laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיאט 500

פיאט 500 (Fiat 500 מכונה גם "צ'ינקווצ'נטו", 500 באיטלקית) הוא דגם של מכונית מיני עירונית איטלקית שיוצרה על ידי פיאט בשנים 1957–1975. היא תוכננה כמכונית פשוטה וזולה שתתאים לשוק שלאחר מלחמת העולם השנייה, אורכה היה 2.97 מטר בלבד, למכונית שתי דלתות והנעה בהנעה אחורית על ידי מנוע בעל שתי בוכנות, מקורר אוויר בנפח של 479 סמ"ק (בדגמים מאוחרים הוגדל הנפח עד ל-594 סמ"ק). עיצובה של המכונית הושפע מהחיפושית של פולקסווגן. דגם הסטיישן, שתי דלתות, שיוצר בשנים 1960–1977 נקרא פיאט 500 ג'רדיניירה. מדגם זה יוצרו 327,000 יחידות. המיתלים של דגם הזגאטו זאל נלקחו מדגמי פיאט 500 ופיאט 124. על בסיס "פיאט 500" יוצר בגרמניה בשנים 1959–1963 דגם NSU / פיאט וינסברג 500 על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "NSU-Fiat" (אנ') שייצרה ברישיון "פיאט". מפעל הייצור בעיר היילברון נרכש על ידי "פיאט" מחברת NSU בשנת 1929. במרץ 2007 הציגה פיאט דגם חדש שגם כונה "500", בדיוק 50 שנים אחרי הצגת הדגם המקורי. עיצוב ה-500 החדשה מבוסס על פיאט 'טרפיונו' קונספט, משנת 2004, שכלל אלמנטים עיצוביים שהזכירו את דגם ה-500 המקורי. במרץ 2020 הוצגה הפיאט 500 החשמלית בישראל. מרחק הנסיעה עם סוללה טעונה במלואה מתחיל ב-195 ק״מ ויכול להגיע עד 320 ק״מ, תלוי בדגם. הדגם החשמלי נושא את השם פיאט 500e כדי להבדילו מגרסאות המונעות במנוע בנזין או במנוע דיזל. פיאט 500e מתאפיינת בעיצוב הקומפקטי שמוכר מהפיאט 500, אך כוללת טכנולוגיות מתקדמות יותר והתמקדות ביעילות אנרגטית ובשמירה על הסביבה. פיאט 500e זכתה בשנת 2023 בשני פרסים יוקרתיים של מגזין "what car?" עבור " המכונית החשמלית הקטנה הטובה ביותר לעיר" ו"מכונית הקבריולה הטובה ביותר ברמת המחיר שלה", ובכך הפכה למכונית האיטלקית עם מספר הפרסים הגבוה ביותר בהיסטוריה. מאז השקתה בשנת 2020 נמכרו כ-120,000 יחידות של הדגם, מה שהופך אותה למכונית החשמלית הנמכרת ביותר באיטליה בשנת 2022 ולאחת משלוש המכוניות החשמליות הנמכרות ביותר בספרד ובגרמניה. הפיאט 500e, שמיוצרת בטורינו, זמינה ביותר מ-38 מדינות וזוכה לפופולריות גוברת בשווקים הבינלאומיים. פיאט פוך 500 פיאט טרה-פי-אונו מדיה וקבצים בנושא פיאט 500 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיאט 500 פיאט ישראל האתר הרשמי Fiat Israel Offcial Website I סרטון - מבחן הדרכים, פיאט 500e תומר הדר, החשמלית הכי זולה: פיאט 500 הגיעה לישראל, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2021 פיאט 500, באתר www.auto.co.il על פי האתר הרשמי של פיאט בישראל, פיאט 500e זוכה בפרס המכונית החשמלית הקטנה הטובה ביותר לעיר, באתר fb:pages
קורין הרמס

קורין הרמס (בצרפתית: Corinne Hermès, נולדה כקורין מילר, Corinne Miller; נולדה ב-16 בנובמבר 1961 בלנגי-סור-מארן) היא זמרת צרפתייה, שייצגה את לוקסמבורג באירוויזיון 1983 שנערך במינכן שבגרמניה עם השיר "Si la vie est cadeau" (בעברית: אם החיים הם מתנה) וזכתה במקום הראשון עם 142 נקודות. הרמס החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1974 לאחר שזכתה בתחרות, ב-1979 הוצע לה תפקיד ראשי במחזמר לאחר שמפיק התרשם מקולה. בשנת 1994 הייתה בחבר השופטים של תחרות מיס צרפת. בשנת 2000 השתתפה הרמס בחבר השופטים האסטוני באירוויזיון ובשנת 2001 היא הציגה את החלטת חבר השופטים הצרפתי באירוויזיון. אתר האינטרנט הרשמי של קורין הרמס קורין הרמס, ברשת החברתית אינסטגרם קורין הרמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורין הרמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורין הרמס, באתר Discogs (באנגלית) קורין הרמס, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיירמו אמור

