laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קאייס

קאייס (בצרפתית: Kayes) היא עיר המשמשת כבירת מחוז קאייס במערב מאלי. נכון לשנת 2009, בעיר מתגוררים 127,368 תושבים. עד הכיבוש על ידי האימפריה הקולוניאלית הצרפתית בסוף המאה ה־19, קאייס היה כפר קטן. המיקום שלה על קו רכבת עתידי מדקר למאלי הוביל לפיתוח של העיר. בשנת 1892 הפכה העיר לבירת סודאן הצרפתית. ב־17 באוקטובר 1899 במקו הוחלפה לעיר הבירה של סנגל עילית וניז'ר, ובשנת 1908 במקו הוכרזה כבירת כל סודאן הצרפתית. העיר ממוקמת בגובה של 33 מטרים מעל פני הים, על שתי גדות הנהר סנגל. העיר ממוקמת במערב מאלי, במרחק של כ־64 קילומטרים מהגבול עם מאוריטניה ובמרחק דומה מהגבול עם סנגל. העיר נמצאת כ־420 קילומטרים מצפון־מערב לבמקו, בירת המדינה. האקלים בקאייס הוא אקלים צחיח למחצה (BSh לפי שיטת קפן). בשנה ממוצעת יורדים כ־650 מילימטרים של משקעים, רובם בין יוני לאוקטובר. כמעט בכל השנה הטמפרטורות גבוהות, ולעיתים עלולות לעלות מעל ל־40 מעלות צלזיוס. יש המכנים אותה "סיר הלחץ של אפריקה" ו"העיירה המאוכלסת ברציפות בחמה באפריקה". העיר נמצאת על צומת כבישים המחברים אותה עם שאר חלקי המדינה, ובייחוד עם עיר הבירה במקו. אחד הכבישים העוברים בעיר הוא כביש המחבר בין במקו לערים גדולות בסנגל, כמו טמבאקונדה, קאולק ועיר הבירה דקר. בין שתי גדות הנהר עליהן בנויה העיר מחברים שני גשרים. בנוסף, בעיר ממוקם שדה תעופה בעל מסלול טיסה סלול. מדיה וקבצים בנושא קאייס בוויקישיתוף Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Kayes) (PDF) (בצרפתית), République de Mali: Institut National de la Statistique, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-07-27. "World Weather Information Service – Kayes". World Meteorological Organization. נבדק ב-12 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Kayes Climate Normals 1961–1990". National Oceanic and Atmospheric Administration. נבדק ב-12 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן סטיוארט

אלן סטיוארט (באנגלית: Allan Stewart;‏ 11 בפברואר 1865 – 1951) היה צייר סקוטי שבנה את המוניטין שלו על ציורים רומנטיים, היסטוריים וצבאיים וכן על נופים ודיוקנאות. נולד באדינבורו ב-11 בפברואר 1865, אביו היה מנהל הדואר בליית', סטיוארט התחנך במכון אדינבורו. הוא למד אמנות בבתי הספר המלכותי של האקדמיה הסקוטית, שם הוענק לו מספר פרסים, וגם בספרד ובצרפת. הוא הציג ציורים באקדמיה המלכותית, בגלאזגו ובליברפול ובתערוכות פרובינציאליות אחרות. הציורים כללו תיאורי אירועים צבאיים בעיקר מסוף המאה ה-19 במקומות שונים בעולם בעיקר בפרפריה של האימפריה הבריטית, כמו באפריקה ומזרח אסיה. בציוריו של אירועים צבאיים, הוא פנה לא פעם לחיילים משוחררים שנכחו בפעולות. למשל הוא ראיין ותיקי קרבות שהתגוררו באדינבורו. אחד מהם השאיל לאמן מעיל נדיר שלבש במהלך הקרבות. אחרים סיפקו לו תצלומים מהאירועים והעתקי מסמכים. מלבד ציורי השמן שלו, הוא גם אייר ספרים רבים על טיולים והיסטוריה, כולל יצירות על ציילון וצפון בורנאו הבריטית. סטיוארט שירת בצוות של ה-Illustrated London News במשך מספר שנים ובתפקיד זה נסע לדרום אפריקה כאמן 'מיוחד' במהלך מלחמת הבורים. תמונה אחת מתקופה זו הייתה גדוד יורקשייר וניו זילנדים שהדפו את הבורים ליד קולסברג, מושבת הכף. הוא גם ליווה את המלך אדוארד השביעי בסיוריו בים התיכון במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת כקצין ביחידת המהנדסים המלכותיים ובמשך זמן מה היה קשור לכוחות האוסטרלים והאמריקאים. שניים מציוריו מהמלחמה הם "התקפת הסקוטים האפורים" ו"הדרך חזרה, 30 בספטמבר 1918". הוא עבד בקנלי, סארי עד בסביבות 1925 לפני שעבר לעיר דאלרי ליד קאסל דאגלס, קירקודברייטשייר, שם נפטר ב-29 בינואר 1951, בגיל 85 והותיר את אשתו ושלושת ילדיו. הוא קבור בחצר הכנסייה של דאלרי. מדיה וקבצים בנושא אלן סטיוארט בוויקישיתוף כתבי אלן סטיוארט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Harrington, Peter. (1993). British Artists and War: The Face of Battle in Paintings and Prints, 1700–1914. London: Greenhill Obituary, The Times, 31 January 1951, page 8.
מבצע סרטן שחור

