laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כותל הזיכרון של סוכנות הביון המרכזית

כותל הזיכרון של סוכנות הביון המרכזית הוא אנדרטה לעובדי הסוכנות (CIA) שנפלו במהלך שירותם. הוא ממוקם במטה הסוכנות במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. בשנת 2022 הונצח עליו זכרם של 139 אנשים. כותל הזיכרון מהווה את כותלו הצפוני של אולם המבואה של בניין המטה הישן (Original Headquarters Building) של הסוכנות בלנגלי שבווירג'יניה. מקורו ביוזמה של עובדי הסוכנות בראשית שנות השבעים להנציח את חבריהם שנפלו בווייטנאם ודרום מזרח אסיה. הרעיון פותח לכלל הקמת אנדרטה לכלל נופלי הסוכנות. הכותל בנוי משיש, שבו חרותים בשורות כוכבים מחומשים כמניין הנופלים, הצבועים בשחור. מעליהם נחרתה כתובת זו: לכבודם של חברי סוכנות הביון המרכזית שנתנו את חייהם בשירות ארצם מתחת לשורות הכוכבים נקבעה בכותל מסגרת מתכת המחופה בלוח זכוכית. מונח בה ספר זיכרון, שבו נרשמו שמות הנופלים לפי שנת נפילתם. בספר נרשמו שמות חלק מהנופלים. היתר, ששמותיהם נותרו חסויים גם לאחר מותם, צוינו בו על ידי כוכב זהב בלבד. משני צידי שורות הכוכבים קבועים בקיר כנים ובהם שני דגלים - משמאל דגל ארצות הברית, ומימין דגל הנושא את חותם הסוכנות. הכותל המקורי, שנשא 30 כוכבים, עוצב על ידי הרולד ווגל (Harold Vogel) ונחנך ביולי 1974. סוכנות הביון המרכזית מקיימת טקס זיכרון שנתי לנופלים מול כותל הזיכרון ביום הזיכרון של ארצות הברית. הנופלים המונצחים באנדרטה נהרגו בכל רחבי העולם. הראשון שבהם נהרג בסין הקומוניסטית בשנת 1950. אחרים נהרגו בארצות מזרח אירופה, בקובה, בווייטנאם, במרכז אמריקה, באפריקה, במזרח התיכון, בארצות יוגוסלביה לשעבר, בעיראק ובאפגניסטן. חלקם נהרגו במהלך פעולות מבצעיות של הסוכנות ואחרים מתו עקב פעולות טרור ותאונות. בין המונצחים המאוחרים באנדרטה היו שני עובדי הסוכנות שנהרגו במהלך ההתקפה על הקונסוליה האמריקאית בבנגאזי שבלוב ב-2012. ועדה של הסוכנות ממליצה על הוספת מונצחים חדשים לכותל ולספר הזיכרון, בהתאם לנסיבות מותם ולפי תקנון שנקבע. ההמלצה טעונה אישור של מנהל הסוכנות. שמות מקצת הנופלים המונצחים על גבי הכותל, שהיו חסויים בעבר, נחשפו עם השנים על ידי הסוכנות. המשרד לשירותים אסטרטגיים היה סוכנות הביון של ארצות הברית שקדמה לסוכנות הביון המרכזית. ביוני 1992, במלאת 50 שנה להקמתו של המשרד, נחנך כותל זיכרון ל-116 אנשיו שנפלו בעת שירותם, במהלך מלחמת העולם השנייה. כותל זה נקבע בעברו הדרומי של אולם המבואה של סוכנות הביון המרכזית, מול כותל הזיכרון של הסוכנות, ועוצב בדומה לו. כוכב בודד נחרת בכותל השיש ומעליו הכתובת: לכבודם של חברי המשרד לשירותים אסטרטגיים שנתנו את חייהם בשירות ארצם. מתחתם, בתיבת זכוכית הניצבת על גבי כן, נתון ספר זיכרון ובו רשומים שמות הנופלים. ליד התיבה ניצב על כן פסלו של ויליאם דונובן, מנהל המשרד לשירותים אסטרטגיים, שעוצב על ידי לורנס לודטקה (Lawrence M. Ludtke) ב-1988. משמאלם ומימינם קבועים על כנים דגלי ארצות הברית והסוכנות. אתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין אנדרטת מנהלת המבצעים המיוחדים בצרפת מדיה וקבצים בנושא כותל הזיכרון של סוכנות הביון המרכזית בוויקישיתוף כותל הזיכרון, באתר סוכנות הביון המרכזית כותל הזיכרון של המשרד לשירותים אסטרטגיים, באתר סוכנות הביון המרכזית ב-1997 הונצחו על גבי הכותל שבעים איש ואשה, וב-2009 - תשעים. ראו: http://articles.latimes.com/2012/may/23/nation/la-na-cia-names-20120523.
