laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלביטיס

פלביטיס (Phlebitis, דלקת הוורידים) היא דלקת של הווריד, במיוחד ברגל. כאשר פלביטיס מתקשרת להיווצרות קרישי דם (פַּקֶּקֶת; תרומבוזה), לרוב בוורידים העמוקים של הרגליים, הסטטוס הזה נקרא תרומבופלביטיס. בקטריאלית: אורגניזם הפתוגן יכול לפלס גישה ולגרות דלקת. כימית: על ידי תמיסות מגרות. מכנית: טראומה גופנית מין נקב עור ותזוזה תוך-ורידית של קנולה בעת החדרה וכל מניפולציה שעוקבת ממנה לאחר מכן; קרישה; קנולה גדולה מדי. תרופות: אולנזפין, צלברקס, תרופות אנטי דיכאון וכדומה. תורשה גנטית אדמנת, חום ועליית טמפרטורה כאב או צריבה באורך הוריד בצקת ותפיחה ורידים מוצקים ודומים לחוט קו אינפוזיה תוך-ורידית מדיה וקבצים בנושא פלביטיס בוויקישיתוף פלביטיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
היפסילופודון

היפסילופודון (שם מדעי: Hypsilophodon; משמעות השם: "odon" - שיניים, "Hypsilophus" - שמה המדעי הקדום של האיגואנה, כלומר: "שיני איגואנה"; שם זה נועד שלא לבלבל עם האיגואנודון שפירוש שמו זהה) הוא סוג דינוזאור ממשפחת היפסילופודוניים אשר חי באירופה במשך הקרטיקון התחתון שלפני 125–130 מיליון שנה. המאובנים של ההיפסילופודון נמצאו ב-1949 מהאי וייט שבבריטניה, שם היה מצבור גדול של מאובנים, והוא תואר לראשונה ב-1867 בידי החוקר תומאס הנרי האקסלי. הסוג הכיל מין בודד - Hypsilophodon foxii שפירושו: שועל. אורך הדינוזאור הגיע ל-1.8 מטר ולמשקל ממוצע של 20 ק"ג, קטן יחסית לדינוזאור. במשך השנים היו תפיסות מוטעות לגבי מראהו ותכונותיו. חוקרים מראים כיום שבניגוד לתפיסה הרווחת הוא לא יכל לטפס על עצים לזמן רב ולא היה מכוסה בשריון קשקשים. כמו כן העריכו בעבר שאורכו הגיע ל-2.3 מטרים והתברר שזו הייתה טעות. הוא היה אוכל צמחים או אוכל-כול והיה דו-רגלי שנע בזריזות כדי לחמוק מטורפים כמו הנאוונאטור. מספר חוקרים רואים בו שוכן עצים קופצני החי בדומה לקנגורו אילני. היו לו טפרים על אצבעותיו. הוא היה יכול לברוח מטורפים במהירות רבה. לא ברור מה הקשר בין ההיפסילופודון לבני קבוצת האורניתופודה שבה ההדרוזאוריים. הוא היה קרובם של הדריוזאורוס והאורודרומיאוס למשפחת ההיפסילופודוניים. ההיפסילפודון מופיע בסדרה העולם שאבד של ה-BBC כיצור החי במרומי יער האמזונאס. בסדרה הקומית מ-1991 דינוזאורים הבן הבכור, רובי סינקלייר הוא היפסלופודון. פרטי היפסילופודון מופיעים בהמסע לעמק החלומות. גולגולת של היפסילופודון מופיעה בפארק היורה אך לא מופיע פרט חי בסרט (למרות שכמעט הוסיפו הופעה שלו בסצנה שנמחקה). הוא מופיע גם בשני הספרים כיצור יער זריז (ייתכן שמבלבל עם דריוזאורוס). בנוסף הוא מופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. ההיפסילופדון מופיע בסדרה הדינוזאורים!. 2 שחזורים של שלד היפסילופודון מדיה וקבצים בנושא היפסילופודון בוויקישיתוף היפסילופודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) היפסילופודון, באתר GBIF (באנגלית) היפסילופודון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hypsilophodon במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
שמואל פינלס

