laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריס בודרו

כריס בודרו (באנגלית: Chris Boudreaux נולד 1989) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ודוגמן אמריקאי. כריס בודרו גדל בלאס וגאס, נבדה. לאחר התיכון, הוא זכה במלגה כחבר נבחרת הפוטבול של אוניברסיטת נבדה ברינו, בה למד בשנים 2010 עד 2013. הוא שיחק בעמדת ההגנה ומונה לקפטן הנבחרת. לאחר הקולג' נבחן בקבוצת סן פרנסיסקו 49'. עם זאת, פציעה ברגל מנעה ממנו להפוך לשחקן פוטבול מקצועי. הוא היה חבר בלהקת חשפנים וב-2013 הוגש נגדו כתב אישום בגין תקיפה. בשנת 2016 הוא עבר ללוס אנג'לס כדי ללמוד משחק בפלייהאוס ווסט. בודרו ערך את הופעת הבכורה שלו בסרטים הקצרים בהם "QPQ" ו- "The Deep End" בשנת 2016, כמו גם בפרק של סדרת הטלוויזיה "Then What Happened?". משנת 2016 עד 2018 גילם שיחק בסדרת הטלוויזיה "Steam Room Stories". בשנת 2019 הוא גילם את תפקידו של בלטון בסרט בעל אותו השם המבוסס על הסדרה. בודרו כיכב כמעט אך ורק בסרטים קצרים עד 2020, אך היו לו גם תפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בהן "Small Shots" ,"Escape the Night ","Duck World", ו- "The Filth". בשנת 2020 הואשיחק בתפקיד ראשי בסרט האסונות של פול לוסון "מטאור ירח". בשנת 2021 הוא התחיל לשחק בסדרה "NCIS". בודרו הוא דוגמן מבוקש שהצטלם למגזיני אופנה ופרסומות רבות. כריס בודרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Chris Boudreaux auf Model Mayhem, abgerufen am 17. August 2021. Centennial Hills resident set to take male revue show to the next level auf Las Vegas Review Journal vom 28. Januar 2014, abgerufen am 17. August 2021. IMDb: Biografie Chris Boudreaux, abgerufen am 17. August 2021. Touring Male Stripper Busted For Assault In St. Cloud, ‏minnesota.cbslocal.com, ‏26 בנובמבר 2013 Style Guide: Embrace your Dark Side - The Underwear Expert, The Underwear Expert, ‏3 בספטמבר 2016 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כריס בודרו".
Multitude

Multitude הוא אלבום האולפן השלישי של המוזיקאי הבלגי סטרומאה, שיצא לאור ב-4 במרץ 2022. זהו אלבום האולפן הראשון שהוציא סטרומאה מאז אלבומו השני, Racine carrée, שיצא ב-2013. הסינגל הראשון, "Santé", יצא ב-15 באוקטובר 2021. עד כה, פורסמו שלושה סינגלים מתוך האלבום: "Santé" יצא לאור ב-15 באוקטובר 2021, כסינגל המוביל ב-15 באוקטובר, לצד וידאו קליפ. "L'enfer" יצא לאור ב-9 בינואר 2022, כסינגל השני. סטרומאה ביצע את השיר בלייב, במהלך ריאיון ל-TF1. מידע על האלבום Multitude באתר MusicBrainz מידע על האלבום Multitude באתר AllMusic האלבום Multitude באתר Discogs האלבום Multitude באתר ספוטיפיי האלבום Multitude באתר דיזר האלבום Multitude באתר אפל מיוזיק האלבום Multitude באתר יוטיוב "Stromae Announces Multitude, First New Album Since 2013". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). 2021-12-08. נבדק ב-2022-01-14. "Stromae returns with new song "Santé"". The FADER (באנגלית). נבדק ב-2022-01-14. "VIDÉO - Stromae chante "L'Enfer" dans le 20H de TF1, titre inédit de son nouvel album". LCI (בצרפתית). נבדק ב-2022-01-14.
בליי אוריול

