laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרברט מאו

הרברט בראון מאו (באנגלית: Herbert Brown Maw;‏ 11 במרץ 1893 – 17 בנובמבר 1990) היה פוליטיקאי ומחנך אמריקאי שכיהן כמושל השמיני של יוטה בשנים 1941–1949 מטעם המפלגה הדמוקרטית. מאו נולד ביוטה לאפרים גודמן מאו ואמה בראון. הורי אביו היגרו מאנגליה. כשהיה בן שבע עברה משפחתו לסולט לייק סיטי. הוא למד בתיכון מורמוני בצעירותו. מאו קיבל תואר ראשון במשפטים ובמדעים מאוניברסיטת יוטה. הוא סיים את לימודי התואר השני באוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1926. מאוניברסיטה זו סיים גם את לימודי הדוקטורט במשפטים בשנה שלאחר מכן. מאו הוכשר כטייס על ידי חיל האוויר האמריקאי במהלך מלחמת העולם הראשונה בטקסס. בנוסף על כך, הוא הוכשר ככומר צבאי מורמוני. בכך היה מאו אחד משלושת הכמרים המורמונים היחידים בכוחות המזוינים האמריקאיים במהלך המלחמה. לאחר הכשרות אלו מאו נשלח לאירופה ולאחר תום המלחמה שירת בצבא הכיבוש בגרמניה. מאו לימד בקולג' המורמוני לעסקים מ-1916 עד 1917 ומ-1919 עד 1923. הוא היה פרופסור לרטוריקה באוניברסיטת יוטה מ-1927 עד 1940. מאו שימש כדיקן הגברים באוניברסיטת יוטה מ-1928 עד 1936. מאו נבחר לסנאט של מדינת יוטה ב-1928 וכיהן בו עד 1938. מאו אף כיהן כנשיא הסנאט ביוטה מ-1934 עד 1938. הוא ניסה ללא הצלחה להיבחר לסנאט האמריקני ב-1934 ולתפקיד המושל ב-1936. יש הטוענים שרבים התנגדו לבחירתו בשל תמיכתו של מאו בזכויות עובדים. במקביל, מאו תמך בבחירות ישירות יותר. מאו נבחר לראשונה למושל יוטה ב-1940, כשהביס את דון ב' קולטון הרפובליקני. ב-1944 מאו ניצח שוב בדוחק את ג'יי ברקן לי הרפובליקני בבחירות הצמודות יותר בתולדות התפקיד. ב-1948 מאו הפסיד ללי. מאו התחתן עם פלורנס בוהלר ב-22 ביוני 1922. נולדו להם חמישה ילדים. לאורך חייו היה פעיל ביותר במוסדות הכנסייה המורמונית. מדיה וקבצים בנושא הרברט מאו בוויקישיתוף הרברט מאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Herbert Brown Maw (1893-1990) | WikiTree FREE Family Tree". Jenson, Andrew (1936). Latter-day Saint biographical encyclopedia: A compilation of biographical sketches of prominent men and women in the Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints. Vol. 4. Salt Lake City, Utah: The Andrew Jenson Memorial Association (Printed by The Deseret News Press). pp. 5566 216–5596 17. ISBN 1-58958-026-5. Maher, Richard. For God and Country: Memorable Stories from the Lives of Mormon Chaplains (Bountiful, Utah: Horizon Publishers, 1976) p. 16 Mangum, James I. The Influence of the First World War on The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints (Provo: Thesis at Brigham Young University, 2007) p. 4, 8 Gunther, John (1947). Inside U.S.A. New York, London: Harper & Brothers. p. 207. National Governors Association Powell, Allan Kent (1994), "Elections in the State of Utah", in Powell, Allan Kent (ed.), Utah History Encyclopedia, Salt Lake City, Utah: University of Utah Press, ISBN 0874804256, OCLC 30473917 Landslides and Slim Victories – A Utah Political Moment (אורכב 10.08.2001 ב Archive.today) "Utah's Nastiest Race – A Utah Political Moment". אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2008. נבדק ב-3 בנובמבר 2007. {{cite web}}: (עזרה)
נטליה קורולבסקאיה

