laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לחץ חלקי

לחץ חלקי הוא גודל וירטואלי המוגדר עבור כל גז בתערובת גזים. זהו גודל פיקטיבי, כיוון שלחץ חלקי של גז בתערובת לא ניתן למדידה. לחץ חלקי של גז הוא לחץ אשר היה מפעיל הגז, אילו היה הגז היחיד בכלי והתנהגותו כשל גז אידיאלי. הגדרה זו תקפה רק במקרה של גזים אידיאליים וניתן להרחיבה לגזים לא אידיאליים על ידי הגדרת שבר מולי (ראו שבר מולי ולחצים חלקיים) . עבור מערכת תרמודינמית ניתן להגדיר גודל מדיד יחיד, הנקרא לחץ. על פי חוק דלטון וההגדרה המוכללת של לחץ חלקי, סכומם הוא הלחץ של המערכת. לחץ חלקי מגדיר את מידת פעילותם התרמודינמית של מולקולות הגז. גזים מומסים, עוברים דיפוזיה ומגיבים בהתאם ללחצם החלקי ולא בהתאם לריכוזם בתערובת גזים או בתמיסה. ערך מורחב – מודל דלטון חוק דלטון, הידוע גם כ"מודל דלטון" קובע כי לחץ של תערובת גזים אידיאליים שווה לסכום הלחצים החלקיים של כל רכיבי התערובת בנפרד. החוק מניח התנהגות אידיאלית של גזים בתערובת, כלומר אף גז אינו מושפע מנוכחותם של גזים אחרים במערכת. באופן כללי, ניתן לנסח את חוק דלטון: p = p A + p B + . . . = ∑ i p i {\displaystyle p=p_{A}+p_{B}+...=\sum _{i}p_{i}} כאשר p {\displaystyle p} הוא הלחץ של המערכת, p i {\displaystyle p_{i}} הם הלחצים החלקיים של הגזים ונתונים על ידי משוואת מצב של גזים אידיאליים: p i = n i R T V {\displaystyle p_{i}={\frac {n_{i}RT}{V}}} כאשר n i {\displaystyle n_{i}} הוא מספר המולים של הגז i {\displaystyle i} , R {\displaystyle R} קבוע הגזים, T {\displaystyle T} טמפרטורה בקלוין. ערך מורחב – ריכוז_(כימיה) ניתן להכליל את המושג לחץ חלקי לתערובות של גזים לא אידיאליים באמצעות הגדרת שבר מולי. שבר מולי של הגז i {\displaystyle i} בתערובת גזים מוגדר באופן הבא: x i = n i n {\displaystyle x_{i}={\frac {n_{i}}{n}}} כאשר n i {\displaystyle n_{i}} הוא מספר המולים של הגז, n {\displaystyle n} הוא סכום מספרי המולים של כל הגזים בתערובת, בסימנים n = n A + n B + . . . {\displaystyle n=n_{A}+n_{B}+...} . יש לציין כי בספרות מקובל סימון נוסף לשבר מולי χ i {\displaystyle \chi _{i}} . מתוך ההגדרה מיד נובע, כי סכום שברים המוליים מקיים את שוויון הבא: x A + x B + . . . = 1 {\displaystyle x_{A}+x_{B}+...=1} כעת, נגדיר את הלחץ החלקי של גז i {\displaystyle i} (יש לשים לב שכאן אין הגבלה לגזים אידיאליים): p i = x i p {\displaystyle p_{i}=x_{i}p} כאשר p {\displaystyle p} הוא לחץ המערכת. ההגדרה המוכללת של לחץ חלקי מאפשרת גם במקרה של גזים לא אידיאלי לרשום את הלחץ של המערכת כסכום של לחצים חלקיים של כל הגזים בתערובת. על מנת להשתכנע בכך נרשום במפורש את סכום הלחצים החלקיים: p A + p B + . . . = x A p + x B p + . . . = p ( x A + x B + . . . ) = p {\displaystyle p_{A}+p_{B}+...=x_{A}p+x_{B}p+...=p(x_{A}+x_{B}+...)=p} ג'ון דלטון, על שמו החוק דלטון (מודל דלטון) התאוריה הקינטית של הגזים מספקת הסבר מולקולרי לתופעות מאקרוסקופיות, כגון לחץ P.W. Atkins (1994). Physical Chemistry (5 ed.). Oxford University Press. ISBN 0-19-855731-0.
נקודת מרכז

