ארז שפריר

ארז שפריר (נולד ב-7 בינואר 1964) הוא שחקן, במאי וכוריאוגרף ישראלי. ארז שפריר נולד בפתח תקווה. אביו אליעזר תעשיין ואמו זהבה קוסמטיקאית ובעברה רקדה אצל מיה ארבטובה. מגיל שש החל להתאמן בספורט באופן קבוע. בגיל שמונה הוריו התגרשו והוא עבר להתגורר עם אמו ובן זוגה גבריאל בבני ברק. שפריר למד מגיל עשר פסנתר ובהמשך השתתף במגמת התיאטרון של תלמה ילין במגוון הצגות. במשך תקופת לימודיו השתתף במגוון צילומי פרסומת והוא וחבריו ממגמת התיאטרון אף שיחקו בסרט "נועה בת 17" של יצחק צפל ישורון. בתקופת לימודיו הופיע בהצגה בפסטיבל עכו. בתום לימודיו התקבל ארז שפריר לתיאטרון צה"ל אליו התגייס ביחד עם דרור קרן באוגוסט 1982. במסגרת שירותו הצבאי בתיאטרון צה"ל עבד עם במאי התיאטרון עמרי ניצן, אילן רונן, הלל מיטלפונקט ואיציק ויינגרטן. שיחק בין היתר בהצגה "מחלקה 3 כתה 1", פרי עטו של דליק ווליניץ ובבימויו של איציק ויינגרטן, שהוצגה בזמנו בתיאטרון נווה צדק, בתפקיד דני. המחזה מספר על כיתת חיילים הפושטת על מחנה פליטים. ההפקה התבררה כשמאלנית מדי עבור הצבא ואחרי שלוש הצגות התקבלה הוראה מקצין חינוך ראשי, תת-אלוף יוסף אלדר, שמותר להציג את ההצגה רק בפני מפקדים ורק אחרי הדרכה מתאימה. במקביל לשירותו הצבאי למד שלוש שנים בלט קלאסי ומודרני בסטודיו למחול של להקת בת דור ובבית הספר למחול של מרכז ביכורי העיתים. עם שחרורו מצה"ל לקח ויינגרטן את שפריר ואת קרן לתיאטרון חיפה, בו הוחתם לעונה, שם שיחק בהצגה "שוליים קשים" של נייג'ל ויליאמס, שעסקה בנערים משכונת מצוקה בבריקסטון, אנגליה. בחיפה המשיך והופיע ב"מקבת'", "גטו" (החליף את שלום שמואלוב בתפקיד שטארק ונסע עם התיאטרון חיפה לסבוב הופעות בארצות הברית) וב"פלסטינית" וכעבור שנת משחק בתיאטרון חיפה הלך ארז שפריר ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב. הוא למד בשלוחת תל אביב של הסטודיו בשנים 1986–1989 והוא בוגר מחזור כ"ד. בכיתתו למדו בין השאר רוני פינקוביץ', אביגיל אריאלי, ואורן נאמן. בשנה השלישית ללימודיו בסטודיו השתתף בהצגה "סטניסלבסקי, סטניסלבסקי, סטניסלבסקי" בתור בן דמותו של ניסן נתיב, מנהל הסטודיו למשחק הקרוי על-שמו. בתום לימודיו יצר ארז שפריר ביחד עם רוני פינקוביץ', שלמד איתו בתלמה ילין ובניסן נתיב את "פרודו", הצגה שהועלתה ב"תיאטרון הבטון" באזור התעשייה ברמת גן, ההצגה הצליחה אמנותית, אבל נכשלה מסחרית. היא שוחקה כולה בשפת הג'יבריש ושיחקו בה רחל שור, סיגל פרחי, רותי שמואלוב, נועה גולדברג, אבשלום לוי, יוחנן הרסון, וערן בן-זאב. ההצגה מספרת על ארוחת ערב של אנשי צמרת שההזיות והתשוקות מציפות אותם והחיים הפנימיים מתערבלים בחיים המעשיים והופכים אותם על פיהם. במקביל לתקופה בה שיחק ב"פרודו" נכנס לקאמרי כשחקן מחליף ב"גם הוא באצילים" והחל להשתתף בפרויקט הצעירים של ניסן נתיב והקאמרי, שם גילם את הברון טוזנבאך