נטליה יורייבנה קורולבסקאיה (באוקראינית: Наталія Юріївна Королевська; נולדה ב-18 במאי 1975) היא פוליטיקאית ומדינאית אוקראינית, מנהיגת מפלגת "אוקראינה - קדימה!" (אנ'). חברת הראדה העליונה של הכינוס החמישי, השישי, השמיני והתשיעי. נטליה קורולבסקאיה נולדה בקרסני לוץ'. סיימה את התיכון עם מדליית כסף. אחר כך קיבלה שתי השכלות גבוהות. מחברת של יותר מ-10 מאמרים מדעיים על כלכלה. משנת 2002 עד 2006, נטליה קורולבסקאיה הייתה חברת המועצה המחוזית לוהנסק, מזכירת הוועדה המתמדת לתעשייה, בינוי, שיכון ומסחר. מאז 2006 - חברת העם של אוקראינה של הכינוס החמישי, מגוש יוליה טימושנקו. חברת המועצה הפוליטית של מפלגת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת". מזכירת ועדת הראדה העליונה למדיניות כלכלית, חברת המשלחת הקבועה לאספה הבין-פרלמנטרית של מדינות חבר העמים. מחברת ושותפה מחברת של יותר מ-215 הצעות חוק. נושא: הגדלת התחרותיות של הכלכלה האוקראינית ופיתוח השוק המקומי, גירוי פיתוח עסקים קטנים ובינוניים, כמו גם שיפור אקלים להשקעות במדינה. מדיה וקבצים בנושא נטליה קורולבסקאיה בוויקישיתוף נטליה קורולבסקאיה, ברשת החברתית פייסבוק נטליה קורולבסקאיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נטליה קורולבסקאיה, ברשת החברתית אינסטגרם נטליה קורולבסקאיה, סרטונים בערוץ היוטיוב Наталия Королевская - биография, фото, личная жизнь, карьера, семья, интересные факты, Без Табу (באנגלית) https://file.liga.net/persons/nataliya-korolevskaya
אוריביה

אוריביה (בספרדית: Uribia) היא העיר החדשה ביותר במחוז לה גואחירה שבקולומביה. מספר התושבים הוערך ב-2019 בכ-198,000 תושבים. באזור פעלו בתחילת המאה ה-20 כנסיות ובתי יתומים. העיר עצמה נוסדה רשמית ב-1 במרץ 1935. שטח העיר אוריביה מכסה את רוב השטח הצפוני של חצי האי לה-גואחירה (החלק הצפוני ביותר ביבשת). אוריביה גובלת בצפון ובמערב בים הקריבי המקיף את רוב העיר. ממזרח לאוריביה יש גבול קצר עם ונצואלה. מדרום היא גובלת בעיר מייקאו ובדרום מערב העיר ריוחאצ'ה. לאוריביה יש אקלים צחיח (לפי שיטת קפן) בגלל הטמפרטורות החמות ביותר שלה. ממוצע הטמפרטורות ברוב ימי השנה הוא כ-30 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-360 מילימטרים (14 אינץ'). מדיה וקבצים בנושא אוריביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוריביה
ארתור לנגלי

ארתור ברנרד לנגלי (באנגלית: Arthur Bernard Langlie;‏ 25 ביולי 1900 – 24 ביולי 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כראש עיריית סיאטל, וכמושל ה-12 וה-14 של מדינת וושינגטון שבארצות הברית בשנים 1941–1945 ו-1949–1957 מטעם המפלגה הרפובליקנית. נכון ל-2022 הוא היחיד שכיהן גם כראש עיריית סיאטל וגם כמושל וושינגטון. לנגלי נולד בלנסבורו שבמינסוטה. אביו היגר מנורווגיה ואמו ממוצא נורווגי והולנדי. הוא עבר עם משפחתו לחצי האי קיטסאפ בוושינגטון בגיל תשע. לנגלי למד בבתי הספר בברמרטון. לנגלי קיבל תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת וושינגטון ב-1925. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון, לנגלי הפך לשותף בכיר במשרד עורכי הדין לנגלי, טוד וניקל. הוא עסק בעריכת דין בסיאטל במשך כמעט 10 שנים לפני שנבחר למועצת העיר סיאטל בשנת 1935. הוא כיהן כראש עיריית סיאטל מ-1938 עד 1941. הוא נבחר למושל ברוב דחוק ב-1940. עד היום הוא ראש עיריית סיאטל היחיד שנבחר למושל המדינה. בגיל 40, לנגלי היה המושל הצעיר ביותר בתולדות המדינה עד היבחרו של דניאל ג'. אוונס ב-1965. לנגלי הובס בבחירות ב-1944 על ידי הדמוקרט מונראד סי וולגרן, אך ניצח אותו ב-1948 וחזר לתפקיד. כך, לנגלי הוא המושל היחיד בתולדות המדינה שהפסיד וחזר לתפקיד. כמושל, לנגלי פיתח פרויקטים תחבורתיים רבים, ובהם את מעבורות מדינת וושינגטון. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1952 לנגלי כמעט והיה למועמד הרפובליקני לתפקיד סגן הנשיא. המועמד לנשיאות דווייט אייזנהאואר בחר במקום זאת בריצ'רד ניקסון. ב-1956 ניסה לנגלי ללא הצלחה לנצח את וורן מגנוסון בבחירות לסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן החליט לנגלי לעזוב את הפוליטיקה. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1684-1685. מדיה וקבצים בנושא ארתור לנגלי בוויקישיתוף ארתור לנגלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ארתור לנגלי באתר The Political Graveyard (באנגלית) ארתור לנגלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Washington Governor Arthur B. Langlie". National Governors Association. נבדק ב-1 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Arthur B. Langlie". NNBD.com. נבדק ב-1 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Berner, Richard C. (1992), Seattle 1921-1940: From Boom to Bust, Seattle in the 20th Century, Seattle: Charles Press, pp. 354–355, ISBN 0-9629889-1-X "Arthur Bernard Langlie". Washington Rural Heritage. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-1 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Richard Nixon: The Rise of an American Politician (Roger Morris. Pg. 726)
יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה

יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה הם היחסים הדו-צדדיים הנוכחיים בין אזרבייג'ן לצ'כיה. המגעים הראשונים בין אזרבייג'נים וצ'כים נוצרו במאה ה-14. באותה תקופה, הנזיר הפרנציסקני פורדנון אודור, נוסע שנסע לסין בשנים 1316–1318, ביקר גם בתבריז. הוא תיאר את ביקוריו בתבריז ובאזורים אחרים של אזרבייג'ן בספרו על מסעו. בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17, השליט הספווידי עבאס שאה הראשון ורודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (גם מלך בוהמיה) כוננו יחסים דיפלומטיים והתקיימו ביקורים הדדיים של שגרירי שתי המדינות. בתחילת המאה ה-20, שתי המדינות הכריזו על עצמאותן לאחר הכיבוש הממושך. בשנים 1918–1920 לא ניתן היה לכונן יחסים בין הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן לצ'כוסלובקיה בשל העיתוי. עם זאת, שגרירות צ'כוסלובקיה בטביליסי, יחד עם גאורגיה, הייתה אחראית גם על היחסים עם אזרבייג'ן. באותה תקופה הייתה קהילה צ'כית בבאקו עם 70 חברים. כיבוש אזרבייג'ן על ידי רוסיה הסובייטית בשנת 1920, ומעבר צ'כוסלובקיה לשליטת ברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה, הביא לקיומן של שתי המדינות באותו מרחב מדיני וכלכלי יצר את התנאים לפיתוח הכלכלה, יחסים מדעיים ותרבותיים ביניהם. צ'כוסלובקיה הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אזרבייג'ן ב-8 בינואר 1992, והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-27 בינואר 1993. אזרבייג'ן פתחה שגרירות בצ'כיה הוקמה ב-15 באוגוסט 2007, ואילו צ'כיה פתחה שגרירות באזרבייג'ן ב-1 בדצמבר 2009. צ'כיה אירחה מספר פגישות רשמיות הקשורות לניסיונות ליישב את סכסוך נגורנו קרבאך. נשיא אזרבייג'ן, היידר אלייב, נפגש עם נשיא ארמניה רוברט קוצ'ריאן ב-21 בנובמבר 2002, ועם סרז' סרקיסיאן ב-7 במאי 2009 בפראג. במילי מג'ליס של אזרבייג'ן פועלת קבוצת עבודה על היחסים הבין-פרלמנטריים של אזרבייג'ן–צ'כיה. קבוצת עבודה זו הוקמה ב-5 בדצמבר 2000, והמנהיג הראשון שלה היה סמאד סיידוב. מ-4 במרץ 2016 עד 2020, ואלה אלסגארוב עמד בראש קבוצת העבודה. מ-25 באפריל 2020, ראש קבוצת העבודה הוא אלנור אללהוורדייב. מחזור סחורות (במיליוני דולרים) אזרבייג'ן מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. צ'כיה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה בוויקישיתוף יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה, ברשת החברתית פייסבוק יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אזרבייג'ן וצ'כיה: היסטוריה ועתיד היחסים באתר המכון ליחסים בינלאומיים פראג Azərbaycan Respublikası ilə diplomatik əlaqələr qurmuş dövlətlərin siyahısı (אורכב 05.08.2017 בארכיון Wayback Machine). mfa.gov.az (באזרית) Azərbaycan və Ermənistan prezidentlərinin 18 ildə keçirdiyi görüşlərin siyahısı (אורכב 04.12.2018 בארכיון Wayback Machine). 01.04.2016 (באזרית) "Elnur Allahverdiyev Azərbaycan-Çexiya parlamentlərarası işçi qrupunun rəhbəri oldu". ארכיון מ-2022-07-31. נבדק ב-2022-07-21.
