אלן דג'נרס

אלן לי דג'נרס (באנגלית: Ellen Lee DeGeneres; נולדה ב-26 בינואר 1958) היא קומיקאית, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית. זוכת פרס אמי. אלן דג'נרס נולדה במטרי, לואיזיאנה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מדעית. היא למדה תקשורת באוניברסיטת ניו אורלינס. היא החלה את דרכה בסטנד-אפ בסוף שנות ה-70. ב-1982 היא הוכתרה על ידי רשת שואוטיים כ"אישה המצחיקה באמריקה". ב-1986 הוזמנה להופיע בתוכנית הפופולרית The Tonight Show, אותה הנחה ג'וני קרסון. דג'נרס הייתה האדם החמישי והאישה הראשונה שהוזמנה לשוחח עם קרסון בהופעתה הראשונה בתוכנית. ב-1989 יצאה דג'נרס במופע סטנד-אפ אישי One Night Stand בכל רחבי ארצות הברית, מופע שאף הוקלט ושודר על ידי ערוץ הכבלים HBO. דג'נרס הופיעה כשחקנית אורחת בכמה סדרות סיטקום וכשחקנית קבועה במספר סדרות שלא הצליחו לשרוד זמן רב. ערך מורחב – אלן (סדרת טלוויזיה) ב-1994 עלתה לאוויר תוכנית הטלוויזיה של דג'נרס, קומדיית מצבים בשם "אלן" (שנקראה These Friends of Mine בעונתה הראשונה), ברשת ABC. התוכנית התמקדה בחייה של אלן מורגן, בעלת חנות ספרים בלוס אנג'לס. התוכנית דורגה בין 10 הראשונות מבחינת הרייטינג ודג'נרס אף זכתה במועמדות לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית. דג'נרס 'יצאה מהארון' ב-14 באפריל 1997, וסיפרה שהיא לסבית בראיון מיוחד למגזין "טיימס". זמן קצר אחר כך, ב-30 באפריל, 'יצאה מהארון' גם הדמות של דג'נרס בסדרה "אלן", בפרק מיוחד שכונה "The Puppy Episode" (בתרגום חופשי לעברית: "הפרק עם הכלבלב"). 46 מיליון איש צפו בפרק המיוחד, שהפך לאחד האירועים הטלוויזיוניים הנצפים ביותר בארצות הברית עד אז ולפרק הנצפה ביותר בתוכנית אי-פעם. כוכבים הוליוודיים רבים השתתפו בפרק. בין השחקנים בתפקידי אורח היו לורה דרן, שגילמה את מושא אהבתה של אלן; אופרה וינפרי, שגילמה את הפסיכולוגית של אלן; וכוכבים אחרים כגון בילי בוב תורנטון ודמי מור. בפרק השתתפו גם אייקונים לסביים כגון הזמרות קיי די לאנג ומליסה את'רידג'. היציאה מהארון של הדמות הפכה את הסדרה "אלן" לסדרה הראשונה שבה הדמות הראשית היא לסבית. הפרק זכה לתשואות המבקרים (דג'נרס אף זכתה בפרס 'אמי', כשותפה לכתיבת התסריט הטוב ביותר), אך עורר את זעמו של הימין הנוצרי. באלבמה סירבו לשדר את הפרק, ובמדינות אחרות משכו המפרסמים את פרסומותיהם מהתוכנית. זה היה אחד הפרקים האחרונים בעונה הרביעית של התוכנית (אחריו שודרו עוד שני פרקים בהם יצאה אלן מהארון בפני חבריה ואף בפני הבוס שלה). המשך הסדרה התמקד בחייה של אישה לסבית בעולם ההטרוסקסואלי. בעונה החמישית צנח הרייטינג של הסדרה ב-22 אחוזים. הסיבה לירידה זו אינה ברורה, יש הטוענים[דרוש מקור: מי?] שהסדרה הפכה "גאה מדי", ושצופים הטרוסקסואלים הזדהו פחות עם הדמות הראשית. אחרים אמרו[דרוש מקור: מי?] שהקהל האמריקאי לא היה מוכן עדיין לקבל דמות ראשית לסבית בסדרה. דג'נרס עצמה טענה שהסיבה העיקרית לירידה ברייטינג הייתה חוסר תמיכתה של רשת ABC בסדרה. הרשת הפסיקה לשדר קדימונים לסדרה, ובלחץ הימין הנוצרי אף צירפה אזהרת "תוכן בעייתי" לסדרה. ב-1998 ירדה הסדרה מהמסך. בשנת 2000 דג'נרס הופיעה כשחקנית בסרט של HBO "אילו יכלו הקירות לדבר" (עם שרון סטון), כאורחת בתוכניות "ויל וגרייס" ו"עמוק באדמה". ב-2001 עלתה ברשת CBS סדרת סיטקום חדשה, "המופע של אלן", בה היא גילמה את אלן ריצ'מונד, אשת היי-טק המאבדת את משרתה וחוזרת לעיר הולדתה. הדמות בסדרה החדשה הייתה לסבית, אך הסדרה לא התמקדה רק בנושא זה. הסיטקום זכה לביקורות טובות, אך נכשל במבחן הקהל. הסדרה ירדה מהמסך אחרי שלושה עשר פרקים. ערך מורחב – המופע של אלן דג'נרס עוד בטרם ירד "המופע של אלן" מהמסך, פנתה