רוז ביירן

מארי רוז ביירן (באנגלית: Mary Rose Byrne; נולדה ב-24 ביולי 1979) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אוסטרלית. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה על המסך בסרט "Dallas Doll"‏ (1994) והמשיכה לשחק בקולנוע ובטלוויזיה האוסטרלית לאורך שנות ה-90. היא קיבלה תפקיד ראשי בסרט "The Goddess of 1967" ‏(2000), שהקנה לה את גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר (אנ') בפסטיבל הסרטים של ונציה, ועשתה את המעבר לקולנוע האמריקאי בתפקיד קטן של דורמה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים" (2002) ולאחר מכן שיחקה בהפקות ההוליוודיות "טרויה" (2004), "28 שבועות אחרי" {{28 Weeks Later}} (2007) ו"הנבואה" (2009). ביירן הופיעה בתור אלן פרסונס (אנ') בסדרת הדרמה המשפטית "נזקים" (2007–2012), שהעניקה לה מועמדויות לשני פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי. בהמשך, ביירן ביססה את מעמדה כשחקנית קומית עם תפקידים בסרטים "תביא אותו כמו גבר" (אנ') "מסיבת רווקות" (2011), "שכנים" (2014), "שכנים 2" (2016), "מרגלת" (2015) ו"פתאום משפחה" (2018). מאז היא כיכבה בסרט האימה "הרוע שבפנים" (2010), ובהמשכיו "הרוע שבפנים 2" (2013) ו"הרוע שבפנים: הדלת האדומה" (2023), והיא גילמה את ד"ר מוירה מק'טאגרט (אנ') בסרט גיבורי העל "אקס-מן: ההתחלה" (2011) ובהמשכו "אקס-מן: אפוקליפסה" (2016), ושיחקה בסרט המשפחתי "פיטר ראביט" (2018) ובהמשכו "פיטר ראביט 2" (2021). ביירן גילמה גם את גלוריה סטיינם במיני-סדרה "גברת אמריקה" (2020) וגילמה את הדמויות הראשיות בסדרות הקומיות "פיזיקל" (אנ') (2021–2023) ו"אפלטוני" (אנ') (2023). ביירן נולדה בשכונה הפרוורית בלמיין (אנ'), שבסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, למשפחה מרקע סקוטי ואירי. אמה, ג'יין היא מנהלת אדמיניסטרטיבית בבית ספר יסודי, ואביה הוא רובין ביירן, סטטיסטיקן וחוקר שווקים. היא הצעירה מבין ארבעה אחים; לה אח גדול, גורג', ושתי אחיות גדולות, אליס ולוסי. בריאיון היא סיפרה כי אמה הייתה אתאיסטית, בעוד שהיא ואביה היו אגנוסטים. ביירן למדה בבית הספר הציבורי בלמיין ובבית הספר התיכון האנטרס היל (אנ'). בגיל שמונה, בעידוד אחת מאחיותייה, היא הצטרפה לתיאטרון האוסטרלי לנוער (אנ'). מאוחר יותר היא התגוררה בניו טאון, ניו סאות' ויילס ותקופה קצרה בעיירה בונדיי, ניו סאות' ויילס. כשגדלה, ביירן חוותה הרבה דחיות מבתי ספר למשחק. "עשיתי אודישנים לכמה מבתי הספר הגדולים לדרמה ולא התקבלתי לאף אחד מהם. ממש התאכזבתי מעצמי." במקום זאת, היא למדה לתואר ראשון באמנויות באוניברסיטת סידני. ב-1999 למדה ביירן משחק בתיאטרון אטלנטיק (אנ'), שהוקם על ידי דייוויד מאמט וויליאם ה. מייסי. ביירן לוהקה בגיל 13 לסרטה הראשון, "Dallas Doll". היא שיחקה במספר סדרות טלוויזיה אוסטרליות כמו "תיכון הלבבות השבורים" ו-"Echo Point". היא הופיעה בסרטים "שתי ידיים" לצד הית' לדג'ר ו-"The Goddess of 1967" שעל תפקידה בו היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה. בנוסף שיחקה במספר מחזות בתיאטרון הלאומי של אוסטרליה. בשנת 2002, ביירן הופיעה לראשונה בסרט הוליוודי "מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים", בסרט היא גילמה את העוזרת של פאדמה אמידאלה (נטלי פורטמן). באותה שנה שיחקה לצד מאט