laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נוטה

האם התכוונתם ל... נטייה הטיה (פירושונים) אישים ששמם "נוטה" לואיק נוטה (Nottet) - זמר בלגי קסאי נוטה (Note) - נשיא איי מרשל בשנים 2000–2008
אצטדיון בולנפלטור

אצטדיון בולנפלטור הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר דרמשטאדט המשמש כמגרשן הביתי של קבוצת הכדורגל דרמשטאדט 98 ושל קבוצת הפוטבול דרמשטאדט דיאמונדס. האצטדיון מסוגל לקלוט 16,500 צופים במשחקי הבונדסליגה כולל יציעי עמידה. בשנת 2016 שוה שם האצטדיון למשך עונת אחת ל"אצטדיון יונתן היימס על בולנפלטור", על שם אוהד הקבוצה שנפטר. מראה היציע המרכזי בשנת 2023 מראה האצטדיון בשנת 2019 בזמן בניית אחד היציעים מחדש מראה האצטדיון בשנת 2006 מדיה וקבצים בנושא אצטדיון בולנפלטור בוויקישיתוף האצטדיון באתר של דרמשטאדט 98
גלזנר

גלזנר או גלסנר (Glassner וגם Glæsner) הוא שם משפחה ממקור גרמני, שפירושו זגג. האם התכוונתם ל... אריק גלסנר – סופר, מבקר וחוקר ספרות ישראלי יבגניה גלזנר – אתלטית מצטיינת פולנית-יהודיה משפחת גלזנר – שושלת רבנית אורתודוקסית בקלויזנבורג, בירת טרנסילבניה משה שמואל גלזנר – מרבני טרנסילבניה, רב הקהילה האורתודוקסית של קלויזנבורג מאס גלסנר – שחיין דני
אברהם אשר (רב)

אברהם אשר (בהולנדית: Abraham Asscher; ‏ 16 ביוני 1884, אמסטרדם - 10 במאי 1926, לוגאנו) היה רב בהולנד. אשר היה בנם של אליעזר אשר ורוזלי ואן-הס. בשנת 1919 נשא לאישה את הסופרת והמחנכת קלרה פינקהוף. נולדו להם שישה ילדים (שניים מהם נרצחו בשואה). אשר למד בסמינר היהודי באמסטרדם, בניהולם של יוסף צבי דינר ואחריו פ. י. ב. גוביטס. בשנת 1913 קיבל דיפלומה של "מורה". הוא לימד זמן מה בסמינר בו למד. אחר כך שימש כמורה לשפות קלאסיות בגימנסיה באוטרכט ולאחר מכן בעיר סנייק. בשנים 1918–1919 כיהן כרב בית הכנסת ההולנדי האשכנזי הראשי באמסטרדם. בשנת 1919 הוא מונה מטעם בית הכנסת לרב הראשי של מחוז חרונינגן. אשר תמך בציונות והיה הרב הציוני הראשון והחשוב בהולנד. עקב מחלה, עבר אשר בשנת 1926 ניתוח בשווייץ. הוא נפטר שם בגיל 41 ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר חרונינגן. קלרה אשר-פינקהוף מדיה וקבצים בנושא אברהם אשר בוויקישיתוף ראו הערך Nederlands Israëlietisch Seminarium בוויקיפדיה ההולנדית. ראו הערך Joseph Hirsch Dünner בוויקיפדיה ההולנדית וכן הערך Joseph Zevi Hirsch Dünner בוויקיפדיה הגרמנית. ראו הערך Moré בוויקיפדיה ההולנדית. על בית הכנסת הזה - ראו הערך Nederlands-Israëlietische Hoofdsynagoge בוויקיפדיה ההולנדית. "Opperrabbijn A. Asscher" in Nieuw Israëlietisch Weekblad, 14 maart 1919 ראו הערך Joodse begraafplaatsen (Groningen) בוויקיפדיה ההולנדית. הערך מתורגם מהערך Abraham Asscher (1884-1926) בוויקיפדיה ההולנדית.
Brave New World

