ארצ'יבלד יל

ארצ'יבלד יל (באנגלית: Archibald Yell;‏ 9 באוגוסט 1797 – 23 בפברואר 1847) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו השני בשנים 1840–1844. הוא גם כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ארקנסו בשנים 1836–1839 ובשנים 1845–1846. יל נהרג בקרב בואנה ויסטה (אנ') במלחמת ארצות הברית-מקסיקו ב-23 בפברואר 1847. ארצ'יבלד יל נולד ככל הנראה בקנטקי או בטנסי, אם כי על מצבתו מצוין מקום לידתו כקרוליינה הצפונית. משפחתו התיישבה לראשונה במחוז ג'פרסון שבמזרח טנסי, לאחר מכן עברה לרתרפורד שבמרכז טנסי, ולאחר מכן למחוז בדפורד שבדרום המדינה. כנער, השתתף יל במלחמת הקריק (Creek War), ושירת ב-1813 ובראשית 1814 תחת הגנרל אנדרו ג'קסון. ב-1814 וב-1815, במהלך מלחמת 1812, הוא לחם עם ג'קסון בלואיזיאנה, כולל בקרב ניו אורלינס (אנ'). הוא שב לטנסי כדי ללמוד משפטים בקריאה עצמית, ולאחר מכן התקבל ללשכת עורכי הדין בפאייטוויל, טנסי. ב-1818 הצטרף יל לצבאו של ג'קסון במלחמת הסמינול הראשונה (אנ') בפלורידה. יל היה פעיל בבונים החופשיים, וב-1830 היה הנשיא הגדול של לשכת טנסי. ב-1840 היו בבעלותו 800 אקרים של אדמה ו-8 עבדים. יל היה פעיל במפלגה הדמוקרטית. ב-1831 הוא עבר לטריטוריית ארקנסו כדי לעמוד בראש משרד הקרקעות הפדרלי בליטל רוק. בשנה שלאחר מכן הציעה לו הממשלה הפדרלית להתמנות כמושל טריטוריית פלורידה, אך הוא סירב. ב-21 במרץ 1832 מונה יל כמפקד המשמר הלאומי של טריטוריית ארקנסו בדרגת קולונל במקומו של קולונל וורטון רקטור שהתפטר, אך תקופת כהונתו בתפקיד הייתה קצרה עקב מחלת המלריה שבה הוא לקה. הוא עזב את ארקנסו לזמן מה כדי להחלים בביתו בטנסי, וב-1835 שב לארקנסו, אז הוא מונה כשופט בבית המשפט של הטריטוריה. הוא היה תומך נלהב וידיד אישי של הנשיא ג'יימס פולק. זמן קצר לפני השבעתו לנשיאות, שלח פולק את יל לטקסס כדי לסייע בקידום סיפוחה לארצות הברית. דווח שהוא הוציא במו ידיו פושע מבר מקומי והביאו לבית המשפט שבו הוא כיהן. ב-1836 לאחר שארקנסו התקבלה כמדינה בארצות הברית, נבחר יל כנציגה בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקידו מדצמבר 1836 ועד מרץ 1839. בעת ששהה לצורך כהונתו בוושינגטון, הוא היה תומך חזק בקבלתה של טקסס כמדינה והעדיף את קיומו של כוח צבאי חזק. בערך באותה תקופה הוא הקים בפאייטוויל את הלשכה הראשונה של הבונים החופשיים בארקנסו. ב-1840 נבחר יל כמושל ארקנסו השני. הוא התמקד בביצוע עבודות ציבוריות, שכן היה צורך בשיפור התשתיות לטובת המגזר החקלאי. הא גם פעל למען שליטה טובה יותר בבנקים ותמך בחינוך הציבורי. ב-1844 התפטר יל מכהונתו כמושל כדי להתמודד שוב על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, וניצח בבחירות. דווח שהוא ניהל מסע בחירות יעיל, ובהזדמנות אחת במהלכו הוא ניצח בתחרו, ירי, תרם את הבשר שצד לעניים, וקנה קנקן ויסקי לקהל. זמן קצר לאחר תחילת כהונתו של יל