laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אשלי בונד

אשלי בונד (באנגלית: Ashlee Bond; נולדה ב-15 באפריל 1985) היא רוכבת קפיצות ראווה אמריקאית-ישראלית, המתמודדת מטעם ישראל. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024). בונד נולדה בלוס אנג'לס לאמה הקולנוענית האמריקאית סינדי, ולאביה השחקן והדוגמן יליד-ישראל, סטיב בונד (במקור: שלמה גולדברג). אמה של בונד היא נוצרייה, אם כי אביה יהודי. בשנת 2018, הוציאה גם אזרחות ישראלית. בנוסף לקריירה ברכיבה היא השתתפה ב-2001 בסרט הקולנוע Extreme Days (אנ') בתפקיד אמנדה והשתתפה בדיבוב בסרט עשרת הדיברות שיצא ב-2007. בונד החלה ללמוד רכיבה בגיל שלוש ולהתמודד בתחרויות בגיל שש, וזכתה בגרנד פרי (הרמה הגבוהה ביותר בקפיצות ראווה ורכיבה אמנותית על סוסים) הראשון שלה בגיל 16. בונד נבחרה בשנת 2001 לרוכבת הרוקי של הגרנד פרי על ידי התאחדות הרכיבה של ארצות הברית (USEF) ועל ידי איגוד הסוסים של חוף האוקיינוס השקט. בשנת 2009, כשהיא בת 24, היא הייתה בין 40 המובילים בדירוג העולמי של פדרציית הרכיבה הבינלאומית, במקום השני בדירוג הקפיצות של התאחדות הרכיבה של ארצות הברית, ונבחרה לרוכבת קפיצות הראווה של אותה השנה. בשנת 2009, השתתפה במופע הסוסים CHIO Aachen. היא זכתה בתואר קפיצות הראווה בגביע העולם בשנת 2016, ובקדם גביע העולם בשנת 2017. בונד העפילה לאולימפיאדת טוקיו, והתחרתה בה בתחרות האישית של קפיצות ראווה וגם בתחרות הקבוצתית כחלק מנבחרת ישראל. בתחרות האישית עלתה לגמר מהמקום הראשון, ובגמר עצמו סיימה במקום ה-11. השתתפה באולימפיאדת פריז (2024) כחלק מנבחרת ישראל שהעפילה לגמר בקפיצות ראווה לראשונה בתולדות המדינה. הנבחרת סיימה במקום התשיעי. בונד התחתנה עם הכדורגלן הבלגי רוי מיוס (אנ') בשנת 2015, ובשנת 2016 נולדה בתם. מדיה וקבצים בנושא אשלי בונד בוויקישיתוף אשלי בונד, ברשת החברתית פייסבוק אשלי בונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אשלי בונד, ברשת החברתית אינסטגרם אשלי בונד, באתר olympedia.org אשלי בונד, באתר פדרציית הרכיבה הבין-לאומית אשלי בונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יאיר צוקר, ‏בונד. אשלי בונד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 באוגוסט 2021 אורן אהרוני, לראשונה בהיסטוריה: נבחרת רכיבת סוסים ישראלית העפילה לאולימפיאדה, באתר ynet, 30 ביוני 2019 Print, Ringside Chat: Ashlee Bond On Young Horses, Family And Olympic Ambitions, www.chronofhorse.com (באנגלית) Kim F. Miller, Ashlee Bond: At Full Tilt, Expert how-to for English Riders (באנגלית) I Changed My Nationality, and I'm Not Looking Back., NOËLLE FLOYD (ב־) ‘I Thought I Would Never Ride Again’: How Ashlee Bond Fell Back in Love With Horses, NOËLLE FLOYD (ב־) יצאו מרוצים: אשלי בונד וסוסה דונאטלו סיימו במקום ה-11 בגמר הקפי, באתר ערוץ הספורט, 4 באוגוסט 2021 נבחרת ישראל ברכיבה על סוסים סיימה תשיעית בגמר, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2024
הרברט קרלסון

