laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוליטה (שיר של גידי גוב)

לוליטה הוא שיר שכתב מאיר אריאל, הלחין יהודה פוליקר וביצע הזמר הישראלי גידי גוב. הוא נכלל באלבום הסולו הרביעי של גוב, "דרך ארץ", שיצא לאור ב־1987. השם "לוליטה" לקוח מהיצירה הקלאסית בעלת אותו השם של הסופר הרוסי ולדימיר נבוקוב, יצירה שעסקה בקשר האובססיבי בין מבוגר לנערה בת 12, שדמותה הפכה למושג וארכיטיפ לנערה פתיינית. מילותיו של אריאל משקפות במדויק את התמה של הספר, כפי שנשקפת מעיניו של הומברט. "לוליטה" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־1 בספטמבר 1987. הוא זכה להצלחה וצעד עד 5 בינואר 1988, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום הראשון, לשבוע אחד, ב־22 בספטמבר 1987. במצעד השנתי של התחנה (תשמ"ח) הוא דורג במקום ה־31. סרטון השיר "לוליטה" באתר יוטיוב "לוליטה" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "לוליטה" באתר שירונט האלבום "דרך ארץ", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 הסינגל "לוליטה" – גידי גוב, באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 נתוני היצירה, באתר אקו"ם, 2 באוגוסט 2005, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 "לוליטה", באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 עמרי חורש, הם כתבו את זה, אתם אומרים את זה, באתר ynet, 28 במאי 2016 יוסי חרסונסקי, אתי אנקרי לוליטה | זה החיבור האולטימטיבי בין הסיפור ובין מנגינת הלב. בין כאב רגשי עמוק למפוקחות, באתר יוסמיוזיק, 23 בספטמבר 2021, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 "לוליטה" בספריה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 השיר מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', 1 בספטמבר 1987, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 השיר יוצא ממצעד רשת ג', 5 בינואר 1988, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (1), 22 בספטמבר 1987, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022 המקום ה־31 במצעד השנתי של רשת ג' (תשמ"ח), באתר פזמונט, 1988, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
יחסי ונצואלה–קטר

יחסי ונצואלה–קטר הם יחסי החוץ בין ונצואלה וקטר. שתי המדינות חברות בארגון אופ"ק. בינואר 2015, במהלך המשבר הכלכלי בוונצואלה והצניחה במחירי הנפט הבינלאומיים, סייר הנשיא ניקולאס מדורו בשבע מדינות בחיפוש אחר משאבים ותמיכה למימון הוצאות הממשלה; בין המדינות בהן ביקר הייתה קטר. מדורו הצהיר כי כרת בריתות עם בנקים קטרים למימון של "כמה מיליארדי דולרים", אם כי מבלי לספק פרטים על ההסכמים. ב-2016 ערך מדורו סיור נוסף במטרה לקדם את עליית מחירי הנפט, שהסתיים בקטר. במהלך ביקורו, הוא היה אמור להיפגש עם אמיר המדינה, שייח' תמים בן חמד אאל ת'אני, כדי לבחון את היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות ולקבוע סדר יום לייצוב מחירי הנפט. קטר מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס. ונצואלה מחזיקה בקטר שגרירות בדוחה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ונצואלה–קטר בוויקישיתוף Presidente Maduro regresa a Venezuela tras gira באתר apnews‏, 17 בינואר 2015 ‏Maduro termina hoy en Catar su gira para impulsar al alza el precio del crudo באתר eldiario‏, 24 באוקטובר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מועצת המאה

