laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אל תגנבו לי את התור

"אל תגנבו לי התור" הוא ספר ילדים מאת הסופר והעיתונאי עודה בשאראת, אשר מלווה באיוריה של בתיה קולטון. הסיפור יצא לאור על ידי כתר הוצאה לאור, בנובמבר 2018. הספר מתאים לבני שבע עד עשר, מכיל 45 עמודים והוא מנוקד. "אל תגנבו לי את התור" מדבר על חלא, תלמידה בכיתה ב, שמחליטה יום אחד להיות עצמאית יותר ולהכין בעצמה את הכריך לבית הספר. חלא, תלמידה בכיתה ב, מחליטה יום אחד להיות עצמאית יותר ולהכין בעצמה את הכריך לבית הספר. אמהּ של חלא מעודדת את הבת להתחייב לתפקיד אחראי יותר: לקנות בכל בוקר במכולת לחמניות טריות, גבינה ונקניק, וכל מה שצריך כדי להכין כריך בריא וטעים. ההתנסות הראשונה של חלא הייתה מתסכלת, התברר לה שנוח למבוגרים להתעלם מילדה העומדת בסבלנות בתור ולקבל את מבוקשם. גם הניסיון השני לא עלה יפה, כשהגיע תורה של חלא לקבל את המצרכים נכנס למכולת שכן שהכיר אותה, החמיא לה על יופייה ומיד קיבל את מבוקשו מהמוכר כאילו חלא בכלל לא קיימת. המחמאה - כביכול שלוותה בזלזול מתנשא הכעיסה את חלא ועוררה בה מחשבות, חלא לא מוכנה לשתוק יותר… בסיפור, חלא מייצגת את בני גילה ומנסה להשמיע את קולם כדי שהמבוגרים יפסיקו להתעלם מהם. עוֹדֶה בִּשַׁארַאת הוא סופר ופובליציסט. מתגורר עם משפחתו בכפר יפיע. אל תגנבו לי את התור הוא ספרו הראשון לילדים. הסיפור שכתב עודה בשאראת מתרחש ביישוב ערבי. חלא ואימה ממלאות תפקיד מגדרי וחברתי חשוב, הן מסמנות עצמאות נשית, חופש דעה וחופש ביטוי כערכי חיים. עם זאת, הבעיה שחלא אינה מוכנה להשלים איתה ופועלת לפתור אינה מקומית ואינה קשורה לזהות לאומית זו או אחרת. היא מעסיקה את בני גילה של חלא באשר הם, בהיותם קבוצה מוחלשת בידי מבוגרים ותלויה בהם. הסיפור רלוונטי לחברה הישראלית הרחבה, ועשוי לעורר קוראים צעירים להשוואת ניסיונם האישי לזה של חלא והצפת סימני שאלה. בשאראת מתמקד בתופעה הזאת כפי שילדים חווים אותה לעיתים קרובות מצד מבוגרים. לגיבורה שלו הוא ארגן מאבק פוליטי בין־דורי. זה כמעט אינו נמצא בספרות ילדים ישראלית עכשווית, שבה הקונפליקטים עם המבוגרים הם בדרך כלל פסיכולוגיים־ אישיים בתוך המשפחה. בשאראת מדגים לקוראים שיעור בסיסי ביחסי כוחות, אבל גם מספר על התקדמות והתבגרות, שפירושן לעיתים קרובות מרד בדור המבוגרים. אל תגנבו לי את התור, באתר דףדף עוֹדֶה בִּשַׁארַאת, אל תגנבו לי את התור, כתר, 2018 "אל תגנבו לי את התור": עודה בשאראת מעביר לילדים שיעור במאבק חברתי, באתר הארץ
מוצב ציפורן

מוצב ציפורן הוא מוצב של צה"ל בגבול ישראל-לבנון. המוצב ממוקם מצפון למנרה וממערב למרגליות. המוצב חולש ממערב על העיירה חולא שבדרום לבנון. סמוך למוצב נמצא קבר המיוחס לרב אשי. בעקבות מלחמת לבנון הראשונה הוקם המוצב על פסגת הר שנאן. המוצב הוקם ברובו מעבר לקו הגבול הבינלאומי בשטח לבנון. עם השנים הפך למוצב הגדול ביותר של צה"ל על רכס רמים, תחת אחריות עוצבת חירם. המוצב אויש על ידי פלוגות מחטיבת הצנחנים וגולני לסירוגין, בדרך כלל פלוגות מסלול, צוות מיחידת הגששים, כוח טנקים, צוות של מכ"ם מסוג רמית של מערך הנ"מ, צוות של חיילות, שהפעיל מכ"ם קשת, שישב בו באופן קבוע וצוות