילת הספר מתחקה אחר אנה פרנק. בספר מתוארת מציאות שבה אנה פרנק שרדה את השואה יחד עם אביה, אוטו פרנק. אוטו מסתיר את יומנה של ביתו, ולכן מתעורר ביניהם ויכוח. במהלך הספר אנה מתחילה לעשן יחד עם נער שפגשה. במהלך הספר אנה נעשית פחות לוחמנית ומשתמשת ביומן שלה כדי להראות לעולם מה קרה לה. Pfarrer, Steve (2019-01-23). "If she'd lived: Novel imagines Anne Frank survives the Holocaust". Daily Hampshire Gazette. נבדק ב-2019-07-17. "Annelies". Publishers Weekly. 2018-11-12. נבדק ב-2019-07-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2009

הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2009 נערכו ב-25 באפריל 2009 אחרי לחץ ציבורי כבד להליכה לבחירות בגלל המשבר הכלכלי הכבד בו הייתה נתונה איסלנד. המנצחים הגדולים של הבחירות האלו היו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והמפלגה השמאלית-ירוקה, שהקימו יחד קואליציה לראשונה בראשות יוהנה סיגורדרדוטיר מהברית הסוציאל-דמוקרטית. המפסידה הגדולה הייתה מפלגת העצמאות, שלראשונה לא הרכיבה את הממשלה ואיבדה תשעה מושבים המהווים שליש מכוחה. מאז קריסת שלושת הבנקים המסחריים באיסלנד בשנת 2008, התחילו הפגנות שבועיות בחודש אוקטובר. ב-23 בינואר ראש הממשלה מטעם מפלגת העצמאות, גייר הארדה הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים אחרי שאובחן כחולה בסרטן, והבטיח כי הבחירות יתקיימו ב-9 במאי. יחד עם זאת, מפלגת העצמאות רצתה למנות ראש ממשלה מטעמם במקום הארדה. הברית הסוציאל דמוקטית הודיעה כי היא מסרבת למנות ראש ממשלה מטעם מפלגת העצמאות. ב-26 בינואר 2009 הממשלה נפלה. אחרי פירוק הממשלה, הטיל הנשיא את הרכבת הממשלה על יוהנה סיגורדרדוטיר, שהודיעה כי תקים ממשלת מיעוט יחד עם התנועה השמאלית-ירוקה כשהמפלגה הפוגרסיבית והליברלית תמכו בה מבחוץ. מועד הבחירות היה אחד מנושאי הדיונים בשיחות הקואליציוניות. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית רצו לקיים בחירות ב-9 במאי, ואילו השמאל-הירוקים רצו בחירות בתחילת אפריל. עמדת הביניים של המפלגה הפרוגרסיבית, 25 באפריל, אומצה. לכל אחד מששת המחוזות מוקצים תשעה מושבים שנבחרים על ידי הצבעת אישור. תשעה מושבים נוספים מחולקים בין המחוזות (בין 1 ל-2) בהתאם לגודל האוכלוסייה, על מנת לשמור על יחסיות ההצבעה ברמה הלאומית. ב-2009 המחוזות חולקו כך: איסלנד מודיעה על הקדמת הבחירות, באתר BBC, ‏23 בינואר 2009 המפגינים דורשים מהממשלה להתפטר, באתר רויטרס מו"מ להקמת ממשלה חדשה, באתר איסלנד ניוז חוק הבחירות האיסלנדי חלוקת המחוזות באית'לנגי (הפרלמנט האיסלנדי) בשנים 2003, 2007 ו-2009
Wine & Spirit Education Trust

Wine & Spirit Education Trust, מוכר גם בראשי-התיבות WSET, הוא ארגון עולמי העורך קורסים ובחינות בתחום היין והכהילים, שבסיסו בלונדון, שנחשב לאחד המוסדות המובילים בעולם בתחום החינוך ליין. בשונה מארגון CMS) Court of Master Sommeliers) שמטרתו להכשיר אוצרי יין, ה-WSET מציע ארבעה מסלולים הדרגתיים לחינוך ליין. הארגון צמח מתוך Wine & Spirit Association’s Education Committee וקם הודות לסיוע כספי של Vintners’ Company ונוסד בשנת 1969. בשנת 2016 הוא פתח את המשרד הבינלאומי הראשון שלה, WSET Asia Pacific, בהונג קונג לאור הביקוש הגבוה לחינוך ליין ולכהילים ברחבי סין הגדולה. הנהלת WSET כפופה בפני חבר הנאמנים המונה 8 חברים בהרכב הבא: שלושה מטעם Vintners’ Company. שלושה מטעם Wine & Spirit Association. אחד מטעם Worshipful Company of Distillers. אחד מטעם Institute of Masters of Wine. הקורסים שמועברים על ידי ה-WSET נועדו במקור לאנשים בתחום היין והכהילים, אך עם הזמן הוסיפו להשתתף יותר ויותר גם אנשים שאינם מקצועיים בתחום. ה-WSET מציע הסמכה מקצועית ביותר מ־70 מדינות ברחבי העולם. תוכני הקורסים של ה-WSET מתמקדים בידע תאורטי כללי בעולם היין והמשקאות החריפים (מדינות ואזורי הייצור, תקנות, סגנונות היין והמשקאות החריפים, זני הענבים וכו'), וזיהוי של משקאות וטעמיהם, כולל טכניקות טעימות יין. הקורסים המוצעים לפי סדר הדרגתי: השגת דיפלומה (WSET שלב 4) היא אחת הדרכים המועטות להעפיל לתוכנית למאסטר ביין. Israel Wine & Spirit Institute (בראשי-תיבות: IWSI) היא הנציגות הישראלית של ה-WSET. היא מציעה שלושה מסלולי הכשרה בלימודי יין (שלבים 1, 2 ו-3) ומסלול הכשרה בלימודי כהילים (שלב 2). ההכשרות וההסמכות בה מוכרות ברחבי העולם כתקן בינלאומי. מאסטר ביין חינוך ליין אתר האינטרנט הרשמי של Wine & Spirit Education Trust(באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של Israel Wine & Spirit Institute Wine & Spirit Education Trust, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Wine & Spirit Education Trust, ברשת החברתית אינסטגרם
שארל לברן-רנו

שארל גוסטב ניקולא לברן-רנו (בצרפתית: Charles Gustave Nicolas Lebrun-Renault;‏ 22 ביולי 1853 – 14 ביוני 1921) היה איש צבא צרפתי, אשר התפרסם בשל חלקו בפרשת דרייפוס. נולד בשאטו-תיירי ב-22 ביולי 1853. שמו מאוית בדרך כלל כ"לברן-רנו" (Lebrun-Renault) וכך גם נכתב שמו בתעודת זהות. עם זאת, הוא עצמו נהג לכתוב את שמו כ"לה ברן-רנו" (Le Brun-Renaud) וכך גם אוית שמו במסמכים הצבאיים. אביו שימש כשופט שלום בשאטו-תיירי, וב-1873 הוא התגייס לצבא צרפת והוצב בחיל הפרשים. ב-1875 הוא הועלה לדרגת סרז'נט, ושנה לאחר מכן לדרגת סמל ראשון. ב-1878 הוא למד בבית הספר הצבאי בסומיר ולאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-1881 הוצב בכוח הפרשים של המשמר הרפובליקני, ובין 1885–1888 הוא שרת בטהיטי. במהלך שירותו שם, מתה אשתו, ובעקבות מותה הוא הפך לאלכוהוליסט. כשחזר לצרפת, הועלה לדרגת קפטן ולתקופה קצרה הוצב בגואטמלה בשליחות דיפלומטית, לפני שב-1892 חזר שוב לצרפת. ערך מורחב – פרשת דרייפוס ב-5 בינואר 1894 מונה לברן-רנו למפקד פלוגת פרשים קטנה אשר נשלחה להביא את אלפרד דרייפוס, קצין יהודי אשר נאשם בריגול לטובת הקיסרות הגרמנית, אל טקס שלילת הדרגות שנקבע לו. אנשיו של לברן-רנו הובילו את דרייפוס מבית הסוהר שרש-מידי אל האקול מיליטר אשר בחצרו היה הטקס אמור להיערך. במהלך הזמן הקצר שבין הגעתו של דרייפוס לתחילת הטקס, שוחח לברן-רנו עם דרייפוס במשך כמה דקות. דרייפוס לא אמר לו דבר בעל חשיבות. עם זאת, לברן-רנו, שרצה להתרברב בפני חבריו, הצהיר שדרייפוס הודה באשמתו, אולם טען שנתן לגרמנים מסמכים חסרי חשיבות בתקווה שיוכל להשיג בהמשך מידע רב ערך. חבריו של לברן-רנו סיפרו על כך לעיתונאים. באותו הלילה ביקר לברן-רנו עצמו במועדון, ושם חזר עוד פעם על סיפורו, ועיתונאי מהפיגארו שמע אותו. השמועה הייתה למורת רוחם של בכירי הצבא, ולברן-רנו נחקר וננזף בידי סגן הרמטכ"ל גונז ולאחר מכן בידי נשיא צרפת ז'אן קזימיר-פרייה. באותו יום הכחיש לברן-רנו רשמית את הסיפור באוזני עיתונאים. סיפורו של לברן-רנו הצליח לגרום למשבר דיפלומטי. שגריר גרמניה בצרפת הרוזן צו מינסטר נפגש