ג'ון סשנס

ג'ון גיב מארשל הידוע בשם הבמה ג'ון סשנס (באנגלית: John Sessions;‏ 11 בינואר 1953 – 2 בנובמבר 2020) היה שחקן וקומיקאי בריטי. היה מוכר מהופעתו בתוכניות קומיות ותוכניות אלתורים כגון "של מי השורה הזאת בכלל?", כחבר בפאנל של התוכנית "Qi" ומהופעותיו כשחקן אופי במספר רב של סרטים בממלכה המאוחדת ובהוליווד. סשנס נולד בלארגס שבאיירשייר. כשהיה בן שלוש עברה המשפחה לקמפסטון בדפורדשייר, ואחר כך לסנט אלבנס בהרטפורדשייר. יש לו אחות תאומה בשם מג, ואח גדול ממנו. סשנס למד בבית הספר העצמאי לבנים "Bedford Modern School" וב-"Verulam School" בסנט אלבנס. אחר כך למד אוניברסיטת בנגור וסיים תואר MA בספרות אנגלית. בהיותו באוניברסיטה החל להופיע לפני קהל בקומדיות כגון "Look back in Bangor" ו-"Marshall Arts". בהמשך למד לתואר PhD באוניברסיטת מקמסטר בהמילטון שבאונטריו, אבל לא סיים את הדוקטורט. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 למד סשנס באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה יחד עם קנת בראנה. בהמשך הקריירה עבדו השניים יחד בהזדמנויות רבות. בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הופיע בקומדיות ובמופעי פנטזיה מאולתרים. בתקופה זו הופיע בהצגה כפולה יחד עם פרנץ' וסונדרס. בשנים אלה שיחק בתפקידים קטנים בסרטים בהם "The Sender" ב-1982, "הבאונטי" ב-1984, ו"על אי בודד" ב-1986. סשנס הופיע במופע יחיד של אלתורים קומיים בשם "Napoleon" שהוצג בווסט אנד הלונדוני באמצע שנות השמונים של המאה העשרים. סשנס וסטיבן פריי היו שני חברי הפאנל היחידים מתוכנית הרדיו המקורית של התוכנית "של מי השורה הזאת בכלל?". בסוף שנות השמונים, התוכנית בהנחיית קלייב אנדרסון עברה לטלוויזיה, פריי פרש מהצוות הקבוע, אבל סשנס המשיך להופיע בעונה הראשונה, ולעיתים גם בעונה השנייה. כחקיין מוכשר דיבב סשנס גם בתוכנית "Spitting Image". קריירת האלתור שלו פרחה בזכות יכולתו להחליף מבטאים ופרסונות במהירות. ב-1987 שיחק בתפקיד ליונל זיפסר במיני-סדרה "Porterhouse Blue" של ערוץ 4. ב-1989 כיכב סשנס בתוכנית יחיד בטלוויזיה בשם "John Sessions" שצולמה בדונמאר ורהאוס בלונדון. במופע הופיע סשנס בפני קהל שהוזמן לבחור אדם, מקום ושני אובייקטים שאיתם היה סשנס מאלתר הופעה סוריאליסטית במשך חצי שעה. הוא הופיע בשתי תוכניות טלוויזיה נוספות האחת "John Sessions' Tall Tales" ב-1991 והשנייה "John Sessions' Likely Stories" ב-1994. על אף שנחשבו לתוכניות אלתורים, המופעים היו מתוכננים מראש. ב-1991 שיחק סשנס בדרמה "Jute City" של ה-BBC, מותחן בשלושה חלקים המבוסס על חבורה של נבלים מהבונים החופשיים. ב-1996 הוזמן על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות לכתוב את המחזה "Paint, said Fred" על חייו של פרדריק לורד לייטון, שהיה אמן ויקטוריאני בולט. במופע היחיד באו לידי ביטוי יכולת הכתיבה הקומית שלו וכישרון החקיינות. סשנס כיכב גם באופרת הסבון הסוריאליסטית "Stella Street", קומדיה אודות דיירי רחוב באחד הפרוורים שביניהם ידוענים כגון מייקל קיין ואל פצ'ינו. את הסדרה יצר סשנס יחד עם החקיין פיל קורנוול, והשניים מגלמים דמויות אחדות בכל פרק. אחר חזר סשנס לשחק בתפקידים כגון ג'יימס בוזוול (לצדו של רובי קולטריין שגילם את סמואל ג'ונסון) בדרמה הקומית "Boswell and Johnson's Tour of the Western Isles", בדמות ד"ר פרונסקוולור בעיבוד של ה-BBC משנת 2000 לספרי הפנטסיה "Gormenghast", וב-1998 שיחק בתפקיד הרקולס פורטסקיו במיני-סדרה "In The Red" עיבוד לרומן וסדרת הרדיו מאת מארק טאוורנר. ב-1996 גילם את הפרופסור בסרט "הרפתקאות פינוקיו". עוד שיחק בסרטים שייקספיריים אחדים, בתפקיד מקמוריס בסרט "הנרי החמישי" משנת 1989 בבימויו של קנת בראנה, פילוסטראטוס ב"חלום ליל קיץ" מ-1999, וסלריו בסרט "הסוחר מוונציה" מ-2004 בכיכובם של אל פצ'ינו וג'רמי איירונס. ב-2002 הקליט את "סונטה 62" באלבום אוסף "When Love Speaks" שבו שחקנים ומוזיקאים ידועים מנגנים וקוראים סונטות של שייקספיר. בנוסף לסרטי קולנוע ותפקידים בטלוויזיה השתתף סשנס בשעשועון הטלוויזיה "Have I Got News for You", והיה חבר צוות בתוכנית "Qi". בתוכנית הפגין את יכולתו לזכור בלי מאמץ תאריכי לידה ופטירה של דמויות היסטוריות שונות. בדצמבר 1997 הופיע סשנס בתוכנית הרדיו "Private Passions" של ה-BBC בהנחיית מייקל ברקלי. הוא גילם דמות של וינאי בן 112 בשם מנפרד סטורמר, שסיפר אנקדוטות על יוהנס ברהמס, קלרה שומאן, ריכרד