laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לי וויפנג

לי וויפנג (נולד ב-1 בדצמבר 1978) הוא כדורגלן עבר סיני ששיחק בעמדת הבלם. לי הוא שיאן ההופעות בנבחרת סין בכדורגל עם 112 הופעות. כיום מאמן את גואנגג'ואו סיטי. לי התחיל את הקריירה שלו במועדון טיינג'ין לוקומוטיב. בשנת 1998 חתם בשנג'ן עימה נמנה מירידת ליגה כאשר בעונתו הראשונה בקבוצה היא סיימה במקום ה-12. בעונה שלאחר מכן השתלב לי בהרכב הקבוצה. לאחר מונדיאל 2002, הושאל לאברטון מהפרמייר ליג עד לסיום העונה, אך הוא סיים את העונה רק עם שתי הופעות. בשנת 2004 זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיה והראשונה בקריירה שלו. בשנת 2006 נאלץ לעזוב את שנג'ן עקב בעיות כלכליות וחתם בשאנגחאי שנחווה תמורת 6 מיליון יואן. בשנת 2009 חתם ווהאן אופטיקס ואלי בה התאחד עם ז'ו גואנג'ו שאימן אותו בשנג'ן. כבר בתחילת הקדנציה שלו בווהאן היה מעורב בתקרית במשחק ליגה אשר הביאה את ההתאחדות לכדורגל בסין להשעות אותו ל-8 משחקים. גם לאחר שריצה את עונש ההרחקה שלו לא זכה לדקות משחק ולאחר שהקבוצה התפרקה בסיום העונה קיבל לי את כרטיס השחקן שלו. לי בדק מספר אופציות בליגה, אך דרישותיו הגבוהות הפילו את העסקה. בינואר 2009 חתם בסוואן סמסונג בלווינגס מליגת העל של קוריאה הדרומית. ב-18 בינואר 2011 חזר לסין כאשר חתם בטיינג'ין טדה ומיד מונה לקפטן הקבוצה. ב-20 ביולי 2015 שוחרר מהמועדון. ב-22 בנובמבר 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין במשחק ידידות נגד קוריאה הדרומית. ב-12 בדצמבר 1998 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד עומאן. בשנת 2003 הפך לקפטן הנבחרת. בספטמבר 2006 הורחק מהנבחרת לאחר שספג מספר רב של כרטיסים אדומים בקבוצתו דאז שאנגחאי שנחווה, וכעבור שנה חזר לסגל הנבחרת. לי הוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 112 הופעות והשתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2000, מונדיאל 2002, גביע אסיה בכדורגל 2004, גביע אסיה בכדורגל 2007 ואולימפיאדת בייג'ינג (2008). שנג'ן ליגת העל הסינית: 2004 שאנגחאי שנחווה A3 גביע האלופות: 2005 סוואן סמסונג בלווינגס גביע ה-FA הדרום קוריאני: 2009 טיינג'ין טדה גביע ה-FA הסיני: 2011 אישיים נבחרת העונה בליגת העל הסינית: 1999, 2001, 2003, 2004 מדיה וקבצים בנושא לי וויפנג בוויקישיתוף לי וויפנג, באתר Transfermarkt לי וויפנג, באתר Soccerway לי וויפנג, באתר BDFutbol לי וויפנג, באתר WorldFootball.net לי וויפנג, באתר National Football Teams לי וויפנג, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אקבש

