laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יערה בן-דוד

יערה בן דוד (נולדה ב-27 בינואר 1947) היא משוררת, מבקרת ספרות ואמנית קולאז'ים ישראלית. בן-דוד נולדה בבגדאד שבעיראק ב-1947 ועלתה לישראל עם משפחתה ב-1952. היא בוגרת ספרות עברית ופילוסופיה מטעם אוניברסיטת תל אביב, מוסמכת האוניברסיטה העברית בספרות השוואתית. שימשה כחברת מועצה בכתבי העת מאזנים ופסיפס. הוציאה ספרי שירה וכן שתי אסופות של מאמרים עיוניים: "אהבה ממבט שני", הוצאת "עקד" (1997) ו"במבוך המראות", הוצאת "כרמל" (2012). בשני הקבצים העיוניים יש התייחסויות לטקסטים בפרוזה ובשירה, כשכל יצירה נבחנת בהקשר ליצירות אחרות של אותו סופר או סופרים אחרים. היצירות הנבחרות הן מהספרות העברית ומספרות העולם המתורגמת, ביניהן הגלגול מאת פרנץ קפקא, וכן יצירות של סמואל בקט, אנטון צ'כוב, גבריאל גרסיה מרקס, אהרן אפלפלד, זלדה ועוד. חלק מהמאמרים המופיעים בספריה ראו אור בבמות ספרותיות שונות כגון: משא, "מאזנים", "עתון 77", "הארץ / ספרים", "גג", "מעריב" ועוד. שיריה תורגמו לשפות: אנגלית, ספרדית (על ידי לואיסה פוטורנסקי), צרפתית, גרמנית, רוסית, ארמנית, הונגרית, פולנית וסלובנית וראו אור בכתבי עת ובעיתונות בארץ ובעולם. לעשרות מהם נכתבו לחנים על ידי משה זורמן, מיכאל וולפה, אייל באט ואחרים. חיוג לילי ("עקד" 1982) קולאז' ("ספרית פועלים", 1992) אהבה ממבט שני: עיון בפרקי ספרות ישראלית וכללית, "עקד", תל אביב, תשנ"ז, 1997 שירים מחדר המַתָּנות ("תמוז" 1998) ליטוף באור מלא ("עקד", 2005) סוס טרויאני מבטן התודעה ("כרמל", 2011) במבוך המראות: קריאה בפרקי ספרות עברית וכללית, "כרמל", ירושלים, תשע"ב, 2012 איזון שביר "הקיבוץ המאוחד" 2015, מהדורה שנייה 2016 (ערכה והביאה לדפוס לאה שניר) Blood Red Strawberries - שירים (תרגמה לאנגלית: נעמה שפר) Contento" 2017" Une autre présence - שירים (תרגום לצרפתית: עמנואל מוזס, אסתר אורנר) 2019 Éditions Caractères, פאריס. לובשת בגד הפוך – מבחר וחדשים, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2020 (ערכה והביאה לדפוס לאה שניר) Razón de más - שירים (תרגום לספרדית: מרטה טייטלבאום, לואיסה פוטורנסקי) Leviatan, בואנוס איירס 2021 על משה בן שאול ועזריאל קאופמן - שני עורכי 'מאזנים' שהלכו לעולמם, מתוך: "גבורות למאזנים", קובץ ספרותי מיוחד במלאת 80 שנה לביטאון אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, (כרך א'), הוצאת אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, עורך: ד"ר משה גרנות, תש"ע, 2009, עמודים 85–91. כתיבה עכשווית (על ספרו של יגאל בן-אריה "כמו בשירים"), עיתון 77: לספרות ולתרבות, גל' 88–89 (1987), עמ' 10. פרס ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ג פרס טשרניחובסקי מטעם אגודת הסופרים פרס אח"י מענקי קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, אקו"ם, קרן עמו"ס וקרן גולדברג ציון לשבח בפרס ברנר 2016 קובי נסים, "ימים יגידו", מאזנים, כרך ע"ו, גיליון 6, (2002), עמוד 59. על: יערה בן דוד, "ימים יגידו" (שירים). מאזנים, כרך ע"ו, גיליון 6, (2002), עמ' 59. יערה בן דוד, פושטת צורה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 350, הוצאת כרמל, 2017. אתר האינטרנט הרשמי של יערה בן-דוד יערה בן-דוד, ברשת החברתית