laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמי מולכו

סמי מולכו (Samy Molcho; נולד ב-24 במאי 1936) הוא רקדן, כוריאוגרף, במאי ופנטומימאי ישראלי-אוסטרי, פרופסור לשפת גוף באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. הופיע, לימד וביים ברחבי העולם. מולכו נולד, גדל והתחנך בתל אביב. הוא בוגר הסטודיו למשחק שליד תיאטרון הקאמרי. למד פנטומימה, ריקוד ותנועה אצל אלוין אפשטיין, ירדנה כהן וג'וקי ארקין. מ-1952 ועד 1965 הופיע במסגרת תיאטרון המחול הירושלמי של רינה ניקובה. ב-1956 החל קריירת סולו במחול מודרני בתל אביב. ב-1960 הופיע בתיאטרון הבימה בהצגה "אגדת שלושה וארבעה" בתפקיד הנחש. באותה שנה העלה מופע-יחיד עמו יצא לסיבוב הופעות ברחבי העולם (מילאנו, וינה, סטוקהולם, ברלין, לונדון, אמסטרדם, ציריך, יוהנסבורג ומקסיקו סיטי). סגנונו הוגדר כמשתייך לזרם הפנטומימה של מרסל מרסו וז'אן-לואי בארו והוא פיתח אותה לשילוב של פנטומימה וריקוד. אשתו הראשונה הייתה השחקנית גאולה נוני. בשנת 1978 נשא לאישה את חיה היינריך והעביר את מרכז חייו לווינה שבאוסטריה. בנוסף להופעות (בעיקר מופעי-יחיד בשילובי פנטומימה ומחול) עסק בעבודות בימוי, בין היתר למחזות זמר ואופרות באוסטריה, שווייץ וגרמניה. בסוף שנות השמונים הפסיק להופיע והחל להרצות בנושאי שפת-גוף. ב-1992 התפרסם ספרו "שפת הגוף של ילדים", שהיה הראשון בסדרת ספרים והרצאות-וידאו בנושא. שימש עד שנת 2004 כפרופסור באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. משפחתו מפעילה מסעדה ברוח תל אביבית בווינה על גדות הדנובה בשם Neni, ראשי תיבות שמות ארבעת ילדי המשפחה, נוריאל, אליאור, נדיב ואילן. מבין הילדים רק נדיב ממשיך במסורת הפנטומימה של אביו. למסעדה גם סניפים בברלין ובהמבורג. ב-1996 זכה בעיטור צלב הכבוד האוסטרי לאמנות הבמה, ב-2004 זכה בעיטור הכסף לכבוד שירותו לרפובליקה האוסטרית וב-2008 זכה בעיטור הזהב לכבוד שירותו לעיר וינה. הכל על שפת הגוף; מאנגלית: יהודה עופר, ירושלים: כתר, 1998. מדיה וקבצים בנושא סמי מולכו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמי מולכו (בגרמנית) דף אמן באתר Pantomime Mime דף שחקן באתר הבימה ע. ז., סמי מולכו - צעיר הפנטומימה, דבר, 22 בינואר 1960 ה. בלייך, סמי מולכו "כבש" את הולאנד, מעריב, 8 ביולי 1962 שרגא הר-גיל, הופעת אורח | "פנטומימה היא סיכון": סמי מולכו בישראל, מעריב, 14 באוגוסט 1969 נחמן בן עמי, אלם המדבר בכל השפות, מעריב, 31 באוגוסט 1961 סמי מולכו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמי מולכו, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב סמי מולכו, בארכיון הבימה ארכיון הבימה זאב רב נוף, מימד חדש לאמנות הבמה?, דבר, 16 באוקטובר 1970. שבט מולכו הופך את וינה לתל אביב עמוד 1028 עמוד 1623
ווסטוק 4

