laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדולף טייקו

אדולף טייקו קמגאנג (נולד ב-23 ביוני 1990 בבנדז'ון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק כמגן במועדון הכדורגל סושו. טייקו החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת 2009/2008, במדי קבוצת ארסנל יאונדה הקמרונית. לאחר עונה אחת בקבוצת הבוגרים של המועדון, עבר במהלך פגרת החורף לאירופה, כאשר חתם במועדון האוקראיני מטלורג זפוריז'יה. במטלורג הפך לשחקן הרכב במהרה. את שערו הראשון באוקראינה, כבש טייקו ב-12 באפריל 2009, בתיקו החוץ 1-1 של קבוצתו מול איליצ'בץ מריאופול, במסגרת המחזור ה-23 בליגה המקומית. במהלך 2013, הושאל למועדון הרוסי קרסנודאר, במדיו שותף ב-5 משחקי ליגה בלבד לפני שחזר למטלורג. בעונת 2014–2015, עבר לשחק בשורות צ'רנומורץ אודסה, יריבתה של מטלורג מליגת העל האוקראינית. בקבוצתו החדשה שיחק במשך עונת אחת בלבד, בה שותף ב-21 משחקי ליגה, ואף הושאל לתקופה קצרה לקאחמט גרוזני הרוסית. ב-2015, עבר למועדון הצרפתי סושו. טייקו כבש את שערו הראשון עבור המועדון הצרפתי, ב-19 בינואר 2016, במשחק ניצחון החוץ 1–2 מול בסטיה במסגרת הסיבוב העשירי של הגביע הצרפתי. כשבועיים לאחר מכן, ב-5 בפברואר 2016, כבש את שערו הראשון במדי סושו במסגרת הליגה, כאשר כבש את שערה היחיד של קבוצתו בעת הפסד הבית להכוכב האדום פריז, במחזור ה-25 של העונה הסדירה. טייקו נכלל בסגל הנבחרות הצעירות של קמרון. ב-2009, הוא נכלל בסגל נבחרתו לטורניר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20, במסגרתו שותף ב-3 משחקים בינלאומיים. טייקו ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת קמרון הבוגרת הייתה ב-29 במרץ 2016, במשחק התיקו 0-0 מול דרום אפריקה, במסגרת טורניר המוקדמות לגביע אפריקה לאומות 2017. כמו כן, טייקו היה שותף לסגל הזוכה של נבחרת קמרון בגביע אפריקה לאומות ב-2017. ביוני 2017, טייקו נכלל בסגל נבחרתו למשחקי גביע הקונפדרציות 2017 שנערכו ברוסיה. הוא שותף בכל שלושת משחקיה של קמרון שהודחה בשלב הבתים. מדיה וקבצים בנושא אדולף טייקו בוויקישיתוף אדולף טייקו, באתר Transfermarkt אדולף טייקו, באתר Soccerway אדולף טייקו, באתר WorldFootball.net אדולף טייקו, באתר National Football Teams אדולף טייקו, באתר FootballDatabase.eu אדולף טייקו ואבליה אמבנגה מתחילים לשחק באחמט, באתר fc-akhmat.ru
אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל

אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (בגרמנית: Elisabeth Christine von Braunschweig-Wolfenbüttel; ‏28 באוגוסט 1691 - 21 בדצמבר 1750), הייתה אשתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואמה של מריה תרזה. אליזבת כריסטינה נולדה ב-28 באוגוסט 1691 בבראונשווייג, ללודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן, בתם של אלברכט ארנסט הראשון, נסיך אטינגן-אטינגן וכריסטינה פרדריקה, דוכסית וירטמברג. בשנת 1704 בהיותה בת 13 התארסה אליזבת כריסטינה עם קרל, ארכידוכס אוסטריה, לאחר משא ומתן בין סבה אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל לבין גיסתו של קרל - הקיסרית וילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, שהייתה גם היא נצר לבית ולף. בתחילה התנגדה אליזבת כריסטינה לנישואים, משום שהיה עליה להמיר את דתה לקתולית, אולם לבסוף הסכימה לנישואים. לפני החתונה נאלצה אליזבת כריסטינה לעבור בדיקה רפואית, על מנת להוכיח את פוריותה. בתקופת החתונה שהה קרל בספרד בעקבות מלחמת הירושה הספרדית, ומשום