ריוט גירל

ריוט גירל (באנגלית: Riot grrrl) היא תנועת פאנק פמיניסטית מחתרתית, שהתחילה בשנות התשעים המוקדמות בוושינגטון די. סי. ובאזור הפסיפיק נורת' וסט של ארצות הברית, מתוכו במיוחד באולימפיה, וושינגטון. תנועה זו מיוחסת לעיתים קרובות לגל השלישי של הפמיניזם וקשורה בקשר הדוק לסצנת הפאנק רוק של אותן שנים. הריוט גירל אינה ארגון מסודר ואין מאחוריה הגות מפורשת, אלא תנועה שבמרכזה עמדו צעירות ברחבי ארצות הברית ואירופה שהתארגנו עצמאית ב"סניפים", התעסקו ביצירת פאנזינים, באמנות, באקטיביזם פמיניסטי ובמוזיקה. להקות רבות שייכו עצמן לתנועה זו, ועסקו בהשראתה בנושאים כמו אונס, אלימות במשפחה, מיניות ומגדר, גזענות, פטריארכיה והעצמה נשים. תנועה זו לעיתים מתוארת כסגנון מוזיקלי, ששאב השראה מלהקות פאנק כמו ביקיני קיל, ויצר תנועת נשים מוזיקאיות אשר מטרתה הייתה להראות שנשים יכולות לבטא עצמן בעוצמה שווה לגברים על הבמה. ביקיני קיל הבוצ'יס סלייטר-קיני האגי בר (Huggy Bear) בראטמוביל (Bratmobile) הבנס טו בטסי (Heavens to Betsy) אקסקיוז 17 (Excuse 17) סקינד טין (Skinned Teen) קלמיטי ג'יין (Calamity Jane (1990s band)) אמילי'ס סאסי ליים (Emily's Sassy Lime) טים דרש (Team Dresch) מדיה וקבצים בנושא ריוט גירל בוויקישיתוף Feliciano, Steve. "The Riot Grrrl Movement". New York Public Library. Marion Leonard. "Riot grrrl." Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press. Web. 20 Jul. 2014. "List of Riot Girl Bands". Hot-topic.org. Archived from the original on February 23, 2009. Retrieved September 30, 2012. ערך זה הוא קצרמר בנושא פמיניזם ובנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבתי סגל

הרב שבתי סגל (תרמ"א, 1881 – כ"ב בכסלו תשי"ח, 15 בדצמבר 1957) היה ראש ישיבה חסידי, ממקימי ספריית הרמב"ם. נולד בפולין ללייב וחיה לבית ולדמן סגל בעיירה חוליוב. נישא לשרה לשוזר. בגיל 22 היה רב והשתייך לחסידות סדיגורה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר יחד עם האדמו"ר מרדכי שלום יוסף פרידמן לווינה. בשנת תרע"ו (1916) החל ללמד בישיבה בצ'רנוביץ. בשנת תרפ"ג (1923), משהוקמה ישיבת "משיבת נפש" בפשמישל, הועמד הרב סגל בראשה, יחד עם הרב שמשון פוגלמן והרב צבי וייצנר. בפשמישל היה ממקימי המשמר היהודי (מטעם "השומר הצעיר") שהוקם ברובו מאברכים ובחורי ישיבה. בשנת תרפ"ז (1927) חזר לצ'רנוביץ וחזר ללמד שם. ב-1933 עלה לארץ. ב-1935, שנת ה-800 להולדת הרמב"ם, אסף תרומות לאיסוף ספרים אשר היוו את הגרעין הראשוני של ספריית הרמב"ם ושימש כספרן הראשון של הספרייה. הספרייה שכנה ברחוב קלישר 50 בתל אביב (היום היא שוכנת בספריית בית אריאלה בתל אביב) והיא מהווה ספרייה תורנית המכנסת את אוצרות המחשבה וההלכה של העם היהודי לדורותיו. בשנת 1954 כתב את סיפרו "ציוני ש"ס" (ש"ס – שבתי סגל). עם כתיבת הספר, השמיט את האות "א" משמו, בהתאמה לנוטריקון הפסוק: "ברב שרעפי בקרבי תנחמיך ישעשעו נפשי". על ספר זה כתב רבי מרדכי שלום יוסף, האדמו"ר מסדיגורה: "יפוצו מעיינותיו חוצה בארות מים חיים, נובעות ממקורות טהורים ומנפש טהורה לומדת תורה לשמה לעשות צדקה עם ישראל, להושיט להם ספר זה לתועלת כל המעיינים בו". הספר עוסק בפרשנות לנושאים עיקריים בתורה. נפטר בכ"ב בכסלו תשי"ח, 15 בדצמבר 1957 ונקבר בהר המנוחות בירושלים. הניח אחריו אישה, חמישה בנים ושתי בנות. דוד תדהר (עורך), "הרב שבתי סגל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3594 ספר תהילים, פרק צ"ד, פסוק י"ט.
