laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמחה פטרושקא

שמחה פטרושקא (שמו המלא ביידיש: שמחה בונים פיעטרושקא) אוקטובר 1893 – אפריל 1950. סופר, אנציקלופדיסט, עיתונאי, פובליציסט ומתרגם. נודע בתרגום ובפירוש היידי שכתב למשנה. נולד בפראגה הסמוכה לוורשה. קיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבות, ונודע בשם "העילוי מפראגה". בין היתר למד בישיבה בראדזימין אצל הרב פינחס מנחם זינגר והיה חברו לספסל הלימודים של בנו הסופר ישראל יהושע זינגר. בגיל 16 החל לרכוש השכלה כללית ולמד שפות ומדעים. ב-1917 נכנס ללמוד בסמינר לרבנים של פוזנסקי בוורשה. זמן מה שימש כספרן במכון שבבית הכנסת הגדול בוורשה ובאוניברסיטת ורשה. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל וחי בה כשנה. משם נסע לארצות הברית לזמן קצר וחזר לפולין. בפולין חי עד פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939. בוורשה כתב בעיתונים שונים בהם "נייעס" והיינט. כמו כן כתב עבור עיתונים יידיים בלונדון וניו יורק. כתב ספרים בנושאי היסטוריה יהודית וספר על ארץ ישראל. תרגם יצירות ידועות ליידיש, כמו "רבי יוזלמן" של מאיר להמן (מגרמנית). מ-1932 החלה לצאת האנציקלופדיה שכתב, "יידישע פאָלקס–ענציקלאָפּעדיע" (אנציקלופדיה יהודית עממית). האנציקלופדיה יצאה לאור בארבעה כרכים בוורשה. בשנת 1949 יצאה האנציקלופדיה במונטריאול בשני כרכים. מאז חי באמריקה בניו יורק ובעיקר במונטריאול. ב-1945 קיבל תואר דוקטור מבית המדרש לרבנים באמריקה. מפעלו העיקרי של פטרושקא בתחום היהדות היה תרגום המשנה ליידיש יחד עם פירוש ביידיש למשנה. הפירוש הוא פירוש מקיף, המסביר הסבר פשוט ומובן את דברי המשנה לכל דובר יידיש. היה זה מפעל חלוצי, כי עד אותו זמן נועדו הפירושים שנכתבו למשנה לתלמידי חכמים שלהם רקע רחב ומוקדם בספרות חז"ל. חיבורו על המשנה יצא לאור במונטריאול בשישה כרכים החל מתש"ה ועד לשנת תש"ט. מהדורות נוספות יצאו בשנים אחר כך. לעקיסקאן פון דער נייער יידיש ליטעראטור, זיבעטער באנד (כרך שביעי), ניו יורק (1968), בערכו. עם ביבליוגרפיה נרחבת. שמחה פטרושקה (1893-1950), דף שער בספרייה הלאומית בן אחר של רבו, יצחק בשביס-זינגר מתאר בשם אביו את פיעטרושקא כגאון, בספרו בית הדין של אבא ובמאמרו "א ביסל זכרונות וועגן ראדזימין" בספר יזכור לקהילת ראדזימין, בספריית העיר ניו יורק, עמ' 63 (תמונה 67). על המוסד ראו כאן
אליעזר לוי

