laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליצן (סרט)

"ליצן" (באנגלית: Clown) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי, אשר בוים על ידי ג'ון וואטס, הופק על ידי מק קפוצ'ינו, איליי רות' וקודי ריידר, הוסרט על ידי כריסטופר פורד וג'ון וואטס ונערך על ידי רוברט ריאנג. השחקנית הראשית בסרט היא לורה אלן, שמגלמת את דמותה של מג מקוי, תוך שאנדי פאוורס מגלם את בעלה, קנט מקוי. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 ביוני 2016. באיטליה, יצא לאקרנים כבר ב-13 בנובמבר 2014. קנט מקוי הוא בעל ואב אוהב שמארגן מסיבת יום הולדת לבנו ג'ק. עם זאת, הליצן שהיה צריך להגיע, אינו מגיע בגלל ניהול זמנים קלוקל. למרבה המזל, קנט מגלה תחפושת ישנה של ליצן במרתף הבית שהוא מוכר ובעקבות כך, הוא מחליט להיות בעצמו הליצן. לאחר המסיבה, קנט נרדם כשהוא לובש את התחפושת ולמחרת בבוקר מגלה שהוא לא מסוגל להוריד אותה. קנט נאלץ ללכת לעבודה כשהוא לובש את התחפושת, תוך שהוא מנסה להסיר אותה, עד כדי פגיעה בגופו. הוא חוזר הביתה ומתלונן על המצב ומספר את המאורע לאשתו, מג. היא מחליטה לנסות להסיר את אף הליצן שלו תוך שהיא פוצעת את אפו האמיתי. בסמוך לכך, הכלב המשפחתי צל, אוכל בטעות את אף הליצן. מיד לאחר מכן, כאשר מג מנסה להסיר את פאת הליצן, היא מגלה כי זו הפכה לשיערו האמיתי של קנט וכי אי אפשר להסירה. כמה רגעים לאחר מכן, חש קנט ברעב כבד מה שגורם לו לאכול את כל האוכל בבית. לבסוף, הוא מגלה כי אט-אט הוא הופך לליצן היות שהתחפושת שהוא לבש אינה אלא עורו של שד קדמון בשם "לוצן", הטורף ילדים. לורה אלן – מג מקוי אנדי פאוורס – קנט מקוי פיטר סטורמר – הרברט קרלסון אליזבת ויטמר – דניז כריסטיאן דיסטיפאנו – ג'ק מקוי צ'אק שמאטה – וולט רוברט ריינולדס – ד"ר מרטין קרלסון לוקאס קלי – קולטון מייקל ריאנדו – רובי מתיו סטפיוק – בלש מילר טימלין – חניך איליי רות' – פרוני הליצן בנובמבר 2010 העלו ג'ון וואטס וכריסטופר פורד טריילר מזויף ליוטיוב שהודיע כי איליי רות' יפיק את הסרט; רות' לא היה מעורב באותה תקופה. רות' דיבר על הסרט ואמר כי: "אהבתי את זה שהם פרסמו את הטריילר תחת השם שלי. יש אנשים שחשבו שעשיתי את הסרט ויש שחשבו עוד טריילר מזויף של Grindhouse... באמת הרגשתי שהחבר'ה האלה צריכים זריקה ושאנשים באמת פוחדים מליצנים מרושעים". שלב הצילומים החל בנובמבר 2012 באוטווה, קנדה. רות' הצטרף בהמשך כאחד ממפיקי הסרט, בעוד וואטס ביים את הסרט על פי תסריט שנכתב על ידו ועל ידי פורד. "ליצן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליצן", באתר נטפליקס "ליצן", באתר AllMovie (באנגלית) "ליצן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליצן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://the-numbers.com/movie/Clown#tab=summary) https://www.forbes.com/sites/simonthompson/2016/06/11/eli-roth-talks-clown-piracy-and-the-comic-book-movie-he-wants-to-make/#2746f68b1187 CLOWN | British Board of Film Classification, www.bbfc.co.uk Clown (2014) - Christopher Ford, Jon Watts | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-04 Eli Roth Producing 'Clown,' Based on Fake Eli Roth Movie Trailer, /Film, ‏2010-11-18 (באנגלית) Shooting Underway for Eli Roth's Horror Movie 'Clown' (Exclusive) | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
נוסלופ

נוסלופ (בהונגרית: Noszlop) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בנוסלופ מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,097 תושבים, ובשנת 2019 רק 913 תושבים. בנוסלופ חיו יהודים בתקופות זמן שונות. ובמקום קיים שאריות של בית קברות יהודי מדיה וקבצים בנושא נוסלופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוסלופ (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי בנוסלופ מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Your Love

האם התכוונתם ל... Your Love (שיר של ניקי מינאז') Your Love (שיר של The Outfield) Your Love Is My Drug
All of Me

האם התכוונתם ל... All of Me (סטנדרט ג'אז) All of Me (שיר של ג'ון לג'נד)
חזון ארבע החיות

חזון ארבע החיות הוא חלום נבואי שראה דניאל בשנה הראשונה למלכות בלשאצר מלך בבל, ומתואר בספר דניאל פרק ז'. הסיפור כתוב כולו בארמית. דניאל ראה בחלומו רוחות מגיחות לתוך הים הגדול, וארבע חיות העולות מהים: הראשונה נראית כאריה ובעלת כנפי נשר, ולנגד עיניו של דניאל נמרטו כנפיה וניתן לה לב אדם; השנייה דומה לדוב, בפיה שלוש צלעות, ונשמע קול שאומר לה לאכול בשר רב; השלישית דומה לנמר, ובעלת ארבע כנפיים של עוף וארבעה ראשים וניתן לה שלטון. הרביעית עלתה אחריהן, והיא שונה מהאחרות – היא איומה וחזקה יותר, בעלת שיני ברזל ועשר קרניים, אוכלת וכותשת כל מה שנתקלת בו, ואת השאר רומסת ברגליה. לעיני דניאל צמחה לה קרן קטנה חדשה, ונעקרו שלוש מקרניה הישנות, לקרן הצומחת עיני אנוש, ופיה מדבר גדולות. לאחר מכן הועמד במקום כיסאות וישב עליו "עתיק יומין", שבגדיו ושערו ראשו לבנים, ויש לו אלף אלפי משמשים ונהר של אש יוצא מלפניו. דניאל רואה את החיה הרביעית דין ודברים עד אשר מומתת החיה הרביעית, ושאר החיות איבדו את שלטונן וניתן להן זמן לחיות. אחר כך הגיע מישהו שנראה כאדם, והוא קיבל שלטון ומלכות עולם על כל העמים. דניאל מספר שקרב אל אחד העומדים שם ושאל אותו לפשר המראה. התשובה היא שארבע החיות הן ארבעה מלכים שיקומו על הארץ. המלכות הרביעית תשלוט בעולם ותחריב אותו, עשרה מלכים (עשר הקרניים) יעמדו ממנה, ומלך נוסף (הקרן הנוספת) יהיה חזק מכולם ויענה את קדושי עליון. האיש שהגיע בסופו של החזון מייצג את "קדישי עליונין" (קדושי עליונים) שימשלו בעולם אחרי אותם מלכים. על פי פירוש רש"י ועוד פרשנים, החיה הראשונה מייצגת את מלכות בבל, שנמשלה בספר ירמיהו לאריה; השנייה מייצגת את מלכות פרס, לאום שבכמה מקומות בדברי חז"ל מושווה לדוב (למשל תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ב, עמוד א'); החיה השלישית מייצגת את יוון, "ונקרא נמר על שם שהייתה גוזרת גזרות על ישראל מנומרות ומשונות זו מזו", וארבעת הראשים מסמלים את פיצול הממלכה לאחר מות אלכסנדר מוקדון; והחיה הרביעית היא מלכות רומא (כלומר הנצרות), עשר הקרניים הן עשרה מלכים שמלכו לפני אספסיינוס, והפה המדבר גדולות הוא טיטוס. המהר"ל מפראג כתב ספר שלם המהווה פירוש היסטוריוסופי של החלום. הספר נקרא "נר מצווה", והוא מתאר בהרחבה את המאפיינים של כל מלכות מארבע המלכויות המוזכרות בחלום. החזון השפיע מאוד על דניאל, והוא חותם את התיאור במילים: "אֲנָה דָנִיֵּאל שַׂגִּיא רַעְיוֹנַי יְבַהֲלֻנַּנִי וְזִיוַי יִשְׁתַּנּוֹן עֲלַי וּמִלְּתָא בְּלִבִּי נִטְרֵת" (אני דניאל, מחשבותי הבהילו אותי מאוד ומראי השתנה, ושמרתי את הדבר בלבי). השיר הראשון באלבום רישומי פחם של מאיר אריאל הוא חיית הברזל – שבו מתאר אריאל את החלום, וממשיל את החיה הרביעית לטכנולוגיה המודרנית ולתקשורת של תקופתו. השיר בוצע מחדש בשנת 2010 בידי ברי סחרוף. השיר נחתם במילים מתוך הפרק (פסוקים יא וטו): "חָזֵה הֲוֵית בֵּאדַיִן מִן קָל מִלַּיָּא רַבְרְבָתָא דִּי קַרְנָא מְמַלֱּלָה חָזֵה הֲוֵית עַד דִּי קְטִילַת חֵיוְתָא וְהוּבַד גִּשְׁמַהּ וִיהִיבַת לִיקֵדַת אֶשָּׁא... אֶתְכְּרִיַּת רוּחִי אֲנָה דָנִיֵּאל וְחֶזְוֵי רֵאשִׁי יְבַהֲלֻנַּנִי" (תרגום: הסתכלתי על קול המילים הגדולות שהקרן מדברת, עד אשר נהרגה החיה ואבד גופה וניתנה לשריפה באש. נפעמה רוחי, דניאל, וחזיונות ראשי הבהילוני). המהר"ל מפראג, ספר נר מצווה. ר' רביב (2006), עיצוב נבואות ארבע המלכויות בדניאל בספרות חז"ל, בתוך JSIJ גיליון 5, עמודים 1-20. מ.צ. סגל (1967), מבוא המקרא, הוצאת קרית ספר: ירושלים עמ' 737-739. הרמב"ן בספר הגאולה; וראו עוד אבן עזרא על ספר בראשית, פרק כ"ז, פסוק מ'
סמל המועצה האזורית עמק יזרעאל

סמל המועצה האזורית עמק יזרעאל, סמלה הרשמי של המועצה, אומץ ב-24 בנובמבר 1980‏. הסמל מורכב משני חלקים סימטריים היוצרים ביחד צורה של ספר פתוח, כשחלקם התחתון תחום בצורת גל. בתוך כל אחת מן הצורות נמתחים שלושה קווים שנפגשים בנקודה אחת, ויוצרים ביחד תמונה המזכירה שדה חרוש, ומנקודה זו צורת עיגול צבועה בירוק. המוטיבים שהסמל נועד לייצג הם "אופן הקמת המועצה האזורית (על ידי איחוד שתי מועצות), עמק, נחל, שדות, צמיחה וזריחה". לפני האיחוד ביניהן, לכל אחת מהמועצות היה סמל עצמאי. סמלה של מועצה אזורית קישון היה בצורת חותם, והזכיר את ההטבעה על גבי מטבע שקל חדש, עליו הופיעו מנורה ושיבולת חיטה. הסמל של מועצה אזורית יזרעאל, שעוצב על ידי האמן אברהם אמרנט מקיבוץ מזרע, הציג מגן ובו שיבולת חיטה על רקע נחל זורם בעמק מוקף הרים. ב-1980 אוחדו המועצות האזוריות יזרעאל וקישון והוקמה מועצה אזורית חדשה, עמק יזרעאל. המועצה החדשה הציעה פרס של 5,000 שקלים חדשים למי שיעצב את הסמל שיבחר. מההצעות הרבות שנאספו נבחרה הצעת של יעל פלק, תושבת מושב מרחביה. הסמל אושר ב-24 בנובמבר 1980 ומאז משמש כסמל המועצה. סמל אלון הגליל סמל בית לחם הגלילית סמל בית שערים סמל גבעת אלה סמל גבת סמל גזית סמל עדי סמל שמשית סמל תמרת אסתר רויניק, סיפורו של סמל, באתר מועצה אזורית עמק יזרעאל
Different Pulses

Different Pulses הוא אלבום אולפן הסולו הראשון של אסף אבידן לאחר הפיצול של להקתו אסף אבידן והמוג'וס. האלבום המכיל 11 רצועות, והוא יצא לאור בישראל בהקלטות Telmavar בשנת 2012 ויצא באירופה בשנת 2013 דרך יוניברסל ופולידור. (Different Pulses" (4:30" (Setting Scalpels Free" (3:41" (Love It or Leave It" (4:30" (Cyclamen" (4:02" (4:00) "613" (Thumbtacks in My Marrow" (3:27" (Conspiratory Visions of Gomorrah" (5:24" (A Gun & a Choice" (3:17" (Turn" (4:05" (The Disciple" (4:49" (Is This It?" (3:40" מידע על האלבום Different Pulses באתר MusicBrainz מידע על האלבום Different Pulses באתר AllMusic Asaf Avidan, Asaf Avidan | Disco­graphy | Different Pulses, Asaf Avidan (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי צרפת – קוסטה ריקה

יחסי צרפת–קוסטה ריקה הם היחסים הבינלאומיים בין קוסטה ריקה וצרפת. היחסים בין קוסטה ריקה וצרפת כוננו ב-12 במרץ 1848 עם חתימת הסכם טולדו-ברדר (Toledo-Baradère). הנציג הדיפלומטי הראשון של קוסטה ריקה בפריז היה פליפה פרנסיסקו מולינה אי בדויה, שהציג את כתב ההאמנה שלו ב-4 באוגוסט 1849 בפני הנסיך לואי נפוליאון, נשיא הרפובליקה הצרפתית. הנציג הדיפלומטי הצרפתי הראשון מוכר בקוסטה ריקה היה דגובר פורקד, שהקים את השגרירות ב-24 בספטמבר 1850. באנדרטה הלאומית של קוסטה ריקה, המוטו הצרפתי "חירות, שוויון, אחווה" רשום כמו גם מושגי האומה והמולדת. העבודה הופקדה בידי הפסל הצרפתי לואי-רובר קרייה-בלז (אנ'). היחסים בין שתי המדינות העמיקו עם השנים, הן מנקודת מבט דיפלומטית, מסחרית ותרבותית. שתי המדינות חולקות ערכים משותפים כמו שלום, כבוד לזכויות אדם ודמוקרטיה. הם חתמו על מספר לא מבוטל של הסכמי שיתוף פעולה דו-צדדיים והסכמים בתחומים שונים, כגון שיתוף פעולה תרבותי, טכני, מדעי, שימור משאבי טבע ונדידה, וקיימים גם כמה הסכמים בין אוניברסיטאות בקוסטה ריקה לאוניברסיטאות בצרפת לקידום חילופי סטודנטים. קוסטה ריקה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. צרפת מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה ו-2 קונסוליות בליבריה ובפוארטו וייחו דה טלמנקה. מדיה וקבצים בנושא יחסי צרפת – קוסטה ריקה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
כנסיית אלכסנדר נבסקי

כנסיית אלכסנדר נבסקי, מנזר וכנסייה הנמצאים בחצר אלכסנדר ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים, במרחק כמה עשרות מטרים מכנסיית הקבר ומול הכניסה הצפונית לכנסיית הגואל. המנזר קרוי על שם אלכסנדר נבסקי, נסיך רוסי מהמאה ה-13 אשר הדף פולשים גרמנים ושוודים מאדמתה של רוסיה. המנזר נמצא בפינת הרחובות שוק הצבעים ובית הבד (סוק חאן א-זית) הנמשך עד לשער שכם. המנזר פתוח (בתשלום) למבקרים. הכנסייה הוקמה על קרקע שנרכשה בשנת 1857. הממשלה הרוסית תכננה להקים במקום קונסוליה רוסית. כחלק מתהליך הבנייה בוצעו חפירות במתחם הכנסייה, והחופרים קיוו למצוא את החומה השנייה של ירושלים מסוף תקופת בית שני, דרכה עבר ישו אל גבעת הגולגולתא שם נצלב. החומה השנייה לא נמצאה בחפירות, אך נמצאו שרידים של שער קדום. מציאת השער שינתה את תוכניותיהם של הרוסים והביאה להקמת מנזר במקום הקונסוליה שתוכננה בתחילה. המנזר הוקם בשנת 1860 על ידי החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית. המנזר הוא בניין מאסיבי הבנוי מאבן שיש ורודה ולצדה אבן שיש אדומה, בתבנית אבלק. בנייה המשלבת שני גוונים של אבנים בחזית המבנה מאפיינת גם את האכסניה האוסטרית (ירושלים) ברובע המוסלמי אשר נבנתה בערך באותה תקופה. בשנים האחרונות התכערה חזית השיש של הבניין עקב שכבות של לכלוך שהצטברו על קירות הכנסייה החיצוניים. בתוך המנזר מצוי חדר אירוח טיפוסי מהמחצית השנייה של המאה ה-19. האתר העיקרי במנזר מצוי מתחת למפלס הרחוב של ימינו, הוא כולל מערך קירות אבן בסיתות מוקפד ושרידי גרם מדרגות. הממצאים מזוהים על ידי הכנסייה הרוסית כבית שער המוכר בשם "שער המשפט" דרכו עבר ישו בדרכו אל הצליבה בגבעת הגולגותא שהייתה אז מחוץ לחומת העיר. הארכאולוגים רואים בקירות חלק ממערך הכניסה למקדש אפרודיטה מהקרדו. הקירות מתוארכים לתקופת איליה קפיטולינה שהוקמה על ידי הקיסר הרומאי אדריאנוס, זאת על אף שחלק ניכר ממנו עשוי מאבנים בסיתות הרודיאני, שכן לטענתם מדובר בשימוש משני. לצידו הדרומי של גרם המדרגות מצויה קשת רומית אשר לפי אמונת הנוצרים הייתה חלק ממתחם מקדש אפרודיטה הפגאני שהקימו הרומאים במקום לפני שהוקמה בו כנסיית הקבר. מעל לגרם המדרגות המשוחזר מצויה כנסייה ובה ארון קבורה מהודר ומצופה זהב שעומד לפני האיקונוסטאזיס, זהו ארון סימבולי בו טמונים תכריכיו של ישו. לא רחוק ממנו עומדת איקונת מריה הנמה. על הקיר הצפוני מצויה איקונת מריה מטיחבין שצוירה ברוסיה במאה ה-15, היא מצופה כסף וזהב וצליינים מאמינים כי יש לה סגולות ריפוי ולכן תלוית עליה מנחות רבות. בפינה הצפון מערבית נמצא ציור של גאורגיוס הקדוש ולידו, בתוך גומחה, בד קנבס שעליו החל ב-2014 להופיע "באופן פלאי" העתק של הציור. לצד הקשת הרומית נבנה ב-2007 חדר מהודר המצופה כולו בשיש אדום. החדר מוקדש לאיקונת מריה מסנט תאודור. אייקונה זו הייתה איקונת ההכתרה של פיוטר השלישי משושלת רומנוב. כל הנסיכות שהצטרפו למשפחת רומנוב ועברו לכנסייה האורתודוקסית הרוסית קיבלו את תוספת השם פיודורובה ע"ש האיקונה הזו שנחשבה לאיקונה המגוננת על משפחת רומנוב. ב-30 בדצמבר 2019 אישרה ממשלת ישראל את העברת הכנסייה לבעלות החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית. חצר אלכסנדר מדיה וקבצים בנושא כנסיית אלכסנדר נבסקי בוויקישיתוף תיאור מפורט של המבנה וההיסטוריה שלה (ברוסית)
אחד למיליון (תוכנית טלוויזיה)

