laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליסה וייט-גלוז

אליסה וייט-גלוז (באנגלית: Alissa White-Gluz; נולדה ב-31 ביולי 1985) היא זמרת ויוצרת יהודייה-קנדית, ידועה בתור סולנית להקת הדת' מטאל המלודי Arch Enemy, וסולנית לשעבר של להקת המטאלקור הקנדית The Agonist. הסגנון הווקאלי שלה כולל קולות נהמה ושירה רגילה. אף על פי שהיא קשורה בעיקר לדת' מטאל מלודי, היא הופיעה כזמרת אורחת של להקות פאוור מטאל ומטאל סימפוני, בעיקר קאמלוט ודיליין, וביצעה הופעות חיות עם Nightwish ועם טאריה טורונן. בשנת 2004 הקימה וייט-גלוז את The Agonist (שנקראה אז "Tempest") עם חברי הלהקה דני מרינו, וכריס קלס, במונטריאול, קוויבק, קנדה. היא שחררה איתם שלושה אלבומים כסולנית הראשית שלהם. וייט-גלוז פרסמה בדף הפייסבוק שלה, כי היא עזבה את The Agonist, וכי ויקי פסראקיס, תיקח את תפקיד הסולנית במקומה. באוגוסט 2015 חשפה וייט-גלוז בראיון, כי שאר חברי The Agonist הוציאו אותה מהלהקה, והסירו אותה בכוח מכל מה שקשור ללהקה. וויט-גלוז נתנה ראיון נוסף ב -2017, שם פירטה את נסיבות עזיבתה וכיצד ראתה בכך את "הבגידה הגדולה ביותר" שחשה אי פעם בחייה. לאחר מכן שחררה The Agonist את הצהרתם הציבורית החולקת על דבריה, תוך שהיא מצטטת התנהגות לא מקצועית וסכסוכים כסיבת עזיבתה. ב-17 במרץ 2014 הודיעה Arch Enemy כי וייט-גלוז תחליף את הסולנית לשעבר אנגלה גוסו. עם Arch Enemy, היא הוציאה שני אלבומי אולפן (War Eternal ו-Will to Power) ואלבום הופעה אחד As The Stages Burn!. 2007 – Once Only Imagined 2009 – Lullabies for the Dormant Mind 2012 – Prisoners 2014 – War Eternal 2017 – Will To Power 2022 – Deceivers וייט-גלוז נולדה במונטריאול, קוויבק, שבקנדה, הבת השנייה משלושה ילדים (לווייט-גלוז יש אחות גדולה, ואח צעיר). סבה וסבתה היו אסירים במחנות ריכוז בזמן מלחמת העולם השנייה והצליחו להימלט. חוויותיהם במחנות נתנו השראה לשיר, "First Day in Hell" של Arch Enemy. וייט-גלוז גדלה במשפחה צמחונית, והיא טבעונית מאז 1998. היא פעילת זכויות בעלי חיים, וקיבלה פרס ליבי מ-PETA על עבודתה בקמפיין בינלאומי הפועל נגד ציד של כלבי ים קנדים. מנהלת אורח חיים סטרייט אדג'י. וייט-גלוז מנהלת מערכת יחסים עם פול קאיאפה, הידוע גם בשם "דויל וולפגנג פון פרנקנשטיין", הגיטריסט של להקת הפאנק רוק האמריקאית Misfits. בשנת 2016, חשפה וייט-גלוז שהיא סובלת מחרדה חברתית, אשר לדעתה נבעה בעקבות סיבוב הופעות מפרך. מדיה וקבצים בנושא אליסה וייט-גלוז בוויקישיתוף אליסה וייט-גלוז, ברשת החברתית פייסבוק אליסה וייט-גלוז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליסה וייט-גלוז, ברשת החברתית אינסטגרם אליסה וייט-גלוז, ברשת החברתית טיקטוק אליסה וייט-גלוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליסה וייט-גלוז, באתר ספוטיפיי אליסה וייט-גלוז, באתר Last.fm (באנגלית) אליסה וייט-גלוז, באתר AllMusic (באנגלית) אליסה וייט-גלוז, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליסה וייט-גלוז, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אליסה וייט-גלוז, באתר דיזר אליסה וייט-גלוז, באתר Discogs (באנגלית)
סלין רושק