שירותי חירום

שירותי חירום והצלה הם ארגונים שונים אשר אחראיים לביטחון הציבור. חלק מהארגונים מטפלים במקרי חירום ספציפיים (כגון מקרה חירום רפואי), בעוד אחרים יכולים לטפל במספר סוגים שונים של מקרי חירום. רבים מהארגונים מקיימים פעילות מניעה והסברה על מנת שהאוכלוסייה תוכל למנוע, לזהות ולהתריע על מקרי חירום. לשירותי החירום יש מספרי טלפון מיוחדים המקושרים למוקדי חירום. בחלק מן המדינות משמש מספר אחד לכל שירותי החירום (כגון 911 בארצות הברית), ובחלק יש מספרי חירום ייעודיים לכל שירות בנפרד. זמינות שירותי החירום תלויה רבות במיקום הפיזי, בנוסף בחלק מהמקרים השירות יינתן רק בגין תשלום או ביטוח מתאים. קיימים שלושה שירותי חירום עיקריים: משטרה – אכיפת חוק, ביטחון הציבור, שמירה על הסדר הציבורי ומניעת פשיעה ופגיעה באנשים וברכושם. מכבי אש – בעיקר כיבוי שריפות ופעולות חילוץ. מגן דוד אדום בישראל – שירותי חירום רפואיים, ארגון ההצלה הלאומי, אשר הוקם מתוקף חוק (חוק מגן דוד אדום התש"י - 1950). במדינות מסוימות פועלים שלושת גופי החירום הנ"ל כיחידות נפרדות, ובחלקן הם פועלים תחת ארגון אחד. שירותים אלה יכולים להיות מסופקים על ידי אחד משלושת שירותי החירום העיקריים, או על ידי ארגון ממשלתי או פרטי. צבא – מספק שירותים ייחודיים כגון: סילוק פצצות, סיוע בעת אסון טבע. בישראל צה"ל אחראי על האוכלוסייה האזרחית בשעת חירום, באמצעות פיקוד העורף, בנוסף צה"ל מסייע בפעולות חילוץ והצלה בעזרת יחידות שונות כגון יחידת 669. משמר החופים – מבצעים פעולות אבטחה לאורך החוף ופעולות חילוץ והצלה. בישראל קיימות יחידות שיטור ימי אשר מהוות חלק ממשטרת ישראל. חילוץ מהרים – תפקידם לבצע חילוץ והצלה של אזרחים הנמצאים על הרים ומקומות שבהם תווי השטח קשה. בישראל פועלות מספר יחידות על בסיס מתנדבים כמו: יחידת חילוץ ערד ויחידת חילוץ גולן. חיפוש והצלה – אספקת שירותי איתור והצלה ספציפיים בהתאם למיקום: אורבני, ימי, ערבה וכדומה. איתור ומניעת שריפות יער – פעולות מניעה, איתור והכוונת כוחות הכיבוי למוקדי השריפה ביערות. בישראל קיימים ביערות מגדלי תצפית של הקרן הקיימת לישראל לזיהוי מהיר של שריפות. בנק דם/תרומת איברים – מספק שירותי עירוי ותרומת איברים. בישראל קיים מאגר דם באמצעות בנק הדם. חפ"ק – מבצע תיאום בין שירותי החירום השונים בעת אירוע גדול. יחידה לטיפול בחומרים מסוכנים – תפקידה לנטרל חומרים מסוכנים. בישראל הטיפול מבוצע באמצעות מכבי אש, פיקוד העורף והמשרד להגנת הסביבה. מציל – מספק שירותי הצלה בחופי הים. מדיה וקבצים בנושא שירותי חירום בוויקישיתוף עזרה במצבי חרום, דף שער בספרייה הלאומית היערכות קק"ל למניעת שריפות יער
לי ביונג-הון

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא לי. לי ביונג-הון (בקוריאנית: 이병헌; באנגלית: Lee Byung-hun; נולד ב-12 ביולי 1970) הוא שחקן דרום קוריאני ואמן לחימה. התפרסם בשל השתתפותו בסרטים ההוליוודים; "ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ" (2009), "ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון" (2013), "רד 2" (2013) ו-"שליחות קטלנית: ג'נסיס" (2015). זוכה 6 פרסי גרנד בל (האוסקר הקוריאני) מתוך 11 מועמדויות. לי, ביחד עם האן סונג-קי (Ahn Sung-ki), הם השחקנים הקוריאנים הראשונים שהטביעו את חותמם בחצר התיאטרון TCL Chinese Theatre בהוליווד, לוס אנג'לס. בשנת 2009 שיחק במותחן הנאו נואר "I Come with the Rain" של הבמאי היפני טראן אן הונג. בספטמבר 2016 