הרב אליעזר לוי (יוני 1883 – נובמבר 1964) היה מחבר ספרי יהדות, נודע בעיקר בפירושו למשנה. אליעזר לוי נולד בברלין בז' בסיוון, תרמ"ג. בצעירותו למד בגימנסיה נוצרית, ובהשפעת כתבי הרב שמשון רפאל הירש החל ללמוד יהדות באופן עצמאי. בהמשך למד בבית המדרש לרבנים בברלין, בין מוריו היה הרב דוד צבי הופמן. במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המזרחית. עם שובו מהמלחמה היה מהבעלים של בית יציקה בברלין. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל. בתחילה היה שותף בבית יציקה, ובהמשך עסק בהוראה בבית הספר אהל יעקב בתל אביב. את רוב זמנו הקדיש לכתיבת ספריו. נפטר בתל אביב בכ"ט בחשוון תשכ"ה. מפעלו הגדול של הרב לוי היה בפירושו למשנה. פירושו יצא לאור בהוצאת סיני ונדפס בשנים 1952-1957 בשישה כרכים. פירושו נדפס במצורף ללשון המשנה ולפירושו של רבי עובדיה מברטנורא. פירושו נכתב בלשון קלה ומובנת שמאפשרת את לימוד המשנה גם לחסרי רקע בספרות התורנית. לתוך פירושו הוא הכניס מלבד מקורות מהפרשנות הקלאסית, גם פירושים המבוססים על המתודה המחקרית בספרות חז"ל. פירושו לא נדפס שנית, מלבד הוצאות של מסכתות בודדות. ניתן לשער שפירושו של הרב פנחס קהתי שהחל לצאת בקונטרסים בשנת 1955, בתוך תקופת הדפסת פירושו של לוי, גרם למיעוט השימוש בפירושו של לוי. יסודות התפלה - מחקר על תולדות התפלה, מקורותיה, מנהגיה וטעמיה, עד עריכתה בימי הגאונים, תל אביב, תש"ז תורת התפלה - תוכנה ומהותה, דיניה ומצוותיה, מנהגיה ומקורותיה, תל אביב, תשכ"ז יסודות ההלכה - מחקר על השתלשלות ההלכה מימי קדם עד זמן התלמוד, תל אביב, 1967 צא ולמד - מורה דרך במצוות עמנו / מאת אליעזר לוי, ירושלים, תש"ל הגדה של פסח - תולדותיה ופירושה מאת אליעזר לוי, מחבר ספר "יסודות התפלה", בתוספת תמונות מהגדות עתיקות, תל אביב, תש"י הפטרה מפורשת - פירוש עממי על פרקי ההפטרה הנקראים בשבתות ומועדים, הוצאת סיני, תשי"ח אבות ומידות - פרקי זכרונות ומאורעות מימים לא רחוקים, הוצאת אברהם ציוני תל אביב, תשכ"ג תורה מפורשת - פירוש עממי על חמישה חומשי תורה פירוש עממי על רוב ספרי הנ"ך מרדכי מאיר, פירוש "משנה מופרשת" לר' אליעזר לוי, המעין מו, א (תשסו) עמ' 73–84 משנה מפורשת - סדר זרעים, הוצאת סיני, תשי"ב משנה מפורשת - סדר מועד, הוצאת סיני, תשי"ג משנה מפורשת - סדר נשים, הוצאת סיני, תשט"ז משנה מפורשת - סדר נזיקין, הוצאת סיני, תשי"ד משנה מפורשת - סדר קדשים, הוצאת סיני, תשי"ח משנה מפורשת - סדר טהרות, הוצאת סיני, תשי"ח אליעזר בן אליקים לוי (1883-1964), דף שער בספרייה הלאומית
גילה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גילה – שכונה בדרום ירושלים הר גילה – התנחלות באזור ירושלים נחל גילה – נחל באזור ירושלים גילה (עיר מקראית) – עיר מקראית בדרום הר יהודה גילה – מילה נרדפת לשמחה וחדווה אישים: דוידי גילה – איש עסקים ויזם ישראלי דיויד גילה – משפטן ישראלי דניאל גילה – כנר צרפתי תגלית אישים ששמם הפרטי הוא גילה
מוניר עמאר

מוניר עמאר (בערבית: منير عمار; 16 בספטמבר 1968 – 25 במרץ 2016) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש המנהל האזרחי. קודם לכן כיהן כמפקד מחוז חיפה של פיקוד העורף וכמפקד חטיבת החרמון. עמאר נולד וגדל בג'וליס, בן למשפחה דרוזית. למד בתיכון מקיף ירכא. את שירותו הצבאי החל כלוחם בגדוד חרב, בשנים 2004 עד 2006 פיקד על הגדוד. במלחמת לבנון השנייה שירת כקצין אג"ם של עוצבת הגליל, בהמשך שימש סגן מפקד חטיבת השומרון וקצין מבצעים של פיקוד הצפון. בספטמבר 2009 מונה למפקד חטיבת החרמון, שתחת פיקודו חזרה להיות חטיבה מרחבית, בתפקידו שימש עד אוגוסט 2012. ב-2012 יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. באוגוסט 2013 מונה למפקד מחוז חיפה של פיקוד העורף ומילא תפקיד זה עד יולי 2015. ב-3 בפברואר 2016 מונה לראש המנהל האזרחי. עמאר היה בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. ב-25 במרץ 2016 נהרג בהתרסקות מטוס קל שהטיס באזור נחל צלמון. עמאר נקבר בבית העלמין בג'וליס. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא מוניר עמאר בוויקישיתוף קורות החיים של מוניר עמאר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון יואב איתיאל, עורף חזק זה גם הופעות בקיסריה, מגזין המושבות, 23 בינואר 2015 ניר דבורי, הטייס שנהרג בתאונת המטוס הקל - ראש המנהל האזרחי, באתר רשת, 26 במרץ 2016 טקס חנוכת פינת הנצחה ושביל אופניים ע"ש תת אלוף מוניר סברי עמאר ז"ל, סרטון באתר יוטיוב, 10 ביולי 2022 מכתביו הזדמנויות אסטרטגיות בעת התהוות אזורי ספר – סוריה כמקרה מבחן, בין הקטבים 1, פברואר 2014, עמ' 63–95 מוניר עמאר ואלי מיכלסון, ‏המערכה על העורף, בין הקטבים ‏4, יולי 2015, עמ' 83–101 עמיר רפפורט, "מהלכיו החכמים של מוניר עמאר טרם סופרו", באתר nrg עוזי ברוך, ראש המנהל האזרחי נהרג בהתרסקות מטוס קל, באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2016 עדי חשמונאי‏, "דוגמה ומופת": תא"ל מוניר עמאר שנהרג בהתרסקות הובא למנוחות, באתר וואלה, 27 במרץ 2016
הקלויז בפראג

