laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנייטה חדין

אנייטה חדין (בשוודית: Agneta Sjödin; נולדה ב-20 ביולי 1967) היא מנחת טלוויזיה שוודית. חדין נולדה בעיירה מצפון לסטוקהולם, כילדה הייתה פעילה במספר סוגי ספורט. היא למדה תקופה תיאטרון בסטוקהולם ולאחר מכן עברה לגטנבורג. היא עבדה כטכנאית תאורה באולפנים של ערוץ TV4 ובאותו זמן מנחה הטלוויזיה אדם אלסינג חיפש שותפה להנחיית משחק הטלוויזיה "Tur i kärlek", לאחר שראה אותה ביקש ממנה להיבחן לתפקיד עקב כך שנראתה לו מתאימה, ב-1991 היא החלה להנחות איתו את התוכנית. לאחר מכן המשיכה בטלוויזיה והגישה שעשועון טלוויזיה נוסף, היא גם הנחתה את הגרסה השוודית של המבצר. היא הגישה את הגרסה השוודית של תוכנית מופע הספורט "Gladiators". ב-1997 ו-1998 הנחתה פעמיים את התחרות של מיס שוודיה. מ-1999 עד 2000 וב-2002 הגישה את תוכנית הכישרונות "Sikta mot stjärnorna". ב-2003 שיחקה במיני סדרה "Talismanen". ב-2006 ו-2007 הנחתה את התחרות לבחירת נציגות שוודיה לאירוויזיון הילדים. ב-2010 הייתה מתחרה בתוכנית "Let's Dance" שהיא מקבילה לרוקדים עם כוכבים. מדיה וקבצים בנושא אנייטה חדין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנייטה חדין אנייטה חדין, ברשת החברתית פייסבוק אנייטה חדין, ברשת החברתית אינסטגרם אנייטה חדין, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגת בולדווין

האם התכוונתם ל... פסגת בולדווין (אנטארקטיקה) – פסגה בארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה פסגת בולדווין (אוסטרליה) – פסגה ברכס את'רידג' במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה
חולם בספרדית (שיר)

חולם בספרדית הוא פזמון שכתב אהוד מנור והלחין וביצע שלמה יידוב. השיר יצא לאור בשנת 1988. שלמה יידוב עלה לישראל עם משפחתו בגיל 13 מארגנטינה. משפחתו התיישבה בירושלים ויידוב רכש את השפה העברית ונקלט בישראל. את השיר חיבר אהוד מנור, והוא נכלל באלבום "חולם בספרדית" שהוציא יידוב. בשיר מספר הדובר כי הוא למד את השפה העברית ומתנהל איתה ללא קושי. עם זאת, כמי ששפת אמו היא ספרדית, מספר הדובר כי בלילה הוא חולם בספרדית ולא בעברית, שבה הוא משתמש ביום־יום. לאחר יציאת השיר השתתף יידוב בפרק של "זהו זה!" שבו ביצע שלמה בראבא פארודיה על השיר בשם "סוֹפֵר בפולנית", כשיידוב מלווה אותו בנגינה. מידע על היצירה "חולם בספרדית" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "חולם בספרדית" באתר יוטיוב מילות השיר "חולם בספרדית" באתר שירונט זהו זה - סופר בפולנית, באתר יוטיוב, 28 בדצמבר 2008 חולם בספרדית, מתוך אתר פזמונט ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלווינה צ'רבנסקי

מלווינה צ'רבנסקי (ברומנית: Malvina Cervenschi; נולדה ב-16 באוקטובר 1979) היא מנחת טלוויזיה רומנייה. נולדה בחונדוארה כסימונה צ'וצ'ולטה (Simona Ciuciulete) וגדלה בעיר דרובטה-טורנו סוורין. הוריה ואחותה היגרו מרומניה לניו יורק ומאוחר יותר לאנגליה, בעוד היא נשארה במולדתה. היא למדה בפקולטה לשפות זרות של אוניברסיטת ספירו הארט (אנ') בבוקרשט. ב-2003 החלה לעבוד בהגשת מזג האוויר ב-TVR, הטלוויזיה הציבורית הרומנית. היא ביצעה את התפקיד עד 2006, ולאחר מכן הגישה מהדורת חדשות בוקר. היא הנחתה את תוכנית הקולינריה "Cuptorul Magic". ב-2007 הופיעה על שער המגזין "The One". באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2011 הגישה את תוצאות הניקוד של רומניה. היא מגישה את "Jurnalul TVR", מהדורת החדשות המרכזית של הטלוויזיה הרומנית. בנוסף היא עוסקת בעיצוב תכשיטים. ב-2006 נישאה לאיש העסקים בוגדן צ'רבנסקי, וב-2012 הם התגרשו. לזוג נולדה בת בשם דנה. בהמשך ניהלה צ'רבנסקי מערכת זוגית עם השחקן דוריאן בוגוצה, יליד קישינב. Malvina Cervenschi, prezentatoare TV: „Sunt mai mult decât un trup plăcut“ Malvina Cservenschi - "Am avut noroc ca am crescut cu-un picior in Ardeal si cu altul in Oltenia" - Galeria vedetelor - Numarul 956 - Anul 2011 - Arhiva - Formula AS, www.formula-as.ro (ברומנית) Scurt interviu cu Malvina Cservenschi, prezentatoare de pe TVR 1 | Vedete la psiholog|אתר=Revista Psychologies Romania, ‏2010-03-04 (ברומנית) The One: Malvina Cservenschi povesteşte despre căsnicie, Mediafax.ro (ברומנית) Malvina Cervenschi: „Am deprins arta de a transforma orice lucru urât în unul pozitiv”, Timpul - Ştiri din Moldova (ברומנית)
הונוריוס הרביעי