מועצת המאה (בקטלאנית: Consell de Cent, נהגה [kunˈsɛʎdə ˈsen], קונסל דה סנט) היה מוסד ממשלתי של ברצלונה. הוא הוקם במאה ה-13 והתקיים עד המאה ה-18. שמו נובע ממספר חבריו: מאה (בקטלאנית: cent; סנט). בשנת 1249 יצר חיימה הראשון, מלך אראגון, את המבנה הבסיסי של הממשל המוניציפלי של ברצלונה: מועצה של 4 חברים, בסיוע 8 יועצים ואספת מנהיגים (probi homines; פרובי הומינס), כולם חברים במעמד הגבוה של סוחרים עשירים (mà major). לאחר מספר התאמות ושינויים, עד שנת 1265, קיבל הארגון העירוני מבנה מבוסס יותר: הרשות העירונית נשענה על 3 יועצים שנבחרו על ידי מועצה של מאה אנשים. בשנת 1335 התיר פדרו הרביעי, מלך אראגון, למועצת המאה להשתמש בסמל המלכותי של ארבעת הפסים (האדומים) (אנ'). החשיבות של מועצת המאה בהיסטוריה ובממשלת נסיכות קטלוניה נתמכת במקרים רבים. לדוגמה, בשנת 1464 היא הכריזה על פטר החמישי של אראגון (אנ') (הידוע כפטר השוטר מפורטוגל) כרוזן ברצלונה (אנ'). דוגמה נוספת היא הדחייה של מועצת המאה ב-10 בינואר 1401 לקרן מרטין ההומני (אנ'), לבית הספר לרפואה כללית בברצלונה עם אותן זכויות יתר כמו אוניברסיטת מונטפלייה (אנ'), כי הם חשו שהדבר פוגע בסמכות השיפוט המוניציפלית שלהם. זה הוביל בסופו של דבר להקמת אוניברסיטת ברצלונה בשנת 1450. בעשורים האחרונים של המאה ה-17 היא הייתה מיוצגת בוועידת שלושת הנבחרים (בקטלאנית: Conferència dels Tres Comuns). מועצת המאה בוטלה על ידי פליפה החמישי עם צו Nueva Planta ועם כיבוש ברצלונה לאחר המצור על ברצלונה בשנת 1714. מאז אותו רגע, הממשלה החדשה של העיר נשלטה ישירות על ידי המלוכה. רחוב ראשי בעיר ברצלונה, "רחוב מועצת המאה" בשפה הקטלאנית (Carrer del Consell de Cent), נקרא על שם מוסד זה. לפני 1978 הוא היה ידוע בשם "רחוב מועצת המאה" בשפה הספרדית (Calle del Consejo de Ciento)). מדיה וקבצים בנושא מועצת המאה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נג אנג הן

נג אנג הן (באנגלית: Ng Eng Hen, במנדרינית: 黄永宏; נולד ב-10 בדצמבר 1958) הוא פוליטיקאי סינגפורי ממפלגת הפעולה העממית (מפלגת השלטון במדינה) אשר משמש כשר ההגנה החל מ-21 במאי 2011. בעבר שימש גם כשר החינוך, שר כוח האדם וכמנהיג הבית (יו"ר הפרלמנט). נג נולד בסינגפור ב-10 בדצמבר 1958 למשפחה ממוצא סיני. הוא למד בבית הספר האנגלו-סיני, ולאחר מכן בקולג' הלאומי לצעירים. לאחר מכן החל ללמוד רפואה באוניברסיטה הלאומית של סינגפור. כמו כן עבר הכשרה באונקולוגיה כירורגית במרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן הוסמך כמנתח ועבד בבית החולים הכללי של סינגפור בין השנים 1992–1997, ולאחר מכן בקליניקה הפרטית מאונט אליזבת' עד 2001. נג הצטרף למפלגת הפעולה העממית - מפלגת השלטון בסינגפור, והתמודד מטעמה על מקום בפרלמנט במהלך הבחירות של 2001. הוא נבחר ברוב גדול כנציג שכונת טואה פאיה בפרלמנט. ב-12 באוגוסט 2004 מונה נג לסגן שר החינוך ולשר כוח האדם. ב-30 ביוני 2005 הוא ויתר על תפקיד סגן שר החינוך ונכנס לתפקיד סגן שר ההגנה. ב-2007 נוסף לו גם תפקיד מנהיג הבית (יו"ר הפרלמנט). ב-31 במרץ 2008 הוא פרש מתפקיד שר כוח האדם ומונה לשר החינוך. במרץ 2010 חולל נג סערה כאשר הכריז כי חשיבותן של הבחינות בשפת האם בבחינות הסיום של בתי הספר היסודיים, תופחת על חשבון הבחינות באנגלית. הצהרה זו חוללה סערה בקרב המיעוטים האתניים בסינגפור שחששו מאובדן החשיבות של שפות האם שלהם. בעקבות כך, נאלץ נג לבטל את התכנית. ב-20 במאי 2011 פרש נג מתפקיד שר החינוך ומונה ליושב ראש הפרלמנט. במקביל, הוא מונה גם לשר ההגנה. ב-30 בספטמבר 2015 פרש מתפקיד יו"ר הפרלמנט. מדיה וקבצים בנושא נג אנג הן בוויקישיתוף נג אנג הן, ברשת החברתית פייסבוק נג אנג הן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
גרין ורדימן בלאק

