laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדם האנגה

אדם האנגה (בהונגרית: Ádám Hanga; נולד ב-12 באפריל 1989 בבודפשט, הונגריה) הוא כדורסלן הונגרי שמוצאו מגינאה המשוונית, המשחק בעמדת הסווינגמן בקבוצת חובנטוד בדאלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג ובנבחרת הונגריה. האנגה החל לשחק באופן מקצועני בהיותו בן 17, בקבוצת אלבה פהרוואר מארץ הולדתו, ושיחק שם מ-2006 עד 2011. עונת 2010/2011 היוותה עונת פריצה עבורו, כשממוצעיו למשחק עומדים על 17.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק על פני 32.6 דקות בממוצע. הישגיו עם הקבוצה כללו זכיות בפרס ה-MVP של משחק האולסטאר של הליגה, וזכייה בליגת ה-CEBL (‏Central European Basketball League, בעברית: ליגת הכדורסל המרכז אירופאית), הכוללת קבוצות מאוסטריה, צ'כיה, רומניה, סלובקיה והונגריה. בשנה שבה סיים את תקופתו בהונגריה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, ונבחר על ידי סן אנטוניו ספרס בבחירה מספר 59, אחת לפני האחרונה בבחירות הדראפט. האנגה מעולם לא שיחק ב-NBA. בקיץ 2011 עבר האנגה לקבוצת באסקט מנרסה מליגת העל הספרדית. אחרי שתי עונות במנרסה עבר האנגה למועדון הספרדי המוביל קאחה לבורל ויטוריה, בו חתם על חוזה לארבע עונות. בעונתו הראשונה אכזב יחסית, כשקלע רק 5.8 נקודות למשחק ב-16.9 דקות בממוצע. בעונתו השנייה בקבוצה הועבר בהשאלה לאבלינו מהסרייה א'. באיטליה ניצב האנגה במקום השני בחטיפות למשחק בממוצע באותה עונה, עם 1.9 כאלו. נוסף על כך העמיד ממוצעים של 10.6 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים. לקראת סיום העונה בליגה הספרדית חזר לוויטוריה, אחרי שסיים את העונה באיטליה עם אבלינו. בעונה הבאה תפס האנגה תפקיד משמעותי ברוטציה בקבוצה, ששינתה את שמה ל"לבורל קוצ'ה ויטוריה", כששיחק 33 דקות בממוצע בעונה הסדירה בליגה. עונה זו סימנה את עלייתו של האנגה לרמת משחק גבוהה ביורוליג, והוא נכלל בחמישייה השנייה של העונה בליגה הספרדית. באוגוסט 2016 פורסם כי האנגה יעבור לברצלונה תמורת שני כדורגלנים שיעברו לוויטוריה, בעסקה תקדימית בתולדות הספורט המקצועני, אך עסקה זו לא יצאה אל הפועל – בין היתר עקב התנגדות של איגודי הספורט. בעונת 2016/2017 זכה בפרס שחקן ההגנה של היורוליג, ונבחר לחמישיית העונה בליגה הספרדית. בסיום העונה, לאחר משא ומתן ממושך בין ברצלונה לבסקוניה שכלל גם הארכת חוזה של האנגה בסאסקי בסקוניה – בה שימש כקפטן הקבוצה – עד עונת 2019/20, עבר האנגה לברצלונה. בתאריך ה-23 ביולי 2021 עבר האנגה לריאל מדריד כשחתם על חוזה לשתי עונות . האנגה משתתף במשחקי נבחרת הונגריה בכדורסל. במוקדמות יורובאסקט 2017 הוביל את נבחרתו להעפלה ראשונה לטורניר מאז 1999. במוקדמות העמיד האנגה ממוצעים של 20.3 נקודות, 7 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק. מדיה וקבצים בנושא אדם האנגה בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) אריה ליבנת, גולאש, קובייה וכדורסל: נבחרת הונגריה בדרך הבטוחה ליורובאסקט, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2016 סער שהם, "מכבי תל אביב הכי לוהטת ביורוליג, היא יכולה להגיע לפיינל 4", באתר ערוץ הספורט, ‏4 במרץ 2023 LABORAL KUTXA brings in Hanga, בארכיון האינטרנט, באתר היורוליג הכדורסלן האנגה חתם בברצלונה, שתעביר תמורתו שני כדורגלנים, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2016 ¿Qué dice la prensa hoy? ¿Gecevicius, al CAI?, באתר ה-ACB,‏ 19 באוגוסט 2016 Adam Hanga of Baskonia captures Best Defender Trophy, האתר הרשמי של היורוליג, 9 במאי 2017 Barcelona lands Hanga, last season's Best Defender, באתר היורוליג, 22 באוגוסט 2017 Hanga, nuevo jugador del Real Madrid?, באתר RealMadrid.com,‏ 23 ביולי 2021
טרייסי צ'יילדס