אחד הכלים הבסיסיים לחקירת קבוצה במרחב טופולוגי הוא המושג 'נקודת פנים': נקודה שקיימת לה סביבה שכולה מוכלת בקבוצה. נקודת מרכז היא מושג אנלוגי, המתאים לקבוצות במרחב וקטורי: נקודה x בקבוצה K היא נקודת מרכז, אם לכל כיוון y קיים קטע פתוח   ( x , x + ε y ) {\displaystyle \ (x,x+\varepsilon y)} ,   ε > 0 {\displaystyle \ \varepsilon >0} , המוכל כולו בקבוצה. מושג זה רלוונטי במיוחד במרחבים נורמיים, כאשר הוא מהווה תנאי חלש יותר מזה של נקודות פנים (כל נקודת פנים היא נקודת מרכז, אבל לא להפך). מאחר שההגדרה מיוסדת על קטעים ישרים, היא קשורה באופן הדוק לקמירות של קבוצות. לקבוצת כל נקודות המרכז של K קוראים "המרכז של K" ומסמנים   cent ( K ) {\displaystyle \ {\mbox{cent}}(K)} , או באות c מעל שם הקבוצה. מכיוון שההגדרה מבוססת על קטעים ישרים, העתקות ליניאריות שומרות על המרכז: אם   T : U → V {\displaystyle \ T:U\rightarrow V} העתקה ליניארית פתוחה, ו-   K ⊂ U {\displaystyle \ K\subset U} , אזי   T ( cent ( K ) ) = cent ( T ( K ) ) {\displaystyle \ T({\mbox{cent}}(K))={\mbox{cent}}(T(K))} . מסיבה זו, המושג שימושי למדי באנליזה פונקציונלית, ובפרט כאשר רוצים להוכיח שתמונה או תמונה הפוכה של אופרטור ליניארי היא פתוחה. אף על פי שכל נקודת פנים היא נקודת מרכז, ההפך אינו נכון. תהי K הקבוצה הבאה   K = { x ( r , θ ) = ( r cos ⁡ θ , r sin ⁡ θ ) ∈ R 2   |   r ≤ θ   0 ≤ θ ≤ 2 π } {\displaystyle \ K=\left\{x(r,\theta )=(r\cos \theta ,r\sin \theta )\in \mathbb {R} ^{2}\ |\ r\leq \theta \,\ 0\leq \theta \leq 2\pi \right\}} (זוהי למעשה הצגה בקואורדינטות קוטביות). קל לוודא ש-0 היא אכן נקודת מרכז אך ברור שהיא איננה נקודת פנים. איור 2 מדגים זאת היטב. כל השטח הצבוע באדום הוא הקבוצה K. כעת, יהי D כדור ברדיוס R > 0 מסביב ל-0. אזי קיים   0 < θ 0 < R / 2 {\displaystyle \ 0<\theta _{0}<R/2} וכעת נסתכל על הנקודה x ( 3 R / 4 , θ 0 ) {\displaystyle x(3R/4,\theta _{0})} (זוהי נקודה ברדיוס 3R/4 וזווית θ 0 {\displaystyle \theta _{0}} ביחס לציר ה-X). ברור מהגדרת K שנקודה זו איננה ב-K. ברם, היא כן שייכת לכדור D. לכן הכדור D איננו מוכל ב-K. טיעון זה נכון לכל כדור פתוח (שכן רדיוס הכדור תמיד חיובי ממש!). כל נקודת פנים היא נקודת מרכז. המרכז של קבוצה הוא אינווריאנטי תחת הזזה, כלומר:   cent ( K + a ) = cent ( K ) + a {\displaystyle \ {\mbox{cent}}(K+a)={\mbox{cent}}(K)+a} . תהי K קבוצה קמורה ו   x ∈ cent ( K )   y ∈ K {\displaystyle \ x\in {\mbox{cent}}(K)\,\ y\in K} . אזי הקטע   [ x , y ) ⊂ cent ( K ) {\displaystyle \ [x,y)\subset {\mbox{cent}}(K)} מוכל במרכז של K. משפט ליפשיץ: עבור קבוצה σ {\displaystyle \sigma } -קמורה, המרכז של הקבוצה שווה לפנים שלה (וכן למרכז של הסגור שלה ולפנים של הסגור שלה). כלומר:   cent ( K ) = int ( K ) = int ( K ¯ ) = cent ( K ¯ ) {\displaystyle \ {\mbox{cent}}(K)={\mbox{int}}(K)={\mbox{int}}({\overline {K}})={\mbox{cent}}({\overline {K}})} . בכדור פתוח, הפנים של קבוצה שווה למרכז שלה. פנים (טופולוגיה) קמירות וקבוצה קמורה משפט ההעתקה הפתוחה
רומניה ספרותית

