ג'ון ויליאם ווטרהאוס

ג'ון ויליאם ווטרהאוס (6 באפריל 1849 – 10 בפברואר 1917) היה צייר אנגלי, אשר היה ידוע בזכות סגנון ציור פרה-רפאליטי. הוא עבד כמה עשרות שנים לאחר התפרקותה של האחווה הפרה-רפאליטית, אשר שיאה היה באמצע המאה ה-19, והוביל סגנון שנודע בכינוי "הסגנון הפרה-רפאליטי המודרני". ווטרהאוס הושפע בסגנון ציורו לא רק מהפרה-רפאליטים שקדמו לו, אלא גם מציירים אחרים בני דורו ביניהם האימפרסיוניסטים, ויצירות האמנות שלו היו נודעו בשל תיאורי הנשים שלו, הן מהמיתולוגיה היוונית העתיקה וכן מאגדות ארתוריאניות. ווטרהאוס נולד באיטליה לזוג הורים אנגליים, שניהם ציירים, ומאוחר יותר הוא עבר ללונדון, שם הוא למד בהאקדמיה המלכותית לאמנויות. עד מהרה הוא החל להציג בכנסי הקיץ השנתיים של האקדמיה, והתמקד ביצירות אמנות רחבות היקף, אשר תיארו סצנות מחיי היומיום והמיתולוגיה של יוון העתיקה. מאוחר יותר בקריירה שלו הוא אימץ את סגנון הציור הפרה-רפאליטי, אף שהסגנון יצא מהאופנה בסצנת האמנות הבריטית כמה עשרות שנים טרם לכך. ווטרהאוס נולד ברומא בשנת 1849, לזוג הציירים האנגלים ויליאם ואיזבלה ווטרהאוס, באותה השנה שבה חברי האחווה הפרה-רפאליטית, ביניהם דנטה גבריאל רוזטי, ג'ון אוורט מיליי וויליאם הולמן האנט, גרמו למהומה בסצנת האמנות בלונדון. תאריך הלידה המדויק שלו אינו ידוע, אם כי הוא הוטבל ב-6 אפריל, ופיטר טריפי, אשר מאוחר יותר חקר את יצירתו של ווטרהאוס, מאמין כי הוא נולד בין ה-1 ל-23 בינואר. חייו המוקדמים באיטליה צוטטו כאחת הסיבות שבגללן סצינות רבות מציוריו המאוחרים מוקמו ברומא העתיקה או מבוססות על סצנות מן המיתולוגיה הרומית. בשנת 1854 בעודו בן 5, חזרה משפחת ווטרהאוס לאנגליה ועברה לגור בבית חדש שנבנה בדרום קנסינגטון בלונדון, סמוך למוזיאון ויקטוריה ואלברט שבדיוק הוקם. ווטרהאוס, או 'נינו' כפי שהוא כונה על ידי מכריו, בא ממשפחה אמנותית אשר עודדה אותו מגיל צעיר להתנסות בציור ורישום, ולעיתים קרובות צייר סקיצות של יצירות אמנות בהן נתקל בעודו משוטט במוזיאון הבריטי ובגלריה הלאומית בלונדון. בשנת 1871 הוא נרשם האקדמיה המלכותית לאמנויות, בתחילה כדי ללמוד פיסול, לפני שעבר להתמקד בציור. יצירותיו המוקדמות של ווטרהאוס לא היו פרה-רפאליטיות מטבען, אך עסקו בנושאים קלאסיים, ברוח עבודותיהם של לורנס אלמה-טדמה ופרדריק לייטון. עבודותיו המוקדמות הוצגו בגלריית דאדלי ובאיגוד המלכותי של האמנים הבריטיים, ובשנת 1874, ציורו "שינה, ואחיו למחצה, מוות" הוצג בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות. הציור נחל הצלחה מיידית, ומאותה השנה ווטרהאוס הציג בתערוכה השנתית באקדמיה בכל שנה עד 1916, למעט בשנים 1890 ו־1915. מאז הלך ווטרהאוס מחיל אל חיל בסצנת האמנות בלונדון, וב־1876 ציורו "לאחר הנשף", קיבל את המקום המרכזי בתערוכת הקיץ. אולי בשל הצלחתו, הציורים שלו הפכו גדולים יותר ויותר ככל שחלף הזמן. בשנת 1883 הוא התחתן עם הציירת אסתר קנוורת'י (אנ'), בתו של מורה לאמנות מאילינג, אשר הציגה את ציורי הפרחים שלה באקדמיה המלכותית ובמקומות אחרים. לזוג נולדו שני ילדים, אך שניהם מתו בילדותם המוקדמת. בשנת 1895 קיבל ווטרהאוס קביעות מלאה באקדמיה המלכותית. הוא לימד בבית הספר לאמנות העץ על שם סנט ג'ון, הצטרף למועדון אמנות העץ של סנט ג'ון, והיה חבר במועצת האקדמיה המלכותית. אחד הציורים המפורסמים ביותר של ווטרהאוס הוא הציור "הגבירה משאלוט" (באנגלית: The Lady of Shalott), אשר עוסק באיליין משאלוט, אשר נפטרה מצער כאשר גילתה שלנסלוט לא משיב לה אהבה. ווטרהאוס צייר שלוש גרסאות שונות של הדמות, בשנים 1888, 1894, ו־1916. עוד נושא לציור שהעסיק את ווטרהאוס היה אופליה. ציורו המפורסם ביותר של אופליה מתאר אותה ממש לפני מותה, כשהיא שמה פרחים בשערה בעודה ישובה על ענף עץ ונשענת לכיוון האגם. כמו "הגבירה משאלוט" וציורים אחרים של ווטרהאוס, הציור עוסק באישה לקראת מותה בתוך או בקרבת מים. ייתכן כי ההשראה לציורי אופליה הגיעה גם מציורי אופליה של רוזטי ומיליי. ווטרהאוס הגיש את "אופליה" ב-1888 על מנת לקבל את תעודת הסיום שלו מהאקדמיה המלכותית לאמנויות. במקור הוא רצה להגיש ציור שכותרתו הייתה "בתולת ים", אך כיוון שהוא לא הושלם בזמן, הוגש הציור "אופליה". לאחר הגשתו, הציור אבד עד המאה ה-20, ומוצג כעת באוסף של לורד לויד-וובר. ווטרהאוס צייר את אופליה שוב בשנת 1894 ו־1909 או 1910, ותכנן ציור נוסף בסדרה שנקרא "אופליה בחצר הכנסייה" (בתרגום אחר: "אופליה בבית הקברות"). אופליה (Ophelia) 1889 אופליה (Ophelia) 1894 אופליה (Ophelia) 1910 לא עלה בידיו של ווטרהאוס לסיים את סדרת הציורים של אופליה, כיוון שעד 1915 חלה מאוד בסרטן. הוא מת שנתיים מאוחר יותר, ב-1917, ונקבר בבית הקברות בלונדון "קנזל גרין" (אנ'). על אף שאמנים מוקדמים ממנו מהאחווה הפרה-רפאליטית, כגון דנטה גבריאל רוזטי, ג'ון אוורט מיליי וויליאם הולמן האנט, ידועים יותר ממנו, יצירותיו של ווטרהאוס מוצגות כיום בכמה גלריות אמנות ומוזיאונים בריטיים ידועים (ביניהם מוזיאון טייט בריטניה), ובשנת 2009 את האקדמיה המלכותית לאמנויות ארגנה רטרוספקטיבה גדולה של עבודותיו, במסגרתה הושאלו ציורים רבים ממוזיאונים שונים ברחבי העולם וכן מאוספים פרטיים. ווטרהאוס צייר בחייו 118 ציורים. מקבץ מהם על פי שנים מופיע כאן. אונדין (Undine) 1872 איננה, אך לא נשכחת (Gone, But Not Forgotten) 1873 המלווה הלא רצויה - סצנת רחוב בקהיר (The Unwelcome Companion--A Street Scene in Cairo) 1873 הטווה (La Fileuse) 1874 בשורת העמודים (In the Peristyle) 1874 מירנדה (Miranda) 1875 ילד חולה מובא למקדש באסקולפיוס (A Sick Child brought into the Temple of Aesculapius) 1877 חרטתו של נרון קיסר לאחר רצח אימו (The Remorse of the Emperor Nero after the Murder of his Mother) 1878 דבר מתיקה (Dolce far Niente) 1880 דיוגנס מסינופ (Diogenes of Sinope) 1882 ]] (The Favourites of the Emperor Honorius) 1883 התיעצות עם האורקל (Consulting the Oracle) 1884 אולליה הקדושה (Saint Eulalia) 1885 המעגל הקסום (The Magic Circle) 1886 קלאופטרה (Cleopatra) 1888 מנחה רומאית (A Roman Offeringל 1890 קירקה מגישה את הגביע ליוליסס (Circe Offering the Cup to Ulysses) 1891 אודיסאוס והסירנות (Odysseus and the Sirens) 1891 דנאה (Danaë) 1892 קירקה נוקמת (Circe Invidiosa) 1892 ניאדה עם נימפה (A Naiad with a Nymph) 1893 הגבירה היפה חסרת הרחמים (La Belle Dame sans Merci) 1893 סקיצה של אישה (A Female Study) 1894 הגבירה משאלוט מביטה אל לנסלוט (The Lady of Shalott Looking at Lancelot) 1894 ההיכל (The Shrine) 1895 ססיליה הקדושה (Saint Cecilia) 1895 פנדורה (Pandora) 1896 הילאס והנימפות (Hylas and the Nymphs) 1896 יוליה (Juliet) 1898 הסירנה (The Siren) c. 1900 גורל (Destiny) 1900 הגבירה קלייר (The Lady Clare) 1900 נימפות מוצאות את ראשו של אורפאוס (Nymphs Finding the Head of Orpheus) 1900 בתולת הים (The Mermaid) 1901 כדור הקריסטל (The Crystal Ball) 1902 ספר התפילות (The Missal) 1902 פרחי-רוח (Windflowers) 1902 האל בוראס(Boreas) 1903 אקו ונרקיס (Echo and Narcissus) 1903 פסיכה פותחת את תיבת הזהב (Psyche Opening the Golden Box) 1903 פסיכה פותחת את הדלת לגנו של קופידון (Psyche Opening the Door into Cupid's Garden) 1904 למייה (Lamia - version 1) 1905 יאסון ומדאה (Jason and Medea) 1907 הזר (The Bouquet - a study) 1908 איספי את ניצני הוורדים, או אופליה, סקיצה (Gather Ye Rosebuds or Ophelia, a study) circa 1908 איספי את ניצני הוורדים כל עוד ניתן... (Gather Ye Rosebuds While Ye May...) 1908 נשמת הוורד או הוורד המתוק שלי (The Soul of the Rose or My Sweet Rose) 1908 איספי את ניצני הוורדים כל עוד ניתן (Gather Ye Rosebuds While Ye May) 1909 למייה (Lamia - version 2) 1909 תיסבי (Thisbe) 1909 האביב מפזר כף ירוקה אחת של פרחים (Spring Spreads One Green Lap of Flowers) 1910 שובה הלב (The Charmer) 1911 פנלופה והמחזרים (Penelope and the Suitors) 1912 ההכרזה (The Annunciation) 1914 דנטה ומטילדה - סקיצה, לפני כן נקרא דנטה וביאטריס (Dante and Matilda (study, formerly called "Dante and Beatrice")) c. 1914-17 מטילדה - סקיצה, לפני כן נקרא ביאטריס (Matilda (study, formerly called "Beatrice"ׁ)) c. 1915 נמאס לי מצללים, אמרה הגבירה משאלוט (I am half-sick of shadows, said the Lady of Shalott) 1916 המעשיה מהדקאמרון (A Tale from the Decameron) 1916 מירנדה -- הסערה (Miranda -- The Tempest) 1916 טריסטאן ואיזולדה (Tristan and Isolde) 1916 הגבירה משאלוט האחווה הפרה-רפאליטית דנטה גבריאל רוזטי ג'ון אוורט מיליי ויליאם הולמן האנט לורנס אלמה-טדמה Trippi, Peter; Prettejohn, Elizabeth; Upstone, Robert. J.M. Waterhouse: The Modern Pre-Raphaelite Gallery Guide. The Royal Academy of Art. 2009. Trippi, Peter. J.M. Waterhouse. Page 4. Phaidon. 2002 Bénézit, E. (2006). "Waterhouse, John William". In Dictionary of Artists (Vol 14, pp 668–669). Paris: Gründ. אתר המוקדש לציורי השמן של ווטרהאוס גלריית תמונות מקיפה של ווטרהאוס אתר המוקדש לחייו ויצירתו של ג'ון ויליאם ווטרהאוס (באנגלית) הסגנון והטכניקה של ווטרהאוס, באתר Artble (באנגלית) ווטרהאוס באתר מוזיאון הטייט (באנגלית) רשימת יצירות של ווטרהאוס על פי שנים (באנגלית) על ווטרהאוס באתר "ההיסטוריה של האמנות" (באנגלית) Franny Moyle, ‏Pre-Raphaelite art: the paintings that obsessed the Victorians, The Telegraph, 17 June 2009 Richard Dorment, ‏Waterhouse: the modern Pre-Raphaelite, at the Royal Academy - review, The Telegraph, 29 June 2009 ג'ון ויליאם ווטרהאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תאריך לידתו המדויק של ווטרהאוס אינו ידוע. ה-6 באפריל הוא יום הטבלתו. Trippi, Peter; Prettejohn, Elizabeth; Upstone, Robert. J.M. Waterhouse: The Modern Pre-Raphaelite Gallery Guide. The Royal Academy of Art. 2009. Trippi, Peter. J.M. Waterhouse. Page 4. Phaidon. 2002. Trippi, Peter. J.M. Waterhouse. Page 9. Phaidon. 2002 Trippi, Peter. J.M. Waterhouse. Page 14. Phaidon. 2002. Trippi, Peter; Prettejohn, Elizabeth; Upstone, Robert. J.M. Waterhouse: The Modern Pre-Raphaelite Gallery Guide. The Royal Academy of Art. 2009. ג'ון ויליאם ווטרהאוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)