הונוריוס הרביעי (בלטינית: Honorius IV;‏ סביב 1210 – 3 באפריל 1287) היה האפיפיור מ-20 במאי 1285 עד מותו. ג'אקומו סאבלי היה בנם של הסנטור הרומי לוקה סאוואלי וג'ובאנה אלדוברנדסקי, והיה קרובו של האפיפיור הונוריוס השלישי. הוא למד בפריז, ובשנת 1261 מונה על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי לקרדינל דיקון של סנטה מריה קוסמדן. בתפקידו זה הוא ניהל את משרדו של הקרדינל מסנטה מריה בקוסמדן, ובו בזמן מונה לסנאטור רומי לכל החיים. לאחר מותו של קודמו מרטינוס הרביעי, בחרה בו מועצת הקרדינלים לאפיפיור, רק לאחר ארבעה ימים של דיונים. הונוריוס הרביעי היה אז משותק כמעט בכל ידיו ורגליו כתוצאה משיגדון, וכאשר חגג על המזבח הגבוה, הוא היה מסוגל להרים את הרקיק רק על ידי מכשיר מכני. בימי שלטונו הקצרים היה עליו לדאוג בעיקר לביטחון של מדינת האפיפיור והמצב בסיציליה. קודמו מרטינוס הרביעי נכשל לחלוטין במדיניותו. הונוריוס המשיך במדיניותו וחבר לבית אנז'ו, ואחד מצעדיו הראשונים היה הכרזת מלחמה צרפתית נגד ממלכת אראגון. שארל השני, מלך נאפולי, בנו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, נאלץ לוותר על טענותיו בסיציליה, ורק לאחר מכן שוחרר מכלאו על ידי חיימה השני, מלך אראגון. הונוריוס דחה מכל וכל את המשא-ומתן לשלום בין צרפת לאראגון, ואסר על שארל השני לוותר על סיציליה, דבר שעשה בשבי אראגון. פייטרו השלישי, מלך סיציליה, הוחרם על ידי האפיפיור. להונוריוס חסרה כל תחושה של ריאליזם פוליטי, כמו גם הרצון למצוא פתרון של שלום. עם רודולף פון הבסבורג הונוריוס קיים קשר ידידותי, אבל לא היה מסוגל לספק לו את ההכתרה הקיסרית, בשל התנגדותם של הנסיכים הבוחרים. ב-3 באפריל 1287 מת הונוריוס ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור ניקולאוס הרביעי. הונוריוס הוציא כתב הגנה על ספרו של הרמב"ם, "מורה הנבוכים".[דרושה הבהרה] מדיה וקבצים בנושא הונוריוס הרביעי בוויקישיתוף הונוריוס הרביעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הונוריוס הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Dreadful Shadows