פייסבוק רשימת הפרסומים של יערה בן-דוד, בקטלוג הספרייה הלאומית יערה בן-דוד, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יערה בן-דוד, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" הספרים של יערה בן-דוד, באתר "סימניה" יערה בן-דוד, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל יערה בן דוד באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן יערה בן-דוד, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל זיוה שמיר, מתוך ערב השקת הספר "איזון שביר" ליערה בן-דוד בתאריך 20.04.2015 בבית היוצר
מיכאל הרצוג

מיכאל (מייק) הרצוג (נולד ב-15 ביולי 1952) הוא שגריר ישראל בארצות הברית. הרצוג הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף ושימש כחוקר בתחום יחסי ישראל והמזרח התיכון. הרצוג למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק. עם גיוסו לצה"ל עבר הכשרה כלוחם חי"ר ולחם במלחמת יום הכיפורים בחזית הדרום. ב-1974 הצטרף לחיל המודיעין בו שירת עד שנת 1994, אז סיים את תפקידו כראש זירה בחטיבת המחקר. בתוך כך, השתתף הרצוג בשיחות השלום של ישראל עם הפלסטינים, הסורים והירדנים מאז 1993. בתפקידיו האחרונים בצה"ל היה ראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון, המזכיר הצבאי לשר הביטחון שאול מופז, ראש המטה של שר הביטחון עמיר פרץ וראש מטה שר הביטחון אהוד ברק. בתקופה שבין מאי 2009 למרץ 2010 שימש כשליח מיוחד של ראש הממשלה ושר הביטחון במאמצים להניע את התהליך המדיני. לאחר שלא קודם לדרגת אלוף, פרש מצה"ל בשנת 2010. הרצוג היה חבר בצוות שניהל את המשא ומתן עם סוריה בין דצמבר 2010 למרץ 2011. המגעים היו עקיפים ונוהלו על ידי השליחים האמריקאים דניס רוס ופרדריק הוף שהעבירו מסרים בין הצדדים, עד שהמגעים פסקו עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה. בנוסף היה חלק מערוץ חשאי בשנתיים שקדמו לשיחות השלום בין ישראל לפלסטינים בתיווך ג'ון קרי. החל משלהי העשור השני של המאה ה-21, הרצוג היה עמית בכיר במכון למדיניות העם היהודי (The Jewish People Policy Institute - JPPI) ומשמש גם כעמית מחקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. באוגוסט 2021 הודיע ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט על מינויו של הרצוג לשגריר ישראל בארצות הברית. הרצוג נכנס לתפקידו בנובמבר 2021 והחליף את גלעד ארדן. הוא השגריר הרביעי במשפחתו, לאחר אביו ושני דודיו. הרצוג הוא בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון לאומי. נשוי לעו"ד שירין הרצוג ולהם שני ילדים. אביו חיים הרצוג היה הנשיא השישי של מדינת ישראל. אמו אורה הרצוג לבית אמב"ש, הייתה אשת חברה ומייסדת המועצה לישראל יפה. סבו היה הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב הראשי האשכנזי לישראל בעת הקמת המדינה, וסבתו, שרה הרצוג. דודו הוא אבא אבן שהיה שר החוץ. דוד נוסף הוא ד"ר יעקב הרצוג - לשעבר מנכ"ל משרד ראש הממשלה. אחיו הם יואל הרצוג, יצחק הרצוג, נשיא מדינת ישראל, ואחותו היא ד"ר רונית הרצוג, פסיכולוגית קלינית. מדיה וקבצים בנושא מיכאל הרצוג בוויקישיתוף מיכאל הרצוג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תא"ל (מיל.) מיכאל (מייק) הרצוג, באתר המכון למדיניות העם היהודי Michael Herzog באתר Washington Institute