מסיבת הדבקה

מסיבת הדבקה היא פעילות חברתית בה ילדים נחשפים בכוונה למחלות מדבקות כגון אבעבועות רוח, שפעת, חצבת, חזרת ומחלות אחרות הנחשבות "מחלות ילדות". מסיבות אלה היו שכיחות לפני המצאת החיסונים, מתוך אמונה שהידבקות בגיל צעיר מסוכנת פחות מהידבקות בגיל מבוגר. שכיחותן פחתה ככל שזמינות החיסונים עלתה וככל שהתבססה שגרת החיסונים. בשנות ה-20 של המאה ה-21 תופעת מסיבות ההדבקה רווחה בקרב אוכלוסיות המתנגדות לחיסונים. הורים החושפים את ילדיהם לנגיף וריצלה זוסטר וירוס מאמינים שהשגת חיסון טבעי נגד אבעבועות רוח בטוחה יותר ויעילה יותר מקבלת חיסון. תומכי מסיבות ההדבקה טענו ש"לחלות זאת הדרך הכי טבעית לחסן את הגוף", "החיסון לא תמיד מגן מפני המחלה", "בחיסון יש חומרים רעילים", "המחלה מחזקת את הגוף". כנגד, הרופאים מסבירים שחיסון נגד אבעבועות רוח מקנה הגנה מפני אבעבועות רוח וגם מפני שלבקת חוגרת. שלבקת חוגרת היא מחלת המשך לאבעבועות רוח. לאחר ההידבקות הראשונית בילדות, הווירוס נותר רדום בתאי העצב בגוף, ועלול להתעורר בגיל מבוגר ליצירת מחלת השלבקת החוגרת . למחלות ילדות יש סיבוכים רבים ומסוכנים כגון דלקת המוח, דלקת ריאות וזיהום חיידקי משני המכונה "החיידק הטורף". נזק מוחי ומוות כתוצאה מסיבוכים אלה שכיחים יותר מאשר תופעות הלוואי הנגרמות על ידי החיסונים . לפני הנהגת החיסון נגד אבעבועות רוח, שיעור התמותה בארצות הברית היה בין 1 ל-21 לכל 100,000 מקרים, בהתאם לגיל החולה. על פי מחקרים, עד להכנסת החיסון נגד אבעבועות רוח, אושפזו בישראל בכל שנה כ-300 איש בגלל סיבוכים של המחלה, שני שלישים מהם ילדים, ואדם אחד או שניים בשנה מתו בעקבות הסיבוכים. במהלך מגפת שפעת החזירים בקנדה, רופאים הבחינו בעלייה במספר האירועים שכונו "מסיבות שפעת" שכוונתם המפורשת הייתה להדביק את הילדים בנגיף שפעת החזירים. חוקרים הדגישו אז שמשום שהמחלה נגרמה על ידי נגיף חדש, אליו נחשפו מעט מאוד אנשים בעבר, גם ההורים היו עלולים להידבק ולהפיץ את המחלה. מסיבות הדבקה – מדעת CDC - Varicella Vaccine - Vaccine Safety, web.archive.org, ‏2015-08-25 TheMedical - אתר הרופאים של ישראל | על רקע התפרצות מחלת החצבת באחד מבסיסי צה"ל, מפרסמתההסתדרות הרפואית בישראל נייר הבהרות בנושא זה /אבעבועות-רוח-לא-סיבה-למסיבה אבעבועות רוח: לא סיבה למסיבה | מכון דוידסון לחינוך מדעי, באתר אבעבועות רוח: לא סיבה למסיבה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Rich Flex

Rich Flex הוא שיר של הראפרים דרייק ו-21 סבאג'. השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2022, כרצועה הפותחת של אלבום האולפן המשותף של הראפרים, Her Loss. השיר מכיל אינטרפולציות מ-"Savage" של מייגן די סטליון מ-2020 ו-"24's" של T.I.‎ משנת 2003. ב-3 בנובמבר 2022 נחשף שם השיר כחלק מרשימת הרצועות של Her Loss. מיד לאחר צאתו, הפך השיר לוויראלי בעקבות תוכנו הלירי, הכולל בקשה של דרייק ל-21 סבאג' "לעשות משהו בשבילו". הרצועה התבלטה בכך שהיא מכילה אינטרפולציה מהשיר "Savage" של מייגן די סטליון, שקיבלה גם זיכוי כחלק מכותבי השיר, בזמן ששיר אחר מהאלבום, "Circo Loco" עורר מחלוקת בעקבות מילים שנתפסו כהאשמת סטליון בשקר אודות תקרית הירי ב-2020 שלה ושל הראפר טורי ליינז. ביום צאתו של האלבום, הגיע השיר למקום הראשון במצעד שירי הספוטיפיי העולמי, עם 10.4 מיליון השמעות. זהו השיר החמישי של דרייק שחצה את רף 