סלין רושק (בגרמנית: Céline Roscheck; נולדה ב-16 באוגוסט 1983) היא דוגמנית אוסטרית. מיס אוסטריה לשנת 2002. רושק נולדה בברגנץ לאב אוסטרי, נגן בתזמורת הסימפונית של וינה ולאם כנרית שווייצרית. מגיל ארבע החלה ללמוד לנגן בכינור ולמדה בקונסרבטוריון, ב-2000 זכתה בפרס בתחרות המוזיקה לנוער "Prima la musica". ב-1999 החלה לעבוד כדוגמנית. ב-2002 זכתה בתחרות מיס אוסטריה. היא הייתה אומרה להשתתף בתחרות מיס עולם 2002 אך עזבה את התחרות בעקבות קיומה של התחרות בניגריה, שם פרצו מהומות אודות זכויות נשים במדינה. ב-2006 התמודדה בעונה הראשונה של הטופ מודל הבאה של גרמניה, שם היא נבחרה להשתתף בתוכנית מתוך 11,000 שניגשו למבחני הבד, היא פרשה מהתוכנית עקב כך שלטענתה הדוגמניות שם נחשפו לתנאים לא טובים. ב-2008 השתתפה בתחרות מיס שווייץ. ב-2011 הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Electro String". אתר האינטרנט הרשמי של סלין רושק ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאבלייס

לאבלייס (Lovelace) הוא שם משפחה אנגלי. האם התכוונתם ל... אלדריג' לאבלייס (אנ') – מתכנן ערים וסופר אמריקאי אלן לאבלייס – סגן מנהל נאס"א ארל לאבלייס (אנ') – סופר טרינידדי ג'יימס לאבלייס (אנ') – גנרל אמריקאי טום לאבלייס (אנ') – שחקן בייסבול אמריקאי לינדה לאבלייס – שחקנית פורנוגרפיה אמריקאית, ומאוחר יותר מתנגדת חריפה של הפורנוגרפיה לאבלייס (סרט) – סרט מ-2013 על לינדה לאבלייס מוד הארט לאבלייס (אנ') – סופרת אמריקאית עדה לאבלייס – מתמטיקאית וסופרת אנגליה, המתכנתת הראשונה פרנסיס לאבלייס (אנ') – המושל השני של קולוניית ניו יורק קלוד לאבלייס (אנ') – פיזיקאי תאורטי ריצ'רד לאבלייס (אנ') – משורר אנגלי בן המאה ה-17 משפחות אצולה תחילה פעלה משפחת ברונים: ריצ'רד לאבלייס, ברון לאבלייס הראשון (אנ') (בערך 1567–1634) ג'ון לאבלייס, ברון לאבלייס השני (אנ') (1616–1670) ג'ון לאבלייס, ברון לאבלייס השלישי (אנ') (בערך 1640–1693) ג'ון לאבלייס, ברון לאבלייס הרביעי (אנ') (נפטר ב-1709) ג'ון לאבלייס, ברון לאבלייס החמישי (נפטר ב-1709) נוויל לאבלייס, ברון לאבלייס השישי (1708–1736) לאחר מכן פסק השימוש בתואר. מאוחר יותר נעשה שימוש חוזר בשם, עבור שושלת רוזנים: ויליאם קינג-נואל, רוזן לאבלייס הראשון (אנ') (1805–1893) ראלף קינג-מילבנק, רוזן לאבלייס השני (אנ') (1839–1906) ליונל פורטסקיו קינג, רוזן לאבלייס השלישי (1865–1929) פיטר מלקולם קינג, רוזן לאבלייס הרביעי (1905–1964) פיטר קינג, רוזן לאבלייס החמישי (אנ') (1951–2018) כיום אין שימוש בתואר.
גביע ווינר בכדורסל 2012/2013

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2012/2013 היא התחרות השביעית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל. מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר הרביעי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי אשדוד. מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השלישי ברצף והרביעי שלה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 549 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
SCS Software

