laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הסדק

הסדק הוא מותחן ריגול רב-מכר מאת הסופר יריב ענבר (שם עט), איש קהיליית המודיעין הישראלית, שיצא לאור בשנת 2018 בהוצאת ידיעות ספרים. הספר הוא ספרו השני של הסופר (הספר הראשון נקרא "המטרה מקדשת"), אשר זהותו האמיתית נאסרה לפרסום לאחר דיון שנערך בוועדת השרים למתן היתר לפרסומים. בשנת 2019 זכה הספר לאות הספרותי "ספר זהב", שמוענק על יד ההתאחדות להוצאות לאור לספר שנמכר בלמעלה מעשרים אלף עותקים. בשנת 2023 ראה הספר אור באנגלית תחת השם Operation Bethlehem וזכה בפרס הלאומי לספרים יהודיים בקטגוריית ספרות עברית מתורגמת לשנת 2023. הספר מתאר את עולמם של הלוחמים החשאיים, החיים ופועלים בכיסוי עמוק בשטח עוין ועוסק בין היתר בשאלה האם ועד כמה נכון שהמדינה תקדיש משאבים ותסכן לוחמים למטרות שאינן ביטחוניות מובהקות. גיבור הספר הוא גואל בן עטר, צעיר יהודי שעלה מצרפת, שירת בצה"ל ביחידת דובדבן, ובהמשך גויס למוסד כלוחם. פעם אחת ויחידה לא עמדה אישיותו הסוערת של גואל במבחן והוא פעל בהתאם לאנושיותו ובניגוד מוחלט למשמעת המבצעית שבה היה מחויב, ושילם על כך מחיר יקר. הוא נזרק מהמוסד וחזר לצרפת. מתוך חתירה לחזור ולמצוא משמעות לחייו חוזר גואל לישראל כ"לוחם" במבצע פרטי ללא ידיעתו של איש. הוא בונה לעצמו כיסוי של צרפתי מוסלמי ממוצא צפון אפריקאי, ומתנדב לעבוד בבית חולים פסיכיאטרי בבית לחם. הגעתו דווקא למקום זה מונעת על ידי שאיפתו לחשוף במקום אוצר לאומי עתיק. דף הספר, באתר ידיעות ספרים. מור שמעוני, ‏"הרגשתי שאני חייב לכתוב": איש הביון שהפך לסופר מספק הצצה לנבכי המודיעין הישראלי, באתר מעריב אונליין, 13 בנובמבר 2018 גיא הורוביץ, "הסדק" של יריב ענבר: מותחן ריגול מבדר וקריא על לוחם מוסד שהסתבך, באתר הארץ, 22 באפריל 2019 יונתן דה שליט, ״אוצר לאומי בבית לחם״, באתר מקור ראשון, 17 בינואר 2019 אהרון לפידות, ״סייען חיזוק״, באתר ישראל היום, 19 בנובמבר 2018 מור שמעוני, ‏"הרגשתי שאני חייב לכתוב": איש הביון שהפך לסופר מספק הצצה לנבכי המודיעין הישראלי, באתר מעריב אונליין, 13 בנובמבר 2018 רשימת זוכי אות ״ספר זהב״ באתר התאחדות בעלי הוצאות הספרים בישראל ynet news, משי אייד, ״Covert operations and personal battles: The unseen side of an Israeli spy’s life״, 4 באוגוסט 2023 [1] ג׳רוסלם פוסט ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זהות הואה

באלגברה, זהות הואה (על שם הואה לואונג) הקובעת כי לכל זוג איברים a , b {\displaystyle a,b} בחוג עם חילוק, מקיימים את המשוואה: a − ( a − 1 + ( b − 1 − a ) − 1 ) − 1 = a b a {\displaystyle a-\left(a^{-1}+(b^{-1}-a)^{-1}\right)^{-1}=aba} כאשר a b ≠ 0 , 1 {\displaystyle ab\neq 0,1} . על ידי החלפת b {\displaystyle b} ב- − b − 1 {\displaystyle -b^{-1}} , ניתן לקבל משוואה שקולה: ( a + a b − 1 a ) − 1 + ( a + b ) − 1 = a − 1 {\displaystyle (a+ab^{-1}a)^{-1}+(a+b)^{-1}=a^{-1}} הזהות משמשת בהוכחה למשפט הואה, הקובעת שאם σ {\displaystyle \sigma } היא פונקציה בין חוגים עם חילוק, כאשר σ ( a + b ) = σ ( a ) + σ ( b ) , σ ( 1 ) = 1 , σ ( a − 1 ) = σ ( a ) − 1 {\displaystyle \sigma (a+b)=\sigma (a)+\sigma (b),\quad \sigma (1)=1,\quad \sigma (a^{-1})=\sigma (a)^{-1}} אז σ {\displaystyle \sigma } היא הומומורפיזם או אנטי-הומומורפיזם. משפט זה קשור למשפט היסודי של גאומטריה פרויקטיבית. הזהות הבאה נכונה בכל חוג, כל עוד a , b , a b − 1 {\displaystyle a,b,ab-1} כולם איברים הפיכים: ( a − a b a ) ( a − 1 + ( b − 1 − a ) − 1 ) = 1 − a b + a b ( b − 1 − a ) ( b − 1 − a ) − 1 = 1 {\displaystyle (a-aba)\left(a^{-1}+(b^{-1}-a)^{-1}\right)=1-ab+ab(b^{-1}-a)(b^{-1}-a)^{-1}=1} Cohn 2003, §9.1 Cohn 2003, Theorem 9.1.3 "Is this map of domains a Jordan homomorphism?". math.stackexchange.com. נבדק ב-2016-06-28. Cohn, Paul M. (2003). Further algebra and applications (Revised ed. of Algebra, 2nd ed.). London: Springer-Verlag. ISBN 1-85233-667-6. Zbl 1006.00001. Jacobson, Nathan (2009). Basic algebra. Mineola, N.Y.: Dover Publications. ISBN 978-0-486-47189-1. OCLC 294885194. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זהות הואה".
אלמיירה סיטי

מועדון הכדורגל אלמיירה סיטי (בהולנדית: Almere City Football Club) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר אלמיירה שבפלבולנד הולנד המתמודד נכון לעונת 2023/2024 בליגת העל ההולנדית. במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20 החליטה מועצת העיר אלמיירה על תוכנית ארוכת טווח להקמת מסגרות ספורטיביות מקצועניות בעיר. בין היתר החליטה המועצה כי יוקמו קבוצות, כדורסל, כדורגל וכדורעף במטרה להעמיד מגוון קבוצות מקצועניות עד 2015. אז על פי התוכניות הייתה צפויה העיר למנות למעלה מ-250,000 תושבים, במסגרת התוכנית נרכשו זכיות הניהול של קבוצת החובבים שהורכבה מאוהדי קבוצת העבר פ.צ. אמסטרדם, לאחר שהקבוצה החובבנית הושעתה מפעילות עקב מספר תקריות אלימות. ב-1997 רכשה מועצת העיר את זכויות הניהול ושינתה את שם הקבוצה לספורטינג פלבולנד והקבוצה נרשמה תחת האוגדה העירונית מועדון הספורט אומניוורלד והקבוצה שולבה במתחם הספורט העירוני. ב-2001 שונה שמה של הקבוצה למועדון הכדורגל אומניוורלד. ב-2002 לאחר הבחירות המקומיות וניצחון מפלגת Leefbaar Almere הוחלט על ביטול התמיכה העירונית המלאה בקבוצה, עקב חוסר התמיכה הכספית המועדון נכשל בעמידה בתנאי הרישיון לליגות המקצועניות והמשיך לשחק בליגת החובבים. ב-2004 הצטרפו קבוצה של משקיעים פרטיים למועדון ולאחר בחינת המצב הפיננסי ואישור מגרשה הביתי של הקבוצה, קיבלה הקבוצה אישור להצטרך למערך המקצועני וקיבלה כרטיס לראשונה לליגת המשנה ההולנדית. עונת 2005/2006 הייתה עונת הבכורה של הקבוצה בליגה השנייה בה השיגה 7 ניצחונות, 8 תוצאות תיקו ו-23 הפסדים. לקראת עונת 2009/2010 שונה שמה של הקבוצה לשמה הנוכחי מועדון הכדורגל אלמיירה סיטי. עד 2014 סיימה הקבוצה בחלק התחתון של הטבלה בין המקומות 13 ל-20. בעונת 2014/15 סיימה הקבוצה לראשונה במקום ה-10 והעפילה לסיבוב הראשון של פלייאוף העלייה בו הפסידה לדה חראפסחאפ. בעונת 2015/16 סיימה הקבוצה במקום ה-8 והעפילה לסיבוב הראשון של פלייאוף העלייה בו גברה על אמן אך הודחה בסיבוב השני לאחר הפסד לוילם II. בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה שוב במקום ה-8 והעפילה לסיבוב הראשון של פלייאוף העלייה בו הפסידה להלמונד ספורט. בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום ה-9 והעפילה לסיבוב הראשון של פלייאוף העלייה בו גברה על מאסטריכט, בסיבוב השני גברה הקבוצה על רודה ובגמר הפלייאוף הפסידה לדה חראפסחאפ. בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-7 והעפילה לסיבוב הראשון של פלייאוף העלייה בו הפסידה לקמבור. בעונת 2020/21 סיימה הקבוצה במקום ה-4 כאשר הייתה רחוקה מרחק 2 נק' מהעפלה ישירה, היא העפילה לשלב הפלייאוף אך הודחה לאחר הפסד לניימכן. בעונת 2021/22 סיימה הקבוצה לראשונה מאז 2015 מחוץ לפלייאוף כאשר היא מסיימת במקום ה-14. בעונת 2022/23 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה כאשר סיימה במקום ה-3, בשלב הפלייאוף גברה על מועדון הכדורגל איינדהובן לאחר שהפסידה במשחק הראשון ביצעה מהפך וניצחה במשחק