laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משה לאופר מנגן חב"ד

משה לאופר מנגן חב"ד הוא פרויקט שמפעיל לוי'ק טובול והמלחין משה לאופר שמטרתו להנגיש את ניגוני חב"ד לציבור הרחב בעטיפה מוזיקלית עדכנית. במסגרת הפרויקט יצאו עד כה חמישה אלבומים. באלבומים שרים אמנים ידועים כגון מנדי ג'רופי, מנחם לוי, יוני שלמה, שמחה פרידמן, צודיק גרינוולד ועוד, לצד מקהלתו של אלי לאופר, מקהלת שירה הפופולרית ומקהלת ילדים מורחבת. משתתפים בזה יותר מ-40 כלים ועל המיקסים מנצח אלי לישינסקי סאונדמן מוכר מניו-יורק. השירים מעובדים על ידי משה לאופר ומופקים על ידי לוי'ק טובול. שלושת האלבומים הראשונים בסדרה נמכרו בעשרות אלפי עותקים, כמה ניגונים מתוכם הפכו ללהיטי חתונות. מופץ בארצות הברית על ידי "שמח מיוזיק" ובישראל על ידי חברת גרינטק. זהו אחד האלבומים הראשונים של נגוני חב"ד שעלו לרשת, וזמינים להורדה בפלטפורמה הבינלאומית iTunes של חברת אפל. וחסידיך ירננו ראיון בעיתון כפר חב"ד, באתר שלאגר משה לאופר חושף: אלבום ניגוני חב"ד שלישי בדרך באתר שטורעם משה לאופר על הדיסק החדש, רגש ובחורים ליטאיים אתר שטורעם תשע"ה אלבום משה לאופר מנגן חב"ד 1 לשמיעה באתר יוטיוב תקציר אלבום משה לאופר מנגן חב"ד 2 באתר יוטיוב אלבום משה לאופר מנגן חב"ד 3 לשמיעה באתר יוטיוב אלבום משה לאופר מנגן חב"ד 4 לשמיעה באתר יוטיוב אלבום משה לאופר מנגן חב"ד 5 לשמיעה יואב צור, ״חב״ד 4״ – אלבום הניגונים החסידיים המושקע ביותר אי פעם באתר שלאגר, שבט תש"פ האזינו: משה לאופר מנגן חב"ד 3 באתר כיכר השבת 14.11.2014 מתהילים מ' ומ"א תהילים נ"ה
Goodreads

Goodreads הוא אתר רשת חברתית השייך לחברת אמזון, האתר נוסד בדצמבר 2006, והושק בינואר 2007 על ידי אוטיס צ'נדלר, מהנדס תוכנה ויזם ואליזבת קורי. האתר מציע יכולות חיפוש במאגר הנתונים של ספרים, הערות, וביקורות. משתמשים רשומים יכולים להוסיף ספרים כדי ליצור ספריית קטלוגים, רשימות קריאה. הם יכולים גם ליצור קבוצות משלהם של הספר הצעות, סקרים/סקרים, בלוגים, דיונים. בדצמבר 2007, האתר מנה מעל 600,000 חברים ו-10,000,000 ספרים. עד יולי 2012, האתר דיווח על 10 מיליון חברים, 20 מיליון מבקרים בחודש, ו-30 עובדים. ביולי 2013, הכריזו באתר שלהם שבסיס המשתמשים גדל ל-20 מיליון חברים רשומים, ובכך כמעט והכפילו את גודלם בתקופה של כ-11 חודשים. במרץ 2013, אמזון הכריזה על רכישת "Goodreads". לפי נתונים שפורסמו באתר החברה, נכון לשנת 2018, מונה האתר 80 מיליון חברים רשומים, 2.3 מיליארד ספרים ו-80 מיליון ביקורות של קוראים. משרדי החברה נמצאים בסן פרנסיסקו. החל משנת 2009, האתר מאפשר לקוראים שבו להצביע על הספר הטוב ביותר לאותה שנה, במגוון קטגוריות כגון רומן, מותחן, אימה, כ 20 קטגוריות בסך הכל. האתר מתגאה בכך שזהו המקום היחידי בו מוענק פרס הספר הטוב ביותר על ידי הקוראים עצמם (אשר בוחרים את הספר). עד כה סטיבן קינג וריק ריירדן זכו בהכי הרבה פרסים, 8 זכיות לכל אחד. בשנת 2020 השתתפו כ-5.5 מיליון קוראים שונים בתחרות. מדיה וקבצים בנושא Goodreads בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Goodreads Goodreads, ברשת החברתית פייסבוק Goodreads, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Goodreads, ברשת החברתית אינסטגרם Goodreads, באתר פינטרסט "About Us". Goodreads. נבדק ב-20 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Good Reads: Book Nerds + Social Networking = Success "Goodreads Raises Angel Round To Help You Find That Perfect Book". Tech Crunch. נבדק ב-22 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Lee, Ellen (21 ביולי 2012). "Goodreads' Otis Chandler reviews growth". SF Gate. נבדק ב-22 באוקטובר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Chandler, Otis (23 ביולי 2013). "Goodreads Grows to 20 Million Readers". {{cite news}}: (עזרה) Amazon Acquires Social Reading Site Goodreads, Which Gives The Company A Social Advantage Over Apple. About Goodreads. "Book lovers seething over Amazon acquisition of Goodreads", Inside Bay area. https://www.goodreads.com/choiceawards/best-books-2020?ref=gca2020final
אברהם חיים רודריגס

