laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת

"אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת" הוא אלבום הופעה, שהוקלט מתוך שתי הופעות שנערכו בהיכל התרבות בתל אביב, ב-18 וב-19 ביוני 1979. המופע המשותף היה שיתוף הפעולה הראשון של אריק איינשטיין ושלום חנוך מאז האלבום "פלסטלינה" מ-1970. במופע זה הסתמן שינוי בדרכו המוזיקלית של איינשטיין, שעשה בתקליט זה שימוש בצליל מלוטש שהושפע מפאנק והתאפיין בעיבודים עשירים, שכללו חטיבת כלי נשיפה. איינשטיין המשיך בקו סגנוני זה באלבומו "חמוש במשקפיים" משנת 1980. האלבום היה השני שהקליט איינשטיין בחברת סי.בי.אס (לאחר "מזל גדי"). תקליטיו בעשר השנים הקודמות יצאו בחברת פונודור. התקליט יצא במקורו כתקליט כפול. במהדורת התקליטור הראשונה, שיצאה ב-1991, הושמטו מהאלבום שלוש רצועות: הקטע האינסטרומנטלי "ריחוף", השיר "עד מחר" בביצוע זמרת הליווי דפנה ארמוני ושירו של איינשטיין "עצים". במהדורה של האלבום, משנת 2005, יצא האלבום מחדש במתכונתו המקורית והמלאה הכוללת את שלוש הרצועות שהושמטו. על עטיפת האלבום מופיע איור של המעצב והטיפוגרף מנחם רגב, שבו נראים גגות העיר תל אביב, באזור היכל התרבות, כשמביניהם מזדקר חלקו העליון של הפסל "התרוממות" של מנשה קדישמן, הניצב בקצה החניון שבחזית ההיכל. בגרסת האלבום המקורית במרכז האיור הופיע גם תצלום ממהלך ההופעה בו נראים איינשטיין וחנוך. אריק איינשטיין - שירה שלום חנוך - שירה, גיטרות אילן מוכיח - עיבודים והפקה מוזיקלית, סקסופונים, סינטיסייזר "Elka Synthex" (סטרינגס), קולות רקע חיים קריו - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית אלונה טוראל - עיבודים, פסנתר, פנדר רודס, סינטיסייזר מאיר ישראל ואלון הלל - שירה, תופים וכלי הקשה מיקי שביב - גיטרה בס ושירה דפנה ארמוני - שירה, קולות, שירה סולו ב"עד מחר", תוף מרים פטר ורטהיימר : סקסופון מיכאל תפוח - מפיק יעקב מורנו - טכנאי הקלטה טומי פרידמן - טכנאי הקלטה, מיקס מיכה קירשנר - צילומי עטיפה מנחם רגב - איור עטיפה
חוליות (כתב עת)

חוליות (כותרת המשנה: דפים למחקר בספרות יידיש וזיקותיה לספרות העברית) היה כתב עת ספרותי מחקרי ישראלי שהוקדש לספרות היידיש והופיע משנת 1993 ועד 2008. כתב העת יצא לאור בלשון העברית, וכלל מובאות רבות, עם תרגום בצידן, בלשון יידיש. כתב העת היה למעשה מעין שנתון שיצא לאור בשיתוף בין-אוניברסיטאי של תל אביב, ירושלים, חיפה ובר-אילן. היוזמה להוצאתו באה מחוגי היידיש של אוניברסיטת חיפה, ובראש היוזמים והפועלים להוצאתו עמדו ד"ר שלום לוריא ופרופ' חיה בר-יצחק. בכתב העת חוליות השתתפו חוקרי לשון היידיש וספרותה מכל רחבי העולם היהודי. הוצאתו לאור התאפשרה גם בשל תרומות נדיבות של קרנות תרבות היידיש בעולם, ובהן בית שלום עליכם בתל אביב, מכון דב סדן באוניברסיטה העברית בירושלים, הרשות הלאומית לתרבות היידיש, קרן לרנר ליידיש ועוד. בצד כתב העת חוליות הוקמה גם הוצאת ספרים קטנה בשם "ספרית חוליות", ובה יצאו לאור תרגומים, ובלשון העורכים: "ספרית חוליות היא מפעל של תרגומים עם עיונים, מספרות יידיש לעברית". בקיץ 2008 יצאה לאור חוברת מס' 11, האחרונה לכתב העת. שניים מעורכי 'חוליות', ד"ר שלום לוריא וד"ר ליאונרד פראגר, נפטרו; לאחר מכן לא נמצא מי שימשיך ויוציא לאור את כתב העת. אתר האינטרנט הרשמי של חוליות כתב העת חוליות באתר אוניברסיטת חיפה חוליות באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