קשת נוסף, מדלג, שהיה יוצא מהמוצב למארב גדר בנקודה סמוכה, שכן ממנה היה תמיד חשש לחדירות לתוך ישראל. בעת הנסיגה מרצועת הביטחון הופגז המוצב על ידי החזבאללה. ב-29 במאי 2000, פוצץ צה"ל את המוצב משום שהיה ברובו ממוקם בצד הלבנוני של הגבול. המוצב נבנה מחדש, כך שכולו בשטח ישראל, כמבצר בטון בן שש קומות (שלוש מהם קומות תת-קרקעיות). בצידו הלבנוני התמקם כוח יוניפי"ל של האו"ם במטרה לשמור על השלום באזור. במהלך מלחמת חרבות ברזל, ב־15 באוקטובר 2023, אירעו חילופי אש בין מחבלים ללוחמי צה״ל שבמוצב. הכנות לפיצוץ המוצב פתיחת ציר. ברקע המוצב פיצוץ המוצב בשנת 2000 רצועת הביטחון הלחימה בדרום לבנון (1985–2000) תפילה מעבר לגבול: העלייה לקבר הרב שהפכה למבצע צבאי, סרטון של כאן 11, 16 בפברואר 2020 20 שנה ליציאת צה"ל מלבנון: מוצב ציפורן, מאי 2020, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:33 דקות), 10 במאי 2020 יוסי וקנין, 20 שנה ליציאת צה"ל מלבנון: אז והיום - סיפורו של מוצב ציפורן (וידאו), באתר mynet‏ עפולה ועמק, 11 במאי 2020 עופר אדרת, 20 שנה לאחר הנסיגה, החיילים האלה עדיין בלבנון, באתר הארץ, 21 במאי 2020 חיזבאללה הפגיז את מוצב ציפורן, סמוך למנרה, באתר גלובס, 18 במאי 2000 מערכת וואלה! NEWS‏, צה"ל פוצץ הבוקר את מוצב ציפורן בגזרה המזרחית, באתר וואלה, 29 במאי 2000
טויוטה סרה

טויוטה סרה (באנגלית: Toyota Sera (אנ')) היא מכונית קופה, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה בין השנים 1990–1995 ביפן. יוצרו 15,852 יחידות. קרוי גם: דגם "EXY10". 3 דלתות הצ'בק קופה (דלת אחורית - חלון אחורי נפתח). 2 דלתות צד בתצורה "דלתות פרפר" ("Butterfly doors" (אנ')). 2+2 מושבים. מנוע קדמי - 1.5 ליטר (מנוע קירור מים, מנוע בנזין). סוג הנעה: הנעה קדמית. צמיגים: 175/65 R 14 H. קיבולת מכל דלק - 40 ליטר. סדרה 1 - יוצרה ממרץ 1990 – מאי 1991, יוצרו כ-12,000 יחידות. סדרה 2 - יוצרה ממאי 1991 – יוני 1992, יוצרו כ-2,300 יחידות. סדרה 3 - יוצרה מיוני 1992 – דצמבר 1995, יוצרו 1,550 יחידות. "טויוטה סרה", שנת 1990 "טויוטה סרה", שנת 1990 "טויוטה סרה" "טויוטה סרה" "טויוטה סרה" "טויוטה סרה", שנת 1990 "טויוטה סרה" "טויוטה סרה" - מבט לדלת בתצורה "Butterfly doors" (אנ') טויוטה טויוטה AE85 אתר האינטרנט הרשמי של טויוטה סרה מדיה וקבצים בנושא טויוטה סרה בוויקישיתוף טויוטה סרה, סרטון באתר יוטיוב טויוטה סרה, סרטון באתר יוטיוב טויוטה סרה, סרטון באתר יוטיוב ההיסטוריה של 75 שנים לטויוטה toyota-global.com/company/history_of_toyota/75years/vehicle_lineage/family_tree/index "טויוטה סרה" tc-v.com/specifications/toyota/sera "טויוטה סרה", שנת 1990 - מפרט carfolio.com/specifications/models "טויוטה סרה" car.info/en-se/toyota/sera/specs "טויוטה סרה" - תמונות pinterest.com/hualihassan/toyota-sera דלתות פרפר הן סוג של דלת מכונית הנראית לעיתים על מכוניות בעלות ביצועים גבוהים. הם דומים ל"דלתות מספריים" ("Scissor doors" (אנ') (דלתות מספריים נקראות גם דלתות כנף, דלתות כנפי חיפושית, דלתות צב, דלתות מתג, דלתות מתנדנדות) הן דלתות רכב המסתובבות אנכית בציר קבוע מקדימה של הדלת ולא כלפי חוץ כמו דלת רגילה) Toyota Sera specs, fuel consumption, dimensions