ב"שלוש אחיות" של צ'כוב בבימויו של אהרון אלמוג. אחר כך שיחק את החתן המיועד "דיאפוארוס" בהצגה "החולה המדומה" של מולייר בבימויו של מיכאל גורביץ'. שפריר עבר לתיאטרון הבימה שם שיחק את הופס ב"הופס והופלה" מאת חנוך לוין בבימויו של אורי פסטר. אחר כך חזר לקאמרי לפרויקט הצעירים ושיחק את "טרזיאס" ב"אנטיגונה" של סופוקלס, בבימויו של מיכאל גורביץ'. במהלך החזרות להצגה זאת נפטרה אימו זהבה. במסגרת קבוצת הצעירים גם השתתף במופע הבידור "מעופפי רשפון 2" שהועלה בפסטיבל עכו. אחר כך עבר לתיאטרון באר שבע שם שיחק בהצגה "מעקב באפילה" שכתב וביים רוני פינקוביץ'. ארז שפריר שב לקאמרי ב-1995 ושיחק את "למל'ה פוט" בהצגה "בויטרה הגזלן" שכתב וביים הלל מיטלפונקט במהלך החזרות הוא הכיר את רותי גפן, מנהלת ההצגה, הם התאהבו ועברו לגור ביחד ובשנת 1996 נולדה בתם. בין השנים 1995 – 2002 שיחק בתיאטרון הקאמרי את המוודה ב"פעורי פה" מאת חנוך לוין, בבימויו של רוברט סטורואה, תפקיד עליו זכה בפרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב-יפו, את "פינגר" בהצגה "תיקון חצות" בבימויו של רמי דנון, "סר אנדרו אגצ'יק" ב"הלילה השנים עשר" בבימויו של מיכאל גורביץ', בהצגה "רצח" מאת חנוך לוין ובבימויו של עמרי ניצן, את צ'יטה ב"פטרה", מאת יהונתן גפן ובבימויו של אלדד זיו, את שאול ב"אטום", מאת מתי גולן ובבימויו של עודד קוטלר, ובהצגה "לכל השדים והרוחות" מאת מייקל אלפרדס על פי יצחק בשביס-זינגר בבימויו של מייקל אלפרדס. בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 גם עיצב תנועה, ביים ושיחק בהצגות ילדים. בשנת 1999 במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה זכה בפרס הבמאי המצטיין על בימוי ההצגה "בארץ תיק תק" מחזה מאת שהם סמיט. בין הצגות הילדים הבולטות בהן שיחק נמנות "הרקדן" מאת יענקל'ה יעקובסון בבימויה של דניאלה מיכאלי, "אוצר המילים" מאת אורן נאמן בבימויו של חנוך רעים ולצידו של טוביה צפיר בהצגה "מסיבה ביער" שכתב וביים אחיו עופר שפריר. במסגרת פסטיבל הצגות הילדים בחיפה שיחק ועיצב תנועה להצגה "מופ ומוריס" שכתב וביים יענקל'ה יעקובסון וזכה בפרס השחקן בשיתוף עם אוהד שחר. ב-2016, ביים ושיחק בהפקה חדשה של ההתגה בתיאטרון המדיטק. בשנת 2003 זכה בפרס התיאטרון הישראלי על עיצוב התנועה למחזמר "עוץ לי גוץ לי" בתיאטרון הקאמרי. במקביל שיחק את המלצר הסיני ב "טובים השניים" מאת ריי קוני בבימויו של לזלי לוטון. בסוף שנת 2003 ותחילת שנת 2004 עבר שני ניתוחים להשתלת כליה, האחרון צלח. במשך התקופה בה החלים המשיך לשחק בהצגות ילדים ולהצטלם לקלטות "מסיבה ביער", "סיפורה של מדינה", "סיפורי התנ"ך", "סיפורים כיד המלך", ו"הפיציקט של רינת". עיצב תנועה להצגת הילדים "האבטיח" שכתב וביים יענק'לה יעקובסון והשתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "חדר מלחמה", "ראש גדול" ו"החיים