laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זברוז'ובקה Z 18

זברוז'ובקה Z 18 (בצ'כית: Zbrojovka Z 18) היו מספר תצורות של מכונית מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית Zbrojovka Brno (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1925–1930 בצ'כוסלובקיה. לפני מלחמת העולם השנייה היצרנית הייתה קרויה "Československá zbrojovka, akc.spol", ולאחר מלחמת העולם השנייה הייתה קרויה "Zbrojovka Brno, n.p.". משנת 1936 המפעל "Československá zbrojovka, akc.spol" עבר לייצור רכבים עבור הצבא הצ'כי (עד לאחר מלחמת העולם השנייה). 2 דלתות - סדאן. 1 דלתות, 4 מושבים - מסוג "Phaeton" (סגנון הגוף הבסיסי, היה פתוח בחלקו העליון עם דלת אחת משמאל, הגה מימין ומושב ספסל אליו הייתה גישה באמצעות הורדת המושב הקדמי השמאלי) (אנ'). בהדרגה נוספו דגמי "Phaeton" עם 2 דלתות ו-4 דלתות. 2 דלתות, 2 מושבים - רודסטר. 2 דלתות - טנדר, כושר מטען עד 500 ק"ג. מכונית ספורט-מרוץ. 2 דלתות - קבריולה. יוצרו 2,510 יחידות כולל כ-1,000 יחידות טנדרים. מנוע קדמי, מנוע בעירה פנימית, 2 צילינדרים, מסוג "Straight-twin engine" (אנ'). מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. 1 מאייד מתוצרת "זניט" (אנ'). שלדה: מסגרת מלבנית עם סרנים קשיחים. דגם "Phaeton", בתצורה 4 מושבים, מחיר היחידה היה 35,000 קורונה צ'כוסלובקית בשנת 1926. דגם "סדאן", מחיר היחידה היה 40,500 קורונה צ'כוסלובקית מספטמבר 1926. הדגם נבנה עם גג קבוע עם ארבעה חלונות צד וציוד נוסף, כולל מצית חשמלי ומתלה למעיל. דגם "רודסטר ספורט", מחיר היחידה היה 45,000 קורונה צ'כוסלובקית. "זברוז'ובקה Z 18" "זברוז'ובקה Z 18" לוגו "זברוז'ובקה Z 18" "זברוז'ובקה Z 18" - טנדר "זברוז'ובקה Z 18" - טנדר "זברוז'ובקה Z 18", שנת 1930 - טנדר "זברוז'ובקה Z 18", שנת 1930 - טנדר זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 5 אקספרס מדיה וקבצים בנושא זברוז'ובקה Z 18 בוויקישיתוף זברוז'ובקה Z 18, בביצוע מכונית ספורט-מרוץ, סרטון באתר יוטיוב "זברוז'ובקה Z 18" automobilrevue.cz/rubriky/clanky/historie/automobil-z-18-prvni-zetka "זברוז'ובקה Z 18" auta5p.eu/katalog/zbrojovka/z18 Phaeton body הוא סגנון של מכונית פתוחה ללא הגנה מפני מזג אוויר קבוע, שהיה פופולרי משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 Kuba, Adolf (1988). Atlas našich automobilů 1914-1928. Prague: NADAS. pp. 149–154 "זברוז'ובקה Z 18" קבריולה - תמונה pinterest.dk/pin/729653577108827480 Straight-twin engine: מנוע ישר-תאום, הידוע גם בתור מוטבע-תאום, אנכי-תאום או מקביל-תאום הוא מנוע בוכנה דו-גלילי שבו שני צילינדרים מסודרים בקו לאורך גל ארכובה משותף Tuček, Jan (2017). Auta první republiky: 1918-1938. Prague: Grada. pp. 90–93
פין (מפרשית)

מפרשית הפין (Finn) היא סירה אולימפית המיועדת לשייט אחד. הסירה עוצבה בשנת 1949 על ידי מעצב סירות הקנו ריכרד סרבי עבור אולימפיאדת הלסינקי 1952. מאז הופעת הדגם לראשונה, הסירה השתתפה בכל אולימפיאדת קיץ עד אולימפיאדת טוקיו 2020 (2021) דבר שגורם לה להיות אחת הסירות היותר פופולריות בין סירות המפרש האולימפיות. למרות שגוף הפין השתנה במקצת מאז 1949, היו התפתחויות אחרות הקשורות לשליטה במפרשים. התרנים המקוריים היו עשויים עץ, אשר הוא חומר קשה. בשנות השישים המאוחרות ותחילת שנות השבעים התחילו להחליף את תרניי העץ בתרניי אלומיניום, אשר הוא חומר יותר גמיש ונותן יותר שליטה בצורת המפרשים בצורה משמעותית מהעץ. תורני האלומיניום התפרסמו בעיקר אחרי המשחקים האולימפיים של שנת 1972 בקיל, כאשר הם סופקו לראשונה לשייטים אולימפיים. לאחרונה, תרנים עשויים סיבי פחמן החלו להופיע בציי Finn תחרותיים. המפרשים גם הם עברו שינוי משמעותי וכעת הם עשויים ברובם קוולר. אלכסנדר-מרווין למפרט, מיליונר יהודי אמריקאי, בעל מפעל ליצור בדים למפרשים בהולנד ובמזרח הרחוק, תרם סירת פין אחת למועדון הפועל שדות ים, בשנת 1973, מרכז הפועל קנה עוד 10 סירות מאוסטריה בשיתוף עם הפועל תל אביב והשייטים עצמם. בנימין (בינג'ה) מעיין התאמן כדי לייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן 1972, אבל התברר שבישראל הסירות עשויות עץ מיושנות כי העולם כבר עבר לפין מפיברגלס קל משקל והחליפו את תרניי העץ לאלומיניום הוא פרש מההכנות. פרישה זו גרמה בהדרגה להפסקת הפעילות בדגם זה בארץ. איגוד השייט בישראל שיט במשחקים האולימפיים שיט תחרותי שיט מפרשיות דגמים אולימפיים (אנגלית) מדיה וקבצים בנושא פין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פין (אנגלית) פין, ברשת החברתית פייסבוק פין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פין, ברשת החברתית פייסבוק פין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד השייט בישראל, רוח ים סיפורו של השיט התחרותי בישראל, הסיפור שנשאר, 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וייצ'יך קוסאק

וייצ'יך הורסי קוסאק (בפולנית: Wojciech Horacy Kossak‏; 31 בדצמבר 1856 – 29 ביולי 1942) היה צייר פולני וחבר למשפחת קוסאק המהוללת של אמנים וסופרים. הוא היה בנו של הצייר יוליוס קוסאק, ואחיו התאום של לוחם החופש תדיאוש קוסאק, ואב לשתי בנות סופרות, מריה פאוליקובסקה-יסנורז'בסקה ומגדלנה סמוזוואניץ ושל בן צייר, יז'י קוסאק. וייצ'יך הוראסי קוסאק נולד בפריז בערב ראש השנה של שנת 1856 ממש לפני חצות, ואילו אחיו התאום, תדיאוש קוסאק, נולד אחריו, ב -1 בינואר 1857. בסופו של דבר המשפחה עזבה את צרפת. שמו האמצעי היה לכבוד הסנדק שלו, הצייר הצרפתי הוראס ורנה. קוסאק החל את לימודיו עם חזרת משפחתו לפולין. הוא למד בגימנסיה "כיכר שלושת הצלבים" בוורשה ואחר כך בגימנסיה בקרקוב. הוא למד ציור אצל אביו יוליוס במקביל. בין השנים 1871–1873 למד וייצ'יך בבית הספר לציור בקרקוב (לימים בית הספר לאמנויות) - אצל ולדיסלב לושצ'קביץ', ואחר כך עבד עד 1875 באקדמיה לאמנויות במינכן, עם הפרופסורים אלכסנדר סטרחובר ואלכסנדר וגנר. בשנים 1893-1894 הוא יצר ביחד עם יאן סטיקה ציור Racławice Panorama. קוסאק היה צייר חרוץ ופורה מאוד. הוא צייר עד סוף ימיו ותכנן מיזמים חדשים עד הרגעים האחרונים. ציורים מתקופה זו כוללים: פולין והים, דיוקנו של אדוארד קראסינסקי, פנטזיה בנושא הפרשים הפולניים, שמירה על הים הפולני, דיוקן הקרדינל הלונד, דיוקנו של הגנרל קז'ימייז' סוסנקובסקי. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1928. קוסאק בילה את קיץ 1939 ביוראטה, משם חזר לקאקוב בסוף אוגוסט, שם היה עד לפלישה הגרמנית. התבוסה בספטמבר הייתה זעזוע עבור קוסאק, אך הוא עדיין האמין בחייל הפולני. הוא לא הפסיק לצייר במהלך הכיבוש. פורטרטים וסצינות ז'אנריות נוצרו, כמו חתונות או צייד, אך גם רישומים לפנורמה של גרוכוב. הוא סירב לעבוד עבור הגרמנים. הוא סירב, בין היתר, לצייר דיוקן של הנס פרנק, בטענה שהוא זקן, למרות העובדה שהסטודיו שלו, שם שוחח עם הקצין הגרמני, היה מלא בציורים, שתי העבודות בעיצומן והושלמו. בין עבודות האחרונות שלו היו דיוקנה של זופיה יאצ'ימצקה, דיוקן רכיבה על סוסים של תדיאוש צ'וטקובסקי, סטפן סקרז'ינסקי, שעבוד טטרי, קירשאר ונערה ופריס ביום מותו - 29 ביולי 1942 - הוא ביקש להכניס צבע לפלטה, אך הוא לא יכול היה לקום. הוא לא הבין שהמוות הגיע. בערב, כשהוא בהכרה עד הרגע האחרון, נפטר כשהוא מוקף במשפחתו. הציור ההיסטורי של וייצ'ך קוסאק היה שונה בסגנונו מזה של קודמו יאן מטייקו. הוא השתייך לדור חדש של אמני זירות קרב פולנים שהושפעו מעבודתו של אביו יוליוס. עם זאת, כמו מטייקו, הוא ידוע בתיאור ההיסטוריה של המאבק המזוין הפולני וקרבות הפולניים בולטים במרכז ומזרח אירופה נגד מדכאים זרים. בין ציוריו המפורסמים ביותר הוא פנורמת Racławice. יוזף פילסודצקי קרב רייזן מהאבק נגד הקוזאק פנורמה קרב רכלביצה דיוקן דיוקן נערה אחיות האומן מדיה וקבצים בנושא וייצ'יך קוסאק בוויקישיתוף וייצ'יך קוסאק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Olszański, Kazimierz (1982). Wojciech Kossak (Wyd. 3., popr. i uzup. ed.). Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich Olympedia – Wojciech Kossak, www.olympedia.org Pilsudski on Horseback, artyzm.com
שברולט קורבט C5

שברולט קורבט C5 (באנגלית: Chevrolet Corvette C5) היא הדור החמישי של מכונית הספורט שברולט קורבט, המיוצרת על ידי ג'נרל מוטורס מ-1997 עד 2004. ה-C5 קיבל מנוע LS1 שסיפק בתחילה 345 כ"ס (257 קילוואט) ובהמשך גדל ב-350 כ"ס (261 קילוואט). האצה מ-0 ל-100 בתוך 4.5 שניות ומהירותו המרבית היא 282 קמ"ש. ה-Z06 משתמש במנוע LS1 הסטנדרטי עם הספק גבוה יותר של 385 כ"ס (287 קילוואט). בשנת 2002 הועלה הכוח סוס ל-405 ב-6,000 סל"ד. זמן האצה שלו מ-0 ל-100 בתוך 4.0 שניות. ה-C5-R הייתה מכונית מרוץ שנבנתה על ידי פראט ומילר עבור ג'נרל מוטורס. היא התבססה על הקורבט C5 אך הייתה שונה במנוע ובצורה שלה שהייתה בצורת רכב מרוץ. מבט קידמי מבט אחורי מבט לצד קורבט C5-R שברולט קורבט שברולט קורבט C6 שברולט קורבט C7 שברולט קורבט C8 אתר האינטרנט הרשמי של שברולט קורבט C5 מדיה וקבצים בנושא שברולט קורבט C5 בוויקישיתוף 1997-2004 שברולט קורבט: סקירה כללית שברולט קורבט בפרויקט המדריך הפתוח ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרת ליכטנשטט

אפרת ליכטנשטט (נולדה ב-17 בפברואר 1976) היא אמנית, צלמת ובלוגרית אוכל ישראלית. ליכטנשטט נולדה וגדלה בירושלים, בכורה מבין ארבעה אחים. למדה בתיכון פלך בירושלים, שירתה בצה״ל בחיל החינוך והשתחררה בדרגת סגן. בגיל 20 יצאה בשאלה. למדה תקשורת חזותית בבצלאל וסיימה את לימודיה בשנת 2003, במקביל למדה בשנת 2001 במגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל. בשנים 2006–2009 הקימה וניהלה מותג שמלות הנושא את שמה lichtenstadt יחד עם שותפתה שרון דאובה. בשנת 2011 פתחה את בלוג המתכונים "אז מה את עושה כל היום" ומאז היא כותבת ומצלמת מתכונים עבור חברות רבות. בשנת 2014 החלה לכתוב את מדור המתכונים בעיתון מקור ראשון, ובשנת 2015 החלה לצלם סרטוני סטופ-מושן. נכון ל-2020, ליכטנשטט מצלמת סרטונים ופרסומות עבור החברות הגדולות ביותר במשק ביניהן תנובה, שטראוס ו-סוגת. בשנת 2018 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה מתכון מנצח בערוץ 13. בשנת 2014 הוציאה ביחד עם המגדנאית נטלי לוין את "הספר המתוק" שהפך לרב מכר. ונמכר ב-40,000 עותקים. ב-2019 הוציאה את ספרה האישי הראשון "אז מה את עושה כל היום?" בהוצאת כתר, שהפך לרב מכר. היא מאושיות הרשת הבולטות בישראל בתחום האוכל ולה מאות אלפי עוקבים. נשואה לאסף ריזי מבעלי מסעדת אדום בירושלים. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בירושלים. ״הספר המתוק״ (עם נטלי לוין), הוצאת כתר, 2014. ״אז מה את עושה כל היום?״, הוצאת כתר, 2019. אתר האינטרנט הרשמי של אפרת ליכטנשטט אפרת ליכטנשטט, ברשת החברתית פייסבוק אפרת ליכטנשטט, ברשת החברתית אינסטגרם אפרת ליכטנשטט, הבלוג הרשמי בלוג האוכל אז מה את עושה כל היום אפרת ליכטנשטט ברשת החברתית אינסטגרם אפרת ליכטנשטט ברשת פייסבוק אפרת ליכטנשטט ברשת יו טיוב המדור של ליכטנשטט באתר מקור ראשון יעל גרטי, אפרת ליכטנשטט מגלה איך הפכה מבלוגרית אוכל למעצמה קולינרית, באתר Xnet‏, 17 באוקטובר 2019 מרק כרובית ועשרה דברים שלא ידעתם עלי, בבלוג "אז מה את עושה כל היום", 6 בנובמבר 2013 אפרת ליכטנשטט במאגר בוגרים, באתר בצלאל עילית מינמר, הנשים הוורודות של פיקאסו, באתר הארץ, 26 במרץ 2007 איתי יעקב, מבחן בד עם ליכטנשטט, באתר nrg מעריב, 25 בספטמבר 2007 הכתבה הראשונה שפורסמה, 14 בנובמבר 2014 מתכון מצולם לתנובה מתכון מצולם לשטראוס מתכון מצולם לסוגת לירון גולד, תוכן מקודם, אז מה היא עושה כל היום? הצצה לחייה של בלוגרית אוכל מצליחה, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2019 ליכטנשטט, בתוכנית "מתכון מנצח" מרב סריג, ‏ספר הקונדיטוריה שהפך ללהיט ונמכר במהירות באינטרנט, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2014 ריטה גולדשטיין, ‏מתוקות, באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2014 מקום 1 ושבוע 17 בקטגוריית "פנאי והדרכה", ברשימת רבי המכר של ידיעות אחרונות; 16 בינואר 2015 ג'סיקה שטיינברג, הבלוגרית הירושלמית שהפכה תחביב בישול לקריירה, באתר The Times of Israel‏, 7 ביוני 2019 (באנגלית) ״אז מה את עושה כל היום?״, בהוצאת כתר מקום 1 ושבוע 18 בקטגוריית "פנאי והדרכה", ברשימת רבי המכר של ידיעות אחרונות המתייחסת לתקופה שבין 16 ל-22 בפברואר 2020 שיר־לי גולן, "אני לא רוצה לגדל ילדים שיהיו פלצנים באוכל", באתר "ידיעות אחרונות", 7 בספטמבר 2019
חתול (סוג)

חתול (שם מדעי: Felis) הוא סוג במשפחת החתוליים, תחילה מוינו החתולים לסוגים לפי גודלם (החתולים הקטנים), אך בעקבות התפתחות המדע והידע הגנטי סווגו מחדש לסוגים. מיני החתולים חיים בכל היבשות, למעט אוסטרליה. חלקם מצויים בסכנת הכחדה. חתול בר אפריקני (Felis lybica) חתול בר אירופי (Felis silvestris) חתול חולות (Felis margarita) חתול ביצות (Felis chaus) חתול שחור-רגל (Felis nigripes) חתול מדבר סיני (Felis bieti) חתול הבית (Felis catus) מינים נכחדים: חתול לוננסיס או חתול מרטל (Felis lunensis) חתול אטיקה (Felis attica) מדיה וקבצים בנושא חתול בוויקישיתוף חתול, באתר ITIS (באנגלית) חתול, באתר NCBI (באנגלית) חתול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חתול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חתול, באתר GBIF (באנגלית) ?Secret life of the cat: What do our feline companions get up to ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Selena: The Series Soundtrack

Selena: The Series Soundtrack הוא פסקול תוכנית הטלוויזיה "סלינה: הסדרה", שעלתה לשידור ב-4 בדצמבר 2020. הפסקול יצא לאור ביום בו עלתה תוכנית הטלוויזיה לשידור ומתוכו יצאו סינגלים שונים, שיצאו במקור בשנות ה-80 של המאה ה-20 ובשנות ה-90 של המאה ה-20. את הפסקול הפיק אחיה של סלינה א.ב. קינטנייה, שהפיק עבורה אלבומים נוספים. ב-11 בדצמבר 2018, "סלינה: הסדרה" נרכשה על ידי נטפליקס. היא הופקה על ידי החברה קמפנריו אנטרטיינמנט, ביחד עם אביה של סלינה (אברהם) ואחותה (סוזט) ונכתבה על מויזס זמורה עבור נטפליקס. תוכנית הטלוויזיה מבוססת על חייה של סלינה, והיא אושרה על ידי משפחתה של סלינה כתוכנית טלוויזיה מורשית, בניגוד ל-"הסוד של סלינה", מאת מריה סלסטה ארראס. החלק הראשון שלה יצא לאקרנים ב-4 בדצמבר 2020 וחד עמו, יצא גם הפסקול. מידע על האלבום Selena: The Series Soundtrack באתר MusicBrainz האלבום Selena: The Series Soundtrack באתר ספוטיפיי האלבום Selena: The Series Soundtrack באתר אפל מיוזיק Selena: The Series Soundtrack by Selena, Apple Music (באנגלית אמריקאית) Nellie Andreeva, Nellie Andreeva, Selena Quintanilla Scripted TV Series About Her Life Ordered By Netflix, Deadline, ‏2018-12-11 (באנגלית אמריקאית) NOTICIAS EL COMERCIO PERÚ, “Selena La serie”: fecha de estreno en Netflix, tráiler, historia, actores, personajes y lo que se sabe | TVMAS, El Comercio Perú, ‏2019-11-12 (בספרדית) Selena tendrá su propia serie de Netflix, CNN, ‏2018-12-12 (בספרדית) El Sol de México, ¡Bidi bidi bom bom! Christian Serratos sería la nueva Selena en serie de Netflix, El Sol de México (באנגלית)
פרנצ'ישק קוסטז'בסקי

פרנצ'ישק קוסטז'בסקי (בפולנית: Franciszek Kostrzewski‏; 19 באפריל 1826 – 30 בספטמבר 1911) היה צייר ריאליסטי וז'אנרי פולני, מאייר, קריקטוריסט, קריקטוריסט סאטירי. הוא היה בנו של פרנצ'ישק, עובד מדינה, שעבד באחד הארמונות האצילים שנמצאים ברחוב קרולבסקה בוורשה. בשנת 1854 הוא התחתן עם לוצ'ינה לבית לוקובסקי. אשתו של האמן נפטרה בשנת 1871. קוסטרבסקי לא התחתן שוב. נולדו לו שלושה ילדים מנישואיו עם לוצ'ינה - שתי בנות ובן, סטניסלב, שהפך לצייר. פרנצ'ישק קוסטז'בסקי נולד בוורשה, אך בשנת 1831, במהלך מרד נובמבר, עברה משפחתו לאחת האחוזות במחוז סנדומייז'. משפחת קוסטרבסקי נשארה שם לצמיתות, ופרנצ'ישק הצעיר החל את לימודיו בוורשה. הוא סיים חמש כיתות בחטיבת הביניים ועד מהרה איבד עניין במדעים - מגיל צעיר התלהב יותר מציור ולימוד הטבע. עם זאת, אביו כבר תכנן את עתידו, ובזכות קשריו הציב אותו באחד המשרדים בוורשה. עד מהרה שוחרר פרנצ'ישק כי ראש המשרד הבחין ברישומיו בתיקים רשמיים חשובים. לאחר אירוע זה, אביו נכנע ואיפשר לו ללמוד אמנות. פרנצ'ישק בן השמונה עשרה החל ללמוד בבית הספר החדש לאמנות לאמנויות של ורשה בשנת 1844. פרנצ'ישק קוסטז'בסקי תיאר את חייו ב"פאמינטניק" שפורסם בוורשה בשנת 1891. הוא נקבר בבית העלמין בפוואצקי. בבית הספר לאמנויות יפות וורשה למד פרנצ'ישק קוסטז'בסקי בהדרכת יאן פליקס פיארסקי, כריסטיאן ברסלאואר ואלכסנדר קוקולר. במהלך לימודיו ערך טיולים תכופים ברחבי הארץ וצייר נופים וסצינות ז'אנריות של אוכלוסיית הערים, העיירות והכפרים, ותיעד תמונות מחיי היום יום באותם זמנים. קוסטרבסקי יחד עם עמיתיו מהלימודים ביניהם וייצ'ך גרסון, יוליוס קוסאק והנריק פילאטי, יצרו קבוצה אמנותית בשם "בוהמיה", שבמרכזה דמותו של מרקין אולשינסקי, פטרונם וחברו היקר. פרי עבודתם המשותפת היו מה שנקרא "אלבומים", המכילים ציורים מהטיולים ומחיי היומיום של קבוצת חברים. בשנת 1856 עשה מסע אמנותי בן כמה חודשים דרך גרמניה לפריז. לאחר שחזר לפולין בשנת 1856, החל בפעילות האיור שלו, בשנת 1870 לאחר שנטש כמעט לחלוטין את הציור. האיורים שלו פורסמו במגזינים של ורשה-Tygodnik Ilustrowany, Kłosy, Musze, Wędrowiec ואחרים. הוא גם אייר ספרים. פרנצ'ישק קוסטז'בסקי הוא מחברו של אחד מספרי הקומיקס הפולניים הוותיקים ביותר. סיפור כזה היה "היסטוריה ג'דינאצ'קה ב -32 תמונות", שהפרק הראשון שלו הופיע בגיליון השלישי של "Tygodnik Ilustrowany" ב-3 באוקטובר 1859. פרקים של ההיסטוריה של "ג'דינאצ'קה" הופיעו גם במספרים 5, 7, 10 ו-11 משנת 1859. סדרת תמונות דומה היא "היסטוריה ג'דינאצקה ב -22 תמונות", שפורסמה במספרים 24, 26, 28, 29 ו-30 משנת 1860. בשנים שלאחר מכן הופיעו גם הקומיקסים של קוסטרבסקי ב"קלוסי". סיפוריו הציוריים של פרנצ'ישק קוסטז'בסקי הופיעו כבר במחצית השנייה של המאה ה-19, אך באופיים היו ספורדיים, עם זאת קוסטבסקי נחשב למבשר הקומיקס הפולני. לעומת זאת הסדרה "עם אש וחרב, או הרפתקאות גרז המשוגעת", שפורסמה בשנת 1919 בכתב העת הסאטירי והפוליטי לבוב Szczutek. " הגדילה את הפופולריות הרבה של סיפורי התמונות ופרסומים רבים בעיתונות התפרסה יותר. צייד החלילן איור למגזין איש צוחק הנסיגה ממוסקבה שריפה בעיירה שריפה בכפר קרקס בעיר מדיה וקבצים בנושא פרנצ'ישק קוסטז'בסקי בוויקישיתוף פרנצ'ישק קוסטז'בסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Biographical notes Rudolf (1870-1920) Red Starzewski, Czas. 1916, nr 198 (18 IV), Rudolf Starzewski, 1916 Franciszek Kostrzewski, Pamiętnik, Warszawa 1891 Cmentarz Stare Powązki: LUCYNA KOSTRZEWSKA, cmentarze.um.warszawa.pl
הנרי ג'ון סמית

הנרי ג'ון סטפן סמית (באנגלית: Henry John Stephen Smith;‏ 2 בנובמבר 1826 – 9 בפברואר 1883) היה מתמטיקאי בריטי ואסטרונום חובב הזכור בעיקר בשל עבודתו בתורת המספרים, שכללה תוצאות על מחלקים אלמנטריים, תבניות ריבועיות ואת נוסחת סמית-מינקובסקי-זייגל. בעבודתו על פונקציית סכום הריבועים (rk(n מ-1859 ו-1865, הוא תיאר שיטה כללית לקבוע את מספר ההצגות של מספר טבעי כסכום של מספר שרירותי k של ריבועים. בייחוד, הוא מצא נוסחאות מפורשות לפונקציית סכום הריבועים במקרים של 5 ו-7 ריבועים. עבודתו על פונקציית סכום הריבועים הכללית הייתה פורצת דרך במיוחד, ותוארה על ידי המתמטיקאי ג'יימס גליישר כהתקדמות הגדולה ביותר בתאוריה של תבניות ריבועיות מאז פרסום מחקרים אריתמטיים של גאוס ב-1801 ועד לזמנו של סמית. בתורת המטריצות הוא זכור בשל צורת סמית של מטריצה. בעבודתו על אינטגרל רימן, סמית היה הראשון לתאר את קבוצת קנטור. פונקציית סכום הריבועים תבנית מודולרית מדיה וקבצים בנושא הנרי ג'ון סמית בוויקישיתוף הנרי ג'ון סמית, באתר MacTutor (באנגלית) תוצאות על 2,3,4 ו-6 ריבועים כבר היו ידועות. פתרונו זה נשכח עד אשר הוא נתגלה מחדש באופן בלתי תלוי על ידי הרמן מינקובסקי.
ג'ן פוק

ג'ן פוק (בהונגרית: Jenő Fock;‏ 17 במאי 1916 – 22 במאי 2001) היה פוליטיקאי קומוניסט הונגרי, שכיהן כראש ממשלת הונגריה בשנים 1967–1975. פוק נולד ב-17 במאי 1916 בבודפשט שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההונגרית בשנת 1932. הוא נכלא בשל פעילותו הקומוניסטית בשנים 1940–1943. בשנים 1952–1954 כיהן כשר לתעשיית הברזל. בשנת 1957 הפך למזכיר הוועד המרכזי של מפלגת העובדים. באפריל 1967 ירש את גיולה קאלאי בראשות הממשלה. בזמן כהונתו ניסה לקדם ללא הצלחה מספר אלמנטים של כלכלת שוק. ניסיונות אלו כשלו לאחר לחצים של ברית המועצות. בסופו של דבר החליט פוק להתפטר ולהעביר את התפקיד לגיורגי לזר. פוק נפטר ב-22 במאי 2001 בבודפשט. מדיה וקבצים בנושא ג'ן פוק בוויקישיתוף
ג'רג' לזר

ג'רג' לזר (בהונגרית: Lázár György;‏ 15 בספטמבר 1924 – 2 באוקטובר 2014) היה פוליטיקאי קומוניסט הונגרי, שכיהן כראש ממשלת הונגריה בשנים 1975–1987. לזר היה ראש ממשלה במשך 12 שנים, הכהונה השלישית באורכה בתפקיד זה לאחר קלמן טיסה וויקטור אורבן. לזר נולד ב-15 בספטמבר 1924 בעיירה אישאסג (הו'), כיום פרבר של בודפשט. בצעירותו למד הנדסה. בזמן מלחמת העולם השנייה לחם כפרטיזן כנגד השלטון הפרו-נאצי במערב הונגריה. בשנת 1945 הצטרף לזר למפלגה הקומוניסטית ובהמשך גם ליורשתה מפלגת העובדים. משנת 1948 עבד במועצה הלאומית לתכנון. הוא מונה לחבר הוועד המרכזי של המפלגה בשנת 1970. בנוסף על כך, לזר כיהן כנציג הונגריה בקומקון בשנים 1973–1975. לאחר הקונגרס ה-11 של המפלגה במרץ 1975 נבחר לחבר הוועדה הפוליטית וכחודשיים לאחר מכן הפך לראש הממשלה. בשנת 1987 עזב את התפקיד בעקבות שינויים במבנה צמרת המפלגה. כשנה לאחר מכן איבד את כל כוחו במפלגה ועזב את הפוליטיקה. מאז מיעט להופיע בציבור ולהתראיין בתקשורת. לזר נפטר ב-2 באוקטובר 2014 בבודפשט בגיל 90 ונקבר בהלוויה מצומצמת. מדיה וקבצים בנושא ג'רג' לזר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא הונגרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דודג' וייפר ZB II

דודג וייפר ZB II (באנגלית: Dodge Viper ZB II) היא הדור הרביעי של מכונית הספורט Viper. המכונית הוצגה בשנת 2008 והייתה זהה לקודמתה מבחוץ, אך עברה שינויים פנימיים בולטים. לא היו שינויים חיצוניים בולטים בדור החדש של הווייפר למעט מכסה מהנוע המאוורר יותר. בשנת הדגם 2008 קיבולת המנוע V10 עלתה ל-8,382 סמ"ק שסיפק כ-600 כ"ס (450 קילוואט) ב-6,100 סל"ד. המנוע פותח בשיתוף פעולה עם מקלארן. תיבת הילוכים Tremec T56 הוחלפה בתיבת Tremec TR-6060 חדשה. ה-וייפר SRT-10 ACR הוא גרסת הביצועים של ה- Viper SRT-10. מהירות המכוניות הופחתה מ-296 ל-290. הוייפר SRT-10 ACR X נחשף בשנת 2010, הוא גרסה חזקה יותר של ה-Viper ACR, הוא קיבל מנוע V10 משופר עם 640 כ"ס ב-6,100 סל"ד ותאוצה מ-0 ל-100 בתוך 3.4 שניות, ומהירותו המרבית היא 298 קמ"ש. האצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.5 שניות מהירות מרבית – בדגם SRT-10 ACR כ-290 קמ"ש, ובדגם SRT-10 ACR X כ-298 קמ"ש. וייפר ZB II קופה פנים המכונית דודג' וייפר SRT-10 ACR מנוע ה- V10 דודג' וייפר דודג' וייפר VX I מדיה וקבצים בנושא דודג' וייפר ZB II בוויקישיתוף Mike Sutton, ed. (ביוני 2010). "2010 Dodge Viper SRT10 ACR-X". Car and Driver. נבדק ב-16 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Gillies, Mark (בספטמבר 2007). "2008 Dodge Viper SRT10 Coupe and Convertible – Short Take Road Test". Car and Driver.com. נבדק ב-18 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוקרים את השונית

חוקרים את השונית הוא סרט פעולה קצר בהנפשה ממוחשבת, הכלול בגרסת המסך המלא של מוצאים את נמו. הוא מציג את ז'אן מישל קוסטו בסרט דוקומנטרי שהוא מנסה לעשות על שוניות האלמוגים, אך מרלין, דורי ונמו ממשיכים להפריע לו. קוסטו מספר על האוקיינוס. כשהוא מתחיל לדבר על שוניות אלמוגים, דורי מתחיל להטריד אותו בכניסה למסגרת. לאחר מכן הסצנה חותכת לכלנית שנמו ומרלין יוצאים ממנה וקוסטו נאנח על כך שלא הצליח לעשות את הסרט התיעודי שלו. הסצנה חותכת לדגי דיונון אמיתיים, שדורי מנסה לדבר איתם. כשקוסטו אומר לדורי להפסיק את זה, הסצנה חותכת לרקדן ספרדי חי. זה גורם למרלין לחשוב על ריקודים ועד מהרה כל שלושת הדגים המונפשים רוקדים למוזיקה כלשהי. זה מקומם את קוסטו עד כדי כך שהוא צועק "עצור!" וממשיך לנדון מהיר על מחזור המים, ומסיק ש"כולם, בכל מקום, משפיעים על האוקיינוס! ". דורי מביעה פליאה ובהתחלה, קוסטו מרוצה, אך כאשר מתגלה שהיא הקשיבה להד בתוך קליפת קונכייה, קוסטו מאבד את עשתונותיו ומתחיל להשתולל בצרפתית. במשך כשש שניות מופיעה תמונת סטילס מצוירת של קוסטו שמושך בכתפיו בזמן שמוזיקה בסגנון מוסאק מתנגנת בכרטיס כותרת שעליו כתוב "אנא עמדו ליד". כשקוסטו חוזר, לעומת זאת, הוא נרגע ומדבר עם שלושת הדגים על אלמוגים שסבלו מהלבנת אלמוגים, בעוד האלמוגים הלבנים מופיעים על המסך. הנושא הבא הוא רביית אלמוגים. דורי שוחה בטירוף לכל ביצה חדשה כדי לומר "יום הולדת שמח", מרלין מכסה באבות את עיניו של נמו וקוסטו מדבר על כך שיש כל כך הרבה ביצים, שאפילו הדגים הרעבים ביותר אינם יכולים לאכול את כולם. הוא מסכם בכך שהוא מדבר הכל על כך שכולנו חייבים לעבוד קשה על מנת לשמר את יופיו של שונית האלמוגים. פתאום נמו ושני הדגים האחרים מפריעים לו, ומסכמים בשוגג את המסר של הסרט כולו במהלך הוויכוח שלהם. ז'אן מישל מתעצבן שוב והמצלמה חותכת אליו על סירתו בלילה. מושפל שהוא "הועלה על ידי דגים", קוסטו ממלמל ש"זה לא היה קורה לפאפה לעולם". בסצנה שלפני הקרדיטים, מנמו מספר לצופה על אתרו של ז'אן מישל קוסטו: oceanfutures.org. ז'אן מישל קוסטו בתור עצמו אלברט ברוקס בתפקיד מרלין אלן דג'נרס בתפקיד דורי אלכסנדר גולד בתפקיד נמו "חוקרים את השונית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חוקרים את השונית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Exploring the Reef with Jean-Michel Cousteau".
הנריק פילאטי

הנריק פילאטי (בפולנית: Henryk Pillati‏; 19 בינואר 1832 – 16 באפריל 1894) היה מאייר, קריקטוריסט וצייר היסטוריה פולני, בסגנון קלאסי. הוא נולד למשפחה אמידה. בשנת 1845, בגיל שלוש עשרה, הוא נכנס לבית הספר לאמנויות יפות בוורשה. שלוש שנים לאחר מכן, שני הוריו נפטרו במהלך מגפת כולרה. זה אילץ אותו לעזוב את בית הספר ולמצוא עבודה כדי לתמוך באחיו הצעירים ששרדו. הוא הצליח להשיג כסף על ידי מכירת ציורים קטנים של סצינות ז'אנר ופרקים ממלחמות פולין-שוודיה. בין השנים 1852–1853 הוא יצר סדרת בדים גדולים המיועדים לקישוט ספינות קיטור שבבעלות הרוזן אנדז'יי ארטור זמויסקי, על נהר הוויסלה. מאוחר יותר הוחרמו האוניות על ידי הרוסים במהלך מרד ינואר. הוא קיבל מלגות פרטיות שאיפשרו לו לבלות שנה בלימודים באקול דה ביו-ארטס בפריז. ארבע שנים לאחר מכן המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, ואז שהה זמן מה ברומא. לאחר 1860, אף שהמשיך לצייר סצינות היסטוריות, עסק בעיקר בציור איורים לספרים (בעיקר עבודות של אדם מיצקביץ' ויוזף איגנצי קרשבסקי) וכמה כתבי עת בורשה, כולל טיגודניק אילוסטרובני, קלוסי, Wędrowiec וביאסיאדה ליטראקה. בשנת 1879 הוא עבר לסנט פטרסבורג לעבוד בהוצאה לאור, אך האלכוהוליזם הגובר שלו הרס את מצבו הבריאותי עד כדי כך שאחיו הצעיר קסווארי, שהיה גם צייר, היה צריך להביא אותו הביתה. שנותיו האחרונות חי במעון אגודת הצדקה בוורשה. מאוחר יותר זכו חייו לטיפול בדיוני ברומן מלריה מאת ויקטור גומוליצקי. מדיה וקבצים בנושא הנריק פילאטי בוויקישיתוף Henryk Pillati - zycie, www.pinakoteka.zascianek.pl Brief biography (ארכיון)