laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוזף הוך

יוזף פאול יוהנס הוֹך (בגרמנית: Joseph Paul Johannes Hoch;‏ 3 במאי 1815 – 19 בספטמבר 1874) היה עורך דין ופטרון אמנויות גרמני. הוך ציווה את הונו לקרן קונסרבטוריון הוך ובשנת 1878 נוסד הקונסרבטוריון בפרנקפורט. אחרי לייפציג וברלין, זה הקונסרבטוריון השביעי בדירוג הוותק בגרמניה. יוזף הוך נולד ומת בפרנקפורט על מיין. משפחתו של הוך התגוררה בפרנקפורט במשך דורות ומנתה בין חבריה שופטי שלום וסנאטורים. יוזף החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור בגיל צעיר. כמו אביו לפניו, למד משפטים וקיבל תואר דוקטור למשפטים. הוך ירש ממון רב משני צדי משפחתו. בגיל צעיר החליט, על פי המופת של הבנקאי יוהאן פרידריך שטדל, להוריש לעירו סכום כסף להקמת מכון ללימודי אמנויות. לפני מסע לאנגליה בשנת 1843, ערך גרסה ראשונה של צוואה בכוונה זו, שאותה השלים ב-14 ביולי 1857. בצוואה בת 21 הסעיפים הניח לקרן הקונסרבטוריון כמיליון גולדמרק. קברו של יוזף הוך נמצא בבית הקברות העירוני בפרנקפורט. אתר האינטרנט הרשמי של יוזף הוך
משה שפירא

שפירא הוא שם משפחה נפוץ מאוד בעולם היהודי, וכמוהו גם השם "משה". האם התכוונתם ל... הרב משה שפירא מעפרה – ראש מדרשת שובה בעפרה, וממייסדי היישוב. חיים משה שפירא – שר וחבר כנסת, מראשי המפד"ל. משה שמואל שפירא - רבנים שונים בשם זה. מוזס וילהלם שפירא – אספן וסוחר עתיקות מהמאה ה-19, שנולד כיהודי בשם משה שפירא, והתנצר. משה שפירא (מדען) – פרופ' מהמחלקה לפיזיקה כימית במכון ויצמן, זוכה פרס ויצמן משה שפירא (סלאוויטא) – מדפיס יהודי, בעליו של דפוס סלאוויטא משה שפירא (רב) – רב והוגה דעות חרדי, מרבני ישיבת אור שמח משה שפירא (ריגה) – רבה של ריגה, בנו של הרב יהושע אייזיק שפירא משה שפירא - שען אוטודידקט משכונת שערי חסד; ראו: שערי חסד#משה שפירא השען משה יהודה ליב שפירא – רב ואדמו"ר, בנו של רבי שלמה שפירא, אבי חסידות מונקאטש.
גירעון דמוקרטי

גֵירָעוֹן דמוקרטי הוא תופעה חברתית הנחקרת בתחומי מדע המדינה וסוציולוגיה, שעניינה פער בין מידת ההשתתפות האזרחית שמאפשרים ההסדרים הפורמליים במדינה לבין מימושם בפועל. גירעון דמוקרטי הוא מצב בו מדינה או ארגון הם דמוקרטיים במידה מסוימת אך לא במידה הראויה. גירעון דמוקרטי יכול לנבוע מאכזבה מתפקוד המוסד החברתי המדובר, מתהליכי קבלת החלטות החלים בו ומאיכות השירותים שהוא מספק. התסמינים של גירעון דמוקרטי יכולים להיות למשל נסיגה בהשתתפות הפוליטית, ייאוש וחוסר אמון במדינה/ארגון ומנהיגותם. התנהגויות שיש חוקרים המגדירים אותן "אנטי פוליטיקה". חוקרים כמו אנתוני גידנס בבריטניה, פרופ' יעל ישי בישראל ורבים אחרים מצביעים על מגוון סיבות לגירעון הדמוקרטי: הפרטה ועליית כוחם של תאגידים כלכליים בעיקר תחת המשטרים הנאו-ליברליים במדינות כמו בריטניה, ארצות הברית וישראל ותהליכי ליברליזציה במדינות אירופה, נחשבים לממד עיקרי המצמצם את כוחם הממשי והנתפש של המוסדות הפוליטיים ואת תחושת הציבור כי יש להם משמעות ממשית בחייו גלובליזציה כלכלית ופוליטית - כהרחבה של עליית כוחם של גורמים כלכליים, תולים חוקרים רבים את היחלשות המוסדות הדמוקרטיים בהעברת משקל הכוח לתאגידים על לאומיים, מעצמות בזירה העולמית וארגונים בינלאומיים חוסר אמון וגילויי שחיתות - גילויי שחיתות שלטונית כמו הרשעת ראש ממשלה, נשיא ושרים לשעבר בפלילים, כמו גם חוויה יומיומית של שחיתות במסדרונות השלטון אחראים