גרין ורדימן בלאק שכונה ג'.ו. בלאק (באנגלית: Greene Vardiman Black; 3 באוגוסט 1836 – 31 באוגוסט 1915) ידוע כ"אבי רפואת השיניים המודרנית". את ילדותו בחווה במדינת אילינוי בילה בהתעניינות בלתי פוסקת בעולם החי. בגיל 17 החל ללמוד רפואה, וב-1857 עבר התמחות ברפואת שיניים. בלאק חקר תחומים רבים ברפואת שיניים שיקומית, ביניהם את הסיבות לעששת, את הרכבי האמלגם הדנטלי ואת הסיבות לפלואורוזיס של השיניים. כמו כן, העקרונות שפיתח בלאק לביצוע שמרני של חללים בשיניים ושחזורים (סתימות) משמשים עד היום כאורים והתומים של רופאי השיניים בעולם. ד"ר בלאק הנהיג את המושג "הרחבה לצורך מניעה", אשר תכליתו - ביצוע של חללים נכונים בגודלם, גם אם במהלכם נפגע חומר שן בריא ולא רק פגוע, עשוי לשפר את איכות השחזור ולפיכך את איכות חיי המתרפא. חלל סוג I - חלל המופיע בחריצים במשטח הלעיסי של השיניים הטוחנות. חלל סוג II - חלל המופיע בחריצים במשטח הלעיסי ומערב את אחת מדפנות השן, הבאות במגע עם שן סמוכה. חלל סוג III - חלל המופיע בדפנות שיניים קדמיות חותכות, אשר אינו מערב את קצה הלהב. חלל סוג IV - חלל המופיע בשיניים קדמיות חותכות ומערב את קצה הלהב. חלל סוג V - עששת צווארית, המופיעה בחלק התחתון של כותרת השן ובחלק העליון של שורש השן. חלל סוג VI - עששת המופיעה בקצוות של תלוליות לעיסיות בשיניים הטוחנות האחוריות. מעבר למחקרו ברפואת השיניים השיקומית, פיתח ד"ר בלאק גם מקדחה לשימוש דנטלי, המונעת על ידי הרגל. גרין ורדימן בלאק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבול פרו–צ'ילה

גבול פרו–צ'ילה נמשך לאורך 617 קילומטרים, מהם 169 כגבול יבשתי ו־448 כגבול ימי. בעקבות מלחמת האוקיינוס השקט שהחלה בשנת 1879, ב־20 באוקטובר 1883 נחתם בין המדינות הלוחמות (בוליביה, פרו וצ'ילה) הסכם אנקון (אנ') שנועד להסדיר את הגבולות שלהן. בכך למעשה איבדה בוליביה את המוצא לים והשטח נחלק בין פרו לצ'ילה. ב־3 ביוני 1929 נחתם הסכם לימה (אנ') בו הוסכם כי העיר אריקה תישאר בתחומי צ'ילה אך טאקנה תוחזר לשלטון פרו. טאקנה הוחזרה לפרו ב־28 באוגוסט של אותה שנה. ב־27 בינואר 2014 פסק בית הדין הבין־לאומי בהאג על הסדר הגבול הימי בין המדינות (ספ'), זאת לאחר מחלוקת שהתעוררה ביניהן בנושא. הגבול נקבע במדויק ואושרר כחודשיים לאחר מכן, ב־25 במרץ. הגבול היבשתי מתחיל במזרח במשולש הגבולות בוליביה–פרו–צ'ילה ויורד מהרי האנדים מערבה לכיוון האוקיינוס השקט. מעט לפני שהגבול מגיע לים, קיים מעבר גבול בין המדינות, על כביש אריקה–טאקנה. הגבול הימי נע מערבה ולאחר מכן לדרום־מערב. בקטע האחרון, הגבול עובר במרחקים שווים מקווי החוף של המדינות.
סבוי (סרט, 2022)