Dreadful Shadows היא להקת רוק/מטאל גותי מגרמניה. הלהקה הוקמה ב-1993 בברלין שבגרמניה, כחלק מגל הדארקווייב (Darwave) והרוק הגותי. מייסדיה היו סוון פרידריך, רייקו ישקה, פרנץ הופר, ינס ריידיגר ורון תייל. ב-1994 הוציאה את אלבומה הראשון Estrangement במסגרת הלייבל Sounds of Delight. בעקבותיו יצאה למסע הופעות באירופה וזכתה להצלחה בהולנד, אנגליה ודנמרק. ב-1995 עזבה הלהקה את חברת התקליטים Sounds of Delight וחתמה בלייבל Deathwish Office. ב-1997 עברה לחברת התקליטים Oblivion. בשנים 1995–2000 הלהקה הייתה בשיא יצירתה המוזיקלית והוציאה 3 אלבומי אולפן באורך מלא ועוד מספר EP. ב-1998 יצאה למסע הופעות ביחד עם להקת המטאל הגותי Paradise Lost, שנחשבת לאחת ממייסדות הז'אנר ולאחת הלהקות הוותיקות והמצליחות בסצינות המטאל הגותי והדום-דת'. בשנת 2000 התפרקה הלהקה וחבריה התפצלו למספר פרויקטי סולו. בשנים 2000–2003 נערכו מחדש מספר אלבומים של הלהקה, שכללו מיקסים חדשים ורצועות בונוס. בשנת 2007 התאחדה הלהקה לצורך מסעי הופעות, שבחלקם השירים נבחרו על ידי המעריצים. עם זאת, חברי הלהקה אינם מגדירים זאת כ"איחוד הלהקה" מאחר שהם לא יוצרים ומקליטים שירים חדשים, אלא רק מופיעים ביחד. סוון פרידריך (Sven Friedrich) - סולן, קלידים, גיטרה אקוסטית אנדרה פלר (André Feller) - גיטרה נורמן זלביג (Norman Selbig) - גיטרה ינס ריידיגר (Jens Riediger) - גיטרה באס רון תייל (Ron Thiele) - שירה, קולות רקע רייקו ישקה (Reiko Jeschke) - גיטרה, 1993 סטפן נויבאואר (Stefan Neubauer) - בשנים 1993–1996 פרנק הופר (Franc Hofer) - בשנים 1993–1996 סבאסטיאן אוליף לנגה (Sebastian Olive Lange) - בשנת 1996 אלבומי אולפן באורך מלא: Estrangement (1994) Buried Again (1997 Beyond The Maze (1998) The Cycle (1999) דמואים, EP ומיני אלבומים: "Homeless EP" (1994) EP "Burning the Shrouds" (1998) Single "Twist in My Sobriety" (1999) Single "Futility" (1999) Single Apology EP (2000) sold only at shows מדיה וקבצים בנושא Dreadful Shadows בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Dreadful Shadows Dreadful Shadows, באתר AllMusic (באנגלית) Dreadful Shadows, באתר MusicBrainz (באנגלית) Dreadful Shadows, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Dreadful Shadows, באתר Discogs (באנגלית) Dreadful Shadows, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרטינוס הרביעי

מרטינוס הרביעי (בלטינית: Martinus IV;‏ 27 במרץ 1220 – 28 במרץ 1285) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1281 עד מותו, והאפיפיור הצרפתי האחרון ששלט ברומא, מאחר שכל האפיפיורים הצרפתים שהיו אחריו שלטו באביניון. סימון דה בריון נולד בשנת 1210 בטורן, צרפת, ולמד משפטים באוניברסיטת פדובה ובבולוניה. בזכותו של האפיפיור הוא זכה למשרה בסנט קנטן בשנת 1238, ובילה את התקופה 1248–1259 כקאנון של קתדרלת רואן, ולאחר מכן שימש כסגן הבישוף. בשנת 1260 מונה לקנצלר צרפת, תחת שלטונו של לואי התשיעי, מלך צרפת. ב-17 בדצמבר 1261 הוא מונה לקרדינל, ובשנת 1262 מונה בנוסף לראש האינקוויזיציה בצרפת. לאחר מותו של קודמו ניקולאוס השלישי, הוא נבחר לאפיפיור על ידי מועצת הקרדינלים כעבור חצי שנה, בלחץ שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ועל מנת לחזק את כוחם של הקרדינלים הצרפתיים, נעצרו קרוביו של הקרדינל מתאו אורסיני. בבשל היותו זקוק לתמיכתו של שארל מאנז'ו, הוא נידה על פי דרישתו את מיכאל השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית, שעמד בדרכו של שארל להקים את האימפריה הלטינית, שהוקמה בעקבות מסע הצלב הרביעי. בכך הוא שבר את האיחוד הדל שכונן בין הכנסיות היווניות והלטיניות במועצה השנייה של ליון ב-1274, ופשרה נוספת נעשתה בלתי אפשרית. ב-29 במרץ 1282 פרצה התקוממות נגד הצרפתים בסיציליה שהחלה בפלרמו ונודעה בשם "ערבית סיציליאנית". בהתקוממות זו נרצחו צרפתים רבים בסיציליה. שארל מאנז'ו קיבץ את כוחותיו בקלבריה, נחת במסינה והטיל עליה מצור אך ללא הצלחה. הסיציליאנים קראו לפדרו השלישי, מלך אראגון לקחת לידיו את השלטון בממלכת סיציליה. ב-30 באוגוסט 1282 פדרו השלישי נחת בסיציליה עם צבאו וכעבור חמישה ימים הוכרז למלך סיציליה. שארל נאלץ לסגת לקלבריה. למרות נסיגתו, שארל נהנה מתמיכתם של אחיינו, פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל האפיפיור מרינוס הרביעי שראה ב"ערבית הסיציליאנית" מרד נגד שלטונו. הוא נידה את פדרו השלישי, מלך ארגון והכריז על מסע צלב כדי לנשל אותו מכתרו כמלך סיציליה. ב-2 בפברואר 1284 האפיפיור הכיר בשארל כמלך אראגון וולנסיה. מרטינוס הרביעי חגג מסיבה חגיגית בקתדרלה בפרוג'ה ביום ראשון של חג הפסחא, 25 במרץ 1285, שהיה גם חג הבשורה. אחרי ארוחת הצהריים הרגילה שלו עם הכמרים שלו חלה לפתע במחלה פתאומית, וביום רביעי הבא, 28 במרץ הוא מת, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס הרביעי. מדיה וקבצים בנושא מרטינוס הרביעי בוויקישיתוף מרטינוס הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הליטון הקוריאני המחודש