קנוט הרברט "מורן" קרלסון (בשוודית: Herbert Karlsson; ‏9 באוגוסט 1896 – 12 באוקטובר 1952), בעיקר ידוע כהרברט קרלסון, היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ. קרלסון נולד בשנת 1896 בגטבורג שבשוודיה, והחל את הקריירה בשלושה מועדונים מקומיים. הוא הצטרף ב-1917 לגטבורג שם הפך לכוכב הראשון הגדול שלה. קרלסון זכה עימה בשנה שלאחר הצטרפותו בליגה השוודית. בשנת 1922 עבר לשחק בארצות הברית עם ניו יורק ויקינגס מליגת העיר ניו יורק. לאחר ששיחק גם בקבוצות האמריקאיות אינדיאנה פלורינג, ניו יורק נאיונלס וניו יורק ג'יינטס, קרלסון שב ב-1936 לשוודיה שב נשאר עד מותו. במדי נבחרת שוודיה השתתף באולימפיאדת 1920, ובסיבוב הראשון כבש חמישייה בניצחון 0–9 על יוון. נבחרתו הודחה על ידי הולנד ברבע הגמר לאחר תוצאה 5–4 בהארכה, משחק בו כבש צמד וסיים ככובש המצטיין בטורניר עם שבעה שערים. לאחר חזרתו לאירופה על מנת להשתתף באולימפיאדת 1936, קרלסון חזר לשחק בשוודיה. בסך הכל ערך במדיה 20 הופעות וכבש 19 שערים. מדיה וקבצים בנושא הרברט קרלסון בוויקישיתוף הרברט קרלסון, באתר Transfermarkt הרברט קרלסון, באתר National Football Teams
וובעלם טזזו-מקונן

וובעלם טזזו-מקונן (נולדה ב-1 בינואר 1975) היא סופרת ילדים, מאמנת אישית ופעילה חברתית ישראלית, מקהילת יוצאי אתיופיה בישראל. טזזו מקונן נולדה באתיופיה בשנת 1975 עלתה לישראל במבצע משה בשנת 1984. סיימה לימודי תואר שני בחינוך באוניברסיטת בר-אילן, השלימה תעודה באימון ממכללת iccm וסיימה לימודי תעודה במנהיגות חינוכית באוניברסיטת תל אביב לצד תעודת הוראה בתלמוד. היא מרצה בתחומים רבים של העצמה אישית, חברתית ומשפחתית. בשנת 1991 התנדבה במועצה למניעת תאונות דרכים בעיריית פתח תקווה ומאז היא עוסקת בפעילויות התנדבותיות שונות כגון התנדבות בקבוצת מאמנים בהפנינג לילדי פנימיית "עלומים" בכפר סבא או בחונכות פר"ח לילדים במצוקה והתנדבות בקרן אייס"ף בפתח תקווה ובשכונת התקווה. בין השנים 2019–2020 ניהלה את מעון אמונה באוניברסיטת בר-אילן בנוסף להיותה מנחת קציני ביקור סדיר במחוז מרכז, משרד החינוך. טזזו-מקונן הוציאה שלושה ספרים תראפיוטים[דרושה הבהרה] לילדים, הורים ומורים. "מסע" - ספר על התמודדות עם אתגרי החיים מתוך ראייה חיובית. "המסע" הוא סיפור חייה של טזזו-מקונן מיום לידתה ועד שהקימה בית בישראל: סיפור התמודדות עם קשיים בלתי צפויים, מכשולים, צער, מחלות וצרות בדרך לארץ החדשה ובהתערות בה. 2017, צבעונים הוצאה לאור "ילדה כהה, ילדה בהירה", ספר העוסק בקבלת השונה, 2018, צבעונים הוצאה לאור. לדברי המחברת, "הספר יכול להוות כלי תרפויטי לכל הורה, לכל איש חינוך ולילדים, שיקבלו את עצמם, שיאהבו את עצמם כמו שהם וגם את האחר." "dark girl fair girl", תרגום לאנגלית של "ילדה כהה, ילדה בהירה" שיצא בשנת 2019 "מילות הקסם של רועי". ספר בנושא התמודדות עם פחדים, הוצאת אוריון, 2019 "במהלך המסע אמא הייתה מכסה לי את העיניים שלא אראה את אלו שנשארו בצד הדרך" המודיע, 8 ביולי 2021, עמודים 42–48 מדיה וקבצים בנושא וובעלם טזזו-מקונן בוויקישיתוף וובעלם מקונן בראיון לטל הרמן "הפודקאסט לעסקים" מתן דויטש. המאמנת: "אצל חלק מהאנשים קיימת תפיסה שאם אתה אתיופי אתה לא מקצועי". ידיעות פתח תקווה, 8 בינואר 2021 סוגרים חשבון, ראיון עם וובעלם טזזו-מקונן. ערוץ 3 הוט וובעלם טזזו-מקונן באתר הספרייה הלאומית אפריקאן, מילות הקסם של וובעלם, תאגיד השידור כאן להגיע רחוק: הרבנית חגית שירה בשיחה עם וובעלם טזזו מקונן. ערוץ הידברות גידי לויתן, מגשימי החלומות, ראיון עם וובעלם טזזו-מקונן. רדיו סול 8 ביולי 2021 דורון בראונשטיין, וובעלם טזזו מקונן: יוצרת-אקטיביסטית, רגישה ורב-רבדית, בלוג, "חי תרבות" וובעלם טזזו מקונן, דף שער בספרייה הלאומית המאמנת: "אצל חלק מהאנשים קיימת תפיסה שאם אתה אתיופי אתה לא מקצועי", באתר mynetpetahtikva, ‏2021-01-08 נועם (דבול) דביר, קהילה בעלייה: הקהילה האתיופית תחגוג מחר את חג הסיגד, באתר ישראל היום סיפורה וספריה של וובעלם טזזו מקונן – סיפור הצלחה של מבצע משה. מגזין ארטלינג. 10 ביוני 2021 הספר שמקבל את השונה ממקום עוצמתי וחיובי. הרצליה - פורטל עירוני קהילתי. 20 ביולי 2018 מדינת ישראל, ילקוט הפרסומים. הסמכת קציני ביקור, עמוד 4475 מסע באתר הספרייה הלאומית ראיון בערוץ הוט 3, סוגרים חשבון, ראיון עם וובעלם טזזו-מקונן. הספר באנגלית בספריה הלאומית אריק בלום, ביקורת על הספר "מילות הקסם של רועי" אתר נוריתה. Spotify, open.spotify.com
פסב

