laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויסר ז'יטי

ויסר ז'יטי (באלבנית: Visar Zhiti; נולד ב-2 בדצמבר 1952) הוא משורר וסופר אלבני. ויסר ז'יטי נולד בעיירה לושנייה (דרום אלבניה), למד שפה וספרות אלבנית בטירנה ועבד במשך חמש שנים כמורה בכפרים שבצפון-מזרח ארצו. בעקבות פרסום ספר שיריו הראשון, "זריעת הבדידות" (1980), נאסר ונגזרו עליו שמונה שנות מאסר עם עבודת פרך בעוון "הסתה ותעמולה". אחרי שחרורו פרסם את הספרים "זיכרון האוויר" (1993), "אני משליך גולגולת למרגלותיך" (1994), "הדלתות החיות" (1995) ו"רגלי דָּוִד" (1996). בתחילת שנות התשעים מונה ז'יטי לנספח תרבות בשגרירות אלבניה ברומא. כיום הוא חי בטירנה. אחדים משיריו תורגמו לעברית והתפרסמו במוסף "תרבות וספרות" של עיתון הארץ ובכתבי-עת שונים. ויסר ז'יטי, מאלף הנמרים, תירגם מאלבנית רמי סערי, באתר הארץ, 30 ביולי 2010 ויסר ז'יטי, רסיסי הראי, תירגם מאלבנית רמי סערי, באתר הארץ, 25 במרץ 2011 השיר "השערות" בתרגום לעברית השיר "אימו של המשורר" בתרגום לעברית הסיפור "אופניו של הסטודנט הזר" בתרגום לעברית הסיפור "אוטו הזבל הגדול" בתרגום לעברית
ויקוניה

ויקוניה (שם מדעי: Vicugna) הוא סוג גמליים דרום-אמריקאים קטנים החיים באזורי ההרים של האנדים. האלפקה בויתה ומשמשת כבהמת משא ולעיתים גם למאכל. הסוג כולל שני מינים: ויקוניה מצויה (Vicugna vicugna) אלפקה (Vicugna pacos) אשר בויתה ממנה. אלפקה ויקוניה עדר ויקוניות בפארק Lauca National אלפקות במצפה רמון מדיה וקבצים בנושא ויקוניה בוויקישיתוף ויקוניה, באתר ITIS (באנגלית) ויקוניה, באתר NCBI (באנגלית) ויקוניה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ויקוניה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלי פודרימיה

עלי פודרימיה (באלבנית: Ali Podrimja;‏ 1 באוגוסט 1942 – 21 ביולי 2012) הוא מחשובי המשוררים האלבנים בימינו. נולד בשנת 1942 בעיירה ג'קובה שבקוסובו, ושם עברה עליו ילדותו, בתנאים קשים. הוא למד לשון וספרות אלבנית באוניברסיטת פרישטינה ופרסם את שיריו הראשונים כבר בעת לימודיו בתיכון, בשנת 1957, בכתב-העת הספרותי "החיים החדשים". שירתו עוסקת בעיקר בגורל האלבנים ובמצוקת האדם החי במשטר טוטליטרי. גם מות בנו לוּמִי הטביע חותם עז על יצירתו. שירתו המאופיינת בפשטותה, בחרוזיה החופשיים ובדימוייה הבלתי-צפויים תורגמה בחלקה, בין השאר, לגרמנית ולשוודית. רמי סערי תרגם לעברית אחדים משירי פודרימיה, ואלה ראו אור בין השנים 1999 ו-2001 במוסף הספרות של עיתון הארץ וכן באחדים מגיליונות כתב-העת "הליקון". בין יצירותיו של פודרימיה נמנים ספרי השירה "המטפחות מברכות לשלום" (1963), "הכאב היפה" (1967), "צל האדמה" (1971), "אני מאמין" (1976), "לוּמִי" (1982), "חיוך בתוך כלוב" (1993) ו"חרקירי" (1999). מדיה וקבצים בנושא עלי פודרימיה בוויקישיתוף השיר "בית בלי בעל" בתרגום לעברית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חדר הלבשה

