laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרדכי טברסקי (שפיקוב)

רבי מרדכי משפיקוב (ה'תר"ח – י"ח בניסן ה'תרע"ד), היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת שפיקוב. נולד בשפיקוב לרבי מנחם נחום טברסקי משפיקוב ולשיינדל בת רבי דוד טברסקי מטולנה. נישא לחוה בתו של רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקה. לאחר פטירת אביו הוכתר רבי מרדכי לממלא מקומו. בתקופת כהונתו דאג רבות לרווחתם הכלכלית של לומדי התורה בעירו. כמו כן ייסד בעיר חברת ביקור חולים ופדיון שבויים והתאפיין באהבת ישראל נדירה. בחורף תרע"ד חלה ומצב בריאותו הלך והדרדר. בליל הסדר ירד בקושי רב ממיטתו לערוך את שולחן הסדר, וביום י"ח בניסן נפטר בגיל 66. רבי יצחק מנחם נחום טברסקי מרווה-רוסקה. חתן רבי ישכר דב מבעלז. מילא את מקום אביו ברווה רוסקה. נספה בשואה בשנת ה'תש"ב. רבי משה דוד טברסקי מרשקוב, חתן רבי שלמה זלמינא (השני) מרשקוב. מילא את מקום אביו ברשקוב. נספה בשואה בכ"ז בתשרי ה'תש"ב. פייגא אשת רבי שלום יוסף פרידמן משפיקוב, בן רבי דוד פרידמן מבוהוש. מילא את מקום חמיו בשפיקוב. חיה אשת רבי מנחם נחום מטריסק-ורשא מירל אשת רבי אשר בן הינוקא מסטולין. בעולמנו, הצפירה, 22 באפריל 1914 נקבר בקבר אחים בעיר אובידווקה.
רולס-רויס פנטום 3

רולס-רויס פנטום 3 (אנגלית: Rolls-Royce Phantom III) היא מכונית סלון, (לימוזינה), יוקרתית מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1936–1939. בסך הכל יוצרו 727 יחידות. הדגם אופיין על ידי מנוע V12 צילינדרים, אשר האיץ מ-0-96 קמ"ש ב-16.8 שניות. גוף ה-"רולס-רויס פנטום 3" נבנה על ידי חברת "Coachbuilder". סדאן, 4 דלתות קבריולה, 4 דלתות קבריולה, 2 דלתות, 2 מושבים רולס-רויס פנטום 3, שנת 1936 רולס-רויס פנטום 3, שנת 1937 רולס-רויס פנטום 3, שנת 1937 רולס-רויס פנטום 3, קבריולט, שנת 1937 רולס-רויס פנטום 3, מבט למושבים האחוריים רולס-רויס פנטום 3 רולס-רויס פנטום 3 רולס-רויס פנטום 3, קבריולט, 2 מושבים, 1939 רולס-רויס הנרי רויס רולס-רויס 10 כ"ס רולס-רויס V-8 (1905) רולס-רויס 30 כ"ס רולס-רויס סילבר גוסט רולס-רויס 15 כ"ס רולס-רויס 20 כ"ס רולס-רויס 20-25 כ"ס רולס-רויס 25/30 כ"ס רולס-רויס פנטום 1 רולס-רויס פנטום 2 רולס-רויס ריית (1938) רולס-רויס פנטום 4 רולס-רויס פנטום 5 רולס-רויס פנטום 6 רולס-רויס סילבר דאון רולס-רויס קמארג' רולס-רויס סילבר סראף רולס-רויס ריית (2013) מדיה וקבצים בנושא רולס-רויס פנטום 3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולס-רויס פנטום 3
סינבד: אגדת שבעת הימים

סינבד: אגדת שבעת הימים (באנגלית: Sinbad: Legend of the Seven Seas) הוא סרט הנפשה שהופק על ידי אולפני ההנפשה של דרימוורקס בשנת 2003. הסרט מבוסס על הדמות הספרותית "סינבד", אשר הופיעה ב"סיפורי אלף לילה ולילה". סינבד והפיראטים מתכוננים לגנוב את "ספר השלום" הקסום בעודו בדרכו לסירקוזה, תחת פיקודו של נסיך הכתר פרותאוס. פרותאוס היה פעם חבר ילדות של סינבד וסיפר לו שהחברות שלהם הייתה משמעותית יותר מהספר. סינבד ניסה לגנוב את הספר בכל זאת, אולם נמנע לעשות זאת כאשר מפלצת הים לווייתן תקף את הספינה. פרותאוס וסינבד נלחמו יחד במפלצת הים ולרגע הם ישבו את ההדורים ביניהם. כאשר נראה שהלווייתן חוסל, סינבד נפל מהספינה ופרותאוס נחלץ להצילו אולם נעצר על ידי הצוות. כאשר טבע בים, סינבד ניצל על ידי אריס, אלת המריבות היפהפייה, אשר הציעה לו ברכה בתמורה לספר השלום. סינבד והצוות הלכו לסירקוזה כדי לנסות לגנוב את ספר השלום פעם נוספת, אולם עזבו מבלי לעשות זאת. אריס צפתה זאת. היא שינתה צורה לסינבד וגנבה את הספר. בתגובה, גזר הדין של סינבד היה מוות. בעקבות זאת פרותאוס שלח את סינבד להחזיר את הספר, כשהוא מבטיח, שאם סינבד לא יחזור, הוא יוצא להורג במקומו. מרינה, ארוסתו של פרותאוס, מפליגה יחד עם סינבד על מנת לוודא שיצליח במשימתו ויציל את אהובה. כדי למנוע להם להצליח, אריס שלחה קבוצה של סירנות, אשר