laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
NASL (2011-2017)

ה-NASL (ראשי תיבות של North American Soccer League) הייתה ליגת הכדורגל השנייה של ארצות הברית וקנדה. לליגה זו, אין קשר לNASL המקורי, והיא פשוט נקראה כך. הליגה נוהלה על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית ושל קנדה. ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) פעלה בין השנים 2011 ל-2017 ואושרה על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית (כדורגל ארצות הברית) בתור הליגה השנייה של צפון אמריקה. בסוף כל עונה, אלופי האביב והסתיו, יחד עם שתי הקבוצות עם שיאי האביב/סתיו המשולבים הטובים ביותר, נפגשו בטורניר נוק-אאוט של ארבע קבוצות. למנצח בגמר הוענק גביע. בליגה מעולם לא היו עולים או יורדים, משמע, לא הייתה קבוצה שהעפילה מהNASL לMLS או קבוצה שירדה ליגה. ה-NASL בסופו של דבר התבטל ב-2017 לאחר שפדרציית הכדורגל של ארצות הברית שללה את מעמד הליגה לאותה שנה. ה-NASL מופעלת על ידי דירקטוריון. המועצה מורכבת מנציג של כל קבוצה. הדירקטוריון מפקח על כללי הליגה ותקנותיה, מסדיר את ההתרחבות והאסטרטגיה המסחרית של הליגה, ומפקח על משרד הליגה. ה-NASL היא המשך לא רשמי ל-NASL הראשון שפעלה משנת 1968 ועד שנת 1984. כמה מקבוצות ה-NASL היום פועלות בערים שבהן היו קבוצות קודמות מה-NASL לשעבר, כמו פורט לודרדייל סטרייקרס, טמפה ביי רודיס. כמו כן, מועדון ניו יורק קוסמוס הוא המשך למועדון המקורי שהיה ב-NASL הראשון. הליגה נקטה מאמצים רבים כדי להחזיר את הזיקה והמשיכה של האוהדים למשחקים כמו שהיה ב-NASL הראשון. בדומה לליגות ספורט אמריקאיות אחרות (ושלא כמו רבות מהליגות הכדורגל האירופאיות), ב-NASL אין קידום לליגה גבוהה יותר או ירידה לליגה נמוכה יותר למועדונים החברים בה: אלופת ה-NASL לא עולה ל-MLS (הליגה הראשונה), והמועדון שסיים אחרון ב-NASL לא יורד ל-USL (הליגה השלישית). מדי פעם יש הזדמנויות עבור מועדונים מצליחים בליגות השנייה והשלישית. שעומדים בקריטריונים מסוימים להצטרף ל-MLS כהרחבה לליגה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הליגה התחילה עם תשע קבוצות ששיחקו. השם הרשמי של הליגה הוכרז ב-23 בנובמבר 2009. עונת הבכורה של הליגה הייתה אמורה להתחיל באפריל 2010 אבל דחו את עונת הבכורה ל-2011. הליגה הסדירה התחילה באפריל 2011 עם שמונה קבוצות. בעונת 2012 סן אנטוניו סקורפיונס נהנתה מעליה חדה בתמיכת האוהדים. סן אנטוניו הובילה את הליגה במספרי הצופים במשחקי הבית שלה, עם ממוצע של 9,178 אוהדים, ומכירה של למעלה מ-3,000 כרטיסים, זה גרם לסן אנטוניו לשקול האצת התוכניות שלהם לבניית אצטדיון חדש. ביולי 2013, קבוצות ה-NASL ניצלו את ההפסקה המוענקת על ידי לוח הזמנים לעונת הפיצול החדשה לארח כמה משחקי ידידות בינלאומיים, ובהם כמה משחקים נגד קבוצות מקסיקניות, ברזילאיות, וגואטמלאיות, בעוד ניו יורק קוסמוס נסעה ללונדון כדי לשחק נגד קבוצות אנגליות בליגות הנמוכות. בשנת 2017 פדרציית הכדורגל של ארצות הברית וקנדה הודיעו על הפסקת פעילות הליגה, 8 שנים לאחר הקמתה מחדש. מדיה וקבצים בנושא NASL בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NASL (באנגלית) NASL, ברשת החברתית פייסבוק NASL, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NASL, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של התאחדות הכדורגל של ארצות הברית
גובלין