Brave New World (בעברית: עולם חדש מופלא) הוא אלבום האולפן ה-12 של להקת המטאל הבריטית איירון מיידן. האלבום ראה אור בתאריך 29 במאי 2000. זהו האלבום הראשון של הלהקה בהרכבה הנוכחי. Brave New World הוא אלבום חזרתם של סולן הלהקה ברוס דיקינסון והגיטריסט אדריאן סמית' ללהקה. האלבום עורר הרבה ציפיות מעורבות בדאגה, האם בזכות חזרתם של אדריאן וברוס באמת תצליח ליצור מוזיקה באותה רמה של האלבומים הישנים? האלבום נעשה בסגנון הקודר והמאופק שאפיין את קריירת הסולו של דיקינסון, תוך התרחקות לא רק מהסגנון המסורתי של איירון, אלא אף מסגנון המטאל המסורתי כולו לכיוון הפרוגרסיב מטאל.[דרוש מקור] האלבום לא מכר כמו האלבומים הישנים עם ברוס, אך ניתן ליחס לזה את ירידת הפופולריות של הלהקה ושל הרוק בעולם מאז, ולאו דווקא לשפוט לפיכך את איכות האלבום. יש שהתאכזבו מהאלבום ושללו את הכיוון החדש אליו שאפה מיידן, ויש שמעריכים אותו מאוד ורואים אותו כאלבום שהחזיר את מיידן למסלול אחרי נפילת הפופולריות בימי ביילי. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סטיב האריס אלא אם צוין אחרת.  ברוס דיקינסון - סולן סטיב האריס - גיטרה בס אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית דייב מארי - גיטרה חשמלית יאניק גרס - גיטרה חשמלית ניקו מק'בריין - תופים מידע על האלבום Brave New World באתר MusicBrainz מידע על האלבום Brave New World באתר AllMusic האלבום Brave New World באתר Discogs האלבום Brave New World באתר ספוטיפיי האלבום Brave New World באתר יוטיוב
המדינה הלאומית-לגיונרית

המדינה הלאומית-לגיונרית (ברומנית: Statul Național-Legionar) היה השם הרשמי של ממלכת רומניה בתקופה של 134 ימים, בין 14 בספטמבר 1940 ובין 14 בפברואר 1941. המדינה הלאומית-לגיונרית נוסדה בעקבות ברית בין הגנרל יון אנטונסקו והתנועה הלגיונרית בהנהגת הוריה סימה, ברית שהולידה את ממשלת יון אנטונסקו השנייה, הדיחה את קרול השני, מלך רומניה ותפסה את השלטון ברומניה תחת הנהגה סמלית של מיכאי הראשון, מלך רומניה. על פי צו שפורסם על ידי המלך מיכאי בעיתון הרשמי נקבע: המדינה הרומנית הופכת למדינה לאומית-לגיונרית. התנועה הלגיונרית היא התנועה המוכרת היחידה במדינה החדשה ומטרתה לעלות את המורל והמצב הכלכלי של העם הרומני ולפתח את כוחותיו היצירתיים. הגנרל יון אנטונסקו הוא קונדוקטורול (המנהיג העליון) של המדינה הלגיונרית וראש המשטר הלגיונרי. הוריה סימה הוא מנהיג התנועה הלגיונרית. החל ממועד זה נפסק כל ריב אחים. המדינה הלאומית-לגיונרית הגדירה עצמה כ"לאומית-נוצרית" ו"טוטליטרית". התנועה הלגיונרית הייתה תנועה אנטישמית מוצהרת ועם הגעת אנשיה לעמדות שלטוניות פעלה לנקום במי שרדף אותה בעבר, לפגוע ביהודים וברכושם ולהעשיר את אנשיהם ואת קרנותיהם. בחקיקה נמשכה המגמה של חקיקה אנטישמית מפלה ובתקופת המדינה הלאומית-לגיונרית חוקקו מעל 20 חוקים נגד היהודים. חוקקו גם חוקים שהפלו לטובה את המיעוט הגרמני ברומניה. בתקופת המדינה הלאומית-לגיונרית הוקם גוף חדש, המשטרה הלגיונרית, גוף ביצועי, צבאי למחצה, לפי הדוגמה הנאצית. המדינה הלאומית-לגיונרית הונהגה על ידי שני כוחות שכל אחד מהם שאף להנהגה בלעדית והיו קיימים ביניהם מתחים שהלכו וגברו, במיוחד בנושא הטיפול ביהודים. שני הגופים היו בעד הדרת היהודים ושוד רכושם, אך בעוד אנטונסקו ותומכיו רצו לעשות זאת בצורה הדרגתית, כדי לא לפגוע בכלכלה הרומנית ואת רכוש היהודים רצו לנתב לאוצר המדינה, הלגיונרים רצו לעשות זאת מהר ככל האפשר ואת רכוש היהודים לנתב לכיסיהם. המתח בין שני המחנות הלך וגבר והגיע לשיאו במרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט, שהיוו אקורד הסיום בשותפות הזאת - עם דיכוי המרד, אנטונסקו הרכיב את ממשלתו השלישית, ללא נציגים של התנועה הלגיונרית, הכריז על סוף המדינה הלאומית-לגיונרית ועבר למשטר של דיקטטורה צבאית בראשותו. השואה ברומניה, המדינה הלאומית לגיונרית ונסיונותיה לפתור את "הבעיה היהודית" Ilarion Țiu, Mișcarea Legionară după Corneliu Codreanu (ברומנית) STATUL NAŢIONAL LEGIONAR - Bilanţul unei guvernări (septembrie 1940 – ianuarie 1941) המדינה הלאומית לגיונרית - מאזן של שלטון (ספטמבר 1940 - ינואר 1941) באתר של פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה
אפודי הזהב

