laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תנועה נצחית

המונח "פרפטואום מובילה" מפנה לכאן. לערך העוסק במאפיין מוזיקלי, ראו פרפטואום מובילה (מוזיקה). מכונת תנועה נצחית או מכונת תנועה מתמדת (בלטינית: Perpetuum Mobile, "פרפטום מובילה") היא מכונה היפותטית המפיקה אנרגיה שימושית בצורה הגורמת להפרת חוקי הפיזיקה. באופן מעשי הכוונה למכונה שתבצע עבודה יעילה מבלי לצרוך אנרגיה חיצונית ללא הפסק. מכונות תנועה נצחית הן בלתי אפשריות למימוש לפי ההבנה המדעית של ימינו. בפרט, מכונה מסוג זה תפר את החוק הראשון או את החוק השני של התרמודינמיקה. בהתאם לכך נחלקות מכונות אלו לשני סוגים: מכונות תנועה נצחית מהסוג הראשון - מכונות אלו אמורות לייצר יותר אנרגיה משהן צורכות. במקרה כזה ישנה הפרה של חוק שימור האנרגיה, והיעילות התרמודינמית המתקבלת גדולה מ-1.0 (הן מכוּנות באנגלית Over-Unity Device, כלומר "מתקן על-יחידה"). מכונות תנועה נצחית מהסוג השני - מכונות אלו ממירות אנרגיית חום באופן ספונטני לעבודה, תהליך השומר לכאורה על חוק שימור האנרגיה, אך עומד בסתירה לחוק השני הגורס גידול של האנטרופיה במערכת סגורה. למרות סתירת חוקי הפיזיקה הקיימים, ישנם עדיין ממציאים רבים המנסים את מזלם בתכנון מכונה שכזו. מכונת קרנו ציפור שותה רן לוי, פרפטום מובילה - על פיזיקה, מכונות נצח, שרלטנים ומה שביניהם, ספרית מעריב, 2007 The museum of unworkable devices The Perpetual Motion Page Eric's History of Perpetual Motion and Free Energy Machines The Free Energy Archive פרפטום מובילה ספרו של רן לוי (ספרית מעריב 2007) תנועה נצחית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרסלו סאלאס

חוזה מרסלו סאלאס מלינאו (בספרדית: José Marcelo Salas Melinao; נולד ב-24 בדצמבר 1974) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני הנחשב לאחד משלושת הטובים ביותר בתולדות צ'ילה, לצד איבן זמורנו ואליאס פיגרואה. סאלאס ידוע בכינויים "המטדור" ו"הפנומן". סאלאס החל לשחק בצורה מקצוענית במועדון הפאר הצ'יליאני אוניברסידד דה צ'ילה בשנת 1993, שם הפגין יכולת מעולה וכבש 50 שערים ב-75 משחקים. יכולת זו עזרה לקבוצתו לזכות בשתי אליפויות בשלוש השנים ששיחק בקבוצה, וכן הצלחה בינלאומית בגביע הליברטדורס. עקב הצלחתו הרבה, עבר סאלאס בשנת 1996 לשחק במועדון הפאר הארגנטינאי ריבר פלייט. המעבר עורר ביקורת בתקשורת הארגנטינאית, מאחר שמעולם שחקן צ'יליאני לא הצליח בארגנטינה. גם דייגו מראדונה ביקר את השחקן, וזאת מאחר שקבוצתו האהודה של דייגו, בוקה ג'וניורס, הידועה כיריבה מרה של ריבר, עקבה אחר השחקן גם כן. עם זאת, הצליח מרסלו להשקיט את קיתונות המבקרים באמצעות תצוגה מרשימה של 26 שערים ב-51 משחקים בהם שיחק. הישג זה עזר לקבוצתו לזכות בשלוש אליפויות ובסופרקופה סודאמריקנה, ותרמו לאהדתו הרבה על ידי האוהדים והתקשורת המקומית, שמכירים בו עד היום כאחד מהשחקנים הזרים הטובים ביותר ששיחקו בארגנטינה. במקביל תרם מרסלו להצלחתה של נבחרתו בהעפלה לגביע העולם ולהצלחה יחסית בגביע עצמו עם העפלה לשמינית הגמר. מרסלו היה הכובש המרכזי במוקדמות הדרום אמריקאים למונדיאל, כשגם במונדיאל עצמו הפגין יכולת מרשימה וכבש ארבעה שערים בארבעה משחקים. על יכולת זו זכה בשנת 1997 בתוארי כדורגלן