10 מיליון ההשמעות ביום הראשון לצאתו, וכן הראשון של 21 סבאג'. זהו שיתוף הפעולה עם הפתיחה השלישית בגודלה בספוטיפיי, לאחר "Snow on the Beach" של טיילור סוויפט ולנה דל ריי ו-"Girls Want Girls" של דרייק גם כן, בהשתתפות ליל בייבי. במצעד הבילבורד הוט 100, נכנס השיר למקום השני. הוא מהווה אחד מתוך שמונה שירים מ-Her Loss שנכנסו לעשירייה הפותחת. סרטון השיר "Rich Flex" באתר יוטיוב אוברי גרהאם, שעיה אברהם-ג'וזף, אנדרסון הרננדז, בריטאוויוס צ'יימברס, מייקל מולה אייזק דה בוני, ג'המאל גווין, מייגן פיט, קוואנטאביוס טבריו, בריאן כריסטופר ויליאמס, בובי סשן ג'וניור, אנטוני וייט, קליפורד האריס ג'וניור, אולדרין דייוויס, צ'ארלס ברנשטיין, גלדיס הייז Disalvo, Tom (4 בנובמבר 2022). "Drake & 21 Savage share collaborative album "Her Loss" featuring 'Rich Flex' and 'Major Distribution'". NME. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Hynes, Hayley (5 בנובמבר 2022). "Drake Goes Viral For His "Zesty" Lyrics On "Rich Flex" From "Her Loss" Album". HotNewHipHop. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Espinoza, Joshua (5 בנובמבר 2022). "Megan Thee Stallion Receives Writing Credit on Drake and 21 Savage's 'Her Loss'". Complex. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Curto, Justin (4 בנובמבר 2022). "Megan Thee Stallion Bodies Drake for Questioning Her Shooting". Vulture. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Rossignol, Derrick (4 בנובמבר 2022). "Drake's Controversial 'Circo Loco' Lyric Actually Isn't The Only Megan Thee Stallion Reference On 'Her Loss'". Uproxx. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Gary Trust, Gary Trust, Taylor Swift’s ‘Anti-Hero’ Holds Atop Hot 100, Drake Debuts 8 Songs in Top 10, Billboard, ‏2022-11-14 (באנגלית אמריקאית) Hot 100 Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Billboard Global 200, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Billboard Global Excl. U.S., Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Streaming Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Radio Songs 2023, Billboard, ‏2023 (באנגלית)
מה הייתי עושה בלעדייך

"מה הייתי עושה בלעדייך" הוא שיר של הזמר והיוצר הישראלי קובי אפללו, שיצא לאור כסינגל באוגוסט 2022. אפללו כתב והלחין את השיר במשותף עם לי בירן ושמעון יחיא. הסינגל יצא לאור ב־11 באוגוסט 2022, לקראת כניסתו של ט"ו באב ה'תשפ"ב, לציון "יום האהבה", לדברי אפללו. מבחינת כתיבה ומוזיקה אפללו הסביר שהוא "הלך לשורש" בשימוש שעשה "בקצב מרוקאי חוגג" של שש שמיניות, שאף על פי שתמיד היה ברקע שלו, טבוע בו ומושמע בסביבתו, הוא כמעט ולא עשה בו שימוש בעבר. משום שהקצב היה טבעי בשבילו, היה לו קל לשיר את זה יותר מאשר דברים אחרים. אפללו תיאר את הסגנון שלו כהיתוך בין סגנונות רבים, בין השאר כתוצאה מהשפעות שספג מאביו, שהגיע מצפון אפריקה, ומאימו, שהגיעה מאזור גאוגרפי שונה. עוד סיפר שהשיר אהוב מאוד בהופעות שלו, והוסיף שהשימוש במקצב השמח הוא בין השאר משום שאחרי מגפת הקורונה יש בו משהו "חוגג חיים" ורצון ליצירת שירים יותר שמחים. אפללו המשיך והסביר את התמה של השיר: "מה הייתי עושה בלעדייך" – מצאתי