שטראוס, ארנולד שנברג ואחרים, בצורה כה ריאליסטית שחלק מהמאזינים לא הבינו שמדובר במתיחה. במשך השנים הופיעו בתוכניתו של ברקלי דמויות נוספות שיצר סשנס. הוא השתתף בהקראת סיפורי אסטריקס הפופולריים בספרי שמע. סשנס שיחק בתפקיד אורח בפרק של "דוקטור הו" בשם "Death Comes to Time" בו גילם את גנרל טאניס. הוא הופיע פעמים אחדות בסדרה של ה-BBC "השופט ג'ון דיד" בתפקיד עורך הדין בריאן קנטוול QC. ב-2007 כיכב בתסכית אודיו של "דוקטור הו" בשם "100". בשנת 2006 הגיש סשנס את תוכנית "הפרומס" של ה-BBC והשתתף בפרק ספיישל של הסדרה לילדים "Jackanory" בדיבוב דמויות אחדות ובדמות מספר הסיפורים. ב-2007 הופיע בפרק הסיום של העונה השנייה של הסדרה "מלון בבילון" בתפקיד בעל המלון דונובן קרדו. ב-2009 גילם את ג'פרי האו בסרט הטלוויזיה "מרגרט". ב-2010 שיחק בתפקיד קני פרינס בסדרה "שרלוק". ב-2011 הופיע סשנס בדרמת הנעורים "סקינס" בתפקיד אחד האבות המאמצים של פרנקי פיצג'רלד. עוד שיחק בתפקיד הכומר בפרק בסיטקום "Outnumbered" ב-BBC One. סשנס גילם שני ראשי ממשלה בריטיים בסרטי קולנוע, האחד הרולד וילסון בסרט "איזה מין שוויון" והשני את אדוארד הית' בסרט "אשת הברזל". ב-2013 הופיע בהפקת הבכורה של המחזה "Longing". ב-2014 שיחק סשנס בתפקיד קטן בדמות ארתור דאנקן בסדרת הדרמה "זרה". באוקטובר 2014 הופיע סשנס (בקולו בלבד) בדמות גאס המחשב הפסיכופת המסתורי ששלט על הרכבת / חללית בפרק "Mummy on the Orient Express" של הסדרה "דוקטור הו". ב-2015 גילם את מייקרופט הולמס בסרט "מר הולמס". עוד באותה שנה גילם את דמותו של השחקן ארתור לאו בדרמה "'We're Doomed! The Dad's Army Story". ב-2016 שיחק בתפקיד ד"ר הרמן בסרט "פלורנס פוסטר ג'נקינס". סשנס תמך במפלגת העצמאות הבריטית (UKIP). לדבריו הוא "משתעמם מכך שאומרים ש-UKIP היא חבורה של גזענים, הם אינם כאלה. נייג'ל פרג' מדבר בצורה יותר הגיונית מאשר שאר הפוליטיקאים גם יחד. ארצות הברית של אירופה זה טירוף". סשנס היה הומוסקסואל מוצהר. באוגוסט 2014 היה סשנס אחד מ-200 אנשי ציבור שחתמו על מכתב לעיתון הגרדיאן כנגד עצמאותה של סקוטלנד לקראת משאל העם שנערך באותה שנה. הוא שינה את שמו כשהחל להופיע מפני שבאיגוד השחקנים (Equity) היה רשום כבר ג'ון מרשל. ב-2 בנובמבר 2020 נפטר סשנס בביתו שבדרום לונדון. מדיה וקבצים בנושא ג'ון סשנס בוויקישיתוף ג'ון סשנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון סשנס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון סשנס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ון סשנס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון סשנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון סשנס, באתר Discogs (באנגלית) "Life and style: John Sessions". The Times. News UK. 10 בינואר 2009. נבדק ב-9 בינואר 2009. {{cite news}}: (עזרה) John Sessions, actor and comedian, dies aged 67, The Telegraph, 3 November 2020 Mesure, Susie (24 בפברואר 2013). "John Sessions: 'I do tend to sound like a bit of a creep'". The Independent. London: Independent Print Ltd. נבדק ב-26 בספטמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Byrne-Cristiano, Laura (21 באוגוסט 2014). "First Look: 'Outlander' images feature Jaime and Geillis". hypable.com. נבדק ב-15 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "John Sessions went bald for the 'terrific' challenge of playing Dad's Army icon Arthur Lowe (VIDEO) – TV News – What's on TV". What's on TV. נבדק ב-2016-02-20. Dessau, Bruce (15 ביולי 2014). "Opinion: Comedians & UKIP". Beyond The Joke. נבדק ב-26 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) Moss, Stephen (14 ביולי 2014). "John Sessions, comedy pioneer: 'I lost my way' | Film". The Guardian. Guardian Media Group. נבדק ב-26 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) Hoggard, Liz (1 ביולי 2007). "How we met: Alan McWalter & John Sessions". The Independent. London: Independent Print Ltd. אורכב מ-המקור ב-26 בספטמבר 2010. נבדק ב-4 בינואר 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Celebrities' open letter to Scotland – full text and list of signatories | Politics". The Guardian. Guardian Media Group. 7 באוגוסט 2014. נבדק ב-26 באוגוסט 2014. {{cite news}}: (עזרה)