ווסטוק 4 (ברוסית: Восток-4) הייתה החללית המאוישת הרביעית בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טס קוסמונאוט פאבל פופוביץ'.לראשונה בחלל היו בו-זמנית שתי חלליות (חללית ווסטוק 3 שוגרה יום לפני). במהלך טיסה של ווסטוק 2 גרמן טיטוב הרגיש לא טוב חלק משמעותי של הטיסה. באותו זמן הסיבות לכך לא היו ברורות ולכן היה וויכוח האם להמשיך בהארכת משך הטיסות. סרגיי קורוליוב לחץ על שיגור החללית לשלושה ימים. ראשי תוכנית הכנת הקוסמונאוטים דאגו מתופעות לא ידועות והיו מעוניינים לא להאריך משך הטיסה לתקופה כה ארוכה. בסופו של דבר לפי החלטת ניקיטה חרושצ'וב החללית שוגרה לחלל לכמעט 3 ימים. אחד המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגות שני טייסים במצבים דומים. בהתאם לניסיון שנצבר פופוביץ' הרחיב הכנות להיבטים שונים של הטיסה במדמה טיסה. לאחר השיגור החללית התקרבה למרחק של כ-6 ק"מ לחללית ווסטוק 3 וקוסמונאוטים דיווחו על קשר עין. כמו כן לראשונה נוצר קשר רדיו בין החלליות. מרכז הפיקוח הסובייטי צבר ניסיון בעבודה מול מספר חלליות בו זמנית. במהלך הטיסה הושם דגש מיוחד על המצב הבריאותי של הקוסמונאוטים גם במהלך השינה. במשך כול הטיסה הועברו למרכז הפיקוח נתונים בריאותיים שונים. הטיסה הופסקה מהר מהמתוכנן כי מרכז הפיקוח הבין בשוגג שפופוביץ' ביקש להתחיל בהליכי נחיתה. החללית נחתה בסביבת העיר קרגנדה (בקזחסטן של היום). תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל במוסקבה, אך הוא שודרג ומוצג כתא הטייס של חללית ווסחוד 2[דרושה הבהרה]. ולדימיר קומרוב היה טייס גיבוי. מדיה וקבצים בנושא ווסטוק 4 בוויקישיתוף נתוני הטיסה תיאור המשימה טיסת ווסטוק 4
זנב סוס (אנטומיה)

באנטומיה, זנב סוס (בלטינית: cauda equina) הוא כינוי למבנה הקיים אצל רוב החוליתנים בקצה התחתון של עמוד השדרה. המבנה מורכב משורשי עצבים המגיעים מחלקיו העליונים של חוט השדרה (עמוד השדרה ממשיך גם אחרי סוף חוט השדרה) האסופים יחד בצורה הדומה לשערות זנב של סוס. השם "זנב סוס" ניתן למבנה זה על ידי האנטומיסט הצרפתי אנדריאס לאזריוס במאה ה-17 בשל הדמיון המדובר. זנב סוס באדם הוא קבוצה של עצבים ספינליים ושורשי עצבים ספינליים, המורכבים מזוגות 2 עד 5 של העצבים המותניים (Lumbar), מזוגות 1 עד 5 של העצבים העציים (Sacral) וזוג אחד של עצב עצם הזנב (Coccygeal). כל העצבים הללו יוצאים מהקונוס הַלְּשַׁדִּי של עמוד השדרה (מבנה דמוי חרוט). העצבים שמרכיבים את זנב הסוס מעצבבים מוטורית את הירכיים, הברכיים, הקרסוליים, כפות הרגליים, הסוגר הפנימי של פי הטבעת והסוגר החיצוני של פי הטבעת. בנוסף, הם מעצבבים סנסורית את חיץ הנקביים, וכן מעצבבים פאראסימפתטית את שלפוחית השתן באופן חלקי. באדם עמוד השדרה גדל ומתפתח, בעוד שחוט השדרה מפסיק לגדול בינקות. לכן, לאחר הלידה, הקצה של זנב הסוס הוא באזור חולייה L3, בעוד שבמבוגרים הוא באזור חוליות L1-L2. אולם, בשל וריאציות אנטומיות שונות, קצה זנב הסוס במבוגרים יכול להיות באזור חוליות L3 עד T12. אזור זנב הסוס הוא אזור מועדף להזרקת חומרים (למשל חומרי הרדמה) או לשאיבת נוזלים. בלקיחת דגימה של נוזל מוחי שדרתי באמצעות ניקור מותני, מבצעים זאת באזור זנב הסוס של עמוד השדרה, כדי להימנע מפגיעה אפשרית בעצבים של חוט השדרה העלולה להתרחש בניקור החלקים הגבוהים יותר בחוט השדרה. תסמונת זנב הסוס חוט השדרה מדיה וקבצים בנושא זנב סוס בוויקישיתוף סיכום שיעור באנטומיה ארכנואידיטיס - תסמונת "זנב הסוס"(הקישור אינו פעיל) VIRTUAL Spine - Online Learning Resource Dissection of deep back and spinal cord video: great view of the Cauda Equina http://www.medschool.lsuhsc.edu/search/default.aspx?cx=012989503401987579181%3Adorjvt5fw4i&cof=FORID%3A10&ie=UTF-8&q=cauda+equina
המסורת היהודית-נוצרית

