laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משה מפיזענץ

משה בן יצחק מפיזענץ היה פרשן ודרשן שפעל בשלהי המאה ה-16 בפולין ובמוראביה. מחבר הספר "דרש משה" שהוא החיבור האשכנזי הראשון המפרש את אגדות התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי כגוף ידע עצמאי על פי סדר המסכתות והדפים. ר' משה פעל בשלהי המאה ה-16. ישנן עדויות לישיבתו בערים קרקוב, לייפניק ופיזענץ (בצ'כית: Bzenec; בגרמנית: Bisenz) (אנ'). עיון ביצירותיו מעלה שזכה לחינוך ישיבתי. מלבד זאת היה בעל השכלה תורנית רחבה שכללה היכרות עם חכמת הקבלה, פילוסופיה מבית מדרשו של הרמב"ם וספרי מוסר. ר' משה חיבר שבע יצירות תורניות שרובן אינן מוכרות בימינו אלא בשמותיהן בלבד: תורת משה - פרשנות על המקרא ומדרשי חז"ל הדנים במקראות. נר ה' - פירוש למגילת רות. יד ה' - פירוש למגילת אסתר. חוקי אלוהים - חיבור הלכתי הדן בהלכות דיינים, בתי-דין והלכות תלמידי חכמים. חיבור נוסף המיוחס לו הוא: ה הידיעה - חיבור הכולל 2150 שורות הנפתחות בה' וקוראות לגאולתם של ישראל. החיבור חובר בשנת 1591 בעת ישיבתו של המחבר בעיר ליפניק (Lipnik) שבמוראביה, ויצא לאור בשנת 1595 בקרקוב בבית דפוסו של יצחק בן אהרון מפרוסיץ. גולת הכותרת של יצירתו התורנית היא החיבור: דרש משה - על אגדות התלמוד הבבלי והירושלמי. חיבור זה ראה אור במהדורה אחת בלבד בשנת ה'שמ"ט (1589) בדפוס יצחק בן אהרון מפרוסיץ שבקרקוב. החיבור, דרש משה, כולל פרשנות ל-296 אגדות הלקוחות מהתלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי. המחבר מעתיק את האגדות על פי רוב בדילוגים ולאחר מכן מפרש אותן תוך התייחסות להיבטים מוסרים ואמוניים העולים מהאגדה המובאת. הדרש משה הוא החיבור הראשון שנכתב על ידי יוצר אשכנזי, המפרש את אגדות התלמוד כגוף ידע עצמאי על פי סדר המסכתות והדפים ולא ככלי עזר להדגשת היבטים מוסרים. שיטה פרשנית זו ממשיכה למעשה את דרכם של החכמים הספרדים, ר' יעקב בן חביב ובנו ר' לוי בספרם עין יעקב. אימוצה של דרך פרשנית זו הרואה באגדה גוף ידע העומד בזכות עצמו, מהווה עדות נוספת להשפעתם של חכמי ספרד על עיצוב דמותה של הספרות התורנית באשכנז בשלהי המאה ה-16. לצד אימוצן של דרכי כתיבה המאפיינות את היצירה היהודית שהתפתחה בספרד, הספר "דרש משה" משמר אופני כתיבה אשכנזים הבאים לידי ביטוי בעיקר בתשע דרשות המובאות בשלמותן במסגרת החיבור. דרשות אלו מובנות על פי צורת הכתיבה המאפיינת את הדרשה האשכנזית. יעקב אלבוים, פתיחות והסתגרות-היצירה הרוחנית הספרותית בפולין ובארצות אשכנז בשלהי המאה השש-עשרה, מאגנס, 1990, עמ' 127-134. אברהם אייזן, החיבור דרש משה לר' משה מפיזענץ ומקומו בפרשנות האגדה התלמודית במרחב הפולני-אשכנזי בשלהי המאה הט"ז, עבודה לצורך קבלת תואר מוסמך, אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע, 2010. "משה בן יצחק מפיזנץ", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) חיים דוב פרידברג, הדפוס העברי בפולניה, תל אביב, תש"י, עמ' 14
The 20/20 Experience – 2 of 2