חדר הלבשה (נקרא גם מלתחה) הוא חדר או אזור מתוחם המיועד להחלפת ביגוד. חדר ההלבשה יכול להיות תא מדידה בחנות, חדר הלבשה פרטי, קבוצתי או ציבורי, לפי העניין. חדר ההלבשה יכול להיות מיועד אך ורק להחלפת בגדים או להיות חלק ממקום שמיועד למטרות נוספות, רחצה, מנוחה, איפור וכדומה. מלתחה הוא גם אוסף בגדים של אישה או גבר. חדרי הלבשה קבוצתיים מאפשרים פחות פרטיות, אך חוסכים במקום המיועד לכך. גם בחדרי הלבשה קבוצתיים מקובל להפריד בין שני המינים. חדרי הלבשה נהוגים במקומות שבהם מקובל להחליף בגדים בקביעות, מתקני ספורט (כגון אולמות ספורט ומגרשים), חלק ממקומות העבודה וממוסדות החינוך (בתי ספר ואוניברסיטאות), אתרי נופש ופנאי (חופי רחצה, קאנטרי קלאב, ספא), מתקני רפואה (בתי חולים ומרפאות), קרקסים, תיאטראות ואולמות מופעים אחרים ואפילו חנויות בגדים. חדרי הלבשה מצוידים באבזור הדרוש לתפעולם, לפי העניין, תאי שמירה לבגדים, קולבים, כיסא, מראות וכדומה. חדרי הלבשה ציבוריים או קבוצתיים נתפסים כמקום בעל הווי מיוחד ועל כך בנויות יצירות שונות, כמו הסרט התיעודי הישראלי "חדר הלבשה", העוסק בכדורגלנים במקומות שונים בעולם או הסרט התיעודי הנושא את השם "האלופה - חדר הלבשה (2007-2006)" ועוסק באחורי הקלעים של הטלנובלה "האלופה". עדות נוספת לתפיסה זו הם הדיווחים העיתונאים על "חדר ההלבשה" של קבוצה כזאת או אחרת, דיווחים המספרים בעצם על מצב הרוח והיחסים הפנימיים של הקבוצה המשתמשת באותו חדר הלבשה. הביטוי "סודות מחדר ההלבשה" מתייחס לרכילויות מתחום הספורט וצמח משם של מדור שפורסם בעבר בידיעות אחרונות.
דימיטר פוינאקו

דימיטר פוינאקו (באלבנית: Dhimitër Pojanaku; נולד באוגוסט 1956) הוא משורר אלבני. דימיטר פוינאקו נולד בעיר פוגרדץ שלחופי אגם אוחריד. פוינאקו למד משפטים בטירנה והוא עובד כשופט בעיר הולדתו. עד כה פרסם את ספרי השירה "הגשם קורא את צערי" (1991), "בוקר ומעט לילה" (1993), "השדים רוקדים פולקה" (1998) ו"אבנים מלבינות לילה" (2002). פוינאקו זכה על שירתו בפרסים אחדים, ושירתו תורגמה למספר שפות. בשנת 2014 הוא נעצר באשמת שחיתות https://top-channel.tv/english/pogradec-judge-arrested/ ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תדהר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תדהר (עץ) – סוג של עץ המוזכר פעמיים בתנ"ך. ישעיהו, ס', י"ג: ”כְּבוֹד הַלְּבָנוֹן אֵלַיִךְ יָבוֹא בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו לְפָאֵר מְקוֹם מִקְדָּשִׁי וּמְקוֹם רַגְלַי אֲכַבֵּד.” ובישעיהו, מ"א, י"ט: ”אֶתֵּן בַּמִּדְבָּר אֶרֶז שִׁטָּה וַהֲדַס וְעֵץ שָׁמֶן אָשִׂים בָּעֲרָבָה בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו.” יחוסו של עץ התדהר מוטל בספק; פרופ' יהודה פליקס (בספרו "עולם הצומח המקראי", עמ' 122) מציע מספר אפשרויות לזהותו – עץ מחטני כלשהו, מין של אדר, מין של 'מילה' – Fraxinus excelsior. תדהר – מושב בנגב הצפוני-מערבי אליאנה תדהר – שחקנית ישראלית דוד תדהר – קצין משטרה יהודי-ישראלי, עורך האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו אנציקלופדיה תדהר – כינויה של האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, בעריכת דוד תדהר לביא תדהר – סופר מדע בדיוני ישראלי קבוצת תדהר – חברה העוסקת בבניה ושיווק של מבני מגורים
חסימת וריד הרשתית המרכזי