SCS Software היא חברה לפיתוח משחקי וידאו מפראג, צ'כיה. היא ידועה בעיקר בזכות סדרת המשחקים Truck Simulator. החברה נוסדה בשנת 1997 כחברה פרטית, ומתחילתה תמקדה בפיתוח משחקי מחשב תלת-ממדיים. על כן, החברה יצרה מנוע משחק בשם Prism3D (המבוסס על שפת c++). החברה מציעה גם שירותי צד שלישי בפיתוח משחקים ומנועי משחק מאז 1999. החברה התחילה עם כ-10 עובדים, ועם העלייה בפופולריות מספרם עלה בהדרגה. (מעל 150 היום). מדיה וקבצים בנושא SCS Software בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SCS Software (באנגלית) SCS Software, ברשת החברתית פייסבוק SCS Software, ברשת החברתית אקס (טוויטר) SCS Software, ברשת החברתית אינסטגרם SCS Software, ברשת החברתית LinkedIn technology, scssoft.com SCS Software, /truck-simulator.fandom.com/wiki
גביע ווינר בכדורסל 2013/2014

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2013/2014 היא התחרות השמינית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל. מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר החמישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל ירושלים. מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר הרביעי ברצף והחמישי שלה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 561 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
גביע ווינר בכדורסל 2014/2015

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2014/2015 היא התחרות התשיעית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל. הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר השלישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב. הפועל ירושלים זכתה בתואר גביע הווינר השלישי שלה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 577 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
צ'יהרו שיוטה

צ'יהארו שיוטה (יפנית: 塩田千春; ‏נולדה ב־20 במאי 1972) היא אמנית מיצב יפנית. היא חיה ועובדת בברלין מאז 1996. שיוטה נולדה באוסקה. היא למדה באוניברסיטת קיוטו סקיו (אנ') ובבתי ספר שונים בגרמניה, בהם האוניברסיטה לאמנויות בברלין. בעודה בגרמניה הייתה תלמידה של מרינה אברמוביץ'. עבודותיה של שיוטה מקשרות היבטים שונים של מיצגים ופרקטיקות מיצב. היא ידועה בעיקר ברשתות החוטים או בצינורות, המשתרעים על פני החדר, והיא מקשרת בין רשתות מופשטות לבין חפצים יומיומיים קונקרטיים כגון מפתחות, חלונות, שמלות, נעליים, סירות ומזוודות. מלבד המיצבים, היא משתפת פעולה לעיתים קרובות עם כוריאוגרפים ומלחינים כמו טושו הוסוקאווה, סשה וולץ וסטפן גולדמן בפרויקטים של אופרה, מוזיקה ומחול. ב-2015 ייצגה את יפן בביאנלה של ונציה. ב-2016 הוקדשה במוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה למיצג שלה, "גרם מדרגות", לצד הדפסים מסדרת "בתי הכלא של הדמיון" שיצר ג'ובאני בטיסטה פיראנזי בן המאה ה-18. נבחרה לייצג את יפן בביאנלה ה-56 של ונציה. פרס שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה של יפן פרס עידוד לאמנים חדשים, יפן פרס סאקויה קונו הנה, אוסקה, יפן מדיה וקבצים בנושא צ'יהרו שיוטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'יהרו שיוטה * "חרדה לא מודעת"; צ'יהארו שיוטה ב-Gaillard Galerie, פריז, 2009 "ARNDT - CHIHARU SHIOTA". www.arndtfineart.com. נבדק ב-2019-03-02. Dal Zotto, Sara. "Chiharu Shiota: An Interview". NASTY Magazine. Nasty Magazine. "Chiharu Shiota". Mattress Factory. Die Welt: Wind, der in den Kiefern tanzt. May 5th, 2011 Federal Cultural Foundation of Germany, ALIF::Split in the Wall "המפתח ביד" (סרטון וידאו) "פיראנזי/שיוטה: בתי הכלא של הדמיון" ""המפתח ביד" - הביתן של יפן בביאנלה של ונציה, 2015 (באנגלית)
דייוויד הייל

