laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התזמורת הסימפונית של סאפורו

התזמורת הסימפונית של סאפורו (ביפנית: (札幌交響楽団 Sapporo Kokyo Gakudan) היא תזמורת יפנית היושבת בסאפורו, יפן. התזמורת, המוכרת בלשון מדוברת בשם "סאקיו", היא התזמורת המקצועית היחידה בהוקאידו. הקונצרטים מתקיימים באולם הקונצרטים של סאפורו קיטארה. התזמורת נוסדה בשנת 1961 כסימפונית של אזרחי סאפורו, עם מאסאו אראיה כמנצחה הראשי הראשון, והקונצרט הראשון שלה למנויים התקיים באותה שנה. בעונה הבאה, שינתה התזמורת את שמה לתזמורת הסימפונית של סאפורו. אראיה כיהן כמנצח ראשי של התזמורת עד 1968. בשנת 1975 יצאה התזמורת למסע קונצרטים בארצות הברית ובמערב גרמניה. בשנת 2007 חגגה התזמורת את קונצרט המנויים ה-500 שלה. באוקטובר 2009 התארגנה התזמורת מחדש כמוסד תאגידי באינטרס ציבורי. התזמורת סיירה באירופה לחגיגות יובל ה-50 להיווסדה. טאדאקי אוטאקה היה מנצח ראשון של התזמורת מ-1981 עד 1986, יועץ מוזיקלי ומנצח ראשי מ-1998 עד 2004, ובהמשך מנהל מוזיקלי מ-2005 עד 2015. אוטאקה נושא עכשיו בתואר מנהל מוזיקלי של כבוד של תזמורת סאפורו. ראדומיל אלישקה כיהן כמנצח אורח ראשי משנת 2008 עד 2015, ועכשיו הוא נושא בתואר מנצח כבוד. המנצח האורח הראשי מאז אפריל 2017 הוא יוניצ'י הירוקאמי. בין השנים 2014–2018 היה המנצח מאקס פומר מנצחה הראשי של התזמורת ובאוקטובר 2017 הודיעה התזמורת על מינוי מתיאס באמרט למנצחה הבא, החל בעונת 2018–2019, בחוזה ראשוני לשלוש שנים. מאסאו אראיה (מנצח ראשי 1961–1968) פטר שוורץ (מנצח ראשי 1961–1968) הירויוקי איוואקי (מנצח ראשי, אחר מנהל מוזיקלי, 1975–1987; מנצח מעוטר (laureate), 2006–1988) קאזויושי אקייאמה (יועץ מוזיקלי, אחר מנצח ראשי; 1998-1988) טאדאקי אוטאקה (מנצח ראשון, 1986-1981; יועץ מוזיקלי ומנצח ראשי, 2004-1998; מנהל מוזיקלי, 2015-2005; מנהל מוזיקלי של כבוד, 2015 - ממשיך) מאקס פומר (מנצח ראשי, 2015 - 2018) מתיאס באמרט (מנצח ראשי, 2018 - ממשיך) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של סאפורו התזמורת הסימפונית של סאפורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הסימפונית של סאפורו, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הסימפונית של סאפורו, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הסימפונית של סאפורו, באתר Discogs (באנגלית) chief conductor - מנצח ראשון לעומת principal conductor - מנצח ראשי http://www.crescendo-magazine.be/journal/matthias-bamert-a-sapporo/ מישל דברה, מגזין קרשנדו, "מתיאס באמרט וסאפורו", 15 באוקטובר 2017
גביע הפדרציה 2004

גביע הפדרציה 2004 הייתה התחרות ה-42 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס. תחרויות אזוריות החלו באפריל 2004 ומשחק הגמר הסתיים ב-28 בנובמבר 2004. נבחרת רוסיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת צרפת וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת שהייתה בעונה הקודמת. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי כלל 16 קבוצות. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 8 קבוצות מהבית העולמי נפגשו עם 8 קבוצות שעלו מהתחרויות האזוריות והתמודדו על המקום בבית עולמי בעונת 2005. בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי לבין הקבוצות שעלו מתחרויות האזוריות: קרואטיה, צ'כיה, גרמניה, יפן, סלובקיה ושווייץ עברו בבית העולמי ב'. ברזיל, אסטוניה, אוקראינה, בולגריה, בלארוס וקנדה המשיכו לשחק בתחרויות האזוריות תאילנד ואינדונזיה עלו לבית העולמי ב' אוסטרליה וסלובניה ירדה לבית העולמי ב' בנבחרת ישראל השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו ביוון באפריל 2004. הנבחרת שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום השני. כתוצאה מכך הנבחרת המשיכה ושיחקה נגד אסטוניה. הנבחרת הפסידה במשחק זה 2:1 וסיימה את השתתפותה בתחרות. נתוני משחק הגמר
בשארה אל-ח'ורי

