laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלי מולגרו

צ'ארלס פטריק "צ'ארלי" מולגרו (באנגלית: Charles Patrick "Charlie" Mulgrew; נולד ב-6 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הבלם. מולגרו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סלטיק. בינואר 2006 הושאל לדנדי יונייטד עד לסיום העונה על מנת לצבור ניסיון. בדנדי הוא הוסט לעמדת המגן השמאלי ואף כבש שני שערים ב-14 הופעות, ובפברואר 2006 נבחר לשחקן הצעיר של החודש בליגה. בסיום העונה היה אמור לחזור לסלטיק, אך בסופו של דבר ב-23 באוגוסט 2006 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-10 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד לידס יונייטד. בעקבות פציעה, הוא החמיץ את רוב העונה וגם לאחר שהחלים, קיבל מעט דקות משחק. בינואר 2008 הושאל לסאות'אנד יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה. ב-15 ביולי 2008 חזר לסקוטלנד כאשר חתם באברדין לשנתיים. ב-16 במאי 2009 קיבל כרטיס אדום במהלך המשחק נגד גלאזגו ריינג'רס לאחר שהשופט טען כי מולגרו נגח בקייל לאפרטי, שחקנה של ריינג'רס. אולם בהילוך החוזר היה ניתן לראות כי לאפרטי התחזה. בתגובה לכך הורחק לאפרטי לחודשיים הראשונות של העונה הבאה והאדום של מולגרו בוטל, ולכן לא ריצה עונש הרחקה באף משחק. ב-1 ביולי 2010 חזר לסלטיק בה חתם לשלוש שנים, בה חזר לעמדת הבלם. ב-14 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי סלטיק בו ניצחה סלטיק 0-1 את אינברנס. ב-17 באפריל 2011 הבקיע בניצחון קבוצתו 0-4 נגד אברדין במסגרת חצי גמר הגביע הסקוטי, ואף הבקיע את השער האחרון בגמר בו ניצחה סלטיק 0-3 את מאת'רוול וזכתה בתואר. ב-25 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופאית במדי סלטיק בהפסד 3-0 נגד פ.צ. סיון. יום למחרת האריך את חוזהו עד קיץ 2015. ב-15 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בסלטיק בתיקו 3-3 נגד קילמרנוק. ב-7 באפריל 2012 הבקיע צמד ראשון בקריירה במשחק בו ניצחה סלטיק 0-6 את קילמרנוק והבטיחה את האליפות. בתום העונה אף נבחר לשחק העונה של המועדון ושל הליגה. בסוף עונת 2012/13 נכלל בנבחרת העונה של הליגה הסקוטית יחד עם חברו לקבוצה אדם מת'יוס. ב-16 באוקטובר 2020, מולגרו הושאל לפליטווד יונייטד. ב-16 ביוני 2021 מולגרו חתם בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית. בצעירותו, שיחק מולגרו בכל הנבחרות הצעירות של סקוטלנד. ביוני 2011 שקל לייצג את ארצות הברית בשל אזרחותו האמריקאית של סבתו, אך בסופו של החליט לייצג את סקוטלנד. בפברואר 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של סקוטלנד, וב-29 בפברואר של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד סלובניה. ב-6 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 במשחק ידידות נגד אסטוניה. ב-7 בספטמבר 2014 הורחק במהלך המשחק נגד גרמניה במוקדמות יורו 2016. סלטיק אליפות סקוטלנד: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 הגביע הסקוטי: 2011, 2013 אישיים נבחרת העונה של ליגת העל הסקוטית: 2011/2012, 2012/2013 כדורגלן השנה בליגת העל הסקוטית: 2011/2012 כדורגלן השנה של סלטיק: 2011/2012 צ'ארלי מולגרו, באתר Transfermarkt צ'ארלי מולגרו, באתר Soccerway צ'ארלי מולגרו, באתר WorldFootball.net צ'ארלי מולגרו, באתר National Football Teams צ'ארלי מולגרו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר הרשמי של סלטיק
בראהמספהוטסידהאנטה

