laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעקב אייש

יעקב אייש (נולד ב-3 בדצמבר 1962) הוא אלוף במילואים בצה"ל, אשר שירת בתפקידו האחרון כנספח צה"ל בארצות הברית. אייש נולד, גדל והתחנך בקריית טבעון. הוא התגייס לצה"ל בשנת 1981 ועשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל השריון. בשריון עבר אייש הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. שירת כסגן מפקד גדוד 53 בחטיבה 188 ובשנת 1990 קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 82 בחטיבה 7. בהמשך שירת כסגן מפקד חטיבה 460 וכקצין אג"ם של עוצבת געש. בשנת 1996 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת שריון במילואים ובמקביל למפקד המרכז לאימוני שריון והנדסה במל"י. באפריל 1999 מונה למפקד חטיבה 7 וכיהן בתפקיד עד יולי 2001, בתקופתו כמפקד התמודדה החטיבה עם נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון ופרוץ האינתיפאדה השנייה. בתפקידו הבא כיהן כראש מחלקת מבצעים באגף המבצעים בשנים 2004–2002 בשיאה של האינתיפדה השנייה. בשנת 2004 הועלה אייש לדרגת תת-אלוף וכיהן עד לשנת 2005 כמפקד עוצבת המפץ, אוגדת מילואים משוריינת בפיקוד הצפון, בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות תפסה האוגדה בפיקודו אחריות על גזרת רמת הגולן והר דב. בספטמבר 2005 מונה לראש מטה זרוע היבשה וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2008. בהמשך, מונה לראש תוכנית "עת האסיף", תוכנית ההתייעלות הרב-שנתית של צה"ל ומשרד הביטחון, שגובשה בסיוע חברת הייעוץ הבינלאומית מקינזי. מאוחר יותר עמד בראש החטיבה באגף התכנון האחראית לתוכנית ההתייעלות הרב שנתית של צה"ל. באוקטובר 2010, הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף המבצעים, תפקיד אותו סיים באוקטובר 2012. הוא מונה לנספח צה"ל בארצות הברית במקומו של האלוף גדי שמני. בחודש ספטמבר 2016 החליף האלוף מיקי אדלשטיין את אייש בתפקיד נספח צה"ל בוושינגטון. לאחר שחרורו מונה לסגן נשיא ארגון JINSA ‏(Jewish Institute for National Security of America) (אנ'). בעקבות מלחמת חרבות ברזל מונה לסגן ראש מנהלת תקומה. אייש הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא הבריטי ובוגר קורס ניהול באוניברסיטת הרווארד. אייש מתגורר בקיסריה, נשוי ואב לארבעה ילדים. אלוף יעקב אייש, ראש אגף המבצעים (אמ"ץ), אתר צה"ל מכּתביו אלוף יעקב אייש, ראש אגף המבצעים: חשבון הנפש הוא יום-יומי, באתר ynet, 8 באוקטובר 2011 Yaacov Ayish, The Underground Arms Race in the Middle East, RealClear World (11.6.2019) Yaacov Ayish, IDF challenge: Balancing military preparedness with health emergency roles, The Jerusalem Post (2.4.2020) Yaacov Ayish, Priorities for the IDF amid the coronavirus pandemic, The Jerusalem Post (13.4.2020) Yaacov Ayish, Israel Can Help America Keep Its Technological Edge, The National Interest (29.5.2020) Yaacov Ayish, Israel’s Security Imperatives in the Jordan Valley, RealClear World (6.7.2020) Yaacov Ayish, Israel must partner with US in power competition with China — opinion, The Jerusalem Post (6.10.2020) Yaacov Ayish, International Community Must Constrain Hezbollah to Protect Israel and Civilians, The Defense Post (4.11.2020) Yaacov Ayish, The Biden Administration Must Fix Flawed Iran Nuclear Deal, The Defense Post (18.12.2020) Yaacov Ayish, How to Lose the Nuclear Game in the Middle East, The National Interest (16.3.2021) Michael Makovsky, Yaacov Ayish, Israel, US must confront China threat — opinion, The Jerusalem Post (16.3.2021) מערכת אתר צה"ל, אלוף יעקב אייש מונה לנספח צה"ל בוושינגטון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 31 במאי 2012