for Near East Policy "פרשת המרגלים" בהיבט מודיעיני, "מערכות" 280-279 יוני 1981 ברק מחלק אחריות, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2010 זאת אינה אותה טורקיה, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2010 אבו מאזן שב הביתה, באתר הארץ, 22 במאי 2011 Don't Underestimate the Delegitimization of Israel, JPPI Iranian Public Opinion on the Nuclear Program: A Potential Asset for the International Community, יוני 2006 במבוך הסורי, באתר הארץ, 26 במאי 2013 פואד, חומת מגן, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2016 הנשיא הרצוג חשף פרט נשכח על אחיו השגריר מייק הרצוג: "למד כאן במרכז הרב", באתר ערוץ 7, 29 במאי 2022 חיים הרצוג, "מלחמת יום הדין", ידיעות ספרים, 2013, עמוד 9. ברק רביד, נתניהו הבהיר לאסד: אשקול נסיגה מכל הגולן, אם תתנתק מאיראן וחיזבאללה, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2012 המו"מ עם סוריה: "ניסיון לנתק קשריה עם איראן", באתר ynet, 13 באוקטובר 2012 יוסי ביילין, לקחי הערוץ הבלתי נודע, באתר ישראל היום, 9 במרץ 2017 שירין הרצוג משרד עו"ד רון גזית, רוטנברג ושות'
טטררכיה (התקופה ההלניסטית)

טטררכיה (מיוונית: טטרא (ארבע) + ארכה (שלטון)) הייתה סוג של חלוקה מדינית-מנהלית שהתקיימה בתקופה ההלניסטית והרומית, ובה נחלקה יחידה מדינית-מנהלית לארבע יחידות משנה נפרדות. המונח טטררכיה מתייחס הן לשיטה עצמה, והן לכל אחת מהיחידות הנפרדות; בראש הטטררכיה עמד טטררך, שמעמדו גבוה משל נציב או מושל, אך נמוך משל מלך. נראה שמקור המושג הוא בתסליה, אשר כבר בשלב מוקדם של קיומה נחלקה לארבעה מחוזות שהיוו יחידות מנהליות נפרדות, ומקובל להניח שזה גם מקור שמה. לאחר גלגולים שונים, פיליפוס השני מלך מוקדון (אביו של אלכסנדר מוקדון) כונן מחדש את חלוקתה של תסליה לארבע טטרכיות בעלות אוטונומיה פנימית, אשר נשלטו בידי שליטים מקומיים שהיו כפופים לו. השיטה המנהלית והמונח המתאר אותה המשיכו לשמש לאורך התקופה ההלניסטית. עם כיבוש המזרח על ידי רומא הטטררכיה המשיכה להתקיים במדינות חסות של רומא שלא נשלטו ישירות על ידיה, לעיתים שליטי הטטררכיה היו כפופים לסמכות מקומית גבוהה משלהם ולעיתים הם נחשבו כשליטים עצמאיים שחייבים בדין וחשבון רק לאדוניהם הרומאים, היוקרה של התואר טטררך הייתה פחותה מזו של ווסאלים אחרים של רומא שקיבלו את התואר מלך. טטרכיה מוכרת היא זו שנהגה ביהודה לאחר מות הורדוס, כאשר ממלכתו נחלקה על פי צוואתו לארבע טטררכיות. הטטררכיה הידועה והחשובה ביותר הייתה ההסדר שלטוני שהונהג באימפריה הרומית בסוף המאה השלישית לספירה על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס, על מנת לייצב את האימפריה שנהייתה גדולה מדי לשלטון יציב. המונח טטררכיה, בעומדו לבדו, מתייחס לטטררכיה זו, אשר התקיימה בין השנים 293 ועד 324 לספירה, עד אשר השיטה נכשלה והאימפריה הרומית אוחדה מחדש ליחידה אחת. רובע טופרכיה Derived from tessares/pettares "four", from a division into four parts (Thessalian tetrarchy: Phthiotis, Thessaliotis, Histiaeotis and Pelasgiotis), according to G. N. Khatzidaki, "Koskylmatia", Athena 8 (1896), p. 119
מזר

האם התכוונתם ל... מזר – דרגת מתנדב במד"א אילת מזר – ארכאולוגית ישראלית - נכדתו של בנימין מזר חופרת בעיר דוד בנימין מזר – ארכאולוג ישראלי זוכה פרס ישראל במדעי היהדות דבי מזר – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית דורון מזר – זמר ישראלי מרים מזר – מנהלת ישראלית, יו"ר בזק ויו"ר מועצת עיריית תל אביב-יפו עמיחי מזר – ארכאולוג ישראלי - אחיינו של בנימין מזר, זוכה פרס ישראל בארכאולוגיה מזאר (אנ') – שם למבנה המציין קבר מוסלמי (ידוע לעיתים כמקאם או משהד) מזאר (כפר) (אנ') – כפר ערבי שהיה סמוך לנוריס (כפר) תל אל מזר – אתר ארכיולוגי במוצא של נחל תרצה (בקרבת היישוב משואה) מזור
סאופר

סאופר (בערבית: صوفر; בתעתיק מדויק: צופר) היא עיירה בלבנון. העיירה נמצאת בהר הלבנון בגובה של 1,250 מ' לצד כביש ביירות-דמשק במרחק 27 קילומטרים מביירות. אוכלוסיית העיירה כ-5,000 נפש, אך היא גדלה ל-15,000 נפש במהלך עונת התיירות בקיץ. בעיירה מספר מלונות מפוארים. מדיה וקבצים בנושא סאופר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בלבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובי חן

רובי (ראובן) חן (נולד ב-2 בינואר 1952) הוא זמר ישראלי השר בסגנון מזרחי. מכונה גם בשם "מלך הזמר התוניסאי".[דרוש מקור] החל את דרכו המוזיקלית בשנות השמונים. ב-1980 התפרסם בלהיט "סמרה י'סמרה" שכתב דני שושן ללחן מצרי. השיר נשלח לתחנות הרדיו וזכה להשמעות רבות ב-גלי צה"ל וב-קול השלום. מאז הקפיד רובי חן להוציא אלבום מדי שנה. חן הופיע בתוכניות טלוויזיה בעברית ובערבית ומנגן על בוזוקי, עוד, גיטרה חשמלית ועל כלי מיתר אתניים אחרים. רובי חן מופיע גם בבתי כנסת, בהילולות ובאירועים פרטיים כמו חתונות, בר מצווה ואירועים משפחתיים. הוא שר במגוון שפות, כאשר הלהיטים בתוניסאית והפיוטים המסורתיים הם הדומיננטיים ברפרטואר שלו. ב-2005 יצא האלבום ה-30 "יש לה נשמה". בנוסף לקלטות ולדיסקים הוציא רובי חן קלטות וידאו רבות. בלהיטיו הגדולים (1978) חברים טובים (1982) סמרה (1984) אהבת ילדות (1984) שמחת חיים (1985) חפלה ערבית עם רובי חן (1987) סורו נא (1989) למה לא? (1990) חפלה ערבית ותוניסאית (1990) עודני שר (1991) חגיגה תוניסאית (1993) בקצב המנגינה (1993) סופר להיטי זהב (1995) הבוזוקי בידיים (1996) חתונה מוצלחת (1996) בית הכנסת "בושאייף בזליתן" חלק א'/ חלק ב' (1997) חגיגה יוונית (1997) הלילה חגיגה (1998) ג'ינה (1998) רובי חן בהופעה – מוקדש לבושייף (1999) להיטים בתוניסאית לשמחות, חינות וחתונות (2001) שירים תוניסאיים מבית אבא - לחתונה, חינות ושמחות (2001) חפלה בתוניס - עם הזמרת אסתר דלל מתוניס (2002) בנתיבי החיים (2003) רובי חן ולהקתו בהופעה חיה – בית כנסת "בושאייף" (2004) יש לה נשמה (2005) השירים היפים של תוניס (2006) במיטב השירים מכל הזמנים (2006) שירה, פיוט ומסורת (2006) הלהיטים הגדולים בערבית - חלק א'/ חלק ב' (2006) "צרפת ישראל" הופעה באולימפיה בפריז - חגיגה ערבית תוניסאית ופיוט (2010) המיטב של רובי חן (2012) רובי חן, ברשת החברתית פייסבוק רובי חן, סרטונים בערוץ היוטיוב
שוקי בן-ענת

יהושע (שוקי) בן-ענת (נולד ב-10 באוקטובר 1954) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, אשר כיהן כקצין מילואים ראשי. יהושע בן-ענת נולד במושב נורדיה. עם גיוסו לצה"ל ב-1972 בחר בן-ענת לשרת בחטיבת גולני והתקבל לסיירת גולני. כשנה לאחר מכן נפצע בתאונת אימונים ועבר לשרת בחיל השריון בגדוד 82 של חטיבה 7. במלחמת יום הכיפורים לחם כתותחן טנק שוט בחזית הסורית. לאחר המלחמה עבר קורס מפקדי טנקים והשתתף במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. לאחר קורס קצינים נשאר להדריך בקורס קציני שריון ובהמשך פיקד על פלוגה מבצעית בגדוד 74 של חטיבה 188 ופיקד על פלוגה בקורס קציני שריון בביר תמדה. בשנת 1978 השתחרר מצה"ל ועסק בחקלאות. בשירות המילואים שימש בן-ענת כסגן מפקד גדוד 293 בחטיבת מרכבות הפלדה ולחם עמו במלחמת לבנון הראשונה. לאחר המלחמה עבר קורס מפקדי גדודים במילואים ומונה למפקד הגדוד. בהמשך שירת כמפקד חטיבת שריון במילואים וכסגן מפקד עוצבת אתגר. בשנת 2008 הועלה בן-ענת לדרגת תא"ל ומונה לתפקיד קצין מילואים ראשי. במקביל לתפקידו שירת בן-ענת כראש מטה עוצבת עמוד האש. הוא סיים את תפקידו באוקטובר 2012. בן-ענת מתגורר ביישוב מעלה גמלא ברמת הגולן. מדיה וקבצים בנושא שוקי בן-ענת בוויקישיתוף יעל ליבנת, קמל"ר: המבצע הגדול הבא יכול להיות במשמרת שלנו, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2012. חנן גרינברג, "מערך המילואים של צה"ל על סף משבר", באתר nrg‏, 18 בינואר 2012. אמיר בוחבוט‏, קצין המילואים הראשי: "אסור לטפל במשרתים כמו ועד עובדים", באתר וואלה, 16 במאי 2012. תומר ולמר, קצין מילואים ראשי: ההתנדבות הכלכלית תיגמר, באתר ynet, 13 בדצמבר 2011. עמוס הראל, שיחת היום "תא"ל בן-ענת, המוטיבציה לשרת במילואים גדלה?", באתר הארץ, 2 במאי 2010. רוני אפרת, קמל"ר: "צה"ל הוא פריפריאלי יותר - וזו עובדה", אתר צה"ל, ‏ 30.06.2010. עידו אלעזר, הקמל"ר: "אנו מזהים תופעה של עשרות מ"פים ומג"דים במיל' שמחפשים עבודה", אתר צה"ל, ‏ 06.05.2009. רוני סופר, אחרי למילואים? כנראה שלא: "רק רבע משרתים", באתר ynet, 2 במאי 2010. מורן אזולאי, קצין מילואים ראשי בכנסת: "המדינה לא תומכת", באתר ynet, 19 ביוני 2012. שחר פלס, ‏קצין מילואים ראשי היוצא: "אם המדינה לא תירתם, נאבד את מערך המילואים", באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2012. יעל זהבי, תא"ל הושע פרידמן מונה לקצין המילואים הראשי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 1 בפברואר 2013. חגי עמית, הפצצה המתקתקת של המילואימניקים: לא מתגייסים בשביל כסף, אבל בלי כסף לא נתגייס, באתר TheMarker‏, 3 במאי 2013. שאול נגר, מערך המילואים יעמוד במשימה, ביטאון "שריון" 42, ‏ נובמבר 2012, כפי שהועלה באתר "יד לשריון". אריאלה רינגל הופמן, "גם אם במלחמה הבאה חיילי המילואים יגיעו, לא יהיה מי שיפקד עליהם", ידיעות אחרונות, ‏ 12.10.2012. ‏לקראת יום הכיפורים: קצין מילואים ראשי, תא"ל שוקי בן-ענת, מספר על החוויות הקשות ממלחמת יום הכיפורים, שלושים ושבע שנים אחרי ‏קצין חדש למילואימניקים, אתר דובר צה"ל, 22.09.2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוקסי מיוזיק

רוקסי מיוזיק (באנגלית: Roxy Music) הייתה להקת ארט רוק בריטית שהוקמה ב-1971, הוציאה אלבומים רבים שזכו להצלחה בינלאומית, והופיעה ברחבי העולם. נחשבת לאחת מלהקות הארט רוק המשפיעות ביותר בתחומה. הלהקה נוסדה על ידי בריאן פרי שהפך לדמות המובילה, מחבר השירים ולסולן הלהקה ועל ידי בסיסט הלהקה גרהם סימפסון. שאר חברי הלהקה הם פיל מנזנרה בגיטרה, אנדי מקיי בסקסופון ופול תומפסון בתופים וכלי הקשה. בעבר היו חברים בלהקה גם המוזיקאים בריאן אינו בקלידים ואדי ג'ובסון בקלידים ובכינור. עד היום הקליטה הלהקה שמונה אלבומי אולפן, שהאחרון שבהם "Avalon" יצא בשנת 1982. למרות שלאחר מכן לא יצא אלבום אולפן חדש ללהקה, היא המשיכה להופיע, וסיבוב ההופעות האחרון שלה נערך במהלך 2011 לרגל ציון 40 שנה להקמתה. בשנת 2014 טען פיל מנזנרה בריאיון למגזין רולינג סטון כי הלהקה אינה פעילה מאז 2011, ואין עוד לחבריה כל רצון לשוב להופיע שוב יחד. על אף שהלהקה זכתה להצלחה בעיקר בבריטניה ואוסטרליה בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, השפעתה משמעותית על להקות הפאנק המוקדמות, להקות הגל החדש והרכבי מוזיקה אלקטרונית. שניים מחברי הלהקה הראשונים, בריאן פרי ובריאן אינו, הצליחו גם בקריירת סולו כשזה האחרון אף הפך לאחד מהמפיקים המבוקשים בעולם המוזיקה. מגזין המוזיקה רולינג סטון דרג את הלהקה במקום 98 בדירוג 100 האמנים החשובים בכל הזמנים. Roxy Music For Your Pleasure Stranded Country Life Siren Manifesto Flesh and Blood Avalon מדיה וקבצים בנושא רוקסי מיוזיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוקסי מיוזיק (באנגלית) רוקסי מיוזיק, ברשת החברתית פייסבוק רוקסי מיוזיק, סרטונים בערוץ היוטיוב רוקסי מיוזיק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר ספוטיפיי רוקסי מיוזיק, באתר Last.fm (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר AllMusic (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר דיזר רוקסי מיוזיק, באתר Yandex.Music (ברוסית) רוקסי מיוזיק, באתר Discogs (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר Songkick (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר בילבורד (באנגלית) רוקסי מיוזיק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אובונטו (פילוסופיה)

האובונטו היא פילוסופיה אתית הומניסטית המתמקדת באמון ובקרבה שבין כל אדם לרעהו. מקורה בעמי הבנטו במדינות הדרומיות של יבשת אפריקה. החוקר יוהאן ברודריק מגדיר את האובונטו כהשקפת עולם קדומה המבוססת על ערכי אנושיות, דאגה, שיתוף, כבוד וחמלה המבטיחים קהילה אנושית שמחה ברוח משפחתית. הפילוסופיה הועלתה על הכתב במחצית השנייה של המאה ה-20. המושג קיים (לעיתים בשמות שונים במקצת) בשפות בנטו שונות. קיימות הגדרות שונות למושג אשר אינן תמיד חופפות, ותלויות בהוגים שונים אשר השתמשו במושג, ובמידת מה אף במדינה ובשפה בה משתמשים בו. ניסיון לתת הגדרה לאידאולוגיה ניתן על ידי הארכיבישוף דזמונד טוטו: "אדם המאמין באובונטו פתוח לאחרים, מתחשב באחרים, ולא מרגיש מאוים כשאחרים טובים ממנו, משום שהוא מאמין ובעל מספיק ביטחון עצמי לדעת כי הוא משתייך לקבוצה גדולה יותר והוא נפגע כאשר אחרים מושפלים, נפגעים, מעונים, או סובלים מדיכוי." נלסון מנדלה וטים ג'קסון הם מהאישים המפורסמים שעשו שימוש במושג האובונטו. מדינות אשר בהן קיימות הגדרות שונות למושג זה הם: בוצוואנה, מלזיה, רואנדה, בורונדי, אוגנדה, טנזניה, קניה, וזימבבואה. לפילוסופיה נוכחות בתרבות הכלל עולמית וכן בזו המערבית. ב-2004 היזם הדרום אפריקאי מרק שאטלוורת' החליט לקרוא להפצת הלינוקס אובונטו שהקים בשנת 2004 על שם הפילוסופיה. מדיה וקבצים בנושא אובונטו בוויקישיתוף דיאון פורסטר 2006a עמוד 252 Gade, C.B.N. 2011. "The Historical Development of the Written Discourses on Ubuntu", South African Journal of Philosophy 30(3), 303–329 1999, דברים דומים שכתב טוטו ניתן לקרוא בקישור אנציקלופדיית העולם החדש אודות אובונטו מידע על הפצת הלינוקס אובונטו מתוך האתר שלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלודאן

בלודאן (בערבית: بلودان) היא עיירה במחוז ריף דמשק שבסוריה, כ־51 קילומטרים צפונית־מערבית לדמשק. היישוב בבלודאן קיים מן התקופה הרומית, ובדרום העיר נמצאות עתיקות מתקופה זו וכן שרידי מנזר יווני־אורתודוקסי עתיק. בעיר עצמה מבנים בני מאות שנים. העיר המודרנית שימשה מוקד לכמה ועידות היסטוריות, ובין היתר לוועידת בלודאן של הוועד הערבי העליון בשנת 1937, בה החליטו נציגי ערביי ארץ ישראל ונציגי מדינות ערב לדחות את הצעות ועדת פיל. בולדאן נמצאת במפנה המזרחי של הרי קלמון, בגובה של כ־1,500 מטרים, על פסגת הר הצופה אל מישור זבדאני, מוקפת יערות הרריים. אקלימה הנוח והלחות הנמוכה בחודשי הקיץ, כמו גם השלגים היורדים בה בחורף, מושכים מבקרים רבים והיא מהווה יעד לתיירות פנים ולתיירים ממדינות ערב. בעיירה מלונות ומסעדות רבים. במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004 מנתה אוכלוסיית בלודאן 3,101 תושבים. מדיה וקבצים בנושא בלודאן בוויקישיתוף נתוני אוכלוסייה של אזור זבדאני. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי

פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי הוא טקס חלוקת פרסים שנתי בו מצוינים הישגים בקולנוע הבריטי העצמאי. המועמדויות מוכרזות בתחילת נובמבר והטקס עצמו מתקיים בנובמבר או בתחילת דצמבר. פרסי הקולנוע העצמאי חולקו לראשונה בשנת 1998 על ידי מייסד פסטיבל הסרטים ריינדאס, אליוט גרוב. מטרתו של גרוב הייתה להעלות על נס כישרונות והישגים בקולנוע הבריטי הממומן באופן עצמאי ולקדם סרטים בריטיים בקרב הציבור הרחב. חלוקת הפרסים מהווה חלק מפסטיבל הסרטים ריינדאס הנערך מדי שנה בחודש ספטמבר/אוקטובר. הטקס שהיה מתוכנן להתקיים בשנת 2020 נדחה לחודש פברואר 2021. ביולי 2022 הודיע ארגון BIFA המעניק את הפרס, על שינויי קטגוריות החל מהטקס ה-25 שמתוכנן להתקיים ב-4 בדצמבר 2022. במסגרת זו, בקטגוריות המשחק, הונהגה הגדרה נייטרלית מבחינה מגדרית, ואת המילים "שחקן" ו"שחקנית", החליפה המילה "הופעה". לאור זאת, יוענקו פרסי משחק בחמש קטגוריות: "ההופעה הראשית הטובה ביותר"; "הופעת המשנה הטובה ביותר"; "הופעה ראשית משותפת הטובה ביותר" – לשני תפקידים, ובמקרים מיוחדים שלושה, שעומדים במוקד סרט אחד; פרס האנסמבל הטוב ביותר, ופרס על הופעת הפריצה, שהיא הגדרה נייטרלית ממילא. בקטגוריות ההופעות הטובות ביותר יהיו עד עשר מועמדויות בכל אחת, ובקטגוריות ההופעה המשותפת והאנסמבל – עד חמש מועמדויות כמו כן, נוספה קטגוריית בימוי הבכורה הטוב ביותר של סרט תיעודי, לצד פרס דאגלס היקוקס לבימוי בכורה, שיוענק רק לסרט עלילתי, ואילו הפרס למוזיקה הטובה ביותר פוצל לשתי קטגוריות נפרדות: הלחנת המוזיקה המקורית הטובה ביותר, והעריכה המוזיקלית הטובה ביותר. הסרט העצמאי הטוב ביותר הבמאי הטוב ביותר התסריט הטוב ביותר ההופעה הראשית הטובה ביותר (החל מ-2022) הופעת המשנה הטובה ביותר (החל מ-2022) ההופעה הראשית המשותפת הטובה ביותר (החל מ-2022) אנסמבל השחקנים הטוב ביותר (החל מ-2022) הופעת הפריצה הטובה