ליגת העל האתיופית

ליגת העל האתיופית (באמהרית: የኢትዮጵያ ፕሪምየር ሊግ, מכונה גם BetKing Ethiopian Premier League מטעמים מסחריים), היא ליגת הכדורגל הבכירה באתיופיה. הליגה הבכירה התחילה לראשונה ב-1944, וליגת העל האתיופית המקצוענית הוקמה ב-1997. הליגה מנוהלת על ידי חברת "Ethiopian Premier League Share Company" (EPLSC) ולפני כן על ידי פדרציית הכדורגל האתיופית. הליגה כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2021/2022, בליגה 16 קבוצות המשחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 30 מחזורים. הליגה משוחקת מחודשים נובמבר ועד מאי של השנה הקלנדרית העוקבת. הקבוצה המסיימת במקום הראשון (אלופת הליגה) מעפילה לתחרות המוקדמות של ליגת האלופות האפריקאית, והזוכה בגביע אתיופיה בכדורגל מעפילה למוקדמות גביע הקונפדרציה האפריקאי. שלוש הקבוצות שסיימו במקום האחרון בליגה, יורדות לליגת המשנה האתיופית, ה"אתיופיאן הייר ליג", ושלוש הקבוצות שסיימו בצמרת ליגת המשנה מחליפות אותן. קבוצת סנט ג'ורג' היא הקבוצה המצליחה והבולטת ביותר באתיופיה, עם 16 זכיות באליפות מ-1997, ו-31 זכיות בסה"כ אליפויות המדינה מ-1944, ומקורה בעיר הבירה של אתיופיה אדיס אבבה. הליגה הלאומית האתיופית הוקמה במקור ב-1944, בליגה שהכילה 5 קבוצות שייצגו קהילות שונות בעיר הבירה אדיס אבבה, ובנוסף קבוצה לצבא הבריטי שהביא את המשחק למדינה בתקופה הקולוניאלית שנקרא "קבוצת השליחות הצבא הבריטי לאתיופיה" - British Military Mission in Ethiopia או בקיצור BMME, קבוצה שזכתה באליפות הראשונה. גביע המדינה האתיופי התווסף שנה לאחר מכן, ובו מתחרות מאז ועד היום הקבוצות האתיופיות. בשנים המוקדמות של הליגה, שלטה הקבוצה הצבאית "מישל" בליגה זו (קבוצה זו נקראת כיום "מועדון ספורט של צבא ההגנה" (Defense Force SC), ומשחקת בליגת המשנה האתיופיות), כאשר זכתה ב-6 אליפויות לאורך שנות ה-40 וה-50. קבוצת "קוטון פקטורי קלאב" שלטה בליגה בתחילת שנות ה-60, ובחצי השני של העשור החלה להצליח קבוצת סנט ג'ורג' שזכתה ב-3 אליפויות רצופות וב-4 סה"כ עד תחילת שנות ה-70 כאשר בהמשך עשור זה התואר התחלק בין מספר קבוצות. בשנות ה-80 וה-90 הליגה המשיכה להיות שיווניות יחסית, אם כי סנט ג'ורג' שזכתה ב-6 אליפויות בזמן זה הראתה דומיננטיות יחסית. בעונת ההקמה של ליגת העל האתיופית (1997/1998) זכתה "אתיו-אלקטריק" (שנקראה אז בשם Mebrat Hail) בתואר. בשנה שלאחר מכן החליטה מנהלת הליגה להגדיל את מספר הקבוצות ל-10, שנה שהסתיימה עם זכייה ראשונה של סנט ג'ורג' הפייבוריטית בתואר הרשמי של הפרמייר ליג האתיופי. עונת 2000/2001 הייתה עונת מיוחדת בליגה בעיקר בזכות התצוגה ההתקפית של חלוץ "אתיו-אלקטריק" יורדנוס אביי. אביי כבש את מה שהיה אז שיא של 24 שערים במהלך הקמפיין שלו בליגה ועזר לקבוצת אתיו-אלקטריק לזכות באליפות הפרמיירליג השנייה שלה (ותואר שלישי בסך הכל). השיא שלו נשאר במשך 16 שנים עד שנשבר על ידי חלוץ דדביט, גטנה קבדה, שכבש 25 שערים במהלך עונת 2016/2017. בעונה שלאחר מכן (עונת 2001/2002) אתיו-אלקטריק הייתה הפייבוריטית בעונה שלאחר מכן אך סנט ג'ורג' זכתה בתואר. בעונת 2002/2003 הקבוצה הראשונה מחוץ לאדיס אבבה התחרתה עם סנט ג'ורג' על תואר הפרמיירליג האתיופי. המירוץ לתואר הגיע לשיאו במחזור האחרון כאשר סנט ג'ורג' הזדקקה לניצחון מול היריבה "אתיופיאן קופי" כדי להבטיח את תואר האליפות הרביעי שלהם (ותואר 19 בסה"כ). הקבוצה המתחרה, "ארבה מינץ' טקטסיל", שבסיסה בעיר הדרומית של ארבה מינץ', חיפשה לזכות בתואר הראשון שלה, אך הייתה זקוקה להפסד של סנט ג'ורג' כדי לעשות זאת. בסופו של דבר, סנט ג'ורג' הצליח לנצח את המשחק האחרון שלה, אך התצוגה הטובה של ארבה מינץ' טקסטיל בעונה זו הראתה שקבוצות מחוץ לעיר הבירה אכן מוכנות להתמודד שוב בליגה הבכירה. עונת 2003/2004 התבררה כשנת פריצת דרך עבור קבוצות מחוץ לאדיס אבבה, כאשר קבוצת אווסה סיטי, בראשות הקפטן שלה כמאל אחמד, הצליחה לזכות בתואר האליפות לראשונה בתולדותיה. המירוץ לתואר הגיע שוב למחזור האחרון, כאשר אווסה סיטי נאלצה לנצח את מ.ס. ניאלה כדי למנוע מ"אתיופיאן קופי" ו"טרנס אתיופיה" את הזכייה בתואר. שתי העונות הבאות נשלטו שוב על ידי סנט ג'ורג' שהצליחה לזכות בתארים החמישי והשישי שלהם (התארים ה-20 וה-21 בסך הכל). בתחילת עונת 2006/2007 התרחבה הליגה ל-16 מועדונים. העונה הסתיימה עם זכייה נוספת של אווסה סיטי בתואר השני שלה, ומנעה מסנט ג'ורג' ליצור רצף היסטורי של שלוש אליפויות. עם זאת, שלוש העונות הבאות ברציפות שוב נשלטו על ידי סנט ג'ורג', תחת המאמן שלהם מנצ'ו, והם זכו בתארים ה-7, ה-8 וה-9 שלהם בליגת העל (22, 23, ו-24 בסך הכל). היריבים הגדולים של סנט ג'ורג', אתיופיאן קופי, עצרו את הריצה שלהם על ידי זכייה בתואר בעונת 2010/2011, שהיה תואר ליגת העל הראשון שלהם (ותואר שני בסך הכל). עם זאת, סנט ג'ורג' חזרה לשלוט גם בעונה הבאה וזכתה בתואר פעם נוספת ב-2011/2012. הניסיון החוזר של סנט ג'ורג' לזכות נכשל, כאשר היא ראתה את קבוצת דדביט זוכה בתואר הראשון בהיסטוריה שלה. החל מעונת 2013/2014 ועד עונת 2016/2017 קבוצת סנט ג'ורג' עשתה משהו שנעשה רק פעם אחת בעבר בכדורגל בליגה הראשונה באתיופיה - זכייה ב-4 תארים ברציפות. זכורה במיוחד עונת 2016/2017 שהייתה הראשונה שכללה 16 קבוצות, לאחר שהפדרציה החליטה להרחיב את הליגה מהסך הקודמים של 14 מועדונים, כאשר רק שני מועדונים ירדו מהליגה בתום העונה הקודמת (2015/2016) והם הוחלפו בארבעה מועדונים שעלו מהליגת המשנה על מנת להקים את ליגת העל האתיופית החדשה עם 16 המועדונים. ב-2 במאי 2018, הליגה הושעתה על ידי התאחדות הכדורגל האתיופית (EFF) לאחר ששופט הותקף במהלך משחק בין "אוניברסיטת וולוואלו אדיגראט" לקבוצת "דיפנס פורס". משחקי הליגה לא התחדשו עד שבועיים לאחר מכן, כאשר הובטחו לאיגוד כי השופטים יקבלו כיסוי ביטוחי בקרוב וכי הוצאות רפואיות קודמות יכוסו על ידי המועדונים האחראים. ליגת העל האתיופית לעונת 2017/2018 הסתיימה בצורה דרמטית כשקבוצת ג'ימה אבא ג'יפאר זכתה באליפות לראשונה בתולודתיה. המתמודדות על התואר ג'ימה אבא ג'יפאר וסנט ג'ורג' הגיעו ליום האחרון בשוויון נקודות ושוויון בהפרש שערים, אבל ניצחון של 5-0 לג'ימה אבא ג'יפר ותוצאה 2-0 לסנט ג'ורג', פירושה זכייה של ג'ימה בתואר האליפות בזכות 3+ יתרון הפרש שערים על סנט ג'ורג'. לאחר עונת 2017/2018, מועדוני ה-EFF והליגה הבכירה הסכימו לצמצם את מספר השחקנים הזרים המותרים בכל קבוצה לשלושה בלבד. עליית שכר והזנחה של שחקנים המקומיים ניתנו כחלק מהסיבות לביצוע המהלך. ב-5 במאי 2020, הוכרז כי עונת 2019/2020 בוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה, כתוצאה מכך, לא הוענקה אלופה ואף מועדונים לא ירדו מהליגה בעונה זו. ב-12 בדצמבר 2020, עונת 2020/2021 יצאה לדרך רשמית. ב-6 במאי 2021 פאסיל קנמה הבטיחה את האליפות הראשונה בהיסטוריה שלה. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האתיופי בכדורגל באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל האתיופית RSSF אתיופיה