במידה רבה להתרחקות הציבור מהשתתפות דמוקרטית. שינויי עמדות - כהד לסיבות שצוינו להלן מתמקדים חוקרים רבים בשינוי עמדות הציבור ונוער בפרט בנושא השלטון הדמוקרטי וחשיבות ההשתתפות הדמוקרטית כגורם מתווך ומגביר של הגירעון הדמוקרטי חוסר אונים נרכש במישור הפוליטי, כתוצאה מחוויה מתמשכת של חיזוק שלילי שאינו מושפע מהבחירות הפוליטיות בחברה הנמצאת במשבר חוקרים נוהגים למדוד את הגירעון הדמוקרטי בעיקר דרך שיעורי הצבעה בבחירות וסקרי עמדות, המכון הישראלי לדמוקרטיה מפרסם מדי שנה את מדד הדמוקרטיה ומצביע על ירידה עקבית למדי בשיעורי ההצבעה והעמקה בגירעון הדמוקרטי בישראל. אנשי מחקר וגופים מקבילים בעולם בוחנים את הגירעון הדמוקרטי במדינותיהם, באיחוד האירופאי, בחברה האזרחית ועוד. דמוקרטיה שחיקה דמוקרטית דמוקרטיה ליברלית דמוקרטיה לא ליברלית דמוקרטיה פגומה דמוקרטיה חלולה מדד הדמוקרטיה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה גירעון דמוקרטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ה(אנטי-) פוליטיקה החדשה והשפעותיה על הדמוקרטיה בישראל עופר סיטבון, ההפרטה וגבולותיה – היבטים משפטיים (חברה, גיליון 29), בבלוג הכותב, 1 בינואר 2007 גירעון דמוקרטי במוסדות האיחוד האירופי מדד הדמוקרטיה הישראלית 2004: עמדות הנוער בישראל, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה על חוסר האונים הפוליטי הנרכש באתר העוקץ מדד הדמוקרטיה הישראלית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
אקסטר סיטי

מועדון הכדורגל אקסטר סיטי (באנגלית: Exeter City F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית המנוהלת על ידי אוהדיה ומייצגת את העיר אקסטר. מגרשה הביתי הוא אצטדיון סנט ג'יימס פארק שבאקסטר המכיל 9,000 מקומות. הקבוצה נוסדה בשנת 1904 ושיחקה במגרש ישן ששימש לפיטום חזירים, מגרש סנט ג'יימס פארק. אצטדיון זה משמש אותה עד היום לאחר שעבר שיפוצים קלים. בשנת 2002 מונה אורי גלר כיו"ר משותף של הקבוצה והחזיק בתפקיד עד שנת 2007. בשנת 2004 עמדה הקבוצה בפני פירוק, אך מאבק עיקש של האוהדים מנע זאת. מאות אוהדים שילמו לפחות 500 ליש"ט כל אחד כדי לשלם את חובות הקבוצה. מירב הכסף הגיע מגביע ה-FA בו הגרילה אקסטר סיטי את מנצ'סטר יונייטד בסיבוב השלישי של המפעל. המשחק נערך בינואר 2005 באצטדיון אולד טראפורד לעיני 67,511 צופים. אקסטר סיימה בתיקו 0-0 כאשר היא הכניסה לקופת המועדון 653,511 ליש"ט. בעונת 2021/2022 סיימה את הפוטבול ליג השנייה במקומות הראשונים ועלתה לליגת פוטבול ליג הראשונה, אשר נחשבת לליגה השלישית בחשיבותה באנגליה. מדיה וקבצים בנושא אקסטר סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקסטר סיטי אקסטר סיטי, ברשת החברתית פייסבוק אקסטר סיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אקסטר סיטי, ברשת החברתית אינסטגרם אקסטר סיטי, ברשת החברתית LinkedIn אקסטר סיטי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net היסטוריה: 100 שנים למשחק הבכורה של נבחרת ברזיל, באתר וואלה, 21 ביולי 2014 קריירה שניה לאורי גלר - מונה כיו"ר קבוצת אקסטר האנגלית, באתר וואלה, 10 במאי 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל אנגלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דואו סונט

