laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
OFDM

OFDM (באנגלית: Orthogonal frequency-division multiplexing‏) או ריבוב בחלוקת תדר אורתוגונלית היא שיטה לקידוד מידע ספרתי בתחום תדרים, המחולק בצפיפות למספר תדרים בדידים רב. השיטה נפוצה בתקשורת דיגיטלית על פס רחב, ומשמשת בתחומים כמו טלוויזיה, שידור שמע, גישה לאינטרנט ב־DSL, תקשורת אלחוטית, תקשורת נתונים מעל רשת החשמל, וכן תקשורת סלולרית מהדור הרביעי. שיטה זו עושה שימוש ביכולת ריבוב בחלוקת התדר (FDM). החידוש הוא שימוש בגלים תת־נושאים (Subcarriers) קרובים מאוד אחד לשני בתדר ללא הפרעה, מכיוון שהם אורתוגונלים, אנכיים מבחינה מתמטית, ולכן ניתנים לפענוח בנפרד וללא מסנן. המידע מחולק בין כל הגלים, כך שכל אחד מאופנן בנפרד בקצב איטי ומעביר רק חלק מהמידע הכולל. היתרון הגדול בשיטה זו, הוא שהיא מתמודדת בקלות עם הפרעות שפוגעות במידה לא אחידה בתחום התדרים הרלוונטי - דעיכה. בזכות קצב האפנון האיטי, ניתן להשתמש ביעילות ברווח הגנה (Guard interval) כדי להתגבר על בעיית הד, ולקיים רשת חד־תדרית (SFN). יתרונות אלה ונוספים מביאים לניצול יעיל בהרבה של רוחב הסרט המוקצה לשידור. התקן הראשון שעשה שימוש ב־OFDM הוא DAB‏ (Eureka 147), לשידור רדיו דיגיטלי, שתוקנן בשנות התשעים של המאה העשרים. מדיה וקבצים בנושא OFDM בוויקישיתוף קישורים לחומרים בנושא OFDM באתר קבוצת WCSP באוניברסיטת דרום פלורידה (USF) רִבּוּב בַּחֲלֻקַּת תֶּדֶר אוֹרְתּוֹגוֹנָלִית במילון תקשורת רדיו למכשירים ניידים [אלקטרוניקה] (תשפ"ד, 2023), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריץ שליפר

פריץ אלברט אוטו שליפר (בגרמנית: Fritz Albert Otto Schlieper;‏ 4 באוגוסט 1892 – 4 ביוני 1977) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה שליפר נולד בשנת 1892, בעיר פוזן שבקיסרות הגרמנית (כיום האזור נמצא בתחומי פולין). היה לו אח צעיר בשם פרנץ שליפר ששרת גם הוא בוורמאכט בדרגת גנרל מיור. בשנת 1911 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה המשיך שליפר לשרת בצבא הגרמני החדש הרייכסווהר. לאחר שהרייכסווהר פורק, הצטרף לוורמאכט. בין השנים 1935-1938 פיקד על רגימנט הארטילריה ה-17. בשנת 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור, ולקח חלק במערכה בפולין. עד שנת 1940 שימש כראש מחלקת האפסנאות בארמייה ה-18, בתחילת מבצע ברברוסה פיקד על הדיוויזיה ה-45. הוא הצטווה לכבוש את מבצר ברסט, שחיל המצב שבו מנה כ-9,000 חיילים סובייטים תחת פיקודו של פיוטר גבריולי. ב-22 ביוני 1941 דקות מספר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, פקד שליפר להפגיז את המבצר. ההתקפה תפסה את הסובייטים לא מוכנים, החיילים נסוגו במהירות לתוך המבצר ולא ניסו כלל להגן על העמדות שמסביבו. חצי שעה לאחר מכן פקד שליפר על אנשיו לתקוף את המבצר רגלית, כאן התגוננו הסובייטים באומץ, ו-281 גרמנים נהרגו כבר ביום הראשון של ההתקפה. בדו"ח שלו למפקדיו טען שליפר שבשל אש המקלעים הסובייטית, לא ניתן יהיה לקחת את המבצר בהתקפה רגלית, והציע להרעיב את חייליו למוות. הפיקוד העליון לא קיבל את ההצעה, הלופטוואפה הפציץ את המבצר, וכשהחומות התחילו להתפורר המגנים נסוגו. על תפקודו בקרב קיבל שליפר את אות צלב הברזל. לאחר מכן נשלח לסלובקיה ושימש כחלק מכוח הכיבוש הגרמני שם. הוא כיהן בתפקיד זה עד אוגוסט 1944, לאחר מכן הועבר חזרה לחזית. הוא נפל בשבי בעלות הברית בתחילת מאי 1945, ושוחרר ממעצרו בדצמבר 1947. לאחר שחרורו חי בנירנברג, עד מותו בשנת 1977 והוא בן 84. מדיה וקבצים בנושא פריץ שליפר בוויקישיתוף פריץ שליפר באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה. (באנגלית) פריץ אלברט אוטו שליפר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) פריץ שליפר באתר Feldgrau (באנגלית)
אריך אברהם