The 20/20 Experience – 2 of 2 (בעברית: חוויית ה-20\20 חלק 2) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק, שיצא לאור ב-27 בספטמבר 2013 דרך חברת התקליטים "RCA". אלבום זה הוא המשך של אלבום האולפן השלישי של טימברלייק, "The 20/20 Experience", ושניהם יצאו לאור גם כאלבום האוסף "The 20/20 Experience: The Complete Experience". שבוע לפני צאתו פורסם האלבום לשמיעה דרך חנות האייטונס. Take Back the Night - יצא לאור כסינגל הראשון מהאלבום ב-12 ביולי 2013. השיר פורסם למכירה ביום הוצאתו דרך חנות האייטונס, יחד עם פרסום האלבום להזמנה מוקדמת. TKO - יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-20 בספטמבר 2013. Not a Bad Thing - יצא לאור ב-24 בפברואר 2014 כסינגל השלישי מהאלבום. מידע על האלבום The 20/20 Experience – 2 of 2 באתר MusicBrainz מידע על האלבום The 20/20 Experience – 2 of 2 באתר AllMusic האלבום The 20/20 Experience – 2 of 2 באתר Discogs האלבום The 20/20 Experience – 2 of 2 באתר יוטיוב CERTIFICADOS, Pro-Música Brasil (ב־Brazilian Portuguese)
התחנה האמריקאית לניסויים בכבשים

התחנה האמריקאית לניסויים בכבשים (באנגלית: U.S. Sheep Experiment Station; ראשי תיבות: USSES) היא תחנת מחקר חקלאית שמתמקדת בניסויים בכבש הבית (Ovis aries), ומופעלת על ידי שירות המחקר החקלאי (Agricultural Research Service) של מחלקת החקלאות של ארצות הברית. מטרתה המוצהרת היא "לפתח שיטות משולבות להגדלת רמת התפוקה של כבשים ובמקביל לשפר את הקיימות של מערכות אקולוגיות בשטחים פתוחים". התחנה ממוקמת כ-10 ק"מ צפונית לדובויז (Dubois), איידהו, ותחומיה כוללים שטחים ממדינת איידהו וממונטנה. בנייני התחנה פרוסים על שטח של 113 קמ"ר, בבעלות שירות המחקר החקלאי, כולל מתקני מחקר, מתקנים לבעלי החיים (כולל דירים ומכלאות המלטה) ומבני מגורים. התחנה מוקפת בשטחי היער הלאומי קריבו-טרגי (Caribou-Targhee National Forest), ונמצאת במרחק שעתיים נסיעה מהפארק הלאומי גרנד טיטון ומהפארק הלאומי ילוסטון. היא אף כוללת 67.2 קמ"ר של הרי המאה (Centennial Mountains) במונטנה ושטח של 4.9 ק"מ הסמוך לקהילת קילגור (Kilgore) באיידהו. שטחים אלו משמשים באופן נרחב למרעה ולמחקר האקולוגיה של שטחים פתוחים. התחנה כוללת כמה מערכות אקולוגיות מגוונות, ובהן שטח מרעה תת-אלפי, מרגלות הר, ערבה וחורש מדברי (desert shrubland). התחנה היא המעסיק השני בגודלו במחוז קלרק (Clark County) באיידהו. התחנה מקיימת מחקר בתחומי יעילות התפוקה של כבשים, שיפורים גנטיים (בייחוד פיתוח של גזעים), תזונה, גידול כבשים, ניהול שטחי המרעה ואיכות המוצרים המופקים מן הכבש (למשל בשר וצמר). התחנה כוללת עדר בסיסי המונה 3,000 כבשים בוגרים, וכן טלאים וכבשים נוספים. עם הזנים שפותחו בתחנת המחקר ניתן למנות את: זן ה"קולומביה" (Columbia), אחד הזנים הראשונים שפותחו בארצות הברית. פיתוח הזן החל ב-1912 בוויומינג, וב-1918 הועבר העדר הראשוני לתחנה, להמשך הפיתוח. זן ה"פוליפיי" (Polypay), שפותח בשנות ה-60. ידוע בשל צמרו הלבן ושיעור ההמלטה הגבוה. זן ה"טרגי" (Targhee), כבש מרעה, שקרוי על שם היער הלאומי הסמוך. אחד הנושאים השרויים במחלוקת בפעילות התחנה היא החפיפה של שטחיה עם אזור התפוצה של דובי גריזלי. ב-2010 עשתה התחנה מאמץ להגביל את הרעייה בשטחי התפוצה של הדובים, אך ב-2013 תבעו את התחנה ארגוני הגנת הסביבה, שטענו כי פעילות המחקר שלה ממשיכה לאיים על אוכלוסיית דובי הגריזלי באזור ילוסטון. מדיה וקבצים בנושא התחנה האמריקאית לניסויים בכבשים בוויקישיתוף "About Us". USDA Agricultural Research Service. 2008-07-17. נבדק ב-2008-07-19. "Dubois, Idaho". USDA Agricultural Research Service. 2006-05-05. נבדק ב-2008-06-19. "Idaho sheep station halts grazing in bear habitat", Billings Gazette, באפריל 2010 {{citation}}: (עזרה) "Groups sue federal agency over sheep research station after grizzly deaths", The Missoulian, Associated Press, 18 במאי 2013 {{citation}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "התחנה האמריקאית לניסויים בכבשים".
ברטה צוקרקנדל