פסב (בהונגרית: Paszab) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פסב קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 1,214 תושבים ובשנת 2020 רק 1,163 תושבים. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14. יהודים חיו בפסב במאה ה-18 ובמאה ה-19, בשנת 1885 החלה הקהילה להיות כפופה לקהילת טיסברצל. הקהילה התקיימה עד להשמדתה בשנת 1944 בשואת יהודי הונגריה. בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 129 חברים, מנהיגי הקהילה הם אדולף קליין ואישטוואן שוויגר, ורב הקהילה הוא אדה פריד. טיסברצל (פסב) בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 317–318 טיסא-בארצאל (פאסאב), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 179. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא פסב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסב נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי טיסברצל במפקד הקהילות הונגריה תיעוד יהודי פסב שנרצחו בשואה קהילת פסב מתוך מפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אביב שיר-און

אביב אהרון שיר-און (נולד ב-31 באוקטובר 1952, תל אביב) הוא דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל באוסטריה, שווייץ והולנד. אביב שיר-און נולד בשנת 1952 לאב ניצול שואה גרמני. בין השנים 1971–1974 עשה את שירותו הצבאי, ובמלחמת יום הכיפורים לחם כקצין טנקים ברמת הגולן. לאחר שירותו הצבאי, בין השנים 1974–1978, למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1978 החל שיר-און את שירותו הדיפלומטי. הוא שימש כדיפלומט בוושינגטון די. סי., וכמזכיר מחלקה בשגרירות ישראל בבון שבגרמניה בין השנים 1981–1985. בין השנים 2003–2006 היה שגריר ישראל בשווייץ ובליכטנשטיין, ולאחר מכן עבד כסגן מנכ"ל משרד החוץ, והיה ממונה במשרד על יבשת אירופה. באוקטובר 2009, החליף שיר-און את דן אשבל בתור שגריר ישראל באוסטריה. בשנת 2013, סיים את כהונתו כשגריר ישראל באוסטריה. בין השנים 2016 עד לפרישתו לגמלאות בשנת 2019 כיהן כשגריר ישראל בהולנד. שיר-און נשוי ואב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא אביב שיר-און בוויקישיתוף "הקשר עם הישראלים בהולנד אינו בעדיפות ראשונה – אבל הוא חשוב לנו", באתר Dutchtown, ‏2016-12-09
גלית כהן