הליטון הקוריאני המחודש (בקוריאנית: 國語의 로마字 表記法 ;국어의 로마자 표기법‏, בליטון מחודש: gugeoui romaja pyogibeop תרגום מילולי: אות לטינית לאומית לשפה הלאומית; באנגלית: Revised Romanization of Korean) היא מערכת הליטון הרשמית של השפה הקוריאנית בקוריאה הדרומית. היא פותחה על ידי האקדמיה הלאומית של השפה הקוריאנית (אנ') החל מ-1995 ופורסמה ב-7 ביולי 2000 על ידי משרד התרבות, הספורט והתיירות הקוריאני. מערכת ליטון זו פתרה בעיות שהיו קיימות במערכת הקודמת, המכונה "מק'ון-רישאוור" (אנ'). המערכת ההיא יצרה קשיים בהבחנה בין עיצורים שונים בשפה. קשיים אלו נוצרו עקב הפונולוגיה הייחודית של השפה הקוריאנית, המשתמשת בין היתר בהבחנה קולית שונה מזו המאפיינת את האותיות הלטיניות, ובכלל. סימני ההבחנה בין העיצורים הפחות קוליים‏ - ㄱ, ㄷ‏, ㅂ, ו-ㅈ, לבין אלו הקוליים יותר -ㅍ ,ㅋ, ㅌ, ו-ㅊ ‏ (t,‏k, ‏p, ו-ch בהתאם), התבססו על גרשיים. כמו כן, הבדלים בין התנועות 어‏(ŏ) ‏ ל-오‏(o) ובין ‏으‏(ŭ) ל-‏u)우‏) התבססו על סימני ברווה. הצורך בשימוש בסימנים אלו, שלא תמיד ניתן להוסיפם בקלות, ובפרט בעידן ההקלדה והאינטרנט, גרם לקושי בכתיבה. כתוצאה, מכך פעמים רבות הם היו מושמטים על ידי הכותבים, הן קוריאנים והן זרים, וגרמו לקושי ולבלבול בקריאת ובהבנת הנכתב. המערכת החדשה פותחה מתוך הנחה שהמשך השימוש במערכת הקודמת גורם לבעיות שיחריפו עם הזמן, הן אצל קוריאנים והן בכלל. ㄱ, ㄷ, ㅂ, ן-‏ㄹ‏ מתועתקות כ-g, d, b, ‏וכ-‏r‏ כשהן באות בתחילת מילה או לפני עיצור (תחיליות), וכ-k, t, p‏, וכ-l‏ כשהן באות אחרי עיצור או בסוף המילה (סופיות). האנגול הנג'ה ליטון יפנית: רומאג'י ליטון סינית: פין-יין KOREAN ROMANIZATION CONVERTER, roman.cs.pusan.ac.kr (באנגלית) Korean Conversion: Hangeul > Latin Alphabet • LEXILOGOS >>, www.lexilogos.com (באנגלית) The Korea Herald, Culture Ministry sets guideline for Romanizing Korean names, www.koreaherald.com, ‏2013-03-10 (באנגלית) About Korea, web.archive.org, ‏2007-09-16
חפה