בבית הנבחרים פרצה מלחמת ארצות הברית-מקסיקו. הוא שב לארקנסו והקים את רגימנט הרגלים הרכוב של המדינה. כמה מבין אנשי רגימנט זה התפרסמו לימים במדינה, כולל מי שכיהן לימים כמושל, ג'ון סלדן רואן, והגנרלים בצבא הקונפדרציה אלברט פייק, סולון בורלנד וג'יימס פלמינג פייגן. הרגימנט קבע שיא של חוסר כפיפות. הגנרל ג'ון א. וול, מפקד המתנדבים הרכובים של ארקנסו, אמר שהם היו, "לחלוטין ללא הדרכה, וקולונל יל היה נחוש בדעתו להשאירם במצב זה". ליל, המשיך וול, הייתה "בורות מוחלטת לגבי תפקידיו כקולונל". במהלך המלחמה הוא הועלה לדרגת ייצוג של בריגדיר גנרל בצבא המתנדבים של ארצות הברית. ארצ'יבלד יל נהרג בקרב בואנה ויסטה (אנ') ב-23 בפברואר 1847, בגיל 49. בתחילה הוא נטמן בשדה הקרב במקסיקו. לאחר מכן הועברה גופתו לארקנסו והוא נטמן בבית הקברות ווקסהאוס שבפאייטוויל. כאשר נפתח בעיר בית הקברות אברגרין, ארגנו חברי הבונים החופשיים את העברתו לחלקה שלהם בבית הקברות החדש. יל הכיר במחוז בדפורד שבטנסי את מרי סקוט, שהייתה שכנתו. השניים נישאו ב-1821 לאחר שיל פתח את משרד עורכי הדין שלו. ב-1823 נולדה להם בת בשם מרי, שאמה נפטרה מסיבוכי לידה. ב-1828 נישא יל בשנית לננסי מור מדאנוויל, קנטקי. לשניים נולדו ארבע ילדים עד מותה. מאוחר יותר הוא נשא לאישה את האלמנה מריה (לבית מקלאווין) פיקלין. לשניים לא נולדו ילדים, ומריה נפטרה ב-1838, כאשר יל כיהן בקונגרס. אחיינו של יל, גיימס יל, היה מייג'ור גנרל במיליציה של ארקנסו במלחמת האזרחים האמריקאית. מחוז ייל והעיר ילוויל שבארקנסו קרויים על שמו. פלוגת מיליציה מהעיר הלנה שבארקנסו, שפעלה אחרי מלחמת האזרחים, נודעה כ"רובאים של יל". קטע קצר של כביש 71B, שעובר בפאייטוויל, נקרא עד 2002 שדרות ארצ'יבלד יל. מורשתו של יל נבחנה מחדש במהלך מיזם לשיפוץ הכביש. מועצת העיר שינתה את שם השדרה ל"שדרת נלסון האקט". האקט היה עבד שנמלט מארקנסו לקנדה ב-1841, שם הוא נשאר עד שהוסגר לארקנסו לבקשתו של יל, שכיהן אז כמושל, בשמו של בעליו. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 63-64. Governors of Arkansas (2nd) (c), University of Arkansas Press, pp. 6-10. מדיה וקבצים בנושא ארצ'יבלד יל בוויקישיתוף ארצ'יבלד יל באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ארצ'יבלד יל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אצ'יבלד יל באתר The Political Graveyard (באנגלית) ארצ'יבלד יל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Gill, Todd (August 8, 2022). "Commission recommends renaming Archibald Yell Boulevard". Fayetteville Flyer. "Civil War Comes to Arkansas". The Historical Marker Database. Ryburn, Stacy (September 21, 2022). "Fayetteville council votes to rename Archibald Yell Boulevard to honor enslaved man". Northwest Arkansas Democrat-Gazette. Lowell, Arkansas: WEHCO Media.