גלית כהן (נולדה ב-26 באוקטובר 1969) היא אשת ציבור ישראלית. לשעבר מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה. כהן נולדה בשדרות. בעלת תואר ראשון במדעי כדור הארץ ותואר שני בגאוגרפיה בהתמחות בתכנון מדיניות וניהול סביבה, באוניברסיטה העברית בירושלים ובעלת תעודת הוראה. עבדה במשרד להגנת הסביבה משנת 2000 וביצעה מגוון תפקידים באשכול תכנון, מדיניות ואסטרטגיה. תפקידה הראשון במשרד היה פרויקטורית למגעים בין ישראל וסוריה במטרה לחתום על הסכם שלום בין המדינות, תפקיד שהוטל על כתפיה ביולי 2000. לאחר מכן שימשה, בין היתר, כראש אגף מדיניות סביבתית וכסגנית יו"ר הוועדה למדיניות סביבתית ב-OECD. מאז 2010 כיהנה בתפקיד סמנכ"לית בכירה תכנון, מדיניות ואסטרטגיה במשרד. משמשת יועצת למועצה לשיתוף פעולה בין-לאומי בנושאי סביבה ופיתוח של סין (CCICED), החל מ-2017 שימשה סגנית יו"ר הוועדה למדיניות סביבה של ה-OECD (EPOC) בשנים 2013–2019 וכיהנה בתפקיד יו"ר הוועדה הבין-משרדית להטמעת אג'נדה 2030 לפיתוח בר קיימא. ביוני 2021 מינתה השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג את כהן למנכ"לית המשרד להגנת הסביבה. כהן החליפה את המנכ"ל הקודם דוד יהלומי. בינואר 2023, על רקע חילופי הממשלה והשרה במשרד הודיעה על סיום תפקידה. כהן מתגוררת בירושלים עם בן זוגה ושתי בנותיה. גלית כהן - מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, באתר המשרד להגנת הסביבה, ‏22 ביוני 2021 ישראל פישר, זנדברג מינתה מנכ"לית חדשה למשרד הסביבה: גלית כהן, בכירה במשרד, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2021 שני אשכנזי, ‏זנדברג הכריעה: גלית כהן מונתה למנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, באתר גלובס, 17 ביוני 2021 לי ירון, "זה סיכול ממוקד, החלשים ייפגעו": המנכ"לית שהתפטרה מהמשרד להגנת הסביבה מודאגת, באתר הארץ, 7 באפריל 2023 גלית כהן מונתה למנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, באתר ערוץ 20, ‏4 במאי 2021 ישראל פישר, מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, גלית כהן, הודיעה על התפטרותה, באתר הארץ, 9 בינואר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביטל ליבוביץ

אביטל ליבוביץ' (נולדה ב-18 באוקטובר 1971) היא מנכ"לית הוועד היהודי-האמריקאי בישראל וסגן אלוף במילואים, ששירתה ביחידת דובר צה"ל. ליבוביץ' סיימה תואר ראשון בספרות אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1992, ותואר שני ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטת חיפה בשנת 1998, ובשנת 2002, היא קיבלה תעודה בדוברות, תקשורת ויחסי ציבור מהמחלקה לענייני חוץ באוניברסיטת בר-אילן. ליבוביץ' שירתה במשך 22 שנה בצבא ההגנה לישראל, והגיעה לדרגת סגן אלוף. בצבא, שירתה במספר תפקידים הקשורים לתקשורת ויחסי ציבור, ותפקידה האחרון היה ראש ענף התקשורת האינטראקטיבית של חטיבת דובר צה"ל. ליבוביץ' הייתה גם ראש ענף העיתונות הזרה, עבדה מעל שבע שנים בנושא עיתונות זרה, וביססה קשרים חזקים בין צה"ל לתקשורת הבינלאומית.[דרוש מקור] לאחר שירותה הצבאי, החלה לעבוד כמנכ"לית הוועד היהודי-האמריקאי (AJC) בישראל. בשנת 2021 הוכתרה על ידי נשיא אלבניה איליר מטה לאבירה במסדר סקנדרבג על פעילותה לחיזוק הקשרים בין ישראל-ארצות הברית-אלבניה וקירוב בין האלבנים לקהילות היהודיות. מדיה וקבצים בנושא אביטל ליבוביץ בוויקישיתוף צביקה קליין, ‏ראיון עם אביטל ליבוביץ, בעיתון מקור ראשון, 10 ביולי 2018 אביטל ליבוביץ, באתר forumdvorah Avital Leibovich, ex-IDF spokeswoman, named head of AJC Jerusalem office, Jewish Telegraphic Agency, ‏2014-04-01 (באנגלית) AJC - הוועד היהודי האמריקאי, באתר בן חורין אלכסנדרוביץ' איתמר אייכנר, הישראלית הראשונה במסדר הכבוד האלבני: סא"ל (מיל') אביטל ליבוביץ׳, באתר ynet, 17 ביוני 2021
Faith (אלבום של פופ סמוק)