רומניה ספרותית (ברומנית: România Literară) הוא כתב עת ספרותי שנוסד ביאשי, בנסיכות מולדובה והופיע לראשונה ב-1 בינואר 1855, בעריכתו וניהולו של וסילה אלכסנדרי. כתב העת שייסד אלכסנדרי נסגר בצו שלטוני ב-3 בדצמבר 1855. בשנת 1932 חידש ליביו רבראנו, בבוקרשט, ברומניה, את הופעתו של רומניה הספרותית עד סגירתו השנייה ב-6 בינואר 1934. התאחדות הסופרים מרומניה הוציאה לאור, בתקופה שבין 18 במרץ 1954 ובין 3 באוקטובר 1968 כתב עת בשם העיתון הספרותי (Gazeta literară), שם שהיה תרגום שמו של כתב העת הספרותי החשוב ביותר בברית המועצות. ב-1968, לאחר עלייתו לשלטון של ניקולאה צ'אושסקו והתחזקות הנטייה להתרחקות מהערכים התרבותיים הסובייטים וחיזוק הערכים הלאומים הרומנים, הוחלט לשנות את שם כתב העת לשם כתב העת הספרותי שייסד בזמנו אלכסנדרי וכך הוסב השם לרומניה ספרותית. אתר האינטרנט הרשמי של רומניה ספרותית (ברומנית) România Literară (ברומנית)
Garage Inc.

Garage Inc. הוא אלבום אוסף של שירי כיסוי הראשון של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור ב-23 בנובמבר 1998, על ידי חברת התקליטים אלקטרה. האלבום כולל שני חלקים: החלק הראשון מכיל גרסאות כיסוי שהלהקה הקליטה עבור האלבום. החלק השני מכיל אוסף גרסאות כיסוי, שהקליטה הלהקה עד להקלטת האלבום, אשר יצאו לאור כביי-סייד של סינגלים או במסגרת המיני-אלבום The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited, אשר הפצתו הופסקה זמן מה לאחר יציאתו לאור. האלבום מכיל גרסאות כיסוי לשירים של להקות דוגמת בלאק סבאת', לנרד סקינרד, קווין, מוטורהד, דיאמונד הד, מרסיפול פייט ועוד, אשר השפיעו על חברי הלהקה, והיוו להם השראה בתחילת דרכם כמוזיקאים. מטאליקה הוציאה וידאוקליפים לשני שירים מהאלבום: Whiskey in the Jar ו-Turn the Page. ג'יימס הטפילד - גיטרה ושירה קירק האמט - גיטרה לארס אולריך - תופים ג'ייסון ניוסטד - בס קליף ברטון - בס (ב-Blitzkrieg וב-Am I Evil?) אתר האינטרנט הרשמי של Garage Inc. (באנגלית) מידע על האלבום Garage Inc. באתר MusicBrainz מידע על האלבום Garage Inc. באתר AllMusic האלבום Garage Inc. באתר Discogs האלבום Garage Inc. באתר ספוטיפיי May 2024 Albums Accreds.PDF, Dropbox
תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט

תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט (באנגלית: Bond Street tube station) היא תחנה ברכבת התחתית של לונדון הממוקמת ברחוב אוקספורד, קרוב לצומת עם רחוב בונד. למרות שם התחנה, הכניסה למעשה היא מרחוב אוקספורד ולא מרחוב בונד ואף קרובה יותר לצומת עם רחוב דייוויס. הקווים העוברים בתחנה הם קו סנטרל בין התחנות מרבל ארץ' ואוקספורד סירקוס, קו ג'ובילי, בין בייקר סטריט וגרין פארק ו-קו אליזבת בין טוטנהאם קורט רואד ופדינגטון. לפי המפה של הרכבת התחתית, תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט ממוקמת באזור 1. התחנה נפתחה לראשונה ב-24 בספטמבר 1900 בידי חברת "סנטרל לונדון ריילוואי", כשלושה חודשים לאחר שהתחנות הראשונות בקו סנטרל נפתחו. שטחי בניין התחנה, בשיתוף עם שאר תחנות קו הסנטרל עוצבו על ידי האדריכל הנרי בל. התחנה עברה בניה מחודשת מספר פעמים. ראשית הוחלפה המעליות בדרגנוע, רכישת כרטיסי הכניסה הועברה אל מתחת לקרקע ונבנתה חזית חדשה לתחנה אשר עוצבה בידי האדריכל צ'ארלס הולדן, התחנה המחודשת נפתחה ב-8 ביוני 1926. ב-1 במאי 1979 נחנך רציף חדש בתחנת בונד סטריט של קו ג'ובילי. ב-24 באוקטובר 2022, באיחור ניכר משאר התחנות החדשות בקו אליזבת, נפתח החלק החדש בתחנה הכולל שתי כניסות חדשות לתחנה, שני רציפים חדשים ומעבר תת-קרקעי לתחנה המקורית של קו סנטרל ו-קו ג'ובילי. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט
צפעיים

המונח "צפע" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו צפע (פירושונים). צפעיים (שם מדעי: Viperidae) היא משפחה של נחשים ארסיים. לעיתים מכונים בשם "צפעוניים", אך מדובר בטעות שכן זוהי משפחת נחשים קטנים יותר ובעלי ניבי ארס ארוכים יותר שבולטים מאחורי הראש. משפחה זו כוללת כ-400 מינים. מינים אלה חיים ברחבי כל העולם, אך לא באוסטרליה. המינים החיים באמריקה שייכים לתת-המשפחה צפעוני גומה וביניהם העכסנים, המוקסין והגומצן. תת-משפחה זו חיה גם בחלק מאסיה. הם חיים במגוון בתי גידול ביניהם יערות, מדרונות הרים ומדבריות חמים. 7 מינים מהמשפחה חיים בישראל, והידוע ביניהם הוא צפע ארצישראלי שנבחר להיות הנחש הלאומי. הארס של בני משפחה זו קטלני וגורם לקרישת דם מהירה, הרס של כלי דם ובשר ולעיתים לנמק והוא פועל באיטיות יותר מארסם של הפתניים, מה שגורם לעיתים קרובות לייסורים לקורבן, אף לאחר שניצל ממוות מיידי. נחשים אלה יכולים להגיע לאורך מרבי של 2.4 מטרים אצל המין עכסן גב-יהלום מזרחי או ביטיס גבוני כשבעבר היו מינים כבדים יותר כמו הלאופיס שהגיע לאורך של 3 עד 4 מטרים ולמשקל 26 ק"ג, גדול כמו רב-פתן מלכותי. משפחה צפעיים (Viperidae) תת-משפחה צפעי פיאה (Azemiopinae) סוג צפע פיאה (Azemiops) תת-משפחה צפעי לילה (Causinae) צפע לילי (Causus) תת-משפחה צפעוני גומה (Crotalinae) מוקסין (Agkistrodon) צפעון קופץ (Atropoides) צפעון דקלים (Bothriechis) צפעון יער (Bothriopsis) גומצן (Bothrops) סוג ומין יחיד: גומצן מלאי (Calloselasma rhodostoma) צפעון הררי (Cerrophidion) עכסן (Crotalus) סוג ומין יחיד: מוקסין סיני (Deinagkistrodon acutus) מוקסין אסיאתי (Gloydius) צפעון מדובש אף (Hypnale) גומצן (Lachesis) צפעון מקורנן מקסיקני (Ophryacus) צפע הרים (Ovophis) צפעון חזירי (Porthidium) עכסן גמדי (Sistrurus) גומצן (Trimeresurus) גומצן (Protobothrops) צפע הרמה (Tropidolaemus) תת-משפחה צפעונים (Viperinae): סוג ומין יחיד: צפע אוזנגאו (Adenorhinos barbouri)) צפעוני הרים (Atheris) ביטיס (Bitis) עכן (Cerastes) דאבויה (Daboia) אפעה (Echis) סוג ומין יחיד: צפע חול אסייתי (Eristicophis macmahonii) צפע גדול (Macrovipera) סוג ומין יחיד: צפע הר קניה (Montatheris hindii) סוג ומין יחיד: צפע השפלה (Proatheris superciliaris) סוג שפיפון (Pseudocerastes) צפע (Vipera) כל המינים החיים בישראל שייכים לתת-משפחת הצפעונים: עכן גדול (Cerastes gasparettii) עכן החרטומים (Cerastes cerastes) עכן קטן (Cerastes vipera) שפיפון הנגב (Pseudocerastes fieldi) אפעה מגוון (Echis coloratus) צפע מצוי (Vipera palaestinae) צפע החרמון (Vipera bornmuelleri) מדיה וקבצים בנושא צפעיים בוויקישיתוף צפעיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוגב ישראלי, הצפע המדומה חשף ענף חדש באבולוציה, באתר ynet, 29 במאי 2024 צפעיים, באתר ITIS (באנגלית) צפעיים, באתר NCBI (באנגלית) צפעיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפעיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפעיים, באתר GBIF (באנגלית)
480

שנת 480 היא השנה ה-80 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 480 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 9 בדצמבר – אודואקר מביס את כוחות המצביא הרומי אובידה 2 במרץ – בנדיקטוס מנורסיה, נזיר שייסד את מסדר הבנדיקטינים (נפטר ב-547) 25 באפריל – יוליוס נפוס (תאריך משוער), קיסר רומא, נרצח בידי חייליו (נולד בסביבות 430) 9 בדצמבר – אובידה, מצביא רומאי להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 480‎ נפטרים ב-480‎ מדיה וקבצים בנושא 480 בוויקישיתוף
אראקל מתבריז