את עצמי אומר את זה כל כך הרבה בחיים ברגעים שאני מבין שהאהבה שלי היא מתנה שגם יכולה להרים אותי לא פעם מתהומות, וכששמתי לב שכולם אומרים את זה וכמעט אף אחד לא שר את זה, הרמתי את הכפפה. ואם כבר הרמות, אז שיהיה בקצב הכי ביתי ואותנטי. — קובי אפללו, אוגוסט 2022 קובי אפללו – זמרה, קולות רקע לי בירן – גיטרות, בס, קלידים, תכנותים, קולות רקע שמעון יחיא – גיטרות, בס, קלידים, תכנותים, כלי מיתר נוספים, קולות רקע אור כהן – קלידים אתניים רוני דדון – כלי הקשה שמעון יחיא – הפקה מוזיקלית, עיבוד לי בירן – הפקה מוזיקלית, עיבוד שי סיוון – מיקס ומאסטרינג שרה דיין – הנפשה ועיצוב קליפ אריאל עיני – עיצוב עטיפה נועם גרשלר – ניהול הפקה עידן לוצקי – ניהול דיגיטל (לאפה מדיה | LAFA MEDIA) מורן פז תקשורת – יחסי ציבור סרטון השיר "מה הייתי עושה בלעדייך" באתר יוטיוב מילות השיר "מה הייתי עושה בלעדייך" באתר שירונט "מה הייתי עושה בלעדייך" – רמיקס של ערן ברנע באתר יוטיוב נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022 "מה הייתי עושה בלעדייך" | קובי אפללו, באתר לינקטון, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022 קובי אפללו חוגג אהבה | "מה הייתי עושה בלעדייך?", באתר "סרוגים", 11 באוגוסט 2022 קיץ ברבנר, ‏קובי אפללו תוקף: "יש לך מעריצות בנות 6? את לא יכולה להתפשט", באתר מעריב אונליין, 17 באוגוסט 2022 קובי אפללו / מה הייתי עושה בלעדייך, באתר הליקון, 11 באוגוסט 2022, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022 המצעד הישראלי השבועי של "מדיה פורסט" (יש לבחור "שירים מובילים – רדיו – ישראלי", שנה: 2022, שבוע 38: 11 בספטמבר 2022 – 17 בספטמבר 2022), באתר מדיה פורסט, 11 בספטמבר 2022, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022 מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
יחסי אורוגוואי–אזרבייג'ן

יחסי אורוגוואי–אזרבייג'ן הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן ואורוגוואי. בשנת 1991, אזרבייג'ן קיבלה את עצמאותה לאחר פירוק ברית המועצות. ב-12 בינואר 1995, אזרבייג'ן ואורוגוואי כוננו יחסים דיפלומטיים. בספטמבר 2011, משלחת מאורוגוואי ביקרה באזרבייג'ן כדי לחגוג את יום השנה ה-20 לעצמאות אזרבייג'ן. ביולי 2012 ערך שר החוץ האזרי אלמר ממדיארוב ביקור רשמי באורוגוואי ונפגש עם הנשיא חוסה מוחיקה. בנובמבר 2012, התרחש משבר דיפלומטי בין שתי המדינות כאשר משלחת פרלמנטרית אורוגוואית בביקור בארמניה חצתה את הגבול לשטח המוחזק הארמני של נגורנו קרבאך בתוך אזרבייג'ן. מחשש שאורוגוואי תכיר בנגורנו קרבאך כחלק מארמניה; אזרבייג'ן פתחה בתלונה רשמית נגד אורוגוואי בהאשימה את המשלחת הפרלמנטרית במעבר לא חוקי לאזרבייג'ן ובסכנה של הסכם שלום עתידי. ממשלת אורוגוואי מעולם לא הכירה באופן רשמי בשטח שבידי ארמניה כחלק אינטגרלי מארמניה. בינואר 2013, נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב קיבל משלחת רשמית מאורוגוואי במטרה לשפר את היחסים בין שתי המדינות. בשנת 2016 הביעה ממשלת אורוגוואי את חששותיה מהסלמה של האלימות בנגורנו קרבאך. במאי 2013, נשיא אורוגוואי לואיס אלברטו לאקאז'ה ביקר באזרבייג'ן כדי להשתתף בפורום דרום הקווקז שנערך הבאקו. הנשיא לאקאז'ה התקבל על ידי הנשיא אילהם אלייב. בשנת 2014, אזרבייג'ן פתחה משרד דיפלומטי במונטווידאו. במאי 2019 ערך שר החוץ של