דייוויד מקליין הייל (באנגלית: David Maclain Hale; נולד ב-1961) הוא דיפלומט אמריקאי שכיהן כתת-מזכיר המדינה של ארצות הברית לעניינים מדיניים בין השנים 2018 ל-2021. קודם לכן כיהן כשגריר בירדן, בפקיסטן ובלבנון, ובמדינות אחרות היה דיפלומט בדרג דיפלומטי נמוך יותר. הייל נולד במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. הוא למד בבית הספר לשירות החוץ באוניברסיטת ג'ורג'טאון, הנחשב לאחד מבתי הספר הטובים ביותר בעולם בכל הקשור למדיניות חוץ. הייל הצטרף לשירות החוץ של ארצות הברית ב-1985. הוא שירת בנציגויות הדיפלומטיות של ארצו בתוניסיה, בבחריין, בערב הסעודית וכן באומות המאוחדות. בוושינגטון די. סי. שימש סגן עוזר מזכיר המדינה לענייני ישראל, מצרים ואזור הלבנט ובנוסף כמנהל לענייני ישראל והרשות הפלסטינית. הוא אייש שורה של תפקידים בשירות החוץ, ביניהם עוזר בכיר למזכירת המדינה מדליין אולברייט. הייל היה שגריר ארצות הברית בממלכה ההאשמית של ירדן בשנים 2005–2008. הוא היה השליח המיוחד לשלום במזרח התיכון בשנים 2011–2013 וקודם לכן כסגן השליח מ-2009 עד 2012. הוא שירת כשגריר ארצות הברית בלבנון בשנים 2013–2015. החל מאוגוסט 2015 עד אוגוסט 2018 היה שגריר ארצות הברית בפקיסטן. במאי 2017 הוא חנך בניין חדש למלחמה בטרור בקראצ'י. ביולי 2018 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על כוונתו למנות את הייל לתפקיד תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים. ב-28 באוגוסט אותה השנה אושר מינויו בידי הסנאט של ארצות הברית. ב-13 בספטמבר 2018 הועלה הייל לדרגת שגריר קריירה - הדרגה הגבוהה ביותר בשירות החוץ האמריקאי. הוא היה לקצין הבכיר ביותר בשירות החוץ. מדיה וקבצים בנושא דייוויד הייל בוויקישיתוף רימון מרג'ייה, ארה"ב: "אם הרשות תציג הישג במו"מ - חמאס עשוי להיחלש, באתר nrg‏, 29 באוקטובר 2009
קו C של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו C או בשמו המלא קו מאסף השדרה השמינית (באנגלית: C Eighth Avenue Local) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כחול ופועלות בו 40 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ובברוקלין אותם הוא חוצה במסלולו. הקו מתחיל את מסלולו בצפון הארלם שבמנהטן. הוא חוצה את מנהטן מצפון לדרום במסלול משותף עם קו A אך בעוד קו A הוא קו מהיר שמדלג על תחנות רבות במנהטן קו C הוא קו מאסף ועוצר בכל תחנות מנהטן. באזור מנהטן תחתית פונה הקו לכיוון מזרחה ונכנס לברוקלין במסלול משותף עם קווים רבים נוספים. את ברוקלין חוצה הקו לכיוון מזרח וממשיך להיות קו מאסף. תחנתו הסופית של הקו היא בתחנת אווקליד אווניו שבמזרח ברוקלין. מדיה וקבצים בנושא קו C של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו C של הרכבת התחתית של ניו יורק רשימת תחנות הקו באתר הרכבת התחתית של ניו יורק
קו D של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו D או בשמו המלא קו מהיר השדרה השישית (באנגלית: B Sixth Avenue Express) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כתום ופועלות בו 41 תחנות. הקו נקרא קו מהיר שכן הוא מדלג על תחנות רבות בשדרה השישית במנהטן ובה בעת משלים את השירות של קווים אחרים בהברונקס ובברוקלין. הקו אשר הוא אחד הקווים הארוכים ביותר במערכת נוסע במסלול כמעט ישר מצפון הברונקס עד לדרום ברוקלין. הקו מתחיל את מסלולו בסמוך לפארק ואן קורטלנד שבצפון הברונקס במסלול משותף עם קו B. במנהטן הקו עובר במסלול משותף עם עוד קווים רבים נוספים אך בעוד הם עוצרים ברוב התחנות הוא מדלג על רוב התחנות ועוצר רק בעשר מתוך עשרים תחנות שעל פניהם הוא חולף. את מנהטן תחתית חוצה הקו באלכסון ונכנס לברוקלין דרך גשר מנהטן. גם במנהטן הקו הוא מהיר ונוסע במסלול משותף עם קווים נוספים. התחנה הסופית של הקו היא בקוני איילנד שבדרום מערב ברוקלין. מדיה וקבצים בנושא קו D של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
טדי נגוסה