המסורת היהודית-נוצרית או יודאו-נצרות (באנגלית: Judeo-Christian) הוא מונח שמשמש משנות החמישים לתיאור המכנה המשותף בין היהדות לנצרות, כגון עשרת הדיברות. המונח משמש כדי לקבץ את הנצרות והיהדות יחדיו, בין אם בהתייחס לגזירה של הנצרות מהיהדות, להכרה של הנצרות בתנ"ך כמהווה את הברית הישנה, או לערכים שאמורים להיות משותפים לשתי הדתות. למסורת היהודית-נוצרית יש מקום מרכזי בדת האמריקאית (אנ') ומשתמשים ברעיון של המסורת היהודית-נוצרית בשביל לקדם מניעים בין דתיים. בשנים האחרונות ישנה תנועה אשר מנסה להכליל גם את האסלאם, תחת הקטגוריה של דתות אברהמיות. המונח גם שימש חוקרים כדי לדבר על הקשרים בין היהדות לנצרות בתקופת בית שני. כאשר משתמשים במושג בשביל לדבר על דתות אשר התפצלו מהיהדות ומהנצרות, משתמשים גם בדתות אברהמיות בצורה בעלת משמעות זהה. השימוש הראשון במונח "יהדות-נצרות" במובן ההיסטורי מתוארך לשנת 1839 ביומנו של ג'וסף וולף. לפני כן ניתן לראות שימושים תאולוגיים במונח, אשר דברו לרוב על ההפיכה התפלגות של הנצרות מהיהדות. לעומת זאת, המונח יהדות נוצרית שימש כבר בשנת 1644 בתור שם תואר, ובשנת 1841 שימש כבר לתיאור של אורחות חיים המשותפות ליהדות ולנצרות. ההתייחסות הראשונה לאתיקה המשותפת בין היהדות לנצרות הייתה ב-27 ביולי 1939. בשנות הארבעים של המאה ה-20 המושג צבר תהודה ברחבי אמריקה, כאשר ניסו להיפטר מהאנטישמיות בידי ביטוי של ערכים אמריקאיים, ופחות דתיים. בשנת 1952 ציטט דווייט אייזנהאואר את האבות המייסדים: "כול האנשים חוננו בידי יוצרם" במילים אחרות, לשיטת השלטון שלנו אין משמעות אלא אם היא מושתתת על אמונה דתית חזקה, וזה לא משנה מה היא. אצלינו כמובן היא תהיה היהדות-נצרות, אבל זאת חייבת להיות דת בה כול האנשים נבראו שווים. תומכים ברעיון היהדות-נצרות מצביעים על הטענה הנוצרית כי הנצרות נתמכת ומתקיימת בתור דת התלויה בתנ"ך. למרות שבברית החדשה ישנם טקסטים אשר לא מופיעים בברית הישנה וסדרם של הטקסטים שונים, כול הטקסטים שמופיעים בברית הישנה נמצאים בברית החדשה. למעשה, רוב הטקסטים בברית החדשה ובנצרות מקורם בברית הישנה ובכתבים יהודיים. דוגמה לגיבור יהודי אשר נפוץ גם בעולם הנוצרי הוא משה. עדי יהוה יהדות משיחית
Who's That Chick?

Who's That Chick? (בעברית: מי זו הפרגית הזו?) הוא שיר של הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה בהשתתפות הזמרת ריהאנה. השיר יצא לאור ב-22 בנובמבר 2010 כסינגל השלישי מאלבום האולפן הרביעי של גטה, One Love. הסינגל הגיע למעמד פלטינה כפולה באוסטרליה ולמעמד זהב בבריטניה. לקליפ צולמו 2 גרסאות - גרסת היום (גרסה כיפית וזוהרת) וגרסת הלילה (גרסה אפלה ומפחידה). סרטון השיר "Who's That Chick?" באתר יוטיוב
ארוורנים

הארוורנים (Arverni) היו אחד השבטים הגאלים הגדולים והחזקים בעת העתיקה אשר התגוררו באזור אוברן של צרפת המודרנית. היו ידועים בהתנגדותם לרומאים, אך גם שיתפו פעולה עמם וקיימו יחסי סחר ענפים עמם. הארוורנים הגיעו לשיא כוחם במאות ה-3 וה-2 לפנה"ס, אך לאחר תבוסת מלכם ביטואיטוס (Bituitus) בשנת 121 לפנה"ס הבכורה בגאליה עברה לסקוואנים (Sequani) ולאיידואים (Aedui). השבט התבלט בעת מלחמת גאליה (58 - 50 לפנה"ס) על ידי יוליוס קיסר. אחד מהאריסטוקרטים הצעירים של השבט, בחור בשם ורקינגטוריקס (Vercingetorix) הרים את נס המרד נגד הכיבוש הרומאי בשנת 52 לפנה"ס. למרות ניצחון במצור גרגוביה, הפסיד ורקינגוטריקס לקיסר במצור אלסיה והמרד הובס ושטחי השבט הוכפפו לשלטון רומי. מדיה וקבצים בנושא ארוורנים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טבעות צדק