עם פרייה והגיש לו מכתב מאת קנצלר גרמניה, הנסיך הוהנלוהה, אשר דרש להבהיר שגרמניה אינה קשורה לפרשה. לאחר משא ומתן מתיש, ב-9 בינואר פורסמה הודעה רשמית מטעם ממשלת צרפת אשר הכחישה את מעורבותה של גרמניה בפרשה. ב-1897, שינו מפקדי הצבא את טעמם, וכדי להוכיח שדרייפוס אכן אשם, הם מצאו את לברן-רנו ושכנעו אותו לחזור בו מהודאתו ולטעון כי דרייפוס כן הודה באשמה. מספר קציני צבא אף זייפו מסמך אשר כביכול נכתב בידי לברן-רנו ביום טקס שלילת הדרגות, ובו הוא מאשר את הודאתו של דרייפוס. ב-1899 הוא נקרא להעיד במשפט רן שם הוכח כי מסמך ההודאה מזויף. גם לאחר שדרייפוס זוכה ב-1900, המשיך לברן-רנו לטעון שהוא אשם, ומסר הרצאות בנושא. ב-1908 הוא התייצב יחד עם ארמאן די פאטי דה קלאם להגנת העיתונאי לואי גרגורי אשר ניסה להתנקש בחייו של דרייפוס. ב-1898 הוא נישא לאלמנה אנגלייה עשירה, וב-1900 מונה למפקד אסקדרון פרשים. ב-1904 הוא פרש משירות פעיל, וב-1909 עזב את הצבא. הוא נפטר בסן-מאנדי ב-14 ביוני 1921. ז'אן דניס ברדן, פרשת דרייפוס, עם עובד, 2003. מאיר קוטיק, פרשת דרייפוס, מלא, 1982.
צ'ארלס ביירד

צ'ארלס פיץ ביירד (באנגלית: Charles Fitz Baird;‏ 4 בספטמבר 1922 - 26 בדצמבר 2009) היה סגן מזכיר הצי של ארצות הברית לניהול פיננסי וביקורת בין השנים 1966–1967 ולאחר מכן ועד 1969 הוא היה תת-מזכיר הצי. בין השנים 1977–1987 הוא היה המנהל הכללי של חברת הכרייה Inco. צ'ארלס ביירד נולד בסאות'האמפטון שבמדינת ניו יורק. הוא למד במידלברי קולג' שבמדינת ורמונט וב-1944 סיים את לימודיו. עם סיום לימודיו התגייס ביירד לחיל הנחתים של ארצות הברית ושירת בו במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. לאחר שחרורו הצטרף ביירד לחברת סטנדרד אויל של ניו ג'רזי, שם הוא התקדם עד שהגיע לתפקידי ניהול, כולל הצבות בלונדון ובפריז. ב-1966 מינה אותו נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון כסגן מזכיר הצי של ארצות הברית לניהול פיננסי וביקורת, תפקיד בו הוא שימש עד 1967 ובתוקף תפקידו זה הוא שימש כמזכיר הצי בפועל בחודשים יולי-אוגוסט 1967. לאחר מכן מינה אותו הנשיא ג'ונסון כתת-מזכיר הצי ובתפקיד זה הוא שימש עד תום נשיאותו של ג'ונסון בינואר 1969. לאחר סיום שירותו בממשל הפדרלי החל ביירד לעבוד בחברת "אינקו" (Inco), שם הוא היה בתפקידי ניהול בניו יורק ובטורונטו. בין השנים 1977–1987 הוא היה המנהל הכללי של החברה. ביירד היה חבר במועצת הנאמנים של אוניברסיטת בקנל בין השנים 1976–1982 ובשנת 1986. מטעם אוניברסיטה זו הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד. ב-1984 העניק לו גם מידלברי קולג' בו הוא למד, תואר כבוד. בתקופות מסוימות שימש ביירד כדירקטור בחברת ביטוחי הבריאות "אתנה", בבנק מונטריאול, בחברת הניהול LMI ובאוניברסיטה של חיל הנחתים. במשך שנים רבות היה ביירד שחקן פלאטפורם טניס, זכה במספר תוארי אליפות וב-1992 הוא הוכנס להיכל התהילה של ענף ספורט זה. לאחר פרישתו מ"אינקו" התיישב ביירד בבת'סדה, מרילנד, שם הוא היה חבר במרכז לאנליזה ימית (CNA) ובין השנים 1992–1997 הוא היה יושב ראש מועצת המנהלים שלו. הוא גם היה חבר במועצה ליחסי חוץ. צ'ארלס ביירד נפטר ב-26 בדצמבר 2009 בביתו שבסקילמן, ניו ג'רזי לאחר שחלה באחרית ימיו במחלת אלצהיימר. צ'ארלס ביירד באתר ההיסטוריה ומורשת הפיקוד של הצי (באנגלית) דברים לזכרו באתר איגוד הפלאטפורם טניס (באנגלית) צ'ארלס ביירד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)