השני לאחר הארכה. בסיבוב השני גברה על פנלו לאחר הארכה ופנדלים כאשר פנלו מחמיצה 4 פנדלים רצופים. בגמר הפלייאוף גברה הקבוצה על אמן לאחר צמד ניצחונות והעפילה לראשונה לליגת העל ההולנדית. נכון ל-17 בפברואר 2024 וינסנט יאנסן אוסאמה אסעידי מדיה וקבצים בנושא אלמיירה סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלמיירה סיטי (בהולנדית) אלמיירה סיטי, ברשת החברתית פייסבוק אלמיירה סיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלמיירה סיטי, ברשת החברתית אינסטגרם אלמיירה סיטי, ברשת החברתית טיקטוק אלמיירה סיטי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
סויוז TM-32

סויוז TM-32 (ברוסית: Союз TM-32), הייתה משימת ביקור בתחנת החלל הבין-לאומית. בספטמבר 2017 יחידת נחיתה של החללית הוצבה במוזיאון. רוסיה טלגט מוסאבייב - מפקד וטייס החללית רוסיה יורי בטורין - מהנדס טיסה ארצות הברית דניס טיטו - תייר חלל רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד וטייס החללית צרפת קלודי אניירה - מהנדס טיסה רוסיה קונסטנטין קוזייב - מהנדס טיסה רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד וטייס החללית רוסיה קונסטנטין קוזייב - מהנדס טיסה סויוז TM-32 שוגרה ב-28 באפריל 2001 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. על הסיפון היה תייר חלל ששילם עבור נסיעתו כ-20 מיליון $. העגינה בתחנת החלל הבין-לאומית בוצע ב-30 באפריל למודול "זאריה". באותה עת בתחנת החלל שהה צוות משלחת מס' 2 בפיקוד יורי אוסצ'וב. לאחר העגינה החל ביצוע תוכנית ניסויים שכלל בעיקר צילומי שטח קזחסטן. לאחר שהייה של שבע ימים בתחנת החלל, צוות המראה עזב את תחנת החלל בחללית סויוז TM-31. חללית "סויוז TM-32" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חירום". ב-31 באוקטובר החללית התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה צוות שהגיע לתחנת החלל בחללית סויוז TM-33 שבוע לפני זה. ויקטור אפנסייב היה מפקד טיסת נחיתה. החללית נחתה כמתוכנן בשטח קזחסטן. מדיה וקבצים בנושא סויוז TM-32 בוויקישיתוף סויוז TM-32 (באנגלית) תיאור המשימה
סוכר וניל

סוכר וניל הוא סוכר שנוסף לו טעם וניל. סוכר וניל משמש במגדנאות להעניק למנות טעם וניל. במתכונים רבים ניתן להחליף בין סוכר וניל לבין תמצית וניל וסוכר בנפרד. סוכר וניל פופולרי מאוד באירופה, אך פחות נפוץ בארצות הברית. סוכר וניל תעשייתי עשוי מסוכר ומקלות וניל, או מסוכר מעורבב עם תמצית וניל (ביחס של שתי כוסות סוכר לכפית אחת של תמצית). קיים גם סוכר וניל זול יותר, העשוי רק מסוכר וונילין. ניתן להכין סוכר וניל ביתי באופן מיידי באמצעות ערבוב של 400 גרם (2 כוסות) סוכר לבן עם זרעים ממקל וניל אחד. שיטה נוספת היא הוספת מקל וניל שלם לצנצנת אטומה עם 200 גרם סוכר לבן, ויישון התערובת למשך שבועיים לפחות. במשך הזמן הזה, נספגים בסוכר שמנים אתריים המצויים במקל הוניל. בשיטה זו, ניתן להחליף את הסוכר שנוצל בסוכר חדש ובכך להאריך מאוד את משך הניצול של מקל הוניל. טכניקה זו מאפשרת ניצול של מקלות וניל לא טריים שאינם מתאימים לבישול, ואף של מקלות שבושלו לאחר ייבושם. סוכר וניל ניתן לרכישה ארוז בשקיות במשקל 10 גרם, ומתכונים רבים מתייחסים לכמויות הנמכרות באריזות הקטנות הללו. בהשוואה לתמצית וניל, סוכר הוניל נותן למאכל טעם עדין יותר. כאשר המתכון מכיל סוכר, החלפת חלק מהסוכר בסוכר וניל משיגה את התוצאות של תמצית וניל מבלי לשנות את מרקם המתכון. מדיה וקבצים בנושא סוכר וניל בוויקישיתוף "Vanilla Flavored Sugar". McCormick (באנגלית). נבדק ב-2020-11-07. Drake, Angela. "The simplest recipe ever for vanilla sugar", Not Your Average American, 18 May 2013.