שמואל פּינלס (או פינלש; בזמנו נכתב פיניליש; בלועזית: Samuel Pineles;‏ 23 ביולי 1843, ברודי, גליציה – 1928, גאלאץ, רומניה) היה נדבן ופעיל ציוני דתי, הרוח החיה בארגון קונגרס פוקשאן ונשיאו ומזכיר הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, פעיל בכל ישראל חברים ברומניה. שמואל פינלס נולד בעיירה ברודי שבגליציה, לסופר התלמודי והמשכיל הרב מנדל פינלס. בגיל 17 התיישב בגאלאץ, שם סייע בעסקי אביו. פינלס היה יזם ואיש פיננסים ופעילותו תרמה לשגשוג עסקי הנמל בגאלאץ. בהיותו תורם בעין יפה, נחשב פינלס לאחד מעמודי התווך של הפילנתרופיה היהודית ברומניה. הוא הושיט עזרה רבה לפליטי הפוגרומים שהגיעו לרומניה מהאימפריה הרוסית, ובהמשך עזר לפליטים היהודים שנמלטו מהשלטונות הסובייטיים. הוא היה פעיל מרכזי בלשכת "בני ברית" של גאלאץ והמריץ רבים אחרים לתרום. פינלס התבלט בפעילותו הציונית, יחד עם ד"ר קרפל ליפה ייסד ביאשי את הקבוצה "יישוב ארץ ישראל" ואת חובבי ציון המקומיים. הוא יזם את הקונגרס הציוני בפוקשאן והיה נשיאו. הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, שבראשו עמד, ארגן את עליית היהודים שהקימו את ראש פינה וזכרון יעקב. לאחר הופעת הציונות המדינית של הרצל, הצטרף פינלס לרעיון בהתלהבות רבה. בקונגרס הציוני העולמי הראשון (בזל 1897) נבחר פינלס כסגן נשיא, לצד מקס נורדאו ואברהם זאלץ. עד מותו בשנת 1928 בגאלאץ השתתף פינלס בכל הקונגרסים הציוניים והיה פעיל בארגונים השונים ובעיתונות היהודית. פינלס היה חבר בוועד הפועל של ההסתדרות הציונית ונמנה עם מייסדי "אוצר התיישבות היהודים". ייסד גם כן את העיתון Emigrantul ("המהגר") בגאלאץ (יחד עם אלעזר רוקח). העיר גבעת שמואל בגוש דן קרויה על שמו של שמואל פינלס וכן פארק שנמצא בצפון העיר. כמו כן, קרויים על שמו רחובות בירושלים, בתל אביב ובזכרון יעקב. בשנת 1965 הועלו עצמותיו לקבורה בהר המנוחות בירושלים. משה שרף, האבוקה הודלקה ברומניה: שמואל פינלס וראשית הציונות ברומניה בצירוף חליפת-מכתבים בין תיאודור הרצל ושמואל פינלס (ערך והתקין לדפוס: ראובן אשל), ירושלים: הספרייה הציונית; אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר הציונות על שם חיים ויצמן, תשמ"ו 1986. תמונתו של פינלס א. חרמוני, מגדולי הרוח: מותו של פינלס והלויתו, דואר היום, 2 בנובמבר 1928 מאיר זית, שמואל פינלס – למנוחות בירושלים, דבר, 8 במרץ 1965 (נקרולוג) חיים שורר, דמות מחנכת, דבר, 12 במרץ 1965 שמואל פינלס, באתר הבנק אוצר התיישבות היהודים עופר פטרסבורג, גבעת שמואל: טבע בלב העיר, באתר ישראל היום שמואל פינלס הובא למנוחות בירושלים, דבר, 10 במרץ 1965.
מהדיס, קיסר אקסום

מהדיס (מבוטא בידי היסטוריונים כמאהאדאייס) היה קיסר אקסום בשנת 360 לערך והוא ידוע בזכות המטבעות שטבע בתקופת מלכותו. מהדיס בניגוד לקודמיו הישתמש רק בשפת הגעז במטבעות שהוא טבע. מונרו-האי מציין על הכיתוב "בצלב זה תכבוש" (געז בתעתיק לטיני: "bzmsql tmw"), (אנגלית: by this cross you will conquer) שהיה טבוע על מטבעות הברונזה שלו, מה שהיה בעצם תרגום לא מדויק של "בסימן זה תכבוש" (In hoc signo vinces) של קונסטנטינוס הגדול. מדיה וקבצים בנושא מהדיס, קיסר אקסום בוויקישיתוף סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד 81. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל הלפרט

