laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Accuracy International

Accuracy International היא חברת כלי נשק מהממלכה המאוחדת המתמחה בפיתוח וייצור רובי צלפים. החברה נוסדה ב-1978 על ידי הקלע האולימפי מלקולם קופר (זוכה מדליית זהב בקליעה אולימפית). רובי הצלפים של החברה נחשבים לאיכותיים, עמידים ומדויקים מאוד, רובם בעלי דיוק של 0.5 דקת קשת. המוצר המפורסם ביותר של החברה הוא סדרת רובי ארקטיק וורפר ונגזרותיהם, שמשרתים בצבאות רבים ברחבי העולם, כולל בצבא בריטניה. מדיה וקבצים בנושא Accuracy International בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Accuracy International דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד). ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויטלי מינטנקו

ויטלי גאורגייביץ' מינטנקו (באוקראינית: Віта́лій Гео́ргійович Мінте́нко; נולד ב-21 במרץ 1970 בסטורוז'ינץ) הוא כדורגלן עבר סובייטי - אוקראיני, ששיחק בעמדות קשר התקפי. מינטנקו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת ווהלין לוצק, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. בשנת 1990 עבר לדינמו קייב. מינטנקו לא הצליח להיכנס להרכב הקבוע של הקבוצה ולמעשה לא שותף באף אחד מהמשחקים. הוא שיחק בשורות קבוצת המילואים של דינמו. לכן, בשנת 1992 העדיף לעזוב את דינמו לטובת קבוצת בוקובינה, ששיחקה בליגת המשנה של אוקראינה. לאחר עונה מוצלחת בשורות בוקובינה - שב לדינמו קייב. גם בתקופתו השנייה בדינמו לא זכה לקחת חלק במשחקים רבים. הוא שותף בעיקר כשחקן מחליף. בשנת 1994 עזב את דינמו ועבר לשחק בישראל. בישראל שיחק מינטנקו תחילה במכבי עירוני אשדוד ולאחר מכן עבר למכבי הרצליה. לאחר כשנתיים בארץ שב מינטנקו לאוקראינה. הוא חתם לשתי עונות בקבוצת בוקובינה. הייתה זו התקופה המוצלחת ביותר בקריירה שלו - הוא הבקיע במהלכה 20 שערי ליגה. בשנת 1997 עבר לתקופה קצרה לקבוצת ספרטק איוואנו-פרנקופסק (גם היא מליגת המשנה באוקראינה) ולאחריה חתם ל-4 שנים בקבוצת מטאלורג דונצק. בשנתיים הראשונות היה בהרכב הפותח של הקבוצה, אך לאחר מכן המאמן העביר אותו להרכב המחליף. הוא הושאל למשך חצי עונה לקבוצת הפועל ירושלים ולאחר מכן לקבוצת לקריוובס. בשנת 2002 הוא הוחתם בקבוצת דניפרו כשחקן ההרכב הפותח. לרוע מזלו הוא נפגע במשחק אימון, שבר רגל ונאלץ לפספס את העונה. בעונה הבאה הושאל מינטנקו לקבוצת מטאליסט חרקוב מליגת המשנה האוקראינית. הייתה לו עונה די טובה במדיה, בסופה העפיל יחד עם הקבוצה לליגה הבכירה באוקראינה. אך בעיות בריאותיות אילצו אותו לפרוש מכדורגל מקצועני. אליפות אוקראינה : 1992/1993, 1993/1994 הגביע האוקראיני: 1993 ויטלי מינטנקו, באתר Transfermarkt ויטלי מינטנקו, באתר FootballDatabase.eu
הלנה הודובה

הלנה הודובה (בצ'כית: Helena Houdová; נולדה ב-27 בדצמבר 1979) היא דוגמנית צ'כית. הודובה נולדה בפלזן ולמדה אנתרופולוגיה באוניברסיטת מערב בוהמיה שבעירה. ב-1999 היא זכתה בתואר "מיס צ'כיה" והלכה לייצג את המדינה בתחרות מיס עולם, לאחר מכן היא השתלבה בתעשיית הדוגמנות בפריז, ניו יורק, לונדון ומילאנו, היא הופיעה בשער גיליון מאי 2005 של מגזין אל ובנוסף גם הגיליון כולו הוקדש לה, דבר שהזניק את מעמדה בתחום האופנה. היא גם כיכבה על השערים של המגזינים טיים ו-"i-D" הבריטי. היא הצטלמה לקמפיינים של גאפ, איב סאן לורן, דולצ'ה וגבאנה וויקטוריה סיקרט. ב-2005 היא נבחרה לשמש כשגרירה של רצון טוב עבור אימהות ובריאות לתינוקות ופעוטות, וב-2008 הופיעה בארבעה מגזיני אופנה שונים במהדורות שהוקדשו לאימהות. ב-2009 היא הופיעה לצד פולינה פוריסקובה ומילוש פורמן בקמפיין של לואי ויטון שעסק גם בצדקה לילדים. הודובה היא מייסדת ומנהלת ארגון "ילדי חמניות" (Sunflower Children) העוסק בתמיכה בילדים מיעוטיי יכולת בחמש עשרה מדינות, עקב פעילותה הרבה בתחום הנדבנות היא מכונה "הנסיכה דיאנה הצ'כית", הודובה היא צמחונית. הלנה הודובה, ברשת החברתית אינסטגרם [1] [2] [3] [4]
מרקו עבוד

מרדכי (מרקו) עבוד (עוז) (28 ביולי 1934 – 24 באוקטובר 1984) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער, ולתקופה מסוימת גם כחלוץ. לאורך רוב הקריירה שיחק בקבוצת בני יהודה תל אביב, והוא שיאן ההופעות לשוער במועדון ואחד מעשרת שיאני הכיבושים של המועדון בעונה אחת (25 שערים). עבוד נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב בגיל 13. בשנת 1950, בגיל 16, צורף לסגל הקבוצה הבוגרת ואף לבש את אפודת השוער הראשון. ב-1954 הורחק עבוד מהמגרשים לשישה חודשים בעקבות תקיפת שופט בזמן משחק. בעונת 1955/1956 שוב התמודדה בני יהודה על העלייה לליגה א', ליגת המשנה דאז, ובעקבות היעדרות החלוץ המרכזי שיחק עבוד כחלוץ עד סף העונה, שבסיומה הוכתר למלך השערים של הליגה השלישית עם 25 שערים, מתוכם 20 שערים בנגיחות ראש. ב-1958, לראשונה בתולדותיה, העפילה בני יהודה לליגה הבכירה כשעבוד היה השוער שספג הכי מעט שערים באותה עונה. בשנת 1965 העפילה בני יהודה לראשונה בתולדותיה למשחק גמר גביע המדינה מול מכבי תל אביב. והפסידה 1–2. היה זה משחקו האחרון של עבוד בשורות המועדון בו גדל. הוא עבר להתגורר באשדוד ומונה למאמן-שחקן בקבוצה הפועל אשדוד. לאחר שנתיים פרש ממשחק פעיל, וב-1975 שב לאמן את הפועל אשדוד בליגת המשנה. בשנת 1984 נפטר מהתקף לב בגיל 50. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרקו עבוד".
סנגל במשחקים האולימפיים לנוער

סנגל משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער סנגלי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הסנגלים היא בעיקר סמלית. המשלחת הראשונה של סנגל למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, ג'ודו, טאקוונדו, סיף ושחייה בה היא סיימה במקומות האחרונים והשתתפותה הייתה סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שישה ספורטאים שהתחרו בשישה ענפים. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, ג'ודו, טאקוונדו, סיף, קאנו/קיאק ורכיבה בה היא סיימה במקומות האחרונים והשתתפותה הייתה סמלית. סנגל במשחקים האולימפיים סנגל במשחקים הפאראלימפיים
צ'אד במשחקים האולימפיים לנוער

צ'אד משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מצ'אד לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתתפות של ספורטאי הנוער מצ'אד היא בעיקר סמלית. המשלחת הראשונה של צ'אד למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה שני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה. צ'אד במשחקים האולימפיים
קומורו במשחקים האולימפיים לנוער

קומורו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מקומורו לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתתפות של ספורטאי הנוער מקומורו היא בעיקר סמלית. המשלחת הראשונה של קומורו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, ג'ודו ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים והשתתפותם הייתה סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה. קומורו במשחקים האולימפיים קומורו במשחקים הפאראלימפיים
התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי

התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי (באנגלית: Main Street Electrical Parade) - תהלוכה שנוצרה על ידי בוב ג'אני עבור פארק השעשועים של חברת וולט דיסני - דיסנילנד. התהלוכה עברה בפארק מדי לילה בחודשי הקיץ, בין השנים 1972–1996. במסגרת התהלוכה עברו ברחוב הראשי של ארצות הברית כלי רכב מוארים שתאורתם מושפעת מהמוזיקה המושמעת. תהלוכה זהה עברה גם בממלכת הקסם שבדיסניוורלד בין השנים 1974–1991. בשנת 1991 הוחלפה התהלוכה שבממלכת הקסם בתהלוכה הנקראת "ספקטרומג'יק". בין השנים 1999–2001 עברה התהלוכה המקורית של דיסנילנד בממלכת הקסם, ובשנת 2001 שבה לדיסנילנד למספר חודשים. ביורודיסני שבפריז, עברה התהלוכה בחודשי הקיץ בין השנים 1992–2003. ב-2003 הוחלפה בפאנטילוז'ון, שעברה קודם לכן בדיסנילנד שבטוקיו. התהלוכה הייתה כה פופולרית, שהמנורות שהורדו מכלי הרכב שלה נמכרו לאספנים. בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, החל משנת 2001 עוברת התהלוכה המקורית בשם "התהלוכה החשמלית של דיסני" (מאחר שבפארק אין את הרחוב הראשי של ארצות הברית). הפסקול של התהלוכה מורכב משיר הנושא הקרוי "הודאון בארוק" (Baroque Hoedown) מאת אומני המוזיקה האלקטרונית פרי וקינגסלי. לתהלוכה קדמה המיצג - "מיצג המים החשמלי" שנערך בלגונת שבעת הימים בפתח ממלכת הקסם שבדיסניוורלד. המיצג החל להופיע ב-26 באוקטובר 1971 והוא מוצג עד היום, מידי ערב, לאחר תום מופע הזיקוקים שבממלכת הקסם. פתיחה: דיסנילנד: 17 ביוני 1972 ממלכת הקסם: 11 ביוני 1977 28 במאי 1999 דיסנילנד טוקיו: 9 במרץ 1985 יוני 2001 (בשם: התהלוכה החשמלית של דיסנילנד טוקיו: אורות חלום) דיסנילנד פאריז: 12 באפריל 1992 ההרפתקה הקליפורנית של דיסני: 3 ביולי 2001 (בשם: התהלוכה החשמלית של דיסני) סגירה: דיסנילנד: 25 בנובמבר 1996 ממלכת הקסם: 14 בספטמבר 1991 1 באפריל 2001 דיסנילנד טוקיו: 21 ביוני 1995 דיסנילנד פאריז: 23 במרץ 2003 תהלוכה מחליפה (בסגנון דומה): דיסנילנד: אורות הקסם (23 במאי 1997 - 8 בספטמבר 1997) ממלכת הקסם: ספקטרומג'יק (1 באוקטובר 1991 - 1999; 2001 - היום) דיסנילנד טוקיו: פאנטילוז'ון (21 ביולי 1995 - יוני 2001) דיסנילנד פאריז: פאנטילוז'ון (יוני 2003 - היום) דיסנילנד ג'נרל אלקטריק (1996) פארק ההרפתקאה הקליפורנית של דיסני סילבניה (החל מ-2006) מסיבת ליל כל הקדושים של מיקי מדיה וקבצים בנושא התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי בוויקישיתוף
נסים מבורך

נסים מבורך (1935 – 11 ביוני 2014) היה מבקר אמנות, מורה ומחבר ישראלי, יהודי יליד בולגריה. נודע במיוחד במאמרי בקורת על תערוכות, יצירות ואמנים שפורסמו בשנות ה-70 וה-80 במוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ". נסים מבורך נולד בסופיה בשנת 1935. בגיל 6 (בשנת 1941) הוא עלה לארץ ישראל המנדטורית והתיישב עם משפחתו בתל אביב. למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובעת הלימודים התפרנס מציורים של ממצאי החפירות הארכאולוגיות שבהן השתתף. בהמשך עבד כמורה להיסטוריה, לגאוגרפיה ולתולדות האמנות בסמינר לוינסקי. הוא נסע לפריז בה סיים דוקטורט במדעי הרוח באוניברסיטת סורבון. מבורך נודע בהסתייגותו מהאוונגרד האמנותי, כולל האמנות הקונספטואלית, בטענה שאינו ממלא את יעדיה המקוריים של האמנות - ליהנות, לספק ולרגש את האדם, ושהוא עלול להוות מפלט ליוצרים חסרי כישורים והכשרה אמנותית בסיסיים. מבורך נפטר בשנת 2014. 1976 - "דין וחשבון" -הוצאת הקיבוץ המאוחד - סיפור 2003 - צנעת הפרט", הוצאת ירון גולן - 30 סיפורים עופר אדרת, מבקר האמנות של "הארץ" שהפך לאימת המוזיאונים, באתר הארץ, 29 ביוני 2014 נסים מבורך, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" נסים מבורך (1935-2014), דף שער בספרייה הלאומית נסים מבורך, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ממאמריו: שתי מהפכות באמנות החזותית כוורת 13, 2006 ביקורתו של מבורך(הקישור אינו פעיל) על יצירתו של ציבי גבע ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגנס

האם התכוונתם ל... אגנס הקדושה – מרטירית מהתקופה הרומית אגנס מבוהמיה – נסיכה בוהמית אגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג אגנס קרלסון – זמרת שוודית מו אגנס – זמרת אינדונזית אגם אגנס אישים ששמם הפרטי הוא אגנס
צי האוויר השני (לופטוואפה)

צי האוויר השני (בגרמנית: Luftflotte 2) היה אחד היחידות שלחמו במסגרת הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. צי האוויר הוקם ב-1 בפברואר 1939, ולמפקדו מונה הלמוט פלמי. צי האוויר שהה במהלך המערכה בפולין במערב גרמניה, ולאחר מכן לחם במהלך המערכה על צרפת והקרב על בריטניה. במהלך מבצע ברברוסה העניקו כוחות צי האוויר סיוע לכוחות קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן פעלו כוחות צי האוויר בצפון אפריקה והים התיכון. בשנת 1944 הוצב צי האוויר באיטליה, וב-27 בספטמבר 1944 פורק צי האוויר. הלמוט פלמי (1 בפברואר 1939 – 12 בינואר 1940) אלברט קסלרינג (12 בינואר 1940 – 12 ביוני 1943) וולפרם פון ריכטהופן (12 ביוני 1943 – 27 בספטמבר 1944) במהלך המערכה בפולין כלל צי האוויר את היחידות הבאות: דיוויזיית האוויר ה-3 דיוויזיית האוויר ה-4 פיקוד הלופטגאו XI פיקוד הלופטגאו VI מהלך המערכה על צרפת כלל צי האוויר את היחידות הבאות: קורפוס האוויר המיוחד ה-2 קורפוס האוויר ה-4 קורפוס האוויר ה-8 פיקוד הלופטגאו XI פיקוד הלופטגאו VI קורפוס הנ"מ ה-2 מהלך מבצע ברברוסה כלל צי האוויר את היחידות הבאות: קורפוס האוויר ה-2 קורפוס האוויר ה-8 קורפוס הנ"מ ה-1 פיקוד הלופטגאו II צי האוויר השני באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) צי האוויר השני באתר Luftwaffe, 1933-45 (בגרמנית)
יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן

יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של אזרבייג'ן. לשתי המדינות היסטוריה משותפת שמשתרעת על פני שנים רבות. האוזבקים והאזרים קיימו קשרים היסטוריים הדוקים שכן המנהיגים, התרבות, הדת, המסורת והשפה בין המדינות והעמים משותפת. במשך שנים רבות, שתי המדינות היוו חלק מברית המועצות. עשרות אלפי אזרים מצאו מקלט באוזבקיסטן במהלך דיכוי המוני שאירע בשנות השלושים. כיום, מעל 40,000 אזרים משתתפים באופן פעיל בתחומים החברתיים, הציבוריים והכלכליים בחברה האוזבקית. כמו כן, לאחר רעידת האדמה ההרסנית באוזבקיסטן באפריל 1996, האזרים נתנו את אחת מחבילות הסיוע הגדולות ביותר לאוזבקיסטן, ואזרחי אזרבייג'ן סייעו רבות לשיקום הבירה, טשקנט. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמית ב-2 באוקטובר 1995. מאז 1996, אזרבייג'ן מחזיקה שגרירות בטשקנט, ומאז 1998, אוזבקיסטן מחזיקה שגרירות בבאקו. ביקורי ראשי המדינות הביאו לפיתוח והתקדמות היחסים הדו צדדיים בין המדינות. הביקור הרשמי הראשון של נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, ב-26 עד 27 במאי 1996, הביא לחתימת הסכם בין שתי הממשלות במסגרת הבנה הדדית. במסגרת הביקור, נשיא אוזבקיסטן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת באקו. במהלך הביקור, איידר אלייב נשא נאום שבו הוא ציין כי ביקורים של מנהיגי מדינות דוברי שפות טורקיות תורמים להתפחות שיתוף הפעולה בין מדינות אלה, בין עם הרחבת הקשרים התרבותיים והרוחניים ובין עם פיתוח היחסים הכלכליים ביניהן. היידר אלייב ביקר באוזבקיסטן ב-18 עד 19 ביוני 1997. במהלך הביקור, נחתמו 19 מזכרי הבנות בטשקנט. אחד המזכרים התבטא בפיתוח שיתוף הפעולה וחיזוק היחסים בין המדינות. נשיא אוזבקיסטן ציין כי היחסים בין המדינות יאופיינו בשיתוף פעולה אסטרטגי. בפגישתם של שני הנשיאים נדונו גם נושאים בעלי עניין משותף וכן הנשיאים החליפו דעות לגבי היבטים שונים של שיתופי פעולה. ב-19 ביוני 1997, נשיא אזרבייג'ן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת טשקנט. ככלל, פגישות בין נשיאי אזרבייג'ן ואוזבקיסטן במסגרת ארגונים בינלאומיים כגון נאט"ו, הביאו לחיזוק היחסים בין שתי המדינות. ב-23 עד 24 במרץ 2004, אילהם אלייב ביקר באוזבקיסטן, במהלך ביקורו שני מנהיגי המדינות קיימו מפגש שבו שני הצדדים הקדישו תשומת לב רבה להתפתחות שיתוף הפעולה הכלכלי, כולל הגדלת מחזור הסחר ההדדי, התחבורה והאנרגיה, וכן הרחבת היחסים ההומניטרים והתרבותיים. ב-11 בספטמבר 2008, אסלאם קרימוב, ביקר רשימת באזרבייג'ן. לאחר פגישתם של שני הנשיאים, התקיים טקס חתימת האמנות בין המדינות, שרובם התמקדו בפיתוח שיתופי הפעולה, חילופי מידע, הגנה הדדית, הגנת הסביבה, התקשורת ועוד. הוועדה הבין-ממשלתית המשותפת לשיתוף פעולה בינלאומי בין אוזבקיסטן לבין אזרבייג'ן תורמת לפיתוח שיתוך הפעולה המסחרי והכלכלי בין המדינות. עד 2013, התקיימו שמונה ישיבות של וועדה זו. הפגישה האחרונה התקיימה ב-8 בספטמבר 2012. עם זאת, היקף מחזור הסחר בין אוזבקיסטן לאזרבייג'ן (25.9 מיליון דולר אמריקאי ב-2012 ומעל 23.5 מיליון דולר אמריקאי עד סוף ששת החודשים הראשונים של 2013) אינו משקף את הפוטנציאל האמיתי של וועידה זו. יחסי אזרבייג'ן–רוסיה יחסי אוזבקיסטן–רוסיה מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן בוויקישיתוף יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יחסי המדינות, באתר משרד החוץ האזרבייג'ני יחסי המדינות, באתר השגרירות האזרבייג'נית בטשקנט (אורכב 12.08.2018 בארכיון Wayback Machine) יחסי החוץ של אזרבייג'ן, באתר משרד החוץ האזרי
ויריך פיליפ פון דאון

הרוזן ויריך פיליפ פון דאון (בגרמנית: Wirich Philipp von und zu Daun;‏ 19 באוקטובר 1669 - 30 ביולי 1741), היה גנרל-פלדמרשל אוסטרי בצבא הקיסרי, אשר לחם במלחמת הירושה הספרדית, ואביו של לאופולד יוזף פון דאון. פון דאון נולד ב-19 באוקטובר 1669 בווינה, לרוזן וילהלם פון דאון, שהיה גם הוא גנרל-פלדמרשל בצבא הקיסרי. הוא שירת במלחמת הירושה הספרדית תחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה והצליח מאוד בהגנה על טורינו בשנת 1706, ולאחר מכן הוא גם הטיל מצור וכבש את גאטה ב-30 בספטמבר 1707. בשנת 1710 הוא קיבל את התואר נסיך טאנו. לאחר המלחמה, בשנת 1713 מונה פון דאון לאוסטרי הראשון שכיהן כמשנה למלך בנאפולי. בשנת 1718 הוא נחל תבוסה בקרב מילאצו הראשון במהלך מלחמת הברית המרובעת, כאשר ספרד פלשה לסיציליה. מפברואר עד אוקטובר 1725 היה פון דאון המושל ההבסבורגי בארצות השפלה האוסטריות, כממלא מקום, עד לבואה של המושלת החדשה, מריה אליזבת, ארכידוכסית אוסטריה, אחותו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. פון דאון ערך רפורמות לשיפור המצב, לאחר ניהולו הכושל של קודמו, הרקול-לואי טורינטי, מרקיז פריה, ושילב את כוחות הצבא הבלגי בתוך הצבא הקיסרי. בין השנים 1725–1736 הוא כיהן כמושל דוכסות מילאנו, וב-30 ביולי 1741 הוא מת ונקבר בווינה. מדיה וקבצים בנושא ויריך פיליפ פון דאון בוויקישיתוף Zedinger, R. (2000). Die Verwaltung der Österreichischen Niederlande in Wien (1714 - 1795), Böhlau Verlag, p. 141-142.
משה קונינסקי

משה קונינסקי (נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא ראש עיריית כרמיאל. קונינסקי נולד בחיפה. היה פעיל בתנועת הצופים ופעיל ספורטיבית בענפי ספורט שונים, בעיקר בטניס. שירת בצה"ל בחיל הקשר והתקשוב ובין השאר הדריך בבה"ד 7. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בתקשורת, מדע המדינה ומנהל ציבורי ותואר שני באוניברסיטת חיפה במנהל ציבורי ומדיניות ציבורית עם התמחות בשלטון המקומי. בשנים 1990 – 1994 ניהל שורה של מתנ"סים ברמת גן ובתל אביב ובתפקידו האחרון היה מנהל מרכז הספורט וסגן מנהל מרכז קהילתי בנווה שרת. ב-1994 מונה למנהל היחידה לאירועים, אליפויות וחוגים במחלקה לספורט וחינוך גופני בעיריית תל אביב-יפו ולאחר שנתיים מונה לנהל את המדור לחינוך גופני בעירייה. ב-1998 מונה לסמנכ"ל התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל וב-2001 מונה למנכ"ל ההתאחדות, תפקיד בו שימש עד 2018. במשך השנים שימש כדירקטור בשורה ארוכה של גופים ועמותות בתחום הספורט. משנת 1994 תושב כרמיאל. במקביל לעבודותיו בתחום הספורט הארצי, שימש כחבר במועצת ההורים העירונית והיה פעיל מאוד בגופי הספורט בעיר. בין השאר לקח חלק בהקמת וניהול קבוצת כדורסל הנשים, נירוסופט כרמיאל. בשנת 2013 התמודד לראשונה כמועמד לראשות עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013), והפסיד בהתמודדות מול ראש העיר שכיהן אז, עדי אלדר. כיושב ראש סיעתו למועצת העיר, "רק כרמיאל" שימש כיושב ראש האופוזיציה במועצה והיה חבר במספר וועדות עירוניות. באוקטובר 2017 הכריז קונינסקי על התמודדותו לתפקיד ראש עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018. שאר המתמודדים לתפקיד היו רינה גרינברג, רותם ינאי, רותם בז'רנו וגיורא צ'שקין. קונינסקי ניצח בסיבוב הראשון עם 43% מהקולות ונבחר לראש העירייה. בנובמבר 2022, נעצרה אשתו, עו"ד סוזי קונינסקי, בחשד כי סחטה באיומים איש עסקים, אלון אזולאי, שמציג את עצמו כמועמד לראשות העיר בבחירות לרשויות המקומיות של 2023, לבל יתמודד בבחירות לראשות עיריית כרמיאל מול בעלה. היא הכחישה את החשדות וטענה כי היא זו שנסחטת ומאוימת. ב-8 בפברואר 2024 בנו של קונינסקי, רב-סרן במילואים נפצע מרסיסים ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל. מדיה וקבצים בנושא משה קונינסקי בוויקישיתוף משה קונינסקי, ברשת החברתית פייסבוק גיל דובריש, תחושת היסטוריה באוויר: נפתחה הקדנציה החדשה, 22 בנובמבר 2018, זוהר הצפון ראש העיר הנבחר של כרמיאל משה קונינסקי, איימי מקס הנדלר, אתר כרמיאלי, 31 באוקטובר 2018. גיל דובריש, משה קונינסקי: אני לא מכיר מישהו עם ניסיון ויכולת כמו שלי משה קונינסקי רץ לראשות עיריית כרמיאל, 1 באוקטובר 2018, זהר הצפון. ליאור אל-חי, הותר לפרסום: החשודה בסחיטה באיומים של יריב פוליטי - אשת ראש העיר כרמיאל, באתר ynet, 7 בנובמבר 2022 יוסי מזרחי, ‏המועמד, החוקר הפרטי והצילומים המביכים מהקזינו: המתלונן נגד אשת ראש העירייה מדבר, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2023
אלפונסו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה

אלפונסו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Alfonso IV d'Este;‏ 2 בפברואר 1634 - 16 ביולי 1662), היה דוכס מודנה בין השנים 1658–1662, ואביה של מרי ממודנה, אשתו של ג'יימס השני, מלך אנגליה. אלפונסו נולד ב-2 בפברואר 1634 במודנה, והיה הבן הבכור של פרנצ'סקו הראשון ד'אסטה, דוכס מודנה, ואשתו הראשונה, מריה קטרינה פארנזה. ב-27 במאי 1655 הוא התחתן עם לאורה מרטינוצי, אחייניתו של הקרדינל מאזארן, ובכך קיווה לחזק את הברית עם צרפת, ממנה נולדו לו שני ילדים. בשנת 1658 מת אביו, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1659 הסתיימה מלחמת צרפת-ספרד, ומודנה קיבלה את העיר קורג'ו בשל תמיכתה בצרפת. אלפונסו סבל ממחלת שיגדון ושחפת, וב-16 ביולי 1662 הוא מת במודנה, ובנו פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו, תוך שאשתו משמשת כעוצרת עד לבגרותו. ב-27 במאי 1655 התחתן אלפונסו עם לאורה מרטינוצי, בתם של הירונימוס מרטינוצי ולאורה מרגריטה מזריני, ממנה נולדו לו שני ילדים: מרי ממודנה (1658–1718), התחתנה עם ג'יימס השני, מלך אנגליה פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה (1660–1694) מדיה וקבצים בנושא אלפונסו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה בוויקישיתוף
יחסי אוזבקיסטן – איחוד האמירויות הערביות

יחסי אוזבקיסטן–איחוד האמירויות הערביות (באוזבקית: Birlashgan Arab Amirliklari munosabatlari, בערבית: العلاقات الأوزبكستانية الإماراتية) הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוזבקיסטן ובין איחוד האמירויות הערביות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-25 באוקטובר 1992. לאחר שאוזבקיסטן הכריזה על עצמאותה, ראשי איחוד האמירויות הערביות ערכו מספר ביקורים מדרג גבוה רשמיים באוקטובר 2017. כמו כן, שרי החוץ, האוצר, האנרגיה, הסחר, החוץ והכלכלה האוזבקים ערכו מספר ביקורים רשמיים באיחוד האמירויות הערביות. נשיא אוזבקיסטן ביקר באיחוד האמירויות הערביות ב-17 עד 18 במרץ 2008, במהלך הביקור נחתמו 28 מזכרי הבנות ואמנות ממשלתיים ומחלקתיים. ביקור זה תרם לפיתוח היחסים הדו-צדדיים בין המדינות. בשנת 1992, נפתחה הקונסוליה הכללית של אוזבקיסטן בדובאי, ובשנת 2007 נפתחה השגרירות האוזבקית באבו דאבי. איחוד האמירויות הערביות מחזיקה שגרירות בטשקנט. בחודש יוני 2004, ממשלת איחוד האמירויות הערביות החליטה לפתוח קונסוליה כללית באוזבקיסטן, ביוני 2010, הקונסוליה הכללית בטשקנט הוסבה לשגרירות של איחוד האמירויות הערביות באוזבקיסטן. ב-7 במאי 2018, שבקט מירזייאיב קיבל בברכה את סגן ראש הממשלה של איחוד האמירויות הערביות, מנסור בן זאיד אל נעיין. מיריזייאיב ציין כי היחסים בין המדינות לבביים, והיחסים "עולים" לשלב חדש ואיכותי. במהלך המפדש נדונו הכיוונים העיקריים של שיתוף הפעולה הדו-צדדי בין המדינות, וכן פיתוח היחסים במגזרי האנרגיה, הבנייה, התעשייה, התיירות והחקלאות. בשנת 2014, היקף מחזור הסחר בין אוזבקיסטן לבין איחוד האמירויות הערביות הסתכם ב-120.2 מיליון דולר אמריקאי (72.4 מיליון דולר אמריקאי ייצוא אוזבקי ו-47.8 מיליון דולר אמריקאי יצוא מאיחוד האמירויות הערביות). היצוא העיקרי של אוזבקיסטן מורכב מסיבי כותנה גולמית, משי, מוצרים חקלאיים ושירותים. היצוא העיקרי של איחוד האמירויות הערביות מורכב ממכונות חשמל, מזון, ריהוט, כלי רכב, ביגוד וספורט. מעל 80 חברות שמקורן באיחוד האמירויות הערביות פועלות ברחבי אוזבקיסטן, שמתוכם 35 חברות בבעלות מלאה של מדינת האמירויות. בחודש מאי 2008, השר לשיתוף פעולה ופיתוח הבינלאומי של איחוד האמירויות הערביות ביקר בטשקנט, במהלכו התקיימה הוועדה הראשונה הבין-ממשלתית האוזבקית-האמירויות. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן – איחוד האמירויות הערביות בוויקישיתוף Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Uzbekistan — States with which the Republic of Uzbekistan established diplomatic relations, mfa.uz Bileteral Relation | Embassy Of The Republic Of Uzbekistan, www.uzbekistanconsulate.ae (ארכיון) President of Uzbekistan received the Deputy Prime Minister, Minister of Presidential Affairs of the United Arab Emirates, mfa.uz
פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה

פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Francesco II d'Este;‏ 6 במרץ 1660 – 6 בספטמבר 1694), היה דוכס מודנה בין השנים 1662–1694. פרנצ'סקו נולד ב-6 במרץ 1660 במודנה, לאלפונסו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה וללאורה מרטינוצי, בתם של הירונימוס מרטינוצי ולאורה מרגריטה מאזריני, ואחייניתו של הקרדינל מאזארן. אחותו, מרי ממודנה, התחתנה בשנת 1673 עם ג'יימס, הנסיך מוויילס והפכה למלכת אנגליה בשנת 1685. בשנת 1662, בהיותו בן שנתיים, מת אביו, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו משמשת כעוצרת עד לשנת 1674. מדיניות החוץ של פרנצ'סקו הושפעה מדרישותיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שהיה הפטרון של אחותו לאחר 1688, אולם הוא התנגד לניסיונות הצרפתיים להתערב בדוכסות. על מנת לחזק את הברת בין צרפת ומודנה, הוצע לפרנצ'סקו להתחתן עם ביאטריס הירונימה דה לורן, בתו הבכורה של פרנסואה מארי דה לורן, נסיך לילבון, אולם לבסוף הוא התחתן עם מריה מרגריטה פארנזה. פרנצ'סקו למד בילדותו לנגן בכינור, ובשל אהדתו למוזיקה, הוא העסיק בחצרו את ג'ובאני מריה בונונצ'יני. ב-6 בספטמבר 1694 מת פרנצ'סקו במודנה ללא ילדים, ודודו רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו. מדיה וקבצים בנושא פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה בוויקישיתוף
מיכאל מושקוביץ

מיכאל אברהם מושקוביץ (נולד ב-18 באפריל 1998) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פנסילבניה מליגת המכללות האמריקאית. מושקוביץ גדל בירושלים ושיחק בילדותו באגודות הנוער אסא זיו והפועל ירושלים. בגיל 14 הצטרף לאקדמיית הכדורסל של וינגייט והצטרף בקיץ 2016 לסגל הבוגר של הפועל ירושלים. תחילה הוא שיחק במסגרת הכרטיס הכפול במכבי מעלה אדומים מהליגה הארצית ועונה לאחר מכן שיחק במכבי רעננה בליגה הלאומית. מושקוביץ השתתף עם נבחרת העתודה באליפות אירופה לשנת 2017 וזכה עמה במדליית הכסף לאחר שהגיעו עד הגמר בו הפסידו ליוון המארחת. הוא סיים את האליפות עם ממוצע של 3 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. שנה לאחר מכן מושקוביץ ונבחרת העתודה השתתפו באליפות שנערכה בקמניץ שבגרמניה וזכו לראשונה במדליית הזהב אחרי ניצחון בגמר על נבחרת קרואטיה 80:66. פרופיל באתר פיב"א אודי כהן, מיכאל מושקוביץ חתם ברעננה: "המטרה היא ליגת העל", 3 באוגוסט 2017, באתר צומת השרון רעננה כפיר חודרה, ‏רעננה סיימה את מצבת הזרים, מושקוביץ הצטרף, באתר ONE‏, 15 באוגוסט 2017 הסטטיסטיקות של מיכאל מושקוביץ באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2017, יולי 2017, באתר FIBA.com היסטוריה: ישראל אלופת אירופה עד גיל 20, באתר ONE‏, 22 ביולי 2018