בליי אוריול (ברוסית: Белый орёл; בעברית: נשר לבן) היא להקת פופ רוסית שנוסדה ב-1996 על ידי איש העסקים ולדימיר ז'צ'קוב, שביצע באופן אישי את רוב להיטי הלהקה. שיא הפופולריות של הלהקה הגיע בשנים 1997–1999, אז צולמו 7 קליפים, ששודרו באופן פעיל בטלוויזיה. בסך הכל יש ללהקה 22 קליפים. הגל השני של הפופולריות של הלהקה קשור ליציאת הלהיט "אה ו צ'יסטום פולה" (רו') ב-2001. הלהיט של הלהקה "קאק אופויטלני ו רוסיי וצ'רה" («Как упоительны в России вечера») קיבל את פרס אובציה על שנת 1998 בקטגוריה להיט השנה, ופרס גרמופון הזהב בשנת 1999. אתר האינטרנט הרשמי של בליי אוריול בליי אוריול, ברשת החברתית פייסבוק בליי אוריול, ברשת החברתית אינסטגרם בליי אוריול, סרטונים בערוץ היוטיוב בליי אוריול, באתר Last.fm (באנגלית) בליי אוריול, באתר MusicBrainz (באנגלית) בליי אוריול, באתר Discogs (באנגלית) НАШИ 90-Е: БЕЛЫЙ ОРЁЛ, xn--80aafx.xn--p1ai ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ואי אריאס

ג'ואי אריאס (באנגלית: Joey Arias;‏ נולד ב-3 באוקטובר 1949,פאייטוויל) הוא אמן, שחקן קולנוע ואמן דראג אמריקאי. ג'ואי אריאס נולד בפאייטוויל שבקרולינה הצפונית וכאשר הוא היה בן שש המשפחה עברה ללוס אנג'לס. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל להופיע כזמר ובשנת 1976 הוא עבר לניו יורק. בהיותו בניו יורק הוא הכיר את קלאוס נומי והופיע לציוד והיה מעצב תלבושות. הוא גם הופיע בהופעות משותפות עם אן מגנוסון. הוא היה פעיל מאוד בסצנת ההופעות בעיר ניו יורק במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 2003 ג'ואי אריאס עבר ללאס וגאס בה הופיע בהופעות של "סירק דו סוליי" שנערכו ב-New York-New York Hotel and Casino. לאחר שש שנים, בשנת 2009 הוא חזר לניו יורק ויככב בהופעה "אריאס עם טוויסט". בהמשך מחזה הוצג בפריז ובלוס אנג'לס. בשנת 2011 הוצגה בגרסה המורחבת של המחזה. ג'ואי אריאס משחקת בסרטי קולנוע. בשנת 1995 היה לו הופעת אורך בסרט "קדילאק של סופשבוע". בשנת 2016 היא הצטלמה בסרט ספרדי לצד אמנדה לפור. בשנת 2014 הוא התחתן עם בן זוגו רבת שנים אך כעבור כמה שנים הם התגרשו. מדיה וקבצים בנושא ג'ואי אריאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואי אריאס ג'ואי אריאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ואי אריאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ואי אריאס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ואי אריאס, באתר Discogs (באנגלית) ג'ואי אריאס, באתר Songkick (באנגלית)
ארנולד רוזין

ארנולד רוֹזִין (5 באוקטובר 1930 – 25 באוגוסט 2018) היה רופא גריאטר ישראלי, מאבות מקצוע הגריאטריה ומניחם של יסודות הרפואה הגריאטרית בישראל. מנהלו הראשון של המרכז הרפואי גריאטרי שיקומי הרצפלד (1969–1977), מנהל המחלקה הגריאטרית במרכז הרפואי שערי צדק (1977–1996) ומנהל כללי של המרכז הרפואי שערי צדק (1982–1984). יקיר ירושלים (2010). רוזין נולד וגדל ובגלאזגו, סקוטלנד. היה חניך ומדריך "בבני עקיבא". הוא סיים דוקטורט ברפואה בעיר הולדתו והתמחה בגריאטריה בלונדון בהדרכתה של ד"ר מרג'ורי וורן (אנ'), "אם הגריאטריה המודרנית". בשלהי שנות ה-50 נישא למרטה וינשטוק-רוזין, לימים פרופסור לרוקחות, כלת פרס ישראל לרפואה. בשנת 1969, עלו בני הזוג לישראל עם שלושת ילדיהם, וכעבור שנה נולד ילדם הרביעי. אחד מילדיהם הוא הרב יונתן רוזין, מרבני ישיבת ברכת משה. רוזין ניהל את המרכז הרפואי גריאטרי שיקומי הרצפלד בגדרה במשך כ-8 שנים ומשנת 1977 ועד פרישתו לגמלאות בשנת 1996, ניהל את המחלקה הגראיטרית במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים. למשך שנתיים (1982–1984) היה המנהל הכללי של בית החולים שערי צדק. במרוצת השנים לימד והכשיר מאות סטודנטים לרפואה, ובשנת 1985 התמנה לפרופסור בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. הוא פרסם למעלה מ-100 מאמרים וכן פרקים בספרי מקצוע בתחומי הרפואה הפנימית והגריאטריה והיה יושב ראש וחבר בוועדות ציבוריות ואקדמיות שונות. ב-1982 ייסד את המרכז לטיפול בקשיש בקהילה (מלב"ב), עמותה למען חולי אלצהיימר. היה חבר מוביל בוועדת הכנסת שניסחה את חוק ביטוח סיעוד. הוא הקים את המרכז ללימודי הזִקנה, שהיה מנהלו. תחביבו העיקרי היה ריצות למרחקים ארוכים. הוא השתתף בריצות מרתון רבות. את השנים האחרונות לחייו הקדיש ללימוד מקרא, תלמוד והלכה. הזדקנות וזיקנה בישראל, הוצאת אשל בשנת 2010 זכה בפרס יקיר ירושלים. מגזין דורות, זוכרים לדורות, קווים לדמותו של אחד מענקי הגריאטריה, פרופסור ארנולד רוזין זכרונו לברכה (1930 - 2018), עמודים 82 - 83, מרץ 2019 ארנולד רוזין - יקירי ירושלים לשנת תש"ע, באתר עיריית ירושלים פרופ' ארנולד רוזין, גריאטר, יקיר ירושלים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:57), 2 ביוני 2010 ארנולד רוזין - יקירי ירושלים לשנת תש"ע, באתר עיריית ירושלים
זינס פרי מודי

