קרב האלן

קרב האלן, הידוע בבלגיה גם בשם קרב הקסדות הכסופות, היה קרב פרשים בחזית המערבית בתחילת מלחמת העולם הראשונה. הקרב, שהיה קרב הפרשים הראשון במלחמה, נערך בסמוך לכפר האלן, שנמצא בצפון מזרח בלגיה, ב-12 באוגוסט 1914 בין כוחות גרמניים בהנהגת הגנרל גאורג פון דר מרוויץ לבין כוחות בלגיים בהנהגת תת-גנרל לאון דה ויטה. תוצאתו הייתה ניצחון טקטי לבלגים. קרב זה היה אחד המקרים היחידים בהם פלישת הגרמנים לבלגיה נבלמה בניגוד להתקדמות המוצלחת של הגרמנים במערכה על בלגיה. בין השאר היה הקרב חשוב בהבנה שיחידות פרשים כבר אינן מתאימות ללחימה מודרנית במונחים של תחילת המלחמה. בקרב גם הייתה דוגמה ללחימה של כוחות הנדסה. הקרב נקרא על שם הכפר שסביבתו התחולל אך יש לו גם שם נוסף, לפחות אצל הבלגים. מקור השם שניתן לו בבלגיה, "קרב הקסדות הכסופות", הוא בקסדות שלבשו הפרשים הגרמנים. אחרי הקרב נשאר בשדה מספר גדול מאוד של קסדות. הקסדות הפכו לסמל של הקרב אצל הבלגים. האלן היה כפר שוק קטן במחוז לימבורג, בחלק הפלמי של בלגיה, אשר ניצב על ציר ההתקדמות של הכוחות הגרמניים לכיוון מערב. לכפר הייתה חשיבות אסטרטגית בשל מיקומו על גדת הנהר חֶטֶה ומשום שסיפק נקודת מעבר טובה לחציית הנהר. שבוע אחרי פלישת הגרמנים לבלגיה בחר הצבא הבלגי בכפר זה כנקודה ממנה ייתן מכה מוחצת שתעצור את התקדמות הגרמנים. מטרת הבלימה הייתה להרוויח זמן כדי להשלים נסיגה מסודרת לכיוון מערב. אנשי ההנהגה הבכירה של הצבא הבלגי היו בטוחים שהגרמנים יתקדמו ליעדים האסלט ודיסט, ערים הממוקמות ממזרח ומצפון לכפר האלן בהתאמה. כדי לבלום את התקדמות הגרמנים נשלחה דיוויזיית פרשים אחת של הצבא הבלגי בפיקוד תת-גנרל לאון דה ויטה לאבטח את הגשר בהאלן מעל הנהר חטה. בפגישה שנערכה באותו ערב שכנעו אנשי המטה הכללי של צבא בלגיה את הגנרל דה ויטה להילחם על הקרקע ולא על הסוסים כדי להתמודד עם היתרון המספרי של הגרמנים והעדיפות של הגרמנים בזכות השימוש במכונות ירייה. ביום 12 באוגוסט גילתה המפקדה של הבלגים מידע, שהמודיעין הבלגי יירט מאמצעי הקשר של הגרמנים, לפיו הכוחות הגרמניים התקדמו הישר לעבר עמדת הכוחות של דה ויטה. לכן שלחו הבלגים את בריגדת הרגלים הרביעית כתגבורת, כבר בשעות הבוקר המוקדמות. הלחימה החלה קרוב לשעה 8:00 בבוקר כשהבלגים ירו על סיור גרמני שהגיע מכיוון הרק-דה-סטאד. כוח של 200 חיילים בלגים ניסה להתבצר במבשלה ישנה בתוך הכפר האלן ללא הצלחה. הגרמנים הצליחו להניס אותם בעזרת תותחי שדה. נכון לאותו זמן המהנדסים הבלגים פוצצו את הגשר מעל החטה בהצלחה חלקית. רק חלק מהמבנה נהרס ועדיין ניתן היה להתקדם בזהירות על הגשר. הגרמנים הצליחו להעביר דרך הגשר כ-1,000 חיילים שהגיעו למרכז האלן והשתלטו עליו בקלות יחסית. רוב הכוחות הבלגים התפרסו בנקודה ממערב לכפר במקום שעליו קשה היה לצפות מתוך הכפר. הכיבוש הקל של הכפר נתן לגרמנים ביטחון מופרז, דבר שהוביל למספר רב של ניסיונות כושלים להביס את הכוח הבלגי בתקיפות עם חרבות פרשים מעוקלות ורומחי פרשים. במהלך כל אותו יום נכשלו התקיפות הגרמניות, ולפחות 200 מחייליהם נשבו. בסוף היום נאלצו הגרמנים לסגת חזרה לעמדותיהם ממזרח להאלן. דה ויטה השתמש בטקטיקה יצירתית כדי להדוף את מתקפות הגרמנים. הוא הורה לפרשים לרדת מסוסיהם ולהילחם על הקרקע בעזרת המקלעים שלהם. כתוצאה מכך הם הצליחו להרוג ולפצוע פרשים גרמנים רבים. הטקטיקה הציגה את החסרונות בלחימת הפרשים שהייתה מיושנת יחסית לאמצעים של מלחמת העולם הראשונה. הקרב הביא לתחושה טובה בצד הבלגי והיה אחד המקרים היחידים במערכה על בלגיה בה הגרמנים נבלמו. יחד עם זאת, הקרב לא השפיע לטווח הארוך על הצלחתם של הגרמנים בכיבוש בלגיה. תוך קרוב לחודשיים מתום הקרב בלגיה נכבשה. בצד הבלגי היו כ-160 הרוגים וכ-200 פצועים. בצד הגרמני היו כ-150 הרוגים וכ-600 פצועים, ונוסף על כן קרוב ל-400 סוסים של הגרמנים נהרגו. הבלגים הצליחו לשבות בין 200 ל-300 חיילים גרמניים. מדיה וקבצים בנושא קרב האלן בוויקישיתוף