זה לא הכול". החל משנת 2006 שפריר הוא חלק מלהקת השחקנים של תיאטרון החאן. במסגרתו שיחק בהצגות "הקיץ" מאת רומן ויינגרטן, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד "חצי דובדבן"). "המצליחים" מאת דניאל לפין ומיכאל גורביץ', בבימויו של גורביץ', (בתפקיד שמולקי). "נישואים" מאת גוגול, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד פודקולסין) "בידרמן והמציתים" מאת מקס פריש, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד וילי אייזנרינג), "אהובת הדרקון" מאת מיכאל גורביץ' ובבימויו (בתפקיד מר ויצמן), "משחיז הסכינים הסיני" מאת דני הורוביץ בבימויה של מור פרנק (בתפקיד אחיש), "הקסם הגדול", מאת אדוארדו דה פיליפו, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד אוטו מרוולייה), "הקץ של העץ" מאת יענקל'ה יעקובסון ובבימויו, (בשיתוף עם ה"מדיטק"), "תעלולי סקפן" מאת מולייר, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד סילבסטר), ב"גן הדובדבנים" מאת אנטון צ'כוב, בבימויו של מיכאל גורביץ' (בתפקיד גאייב), "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד סר טובי בלץ'), בהצגה "חוקר פרטי", מאת מיכאל גורביץ' ובבימויו (בתפקיד האבא), בהצגה "משחק של אהבה ומזל" מאת פייר דה מאריבו בבימויה של ג'יטה מונטה (בתפקיד אדון אורגון), ובהצגה "הצוענים של יפו" מאת נסים אלוני, בבימויו של יוסי פולק (בתפקיד סקרסלה), ובהצגה "כנרת כנרת" מאת נתן אלתרמן. במקביל לעבודתו בחאן, עיצב ב-2007 תנועה להצגה "הרטיטי את לבי", בתיאטרון הקאמרי. השתתף בסדרת הטלוויזיה "מגדלים באוויר" ובסרט "אוסטרליה שלי". וביים את הצגות הנוער : "תתחילי לחייך" ו"קוביות של שוקולד" מאת נאוה מקמל עתיר. בשנת 2011, זכה בפרס התיאטרון הישראלי, על הופעת שחקן בתפקיד משנה בהצגה "הלילה השנים עשר" . בשנת 2014, ביים בתיאטרון החאן את הקומדיה "הדלת ממול" מאת פאבריס רוז'ה-לאקאן. ומיד אחר כך שיחק במחזה "הנשים העליזות מוינדזור". בשנת 2017, כיכב בתפקיד הראשי במחזה נפוליון - חי או מת! בתיאטרון החאן. בשנת 2019, ביים בתיאטרון החאן את הקומדיה "אוי, אלוהים" מאת ענת גוב. 2010 – פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה על תפקיד סר טובי בלץ' בהצגה "הלילה השנים-עשר" בתיאטרון החאן. 2003 – פרס השחקן המצטיין (יחד עם אוהד שחר) על משחקם בהצגה "מוף ומוריס" שכתב וביים יענקל'ה יעקובסון, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה. 2003 – פרס התיאטרון הישראלי למעצב התנועה בהצגה "עוץ לי גוץ לי" בתיאטרון הקאמרי. 