טבעות צדק הן מספר טבעות פלנטריות שנוצרו מחלקיקי אבק המקיפות את כוכב הלכת צדק. מקורם של החלקיקים הוא בפני השטח של ירחים שעברו תהליך של סחיפה שמקורה בפגיעת מיקרומטאורואידים, מטאורואידים או שברים של שביטים ואסטרואידים שגורמת להתזת אבק. האבק המותז צובר מהירות גבוהה בשל כוח המשיכה הגדול של צדק, חודר עמוק לתוך קרקע הירחים, מתאדה, מתפוצץ וגורם להתזת אבק וחלקיקים. האבק והחלקיקים נעים במהירות כה גבוהה עד שהם משתחררים מכוח המשיכה של הירחים ונכנסים למסלול סביב צדק. לחלקיקים אלה אין צורה כדורית (אם היו כדוריים, קרוב לוודאי שמקורם היה בטיפות שהותכו ולא בסחיפה). החלקיקים בטבעות דומים לפיח אדום (חוץ מטבעת ההילה הכחולה או השקופה) בשל פני השטח של ירחי המקור שצבעם אדום. אין סימנים לקרח בטבעות. גשושיות וויאג'ר גילו שתי טבעות: הטבעת העיקרית, והטבעת הדקה. העדות הראשונה לטבעות סביב צדק הגיעה מצילום של ויאג'ר 1 ב-4 במרץ 1979. המידע שהגיע מגלילאו בשילוב עם סימולציות מחשב הראה שלצדק טבעת נוספת: טבעת ההילה. ניו הורייזונס גילתה טבעת חדשה: טבעת הימליה, מה שמעיד על כך שבירח הימליה פגע ירח קטן לא מזמן. הגרגרים שבטבעות מתפרקים ונטענים חשמלית לסירוגין כאשר הם עוברים באזור הצל של צדק. לשינויים שיטתיים אלה במטען החשמלי של חלקיקי האבק יש דינמיקה של אינטראקציה עם השדה המגנטי של כוכב הלכת. כתוצאה מכך חלקיקי אבק קטנים נדחפים אל מחוץ לגבול החיצוני של הטבעת וחלקיקים קטנים במיוחד משנים את זווית הנטייה שלהם או את נטיית מסלולם ביחס לכוכב הלכת. הטבעת מרוחקת מצדק 107,250 ק"מ בממוצע ועשויה מחלקיקי אבק שגודלם בין 0.6-1.4 מיקרון אשר נלכדו על ידי המגנטוספירה של צדק. צורת הטבעת כשל כעך. הטבעת מרוחקת מצדק 125,750 ק"מ בממוצע ועשויה משברים קטנים שמקורם בירחים אדרסטאה ומטיס. עשויה למעשה משתי טבעות אחת בתוך השנייה: שתי הטבעות מקיפות את הטבעת העיקרית, ושתיהן עשויות משברים מיקרוסקופיים שמקורם בשני ירחיו של צדק - תבה ואמלת'אה. טבעת אמלת'אה מרוחקת מצדק 155,500 ק"מ בממוצע וטבעת תבה מרוחקת מצדק 177,500 ק"מ בממוצע. הטבעת מרוחקת מצדק 11,460,000 ק"מ בממוצע ועשויה מגושי אבק מהירח הימליה. הטבעת דלילה, מקיפה את צדק בכיוון ההפוך מכיוון תנועתו של צדק סביב עצמו. גלילאו שידרה ארצה 36 תצלומים של הטבעות ושל ארבעת הירחים הפנימיים. טווח הזוויות בהן צפתה קאסיני בטבעת הראשית איפשר פיתוח תובנות ביחס לחלקיקים הנמצאים בטבעת מבחינת הדרך בה הם מפזרים את אור השמש: התגלה שלחלקיקים אין צורה כדורית. סרט שהופק מתצלומי חללית ה- ניו הורייזונס סיפק מבט חסר תקדים על האינטראקציה שבין הטבעות לירחים מטיס ואדראסטה המלווים אותה: תמונות אלה הראו שהטבעות יכולות להתפתח במהירות והשינויים יכולים להתגלות בטווח של שבועות וחודשים. מדיה וקבצים בנושא טבעות צדק בוויקישיתוף הטבעות של צדק, באתר "הידען"
דניאלה שמי