וריד הרשתית המרכזי הוא הוריד המקביל לעורק הרשתית המרכזי, וכמו בכלי הדם, הוא עלול לסבול מחסימה (חסימת וריד רשתית מרכזי נקרא גם CRV). המחלה דומה לזו שנראתה בתסמונת עינית איסכמית, בה אין מספיק אספקת דם וחמצן לעין. מאחר שעורק הרשתית המרכזי והווריד הוא המקור הבלעדי של אספקת דם וניקוז לרשתית, חסימה כזו יכולה להוביל לנזק חמור לרשתית ולעיוורון, בשל איסכמיה (הגבלה באספקת דם) ובצקת (נפיחות). מצב זה יכול גם לגרום לגלאוקומה. CRVO לא- איסכמי הוא הצורה המתונה יותר של המחלה, אולם מצב זה עשוי להתקדם לסוג איסכמי החמור יותר. הטיפול כולל תרופות נוגדות VEGF כמו אווסטין (ללא קשר להתוויתו גם כנגד סרטן), Lucentis (לוסנטיס, רניביזומאב) ואפליברספט או שתל סטרואידי לזגוגית (Ozurdex, אוזורדקס) וטיפול פוטוקואגולציה בלייזר. יש CRVO ללא מצב איסכמי שהפרוגנוזה שלו טובה יותר מאשר מצב איסכמי. מטרת מחקר GALILEO היה להעריך את היעילות ובטיחות של זריקות אפליברספט (אייליה) לטיפול בבצקת משנית לחסימת וריד רשתית מרכזית (CRVO). זהו מחקר אקראי בשלב 3 שכלל 177 חולים שטופלו ב-2 מ"ג זריקות אפליברספט לזגוגית או זריקות דמה כל 4 שבועות ל-20 שבועות. משבוע 24 הטיפול ניתן לפי הצורך וקבוצת הביקורת המשיכה לקבל זריקות דמה. תוצאות: לאחר 52 שבועות נמצא שיפור בראייה של 15 אותיות ב-60.2% מהמטופלים שקיבלו אפליברספט בהשוואה ל-32.4% בקבוצת הביקורת. באופן משמעותי נמצא שיפור גבוה יותר במדד ראייה BCVA (שיפור ב-16.9 אותיות בקב' אפליברספט לעומת 3.8 אותיות בקב' ביקורת) וכן נמצאה ירידה בעובי הרשתית המרכזי (423.5 מ"מ לעומת 219.3 מ"מ בהתאמה ) תופעות הלוואי העיניות שנצפו בקבוצת אפליברספט היו קשורות להליך ההזרקה או למחלה עצמה בצקת מקולרית ( 33.7%), הגדלת לחץ תוך עיני (17.3%) וכאבי עיניים (14.4%). מטרת מחקר COPERNICUS הייתה להעריך את זריקות אפליברספט (אייליה) לחולים עם בצקת מקולרית משנית במחלת חסימת וריד הרשתית המרכזי. זהו מחקר רב מרכזי בו טופלו באופן אקראי 189 חולים ב-6 זריקות חודשיות של 2 מ"ג אפליברספט או בטיפול דמה. משבוע 24 ועד שבוע 52, כל החולים קיבלו 2 מ"ג אפליברספט לתוך הזגוגית לפי הצורך ועל פי קריטריונים לטיפול חוזר. תוצאות: בשבוע 24, 56.1% מהחולים שטופלו באפליברספט שיפרו את הראייה ב-15 אותיות מנקודת ההתחלה, לעומת 12.3% בקבוצת הביקורת. בשבוע 52, 55.3% מהמטופלים שיפרו את הראייה ב-15 אותיות לעומת 30.1% בקבוצה השנייה שטופלה מאוחר יותר באפליברספט. בשבוע 52, החולים שיפרו ראייה בממוצע של 16.2 אותיות, לעומת שיפור רק ב-3.8 אותיות, בקבוצה שטופלה מאוחר יותר. תופעות לוואי הנפוצות ביותר עבור שתי הקבוצות היו דימום של הלחמית, כאבי עיניים, צמצם בחדות ראייה, והגברת הלחץ התוך עיני. Central Retinal Vein Occlusion Information for Patients With Macular Edema Following CRVO For the treatment of Macular Edema following CRVO הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סומבור