כך הגיעה אליזבת כריסטינה לברצלונה ביולי 1708, וב-1 באוגוסט אותה שנה התחתנו השניים. מיד לאחר חתונתם הפעיל עליה קרל לחצים ניכרים שתעשה הכל על מנת ללדת בן, מכיוון שליריבו פיליפ, דוכס אנז'ו כבר היה בן באותה העת. בשנת 1711 מת גיסה יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וקרל חזר לווינה על מנת להסדיר את ירושתו הקיסרית. אליזבת כריסטינה נותרה בקטלוניה כמושלת בשם קרל, והיו שטענו כי היא שלטה יותר טוב מאשר קרל. בשנת 1713 עזבה אליזבת כריסטינה את ברצלונה, והצטרפה לבעלה קרל בווינה. קרל לא איפשר לאליזבת כריסטינה לעסוק בפוליטיקה, אולם היא השיגה השפעה בחצר בעקבות קשריה המפחתיים בצפון גרמניה, ובנסוף היא הצליחה למנוע את נישואי בנותיה לנסיכים מבית המלוכה הספרדי. בכל תקופת נישואיה הייתה אליזבת כריסטינה נתונה ללחצים אדירים מצד קרל ללדת בן זכר, וניסיונות הרופאים להביאה לידי כך פגעו בבריאותה. אולם קרל התייחס אליה כראוי כל חייו, ולא החזיק פילגש חוץ ממנה, ואף הבטיח לה קיצבה גדולה לאחר מותו. יחסיה עם חמותה אלאונורה מגדלנה מנויבורג וגיסתה וילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג היו טובים מאוד, ושלוש הקיסריות אף תמכו אחת ברעותה. בשנת 1740 מת בעלה קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה האוסטרית. בעקבות המלחמה לא קיבלה אליזבת כריסטינה את הקיצבה שהובטחה לה, אך בתה מריה תרזה סיפקה לה סכום נכבד לקיום חצרה, ונהגה לבקר אותה בקביעות. ב-21 בדצמבר 1750 מתה אליזבת כריסטינה בווינה, והיא נקברה בקריפטה הקיסרית לצד בעלה. ב-1 באוגוסט 1708 התחתנה אליזבת כריסטינה עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 4 ילדים: לאופולד יוהאן, ארכידוכס אוסטריה (1716). מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה (1717–1780), התחתנה עם פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1718–1744), התחתנה עם קרל אלכסנדר, נסיך לורן. מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (1724–1730). מדיה וקבצים בנושא אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל בוויקישיתוף אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק

כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק (שם מלא: כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק, רוזן מונפזאט; בדנית: Christian Valdemar Henri John, Kronprins af Danmark, greve af Monpezat; נולד ב-15 באוקטובר 2005 בקופנהגן) הוא יורש העצר של דנמרק. בנם הבכור של פרדריק העשירי, מלך דנמרק ומארי, מלכת דנמרק. הנסיך כריסטיאן נולד בקופנהגן, ב־15 באוקטובר 2005. הנסיך כריסטיאן נולד עם מחלת צהבת ילודים, מחלה לא מזיקה בדרך כלל ושכיחה למדי בלידות מוקדמות, ואושפז החל מ-21 באוקטובר 2005 בבית חולים, אולם שוחרר באותו יום לביתו. הנסיך קיבל מספר מתנות לרגל הטבלתו לנצרות, כולל פוני בשם פליקפלק מהפולקטינג, הפרלמנט הדני. כריסטיאן הוטבל על ידי הבישוף אריק נורמן סוונדסן, וסנדקיו היו דודתו, ג'יין סטיבנס, נסיך ונסיכת הכתר של נורווגיה, נסיכת הכתר של שוודיה, נסיך הכתר של יוון, ושני חברים של הוריו: יפה הנדוורק והאמי קמפבל. כריסטיאן קיבל את השם המלא כריסטיאן ולדמאר הנריק יוהאן, אולם נקרא כריסטיאן על פי המסורת בדנמרק שהמלכים נקראים בשמות כריסטיאן ופרדריק לסירוגין. כריסטיאן למד בגן ילדים עם בני גילו, והיה החבר הראשון ממשפחת המלוכה שעשה זאת, וכן היה חבר בית המלוכה הראשון שלמד בבית ספר ממלכתי. באוקטובר 2006 השתתף כריסטיאן עם סבו הנריק, נסיך דנמרק בחנוכת משכן הפילים בגן החיות בקופנהגן, והוא פתח את בית הפילים, שנשלחו כמתנה ממלך ומלכת תאילנד. בשנת 2010 שימש כריסטיאן כאחד מהשושבינים בחתונתה של ויקטוריה, נסיכת שוודיה, ובשנת 2014 הוא ליווה את הוריו בביקורם בגרינלנד. ב-14 בינואר 2024, בעקבות הוויתור על הכס של סבתו, מרגרטה השנייה, עלה אביו לשלטון בתור המלך פרדריק העשירי, וכריסטיאן הפך להיות נסיך הכתר של דנמרק. אתר האינטרנט הרשמי של כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק (בדנית) מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק בוויקישיתוף כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Dåbsgave: En glad pony סבתו נחשבת לעניין זה ככריסטיאן
קארלו יוהו סטולברג

קארלו יוהו סטולברג (בפינית: Kaarlo Juho Ståhlberg;‏ 28 בינואר 1865 – 22 בספטמבר 1952) היה אקדמאי ומשפטן פיני, שלקח חלק מרכזי בניסוח חוקתה הראשונה של המדינה בשנת 1919 והיה נשיא המדינה הראשון בשנים 1919–1925. נולד במזרח המדינה בשנת 1865 כילד שני למשפחה לותרנית. סטולברג ומשפחתו עברו ללאהטי שבקרום פינלנד, שם החל את לימודיו. אביו של סטולברג מת כשהיה ילד, והשאיר את משפחתו במצב כלכלי קשה. בעזרת תרומות, המשפחה הצליחה לעבור לאואולו, שם סיים סטולברג את לימודיו, בזמן שאמו הייתה המפרנסת בבית. בשנת 1889 הוא סיים תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת הלסינקי. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1893. בשנת 1894 הפך לפרופסור למשפטים וכלכלה באוניברסיטה. בתקופה זו (כאשר פינלנד הייתה חלק אוטונומי מהאימפריה הרוסית), תמך בעצמאות פינית, והתנגד לרוסיפיקציה של פינלנד. בנוסף על כך, תמך במתן זכות בחירה לנשים והתנגד לחוקי יובש. בשנת 1893 סטולברג התחתן ובהמשך נולדו לו שישה ילדים. בשנים אלו החל סטולברג להיות פעיל פוליטי, ובשנת 1891 התמנה למזכיר ועדת הכספים של הפרלמנט המקומי של פינלנד. בשנת 1901 נבחר למועצת העיר הלסינקי, וכיהן עד שנת 1903. עזב את הדיאט בשנת 1907 וחזר לכהן כפרופסור באוניברסיטה. בשנת 1908 נבחר לפרלמנט, וכיהן בו עד שנת 1910. חזר לפרלמנט בשנת 1914 (ואף שימש כיו"ר למשך שנה) וכיהן עד 1918. עם מהפכת פברואר בשנת 1917, נבחר סטולברג ליו"ר המועצה החוקתית. לאחר שפינלנד קיבלה את עצמאותה בדצמבר 1917, גיבשה הוועדה החוקתית בראשותו של סטולברג הצעות חדשות למנגנון חדש של חוקה. בשלב זה, לאור הפילוג הגדול בפינלנד (שהתבטא גם באמצעות מלחמת אזרחים של ממש), הוצעו הצעות רבות לחוקה. סטולברג עצמו תמך ביצירת רפובליקה במקום מונרכיה חוקתית- רעיון שנתמך בעיקר על ידי השמרנים. הצעותיו של סטולברג הוסדרו בסופו של דבר כחוקת פינלנד ב-1919. בשנת 1918 התפטר מהפרלמנט על מנת להתמנות לנשיא בית המשפט המנהלי העליון. הוא אמנם תמך בכך שהנשיא החדש ייבחר בידי העם בבחירות ישירות, אך בסופו של דבר הוחלט כי הנשיא ייבחר בידי הפרלמנט. בסופו של דבר סטולברג עצמו התמודד לנשיאות בתמיכת המפלגה הפרוגרסיבית לאומית. ביולי הוא נבחר על ידי הפרלמנט ברוב של כ-140 מתוך 190. כנשיא, נחשב לאדם רשמי מאוד, אך ביישן. תקופה זו התאפיינה בחוסר יציבות פוליטית- בשש שנותיו מינה סטולברג שמונה ממשלות שונות. הוא תמך ברפורמות חברתיות וכלכליות, ואף חנן את אסירים קומוניסטיים, דבר שעורר עליו ביקורת מהימין הפוליטי. הוא חיזק את כוחם של האיגודים המקצועיים ופיתח מדיניות חוץ זהירה מאוד כלפי שוודיה. בשנת 1925 הכריז סטולברג על כך שאינו רוצה להיבחר מחדש כנשיא, זאת לאחר שהיה שרוי במתח נפשי רב בשנות כהונתו. בנוסף על כך, האמין כי המלוכנים והשמרנים יתמכו יותר