הקלויז בפראג (ביידיש: קלויז, או קלויזן; מכונה גם בית הכנסת קלאוז או קלאוס-שול) הוא אחד מבתי הכנסת המרכזיים ההיסטוריים של הקהילה היהודית בפראג. הוא ניצב בסמוך לבית העלמין היהודי העתיק בעיר, ושימש באופן רשמי כבית הכנסת של "החברה קדישא של קהילת פראג". פנים בית הכנסת נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה, והוא שימש במהלכה כמחסן של המוזיאון היהודי המרכזי, גוף שהוקם בתקופת הכיבוש הנאצי על מנת להציג פריטים מהתרבות של העם היהודי שהוכחד לאחר ביצוע "הפתרון הסופי". כיום משמש בית הכנסת כאחד מחללי התצוגה של המוזיאון היהודי בפראג, ומוצגים בו חפצים הקשורים במנהגים ובטקסים היהודיים: ברית מילה, בר מצווה, חופה וקידושין ועוד. על גבול בית הקברות היהודי העתיק, הקים הגביר מרדכי מייזל בין השנים 1590–1592 מתחם בתי כנסת שכלל בתוכו גם את ישיבתו של המהר"ל מפראג. ב-1689 נשרף הרובע היהודי בפראג כליל ובתוכו גם מתחם בתי הכנסת, הקלויז נבנה מחדש בסגנון הבארוק ובנייתו הושלמה בשנת 1694. בערך באותו זמן נבנו בפראג עוד שלושה בתי כנסת בסגנון דומה אך עם שיפוץ הרובע היהודי בסוף המאה ה-19 נהרסו כולם, ורק הקלויז של מייזל נותר כנציג לסגנון הבנייה בתקופתו. הקלויז היה לאחד מהמרכזיים שבבתי הכנסת של הקהילה היהודית בפראג. נישאו בו הספדים על אישים חשובים והתכנסו בו אסיפות עם. רבני בית הכנסת נמנו עם חשובי הרבנים בקהילת פראג, בהם: רבי אלעזר פלקלס, רבי שמואל קוידר, רבי אפרים ליב טעוועלס ורבי ברוך ייטלס. בין השנים 1883–1884 שופץ המבנה בידי האדריכל בדְרְזִ'יך מינצברגר (Bedřich Münzberger), נעשו בו שינויים מבניים ונבנתה גלריה רחבה יותר עבור עזרת הנשים. חלונות הוויטראז' נוספו בתקופה זו, וכך גם עיצוב החזית כפי שהיא נראית עד היום. במהלך מלחמת העולם השנייה, הושחת פנים בית הכנסת. והמבנה שימש כמחסן של המוזיאון היהודי המרכזי, אליו נאספו תשמישי קדושה יהודיים בידי אנשי האס-אס. לאחר המלחמה נערכו במבנה שיפוצים אחדים. וכיום הוא משמש כאחד מחללי התצוגה של המוזיאון היהודי בפראג. פנים בית הכנסת. 1905 פנים בית הכנסת. 2008 שמואל קרויס, קורות בתי התפילה בישראל, עם תולדותיו (של קרויס) ורשימת מאמריו מאת א. ר. מלאכי, ניו יורק: הוצאת עוגן על יד ההסתדרות העברית באמריקה, דפוס האחים שולזינגר, תשט"ו, פרק י"ד (ביהם, מיהרן, סלובקיה, של (י)זיה האוסטרית), סעיף 6, עמ' 188–190. מדיה וקבצים בנושא הקלויז בפראג בוויקישיתוף
יוסף רענן