גיירמו אמור מרטינס (בספרדית: Guillermo Amor Martínez; נולד ב-4 בדצמבר 1967 בבנידורם שבוולנסיה, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעיקר כקשר, ומאמן בהווה. אמור הצטרף לאקדמיית הנוער של ברצלונה, "לה מאסיה", ב-1980, לאחר שצייד הכישרונות של הקבוצה גילה אותו. קרלס רשאק אימן אותו בקבוצת הנוער של ברצלונה, שזכתה בתארים רבים. ב-1982 ערך את הופעת הבכורה הלא רשמית כשנכנס כמחליף לדייגו מראדונה במשחק ידידות לציון חניכת המיני אסטדי. אמור שיחק במשך עשר שנים בקבוצה הבוגרת, בין 1988 לבין 1998. ב-1989 זכה בתואר הראשון עם הקבוצה, גביע אירופה למחזיקות הגביע, ובשנה שלאחריה הבקיע בגמר הגביע הספרדי לרשתה של ריאל מדריד, ועזר לקבוצה לזכות בתואר. את ניצחון הקבוצה בגמר גביע אירופה 1992 החמיץ עקב השעיה. שנתיים לאחר מכן הבקיע אמור את שער הניצחון בקלאסיקו באצטדיון סנטיאגו ברנבאו 13 דקות לסיום, ששמר על סיכוי לקבוצתו לזכות באליפות, שאכן התממש. ארבעה ימים לאחר מכן שותף בגמר ליגת האלופות, אך קבוצתו הפסידה למילאן 4-0. מאז, הידרדר מעמדו של אמור בקבוצה. הקבוצה אומנם זכתה בתארים נוספים, אך המאמנים בובי רובסון ולואי ואן חאל מיעטו לשתפו. בתום עונת 1997/98 הודיע על עזיבת הקבוצה. אמור הוא אחד השחקנים עם מספר ההופעות הגבוה בהיסטוריית המועדון. הוא בסך הכול הופיע ב-550 משחקים (מתוכם 421 רשמיים) והבקיע 89 שערים. אמור היה חלק מ"קבוצת החלומות" שזכתה בארבע אליפויות לה ליגה רצופות ובגביע אירופה תחת אימונו של יוהאן קרויף. תארים נוספים שלאמור היה חלק בהם הם שלושה גביעי המלך, שני גביע מחזיקות הגביע ושתי זכיות בסופר קאפ האירופי. עם הקבוצה זכה ב-19 תארים (כולל 2 גביעי קטלוניה), ובכך הוא השחקן עם מספר התארים הגדול ביותר בברצלונה. ב-1998 עזב את ברצלונה לפיורנטינה, בה שיחק שנתיים. עם פיורנטינה שיחק מול ברצלונה פעמיים. במשחק השני נכנס כמחליף בקאמפ נואו וזכה לתשואות הקהל. ב-2000 עבר לוויאריאל, העולה החדשה לליגה הראשונה. בעונת 2002/03 שיחק בליווינגסטון הסקוטית, הקבוצה בה פרש ממשחק. בין 1990 לבין 1998 שיחק אמור גם 37 פעמים במדי נבחרת ספרד, עמה השתתף ביורו 1996 ובמונדיאל 1998. לאחר פרישתו ממשחק, הצטרף אמור להנהלת מערכת הנוער של ברצלונה ביוני 2003. כמו כן, עבד כמנהל מיזם בניית "קומפלקס הספורט" של המועדון, עד תום חוזהו ב-2007. בדצמבר אותה שנה נפצע בתאונת דרכים באורח קשה. הוא שוחרר לאחר טיפול שארך שבוע. ב-2015 החל לאמן את אדלייד יונייטד האוסטרלית. אמור היה באוסטרליה במשך שנתיים, לפני שחזר לניהול מחלקת הנוער של ברצלונה. מדיה וקבצים בנושא גיירמו אמור בוויקישיתוף גיירמו אמור, באתר Transfermarkt גיירמו אמור, באתר BDFutbol גיירמו אמור, באתר WorldFootball.net גיירמו אמור, באתר National Football Teams גיירמו אמור, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt גיירמו אמור באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
מגן (קבוצת כוכבים)