Faith הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי פופ סמוק לאחר מותו. האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים ויקטור ויקטור וורלדווייד וריפבליק רקורדס. ב-23 ביוני 2021 הכריזו חברות התקליטים ויקטור ויקטור וריפבליק רקורדס כי אלבום נוסף בן 17 רצועות של פופ סמוק לאחר מותו עתיד לצאת בחודש יולי, יחד עם צאתו של טריילר לאלבום בערוצו של פופ סמוק ביוטיוב. ב-5 ביולי 2021, האלבום הפך לזמין בהוצאה מוקדמת בפלטפורמת אפל מיוזיק, תחת שמו של פופ סמוק, יחד עם רצועת הסיום של האלבום, שבסופו של דבר לא הופיעה בו. מידע על האלבום Faith באתר MusicBrainz מידע על האלבום Faith באתר AllMusic האלבום Faith באתר Discogs האלבום Faith באתר אפל מיוזיק האלבום Faith באתר Last.fm Zoe Haylock, A New Pop Smoke Album Is On the Way, Vulture, ‏2021-06-23 (באנגלית אמריקאית) Jon Blistein, Jon Blistein, Pop Smoke's Second Posthumous Album to Arrive in July, Rolling Stone, ‏2021-06-23 (באנגלית אמריקאית) Pop Smoke offers advice to fans in ‘Outro’ to second posthumous album, NME, ‏2021-07-04 (באנגלית בריטית)
הרייכסטאג של שפייר

הרייכסטאג (אספה פוליטית ומחוקקת) של שפייר כונס למעלה מחמישים פעמים בתקופת האימפריה הרומית הקדושה. יום הכינוס הראשון בשפייר נערך על ידי לואי החסיד בשנת 838. פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה אז עדיין ארכידוכס אוסטריה ומישייצג את אחיו קארל החמישי בשפייר, קרא בנאום הפתיחה שלו לתמוך בהונגריה נגד האיום העות'מאני. מאוחר יותר אושרה בקשה זו על ידילאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה. כמה אחוזות קיסריות, ובראשן פיליפ הראשון, רוזן הסן ויוהאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, התעקשו קודם כל להבהיר את שאלות המדיניות הנוצרית. בשנת 1529 הרייכסטאג נמשך מ־15 במרץ עד 22 באפריל. לאחריו התקיימה ההפגנה בשפייר נגד הרייכסטאג, שבה הנסיכים הפרוטסטנטים מחו נגד הטלת חרם קיסרי על מרטין לותר. בעקבות כך הם סירבו לתת לפרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמיכה צבאית כלשהי נגד יאנוש הראשון זאפויה וסולימאן הראשון במלחמה. בשנת 1542 הרייכסטאג נמשך מ-29 בדצמבר 1541 עד 11 באפריל 1542. הסיבה לכינוס הייתה האיום על האימפריה מצד האימפריה העות'מאנית (כיבוש בודה (עיר) בספטמבר 1541). הרייכסטאג התקיים בהיעדר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובהנחיית פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ושני נציבים קיסריים. האחוזות הקיסריות הטילו מס למימון הצבא הקיסרי. בשנת 1544 הרייכסטאג נמשך מ-20 בפברואר עד ל-10 ביוני. ברייכסטאג זה הוחלט לסייע לקיסר במלחמה נגד צרפת וההאימפריה העות'מאנית. עם נתינת הפריווילגיה (כתב זכות) ליהודים בשנת 1544, אישר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את ההגנה על קהילת יהודי שפייר וחידש את זכויותיהם. [deposit.fernuni-hagen.de Geschichtsdenken und Ständekritik in apokalyptischer Perspektive] (PDF). 2004. p. 83. {{cite book}}: Check |url= value (עזרה) [deposit.fernuni-hagen.de Geschichtsdenken und Ständekritik in apokalyptischer Perspektive] (PDF). 2004. p. 132. {{cite book}}: Check |url= value (עזרה)
כף דוקור