בּרָאהמַספּהוּטַסידהָאנטַה ('Brāhmasphuṭasiddhānta; בקיצור: BSS), היא עבודתו העיקרית של בראהמגופטה, אשר נכתבה בסביבות 628 לספירה. הטקסט ראוי לציון בשל תכניו המתמטיים, ביניהם הבנת חשיבותו של המספר אפס, חוקים לשימוש במספרים חיוביים ושליליים, שיטה לחישוב שורש ריבועי, שיטות לפתירת משוואות ליניאריות וריבועיות, חוקים לחישוב סכומי סדרות, הזהות של בראהמגופטה ומשפט בראהמגופטה. הספר כתוב כולו במילים, ולא מופיע בו אף סימן מתמטי. ובכל זאת, הוא מכיל בתוכו את התיאור הברור הראשון של הנוסחה הריבועית (הפתרון למשוואה הריבועית). Brāhmasphuṭasiddhānta הוא אחד מספרי המתמטיקה הראשונים בהם מופיעים הרעיונות של מספרים חיוביים, שליליים ואפס. החוקים הכתובים הם: הסכום של שתי כמויות חיוביות הוא חיובי. הסכום של שתי כמויות שליליות הוא שלילי. הסכום של אפס ושל מספר שלילי הוא שלילי. הסכום של אפס ושל מספר חיובי הוא חיובי. הסכום של אפס ושל אפס הוא אפס. הסכום של מספר חיובי ושלילי הוא ההפרש ביניהם; או, אם הם שווים, אפס. בחיסור, המועט נלקח מתוך הגדול, חיובי מתוך חיובי. בחיסור, המועט נלקח מתוך הגדול, שלילי מתוך שלילי. כאשר הגדול נלקח מתוך המועט, ההפרש הוא המספר הנגדי. כאשר מחסרים חיובי משלילי או שלילי מחיובי, יש לבצע חיבור. תוצאת ההכפלה של מספר שלילי במספר חיובי היא שלילית. תוצאת ההכפלה של שתי כמויות שליליות היא חיובית. תוצאת ההכפלה של שתי כמויות חיוביות היא חיובית. חיובי המחולק בחיובי או שלילי המחולק בשלילי הוא חיובי. חיובי המחולק בשלילי הוא שלילי. שלילי המחולק בחיובי הוא שלילי. מספר חיובי או שלילי המחולק באפס הוא שבר בעל מכנה אפס. אפס המחולק במספר חיובי או שלילי, הוא אפס או מבוטא באמצעות שבר בעל אפס במונה ובעל הכמות הסופית במכנה. אפס המחולק באפס הוא אפס. שלושת החוקים האחרונים ראויים לציון בהיותם הניסיון המוקדם ביותר להגדיר את החלוקה באפס, למרות שהם אינם תואמים לתאוריית המספרים המודרנית (חילוק באפס אינו מוגדר בשדה). Bradley, Michael. The Birth of Mathematics: Ancient Times to 1300, p. 86 (Infobase Publishing 2006). Mackenzie, Dana. The Universe in Zero Words: The Story of Mathematics as Told through Equations, p. 61 (Princeton University Press, 2012). Henry Thomas Colebrooke. Algebra, with Arithmetic and Mensuration, from the Sanscrit of Brahmegupta and Bháscara, London 1817, p. 339 (online) Kaplan, Robert (1999). The nothing that is: A natural history of zero. New York: Oxford University Press. pp. 68–75. ISBN 0-19-514237-3.
צ'טנוגה

צ'טנוגה (באנגלית: Chattanooga) היא בירת מחוז המילטון במדינת טנסי בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר טנסי, בין אגם צ'יקמאוגה (Chickamauga) ואגם ניקג'ק (Nickajack), בקרבת הגבול עם ג'ורג'יה בדרום-מזרח מדינת טנסי. בעיר מתגוררים 177,571 תושבים (הערכה ל-2016), והיא העיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה בטנסי, אחרי נוקסוויל, נאשוויל וממפיס. במטרופולין של העיר מתגוררים כ-550,000 תושבים (הערכה ל-2016). עד המאה ה-19 האזור בו נמצאת העיר היום היה מיושב על ידי שבטים אינדיאנים שונים, כשהעיקרי מביניהם הוא הצ'רוקי. השם צ'טנוגה הוא אינדיאני במקורו, אך יש מחלוקת לגבי משמעותו. בסוף המאה ה-18 הפכה הקהילה האינדיאנית בצ'טנוגה לאחד המרכזים של הצ'רוקי. ב-1838 אילץ הממשל הפדרלי של ארצות הברית את האינדיאנים המקומיים לעבור לטריטוריה האינדיאנית (באוקלהומה של היום) במה שנודע כ"מסלול הדמעות" (Trail of Tears). ב-1839 הקימו המתיישבים הלבנים באזור את צ'טונגה. ההתיישבות גדלה במהירות, הודות למיקומה האסטרטגי בנהר שדרכו התבצע מסחר בקנה מידה גדול. ההתפתחות הואצה עוד יותר כשב-1850 נבנתה מסילת רכבת לעיר. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התרחשו מספר קרבות בעיר ובסביבתה. העיר נכבשה על ידי צבא האיחוד לאחר הפצצה ארטילרית בקרב צ'טנוגה השני בסביבות חודש ספטמבר 1863. כעבור מספר חודשים צבא הקונפדרציה הביס את צבא האיחוד בקרב צ'יקמאוגה. כוחות האיחוד נסוגו לצ'טנוגה ולאחר מכן החלה מערכת צ'טנוגה, במהלכה כוחות האיחוד בפיקוד יוליסס ס. גרנט הצליחו לשמר את השליטה בעיר. לאחר המלחמה העיר התאוששה במהירות והפכה לצומת רכבות חשוב ומרכז תעשייתי גדול. ב-1867 עלה נהר טנסי על גדותיו והציף את העיר כולה. מאז הקמת מערכת הסכרים של רשות עמק טנסי, שנוסדה ב-1933, לא היו שיטפונות גדולים כל-כך של הנהר באזור צ'טנוגה. העיר המשיכה להתפתח במהלך המאה ה-20 עד שבשנות ה-80 היא נכנסה למשבר כלכלי בעקבות הידרדרות התעשייה בה וחלק משמעותי מהתושבים עזב את צ'טנוגה. עם זאת הכלכלה הצליחה להשתקם בשני עשורים שלאחר מכן. כלכלת צ'טנוגה מתבססת בעיקר על תעשייה, ובמידה פחותה יותר גם על תיירות. בעיר נמצאים מפעלים רבים של חברות גדולות, כמו מפעל של יצרנית הרכב הגרמנית קבוצת פולקסווגן, היחיד של החברה בארצות הברית. צ'טנוגה, כמו מרבית טנסי, נמצאת באזור בו שורר אקלים סובטרופי גשום. החורפים בדרך כלל מתונים יחסית ואילו הקיצים חמים וגשומים. ממוצע המשקעים השנתי עומד על 1,333 מילימטרים. בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טנסי בצ'טנוגה ואוניברסיטת טנסי טמפל. את העיר משרת נמל התעופה צ'טנוגה מטרופוליטן, הנמצא במרחק של 8 קילומטרים מזרחית למרכז העיר. בעיר עוברים הכבישים הבין מדינתיים 24, המקשר את צ'טנוגה למדינת אילינוי, ו-75, המקשר בין העיר מיאמי בפלורידה ובין גבול ארצות הברית-קנדה במישיגן. כמו כן, בקרבת העיר בצדו השני של הגבול עם ג'ורג'יה מתחיל כביש בין-מדינתי 59, שמגיע לניו אורלינס בלואיזיאנה. ישראל גבעתיים, ישראל גרמניה האם, גרמניה גרמניה וולפסבורג, גרמניה הרפובליקה העממית של סין וושי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1982) רוסיה ניז'ני טאגיל, רוסיה קוריאה הדרומית קנגנונג, קוריאה הדרומית איטליה אסקולי פיצ'נו, איטליה יפן טונו, יפן אתר האינטרנט הרשמי של צ'טנוגה (באנגלית) צ'טנוגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. מידע מקוון על מזג אוויר באתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי.
גזרן אפריקני

גזרן אפריקני (שם מדעי: Rynchops flavirostris) הוא מין מהסוג גזרן שבמשפחת הגזרניים. הוא מצוי באפריקה שמדרום לסהרה, ובתי הגידול המועדפים עליו הם אגמים, נהרות ולגונות. מצב השימור שלו מוגדר ללא חשש. אורכו כ-36 עד 42 ס"מ, מוטת כנפיו כ-106 ס"מ, ומשקלו כ-111 עד 204 גרם. הגב, העורף והכיפה שחורים. המקור כתום, וצהבהב בקצהו (אצל הצעירים קצה המקור שחור). שאר הגוף לבן. מבנה המקור ייחודי: חלקו התחתון ארוך הרבה יותר מחלקו העליון, ונוטה הצידה. מבנה מיוחד זה מסייע לגזרן לתפוס את טרפו ביתר יעילות. הגזרן ניזון בעיקר מדגים. הוא עף בקו ישר מעל המים, כשמקורו נוגע בהם. הלסת התחתונה נסגרת במהירות כשהמקור נוגע בדג, שנבלע במהלך התעופה או אחריה. הגזרנים פעילים בעיקר בשעות הזריחה, השקיעה והלילה. במהלך היום הם נחים, כי בזמן זה הסבירות לתפיסת דגים נמוכה יחסית. במערב ומזרח אפריקה, עונת הרבייה היא בין מרץ ליולי, ואילו מעבר לקו המשווה, בחלקה הדרומי של אפריקה, עונת הרבייה היא בין יולי לנובמבר. הגזרן מקנן בלהקות, שמכילות בדרך כלל פחות מ-50 פרטים. הנקבה מטילה 2-3 ביצים ב"קן", שהוא למעשה גומה בחול. היא והזכר דוגרים על הביצים, אם כי בדרך כלל הנקבה דוגרת על הביצים יותר זמן