בשארה אל-ח'ורי (בערבית: بشارة الخوري; 1890 – 1 בינואר 1964) היה נשיאה הראשון של לבנון, לאחר קבלת עצמאותה מצרפת ב-1943. אל-ח'ורי היה יליד האזור הדרומי בהר הלבנון, שהיה דרוזי בעיקרו. הוא היה עורך דין אשר רכש את השכלתו בפריז. החל את דרכו בשנת 1912 כמתמחה במשרד עורכי הדין של אמיל אדה. כמו אדה היה גם אל-ח'ורי פטריוט מרוני ונאמן לרעיון "לבנון הגדולה". אלא שבכך התמצה הדמיון, וביריבותם האישית גילמו השניים את הגישות השונות אל מול פני הדילמה המרונית. למרות שדיבר צרפתית, העדיף אל-ח'ורי את הערבית ואת תרבותה. הוא לא היה לאומן ערבי מודרני שכן נאמנותו העקרונית נשארה ללבנון, אולם את ביטחונה ואת קיומה של לבנון, כך סבר, לא ניתן יהיה לשמר מתוך הנצחת העימות עם האסלאם ועם הערביות. הקו שהנחה את אל-ח'ורי היה פרגמטיסטי, ולפי הערכותיו מוטב היה למרונים להתפשר עם המוסלמים. הוא שאף להגברת הפעולה בין העדות במסגרת המוסדות המאוזנים של הרפובליקה הלבנונית, בתקווה שבתוך כך תושבי לבנון המוסלמים ילכו ויזדהו עם המדינה הלבנונית. על פי השקפתו, תפקידה ההיסטורי של צרפת באזור הסתיים. צרפת, לדידו, עשתה את שלה בעצם הקמתה של "לבנון הגדולה" ובכינונה של הרפובליקה. עתה הייתה נוכחותה בבחינת שלטון זר, שיש להיפטר ממנו. ההתנגדות להמשך המנדט הצרפתי הייתה עבורו גם הגשר הבטוח ביותר שעליו ניתן לפסוע לעבר הסולידריות הנוצרית-מוסלמית. לאחר בחירתו של הנשיא שארל דבאס קיבלו המרונים את ראשות הממשלה ואל-ח'ורי מונה לשר המשפטים. עתה נעשתה היריבות בינו לבין אדה גלויה ועקרונית. השניים ביקשו הכרעה באמצעות התחרות על מוסד הנשיאות. אולם ההכרעה בין שתי המגמות שייצגו לא מיהרה להתממש. שנות תהפוכות ארוכות עברו עד שיירשם ניצחון חלקי וזמני בלבד למגמה שייצג אל-ח'ורי. באוגוסט 1943 התמודד בראש הגוש הקונסטיטוציוני בבחירות לפרלמנט הלבנוני, אל מול "הגוש הלאומי" של אמיל אדה. לאחר הבחירות הצליח אל-ח'ורי להיבחר לנשיא לבנון והוביל להכרזה על עצמאות לבנון. בעקבות זאת, בנובמבר 1943, עצרו הצרפתים את אל-ח'ורי ואת חברי הממשלה ומינו את אמיל אדה באופן זמני לראש ממשלה כדי שיערוך בחירות חדשות. אולם לאחר מספר ימים שחרר הגנרל ז'ורז' קאטרו את אל-ח'ורי והוא שב לתפקידו. בתקופתו התקיימה מלחמת העצמאות הישראלית, בה לבנון נלחמה נגד ישראל ולבסוף הפסידה וחתמה על הסכם הפסקת אש כחלק מהסכמי רודוס. בנו מישל היה פוליטיקאי וכיהן במספר תפקידי שר, בתו היא האמנית אוגט קלאנד. חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, פרק 5.5.1.2: בשארה אל-ח'ורי, עמ' 116–118. מדיה וקבצים בנושא בשארה אל-ח'ורי בוויקישיתוף בשארה אל-ח'ורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארליך, ספר ג, עמ' 116. ארליך, ספר ג, עמ' 117. ארליך, ספר ג, עמ' 118. היום - הבחירות בלבנון, המשקיף, 29 באוגוסט 1943 מאסר ממשלת הלבנון, הפגנות ועוצר לילה בבירות, הַבֹּקֶר, 12 בנובמבר 1943 העתונות הערבית על המשבר בלבנון, משמר, 14 בנובמבר 1943 ב-11 ימי אלם, הצופה, 30 בנובמבר 1943
קרב טאוברבישופסהיים

