laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייוויד רמזי

דייוויד פול רמזי (באנגלית: David Paul Ramsey; נולד ב-17 בנובמבר 1971) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, במאי, ואמן לחימה אמריקאי, שהתפרסם בעיקר בזכות תפקידיו בסדרות הטלוויזיה "החץ" ו"דקסטר". רמזי שיחק בסדרות טלוויזיה רבות כמו כן גם בסרטי קולנוע: "קון אייר", "תעביר את זה הלאה" ו"אם וילד", סרט קולנוע משנת 2009. רמזי נולד ב-17 בנובמבר 1971 בדטרויט, מישיגן. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של ויין. בין השנים 1997 ל-1998 הוא כיכב בקומדיית המצבים "חדשות טובות", ככומר דייוויד רנדולף. בשנת 2000 הוא גילם את מוחמד עלי בסרט הטלוויזיה של רשת פוקס, "עלי: גיבור אמריקאי". באותה שנה הוא הופיע בסרט הקולנוע תעביר את זה הלאה ושיחק בתפקיד חוזר בסדרה "For Your Love". בשנת 2001 שיחק בתפקיד וינס לי בסרט הקומדיה הדרום אפריקאי "מר בונז". הוא גם כיכב בין היתר בתפקידים חוזרים בסדרות "הבית הלבן", "CSI" ו"הלוחשת לרוחות". בין השנים 2008 ל-2009 הוא הופיע ב-17 פרקים של דקסטר בתפקיד אנטון בריגס, מודיע משטרתי המכור לסמים, המנהל רומן עם דברה מורגן בעונה 3 ובתחילת עונה 4. בשנת 2010, הוא הופיע בפרק של האנטומיה של גריי ובסדרת הדרמה של NBC קצרת המועד "Outlaw". בין השנים 2012 ל-2021 הוא מילא תפקידים כפולים, והופיע בקאסט הראשי של תוכנית גיבורי העל "החץ". הוא הופיע גם בסדרות הבת של התכנית "סופרגירל", "אגדות המחר", "הפלאש" ו-"סופרמן ולויס". רמזי כיכב גם בסדרת הטלוויזיה "Blue Bloods" בתפקיד ראש העיר קרטר פול. בשנת 2022 ביצע הופעת אורח בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה", המהווה ספין-אוף לסדרה המשטרתית המצליחה "הטירון". רמזי הוא אמן לחימה, עם חגורה שחורה ג'יט קון דו. הוא למד גם איגרוף, טאקוונדו ווינג צ'אן קונג פו, והתאמן בקיקבוקס. מדיה וקבצים בנושא דייוויד רמזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד רמזי (באנגלית) דייוויד רמזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד רמזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד רמזי, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד רמזי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Rose, Mike (17 בנובמבר 2018). "Today's top celebrity birthdays list for November 17, 2018". The Plain Dealer. נבדק ב-17 בנובמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "NBC Unveils 2010-2011 Primetime Schedule Accented by Five New Comedies, Seven New Dramas, and New Alternative Program". The Futon Critic. 16 במאי 2010. נבדק ב-28 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) https://variety.com/2019/tv/features/arrow-star-david-ramsey-directorial-debut-interview-past-sins-1203118294/ "Male Celebs Who Practice Martial Arts", Jet, Sept. 24, 2001, at p. 40. Sheridan, Brian R. (6 באוגוסט 2015). "FOR 'ARROW' STAR DAVID RAMSEY, MARTIAL ARTS IS A WAY OF LIFE". Medium. נבדק ב-18 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
ספרטה פראג