מייק ריורדן

מייקל "מייק" ריורדן (באנגלית: Michael "Mike" Riordan; נולד ב-9 ביולי 1945) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1968–1977. בעונת 1969/1970 זכה באליפות ה-NBA כשחקן ניו יורק ניקס, ולאורך 9 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 9.9 נקודות, 2.9 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק. ריורדן נולד וגדל ברובע קווינס שבניו יורק, ובין השנים 1963–1967 למד בפרובידנס קולג'. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1964/1965, סייע לה להעפיל לרבע גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Elite Eight"), לראשונה בתולדותיה, עם ממוצעים של 9.2 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. בשתי העונות הבאות קלע 12.2 נקודות והוריד 8.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1967 נבחר ריורדן על ידי ניו יורק ניקס, בבחירה ה-128. בעונת 1969/1970 זכה עם ניו יורק באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על לוס אנג'לס לייקרס בסדרת הגמר, בתוצאה 4–3. לאורך העונה קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפם מהספסל של ביל בראדלי ודיק בארנט. בנובמבר 1971, לאחר כ-3 עונות וחצי עם הניקס, הועבר עם דייב סטלוורת' בטרייד לבולטימור בולטס, בתמורה לארל מונרו. בעונת 1972/1973 השיג שיאי קריירה של 18.1 נקודות, 5.2 אסיסטים ו-4.9 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בעונת 1974/1975 קלע 15.4 נקודות למשחק, והשלים חמישייה פותחת דומיננטית לצדם של וס אנסלד, אלווין הייז, פיל צ'ניר וקווין פורטר, אשר הוליכה את הבולטס להעפלתם הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר עצמה הובסו הבולטס על ידי גולדן סטייט ווריורס, בתוצאה 0–4. בסיום עונת 1976/1977 עזב ריורדן את הקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 31. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של ריורדן ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של ריורדן, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1967, באתר basketball-reference.com ריורדן וסטלוורת' נשלחים בטרייד לבולטס, באתר הניו יורק טיימס, 12 בנובמבר 1971
שליחות יד

שליחות יד הוא דין בדיני השומרים, הקובע כי שומר חינם ושומר שכר שהגביהו את החפץ עליו הם שומרים, על מנת להשתמש בו. מתחייבים השומרים במקרי אונס אף אם לא השתמשו בחפץ. בתלמוד בבלי נחלקו האמוראים רב ולוי האם מתחייבים על שליחות כבר מעת ההגבהה כשמטרת לחסר או שמתחייבים רק בשעת החיסרון בפועל. להלכה שליחות יד צריכה חיסרון אך החיוב הוא כבר מזמן הגבהת הפקדון בשביל לחסרו. נחלקו תנאים בשאלה, מה דינו של שומר שנטל את הפקדון כדי להשתמש בו ולאחר מכן נמלך והחזירו למקומו: רבי ישמעאל סובר, שכיון שהשומר החזירו למקומו עוד לפני שהשתמש בו, חזר השומר לדינו ואינו מתחייב באונסים. לעומתו סובר רבי עקיבא, כי כל עוד לא הודיע השומר לבעל הפקדון על כך, הריהו חייב באחריותו לדעתו, מרגע שהשומר שלח יד בפקדון דינו כגזלן ולא כשומר. מחלוקת דומה קיימת בכל גנב שרוצה להחזיר את החפץ הגנוב לבעלים. האם חייב לעדכן את הבעלים או לא. להלכה נפסק בשולחן ערוך שאינו יכול להיפטר אלא על ידי החזרה לבעלים, או על ידי החזרה לרשותו של הבעלים אם מעדכן את הבעלים. שומר שחשב לשלוח יד בפיקדון, כגון שאמר בפני עדים שישלח בו יד, נחלקו בית שמאי ובית הלל בדינו: לדעת בית שמאי, הריהו מתחייב באונסים כאילו כבר שלח בו יד. זאת למדים הם ממה שנאמר: "על כל דבר פשע" - כבר משעה שדיבר לשלוח בו יד, הריהו פושע. לעומתם סוברים בית הלל, כי אינו מתחייב באונסים עד אשר ישלח בו יד בפועל, שכן מקרא מלא אומר: "אם לא שלח ידו במלאכת רעהו". להלכה, פוסק השולחן ערוך שאין מתחייבים במחשבה לשלוח יד אפילו אם יש עדים על כך. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"א, עמוד א' שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רצ"ב, סעיף א'. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ', עמוד ב'. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רצ"ב. ספר שמות, פרק כ"ב, פסוק ח'. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רצ"ב, סעיף ד'. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ג'ון קולשסקי

ג'ון קולשסקי (באנגלית: John S. Kolasheski) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית, שירת כמפקד הקורפוס החמישי. קולשסקי שירת כמפקד מחלקת טנקים ומרגמות וסגן מפקד פלוגת שריון בדיוויזיה הרביעית. הוא פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת מפקדה בגדוד השלישי של רגימנט הפרשים השמיני בדיוויזיית הפרשים הראשונה, בתקופה זו הוצב בכווית. הוא שימש עוזרו של מפקד דיווזיית הפרשים הראשונה, סגן מפקד גדוד ברגימנט הפרשים הרביעי של הדיוויזיה הראשונה. בתקופת מלחמת עיראק שירת בטורקיה בתמיכה למבצע. לאחר מכן שימש קצין מבצעים בצוות הקרב החטיביתי השני של הדיוויזיה הראשונה שהוצבה בעיראק. בתפקידו הבא שימש עוזרו של מפקד הארמייה השביעית. פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הפרשים הראשון של הדיוויזיה השלישית שלחמה בעיראק. בשנים 2009–2012 פיקד על צוות הקרב החטיבתי השני בדיוויזיה הרביעית ולחם עמה במלחמת אפגניסטן. ב-2014 מונה לסגן לענייני תקשורת של ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. ב-2015 מונה לסגן לענייני תמרון של מפקד הדיוויזיה הראשונה. ב-2016 מונה למפקד בית הספר לשריון וסגן מפקד המרכז למצוינות בתמרון של צבא ארצות הברית בפורט בנינג. ב-2017 מונה לקצין אג"ם של פיקוד כוחות צבא ארצות הברית. ביוני 2018 מונה למפקד הדיוויזיה הראשונה. באוגוסט 2020 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס החמישי שהוקם מחדש. פרש מהשירות הצבאי ב-2024. קולשסקי בעל תואר ראשון בניהול מאוניברסיטת באקנל, בעל תואר שני בניהול הנדסי, הדמיות אינטראקטיביות ותכנון מערכות הדרכה מאוניברסיטת מרכז פלורידה, הוא בוגר לימודי אסטרטגיה במכללת המלחמה של הצבא ובוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא. מדיה וקבצים בנושא ג'ון קולשסקי בוויקישיתוף ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון קולשסקי".