סוֹמְבּוֹר (בסרבית: Сомбор, בהונגרית: Zombor) היא עיר ורשות מקומית השוכנת בצפון פרובינציית וויבודינה אשר בסרביה. תיעוד בכתובים ליישוב במקום מצוי מאמצע המאה ה-14, עת נשלטה העיר על ידי ממלכת הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1687 עברה העיר לחזקת ממלכת הבסבורג ובהמשך נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, הוכנעה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ואזור באצ'קה סופח להונגריה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח יוגוסלביה ולאחר פירוק יוגוסלביה עברה לחזקת סרביה. הקהילה היהודית בעיר נוסדה ככל הנראה בשלהי המאה ה-18. בעיר הוקמו בית כנסת ובית עלמין יהודיים. ב-1880 מנתה הקהילה 637 נפשות וב-1940 1,620 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית הועבר אזור באצ'קה ובכלל זה העיר סומבור לחזקת הונגריה והוחל ברדיפת יהודי החבל. מקצת מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, גורשו יהודי סומבור אל מחנות ההשמדה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו כ-200 יהודים להתגורר בסומבור. ב-1948, עם הקמת מדינת ישראל עלו חלקם לישראל. ב-1952 נמנו בסומבור 52 יהודים. לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר רִיגִ'יצָה(אנ'). קהילה קמה שם בשלהי המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1900 נחנך בית כנסת. אחרי מלחמת העולם הראשונה לעיר היגרו חלק מיהודי סטאנישיץ' הסמוכה. הקהילה חרבה בשואה. מבנה בית הכנסת נהרס ב-1948. נכון ל-2002 עמד בית העלמין היהודי על תילו והיה במצב תחזוקתי סביר. כמו כן יהודי הכפר בָּאצְ'קִי ברסטואבץ (אנ'). קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית הכנסת ובית עלמין יהודי. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת. נכון ל-2010 עמד על תילו בית העלמין היהודי. הוא לא היה מגודר ולא מתוחזק. שאנדור גומבוש (בהונגרית: Gombos Sándor; 4 בדצמבר 1895 - 27 בינואר 1968) היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי ואלוף עולם בעל 4 מדליות זהב. ניקולה יוקיץ' - כדורסלן. לסובוטיצה ארבע ערים תאומות: הונגריה באיה, הונגריה הונגריה קישפשט, בודפשט, הונגריה מקדוניה הצפונית ולס, מקדוניה הצפונית בנוסף לעיר הסכמי שיתוף פעולה עם: קרואטיה פולה, קרואטיה סומבור, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 156. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) אלכסנדרה לוזה, זומבור, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 386–387), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סומבור בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא בית העלמין היהודי בסומבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סומבור יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" סומבור (סרביה), דף שער בספרייה הלאומית קהילת סומבור, באתר jewishgen.org, אוחזר ב-27 באפריל 2014 (באנגלית). יהדות יוגוסלביה, באתר הספרייה היהודית המקוונת, אוחזר ב-27 באפריל 2014 (באנגלית). הכיבוש ההונגרי: גרדומים עבדו שעות נוספות, באתר ההתנגדות היהודית בשואה, אוחזר ב-27 באפריל 2014. יהודי יוגוסלביה 1941 - 1945 קרבנות של השמדת עם לצד לוחמי חופש, באתר.jasenovac.org, אוחזר ב-27 באפריל 2014 (באנגלית). צילום בית העלמין היהודי בריג'יצה (2002), באתר המרכז לאמנות יהודית. צילומים מבית העלמין היהודי בבאצ'קי ברסטובאץ, באתר גוגל פלוס. אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
יעקב לויטן

יעקב לויטן (נולד ב-1947) הוא פיזיקאי ישראלי, ייסד את המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת אריאל בשומרון. עוסק בתורת היחסות, מכניקה קוונטית וכאוס. יעקב לויטן נולד בקופנהגן, בירת דנמרק. גדל בבית יהודי ציוני, היה חבר בהנהלת תנועת בני עקיבא בסקנדינביה. והיה פעיל במועדון היהודים בדנמרק בשם "מועדון דוד" (David club). בצעירותו היה לויטן שחקן בנבחרת מכבי קופנהגן בשם "הכוח" בכדורגל, טניס שולחן ובדמינטון. השתתף שלוש פעמים במכביה: בשנת 1969 בכדורגל, בשנת 1977 בטניס שולחן ובשנת 1981 בחצי מרתון. בוגר תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה ותואר שני בפיזיקה מטעם אוניברסיטת קופנהגן. עלה לארץ ישראל בשנת 1982 והחל לעבוד בתור מתרגל במעבדה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1988 סיים לימודי דוקטורט בהצטיינות באוניברסיטת בר-אילן. עבד כמרצה באוניברסיטת בר-אילן בין השנים 1988 - 1990. בשנים 1990–1992 שימש כפרופסור בהאוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB) ובמכון "סולווה" (Solvay) שבבריסל. הוזמן לאוניברסיטת טקסס באוסטין כפרופסור אורח במאי 1991, 1992. בשנת 1993 ייסד את המחלקה לפיזיקה במכללת אריאל, וכיהן בה כראש המחלקה משנת 1993 ועד 2003. משנת 1992 ועד היום משמש כפרופסור באריאל. לויטן הקים חברה בתחום הקרדיולוגיה בשם "לב-אל" העוסקת באבחון מחלות לב. בעל שני פטנטים בקרדיולוגיה, ושותף בשני פטנטים בחקר הסרטן יחד עם עוד שלושה חוקרים מאוניברסיטת אריאל. זכה בפרסים מטעם "קרן פרנקל" (מדנמרק) על מחקרו בקרדיולוגיה ובחקר הסרטן. מחקרו בנושא מציאת סימנים מוקדמים למוות פתאומי (יחד עם שני רופאים מבי"ח תל השומר) זכה מטעם "בית החולים תל השומר" להיות בין השלושה הטובים ביותר מתוך 170 מחקרים. כתבות אודות תגליותיו המדעיות בתחום הקרדיולוגיה פורסמו בעיתונות הישראלית ובעיתונות הדנית. פיתח שיטה אשר על ידי בדיקה של קצב לב פשוטה ניתן לזהות בעיות הנובעות בין היתר מבעיות קרדיולוגיות. הפיתוח הוא פרי מחקרם שלו רופ' מאיר לבקוביץ אשר פיתחו טכניקה המבוססת על תיאורית ה"כאוס" הידועה בתחומי הפיזיקה והמתמטיקה. מדובר בשיטה הבודקת את מערכת העצבים האוטונומית. יעקב לויטן, באתר גוגל סקולר יעקב לויטן, באתר אוניברסיטת אריאל ניבוי מחלות עתידיות וגילוי בעיות בתפקוד הלב - באתר הידען, 25 באוגוסט 2005 איתי גל, פיתוח ישראלי: בדיקה שחוזה דום לב שעה לפני התרחשותו, באתר ynet, 8 בינואר 2006 ניר הר זהב, פרס יוקרתי לחוקרי המרכז האוניברסיטאי באריאל, באתר ערוץ 7, 22 בספטמבר 2012 חוקרי תל השומר מציגים: מכשיר לגילוי מחלות לב בתוך שעה - כתבה על הפטנט בקרדיולוגיה, יוסי חסיד, 19 באפריל 2013 מחקר חדש מאפשר לאבחן חולי לב ללא בדיקת א.ק.ג במאמץ - באתר nrg, אסף גולן, 16 במאי 2013 כתבה על המחקר בסרטן בו משתתף יעקב לויטן תקציר על הפטנטים של יעקב לויטן אתר הבית של חברת "לב-אל"
שאיפ אמרלהו

