ג'ים דמינט

ג'יימס וורן דמינט (באנגלית: James Warren DeMint; נולד ב-12 בספטמבר 1951) הוא פוליטיקאי, איש עסקים ומחבר אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הדרומית בשנים 2005–2013. דמינט הוא חבר המפלגה הרפובליקנית ודמות מובילה בתנועת מסיבת התה. נוסף על כך, הוא גם מייסד הקרן השמרנית של הסנאט (Senate Conservatives Fund). דמינט כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית מ-1999 ועד היבחרו לסנאט. הוא נבחר לסנאט האמריקאי ב-2004 ונבחר מחדש ב-2010. בראשית 2013 הוא עזב את הסנאט כאשר כדי לכהן כנשיא "קרן המורשת", קבוצת חשיבה שמרנית הנחשב לאחד מארגוני המחקר השמרניים ביותר המשפיעים בארצות הברית. ב-2017 התפטר מתפקיד זה. דמינט נולד בעיר גרינוויל שבקרוליינה הדרומית, הראשון מבין ארבעת ילדיהם של בטי (לבית רולינגס) ותומאס יוג'ין דמינט, שהתגרשו כשהיה בן חמש. בעקבות הגירושים, ניהלה אמו והפעילה סטודיו למחול מחוץ לבית המשפחה. אחרי שלמד בתיכון וייד האמפטון בגרינוויל, הוא קיבל תואר ראשון ב-1973 מאוניברסיטת טנסי ותואר שני במנהל עסקים ב-1981 מאוניברסיטת קלמסון. דמינט הצטרף לחברת הפרסום של חמו ב-1981, ועבד בתחום מחקר השוק. ב-1983 הקים את "קבוצת דמינט", חברת מחקר שעבדה עם בתי עסק, בתי ספר, מכללות ובתי חולים. המעורבות הראשונה של דמינט בפוליטיקה הייתה ב-1992, כאשר נשכר על ידי בוב אינגליס לעבוד במסע הבחירות שלו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית. אינגליס את חברת בית הנבחרים הדמוקרטית המכהנת ליז ג'יי פאטרסון, ודמינט ערך סקרים באמצעות מסרונים ופעולות שיווק אחרות עבור אינגליס. ב-1998 התמודד אינגליס לסנאט האמריקאי במקום להתמודד מחדש לבית הנבחרים. דמינט נטש את המשרד שלו במטרה להתמודד על המושב הריק שהותיר אחריו אינגליס בבית הנבחרים. מחוז הקונגרס הרביעי נחשב למעוז רפובליקני ביותר, ובבחירות הכלליות נבחר ברוב של 57%. הוא נבחר מחדש ובקלות ב-2000 וב-2002. במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה אחד מ-34 הרפובליקנים שהתנגדו לרפורמת החינוך של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש (No Child Left Behind Act). כמו כן, דמינט היה היחיד מבין נציגי קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים להצביע בעד הסדרת יחסי ארצות הברית-סין, בטענה שהנורמליזציה תקדם סחר חופשי בין שתי המדינות. דפוס הצבעותיו, שהצביע על תמיכה בסחר חופשי, הוביל את תעשיית הטקסטיל בקרוליינה הדרומית להתנגד בכובד ראש אל דמינט בהתמודדויותיו לבית הנבחרים ולסנאט. ב-12 בדצמבר 2002 הודיע דמינט כי בכוונתו להתמודד לסנאט של ארצות הברית, בעקבות החלטתו של הסנאטור פריץ הולינגס, לפרוש מהחיים הפוליטיים בבחירות 2004. בבחירות אלה הביס את מועמדת המפלגה הדמוקרטית, הממונה על החינוך בממשלת קרוליינה הדרומית אינז טננבאום, כשהוא זוכה ב-53.7% מקולות הבוחרים. ב-2010 הוא גבר די בקלות על אלווין גרין הדמוקרטי, מובטל בעל עבר פלילי שגר עם אביו ובמהלך מסע הבחירות אף הציע לבנות בובות בדמותו כדי להיאבק באבטלה. בקונגרס ה-111 של ארצות הברית, היה דמינט חבר בוועדה לענייני בנקאות, שיכון ועניינים עירוניים. ב-2009 הוא נמנה בין שני הסנאטורים אשר הצביעו נגד מינויה של הילרי קלינטון למזכירת המדינה של ארצות הברית, ובשנה שלאחר מכן הוא הציג חקיקה שנועדה לבטל לחלוטין את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. לאחר שנבחר מחדש ב-2010, הפך לנבחר הציבור הבכיר ביותר שזוהה עם תנועת מסיבת התה. ב-2012 הודיעה על התפטרותו מהסנאט במטרה לכהן כנשיא "קרן המורשת". ב-17 בדצמבר 2012 הודיעה מושלת קרוליינה הדרומית ניקי היילי על מינויו של טים סקוט לסנאט במקומו של דמינט. דמינט עזב את קרן המורשת ב-2 במאי 2017 ומאז הוא ממשיך בפעילות ציבורית כיועץ וכמוביל דעת קהל. מדיה וקבצים בנושא ג'ים דמינט בוויקישיתוף ג'ים דמינט, ברשת החברתית פייסבוק ג'ים דמינט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ים דמינט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סוכנויות הידיעות, מהפך בארה"ב: בית הנבחרים יהיה רפובליקני, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010