מהזכר. הדגירה נמשכת כ-21 יום, ולאחריה בוקעים הגוזלים, שמכוסים בפלומה לבנה-אפרפרה. מכיוון שהאקלים בבתי הגידול שלהם חם בדרך כלל, ישנם גזרנים שמתרטבים במים לפני חזרתם לקן, על מנת לקרר את הגוזלים. הגוזלים מואכלים על ידי הוריהם, עד פריחתם מהקן בגיל כארבעה שבועות. מדיה וקבצים בנושא גזרן אפריקני בוויקישיתוף גזרן אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) גזרן אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גזרן אפריקני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) גזרן אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גזרן אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) גזרן אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
הזחה

הֲזָחָה (בלועזית: אַבְּזָץ או אִינְדֶּנְטַצְיָה) היא הרחקה של שורה כתובה מהשוליים. הזחה נהוגה בדפוס ובתכנות מחשבים. הרווח בין השוליים לתחילת השורה הכתובה נקרא זִיחַ. בתוכנות רבות, המקש Tab, משמש להזחה. בסלנג של אנשי הדפוס העבריים קרויה הזחה "אַבְּזָץ" (מהמילה הגרמנית: Absatz – פסקה). בטקסטים מודפסים נהוג להתחיל פסקה חדשה בהזחה, המבהירה לקורא שלפניו פסקה חדשה. משקל גדול יותר יש להזחה כאשר היא משמשת לתת ביטוי ויזואלי למבנה הלוגי של מסמך כתוב. אחת הדוגמאות הנפוצות היא רשימת סעיפים ותתי-סעיפים, כמו בדוגמה הבאה: הסיבות הנפוצות לעריכה בוויקיפדיה הן: א. זולתנות. ישנם מספר סוגים של זולתנות: 1. רצון למידע הנגיש לכל. 2. רצון לעזור למעוטי יכולת, אשר אין באפשרותם לקנות אנציקלופדיה רגילה. 3. רצון לפגוע בתאגידים המרוויחים סכומים מופקעים (לדעת העורכים) ממכירת מידע. ב. בידור ועיסוק לשעות הפנאי. ג. האדרת האגו. כפי שניתן לראות, ההזחות, אותן הרחקות מהשוליים, מאפשרות לקורא לראות בצורה קלה מה המבנה הלוגי של הסעיפים הכתובים כאן. בדפדפות ובמחברות כתיבה, ישנה הזחה מפנים הדף, כדי להקל על כתיבה וקריאה וכדי שהטקסט לא יהיה צמוד מדי לקיפול. בתכנות מחשבים משתמשים בהזחה באופן נרחב. ברוב שפות התכנות נהוג להזיח כל מבנה מקונן הזחה גדולה במעט מזו של המבנה העוטף אותו. משתמשים בהזחות בתיכנות כאשר כותבים בלוק חדש, למשל אחרי הצהרת פונקציה או מחלקה, בתוך לולאה או תנאי. בתכנות, ההזחה היא בדרך-כלל לצורך שיפור הקריאות של הקוד הנכתב, שכן רואים היכן נמצאת תחילת שיגרה, ובדיוק מתחתיה (בהפרש של כמה שורות), סופה. עם זאת, קיימות שפות תכנות, כגון פייתון, שההזחה היא חלק מרכזי בהן והיא משפיעה על משמעות הקוד עצמו (ואינה משמשת לאסתטיקה בלבד). דוגמה לשימוש בהזחה בשפה ויז'ואל בייסיק: Private Sub Command1_Click() Dim i_Loop As Integer For i_Loop = 1 To 20 If i_Loop = Val(DEMO_Text.Text) Then MsgBox "equal" Else If i_Loop > Val(DEMO_Text.Text) Then MsgBox "not found" Exit For End If End If Next i_Loop End Sub
טריאבנה

טריאבנה (בבולגרית: Трявна) היא עיר במחוז גברובו שבמרכז בולגריה, על המורדות הצפוניים של הרי הבלקן, בעמק נהר הטריאבנה שעל שמו קרויה העיר, בסמוך לגברובו. העיר ידועה בארכיטקטורת התחייה הלאומית הבולגרית, ובה כ-140 אתרי תרבות, מוזיאונים ותערוכות. נכון לינואר 2011, מתגוררים בה 9,426 תושבים. העיר משמשת כמרכז מועצה מקומית בעלת שם זהה. העיר נוסדה עוד בתקופה התראקית, אך המסמך הראשון המתעד את קיומה הוא מהמאה ה-12. במהלך תקופת בולגריה העות'מאנית נהנתה העיר מפריחה, כאשר בולגרים בלבד התגוררו בעיר, ובשל כך זכתה העיר בזכויות מיוחדות. בעת התחייה הלאומית הבולגרית קיבלה העיר צביון מיוחד, ותושביה עסקו בייצור כלים. רישומה של תקופה זו נשאר על בתים רבים בעיר, בעלי סגנון ארכיטקטי מיוחד.  כיום העיר היא יעד תיירותי חשוב, עם מלונות מודרניים ומגוון מסעדות ואתרי בילוי בעיר. פסגת טריאבנה שבאי ליווינגסטון קרויה על שם העיר. מעבר שיפקה מדיה וקבצים בנושא טריאבנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טריאבנה
