laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לינדה ג'ונסון

לינדה ג'ונסון (באנגלית: Linda Johnson; נולדה ב-14 באוקטובר 1953) היא שחקנית פוקר, עיתונאית ויועצת אמריקאית. ג'ונסון זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר, ובשנת 2011 נבחרה להיכל התהילה של הפוקר. מוכרת כ-The First Lady of Poker. ג'ונסון נולדה בלונג איילנד. היא עבדה בשירות הדואר של ארצות הברית והייתה נוהגת לבקר בלאס וגאס על מנת לשחק בלאק ג'ק. אביה הציע לה ללמוד לשחק פוקר, בשביל שהיא לא תשחק נגד בית הקזינו אלא נגד אנשים. ב-1993 רכשה את מגזין הפוקר CardPlayer והייתה הבעלים במשך שמונה שנים, עד שמכרה את המגזין והמשיכה לעבודה בו ככתבת. ג'ונסון אחת ממקימות ארגון מנהלי טורנירי הפוקר (TDA), והקימה יחד עם חברים נוספים את PokerGives.org, מוסד ללא כוונת רווח המעודד שחקני פוקר לתרום חלקים מזכיותיהם. ב-2011 הייתה לאישה השנייה אשר נבחרה להיכל התהילה של הפוקר. היא מוכרת כ-The First Lady of Poker, כינוי אשר קרא לה לראשונה מייק סקסטון בעקבות מעורבותה רבת השנים במשחק הפוקר, ובמיוחד בסבב הפוקר העולמי, אשר הייתה אחת ממקימיו. מדיה וקבצים בנושא לינדה ג'ונסון בוויקישיתוף לינדה ג'ונסון, באתר The Hendon Mob לינדה ג'ונסון, באתר אליפות העולם בפוקר פרסומים של לינדה ג'ונסון, באתר CardPlayer (באנגלית) דף מידע על לינדה ג'ונסון, באתר ארגון מנהלי טורנירי פוקר (באנגלית) על ארגון PokerGives.org, באתר PokerGives (באנגלית) Poker Hall of Fame Class of 2011: Linda Johnson, באתר אליפות העולם בפוקר, ‏17 בדצמבר 2011 (באנגלית)
אסון המהגרים במשאית בסן אנטוניו