אריך אברהם (בגרמנית: Erich Abraham;‏ 27 במרץ 1895 – 7 במרץ 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. אברהם נולד ב-27 במרץ 1895 בעיר מריאנבורג, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית (כיום שם העיר מאלבורק והיא בשטחי פולין המודרנית). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ושרת ברגימנט הרגלים ה-341. עד יולי 1915 כבר החזיק בדרגת לוטננט, וב-20 במאי 1920 החזיק בדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל אברהם את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה התגייס אברהם למשטרת הביטחון של הרייכסווהר. ב-15 באוקטובר 1935 הצטרף לוורמאכט והועלה לדרגת מיור. הוא שימש כמפקד פלוגה ברגימנט ה-18, וב-1 באוקטובר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. עם פרוץ המלחמה מונה אברהם למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-105, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-72, וב-21 בנובמבר 1939 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-266, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-72. ב-1 באפריל 1940 מונה אברהם למפקד הרגימנט ה-230, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת, כחלק מהדיוויזיה ה-76 במסגרת הקורפוס ה-23. במהלך מבצע ברברוסה לחם אברהם עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-76 במסגרת הקורפוס ה-11, ולאחר מכן במסגרת הקורפוסים ה-52, הקורפוס ה-4, וה-44 לסירוגין. בקיץ 1942 לחם אברהם עם הרגימנט שבפיקודו במבצע מקרה כחול כחלק מהדיוויזיה ה-76 במסגרת קורפוס הפאנצר ה-24 והקורפוס ה-51, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד במסגרת הקורפוס ה-8. ב-6 בנובמבר 1942 מונה אברהם למפקד בית הספר השני למש"קים, וב-13 בנובמבר קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1943 מונה אברהם למפקד הדיוויזיה ה-76 שהוקמה מחדש בצרפת, וב-1 ביוני הועלה לדרגת גנרל מיור. בדצמבר 1943 הועבר עם הדיוויזיה שבפיקודו לחזית המזרחית, שם לחם עמה בקרב דנייפר כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן במסגרת הארמיות השישית והשמינית, וב-26 ביוני 1944 קיבל אברהם על פעולותיו בקרבות תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע יאשי-קישינב לחם אברהם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הרומני ה-6, שאף פיקד עליו בחלק מהזמן, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57 במסגרת הארמייה השמינית. ב-21 באוקטובר 1944 הועבר לעתודת המילואים, וב-13 בדצמבר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-63. אברהם לחם עם הקורפוס שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-19 באלזס, ובפברואר 1945 הוכפף הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד. ב-1 במרץ 1945 הועלה אברהם לדרגת גנרל חיל הרגלים, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות בגרמניה, עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945. בשנת 1947 שוחרר אברהם מהשבי, ולאחר מכן התגורר בוויסבאדן שבגרמניה המערבית עד מותו ב-7 במרץ 1971 והוא בן 75. מדיה וקבצים בנושא אריך אברהם בוויקישיתוף אריך אברהם (אורכב 11.02.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) אריך אברהם באתר World War II Awards (באנגלית) אריך אברהם באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה. (באנגלית)
קלאו אפור

קלאו אפור (שם מדעי: Ocyceros) הוא סוג הכולל 3 מיני עופות קלאו, החיים בדרום-מזרח אסיה והודו. כפי ששמם מרמז נוצותיהם אפורות ומקוריהם קטנים יחסית לשאר מיני הקלאו. קלאו סרי לנקה אפור (Ocyceros gingalensis) קלאו מלבר אפור (Ocyceros griseus) קלאו אפור הודי (Ocyceros birostris) מדיה וקבצים בנושא קלאו אפור בוויקישיתוף קלאו אפור, באתר ITIS (באנגלית) קלאו אפור, באתר NCBI (באנגלית) קלאו אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו אפור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו אפור, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד צרפתי