שאיפ אמרלהו (באלבנית: Shaip Emërllahu;‏ נולד ב-13 באפריל 1962) הוא משורר אלבני. שאיפ אמרלהו נולד בשנת 1962 בכפר טרבוש (Trebosh), שבקרבת העיר טטובה (בצפון-מערב מקדוניה, אז חלק של יוגוסלביה) ולמד שפה וספרות אלבנית באוניברסיטת פרישטינה (קוסובו). עד כה פרסם את ספרי השירה "הטבלת השנים" (1994), "המיזם השבור" (1997) ו"מות זעום" (2001). בשנת 2000 ראה אור ספרו "...גם אנחנו מעידים" על מעשי הטבח בקוסובו. אמרלהו כותב שירה ומסות ועובד כעורך הדפים הספרותיים של אחד העיתונים היוצאים לאור בסקופיה, בירת מקדוניה. זאת בנוסף לכהונת פרופסור באוניברסיטה בטטובה. רבים משיריו מתייחסים למצב המיעוט האלבני בבלקן. קורות חיים
נוגה שגב

נֹגה הררי שגב (נולדה ב-22 באוגוסט 1943) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה 3 שנים ברציפות (1958 - 1960) במשחה ל-100 מטר גב. שגב נולדה וגדלה בקיבוץ אפיקים בת לפרץ ופניה ואחות למרים. היא התאמנה בשחייה בקבוצה של הקיבוץ בהדרכת שמריהו נאבל. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1957 זכתה הררי במדליית כסף בצוותא עם ברנר מברית מכבים עתיד בתוצאה של 1:31.7 דקות, אחרי ירדנה שאל מהפועל גוש זבולון 1:28.1 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1958 זכתה הררי במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:28.5 דקות, לפני ירדנה שאל (1:28.8 דקות) ותלמה נויפלד מברית מכבים עתיד (1:33.2 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים באוקטובר 1959 הגנה הררי על תוארה וזכתה במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:27.5 דקות, לפני רמה קורין מהפועל. עמק הירדן (1:32.2 דקות) וקפילבסקי (1:37.1 דקות).. באליפות הפועל בשחייה ה-17 שנערכה בקבוצת שילר בספטמבר 1960, זכתה הררי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:25.6 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה באותה שנה היא זכתה בפעם השלישית במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:26.1 דקות. בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם חיותה מרצביאק, גלי להב וקורין בשיא ישראלי חדש של 5:47.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 5:09.8 דקות ודרום אפריקה (5:31.7 דקות) וסיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:31.6 דקות. ב-12 באוקטובר 1962 היא נישאה לצביקה שגב ולזוג נולדו בן ושתי בנות. במשך שנים רבות עבדה כאחות בקיבוץ ועזבה את אפיקים ב-1986, לכפר סבא. לאחר מכן עבדה כמיילדת בבית חולים השרון. מדיה וקבצים בנושא נוגה שגב בוויקישיתוף יוסף טלקי, אורות וצללים בשתי אליפויות שחיה ארציות, דבר, 19 באוקטובר 1958 ריבנר שחתה 100 חתירה-1:09,5, למרחב, 20 באוקטובר 1957 מ. אחי אברהם, עונת השחיה נסתיימה באכזבה רבה, חרות, 19 באוקטובר 1958 ב. מ. עתיד זכתה באליפות השחיה, הַבֹּקֶר, 28 בספטמבר 1958 ע. כרמלי, הפועל זבולון נטל את ההגמוניה מב.מ.ע. - טראובר ולהב שברו שיאים, מעריב, 18 באוקטובר 1959 טראובר ולהב הצטיינו באליפות השחייה, על המשמר, 18 באוקטובר 1959 מרצ'יביאק שיפרה את שיאה הארציים בשחייה, דבר, 18 בספטמבר 1960 יובנטוס תשחק היום בנעילת המכביה, על המשמר, 5 בספטמבר 1961 יובנטוס תשחק היום בנעילת המכביה, על המשמר, 5 בספטמבר 1961
אצטדיון מצ'רום