מערכת מודל

מערכת מודל (או דֶּגֶם) היא מערכת פשוטה יחסית המדמה במאפייניה החשובים מערכת מסובכת יותר. במערכות מודלים משתמשים כשקשה או לא-ישים לבחון או לנתח מערכות מסובכות, והמערכת המודלית הפשוטה מאפשרת לברור את המאפיינים הקשורים לניתוח. מודלים יכולים להיות ממשיים או מופשטים, ובאופן מודע מושמטים מהם מאפיינים רבים השייכים למערכת שבמציאות. מודלים משמשים בתחומים שונים: במדע, בתרבות ובחיי היום-יום. כך לדוגמה מפה מייצגת ניתוח של אזורים גאוגרפיים על פי מאפיינים שונים, לפי תכליתה של המפה; חיילים מתאמנים על לוחמה בשטח בנוי באזור המדמה עיר; בגדים מוצגים על ידי דוגמנים ודוגמניות, המהווים מודל ללבישה של הבגד; לפני הכנסת כלי טיס לשימוש, מתבצעים ניסויים במנהרת רוח, המדמה תעופה אמיתית; חוקרים משתמשים במודלים מתמטיים על מנת לנתח תופעות בכל תחומי המדע - הטבע, החברה ולעיתים אף במדעי הרוח. ערכים מורחבים – מודל (מדע) במדע, מודל הוא ייצוג תאורטי של מערכת מורכבת, שמטרתו לחקות את המערכת בהיבטים מהותיים. המודל אינו מתאר כל תופעה במערכת, אלא מתייחס להיבטים מוגדרים ומצומצמים שלה. המודל מבוסס על קירוב של המציאות בדרך של הפשטה, איחוד ישויות והתעלמות מגורמים שהשפעתם אינה מהותית. רבים מהמודלים המדעיים הם מודלים מתמטיים - דהיינו, הם מתארים את המערכת בעזרת כלים מתמטיים (ניתן להכליל בזה גם כלים סטטיסטיים או כלים מתורת המשחקים). בביולוגיה ובפסיכולוגיה נהוג להשתמש באורגניזם מודל. אורגניזם מודל הוא יצור חי אשר נחקר באופן אינטנסיבי ונהוג להסיק מסקנות מהמחקר בו לאורגניזמים אחרים. זאת להבדיל מחקר באורגניזם מודל לבין מחקר על חיות בר או חיות חקלאיות שמנסה להבין את אורחות חייהן של חיות אלה ואינו משתמש בהן כמודל עבור אורגניזמים אחרים. השימוש באורגניזם מודל מתחייב מעצם היותן של מערכות החיים מסובכות ומגוונות. חלק מאורגניזמים אלה הם גזע טהור - זהים גנטית לכל הפרטים בגזע. אורגניזם מודל עשוי לייצג מערכה שלמה ואפילו ממלכה שלמה. כך למשל קיימים זנים של עכברי מעבדה אשר הוכלאו במשך עשרה דורות עם אחיהם, עד אשר הגנום שלהם הפך לאחיד והומוזיגוטי לחלוטין. מערכות מודל נוספות בביולוגיה הן זבובי הדרוזופילה, שמרים וחיידקי E. coli. דגמי רכבות דגם אדריכלי מדיה וקבצים בנושא מערכת מודל בוויקישיתוף
K2

הר K2 (נודע גם בשמות פסגת גודווין־אוסטן, לאמבה פהאר, צ'וגורי, קצ'ו ודאפסאנג) הוא הר גבוה ברכס קארקוראם, שנמצא על גבול סין וצפון פקיסטן. גובהו 8,611 מטר, והוא ההר השני בגובהו בעולם לאחר האוורסט, שגובהו 8,848 מטר. ההר נחקר לראשונה על ידי אירופים בשנת 1856, עת משלחת בראשותו של הנרי האברשאם גודווין אוסטן כינתה אותו "K2": ‏"K" היא האות הראשונה של שם הרכס "קארקוראם". "2" מפני שזו הייתה הפסגה השנייה שראה באופק. הניסיון המקצועי הראשון לטיפוס על ההר נעשה ב־1903, אך רק לאחר חמישה ניסיונות מאומצים ויקרים שנכשלו, נכבשה פסגת ההר ב־31 ביולי 1954 על ידי משלחת מטפסים איטלקית בראשותו של ארדיטו דסיו. שני המטפסים שהגיעו לפסגה הם לינו לצ'דלי ואקילֶה קומפניוני. האישה הראשונה שהעפילה לפסגת K2 היא ואנדה רוטיאקביץ' מפולין, ב־1986. חמש הנשים שניסו לטפס על הפסגה אחריה נספו כולן (שלוש מהן בדרכן חזרה – למשל, אליסון הרגריבס), נסיבות שהובילו לאמונה טפלה כי ההר מקולל למטפסות הרים. K2 נחשב להר קשה יותר לטיפוס מהאוורסט, ולמעשה ההר הקשה ביותר לטיפוס בעולם. נכון