בצמח, חָפֶה (ברבים: חָפִים) הוא עלה מתמחה (שעבר התאמה), ובפרט כזה הקשור במבני הרבייה כגון פרח, שִׁזְרַת תפרחת או קשקש אצטרובל. על פי רוב, חפים נבדלים מן העלים ה"רגילים" של הצמח (עלי הגבעול) – שונים בגודלם, בצבעם, בצורתם או במרקמם. בדרך כלל צומח החפה בסמוך לבסיס הפרח או הפרי, מראהו קטן וקרומי וצבעיו בהירים, לכן יש המתבלבלים בין חפה לבין עלי כותרת (למשל בבוגנוויליה). חָפֶה (bract, floral bract, bractea) - עלה קטן, ירוק או צבעוני או קרומי, בדרך כלל שונה מהעלה הגבעול, שמחיקו יוצא עוקץ הפרח או עוקץ התפרחת. לעיתים החפים יוצרים מעטפת המלווה תפרחת. חָפית (bracteole, bractlet) - 1. חפה זעיר היושב על עוקץ הפרח; לפעמים הפרח מחוסר עוקץ והחפיות סמוכות לפרח; או 2. חפה קטן או משני, במיוחד בפרחים היחידים שבתפרחת. מדיה וקבצים בנושא חפה בוויקישיתוף science/bract-cnidarian-zooid חפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרופ' דנין א., ד"ר פרגמן-ספיר א., צמחיית ישראל וסביבתה - חָפֶה, באתר הגן הבוטני האוניברסיטאי ירושלים מונחון - מילון מושגים, באתר צמח השדה - קק"ל אסתי אנגל, לקסיקון מפה - ביולוגיה, תל-אביב: מפה, 2007, עמ' 115 נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998 מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 38, 43 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקולאוס השלישי

ניקולאוס השלישי (בלטינית: Nicolaus III;‏ 1225 – 22 באוגוסט 1280) היה האפיפיור מ-25 בנובמבר 1277 עד מותו. ג 'ובאני ג'אטנו אורסיני נולד בשנת 1225 ברומא, למתאו רוסו אורסיני, והשתייך למשפחת אורסיני המפורסמת. בשנת 1241 הוא מונה לסנאטור רומאי לכל חייו על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובשנת 1244 מונה לקרדינל ולעוזרו של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, ואף ליווה אותו בעת שברח מפני פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1262 הוא מונה לראש האינקוויזיציה, ובשנת 1263 מונה למגן המסדר הפרנציסקני וקלריסה הקדושה. לאחר מותו של קודמו יוחנן העשרים ואחד, התעכבה בחירת האפיפיור הבאה במשך שמונה חודשים, ורק ב-25 בנובמבר 1277 נבחר ג'ובאני לאפיפיור בשם ניקולאוס השלישי. ניקולאוס היה יריב של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, וניסה לצמצם את השפעתו על איטליה. לכן הוא סירב להמשיך לו את מעמדו כסנאטור רומי, וב-16 בספטמבר 1278, אחרי עשר שנים, ויתר המלך שארל על מעמדו כסנאטור. מעמד זה נלקח לראשונה על ידי האפיפיור עצמו כאזרח פרטי, ולאחר מכן הוחזק בידי אחיו. ניקולאוס גם ניהל משא ומתן קשוח עם רודולף הראשון, מלך גרמניה, והסכים להכתירו כקיסר, רק בעד ויתורו על העיר רוונה והבטחה להחזרת התרומות כבימי לואי החסיד, אולם לבסוף לא יצאה אל הפועל הכתרתו של רודולף כקיסר. אפילו יותר מאשר הכנסייה והדת, הכוח והמעמד של ביתו של אורסיני היו חשובים לאפיפיור ניקולאוס. הוא דאג בראש ובראשונה להרחבת התהילה והרכוש שלו ושל משפחתו, ואף מינה חמישה מאחייניו לקרדינלים. ב-22 באוגוסט 1280 מת ניקולאוס משבץ, ובמקומו נבחר לאפיפיור מרטינוס הרביעי. מדיה וקבצים בנושא ניקולאוס השלישי בוויקישיתוף ניקולאוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניקולאוס השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אדריאנוס החמישי

האפיפיור אדריאנוס החמישי (בלטינית: Adrianus V;‏ 11 ביולי 1205 - 18 באוגוסט 1276), היה האפיפיור מ-11 ביולי 1276 עד מותו כחודש לאחר מכן. אוטובונו דה פיצ'י נולד ב-11 ביולי 1205 בג'נובה, והשתייך למשפחה פיאודלית מליגוריה, הרוזנים של לאבאנה. משרתו הכנסייתית הראשונה החלה בשנת 1243, כאשר הוא מונה לכומר אפיפיורי. לאחר מכן הוא קיבל מספר בנפיקיום כנסייתיים, והפך לארכידיאקון בבולוניה (1244) ופארמה (1244 / 1248–1255), קנון וקנצלר של הקתדרלה בריימס (1243-1250), קנון ודיקן בפיאצ'נצה 1247) וקאנון של הקתדרלה בפריז (1244 / 1245–1270). בדצמבר 1251 הוא מונה לקרדינל דיאקון של סן אדריאנו על ידי דודו אינוקנטיוס הרביעי. הוא היה גם הכומר הראשי של בזיליקת סנטה מריה מג'ורה הפטריארכלית (1262). הוא נשלח לאנגליה בשנת 1265 על ידי קלמנס הרביעי כדי לתווך בין הנרי השלישי, מלך אנגליה לבין הברונים שלו, ולהטיף למסעי הצלב. הוא נשאר שם במשך מספר שנים כנציג האפיפיור, מאוקטובר 1265 עד יולי 1268. עמדתו הדיפלומטית הייתה כזו, ששמו עדיין נזכר על החוק העתיק ביותר של החוק האנגלי, חוק מרלבורו משנת 1267, שבו הכותרת הרשמית מזכירה כעד "הלורד אוטובון, אז הנציג באנגליה". (בנציגות הזאת שירת גם דיפלומט צעיר אחר, לימים בוניפקיוס השמיני) בחודש אפריל 1268 הוא הוציא סדרה של קנונים, אשר היוו את הבסיס של החוק הכנסייה באנגליה עד הרפורמציה הפרוטסטנטית במהלך המאה ה-16. לפיצ'י היה קשר רחוק להנרי השלישי; אחותו התחתנה עם תומאס, רוזן פלנדריה, שהיה בן דודו של אשתו של הנרי, אלינור מפרובנס. בהשפעתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הוא נבחר לאפיפיור במקום אינוקנטיוס החמישי ב-11 ביולי 1276, אך הוא מת בוויטרבו ב-18 באוגוסט 1276 ממחלה, מבלי שהוסמך מעולם לכהונה. אדריאנוס החמישי היה האפיפיור השלישי ב"שנת ארבעת האפיפיורים" - 1276. הוא ביטל את הבולה אפיפיורית של גרגוריוס העשירי על ניהול קונקלווה, אך מת לפני שחוקק תקנות חדשות, ובמקומו נבחר יוחנן העשרים ואחד לאפיפיור. מדיה וקבצים בנושא אדריאנוס החמישי בוויקישיתוף אדריאנוס החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Alban Butler and Paul Burns, Butler's Lives of the Saints, Vol. 9, (Burns & Oates, 2000), 131. Howell, Margaret (1998). "Eleanor of Provence: Queenship in 13th Century England", p.154. Blackwell Publishing, Malden Massachusetts.
כלי יקר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כלי יקר – פירוש על התורה לרבי אפרים מלונטשיץ הרב שמואל לאנייאדו – מחבר פירוש כלי יקר על ספרי הנביאים
מחלף נווה אילן

מחלף נווה אילן הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 425 וממוקם סמוך ליישוב נווה אילן ומכאן שמו. המחלף מורכב מגשר בכביש 1 לשני הכיוונים החולף מעל כביש 425. ונותן גישה נוחה ליישובים הנמצאים בכביש 425: קריית יערים, נווה אילן, יד השמונה, וכן למערב הכפר אבו גוש. עד שנת 1971 היה כביש 425 בקטע שבין המחלף דרך אבו גוש (היום כביש 3975), חלק מכביש ירושלים-תל אביב. באותה שנה נחנך קטע כביש 1 העוקף את אבו גוש, ובמקום הוקם צומת T בין כביש 425 לבין כביש 1. בשנת 2000, בוטל הצומת מאחר שהיה מוקד לתאונות דרכים. במקום לא הוקם רמזור, כדי לא לפגוע בזרימת התנועה בכביש 1, והרכבים הפונים בצומת היו צריכים לחצות את התנועה הכבדה במהירות. לאחר ביטול הצומת אפשרות התנועה הוגבלה רק לבאים מירושלים ופונים אל כביש 425 או ליוצאים מכביש זה לכיוון תל אביב. לבאים מכיוון תל אביב הגישה ליישובי הסביבה הייתה אפשרית רק דרך הכפר אבו גוש הסמוך, שהכניסה אליו הייתה דרך מחלף חמד. בשנת 2012, כחלק מהעבודות לשדרוג כביש 1, נערך מכרז להקמת מחלף במקום. במרץ 2015 נחנך המחלף. מדיה וקבצים בנושא מחלף נווה אילן בוויקישיתוף יחיאל לימור, היום ייפתח כביש העוקף את אבו גוש, מעריב, 12 באוקטובר 1971 דוד חיון, ‏נחסמה הפניה שמאלה לאבו-גוש בכיוון הנסיעה ת"א-ירושלים, באתר גלובס, 3 באפריל 2000 קובי ישעיהו, ‏העבודות בכביש 1: שלוש חברות מתמודדות על מחלף נוה-אילן, באתר גלובס, 20 ביוני 2012 דניאל שמיל, איך כביש נולד: שלוש חברות מתמודדות במכרז להקמת מחלף בנווה אילן, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2012 דניאל שמיל, רגע לפני פסח: מחלף נוה אילן ייפתח הלילה לתנועה, באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2015
אינוקנטיוס החמישי

