laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיר הסירים

"סיר הסירים" הוא ספר ילדים חינוכי שכתבה וציירה אלונה פרנקל. הספר נועד ללמד פעוטות כיצד לעשות את צורכיהם בסיר. הספר יצא לאור בהוצאת מסדה ולאחר סגירתה המשיך לצאת לאור בהוצאת מודן. הוצאת עברית לילדים פרסמה גרסה אינטראקטיבית לספר. התרגום האנגלי של הספר עובד לקלטות שמע ול-DVD. בשנת 2023 יצא ספר המשך שנקרא "היה היה על האסלה" על שימוש באסלה. גם ספר זה יצא בגרסת ילד ובגרסת ילדה. הספר מתחיל בתיאורו של נפתלי התינוק והסבר על איברים שונים ותפקודם. אמו של נפתלי מחליפה לו חיתולים עד שיום אחד הוא מקבל מסבתו חבילה. נפתלי מנסה להבין מה תפקיד החפץ בחבילה עד שלבסוף מתגלה כי זה סיר. הוא מנסה להשתמש בסיר כמה פעמים ללא הצלחה עד שפעם אחת ישב וישב, עד שהצליח. אמו של נפתלי שמחה שהצליח להיגמל מהחיתול ושולחת את הצרכים לשירותים משם הם יגיעו לים. זהו הספר הראשון של הסופרת והמאיירת אלונה פרנקל. הספר הפך לרב-מכר בארץ ותורגם לשפות רבות: אנגלית, הונגרית, הולנדית, ספרדית, שוודית, נורווגית, דנית, פולנית, אפריקאנס, יפנית, סינית וקוריאנית. לפי דרישת המו"ל בארצות הברית נוצרה גם גרסה שבה גיבור הספר (שנקרא באנגלית "ג'ושוע") מוחלף בגיבורה - "פרודנס". בעקבות זאת יצאה לאור גם גרסה עברית כזו, בשם "סיר הסירים - ילדה", שבו הגיבורה קרויה "ציונה". לשתי הגרסאות (של נפתלי ושל ציונה) יצאה לאור גם מהדורה המודפסת על קרטון, כמקובל בספרים לפעוטות. לדברי פרנקל, הרעיון לספר הופיע כאשר נתקלה בחדר מדרגות ביתה בילד נכה בגיל בית ספר שעשה את צרכיו במכנסיו. "שלום פיפי! שלום קקי! אמר נפתלי. להתראות בים! אמרתי אני, אמא של נפתלי והורדתי את המים." משפט המופיע בסוף הספר ועורר את חמתם של כמה גורמים. הסופרת קיבלה מספר רב של מכתבים המתלוננים על המסר כי הפסולת נשפכת לים וטענו כי מסר זה אינו חינוכי. מכתב רשמי של מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה דרש לשנות את סוף הספר ואפילו הזמין את אלונה לסיור בבריכות החימצון. מאחר שבאותו הזמן פרצה מגפת כולרה שמקורה בחיידקים צואתיים שהוזרמו לים החליטה להשאיר את הסוף כמו שהוא. על כל פנים, בגרסאות שאינן בעברית המשפט השני הוסר. גמילה מחיתולים דפנה ארד, וישבה וישבה וישבה - למה אלונה פרנקל קראה בסופו של דבר לילד מ"סיר הסירים" נפתלי, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2011 סיר הסירים, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) אריאנה מלמד, ספר: ציונה, אחות של נפתלי, עושה קקי בסיר, באתר ynet, 18 בינואר 2007.