אקבש (בטורקית: Akbaş או בתעתיק לאנגלית: Akbash - צירוף המילים של "ראש" ו"לבן") הוא גזע של כלב רועים ושמירה שמקורו במערב טורקיה. האקבש לצד גזע הקרבש ("ראש שחור") הם כלבי הרועים הטורקיים המוכרים על ידי גופי כלבנות שונים כחלק מהגזעים הרשמיים של טורקיה. בשל הדמיון הרב בין שני הגזעים, משערים שהאקבש מוצאו בכלבי פירנאי ענק שיובאו לטורקיה. עם זאת, היו גם חוקרים שניסו להציע כי מקורו של הגזע בכלבים דמויי מסטיף שהתקיימו באימפריה החתית לפני 3000 שנה בשטחי טורקיה המודרנית. האקבש הוא כלב שמירה אידיאלי בשל אופיו המתנער מזרים, קנאי לגבי הטריטוריה שלו, היותו בעל אינטליגנציה גבוהה, וגילויי אמפתיה מצדו לבני משפחתו ולבעלי החיים שהוא גדל אתם (לרוב, חיות משק). זאת ועוד, בשל העובדה שראייתם של טורפים כגון זאבים ודובים מוגבלת מבחינת ראיית צבעים, צבעו הלבן של האקבש המצוי בין כבשים עשוי לסייע לכלבים מגזע זה שיתקפו את הטורפים במפתיע כאשר אלה ינסו לפגוע בצאן. במרוצת השנים הוכלאו פרטי אקבש עם פרטי קרבש כדי ליצור את הגזע כלב רועים אנטולי, המוכר כגזע נפרד, נכון ל-2021. בישראל מגודל הגזע בבית גידול ייעודי במושב קשת שברמת הגולן. האקבש הוא כלב בעל מבנה גוף רזה ובעל פרווה דלה יותר מאשר מקבילו הפירנאי, מה שמקנה לו זריזות וקלות תנועה בעודו על המשמר. אוזניו שמוטות מטה, מה שיעיל כנגד צליל הרוח שנוטה להרדים כלבים עם אוזניים זקופות. הפרווה של האקבש עבה דיו כדי לשמש כהגנה מפני נשיכות יריביו וכחימום הכלב בתנאי קור עזים השוררים בהרי טורקיה. בשל גודלו הכלב זקוק למרחב מחיה גדול כדי שיוכל לנוע בחופשיות על פני מרחקים, שכן יש לו נטייה לעלייה במשקל ובשל כך עצמותיו נוטות להתנוון כתוצאה ממחלת אגן תורשתית השכיחה בגזעי ענק. אם הכלב גדל בסביבה עירונית שאינה מתאימה לו בשל אופיו הכפרי-מרחבי ייתכן שיפתח טמפרמנט חם-מזג ותוקפני לעיתים, אפילו כלפי קרוביו. סביבת גידול חמה עשויה לגרום לנשירת פרווה ניכרת לעין. כמו כל גזעי הכלבים הגדולים, תוחלת החיים של גזע האקבש היא 10–11 שנה, אף על פי שישנם מקרים של כלבים מגזע זה שחיו מעבר לגילאים אלה. מדיה וקבצים בנושא אקבש בוויקישיתוף
ארץ וילקס

ארץ וילקס (באנגלית: Wilkes Land) הוא אזור יבשתי גדול במזרח אנטארקטיקה, שאוסטרליה תובעת עליו חזקה רשמית, כחלק מן הטריטוריה האוסטרלית באנטארקטיקה, אם כי תוקף התביעה הזאת הונח בצד לתקופת מבצע הברית האנטארקטית, שאוסטרליה חתומה עליה. ארץ וילקס פונה אל דרום האוקיינוס ההודי בין חוף המלכה מרי וארץ אדלי ומשתרעת בין כף הורדרן ב-'31 100° מזרח לנקודת פורקווה פה ב-'11 136° מזרח. המחוז נמשך כגזרה מעגלית כ-2,600 ק"מ לעבר הקוטב הדרומי, בשטח יבשה של 2,600 קמ"ר על פי האומדן, רובו מכוסה קרחונים. במובן רחב יותר, ארץ וילקס משתרעת עוד מזרחה אל נקודת אולדן ב-'02 142° מזרח, ומכאן שהיא כוללת את ארץ אדלי, שאת החזקה עליה תובעת צרפת. אזור ארץ נוקס מחולק בחלוקת-משנה באזורי החוף הבאים, שיכולים גם הם להיחשב לגזרות הנמשכות אל עבר הקוטב הדרומי: חוף נוקס (או ארץ נוקס): '31 100° מזרח עד '16 109° מזרח חוף באד (או ארץ באד): '16 109° מזרח עד '33 115° מזרח חוף סברינה (או ארץ סברינה): '33 115° מזרח עד '05 122° מזרח חוף באנזארה (או ארץ באנזארה): '05 122° מזרח עד '10 130° מזרח חוף קלארי (או ארץ קלארי): '10 130° מזרח עד '11 136° מזרח (חוף וילקס) ארץ וילקס קרויה על שם לויטננט צ'ארלס וילקס (בהמשך סגן אדמירל), חוקר הארצות האמריקאי שפיקד על משלחת החקר של ארצות הברית בשנים 1842-1838. השם ניתן כמחוות הוקרה לגילוי של וילקס את השוליים היבשתיים לאורך 2,400 ק"מ של חוף, שסיפק הוכחה מוצקה להיותה של אנטארקטיקה יבשת. הגדרת אורכם של השוליים איננה כוללת את האזור מזרחית ל-'02 142° מזרח, ארץ המלך ג'ורג' החמישי, שהתגלתה לווילקס בצפייה מרחוק אך משלחות מאוחרות יותר הוכיחו, שהיא דרומית יותר מן המיקום שהקצה לה וילקס במקור. בשנת 2006 השתמש צוות חוקרים בהובלת ראלף פון פרזה ולאראמי פוטס במדידות כוח כבידה, שנעשו באמצעות לווייני המחקר GRACE של סוכנות החלל האמריקאית, לגילוי מכתש ארץ וילקס, ברוחב 480 ק"מ, שנוצר כנראה לפני כ-250 מיליון שנה. מדיה וקבצים בנושא ארץ וילקס בוויקישיתוף ארץ וילקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pam Frost Gorder, "Big Bang in Antarctica - Killer Crater Found Under Ice". Research News - Ohio State University
גרגורי בוינגטון

גרגורי בוינגטון (באנגלית: Gregory Boyington; ‏4 בדצמבר 1912 - 11 בינואר 1988) היה קולונל בחיל הנחתים של ארצות הברית, והוא נודע בעיקר בשל פועלו כמפקד טייסת נחתים במהלך מלחמת העולם השנייה, בה פיקד על טייסת חיל הנחתים 214 שנודעה בכינוי "הכבשה השחורה" . בעבור האופן שבו פיקד על הטייסת ולחם במהלך המלחמה עוטר בוינגטון במדליית הכבוד ובצלב הצי. בוינגטון נולד וגדל באיידהו. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים למד הנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל ועבר קורס קציני מילואים בצבא ארצות הברית. בשנת 1934 סיים את לימודיו, הוסמך כמהנדס והוצב כקצין בדרגת סגן ביחידת תותחני חוף. בשנת 1935 עבר לחיל הנחתים ושובץ כקצין מילואים. בשנת 1937 הוסמך כטייס קרב בחיל הנחתים והתגייס לשירות קבע בחיל. בשנת 1941 התנדב לשרת בטייסת הנמרים המעופפים שבפיקוד קלייר שנו ולחם כנגד היפנים. לאחר המתקפה על פרל הארבור עזב את הטייסת ושב לשורות חיל הנחתים בדרגת מייג'ור ושימש כקצין המבצעים של טייסת 122 וכמפקד טייסת 112 של החיל. בספטמבר 1943 מונה למפקד טייסת חיל הנחתים 214 שנודעה בכינוי הכבשה השחורה, טייסת F4U קורסייר. הטייסת בפיקודו הצטיינו בקרבות בזירת האוקיינוס השקט. בוינגטון הפיל 26 מטוסים בקרבות אוויר ואנשיו סיפקו סיוע צמוד לכוחות הנחתים שלחמו על הקרקע. בשנת 1944 הופל מטוסו במהלך משימה מעל רבאול ונפל בשב היפני. הוא שוחרר בתום המלחמה. על גבורתו עוטר בוינגטון במדליית הכבוד ובצלב הצי. הוא פרש מן החיל בדרגת קולונל בשנת 1947. בשנת 1988 נפטר ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. מדיה וקבצים בנושא גרגורי בוינגטון בוויקישיתוף גרגורי בוינגטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גרגורי בוינגטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) F. E. Walton, Once They Were Eagles: The Men of the Black Sheep Squadron (University Press of Kentucky, 1996), ISBN 0-8131-0875-6, p. 189. גרגורי בוינגטון, "קרבות אוויר בשמי סין", ביטאון חיל האוויר, גיליון 66, ‏ נובמבר 1964, עמודים 130-142.
ספיח

האם התכוונתם ל... סָפִיחַ – תבואה או גידול אחר הצומחים מאליהם מהזרעים שנשרו בשעת הקציר הקודם (באנגלית: aftergrowth) סְפיחים – בהלכה, כינוי כללי לגידולי קרקע נאכלים (תבואה, קטניות, ירקות ושאר גידולי שדה) שצמחו מאליהם בשנת שמיטה איסור ספיחין – תקנת חכמים האוסרת לאכול ירקות חד שנתיים משנת השמיטה, גזירה שמא יזריע בשמיטה ספיח (סיפור) – סיפור מאת ח"נ ביאליק ספיח – ספר שיריה הראשון של רחל המשוררת (1927) ספיח – שמו הראשון של קיבוץ בית קמה
אמצעים מיוחדים

האם התכוונתם ל... האמצעים המיוחדים – כינוי שניתן, בספרות העוסקת במלחמת יום הכיפורים, לאמצעי איסוף מודיעין אותות (סיגינט) של צה"ל שהותקנו במצרים והיו באחריות יחידת איסוף מודיעין האותות של אגף המודיעין, יחידה 848 אגף אמצעים מיוחדים – אגף במשרד הביטחון חטיבת אמצעים מיוחדים - יחידה במטה הכללי של צה"ל מחלקת אמצעים מיוחדים - מחלקה במטה חיל האוויר הישראלי "אמצעים מיוחדים" - כינוי לעינויים בחקירת שב"כ לאיתור "פצצה מתקתקת"
אייפון SE

iPhone SE (בתעתיק לעברית: אייפון SE) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע המיוצר על ידי אפל. הוא נחשף ב-21 במרץ 2016 באירוע בקמפוס אפל והושק ב-31 במרץ. הוא בעל עיצוב זהה לאייפון 5s ומעבד, מצלמה ושאר פיצ'רים הלקוחים מהאייפון 6S. האייפון SE זמין בצבעי כסף, אפור-חלל, זהב וזהב ורוד. מחירו הראשוני בארצות הברית היה 399$ לגרסה בעלת נפח אחסון 32GB ו-499$ לגרסה בעלת נפח 128GB. ב-15 באפריל 2020 אפל השיקה מהדורה חדשה שנקראת גם היא iPhone SE וכוללת מסך 4.7 אינץ', מעבד A13 Bionic ומצלמת 12 מגה פיקסל. מסך בגודל 4 אינץ'. אלומיניום סדרה 6000. זכוכית חזקה יותר מגנה על המסך. מעבד A9 של אפל - חזק מסדרת ה5 של אפל וחלש מהמעבד A10 (אייפון 7). מסוגל להריץ משחקים ב-60fps. שבב תנועה M9 שמאוחסן בתוך שבב A9 ומאפשר להפעיל את סירי בעזרת הפקודה ״Hey Siri" מבלי שהאייפון יהיה מחובר לחשמל. חיישן Touch ID דור 1. מצלמת 12MP iSight בעלת 50% יותר פיקסלים וחיישן חדש שמפריד צבעים בין הפיקסלים ומפיק תמונה טובה יותר, מפתח צמצם F/2.2 ו- 1.22u גודל פיקסלים, מבזק True Tone, צילום פנורמה באיכות 63MP. יכולת צילום וידאו באיכות 4K ב-30fps, ו-1080p ב-60fps/120fps, ו-720p ב-240fps. מצלמה קדמית ברזולוציית 1.2 מגה-פיקסל עם מפתח צמצם F/2.2, מבזק חדש למצלמה הקדמית בשם ״Retina Flash" שמאיר דרך המסך כמו מבזק True Tone. צילום וידאו קדמי באיכות 720p. Live Photos - יכולת חדשה של המצלמה לצלם תמונות ״חיות״ כאשר המצלמה מצלמת ולוקחת קטע של שנייה וחצי לפני ואחרי הצילום ובאמצעות 3D Touch ניתן להפעיל את התמונות החיות ולראות לכמה שניות את מה שקרה לפני ואחרי צילום התמונה. גלישה ב-LTE מהירה יותר פי 2 מאייפון 5. גלישה ב-Wi-Fi מהירה יותר פי 2 מאייפון 5. סוללה בנפח 1642 מיל אמפר. גרסאות iOS תואמות: 9.3 ומעלה. אייפון מדיה וקבצים בנושא אייפון SE בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייפון SE רפאל קאהאן, אפל חשפה את האייפון SE: מעבד של אייפון 11 פרו ומחירו 400 דולר, באתר כלכליסט, 15 באפריל 2020
שכונת ידידיה

שכונת ידידיה (שכונת החבאנים) היא שכונה בדרום-מזרח תל אביב. שטחה כ-136 דונם, והיא גובלת בדרך לוד בצפון, בלבנה במערב, בפארק אריאל שרון במזרח ובדרום. השכונה נבנתה החל משנת 1954 בשטח בו שכנה עד מלחמת העצמאות העיירה סלמה, שנכבשה במבצע חמץ, דרומית מזרחית לגרעין הכפר (כפר שלם כיום) ובקרבת פארק אריאל שרון, על ידי יוצאי יהדות חבאן שבתימן ולכן נקראת לעיתים גם שכונת החבאנים. בדצמבר 1949 דיווחה עיריית תל אביב כי בשכונה גרים 250 איש ב-40-50 בתים והיא לא חוברה לרשת המים העירונית. שטח השכונה, הנמצא בבעלות מינהל מקרקעי ישראל, לא הוגדר מבחינה מוניציפלית. אף שהשכונה לא נכללה בתחום השיפוט של תל אביב, העירייה סיפקה לתושבים שירותי חינוך, בריאות, רווחה ופינוי אשפה. ב-2001, שר הפנים, חיים רמון, אימץ את החלטותיה של ועדת החקירה שמינה לספח את השטח לתחום שיפוטה של עיריית תל אביב. השכונה מאופיינת בבתים פרטים בבנייה לא מוסדרת על מגרשים גדולים יחסית, במקבצי בתים פזורים בין שדות ופרדסים. במהלך השנים המקום נשכח ולא זכה לפיתוח עירוני. רק בשנת 2013 חוברו בתי השכונה למערכת ביוב מוסדרת. נחל כופר, המנקז את אזורי כפר המכביה והפארק הלאומי ברמת גן, חוצה את השכונה ומתחבר לנחל אילון. הנחל היה מקור להצפות שהתרחשו בשכונה כמעט מדי חורף. בדרכו אל נחל אילון חצה נחל כופר דרך עפר הנקראת כיום רחוב גורית קדמן (ע"ש הרקדנית, חוקרת הפולקלור וכלת פרס ישראל). בשנת 2015, במסגרת עבודות הפיתוח של פארק אריאל שרון הועתק קטע מנחל כופר, העובר בתוך שכונת ידידיה, לתוך אפיק טבעי בשטחים הפתוחים של הפארק. נתונים סטטיסטיים על רבעים ושכונות בתל אביב-יפו (2012), באתר עיריית תל אביב-יפו תל אביב-יפו דב גילהר, מחנה פליטים בלב תל אביב: מדוע העירייה מזניחה רחוב שלם?, באתר nana10‏, 11 במאי 2013 שכנות-הספר של תל־אביב, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בדצמבר 1949 מירי ריילי, שכונת ידידיה תסופח לתל אביב, באתר הארץ, 22 ביוני 2001 הביוב מגיע לשכונת ידידייה אחרי 59 שנים!, באתר הקהילתי של שכונות דרום תל אביב נחל כופר באתר פארק אריאל שרון
מיכל הקטנה והמפלצות

מיכל הקטנה והמפלצות היא סדרת טלוויזיה ישראלית המשודרת בערוץ הופ! החל מ-2015. העונה השנייה עלתה ב-2016 והשלישית עלתה ב-2018. ביער קסום גרה מיכל הקטנה עם שתי המפלצות שלה פוגו וטריק ופותרת בעיות לחבריה ביער הקסום, בסוף כל פרק מיכל מסיימת אותו בשיר. מיכל הקטנה (מיכל ויצמן) - ילדה קטנה שרוצה לגדול, אוהבת ילדים. מיכל גרה בבית המפלצות של פוגו וטריק. בכל פרק מסיימת בשיר. טריק (גוני פז/מעיין עמרני/דנית לוי עמר) - מפלצת, חברה של פוגו. גרה בבית המפלצות שלה ושל פוגו. פוגו (גליה פטילון) - מפלצת, חבר של טריק. גר בבית המפלצות שלו ושל טריק. זואי הטרולית (רוני הדר) (עונה 1) - טרולית שמכוסה בעלים, חברה של מיכל הקטנה. נוטה להתארח בביתם של טריק ופוגו. דודו השדון (מיכל גבריאלוב) (עונה 1 ו-2) - שדון לחוץ, ומקפץ לעיתים קרובות. חבר של מיכל הקטנה. נוטה להתארח בביתם של טריק ופוגי. בו המכשפה (יובל סגל) (עונה 1, חוזרת לסירוגין לעונה 2) - מכשפה שנבהלת מכל דבר, בעיקר כאשר אומרים את שמה. חברה של מיכל הקטנה. אחותה התאומה היא פו. נוטה להתארח בביתם של טריק ופוגו, בעונה השלישית היא תמיד מתארחת וכל פעם שהיא רוצה לעשות כישוף בזמן המשחקים מיכל פוגו וטריק אומרים את המשפט "בלי כישופים!". פו המכשפה (לירית בלבן) (עונה 2) - מכשפה, אחותה התאומה של בו. נוטה להתארח בביתם של טריק ופוגו. ההצגה של מיכל הקטנה והמפלצות הייתה עלילה שונה לאחר הסדרה עצמה, בהצגה זו מיכל מציירת את עולמה הקסום ומציירת מפלצות יצורים חדשים. העונה צולמה ב-1 בנובמבר 2018 בעונה השלישית מיכל הקטנה בו המכשפה פוגו וטריק לומדים משחקי ילדות מוכרים ושרים שירים של "משחקי ילדות ישראלית" שהלחין אסי טל בשנת 2004.
העולם המטורף של דוד חיים

העולם המטורף של דוד חיים היא סדרת טלוויזיה ישראלית המשודרת בערוץ הופ! החל מפסח 2016, ב-2017 הודיעה שתצא עונה שנייה עם אגדות חדשות. לאחר שנפרד מחברו הטוב בובו דוד חיים מנהל את הכל בו שלו, בכל פרק הוא מקבל הודעה מהאגדות שחפץ אחד צריך לייצר, מבעד לדלת הסודית שלו נמצא עולמו המטורף שהוא בעצם חדר משחקים שבו יש שני חברים חדשים בשם מיקה ומישו שרבים בין בעיה לפתרון. דוד חיים (חיים אוסדון): דוד מצחיק אשר מנהל כיום את הכל בו שלו, בכל פרק מבעד לדלת שולחים לו הודעה סודית כדי לייצר את המרכיב לאגדה, אבל מיקה ומישו רבים ביניהם ודוד חיים מיד בא לעזרתם של השניים דרך עולמם המטורף. מיקה (אביה ברוש): חברתו של דוד חיים ואחותו התאומה של מישו, רבה איתו בין בעיה לפתרון. מישו (מורן קל): חברו של דוד חיים ואחיה התאום של מיקה, רב איתה בין פתרון לבעיה. המגפיים של החתול במגפיים האפון האבוד של הנסיכה נעל הזכוכית של סינדרלה כדור הזהב של נסיך צפרדע הידית של פינוקיו השכמייה של כיפה אדומה הכתר של המלך המסכות של ארבעים השודדים הממתקים מהבית של עמי ותמי המנורה של אלאדין הכרית של היפהפייה הנרדמת קערות הדייסה של הדובים סרט השיער של פעמונית החליל של החלילן מהמלין המטאטא של שולית הקוסם הורד המכושף של היפה והחיה האבנים הצהובות של ארץ עוץ דבש לבאלו הדוב הביצה של הברווזון המכוער אבקת הפיות של פיטר פן עוזרים למלך ארתור מצילים את פרח לב הזהב אפון הפלא של ג'ק הכובע של רובין הוד המגבת המלכותית מאגם הברבורים ראי הקסמים של המלכה קנקן התה של ארץ הפלאות עוזרים לדייג ודג הזהב ערימה של קש בעקבות הצלחת הסדרה יצאה הצגה בשם "משימה מהאגדות" שבה דוד חיים מזמין את מולי וצומי להציל את ארץ האגדות ממלך רשע, בהצגה יחזור אל דוד חיים "בובו" החבר שלו מהקלטות הראשונות. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר ועקנין

הרב מאיר ועקנין (ז' באדר תרמ"ה - כ"ט באדר ב' תשל"ה; 1885–1975) היה הרב הספרדי ואב בית הדין של טבריה. נולד בעיר טבריה בז' אדר ה'תרמ"ה (1885) לרב דוד ועקנין שהיה אב בית הדין ורב הקהילה הספרדית בעיר. על פי המסורת, משפחתו מיוחסת עד לפילוסוף רבי יוסף אבן עקנין, מרבני פאס. בשנת תרס"ג נישא ליעל, בתו של רבי מנשה חמווי מחכמי טבריה. בשנת ה'תרע"א (1911), בהיותו בן 26, נשלח על ידי חכמי טבריה כשד"ר לקהילות היהודים באירופה, לאסוף כסף עבור כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרע"ד (1914), יצא בשליחות המוסדות לברוקלין, ניו יורק. עקב מלחמת העולם הראשונה נאלץ להישאר שם במשך שש שנים, בניתוק ממשפחתו, ובהיותו שם כיהן כרב ראשי של קהילת הספרדים ארם-צובא, המוכרת כיום בשמה "מגן דוד". מצב הדת באותה עת בקרב היהודים היה ירוד, ובראשית בואו לשם נאלץ ללחום בתופעה של יהודים המגיעים לבית הכנסת בשבת ברכבת חשמלית. על פי עדותו: "עמדתי בבית הכנסת הגדול של חברי שערי צדק במעמד כל הקהל בשבת קודש, וצעקתי בקול מר ונאנח על עלבון שבת קודש... ותודה לאל יתברך שדברי אלו שיצאו מקירות לבי עשו פירות, וכל החרדים ושומרי התורה נענו לקולי". תקופת כהונתו בעיר הותירה את רישומיה על חיי היהודים במקום, ופעילותו התמקדה בשטחי החינוך וההוראה. יסד בעיר תלמוד תורה "שערי צדק" שהוציא תלמידים רבים. כן יסד שם אגודות חסד "אגודת אחים" ו"אחיעזר דמשק". בשנת ה'תר"פ (1920) חזר לעיר טבריה שם פעל למען ביסוס והרחבת התלמוד תורה בעיר, יחד עם מחותנו הרב רפאל ביבאס. בשנת ה'תר"ץ (1930) מונה לחבר בבית הדין הספרדי בטבריה בראשותו של הרב יעקב חי זריהן שהיה אב בית הדין. בשנת ה'תשי"ג (1953), עם פטירת הרב זריהן, מונה לכהן תחתיו כרב העיר טבריה ואב בית הדין. התפרסם בחסידותו ופרישותו, והיה לשם דבר בכיסו הפתוח ובפזרנותו לכספי צדקה. משקיבל לידיו את נשיאות כוללות רבי מאיר בעל הנס החליט להקים ישיבה בטבריה, ובסיועו של הנדיב יצחק שלום, יסד את ישיבת "מאיר בת עין" על יד קבר רבי מאיר בעל הנס, הקיימת עד היום. נפטר בכ"ט אדר ב' ה'תשל"ה (1975), ובהלוויתו נכחו רבנים מפורסמים רבים, ביניהם הרב עובדיה יוסף. בין תלמידיו נמנים הרב שבתאי בן חיים, הרב יצחק ברדא, ורבנים נוספים המכהנים במשרות תורניות. הרב חיים דוד הלוי פרסם עליו הספד בירחון אור התורה, ובו שבח את מידותיו ושקידתו בתורה, ובין היתר העיד: "כי היה מן המאמינים הגדולים שדורנו הוא דור האתחלתא דגאולה. כל שיחו ושיגו בקיץ ובחלום, ובייחוד בשנתו האחרונה היה על גאולת ישראל השלימה המשמשת ובאה." ויאמר מאיר חלק א - נדפס לראשונה בשנת תרצ"ט. הספר קיבל הסכמות מאת גדולי הרבנים בדורו, ביניהם הרבנים הראשיים הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, ורבנים נוספים. ויאמר מאיר חלק ב - נדפס בשנת תשכ"ח. זיכרון מאיר - דרשות והספדים בשלשה חלקים. נדפסו לאחר פטירתו. בנו - הרב מנשה ועקנין - כיהן כרב שכונה בטבריה וחבר הרבנות הראשית בעיר, מייסד מוסדות רבי מאיר בעל הנס. בנו - הרב פנחס ועקנין - חינך את ילדי ישראל בעיה"ק ירושלים, ועסק בלימוד קבלה בישיבת בית אל. חתנו - הרב שלמה ילוז. בתו דינה אשת הרב דוד שלוש שכיהן כרב העיר נתניה ומחבר סדרת הספרים חמדה גנוזה. בתו רינה ביתה נשואה לרבי משה ועקנין בן אחי אביה רבי שמעון ועקנין. בתם מרים נישאה לרב חיים דוד הלוי - רב העיר תל אביב. מזקני טבריה, באתר צומת מאיר ועקנין, באתר "החכם היומי" מאיר בן דוד ועקנין (1885-1975), דף שער בספרייה הלאומית ראו אודותיו בספרו של הרב יוסף חיים ילוז טוב רא"י עמ' נח. אור תורה אלול תשל"ד, סימן קלה
קלוטילד קורו

קלוטילד קורו (בצרפתית: Clotilde Courau; נולדה ב-3 באפריל 1969) היא שחקנית צרפתייה, רעייתו של אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה. קורו נולדה בפרבר במחוז רמות הסן כאחת מארבע בנות ולה שלוש אחיות, אמה היא צאצאית למשפחת אצולה וסבה היה רוזן. היא התחילה את קריירת המשחק שלה ב-1988 כששיחקה במיני סדרה בטלוויזיה הצרפתית. קורו למדה בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות ולטכניקות הבמה (הקונרבטואר ברחוב בלאנש) בפריז. ב-1991 הייתה מועמדת לפרס סזאר וזכתה בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "Le petit criminel". ב-1995 שיחקה בסרט "Elisa" לצד ונסה פאראדי וגם על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת למספר פרסים. ב-1998 היא נכללה ברשימת "הכוכבים העולים" על ידי איגוד קידום הקולנוע האירופאי. ב-1999 שיחקה בסרט "הרתעה" לצד טימותי האטון וקווין פולאק. בשנת 2000 זכתה בפרס "Prix Romy Schneider" המוענק מדי שנה לשחקנים צעירים העובדים בתעשיית הקולנוע הצרפתית. בשנת 2002 שיחקה בסרט הקומדיה הצרפתי של הבמאי גיום קאנה "Mon idole" לצדה של דיאן קרוגר. בשנת 2020 הצטלמה לסרט "בנדטה", של הבמאי ההולנדי המוערך פול ורהובן. הסרט עתיד לצאת לאקרנים במהלך 2021. ב-2003 נישאה קורו לאמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה, בנו של ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי, הטוען לכתר מלכות איטליה ובנו של מלך איטליה האחרון אומברטו השני ותוארה הרשמי הוא קלוטילד, נסיכת ונציה. לקלוטילד ולבעלה שתי בנות, הנסיכה ויטוריה והנסיכה לואיזה והם לוקחים חלק באירועים של משפחות המלוכה האירופאיות השונות. קלוטילד קורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלוטילד קורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלוטילד קורו, באתר AllMovie (באנגלית) קלוטילד קורו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קלוטילד קורו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קלוטילד קורו, באתר Discogs (באנגלית)
לה לוקל

לה לוקל (בצרפתית: Le Locle) היא עיר תעשייה שווייצרית הנמצאת בקנטון נשאטל, ברכס הרי היורה, קרוב לגבול עם צרפת. העיר ידועה בתעשיית השעונים המסורתית שלה, המתקיימת בה מאז המאה ה-18. בשנת 2009 הוכרזה העיר, יחד עם שכנתה לה שו-דה-פון, כאתר מורשת עולמית, בשל התכנון העירוני הייחודי שלהן, המותאם להיותן ערי תעשייה ויצור שעונים. ייחוד זה כולל שימוש ברשת רחובות שתי וערב – גריד, שילוב של בתי סדנאות ומגורים, ורבעי מלאכה ייעודיים. מוזיאון להיסטוריה ולעיצוב שעונים של לה לוקל נמצא בשאטו דז מונטס. שנת 1868 סימנה את פתיחתו של בית הספר לעיצוב השעון בלה לוקל. מסיבות פדגוגיות, אוספי השעונים של מוזיאון לה לוקל הועברו לבית הספר החדש. חנוכת מוזיאון השעון בלה לוקלה התרחשה ב-23 במאי 1959. מדיה וקבצים בנושא לה לוקל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה לוקל MUSEE D'HORLOGERIE DU LOVLE, the museum ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בשווייץ ובנושא אתרי מורשת עולמית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל גורדון

דניאל גורדון (באנגלית: Daniel Gordon, נולד ב-16 בינואר 1985 בדורטמונד שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן ג'מייקני-גרמני המשחק בעמדת הקשר. גורדון שיחק בנעוריו בבורוסיה דורטמונד ובבוכום, ממנה עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2004, ושיחק שתי עונות בקבוצת המילואים. בשנת 2006 חתם גורדון בבורוסיה דורטמונד, שם שיחק שלוש עונות, לרוב בקבוצת המילואים, אך זכה גם לשחק שמונה פעמים במשחקי ליגה עם הקבוצה הבכירה. בקיץ 2009 חתם גורדון ברוט-וייס אוברהאוזן מהבונדסליגה השנייה. גורדון הפך בעונתו הראשונה בקבוצה לשחקן הרכב קבוע. בעונתו השנייה בקבוצה, 2010/11, גורדון ואוברהאוזן נשרו לליגה השלישית, וגורדון עזב את המועדון לאחר שתי עונות. בעונת 2011/12 חתם גורדון בפ.ס.וו. פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ 2012 חתם גורדון בקרלסרוהה, שנשרה בעונת 2011/12 אל הליגה הגרמנית השלישית. גורדון וקרלסרוהה העפילו בחזרה אל הבונדסליגה השנייה תוך עונה אחת בלבד, כאשר הקבוצה סיימה במקום הראשון. בעונת 2014/15 גורדון וקרלסרוהה היו קרובים כפסע מעלייה לבונדסליגה, לאחר שסיימו במקום השלישי בבונדסליגה השנייה והגיעו למשחקי מבחן מול המבורג. שני המשחקים הסתיימו בתיקו 1-1, כאשר המבורג הבקיעה את שער השוויון במשחק הגומלין בדקה ה-90, וניצחה 1–2 בהארכה. גורדון שיחק את מלוא הדקות בצמד המשחקים, אך קרלסרוהה נשארה עונה נוספת בבונדסליגה השנייה. בקיץ 2016 עבר גורדון לזנדהאוזן מהבונדסליגה השנייה. גורדון היה שחקן הרכב בזנדהאוזן וסיים את עונת 2016/17 עם 26 הופעות ליגה ושער אחד. בתום עונה אחת בזנדהאוזן, חזר גורדון לקרלסרוהה, שבהיעדרו נשרה אל הליגה הגרמנית השלישית, במטרה לסייע למועדון לשוב לבונדסליגה השנייה. בחודש מאי 2013, גורדון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ג'מייקה במשחק מוקדמות מונדיאל 2014 מול נבחרת מקסיקו. את שערו היחיד בנבחרת הבקיע גורדון במשחק ידידות מול נבחרת קובה במרץ 2015, בו ניצחה ג'מייקה בתוצאה 0–3. בשנת 2015 גורדון נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לקופה אמריקה 2015, אך לא שותף. דניאל גורדון הוא בנו של גארי גורדון, חייל בריטי בדימוס, שמשמש כמאמן נוער בבורוסיה דורטמונד. מדיה וקבצים בנושא דניאל גורדון בוויקישיתוף דניאל גורדון, באתר Transfermarkt דניאל גורדון, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) דניאל גורדון, באתר Soccerway דניאל גורדון, באתר WorldFootball.net דניאל גורדון, באתר National Football Teams דניאל גורדון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אודיטוריום קלייד

אודיטוריום קלייד הוא אולם אירועים וקונצרטים השוכן על גדתו הצפונית של הנהר קלייד בעיר גלאזגו שבסקוטלנד. המבנה, שבו 3,000 מקומות ישיבה, מכונה גם בכינוי החיבה "ארמדילו" על שום הדמיון בין צורתו לבין צורת בעל החיים בשם זה. בניית המבנה החלה בשנת 1995 כהרחבה למרכז התערוכות והכנסים הסקוטי השוכן בסמוך לו. הוא הוקם על גבי שטחו של מעגן לשעבר על גדת הנהר שמולא באדמה ובנייתו הסתיימה ב-1997. המבנה תוכנן על ידי פירמת האדריכלים בראשות נורמן פוסטר. ההשראה לעיצובו הייתה שילוב של צורות גופי אוניות, כתזכורת לתעשיית הספנות ההיסטורית של גלאזגו, ולא בית האופרה של סידני, שרבים סבורים כי נתן את ההשראה לתכנונו. המבנה הפך במהירות לאחד מסמליה המוכרים של גלאזגו המודרנית. מאז שנפתח אירח האולם אירועים ידועים שונים, לרבות תוכניות במסגרת סדרות המציאות Britain's Got Talent וThe X Factor. באחת מהתוכניות שנערכו באולם נתגלתה הזמרת סוזאן בויל. בקיץ 2014 אירח האולם את תחרויות הרמת המשקולות במסגרת משחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו. חזית המבנה תצלום צד של המבנה מדיה וקבצים בנושא אודיטוריום קלייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אודיטוריום קלייד