בנג'מין האריס ברוסטר

בנג'מין האריס ברוסטר (באנגלית: Benjamin Harris Brewster;‏ 13 באוקטובר 1816 – 4 באפריל 1888) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו ג'רזי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בשנים 1881–1885 בממשלו של הנשיא צ'סטר ארתור. בנג'מין ברוסטר נולד בסילם, ניו ג'רזי וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה. הוא היה בנה של מריה האמפטון, בתו של דר' ג'ון תומאס האמפטון, שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, וידיד קרוב של תומאס ג'פרסון. סבתו, מרסי האריס-האמפטון, הייתה בתו של בנג'מין האריס, שכונה "הקווייקר הלוחם" והשתתף גם הוא במלחמת העצמאות. בנג'מין האריס ברוסטר נקרא על שמו. אביו של ברוסטר היה פרנסיס אנוך ברוסטר, צאצא של ויליאם ברוסטר, שהיה אחד מנוסעי המייפלאואר. הוא היה עורך דין נודע ומצליח מפילדלפיה שנטש את אמו של בנג'מין ברוסטר, מריה האמפטון, לטובת איזבלה אנדרסון, שאיתה הוא הביא לעולם שני ילדים מחוץ לנישואין. אחיו החורגים הללו של בנג'מין ברוסטר היו פרדריק קרול ברוסטר, לימים התובע הכללי של פנסילבניה, ואנוך קרול ברוסטר. אחותו של בנג'מין ברוסטר, אן האמפטון ברוסטר (אנ'), הייתה אחת מעיתונאיות החוץ הראשונות בארצות הברית, שפרסמה בעיקר בעיתוני פילדפיה, ניו יורק ובוסטון. היא הייתה "פורעת חוק חברתית" (כפי שאחד מידידיה תיאר אותה), שסירבה להינשא, המירה את דתה לקתוליות, עזבה את ביתו של אחיה הגדול בנג'מין כדי לחיות בגפה, עברה להתגורר ברומא, ומעל הכל כתבה על כל אלו, בתחילה כחובבנית, ולאחר מכן כאשת מקצוע עצמאית. בצוואתו כתב אביהם את שמותיהם של שני בניו, פרדריק ואנוך קרול כנהנים היחידים. בנג'מין נאבק בשם אחותו על חלקה באחוזה המשפחתית ועל שינוי הצוואה בכלל, ובסופו של דבר הצליח בכך. ב-1834 סיים ברוסטר את לימודיו בקולג' פרינסטון, שם הוא קיבל את התארים בוגר אוניברסיטה, מוסמך אוניברסיטה ודוקטור למשפטים. הוא למד משפטים במשרדו של אלי קירק פרייס, עורך דין נודע מפילדלפיה ורפורמטור משפטי שעמד בראש לשכת עורכי הדין של העיר. ב-5 בינואר 1838 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. ב-1857 נשא ברוסטר לאישה את אליזבת פון פיירבאך דה ריינפלדטס, אלמנתו של דר' שולטה מפריז. היא נפטרה ב-1868, אך ברוסטר המשיך לבלות את רוב חופשותיו עם הוריה של רעייתו המנוחה בגרמניה, בביתם שליד קלן. מנישואים אלו לא נולדו לו ילדים. ב-12 ביולי 1870 נישא ברוסטר בשנית למרי ווקר, ילידת מיסיסיפי. היא הייתה בתם של רוברט ג'ון ווקר, מזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של ג'יימס פולק, ושל מרי בלצ'נדן בצ'י. מרי בצ'י הייתה בתם של סופיה דארל דאלס ושל ריצ'רד בצ'י הבן, ששירת בצי של רפובליקת טקסס ונבחר לבית המחוקקים של טקסס ב-1847. סופיה הייתה בתם של ארבלה מריה סמית' ואלכסנדר ג'יימס דאלאס, שכיהן כמזכיר האוצר בממשלו של ג'יימס מדיסון. היא הייתה נינתם של שרה פרנקלין בצ'י וריצ'רד בצ'י, שהיה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, וצאצאית של בנג'מין פרנקלין. היא גם הייתה אחייניתו של ג'ורג' דאלאס, סגן הנשיא בממשלו של ג'יימס פולק. טרם נישואיה לברוסטר הייתה מרי ווקר נשואה לאדריאן דסלונד, בנו של אנדרה דנסלוד, שבבעלותו היו מטעי סוכר בלואיזיאנה. אחותו, קרוליין דנסלוד, נישאה לפ.ג.ט. בורגארד, שהיה סופר, איש ציבור, יזם והגנרל הבולט הראשון של צבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים. דרך אחותו, מטילדה, הוא היה גיסו של ג'ון סלידל, סנאטור מטעם לואיזיאנה ובהמשך דיפלומט מטעם הקונפדרציה. אחותו של ג'ון, הייתה נשואה לקומודור מת'יו פרי, קצין בצי ארצות הברית שפתח את שעריה של יפן למערב בהסכם קנגאווה ב-1854. לבנג'מין ולמרי היה בן אחד, בנג'מין האריס ברוסטר הבן, שנולד בפילדלפיה. נכדו של בנג'מין ברוסטר האב, דניאל באו ברוסטר, היה סנאטור מטעם המפלגה הדמוקרטית שייצג את מרילנד בשנים 1963–1969. הוא גם היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית וחבר בית המחוקקים של מרילנד. ב-1846 מונה ברוסטר על ידי הנשיא ג'יימס פולק כחבר בוועדת הבוררות לטענות שבטי הצ'רוקי. ב-1867 הוא מונה על ידי מושל פנסילבניה ג'ון גירי כתובע הכללי של המדינה. ב-1881 מונה ברוסטר על ידי הנשיא צ'סטר ארתור כתובע הכללי של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד לתום נשיאותו של ארתור. במהלך כהונתו בתפקיד זה הוא היה התובע הראשי בתיק של מעשי הונאה במחלקת הדואר של ארצות הברית. הוא גם היה מעורב בהעמדתם לדין של מרשלים ותובעים מחוזיים במעשי שחיתות. בנג'מין האריס ברוסטר נפטר בפילדלפיה ב-4 באפריל 1888 ונטמן בבית הקברות וודלנדס שבעיר. בנג'מין האריס ברוסטר באתר מחלקת המשפטים של ארצות הברית (באנגלית) בנג'מין האריס ברוסטר באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה (באנגלית) ידיעה על מותו של ברוסטר בעיתון ניו יורק טיימס ב-5 באפריל 1888 (באנגלית) בנג'מין האריס ברוסטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) In Memoriam: F. Carroll Brewster. Philadelphia: Allen, Lane & Scott. 1899, p. 7.