דניאלה שמי (30 ביוני 1943 – 16 באפריל 2016) הייתה סופרת, עיתונאית וסאטיריקנית ישראלית. שמי נולדה באיטליה לפלורה ואיזי דורון, בני יהדות יוגוסלביה, במשפחה בת שני ילדים. לה אח הצעיר ממנה בעשר שנים. עלתה לישראל עם משפחתה בגיל שמונה וגדלה בירושלים. לאחר שירותה הצבאי עברה להתגורר בתל אביב ועבדה בעבודות מזדמנות. בגיל 21 נישאה לגבריאל מוקד, עד גירושיהם כעבור שלוש שנים. בשנת 1970 החלה לעבוד בחברת "אל על", נישאה בשנית לסופר אהרן שמי (עד מותו ב-2010) ונולדו להם שני בנים. בשנת 1980 התפטרה מ"אל על", ונסעה עם בני משפחתה לטיול של חצי שנה בארצות הברית. לאחר מכן החלה לעבוד כעיתונאית במשך כ-25 שנים בשבועון "העולם הזה" ובעיתון "ידיעות אחרונות" בטור "דניאלה יקרה" וכעשר שנים בתוכנית הסאטירה בגלי צה"ל "יתוש בראש". בהמשך כיכבה בתוכנית בישול בטלוויזיה. היא השתתפה בתוכנית "אין עם מי לדבר" בערוץ 2, לצידם של הצייר יאיר גרבוז, המאייר דני קרמן, בעלה אהרן שמי, המוזיקאי יאיר ניצני, המשורר יהונתן גפן, השחקנית אודיה קורן ונשיא המדינה לימים רובי ריבלין. שמי התגוררה ביפו. בנה גיא היה גיטריסט בלהקת "מרסדס בנד". שמי נפטרה בשנת 2016 בגיל 72 לאחר התמודדות עם מחלה קשה. לבקשתה נטמנה בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. מטבח, שני חדרים וסלון לא גדול, תל אביב: רכנגולד – עירית שגיב, 1986. (עצות, מתכונים, סודות וקוריוזים) דניאלה יקרה: שאלות לעיתון ותשובות שהגיעו להן; עריכה: טובי סופר, תל אביב: פואטיקה – הוצאה לאור, תשמ"ז 1987. בישול בצ'יק צ'ק; צילומים: נלי שפר, ירושלים: כתר, 1989. (ספר בישול לילדים שמכר לאורך השנים כ-80 אלף עותקים) איך לעצבן את האישה שלך: המדריך השלם!; איורים: איתן קדמי, ירושלים: כתר, 1995. הלן פיין ושרי שניידר, הכללים: (איך לכבוש את לבו של הגבר האידיאלי); תרגום ועיבוד: דניאלה שמי, תל אביב: קשת, 1995. איך לעצבן את הגבר שלך; איורים: איתן קדמי, ירושלים: כתר, תשנ"ז. מדיה וקבצים בנושא דניאלה שמי בוויקישיתוף דניאלה שמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מידע על דניאלה, שמי בקטלוג הספרייה הלאומית מפרי עטה: "'אני אתגבר', הבטיח אחי, ואני האמנתי לו", באתר ynet, 10 באוגוסט 2005 בעקבות מותה: רן בוקר, העיתונאית דניאלה שמי הלכה לעולמה, באתר ynet, 16 באפריל 2016 אטילה שומפלבי, "ההומור היה השפה הטבעית של דניאלה שמי", באתר ynet, 17 באפריל 2016 גילי איזיקוביץ, העיתונאית והסופרת דניאלה שמי מתה בגיל 72, באתר הארץ, 16 באפריל 2016 דניאלה שמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דניאלה שמי, דף שער בספרייה הלאומית העיתונאית דניאלה שמי הלכה לעולמה, באתר ynet, 16 באפריל 2016 אירית רותם, גם זה וגם זה, מעריב, טורים 4–5, 10 בספטמבר 1986.
פוסגן

פוסגן הוא תרכובת שנוסחתה המולקולרית COCl2, בחומר נעשה שימוש כנשק כימי במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמלחמת סין–יפן השנייה והוא משמש כריאגנט תעשייתי חשוב בייצור חומרי גלם לתרופות ותרכובות אורגניות אחרות. בריכוזים נמוכים ריחו כשל חציר או דשא קצוץ ובכמויות מזעריות הוא מופיע באופן טבעי מפרוק או שרפה של תרכובות אורגניות המכילות כלור. כפי שחוזה מודל VSEPR המולקולה מישורית וגודל הזווית כלור־פחמן־כלור הוא 111.8°. אורך הקשר הכפול C=O הוא 1.18Å ואורך הקשר C-Cl הוא 1.74Å. בתעשייה מייצרים פוסגן בתגובה של פחמן חד־חמצני (CO) עם גז כלור כשפחם פעיל משמש כזרז: C O + C l 2 ⇒ C O C l 2 {\displaystyle CO+Cl_{2}\Rightarrow COCl_{2}} התגובה היא אקסותרמית. שינוי האנתלפיה הוא Δ H = − 107.6   k J / m o l {\displaystyle \Delta H=-107.6\ kJ/mol} ולכן הריאקטור חייב להיות מקורר. מעל ל־200°C הפוסגן מתפרק שוב ל־CO ולכלור קבוע שיווי המשקל ב־300K‏ Keq(300K) = 0.05. בשל בעיות בטיחות, פוסגן כמעט תמיד מיוצר ונצרך באותו מפעל. התפוקה העולמית של החומר עמדה בשנת 1989 על 2.74 מיליון טון. השימוש העיקרי בפוסגן הוא בייצור איזוציאנטים - תרכובות מהצורה R-N=C=O כדוגמת מתיל דיפניל דיאיזוציאנט (MDI) המשמש ליצור פוליאוריתן. איזוציאנטים מפיקים בתגובה של אמין עם פוסגן. R N H 2 + C O C l 2 ⇒ R N = C = O + 2 H C l {\displaystyle RNH_{2}+COCl_{2}\Rightarrow RN=C=O+2HCl} בייצור פוליקרבונט מגיבים פוסגן עם ביספנול A H O C R 2 − X − C R 2 O H + C O C l 2 ⇒ 1 / n [ O C R 2 − X − C R 2 O C ( O ) − ] n + 2 H C l {\displaystyle HOCR_{2}-X-CR_{2}OH+COCl_{2}\Rightarrow 1/n[OCR_{2}-X-CR_{2}OC(O)-]_{n}+2HCl} רעילותו הגבוהה של פוסגן נובעת מהתגובה של החומר עם חלבונים בנאדיות הריאה המונעת חילופי גזים ומביאה לחנק. פוסגן מגיב עם קבוצות אמין ויוצר קשרים צולבים בין שרשראות חלבון. סף זיהוי הריח באוויר - 0.4ppm גבוה פי 4 מערך החשיפה התעשייתי המותר (TLV). מדיה וקבצים בנושא פוסגן בוויקישיתוף יובל מלחי, 58. המלחמה הגדולה - ורדן וברוסילוב/ פרק 58: המלחמה הגדולה - ורדן וברוסילוב, באתר "קטעים בהיסטוריה", 30 באוגוסט 2012 פוסגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ישראל יצחק רייזמן

הרב ישראל יצחק הלוי רייזמן (א' באדר תרמ"ט, 2 בפברואר 1889 – ז' באדר תשכ"ט, 25 בפברואר 1969) היה דיין ומורה הוראה חסידי-ירושלמי, חבר בית הדין של העדה החרדית, וראב"ד קהילות החסידים בירושלים. הוא היה חבר בהרכב בית הדין השני והדומיננטי מאוד של העדה החרדית, משנת 1948 עד 1969, ביחד עם הרב פנחס עפשטיין והרב דוד יונגרייז. נולד בעיר העתיקה לר' נתנאל. אביו עלה לארץ ישראל מפראגא, פרבר של ורשה, ונסע לחצרותיהם של החידושי הרי"ם, רבי אברהם מטשכנוב ורבי ישעיה מושקט מפראגא. נישא לשרה חיה, בתו של רבי שלום לייב אייזנבך, מחבר ספר "באר יצחק". היה תלמידם של רבי שניאור זלמן מלובלין, ה"תורת חסד", ורבי אברהם שמחה הורוביץ מבארנוב. היה חסידו של רבי דוד צבי שלמה בידרמן, הרבי מלעלוב. בהמשך היה מקורב לאדמו"רי גור, רבי אברהם מרדכי אלתר ובנו רבי ישראל. למד קבלה מרבי חיים שאול דוויק הכהן. הרב יוסף חיים זוננפלד ביקשו לכהן כדיין בבית הדין של העדה החרדית אך הוא סירב. בשנת תש"ב, נענה לבקשתו של הרב יוסף צבי דושינסקי והחל לכהן כדיין. בהמשך החל גם לכהן כראב"ד קהילות החסידים, על מקום הרב ישראל זאב מינצברג. מסר שיעורי תורה רבים במספר בתי כנסיות בירושלים. נודע בידיעותיו המופלגות, והתבלט בחזרותיו המרובות על הש"ס והשולחן ערוך. היה שותף להקמת ישיבת שפת אמת בירושלים. שימש גם כגבאי צדקה, ומצעירותו נהג לאסוף כסף לצורכי שבת לעניים. בצוואתו ביקש לא לכתוב על מצבתו תוארי כבוד, ולא להספידו. נקבר בחלקת פולין בהר הזיתים. בתו היחידה, גולדה לאה, נישאה לרבי שלום סאפרין, האדמו"ר מקומרנה. הוא חינך ולימד את הרב לייב מינצברג, שהיה שכנו והתייתם מאביו בילדותו.
סומכוס (פירושונים)

סומכוס הוא כינוים בתעתיק עברי של כמה אישים בעלי שמות יווניים שונים: האם התכוונתם ל... סומכוס (Somachos) – תנא בן הדור החמישי של תקופת התנאים, תלמידו של רבי מאיר סומכוס (Symmachus) – מתרגם, אולי ממוצא שומרוני, שהתגייר והתנצר, בן המאה ה-2, מהמעבדים הנוצרים לתרגום השבעים קווינטוס אורליוס סימכוס
Job Entry SubSystem