הרב אברהם חיים בן משה רודריגס היה רב, פוסק ומקובל איטלקי. נולד בערך בשנת ה'תנ"א (1691) ונפטר בה' ניסן תצ"ה (17 מרץ 1735). היה רב העיר ליוורנו שבאיטליה. פסקיו הודפסו לאחר מותו (ה'תק"ם) בספרו שאלות ותשובות "ארח לצדיק". שהוא ראשי תיבות שמו אברהם חיים רודריגס, והוא מצוטט רבות בספרי התשובות והפוסקים. הרב רודריגס היה רבו של רבי מלאכי הכהן שאף כתב מספר תשובות בספרו. כמו כן קיבל תשובה הלכתית מרבי בנימין בן שלמה הלוי מאיזמיר. רבי יצחק פאציפיקו רבה של ונציה קוראו "מקובל אלהי". חוקרים רבים מנסים להתחקות אחר תולדות חייו דבר שנותר ככל הנראה בגדר תעלומה. ספרו ארח לצדיק באתר היברובוקס אברהם חיים רודריגס, באתר "החכם היומי"
ג'ואן וסטון

ג'ואן וסטון (באנגלית: Joan Weston‏; 20 בינואר 1935 – 10 במאי 1997) הייתה ספורטאית אמריקאית ומן הדמויות המפורסמות בהיסטוריה של הרולר דרבי. וסטון זכתה לכינוי "המפציצה הבלונדינית" (Blonde Bomber), "האמזונה הבלונדינית" (Blonde Amazon), "נערת הזהב", ו"מלכת הרולר דרבי". וסטון נולדה בהנטינגטון ביץ', קליפורניה, ב-1935, וגדלה בעיירה הסמוכה, דאוני. בשנת 1954 הצטרפה וסטון לליגת הרולר דרבי המקורית שהוקמה על ידי ליאו סלצר, ועד מהרה הפכה למחליקה האהובה ביותר של קבוצת לוס אנג'לס ברייבס (Los Angeles Braves). היא התפרסמה עוד יותר בשנת 1965, כאשר מונתה לקפטן קבוצת ביי סיטי בומרס (Bay City Bombers) בסן פרנסיסקו. היא התחרתה כחלק מ-19 נבחרות אול-סטארז ברציפות, והייתה הספורטאית המשתכרת ביותר בארצות הברית בשנות ה-1960 וה-1970. לאורך הקריירה הארוכה שלה, וסטון הייתה אחת מכוכבות הדרבי האהובות. בין יריבותיה במסלול כלולות אן קלבלו, קאתי ריד, סנדי דאן, ג'אן ואלו, ומרג'י לזלו. הסרט משנת 1972, Kansas City Bomber, בכיכובה של ראקל ולש, היה, ככל הנראה בהשראת וסטון (אך לא מבוסס על סיפור חייה). וסטון הייתה פעילה בענפי ספורט נוספים. בעודה סטודנטית במאונט סנט מרי קולג', וסטון שיחקה סופטבול, והיא הייתה מעורבת גם בגלישת גלים וקאנו. ב-1962 היא ניצחה באליפות הוואי לשיט קאנו צידי (outrigger). היא שבה לשחק סופטבול לאחר פרישתה מהדרבי במגוון ליגות באזור סן פרנסיסקו. וסטון התחתנה עם ניק סקופאס, שהיה גם הוא מחליק דרבי מקצועי. בשנת 1997, בגיל 62, וסטון נפטרה כתוצאה ממחלת קרויצפלד-יעקב בהייוורד, קליפורניה. ב-1999, סיפור חייה נמכר להפקות גולדי הון. בשנת 2004, הוכנסה וסטון להיכל התהילה של הרולר דרבי. ב-2011, יצא הספר The Blonde Bomber & The Last Hurrah of Ann Calvello and the Resurrection of a Unique American Sporting Event מאת אנדרו ג'. אפשטיין, שמתאר את הרנסאנס שעבר ענף הרולר דרבי, ויחד עם צילומים וסיפורים אישיים, מצייר גם את ההיסטוריה ואת הדמויות המובילות של התחום.  הודעת פטירה וביוגרפיה של ג'ואני וסטון בניו-יורק טיימס ג'ואן וסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Deford, Frank (2010-05-19). "Roller Derby has its booms and busts; currently on upswing". CNN.
מטה (מחוז)