זינס פרי מודי (באנגלית: Zenas Ferry Moody;‏ 27 במאי 1832 – 14 במרץ 1917) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אורגון השביעי בשנים 1882–1887. זינס פרי מודי נולד בעיירה גרנבי שבמסצ'וסטס לתומאס הובי והאנה פרי. ב-1851 היגרה המשפחה לטריטוריית אורגון לאחר שהפליגה בנתיב הימי שעבר דרך מצר פנמה. מודי עבד כמודד וכמוכר בחנות בעיר בראונסוויל שבאורגון עד אשר עבר ב-1856 לאילינוי. ב-1862 הוא שב לאורגון והתיישב בעיר דה דאלס. בעיר זו הוא הקים חנות כלבו והיה אחראי על המדידות של שמורת האינדיאנים אומטילה. ב-1865 הוא סייע להקים את חברת התחבורה של אורגון ומונטנה. במהלך התקופה בה הוא חי בדה דאלס הוא היה סוכן ההובלה הראשי של תעשיית הצמר ממזרח אורגון. ב-1880 נבחר מודי לבית הנבחרים של אורגון. במהלך תקופת כהונתו שם הוא גם שימש כיושב ראש הבית. ב-1882 נבחר מודי כמושל אורגון השביעי, וכיהן בתפקיד זה מספטמבר 1882 ועד ינואר 1887. ב-1853 נשא מודי לאישה את מרי סטיבנסון. לזוג נולדו חמישה ילדים, כולל מלקולם א. מודי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, וראלף א. מודי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אורגון וכעוזר התובע הכללי של אורגון. מודי היה אחיינו של ויליאם מונטגיו פרי, איש דת ואיש ציבור במחוז אוטווה שבמישיגן, ודודנו של תומאס ו. פרי, סנאטור מטעם מישיגן. זינס פרי מודי נפטר בסיילם ב-14 במרץ 1917. הוא נטמן בבית הקברות סיטי ויו שבעיר. מדיה וקבצים בנושא זינס פרי מודי בוויקישיתוף Zenas Ferry Moody - Oregon Pioneer Obituaries Biography of Hon. Zenas Ferry Moody - Access Genealogy זינס פרי מודי באתר The Political Graveyard (באנגלית) זינס פרי מודי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Governor's Records Guides, Oregon State Archives (באנגלית)
אנדרו ברנאפ

אנדרו ברנאפ (באנגלית: Andrew Burnap; נולד ב-5 במרץ 1991) הוא שחקן אמריקאי, זוכה פרס טוני לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו במחזה "הירושה". ברנאפ נולד והתחנך בעיירה סאות' קינגסטאון ברוד איילנד. הוא בוגר תואר ראשון בלימודי דרמה באוניברסיטת רוד איילנד ולאחר מכן למד לתואר שני בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל. בשנת 2016 השתתף במחזות "טרוילוס וקרסידה" בתפקיד טרוילוס שעלה בתיאטרון דלקורטה ו"This Day Forward" שעלה בתיאטרון הכרם בניו יורק. בין השנים 2018–2020 גילם את דמותו של טובי דרלינג במחזה "הירושה" שאף עלה בתיאטראות ברודוויי בחודש נובמבר 2019. על תפקידו קיבל ברנאפ פרס טוני לשחקן ראשי במחזה. בשנת 2021 שיחק בתפקיד אורח בסדרות "יאנגר" ו"הטובות לקרב". ב-12 בינואר 2022 פורסם על ליהוקו לסרט "שלגיה" לצד רייצ'ל זגלר וגל גדות. אנדרו ברנאפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדרו ברנאפ, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרו ברנאפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו ברנאפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) Andrew Burnap Biography | Broadway Buzz | Broadway.com, www.broadway.com THIS DAY FORWARD | By Nicky Silver, Vineyard Theatre, ‏20 ביולי 2016 (באנגלית) Andrew Burnap Joins Rachel Zegler, Gal Gadot in Disney’s Live-Action ‘Snow White’ Remake (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏12 בינואר 2022
אור אדרי

האם התכוונתם ל... אור אדרי (שחקן) – שחקן ישראלי אור אדרי (מוזיקאית) – מוזיקאית ישראלית
תומאס זיסלי

תומאס זיסלי (Thomas Süssli;‏ נולד ב-24 בספטמבר 1966) הוא ראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) הנוכחי של צבא שווייץ. זיסלי נולד בציריך ב-24 בספטמבר 1966. הוא שירת בחיל הרפואה ונכנס לקורס קצינים. במקביל החל ללמוד תכנות ומנהל עסקים. מאז הוא פיתח את הקריירה העסקית שלו במקביל לקריירה הצבאית. ב-1989 הוא החל למלא תפקידים מנהליים בסניף UBS בבזל, בציריך ובלונדון. ב-1995 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-2000 הועלה לדרגת מאיור. שנה לאחר מכן הפך לשותף בבנק IFBS AG בציריך. ב-2004 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-2008 החל ללמוד מנהל עסקים באוניברסיטה למדעים יישומיים בכור, ובמקביל הפך לסגן ראש אגף הלוגיסטיקה. ב-2010 סיים את התואר והחל למלא תפקידים בכירים בחברת קרדיט סוויס. ב-2012 הועלה לדרגת אוברסט, וב-2014 הפך למנכ"ל וונטובל מוצרים פיננסיים בסינגפור. ב-2015 הוא הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד הבריגדה הלוגיסטית ה-1. באותה שנה החליט לעזוב לחלוטין את העולם העסקי ולהתמקד בקריירה הצבאית בלבד. ב-2018 הוא הועלה לדרגת דיוויזיונר ומונה למפקד בסיס התמיכה לפיקוד. ב-1 בינואר 2020 הוא הועלה לדרגת קורפוסקומנדנט ומונה לראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) בידי ממשלת שווייץ. בחירתו ספגה ביקורת רבה בשל הקריירה הלא שגרתית שלו. מדיה וקבצים בנושא תומאס זיסלי בוויקישיתוף תומאס זיסלי, באתר הצבא השווייצרי
איראג' פזשכזאד

איראג' פֶּזֶשְׁכְּזָאד (בפרסית: ایرج پزشکزاد; 1928[דרושה הבהרה] – 12 בינואר 2022) היה סופר איראני, מחבר הרומן הפרסי המפורסם "דודי נפוליאון" (دایی جان ناپلئون, מילולית: "דוד נפוליאון היקר") שיצא לאור בתחילת שנות ה-70. פזשכזאד נולד בטהראן ב-1928. הוא התחנך באיראן ובצרפת, שם למד משפטים. במשך חמש שנים כיהן כשופט במערכת המשפט האיראנית לפני שהצטרף לשירות החוץ האיראני. פזשכזאד שימש כדיפלומט עד המהפכה האיראנית ב-1979, ועזב את שירות החוץ לאחר המהפכה. הוא עבר לצרפת והצטרף לשאפור בח'תיאר ומפלגתו התנועה הלאומית של ההתנגדות האיראנית (אנ') נגד המשטר האסלאמי שהוקם באיראן. הוא כתב ספרים פוליטיים רבים עבור המפלגה. פזשכזאד התגורר בפריז ועבד כעיתונאי. מאוחר יותר עבר ללוס אנג'לס, שם נפטר ב-12 בינואר 2022, בגיל 94. פזשכזאד החל לכתוב בתחילת שנות ה-50 בתרגום יצירותיהם של וולטר ומולייר לפרסית וכתיבת סיפורים קצרים למגזינים. הרומנים שלו כוללים את "חאג'י מאמ-ג'עפר בפריז", "משאללה ח'אן בחצר הארון א-רשיד", "אסמון ריסמון, הונאר-א מארד בה זה דולאת-אוסט" ו"דודי נפוליאון". הוא גם כתב כמה מחזות ומאמרים שונים על המהפכה החוקתית האיראנית של 1905–1911, המהפכה הצרפתית והמהפכה הרוסית. הרומן האחרון שלו היה "משפחת ניכְּאַחְ'תאר". בשנת 2007 פרסם מעין אוטוביוגרפיה בשם "זכרונות גולגשת" (گلگشت خاطرات). יצירתו המפורסמת ביותר של פזשכזאד יצאה לאור ב-1973 וזכתה להערכה לאומית ולשבחים של מבקרים איראנים ובינלאומיים כתופעה תרבותית. זוהי סאטירה חברתית ויצירת מופת של הספרות הפרסית העכשווית. הסיפור מתרחש בטהראן בתחילת שנות הארבעים של המאה הקודמת עם תחילת מלחמת העולם השנייה, בביתו של המספר – אחוזה עם גן עצום – שם חיות שלוש משפחות תחת עריצותו של פטריארך פרנואיד המכונה הדוד נפוליאון. זמן קצר לאחר פרסום הספר הופקה סדרת טלוויזיה מצליחה מאוד שכבשה את דמיון האומה כולה. הספר הפך לנקודת התייחסות תרבותית ודמויותיו לאייקונים לאומיים. הספר תורגם לרוסית בשנת 1981, לאנגלית בשנת 1996, לצרפתית בשנת 2011, ולשפות נוספות כולל תרגום לעברית על ידי אורלי נוי בשנת 2012, גרמנית, רוסית ונורווגית. מדיה וקבצים בנושא איראג' פזשכזאד בוויקישיתוף דודי נפוליאון תרגום מפרסית, אחרית דבר והערות - אורלי נוי, באתר הספרייה הלאומית איראג' פזשכזאד (1928-), דף שער בספרייה הלאומית איראג' פזשכזאד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Iran's Iraj Pezeshkzad, who wrote 'My Uncle Napoleon,' dies, AP NEWS, ‏14 בינואר 2022 (באנגלית)
עופר צור

עופר צור (נולד ב-26 בפברואר 1955) הוא ספורטאי ומאמן ספורט נכים שהשתתף בארבע אולימפיאדות נכים. זוכה מדליית זהב באליפות אירופה קבוצתית לקליעה נכים (2022). צור הוא דור תשיעי לרבי שלמה מטולוצין, דור שמיני לראש"ז ונין לשלמה רוהלד מצד אביו גרשון צור (שרפשטיין). התגייס לשירות צבאי ב-1973 בחיל השריון. במלחמת יום הכיפורים לחם עם גדוד 79 באזור תעלת סואץ. צור נפגע מירי טילים על הנגמ"ש שבו ישב וספג פגיעה בעמוד השדרה שהותירה אותו משותק בפלג גופו התחתון. לאחר שנת שיקום הצטרף לפעילות מרכז הספורט לנכים ולאחר מכן לפעילות בית הלוחם. צור החל להתאמן בקליעה, שחייה וכדורסל כיסאות גלגלים. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) ובמשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) התחרה בקליעה. במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) ובמשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) התחרה עם נבחרת הכדורסל בכיסאות גלגלים. ב-2008 החל לאמן את נבחרת הנשים של ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים. במרץ 2022 זכה במדליית זהב באליפות אירופה לקבוצות ברובה מצב שכיבה 10 מטר, יחד עם יוליה צ'רנוי ואלי חברה. מתגורר ברעננה, נשוי לספורטאית בלה ויינשטוק, המרותקת גם היא לכיסא גלגלים, ולזוג ארבעה ילדים (בן בכור ושלישייה). פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) המשך פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ארגון נכי צה"ל, [facebook אלופים], באתר פייסבוק, ‏19/03/2022 עופר צור - גדוד 79 "סופה" ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Gasoline (שיר של דה ויקנד)

"Gasoline" הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Dawn FM. השיר נכתב על ידי דה ויקנד, דניאל לופטין ומאט קון, והופק על ידי השלושה לצד הפקה נוספת של מקס מרטין ואוסקר הולטר. הקליפ של השיר יצא ב-11 בינואר 2022. שם השיר נחשף לראשונה ב-5 בינואר 2022 כאשר דה ויקנד פרסם את רשימת הרצועות באלבום Dawn FM. הקליפ של השיר הוכרז ב-10 בינואר 2022, ולאחר מכן יצא למחרת ב-11 בינואר 2022. השיר היה אמור לצאת לרדיו להיטים עכשוויים בארצות הברית ב-18 בינואר 2022, כסינגל השלישי מתוך האלבום Dawn FM, אך יציאתו כסינגל בוטלה. הקליפ של השיר יצא ב-11 בינואר 2022. הקליפ מתחיל עם דה ויקנד המבוגר שנקלע לתאונת דרכים ואז מסתיים במועדון לילה שבו הוא מוצא את דה ויקנד הצעיר אשר נהנה על רחבת הריקודים. הגרסה הצעירה של עצמו מסתובבת במועדון ורואה גרסאות מושחתות של רקדנים אחרים. במהלך זה, דה ויקנד הצעיר רואה את האני המבוגר שלו ומתחיל ללכת ישר אליו. לאחר מכן, הקליפ מסתיים בכך שהגרסה הצעירה של דה ויקנד מכה קשות את האני המבוגר שלו. מידע על היצירה "Gasoline" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Gasoline" באתר יוטיוב Blistein, Jon (11 בינואר 2022). "The Weeknd Gives His Older Self a Brutal Beatdown in 'Gasoline' Video". Rolling Stone. נבדק ב-11 בינואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) "Top 40 Mainstream Songs and Release Dates". All Access. אורכב מ-המקור ב-13 בינואר 2022. נבדק ב-13 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
איבנושקי אינטרנשיונל

איבנושקי International (ברוסית: Иванушки International) היא להקת פופ רוסית שנוסדה ב-1995 על ידי המלחין והמפיק איגור מטוויינקו (אנ'). שם הלהקה משקף את הרעיון של איגור מאטוויינקו לשלב את מיטב המסורות של מוזיקת פולק רוסית, מוזיקת פופ סובייטית וסגנונות ריקוד זרים פופולריים (יורודנס, טראנס ואחרים), תוך שימת לב רבה לעיצוב סאונד. בשנת 1998, איבנושקי הוציא את השיר "טופוליניי פוך" («Тополиный пух»). בקיץ 1998, הסרטון לשיר הזה שודר בערוצי הטלוויזיה הרוסיים, והשיר תפס את המקום הראשון במצעד רוסקויה רדיו, ונכון לשנת 2020 הוא השיר המושמע ביותר של הלהקה בספוטיפיי ובאפל מיוזיק. השיר של איבנושקי "טוצ'י" («Тучи») (רו') דורג במקום ה-18 ברשימת 100 השירים הטובים ביותר של המאה ה-20 של אירופה פלוס. מדיה וקבצים בנושא איבנושקי אינטרנשיונל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איבנושקי אינטרנשיונל איבנושקי אינטרנשיונל, ברשת החברתית פייסבוק איבנושקי אינטרנשיונל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איבנושקי אינטרנשיונל, ברשת החברתית VK איבנושקי אינטרנשיונל, סרטונים בערוץ היוטיוב איבנושקי אינטרנשיונל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר Last.fm (באנגלית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר MusicBrainz (באנגלית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר Yandex.Music (ברוסית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר Discogs (באנגלית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר Songkick (באנגלית) איבנושקי אינטרנשיונל, באתר Genius «Иванушкам International» — 25 лет. Вспоминаем, почему под их песни так хорошо реветь, Афиша 100 Лучших Песен XX века по версии Европы Плюс | Еврохит Топ-40, eurohittop40.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האם (שימפנזה)

האם (באנגלית: Ham; יולי 1957 – 19 בינואר 1983), היה השימפנזה הראשון וההומיניד הראשון ששוגר לחלל, כחלק מתוכנית מרקורי של נאס"א. האם נולד בקמרון הצרפתית (כיום קמרון) ביולי 1957. הוא נלכד בילדותו על ידי לוכדי בעלי חיים והועבר לחווה במיאמי, פלורידה, שם נרכש על ידי חיל האוויר של ארצות הברית ביולי 1959, והועבר אל בסיס חיל האוויר הולומן בניו מקסיקו. האם היה אחד מתוך 40 שימפנזים מועמדים לביצוע המשימה. באופן רשמי, הוא היה מוכר אז בתור "מספר 65" ורק לאחר חזרתו ארצה שונה שמו ל-"האם". הסיבה לכך היא שבכירים בנאס"א חששו שאם המשימה תיכשל ויהרג שימפנזה "בעל שם" זה עשוי ליצור משבר תקשורתי. מטפליו של האם נהגו לקרוא לו "צ'ופ צ'ופ צ'אנג". אימוניו של האם החלו עם הגעתו לבסיס חיל האוויר, בהובלתו של מדען המוח ג'וזף בריידי. מטרת האימונים הייתה ללמד אותו לבצע מטלות פשוטות ומתוזמנות בתגובה לאורות ולצלילים. לדוגמה, האם אומן למשוך בידית מסוימת כאשר היה רואה אור כחול מהבהב. אם היה מבצע זאת תוך חמש שניות היה מתוגמל בחטיף בננה, ואילו אם היה מפספס היה נענש באמצעות זרם חשמלי. האם השתתף במשימת מרקורי-רדסטון 2 כחלק מתוכנית מרקורי, ושוגר לחלל בטיסה תת-מסלולית ב-31 בינואר 1961 מנמל החלל קייפ קנוורל בפלורידה. סימניו החיוניים ואופן ביצוע המטלות נוטרו לכל אורך המשימה באמצעות חיישנים ומחשבים בכדור הארץ. כשתי דקות לאחר השיגור אירעה תקלה והלחץ בקפסולת החלל ירד מ-5.5 ל-1 PSI, ולמרות זאת האם נשאר מוגן בזכות חליפת החלל שלבש, והפציעה היחידה שנגרמה לו הייתה חבלה באף. המשימה הסתיימה כעבור כ-16 דקות והקפסולה צנחה לאוקיינוס האטלנטי. ב-5 באפריל 1963 הועבר האם לגן החיות הלאומי בוושינגטון די. סי. וחי שם במשך 17 שנים. ב-25 בספטמבר 1980 הועבר שוב, עתה לגן החיות של צפון קרוליינה בקרוליינה הצפונית, ושם נפטר כעבור מספר שנים ב-19 בינואר 1983. חיות בחלל אנוס (שימפנזה) לייקה תוכנית מרקורי מדיה וקבצים בנושא האם בוויקישיתוף Animals in Space, history.nasa.gov (באנגלית) Mercury Primate Capsule and Ham the Astrochimp, airandspace.si.edu (באנגלית) Donna J. Haraway, Primate Visions: Gender, Race, and Nature in the World of Modern Science, New York: Routledge, 1989, עמ' 138. (באנגלית) This New Ocean: A History of Project Mercury - MR-2: Ham Paves the Way, history.nasa.gov (באנגלית) Lewiston Morning Tribune - חיפוש בארכיונים באמצעות חדשות Google, באתר news.google.com (באנגלית) Ham the astrochimp: hero or victim?, the Guardian, ‏2013-12-16 (באנגלית)
טריפה תחרותית

טריפה תחרותית (באנגלית: Intraguild predation או בקיצור IGP) הא יחס גומלין הדדי בין מינים קרניבורים הנמצאים בתחרות על מזון שבסופה המפסיד ייטרף בידי יריבו. תחרות זו יכולה להיות חד-צדדית או הדדית כששני מינים עשויים להיטרף בידי יריבם (למשל בהבדלי גילאים בולטים או בלהקות מספיק גדולות). הטריפה מספקת לטורף גם מזון כמו טרף רגיל אך גם מורידה לחץ תחרותי מיריבו. תחרות זו יכולה להשפיע על הקהילה בחברה אקולוגית קיימת, בעיקר במאפייני טורפי-העל הממלאים גומחה אקולוגית חופפת. לעיתים היא מתרחשת גם בתנאי שבי. תחרות זו קיימת במספר רב של בעלי חיים טורפים ואף בטפילים והיא נפוצה בעיקר באזורים תחרותיים. הדבר גם תלוי ביחס בין טורפי-על במערכת, כשטורפי-על יתמקדו בטרף של מתחרים אחרים בעיקר כשהתחרות גדולה. למשל היחסים בין אריות לצבועים מנומרים מלווים בתחרותיות גבוהה ביותר ושני הצדדים נטרפים בידי יריביהם, לרוב ביתרון של להקה גדולה מול היריב. תחרות יכולה להיווצר גם באזורים שבהם טורף-העל נעלם וטורף בינוני תופס את מקומו, כמו בילוסטון ששם הקויוטים תפסו את מקומם של הזאבים שחיו באזור, אך כשהוחזרו הזאבים לפארק, נוצרה תחרות רבה בינם ובין הקויוטים, וחלק מהקויוטים נטרפו. הקויוטים עצמם צדים טורפי-ביניים כמו שועלים ושונר בובקט מאותה סיבה ואריות יתקפו חתוליים קטנים מהם כמו נמרים, תנים וברדלסים כדי למנוע תחרות. התחרות נפוצה אף יותר אצל פרוקי רגליים, למשל נמלים וצרעות, אך גם אצל מינים המתבססים על טרף דומה, למשל חיפושיות ממשפחת המושיתיים שטורפות כנימות, ומתחרות על הכנימות עם מרושתי כנף וכמה פשפשאים – תחרות גבוהה מביאה את הזחלים לצוד את יריביהם במקום כנימות. אצל מספר חרקים, מרבי רגליים ועכבישאים הטורף נאלץ להיאבק בטרף והמפסיד בתקרית של שני טורפים בגודל דומה מסתיימת בטריפה. באוקיינוסים ישנם טריפה תחרותית אצל מספר כרישים ולווייתני שיניים אך גם בין דגי גרם. הטורפים הגדולים כמו עמלץ לבן, כריש טיגרי או תנין ים יטרפו כרישים קטנים יותר או אף לווייתנים כמו דולפינים ופוקניים. גם יחסי קניבליות נוצרת לעיתים קרובות מסיבות דומות, למשל אצל מינים הניזונים מאחיהם או מיריבים טריטוריאליים שלהם. לעיתים פרטים בוגרים יטרפו צעירים (למשל אצל דוב הקוטב) הן למאכל והן כדי למנוע מהם להפוך ליריבים בעתיד. תחרות קניבליזם אבולוציה הדדית Intraguild Predation: Disruption of Biological Control? (באנגלית)
מפרץ פולס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה מפרץ פולס (האי ליווינגסטון) – מפרץ בחוף הדרומי של האי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. ניו זילנד מפרץ פולס (ניו זילנד) – השם הקודם של מפרץ ליאול, בחבל ולינגטון, שבאי הצפוני של ניו זילנד אוסטרליה מפרץ פולס (אוסטרליה) – מפרץ במדינת אוסטרליה הדרומית, שבדרום אוסטרליה דרום אפריקה מפרץ פולס – מפרץ באוקיינוס האטלנטי בסמוך לעיר קייפטאון, שבדרום אפריקה. פארק מפרץ פולס – פארק בשטח פארק אזור הביצות איסימנגליסו על החוף המזרחי של קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה. ארצות הברית מפרץ פולס – השם הקודם של מפרץ מישן בסן דייגו, במדינת קליפורניה, שבארצות הברית קנדה מפרץ פולס – השם הקודם של מפרץ אליסון הארבור, בחוף המרכזי של פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
נקודת בארנארד

נקודת בארנארד או נקודת ברנרד (באנגלית: Barnard Point) היא לשון יבשה המהווה את הצד הדרום מזרחי של הכניסה (השפך) למפרץ פולס בחוף הדרומי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. הנקודה ממוקמת בחצי האי רוז'ן, 1.5 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מנקודת בוטב. הנקודה ממוקמת 6.6 קילומטרים דרומית-מזרחית מסלע מיירז. הנקודה התגלתה על ידי צידי כלבי ים בשנת 1822. הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; הנקודה מופתה שוב על ידי סוקרים בולגרים ב-2005 ו-2009. שמה של הנקודה ניתן לה בשנות ה-20 של המאה ה-20. הנקודה נקראת על שמו הקודם של הר פריזלנד (שנקרא קודם לכן הר בארנארד). לאחר שינוי השם להר פריזלנד, על מנת לשמר את השם ההיסטורי, הועבר השם "בארנארד" לנקודה. ההר נקרא על שמו של צ'ארלס ה. ברנארד (Charles H. Barnard), רב החובל של הספינה צ'אריטי (Charity), מניו יורק, שהיה צייד כלבי ים, באיי שטלנד הדרומיים בין השנים 1820–1821. האתר זוהה כאזור ציפורים בעל חשיבות (IBA) על ידי ארגון BirdLife International מאחר שמצוייה בו מושבת רבייה גדולה של פינגוויני רצועת סנטר (13,000 זוגות), כמו גם כ-30 זוגות של יסעורים ענקיים דרומיים. שטחו של האזור 1,750 דונמים באזור הנקודה שאינו מכוסה קרח, וכן גבעה שגובהה 250 מטרים מעל פני הים, בקצה המזרחי שלו.