יוליה פרסילד

יוליה סרגייבנה פֶּרֶסְילד (ברוסית: Ю́лия Серге́евна Переси́льд; נולדה ב-5 בספטמבר 1984) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסייה. זוכת פרס נשר הזהב. שם משפחתה של יוליה, פרסילד, נובע ממשפחתה האסטונית של סבה וסבתא גדולה, שגורשו לרוסיה. היא נולדה בפסקוב, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. אביה היה צייר איקונין ואמה גננת. מאז ילדותה חלמה יוליה להיות שחקנית. היא לקחה חלק בהופעה חובבנית אמנותית, שרה, שיחקה בהצגות בית ספר. בגיל אחת עשרה היא השתתפה בתחרות של כישרונות צעירים "כוכב הבוקר". בשנת 2001 סיימה את בית הספר התיכון מספר 24 בפסקוב. לאחר הלימודים נכנסה לפקולטה לפילולוגיה רוסית של המכון הפדגוגי הממלכתי של פסקוב, אולם לאחר שלמדה שנה אחת בלבד, נסעה למוסקבה והתקבלה למכללה לאמנות התיאטרון. בשנת 2006 סיימה את לימודיה במחלקת המשחק והבימוי של האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון. מאז 2007, כשחקנית מוזמנת, היא לקחה חלק בהצגות תיאטרון האומות הממלכתי. עבדה עם התיאטרון "בית הספר למשחק מודרני" והתיאטרון בתיאטרון מלאיה ברונאיה בניהולו של יבגני מירונוב. הופעת הבכורה על המסך של יוליה פרסילד הייתה תפקידה כנטשה קובלאקובה בסדרת הטלוויזיה "חלקת אדמה" (2003), בבימויו של אלכסנדר בראנוב. העבודה הגדולה הראשונה בסרט הייתה התפקיד של אוליה רודיאדינה בסרט הדרמה "הכלה" (2006) בבימוי של אליור אישמוחמדוב ובסרט "השבוי" בבימויו של אלכסיי אוצ'יטל. עם זאת, פריצת דרך אמיתית בביוגרפיה הקולנועית של השחקנית הייתה אחד התפקידים העיקריים כסופיה בדרמה הקצה בבימויו של אלכסיי אוצ'יטל, סדרת הטלוויזיה "סנטה לוסיה" (2012), והמותחן המיסטי "סוננטאו" (2012) שהביאו את הפופולריות שלה בקרב הקהל הרוסי. השחקנית התפרסמה לאחר ששיחקה בתפקיד משנה בסרט "בערפל" (2012) בבימויו של סרגיי לוזניצה ובהמשך כיכבה בסרט הקרב על סבסטופול. בסרט עשו בבימויו של פאבל לונגין שיחקה לצדם של הארווי קייטל, ליאור אשכנזי ומארק איווניר. עיבוד לספרו של מאיר שלו. במאי 2021 נודע שהיא נבחרה לגלם תפקיד ראשי כקוסמונאוטית בסרט החלל הרוסי "האתגר", שצילומיו נערכו בתחנת החלל הבינלאומית.. הטיסה שלה התקיימה בחללית סויוז MS-19 ובזמן שהייתה בתחנת החלל נערכו צילומי סרט "האתגר". על משחקה בסרט הוענק לפרסילד פרס הפדרציה הרוסית. ליוליה שתי בנות; אנה (ילידת 2009) ומריה (ילידת 2012) ובן, שאביהם הוא במאי הקולנוע אלכסיי אוצ'יטל. היא חברה מייסדת של קרן הצדקה "גלצ'ונוק" (Галчонок), הפועלת למתן טיפול לילדים עם הפרעות במערכת העצבים המרכזית האורגנית. מדיה וקבצים בנושא יוליה פרסילד בוויקישיתוף יוליה פרסילד, ברשת החברתית פייסבוק יוליה פרסילד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוליה פרסילד, ביישום טלגרם יוליה פרסילד, ברשת החברתית אינסטגרם יוליה פרסילד, ברשת החברתית VK יוליה פרסילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוליה פרסילד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יוליה פרסילד, באתר AllMovie (באנגלית) יוליה פרסילד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Юлия Пересильд". רוסיה-1. https://kroonika.delfi.ee/news/kino/eesti-juurtega-naitlejanna-julia-peresild-tudrukute-salajutud-peaosas?id=65840832 Яцко В. А. Юлия Пересильд — звезда эпохи? רוסיה בחרה: זו השחקנית הראשונה שתטוס לחלל, באתר ynet, 13 במאי 2021 Юлия Пересильд и Клим Шипенко отправятся в космос Maria Remizova. "Юлия Пересильд призналась, что родила дочерей от 66-летнего Алексея Учителя". Komsomolskaya Pravda.
כפרא

כַּ֫פְרַא (בערבית: كفرا) הוא כפר שיעי בנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה בדרום לבנון. בספטמבר 1972 במבצע קלחת 4 מורחבת פעלו כוחות צה"ל באזור הכפר. ב-1986 במבצע רוח קיץ תקפו גדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד ישראל זיו מחבלים במשולש הכפרים יאטר-כפרא-צדיקין והרגו 10 מחבלים מארגון אמל ללא נפגעים לכוחות הישראלים. בפברואר 1992 בעקבות ירי קטיושות לעבר יישובי הצפון יצאו כוחות צה"ל למבצע ניב מדובר. גדוד 202 יחד עם כוחות הנדסה ושריון פשטו על אזור הכפרים כפרא ויאטר על מנת לפגוע במחבלים ולהשמיד משגרי קטיושה. הכוח נתקל באש צלפים מדויקת והיה חשוף לירי נ"ט וארטילריה, וכתוצאה מהירי נהרגו שני לוחמים ונפצעו שלושה. לפי המסורת המקומית, נבי יונס, הוא יונה, נולד ונקבר בכפרא. מסורת זו אינה מקובלת על כל המוסלמים, וברחבי ארץ ישראל נקשרו בשמו כמה וכמה אתרים, ובהם המסגד הידוע בחלחול. מדיה וקבצים בנושא כפרא בוויקישיתוף אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001 גיא חזות, השבעה שלא חזרו, באתר "ידיעות אחרונות", 16 באפריל 2018 גל פרל פינקל, סא"ל במיל' אבירם רינג, מבצע חוק וסדר, 30 שנה אחרי, מערכות 477, עמ' 60 אורי טל, קברי קודש מוסלמיים בארץ-ישראל, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2023, עמ' 307
לבנון: המלחמה האבודה

לבנון: המלחמה האבודה הוא ספר מאת העיתונאי חיים הר-זהב אודות שהות צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון, שיצא לאור בשנת 2019. הספר יצא לאור בדצמבר 2019 באמצעות מימון המונים. הוא עוסק בשהות צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון בשנים 1996 עד מאי 2000, מועד נסיגת צה"ל מדרום לבנון. הר-זהב שירת בגדוד 931 של חטיבת הנח"ל, ועשה חלק משירותו בדרום לבנון. לצורך כתיבת הספר הוא ראיין עשרות מרואינים ששרתו כחיילים בדרום לבנון בתקופה בה עוסק הספר, עד רמת מפקד פלוגה, ומביא את עדותם. בנוסף ערך תחקיר אודות המספר המדויק של חיילים שנהרגו בתקופה זו בדרום לבנון, מכיוון שנתונים רשמיים לא היו זמינים לדברי הר-זהב מקור שם הספר והטריגר לכתיבתו הוא העלמות תקופה זו מן הזיכרון הציבורי. הספר כולל 17 פרקים שעוסקים באירועים מרכזיים מתקופת שהיית צה"ל ברצועת הביטחון ובהם תיאור חוויות אישיות של החיילים, עיסוק בתקלות המבצעיות שאירעו ותיאור המציאות הביטחונית-מדינית באותן השנים. בנוסף מצוינים תהליכים שאירעו בחברה הישראלית סביב השיח אודות השהות בלבנון. הר-זהב העלה בספר את הדרישה להכיר בתקופה הלחימה בדרום לבנון כאחת ממלחמות ישראל. הספר היה אחד הגורמים שהובילו להכרת משרד הביטחון בלחימה ברצועת הביטחון כאחת ממלחמות ישראל ולהעניק אות מערכה למשתתפים בה. חיים הר־זהב, "אנחנו נשרפים. שלושה כנראה נשרפו. בקצב הזה אנחנו הולכים להישרף עוד כמה דקות", באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 24 ביוני 2019 יניב גרנות‏, ארץ הברווזים, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2019 הארץ, "לבנון: המלחמה האבודה" מאת חיים הר־זהב: פרק לקריאה, באתר הארץ, 3 במרץ 2020 חיים הר-זהב מחבר הספר "לבנון - המלחמה האבודה" באולפן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:01) לבנון: המלחמה האבודה, באתר הדסטארט משה מאירסדורף, ‏הקרב על הנרטיב: לבנון לא הייתה וייטנאם, בעיתון מקור ראשון, 22 בינואר 2020 "לאף אחד אין מושג מה עברנו": נזכרים במלחמה שכולם רוצים לשכוח, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 12:44) חיים הר-זהב מחבר הספר "לבנון - המלחמה האבודה" באולפן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:01) יניב פרידמן, ביקורת ספרות: לבנון – המלחמה האבודה, חיים הר-זהב, באתר צה"ל, 22 באפריל 2020 דני זקן, ‏בעקבות המלצת הוועדה: צה"ל יעניק אות מערכה לתקופת מלחמת לבנון הראשונה, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2020
ואז את תראי

"ואז את תראי" הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד הפזמונאים והמפיקים המוזיקליים הישראלים דולי ופן ביחד עם הזמרים דיקלה ועידן חביב, בשיתוף הנגן מארק אליהו. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2020, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "חלק א'". עם יציאתו, הגיע השיר אל המקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות. השיר הוא מעין בלדת פופ, שלדברי רם וחזות, נכתב כ"תפילה לאופטימיות ואושר אינסופי". בשיר מנגן מארק אליהו בכלי הקשת הפרסי קמנצ'ה. הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר, בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של דולי ופן ב-19 במאי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בקליפ ניתן לראות את מבצעי השיר בחליפות שחורות על נוף מדברי שרים את מילות השיר, בעוד משתתפות הקליפ הנוספות, סבתא ונכדתה, לבושות בחליפות לבנות, תוך שהן רוקדות לצלילי השיר. תוך פחות משבוע, צבר הקליפ למעלה מ-300 אלף צפיות. נכון לפברואר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-17.5 מיליון. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה, תוך ששיבח את הופעת סולו הקמנצ'ה של מארק אליהו בשיר, וטען כי נוכחתו של אליהו בשיר אף יותר משמעותית נוכחות מבצעיו. כמו כן, ביקר חרסונסקי את מילות השיר ואמר כי "מגמת הרגשנות נשענת על טקסט סתמי". דודי פטימר סקר את השיר אף הוא, תוך שתיאר את השיר כ"שילוב קולות נהדר" ואמר כי "הבלדה המעצימה ומלאת האופטימיות שזוכה לביצוע נוגה והרמוני מאוד בין דיקלה לחביב שמביאים משהו חדש ומרענן מהרפרטואר האישי שלהם וזה טוב עבורם". במאקו נכתב על השיר כי "מדובר בהפתעה של ממש ובחיבור מפתיע ומרגש". בפרוגי תואר השיר כ"שיתוף פעולה ענק" ונכתב כי "הקול הרך והנוגע שלו [עידן חביב] בשילוב עם הקול החודר לנשמה של דיקלה יוצרים שיר שאי אפשר להישאר אדישים אליו". דולי ופן עם דיקלה ועידן חביב - ואז את תראי, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2020 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group מוזיקה - שיתוף פעולה ענק: עידן חביב מהישרדות משתף פעולה בשיר חדש, באתר פרוגי, ‏2020-05-19 דולי ופן - ואז את תראי (עם דיקלה, עידן חביב ומארק אליהו), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:15) ואז את תראי, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-05-21 דודי פטימר, ‏חם באוזן: איתי לוי וספיר סבן מפספסים, דיקלה ועידן חביב בשת"פ מפתיע, באתר מעריב אונליין, 20 במאי 2020
מסכת הזהב (רוסיה)

מסכת הזהב הוא פסטיבל תיאטרון רוסי ופרס התיאטרון הלאומי שהוקם בשנת 1994 ביוזמת התאחדות פעילי התיאטרון של רוסיה (Союзом театральных деятелей России). הפרס ניתן להפקות בכל הז'אנרים של אמנות התיאטרון: דרמה, אופרה, בלט, אופרטה, מחזמר, ותיאטרון בובות . הוא מציג את ההופעות המשמעותיות ביותר מכל רחבי רוסיה במוסקבה באביב של כל שנה. נשיא הפרס הוא איגור קוסטולבסקי (שהחליף את גאורגי טרטורקין המנוח בשנת 2017). הפרס מוענק בחסות משרד התרבות של רוסיה. דרמה - ההפקה הגדולה ביותר בקנה מידה גדול דרמה - ההפקה בקנה מידה קטן הטוב ביותר דרמה - הבמאי הטוב ביותר דרמה - השחקנית הטובה ביותר דרמה - השחקן הטוב ביותר דרמה - המעצבת הטובה ביותר דרמה - מעצבת האור הטובה ביותר דרמה - מעצבת התלבושות הטובה ביותר בובות - ההפקה הטובה ביותר בובות - הבמאי הטוב ביותר בובות - המעצבת הטובה ביותר בובות - השחקן הטוב ביותר חדשנות - ההפקה הטובה ביותר אופרה - ההפקה הטובה ביותר אופרה - מנצח הטוב ביותר אופרה - הבמאי הטוב ביותר אופרה - השחקנית הטובה ביותר אופרה - השחקן הטוב ביותר בלט - ההפקה הטובה ביותר ריקוד עכשווי - ההפקה הטובה ביותר ריקוד בלט/עכשווי - מנהל הבלט הטוב / הכוריאוגרף הטוב ביותר ריקוד בלט/עכשווי - השחקנית הטובה ביותר ריקוד בלט/עכשווי - השחקן הטוב ביותר אופרטה/מוזיקל - ההפקה הטובה ביותר אופרטה/מוזיקל - המנצח הטוב ביותר אופרטה/מוזיקל - הבמאי הטוב ביותר אופרטה/מוזיקל - השחקנית הטובה ביותר אופרטה/מוזיקל - השחקן הטוב ביותר תיאטרון מוזיקלי - המלחין הטוב ביותר תיאטרון מוזיקלי - המעצב הטוב ביותר תיאטרון מוזיקלי - מעצב התלבושות הטוב ביותר תיאטרון מוזיקלי - מעצב האור הטוב ביותר מדיה וקבצים בנושא מסכת הזהב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסכת הזהב https://www.kommersant.ru/doc/3241186 19-й фестиваль «Золотая маска»(הקישור אינו פעיל)
הדיוויזיה השישית (הממלכה המאוחדת)

הדיוויזיה השישית של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19. מאז 2019 משמשת הדיוויזה כמסגרת תמיכה להפעלת כוחות בעיקר במבצעים מעבר לים והיא כוללת יחידות מודיעין, קשר וכוחות מיוחדים. בגלגולה הנוכחי, הדיוויזיה הוקמה ב-2019 על בסיס 'פיקוד הכוחות' (Force Troops Command) האמון על הפעלה מבצעית של פעילויות סביב העולם. נכון ל-2021 הדיוויזיה כוללת את הכוחות הבאים: חטיבת הקשר הראשונה - כוללת שישה רגימנטי קשר ואסקדרון הקשר ה-299 חטיבת הסיור והמודיעין הראשונה - כוללת מספר גדודי מודיעין, קשר, ארטילריה וכוחות סיוע נוספים. החטיבה ה-77 - קבוצת סיוע ביטחוני האמון על קשר עם והכשרה של כוחות בעלי ברית של בריטניה ברחבי העולם. חטיבת המבצעים המיוחדים של הצבא - כוללת חמישה גדודי חיל רגלים ומשמשת להכשרה ואימון כוחות בעלי ברית. הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד הנרי קלינטון. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ופורקה בשנת 1814. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. עם זאת, התוכנית המקורית לשליחת שש דיוויזיות לצרפת שונתה בגלל חשש מנחיתות גרמניה בבריטניה, והדיוויזיה השישית בילתה את החודש הראשון למלחמה בעתודה במזרח אנגליה. בספטמבר 1914 היא נחתה בצרפת, ומיד לחמה בקרב על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב אראס ובקרב קמברה, ובשנת 1918 לקחה חלק במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה. ב-3 בנובמבר 1939 שונה שמה של הדיוויזיה ה-7, אשר פיקדה על הכוחות במצרים, והיא הפכה להדיוויזיה השישית, ובשנת 1940 היא הפכה למפקדת כוח המדבר המערבי. בשנת 1941 הוקמה הדיוויזיה מחדש לצורך המערכה בסוריה ולבנון, ולאחר המבצע שונה שם הדיוויזיה והיא הפכה לדיוויזיה ה-70. בשנת 2008 הוקמה הדיוויזיה מחדש כחלק מפיקוד דרום, והיא נועדה להכשיר כוחות לצורך הלחימה באפגניסטן, אך בשנת 2011 פורקה הדיוויזיה. בשנת 2019 הוקמה שוב הדיוויזיה על בסיס פיקוד כוחות הזירה (Force Troops Command) שאותו החליפה בייעודה. הדיוויזיה השישית משמשת כיום כמסגרת פיקודית לסיוע למבצעים ברחבי העולם והיא כוללת בעיקר יחידות מודיעין וקשר. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה השישית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הדיוויזיה השישית (באנגלית) הדיוויזיה ה-6 באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה הדיוויזיה הוקמה לראשונה ב-1812, אך פורקה והוקמה מחדש מספר פעמים עד שהוקמה בגלגולה הנוכחי ב-2019.