וסטווינד

מטוס הווסטווינד (באנגלית: IAI Westwind) מתוצרת התעשייה האווירית לישראל הוא מטוס מנהלים דו-מנועי אשר יכול לשאת בין שבעה לעשרה נוסעים. המטוס המוצלח נתן לחברה דריסת הרגל בשוק התעופה האזרחית. קו הייצור של המטוס פעל במשך כעשרים שנה. מטוסי השחף, המבוססים על ווסטווינד, פעלו בשירות חיל האוויר הישראלי בגף סיורי ים של טייסת 120 והוּצאו משירות בשנת 2017. תכנונו של הווסטווינד מתבסס על תכנון של חברת Aero Commander למטוס סילוני בשם Jet Commander שהתבסס בעצמו על מטוס קודם של אותה חברה שהיה בעל שני מנועי מדחף (ונקרא, כמו החברה, Aero Commander). ה-Jet Commander טס לראשונה ב-2 בינואר 1963 (תחת השם Aero Commander 1121 Jet Commander) ולאחר תקופת מבחן נכנס לייצור סדרתי ונמסר ללקוחות החל בשנת 1965. זמן קצר לאחר מכן נרכשה חברת Aero Commander על ידי חברת רוקוול אינטרנשיונל, שלה היה כבר מטוס מנהלים דומה - ה-Rockwell Sabreliner ונאסר עליה לייצר את שני המטוסים במקביל בשל חוקים נגד מונופול. ברוקוול הוחלט למכור את הזכויות על הג'ט קומנדר והתעשייה האווירית רכשה אותן בשנת 1967. בינואר 1970 נערכה טיסת הבכורה של הג'ט קומנדר הראשון שייצרה התעשייה האווירית. בתעשייה האווירית יוצרו 150 מטוסים על פי התכנון המקורי כדי למלא את ההזמנות שעליהן התחייבה חברת Aero Commander, ואז פנו מהנדסי החברה לשיפור התכנון. הם האריכו את גוף המטוס והוסיפו לו מכלי דלק בקצות הכנף. זמן קצר לאחר תחילת הייצור של הדגם הוחלפו מנועי הטורבו סילון במנועי טורבו מניפה חסכוניים יותר. הדגם החדש קיבל את השם "ווסטווינד" (או דגם 1123). הוא קיבל רישוי טיסה בארצות הברית בדצמבר 1971. תחום ייצור המטוסים בתעשייה האווירית הגיעה לאיזון תקציבי ב-1975. ב-1974 הוחל בפיתוח דגם חדש של ה"ווסטווינד" (דגם 1124). הוא הוצג לראשונה במאי 1975, טיסת הבכורה נערכה ב-22 ביוילי 1975. והוא קיבל רישוי טיסה בארצות הברית במרץ 1976. עד 1978 כבר נמכרו 95 מטוסים מדגם זה, ובסך הכל החזיקה התעשייה האווירית נתח של כ-10% משוק מטוסי המנהלים בארצות הברית באותן שנים. באוקטובר 1979 הוצג הדגם החדש של המטוס שעבר שיפורים, תוכננה עבורו כנף חדשה והוספו לו כנפונים בקצות הכנף. פנים המטוס עבר שינויים רבים נוספים, והמטוס קיבל את השם "ווסטווינד 2" - "Westwind II". בשנת 1980 נמכרו 73 יחידות בשווי כולל של 200 מיליון דולר. בשנת 1982 החזיקה התעשייה האווירית כבר נתח של כ-25% משוק מטוסי המנהלים בארצות הברית. המטוס האחרון ירד מפס הייצור בשנת 1987, לאחר ש-244 מטוסים נבנו. בשנת 2000 השיקה התעשייה האווירית תוכנית השבחה ללקוחות המטוס. אפשרויות השבחה כללו: שדרוג המנועים, שיפור מערכות האוויוניקה, השבחה לעיצוב הפנים וכלל מערכות המטוס. שחף הוא הכינוי בצה"ל למטוס סיור ימי סילוני מדגם "סי-סקאן" המבוסס על הווסטווינד מתוצרת התעשייה האווירית. תכנון המטוס החל בשנת 1976, בעקבות הפיגוע במלון סבוי בתל אביב במרץ 1975, שבו שמונה מחבלים חדרו בסירת גומי לחוף הים של ת"א. המטוס הופעל עבור חיל הים הישראלי על ידי חיל האוויר בשנים 1977-2016. בשנת 2000 החליט צה"ל לרכוש מטוסים חדשים, שיחליפו את השחף, מדגם "קינג-אייר 200" מתוצרת חברת ריית'יאון האמריקנית, כדי שיוכל להשתמש בכספי הסיוע אמריקאי לישראל. אך בשנת 2001 הוחלט להשביח את המטוסים הקיימים במקום רכישת מטוסי סיור ימיים חדשים. בתחילת ינואר 2017 הוצא משירות מבצעי. השחף הוחלף בכלי טיס בלתי מאויש מדגם הרון 1. המטוס מסוגל לגלות ולזהות מטרות ממרחק רב, כמו כן למטוס יכולת גילוי צוללות.