דילון בסרט "עיר רפאים". בשנת 2003, היא שיחקה בשלושה סרטים אוסטרלים; "בלילה שנגמר לנו היום" לצד דניס הופר ומלאני גריפית', "The Rage in Placid Lake" שעל תפקידה בסרט זה היא הייתה מועמדת לפרס מכון הסרטים האוסטרלי ו-"Take Away". בשנת 2004, ביירן גילמה את בריסאיס בסרט המלחמה "טרויה". היא שיחקה לצד אריק באנה, שון בין, אורלנדו בלום, בראד פיט ופיטר או'טול שאיתו היא שיחקה בסדרת ה-BBC ‏"Casanova". היא גם שיחקה בסרט "שלוש בפארק" לצד דיאן קרוגר וג'וש הארטנט. בשנת 2006 היא שיחקה לצד קירסטן דנסט בסרטה של הבמאית סופיה קופולה "מארי אנטואנט". בשנת 2007, היא שיחקה בסרטו של דני בויל "28 שבועות אחרי", סרט ההמשך של "28 יום אחרי". בשנים 2012–2007 שיחקה לצד גלן קלוז בסדרת הדרמה של רשת הטלוויזיה "FX", "נזקים". היא גילמה את דמותה של אלן פרסונס, עורכת דין צעירה שמתחילה להתמחות במשרדה של פטי יוז (קלוז). על תפקידה בסדרה היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס גלובוס הזהב בשנים 2008 ו-2010 ופעמיים לפרס אמי בשנים 2009 ו-2010. בשנת 2009 ביירן שיחקה לצד ניקולס קייג' בסרט "הנבואה", וכן בסרט הדרמה הרומנטית האמריקאי "אדם", לצד פיטר גלאגר ואיימי אירווינג שגילמו את הוריה. בשנת 2010, היא שיחקה לצד ראסל בראנד וג'ונה היל בסרט "תביא אותו כמו גבר". בשנת 2011, היא שיחקה בשוברי הקופות "הרוע שבפנים", "X-מן: ההתחלה" ובקומדיה זוכת הפרסים "מסיבת רווקות". ב-2013 הופיעה בתפקיד ראשי בסרטים "מקום בתוך היער" ו"שנה גג". ב-2014 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט הקומי "שכנים" לצידם של זאק אפרון וסת' רוגן. כן השתתפה בסרט "מכאן אני ממשיך", השתתפה גם בתפקיד ראשי בסרט "אנני". בנוסף ב-2014 כיכבה בסרט הדרמה הקומי "מבוגרים מתחילים" לצד ניק קרול ובן זוגה בובי קנאבלי. בשנת 2015, הופיעה בסרט "מרגלת" לצידה של מליסה מקארתי. ב-2016 חזרה לגלם את דמותה של קלי רדנר בסרט "שכנים 2". ב-2017 שיחקה בקומדיה "אני אוהבת אותך אבא" לצידו של לואי סי. קיי., שגם ביים וכתב את הסרט. באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה של HBO, "חיי הנצח של הנרייטה לאקס" בתפקיד ראשי לצד אופרה וינפרי. ב-2018 דיבבה את דמותה של ביאטריקס פוטר בסרט "פיטר ראביט". באותה שנה כיכבה בקומדיה הרומנטית "ג'ולייט, הגרסה העירומה" המבוססת על הרומן באותו שם מאת ניק הורנבי; בהמשך השנה שיחקה בתפקיד הראשי לצדו של מארק וולברג בדרמה הקומית "פתאום משפחה". ביירן הייתה במערכת יחסים עם הסופר, הבמאי והשחקן האוסטרלי ברנדן קאוול (אנ') במשך יותר משש שנים. קאוול עבר מסידני לעיר ניו יורק, בעקבות הצלחתה של ביירן בסדרה "נזקים". מערכת היחסים ביניהם הסתיימה בינואר 2010. מאז 2012, היא נמצאת בזוגיות עם השחקן האמריקאי בובי קנאבלי. לזוג יש שני בנים, שנולדו בפברואר 2016 ובנובמבר 2017. מדיה וקבצים בנושא רוז ביירן בוויקישיתוף רוז ביירן, ברשת החברתית אינסטגרם רוז ביירן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוז ביירן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רוז ביירן, באתר AllMovie (באנגלית) רוז ביירן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) רוז ביירן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוז ביירן, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוז ביירן, באתר Discogs (באנגלית)