ברטה צוקרקנדל (בגרמנית: Berta Zuckerkandl;‏ 13 באפריל 1864 - 16 באוקטובר 1945) הייתה מבקרת אמנות ועיתונאית יהודיה-אוסטרית ובעלת הסלון התרבותי החשוב ביותר בווינה ממפנה המאה העשרים ועד האנשלוס. אביה, מוריץ שפס (Szeps), שמקור משפחתו מגליציה, היה עורך ומו"ל העיתון הליברלי נויה וינר טאגבלאט. בנעוריה הצטרפה ברטה, יחד עם אחותה סופי לאביה במפגשים עם שועי עולם, בהם רודולף, נסיך הכתר האוסטרי, ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי וראש ממשלת צרפת ז'ורז' קלמנסו. אחיו של קלמנסו, פול, אף נשא לאשה את סופי, אחותה של ברטה. ב-1886 נישאה לפרופסור לרפואה ואנטומיה באוניברסיטת וינה, אמיל צוקרקנדל. השניים התגוררו בפרבר דבלינג (Döbling). אמיל נפטר ב-1910 וב-1917 עברה ברטה לפאלה (ארמון) ליבן-אאוספפיץ (Palais Lieben-Auspitz) ברינגשטראסה, השדרה המקיפה את מרכז וינה. ברטה הזמינה אל ביתם את מיטב היוצרים בבירה הוינאית, אמנים ואינטלקטואלים מהתנועה המודרניסטית, שהיו בין מייסדי הזצסיון הווינאי. הסלונים התרבותיים הוינאיים היוו חלופה למוסדות הרשמיים שהיו שמרניים, אנטישמיים ושוביניסטים. בין המבקרים הקבועים בסלון נמנו גוסטב קלימט, ארתור שניצלר, פרנץ ורפל, פליקס זאלטן, אגון פרידל, יוהאן שטראוס, אלמה וגוסטב מאהלר (שנפגשו לראשונה אצל צוקרקנדל), הוגו פון הופמנסתאל ומקס ריינהרדט. כמו כן ביקרו בו מוריס ראוול ואוגוסט רודן בעת ביקוריהם בבירה האוסטרית. לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה (1933) הצטרפו לסלון אינטלקטואלים גולים כאלברט איינשטיין, ולטר גרופיוס וברטולט ברכט. צוקרקנדל כתבה ביקורות בתחומי האמנות והתיאטרון בעיתונים וינר אלגמיינה צייטונג (Wiener Allgemeine Zeitung) ונוייה וינר ז'ורנל (Neue Wiener Journal). כן חיברה מספר חיבורים על אמנות זמנה ותירגמה מספר ספרים מצרפתית. לאחר ה"אנשלוס" (צירוף אוסטריה לגרמניה הנאצית, 1938) סייע הסופר הצרפתי פול ג'רלדי (Paul Géraldy) לברטה להימלט לפריז. ב-1940 עברה לאלג'יר, שם עבדה צוקרקנדל ברדיו שהפעילו בעלות הברית וקראה לאוסטרים להתנגד לכיבוש הגרמני. לאחר תום המלחמה שבה לפריז חולה מאוד ונפטרה שם. היא קבורה בבית הקברות פר לשז. אן-מארי אוקונור, האשה בזהב: הסיפור המופלא של יצירת המופת של גוסטב קלימט "דיוקן אדלה בלוך באור". הוצאת פן/ידיעות ספרים 2013 עמ' 90-92; 224-227 אמילי בילסקי, "הספה שעליה קמה אוסטריה לתחייה – אשת הסלון ברטה צוקרקנדל ", וינה 1900 - פריחה על סיפה של תהום, שרון גורדון ורינה פלד (עורכות), ירושלים: כרמל, 2019. מדיה וקבצים בנושא ברטה צוקרקנדל בוויקישיתוף על ברטה צוקרקנדל (בגרמנית) ברטה צוקרקנדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קרב ג'נין

האם התכוונתם ל... הקרב על ג'נין (1948) – קרב לכיבוש ג'נין שנערך במלחמת העצמאות הקרב בג'נין (2002) – קרב בג'נין שהיה חלק ממבצע חומת מגן
ארמון רונדלה