רשת NBC לדג'נרס והציעה לה להנחות תוכנית אירוח יומית. תוכנית האירוח, "המופע של אלן דג'נרס", עלתה לאוויר בספטמבר 2003. מאז עלייתה זכתה התוכנית ב-15 פרסי אמי. תרמו להצלחתה לכך גם הופעותיה של דג'נרס כמנחת טקסי האמי שנערכו לאחר פיגועי 11 בספטמבר ולאחר אסון הוריקן קתרינה בניו אורלינס. דג'נרס עצמה התגייסה למאבק לשיקום ניו אורלינס, עיר הולדתה. ב-16 במאי 2008 הודיעה דג'נרס על אירוסיה לפורשיה דה רוסי בתוכניתה, שצולמה יום קודם לכן. התוכנית משמשת לשיווק וקידום של סרטים חדשים, וכן של חברות ענק - למשל החברות פפסי, אפל, נטפליקס ורבות אחרות. עם השנים, הפכו חגים, או אירועים מסוימים, ל'תוכניות-ספיישל' מיוחדות. הרייטינג של התוכנית עלה משמעותית במהלך צילומי העונה השביעית, כשאופרה וינפרי הודיעה שהעונה הבאה, מספר 25, תהיה העונה האחרונה של תוכנית האירוח שלה. הפקת התוכנית נקשרה בשערורייה סביב עדויות על "סביבת עבודה רעילה", שהובילה לחקירה על ידי אולפני האחים וורנר. בסוף החקירה פוטרו מפיקים בכירים בתוכנית ואלן ד'גנרס נשאה מונולוג התנצלות. בעונה העוקבת לפרשייה צנח הרייטינג של התוכנית ב-43%. במאי 2021 הוכרז כי עונתה ה-19 של התכנית תהיה האחרונה. בישראל התוכנית שודרה בערוץ "הוט פמילי", בחברת הכבלים הוט; בעבר שודרה גם בערוץ Stars' Base בחברת הלוויין, yes. ב-9 בספטמבר 2009, החליפה דג'נרס את פאולה עבדול כמנחה בתוכנית אמריקן איידול. את ההודעה הרשמית על המינוי מסרה דג'נרס עצמה במהלך הטוק שואו שלה. דג'נרס התחייבה לשמש כשופטת בתוכנית במשך 5 עונות לפחות. בשנת 2001 הנחתה את טקס פרסי האמי. בשנת 2006 הנחתה את טקס האוסקר. בשנת 2014 הנחתה בשנית את טקס פרסי אוסקר ה-86, במהלכו העלתה סלפי ששבר שיא היסטורי במספר השיתופים בטוויטר. ב-2010 פתחה דג'נרס לייבל של מוזיקה בשם Eleveneleven, המוקדש לאיתור זמרים חובבים. הלייבל נפתח בעקבות פופולריות של הקלטת וידאו באתר יוטיוב של נער אמריקאי בן 11 בשם גרייסון צ'אנס. צ'אנס צולם מבצע גרסה לשיר Paparazzi של ליידי גאגא בעודו מנגן בפסנתר. הוא היה האמן הראשון שהוחתם בלייבל. מספר חודשים לאחר מכן הוחתם נער נוסף, תום אנדרוז בן ה-16. בשנת 2019, הופיעה בקליפ השיר "You Need to Calm Down" של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט אשר הוקדש לקהילת הלהט"ב. בספטמבר 2024, יצא לאור המופע הקומי של דג'נרס בנטפליקס, "אלן דג'נרס: לאישורך". המופע שווק כספיישל האחרון של דג'נרס, ובסופו היא מודה לקהל על כך שאיפשר לה "להיפרד בתנאים שלה". קטעים מוקדמים במופע מתמקדים בנושאים קלים כמו חוויות מהחיים היומיומיים, למשל התמודדות עם חניה במקביל. אך ישנם גם קטעים עם עומק רגשי יותר, כמו התייחסות לדמנציה של אמה של דג'נרס. דג'נרס מזכירה במופע את השערוריות סביב "תרבות מקום העבודה" בתוכנית האירוח שלה שהובילו לסיומה ב-2022, אך עושה זאת באופן חלקי ומרומז בלבד, ואינה מתמודדת באופן ישיר עם הטענות נגדה. דג'נרס יצאה עם השחקנית אן הייש במשך כ-3 שנים. לאחר מכן ניהלה מערכת יחסים בת 4 שנים עם הצלמת והשחקנית אלכסנדרה הדיסון. משנת 2004 נמצאת דג'נרס במערכת יחסים עם השחקנית פורשיה דה רוסי. במאי 2008, בעקבות פסיקת בית המשפט העליון בקליפורניה שביטל את האיסור על נישואין חד-מיניים, הודיעה דג'נרס בתוכנית הטלוויזיה שלה על אירוסיה לדה רוסי. ב-16 באוגוסט אותה שנה, השתיים התחתנו. דג'נרס ובת זוגה היו ידועות באורח חייהן הטבעוני, אולם בשלב מאוחר יותר חשפה שכבר איננה שומרת על אורח חיים זה והתחילה לאכול דגים. ב-2016 החליט נשיא ארצות הברית ברק אובמה להעניק לה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה. הגבר הלא נכון (1996) שלום ולא להתראות (1998) החיים בשידור חי (1999) אם