אחד למיליון היא תוכנית תעודה ישראלית בהגשת נסלי ברדה העוקבת אחרי אנשים שעברו מקרי נס. התוכנית משודרת החל מ-2 במאי 2018 בקשת 12. אתר האינטרנט הרשמי של אחד למיליון אחד למיליון, ברשת החברתית פייסבוק אחד למיליון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "אחד למיליון", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי" "אחד למיליון", לצפייה ישירה באתר 12+ ביקורות: אריאנה מלמד, "אחד למיליון" של נסלי ברדה: עוד סיפור נוסחתי, מסמר שיער וארוך מדי, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2018 משה בנימין, הצ'מפיונס שורדת את ל"ג בעומר בנתון דו ספרתי - השאר נכנעו, באתר אייס, 3 במאי 2018 דירוג תוכניות הטלוויזיה ליום שלישי, 30.04.2019, באתר העין השביעית, 1 במאי 2019 אפקט נסלי ברדה: ‘אחד למיליון’ מובילה את הפריים טיים, באתר Scopt, ‏4 באוקטובר 2019 9.4% ו-230 אלף צופים להתנצלות של עודד בן עמי ואמנון אברמוביץ׳, באתר Scopt, ‏18 באוקטובר 2019 היום הגדול של רשת: נתוני שיא בפרה פריים ובמהדורת החדשות, באתר Scopt, ‏13 במרץ 2020 המלך הגיע: עומר אדם שובר שיא בהופעה פרטית מחצר ביתו, באתר Scopt, ‏6 באפריל 2020 איתי פת-יה, רייטינג: 'אחד למיליון' ו'אמבוש אקסטרים' ראש בראש, מי ניצחה?, באתר אייס, 14 במאי 2020 סוף סוף: "אהבה חדשה" עם לירון וייצמן מתחזקת ברייטינג, באתר Scopt, ‏28 באוקטובר 2020 כפיר אדר, רייטינג - נס בחדר הלידה או בלקספייס? הפערים עדיין משמעותיים, באתר אייס, 12 בינואר 2021 כפיר אדר, רייטינג: בלקספייס סגרה עונה עם שיא רייטינג, זה הספיק כדי לגבור על 'אחד למיליון'?, באתר אייס, 19 בינואר 2021 רייטינג: האם אחד למיליון הצליחה לגבור על התחרות ברשת 13?, באתר אייס, 2 באפריל 2021 רייטינג: האם המקור של רשת 13 עניינה יותר מאחד למיליון?, באתר אייס, 26 במאי 2021 רייטינג: האם חיים של אבא התפוצצה בפרק סיום העונה?, באתר אייס, 30 בספטמבר 2021 רייטינג: אקס פקטור מול נסלי ברדה, האם קשת מתרסקת?, באתר אייס, 6 בדצמבר 2021 רייטינג: נסלי ברדה מול אלמוג בוקר: במה בחרו הצופים?, באתר אייס, 14 בינואר 2022 רייטינג: קשת ורשת בקרב הצמוד ביותר של השנה, באתר אייס, 8 במרץ 2022 רייטינג: ניב רסקין צריך לחשוש? קרב לוהט בגזרת הבוקר, באתר אייס, 3 ביוני 2022 רייטינג: קרן מרציאנו לקחה את המיליון, באתר אייס, 30 בספטמבר 2022 רייטינג: הילדה שנעלמה או אחד למיליון? זו התוכנית שבחרתם, באתר אייס, 26 באוקטובר 2022 רייטינג: קשת 12 שוב הנחילה תבוסה כואבת לרשת 13?, באתר אייס, 3 בנובמבר 2022 נתוני מדרוג של 8 ביוני 2022, באתר עמוד הטלגרם של רן בוקר רייטינג: קשת 12 הביסה את הפטריוטים, ערב חלש לאיילה חסון, באתר אייס, 1 במאי 2024 רייטינג: קשת 12 בפער על המתחרות, ערוץ 14 עוקף את רשת 13, באתר אייס, 31 במאי 2024 רייטינג: האח הגדול ורוקדים עם כוכבים בוטלו, במה צפיתם?, באתר אייס, 4 ביוני 2024 ביאורים המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה במגזר היהודי באוכלוסייה הכללית
הירקלונס, קיסר האימפריה הביזנטית

קונסטנטינוס הרקליוס (ביוונית: Κωνσταντῖνος Ἡράκλειος; ידוע בעיקר על פי הכינוי "הרקליונס", ביוונית: Ἡρακλ[ε]ωνᾶς, ובמקורות אחרים גם "הירקליוס השני"; 626 – 641) היה קיסר האימפריה הביזנטית מפברואר עד אפריל או מאי 641. הוא היה בנו של הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית ואשתו שהייתה גם אחייניתו מרטינה, קיסרית האימפריה הרומית עם מותו של הרקליוס בשנת 641 נכנסה לתוקף צוואתו לפיה יתחלק השלטון בין שניים מבניו. כך הפך הירקלונס לקיסר ביחד עם קונסטנטינוס השלישי, בנוסף לזוג השליטים הצעירים מינה הירקליוס את אשתו מרטינה לתפקיד "אם וקיסרית" ואמורה הייתה להיות מעורבת בניהול חצר המלוכה ובעקיפין בניהול האימפריה. עם זאת האם ובנה הצעיר עוררו אנטגוניזם בעיקר משכבות הפקידות וחצר המלוכה שהתנגדו שאישה בכלל ומרטינה בפרט יעמדו בראש המנגנון הקיסרי. עם זאת השלטון עבר לידי שני הקיסרים ללא התנגדות. היחסים בין השותפים לשלטון היו מתוחים מהתחלה. קונסטנטינוס, שככל הנראה סבל משחפת פנה למפקדי הצבא בבקשה כי יעמדו לצידו ולצד ילדיו. על פי ההיסטוריונים בני התקופה הוא גם פנה לאחד מפקידיו בשם ולנטיאנוס, והפקיד בידיו סכום אדיר של כסף לחלק לחיילים ולקנות את נאמנותם. הוא נפטר ממחלתו באפריל או במאי 641 והירקלונס הפך לשליט יחיד תחת העוצרות של אימו. בחצר המלוכה האשימו את מרטינה שפעלה על מנת להרעיל את קונסטנטינוס השלישי על מנת להבטיח את שלטון בנה, והסנאט ואזרחי קונסטנטינופול שמלכתחילה היו מתנגדים למרטינה הפכו לעוינים. ולנטיאנוס אסף את הלגיונות שעמדו לרשותו ועלה עעל קונסטנטינופול בדרישה כי קונסטנס בנו של קונסטנטינוס השלישי יתמנה לקיסר במקום אביו שנפטר. בינתיים המון מאזרחי העיר החל במהומות שכוונו כנגד מרטינה ובנה ובדרישה כי קונסטנס יתפוס אאת השלטון. מרטינה ניסתה לשמר את תמיכת הצבא בהבטחות למענקים כספיים ומצד שני פנתה ולנטיאנוס והבטיחה לו משרה בכירה ובהמשך אף הסכימה לדרישה כי קונסטנס יהיה שליט משותף אך במקביל העלתה את בניה מרטינו וטיבריוס לדרגת קיסרים על מנת שהשלטון יתחלק בין 4 קיסרים. למרות הניסיונות להקל על הלחץ ולהחזיק בשלטון, ולנטיאנוס נכנס לעיר כמנצח והכתיר את קונסטנס לקיסר. הוא הורה לכרות את לשונה של מרטינה ואת אפו של הירקלונס, והורה לסרס את הבנים-קיסרים הצעירים ובכך הפך אותם לפסולים מלשלוט. השליטים לשעבר גורשו בבושת פנים מקונסטנטינופול לרודוס. כך נעלמו הירקלונס ואימו מעל דפי ההיסטוריה. ככל הנראה הירקלונס נפטר בשנת 642. מדיה וקבצים בנושא הירקלונס, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף הירקלונס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחסי הממלכה המאוחדת – קוסטה ריקה

יחסי הממלכה המאוחדת–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת ובריטניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים, ב-12 במרץ 1848, זמן קצר לאחר שנפרדה קוסטה ריקה מהרפובליקה הפדרלית של מרכז אמריקה בסביבות 1850 כתוצאה מסכסוכי הגבול בין קוסטה ריקה לניקרגואה, כאשר ניקרגואה נתמכה על ידי ארצות הברית, קוסטה ריקה מצאה בעל ברית בבריטניה הגדולה, שבאותה תקופה התמודדה עם ארצות הברית על השפעה פוליטית ומסחרית באמריקה הלטינית. קסטרו מדריז אפילו שלח את שגריר קוסטה ריקה פליפה מולינה לנהל משא ומתן על כניסה אפשרית של קוסטה ריקה לתוך האימפריה הבריטית בתור חסות. מולינה התקבל על ידי ראש ממשלת בריטניה לורד פאלמרסטון. אף על פי שממשלת בריטניה באותה תקופה נמנעה מקבלתה כפרוטקטורט, ככל הנראה כדי להימנע ממלחמה עם ארצות הברית, לונדון אכן הסכימה להפוך לבעלת ברית של קוסטה ריקה בסכסוך, והתעניינה בתעלה הבין-אוקיאנית שאותה תכננה ארצות הברית. לבסוף, שתי המעצמות שמשו מתווכים למשא ומתן אודות הגבול. במהלך המאה ה-19, הייצוג הבריטי לפני קוסטה ריקה הוסמך בדרך כלל במקביל לקונסול גואטמלה או פנמה, ולעיתים מונו נספחים מסחריים. בשנת 1951 החליטה ממשלת בריטניה להקים נציגות קבועה בסן חוסה בניהולו של הנרי הנ' ליווינגסטון. בשנת 1952 מונתה אופליה סגרדה דה רייט כנציגת קוסטה ריקה, ואף השתתפה בהלווייתו של המלך ג'ורג' השישי מטעם ממשלת קוסטה ריקה, ובשנת 1953 היה זה רוברטו ג'ימנס קוואסאדה שהשתתף בהכתרתה של המלכה אליזבת השנייה. בשנת 1956 חוסה פיגרס פרר, נשיא קוסטה ריקה, ערך ביקור רשמי בלונדון בליווי אשתו קארן אולסן בק ורקטור אוניברסיטת קוסטה ריקה רודריגו Facio ברנס, ואף נפגש עם המלכה אליזבת השנייה, ראש הממשלה אנתוני אידן ואף ביקר בפרלמנט. באותה שנה, בשתי המדינות שודרגו הנציגויות הדיפלומטיות שלהם לשגרירויות, ובשנת 1968 ביטלו שתי המדינות את הדרישה לוויזה. היחסים בין המדינות המשיכו להיות לבביים, אף על פי שהם היו מתוחים מעט במהלך ממשל אוסקר אריאס סאנצ'ז בשל מאמציו להרגיע את האזור מאחר שממשלתה של מרגרט תאצ'ר הייתה בעד פעולה קשה נגד המתקוממים הסוציאליסטים. אריאס ביקר בבריטניה במהלך כהונתו ונפגש עם תאצ'ר. קוסטה ריקה היא אחת המדינות המכירות בריבונות ארגנטינה על איי פוקלנד. בריטניה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה. קוסטה ריקה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – קוסטה ריקה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי ארגנטינה – קוסטה ריקה

יחסי ארגנטינה–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה וקוסטה ריקה. היחסים הרשמיים בין קוסטה ריקה וארגנטינה החלו בשנת 1862 עם חתימת הסכם בין השליטים של שתי המדינות, והם התגבשו בתחום המדיני בשנת 1880, דרך מינויו של חוסה אגוסטין דה אסקודרו כשגריר קוסטה ריקה בבואנוס איירס. הקונסול הראשון של הרפובליקה הארגנטינאית בקוסטה ריקה היה חוסה מריה קסטרו פרנאנדס, אשר הוכר כקונסול של המדינה ב-1883, ונציגו הדיפלומטי הראשון היה הציר המוסמך פדריקו קינטנה, אשר הגיש את כתב האמנתו ב-18 באוגוסט 1919. במהלך שלטונו של הנשיא רודריגס, היחסים בין קוסטה ריקה לרפובליקה של ארגנטינה התאפיינו ברוח לבבית ושיתוף פעולה. קוסטה ריקה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. ארגנטינה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה – קוסטה ריקה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
רובן ממוליאן