במטוס שני חלונות דמויי בועה, משני צידי הגוף, המאפשרים זווית ראייה גדולה יותר מאשר בחלונות מקובלים, למטרת זיהוי עין של מטרות על ידי צופים. מטוסי השחף אוישו על ידי "גף סיורי ים" הכפוף לשייטת ספינות הטילים והוטסו על ידי חיל האוויר, לפי המשימות שנקבעו על ידי חיל הים. את המטוס הפעילו שבעה אנשי צוות: קברניט, טייס משנה ונווט מחיל האוויר ומפקד משימה ושלושה חיילים מחיל הים. מפקד המשימה הוא קצין בוגר קורס חובלים או קורס קציני שליטה בחיל הים. ייצר ואישור דגם 1122 בוטל דגם 1125 היה הקוד שניתן למטוס הדור הבא ה"אסטרה" מטוס "ג'ט קומאנדר" מפגין את כישוריו בדרום אמריקה, מעריב, 29 בנובמבר 1971 דן ארקין, מטוס ה"ווסטווינד" - חוצפן ישראלי, מעריב, 6 בפברואר 1980 4 מטוסי "וסטווינד" נמכרו לקונצרן מקסיקאי, דבר, 24 במרץ 1981 תמונת המטוס באתר Airliners.net. מטוס הסיור הימי − סרט בערוץ 2 ינואר 2010. ה"שחף" יוצא משירות מבצעי, באתר חיל האוויר הישראלי בחיל האוויר הישראלי התעשייה האווירית תייצר מטוסי סילון נוסעים קטנים ־ סיכוי לייצוא, הצופה, 19 בספטמבר 1967 מטוס המנהלים "ג'ט קומאנדר" ביצע את טיסת הבכורה, מעריב, 21 בינואר 1970 חלק ניכר מהשקעות ב"וסטווינד" ו"ערבה" כוסה ממכירת המטוסים, מעריב, 29 באוגוסט 1975 1.5 מיליון דולר ־ מחיר "ווסטווינד" מהדגם החדש, דבר, 3 בדצמבר 1974 מטוס המנהלים וומטווינד -1124 " תוצרת " התעשיה האווירית- הוצג אתמול לראשונה, דבר, 5 במאי 1975 "ווסטווינד "1124 סיים בהצלחה טיסת ניסוי ראשונה, דבר, 23 ביולי 1975 תע"א בודקת אפשרות הגברת ייצור "ווסטווינד", דבר, 13 ביולי 1976 95 מטוסי "ווסטווינד" נמכרו מאז תחילית הייצור, דבר, 24 באוקטובר 1978 התעשייה האווירית 'מוכרת 10% מימטוסי־המנהלים בשוק האמריקאי, דבר, 26 במאי 1978 דן ארקין, מצפים שווסטווניד 2 יקבל השנה רישוי בארה"ב, מעריב, 4 באוקטובר 1979 הצלחה במכירות "ווסטווינד", דבר, 6 בפברואר 1981 דן ארקין, השפל הכלכלי גורם לשיתוק בשוק מטוסי המנהלים, מעריב, 27 באוקטובר 1982 דרור מרום, ‏התעשייה האווירית וקבוצת פריצקר מציעות השבחות למטוסי ווסטווינד של תע"א, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2000 מתכננים "ווסטווינד-"מדגם חדש לסיוע טקטי לחילות ים, דבר, 20 בספטמבר 1976 ה"שחף" יוצא משירות מבצעי, באתר חיל האוויר הישראלי, 9 בינואר 2017. שעיה סגל, בת הים בשחקים, מעריב, 10 באוקטובר 1980 דרור מרום, ‏צה"ל החליט: מטוסי סיור אמריקניים - ולא מטוסי "אסטרה" מתוצרת תע"א, באתר גלובס, 11 ביוני 2000 דרור מרום, ‏צה"ל חזר בו מכוונה לרכוש מטוסי סיור ימיים חדישים; ישביח את הווסטווינד הישן, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2001 רן דגוני, ‏מל"טים יחליפו את טייסי חיל האוויר מעל הים התיכון להגנה על חופי ישראל, באתר גלובס, 19 במרץ 2008 לפי אתר חיל הים [1] יעקב בן-אמיר ומאיר כהן, 10 מטוסים נמכרו עוד לפני טיסת הניסוי, חדשות, 18 במרץ 1984