אליסון דוס סנטוס (כדורגלן)

אליסון איירס דוס סנטוס (בפורטוגזית: Allyson Aires dos Santos; נולד ב-23 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקויאבה. דוס סנטוס התחיל את הקריירה שלו ב-2013 בגרמיו בראורי. ב-23 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בחצי השנה הראשונה של עונת 2013 רשם 17 הופעות כאשר בכולן פתח בהרכב. ב-1 באוגוסט 2013 עבר לאינדנפנדנטה, אך הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה רק בתחילת העונה שלאחר מכן. ב-6 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. ב-17 ביולי 2015 הגיע לישראל הצטרף למכבי פתח תקווה. ב-10 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק גביע הטוטו מול מכבי תל אביב. ב-28 במאי 2017 חתם דוס סנטוס לשלוש שנים במכבי חיפה. ב-22 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד מכבי נתניה. ב-17 בספטמבר 2019 חתם דוס סנטוס בבני יהודה תל אביב לעונה אחת. בקיץ 2021, אליסון חתם בבאנדירמספור מהליגה הטורקית השנייה. בקיץ 2022 הצטרף לאומרנייספור מליגת העל הטורקית. ב-7 באפריל 2023 חזר לברזיל וחתם בקויאבה מליגת העל הברזילאית. מדיה וקבצים בנושא אליסון דוס סנטוס בוויקישיתוף אליסון דוס סנטוס, ברשת החברתית אינסטגרם אליסון דוס סנטוס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אליסון דוס סנטוס, באתר Transfermarkt אליסון דוס סנטוס, באתר Soccerway אליסון דוס סנטוס, באתר WorldFootball.net אליסון דוס סנטוס, באתר FootballDatabase.eu
סימן A ויפט

סימן A ויפט (באנגלית: Medium Mark A Whippet) היה טנק בינוני בריטי שפותח במהלך מלחמת העולם הראשונה ושירת עד שנות ה-30. הוויפט פותח על ידי ויליאם טריטון אשר עיצב גם את הסימן 1, והיה מיועד לסייע לסימן 1 שהיה איטי ומאסיבי הרבה יותר. הטנק כונה על שם גזע כלבי הציד "ויפט". עם הצלחת הטנק הכבד סימן 1 והדגמים שבאו אחריו, ויליאם טריטון הציע לפתח טנק מהיר יותר לסייע לטנקים הכבדים ובכך לנצל באופן מוצלח יותר את נקודות ההבקעה במערך האויב. רעיון זה התקבל ואושר על ידי משרד המלחמה בנובמבר 1916, והעבודה על הטנק החלה ב-21 בדצמבר כאשר שמו הראשוני היה "טריטון צ'ייסר" (הצ'ייסר; רודף, של טריטון). בפברואר 1917 אב הטיפוס הראשון היה מוכן ולאחר ניסויים בטנק, הוזמנו 200 טנקי ויפט (אב הטיפוס כלל צריח מסתובב בדומה לרנו FT-17, אך לבסוף הוחלט על צריח מקובע בגרסת הייצור). באוקטובר 1917 טנקי הויפט הראשונים יצאו מהמפעל והחלו להישלח לחזית, כאשר זוג ראשון נשלח לגדוד 6 של רגימנט הטנקים המלכותי. טנקי ויפט הופיעו לראשונה בשדה הקרב במרץ 1918 במהלך מתקפת האביב, ב-24 באפריל בקרב השריון הראשון בהיסטוריה, טנק ויפט אחד הושמד על ידי טנק A7V גרמני. באותו היום פלוגה של שבעה טנקי ויפט הצליחו לכתר גדוד חיל רגלים גרמני, כאשר הם הורגים כ-400 מחיילי האויב. התוכנית המקורית הייתה לשלוח טנקי ויפט לחמישה גדודי טנקים (קלים) כאשר בכל אחד 36 טנקים. האבדות בצבא הבריטי היו כל כך רבות, שלבסוף רק שני גדודים עשו שימוש בטנקים אלו (גדוד 3 ו-6 של רגימנט הטנקים תחת פיקוד חטיבת הטנקים השלישית) עם 48 ויפטים בכל אחד. טנקים אלו לקחו חלק בקרב אמיין באוגוסט 1918, טנקי ויפט הצליחו לחדור את קווי הגרמנים במספר אזורים ולהסב נזקים ואבדות רבות בעורף הגרמני, כוח של ויפטים אף הצליח להשמיד מספר סוללות