השנה באמריקה הדרומית וכדורגלן השנה בארגנטינה. עקב הצלחתו, עבר סאלאס לקבוצה האיטלקית לאציו תמורת סכום עתק באותם ימים - 18 מיליון דולר. סאלאס שיחק בלאציו במשך שלוש עונות, במהלכן היה לשחקן מפתח של הקבוצה, ועזר לה לזכות בתארים רבים - לרבות אליפות איטליה לראשונה מאז שנת 1973. בשנת 2001 עבר לשחק ביובנטוס תמורת 25 מיליון דולרים, אך סדרת פציעות טורדניות מנעו ממנו לשחק בצורה קבועה - כשלמעשה שיחק רק ב-14 משחקים במהלך שתי העונות בקבוצה זו. עקב יכולתו הפושרת ביובנטוס, הושאל סאלאס חזרה למועדונו הקודם ריבר פלייט. גם בעונה זו נפצע סאלאס מספר רב יחסית של פעמים, אך הפגין יכולת סבירה וכבש 17 שערים ב-43 משחקים. סאלאס הבקיע מספר שערים חשובים, לרבות שלושער בחצי גמר גביע ליברטדורס, וזכה עם ריבר באליפות נוספת. בשנת 2005 חזר סאלאס למועדון נעוריו, אוניברסידד דה צ'ילה, והתקבל בצורה חמה על ידי האוהדים שראו בו כאחד השחקנים הגדולים ביותר ששיחקו בקבוצה אי פעם. סאלאס שיחק במועדון עד פרישתו ב-26 בנובמבר 2008. סאלאס נחשב לאחד מהשחקנים הצ'יליאנים הגדולים ביותר בכל הזמנים. הוא הופיע במדי נבחרתו 71 פעמים בהם כבש 37 שערים - נתון שהציב אותו כמלך השערים של כל הזמנים בנבחרתו, עד ששיאו נשבר בידי אלכסיס סאנצ'ס. מדיה וקבצים בנושא מרסלו סאלאס בוויקישיתוף מרסלו סאלאס, ברשת החברתית אינסטגרם מרסלו סאלאס, באתר Transfermarkt מרסלו סאלאס, באתר Soccerway מרסלו סאלאס, באתר WorldFootball.net מרסלו סאלאס, באתר National Football Teams מרסלו סאלאס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt האתר הרשמי של סאלאס (בספרדית) סיכום קריירה בינלאומית (באנגלית) תומר גנור, מרסלו סאלאס - 'אל מטאדור' תלה את הנעליים, באתר ynet, 2 בדצמבר 2008
חצי האי האפניני

חצי האי האפניני (באיטלקית: Penisola italiana) הידוע גם בשם "חצי האי האיטלקי" וגם "המגף האיטלקי", הוא אחד מחצאי האיים הגדולים באירופה. אורכו כ-1,000 קילומטרים מהרי האלפים בצפון ועד קצהו הדרומי. בחצי האי שוכנת מדינה גדולה אחת – איטליה (שמשתרעת על 99.95% מחצי-האי) ושתיים קטנות – סן מרינו וקריית הוותיקן, אשר מובלעות בתוך איטליה. האי מכוסה בהרים בעלי גובה בינוני, הרי האפנינים, אשר נתנו לחצי האי את שמו. חצי האי גובל בים הטירני ובים הליגורי ממערב, בים האדריאטי ממזרח ובים היוני בדרום. מדרום לחצי האי נמצא האי סיציליה השייך לאיטליה. רבים מכנים את חצי האי "המגף" האיטלקי עקב הדמיון בין צורתו למגף. שטחו של חצי האי הוא כ-131,000 קמ"ר, וגרים בו כ-26 מיליון בני אדם בצפיפות של כמעט 200 איש לקמ"ר. הרי האפנינים מחולקים לשלושה חלקים: האפנינים הדרומיים, האפנינים המרכזיים והאפנינים הצפוניים. אקלימו של חצי האי הוא ים תיכוני. האזור הגאוגרפי של חצי האי, היה קרוי היסטורית בשם איטליה. שם זה מצוי כבר בכתבי הרודוטוס (המאה חמישית לפנה"ס), כמונח גאוגרפי. בתחילה ציין השם איטליה את האזור הדרומי ביותר של חצי האי האפניני אולם עד המאה השנייה לפנה"ס כלל את כל הארץ שמדרום להרי האלפים. מדיה וקבצים בנושא חצי האי האפניני בוויקישיתוף חצי האי האיטלקי | Geographunny - גאוגרכיף חצי האי האפניני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן (2001), עמ' 9. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