אפודי הזהב או פסיון זהוב (שם מדעי: Chrysolophus pictus) הוא מין של פסיון גדול מסדרת התרנגולאים החי בטבע באזור מערב סין. הוא הופץ על ידי האדם גם לאזורים אחרים. לפסיון צבעים זהובים ובוהקים ומכאן שמו. אורכו של אפודי בוגר 90–105 ס"מ. זנבו הארוך מהווה כשני שלישים מאורכו. לפסיונים הזכרים לבוש מרשים וצבעוני: על ראשם ציצת זהב עם קצה אדום; מתחת צוארם מעין מניפה כתומה, מפוספסת בשחור; הבטן אדומה; הגב והכנפיים ירוקים עם מעט כחול; הרגליים צהובות, והזנב אפור-לבן מנוקד. הנקבות אפורות ומוסוות טוב יותר. הן קטנות מהזכרים ומגיעות בדרך כלל רק לאורך 70 ס"מ. זנבן קצר בהרבה. הפסיונים חיים ביערות הרריים במערב סין, ביערות סבוכים. הם ביישנים ונסתרים ונדיר לצפות בהם. כמו רוב התרנגולאים, הם נוטים לשהות הרבה על הקרקע, ולא לעוף אלא בשעת סכנה. בלילות הם לנים על ענפי עצים. בגלל צבעיו המרשימים אפודי הזהב הופץ על ידי האדם לאזורים אחרים כגון לבריטניה. מזונם העיקרי הוא עלים, זרעים, פירות יער וחסרי חוליות קטנים. מצב השימור של אפודי זה הוא ללא חשש. פסיון מצוי תרנגול בנקיבה טווס מצוי מדיה וקבצים בנושא אפודי הזהב בוויקישיתוף אפודי הזהב, באתר ITIS (באנגלית) אפודי הזהב, באתר NCBI (באנגלית) אפודי הזהב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אפודי הזהב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אפודי הזהב, באתר GBIF (באנגלית) אפודי הזהב באתר הרשימה האדומה של IUCN כך באתרי גני חיות ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם זיבצנר

מנחם זיבצנר (נקרא גם: מנחם זיבצינר ובאנגלית: Menachem Zibziner; נולד ב-12 ביולי 1964) הוא גיטריסט, מלחין, ומפיק מוזיקלי. מנחם זיבצנר נולד וגדל בחיפה שם צמח ופעל בסצנת הרוק והבלוז של שנות השמונים. בגיל 17 ניגן גיטרה בלהקת הרוק החיפאית "קילר הלוהטת". בגיל 19 עבר לתל אביב ומאז יצר והשתתף בהרכבים רבים ועם אמנים ידועים בארץ ובחו״ל כגון להקת הג'אז "מינואט", גלעד עצמון, אלברט בגר, Kenwood Dennard, Jay Rodriguez, קבוצת טררם, קרן מלכה ורבים אחרים. זיבצנר נטל חלק על הבמה ומאחוריה במספר גדול של מופעים פסטיבלים ואירועי תרבות והיה שותף ליצירה והוצאה של מספר אלבומים בתחומי יצירה שונים. ב-1988 הקים זיבצנר יחד עם חבריו את רביעיית הג׳אז "מינואט", שפעילה עד היום. זיבצינר הקליט עם הרביעייה ארבעה אלבומים והשתתף איתה במופעים רבים ובפסטיבלים בישראל ובארצות אחרות. התקליט הראשון של ההרכב ״ריקוד ראשון״, נמכר באופן חסר תקדים באלפי עותקים ועדיין נחשב כתקליט הג׳אז הישראלי הנמכר ביותר בכל הזמנים.[דרושה הבהרה] בשנות ה-2000 עסק מנחם ביצירה והפקה של מוזיקה אלקטרונית-אקוסטית, השתתף במספר פרויקטים והרכבים המשלבים הלחנה עיבוד והופעות חיות כגון ההרכבים "פאקה" ו-"Compulsive Disorder״ (אמביינט וD&B אקוסטי), "טררם" (הרכב כלי הקשה/מולטימדיה) ועוד. בנוסף עסק בנגינה והפקה מוזיקלית של מספר הצגות לתיאטרון, הלחין וערך מוזיקה מקורית למופע "מלמעלה" ולמופע "אדום" של סאלי אן פרינדלנד שעלו בסוזן דלל במסגרת פסטיבל "מחול לוהט". מנחם עסק גם בעבודת אולפן הכוללת הקלטות, מיקסים ומאסטרינג בין היתר באולפן אישי בביתו. זיבצנר נשוי ואב לארבעה ילדים, יזם ותיק בתחום ההיי-טק בו הוא עוסק למחייתו, בנוסף הוא רוכב ועיתונאי בתחום אופני שטח במגזינים שונים. ג'אז אינסטרומנטלי: שניים חופשי, "Two and Free״, 1988 רביעיית הג׳אז מינואט, "ריקוד ראשון", 1989 רביעיית הג׳אז מינואט, "סיפורו של פטריסיו", 1992 רביעיית הג׳אז מינואט, "הנהר הנצחי", 1995 עם גלעד עצמון, "The Night Before", 1996 הופעה חיה בקמלוט עם ״Jay Rodriguez״, 1998 רביעיית אלברט בגר, ״Art Of The Moment״, 2000 רביעיית הג׳אז מינואט, "הופעה חיה", 2017 מוזיקה אלקטרונית / מחול: אוסף עבודות, ״Dance & Drama" אלבומים נוספים שבהם השתתף: שירלי יובל-יאיר, ״לחשוב כמו מצלמה״, 1992 הרכבים: קילר הלוהטת, 1980, גיטריסט פילין בלוזי, "Feeling Bluesy״, 1982-1984, גיטריסט, מייסד דיאז, 1986, גיטריסט, מלחין חמש בש, 1986-1988, גיטריסט מייסד כחול, 1998, גיטריסט שניים חופשי, ״Two and Free״, 1988-1990, גיטריסט, מייסד מינואט, 1988-2024, גיטריסט, מייסד רביעיית אלברט בגר, 1998-2000, גיטריסט פאקה, 2002-2003, גיטריסט ומייסד טררם, 2000-2003, גיטריסט מלחין ומפיק מוזיקלי קרן מלכה, "The K. Malka Project״, 2002-2004, מפיק מוזיקלי, מלחין, גיטרות, קלידים להקת "Compulsive Disorder״, 2003-2005, מחשב, קלידים, גיטרה, מייסד להקת "Urbans״, 2005-2007, גיטרה, קלידים, מייסד שלישיית "Jazzlans״, 2012-2014 גיטריסט אורח מנחם זיבצנר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מנחם זיבצנר, באתר בנדקמפ הערוץ הרשמי של מינואט ב-Youtube - כל האלבומים המלאים והסרטונים מהופעות חיות ערוץ היוטיוב של זיבצנר, קטעים מהופעות חיות של מינואט, רביעיית אלברט בגר, קרן מלכה ועוד, Youtube דף אומן ב-Spotify. קיים דף דומה גם בכל אפליקציות הסטרימינג המקבילות. כל האלבומים של להקת מינואט ב-Spotify אלבום Art Of The Moment של אלברט בגר, בו מנגן מנחם זיבצנר ב-Spotify
אנדרה קויפרס