הקירות יכלו לדבר 2 (2000) מוצאים את נמו (דיבוב) (2003) מוצאים את דורי (דיבוב) (2016) פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2003) מדליית החירות הנשיאותית (2016) כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (4 בספטמבר 2012) Satellite Award for Best Actress – Television Series Musical or Comedy (1998) פרס לוסי (2000) פרס סטיבן קולזק של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (1998) פרס אמי לתסריט לסדרה קומית (1997) פרס מארק טוויין להומור אמריקני (2012) פרסי WIFTI לנשים בקולנוע (2000) פרסי בחירת הנוער (2011) Daytime Emmy Award for Outstanding Talk Show Entertainment (2010, 2011) תוכנית אירוח (2004, 2005, 2006, 2007) פרס אנני לדיבוב הטוב ביותר (2003) פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2005, 2006, 2007, 2008) פרס אנני לדיבוב הטוב ביותר (2004) פרס הקומדיה האמריקני (1991, 1994, 2000) פרס אנני פרס ג'נסיס מדיה וקבצים בנושא אלן דג'נרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלן דג'נרס אלן דג'נרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלן דג'נרס, ברשת החברתית אינסטגרם אלן דג'נרס, ברשת החברתית טיקטוק אלן דג'נרס, ברשת החברתית Goodreads אלן דג'נרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר AllMovie (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Metacritic (באנגלית) אלן דג'נרס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלן דג'נרס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Last.fm (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר AllMusic (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Discogs (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Songkick (באנגלית) אלן דג'נרס, באתר Genius אלסנדרה סטנלי, אלן דג'נרס עברה את האודישן, באתר הארץ, 4 במאי 2010 חגית גינזבורג‏, אלן דג'נרס: מצעד הרגעים הגדולים של המלכה הטלוויזיונית, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2012 ברוקס בארנס, הניו יורק טיימס, כך נהפכה אלן דג'נרס למלכת הטלוויזיה האמריקאית, באתר הארץ, 26 בינואר 2014 יניר דקל‏, כפיים להשכרה: היינו בקהל בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2015 אהרון לפידות, אלפיים תוכניות ל"אלן": אסקפיזם טהור ונפלא, באתר nrg‏, 1 בדצמבר 2015 דודי כספי, יוצאת מהאקווריום, באתר ישראל היום, 24 ביוני 2016 אור לאור שטרן, ביל גייטס, אלן דג'נרס, מייקל ג'ורדן, טום הנקס ועוד 17 אישי ציבור זכו במדליית החירות הנשיאותית, באתר IsraeliLifeUSA ישראלים בארצות הברית, 23 בנובמבר 2016 דרור בלילטי, ‏אלן דג'נרס: "בת הזוג שלי נהרגה בתאונת דרכים כשהייתי רק בת 20", באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2018 אלן דג'נרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Koblin, John (2021-03-22). "Ellen DeGeneres Loses 1 Million Viewers After Apologies for Toxic Workplace". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-13. Daniel D'Addario, Ellen DeGeneres Lets Herself Off the Hook in Self-Indulgent Netflix Special: TV Review, Variety, ‏2024-09-24 (באנגלית אמריקאית) שילוני, סמדר (2024-09-25). "אלן דג'נרס לא נוגעת באופן ישיר בטענות הקשות נגדה - זה מאכזב ובעיקר לא מצחיק". Ynet. נבדק ב-2024-09-25. אלן ופורשיה מחותנות, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2008 דג'נרס מדברת עם קייטי קוריק על טבעונות "נשברו: סלבס שהפסיקו להיות טבעונים", בפורטל msn הודעת הבית הלבן על הזוכים במדליית החירות הנשיאותית, נובמבר 2016