דוד (מיקו) צרפתי (נולד ב-22 בספטמבר 1959) כיהן כיושב ראש ועד עובדי חברת החשמל מאז 2004 עד אוקטובר 2022. דוד צרפתי נולד ב-22 בספטמבר 1959 בתל אביב וגדל בצפון העיר. אביו רפאל עלה מסלוניקי ועבד בנמל תל אביב עד סגירתו, אמו צילה הייתה עקרת בית. גדל יחד עם שלושת אחיו בחדר אחד. בנערותו היה חניך בתנועת המחנות העולים וכן היה ספורטאי מצטיין, וקפטן נבחרת ישראל בכדוריד. ב־1981 החל בעבודתו בחברת החשמל, בסיועו של יורם אוברקוביץ', שכיהן כיו"ר ועד העובדים (והיה בנוסף עסקן ספורט ומאמנו לשעבר של צרפתי בכדוריד), וכחלק ממדיניות נרחבת של העסקת ספורטאים מצטיינים בחברת החשמל. בשנת 2004 מונה לתפקיד סגן מנהל מחלקת לקוחות אסטרטגיים במחוז דן של החברה. החל משנת 1996 כיהן צרפתי במזכירות ועד העובדים של חברת החשמל, ולאחר מספר שנים מונה לתפקיד יו"ר ועד העובדים של מחוז דרום בחברה. ב־2004, לאחר מותו של יורם אוברקוביץ', נבחר כמחליפו לתפקיד יו"ר הוועד הארצי של עובדי חברת החשמל. במקביל לתפקידו זה, משמש צרפתי גם כחבר הנהגת ההסתדרות.[דרוש מקור] בשנת 2018 הוביל צרפתי את ועד העובדים לחתימה על הסכם קיבוצי וגיבוש ההבנות לקידום הרפורמה במשק החשמל בישראל.[דרוש מקור] במסגרת הרפורמה הוסכם על צמצום מצבת כוח האדם של חברת החשמל באלפי עובדים באופן הדרגתי, מכירת תחנות כוח והקמת חברה ממשלתית חדשה לניהול משק החשמל. באוקטובר 2022 פרש דוד מיקו צרפתי מחברת החשמל ומניהול ועד העובדים הארצי בחברת החשמל. במקומו נבחר לתפקיד יהודה גן-אל. דוד מיקו צרפתי מתגורר בתל אביב עם זוגתו אתי ולהם שלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא דוד צרפתי בוויקישיתוף נורית פלתר, דוד צרפתי: לא אהסס להוריד את השאלטר, באתר ynet, 9 בספטמבר 2003 יוסי קליין, איש בשבוע | מיקו צרפתי, יו"ר ועד עובדי חברת החשמל, באתר הארץ, 19 בפברואר 2010 ליאור גוטמן, מיקו צרפתי: "בדוראד יש חשד לשחיתות, ואצלנו מפטרים עובדים", באתר כלכליסט, 14 בינואר 2016 ניצן צבי כהן, ‏בין חוק הפונדקאות לזכות השביתה: יו"ר ועד חברת חשמל ויו"ר אגודת הלהט"ב בראיון משותף, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באוגוסט 2018 שי ניר, ‏היא מפרטנר, הוא מחברת חשמל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בדצמבר 2020 שי ניר, ‏היא מפרטנר, הוא מחברת חשמל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בדצמבר 2020 ארז רביב ויונתן קירשנבאום, ‏לאחר דיונים ארוכים: הרפורמה ההיסטורית בחשמל יוצאת לדרך, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 17 במאי 2018 ישראל פישר, האיש עם היד על השאלטר פורש: יו"ר ועד עובדי חברת החשמל יעזוב בנובמבר, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2022 ניצן צבי כהן, ‏יהודה גן-אל נבחר לעמוד בראשות ועד עובדי חברת החשמל, ויחליף את מיקו צרפתי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בנובמבר 2022
קסייה ארנה

קסייה ארנה (באנגלית: Kaseya Arena) הוא היכל רב-תכליתי הממוקם בעיר מיאמי שבפלורידה, המשמש לאירועי ספורט ובידור. הוא משמש את קבוצת ה-NBA, מיאמי היט, ובין השנים 2000–2002 שימש גם את קבוצת ה-WNBA, מיאמי סול. ההיכל נקרא על שם, נותנת החסות, קסייה חברה המתעסקת בטכנולוגיית מידע. ההיכל נקרא בעבר על שם חברת התעופה אמריקן איירליינס. במרץ 2021 שונה שם ההיכל ל-FTX ארנה, על שם חברת FTX. באפריל 2023 שונה שם ההיכל לשמו הנוכחי. ההיכל מכיל בין 5,000 ל-20 אלף מקומות בהתאם לאירועים המתקיימים בו. ההיכל נפתח ב-31 בדצמבר 1999. עלות בנייתו הייתה כ-213 מיליון דולרים. תמונת לווין תצלום אווירי הכניסה להיכל משחק של מיאמי היט בהיכל בגמר 2006 מדיה וקבצים בנושא קסייה ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קסייה ארנה (באנגלית) קסייה ארנה, ברשת החברתית פייסבוק קסייה ארנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קסייה ארנה, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאו גדול

קלאו גדול (שם מדעי: Buceros) הוא סוג עופות קלאו החיים בדרום-מזרח אסיה והודו. אלו הם שלושה מינים גדולים יחסית ובעלי מקור צהוב ענקי. הם חיים בעיקר בחופות ביערות הגשם ומקננים בתוך הגזעים. בסוג נמצא המין הגדול ביותר מבני המשפחה - קלאו בכיר, אם כי הוא רק השלישי בגודלו בסדרה לאחר המינים קלאו אדום פנים וקלאו קרקעי של אפריקה. קלאו בכיר (Buceros bicornis) קלאו קרנפי (Buceros rhinoceros) קלאו אדום (Buceros hydrocorax) מדיה וקבצים בנושא קלאו גדול בוויקישיתוף קלאו גדול, באתר ITIS (באנגלית) קלאו גדול, באתר NCBI (באנגלית) קלאו גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו גדול, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסגורס

איסגורס (ביוונית: Ἰσαγόρας; המאה ה-6 לפנה"ס) היה פוליטיקאי אתונאי שהתפרסם כמתנגד חריף של קלייסתנס. מעט מאוד ידוע על חייו המוקדמים, הרודוטוס עצמו מודה ש-"את אבותיו אינני יודע להגיד". הוא היה ממשפחה נכבדה, ככל הנראה ממוצא זר קארי אולי. אביו היה אדם בשם טיסנדרוס. הוא לקח חלק בהפיכה, שבסופה הודח הטיראן היפיאס. אולם סילוקו של היפיאס הותיר באתונה ריק פוליטי, איסגורס שהפך לבעל השפעה רבה בעיר, עמד בראש מפלגה שקראה לחזור למשטר האוליגרכיה שלפני רפורמת סולון. תומכיו כללו בעיקר את האריסטוקרטים בעלי האחוזות הגדולות. מולו עמד קלייסתנס שתמך בהשארת הדמוקרטיה על כנה. איסגורס הצליח להיבחר כארכון לשנת 508 לפנה"ס, אולם אז החליט לבדוק את רשימת האזרחים, מה שעורר את חששותיהם של אזרחים שהצליחו לזכות באזרחות בתקופת שלטון הטיראנים. התמיכה בקלייסתנס הייתה כעת גדולה מתמיד, הוא ביצע הפיכה ואיסגורס נאלץ להימלט. הוא הזעיק לעזרה את קלאומנס הראשון מלך ספרטה, שהיו לו אינטרסים ברורים שבאתונה תשלוט אוליגרכיה. קלאומנס שלח כרוז לאתונה, בו דרש מהאתונאים לסלק את קלייסתנס ומשפחתו בשל קללה עתיקה שהוטלה עליהם. קלייסתנס נאלץ להימלט יחד עם 700 ממשפחות תומכיו. קלאומנס נכנס לאתונה בראש כוח ספרטני קטן, והחזיר את איסגורס לשלטון. השניים רצו ללכת צעד אחד קדימה, ולהחליף את המועצה הישנה במועצה אוליגרכית מצומצמת בת 300 איש בלבד. הדבר עורר זעם כללי באתונה, וההמונים התמרדו. החיילים של קלאומנס והתומכים של איסגורס התבצרו באקרופוליס של העיר, אולם קלאומנס הבין שלא יוכל להישאר שם עוד זמן רב ונאלץ לעזוב בבושת פנים. קלייסתנס חזר לאתונה והתמנה לארכון. האתונאים, שלא רצו להרגיז יותר מדי את קלאומנס, לא פגעו לרעה באיסגורס. אולם הוציאו להורג את תומכיו. הוא עזב לספרטה, קלאומנס ניסה פעם נוספת להחזיר אותו לשלטון באמצעות פלישה כוללת לאתונה, אולם התוכנית נכשלה לאחר שבעלות בריתה של ספרטה התמרדו. מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר. הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת". משה עמית, תולדות יוון הקלאסית. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשמ"ד-1984. (הספר בקטלוג ULI) אריסטו, מדינת האתונאים. תרגם מיוונית, הקדים מבוא והוסיף הערות דוד אשרי. תרגם את קטעי הפיוט אביב מלצר. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ז. הרודוטוס, ספר חמישי, 66. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. עמ' 34, הערה 7. עמית, עמ' 192. אריסטו, "מדינות האתונאים", ספר שבעה עשר, 5. הרודוטוס, ספר חמישי, 70. הרודוטוס, ספר חמישי, 72.
ברט בייר

ויליאם ברט בייר (באנגלית: William Bret Baier; נולד ב-4 באוגוסט 1970) הוא מגיש טלוויזיה ופרשן אמריקאי בערוץ פוקס ניוז, המשמש כמנחה הפוליטי הבכיר בערוץ. מגיש את תוכנית החדשות היומית "Special Report". בייר נולד ברמסון, עיירה קטנה שבמרכז ניו ג'רזי. הוא גדל בדאנוודי, פרוור של אטלנטה שבג'ורג'יה, וחונך כקתולי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1988, למד באוניברסיטת דפאו שבאינדיאנה, שם סיים תואר ראשון במדע המדינה ובאנגלית ב-1992. לפני שהחל להנחות את תוכניתו היומית, "Special Report", שימש ככתב הבית הלבן והפנטגון עבור פוקס ניוז. ברט היום, המנחה הקודם של התוכנית, הודיע בדצמבר 2008 על פרישתו מן התפקיד לצורך קידום למשרה אחרת, ובייר נבחר להחליפו. הוא משמש כמנחה התוכנית מאז ינואר 2009. בייר נשוי ואב לשני ילדים. הוא מתגורר בפרוור של וושינגטון די. סי. שבמרילנד. מדיה וקבצים בנושא ברט בייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברט בייר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ברט בייר (באנגלית) ברט בייר, ברשת החברתית פייסבוק ברט בייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברט בייר, ברשת החברתית אינסטגרם ברט בייר, ברשת החברתית LinkedIn ברט בייר, סרטונים בערוץ היוטיוב ברט בייר, ברשת החברתית Goodreads ברט בייר, באתר פוקס ניוז
ג'ון גרנט

ג'ון גרנט (באנגלית: John Grant; נולד ב-25 ביולי 1968) הוא זמר, מלחין ומפיק אמריקאי. חבר לשעבר בלהקת הרוק האלטרנטיבית מדנוור - הצארז. גרנט נולד בבוצ'אצ'אן, מישיגן וגדל בפארקר, קולורדו שבארצות הברית. הוא למד גרמנית ורוסית בגרמניה והיה סולן להקת הצארז משנת 1994 ועד 2006. גרנט נדד בין ניו יורק, לונדון, ברלין וכיום מתגורר באיסלנד עם בן זוגו. גרנט שב לבצע ולהפיק מוזיקה ב-2010 והוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Queen of Denmark. האלבום הוקלט בשיתוף עם להקת הפולק רוק האמריקאית מידלייק ויצא תחת חברת התקליטים Bella Union, דרכה הוצאו לאור אלבומי להקת הצארז. האלבום מתאר את תקופת מאבקיו בהתמכרות לאלכוהול וסמים ואת ההכרה בהיותו הומוסקסואל. האלבום נבחר כאלבום הטוב ביותר לשנת 2010 על ידי מגזין המוזיקה הבריטי MOJO. ב-2012, במהלך הופעה בלונדון עם הפרויקט Hercules and Love Affair, הודיע גרנט כי הוא נשא איידס. אלבומו השני Pale Green Ghosts ראה אור במרץ 2013 וזכה באלבום השנה לשנת 2013 מטעם חברת התקליטים הבריטית ראף טרייד. האלבום מצטיין באירוניה באמצעות עיסוק בתכנים אישיים, ביניהם יחסים שבינו לבינו ואבחונו של גרנט כנשא איידס, ועטיפת תכנים אלו בהגשה ומלודיה פופית. בהמשך הועמד גרנט לתואר אמן הסולו של השנה בתחרות פרסי המוזיקה Q award, כאמן הסולו של השנה בטקס הבריטס וכן כאיש השנה של מגזין הגייז הבריטי Attitude. בנובמבר 2013 הופיע גרנט במועדון הבארבי בתל אביב באמצעות חברת ההפקות נרנג'ה. גרנט תרגם וסייע בהפקת האלבום של הזמר-יוצר האיסלנדי אסג'יר מאיסלנדית לאנגלית (באנגלית: In the Silence) אשר יצא לאור באוקטובר 2013 וכן הופיע בקליפ של הסינגל King and Cross, מתוך אותו אלבום, שזכה להכרה מחוץ לתחומי איסלנד. ב-2014 היה שותף בכתיבת השיר האיסלנדי לתחרות התחרות הזמר של האירוויזיון. בהמשך אותה שנה השתתף בשיר The Feast of the Broken Heart של הפרויקט Hercules and Love Affair. אלבומו השלישי Grey Tickles, Black Pressure יצא באוקטובר 2015. משתתפת בו, בין השאר, הזמרת האמריקאית אמנדה פאלמר. אלבומו הרביעי Love is Magic יצא באוקטובר 2018 ונכנס למצעד 20 האלבומים הכי טובים בבריטניה. Queen of Denmark‏ (2010) Pale Green Ghosts‏ (2013) John Grant and the BBC Philharmonic Orchestra: Live in Concert‏ (2014) Grey Tickles, Black Pressure‏ (2015) Love is Magic ‏ (2018) Gets Schooled‏ (2013) מדיה וקבצים בנושא ג'ון גרנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון גרנט (באנגלית) ג'ון גרנט, ברשת החברתית פייסבוק ג'ון גרנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון גרנט, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ון גרנט, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ון גרנט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר ספוטיפיי ג'ון גרנט, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר דיזר ג'ון גרנט, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ון גרנט, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר Songkick (באנגלית) ג'ון גרנט, באתר Genius ג'ון גרנט, באתר בילבורד (באנגלית) ריאיון עם ג'ון גרנט לקראת הופעתו בישראל, באתר mako (פורסם בנובמבר 2013) ריאיון עם ג'ון גרנט לקראת הופעתו בישראל, באתר Time Out תל אביב (פורסם בנובמבר 2013) כתבה, באתר הגרדיאן הודעה, באתר Bella Union
קוליברי מקושט

קוליברי מקושט (שם מדעי: Lophornis ornatus) הוא מין עוף קטן ממשפחת הקוליבריים החי בטבע ביערות אמריקה הדרומית. הוא חי במזרח ונצואלה, טרינידד, גיאנה ובצפון ברזיל. הוא שוכן ביערות פתוחים, גינות שונות ואפילו בערים גדולות. זהו מין קטן שאורכו הממוצע 6.6 ס"מ והמשקל 2.3 גרם. המקור קצר וישר בצבע אדום שחור והגוף מקושט, כשמו (אצל הזכרים), בציצה ארגמנית עם עורף ירוק-נחושתי וסנטר וצוואר ירוקים שמעליהם פס שחור. אזור השת לבן, בצידי הצוואר נוצות פרחוניות כתומות המזכירות צינורות של פרחים במראם, הזנב אדמוני זהוב, הכנפיים סגולות והרגליים אפורות. לזכר ישנו שק מתחת לצוואר וציצות הראש והזנב יכולות להתנועע, במטרה להרשים את הנקבות. הנקבה לעומת זאת עמומה למראה וצבעה ירוק עם פס לבן לאורך הגב וגחון כתום והבטן בהירה. הקוליבריים ניזונים רק מצוף פרחים וכן מחסרי חוליות קטנים שהם תופסים, בעיקר בשביל הגוזלים שלהם. הנקבה מטילה 2 ביצים בקן עשוי מקורי עכביש והגוזלים גדלים במהירות. הקוליברי יכול לעוף בשונה מכל ציפור אחרת, כשהכנפים שלו מנפנפות עד 10,000 פעם בדקה והם יכולות להסתובב עד לאחורה ובמהירות מרשימה. למעשה עקב גודלם, צבעיהם וצורת התעופה שלהם ניתן לחשוב מרחוק שהם חרקים. מצב השימור של הקוליברי הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא קוליברי מקושט בוויקישיתוף קוליברי מקושט, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי מקושט, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי מקושט, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי מקושט, באתר neotropicalbirds קוליברי מקושט באתר הרשימה האדומה של IUCN
טריידנט (טיל)

טרַיידנט (באנגלית: Trident, קלשון) הוא טיל בליסטי אמריקאי המשוגר מצוללת (SLBM (אנ')). הוא מצויד בראש קרב מסוג MIRV כאשר כל ראש נפץ מסוגל להתביית על מטרה אחרת. ראשי הנפץ הם תרמו-גרעיניים ומשוגרים מצוללת גרעינית (SSBN). טילי טריידנט נמצאים בשירות ארצות הברית על 14 צוללות מסוג אוהיו (US Navy Ohio-class submarines) ובשירות בריטניה על צוללות ונגארד (Vanguard-class submarines) עם ראשי נפץ בייצור בריטי. הקבלן הראשי הראשוני של הפרויקט היה לוקהיד מרטין. בשנת 2019, הכריזה ארצות הברית שתייצר ראשי נפץ גרעיניים "מוחלשים" אשר יורכבו על הטיל הבליסטי. מקור השם "טריידנט" הוא במיתולוגיה היוונית, שם הוא משמש ככלי הנשק של אל הים, פוסידון. מדיה וקבצים בנושא טריידנט בוויקישיתוף טריידנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרטים על הטיל באתר www.israeldefense.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Windows Forms

Windows Forms (או WinForms) היא ספרייה מונחת-אירועים לפיתוח ממשק משתמש גרפי (UI, GUI) לאפליקציות NET. במחשבים שמריצים את מערכת ההפעלה Microsoft Windows. אפליקציית Windows Forms מורכבת מחלונות (שנקראים forms). כל חלון מכיל בתוכו מספר רכיבים (Controls). רכיבים לדוגמה הם כפתור, פאנל (לוחית), תיבת טקסט ועוד. כל רכיב, כולל החלון עצמו, יורש מהמחלקה האבסטרקטית Control, שמכילה מאפיינים כלליים שקשורים לממשק הגרפי, כגון גודל, צבע, גופן ותוכן. רוב הרכיבים בנויים מעל רכיבים של Windows API. Windows Forms מאפשרת גם יצירת רכיבים מותאמים אישית, שנקראים User Controls. הם מתנהגים כמו הרכיבים שבנויים לתוך התוכנה, ומורכבים מהם. .NET WPF מיקרוסופט העמוד הרשמי באתר של Microsoft (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק החזה העליון

עוֹרֵק הֶחָזֶה הָעֶלְיוֹן (TA: arteria thoracica superior), הנקרא גם עוֹרֵק הֶחָזֶה הָעִלַּאי (arteria thoracica suprema), הוא עורק קטן בבית השחי המסתעף מעורק בית השחי ומספק דם לשרירים בקדמת בית החזה. העורק מסתעף על פי רוב מעורק בית השחי, אולם לעיתים הוא מסתעף מעורק החזה ושיא הכתף, הענף השני של עורק בית השחי. מנקודת הסתעפותו העורק מתקדם לפנים ותיכונית לאורך הגבול העליון של שריר החזה הקטן, תוך שהוא עובר בין שריר זה לשריר החזה הגדול בדרכו לדופן החזה. בסופו העורק יוצר השקה עם עורק החזה הפנימי והעורקים הבין-צלעיים. העורק מספק דם לשריר התת-בריחי, לשרירים במרווחים הבין-צלעיים הראשון והשני, לחלקו העליון של שריר המסור הקדמי ולשרירי החזה שביניהם הוא עובר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צריפי מוסון

צריפי מוסון הם מקבץ מבנים בכף דניסון, מפרץ קומונוולת', באנטארקטיקה, בקטע המזרחי המרוחק של הטריטוריה האוסטרלית באנטארקטיקה, כ-3000 ק"מ דרומית להובארט. את המבנים הקימה ואכלסה משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בשנים 1914-1911, בהנהגת הגאולוג ומגלה הארצות סר דאגלס מוסון. צריפי מוסון נדירים בהיותם אחד משישה אתרים בלבד, שנשארו לפליטה מן העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה הייתה המשלחת היחידה בעידן ההרואי שאורגנה, אוישה ומומנה בעיקר על ידי תושבי אוסטרלאסיה. הצריפים כללו צריף מגנטוגראף, ששימש למדידת תמורות בקוטב הדרומי המגנטי; צריף מגנטי אבסולוטי, ששימש כנקודת התייחסות למחקרים בצריך המגנטוגראפי; וצריף הליקוי, מצפה אסטרונומי. המבנה החשוב ביותר באתר הוא צריף מגורי החורף, שנודע בשם "הצריף של מוסון". צריף זה, שגגו היה בצורת פירמידה, היה בית לשמונה-עשר האנשים של קבוצת הבסיס העיקרי של המשלחת בשנת 1912, ולשבעה (כולל דאגלס מוסון), שנשארו שם באופן בלתי מתוכנן לעוד שנה ב-1913. הצריף מחולק לשני אגפים - אגף המגורים והסדנה, שנבנו מראש בסידני ובמלבורן, בסדר זה, ונשלחו לאתר להרכבה על ידי צוות המשלחת בשנת 1912. הודות לתחנת הממסר האלחוטי על האי מקווארי, אפשר היה להתקשר עם יבשת אוסטרליה באמצעות רדיו. המשלחת האוסטרלאסיינית הייתה הראשונה שנהנתה מאפשרות זו. תצפיות מטאורולוגיות שודרו במערכת ברציפות. היה זה השימוש הראשון ברדיו על יבשת אנטארקטיקה. הצריף העיקרי כלל מתקני מגורים לשמונה-עשר איש, אבל גודלו לא עלה על 7.3X7.3 מטרים, שטח של 53 מ"ר. גודל הסדנה הצמודה אליו היה 5.5 על 4.9 מטרים, שטח של 27 מ"ר. המבנה מוקף משלושה צדדים במרפסות ברוחב 1.5 מ'. המרפסות שימשו לדברים רבים ושונים, בהם אכסון כלבי המזחלות. הצריף העיקרי מכיל מטבח, מכבסה, מחסן וחדר שינה. קבוצת המזרח הרחוק http://www.aad.gov.au/default.asp?casid=33170 http://www.mawsons-huts.org.au http://www.mawsons-huts.org.au
וילהלם השני, רוזן הסן

וילהלם השני, רוזן הסן (בגרמנית: Wilhelm II. von Hessen;‏ 29 באפריל 1469 - 11 ביולי 1509) היה רוזן הסן בין 1493 ל-1509, ואיחד את רוזנות הסן מחדש תחת שלטונו. וילהלם השני נולד ב-29 באפריל 1469 בקאסל, ללודוויג השני, רוזן הסן התחתית (1438–1471) ולמכטילד מווירטמברג-אוראך, בתו של לודוויג השני, רוזן וירטמברג-אוראך. וילהלם נקרא גם וילהלם האמצעי, כדי להבדילו מאחיו וילהלם הזקן - וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית, ומבן דודו וילהלם הצעיר - וילהלם השלישי, רוזן הסן העילית. לאחר התפטרותו של אחיו וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית, עלה וילהלם לשלטון ברוזנות הסן התחתית. ב-17 בפברואר 1500 ירש וילהלם את בן דודו וילהלם השלישי, רוזן הסן העילית, ובכך איחד את רוזנות הסן תחת שלטונו. בשנת 1504 חלה וילהלם בעגבת, ומשום כך מסר את השלטון ב-1506 לעוצר שמשל בשמו. ב-11 ביולי 1509 מת וילהלם בקאסל, ולאחר מותו התפתח קרב ירושה בין אצולת הסן עד שלבסוף הצליחה אשתו אנה ממקלנבורג-שוורין להפוך לעוצרת בשם בנו פיליפ הראשון, רוזן הסן. ב-9 בנובמבר 1497 התחתן וילהלם עם יולנדה מואודמון, שמתה ב-21 במאי 1500 לאחר לידת בנה וילהלם (27 במרץ 1500 - 8 באפריל 1500), וב-20 באוקטובר 1500 התחתן וילהלם עם אנה ממקלנבורג-שוורין (14 בספטמבר 1485 - 12 במאי 1525), שילדה לו שלושה ילדים: אליזבת (4 במרץ 1502 - 6 בדצמבר 1557) מגדלנה (18 ביולי 1503 - ספטמבר 1504) פיליפ (13 בנובמבר 1504 - 31 במרץ 1567) מדיה וקבצים בנושא וילהלם השני, רוזן הסן בוויקישיתוף וילהלם השני רוזן הסן(הקישור אינו פעיל) באתר אלגמיינה דויטשה ביוגרפיה וילהלם השני רוזן הסן בוויקיטקסט - אלגמיינה דויטשה ביוגרפיה שושלת יוחסין של וילהלם השני Marek, Miroslav. "גנאולוגיה של משפחת האצולה ההסיאנית". וילהלם השני, רוזן הסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)