Dangerous (אלבום של מייקל ג'קסון)

Dangerous (בעברית: מסוכן) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמר מייקל ג'קסון. האלבום יצא לאור ב-26 בנובמבר 1991, דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס. האלבום נמכר ב-32 מיליון עותקים בכל רחבי העולם, ובכך הפך לאלבום השלישי הכי נמכר של ג'קסון, אחרי Thriller ו-Bad. האלבום הנפיק להיטים שכבשו את המצעדים בכל העולם, זכה בפרס גראמי והוא אלבום הניו ג'ק סווינג המצליח ביותר בהיסטוריה. ג'קסון קידם את האלבום בהופעה בסופרבול, ריאיון עם אופרה וינפרי, בוידאו קליפים מושקעים, פרסומות ויצא לסיבוב הופעות עולמי. מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-132 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985–2014), שנערך בשנת 2019. במרץ 1991, חתם מייקל ג'קסון על חוזה של 15 שנים ושישה אלבומים עם חברת סוני ובנובמבר 1991 הוציא לאור את האלבום הראשון בעסקה - Dangerous. בכך סיים את שיתוף הפעולה עם קווינסי ג'ונס, המפיק של שלושת אלבומיו הקודמים. המפיק החדש שגויס הוא טדי ריילי, מפיק הכישרונות של הניו ג'ק סווינג. במה שהפך לסטנדרט אצל ג'קסון, הוידאו קליפים שהופקו ב-Dangerous היו היקרים והחדשניים בזמנם. לווידאו קליפים היו עלילות מורכבות, קטעי ריקוד, והופיעו בהם מפורסמים. הווידאו קליפ ל-"Jam" מציג את ג'קסון ומייקל ג'ורדן משחקים ורוקדים ביחד, בעוד שב-"Remember the Time" העלילה מתרחשת במצרים העתיקה ובכיכובם של אדי מרפי, מג'יק ג'ונסון והדוגמנית אימאן. בקליפ של השיר- "In the Closet" מופיע ג'קסון עם דוגמנית העל נעמי קמפבל כזוג מאהבים. את הוידאו קליפ ל-"Who Is It" ביים הבמאי הנודע דייוויד פינצ'ר. ב-"Give In to Me", ג'קסון מופיע בהופעת רוק עם גיטריסט "רובים ושושנים", סלאש. ב-"Black or White" מופיע מורפינג (שינוי צורה על ידי מחשב), ומופיעים בו מקולי קאלקין וטיירה בנקס. מקור: סיבוב ההופעות של האלבום כלל 69 הופעות בכל רחבי העולם, ביניהם הגיע ג'קסון גם לישראל לשתי הופעות בפארק הירקון, מול קהל של כ-75 אלף צופים בכל מופע. מבחינת היקפם, היו אלה מהמופעים הגדולים והעשירים ביותר שנראו אי פעם בארץ. ג'קסון הופיע עם 16 שירים, ביניהם 6 מ-Dangerous. ב-2005 יצא DVD המתעד את הופעה בבוקרשט רומניה. מידע על האלבום Dangerous באתר MusicBrainz מידע על האלבום Dangerous באתר AllMusic האלבום Dangerous באתר Discogs האלבום Dangerous באתר ספוטיפיי האלבום Dangerous באתר יוטיוב שרון דוידוביץ', כשמלך הפופ היה מלך: 20 שנה ל-"Dangerous", באתר ynet, 17 בנובמבר 2011 35th Annual GRAMMY Awards, GRAMMY.com, ‏2017-11-28 (באנגלית) SPIN Staff, The 300 Best Albums of the Past 30 Years (1985-2014), SPIN, ‏2015-05-11 (באנגלית אמריקאית) Dangerous באתר הבילבורד 200 האמריקאי, ארכיון נתוני מכירות באתר RIAA Dangerous באתר הבילבורד רית'ם אנד בלוז/היפ-הופ האמריקאי, ארכיון מידע על Dangerous במצעד הבריטי מידע על Dangerous, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Dangerous, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Dangerous, באתר המצעד הגרמני מידע על Dangerous, באתר המצעד הנורווגי מידע על Dangerous, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Dangerous, באתר המצעד השוודי זוכי פרסי גראמי ה-35 - 1993 גיא חג'ג', מייקל ג'קסון מת, באתר הארץ, 26 ביוני 2009 אור ברנע, עלילות המלך בארץ הקודש, באתר ynet, 27 ביוני 2009
פלשתינה

האם התכוונתם ל... ארץ ישראל – מכונה גם "פלשתינה" בשפות לועזיות (באנגלית: "Palestine"), אזור גאוגרפי במזרח התיכון הכולל בין היתר את מדינת ישראל, יהודה ושומרון ורצועת עזה ואזורים בירדן ובסוריה יהודה – פרובינקיה רומית בשטח ארץ ישראל ששמה שונה ל"פלשתינה" לאחר מרד בר כוכבא סוריה פלשתינה (135–330) – פרובינקיה רומית בארץ ישראל אחרי מיזוג הפרובינקיה יהודה עם הפרובינקיה סוריה אחרי מרד בר כוכבא פלשתינה פרימה (409–636) – פרובינקיה ביזנטית שבירתה קיסריה פלשתינה סקונדה (409–636) – פרובינקיה ביזנטית שבירתה סקיתופוליס פלשתינה טרטיה או בשמה המוקדם פלשתינה סלוטאריס (358–636) – פרובינקיה רומית ביזנטית שבירתה חלוצה ג'ונד פלסטין (638 – המאה ה-10) – אחד המחוזות של הפרובינציה בילאד א-שאם בתקופת בית אומיה ובית עבאס באימפריה המוסלמית המנדט הבריטי – השלטון הבריטי בארץ ישראל (פלשתינה) בין השנים 1917–1948 פלסטין (פירושונים) פלשתים שמעון שמיר – איך מבלבלת התקשורת הישראלית בין פלשתינאים לפלסטינים ומדוע זה חשוב, העין השביעית, 1 במרץ 2005
סמסרה

המונח "מעגל החיים" מפנה לכאן. לערך העוסק בסדרת טלוויזיה תיעודית של ה-BBC, ראו מעגל החיים (סדרת טלוויזיה). סמסרה (בסנסקריט ובפאלי: "תנועה מתמשכת" או "זרימה מתמשכת") הוא מונח המתייחס למעגל של גלגול נשמות או לידה מחדש בהינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם, וסיקהיזם ובדתות קשורות נוספות. משמעותו המדויקת של המעגל משתנה ואף מגדירה זרמים במסורות המזרח כמו הינדואיזם ובודהיזם. סמסרה נובעת מ"לזרום יחדיו", או לעבור דרך מצבים, לנדוד. דלת מסתובבת בין החיים והמוות וחיים חדשים בגלגול חיים חדש. ידועה גם כמשחק בהודו העתיקה. ברוב המסורות הפילוסופיות ההודיות, כולל במערכת ההינדית, הבודהיסטית, הסיקית והג'יינית, קיימת הנחה שלפיה הטבע נשלט על ידי מחזור מתמשך של לידה, מוות ולידה מחדש. אולם מסורות אלה נבדלות באופן ניכר בטרמינולוגיה שבה הן מתארות את התהליך ובמטפיזיקה שבה הן משתמשות כדי לפרש אותו. רוב המסורות הללו, בצורתן המפותחת, מתייחסות לסמסרה באופן שלילי, כמצב ירוד שיש לברוח ממנו. חלקן, כמו האדוואיטה וודאנטה רואות בעולם ובהשתתפות בסמסרה שבו דבר אשלייתי הקרוי מאיא. חלק מהיישומים המאוחרים יותר של מסורות אלו רואה בסמסרה מטפורה ולא יותר. הארה מלאה היא ההבנה שהסמסרה והנירוואנה חד הן. בסוגים מסוימים של הינדואיזם, סמסרה נתפסת כבורות מהאני האמיתי, ברהמן, וכך הנפש מובלת לחשוב באמיתות של העולם הזמני, עולם התופעות. בהינדואיזם זוהי אבידיה, או הבורות אודות האני האמיתי, ברהמן, שמובילה לתודעת-אגו של הגוף, שבו הנפש מובלת לחשיבה באמיתות של העולם הזמני, עולם התופעות. דבר זה מקרקע את הישות בתשוקה והשרשרת המתמשכת של קארמה וגלגול נשמות. מצב האשליה ידוע כ "מאיה". בהינדואיזם יש מונחים רבים למצב של השחרור כמו מוקשה, מוקטי, נירוואנה ו"מהא-סאמאדהי" (ריכוז מדיטטיבי עילאי, עמוק/רחב). מסורות היוגה ההינדית מחזיקות באמונות שונות. ניתן להגיע למוקשה באמצעות אהבת אישוור\האל (ראו תנועת בהקטי), על ידי מדיטציה פסיכו-פיזית (ראג'א יוגה), על ידי הבחנה בין מהו אמיתי ומהי אשליה על ידי התבוננות עמוקה (ג'אנה יוגה) ועל ידי קארמה יוגה, הנתיב לפעולה לא-אנוכית שחותרת תחת האגו ומחזקת את ההבנה של ההוליזם או האחדות של הכל. על פי הזרם אדוואיטה וודאנטה, שהשפיע באופן משמעותי על היוגה ההינדית, ה"ברהמן", התודעה-אמת-אושר-עילאי האולטימטיבית היא המציאות האינסופית הבלתי אישית. סמסרה בבודהיזם מתייחסת למעגל הלידה (ג'אטי) הדעיכה והמוות (ג'אראמאנא), שבו משתתפות כל הישויות ביקום, ושממנו ניתן להימלט באמצעות הבנה ומודעות לתהליך, במצב תודעתי של "הארה". סמסרה מקושרת עם סבל, והיא בדרך כלל נחשבת לאנטי-תיזה של נירוואנה. לפי התפישה הבודהיסטית - הסמסרה נתפשת כרצף מחשבה הזורם בזמן, גלגול תודעתי המתרחש בהווה, ולא בין העבר לעתיד, כפי שנהוג לחשוב. ההבנה המלאה (חכמה, פאניה) של האופן שבו מתרחשת התהוותו של ההווה מבטלת את המחשבה מכוונת המטרה, הנקראת קארמה. ההגעה להארה מסמנת את ההחלצות ממעגל הלידה והמוות של המצב התודעתי הרגיל, ושחרור מהסבל הנובע מבורות, השתוקקות ודחייה. מצב תודעתי זה, החפשי מחוויית הסמסרה, הוא הנירוואנה. גלגול נשמות גלגל החיים מדיה וקבצים בנושא סמסרה בוויקישיתוף סמסרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תסביך נחיתות

המונח הפסיכולוגי "תסביך נחיתות" מתאר את התחושה המקננת באדם לפיה הוא נחות או פחות מזולתו במובן מסוים. לעיתים זו תחושה תת-הכרתית, אשר מניעה את הלוקים בה לפצות עליה, מה שעשוי להביא להישגים מרשימים, התנהגות אנטי-חברתית קיצונית, או שניהם. חלוץ המחקר בתחום הזה הוא הפסיכולוג הנודע אלפרד אדלר. הוא עשה שימוש בדוגמה של "תסביך נפוליאון" כדי להמחיש את התאוריה שלו. ישנם סוציולוגים שגורסים כי תסביך נחיתות עשוי להתקיים גם ברמת הכלל, ולהשפיע על תרבויות שלמות – תאוריה זו ידועה בשם "רפיסות תרבותית". האסכולה של אדלר מבחינה בין רגשי נחיתות ראשוניים ושניוניים. לשיטתה, מקורם של רגשי הנחיתות הראשוניים נעוץ בחוויות החולשה, חוסר האונים והתלותיות המוקדמות של הילד. אלו יכולים להתעצם כאשר משווים בינו לבין אחיו הבוגרים, או המבוגרים. לעומתם, רגשי נחיתות שניוניים מתקשרים לחוסר יכולתו של אדם בוגר להגיע ל"יעד" מדומה ובלתי-מודע של ביטחון והצלחה סובייקטיביים שיפצו על רגשי הנחיתות. המרחק מאותו "יעד" יוביל לתחושה שלילית ולפגיעה בדימוי העצמי, שעלולה להצית מחדש, ובעוצמה רבה, את רגשי הנחיתות הראשוניים. ה"יעד" המדומה נוצר בתפישתו של אדם כדי להפיג את רגשי הנחיתות הראשוניים שלו, אולם למעשה גורם לרגשי הנחיתות השניוניים, ובכך מהווה מעין מלכוד 22; מעגל הרסני זה רווח בקרב בני אדם נוירוטיים. גישות הורים בחינוך - הערות שליליות המביעות מורת רוח ואי שביעות רצון כלפי הילד, והערכת התנהגות הילד שממחישה ומדגישה את טעויותיו ולקויותיו של הילד, קובעת את עמדות הילד בסביבות הגיל הרך. לקויות פיזיולוגיות - כגון חוסר פרופורציות בגוף, בפנים, גובה, משקל, כוח פיזי, לקות דיבור, לקות ראייה - כל אלו יכולים לגרום לרגשי נחיתות. מגבלות מנטליות - תורמות לרגשי נחיתות כאשר נערכות השוואות עם הישגים מרשימים של אחרים, וכאשר מצופים מהילד הישגים והתנהגות משביעת רצון. אפליה חברתית - על רקע משפחה, גזע, מגדר, נטיות מיניות, מעמד כלכלי, דת או צבע עור. בסרטם של "הביטלס", "לילה של יום מפרך" (1964), מעיר ג'ורג' האריסון לרינגו סטאר "יש לך תסביך נחיתות", והאחרון משיב "כן, אני יודע, לכן אני מנגן על תופים – כך אני מפצה עליו". במחזה "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס, מאבחן ג'ים את לורה כקורבן של תסביך נחיתות, ויועץ לה לראות את עצמה כ"עליונה במובן מסוים", בהתייחסו לשאיפותיו העתידיות שלו. ג'ים מדרבן את לורה להיחלץ מביישנותה. תסביך אלוהים - תופעה הפוכה תסביך נחיתות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תסביך נחיתות, דף שער בספרייה הלאומית על התאוריה של אלפרד אדלר בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט" Natural Characteristics That Influence Environment: How Physical Appearance Affects Personality
ועדת גישוש

ועדת גישוש (באנגלית: Exploratory committee) הוא מושג בפוליטיקה האמריקנית המתאר גופים שמוקמים על ידי מועמדים פוטנציאלים לתפקידים פוליטיים לשם בדיקת היתכנות של מועמדותם. במיוחד הדבר מקובל במרוץ לנשיאות, כשבמקרה זה הגוף מכונה ועדת גישוש נשיאותית (Presidential exploratory committee). הקמת הוועדה מאפשרת למועמד הפוטנציאלי לגייס כספים לשם פעילויות כמו קיום מסעות, או עריכת סקרים. מעבר למטרה המוצהרת קיימות מספר סיבות נוספות להקמת ועדת גישוש, גם כאשר המועמד למעשה החליט על המרוץ. השימוש במוסד ועדת הגישוש מאפשר גיוס כספים בפיקוח ושקיפות מופחתים לעומת מה שנדרש ממועמד שהכריז רשמית על מועמדותו. בנוסף, עצם הפרדת ההכרזה על המרוץ לשניים - הכרזה על הקמת ועדת גישוש, והכרזה רשמית על המועמדות - משמשת לעיתים קרובות על מנת למשוך תשומת לב תקשורתית נוספת למועמד. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלכי פרוסיה

זוהי רשימת שליטיה של המדינה הגרמנית לשעבר פרוסיה. הטריטוריה המקורית שלה הייתה לחופיו של הים הבלטי, אותה כבש המסדר הטווטוני מהאיחוד הפולני-ליטאי. מאוחר יותר הפכה לדוכסות תחת חסותה של ממלכת פולין, דוכסות עצמאית, ממלכה עצמאית, ממלכה בתוך האימפריה הגרמנית, ולבסוף מדינה בתוך האומה הגרמנית. ההיסטוריה של פרוסיה הייתה, החל מ-1618, קרובה לזו של נסיכות הבוחר מברנדנבורג; מלכה של פרוסיה היה גם הנסיך הבוחר של ברנדנבורג בין השנים 1618 ו-1806. מדיה וקבצים בנושא מלכי פרוסיה בוויקישיתוף
הר טראנאקי

הר טראנאקי (Mount Taranaki) או הר אגמונט (Mount Egmont) הוא הר געש רדום שנמצא במרכז חבל טראנאקי שבמערב האי הצפוני של ניו זילנד. ההר מתנשא לגובה של 2,518 מטר מעל פני הים והוא בעל צורת חרוט כמעט מושלם פרט לבליטה בצדו הדרומי. מבחינה גאולוגית טראנאקי הוא הר צעיר באופן יחסי. הפעילות הגעשית בו החלה לפני כ-120,000 עד 135,000 שנים. ההתפרצות האחרונה התרחשה בסביבות שנת 1854. ההתפרצות הגדולה האחרונה התרחשה בשנת 1655. מוקד הפעילות הגעשית של ההר נע בכיוון דרום מזרח בעקבות תנועה של הלוח האוסטרלי, עדות לכך ניתן לראות בשני הרי הגעש הכבויים שנמצאים בקו אחד מצפון מערב אליו - קאיטקה (Kaitake) ופואקאי (Pouakai). המאורים נתנו להר את השם טראנאקי וכך הוא נקרא במשך מאות שנים עד בוא הארופאים הראשונים לניו זילנד. משמעותו של השם, ככל הנראה, היא "הר זוהר" (טרא - הר, נאגי - זוהר) כביטוי לכיסוי השלג הלבן שההר עוטה בחורף. ג'יימס קוק נתן להר את השם "הר אגמונט" על שם ג'ון פרסיבל, הרוזן מאגמונט שתמך במסעו הראשון של קוק לאזור ניו זילנד. השם הר אגמונט הופיע במפות וברישומים רשמיים עד לשנות השמונים של המאה ה-20, אז הוחלט להעניק לשני השמות מעמד זהה. עם זאת הפארק הלאומי המקיף את ההר נקרא עדיין פארק לאומי אגמונט. על פי המיתולוגיה המאורית הר טראנאקי היה פעם סמוך להרי הגעש שבמרכז האי הצפוני - רואפהו, טונגרירו ונגאורוהו אולם הוא נאלץ לברוח ממקום מושבו בעקבות פרשיית אהבים בינו לבין פיאהנגה (הר געש בקרבת אגם טאופו, ואהובתו של רואפהו על פי המיתולוגיה המאורית) שהעלתה את חמתו של רואפהו. טראנאקי נס על נפשו לכיוון מערב, כשהוא מותיר בדרך צלקת בפני האי שהפכה לנהר ונגנאוי והתיישב בודד לחופו של ים טסמן, הרחק משאר הרי הגעש של האי הצפוני. מדיה וקבצים בנושא הר טראנאקי בוויקישיתוף הר טראנאקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טראנאקי, באתר Global Volcanism Program
טראנאקי

האם התכוונתם ל... חבל טראנאקי – חבל במערב האי הצפוני של ניו זילנד הר טראנאקי (אגמונט) - הר געש במרכז חבל טראנאקי בניו זילנד פארק לאומי אגמונט – הפארק הלאומי הכולל את הר טראנאקי
ב' באדר

ב' באדר הוא היום השני בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השני בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בב' אדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, היא ברוב השנים פרשת תרומה. אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה פשוטה מקביעות השא או שנה מעוברת מקביעות השג לילד שנולד באדר א') פרשת בר המצוה היא פרשת תצוה. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת פקודי. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת ויקרא. ה'תר"ך – נוסדה חברת כל ישראל חברים (כי"ח, "אליאנס") ה'תש"ח (אדר ב') – מלחמת העצמאות: ההגנה משתמשת לראשונה בדוידקה, בהתקפה על שכונת אבו כביר ביפו ה'תשל"ח (אדר ב') – 35 הרוגים בפיגוע אוטובוס הדמים בכביש החוף ה'תשמ"ו (אדר א') – פעיל זכויות האזרח, נתן שרנסקי מגיע לישראל לאחר תקופת מאסר של כ-9 שנים בברית המועצות ה'תש"ד – רון לאודר, איש עסקים יהודי-אמריקאי ה'תש"ז – יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ג) ה'תשכ"ב (אדר א') – שולי רנד, זמר ושחקן ישראלי ה'תשל"ד – גילה גמליאל, שרת המודיעין וחברת הכנסת מטעם הליכוד ה'תש"ם – טל בורשטיין, כדורסלן ישראלי ה'תע"ח (אדר א') – רבי גבריאל אסקלס, אב"ד ומרא דאתרא בפראג, במץ ובניקולשבורג. ה'תקצ"ג – הרב הלל פריד, חתנו של רבי חיים מוולוז'ין והמשנה לראש ישיבת וולוז'ין ה'תקס"ב (אדר א') – רבי יום טוב אלגאזי, 'המהרי"ט אלגאזי', הראשון לציון שד"ר, וראש ישיבת המקובלים בית אל. ה'תקע"ג (אדר א') – רבי אהרן אריה לייב, האדמו"ר השני מפרמישלאן (נולד ב-ה'ת"ק) ה'תש"א – הרב יעקב יחזקיה גרינוולד (ה"ויגד יעקב") רבה של קהילת עץ חיים בפאפה שבהונגריה וראש הישיבה בה (נולד ה'תרמ"ב) ה'תשל"ד – בנימין זאב פון וייזל, ממייסדי התנועה הרוויזיוניסטית (נולד ה'תרנ"ו). ה'תשל"ז – רבי ישראל אלתר, האדמו"ר הרביעי של חסידות גור (נולד ה'תרנ"ה). ה'תש"ם – נתן ילין-מור, ממנהיגי הלח"י וחבר הכנסת בכנסת הראשונה (נולד ה'תרע"ג). ה'תש"ם (אדר א') – רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ירושלים), ראש ישיבת בריסק (נולד בתמוז ה'תרע"ו) ה'תשמ"ט (אדר ב') – הרב צבי מגנצא רב קהילת "בית המדרש הגדול" בסנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית, מחבר ספר "מגן צבי – ספר קדושת הארץ" העוסק בעניינים הקשורים בארץ ישראל (נולד כ' בתמוז ה'תרע"ד) ה'תשנ"ד – שמחה הולצברג, אבי הפצועים (נולד ה'תרפ"ה). א' באדר – ג' באדר אדר אדר א'
ג' באדר

ג' באדר הוא היום השלישי בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלישי בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בג' אדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, היא ברוב השנים פרשת תרומה. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה או כסדרה המתחילה ביום חמישי (שנה פשוטה מקביעות הכז או השא או שנה מעוברת מקביעות השג לילד שנולד באדר א') פרשת בר המצוה היא פרשת תצוה. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברב השנים, היא פרשת ויקרא. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי. ג'תי"ד – סיום בניית בית המקדש השני על ידי שבי הגולה ובראשם זרובבל בן שאלתיאל ויהושע בן יהוצדק בשנה הששית לדריווש מלך פרס. ה'ת"ש (אדר ב') החלו שידורי "קול ישראל" ה'תש"ד – אנשי האצ"ל מפוצצים את משרדי מס ההכנסה ה'תש"ט – הממשלה הראשונה של מדינת ישראל החליפה את הממשלה הזמנית ה'תשי"ז (אדר ב') – ישראל נסוגה מסיני אחרי מבצע קדש ה'תשכ"ה (אדר ב') – המרגל הישראלי וולפגנג לוץ נתפס במצרים ה'תשל"א – בעקבות אירועי ספטמבר השחור, מכריזה המועצה הלאומית הפלסטינית על ירדן כחלק מפלסטין ה'תשמ"ו (אדר ב') – נפתחת התערוכה "דלות החומר כאיכות באמנות הישראלית" במוזיאון תל אביב לאמנות ה'תשמ"ז – יונתן פולארד נדון בארצות הברית למאסר עולם באשמת ריגול ה'תשפ"ד (אדר א') – מבצע יד הזהב שבו חולצו שני אזרחים מרצועת עזה ה'תרכ"ו – שמואל קרויס, היסטוריון וחוקר תלמוד מאנשי חכמת ישראל, ראש בית המדרש לרבנים בווינה. (נפטר בה'תש"ח) ה'תר"ס (אדר ב') – יהושע אלוף, מבכירי תנועת מכבי ומייסדי תחום הספורט בארץ ישראל (נפטר ב-ה'תש"ם) ה'תרס"א – דוד מרכוס, האלוף הראשון בצה"ל, קולונל יהודי בצבא ארצות הברית שלחם במלחמת העצמאות כאחד מאנשי מח"ל ונהרג בשוגג מאש צה"ל. (נהרג בד' בסיוון ה'תש"ח) ה'תרצ"ב (אדר א') – יוסף בא-גד, מייסד ישיבת נחלים וחבר הכנסת מטעם מולדת ה'תשי"א (אדר ב') – אריה גמליאל, חבר הכנסת מטעם ש"ס ה'תשי"א (אדר ב') – יוסף יצחק וילשאנסקי, ראש ישיבת "חסידי חב"ד ליובאוויטש" בצפת ה'תשל"א – אשכול נבו, סופר ישראלי ה'שע"ב (אדר ב') – הרב מרדכי יפה, מחשובי הפוסקים, רב בפראג ובפוזנא ומחבר ספרי ה"לבוש". ה'תקכ"א (אדר א') – אליעזר די אבילה – ראש ישיבה ודיין בעיר רבאט שבמרוקו, מחבר הספר "מגן גבורים". ה'תקס"ב (אדר ב') – רבי נח חיים צבי ברלין, ראש ישיבה במגנצא ואב"ד קהילות אה"ו. (נולד בה'תצ"ד) ה'תרס"ה (אדר א') – האדר"ת (הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים), רבן של פוניבז' ומיר שבליטא, ובסוף ימיו רבה של ירושלים. (נולד בה'תר"ג) ה'תר"ע (אדר א') – משה לייב ליליינבלום, סופר איש תנועת ההשכלה ברוסיה, מראשי חובבי ציון והציונות המעשית. (נולד בכ"ט בתשרי ה'תר"ד) ה'תרפ"ד (אדר א') – הרב אליעזר רבינוביץ, תלמיד הבית הלוי, חתנו של הגדול ממינסק וממלא מקומו ברבנות העיר. ה'תשי"ב – יעקב נחום אפשטיין, פילולוג וחוקר ספרות חז"ל, מאבות מדעי היהדות, פרופסור באוניברסיטה העברית ומייסד המכון למדעי היהדות בה. (נולד בכ"ד בחשוון ה'תרל"ט) ה'תשס"ו – נעמי רוזנברג, מחנכת, מורה ומשוררת ישראלית. (נולדה בי"ד באדר א' ה'תש"ג) ה'תשס"ט – איסר לובוצקי, מפעילי המחתרת של גטו וילנה, פרטיזן, לוחם ומפקד באצ"ל, היועץ המשפטי הראשון של הליכוד. (נולד בה'תרפ"ג) ב' באדר – ד' באדר אדר
ד' באדר

ד' באדר הוא היום הרביעי בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הרביעי בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בד' אדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, היא ברוב השנים פרשת תרומה. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת תצוה. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת ויקרא. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי. ה'ס"ז – קבורתו של מהר"ם מרוטנבורג בבית הקברות היהודי בוורמייזא, כ-14 שנים לאחר שנפטר בהיותו בכלא וקבורתו נאסרה. ה'תרצ"ד – ראשוני עליית הנוער עלו ארצה ונקלטו בעין חרוד ה'תרצ"ז – נוסדה חברת מקורות ה'ת"ש האוניה "סקריה" של בית"ר הגיע לחיפה ו-2,400 מעפילים נעצרו ה'תש"א – מוצא הצו המורה על הקמת גטו קרקוב ה'תש"ט – מלחמת העצמאות: תחילת מבצע עובדה, פתיחת הדרך לאילת ה'תשנ"ב (אדר ב') – סיעות רצ, מפ"ם ושינוי מקימות את מרצ ה'תשנ"ז (אדר ב') – שבע תלמידות מבית שמש נרצחו באי השלום בנהריים בידי חייל ירדני ה'תרכ"ד (אדר א') – ישראל זנגוויל, סופר יהודי אנגלי ופעיל ציוני (נפטר בה'תרפ"ו) ה'תרמ"א (אדר א') – הרב משה אוירבך, ממקימי החינוך הדתי המודרני בארץ ישראל, רב בבית המדרש לרבנים בברלין והיסטוריון (נפטר בה'תשל"ו) ה'תרס"ה (אדר א') – הרב שמואל אליהו טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל (נפטר בה'תשמ"ד) ה'תש"ו (אדר א') – אמנון דנקנר, עיתונאי, פובליציסט וסופר ישראלי. היה עורך "מעריב" בשנים 2002--2007 (נפטר בה'תשע"ג) ה'תשכ"ד – שמואל בן עטר, עיתונאי חרדי, סופר, מרצה, ושדרן רדיו ה'תשמ"ד (אדר א') – הרב איתם הנקין, חוקר תורני-היסטורי, עורך ספרותי ומחבר ספרי הלכה. (נרצח בה'תשע"ו) ד'רס"ו – רב אחאי בר הונא, מחכמי הסבוראים (איגרת רב שרירא גאון) ה'תצ"א (אדר א') – רבי אליהו מפולדא, מחבר פירוש נודע על התלמוד הירושלמי ה'תר"ע (אדר א') – אליעזר גורדון, ראש ישיבת טלז ורב העיר טלז (נולד ב-ה'תר"א) ה'תשמ"ה – יעקב אליאב, איש אצ"ל וממייסדי הלח"י (נולד ב-ה'תרע"ז) ה'תשנ"ב (אדר ב') – מנחם בגין, ראש הממשלה השישי של מדינת ישראל (נולד ב-ה'תרע"ג) ה'תשס"ה (אדר א') – סילביה רפאל, לוחמת מוסד (נולדה ב-ה'תרצ"ז) ה'תשס"ה – בארי גוראריה, נכדו היחיד של האדמו"ר הריי"צ מחב"ד ליובאוויטש ג' באדר – ה' באדר אדר
ה' באדר

ה' באדר הוא היום החמישי בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום החמישי בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בה' אדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, היא ברוב השנים פרשת תצוה. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת תרומה. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת ויקרא. אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחג) פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי. ה'תש"ח (אדר א') – הגיליון הראשון של עיתון מעריב יוצא לאור ה'תשכ"ב (אדר א') – פיחות חד בשער הלירה הישראלית מביא לגל שביתות ולעליות מחירים ה'תשנ"ו – הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים: 26 הרוגים בפיגוע התאבדות באוטובוס קו 18 בירושלים. ה'תשפ"ג – פיגוע הירי בחווארה, שבו נרצחו שני אחים מהר ברכה. ה'תרל"ח (אדר א') – מרטין בובר, פילוסוף יהודי (נפטר בה'תשכ"ה) ה'תרמ"א (אדר א') – אלכסנדר שור, היסטוריון יהודי (נפטר בה'תש"ג)[דרוש מקור][מפני ש...] ה'תרפ"ז (אדר ב') – אריק לביא, זמר ישראלי (נפטר בה'תשס"ד) ה'תרפ"ח – אריאל שרון, ראש ממשלת ישראל (נפטר בה'תשע"ד) ה'תשי"א (אדר א') – אבשלום וילן, חבר הכנסת מטעם מרצ ה'תשי"א (אדר ב') – יזהר כהן, זמר ישראלי ה'תשי"ט (אדר א') – רון קופמן, עיתונאי ופרשן ספורט ישראלי ה'תקס"א – רבי יוסף מפוזנא ("יוסף הצדיק"), פוסק הלכה וחתנו של רבי יחזקאל לנדא, רבה של פוזנא. (נולד בה'תצ"ו) ה'תר"א – רבי אברהם בינג, רבה של וירצבורג והמדינה בחבל פרנקוניה שבממלכת בוואריה, מגדולי רבני יהדות גרמניה. (נולד בה'תקי"ב) ה'תשכ"ה (אדר א') – הרב כמוס (עמוס) נחאיסי, רב ודיין, מראשי קהילת יהדות לוב בטריפולי ולאחר מכן בישראל (נולד בה'תרנ"ו) ה'תשל"א – רבי מרדכי שלמה פרידמן האדמו"ר מבויאן בניו יורק, חבר מועצת גדולי התורה וראש אגודת האדמו"רים בארצות הברית (נולד בי"ג בתשרי ה'תרנ"א) ה'תשנ"ב (אדר ב') – רבי אהרן יפה'ן, ר"מ בישיבת חברון, מהדיר תורת הראשונים. ד' באדר – ו' באדר אדר