אנדרה קויפרס (בהולנדית: André Kuipers; נולד ב-5 באוקטובר 1958 באמסטרדם) הוא אסטרונאוט בשירות סוכנות החלל האירופית ורופא הולנדי. שהה כ-203 ימים בחלל. קויפרס השלים את לימודי הרפואה שלו ב-1987 באוניברסיטת אמסטרדם. בין השנים 1987–1988 שירת ביחידת הרפואה של חיל האוויר ההולנדי. נבחר לקבוצת האסטרונאוטים של ESA ב-1998. ב-18 באפריל 2004 הפך להיות ההולנדי השני היוצא לטיסת חלל. הוא טס בחללית רוסית סויוז TMA-4, יחד עם אסטרונאוט אמריקאי ורוסי לתחנת החלל הבינלאומית. במהלך שהות בתחנת החלל הוא ביצע מספר ניסויים. הוא שב לכדור הארץ בתום 10 ימים בחלל בחללית סויוז TMA-3. לאחר הטיסה בחלל מונה קויפרס למרצה שלא מן המניין באוניברסיטה הפרוטסטנטית של אמסטרדם (Vrije Universiteit) בפקולטות מדעים מדויקים ורפואה. קויפרס שב לחלל ב-2011, והפך לאסטרונאוט ההולנדי הראשון שטס בחלל יותר מפעם אחת. הוא השתתף במשלחת 30 ומשלחת 31 לתחנת החלל הבינלאומית. הוא המריא ב-21 בדצמבר 2011 ונחת ב-1 ביולי 2012, לאחר שהות של 192 יום, 18 שעות ו-58 דקות. במהלך שהותו בתחנת החלל ביצע למעלה מ-50 ניסויים והיה אחראי על פעולות העגינה של חללית המטען האוטומטית ATV.עם נחיתתו, סה"כ שהה בחלל 203 ימים, 15 שעות ו-51 דקות. קויפרס נשוי ואב לשלוש בנות ובן. קויפרס נושא אותות כבוד ומדליות הולנדיים שונים: אביר מסדר אריה הזהב של בית נסאו (2004) אביר מסדר אריה הולנד (2012) ב-2013 היה אחד מאבירי המלך (King of Arms) בטקס הכתרתו של מלך הולנד וילם אלכסנדר מדליית הכבוד לאומנויות ולמדע של מסדר בית אורנג' (2022) מדיה וקבצים בנושא אנדרה קויפרס בוויקישיתוף אנדרה קויפרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביוגרפיה בשירות החלל האירופי (באנגלית) אנדרה קויפרס באתר spacefact רשימת ניסויים של קויפרס בטיסה ראשונה ביוגרפיה של אנדרה קויפרס באתר סוכנות החלל האירופאית
ישראל די קוריאל