ספרטה פראג (בצ'כית: AC Sparta Praha) היא קבוצת כדורגל צ'כית מהעיר פראג, המשחקת בליגת העל הצ'כית. ספרטה פראג היא מהבכירות בליגה הצ'כית. זכתה ב-33 אליפויות, מתוכן 21 אליפויות בליגת העל הצ'כוסלובקית ו-14 אליפויות בצ'כיה. בנוסף זכתה ב-12 גביעי צ'כוסלובקיה וב-8 גביעי צ'כיה. במהלך הניסיון הכושל להשתחרר מהמשטר הקומוניסטי באביב של פראג השתתפו חלק משחקני ספרטה פראג בהפגנות. חלקם נעצרו ונכלאו או אף נורו למוות. בעונת 1972/1973 הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 2003/2004 הקבוצה הגיעה לשלב שמינית הגמר בליגת האלופות. בשנת 2014 הקבוצה זכתה בדאבל. גביע מיטרופה (3 פעמים): 1927, 1935, 1964 אלופת צ'כיה (14 פעמים): 1994, 1995 ,1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2007, 2010, 2014, 2023, 2024 אלופת צ'כוסלובקיה (21 פעמים): 1991,1993, 1990, 1989, 1988, 1987, 1985, 1984, 1967, 1965, 1954, 1952, 1948, 1946, 1944, 1939, 1938, 1936, 1932, 1927, 1926 הגביע הצ'כי (8 פעמים): 1996, 2004, 2006, 2007, 2008, 2014, 2020, 2024 הגביע הצ'כוסלובקי (12 פעמים): 1992, 1989, 1988, 1984, 1980, 1976, 1972, 1964, 1946, 1944, 1943, 1909 נכון ב-7 בספטמבר 2023 צ'כיה קארל פובורסקי צ'כיה פטר צ'ך חוף השנהבווילפריד בוני צ'כיה יארומיר בלאזק צ'כיה פאבל נדבד צ'כיה תומאש רוזיצקי בלגיה ריימונד בראיין צ'כיה יאן קולר צ'כיה איוון האשק צ'כיה תומאש רפקה צ'כיה אולדז'יך ניידלי סלובקיה אנדריי קבאשנאק צ'כיה דויד ביצ'יק מדיה וקבצים בנושא ספרטה פראג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספרטה פראג (בצ'כית ובאנגלית) ספרטה פראג, ברשת החברתית פייסבוק ספרטה פראג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספרטה פראג, ברשת החברתית אינסטגרם ספרטה פראג, ברשת החברתית טיקטוק ספרטה פראג, סרטונים בערוץ היוטיוב ספרטה פראג, ערוץ באתר Twitch.tv פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu האתר הרשמי (בצ'כית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חמישה קברים לקהיר

חמישה קברים לקהיר (באנגלית: Five Graves to Cairo) הוא סרט מלחמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1943 בבימויו של בילי ויילדר, עם פרנצ'ו טון (אנ'), אן בקסטר, אריך פון שטרוהיים ואקים טמירוף בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב בידי בילי ויילדר וצ'ארלס בראקט והוא מבוסס חלקית על המחזה "מלון אימפריאל" של לאיוש בירו מ-1917. העלילה מתרחשת בשנת 1942 במסע הכיבוש של ארווין רומל ומספקת הסבר בדיוני לסיבת כישלונו בקרב אל עלמיין. אריך פון שטרוהיים מגלם את ארווין רומל בצורה קומית/מגוחכת. הגנרל האיטלקי מוצג כחדל אישים שמושפל כל הזמן בידי "בני בריתו" הגרמנים ומתעניין בעיקר באופרות. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, שחור-לבן. פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר, שחור-לבן פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר. יוני 1942, קורפורל ג'ון ברמבל (פרנצ'ו טון) הוא ניצול יחדי מטנק לאחר כיבוש טוברוק על ידי קורפוס אפריקה בפיקודו של ארווין רומל. הוא נודד בחולות ובשארית כוחותיו הוא מגיע לעיירה סידי הלפאיה (שם פיקטיבי), ונכנס שם למלון "קיסרית בריטניה" שנראה שומם ומתמוטט במבואה. במלון נמצאים בעל המלון, פאריד (אקים טמירוף) והחדרנית מוש (אן בקסטר). פאריד מסתיר את ברמבל, ולאחר זמן קצר נכנסים הגרמנים ובראשם לוטננט שווגלר (פטר ואן אייק) והגנרל האיטלקי סבסטיאנו (פורטוניו בוננובה). שווגלר מודיע כי המלון יהפוך למפקדה של רומל. פאריד מלביש את ברבמל בבגדי מלצר ואומר לו כי מעתה יזדהה בשם דבוס - המלצר הקודם שנהרג בהפצצה. רומל נכנס בשחצנות ונפגש עם דבוס ומהשיחה מבין ברומבל שדבוס ריגל לטובת הגרמנים. רומל מתרברב כי בעוד כמה ימים ייכנס לקהיר, והבריטים ינסו לברוח אבל משום שיש לו הסכם עם מוזס (משה רבנו), ים סוף לא ייחצה למענם, ואז הוא ישלוף את הסיגר מפיו של צ'רציל ויגרום לו לומר "הייל"... מוש