מבצע סרטן שחור (בשוודית: Svart krabba) הוא סרט מלחמה שוודי משנת 2022. העוסק בעתיד אפוקליפטי שבו נמצאת שוודיה במלחמה אכזרית. הסרט מתאר עתיד אפוקליפטי שבו נמצאת שוודיה במלחמה אכזרית עם אויב נחוש. קרוליין אדה (נומי ראפאס) - חיילת בצבא השוודי, מגויסת למבצע שיכול לשנות את פני המלחמה. בתחילה היא מסרבת למשימה שנראית כמשימת התאבדות, אולם משנה את דעתה לאחר שהיא מבינה שזהו הסיכוי היחיד להציל את בתה, שנחטפה לפני חמש שנים. "מבצע סרטן שחור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מבצע סרטן שחור", באתר נטפליקס "מבצע סרטן שחור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קשה להיות חרק!

קשה להיות חרק! (באנגלית: !It's Tough to be a Bug) הוא סרט תלת־ממדי שאורכו 9 דקות, המבוסס על הסרט של אולפני פיקסאר "באג לייף". הסרט משתמש בפעלולי תאורה, אודיו אנימטרוניקס ופעלולי קולות וריחות הנותנים לקהל הצופה בסרט את ההרגשה איך העולם נראה מנקודת מבט של חרק. גיבור הסרט הוא פליק - גיבור הסרט "באג לייף". המתקן מצוי במרכז עץ החיים בפארק השעשועים ממלכת החיות של דיסני בדיסניוורלד שבאורלנדו, פלורידה. המתקן נפתח לקהל ב-22 באפריל 1998 - שבעה חודשים לפני שהסרט באג לייף יצא לאקרנים. מתקן זהה מצוי גם בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה - מתקן זה נפתח לקהל ב-8 בפברואר 2001. הסרט הופק על ידי אולפני רית'ם אנד יוז ולא על ידי אולפני פיקסאר. שיר הנושא של הסרט הופץ על גבי ה-CD "מוזיקה מההרפתקה הקליפורנית של דיסני" משנת 2001. קשה להיות חרק!, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קשה להיות חרק!
מבצע מג'נו

מבצע מג'נו הוא מותחן ריגול הודי משנת 2023. העוסק במרגלים הודים בפקיסטן, בתקופת המרוץ הגרעיני בין הודו לפקיסטן. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-13 במאי 2022 אולם יציאתו נדחתה ל-10 ביוני של אותה שנה לפני שנדחתה שוב ללא הגבלת זמן. בסופו של דבר, היציאה לקולנוע של הסרט בוטלה והוא הופץ ישירות בנטפליקס ב-20 בינואר 2023. אמנדיפ סינג, הוא סוכן אגף המחקר וניתוח (RAW) הודי המתגורר בפקיסטן תחת השם טאריק חוסיין. הוא מתאהב בנסרין, נערה פקיסטנית עיוורת, ומתחתן איתה. ב-1974, בעקבות לחץ בינלאומי, הודו נאלצת להשהות את תוכנית הגרעין שלה. פקיסטן מנצלת את ההפוגה כדי לפתח תוכנית גרעין משלה. על סינג מוטלת המשימה למצוא את הכור הגרעיני הפקיסטני. "מבצע מג'נו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מבצע מג'נו". ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיר הפטנטים