Job Entry Sybsystem בראשי תיבות JES הוא רכיב במערכת ההפעלה MVS, מערכת ההפעלה OS/390 ומערכת ההפעלה z/OS של חברת IBM. רכיב זה של מערכת ההפעלה משמש לקליטת עבודות בתורים, להכנסתן לביצוע ולהכנסתן לתורים לביצוע כתיבת הפלט ליחידות היקפיות, כגון: מדפסות. תחת מערכות הפעלה אלו ניתן להריץ שני סוגים של מערכות JES: המערכת הראשונה נקראת JES2 והיא התפתחה מה-(Houston Automatic Spooling Priority (HASP. היא נועדה לשימוש על ידי מתקנים שבהם מחשב אחד או שני מחשבים המשתפים ביניהם את תורי העבודות. המערכת השנייה נקראת JES3. בתת-מערכת זו השתמשו בדרך כלל ארגונים ששיתפו תורים בין שלושה מחשבי מיינפריים או יותר. אחד המחשבים, שימש כמנהל מערכות התורים של יתר המחשבים. ה-JES3 התפתח מ-(Attached Support Processor (ASP. במערכות ASP אחד המחשבים לא ביצע עבודות, אלא ניהל תורים של יתר המחשבים. ה JES משתמש בשני קבצים: SPOOL ו-Checkpoint. ב SPOOL הוא קובץ גדול בו מאוחסן המידע של העבודות בתורים השונים. את נפח האחסון העיקרי של ה SPOOL תופסות עבודות הממתינות להדפסה. כאשר אותו SPOOL משרת יותר ממחשב אחד ב JES2 הוא נקרא (Multi Access Spool (MAS. ה-Checkpoint הוא קובץ קטן המכיל מידע על תורים והצבעות על מיקומה של כל עבודה ב-SPOOL. ה-Checkpoint הוא קובץ קריטי ל-JES. פגיעה בו פירושה אובדן כל העבודות הממתינות בתורים לביצוע ולהדפסה. בגלל רגישותו מוחזקים שני העתקים של קובץ זה. עיבוד מהיר של המידע ב-Checkpoint הכרחי לצורך עבודה יעילה של מערכת ההפעלה, לפיכך קיימים מנגנונים המשפרים את מהירות הקריאה ממנו ואת מהירות הכתיבה אליו. בכל אחד מהתורים ניתן לתת עדיפויות שונות לעבודות שונות. מנגנוני העדיפויות, עשויים לקבוע את סדר ביצוע העבודות. תורי המתנה לביצוע התורים להמתנה לביצוע נבנים על בסיס כרטיסי הפיקוח המגדירים את העבודה. בסביבת מערכות הפעלה שבהן פועל ה JES, ההגדרות מתבצעות בשפת תסריטים פשוטה הנקראת: (Job Control Language (JCL. תור לביצוע בתור זה נכללות עבודות המתבצעות במערכת ההפעלה. העבודות עברו מהתור להמתנה ונטענו לזיכרון המרכזי של המחשב באמצעות רכיב במערכת ההפעלה הנקרא Initator. תורי הדפסה עבודות ממתינות לתורי הדפסה לפי מאפיינים שונים, כגון: סוג המדפסות או האתר בו ממוקמות המדפסות. ארגון יכול להתאים את האופן שבו עובד ה-JES לצרכים הייחודיים שלו. ההתאמה נעשית באמצעות תוכניות בשפת אסמבלר, שעובדות בשיתוף עם ה JES. תוכניות אלה נקראות Exits. התוכניות מקבלות פרמטרים מה-JES, מבצעות עיבוד ומחזירות לו את תוצר העיבוד. Spooling z/OS OS/390 What is JES?, IBM > JES2 compared to JES3, IBM > What is JES?, IBM המונח מחשב בהקשר זה הוא מופע של מערכת ההפעלה. בשנים הראשונות של שימוש ב-JES זה היה מחשב פיזי. מאוחר יותר התפתחו מנגנונים המאפשרים חלוקת מחשב פיזי אחד לשני מופעים או יותר של מערכת ההפעלה. JES2 compared to JES3? , IBM
Wait Your Turn

Wait Your Turn (בעברית: חכה לתורך) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מאלבום האולפן הרביעי שלה, Rated R. השיר יצא ב-13 בנובמבר 2009 לא כסינגל רשמי אלא כסינגל שיווקי, על מנת לקדם את האלבום לפני יציאתו. השיר נכתב על ידי מייקל אריקסן, טור אריק, סאול מילטון, וויל קנרד וריהאנה. הקליפ לשיר צולם ב-16 באוקטובר 2009 בניו יורק ובוים על ידי אנטוני מנדלר, שבעבר ביים לריהאנה קליפים עבור השירים "Take a Bow" ו-"Rehab". הקליפ יצא רשמית ב-9 בנובמבר 2009. בריאיון עם חדשות MTV, הבמאי דיבר על הקליפ ועל ההשראות מאחוריו: "צילמנו את הקליפ באמצע חודש אוקטובר ביום קר בניו יורק. האווירה הייתה נהדרת... זה היה הקליפ הראשון לאלבום, אז מן הסתם שכולנו התרגשנו ורצינו לתת את מיטב יכולתנו. ריהאנה ואני דיברנו לעומק על ליצור חתיכה מחוספסת, גולמית ויותר בכיוון של קליפ רחוב מאשר חתיכה קלאסית ויפה... אהבנו את האנרגיה של סרטוני היפ הופ ישנים שנעשו בלי הרבה משאבים." מידע על היצירה "Wait Your Turn" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Wait Your Turn" באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפאו אם וילדן קייזר