סבוי הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דוקו דרמה משנת 2022, בבימויה של זהר וגנר ובכיכובה של דאנה איבגי. לאורך שנות ה־70, מדינת ישראל הוכתה בשורת פיגועי טרור שביצעו מחבלים: חטיפות מטוסים, פיגועי חבלה וחדירות ליישובים. אחד הפיגועים המדממים בכרוניקת הטרור בשנים ההן היה הפיגוע במלון סבוי בתל אביב. ב־5 במרץ 1975, בשעה 11 בלילה, חוליית מחבלים הגיעה בסירה אל חוף הים בתל אביב והשתלטה על המלון. הסרט "סבוי" חוזר אל הלילה ההוא, דרך נקודת מבטה של כוכבה לוי, אחת מבנות הערובה בפיגוע. כוכבה לוי (דאנה איבגי), גיבורת ליל הפיגוע והסרט, אישה בשנות השלושים לחייה מגיעה לבית המלון "סבוי" בתל אביב בחברת המאהב שלה, אברהם עזריקי (אימרי ביטון). במהלך שהותם שם, פורצת חוליית מחבלים למקום. כוכבה לוי, כדוברת ערבית, ומתוך תושייה וקור רוח בלתי רגילים, משמשת כמתורגמנית במשא ומתן המתנהל בין המחבלים לכוחות הביטחון שנמצאים מחוץ לזירה. לאורך הסרט אנחנו נחשפים לרגעי האימה בתוך המלון, לדילמות המוסריות איתן התמודדה כוכבה לוי ולמערכת היחסים שהתפתחה בינה לבין אחד מהמחבלים, אותו כינתה ביומנה "שן זהב" (עלא דקה). "סבוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סבוי", באתר אידיבי סבוי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית סרטה של זהר וגנר "סבוי", סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 01:14:50) יעל שוב, ‏היא הפגינה גבורה יוצאת דופן אבל שמה הוכפש. הסרט הזה מנקה אותו, באתר "Time Out ישראל", 9 באוגוסט 2022 אבנר שביט‏, היא גילתה גבורה מדהימה בזמן פיגוע. במקום לבנות לה אנדרטה, קראו לה "שרמוטה", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2022 מרלין וניג, סבוי: אות הגבורה של כוכבה לוי, גיבורה טרגית, באתר מגזין פורטפוליו, ‏25 באוגוסט 2022 שי רגב, ‏הצד שלא הכרתם: "סבוי" של כאן 11 הוא הנקמה של כוכבה לוי, באתר מעריב אונליין, 10 בספטמבר 2022 שחר טפיארו, ‏הסרט "סבוי" עושה צדק עם גיבורת הפיגוע משנת 1975, כוכבה לוי, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2022 רונה ברייר-גארב, "הלו, שומעים אותי?", באתר מכון ון ליר בירושלים, ‏10 באפריל 2023 יאיר רוה, פרסי אופיר 2022: רשימת הזוכים המלאה, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 18 בספטמבר 2022 זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2022, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ונצואלה–מצרים

יחסי ונצואלה–מצרים הם יחסי החוץ בין ונצואלה ומצרים. לאחר הבחירות לנשיאות בוונצואלה ב-2018, שבהן הוכרז ניקולאס מדורו כמנצח, נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, שלח הצהרה המכירה בתוצאות והעביר את ברכותיו למדורו. מצרים מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס. ונצואלה מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר. אתר על יחסי מדינות ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בתי מחוקקים לפי מדינה

בית מחוקקים הוא מוסד פוליטי המורכב מנציגיהם של אזרחי המדינה, ומשמש כרשות המחוקקת. בערך זה מופיע פירוט של בתי המחוקקים לפי מדינה. מדיה וקבצים בנושא בתי מחוקקים לפי מדינה בוויקישיתוף מספר הלורדים לימי חייהם אינו קבוע ואין מגבלה לכמה יכולים להיות. Abdul Sayed, Analysis: How Are the Taliban Organized?, קול אמריקה, ‏8 בספטמבר 2021 (באנגלית)
יחסי ונצואלה–מרוקו