שמואל הלפרט (מכונה: שְׁמֶלְקִי או שמעלקא; נולד בט"ז בשבט תרצ"ט, 5 בפברואר 1939) הוא איש ציבור ופוליטיקאי ישראלי-חרדי, איש חסידות ויז'ניץ, לשעבר חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל ויהדות התורה, סגן שר במשרד העבודה והרווחה ובמשרד התחבורה וסגן יושב ראש הכנסת. הלפרט נולד בעיר קלוז' ברומניה. אביו, הרב לייבוש בר, היה הרב של העיר ואסלוי בפלך מולדובה. אמו הייתה בתו של רבי שמואל שמעלקא מחוסט, נכדו של רבי מרדכי מנדבורנה. בשנת 1960 עלה לישראל, ומשפחתו התיישבה בתל אביב. התחנך בישיבת ויז'ניץ, שבה קיבל סמיכה לרבנות. במקצועו הוא מחנך וניהל את בתי הספר הטכנולוגיים "תורה ומלאכה". הלפרט הוא חבר מרכז אגודת ישראל וחבר הנהלת הוועד הפועל של אגודת ישראל. הלפרט נבחר לראשונה לכנסת העשירית בשנת 1981. בבחירות לכנסת ה-11 לא נבחר, אך שב אליה בכנסת ה-12 ובשנים 1990–1991 כיהן כסגן שר במשרד ראש הממשלה ובמשרד העבודה והרווחה, בממשלתו הצרה של יצחק שמיר. במחצית תקופת כהונתה של הכנסת ה-13, החליף אותו במסגרת הסכם רוטציה משה גפני, ולאחר מכן הוא היה בשתי קדנציות מלאות בכנסת ה-14 ובכנסת ה-15. בכנסת ה-15 כיהן כסגן יו"ר הכנסת, והחליף את אברהם רביץ מסיעתו, שמונה לתפקיד סגן שר. לקראת הבחירות לכנסת ה-16 הוא פינה מקום לנציג חסידות בעלז ישראל אייכלר, במסגרת הסכם רוטציה, ונכנס לכנסת רק במחצית תקופת כהונתה של הכנסת ה-16 בשנת 2005. לאחר כניסתו לכנסת הוא כיהן כסגן שר התחבורה בממשלת שרון. הלפרט חזר לכנסת לקדנציה מלאה בבחירות לכנסת ה-17. במאי 2008 הודיע כי אין בכוונתו להתמודד בבחירות לכנסת ה-18 ובמקומו נבחר מנחם אליעזר מוזס לייצג את החסידות. הלפרט מונה בין הישגיו את הדאגה להגדלת קצבאות הילדים: החזרת קצבאות הילד הראשון והשני והגדלה ריאלית שלהן בתחילת שנות ה-90, והגדלת הקצבאות מהילד החמישי ומעלה במה שנודע כ"חוק הלפרט" בנובמבר 2000. החוק בוטל בשנת 2003. תחום נוסף בו פעל הלפרט היה דאגה להקמת דירות לחרדים, בין השאר קריות חרדיות באשדוד. הלפרט גם פעל למתן קצבה לילדים אוטיסטים, ומניעת יבוא בשר טרף. הלפרט גר בבני ברק, נשוי ואב לשישה. גיסו היה אליעזר הגר, האדמו"ר מסרט ויז'ניץ. אחיו, מאיר הלפרט, הוא חתנו של האדמו"ר מאלכסנדר. בין חתניו של הלפרט: הרב שמחה רבינוביץ, מחבר סדרת הספרים פסקי תשובות; הרב אברהם רבינוביץ, בנו של רבי בן ציון רבינוביץ מביאלה. שמואל הלפרט, באתר הכנסת שמואל הלפרט, באתר כנסת פתוחה יעקב ריבלין, הנצחה בכביש 6: הרומני שכיהן 20 שנה בכנסת, באתר בחדרי חרדים, 20 באוקטובר 2016 כתבה באתר "לדעת.נט"
סוברהמניאן צ'נדראסקאר

סוּבּרהמַניאן צַ'נדראסֶקאר (בטמילית: சுப்பிரமணியன் சந்திரசேகர்‏; 19 באוקטובר 1910 – 21 באוגוסט 1995) היה אסטרופיזיקאי ומתמטיקאי אמריקאי ממוצא טמילי. סוּבּרהמַניאן צַ'נדראסֶקאר נולד ב־19 באוקטובר 1910 בלאהור (כיום בפקיסטן) למשפחה טמילית הינדית אמידה ומשכילה. דודו היה ונקאטה רמאן, חתן פרס נובל בפיזיקה לשנת 1930. הוא למד לתואר בפיזיקה בפרזידנסי קולג' בצ'נאי שבמדראס. בשנת 1930 זכה במלגה מטעם ממשלת הודו באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה, בה למד לקראת תואר דוקטור. בשנה השלישית ללימודיו שהה במכון לפיזיקה תאורטית בקופנהגן, דנמרק, בניהולו של נילס בוהר. בצעירותו נודע כגאון, והתמחה לא רק בפיזיקה אלא גם בגרמנית ובספרות אנגלית. צַ'נדראסֶקאר העיד על עצמו שיכל לקרוא בקלות 100 עמודים בשעה. ב־1935 חישב את גבול צ'נדראסקאר, קבוע פיזיקלי המגדיר את המסה הסופית המקסימלית שיכולה להיות לננס לבן, הקרוי על שמו. ב־1942 הוא גילה ביחד עם הפיזיקאי הברזילאי מריו שנברג את גבול שנברג־צ'נדראסקאר, המבטא את המסה המקסימלית של ליבתו של כוכב היכולה למנוע את קריסתן הכבידתית של השכבות העליונות בכוכב לתוך הליבה, עם כילוי מאגרי המימן בה. בשנת 1983 זכה ביחד עם ויליאם אלפרד פוֹלֶר בפרס נובל בפיזיקה על מחקרו בתחום המבנה וההתפתחות של כוכבים. הוא מעט נעלב שהפרס התייחס רק לעבודותיו המוקדמות וראה בו התכחשות מסוימת למפעל חייו המלא. הפרס חולק באופן שווה בינו לבין פולר. צ'נדראסקאר היה חבר באוניברסיטת שיקגו מ־1937 ועד ליום מותו, בגיל 84. הוא קיבל אזרחות אמריקאית בשנת 1953. עם הפרסים ואותות ההצטיינות שזכה בהם נמנים : מלגת הנרי נוריס ראסל ב־1949, מדליית ברוס ב־1952, מדליית הזהב של האגודה האסטרונומית המלכותית ב־1953, מדליית הנרי דרייפר ב־1971 ומדליית קופלי ב־1984. בשנת 1999 החליטה נאס"א לקרוא על שמו את השלישי מבין ארבעת הטלסקופים הגדולים ששיגרה לחלל. טלסקופ קרני ה־X צ'אנדרה שוגר במעבורת החלל קולומביה ב־23 ביולי 1999. בין השנים 1990 ל-1995 צ'נדרסקאר החל בפרויקט אישי שמטרתו להפוך את ספרו של אייזק ניוטון "פרינקיפיה - עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע" לנגיש יותר לקורא המודרני. צ'נדרסקאר תרגם את הספר מהשפה הגאומטרית המורכבת שלו לשפת החשבון האינפיניטסימלי המודרנית. התוצר של הפרויקט הזה הוא ספרו "Newton's Principia for the common reader", שנחשב בעיני רבים למדריך הטוב והמעמיק ביותר לפרינקיפיה של ניוטון. בספר צ'נדרסקאר מנתח לעומק כמעט את כל התכנים של הספר הראשון והשלישי של הפרינקיפיה, כמו גם מספר קטעים נבחרים חשובים מהספר השני. S. Chandrasekhar, An introduction to the study of stellar structure, Dover, 1967 מדיה וקבצים בנושא סוברהמניאן צ'נדראסקאר בוויקישיתוף סוברהמניאן צ'נדראסקאר, באתר פרס נובל (באנגלית) סוברהמניאן צ'נדראסקאר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה סוברהמניאן צ'נדראסקאר, באתר MacTutor (באנגלית) יעל פטר, צ'אנדרה – האיש שעל שמו נקרא הטלסקופ החוגג עשור לפעילותו בחלל, "הידען", 30 בספטמבר 2009 סוברהמניאן צ'נדראסקאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סוברהמניאן צ'נדראסקאר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פליקס דותן, המעלית של איינשטיין- מדענים ששינו את העולם, עמ' 171-180
אוזאבס, קיסר אקסום

אוזאבס היה קיסר אקסום לקראת סוף המאה ה-4. הוא ידוע בעיקר מן המטבעות שהוא טבע בתקופת מלכותו. המטבעות שטבע בתקופתו נמצאו מתחת להריסות האסטלה הגדולה באקסום, מה שמצביע על כך שהאסטלה נפלה לפחות לפני תקופת מלכותו של אוזאבס. לדעת מאנרו-האי אסטלה זו גם הייתה האחרונה שנבנתה, וש-"עם תפוצת הנצרות ייתכן שזנחו את האסטלות לטובת הרעיונות החדשים של הנצרות בנושאי קבורה". אוזאבס טבע על מטבעותיו את המוטו שהיה בשימוש בימי אזנה ביוונית המוטו TOYTOAPECHTHXWPA-"שיכול לשמח את האנשים". מאנרו האי מציין שהמוטו "זר מאוד לסיסמאות על מטבעותיה של אקסום, אך נותנת הרגשה של דאגה מלכותית ואחריות על אזרחי הממלכה ושלווה". מדיה וקבצים בנושא אוזאבס, קיסר אקסום בוויקישיתוף סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד 82. סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד 192. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הולי