דואו סונט (לטינית: Duo sunt, מילולית: "שתיים הן", ידוע גם כ"על שתי הרשויות" ) הוא מסמך שנכתב ב-494 על ידי האפיפיור גלסיוס הראשון כמכתב לאנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. המכתב תיאר שני כוחות עליונים, האחד – "הסמכות הקדושה של הבישופים" (pontificum sacrata auctoritas), ומולו – "כוח מלכותי" (regalis potestas), שאמורים לעבוד בשיתוף פעולה זה עם זה. מכתב זה בעל חשיבות ראשונה במעלה, כי הוא זה שמיסד את מערכת היחסים בין הכנסייה לשלטון הסֵקוּלָרִי (אנ') במשך אלף שנה כמעט. הרעיון העומד מאחורי המכתב הוא שהקיסר אינו מעל לכנסייה אלא הוא חלק ממנה. כמו כל נוצרי אחר הוא זקוק לשירותי הכנסייה ואין הוא יכול להכתיב לאנשי הכנסייה כיצד לפעול במישור הדתי. על פי המכתב, גם הכנסייה וגם השלטון האזרחי נחוצים לעולם, אבל יש עדיפות לצד הכנסייתי, האחראי על הנשמה וישועתה. גם הקיסרים זקוקים בתחום זה לסיועם של הכמרים, בשעת סקרמנט הווידוי גם הקיסרים שומעים שהם חוטאים, והכומר יכול, בעזרת מתן מחילה או מניעתה, לאפשר לנשמתם להגיע לגן העדן או לחסום את דרכה לשם. במכתב נאמר אימפרטור אוגוסטוס, שתי רשויות בעיקר מחלקות ביניהן את השליטה בעולם הזה, והן, סמכותם המקודשת של הכוהנים וסמכות הביצוע של המלך, אחריותם של הכמרים היא נכבדה יותר, שכן ביום הדין יהיו הם נותני הדין-וחשבון על המלכים. דע איפה בני הרחום, שאף על פי שלך הבכורה (dignitas) כשאתה יושב ושופט בענייני בני תמותה בזכות עמדת הכבוד אשר לך, אשר לענייני אלוהים עליך להרכין ראשך בחסידות (devotus) בפני אלה המשרתים בקודש ושמהם אתה מצפה לאמצעים לישועתך. בזה שאתה שותף לסקרמנטים הקדושים כאשר הם מוגשים כהלכה, אתה מודה שעליך להיות כפוף יותר למעמד הכהונה מאשר למשול בסדרי הדת (ordo religionis). בעניינים אלה עליך לסמוך על פסק-הדין של הכהנים ולא לדרוש שישאלו חוות-דעתך. אם בתחום המשמעת הציבורית (ordo publicae disciplnae) הכוהנים מכירים בסמכותך ככזאת שמוצאה מכוח עליון ונשמעים לחוקיך, שמא יראו כמערערים מהלך תקין של חיי העולם הזה (res mundanae), האם לא מתוך אהבה, שואל אני אותך, על אחת כמה וכמה צריך אתה להישמע לאלה שהופקדו על הענקת מיסתורי הקדושה. בהתאם לכך, בדיוק כפי שלא מועטה הסכנה הנשקפת לכהנים אם הם נמנעים מלדבר כאשר הם חייבים לדבר למען עבודת-אלוהים, כך אין סיכון קטן לאלו - אשר חלילה - צריכים לציית אולם נוהגים בבוז. ואם ראוי כי לבם של המאמינים צריך להיכנע לכל הכהנים אשר מנהלים כראוי את עבודת האלוהיים, מובן מאליו שיש לציית לבישוף של המקום אשר אלוהים ראה בו עליון על שאר הכהנים, ואשר כתוצאה מכך מתכבד בצייתנות מצד הכנסייה כולה בזכות מסירותו. קיסרופאפיזם אחת קדושה
אוטו שיף

אוטו שיף (נולד כאוטו סוכצ'בסקי; בגרמנית: Otto Scheff או Otto Sochaczewsky;‏ 12 בדצמבר 1889 – 26 באוקטובר 1956) היה שחיין, שחקן כדורמים, עורך דין ופוליטיקאי יהודי אוסטרי, בעל מדליית ארד אולימפית. שיף נולד בברלין. באולימפיאדת אתונה (1906) זכה שיף במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:24.0 דקות, לפני הנרי טיילור (6:26.0 דקות) וג'ון ג'רוויס שניהם מבריטניה ובמדליית ארד במשחה ל-1 מייל בתוצאה של 30:53.4 דקות, אחרי טיילור (28:28.0 דקות) וג'רוויס (30:07.6 דקות). בנוסף, הוא השתתף במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי, אך נבחרתו לא סיימה את המשחה ודורגה במקום שישי. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה שיף במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:46.0 דקות, אחרי טיילור שקבע שיא עולם חדש של 5:36.8 דקות ופרנק בוריפר מאוסטרלאסיה (5:44.2 דקות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 5:40.6 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי אך לא סיים אותו, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24:15.8 דקות וכן סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי ולא עלה לשלב הגמר, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:11.4 דקות. בתחרות שחייה שנערכה בווינה ב-11 בנובמבר אותה שנה קבע שיף במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:31.6 דקות. כמו כן, הוא שיפר את שיא העולם במשחה ל-1000 מטר חופשי שיא שהחזיק מעמד 4 שנים. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים שיף במקום רביעי עם נבחרת הכדורמים של אוסטריה. בין השנים 1945–1953 כיהן שיף כחבר המועצה הלאומית מטעם מפלגת העם האוסטרית. שיף נפטר במריה אנזרסדורף בשנת 1956. בסך הכל קבע שיף 4 שיאי עולם בשחייה. בשנת 1988 זכה שיף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי אוטו שיף, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אוטו שיף, באתר olympedia.org אוטו שיף (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר sports123.com אולימפיאדת אתונה שנערכה בשנת 1906, נחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בה אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. למרות שמדליות הוענקו בה הן לא ניספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ. OTTO SCHEFF (AUT) - 1988 Honor Pioneer Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
אי-שוויון מרקוב

בתורת ההסתברות אי-שוויון מרקוב חוסם את ההסתברות לכך שמשתנה מקרי אי שלילי יהיה גדול מקבוע נתון. אי שוויון מרקוב (בדומה לאי-שוויון צ'בישב ואי-שוויון קולמוגורוב) הוא אחד מאי-השוויונים הבסיסיים המשתמשים במושג התוחלת בשביל לאמוד (אם כי לעיתים רבות באופן גס) את פונקציית הצפיפות של משתנה מקרי. לדוגמה, מאי-השוויון נובע שלא ייתכן כי רף הכניסה לעשירון העליון של ההכנסות יהיה פי 12 מהמשכורת הממוצעת. למרות פשטותו, אי-השוויון מאפשר להוכיח תוצאות לא טריוויאליות, כגון החוק החלש של המספרים הגדולים. אי-שוויון מרקוב קרוי על שם המתמטיקאי הרוסי אנדריי מרקוב, אם כי קיים תיעוד שלו בעבודותיו המוקדמות של פפנוטי צ'בישב שהיה מורו של מרקוב. אי-שוויון מרקוב מכונה גם אי שוויון צ'בישב ואי שוויון ביניימה בספרות מקצועית רבה (בפרט באנליזה), אך אין לבלבל בינו לבין אי-שוויון צ'בישב המפורסם. במושגים של תורת המידה, אי-שוויון מרקוב גורס כי בהינתן מרחב מידה ( X , Σ , μ ) {\displaystyle (X,\Sigma ,\mu )} ופונקציה מדידה f {\displaystyle f} אל הישר הממשי המורחב, אז לכל t > 0 {\displaystyle t>0} מתקיים: μ ( { x ∈ X : | f ( x ) | ≥ t } ) ≤ 1 t ∫ X | f | d μ . {\displaystyle \mu (\{x\in X:|f(x)|\geq t\})\leq {1 \over t}\int _{X}|f|\,d\mu .