אסון המהגרים במשאית בסן אנטוניו התרחש ב-27 ביוני 2022 בעיר סן אנטוניו במדינת טקסס שבארצות הברית. עשרות מהגרים לא חוקיים נמצאו בתוך משאית סגורה בעיר כשהם מתים או פגועים. הם נכנסו למדינה שלא כחוק, הוסעו במשאית ונפגעו בה עקב חנק, מכת חום והתייבשות ואף צפיפות. מספר הנספים באירוע עלה לאחר חילוץ הנפגעים והגיע עד ל-53. היה זה אסון המהגרים החמור מסוגו בהיסטוריה של ארצות הברית. הסתננות של מהגרים בלתי חוקיים לארצות הברית דרך גבולה עם מקסיקו היא תופעה מוכרת ורבת שנים. מראשית שנת 2022 נעשו בתחומי ארצות הברית שני מיליון מעצרים של חשודים בהסתננות ממקסיקו, מהם 239,416 מעצרים במהלך חודש מאי - עליה של כשליש בהשוואה לחודש מאי 2021. העיר סן אנטוניו, המרוחקת ב-240 קילומטר מהגבול, מוכרת כנקודת מעבר מרכזית של מהגרים לא חוקיים בדרכם מהגבול אל חלקי ארצות הברית השונים. מספר רב של מבריחים עוסקים בהברחתם אל העיר וממנה באמצעות כלי רכב גדולים. ב-27 ביוני בשעה 18:00 לערך נמצאה בשטח פתוח בסן אנטוניו משאית שאליה היה מחובר נגרר. היא נמצאה בקרבת הכביש הבין-מדינתי 35, המשתרע מדרום טקסס אל צפונה ומשמש את מבריחי המהגרים. אנשים שעבדו בקרבת מקום עצרו ליד המשאית כששמעו קריאה לעזרה וראו שדלתות הקרון הנגרר פתוחות למחצה, וכי בתוך הקרון נמצאים אנשים ללא רוח חיים, או כאלו שהיו חיים אך חלשים מכדי לצאת מהפתחים. שירותי החירום הוזעקו לאתר והחלו בחילוץ הנפגעים מהקרון ובטיפול בהם. מותם של 46 מיושבי הקרון נקבע במקום. 19 נוספים פונו לבתי חולים, ומהם מתו בהמשך עוד שבעה (לפי גרסה אחרת היו במשאית 67 אנשים). 40 מהנספים היו גברים ו-13 היו נשים. נמצא שמוצאם של 27 מהנספים היה ממקסיקו, 14 מהונדורס, שבעה מגואטמלה ושניים מאל סלוודור. בין הנפגעים באירוע ששרדו היו גם ילדים. ניצולה מהאסון סיפרה כי הייתה בקבוצה של מהגרים שהסתתרו במחסן ליד הגבול, ומבריחים העלו אותם על המשאית לאחר שהחרימו את הטלפונים הסלולריים שלהם. לדבריה המשאית עצרה מספר פעמים ומהגרים נוספים הועלו לתוכה. עקב כך נוצרו בקרון דוחק עד כדי קושי לנשום וחום רב, כ-38 מעלות צלזיוס, לאחר שגם מערכת מיזוג האוויר שבקרון פסקה לפעול. גם נמצאה בתוכו כמות מעטה של מי שתייה, שהובאה על ידי המהגרים. נהג המשאית שניסה לברוח מהזירה נעצר לאחר זמן קצר על ידי המשטרה. למחרת נעצרו עוד שלושה חשודים במעורבות בהסעת המהגרים שנפגעו. במסגרת חקירת האסון נמצא כי המשאית נשאה לוחיות רישוי מזויפות. השלטונות בטקסס התקשו לזהות חלק מהקורבנות, שלא נשאו תעודות מזהות. אנשי הסגל הקונסולרי בארצות הברית מהמדינות שאזרחיהן נפגעו טיפלו בהעברת הודעות לקרובי הנפגעים ובהחזרת גופות הנספים לארצותיהם. ב-27 ביולי 2017 התרחש בסן אנטוניו אסון דומה, שבו נספו בתוך משאית עשרה מהגרים ו-29 נפצעו. באירוע שהתרחש בטקסס ב-2003 נספו באותה צורה 19 מהגרים. Associated Press, ‏Two more migrants dead from Texas trailer, bringing toll to 53, באתר הגארדיאן, 29 ביוני 2022 ארה"ב: 50 גופות התגלו במשאית שהובילה מהגרים בטקסס, באתר ynet, 28 ביוני 2022
גבעת הנסון (אנטארקטיקה)

גבעת הנסון (באנגלית: Hanson Hill) היא גבעה מכוסה שלג, הממוקמת בחצי האי טריניטי, באזור ארץ גרהאם של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. לגבעת הנסון שתי פסגות, האחת בדרום הגבעה, והשנייה בצפון הגבעה. שיא גובהה של גבעת הנסון 900 מטרים מעל פני הים. גבעת הנסון ממוקמת 7 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף רוקמורל; גבעת הנסון ממוקמת 3 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מגבעת זנוגה. הגבעה מופתה לראשונה, באופן גס, במרץ 1838, על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'ול דומון ד'אורוויל. המשלחת הצרפתית לא נתנה לגבעה שם. בשנת 1946, סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS) ניסה לאתר (בלא הצלחה), לשון יבשה שגילה ד'אורוויל, לה הוא קרא "כף ת'אנארון" (קאפ ת'אנארון - Cap Thanaron). מאחר שהסקר לא גילה את הכף, ומתוך כבוד לד'אורוויל - ורצון לשמר את השם שנתן - בשנת 1948, הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (UK-APC), קראה לגבעה בשם "גבעת ת'אנארון" (Thanaron Hill). לימים התגלתה הכף (אותה גילה ד'אורוויל), והיא נקראת כיום "נקודת תאנארון". בשנת 1963 החליטה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, לקרא לגבעה על שם תומאס א. הנסון (Thomas A. Hanson), שהיה סוקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, ששירת בתחנת המחקר מפרץ התקווה (מפרץ הואופ), בין השנים 1957–1959.
גבעת הנסון

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה גבעת הנסון (אנטארקטיקה) – גבעה המכוסה שלג בחצי האי טריניטי, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה אוסטרליה גבעת הנסון (אוסטרליה הדרומית) – גבעה במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה
החיים על פי דאג

החיים על פי דאג (באנגלית: Doug) היא סדרת טלוויזיה מונפשת שנוצרה על ידי ג'ים ג'ינקינס והופקה על ידי חברת Jumbo Pictures. עלילת הסדרה מתמקדת בחייו של דאגלס "דאג" פאני, ילד בן 11 אשר מתאר ביומנו אירועים רבים שמתרחשים לאורך הסדרה. דאג פאני ובני משפחתו (הכוללים את הוריו תדה ופיל, אחותו ג'ודי והכלב פורקצ'ופ) עוזבים את העיר בלאטסבורג ועוברים לגור בעיר בלאפינגטון לאחר שאביו קיבל קידום בעבודה. לטענת יוצר הסדרה העיר באלפינגטון הייתה מבוססת באופן רופף על העיר האמריקנית ריצ'מונד שבמדינת וירג'יניה, שם נולד וגדל יוצר הסדרה ג'ים ג'ינקינס. הסדרה עוסקת בנושאים רבים כולל בניסיונות של בני נוער להשתלב, ביחסים אפלטוניים ורומנטיים, בהערכה עצמית, בבריונות ובמקרים של הפצת שמועות. פרקים רבים מתרכזים בניסיונותיו של דאג להרשים את חברתו לכיתה ומושא אהבתו פאטי מיונז. הסדרה עלתה לראשונה ב-11 באוגוסט 1991 ברשת ניקלודיאון. הסדרה המקורית כללה 52 פרקים אשר שודרו במשך ארבע עונות בין שנת 1991 עד 1994. ניקלודיאון בחרה שלא לחדש את התוכנית לעונה חמישית. בשנת 1996 דיסני החלה לפתח את העונה החמישית של הסדרה לאחר שרכשה את חברת ההפקה Jumbo Pictures. בישראל, העונות שהופקו עבור ניקלודיאון שודרו עם כתוביות בעברית בערוץ 6, תחת השם "דאג". בהמשך, הסדרה שודרה בערוץ 2 עם דיבוב בעברית במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים. בשנת 2022, העונות שהופקו עבור דיסני זכו לדיבוב מחודש על ידי אולפני דאבי דאב, אשר תוכנן להשתחרר בשירות הזרמת המדיה דיסני+ עם השקתו; לעומת זאת, הסדרה לא זמינה בישראל, אך זמינה בדרום אפריקה והפיליפינים עם רצועת השמע בעברית כשהיא מוסתרת בשירות. דאגלס "דאג" פאני - ילד ביישן, תמים וחסר ביטחון בן 11 בעל כישרון לכתיבה, דמיון שופע, בעל תשוקה לציור ובעל כישרון לנגן בבנג'ו. דאג מגלם את המספר בכל פרק, ומשתף את חוויותיו ביומן שהוא כותב מדי יום. ג'ודי פאני - אחותו הגדולה של דאג. ג'ודי אובססיבית במיוחד בכל הנוגע ליצירותיו של ויליאם שייקספיר ומתעניינת במיוחד בעולם התיאטרון ובאמנות באופן באופן כללי. סקיטר ולנטיין - החבר הכי טוב של דאג. פטרישיה "פאטי" מיונז - חברתו הטובה ביותר של דאג ומושא אהבתו. רוג'ר קלוץ - אויבו המושבע והבריון בכיתה של דאג. רוג'ר מתאהב באחותו של דאג, ג'ודי, ומנסה לחזר אחריה בחלק מהפרקים. פורקצ'ופ - כלב המחמד האנתרופומורפי של דאג. מדיה וקבצים בנושא החיים על פי דאג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של החיים על פי דאג (באנגלית) "החיים על פי דאג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החיים על פי דאג", באתר AllMovie (באנגלית) "החיים על פי דאג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "החיים על פי דאג", באתר Metacritic (באנגלית) "החיים על פי דאג", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "החיים על פי דאג", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "החיים על פי דאג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) החיים על פי דאג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ארנסט גרינינג

ארנסט גרינינג (בשם מלא באנגלית: Ernest Henry Gruening;‏ (/ɡriːnɪŋ/)‏; 6 בפברואר 1887, ניו יורק – 26 ביוני 1974, וושינגטון) היה עיתונאי ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כמושל אלסקה בשנים 1939–1953 (לפני ששטח הוכרז כמדינת ארצות הברית) וסנאטור בשנים 1959–1969. ארנסט גרינינג נולד בניו יורק למשפחה יהודית של רופאי עיניים. הוא סיים אוניברסיטת הרווארד בשנת 1907 ובשנת 1912 קיבל הסמכה כרופא. אמנם במקום להתחיל לעסוק במקצוע הוא פנה לעיתונות. הוא עבד במספר עיתונים בבוסטון. לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה הוא התגייס ושירת בחיל התותחנים. בשנים 1920–1923 הוא היה עורך של The Nation. גרינינג התעניין בהיסטוריה של מקסיקו. בשנת 1928 הוא פרסם ספר על המדינה. על כתיבת הספר גרינינג קיבל עיטור ממשלת מקסיקו. בעקבות מדיניות הניו דיל גרינינג הצטרף לממשל וכיהן במספר תפקידים. בשנת 1939 גרינינג מונה למושל אלסקה. באותה תקופה אלסקה הייתה במעמד של "טריטוריה" ולא של "מדינה" של ארצות הברית. לאחר המתקפה על פרל הארבור גרינינג היה שותף להכנות להתנגדות לפלישה אפשרית. ביוני 1942 יפן תקפה את האזור ואף הצליחה לקבל שליטה על מספר איים לתקופה מוגבלת. גרינינג לא היה מרוצה מהתייחסות של הממשל לילידי אלסקה. הוא תמך בפעילות של ארגוני הילידים ושל אליזבת פרטרוביץ' להפסקת ההפליה. בתמיכתו בשנת 1945 עבר חוק Alaska Equal Rights Act. גרינינג פעל להעברת חוק שמסדיר הטבות ללוחמי הצבא. בשנת 1946 תגבר את מאבק נגד השחפת ואף הכריז על מצב חרום באלסקה. כ-10% מתקציב אלסקה הופנה לנושא זה. גרינינג פעל להסדרת הנושא המדיני והסדרת אלסקה כמדינת ארצות הברית. הנושא הוסדר בשנת 1959. באותו יום גרינינג מונה לסנאט של ארצות הברית כנציג המדינה החדשה. בשנת 1962 הוא ניצח בבחירות את טד סטיבנס וזכה לכהונה נוספת. בבחירות של שנת 1968 הוא רץ כמועמד עצמאי ולא זכה. גרינינג היה בין הסנאטורים הבודדים שבשנת 1964 הצביעו נגד השתתפות במלחמת וייטנאם. מדיה וקבצים בנושא ארנסט גרינינג בוויקישיתוף ארנסט גרינינג, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ביוגרפיה ארנסט גרינינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ועדת הכספים

ועדת הכספים היא אחת מוועדות הכנסת הקבועות, ונחשבת לאחת החשובות והמשפיעות שבהן, ביחד עם ועדת החוץ והביטחון. סעיף 100(2) לתקנון הכנסת קובע שתחומי עניינה הם "תקציב המדינה; מיסים לכל סוגיהם; מכס ובלו; מילוות; ענייני מטבע ומטבע חוץ; בנקאות ושטרי כסף; הכנסות והוצאות המדינה". הוועדה דנה בתקציב המדינה ובחוק ההסדרים ומכינה אותם לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת, וביכולתה להשפיע אפוא השפעה מרחיקת לכת על הרכב התקציב, ובכלל זה על העברת תמיכות כספיות לסקטורים וגופים שונים. משום כך נודע לה משקל פוליטי רב. כמו כן דנה הוועדה בחוקים כלכליים, ובפרט בחוקי המיסים. תקנות בענייני מיסים מובאות לאישור הוועדה. בכנסות האחרונות כיהנו כמחצית מהזמן חברי כנסת מהסיעות החרדיות (יהדות התורה) בראשות ועדת הכספים, ואף הסתפקו בתפקיד זה כתמורה לחברותן בקואליציה, משום שליושב ראש הוועדה יש לעיתים כוח רב אף יותר מלשר מכהן, שכן הוא יכול לעכב או לקדם החלטות תקציביות של מאות מיליוני שקלים על פי שיקול דעתו, אם כי בכפוף להחלטת שאר חברי הוועדה. זו הסיבה כי באופן קבוע כמעט יושב ראש הוועדה הוא ממפלגה החברה הקואליציה או ממפלגה התומכת בה מבחוץ, כדי לאפשר קידום תקציב המדינה והעברת החלטות ממשלה באופן סדיר. הוועדה מאשרת גם את הצעתו של מבקר המדינה לתקציב משרדו, כדי להבטיח את אי-התלות שלו בתקציב המדינה שמכין אגף התקציבים במשרד האוצר. לוועדת הכספים ועדות משנה רבות, המשתנות מעת לעת. בתחילת כהונתה של הכנסת ה-17 היו בוועדה ועדות המשנה הבאות: ועדת המשנה לעניין הצעת חוק רשות הספנות והנמלים ועדת המשנה לרפורמה בביטוח הרכב הדו-גלגלי ועדת משנה בנשא תנאים נלווים לראש הממשלה ונשיא לשעבר צוות לבדיקת תופעות הטבע של הבורות בולעניים בים המלח ועדת המשנה לפיצוי עסקים וגורמים כלכליים במסגרת הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות, התשס"ה–2004 ועדת המשנה להצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות, התשס"ה–2004 צוות בדיקה למצב בית החולים איכילוב צוות לבדיקת הקמת אצטדיון בעיר סכנין ועדת משנה להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)(תיקון מס' 2), התשס”ה–2004 ועדת המשנה לעניין התעשיות האלקטרו-כימיות ועדת המשנה לתקציב שירותי הבריאות לתלמיד ועדת משנה לעניינים חסויים לפי סעיף 5 לחוק הכנסת ועדת משנה בעניין מיגון יישובי עוטף עזה ועדת משנה בעניין זכויות ראש ממשלה מכהן ורעייתו אתר האינטרנט הרשמי של ועדת הכספים שידורי וידאו של ועדת הכספים באתר ערוץ הכנסת גד ליאור, ועדת הכספים הזמנית: גפני שוב יו"ר, גם ניסנקורן בפנים, באתר ynet, 2 במאי 2019
ההטמאנות הקוזאקית