יחסי ונצואלה–מרוקו הם יחסי החוץ בין ונצואלה ומרוקו. מרוקו התעלמה מתוצאות הבחירות לאספה המכוננת הלאומית בוונצואלה ב-2017 ומתוצאות הבחירות לנשיאות בוונצואלה ב-2018, אז הוכרז ניקולאס מדורו כמנצח. בשנת 2019, במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה, הכירה מרוקו בחואן גואידו כנשיא ונצואלה. מרוקו החזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס, אולם סגרה אותה ב-2009. ונצואלה מחזיקה במרוקו שגרירות בקהיר. מדיה וקבצים בנושא יחסי ונצואלה–מרוקו בוויקישיתוף Venezuela : le Maroc apporte son soutien au président autoproclamé Juan Guaido באתר lorientlejour‏, 29 בינואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאסוקזו האמאדה

יאסוקזו האמאדה (ביפנית: 浜田 靖; נולד ב-21 באוקטובר 1955) הוא פוליטיקאי יפני מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית אשר משמש כשר ההגנה החל מ-10 באוגוסט 2022. האמאדה נולד בעיר פוטסו שבמחוז צ'יבה. הוא למד מנהל עסקים באוניברסיטת סנשו. לאחר סיום לימודיו קיבל עבודה במשרדו של הפוליטיקאי מיצ'יו ווטאנבה שהיה ידיד קרוב של אביו. בשנת 1980, לאחר שווטנאבה מונה לשר האוצר בממשלתו של זנקו סוזוקי, הוא מונה למזכיר במשרד האוצר. ב-1993 הוא התמודד בבחירות לדיאט מטעם המפלגה הליברלית-דמוקרטית, והפך לנציג מחוז הבחירה ה-3 של צ'יבה בדיאט. בבחירות של 1996 הוא התמודד במחוז הבחירה ה-12 של צ'יבה ונבחר שוב. ב-1998 הוא מונה לסגן שר ההגנה בממשלתו של קייזו אובוצ'י. בשנת 2003 האמאדה נבחר לדיאט פעם נוספת מטעם מחוז הבחירה ה-12 של צ'יבה. ב-2005 הוא נבחר פעם נוספת כמעט ללא התנגדות לאחר שמועמד המפלגה הדמוקרטית פרש ברגע האחרון בגלל מצבו הגופני הירוד. ב-24 בספטמבר 2008 הוא מונה לשר ההגנה בממשלתו של טארו אסו. בספטמבר 2009 הוא נבחר מחדש לדיאט, אולם מפלגתו הפסידה בבחירות וממשלת אסו התפרקה. באוקטובר 2011, הוא נכנס לתפקיד סגן יו"ר הוועדה הלאומית למדיניות הדיאט. בבחירות לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-2012, הוא תמך בשיגרו אישיבה, אך זה האחרון הפסיד לשינזו אבה. לאחר הבחירות לנשיאות, הוא מונה ליו"ר ועדת התזונה של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. בדצמבר אותה שנה הוא מונה למזכיר הכללי של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. ב-10 באוגוסט 2022 הוא מונה לשר ההגנה בממשלתו של פומיו קישידה. מדיה וקבצים בנושא יאסוקזו האמאדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאסוקזו האמאדה
Demons

האם התכוונתם ל... Demons (שיר של Imagine Dragons) – שיר של להקת הרוק האמריקאית Imagine Dragons Demons (קטע כלי) – קטע כלי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס Demon Days
יחסי דרום אפריקה – ונצואלה

יחסי דרום אפריקה–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים בין דרום אפריקה וונצואלה. בזמן שהיה נשיא מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, שגריר ונצואלה באו"ם, דייגו אריה, מיסד את הפגישות של נוסחת אריה במועצה, מה שאפשר גישה והתערבות של אישים מחוץ למועצה, כולל נשיא דרום אפריקה נלסון מנדלה. ב-4 ביולי 1998, לאחר שסגר את עצרת הקהילייה הקריבית באי סנט לוסיה, נשיא ונצואלה רפאל קלדרה ניצל את ההזדמנות להיפגש לארבעים דקות עם עמיתו הדרום אפריקאי, נלסון מנדלה, אורח מיוחד באירוע אזורי. קלדרה הדגיש שמנדלה היה דוגמה מצוינת להתמדה במאבק על אידיאלים, והזכיר את מאבקו באפרטהייד. נשיא דרום אפריקה, סיריל רמפוזה, העביר את ברכותיו בשנת 2018 לניקולאס מדורו, שהוכרז כמנצח בבחירות לנשיאות 2018. במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה ב-2019, דרום אפריקה הביעה את תמיכתה במדורו. דרום אפריקה מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס. ונצואלה מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – ונצואלה בוויקישיתוף ¿Qué es la Fórmula Arria y por qué se utiliza en el Consejo de Seguridad de la ONU? באתר elimpulso‏, 9 בספטמבר 2018 UN Security Council’s African members support Venezuela’s Maduro באתר africatimes‏, 27 בינואר 2019 אתר על יחסי מדינות שגרירות ונצואלה בדרום אפריקה
ריד יואינג

ריד יואינג (באנגלית: Reid Ewing; נולד ב-7 בנובמבר 1988) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר מגילום דמותו של דילן מרשל בקומדיית המצבים של ABC "משפחה מודרנית" בשנים 2009–2020. יואינג למד בבית הספר לאמנויות דרייפוס בווסט פאלם ביץ' ובקונסרבטוריון לאמנויות דרמטיות של ניו יורק. הוא שיחק בהפקות תיאטרון מקומיות בדרום פלורידה בטרם עבר ללוס אנג'לס. בשנת 2009 החל לגלם את דמותו של דילן מרשל בסיטקום "משפחה מודרנית" ברשת ABC. הוא זכה בפרס גילדת שחקני המסך לאנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית (לשנים 2011–2012) בשיתוף עם שאר חברי הקאסט. יואינג שיחק בתפקידים מרכזיים ומשניים בסרטים וסדרות טלוויזיה נוספות, כגון "ליל האימה", "גוד לאק צ'ארלי", "ערים כל הלילה" ועוד. יואינג מנגן על פסנתר, גיטרה ובנג'ו, ואף כתב שירים שביצעה דמותו בסדרה "משפחה מודרנית". ב-2015 חשף כי סבל מהפרעת גוף דיסמורפית, שהובילה אותו לבצע מספר ניתוחים קוסמטיים. באותה שנה יצא מהארון כגיי. אתר האינטרנט הרשמי של ריד יואינג ריד יואינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריד יואינג, ברשת החברתית אינסטגרם ריד יואינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריד יואינג, באתר AllMovie (באנגלית) ריד יואינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://twitter.com/media_reid/status/16998137187, Twitter Elliott, Stuart (2011-09-26). "After 27 Years, an Answer to the Question, 'Where's the Beef?'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-10-06. AP,James Hibberd, AP, James Hibberd, MTV’s ‘Truth Below’ books Reid Ewing, The Hollywood Reporter, ‏8 באפריל 2010 (באנגלית) TV Guide Magazine | News | Reid Ewing's Modern Breakout, web.archive.org, ‏8 במאי 2010 I Underwent Cosmetic Surgery For My Body Dysmorphia... And I Wish I Hadn't, HuffPost, ‏2015-11-19 (באנגלית) 'Modern Family' actor Reid Ewing acknowledges body dysmorphia, says he regrets plastic surgeries - LA Times, web.archive.org, ‏21 בנובמבר 2015 The cosmetic surgery agony of ‘Modern Family’ actor Reid Ewing - The Washington Post, web.archive.org, ‏21 בנובמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – ונצואלה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות וונצואלה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות החלו באופן רשמי בשנות ה-70 עם ביקורו של נשיא ונצואלה באיח"א. מאז, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים מלאים ופתחו שגרירויות. ב-20 באפריל 1977, נשיא ונצואלה קרלוס אנדרס פרס החל בסיור רשמי במזרח התיכון, כולל איחוד האמירויות הערביות. ישיבת השרים ה-16 של ועדת המעקב המשותפת של מדינות אופ"ק התקיימה בשנת 2019 באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות הערביות. מנואל קובדו, שר הנפט של ונצואלה, נשיא פטרולאוס דה ונצואלה ולאחר מכן נשיא ועידת אופ"ק, ניהל את ישיבת השרים. ונצואלה השתתפה בתערוכת Expo 2020 בדובאי עם עבודתו של האמן הקינטי Juvenal Ravelo "Chromatic Modules 2020–2021", המבוססת על הג'ונגל של ונצואלה. שר התיירות של ונצואלה, אלי פדרון, ביקר בתערוכה בנובמבר 2021. איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בוונצואלה באמצעות שגרירותה בבוגוטה, קולומביה. ונצואלה מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות בדובאי. מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – ונצואלה בוויקישיתוף Pérez, Carlos Andrés, gobiernos de באתר bibliofep Ministro Quevedo arriba a Abu Dabi para presidir la 16ª Reunión Ministerial del Comité de Monitoreo Conjunto באתר משרד החוץ הוונצואלי, 10 בספטמבר 2019 Ministro Quevedo participa en mesa de discusión sobre el trilema energético באתר משרד החוץ הוונצואלי, 11 בספטמבר 2019
יחסי ונצואלה – ערב הסעודית