אצטדיון מצ'רום (בריסביין רוד) הוא אצטדיון כדורגל אנגלי הממוקם בלייטון, מזרח לונדון, אנגליה. במקור נקרא אצטדיון זה "אוזבורן רוד", וכיום הוא נקרא "אצטדיון מצ'רום", מסיבות פרסומיות. האצטדיון נבנה בשנת 1937 ומאז הוא משמש כאצטדיונה של לייטון אוריינט וקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספור. שיא הצופים באצטדיון נקבע בשנת ב-1964, כאשר ווסטהאם יונייטד הגיעה להתארח בו כחלק מהגביע האנגלי, במשחק בו נכחו 34,345 צופים. מדיה וקבצים בנושא בריסביין רוד בוויקישיתוף The Matchroom Stadium באתר Stadium Guide ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל אנגלי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בטים מוצ'ו

בטים מוצ'ו (באלבנית: Betim Muço;‏ 21 בינואר 1947 – 15 בינואר 2015) היה משורר, סופר וגאולוג אלבני. בטים מוצ'ו נולד בטירנה וסיים את לימודיו באוניברסיטת טרינה ועבר מספר שנים כמורה לפיזיקה. לאחר קבלת התמחות בסייסמולוגיה בטים מוצ'ו החל לעבוד במכון לסייסמולוגיה בטירנה והתקדם עד שמונה למנהל המכון. הוא היה מנהל המכון עד לשמת 2001 כאשר עבר לארצות הברית. מאז הוא היה מועסק במכון לסיימולוגיה בוושינגטון די.סי. בשנים 1990/1991 הוא היה ביפן לסיום עבודת פוסט דוקטורט. לאחר סיום העבודה הוא חזר לאלבניה ופרסם ספר ראשון של הייקו באלבנית. הוא פרסם עד 2005 שמונה ספרי שירה, חמישה קבצים של סיפורים קצרים, שלושה רומנים וקובץ מסות. בטים מוצ'ו תרגם יצירות רבות לאלבנית. השיר "אשליה" בתרגום לעברית
לפין

האם התכוונתם ל... אבא (אייבל) לפין – פעיל ציוני, רופא, סופר ומנהיג קהילת יהודי קובנה שבליטא בצלאל לפין – איש עסקים, עסקן ציבור ונדבן ישראלי דניאל לַפִּין – תסריטאי ומחזאי ישראלי רבי מנחם מֶנדֶל לֶפִין מסָטָנוב - מראשוני תנועת ההשכלה היהודית בפולין, מתרגם ומחבר ספרות עממית בעברית וביידיש עמנואל לפין – כלכלן והיסטוריון ישראלי ז'אק רפאל לפין – רופא פנימאי ופיזיולוג צרפתי גילפין
שמריהו נאבל