כף דוקור (באנגלית: Cape Ducorps) היא לשון יבשה בחוף הצפוני של חצי האי טריניטי, שבצפון-מזרח חצי ההאי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הכף מהווה את הקצה הצפוני של חצי האי קוקרל. הכף מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ יואון. הכף התגלתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לחקר אנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1837–1840, בפיקודו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל. הכף מופתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה ב-27 בפברואר 1838. הכף מופתה בשנית על ידי משלחת מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שיצאה ממפרץ התקווה בשנת 1946. ד'אורוויל נתן ללשון היבשה את שמה. ד'אורוויל קרא ללשון היבשה על של לואי דוקור (Louis Ducorps), חבר המשלחת. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 332 • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 140 כף דוקור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כף דוקור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה כף דוקור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
ערן בר-טל

ערן בר-טל הוא העורך הראשי של ערוץ הכלכלה. בעבר היה ראש דסק הכלכלה של ערוץ עכשיו 14 והעורך הכלכלי של עיתון ישראל היום. ב-2008 ערך את השבועון הכלכלי ביזנסוויק בעברית. ברטל הוא יועץ בתנועת הריבונות בשנים 2017–2021 היה העורך הכלכלי של עיתון ישראל היום. שימש מרצה ל"פיתוח חשיבה כלכלית" בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן. ערך את המהדורה העברית של הספר החופש לבחור מאת מילטון פרידמן, מנהל תוכנית "כלכלה בשבילך" של מרכז איין ראנד, המקדמת השכלה כלכלית. באוגוסט 2023 הצטרף לערוץ 14, והחל לשמש כפרשן הכלכלי של הערוץ, ובשנת 2024 עזב את הערוץ לטובת הקמתו של ערוץ הכלכלה, ערוץ הטלוויזיה הכלכלי הראשון בישראל. בר-טל נשוי ליאנה ואב לשלושה, מתגורר בהרצליה. ערן בר-טל, ברשת החברתית פייסבוק ערן בר-טל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערן בר-טל, ברשת החברתית LinkedIn דף הכותב של ערן-בר-טל באתר ישראל היום דף הכותב של ערן-בר-טל באתר מידה שמעון כהן, "ריבונות – חובה מוסרית ורווח כלכלי", באתר ערוץ 7, 29 במאי 2014 פייגלין מארח את הכלכלן ערן בר-טל בשיחת עומק על כלכלת ישראל ועתידה | פרק #33, נבדק ב-2022-01-30 ערן בר-טל באתר הפורום למען ריבונות כלכלה בשבילך באתר מרכז איין ראנד בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צינון אוקסיגניוס

צינון אוקסיגניוס (שם מדעי: Polyprion oxygeneios) הוא מין של דג גרם ממשפחת הצינוניים החי לאורך האוקיינוסים הפתוחים ונמצא לחופי דרום אוסטרליה, דרום אמריקה הדרומית, דרום אפריקה, טריסטן דה קונה וניו זילנד בעומק של 30 עד 800 מטרים. מין זה הוא קרובו של המין צינון אמריקני. הצינון הוא דג טורף מהיר באורך של 60 עד 180 ס"מ ובמשקל של עד 100 ק"ג. הקשקשים שלו כחולים-כסופים והוא בעל ראש גדול עם עיניים בולטות, לסתות ארוכות וחזקות, סנפיר הגב פונה אחורה וזנב חזק בעל אונות רחבות. דג זה מגיע לבגרות מינית בגיל 10 עד 13 ויכול לחיות מעל 60 שנה. הוא מצוי לאורך האוקיינוס הפתוח בימים הטרופיים והסובטרופיים, לרוב במים עמוקים אך גם במים רדודים באזורי מערות או סדקי סלעים. הוא טורף מובהק הניזון מלהקות דגים כמו בקליים, גדליים, פארניים וסרטנאים כמו סרטנים קצרי-בטן או חסילונים. זהו דג מאכל הנידוג בקצב מסחרי בשוק הבינלאומי וכן מגודל בחקלאות ימית. מדיה וקבצים בנושא צינון אוקסיגניוס בוויקישיתוף צינון אוקסיגניוס, באתר ITIS (באנגלית) צינון אוקסיגניוס, באתר NCBI (באנגלית) צינון אוקסיגניוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צינון אוקסיגניוס, באתר FishBase (באנגלית) צינון אוקסיגניוס, באתר GBIF (באנגלית)
סטראולפיס דוידרלייני