קרב טאוברבישופסהיים (בגרמנית: Schlacht bei Tauberbischofsheim) היה קרב שנערך ב-24 ביולי 1866, במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה, בין הצבא הפדרלי לצבא הפרוסי. לאחר פלישתו של אדוארד פוגל פון פלקנשטיין לפרנקפורט, נערך הקורפוס הפדרלי השמיני בדרום גרמניה: דיוויזיה וירטמברגית בטאוברבישופסהיים, דיוויזיה באדנית בוורבאך, דיוויזיה הסיאנית בגרוסרינדרפלד ודיוויזיה נסאו-אוסטרית בגרינספלד. ב-24 ביולי 1866, 3 שבועות לאחר קרב קניגרץ, נפגשה הדיוויזיה הפרוסית ה-13 בפיקודו של אוגוסט קרל פון גייבן עם הדיוויזיה הווירטמברגית ה-1 בפיקודו של אוסקר פון הרדג, ולאחר קרב קצר שנערך כמה שעות, נהדף הכוח הווירטמברגי לאחור, לאחר שספג 684 נפגעים. לאחר הקרב התאחד הצבא הווירטמברגי עם צבא ממלכת בוואריה, וב-30 ביולי נכנסה לתוקפה הפסקת אש. מדיה וקבצים בנושא קרב טאוברבישופסהיים בוויקישיתוף קרב טאוברבישופסהיים
הקורפוס ה-13 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-13 (וירטמברג) (בגרמנית: XIII. (Königlich Württembergisches) Armee-Korps) היה קורפוס של צבא ממלכת וירטמברג. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ולאחר מכן הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית ולחם במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. הקורפוס הוקם בשנת 1817, והיה המפקדה הגבוהה ביותר בצבא ממלכת וירטמברג. ב-24 ביולי 1866 השתתפו כוחות הקורפוס בקרב טאוברבישופסהיים כחלק מהקורפוס הפדרלי השמיני, וספגו בו תבוסה מכוחות הצבא הפרוסי. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה השתתף הקורפוס בפיקודו של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין בלחימה כחלק מכוח משלוח משולב מווירטמברג ומבאדן, ולחם בקרבות ורת וסדאן, ולאחר מכן השתתף במצור על פריז, וב-18 בדצמבר 1871 הצטרף הקורפוס לצבא הקיסרות הגרמנית כקורפוס ה-13. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה הקורפוס חלק מהארמייה החמישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב הארדנים. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון, שם הפך לפלגת ארמייה שלחמה בניסיון לכבוש את העיר איפר, אך לא הצליחה במשימתה. בשנת 1915 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, שם לחם כחלק מהארמייה התשיעית בקרבות השונים. באותה שנה נלקחו יחידות מהקורפוס להקמת הקורפוס האלפיני, שהשתתף בקרבות הנהר איזונצו, ובמסגרתו קיבל ארווין רומל את עיטור הפור לה מריט. בשנת 1916 חזר הקורפוס לחזית המערבית, ולחם בקרב שמפאן השני כחלק מפלגת ארמייה ארעית, שכללה גם את הקורפוס ה-15 והקורפוס הבווארי ה-2. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרב על הסום, ובשנת 1917 לחם בקרב קמברה כחלק מהארמייה השנייה. בהמשך לחם בקורפוס במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית, ובסוף המלחמה הוא נלחם כחלק מפלגת הארמייה C. גנרל חיל הרגלים פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (עד ה-18 באוקטובר 1871) גנרל חיל הרגלים וולף לואיס אנטון פרדיננד פון שטילפנגל (19 באוקטובר 1871–24 בדצמבר 1873) גנרל חיל הרגלים אמיל פון שוורצקופן (24 בדצמבר 1873–5 בינואר 1878) גנרל חיל הרגלים הנס פון שכטמאייר (26 בינואר 1878–14 במאי 1886) גנרל חיל הרגלים גוסטב הרמן פון אלפנסלבן (15 במאי 1886–25 באוקטובר 1890) גנרל חיל הפרשים וילהלם פון וולקרן (26 באוקטובר 1890–21 באפריל 1895) גנרל חיל הרגלים אוסקר פון לינדקוויסט (22 באפריל 1895–24 במרץ 1899) גנרל חיל הרגלים לודוויג פון פלקנהאוזן (25 במרץ 1899–21 במרץ 1902) גנרל חיל הרגלים קונרד פון הוגו (26 במרץ 1902–3 באפריל 1907) גנרל חיל הפרשים יוזף פון פאלואה (4 באפריל 1907–24 בפברואר 1908) גנרל חיל הפרשים אלברכט, דוכס וירטמברג (25 בפברואר 1908–28 בפברואר 1913) גנרל חיל הרגלים מקס פון פבק (1 במרץ 1913–8 במרץ 1915) גנרל חיל הרגלים תאודור פון ואטר (9 במרץ 1915–17 במרץ 1918) גנרל לוטננט הרמן פון שטאבס (17 במרץ 1918–22 במאי 1918) גנרל חיל הרגלים תאודור פון ואטר (22 במאי 1918–20 בדצמבר 1918)
אלוויס TF 21