אורוגוואי, רודולפו נין נובאה, ביקור באזרבייג'ן, לרגל הפורום העולמי החמישי לדיאלוג בין-תרבותי. שם הוא נפגש עם הנשיא אילהם אלייב; עם שר החוץ, אלמר ממדיארוב; עם שר הכלכלה, שאהין מוסטפאייב; ועם שר החקלאות, אינעם קרימוב. במאי 2022 ביקר סגן שר החוץ אלנור מג'מדוב באורוגוואי. שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם לשיתוף פעולה בין משרדי החוץ של שתי המדינות (2007); הסכם על ביטול דרישות אשרה לבעלי דרכון רשמי ודיפלומטי (2013); הסכם על שיתוף פעולה עם מכס (2016) והסכם על שיתוף פעולה תרבותי (2017). בשנת 2016, הסחר בין אזרבייג'ן ואורוגוואי הסתכם ב-7.6 מיליון דולר. מוצרי הסחר העיקריים של אורוגוואי לאזרבייג'ן הם בקר ותרופות. אזרבייג'ן אינה מייצאת מוצרים לאורוגוואי. אזרבייג'ן מחזיקה באורוגוואי משרד דיפלומטי במונטווידאו. אורוגוואי מיוצגת באזרבייג'ן באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–אזרבייג'ן בוויקישיתוף Parlamentarios de Azerbaiyán visitaron Uruguay (in Spanish) Relaciones bilaterales entre Azerbaiyán y Uruguay (in Spanish) Cómo terminó Uruguay envuelto en un conflicto diplomático en el Cáucaso (in Spanish) President of Azerbaijan Ilham Aliyev received a Uruguayan delegation led by chairman of the House of Representatives of the Parliament Herman Cardoso Gobierno uruguayo expresa preocupación por escalada de violencia en la región de Nagorno- Karabaj disputada entre Armenia y Azerbaiyán (in Spanish) "Visita del Sr. Canciller Nin Novoa a la República de Azerbaiyán". Ministerio de Relaciones Exteriores (בספרדית). נבדק ב-2020-07-18. "Deputy Foreign Minister of Azerbaijan visits Uruguay". El Observador (בספרדית). 23 במאי 2022. נבדק ב-23 במאי 2022. {{cite news}}: (עזרה) Agreements between Uruguay and Azerbaijan (in Spanish) International Trade of Uruguay Uruguay obtuvo la habilitación para colocar ganado en pie en Azerbaiyán (in Spanish) Diplomatic office of Azerbaijan in Uruguay
יחסי אזרבייג'ן–מצרים

יחסי אזרבייג'ן–מצרים הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן למצרים. מצרים הכירה בעצמאותה של אזרבייג'ן ב-26 בדצמבר 1991. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-27 במרץ 1992. שגרירות מצרים באזרבייג'ן פועלת מאז אפריל 1993. שגרירות אזרבייג'ן במצרים פועלת מאז ינואר 1994. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. יותר מ-50 הסכמים נחתמו בין הצדדים במהלך השנים. קבוצת עבודה בין-פרלמנטרית דו-צדדית פועלת בפרלמנט של אזרבייג'ן. ב-3 באוקטובר 2002 הוקמה ועדה בין-ממשלתית לשיתוף פעולה כלכלי, טכני ומדעי. אזרבייג'ן מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר. מצרים מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אזרבייג'ן–מצרים בוויקישיתוף יחסי אזרבייג'ן–מצרים, ברשת החברתית פייסבוק יחסי אזרבייג'ן–מצרים, ברשת החברתית אינסטגרם יחסי אזרבייג'ן–מצרים, סרטונים בערוץ היוטיוב מצרים באתר משרד החוץ האזרי שגרירות אזרבייג'ן במצרים שגרירות מצרים באזרבייג'ן
פראן קראצ'יץ'

פראן קראצ'יץ' (בקרואטית: Fran Karačić; נולד ב-12 במאי 1996 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי-אוסטרלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ברשה מהסרייה ב' ובנבחרת אוסטרליה. קראצ'יץ' נולד בזאגרב להורים קרואטים, אולם אביו נולד בסידני. הוא גדל במחלקות הנוער של קוסטושייה, נ.ק. זאגרב ולוקומוטיבה זאגרב. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית, ממנה הושאל למשך תקופה קצרה לנ.ק. לוצ'קו מליגת המשנה הקרואטית. ב-3 בפברואר 2020 חתם קראצ'יץ' בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית, והושאל בחזרה ללוקומוטיבה זאגרב. ב-14 בינואר 2021 חתם קראצ'יץ' על חוזה לשתי עונות וחצי בברשה מהסרייה ב'. ב-3 ביוני 2021 ערך קראצ'יץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, בניצחון 0–3 על נבחרת כווית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-11 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–3 על נבחרת נפאל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022. פראן קראצ'יץ', ברשת החברתית אינסטגרם פראן קראצ'יץ', באתר Transfermarkt פראן קראצ'יץ', באתר Soccerway פראן קראצ'יץ', באתר WorldFootball.net פראן קראצ'יץ', באתר National Football Teams פראן קראצ'יץ', באתר FootballDatabase.eu Fran Karačić è un nuovo giocatore del Brescia באתר הרשמי של ברשה, 14 בינואר 2021 (באיטלקית) Socceroos FIFA World Cup Qatar 2022™ squad announced באתר Football Australia, ‏ 8 בנובמבר 2022 (באנגלית)
בית הבובות של גבי

בית הבובות של גבי (באנגלית: Gabby's Dollhouse) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית לילדים, אשר נוצרה על ידי טרייסי פייג' ג'ונסון וג'ניפר טומיי, ששיתפו פעולה בעבר מ"הרמזים של בלו". בסדרה, גבי, בדיבוב של לילה לוקהארט קראנר, וחבריה החתולים יוצאים להרפתקאות בתוך בית הבובות שלה. הסדרה משלבת הנפשה ולייב אקשן לחוד. הסדרה מופקת על ידי DreamWorks Animation Television. הסדרה מופצת באמצעות שירות הסטרימינג נטפליקס, כאשר הופקו לה 9 עונות ו-64 פרקים באורך 25 דקות. העונה הראשונה עלתה לשירות ב-5 בינואר 2021, כאשר הפרק הראשון עלה כהצצה ליוטיוב ב-22 באוגוסט 2020. העונה השנייה עלתה ב-10 באוגוסט 2021. העונה השלישית עלתה ב-19 באוקטובר 2021. העונה הרביעית עלתה ב-1 בפברואר 2022. העונה החמישית עלתה ב-25 ביולי 2022. העונה השישית עלתה ב-1 בנובמבר 2022. העונה השביעית עלתה ב-20 במרץ 2023. כל פרקי העונה השמינית עלו ב-7 באוגוסט 2023, מלבד הפרק האחרון שעלה ב-6 בנובמבר של אותה שנה. העונה התשיעית עלתה ב-25 במרץ 2024. בשנת 2025 ייצא לאקרנים סרט שמבוסס על הסדרה בשם "בית הבובות של גבי: הסרט", אשר יופק על ידי סרטי יוניברסל ודרימוורקס הנפשה. גבי אוהבת החתולים יוצאת בכל פרק, להרפתקה בבית הבובות החתולי שלה. הדיבוב העברי בוים על ידי נדיה כהן, והופק על ידי תומר קאופמן, רעות גדות (2021), רוני חן (2021), ספיר רון ארגמן, דן שצברג ואמי בכר. מוזיקה על-ידי נדיה כהן. עדי בר-לב - כר-תולית (שירה) - (2021) דיבוב העברי של השירים על-ידי עמרי כהן. אתר האינטרנט הרשמי של בית הבובות של גבי "בית הבובות של גבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית הבובות של גבי", באתר נטפליקס בית הבובות של גבי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Michael Schneider, Children’s & Family Creative Arts Emmys 2023 Full Winners List: Disney, Netflix Lead, Variety, ‏2023-12-17 (באנגלית אמריקאית)