} במקרה הפרטי של מרחב הסתברות (כלומר, המרחב בעל מידה 1), אי-השוויון שקול לטענה שעבור כל a > 0 {\displaystyle a>0} מתקיים Pr ( | X | ≥ a ) ≤ E ( | X | ) a {\displaystyle \Pr(|X|\geq a)\leq {\frac {E(|X|)}{a}}} מספיק להוכיח עבור פונקציה מדידה חיובית. f פונקציה מדידה, לכן הקבוצה { x ∈ X : f ( x ) ≥ t } {\displaystyle \{x\in X:f(x)\geq t\}} מדידה. מתקיים: t ∗ 1 { x ∈ X : f ( x ) ≥ t } ≤ f {\displaystyle t*1_{\{x\in X:f(x)\geq t\}}\leq f} נוציא אינטגרל לבג על הקבוצה X משני צידי אי השוויון: ∫ X t ∗ 1 { x ∈ X : f ( x ) ≥ t } d μ ≤ ∫ X f d μ {\displaystyle \int _{X}t*1_{\{x\in X:f(x)\geq t\}}d\mu \leq \int _{X}fd\mu } לפי הגדרת אינטגרל לבג על פונקציה מציינת של קבוצה מדידה, מתקיים: t ∗ μ ( { x ∈ X : f ( x ) ≥ t } ) ≤ ∫ X f d μ {\displaystyle t*\mu (\{x\in X:f(x)\geq t\})\leq \int _{X}fd\mu } נחלק ב-t ונקבל: μ ( { x ∈ X : f ( x ) ≥ t } ) ≤ 1 t ∫ X f d μ {\displaystyle \mu (\{x\in X:f(x)\geq t\})\leq {1 \over t}\int _{X}fd\mu } כנדרש. יהי X {\displaystyle X} משתנה מקרי חיובי רציף (ההוכחה למקרה הבדיד דומה). אזי: E [ X ] = ∫ 0 ∞ x f X ( x ) d x ≥ ∫ a ∞ x f X ( x ) d x ≥ ∫ a ∞ a f X ( x ) d x = a P ( | X | ≥ a ) {\displaystyle E[X]=\int _{0}^{\infty }xf_{X}(x)dx\geq \int _{a}^{\infty }xf_{X}(x)dx\geq \int _{a}^{\infty }af_{X}(x)dx=aP(|X|\geq a)} אי-שוויון מרקוב, באתר MathWorld (באנגלית)
הסימפוניה החמישית

האם התכוונתם ל... הסימפוניה החמישית של לודוויג ואן בטהובן הסימפוניה החמישית של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי הסימפוניה החמישית של אנטון ברוקנר הסימפוניה החמישית של גוסטב מאהלר הסימפוניה החמישית של וולפגנג אמדאוס מוצרט הסימפוניה החמישית של אנטונין דבוז'אק הסימפוניה החמישית של פרנץ שוברט הסימפוניה החמישית של יוזף היידן
אחמד טיבי (רופא ילדים)

אחמד סעיד טיבי (בערבית: أحمد سعيد الطيبي, באנגלית: Ahmad Said Teebi;‏ 22 ביולי 1949 – 22 ביולי 2010) היה רופא ילדים וגנטיקאי קנדי יליד-לבנון ממוצא פלסטיני, פרופסור באוניברסיטאות של טורונטו, מונטריאול ניו יורק וקטר ויושב ראש העמותה הבינלאומית לדיסמורפולוגיה ומחלות גנטיות הנפוצות בקרב אוכלוסייה ממוצא ערבי. שימש כראש המחלקה לטרטולוגיה וגנטיקה קלינית בבית החולים Hospital for Sick Children בטורונטו. אחמד סעיד טיבי נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-מוסלמית. ובהמשך היגר עם משפחתו לסוריה, ואחר כך לכווית. מאוחר יותר, בהמשך תעסוקתו המקצועית פרסם פרופ' טיבי מעל ל-300 מאמרים מדעיים ו-25 פרקים בספרים מקצועיים, בהם תיאר 38 תסמונות גנטיות, שהוא גילה. על שמו רשומים מעל ל-90 ערכים באתר האינטרנט OMIM, המרכז את כל המחלות הגנטיות בבני אדם. הוא גם מחברו של הספר, שמרכז ומסכם את הידע המדעי בנושא: Genetic Disorders among Arab Populations, שיצא לאור רק אחרי מותו. פרופ' טיבי זכה בעיטורי כבוד ובפרסים בינלאומיים ונבחר בשנת 2002 כחבר האקדמיה האירופאית למדע. באתר יורסיינס, 2002, לרגל הענקת פרס רמאל לשנת 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבילנגראד

סְבִילֶנְגְרָאד (בבולגרית: Свиленград) היא עיר בדרום בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה, שוכנת לגדות הנהר מריצה וממוקמת 258 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה ו-56 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו. התיישבות מאורגנת של שבטים תראקים באזור העיר מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. בשטח הרשות המקומית קיימות עדויות ארכאולוגיות ליישובים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר השטח לשליטת האימפריה הרומית ובאזור הוקמו מספר מצודות. בתקופה זו הוקם בשטחי העיר המודרנית כפר בשם בורדיפטו. בהמשך עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הבולגרית הראשונה והחל מהמאה ה-11 לפרקים גם לידי האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1205 נערך סמוך למיקומה של העיר המודרנית, קרב בין הצבא הבולגרי בפיקודו של הצאר קאלויאן לבין צבא האימפריה הלטינית, שהסתיים בניצחון הבולגרים. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית ומיקומו בצומת דרכים בין אסיה הקטנה לבלקן הקנה לו חשיבות אסטרטגית עבור העות'מאנים. ב-1529 בצו הסולטאן סולימאן הראשון, נבנה גשר מעל הנהר מריצה אשר נועד להקל על תעבורת כוחות הצבא באזור. מסביב לגשר שתוכנן על ידי סינאן התפתח היישוב המודרני על שתי גדות הנהר. החל ממחצית המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית, החלה תנופת פיתוח ביישוב שכללה הקמת בית ספר, כנסייה וספרייה. ב-1874 הוענק לו שמו המודרני סבילנגראד. ב-8 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב בידי צבא האימפריה הרוסית, אך הוחזר לעות'אמנים מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. סבילנגראד הייתה לעיר גבול עות'מאנית, אשר גבלה במחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-5 באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש היישוב על ידי צבא ממלכת בולגריה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה נכבשה מחדש סבילנגראד על ידי העות'מאנים, אך מתוקף הסכם בוקרשט (1913) שסיים את המלחמה, הוחזרה שוב לחזקת הבולגרים ומאז נותרה בחזקתם. תעסוקת בני העיר נסמכת על היותה של סבילנגראד עיר גבול ותחנת מעבר מיוון וטורקיה לבולגריה. רבים מתושבי העיר מוצאים את פרנסתם בשירותי תחבורה, מלונאות, פקידות מכס ומשטרת הגבולות. התחבורה הציבורית בעיר נסמכת על קווי אוטובוס. בסמוך לעיר עובר נתיבו של הכביש המהיר "תראקיה" אשר חוצה את בולגריה מהגבול הסרבי במערב ועד לבורגס שלחופי הים השחור, תוך הסתעפות דרומה אל הגבול הטורקי. עוד עובר בסמוך לעיר נתיבו של הכביש המהיר "חוצה אירופה" E-85, אשר נתיבו מתחיל מליטא, עובר דרך בלארוס, אוקראינה, רומניה בולגריה ומסתיים באלכסנדרופולי שביוון. מדיה וקבצים בנושא העיר סבילנגראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סבילנגראד תקציר ההיסטוריה של סבילנגראד, באתר הרשות המקומית סבילנגראד (בבולגרית) .
שארל דה בריו

שארל אוגוסט דה בריו (בצרפתית: Charles Auguste de Bério;‏ 20 בפברואר 1802 – 8 באפריל 1870) היה כנר ומלחין בלגי. דה בֶּריו נולד בלוון, שם קראו רחוב על שמו. בשנת 1810 עבר לצרפת ולמד נגינה בכינור אצל ז'אן-פרנסואה טיבי, תלמיד של ג'ובאני בטיסטה ויוטי, שעודד אותו בהמשך הקריירה. בנגינתו ניכרת גם השפעתו של פגניני. דה בֶּריו שימש ככנר הלשכה לשארל העשירי, מלך צרפת ולוילם הראשון, מלך הולנד וקצר הצלחה בסיור קונצרטים בלונדון, בפריז ובמרכזי מוזיקה חשובים באירופה. בריו חי עם הזמרת מריה מאליברן שילדה לו בן בשנת 1833. השניים נישאו בשנת 1836, כשמאליברן השיגה את ביטול נישואיה הקודמים. מנדלסון כתב אריה בליווי כינור סולו במיוחד בשביל הזוג, אך מאליברן מתה אותה שנה מפגיעות שסבלה כתוצאה מנפילה מסוס. דה בריו חי לאחר מות מאליברן בבריסל ומיעט להופיע בפומבי. עם זאת, ב-1841 יצא לסיור בגרמניה, שם נשא אישה שנייה, מריה הובר. בשנת 1843 התמנה דה בריו למדריך ראשי לכינור בקונסרבטוריון של בריסל, שם ייסד את האסכולה הפרנקו-בלגית לנגינה בכינור. ראייתו הלכה ונחלשה. הוא פרש מעבודתו בשנת 