laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אחד אחרי השני

אחד אחרי השני הוא אלבומה השלישי והאחרון של להקת הדורבנים, שיצא בשנת 2009. האלבום יצא כשנה לאחר פרישתו של הסולן איתי גלוסקא מהלהקה, עקב חילוקי דעות עם שאר חברי הלהקה. מהאלבום יצאו לאור הסינגלים "לא פוגע", "אח, איזה בוקר 72'", בו השתתף ששי קשת ו"אם רק תדברי". ימים ספורים לאחר צאת האלבום, הודיעו חברי הלהקה על סוף פעילותה. הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום, "לא פוגע", הציג את השינוי שעברה הלהקה והנטייה שלה לסגנון הרוק, זאת בניגוד לשני אלבומיה הקודמים שהתמקדו בסגנונות כמו דיסקו. לאחר פרישתו של גלוסקא ב-2008 נותרה הלהקה ללא סולן מובהק, ובאלבום זה ארבעת חברי הלהקה חולקים את תפקידי הקולות. הסגנון המרכזי באלבום הוא, כאמור, מוזיקת רוק (למשל בשירים "לא פוגע", "קרן", "אל תלכי לי", "טוב לי"). עם זאת, סגנון הפאנק היסודי של הלהקה מופיע גם באלבום זה ("רוצה לרקוד", "מים קרים", "כל הזמן"). האלבום מכיל גם בלדות כגון "אם רק תדברי" ו"שיר קצר עם המון הרוגים". השיר "אח, איזה בוקר" הוא פרודיה על שירי הלהקות הצבאיות, המופיע באלבום בשתי גרסאות: "אח, איזה בוקר 56'" הקצרה יותר, בעלת סאונד האופייני למוזיקה הישראלית של שנות ה-50, ו"אח, איזה בוקר 72'" המאופיינת בעיבוד עשיר הנאמן לסגנון המוזיקה הישראלית בשנות ה-70. הזמר ששי קשת, שהיה מכוכבי הלהקות הצבאיות בשנות ה-70, משתתף בגרסה השנייה ושר את הבית האחרון. בסופו של השיר האחרון באלבום, "זהו השיר", מקריאים חברי הלהקה על רקע המנגינה רשימת תודות לאנשים שסייעו בהפקת האלבום. חברי הלהקה: עידו אופק - גיטרות, שירה, קולות, כלי הקשה ("שיר קצר עם המון הרוגים"), סינתיסייזר ("סע"), אורגן האמונד ("זהו השיר") גיא מזיג - גיטרות, שירה וקולות אייל מזיג - גיטרה בס, שירה, קולות, חליל ("זהו השיר") רון אלמוג - תופים וכלי הקשה משתתפים נוספים: איתמר גרוס - קלידים ששי קשת - שירה ("אח, איזה בוקר 72'") גל דה פז - קולות ("רוצה לרקוד") רוני עברין - כלי הקשה יקיר בן טוב - סינתיסייזר ("לא פוגע", "מים קרים", "קרן", "כל הזמן") ליטל סיביליה - קולות ("קרן", "זהו השיר") עדן שופן - מקהלה ("זהו השיר") אריק דוידוב - חצוצרה ירון אוזנה - טרומבון עופר פלד - סקסופון וחליל צד אבנר קלמר - כינור סולו ("היום היא נוסעת") יעל ברולסקי וחן שנהר - כינור גליה חי - ויולה הילה קרני - צ'לו אלון שפילמן - חמת חלילים ("היום היא נוסעת") וזורנה ("זהו השיר") אמילי בנט - סיטאר הפקה: הדורבנים - עיבודים והפקה מוזיקלית גיל טלמן - טכנאי הקלטה ומיקסים ארז כספי - מאסטרינג זהבית לגאלי - הפקה בפועל דודי חסון - צילום נדב ברקן - עיצוב גרפי מידע על האלבום אחד אחרי השני באתר MusicBrainz ynet, "הדורבנים" מתפרקים, 16 בספטמבר 2009 יוסי חרסונסקי, הדורבנים - אחד אחרי השני, באתר יוסמיוזיק, ספטמבר 2009
ריקארדו סנטוס

ריקארדו וויניקי סנטוס (בפורטוגזית: Ricardo Winicki Santos; נולד ב-8 במאי 1980) הוא גולש רוח ברזילאי, אלוף העולם (2007) וסגן-אלוף העולם (2002, 2005). סנטוס נולד בריו דה ז'ניירו בשנת 1980 והחל להתאמן בגלישה בגיל 11. בשנת 1997 הוא התחרה באליפות העולם לנוער שנערכה בפוקואוקה שביפן וזכה במדליית הזהב, שנה לאחר מכן הוא שוב זכה בתואר העולמי לנוער בתחרות שנערכה בחופי קייפטאון. בשנת 2000 הוא השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים שנערכו בסידני וסיים במקום ה-15 הכללי. במהלך הקריירה, הספיק סנטוס להשתתף בחמש אולימפיאדות בין השנים 2000–2016 כאשר באתונה 2004 רשם את הישג השיא כשסיים במקום הרביעי הכללי, זאת למרות שכבר היה מדורג במקום הראשון בטבלה הכללית לפני השיוט האחרון. סנטוס מחזיק במדליית זהב מאליפות העולם משנת 2007 שנערכה בקשקאיש ובשתי מדליות כסף מאליפויות העולם בשנים 2002 ו-2005. במשחקים הפאן-אמריקאיים, סנטוס זכה ארבע פעמים ברצף במדליית הזהב ופעם אחת במדליית הכסף. ריקארדו סנטוס, באתר olympedia.org ריקארדו סנטוס, באתר Sailing.org פרופיל, סטטיסטיקות ותוצאות בתחרויות באתר איגוד השיט הבינלאומי פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com ניר שועלי וסער הס, גל פרידמן הבטיח מדליה בגלשני המיסטרל, 23 באוגוסט 2004, nrg
המשטרה הבריטית (קבוצת כדורגל)

מועדון הכדורגל של המשטרה הבריטית (נקראה גם המשטרה הארצית) הייתה קבוצת כדורגל בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל והורכבה משוטרים מהמשטרה הבריטית. הקבוצה הוקמה ב-1928, שנת היווסדה של התאחדות לכדורגל, והיא אחת מהקבוצות המייסדות הוותיקות בארץ ישראל, כאשר היא הקבוצה שזכתה באליפות המאורגנת הראשונה בארץ ישראל לעונת 1931/1932. בנוסף היא מחזיקת הגביע באותה העונה ולמעשה הדאבליסטית הראשונה של הכדורגל בארץ ישראל. הקבוצה המשיכה לפעול לסירוגין עד שהתפרקה ב-1939. הקבוצה הוקמה ב-1928 והורכבה ברובה משוטרים בריטים ששירתו בארץ בימי המנדט הבריטי ממחוז ירושלים, שחלקם גם היו שחקני כדורגל בקבוצות כדורגל מהליגה האנגלית הוותיקה. רוי ספייסר, המפקח הכללי של המשטרה בארץ שנכנס לתפקידו בעת הקמת הליגה והיה חובב כדורגל מושבע, נתן את ברכתו וחסותו למהלך הקמת הקבוצה וזכה לתמיכה מעמיתו פרסי ספייד שהיה מראשי ההתאחדות לכדורגל האנגלית. הקבוצה כללה את השחקנים: צ'ארלס צ'אקר, סידני ווב, סמיו פייט, גורדון סימונס ואימרי ששיחקו בעברם בקבוצות האנגליות: ברנלי, ליברפול, ארסנל ובולטון. מגרשה הביתי היה המגרש של מכבי חשמונאי ירושלים באזור שכונת הבוכרים ושכונת בית ישראל שבירושלים. צבע הקבוצה היה אדום-שחור. הקבוצה השתתפה לראשונה בגביע הארצישראלי הראשון בארץ ישראל גביע העם 1928 והייתה האלופה ההיסטורית הראשונה שזכתה באליפות ארץ ישראל בשנת 1932, מתוכם היא הייתה הקבוצה הזרה היחידה (כל השאר קבוצות ישראליות). באותה שנה זכתה הקבוצה גם בגביע הארץ ישראלי והייתה הקבוצה הארצישראלית הראשונה שזוכה בדאבל; לאחר שמשחק גמר הגביע מול הפועל חיפה הופסק, הפועל חיפה נמצאה אשמה בפיצוץ המשחק, והגביע הועבר למשטרה הבריטית. כבר ממשחקה הראשון ניתן היה לזהות את המקצוענות היחסית של שחקניה לעומת השחקנים החובבנים שהרכיבו את רוב הקבוצות האחרות, ובראשם הפועל ומכבי תל אביב ששיחקו גם הן בליגה זו. בעונה שבה זכתה הקבוצה באליפות שיחקו בליגה הראשונה 9 קבוצות והקבוצה קיימה 15 משחקים, מתוכם ניצחה ב-12 משחקים, סיימה 3 בתיקו ולא הפסידה בשום משחק. יחס שעריה עמד על 18:62. פעילות הקבוצה הופסקה לסירוגין בשל מבצעי המשטרה, כוח אדם ובעיות אחרות. בהתאם, הקבוצה השתתפה לסירוגין בליגה ובגביעים של ארץ ישראל, עד שנת 1939. מאז נעלמה ממפת הכדורגל הארץ ישראלי. ליגת ארץ ישראל זכייה (1): 1931/1932 גביע ארץ ישראל זכייה (1): 1932 משטרת המנדט אשר גולדברג, קבלו את האלופה הראשונה - המשטרה הבריטית ירושלים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 28 באפריל 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התווך הבלתי רווי

התווך הבלתי רווי (באנגלית: Unsaturated Zone או Vadose Zone) הוא אזור בתת-הקרקע שנמצא בין פני הקרקע למי התהום. העובי של התווך הבלתי רווי יכול להשתנות בין עשרות ומאות מטרים באזורים צחיחים, או כלל לא להיות קיים כאשר מי התהום מגיעים לפני השטח, למשל כאשר הם מכוסים בביצות או באגמים. תנועת המים בתווך הבלתי רווי היא על פי רוב אנכית כלפי מטה ואילו כשהמים מגיעים למי התהום התנועה שלהם היא בעיקר בכיוון האופקי. תת הקרקע היא סביבה נקבובית המכילה מטריצה מוצקה של חלקיקי קרקע ונקבובים בחללים שביניהם. תווך בלתי רווי יכול להתפתח בשכבות קרקע או בשכבות סלע. אחת הדרכים לסיווג תת-הקרקע היא לפי אחוז המילוי של הנקבובים במים – האזור בו הנקבובים מלאים במים מכונה האזור הרווי והוא האזור בו נמצאים מי התהום. האזור בו הנקבובים מכילים גם מים וגם אוויר הוא התווך הבלתי רווי. החלק היחסי של נפח הנקבובים המכיל מים מוגדר כדרגת הרוויה. באזור התווך הבלתי רווי, עומד הלחץ של המים מוגדר כבעל ערך שלילי והוא מכונה על פי רוב העומד המטריצי (באנגלית matric head). עומד זה נובע בין היתר מהכוחות הקפילריים המתפתחים בין המים, האוויר והמוצק. אחת הדרכים להפריד בין התווך הרווי לתווך הבלתי רווי היא שבתווך הרווי עומד הלחץ חיובי. ככל שגודל הנקבובים קטן יותר, הכוחות הקפילריים המתפתחים חזקים יותר, ולכן יכולה להיווצר מעל אקוויפרים פריאטים שכבה רוויה במים, אשר עומד הלחץ בה שלילי. שכבה זו מכונה האזור הקפילרי וממוקמת בין התווך הבלתי רווי ומי התהום ועובייה משתנה בהתאם לגודל הנקבובים. התווך הבלתי רווי אמנם לא מכיל כמות גדולה של מים, אך להבנה של התהליכים המתרחשים בו יש חשיבות גדולה בתחומים רבים, ביניהם השקיה, הזנת הצומח, גידולים חקלאיים והסעת מזהמים בקרקע. אירועי זיהום שמתרחשים על-פני הקרקע צריכים לעבור בתווך הבלתי רווי לפני הגעתם למי התהום. קצב ההתקדמות של מים ומומסים מפני הקרקע ועד למי התהום תלוי תלות חזקה בדרגת הרוויה של התווך הבלתי רווי. למשל, באקוויפר החוף של ישראל, קצב החידור יכול להשתנות בתלות בדרגת הרוויה בין שעות ספורות לעשרות שנים. המים והנוטריינטים שנאגרים בתווך הבלתי רווי קריטיים בחשיבותם לביוספירה. תחומי המחקר שעוסקים בתווך הבלתי רווי מכונים פיזיקה של הקרקע ומכניקת קרקע. ניתן להתייחס לתווך הבלתי רווי ולעיסוק בו כחוליה המקשרת בין תחום ההידרולוגיה העילית ותחום ההידרולוגיה של מי תהום. תנועת מים בתווך הבלתי רווי מתוארת במודלים מתמטיים על ידי חוק דרסי ומשוואת ריצ'רדס. מאמרים שמתפרסמים בעיתון המדעי Vadose Zone Journal מוקדשים כולם לתהליכים המתרחשים בתווך הבלתי רווי. science/vadose-water התווך הבלתי רווי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הדמיה של תנועת מים במערכת אקוויפר מורכבת "Vadose zone | hydrology". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-08-19. Freeze, R.A. and Cherry, J.A., Groundwater, Englewood Cliffs, NJ, 1979, עמ' 604 עמיחי סנה ואחרים, רגישות אקוויפר החוף לזיהום מתשטיפי כבישים וזיהומי שטח אחרים, ‏2004 (ארכיון) US Geological Survey, Office of Groundwater
יורג שטיל

יורג שטיל (בגרמנית: Jörg Stiel, נולד ב-3 במרץ 1968 בבאדן שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת השוער. הקבוצות העיקריות בהן שיחק שטיל הן פ.צ. סנט גאלן, פ.צ. ציריך ובורוסיה מנשנגלדבך. לזכות שטיל 21 הופעות במדי נבחרת שווייץ, עמה השתתף ביורו 2004. שטיל החל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 1986/87 במועדון השווייצרי פ.צ. וטינגן, ששיחק בליגת המשנה השווייצרית. בעונת הבכורה שלו, ערך שטיל שש הופעות ליגה. בעונה השנייה שלו בווטינגן, ערך שטיל 25 הופעות ליגה כשוער הראשון, וסייע לווטינגן להעפיל לליגת העל השווייצרית. בעונת 1988/89 שטיל המשיך להיות שחקן הרכב קבוע, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי המפתיע. בעונת 1989/90 וטינגן ושטיל סיימו את העונה במקום העשירי. בתום עונה זו, עזב שטיל את וטינגן וחתם בפ.צ. סנט גאלן, אף היא מליגת העל השווייצרית. שטיל שיחק בסנט גאלן בקביעות במשך שלוש עונות, בהן סיימה הקבוצה במקומות התשיעי, השמיני והעשירי בהתאמה. בקיץ 1993 עזב שטיל את סנט גאלן ועבר לטורוס נסה ששיחקה אז בליגת העל המקסיקנית. שטיל שיחק בקבוצה עונה אחת, וסיים עמה במקום ה-16 בליגה. בקיץ 1994 חזר שטיל לליגת העל השווייצרית כשחתם בפ.צ. ציריך. שטיל שיחק שתי עונות בפ.צ. ציריך, בהן סיים במקומות התשיעי והאחד עשר בהתאמה. בקיץ 1996 עזב שטיל את פ.צ. ציריך וחזר לפ.צ. סנט גאלן, ושימש בקבוצה זו כשוער הראשי במשך חמש עונות רצופות. בשלוש העונות הראשונות לאחר החזרה לסנט גאלן, סיים שטיל עם הקבוצה במרכז הטבלה. בעונת 1999/00 זכה שטיל עם סנט גאלן באליפות ליגת העל השווייצרית. הזכייה באליפות הקנתה לסנט גאלן ולשטיל השתתפות במוקדמות ליגת האלופות בעונת 2000/01, שם הקבוצה הודחה אחרי סיבוב אחד על ידי גלאטסראיי, והמשיכה לגביע אופ"א. סנט גאלן ושטיל הדיחו את צ'לסי מגביע אופ"א, אך הודחו לאחר סיבוב נוסף על ידי קלאב ברוז'. בליגת העל השווייצרית סיימו סנט גאלן ושטיל את העונה במקום השלישי. בקיץ 2001 עזב שטיל את סנט גאלן, וחתם בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. עם הגעתו לקבוצה, הדיח שטיל מההרכב את השוער הוותיק אובה קאמפס, ושימש כשוער ראשון. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2001/02, סיימה גלדבאך במקום ה-12 בליגה, וכך גם בעונת 2002/03. עונת 2003/04 הייתה האחרונה של שטיל כשחקן פעיל. בעונה זו, סיימו שטיל וגלדבאך במקום ה-11 בבונדסליגה. בתום עונה זו, פרש שטיל ממשחק פעיל. שטיל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ בשנת 2000. בשנים הראשונות שלו בנבחרת, היה שטיל השוער המשני לפסקל צוברבולר, אך עם הזמן תפס את עמדת השוער הראשון, ואף שימש קפטן ביורו 2004. בטורניר זה, שטיל נבחר כאיש המשחק בתיקו 0-0 מול קרואטיה במשחק הראשון של שווייץ בשלב הבתים. במשחק השני, בו הפסידה שווייץ 3-0 לאנגליה, נרשם לחובתו של שטיל שער עצמי, שכן כדור של ויין רוני פגע בו ונכנס לשער, אך בהמשך נזקף השער לזכותו של רוני. בהמשך שטיל עמד בשער גם בהפסד 3-1 לצרפת. שטיל ושווייץ הודחו מהטורניר עם נקודה אחת בלבד. הופעתו של שטיל מול צרפת הייתה ה-21 והאחרונה שלו במדים הלאומיים ובקריירת המשחק בכלל. שטיל עבד לאחר פרישתו כמאמן שוערים בריינדורף אלטאך החל משנת 2006, ובשנת 2009 החל למלא תפקיד זה בבורוסיה מנשנגלדבך. בשנת 2014 מונה לתפקיד מאמן השוערים בקבוצות הנוער של פ.צ. בזל. מדיה וקבצים בנושא יורג שטיל בוויקישיתוף יורג שטיל, באתר Transfermarkt יורג שטיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יורג שטיל, באתר WorldFootball.net יורג שטיל, באתר National Football Teams יורג שטיל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
לינקולן זפיר

לינקולן זפיר (באנגלית: Lincoln-Zephyr) היא מכונית סלון אשר יוצרה במספר רב של תצורות, מתוצרת חטיבת "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')) השייכת ליצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1936–1948. תצורותיה השונות של מכונית "לינקולן זפיר": 4 דלתות - סלון 4 דלתות - קבריולה סלון 2 דלתות - סלון 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה קופה "Lincoln Zephyr Limousine" (יוצר בין השנים 1936–1948) "Lincoln Zephyr Coupé" (יוצר בין השנים 1937–1948) "Lincoln Zephyr Cabriolet" (יוצר בין השנים 1938–1948) "Lincoln Zephyr Club Coupé" (יוצר בין השנים 194–1940[דרושה הבהרה]) "Lincoln Zephyr Continental" (יוצר בין השנים 1940–1948) "לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון, שנת 1938 "לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון, שנת 1937 "לינקולן זפיר", 4 דלתות, סלון, שנת 1937 "לינקולן זפיר", שנת 1937 "לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון "לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938 "לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938 "לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938 לוגו "לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938 "לינקולן זפיר", 2 דלתות קופה, דגם "720", שנת 1937 "לינקולן זפיר", 2 דלתות קבריולט-קופה, שנת 1939 "לינקולן זפיר", 2 דלתות קבריולט-קופה "לינקולן זפיר", מודל "club coupe", שנת 1942 שרטוט מנוע V12 צילינדרים אשר הורכב בדגמי "לינקולן זפיר" פורד לינקולן סדרה L לינקולן סדרה H Dammann, George H.; Wagner James K. (1987). The Cars of Lincoln-Mercury. Crestline Publishing Co. p. 199. ISBN 0-912612-26-6 מדיה וקבצים בנושא לינקולן זפיר בוויקישיתוף "לינקולן זפיר" oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1936_Lincoln/1936_Lincoln_Zephyr לינקולן זפיר howstuffworks.com/1936-1948-lincoln-zephyr "לינקולן זפיר" שנת 1940 oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1940_Lincoln "לינקולן זפיר" - מפרט oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1936 Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9.
לינקולן SS–100–X

לינקולן SS–100–X (באנגלית: SS–100–X, קרויה גם: Lincoln Continental SS-100-X, קרויה גם Presidential state car (United States) (אנ')) הייתה המכונית הנשיאותית ששירתה את נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי מ-15 ביוני 1961. דגם ה-"לינקולן SS–100–X" יוצר על ידי חטיבת מכוניות היוקרה "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')), בבעלות קונצרן הרכב ה-אמריקאי פורד. במכונית זו נסעו הנשיא קנדי ורעייתו ג'קלין קנדי-אונאסיס ב-22 בנובמבר 1963 בעת ההתנקשות בחייו, בדאלאס, טקסס. המכונית שירתה את הנשיא לינדון ג'ונסון עד שנת 1967, והמשיכה לשרת בממשל הפדרלי עד שנת 1978. שם הקוד "SS–100–X" ניתן על ידי השירות החשאי של ארצות הברית. , 4 דלתות מושבים ב-3 שורות הותקן מושב אחורי מורם הידראולית (2 המושבים בשורה האמצעית) רדיוס סיבוב - 18.9 מטר את גג הדגם אפשר היה לפרק ולהרכיב במספר קונפיגורציות (גם חלקית) עלות הייצור ל-פורד - 200,000 דולר מחיר שימוש עבור השירות החשאי של ארצות הברית לשנה - 500 דולר חברת "Centigon (company)" (אנ') התאימה את הרכב לצרכיו המיוחדים של השירות החשאי "לינקולן SS–100–X" "לינקולן SS–100–X" "לינקולן SS–100–X", הנשיא קנדי עם נשיא הודו הד"ר סרוופלי רדהקרישנן, צולם ב-4 ביוני 1963 "לינקולן SS–100–X", הנשיא קנדי עם היילה סלאסי קיסר אתיופיה, צולם ב-1 באוקטובר 1963 (קנדי במושב האחורי, סלאסי עומד במרכז) "לינקולן SS–100–X", צולם ביום ההתנקשות בחייו של קנדי, בתמונה: הנשיא קנדי ורעייתו ג'קלין קנדי-אונאסיס ב-22 בנובמבר, 1963 בדאלאס, טקסס "לינקולן SS–100–X" ביום הרצח, במושב האמצעי: מושל טקסס ג'ון קונלי ואשתו, מאחור הזוג קנדי "לינקולן SS–100–X", איש השירות החשאי של ארצות הברית "Clint Hill (Secret Service)" (אנ') מזנק לעבר הנשיא קנדי, מיד לאחר ההתנקשות "לינקולן SS–100–X" - מבט לסידור הפנימי של המושבים הנשיא קנדי והגברת הראשונה, ג'קלין, לצד מושל טקסס ג'ון קונלי ואשתו, בלימוזינה הנשיאותית מסוג "לינקולן SS–100–X" , ביום הרצח, בדאלאס סאנשיין ספיישל לינקולן קוסמופוליטן המכונית הנשיאותית (ארצות הברית) רצח קנדי "לינקולן SS–100–X" - תמונות קינן כהן‏, גלגלים ופסים  המכוניות של נשיאי ארצות הברית, באתר וואלה, 23 בינואר 2017 מדיה וקבצים בנושא לינקולן SS–100–X בוויקישיתוף לינקולן SS–100–X, סרטון באתר יוטיוב לינקולן SS–100–X, סרטון באתר יוטיוב לינקולן SS–100–X, סרטון באתר יוטיוב לינקולן SS–100–X, סרטון באתר יוטיוב לינקולן SS–100–X, סרטון באתר יוטיוב "לינקולן SS–100–X" mindspring.com/~pamelajfk/jfk "לינקולן SS–100–X" - המכונית הנשיאותית thehenryford.org/collections-and-research/digital-resources/popular-topics/kennedy-limo "לינקולן SS–100–X" המכונית שנהייתה חלק מהטרגדיה ההיסטורית oldcarsweekly.com/news/editors-picks/ss-100-x-lincoln-became-part-history-jfk-tragedy "לינקולן SS–100–X" joesherlock.com/SS-100X "לינקולן SS–100–X" sgtalcastro.blogspot.com/2012/08/the-ss-100-x-lincoln-continental "לינקולן SS–100–X" thehenryford.org/collections-and-research/digital-resources/popular-topics/kennedy-limo
לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל

לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל (בקטלאנית: Elionor d'Aragó; ‏2 במאי 1402 - 19 בפברואר 1445), הייתה בתו של פרננדו הראשון, מלך אראגון ואשתו של דוארטה, מלך פורטוגל. לאונור נולדה במדינה דל קמפו ב-2 במאי 1402, לפרננדו הראשון, מלך אראגון וללאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, בתם של סנצ'ו אלפונסו, הרוזן הראשון מאלבורקרקה וביאטריש, רוזנת אלבורקרקה. בשנת 1416 מת אביה פרננדו הראשון, מלך אראגון, ואחיה אלפונסו החמישי, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו. ב-22 בספטמבר 1428 התחתנה לאונור עם דוארטה, נסיך הכתר של פורטוגל, ממנו נולדו לה 9 ילדים. בשנת 1433 מת חמיה ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל, ובעלה דוארטה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1438 מת בעלה, ובנה אפונסו החמישי, מלך פורטוגל ירש את כס המלכות. בהיותו קטין מונתה לאונור כעוצרת הממלכה, על פי צוואה מאוחרת של בעלה. עקב היותה אישה וזרה (מאראגון), לא זכתה האם לפופולריות רבה, ולבסוף הוחלפה באחי בעלה פדרו, דוכס קוימברה. בדצמבר 1440 גורשה לאונור מפורטוגל והיא התיישבה בקסטיליה, וב-19 בפברואר 1445 היא מתה בטולדו. ב-22 בספטמבר 1428 התחתנה לאונור עם דוארטה, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 9 ילדים: ז'ואאו (1429–1433) פליפה (1430–1439) אפונסו החמישי, מלך פורטוגל (1432–1481) מריה (1432) פרננדו, דוכס ויזאו (1433–1470) לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה (1434–1467) דוארטה (1435) קתרינה מפורטוגל (1436–1463) ז'ואנה, נסיכת פורטוגל (1439–1475) מדיה וקבצים בנושא לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל בוויקישיתוף לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
NGC 4236

NGC 4236 היא גלקסיית מוט ספירלית שנמצאת בקבוצת הכוכבים דרקון, במרחק של כ-11.1 מיליון שנות אור ממערכת השמש, וייתכן שהיא שייכת לקבוצת M81. הגלקסיה נמצאת כמעלה וחצי ממערב לכוכב κ (קפא) בדרקון וכ-4 מעלות ממזרח לכוכב λ (למבדא) בדרקון. מרחקה הזוויתי מ-M81 שבמרכז קבוצת M81 הוא כ-12.5 מעלות, והמרחק ביניהן הוא לפחות 2.6 מיליון שנות אור, כך ששייכותה לקבוצה אינה ודאית. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.1 והיא התגלתה ב-6 באפריל 1793 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון V.51 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1802, שם תוארה על ידיו כ"עמומה מאוד, מאורכת מאוד וללא כוכבים נראים לעין". בנו, ג'ון הרשל, הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 2825 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 4236, כשהיא מתוארת כחלשה מאוד, די גדולה, מאורכת מאוד ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-22 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-70,000 שנות אור, כשני-שלישים מקוטר שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎1.3×1010‎ מסות שמש, כ-3% ממסת שביל החלב, כאשר כחמישית ממסתה או כ-‎2.7×109‎ מסות שמש היא מסת הכוכבים שבה, וכעשירית ממסתה, כ-‎1.5×109‎ מסות שמש, היא של גז מימן חופשי (אזורי H I). שאר מסת הגלקסיה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בגלקסיה מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים בקצב מתון ובאופן אחיד למדי. בשני מקומות בשולי הדיסקה של הגלקסיה נמצאים מספר אזורי H II גדולים, שחלקם בולטים באופן ניכר מדיסקת הגלקסיה, אך במרכז הגלקסיה נמצאים רק אזורי H II קטנים יחסית. בגלקסיה יש מספר גדול של צבירי כוכבים צעירים ומסיביים, שמצביעים על כך שבמיליוני השנים האחרונות הייתה בגלקסיה יצירת כוכבים חדשים בקצב גבוה יותר מהקצב הנוכחי. מדיה וקבצים בנושא NGC 4236 בוויקישיתוף NGC 4236, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: NGC 4236 NED: NGC 4236 S. M. Faber, J. S. Gallagher: Masses and mass-to-light ratios of galaxies, Annual review of astronomy and astrophysics, Vol. 17. p. 142, Palo Alto, Ca., Annual Reviews Inc. (1979) W. Herschel: http://rstl.royalsocietypublishing.org/content/92/477.full.pdf Catalogue of 500 new Nebulæ, nebulous stars, planetary Nebulæ, and clusters of stars; with remarks on the construction of the heavens], Philosophical Transactions of the Royal Society of London, Vol. 92, p. 524 (1802) J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 120 (1888) A. J. Romanowsky & S. M. Fall: Angular Momentum and Galaxy Formation Revisited, The Astrophysical Journal Supplement, Vol. 203, Iss. 2, article id. 17,p. 47 (2012) K. T. Chyży, D. J. Bomans, M. Krause, R. Beck, M. Soida & M. Urbanik: Magnetic fields and ionized gas in nearby late type galaxies, Astronomy & Astrophysics, Vol. 462, Iss. 3, p. 933-5 (2007) R. Kurtev, J. Borissova, M. Rosado, L. Georgiev, M. G. Richer & M. Valdez-Gutiérrez: Star Cluster Candidates in NGC 4236, Astronomical Society of the Pacific, p. 96 (2002)
ננסי וילסון

האם התכוונתם ל... ננסי וילסון (מוזיקאית רוק) ננסי וילסון (מוזיקאית ג'אז) ננסי וילסון (כדורסל) – (Nancy Wilson (basketball)) מאמנת כדורסל ננסי וילסון (מנהיגת דת) (Nancy Wilson (religious leader))
הורדת ממד

בסטטיסטיקה, למידת מכונה ותורת האינפורמציה, תהליך הורדת ממד (dimensionality reduction) הוא תהליך של צמצום מספר משתנים מתוך כלל המידע, על מנת לשמר כמה שיותר מהמשמעות של המידע עצמו. בחירת מאפיינים (Feature selection)- גישה בה ננסה לבחור תת-קבוצה של משתנים מתוך כלל המשתנים, לתת הקבוצה הזאת נקרא מאפיין (feature). המטרה בגישה זאת היא לבחור את המאפיינים שמייצגים בצורה אופטימלית את המידע. הטלת מאפיינים (feature projection) - בגישה זו נמיר את המידע על ידי המרה של מידע המאופיין כמרחב בעל ממדים רבים (high-dimensional space) למידע המיוצג במרחב עם פחות ממדים. ההמרה יכולה להיות המרה ליניארית כמו בשיטת ניתוח גורמים ראשיים (PCA), והיא יכולה להיות גם המרה לא-ליניארית כמו ב-Autoencoders. במקרים מסוימים, סוגים בסיסיים של ניתוח נתונים, כמו סיווג או רגרסיה יתבצעו בצורה יותר מדויקת על מידע שעבר הורדת ממדים מאשר על המידע המקורי. הורדת נפח האחסון הנדרש על מנת לאחסן את המידע. הורדה של מידע עודף גורמת לביצועים טובים יותר באלגוריתמים של למידת מכונה. קל יותר לייצר ויזואליזציות של מידע כאשר מבטאים אותו במספר מועט של ממדים, כמו בגרף דו-ממדי או תלת-ממדי. Rico-Sulayes, Antonio (2017). "Reducing Vector Space Dimensionality in Automatic Classification for Authorship Attribution". Revista Ingeniería Electrónica, Automática y Comunicaciones. 38 (3): 26–35.
רחב זנב צהוב-שפה

רחב זנב צהוב-שפה המכונה קרייט ימי מפוספס (שם מדעי: Laticauda colubrina) הוא מין של נחש ים ארסי מהסוג רחב זנב שבמשפחת הפתניים. הנחש חי בימים האינדו-פסיפים הטרופיים מחופי מזרח הודו עד לאי פיג'י באוקיינוס השקט ומצפין עד לאיי ריוקיו שביפן. כמה פרטים נמצאו בחופי אוסטרליה, קלדוניה החדשה וניו זילנד. נחש זה מגיע לאורך 1.5 מ' בממוצע ויכול להגיע גם ל-2 מ'. הנקבות ארוכות מהזכרים במעט. לנחש גוף רחב מפוספס בפסים כהים על רקע לבן והזנב מסתיים בקצה רחב. חלקו העליון של הראש, מהשפתיים והחוטם השטוח עד לאחורי הראש בעלי גוון צהבהב. נחש זה הוא אחד מהארסיים ביותר על כדור הארץ ויכול לשתק ולהרוג בקלות. הנחש שוחה רוב זמנו מתחת למים בעיקר בשוניות אלמוגים וחופים סלעיים וצד בהם דגים קטנים ובעיקר צלופחאים שונים. הנקבות מעיזות להתמודד עם מיני קונגריים בינוניים, בעוד הזכרים יעדיפו טרף קטן יותר. לעיתים נחשי הים צדים יחד עם להקות דגים טורפים ממשפחת הצניניתיים והמוליתיים, בעיקר בשוניות באינדונזיה. הנחש עולה לחוף בעיקר לצורכי רבייה והוא מטיל ביצים בחולות החוף. הנחש אינו תוקפני אך הוא יכול להכיש ולהרוג אם יאיימו עליו, דבר שקורה לעיתים לדייגים הפורשים רשתות ומעלים נחשי ים ברשתם. בשל ארסיותו וצבעיו הבולטים לנחש זה יש מעט מאוד טורפים בטבע, ביניהם נחשים אחרים, תנין הים ועופות דורסים כמו עיטם לבן-חזה, אך הם זהירים ביותר בציד שלו. מספר חיות מחקות את הנחש הארסי כדי להתחמק מטריפה, למשל המין מירנון זעמני. מדיה וקבצים בנושא רחב זנב צהוב-שפה בוויקישיתוף רחב זנב צהוב-שפה, באתר ITIS (באנגלית) רחב זנב צהוב-שפה, באתר NCBI (באנגלית) רחב זנב צהוב-שפה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רחב זנב צהוב-שפה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) רחב זנב צהוב-שפה, באתר GBIF (באנגלית) רחב זנב צהוב-שפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
צנינית שיננית

צְנִינִית שִׁנָּנִית (שם מדעי: Pseudocaranx dentex) הוא מין דג-ים ממשפחת הצניניתיים החי בימים הטרופיים ברבי האוקיינוס האטלנטי והאזור ההודי-פסיפי. הוא מצוי גם בים התיכון אך בחורף שוחה לימים חמים יותר. אורכה של צנינית הגוף מגיע עד 120 ס"מ ולה גוף בהיר עם גוון ירקרק בחלקו העליון והסנפירים צהובים. הראש מעוגל ובעל שפתיים ארוכות ורחבות. זה דג טורף החי בקבוצות גדולות וניזון ממיני דגים אחרים שהוא חוטף. דג זה נחשב לדג מאכל מזין, הנחשב טוב יותר בעודו מיובש והוא משמש גם בשביל פתיונות דגים. מדיה וקבצים בנושא צנינית שיננית בוויקישיתוף צנינית שיננית, באתר ITIS (באנגלית) צנינית שיננית, באתר NCBI (באנגלית) צנינית שיננית, באתר FishBase (באנגלית) צנינית שיננית, באתר GBIF (באנגלית) צנינית שיננית באתר הרשימה האדומה של IUCN