יחסי ונצואלה–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין ונצואלה וערב הסעודית. שתי המדינות חברות בארגון אופ"ק. ב-20 באפריל 1977, נשיא ונצואלה קרלוס אנדרס פרס החל בסיור רשמי במזרח התיכון, כולל ערב הסעודית. בינואר 2015, במהלך המשבר הכלכלי בוונצואלה והצניחה במחירי הנפט הבינלאומיים, הנשיא ניקולאס מדורו סייר בשבע מדינות בחיפוש אחר משאבים ותמיכה למימון הוצאות הממשלה, כולל ערב הסעודית. ב-2016 חזר מדורו לעשות סיור נוסף במטרה לקדם את עליית מחירי הנפט, ושוב ביקר בסעודיה. לפי אאולוחיו דל פינו (Eulogio del Pino), שר הנפט של ונצואלה, ערב הסעודית הצטרפה להצעתו של מדורו להשיג את התאוששות המחירים. ערב הסעודית מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס. ונצואלה מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד. מדיה וקבצים בנושא יחסי ונצואלה – ערב הסעודית בוויקישיתוף Pérez, Carlos Andrés, gobiernos de באתר bibliofep Presidente Maduro regresa a Venezuela tras gira באתר apnews‏, 17 בינואר 2015 ‏Maduro termina hoy en Catar su gira para impulsar al alza el precio del crudo באתר eldiario‏, 24 באוקטובר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רמי מגווייר

ג'רמי מגווייר (באנגלית: Jeremy Maguire; נולד ב-10 באוגוסט 2011) הוא שחקן אמריקאי, אשר התפרסם מגילום דמותו של ג'ו פריצ'ט בקומדיית המצבים "משפחה מודרנית" (2015–2020). בשנת 2015 החל לגלם בקביעות את דמותו של ג'ו פריצ'ט בסיטקום "משפחה מודרנית" ברשת ABC. בשנת 2016 שיחק בסרט הטלוויזיה "Untitled Sarah Silverman Project". בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה "I'm Not Here" (אנ') בכיכובו של ג'יי קיי סימונס. בשנת 2018 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "הספינה האחרונה". בשנת 2021 החל לשחק את דמותו של מת'יו גרלנד בסדרת הטלוויזיה "טרנר והוץ'" של דיסני+. ג'רמי מגווייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'רמי מגווייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מפרץ סן פרנסיסקו