"שיר הפטנטים" נכתב בשנת 1966 עבור אורי זוהר. המילים של חיים חפר והמנגינה של מל קלר. שיר הפטנטים הוא שיר הלל הומוריסטי לתעשייה הישראלית ולכושר ההמצאה היהודי. השיר מביא כדוגמה שלושה מן המוצרים הנפוצים ביותר בשוק הביתי באותה התקופה: שמן המאכל, תנור החימום והתריסול, תוך שילוב פרסומות שנכתבו עבורם. ישראל איננה מדינה נידחת אלא מדינה ש"מתפתחת בצעדי ענק" הודות לגאוניות, ליצירתיות ולחדשנות היהודית. מדבר בשבחו של שמן המאכל המיוצר בשיטות כימיות חדשניות שנועדו לשמור על בריאותם של הצרכנים. השיר אינו נוקב במפורש בשם המותג אך ברור למאזין של שנות השישים שמדובר בשמן מאכל של חברת שמן הנמכר תחת השמות "מגד" ו"עץ הזית". בית החרושת שמן, בבעלותם של האחים נחום, משה וגדליהו וילבושביץ, נחנך בארץ בימי המנדט, בשנת ,1924 על ידי הנציב הבריטי סר הרברט סמואל. שמן המאכל הופק בתהליך זיקוק חדשני שהבטיח הרחקת חומצות שומן ומנע הצטברות משקעים בתחתית הבקבוק. החברה השקיע רבות בפרסום מוצריה שכללו לא רק שמן מאכל אלא גם מוצרים קוסמטיים. בשנת 1934 פרסם אברהם שלונסקי בכתב העת "טורים" גיליון ל"ב - ל"ג, שיר ששימש פרסומת לשמן "מגד", אותו כתב יחד עם לאה גולדברג ונתן אלתרמן. מילות שיר הפטנטים “אפשר לרמות רק בני אדם, אך לא את בני המעיים” נכתבו בהשראת פרסומת זאת. בשנת 1938, פרסמה לאה גולדברג שיר נוסף על שמן "מגד" באותו כתב עת. מפרט את דרך פעולתו, את יתרונותיו, את יעילותו ואת קלות הפעלתו של תנור החימום "זלמן". ברור למאזין שהכוונה היא לתנור "פרידמן", תנור החימום הנפוץ ביותר בארץ. הפרסומת הידועה "כי פרידמן הוא פרידמן מה יש לדבר, כי פרידמן תמיד הוא הטוב ביותר" , שנכתבה על ידי דן אלמגור עבור המפעל, נכללה בשלמותה בבית זה, תוך שינוי שם התנור מפרידמן לזלמן. חברת ש. פרידמן בע"מ הוקמה בשנת 1936 על ידי שמואל שמריהו פרידמן ובניו, עולים מהונגריה. ייצור תנורי החימום התחיל בשנת 1940. בשנות ה-60 של המאה ה-20, מוצרי החברה נמצאו כמעט בכל בית בישראל. "המצאה יוצאת מן הכלל" הייתה ללא ספק תריס ההזזה העשוי לוחות אזבסט שאפשר הגדלת שטח הדירה על ידי סגירת מרפסות. החברה המובילה בתחום הייתה חברת "תריסול" שהוקמה בשנת 1957 על ידי המהנדס רם בר-טל אשר אף הוציא פטנט על המצאתו. חברות מתחרות יצאו לשוק עם המותגים "תריזז" ו"תריס-קל". הבית השלישי והאחרון בשיר הפטנטים מתאר את אופן פעולתו של התריס, את קלות הפעלתו -"תריס זז, תריס רץ, תריס עף, תריס בום" ואת סגולותיו הבריאותיות - "שובר קרניים אולטרה סגוליות". ש. פרידמן בע"מ תריסול שמן תעשיות מילים לשיר הפטנטים באתר שירונט אורי זוהר שר את שיר הפטנטים באתר יוטיוב שיר הפטנטים – מילים וביצועים | קלר, מל, 1920-1998 מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il האספן, חברת "שמן", באתר האספן, ‏2021-03-08 דני קרמן, חרוזים להשכיר, באתר דני קרמן, ‏2019-12-13 בדף הפייסבוק של הספרייה הלאומית: החלטורה של לאה גולדברג. 3 בדצמבר 2019 ⁨UNKNOWN⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 26 יולי 1961 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il מפעל ש. פרידמן בע"מ - סירטונים, באתר www.friedman-factory.com דן שדור, ‏יצירתיות אף פעם לא הייתה חסרה לנו, באתר גלובס, 18 באפריל 2002 תריסול ותריזז, באתר נוסטלגיה אונליין
סמל צ'אד