שיחק בסרט הפעולה "שבעת המופלאים" בתפקיד בילי רוקס, לצידם של דנזל וושינגטון, אית'ן הוק, כריס פראט והיילי בנט. בשנת 2018 כיכב בסדרה הדרום-קוריאנית "מר סאנשיין", בתפקיד הראשי ועל תפקידו זכה בפרסים רבים. הסדרה כיום משודרת בסטרימינג הבינלאומי נטפליקס. בשנת 2021 גילם את איש החזית בסדרת הנטפליקס הקוריאנית המצליחה "משחק הדיונון". בשנת 2023 כיכב בתפקיד הראשי בסרט האסונות "Concrete Utopia" מאת הבמאי אום טה-הווא (אנ'). הסרט זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, ונבחר כמועמד דרום קוריאני בקטגוריית הסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-96 ב-17 באוגוסט 2023. ב-7 בדצמבר, הוא הופיע ברשימת הזכאים לתמורה לאוסקר 2024. לי סיים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת האניאנג עם התמחות בספרות צרפתית ולאחר מכן למד לתואר שני באוניברסיטת צ'אנג-אנג בסיאול עם התמחות בתיאטרון ובאומנות הקולנוע. בזמנו הפנוי, מתאמן לי בטאקוונדו. לי התחתן עם השחקנית לי מין-ג'אנג (Lee Min-jung) ב-10 באוגוסט 2013 בסיאול. הזוג יצא זמן קצר ב-2006, ואז המשיך את מערכת היחסים ב-2012. ב-2 בספטמבר 2014 הגיש לי תלונה במשטרת העיר גנגנאם וטען ששתי נשים סחטו אותו בעזרת סרטון שמסכן אותו. דאהי והדוגמנית לי ג'י-יאון הזדהו והודו שסחטו את השחקן. המשטרה הוציאה צווי מעצר לצעירות והודיעה שיש אפשרות שהן ישבו בכלא כמה שנים. ללי אחות צעירה, לי אן-הי, שהייתה מיס קוריאה בשנת 1997. מדיה וקבצים בנושא לי ביונג-הון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לי ביונג-הון לי ביונג-הון, ברשת החברתית אינסטגרם לי ביונג-הון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי ביונג-הון, באתר AllMovie (באנגלית) לי ביונג-הון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לי ביונג-הון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה

פרידריך השלישי (17 בינואר 1463 – 5 במאי 1525) הידוע גם כ"פרידריך החכם" היה הנסיך הבוחר מסקסוניה בשנים 1486–1525. נודע בתמיכתו ברפורמציה הפרוטסטנטית ובהגנה שהעניק למרטין לותר כאשר נודה והוחרם על ידי הכנסייה הקתולית והקיסר. פרידריך עצמו נותר קתולי ולא קיים קשר אישי עם לותר. פרידריך נולד בטורגאו ב-17 בינואר 1463, לארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואליזבת מבוואריה שהייתה בתו של אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, וכבן הבכור ירש את שלטון אביו עם מותו ב-1486. ב-1502 הקים בעירו ויטנברג אוניברסיטה (כיום חלק מאוניברסיטת האלה-ויטנברג), בה לימדו בין השאר מרטין לותר ופיליפ מלנכתון. הקמת האוניברסיטה הייתה חלק ממאמציו להפוך את העיר הקטנה למרכזית וחשובה והוא הזמין לשם מלומדים ואנשי רוח נוספים כגון לוקאס קראנאך האב שהיה לצייר החצר שלו. ב-1519 פרידריך היה המועמד של האפיפיור לאו העשירי, לכהונת קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואף העניק לו את ורד הזהב (אנ') לאות תמיכתו בו. לבסוף נבחר יריבו קרל החמישי. כדי להגן על לותר אל מול הכנסייה הקתולית, שתבעה את העמדתו לדין, דרש פרידריך שלותר יועמד למשפט על אדמת גרמניה וכן שתהיה לו הזכות להשמיע את דבריו בפני הקיסר שזה עתה נבחר. תמיכה זו לא הספיקה לקיסר, שצידד בעמדת הכנסייה והטיל עליו חרם. פרידריך מילט אותו לטירת וארטבורג כדי להעניק לו מחסה. פרידריך החזיק באוסף גדול של שרידי קדושים שמנה כ-19,000 פריטים בהתאם לאמונה הקתולית