לאוגוסט 2018, רק 367 מטפסים הגיעו לפסגה. שניים מהם הגיעו פעמיים (לשם השוואה: על הר אוורסט העפילו 4,000 מטפסים עד שנת 2013). נכון ל-2021, בניסיונות ההעפלה ל-K2 ניספו לפחות 91 מטפסים, מתוכם 13 בשנת 1986 לבדה. כלומר יש בערך מטפס אחד שמת במהלך ניסיון טיפוס על ה-K2 על כל ארבעה מטפסים שהגיעו לפסגתו. לפי נתון זה, ה-K2 הוא ההר המסוכן בעולם לטיפוס. בעונת הטיפוס של 2006 הגיעו רק ארבעה מטפסים לפסגת K2. ארבעה מטפסים קיפחו את חייהם בניסיונות העפלה כושלים. זהו היחס הירוד ביותר של הגעה לפסגה כנגד מספר הקורבנות. באוגוסט 2008 הגיעו ביחד 18 מטפסים משבע משלחות שונות לפסגה. המטפסים הגיעו לפסגה מאוחר מאוד, בסביבות 18:30, ולא הספיקו לרדת ממנה בשעות האור. ביומיים הבאים נספו במהלך הירידה 11 מהם, ורק שבעה ניצלו. לשניים מהם כרתו מאוחר יותר את כל אצבעות הרגליים, שקפאו. ב-16 בינואר 2021 קבוצה של עשרה מטפסים מנפאל היו הראשונים לטפס לפסגת ה-K2 בחורף. זו הייתה הפסגה האחרונה מעל 8,000 מטר שטרם טיפסו אליה בחורף. "מעבר לגבול הסכנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרדף לפסגה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר למטפסי ההר (באנגלית) K2 באנציקלופדיית הטיפוס גראהם באולי, הניו יורק טיימס, ההר שהיה למפלצת, באתר הארץ, 2 ביולי 2009 K2, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו רשימת ההרוגים בטיפוס על פסגות מעל 8000 מטר באתר ויקיפדיה באנגלית (אנ') ראו למשל Larry Stone, ‏Summiting ‘Savage Mountain’: The harrowing story of these Washington climbers’ K2 ascent, ‏באתר The Seattle Times (באנגלית) "המוות ארב בכל צעד, האצבעות קפאו. אבל בסוף הטיפוס הזה הם הפכו לחלוצים היסטוריים", באתר הארץ, 24 בינואר 2021
טבעת האש

טבעת האש היא כינוי לרצועה ארוכה של אזורים המקיפה את האוקיינוס השקט, הנמצאת רובה ככולה מעל הלוח הפסיפי ומתאפיינת בפעילות געשית נמרצת וברעידות אדמה תכופות בגלל תזוזת הלוחות הטקטוניים. למעלה מ-80% מההתפרצויות הגעשיות ורעידות האדמה בעולם מתרחשות באזורים אלה. טבעת האש מהווה גבול טקטוני פעיל בין מספר רב של לוחות טקטוניים שבמרכזם הלוח הפסיפי, הגובל בשבעה לוחות טקטוניים אחרים. גבולות אלו מהווים בחלקם גבולות הפחתה או פתיחה ובחלקם גבולות של החלקה והסטה אופקית ולכן מתאפיינים במכלול של תופעות. כאלו האופייניים לגבולות של הפחתה, בהם לוח טקטוני אוקיאני נקבר מתחת ללוח יבשתי כמו: הרי געש, שרשראות איים געשיים (למשל יפן), תהומות אוקיאניים (תעלות כשקע מריאנה), והיווצרות רכסים כתוצאה מהתקמטות. פעילויות המאפיינות אזורי פתיחה כמו: הרי געש תת-מימיים ורכסים מרכז-אוקיאניים. כל אלה שזורים בתהליכי קימוט ושבירה הנוצרים בגלל רעידות אדמה תכופות ועוצמתיות. כמיליארד תושבים חיים באזורים הנכללים בטבעת האש והם חיים בסיכון מתמיד. המדינות העיקריות הנכללות בטבעת האש הן הפיליפינים, מלזיה, אינדונזיה, תאילנד, יפן, קנדה, ארצות הברית, מקסיקו, אקוודור וצ'ילה. צ'ילה היא המדינה בה מתרחשות רעידות אדמה בתכיפות הרבה ביותר מבין כל מדינות העולם. מכיוון שרוב הפעילות הגעשית בטבעת האש היא תת-מימית, היא גורמת לעיתים לגלי ים ענקיים הנקראים צונאמי. היו מקרים בהם התפרצויות געשיות באזור יפן גרמו לגל צונאמי שחצה את כל האוקיינוס השקט ופגע במדף היבשתי של מערב אמריקה, גם הצפונית וגם הדרומית. ב-11 במרץ 2011 אירעה רעידת אדמה בעוצמה של 9.0 בסולם מגניטודה באזור יפן, אשר פגעה קשות באי הונשו, בעיקר עקב גלי ההדף, שהביאו אחריהם גלי צונאמי בגובה של 40 מטרים. הרעידה הביאה למותם של אלפי אנשים, ואף לדליפה רדיואקטיבית מכורים גרעיניים שניזוקו ברעידה, באסון הנודע בשם האסון הגרעיני בפוקושימה. מדיה וקבצים בנושא טבעת האש בוויקישיתוף טבעת האש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אש ידידותית