היא פליטה מצרפת. אחיה נשבה בדנקרק כי הבריטים לא פינו אותו. היא מבקשת מרומל שידאג לשחרורו, אך הוא אינו מתערב. שווגלר מוכן לעזור לה תמרת "חסדיה". קבוצת קצינים שבויים בריטים מוחזקת במלון. רומל מזמין אותם לארוחה ודבוס מגיש ומקשיב. משום שרומל קצת שתוי והוא לא מפחד שהשבויים יגלו את סודותיו וכי דבוס הוא מרגל למענו, הוא מגלה כי בשנת 1937 השתתף במשלחת "ארכאולוגית" של פרופסור קרונשטטר, וכי הם חפרו בחמישה מקומות במצרים והטמינו שם דלק, אספקה ותחמושת להתקפה בעתיד - חמישה "קברים" בדרך לקהיר. ברומבל מגלה את המפה ומעתיק אותה. כעת רוצה רומל לשלוח אותו לקהיר על מנת שיהיה במפקדה הראשית ויכין את בואו לשם. בינתיים מופצץ המלון, ובמרתף מגלה שוונגר את גופתו של דבוס האמיתי. הוא רודף אחרי ברמבל, אך ברמבל הורג אותו. הגרמנים מאשימים את מוש ברצח, כי לטענתם כעסה על שווגלר שניצל אותה והמברקים לשחרור אחיה היו מזויפים. הם מוציאים אותה להורג. ברמבל מגיע לקהיר, מוסר את מיקום "הקברים" והבריטים מפוצצים אותם, דבר שגורם לכישלונו של רומל במערכה הזאת. ברמבל חוזר למלון עם הכוחות הבריטיים המתקדמים, ובידו שמשיה שקנה למוש, אותה הוא מניח על קברה. "חמישה קברים לקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חמישה קברים לקהיר", באתר AllMovie (באנגלית) "חמישה קברים לקהיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חמישה קברים לקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לחמישה קברים לקהיר, באתר יוטיוב חמישה קברים לקהיר, באתר TCM
ג'ון ווטון

ג'ון ווטון (באנגלית: John Wootton‏; בסביבות 1686 – 13 בנובמבר 1764) היה צייר אנגלי של נושאי ספורט, סצנות קרב ונופים. הוא נולד בסניטרפילד, ווריקשייר (ליד סטרטפורד), והוא זכור בעיקר כחלוץ בציור נושאי הספורט - יחד עם פיטר טילמנס וג'יימס סימור - ונחשב לצייר מבוקש בז'אנר הזה בזמנו. ציוריו היו אופנתיים מאוד ומבוקשים על ידי אנשי השכבות הגבוהות ביותר של החברה הבריטית. אלה כללו דמויות כמו ג'ורג' השני, מלך בריטניה, פרדריק, נסיך ויילס, ודוכס מרלבורו. סביר להניח שהוא קיבל הכשרה אמנותית מיאן וויק לפני 1700. ווטון אולי החל את החיים כצייר של משפחת הדוכסים מבופור. עבודתו המוקדמת ביותר ששרדה היא דיוקן הסוס בוני בלק (1711). הוא נשאר פעיל עד מותו בשנת 1764, ובסיסו היה בבירת מרוצי הסוסים האנגלים בניומרקט, והוא הפיק מספר רב של דיוקנאות של סוסים וגם תיעוד מפגשים חברתיים במסגרת ציד או רכיבה. הוא אימץ סגנון נופי קלאסי המבוסס על אלה של הצייר הצרפתי גספאר דוגה, והציג אותם בכמה ציורי נוף טהורים, כמו גם נופים של בתים כפריים ונושאי סוסים. הוא הציג אלטרנטיבה לאמנים ההולנדים והפלמיים השונים שקבעו בעבר את סגנון הנוף שהיה שכיח בציור בבריטניה, ובאמצעות אמנים מתווכים כמו ג'ורג' למברט, הצייר הבריטי הראשון שביסס קריירה בציורי נוף, השפיע רבות על אמנים בריטים אחרים. כגון תומאס גיינסבורו. ג'ון ווטון נפטר בלונדון ב־13 בנובמבר 1764. דוגמאות לציור בעלי החיים שלו ניתן למצוא בגלריית טייט בלונדון, במוזיאון וירג'יניה לאמנויות יפות, בריצ'מונד, במרכז ייל לאמנות בריטית, ובאוסף פורטלנד בגלריית הארלי וקרן. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ווטון בוויקישיתוף ג'ון ווטון, באתר Discogs (באנגלית) . "Wootton, John". Grove Art Online. Arline J. Meyer, Wootton, John (1678?–1765), Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2018-02-06 Meyer, Arline (1984). John Wootton: Landscape and Sporting Art in Early Georgian England. Kenwood House, London: the Iveagh Bequest.
פניאנו

האם התכוונתם ל... פניאנו אולונה – קומונה במחוז לומברדיה שבאיטליה פניאנו אלטו – קומונה במחוז אברוצו שבאיטליה פניאנו קסטלו – קומונה במחוז קלבריה שבאיטליה אגם פניאנו – אגם בארץ האש, בקצה הדרומי של אמריקה הדרומית ג'וליו פניאנו – מתמטיקאי איטלקי ג'ובני פניאנו – כומר ומתמטיקאי איטלקי, בנו של ג'וליו פניאנו
ג'ורג' בלגדן

ג'ורג' פול בלגדן (באנגלית: George Paul Blagden; נולד ב-28 בדצמבר 1989) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כלואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסדרת הטלוויזיה "ורסאי". הוא שיחק גם את גרנטייר בעיבוד הקולנועי של המחזה "עלובי החיים" ומשנת 2012 בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" כאת'לסטן. בלגדן החל לשיר בגיל 13, הופיע במקהלות שונות ולהקת רוק משלו. לאחר לימודיו בבית הספר Old Buckenham Hall, הוא התקבל לבית הספר Oundle עם מלגה לדרמה והופיע בתיאטרון Stahl בבית הספר בתפקידים במחזמר "אל תוך היער" ובמחזה "אמנות". בלגדן הפך לחבר בתיאטרון הנוער הלאומי ונבחר לאחד מארבעת התלמידים שהתקבלו לכיתת אמן עם השחקן איאן מקלן. לאחר סיום לימודיו למד משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 2011. בשנת 2011 קיבל בלגדן את תפקיד הראשון שלו כאנדי בסרט העלילתי "After the Dark", שיצא לאקרנים בשנת 2014. מאז הוא הופיע בסדרות הטלוויזיה זעם הטיטאנים, עלובי החיים, ושיחק בסדרת הטלוויזיה ויקינגים כאת'לסטן וקיבל על תפקיד זה קצר שבחים רבים. הוא הופיע בסדרת הדרמה "ורסאי", בתפקיד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. בלאגדן שיחק במחזמר של סטיבן זונדהיים, "קומפני", בתיאטרון גילגוד בווסט אנד, לונדון. בלגדן השתתף בסרט המוזיקלי, "ארץ החלומות", בבימויה של ניקולה אבאטאנג'לו. הוא תומך בארגון "סוכרת בריטניה". בין התאריכים 4–6 בספטמבר 2015, הוא רכב מלונדון לפריז תוך פחות מ-72 שעות וגייס כמעט 5,000 ליש"ט עבור הצדקה. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' בלגדן בוויקישיתוף ג'ורג' בלגדן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורג' בלגדן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורג' בלגדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ורג' בלגדן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
ארתור סאמרפילד

ארתור אלסוורת' סאמרפילד (באנגלית: Arthur Ellsworth Summerfield;‏ 17 במרץ 1899 - 26 באפריל 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר בשנים 1953–1961. ארתור סאמרפילד נולד בפינקונינג, מישיגן, כבנם של קורה אדית אלסוורת' ושל ויליאם הנרי סאמרפילד. טרם כניסתו לחיים הפוליטיים היה סאמרפילד ידוע במישיגן כבעליו של אחד מבתי העסק הגדולים במדינה לסחר במכוניות מתוצרת ג'נרל מוטורס, וכאחד הגדולים במערב התיכון. ב-1918 נשא סאמרפילד לאישה את מרים וולת'י גריים. לזוג נולדו בן ובת. ב-1946 התמודד סאמרפילד ללא הצלחה על משרת מושל מישיגן. בין השנים 1952–1953 הוא כיהן כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית. בוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית של 1952 הוא היה מהאישים המרכזיים שהובילו לבחירתו של דווייט אייזנהאואר כמועמד המפלגה לנשיאות. כנציג מטעם מישיגן שכנע סאמרפילד את משלחת המדינה שלא הייתה מחויבת למועמד מסוים לתמוך במועמדותו של אייזנהאואר, וכך הוא סיפק לו בסיס תמיכה רחב עוד לפני ההצבעה. בדצמבר אותה שנה בחר הנשיא הנבחר אייזנהאואר בסאמרפילד כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. סגנו היה חבר בית הנבחרים לשעבר בן ה. גיל מטקסס. כמנהל הכללי של הדואר, פיקח סאמרפילד על ניסיונות לבצע רפורמות והניע תהליכי מודרניזציה במחלקת הדואר של ארצות הברית, שבה תהליכי מיון הדואר התבצעו אז עדיין בעבודה ידנית. הוא דחף להעלאת תעריפי הדואר כדי לממן את רכישת ציוד ממוכן חדש למיון דברי הדואר. כמה מסוגי הציוד שהוא הציע הוכנסו לפעילות, כולל המערכת למיון ושינוע דואר מסוג "האמפר-דאמפר" ומערכת מיון המכתבים "מייל-פלו", ששימשו להאצת תהליכי מיון הדואר במסועים. עם זאת, כמות הדואר שגדלה במהירות, והגירעונות הכספיים, מנעו ממחלקת הדואר להשלים את תהליך המודרניזציה והמיכון בכל סניפי הדואר. כדי לשפר את תדמיתה של מחלקת הדואר בציבור, החל סאמרפילד במסע לקידום שתוכנן להציג את הישגי הדואר בפני הציבור. ב-7 באוקטובר 1954 הופיע סאמרפילד בתוכנית טלוויזיה של רשת ABC כדי להציג את הסדרה "הסיפור של הדואר" (The Mail Story). הסדרה התיעודית למחצה שודרה עד סוף אותה שנה. ב-4 ביולי 1955, כדי להבליט את תדמיתה החדשה כארגון מודרני, אימצה מחלקת הדואר את סמלה בצבעים אדום-לבן-כחול לכל משרדי הדואר, תיבות הדואר, משאיות, רכבי חלוקה והציוד, וכן את הטכנולוגיה והנהלים החדשים לחלוקת הדואר. כחלק ממאמץ זה, תמך סאמרפילד בביצוע ניסויים בדואר רקטי, תוך שימוש בצוללת "ברברו" (USS Barbero). הברברו הייתה הצוללת הראשונה והיחידה שבה נעשה שימוש למטרה זו וממנה שוגר טיל הניסוי ב-8 ביוני 1959. לאחר נחיתת הטיל אמר סאמרפילד: טרם יגיע האדם לירח, הדואר שלו יצליח להגיע ליעדו בתוך שעות ספורות מניו יורק אל קליפורניה, אל בריטניה, אל הודו או אל אוסטרליה, באמצעות טילים מונחים. אנו ניצבים בפתח תקופה שבה יורחב השימוש בדואר רקטי". ארתור סאמרפילד נפטר בוסט פאלם ביץ', פלורידה ב-26 באפריל 1972, בגיל 73. הוא נטמן בבית הקברות סאנסט הילס שבפלינט, מישיגן. ארתור סאמרפילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Mail Story at CVTA with episode list Missile Mail United States Postal Service
בלן רואדה

בלן רואדה (בספרדית: María Belén Rueda García-Porrero; נולדה ב-16 במרץ 1965) היא שחקנית ספרדייה. על משחקה היא זכתה במספר פרסים לרבות פרס גויה. בלן רואדה נולדה במדריד. לאחר מספר שנים משפחתה עזבה את העיר ועברה לעיירה באליקנטה. בגיל 18 החלה רואדה לימודי ארכיטקטורה באוניברסיטת מדריד, אך לא סיימה אותם. היא התחתנה לראשונה בשנת 1985 והתגרשה לאחר שנתיים. לאחר הגירושים החלה רואדה לעבוד בטלוויזיה בתפקידים שונים ובמקביל החלה לשחק. בשנת 1997 היא קיבלה לראשונה תפקיד משמעותי בסדרת טלוויזיה. בשנת 2004 שיחקה בסרטו של אלחנדרו אמנבר "הים שבפנים"; ועבור תפקידה בסרט היא זכתה בפרס גויה לשחקנית החדשה הטובה ביותר. בשנת 2007 הייתה מועמדת לפרס גויה לשחקנית טובה ביותר על תפקידה בסרט האימה El orfanato (בית היתומים). תפקיד זה זיכה אותה גם במועמדות לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת שוב לפרס גויה לשחקנית הראשית הטובה ביותר בשנת 2010, על תפקידה במותחן האימה Los ojos de Julia (העיניים של חוליה). בשנת 2013 כיכבה רואדה בסרט הארגנטינאי "הקומה השביעית". בשנת 2015 היא זכתה בפרס השחקנית הקומית הטובה ביותר של פסטיבל הטלוויזיה במונטה קרלו על תפקידה בסדרה "B&b, de boca en boca". בשנת 2017 היא שיחקה בסרט "אורביטר 9", ובשנת 2018 שיחקה בסרטים "מיראז'" ו"המחברת של שרה", ובסרט האימה הארגנטינאי "No dormirás" (לא תישני). בשנת 2019 היא שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "שתיקתה של העיר הלבנה". בשנת 2023 כיכבה בסרט האימה "התופעות" מדיה וקבצים בנושא בלן רואדה בוויקישיתוף בלן רואדה, ברשת החברתית אינסטגרם בלן רואדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלן רואדה, באתר AllMovie (באנגלית) בלן רואדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ראמה השישי, מלך תאילנד

רָאֲמָה השישי, וְאָגִ'ירָבוֹד (בתאית: วชิราวุธ;‏ 1 בינואר 1881 – 26 בנובמבר 1925) היה מלך תאילנד (דאז סיאם) השישי משושלת צ'אקרי. בתקופת שלטונו העשיר את הרגש הלאומי באומתו ושלט במשטר סמי-אוטוקרטי אשר דחה דמוקרטיה. בין לבין הוסיף להכריז מלחמה על הקיסרות הגרמנית לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. בתור הבכור בין שורדי בניו של ראמה החמישי, מלך תאילנד, ומכאן גם יורשו, ואג'ירבוד התחנך באוניברסיטת אוקספורד, שם קרא ולמד היסטוריה ומשפטים; הוא גם קיבל הכשרה צבאית בסנדהרסט ושירת זמן קצר בצבא הבריטי. לאחר שהוכרז רשמית כי נבחר להיות ליורש העצר בשנת 1895, הוא חזר לסיאם בשנת 1903 וירש את אביו ראמה החמישי, בשנת 1910. אף שאינו משתווה לאביו כרפורמר, מנהלי ופוליטי, קאי הוא קידם רפורמות חברתיות רבות, כולל תיקון מחדש של החוק הסיאמי להפוך את המוסד החילוני למנהל הצורה המשפטית היחידה של נישואין, אימוץ לוח השנה הגרגוריאני, יישום חיסון אוניברסלי נגד אבעבועות שחורות, הקמת הצלב האדום התאילנדי, וחקיקת חוק המחייב את כל בני הארץ לקחת על עצמם שמות משפחה. בשנת 1917 הוא ייסד את אוניברסיטת צ'ולאלונגקורן, האוניברסיטה הראשונה בסיאם, ובשנת 1921 הפך את החינוך היסודי האוניברסלי לחינמי וחובה. ניסיונותיו לסגור בתי הימורים ומאגרי אופיום נתקלו בהתנגדות אזרחית. השכלתו הגדולה של ראמה השישי אשר השיג מעבר לים בודדה אותו מחיי בני עמו; יתר על כן, אהבתו הבלתי נלאית למסורות אנגליות הובילה למעשים כייסוד הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד, צבא סדיר שהיה כפוף לו ורק לו. חיל הנמר הבר, יחידת עילית תחת המלך אשר הייתה אל מחוץ לכוחות המזוינים הרגילים. פועלו הסמי-אוטוקרטי הביא לניסיון הפיכה בשנת 1912 שלאחריו שלט על הצבא ביד ברזל. ראמה השישי זכה להצלחה ניכרת במדיניות החוץ. הוא נכנס למלחמת העולם הראשונה בצד בעלות הברית בשנת 1917 והצטרף לחבר הלאומים. הוא השתמש בנכונותם המוגברת של מעצמות המערב להתייחס לסיאם כמדינה שווה ועצמאית לחלוטין כדי להשיג משא ומתן מחדש על חוזים לא שוויוניים קודמים וויתור על זכויות יתר למבקרים, תיירים ועובדים מערביים בסיאם. ברמת חיים הפרטיים ראמה השישי היה סופר ומתרגם פורה. הוא הכניס צורות מערביות לספרות התאילנדית, במיוחד דרמת הדיאלוג. תוך שימוש בכמה עשרות שמות בדויים, הוא חיבר כ-50 מחזות מקוריים, עיבד יותר מ-100 סיפורי דרמה אנגלים וצרפתיים, ותרגם כמה מאלה של ויליאם שייקספיר, אותו חיבב במיוחד. לראמה השישי לא היו בנים אלא רק בת אחת, משמע כי לפי סדר המלוכה היה על אחיו הצעיר לרשת את הכס לאחר מותו של ראמה השישי מחולי בשנת 1925 תור ראמה השביעי, מלך תאילנד. מדיה וקבצים בנושא ראמה השישי, מלך תאילנד בוויקישיתוף ראמה השישי, מלך תאילנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתב עת, באתר האקדמיה החינוכית
ג'ורג' למברט

ג'ורג' למברט (באנגלית: George Lambert‏; 1700 – 30 בנובמבר 1765) היה אמן נוף אנגלי וצייר גם תפאורות תיאטרון. לצד ריצ'רד וילסון, הוא מוכר כחלוץ ציורי הנוף האנגלי. למברט נולד בקנט ולמד אמנות אצל וורנר האסלס וג'ון ווטון, ומשך עד מהרה תשומת לב באיכות ציור הנוף שלו. הוא צייר הרבה נופים גדולים ומשובחים בסגנון גספר פוסין וסלבטור רוזה. רבים מנופיו נחקקו היטב על ידי פרנסואה ויוואר, ג'יימס מייסון (1710–1785) ואחרים, כולל הנוף של פלימות' והר אדגקומבה (צויר יחד עם סמואל סקוט), נוף של טירת סלטווד בקנט, ונוף של דובר, שהוצג בפאונדלינג הוספיטל בלונדון. למברט גם זכה למוניטין רב כצייר תפאורות, ועבד תחילה בתיאטרון לינקולן אין פילדס, בלונדון, בניהולו של ג'ון ריץ'. כשעבר ריץ' לתיאטרון קובנט גארדן, למברט קבל את עזרתו של ג'ספו אמיקוני, ויחד הם הפיקו תפאורה באיכות גבוהה בהרבה מכל הביצועים הקודמים. למברט היה איש עם אופי עליז ושנינות ממולחת, ובילה את ערביו לעיתים קרובות באולפן הציור שלו בתיאטרון קובנט גארדן, התארחו אצלו אנשים מפורסמים בעולם האופנה או התיאטרון לחלוק איתו ארוחת הערב. מתוך הפגישות הללו קם "מועדון הביפסטייק" הידוע ששמר זמן רב על מוניטין חברתי גבוה. רוב ציורי למברט הושמדו כאשר תיאטרון קובנט גארדן נהרס בשריפה בשנת 1808. למברט היה חבר של ויליאם הוגארת' וחבר בחבורה עליזה שנפגשה בטברנה בסנט מרטין ליין. בשנת 1755 היה אחד מוועד האמנים באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. הוא היה חבר באגודת האמנים של בריטניה והציג איתם בשנת 1761 ובשלוש השנים העוקבות, ובמקביל תרם לתערוכות באקדמיה. בשנת 1765 הוא וחברים אחרים התנתקו והקימו את החברה המאוגדת של אמני בריטניה, שבה נבחר לנשיא הראשון. יחד עם סמואל סקוט, צייר למברט סדרה של נופים הודים לבניין החברה הבריטית למזרח הודו, ברחוב לידנהול. הוא גם חרט שני הדפסים בעקבות ציורים של סלבטור רוזה. למברט התחבר בשנת 1735 לג'ורג' ורטו, הוגארת וג'ון פיין (1660–1756) בקבלת הצעת חוק מהפרלמנט שהבטיחה לאמנים זכויות יוצרים על יצירותיהם. הציור המפורסם ביותר של למברט הוא "נוף של בוקס היל" (1733), המתאר נוף ידוע מדרום ללונדון. הוגארת ראה בלמברט יריב לצייר הנוף הצרפתי המפורסם קלוד לורן (1600–1682). אף שמעולם לא ביקר באיטליה, הוא קיבל השראה מהמסורת הקלאסית של ציור נוף. למברט נפטר ב־30 בנובמבר 1765 בביתו בקובנט גארדן. תלמידיו כללו את ג'ון איניגו ריצ'רדס (1731–1810) וג'ון קולט (1725–1780). מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' למברט בוויקישיתוף Gores, Steven J. (2000). Psychosocial Spaces: Verbal and Visual Readings of British Culture, 1750–1820. Wayne State University Press. p. 37. Lionel Henry Cust, Lambert George, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 32 Tate, ‘A View of Box Hill, Surrey’, George Lambert, 1733, Tate (באנגלית)
ג'ון קולט

ג'ון קולט (באנגלית: John Collet‏; 1725 – 6 באוגוסט 1780) היה אמן סאטירה חברתית אנגלי. הוא נולד בלונדון בסביבות 1725, בנו של בעל תפקיד ציבורי. הוא היה תלמידו של הצייר ג'ורג' למברט, ולמד בבית הספר לאמנות בסנט מרטין ליין. הוא הציג לראשונה בתערוכת אגודת האמנים החופשית בשנת 1761, אליה שלח שלושה ציורי נופים. בשנת 1762 הוא הציג עם באותה חברה, את הציור "צועניה מנבאת עתידות". אף על פי שהציג מדי פעם נופים, דיוקנאות, בעלי חיים ונושאים אחרים, תמונותיו מתאפיינות בעיקר בתיאור הומוריסטי, המבוסס על סגנונו של ויליאם הוגארת, שאת 'הקומדיה באמנות' הוא חתר לחקות, אם לא לעלות עליו. היה ביקוש גדול לתמונות שלו, והתחריטים שנוצרו מהם, רבים על ידי חרטים מהשורה הראשונה, והתפרסמו על ידי הוצאות ידועות. קולט המשיך להציג עם אגודת האמנים החופשית עד 1783. תמונותיו נותנות תובנה למנהגים בסוף המאה ה-18. בשנת 1775, ריצ'רד ברינסלי שרידן חיבר את האופרה הקומית שלו "הדואנה", וג'ורג' קולט צייר תמונות המבוססות על סצנות במחזה זה. אחת מהן, מייצגת את סצנת "השתייה במנזר", הוצגה בספר "תולדות הקריקטורה והגרוטסקה באמנות" של תומאס רייט. הוא ירש הון מנישואים והתגורר בצ'לסי, לונדון, שם נפטר, ב־6 באוגוסט 1780, ונקבר שם ב־11 באוגוסט. ג'ורג' קולט ייצג סצנות של הוללות, חיים עלובים וחולשות אנושיות במרקם החברתי. עם זאת הוא לא התחרה עם המוסריות העמוקה של יצירתו של הוגארת, ותמונותיו לרוב שטחיות, ונוטות לטעם וולגרי. אבל עם זאת הוא דאג להיות מקורי, הוא הראה יכולת ציור רבה, ותמונותיו מבוצעות תמיד בקפידה. סצנת רחוב בלונדון הידוק המחוך החיזור שחקנית בהכנה להצגה אשה הרה וחמור אנגלי במספרה צרפתית קריקט לימוד ריקודים מדיה וקבצים בנושא ג'ון קולט בוויקישיתוף Bryant, Mark; Henneage, Simon (1994). Dictionary of British Cartoonists and Caricaturists, 1730-198. London, England: Lund Humphries Publishers Ltd. p. 46. Cust, Lionel Henry (1887). "Collet, John". In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. 11. London: Smith, Elder & Co. pp. 334–335. Bryan, Michael (1886). "Collet, John". In Graves, Robert Edmund (ed.). Bryan's Dictionary of Painters and Engravers (A–K). I (3rd ed.). London: George Bell & Sons.
מזואה אנסומבו

מזואה אנסומבו (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. מזואה אנסומבו החל לשחק כדורגל במועדון קונגולזי קטן בשם טולה מפאקה, משם עבר לויטה קלאב, אחד המועדונים הגדולים בקונגו. לאחר עזיבתו ניסה להתקבל למועדוני כדורגל בכירים בבלגיה ביחד עם חברו מקבוצת ויטה קלאב, ג'ף טוטואנה, אך השניים לא עברו את מבחני הקבלה במועדונים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם על ידי סוכן המקושר לליגת העל לעבור ביחד עם עוד שחקן קונגולזי בשם פטי נימבה לקבוצה מישראל. בעונת 2002/2003 חתם בקבוצת הפועל חיפה יחד עם נימבה וטוטאנה, ושם שיחק שנתיים. בעונת 2005/2006 עבר ביחד עם טוטואנה לקבוצת בית"ר ירושלים בה הציג יכולת משחק טובה לאורך כל העונה, והיה השחקן הזר היחיד שלא שוחרר מבית"ר במהלך העונה. בעונת 2006/2007 חתם אנסומבו על חוזה שמוערך בכ-150,000 דולרים בקבוצת מכבי נתניה והיה חלק ממסע הרכש של דניאל יאמר, בעלי הקבוצה. לקראת עונת 2007/2008 הוחתם אנסומבו בהפועל תל אביב על ידי המאמן גיא לוזון, אך הקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה והבטיחה את הישארותה בליגת העל רק לאחר שלוזון הוחלף באלי גוטמן, שהמשיך לתת לאנסומבו מקום קבוע בהרכב ואף רצה להשאירו בקבוצה בעונה שלאחר מכן, אך עקב מחלוקות כספיות אנסומבו שוחרר מהמועדון לאחר עונה אחת. ביולי 2008 חתם בבני סכנין. בחלון העברות של ינואר 2009 עבר אנסומבו לקוצ'אליספור הטורקית, אך לא מצא שם את מקומו ועבר לאיסטנבול BB, שם שיחק עד שנת 2011. בקיץ 2012 חתם בסמסונספור, אך לאחר חצי עונה עזב את המועדון. בשנת 2013 חתם בקבוצת פ.ל.ד.ה. יונייטד ממלזיה. בשנת 2015 חזר אנסומבו לקונגו וחתם בקבוצת מוטמה פמבה. לזכותו של אנסומבו רשומות 31 הופעות במדי נבחרת קונגו. בשנת 2002 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, ובמדיה כבש שער אחד במהלך הקריירה. מזואה אנסומבו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מזואה אנסומבו, באתר Transfermarkt מזואה אנסומבו, באתר National Football Teams יניב קובוביץ, לפרק את אנסומבו, באתר הארץ, 6 ביולי 2008 דורון בן דור ותהל אלון, ‏מאיר כהן: חייבים לנצח כדי להישאר בליגה, באתר ONE‏, 31 בינואר 2009 אנסומבו חתם בנתניה, ירוויח 150 אלף דולר לעונה, באתר גלובס, 25 במאי 2006 אריק בלומברג, אנסומבו חתם ל-4 שנים בהפועל תל אביב, באתר nrg מעריב, ‏ 4 ביולי 2007