1852 וב-1858 התעוור כליל. שיתוק שפגע בזרועו השמאלית שם קץ לקריירה שלו בשנת 1866. בין תלמידיו ידועי-השם הוברט ליאונרד, אנרי וייטאן והיינריך וילהלם ארנסט. דה בריו כתב יצירות רבות לכינור, בהן עשרה קונצ'רטי, שכמעט ואינם מושמעים כיום. לעומת זאת, חיבוריו הפדגוגיים עודם בשימוש לתלמידי כינור. בנו, שארל-וילפריד דה בריו, היה מורה לפסנתר, שלימד את מוריס ראוול, אנריקה גרנדוס ואחרים. בקונצ'רטי שלו עשה דה בריו שימוש בטכניקת נגינה חלוצית, ולחיבוריו נודעת חשיבות רבה לתלמידי כינור רציניים כהכנה להיכרות עם הקונצ'רטי המפורסמים של גדולי המלחינים בתקופה הרומנטית. החשובים בקונצ'רטי שלו הם מס' 9 בלה מינור אופוס 104 ומספר 7 בסול מז'ור אופוס 76. שניהם יצאו על תקליטור בהוצאת נאקסוס, המתכננת להשלים את הקלטות כל שאר הקונצ'רטי שלו לכינור. הוצאת התווים שירמר ממשיכה להוציא את החלק הראשון של "מתודת הכינור" אופוס 102 מאת דה בריו, ואת "30 תרגילים קונצרטיים ראשונים" שלו, אופוס 123. גם הוצאת פיטרס ממשיכה להוציא את יצירת ההדרן המפורסמת לכינור ותזמורת "תמונה לבלט" אופוס 100 ברדוקציה לכינור ופסנתר. מדיה וקבצים בנושא שארל דה בריו בוויקישיתוף שארל דה בריו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שארל דה בריו, באתר MusicBrainz (באנגלית) שארל דה בריו, באתר Discogs (באנגלית) שארל דה בריו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שארל דה בריו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נמניה מאטיץ'

נמניה מאטיץ' (בסרבית: Nemanja Matić; נולד ב-1 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולימפיק ליון. בשנת 2004, כשהוא בן 16 בלבד, החל מאטיץ' להופיע במדי קבוצת פ.ק. קולברה הסרבית. הוא הרשים ביכולתו שם במשך שלוש עונות, לפני שנרכש על ידי קושיצה מליגת העל הסלובקית. הוא הפך לשחקן בולט בקבוצה ועזר לה לזכות בגביע הסלובקי בעונת 2008/2009. יכולותיו הביאו להתעניינות מצדם של מספר מועדונים אנגלים, ובאוגוסט 2009 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת צ'לסי, תמורת מיליון וחצי אירו. במהלך העונה סבל מפציעות ושותף רק בשני משחקי ליגה ואחד בגביע, בזמן שצ'לסי זכתה בתואר האליפות. מאטיץ' עבר בהשאלה לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2010/2011, שם ערך 27 הופעות וכבש שני שערים. בסיום העונה הצטרף לקבוצת בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית, כחלק מעסקת העברתו של דוד לואיז לצ'לסי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בנפיקה במשחק הליגה האירופית מול טרבזונספור, ובסך הכול ערך 65 הופעות במדי הקבוצה, בהן כבש שישה שערים. ב-15 בינואר 2014 חזר לצ'לסי, ששילמה עבורו 21 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לחמש וחצי שנים במועדון. ב-31 ביולי 2017 חתם במנצ'סטר יונייטד לשלוש שנים, ששילמה עליו 40 מיליון ליש"ט. ב-14 ביוני 2022 חתם ברומא מהסרייה א'. ב-14 באוגוסט 2023 חתם לשנתיים בסטאד רן. ב-27 בינואר 2024 חתם באולימפיק ליון לשנתיים וחצי. עד להצלחתו בליגה הסלובקית היה מאטיץ' שחקן כמעט אלמוני בסרביה. מאמן סרבי שראה אותו בפעולה בקושיצה המליץ עליו לראשי הנבחרת והוא זכה לזימון לנבחרת הצעירה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-14 בדצמבר 2008, במשחק ידידות מול נבחרת פולין. מ.פ.