ברעיון הרפובליקני אם לא יתמודד לקדנציה שנייה. הוצא לו לעמוד בראש אוניברסיטת הלסינקי, אך הוא סירב. הוא כיהן שוב בפרלמנט בשנים 1930–1933. הוא התמודד שוב לנשיאות בשנת 1931, אך הפסיד לפר אווינד סוינהופווד בשני קולות בלבד מחבר האלקטורים בהצבעה השלישית. בשנת 1937 התמודד בפעם השלישית לנשיאות, אך הפסיד וסיים במקום השלישי. בשנת 1946 הפך ליועצו המשפטי של הנשיא יוהו קוסטי פאסיקיבי. נפטר בשנת 1952 ונקבר בהלסינקי. מדיה וקבצים בנושא קארלו יוהו סטולברג בוויקישיתוף קארלו יוהו סטולברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קארלו יוהו סטולברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארנאוד דג'אום

ארנאוד סוטצ'ואין-דג'אום (נולד ב-2 במאי 1989) הוא כדורגלן קמרוני, המשחק כקשרה של קבוצת הכדורגל הסעודית א-ראאד. את שנות נעוריו העביר בבלגיה, ואף ייצג את נבחרותיה הצעירות, אך לבסוף החליט לייצג את מולדתו קמרון באופן רשמי. דג'אום עבר במחלקות הנוער של קבוצות "R.S.D ג'טה" ו-RWDM בריסל. בעונת 2006-2007, עלה לקבוצה הבכירה של בריסל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 ביולי 2006, במשחק הניצחון 1-0 מול מונס במסגרת המחזור ה-1 של ליגת העל הבלגית. את שערו הראשון והיחיד עבור בריסל, כבש דג'אום ב-26 באפריל 2008, במסגרת הפסד הליגה של קבוצתו 2-1 לראסינג גנק. לקראת עונת 2008-2009, עבר דג'אום למועדון הפאר הבלגי אנדרלכט, אך לא שותף באף משחק עבור מועדונו החדש במשך חצי עונה. בינואר 2009, במהלך פגרת החורף, עבר דג'אום למועדון ההולנדי רודה. דג'אום שיחק ברודה למשך חמש שנים, ושותף ב-121 משחקי ליגה בהם כבש 9 שערים. בעונת 2014-2015, שיחק במועדון הטורקי אקהיסאר בלדייספור, כאשר שותף ב-13 משחקי ליגה. את עונת 2015-2016, התחיל בפולין, כאשר חתם בלך פוזנן, אולם כבר לאחר שלושה משחקי ליגה, עבר לקבוצת הארטס הסקוטית במהלך ספטמבר 2015. דג'אום כבש את שערו הראשון עבור הארטס בהפסד 2-1 ליריבה המושבעת סלטיק ב-28 באוקטובר 2015, במסגרת רבע הגמר גביע הליגה הסקוטית. הוא ייצג את נבחרות בלגיה עד גיל 19 ועד גיל 20, לפני שהחליט לייצג את מולדתו קמרון. את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קמרון ערך ב-3 בספטמבר 2016, במשחק הניצחון 2-0 מול גמביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ארנאוד היה שותף לסגל קמרון הזוכה בגביע אפריקה לאומות 2017 שנערך בטוגו, ושיחק את כל 90 דקות משחק הגמר בו ניצחה נבחרתו את מצרים. ארנאוד היה שותף לסגל נבחרתו לטורניר גביע הקונפדרציות 2017 ברוסיה. לך פוזנן אליפות פולין: 2014/2015 נבחרת קמרון גביע אפריקה לאומות: 2017 ארנאוד דג'אום, ברשת החברתית אינסטגרם ארנאוד דג'אום, באתר Transfermarkt ארנאוד דג'אום, באתר Soccerway ארנאוד דג'אום, באתר WorldFootball.net ארנאוד דג'אום, באתר National Football Teams ארנאוד דג'אום, באתר FootballDatabase.eu
לאורי קריסטיאן רלנדר

לאורי קריסטיאן רלנדר (בפינית: Lauri Kristian Relander, נולד ב-31 במאי 1883 ונפטר ב-9 בפברואר 1942) היה הנשיא השני של פינלנד בשנים 1925–1931. מנהיג בולט של מפלגת המרכז, ולפני בחירתו לנשיא היה היה יו"ר הפרלמנט. רלנדר נולד בקרליה, אז בדוכסות הגדולה של פינלנד. בשנת 1901 הלך בעקבות אביו האגרונום והחל ללמוד גם הוא אגרונומיה באוניברסיטת הלסינקי. הוא סים את התואר הראשון בפילוסופיה בשנת 1905 ובשנה שלאחר מכן סיים את התואר השני באגרונומיה. באותה השנה התחתן ובהמשך נולדו לו שלושה ילדים. בשנים 1908–1917 עסק במחקר. בשנת 1914 סיים את הדוקטורט שלו. הוא ניסה להתקבל להוראה באוניברסיטת הלסינקי, אך נכשל. בשנים אלו החל להיות פעיל במפלגת המרכז. הוא כיהן בפרלמנט בשנים 1910-1913 וב-1917-1920. בשנת 1917 כבר הפך לאחד ממנהיגי המפלגה. בשנת 1925 הצליח להשיג את תמיכת מפלגתו בבחירות לנשיאות פינלנד, אם כי תמיכה זו נתנה לו רק כמה ימים לפני הבחירות. רלנדר אז היה בן 41, ומועמדותו נחשבה להפתעה. הוא ניצח בסיבוב השלישי את מועמד מפלגת הקואליציה הלאומית ריסטו רייטי, ברוב של 172 קולות אל מול 109. בזמן שלטונו כנשיא, הצליח רלנדר להקים מספר ממשלות מיעוט, דבר שהיה שנוי במחלוקת בתקופה זו. חוסר היציבות הפוליטית במדינה גרמו לכך שהוא נאלץ לפזר פעמיים את הפרלמנט. בסתיו 1930 רלנדר הבין שכנראה לא ייבחר מחדש, וניסה לגרום לכך שפר אווינד סוינהופווד שהיה ראש ממשלתו יירש אותו. לאחר הנשיאות הוא כיהן כמנכ"ל חברת ביטוח שהתמחתה במתן שירות לכפריים. נפטר בשנת 1942 מאי-ספיקת לב. במהלך חייו קיבל אותות רבים, ביניהם החברות במסדר לאופולד ובמסדר הפיל. מדיה וקבצים בנושא לאורי קריסטיאן רלנדר בוויקישיתוף לאורי קריסטיאן רלנדר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הנריק, נסיך דנמרק

הנריק, נסיך דנמרק (שמו המלא: אנרי מארי ז'אן אנדרה דה לאבורד דה מונפזאט; בצרפתית: Henri Marie Jean André de Laborde de Monpezat; ‏11 ביוני 1934 – 13 בפברואר 2018), היה נסיך ממוצא צרפתי ובעלה של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. הנריק נולד ב-11 ביוני 1934 בטאלנס, ז'ירונד שבצרפת, לאנדרה דה לאבורד דה מונפזאט ולרנה איבון דורסנו, בתם של מוריס דורסנו ומרתה גיי. בשנות ילדותו הראשונות התגוררה המשפחה בהאנוי שבהודו-סין הצרפתית, שם ניהל אביו כמה חברות תעשייתיות. בשנת 1939 חזרה המשפחה לצרפת, ובשנת 1940 התגרשו הוריו. בשנת 1948 החל אנרי את לימודיו בבית ספר תיכון בבורדו, ובשנת 1950 חזר שוב להאנוי. בשנת 1952 החל אנרי את לימודיו באוניברסיטת סורבון, ובשנת 1957 הוענק לו תואר במשפטים ובמדעי המדינה וכן בסינית ובוייטנאמית. בשנת 1959 התגייס אנרי לצבא הצרפתי, ולחם עמו במלחמת אלג'יריה. בשנת 1962 הצטרף אנרי למשרד החוץ הצרפתי, ובשנת 1963 נשלח לשגרירות בלונדון, שם שהה עד לשנת 1967. ב-10 ביוני 1967 התחתן אנרי עם מרגרטה, נסיכת הכתר של דנמרק, בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ואינגריד, נסיכת שוודיה, וקיבל את התואר "הנריק, נסיך דנמרק". בשנת 1972 מת חמיו פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו עלתה לשלטון במקומו כמרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. בשנת 2002 עזב הנריק את דנמרק, ועבר להתגורר באחוזתו בדרום צרפת, לאחר שבנו פרדריק, נסיך דנמרק מונה להיות המארח בסעודת ראש השנה החדשה, והנריק הרגיש שהוא נדחף הצידה ומושפל, על אף שהדגיש שהבעיה אינה של אשתו או בנו. מרגרטה טסה לצרפת על מנת לשכנעו לחזור, ואכן לאחר 3 שבועות חזר הנריק לדנמרק, אולם הוא לא השתתף כמצופה בחתונתם של וילם אלכסנדר, נסיך אורנז' ומקסימה זוריגיאטה סרוטי. בשנת 2005 קיבל הנריק את התואר "הנסיך בן הזוג של דנמרק", על מנת להבדיל בינו לבין נסיכים אחרים במשפחה. ב-30 באפריל 2008 העניקה מרגרטה לבניה את התואר "רוזן מונפראט", מה ששימח מאוד את הנריק. ב-14 באפריל 2016 ויתר הנריק על התואר "הנסיך בן הזוג של דנמרק", וחזר לתוארו "נסיך דנמרק", משום שלדעתו תואר זה יותר הלם אותו בעת שהוא פנסיונר זקן ופחות מעורב בענייני הממלכה. ב-6 בספטמבר 2017 הודיע בית המלוכה שהנריק סובל מדמנציה. הוא נפטר ב-13 בפברואר 2018 ממחלת הסרטן. ב-10 ביוני 1967 