ארמון רונדלה (בלטבית: Rundāles pils) הוא אחד משני הארמונות הגדולים ביותר שנבנו לדוכס קורלנד, כיום נמצא בדרום לטביה, כ-12 ק"מ מערבית לעיר באוסקה. הארמון נבנה לפי תוכניתו של האדריכל הרוסי ברתולומאו רסטרלי שהיה בין האדריכלים הבולטים בסגנון הבארוק ברוסיה במחצית המאה ה-18. בניית הארמון החלה בין השנים 1736-1740 והושלמה בשנים 1765-1768. הוא נבנה למען ארנסט בירון, דוכס קורלנד שהיה מאהבה של אנה, קיסרית רוסיה. לאחר מותה של אנה ב-1740 נאסר בירון והואשם בשחיתות. הוא הוגלה לרוסיה למשך 22 שנה. לאחר שובו עם תחילת שלטונה של יקטרינה השנייה הוחל שוב בשיפוץ הארמון. הציורים נעשו בידי שני אמנים איטלקיים מסנט פטרסבורג והפיסול על ידי אמן מברלין. כאשר ספחה רוסיה את דוכסות קורלנד העבירה יקטרינה השנייה את הארמון לידי ואלריאן זובוב, אחיו הצעיר של מאהבה פלאטון זובוב. במלחמת העולם הראשונה כבשו הגרמנים את הארמון והפכו אותו לבית חולים צבאי ולמפקדה. הארמון ניזוק במלחמת העצמאות הלטבית ב-1919. הארמון ניזוק גם במלחמת העולם השנייה שאחריה הפך חלק ממנו למחסן תבואה ולגמנסיה לבנות. ב-1972 פונה הארמון והוקם בו מוזיאון. החפצים והריהוט נאספו מרחבי לטביה ואירופה. חלק מהם נתרמו על ידי צאצאי הדוכס. שוחזרו גם ציורי הקיר. עד כה שוחזרו 48 מתוך 138 חדרי הארמון ונפתחו לביקורים. כן שוחזרו הגנים בסגנון צרפתי המקיפים את הבניין. ארמון רונדלה מהווה את אחת האטרקציות התיירותיות החשובות ביותר בלטביה. מדיה וקבצים בנושא ארמון רונדלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון רונדלה (בלטבית) סיור וירטואלי בארמון רונדלה הכניסה לארמון חדר השינה של דוכס קורלנד גני ארמון רונדלה
המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה

המפלגה הדמוקרטית המאוחדת (בערבית: حزب الاتحاد الديمقراطي (سوريا); בכורדית: Partiya Yekîtiya Demokrat, בראשי תיבות PYD) היא מפלגה כורדית סורית, שנוסדה בשנת 2003 על ידי לאומיים כורדים בצפון סוריה. המפלגה, המזוהה עם מפלגת הפועלים של כורדיסטן, נחשבת לאחת הקבוצות המשפיעות ביותר במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. במהלך המלחמה הצליחה הזרוע הצבאית של הארגון, היחידות להגנת העם (בכורדית: Yekîneyên Parastina Gel, ידועה בקיצור כ-YPG), להשתלט על שטחים גדולים במחוזות אל-חסכה, א-רקה וחלב שבצפון סוריה ולקרוע אותם מידי כוחות המשטר של הנשיא בשאר אל-אסד. בשנת 2013 החלו עימותים בין כוחות המפלגה לבין כוחות מוג'אהדין סונים הפועלים בתוך סוריה. בשנת 2013 הכריזה המפלגה על חבל כורדיסטן הסורית האוטונומי, שכולל שלושה מחוזות. בראש המפלגה עומד סאלח מוסלים מוחמד. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה, ברשת החברתית פייסבוק עמוד השחר של רוג'בה, אוריאל לוי, ה-8 במאי, 27 בינואר 2016 צבי בראל, גם הכורדים בסוריה רוצים מדינה, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2013 סוכנויות הידיעות, חשש: המלחמה בסוריה תגלוש לעיראק בעקבות העימותים בין הכורדים לאסלאמיסטים, באתר nrg‏, 12 באוגוסט 2013
סוכריית גומי