טֵדִי נֵגוּסֵה (נולד ב-26 ביולי 1995) הוא ראפר ישראלי. הוא התפרסם בזכות הסינגל "אזיקים על הידיים", מתוך אלבום הבכורה שלו "ט.ד.י". השיר יצא במחאה על תקריות חוזרות של אלימות משטרתית כלפי צעירים אתיופים. בנוסף, נגוסה הוא חלק מקולקטיב המוזיקאים מלוד, "זולוד" (Zoolod), שכולל בנוסף אליו גם את אדם חמדאן וענאן חפאג'ה. נגוסה נולד בבת ים, גדל והתחנך בלוד. הוא בוגר המכינה הקדם צבאית מכינת גל ואת שירותו הצבאי עשה כלוחם בפלחה"ן נח"ל. ב-17 ביולי 2016 הוציא מתוך אלבום הבכורה שלו, את הסינגל הראשון שלו "כל יום כל היום". את השיר כתב נגוסה והפיק אמיר שכטר. נגוסה פרסם רמיקסים שונים לשירים ידועים, בין היתר לשירים "Bad and Boujee" של להקת מיגוס, "Humble" של קנדריק לאמאר ומאוחר יותר, "Look Alive" של הראפר BlocBoy JB (אנ') בשיתוף דרייק. ב-7 בספטמבר 2017 יצא אלבום הבכורה של נגוסה, "ט.ד.י". במרץ 2019 השתתף בשיר "אל תשגע אותי" של צמד הראפרים שרק וצוקוש לצד ויק, טי.או.בי, 9 מילימטר, דראפט וליעד מאיר. ב-15 באוגוסט באותה שנה יצא אלבומו השני, "נגוס". ב-17 בספטמבר 2021 יצא אלבומו השלישי, "זה בדם שלי", שהופק על ידי איתמר ציגלר, וכולל את הלהיט המשותף לו וליסמין מועלם ששמו כשם האלבום. ב-2023 התארח בשיר "למעלה" של חנן בן ארי מתוך אלבומו יש כאן יותר מזה. ב-3 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "הפרעות קשב - ווליום 1" עם מאיור. ב-9 באפריל 2024 הוציא את הסינגל "עם הרוח" יחד עם איתמר ציגלר. ט.ד.י (2017) נגוס (2019) זה בדם שלי (2021) נקודה (2024) טדי נגוסה, ברשת החברתית פייסבוק טדי נגוסה, ברשת החברתית אינסטגרם טדי נגוסה, סרטונים בערוץ היוטיוב טדי נגוסה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טדי נגוסה, באתר ספוטיפיי טדי נגוסה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) טדי נגוסה, באתר MusicBrainz (באנגלית) טדי נגוסה, באתר דיזר טדי נגוסה, באתר Yandex.Music (ברוסית) טדי נגוסה, באתר Discogs (באנגלית) טדי נגוסה, באתר Genius טדי נגוסה, באתר בנדקמפ אטילה שומפלבי ואלכסנדרה לוקש, "רואים בי רק צבע": טדי נגוסה באולפן ynet, באתר ynet, 4 ביולי 2019 אלעד בר־נוי, טדי הפקות, באתר "ידיעות אחרונות", 24 בספטמבר 2021 הפרק השלישי בסדרה "היפ-הופ כמחאה חברתית" המתמקד בלהקת "זולוד", באתר הטלוויזיה החברתית, ‏⁩⁩20 בפברואר 2019 מהמכינה אל הבמה: הראפר טדי נגוסה על העיר והמכינה שעיצבו אותו, באתר מועצת המכינות הקדם צבאיות, ‏⁩⁩6 באוגוסט 2018 זה בדם שלי, בדף בנדקאמפ של טדי נגוסה עומר טסל, טדי נגוסה: "יש בי חלקים אפלים שאני לא יכול שלא להסתכל עליהם", באתר ynet, 4 באוגוסט 2023 טדי נגוסה עם איתמר ציגלר עם הרוח, באתר yosmusic.com, ‏2024-04-09
ריינה טלגמאייר