רבי ישראל די קוריאל (מהריד"ק; נפטר בסוף שנת ה'של"ז, 1577) היה רב וראש ישיבה מגדולי חכמי צפת במאה ה-16. נולד באדריאנופול שבטורקיה לרב מאיר די קוריאל, שהיה לפי ההשערה ממגורשי ספרד. למד בישיבתו של רבי יוסף פאסי תלמידו של רבי יצחק אבוהב. בישיבה זו התיידד עם תלמיד אחר, רבי משה די טראני. באדריאנופול לימד תלמידים, וכנראה שגם בקושטא. בסביבות שנת ה'רצ"ה, 1535, עלה לארץ ישראל דרך מצרים שבה שהה כמה שנים, והתיישב בצפת. בצפת היה מתלמידיו של רבי יעקב בירב (1474–1546), מגדולי חכמי ארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-16 ומארגן ניסיון חידוש הסמיכה ב-1538. לפי מסורת מקובלת, רבי ישראל די קוריאל היה אחד מארבעת החכמים שהוסמכו על ידי רבי יעקב בירב. לצד ידידו רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך; המבי"ט, ורבי אברהם שלום. ר"י די קוריאל היה שותף לרבי דוד אבן זמרה (רדב"ז) בחרם נגד המחמירים לעשר פירות הלקוחים מנכרים בשמיטה. הוא הקים בצפת ישיבה גדולה. מתלמידיו רבי בצלאל אשכנזי (1520–1594), מן האחרונים, מגדולי חכמי התורה במצרים ובירושלים בתקופתו. ורבי מרדכי הכהן, מחבר הפירוש 'שפתי כהן' על התורה. מלבד תפקידו בראשות הישיבה, היה מראשי בית הדין בצפת לצידם של רבי יוסף קארו ורבי משה די טראני (המבי"ט). הוא גר בצפת במשך ארבעים שנה עד פטירתו בסוף שנת ה'של"ז, 1577. בנו היה רבי משה די קוריאל. בתו נישאה לרב משה נג'ארה. נכדו ר' ישראל נג'ארה היה רב קהילת יהודי עזה ומחשובי המשוררים היהודים בתקופתו. לעיתים התחלפו מפסקיו עם הפסקים של הרב יוסף קארו, בלבול זה נבע מכך שראשי תיבות שניהם היו דומים בכך ש"מהרי"ק" מציין גם הרב יוסף קארו וגם הרב יוסף קולון, וגם הרב ישראל דה-קוריאל. ויש מקרים בהם חלק הרב יוסף קארו על הרב יוסף קולון, כגון במעשה שבני קהילה מסוימת הוציאו כהן מבית הכנסת בשבת בראשית כדי לקחת עלייתו לתורה, הרב יוסף קולון אישר המעשה ואילו הרב יוסף קארו לא היה שבע רצון מההתעלמות ממצוות קידוש זרעו של אהרן. דעתו בנושא שני המשיחים בעם ישראל לעתיד לבוא, מזרע יוסף ומזרע דוד, הייתה ייחודית. בפרשת בא, מפרש ששני המשיחים הם: משיח אליהו ומשיח בן דוד. "ומה שכתבתי שתי צפורים חיות... או שיהיה שתי צפורים כנגד ב' משיחים: משיח אליהו שיבא ליתן בשורות טובות כדכתיב לפני בא יום ה' וגו', ואחר כך משיח בן דוד. והנה הב' הרי הם חיים בגן עדן, אליהו חי וקים דוד מלך ישראל חי וקים". אור צדיקים, שלוניקי תקנ"ט, ורשה תרס"ב שאול רגב (מהדיר), דרשות ומאמרים לרבי ישראל די קוריאל, ירושלים: יד הרב נסים, תשנ"ב חידושי מהרי"ק על התורה, נדפס במהדורות, כספר המשך לספר למגיד מישרים, של ר' יוסף קארו. מאיר בניהו, רבי ישראל ב"ר מאיר די־קוריאל, בתוך: שאול רגב (מהדיר), דרשות ומאמרים לרבי ישראל די קוריאל, ירושלים: יד הרב נסים, תשנ"ב. עמ' ט-כא שמואל יוסף פין, הר"ר ישראל ב"ר מאיר די קוריאל, בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 702, באתר היברובוקס ישראל די קוריאל, דף שער בספרייה הלאומית לעיתים: קוריאל (לבד), קורייל, דקורייל, דיקוריאיל, כוריאל, דכוריאל ודי כוריאל. ראו מקורות אצל בניהו, להלן "לקריאה נוספת", הערה 2. לעיתים ריד"ק ומהרי"ק. ראו מקורות אצל בניהו, להלן "לקריאה נוספת", הערה 2. ראו: שו"ת מבי"ט, ח"ב סי' ק"פ. לדוגמה, בשו"ת מהר"י באסן תשובה ק"כ הובאו דברי רבי יוסף קולון כדברי רבי יוסף קארו. ראו גם אוצר הגדולים אלופי יעקב בערך "מהרי"ק".
נפתלי הרץ בכרך

