המשחקים הגאים

המשחקים הגאים (באנגלית: Gay Games), או בשם הלא פורמלי אולימפיאדת הגייז, הם אירוע עולמי של תחרויות ספורט רב-ענפיות ואירועי תרבות מגוונים, המתקיים אחת לארבע שנים ומאורגן עבור נשים וגברים המזהים עצמם כלהט"ב. המשחקים הגאים הראשונים התקיימו בשנת 1982 בסן פרנסיסקו ונוסדו על ידי ד"ר טום ואדל, רופא בכיר ואתלט אמריקאי, ומתקיימים מאז אחת לארבע שנים. אף שמדובר בתחרויות, אופי האירוע אינו תחרותי והמשחקים הם ברוח השוויון והשיתוף האוניברסליים. ואדל הגדיר את המשחקים הגאים כ"רעיון חדש, מהבחינה הזאת, שלמרות היותו ספורט הוא מבוסס על קבלה יותר מאשר על גירוש. כל אחד מורשה לקחת חלק במשחקים האולימפיים הגאים, בלי קשר לגזע, מין, מוצא, לאום, נטייה מינית או יכולת אתלטית". על מנת להתקבל למשחקים הגאים אין צורך בתקן מינימום להישגים, ודי ברצון להתחרות. כאירוע שהדגש בו הוא על תרבות של שוויון וקבלה יותר מאשר על תחרותיות, קרוי כל אירוע בשם ייחודי, הנילווה לשנת קיומו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. האירוע השלישי, החגיגה, נערך בוונקובר, קנדה מה-4 באוגוסט ועד ל-11 באוגוסט 1990. בין המשתתפים היה השחיין אלוף אולימפי, אלוף משחקים הפאן-אמריקאיים ואלוף האוניברסיאדה ברוס הייז ובכך היה לאלוף האולימפי הראשון והיחידי שהשתתף וזכה במשחקים אלו. האירוע הרביעי, האחדות, נערך בניו יורק, ארצות הברית מה-18 ביוני ועד ל-25 ביוני 1994. בין המשתתפים היה מארק צ'טפילד שיאן אולימפי. במהלך המשחקים, שני ספורטאים אולימפיים יצאו מהארון. אחד מגדולי הקופצים למים בכל הזמנים, האלוף האולימפי ואלוף העולם גרג לוגניס מארצות הברית וסגן האלוף האולימפי באיגרוף (עד 60 ק"ג) מארק לדוק (ברצלונה 1992) מקנדה. האירוע החמישי, החברות, נערך באמסטרדם ארנה שבאמסטרדם, הולנד מה-1 באוגוסט ועד ל-8 באוגוסט 1998, לראשונה מחוץ לצפון אמריקה, באירופה. דנה אינטרנשיונל זמרת טרנסג'נדרית מישראל שזכתה באירויזיון שלושה חודשים לפני כן, הייתה הפרזנטורית של האירוע והופיעה בטקס הפתיחה. בטקס הפתיחה הופיעו עוד: ז'אן-פול גוטייה, מרטינה נברטילובה נאמה מעל מסכי ענק, בנות וית'ר (אנ') עם הלהיט הגדול שלהן איטס ריינינג מן (אנ') ואמנים נוספים. אלוף עולם בשחייה ואלוף הפאן פסיפיק בשחייה דן ויטץ' ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים בשחייה אלכס קוסטיץ' שניהם מארצות הברית, השתתפו וזכו במשחקים אלו. האירוע השישי, תחת שמיים חדשים, נערך בסידני, אוסטרליה מה-2 בנובמבר ועד ל-9 בנובמבר 2002. בשנת 2001 קבעה התאחדות המשחקים הגאים כי האירוע השביעי במספר בשנת 2006 יתקיים בעיר מונטריאול, קנדה. בהמשך, בעקבות חילוקי דעות קשים, בסוף שנת 2003 בין ההתאחדות לבין הוועדה המארגנת במונטריאול, החליטה ההתאחדות לבטל את האירוע במונטריאול ולהעבירו לשיקגו, ארצות הברית. ההתאחדות ערכה מכרז בין לוס אנג'לס ושיקגו שהשתתפו במכרז הקודם לאירוח האירוע של שנת 2002. שלוש נקודות מרכזיות היו במחלוקת: גודל האירוע גודל התקציב שקיפות כלכלית הוועדה המארגנת תכננה אירוע ענק עם 24,000 משתתפים, גדול פי שניים מהמשחקים הגאים שנערכו בסידני 2002, ואילו ההתאחדות הייתה מעוניינת באירוע קטן יותר ותקציב שמרני. כמו כן, התעוררה בעיה כלכלית ולא הייתה שקיפות כלכלית מספיקה לדעתה של ההתאחדות. הוועדה המארגנת של מונטריאול לא ויתרה והחליטה לייסד אירוע ספורט ותרבות דומה בשם האאוטגיימס