סוכריות גומי, סוכריות ג'לי, ממתקי גומי או ממתקי ג'לי הוא שם כולל למגוון ממתקי לעיסה אשר אחד ממרכיביהם הוא ג'לטין. הסוכריות מיוצרות בצורת דובונים, פירות, בקבוקים, נחשים, תולעים, צפרדעים, המבורגרים, ביצי עין, טבעות בצל ועוד. סוכריית הגומי לפעמים משולבת עם סוג אחר של ממתק דוגמת מרשמלו, שוקולד או סוכר חמצמץ. דובוני גומי - מקורם בגרמניה. הנס ריגל האב, יצרן ממתקים מבון, החל לייצר אותם משנת 1920 והקים את חברת האריבו. תולעים - תולעי גומי הם סוכריות גומי בצורת תולעים או נחשים. סוג זה של ממתקי גומי יוצרו לראשונה ב-15 ביולי 1981 על ידי חברת גרמנית בשם מדרר, במליאת 60 שנה לדובוני הגומי. תולעי הגומי לרוב צבועות בשני צבעים או יותר והן מצופות בסוכר. אורך הממתק משתנה בין יצרנים שונים מ-5 ס"מ עד ל-25 ס"מ. דגים שוודיים - סוכריות דמויות דג. פותחו בידי חברה שוודית במיוחד עבור השוק בצפון אמריקה. בקבוקים - "בקבוקי קולה" הם סוכריות גומי בצורת בקבוק קוקה-קולה ובטעם קולה. יצרנים שונים יוצרים מגוון של סוכריות בצורות בקבוקים, במגוון של צבעים וטעמים, לאו דווקא של קולה. טבעות - סוכריות גומי בצורת טבעת שמצופה בסוכר או באבקה חמוצה. קיימות במגוון של טעמים: תפוח עץ ירוק, תות שדה, אוכמניות ועוד. צפרדעים - באוסטרליה מייצרים סוכריות גומי בצורת צפרדעים משנות השלושים. את הממתקים צובעים בצבע ירוק או אדום. אבטיח - סוכריות שצורתן דומה לצורתו של אבטיח חתוך, וטעמו מדמה את טעם האבטיח. שיניים - סוג נוסף של סוכריות גומי שמיוצר באוסטרליה גם הוא משנות השלושים. הממתק בצורה פה עם שיניים, צבע החניכיים באדום וצבע השיניים בלבן. חמצוצים - סוכריות גומי חמצמצות עם מלח לימון בצורת רצועות ארוכות ודקות עם פסים צבעוניים. בישראל משווק גם שלגון "גומיגם" של חברת נסטלה הכולל סוכריות גומי. סוכריית דלעת
ראש צוות

ראש צוות (באנגלית: team leader) הוא אדם שתפקידו לספק הדרכה, הנחיה, הוראות, הכוונה ומנהיגות לקבוצה של אנשים אחרים (הצוות), במטרה להשיג מטרות, יעדים או תוצאות מסוימות. ראש הצוות עובד ביחד עם חברי הצוות ומפקח על התוצאות הכמותיות והאיכותיות של העבודה. בהתאם למבנה הפנימי של הארגון, יכול להיות שראש הצוות יהיה כפוף למנהל פרויקטים (אשר מפקח על מספר צוותים). תחומי האחריות של ראש צוות עשויים להשתנות בין ארגונים שונים, אבל בדרך כלל הם כוללים סוג כלשהו של אחריות על בניית הצוות והבטחת עבודת צוות בין חברי הקבוצה. המושג "ראש צוות" בא להדגיש את האופי של שיתוף הפעולה שבתוך הצוות, להבדיל ממבנה פיקודי, בו ראש הקבוצה הוא המפקד שלה. לרוב, ראש הצוות הוא חבר בכיר בארגון אבל הוא לא בהכרח יוגדר כמנהל. יכול להיות שחברי הצוות לא ידווחו ישירות לראש הצוות, אלא יצופה מהם לתמוך בעבודה שלו ושל חברי הצוות האחרים במטרה להשיג את יעדי הצוות. מנהיגות ארגונית צוות עבודה ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מומואירו קלובר Z

מומואירו קלובר Z (ביפנית: ももいろクローバーZ, מילולית "תלתן ורוד", באנגלית: Momoiro Clover Z) היא להקת בנות יפנית. הלהקה הוקמה בשנת 2008. אחרות רונה יומיקאווה (ביפנית: 弓川 留奈 Yumikawa Runa; נולדה ב-4 בפברואר 1994) טצוקינה טאקאי (ביפנית: 高井 つき奈 Takai Tsukina; נולדה ב-6 ביולי 1995) מיו וואגאווה (ביפנית: 和川 未優 Wagawa Miyū; נולדה ב-19 בדצמבר 1993) מאנאמי איקורה (ביפנית: 伊倉 愛美 Ikura Manami; נולדה ב-4 בפברואר 1994) שומירה פוג'ישירו (ביפנית: 藤白 すみれ Fujishiro Sumire; נולדה ב-8 במאי 1994) יוקינה קאשיווה (ביפנית: 柏 幸奈 Kashiwa Yukina; נולדה ב-12 באוגוסט 1994) * בשנת 2012 * בשנת 2013 Shiritsu Ebisu Chugaku Team Syachihoko אתר האינטרנט הרשמי של מומואירו קלובר Z (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של מומואירו קלובר Z (באנגלית) מומואירו קלובר Z, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מומואירו קלובר Z, סרטונים בערוץ היוטיוב מומואירו קלובר Z, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר ספוטיפיי מומואירו קלובר Z, באתר Last.fm (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר AllMusic (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר MusicBrainz (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר דיזר מומואירו קלובר Z, באתר Discogs (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר Songkick (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר Genius מומואירו קלובר Z, באתר בילבורד (באנגלית) מומואירו קלובר Z, באתר אמזון מיוזיק הערוץ של Stardust Music, באתר YouTube הערוץ של מומואירו קלובר Z, באתר Ustream "QUIRKY QUINTET / Momoiro Clover Z adding splash of color to music world". יומיורי שימבון (באנגלית). Daily Yomiuri Online. 2011-07-22. ארכיון מ-2012-09-05. נבדק ב-2013-09-08. "ももいろクローバーＺのCDシングルランキング、ももいろクローバーＺのプロフィールならオリコン芸能人事典-ORICON STYLE" (ביפנית). Oricon. נבדק ב-2013-09-08. "一般社団法人 日本レコード協会｜各種統計" (ביפנית). RIAJ. נבדק ב-2013-09-08. "一般社団法人 日本レコード協会｜各種統計" (ביפנית). RIAJ. נבדק ב-2013-09-08. "ゴールド等認定作品一覧　2012年8月" (ביפנית). RIAJ. נבדק ב-2013-09-08. "ももいろクローバーＺのCDアルバムランキング、ももいろクローバーＺのプロフィールならオリコン芸能人事典-ORICON STYLE" (ביפנית). Oricon. נבדק ב-2013-09-08. "一般社団法人 日本レコード協会｜各種統計" (ביפנית). RIAJ. נבדק ב-2013-09-08. "ももクロがCDショップ大賞受賞「次はノーベル賞！」". Natalie (ביפנית). 2012-02-27. נבדק ב-2013-09-08. "アイドル初の快挙！ ももクロ、CDショップ大賞受賞". Eiga.com (ביפנית). 2012-02-28. נבדק ב-2013-09-08.
קרב גשר