אלוויס TF 21 (באנגלית: Alvis TF 21) היא מכונית סלון, 2 דלתות, בתצורות: קופה וקבריולה, אשר יוצרה על ידי חברת Alvis Car and Engineering Company הבריטית בין השנים 1966–1967. סך הכול יוצרו 106 יחידות. תאוצת דגם "אלוויס TF 21" בין 0-80 קמ"ש היא 7.5 שניות. 2 דלתות - סלון 2 דלתות - קבריולה אלוויס TF 21 אלוויס TF 21, שנת 1966, קבריולט אלוויס TF 21, שנת 1966, קבריולט אלוויס TF 21, שנת 1966, קבריולט אלוויס TF 21, שנת 1966, קבריולט לוגו אלוויס TF 21, שנת 1966 אלוויס TF 21, שנת 1967 אלוויס TF 21 אלוויס TF 21 אלוויס TF 21 אלוויס TF 21, שנת 1967, קבריולט אלוויס TE 21 אלוויס פיירבירד אלוויס TF‏ 21, classics.honestjohn.co.uk מדיה וקבצים בנושא אלוויס TF 21 בוויקישיתוף אלוויס TF 21 (14:13 דקות), יו-טיוב אלוויס TF 21 (3:27 דקות), יו-טיוב אלוויס TF 21 alvisarchive אלוויס TF 21 - מידות ונתונים טכניים carfolio.com/specifications
בן טלאל

האם התכוונתם ל... אל-וליד בן טלאל – יזם, משקיע בינלאומי ומיליארדר, בן משפחת המלוכה הסעודית הנסיך חסן בן טלאל – אחיו של חוסיין, מלך ירדן טלאל
חרמן פסלה

חרמן אלחו פסלה (בספרדית: Germán Alejo Pezzella; נולד ב-27 ביוני 1991) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בריבר פלייט ובנבחרת ארגנטינה בעמדת הבלם. פסלה שיחק בצעירותו בקבוצות ילדים מקומיות כמו קילומטרו סינקו, חובנטוד אונידה ואולימפו עד שבגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של ריבר פלייט. ב-18 באוקטובר 2009 פסלה נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת, אך לא שותף באותו משחק. ב-7 בדצמבר 2011 פסלה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד בלגראנו במסגרת גביע ארגנטינה. ב-2 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 נגד קילמס. ב-2 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד קולון. ב-24 במאי 2014 הבקיע את שער הניצחון בגמר קופה קמפאונאטו מול סן לורנסו. ב-10 בדצמבר 2014 הבקיע בגמר הקופה סודאמריקנה את השער השני בניצחון 0–2 נגד אתלטיקו נסיונל, שהביא לקבוצתו זכייה ראשונה בתואר אחרי 17 שנה. ב-10 ביולי 2015 חתם לחמש שנים בריאל בטיס מליגת העל הספרדית. ב-23 באוגוסט פסלה ערך את הופעת הבכורה שלו בבטיס בתיקו 1-1 נגד ויאריאל. ב-20 בפברואר 2016 פסלה הבקיע את שער הבכורה שלו בבטיס בתיקו 1-1 נגד ספורטינג חיחון. ב-18 באוגוסט 2017 פסלה הושאל לפיורנטינה מהסרייה א' עד לסיום העונה. ב-27 באוגוסט ערך את הופעתו הבוכרה בקבוצה נגד סמפדוריה. בסיום העונה, פסלה חתם על חוזה בפיורנטינה לחמש עונות. ב-19 באוגוסט 2021 חזר פסלה לבטיס. ב-5 באוגוסט 2024 חזר לאחר 9 שנים לקבוצת נעוריו ריבר פלייט. ב-11 בנובמבר 2017 פסלה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה בהפסד 0–2 לרוסיה. נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022. ריבר פלייט ליגת העל הארגנטינאית: 2013/2014 קופה קמפאונאטו: 2013/14 גביע סודאמריקנה: 2014 גביע רקופה סודאמריקנה: 2015 גביע ליברטדורס: 2015 ריאל בטיס גביע המלך: 2021/2022 קופה אמריקה: 2021 גביע העולם: 2022 מדיה וקבצים בנושא חרמן פסלה בוויקישיתוף חרמן פסלה, באתר Transfermarkt חרמן פסלה, באתר Soccerway חרמן פסלה, באתר WorldFootball.net חרמן פסלה, באתר National Football Teams חרמן פסלה, באתר FootballDatabase.eu חרמן פסלה, באתר ESPN Lista de la Selección Argentina para el Mundial de Qatar 2022 באתר TyC Sports, ‏ 11 בנובמבר 2022 (בספרדית)
טלאל

האם התכוונתם ל... טלאל, מלך ירדן – מלך ירדן בשנים 1951-1952 סכר המלך טלאל – סכר גדול בצפון ירדן, על נחל יבוק טל-אל – יישוב קהילתי בגליל, בתחומי מועצה אזורית משגב בן טלאל אישים ששמם הפרטי הוא טלאל
HEMTT