שמריהו נאבל (1919 - 4 ביוני 2018) היה מאמן שחייה, כדורסל וכדורעף ישראלי. נאבל היה מיוזמי ומארגני צליחת הכנרת וצעדת הכנרת וממארגני כינוסי הפועל השישי, השביעי והשמיני. בשנת 1982 הוענק לנאבל עיטור "לאיש כפועלו" מהפועל ובשנת 2010 זכה נאבל בעיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה נאבל נולד בקרקוב שבפולין ובשנת 1939 עלה לישראל. בשנת 1943 יזם וארגן נאבל את הצליחה הראשונה של הכנרת בהשתתפות 19 גברים ו-4 נשים. הוא התגורר כשנה בקיבוץ אשדות יעקב ואחר כך כ-12 שנים בקיבוץ אפיקים ועבד כמורה להתעמלות בעמק הירדן, כמאמן שחייה וכרכז מקצועי של "הפועל" בעמק הירדן. בצבא שימש כקצין אימון גופני של הנח"ל, הגדנ"ע וגולני. בשנת 1961 עזב נאבל את קיבוץ אפיקים. בשנת 1963 נשלח מטעם משרד החוץ לצ'אד שבאפריקה ושימש כיועץ לשר הספורט והנוער. בין היתר עזר לארגן את מפגן יום עצמאות בצ'ד ושימש כמאמן הלאומי של נבחרת הכדורעף והאתלטיקה הקלה למשחקי אפריקה הראשונים שנערכו בשנת 1965 בקונגו. בשנת 1974 הקים נאבל את אגודת "הפועל" נתניה שחייה. הוא הדריך את הקורס הראשון של מאמני השחייה במכון וינגייט ובמשך 25 שנים, נמנה עם סגל ההוראה של המכללה. בשנת 1983 שימש נאבל בתפקיד במאי ומנהל טקס הנעילה של כינוס הפועל ה-12, שנערך בחיפה במעמד ראש הממשלה מנחם בגין. בשנת 2003 בהגיעו לגיל 84 פרש נאבל מאימון שחייה. רבים משחייניו זכו באליפויות ישראל בשחייה ביניהם, יואב צרי, חנה קול, נוגה הררי, יהודית לוזיה, שרון אקסלרוד, אליאב טל, סימון דוידסון, זוהר גלילי ועוד. מבין שחייניו הרבים היו הרמטכ"לים דוד אלעזר ודן שומרון ומפקד חיל האוויר מוטי הוד. נפטר ב-4 ביוני 2018. מאות מבוגרים למדו לשחות ב"גלית", דבר, 13 בספטמבר 1966 קרני עם-עד, האבא והסבא של האלופים, באתר mynet‏ קיבוץ, 13 במרץ 2009 יואש אלרואי TVblog עופר אדרת, בזמן שמשפחתו נרצחה בשואה, נאבל צלח את הכנרת, באתר הארץ, 9 ביולי 2018 משה איבגי מראיין יומנים - פרק 5 - מחלקת התעודה של הערוץ הראשון | כאן 11 לשעבר רשות השידור, נבדק ב-2021-04-17, יוטיוב (17:23 דק') שמריהו נאבל באתר הפועל שמריהו נאבל עיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה 2010 ז. פרחי, אספורט - שחייה - חג שמחת בית השואבה באשדות-יעקב, משמר, 29 באוקטובר 1946 נשפי התעמלות של "הפועל" בעמק הירדן, דבר, 20 באוגוסט 1954 עמנואל גיל, חזיון התעמלות מרהיב עמק הירדן, דבר, 22 ביוני 1958 ישראלי נתמנה כמאמן הכדורסל והאתלטיקה בצ'אד, מעריב, 24 בדצמבר 1964 גרמנים שוודיות אלופי ה"טלג'ים" - מפגן הנעילה, דבר, 6 במאי 1983 אלכס פרלסמן, שיא ישראלי כמתנת פרידה מהחברים, מעריב, 8 באוגוסט 1986
קרייג

האם התכוונתם ל... אישים: גורדון קרייג – שחקן, במאי וכן תאורטיקן של אמנות התיאטרון סר ג'יימס קרייג - ראש ממשלת צפון אירלנד הראשון דניאל קרייג – שחקן קולנוע אנגלי רלף קוק קרייג – אצן אמריקאי אחר: קרייגסליסט – אתר אינטרנט המכיל לוח מודעות מקוון אישים ששמם הפרטי הוא קרייג
איג'יפטסאט 2