שקדושתם תציל אותו מכור המצרף. פרידריך עלה לרגל לירושלים ב-1493. מסעו הונצח על ידי האמן לוקאס קראנאך האב בציור מפת ארץ הקודש. פרידריך מת רווק בטירת הציד בלושאו ב-1525 ונקבר בוויטנברג. ירש אותו אחיו יוהאן "האיתן". מדיה וקבצים בנושא פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה בוויקישיתוף פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) באתר על הרפורמציה באתר PBS הלקסיקון הקדוש העותק השלם ביותר מבין שלוש המפות ששרדו שמור בספרייה הלאומית; ראו:פנינה ארד, מפת ארץ הקודש של לוקאס קראנאך האב: מעלייה-לרגל קתולית, אל כתבי הקודש הפרוטסטנטיים, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 28 באוגוסט 2018
The Amity Affliction

The Amity Affliction (דה אמיטי אפליקשן) היא להקת מטאלקור אוסטרלית, שנוסדה בשנת 2003. עד כה, הלהקה הוציאה שישה אלבומי אולפן, Severed Ties ששוחרר בשנת 2008, Youngbloods בשנת 2010, שהגיע למקום השישי ברשימות ARIA באוסטרליה, Chasing Ghosts בשנת 2012, שהגיע למקום הראשון ברשימות ARIA באוסטרליה. בשנת 2014 שוחרר אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Let The Ocean Take Me בשנת 2018 שוחרר האלבום החמישי Misery ובשנת 2020 שוחרר האלבום השישי Everyone Loves You... Once You Leave Them. אהרן סטרינגר - שירה נקיה, גיטרה בס (2003 - היום) ג'ואל בירץ' - שירה (2004 - היום) ריאן בארט - תופים (2008 - היום) דן בראון - גיטרה (2013 - היום) מדיה וקבצים בנושא The Amity Affliction בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Amity Affliction The Amity Affliction, ברשת החברתית פייסבוק The Amity Affliction, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Amity Affliction, ברשת החברתית אינסטגרם The Amity Affliction, ברשת החברתית טיקטוק The Amity Affliction, סרטונים בערוץ היוטיוב The Amity Affliction, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) The Amity Affliction, באתר ספוטיפיי The Amity Affliction, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) The Amity Affliction, באתר Last.fm (באנגלית) The Amity Affliction, באתר AllMusic (באנגלית) The Amity Affliction, באתר MusicBrainz (באנגלית) The Amity Affliction, באתר דיזר The Amity Affliction, באתר Yandex.Music (ברוסית) The Amity Affliction, באתר Discogs (באנגלית) The Amity Affliction, באתר Songkick (באנגלית) The Amity Affliction, באתר Genius The Amity Affliction, באתר בילבורד (באנגלית) The Amity Affliction, באתר טיידל (באנגלית)
טריטון (מוזיקה)

טריטון הוא מרווח בן שלושה טונים שלמים. למשל המרווח בין פה לסי. הטריטון מחלק את האוקטבה לשני מרווחים זהים, ולכן היפוכו של טריטון גם הוא טריטון (כלומר, כפי שהמרווח פה–סי הוא טריטון, כך גם סי–פה). הטריטון יכול להופיע בתווים בשתי צורות אנהרמוניות: קוורטה מוגדלת או קווינטה מוקטנת. הטריטון מצוי באופן טבעי בין הקוורטה לספטימה הגדולה בסולם המז'ורי, כמרווח של קוורטה מוגדלת. למשל, פה – סי בסולם דו מז'ור: טריטון גם מצוי באופן טבעי בין הסקונדה לסקסטה הקטנה בסולם המינורי, כמרווח של קווינטה מוקטנת. למשל, רה – לה-במול בסולם דו מינור: קוורטה מוגדלת כמרווח מהטוניקה מצויה במודוס הלידי של הסולם המז'ורי. למשל, דו – פה-דיאז בסולם דו לידי (שהוא המודוס הלידי של הסולם סול מז'ור): קווינטה מוקטנת כמרווח מהטוניקה