מפרץ סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco Bay) הוא מפרץ גדול בקליפורניה שבארצות הברית. הוא נפתח לאוקיינוס השקט, ואליו עצמו זורמים הנהרות סקרמנטו וסן חואקין מהרי סיירה נבדה. למעשה, נהר סקרמנטו זורם למפרץ סויזן, אשר זורם דרך מצר קרקינז כדי להגיע לנפת הנהר בכניסה למפרץ סן פבלו, אשר מחובר בדרומו למפרץ סן פרנסיסקו. בנוסף, קבוצה של מפרצים מחוברים למפרץ סן פרנסיסקו מכונים לעיתים כ"מפרץ סן פרנסיסקו". ב-2013 הוכר המפרץ כ"אתר ראמסאר" בהתאם לאמנת ראמסאר. שטח המפרץ הוא בין 1,040 ל-4,160 קילומטר רבוע, תלוי אלו תת-מפרצים ולשונות ים נכללים בחישוב. חלקו העיקרי של המפרץ הוא ברוחב (ממערב למזרח) של 5 עד 20 קילומטרים ובאורך (מצפון לדרום) של 77 עד 97 קילומטרים. אחד הקשיים במדידה מדויקת של שטח המפרץ הוא העובדה שלשונות ים קטנות ואדמות ביצה הוצפו במתכוון ובהדרגתיות לאורך השנים, וכך הגדילו את המפרץ ביותר משליש מאז אמצע המאה ה-19. בנוסף, מספר אזורים שהוצפו יובשו משלהי המאה ה-20, מה שמגדיל אף יותר את הבעיתיות בחישוב שטחו המדויק של המפרץ. למרות ערכו הרב של המפרץ כנמל טבעי, אלפי הדונמים של אדמות הביצה אשר יוצרות את גבול המפרץ נחשבו לשטח מבוזבז במשך שנים רבות. כתוצאה מכך, אדמה שנחפרה לבניית בניינים או הוצאה מתעלות נזרקה לעיתים קרובות לאזור אדמות הביצה ולאזורים אחרים במפרץ. מאמצע המאה ה-19 ועד תחילת המאה ה-20 מולא באדמה יותר משליש מהמפרץ המקורי. בשנות התשעים נמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו הציע למלא עוד כמה מאות דונמים כדי להאריך את מסלולי הנחיתה וההמראה העמוסים שלו, ובתמורה יקנה אזורים אחרים במפרץ ויהפוך אותם בחזרה לאדמות ביצה. הרעיון היה, ונותר, שנוי במחלוקת. הגילוי הראשון של מפרץ סן פרנסיסקו על ידי אירופי היה ב-4 בנובמבר 1769, כאשר מגלה הארצות הספרדי גספר דה פורטולה, שלא הצליח למצוא את נמל מונטריי, עיגן את ספינתו קרוב למקום שבו שוכנת כיום פסיפיקה. בשל מחסור במים ובמזון יצאו פורטולה וצוותו בן 63 אנשים ו-200 סוסים למסע יבשתי שהביאם לפסגת רכס הסוויני, משם ראו את מפרץ סן פרנסיסקו. הארופאי הראשון שנכנס למפרץ היה כנראה מגלה הארצות הספרדי חואן דה איילה, שעבר בו ב-5 באוגוסט 1775 בספינתו, ה"סן קרלוס", ועגן במפרץ באי המלאך. האזור שמסביב למפרץ מכונה "אזור מפרץ סן פרנסיסקו" (The San Francisco Bay Area). האזור נמצא בשטח שיפוטן של סן פרנסיסקו, אוקלנד, סן חוזה, שהיא העיר הגדולה ביותר באזור, ועוד 101 יישובים וערים. האזור מכיל תשעה מחוזות, והאוכלוסייה בו מונה 7.4 מיליון תושבים בקירוב. במפרץ גריזלי המהווה חלק של מפרץ סן פרנסיסקו עוגנות אוניות מילואים של הצי החמישי האמריקאי. את המפרץ חוצים מספר גשרים המאפשרים תנועת כלי רכב אל המפרץ ומחוצה לו. בין הגשרים הראשיים יותר נמנים: גשר שער הזהב - הגשר המפורסם ביותר בארצות הברית. גשר סן פרנסיסקו-אוקלנד גשר סן מטאו-היווארד גשר ריצ'מונד-סן רפאל גשר דומברטון עמק הסיליקון מדיה וקבצים בנושא מפרץ סן פרנסיסקו בוויקישיתוף מפרץ סן פרנסיסקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו: אתר המפרץ, וכן בערך San Francisco Bay Area