Bigmouth Strikes Again

"Bigmouth Strikes Again" הוא שיר משנת 1986 של להקת הסמית'ס מאלבומם השלישי The Queen Is Dead. השיר, שנכתב על ידי ג'וני מאר ומוריסי, כולל מילים ששיקפו את תסכוליו של מוריסי מתעשיית המוזיקה באותה תקופה. מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב בהשראת "Jumpin' Jack Flash" של הרולינג סטונז ובמרכזו ריף גיטרה שמאר כתב במהלך בדיקת סאונד בשנת 1985. "Bigmouth Strikes Again" יצא כסינגל המוביל מהאלבום, תוך עקיפת הבחירה המועדפת על ראף טרייד, "There Is a Light That Never Goes Out". הסינגל הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי ומאז זכה לשבחי המבקרים יחד עם מספר גרסאות שהוקלטו על ידי אמנים אחרים. "Bigmouth Strikes Again" החל כשיר שנכתב על ידי מוריסי בקיץ 1985. השיר היה האחרון מבין שלושה שירים שנכתבו על תסכולו של מוריסי מתעשיית המוזיקה, כאשר השניים הקודמים היו "The Boy with the Thorn in His Side" ו-"Rubber Ring". השיר משקף באופן ספציפי את חוויותיו השליליות של מוריסי עם עיתונות המוזיקה. כשנשאל על ידי NME על השיר, מוריסי ענה: "אני לא יכול לחשוב על משפט אחד (שאני מתחרט שאמרתי). אנחנו עדיין בשלב שבו אם הייתי מציל חתלתול מטביעה, הם היו אומרים: 'מוריסי מפץ גופתו של חתלתול'. אז מה אפשר לעשות?" מוריסי התכוון שמילות השיר יהיו הומוריסטיות; הוא הסביר: "הייתי קורא לזה פרודיה אם זה היה נשמע פחות כמו חגיגה עצמית, וזה בהחלט לא היה. זה היה פשוט שיר ממש מצחיק". המתופף מייק ג'ויס אמר: "איזה שם פנטסטי – אחד הטובים של מוזר (מוריסי). ועם השיר הזה, אתה יכול להבין למה הוא גרם לעיתונאים לקרם את המכנסיים שלהם. הקשיבו לתוכן הלירי. הוא היה חד פעמי". ג'וני מאר ביסס את המוזיקה של השיר על ריף גיטרה שכתב במהלך בדיקת סאונד של סיבוב ההופעות של הלהקה בשנת 1985. מאוחר יותר טען מאר כי קיבל השראה מ-"Jumpin' Jack Flash" של הרולינג סטונז, והצהיר: "רציתי משהו שיהיה מהיר לאורך כל הדרך, ללא שמונה אמצע מובהק כזה. חשבתי שהפסקות הגיטרה צריכות להיות כלי הקשה, לא יפות או לבביות מדי". מאר תיאר את השיר כ"הכי קרוב להגיע לצלילים של הגיבורים שלי כשבאנו". במהלך השיר, הגיבור משווה את עצמו לז'אן ד'ארק כ"להבות עלו לאפה הרומי" ("the flames rose to her Roman nose") וגם אומר "עכשיו אני יודע איך ז'אן ד'ארק הרגישה" ("now I know how Joan of Arc felt"). בהופעות סולו אחרונות, מוריסי שינה את המילים "והווקמן שלה התחיל להתמוסס", לעכשווי יותר מבחינה טכנולוגית "והאייפוד שלה התחיל להתמוסס". מוריסי כלל את המילים "ומכשיר השמיעה שלה התחיל להתמוסס" כמחווה למעריצים החירשים וכבדי השמיעה של הלהקה. בתחילה ביקשה הלהקה מקירסטי מק'קול לתרום קולות רקע, אך מאר מצא את ההרמוניות שלה "ממש מוזרות" והן נותרו מחוץ להקלטה הסופית. במקום זאת, קולות הרקע הוקלטו על ידי מוריסי ושונו לצליל גבוה יותר. זה מיוחס ל"אן קואטס", התייחסות למחוז מנצ'סטר של Ancoats. מידע על היצירה "Bigmouth Strikes Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Bigmouth Strikes Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Bigmouth Strikes Again" באתר Discogs Chris Molanphy, How the Bummer Gods of ’80s British Mope Rock Became Hot Topics, Slate Magazine, ‏2019-10-31 (באנגלית) The Story Behind The Song: ‘Bigmouth Strikes Again’ as The Smiths jab at the music business - Far Out Magazine, faroutmagazine.co.uk, ‏2020-05-22 (באנגלית אמריקאית) Tony Fletcher, A Light That Never Goes Out: The Enduring Saga of the Smiths, Crown, 2012-12-04, ISBN 978-0-307-71597-5. (באנגלית) N. M. E. Blog, The Incredible Full Story Behind The Smiths' 'The Queen Is Dead' As Told By The Band, NME, ‏2016-06-16 (באנגלית בריטית)