הקלות הבלתי נסבלת של הקיום (סרט)

הקלות הבלתי נסבלת של הקיום (באנגלית: The Unbearable Lightness of Being) הוא סרט מ-1988 בבימויו של פיליפ קאופמן, שנוצר על פי רומן בעל אותו שם מאת מילן קונדרה. כמו בספר, העלילה מתרחשת בפראג בשנת 1968 ומתארת את חייהם של אמנים ואינטלקטואלים בצ'כוסלובקיה בעת האביב של פראג ואת חייהם המשתנים כתוצאה מפלישתה של ברית המועצות לצ'כוסלובקיה. הסרט הופק בארצות הברית ובוים על ידי פיליפ קאופמן האמריקאי, אך צוות השחקנים כלל ברובו שחקנים אירופיים, ובהם דניאל דיי-לואיס (אנגליה), ז'ולייט בינוש (צרפת), לנה אולין (שוודיה) ודרק דה לינט (דנמרק). הסרט צולם בצרפת ולא בצ'כוסלובקיה. בסצנות המתארות את הפלישה הסובייטית, שולבו קטעי ארכיון עם צילומים מהעיר ליון. הסרט זכה להצלחה בינונית באמריקה הצפונית ולהצלחה רבה יותר באירופה. הסרט מתחיל בהצגתו של תומאס, מנתח מוח צ'כי, אשר חי חיי רווק חסר דאגות. המאהבת שלו, סבינה, היא אמנית אשר גם היא חיה ללא מחויבויות. יום אחד עוזב תומאס את פראג, על מנת לבצע ניתוח מוח בעיירת ספא. שם הוא פוגש בתרזה, מלצרית החולמת לעזוב את חייה הקודרים בעיירת הספא. היא עוקבת אחריו לפראג ועוברת לגור אתו. דבר זה מקשה על ההרפתקאות המיניות של תומאס עם הנשים האחרות. תומאס מבקש מסבינה, לעזור לתרזה, למצוא עבודה כצלמת. תרזה חווה רגשות מעורבים של סקרנות וקנאה כאשר היא מבינה שבין תומאס וסבינה קיים קשר מיני. מצוקתה של תרזה מופרעת על ידי הטנקים הסובייטיים הפולשים לצ'כוסלובקיה. במהלך המהומה, תרזה מצלמת תמונות של הפלישה הסובייטית ונותנת את הפילמים לזרים, כדי שיבריחו אותם למערב. לאחר מכן בורחים השלושה מצ'כוסלובקיה. בשווייץ פוגשת סבינה את פרנץ, פרופסור נשוי, והם מתחילים ברומן. לאחר זמן מה, מודיע פרנץ לסבינה כי הוא עזב את אשתו ומשפחתו. לאחר הצהרתו, עוזבת אותו סבינה, מכיוון שהיא מרגישה שהקשר שלהם לא יוכל להחזיק בעולם המציאותי. תרזה ותומאס מנסים להסתגל לחייהם בשווייץ, אך תרזה מגלה כי תומאס ממשיך בקשריו המיניים עם נשים אחרות. היא עוזבת אותו וחוזרת לצ'כוסלובקיה. תומאס מגלה כי הוא מוטרד מעזיבתה של אשתו, ומחליט לבוא בעקבותיה לצ'כוסלובקיה, למרות שדרכונו מוחרם בכניסה. הגעתו של תומאס אחריה, מרוממת את רוחה של תרזה. תומאס מנסה להשיג את משרתו הקודמת כמנתח מוח, אך נענה בשלילה בעקבות ההנהלה החדשה, הנתמכת על ידי הסובייטים, מכיוון שלפני הפלישה הסובייטית פרסם מאמר המשווה את הסובייטים לאדיפוס המלך. תומאס כתב במאמרו כי אדיפוס דקר את עיניו כאשר גילה מהו חטאו, אך הסובייטים לעומתו אינם מכירים בחטאיהם. ההנהלה החדשה דרשה מתומאס לכתוב מכתב החוזר בו מהנאמר במאמר, אך תומאס מסרב. כתוצאה מסרובו, לא יכול תומאס לעבוד כרופא, והוא מוצא עבודה כמנקה חלונות. עבודה זו מביאה עמה הזדמנויות נוספות למפגשים עם נשים אחרות. תרזה עובדת כמלצרית ופוגשת מהנדס. מכיוון ששוב היא מוצאת עדויות לחוסר הנאמנות של תומאס, היא מחליטה לנהל רומן עם המהנדס. מיד לאחריו, היא פוחדת שהמהנדס עובד עם המשטר החדש, ושהוא עלול לסחוט אותה ואת ותומאס בעקבות הרומנים. ביאושה היא מנסה להתאבד, אבל תומאס מונע זאת ממנה. תרזה משכנעת את תומאס לעזוב את פראג והם עוברים לכפר, אשר בו מקבל את פניהם מטופל ותיק של תומאס. שם הם חיים באידיליה כחקלאים, רחוק מהאינטריגות הפוליטיות של פראג. בניגוד אליהם, מגיעה סבינה לאמריקה, שם היא ממשיכה באורח חייה כרווקה בוהמיינית. באמריקה, סבינה נדהמת כאשר היא מקבלת מכתב, המספר לה כי תרזה ותומאס נהרגו בתאונת דרכים, כאשר נהגו בחזרה לביתם במשאית, לאחר שחגגו בעיר אחרת עם חברים. הסרט מסתיים בסצנה בה רואים את תומאס ותרזה, במצב רוח מרומם וככל הנראה מאושרים מאוד, כאשר הם נוסעים חזרה לכפרם, זמן קצר לפני מותם. דניאל דיי-לואיס - תומאס ז'ולייט בינוש - תרזה לנה אולין - סבינה דרק דה לינט - פריץ ארלנד ז'וזפסון - שגריר פאוול לנדובסקי - פאוול דונלד מופט - מנתח ראשי תומק בורק - ז'ירי דניאל אולבריסקי - פקיד משרד הפנים סטלאן סקארסגארד - המהנדס ברוס מיירס - העורך הצ'כי פאוול סלבי - האחיין של פאוול פסקל קלנסקי - האחות קטיה ג'ק סירון - מנהל מסעדה שווצרי אן לונברג - צלמת שווצרית "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", באתר נטפליקס "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", באתר AllMovie (באנגלית) "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", באתר אידיבי "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Criterion Collection essay by Michael Sragow Movie Stills at Virtual History ביקורות אורלי לובין, דמותו השנייה של קונדרה, חדשות, 28 באפריל 1988 רונית ויס-ברקוביץ, כתר זהב בפה, חדשות, 30 ביוני 1988 מיכל קפרא, קלות הכובד, מעריב, 1 ביולי 1988, המשך, המשך עירית שמגר, הקיום כאבסורד בלתי ניתן לפתרון, מעריב, 1 ביולי 1988