יוסף (ג'ו) רענן (1922 – 11 בנובמבר 1996) היה קצין בחיל האוויר הישראלי, בכיר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, מנכ"ל ונשיא חברת אליאנס. רענן נולד בווינה שבאוסטריה בשם קורט רייסמן, בנם של ברטה וזיגפריד. במהלך השואה נמלט אביו לברית המועצות והצליח לשרוד ואילו אמו ואחיו הצעיר אריך נותרו בווינה, הועברו לגטו טרזינשטט ושם נעלמו עקבותיהם. ב-1938 עלה רענן לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ונקלט במשפחת יעקב אורי במושב נהלל. בתקופת המרד הערבי הוא התנדב לשרת בפלגות הלילה המיוחדות של אורד צ'ארלס וינגייט. ב-1940 התנדב למשטרת היישובים העבריים ושירת במשטרת הרכבות בחיפה. בהמשך השנה התנדב לשירות בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה. הוא שירת ביחידה ללוחמה פסיכולוגית ולאחר כחצי שנה נשלח לקורס מקלענות ואלחוט במצרים. שירת כמקלען-אלחוטן וצבר עשרות טיסות מבצעיות במטוסים שונים. בין השאר השתתף בהפצצת פלוישט ברומניה, בפברואר 1941 נפצע בידו וברגלו השמאלית מקליעים במהלך הפצצת לאריסה שביוון. השתחרר ב-1946. הוא היה פעיל בארגון ההגנה ובמטרה להכין את התשתית האווירית של הארגון בצפון הארץ, נשלח לעבוד ברשות התעופה האזרחית של המנדט הבריטי. שימש פקח תעופה בשדה התעופה בחיפה ולאחר עזיבת הבריטים מונה למפקד השדה. במהלך פיקודו הוברחו דרך השדה משלוחי עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית שהגיעו לארץ ישראל במטוסי חברת התעופה האזרחית הצ'כית ונחתו בחיפה. במלחמת העצמאות פיקד על הכוח האווירי במבצע עובדה. לאחר מכן שירת כראש ענף אוויר 4 (ענף המודיעין) במטה חיל האוויר. עבר קורס מג"דים ומונה לראש ענף אוויר 2 (ענף התכנון). ב-1953 מונה למפקד בסיס חצור ובשנים 1955 עד 1957 פיקד על בסיס תל נוף. הוא הושאל מחיל האוויר לטובת המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ועמד בראש פעילות אגף "צומת" באירופה. בין השאר פיקד על "מבצע דמוקלס", המבצע לסיכול פעולת המדענים הגרמנים במצרים. לאחר שירותו במוסד מונה באוגוסט 1976 למנכ"ל ונשיא חברת הצמיגים אליאנס וכיהן בתפקיד עד 1980. ב-1978 זכה בפרס התעשייה מטעם התאחדות התעשיינים. לאחר מכן כיהן כיו"ר חברת טיסות השכר של אל על. יאיר קוטלר, ג'ו חוזר אל האור, הוצאת מודן, 1988 אפרים לפיד, מבצע "דמוקלס": אתגר מודיעיני בשנות השישים, אתר israeldefense.co.il, ‏15 בינואר 2015 מקבלי פרס התעשייה, באתר התאחדות התעשיינים
רענן

האם התכוונתם ל... רענן – גלגולו הראשון של בית החרושת ליבר בשנים 1917-1926 מפת רענן – מפת קוד לביטחון שוטף, ולא למלחמה, אשר שימשה את צה"ל בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים. אישים: יוסף רענן – קצין בחיל האוויר הישראלי, בכיר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, מנכ"ל ונשיא חברת אליאנס יואב רענן – קופץ למים עבר ישראלי שלום נתן רענן – ר"מ בישיבת מרכז הרב ומנהל הישיבה, חתנו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק רעננה
יונה מיכל ייטלס

יונה מיכל יֶיטֶלֶס (לעיתים: ייטלש, או ייטליש; בגרמנית: Jonas Mischel Jeitteles; ה'תצ"ה, 1735 - ל' בניסן ה'תקס"ו, 18 באפריל 1806) היה רופא יהודי איש פראג, אבי משפחת ייטלס. למד רפואה באוניברסיטת לייפציג, בשנת 1763 התמנה כרופא ובהמשך כראש הרופאים ("אסיא רבא") בבית החולים היהודי בפראג, בשנת 1783 הוציא את ספרו הרפואי "Observata Quædam Medica" שבזכותו קיבל בשנת 1784 רישיון ממשלתי לרפא גם חולים נוצרים. בניו: הרב ברוך ייטלס, מחבר הספר "טעם המלך"; גוטליב ייטלס; הבלשן והמזרחן יהודה ייטלס ויצחק ייטלס. הוא וחלק מבניו קבורים בחלקה משפחתית בבית הקברות היהודי בפראג-ז'יז'קוב. "ייטליש, משפחת", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ה, עמוד 150, באתר היברובוקס "ייטלס, יונה מיכל", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) יונה מיכל ייטלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סבתו יטלה (נפטרה ה'ת"ע, 1710) שעל שמה נקראה משפחתו משפחת ייטל'ס, הייתה בתו של ר' אנשיל שולהויף מפראג. ובעלה ר' יעקב שולהויף (נפטר תס"ג, 1703) היה בנו של רבי יונה תאומים-פרנקל, מחבר "קקיון דיונה"; על שמו נקרא נינו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לני רביץ