ריינה טלגמאייר (באנגלית: Raina Telgemeier; נולדה ב-26 במאי 1977) היא קומיקסאית אמריקאית שעבודותיה כוללות את הרומן הגרפי "חיוך", שפורסם בהוצאת הגרפיקס של "Scholastic Press" (אנ') שיצא לאור בצבע מלא בפברואר 2010 ואת ספר ההמשך שלו "אחיות". היא ידועה גם בעקבות יצירותיה "רוחות", "דרמה", "וכאב בטן", שכיכבו (בנוסף ל"חיוך" ו"אחיות") ברשימות רבי המכר של "הניו יורק טיימס". בנוסף היא גם עיבדה ארבעה ספרים מסדרת הספרים האמריקאית "מועדון הבייביסיטריות" (אנ') לרומנים גרפיים. טלגמאייר נולדה בסן פרנסיסקו לדניס וסו טלגמאייר. יש לה שני אחים קטנים, אמארה וויליאם (המוזכרים בספריה "חיוך" ו"אחיות"). בסביבות גיל עשר ריינה סבלה מפציעת פה חמורה שדרשה כמה שנים של טיפול שיניים ומספר טיפולים אורתודונטים (סיפור הפציעה מתואר בספר "חיוך"). היא סיימה את לימודיה בשנת 2002. טלגמאייר נשואה לקריקטוריסט דייב רומן, (אנ') משנת 2006 (הם נולדו באותו היום, 26 במאי 1977). לאחר שסיימה את לימודיה ב־SVA, טלגמאייר החלה להשתתף בפסטיבלים כמו פסטיבל MoCCA(אנ'), ויצרה סיפורים אוטוביוגרפיים, שזכו להצלחה רבה. היא הפיקה שבעה גליונות מיני קומיקס בסדרת "Take-Out" בשנים 2002–2005. כל אחד מהם היה קומיקס בן שנים-עשר עמודים בשחור-לבן. יצירות מוקדמות אחרות כוללות סיפור קצר ב-DC Comics, וסיפור קצר בכרך 4 של אנתולוגיית "הטיסה". טלגמאייר הייתה מועמדת לפרס אייזנר משנת 2005 על כישרון הראוי להכרה רחבה יותר, ופרס איגנץ(אנ') משנת 2003 בקטגוריות כישרון חדש ומבטיח מיני קומיקס מצטיין. היא זכתה בפרס "קימברלי ייל"(אנ') של חברי לולו על הכישרון החדש הטוב ביותר בשנת 2003. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס הבחירה של קריקטוריסטי הרשת לפרסומת הרשת והמצטיינת של פרוסת החיים. בשנת 2015 היא זכתה בפרס אייזנר לסופר או האמן הטוב ביותר עבור הרומן הגרפי שלה "אחיות". חיוך (2014) (הספר בקטלוג ULI) אחיות (2017) דרמה (2018) רוחות (2019) כאב בטן (2020) הרעיון של קריסטי (2019) האמת של סטייסי (2020) המבחן של מרי אן (2020) השיעור של קלואדיה (2021) מדיה וקבצים בנושא ריינה טלגמאייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינה טלגמאייר (באנגלית) ריינה טלגמאייר, ברשת החברתית פייסבוק ריינה טלגמאייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריינה טלגמאייר, ברשת החברתית אינסטגרם ריינה טלגמאייר, ברשת החברתית Goodreads ריינה טלגמאייר באתר LiveJournal ריינה טלגמאייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Raina Telgemeier | Scholastic". www.scholastic.com. נבדק ב-2017-03-11. Alex Dueben, Raina Telgemeier Opens Up About "Smile", CBR.com, February 12 2010 "Books by Raina". goraina.com. נבדק ב-2017-03-11. "2003 Ignatz Award Recipients | SPX: The Small Press Expo". www.spxpo.com. נבדק ב-2016-04-08. "Lulu Awards". Friends Of Lulu (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-04-08. "A Graphic Novel Smiles! | News For Kids, By Kids | Scholastic.com". www.scholastic.com. אורכב מ-המקור ב-2017-11-14. נבדק ב-2017-03-11. "2015 Eisner Award Nominations". Comic-Con International: San Diego. אורכב מ-המקור ב-2015-06-13. נבדק ב-2016-04-08.
דור3