הרב נפתלי בן יעקב אלחנן בכרך, היה רב מקובל, יליד פרנקפורט שבגרמניה. התפרסם בעקבות ספרו "עמק המלך" שנדפס באמסטרדם שנת ת"ח (1648). בספרו הוא מסכם ומבאר את קבלת האר"י על פי שיטת הרב ישראל סרוג. שבע רצון - ספר קבלי בלשון הזהר. גן המלך - פירוש למאמרי זהר (נדפס לראשונה מכתבי יד, ההדירו והוסיפו מבוא והערות: יונתן מ' בן הראש ויהודה ליבס בהוצאת מאגנס בשנת תשפ"ג). מעיין גנים - באור סדר התפילות. ארבעה ראשים פירוש על פרשיות התורה בדרך פרדס"ן: פ'שט ר'מז ד'רש ס'וד נ'שמה. אפריון שלמה פירוש על אגדות התלמוד בדרך פשט ובדרך סוד. משנת חסידים פירוש שישה סדרי משנה על דרך הסוד. זוהר הרקיע ביאור תרי"ג מצוות בדרך הסוד. נופת צופים הדרכות לבא ללמוד תורת הסוד כגון: זיכוך הנשמה, תפילות בכוונה, תיקון חצות וכו'. ברכת השם פירוש התפילות. ספרו עמק המלך הוא סיכום של קבלת האר"י. "עמק המלך" הוא הספר הנדפס הראשון על קבלת האר"י. הדפסתו עוררה מחלוקת רבה עם הדפסתו. בין מבקריו היה תלמידו של ר' חיים ויטאל, ר' חיים הכהן מארם צובא, שביקר קשות את הספר וכתב: "ומי התיר לזולת להעלות אותם בדפוס להתעולל בהם ערלי לב... ומה לעשות דאתמסר עלמא לטפשאי...". הרב משה חגיז כתב, כי שם הספר ראוי להקרא "עמק הבכא" ולא "עמק המלך". לדעת החוקר ר' יוסף אביב"י רבי נפתלי בכרך אגד את הקונטרסים שהיו לפניו למהלך האצלה אחד שלם ומסודר, רק שהוא נוסד לא רק על קונטרסיהם של תלמידי האר"י אלא גם על הקונטרסים של מהר"י סרוק ור' יוסף אבן טבול.. בספר נדפסה גם "מסכת כלים" המתארת, לכאורה, את מקום גניזתם של אוצרות בית המקדש. הרב המחבר לא מסביר למה קרא לספרו בשם עמק המלך, אך הוא שוה בגימטריה לשמו הירץ. יונתן מ' בן הראש ויהודה ליבס, ספר גן המלך - פירושי זוהר לר' נפתלי הרץ בכרך, הוצאת מאגנס, 2023 נפתלי הירץ בן יעקב אלחנן, עמק המלך, באתר היברובוקס שיעורים ביו טיוב בספר עמק המלך. עמק המלך באתר ויקיקבלה. נפתלי הירץ בן יעקב אלחנן, דף שער בספרייה הלאומית הספר מוזכר בספרו עמק המלך, שער י"ד פרק שישים ושלשה ב', 4 פסקאות מהסוף. יוסף אביב"י, קבלת האר"י, פרק ט"ז סי' ע"ז. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחושית נחשונית

נחושית נחשונית (שם מדעי: Chalcides guentheri) היא מין של לטאה חסרת רגליים מהסוג נחושית. כמעט 50% מהנחושיות הנחשוניות חיות בישראל, כשהשאר חיים בלבנון ובחלקים בירדן וסוריה. הנחושית הנחשונית חיה באזורי סבך עם אקלים ים תיכוני, ולא יכולה לחיות בסביבות בנויות, מאוכלסות ומתועשות, דוגמת אזורי ערים ומושבים, מה שמצמצם מאוד את שטח המחיה שלה, לכן היא בסכנת הכחדה קלה, אם כי לפעמים נכנסת בטעות לחצרות בתים. נחושיות מסתתרת בעשב לעיתים קרובות וכן מתחת לאבנים. נחושיות נחשוניות הן מין משריץ, כלומר לא מטיל ביצים אלא משריץ ולדות חיים, והנקבה משריצה בממוצע שלושה צעירים בהשרצה אחת. בישראל היא מוגנת בחוק כמו שאר זוחלי הארץ ומצב אוכלוסייתה יציב, בניגוד למצבה במדינות אחרות בהן היא נפגעת דרך קבע עקב פעילות אנושית. הנחושית הנחשונית מאופיינת בגוף ארוך, חלק, בצבע חום בהיר עד ירקרק, כשהבטן בהירה יותר. כמו חלק מבני משפחת החומטים, אין לה רגליים. בקיץ הנקבה משריצה ולדות חיים. מייד בצאתם לאוויר העולם הם עצמאים והנקבה לא מטפלת בהם. הנחושית ניזונה בעיקר מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים. אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 132-133 מדיה וקבצים בנושא נחושית נחשונית בוויקישיתוף נחושית נחשונית, באתר NCBI (באנגלית) נחושית נחשונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נחושית נחשונית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נחושית נחשונית, באתר GBIF (באנגלית) נחושית נחשונית באתר הרשימה האדומה של IUCN Map of Life - Indicators, mol.org ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוסי גולדנר

לוסי גולדנר-גורדיאן (בגרמנית: Lucie Gordian; ‏ 1918–2000) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. שיאנית אוסטריה בשחייה. גולדנר נולדה וגדלה בווינה. היא התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. בשנת 1935 ייצגה גולדנר את אוסטריה במשחקי המכביה השנייה וזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.6 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב אחרי ג'ניס ליפסון מארצות הברית (1:30.2 דקות) ולפני חברתה למשלחת אלישבע שמידט. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:47.4 דקות. בשנת 1936 נבחרה גולדנר לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ורות לנגר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, ממשלת אוסטריה אסרה עליה להשתתף בתחרויות, אך בלחץ התקשורת האירופית "עונשה" הופחת להשעיה של שנתיים. בשנת 1938 היא נעצרה על ידי המשטרה, לאחר החקירה, הרופא התורן בתחנת המשטרה אפשר לה לברוח דרך הדלת האחורית. היא צבעה את שערה לבלונד, החביאה את הטלאי הצהוב מתחת למעילה ונסעה ברכבת לברלין. למרות שלא היה לה התר כניסה לבריטניה היא טסה ללונדון. בלונדון היא נישאה להנרי גרדיאן. לאחר מלחמת העולם השנייה היא נסעה עם בתה לצ'כיה שם שרת בעלה. בשנת 1948 היא עברה להתגורר במלבורן, אוסטרליה עם משפחתה הצעירה. מדיה וקבצים בנושא לוסי גולדנר בוויקישיתוף ג'ון לוי, לוסי גורדיאן, באתר The Age‏ 26 בספטמבר 2000 (באנגלית) Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית) Watermarks, Pressbook of a documentary by Kino International (באנגלית) בגולה - תחרות שחייה בינלאומית של "הכח" וינה, דואר היום, 18 בדצמבר 1935 רונן דורפן, עונת 1935, עונת 1936 , באתר הארץ, 29 באפריל 2003 טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935 התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935 המכביה חיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
מפלגת העמים הדמוקרטית (טורקיה)