העולמי הראשון במימון התאחדות הספורט הבינלאומי של ההומואים והלסביות וכן תמיכה של מחוז קוויבק וממשלת קנדה. האירוע החדש נערך מ-26 ביולי ועד 5 באוגוסט והשתתפו בו כ-10,248 ספורטאים ו-1,500 משתתפים בכנסים בינלאומיים בנושאים להט"בים וזכויות אדם. את האירוע הפעילו 5,200 אנשים בהתנדבות. מארק טוקסברי אלוף אולימפי קנדי, שימש בוועד המנהל של האאוטגיימס העולמי הראשון שנערך במונטריאול ועוזר הנשיא. בעקבות הפיצול, נאלצו רבים מהמשתתפים לבחור בין שני האירועים שנערכו בהפרש של שבוע ימים זה מזה. טקס הסיום של המשחקים הגאים בשיקגו נערך ב-22 ביולי ואילו טקס הפתיחה של האאוטגיימס העולמי הראשון החל ב-29 ביולי. הקרבה בין האירועים, הפיצול והאילוצים הספורטיביים גרמו לירידה באיכות התחרויות בשני האירועים גם יחד. עבור משתתפים שבאו מיבשות אחרות או מארצות רחוקות, הקרבה בין האירועים הן מבחינת הזמן והן מבחינת המיקום, היווה יתרון וחיסכון כלכלי. המשחקים הגאים בשיקגו הסתיימו ללא חוב כספי וכל החשבונות שולמו. לעומתו האאוטגיימס העולמי הראשון סיים בגירעון של 5.3 מיליון דולר קנדי. האאוטגיימס העולמי השני, נערך מ-25 ביולי ועד 2 באוגוסט 2009 בקופנהגן, דנמרק והאאוטגיימס העולמי השלישי, נערך מ-31 ביולי ועד 11 באוגוסט 2013, באנטוורפן, בלגיה. ב-16 במרץ 2005 התאחדות המשחקים הגאים הודיעה שהערים המועמדות לאירוח האירוע השמיני הן: קלן, יוהנסבורג ופריז. בסופו של דבר, במפגש השנתי שנערך בשיקגו ב-14 בנובמבר 2005 זכתה העיר קלן, גרמניה לארח את המשחקים הגאים מספר שמונה בשנת 2010. ב-17 במרץ 2009 התאחדות המשחקים הגאים הודיעה שהערים המועמדויות לאירוח האירוע התשיעי הן: בוסטון, מסצ'וסטס, קליבלנד ווושינגטון די. סי.. בסופו של דבר, במפגש השנתי שנערך בקלן ב-29 בספטמבר 2009 זכתה העיר קליבלנד, אוהיו לארח את המשחקים הגאים מספר תשע בשנת 2014. באוקטובר 2013 התאחדות המשחקים הגאים הודיעה שהערים המועמדות לאירוח האירוע התשיעי הן: פריס, לימריק ולונדון. במפגש השנתי שנערך בקליבלנד העיר פריס לארח את המשחקים הגאים מספר עשר בשנת 2018 המשחקים הללו נועדו להתקיים כבר ב-2022 אך נדחו לנובמבר 2023 בין השאר בשל מגבלות הקורונה בעיר המארחת הונג קונג. כמו כן הוחלט לפצל את המשחקים וכך יארחו אותם במקביל הונג קונג וגוודלחרה במקסיקו וענפי הספורט יפוצלו בין המארחות. עד שנת 1998 לא יצאה מישראל נבחרת מסודרת כלשהי. בתחרויות עצמן השתתפו ספורטאים ישראלים בודדים באופן פרטי. אך למרות הנוכחות הצנועה של ספורטאים גאים מישראל במשחקים העולמיים, העיר תל אביב המקדמת תיירות בינלאומית גאה, הגישה הצעה לאירוח המשחקים ב-2022 כשבהמשך נסוגה משלבי הבחירה הסופיים והצהירה כי בכוונתה להתמודד על אירוח המשחקים ב-2026 אך לא נכללה גם בין המועמדות הסופיות לאירוח ב-2026. יונתן דנילוביץ' השתתף בריצת מרתון. לראשונה בתולדות מדינת ישראל יצאה נבחרת, שיזם והוביל שלמה שאול (שחייה), בת 39 ספורטאיות וספורטאים להשתתף באירוע, במימון עצמי. הנבחרת כונתה "גלית" ("Gay And Lesbian Israel Team"). הנבחרת השתתפה בענפי ספורט רבים, בהם: אופניים, אתלטיקה, באולינג, כדורסל נשים, סקווש, ריקודים סלוניים ושחייה. הבמאי רן קוצר צילם סרט תעודה על המשלחת "משחקים עליזים" שיצא לאקרנים בשנת 1999. אמיר ברטורה (קטגוריית גיל 29-18) ‏ רכיבה של 1.5 שעות התחרות נערכה בבריכה אולימפית הדס סנדלר (קטגוריית גיל 29-25): ‏ 100 