האם התכוונתם ל... הקרב על קיבוץ גשר – אחד הקרבות במלחמת העצמאות קרב גשר סטמפורד – קרב באנגליה בימי הביניים
מקור משני

מקור משני או מקור שניוני הוא תיעוד אשר מכיל ניתוח, פרשנות או סינתזה של מידע המצוי במקורות אחרים, לרוב מקורות ראשוניים, אך גם מקורות משניים נוספים. התיעוד עשוי להתבצע במספר שיטות ובכללן כתיבת מסמך, צילום והקלטה. ישנם מקורות הנחשבים לראשוניים ומשניים גם יחד וההבחנה ביניהם תלויה בשימוש שנעשה במקור. לדוגמה, אם ספר העוסק במחקר היסטורי ומתבסס על מקורות ראשוניים יציג פרשנות או מסקנות חדשות והן תהיינה בסיס למקורות משניים נוספים, הוא יוגדר גם כמקור ראשוני וגם כמשני. מקורות שלישוניים מתבססים על מקורות ראשוניים ומשניים. דוגמאות לסוגים שונים של מקורות משניים: ספרים בתחומים שונים כגון היסטוריה, המציגים תוצאות מחקרים או מתבססים עליהם. ביוגרפיות ואוטוביוגרפיות בעיקר בתחום מדעי הרוח וכמידע משלים לגבי אישים רלוונטיים. מאמרים בכתב עת מדעי הסוקרים שינויים בתחומי מחקר שונים. מטא אנליזה של מחקרים או מאמרים. ביקורת ספרות על ספר הנחשב מקור ראשוני, המכילה ניתוח והבעת דעה מקצועית של הכותב על תכנו עשויה להיחשב כמקור שניוני. סרט תיעודי. מקור ראשוני מקור שלישוני מחקר היסטוריוגרפיה מקורות משניים, באתר אוניברסיטת ג'יימס קוק, אוסטרליה (באנגלית)
הקומדיה האנושית (סרויאן)