איג'יפטסאט 2 (EgyptSat 2) הוא הלוויין המצרי השני שייעודו חישה מרחוק. הלוויין תוכנן ונבנה ברוסיה (על ידי חברת אנרגיה). הלוויין שוגר בתאריך 16 באפריל 2014 בעזרת משגר סויוז. הלווין נועד לטוס במסלול LEO מעגלי מעל כדור הארץ בגובה של כ - 700 ק"מ ולהעביר את הנתונים לתחנת קרקע שנבנתה במצרים. ללוויין רזולוציה של מטר אחד בגווני אפור, וארבעה מטרים לצילום בתחום התת-אדום. מצלמת הלוויין פותחה ויוצרה על ידי חברת "פלנג" מבלארוס. רוחב העקבה הקרקעית של המצלמה (ה-SWATH) הוא 1400 ק"מ. הלוויין מבוסס על מרכב מיוחד שפותח בחברת אנרגיה על בסיס הניסיון בפיתוח לווייני תקשורת מסוג YAMAL-100, והוא הראשון מסוגו שנמכר ללקוח כלשהו. הגוף המפעיל את הלוויין הוא הארגון המצרי לחישה מרחוק, גוף ממשלתי מצרי שאחראי גם על פיתוח טכנולוגיות החלל המצריות - ומהווה מעין סוכנות חלל. הלווין שוקל 1050 ק"ג, ותוכנן ל-11 שנה. ללווין הנעה חשמלית מבוססת גז קסנון. בסוף אפריל 2015, שנה בלבד לאחר שיגורו לחלל, חדל הלוויין לתפקד, וכל הניסיונות לחדש עמו את הקשר לא צלחו. הסיבה הרשמית לתקלה בלוויין לא פורסמה רשמית על ידי מצרים או רוסיה, אך דיווחים שונים מעלים אפשרויות שונות לרבות תפעול לא נכון של הלוויין, כל במחשב או במערכת החשמל. ביולי 2016 נודע כי ייבנה לוויין חלופי, בשם איג'יפטסאט A. על הלווין בGuther's space page מאגר מידע על לוויינים Egyptian reconnaissance satellite launched by Soyuz
גיל אגמון

גיל חיים אגמון (נולד ב-17 באוקטובר 1961) הוא בעל השליטה בחברת דלק מערכות רכב. אגמון נולד בשכונת קריית שמואל בירושלים, הוא בנו של אברהם אגמון שכיהן כמנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל חברת דלק. בוגר הפנימיה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי. ב-1979 התגייס לצה"ל שירת כקצין בחיל השריון ונפצע במלחמת לבנון הראשונה, השתחרר בדרגת סגן-אלוף. בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב. החל לעבוד ב-1987 בחברת דלק רכב, שימש כסוכן מכירות, כסמנכ"ל ומנהל השיווק של חברת הבת דלק מוטורס. ב-1998 מונה למנכ"ל דלק מוטורס וב-2003 למנכ"ל דלק רכב. בשנת 2007 נעצר בחשד ששיחד מהנדס תכנון כדי לקבל היתר בניה למרכז הלוגיסטי של חברתו בניר צבי. המשטרה סגרה את התיק אחרי חקירה ממושכת. באוקטובר 2010 רכש 22% מהון המניות של חברת דלק רכב מחברת דלק השקעות בתמורה לסך של כ-1 מיליארד ש"ח, ובכך הפך לבעל השליטה עם 38% מהון המניות. בין נכסי החברה, זיכיון היבוא וההפצה בישראל של יצרניות הרכב מאזדה ופורד ומדצמבר 2011 גם של BMW ומיני. בנוסף הוביל אגמון את החברה להשקעות בחברות הזנק בתחום הרכב, ובהן מובילאיי. בפרסום ברשת 13 ב-2 באפריל 2023 נחשף כי אגמון התבטא בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק נגד ממשלת הימין והרפורמה המשפטית שקודמה על ידה, כשכתב "אין קו עליבות שחברי הקואליציה לא חצו, מעולם לא התביישתי כך בממשלת ישראל". על יאיר נתניהו, בנו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, כתב אגמון "הילד הזה הוא חתיכת סיכון אסטרטגי למדינת ישראל... זה הזוי". גיל אגמון נמצא ברשימת 100 האנשים העשירים בישראל, של עיתון דה מרקר. גולן חזני וקרן צוריאל הררי, גיל אגמון: "אמרתי לעצמי: או שאלך לדוג, או שארכוש את השליטה בדלק רכב", באתר כלכליסט, 6 בספטמבר 2010 שוקי שדה, גיל אגמון לוקח עכשיו את הסיכון הגדול בחייו - האם יצליח?, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2010 יורם גביזון, הזבל שלנו שווה לו זהב: גיל אגמון מצא מדפסת כסף בערמות של פסולת, באתר TheMarker‏, 22 במאי 2020 גיל אגמון, באתר "בהשקט ובבטחה". חזי שטרנליכט, גיל אגמון הפך את דלק רכב מיבואנית מכוניות ליצרנית סדרתית של יוניקורנים, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2021 איתמר אייכנר, מורן אזולאי, תכתובות ראשי המשק נחשפות: "בחודש הם הרסו את המדינה, ביבי התנתק לגמרי", באתר ynet, 2 באפריל 2023 "טיפש, דרעק": ההתכתבויות של בכירי המשק נחשפות, באתר גלובס, 2 באפריל 2023 500 העשירים - 2014, דה מרקר, 2 ביוני 2014 איתן אבריאל, 246 מיליארד דולר: השווי של 500 עשירי ישראל נחשף - כך הם נהיו עשירים יותר, באתר TheMarker‏, 12 ביולי 2020