1999 – פרס הבמאי המצטיין על בימוי ההצגה "בארץ תיק תק", מחזה מאת שהם סמיט, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה. 1996 – פרס מלגה ע"ש גוטליב וחנה רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב-יפו, על תפקידו בהצגה "פעורי פה" בתיאטרון הקאמרי. תיאטרון החאן תיאטרון הקאמרי תיאטרון באר שבע תיאטרון הבימה תיאטרון חיפה הפקת פרינג' סטודיו למשחק ניסן נתיב תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער מרגניות "סיפורי החיות של סבא טוביה"; "סבא טוביה המלך"; "סיפורי התנ"ך עם סבא טוביה". הצגות בידור: קולנוע טלוויזיה מדיה וקבצים בנושא ארז שפריר בוויקישיתוף ארז שפריר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ארז שפריר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ארז שפריר, בארכיון הבימה ארז שפריר, באתר תיאטרון החאן ארז שפריר, באתר פרס התיאטרון הישראלי, 2010 ארז שפריר, באתר פרס התיאטרון הישראלי, 2007 ארז שפריר, באתר הבמה ארז שפריר, באתר סרטים סמדר הירש, מונולוגים מהכליה: השחקן ארז שפריר מדבר, באתר nrg‏, 27 ביולי 2008 טל פרי, ‏פותח במה משלו, באתר גלובס, 1 באפריל 2012 רון שוורץ, ‏למות על מולייר, באתר גלובס, 21 בפברואר 2013 שוש אביגל, הצגה / המכשפה והמפלצת ־ גמר חשבון, חדשות, 29 בדצמבר 1991 נורית אסיאג, עכבר העיר, "מוף ומוריס": זיגזוג מענג בין עומק לקלילות, באתר הארץ, 23 במרץ 2016 יהודה ביטון, תענוג מוסיקלי, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2002 הצגה חדשה, באתר הארץ, 23 במרץ 2002 נילי ברקן, ‏בזכות דרור קרן, באתר גלובס, 12 במאי 2002 טל פרי, ‏לב של דרקון, באתר גלובס, 9 ביולי 2009 חגית מהלא, ‏נתלים באילן, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2008 רון שוורץ, ‏הטייקונית, היזם והנדל"ן על הבימת התיאטרון בהצגה של צ'כוב, באתר גלובס, 2 בפברואר 2011 מיכאל הנדלזלץ, "משחק של אהבה ומזל" בתיאטרון החאן, באתר הארץ, 19 ביוני 2012 ביקורות: מיכאל הנדלזלץ, "כנרת כנרת": אלתרמן, אנחנו והפרספקטיבה, באתר הארץ, 1 ביולי 2015 מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, כנרת כנרת: הצגה בטעם של פעם, באתר הארץ, 16 ביוני 2015 ביקורות: ציפי שוחט, ככה ככה היא ככה ככה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2007 טל פרי, ‏הרטיטי את ליבי, באתר גלובס, 9 ביולי 2009 ציפי שוחט, אף לא זכייה אחת להבימה בפרסי התיאטרון, באתר הארץ, 15 במאי 2011 ביקורות: איתן בר־יוסף, עכבר העיר, רומיאו השנים עשר: שייקספיר כובש את התיאטרון הישראלי, באתר הארץ, 22 במרץ 2011 מיכאל הנדלזלץ, לילה לא רומנטי, באתר הארץ, 8 במרץ 2011 מיכאל הנדלזלץ, "הדלת ממול": דוקטור קוקו ופוך רך, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2014 ביקורות: רון שוורץ, ‏שייקספיר במשקל נוצה, באתר גלובס, 26 במרץ 2015 מיכאל הנדלזלץ, "הנשים העליזות מוינדזור": אם אי אפשר למנוע, צריך לבלוע, באתר הארץ, 24 בפברואר 2015 רון שוורץ, ‏נפוליון חי. ועוד איך חי, באתר גלובס, 21 בדצמבר 2017 ננו שבתאי, ההצגה הזו נותנת במה לגבר מכה. בכל זאת - הוא אלוהים, באתר הארץ, 15 ביולי 2019