ההטמאנות הקוזאקית (באוקראינית: Військо Запорозьке, Гетьманщина) הייתה ישות מדינית של קוזאקים, שבראשה עמד הטמאן. הישות הוקמה במסגרת מרד חמלניצקי בשנת 1648 ובראשה עמד עד מותו בוגדן חמלניצקי. ההטמאן האחרון היה קיריל רזומובסקי וכהונתו הסתיימה בשנת 1764. שטח המדינה כלל את השטח המרכזי של אוקראינה של כיום וגם שטחים שכיום נמצאים ברוסיה ובבלארוס. הישות הוקמה על ידי בוגדן חמלניצקי בזמן מרד נגד האיחוד הפולני-ליטאי. בעקבות בקשת בוגדן חמלניצקי להסתפח לרוסיה הצארית החלה מלחמת רוסיה–פולין (1654–1667) שהסתיימה בהסכם אנדרוסובו. בוגדן חמלניצקי רצה שלאחר מותו בנו יורי יהיה יורשו והוא התמנה להיטמאן עוד כאשר אביו היה בחיים. בסתיו 1657 במקומו נבחר איוואן ויגובסקי. לא כל המנהגים הצבאיים של המדינה קיבלו את השינוי והחל מאבק מזוין. בשנת 1659 ויגודסקי סיים את הכהוה ויורי חמלניצקי התמנה מחדש. בהתאם להסכם אנדרוסובו השטח חולק לאזורים בשליטה רוסית ולאזורים בשליטה פולנית ובכל אזור היה הטמאן משלו. בשנת 1668 פטרו דורושנקו הצליח לאחד את כל החלקים לתקופה מסוימת. בתיווך של יוסיף שומליאנסקי מיכל הראשון ניסה לשכנע את פורושנקו להחזיר את האזור לשליטה של האיחוד הפולני-ליטאי. ניסיון זה לא הצליח וגרם למאבק מזוין פנימי בתוך ההטמאנות. בסופו של דבר איוואן סמוילוביץ' ניצח את צבא פורושנקו ואילץ אותו להעביר את התפקיד אליו. מנהיג בולט של ההטמאנות הקוזאקית היה איוואן מזפה שכיהן בתפקיד משנת 1687 ועד 1708. במהלך מלחמת הצפון הגדולה הוא הצטרף לכוחות של קארל השנים עשר. בעקבות כך להתמאן מונה איוון סקורופאדסקי שסיים את הכהונה בשנת 1722. קיריל רזומובסקי מונה לתפקיד בשנת 1750. בשנת 1764 יקטרינה הגדולה ביטלה את תפקיד. מדיה וקבצים בנושא ההטמאנות הקוזאקית בוויקישיתוף תיאור המדינה
יאיר פורסטנברג

יאיר משה פורסטנברג (נולד ב-18 באוגוסט 1975) הוא חוקר תלמוד ישראלי, פרופסור חבר וראש החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. נולד בירושלים בשנת 1975. למד בישיבת נווה שמואל וישיבת ההסדר הר עציון. בשנת 2002 סיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים ותלמוד בהצטיינות יתירה, ובשנת 2005 סיים תואר שני בתלמוד בהצטיינות יתירה; שניהם מהאוניברסיטה העברית. בין השנים 2009–2010 למד במסגרת חילופי סטודנטים בחוג לדתות באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 2010 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופסור שלמה נאה. בין השנים 2013–2017 שימש כמרצה במחלקה להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בן-גוריון. בשנת תשע"ד (2014) היה חבר בפורום הצעירים של החטיבה למדעי הרוח באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 2018 החל ללמד כמרצה בכיר בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית. בשנת 2020 מונה לתפקיד ראש החוג לתלמוד, ובשנת 2022 מונה לפרופסור חבר. זכה בפרס טורונטו למצוינות במחקר לשנת תשע"ו. מחקריו עוסקים בהשפעות של המשפט הרומי והמשפט היווני על היווצרותה של ההלכה היהודית הקדומה, בתולדות חיבור המשנה ובספרות התנאית. אביו הוא המתמטיקאי פרופ' הלל פורסטנברג ושניים מאחיו הם ד"ר אריאל פורסטנברג והבמאי ישעיהו פורסטנברג. נשוי לשירה, בתו של פרופ' מנחם בן ששון ומתגורר בשכונת מקור חיים שבירושלים. טהרה וקהילה בעת העתיקה: מסורות ההלכה בין יהדות בית שני למשנה, ירושלים: מאגנס, 2016. הספר זכה בפרס מרדכי איש-שלום לספר ביכורים בתולדות ארץ ישראל לשנת תשע"ח. Purity and Identity in Ancient Judaism: From the Temple to the Mishnah (Leiden: Brill; 2016) Jewish and Christian communal identities in the Roman world מדיה וקבצים בנושא יאיר פורסטנברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאיר פורסטנברג יאיר פורסטנברג, ברשת החברתית פייסבוק יאיר פורסטנברג, באתר Academia.edu יאיר פורסטנברג (1975-), דף שער בספרייה הלאומית בן שיף, הכירו את מקבלי הצל"שים: הסטודנטים מבן גוריון בחרו מי המרצים המצטיינים שלהם, באתר באר שבע נט, ‏20.9.16 זוכי עבר פרס איש שלום
אקלס

האם התכוונתם ל... ג'ון קריו אקלס – נוירופיזיולוג ופילוסוף אוסטרלי ג'נסן אקלס – שחקן ובמאי טלוויזיה אמריקאי דונלד אקלס – שחקן אופי בריטי מרינר אקלס – איש עסקים אמריקאי
משה נחום רוזנבוים

הרב משה נחום רוזנבוים (? – ט"ז בחשוון ה'תקפ"ו; כונה "ציצית בייסער" עקב מנהגו להסתכל לעיתים תכופות בציציותיו ולנשקם) היה רב הונגרי, רבן של הערים טליקא, ואשוואר ונג'וואז'ון. כשנולד נקרא בשם נחום ורק לאחר מכן הוסיף לעצמו את השם משה. אמו במקורה מפראג. התפקיד הראשון ידוע שכיהן הרב רוזנבוים היה כרב בעיירה טליקא שבמחוז גיור-מושון-שופרון, והוא כיהן שם כבר בשנת ה'תק"ן. לאחר מכן כיהן כרב בוואשוואר ועזב את ואשוואר בין ה'תקע"א לה'תקע"ח (1811–1818). אחר כך שימש כרב בעיר נג'וואז'ון שבמחוז וספרם. היה רב הקהילה עד לפטירתו. נפטר בט"ז בחשוון, לא ידוע באיזו שנה. מסופר ששנים רבות לא נולדו לו ילדים, עד שפעם אחת עצרה ליד ביתו עגלה, וממנה ירד מישהו שבקש מהרב רוזנבוים להניח תפילין רבנו תם לפני שקיעה. לאחר מכן האכיל את האיש וסוסיו. בסוף ארוחתו ברך האיש שהרב יזכה לילדים, ובשנת ה'תקמ"ט נולד לו בנו הבכור הרב עמרם רוזנבוים. נפטר בשנת ה'תקפ"ו. על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם, כנראה מצד אביו. מצד אמו, צאצא למהר"ל מפראג, של הרב מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חסידות צ'רנוביל, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד. נכדו הוא הרב עקיבא פישר וניניו הם הרב צבי פישר והרב עמרם פישר. לרב רוזנבוים היו 9 ילדים, 5 בנים ו-4 בנות: בניו: הרב עמרם (ה'תק"ן, 1790 – ט"ז בחשוון ה'תק"ץ, 1829) – רבה של אירשה (נתאחד עם הכפר אלברטי, וכיום נקרא אלברטירשה) ומאד. כונה הרב עמרם חסידא הרב אברהם ישראל בצלאל (בערך ה'תק"ן – י"א בסיוון ה'תרכ"ג, מאי 1863) – רבה של ברזובה (אנ'), איז'אק וסיגטוואר הרב צבי הרש (ה'תקנ"ה – בערך ה'תקפ"ט) – רבה של ביצ'קה הרב אליעזר דוד – עבד לפרנסתו כסוחר הרב ישראל נחשון בנותיו: יוכבד יטל – אשתו של הרב יוסף גרינוולד, רבה של צ'צ'וביץ'. שרה רבקה רחל לאה – נישאה לרב אברהם אליהו כ"ץ, רבה של פצל פראדח – נישאה לרב משה שטרנברג, רבה של אץ' חנה – נישאה לרב יצחק לוי שפיצר במזטור, ובנישואים שניים לרב אהרן גיירינגר ישנם חוקרים האומרים שלא נפטר בתאריך זה, אלא בנו, הרב עמרם עקיבא בן מרדכי ליב פישר, עטרת עקיבא, באתר אוצר החכמה משה אלכסנדר זושא קינסטליכער, חודש בחודשו - לוח תשס"ה, באתר אוצר החכמה ישכר בעריש גרינפלד - שמעון הירשלער, משפחת השמעוני, באתר אוצר החכמה לעפפלער סג"ל, זכרון אבות, באתר אוצר החכמה מכון אור הצפון בעלזא, אור הצפון - נר למרים, באתר אוצר החכמה מכון זכרון, לתולדות משפחת רוזנבוים הירש, באתר אוצר החכמה מכירות פומביות, קטלוג רפאלי - 3, באתר אוצר החכמה רשומות לתולדות אישים וקהילות אגרות ומסמכים, עלי זכרון - כז, באתר אוצר החכמה אהרן בן יצחק אייזיק שפירא, ימי זכרון - ט באב, באתר אוצר החכמה
ליימן ברדפורד סמית'

ליימן ברדפורד סמית' (באנגלית: Lyman Bradford Smith;‏ 11 בספטמבר 1904, וינצ'סטר - 4 במאי 1997, מנהטן) היה בוטנאי אמריקאי. ליימן ברדפורד סמית' נולד בעיירה וינצ'סטר שבמסצ'וסטס. בשנת 1921 הוא החל לימודי בוטניקה באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1928 הוא קיבל תואר שני ובשנת 1930 הוא קיבל ממנה תואר שלישי. סמית' המשיך באוניברסיטה והיה אוצר של אוסף צמחים שלו עד לשנת 1947. בשנת 1929 סמית' התחתן ונסיעת הזוג הטרי לאירופה הייתה מלווה בסיורים בוטניים במוזיאונים אירופיים. תחילה סמית' רצה להתמחות בחקר דשא, אך זה דרש עיסוק רחב במיקרוסקופ. בעיות רעייה לא איפשרו זאת וסמית' עבר לתחום אחר. בשנת 1929 הוא לראשונה סייר בברזיל. בהמשך חקר צמחים של אמריקה הדרומית היה במרכז פעילותו. הוא חזר לאזור עוד מספר פעמים לצורך הרחבת אוסף צמחים. סמית' התמחה במיוחד בתחום ברומליים ו-Begoniaceae. בשנת 1947 סמית' מונה לאוצר של מחלקת בוטניקה של הסמית'סוניאן. בהיותו בתפקיד הוא מינה את אליס טנג'ריני למאיירת של המכון. היא איירה מעל ל-1000 סוגי צמחים וקיבלה פרסים על עבודתה. סמית' כיהן בתפקיד עד לשנת 1974 כאשר פרש לגמלאות. למרות פרישתו הוא המשיך להיות פעיל בתחום עד פטירתו בשנת 1997. במהלך הקריירה המקצועית סמית' אסף 16,000 דוגמאות צמחים, פרסם מעל ל-500 מאמרים ותיאר לראשונה מעל ל-200 צמחים. סוג Lymania נקרא על שמו. The Bromeliaceae of Brazil. 1955. The Bromeliaceae of Colombia. 1957. Begoniaceae. 1986. ביוגרפיה ארכיאון של ליימן ברדפורד סמית' The Daily Gardener, Lyman Bradford Smith, The Daily Gardener, ‏2019-09-11 (באנגלית אמריקאית)
אברה (נהר)

הנהר אַבְּרָה (בטגלוג: Ilog Abra), הנקרא גם נהר לַגְבֶּן, הוא השביעי בגודלו בפיליפינים מבחינת גודל אגן ניקוז. יש לו שטח ניקוז משוער של 5,125 קילומטרים רבועים ואורך של 206 קילומטרים. מקורו של האברה בקטע הדרומי של הר דאטה בפרובינציית בנגט צפון האי לוזון. הוא יורד מערבה לסרוואנטס, בפרובינציית אילוקוס סור, וזורם אל פרובינציה אברה. בנקודה הסמוכה לדולורס, מצטרף אליו הנהר טִינֶג, שמקורו ברמה של פרובינציית אברה. לבסוף הנהר נשפך אל ים סין הדרומי בקרבת קאואיאן. רשימת הגשרים מעל הנהר אברה, ממוצאו עד לשפכו: כביש סרוואנטס–מנקאיאן–אבטן (בסרוונטס) גשר אלולינג (כביש טאגודין–סרוואנטס–סאבאנגאן) גשר סנטו תומאס (במאנאבו) גשר דון מריאנו מרקוס (כביש אברה–קלינגה, בגבול הרשויות טאיום–דולורס) גשר קאלאבה (כביש אילוקוס נורטה–אברה, בבנגד) גשר קירינו הישן (באנאואנג) (גבול הרשויות סנטה–באנטאי, באילוקוס סור) גשר קירינו (כביש מקארתור [כביש N2], בגבול הרשויות סנטה–בנטאי, באילוקוס סור) מדיה וקבצים בנושא אברה בוויקישיתוף Kenneth Kimutai too (24 ביולי 2018). "Longest Rivers In The Philippines". worldatlas.com (באנגלית). WorldAtlas. נבדק ב-6 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Public Information Commission, Cordillera People’s Alliance (2001), Dams in the Cordillera: The River Systems of the Cordillera and their Watersheds (PDF), אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 באוגוסט 2008 {{citation}}: (עזרה)
משרד האנרגיה (אזרבייג'ן)

משרד האנרגיה של אזרבייג'ן (אזרבייג'נית: Azərbaycan Respublikasının Energetika Nazirliyi) היא סוכנות ממשלתית באזרבייג'ן המופקדת על הסדרת הפעילות בתחום ייצור האנרגיה של אזרבייג'ן. בראש המשרד עומד פרוויז שחבזוב (אנ'). המשרד הוקם על פי צו הנשיאותי מס' 458 ב-18 באפריל 2001. תקנון המשרד אושר בפרלמנט אזרבייג'ן ב-15 במאי 2006. תקנות משרד האנרגיה של אזרבייג'ן אושרו על פי צו נשיאותי מס' 149 ב-11 באפריל 2014. המשרד מסדיר את פעילות ייצור והפקת אנרגיה. חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) (אנ') נמצאת תחת אחראיותו. ב-11 בינואר 2018 נערכו שינויים מבניים במשרד האנרגיה על מנת לייעל את המינהל והוקמו מחלקות וחטיבות חדשות. אתר האינטרנט הרשמי של משרד האנרגיה משרד האנרגיה, ברשת החברתית פייסבוק משרד האנרגיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד האנרגיה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד האנרגיה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אזרבייג'ן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשרד לשירותי דת (אינדונזיה)

המשרד לשירותי דת (אינדונזית: Kementerian Agama) הוא משרד ממשלתי באינדונזיה המספק את שירותי הדת. תוכניות להקמת משרד לענייני דת הוצעו לראשונה בישיבת הוועדה לעבודות הכנה לעצמאות אינדונזיה (אנ') על ידי מוחמד ימין (אנ') ב-11 ביולי 1945. הוא הציע להקים משרד מיוחד הקשור לדת, המשרד לענייני אסלאם. ההצעה לא זכתה לתומכים. בפעם השנייה, הוצע הקמת משרד לענייני דת במושב הוועדה המכינה לעצמאות אינדונזיה ב-19 באוגוסט 1945. ההצעה התקבלה על ידי שישה מתוך 27 חברים. יוהנס לאטוהררי (אנ'), שדחה את ההצעה, הציע לכלול את שירותי הדת במשרד החינוך. המושב דחה את הקמת המשרד לשירותי דת. משרד הדתות הוקם רק על ידי קבינט שיחריר (אנ'). מדיה וקבצים בנושא המשרד לשירותי דת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשרד לשירותי דת (באינדונזית) המשרד לשירותי דת, ברשת החברתית פייסבוק המשרד לשירותי דת, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשרד לשירותי דת, ברשת החברתית אינסטגרם המשרד לשירותי דת, ברשת החברתית טיקטוק המשרד לשירותי דת, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.