laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרול צ'אנינג

קרול איליין צ'אנינג (באנגלית: Carol Elaine Channing;‏ 31 בינואר 1921 – 15 בינואר 2019) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, זמרת וקומיקאית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר וזוכת שלושה פרסי טוני. צ'אנינג נולדה בעיר סיאטל, וושינגטון לאדליין ולג'ורג' צ'אנינג וגדלה בסן פרנסיסקו. למדה בתיכון לוואל ולאחר מכן בנינגטון קולג' שבמדינת ורמונט. בשנת 1960 קיבלה צ'אנינג כוכב טלוויזיה על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד. בשנת 2002 קיבלה צ'אנינג פרס הוקרה בטקס פרסי גראמי על שיריה במחזמר "הלו, דולי!". צ'אנינג הופיעה לראשונה בקולנוע לצדה של הכוכבת ג'ינג'ר רוג'רס במערבון הקומי "אשת המכירות והנסיעות הראשונה". צ'אנינג זכתה להתפרסם בשנת 1967 בסרטו המוזיקלי המצליח של הבמאי ג'ורג' רוי היל "מילי המודרנית והמתוקה" בתפקיד האלמנה מאזי ואן הוסמר, שזיכה אותה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר. על אף שהגיעה כמועמדת מובילה לטקס האוסקר, הפסידה צ'אנינג את פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לאסטל פרסונס, שזכתה בפרס על תפקידה בסרט "בוני וקלייד". מאז לא התבלטה צ'אנינג בהוליווד, מלבד בהופעות בסרטו של אוטו פרמינגר "סקידו" ובחלק השני בעיבוד הטלוויזיוני המפורסם בהפקתו של אירווין אלן לספר הילדים "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" בתפקיד המלכה הלבנה. בשנות ה-80 שיחקה צ'אנינג בשבע הופעות אורח בסדרה המצליחה "ספינת האהבה". בנוסף, דיבבה בסרטי האנימציה "אצבעונית" ו"באושר ועושר". צ'אנינג החלה את דרכה המקצועית על הבמה ופרצה בשנת 1948 הזכות הופעה במחזה "Lend an Ear" שזיכה אותה בפרס התיאטרון העולמי. בשנת 1955 הועמדה לראשונה בקריירה שלה לפרס הטוני על הופעתה במחזמר "הטלאי". בשנת 1961 הועמדה בפעם השנייה לפרס טוני על הופעתה במחזמר "אשת השלג". בשנת 1964 הצליחה צ'אנינג לזכות לבסוף בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר בזכות הופעתה במחזמר "הלו, דולי!" בתפקיד האלמנה דולי גלאגר לוי. הועמדה בפעם הרביעית שלה לפרס טוני בשנת 1974 על הופעתה במחזמר "לורליי". קרול קיבלה בשנת 1968 פרס מיוחד מטעם פרס הטוני ובשנת 1995 את פרס מפעל החיים של הטקס. צ'אנינג נישאה ארבע פעמים במהלך חייה. בעלה הראשון, תיאודור ניידיש, היה תסריטאי. מנישואיה השניים לשחקן הפוטבול הקנדי, אלכסנדר קארסון, נולד בנה היחיד. בשנת 1953 התחתנה עם המנהל שלה, צ'ארלס לאו, שהיה מועמד לפרס פוליצר על עבודותיו כמוציא לאור. בשנת 1998 הגישה צ'אנינג בקשה לגירושים מלאו, אולם בעלה נפטר כשנה לאחר מכן לפני שהגירושים נכנסו לתוקף. צ'אנינג נישאה בפעם הרביעית בחייה בשנת 2003 לחברה מימי לימודיה הארי קוליג'יאן. בשנת 2011 נפטר בעלה הרביעי ממחלה בגיל 92. צ'אנינג עצמה הייתה ניצולת מחלת סרטן השחלה. נפטרה בפאלם ספרינגס שבקליפורניה ב-15 בינואר 2019. אשת המכירות והנסיעות הראשונה (1956) מילי המודרנית והמתוקה (1967) סקידו (1968) הרפתקאות אליס בארץ הפלאות (1985) איפה אפי? (1991) באושר ועושר (1993) אצבעונית (1994) מדיה וקבצים בנושא קרול צ'אנינג בוויקישיתוף קרול צ'אנינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר AllMovie (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קרול צ'אנינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קרול צ'אנינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר Yandex.Music (ברוסית) קרול צ'אנינג, באתר Discogs (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר Songkick (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר Genius בגיל 97: כוכבת "הלו דולי", קרול צ'נינג, הלכה לעולמה, באתר ynet, 15 בינואר 2019 קרול צ'אנינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קרול צ'אנינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'סי ויליאמס (ספורטאי)

ג'סי דניאל ויליאמס (באנגלית: Jesse Daniel Williams; נולד ב-27 בדצמבר 1983) הוא אתלט אמריקאי, אלוף העולם (טגו 2011) בקפיצה לגובה. ויליאמס נולד במודסטו שבקליפורניה. הוא למד בתיכון בראוטון שבראלי, קרוליינה הצפונית, וזכה שלוש פעמים באליפות קרוליינה הצפונית לתיכונים. בשנת 2002 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בקינגסטון, ג'מייקה, בשנת 2002 סיים ויליאמס במקום הרביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר. לאחר שנה עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה ושם השלים תוכנית לסטודנטים ספורטאים שבמסגרתה זכה באליפות המכללות באתלטיקה באולם ובאצטדיון בשנים 2005 ו-2006. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בולנסיה, ספרד, בשנת 2008 סיים ויליאמס במקום השישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, ובאותה שנה ניצח במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג בתוצאה של 2.30 מטר. במשחקים עצמם הוא סיים במקום 19 בתוצאה של 2.25 מטר. בתחרות שנערכה בבאנסקה ביסטריצה שבסלובקיה בפברואר 2009 קבע את שיאו האישי בקפיצה לגובה באולם, 2.36 מטר. בשנת 2011 זכה ויליאמס באליפות ארצות הברית באתלטיקה ביוג'ין, אורגון, בקובעו שיא אישי של 2.37 מטר. באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית, אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה עם תוצאה של 2.35 מטר, לפני אלכסיי דמיטריק מרוסיה (2.35 מטר) וטרוור בארי מאיי בהאמה (2.32 מטר). הוא האמריקאי הראשון שזכה בתואר זה מזה 20 שנה. אף שבמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון סיים ויליאמס במקום הרביעי בלבד, שאינו מקנה מקום בנבחרת לאולימפיאדה, הוא השיג את הקריטריון האולימפי מוקדם יותר אותה שנה לאחר שזכה בתחרות בניו יורק בתוצאה של 2.36 מטר, בעוד שניק רוס, שסיים במקום השלישי, לא השיג קריטריון זה. משום כך, נבחר ויליאמס לסגל האולימפי האמריקאי ללונדון. במשחקים עצמם הוא סיים במקום תשיעי בתוצאה של 2.25 מטר. מדיה וקבצים בנושא ג'סי ויליאמס בוויקישיתוף ג'סי ויליאמס, באתר olympedia.org ג'סי ויליאמס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'סי ויליאמס, באתר ליגת היהלום ג'סי ויליאמס, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
עיצור דו-שפתי, אפי

עיצור דו־שפתי אפי הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא M לטינית קטנה /m/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-m. זהו הצליל לאות מ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אלקסי קופיו

אָלֶקְסִי קוֹפֵּיוֹ סַאנְצֶ'ס (בספרדית: Alexis Copello Sánchez; נולד ב-12 באוגוסט 1985) הוא אתלט קובני-אזרי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (ברלין 2009), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (גוודלחרה 2011) וסגן-אלוף אלוף אירופה (ברלין 2018) בקפיצה משולשת. ההצלחה הבינלאומית של קופיו החלה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים בשנת 2006, שם זכה במדליית כסף. שנתיים מאוחר יותר זכה במדליית ארד באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה. באולימפיאדת בייג'ינג סיים קופיו במקום 13 בקפיצה משולשת, כשקפץ למרחק של 17.09 מטר. בשנת 2009 זכה באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה. באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בברלין, גרמניה באוגוסט 2009 זכה קופיו במדליית ארד בקפיצה משולשת עם תוצאה של 17.33 מטר, אחרי פיליפס אידוו מבריטניה (17.73 מטר) ונלסון אבורה מפורטוגל (17.55 מטר). בשנת 2010 קבע קופיו את האישי שלו בקפיצה משולשת באולם, 17.24 מטר ובתחרות שנערכה באווילה, ספרד ב-17 ביולי 2011 קבע את שיאו האישי באצטדיון בקופצו למרחק של 17.68 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה סיים קופיו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.47 מטר. באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בגוודלחרה בתוצאה של 17.21 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 סיים קופיו במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.92 מטר. תוצאה זהה קבע באולימפיאדת לונדון (2012), שם סיים במקום השמיני. מדיה וקבצים בנושא אלקסי קופיו בוויקישיתוף אלקסי קופיו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלקסי קופיו, באתר olympedia.org אלקסי קופיו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אלקסי קופיו, באתר ליגת היהלום אלקסי קופיו, באתר Track and Field (גברים)
מרי יור

איליין מרי יור (באנגלית: Eileen Mary Ure; ‏18 בפברואר 1933 - 3 באפריל 1975) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון סקוטית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1960 על הופעתה בסרט "בנים ואוהבים". יור נולדה בגלאזגו לאדית סווינבורן ולקולין מקרגור יור. למדה משחק ב"בית הספר המרכזי לנאום ודרמה" והחלה את דרכה כשחקנית תיאטרון בלונדון. בשנת 1958 שיחקה יור במחזהו של בעלה הראשון זוכה פרס האוסקר ג'ון אוסבורן "הבט אחורה בזעם" והייתה מועמדת על הופעתה לפרס טוני לתפקיד הדרמטי הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן שיחקה יור בגרסתו הקולנועית של טוני ריצ'רדסון למחזה בתפקיד אליסון אשתו של גיבור הסרט ג'ימי פורטר (ריצ'רד ברטון). כמו כן שיחקה בתחילת דרכה לצידו של כוכב הקולנוע האוסטרלי פיטר פינץ' בסרטו של רונלד ניאם "דרכו של ווינדום". בשנת 1960 הועמדה יור לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה בתור קלרה דיוז בדרמה של הבמאי וצלם הקולנוע זוכה פרס האוסקר ג'ק קארדיף "בנים ואוהבים (סרט, 1960)". יור הייתה לשחקנית הסקוטית השנייה שמועמדת לפרס האוסקר אחרי דברה קר. בהמשך דרכה שיחקה יור לצידו של בעלה השני שחקן הקולנוע והסופר הבריטי רוברט שו בסרטו של ארווין קרשנר "המזל של ג'ינג'ר קופי" ובסרטו של הבמאי הגרמני המוערך רוברט סיודמאק "קאסטר של המערב". התפרסמה לאחרונה בקריירה שלה בשנת 1968 לצידם של קלינט איסטווד וריצ'רד ברטון בסרט הפעולה "הנשרים פשטו עם שחר" בו שיחקה בתפקיד סוכנת המודיעין הבריטית מרי. על אף הצלחתה המקצועית הרבה סבלה יור מבעיות נפשיות הרסניות ומדיכאונות קשים. ב-3 באפריל 1975 שעות ספורות לאחר מחזה בו הופיעה נמצאה יור על ידי בעלה רוברט שו חסרת רוח חיים בלונדון כשבדמה כמות רבה של אלכוהול וסם הברביטורט. בגיל 42 הייתה במותה. השאירה מאחוריה שני ילדים מנישואיה הראשונים לג'ון אוסבורן וארבעה ילדים מנישואיה לרוברט שו. דרכו של וינדום (1957) הבט אחורה בזעם (1959) בנים ואוהבים (1960) משתי השכל (1965) המזל של ג'ינג'ר קופי (1965) הנשרים פשטו עם שחר (1968) השתקפות של פחד (1973) מרי יור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרי יור, באתר AllMovie (באנגלית) מרי יור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מרי יור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מרי יור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
וינסנט מלרין

וינסנט מלרין (בצרפתית: Vincent de Lérins, בלטינית: Vincentius Lerinensis - וינקנטיוס לריננסיס, מאה ה-5, נפטר בסביבות 445–450) היה נזיר וסופר כנסייתי שפעל בגאליה הדרומית והנחשב לאחד האבות של הכנסייה. חייו נודעו הודות לספר "על אישים מפורסמים" ("De viris illustribus") מאת גנאדיוס ממסיליה (אנ'). וינסנט הקדוש מלרין נולד ביישוב טול, בחבל לורנה של היום, במשפחה פרנקית אריסטוקרטית. אביו נקרא אפראכיוס או איפרוכיוס הפרנקוני. בנעוריו קיבל וינסנט חינוך חילוני ובחלק הראשון של חייו היה איש צבא. אחיו נודע כ"לו הקדוש מטרואה". מאוחר יותר, להזמנתו של הונוראט הקדוש, הצטרף וינסנט למנזר לרין (בצרפתית -Lérins לרן) הנמצא בפרובאנס, באי ממול לעיר קאן. בשנת 434, אחרי ועידת אפסוס הוא ערך, תחת שם העט "פרגרינוס" את ה"קומוניטוריום" (Commonitorium) שבו ניסח בסגנון מוקפד ומדויק את אמות המידה שלפיהן דוקטרינה נוצרית יכולה להיחשב לנוצרית טהורה או לכפירה. הספר נכתב במטרה להגן על הכנסייה מפני "כפירות" כמו זו הנסטוריאנית. הקריטריונים המוצגים בספרו הם בדיוק אלו המיושמים על ידי הכנסייה האורתודוקסית עד לימינו: אוניברסליות. עתיקות ימים קונצנזוס כללי כפי שניסח בעצמו, במה שמכנים "הקאנון של וינסנט": Magnopere curandum est ut id teneatur quod ubique, quod semper, quod ab omnibus creditum est" (בתרגום חופשי:"צריך מעל הכל לדאוג שיישמר מה שהאמינו בכל מקום, מתמיד, כולם") כמשקל נגד לנוקשות הקריטריונים הנ"ל, קיבל וינסנט את העיקרון שב"מדעים התאולוגיים" קיימת קדמה, אבל בהתאם לטבעם - "באותה דוגמה, באותו כיוון, באותה המחשבה". בדומה לכמה מאבות הכנסייה הפרובנסלית, וינסנט התקומם נגד עמדותיו של אוגוסטינוס הקדוש בנוגע לחסד, אותן החשיב ל"מוגזמות". הוא הסכים עם אוגוסטינוס לגבי גינוי פלאגיוס, אולם טען כי החסד האלוהי משתף פעולה עם האדם. עמדה זו שלו, שגונתה תחת השם "נאו-פלאגיזם" בוועידת אוראנז' משנת 529 אומצה, למעשה, על ידי הכנסייה האורתודוקסית. בנקודות מסוימות דומה השקפתו לזו של קסיאנוס ושל פאוסטוס מריאס. וינסנט מלרין נפטר לפני שנת 450, אולי בשנת 448. הוא הוכר כקדוש על ידי הכנסיות הקתוליות והאורתודוקסיות, החוגגות את זכרו ב-24 במאי. מדיה וקבצים בנושא וינסנט מלרין בוויקישיתוף ה"קומוניטוריום" במקור הלטיני עם תרגום לצרפתית אתר על פטריסטיקה נוצרית באתר נומיניס באנציקלופדיה הקתולית וינסנט מלרין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בלו בירד איירווייז

בלו בירד איירווייז היא חברת תעופה יוונית בבעלות ישראלית. המתמקדת בטיסות לאירופה מנמל התעופה בן-גוריון. בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של הרקליון שבאי כרתים אשר ביוון, והיא פועלת באיים נוספים באזור. החברה נוסדה בשנת 2008. במאי 2016 נרכשה בלו בירד על ידי בעלי קבוצת התיירות הישראלית קווי חופשה, עמי כהן וארנון אנגלנדר. בלו בירד מפעילה שלושה מטוסים מדגם בואינג 737–800 עם 189 מקומות ישיבה. החברה מפעילה בעונת הנסיעות מספר טיסות יומיות בין כרתים, רודוס, קוס, בודפשט, בוקרשט, ברצלונה ויעדים נוספים באירופה לנמל התעופה בן-גוריון. בשאר ימות השנה החברה מפעילה טיסות שבועיות ליעדים מגוונים באירופה. בעבר הפעילה החברה מטוסים מדגם בואינג 737-300, בואינג 400–737, ומטוסי מקדונל דאגלס מדגם MD-83. הייתה לחברה הזרה הראשונה שהודיעה כי תחדש את טיסותיה לישראל במהלך משבר הקורונה. על אף ביטולי טיסות רבים של חברות תעופה זרות במהלך מבצע שומר החומות, המשיכה בלו בירד להפעיל טיסות לישראל כמתוכנן. במלחמת חרבות ברזל הקצתה החברה מאות כרטיסי טיסה בחינם לחיילי צה"ל בעלי צו 8 במטרה להחזירם לישראל. צי המטוסים של החברה, החל מיוני 2024: ישראל – נמל התעופה בן-גוריון, תל אביב איטליה – רומא, ברגמו (עונתי) בולגריה – בורגס (עונתי) גרמניה – ברלין הונגריה – בודפשט יוון – אתונה, כרתים (בסיס החברה), קוס, רודוס, מיקונוס, סלוניקי, סנטוריני, זקינתוס (עונתי) רומניה – בוקרשט (עונתי) ספרד – ברצלונה צ'כיה – פראג (עונתי) קפריסין – לרנקה (עונתי) נמל התעופה בן-גוריון משמש לחברה כבסיס משני ויוצאות ממנו טיסות ישירות ליעדי החברה. מדיה וקבצים בנושא בלו בירד איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלו בירד איירווייז בלו בירד איירווייז, ברשת החברתית פייסבוק בלו בירד איירווייז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלו בירד איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם חשיפה: עמי כהן וארנון אנגלנדר רכשו את חברת התעופה "בלו בירד", באתר Passportnews, ‏2 במאי 2016 חברת התעופה בלו בירד מחדשת את הטיסות ליוון ביולי, באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2020 שמעון יעיש, שר יווני: "עומדים לצד ישראל", באתר ישראל היום, 13 במאי 2021 שמעון יעיש, חברת התעופה שתחלק מאות כרטיסי טיסה בחינם לחיילים, באתר ישראל היום, ‏11/10/2023 יוזמה יפה של חברת התעופה היוונית Blue Bird, באתר ONE‏, 11 באוקטובר 2023 רואי אזולאי, מתגייסת למען ישראל: בלו בירד תקצה כרטיסי טיסה חינם למחזיקי צו 8, באתר פספורטניוז, ‏2023-10-11 איריס ליפשיץ-קליגר, טיסות החילוץ לישראל, וחדשות התעופה במלחמה | עדכון שוטף, באתר ynet, 12 באוקטובר 2023 Bluebird Airways Fleet Details and History, www.planespotters.net
פרסטון

פרסטון (באנגלית: Preston, ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר ומועצה מקומית בצפון-מערב אנגליה. העיר, השוכנת סמוך לנהר ריבל(אנ') ויער בואולנד(אנ'), היא בירת מחוז לנקשיר. פרסטון זכתה למעמד של עיר בשנת 2002, וכך הייתה לעיר החמישים באנגליה בשנת היובל לכהונתה של המלכה אליזבת השנייה. מיקומה של העיר, באמצע הדרך בין גלאזגו ולונדון, גרם לכך שקרבות מכריעים התנהלו בה או סביבה. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית התרחש בה קרב פרסטון (1648)(אנ'), ובמהלך ההתקוממות היעקוביטית הראשונה התחולל בה קרב פרסטון (1715)(אנ'). בעקבות יוזמה של ג'וזף דאן פרסטון הייתה בין הערים הראשונות שעבור לתאורת גז בתחילת המאה ה-19. פרסטון משתרעת על פני 142.22 קמ"ר, ואוכלוסייתה בשנת 2003 עמדה על 130,453 תושבים, החיים בצפיפות של 917 בני אדם לקילומטר רבוע. מתוכם, כ-85% לבנים וכ-12% ממוצא דרום אסייתי. בין היתר, פרסטון מפורסמת במועדון הכדורגל שלה, פרסטון נורת' אנד, מהוותיקים שבמועדוני הפוטבול ליג. כנסיית סנט וולבורג בפרסטון היא הגבוהה באנגליה, ותחנת האוטובוס שלה המונה 79 רציפים היא השנייה בגודלה באירופה. בעיר מספר מוזיאונים, ביניהם מוזיאון האריס המגולל את תולדות העיר, ומוזיאון לנקשייר. הולנד אלמלו, הולנד צרפת נים, צרפת (מ־1955) גרמניה רקלינגהאוזן, גרמניה פולין קליז', פולין מדיה וקבצים בנושא פרסטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרסטון Second-best city, www.lep.co.uk (באנגלית) (ארכיון)
שמואל שילה (אדריכל)

שמואל שילה (18 ביולי 1950 - 3 במאי 2024) היה אדריכל ישראלי, ממייסדי משרד האדריכלות פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים. שילה נולד בלימה, בירת פרו, שם גם למד מספר שנים אדריכלות באוניברסיטה הלאומית להנדסה בעיר לימה. עם עלייתו לישראל בשנת 1969 המשיך את לימודי האדריכלות כעתודאי בטכניון בחיפה. במקביל ללימודיו, עבד במשרדו של האדריכל יונה פיטלסון. לאחר שירות צבאי בחיל השריון, הצטרף ב-1975 לצוות התכנון של משרד השיכון בראשו עמד האדריכל רם כרמי. בתקופה זו, עבד הצוות על פרויקטים כמו גילה בירושלים וקצרין. עם צמצום הצוות, פרש שילה יחד עם עוד שניים מחברי הצוות - מירון יעקובסון ויונה פיטלסון ויחד הקימו ב-1976 השלושה משרד אדריכלים פרטי - פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים. עד לתחילת שנות ה-80 עמד בראש צוות להכנת תוכניות פרצלציה על פי תוכנת GIS (מערכות מידע גאוגרפי, "קומפלוט") שמאוחר יותר הפכה ל"חברה לאוטומציה של השלטון המקומי". בעשורים הבאים היה מעורב בתוכניות מתאר ארציות רבות ובחלקן אף עמד בראש צוות המתכננים ובהן תמ"א 38, תמ"א 34, תמ"א 36 ותמ"א 40. שילה היה גם יועץ בכיר של חברת נת"ע בתחום תכנון מנחה וסטטוטורי של מערכת הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וכן לחברה לתחבורה בתכנון הרכבת הקלה בירושלים. בתחום האדריכלות עמד בראש צוותי תכנון לכמה מהפרויקטים המורכבים שנבנו בישראל ובהם בית סוהר חרמון שבנייתו הושלמה ב-1998, בסיסי ההדרכה של חטיבות הצנחנים וגולני (2006), וכן המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש (2014). תכנון שכונת רמות ו-ז, ירושלים, 1982 מסופי גבול יבשתיים בינלאומיים, 1994 בית סוהר חרמון, 1998 פרוגרמה ותכנון מנחה לפרויקט נתב"ג 2000, 1994 קמפוס צוהר לילדים מפגרים ברכסים, 1998 תוכנית אב לפריסת שטחי האימונים של מערכת הביטחון, 1999 תכנון מפורט של טרמינל אווירי ושני מבני החניונים בטרמינל 3 בנתב"ג, 2004 בסיס הדרכה לחטיבת הצנחנים, שומריה, 2006 בסיס הדרכה לחטיבת גולני, 2006 תוכנית אב לשטחי אש למשרד הביטחון, 2006 המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, 2006 איתור מיקום בית הספר החמישי לרפואה בגליל, 2009 תוכנית אב אסטרטגית לכפר סבא, 2010 תוכנית אב ל"פארק החולות" בדרום חולון, 2010 הסבת בית ספר דוד בנתניה למשרדי מינהל החינוך העירוני ולשירותים עירוניים נוספים, 2012 חידוש מבני מכון התקנים הישראלי בתל אביב ובירושלים, 2013 פרוגרמה לבית סוהר חדש לנשים, בית סוהר נווה תרצה, 2014 המכללה הלאומית לשוטרים, 2014 תכנון קווים למערכת הסעת המונים במטרופולין תל אביב (הקו החום, הקו הסגול, הקו האדום) תכנון הקו הירוק ברכבת הקלה בירושלים מתקנים צבאיים בכל רחבי הארץ ובחו"ל גיל רוזנפלד, אדריכל הניצחון – שמואל שילה (אורכב 09.10.2017 בארכיון Wayback Machine), ראיון בפודקאסט 'עושים עסקים', 3 באוקטובר 2017
מילוול

מילוול היא אזור בלונדון, באייל אוף דוגס שברובע הלונדוני טאוור המלטס. מילוול שוכנת מעט דרומית לאזור התעשייה שבנמלי וסט אינדיה כולל מגדל קנרי וורף. הרובע ידוע בעיקר בקבוצת הכדורגל שלו, מועדון כדורגל מילוול. מקור שם הרובע מטחנות הרוח שעמדו באזור בעבר. דגנים הובאו על גבי ספינות לאזור, ונטחנו לפני שהגיעו למאפיות ברחבי לונדון. מדיה וקבצים בנושא מילוול בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שליט אסטרולוגי

באסטרולוגיה ישנה אסוציאציה בין גרמי השמיים של מערכת השמש לבין המזלות, על בסיס ההקשר של כל גרם לרעיון של מזל מסוים. אותו גרם נקרא השליט של המזל הנתון, בו הוא נחשב במיקומו החזק ביותר. גרם נחשב ל"מואצל" כשהוא ממוקם במזל עליו הוא שולט. זהו החזק ביותר מבין חמש האצילויות המהותיות באסטרולוגיה. על אף שרוב האסטרולוגים משתמשים בשליטים המובאים כאן, אסטרולוגים קלאסיים אינם משתמשים בכוכבים החיצוניים של מערכת השמש, היות שאלו הוספו ללקסיקון האסטרולוגי רק בזמנים המודרניים. במקום זאת, הם עושים שימוש בשליטים הקדומים של האסטרולוגיה המסורתית. בנוסף, ישנם רבים המשתמשים בשליט המסורתי כשליט משני. אסטרולוגיה גלגל המזלות
עיצור מכתשי, אפי

עיצור מכתשי אפי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא N לטינית קטנה /n/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-n. זהו הצליל לאות נ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עורבני חקיין

האם התכוונתם ל... משחקי הרעב - עורבני חקיין – הספר השלישי בטרילוגיית משחקי הרעב שעובד לסרט המחולק לשני חלקים משחקי הרעב: עורבני חקיין - סרט המחולק לשני חלקים: משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א' משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום קטניס אוורדין – הדמות הראשית והמרכזית גם בטרילוגיית הספרים וגם בסדרת הסרטים, מאוחר יותר הנודעת כעורבני חקיין עורבני חקיין (ציפור בדיונית) – ציפור שנמצאת על סיכתה של קטניס, שבהמשך נהפכה לסמל מרד המחוזות נגד הקפיטול
עיצור חיכי, מקורב

עיצור חיכי מקורב נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא J לטינית קטנה /j/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-j. זהו הצליל לאות י. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
גשר השלום

גשר השלום הוא גשר בינלאומי בין ארצות הברית לבין קנדה בקצה המזרחי של ימת אירי, מעל נהר הניאגרה. הגשר הוקם בשנת 1927 ומחבר בין העיר באפלו שבניו יורק לעיר פורט אירי שבקנדה. אורכו של הגשר הוא כ-1,768 מטר (5,800 רגל). הגשר נבנה במלאת 100 שנה של שלום בין ארצות הברית לקנדה לפיכך הוא נקרא "גשר השלום". הגשר הוא אחד מן החשובים ביותר בצפון אמריקה ועל פי הערכות שונות עוברות בו מדי יום למעלה מ-4,000 משאיות. בניית הגשר אושרה ב-6 באוגוסט 1925 ואדוארד לופר נבחר למהנדסו הראשי. הבנייה החלה באותה השנה והסתיימה בשנת 1927. הקושי העיקרי שהתעורר במהלך בניית הגשר היה עקב זרימתו הרבה והמהירה של נהר הניאגרה. ב-13 במרץ 1927 נסע לופר במכונית בפעם הראשונה על הגשר וב-1 ביוני 1927 נפתח הגשר לציבור. טקס הפתיחה הרשמי נערך כחודשיים לאחר מכן, ב-7 באוגוסט, בנוכחות כ-100,000 איש, והועבר בשידור חי ברדיו. הערכת העיתונים בארצות הברית לאחר מכן הייתה שמספר המאזינים לאירוע היה כ-50 מיליון.[דרוש מקור] בין המשתתפים באירוע היו: נסיך ויילס, הנסיך ג'ורג' (לימים המלך אדוארד השמיני), ראש ממשלת קנדה ויליאם ליון מקנזי קינג, ראש ממשלת בריטניה סטנלי בולדווין, סגן נשיא ארצות הברית צ'ארלס דוז, שר החוץ פרנק קלוג ומושל ניו יורק אל סמית'. מדיה וקבצים בנושא גשר השלום בוויקישיתוף
התלקחות

האם התכוונתם ל... התלקחות השלב שבו מתחילה שרפה או בעירה בעירה ספונטנית (להבדיל מהצתה) ברפואה, החרפה חדה של מחלה. דוגמאות כוללות התלקחות בחסמת הריאה ובאי-ספיקת לב (אנגלית: exacerbation). משחקי הרעב - התלקחות – ספר בסדרה "משחקי הרעב"
Hybrid Theory EP

Hybrid Theory EP הוא המיני-אלבום (EP) הראשון של להקת הרוק האמריקאית לינקין פארק. הוא יצא לאור כשהלהקה עוד נקראה Hybrid Theory. כאשר הלהקה כשעוד נקראה XERO סולן הלהקה מארק וויקנפילד עזב אותה והחלו חיפושים אחר סולן חדש. אחרי חיפושים רבים, צורף ללהקה צ'סטר בנינגטון לשעבר סולן להקת Grey Daze ומיד לאחר הצטרפותו שונה שם הלהקה ל"Hybrid Theory" (הייבריד - שילוב של מספר סגנונות מוזיקה, הדבר הבולט והמרכזי ביותר בהכנת המוזיקה של הלהקה) לאחר שצורף, כתיבת השירים החלה והשיר הראשון שהלהקה כתבה בהרכבה החדש היה השיר And One. בסיסט הלהקה דייב פארל ("פיניקס") היה עדיין בסיבוב הופעות עם להקתו הקודמת ומי שהיה שותף בהקלטות הבאס בשירים ובהופעות הוא קייל כריסטנר. עם השירים החדשים שנכתבו עם סולנה החדש, הלהקה החלה להופיע המון כלהקה שנותנת את הכול על הבמה והחלו להתפרסם כלהקת חימום ללהקות גדולות כמו דפטונס וסיסטם אוף אה דאון במהלך מאי 1999 הלהקה הוציאה לראשונה את ה־EP והוציאו רק 1000 עותקים של האלבום אך למרות זאת הוא אכן זכה להצלחה מקומית באזור קליפורניה בעזרת ה־EP והופעות רבות אחרי הרבה דחיות הלהקה לבסוף הוחתמה בחברת Warner Bros. Records בנובמבר 2001 הלהקה הוציאה מחדש את האלבום רק בשביל מועדון המעריצים שלהם LPU לכבוד שנה לאלבום צ'סטר בנינגטון- סולן מייק שינודה - סולן, פסנתר בראד דלסון - גיטרה רוב בורדון - תופים ג'ו האן - די ג'יי קייל כריסטנר - גיטרה בס מייק שינודה - הפקה אנדרו מורדוק - הפקה לשירים "Carousel", "And One" ו "Part of Me" מידע על האלבום Hybrid Theory EP באתר MusicBrainz האלבום Hybrid Theory EP באתר Discogs
עיצור מכתשי, מקיש

עיצור מכתשי מקיש הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɾ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-4. זהו הצליל הישן ל-ר וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית. ניתן לסמנו אף כ-[d̆]. בין תנועות/+למקורבים ולעיתים בסופי מילים - (תמיד בהברה לא-מוטעמת) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ג'אד שוירי

ג'אד שוירי (בערבית: جاد شويري; נולד ב-13 במרץ 1981) הוא זמר, רקדן, מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי לבנוני. הפיק כ-40 וידאו-קליפים לעצמו ולאחרים וזכה בשלושה פרסים בגין הפקתם. פועלו האומנותי, המושפע בעיקר מתרבות המערב המודרנית, נחשב לשנוי במחלוקת בחברה הערבית. שוירי נולד ב-1981 בלבנון. בילדותו העריץ את הזמרת האמריקאית מדונה, אשר סיפקה לו השראה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, למד בבית הספר לקולנוע "L’Ecole de Réalisation Audiovisuelle" בפריז. זאת למגינת לבם של הוריו, שרצו שילך בדרכו של סבו, אשר היה מייסד תנועות פוליטיות. שוירי למד במשך שנתיים בסורבון, שם הצטיין בלימודי הקולנוע. במהלך שהותו בצרפת, עבד כפועל במה, וכן השתתף בסרט קנדי בשם "Trainée de Bruit". במהלך חופשת הקיץ שלו בביירות בשנת 2001, נטל חלק בתוכנית הבידור "סטודיו לאומנויות" (ستوديو الفن), וזכה במקום הראשון על הפקת וידאו-קליפ לשיר "יא מצטפא", אחד משירי הפולקלור העממיים הישנים, בגרסת כיסוי המבוצעת על ידי הזמרת הלבנונית רידא בטרס. ב-2003 הופיע לראשונה בווידאוקליפ לשירו "מה אומר לך" (أقولك إيه), שבוצע בערבית ואנגלית. ב-2006 יצא לאור אלבומו הראשון, "המפתח" (مفتاح) בו כלולים כל שיריו שיצאו בין השנים 2003–2006. ייחודו של שוירי כזמר וכמפיק וידאו-קליפים לאמנים מפורסמים אחרים, מתבטא בחושניות ובתכנים המיניים המשולבים בהם. מבין האמנים להם הפיק וידאו-קליפים נמנות הזמרות מריה נלבנדיאן, תינה (تينا), ג'ואנה אלמלאח (جوانا ملاّح), מלכ אלנאצר (ملك الناصر) ועוד. באלבומו השני כתב ושר שירים בשפה האנגלית, במטרה לנסות ולשנות את הדעה הרווחת בעולם המערבי על צעירים ערבים, ולהציגם כשוחרי תרבות ומתנגדים לטרור. הווידאו-קליפ לשיר Funky Arab מתוך אלבומו השני שודר בערוץ הלוויין "מלודי" (ميلودي الفضائيه) וערוצים זרים בלבד. לשוירי אח אחד ושתי אחיות, העוסקים גם הם בתחום ההפקה. שוירי גר בשכונה הנוצרית אשרפייה (الأشرافيه) בביירות. Funky Arabs Stop Popping Pills We Don't Care אתר האינטרנט הרשמי של ג'אד שוירי ג'אד שוירי, ברשת החברתית פייסבוק ג'אד שוירי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'אד שוירי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'אד שוירי, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'אד שוירי, באתר ספוטיפיי ג'אד שוירי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'אד שוירי, באתר דיזר
H-1

ה-H-1 הוא מנוע רקטי שפותח בשביל לשמש בשלב הראשון (S-IB) במשגרים סטורן 1 וסטורן IB שבהם נעשה שימוש במנוע בקבוצה של שמונה מנועים. לאחר תוכנית אפולו, ה-H-1 שודרג למנוע RS-27 ששימש לראשונה בטילי הדלתא 2000 בשנת 1974. סטורן 1 סטורן IB מדיה וקבצים בנושא H-1 בוויקישיתוף