מגן הוא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה שנמצאת מעט דרומית לקו המשווה השמימי. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס תחת השם "מגן סובייסקי" (Scutum Sobiescianum) על שמו של מלך פולין יאן סובייסקי, לציון ניצחונו על הטורקים בקרב וינה בשנת 1683. זו אחת משתי הקבוצות שנקראו על שם דמויות אמיתיות (השנייה היא שערות ברניקי). הקבוצה נמצאת באזור עשיר בכוכבים של שביל החלב ומכילה מספר צבירי כוכבים. α במגן הוא ענק כתום במרחק של כ-175 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 3.85. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה β במגן הוא כוכב זוגי במרחק של כ-700 שנות אור, המורכב מענק צהוב עם בהירות מדרגה 4.2 ובן זוג כחול עמום עם בהירות מדרגה 8.5. הכוכבים מקיפים זה את זה במחזוריות של כ-834 יום. γ במגן הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-290 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.7. δ במגן הוא קפאיד ננסי מסוג ענק לבן-צהבהב במרחק 202 שנות אור (ומתקרב אלינו – רק 10 שנות אור בעוד 1.24 מיליון שנה). הכוכב מתנפח ומתכווץ במחזוריות של 4.65 שעות ובהירותו משתנה בהתאם בין דרגות 4.6 ו-4.8. (למעשה זו מערכת משולשת, שני הכוכבים הנוספים הם עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 9.2 ו-12.2.) UY במגן בולט ברשימת הכוכבים הגדולים (על-פי רדיוס), כ-1,700 רדיוסי שמש. M11 הוא צביר פתוח במרחק של כ-6,400 שנות אור המכונה צביר ברווז הבר. הצביר כולל אלפי כוכבים מדרגות בהירות 11 ועמומים יותר, וניתן להבחין בו במשקפת ככתם בהיר על רקע שביל החלב עם בהירות מדרגה 6.5. כדי לראות כוכביו בבירור יש צורך בטלסקופ. שמו של הצביר ניתן לו כי הכוכבים מזכירים להקה של ברווזי בר במעופם. M26 הוא צביר פתוח נוסף במרחק של כ-5,000 שנות אור. כוכביו הבהירים ביותר הם מדרגת בהירות 12 ובהירותו הכוללת היא מדרגה 8. מדיה וקבצים בנושא מגן בוויקישיתוף מגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מחוגה (קבוצת כוכבים)

מחוגה היא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום, צמודה לכוכבים הבהירים של קבוצת קנטאור שמאפילה עליה, שהוגדרה במאה ה-18 על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי על שם הכלי ששימש לשרטוט וכעזר לניווט. זו הקבוצה הרביעית הכי קטנה מבין 88 קבוצות הכוכבים המודרניות. α במחוגה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-55 שנות אור המורכב מכוכב לבן - צהבהב עם בהירות מדרגה 3.2 ובן זוג עמום עם בהירות מדרגה 9. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. β במחוגה הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.1. γ במחוגה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-510 שנות אור המורכב מענק כחול ומכוכב לבן - צהבהב עם בהירות כוללת מדרגה 4.5. גלקסיית המחוגה היא גלקסיית סייפרט ספירלית במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב. מדיה וקבצים בנושא מחוגה בוויקישיתוף סיפורי כוכבים - מחוגה מחוגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לירן הנדל

לירן הנדל (נולד ב-2 באוגוסט 1973), כדורסלן ישראלי בספורט נכים. הנדל נפצע בתאונת דרכים בגיל 18, בעקבותיה הוא משותק בפלג גופו התחתון. לאחר מכן הוא החל לעסוק בספורט נכים (טניס וכדורסל). בתחום הכדורסל נמנה הנדל בין חברי נבחרת ישראל לכדורסל נכים משנת 1993. בשנת 1999 הוא היה בין מייסדי עמותת קסם וחבר נבחרת הכדורסל של העמותה, בה הוא משמש כיום (2008) קפטן. בשנים 2001–2002 שיחק הנדל בליגה האיטלקית לכדורסל נכים. בשובו לארץ הוא חזר לנבחרת עמותת קסם ונבחרת ישראל ובשנת 2006 היה בין המאיימים בפרישה, במחאה על העיכוב בתשלומים לשחקניה. במדי נבחרת קסם הנדל שותף לזכיותיה באליפות המדינה ותחרויותיה בגביע אירופה. מדיה וקבצים בנושא לירן הנדל בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) לירן הנדל באתר עמותת קסם מכתב הפרישה באתר ספסל, 26.5.2006
פאט ג'ו