ארטילריה באחת מגזרות הלחימה ובכך לסייע רבות למאמץ בחזית. אחד מטנקי הויפט המוכרים ביותר שכונה 'תיבת נגינה' (Musical Box), התקדם לעומק העורף הגרמני ונותק מכוחותיו. במשך מספר שעות הטנק השמיד סוללות ארטילריה, בלוני תצפית, מחנה עורפי של גדוד רגלי ואף שיירת אספקה של דיוויזיה 225. לאחר תשע שעות של לחימה בעורף האויב, פגז ארטילרי פגע בטנק והצוות נאלץ לנטוש, כשבמהלך הנטישה נהרג אחד מאנשי הצוות מאש גרמנית והשניים הנותרים נלקחו בשבי. הגרמנים הכניסו לשירות מספר ויפטים שנלקחו שלל על ידיהם. בשירות הגרמני נקרא הטנק "רכב משוריין שלל A". לאחר המלחמה, ויפטים שירתו במהלך המלחמה האנגלו-אירית באירלנד כחלק מגדוד 17 של רגימנט הטנקים. מספר טנקים נשלחו לסייע לכוחות התנועה הלבנה במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, מתוכם 12 נפלו שלל בידי הצבא האדום, אלו נותרו בשימוש עד תחילת שנות ה-30. גם האימפריה היפנית קיבלה מספר בודד של ויפטים ששירתו בין היתר בחבל מנצ'וריה. ויפטים בשירות הצבא הקיסרי היפני, שנות ה-30. זוג טנקי סימן 5 ומאחור טנק ויפט בתהלוכת הניצחו בלונדון. 'סיזר II' המוצג במוזיאון הטנקים סימן 1 (טנק) רנו FT-17 דאגלס, אורגיל. הטנק: עיונים בתולדות הטנק ובהתפתחותו', הוצאת מערכות 1980, עמ' 74-73 Chris Ellis and Peter Chamberlain (1972). Medium Tanks Marks A to D. Profile Publications Ltd, p.11
ראול רוססקו

ראול אנדריי רוססקו (ברומנית: Raul Andrei Rusescu, נולד ב-9 ביולי 1988) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת החלוץ בקונקורדיה קיאז'נה. רוססקו נולד ברמניקו ולצ'ה והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית. בשנת 2005 חתם באוניראה אורזיצ'ן ששיחקה אז בליגת המשנה ורוססקו היה שותף לעלייה שלה לליגת העל. בסיום העונה הושאל לדונראה ג'יורג'יו במדיה כבש 13 שערים. עונה לאחר מכן הושאל שוב הפעם לאוטופן עימה רשם עליית ליגה שנייה בקריירה. שנה לאחר מכן לאוניראה עימה זכה באליפות הראשונה בתולדות המועדון שהבטיחה גם עלייה אוטומטית לשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-4 במאי 2011 הכריז בעלי סטיאווה בוקרשט בתוכנית טלוויזיה שרוססקו חתם במועדון. ב-31 ביולי 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מיובני בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בסטיאווה. ב-1 בדצמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בהפסד 2-1 נגד שאלקה 04 במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-5 בדצמבר הבקיע צמד בדרבי נגד דינמו בוקרשט שנתן ניצחון דרבי ראשון בחוץ מזה 7 שנים לסטיאווה. ב-13 ביוני 2013 חתם ל-5 שנים בסביליה הספרדית עם סעיף שחרור בסה"כ 40 מיליון אירו. בעונת הבכורה שלו בסביליה מיעט לשחק ובדצמבר 2013 הושאל ספורטינג בראגה לעד לסיום העונה עם אופציה לרכישה בסיום העונה. ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לסטיאווה בוקרשט עימה זכה בטרבל. בקיץ 2015 שוחרר מסביליה וחתם באוסמנליספור הטורקית. בצעירותו רוססקו שיחק עבור הנבחרת הצעירה של רומניה. ב-11 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת. ב-11 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2016. אוניראה אורזיצ'ן אליפות רומניה: 2008/2009 סטיאווה בוקרשט אליפות רומניה: 2012/2013, 2014/2015 הגביע הרומני: 2014/2015 גביע הליגה הרומני: 2014/2015 אישיים הכדורגלן הרומני של השנה: 2012 נעל הזהב של הליגה הרומנית: 2012/2013 ראול רוססקו, באתר Transfermarkt ראול רוססקו, באתר Soccerway ראול רוססקו, באתר WorldFootball.net ראול רוססקו, באתר National Football Teams ראול רוססקו, באתר FootballDatabase.eu
