laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיס בריטניה הגדולה

מיס בריטניה הגדולה (באנגלית: Miss Great Britain) היא תחרות יופי שנתית בבריטניה. התחרות נערכה לראשונה ב-1945 ואורגנה על ידי עיריית עיירת נופש מורקמבי ביחד עם עיתון Sunday Dispatch. התחרות הראשונה נערכה לפני קהל של כ-4,300 צופים. הפרס היה כשבע פאונד ובגד ים. במרוצת השנים גודל הפרס גדל ל-1000 פאונד. בשנים 1951–1957 מנצחת התחרות הייתה נציגה של המדינה בתחרות מיס עולם, אך לא זכתה בתוארים. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הורגש הצורך בשינוי מתכונת התחרות, בשנת 1971 היא לראשונה הוקרנה בטלוויזיה ובשנת 1978 הפרס גדל ל-10,000 פאונד. בשנים 1981–1985 התחרות הוקרנה בBBC. בשנת 1989 התחרות נערכה בפעם האחרונה מעטם העירייה ולאחר מכך זכויות נמכרו לגוף פרטי שחידש את התחרות בשנת 1993. בשנים 1993-1999 מנצחת התחרות העפילה לתחרות מיס תבל, אך בשנת 2000 זכות העפלה הועברה למנצחת של תתחרות מיס תבל בריטניה הגדולה. בשנת 2020 סאלי-אן פוסט פרסמה ספר על האירועים ושערוריות שהיו קשורות עם התחרות בשנים 1945–2020. לילני דודינג, 1998 (באותה שנה ניצחה גם במיס תבל בריטניה הגדולה) פרטי דסאי, 2006 אן הייווד, 1950 מדיה וקבצים בנושא מיס בריטניה הגדולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיס בריטניה הגדולה
הטיפול (סרט, 2021)

הטיפול (באנגלית: The Therapy) הוא סרט קולנוע תיעודי ישראלי משנת 2021 אותו צילם וביים צבי לנזמן. הסרט עוקב אחר בן זילברמן ולב סלצר, שני גברים חרדים הומוסקסואליים, בעודם עוברים טיפולי המרה לשינוי נטייתם המינית. בן זילברמן לב סלצר משתתפים נוספים קיילא יזי שלו יזי שלמה ג'סל דוד בראון ד"ר אייל זק ערן ארגמן נדב כהן מת'יו שורקה רפאל ספייער ח"כ ניצן הורוביץ תבור להט שי ברמסון שני גרבלי אור קשת נדב שוורץ פיתוח הסרט נעשה במסגרת דוקו START, באדיבות קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, הפורום הדוקומנטרי בישראל ובהנחיית ניצן גלעדי. הסרט הופק בתמיכת כאן - תאגיד השידור הישראלי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, קרן אבי חי, קרן מכון סאנדאנס לקולנוע דוקומנטרי, ג'אסט פילמס, קרן פורד וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסרט הופק בסיוע משרד התרבות והספורט - המועצה הישראלית לקולנוע. הסרט הופק בעידוד קורפו - הקרן לשווק תוכן ישראלי. הסרט זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע דוקאביב ביולי 2021. הסרט הוקרן בערוץ כאן 11 ביום רביעי ה-18 באוגוסט 2021, כחלק מרצועת כאן דוקו. "הטיפול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הטיפול", באתר ספר הקולנוע הישראלי הטיפול, סרט בערוץ "כאן 11", באתר יוטיוב (אורך: 57:03) נירית אנדרמן, "הוא אמר שאנחנו סטרייטים עם בעיות, שנוכל להחלים מזה", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2021 אלישיב רייכנר, ‏"הטיפול" מצליח להציג עמדה מורכבת ביחס לטיפולי המרה, בעיתון מקור ראשון, 19 באוגוסט 2021 זוהר אורבך, ‏"הטיפול": הצצה ל"טיפולי ההמרה" בחברה החרדית, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2021
גלעד אברמוב

גלעד אברמוב (נולד ב-30 במרץ 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר. אברמוב נולד בחדרה שבישראל. גדל בקבוצות הילדים והנערים של בית"ר טוברוק נתניה, ממנה עבר לקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים וכעבור כשנה הצטרף לזו של הפועל חדרה. ב-14 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל חדרה, בהפסד 2–3 לבני יהודה תל אביב במסגרת עונת 2018/2019 בליגת העל. עד לתום עונה זו ערך שתי הופעות ליגה נוספות במדי המועדון. ב-3 ביוני 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הפועל חדרה, בתוספת הזמן בתיקו 2–2 מול סקציה נס ציונה במסגרת עונת 2019/2020 בליגת העל. בעונה זו ערך 18 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. בעונת 2020/2021 ערך 23 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-4 ביולי 2023 חתם לשתי עונות בגבאלה מליגת העל של אזרבייג'ן. בשנים 2015–2016 שיחק בנבחרות הנערים של ישראל עד גיל 16 ועד גיל 17. גלעד אברמוב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גלעד אברמוב, באתר Transfermarkt גלעד אברמוב, באתר Soccerway גלעד אברמוב, באתר WorldFootball.net גלעד אברמוב, באתר FootballDatabase.eu ההתאחדות לכדורגל בישראל - שחקני נבחרת - גלעד אברמוב, באתר www.football.org.il ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גלעד אברמוב".
הטיפול

האם התכוונתם ל... הטיפול ‏(אנ')‏ (The Treatment) - סרט קולנוע עלילתי אמריקאי משנת 2006 הטיפול (The Therapy) - סרט קולנוע תיעודי ישראלי משנת 2021
אנדרוס קסמאה

אנדרוס קסמאה (באסטונית: Andrus Kasemaa; נולד בשנת 1984) הוא משורר אסטוני. קסמאה נולד בכפר הקטן דִירְהָמִי שבצפון-מערב אסטוניה. הוא למד לתואר ראשון מדעי רוח כלליים והתמחה בספרות באוניברסיטת טרטו. כיום הוא מתגורר עם בן זוגו בחווה כפרית באי היומאה שבים הבלטי ועיתותיו מוקדשות ברובן לכתיבה ספרותית. קסמאה פרסם לפי שעה את עשרת ספרי השירה האלה: "שלוותו של המשורר" (2008), "הידרדרות" (2009), "הערבים הבלתי-נשכחים" (2012), "להיות משורר" (2017), "כאשר אמות אי-פעם" (2018), "מוזה" (2019), "גבר מחפש אישה" (2019), "מבט לאחור" (2020), "משעול יערות" (2020) ו"גרגרי פלפל" (2021). קסמאה גם פרסם שלושה רומנים: "עולמן האבוד של האלמנות" (2012), "ספרי האחרון" (2014) ו"רווק" (2019). בשנת 2018 זכה בפרס הספרותי ע"ש יוהאן ליב. תשעה משיריו התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021. Poeedirahu (2008) Lagunemine (2009) Kustutamatud õhtud (2012) Leskede kadunud maailm (2012) Minu viimane raamat (2014) Olla luuletaja (2017) Kui ma kord suren" (2018) Vanapoiss (2019) Muusa (2019) Mees otsib naist (2019) Silmapilk tagasi (2020) Metsakuru (2020) Pipraterake (2021) רמי סערי (עורך ומתרגם), כובעים וכפפות – אסופת משוררים אסטונים צעירים, הוצאת כרמל, 2021, עמודים 93–108. Kasemaa, Andrus, Young Poets - Vakxikon.gr Media & Publishing Group, ‏2 בנובמבר 2019 "לִבְנֵי זְמַנִּי", שיר מאת אנדרוס קסמאה בתרגום לעברית באתר של נילי דגן
יחסי אוקראינה–בנגלדש

יחסי אוקראינה–בנגלדש (באוקראינית: Українсько-бангладеські відносини; בבנגלית: ইউক্রেন-বাংলাদেশ সম্পর্ক) הם היחסים דו-צדדיים המקיימים בין אוקראינה לבנגלדש. אוקראינה הכירה בעצמאותה של בנגלדש ב-24 בינואר 1972, עוד בטרם קיבלה עצמאות בעצמה מברית המועצות. הייצוא של בנגלדש לאוקראינה כולל בעיקר דיג, עור, ביגוד, טקסטיל, שמן מאכל, ירקות, תרופות וטבק. לעומתה, עיקר הייצוא של אוקראינה לבנגלדש הוא בעיקר מינרלים, כימיקלים ומוצרי חשמל. חברות ותאגידים אוקראינים הביעו לא פעם רצון להשקיע במיזמים בבנגלדש, כמו ספנות, פלדה ודשנים כימיים. חברות אוקראיניות אחרות השקיעו בתעשיית הנמלים בבנגלדש. כיום חקלאות היא תחום שיתוף הפעולה המבטיח ביותר בין בנגלדש לאוקראינה. באוגוסט 2011 שלח משרד המזון של אוקריאנה, ובראשו מיקולה פריאסיאניוק, פקידים שיסקרו את הפוטנציאל לשיתוף פעולה חקלאי בבנגלדש. הפקידים מצאו פוטנציאל בלתי ממומש במכירת ציוד חקלאי ותוצרת חקלאית תוצרת אוקראינה לבנגלדש. על כן, כבר באותה שנה חתמה בנגלדש על הסכם ייבוא 100,000 טון חיטה מאוקראינה. בשנת 2013 הגדילה ממשלת בנגלדש ורכשה כ-200,000 טון חיטה מאוקראינה. לבנגלדש אין שגרירות באוקראינה. לאוקראינה שגרירות בניו דלהי, הודו, המשמשת כשגרירות הבנגלית. אחמד אכבר סובהן הוא כיום הקונסול הראשי של אוקראינה בבנגלדש. יחסי החוץ של אוקראינה Bangladesh Sangbad Sangstha (BSS), archive.ph, ‏2014-02-27 Ukraine has exported agricultural products at $ 2.8 million to Bangladesh - Click Ittefaq | Click Ittefaq, web.archive.org, ‏2014-02-27 Ukraine Consulate in Dhaka, www.consulate-info.com The Independent :: Online Edition, web.archive.org, ‏2014-03-07 Star Business Report, Bangladesh to import wheat from Ukraine, The Daily Star, ‏2011-08-17 (באנגלית) Paul, Ruma (2013-08-13). "UPDATE 2-Bangladesh buys 200,000 T of wheat from Ukraine to boost reserves". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-07-10. A Message from the Honorary Consul General, web.archive.org, ‏2015-04-05
אמירה הדרה

אמירה הדרה (לצרוס) (1917–2006) הייתה ספורטאית ישראלית ומורה לחינוך גופני. הדרה נולדה בגרמניה. הייתה חברת מכבי בגרמניה, עסקה בכדורסל, התעמלות, שחייה, כדוריד ואתלטיקה. למדה בגרמניה חינוך גופני ועבדה כמורה לחינוך גופני. השתתפה בכינוס הפועל בברלין ב-1937. עלתה לארץ ישראל ב-1939 לבדה. לימדה בתחילת דרכה בארץ חינוך גופני בעפולה, גניגר וקריית חיים. בהמשך עבדה שנים רבות כמורה לחינוך גופני בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. החזיקה בשיא הפועל בהטלת כידון (30.38 מ'). הייתה חברת נבחרת האתלטיקה של הפועל. ב-1950 הייתה חברת הנבחרת הראשונה של כדורסל הנשים של ישראל, שנשלחה לאליפות אירופה בכדורסל נשים 1950. הדרה הייתה בין נציגות הפועל בנבחרת, ושיחקה בהגנה. הנבחרת יצאה לאליפות ללא הכנה מספקת, וסיימה במקום ה-11 מתוך 12. הדרה שלחה דיווחים חדשותיים מהאירוע וציינה: ”למדנו הרבה, ונוכיח זאת. קבוצתנו הצעירה — עתידה לפניה, מאחר שתוך שבוע מישחקים אחד הוכיחה התקדמות כה רבה.” הדרה השתתפה בנבחרת האתלטיקה הקלה של ישראל למכביה השלישית ב-1950. ב-1950 נבחרה לוועד של התאחדות מורי ההתעמלות בחיפה. אמירה הדרה עם אביה, 1927 על חוף הים בנהריה, 1943 עם מורה לספורט במחנה בקיסריה, 1943 מדיה וקבצים בנושא אמירה הדרה בוויקישיתוף נדב מן, 1 ו-2 מתח רגליים: תלמידי הריאלי נכנסים לכושר, באתר ynet, 2 במרץ 2012 יורם אהרוני, נבחרת ישראל בכדורסל באליפות אירופה לנשים, 1950, באתר המכללה האקדמית בווינגייט נבחרת ישראל ראשונה באליפות אירופה 1950, באתר של ענת דרייגור אתלטיקה קלה, קול העם, 24 באוקטובר 1947 אתלטיקה קלה - נבחרת הפועל יוצאת לקפריסין, משמר, 4 באוקטובר 1946 נבחרת כדורסל בנות יוצאת לבודאפשט, על המשמר, 8 במאי 1950 דולק אומשווייף, ישראל בין 12 מדינות בבודאפשט, על המשמר, 2 ביוני 1950 אמירה הדרה, התקדמות רבה במשחקי הישראליות בכדורסל, על המשמר, 7 ביוני 1950 אמירה הדרה, ישראל באליפות אירופה בכדורסל לנשים, על המשמר, 26 במאי 1950 נבחרת ישראל למכבייה, הארץ, 27 בספטמבר 1950 The Haifa section of the Gymnastic Teachers Association, פלסטיין פוסט, 19 בינואר 1950
פרידוטיט

פֶּרידוטיט הוא סלע יסוד פלוטוני מאפי, המורכב כולו, או כמעט כולו, מאוליבין ופירוקסן. זה הוא סלע אולטרה-מאפי, בדרך כלל בעל תכולת מגנזיום גבוהה. פרידוטיט נחשב לסלע של מעטפת כדור הארץ, כיוון שהוא נדיר למדי בקרום כדור הארץ, אך החוקרים סבורים שרוב המעטפת בנויה מפרידוטיט במצב צמיג. המינרלים שמרכיבים את הפרידוטיט הם המינרלים הראשונים המתגבשים מתוך שורת בואן, ומכאן ההנחה כי בעומק רב שבו שוררת טמפרטורה גבוהה, מרבית הסלע הוא פרידוטיטי, כיוון שבסלעים אחרים, ישנם מרכיבים מינרליים שלא יתגבשו ויישארו במצב נוזלי. ישנם מספר סוגים של פרידוטיט, שמחולקים על פי התכולה המינרלית שלהם. הסוג הנפוץ ביותר של הפרידוטיט נקרא דוניט והוא סלע שמכיל ברובו את המינרל פורסטריט. מסיבה זו הדוניט עשיר מאוד במגנזיום ותכולת המגנזיום שלו מגיעה לפי תשעה מתכולת הברזל. כאמור, את הפרידוטיט קשה למצוא על פני קרום כדור הארץ, מכיוון שהאוליבין הופך להיות בלתי יציב בנוכחות קוורץ ונוטה להפוך למינרלים סילקטיים אחרים כמו אנסטטיט. עם כל זה, ניתן לעיתים למצוא את הסלע באזורים בהם מרכיבים של מעמקי המעטפת מגיעים אל פני השטח, כגון, באופיוליטים עתיקים. כמו כן, ניתן למצוא מטאוריטים, הבנויים כולם או חלקם מפרידוטיט. הפרידוטיט כסלע יסוד מעטפתי מאפשר מחקר של התנאים בהם נוצרו כדור הארץ ומערכת השמש. מדיה וקבצים בנושא פרידוטיט בוויקישיתוף פרידוטיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לאיוש ברודי

לאיוש ברודי, (במקור מאיר לזר ברודי, בהונגרית: Bródy Lajos; מישקולץ, 26 בנובמבר 1858 – בודפשט, 5 ביוני 1939) היה עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי אחיו של ז'יגמונד ברודי. לאיוש ברודי נולד במשפחה יהודית כבנם של דניאל ברודי ושל רוזליה ברודי (1816–1887). הוא למד משפטים באוניברסיטאות בודפשט (לימים אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובאוניברסיטת לייפציג, ואחר כך פתח משרד עורכי דין בבודפשט. משנת 1885 הוא היה עמית ראשי בכתב העת בשפה הגרמנית Neues Pester Journal, אחר כך בעלים המו"ל והעורך הראשי עד לפירוק העיתון בשנת 1925. הוא תיאר את עיתונו כדלקמן: "מהרגע הראשון שלו ועד לרגע האחרון היה עיתון ליברלי לחלוטין עם תחושה הונגרית, מוח הונגרי, וככזה, כמובן, תמיד הקפיד עלשמירת האינטרסים של היהדות." תחילה נבחר לסגן נשיא ולאחר מכן לנשיא איגוד העיתונאים בבודפשט. הוא היה סגן נשיא מכון הפנסיה של העיתונאים ההונגרים. בשנת 1911 הוענק לו תואר "יועץ חצר מלכותי" בגין זכויותיו הציבוריות. ברודי הובא למנוחות בקבר המשפחתי בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני. אשתו הייתה טרזיה מייבאום (1864–1958), איתה התחתן ב-22 במאי 1900 בבודפשט. עדי החתונה שלהם היו ז'יגמונד ברודי ולאיוש דוצי. ילדיהם: דניאל ברודי (1901–?) עיתונאי. אשתו הייתה ארז'בט גרוס. רוזה אדל ברודי (1904–?). בעלה, ג'רג' טרק, היה מהנדס מכונות. לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II . עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. לאיוש ברודי "Születési bejegyzése a miskolci izraelita hitközség születési akv. 155/1858. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 163/1939. folyószáma alatt". Bródy Lajos meghalt (1939. június 6.) Pesti Hírlap, 61. évfolyam, 127. szám Századok (2007) "Bródy Lajosné halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 1553/1958. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 481/1900. folyószáma alatt".
גמר קופה אמריקה 2021

גמר קופה אמריקה 2021 התקיים במרקנה שבריו דה ז'ניירו שבברזיל ב-10 ביולי 2021, ובו נקבע שהזוכה בקופה אמריקה היא נבחרת ארגנטינה שניצחה במשחק את יריבתה הוותיקה נבחרת ברזיל, המארחת ומחזיקת הגביע, בתוצאה 1–0. ארגנטינה זכתה בגביע לראשונה מאז 1993, והשתוותה לאורוגוואי כשיאנית הזכיות בקופה אמריקה. הזכייה העניקה לקפטן הארגנטינאי ליונל מסי את התואר הבינלאומי הראשון שלו. ארגנטינה וברזיל הן מהנבחרות החזקות והמצליחות ביותר בדרום-אמריקה ובעולם, ויש להן היסטוריה ארוכה של יריבות. הן נפגשו 107 פעמים בתחרויות בינלאומיות, ונפגשו בשלושה גמרים קודמים של הקופה אמריקה בשנים 1937, 2004 ו-2007. ברזיל ניצחה בשני המפגשים האחרונים. המשחק נערך בפעם השנייה ברציפות באצטדיון המרקנה בריו דה ז'ניירו, האצטדיון הגדול בברזיל. ערך מורחב – קופה אמריקה 2021 השער היחיד במשחק הגיע בדקה ה-22' לאחר שכדור עומק של רודריגו דה פול מצא את אנחל די מריה שהקפיץ מעל השוער הברזילאי אדרסון. במחצית השנייה ברזיל שלטה אך לא הצליחה לכבוש. לאורך רוב המחצית השנייה ניסתה ברזיל לחזור למשחק, אך ללא הצלחה. בשריקת הסיום שחקני ארגנטינה ניגשו אל קפטן הנבחרת ליונל מסי על מנת לחגוג עמו ולברכו על זכייתו הראשונה בתואר במדיה. שופט: אורוגוואי אסטבן אוסטוחיץ' קוונים: אורוגוואי קרלוס בריירו, אורוגוואי מרטין סופי שופט רביעי: פרו דיגו הארו שופטי VAR: אורוגוואי אנדרס קונה, אורוגוואי דניאל פדורצ'וק, קולומביה אלכסנדר גוסמן, קולומביה ג'ון אוספינה. ארגנטינה זכתה בקופה אמריקה עם 0:1 על ברזיל, תואר ראשון למסי בנבחרת, באתר וואלה, 11 ביולי 2021
צבי ברונשטיין

צבי ברונשטיין (15 במאי 1908 – 21 בספטמבר 1977) היה ראש מועצת זכרון יעקב. ברונשטיין נולד ב-1908 במושבה זכרון יעקב לשמואל זאב ומלכה ברונשטיין, שעלו מרומניה והיו בין מייסדי המושבה ב-1882. אח לעוד 4 אחים ו-2 אחיות. בילדותו למד בבית הספר העממי המקומי ובהמשך למד בבית ספר החקלאי מקוה ישראל. עם סיום לימודיו במקווה חזר למושבה והחל לעסוק בחקלאות במשק המשפחתי. ב-1926 החל להיות פעיל ציבורי בארגונים כמו המכבי הצעיר, בני בנימין, הוועד החקלאי וועד המושבה. כמו כן היה פעיל בארגון ההגנה. ב-1952 נבחר ברונשטיין כראש המועצה השני של זכרון יעקב כשהוא מחליף את ראש המועצה הראשון אבא שכטר. ברונשטיין מילא את התפקיד במשך 8 שנים במהלכן התמודד עם גלי עלייה גדולים שהגיעו למושבה. ב-1959 לא נבחר לתפקיד והוחלף על ידי יעקב לוי, איש מפא"י והפך לחבר האופוזיציה במועצת המושבה. היה בין מייסדי מועדון רוטרי ביישוב וכיהן כנשיא המועדון בשנים 1963–1964. ברונשטיין נישא ב-1934 ללאה, בתם של ד"ר אליעזר בן זאב (בנו של אחד ממייסדי ראשון לציון זאב אברמוביץ) ושל מרים לבית ניימן (משפחה ממייסדי זכרון יעקב). לזוג נולדו 4 ילדים. ברונשטיין נפטר ב-1977 ולאה נפטרה ב-2006. שניהם הובאו למנוחות בבית הקברות בזכרון יעקב. בן דודו הוא חבר מחתרת ניל"י מנשה ברונשטיין. דוד בר יוסף, לירון גורפינקל, אלבום משפחות זכרון יעקב, הוצאת "כרמים", עמודים 60–61 מדיה וקבצים בנושא צבי ברונשטיין בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "צבי ברונשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4691 צבי ברונשטיין, באתר "מוזיאון ראשון לציון" יהודה הגדרתי, דרכים להבראת בירת השומרון, הַבֹּקֶר, 27 ביולי 1964 צבי ברונשטיין, באתר מועצת זכרון יעקב מוריס-דוד בר-יוסף, מדוע לא הונצח ראש-המועצה המנוח צבי ברונשטיין?, באתר "על גפן", 3 בנובמבר 2017 (הקישור אינו פעיל) הפרופיל של צבי ברונשטיין, באתר GENI למעשה היה השלישי ואת התפקיד קיבל מד"ר אריה רפפורט שמילא את תפקיד ראש המועצה במשך 3 חודשים עד שברונשטיין נכנס לתפקיד בתקופתו כראש המועצה בנה ברונשטיין קואליציה עם המפלגות הדתיות אולם ב-1960 נתנו מפלגות אלו את תמיכתן למפא"י
ויליאם פרקינס

ויליאם פרקינס (1558–1602) היה איש דת אנגלי משפיע ותאולוג מקיימברידג', שקיבל תואר ראשון ותואר שני מהאוניברסיטה בשנת 1581 וב־1584 בהתאמה, וגם אחד המנהיגים הראשונים של התנועה הפוריטנית בכנסיית אנגליה בתקופת האליזבת תְקוּפָה. אף על פי שלא קיבל לחלוטין את הנוהגים הכנסייתיים של כנסיית אנגליה, פרקינס תאם לרבים מהמדיניות והנהלים שהטילה ההתיישבות האליזבתנית . עם זאת, הוא נותר אוהד לפוריטנים הלא קונפורמיסטיים ואף עמד בפני משמעת על תמיכתו. פרקינס היה סופר פורה שכתב למעלה מארבעים עבודות, שרבות מהן פורסמו לאחר מותו. בנוסף לכתיבה, הוא שימש גם עמית במכללת כריסטס וכמרצה בכנסיית סנט אנדרו בקיימברידג '. הוא היה חסיד איתן של תאולוגיה הרפורמית, במיוחד supralapsarian התאולוגיה של תיאודור בזה ואת ג'ון קלווין. בנוסף, הוא היה מגן נחרץ של אידיאלים פרוטסטנטים, במיוחד חמשתהסוליות עם דגש מיוחד על סולוס קריסטוס וסולה סקריפטורה. כתב את "שיח של אומנות הכישוף הארורה" (1608), שם ציין פרקינס 18 שלטים לגילוי כישוף; אחד הסימנים, סימן השטן, היה לדברי פרקינס, 'חזקה' שהצדיקה בדיקה אך לא הייתה הוכחה מספקת בפני עצמה. מדיה וקבצים בנושא ויליאם פרקינס בוויקישיתוף
גדת סופייסקאיה

גדת סופייסקאיה (ברוסית: Софийская набережная) היא גדת נהר מוסקבה, הממוקמת ברובע יאקימנקה. גדת סופייסקאיה קיבלה את שמה מכנסיית סופיה (אנ') שממוקמת בה. תחילת הגדה כנסיית סופיה מטה רוסנפט בית לובקוב (אנ') בית מס' 14 מבנה 1 מדיה וקבצים בנושא גדת סופייסקאיה בוויקישיתוף https://um.mos.ru/places/sofiyskaya_naberezhnaya_ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Stayin' Alive

Stayin 'Alive הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי בי ג'יז, שיצא בשנת 1977 כסינגל השני מפסקול הסרט "שיגעון המוזיקה". הלהקה הפיקה את השיר יחד עם אלבי גלוטן וקרל ריצ'רדסון. זהו אחד השירים הידועים ביותר של הלהקה. בשנת 2004 הוצב "Stayin 'Alive" במקום ה-189 ב-רשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של הרולינג סטון. עם צאתו, "Stayin 'Alive" טיפס במצעדים והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בשבוע של 4 בפברואר 1978 ונשאר שם במשך ארבעה שבועות רצופים. בישראל זכה השיר להצלחה חסרת תקדים כאשר דורג במקום הראשון במצעד הלועזי של רשת ג' לא פחות מ-11 שבועות רצופים. כמו כן, השיר צעד 26 שבועות בסך הכל במצעד הלועזי השבועי – שיא שנשבר רק לאחר 15 שנה, והוא בין השירים הלועזיים הבודדים בישראל שזכו להצלחה כה גדולה במצעדי הפזמונים. השיר נבחר על ידי מאזיני רשת ג' כ"שיר השנה" לשנת 1978. הקליפ לשיר הוא בקונספט שונה לחלוטין מהסרט. הוא צולם בקולבר סיטי שבקליפורניה. מידע על היצירה "Stayin' Alive" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Stayin' Alive" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Stayin' Alive" באתר SecondHandSongs המצעד הלועזי השבועי של רשת ג' מתאריך 20 באוגוסט 1978, באתר פזמונט מצעד הפזמונים הלועזי השנתי 1978, באתר פזמונט The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) Billboard Global Excl. US, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
שמעון אדלר (מחנך)

שמעון אדלר (בהונגרית: Adler Simon; מישקולץ, 30 בנובמבר 1861 – בודפשט, 17 בדצמבר 1930) היה מורה לחינוך מיוחד יהודי-הונגרי. שמעון אדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר שמואל אדלר ושל רוזליה וייס. את לימודיו התיכוניים סיים בעיר הולדתו ואחר כך למד ב"מכללה להכשרת מורים יהודים בבודפשט". שם בשנת 1881 קיבל תעודת הוראה. בין השנים 1881 עד 1907 עבד כמורה במכון הלאומי לחירשים-אילמים יהודים, ובשנת 1907 עד ספטמבר 1930 היה מנהל מכון וקסלמן לעיוורים. אדלר היה אחד המורים המשמעותיים לחינוך מיוחד של תחילת המאה ה-20, הוא היה הראשון שלימד עיוורים וחירשים-אילמים בהונגריה. כתביו הופיעו ב"כתב העת לחינוך העם" (Journal of Folk Educators), ב"מדריך", בעלון החינוך היהודי, ב"עיתון ההונגרי" (Magyar Hírlap) וב"שוויון". אדלר היה סגן נשיא "ההתאחדות הארצית של המורים היהודים" בהונגריה. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (16B-4-42). לוח זיכרון על שמו מוצב בבית הקברות של בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאן. אשתו הייתה שרולטה שלזינגר (1871–1945), בתם של שאנדור שלזינגר, רואה חשבון, ושל הרמינה אבלס, איתה התחתן ב-29 בנובמבר 1891 בבודפשט. ילדתם: הרמין אדלר (1894–?). בעלה, ינה אהרנטל (1886–?), היה הגזבר הראשי של הקהילה היהודית של פשט. על הוראת החרשים-אילמים העיוורים (הילד, 1911) Wie sollen wir für die Zukunft unserer Kriegsblinden sorgen?? עם דיולה פייר (בודפשט, 1915) חואן פבלו בונה : פירוק האותיות לאלמנטים ואמנות הוראת החרשים לדבר (בודפשט, 1907) (חואן פבלו בונה יליד המאה ה-16 היה פקיד ודיפלומט ספרדי בכיר, מחבר היצירה הידועה הראשונה (1620) הכוללת גם מתודולוגיה להוראת ילדים חירשים לדבר). הביוגרפיה שלו בנקודת השם לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. שמעון אדלר לקסיקון התחייה ההונגרית. בודפשט, 1930. "Születési bejegyzése a miskolci izraelita hitközség születési akv. 146/1861. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 2381/1937. folyószáma alatt". "Elhunyt Adler Simon". 8 Órai Újság. 1930-12-19. p. 5. "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 562/1891. folyószáma alatt".
לואיזה ליטון

לואיזה ליטון (באנגלית: Louisa Lytton; נולדה ב-7 בפברואר 1989) היא שחקנית אנגלייה. ליטון נולדה ב-1989 ברובע קֶמְדֶן של לונדון. ב-2005 החלה לשחק באופרת הסבון "איסטאנדרס", בה המשיכה לגלם את דמותה של הנערה רובי אלן גם בשנה שלאחר מכן, ושבה לסדרה שוב החל מ-2018. בסך הכל, השתתפה בתפקיד זה בלמעלה מ-300 פרקים. ב-2006 זכתה בפרס בטקס פרסי אופרת הסבון הבריטי "The British Soap Awards" בקטגוריית השחקנית הסקסית ביותר. בשנים 2007–2009 השתתפה ב-152 פרקי הסדרה "The Bill". היא השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הריקודים "Strictly Come Dancing" והגיעה למקום הרביעי. באירוויזיון לרוקדים 2008 ייצגה את בריטניה עם מי שהיה בן זוגה בתוכנית וינסנט סימון והגיעו למקום התשיעי. היא שיחקה בסרט "אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה", בסרט הדרמה "Payback Season" וכן הופיעה במספר פרקים של קומדיית המצבים "Edge of Heaven". לואיזה ליטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לואיזה ליטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניר שלמה

ניר שלמה (נולד ב-18 באוגוסט 1985) הוא מוזיקאי אינדי ישראלי, נגן גיטרה חשמלית, זמר, מלחין, פזמונאי ומפיק מוזיקלי. שלמה נולד וגדל בכפר סבא. למד בתיכון כצנלסון במגמת המוזיקה. בשנים 2009–2010 למד ברימון בית ספר למוזיקה. ב-2010 הקים את להקת ״כלבי רוח״ יחד עם הזמרת הילה רוח, הבסיסט נועם שחם, הקלידן איתי שטרית והמתופף גדי פטר. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 2013 וקצר שבחים. משנת 2011 ועד היום ניגן כגיטריסט בהופעות והקלטות עם מגוון רחב של אמנים: יובל דיין, דיקלה, יהוא ירון, קרן פלס, נרקיס, סיון טלמור, גדי רונן, רועי פרייליך ועוד רבים אחרים. בשנת 2015 הוציא את אלבומו הראשון הקרוי על שמו. האלבום מורכב משירים שכתב, הלחין והפיק, המשלבים בין טקסטים בוטים לבין מוזיקת רוק נוגה. מבקר המוזיקה רז ישראלי כתב על האלבום: ״האלבום המרגש של השנה, במובן הכואב של המילה. זה לא אלבום שנעים לשמוע, זה לא אלבום ששיר אחד במיוחד תופס אותך ולא מוכן לעזוב, זה לא אלבום שעושה לך טוב, או חשק לרקוד. זה אלבום מדכא עד דוקר את הלב, גם בשמיעה המאה. אלבום שעושה לך קווטצ' בבטן ובכל זאת תחזור אליו פעם אחר פעם. על אף שגילינו את כישרונו העצום כבר באלבום הבכורה האדיר של כלבי רוח, שכל האזנה לו עושה חשק לעוד, ניר שלמה כאמן סולו הוא אחד הגילויים המרעישים והמרגשים ביותר של השנה, בעטיפה הצנועה ביותר שאפשר לדמיין.״ בשנת 2017 הוציא את אלבומו השני, ״האמת היא שריר״. משנת 2019 החל להפיק מוזיקאים נוספים, ביניהם גדי רונן, אבימור קינן, אילנה ווינר, יונתן לוצקי. כזמר-יוצר שיתף פעולה עם אמנים רבים, ובהם ערן צור, שלום גד, אלון עדר, גיא שמי, יהוא ירון. במאי 2024 הוציא לאור גרסת כיסוי לשיר "עוד יום" של גלי עטרי, שיתוף פעולה יחד עם דניאל רובין. שלמה נשוי למוזיקאית דניאל רובין, עמה הוציא יחד ב-2019 גרסת כיסוי לשירו של אריק איינשטיין "אולי צריך לתת לזה עוד זמן" מהאלבום "שביר". ניר שלמה (2015) האמת היא שריר (2017) לוליין (2022) ניר שלמה, ברשת החברתית פייסבוק ניר שלמה, סרטונים בערוץ היוטיוב ניר שלמה, באתר ספוטיפיי ניר שלמה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניר שלמה, באתר בנדקמפ אורי זר אביב, ״המוזיקאי ניר שלמה מוציא אלבום ראשון ולא מפחד לעורר מחלוקת״ באתר Time Out תל אביב, 22 בינואר 2015 רז ישראלי, ״מארז תרבות 54: אלבומי השנה תשע”ה״ באתר nrg, שלושה עשר בספטמבר 2015 שי סגל, ‏ארבעה מוזיקאים ישראלים שאתם צריכים להכיר, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2015 רז ישראלי, ״אלבומי השנה תשע"ח: זמר פמיניסטית, זמרת פמיניסט״ באתר ישראל היום, שישה בספטמבר 2018 כלבי רוח: מביאים שירים ומתחילים למסאז', באתר ynet, 24 ביוני 2013 [1], מארז תרבות 54: אלבומי השנה תשע”ה, אתר nrg, 13 בספטמבר 2015 ניר שלמה ודניאל רובין - אולי צריך לתת לזה עוד זמן, באתר Youtube
אנשי המשמר

אנשי המשמר (באנגלית: Men at Arms) הוא החמישה עשר בסדרת ספרי עולם הדיסק של טרי פראצ'ט, והשני בתת-סדרת ספרי משמר העיר (שנפתחה בספר שומרים! שומרים!). הספר פורסם בשנת 1993 ויצא בעברית בשנת 2006. הספר מתאר את המתרחש במשמר הלילה של אנק-מורפורק לאחר ששורותיו מתרחבות עם גיוס שומרים חדשים בני מיעוטים (כגמד וטרול) מטעמי אפליה מתקנת, כאשר מתרחשת בעיר סדרת מעשי רצח מסתוריים. החקירה מעוררת מהומות על רקע גזעי ומערבת את גילדת הליצנים העגומה, את שכנתה גילדת המתנקשים, את העיר העתיקה השוכנת בביוב של אנק-מורפורק, ממציא אקסצנטרי המבוסס על לאונרדו דה וינצ'י והכלב גספוד ("נפחן" בתרגום של יעל רנן לעברית) שהופיע לראשונה בספר ראי-נוע. כמקובל בספריו של פראצ'ט, הספר כולל רמיזות רבות למקורות אחרים, בעיקר לסדרות וספרי בלשים (ובפרט לסדרה טווין פיקס). הספר תורגם לעברית בידי יעל רנן. אנשי המשמר, באתר OCLC (באנגלית)