דור הרשקוביץ (נולד ב-3 באוגוסט 1992) המוכר בשם הבמה שלו דור3 הוא ראפר וכותב שירים ישראלי. הרשקוביץ אומץ בגיל ארבעה ימים על ידי צבי אריה ונורית הרשקוביץ. בשנת 2017 העלה את השיר "אופסיטטשתי" והמשיך להעלות שירים ל-SoundCloud, בעיקר דרך ההרכב GCG737. השיר הראשון שהעלה ליוטיוב הוא השיר "שיגידו". בשנת 2019 הוציא את האלבום "שירי דיכאון" בו השתתפו שיפי, ניק, עטר מיינר וילד האסל. לאחר כמה חודשים הוציא שיר יחד עם מיכאל סוויסה בשם "קלמן למה אתה כל הזמן מגזים", השיר הוא מחווה למפיק קלמן מאמי שהפיק את השיר. בשנת 2021 פרסם ב-SoundCloud את אוסף השירים "עונת הכתום", אוסף שירים ואלתורים על ביטים חינמיים מיוטיוב. באוגוסט 2021 הוציא את אלבומו השני "3017". הרשקוביץ חבר בקבוצת הראפ "ג'י סי ג'י" ומתגורר בראשון לציון. 2019: שירי דיכאון 2019: 737 (עם GCG) 2021: 3017 2016: MIXTAPE 2 2017: MIXTAPE 3 2017: MIXTAPE 4 2017: גשם דור3, ברשת החברתית פייסבוק דור3, סרטונים בערוץ היוטיוב דור3, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דור3, באתר ספוטיפיי מאי פלטי, המוזיקאי שמחבר את שירי הדכאון להיפ הופ, את תמיר גל לטופאק, באתר הארץ, 1 בינואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו E של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו E או בשמו המלא קו מאסף השדרה השמינית (באנגלית: E Eighth Avenue Local) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כחול ופועלות בו 32 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ובקווינס אותם הוא חוצה במסלולו. בשונה מרוב הקווים במערכת שנוסעים מצפון לדרום קו זה חוצה את ניו יורק ממערב למזרח. ראשית הקו בתחנת מרכז הסחר העולמי שבמנהטן תחתית בדרום מנהטן. הקו נוסע בתחילה לכיוון צפון אך באזור מרכז מנהטן הקו פונה מזרחה וחוצה בדרך זו את מנהטן. אל קווינס נכנס הקו ממערב וחוצה את הרובע במסלול כמעט ישר לכיוון מזרח. תחנתו הסופית של הקו היא במרכז ג'מייקה שבמזרח קווינס. בנוסף קיים בקו ענף נוסף המתפצל מהקו בסוף מסלולו וממשיך מעט לכיוון צפונה. הענף פועל רק בשעות העומס. מדיה וקבצים בנושא קו E של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
אדם וילהלם מולטקה