T-44

ה-T-44 הוא טנק בינוני אשר פותח בברית המועצות בשנת 1944 כטנק עוקב ל-T-34. הטנק פותח כדי לשלב את יכולות הניוד של ה-T-34 יחד עם שריון עבה יותר במטרה להתמודד עם הטנקים הגרמניים הכבדים יותר כמו הפנתר. ה-T-44 שימש בסיס ל-T-54 ועוקביו לאחר המלחמה. עוד לפני פלישת הצבא הגרמני לרוסיה ב-1941 הייתה תוכנית לשדרוג ה-T-34 לסטנדרטים מודרניים יותר, תוכנית זאת הייתה בדמות ה-T-34M אך היא לבסוף הופסקה. בשנת 1942 בעיצומם של קרבות החזית המזרחית, החל פרויקט פיתוח טנק בינוני לשדרוג ה-T-34, פרויקט זה היה ה-T-43. הפרויקטים השונים לשדרוג ה-T-34 התרכזו במספר נושאים בעיקרם שיפור המיגון אך כאשר החלו להגיע לשדה הקרב הטנקים הגרמניים החדשים, היה ברור שמוקד הפיתוח לשדרוג ה-T-34 חייב להיות תותח גדול יותר כדי לחדור את שריון הטנקים הגרמניים, לכן בוטל פרויקט ה-T-43. בינואר 1944 אב הטיפוס הראשון של ה-T-44 יצא ממפעל הטנקים בהרי אורל והיה בעל תותח 85 מ"מ, אב טיפוס נוסף שיוצר היה בעל תותח 122 מ"מ. ניסויים עם תותח ה-100 מ"מ על ה-T-34 הוכיחו כלא מוצלחים, לכן ה-T-44 היה צריך להיות מסוגל להפעיל תותחים גדולים יותר, מה שהיה אפשרי הודות להזזת הצריח למרכז הכלי. עיצוב הכלי הושפע מה-T-34 אותו היה אמור להחליף אך גם מהפרויקטים שנגנזו, ה-T-34M וה-T-43. דגמי ה-T-44 כללו דגמים בעלי תותחי 85 מ"מ, 100 מ"מ ואף 122 מ"מ. חשיבותו של ה-T-44 לא הייתה בתפקידו בשדה הקרב של מלחמת העולם השנייה, אלא כבסיס לפיתוח סדרת טנקי ה-T המאוחרים יותר, פיתוח שהחל עם ה-T-54, T-55. למרות שהטנק לא נחשב כמחליף ראוי והצבא האדום המשיך להשתמש בטנקי ה-T-34, היו מספר פיתוחים מהפכניים שהניבו לבסוף את ה-T-54 של אחרי המלחמה, טנק שנחשב מאוד מוצלח. למרות זאת, אין וויכוח על היותו של ה-T-44 טנק איכותי שהקדים את זמנו, בהיותו כמעט בלתי-חדיר למרבית התותחים נגד-טנקים של הגרמנים, ביכולתו לנוע בשדה הקרב במהירות גבוהה, אליה יכול היה להאיץ בזמן קצר יחסית, ובתותחו האמין והעוצמתי. בקרבות הספורים בהם השתתף במלחמת העולם השנייה, הפגין ה-T-44 עליונות מוחלטת על השריון הגרמני. למעשה, כמה מומחים רואים ב-T-44 את אחד מטנקי המערכה הראשונים, הודות ליכולתו לפעול ככלי רב-משימתי. ה-T-44 ראה מעט מאוד פעילות קרבית. הטנק היה חלק מהארסנל הסובייטי בין 1944 ל-1945 אך לא השתתף בקרבות, היחידות הצבאיות העדיפו להמשיך להילחם עם ה-T-34. ה-T-44 המשיך לשרת בצבא ברית המועצות מספר שנים אחרי המלחמה, עד שלבסוף הוחלף ב-T-54 סופית בשנות ה-60. T-44-85: דגם הטנק בעל תותח 85 מ"מ. (1944) T-44A: דגם בעל שדרוג למנוע שאיפשר מהירות מרבית של 60 קמ"ש ושדרוג המיגון. (1944) T-44S:דגם בעל מערכת ייצוב תותח מסוג 'ציקלון'. (1966) T-44M:דגם בעל שדרוגים רבים כדי להביא אותו לסטנדרטי ה-T-54 כגון החלפת מנוע והוספת עמדת מקלע. (1962) T-44MK:דגם T-44M פיקוד, בו הוספה מערכת קשר. (1963) T-44MS:דגם ה- T-44M לו הוספה מערכת ייצוב תותח מסוג 'ציקלון'. (1966) BTS-4A:טנק חילוץ המבוסס על תובת ה- T-44M בעל מנוף. (1965) T-44-122:דגם בעל תותח 122 מ"מ (1944) T-44-100:דגם בעל תותח 100 מ"מ (1945) מדיה וקבצים בנושא טנק ה-T-44 בוויקישיתוף תיאור הטנק באתר רכבי מלחמת העולם ה-2. מלבד מידות אלו השריון על בסיס התותח היה 120 מ"מ.