הולי (Holi) הוא אחד הפסטיבלים המפורסמים והפופולריים ביותר בהודו ובנפאל. החג נחוג יום אחרי ליל הירח המלא של חודש פהאלגונה (Phālguna) - בפברואר או מרץ ומציין את סוף החורף כסמל לניצחון הטוב על הרע. מספר ימים לפני הפסטיבל אוספים בכיכרות העיר ערמות עצים וענפים, ובערב לפני החג מדליקים מדורות ענק ורוקדים סביבן. המשתתפים בפסטיבל שותים בהנג (מריחואנה מעורבת בחלב חם). החנויות נסגרות לרגל הפסטיבל וכל הרחובות מתמלאים באנשים הודים ותיירים כאחד, המתרוצצים ברחובות ומתיזים זה על זה את הגלאל (אבקה בצבעים עזים) בשילוב של מים על כל עובר ושב ללא הבדלי דת ומעמד. בכל מקדש הינדי בהודו נערך פסטיבל. בדרך כלל מוציאים החוצה ביום הפסטיבל את פסל האל הנמצא בתוככי המקדש, נושאים אותו על כפיים בתהלוכה ברחוב והמאמינים סוגדים לו. אלים ממין זכר נלקחים לעיתים קרובות אל פסלי בנות זוגם, ושם משעשעים אותן בשירים, בריקודים ובמזמורי הלל כרצון לגשר על הפער ביניהם. דם של קורבנות מוגש כמנחה לאלות דוגמת קאלי ודורגא. אחד הסיפורים הקשורים לפסטיבל ההולי מספר אודות "מלך שדרש מכל נתיניו לסגוד רק לו ולא לאף אל אחר. משסירב בנו שהיה חסיד של האל וישנו להיענות לדרישה זו, גזר עליו המלך מוות. אחותו של המלך, הוליקא, הלכה עם הנסיך אל מדורה שבה נגזר דינו להישרף למוות, וישבה עמו בין הלהבות. בזכות דבקותה, יצא הנער מתוך האש ללא פגע, אך היא עצמה מתה. מאז, בכל שנה בערב פסטיבל ההולי מדליקים המאמינים מדורות ענק לזכרה". ציטוט מכתב העת "המאסף": "תחת יד יוסף הלאגוא הנזכר שמורים עד היום אגרות שתים אשר שלח המלך אחשורוש על דבר המן ומרדכי והם כתובים בלשון טאמולי: עם מאליבאר(..) יושבי הארץ מעולם. יש להם עוד בבתי שקוציהם העתקות מן האגרות האלו וחוגגים עם היהודים ביום אחד את חג הפורים ואומרים כי היום הזה חג להם לחקת עולם יען ממלכם בעת ההיא מלך פינא וקאנארע אשר מלך תחת יד אחשורוש הייתה המצוה עליהם להרוג ביום הזה את כל יראי ה' (היהודים) ויהפך הדבר ויהרגו הם את שונאיהם. ואם ישאלו לעם הנזכר מה שם גדולה להם, יענו מבני האחשדרפנים הקדמונים אנחנו. (הנזכר גם במגלת אסתר העברית. ומתורגמת בביליה ההולאנדית - שטאטהלטר)". פסטיבל ההולי – חגיגה של צבעים באתר מסע אחר הולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדרה לוקש, אסף רוזן, הריקודים, האבקות הצבעוניות והסכנות: דיווח מפסטיבל ההולי בהודו, באתר ynet, 8 במרץ 2023 Ha-meʾasef (Der Sammler) (hebr.), 1790. (בiw) ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רשת פרסום

רשת פרסום היא חברה שמקשרת בין מספר רב של מפרסמים ומספר רב של בעלי אתרי אינטרנט, לשם שימוש באתרי האינטרנט להצגת פרסומות רלוונטיות למבקרים באתר. היתרון של שיטה זו הוא ביצירת היצע רחב ומגוון של שטחי פרסום (היצע שכל אחד מהאתרים לבדו אינו יכול לספק), ומכירתו למפרסמים. רשתות מבוססות תוכן בדרך כלל רשתות גדולות בשליטתם של מנועי חיפוש. הרשתות סורקות תוכן של אתרים, מסיקות מהתוכן על קהל היעד והקטגוריה ושותלות פרסומות רלוונטיות בשטחי הפרסום באתר. רשתות מבוססות קטגוריה רשתות שלא מסתמכות על תוכן אלא מבקשות מבעלי אתרים להגדיר קטגוריות וקהל יעד של האתר שלהם (לפעמים גם מאמתות את המידע), באותה דרך שואלות את המפרסמים מהו קהל היעד המועדף עליהם ובהתאם לתשובות אלה שותלת פרסומת באתרים הרלוונטיים. רשתות Direct שיטה חדשה יחסית שמאפשרת למפרסמים לחפש היצע של שטחי פרסום באתר מסחר, כמו eBay. רשתות Reversed רשתות שסומכות על בעלי אתרים שיבחרו את הפרסומות הרלוונטיות עבור קהל היעד שלהם, רשתות אלה נותנות למפרסמים לאשר כל בעל אתר שרוצה לעבוד איתם ונותנות שקיפות מלאה של סטטיסטיקות ושליטה מלאה על שטחי הפרסום. בנוסף, רשת Reversed תתאפיין בבינה מלאכותית ומערכת לומדת שמנסה להציג פרסומות רלוונטיות בשטחי פרסום רלוונטיים כאשר פרסומות שנבחרו ואושרו בצורה ידנית לא זמינות. במצב זה הרשת תשאף להציג פרסומת שדומה לפרסומות שנבחרו ידנית. רשתות פרסום שונות מנהלות שיטות תשלום שונות, שיטות התשלום המקובלות הן: CPC: מחיר על כל הקלקה CPM: מחיר על כל צפייה (בדרך כלל נמדד במחיר לאלף צפיות) CPA: מחיר על כל הנעה לפעולה (בדרך כלל מכירה) רשתות פרסום שמוכרות פרסומות טקסט יפעלו בדרך כלל במודל של CPC, רשתות של באנרים/פלאשים יעבדו בתמחור של CPM ורשתות משולבות יציעו מודל משולב. Google AdSense סיני גז, ראיון עם ינון לנדנברג על האבולוציה של הפרסום המקוון בישראל
אנדרס יונאס אונגסטרם

אנדרס יונאס אוֹנגסטרֶם (שוודית: Anders Jonas Ångström;‏ 13 באוגוסט 1814 - 21 ביוני 1874) היה פיזיקאי שוודי, מראשוני הספקטרוסקופיה. נולד במדלפלד אשר בצפון שוודיה. חונך באוניברסיטת אופסלה בה שימש כמרצה לפיזיקה החל משנת 1839. לאחר שנת הכשרה במכון האסטרונומי בסטוקהולם, מונה ב-1843 לאחראי מצפה הכוכבים האסטרונומי באופסלה (Uppsala Astronomical Observatory). עסק בחקר המגנטיות, האופטיקה והולכת חום. מ-1861 ואילך עסק רבות בתחום הספקטרוסקופיה. הוא היה הראשון לחקר לעומק את הספקטרום אטומי של מימן. מחקריו בספקטרוסקופיה של קרינת השמש הוכיחו ב-1862 כי אטמוספירת השמש מכילה מימן, והביאו ב-1868 לפרסום מפה של ספקטרום השמש. היה הראשון לבחון את ספקטרום זוהר הקוטב ב-1867. זכה במדליית רמפורד ב-1872. על שמו נקראו יחידות אנגסטרום וכן מכתש אנגסטרום על הירח (אשר שמם בעברית מבוסס על ההגייה האנגלית של שמו). מדיה וקבצים בנושא אנדרס יונאס אונגסטרם בוויקישיתוף אנדרס יונאס אונגסטרם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-200 של אנגסטרום, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית), 13 באוגוסט 2014 אנדרס יונאס אונגסטרם, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנדרס יונאס אונגסטרם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקיטה מגלוב

ניקיטה מַגַלוב (ברוסית: Никита Магалов; 8 בפברואר 1912 (יוליאני) – 26 בדצמבר 1992) היה פסנתרן גאורגי-רוסי. מגלוב נולד למשפחה (במקור מַרַ'לישווילי) מן האצולה הגאורגית בסנקט פטרבורג. בעקבות מהפכת אוקטובר, נמלט ב-1918 עם משפחתו לפינלנד, ואחר כך לפריז, שם היה לתלמיד של המלחין והמורה הצרפתי איזידור פיליפ. הוא התרועע בין השאר עם מלחינים בעלי שם כמו סרגיי פרוקופייב ומוריס ראוול. הוא נודע במיוחד בזכות ביצועיו ליצירות שופן, והיה לפסנתרן הראשון שהקליט את הרפטואר השלם של היוצר. כמו כן מוכר בזכות ביצועים ליצירות שומאן, בטהובן, פרוקופייב ומלחינים נוספים. מגלוב נישא לאיריין, בתו של הכנר היהודי-הונגרי יוזף סיגטי ולזוג נולדה בת אחת, וונדה. ב-1939 נמלט הזוג מאימת מלחמת העולם השנייה לשווייץ, שם התגורר מגלוב עד מותו. בגיל 80, נפטר בשווייץ לאחר מחלה ממושכת, בתאריך 26 בדצמבר 1992. מדיה וקבצים בנושא ניקיטה מגלוב בוויקישיתוף ניקיטה מגלוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניקיטה מגלוב, באתר AllMusic (באנגלית) ניקיטה מגלוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניקיטה מגלוב, באתר Discogs (באנגלית) ניקיטה מגלוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זוסקלאס, מלך אקסום

זוסקלאס (ביוונית עתיקה: Ζωσκάλης) היה מלך אקסום. שלט סביב שנת 100 לערך, הוא ידוע בעיקר דרך הספר "פֶריפְּלוּס הים האריתראי" (אנ') (פריפלוס - קובץ הוראות שיוט): מהמקום הזה לעיר שאנשיה קוראים לה אקסום ישנם חמשה ימי נסיעה או יותר, המקום הזה מייבא שנהב לארצות שמעבר לנילוס דרך מחוז הנקרא כיאנאום, ומשם לעיר הנמל אדוליס... — פריפלוס הים האריתראי, עמוד 4. על פי "השיוט בים האריתראי", שליט אקסום שלט גם על שתי ערי נמל חשובות: אדוליס (ליד מאסאווה של היום) וארסינוי (אסאב של היום). בספר מוזכר שבממלכה הייתה ספרות יוונית ענפה: המקומות האלה, מארץ אכלני הסובך עד לארץ הברברים האחרות, נמשלים על ידי זוסקלאס, שהיה תמיד רעב לעוד שטח וכוח, אבל היה משכיל והכיר בספרות היוונית — פריפלוס הים האריתראי, עמוד 5. חלק מההיסטוריונים מזהים את זוסקלאס עם המלך זה חקלה מרשימת שליטי אתיופיה, היסטוריונים אחרים לעומת זאת טוענים שאין מספיק מידע לזיהוי זה, ולא ידוע אם מלך זה היה מלך אקסום או פשוט שליט מקומי שעיקר כוחו היה בעיר אדוליס. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ط

האות טַא (בערבית: طاء) היא האות השש-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות דאד ואחריה האות ט'א. טא מייצגת את העיצור /tˤ/, כלומר גרסה מלועלעת של העיצור /t/ (כמו טי"ת בהגייתה המקורית שנשמרה בפי עדות המזרח, או מעין טי"ת משולבת עם עי"ן מזרחית). טא היא אחד מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם צאד, צ'אד, ט'א וקאף), והיא הגרסה הנחצית של תא. האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד'ארז. מקור האות טא ב"טת" הפניקית, ויש לה מקבילות בחלק מהאלפביתים: אלפבית עברי – ט אלפבית יווני – Θ,θ אם כי צלילה מקביל לת'א. אלפבית סורי – ܛ מדיה וקבצים בנושא ط בוויקישיתוף
אנפה אפורה

אֲנָפָה אֲפוֹרָה (שם מדעי: Ardea cinerea) היא עוף מים ממשפחת האנפתיים. עוף חברותי החי בלהקות גדולות ליד מקורות מים מתוקים. האנפה האפורה היא עוף בעל אזור תפוצה נרחב מאוד. היא חיה בבריטניה ובסקנדינביה ובכל רחבי אירופה דרך ארצות המזרח ועד דרום-מזרח אסיה. היא חיה במקומות שונים בזכות התכונה שלה להתקיים בתנאי אקלים מגוונים, מהקוטב הצפוני (בריטניה וסקנדינביה) ועד ליערות גשם טרופיים (אינדונזיה ודרום-מזרח אסיה). להקות האנפה האפורה אשר חיות במערב אירופה, הן להקות יציבות. אך הלהקות בשאר חלקי אירופה נודדות דרומה בחורף. האנפה האפורה חורפת בחלקים הטרופיים של אפריקה ובארצות הים התיכון. בישראל האנפה האפורה היא חולפת וחורפת. בסתיו חולפות הלהקות מעל מישור החוף והחופים הצפוניים של חצי האי סיני. באביב, כשהן חוזרות צפונה, הן חולפות דרך הערבה. האנפה האפורה היא עוף גדול: גובהה כמאה ס"מ, משקלה כ-2 ק"ג, רגליה וצווארה ארוכים מאוד, ואורך מקורה כעשרה ס"מ. כנפיה של האנפה מעוגלות ורחבות ומגיעות לאורך של 185 ס"מ. גבה, כנפיה, עורפה ושולי צווארה אפורים ומכאן שמה. צבע ציצית הראש שלה וקדמת צווארה שחורות. ראשה, בטנה והחלקים התחתונים בגופה, לבנים. עיניה צהובות והאישון שלה עגול. האנפה האפורה ניזונה בעיקר מדגים, רכיכות, צפרדעים, סרטנים, תולעים, וזוחלים קטנים. האנפה האפורה אוכלת בכל יום דגים בכמות המגיעה ל-20% מכלל משקלה. על מנת ללכוד דגים, קופאת האנפה על עומדה מבלי לזוז במשך זמן רב, כאשר הדגים חושבים שה"פסל" לא יכול לפגוע בהם לרעה, הם מתקרבים, והאנפה טורפת אותם במקורה הארוך והחד. האנפה האפורה מקננת ודוגרת בדרך כלל באירופה, על עצים. הנקבה מטילה שתיים עד חמש ביצים בצבע טורקיז. שני בני הזוג דוגרים במשך 25 ימים. בגיל 10 ימים יכולים הגוזלים לצאת מהקן, ובגיל 7 שבועות הם עוזבים את הקן וחוזרים אליו רק מדי ערב. בהגיעם לגיל חודשיים נהיים הגוזלים עצמאיים ועוזבים את הוריהם. המין היה מצוי תמיד בסיכון. בעבר היה זה משום שהאצילים באירופה צדו את האנפות האפורות בתור תחביב. לשם כך הם הסתייעו בבזים ובדורסי יום אחרים. גם הדייגים נהגו לצוד אנפות אלה כיוון שהן ניזונות מדגים ומסכנות את פרנסתם. כיום מאיימים על קיומן של האנפות גורמים סביבתיים כמו ייבוש הביצות, שהן בתי הגידול שלהן, וכריתת עצי הקינון. בכל זאת מצב השימור של המין מוגדר ללא חשש. ישנן גם חברות המגינות על האנפה האפורה, ונעשים מאמצים רבים בעולם כדי לשמור על אוכלוסייתה. צדה צלופח גולגולת אנפה אפורה, אוסף מוזיאון טולוז ביצי אנפה אפורה, אוסף מוזיאון טולוז אנפה אפורה, באתר ITIS (באנגלית) אנפה אפורה, באתר NCBI (באנגלית) אנפה אפורה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפה אפורה, באתר GBIF (באנגלית) אנפה אפורה בתוך מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש יהורז כשר נח רוטרי, האנפה האפורה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח. אנפה אפורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
גדרט, מלך אקסום

גדרט (GDRT או גדר) היה מלך אקסום. גדרט היה המלך האקסומי הראשון שהתערב בענייני תימן של היום. הוא ידוע בעיקר הודות לכתובת דרום ערבית שמזכירה אותו ואת בנו ביאגת (מבוטא גם כביאגה), גדר מוזכר בשרביט מברונזה שנימצאה באזור אטסבי, דארה, עדי גלאמו שבצפון אתיופיה.". יש המזהים את המלך האנונימי שכתב את מונומנטום אדוליטנום עם גדרט ואז תקופת שלטונו מתוארכת 200-230 לערך.. סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד 75. Identification with the king of Monumentum Adulitanum: Alexander Sima, "GDR(T)", in Siegbert von Uhlig, ed., Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha (Wiesbaden: Harrassowitz Verlag, 2005), p.719. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בחירות 1973

האם התכוונתם ל... בחירות 1973 לנשיאות ישראל – בחירות לנשיאות המדינה שהתקיימו באפריל 1973, בתקופת כהונתה של הכנסת השביעית הבחירות לכנסת השמינית – בחירות לכנסת שהתקיימו בדצמבר 1973 הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1973)
ליברוויל

ליברוויל (בצרפתית: Libreville - "עיר חופשית") היא עיר הבירה של גבון והעיר הגדולה ביותר בה. בעיר מתגוררים 703,904 תושבים (2013). העיר נמצאת על נהר גבון לחוף מפרץ גינאה. הצרפתים כבשו את האזור ב-1839. ב-1846 הצרפתים לכדו ספינה ברזילאית שנשאה עבדים ושחררו אותה. בשנת 1848 העבדים ששוחררו הקימו את העיר וקראו לה "ליברוויל" - שמשמעותו בצרפתית הוא עיירה חופשית. בין השנים 1934 ו-1946 העיר הייתה הנמל העיקרי של אפריקה המשוונית הצרפתית. העיר הייתה המרכז של הקרב על גבון ב-1940. עד עצמאות גבון העיר גדלה באיטיות ובעת קבלת העצמאות של גבון היו בה רק 32,000 בני אדם. סניף הבנק הראשון בה נפתח רק ב-1930. מאז העצמאות העיר גדלה במהירות ועכשיו יותר משליש מאנשי האומה מתגוררים בה. בקרבת העיר התגלה לראשונה הנחש ביטס גבוני שהוא המין הגדול ביותר בסוג ביטיס, הצפע הכבד ביותר, בעל שיני הארס הארוכות ביותר ובעל כמות הארס הרבה ביותר בין כל הנחשים הארסיים. עיקר כלכלת העיר מתבססת על מסחר בעץ. בעיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי ליברוויל, הגדול ביותר במדינה. בעיר נמצאת המכללה למנהל ובית הספר למשפטים היחידים בגבון. סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה, סאו טומה ופרינסיפה אתר האינטרנט הרשמי של ליברוויל ליברוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל, קיסר אקסום

ישראל (או אסראל) היה קיסר אקסום בשנת 590 לערך. הוא ידוע בעיקר דרך המטבעות שנטבעו בתקופת מלכותו. בכברה נגסט ובמסורת האתיופית מצוין שלכלב, מלך אקסום היו שני בנים: גברה מסקל וישראל. מאנרו האי מפקפק בכך שמדובר באותו ישראל, אולם, לדבריו, ייתכן שזכרו של ישראל השתמר בצורה טובה יותר מהמלכים שמלכו בינו לבין כלב (או גברה מסקל) ולכן הם אינם מופיעים ברשימת המלכים. ריצ'רד פאנקהארסט מביא את השם ישראל כדוגמה להשפעות יהודיות מוקדמות בתרבות אתיופיה. מדיה וקבצים בנושא ישראל, קיסר אקסום בוויקישיתוף סטוארט מאנרו-האי, אקסום: ציוויליזציה אפריקנית לקראת סוף העת העתיקה, עמוד .13 האתיופים: הקדמה לארץ ולאנשים, מהדורה שנייה, עמוד 36. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.