ק. קושיצה גביע סלובקיה: 2008/2009 צ'לסי גביע ה-FA: ‏2009/2010 גביע הליגה האנגלית: 2014/2015 אליפות אנגליה: 2014/2015, 2016/2017 בנפיקה ליסבון אליפות פורטוגל: 2013/2014 הגביע הפורטוגלי: 2013/2014 גביע הליגה הפורטוגזית: 2011/2012 מדיה וקבצים בנושא נמניה מאטיץ' בוויקישיתוף נמניה מאטיץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמניה מאטיץ', ברשת החברתית אינסטגרם נמניה מאטיץ', באתר Transfermarkt נמניה מאטיץ', באתר Soccerway נמניה מאטיץ', באתר BDFutbol נמניה מאטיץ', באתר WorldFootball.net נמניה מאטיץ', באתר National Football Teams נמניה מאטיץ', באתר FootballDatabase.eu
טיילר

טיילר (Tyler) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו שומר סף של מסבאה. האם התכוונתם ל... בוני טיילר – זמרת ולשית ג'וליה גרדינר טיילר – אשתו השנייה של נשיא ארצות הברית ג'ון טיילר ג'ואן טיילור (אנ') – שחקנית אמריקאית ג'ון טיילר – נשיאה העשירי של ארצות הברית ג'רמי טיילר – כדורסלן אמריקאי ווט טיילר – מנהיג מרד האיכרים באנגליה לטישה כריסטיאן טיילר – אשתו הראשונה של ג'ון טיילר ליב טיילר – שחקנית קולנוע אמריקאית, בתו של סטיבן טיילר סטיבן טיילר – סולן להקת אירוסמית' פרסילה קופר טיילר – אשת בנו של ג'ון טיילר רוז טיילר – דמות בסדרה דוקטור הו טיילור אישים ששמם הפרטי הוא טיילר
מחלף רעננה דרום

מחלף רעננה דרום הוא מחלף אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. בצמוד למחלף נמצא מרכז הפיתוח של אמדוקס בישראל והתחנה המרכזית של רעננה. המחלף הוא תלת-מפלסי. כביש 531 עובר בשני גשרים באורך 320 מטרים במפלס העליון, ומתחתיו עובר כביש 4 כאשר ביניהם רמפות ולולאה מקשרות (לא בכל הכיוונים). במפלס התחתון עוברת מנהרה עבור הרכבת באורך 1,825 מטר. בתחום המחלף נמצאת תחנת הרכבת רעננה דרום (שנבנתה על ידי חברת שפיר - הנדסה אזרחית וימית) ומהווית חלק ממסילת השרון. במחלף אין אפשרות לנסיעה בכל הכיוונים. הכיוונים החסרים הם: 1. מכביש 4 צפון אל 531 מזרח. השלמת החסר באמצעות שינוי תב"ע שמקדמת עיריית כפ"ס מול משרד התחבורה. 2. מ-531 מערב לכביש 4 בכיוון צפון. הסעיף כלול בתת"ל 43 א' שמקודם על ידי נתיבי ישראל בות"ל. סטטוס תת"ל 43 א' נכון להיום: לפני הפקדה. 3. מ-531 מזרח לכביש 4 בכיוון צפון. אין כוונה להשלים סעיף זה לאור האילוצים הרבים ומיעוט הדרישה לכיוון זה. בנוסף, ולא הרחק משם, מקדמת עיריית כפ"ס תב"עות להשלמת קישורים ממחלפים בפרויקט אל העיר כדוגמת ירידה מ-531 אל רחוב סוקולוב בכיוון צפון. בשנות ה-90 של המאה ה-20 נבנה השלב הראשון במחלף שאיפשר כניסה ויציאה מכפר סבא בהצטלבות דרך כביש 402 וכביש 554 לכביש 4 דרך רחוב נתיב האבות. עם התחלת העבודות על חלקו המערבי של כביש 531 ב-2011 החלו גם העבודות לשדרוג המחלף. בינואר 2016 נפתח שלב ראשון בשדרוג המקשר בין כביש 4 דרום לכביש 531 מערב, ובין כביש 531 מזרח לכביש 4 דרום ולכביש 554 צפון. באפריל 2017 נחנכו במחלף גשרי כביש 531 באורך של כ-320 מטרים) העוברים מעל כביש 4. מחלף רעננה דרום לפני העבודות מחלף רעננה דרום בבנייה מדיה וקבצים בנושא מחלף רעננה דרום בוויקישיתוף סקירת מחלף רעננה דרום בדף הפייסבוק שבתשתיות, 12 בדצמבר 2017 אורן דורי, כפר סבא מתחברת להרצליה: מקטע חדש בכביש 531 נפתח לתנועה, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2016 אסף זגריזק, מהלילה ממשיכים עם נתיבי איילון עד שפיים: "מעבירים את הפקק קדימה", באתר ynet, 4 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.