אינוקנטיוס החמישי (בלטינית: Innocentius V;‏ 1225 – 22 ביוני 1276) היה האפיפיור מ-21 בינואר 1276 עד מותו. פייר דה טארנטייז נולד בשנת 1225 בשמפאני-אה-וזואז, שהשתייכה לרוזנות סבויה. מאז 1264 הוא היה ראש מחוז של המסדר הדומיניקני. בשנת 1272 הוא מונה לארכיבישוף של ליון, ובשנת 1273 מונה לחשמן בישוף של אוסטיה. הוא היה גם פרופסור באוניברסיטת סורבון בפריז. כתלמיד של תומאס אקווינס ואלברטוס מגנוס הוא התפרסם בתחום המדע עם שם גדול יותר מאשר היה לו במהלך כהונתו. במהלך תקופה זו הוא קיבל את התואר דוקטור famosissimus. הוא נבחר לאפיפיור ב-21 בינואר 1276, יום אחד בלבד אחרי כינוס המועצה, אשר התכנסה לראשונה על פי הכללים הקפדניים של קודמו גרגוריוס העשירי, ולפיהם הקרדינלים לא הורשו לעזוב את הבניין לפני שנבחר אפיפיור חדש. אינוקנטיוס היה הדומיניקני הראשון שנבחר לאפיפיור. אף על פי שנטה לנייטרליות, העד מהרה הוא נסחף בהשפעתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, שהתגורר כסנטור רומי ברומא. כמו כן הוא תמך בשביעות רצון במדיניותו כלפי רודולף פון הבסבורג, והוא גם ניסה לשווא להגביר את איחוד הכנסייה עם ביזנטיון. אינוקנטיוס כיהן תקופה קצרה בלבד, וב-22 ביוני 1276 הוא מת ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור אדריאנוס החמישי. מדיה וקבצים בנושא אינוקנטיוס החמישי בוויקישיתוף אינוקנטיוס החמישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אינוקנטיוס החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מנחת כהן

האם התכוונתם ל... מנחת חביתין – אחת ממיני קרבן מנחה, שהוקרבה על ידי הכהן הגדול מדי יום. קרויה גם מנחת כהן גדול, וכאשר מקריב אותה כהן הדיוט בפעם הראשונה שהוא עובד בבית המקדש, היא קרויה מנחת חינוך מנחת כהן - ספרו של הרב אברהם הכהן פימינטיל מנחת כהן - ספרו של הרב רחמים חי חויתה הכהן
דייהטסו אילה

דייהטסו אילה (באנגלית: Daihatsu Ayla) היא מכונית סופרמיני אשר עוצבה על ידי יצרנית הרכב היפנית דייהטסו ומיוצרת על ידי יצרנית הרכב האינדונזית הקרויה Astra Daihatsu Motor (אנ'), (הקונצרן בשותפות (Joint venture) של "אסטרה (אנ')-דייהטסו-טויוטה Tsusho (אנ')") אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום באינדונזיה. דגם זהה הקרוי "Toyota Agya" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה באינדונזיה, אמריקה הלטינית, והקריביים. דגם זהה הקרוי "Toyota Wigo" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה בפיליפינים, סרי לנקה, וייטנאם וברוניי. דגם זהה המיוצר במלזיה, משווק במלזיה בשם פרודואה אקסיה. "D". "D+". "M". "X". "X Deluxe". "X Airbag". "X". "R". "R Deluxe". דגמי "דייהטסו אילה" מיוצרים בעיר "Karawang" (אנ') במחוז "West Java" (אנ'). דגם "דייהטסו אילה" הושק ב-25 באוקטובר שנת 2012. 5 דלתות - האצ'בק. מנוע קדמי. מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה קדמית. צמיגים: 155/80 R13. בשנת 2017 עבר הדגם מתיחת פנים. מחיר היחידה באינדונזיה נע בין 98,150,000-1,518,500 רופיה אינדונזית. באוגוסט 2018 הוצג דגם קונספט של "דייהטסו אילה טורבו GT" בתערוכת המכוניות הבינלאומית באינדונזיה (אנ'). "דייהטסו אילה" דגם "1.0 D+", שנת 2018 "דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019 "דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019 "דייהטסו אילה" דגם "1.2 R", שנת 2019 "דייהטסו אילה" מדיה וקבצים בנושא דייהטסו אילה בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא טויוטה Agya בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא טויוטה וויגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייהטסו אילה (באינדונזית) דייהטסו אילה, סרטון באתר יוטיוב דייהטסו אילה, סרטון באתר יוטיוב "דייהטסו אילה" באינדונזיה paultan.org/2012/09/20/daihatsu-ayla-eco-car-launched-in-indonesia טויטה ווינגו toyota.lk/vehicle/passenger-cars/wigo טויוטה ווינגו ph.news.yahoo.com/toyota-ph-recalls-toyota-wigo "פרודואה אקסיה" paultan.org/2014/09/15/perodua-axia "פרודואה אקסיה" newcar.carlist.my/perodua/2019/axia טויוטה מקניטה אותנו עם ווינגו topgear.com.ph/news/industry-news/toyota-ph-teases-us-with-the-wigo "דייהטסו אילה" autoevolution.com/cars/daihatsu-ayla-2013 "דייהטסו אילה" - מחירים daihatsu.co.id/price-list/detail/ayla דגם קונספט "דייהטסו אילה" טורבו GT allcarindex.com/auto-car-model/Japan-Daihatsu-Ayla-GT-Concept
המשרת

האם התכוונתם ל... המשרת (סרט, 1963) – סרט קולנוע בריטי בכיכובו של דירק בוגרד המשרת (סרט, 2013) – סרט אמריקאי משנת 2013
לוקיוס השלישי

לוקיוס השלישי (בלטינית: Lucius III;‏ 1100 – 25 בנובמבר 1185) היה האפיפיור מ-1 בספטמבר 1181 עד מותו. נולד סביבות שנת 1100 כאוּבאלדוֹ אלוצ'ינגולי (Ubaldo Allucingoli), בנו של אורלנדו אלוּצ'ינגוֹלי בלוקה. אף על פי שהיו לו קשרים הדוקים עם המסדר הציסטרציאני, הוא לא הצטרף אליהם כחבר המסדר. בדצמבר 1138 הוא מונה לקרדינל על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, ובדצמבר 1158 האפיפיור אדריאנוס הרביעי קידם אותו לקרדינל בישופ של אוסטיה וולטרי. הוא היה דיקן מועצת הקרדינלים, ואחד הקרדינלים המשפיעים ביותר תחת קודמו, האפיפיור אלכסנדר השלישי, שאף הקדישו לבישוף בשנת 1159. ב-1 בספטמבר 1181 הוא נבחר לאפיפיור, ונטל לעצמו את השם לוקיוס השלישי. בתחילה הוא התגורר ברומא, אך מחלוקות בעיר אילצו אותו להעביר את שארית כהונתו בגלות, בעיקר בערים ולטרי, אנגני וורונה. לוקיוס הסתכסך עם פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשאלת ירושת נחלותיה של מטילדה, מרקיזת טוסקנה, וכמה הצעות לפשרה ביניהם נדחו על ידו. למרות המחלוקות ביניהם הם הסכימו על פעולה מוקדמת נגד כפירה, ואף הגיעו להסכמה על הצורך במסע צלב. לעומת זאת, האפיפיור סירב להכתרת היינריך פון הוהנשטאופן כיורש הכתר הקיסרי. ב-1184 הגדיר האפיפיור לוקוס השלישי את הוולדנסים כמינים. ב-25 בנובמבר 1185 מת לוקיוס בוורונה, וסלסטינוס השלישי נבחר לאפיפיור במקומו. מדיה וקבצים בנושא לוקיוס השלישי בוויקישיתוף לוקיוס השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לוקיוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרייזלר אקינו

קרייזלר אקינו (באנגלית: Chrysler Akino) היא מכונית קונספט המוגדרת כמכונית קומפקטית שהוצגה בשנת 2005 על ידי יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר. דגם "קרייזלר אקינו" עוצב ב-"Chrysler's Pacifica Studio" בקליפורניה, ארצות הברית על ידי מעצב הרכב "Akino Tsuchiya" וקרוי על שמו. דגם "קרייזלר אקינו" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו (אנ') בשנת 2005. 4 נוסעים. 1 דלת בצד הנהג, 2 דלתות בצד הנוסעים מסוג "דלתות התאבדות" (אנ') (ציר הפתיחה מנוגד לכיוון הנסיעה). מערכת היגוי: מימין. מנוע קדמי. סוג הנעה:הנעה קדמית. מכונית קונספט מדיה וקבצים בנושא קרייזלר אקינו בוויקישיתוף קרייזלר אקינו, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר אקינו, סרטון באתר יוטיוב "קרייזלר אקינו" - תמונה (en.wheelsage.org/chrysler/akino_concept/pictures) "קרייזלר אקינו" conceptcarz.com/vehicle/z10238/chrysler-akino-concept "קרייזלר אקינו" topspeed.com/cars/chrysler/2005-chrysler-akino "קרייזלר אקינו" flickr.com/photos/paul_anca תערוכת המכוניות בטוקיו, שנת 2005 / ראו "קרייזלר אקינו" web.archive.org/web/20060408064439 "קרייזלר אקינו" קונספט - תמונה מבנה דלתות insideevs.com/photo/65873/chrysler-akino-concept