מטה (בספרדית: Meta) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במרכז קולומביה והוא גובל בעיר בוגוטה (מחוז הבירה) ובמחוזות קונדינמרקה וקסנרה בצפון, בוויצ'דה במזרח, בגואביארה ובקקטה בדרום ובווילה במערב. המחוז משתרע על שטח של 85,635 קמ"ר. במחוז מתגוררים כמיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא וייאביסנסיו. לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בוגוטה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית סן מרטין שכללה את שטחי מחוזות ויצ'דה ומטה המודרניים ואשר בירת הטריטוריה הייתה סן מרטין בשטחי מטה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והאזור נכלל במדינת קונדינמרקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1866 טריטוריית סן מרטין נוצרה מחדש, אם כי היא הייתה נתונה לשליטה מסוימת של קונדינמרקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קונדינמרקה. ב-1905 פוצלה מהמחוז האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) מטה שכללה את שטחי טריטוריית סן מרטין. ב-1913 פוצל שטח מהאינטנדנסיה להקמת הקומיסריה (מעמד דומה לאינטנדנסיה) של ויצ'דה, שכללה את שטחי מחוז ויצ'דה המודרני. ב-1959 אושרה הצעת חוק לשדרוג האינטנדנסיה למעמד של מחוז והיא נכנסה לתוקף ב-1960. בסוף המאה ה-20 האזור הפך לאחד המוקדים של מלחמת האזרחים בקולומביה בין ארגוני גרילה כמו FARC לבין הממשלה הקולומביאנית, וכמו כן צמח בו סחר בסמים. במסגרת שיחות שלום בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהנהגת נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו הוחלט ב-1999 להקים אזור מפורז שכלל את הרשויות המקומיות של ויסטה ארמוסה, לה אוריבה, לה מאקארנה ומסטאס ביחד עם סן ויסנטה דל קגואן במחוז קקטה. לאחר כישלון השיחות ב-2002 האזור המפורז בוטל. כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על גידול מקנה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, בננה, קקאו ותירס, תעשייה, בעיקר כזו של עיבוד מזון, מסחר והפקת נפט. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין. מדיה וקבצים בנושא מטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מטה מטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מטה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית). מיגל אנחל מרטין, מחוז מטה, "הפולקלור של לוס יאנוס", באתר ספריית לואיס אנחל אראנגו (אנ') (בספרדית). קולומביה - ניטור גידולי קוקה 2013, ממשלת קולומביה ומשרד האו"ם לסמים ולפשיעה (UNODC) (בספרדית).
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1989

אליפות אירופה בכדורסל נשים 1989, הייתה האליפות האזורית ה-22 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בבולגריה בין ה-13 ביוני ל-19 ביוני 1989. ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-20 בתולדותיה ובפעם ה-16 ברציפות. בתחרות השתתפו 8 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. משחק הגמר משחק על המקום השלישי נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת זכתה במקום הרביעי בבית ולא העפילה. יורובאסקט 1989 באתר פיב"א אירופה אליפות אירופה 1989 באתר פיב"א
לפופית כפנית