רובן ממוליאן (באנגלית: Rouben Mamoulian‏; 8 באוקטובר 1897 – 4 בדצמבר 1987) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקאי ממוצא ארמני. ממוליאן נולד בטביליסי בתחום האימפריה הרוסית למשפחה ארמנית. אמו הייתה מנהלת התיאטרון הארמני ואביו היה מנהל בנק. ב-1922 עבר לביים מחזות בלונדון וב-1923 עבר ללמד ולביים בארצות הברית בבית הספר איסטמן למוזיקה. הוא החל לביים בברודוויי ב-1927 והמחזה הראשון היה "פורגי" עליו נכתבה האופרה פורגי ובס של ג'ורג' ואיירה גרשווין אותה ביים ב-1935. הוא ביים גם את מחזות הזמר אוקלהומה! (1943), קרוסל (1945) ואבוד בין כוכבים (זעקי ארץ אהובה) (1951). סרטו הראשון היה Applause ‏(1929) שהיה בין הסרטים המדברים הראשונים. ב-1933 ביים את "ד"ר ג'קיל ומר הייד" בכיכובם של פרדריק מארץ' ומרים הופקינס ואת המלכה כריסטינה בכיכובה של גרטה גרבו. ב-1944 החל לעבור על הסרט לאורה אך הוחלף על ידי אוטו פרמינגר. ב-1935 ביים את הסרט "בקי שארפ" שהיה הראשון שהיה הראשון שצולם בטכניקת הטכניקולור בשלושה פסים, ובעקבותיו צולמו מספר גדל והולך של סרטים בצבע בבריטניה ובארצות הברית. ב-1940 ביים את "אות זורו" וב-1941 את "דם וחול", שניהם רימייקים של סרטים אילמים. סרטו האחרון היה הסרט המוזיקלי "גרבי משי" (1957), עיבוד קולנועי של מחזמר של קול פורטר. לאחר מכן פוטר משני סרטים - "פורגי ובס" (1959) ו"קלאופטרה" (1963) בעקבות זאת הפסיק לביים סרטים. ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. ב-1982 קבל פרס מפעל חיים מטעם גילדת הבמאים של אמריקה. ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד (1933) המלכה כריסטינה (1933) בקי שארפ (1935) ילד הזהב (1939) אות זורו (1940) דם וחול (1941) טבעת אהבה (1942) חופשת קיץ (1948) גרבי משי (1957) מדיה וקבצים בנושא רובן ממוליאן בוויקישיתוף רובן ממוליאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רובן ממוליאן, באתר AllMovie (באנגלית) רובן ממוליאן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רובן ממוליאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רובן ממוליאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) רובן ממוליאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רובן ממוליאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
זידופן

זידופן (בסינית: 稀豆粉) הוא מרק סיני, הפופולרי במחוז יונאן, העשוי מאפונה מבושלת, לרוב מתובל עם שום כתוש, ג'ינג'ר, כוסברה, בצל ירוק, פתיתי צ'ילי יבשים ושמן פלפל סצ'ואן. המרק נאכל לעיתים קרובות עם יוטיאו מטוגן בשמן עמוק או לחמים שטוחים סיניים, במיוחד קונג יו בינג. Chris Horton (2012). "Getting Away: Tengchong". GoKunming. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רווחת העם היא החוק העליון

רווחת העם היא החוק העליון (בלטינית salus populi suprema lex esto), ניתן לתרגם גם כ"תהא רווחת העם החוק העליון" או "טובת העם צריכה להיות החוק העליון" הוא עיקרון חוקתי מאת מרקוס טוליוס קיקרו, המצוטט בספר על החוקים(אנ')‏ (52 לפני הספירה), ספר 3, חלק 3, פסוק 8. הרעיון לעיקרון זה נלקח מהפסקה המסכמת של תריסר הלוחות(אנ') ‏(450 לפני הספירה). פסוק זה צוטט בהרבה מאוד עבודות פילוסופיות ואקדמיות, למשל זהו הפסוק הפותח את שתי מסכתות על ממשל מדיני של ג'ון לוק, מופיע בתחילת פרק 30 של לויתן מאת הובס ובפרק 19 בחיבורו התאולוגי-פוליטי של שפינוזה. הפסוק מופיע כמוטו בסמל מדינת מיזורי, בסמל העיר סלפורד(אנ') שבמנצ'סטר רבתי באנגליה, הפסוק, לעיתים בשינויים קלים מופיע בסמל הרבעים לואישהאם והארו שבלונדון, ובסמלי ערים ורבעים רבים נוספים. זהו המוטו המופיע בסמל בית הספר למשפט של אוניברסיטת דיוקינס(אנ') שבפנסילבניה. זהו המוטו של מפלגת הימין פלאמס בלאנג בבלגיה והופיע על שלטי אצולה ושלטי אבירים רבים. בצורה Salus rei publicae suprema lex esto זהו המוטו של צבא איטליה ומופיע על סמלו. מדיה וקבצים בנושא רווחת העם היא החוק העליון בוויקישיתוף הטקסט המלא הוא "Regio imperio duo sunto, iique <a> praeeundo iudicando consulendo praetores iudices consules appellamino. Militiae summum ius habento, nemini parento. Ollis salus populi suprema lex esto."