אַרָאקֶל מתָבְּריז (בארמנית Առաքել Դավրիժեցի, אראכּל דַבריזֶ'צי בערך בשנות 1590 תבריז – 1670 אצ'מיאדזין) היה כרוניקון והיסטוריון ארמני, נזיר, יליד איראן שכתב כרוניקה של הארמנים במאה ה-17. בהיררכיה הכנסייתית הארמנית הגיע לדרגה הגבוהה של ורדאפט שהוא "מורה רוחני"). אראקל נולד בשנת 1590 בתבריז, שהייתה אז בירת האימפריה הפרסית הספווית. למד תאולוגיה בעיר הקדושה הארמנית אצ'מיאדזין והגיע לדרגת "ורדאפט", (ארכימנדריט שהוא גם מעין "מורה רוחני") הניתנת לכמרים רווקים מלומדים במיוחד המוסמכים ללמד ולהטיף. החל משנת 1636 התמנה לאב המנזר אובנאוואנק באזור אשטראק. בהמשך שימש כשגריר של הקתוליקוס פיליפוס אחבאקצי (שכיהן בשנים 1633–1655). מילא בשם הקתוליקוס שליחויות רבות באספהאן, אורפה, ירושלים, חלב, אתונה ועוד, היה עד לאירועים רבים שהתרחשו באזור מזרח התיכון באותה תקופה. בשנים האחרונות לחייו שהה במנזר באצ'מיאדזין. אראקל נפטר בשנת 1670 באצ'מיאדזין והובא לקבורה בבית הקברות של המנזר, כרצונו. במהלך חייו ושליחויותיו הדיפלומטיות בשרות הפטריארך הארמני, הוורדאפט אראקל היה עד לרבים מאירועי התקופה בארצו ובארצות השכנות ותיאר אותם, לפי בקשת פיליפוס, ראש הכנסייה שלו, בכרוניקה הקרויה "ספר ההיסטוריה". אראקל השלים את ספרו בעת שהות בשנים 1661–1662 באספהאן בעידודו של הקתוליקוס יעקב מג'ולפה. הכרוניקה שלו פורסמה עוד בחייו באמסטרדם בשנת 1669 על ידי הדפס הארמני אוסקן ארבאנצי. הספר כלל 56 פרקים. בדיעבד התברר כי הדפס החדיר לתוך המהדורה הראשונה של הספר שני פרקים נוספים שהיו תרומתו הפרטית. במהדורות הבאות פרקים אלה לא נכללו יותר. לעומת זאת במהדורה החדשה הופיע בין הפרקים 55–56 פרק חדש פרי עטו של המחבר, על אודות היהודים ועל משיח השקר שבתי צבי. הכרוניקה של אראקל מתבריז כוללת מידע רב על תולדות ארמניה בימי פלישותיו של עבאס שאה הראשון ומלחמותיו בטורקים העות'מאנים, על גירוש תושבי ארמניה המזרחית לאירן בשנת 1604, פרטים חשובים על חיי הקהילות הארמניות בקושטא ובפולין, על מרד הג'לאלים ופרעותיהם נגד הארמנים, מידע בעל ערך רב על בניית הכנסיות והמנזרים ועל התרבות והכלכלה בארמניה במאה ה-17. בו בזמן אראקל הוסיף בספרו אינפורמציה על הגנאלוגיה של השולטנים הטורקים והשאהים הפרסים. הכרוניקה שלו חשובה גם מבחינת תולדות היהודים במזרח התיכון. הוא הביא עדות חשובה על מדיניות ההעברה הכפויה לדת האסלאם בקרב היהודים בימי השאה עבאס השני. ספר ההיסטוריה – פורסם לראשונה ב-1669 מדיה וקבצים בנושא אראקל מתבריז בוויקישיתוף Bat Yeor - The Decline of eastern Christianity under Islam From Jihad to Dhimmitude' Associated University Press, London, 1996, (בת יאור - שקיעת הנצרות המזרחית תחת האסלאם - מג'יהאד אל ד'ימיות, הוצאת אסושייטד יוניברסיטי פרס, לונדון, 1996) (Arakel of Tabriz (A.K.Sanjian) in Iranian Encyclopaedia on line, 2010 תרגום חדש לאנגלית של ג'ורג' בורנוטיאן של ההיסטוריה מאת אראקל מתבריז(הקישור אינו פעיל)
474

שנת 474 היא השנה ה-74 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 474 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 474 – יוליוס נפוס הופך לקיסר האימפריה הרומית המערבית, לאחר שהדיח את גליקריוס 29 בינואר – לאחר מותו של לאון הראשון ממונה נכדו לאון השני לקיסר האימפריה הביזנטית, אך בשל גילו הצעיר (בן 7), ממונה אביו, זנון לקיסר-משותף 18 בינואר – לאון הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-401) 17 בנובמבר – לאון השני, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-467) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 474‎ נפטרים ב-474‎ מדיה וקבצים בנושא 474 בוויקישיתוף
אנדרטת כובשי החלל

אנדרטת כובשי החלל (ברוסית: Монумент Покорителям космоса) היא אתר הנצחה במוסקבה, הכולל את מוזיאון החלל הרוסי ואת שדרת הקוסמונאוטים. האנדרטה הוקמה באזור אוסטאנקינסקי בשנת 1964 כדי לחגוג את הישגיהם של הסובייטים בתחום חקר החלל. אתר ההנצחה ניצב בסמוך אל מרכז התערוכה של כל רוסיה, בו ממוקם "ביתן החלל", אשר מציג תערוכות הקשורות לתוכנית החלל הרוסית. במרץ 1958 כמה חודשים לאחר ההשקה של החללית ספוטניק 1, הוכרזה תחרות עיצוב בנושא אובליסק החלל כדי לחגוג את תחילתו של עידן החלל ברחבי ברית המועצות של אותה התקופה. מתוך כ-350 הצעות שונות נבחרה הצעותיהם של הפסל פריידיש קרנדיבסקי ושל האדריכלים "קולצ'ין וברש". הפתיחה החגיגית של אתר ההנצחה התקיימה ב-4 באוקטובר 1964 ביום השנה ה-7 לשיגורה של החללית ספוטניק 1. האנדרטה תוכננה כדי להתאים בתוכה את מוזיאון החלל הרוסי, עם זאת המוזיאון נפתח רק ב-10 באפריל 1981 ולאחר 3 שנות שיפוצים נפתח שוב הפעם מחדש ב-12 באפריל 2009 (ביום השנה ה-48 לטיסתו של יורי גגארין לחלל). בשנת 1967 הונצחה האנדרטה במטבע מיוחד לכבוד 50 שנה למהפכת אוקטובר. החלק העיקרי של האנדרטה הוא אובליסק ענק, שבראשו רקטה שממנה יוצאת פלומה של עשן. גובהה של האנדרטה הוא 107 מטר והיא מצופה בציפוי טיטניום. ניתן להבחין בה מכל מקום בסביבה. פסלו של קונסטנטין ציולקובסקי ממבשרי האסטרונומיה של רוסיה ממוקם בצמוד אל האובליסק. על האובליסק חקוק שיר ברוסית האומר: "והפרס על מאמצינו, הניצחון על הדיכוי והחושך, חישלנו כנפיי אש לאומה ולעידן שלנו!". מתחתיו באותיות קטנות כתוב: "אנדרטה זו נבנתה כדי לחגוג את ההישגים הבולטים של העם הסובייטי בחקר החלל". שני הצדדים של בסיס האנדרטה, בחלקים הקדמי שלהם, מעוטרים בתבליטים המתארים את הגברים והנשים שהשתתפו בתוכנית החלל הרוסית בתקופת ברית המועצות, בעלי מקצועות שונים כגון: מדענים, מהנדסים, וכמו כן גם את הכלבה לייקה שהייתה היצור הראשון בחלל. שדרת הקוסמונאוטים מוזיאון החלל הרוסי מדיה וקבצים בנושא אנדרטת כובשי החלל בוויקישיתוף מוזיאון החלל הרוסי (ברוסית)
פולינום ציקלוטומי

בתורת השדות, פולינום ציקלוטומי הוא פולינום מינימלי של שורש יחידה מעל שדה המספרים הרציונליים. לכל מספר שלם n מתאים פולינום ציקלוטומי יחיד,   Φ n {\displaystyle \ \Phi _{n}} , שהוא פולינום מתוקן בעל מקדמים שלמים, והוא הפולינום המינימלי של כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n. כלומר: Φ n ( X ) = ∏ ω ( X − ω ) {\displaystyle \Phi _{n}(X)=\prod _{\omega }(X-\omega )\,} , כאשר ω {\displaystyle \omega } עובר על כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n. הפולינומים הציקלוטומים הראשונים הם:   Φ 1 ( x ) = x − 1 , Φ 2 ( x ) = x + 1 , Φ 3 ( x ) = x 2 + x + 1 , Φ 4 ( x ) = x 2 + 1 , Φ 5 ( x ) = x 4 + x 3 + x 2 + x + 1 {\displaystyle \ \Phi _{1}(x)=x-1,\qquad \Phi _{2}(x)=x+1,\qquad \Phi _{3}(x)=x^{2}+x+1,\qquad \Phi _{4}(x)=x^{2}+1,\qquad \Phi _{5}(x)=x^{4}+x^{3}+x^{2}+x+1} . באופן כללי, אם p הוא מספר ראשוני, אז כל השורשים ה-p-ים של 1 הם פרמיטיביים, ו-   Φ p ( x ) = x p − 1 x − 1 = ∑ k = 0 p − 1 x k {\displaystyle \ \Phi _{p}(x)={\frac {x^{p}-1}{x-1}}=\sum _{k=0}^{p-1}x^{k}} כל שורש n-י של 1 הוא שורש d פרימיטיבי של 1 עבור מחלק אחד בדיוק של n, ולכן, אם מכפילים את הפולינומים הציקלוטומיים, מתקבל x n − 1 = ∏ d ∣ n Φ d ( x ) {\displaystyle x^{n}-1=\prod _{d\,\mid \,n}\Phi _{d}(x)} . מכאן מתקבלת הנוסחה הרקורסיבית   Φ n ( x ) = x n − 1 ∏ d | n , d < n Φ d ( x ) {\displaystyle \ \Phi _{n}(x)={\frac {x^{n}-1}{\prod _{d|n,d<n}\Phi _{d}(x)}}} . הפולינום הציקלוטומי הראשון שיש לו מקדם שאינו 0, 1 או 1- הוא   Φ 105 {\displaystyle \ \Phi _{105}} (זה נובע מכך ש-105 הוא המספר הקטן ביותר שהוא מכפלה של שלושה ראשוניים אי-זוגיים שונים); עם זאת, לכל k יש אינסוף ערכים של n שעבורם יש לפולינום הציקלוטומי ה-n-י מקדם הגדול בערכו המוחלט מ-   n k {\displaystyle \ n^{k}} . כאשר מרחיבים את   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } בעזרת שורש היחידה הפרימיטיבי   ρ n {\displaystyle \ \rho _{n}} , מתקבל השדה הציקלוטומי מסדר n,   Q [ ρ n ] {\displaystyle \ \mathbb {Q} [\rho _{n}]} . השדה הזה מכיל את כל שורשי היחידה מסדר n, והוא שדה הפיצול של   Φ n ( x ) {\displaystyle \ \Phi _{n}(x)} מעל   Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} } . הרחבת השדות   Q [ ρ n ] / Q {\displaystyle \ \mathbb {Q} [\rho _{n}]/\mathbb {Q} } היא מדרגה   ϕ ( n ) {\displaystyle \ \phi (n)} , וחבורת גלואה שלה היא חבורת אוילר מסדר n. פולינום ציקלוטומי, באתר MathWorld (באנגלית) P. Borwein, Computational Excursions in Analysis and Number Theory, p. 52
12 (פירושונים)

האם התכוונתם ל... 12 – שנת 12 לספירה 12 (מספר) – המספר הטבעי הבא אחרי 11 והבא לפני 13. 12 (סרט, 2010) – סרט קולנוע בבימויו של ג'ואל שומאכר ובכיכובה של אסתי גינזבורג 12 (סרט, 2007) – סרט קולנוע בבימויו של ניקיטה מיכאלקוב ובכיכובו
תחנת הרכבת התחתית מארבל ארץ'

תחנת הרכבת התחתית מארבל ארץ' (באנגלית Marble Arch tube station) היא תחנה ברכבת תחתית של לונדון הממוקמת ברחוב אוקספורד, הסיטי של וסטמינסטר סמוך למארבל ארץ'. מיקומה בין תחנות קו הסנטרל הוא בין לנקסטר גייט לבונד סטריט. תחנת הרכבת מארבל ארץ' נפתחה ב-30 ביולי 1900 בידי חברת הרכבת סנטרל לונדון ריילוואי (לימים קו הסנטרל). בניין התחנה המקורי עוצב על ידי האדריכל הנרי בל ומוקמה בפינת הרחובות של רחוב קוובק ורחוב אוקספורד, כמו כל התחנות המקוריות בקו הסנטרל, הגישה בין הרחוב לרציפי הרכבת מתחת לקרקע הייתה באמצעות מעליות עד הבנייה המחודשת של התחנה בשנות ה-30 שבמהלכה הוחלפו המעליות בדרגנוע, ומכירת הכרטיסים עברה מתחת לקרקע, מערבה מהמיקום הישן של התחנה. ב-15 באוגוסט 1932 החל השימוש בתחנה החדשה, הבניין הישן נהרס מאוחר יותר. בשנת 1985, הוחלפו האריחים הלבנים הפשוטים שברצפת רציפי הרכבת, בלוחות דמויי-זכוכית דקורטיביים ב-1985. בשנת 2010, עברה התחנה תהליך מודרניזציה בה נבנו גימורים חדשים בכל אזורי התחנה, בנוסף על אריחי הרציפים. התחנה קרויה על שם המארבל ארץ', קשת הנמצאת בקרבת פינת הנואמים בהייד פארק. ארכיון תמונות
אובידה

אובידה (נפטר ב-9 בדצמבר 480) היה מצביא רומי, שהובס בקרב בדלמטיה על ידי אודואקר מלך איטליה והוצא להורג על ידו לאחר הקרב. אחרי הקשר של יוליוס נפוס שישב בדלמטיה להדיח את אודואקר בשנת 479 הורה ככל הנראה אודואקר על רציחתו של נפוס, ככל הנראה במזימה משותפת עם הקיסר לשעבר גליקריוס, שהיה אז בישוף סלונה שבדלמטיה. אחרי רציחתו, פלש אודואקר לדלמאטיה וב-9 בדצמבר 480 התעמת עם כוחותיו של אובידה, הביסם, הוציא להורג את אובידה והשתלט על דלמאטיה כולה. אחרי הכיבוש מינה אודואקר את גליקריוס לבישוף העיר הגדולה מדיולאנום (מילאנו של היום). ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטיה לויצקי

קטיה לויצקי (נולדה ב-2 בנובמבר 1985) היא כדורסלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת הסנטרית בנבחרת ישראל. לויצקי נולדה במיקולאייב שבאוקראינה הסובייטית דאז. היא החלה את דרכה במחלקת הילדות והנערות של בנות הרצליה. ומשם המשיכה לקבוצת הבוגרות של רמת השרון. לויצקי משתייכת לסגל נבחרת ישראל משנת 2004. לויצקי שיחקה שנתיים באוניברסיטת וילאנובה. ולאחר מכן הצטרפה לקבוצת הפועל תל אביב בעונת 2005/2006 וזכתה עימה באליפות. בעונת 2008/2009 שיחקה באליצור רמלה. בחודש יוני 2009 חתמה בקבוצת טרגובישטה הרומנית. אך חזרה לישראל בינואר 2010 וחתמה באלקטרה רמת השרון, איתה זכתה בדאבל (זכייה באליפות ובגביע בעונה אחת). בעונה לאחר מכן חתמה לויצקי בקבוצת מכבי בנות אשדוד, הושעתה ממשחק למשך 4 חודשים לאחר שנכשלה בבדיקת חומרים ממריצים. ב-2011 עברה לאליצור רמלה. ב-2014 שיחקה בתפקיד אורח בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "רמזור", כבת הזוג הגבוהה של חפר אותו מגלם נירו לוי. באוגוסט 2015 חתמה לויצקי בקבוצת מכבי בנות אשדוד. ב-2018 עברה לקבוצת מכבי רמת חן. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א קטיה לויצקי(הקישור אינו פעיל), "ONE" אור שקדי‏, קטיה לויצקי נכשלה בבדיקת סמים, באתר וואלה, 24 במרץ 2010 אריה ליבנת, קטיה לויצקי: לא עשיתי כלום, אבל לא האמינו לי, באתר הארץ, 4 באפריל 2011 nrg מעריב, העונש של קטיה לויצקי: השעיה למשך שנה, באתר nrg‏, 15 ביולי 2010
ורדאפט

ורדאפט (בארמנית: Վարդապետ בניב המזרחי - "ורטאפט", בניב המערבי "ורטאבד")‏ הוא תואר השכלה בכנסייה האפוסטולית הארמנית הניתן לכומר רווק, כלומר לנזיר ("אבָּגָה"), המצטיין בבקיאותו במסורת התאולוגית הארמנית. התואר שקול כנגד לתואר ארכימנדריט. הוורדאפט מוסמך להטיף וללמד. משמעות המילה היא "ראש-מורה", תפקיד העולה על "ראבוני" שהוא "מורה" ועל "ראבונאפט" שהוא מעין "מורה ראשון". לפי מסורת הסמינרים הארמנים לכמרים מימי הביניים ורדאפט יכול ללמוד אצל וורדאפט אחר אבל את ההסמכה מקבל רק מידי וועדה בת 2-3 ורדאפטים על בסיס עבודת מסטר שעליו להכין ולהגן. לפי הספר של גרגור טטבאצי מהמאה ה-14 על הסמכת הכמרים, רק ורדאפט יכול להוביל שירת תהילים ולגלות משמעויות נסתרות של מילים אלוהיות, "לדבר בלשונות" לא מובנות ולפרשן בפני המאמינים. קיים גם תואר של ורדאפט בכיר - או ארכימנדריט בכיר - (דזאירגוין ורדאפט) המהווה מעין תואר "דוקטור לתאולוגיה" ארמנית, הניתן אחרי כתיבה והגנה של עבודת דוקטורט מיוחדת. מבין הוורדאפטים נבחרים הבישופים והארכיבישופים הארמנים. שורה של דמויות חשובות בהיסטוריה של העם והתרבות הארמניים היו וורדאפטים ונוהגים לציין זאת כשמזכירים את שמם - למשל יָגישה (אלישע) ורדאפט, היסטוריון ותאולוג מהמאה ה-5, מסרוב משטוץ ורטאפט - ממציא האלף-בית הארמני, ותלמידו קוריון ורטאפט, ההיסטוריון אראקל מתבריז, ה"אשוג" (אנ') סאיאת נובה, המוזיקולוג והמלחין הלאומי קומיטאס ורדאפט מהמאה ה-20, ורבים אחרים. Thomas F. Matthews and Avedis K.Sanjian Armenian gospel iconography: the tradition of the Glajor Gospel Dumbarton Oaks, 1991 (תומאס פ. מתיוס, אבדיס ק. סאנג'יאן - איקונוגרפיה של האוונגליון הארמני: מסורת האוונגליון מגלדזור, דמברטון אוקס, 1991, ארצות הברית) אתר על הכנסייה הארמנית - באנגלית מצוטט אצל ת. פ.מאתיוס וא. ק. סנג'יאן - (1991) ע'23
שמאלי

האם התכוונתם ל... שמאליות – איטרות אליעזר שמאלי – מחנך וסופר צבי שמאלי – מפקד הנח"ל שמאל (פירושונים)