אדם וילהלם, רוזן מולטקה (בדנית: Adam Wilhelm Moltke;‏ 25 באוגוסט 1785 – 15 בפברואר 1864) היה ראש ממשלת דנמרק הראשון. כיהן בשנים 1848 – 1852 והיה הראשון בתפקיד זה שכיהן במסגרת המונרכיה החוקתית הדנית שכוננה ב-1848 ונחתמה כחוקת דנמרק ב-5 ביוני 1849 על ידי פרדריק השביעי, מלך דנמרק. אדם וילהלם מולטקה נולד בטירת אייסידלסבורג שבאי פין כבנו של יואכים גודסקה מולטקה, שכיהן כיושב ראש המועצה המלכותית של דנמרק (תפקיד שקדם לתפקיד ראש הממשלה) בין השנים 1814 – 1818. סבו מצד אביו היה אדם גוטלוב מולטקה, שכיהן כחבר המועצה המלכותית של דנמרק ובתפקידים נוספים באמצע המאה ה-18, בעיקר בתקופת מלכותו של פרדריק החמישי. מולטקה היה ידוע כבעל אחוזה בעל תכונות אנושיות חיוביות אך הוא לא בלט כדמות פוליטית יוצאת דופן. ב-1845 הוא מונה לשר האוצר. עם נפילת הממשלה האחרונה של המשטר האבסולוטי של דנמרק, פוטר אף הוא מתפקידו. אך כמה ימים מאוחר יותר הוא שוכנע להקים את הממשלה הלאומית החדשה, שכן הוא היה המתאים ביותר לתפקיד בשל מעמדו החברתי ובשל עמדותיו המתונות. הממשלה שכוננה ב-22 במרץ 1848 כונתה "ממשלת מרץ". ב-16 בנובמבר אותה שנה היא הוחלפה ב"ממשלת נובמבר" שבתורה הוחלפה ב-13 ביולי 1851 ב"ממשלת יולי", ששוב הוחלפה ב"ממשלת אוקטובר" ב-18 באוקטובר 1851, כולן בראשותו של מולטקה. ממשלה זו, שבמקור הייתה ממשלה שמרנית-ליברלית, הפכה בהדרגה להיות יותר ויותר שמרנית, הן בשל ירידת כוחם של הליברלים והן בשל לחץ מבחוץ. ב-27 בינואר 1852 החליף כריסטיאן אלברכט בלום את מולטקה בתפקידו. מולטקה היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה פרדריקה לואיז קנוט שחיה בין השנים 1797 – 1819. לאחר מותה הוא נשא לאישה את מארי אליזבט קנוט (1791 – 1851), אחותה של אשתו הראשונה ולזוג נולדו שני בנים, פרדריק וכריסטיאן. אדם וילהלם מולטקה מת ב-15 בפברואר 1864 בקופנהגן והוא נטמן בקפלה המשפחתית בכנסייה שבעיירה קרייס. מדיה וקבצים בנושא אדם וילהלם מולטקה בוויקישיתוף אדם וילהלם מולטקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערך אודותיו באתר אנציקלופדיה בריטניקה Bain, Robert Nisbet (1911). "Moltke, Adam Wilhelm, Count". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 677.
ים סומוב

ים סומוב (באנגלית: Somov Sea; ברוסית: Море Сомова) הוא השם המוצע לים שולי, בדרום האוקיינוס הדרומי לחופי מזרח אנטארקטיקה. הים גובל בחוף אואטס (ארץ אואטס), ארץ ויקטוריה, ובחוף ג'ורג' החמישי, בין 150 ל -170 מעלות מזרח. ממערב לים סומוב נמצא ים ד'אורוויל, וממזרח לים סומוב (מזרחית לכף אדייר) נמצא ים רוס. שטחו של ים מוצע זה 1,150,000 קמ"ר, ועומקו מגיע ל-3,000 מטרים מתחת לפני הים. איי באלני נמצאים 240 צפונית לחוף אנטארקטיקה, בשטח ים סומוב. בשנת 2002, הציעה רוסיה לארגון ההידרוגרפי הבינלאומי את השם לאזור זה בטיוטה, אשר לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגפי הבינלאומי (וכל עוד אישור זה לא ניתן, השם אינו רשמי). שמו של ים זו מופיע במפות ואטלסים רוסיים, אך לא במפות של נשיונל ג'יאוגרפיק (החברה הגאוגרפית הלאומית של ארצות הברית). שמו המוצע של ים סומוב, הוא על שמו של האוקיינוגרף וחוקר הקוטב הרוסי מיכאיל סומוב (Михаил Михайлович Сомов), אשר בין השנים 1955 ו- 1957 היה מפקד המשלחת הסובייטית באנטארקטיקה. • V. N. Botnikov, Ya. P. Koblents, Ye. S. Korotkevich, Identification of a new marginal sea in the Antarctic, Polar Geography, Volume 2, 1978 - Issue 1 ים סומוב באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה ים סומוב באתר marineregions ים סומוב באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה ראו ב"לקריאה נוספת" במאמרם של Botnikov, Ya. P. Koblents, Ye. S. Korotkevich.
נקודת צ'ארלס

נקודת צ'ארלס (באנגלית: Charles Point) היא לשון יבשה בקצה הצפוני של הכניסה למפרצון בריאלמון, והיא הקצה הדרומי של חצי האי רליובו בחוף המערבי של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. שמה של הנקודה מקורו בכף צ'ארלס - שם שהופיע במפות עבור לשון היבשה החל משנת 1831. נקודת צ'ארלס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת צ'ארלס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת צ'ארלס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של נקודת צ'ארלס מידע גאוגרפי והיסטורי