E

האות E היא האות החמישית באלפבית הלטיני והנפוצה ביותר (עם השימוש הרב ביותר). האות מקורה באות היוונית אפסילון (Ε ε), ומקורה של זו באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית ה"א. האות מייצגת תנועה קדמית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת (/IPA: /ɛ), כתנועת הצירי או הסגול, ולפעמים גם תנועה קדמית, סגורה, בלתי-מעוגלת (/IPA: /i), כתנועת החיריק. באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "אקו" (באנגלית: הד) (Echo). ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 69 (E) ו-101 (e). בקוד מורס מיוצגת האות על ידי נקודה: · בכתב ברייל: האות E נכתבת באותיות גדולות: E ובאותיות קטנות: e בהקשרים מסוימים, E יכולה לסמל: במתמטיקה – הקבוע המתמטי e. בתכנות – הביטוי a × 10 b {\displaystyle a\times 10^{b}} נכתב בקיצור בשפות תכנות רבות כ- a e b {\displaystyle aeb} . בפיזיקה – שדה חשמלי (מסומן E), וכן אלקטרון או מטען יסודי (מסומן e). במוזיקה – התו מי. 'שם-רחוב' נפוץ לסם MDMA, הידוע בכינוי אֶקסטַסי. באלגברה מופשטת – איבר נייטרלי לפעולה. במזון – מספר E – האות E ואחריה מספר בן שלוש או ארבע ספרות, מייצגים תוספי מזון שאושרו לשימוש על ידי האיחוד האירופי. E (רומנית) מדיה וקבצים בנושא E בוויקישיתוף E, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איוואן לוקוב

איוואן לוּקוֹב (בבולגרית: Иван Луков;‏ 22 באוגוסט 1871, גברובו, האימפריה העות'מאנית – 17 באפריל 1926, סופיה, ממלכת בולגריה), היה גנרל בולגרי, מפקד הארמייה השנייה בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, אשר הגיש בשם הצבא הבולגרי את בקשת שביתת הנשק ממפקדי כוחות מדינות ההסכמה. ב-1891 סיים לוקוב את האקדמיה הצבאית הבולגרית והוסמך כקצין רגלים וב-1901 נשלח להמשך לימודים באקדמיה הצבאית בסנקט פטרבורג. ב-1905 נשלח להשתלמות מקצועית בצבא צרפת ולמד במקביל פילוסופיה בסורבון. בין 1906–1908 כיהן כנספח הצבאי הבולגרי בפריז ובהמשך בסנקט פטרבורג. במלחמת הבלקן הראשונה מונה לראש המטה של אוגדת הרגלים ה-1 ולאחר מלחמת הבלקן השנייה הועבר לתפקיד מפקד האקדמיה הצבאית בסופיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לתפקיד ראש מחלקת מבצעים במטה הכללי הבולגרי וב-30 באוגוסט 1916 עם מותו של מאיור-גנרל קונסטנטין ז'וסטוב התמנה לראש המטה הכללי הבולגרי. ב-22 באפריל 1917 הרכיבו הגרמנים את "קבוצת הארמיות שולץ", כוח בפיקודו של הגנרל פרידריך פון שולץ שנועד ליישם מדיניות מתואמת מטעם מעצמות המרכז בחזית המקדונית והורכב מהארמייה ה-11 הגרמנית ו-7 אוגדות בולגריות בגיבוי פיקודי של קציני מטה גרמנים ואוסטרו-הונגרים. לכוח צורפה גם הארמייה ה-2 הבולגרית, אך היא נותרה תחת פיקוד עצמאי בהתאם לבקשתו של ניקולה ז'קוב מפקד החזית הבולגרי. היחסים בין הגרמנים לבולגרים היו מעורערים בתקופה זו ולוקוב מקורבו של ז'קוב מונה לפקד על הארמייה ה-2 והונחה לדווח לז'קוב אישית על התנהלות העניינים בחזית. בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה, בפיקודו של הגנרל לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הוארדאר שהובילה לקריסת הצבא הבולגרי. לוקוב ביקש בשם צבא ממלכת בולגריה שביתת נשק ומאוחר יותר היה חבר בצוות המשא ומתן לקביעת תנאי שביתת הנשק של סלוניקי,. לאחר המלחמה מונה על ידי ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי להיות אחד מנציגי המשלחת הבולגרית לועידת השלום בפריז (1919), במסגרתה סוכמו תנאי חוזה ניי. במסגרת חוזה ניי צומצם מאוד היקפו של הצבא הבולגרי וב-1 בינואר 1920 נאלץ לוקוב לסיים את שירותו הצבאי. לוקוב היה יושב ראש איגוד קציני המילואים, נודע כפעיל חברתי ולוחם למען זכויות האדם בממלכה. איוואן לוקוב הלך לעולמו באפריל 1926 והוא בן 54 שנים. בולגריה במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא איוואן לוקוב בוויקישיתוף "הגנרל איוואן לוקוב-ביוגרפיה", באתר sklaviny.ru (ברוסית). אנציקלופדיה לתולדות מלחמת העולם הראשונה, "חזית סלוניקי במלחמת העולם הראשונה", באתר גוגל ספרים (באנגלית). וילארי לואיג'י, החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, באתר ebooksread.com (באנגלית). ריצ'רד הול, "קרב דוברו פולה-פריצת הדרך במערכה בבלקן", באתר גוגל ספרים (באנגלית). איוואן לוקוב ביוגרפיה, באתר hrono.ru (ברוסית).