טרייסי צ'יילדס (באנגלית: Tracey Childs; נולדה ב-30 במאי 1963) היא שחקנית אנגלייה המוכרת מהופעתה בתפקיד לין הווארד בסדרת הדרמה "Howards' Way" משנות השמונים של המאה העשרים. תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בדמות לינדה קוסגרוב בסדרה "Born and Bred" (מ-2002 עד 2005), פטי קורנוול באופרת הסבון "הוליאוקס" (2003–2004) ובדמות איליין ג'נקינסון בדרמת הפשע "ברודצ'רץ'". צ'יילדס נולדה בלונדון. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בפרק בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים". עוד שיחקה בדמות רוז סטנלי בגרסה הטלוויזיונית של "פריחתה של מיס ברודי", במיני-סדרה "תבונה ורגישות", בסרט "סקרלט פימפרנל" ובפרק "A Perfect Recapture" בסדרה "ברז'ראק" משנת 1982. בשנת 2008 השתתפה בפרק "להבות פומפיי" בעונה הרביעית של הסדרה המחודשת "דוקטור הו" בדמות מטלה אשתו של קאסיליוס. במרץ 2009 כיכבה צ'יילס לצדו של מתיו קלי במחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" מאת אדוארד אלבי בתיאטרון "טרפלגר סטודיוס" בלונדון. ב-2010 וב-2012 הופיעה צ'יילדס בסדרת הדרמה הרפואית "רופאים" של ערוץ BBC One. ב-2013 שיחקה צ'יילדס בעונה הראשונה של הדרמה "ברודצ'רץ'" של רשת ITV בדמות סנ"צ איליין ג'נקינסון, העומדת בראש משטרת ברודצ'רץ'. מחזות אודיו מסדרת "דוקטור הו" באוקטובר 2001 הופיעה צ'יילדס בספר השמע "קולדיץ" מסדרת "דוקטור הו" בהפקת Big Finish. הדמות שגילמה היא קליין. בסיפור פולשים הדוקטור השביעי ואייס לטירת קולדיץ באוקטובר 1944, ושם פוגשים את המדענית הנאצית קליין. צ'יילס גילמה שלוש פעמים נוספות את הדמות של קליין. בינואר 2010 שיחקה בטרילוגיה בהשתתפות הדוקטור השביעי, באוקטובר 2012 שיחקה בדרמה "UNIT: Dominion", וביולי 2013 הופיעה בטרילוגיה נוספת. מ-1990 עד 1998 הייתה צ'יילדס נשואה לשחקן טוני אנהולט, שכיכב לצדה בסדרה "Howards' Way". ב-1991 ו-1992 שיחקה לצדו בסיבוב הופעות במחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד יחד עם מארק סינדן וג'מה קרייבן. הקלטות אודיו עבור חברת ההפקות Big Finish Productions: Colditz A Thousand Tiny Wings Survival of the Fittest The Architects of History UNIT Dominion Persuasion Starlight Robbery Daleks Among Us טרייסי צ'יילדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרייסי צ'יילדס, באתר AllMovie (באנגלית) טרייסי צ'יילדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טרייסי צ'יילדס, באתר MusicBrainz (באנגלית) Latest News: Kelly stars in Woolf at the Trafalgar Studios 25. COLDITZ 130. A THOUSAND TINY WINGS DOCTOR WHO - UNIT: DOMINION 175. PERSUASION
הילמן גאזל