סמל צ'אד הוצג לראשונה בשנת 1970. במרכז - מגן עם פסים גליים כחולים, ושמש הזורחת מעליו. המגן נתמך על ידי עבדקן הרעמה ואריה. מתחת למגן נמצא המוטו הלאומי של צ'אד - Unité, Travail, Progrès - אחדות, עבודה, קדמה, בצרפתית. הפסים הכחולים מייצגים את ימת צ'אד, והשמש מסמלת התחלה חדשה. העבדקן מסמל את הצד הצפוני של המדינה, והאריה את הדרום. המדליה מתחת למגן היא מדליית מסדר הכבוד של צ'אד. דגל צ'אד המנון צ'אד מדיה וקבצים בנושא סמל צ'אד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחי לנשק

אחי לנשק (באנגלית: The Profession‏; "המקצוע") הוא ספר מאת סטיבן פרספילד משנת 2012. הספר עוסק בעתיד אפוקליפטי, שבו צבא שכירי חרב משתלט על בארות הנפט של חצי האי ערב. הספר מתרחש בשנת 2032. ניסיון הפיכה בערב הסעודית גורר את המדינה לכאוס. במקביל, כוחות איראניים פולשים לעיראק בתמיכת סין. עד מהרה הופך המצב בחצי האי ערב למלחמת הכל בכל אכזרית. מחירי הנפט ברחבי העולם מזנקים, והכלכלה העולמית בקריסה. היחיד שיכול לעצור את הכאוס הוא "כוח החדירה" - צבא שכירי חרב בפיקודו של גנרל אמריקני קשוח בשם ג'יימס סאלטר. תוך זמן קצר משתלט סאלטר על מרבית בארות הנפט בחצי האי, והופך לאדם החזק בעולם. אולם הוא אינו אומר די בכך, ושואף לחזור לארצות הברית ולהפוך לשליט המדינה. האדם היחיד שיכול לעצור אותו הוא ג'נטולום ("ג'נט") - יד ימינו ובן טיפוחיו לשעבר. סטיבן פרספילד, אחי לנשק, הוצאת אריה ניר, 2012. "Book review: 'The Profession' by Steven Pressfield". "The Profession By Steven Pressfield" ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילהלם קרג

וִילְהֶלְם קְרַג (בנורווגית: Vilhelm Andreas Wexels Krag‏; 24 בדצמבר 1871 – 10 ביולי 1933) היה משורר, סופר ומחזאי נורווגי, בנו של פיטר רסמוס קרג (אנ') ואחיו של תומאס קרג (אנ'). יחד עם גבריאל סקוט (אנ'), הוא נחשב לסופר הבכיר של דרום נורווגיה, והוא זה שטבע שם זה (Sørlandet) לאזור. קרג כבר הודפס את שירו הראשון בכתב העת Fædrelandsvennen (אנ') ("ידיד המולדת") כשהיה בן 16. הוא קרא וקיבל השראה רבה מביירנסטרנה ביירנסון ומהנריק איבסן. בשנת 1890 הוא למד באוניברסיטה. מ-1908 עד 1911 היה מנהל בתיאטרון הלאומי (אנ'). משנת 1911 עבד כיועץ ספרותי בהוצאת הספרים אשקהאוג (אנ'). עם הופעת ספר הביכורים Digte ("שירים", 1891) שהחרוזים המלודיים והעגמומיים שבו על בדידות וארוטיקה הושפעו מהולגר דרכמן וינס פיטר יאקובסן, שירי עם וסמליות צרפתית, קרג הביא קול חדש בשירה הנורווגית, שנשמע גם בקובץ השירים הבא שלו: Sange fra Syden ("שיר מהדרום", 1893). עם הזמן, שיריו קיבלו אופי פשוט ומציאותי יותר באמצעות חיבור לנוף ולאוכלוסיית דרום נורווגיה, דייגים ומלחים, דבר שניתן לראות באוספי השירה Nyere digte ("שירים חדשים יותר",1897), Vestlandsviser ("זמר כפרי מערבי", 1898), Sange fra min ø ("שיר מהאי שלי", 1918) ו-Viser og vers ("הצגות וחרוזים", 1919). ככותב פרוזה, הגיע קרג לאיכויות בולטות בתיאורים ההומוריסטים שלו של דרום נורווגיה, Major von Knarren og hans venner (מאיור פון קנארן וידידיו, 1906), Hos Maarten og Silius ("עם מרטן וסיליוס", 1912) ו-Stenansiktet ("פני האבן", 1918) וכן בספרים האוטוביוגרפיים Min barndoms have ("גן ילדותי", 1926) ו-Den gang vi var tyve aar ("כשהיינו בני עשרים", 1927). מבין מחזותיו הרבים, בולטים Baldevins bryllup ("חתונתו של בלדווין, 1900) עם מוטיבים מחיי העם של דרום נורווגיה ו-Livet en leg הלירי ("החיים מחזה", 1901). מבחר מכתביו יצא לאור בשם Skrifter (מבחר) יצא לאור בשנת 1930 ב-4 כרכים. בסך הכל, הוא כתב 43 ספרים (שירים, פרוזה ומחזות), והוא כנראה גם המשורר הנורווגי המובהק ביותר. מדיה וקבצים בנושא וילהלם קרג בוויקישיתוף Vilhelm Krag (בנורווגית) באנציקלופדיה הנורווגית הגדולה Vilhelm Krag (בנורווגית) באנציקלופדיה הביוגרפית הנורווגית וילהלם קרג, באתר MusicBrainz (באנגלית) וילהלם קרג, באתר Discogs (באנגלית)
עמוס דרורי