לְפוּפִית כַּפָּנִית (שם מדעי: Ipomoea cairica) היא מין של לפופית שבמשפחת החבלבליים. זהו צמח מטפס רב-שנתי שביכולתו לטפס לגובה רב אף על עצמים דקים, כדוגמת חוטי חשמל. צבע הפרח סגול בהיר, עם כתם כהה במרכז. גדל כצמח בר במקומות לחים. מין זה נפוץ בישראל כצמח נוי על גדרות ומבנים. השם לפופית ניתן משום התכונה הבולטת של חלק ממיני הלפופית להתלפף סביב עצמים. העצם יכול להיות צמח אחר, עצם דומם או אותו צמח עצמו. הלפופית נכרכת על ידי פטוטרות העלים הארוכות, שאופייניות לסוג. רוב הצמחים המטפסים עושים זאת בעזרת קנוקנת ארוכה. בשל עליו המאוצבעים ל-5–7 אונות והפרח בעל הסימטריה המחומשת שלו הוא זכה בעברית לשם המין "כפנית", כלומר: כמו כף יד. מין זה מוכר בזכות פרחיו הגדולים, שלהם סימטריה רדיאלית. הפרח הוא פרח צינורי. עלי הכותרת מאוחים לרוב ומתמזגים בבסיסם לצינור. ברוב המינים, הפרח נפתח בשעות הבוקר, ונסגר עד הצהריים. תופעה זו הקנתה לצמח זה את שמו העממי באנגלית "Morning Glory" - כלומר, "תהילת הבוקר". גודל הפרחים והמראה הרענן של עלי הלפופית, שלרוב מחולקים לאונות, הפכו מין זה לצמח נוי. מקום מוצאו הוא כנראה המזרח התיכון וצפון אפריקה, ומשם הוא התפשט ברחבי העולם, בעיקר על ידי האדם שהביא אותו לצורכי נוי ומאכל. במקומות מסוימים הוא הפך למין פולש. בישראל הוא גדל כצמח בר במקומות לחים ופורח בקיץ בחודשים יוני עד אוקטובר. בית הגידול הוא קרקעות קלות. מדיה וקבצים בנושא לפופית כפנית בוויקישיתוף לפופית כפנית, באתר ITIS (באנגלית) לפופית כפנית, באתר NCBI (באנגלית) לפופית כפנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לפופית כפנית, באתר צמח השדה לפופית כפנית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה לפופית כפנית, באתר Tropicos (באנגלית) לפופית כפנית, באתר GBIF (באנגלית) לפופית כפנית, באתר The Plant List (באנגלית) לפופית כפנית, באתר IPNI (באנגלית) לפופית כפנית בישראל, פליקר לפופית כפנית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריק סמית' (קצין)

אריק מ. סמית' (באנגלית: Eric M. Smith) (נולד ב-1964) הוא קצין בדרגת גנרל המשרת כמפקד חיל הנחתים של ארצות הברית. סמית' גדל בפלאנו שבטקסס. למד תואר ראשון באוניברסיטת טקסס A&M, במהלך הלימודים הצטרף לתוכנית הכשרת הקצונה של חיל הנחתים וב-1987 התגייס לשירות הצבאי. שירת בגדוד השני של רגימנט הנחתים השלישי ולחם עמו במלחמת המפרץ. שימש מפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הנחתים השני והשתתף במבצע חילוץ האזרחים האמריקאים מליבריה בעקבות מלחמת האזרחים במדינה ב-1996. לאחר מכן שימש מדריך של צוערי הנחתים באוניברסיטת טקסס A&M ולמד במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. בשנים 2001–2003 הוצב בקראקס שבוונצואלה. בשנים 2003–2006 שירת בדיוויזיית הנחתים הראשונה, כקצין מבצעים, סגן מפקד צוות הקרב החטיבתי הראשון, מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים החמישי ועוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה. כמפקד הגדוד הראשון פיקד על יחידתו בעת שנלחמה בקרבות בעיר רמאדי שבעיראק. בתפקידיו הבאים שימש עוזר למפקד חיל הנחתים, ראש מחלקת שיתוף אש ותמרון בפיקוד פיתוח תורת הלוחמה של חיל הנחתים. בשנים 2009–2012 שירת בדיוויזיית הנחתים השנייה ופיקד על רגימנט הנחתים השמיני, בתקופה זו הוצב עם הרגימנט במשך שנה באפגניסטן. ביוני 2012 מונה לראש תחום פיתוח היכולות של הנחתים, במאי 2013 מונה לעוזר צבאי בכיר לסגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית אשטון קרטר. ביוני 2015 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד דרום של ארצות הברית. הוא היה בכך לקצין הראשון הממלא תפקיד זה באופן בלעדי. חודשים ספורים אחר כך, בנובמבר 2015, נקרא על ידי מזכיר ההגנה אש קרטר לשמש כעוזרו הצבאי, לאחר שקרטר פיטר את העוזר הקודם שהואשם בהטרדה מינית. בפברואר 2017 מונה לעוזר ראש אגף תכנון, מדיניות ומבצעים במטה חיל הנחתים. ביוני 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. במסגרת תפקידו כמפקד הדיוויזיה שם מטרה להילחם בתופעת ההתעמרות בחיילים מצד עמיתיהם. כ-30 חיילים נשלחו למחבוש כתוצאה מהמדיניות התקיפה. בית הדין הצבאי לערעורים קבע שצעדיו של סמית' היו מרחיקים לכת, בעלי עניין אישי והביאו להטיה כנגד הנאשמים. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוח המשלוח השלישי של חיל הנחתים במקום לורנס ניקולסון. מפקדתו הייתה באוקינאווה שביפן. ביוני 2019 הוחלף על ידי סטייסי קלרדי ומונה למפקד פיקוד פיתוח הלוחמה של הנחתים. באוקטובר 2021 הועלה לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל הנחתים עד לשנת 2023 כאשר הוחלף על ידי כריסטופר מהוני. בספטמבר 2023 מונה למפקד חיל הנחתים. מדיה וקבצים בנושא אריק סמית' בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים 1-star becomes first dedicated commander of Marine Forces South, ‏militarytimes.com, ‏30 ביוני 2015 Carter Taps Former Aide as Military Adviser, ‏ defenseone.com, ‏1 בדצמבר 2015 Marine commander showed 'personal interest' and bias in hazing crusade, court says, ‏marinecorpstimes.com, ‏23 בפברואר 2018
שיטת החזקה

באנליזה נומרית שיטת החזקה היא שיטה למציאת קירוב לערך העצמי הכי גדול בערכו המוחלט של מטריצה ואת הווקטור העצמי המתאים לו. זוהי שיטה פשוטה למציאת ערך עצמי. אף על פי שהשיטה מאפשרת למצוא רק קירוב לערך העצמי הגדול ביותר ולווקטור העצמי המתאים לו, היא שימושית מאוד בבעיות חישוביות. לדוגמה בהפעלתה על מטריצה דלילה של השכנויות או הקישורים באינטרנט, ניתן להשתמש בה לחישוב דירוג האתרים של גוגל, PageRank, וטוויטר עשתה שימוש בשיטה זו כדי להציג המלצות למשתמשים אחרי מי לעקוב. עבור מטריצה ריבועית A {\displaystyle A} בגודל n × n {\displaystyle n\times n} . התחל מוקטור אקראי v 0 {\displaystyle v_{0}} בכל איטרציה חשב את v i + 1 = A v i ‖ A v i ‖ {\displaystyle v_{i+1}={\frac {Av_{i}}{\|Av_{i}\|}}} חשב את l i + 1 = v i ∗ A v i {\displaystyle l_{i+1}=v_{i}^{*}Av_{i}} l i {\displaystyle l_{i}} יתכנס לערך העצמי הגדול ביותר בערכו המוחלט. אם הערך העצמי הגדול ביותר של A {\displaystyle A} גדול ממש מכל שאר הערכים העצמיים (בערכם המוחלט, כולל ריבוי) אז הווקטור v i {\displaystyle v_{i}} מתכנס לוקטור העצמי המתאים לערך העצמי הגדול ביותר. קצב ההתכנסות של השיטה תלוי בפער בין הערך העצמי הכי גדול לזה הבא אחריו. Ipsen, Ilse, and Rebecca M. Wills (5–8 במאי 2005). "7th IMACS International Symposium on Iterative Methods in Scientific Computing" (PDF). Fields Institute, Toronto, Canada. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Pankaj Gupta, Ashish Goel, Jimmy Lin, Aneesh Sharma, Dong Wang, and Reza Bosagh Zadeh WTF: The who-to-follow system at Twitter, Proceedings of the 22nd international conference on World Wide Web
2006 במדע

ערך מורחב – 2006 25 בינואר – מתגלה OGLE-2005-BLG-390Lb, כוכב הלכת הדומה ביותר לכדור הארץ מחוץ למערכת השמש 30 ביוני – מתפרסם דבר גילויים של תשעה ירחים נוספים של שבתאי. 24 באוגוסט – האיגוד האסטרונומי הבינלאומי משנה את הגדרתו של פלוטו מכוכב לכת לכוכב לכת ננסי ומצטרף ל-2003 UB313 ול-1 קרס. 13 בספטמבר – ל-2003 UB313 מוענק השם אריס. 4 במרץ – ניסיון אחרון ליצירת קשר עם החללית פיוניר 10 הבלתי מאוישת. 19 בינואר – החללית הבלתי מאוישת ניו הוריזונס משוגרת במטרה להגיע אל כוכב הלכת הננסי פלוטו ולאסוף מידע ותמונות עליו. 18 במאי – פרסום תוצאות סופיות של פרויקט גנום האדם. פרס נובל פרס נובל לפיזיקה – ג'ון מאת'ר ארצות הברית, ג'ורג' סמוט ארצות הברית על גילוי הצורה המתאימה לקרינת גוף שחור ואי האחידות של קרינת הרקע הקוסמית. פרס נובל לכימיה – רוג'ר דויד קורנברג, ארצות הברית על מחקריו וגילוייו בתחום הבסיס המולקולרי של תעתוק אאוקריוטי. פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה – אנדרו פייר ארצות הברית, קרייג מלו ארצות הברית - על גילוי שיטה לשיתוק השפעתם של גנים ספציפיים מדליית פילדס – אנדריי אוקונקוב, טרנס טאו, ונדלין ורנר. המדליה הוענקה גם לגריגורי פרלמן, שסירב לקבלה פרס אבל – לנארט קרלסון (שוודיה) על תרומותיו המעמיקות והיסודיות לאנליזה ההרמונית ולתאוריה של מערכות דינמיות חלקות פרס ישראל חקלאות – נחום קידר כימיה – צבי רפופורט 28 בפברואר – אוון צ'מברלין, פיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1920) 14 במאי – ברוס מריפילד, כימאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1921) 31 במאי – ריימונד דייוויס ג'וניור, פיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1914) מדיה וקבצים בנושא 2006 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרקשד

לפחות שני יישובים מכונים בספרות העברית בשם פרקשד: האם התכוונתם ל... ולצ'אני – בשמה ההונגרי ואג-פרקשד (Vágfarkasd) פארקאז'דין (אנ') – בשמה ההונגרי פרקשד (Farkasd)
אליס נאטר

אליס נאטר (באנגלית: Alice Nutter; נולדה ב-10 ביולי 1962) היא מוזיקאית, מחזאית ותסריטאית בריטית. נאטר נולדה בברנלי, לנקשייר, ולמדה בבית הספר התיכון בראונלי. נאטר הצטרפה ללהקה האנרכיסטית צ'מבוומבה ב-1982, זמן לא רב אחרי שנוסדה הלהקה, ועברה להתגורר בסקווט שלהם בארמלי. כאשר המוזיקה והפוליטיקה משולבים, נאטר הצטרפה למגוון מחאות כמו שביתת הכורים ב-1986–1995 ומחלוקת ואפינג. כעבור כמעט 25 שנים, ולאחר שהייתה חלק מהצלחת הלהקה, ב-2006 עזבה נאטר את צ'מבוומבה, כדי לפתח קריירה בתור מחזאית. נאטר התחילה לכתוב מחזות ואז עברה גם לתסריטאות בקולנוע, רדיו וטלוויזיה. עבודתה בתיאטרון כוללת את Foxes (2006), ו-Where's Vietnam? (2008). לרדיו כתבה נאטר את המחזה Snow In July (2008) ואת My Generation (2012), שב-2013, הופק לתיאטרון. ב-2016, הוצג בתיאטרון מערב יורקשייר בלידס Barnbow Canaries, על נשים שעובדות בבית חרושת לתחמושת במהלך מלחמת העולם הראשונה. המפעל בו הנשים עבדו התפוצץ יום אחד בדצמבר 1915 ובפיצוץ נהרגו 35 נשים, ונפצעו עוד רבות. בטלוויזיה, כתבה נאטר פרקים בסדרות The Street (2007) ו- Casualty The Accused (2009), Moving On ו- The Mill. היא כתבה דרמה ביוגרפית המבוססת על סיפור חייו של הקומיקאי ברנרד מאנינג, אבל בעקבות קיצוצים בתקציבי BBC4 הסרט מעולם לא צולם. במרץ 2014 חברת ההפקה סרטי ספאנר הודיעה שנאטר מצטרפת ככותבת לסדרה Undercovers, סדרת דרמה מתוכננת, על שוטרים סמויים שחודרים לקהילה האקטיביסטית במהלך 50 שנים, ועל נשים שלא ביודעין ניהלו מערכות יחסים ואפילו עשו ילדים עם המרגלים. לנאטר כ-40 קרדיטי כתיבה לשמה בפסקולי סרטים וטלוויזיה, כולל לסדרות כמו Being Erica, Fame, צ'אק, איך פגשתי את אמא, איסטאנדרס ודוסון קריק. תסריטים MBA Literary and Script Agents: Alice Nutter Alice Nutter interview אליס נאטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Chumbawamba FAQ Lancashire Telegraph Cumming, Tim (11 במרץ 2008). "Chumbawamba: They got knocked down..." The Independent. {{cite web}}: (עזרה) Steve Bottoms, 'Struggling to be Human', in the programme for the 2013 West Yorkshire Playhouse production My Generation. Steve Bottoms, 'Struggling to be Human', in the programme for the West Yorkshire Playhouse production My Generation. Long, Chris (21 ביוני 2016). "Barnbow Canaries: Telling the stories of WW1 munitions workers". BBC News. {{cite news}}: (עזרה) "Spanner Films press release". 7 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה)
נבחרת ארמניה בכדורסל

נבחרת ארמניה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ארמניה. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ארמניה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-91 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 7 מקומות לעומת דירוג קודם. 2019 - לא העפילה 2023 - לא השתתפה דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
שו צ'ונג

שוּ צ'וֹנג (בסינית: 许忠, בפין-יין: Zhong Xu, תעתיק תקני: שו ג'ונג; נולד ב-13 בנובמבר 1968) הוא מנצח ופסנתרן סיני. שו צ'ונג נחשב לגדולי הפסנתרנים והמנצחים של סין, הוא המנהל האמנותי של התזמורת הפילהרמונית של שאנגחאי ותחרות הפסנתר הבינלאומית בעיר זו. שו הוא גם מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הקוריאנית והמנצח הראשי של תזמורת הקונסרבטוריון הלאומי של איטליה. חינוכו המוזיקלי הרשמי והקפדני של שו, בן למשפחת רופאים ידועה משאנגחאי, החל בגיל 17, בכיתת הפסנתר של דומיניק מֶרלֶה בקונסרבטואר של פריז. את לימודי הניצוח עשה עם הפרופסור שיאוטונג חואנג (Xiaotong Huang), מורם הנערץ של גדולי המנצחים הסינים בעולם. משנת 1988 ואילך זכה שו בפרסים רבים בתחרויות פסנתר בינלאומיות יוקרתיות וביניהן בתחרות העשירית ע"ש צ'ייקובסקי. לצד הופעותיו כפסנתרן וכמנצח עם תזמורות סיניות, פיתח קריירת ניצוח ברחבי אירופה, צפון אמריקה ודרומה ודרום-מזרח אסיה. הוא ניצח על הקאמרטה הישראלית ירושלים, תזמורת פריז, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת ליל, תזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה, תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה, התזמורת הסימפונית של ונקובר, התזמורת הסימפונית של יוסטון, התזמורת הסימפונית של רומא והתזמורת הפילהרמונית הסינית. בין המוזיקאים הנודעים שעמם פעל נמנים: פאול בדורה-סקודה, לזר ברגמן, מקסים ונגרוב, סרג'ו קומיסיונה, פיליפ אנטרמון, ז'אן ברנר פומיה, ז'או קלוד קסדסי, נמה ירווי, מאריס יאנסונס, ארטו נורנס, יורמה פאנולה, הירוקו נקמורה וז'יאן וונג. בשנת 2013 נבחר להיות המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית חיפה וסיים את תפקידו בתזמורת באוגוסט 2019. זאת הפעם הראשונה שבה מוזיקאי סיני משמש בתור מנהל מוזיקלי של תזמורת בישראל. שו צ'ונג, באתר MusicBrainz (באנגלית) עומר שומרוני, ‏המנצח שו צונג: "אני מרגיש כמו שגריר של המוזיקה", באתר גלובס, 2 באפריל 2013
גרנד-אדמירל

גרנד-אדמירל היא דרגה ימית היסטורית, והייתה הדרגה הגבוהה ביותר בציים האירופיים שהשתמשו בה. הדרגה ידועה בעיקר בעקבות השימוש שלה בגרמניה כגרוס-אדמירל. דרגות מקבילות בציים אחרים: אדמירל הצי (בריטניה) ואדמירל צי (ארצות הברית). במהלך הרסטורציה הוקמה בצרפת דרגת גרנד-אדמירל כתואר כבוד, והיא הייתה שוות ערך לדרגת מרשל צרפת בצבא הצרפתי. סמלי הדרגה גרוס-אדמירל בקריגסמרינה עד 1945 בצי הקיסרי הגרמני, ובהמשך בקריגסמרינה, הייתה דרגת גרוס-אדמירל (Großadmiral) מקבילה לדרגת אדמירל הצי הבריטית (Admiral of the Fleet) או דרגת אדמירל צי (Fleet Admiral) בארצות הברית. הדרגה הייתה שווה לדרגת חמישה כוכבים (OF-10) בנאט"ו. כמו הגנרל-פלדמרשלים של הצבא, היו מורשים בעלי הדרגה לשאת שרביט. הדרגה הוקמה בשנת 1901 ובוטלה בשנת 1945, לאחר ששמונה אנשים קיבלו אותה. הדרגה שהייתה זוטרה לדרגת גרוס-אדמירל הייתה דרגת גנרל-אדמירל. לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה, קיבלו את דרגת הגרוס-אדמירל בצי הקיסרי הגרמני האדמירלים הבאים: אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת (26 ביוני 1902) הנס פון קסטר (28 ביוני 1905) אוסקר השני, מלך שוודיה (13 ביולי 1905) היינריך, נסיך פרוסיה (4 בספטמבר 1909) אלפרד פון טירפיץ (27 בינואר 1911) הנינג פון הולצנדורף (31 ביולי 1918) עד לשנת 1939 לא קיבל אף קצין את הדרגה הזו, ולאחר מכן קיבלו אותה שני מפקדי הקריגסמרינה: אריך רדר (1 באפריל 1939), מפקד הקריגסמרינה קרל דניץ (30 בינואר 1943), היה מפקד צי הצוללות ומונה למפקד הקריגסמרינה סמלי הדרגה גרוס-אדמירל אנטון האוס, מפקד הצי האוסטרו-הונגרי בחלק ממלחמת העולם הראשונה, קיבל את דרגת הגרוס-אדמירל בשנת 1916. אף קצין אחר (למעט בני משפחת המלוכה) לא זכה מעולם לדרגה זו (אם כי יורשו הישיר של האוס, מקסימיליאן נג'גובאן, הועלה לדרגת גרוס-אדמירל לאחר פרישתו מהצי בשנת 1918). 12 במאי 1916 - אנטון האוס (1851-1917) 9 באוקטובר 1916 - היינריך, נסיך פרוסיה (1862-1929) 1 בנובמבר 1916 - קרל, ארכידוכס אוסטריה (1887-1922) 22 בפברואר 1917 - וילהלם השני, קיסר גרמניה (1859-1941) דרגת הגרנד-אמרג'ליו (באיטלקית: grand' ammiraglio) נוצרה על ידי בניטו מוסוליני בשנת 1924, ונוצרה בעיקר על מנת לכבד את פאולו תאון די רוול, שהיה ראש הצי המלכותי האיטלקי במלחמת העולם הראשונה. רוול היה היחיד שקיבל את הדרגה, שהייתה זה שווה למרשל איטליה בצבא ולמרשל חיל האוויר. אדמירל
אולריך גראוארט

אולריך גראוארט (בגרמנית: Ulrich Grauert; ‏ 6 במרץ 1889 – 15 במאי 1941), היה גנרל-אוברסט בלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), אשר נהרג במלחמת העולם השנייה, לאחר שהופל עם מטוסו. גראוארט נולד בברלין שהשתייכה לאימפריה הגרמנית ב-6 במרץ 1889. בשנת 1910 התגייס גראוארט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-2 (פומרניה ה-1). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת גראוארט כקצין מטה בחטיבת הארטילריה ה-2, ובשנת 1915 הוכשר כקצין טיווח ארטילריה מהאוויר. על פעולותיו במלחמה קיבל גראוארט את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף גראוארט לפרייקור ולאחר מכן לרייכסווהר, שם מילא תפקידי פיקוד ומטה. לאחר הקמת הלופטוואפה שנת 1935, מונה גראוארט לראש מטה משרד התעופה, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1937 מונה גראוארט למפקד פיקוד האוויר הגבוה ה-2, שהפך מאוחר יותר לקורפוס האוויר ה-1, וב-20 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך הפלישה לפולין השתתף גראוארט עם יחידתו במערכה, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. במהלך המערכה על צרפת שוב השתתף גראוארט עם יחידתו, ואף קיבל ב-9 במאי 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 ביולי אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-אוברסט. ב-15 במאי 1941 יצא גראוארט לטיסת סיור לאורך תעלת למאנש במטוס יונקרס Ju 52, ובמהלך הטיסה הופל באזור סן-אומר על ידי טייס פולני מטייסת הקרב ה-303 (הפולנית) ונהרג. אולריך גראוארט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)