הילמן גאזל (אנגלית: Hillman Gazelle) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "קרייזלר אוסטרליה" (Chrysler Australia), באוסטרליה, בין השנים 1966–1967. ההילמן גאזל הייתה גרסה יוקרתית של ההילמן מינקס, סדרה 4. מנוע ההילמן גאזל יוצר על ידי חברת סאנבים (Sunbeam). חברת קרייזלר אוסטרליה בע"מ היא יבואנית של קרייזלר, ג'יפ, דודג', פיאט ו- אלפא רומיאו לשוק הרכב האוסטרלי. בעבר קרייזלר אוסטרליה פעלה כיצרנית רכב באוסטרליה, בין השנים 1951–1980. הילמן גאזל דה לוקס סלון - (Hillman Gazelle De-Luxe Saloon) הילמן גאזל דה לוקס סלון אוטומט - (Hillman Gazelle De-Luxe Saloon automatic) בלמי דיסק (לוקהיד) מלפנים, בלמי תוף מאחור מתלה קדמי עצמאי עם בולמי זעזועים טלסקופים בדגם התמסורת הידנית - תאוצה 0-100 קמ"ש, 13.3 שניות בדגם התמסורת האוטומטית - תאוצה 0-100 קמ"ש, 14.9 שניות הילמן גאזל הילמן גאזל הילמן גאזל הילמן מינקס הילמן סופר מינקס הילמן הסקי הילמן הנטר קטלוג הילמן גאזל הילמן גאזל - תמונות והסבר חוברת 1966 - הילמן גאזל מדיה וקבצים בנושא הילמן גאזל בוויקישיתוף
עונת 1888/1889 בפוטבול ליג

עונת 1888/1889 הייתה העונה הראשונה של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 בספטמבר 1888 והסתיימה ב-20 באפריל 1889. הליגה כללה 12 קבוצות שסיכמו על הקמת הליגה ומשחקים בשיטת מפגש בית/מפגש חוץ. בתחילת העונה סוכם שקבוצה עם מספר גבוה ביותר של ניצחונות תוכרז אלופת אנגליה. אומנם מספר שבועות אחרי זה, סוכם על הענקת שתי נקודות עבור הניצחון ונקודה עבור תוצאת תיקו. ארבע קבוצות אחרונות בסוף העונה היו צריכות לעבור תהליך של בחירה מחדש לליגה. פרסטון נורת' אנד זכתה באליפות שלושה מחזורים לפני סיום העונה. בסיום עונה זו, כל הקבוצות המשכו לעונה הבא. ג'ון גודול מפרסטון נורת' אנד כבש 21 שערים ב-21 משחקים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
וולפהרט היינריכס

וולפהרט היינריכס (בגרמנית: Wolfhart Heinrichs‏; 3 באוקטובר 1941 – 23 בינואר 2014) היה מזרחן יליד גרמניה. כיהן כפרופסור ומופקד קתדרת ג'יימס ריצ'רד יואיט באוניברסיטת הרווארד, ועורך שותף של המהדורה השנייה של האנציקלופדיה של האסלאם. הוא הורה לשון וספרות ערבית קלאסית, בייחוד תיאוריה וביקורת של הספרות הערבית. וולפהרט היינריכס נולד בקלן למשפחת אנשי אקדמיה: אביו, מתיאס היינריכס, היה פרופסור לגרמנית עתיקה באוניברסיטת גייזן (אנ') ובאוניברסיטה החופשית של ברלין; אימו, אן היינריכס, הייתה מרצה לנורדית עתיקה ומונתה לפרופסור באוניברסיטה החופשית בהיותה בת שמונים. וולפהרט היינריכס רכש את השכלתו בגימנסיה פרידריך וילהלם והחל את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קלן. בתום שנת לימודים בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה, אוניברסיטת לונדון, המשיך ללמוד באוניברסיטאות פרנקפורט וגייזן. הוא קיבל דוקטורט בשנת 1967, נושא הדיסרטציה היה תפישתו של הזים אל-קרטיאני את הפואטיקה של אריסטו, ושהה שנה במכון ללימודי המזרח בביירות, לבנון. היינריכס לימד בגייזן בשנים 1968–1977 והמשיך לאוניברסיטת הרווארד כמרצה אורח, בה קיבל משרה קבועה בשנת 1978. בשנת 1980 נשא לאישה את אלמה גייז, חוקרת ומתרגמת ערבית. ב-1989 התמנה לעורך-שותף של המהדורה החדשה של האנציקלופדיה של האסלאם, לה גם כתב כחמישים מאמרים. ב-1996 הוא ירש את מוהסין מהדי כפרופסור ג'יימס יואיט לערבית בהרווארד. ספר יובל לכבודו ראה אור בשנת 2008. Arabische Dichtung und griechische Poetik. Hāzim al-Qartāğannīs Grundlegung d. Poetik mit Hilfe aristotel. Begriffe., Wiesbaden, F. Steiner in Komm., 1969. The hand of the northwind : opinions on metaphor and the early meaning of istiʼāra in Arabic poetics, Wiesbaden: Steiner, 1977. (ed.) Studies in Neo-Aramaic, Atlanta, Ga.: Scholars Press, 1989. (ed. with J. Christoph Bürgel) Orientalisches Mittelalter, Wiesbaden: AULA-Verlag, 1990. 'Prosimetrical Genres in Classical Arabic Literature', in J. Harris and K. Reichl, eds., Prosimetrum, Cross-Cultural Perspectives on Narrative in Prose and Poetry, Cambridge: D.S. Brewer, 1997, pp. 249–275 'Der Teil und das Ganze: Die Auto-Anthologie Ṣafī al-Dīn al-Ḥillīs', Asiatische Studien 59:3 (2005), pp. 675–696 (ed. with Peri Bearman and Bernard G. Weiss) The law applied : contextualizing the Islamic Shari'a: a volume in honor of Frank E. Vogel, London ; New York : I.B. Tauris, 2008. 'Early Ornate Prose and the Rhetorization of Poetry in Arabic Literature', in Frédérique Woerther, ed., Literary and Philosophical Rhetoric in the Greek, Roman, Syriac and Arabic Worlds, Hildesheim etc.: Olms, 2009, 215-234. Beatrice Gruendler, Michael Cooperson, Classical Arabic Humanities in Their Own Terms: Festschrift for Wolfhart Heinrichs on His 65th Birthday, Brill, 2008. אביגיל נוי, ביוגרפיה קצרה, המחלקה לשפות ותרבויות המזרח באוניברסיטת הרווארד (באנגלית)
הדרך השמימית