ביותר הסרט התיעודי הבריטי הטוב ביותר (החל מ-2003) הסרט הקצר הבריטי הטוב ביותר (החל מ-2003) הסרט הזר העצמאי הטוב ביותר הליהוק הטוב ביותר (החל מ-2017) הצילום הטוב ביותר (החל מ-2017) עיצוב התלבושות הטוב ביותר (החל מ-2017) העריכה הטובה ביותר (החל מ-2017) האפקטים הטובים ביותר (החל מ-2017) האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר (החל מ-2017) הלחנת המוזיקה המקורית הטובה ביותר (החל מ-2022) העריכה המוזיקלית הטובה ביותר (החל מ-2022) עיצוב הפקה הטוב ביותר (החל מ-2017) הסאונד הטוב ביותר (החל מ-2017) בימוי הבכורה הטוב ביותר - פרס על שם דאגלס היקוקס (החל מ-1998) תסריט הבכורה הטוב ביותר (החל מ-2016) הפקת הבכורה הטוב ביותר (החל מ-2016) פרס ריצ'רד האריס (החל מ-2003) פרס וראייטי פרס מיוחד של חבר השופטים ההישג הטוב ביותר בהפקה (1998 – 2014) ההישגים הטכניים הטובים ביותר (2001 – 2016) השחקן הטוב ביותר (1998 – 2021) השחקנית הטובה ביותר (1998 – 2021) שחקן המשנה הטוב ביותר (2008 – 2021) שחקנית המשנה הטוב ביותר (2008 – 2021) המוזיקה הטובה ביותר (2001 – 2021) מדיה וקבצים בנושא פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי באתר IMDb פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) British Independent Film Awards Ceremony Moved to February | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com Trtaglione, Nancy (July 5, 2022). British Independent Film Awards Shifts To Gender-Neutral Acting Categories; Adds Prizes. Deadline Hollywood, retrieved July 5, 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפולון פטרס

אפולון פטרס (ביוונית: Α.Σ. Απόλλων Πατρών), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר פטרס, המתמודדת בליגת העל היוונית. הקבוצה הוקמה בשנת 1947 כחלק ממועדון הספורט "אפולון" שהוקם עוד בשנת 1926. בעקבות ביטול מחלקת הכדורגל של המועדון בשנת 1968, החלה הקבוצה לתפוס תאוצה ובסיום עונת 1970/71 העפילה בפעם הראשונה לליגה הבכירה. הקבוצה שרדה עונה אחת בלבד וירדה חזרה לליגה השנייה. בסיום עונת 1978/79 העפילה הקבוצה בפעם השנייה לליגה הבכירה. בעונת 1996/97 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע היווני, אך הפסידה לקבוצת אולימפיאקוס 80-78. בנוסף הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי גמר הגביע בעונת 2003/04. בעונת 2006/07 ירדה הקבוצה לליגה השנייה מהמקום ה-13. בסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. הקבוצה השתתפה במשך שלוש עונות רצופות בגביעי אירופה. בעונות 1996/97 (הודחה על ידי טורק טלקום ברבע הגמר), 1997/98 (הודחה על ידי הפועל אילת בשמינית הגמר) בגביע ספורטה. ובעונת 1998/99 הודחה על ידי קבוצת דיז'ון באסקט ברבע גמר גביע קוראץ'. הקבוצה מארחת בהיכל הספורט תופאלוס בעיר, המכיל 4,500 מקומות ישיבה. הגביע היווני: גמר: 1997 חצי גמר: 2004 ישראל ליאור ליובין אוסטרליה אנדרו גייז ארצות הברית טרנס מוריס ארצות הברית בראיינט מרקסון ארצות הברית דריק המילטון ארצות הברית באק ג'ונסון ארצות הברית טרנס רנצ'ר ארצות הברית ג'וזף פורטה אתר האינטרנט הרשמי של אפולון פטרס אפולון פטרס, ברשת החברתית פייסבוק אפולון פטרס, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.