נכנסו ופיתו את האנשים בספינה של סינבד ללכת אחרי קולותיהן המזמרות, אולם הם לא פיתו את מרינה, אשר השיטה את הספינה בבטחה. מאוחר יותר, אריס שלחה רוק על מנת לתפוס את מרינה, אולם מרינה ניצלה על ידי סינבד. לאחר מלא סכנות, סינבד ומרינה הגיעו לממלכה של אריס, שם אריס סיפרה שהיא תכננה את התרגיל כדי שפרותאוס יוצא להורג במקום סינבד, וישאיר את סירקוזה ללא יורש. היא הסכימה להיכנע ולהחזיר את ספר החיים בתנאי שסינבד יספר את האמת שיחזור לסירקוזה, יורשע ויוצא להורג. היא נתנה את מילתה והסכימה לעסקה כאשר היא בלתי שבירה אפילו לאל. כאשר סינבד עונה לה שהוא יחזור, אריס קראה לו שקרן, והחזירה אותו ואת מרינה אל העולם המציאותי. סינבד הודה שאריס צדקה, והבין בתוכו שהוא היה שחצן. בסירקוזה הזמן של סינבד כמעט אזל. פרותאוס הכין את עצמו לגזר הדין, אולם ברגע האחרון, סינבד חזר ותפס את מקומו של פרותאוס. אריס הזועמת הגיעה פתאום והצילה את סינבד מהחרבות. סינבד הנדהם הבין שזה היה חלק מהמבחן שלה כשהוא הצליח להביס אותה שענה תשובה נכונה ואמיתי אחרי הכל. אריס הייתה עצבנית אבל היא קיימה את חלקה בעסקה והביאה את ספר החיים לסינבד. כאשר הספר הוחזר לסירקוזה, סינבד והצוות שלו עוזבים את סירקוזה לאזור אחר ומשאירים את מרינה מאחור. פרותאוס הבין שמרינה מתאהבת בסינבד אז הוא שחרר אותה מהתחייבותה אליו ושלח אותה להצטרף לסירתו של סינבד. בדיבוב העברי השתתפו גם אריאל פורמן, דב רייזר, יגאל מזרחי ולירון ברנס. מדיה וקבצים בנושא סינבד: אגדת שבעת הימים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סינבד: אגדת שבעת הימים "סינבד: אגדת שבעת הימים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר נטפליקס "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר AllMovie (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר Metacritic (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "סינבד: אגדת שבעת הימים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סינבד: אגדת שבעת הימים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבנר שץ, אלסנדבאד, סינבד, סינבראד, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2003 סינבד: אגדת שבעת הימים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
Level (חברת תעופה)

level הייתה מותג חברת תעופה זולה ספרדית שהוקמה על ידי קבוצת (International Airlines Group (IAG בכוונה ליצור חברה שתפעיל טיסות לטווח ארוך, בעלות נמוכה. החברה החלה להפעיל טיסות ב-1 ביוני 2017 עם שני מטוסים מדגם איירבוס A330-200, החברה טסה ליעדים באירופה, דרום וצפון אמריקה. לחברה אין כעת מטוסים בבעלותה (אף שהם ממותגיה בסכימת הצביעה שלה) וכל טיסותיה מופעלות על ידי מטוסי חברות תעופה אחרות - איבריה מברצלונה, OpenSkies מפריז ו- Anisec Luftfahrt מווינה. עם קבלת רישיון ההפעלה המבצעית שלה, צפויה החברה לפעול בצורה עצמאית. החברה פשטה את הרגל בסוף שנת 2021 עקב מגפת הקורונה. כל מטוסי האיירבוס מופעלים על ידי איבריה צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2018: מדיה וקבצים בנושא Level בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Level Level, ברשת החברתית פייסבוק Level, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Level, סרטונים בערוץ היוטיוב על החברה החדשה, סרטון באתר יוטיוב "חברת לואו-קוסט חדשה: 149$ מברצלונה לסן פרנסיסקו". ynet. 2017-03-18. נבדק ב-2017-03-20. "LEVEL חברת לואו קוסט טראנס אטלנטיק חדשה | בלב החדשות". בלב החדשות. 2017-03-19. נבדק ב-2017-03-20. LEVEL_en (@flywithlevelEN) | טוויטר, באתר twitter.com 2017, UBM (UK) Ltd. "LEVEL outlines planned June 2017 launch". Routesonline (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-03-20.{{cite news}}: תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link) "Level fleet". "Level Austria fleet". "Level France fleet".