שְפָאוּ אָם וִילְדֶן קָייזֶר (בגרמנית: Scheffau am Wilden Kaiser) היא עיירה במחוז קופשטיין, באזור האוסטרי זלאנד. העיירה ממוקמת 8.5 ק"מ דרום-מזרח מקופשטיין, ו-13 ק"מ צפון-מערב מקיצביהל, והיא בעלת שלושה תתי-מחוזות. מקור ההכנסה העיקרי הוא תיירות קיץ; בבעלות הכפר אזור שחייה ציבורי ומתגוררים בו 1355 תושבים. אגם הינטרשטיינר ממוקם מחוץ לכפר – האגם הגדול ביותר בעמק וילדר קייזר. מדיה וקבצים בנושא שפאו אם וילדן קייזר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שפאו אם וילדן קייזר
צבים ימיים

צבים ימיים (שם מדעי: Cheloniidae) הם המשפחה הגדולה ביותר של צבי ים היום. במשפחה יש 5 סוגים ו-6 מינים (רובם יחידים בסוגם). אלו הם צבים החיים באוקיינוס, בעיקר באזורים הטרופיים, כל חייהם ורק הנקבות עולות לחוף להטיל ביצים. כל צבי הים נמצאים בסכנת הכחדה עקב עליית פני הים, ציד ופגיעה בשמורות החוף, בהם באות הנקבות כל שנה להטיל ביצים, אותם הם מוצאות על ידי שימוש בשדה מגנטי של כדור הארץ. עוד סכנות הם ספינות ואופנועני ים שהצבים נתקלים בהם ונפצעים, שקיות פלסטיק שנראות כמו מדוזה והצבים אוכלים אותם ונחנקים, זיהום ממי שופכין תעשייתיים וכן רשתות דיג התופשות את הצבים ולא מאפשרות להם לעלות לנשום והם טובעים. לחופי ישראל מגיעים ארבעה מינים: צב ים ירוק, צב ים חום, צב ים קרני וצב ים זיתני. משפחה צבים ימיים (Cheloniidae) תת-משפחה Carettinae סוג ומין יחיד צב ים חום (Caretta caretta) סוג צב ים רידלי (Lepidochelys) מין צב ים רידלי (Lepidochelys kempii) מין צב ים זיתני (Lepidochelys olivacea) תת-משפחה Cheloniinae סוג ומין יחיד צב ים ירוק (Chelonia mydas) סוג ומין יחיד צב ים קרני (Eretmochelys imbricata) סוג ומין יחיד צב ים שטוח-גב (Natator depressus) אלופלורון (Allopleuron) Argillochelys Cabindachelys Carolinochelys Catapleura Erquelinnesia גיגנטטיפוס (Gigantatypus) Glyptochelone Itilochelys Lytoloma Osteopygis Pampaemys Peritresius Porthochelys Prionochelys Retechelys Tasbacka Thinochelys Miocaretta פופיגרוס (Puppigerus) Syllomus Procolpochelys צב ים ירוק צב ים קרני צב ים חום צב ים רידלי צב ים זיתני צב ים שטוח-גב מדיה וקבצים בנושא צבים ימיים בוויקישיתוף צבים ימיים, באתר ITIS (באנגלית) צבים ימיים, באתר NCBI (באנגלית) צבים ימיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבים ימיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבים ימיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקוואנים

הסקוואנים (בלטינית: Sequani) היו אחד משלושת השבטים הגאלים הגדולים בעת העתיקה, יחד עם האיידואים והארוורנים. הסקוואנים התגוררו באגן הצפוני של נהר סון ועמק הרי היורה, בשטח שחופף פחות או יותר לשטחם של המחוזות פרנש-קונטה וחלק מבורגון בצרפת המודרנית. מספר שנים לפני מלחמת גאליה כרתו הסקוואנים ברית עם חלק מקואליציית השבטים הגרמאנים - הסואבים (Suebi) בראשותו של אריוביסטוס (Ariovistus), וניצחו בעזרתם את יריביהם האיידואים. היחסים בין הסקוואנים לסואבים התדרדרו עד מהרה והסקוואנים שמחו על התערבותו של יוליוס קיסר בענייני גאליה כאשר רומא פלשה לגאליה בתואנה של הגנה על הגאלים מפני הגרמאנים. בסופו של דבר יוליוס קיסר שהה בגאליה שמונה שנים במהלכן כבש את כולה. הסקוואנים צידדו בו בהתחלה, אך בהמשך הצטרפו למרד של ורקינגטוריקס בשנת 52 לפנה"ס. לאחר כיבושה של גאליה היו לחלק מהאימפריה הרומית. מדיה וקבצים בנושא סקוואנים בוויקישיתוף סקוואנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.