ואלרי סולאנס

ואלרי ג'ין סולאנס (באנגלית: Valerie Jean Solanas; ‏9 באפריל 1936 – 26 באפריל 1988) הייתה סופרת והוגת דעות פמיניסטית רדיקלית. ידועה בכתיבת הספר "מניפסט החלאה", שפרסמה בהוצאה עצמית ב-1967, ובניסיון הרצח של האמן אנדי וורהול בשנת 1968. בספר, סולאנס טוענת שגברים הרסו את העולם, ושעכשיו על הנשים לתקן אותו. כדי להשיג מטרה זו, היא מציעה להקים את הארגון SCUM, ששם לו למטרה להפיל את החברה הפטריארכלית ולבטל את המין הגברי. ואלרי סולאנס נולדה בפרוור של ניו ג'רזי, ארצות הברית. בילדותה, סבלה לדבריה מהתעללות מינית מתמשכת של אביה. בשנות הארבעים של המאה ה-20 התגרשו הוריה, ובגיל 15 מצאה עצמה סולאנס חסרת בית. למרות זאת הצליחה סולאנס לסיים את לימודי התיכון כמו גם את לימודי התואר הראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מרילנד. את לימודיה מימנה סולאנס באמצעות עבודה בזנות. בגיל 17 ילדה את בנה דייוויד שאותו גידלה כאם חד הורית. בשנת 1966 הגיעה סולאנס לשכונת גריניץ' וילג' בעיר ניו יורק שם כתבה מחזה בשם "בתחת שלך" (Up Your Ass). המחזה עוסק בזונה שונאת גברים. בשנת 1967 סולאנס התוודעה לאנדי וורהול וביקשה ממנו להפיק את המחזה שכתבה. וורהול שהתרשם מהכותרת הסכים לקרוא את כתב היד. וורהול ככל הנראה איבד את כתב היד, אם כי קיימות גרסאות שונות לגבי מה בדיוק אירע לכתב היד, שכן שנה מאוחר יותר סירובו של וורהול להחזיר לסולאנס את כתב היד של המחזה יהווה המניע של סולאנס להתנקש בחייו. בשנת 1967 כתבה סולאנס את "S.C.U.M Manifesto" ("מניפסט החלאה"), כאשר ראשי התיבות .S.C.U.M מסמנים את "האגודה לקיצוץ הגבר" - Society for Cutting Up Men. היא הדפיסה מהדורה בהוצאה עצמית של המניפסט במכונת מימאוגרפיה, ומכרה עותקים לעוברים ושבים, כאשר גבתה מגברים כפליים מאשר מנשים. המניפסט מציג רשימה ארוכה של תלונות ותואנות כלפי גברים בטענה שהרסו את העולם, ומציע עתיד אוטופי בו גברים יכחדו באופן בלתי-אלים מתוך כך שנשים ייתרו אותם כלכלית ומינית. התאוריה טוענת שקיים הכרח להכחיד את המין הגברי ובכך לאפשר את שחרורה של האישה ואת האנושות כולה מכבליה של מציאות הכסף והמלחמות, שבתוכה כבל אותה המין הגברי. המניפסט נחשב על ידי מספר מבקרי תרבות והיסטוריונים כטקסט יסוד בפמיניזם הרדיקלי, והוא נותר שנוי במחלוקת, כאשר חלקם רואים בטקסט סאטירה ואחרים בסיס אידאולוגי לפמיניזם בדלני. ב-3 ביוני 1968 חיכתה סולאנס לאנדי וורהול מחוץ לבניין הפקטורי (הסטודיו שבו ייצר וורהול את אמנותו כמו גם הפיק וביים את סרטיו). וורהול, שהתחמק משיחות איתה במשך שבועות ארוכים, הסכים באי רצון לאפשר לה להיכנס. בפנים ירתה סולאנס בוורהול, כמו גם באנשים אחרים שהיו במקום, ולאחר מכן שוכנעה לעזוב את המקום מאחר שהגשימה את מטרתה - להתנקש בוורהול. וורהול שהובהל לבית החולים מת מוות קליני אך התאושש. בספרו פילוסופיה מא' עד ב' (ראה אור בעברית בהוצאת בבל) הגדיר וורהול את האירוע כאחת מפסגות חייו וכאישור האולטימטיבי לחשיבותו הרבה (יש לזכור שבאותה העת רצח הנשיא קנדי עדיין ריחף בתודעה הציבורית). לאחר כמה שעות סולאנס הסגירה עצמה למשטרה, ולאחר שהודתה באשמה נידונה לשלוש שנות מאסר. מספר פעילות פמיניסטיות הפגינו למען שחרורה של סולאנס ואף ניסו להציבה כקדושה מעונה של המאבק לאמנציפציה רדיקלית של המין הנשי. לאחר שחרורה סולאנס שבה לעקוב אחר וורהול ובני חבורתו ואף אושפזה במוסד לבריאות הנפש מספר פעמים. בהמשך חייה סולאנס התמכרה להרואין והתפרנסה מזנות. לבסוף נפטרה במחסה לחסרי בית בסן פרנסיסקו בשנת 1988, לאחר שחלתה בדלקת ריאות. השחקנית לילי טיילור גילמה את סולנס בסרט יריתי באנדי וורהול (1996), שהתמקד בניסיון ההתנקשות של סולנאס בוורהול. דמותה של סולאנס הופיעה בפרק בעונה השביעית של הסדרה אימה אמריקאית וגולמה על ידי לנה דנהאם. ואלרי סולאנס, מניפסט החלאה, תרגמה: עידית שורר, הוצאת רסלינג, 2005. יהונתן אלשך, "פמיניסטית רדיקלית התנקשה בחיי אנדי וורהול", זמנים 95, קיץ 2006, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. מדיה וקבצים בנושא ואלרי סולאנס בוויקישיתוף תמרה שרייבר, ‏"הגבר הוא תאונה ביולוגית", באתר גלובס, 28 ביולי 2005 צפי סער, האשה שנהפכה בעקבות אנדי וורהול לאייקון פמיניסטי, באתר הארץ, 24 בפברואר 2012 ואלרי סולאנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ואלרי סולאנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואלרי סולאנס, באתר Discogs (באנגלית)