לני רביץ (נולד ב-15 ביולי 1936) הוא קומיקאי, שחקן, סופר ובמאי ישראלי-אמריקאי. רביץ נולד וגדל בקונטיקט, ארצות הברית. מגיל צעיר שיחק בהצגות רבות של שייקספיר כמו "המלך ליר", "הנרי החמישי", "קומדיה של טעויות", "הלילה השנים עשר" ועוד. בגיל 28 ביקר בישראל ובזמן ביקור באילת הכיר את מי שתהיה אשתו, עליזה. כעבור שנה שינה את מעמדו לעולה חדש, התגורר באילת ועבד כמורה לאנגלית. ב-1967 עזב עם משפחתו לאלבמה כדי לסיים את לימודי החינוך, לימד בבית ספר לאפרו-אמריקאים, והיה למורה הלבן הראשון שם. כמו כן ביים מחזות זמר רבים כמו: "איש המוזיקה", "ביי ביי בירדי", "ינקיז" ועוד. בשנת 1973 חזרו לישראל והתגוררו בנוף הגליל (נצרת עילית דאז). בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים שימש מפקח מטעם מחוז צפון של משרד החינוך על הוראת האנגלית. בשנת 1976 היה בין מקימי התיאטרון הראשון בנצרת ולקח חלק בבימוי הצגות. ב-1994 חדל מלביים הצגות בתיאטרון. ב-1986 פתח את מכון גשטלט - מכון לצחוק, הומור ולאינטליגנציה רגשית. לני רביץ הוא אביהם של השחקן נתן רביץ, השחקן והסטנדאפיסט דורון רביץ והמורה לתיאטרון אורית (אורי) רביץ. בשנת 2003 הופיע רביץ יחד עם שני בניו בהצגה "לני רביץ ובניו קבלני צחוק". בנובמבר 2012 העניק לו איגוד אמני ישראל אות הוקרה על תרומתו לתרבות הישראלית לאורך השנים. "מגש הכסף" (1983) "החורף האחרון" (1984) "אבא גנוב 1" (1987) "אבא גנוב 3" (1991) "חום טרופי" (1994) "סודות המסדר" (2001) "ריקי ריקי" (2004) "ברונו מאוהב" (2006) "הגולם" (2019) "אופטימיות נצחית" (2001) "ובנימה אופטימית זו..." (2002) "הצחוק הזה מזכיר לי" (2006) "בשמחה תמיד" (2013) אתר האינטרנט הרשמי של לני רביץ לני רביץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לני רביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לני רביץ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לני רביץ, דף שער בספרייה הלאומית הספרים של לני רביץ, באתר "סימניה" כרמית ספיר ויץ, לני רביץ בדרך אל האושר, באתר nrg‏, 26 בספטמבר 2013 עושים כבוד: 11 אמנים יקבלו אות הוקרה מיוחד, באתר nrg מעריב, 28 באוקטובר 2012
חזקה של שתיים