מטר גב ‏ 200 מטר גב ‏ 400 מטר חופשי ‏ 200 מטר חופשי ברק עטר (קטגוריית גיל 34-30) ‏ 800 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.75 דקות ‏ 400 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.96 דקות ברברה בקר (קטגוריית גיל 54-50) ‏ 50 מטר גב נבחרת בת 10 ספורטאים וספורטאיות יצאה להשתתף באירוע, במימון עצמי. הנבחרת השתתפה בענפי ספורט בהם: אתלטיקה, באולינג, טריאתלון, סקווש ושחייה. אחראי על הנבחרת היה יובל חץ. התחרות נערכה בבריכה האולימפית במרכז ספורט המים הבינלאומי סידני ברק עטר (קטגוריית גיל 39-35) ‏ 1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:15.65 דקות ‏ 800 מטר חופשי בתוצאה של 9:35.48 דקות ‏ 400 מטר חופשי בתוצאה של 4:33.41 דקות ‏ 200 מטר גב בתוצאה של 2:26.90 דקות יובל חץ (קטגוריית גיל 34-30) ‏ מרוץ נגד השעון ל-15 ק"מ (21.54 דקות) ‏ מרוץ נגד השעון קבוצתי (קבוצה מעורבת ממספר מדינות) ל-22.5 ק"מ. רות (קטגוריית גיל 44-40) ‏ 8.5 ק"מ בתוצאה של 22.09 דקות ‏ מרוץ נגד השעון קבוצתי (קבוצה מעורבת ממספר מדינות) ל-15 ק"מ. לא יצאה משלחת מסודרת מישראל, אך באירוע עצמו השתתפו 7 ספורטאים וספורטאיות מישראל באופן פרטי. יובל חץ ‏ מרוץ נגד השעון ל-10 מייל בתוצאה של 29.31 דקות ‏ מרוץ כביש ל-40 ק"מ ‏ מרוץ נגד השעון קבוצתי, ביחד עם עוד שלושה רוכבים מסנט לואיס, ארצות הברית. משלחת בראשותם של יניב ויצמן ואדיר שטיינר ועשרה ספורטאים מישראל השתתפו במשחקים בתחרויות בשחייה, באתלטיקה, ובטריאתלון בתמיכתה של עיריית תל אביב יערך במשחקים ערב תרבות תל אביבי-ישראלי בהפקתו של די ג'יי יואב ארנון, שבמסגרתו הופיעו זמרים, אמני דראג ודי ג'יי תל אביביים מובילים. הנבחרת הישראלית זכתה במדליית כסף אחת. משלחת ישראלית מטעם אגודת הלהט"ב השתתפה באירוע, בראשות מנכ"לית האגודה ומיכל שר חברת הוועד המנהל ובחסות "אדידס". המשלחת כללה 7 ספורטאים שזכו כולם במדליות, 10 מדליות בסך הכל, מהן 4 מדליות זהב, 4 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד. במסגרת אירועי התרבות במהלך המשחקים הופיעה הזמרת הישראלית מיטל דה רזון. אליה הצטרפו משלחת של אמנים, ביניהם אמיר פרישר גוטמן ודי ג'יי יואב ארנון. אביב קולן ‏ חצי מרתון בתוצאה של 1:24:22 שעות ‏ ריצת 5000 מטר בתוצאה של 18:46.5 דקות חני כרמל ‏ ריצת 10000 מטר בתוצאה של 48:40 דקות ברק גרשון ‏ טריאתלון בתוצאה של 1:27:54 שעות התחרות נערכה בבריכה אולימפית. יקיר מלול ‏ 50 מטר חזה בתוצאה של 31.30 שניות ‏ 100 מטר חזה בתוצאה של 1:11.63 דקות ‏ 200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:28.20 דקות שגיא קריספין ‏ 50 מטר חזה (36.06 שניות) דניאל שליבו ‏ שחייה במים פתוחים ל-4 ק"מ אלעד שטרומאיר ‏ צוות מעורב עם שייט מאוסטרליה ושייט מארצות הברית המשלחת הישראלית הגדולה ביותר עד כה, 46 ספורטאים. גיל גבעוני ‏ טניס לזוגות (רמה c) משלחת של 22 שחיינים, חברי TLV Nemos - קבוצת השחייה הגאה של תל אביב. התחרות נערכה בבריכת 25 מטר. נועה קלרמן (קטגוריית גיל 34-30) ‏ 100 מטר חופשי בתוצאה של 1:21 דקות ‏ 200 מטר חופשי בתוצאה של 3:03.92 דקות ‏ 200 מטר גב בתוצאה של 3:32 דקות איתי איתמר (קטגוריית גיל 29-21) ‏ 200 מטר חזה בתוצאה של 2:41.03 דקות ‏ 400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:27.39 דקות ‏ 50 מטר חזה בתוצאה של 33.59 שניות ‏ 