הלופילים

הָלופילים (מיוונית: halos - מלח, philein - אוהב) הם אורגניזמים אקסטרמופילים המשגשגים בסביבות בעלי מליחות גבוה. רוב ההלופילים מסווגים תחת הממלכה ארכאונים אך קיימים גם חיידקים ואאוקריוטים הלופילים. את ההלופילים ניתן למצוא בכל מקום בו ריכוז המלח גבוה פי חמישה מזה שבאוקיינוסים כמו בימת המלח הגדולה, ים המלח או בריכות אידוי. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קווין רוש

איימון קווין רוש (באנגלית: Kevin Roche;‏ 14 ביוני 1922–1 במרץ 2019) היה אדריכל אמריקאי-אירי זוכה פרס פריצקר. תכנן יותר מ-200 פרויקטים, שנבנו בארצות הברית ומחוץ לה. פרויקטים אלה כוללים שמונה מוזיאונים, 38 מטי חברות, שבעה מתקני מחקר, מרכזים לאמנויות במה, תיאטרון ומבני קמפוס לשש אוניברסיטאות. בשנת 1967 הוא יצר את תוכנית האב למוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ומאז תכנן אגפים חדשים למוזיאון. היה חבר במכון האדריכלים האמריקאי. רוש קיבל את פרס פריצקר בשנת 1982, את מדליית פרס הזהב מהאקדמיה לאמנות ולספרות האמריקנית בשנת 1990, ואת מדליית הזהב של AIA בשנת 1993. בשנת 2012, רוש נכנס להיכל התהילה של המגזין אייריש אמריקה (Irish America). רוש נולד בדבלין, אבל גדל במיטשלסטון, מחוז קורק. הוא בוגר טריניטי קולג' בשנת 1945. לאחר מכן הוא עבד עם מייקל סקוט בשנים 46–1945. מהקיץ לסתיו של שנת 1946, הוא עבד עם מקסוול פריי בלונדון. בשנת 1947 הוא הגיש בקשה ללימודי תואר שני באוניברסיטת הרווארד, ייל, ובמכון הטכנולוגי של אילינוי והתקבל בכל שלושת המוסדות, ועזב את אירלנד בשנת 1948 כדי ללמוד תחת לודוויג מיס ואן דר רוהה במכון טכנולוגי של אילינוי. בשנת 1949, הוא עבד במשרד התכנון של מטה האומות המאוחדות בעיר ניו יורק. בשנת 1950, הוא הצטרף למשרד של אירו סארינן. בשנת 1954, הוא הפך לעוזר הראשי של סארינן וסייע לו בכל הפרויקטים מאז ועד מותו של סארינן בספטמבר 1961. רוש סיים 12 פרויקטים גדולים לא גמורים אצלו, הכוללים חלקים מעבודותיו הידועות ביותר של סארינן, כמו: קשת השער, מרכז TWA בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק, נמל התעופה הבינלאומי דאלס מחוץ לוושינגטון די. סי., והמטה CBS Corporation בניו יורק. בשנת 1966, רוש וג'ון דינקלו הקימו משרד משלהם עם השלמת הפרויקטים של סארינן. נפטר בקונטיקט ב-1 במרץ 2019. מדיה וקבצים בנושא קווין רוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קווין רוש צח יוקד, האדריכל שרצה להפוך את ניו יורק לירוקה הרבה יותר, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2018 קווין רוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מדליית דיקין

מדליית דיקין היא עיטור בריטי המיועד לבעלי חיים על שירותם בעת מלחמה. העיטור נוסד בשנת 1943 על ידי מריה דיקין (Maria Dickin; ‏1870–1951), מייסדת הקרן הוטרינרית המרפאה העממית למען בעלי חיים חולים ((PDSA) ‏People's Dispensary for Sick Animals). הוא מוענק לבעל חיים עבור התנהגות אמיצה בולטת או מסירות שגילה במהלך שירות באחת מזרועות הכוחות המזוינים או ההגנה האזרחית של בריטניה (בעבר - של האימפריה הבריטית). העיטור נחשב בעיני רבים למקבילו לבעלי חיים של עיטור צלב ויקטוריה. העיטור הוא מדליון ארד, שעליו הכתובות PDSA, "עבור אומץ" ו"גם אנו משרתים" ועיטור של עלי דפנה. הוא מחובר לסרט שעליו שלושה פסים - ירוק, חום כהה ותכלת. העיטור הוענק עד כה ל-67 בעלי חיים: מדצמבר 1943 ועד יולי 1949 עוטרו 54 בעלי חיים - 32 יונים, 18 כלבים, שלושה סוסים וחתול, לציון התנהגותם האמיצה במהלך מלחמת העולם השנייה והתקופה שלאחריה. הראשונות לקבל את העיטור היו שלוש יונים ששירתו בחיל האוויר המלכותי וההודעות שהעבירו סייעו להצלת צוותי אוויר שמטוסיהם נחתו נחיתות חירום בים. יונים אחרות העבירו ידיעות מודיעיניות מסוכנים או סיירים בשטח אויב, או ערכו טיסות ארוכות ומהירות במיוחד להעברת מסרים. העיטור הוענק גם לכלבים שסייעו לאתר ניצולים בהריסות לאחר הפצצות של הבליץ או ששירתו בפטרולים, לכלב שאיתר מוקשים, לכלב שהוצנח מספר פעמים במהלך שירותו בשירות האוויר המיוחד הבריטי ואף לכלבה במחנה שבויים יפני שסייעה לשמירת מורל השבויים בו. החתול, ששירת באונייה של הצי המלכותי, עוטר על התנהגותו במהלך תקרית נהר היאנגצה. באוקטובר 2000 חודשה הענקת העיטור ועד ספטמבר 2014 הוא הוענק ל-12 בעלי חיים נוספים - 11 כלבים וסוס אחד. כלבים עוטרו על סיועם בהצלת חיים במהלך פיגועי 11 בספטמבר ואחריהם ועל פעולתם הקרבית (בעיקר איתור מטעני חבלה) במלחמות ביוגוסלביה, בעיראק ובאפגניסטן. כלב אחד עוטר על פעולתו במלאיה בשנת 1952. האחרונה שקיבלה את העיטור עד כה היא הסוסה סמלת רקלס, ששירתה במלחמת קוריאה לצד גדוד תול"ר בחיל הנחתים של ארצות הברית וקודמה עד לדרגת סמל ראשון. העיטור הוענק לה בשנת 2016, כ-50 שנה לאחר מותה. ציור של היונה 'קומנדו', שעוטרה לאחר שהעבירה מסרים מסוכנים חשאיים בצרפת הכבושה על ידי הנאצים כלב הקולי רוב עוטר לאחר שצנח בצפון אפריקה עם חיילי שירות האוויר המיוחד הכלב המעורב ריפ (עומד על גל הריסות מהפצצות הבליץ) עוטר לאחר שאיתר נפגעים רבים מתחת להריסות בתים שנפגעו בהפצצות מדיה וקבצים בנושא מדליית דיקין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדליית דיקין על העיטור(הקישור אינו פעיל), באתר קרן המרפאה העממית לבעלי חיים חולים סדרת תוכניות על העיטור, באתר רדיו ה-BBC In pictures: Heroic dogs, באתר חדשות ה-BBC World War One: Warhorse Warrior awarded Dickin Medal, באתר חדשות ה-BBC
טים פרון

טימותי ג'יימס "טים" פרון (באנגלית: Timothy James "Tim" Farron; נולד ב-27 במאי 1970) הוא פוליטיקאי בריטי ששימש כמנהיגה של המפלגה הליברל-דמוקרטית בשנים 2015–2017. הוא מייצג בפרלמנט אזור בחירה שבמחוז קאמבריה. פרון נולד בפרסטון שבלנקשייר. ב-1992 סים תואר ראשון בפוליטיקה באוניברסיטת ניוקאסל שבעיר ניוקאסל על נהר הטיין. בעת לימודיו כיהן כנשיא ועד הסטודנטים באוניברסיטה, והיה הליברל-דמוקרט הראשון בעמדה זו מאז 1991 (הוא הצטרף למפלגה בגיל 16). ב-1990 נבחר למועצה הלאומית של איחוד הסטודנטים. בהמשך עבד כמרצה בשני מוסדות אקדמיים. בבחירות הכלליות ב-2005, נבחר פרון מטעם אזור הבחירה וסטרמורלנד ולונסדייל (Westmorland and Lonsdale) שבמחוז קאמבריה, כשהוא ניצח בפער של 267 קולות בלבד מיריבו. ב-2010, ב-2015, ב-2017 וב-2019 נבחר לכהונות נוספות. ביולי 2015 נבחר לשמש כיושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית, לאחר שנערכו פריימריז פתוחים במפלגה בעקבות התפטרותו של מנהיגה הקודם ניק קלג, עקב תבוסת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2015. פרון נשוי ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא טים פרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טים פרון טים פרון, ברשת החברתית פייסבוק טים פרון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טים פרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר הקמפיין לראשות המפלגה טים פרון באתר הפרלמנט הבריטי "Tim Farron elected as Leader of the Liberal Democrats". Liberal Democrats. 16 ביולי 2015. נבדק ב-16 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה)