laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עליזה חנוביץ'

עליזה חנוביץ׳ (באנגלית: Aleeza Chanowitz; נולדה ב-16 ביוני 1990) היא יוצרת, במאית ושחקנית טלוויזיה ישראלית, ילידת ארצות הברית. חנוביץ' נולדה וגדלה בברוקלין, ניו יורק, לאב שהוא חסיד חב"ד ולאם אורתודוקסית מודרנית. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע, היא למדה בבית ספר אורתודוקסי מודרני שבו למדו בנים ובנות יחד, ואחרי התיכון הצטרפה לחבריה שיצאו לישראל. היא למדה שנה באוניברסיטת בר-אילן ולאחר מכן חזרה לניו יורק, שם למדה לימודי יהדות בברוקלין קולג' ניו יורק ב-2011 ומיד לאחר מכן עלתה לארץ ישראל. בישראל למדה מ-2012 עד 2017 לימודי קולנוע בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. ב-2015 כתבה, ביימה ושיחקה בסרט סטודנטים בשם "מושקי", סרט עלילתי קצר. הסרט השתתף בפסטיבלים JFF, TJFF, KUKI, Filmfest Munich, Berlinale 2016 – Generation 14 plus וזכה בפרסים: Sir Jack Lyons Charitable Trust. וכן הוצג בפסטיבל ברלין. ב-2016 שיחקה בסרטו של ערן קולירין מעבר להרים ולגבעות בתפקיד זמרת. ב־2017 יצרה, ביימה ושיחקה בסרט הסיום שלה: שאבעס כלה, סרט עלילתי קצר. הסרט השתתף בפסטיבלים BAFICI, JFF, JJFF, ובפסטיבלים יהודיים בינלאומיים נוספים, וזכה במספר פרסים: ציון לשבח במסגרת תחרות ון-ליר לקולנוע ישראלי קצר JFF 2018, ציון לשבח במסגרת תחרות החוויה היהודית JFF 2018, סרט הסטודנטים הטוב ביותר NYC Shorts Film Festival, סרט הסטודנטים הטוב ביותר ALPINALE Short Film Festival, סרט בינלאומי הטוב ביותר Festival Chalon tout Court, סרט הקצר הטוב ביותר Festival du Cinema Israelien de Paris. בנוסף השתתף בפסטיבל ירושלים. ב-2021 שיחקה בתפקיד שרה בסדרה מלכות של HOT ובתפקיד אליסה, טירונית ועולה חדשה מקנדה בסדרה המפקדת ששודרה בכאן 11. ב-2022 ביימה ושיחקה בתפקיד הראשי בסדרה "חאנשי", דרמה קומית ישראלית-אמריקאית של HOT. בסדרה חנוביץ' מגלמת את דמותה של חאנשי, צעירה ממשפחה דתית-אורתודוקסית בברוקלין, שרגע לפני חתונתה, מחליטה להפתעת כולם ובהתנגדות משפחתה, לנטוש הכל ולעשות עלייה. חנוביץ נשואה לעדי וישניא ולהם בת. עליזה חנוביץ', ברשת החברתית פייסבוק עליזה חנוביץ', במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עליזה חנוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עליזה חנוביץ', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דורין אליהו, עליזה חנוביץ': "קשה לי עם ההנקה. אני שונאת את זה", באתר את, 30 במרץ 2023 דורין אליהו, "לא באתי לחרמן את הצופים, רציתי לספר משהו", באתר "את", 18 במרץ 2024 פרק 38: נסיכות, חרקים ועליזה חנוביץ', בלוקבאסטר, כאן 11, בהגשת זוהר אורבך עליזה חנוביץ׳ | קנלר ייצוג אמנים נירית אנדרמן, עליזה חנוביץ' יצרה את הסדרה הפרובוקטיבית של השנה. הראיון איתה מפתיע לא פחות, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2022 נירית אנדרמן, "תודה להורי בברוקלין, שאני מקווה שלעולם לא יראו את הסרט הזה", באתר הארץ, 15 בפברואר 2016 מעבר להרים ולגבעות, באתר www.ishim.co.il שאבעס כלה, באתר Jerusalem Film Festival פסטיבל ירושלים 2018: הזוכים והזוכות, ״אשה עובדת״, ״אין בתולות בקריות״, ״אליפלט״, ״פרה אדומה״, ״פרא״, באתר סריטה, ‏2018-08-03 (באנגלית) רועי אבן, ‏אתמול "חאנשי" הייתה אנונימית. מחר היא כבר תהיה כוכבת, באתר ‏מאקו‏, 6 בדצמבר 2022 רותה קופפר, זוהי חאנשי: חרדית מביכה, פרועה ומעצבנת - והדמות הכי לוהטת על המסך, באתר כלכליסט, 7 בדצמבר 2022 Two new ultra-Orthodox Israeli TV series begin production, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית) ערב עם שי שטרן עונה 3 | תוכנית 1 - 13.1.23, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 56:58)
נסיכות הלברשטאדט

נסיכות הלברשטאדט (בגרמנית: Fürstentum Halberstadt) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה שנשלטה על ידי ברנדנבורג-פרוסיה. היא החליפה את בישופות הלברשטאדט לאחר החילון ב-1648. בירתה הייתה הלברשטאדט. בשנת 1807 הפכה הנסיכות לבירת מדינה אזורית של ממלכת וסטפאליה. בשנת 1813, השליטה בנסיכות הוחזרה לממלכת פרוסיה. על פי שלום וסטפאליה משנת 1648, הנסיכות-בישופות לשעבר חולנה כנסיכות הלברשטאדט ויחד עם מגדבורג, מינדן וקאמין ניתנה לפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג כפיצוי על מערב פומרניה, אשר לאחר מכן בסכסוך ברנדנבורג-פומרניה הוא נאלץ לוותר עליה לשוודיה. את הסכם זה ניהל נציגו של פרידריך וילהלם יואכים פרידריך פון בלומנטל, שבתגמול מונה למושל החילוני הראשון של הלברשטט. הנסיכות החדשה של הלברשטאדט כללה את השטח סביב העיירות ההיסטוריות אוסטרוויק והלברשטאדט, הנסיכות לשעבר של אנהלט-אשרסלבן, רוזנות רגנשטיין לשעבר, כולל טירת היימבורג ורוזנות פלקנשטיין. לורדות דרנבורג נוספה ב-1701, האסרודה נרכשה מ- Stolberg-Wernigerode ב-1714 ולאחר קונגרס וינה ב-1815, השיגה נסיכות הלברשטאדט את הברונות של שאון ואת הלורדות של הסנרודה. שטחים אבודים כללו את וופרלינגן, שהמלך פרידריך הראשון העביר ב-1703 לבן דודו כריסטיאן היינריך מברנדנבורג-ביירוית-קולמבך, תת-חלוקה של רוזנות הוהנשטיין בערך באותו זמן ושטאפלבורג נמסרה לשטולברג-ורניגרודה ב-1727. נסיכות הלברשטאדט פורקה על פי חוזה טילזיט משנת 1807 בעקבות תבוסתה של פרוסיה במלחמת הקואליציה הרביעית. שטחה הפך לחלק מממלכת וסטפאליה, מדינת לוויין של נפוליאון תחת אחיו הצעיר ז'רום. לאחר התבוסה הצרפתית בווטרלו, הנסיכות הוחזרה לפרוסיה ב-1815 ושולבה בפרובינציית סקסוניה החדשה ב-1817. המלכים הפרוסיים של בית הוהנצולרן המשיכו להגדיר את עצמם כ"נסיכי [. . . ] הלברשטאדט" עד 1918. וילהלם השני, קיסר גרמניה באתר regiments.org
זטטיקס

זטטיקס (באנגלית: Zetetics) היא להקת מוזיקה אלטרנטיבית אוקראינית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי הזמרת ליקה בוהייבה. סגנונה מושפע בעיקר מהמוזיקה הניסיונות משנות ה-90 וממוזיקה אלקטרונית. בוהייבה התפרסמה לראשונה כמתמודדת בתחרות "The Voice אוקראינה". אלבום הבכורה של הלהקה, Finally I see, הוכתר לאלבום האוקראיני הטוב ביותר לשנת 2015 על ידי Inspired. הסינגל "Fly Away" ידוע בזכות הווידאו קליפ הייחודי שלו בו בוהייבה מעבירה את מילות השיר באמצעות שפת הסימנים. בסתיו אותה השנה יצא אלבומה השני Zetetic. מילה זו לקוחה משילוב בין השפות יוונית, אנגלית ולטינית. פירושה הוא "אלו שמחפשים את האמת". אלבום זה זכה לשבחים מפי Comma.com.ua ו-BeeHype.‏ בחורף 2017 הוציאה הלהקה את "Rooftop Live" – סרט תיעודי על עצמה ועל תהליך הקמתה. בספטמבר 2019 פורסם אלבומה השלישי, שכותרו 11:11. הנושאים העיקריים בו הם ידע עצמי וטוהר הדיבור. זטטיקס הלחינה וביצעה את השירים לסרט Nightmare Director, שיצא לאקרנים באוקטובר. ב-24 בנובמבר 2021 פורסם אלבומה הרביעי, Cold Star.‏ בשנת 2022 התמודדה בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2023, אך לא עברה את שלב האודישנים המוקדם. אתר האינטרנט הרשמי של זטטיקס "Best of 2015 Ukraine". beehy.pe. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Мистический и знаковый альбом от Zetetics | FaceNews.ua: новости Украины". www.facenews.ua. נבדק ב-7 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Кошмарний директор, або Школа №5; DzygaMDB". dzygamdb.com. נבדק ב-10 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Cold Star: новий альбом Zetetics". Marie Claire. 24 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ועדת העבודה והרווחה

ועדת העבודה והרווחה של הכנסת עוסקת בענייני עבודה, תעסוקה ורווחה, אשר פועלת ברציפות החל הכנסת הראשונה ועד פיזור הכנסת ה-20. לאחר שלא אוישה במהלך הכנסת ה-21 וה-22 בשל אי הקמת ממשלה, בכנסת ה-23 אישרה מליאת הכנסת את הצעת הוועדה המסדרת להקימה כוועדה מיוחדת בענייני רווחה ועבודה שתפעל עד להקמת הוועדות הקבועות. בראשות הוועדה המיוחדת עמדה עאידה תומא סלימאן מהרשימה המשותפת, עד להיבחרו של חיים כץ לראשות הוועדה. בעקבות הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש הוועדה פוצלה - לוועדת העבודה והרווחה, ולועדת הבריאות. יו"ר ועדת העבודה והרווחה הנוכחי הוא ישראל אייכלר ממפלגת יהדות התורה. בתור ועדה לענייני עבודה ותעסוקה, עוסקת הוועדה בבעיות אבטלה, העסקה ותנאי עבודה. למשל, באי־העסקת עובדים על רקע דת, גיל, גזע, מוצא ומין שאסורה על פי החוק. כמו כן אחראית הוועדה למצב תנאי העבודה הקיימים במקומות עבודה שונים בארץ. הוועדה גם אחראית לענייני אבטלה. בתור ועדה לענייני רווחה וסעד דואגת הוועדה לטיפול בקשישים, בנכים, באלמנות, ביתומים ובנפגעי פעולות איבה, וכן בקצבאות ילדים, במשפחות חד-הוריות ובמשפחות מתחת לקו העוני. בתור ועדה לענייני בריאות עד הכנסת ה-24, הוועדה דנה בשלל נושאים הקשור במערכת הבריאות הממלכתית כמו בתי החולים, קופות החולים, סל הבריאות, מערכת בריאות הנפש וכן בתנאי עבודה של עובדי מערכת הבריאות וזכויות המטופלים במערכת הבריאות. משרד הרווחה והביטחון החברתי המוסד לביטוח לאומי משרד העבודה שירות התעסוקה המוסד לבטיחות ולגיהות אתר האינטרנט הרשמי של ועדת העבודה והרווחה שידורי וידאו של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, באתר ערוץ הכנסת
ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות

ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת עוסקת בנושאי עלייה והגירה, קליטת עולים חדשים והקשר עם התפוצות. הוועדה הוקמה במהלך כהונת הכנסת התשיעית. הוועדה פועלת בשלושה מישורים עיקריים, בהתאם לתחומי האחריות המצוינים בשמה: בתור ועדה לענייני עלייה והגירה, עוסקת הוועדה בנושאים כמו יהדות העולים (למשל, הספק שמטילה הרבנות ביהדותם של חלק מהעולים מחבר המדינות וכן ביהדותם של בני שבטים באתיופיה ובאפריקה בכלל) והגירה חוקית ובלתי חוקית לארץ. כן דנה הוועדה במכסות העלייה שמקצה המדינה. בתור ועדה לענייני קליטת העלייה, עוסקת הוועדה בלימוד השפה והמורשת העברית בקרב העולים, שילובם בחברה, בכלכלה ובחינוך, וכן בקליטתם בקרב הישראלים הוותיקים. בתור ועדה לענייני תפוצות, אחראית הוועדה לשימור הקשר עם קהילות יהודיות מבודדות ומרוחקות, וכן לעזרה ותמיכה בשמירת היהדות ממרחק כה רב. כמו כן, הוועדה שומרת על קשר מתמיד עם הקהילות היהודיות בארצות עוינות באמצעות מתווכים וארגונים בינלאומיים, ועם הקהילות היהודיות החזקות/גדולות בעולם, כמו הקהילות היהודיות בארצות הברית ובקנדה. אתר האינטרנט הרשמי של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שידורי וידאו של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות באתר ערוץ הכנסת
פסאז'

באדריכלות, פָּסָאז' (בצרפתית: Passage; מילולית: מעבר) או מִפְלָשׁ הוא מעבר מרוצף ומקורֶה בין שני רחובות, שני מפלסים או שני בניינים. לרוב, בשני צידיו של הפסאז' יימצאו חנויות ובתי עסק. פסאז' המקורה ברצף קשתות או קמרונות נקרא ארקדה. מקור המילה פָּסָאז' או פָּסָז' הוא בשפה הצרפתית, שבה משמעותו הוא בפשטות "מעבר". בלשון חז"ל נקרא 'מבוי מפולש'. חז"ל משתמשים בביטוי זה כדי לתאר מעבר הפתוח משני צדיו, או סמטה צרה, המקצר את הדרך בין רחוב אחד לרחוב אחר. בכך מבחינים אותו מ"מבוי סתום" שאין מוצא ממנו. במאה ה-18 וה-19 החלו יזמים לבנות פסאז'ים, מעברים וגלריות בין בתים שונים, או בין רחובות שונים. עקב המהפכה הצרפתית אדמתם של בני האצולה והמלוכה נפלו לידיהם של בעלי הון. הללו ביקשו לייצר רווח כלכלי מאדמות אלה, מה שהיווה את הרקע להתפשטות הפסאז'ים. לפני שיפוץ פריז, יצרו בעלי ההון רחובות המיועדים לקניות, והמעברים ביניהם שימשו כקיצורי דרך למעבר בין הרחובות. בניגוד לדרכי בוץ לא סלולות אחרות, הפסאז'ים היו מרוצפים באריחים. בתקופה זו הוקמו בפריז "הפסאז'ים המקורים". יצירתם גם הייתה קשורה לגידול המהיר של האוכלוסייה, ולצורך הנלווה להגביר את יעילות המסחר. בתי הדירות לאורך הרחובות הצרים החלו להיות מחוברים בגגות מזוגגים, וכך נוצרו חללי מסחר נוספים. היתרון הבולט של הפסאז', היה הגנה על החלל מפני פגעי מזג האוויר, וכן אפשרות לחימום נוסף בחורף וקירור בקיץ. בכך, הייתה השפעה לטובה על נוחות הקניות, מה שגרם במקביל למחאות של מוכרי המטריות ויצרני "מגפי וולינגטון". לפי "פרויקט הפסאז'ים" מאת ולטר בנימין, רוב הפסאז'ים בפריז נוצרו בעשור וחצי שלאחר 1822. התנאי הראשון להופעתם היה הפריחה בסחר הטקסטיל. התנאי השני הוא תחילת ארכיטקטורת הברזל היצוק. הפסאז'ים היו מבשרי תאורת הגז. פסאז'ים שונים בעולם זוכים לעיצובים אדריכליים ייחודיים ועיטורים שונים. אור השמש חודר אל הפסאז'ים לרוב באמצעות חלונות "זניט", תקרות זכוכית בגגות המבנים. לעיתים פסאז'ים נבנים מראש כחלק מתכנון המבנה, ואילו במקרים אחרים הם נבנים כדי לחבר בין מבנים קיימים. במקרים אלה, הקירות החיצוניים של המבנים, משמשים כקירות הפנימיים של הפסאז'ים. בארצות הברית מכונים מבנים אלה בשם "ארקדת הקניות" (באנגלית: Shopping arcades). "ארקדת הקניות" הפכו למקום פופולרי לקניות ומפגש למעמד הביניים בערים. מבנים אלו היו הגרסאות המוקדמות של מרכזי הקניות המודרניים. ה"פסאז'" הראשון בישראל, "פסז' פנסק", נחנך בשנת 1925, ברחוב הרצל 16 בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא פסאז' בוויקישיתוף מאיר מדן, ערים וחלקיהן: "פרקי לשון לנוער", באתר האקדמיה ללשון העברית, לשוננו לעם ה (תשי"ד), עמ' 14–18, ‏2 בספטמבר 2013 נועם דביר, מה יעלה בגורל פסאז' עצמאות בבת ים?, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2011 קים לגזיאל, מבוטיק אופנה, דרך חנות לצעצועי מין — ועד לנטישה הסופית: לפסאז'ים אין יותר מה למכור, באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2023 שלמה ליפשיץ, תקנת מבוי – שיעור רביעי – מבוי מפולש, "הדף היומי" (שבת טו, א) Lemoine, B., Les Passages Couverts, AAVP, 1997 נועם דביר, בחזרה לעתיד / אייקונים אדריכליים בסכנת הכחדה, באתר הארץ, 13 ביולי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולקר (חברה)

אולקר (בטורקית: Ülker) היא קונגלומרט טורקי שבסיסו באיסטנבול, טורקיה. אולקר נוסדה בשנת 1944 על ידי סברי ואסים אולקר כמאפייה קטנה בעיר גזיאנטפ. כיום, אולקר היא אחת מחברות המזון והמשקאות הגדולות בטורקיה, עם מגוון רחב של מוצרים כולל עוגיות, שוקולדים, חטיפים ומשקאות. החברה ידועה במותגי הביסקוויטים הפופולריים שלה, ובמגוון של מזונות אחרים כגון חטיפים, כולל צ'יפס, אגוזים וקרקרים. בנוסף למוצרי המזון שלה, לאולקר יש נוכחות גם בתעשיית המשקאות, עם מותגים כמו Fetamin ו- Fruko. החברה מתמקדת בחדשנות ומציגה תדיר מוצרים חדשים לשוק. לאולקר רשת הפצה נרחבת בטורקיה והיא מייצאת את מוצריה ליותר מ-100 מדינות ברחבי העולם. בנוסף לפעילותה העסקית, אולקר מעורבת גם ביוזמות אחריות חברתית תאגידית, כולל תמיכה בתוכניות חינוך וספורט בטורקיה. החברה בבעלות חברת האחזקות Yıldız Holding. אולקר היא נותנת חסות מרכזית לספורט בטורקיה ויש לה היסטוריה ארוכה של תמיכה בקבוצות ספורט ואירועי ספורט שונים. החברה נותנת חסות לכמה מועדוני ספורט טורקיים, כולל פנרבחצ'ה, ובשיקטש בכדורגל, כמו גם פנרבחצ'ה בכדורסל. אולקר הוא גם נותן החסות הראשי של נבחרת טורקיה בכדורסל. בנוסף למתן חסות לקבוצות ספורט בודדות, אולקר עוסקת גם בארגון ובמתן חסות לאירועי ספורט בטורקיה. החברה היא נותנת החסות הראשית של ליגת העל הטורקית בכדורסל וכן נתנה חסות לאירועי ספורט בינלאומיים כמו ליגת האלופות של אופ"א והליגה האירופית של אופ"א. המעורבות של אולקר בספורט אינה מוגבלת רק לחסות, שכן לחברה יש גם מתקני ספורט ותוכניות משלה. אולקר ספורט ארנה, הממוקמת באיסטנבול, היא זירה רב תכליתית מקורה המשמשת לאירועי ספורט וקונצרטים שונים. לחברה יש גם מספר אקדמיות ותוכניות ספורט שמטרתן לקדם אורח חיים בריא ולעודד השתתפות בספורט בקרב צעירים בטורקיה. מדיה וקבצים בנושא אולקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולקר
באקן

האם התכוונתם ל... אנדרו באקן – שחקן אנגלי ג'ון באקן – המושל הכללי של קנדה ה־15 מרטין באקן – כדורגלן סקוטי צ'ארלי באקן – כדורגלן אנגלי
No One

"No One" (בעברית: אף אחד) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית, אלישה קיז. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים ג'יי רקורדס (אנ'), ב-9 באוקטובר 2007, כסינגל המוביל של אלבום האולפן השלישי של קיז, As I Am. השיר נכתב על ידי קרי בראזרס ג'וניור (אנ'), אלישה קיז ודי ג'יי דירטי הארי (אנ') והופק על ידי קרי בראזרס ג'וניור ואלישה קיז. נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-687 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-669 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על היצירה "No One" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "No One" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "No One" באתר יוטיוב Alicia Keys - No One (Official Music Video), ארכיון מ-2022-12-15, נבדק ב-2023-01-06 No One, 2007-11-09, ארכיון מ-2022-12-16, נבדק ב-2023-01-06 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית) Alicia Keys – No One, Music Canada "Available for Airplay". FMQB. אורכב מ-המקור ב-1 בנובמבר 2009. נבדק ב-8 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "No One - EP by Alicia Keys". United States: Apple Music. 23 באוקטובר 2007. ארכיון מ-2022-11-15. נבדק ב-8 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) Alicia Keys – No One, www.offiziellecharts.de (ארכיון) "No one - Alicia Keys - CD single" (בצרפתית). France: Fnac. 3 בדצמבר 2007. ארכיון מ-2021-04-28. נבדק ב-8 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
מרווח

האם התכוונתם ל... מרווח (מוזיקה) – מונח מוזיקלי, המתאר את המרחק בין שני צלילים, נמוך וגבוה מרווח (כתב) – סימן להפרדה בין מילים בטקסט כתוב מרווח סינפטי – חלק מהסינפסה מרווח תפעולי – היחס בין ההכנסה התפעולית לבין המכירות נטו
אולריך מלקה

אולריך מלקה (בצרפתית: Ulrich Meleke; נולד ב-24 במאי 1999) הוא כדורגלן מחוף השנהב בעמדת הבלם באל-באטיח. מלקה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סואה. בשנת 2018 הצטרף לאקנאס מהליגה הפינית השנייה. ב-28 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד קואטקאן טיאוואן פאלויליג'אט. ב-21 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-14 באוגוסט 2018 חתם בהפועל תל אביב מליגת העל וכעבור כחודש הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. בינואר 2020 חזר לליגה השנייה בפינלנד וחתם בקוקולאן פאלווייקוט. במרץ 2021 חתם בבוטושאן מליגת העל הרומנית עד לסיום העונה. בקיץ 2021 הצטרף לקלוז' והושאל כעבור חודשיים לוולנטר. בסיום העונה חתם לשלוש שנים במועדון. בקיץ 2023 מלקה חתם באל-באטיח מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. אולריך מלקה, באתר Transfermarkt אולריך מלקה, באתר Soccerway אולריך מלקה, באתר WorldFootball.net אולריך מלקה, באתר FootballDatabase.eu עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: הבלם אולריש מלקה חתם בקבוצה לעונה אחת, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2018 מאור רחמני, ‏אולריש מלקה הושאל לבני לוד מהליגה הלאומית, באתר ONE‏, 17 בספטמבר 2018 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אולריך מלקה".
דגל ואליס ופוטונה

דגל ואליס ופוטונה הרשמי הוא דגל צרפת, ובו עושים שימוש גופי הממשל השונים של האיים. עם זאת, קיים דגל לא רשמי בו עושים התושבים המקומיים שימוש. דגל זה מורכב מסאלטייר (צלב אלכסוני) אדום על ריבוע לבן שנמצא על רקע אדום. בקנטון הדגל (הקצה העליון הקרוב לניצב) נמצא דגל צרפת. בגרסה אחרת של הדגל, מצויר צלב לבן במקום הסלטייר. מדיה וקבצים בנושא דגל ואליס ופוטונה בוויקישיתוף ואליס ופוטונה (דגל לא רשמי), באתר דגלי העולם (באנגלית)
לוקאס דיאס סראפים

לוקאס דיאס סראפים (בפורטוגזית: Lucas Dias do Nascimento Serafim; נולד ב-6 במרץ 1997) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באמריקה נאטאל. דיאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אלטוס במדיה אף רשם הופעה אחת בקבוצה הבוגרת. ממנה עבר לקונפיאנשה ובגיל 20 הגיע לזו של פירין בלגואבגרד. בקיץ 2017 הצטרף לבוהמיאן 1905 מליגת העל הצ'כית וב-10 במרץ 2018 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה בהפסד 1-0 לפ.ק. סלובאצקו 1. לקראת עונת 2018/2019 סיכם בעירוני קריית שמונה מליגת העל במדיה שיחק 4 משחקים בכולם עלה מהספסל. בינואר 2019 חזר לצ'כיה וחתם בזאפי מהליגה השנייה. בקיץ 2019 חזר לליגה הראשונה וחתם בוולאשים. ב-11 באוגוסט 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 2-1 ללישאן. בקבוצה שיחק שנתיים. בקיץ 2021 חזר לבולגריה וחתם בטסרסקו סלו מליגת העל הבולגרית. בינואר 2022 הצטרף לריטריאיי מליגת העל הליטאית. בינואר 2023 חזר לברזיל וחתם באמריקה (נאטאל). לוקאס דיאס סראפים, באתר Transfermarkt לוקאס דיאס סראפים, באתר Soccerway לוקאס דיאס סראפים, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לוקאס דיאס סראפים".
ועדת החינוך, התרבות והספורט

ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת עוסקת בנושאי חינוך והשכלה, תרבות, ספורט ואמנויות. בתור ועדה לענייני חינוך והשכלה, עוסקת הוועדה בכל הנושאים הקשורים בחינוך: בתי הספר וגני הילדים, החינוך המגזרי, החינוך הפרטי, חומרי לימוד, המורים, פיתוח והשקעה בתחומים שונים, תקציב החינוך, תמיכה כספית בתלמידים מעוטי-אמצעים, חינוך והוראה לתלמידים מתקשים, השכלה גבוהה וחינוך במסגרות נוספות. הוועדה דנה גם בטיפול בהתנהגויות הנתפסות כשליליות אצל בני נוער והדרכים למנוע אותן. בתור ועדה לענייני תרבות, ספורט ואמנויות, דואגת הוועדה לקידום התרבות בישראל בשלוש שפות שונות: עברית, ערבית ויידיש. תרבות כוללת נגינה, שירה, מחול, ציור, פיסול. כמו כן עוסקת הוועדה גם בספורט על כל ענפיו, בעיקר אלו המקובלים בישראל: כדורגל, כדורסל, כדורעף ושחייה. הוועדה דנה בנושאים כמו פיתוח תרבות נאותה ומתקדמת יותר בישראל. בתחילת ימי הכנסת, ניתנה ראשות הוועדה לשותפה זוטרה בקואליציה או לאופוזיציה, כאשר תיק החינוך הוחזק תמיד על ידי מפלגת השלטון - מפא"י. בשלוש הכנסות הראשונות ניתנה ראשות הוועדה לשושנה פרסיץ מהציונים הכלליים אשר הייתה חלק מהזמן בקואליציה וחלק מהזמן באופוזיציה. בכנסת ה-8 כיהן כיו"ר הוועדה אברהם שכטרמן איש הליכוד שהייתה באופוזיציה. בכנסות ה-9 וה-10 ניתן התפקיד למערך שהייתה אז באופוזיציה, כאשר תיק החינוך היה בידי המפד"ל. מטעם המערך כיהנו בראשות הוועדה אהרון ידלין שר חינוך לשעבר, ולאחר התפטרותו מהכנסת בשנת 1979, שימשה בתפקיד אורה נמיר. בתקופות יותר מאוחרות, אירע שראשות הוועדה ניתנה למפלגה המחזיקה בתיק החינוך. כך למשל, בכנסת ה-17 ניתן ראשות ועדת החינוך למיכאל מלכיאור מאותה מפלגה כמו שרת החינוך יולי תמיר. עם זאת, זה לא היה הנוהל התמידי. בכנסת ה-13 עמדו בראשות הוועדה אברהם בורג ואחר כך דליה איציק מהעבודה, כאשר תיק החינוך היה בידי מרצ. בכנסת ה-14, היה עמנואל זיסמן איש הדרך השלישית יושב ראש הוועדה, כאשר תיק החינוך היה בידי המפד"ל. בכנסת ה-16 ניתן ראשות הוועדה למפלגת שינוי כאשר תיק החינוך היה בידי הליכוד. אתר האינטרנט הרשמי של ועדת החינוך, התרבות והספורט שידורי וידאו של ועדת החינוך, התרבות והספורט באתר ערוץ הכנסת
אלכס מלארי ג'וניור

אלכס מלארי ג'וניור (באנגלית: .Alex Mallari Jr; נולד ב-19 בפברואר 1988) הוא שחקן קנדי ממוצא פיליפיני. מלארי נולד בפיליפינים, אך גדל בסקרבורו, אונטריו, קנדה. מלארי התחרה ברמה הלאומית בטאקוונדו. יש לו חגורה שחורה מדרגה שלישית. הוא היה פעמיים אלוף קנדי בטאקוונדו. עם זאת, הוא ויתר על כך כשהיה בגיל 13. לאחר מכן הוא החל לשחק כדורסל באופן מקצועי אבל פציעה מנעה ממנו לעסוק במקצוע הזה. בזמן שלמד באוניברסיטת טורונטו, מלארי החליט להתמקד במשחק. תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה, "חומר אפל" המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם. הוא שיחק בסדרה מ-2015 עד 2017, במשך שלוש עונות. מאז הוא כיכב בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה, בהם הסרט העלילתי של נטפליקס "פרויקט אדם", ובסדרת הטלוויזיה "ג'יני וג'ורג'יה". מדיה וקבצים בנושא אלכס מלארי ג'וניור בוויקישיתוף אלכס מלארי ג'וניור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכס מלארי ג'וניור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Still Waters Run Deep: Interview with Dark Matter's Alex Mallari, Jr". נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Alex Mallari Jr. (Four) – Cast". נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Dark Matters' Alex Mallari Jr". 27 במרץ 2016. נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "SYFY ANNOUNCES CASTING OF NEW ACQUIRED SCRIPTED SERIES DARK MATTER - NBCUniversal Media Village". NBCUniversal Media. אורכב מ-המקור ב-2014-12-18. Wahi, Sukriti. "Meet The Cast Of Netflix's 'Ginny & Georgia'". ELLE (באנגלית). נבדק ב-2021-05-06.
לרדת מהעץ

לרדת מהעץ הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של גור בנטביץ', עם גל תורן, שרה אדלר ומאיה קניג בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי גור בנטביץ' בהשראת המאבק הממושך שניהלו תושבים נגד תוכניות להקמת מגדלי מגורים וחניון במתחם קרית ספר בתל אביב. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2012: פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר – גל תורן פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר – גור בנטביץ' פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר – מאיה קניג פרס אופיר לצילום הטוב ביותר – שרון מאיר פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר – גלית אשכול ניצן "ניץ" (גל תורן) חוזר משהייה ממושכת באוסטרליה בתקווה להשיב אליו את חברתו קסם (שרה אדלר) וכלבו האהוב "זורבה". קסם לא רוצה לפגוש אותו לאחר שעזב אותה בפתאומיות. ניץ מתמקם במגרש מול ביתה של קסם ופוגש שם את להב (גור בנטביץ') פעיל חברתי שמנהיג את תושבי המקום למנוע את הפיכת המגרש לחניון במקום לפארק לרווחת התושבים. ניץ מתנגד להצטרף למאבק. בעזרת חברו ערן (יובל שפרמן) הוא מקבל את מפתחות דירתה של קסם, נפגש עם כלבו האהוב זורבה ומוציא אותו מידי בוקר וערב. קסם מסכימה למצב בתנאי שלא ישכון בדירה. עם הזמן נפגש ניץ עם הבלוגרית טדי (מאיה קניג) שמצלמת סרטונים על מאבק התושבים. הוא נפגש גם עם השכנה גברת נחומי (טליה פישמן) שמתמחה בגלגול נשמות ונשואה לעו"ד נחומי (נתן ברנד) שמלווה משפטית את המאבק. הזוג נחומי רבים כל הזמן וצעקותיהם נשמעות למרחוק. ניץ נפגש עם השומר זוהר (זוהר דינר) ששומר על המקום מטעם כריש הנדל"ן צמח (דורון צברי). היחסים עם קסם משתפרים לאחר ששניהם מטפלים בכלב החולה ומביאים אותו לווטרינר להמתת חסד. לאחר מכן הם רבים והיא מנתקת איתו את היחסים למרות כל הפצרותיו. ניץ עובר לגור באוהל במגרש, מצטרף לתנועה המחאה ומופיע בסרטונים של טדי. הוא שורף את הבודקה שהעמיד צמח, נעצר על ידי שוטר ובורח. המאבק הציבורי נכשל, כולם עוזבים, רק ניץ נשאר בשטח ומתגורר על עץ. מדי פעם הוא יורד לאכול במזנון של שם טוב (סשה אגרונוב) שנמצא בתהליך חזרה בתשובה. למגרש מגיע צמח עם דחפורים ושוטרי יס"מ כדי לפנות את ניץ שמתמקם על עץ פיקוס ומאיים להתאבד. לבסוף רואים שבמקום יש חניון עם בודקה, המאבק נכשל. "לרדת מהעץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לרדת מהעץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי "לרדת מהעץ", באתר אידיבי "לרדת מהעץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לרדת מהעץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לרדת מהעץ, באתר יוטיוב על לרדת מהעץ, באתר יוטיוב לרדת מהעץ - הבאזז, באתר יוטיוב לרדת מהעץ, באתר ספר הקולנוע הישראלי