דייוויד הייג

דייוויד הייג קולום וורד, MBE (באנגלית: David Haig Collum Ward; נולד ב-20 בספטמבר 1955) הוא שחקן ומחזאי אנגלי זוכה פרס אוליבייה וזוכה פרס FIPA. הוא מוכר ממשחקו הרבגוני במחזות דרמטיים, סריו-קומיים וקומיים, ובמגוון של דמויות ממעמדות חברתיים שונים. הייג נולד באלדרשוט שבמחוז המפשייר לפרנסיס ו. ושירלי ר.ס. וורד. אביו היה קצין בצבא ואחר כך מנהל של גלריית הייוורד (אנ'), ואמו הייתה זמרת אופרה. הוא למד בבית ספר בעיר ראגבי. ב-1994 הופיע הייג בסרט הקולנוע "ארבע חתונות ולוויה אחת" ובסיטקום של ה-BBC בשם "The Thin Blue Line" בתפקיד המפקח גרים יחד עם רואן אטקינסון שכיכב בתפקיד המפקח פולר. ב-2002 שיחק שוב לצדו של יו גרנט, כוכב "ארבע חתונות ולוויה אחת", בתפקיד אחיו בקומדיה הרומנטית "שבועיים מראש" בכיכובה של סנדרה בולוק. ב-2007 הופיע במערכון של ה"קומיק ריליף" בשם "החתונה של מיסטר בין" בתפקיד אבי הכלה שוב יחד עם רואן אטקינסון. ב-1980 הופיע בפרק "The Leisure Hive" מתוך הסדרה "דוקטור הו", ובפרק "Rumours of Death" בסדרה "Blake's 7". ב-1990 שיחק בפרק "Sweet Danger" בסדרת המתח "קמפיון". ב-1992 השתתף בפרק "Dead On Time" בסדרה "המפקח מורס". כמו כן שיחק בסדרה "המפצח". בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Soldier Soldier". הייג שיחק בעיבוד של ריצ'רד פל לסדרת המדע הבדיוני משנות השישים "A for Andromeda" עבור BBC4. הוא כתב מחזה בשם "My Boy Jack" והופיע בעיבוד לטלוויזיה של המחזה בתפקיד רודיארד קיפלינג, ודניאל רדקליף גילם את ג'ון, בנו של קיפלינג. ב-2008 הופיע הייג בסרט הטלוויזיה "Dustbin Baby" של ה-BBC ובסרט "39 המדרגות". עוד שיחק בפרק "The Glitch" בסדרה הבלשית "רציחות במידסומר". ב-2009 שיחק בתפקיד סטיב פלמינטג בסדרה הקומית "The Thick Of It" ובתפקיד ג'ון, בעלה של חברת הפרלמנט מו מולאם (אנ') בדרמה המצליחה "מו" בכיכובה של ג'ולי וולטרס. עוד ב-2009 כיכב בתפקיד מנהל בית ספר פורטוון, מר סטריין, בדרמה הקומית של ITV "דוק מרטין". בינואר 2013 כיכב הייג בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד מחודש של הסדרה הקומית הקלאסית "כן, אדוני השר", ששודרה בבריטניה ברשת Gold TV. ב-2012 שודר פיילוט לסיטקום שכתב בן אלטון ובכיכובו של הייג. הסדרה שנקראה "The Wright Way" הושלמה במרץ 2013 ושודרה ב-BBC One ב-23 באפריל אותה שנה. ב-2008 שיחק הייג בתפקיד מוריס היי-ווד בעיבוד לרדיו ה-BBC של המחזה "טום & ויו" מאת מייקל הייסטינג. ב-2010 כיכב בתפקיד נורמן בירקט במחזה "Norman Birkett and the Case of the Coleford Poisoner" בסדרת התסכיתים "מחזה של אחר הצהרים". בנוסף שיחק ב-2003 בתפקיד לואיס אליוט בעיבוד לספרים "זרים ואחים" מאת צ'ארלס פרסי סנואו עבור Radio 4, ששודר מחדש בפברואר 2013. ב-1988 זכה הייג בפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על תפקידו במחזה "Our Country's Good" בתיאטרון רויאל קורט. הוא יצא לסיבוב הופעות עם הגרסה הבימתית של המחזה "My Boy Jack" שאותו כתב וגילם את דמותו של הסופר רודיארד קיפלינג. הייג ביים את המחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד שהוצג בסיור הופעות מצליח בשנת 2005. הייג הופיע בהפקות תיאטרון מצליחות בווסט אנד הלונדוני בהן "Hitchcock Blonde" בתיאטרון רויאל קורט, "החיים בשלוש גרסאות" בתיאטרון סבוי, בתפקיד אוסבורן במחזה "Journey's End" מאת ר.