האם התכוונתם ל... אש כוחותינו – מושג צבאי המתאר פגיעה בעמיתים הנובעת מזיהוי שגוי אש ידידותית (ספר) – רומן מאת א. ב. יהושע אש ידידותית (אלבום) – אלבומו השני של שון לנון
בית תחתון

בית תחתון הוא אחד משני בתי מחוקקים (השני הוא בית עליון), במדינות בהן הרשות המחוקקת מורכבת משני בתים (להבדיל ממדינות בהן בית מחוקקים יחיד מהווה את הרשות המחוקקת). על אף תארו הממקם את הבית ה"תחתון" "מתחת" לבית העליון, אין הוא נופל בחשיבותו מהבית העליון, ולרוב אף עולה בהשפעתו ובכוחו הפוליטי והשלטוני על הבית העליון. עליונות של הבית התחתון (מבחינה פוליטית ושלטונית) נובעת לרוב מהעובדה שהבית התחתון נבחר ישירות על ידי תושבי המדינה, בעוד שלרוב הבית העליון אינו נבחר או אינו ייצוגי (אינו נבחר בבחירות שוות). כמו כן, לבית העליון לרוב אין סמכויות עיכוב או וטו על חקיקה של הבית התחתון. בשיטת ממשל פרלמנטרית נבחר ראש ממשלה מבין חברי הבית התחתון, ולבית התחתון סמכות להסירו מתפקידו בהבעת אי אמון בראש הממשלה. ניתן לאפיין את הבתים התחתונים באפיונים הבאים: סמכות חקיקתית בלי הגבלה (בחלק מהארצות לבית העליון הגבלה על התערבות בחוקים פיננסיים או הגבלה על הטלת וטו על חוקי הבית התחתון). חברי הבית נבחרים בבחירות ישירות על ידי כל האוכלוסייה (או באופן שלכל אחד מהתושבים במדינה קול שווה בבחירות אלה). מספר חברי הבית התחתון גדול מחברי הבית העליון. חברי הבית התחתון נבחרים בתדירות גבוהה יותר מחברי הבית העליון. לבית התחתון שליטה מוחלטת על חוקי תקציב וחוקים מוניטריים. לבית התחתון סמכות לבטל החלטות של הבית העליון. בית הנציגים האספה הלאומית (לדוגמה: שווייץ ואוסטריה) בית הנבחרים (לדוגמה: ארצות הברית) האספה המחוקקת האספה הפדרלית קונגרס הצירים – ספרד דאל אירן – אירלנד בית המפתחות – האי מאן לוק סבהה (בית העם) – הודו סיים – פולין דומה – רוסיה טוויד קאמר (התא השני) – הולנד אודלסטינג (הבית התחתון) – נורווגיה בית עליון בית מחוקקים דו-ביתי בית מחוקקים חד-ביתי בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא בית תחתון בוויקישיתוף
Ensiferum (אלבום)

Ensiferum הוא אלבומה הראשון של להקות הפולק מטאל הפינית אנסיפרום, שיצא ב-7 בינואר 2001. יארי מאנפהה – גיטרה, שירה מרקוס טויונן– גיטרה יוקה-פקה מייטינן – גיטרה בס אוליבר פוקין – תופים מידע על האלבום Ensiferum באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ensiferum באתר AllMusic האלבום Ensiferum באתר Discogs האלבום Ensiferum באתר ספוטיפיי האלבום Ensiferum באתר דיזר האלבום Ensiferum באתר Yandex.Music (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טראון (עיר)

טראון (בגרמנית: Traun) היא עיר במדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. חלקה הדרומי של העיר בנוי על נהר טראון. אוכלוסיית העיר מונה 25,145 תושבים נכון לשנת 2005, ושטחה משתרע על 15.49 קמ"ר. העיר קיבלה את שמה מהעובדה שהיא שוכנת על נהר הטראון. השם טראון עצמו מגיע מהמילה הקלטית שפירושה "נהר". העיר שוכנת בגובה של 273 מטר, במחוז לינץ ומעט ממערב לעיר לינץ. אורך העיר מצפון לדרום הוא 6.5 ק"מ, וממערב למזרח 5.1 ק"מ. שטחה של העיר משתרע על 15.49 קמ"ר, כש 11.7% ממנו מיוער. קברים שנחשפו באזור העיר ומתוארכים לתקופת האבן החדשה, מעידים על יישוב שהיה באזור העיר כבר בתקופה זו. במאה ה-6 לפנה"ס הגיעו הבווארים לאזור העיר. ב 21 במאי 1973 קיבלה טראון זכויות של עיר. במשך שנים רבות במהלך ההיסטוריה התבססה כלכלת העיר בעיקר על דייג וטחינת קמח. מתחילת המאה העשרים התפתחה בעיר תעשיית הנייר והביגוד. ראש העיר הנוכחי הוא האראלד זיידל מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, המכהן בתפקיד מאז 2003. מאז 1994 העיר נחשבת ל "עיר ידידותית לאופניים", ואף חברה באגוד הערים האוסטריות "ידידי האקלים", למען שמירה על האקלים. הכנסייה האוונגליסטית הכנסייה הקהילתית של טראון טירת טראון - טירה מן המאה ה-12 המשמשת כמרכז תרבותי, ובו מוזיאונים שונים מדיה וקבצים בנושא טראון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טראון טראון, ברשת החברתית פייסבוק טראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טראון, ברשת החברתית אינסטגרם מפה מפורטת של העיר באתר האינטרנט שלה מידע על העיר באתר Austria.info טראון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
זניט (אסטרונומיה)

זֵנִיט היא, באופן כללי, כיוון המצביע ישירות "מעל" מיקום מסוים (אנך, ניצב). באסטרונומיה מוגדרת תפיסת "מעל" כנגדית לכוח הכבידה בכל מקום נתון. המונח "זניט" משמש גם לייצוג הנקודה הגבוהה ביותר הנראית לעין, בתצפית על מהלכו של גוף שמימי במסלולו סביב לנקודה מוגדרת כלשהי. המונח לנקודה המקבילה לזניט (בכיוון כח הכבידה) הוא "נדיר" או "נאדיר". כיוון הזניט חופף בקירוב לקו המרידיאן המקומי, אך אינו זהה לו. החפיפה בין שני המונחים אינה מלאה מפני שקו המרידיאן מוגדר במונחים של סיבוב עצמי המאפיינים גוף שמימי, לא במונחים של שדה כח המשיכה שלו. כיוון הזניט וקו המרידיאן עולים בקנה אחד רק עבור גוף סימטרי המסתובב על צירו באופן מושלם ללא סטיות. בכדור הארץ, ציר הסיבוב אינו קבוע ביחס לכדור אלא משתנה (למשל עקב גאות ושפל), כך שלעומת הזניט, לא ניתן להתייחס אל קו המרידיאן כאל קבוע מוחלט. המילה זניט היא במקור שיבוש למילה הערבית Zeenath כמו Samt ("יופיו של כיוון / נתיב"), נהגתה כ-Sent, לפי סופרים של ימי הביניים (במהלך המאה ה-14), בביטוי سمت الرأس (Samt ar-râs "נתיב מעל הראש"). הזניט מצביעה אל עבר השמש רק באזור הטרופי, בין חוג הגדי לבין חוג הסרטן. כשהזניט מצביעה אל עבר השמש, האירוע חל ב"חצות היום", בצהרון, במצהר. בתחום האזור הטרופי, חוצה השמש את הזניט פעמיים בשנה בכל נקודה גאוגרפית. בקווי הרוחב המרכזיים באזור הטרופי, מתרחשת התופעה בזמנים הבאים: בקו המשווה - הזניט מצביעה אל השמש בכל אחד משני ימי השוויון בשנה בחוג הסרטן - הזניט מצביעה אל השמש ב-21 ביוני (למשל בעיר אסואן במצרים) בחוג הגדי - הזניט מצביעה אל השמש ב-21 בדצמבר בזניט עושים שימוש לשתי מטרות. כיוון הזניט משמש כנקודת הכיוון במדידת הזווית בין כדור הארץ לבין גרמי שמים אחרים (כוכב, מערכת כוכבים), והוא גם מגדיר את אחד מצירי האופקיות בתיאום מערכות תצפית אסטרונומיות. לנקודת הזניט ישנה גם חשיבות רבה במפות אסטרולוגיות, והיא זו שעל פיה נקבע הבית ה-10, או נקודת ה-MC. ערך מילוני בנושא זניט, בוויקימילון זניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) zenith – podictionary 856, באתר Podictionary
לוח השנה של המאיה

לוח השנה של המאיה הוא לוח שנה המורכב מכמה לוחות ומחזורים. בשל דיוקו יוצא הדופן, הלוח נחשב לאחד מההישגים הלא חומריים הגדולים ביותר של תרבות המאיה. משכו הממוצע של סיבוב כדור הארץ סביב השמש, המכונה באסטרונומיה "שנה טרופית", הוא 365.242189 ימים, או 365 ימים, 5 שעות, 48 דקות ו-46 שניות בקירוב. בלוח השנה של המאיה אורך השנה הוא 365.2420. בלוח היוליאני שהיה מקובל באותו זמן באירופה, אורך השנה הוא 365.25 ימים, והיה הרבה פחות מדויק היות שבכל 128 שנה נוצרה סטייה של יום אחד. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה של המאיה רק כל 5,291 שנים. לוח השנה של המאיה מדויק יותר אפילו מלוח השנה הגרגוריאני הנהוג כיום בעולם, והוא בן 365.2425 ימים. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה הגרגוריאני כל 3,215 שנים. גם ללוח הירח של המאיה רמת דיוק גבוהה מאוד, ומצביע על כך שבחודש ישנם 29.530864 ימים קרוב מאוד לזמן האמיתי הידוע כיום 29.530588853 ימים, או 29 יום 12 שעות 44 דקות 2.976 שניות. אחד מהלוחות המרכיבים את לוח השנה של המאיה הוא הצ'ולקין (Tzolk'in). לוח זה הוא בעל מחזור של 260 ימים. לכל יום במחזור זה יש שם מתוך 20 שמות ומספר מ-13 מספרים. על ידי כך, כל יום הוא ייחודי ויש לו תואר משלו. לוח זה היה חשוב לקביעת חגים דתיים ומועדים הקשורים בדת. מחזור זה משולב עם מחזור אחר הנקרא האב (Haab'). ההאב הוא מחזור שאורכו 365 יום. הוא מורכב מ-18 חודשים של 20 יום ועוד 5 ימים נפרדים שנחשבו למביאי מזל רע. שני מחזורים אלו יצרו ביחד מחזור אחד שהיה מורכב מ-52 מחזורי האב השוים ל-73 מחזורי צ'ולקין. כל מחזור כזה נקרא מחזור לוח שנה. מחזורים קטנים יותר של 13 ו-20 ימים היו חשובים גם הם בתרבות המאיה. בגלל אורך המחזור של שני הלוחות הקודמים, היו צריכים בני המאיה להמציא שיטה ספירה נוספת. למעשה, בתקופת חייו של אדם, חל כמעט תמיד רק מחזור אחד כזה. ואולם, כדי לתעד את ההיסטוריה היה צורך בשיטת ספירה יותר מדויקת. לכן, המציאו בני המאיה מחזור הנקרא הספירה הארוכה, שסופר את הזמן בימים. שיטה זו מתבססת על מספר יחידות מדידה והן: קין (K'in) - שווה ליום אחד. עשרים קין שווים לאוינל (Winal או Uinal) אחד. שמונה-עשרה אוינלים (360 ימים) נקראו טון (tun), עשרים טון נקראו ק'טון (k'atun) ועשרים קטון (144,000 ימים) נקראו ב'אק'טון (b'ak'tun). על פי המאיה, סופו של ה-בקטון השלושה-עשר, שתאריכו הוא 21 בדצמבר 2012, יהיה תאריך ה"לידה מחדש". לא ידוע בדיוק למה הייתה כוונת בני המאיה, אך כנראה שלא התכוונו ל"סוף העולם". כוונתם הייתה כנראה לאירוע שיהיה ייחודי לתרבותם. ישנם שני תאריכים שנקבעו כנקודת ייחוס לכל שאר התאריכים בשיטה זו. תאריכים אלו (המסומנים כ-0.0.0.0.0) הם 11 באוגוסט 3114 לפנה"ס (לפי הלוח הגרגוריאני) או 6 בספטמבר לאותה שנה (על פי הלוח היוליאני). לספירה זו יש מחזור שבו השנים מתאפסות. מחזור כזה מתרחש כל 13 B'ak'tun. חוץ ממחזורים אלו, היה לבני המאיה מחזור אחר חשוב ששמו מחזור נוגה, שנבע מבקיאותם של בני המאיה באסטרונומיה. מחזור זה היה המחזור של כוכב הלכת נוגה. בני המאיה הצליחו לחשב את תנועותיו של כוכב לכת זה בדיוק רב ביותר, דיוק שהושג על ידי בני התרבויות המערביות רק שנים רבות אחר כך. נוגה סימן מלחמות בשביל בני המאיה ושליטים רבים יצאו למלחמה כשכוכב זה היה קרוב יותר לכדור הארץ. תופעת 2012 מדיה וקבצים בנושא לוח השנה של המאיה בוויקישיתוף לוח השנה של המאיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לוח שנה מאיה, דף שער בספרייה הלאומית
יוהאן ניסקנס

יוהנס יקובוס "יוהאן" ניסקנס (בהולנדית: Johannes Jacobus "Johan" Neeskens;‏ 15 בספטמבר 1951 – 6 באוקטובר 2024) היה כדורגלן ומאמן כדורגל הולנדי. ניסקנס היה בורג מרכזי בנבחרת הולנד של שנות ה-70, שהגיעה פעמיים ברציפות לגמר גביע העולם. ניסקנס החל את הקריירה שלו ברס"ה הימסטד (RCH Heemstede), מועדון בעיר הולדתו שבצפון הולנד. מהימסטד הובא לאייאקס אמסטרדם על ידי המאמן רינוס מיכלס, ובקבוצה זכה בגביע אירופה לאלופות שלוש פעמים רצופות, כמו גם בשלושה גביעים ובשלוש אליפויות הליגה ההולנדית. ב-1974 עבר לשחק בברצלונה, ובחמש שנותיו במועדון הקטלאני זכה באליפות אחת ובגביע אירופה למחזיקות גביע. את יתר הקריירה שלו כשחקן, עד שפרש ב-1991, העביר בארצות הברית ובקבוצות קטנות בהולנד, שווייץ וגרמניה המערבית. על המגרש תופקד ניסקנס כקשר הגנתי, שהיטיב לתקל אך גם יכול לייצר מצבים. בעונתו הראשונה באייאקס שיחק כמגן ימני. ניסקנס סיפק ליוהאן קרויף, ששיחק מקדימה לו הן באייאקס, הן בברצלונה והן בנבחרת, את החיפוי הטקטי ששחרר אותו למשימות ההתקפיות והיצירתיות שבהן הצטיין. בברצלונה דבק בו כינוי החיבה "יוהאן השני" (Johan Segundo), שסימל את תפקידו ככינור שני לקרויף. כמו כן נודע בבעיטות העונשין שהרבה לבעוט עבור ברצלונה והנבחרת ההולנדית, הידועה שבהן הייתה זו שנפסקה לזכות הולנד כבר בדקה השנייה של משחק גמר מונדיאל 1974: ניסקנס בעט חזק למרכז השער, תרגיל אותו ביצע גם בהזדמנויות אחרות על מנת להכניע את השוער שזינק לאחד הצדדים. שער היתרון של ניסקנס לא עמד להולנדים, שהפסידו לגרמניה המערבית 1–2. ארבע שנים לאחר מכן שוב הפסידה הולנד למארחת באותו מעמד, בגמר מונדיאל 1978. את קריירת האימון שלו עשה בעיקר כעוזר מאמן. ראשיתה כשנענה לבקשתו של חוס הידינק להצטרף אליו באימון נבחרת הולנד ב-1995. הוא המשיך בתפקיד זה עוד כשנתיים לאחר שפרנק רייקארד החליף את הידינק ב-1998. הקדנציה הבודדת שלו כמאמן ראשי הייתה ב-2003–2004, עם ניימכן ההולנדית. ב-2005 שב ושימש כעוזרו של הידיניק, הפעם כמאמן נבחרת אוסטרליה. ב-2006 שב לברצלונה והחל לכהן כעוזרו של המנג'ר רייקארד. אייאקס אליפות הולנד (2): 1971/72, 1972/73 הגביע ההולנדי (2): 1970/71, 1971/72 גביע אירופה לאלופות (3): 1970/71, 1971/72, 1972/73 הגביע הבין-יבשתי: 1972 הסופר קאפ האירופי (2): 1972, 1973 ברצלונה הגביע הספרדי: 1977/78 גביע המחזיקות: 1978/79 נבחרת הולנד סגנית גביע העולם: 1974, 1978 מקום שלישי באליפות אירופה: 1976 אישיים נעל הכסף בגביע העולם: 1974 הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1974 השחקן הזר המצטיין בלה ליגה: 1975/76 מדיה וקבצים בנושא יוהאן ניסקנס בוויקישיתוף יוהאן ניסקנס, באתר Transfermarkt יוהאן ניסקנס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יוהאן ניסקנס, באתר BDFutbol יוהאן ניסקנס, באתר WorldFootball.net יוהאן ניסקנס, באתר National Football Teams יוהאן ניסקנס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אגדות גביע העולם - יוהאן ניסקנס "האיש שאהב את הקוסמוס", דף על ניסקנס באתר התאחדות שחקני הכדורגל בארצות הברית
Act Naturally