התחתן הנריק עם מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, ונולדו להם שני ילדים: פרדריק העשירי, מלך דנמרק (נולד ב-1968) יואכים, נסיך דנמרק (נולד ב-1969) מדיה וקבצים בנושא הנריק, נסיך דנמרק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הנריק, נסיך דנמרק בעלה של המלכה מסרב להיקבר לידה: "הגיע לי להיות מלך", באתר ynet, 4 באוגוסט 2017 AFP, דנמרק: מת הנסיך שלא רצה להיקבר ליד אשתו המלכה, באתר ynet, 14 בפברואר 2018 הנריק, נסיך דנמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הנריק, נסיך דנמרק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הנריק, נסיך דנמרק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הנריק, נסיך דנמרק, באתר Discogs (באנגלית) הנסיך הנריק אובחן כסובל מדמנציה
פר אווינד סוינהופווד

פר אווינד סוינהופווד (נולד ב-15 בדצמבר 1861 ונפטר ב-29 בפברואר 1944) היה הנשיא השלישי של פינלנד בשנים 1931–1937. פעל גם כעורך דין, שופט ופוליטיקאי בדוכסות הגדולה של פינלנד, ומילא תפקיד מרכזי בתנועה למען העצמאות הפינית. בשנים 1917–1918 היה סוינהופווד ראש הממשלה הראשון של פינלנד העצמאית ויו"ר הסנאט. הוא כיהן כראש ממשלה גם בשנים 1930–1931.  היה ידוע בשמרנותו העזה ובהתנגדותו לקומוניזם. נולד בסביבת העיר טמפרה. שורשי משפחתו השתייכו לאצולה השוודית. בני משפחתו עזבו את שוודיה בשנת 1574 וחברו לאצולה הפינית בשנת 1818. אביו היה מלח וטבע למוות בימי יוון בשנת 1863, כשסוינהופווד היה בן שנתיים. הוא בילה את ילדותו המוקדמת בבית סבו מצד אביו. סבו התאבד בשנת 1866, וסוינהופווד עבר עם אחותו ואמו להלסינקי. בהלסינקי למד בתיכון שוודי, ובגיל 16 (שנת 1878) החל ללמוד באוניברסיטת הלסינקי. הוא סיים את התואר הראשון בשנת 1881 ואת התואר השני היסטוריה של רוסיה, פינלנד וסקנדינביה, סיים שנה לאחר מכן. בשנת 1886 סיים תואר שני נוסף במשפטים. בשנת 1889 התחתן, ובהמשך נולדו לו שישה ילדים. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בבתי משפט מחוזיים. הוא שימש כסגן שופט בבית המשפט לערעורים בטורקו. בשנת 1892, בגיל 31, הוא מונה כחבר בוועדת החקיקה של הסנאט. במהלך שש שנות כהונתו בוועדה, עסק סוינהופווד בעיקר בחוקי המיסוי. בתקופה זו החל להתנגד, באופן משפטי, לתהליכי הרוסיפיקציה שהופעלו על ידי האימפריה הרוסית ששלטה בפינלנד. בשל כך הוא פוטר על ידי הממשל הרוסי. פיטוריו הובילו אותו לפעול ביתר נחישות, כנגד הממשל הרוסי. בשנת 1906 נבחר לפרלמנט וכיהן כחבר פרלמנט במהלך ארבע קדנציות לא רצופות (1907-1908, 1908-1914, 1917 ו- 1930-1931). כשנה לאחר מכן נבחר ליו"ר הפרלמנט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, סירב סוינהופווד למלא אחר פקודותיו הרבות של השלטון הרוסי. הוא הוגלה לטומסק שבסיביר, בנובמבר 1914, שם בילה את זמנו בציד ובתיקון בגדיו, ושמר על קשר סודי עם תנועת העצמאות הפינית. לאחר מהפכת פברואר חזר להלסינקי, שם התקבל בכבוד ציבורי רב. ב-27 בנובמבר מונה ליו"ר הסנאט, והיה דמות מפתח בהכרזת העצמאות של פינלנד ב-6 בדצמבר 1917. הוא נסע לסנט פטרבורג, כדי לפגוש את ולדימיר איליץ' לנין, על מנת לשדל אותו להכיר בעצמאות הפינית. בזמן מלחמת האזרחים, ירד סווינהופוד למחתרת בהלסינקי ושלח תחנונים להתערבות גרמנית ושוודית. במרץ 1918 הצליח לברוח מהלסינקי ולחזור לעמדת כוח פוליטית. כראש הממשלה, הוא חנן 36,000 אסירים קומוניסטים בסתיו 1918. עם כישלונו להפוך את פינלנד למונרכיה חוקתית, סוינהופווד לקח הפסקה מהחיים הציבוריים. בשנת 1925 ניסה להתמודד לנשיאות המדינה, אך נכשל. הוא נבחר כנשיא בבחירות שלאחר מכן, בשנת 1931. למרות חוסר היציבות החברתית, התנגד נחרצות למשטר נשיאותי. הוא ניסה להתמודד לקדנציה נשיאותית שנייה בשנת 1937, אך הפסיד, כיוון שלא זכה לתמיכת מפלגת המרכז והסוציאל-דמוקרטים, להם התנגד מאוד בזמן נשיאותו. סווינהופוד מת בדרום המדינה בפברואר 1944. מדיה וקבצים בנושא פר אווינד סוינהופווד בוויקישיתוף פר אווינד סוינהופווד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פר אווינד סוינהופווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פר אווינד סוינהופווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
Big Girls Cry

Big Girls Cry (בעברית: בנות גדולות בוכות) הוא סינגל מאת הזמרת וכותבת השירים האוסטרלית סיה מתוך אלבום האולפן השישי שלה, 1000 Forms of Fear. הסינגל לא יצא ברחבי העולם כולו; הוא יצא רק באוסטרליה ובמקומות שונים באירופה. השיר הגיע למקום הראשון בבלגיה, ולמקום ה-40 במצעדים באוסטרליה וצרפת. בהממלכה המאוחדת השיר הצליח בשיאו להגיע למקום ה-77, ולמצעד הבילבורד הוט 100 לא הצליח להיכנס כלל ל-100 החמים. ב-15 באוקטובר 2014 סיה הופיעה עם השיר במוזיאון הגראמי. ב-5 בדצמבר באותה השנה הוציא צמד המוזיקאים האמריקאי "ODESZA" גרסת רמיקס "רגועה ומסחררת" לשיר. ב-2 באפריל 2015 השיר הוכרז השיר כסינגל השלישי מתוך האלבום בבריטניה. כמו כן, סיה ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר האמריקאית הנקראת "Sunrise". לשיר בוצעו קאברים ורמיקסים רבים ברחבי העולם. ב-2 באפריל 2015, הווידאו קליפ של הסינגל יצא בערוץ ה-Vevo של סיה באתר יוטיוב. הסרטון מציג את מאדי זיגלר לבושה בבגד גוף חום, ובסמלה העיקרי של הזמרת; פאה בלונדינית. לאורך כל הווידאו קליפ היא מוצבת מול מצלמה ומאחוריה יש רקע שחור. בין לבין ניתן לראותה מעוותת את פניה ומשתמשת גם בידיה על מנת לבטא ולהמחיש צרור של רגשות. בנקודה מסוימת שתי כפות ידיים (שכפי שנתגלה מאוחר יותר בסרטון של מאחורי הקלעים, שייכות לסיה), צצות מאחורה ומשחקות בפניה של זיגלר ולפתע מרימות אותה מהגרון עד למצב שניתן לראות את רגליה, עוזבות את זיגלר וזו ממשיכה בביטוי הרגשות. בגלל הרקע השחור והתאורה בו, הסרטון השווה רבות לסרטון "Tennis Court" של לורד. בסדרת סרטונים מאחורי הקלעים לצילום הסרטון של שירה "Elastic Heart" חשפה סיה כי היא תשתמש בזיגלר פעמים רבות לצורך הסרטונים שלה. בדומה לסרטונים הקודמים עם זיגלר, "Chandelier" ו"Elastic Heart", גם הסרטון של שיר זה בוים על ידה ועל ידי דניאל אסקיל. נכון ל-26 ביוני 2017, הסרטון צבר למעלה מ-210 מיליון צפיות והוא הסרטון השישי הנצפה ביותר של הזמרת. במצעדים השיר לא זכה להצלחה רבה, אך הצליח להיכנס למצעדים רבים. בישראל פרט לארצות האחרות השיר זכה להצלחה בינונית כאשר הצליח להיכנס למקום ה-7 בשיאו. Big Girls Cry, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מידע על היצירה "Big Girls Cry" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Big Girls Cry" באתר AllMusic סרטון השיר "Big Girls Cry" באתר יוטיוב
קנז

האם התכוונתם ל... גל קנז – כדורסלן ישראלי יהושע קנז – סופר ישראלי שאול קנז – קריקטוריסט וצייר ישראלי קנז אבי עתניאל – דמות מקראית, אביו של השופט עתניאל בן קנז קנז בן אליפז – דמות מקראית, בנו של אליפז קְנֶז – קניאז (דוכס או נסיך) בסרבית-קרואטית, בולגרית וסלובנית
ג'יינה

גִ'ייֵנָה (מערבית جناح الغراب الأيمن "גִ'נאח אל-ע'וּראבּ אל-אַיְמַן" - הכנף הימנית של העורב) או γ בעורב הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עורב עם בהירות נראית מדרגה 2.58. מכיוון שגם הכוכב ε בברבור נקרא לפעמים ג'יינה (הכנף [של הברבור]) משתמשים לפעמים בשם גִ'ייֵנָה קוֹרְבִי שמשלב את המילה (המשובשת) "כנף" בערבית עם "של העורב" בלטינית. במרחק זוויתי של כ-2.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב נמצאת הערפילית הפלנטרית NGC 4361 ובמרחק זוויתי של כ-3.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לו נמצאות גלקסיות אנטנה (NGC 4038 ו-NGC 4039) שנמצאות בתהליך של התנגשות זו בזו. ג'יינה הוא ענק כחול מסוג ספקטרלי B8 III שנמצא במרחק של כ-150 שנות אור ממערכת השמש. מסתו גדולה יותר מ-4 פעמים מסת השמש, רדיוסו כ-3.6 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-12,000 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של פי 176 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו כמחצית מקרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא כפול מכך. הספקטרום של ג'יינה מראה כמות חריגה של מתכות שונות ובהן כספית, מנגן, אבץ, זירקוניום וטיטניום ולעומת זה כמות קטנה מהרגיל של ברזל, צורן ומגנזיום. ג'יינה נמצא בסיומו של שלב ההיתוך של מימן להליום בליבתו והוא צפוי להתנפח ולהתקרר עד שיהפוך לענק אדום. במרחק של כשניית קשת מג'יינה יש כוכב נוסף עמום בהרבה שנקרא ג'יינה B. בשל עמימותו וקרבתו לג'יינה קשה למדוד את תכונותיו, אך נראה שמדובר בכוכב קטן וקר בהרבה, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K או בננס אדום מסוג ספקטרלי M. מדידות של השינויים במיקום היחסי של בני הזוג מראות שמסתו של בן הזוג היא כ-0.8 מסות שמש והוא מקיף את הכוכב הראשי במרחק של כ-50 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-158 שנים. ג'יינה באתר של ג'ים קלר ג'יינה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Gienah R. Hanbury Brown, J. Davis & L. R. Allen: The angular diameters of 32 stars, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 167, p. 132 (1974) המרה לרדיוסי שמש מאלפיות שניית קשת על ידי מעבר לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש M. Janson, M. Bonavita, H. Klahr, D. Lafrenière, R. Jayawardhana & H. Zinnecker: High-contrast Imaging Search for Planets and Brown Dwarfs around the Most Massive Stars in the Solar Neighborhood, The Astrophysical Journal, Vol. 736, Iss. 2, article id. 89, p. 5 (2011) M. Netopil, E. Paunzen, H. M. Maitzen, P. North & S. Hubrig: Chemically peculiar stars and their temperature calibration, Astronomy & Astrophysics, Vol. 491, Iss. 2, p. 557 (2008) M. Janson, M. Bonavita, H. Klahr, D. Lafrenière, R. Jayawardhana & H. Zinnecker: High-contrast Imaging Search for Planets and Brown Dwarfs around the Most Massive Stars in the Solar Neighborhood, The Astrophysical Journal, Vol. 736, Iss. 2, article id. 89, p. 8-9 (2011) L. C. Roberts Jr., N. H. Turner & T. A. ten Brummelaar: Adaptive Optics Photometry and Astrometry of Binary Stars. II. A Multiplicity Survey of B Stars, The Astronomical Journal, Vol. 133, Iss. 2, p. 547 (2007) S. J. Adelman, H. Caliskan, A. F. Gulliver & A. Teker: Elemental abundance analyses with DAO spectrograms. XXIX. The mercury-manganese stars 53 Tau, β Tau, γ Crv, and υ Her, Astronomy & Astrophysics, Vol. 447, Iss. 2, p. 688 (2006)