וואלטה אספניה

הוואלטה אספניה (בספרדית: Vuelta a España) או הטור של ספרד, כפי שהוא מכונה על ידי רבים, הוא מרוץ אופני כביש הנחשב למרוץ קטעים השלישי ביוקרתו בעולם לאחר הטור דה פראנס והג'ירו ד'איטליה. שלושת המרוצים מהווים את ה"גרנד טורים" של ענף רכיבת האופניים. המרוץ נערך מדי שנה ברחבי ספרד בחודשים ספטמבר–אוגוסט, ולפעמים גולש למדינות הסמוכות. אורכו הכולל של המרוץ בשנים האחרונות נע בין 3,200 ל-3,400 ק"מ. בשנותיו הראשונות של המרוץ הגיע המרחק הכולל לשיא של 4,407 ק"מ (בשנת 1936). לאחר מכן ירד המרחק ל-2,740 ק"מ (ב-1955). מספר הקטעים במרוץ עומד היום על 21 קטעים יומיים. בעבר הגיע מספר הקטעים במרוץ לשיא של 24 קטעים בשנים מסוימות ולמינימום של 15 קטעים בשנת 1955. במרבית הקטעים מוזנקים כל הרוכבים יחד, ובמספר ימים נערכים מרוצים נגד השעון, בהם מוזנקים הרוכבים בזה אחר זה. ברוב שנות קיום המרוץ וגם בשנים האחרונות, הסתיים המרוץ במדריד. הוואלטה נודעה תמיד כמרוץ עשיר בקטעים הרריים, דבר אשר מתאים לרוכבים המקומיים שהתפרסמו בכישורי הטיפוס שלהם. בשנים האחרונות נוטים מארגני הוואלטה אספניה לקצר את קטעי המרוץ כדי להפכם לאגרסיביים יותר ובכך מושכים יותר עבור קהל הצופים הטלוויזיוני. כמו במרוצי האופניים המפורסמים האחרים, כך גם בוואלטה, המוביל במרוץ והמנצח בדירוג הכללי בסיום, הוא הרוכב בעל הזמן המצטבר הנמוך ביותר. הרוכב המוביל בדירוג הכללי לובש חולצה אדומה על מנת לזהותו. בשנותיו הראשונות של המרוץ הייתה חולצת המוביל כתומה ולאחר מכן היו שנים בהן החולצה הייתה צהובה. במשך שנים רבות הייתה חולצת המוביל בצבע אדום ומשנות ה-90 ועד 2009 הייתה בצבע זהוב. מ-2010 הפך שוב צבע החולצה לאדום. כמו כן, נערכות במקביל בזמן המרוץ תחרויות בקטגוריות שונות והן: מלך ההרים – הרוכב הצובר את מרב הנקודות בקטעי טיפוס לפסגות הרים. מלך המאיצים – הרוכב הצובר את מרב הנקודות במאוצים אל קו הסיום ובמאוצי ביניים במסלול היומי. הרוכב הרב גוני – הרוכב המצטיין מבחינת מיקומו בשלוש הקטגוריות שלעיל. הקבוצה המצטיינת – הקבוצה שזמנם המצטבר של שלושת רוכביה הראשונים בכל קטע הוא הנמוך ביותר. צבעי החולצות בקטגוריות האישיות (הרים, מאיצים ורב גוני) אינם קבועים והם משתנים בהתאם לצבעי החברה המממנת אשר מתחלפת, בדרך כלל, כל מספר שנים. המרוץ הראשון אורגן גם הוא (בדומה ל"טור" ול"ג'ירו") על ידי עיתון ספרדי ויצא לדרך בפעם הראשונה ב-29 באפריל 1935. בשנים 1937–1940 לא נערך המרוץ עקב מלחמת האזרחים בספרד כשחודש המרוץ ב-1941 השתתפו בו רק 32 רוכבים ומתוכם רק ארבעה רוכבים זרים. למרות ניסיון המארגנים לקיים את המרוץ גם בשנות מלחמת העולם השנייה הדבר לא עלה בידם ובשנים 1943–1944 שוב בוטל המרוץ. גם כאשר חודש המרוץ בשנת 1945, הוא לא נהנה מפופולריות גדולה. מארגני המרוץ התחלפו מדי פעם ובשנים 1949 ו-1951–1954 לא נערך המרוץ. מ-1955 ועד היום המרוץ נערך מדי שנה. כמעט בכל השנים עד שנת 1994 נערך המרוץ מסוף חודש אפריל ועד מחצית חודש מאי. דבר זה פגע מאוד במרוץ מאחר שהוא התנגש בתאריכים עם הג'ירו ד'איטליה שנחשב יוקרתי ממנו ובנוסף, חלק גדול מהרוכבים היו עייפים מהמרוצים הקלאסיים שמגיעים מדי שנה לשיאם באפריל. נקודה זו הביאה לכך שהוואלטה לא הצליחה למשוך את מיטב הרוכבים בעולם ונשלטה בדרך כלל על ידי הרוכבים הספרדים. בשנת 1995 הוסטה הוואלטה לחודש ספטמבר ומאז היא זוכה להצלחה רבה יותר גם מבחינת משיכה של רוכבי העילית וגם מהבחינה של החשיפה התקשורתית. הרוכב הראשון שזכה פעמיים במרוץ הוא הבלגי גוסטף דלור שזכה בשנתיים הראשונות בהן נערך המרוץ. עוד רוכבים שזכו במרוץ פעמיים הם: הספרדים חוליאן ברנדרו, וחוזה מנואל פואנטה. הצרפתי ברנאר אינו, השווייצרי אלכס צילה והרוסי דניס מנצ'וב זכו אף הם פעמיים במרוץ. בשיא הזכיות במרוץ מחזיקים שני רוכבים: הרוכב הספרדי רוברטו הראס שניצח במרוץ בשנים 2000, 2003, 2004 ו-2005 והרוכב והסלובני פרימוש רוגליץ' (בשנים 2019, 2020, 2021 ו-2024). בשלושה ניצחונות זכו הרוכב השווייצרי טוני רומינגר (בשנים 1992–1994) והספרדי, אלברטו קונטדור (בשנים 2008, 2012 ו-2014). כמו כן ניתן לציין את הרוכבים המפורסמים ז'אק אנקטיל ואדי מרקס שהוסיפו לארון הגביעים העמוס שלהם גם את גביע המנצח בוואלטה. מהגיבורים המקומיים שזכו במרוץ, מפורסמים במיוחד הם לואיס אוקניה ופדרו דלגדו. בשנת 1977 קבע המנצח הבלגי פרדי מארטנס שיא מיוחד במינו כשניצח 13 קטעים מתוך 20 קטעי המרוץ ובנוסף החזיק בחולצת המוביל מהקטע הראשון ועד לסיום. בולט בהיעדרו הספרדי מיגל אינדוראין, שניצח חמש פעמים בטור דה פראנס ופעמיים בג'ירו ד'איטליה, אך לא בטור של ארצו-שלו. 1996 – שווייץ אלכס צילה 1997 – שווייץ אלכס צילה (2) 1998 – ספרד אברהם אולנו 1999 – גרמניה יאן אולריך 2000 – ספרד רוברטו הראס 2001 – ספרד אנחל קסרו 2002 – ספרד איטור גונזאלס 2003 – ספרד רוברטו הראס (2) 2004 – ספרד רוברטו הראס (3) 2005 – ספרדרוברטו הראס (4) 2006 – קזחסטן אלכסנדר וינוקורוב 2007 – רוסיה דניס מנצ'וב 2008 – ספרד אלברטו קונטדור 2009 – ספרד אלחנדרו ולוורדה 2010 – איטליה וינצ'נזו ניבאלי 2011 – בריטניה כריסטופר פרום 2012 – ספרד אלברטו קונטדור (2) 2013 – ארצות הברית כריס הורנר 2014 – ספרד אלברטו קונטדור (3) 2015 – איטליה פאביו ארו 2016 – קולומביה נאירו קינטנה 2017 – הממלכה המאוחדת כריסטופר פרום 2018 – הממלכה המאוחדת סיימון ייטס 2019 – סלובניה פרימוש רוגליץ' 2020 – סלובניה פרימוש רוגליץ' 2021 – סלובניה פרימוש רוגליץ' 2022 – בלגיה רמקו אוונפול 2023 – ארצות הברית ספ קוס 2024 – סלובניה פרימוש רוגליץ' מדיה וקבצים בנושא וואלטה אספניה בוויקישיתוף האתר הרשמי של המרוץ רשימת מנצחים וסטטיסטיקות וואלטה אספניה, ברשת החברתית פייסבוק וואלטה אספניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וואלטה אספניה, ברשת החברתית אינסטגרם וואלטה אספניה, ברשת החברתית טיקטוק וואלטה אספניה, סרטונים בערוץ היוטיוב וואלטה אספניה, ערוץ באתר Twitch.tv עוזי דן, שווה בדיקה | אדום הוא הזהב החדש, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2010