מועדון הגולף קיסריה

מועדון הגולף בקיסריה הוא מועדון גולף בקיסריה, אשר הוקם בינואר 1961 על ידי משפחת רוטשילד. כשג'יימס דה רוטשילד סייר בעתיקות קיסריה, הוא נזכר במגרשי הגולף אותם הכיר מסקוטלנד, כשחקן ותיק החליט כי במקום יוקם מגרש גולף. אחרי מותו, הוחלט בקרן רוטשילד להגשים את שאיפתו ונציגה האנגלי של המשפחה, מקס רואו, קיבל את המשימה. הוא גייס לנושא ועדה מיוחדת ובה היו חברים (בין היתר) ראש העיר ירושלים טדי קולק ומנכ"ל משרד התיירות מאיר דה שליט. בראש הקבוצה עמד לא פחות מאשר שר החוץ דאז, אבא אבן. למשימה - עיצוב מגרש גולף בן 18 גומות נבחר האדריכל פרד סמית'. אחרי קשיים תכנוניים וניסיונות להתאים את סוג הדשא המיוחד לגולף לאקלים המזרח תיכוני, הוקם מגרש כשמתחתיו מערכת השקיה תת-קרקעית. בתחילת הדרך, נדרשו אנשי המועדון ובהם כאמור אבא אבן וטדי קולק לגייס שחקנים, וכן לעורר את דעת הקהל המקומית שכלל לא הכירה את המשחק. בטקס הפתיחה, בינואר 1961 נכחו שרים, חברי כנסת וכל השמנא והסלתא של מדינת ישראל באותה התקופה. ארבע שנים אחרי פתיחת מועדון הגולף בקיסריה, הוקם ב-1965 גם "איגוד הגולף הישראלי". לאורך השנים שופץ ושודרג מעת לעת המועדון, הוחלפו מערכות שונות, מה שהצריך כמובן משאבים רבים. מעת לעת פרצו גם מחלוקות בין השותפים לניהול המקום. ב-1980 אחרי סיום התקנת מערכת השקיה חדשה בעלות מיליוני שקלים, כונסה אספה כללית ובה נדרש הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד להגדיל את הסבסוד השנתי של המקום. הברון דחה את הדרישה והעביר את ניהול המועדון לחברה לפיתוח קיסריה. רשימה ארוכה ומכובדת של ידוענים הרבתה לפקוד את המקום ובהם כוכבי הקולנוע שון קונרי, קירק דאגלס, הזמר פרנק סינטרה וכן הבדרן והאמן דני קיי, שהיה אורח קבוע במועדון בכל ביקור שלו בישראל. גם נשיא המדינה חיים הרצוג ורעייתו אורה הרצוג היו חברים פעילים במועדון. עשרות שגרירים זרים ששירתו לאורך השנים בישראל מצאו במועדון מקום שהזכיר להם את ביתם. אלופת ישראל הראשונה בגולף, בשנת 1961, הייתה פרופ' אילנה רות ברמן. גם הספורטאית לטיסיה בק עשתה את צעדיה הראשונים על מגרש הגולף במועדון הגולף קיסריה, שם הוריה בחרו לקבוע את ביתם בשל חיבתם למשחק הגולף. לימים נבחרה לטיסיה ל"ספורטאית העשור" וזאת במסגרת חגיגיות 60 למדינת ישראל. ב-2009 נחנך מחדש מגרש הגולף, זאת אחרי שעוצב והשתנה ללא הכר על ידי האדריכל פיט דאי (אנ'), שנחשב לאחד מטובי המומחים בעולם לתכנון מגרשי גולף. דאי תכנן את מגרש הגולף בקיסריה תוך התחשבות בערכי הנוף והסביבה. ב-2010 נכנס מועדון הגולף קיסריה לרשימה היוקרתית של 1000 המגרשים הטובים בתבל. רשימה הנערכת על ידי חברת רולקס. כיום אורכו של המועדון הוא 6750 מטרים של מדשאות גולף וכולל למעשה שני מגרשים מרכזיים: האחד מגרש מקצועי של 18 גומות, היחיד בישראל העומד בתקנים בינלאומיים, ומגרש נוסף בן 9 גומות המשמש בעיקר לאימונים וללימוד המשחק. מ-1961, אחת לארבע שנים מארח המועדון את משחקי המכביה. מועדון זה העניק לעיר קיסריה את שמה בשפת הסימנים הישראלית, המדמה חבטה במחבט גולף. מדיה וקבצים בנושא מועדון הגולף קיסריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועדון הגולף קיסריה שרה לנסמן, שרה לנסמן - שפת סימנים ישראלית ערים ומקומות בישראל!, באתר יוטיוב, ‏27 באוקטובר 2017 (בשפת הסימנים הישראלית)
מוחמד דיב זיתון

מוחמד דיב זיתון (מערבית: محمد ديب زيتون; נולד ב-20 במאי 1951) הוא גנרל סורי, אשר שימש כראש מינהל הביטחון הכללי, סוכנות הביון האזרחית החשובה ביותר בסוריה בשנים 2012–2019. מקורב לנשיא סוריה בשאר אל-אסד. דיב זיתון נולד בדמשק למשפחה מוסלמית סונית. אביו היה סרג'נט (סמל) בצבא סוריה. בנובמבר 1971 השלים קורס קצינים ארוך של 3 שנים והחל לשרת בגדוד ח"יר ממוכן בדרגת סגן. המשיך להתקדם בסולם הדרגות, עד שהגיע להיות מפקד הדיוויזיה הממוכנת ה-10, תפקיד אותו מילא עד 2007, אז מונה לסגן ראש מינהל הביטחון הכללי. במסגרת תפקיד זה, השתתף בחקירת ההתנקשות (שהתרחשה בדמשק) בעימאד מורנייה, ראש הזרוע הצבאית של חזבאללה, שלפי מקורות זרים בוצעה על ידי המוסד. ב-2009 מונה לראש מינהל הביטחון הפוליטי, לאחר שראש הארגון הקודם הודח בגלל מעורבות בארגון הברחות בגבול עם עיראק. כשהחלה ההתקוממות בסוריה ב-2011, דיב זיתון מונה לחבר בקבוצה של 9 בכירים במשטר אסד, אשר מונתה על מנת להתמודד עם ההפגנות ולתאם את הפעולות האלימות נגד המפגינים. במאי 2011, האיחוד האירופי החליט להטיל על דיב זיתון (יחד עם עשרות אישים סורים נוספים) סנקציות אישיות בשל היותו "מעורב באלימות נגד מפגינים". לאחר פיצוץ 18 ביולי 2012 בדמשק, שבו נהרגו מספר בכירים במשטר אסד, הוחלט למנותו לתפקיד ראש מינהל הביטחון הכללי. כתבה על אנשי 'החוג הפנימי' של אסד, כולל את דיב זיתון כתבה על ההתנקשות (באנגלית) הנוסח הרשמי של החלטת האיחוד האירופי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון הייטן

ג'ון הייטן (באנגלית: John E. Hyten) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כסגן יושב ראש המטות המשולבים. הייטן נולד ב-18 ביולי 1959 בהאנטסוויל שבאלבמה. למד הנדסה באוניברסיטת הרווארד במסגרת מלגה מתוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית. ב-1981 סיים את לימודיו והתגייס לחיל האוויר. שירת כקצין הנדסה בבסיס חיל האוויר גונתר (כיום בסיס מקסוול), ראש ענף פיתוח תוכנה וראש יחידת הרכש בבסיס הלוויינים של חיל האוויר בלוס אנג'לס. מילא תפקידי מטה במשרד מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית, בפיקוד החלל של ארצות הברית, במטה חיל האוויר ובמטות המשולבים. בשנים 1996–1998 פיקד על טייסת מבצעי החלל 6 המפעילה לווייני מזג אוויר. ביולי 2004 מונה למפקד להק החלל 595, בעת שעסקה בהכשרת כוח אדם לתחום הפעלת מערכות החלל ובניסויים מבצעים של מערכות חלל. בין אפריל 2005 למאי 2007 פיקד על כנף החלל 50, המפעילה לווייני תקשורת, לווייני GPS, לוויני מזג אוויר, לוויני ריגול ועוד. במסגרת זו הוצב במשך כחצי שנה בבסיס של מפקדת כוחות חיל האוויר של פיקוד מרכז של ארצות הברית במזרח התיכון. שימש ראש מחלקה בפיקוד החלל של חיל האוויר, באגף המבצעים במטה חיל האוויר ובמשרד מזכיר חיל האוויר. במאי 2012 מונה לסגן מפקד פיקוד החלל של חיל האוויר. באוגוסט 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד החלל של חיל האוויר, בנובמבר 2016 מונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית במחלקת ההגנה. בנובמבר 2019 מונה לסגן יושב ראש המטות המשולבים. הוא כיהן בתפקיד עד נובמבר 2021. להייטן תואר שני בניהול מאוניברסיטת אובורן ותואר ראשון בהנדסה ומדע שימושי מאוניברסיטת הרווארד. הוא נשוי ללורה ואב לשניים. מדיה וקבצים בנושא ג'ון הייטן בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית 'The world is still a very dangerous place': Gen. Hyten takes helm of StratCom at a time of increasing global tensions, אומהה וורלד הרלד, 4 בנובמבר 2016 פרידה מג'ון היידן בטוויטר, 19 בנובמבר 2021
לוריין לוצוף

לוריין לוצוף-אברמסון (באנגלית: Lorraine Lotzof Abramson; נולדה בשנת 1946), היא אתלטית יהודייה-דרום אפריקאית בעבר, אלופת המכביה השביעית (1965) בריצות 100 מטר, 200 מטר ו-400 מטר. מחברת הספר - "My Race: A Jewish Girl Growing Up Under Apartheid in South Africa", לשם הספר משמעות כפולה, הגזע שלי והמרוץ שלי. לוצוף נולדה וגדלה למשפחת מהגרים יהודים ממזרח אירופה בעיירה קטנה שבפרובינציה מדינת אורנג' החופשית. אמה ילידת יוהנסבורג ואביה היגר עם משפחתו בשנת 1921 לדרום אפריקה מלודזה, לטביה וגידל בקר בחווה. בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכתה לוצוף בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי דבורה טרנר מבריטניה (12.1 שניות) ולפני מדלין ברגמן מאוסטרליה (12.4 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.9 שניות, אחרי מדלין ברגמן שקבעה שיא מכביה חדש של 25.1 שניות ודבורה טרנר (25.9 שניות). ב-1962 קראה העצרת הכללית של האומות המאוחדות להחרים את דרום אפריקה בשל משטר האפרטהייד שהונהג בה. הוועד האולימפי הבינלאומי אסר על דרום אפריקה להשתתף במשחקים האולימפיים ובכך נמנעה ממנה ההשתתפות באולימפיאדה, החלטה שהיא תמכה בה. בתחרויות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו באוגוסט 1965 זכתה לוצוף ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא מכביה חדש של 11.9 שניות, לפני מרים סידרנסקי (12.2 שניות) וחנה סמוך (12.5 שניות), שתיהן מישראל בריצת 200 מטר בשיא מכביה חדש של 25.0 שניות, לפני מרים סידרנסקי (25.5 שניות) וגיסון מאוסטרליה (26.9 שניות) וברצת 400 מטר בשיא יסוד חדש של 59.4 שניות, לפני חנה צדיק מישראל (1:00.1 דקות) ובאומן מבריטניה (1:00.4 שניות). על אף שניבחרה למשלחת האמריקאית למכביה השמינית היא לא השתתפה בה מאחר שהייתה בהריון. לוצוף חזרה להשתתף בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 הפעם כנציגת ארצות הברית וזכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.03 שניות, אחרי אלה קציר מישראל (25.77 שניות) ולפני ג'נין קפלן מרודזיה (26.51 שניות) ומדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.59 שניות, אחרי אסתר שחמורוב שקבעה שיא מכביה חדש של 11.75 שניות ואלה קציר (12.26 שניות), שתיהן מישראל. במכביה הכירה לוצוף את השחיין האמריקאי ריצ'רד אברמסון. שלוש שנים לאחר מכן היא נישאה לו ביוהנסבורג. בעקבות נישואיה עזבה את משפחתה בדרום אפריקה ועברה להתגורר בארצות הברית. אברמסון היה נשיא מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. ב-1 באוקטובר 2010 יצא לאור ספרה האוטוביוגרפי - My Race: A Jewish Girl Growing Up Under Apartheid in South Africa ב-17 בינואר 2016 נפטר בעלה. בשנת 1968 זכתה לוצוף בתואר אתלטית השנה בדרום אפריקה. מעריב לספורטאים - אלופי המכביה ה-7, מעריב, 1 בספטמבר 1965 Running for her life: S. African recalls life as athlete and Jew, September 1, 2010, by Elaine Durbach, NJ Jewish News One to One: Lorraine Lotzof Abramson, באתר YouTube, 1 באוקטובר 2012 (באנגלית) Tribute to Lorraine and Richard Abramson, באתר YouTube, 6 בדצמבר 2012 (באנגלית) אמש במכביה, דבר, 15 ביולי 1973 My Race: A Jewish Girl Growing Up Under Apartheid in South Africa, October 1, 2010, by Lorraine Lotzof Abramson (Author) Richard Abramson, AllianceBernstein Veteran, Dies at 70, By Nancy Moran, Jan. 17 2016, Bloomberg
דארן מקדיו

דארן מקדיו (באנגלית: Darren W. McDew; נולד ב-29 בספטמבר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד התובלה במחלקת ההגנה של ארצות הברית. מקדיו נולד ברנטול (אנ') שבאילינוי. ב-1982 סיים את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תדלוק ותובלה. בשנים 1997–1999 פיקד על טייסת התובלה 14. ביולי 2000 מונה למפקד להק המבצעים של כנף תובלה 62 ובמסגרת זו שימש מפקד כוח המשלוח למזרח התיכון לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בינואר 2002 מונה למפקד כנף תובלה 375 (מטוסי תובלה מקדונל דאגלס C-9 ומטוסי C-37). ביולי 2003 מונה לקצין קישור לסנאט בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. בינואר 2005 מונה למפקד כנף תובלה 43 (מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס), בתפקיד זו שימש בתחילת 2006 גם כמפקד כוחות התובלה באזור דרום-מערב אסיה. ביולי 2006 מונה לסגן מפקד חיל האוויר ה-18 (שמשימתו תובלה אווירית) ובנובמבר 2007 עבר לשרת בפנטגון, תחילה כעוזרו של מזכיר חיל האוויר ולאחר מכן כסגן ראש מחלקת תכנון במטות המשולבים. בדצמבר 2010 מונה למפקד כוחות חיל האוויר בוושינגטון די. סי. בבסיס אנדרוז. באוגוסט 2012 מונה למפקד חיל האוויר ה-18. במאי 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר. באוגוסט 2015 מונה למפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית במחלקת ההגנה. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. במהלך שירותו צבר מעל 3,300 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג KC–135‏, בואינג C-17‏, לוקהיד C-14 סטארליפטר, מקדונל דאגלס C-9‏, לירג'ט C-21, לוקהיד C-130 הרקולס, C-37,‏ ומסוקי בל UH-1N. מקדיו נשוי לאוולין והם הורים לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא דארן מקדיו בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית תצהיר וקורות חיים באתר לשכת הפרסום הממשלתית של ארצות הברית
בן ציון אלקלעי

הרב בן ציון אלקלעי (ה'תרי"ח, 1858– כ' באב ה'תרע"ג, 1913) היה שד"ר מטבריה, מורה צדק בחברון ומחבר ספרים רבים. נולד ברבאט שבמרוקו בשנת 1858 (ה'תרי"ח) לרחל ולרב משה, צאצאו של הרב מאיר אלקלעי, שהיה מעשרת היהודים הראשונים שעלו ארצה מטורקיה עם הרב חיים אבולעפיא להתיישב בארץ ישראל. בהיותו כבן 8 התעוור לאחר מחלת אבעבועות רוח שבה חלה, ואביו התמסר ללמדו בעל פה. הודות לכך כבר בגיל צעיר התפרסם בעירו כבעל זיכרון מיוחד. בסוף שנת 1873 (ה'תרל"ד) עלה לארץ ישראל יחד עם אביו והשתכן בטבריה. לאחר תקופה קצרה התייתם מאביו, והעול לפרנסת אמו ומשפחתו נפל על כתפיו. בתקופה זו נכנס ללמוד בישיבות המקומיות אצל רבני טבריה. בשנת 1888 (ה'תרמ"ח) יצא בשליחות "קופת רבי מאיר בעל הנס" לערי מרוקו למשך כשנתיים וחצי. בסיום שליחותו יצא בשליחות עצמית לתוניס, אלג'יריה וטריפולי שבלוב. בשנת 1895 (ה'תרנ"ה) יצא בשליחות נוספת לאלג'יריה ולוב מטעם העדה הספרדית בחיפה לצורך איסוף כספים לבניית בית העלמין בעיר, ובהמשך אף נסע למצרים כדי להדפיס חלק מספריו. הוסמך להוראה על ידי הרב יעקב שאול אלישר והרב יצחק אבולעפיה. בחודש אפריל 1902 (ניסן ה'תרס"ב) עבר להתגורר בחברון בעצת הרב יעקב שאול אלישר, ומונה שם למורה צדק על ידי הרב חיים חזקיהו מדיני. כשזה האחרון הלך לעולמו בשנת 1905 (ה'תרס"ה), הוא עבר להתגורר בירושלים. בשנת 1908 (ה'תרס"ח) לערך יצא בשליחות מטעם ועד העדה המערבית בירושלים לאלג'יריה וללוב יחד עם בנו אהרון מנצור. בחודש אוגוסט 1912 (אלול ה'תרע"ב) יצא בשליחות אחרונה לאלג'יריה מטעם ישיבת המקובלים בית אל יחד עם בנו הנ"ל. הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים, הרב חיים חזקיהו מדיני והרב חיים ברלין, הסכימו על פסקיו וכתבו הסכמות לספריו. הלך לעולמו ב-23 באוגוסט 1913 (כ' באב ה'תרע"ג) ונקבר בירושלים. בשל עיוורונו, את חיבוריו הכתיב בפני בניו או אחרים, והם העלו אותם על הכתב: עשיר ורש - תוכחת על העשיר הקמצן במשל ובמליצה, ירושלים ה'תרמ"ד הלכה רווחת - פירוש על שו"ת הלכות קטנות (לרבי יעקב חגיז), שני חלקים, ירושלים ה'תרמ"ה כסאות למשפט - בענייני שכר ועונש, הלכות הדיינים ושו"ת, ירושלים ה'תרס"ג חמדת ירושלים - מעלת עיר הקודש ירושלים והגאולה, כולל תיקון חצות, ה'תרס"ט קריה נאמנה - פלפול עצום על סדר א"ב שער ציון - שו"ת כוס עיקרים - על י"ג העיקרים של הרמב"ם, נגד מתנגדיו תקנת עגונות - דינים ופסקים בנוגע לנשים המגורשות בניגוד להלכה קול ריחים ועוצר רחם - פסק דין ארוך בעניין טחינת חיטה על ידי הסילנדרי אנחה מרווחת - כתב יד חלק מחיבוריו, שו"ת וחידושים נותרו בכתב יד משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 90 - 91) דוד תדהר (עורך), אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו (עמ' 3842) חכם בן ציון אלקלעי, באתר החכם היומי בן ציון אלקלעי, בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, מאת משה דוד גאון, באתר HebrewBooks דוד תדהר (עורך), "בן ציון אלקלעי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3842 שמואל נח גוטליב, ירושלים: הרב ר' בן ציון אלקלעי, באתר אוהלי שם בן ציון אלקלעי, באתר "החכם היומי" בנציון בן משה אלקלעי (1858-1913), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון בנציון בן משה אלקלעי, בספרייה הלאומית אביו היה יליד ניש שבסרביה שהתגורר תחילה בארץ ישראל, ולאחר שהיה בשליחות כשד"ר במרוקו מתו אשתו וילדיו ברעידת האדמה שהתרחשה בהרי הגליל בשנת 1837, החליט להתגורר ברבאט. לפי שמואל נח גוטליב, אביו נולד בטבריה. לפי שמואל נח גוטליב, עבר בשנה זו להתגורר בירושלים
לבנית

לבנית (שם מדעי: Egretta) היא סוג של עופות מים ממשפחת האנפתיים. לא כל המינים המכונים "לבנית" שייכים לסוג זה. למשל, לבנית גדולה שייכת לסוג אנפה. הלבנית היא עוף שצבעו לבן, אפור או סגול בהיר. היא מצויה לחופי ימים, ביצות או אגמים. היא בעלת רגליים עם קרומי שחייה ומקור צהוב, ארוך וחד, באמצעותו היא חוטפת דגים וצפרדעים מהמים. לחלק מהלבניות נוצות ראש פרועות. הלבניות חיות ברחבי כל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל. סוג לבנית (Egretta) מין לבנית קטנה (Egretta garzetta) מין אנפית הצל (Egretta ardesiaca) מין אנפית השלג (Egretta thula) מין לבנית אדמדמה (Egretta rufescens) מין לבנית אפרורה (Egretta vinaceigula) מין לבנית לואיזיאנה (Egretta tricolor) מין אנפה לבנת-פנים (Egretta novaehollandiae) מין אנפה כחולה קטנה (Egretta caerulea) מין לבנית שונית פסיפית (Egretta sacra) מין לבנית ים סוף (Egretta gularis) מין לבנית דימורפית (Egretta dimorpha) מין לבנית סינית (Egretta eulophotes) מין אנפה צבועה (Egretta picata) מיני אנפית הבקר שויכו בעבר לסוג אך כיום שייכים לסוג נפרד בעוד המינים לבנית גדולה ולבנית בינונית הועברו לסוג אנפה. לבנית אדמדמה אנפה לבנת-פנים לבנית ים סוף לבנית קטנה מדיה וקבצים בנושא לבנית בוויקישיתוף לבנית, באתר ITIS (באנגלית) לבנית, באתר NCBI (באנגלית) לבנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לבנית, באתר GBIF (באנגלית)
אריק השנים עשר, מלך שוודיה

אריק השנים עשר, או אריק מגנוסון (בשוודית: Erik Magnusson;‏ 1339 – 21 ביוני 1359) היה בנו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה שמרד בו ומלך על חלק משוודיה משנת 1356 ועד מותו. הוא נשא לאישה את ביאטריס, בתו של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1343 נבחרו אריק ואחיו הוקון כיורשי הכתר לשוודיה ולנורווגיה, בהתאמה. העובדה שב-1355 עלה הוקון לכס המלוכה הנורווגי (ובכך פוצל האיחוד בין שתי הממלכות), בעוד שאריק לא קיבל שום תפקיד במועצה המלכותית השוודית, גרמו ככל הנראה להחלטתו להוביל מרד כנגד אביו. ב-1357 נאלץ מגנוס הרביעי עקב המרד לחלוק את השליטה בשוודיה עם בנו אריק, שקיבל את השליטה על רוב חלקה הדרומי של שוודיה ועל פינלנד. ב-1359 אוחדה שוודיה מחדש בעקבות התפייסות בין האב לבין הבן והשניים משלו כמלכים-שותפים עד למותו של אריק כמה חודשים לאחר מכן. כאשר גסס אריק הוא האשים את אמו, בלאנש מנאמור, בהרעלתו. זמן קצר לאחר מותו מתה גם רעייתו ביאטריס. הסברה המקובלת היא שהשניים מתו כתוצאה ממגפת המוות השחור. מדיה וקבצים בנושא אריק השנים עשר, מלך שוודיה בוויקישיתוף Eric the Rebel (1339 - 1359) - Find A Grave Memorial ההתייחסות למושא ערך זה בשם "אריק השנים עשר", היא למעשה ביטוי אנכרוניסטי, שכן הראשון מבין מלכי שוודיה שקרא לעצמו בשם אריק עם מספור מלכותי, היה אריק הארבעה עשר (מלך בשנים 1560–1568), שאימץ את מספורו על פי היסטוריה בדיונית של שוודיה. גם אם בודקים בתקופות פרהיסטוריות, לא ידוע על מספר כה רב של מלכים בשם אריק לפני נשוא ערך זה. בכל אופן הוא לא נקרא כך בימי חייו.
אנפות לילה

אנפות לילה (שם מדעי: Nycticoracinae) היא תת-משפחה של עופות מים ממשפחת האנפתיים הפעילים בעיקר בשעות הלילה. כמה חוקרים משייכים תת-משפחה זו לתת-משפחת האנפות (Ardeinae). עופות אלה קטנות יחסית ובעלות "כיפה" שחורה על ראשם. הם מצויים בעיקר בביצות של מים מתוקים וחלקם חיים רק באזורים הטרופיים. תת-משפחה אנפות לילה (Nycticoracinae) סוג אנפת לילה (Nycticorax) מין אנפת לילה מצויה (Nycticorax nycticorax) מין אנפת לילה אדמונית (Nycticorax caledonicus) סוג ומין יחיד אנפת לילה אמריקאית (Nyctanassa violacea) סוג אנפת לילה אפרו-אסייתית (Gorsachius) מין אנפת לילה יפנית (Gorsachius goisagi) מין אנפת לילה לבנת-אוזן (Gorsachius magnificus) מין אנפת לילה לבנת-גב (Gorsachius leuconotus) מין אנפת לילה מלאית (Gorsachius melanolophus)
אנפת לילה

אנפת לילה (שם מדעי: Nycticorax) הוא סוג של עוף מים מתת-משפחת אנפות לילה שבמשפחת האנפתיים הפעיל בעיקר בשעות הלילה. עופות אלה הם בעלי גוף לבן, ראש כהה, עיניים אדומות וציצה כהה מאחורי ראשם. הם בעלי מקור ארוך, עבה וכהה איתו הם משתמשים כדי לחטוף דגים קטנים מהמים. הם חיים רק בחצי העולם הישן ואינם מצויים באמריקה. הם מצויים בעיקר באזורים הטרופיים וסביב מקווי מים מתוקים שונים. אנפת לילה מצויה (Nycticorax nycticorax) - מצויה בישראל אנפת לילה אדמונית (Nycticorax caledonicus) Nycticorax megacephalus - נכחד Nycticorax duboisi - נכחד Nycticorax mauritianus - נכחד Nycticorax olsoni - נכחד Nycticorax kalavikai - נכחד Nycticorax fidens - נכחד ישנם עוד מינים נכחדים שלא קיבלו שם מדעי, ביניהם אנפה מהאי אוה, ליפוקה ואנפה שחיה באוליגוקן בפיום. מדיה וקבצים בנושא אנפת לילה בוויקישיתוף אנפת לילה, באתר ITIS (באנגלית) אנפת לילה, באתר NCBI (באנגלית) אנפת לילה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנפת לילה, באתר GBIF (באנגלית)