הדרך השמימית (בסינית: 天路; בפיניין: Tiān Lù) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי יִין צ'ינג (בסינית: 印青) בשנת 2001 לכבוד מסילת הרכבת צ'ינגדזאנג המחברת את העיר להסה בטיבט לעיר סינינג במחוז צ'ינגחאי ומשם לשאר סין. לשיר סגנון של שירי עם טיבטיים: השירה בקול רם וברור והמנעד רחב. בתחילה, פָּל זאנג (טיבטית: དཔལ་བཟང་; סינית: 巴桑), סולנית המקהלה הצבאית של פיקוד אזורי טיבט, קיבלה את הזכויות לשיר, והוא נשאר חלק מהרפרטואר שלה הודות להצלחתו. לאחר מכן, זמרת הסופרנו צטן דרולמה (טיבטית: ཚེ་བརྟན་སྒྲོལ་མ།; סינית: 才旦卓玛) גם שרה את השיר הזה, אך הביצוע שלה לא נהיה לפופולרי בסין. בשנת 2005, לקראת השידור החגיגי לכבוד ראש השנה הסיני של הטלוויזיה המרכזית של סין רכשה הזמרת חאן חונג (סינית: 韩红), הידועה גם בשמה הטיבטי יאנגצ'ן דרולמה (טיבטית: དབྱངས་ཅན་སྒྲོལ་མ་), את הזכויות לשיר עבור 100,000 יואן. בזכות הופעה זו השיר גדל בפופולריות והתפרסם ברחבי המדינה, וכיום מקושר בעיקר עם חאן חונג. זמרים נוספים גם ביצעו את השיר (למשל פנג לי-יואן), ואף-על-פי שנכתב במקור במנדרינית, לעיתים חלקו מבוצע בשפה הטיבטית. מסילת הרכבת צ'ינגדזאנג מוזיקה סינית מוזיקה טיבטית משקה אלקוהולי טיבטי תה טיבטי המכיל חמאת יאק
מוסד יצחק ברויאר

מוסד יצחק ברויאר הוא מכון להוצאת ספרים אשר נוסד בשנות ה-50 על ידי פרופ' מרדכי ברויאר. נוסד על שמו של הרב יצחק ברויאר על ידי בנו, פרופ' מרדכי ברויאר, בראשיתו נקרא "מוסד יצחק ברייער של פועלי אגודת ישראל". המוסד ערך ותרגם מגרמנית לעברית רבים מספריו של הרש"ר הירש. בשנת תשכ"ו הוציא לאור את פירושו של הרש"ר הירש על התורה, ובשנת תשע"ו יצאה לאור מהדורה חדשה לפירוש זה. המכון הוציא לאור עוד עשרות ספרים. כתב עת המעין יצא לאור על ידו משנת תשי"ג עד שנת תשס"ז, כיום יוצא כתב העת המעין בשיתוף פעולה בין המוסד לישיבת שעלבים. לאחר פטירת מייסד המכון בשנת תשס"ז, עבר המכון לניהולו של בנו הרב שלמה ברויאר. מוסד יצחק ברויאר, באתר "גיידסטאר ישראל" נרשם כעמותה ב-1983 JDN, י"ג בתמוז תשע"ו למנויי וקוראי 'המעין', חדשים גם ישנים, המעיין, תשרי תשס"ז, אתר ישיבת שעלבים
דה סוטו דיפלומט