מפלגת העמים הדמוקרטית (בכורדית: Partiya Demokratik a Gelan, טורקית: Halkların Demokratik Partisi או HDP) היא מפלגת שמאל בטורקיה הפועלת כמפלגת אם עבור מפלגת BDP הפרו-כורדית. המפלגה משתפת פעולה עם תנועת קונגרס העמים הדמוקרטי (HDK). היא נוסדה בשנת 2012 באגף הפוליטי של "קונגרס העם הדמוקרטי", איחוד של מספר תנועות שמאל אשר בעבר פעלו בנפרד, כדי לעבור את אחוז החסימה הגבוה בטורקיה, העומד על 10%, כהכנה לבחירות הכלליות ביוני 2015. המפלגה פועלת עם מנגנון הנהגה כפול, עם יושב ראש ויושבת ראש. ביוני 2014 מונו סלהאטין דמירטאש ופיגן יוקסקדה (אנ') לתפקידים. HDP נתפסת לפעמים כגרסה הטורקית של SYRIZA ו-Podemos. בבחירות הכלליות שנערכו ב-2015 הצליחה המפלגה, כנגד כל הסקרים, לעבור את אחוז החסימה ולהשיג מעל 13% מהקולות, ובכך נכנסה לראשונה לפרלמנט. בין נציגיה היה גארו פאילן ממוצא ארמני. בנובמבר 2016 הוצאו צווי מעצר כנגד 12 מראשי המפלגה, ובשנים שלאחר מכן שבה ועצרה את נבחרי המפלגה במקרים נוספים. על אף זאת, המפלגה התחזקה בשנים אלו וגדלה לכדי המפלגה השלישית בגודלה בפרלמנט. בשנת 2021, התובע הכללי, בקיר שאהין הגיש עתירה לבית המשפט לחוקה בבקשה להוציא מחוץ לחוק את המפלגה. לפני כן, ממשלת טורקיה פיטרה 50 מתוך 53 ראשי העיריות של המפלגה. סלהאטין דמירטאש טען שאם המפלגה הדמוקרטית העממית תיסגר, מועמדי HDP לפרלמנט ייכנסו בבחירות הכלליות ב-2023 למפלגת העתיד של השמאל הירוק (בטורקית Yeşiller ve Sol Gelecek Partisi, או YSGP), המכונה גם מפלגת השמאל הירוק (בטורקית: Yeşil Sol Parti, או YSP). על פי ההחלטה שהתקבלה ב-24 במרץ 2023, החליטו המפלגה הדמוקרטית העממית, מפלגת התנועה הלייבוריסטית ומפלגת החופש החברתי לרוץ יחד במערכת הבחירות כחלק מרשימת מפלגת העתיד של השמאל הירוק. מדיה וקבצים בנושא מפלגת העמים הדמוקרטית בוויקישיתוף מפלגת העמים הדמוקרטית, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת העמים הדמוקרטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת העמים הדמוקרטית, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת העמים הדמוקרטית, סרטונים בערוץ היוטיוב צבי בראל, ארדואן מעלה הילוך במאבק נגד הכורדים - ושולח מפלגה לכלא, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2016 Turkish opposition MPs detained, removed from positions, thearabweekly, ‏05/06/2020 טורקיה: המשטרה עצרה מחוקק כורדי שהתבצר בפרלמנט, באתר וואלה, 21 במרץ 2021 טורקיה: המפלגה הכורדית בדרך לסגירה, באתר www.israelhayom.co.il מחוקק טורקי התבצר ארבעה לילות בפרלמנט: "עצרו אותו בפיג'מה", באתר ynet, 21 במרץ 2021 Gazete Duvar, Emek ve Özgürlük İttifakı’nda tam uzlaşı sağlandı, https://www.gazeteduvar.com.tr/emek-ve-ozgurluk-ittifakinda-tam-uzlasi-saglandi-haber-1609870, ‏2023-03-24 (ב־) ערך זה הוא קצרמר בנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויל אולדהם

ויל אולדהם (Will Oldham‏; נולד ב-24 בדצמבר 1970) הוא זמר-יוצר, שחקן ומוזיקאי אמריקאי מהעיר לואיוויל שבמדינת קנטקי. יצירתו (אולי באופן מוטעה) מתויגת לעיתים קרובות כ"קאנטרי אלטרנטיבי". אולדהם הקליט תחת שמות רבים, ביניהם: "פאלאס", "פאלאס מיוזיק", "פאלאס ברות'רז", "בוני 'פרינס' בילי" ו"בוני בילי". הוא מרבה להקליט עם מוזיקאים אחרים, ביניהם אחיו נד ופול אולדהם, דייב פאג'ו, טורטויז, ומאט סוויני, אך ברוב המקרים הוא היוצר העיקרי בשיתופים אלה. בעבר חבר אולדהם למספר פרויקטים מוזיקליים כגון "דה בוקסהד אנסמבל" ו"דה אנומואנון". בניגוד למצופה מהשפעותיו המוזיקליות המסורתיות מכיוון הקאנטרי והפולק האמריקאי, אולדהם מקפיד על גיוון ביצירתו ומרבה לחקור כיוונים חדשים. המילים בשיריו נוטות לעסוק במערכות יחסים מורכבות, בין אם במישור הרומנטי או בהקשר לאלוהים. בנוסף ליצירתו המוזיקלית הופיע אולדהם במספר סרטים, בהם סרטו של הרמוני קורין "ג'וליאן דונקי בוי", בדרמה העל-טבעית "סיפור רפאים" (2017), וסרט בשם "דה גוואטאמאליאן הנדשייק". אולדהם צילם את התמונה על עטיפת אלבום המופת "ספיידרלנד" של להקת סלינט, משנת 1991. אולדהם הופיע בישראל בשנת 2007. מדיה וקבצים בנושא ויל אולדהם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויל אולדהם ויל אולדהם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויל אולדהם, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויל אולדהם, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ויל אולדהם, באתר ספוטיפיי ויל אולדהם, באתר Last.fm (באנגלית) ויל אולדהם, באתר AllMusic (באנגלית) ויל אולדהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויל אולדהם, באתר דיזר ויל אולדהם, באתר Yandex.Music (ברוסית) ויל אולדהם, באתר Discogs (באנגלית) ויל אולדהם, באתר Songkick (באנגלית) ויל אולדהם, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.