יוסף אנטוניו קרטאגנה (בספרדית: Joseph Antonio Cartagena, נולד ב-19 באוגוסט 1970), הידוע בשם הבמה שלו פאט ג'ו (Fat Joe), הוא אמן ראפ והיפ הופ אמריקאי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק. האלבום הראשון של ג'ו יצא ב-1993, וב-1995 חתם חוזה עם חברת "אטלאנטיק רקורדס" כ"דון קרטאגנה". ב-2006 הוציא אלבום נוסף בשם "Me, Myself & I" בחברת התקליטים "ימפריאל רקורדס" עם שירו "Make It Rain". ב-2008 הוציא את אלבומו "The Elephant in the Room". השיר המפורסם של פאט ג'ו הוא "Lean Back" . לג'ו סכסוך ממושך עם הראפר האמריקאני 50 סנט בשל תקיפות הדדיות בשיריהם. ג'ו הופיע במספר סרטים, כגון: "אימפריה" (2002), ו-"מת לצעוק 3" (2003). בשנת 2019, הוציא ביחד עם קארדי בי ואנואל AA את השיר "Yes". מדיה וקבצים בנושא פאט ג'ו בוויקישיתוף פאט ג'ו, ברשת החברתית פייסבוק פאט ג'ו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאט ג'ו, ברשת החברתית אינסטגרם פאט ג'ו, סרטונים בערוץ היוטיוב פאט ג'ו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאט ג'ו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פאט ג'ו, באתר ספוטיפיי פאט ג'ו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) פאט ג'ו, באתר AllMusic (באנגלית) פאט ג'ו, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאט ג'ו, באתר דיזר פאט ג'ו, באתר Discogs (באנגלית) פאט ג'ו, באתר Songkick (באנגלית) פאט ג'ו, באתר Genius פאט ג'ו, באתר בילבורד (באנגלית) פאט ג'ו, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלבטרוס טריסטני

אלבטרוס טריסטני (שם מדעי: Diomedea dabbenena) הוא עוף ימי גדול ממשפחת האלבטרוסיים. עד לשנת 1998 לא נחשב למין העומד בפני עצמו. גם כיום, אין אחדות דעים באשר למעמדו הטקסונומי: אחדים מסכימים עם סיווגו כמין עצמאי, ואולם אחרים מקפידים על המיון הישן, לפיו האלבטרוס הטריסטני הוא תת-מין של האלבטרוס הנודד. במראהו, הוא דומה, כמעט באופן מוחלט, לאלבטרוס הנודד, וקשה להבחין בין השניים ממרחק. יחד עם זאת, הוא קטן יותר מהאלבטרוס הנודד, וגבו כהה יותר מזה של האחרון. הדמיון ביניהם כה רב, עד כי תפוצתו בימים ובאוקיינוסים איננה ידועה לאשורה. שימוש במעקב לווייני הראה כי אלבטרוסים אלו מוצאים את מזונם בדרום האוקיינוס האטלנטי. הזכרים נוטים לתור אחר מזונם מערבית לאתרי הקינון (בכיוון דרום אמריקה), בעוד שהנקבות תרות אחר מזונן מזרחית יותר (בכיוון אפריקה). הם ניזונים בעיקר מדיונונים. האלבטרוסים הטריסטנים הם בעלי חיים אנדמיים לקבוצת האיים טריסטן דה קונה ולאי גוף. כ-1,500 זוגות אלבטרוסים, שהם מרבית האוכלוסייה הבוגרת, מקננים באי גוף. אחרים מקננים באי אינאקססיבל. בעבר הם אויומו על ידי מינים פולשים כחולדות, חתולים וחזירים, אולם אלו נלקחו ממושבות האלבטרוסים לאחר שהתגלתה השפעתם המזיקה. יחד עם זאת, צעד זה הביא לכך שהעכברים, שמספרם באיים הלך וגדל, אכלו והרגו גוזלים רבים, וזאת על אף שהגוזלים גדולים משמעותית מן העכברים. כיום האיום העיקרי על אלבטרוסים אלו, כמו על יתר מיני האלבטרוסים, מגיע מצדם של דייגים המשתמשים במערכי חכות. בעבר מצב השימור של המין נקבע על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN) כ"בסכנת הכחדה", אולם נראה היה שהאיום עליהם היה רב משחשבו, וכי מספרם קטן במהירות. מאוחר יותר אומתו החששות, ובעקבות זאת מצב השימור של המין הוחמר ב-2008, והוא עומד על "בסכנת הכחדה חמורה". אוכלוסייתו הכללית נאמדת בכ-9,000 עד 15,000 פרטים. מדיה וקבצים בנושא אלבטרוס טריסטני בוויקישיתוף אלבטרוס טריסטני, באתר ITIS (באנגלית) אלבטרוס טריסטני, באתר NCBI (באנגלית) אלבטרוס טריסטני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אלבטרוס טריסטני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלבטרוס טריסטני, באתר GBIF (באנגלית) האלבטרוס הטריסטני באתר איגוד השימור העולמי (IUCN) השינויים ברשימה האדומה של איגוד השימור העולמי בשנת 2008 האלבטרוס הטריסטני באתר BirdLife International אלבטרוס טריסטני באתר הרשימה האדומה של IUCN Ross M. Wanless, Andrea Angel, Richard J. Cuthbert, Geoff M. Hilton & Peter G. Ryan 2007. Can predation by invasive mice drive seabird extinctions? Biology Letters 3(3):241-244.
דותן מישר