מצויה במודוס הלוקרי של הסולם המז'ורי. למשל, דו – סול-במול בסולם דו לוקרי (שהוא המודוס הלוקרי של סולם רה במול מז'ור): הטריטון הוא מרווח דיסוננטי הנחשב לבלתי יציב, וככזה מעורר ציפייה ל"פתרון" על ידי מעבר למרווח קונסוננטי. השימוש בטריטון בימי הביניים המאוחרים וברנסאנס היה נדיר. המלחין האוסטרי יוהאן יוזף פוקס, בחיבורו הידוע "גראדוס אד פארנאסום" (1742), המליץ להימנע מכתיבת מוזיקה בה יש מרווח מלודי של טריטון בין שני תווים סמוכים, תוך שהוא מתאר את המרווח בביטוי "diabolus in musica", כלומר "השטן במוזיקה" בלטינית. כיום ישנה טענה רווחת לפיה בימי הביניים נחשב הטריטון ל"מרווח שטני" והשימוש בו נאסר על ידי הכנסייה, אולם ככל הנראה טענה זו נשענת על דברים שהוצאו מהקשרם ואין עדויות התומכות בה. במוזיקה בת ימינו השימוש בטריטון רווח. הטריטון מצוי באופן טבעי בכל ספטאקורד מז'ורי עם ספטימה קטנה (בין הטרצה לספטימה, למשל סי – פה באקורד G7). הצורה הזו רווחת מאוד בתור אקורד הדומיננטה של הסולם ורווחת במיוחד כחלק מקדנצה אותנטית (כלומר, V7 הנפתר ל-I. למשל G7 הנפתר ל-C), במיוחד בג'אז. ישנם גם שימושים מובהקים בטריטון ביחס לטוניקה. סוג עיקרי של שימוש כזה הוא בהתבסס על המודוס הלידי (ראו לעיל). אחת הדוגמאות המובהקות והפופולריות לכך היא נעימת הפתיחה של סדרת האנימציה משפחת סימפסון. שימושים במודוס הלידי קיימים בסוגות מוזיקליות שונות, ביניהן ג'אז, רוק כבד, הלחנות פסקול, ועוד. סוג חשוב נוסף של טריטון ביחס לטוניקה הוא הבלו נוט בסולם הבלוז המינורי, אשר בשימוש נרחב בג'אז ובבלוז. תאוריית המוזיקה - מונחים הרמוניה מדיה וקבצים בנושא טריטון בוויקישיתוף טריטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ניו וסטמינסטר

ניו וסטמינסטר (באנגלית: New Westminster) היא עיר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבמערב קנדה העיר היא חלק ממטרופולין של העיר ונקובר. ניו וסטמינסטר הוקמה ב-1858 כבירת המושבה קולומביה הבריטית והמשיכה להיות במעמד זה עד למיזוגן של השטחים היבשתיים והאיים של המושבה ב-1866. עד לעשור הראשון של המאה ה-20 היא הייתה העיר הגדולה בקולומביה הבריטית, אז עברה אותה ונקובר בגודל אוכלוסייתה. ניו וסטמינסטר ממוקמת על חצי האי בורארד, על גדתו הצפונית של הנהר פרייזר. היא ניצבת במרחק של 19 ק"מ מדרום-מזרח למרכז ונקובר. שטח העיר הוא 15.3 קמ"ר. האזור בו שוכנת ניו וסטמינסטר החל להתפתח באמצע המאה ה-19 בעקבות גילוי זהב. העיר הוקמה ב-14 בפברואר 1859 על ידי מושל קולומביה הבריטית, ג'יימס דאגלס ונקראה בתחילה קווינסבורו. המלכה ויקטוריה העניקה לעיר את שמה הנוכחי על שמו של רובע וסטמינסטר שבלונדון. בשל כך זכתה העיר בכינוי "העיר המלכותית". ב-1866 אוחדו מושבת קולומביה הבריטית ומושבת האי ונקובר למושבה אחת, מושבת קולומביה הבריטית. כבירתה של מושבה זו נקבעה העיר ויקטוריה שהיא בירתה של פרובינציית קולומביה הבריטית עד היום. ב-1871 הצטרפה קולומביה הבריטית כפרובינציה השישית של קנדה. העיר זכתה בעקבות כך לפיתוח כלכלי שהואט במקצת לאחר שהתחנה הסופית של מסילת הברזל הקנדית-פסיפית הוקמה בעיר ונקובר, אך סעיף של המסילה נסלל לעיר ב-1886. ב-1898 החריבה שרפה את מרכז העיר. יפן מוריגוצ'י, יפן הפיליפינים קזון סיטי, הפיליפינים הרפובליקה העממית של סין ליג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין זנג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין ינופו, הרפובליקה העממית של סין אבא, חכה לי אתר האינטרנט הרשמי של ניו וסטמינסטר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ניו וסטמינסטר בוויקישיתוף ניו וסטמינסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפקד 2011
לימפוגרנולומה ונראום

לימפוגרנולומה ונראום (באנגלית – Lymphogranuloma venereum) היא מחלת מין המועברת על ידי הזנים L1-3 של החיידק Chlamydia trachomatis. המחלה הייתה שכיחה באפריקה, הודו אמריקה המרכזית והקריבים ונקראה Tropical Bubo. מאז 2003 יש עלייה בשכיחות המחלה גם במערב אירופה ובמקרים רבים היא משולבת עם איידס. בישראל זו מחלת מין המחייבת דיווח למשרד הבריאות. החיידק חודר דרך פגם ברירית ונודד דרך מערכת הלימפה לקשרי הלימפה הסמוכים שם הוא נבלע על ידי המקרופגים ונוצרת שם דלקת עם גרנולומות – מכאן שם המחלה. 3–31 יום לאחר המגע המיני מופיע כיב קטן ובלתי כואב באזור הפין אצל הגבר ובפות או בנרתיק אצל האשה. הכיב מתרפא ללא צלקת. אצל האשה אם הכיב נמצא עמוק בנרתיק אין היא מרגישה בו. 2–6 שבועות לאחר השלב הראשון מופיעה הגדלה כואבת של קשריות הלימפה במפשעה. הבלוטות יכולות להתמגל ולהתנקב. אצל הנשים בגלל מקום ההדבקה השונה יש רק 20%–30% הגדלה של קשרי הלימפה במפשעה ובמקומן מודלקים קשרי לימפה עמוקים בקרבת הרקטום דבר המקשה על האבחנה. בשלב זה יש גם סימנים מערכתיים של חום, צמרמורת וכאבי שרירים. השלב הדלקתי מסתיים גם ללא טיפול אך מתפתחת במקום לייפת של הרקמות עם היצרויות ופיסטולות במערכת השתן, המין וברקטום. מעורבות הרקטום שכיחה יותר בגברים המקיימים יחסי מין עם גברים ובנשים שקיימו מין אנאלי. אפשר לגדל את החיידק מחומר מבלוטת לימפה מודלקת אבל גידול החיידק הוא קשה ורק ב-30% אפשר לבודדו. האבחנה מבוססת בעיקר על ידי שיטות סרולוגיות, בשיטת אימונופיקסציה או PCR. החיידק מגיב יפה לטיפול בדוקסיציקלין, 100 מ"ג*2 ל-21 יום, או לאריתרומיצין 500 מ"ג*4 ל-21 יום. יש חשיבות לאבחנה וטיפול מהיר. בשלב השלישי אין מקום לטיפול אנטיביוטי אלא כירורגי. מדיה וקבצים בנושא לימפוגרנולומה ונראום בוויקישיתוף לימפוגרנולומה ונראום, באתר Medscape לימפוגרנולומה ונראום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפי הצעת האקדמיה ללשון העברית יש לקרוא למחלה גרעינומת לימפה מועברת מינית מלטינית buboes, שמשמעותו בלוטות לימפה מוגדלות כמו שיש למשל בדבר בובוני הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בנו

בֶּנוּ (Bennu, Benu) הוא שמו של עוף החול, כפי שהוא מופיע במיתולוגיה המצרית. הבנו נחשב אצל המצרים הקדומים ציפור קודש של הליופוליס וסמל לידת השמש. בהירוגליף המצרית הבנו מסמל את בה (ba) או בתקופה מאוחרת יותר את נשמתו של האל רע מפני שבדומה לעוף החול, היה האל עולה בלהבות מדי ערב בשקיעה וקם לתחייה מחדש עם שחר. במיתולוגיה המצרית קיימות גרסאות שונות לסיפור הבריאה של הבנו. על פי, אחת מהם, אתום ברא את ה"בנו". על פי גרסה אחרת, בנו ברא את עצמו מהאש ששרפה עץ קדוש בתחומי בית המקדש של רע. הרודוטוס מזכיר את הציפור ביצירתו היסטוריה. על אף שהשם הנפוץ של הציפור הוא בנו, השם המקורי נהגה ב"בנן" בידי המצרים, מילולית "לזרוח" וקשור לסיפור המבול של הנילוס, תחיית המתים, והשמש. הבנו התקשר להצפה של הנילוס, עוד מימי התוהו ובוהו, בתחילת הבריאה. הוא נחשב ליצור הראשון שעמד על הגבעה הקדמונית, בנבן (benben) שהתפרצה ממי הבריאה והואר לראשונה באמצעות האל אתום. לכן, הוא נקשר לנילוס ולהצפות העונתיות שמתרחשות בו בחודשי יוני עד ספטמבר. בשפה היוונית העתיקה נקרא עוף החול בשם Φοῖνιξ, 'פוינִיקְס'. ייתכן ושם העם הפיניקי נגזר משמה של ציפור זו. מדיה וקבצים בנושא בנו בוויקישיתוף HISTORY OF ARCHITECTURE ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן איוואנוב

איוואן קאמנוב איוואנוב (בבולגרית: Иван Каменов Иванов; נולד ב-25 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת הבלם. איוואנוב התחיל את הקריירה שלו בפירין 1922, ובשנת 2005 עבר לצסק"א סופיה. עם צסק"א זכה בגביע הבולגרי ובסופר קאפ הבולגרי בשנת 2006. באוגוסט 2007, הושאל ללוקומוטיב פלובדיב. בקיץ 2008 חזר לצסק"א סופיה וביסס את מקומו במרכז ההגנה. ב-19 בספטמבר 2008, איוואנוב הבקיע את השער הראשון שלו בצסק"א נגד מיניור פרניק. ב-27 באוגוסט 2009, איוואנוב הבקיע את שער הניצחון נגד דינמו מוסקבה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, שבסיומו עלתה צסק"א לטורניר. בפברואר 2010, איוואנוב חתם על חוזה לארבע שנים באלניה ולדיקווקז. במדי אלניה הוא הבקיע שני שערים ב-24 משחקים של הליגה הרוסית, אך בסיום העונה ירדה אלניה לליגת המשנה. ב-17 ביוני 2011, איוואנוב חתם על חוזה לשלוש שנים בפרטיזן בלגרד. ב-13 ביולי 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-4 נגד שקנדייה המקדונית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. ב-3 בדצמבר 2011, הוא הבקיע את השער הראשון שלו עבור פרטיזן, בניצחון 0-3 נגד רדינצ'קי קראגוייבץ. את עונת 2011/2012 סיים איוואנוב כאשר הוא פתח בכל המשחקים של פרטיזן ואף סיים את כולם. בשנת 2012 נבחר לשחקן העונה של המועדון. באוגוסט 2013, איוואנוב חתם בפ.צ. בזל השווייצרית. ב-12 בדצמבר 2013 הורחק בהפסד 2-0 לשאלקה 04. ב-14 בינואר 2014 נפצע במהלך משחק ידידות נגד איינטרכט בראונשווייג נפצע ובכך גמר את העונה. איוואנוב לא הצליח להחלים מהפציעה וב-15 בדצמבר 2015 שוחרר מהקבוצה על מנת למצוא קבוצה אחרת בה יוכל לחזור לכושר משחק. לאחר ששוחרר מבזל הצטרף לניו יורק סיטי, אך התקשה לשחק בה ובסופו של דבר העדיף לחתום לשנה וחצי בלוקומוטיב פלובדיב בה שיחק בעבר. ב-28 ביוני 2016 חתם ל-3 שנים בפנאתינאיקוס. ב-1 בפברואר 2017 חתם בארסנל טולה לשנה וחצי. בקיץ 2018 חתם באלטאי מהליגה הטורקית הראשונה ובינואר 2019 שוחרר מהמועדון. לקראת עונת 2019 חתם בפלאנגה מליגת העל הליטאית. ביולי 2019 איוואנוב חתם בויהרן סנדנסקי, אולם עבר תוך זמן קצר לקבוצת אטאר הבולגרית, במדיה פרש ממשחק פעיל עקב פציעה. בצעירותו, איוואנוב שיחק בכל הנבחרות הצעירות של בולגריה. ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-20 באוגוסט 2008 בניצחון 1-2 נגד בוסניה והרצגובינה. ב-6 בספטמבר 2011, איוואנוב הבקיע את שער הבכורה שלו עבור הנבחרת בהפסד 3-1 נגד שווייץ במסגרת מוקדמות יורו 2012. צסק"א סופיה הגביע הבולגרי: 2005/2006 הסופר קאפ הבולגרי: 2006, 2008 פרטיזן בלגרד אליפות סרביה: 2011/2012, 2012/2013 פ.צ. בזל ליגת העל השווייצרית: 2013/2014, 2014/2015 אישיים שחקן העונה של פרטיזן בלגרד: 2012 נבחרת העונה של ליגת העל הסרבית: 2012/2013 כדורגלן השנה בבולגריה: 2013 מדיה וקבצים בנושא איוואן איוואנוב בוויקישיתוף איוואן איוואנוב, באתר Transfermarkt איוואן איוואנוב, באתר Soccerway איוואן איוואנוב, באתר WorldFootball.net איוואן איוואנוב, באתר National Football Teams איוואן איוואנוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt