אנדרטת מרטין לותר קינג

אנדרטת מרטין לותר קינג (באנגלית: Martin Luther King, Jr. Memorial) היא אנדרטה בוושינגטון, בירת ארצות הברית, לזכרו של המנהיג והכומר מרטין לותר קינג. האנדרטה, מן החדשות ביותר בוושינגטון, נחנכה בשנת 2011. זוהי האנדרטה הראשונה שהוקמה באזור המול בוושינגטון לאפריקאי אמריקאי, והרביעית בלבד שם לאישיות שלא כיהנה כנשיא ארצות הברית. האנדרטה הוקמה בזכות מאמציה של אחוות אלפא פי אלפא, שקינג נמנה עם חבריה. כבר ב-1968, לאחר רצח קינג, העלתה האחווה את ההצעה להקים אנדרטה לזכרו בוושינגטון. בשנת 1996 הסמיך הקונגרס את מזכיר הפנים של ארצות הברית להתיר לאחווה להקים אנדרטה לקינג על גבי שטח אדמה בוושינגטון, וב-1998 אישר להקים את האנדרטה ליד המול והתיר לאחווה להקים קרן לתכנון האנדרטה ולאיסוף תרומות למימון הקמתה. בסופו של דבר הגיעו הוצאות הקמת האנדרטה לכ-120 מיליון דולר אמריקני, שכולם (למעט 10 מיליון דולר שהקצה הקונגרס) נתקבלו מתרומות פרטיות. התרומות הגדולות ביותר ניתנו על ידי קרן ביל ומלינדה גייטס, חברת וולט דיסני והבמאי והמפיק ג'ורג' לוקאס. האחווה ערכה תחרות לתכנון האנדרטה, שבמסגרתה הוגשו 900 הצעות של מתכננים מ-52 מדינות בעולם. מתוכן נבחרה הצעתה של ROMA Design Group, פירמת אדריכלים מהעיר סן פרנסיסקו. אבן הפינה לאנדרטה הונחה ב-13 בנובמבר 2006 ובדצמבר 2009 (לאחר עיכוב שנבע מחילוקי דעות בין הרשויות הפדרליות שנדרשו לאשר את הבניה) החלה הבנייה באתר. האנדרטה נפתחה לציבור ב-22 באוגוסט 2011. טקס חנוכת האנדרטה נקבע ל-28 באוגוסט - יום השנה ה-48 למצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות - אך נדחה בעקבות סופת ההוריקן איירין. הוא התקיים ב-16 באוקטובר 2011 - יום השנה ה-16 לצעדת מיליון האנשים בוושינגטון ב-1995. בטקס השתתף קהל של 10,000 איש, וביניהם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שנשא את הנאום המרכזי. נכחו בטקס גם סגן הנשיא, הגברת הראשונה, חברי קונגרס, בני משפחתו של קינג והכומר ג'סי ג'קסון, שנשא דברים גם הוא. אמנים שונים הופיעו במהלך הטקס, וביניהם ארת'ה פרנקלין, סטיבי וונדר ושריל קרואו. האנדרטה שוכנת במתחם דמוי משולש בשטח של כ-16 דונם על גדתו הצפון-מערבית של אגן הגאות בפארק הפוטומק המערבי, בקרבת אנדרטת רוזוולט. האתר למיקומה נבחר במטרה ליצור שורה של אנדרטאות למנהיגים, החל מאנדרטת לינקולן (שעל מדרגותיה נשא קינג את נאומו הנודע ביותר, יש לי חלום), עבור באנדרטה לקינג ולרוזוולט ועד לאנדרטת ג'פרסון שמדרום-מזרח לה. כתובתה של האנדרטה - שדרת העצמאות 1964 - נבחרה כתזכורת לחוק זכויות האזרח שנחקק באותה שנה והיווה ציון דרך חשוב במאבק לשיויון זכויות בארצות הברית, שקינג היה ממנהיגיו הבולטים. התפיסה העיצובית של האנדרטה נובעת ממשפט מתוך הנאום "יש לי חלום": "בזכות אמונה זו נוכל לחצוב מתוך הר הייאוש אבן של תקווה.". פתח הכניסה למתחם האנדרטה הוא מעבר בין שני סלעי גרניט גדולים, המסמלים את "הר היאוש". מעבר להם משתרעת רחבת האנדרטה, שבמרכזה ניצב גוש גרניט לבן בגובה של 9.1 מטרים, הוא מסמל את "אבן התקווה". בפאתה של אבן זו הפונה אל אגן הגאות פוסלה דמותו של קינג, המשקיף כביכול לעבר האופק. אבן זו פוסלה על ידי הפסל הסיני ליי ייקסין (Lei Yixin). משני עבריו של פתח הכניסה לרחבה מתמשכים שני כותלי גרניט המתקשתים כסהר, באורך כולל של 137 מטרים. נחקקו בהם ארבע עשרה אימרות מתוך נאומים ודרשות שנשא קינג ודברים שכתב. המוקדמת מביניהן נאמרה בשנת 1955, במהלך חרם האוטובוסים של מונטגומרי. המאוחרת ביותר לקוחה מתוך דרשה שנשא קינג בקתדרלה הלאומית של וושינגטון ארבעה ימים לפני שנרצח ב-1968. האימרות נבחרו על ידי קבוצה של היסטוריונים שכונסה לשם כך. משני צידי אבן התקווה נחרתו שתי אימרות נוספות של קינג. בצד האנדרטה הוקם גם מרכז מבקרים המשויך אליה. האנדרטה מנוהלת ומתוחזקת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת מרטין לותר קינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת מרטין לותר קינג (באנגלית) האנדרטה באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית אתר הקרן להקמת האנדרטה מפת האנדרטה באתר הקרן להקמת האנדרטה אנדרטת מרטין לותר קינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדמו לה האנדרטאות לג'ורג' מייסון, לג'ון אריקסון ולג'ון פול ג'ונס. איסוף הכספים להקמת האנדרטה התעכב לאחר שב-2001 דרש הארגון המנהל את הקניין הרוחני של קינג, המופעל על ידי בני משפחתו, כי הקרן לאיסוף התרומות תשלם לו תמלוגים בקשר לשימוש בשמו במסע גיוס הכספים שלה. דרישה זו עוררה בציבור תגובות מתנגדות. הטקס ואירועים נוספים שנערכו באותו יום לרגל חנוכת האנדרטה היו צנועים מאלו שתוכננו ליום חנוכת האנדרטה במועדו המקורי. "With this faith we will be able to hew out of the mountain of despair a stone of hope." הבחירה בייקסין לפסל עוררה מחאה בשל מוצאו הלא-אמריקני וכן מצד ארגוני זכויות אדם, שכן הוא פיסל גם פסל של מאו דזה-דונג.