סטראולפיס דוידרלייני (שם מדעי: Stereolepis doederleini) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת הצינוניים, המצוי בטבע במערב האוקיינוס השקט הממוזג שלחופי יפן, קוריאה ומזרח רוסיה. הוא קרובו לסוג של הדג הענקי סטראולפיס גיגאס והוא תואר למדע ב-1969. זהו דג גדול דמוי דקר שיכול להגיע לאורך של 210 ס"מ ולמשקל 84 ק"ג. הוא בעל לסתות גדולות בולטות בעלות שיניים חדות ובעל סנפיר גבי פרוק הפונה אחורה ובעל סנפירי חזה קצרים ומשולשים וזנב רחב ושרירי. הדג הוא טורף של דגים אחרים קטנים יותר וחסרי חוליות מימיים. את הטרף הוא תופס בלסתותיו או שואב במהירות ללועו. ביפן דגים אותו להכנת סושי או סשימי אך בשרו עלול לגרום להרעלות. לא ידע על ירידה באוכלוסייתו הכללית והוא אינו מצוי בסכנת הכחדה חמורה. מדיה וקבצים בנושא סטראולפיס דוידרלייני בוויקישיתוף סטראולפיס דוידרלייני, באתר ITIS (באנגלית) סטראולפיס דוידרלייני, באתר NCBI (באנגלית) סטראולפיס דוידרלייני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סטראולפיס דוידרלייני, באתר FishBase (באנגלית) סטראולפיס דוידרלייני, באתר GBIF (באנגלית)
סטראולפיס

סטראולפיס (שם מדעי: Stereolepis) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הצינוניים, המכילים את המינים הגדולים ביותר במשפחה ומדגי הגרם הגדולים ביותר בצפון האוקיינוס השקט. בסוג ישנם 2 מינים. מינים אלה יכולים להגיע לאורך 2.5 מטרים ולמשקל 250 ק"ג אצל המין סטראולפיס גיגאס המצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע. הם טורפים מהירים ושריריים החוטפים דגים אחרים וסרטנים. חלק מדגים אלה נידוגים כדגי מאכל באזור חיותם, אך בכמה מדינות הדיג אסור ונאכף באדיקות. סטראולפיס דוידרלייני (Stereolepis doederleini) סטראולפיס גיגאס (Stereolepis gigas) מדיה וקבצים בנושא סטראולפיס בוויקישיתוף סטראולפיס, באתר ITIS (באנגלית) סטראולפיס, באתר NCBI (באנגלית) סטראולפיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סטראולפיס, באתר GBIF (באנגלית)
ז'אן פרואסאר

ז'אן פרואסאר (בצרפתית: Jean Froissart; ‏1337 – 1405 בערך) היה היסטוריון ומשורר צרפתי. פרואסאר היה אחד ההיסטוריונים החשובים של צרפת בימי הביניים. במשך מאות בשנים ספרו "דברי הימים" זכה להכרה כמבטאה העיקרי של תחיית האבירות בממלכות אנגליה וצרפת במאה ה-14. ספרו זה הוא גם אחד המקורות החשובים המתארים את מחציתה הראשונה של מלחמת מאה השנים. פרואסאר נולד בדוכסות אינו בעיר ואלנסיין (כיום בצפון צרפת), לאב שעסק בעיצוב מעילי אבירים. הוא עבד כסוחר ואחר כך הוסמך ככומר. בשנת 1361, מצויד במכתב המלצה ממלך בוהמיה, נסע ללונדון כדי לתת לפיליפה מאינו, אשתו של אדוארד השלישי מלך אנגליה, שיר שכתב אודות קרב פואטייה. היא מינתה אותו למשורר ולכותב דברי הימים בחצרה. ב-1367 ליווה את יורש העצר של אנגליה "הנסיך השחור" במסעו לעיר בורדו שהייתה בשליטת האנגלים. ב-1368 ליווה את דוכס קלרנס מאנגליה במסעו אל העיר מילאנו שבאיטליה לטקס נישואיו של הדוכס עם בתו של דוכס מילאנו גלאצו ויסקונטי השני. ב-1369 חזר לעיר מולדתו ואלנסיין, שם נודע לו על מותה של פליפה מאינו. הוא הפך לבן חסותה של יוהנה דוכסית ברבנט. בשנת 1381 קיבל פרואסאר משרת כמורה בדוכסות אינו בעיר שימה (כיום בבלגיה), וזכה להכנסה מאחוזות הכנסייה שאִפשרה לו להמשיך במסעותיו כדי ללקט חומרים לכרוניקות שלו (Chroniques de Froissart) שבהן תיאר את ההיסטוריה של אירופה המערבית מ-1325 עד 1400. בין השנים 1390 ו-1391 כתב את תולדות עיר מולדתו ואלנסיין. ב-1392 היה בפריז וב-1395 נסע שוב לאנגליה כדי לתת עותק של שיריו לריצ'רד השני מלך אנגליה, אך התאכזב מן השינויים שחלו באנגליה מאז שעזב את הממלכה. הוא ראה שינויים אלה כסופה של תקופת האבירות. בגלל מריבה עם גי מבלואה, שהיה שליטה הפיאודלי של העיר שימה, הפך פרואסאר לבן חסותו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. הוא בילה את שנותיו האחרונות בדוכסות אינו ומת בשנת 1405. ההיסטוריונית האמריקאית ברברה טוכמן ציטטה רבות מתוך כתביו של פרואסאר בספרה "ראי רחוק" העוסק במאה ה-14. מדיה וקבצים בנושא ז'אן פרואסאר בוויקישיתוף ז'אן פרואסאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ז'אן פרואסאר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Froissart's Chronicles
התרסקות מטוס חיל האוויר של הפיליפינים (2021)

התרסקות מטוס חיל האוויר של הפיליפינים היא תאונה אווירית, שהתרחשה ב-4 ביולי 2021, כאשר מטוס מסוג לוקהיד C-130 הרקולס של חיל האוויר הפיליפינים (אנ') (PAF) התרסק לאחר ניסיון נחיתה בנמל התעופה ג'ולו (אנ'), שבסולו (אנ'), הפיליפינים. בתאונה נספו 50 נוסעים, מתוכם 47 שהיו על המטוס, ושלושה נוספים שהיו על הקרקע. זו היא תאונת התעופה הקטלנית ביותר בתולדות צבא הפיליפינים. ב-4 ביולי 2021, המריא המטוס מנמל התעופה בבסיס חיל האוויר וילאמור בפסאי (אנ') ומשם פנה לכיוון נמל התעופה לומביה (אנ'), שבקגאיאן דה אורו, אסף נוסעים נוספים, ופנה לכיוון נמל התעופה ג'ולו, שבסולו. בשעה 11:30 בבוקר התרסק המטוס בעת שניסה לנחות בנמל התעופה ג'ולו. המטוס עבר את מסלול ההמראה, התרסק במחצבה באזור מיושב בעיריית פטיקול הסמוכה, ועלה באש עם ההתרסקות. בזמן ההתרסקות היו 96 נוסעים על המטוס, כולל 3 טייסים, 5 אנשי צוות נוספים ו-84 אנשי צבא הפיליפינים. על המטוס היו גם חמישה כלי רכב צבאיים. החיילים נועדו לתגבר את אוגדת הרגלים ה-11 שבסיסו בג'ולו. 47 נוסעים ושלושה אזרחים שהיו על הקרקע מתו במקום, בעוד ש-49 נוסעים ו-4 אזרחים שהיו על הקרקע נפצעו. ההתרסקות היא תאונת התעופה הצבאית הקטלנית הגדולה בהיסטוריה של צבא הפיליפינים, כשמטוס מסוג דאגלס C-47 דקוטה של חיל האוויר של הפיליפינים התרסק בשנת 1971, בתאונה אז נהרגו 40 איש. הצבא שלל את האפשרות שההתרסקות נגרמה כתוצאה מהתקפה כנגד המטוס. סוכנויות הידיעות, מטוס צבאי התרסק בפיליפינים, 45 נהרגו, באתר ynet, 5 ביולי 2021 Jamaine Punzalan, ABS-CBN News, 'Worst crash of military aircraft:' Philippines mourns dozens killed in Sulu plane crash, ABS-CBN News, ‏5 ביולי 2021 (באנגלית) In Pictures: Philippine military’s worst air disaster kills 50, www.aljazeera.com (באנגלית) Military rules out attack on cargo plane in Sulu crash, GMA News Online (באנגלית)