200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.3 דקות גלעד קרוננברג (קטגוריית גיל 39-35) ‏ 200 מטר חופשי בתוצאה של 2:10.71 דקות ‏ 400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.01 דקות ‏ 800 מטר חופשי בתוצאה של 10:06.37 דקות שגיא קריספין (קטגוריית גיל 44-40) ‏ 200 מטר חופשי בתוצאה של 2:19.96 דקות אבי אורן (קטגוריית גיל 39-35) ‏ 50 מטר חופשי בתוצאה של 25.2 שניות ‏ 100 מטר חזה שליחים (אבי אורן, גלעד קרוננברג, איתי איתמר וגלעד רונן) ‏ משחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.67 דקות שליחים (איתי איתמר - גב, אבי אורן - חזה, שגיא קריספין - פרפר ואריאל דרוקמן - חופשי) ‏ משחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:38.20 דקות שליחים (גלעד קרוננברג - גב, אבי אורן - חזה, טל קרמר - פרפר, גלעד רונן - חופשי) ‏ 4x50 מעורב בתוצאה של 2:02.38 דקות להט"בים במשחקים האולימפיים מצעד הגאווה אולימפיאדה אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הגאים (באנגלית) אתר התאחדות המשחקים הגאים - Federation of Gay Games אליסף דעואל, סיבה לגאווה, באתר ynet, 9 באוגוסט 2014 גאווה לאומית: מפגן העוצמה של הספורטאים הלהט"בים, באתר YouTube, ‏5 באוגוסט 2018 המשחקים הגאים, ברשת החברתית פייסבוק המשחקים הגאים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשחקים הגאים, ברשת החברתית אינסטגרם המשחקים הגאים, סרטונים בערוץ היוטיוב לפי הספר "מאה גאים", מאת פול ראסל, הוצ' אסטרולוג, 2008, הפרק: 'ד"ר טום וואדל', עמ' 383-385 המנצחים והמנצחות באופניים, גיי גיימס, אמסטרדם 1998 המנצחים והמנצחות בשחייה, גיי גיימס, אמסטרדם 1998 אמיר בוגן, יובל חץ: "נשארתי ישראלי גאה, למרות הכל", באתר ynet, 22 בנובמבר 2002 Gay Games - Meet Results, תוצאות רשמיות, גיי גיימס, סידני 2002 תוצאות מרוץ נגד השעון ל-15 ק"מ, גיי גיימס, סידני 2002 תוצאות מרוץ נגד השעון קבוצתי (קבוצה מעורבת ממספר מדינות) גברים ל-22.5 ק"מ ונשים ל-15 ק"מ, גיי גיימס, סידני 2002 תוצאות מרוץ ל-8.5 ק"מ, גיי גיימס, סידני 2002 תוצאות למירוץ נגד השעון ל-10 מייל, גיי גיימס, שיקגו 2006 תוצאות, גיי גיימס, שיקגו 2006 יואב זיתון, כבוד גרמני: אירוע תמיכה בישראל בעיר קלן, באתר ynet, 22 ביוני 2010 טבלת המדליות, קלן 2010(הקישור אינו פעיל, 31 באוקטובר 2017) ג'ורג' אבני, ‏המשלחת הישראלית שזכתה בעשר מדליות בתחרות בינלאומית ולא שמעתם עליה, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2014 ג'ורג' אבני, ‏גאווה ישראלית: שלוש מדליות כחול-לבן במשחקי ה"גיי גיימס", באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2014 תוצאות חצי מרתון, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות 5000 מטר, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות 10000 מטר, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות ספרינט טריאתלון, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות 50 מטר חזה, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות 100 מטר חזה, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות 200 מטר מעורב אישי, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תוצאות תחרות שיט, גיי גיימס, קליבלנד 2014 תמר שבק, פריז, "ההתרגשות בשמיים": המשחקים הגאים יצאו לדרך, באתר ynet, 5 באוגוסט 2018