פוקרה

האם התכוונתם ל... פוקהרה – עיר בנפאל FMA IA 58 פוקרה – מטוס תקיפה מתוצרת ארגנטינה פוקרה (אינקה) – כינוי למבצרים של האינקה
אקינטור

אקינטור (Akinator) הוא גרסת אינטרנט, אנדרואיד ואייפון של המשחק "נעלמים". המשחק מנסה, באמצעות שאלות, "לנחש" איזו דמות נבחרה. בתחילת המשחק, יש לחשוב על דמות כלשהי. לאחר מכן מנסה אקינטור (דמות הג'יני המופיעה במשחק) לנחש את הדמות שנבחרה באמצעות שאלות. ניתן לענות "כן", "לא", "אני לא יודע", "כנראה", או "לא ממש". לאחר כעשרים שאלות מנחש אקינטור את הדמות, ושואל האם ניחש נכונה. אם אקינטור טעה, מוצגת אפשרות להמשיך במשחק (כלומר, לאפשר לאקינטור לשאול עוד שאלות). אם בוחרים שלא להמשיך, או אם אקינטור "נכנע", ניתן להזין את שם הדמות שנבחרה, ואז לבחור אותה מתוך רשימת דמויות מוצעת. אם הדמות מופיעה מספר פעמים, ניתן לסמן את כולן. אם הדמות אינה מופיעה ברשימה, ניתן להכניס את שמה עם תיאור קצר (בדרך כלל מקור הדמות, סוגה או מקצועה) ובכך לצרפה למאגר הדמויות. לפעמים אקינטור (הג'יני) מנחש דמויות שגויות בכוונה כדי להכשיל שחקן(כי אם לא מאשרים שהוא ניחש נכון בניסיון הראשון לא מקבלים נקודות[דרוש מקור][דרושה הבהרה]. בסיס הנתונים בו משתמש אקינטור כדי לנחש את הדמות שנבחרה נבנה ממשחקי העבר עצמם. כאשר אקינטור לא מצליח לזהות את הדמות עליה חושב השחקן, ניתנת האפשרות "לגלות" לאקינטור מיהי הדמות ולהוסיפה למאגר אם אינה קיימת בו, וכך נוספות לאקינטור דמויות חדשות, וכן ידע נוסף על דמויות שכבר קיימות בבסיס הנתונים. דמויות שלא נבחרות מספיק - נמחקות[דרוש מקור]. בשנת 2006 הכיל בסיס הנתונים כמאה דמויות. שחקנים מתחילים מדמויות "קלות" ועוברים לדמויות "קשות" (כלומר, פחות מוכרות) יותר ויותר. מייסד החברה, ארנו מגרה מסביר: לשאול, למשל, 'האם הדמות שיחקה בריאל מדריד ב־2007?' תהיה טעות, משום שתשובה שלילית לא פוסלת מספיק דמויות. דוגמה לשאלה טובה באופן מפתיע היא: 'האם הדמות שלך הצביעה עבור ניקולא סרקוזי?' זו שאלה מעניינת, משום שאם הדמות אינה צרפתית, דמיונית או שכבר מתה התשובה תהיה שלילית, כמו גם עבור אנשים שידוע שהם בצד השמאלי של המפה. עבור צרפתים שחיים היום אך דעותיהם הפוליטיות אינן נחלת הכלל התשובה תהיה 'לא ידוע'. באופן כזה ניתן להפיק משאלה אחת יותר מידע מאשר לו התשובות היו בפשטות רק 'כן' או 'לא'. המשחק זמין ב־16 שפות, בהן עברית. המשחק מופעל על ידי חברת "אלוקנס" שנוסדה על ידי המהנדס ארנו מגרה (צרפתית: Ernaud Megret), ופועל החל משנת 2006. ארנו התפטר ממשרתו כמפתח תוכנה כדי להקים את "אלוקנס". הכנסות החברה כיום הן בעיקר מיישום אייפון של אקינטור, וכמו כן מפרסומות באתר. בנוסף, החברה משווקת את הטכנולוגיה שאקינטור מבוסס עליה. אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בפורטוגזית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בסינית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בטורקית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (בפולנית) אתר האינטרנט הרשמי של אקינטור (באינדונזית) המשחק המשחק בעברית אתר "אלוקנס", החברה שמפעילה את אקינטור אקינטור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
החוק להגנת הממלכה 1914