דה סוטו דיפלומט (DeSoto Diplomat) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית, אשר יועדה לשוקי יצוא מחוץ לארצות הברית למעט קנדה, בין השנים 1946–1962. דגמי הדה סוטו דיפלומט יוצאו לאירופה, דרום אפריקה, דרום אמריקה, הוואי ואוסטרליה. משנת 1953 דגם הדה סוטו יוצר והורכב באוסטרליה, ומאוחר יותר גם בדרום אפריקה. בשנת 1957 שונו מרכב ועיצוב הרכב מהקצה אל הקצה. חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928. חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי. גרסת 4 דלתות סדאן גרסת 4.5 דלתות סטיישן (הדלת האחורית נפתחת בחלקה התחתון בלבד) גרסת 2 דלתות קופה (יוצר באוסטרליה, משנת 1956) קרייזלר אוסטרליה (Chrysler Australia) ייצר את סדרת SP24 דה סוטו דיפלומט, משנת 1953. הדגם התבסס על דגם הפלימוט P24 שיוצר ב- ארצות הברית. משנת 1954–1957 נבנה דגם הדה סוטו דיפלומט SP25. דגם הדה סוטו דיפלומט קופה יוצר משנת 1956. דה סוטו דיפלומט דה סוטו דיפלומט, שנת 1955 דה סוטו דיפלומט, שנת 1955 דה סוטו דיפלומט, סטיישן, שנת 1958 דה סוטו דיפלומט, שנת 1961 קרייזלר דה סוטו איירסטרים דה סוטו פאוורמסטר דה סוטו דה-לוקס דה סוטו איירפלו דה סוטו סוב-אורבן דה סוטו דיפלומט (3:35 דקות), יוטיוב דה סוטו דיפלומט שנת 1957 (5:33 דקות), יוטיוב דה סוטו דיפלומט - נתונים טכניים (De Soto Diplomat specifications, information, data, photos) דה סוטו דיפלומט - נתונים טכניים (CAAARGUIDE.COM) דה סוטו דיפלומט - תמונה דה סוטו דיפלומט, שנת 1959 - תמונות דה סוטו דיפלומט, שנת 1960 (אנגלית) מדיה וקבצים בנושא דה סוטו דיפלומט בוויקישיתוף דגם דה סוטו דיפלומט שנת 1960-1961 התבסס על דגם הדודג' דארט. דגם דה סוטו דיפלומט שנת 1953 (אוסטרליה) התבסס על דגם ה- Plymouth P24. דגם דה סוטו דיפלומט שנת 1954-1957 (אוסטרליה) התבסס על דגם ה- Plymouth P25
להקת בנים

להקת בנים היא הרכב מוזיקלי שבו רק זמרים גברים, וקהל היעד העיקרי שלו הוא נערות. הרכבים גבריים היו קיימים מאז ומתמיד, החל מ"The Temptations" ועד "חמישיית הג'קסונים", אך מאפייניהם המאוחרים יותר של להקות הבנים, אשר נתנו להם את שמם, הן תנועות ריקוד, חשיפת שרירים, שילוב בין מוזיקת הריקודים לבלדות הרומנטיות-מתקתקות, ועצם הרכבת הלהקה, שלעיתים קרובות מתבצע על ידי מפיקים מוזיקליים וציידי כישרונות. פורצי הדרך בתחום זה של מוזיקת הפופ היו "ניו קידס און דה בלוק" – 5 זמרים מבוסטון אשר הגיעו לשיאם בסוף שנות ה-80. בבריטניה היו ההרכב "טייק ד'את" שהייתה להקת הבנים המצליחה הראשונה שם, לאחר מכן הופיעו גם "איסט 17" ו"בויזון" האירים. במקביל להם פרצו בקסטריט בויז האמריקאים, שפרצו תחילה בארצות כמו גרמניה ויפן, ורק לאחר מכן בשאר אירופה ובארצות הברית. הבקסטריט בויז הוציאו 4 תקליטים מצליחים שנכתבו ברובם על ידי צוות כותבי שירים שוודיים. הלהקה הורכבה על ידי לו פרלמן, איש עסקים אשר הרכיב לאחר מכן את מתחריהם הגדולים ביותר – אן סינק וכן או-טאון, להקת בנים אשר תהליך הרכבתה תועד בתוכנית מציאות בת שתי עונות. אנגליה תססה באופנת להקות הבנים במשך 5 שנים, ובמקביל לדעיכת ההרכבים האמריקאים צצו הרכבים כ"פייב" ו"ווסטלייף" (אשר אף הופיעו פעמיים במדינת ישראל והופיעו במשותף בהופעה אחת על אותה הבמה בפארק הירקון). גלגולים נוספים של להקות הבנים צצו גם לאחר דעיכת הזרם, בשנת 2003 אלה היו "באסטד" האנגלים אשר ניסו לייצר צירוף של פופ-פאנק, כאשר לעומת הרכבים כסם 41 או בלינק-182 הדגש הוא על הפופ, מה שמעיד על כך שכדי להיות מעבר למונח 'להקת בנים' לא מספיק רק לנגן על כלים. בישראל הוקמו מספר להקות בנים במהלך השנים: היי פייב (הייתה הראשונה והבולטת מכולן), אחריהם להקת עדן (שכללה גם עבריים מדימונה), הבליינים (שמורכבת משניים מיוצאי להקת הרוק זקני צפת: השחקן והזמר מאור כהן והגיטריסט אורן לוטנברג), פור יו (שכללה את השחקן והדוגמן ישראלי גיא אריאלי ועוד שלושה עולים חדשים), גיים בויז. אף שחברי להקות בנים נוטים לרוב להיעלם עם דעיכת להקותיהם, אחדים מחברי הרכבים אלה המשיכו בקריירת סולו מצליחה לאחר פירוקה של להקת הבנים בה השתתפו. דוגמאות בולטות הן רובי ויליאמס (טייק ד'את), ג'ורג' מייקל (Wham!), ג'סטין טימברלייק (אן סינק) הארי סטיילס (ואן דיירקשן), ניקי ביירן (ווסטלייף) ואמיר פיי גוטמן (היי פייב). לאחר שקיעת תופעת להקות הבנים בעשור הראשון של המאה ה-21, בתחילת העשור שלאחר מכן זכתה התופעה להצלחה מחודשת, עם פריצתן של מספר להקות בנים, בפרט ואן דיירקשן האנגלית-אירית, ביג טיים ראש האמריקאית ועוד. להקת בנות גריק ד' קנדי, הנערים החדשים בשיכון: להקות הבנים חוזרות, באתר nrg‏, 11 באפריל 2012 יוני בינרט, הו בוי: להקות הבנים חוזרות, באתר Xnet‏, 24 בנובמבר 2012 נועה הרשקוביץ‏, לקראת גמר "ישנן בנות": למה אין להקות בנים ובנות בישראל?, באתר וואלה, 28 בפברואר 2014
כיסא קיאברי

כיסא קיאברי הוא כיסא עץ אשר מקורו במחוז ליגוריה שבאיטליה. כיסא קיאברי נראה לראשונה בשנת 1807. הכיסא הוכן על ידי נגר מעיר קטנה באיטליה, קיאברי (מכאן שמו של הכיסא). כאשר האחראי על ייצור הכיסאות מת בשנת 1855, רק 600 כיסאות יוצרו בשנה. הכיסא זכה לשבחים על ידי קרלו אלברטו, מלך סרדיניה, נפוליאון השלישי והפסל אנטוניו קנובה. כיסא מדיה וקבצים בנושא כיסא קיאברי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוטירקה

כלא בוטירקה או בוטירסקייה (ברוסית: Бутырская Тюрьма) הוא בית הסוהר הגדול ביותר במוסקבה השוכן בחלק הצפון מזרחי של העיר. היה בית סוהר ותיק ומפורסם עוד באימפריה הרוסית, ונבנה גם עם מומנטים אדריכליים מוגנים ביותר. בתקופת השלטון הסובייטי בבית הכלא נאסרו, נורו ונהרגו אישים רבים מספור, ביניהם מפורסמים. בתקופת שלטון יקטרינה השנייה נבנו צריפי עץ לכליאה במקום, כשבמרכזם מבצר עץ גדול. בינואר 1775 נכלא במרתף המבצר ימליאן פוגצ'וב ובמרתף זה הוצא להורג. ב-1784 כתבה יקטרינה השנייה מכתב למושל מוסקבה, בו היא מבקשת להחליף את מבצר העץ במבנה אבן. ואכן, המבנה תוכנן על ידי האדריכל הרוסי המפורסם מתיו קזקוב. הכלא כלל ארבעה מגדלים, שהם בניין דרומי, בניין צפוני, מבנה המשטרה ומבנה השעון. מ-1838 היה הכלא מרכזי מאוד בעיר, והיה מאכלס כ-30,000 אסירים בשנה. הכלא העניק שירותי נגרות, סנדלרות, חייטות כריכת ספרים וסדנאות צריבה. המבנה הנוכחי, נבנה בשנת 1879. ב-1884 שהה בכלא אסיר פוליטי בולט, וידידו לב טולסטוי הגיע לכלא לבקרו, מביקורו זה הייתה השראה רבה לרומנו "התחייה". ב-1905 ניסו מתנגדי המשטר לחטוף את הכלא, אך הניסיון נכשל. בשנים שלאחריה, נתפסו בו איוואן קלאייב, ולדימיר מאיאקובסקי ואחרים. ב-1908 הופיע בכלא הקוסם הארי הודיני והצליח לשחרר עצמו מתוך מכונית הכליאה של האסירים. בתקופת הטיהורים הגדולים שהו 20,000 אסירים בכלא בעת ובעונה אחת, בה נספרו כ-170 אסירים בתא אחד בלבד, כ-1000 אנשים נורו אז לפני סיום החקירה. בשנות ה-30 הוחזקו בכלא ורלאם שאלאמוב, אוסיפ מנדלשטם, סרגיי קורוליוב, אלכסנדר סולז'ניצין, יבגניה גינזבורג ובוריס פומין בתקופת המלחמה הפטריוטית הגדולה הועסקו האסירים בכלא בסיוע לצבא הרוסי. ולדימיר מאיאקובסקי. פליקס דזרז'ינסקי מייסד הק.ג.ב. וארלאם שאלאמוב. אוסיפ מנדלשטם. סרגיי קורולויב. אלכסנדר סולז'ניצין. אנדרי אמלריק. ולדיסלב אנדרס גנרל פולין. איסאק באבל. ולדימיר גוסינסקי. נסטור מאכנו. ימליאן פוגצ'וב. אנדריי ולאסוב. קלימנט ורושילוב. איוואן קלאייב. סרגיי מברודי. אלכסנדר פיצ'ושקין. לאון טרוצקי מייסד הצבא האדום. ויקטור בריילובסקי. רפאל נחמן הכהן. ברוך שטיינברג. נחום אייטינגון. אלכסנדר ליטוויננקו. אלכסנדר קוקורין. פאבל מאמייב. סרגיי גולובקין. יולי אדלשטיין מדיה וקבצים בנושא בוטירקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוטירקה
עונת 2013/2014 בבונדסליגה

עונת 2013/2014 הייתה העונה ה-51 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-9 באוגוסט 2013 והסתיימה ב-10 במאי 2014. הרטה ברלין ואיינטרכט בראונשווייג (לאחר 28 שנים בליגות הנמוכות) עלו מהליגה השנייה. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה. באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-23 בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. היא זכתה גם בגביע. איינטרכט בראונשווייג ונירנברג ירדו לבונדסליגה השנייה. המבורג נותרה בליגה הבכירה לאחר סדרת משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד גרויטר פירט (זכייה בעקבות יתרון של שער חוץ). מדיה וקבצים בנושא עונת 2013/2014 בבונדסליגה בוויקישיתוף נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
פטישן פגום-חרטום

פטישן פגום-חרטום או פטישן גדול (שם מדעי: Sphyrna mokarran) הוא מין כריש ממשפחת הפטישניים והגדול בבני המשפחה. אורכו יכול להגיע ל-6 מטרים (20 רגל), משקלו עד ל-580 ק"ג והוא בעל "פטיש" ישר וארוך ומתחתיו לסת מלאה שיניים חדות. יש לו סנפיר בולט בצורת מגל. הכריש מצוי בחופים טרופיים שונים ובסמוך למדפים היבשתיים ומצוי בכל האוקיינוסים. הוא יצור סוליטרי השוחה במים הרדודים ומחפש טרף. הוא ניזון מדגים שונים, סרטנים, סילוניות ולעיתים גם מעופות ויונקים ימיים ואף כרישים אחרים. הוא עלול לתקוף גם אנשים אך הם אינם חלק מתפריטו. כריש זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב ציד בשביל השוק האסייתי שמשתמש בסנפירי כרישים. מדיה וקבצים בנושא פטישן פגום-חרטום בוויקישיתוף פטישן פגום-חרטום, באתר ITIS (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, באתר NCBI (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, באתר FishBase (באנגלית) פטישן פגום-חרטום, באתר GBIF (באנגלית) פטישן פגום-חרטום באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לטאה שטוחת-אף

לטאה שטוחת-אף (שם מדעי: Meroles) היא סוג במשפחת הלטאיים של זוחלים החיים במדבריות של אפריקה, ובעלי הסתגלות לחיים בהם. הם נפוצים בעיקר במדבר נמיב היבש. לטאות אלה קרובות לסוגים Eremias (אנ') ו-Lacerta (אנ') שכמותם חיים באזורים חמים ויבשים. לטאות אלה בעלות רצועות על עורם הצהוב בדומה לסביבה החמה. הן בעלות אף שטוח מעט ורגליים ארוכות בעלות טפרים ארוכים ושטוחים. כשלטאה כזו הולכת במדבר היא מרימה חלק מהרגליים למעלה כדי שלא יחטפו כויית חום ומדי פעם מחליפה בין הרגליים. היא פעילת יום ומחפשת יצורים קטנים כמו חיפושיות ליזון מהם. לטאת אנצ'ייטה שטוחת-אף (Meroles anchietae) Meroles ctenodactylus Meroles cuneirostris Meroles knoxii Meroles micropholidotus Meroles reticulatus Meroles suborbitalis Meroles squamulosus מדיה וקבצים בנושא לטאה שטוחת-אף בוויקישיתוף לטאה שטוחת-אף, באתר ITIS (באנגלית) לטאה שטוחת-אף, באתר NCBI (באנגלית) לטאה שטוחת-אף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לטאה שטוחת-אף, באתר GBIF (באנגלית)
המרד

המרד (שמו המלא: המרד: זכרונותיו של מפקד הארגון הצבאי הלאומי בארץ־ישראל) הוא ספר של מנחם בגין על קורות האצ"ל, בהוצאת אחיאסף. הספר עוקב אחר התפתחותה של תנועת האצ"ל בארץ ישראל מאז ימיה הראשונים בשנות ה-30, דרך שנות המאבק האלים בזמן המנדט שהופנה אל מול השלטון הבריטי (שעליו מתייחס שמו של הספר - "המרד") וכן מתאר הספר את המאבק מול ההתנגדות של ארצות ערב בשעת פרוץ מלחמת העצמאות בשנת 1948. ניתן לסווג גם את הספר כאוטוביוגרפיה בחלקו, כי הוא מתחקה גם אחר ההתפתחות הפוליטית של מנחם בגין עצמו. הסופר הקדיש את הספר "לזכרו של זאב ז'בוטינסקי אבי המרד העברי ולמשפחה הלוחמת - בהכנעת לב ובאהבת נפש". הספר נדפס לראשונה בשנת 1950 ואחר כך במהדורות רבות. תורגם גם לאנגלית לערבית ולשפות נוספות, גם כן במהדורות רבות, כשהמהדורה האחרונה באנגלית יצאה בשנת 2002. איש מדע המדינה ג'ון באוייר בל שחקר הן את האצ"ל והן את המחתרת האירית, הצבא האירי הרפובליקני (ה-IRA), סיפר כי רבים מהגברים שראיין ב-IRA ב-1960 קראו את "המרד" והעריצו אותו כמדריך של לוחמת גרילה. הספר נחקר גם על ידי הקונגרס הלאומי האפריקני (ה-ANC), על ידי נלסון מנדלה, לאחר שירד למחתרת בשנת 1960, שהתייחס לספר כאחד הספרים שהשתמש בהם כמדריך לתכנון מלחמת הגרילה של ה-ANC נגד ממשלת האפרטהייד של דרום אפריקה. המרד, באתר OCLC (באנגלית) John Bowyer Bell (Obituary), The Telegraph, 15 October 2003 Simon Rocker, How Israel's 1948 struggle inspired Nelson Mandela, באתר הג'ואיש כרוניקל, 17 במאי 2012 ​ ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.