HEMTT (ראשי תיבות של: Heavy Expanded Mobility Tactical Truck) היא משאית צבאית טקטית, עם מנוע דיזל ו-8 גלגלים (הנעה 8×8), במשקל כ-20 טונות ויכולת נשיאה של כ-9 טונות, המיוצרת על ידי אושקוש ונמצאת בשימוש צבאות ברחבי העולם, כולל ישראל. בתצורות משתנות, המשאית נמצאת בייצור רציף מאז 1982. דגם M977 נכנס לשירות בצבא ארצות הברית כתחליף ל-M520. עד תחילת 2021 יוצרו יותר מ-35,800 משאיות HEMTT בתצורות שונות על ידי אושקוש. ארצות הברית ארצות הברית ישראל ישראל: בשירות צה"ל, מכונה בשם "אושקוש" על שם היצרן. בחריין בחריין מצרים מצרים יוון יוון ירדן ירדן כווית כווית מרוקו מרוקו עומאן עומאן קטר (מדינה) קטר ערב הסעודית ערב הסעודית קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית טאיוואן טאיוואן טורקיה טורקיה איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות מדיה וקבצים בנושא HEMTT בוויקישיתוף "HEMTT". olive-drab.com. Olive-Drab.com LLC. 2008-05-22.
גמביט המלכה הנדחה

בשחמט גמביט המלכה הנדחה הוא אחד מסוגי גמביט המלכה. הלבן מנסה לכבוש את מרכז הלוח על ידי החלפת הרגלי השחור מטור ד' ברגלי פחות מרכזי שנמצא בטור ג' של הלבן. תחילתו של גמביט זה בפיתיון שהלבן שם לפני השחור: 1. ד4 ד5 2. ג4 כאן, בניגוד לגמביט המלכה הנרצה, אין השחור מכה על ג4, אלא דוחה את הפתיון ועל כך נקראת פתיחה זו גמביט המלכה הנדחה. השחור יכול לנסות להגן על הרגלי ד5 במספר דרכים: א. על ידי הפרש: 2. --- פו6. הגנה זו אינה מומלצת, משום שהלבן מצליח לבצר שני רגלים במרכז על ידי: 3. ג4:ד5 פ:ד5 4. ה4 והשחור נאלץ להסיג את פרשו. ב. על ידי הפרש: 2. --- פג6. מסע זה מכונה הגנת צ'יגורין. הלבן יכול להגיע ליתרון קל אם הוא בקי ברזי הפתיחה. ג. על ידי הרגלי בטור ג: 2. --- ג6. הגנה זו נקראת ההגנה הסלאבית ויתרונה בכך שהאלכסון של הרץ ג8 נותר פתוח. הגנה זו תידון בנפרד. ד. על ידי הרגלי בטור ה: 2. --- ה5. מסע דינמי זה נקרא גמביט נגדי על שם אלבין. מסע זה נדיר יחסית. ה. על ידי הרגלי בטור ה: 2. --- ה6. החיסרון שבהגנה זו הוא חסימתו של הרץ השחור על ג8. ההגנה המקובלת אפוא היא: 1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה3 פב-ד7 החיסרון גדל כאשר הפרש יוצר חסימה כפולה לרץ ג8, אך מטרתו להשאיר מרחב תמרון לרגלים באגף המלכה על מנת שיוכלו לפרוץ משם; לכן השחור יקדים להצריח, בעוד הלבן מפתח את קציניו. 6. פו3 0-0 העמדה לאחר 6. פו3 0-0 בשלב זה, ללבן 3 דרכים שונות להמשך ההתקפה; לכל אחת מהדרכים הללו יוכל השחור להשיב בצורת פריצה. כיוון שהלבן מנסה למנוע ממנו התפתחות קציניו, ינסה השחור להביא להחלפת קצינים: 7. רד3 ד5:ג4 8. ר:ג4 ג5 הלבן מנסה להשיג פיתוח כלים מהיר, אך השחור מאלץ אותו לפתוח את המרכז. העמדה לאחר 8. ר:ג4 ג5 7. מה-ג2 ג5 המלכה מנסה ליצור לחץ במרכז. השחור, לעומת זאת, מנסה לפרוץ את אגף המלכה כדי לשחרר את קציניו. בסופה של העמדה תהיה ללבן עדיפות קלה: 8. צד1 ח6 9. רח4 מהא5 ובהמשך ינסה לאיים על הפרש ג3 10. רד3 העמדה לאחר 10. רד3 כיוון שמטרתו של השחור לפרוץ באגף המלכה, ינסה הלבן להניא אותו מכך על ידי חיזוק האגף ואיום על המרכז. 7. צג1 בפעולה זו, הלבן שומר על טור ד, בעוד הלחץ על טור ג מגיע בעזרת הצריח. אם השחור ינסה: 7. --- ג5, יענה הלבן: 8. ד4:ג5 פ:ג5 9. ג4:ד5 ה6:ג5; הרגלי ג5 מבודד וחלש והמלכה הלבנה מאיימת עליו. השחור ינסה להחליף קצינים. הוצעו לשחור מספר דרכים להתמודדות: 7. --- ג6 8. רד3 ד5:ג4 9. ר:ג4 השחור השיג טמפו כאשר חיכה עד שהלבן יביא את רצו לד3 ורק אחר כך הכה על ד4. 9. --- פד5 10. ר:ר מה:ר השחור מנסה לפרוץ במרכז ולפתוח את מסלול הרץ ג8. אלכין הציע המשך שיצמצם את חילופי הקצינים: 11. פה4. אולם אלכין לא הסכים עם הנוסח של קפבלנקה והציע נוסח משלו לשחרור השחור: 7. --- ג6 8. רד3 ח6 9. רח4 ד5:ג4 10. ר:ג4 ב5 11. רד3 א6 12. א4 ב5:א4 13. פ:א4 מהא5+ 14. פד2 כוונת הלבן ליצור לחץ על ג5 על ידי פא4. אם השחור ינוע לערוגה ג5 עם הרגלי, הוא יאלץ להגן עליו עם הרץ ה7 ואז יכה הרץ הלבן את הפרש ו6 ולאחר שהשחור ישיב: ז7:ו6, יישאר רגלי מבודד וחלש בערוגה ח6. ללבן אסור להכות צ:ג6, מאחר שהשחור יענה: רב7 ויזכה ברגלי ז2. 14. --- רב4 15. פג3 ג5 16. פג4 מה-ד8 17. פה5 ג5:ד4 אם הלבן ישחק כעת פג6, יוכל השחור להכות ד4:פ ולאחר שהלבן יכה את המלכה השחורה פ:מה, השחור ישחק ג2+ ויזכה במלכה הלבנה וגם ישיג יתרון פרש, לכן מומלץ להמשיך כך: 18. ה3:ד4 ההמשך של אלכין הצליח לפתוח לרץ השחור את האלכסון ולהסיט את הקרב אל אגף המלכה. בסיכום ההגנה, נותרו ללבן שני רגלים מבודדים על ב2 ועל ד4 ואילו הרגלי השחור א6 מוגן על ידי הצריח.
גביע הפדרציה 2005

גביע הפדרציה 2005 הייתה התחרות ה-43 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. החל משנה זו חסות על התחרות עברה ל-BNP פריבה. תחרויות אזוריות החלו באפריל 2005 ומשחק הגמר הסתיים ב-18 בספטמבר 2005. נבחרת רוסיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת צרפת וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת שהייתה בסוף שנות ה-90. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ובית עולמי ב' כלל 8 קבוצות. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 8 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 8 קבוצות שעלו מבית עולמי ב' והתמודדו על המקום בבית עולמי בעונת 2006. בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שניצחו בבית עולמי ב': אוסטריה, בלגיה ואיטליה נותרו בבית עולמי א' שווייץ, ארגנטינה וצ'כיה המשיכו לשחק בבית עולמי ב' גרמניה עלתה לבית העולמי א' ארגנטינה ירדה לבית העולמי ב' בנבחרת ישראל השתתפו ציפי אובזילר ושחר פאר. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בטורקיה באפריל 2005. הנבחרת שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום השני. כתוצאה מכך הנבחרת המשיכה ושיחקה נגד סרביה ומונטנגרו. ניצחה 2:0 וסיימה את השתתפותה בתחרות בממקומות 5-7. נתוני משחק הגמר https://www.sportcal.com/news/sponsorship/gainbridge-takes-over-from-bnp-paribas-as-billie-jean-king-cup-title-sponsor/
הלנה (ירח)

הלנה (נקרא גם Saturn XII, S/1980 S 6.) הוא אחד מהירחים של כוכב הלכת שבתאי. התגלה ב-1980 על ידי פייר לאק, ז'אן לקאשה. חולק מסלול עם דיוני. הלנה נקרא על שם הלנה מטרויה, מי הייתה נכדתו של כרונוס (שבתאי) במיתולוגיה היוונית ואחותם של קסטור ופולוקס. עם גילויו ב-1980 הוא נקרא באופן זמני S/1980 S 6. הלנה ידוע גם בשם Saturn XII וגם בשם Dione B, כיוון שהוא במסלול משותף עם הירח דיוני. הירח הלנה חולק מסלול עם דיוני בנקודת לגראנז' המתאימה למסלול, יחד עם פולידפקיס. הוא אחד מהירחים הטרויאנים של שבתאי. חצי הציר הגדול שלו הוא 377,400 ק"מ משבתאי ומשלים סיבוב סביב שבתאי כל 2.7 ימים (במדידה לפי משך יממה של כדור הארץ). הירח בקוטר ממוצע של 17.6 ק"מ. בממדי אופייניים של 36x32x30 ק"מ. תצפיות מראות כי הצד הפונה לשבתאי מלא במכתשים קטנים (עד גודל של מספר ק"מ בודדים) ואילו הצד הנגדי לשבתאי בעל מכתשים בודדים, שמגיעים לגודל של 10 ק"מ. (גודלו של הלנה עד 30 ק"מ). הלנה נצפה לראשונה מכדור הארץ ב-1980, על ידי פייר לאק, ז'אן לקאשה ממצפה הכוכבים פיק די מידי. נראה לראשונה מהחלל בזמן חליפה של הגשושית וויאג'ר 2 ליד שבתאי באוגוסט 1981. תצפיות נוספות התבצעו עם הגעתה של הגשושית קאסיני למסלול סביב שבתאי ב-2004. קאסיני התקרבה לחליפה ליד הירח הלנה בתאריך 3 במרץ 2010, וכן ביצוע יעף קרוב ביוני 2011. האסטרואיד 101 Helena (אנ') שהתגלה ב-1868, גם נקרא הלנה. מדיה וקבצים בנושא הלנה בוויקישיתוף קאסיני סוף סוף מצליח לתפוס תמונה של הלנה (אורכב 01.04.2012 בארכיון Wayback Machine) אמילי לוקדוואלה, אתר האגודה הפלנטרית, 20 ביוני 2011 כל התמונות של הלנה שצולמו על ידי הגשושית קאסיני Lecacheux, Jean. (ביולי 1980). "A new satellite of Saturn: Dione B" (discovery). Icarus. 43 (1). Bibcode:1980Icar...43..111L. doi:10.1016/0019-1035(80)90093-7. נבדק ב-2016-05-01. {{cite journal}}: (עזרה) Marsden, Brian G. (8 ביוני 1988). "Satellites of Saturn and Uranus" (naming). IAU Circular. 4609. נבדק ב-2011-12-23. {{cite journal}}: (עזרה) Marsden, Brian G. (30 בספטמבר 1983). "Satellites of Jupiter and Saturn". IAU Circular. 3872. נבדק ב-2011-12-23. {{cite journal}}: (עזרה) אודות הירח הלנה באתר נאס"א לירח הלנה יש שני פרצופים, אמילי לוקדוואלה, אתר ההאגודה הפלנטרית מתאריך 11 במרץ 2010 Marsden, Brian G. (31 ביולי 1980). "Satellites of Saturn" (discovery). IAU Circular. 3496. נבדק ב-2011-12-23. {{cite journal}}: (עזרה) Thomas, P. C. (ביולי 2010). "Sizes, shapes, and derived properties of the saturnian satellites after the Cassini nominal mission" (PDF). Icarus. 208 (1): 395–401. Bibcode:2010Icar..208..395T. doi:10.1016/j.icarus.2010.01.025. {{cite journal}}: (עזרה)
אילן פרץ

אילן פרץ הוא קצין לשעבר בדרגת תת-ניצב במשטרת ישראל, אשר כיהן כסגן ראש אגף המבצעים שיטור וקהילה. בהמשך כיהן כמנכ"ל מועצה מקומית חורה. פרץ נולד בדימונה. ב-1990 התגייס למשמר הגבול, לאחר קורס קצינים שירת בפלוגות המבצעיות של מג"ב, ומילא תפקידי הדרכה בבסיס מג"ב בבית חורון. פיקד על פלוגת קו התפר ועל יחידת רותם, יחידת ימ"ג של מג"ב דרום. בשנת 2002 מונה למפקד תחנת אופקים וב-2005 מונה למפקד תחנת עיירות במחוז דרום. ב-2009 מונה למפקד קורס פיקוד ומטה במכללה לקצינים בנעורים. לאחר מכן שירת כקצין אגף המבצעים של מחוז דרום. ב-2014 מונה לסגן מפקד מרחב נגב. ביוני 2016 מונה למפקד מרחב לכיש. בנובמבר 2017 מונה לסגן ראש אגף המבצעים שיטור וקהילה בדרגת תת-ניצב. בפברואר 2021 הוא החליט לפרוש מהמשטרה ולא להגיע לתפקיד תת-ניצב חדש. לאחר פרישתו עבד כמורה ביישוב עומר. במאי 2022 מונה למנכ"ל מועצת חורה, מינוי עליו נמתחה ביקורת מצד האופוזיציה ביישוב. פרץ גרוש ואב לשלושה, מתגורר במיתר. הוא בעל תואר ראשון במזרחנות ותואר שני במנהל ובמדיניות ציבורית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נצ"מ אילן פרץ – המפקד החדש של מרחב לכיש, אתר משטרת ישראל, 1 ביוני 2016 לירן לוי‏, סגן מפקד מג"ב המיועד תנ"צ אילן פרץ פורש מהמשטרה, באתר וואלה, 18 בפברואר 2021 פרוטוקול ישיבת המועצה قاسم بكري, من يقف خلف تعيين ضابط سابق من الشرطة مديرا لمجلس حورة؟, ‏15 ביוני 2022(בערבית)
צ'ארלס ברונפמן

צ'ארלס רוזנר ברונפמן (באנגלית: Charles Rosner Bronfman; ‏נולד ב־27 ביוני 1931) הוא איל הון ונדבן יהודי-קנדי, בן לשושלת אילי ההון ברונפמן, שהתעשרה מעסקי משקאות חריפים באמצעות חברת סיגראם שבבעלותה. ברונפמן ממשיך בעסקי המשפחה, ולפי Forbes הוא בעל הון של 2.2 מיליארד דולר, והאדם ה-18 בעושרו בקנדה. צ'ארלס ברונפמן נולד במונטריאול, קנדה לשמואל (סם) ברונפמן שהיגר מבסרביה במאה ה-19 לקנדה, ולסיידי. היה נשוי לאנדראה (אנדי) ברונפמן שנדרסה למוות ב-24 בינואר 2006. מאז 2008 נשוי לאשתו השלישית, בוני. ברונפמן ידוע כנדבן גדול וכתורם לפרויקטים להמשכיות יהודית. בין השאר ייסד את קרן ברונפמן ותורם מרכזי לפרויקט תגלית המטיס סטודנטים ובני נוער יהודים ל"טיול שורשים" בישראל על מנת לעודד את הזהות היהודית שלהם בתפוצות ואת הזיקה שלהם לישראל. קרן ברונפמן ידועה בישראל כקרן קר"ב, על שם ראשי התיבות של שמו באנגלית - Charles R. Bronfman. בזמנו תרמה קרן קרב להפעלת תוכנית קרב למעורבות בחינוך. שמו של ברונפמן נקשר בפרשת העמותות של אהוד ברק לאחר שנמצא כי עמותת "רובד" שברונפמן היה התורם העיקרי שלה שימשה לתמיכה במסע הבחירות של ברק. בתום חקירה שניהל רשם העמותות התקבלו דבריו של ברונפמן לפיהם לא ידע על הפעילות האסורה. ברונפמן היה בעליה של קבוצת הבייסבול מונטריאול אקספוז עד שנת 1990. בשנת 2005 השיא משואה בטקס יום העצמאות בהר הרצל. היכל התרבות בתל אביב קרוי על שמו. צ'ארלס ברונפמן עם הווארד גרין, מזוקק: זיכרונות על משפחה, סיגראם, בייסבול ופילנתרופיה, הוצאת כתר, 2018 עמיר קורץ, אני מפונק מדי לגור בישראל, באתר כלכליסט, 13 במאי 2010 שחר סמוחה, ‏ברונפמן: "צר לי על נוחי דנקנר, הוא כנראה קפץ גבוה מדי", באתר גלובס, 1 ביוני 2013 שחר סמוחה, ‏צ'רלס ברונפמן ללא עכבות: "הייתי צ'יקן שיט. הייתי פחדן", באתר גלובס, 20 ביולי 2018 דיאנה בחור ניר, "תומכי כהנא בדרך לכנסת? בדמוקרטיה אין מקום לאידאולוגיה של שנאה", באתר כלכליסט, 14 במרץ 2019 מנחם רהט ובעז גאון, התורם היהודי איבד את אשתו, באתר nrg‏, 24 בינואר 2006 יצחק דנון, ‏רשם העמותות: צ'ארלס ברונפמן מימן סקרים של אהוד ברק בלא שידע זאת, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2003
עבד א-רחמן סוואר א-דהב

פילדמרשל עבד א-רחמן סוואר א-דהב (בערבית: عبد الرحمن سوار الذهب; מוכר גם בשמות סוואר א-דהב או א-דהב; 1934 - 18 באוקטובר 2018) היה נשיא סודאן בין ה-6 באפריל 1985 ל-6 במאי 1986. א-דהב נולד בעיר אל-אבייד שבדרום סודאן בשנת 1934. הוא התקבל ללימודים באקדמיה הצבאית הסודאנית. לאחר תום לימודיו באקדמיה, הוא הפך להיות דמות פוליטית בולטת כאשר נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי, מינה אותו כרמטכ"ל צבא סודאן, ולאחר מכן כשר ההגנה וכמפקד הכללי של הכוחות המזוינים של סודאן בשנת 1984. בשנת 1985, א-דהב הוביל הפיכה צבאית להדחתו של הנשיא נומיירי, אשר בעקבותיה א-דהב הפך למנהיגה בפועל של סודאן. שלטונו של א-דהב בסודאן נמשך עד לשנת 1986, כאשר בעקבות בחירות שהתקיימו במדינה, הוא ויתר על כוחו לטובת ממשלתו הנבחרת של אחמד אל-מירע'ני. בשנת 1987, א-דהב התמנה לתפקיד יו"ר ארגון הקריאה האסלאמית. נפטר ב-2018 בריאד שבערב הסעודית. מדיה וקבצים בנושא עבד א-רחמן סוואר א-דהב בוויקישיתוף Ex-Sudan president Al-Dahab dies age 83, באתר Middle East Monitor, ‏18 באוקטובר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.