דותן מישר (נולד ב-5 באפריל 1969) הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי. מישר בן קיבוץ דגניה ב' ובשנת 1990 נפצע במהלך שירותו בצה"ל כלוחם בשייטת 13 ורגלו הימנית נקטעה. במשך 10 שנים התעקש ללכת עם רגל תותבת וסירב לעשות שימוש בכיסא גלגלים. במהלך תקופת השיקום הוא הצטרף לחוג ספורטאי נכי צה"ל והחל להתאמן בהרמת משקולות. בתחום זה הוא ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) ובמשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) והגיע למקום השביעי והתשיעי בתחרויות בהן התחרה. בכדורסל התאמן במסגרת בית הלוחם ובשנת 2001 הצטרף לנבחרת עמותת קסם. הוא שחקן נבחרת ישראל בכדורסל נכים והשתתף עם הנבחרת במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). בשנת 2009 עבר לעונה אחת לשחק בטורקיה בקבוצת גלאטסראיי במחאה על היעדר תקציבים בענף בישראל. מישר פעיל במאבקים למען זכות הנכים בישראל לקבל תקציבים. מישר הוכשר כמאמן כדורסל במכון וינגייט. אחותו היא שחיינית העבר נעמה מישר, אלופת ישראל בשחייה. מדיה וקבצים בנושא דותן מישר בוויקישיתוף אברהם תשובה, הלוחם שהפך לאלוף, באתר nrg‏, 25 ביולי 2006 פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) דותן מישר באתר הצילום של שי אלוני מור גורן ויובל גמליאל, "עשיתי טעות? אז מה, גם מייקל ג'ורדן פספס", באתר ynet, 2 בפברואר 2023
שער הניצחון של אורנז'

שער הניצחון של אורנז' (צרפתית: Arc de triomphe d'Orange) הוא שער ניצחון של העיירה אורנז' הנמצאת בדרום-מזרח צרפת. השער שוכן בסמוך לכביש המהיר N7, במרחק 600 מטרים ממרכז העיירה. מועד הקמת השער שנוי במחלוקת, אחת הדעות המקובלות היא כי הוא נבנה בתקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר. השער נבנה על ויה אגריפה, שאינה קיימת עוד, על מנת לכבד את החיילים ששבו ממלחמת גאליה ואת הלגיון השני אוגוסטה. בתקופה מאוחרת יותר השער נבנה מחדש על ידי הקיסר טיבריוס לרגל ניצחונו של גרמאניקוס על השבטים הגרמאניים בקרב שהתרחש בחבל הריין. בשער יש כתובת המוקדש לטיבריוס ומתוארכת לשנת 27. במאה ה-13 ייעודו של השער השתנה והוא הפך למבצר קטן, על מנת להגן על נקודות הכניסה הצפוניות לעיירה. במהלך המאה ה-18 השער הוחזר למצבו המקורי. האדריכל אוגוסטין כריסטי חקר את השער וניהל את עבודות השיפוץ שהתבצעו במאה ה-19 (עבודות נוספות בוצעו ב-1955 וב-1962). למרות ההתדרדרות במצבו השער של אורנז' הוא עדיין אחד השרידים המרשימים ביותר לתקופה הרומית בהיסטוריה של גאליה. השער מקושט במגוון תגליפים בעלי מוטיבים צבאיים, כולל קרבות ימיים, שלל המלחמה והרומאים הנלחמים בגרמאניים ובגאלים. בתבליט הקרב שבחזית השער הצפונית ניתן לראות חייל רגלי רומי הנושא את המגן של הלגיון השני אוגוסטה. בנאי השער השתמשו בגושים גדולים של אבן גיר ללא טיח. בשער יש שלוש קשתות, כאשר המרכזית היא הגדולה ביותר. אורכו הכולל של השער הוא 19.57 מטרים, רוחבו 8.4 מטרים, וגובהו הוא 19.21 מטרים. בכל אחת מחזיתות השער יש ארבעה עמודים קורינתיים. השער הוא העתיק ביותר מסוגו ששרד. העיצוב של השער באורנז' דומה לזה של שער ספטימיוס סוורוס ושל קשת קונסטנטינוס, שנבנו בתקופות מאוחרות יותר. Cleere, Henry, Southern France: An Oxford Archaeological Guide, Oxford University Press, 2001,pp. 122-123, ISBN 0192880063 Bromwich, James, The Roman Remains of Southern France: A Guidebook, Routledge, 1993 pp. 183-186, ISBN 0415143586 מדיה וקבצים בנושא שער הניצחון של אורנז' בוויקישיתוף
דדי בורוביץ'