חזקה של שתיים היא מספר טבעי מהצורה 2 n {\displaystyle 2^{n}} . כלומר מספר המתקבל מהכפלת 2 בעצמו n פעמים. את החזקות של שתיים ניתן לחשב באופן רקורסיבי, כאשר המספר הראשון הוא 2 0 = 1 {\displaystyle 2^{0}=1} והחזקה הבאה מתקבלת מחיבור החזקה הקודמת לעצמה. לפי המשפט היסודי של האריתמטיקה, מספר הוא חזקת שתיים אם ורק אם אין לו אף גורם ראשוני אי-זוגי. כיוון ש-2 הוא מספר הבסיס של מערכת הספירה הבינארית, חזקות של שתיים נפוצות במדעי המחשב. כאשר בכתיב בינארי חזקה של שתיים היא תמיד מהצורה 100…000, בדיוק כמו חזקה של עשר במערכת העשרונית. הסדרה ההנדסית 1, 2, 4, 8, 16, 32, … (או, במערכת הספירה הבינארית, 1, 10, 100, 1000, 10000, 100000, … ) שאיבריה הם החזקות של 2 חשובה בתורת המספרים. סכום n האיברים הראשונים בסדרה, השווה ל- 1 + 2 + … + 2 n − 1 = 2 n − 1 {\displaystyle 1+2+\ldots +2^{n-1}=2^{n}-1} , נקרא מספר מרסן. מספרים אלו, בעיקר אלו מהם שהם מספרים ראשוניים, נחקרו עוד מהעת העתיקה והם קשורים למספרים משוכללים. מספר ראשוני שהוא אחד יותר מחזקה של שתיים (למשל 257) נקרא ראשוני פרמה. ראשוני כזה הוא בהכרח מהצורה 2 2 n + 1 {\displaystyle 2^{2^{n}}+1} . ההצגה הבינארית של מספרים מאפשרת לבדוק במהירות האם מספר חיובי שלם נתון x הוא חזקה של שתיים: המספר החיובי x הוא חזקה של שתיים ⇔ (x & (x - 1)) שווה לאפס. כאשר & הוא פעולת AND על סיביות. אם x הוא 0, תוצאת האלגוריתם רומזת ש-0 הוא חזקה של שתיים, ולכן בדיקה זו עובדת רק כאשר x > 0. בדומה לזה, האלגוריתם הבא מעגל את המספר הנתון x לחזקה קרובה של שתיים: עבור כל שלם x וחזקה של שתיים, y, נציב z = y - 1, x & (!z) מעגל כלפי מטה, (x + z) & (!z) מעגל כלפי מעלה, (x + y / 2) & (!z) מעגל לחזקה הקרובה ביותר. סדרה A000079 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים האגדה על המצאת השחמט מספרת שהמלך הציע לממציא לבחור איזה פרס הוא רוצה בתמורה להמצאתו הנפלאה. הממציא אמר שהוא מבקש גרגר חיטה במשבצת הראשונה של לוח השחמט, 2 גרגרים בשנייה, 4 גרגרים בשלישית, 8 ברביעית וכן הלאה, בטור הנדסי. המשימה נראתה בעיני המלך כעניין של מה בכך, והוא פקד על משרתיו למלאה, אך מהר מאוד גילה שכל מחסני התבואה בממלכה התרוקנו, בזמן שמילוי משאלתו של הממציא רחוק מלהתגשם (כבר במשבצת ה-32 נדרשו יותר משני מיליארד גרגרים, ומספר הגרגרים שידרשו כנגד 64 המשבצות הוא 2 64 − 1 = 18 , 446 , 744 , 073 , 709 , 551 , 615 {\displaystyle 2^{64}-1=18,446,744,073,709,551,615} ). לפי האגדה שממציא המשחק של מגדלי האנוי צירף לו, כוהנים ברהמינים צריכים להעביר 64 דיסקיות ממוט אחד לאחר, וכשיסיימו יגיע סוף העולם. גם כאן, מספר הצעדים שידרשו הוא 264-1. מדיה וקבצים בנושא חזקה של שתיים בוויקישיתוף סדרת החזקות של 2 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
פונטרנס (מחוז)

פונטרנס (בספרדית: Puntarenas) הוא מחוז בקוסטה ריקה. המחוז, שנמצא בדרום ובמערב קוסטה ריקה, מורכב ממספר חלקים. החלק המרכזי גובל בגואנאקאסטה, באלחואלה, בסן חוסה ובלימון בצפון, בפנמה במזרח ובאוקיינוס האטלנטי בדרום ובמערב. חלק נוסף נמצא בחלקו הדרומי של חצי האי ניקויה, אשר מופרד מהחלק המרכזי על ידי מפרץ ניקויה וגובל בצפונו במחוז גואנאקאסטה. נוסף על אלו המחוז כולל מספר איים, בהם כמה איים במפרץ ניקויה שהמרכזי בהם הוא צ'ירה וכן אי הקוקוס הנמצא במרחק של כ-500 קילומטרים מערבית לחופי המחוז. במחוז מתגוררים 410,929 תושבים (נכון ל-2011). בירת המחוז היא פונטרנס. מבחינה מנהלית מחוז פונטרנס מחולק ל-11 קנטונים. מדיה וקבצים בנושא פונטרנס בוויקישיתוף מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי של 2011: תוצאות כלליות, מכון הסטטיסטיקה ומהפקדים הלאומי של קוסטה ריקה (בספרדית).
יהודה ייטלס

יהודה בן-יונה ייטלס (יהב"י; ה'תקל"ג, 1773 – י"ג בסיוון ה'תקצ"ח, 6 ביוני 1838) היה בלשן יהודי תושב פראג. נולד לרופא היהודי יונה מיכל ייטלס, אחיו הוא הרב ברוך ייטלס רבו של הקלויז בפראג ומרבניה המשכילים של העיר. חקר את השפות השמיות והיה הראשון שהדפיס ספר דקדוק שיטתי על הלשון הארמית בדגש על הארמית הבבלית בה נכתב התלמוד הבבלי. הוא היה מפרנסי הקהילה היהודית בפראג, ומעת לעת נשא דרשות מוסריות בבית הכנסת הגדול בעיר. בסוף ימיו התגורר בווינה, ובה נפטר ביום י"ג בסיוון ה'תקצ"ח, 6 ביוני 1838. ייטלס חיבר ספרים ומאמרים רבים על יהדות ומקרא, שירה ופתגמים, דקדוק של שפות שמיות ועוד. הוא חתום על ספריו בשם יהודה בן-יונה או בשם העט יהב"י, ראשי התיבות של שמו. ספריו שהובאו לדפוס: כתבי קדש: עם תרגום אשכנזי ובאור, מהדורה חדשה של רבים מספרי המקרא. מהדורתו זו זכתה למספר מהדורות. Siha: Gespräche über die Sekte der Sabbatäer (בגרמנית), ברנו 1800 מבוא הלשון: ארמית, פראג 1813 מזמור לתודה: להודות לה' ... על הטוב והחסד אשר גמל אתנו וצוה לנו את הברכה ... ולעת מצוא ... ישפוך אדם שיחו ... בהודאה על העבר והתפלה על העתיד. פראג תקע"ז, 1817 מנחת יהודה: לאחיו בני ישראל היושבים במדינת בעהמען', כולל שירים ותפלות להתקדש חג יום הולדת ... הקיסר פראנץ הראשון ..., פראג תקע"ח, 1818 בני הנעורים: כולל משלים, מכתמים, אמרי מוסר וחכמה, חדות ומליצות מוסר; פראג תקפ"א, 1821. ”ונספח אל הכרך הזה ס' תולדות אבי המחבר הח' הרופא זצ"ל” שיר תהלה: מעמי הארצות (פאלקס-הימנע), נעתק משפת אשכנזית לעברית וארמית ... לזמרו ... ביום חגי בית מלכות קיסריה (וינה 1835) מלבד אלו פרסם ייטלס מאמרים רבים בכתבי עת שונים. כתבי יהודה ייטלס בפרויקט בן-יהודה ש"י פין, הר"ר יהודה בהר"ר יונה הרופא ייטליש, בספרו כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 398–399, באתר היברובוקס "ייטליש, משפחת", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ה, עמוד 150, באתר היברובוקס "ייטלס, יונה מיכל", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) פרסום שהוציא ייטלס לאור, לקראת הדפסת ספרו על דקדוק השפה הארמית רשימת הפרסומים של יהודה ייטלס, בקטלוג הספרייה הלאומית מספריו פרח על קבר אבי זכרונו לברכה, ווין תקס"ז, באתר Google Books מבוא הלשון: ארמית מחברת כוללת ראשית למודי דקדוק לשון ארמית..., פראג תקע"ג, באתר היברובוקס בני הנעורים כולל משלים, מכתמים, אמרי מוסר וחכמה..., כרך ראשון, פראג תקפ"א, באתר Google Books יהודה בן יונה ייטלש (1773-1838), דף שער בספרייה הלאומית דף הסדרה של מהדורת 1863–1867, בקטלוג הספרייה הלאומית.
יהב"י

האם התכוונתם ל... יקותיאל הכהן – (יקותיאל הנקדן בן יהודה) - בלשן ואיש מסורה. חי באירופה במחצית השנייה של המאה ה-12 יהודה ייטלס – (יהודה בן יונה ייטלס) - בלשן יהודי תושב פראג במפנה המאה ה-19
לימון (מחוז)

לימון (בספרדית: Limón) הוא מחוז בקוסטה ריקה. המחוז, הנמצא במזרח קוסטה ריקה, גובל בים הקריבי בצפון ובמזרח, בפנמה בדרום מזרח, בפונטרנס בדרום, בסן חוסה בדרום-מערב, בקרטגו, חלק נוסף של סן חוסה ובארדיה במערב ובניקרגואה בצפון-מערב. במחוז מתגוררים 386,862 תושבים (נכון ל-2011). בירת המחוז היא לימון. מבחינה מנהלית מחוז לימון מחולק ל-6 קנטונים. מדיה וקבצים בנושא לימון בוויקישיתוף מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי של 2011: תוצאות כלליות, מכון הסטטיסטיקה ומהפקדים הלאומי של קוסטה ריקה (בספרדית).
Imgur

Imgur (אימג'ר) הוא אתר אינטרנט חינמי לאירוח קובצי תמונות שהושק ב-23 בפברואר 2009. ניתן להעלות תמונות לאתר ולשתף אותן במגוון של רשתות חברתיות, לערוך את קובצי התמונות, להגיב על תמונות שמשתמשים אחרים העלו, וליצור בקלות יתרה תמונות Image macro (ממים). המשתמשים באתר רשאים לבחור אם לשתף תמונות תוך חשיפת זהותם האמיתית, או לשתף את תמונותיהם בעילום שם. ניתן להעלות לאתר קבצים בפורמטים הבאים בלבד: JPEG‏, PNG‏, GIF‏, APNG‏, TIFF‏, BMP‏, PDF ו-XCF. מאות אלפי המשתמשים הרשומים באתר לוקחים חלק פעיל בדירוג איכות התמונות שמועלות. התמונות שזוכות לדירוג הגבוה ביותר בפרקי זמן מסוימים, זוכות באותם פרקי הזמן לחשיפה גבוהה במיוחד. הכנסות החברה מגיעות מהפרסומות המשולבות בדפי האתר, מחשבונות הפרימיום, וממכירת מוצרים נלווים. הפניות לתמונות המאוחסנות באתר פופולריות במיוחד כיום מרשתות חברתיות כגון Reddit ו-Digg. מטה החברה ממוקם בסן פרנסיסקו שבארצות הברית. אלבומים – ב-11 באוקטובר 2010 התווסף לשירות פיצ'ר המאפשר ליצור אלבומי תמונות. חשבונות – ב-9 בינואר 2010 התווספה אפשרות ליצור חשבונות משתמש באמצעותם ניתן ליצור גלריות תמונות מותאמות אישית. חשבונות המשתמש מעניקים למחזיקים בהם שליטה מוחלטת בניהול אוספי התמונות שמועלים לאתר, כולל עריכת תמונות, מחיקת תמונות, יצירת אלבומים, כמו גם אפשרות להגיב על תמונות ויראליות. בפרופילים של מרבית משתמשי האתר מוצגים רק 225 התמונות האחרונות שהמשתמש העלה לאתר. ניתן לשדרג לחשבון פרימיום בתשלום, במידה שהמשתמש מעוניין לוודא שלא יהיו מגבלות על חשבון המשתמש. יצירת ממים (Meme Generator) - פיצ'ר זה התווסף לשירות ב-26 ביוני 2013. הוא מאפשר למשתמשים ליצור Image macro (תמונה אשר משולב בה טקסט הומוריסטי) באמצעות מגוון רחב של תמונות. גלריה – הגלריה של imgur מציגה בפני המשתמשים, על סמך נתוני אלגוריתם מתקדם, את אוסף התמונות הוויראליות ביותר באינטרנט בכל רגע נתון. תמונות רבות מ-Imgur שהפכו ויראליות נוטות בהמשך לזכות לפרסום רב ברשתות החברתיות גם כן. ב-30 ביולי 2012 התווסף הפיצ'ר Random mode, המאפשר למשתמשים לצפות בתמונות אקראיות שהופיעו לאורך השנים בגלריה של imgur. GIFV – פיצ'ר שהתווסף לשירות באוקטובר 2014, ומאפשר המרה אוטומטית של כל קובצי ה-GIF שהועלו לאתר לקבצים בפורמטים WebM ו-MP4. מדיה וקבצים בנושא Imgur בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Imgur (באנגלית) Imgur, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Imgur, הבלוג הרשמי נמרוד צוק, חדש מ-IMGUR: אחסון תמונות ללא הגבלה ובחינם, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2015
קוסובסקי

קוסובסקי הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אברהם אבלי קוסובסקי – הראב"ד הראשון של בית הדין האשכנזי בעיר העתיקה חיים יהושע קוסובסקי – רב ומחבר ספרים "בעל הקונקורדנציות". בנו של הרב אברהם אבלי בנימין קסובסקי – מחבר קונקורדנציות לספרות חז"ל. בנו של הרב חיים יהושע יצחק קוסובסקי – שחור - רב בליטא, רוסיה ובבלארוס, ולאחר מכן ראב"ד יוהנסבורג בדרום אפריקה ששון קוסובסקי – שמו המקורי של ששי קשת; זמר, מדבב ושחקן ישראלי
גבעת פטז'ין

גבעת פֶּטְזִ'ין (בצ'כית: Petřín; נכתב לעיתים גבעת פטרין) היא גבעה בגובה 327 מטר במרכז העיר פראג. הגבעה, מכוסה כמעט כולה בפארקים, היא אזור נופש אהוב על תושבי פראג. פסגת הגבעה מקושרת לרובע מאלה סטרנה של פראג על ידי פוניקולר, שפעל לראשונה בשנת 1891. קיר הרעב מנזר סטרהוב מגדל תצפית פטז'ין – מגדל תצפית בגובה כ-60 מטרים, שנבנה ב-1891 כחיקוי מוקטן של מגדל אייפל. מצפה כוכבים שטפאניק מבוך המראות של פטז'ין הגבעה מופיעה בהבלטה ב"תיאור של מאבק", סיפור קצר מוקדם מאת פרנץ קפקא ובקצרה בספרו של מילן קונדרה "הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום". מדיה וקבצים בנושא גבעת פטז'ין בוויקישיתוף גבעת פטרין, פראג בצבעים, יוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא צ'כיה ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.