נציבות הרייך מוסקבה

נציבות הרייך מוסקבה (ברוסית: Рейхскомиссариат Московия) היה שמו של הממשל האזרחי שגרמניה הנאצית התכוונה להקים במערב רוסיה במהלך מלחמת העולם השנייה והוא היה אמור לחלק מקבוצה של נציבויות רייך שיוקמו על חורבות ברית המועוצות (כמו נציבות הרייך אוקראינה, נציבות הרייך קווקז ואחרות). זיגפריד קאשה היה אמור מושל הנציבות אך בעקבות כישלון הוורמאכט בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה נשאר רעיון הקמת הנציבות על הנייר בלבד ומעולם לא יצא לפועל. גרמניה הנאצית התכוונה להשמיד את רוסיה כישות היסטורית לצמיתות, ללא קשר לאופייה – קפיטליסטית, קומוניסטית או צארית. על פי עקרון מרחב מחיה של קנצלר גרמניה, אדולף היטלר, שבא לידי ביטוי בספרו, מיין קאמפף – יש לנשל את התושבים הרוסים, כמוהם סלאבים אחרים במזרח אירופה מאדמותיהם ולהעבירם למעבר הרי אורל או לחלופין, להשמידם באמצעים שונים כחלק מתוכנית-האב למזרח. היטלר תכנן לחלק את השטחים החדשים שהנאצים כבשו במזרח לארבע נציבויות רייך: נציבות הרייך אוסטלנד, נציבות הרייך אוקראינה, נציבות הרייך קווקז ונציבות הרייך מוסקבה. נציבויות הרייך היו אמורות להיות תחת פיקוח משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח. עם זאת, התוכניות מעולם לא מומשו מכיוון שתוכניות הצבא הגרמני לכבוש את מוסקבה ומרכז רוסיה במבצע טייפון כשלו. נציבות הרייך מוסקבה הייתה אמורה לכלול את רוב שטחה של רוסיה האירופית בין הרי אורל ומספר מחזות ממזרח לה, כולל העיר סברדלובסק (יקטרינבורג; בשנים 1924–1991 נקראה סברדלובסק) לבין גבולותיה עם פינלנד, המדינות הבלטיות, בלארוס ואוקראינה. החלקים הרוסיים של אזור הקווקז היו אמורים להיות תחת נציבות הרייך קווקז וחלק מדרום רוסיה היו אמור להשתלב בנציבות הרייך אוקראינה כחלק מהרחבתו המתכוננת מזרחה עד הגבול עם קזחסטן. חלקים קטנים יותר שגם לא היו תחת שטחה של הנציבות היו הערים סמולנסק, סמולנסק ולנינגרד (סנקט פטרבורג; בשנים 1924–1991 נקראה לנינגרד) שנכללו בנציבות הרייך אוסטלנד. גם חצי האי קולה ומזרח קרליה לא היו תחת שטח הנציבות והובטחו לפינלנד, בת בריתה של גרמניה וזאת על תרומתה הצבאית והלחימה לצד הגרמנים בחזית המזרחית של המלחמה. תחילה, הוצע כי בירת הנציבות תהיה מוסקבה, אך כאשר הוורמאכט התקרב לבירת ברית המועצות במהלך הקרב על מוסקבה בסתיו 1941, קבע היטלר שמוסקבה תיהרס עד היסוד וכ-4 מיליון תושביה ייהרגו וזאת כדי למנוע סיכוי שהיא תהפוך למרכז התנגדות קומוניסטי. התכנון היה להקים אגם מלאכותי (באמצעות פתיחת תעלת מוסקבה) עצום שימנע כל שימוש עתידי בקרקע. משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח, אלפרד רוזנברג הציע בתחילה את אריך קוך כקומיסר הרייך אך הצעה זו נדחתה על ידיו ובמקום זאת קוך מונה היה קומיסר הרייך של נציבות הרייך אוקראינה. במקומו, הוחלט למנות את זיגפריד קאשה, שהיה השגריר הגרמני במדינה העצמאית של קרואטיה וזאת על אף התנגדותו של ראש האס אס, היינריך הימלר שראה בקאשה (שבעברו היה באס אה) אדם חלש ואויב האס אס. אריך פון דם באך-צלבסקי היה אמור להיות מפקד האס אס והמשטרה המקומי. התוכנית הנאצית להרי אורל Fabian Von Schlabrendorff (1947). They Almost Killed Hitler: Based on the Personal Account of Fabian Von Schlabrendorf, p. 35. Gero v. S. Gaevernitz. Oscar Pinkus (2005). The war aims and strategies of Adolf Hitler, p. 228. MacFarland & Company Inc. Publishers. Dallin, Alexander (1981). German rule in Russia, 1941-1945: a study of occupation policies. Westview. p. 296
Space Technology 5

Space Technology 5 (או ST-5) היא משימה של שלושה לוויינים קטנים ששוגרו ב-22 במרץ 2006 בשעה 9:03:45 בבוקר על פי שעון החוף המזרחי (EST) באמצעות טיל פגאסוס XL כחלק מתוכנית המילניום החדש של נאס"א. משימתם של שלושת הלוויינים נערכה במשך 90 יום. כל אחד משלושת המיקרו-לוויינים שקל כ-25 ק"ג כשהוא מתודלק. 10 טכנולוגיות חדשות נבחנו על ידי מערך זה של מיקרו-לוויינים. אחת הטכנולוגיות משתמשת באנטנות שתוכננו על ידי מחשבים באמצעות מערכת בינה מלאכותית מתפתחת. מחשב הטיסה, מערכת ה-C&DH ‏(Command & Data Handling), מבוסס על מיקרו-המעבד מונגוז V שמוקשח לקרינה. מדיה וקבצים בנושא Space Technology 5 בוויקישיתוף Space Technology 5 Space Technolgoy 5 באתר נאס"א NASA 'Evolutionary' software automatically designs antenna.‎, באתר נאס"א, 14 ביוני 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכתב בבקבוק (סרט)

מכתב בבקבוק (באנגלית: Message in a Bottle) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1999 בבימויו של לואיס מנדוקי, עם רובין רייט, קווין קוסטנר ופול ניומן בתפקידים הראשיים. זה סיפור אהבה רומנטי בין גבר אלמן ואשה גרושה, שהתפתח בעקבות מכתב בבקבוק ששלח הגבר לאחר מות אשתו והתגלה על ידי האישה בחוף הים. התסריט מבוסס על רב המכר "מכתב בבקבוק" של ניקולס ספארקס משנת 1998. הסרט צולם במיין, שיקגו ווילמינגטון (קרוליינה הצפונית) הסרט זכה לביקורות שליליות אך היה הצלחה מסחרית גדולה. תרזה אוסבורן (רובין רייט) היא אם יחידנית לג'ייסון (ג'סי ג'יימס) בן העשר. היא עובדת כעיתונאית חוקרת בשיקגו טריביון. היא טסה לנופש בקייפ קוד לאחר שהשאירה את ג'ייסון אל אביו. בהליכה על שפת הים היא מוצאת בקבוק ובו מכתב אהבה לאישה בשם קתרין החתום באות G. בשובה למערכת העיתון בשיקגו היא מראה זאת לחברתה העיתונאית לינה פול (אליאנה דגלאס) ולבוס שלה צ'ארלי (רובי קולטריין). היא מבקשת מצ'ארלי לא לפרסם זאת אבל הוא כעורך ממולח מתעלם מזה ומפרסם את המכתב. הם מקבלים מכתבים רבים למערכת ובתוכם מכתב דומה לזה שבבקבוק ומכתב נוסף שאינו מיועד לקתרין. בדיקת מומחה מגלה שכל המכתבים נכתבים באותה מכונת כתיבה ומתגלה כתובת הכותב - גארט בלייק מוילמינגטון (קרוליינה הצפונית). תרזה נוסעת לשם במסווה של עיתונאית חוקרת ונפגשת בתחילה בדודג' בלייק (פול ניומן) ששולח אותה לבנו גארט (קווין קוסטנר) שעובד כבונה סירות בנמל. היא לא מגלה לו את הסיבה האמיתית לבואה ומתחיל ביניהם רומן אהבה תוך שהוא מספר לה את הסיפור העצוב על מות אשתו קתרין שציוריה ממלאים את דירתו. הרומן הזה מפיח חיים בנפשה של תרזה לאחר שחוותה גירושים לא נעימים. היא חוזרת לשיקגו ומזמינה את גארט לביתה. גארט מגיע לשיקגו ומתידד עם ג'ייסון. הרומן עם תרזה מתהדק והם מקיימים יחסים עד שגארט מוצא את שני המכתבים שלו והמכתב ששלחה קתרין בבקבוק לפני מותה. הוא כועס מאד על תרזה שלא גלתה לו את סיבת בואה. הם נפרדים וגארט חוזר לביתו. גארט בונה סירה לזכרה של קתרין בעזרת ג'וני לנד (ג'ון סאבאג'), אחיה של קתרין. ג'וני עוזר לו לאחר שהחזיר להוריו את כל ציוריה של קתרין. הוא מזמין את תרזה להשקת הסירה ומדבר בטקס על אהבתו לקתרין. תרזה נוכחת בקהל אך מרגישה מיותרת וחוזרת לשיקגו. דודג' משכנע את בנו לחדש את הקשרים עם תרזה. גארט כותב מכתב לקתרין בו הוא מודיע לה כי החליט להמשיך בחיים חדשים. הוא שם את המכתב בבקבוק ועולה עם המכתב על הסירה כדי לזרקו לים. מתרחשת סופה עזה וסירה מתהפכת ובה זוג וילדה. גארט מצליח להעלות לסירתו את האב והילדה (היידן פנטייר) אך מזנק למים כדי להציל את האם וטובע איתה. תרזה מגיעה לנחם את דודג' והוא מוסר לה את המכתב שנמצא על הסירה "קתרין" של גארט ובו כותב גארט לקתרין כי התאהב בתרזה ורוצה להמשיך אתה את חייו. אתר האינטרנט הרשמי של מכתב בבקבוק "מכתב בבקבוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכתב בבקבוק", באתר נטפליקס "מכתב בבקבוק", באתר AllMovie (באנגלית) "מכתב בבקבוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכתב בבקבוק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכתב בבקבוק", באתר Metacritic (באנגלית) "מכתב בבקבוק", באתר אידיבי "מכתב בבקבוק", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "מכתב בבקבוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למכתב בבקבוק, באתר יוטיוב קטעים קצרים מכתב בבקבוק, באתר יוטיוב מכתב בבקבוק, באתר TCM
גיפוסקואה באסקט

גיפוסקואה באסקט (בבסקית: Gipuzkoa Basket), הוא מועדון כדורסל ספרדי מסן סבסטיאן, מחוז גיפוסקואה, חבל הבסקים, המשחק בליגת ה-LEB Oro, הליגה השנייה במבנה ליגות הכדורסל בספרד. גיפוסקואה החלה להתחרות ב-LEB 2, הליגה השלישית, בעונת 2001/02. לאחר עונה ראשונה בה סיימה במקום ה-11 מתוך 16 קבוצות היא הפסיקה את פעילותה עד 2004, אז חזרה ל-LEB 2. בעונת 2004/05 הודחה גיפוסקואה, על אף שסיימה במקום השני בעונה הסדירה, ברבע גמר פלייאוף העלייה על ידי סיודד דה לה לגונה. למרות ההדחה עלה המועדון לליגה השנייה לאחר שקנה את הרישיון של אלגסיראס. כעבור עונה אחת בלבד עלתה הקבוצה לליגת ה-ACB, הליגה הראשונה. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השישי אך ביצעה פלייאוף מושלם (7–0) כדי לזכות בליגה. עונת 2006/07 לא הייתה טובה למועדון, שלא הצליח להישאר בליגה הבכירה לאחר שניצח רק שמונה מתוך 34 המשחקים. המאמן פורפיריו פיסאק סיים את תקופתו במועדון לאחר שני עליות ליגה רצופות. למרות הכישלון חזרה גיפוסקואה, הפעם עם פאבלו לאסו כמאמן, ל-ACB לאחר ניצחון על טנריפה בגמר פלייאוף העלייה 81–76. הקדנציה השנייה של גיפוסקואה בליגת ה-ACB הייתה הרבה יותר טובה. החל מעונת 2008/09 סיימה הקבוצה בחצי התחתון של הטבלה, אך לא הייתה קרובה לירידת ליגה. עונת 2011/12, שלפניה עבר לאסו לריאל מדריד, הייתה הטובה בתולדות המועדון, שסיים במקום החמישי והעפיל לגביע המלך, בו הודח ברבע הגמר על ידי קאחה לבורל ויטוריה, ולפלייאוף, בו הפסיד ברבע הגמר לוולנסיה. קיצוץ דרסטי במענק הציבורי למועדון אילץ את גיפוסקואה לוותר על השתתפותה ביורוקאפ. מ-2012 עד 2016 חלה ירידה בביצועי המועדון, שירד ל-LEB Oro לאחר ארבע שנים, בשתיים מהן ניצל מירידה רק מפני שהעולות מהליגה השנייה לא עמדו בדרישות לעלייה. ביולי 2016, לאחר שסיימה במקום האחרון וניצחה 7 משחקים בלבד בעונת 2015/16, ירדה הקבוצה ל-LEB Oro. בעונתה השלישית בהיסטוריה בלבד בליגה השנייה עלתה הקבוצה שוב לליגה הבכירה לאחר שזכתה באליפות. שנתיים לאחר העלייה ירדה גיפוסקואה שוב ל-LEB Oro. בעונת 2019/20 זכה המועדון בגביע נסיכת אסטוריאס, לאחר ניצחון על ואיאדוליד, וחזר ל-ACB לאחר שסיים במקום השני. בעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום ה-19 וירדה ליגה. בעונת 2021/22 סיימה הקבוצה במקום ה-11 ולראשונה המשיכה לשתי עונות רצופות בליגת המשנה. הליגה הספרדית השנייה בכדורסל (3) 2006, 2017, 2020 סגנות (1): 2008 גביע נסיכת אסטוריאס (1) 2020 ערך מורחב – קטגוריה:כדורסלני גיפוסקואה ספרד דניאל דיאס ברזיל ראול נטו גאורגיה ניקולוז צכיטישווילי ניגריה קני אדלקה הממלכה המאוחדת אנדרו לורנס ארצות הברית דווין סמית' ספרד פאבלו לאסו ארגנטינה מרסלו ניקולה מדיה וקבצים בנושא גיפוסקואה באסקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיפוסקואה באסקט (בספרדית) פרופיל, באתר ליגת ה-ACB (בספרדית) "Bruesa GBC temporada 2005/06 – Un 0 – 7 que vale un ascenso". Falso9sports.com (בספרדית). 14 בינואר 2015. נבדק ב-15 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "El Bruesa vuelve a la ACB un año después". מארקה (בספרדית). 1 ביוני 2008. נבדק ב-2024-01-19. {{cite web}}: (עזרה) "Renuncia a jugar la Eurocup". Gara (בספרדית). 28 ביולי 2016. נבדק ב-2024-01-19. {{cite web}}: (עזרה) קנתה את מקום ה-LEB של אלגסיראס נשארה ב-ACB לאחר שפורד בורגוס לא עמדה בדרישות הליגה העונה קוצרה בעקבות מגפת הקורונה בספרד
איסט

האם התכוונתם ל... איסט (East) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו מזרח. ג'בון איסט – כדורגלן ג'מייקני קלואי איסט – שחקנית ורקדנית אמריקאית רוברט איסט – שחקן ולשי אסט
רסידאת אדלקה

רסידאת אדלקה (באנגלית: Rhasidat Adeleke; נולדה ב-29 באוגוסט 2002) היא אתלטית אירית. סגנית אלופת אירופה (רומא 2024) ואלופת המכללות (2023) בריצת 400 מטר. נוסף לכך, היא שיאנית אירלנד בריצות מ-60 מטר ועד 400 מטר. אדלקה נולדה וגדלה בדבלין להורים ממוצא ניגרי. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טקסס באוסטין. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור, הונגריה בסוף יולי 2017 היא זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.81 שניות. באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה בגיור בתחילת יולי 2018 היא זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.52 דקות. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאקו, אזרבייג'ן בסוף יולי 2019 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.70 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.92 שניות. באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בטאלין, אסטוניה ביולי 2021 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.34 שניות ובריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 22.90 שניות. באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה ביולי 2022 היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 50.53 שניות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון היא סיימה במקום תשיעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.81 שניות. באליפות המכללות שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש ובתוצאה השלישית בטיבה בעולם באותה העת 49.20 שניות, לפני בריטון וילסון (49.64 שניות). באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה ביוני 2024 זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 49.07 שניות, אחרי נטליה קצ'מרק מפולין (48.98 שניות) ולפני לייקה קלאפר מהולנד (50.08 שניות). ריצת 100 מטר: 11.31 שניות (2021) ריצת 200 מטר: 22.34 שניות (2023), שיא אירלנד ריצת 400 מטר: 49.07 שניות (2024), שיא אירלנד ריצת 60 מטר: 7.17 שניות (2022), שיא אירלנד ריצת 200 מטר: 22.52 שניות (2023), שיא אירלנד ריצת 400 מטר: 50.33 שניות (2023), שיא אירלנד מדיה וקבצים בנושא רסידאת אדלקה בוויקישיתוף רסידאת אדלקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רסידאת אדלקה, ברשת החברתית אינסטגרם רסידאת אדלקה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
נסיכה בהחלפה

נסיכה בהחלפה הוא סרט קומדיה משנת 2018, בכיכובם של ונסה הדג'נס, ניק סגאר וסם פלדיו. הסרט הוקרן לראשונה ב-16 בנובמבר 2018. לאחריו יצאו סרטי ההמשך "נסיכה בהחלפה: חילוף חוזר" ו"נסיכה בהחלפה: בעקבות הכוכב הרומנטי". סטייסי דה-נובו (ונסה הדג'נס) היא אופה ובעלת חנות בשיקגו המתגברת על שברון לב בעקבות פרידה מהחבר שלה. העוזר שלה, קווין ריצ'רדס (ניק סגאר) ובתו הקטנה אוליביה (אלקסה אדאוסון) מחליטים להגיש מועמדות לתחרות האפייה המלכותית של בלגרביה כדי לשמח אותה. סטייסי מתנגדת לנסיעה כיוון שלא הודיעו לה מספיק זמן מראש, אולם מפגש מקרי ברחוב עם בן הזוג שלה לשעבר, גורם לה להחליט לנסוע בהתראה של רגע. בזמן ההכנות לתחרות היא פוגשת את האויבת שלה, ששופכת עליה כוס קפה. סטייסי הולכת להחליף בגדים ומתנגשת בדוכסית מרגרט דלקורט, האישה שאמורה להינשא לאדוארד (סם פלדיו) נסיך בלגרביה בחג המולד, והן מגלות שהן נראות אותו הדבר. מרגרט (שגם אותה מגלמת ונסה הדג'נס) מציעה לסטייסי להתחלף: במשך היומיים בהם אדוארד נוסע לפגוש את שגריר ספרד, סטייסי תמלא את תפקיד הדוכסית בארמון ותשתתף בהכנות לחתונה, בעוד מרגרט תבלה עם קווין ואוליביה ותרגיש איך נראים חיים של בחורה נורמלית. סטייסי מסכימה והן מחליפות בגדים, מלמדות אחת את השנייה פרטים על חייהן, ומתחלפות בחסות הלילה. להפתעתה של סטייסי היא מגלה שאדוארד מוותר על הנסיעה לשגריר ספרד ומחליט לבלות את היומיים עד החתונה איתה, כדי להכיר יותר את אשתו המיועדת. אוליביה חושפת את מרגרט והן שומרות על הסוד מפני קווין. כאשר מגיע הרגע להחליף בחזרה, לילה לפני החתונה של אדוארד ומרגרט ולפני תחרות האפייה הגדולה של סטייסי, שתי הבנות מתוודות שכל אחת מהן התאהבה בגבר השני - סטייסי מאוהבת בנסיך אדוארד ומרגרט מאוהבת בקווין. מרגרט מחליטה לספר לאדוארד שבעצם לא היא הייתה לצידו ביומיים האחרונים, ושניהם מפתיעים את סטייסי וקווין בתחרות האפייה (שבה הם זוכים במקום הראשון). הסרט נגמר בחתונתם של סטייסי ואדוארד, כאשר מרגרט וקווין הם זוג. סטייסי דה-נובו, מרגרט דלקורט - ונסה הדג'נס קווין - ניק סגאר אדוארד - סם פלדיו אוליביה - אלקסה אדאוסון סנטה קלאוס - רובין סואנס פרנק דה לוקה (המשרת הראשי בארמון) - מארק פליישמן מיס דונטלי (המשרתת האישית של מרגרט) - סואן בראון "נסיכה בהחלפה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נסיכה בהחלפה", באתר נטפליקס "נסיכה בהחלפה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נסיכה בהחלפה", באתר Metacritic (באנגלית) "נסיכה בהחלפה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)