עמוס דרורי (נולד ב-1947) הוא פרופסור מן המניין (אמריטוס) באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ונשיא המרכז האקדמי פרס. בעבר כיהן כסגן נשיאה באוניברסיטת בן-גוריון וכדיקן הפקולטה לניהול שם. דרורי נולד וגדל בירושלים. הוריו, מלכה (לבית ברנוב) ומרדכי ליזרוביץ, עלו לארץ כחלוצים מליטא בשנות העשרים של המאה העשרים. בנערותו למד בבית ספר התיכון ליד האוניברסיטה ובהמשך שירת בצבא כלוחם בחטיבת הצנחנים. לאחר שחרורו למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך את לימודיו לתואר דוקטור בפסיכולוגיה ארגונית באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה, ארצות הברית. את הדוקטורט, שעסק בגורמים המשפיעים על מוטיבציה של עובדים, כתב בהנחיית פרופ' דייוויד קיפניס (David Kipnis). בשנת 1976, לאחר קבלת התואר, שב לישראל והצטרף כמרצה לאוניברסיטת בן-גוריון. במהלך הקריירה שלו באוניברסיטת בן-גוריון מילא דרורי מגוון של תפקידי ניהול אקדמי באוניברסיטה: ראש המחלקה להנדסת תעשייה וניהול (1988-1992), דיקן בית הספר לניהול (1997-2004), דיקן קמפוס אילת (2004-2005), סגן נשיא אקזקוטיבי של אגודת ידידי אוניברסיטת בן-גוריון בארצות הברית (2005-2007) וסגן הנשיאה לקשרי חוץ באוניברסיטת בן-גוריון (2007-2014). הוא עבד באוניברסיטת בן-גוריון עד ליציאתו לגמלאות בשנת 2014. לאחר פרישתו עבר דרורי למרכז האקדמי פרס, שם שימש תחילה כרקטור המרכז. משנת 2020 הוא משמש בתפקיד נשיא המרכז האקדמי פרס. במהלך השנים שהה דרורי במעמד של פרופסור אורח בכמה אוניברסיטאות בחו"ל: אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, בארצות הברית, אוניברסיטת קייפטאון ואוניברסיטת ויטווטרסראנד בדרום אפריקה, ואוניברסיטת ניו סאות' ויילס באוסטרליה. דרורי פרסם מספר רב של מחקרים, מאמרים מדעיים ופרקים בספרים ערוכים. מחקריו בפסיכולוגיה ארגונית, פרושים על מגוון תחומים ובעיקר: התנהגות פוליטית בארגונים, ניהול קונפליקטים (סכסוכים), וניהול הרושם. נשוי לד"ר עליזה דרורי. אב לבן ובת. מתגורר בתל אביב. Eran Vigoda-Gadot, Amos Drory (Eds.), Handbook of Organizational Politics, Cheltenham, UK; Northampton, MA: Edward Elgar, 2006. הספר יצא לאור במהדורה שנייה מעודכנת בשנת 2016. Drory, Amos; Shkoler, Or; Tziner, Aharon (2022). "Abusive leadership: A moderated-mediation through leader-member exchange and by organizational politics". Frontiers in Psychology. 13: 1–15. Drory, A. and E. Vigoda-Gadot, (2010), "Organizational politics and human resource management: A typology and the Israeli experience", Human Resource Management Review, 20, (3) 194-202 Drory, A. (1993), "Political Climate and Job Attitudes", Organization Studies, 14, 59-71. Drory, A., & Romm, T. (1990), "The Definition of Organizational Politics - A Review", Human Relations, 43, 1133-1154. Drory, A,. & Gluskinos, U. (1980), "Machiavelianism and Leadership", Journal of Applied Psychology, 65, (1), 81-86. אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת בן גוריון בנגב - פרופ' עמוס דרורי (דף אישי) אתר האינטרנט הרשמי של המרכז האקדמי פרס - פרופ' עמוס דרורי (דבר נשיא המרכז האקדמי פרס) אתר האינטרנט הרשמי של Google Scholar - עמוס דרורי (רשימת פרסומים מצוטטים) (באנגלית) עמוס דרורי, על פרופ' אילה מלאך-פינס (ביום עיון לזכרה בנושא שחיקה בעבודה במכללה האקדמית נתניה), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 13:00-24:00), 18 בפברואר 2014 ד"ר גלית אבידר, על מחקר שערכה בנושא תוכנית אתיקה בארגונים בהדרכת פרופ' עמוס דרורי ופרופ' יותם לוריא (הרצאה ביום עיון באוניברסיטה הפתוחה - 4 בספטמבר 2018), סרטון באתר יוטיוב, 28 באוקטובר 2018
סקראץ