ס. שריף בתיאטרון קומדיה, ובתפקיד ג'ורג' באנקס במחזה "מרי פופינס" בתיאטרון הנסיך אדוארד, עליו היה מועמד לפרס אוליביה. הוא היה מועמד שוב לפרס על הופעתו בתפקיד כריסטופר הדינגלי בהפקה המחודשת של הקומדיה "Donkey's Years" מאת מייקל פריין בתיאטרון הקומדיה. הוא הופיע בתיאטרון היימרקט במחזה "The Country Wife" ואחר כך הופיע במחזה "הים" באותו תיאטרון. מ-11 בדצמבר 2008 ועד 31 בינואר 2009 שיחק הייג במחזה "שלל" מאת ג'ו אורטון בתפקיד טראסקוט בתיאטרון טריסייקל בלונדון. בפברואר 2007 הופיע באותו מחזה בתיאטרון רויאל בניוקאסל. ב-2010 שיחק בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד בימתי לסדרת הטלוויזיה "כן, אדוני השר" בפסטיבל צ'יצ'סטר והחל מ-17 בספטמבר 2010 הופיע בתיאטרון גילגוד שבווסט אנד. הייג חי בדרום לונדון. הוא נשוי לג'וליה ג'יין רמזי גריי (המופיעה בשם הבמה ג'יין גאלוויי) והם הורים לחמישה ילדים. הוא פטרון של ארגון הצדקה SANDS (אנ'). ב-2013 הוענק להייג תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתו לתחום הדרמה. דייוויד הייג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד הייג, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד הייג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דייוויד הייג, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד הייג, באתר Discogs (באנגלית) Lisa Sewards (6 בינואר 2012). "Man behind the moustache: David Haig's made a career out of his trademark 'tache. Now it's come off for a new theatre role". Mail Online. London: Associated Newspapers Ltd. נבדק ב-17 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) Laura Caroe (15 בינואר 2013). "No, my PM is not Cam". The Sun. London: News Group Newspapers Limited. נבדק ב-17 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) Patrick Munn (5 בינואר 2013). "Kacey Ainsworth, Rufus Jones & Michael Falzon Cast In BBC One's Ben Elton Sitcom". נבדק ב-28 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Stage plan for Yes Prime Minister". BBC News. 18 בפברואר 2010. {{cite news}}: (עזרה) The London Gazette: (Supplement) no. 60534. p. 24. 15 June 2013. Charles Spencer, ‏The Madness of George III, Apollo Theatre, review, The Telegraph, 24 January 2012 Benedictus, Leo (25 במאי 2010). "Yes Prime Minister". London: Guardian.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. {{cite news}}: (עזרה) Taylor, Paul (25 בינואר 2008). "The Sea". London: Independent.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. {{cite news}}: (עזרה) "The Country Wife". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2012-10-24. "Donkey's Years". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2012-10-24. "Journey's End". Indielondon.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. "Hitchcock Blonde". Royalcourttheatre.com. נבדק ב-2012-10-24. "Art". Londontheatre.co.uk. נבדק ב-2012-10-24. "My Boy Jack". Nritishtheatreguide.info. אורכב מ-המקור ב-2012-02-07. נבדק ב-2012-10-24. "Tom and Viv". Thebeautifulchanges.co.uk. נבדק ב-2012-10-24.