גובלין (Goblin) הוא יצור דמיוני, המתואר בפולקלור ובמיתולוגיה, באגדות, בספרי פנטזיה ובמשחקי תפקידים (כגון מבוכים ודרקונים). לשפה העברית הגיעה המילה מהשפה האנגלית. לפי המילון האנגלי של אוקספורד לאנגלית מודרנית מקורה במילה מימי הביניים "Goblin", הקשורה לרוח רפאים גרמנית עתיקה. גובלין הוא סוג של טרול מרושע, בגובה של גמד, הם מתוארים כטיפוסים חשדניים ונבזיים. אחת מיכולותיהם היא לטוות חלומות רעים ולהכניס אותם לראשו של אדם ישן דרך אוזנו. כמו כן, נאמר עליהם שהם נוהגים להוציא בלילה את הסוסים מהאורוות ולרכב עליהם כל הלילה – כך נהגו להסביר עייפות של סוסים בבקרים. הגובלינים נוהגים לגנוב ילדים של בני אדם ולהחביאם בארצם שמתחת לאדמה, או להחליפם בילדיהם שלהם. אצל טולקין, האויבים הראשיים בספר "ההוביט" נקראים "גובלינים" אף על פי שלאמיתו של דבר מדובר באורקים. בסרטו של ג'ים הנסון – "המבוך", מלך הגובלינים חוטף תינוק לארמונו, המצוי בלב המבוך. גובלינים מופיעים גם בסרט "אגדה" בכיכובו של טום קרוז. בספרי "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג מוזכרים הגובלינים כשומרי בנק הקוסמים גרינגוטס, מזגם זועף, אך אינם מתוארים כרעים מטבעם. בספרי "נדי" מאת איניד בלייטון מופיעים שני גובלינים צעצועים בשמות סליי וגובו. אואן קולפר, בסדרת ספרי "ארטמיס פאול", מתייחס לגובלין כיצור טיפש ורע, המסוגל ליצור כדורי אש. הובגובלין והגובלין הירוק הם מאויביו של ספיידרמן. בספרי "עלילות ספיידרוויק" הגובלינים הם יצורים רשעים, החוטפים אנשים ומהווים מטרד. עוץ לי גוץ לי הוא גובלין באגדת עם גרמנית ידועה. במשחקי תפקידים, כגון "מבוכים ודרקונים", הגובלין הוא יצור מיתולוגי נמוך וירוק, שתוקף קבוצות קטנות ושודד אותן. כמו כן, מתוארים במשחק הובגובלינים (גובלינים חכמים) ודובלינים (גובלינים גדולים, חזקים וטיפשים). בעולם של משחקי "וורקראפט" מתוארים הגובלינים כגזע שוחר מדע וטכנולוגיה, חלק מההורד (העדר) שאינו נוטה לקחת צד בסכסוכים בין הגזעים השונים. קיימת יריבות ביניהם לבין הננסים (גנומים) במרדף להשגת עליונות טכנולוגית. במשחקי האסטרטגיה Clash of Clans וקלאש רויאל משמשים הגובלינים כחיילים. התגבלנות מדיה וקבצים בנושא גובלין בוויקישיתוף גובלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בספר ההוביט, גנדלף שואל את תורין האם הוא זוכר את אזוג הגובלין, שרצח את סבו תרור. במקום אחר, באחד מן הנספחים לשר הטבעות, אזוג מכונה כ"האורק הגדול אזוג"
.th

.th היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בתאילנד. סיומת זו מנוהלת על ידי Thai Network Information Center Foundation. הסיומת .th נרשמה בשנת 1988. הרשמה לקבלת סיומת co.th היא תהליך מורכב, מסיבה זו רוב אתרי האינטרנט בתאילנד רשומים תחת הסיומת com. על מנת להירשם בסיומת co.th, נדרש תיעוד של מסמכי החברה המכילים את שמה אשר חייב להיות זהה לשם המתחם אותו מעוניינים לרשום. לדוגמה אם מעוניינים להירשם תחת acme.co.th, שם החברה חייב להיות .Acme Co. בנוסף חברה יכולה לרשום לעצמה שם מתחם אחד בלבד תחת co.th. .ac.th - מוסדות אקדמיים .co.th - חברות מסחריות .go.th - משרדי ממשלה .mi.th - צבא תאילנד .or.th - ארגונים לא-מסחריים .net.th - ספקיות אינטרנט .in.th - פְּרָט, חברה או ארגון מדיה וקבצים בנושא .th בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .th (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של .th (בתאית) IANA - מידע על כתובות .th ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהו זלוטניק