הקומדיה האנושית (באנגלית: The Human Comedy) הוא רומן מאת הסופר האמריקני ויליאם סרויאן. הספר החל כתסריט שכתב סרויאן בשנת 1943 לסרט באותו שם. סרויאן התבקש לביים את הסרט, אך פוטר לאחר שהתברר שאורכו יהיה יותר משעתיים. התסריט שוכתב וניתן לבמאי חדש, קלרנס בראון, אך סרויאן הזדרז לערוך את הגרסה שלו לספר, והוציא אותו לאור לפני צאת הסרט. בסופו של דבר זכה סרויאן בפרס אוסקר של אותה שנה על תסריטו לסרט. הספר מכיל אזכורים שונים לאודיסאה של הומרוס. אחד הגיבורים הוא הנער הומר (הגרסה האנגלית לשם הומרוס), אחיו הצעיר הוא יוליסס (הגרסה הלטינית, ולכן גם האנגלית, לשם אודיסאוס), והנערה שבה חושק הומר נקראת הלן (הגרסה האנגלית לשם הלנה). איתקה היא מקום הולדתם של הסופר הומרוס והגיבור אודיסאוס. הרומן מתאר סיפורים אנושיים קטנים המתרחשים בעיירה איתקה שבקליפורניה, המבוססת כנראה על עיר הולדתו של סרויאן, פרזנו. גיבורי הספר העיקריים הם בני משפחת מקולי: הומר בן ה-14 המתחיל לעבוד כנער שליח במברקה, אחיו הצעיר יוליסס, החוקר את העיירה ומתפעל מקסמיה, אחותם בס, אמם והאח הגדול מרקוס, חייל בדרכו לחזית במלחמת העולם השנייה. דמויות נוספות בספר הן מנהל המברקה וחברתו, המברקן הקשיש וילדים שונים. הקומדיה האנושית, תרגם יצחק עברי, עם עובד, 1946 הקומדיה האנושית, תרגם יהודה אטלס, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס, 2014 יצהר ורדי, גאולה אינסטנט על פי ויליאם סרויאן, באתר הארץ, 20 במרץ 2014 גל אמיר,‏ בעקבות ההומניזם, באתר "הפנקס", 2 באפריל 2014 הקומדיה האנושית במדריך הרפתקה לספרי נוער הקומדיה האנושית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חוות שטוק

חוות שטוק היא חווה חקלאית שהוקמה במחצית שנות ה-20 של המאה ה-20 ליד ג'דה, רמת ישי של היום. החווה הוקמה על ידי משפחת שטוק, משפחת תעשיינים יהודית-איטלקית מטריאסטה, אשר עסקה בחקלאות וביצור יינות וליקרים. בשנת 1924 רכשה משפחת שטוק, יצרנית הברנדי שטוק 84', קרקעות באזור רמת ישי, סמוך לכביש חיפה-נצרת. הקרקעות, נרכשו לשם הקמת חווה חקלאית שאמורה הייתה לקלוט את יתומי אוקראינה. בשנת 1925 נבנה בשטח החווה ממול כביש חיפה-נצרת בסמוך למושב בית שערים, מבנה בן שתי קומות הידוע בשם "בית חוות שטוק". מבנה זה שימש מבנה מרכזי של החווה וסביבו הוקמו צריפי עץ וגדר. החווה, אשר כללה בין השאר פלחה, מטעים ולול תרנגולות, הוקמה ונוהלה על ידי קרובי משפחת שטוק, ובראשם יהודה אלטמן. כמו כן נבנה בשטחה מגדל מים שסיפק מים לשדות ולבעלי חיים. במפות המנדט הבריטי החווה הייתה ידועה בשם "Stock's Farm". במשך 13 יושבה החווה בידי משפחות, אך בשל המצב הביטחוני הירוד וחוסר הצלחתה הכלכלית הוחכרה החווה והאדמות שסביבה במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20 לערך לתנועת המושבים לשם הכשרת גרעיני עליית הנוער לקראת עלייתם להתיישבות ביישובים השונים. בחוות שטוק שהו ועבדו מאות חלוצים לקראת עלייתם להקמת יישובים חדשים באזור עמק יזרעאל וגם מחוצה לו. בתחילת 1948 שהו במקום חברי ארגון "החורש" שעלו להתיישב ליד מושב בית יוסף. עם הקמת המדינה החליטו יורשי משפחת שטוק למסור את החווה למדינה במחיר סמלי. במקום המשרדים והמחסנים של חוות שטוק, הוקמה תחנת הניסיונות והמחקר החקלאי "נווה יער". מנחם אדלשטיין היה בין המדענים הבולטים שעבוד בחווה והוא התרכז בחקר דלועיים. בשנים 1999-2003 מנהל החווה היה מיכאל רביב, מומחה לגידול במצעים מנותקים. "בית חוות שטוק" לעומת זאת, עומד שומם, נטוש ומוזנח. בסמוך לו ניצב מגדל המים של החווה, עליו הוצב שלט המספר את סיפור המגדל. מרדכי אשל, "חוות שטוק" - נווה יער, כתב עת עת־מול, 201, תשרי תשס"ט, 2008 מדיה וקבצים בנושא חוות שטוק בוויקישיתוף אלי אלון, פשע היסטורי בחסות המדינה, אתר "ניוז1", 21 באוגוסט 2012 חוות שטוק - היא "נווה יער" (אורכב 13.10.2013 בארכיון Wayback Machine) באתר הספרייה וההנצחה קריית טבעון ייסוד תחנת הניסויים נוה-יער באתר של מינהל המחקר החקלאי מיכאל יעקובסון: סיבוב בחוות שטוק הנטושה, באתר 'חלון אחורי', 6 באוקטובר 2019 יום שדה לחקלאים בנווה יער, מאי 1949, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים ארגון "החורש" לבית יוסף, הצופה, 9 בפברואר 1948 ארגון "החורש" בחוות שטוק, דבר, 2 במאי 1941 מפה בהוצאת מחלקת המדידות, 1959 הדפסה חופה בעברית על בסיס מפה מנדטורית, גליון Zikhron Ya'aqov 1:100,000 עם סימון Farm באנגלית ו'מעברת נוה יער' בעברית, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
האוונג'רס הסודיים

האוונג'רס הסודיים (באנגלית: Secret Avengers) היא קבוצת מבצעים מיוחדים בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Secret Avengers #1 מיולי 2010, ונוצרה על ידי הכותב אד ברובייקר והמאייר מייק דאודטו ג'וניור. הקבוצה התפלגה במקור מקבוצת האוונג'רס המקורית בתקופת מלחמת האזרחים של מארוול, ופעלה תחת מנהיגותו של קפטן סטיב רוג'רס, קפטן אמריקה לשעבר. כחלק מהמיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", הקבוצה פועלת תחת השגחתה של סוכנות הביון S.H.I.E.L.D. לאחר אירועי "שלטון אפל" ו"מצור", נורמן אוסבורן הודח מתפקידו וארגון H.A.M.M.E.R החתרני שלו פורק. במאמץ לאחד מחדש את קבוצת האוונג'רס, נשיא ארצות הברית מינה את קפטן סטיב רוג'רס כסוכן ראשי לאכיפת חוק, ולבקשתו ביטל את חוק רישום העל-אנושיים, אשר הצית במקור את מלחמת האזרחים של מארוול. בהמשך, קפטן רוג'רס הקים את האוונג'רס הסודיים כקבוצת גיבורי-על הפועלת תחת מעטה של חשאיות במקביל לקבוצת האוונג'רס המקורית. הגליונות הראשונים בסדרת הקומיקס מציגים את סגנון העבודה של קבוצת המבצעים המיוחדים, שנוקטת פעולות יזומות לחיסול איומים ומהווה תשובה נגדית לאדוני הרשע של "מועצת הצל", שמונהגת לכאורה בידי מנהל S.H.I.E.L.D ניק פיורי. דף הקבוצה באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הקבוצה בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נונתאיזם

נונתאיזם (מאוית לעיתים גם נון-תאיזם, בתרגום ישיר "ללא אמונה תאיסטית") הוא מונח המקיף טווח רחב של גישות, לא דתיות ודתיות כאחד, המתאפיינות בדחיית הרעיון של אל פרסונלי. לעיתים המונח נונתאיזם מהווה מעין חלופה למונח אתאיזם, הדבר תלוי בהגדרות השונות שמקבל כל אחד מהמונחים במסגרת השיח. המונח נונתאיזם משמש גם אפולוגטים נוצריים-רפורמיים וכן תאולוגים ליברליים או נאו-תאיסטים. השימוש הראשון במונח, נעשה כנראה בידי פעיל החילוניות האנגלי ג'ורג' הוליאוק (אנ') בשנת 1852. הגישות הנונתאיסטיות העיקריות שניתן למנות הן אתאיזם, דאיזם, ונטורליזם מטאפיזי (לצורותיו השונות כגון מטריאליזם ופיזיקליזם), וכן פנתאיזם קלאסי. ניתן לראות גם באגנוסטיות, איגנוסטיות ואפתאיזם, לפחות בהגדרות מסוימות שלהן, גישות נונתאיסטיות, וכן גם בגישות שאינן בעלות אוריינטציה תאוסופית כגון הומניזם. בעיקר בדתות המזרח, כגון טאואיזם, בודהיזם, הינדואיזם (ובזה גם הדת הוודית העתיקה), וג'ייניזם, ניתן למצוא זרמים דתיים או אסכולות חשיבה המתאפיינות באספקטים רוחניים (טרנסנדנטלית ואף מיסטיים ממש), שאינם משקפים או מעוגנים בקונספט אלוהי מסוים. גם בדתות שמקורן בעת המודרנית ניתן למצוא מאפיינים מטאפיזיים או טרנסנדנטאליים נונתאיסטיים, למשל, באוניברסליזם יוניטריאני, יהדות הומניסטית, התנועה הראלית, והתנועה האתית (Ethical Movement). אפיסטמולוגיה אונטולוגיה תאיזם ביקורת האתאיזם Nontheistic Conceptions of the Divine, Paul J. Griffiths "The Reasoner", New Series, No. VIII. 115 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיל צוקרקנדל

האם התכוונתם ל... אמיל צוקרקנדל (אנטומיסט) – 1849-1910; פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת וינה; בעלה של ברטה צוקרקנדל אמיל צוקרקנדל (ביולוג) – יליד 1922; ביולוג מולקולרי אמריקאי; נכדו