דוד (דדי) בורוביץ (נולד ב-30 ביוני 1941 בתל אביב) הוא איש עסקים ישראלי, מבעלי חברת התעופה אל על. בורוביץ נחשב מומחה בתחומי החכרת ומימון מטוסים. עם גיוסו לצה"ל, במסגרת גרעין הנח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר בורוביץ' מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, ובסיומו שב לתפקידי פיקוד בגדוד 50. במלחמת יום הכיפורים, באוקטובר 1973, לחם כאיש מילואים בחטיבת הצנחנים 55 שבפיקוד דני מט, אשר לחמה בגזרה המצרית והייתה הראשונה לצלוח את תעלת סואץ במסגרת מבצע אבירי לב. בשירות המילואים הגיע לדרגת סא"ל. לאחר 4 שנים בהן עבד בחברת "הנמר המעופף" בארצות הברית ונחשף לתחום התעופה, הקים בישראל ב-1968 את חברת כנף לתעופה כללית שהפכה לאחר מכן לשותפות כנף-ארקיע. ב-1976 הקים עם מוטי הוד את חברת ק.א.ל. להובלת מטענים חקלאיים. בשנים 1979 - 1980 הקים מטעם חברת הנמר המעופף את חברת מטרו אינטרנשיונל. את חברת ארקיע רכש ב-1980, וב-1993 הונפקה כנפיים - אחזקות ארקיע בע"מ בבורסה לניירות ערך של תל אביב. ב-2004 השלימה כנפיים את רכישת חברת אל על, מי שהייתה חברת התעופה הלאומית של ישראל. בורוביץ נשוי לתמי מוזס-בורוביץ', נצר למשפחת מוזס, ואח תאום לפרופסור ישראל (איזי) בורוביץ שהיה שותפו העסקי משך שנים. כיום האחים מסוכסכים ומחפשים את דרכם להפריד גם את הפעילות העסקית המשותפת שלהם בחברת כנפיים, בעלת השליטה בחברת התעופה אל על. ב-2005 נזכר שמו כאחד השותפים ברשת קלאבמרקט שנקלעה לחובות כספיים גבוהים, והוצא צו להגנתה מפני נושים עד למכירתה לרשת המתחרה, "שופרסל". בדיון בבקשת הקפאת ההליכים של קלאבמרקט, העירה, לעברו ולעבר אשתו, השופטת ורדה אלשיך כי היא מצפה מבעלי הרשת לתרום את חלקם (הכספי) בהצלתה. הדברים עוררו מהומה והזוג בורוביץ' מצא עצמו תחת מתקפה על חלקו בקריסת הרשת. בשנת 2014 לערך פסקה פעילותו העסקית עקב הידרדרות במצבו הבריאותי. בורוביץ דוד (דדי), באתר news1 סיון איסזקו, דמי הייעוץ של דדי בורוביץ' נחשפים, באתר ynet, 20 במאי 2008 ישראל הס, דדי בורוביץ' משתלט גם על גלובל קרוסינג, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2008 סיון איסזקו, דדי בורוביץ' שלף קלף סודי לשליטה בכנפיים, באתר כלכליסט, 18 בנובמבר 2008 מישל אודי, כנפיים מבקשת לאשר בונוס שנתי של עד 240 אלף דולר לדדי בורוביץ', באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2010 ניר צליק, דדי בורוביץ' רוצה להמשיך לייעץ, באתר כלכליסט, 16 בנובמבר 2011 אסתי אהרונוביץ, איזי ודדי בורוביץ מתכוננים להשתמש באל על כדי להמריא בעסקיהם האחרים, באתר TheMarker‏, 25 בנובמבר 2004. ורד שרון-ריבלין, ‏"רייטבלט בהלם קרב עסקי", באתר גלובס, 20 בדצמבר 2001. אביב פרנקל, הצצה נדירה: היום האחרון במלחמת יום כיפור, באתר nana10‏, 3 בספטמבר 2013. בורוביץ דוד (דדי) , באתר News1 מחלקה ראשונה. עמי גיזבורג, הקרב על קלאבמרקט נראה אבוד, נותרה המלחמה על השם הטוב, באתר הארץ, 22 ביולי 2005 שוקי שדה, נחיתה קשה: כך הידרדרה אל על תחת תמי מוזס־בורוביץ', באתר TheMarker‏, 12 ביוני 2020
אולימפיאדת השחמט 1954

אולימפיאדת השחמט ה-11 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באמסטרדם, שבהולנד, בין 4 בספטמבר ל-25 בספטמבר 1954. להלן התוצאות: באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: יוסף פורת 1+,7=,7- משה צ'רניאק 7+,5=,3- מנחם אורן 7+,3=2- יצחק אלוני 9+,5=,3- ישראל יוסף קניאז'ר 0+,8=,1- הנבחרת סיימה במקום שביעי. להלן התוצאות הקבוצתיות: מוקדמות נגד יוגוסלביה 2.5:1.5 - הפסד נגד חבל הסאר 1:3 - ניצחון נגד נורווגיה 1:3 - ניצחון נגד דנמרק 1.5:2.5 - ניצחון נגד שוודיה 1:3 - ניצחון נגד צרפת 1:3 - ניצחון גמר נגד בולגריה 1:3 - ניצחון נגד איסלנד 1.5:2.5 - ניצחון נגד ברית המועצות 2:2 - תיקו נגד יוגוסלביה 3:1 - הפסד נגד גרמניה 2.5:1.5 - הפסד נגד צ'כוסלובקיה 1.5:2.5 - ניצחון נגד הולנד 1:3 - ניצחון נגד שוודיה 2:2 - תיקו נגד אנגליה 3.5:0.5 - הפסד נגד ארגנטינה 3:1 - הפסד נגד הונגריה 1:3 - ניצחון מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת השחמט 1954 בוויקישיתוף מידע מידע על התחרות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
זיו

האם התכוונתם ל... אישים: אבא זיו – חלוץ וגואל קרקעות אבנר זיו – מרצה לפסיכולוגיה אימרי זיו – זמר ישראלי אלדד זיו – אמן ובמאי תיאטרון ישראלי דן זיו – סגן-אלוף במיל', בעל עיטור הגבורה יהודה זיו – גאוגרף ישראלי יהודה ליב זיו – רב ליטאי. רב בקרוז', טלז ופלונגיאן גרשון מנדל זיו – רב ליטאי. רב בפלונגיאן ובטבריג. בנו של רבי יהודה ליב זיו יואב זיו – כדורגלן ישראלי יעקב זיו – מדען מחשב ישראלי יעקב זיו – עיתונאי ישראלי יצחק זיו – חבר כנסת מטעם גיל ישראל זיו – אלוף בצה"ל נחום זיו-אב – ניצב במשטרת ישראל ובכיר בהגנה. נחום זאב זיו – איש תנועת המוסר, ובנו של ה"סבא מקלם" (שמחה זיסל זיו). נטע זיו – מרצה למשפטים ניבה זיו – אלופת ישראל באתלטיקה עמליה זיו – חוקרת תרבות ישראלית שאול זיו – מפקד שייטת 13 שמחה זיסל זיו – רב, מראשי תנועת המוסר משפחת זיו-מרקס – הלורד ישראל זיו - איש עסקים בריטי ופעיל ציוני רבקה זיו – הנשיאה העולמית הראשונה של ויצו ואשתו של הלורד ישראל זיו הלורד מרקוס זיו - איש עסקים בריטי ופעיל ציוני, בנם של ישראל ורבקה אחר: בית החולים רבקה זיו – צפת מכון זיו - שמו הקודם של מכון ויצמן למדע אור – משמעותה המילולית של המילה זיו אייר – חודש עברי ששמו התנכ"י הוא ירח זיו שכונת זיו בחיפה זיו (בית ספר) – בית ספר תיכון על שם זיו מרקס, שבבית הכרם, ירושלים אישים ששמם הפרטי הוא זיו
מיתוג פנים ארגוני

מיתוג פנים ארגוני נועד להעביר ולהחדיר את עולם המושגים המועבר אל לקוחות החברה גם אל עובדי החברה, במטרה שיהיה מסר אחיד, נאמנות של העובדים לתהליכי השיווק ובמטרה לקדם את רמת השירות של החברה. ככל שהעובדים יזדהו עם מסרי וערכי החברה, כך הם יהיו "שגרירים" טובים יותר עם המסרים הללו מול הלקוחות, אשר מצפים לחפיפה שכזו. מיתוג פנים ארגוני דורש מומחיות רב תחומית, הכוללת את תחום משאבי האנוש, פסיכולוגיה ארגונית, תקשורת שיווקית, עיצוב ומחקר בכל אמצעי התקשורת העומדים לרשות הארגון מול עובדיו. התחרות כיום בין חברות נעשית באמצעות מותגים, אשר קהלי היעד שלהם מתחברים אליהם ברמות שונות של הזדהות. בפרסום, מעוניינות החברות ליצור הזדהות ומערכת-יחסים של ממש בין הצרכן הסופי לבין המותג שהן מייצרות. כדי ליצור בידול בין המותגים והשירות הניתן להם, חייבות החברות למתג את מוצריה, מסריה, שירותיה וערכיה גם כלפי פנים, אל עובדי החברה, במערכת תקשורת פנים ארגונית. אלה יובילו נאמנות גדולה יותר מצדם של הלקוחות, מחויבות ואף רכישה חוזרת. המטרה של המיתוג הפנים ארגוני נותן לעובדי החברה כלים לשמור על ההבטחה של המותג בכל סוג של מפגש עם הלקוח ועל ידי כך ליצור בידול בין המותג למתחריו. מדובר במתודולוגיה שיוצרת תיווך בין החזון לבין הפרט. המצב האידיאלי הוא שהעובדים יאמינו למסרים אלה ויפעלו בתוך החברה ליצירת שיח בשפת המותג, במיוחד שהמפגש של הלקוחות עם המותג נעשה באמצעות העובדים. רק עובדים שיהיו נאמנים למסרים – ימנעו את תחושת האכזבה של הלקוחות מהציפיות שיש להם מהמותג לבין השירות והחוויה שהם מקבלים ממנו בפועל, באמצעות הרכישה. ההישגים ביצירת תהליך מיתוג פנימי נכון: יצירת נאמנות של עובדים; שירות לקוחות טוב יותר ויצירת נאמנות של לקוחות לאורך זמן; העובדים יכולים להתריע על חולשות של המותג לפני יציאתו לשוק (מהווים קבוצת מיקוד אמינה ונאמנה) הבנה של התהליכים הפנים ארגוניים לגיבוש אסטרטגיית השיווק העומדת מאחורי המותג; סיפוק מצדם של העובדים, המעוניינים ביחס דומה המוענק ללקוחות; הגדרת קוד התנהגות ומסרים לעובדים וללקוחות, במכנה משותף אחיד; הערכים ושפת המותג מהווים קריטריון לגיוס עובדים על-פי הגדרות אלה. מיתוג פנים ארגוני מתאים לכל חברה שמעונינת בחיזוק בתפיסת המותג בעיני עובדיה ולקוחותיה. הדבר מועיל לחברה בכך שהמותג מקבל "חיים" באמצעות העובדים, המחזקים את הקשר הרגשי של הלקוחות לשירות/ המותג אותו הם צורכים. מחקרים מוכיחים שהדבר יוצר בידול ומאיץ תהליכי צמיחה. כפי שנעשה קמפיין פרסום ללקוחות, כך יש לעשות קמפיין מול העובדים, שיכלול שלטים בחברה, פרסומות, ימי עיון וסדנאות, אשר יעבירו את מסרי המותג לעובדים, כאילו והם היו הלקוחות בעצמם. יש לדבר בשפת המותג ולייצר התנהגות "המאנישה" אותו. יש לדאוג לשגרה, לחזרה על המסרים והטמעה בכל המערכות התקשורתיות שיש ברשות הארגון. יש לזכור, בעוד המיתוג החיצוני יוצר סקרנות והתעניינות לגבי המותג, המיתוג הפנימי הוא זה שיסייע בהחלטה על הרכישה במעמד המפגש עם העובד. ברגע שהעובדים יוכלו להעיד על עצמם כנאמנים למוצר וככאלה שהיו רוכשים אותו בעצמם – כך הם יוכלו להעביר מסרים אלה ולשכנע לקוחות מתלבטים ומתעניינים.
מחלת אגירה ליזוזומלית

מחלת אגירה ליזוזומלית היא שם קיבוצי לכ-50 מחלות תורשתיות נדירות, אשר מקורן בפגם בגן אשר אחראי על יצירה של אנזים ליזוזומלי כלשהו. הפגם הגנטי גורם לכך שאנזים ליזוזומלי מסוים אינו מיוצר או שהאנזים שנוצר אינו פעיל או שפעילותו מועטה. כתוצאה מהחסר האנזימטי, חומר המטרה אותו צריך האנזים לפרק מצטבר בליזוזומים של התאים. דבר הפוגע בפעילות התקינה של תאים אלו ועשוי לגרום למוות של התאים ולפגיעה ברקמה ובתפקוד האיבר. דוגמאות למחלות אגירה ליזוזומליות: מחלת גושה, מחלת אגירת גליקוגן מסוג 2 (פומפה), מחלות ממשפחת המוקופוליסכרידוזיס (לדוגמה תסמונת הרלר, תסמונת האנטר, תסמונת סנפיליפו, תסמונת מרטו-לאמי ומספר סוגים נוספים), מחלת פברי, טאי זקס, צרברוטנדינוס קסנטומטוזיס ועוד. תסמונת סנפליפו תסמונת מרטו-לאמי מדיה וקבצים בנושא מחלת אגירה ליזוזומלית בוויקישיתוף הערך "מחלות אגירה", באתר ויקירפואה ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.