מלאכת מעבד

מְלֶאכֶת הַמְּעַבֵּד היא אחת מהל"ט מלאכות, שנעשו במשכן לצורך הכנת כיסויי עורות האילים המאודמים ועורות התחשים, ומוזכרת במשנה במסכת שבת ”הַמּוֹלְחוֹ וְהַמְעַבֵּד אֶת עוֹרוֹ”. מלאכה זו, היא ביצוע כל הפעולות הקשורות בעור לשם הכשרתו לשימוש האדם, כגון מליחת העור, דריסת העור ברגלים עד שיתקשה, או ריכוך העור ביד ומשיכתו ויישורו כדרך הרצענין,[דרוש מקור], מכיוון שכל אלו הם פעולות של עיבוד העור. מסיבה זו, אסור למשוח נעל בשמן, אם השמן משפר את טיב עור הנעל, וכל שכן אם כוונתו במשיחת השמן שיהיה שחור חכמים גזרו גם שאסור לצחצח את הנעלים על ידי שמן גם אם אין בו משום עיבוד. עוד הוסיפו חכמים ואמרו, שאם כוונתו היא לצחצח את העור, אסור לבצע פעולה זו בכל כלי שהוא גם בלא שמן, ולמשל בבגד או במברשת והגאון רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, היה אוסר לבצע פעולות צחצוח בנעל, גם ביד, אבל להסיר את האבק בנחת מותר. מהתורה אין עיבוד באוכלין אך חכמים גזרו, שכל דבר שהמלח מועיל לו לשנות טבעו, לרככו, להקשותו, או להפיג את מרירותו, כגון צנון בצל ושום וכיוצא בהם, דברים חריפים שכשהם שוהים במלח הם מזיעים ויוצאת מרירותם, וכן פולין ועדשים שנתבשלו בקליפתם שהמלח מרכך את קושי שבהם מצד קליפתן, וכן מלפפונים חיים שהמלח מועיל, וכן כל דבר שרגילים לכבוש אסור למלוח. הראשונים נחלקו באיסור זה, לפי רש"י גזירה זו היא אכן משום שפעולות אלו דומות לעיבוד, אבל לפי שיטת רמב"ם הסיבה היא מכיוון שכבישת ירקות היא פעולה הדומה לבישול. ההיתר היחיד לאכול צנון במלח, הוא אם טובל כל חתיכה במלח ואוכל תיכף. וכן אם שופך לפני או לאחר מליחתן שמן או חומץ, שמבטל את כוח המלח מותר. אפילו דברים שאין המלח מועיל להם לשנות טבעם, כגון ביצים ובשר מבושל מותר למלוח רק סמוך לסעודה לאותה סעודה, אבל לסעודה אחרת אסור, ובעת הדוחק יש להקל לסעודה אחרת, כשחושש שיסריחו. ברית עולם. שם. נפסק כדברי רבא, בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ה, עמוד ב'. שולחן ערוך סימן שכ"א. משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק כ"ב, הלכה י'. משנה ברורה. שם.
אוויטרנס

אוויטרנס (Avitrans) הייתה חברת תעופה שוודית שבסיסה בסטוקהולם. החברה נוסדה בשנת 2004 והפעילה טיסות סדירות, מטען ועסקים. החברה העסיקה כ-100 עובדים. החברה נסגרה בשנת 2010 לאחר שבעליה מצא כי תפעולה היה יקר מדי. מדיה וקבצים בנושא אוויטרנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוויטרנס ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפועל פתח תקווה (כדורסל)

הפועל פתח תקווה היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר פתח תקווה, המשחקת בליגה א' מחוז מרכז. ומארחת באולם ספורט ע"ש נחום סטלמך. הקבוצה שיחקה בעבר בליגה הראשונה בשתי קדנציות. הקבוצה הופיעה לראשונה בליגת העל בעונת 1970/71, אך לא שרדה ונשרה לליגה השנייה מהמקום האחרון עם מאזן של 2 ניצחונות בלבד מ-22 משחקים. הקדנציה השנייה בעונת 1975/76 אמנם הייתה יותר מוצלחת והקבוצה סיימה במקום ה-7, עם מאזן של 10 ניצחונות ו-14 הפסדים. אך לא שרדה את תחילת העונה שלאחר מכן וביטלה את השתתפותה בליגה. ומאז שיחקה הקבוצה בליגות נמוכות עד לפירוקה בשנת 2000. בתחילת עונת 2010/11 רשמו אוהדי הפועל פתח תקווה את הקבוצה לליגה ב' מחוז פתח תקווה. כעבור עונה אחת העפילה הקבוצה ליגה א' מחוז מרכז תחת המאמן יאיר קלס, אך בתום עונה זאת שוב ירדה חזרה הקבוצה לליגה ב', ב-03/04/2013 הבטיחה הקבוצה בפעם השנייה תוך שלוש עונות את עלייתה לליגה א' מחוז מרכז לעייני כ-200 צופים כאשר ניצחה בדרבי את אליצור פתח תקווה/עלי, בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה א', את עונת 2014/15 התחילה הפועל בניצחון אך במהלכה פורקה ובכל המשחקים שלה נרשמו הפסדים תכנים, לקראת עונת 2015/16 נרשמה הקבוצה מחדש באיגוד הכדורסל בליגה ב' מחוז פתח תקווה, כאשר איגוד אוהדי הפועל פתח-תקווה העביר חלק מזכויות הבעלות לעורך הדין אבי והכניש ובסיום אותה עונה הקבוצה עלתה לליגה א'. ונכון לסיבוב הראשון בעונת 2017/18 הקבוצה היא בין שלוש הקבוצות היחידות בעלות הסיכוי לעלות לליגה הארצית. את הקבוצה מאמן פול דילייני בעל עבר בקבוצות ליגת העל. גרשון דקל נחום מנבר רענן כץ רוני לנג מיקי לנג אלי קושניר עוזי כהן גברי לוי יורם אוברקוביץ ארנולד וינשטיין עמיקם ריקלין עקיבא פרדקין יעקב אפלשטיין אילן פלג אורי זילברמן חיים בורשטיין דוד פפקין אשר שוורצוולד פרופ' דן שכטמן דובי פוחס פרופ׳ יאיר גלילי עו"ד אורי שילה עשרת הקלעים הבולטים של הקבוצה בליגת העל: רוני לנג - 395 גרשון דקל - 372 ארנולד וינשטיין - 367 עמיקם ריקלין - 278 עקיבא פרדקין - 275 יעקב אפלשטיין - 226 אילן פלג - 208 אורי זילברמן - 182 נחום מנבר - 165
מלאכת ממחק

מלאכת ממחק היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, עיקרה העברת שער וצמר מעל גבי העור, ומהותה כל החלקת פני חפץ או עור הגוף. מלאכה זו הייתה במשכן, כאשר עיבדו את עורות האילים לצורך יריעות המשכן. מלאכה זו, עיקרה החלקת פני חפץ, כך למשל מריטת שער מנוצות כנף עוף כדי לשימם בכסת, וסיתות אבן כדי להחליק את פניה. האיסור הוא גם כאשר מבצע חלק מההחלקה, למרות שלא השלים אותה לחלוטין. אין מגרדין בסכין ובצפורן נעל מפני שעל ידי הגירוד הוא קולף את עור הנעל, אבל מותר לקנחו ללא גירוד הנעל בחרס המותר בטלטול, בנייר, או בכל דבר שאינו ממחק. בכלל המלאכה, מריחת משחה על רטייה כדי לתת על מכה או פצע, ולכן אסרו חכמים, שאפילו אם נתמרח מערב שבת, או שכבר היה על המכה ונפלה לגמרי על הארץ, שאסור להחזירה. באופן מיוחד התירו חכמים לכוהן שעובד בבית המקדש להחזיר רטייה על הפצע למרות החשש שמא יבוא למרח את הרטייה. הסיבה לכך היא, מכיוון שחכמים חששו שכוהן שיפצע, ולא תהיה בידו האפשרות להחזיר את הרטייה, הוא לא יוריד את הרטייה מהפצע, ומכיוון שאסור לעבוד בצורה כזו בבית המקדש שכן הרטייה חוצצת בין ידו לעבודה, הוא ימנע ממצוות העבודה בבית המקדש, ולכן התירו לו באופן חריג להניח רטייה בשבת. כשם שאין עיבוד באוכלין כך אין ממחק באוכלין, והמחמיר תבוא עליו ברכה. אם כי, דווקא במאכל שדרכו להחליק כדי ליפות ולהחליק יש להחמיר, אבל למרח תפוחים מבושלים על הלחם או שומן וחמאה שאין כוונתו לעצם המירוח רק למלא מקום הריקן מותר. אך דבר שאי אפשר לאכול בלי מירוח, אסור מדרבנן. עיקר התולדה הוא ממריחת שעווה שנאסר בגמרא וניגזר גם על שמן עב שאסור למורחו גזירה שמא יבוא למרוח שעווה. יש האוסרים לרחוץ ידים או כלים בסבון קשיח, אבל בסבון נוזלי כמים מותר, אם צריך את הכלים לשבת. אם כי רבי משה פיינשטיין אוסר אפילו בסבון נוזלי. ערך מורחב – מפרק לפי שיטת רבינו תם בתוספות איסור מפרק הוא תולדה של מלאכת ממחק. רבינו תם מסביר שהחולב, ממחק את הדד ומחליקו. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ד, עמוד ב'. סימן ש"ב. סימן שכ"ח סעיף כ"ה. תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף י"א, עמוד ב'. דעת המרדכי שבת סימן שס"ב, הובא בהגהת הרמ"א על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שכ"א, סעיף י"ט, ובמשנה ברורה וביאור הלכה. שם. כל הנידון כאן הוא רק ללא החשש של מוליד ריח ובסבונים העכשוויים שמוליד ריח, יש לשאול שאלת רב. בברית עולם "עיין במ"ב בסימן שכ"ו סק"ל". שם בשם אגרות משה. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ג, עמוד ב'.
מלאכת מחתך

מלאכת מחתך היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, והוא חיתוך עץ או מתכות או אריגים לפי מידה והגודל הדרוש לו. עם זאת, חכמים תיקנו, שדבר שדרך להקפיד על מידתו, אין לחתכו גם בדרך הפסד, מתעסק או שחוק. הכלל הוא, שאין מלאכת מחתך באוכלים, אך דווקא דבר שהוא מאכל גמור לאדם או בהמה, כגון עשבים ותבן, אבל חיתוך ענף, שאינו משמש למאכל בהמה אינו מאכל בהמה, הוא בכלל המלאכה. לעומת זאת, תיקון כלי באמצעות אוכל, למשל אם יש חומר בכלי ונוטל חתיכת לחם, חותכה לפי מידת החור ומניחה בחור כדי לסותמה, עובר על מלאכת מחתך. גם בחגים ומועדים, שהעישון מותר לפי רבים מהפוסקים למי שמורגל בו משום מלאכת אוכל נפש, החותך את קצה הסיגריה עובר על איסור זה. כך גם כאשר לאחר האכילה נוטל קיסם שיניים קטן לצחצח את השיניים משיירי אכילה, יש להקפיד שלא לעבור על האיסור בכך שחותך את קצה הקיסם כדי לחדדו. לדעת חלק מהרבנים חיתוך הנייר בבית שימוש אסור גם בגלל איסור מחתך (ולא רק משום קורע ומתקן), ולמרות שהנייר כבר חתוך ונקוב במידה מסוימת ויש רק להשלים את החיתוך. ברית עולם, שכן מוכח מהרמב"ם המובא במשנה ברורה שם. חיי אדם, ועיין שולחן ערוך סימן שכ"ב סעיף ד' ובמשנה ברורה. כאשר מחדד קיסם או עיפרון, עובר גם על איסור מלאכת מתקן כלי. שו"ת שבט הלוי. וכן דעת הרבנים יוסף שלום אלישיב והרב בן ציון אבא שאול (אור לציון חלק ב סימן מ' אות ו'). מנגד יש הטוענים (ביניהם הרב שלמה זלמן אוירבך והרב עובדיה יוסף) שאין לאדם עניין שיחתך דווקא בגודל זה ומשום כך בחיתוך נייר לא עוברים על איסור זה (שמירת שבת כהלכתה תיקונים ומילואים עמוד מ, יביע אומר חלק ט' סימן קח אות קפה). החולקים סוברים שלמעשה כיום התקבע לחתוך בגודל זה ואנשים רוצים בכך.
קאבוסי

קאבוסי (באנגלית: Kabosy) הוא כלי פריטה הדומה לגיטרה קטנה, כפרית ועתיקת ימים, אופיינית למוזיקה העממית במדגסקר. כעת אורך הכלי הוא בדרך כלל של 70 ס"מ. תיבת התהודה שלה היא בצורת קופסה מלבנית (לפעמים בצורת סגלגל) עשויה מעץ או מג'ריקן. יש לה פתח תהודה גדול במרכז. במקור ייצרו אותה משריון של צב שעליו נמתח עור של זבו. לצוואר הקאבוסי יש ארבעה עד שישה מיתרים שנקבעים על ידי מפחתות כיוון מן הסוג הישן. הפסקיים (פרֶטים) הם מיוחדים - חלק גדול מהם הם חלקיים ואינם מכסים את כל רוחב הפינגרבורד. הכלי מכוונן בדרך כלל למיתר פתוח. נחשבת לצאצאת של העוד הערבי. ה"קאבוסי" מיוצר עבודת יד, לעיתים קרובות מחומרים טריוויאליים וצורתם תלויה בבונה ובחומרים הזמינים לו. המיתרים יכולים להיות מניילון (תכופות - חוטים של חכה) או מפלדה (לעיתים קרובות מחוטי גרוטאות ממתכת או כבלים - כמו כבלים לבלמים של אופניים). הקאבוסי אופייני במיוחד לאוכלוסיית בטסימיסאראקה Betsimisaraka ממזרח האי. סוג אחר, דומה לקאבוסי, אבל עם פסקים או "פרטים" סטנדרטים, ונפוץ אצל האוכלוסייה אנטאנדרוי Antandroy בחלק הדרום-מערבי של מדגסקר הוא המנדוליני mandôliny או מנדולינה mandôlina אחרי "ואליחי", הקאבוסי הוא הכלי השני בחשיבותו בליווי המוזיקה האתנית המלגשית. בסמטאות בכפרים או בפינות רחוב בערים ניתן לפעמים לראות להקות קטנות של נערים המנגנים בקאבוסי או במנדוליני. במחצית השנייה של המאה ה-20 -21 היו מפורסמים נגני קאבוסי באבאטה (מהחוף המערבי) וז'אן אמיליין, הנעזר בנגינה גם מפוחית פה. מדיה וקבצים בנושא קאבוסי בוויקישיתוף Danny Carnahan. Guitar Masters of Madagascar Ian Anderson -"Madagascar" in the Rough Guide of World Music vol 1, 1999, p.525 (איין אנדרסון - "מדגסקר" - במדריך "ראף גייד" של מוזיקת עולם, כרך א, לונדון 1999) ריאיון עם חניטרה ראסואנאיבו, ראש הלהקה המלגשית "טאריקה" באתר "אפרופופ" פול הוסטטר על קאבוסי בכתב העת "אמריקן לותרי", סתיו 1993 תמונה של נגן עם קאבוסי האתר של המוזיקאי טאו ראוואו עם הדגמה של נגינה בקאבוסי - Ron Emoff - Recollecting from the past:musical practice and spirit possession on the East Coast of Madagascar, Wesleyan University Press, Middletown CT, 2002 (זכרונות מהעבר: הפרקטיקה המוזיקלית ומצבי שליטה על ידי שדים possession על החוף המזרחי של מדגסקר) The Stringed Instrument Database Ron Emoff (2002) p.90 Ron Emoff (2002) p.90 בראיון ברשת עם חניטרה ראסואנאיבו. Ian Anderson,Rough Guide 1999
סיטי איירליין

סיטי איירליין (באנגלית: City Airline) הייתה חברת תעופה שוודית, שביצעה טיסות שכר ומטען ליעדים באירופה. לחברה היו כ-110 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1997 והחלה לפעול בשנת 2001. באפריל 2006 נחתם הסכם שותפות קוד עם סקנדינביאן איירליינס. בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי חברת התעופה השוודית "סקיי וויז". בשנת 2012 החברה המאוחדת פשטה את הרגל ופעילותה הופסקה. באוגוסט 2010 גילם הממוצע של המטוסים היה 12.2 שנים. סיטי איירליין מפעילה טיסות למדינות הבאות: שוודיהשוודיה נורווגיהנורווגיה בריטניהאנגליה טורקיהטורקיה ספרדספרד איטליהאיטליה צרפתצרפת יווןיוון פינלנדפינלנד שווייץשווייץ צ'כיהצ'כיה אסטוניהאסטוניה מדיה וקבצים בנושא סיטי איירליין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיטי איירליין
תחנת פנסילבניה

תחנת פנסילבניה (באנגלית: Pennsylvania Station, מוכרת יותר בשם המקוצר תחנת פן, באנגלית Pen Station) היא תחנת מעבר תת-קרקעית במערב מנהטן. המבנה המקורי של התחנה נבנה בשנת 1910 ונהרס בשנת 1963, המבנה הנוכחי הושלם ב-1968. על מקומה של התחנה המקורית נבנה המדיסון סקוור גארדן. התחנה נקראת על שם חברת הרכבת פנסילבניה, בונת התחנה ובעליה המקוריים, שם זה משותף לתחנות נוספות בערים אחרות. התחנה נמצאת מתחת לפנסילבניה פלאזה, קומפלקס בניינים הממוקם בין השדרה השביעית לשמינית, בין רחוב 31 לרחוב 33 באזור מידטאון מנהטן, במרכזו של המסדרון הצפון מזרחי, קו רכבת מחושמלת המשתרע מוושינגטון די. סי. בדרום, ועד בוסטון בצפון, המופעל על ידי אמטרק. את התחנה משרתים גם שישה קווים של הרכבת התחתית של ניו יורק. בתחנה 21 רציפים, המשמשים את לונג איילנד ריילרוד, ניו ג'רזי טרנזיט ואמטרק. התחנה היא העמוסה ביותר בארצות הברית ומהעמוסות ביותר בצפון אמריקה. בתחנה עוברים בממוצע כ-600,000 נוסעים ביום (לעומת כ-140,000 בגרנד סנטרל) ועד אלף נוסעים בכל 90 שניות בזמני השיא. בשנת 2008 עברו בתחנה 8.7 מיליון נוסעי אמטרק, כפול מעומס התנועה מהתחנה העמוסה השנייה, תחנת יוניון בוושינגטון די סי. התחנה סובלת כיום מעומס כרוני, ומוגדרת כ"כישלון לוגיסטי". כרגע קיימת תוכנית לשינוי והרחבת התחנה על ידי הכללת משרד ג'יימס פרלי הסמוך והוספתו לשטח התחנה כדי לשפר את תפקוד התחנה ולהגדיל את קיבולת הנוסעים. על פי החלטתו מ-2004 של ראש העירייה, מייקל בלומברג, התחנה החדשה תיקרא על שם דניאל פטריק מויניהאן שנפטר ב-2003. תחנת גרנד סנטרל תחנת אטלנטיק טרמינל רכבת פנסילבניה תחנת פנסילבניה (ניוארק) מדיה וקבצים בנושא תחנת פנסילבניה בוויקישיתוף Photos and commentary documenting the demolition, by Norman McGrath Remnants of the old Penn Station American Society of Civil Engineers paper 1157: The New York tunnel extension of the Pennsylvania Railroad describes A short featuring 3D model of old New York Penn Station. Accessed November 28, 2007 Encyclopedia of New York City, pp. 498 and 891 In 2008, Penn Station saw 8,739,345 boardings Regional Plan Association: Rebirth of a Gateway - Moynihan Station (November 2005), S. 4
מלאכת מוחק

מְלֶאכֶת הַמּוֹחֵק (מוחק על מנת לכתוב) היא אחת מהמלאכות האסורות בשבת ויום טוב. המלאכה נעשתה במשכן בזמן שהותאמו הקרשים זה לזה, היו כותבים אות אחת על קרש זה ואות אחת על הקרש השני וכך ידעו להתאימם זה לזה. כאשר כתבו על אחד מהקרשים בטעות אות לא נכונה, היו מוחקים אותה, כדי שיוכלו לכתוב במקומה אות אחרת. גדרה - הכשרת נייר או שאר דבר לכתיבה, על ידי מחיקה, למשל באופן שנפל דיו או שעווה ומוחקו כדי שיהא המקום ראוי לכתיבה, ולכן כאשר אדם מוחק אות אחת, שניתן לכתוב במקומה שתי אותיות, הוא עובר על המלאכה למרות שלא מחק שתי אותיות, שכן מחיקה היא הכשרת כלי לכתיבה, ומכיוון שמלאכת כותב היא כתיבת שתי אותיות, גם מלאכת מוחק היא הכשרת מקום לכתיבת שתי אותיות. עם זאת, מדרבנן אסור למחוק בכל אופן, גם באופן שאינו מכשיר מקום לכתיבה. ולכן כאשר פותחים בשבת למשל עטיפות במבה או ביסלי, יש להזהר שלא לפתוח את העטיפה על מקום האותיות, שכן קריעת מקום האותיות נחשבת כמחיקתם. בכלל המלאכה, אם נפל דיו או שעווה וחלב על אותיות שלא למחוק הטשטוש, כי על ידי מחיקתו ניכרים האותיות ונחשב למוחק על מנת לכתוב. נפל דיו או שאר דבר לח על ספר, אל ילחכנו בלשונו ואל ירחצנו במים, מפני שמוחק. אותיות המרוחות על העוגה לתפארת, ועשויות מחומר אחר שלא ממנו עשויה העוגה, כנהוג לכתוב מזל טוב על עוגה חגיגית המיועדת לחתן בר מצווה או לחתן יום הולדת, אסור לשברן לפני האכילה, ויש מהפוסקים המקילים לשברם בדרך אכילה. וכן מותר ליתנו לתינוק או ילד שיאכלו, אבל אם הכתיבה היא מאותו חומר שהעוגה עשויה, וכן אם כתב האותיות בדבש המעורב במים או שאר מי פירות אין להחמיר, ומותר לשברו אף בידיים. החזון איש בדעת יחיד מצדד לאסור את כל הנ"ל. קינוח עצמי בבית שימוש, בנייר שיש עליו אותיות הוא בכלל חשש מוחק. כך גם ספר שכתוב על ראשי דפיו אותיות או תיבות, יש האוסרים לפתוח, ויש מתירין, ובמשנה ברורה נפסק להחמיר כשאין לו ספר אחר. אמנם בשולחן ערוך הרב כתב שנוהגים להתיר דף של ספר הקרוע באמצעו לחצאין, יש ליזהר מלקרב חציו אחד לשני - מלאכת כותב או מלרחק חציו אחד מהשני - שהוא בכלל מלאכת מוחק, ודבר זה אסור לכל הפוסקים. זהירות מיוחדת נדרשת מחתיכת החלות או הלחם במקום הפתקה המדובקת. אסור לשבור את הביצים בשבת כשכתוב עליהם מבחוץ אותיות לסימן, בצורה ששובר את האותיות. אם התחממה ידו בשבת משחרות הסיר, לא ינגב ידו לאחר הנטילה במגבת או במפיון, משום שהוא נחשב למוחק את השחרורית שעל ידו, ולכן טוב שיטול ברביעית, שאז אין צריך לנגב את ידיו. מסיבה זו יש גם יש להזהר מערב שבת שלא יהיו על ידיו שום צבע. הרב אליעזר מלמד, הלכות מוחק ביום טוב באתר פניני הלכה תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ה, עמוד ב' ובר"ן שם. שולחן ערוך סימן ש"מ. ראה תמונה מצורפת של שלוק שם. עיין משנה ברורה ס"ק ט"ו. מעורר ישנים. שם במשנה ברורה ס"ק י"ז. סימן ש"מ סעיף ד ע"פ המגן אברהם סק"ו. ברית עולם, "ואולי יש לומר". כף החיים בשם לב חיים. הרב שמואל בורשטיין, מנחת שבת. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רב עמרם חסידא

המונח "עמרם חסידא" מפנה לכאן. לערך העוסק ברב בן המאה ה-18, ראו עמרם רוזנבוים. רב עמרם חסידא (=החסיד) היה אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3), שהתפרסם בחסידותו ובמעשיו הטובים. מאמריו בתלמוד מועטים. היה תושב נהרדעא. הוא עורר את חמתם של אנשי ראש הגולה, והללו עינו אותו בשכיבה על שלג, עד שילתא, אשת רב נחמן, שהייתה מקורבת לראש הגולה, טיפלה בו והצילה אותו. המלבי"ם משער שהיה זה בנערותו. התפרסם במיוחד עקב מעשה שאירע לו: כמה בנות ישראל שנשבו הגיעו לעיר נהרדעא, וכשניפדו על ידי יהודי המקום - שוכנו בביתו של רב עמרם, בקומה העליונה. גרם המדרגות הכבד ששימש לעליה לקומה זו הורחק משם, כדי שאף אחד לא יגש אליהן ללא רשות. אחת השבויות הייתה יפה מאוד, ורב עמרם ראה אותה ונתאווה לה, ומעוצמת תאוותו הרים לבד את גרם המדרגות על מנת לעלות אליה. באמצע עלייתו התעשת, והחל לזעוק "אש בבית עמרם", על מנת שיבואו אנשים וימנעו אותו מן העבירה. תלמידיו מיהרו למקום, וכשהבינו את שאירע - התביישו בו, ואמר להם: מוטב שתתביישו בי בעולם הזה מאשר בעולם הבא. מעשה זה שימש מופת מוסרי לדורות, כמאמר הגמרא "כל הגדול מחברו יצרו גדול הימנו" (סוכה דף נ"ב ע"א), וכדברי ספר מנורת המאור (פרק ו): "ואם יש אדם שיצרו מתגבר עליו - יזכור את רב עמרם חסידא". אמו ציותה לו בעל פה לפני מותה רכוש רב יותר מחלקו היחסי, ורב נחמן, דיין מפורסם בדורו, נתן לצוואתה תוקף חוקי, על פי הכלל: "דברי שכיב מרע - ככתובין וכמסורין דמו". אחרי פטירתו אשתו מכרה תכלת לציצית, וחכמים סמכו עליה שלא זייפה את התכלת בתחליפים זולים הרבה יותר, על פי הכלל: "אשת חבר - כחבר". ידוע שנפטר לפני שנת ד'פג (323). יש אומרים שרב עמרם סתם הוא רב עמרם חסידא, אך הדעה המקובלת היא שאלו שני אישים שונים. כשות נחשבת כסוג של עץ, ולא כירק, ולכן אסור לנטוע אותה בכרם, משום איסור כלאי הכרם. לדעתו הדבר אסור בהחלט, אפילו בחוץ לארץ, וכדיין היה עונש את העושים זאת. יש אומרים שעשה כן משום שבמקום מגוריו ההמון היו עמי הארץ, וחשש שההיתר יהווה פרצה באיסור כלאים. שם ציצית בבגדיה של אשתו. יש אומרים שלדעתו זוהי חובה, משום שסבר שמצוות ציצית נוהגת גם בלילה, ולכן אין זו מצוות עשה שהזמן גרמה, שאשה פטורה ממנה. ויש אומרים שעשה זאת כמידת חסידות בלבד. הרב אהרן הימן, "רב עמרם חסידא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 9843, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ"א, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס"ז, עמוד ב'. התלמוד אינו מסביר מדוע, אך היה זה חזון נפרץ בתקופה זו, ראו עוד בסוגיה שם. תלמידי החכמים באותם ימים אף נאלצו ללכת עם סימן מזהה כעין של עבדים, כדי להראות את כפיפותם לראש הגולה (על פי תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ח, עמוד א'). בספר חידושיו על הש"ס, גיטין שם תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קנ"א, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ט, עמוד א', וראו ספר יוחסין השלם בערכו. במעשה באשתו אחרי מותו היה רב יוסף עוד בחיים, והוא נפטר בשנה הנ"ל. ספר יוחסין השלם בערכו. שו"ת קול מבשר חלק ב סימן מג. ב'תולדות תנאים ואמוראים' וב'אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים' הובא בערך נפרד. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קל"ט, עמוד א' תוספות שם. תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף י"א, עמוד א' תוספות שם ר"ן בפירושו לרי"ף קידושין יד, א
הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה

משרד התובע הצבאי הראשי של רוסיה (ברוסית: Главная военная прокуратура Российской Федерации) הוא גוף פיקוח ואכיפת חוק בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. הפרקליט הצבאי הראשי הנוכחי הוא ולרי פטרוב, המכהן בתפקיד מאז יוני 2017. מינויו ופיטוריו של התובע הראשי הצבאי נעשה על ידי מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית בהמלצת התובע הכללי של רוסיה. התובע הכללי הצבאי הוא גם סגן התובע הכללי הרוסי. משרד התובע הראשי הצבאי שימש כמשטרה צבאית והוא אחראי להעמדתם לדין של חיילים שסרו מדרך הישר עד 2017. בעקבות הרפורמה הצבאית (שיצאה לדרך ב-2007 והסתיימה ב-2017) שיזמו הנשיא דמיטרי מדבדב ושר ההגנה שלו, אנאטולי סרדיוקוב הועלה רעיון להקים בנפרד מהפרקליטות הצבאית, את המשטרה הצבאית הרוסית. משרד התובע הכללי הצבאי הוקם לראשונה ברוסיה ב-1 בספטמבר 1867, על ידי הצאר אלכסנדר השני שמינה לתפקיד התובע הכללי הצבאי הרוסי הראשון את הגנרל-אדיוטאנט ולדימיר דמיטרייביץ' פילוסופוב. משרד התובע הכללי הצבאי ביצע את תפקידו ופיקח על הצבא הרוסי עד 1917, כשאז הוקמו בתי דין שדה נפרדים שהוענקה להם סמכות לגזור את דינם של חיילים בוגדים. ב-1957 מונה ארטיום גריגורייביץ' גורני לפרקליט הצבאי הראשי של ברית המועצות - תפקיד שמילא במשך 29 שנים רצופות, עד שנת 1986 והוא היה לדמות המשפיעה ביותר בתולדות משרד התובע הצבאי הרוסי. ב-2006 מונה סרגיי פרידינסקי לתובע הכללי הצבאי, תפקיד שמילא במשך 11 שנים, עד אפריל 2017. התובע הכללי של רוסיה המשטרה הצבאית הרוסית מדיה וקבצים בנושא הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה (ברוסית) סתיו 2010: ניסיון להקים משטרה צבאית ברוסיה (ברוסית) משרד ההגנה הרוסי מכין את הקרקע להקמת משטרה צבאית (ברוסית)
Impossible Creatures

Impossible Creatures או יצורים בלתי אפשריים הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת ובתלת-מימד, המתרחש בשנות ה-30 של המאה העשרים. השחקן ניצב במשחק אל מול מטורף מרושע המבקש להשתלט על העולם, ונדרש להיאבק בשורה של קרבות נואשים על שרשרת איים מרוחקים. השחקן נדרש להשתמש בבעלי חיים מהנועזים ביותר עלי אדמות כאבני בניין, ובאמצעותן ליצור צבא מפלצות מוטנטיות ייחודיות למאבק במטורף המרושע. אתר האינטרנט הרשמי של Impossible Creatures