Act Naturally (בעברית: לשחק בטבעיות) הוא שיר שנכתב במקור על ידי ג'וני ראסל וווני מוריסון ובוצע במקור על ידי בק אוונס. מאוחר יותר ביצעה להקת הביטלס גרסת כיסוי לשיר באלבום Help! שאותה שר רינגו סטאר. מרטינה מקבריד ביצעה אף היא גרסת כיסוי מאוחר יותר בקריירה שלה. זהו אחד השירים איתם הופיעה הלהקה בתוכנית המופע של אד סאליבן ב-14 באוגוסט 1965. ג'וני ראסל, במקור ממיסיסיפי, התגורר בפרזנו, קליפורניה, בתחילת שנות ה-60. לילה אחד, כמה מחבריו מאוקלהומה תכננו לעשות סשן הקלטות בלוס אנג'לס וביקשו ממנו להצטרף אליהם. כדי לעשות זאת, ראסל היה צריך לוותר דייט עם חברתו. "כשהיא שאלה אותי למה אני נוסעת ללוס אנג'לס, עניתי 'הולכים לשים אותי בקולנוע ולעשות ממני כוכב גדול'. שנינו צחקנו". בהשראת מה שאמר, ראסל הגיע עם קונספט לשיר אהבה המבוסס על ההערה שלו. הוא כתב אותו באותו יום, וניסה ללמד אותו לזמר שהוא עזר לו בלוס אנג'לס, אבל הוא לא הצליח. ראסל רצה להקליט אותו בעצמו, אך המפיק שלו דחה את ההצעה, בטענה ששירים על הסרטים אינם להיטים. ב-1963 ראסל כתב עם אישה בשם ווני מוריסון, שעבדה גם עם זמר מבייקרספילד, קליפורניה, בשם באק אוונס. אחרי שראסל ניגן את "Act Naturally" עבור מוריסון, היא חשבה שזה יהיה טבעי עבור אוונס, והיא אמרה לראסל שהיא יכולה לגרום לו להקליט אותו. מכיוון שאף אחד עדיין לא הקליט אותו, ולראסל היה הסכם עם מוריסון לחלוק את הקרדיטים לכתיבת שירים, הוא נתן לה קרדיט חלקי, אם כי תפקידה היחיד בשיר היה להגיש אותו לאוונס. אוונס לא אהב את "Act Naturally" בהתחלה. אבל מנהיג להקת הבאקארוס דון ריץ' שמע את גרסת הדמו של ראסל ואהב אותה, ובסופו של דבר, השיר גדל על אוונס. לילה אחד, ראסל קיבל שיחת טלפון מאוונס ששאל אם הוא יכול להקליט את השיר, והוא אמר שכן. "מאוחר יותר גיליתי שהוא כבר הקליט את השיר באותו יום ורק רצה את זכויות ההוצאה לאור", אמר ראסל. "הייתי יותר משמח לתת לו את הזכויות כדי להקליט את השיר". אוונס הקליט את השיר "Act Naturally" באולפני קפיטול בהוליווד ב-12 בפברואר 1963, והשיר יצא לאור ב-11 במרץ כסינגל שאינו באלבום. השיר נכנס למצעד הקאנטרי של בילבורד ב-13 באפריל 1963. ב-15 ביוני, הוא בילה את הראשון מבין ארבעה שבועות לא רצופים במקום הראשון. בסך הכל, הוא בילה 28 שבועות במצעד הקאנטרי. הביטלס הקליטו את השיר ב-17 ביוני 1965 בהפקת ג'ורג' מרטין. בארצות הברית יצא השיר בתור הבי סייד של השיר Yesterday בספטמבר 1965, וב-1966 נכלל באלבום Yesterday and Today (בהפקת קפיטול רקורדס), שהכיל שירים שלא נכנסו לגרסאות האמריקאיות של אלבומי הביטלס שקדמו לו. השיר הוקלט ב-17 ביוני 1965, ב-13 טייקים. 12 הראשונים שימשו ככל הנראה לגיבוש ההסדר. המאסטר היה טייק 13, היחיד עם שירה. השיר הופק למחרת. הביטלס כמעט הקליטו שיר של הטכנאי שלהם, נורמן סמית', אבל הבינו שלסטאר עדיין אין קול ב-Help!. הם הקליטו במקור את השיר "If You've Got Trouble" מוקדם יותר ב-1965 כשיר המיועד לסטאר לאלבום, אך לא היו מרוצים מהתוצאות והקליטו את "Act Naturally". זה היה הכיסוי האחרון שהם הקליטו עד לסשנים של Let It Be ב-1969. לדברי הסופר ג'ון ס. וין: רינגו סטאר - שירה, תופים, מקלות פול מקרטני - הרמוניה, שירה, בס ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה גיטרה אקוסטית מידע על היצירה "Act Naturally" באתר מיוזיק בריינז ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.