החוק להגנת הממלכה 1914 (אנגלית: Defence of the Realm Act) היה חוק אשר נחקק בממלכה המאוחדת ב-8 באוגוסט 1914, בשבועות הראשונים של מלחמת העולם הראשונה. החוק נתן לממשלת הוד מלכותו סמכויות נרחבות במהלך תקופת המלחמה לשם שמירה על המורל, המשאבים הלאומיים ועל הסדר בממלכה. סמכויות אלו כללו בין היתר הפקעת בניינים וקרקעות אם היו דרושים למאמצי המלחמה ותקנון תקנות הקובעות עברות פליליות ואזרחיות. בין המעשים שנאסרו על הבריטים עקב החוק ותקנותיו היו: הבערת מדורות, הטסת עפיפונים, סחר במשקפות, שיחה על נושאים צבאיים, האכלת חיות בר וכדומה. החוק תוכנן לסייע לממשל במניעת פלישה ושמירה על מורל גבוה בקרב האוכלוסייה, אכיפת צנזורה על כתבות העיתונאים ועל הדאר אשר הגיע מן החזית לתחומי הממלכה. בשנת 1916 הורשע ברטראנד ראסל, שהתנגד למלחמה ולקח חלק בפעילות פציפיסטית, בעבירה על החוק להגנת הממלכה. הוטל עליו קנס בסך 100 לירות שטרלינג, אך הוא סירב לשלמו. במקום לשלוח אותו לכלא, המשטרה עיקלה כמה מספריו, ומכרה אותם במכירה פומבית על מנת לשלם את החוב. בשנת 1918 הביע התנגדות פומבית לצירופה של ארצות הברית למלחמה, ובשל כך נכלא לשישה חודשים. באותה תקופה הופעל החוק כנגד פעילים פציפיסטים נוספים שהתנגדו למלחמה. החוק לא בוטל עד היום. חלקים ממנו בוטלו לאחר מלחמת העולם הראשונה, אך הוכנסו שוב לתוקף במלחמת העצמאות של אירלנד (1920), ובתקופת מלחמת העולם השנייה (1939). הסעיף האוסר על פתיחת פאבים בשעות אחר הצהריים נשאר בתוקפו עד שנת 1998. מדיה וקבצים בנושא החוק להגנת הממלכה 1914 בוויקישיתוף החוק להגנת הממלכה באתר Spartacus Educational (באנגלית) תוספת לגאזט של לונדון 1914 ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דארן קוליסון

דארן מייקל קוליסון (באנגלית: Darren Michael Collison; נולד ב-23 באוגוסט 1987) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. בעונת 2006/2007 הוליך קוליסון את ליגת המכללות בה הוא שיחק בממוצע חטיפות, כאשר חטף בממוצע 2.2 כדורים במשחק. בשנתו השלישית במכללת UCLA רשם קליסון את משחקו ה-142 במדי המכללה, ובכך השווה את שיא ההופעות במדיה. ב-4 עונותיו בקבוצה רשם ממוצעים של 11.5 נקודות 4.1 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק. קוליסון נבחר במקום ה-21 בדראפט ה-NBA של שנת 2009 על ידי קבוצת ניו אורלינס הורנטס. בשל הפציעות החוזרות אשר השביתו את כריס פול בחלקים נרחבים של העונה, הפך קוליסון לשחקן חמישייה ראשונה כבר בעונת הרוקי. ב-30 בינואר 2010 קבע קוליסון את שיא המועדון באסיסטים של שחקן העונה הראשונה כאשר מסר 18 אסיסטים במשחק, ואף הוסיף 17 נקודות. רק חמישה שבועות לאחר מכן, שבר קוליסון את שיאו זה כאשר מסר 20 אסיסטים במשחק אחד, והוסיף 16 נקודות במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס. ב-16 בפברואר 2010, רשם קוליסון את הטריפל דאבל הראשון (והיחיד) בקריירה שלו, כאשר קלע 18 נקודות, אסף 13 ריבאונדים והוסיף 12 אסיסטים נגד אינדיאנה פייסרס ובסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז. באוגוסט 2010 עבר קוליסון בעסקת חליפין ביחד עם ג'יימס פוזי לאינדיאנה פייסרס. באינדיאנה הפך קוליסון לשחקן חמישייה, ופתח ב-79 משחקים במהלך העונה הסדירה. הוא העמיד ממוצעים של 13.2 נקודות ו-5.1 אסיסטים למשחק, ועזר לקבוצתו להעפיל אל משחקי הפלייאוף בהם הודחה אינדיאנה כבר בסיבוב הראשון מול שיקגו בולס בחמישה משחקים. לאחר עונה נוספת במדי אינדיאנה עבר קוליסון בטרייד לצידו של דנטיי ג'ונס אל דאלאס מאבריקס תמורת איאן מהינמי. לאחר עונה במדי המאבריקס, חתם קוליסון על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס תמורת 1.9 דולר לעונה. קוליסון שימש בקליפרס כמחליפו של כריס פול ועלה בחמישייה הפותחת במשחקים מהם פול נעדר בשל פציעות. במשחק הרביעי של הסיבוב השני בפלייאוף מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, קלע קוליסון 18 נקודות, מהן 12 ברבע האחרון, והיה גורם מכריע בחזרתה של הקבוצה מפיגור של 22 נקודות לניצחון 99–101 שהשווה את הסדרה. לקראת העונה הבאה, עונת 2014/2015, חתם קוליסון בסקרמנטו קינגס תמורת 16 מיליון דולר לשלוש שנים. לאחר שלוש עונות בסקרמנטו חזר לאינדיאנה פייסרס, כשחתם בקבוצה על חזה לשתי עונות. ב-29 ביוני 2019 הודיע במפתיע על פרישה ממשחק, על מנת לעסוק בפעילות מיסיונרית כחלק מארגון עדי יהוה בו הוא חבר. ב-24 בדצמבר 2021, חזר קוליסון מפרישה על מנת לחתום על חוזה בן עשרה ימים עם לוס אנג'לס לייקרס. בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא דארן קוליסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דארן קוליסון דארן קוליסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ביוגרפיה באתר האוניברסיטה Clippers sign Darren Collison for two-year, $1.9 million deal הקליפרס חזרו והשוו ל-2:2, קאמבק גדול לאינדיאנה, באתר וואלה, 12 במאי 2014 "Kings Sign Darren Collison". NBA.com. Turner Sports Interactive, Inc. 12 ביולי 2014. נבדק ב-12 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Pacers Sign Collison". NBA.com. 7 ביולי 2017. נבדק ב-7 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Darren Collison: ‘I have decided to retire from the NBA’, The Undefeated, ‏2019-06-29 (באנגלית)
מוקדמות מונדיאל 1970

75 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1970, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. מקסיקו, המארחת, ואנגליה, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות. היה זה טורניר המוקדמות היחיד עד כה שבסיומו העפילה ישראל למונדיאל. לראשונה בתולדות הטורניר קיבלו מנצחות הטורניר באפריקה ובאסיה ואוקיאניה מקום ישיר במונדיאל. 16 המקומות במונדיאל חולקו בין הקונפדרציות של פיפ"א כמפורט להלן: אירופה (אופ"א): 9 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת אנגליה ועל השאר התחרו 29 נבחרות. דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: 3 מקומות, עליהם התחרו 10 נבחרות. צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: 2 מקומות, מתוכם אחד למארחת מקסיקו ועל השני התמודדו 13 נבחרות. אפריקה (CAF)‏: מקום אחד, עליו התמודדו 13 נבחרות. פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של גינאה וזאיר, דבר שהותיר 11 נבחרות. אסיה ואוקיאניה (AFC‏/OFC‏): מקום אחד, עליו התחרו 7 נבחרות כולל רודזיה. 68 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות. בסך הכל נערכו 172 משחקים, בהם הובקעו 542 שערים (ממוצע של 3.15 שערים למשחק). ערך מורחב – מוקדמות מונדיאל 1970 - אירופה 10 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות ובית אחד בן ארבע נבחרות, ובסך הכל שלושה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה. פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של קובה. המשחקים התנהלו בשלושה סבבים: סיבוב ראשון: 12 הנבחרות הנותרות חולקו לארבעה בתים בני 3 נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לחצי הגמר האזורי. חצי גמר: 4 הנבחרות חולקו לשני משחקי נוקאאוט בשיטת בית-חוץ. המנצחת בכל צמד משחקים העפילה לסיבוב הגמר. סיבוב הגמר: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. המנצחת העפילה למונדיאל. האיטי העפילה לסיבוב הגמר. מאחר שכל נבחרת זכתה בניצחון ולא הייתה משמעות להפרש השערים, נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי. אל סלוודור העפילה לסיבוב הגמר. כתוצאה ממערכת היחסים העכורה בין אל סלוודור להונדורס, והמהומות שפרצו בזמן המשחקים, פרצה מלחמת הכדורגל קצרת הימים בין שתי המדינות. מאחר שכל נבחרת זכתה בניצחון ולא הייתה משמעות להפרש השערים, נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי. אל סלוודור העפילה למונדיאל. ערך מורחב – מוקדמות מונדיאל 1970 - אפריקה ערך מורחב – ישראל במונדיאל 1970 קוריאה הצפונית פרשה לפני תחילת המשחקים כיוון שסירבה לשחק נגד ישראל. המשחקים התנהלו בשלושה סבבים: סיבוב ראשון: ישראל, ניו זילנד ורודזיה העפילו אוטומטית לסיבוב השני. 3 הנבחרות האחרות, אוסטרליה, יפן וקוריאה הדרומית, שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים במסגרת טורניר שנערך בקוריאה הדרומית. הנבחרת הראשונה בבית העפילה לסיבוב השני. סיבוב שני: ארבע הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון חולקו לשני בתים בני שתי נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר. 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה למונדיאל. ישראל העפילה. העפלה זו, כנציגת אסיה, היא היחידה של ישראל עד כה, וזמן קצר לאחר מכן עזבה ישראל את קונפדרציית הכדורגל של אסיה, וכיום היא מתחרה באזור האירופי לאחר שהתקבלה כחברה באופ"א. מוקדמות מונדיאל 1970 באתר הרשמי של פיפ"א היסטוריה של מוקדמות המונדיאל באתר הרשמי של פיפ"א מוקדמות מונדיאל 1970 (שלב ראשון) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1970 (פלייאוף) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1970 באתר RSSSF
שלום זאב אפלבום

שלום זאב אפלבום (ז' באדר ה'תרצ"ד - י"ד בתשרי ה'תשע"ב, 22 בפברואר 1934 - 12 באוקטובר 2011) היה פרופסור מן המניין לאנטומולוגיה בקתדרה ע"ש מאורברגר בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2010 זכה בפרס רוטשילד לחקלאות. שלום אפלבום נולד בתרצ"ד (1934) בניו יורק שבארצות הברית, להורים ילידי ליטא. עוד בטרם היה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל, אולם בעקבות המשבר הכלכלי של 1939 נאלצה לחזור לארצות הברית. עם קום מדינת ישראל שבה המשפחה ועלתה לארץ ישראל והתיישבה ברעננה, שם סיים אפלבום את לימודיו והתגייס לנח"ל. בשנת 1955 נישא לד"ר לביאה אפלבום ולהם ארבעה ילדים. נפטר בי"ג בתשרי ה'תשע"ב (12 באוקטובר 2011). בצעירותו החל ללמוד באוניברסיטה העברית, בפקולטה לחקלאות ברחובות. בשנת 1955 סיים תואר ראשון וב-1957 קיבל תואר שני. את עבודת הדוקטורט ביצע בהנחייתו של פרופסור אהרן בונדי. בשנת 2010 זכה בפרס רוטשילד לחקלאות, "על מכלול מחקריו החדשניים, המתייחסים להשפעת גורמי עקה סביבתיים על הפיזיולוגיה של התנהגות חרקים ועל הבאת המידע הבסיסי שנצבר לקראת יישום מתקדם בהגנת גידולים חקלאיים". תחומי המחקר בהם עסק אפלבום הם פיזיולוגיה של בקרת תהליכי רבייה בקרב זבובי פירות ועשי לילה, וכן היבטים פיזיולוגיים ומולקולריים של יחסי חרק – פטריה אנטומופתוגנית. דף הבית של פרופסור אפלבום, באתר הפקולטה לחקלאות שלום אפלבום - זוכה פרס רוטשילד 2010, באתר יד הנדיב (באנגלית) שלום זאב אפלבום (1934-2011), דף שער בספרייה הלאומית