הרב אליהו זלוטניק (זלאטניק, תרס"ה, 1905 - ח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975) היה רב וראש ישיבה ירושלמי, דיין בבית הדין של העדה החרדית. בנו של הרב יחיאל מיכל. למד בישיבת עץ חיים, אצל הרב שמואל גדליה ניימן ואצל הרב איסר זלמן מלצר, שמזכירו בספרו "אבן האזל". נישא לחוה רבקה בת הרב ישעיהו חשין (נפטרה בתשמ"ד). בשנת תרצ"ו (1936) יסד את ישיבת היכל התורה ועמד בראשה. כמו כן כיהן כר"מ בישיבת תורה ויראה. במקביל כיהן כרבה של שכונת כנסת מטעם העדה החרדית. הוא היה פדגוג בעל ניסיון, סייע בכינון תוכנית הלימודים של מוסדות חינוך חדשים בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה והדריך את צוותי החינוך. האדמו"ר מאלכסנדר, רבי יהודה משה דנציגר, כתב במכתבו לראש ישיבת אלכסנדר בבני ברק, לקראת בואו לביקור בה: ”נוסע עמי על פי בקשתי ידידי הגאון רבי אליהו זלאטניק שליט"א ריש מתיבתא דהיכל התורה שבפעיה"ק ת"ו, הוא יבחן את התלמידים בכח תורתם, וגם יראה הנהגתם בהקשבת התורה מפי רבן, ויתן לנו עצות בענינים אלה כי הוא מומחה גדול בזה” בשנת תשכ"ט, לאחר פטירת הרב ישראל יצחק רייזמן, מונה לדיין בבית הדין של העדה החרדית. הוא נפטר בח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975. בשעת הלוויה הוכרז על ביטול מלאכה כללי מטעם בית הדין של העדה החרדית. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בתו רחל קיילא נישאה לרב אליעזר משה פישר (אחיהם של הרבנים ישראל יעקב ושלמה), שכיהן אחריו כראש ישיבת היכל התורה וכרב בשכונות כנסת ובתי ברוידא. עד לפטירתו בכ"ב כסלו תשע"ט. הדפיס את דברי תורתו בספרים "פרי אליהו" (שלושה כרכים) ו"אמרי נועם". ערך והוציא לאור את הספר "דברי ישעיהו", של חותנו הרב ישעיהו חשין. ויעל אליהו בסערה השמימה - עם פטירתו של הרב הגאון ר' אליהו זלאטניק זצ"ל. החומה, גיליון ק"י, עמ' 6 הג"ר אליהו זלאטניק זצ"ל, בתוך: נזר התורה, אלול תשס"ו, עמ' ק"ס, באתר היברובוקס ספריו פרי אליהו - א, ירושלים, תשי"ז, באתר אוצר החכמה פרי אליהו - ב, ירושלים, תשכ"ו, באתר אוצר החכמה פרי אליהו - ג, ירושלים, תשל"ב, באתר אוצר החכמה אמרי נעם על התורה, ירושלים, תשכ"ב, באתר אוצר החכמה מכתב מיום כ' בסיוון תשט"ו, 10 ביוני 1955. נדפס בתוך: יהודה משה מקובר, צדיק באמונתו, בני ברק תשס"ג, ח"א עמ' רעו. אגב, בהערת שוליים למכתב הוסיף האדמו"ר מאלכסנדר כי הרב זלוטניק מסרב ללון מחוץ לבנין הישיבה, ולכן ביקש להכין לו מיטה בתוך בנין הישיבה. אבידה גדולה, "אוצרות ירושלים" גיליון קסו, עמוד השער, באתר היברובוקס.
תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג

תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג (ברוסית: Центральный Автобусный вокзал Санкт-Петербурга) היא תחנת אוטובוסים מרכזית הממוקמת על גדת תעלת אובוודני בעיר סנקט פטרבורג ומשרתת 79 קווי אוטובוס (15 מתוכם בינלאומיים). התחנה נמצאת בבעלות חברת התחבורה "PassajirAvtoTrans" (ברוסית: Пассажиравтотранс). התחנה נחנכה ב-6 במאי 1963 כתחנת אוטובוסים שנייה בעיר. בשנים 2001–2003 שופץ מבנה התחנה כך שיוכל להכיל ולשרת עד 160 אוטובוסים בשעה. במהלך השנים הועלו רעיונות להעברת התחנה לדרום העיר ולבניית תחנה חדשה סמוך לתחנת מטרו "קופצ'ינו". במאי 2007 נפתחה תחנת האוטובוסים הצפונית, סמוך לויבורג ולערים אחרות במחוז לנינגרד, צפונית לעיר. מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס למחוז פסקוב, מחוז נובגורוד ואזורים אחרים, כמו גם קווי אוטובוס בינלאומיים, למולדובה, פולין, אסטוניה, גרמניה, פינלנד,לטביה, קזחסטן, בלארוס ועד 2014, גם לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג
פאבל פאבליקובסקי

פאבל אלכסנדר פאבליקובסקי (בפולנית: Paweł Aleksander Pawlikowski; נולד ב-15 בספטמבר 1957) הוא במאי ותסריטאי יהודי-פולני המתגורר בבריטניה. סרטו "אידה" זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. נולד בשנת 1957 בוורשה לאב רופא ואם פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת ורשה. במהלך חייו הבוגרים גילה כי אמו של אביו הייתה רופאה יהודיה מתבוללת שנספתה באושוויץ. בגיל 14 עזב לגרמניה ולאיטליה לפני שהתיישב בבריטניה. לאחר תקופה ארוכה באוקספורד ובפריז עבר בחזרה לוורשה. כשהחל לכתוב תזה על המשורר האוסטרי גיאורג טראקל, הוא נמשך לתחום קולנוע. הוא השתלב במחלקה התיעודית של ה-BBC שבה יצר סרטים על מדינות המזרח. בשנת 1998 הוא ביים את סרטו הראשון באורך מלא, The Stringer. בשנת 2003 הציב הגרדיאן את פאבליקובסקי במקום ה-33 ברשימת 40 במאי הקולנוע בני זמננו הטובים ביותר. סרטו אידה, שיצא בשנת 2013, הוא הסרט הראשון שלו מאז חזרתו לפולין. הסרט שצולם בשחור לבן במימד של 3×4 כפי שצולמו הסרטים הפולניים בשנות ה-60, מספר את סיפורה של אנה, נזירה שמגלה ששמה אידה והיא יהודיה. הוא זכה להערכה רבה, וקיבל את פרס האקדמיה האירופאית, ופרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר. זכה בפרסים במספר פסטיבלים בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר. אהבה של קיץ - 2004, זכה בפרס האקדמיה הבריטית לסרט הטוב ביותר ובפרסים נוספים. האישה ברובע החמישי - 2011 אידה - 2013 אהבה בימים קרים - 2018 מדיה וקבצים בנושא פאבל פאבליקובסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאבל פאבליקובסקי פאבל פאבליקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאבל פאבליקובסקי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פאבל פאבליקובסקי, באתר AllMovie (באנגלית) פאבל פאבליקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נורית קידר, אידה - פנינה קולנועית, באתר מגזין פרימדונה, 17 בינואר 2015 אבנר שביט‏, "אמרו שזכיתי באוסקר רק כי יהודים מנהלים את הוליווד": ריאיון עם פאבל פבליקובסקי, באתר וואלה, 10 בינואר 2019 נירית אנדרמן, לבמאי פאבל פבליקובסקי אין עניין להחרים את ישראל או להפסיק לעסוק במעורבות הפולנית בשואה, באתר הארץ, 18 ביולי 2019 פאבל פאבליקובסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליביה בלום, ריאיון עם פאבל על "אידה", אתר "פילמייקר", 5 במאי 2014 (אנגלית) Pawel Pawlikowski : cinéaste polonais, enfin (צרפתית) הרשימה באתר הגארדיאן
מונטגיו

מונטגיו (באנגלית: Montagu או Montague) הוא שם משפחה אנגלי וגם שם פרטי. במאה ה-19 החליף מונטגיו סמואל את שמו הפרטי ושם משפחתו. כך נוצרה שושלת יהודית-בריטית שנושאת את השם, אף שהשם אינו יהודי במקור. הוא היה יהודי אורתודוקסי עשיר, וילדיו היו ממייסדי זרם היהדות הליברלית בבריטניה. האם התכוונתם ל... אליזבת מונטגיו – מסאית ובעלת סלון ספרותי אנגלייה אשלי מונטגיו – אנתרופולוג אמריקאי יליד בריטניה מרי מונטגיו – בת אצולה אנגלית, משוררת וכותבת מכתבים פליסיטי מונטגיו – שחקנית אנגלייה תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי – בן אצולה ואיש צבא אנגלי בתקופת מלחמת מאה השנים משפחת סמואל מונטגיו סמואל מונטגיו, ברון סוויית'לינג הראשון – בנקאי עשיר וחבר בבית הנבחרים הבריטי. לואיס מונטגיו, ברון סוויית'לינג השני (אנ') – בנו הראשון של סמואל מונטגיו, בנקאי עשיר ודמות מפתח בקהילה היהודית בבריטניה. אדווין מונטגיו – בנו השני של סמואל מונטגיו. מדינאי בריטי ליברלי ממוצא יהודי, חבר המועצה המלכותית, מזכיר המדינה להודו. ליליאן הלן מונטגיו – בתו של סמואל מונטגיו. עובדת סוציאלית, שופטת בבית משפט לנוער בלונדון, ופעילה מרכזית מאחורי היהדות הליברלית הבריטית. יואן מונטגיו – בנו השני של הברון לואיס מונטגיו ונכדו של הברון סמואל מונגיו. קצין מודיעין בצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה, שופט וסופר. נודע בתפקידו בהובלת "מבצע קציצה". החזיק בכמה תוארי אצולה בריטיים. מונטגיו (אי, באחה קליפורניה) – אי בשפך של הנהר קולורדו ,חלק מהדלתה של הקולורדו וחלק מאזור גאולוגי נרחב יותר הקרוי שקע סלטון. מונטגיו (ניו ג'רזי) – עיר בניו ג'רזי
חבית היין של היידלברג

חבית היין של היידלברג נמצאת במרתף טירת היידלברג, בעיר היידלברג שבגרמניה. זוהי החבית הרביעית במספר שהוצבה במרתף הטירה – הראשונה שבהן הוצבה שם בשנת 1591 (לפי עדות של אנטון פרטוריוס). החבית הנוכחית הוצבה שם בשנת 1751, ונפחה המקורי היה 221,726 ליטרים (עקב התייבשות עץ החבית נפחה כיום הוא 219,000 ליטרים). כאשר תפס הצבא הצרפתי את העיר ואת הטירה בשלהי המאה ה-17, סברו חייליו כי החבית הריקה מלאה יין. סימני מכות הגרזנים שלהם על גביה ניכרו על פניה לאחר מכן. החבית שימשה רק לעיתים רחוקות לאחסנת יין. היא מהווה אטרקציה לתיירים ואתר למסיבות ריקודים, לאחר שהותקן על גביה משטח ריקודים. החבית זכתה לאזכורים רבים בספרות בשפות שונות, לרבות בספרים "הרפתקאותיו המפתיעות של הברון מינכהאוזן" מאת רודולף אריך ראספ, "חמישה שבועות בכדור פורח" מאת ז'ול ורן, "עלובי החיים" מאת ויקטור הוגו, "The Specter Bridegroom" מאת וושינגטון אירווינג, "A Tramp Abroad" מאת מארק טוויין, ו"מובי דיק" מאת הרמן מלוויל. ליד החבית הגדולה נמצא פסל של הגמד וליצן החצר של טירת היידלברג. הוא הובא לטירה מטירול ב-1720 על ידי הנסיך השליט קרל פיליפ, ובין תפקידיו היה גם אחראי על הגשת יין לאורחים. הוא קיבל את הכינוי Perkeo כי היה משיב על כל הצעה לשתיית יין באיטלקית "Perché no?" (מדוע לא?). האגדה מספרת שכאשר חלה, ציווה עליו הרופא להפסיק לשתות יין ולשתות מים. הוא נפטר זמן קצר לאחר ששתה מים. מדיה וקבצים בנושא חבית היין של היידלברג בוויקישיתוף פרקאו מהיידלברג באתר explore heidelberg
יעקב פרידמן (ראש ישיבה)

הרב יעקב יצחק פרידמן (נולד בי"ט בטבת ה'תרצ"ד, 6 בינואר 1934) הוא מייסדן של ישיבות ליטאיות רבות וראש ישיבת תושיה במושב תפרח ("ישיבת תפרח"). נולד לשלום ורחל לאה פרידמן, וחונך בהשקפת עולם דתית לאומית, למד בישיבת מרכז הרב והיה מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, בתקופה זו ריכז את פעילות סניף בני עקיבא בירושלים. לאחר נישואיו אף כיהן בישיבת מרכז הרב במשך תקופה מסוימת כר"מ[דרוש מקור] ופרש לאחר חילוקי דעות קשים עם ראש הישיבה, הרב צבי יהודה, בעיקר סביב המעמד שניתן בישיבה למיכאל צבי נהוראי באותה תקופה ודעות ליברליות בנושאי אקדמיה שהובעו בשיעוריו [דרוש מקור]. נישא[דרושה הבהרה] ללאה בתו של רבי משה ברויער, ותקופה מסוימת לאחר הנישואין שינה את השקפת עולמו להשקפה חרדית. ייסד והקים כמה ישיבות בישראל. הגדולה והחשובה בהן היא ישיבת תפרח שבתחילה הייתה מעין ישיבת בת של ישיבת מרכז הרב[דרוש מקור]. כעבור שנים אחדות מהקמתה העמיד בראשה בפועל את הרב אביעזר פילץ, אך הוא עדיין ממשיך למסור בה שיעורים כלליים, שיחות ווועדים. חתנו הרב מתתיהו שוימר מכהן החל משנת תשנ"ט כר"מ בישיבה. בענייני השקפה יש לו השפעה על תלמידי הישיבה, והוא מעביר שיחות רבות ו"ועדים" בהם הוא מלמד מספרות ההשקפה החרדית-ליטאית כמו "נפש החיים" וכדומה, ומאריך ברעיונות ובסיפורים נוספים. בהשראתו מתאפיינת הישיבה בהקפדה רבה בענייני הלכה, באווירה של הסתפקות במועט ובהתמדה ושקיעות בלימוד התורה. בראשות ישיבה נוספת בתפרח שהקים הרב פרידמן העמיד את אחד מתלמידיו הרב שמעון הלל. הרב פרידמן היה מקורב אל הרב חיים גריינימן שגם היה נוסע ללמוד בעצמו בימות החול במושב תפרח, בתקופה הראשונה בחדר שהקצה לו הרב פרידמן מחדרי הישיבה, ולאחר מכן בדירה פרטית במושב. בניו נישאו לבנותיהם של הרב יהודה בויאר והרב יחזקאל ברטלר מרבני חוג חזון איש, ושל הרב ישראל מאיר וייס ראש ישיבת נחלת הלויים, והרב אברהם שמואלביץ בנו של הרב חיים שמואלביץ. מלבד ישיבת תפרח, ייסד הקים וליווה הרב פרידמן גם את ישיבת קריית מלאכי, ישיבת אור לישרים (בית שמש), ישיבת בני ראם, ישיבת ברכת יצחק שבאור יהודה, ישיבת ירוחם, ישיבת ברכת יוסף (קריית הרצוג), ישיבת בית חלקיה (הראשונה), ישיבת באר שבע, ישיבת דרכי צבי (חישבתי דרכי) בבני ברק, וישיבות נוספות שחלקן איבדו ממעמדן במשך השנים, וחלקן נסגרו. דרכו היא להשיג את המימון, ראשי ישיבה ותלמידים, ולאחר שהישיבה עומדת על תילה, להמשיך ולייסד את הישיבה הבאה. מסופר עליו כי לאדם שהתלונן אודותיו אצל הרב שך כי "יש בדרום משוגע שכל שבוע פותח ישיבה חדשה", הגיב הרב שך "לו היה גם בצפון משוגע כזה, המשיח היה כבר מגיע". הרב פרידמן נוהג לפקוד מפעם לפעם את ישיבותיו ולמסור בהן שיחות וכמו כן היה מוסר בקביעות ועדים לקבוצות אברכים מתלמידיו בירושלים ובני ברק. בין תלמידיו: הרב יעקב חיים סופר, ראש ישיבת "כף החיים", הרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר והרב פנחס אבוחצירא. אשתו, לאה פרידמן, היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת בן-גוריון. הם הורים לארבעה בנים ושתי בנות. בנו הרב צבי הוא ראש כולל בזכרון יעקב ומורה הוראה בחוג חזון איש. כמו כן, הוא בן דודו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא ראש ישיבת 'מרכז הרב' והרב הראשי לישראל שאיתו היה בקשרים עמוקים. ראו אנקדוטה מתקופה זו אצל: שמחה רז, משמיע ישועה, מרכז שפירא, תש"ע, עמ' 308. יוסף בא גד, הגיגי חיי, בתוך: נחל איתן, תש"ע, עמ' 1310. שולמית אזרחי, המשגיח ר' מאיר, ירושלים תשס"ג, עמ' 140. הקדמתו לספרו ברית יעקב, ירושלים תשמ"ה.
ווק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ווק – כלי בישול אסיאתי ווק (בס מהלך) – מושג בג'אז ווק (מסע בין כוכבים) – דמות מסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: דיסקברי ווק (אידאולוגיה) – אידאולוגיה פרוגרסיבית שבמרכזה מודעות והתנגדות לדעות קדומות וכלל סוגי האפליה Woke (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה קומית אמריקנית VOC – חברת הודו המזרחית ההולנדית אישים: אנני ווק – אמנית אנגלית הרמן ווק – סופר ומחזאי יהודי אמריקאי ניל ווק – כדורסלן אמריקאי וולק
מקסים וינוור

מקסים מוישביץ וינוור (ברוסית: Максим Моисеевич Винавер;‏ 1863 – 10 באוקטובר 1926) היה עורך דין יהודי רוסי ופוליטיקאי. חבר הדומה הרוסית הראשונה ואחד ממנהיגי המפלגה הדמוקרטית החוקתית. וינוור, יליד ורשה, סיים תוכנית לימודים בגימנסיה בורשה ב-1881 ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ורשה ב-1886. אולם, ב-1889 בהחלטת ממשלת רוסיה נאסר על היהודים להחזיק במשרת עורך דין ווינוור נאלץ לעבוד בתור עוזר עורך דין בסנקט-פטרבורג יותר מ-15 שנה. בין 1900–1902 היה חבר בצוות ההגנה של דוד בלונדס שהואשם בביצוע רצח פולחני בווילנה. בראשית המאה ה-20 בסנקט-פטרבורג הוקם משרד למתן סיוע משפטי ליהודים, המשרד הוקם בסיוע כספי של הברון הורצי גינצבורג והיו שותפים לו בין היתר וינוור עצמו, ישראל גרוזנברג וגנריך סליוזברג. המשרד עסק במתן סיוע משפטי חינמי ליהודים שזכויותיהם מפגעו. לאחר גל של פוגרומים ביהודי רוסיה שהתרחשו במספר עריה של האימפריה הרוסית בין השנים 1903–1906 עסק המשרד בהגשת עזרה לנפגעי הפוגרומים, כמו כן הם פעלו לגיוס אנשים בולטים מקרב אינטליגנציה רוסית לא-יהודית למען גינוי יחסה של ממשלת רוסיה כלפי יהודים (בין המגויסים ניתן למנות את לב טולסטוי, מקסים גורקי ואחרים). במהלך מהפכת 1905 ברוסיה הוא נכנס לפוליטיקה והיה אחד המייסדים של המפלגה הדמוקרטית החוקתית. ב-1906 הוא נבחר לדומה הרוסית הראשונה מטעם סנקט-פטרבורג, הוא היה אחד מתוך שנים עשר היהודים, שנבחרו לדומה זו ואחד מתוך שמונה יהודים במפלגת הקאדטים. ב-1919 הוא היגר לצרפת, שם ניסה לעודד את מאבקם של הצבא הלבן בבולשביקים. נפטר ב-1926 ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז. מיכאל בייזר, יהודי לנינגרד 1939-1917, מרכז זלמן שזר, 2005. בנימין נתנס, מחוץ לתחום - המפגש היהודי עם האימפריה הרוסית המאוחרת, מרכז זלמן שזר, 2013. אליהו פלדמן, יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים, הוצאת מאגנס, תשנ"ט. יצחק מאור, שאלת היהודים בתנועה הליבראלית והמהפכנית ברוסיה, מוסד ביאליק, תשכ"ד. מדיה וקבצים בנושא מקסים וינוור בוויקישיתוף ז. ר., מ. מ. וינאבר, דבר, 13 באוקטובר 1926 מקסים וינוור, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית) הספדו של מארק שאגאל למקסים וינוור בעיתון רזסוויט (ברוסית) Christoph Gassenschmidt, מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) מקסים וינוור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מקסים וינבר (1863?-1926), דף שער בספרייה הלאומית מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) נתנס, מחוץ לתחום, עמ' 334 - 335. מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) פלדמן, יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים, עמ' 46.
POODLE

POODLE (ראשי תיבות של: Padding Oracle On Downgraded Legacy Encryption) היא התקפת סייבר ממשפחת "התקפת אדם באמצע" אשר מנצלת את האינטרנט ותוכנת האבטחה בצד הלקוח אשר מנסה לעבוד עם SSL 3.0. התקפת POODLE שמצליחה לנצל את החולשה תצטרך 256 קריאות ב SSL 3.0 כדי לפענח בית אחד של מידע מוצפן. בודו מולר (Bodo Möller), ת'אי דואונג (Thai Duong), וקריסטוף קוטוויץ' (Krzysztof Kotowicz) מצוות האבטחה של חברת גוגל גילו את הפגיעות והם דיווחו עליה באופן פומבי באוקטובר 2014. בעקבות הפרצה לכאורה שנחשפה יצאו המלצות בקרב ארגונים רשמיים כגון ממשל ארצות הברית למעט בשימוש ב-SSL ולעבור לשימוש ב-TLS במקומו. בדצמבר 2014 פורסמה וריאציה של POODLE אשר חושפת רגישות גם בפרוטוקול TLS . ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חישול הגוף

חישול הגוף הוא טכניקה באימון מתחום אמנויות הלחימה, הכוללת מכות לשריר או לאיבר מסוים בגוף. חישול הגוף נפוץ באמנויות לחימה מסוג קרב מגע, קיקבוקס ואיגרוף תאילנדי, וגם ביחידות מיוחדות בצבאות העולם, במסגרת אימוני כוח וסיבולת שריר. בישראל מבוצעים חישולי גוף באימונים של היחידות המובחרות בצה"ל: דובדבן, ימ"ס ומסתערבים. חישול הגוף מתבצע על ידי שותף שמכה שריר מסוים, בדרך כלל באגרופים, בעיטות או מרפקים. בזמן חישול הגוף, מופעלת התנגדות, על ידי לחץ אגרופים או משקל על הבטן, על מנת לחשל ולשפר את סיבולת השריר ולחזק אותו. דוגמאות לחישולי גוף Hard ABS Training - באתר יוטיוב Farid Berkin - STEROID FREE Abs - PUNCH in the Stomach ELBOW and more - באתר יוטיוב How to Take a Punch to the Body: Abs Conditioning - באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן ציון פלמן

הרב שלום בן ציון פלמן (כ"ד בסיוון תרצ"ד, 7 ביוני 1934 - י"ב בשבט תשע"ה, 1 בפברואר 2015) היה פוסק הלכה חרדי-ליטאי. רב קהילת "נחלת משה" בבני ברק ומחבר סדרת ספרי ההלכה "שלמי תודה". נולד בתל אביב לשמואל, רב קהילת היכל מאיר בתל אביב, בנו של הרב שלום בן ציון רבה של זאגר בליטא ותלמידו של הרב חיים מבריסק. לאחר שהסב נפטר בצעירותו, עלה אביו לארץ ישראל יחד עם אמו בעודו בחור, בהמלצת הרב אלחנן וסרמן (עמו למד בחברותא בזמן מלחמת העולם הראשונה בסמילוביץ', בזמן שאביו כיהן כר"מ בישיבת ראדין הגולה). אביו התקבל לכהן כר"מ בישיבת אור זורח בהמלצת הרב וסרמן, ובהמשך שידכו הרב וסרמן לבתו של הרב צבי הירש גוטמן משגיח ומנהל ישיבת אוהל תורה. למד בתלמוד תורה יסודי התורה בתל אביב ולאחר מכן בישיבת היישוב החדש. בבחרותו נסע לחזון איש לדבר עמו בלימוד, ובהמלצתו עזב בגיל 15 את ישיבת ה'יישוב' ועבר ללמוד בישיבת פוניבז'. בשנת תשי"ח נישא לשרה פיגה, בתו של הרב אברהם יצחק רוטשטיין, (נפטרה באוגוסט 2018), והמשיך ללמוד בכולל פוניבז'. בהוראת רבי יעקב ישראל קניבסקי החל למסור שיעורי הלכה בכולל. בהמשך התמנה לדיין, בבית דינו של הרב נסים קרליץ. בשנות ה-70 עם ייסודה של שכונת רמת אלחנן, מונה בהמלצת הרב שך על ידי הוועד המאכלס לכהן כרב השכונה. הוא רכש דירה בשכונה ועבר להתגורר בה. לאחר שפנה אליו אדם שטען שהוא היה צריך להתמנות לרב השכונה. הודיע לוועד המאכלס שהוא מסרב לכהן כרב, חרף טענותיהם שמעולם לא היה כוונה למנות את אותו אדם לרב. בהמשך מונה הרב יצחק זילברשטיין לרב השכונה. בשנות ה-90 התמנה בהמלצת הרב שך לרב קהילת "נחלת משה" בבני ברק. בשנתיים האחרונות לחייו נחלש, ובמוצאי שבת י"ב בשבט נפטר בשנתו. בלווייתו השתתפו הרב שטיינמן והרב חיים קניבסקי. הספידוהו הרב שמואל יעקב בורנשטיין, הרב יעקב אדלשטיין, הרב גרשון אדלשטיין, הרב ברוך דב פוברסקי והרב ברוך דב דיסקין. הרב צבי, מונה לכהן במקומו ברבנות. הרב אברהם יצחק ליפקוביץ', בנו של הרב מיכל יהודה ור"מ בישיבת בית מדרש עליון. הרב שלמה גרוסברד (בנו של הרב שרגא גרוסברד) בין גיסיו, הרב חיים שלמה ליבוביץ, הרב פינחס שרייבר, החוקר הרב דב צבי רוטשטיין והרב עוזיאל משה רוטשטיין. דודו (מצד אמו) היה הרב מנדל קפלן ר"מ בישיבת פילדלפיה ובן דודו מצד אמו היה הרב יוסף ישראלזון, חתנו של הרב אלישיב. הוציא סדרת ספרים בשם שלמי תודה. על שבועות, יום טוב ועירוב תבשילין, תשנ"ז על חנוכה, תש"ס על פורים, תשס"א על סוכות וחול המועד, תשס"ו תלמידיו הוציאו את הספר שיעורי שלמי תודה, על ברכות, ימים נוראים, ירידת גשמים והלכות בישול בשבת, בני ברק תשע"א; וכן את קונטרס השמיטה, אלעד תשע"ז. כמו כן, תלמידיו מוציאים החל משנת תשע"ה עלון שבת בשם "שלמים בציון" ובו מחידושיו על התורה, הלכה ודרשותיו. יעקב אריה אריאל, ספר ללא שם הגאון בעל השלמי תודה רבי בן ציון פלמן זצ"ל, הו"ל אדר א' תשע"ט פלמן, שלום בן-ציון, שלמי תודה - חנוכה, ‏בני ברק 5767, באתר היברובוקס אבל ב"נחלת משה": הגאון רבי בן ציון פלמן זצ"ל, אתר כיכר השבת. הרב פלמן בישיבת פוניבז' שלום בנציון פלמן (1934-2015), דף שער בספרייה הלאומית לאחר עליית הקומוניסטים לשלטון, החלו לרדוף את הרבנים. הסב התחבא בעליית גג, ושהותו במחנק החלתה אותו. אור אלחנן עמוד קי"א. יעקב אריה אריאל, ספר ללא שם - הגאון בעל השלמי תודה רבי בן ציון פלמן זצ"ל, הו"ל אדר א' תשע"ט