האם התכוונתם ל... Scratch – שפת תכנות לילדים סקראצ'ינג – טכניקה לנגינת תקליטי ויניל סקראבס – סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית סקראץ' ג'וניור – שפת תכנות לילדים בגיל 5-7
קאראג'אלה

קאראג'אלה (ברומנית: Caragiale) הוא שם משפחה ברומניה, הקשור לכמה מבני משפחה שפעלו בתחום התיאטרון והספרות: יון לוקה קאראג'אלה, מחזאי, כותב סיפורים קצרים ועיתונאי, דמות מובילה בספרות הרומנית קוסטקה ויורגו קאראג'אלה, מנהלי תיאטרון ומחזאים, דודיו של יון לוקה מאטיי קאראג'אלה, סופר ומחבר סיפורים קצרים, בנו הבכור של יון לוקה לוקה קאראג'אלה, משורר, בנו הצעיר של יון לוקה. התיאטרון הלאומי של בוקרשט על שם יון לוקה קאראג'אלה מדיה וקבצים בנושא קאראג'אלה בוויקישיתוף
בנזוציקלוהפטן

בנזוציקלוהפטנים הם ציקלוהפטנים המחוברים לטבעות בנזן. לרובם יש שתי טבעות בנזן, והן נקראות דיבנזוציקלוהפטנים. בנזוציקלוהפטנים אחדים משמשים כטיפול תרופתי, כגון אנטיהיסטמינים, אנטיכולינרגים, נוגדות דיכאון, ונוגדות קולטני סרוטונין. דוגמאות מכילות: אנטיהיסטמינים ונוגדות קולטני סרוטונין אזאטדין דסלורטדין לורטדין רופטדין ציפרוהפטדין קטוטיפן פיזוטיפן תרופות אנטיכולינרגיות דפטרופין נוגדי פרכוסים אוקסיטריפטילין תרופות נוגדות דיכאון ואנטיכולינרגיות אמינפטין אמיטריפטילין נורטריפטילין נוקסיפטילין אוקריפטילין פרוטריפטילין אחרות ציקלובנזפרין אינטריפטילין Benzocycloheptenes at the U.S. National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH)
אטלנטיקה סופרספלאש

אטלנטיקה סופרספלאש (באנגלית: Atlantica SuperSplash) היא רכבת מים בפארק אירופה. נבנתה על ידי מאק רידס (אנ'), ונחנכה ב-19 במרץ 2005. הנסיעה עוסקת בנושאי הכובשים של האימפריה הפורטוגזית. זהו אב הטיפוס לרכבות הרים זהות בשלושה פארקים אחרים ברחבי העולם. אטלנטיקה סופרספלאש היא רכבת מים של סופרספלאש הכוללת שתי נפילות, נפילה אחת של 9 מטרים בין גבעת המעלית לנפילה הראשית שהיא הגבוהה ביותר וומגיעה ל-30 מטרים. שתי קרוסלות מאפשרות לסירות לבצע סיבוב בין המגדלים. כמו כן ישנה גבעה קטנה מיד לאחר הנפילה הראשית לפני שהסירות מבצעות את ההתזה האולטימטיבית שלהן. לרכבת שש סירות, אשר בכל אחת מהן יושבים בארבע שורות של ארבעה אנשים. כל סירה שוקלת 5 טון. האגם המקיף את הרכבת מתפרס על פני 4,400 מ"ר. מתחת לפני המים לאחר הנפילה, סדרה של מגנטים מסוגלת לשלוט במהירות שבה סירות נופלות אל המים. בדרך זו, ניתן לשלוט בגודל ההתזה בהתאם למידת החום של מזג האוויר באותו יום, רכבות הרים בעיצוב דומה קיימות ב-Chimelong Ocean Kingdom, Yunnan Paradise הצבעוני ובכפר התרבות האבוריג'יני פורמוסן. המסע לאטלנטיס ב-SeaWorld סן אנטוניו כמעט זהה, אך ללא הגבעה הקטנה לאחר הנפילה הראשית. מדיה וקבצים בנושא אטלנטיקה סופרספלאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אטלנטיקה סופרספלאש Atlantica - Europa-Park | Freizeitpark-Welt.de, www.freizeitpark-welt.de ATLANTICA, eprust.free.fr Roller Coaster Search Results, rcdb.com
יניב בן ישי

יניב בן ישי (נולד ב-21 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער. בן ישי התחיל את הקריירה שלו בהפועל אשדוד והצטרף לקבוצה הבוגרת בגיל 19. בשנת 1999 התאחד המועדון עם מכבי עירוני אשדוד למ.ס. אשדוד ובן ישי היה השחקן היחיד שהצטרף מהפועל לקבוצה המאוחדת. ב-7 באפריל 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 למכבי נתניה. בעונת 2001/2002 הפך לשוער הראשון של הקבוצה, אך כעבור שנתיים חזר לספסל ושימש כשוער שני. ב-27 בינואר 2008 הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. בקיץ 2008 הושאל לסקציה נס ציונה עד לסיום העונה עמה היה שותף לעליה לליגה הלאומית. בהמשך הקריירה שיחק במכבי עירוני קריית מלאכי, מכבי יבנה, הפועל מרמורק, הפועל אזור ואף חזר לקדנציה שנייה סקציה נס ציונה. ב-17 ביולי 2015 חזר להפועל אשדוד שהוקמה לאחר 16 שנה והיה השחקן הראשון ששיחק בקבוצה בשני גלגוליה. כעבור שנה חתם בבני יפו ואת הקריירה סיים בהפועל בני אשדוד. יניב בן ישי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יניב בן ישי, באתר Transfermarkt יניב בן ישי, באתר FootballDatabase.eu ארז נעמן, סגירת מעגל: יניב בן ישי חתם בהפועל אשדוד, באתר גולר1, 17 ביולי 2015 גיא גפן, יניב בן ישי חתם במ.ס. יפו אורתודוקסים, באתר דאבל פס, 31 באוגוסט 2016
גולן דרעי

גולן דרעי (נולד ב-22 ביולי 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני. דרעי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-9 באפריל 1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד צפרירים חולון. כמה חודשים לאחר מכן הושאל לשנתיים למכבי עכו מליגה א' עמה עלה לליגה הארצית בעונתו הראשונה. בקיץ 1996 הושאל להפועל בית שאן. ב-19 באוקטובר 1996 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד הפועל תל אביב. בקיץ 1997 חזר לחיפה. ב-25 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל בית שאן. זכה עם המועדון באותה עונה בגביע המדינה. בקיץ 1998 הושאל להפועל ראשון לציון. ב-22 במאי 1999 בישל שני שערים בניצחון 2-3 נגד הפועל פתח תקווה. עונה לאחר מכן הושאל לבית"ר ירושלים במדיה בישל 8 שערים בליגה. בקיץ 2000 חזר לחיפה, אך כעבור זמן קצר הושאל להפועל פתח תקווה וכעבור שנה להפועל באר שבע. בהמשך הקריירה שיחק במכבי הרצליה, עירוני קריית שמונה, איחוד בני מג'ד אל כרום, מכבי עירוני קריית אתא, הפועל בני ג'דיידה, הפועל אום אל-פחם, מכבי צור שלום ועירוני נשר. מכבי חיפה אליפות המדינה: 1993/1994 גביע המדינה: 1997/1998 מכבי עכו ליגה א' צפון: 1994/1995 גולן דרעי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גולן דרעי, באתר Transfermarkt גולן דרעי, באתר FootballDatabase.eu
צעדים

"צעדים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עקיבא תורג'מן. השיר נכתב על ידי עקיבא תורג'מן והמוזיקאי אבי אוחיון, והולחן בידי עקיבא, אוחיון והמוזיקאי מתן דרור. הוא הופק בידי מתן דרור ויצא לאור ב-28 במרץ 2023. השיר נכתב בהשראת סיפורם של חלי ומנחם סוכות, אב חרדי ובת יוצאת בשאלה שהתרחקו זה מזו בעקבות ניכור הורי. במשך 11 שנה ניסה מנחם ליצור קשר עם בתו ללא הועיל, עד שבצאת חג השבועות התקשרה רחל אל אביה והשניים חידשו את הקשר. הזמר עקיבא התבטא לגבי משמעות השיר: רציתי להביא את הסיפור של אהבה טהורה. כי הרי השיר הזה היה במקור שיר של אבא לבת, שיר שלי לאמא שלי. — עקיבא תורג'מן, על ניכור הורי ומה הסיפור מאחורי הקליפ החדש של עקיבא, אינסטגרם, 4 באפריל 2023 בריאיון למנחה איריס קול ב-103fm הסביר עקיבא: הרבה פעמים אנחנו מתנים את האהבה שלנו בהתנהגות כזאת או אחרת או בדעות כאלה ואחרות. גם בקשרים שהם אינם תלויים בדבר, כמו אב לביתו, תמיד אנחנו חושבים שהילד שלי צריך להתנהל כמוני ובהתאם לזה אני אתן לו אהבה או לא. אפשר לחזק את המקום הזה שלהתבונן ולהגיד "הקשר בנינו הוא גדול יותר ממילים, ממעשים, זה הקשר בנינו ואני לא רוצה שהוא יהיה תלוי בשום דבר". ובעיניי זו מטרה להפוך אהבה זוגית מאהבה שהיא מבוססת אינטרסים לאהבה שהיא באמת טהורה ואינה תלויה בדבר, בעיניי זו מטרת החיים בסופו של דבר. וזה מה שאני רוצה לאחל לכולם בימים המורכבים האלו. — איריס קול, "אהבה טהורה, בעיניי זו מטרת החיים", 103fm, 29 במרץ 2023 השיר נכתב על ידי עקיבא תורג'מן והמוזיקאי אבי אוחיון, והולחן בידי עקיבא, אוחיון והמוזיקאי מתן דרור. הוא הופק בידי מתן דרור ויצא לאור ב-28 במרץ 2023. ב-1 ביוני 2023 יצא לאור גרסת רמיקס לשיר בהפקת מושיקו שטרן, גיא כחלון ודור דקל. הוידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-28 במרץ 2023, הוא בוים ונכתב על ידי יעקב אסרף ומככבים בו חלי ומנחם סוכות. סרטון השיר "צעדים" באתר יוטיוב חלי לא דיברה עם אבא יותר מעשור: "בשנים האלה ייחלתי למותך", סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 07:58) עקיבא תורג'מן, אהבה שאינה תלויה בדבר, באתר אינסטגרם, ‏28 במרץ 2023 יאיר טוקר, ‏עקיבא בשיר של אב לבתו: "צעדים", באתר כיכר השבת, 28 במרץ 2023 עקיבא | צעדים | Akiva | Tse'adim, סרטון בערוץ "עקיבא - Akiva", באתר יוטיוב (אורך: 03:14) עקיבא - צעדים | Moshiko Stern Official Remix, סרטון בערוץ "עקיבא - Akiva", באתר יוטיוב (אורך: 03:20) אריאל פייגלין, עקיבא בשיר חדש - 'צעדים', באתר ערוץ 7, 28 במרץ 2023 המצעד השבועי 18.5.2023, באתר גלגלצ