laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאדאם רולאן

מארי-ז'אן מנון רולאן דה לה פלאטייר (בצרפתית: Marie-Jeanne 'Manon' Roland de la Platière;‏ 17 במרץ 1754 – 8 בנובמבר 1793) הייתה מהפכנית וסופרת צרפתייה. מארי ז'אן פליפון, הידועה בכינויה מנון, הייתה בתם היחידה של פייר גטיאן פליפון ואשתו מרגריט בימונט. ששת אחיה נפטרו בעודם תינוקות. בשנתיים הראשונות לחייה, התגוררה אצל מינקת בארפאז'ון (אנ'), עיירה קטנה מדרום-מזרח לפריז. היא הייתה ילדה מוכשרת וכבר בגיל חמש לימדה את עצמה קרוא וכתוב. בשיעורי הקטכיזם שמו לב הכמרים לכשרונותיה הברוכים, ומכיוון שהייתה בת יחידה, היא זכתה לקבל יותר השכלה ממה שהיה נהוג להעניק באותה עת לבנות מרקע חברתי זהה לשלה. מורים הגיעו לבית המשפחה כדי ללמדה קליגרפיה, היסטוריה, גאוגרפיה מוזיקה ועוד. אביה לימד אותה רישום והיסטוריה של האומנות, דודה שהיה כומר לימד אותה לטינית, וסבתה שהייתה אומנת, דאגה ללמדה איות ודקדוק. בנוסף, היא למדה מאמה כיצד לנהל משק בית. בילדותה היא הייתה מאוד דתית ולפיכך התגוררה לבקשתה במנזר במשך שנה. בבגרותה החלה להטיל ספק בתורת הכנסייה הקתולית. אף על פי שנטשה את ההכנסייה, היא המשיכה להאמין כל חייה בקיומו של האל, אלמותיות הנפש, והחובה המוסרית לעשות טוב. רעיונותיה קרובים מאוד לדאיזם. ברחבי צרפת, ובמיוחד בפריז, התגברו המחאות נגד התנאים החברתיים, הכלכליים והפוליטיים ששררו באותה עת. משפחת רולאן הייתה במובנים רבים נציגה של האליטה המהפכנית העולה. בני המשפחה התמרמרו על השחיתות שאפיינה את בית המשפט בוורסאי. הם העדיפו כלכלה ליברלית וביטול תקנות ישנות, ועזרו בסעד לעניים, וכאשר התכנסה אספת המעמדות בצרפת בשנת 1789, מאדאם רולאן ובעלה היו מעורבים בעריכת הקאהייר דה דולאנס המקומי, המסמך בו יכלו אזרחי ליון להביע את טענותיהם לגבי המערכת הפוליטית והכלכלית. הפוליטיקה לא מילאה שום תפקיד מרכזי בתכתובת של מאדאם רולאן לפני 1789, אך במהלך אותה שנה היא התלהבה יותר ויותר מההתפתחויות הפוליטיות. ב־31 באוקטובר 1793 הוצאו להורג עשרים ואחד הפוליטיקאים של גירונדין לאחר משפט קצר, וביניהם מאדאם רולאן. הקבוצה כללה את חברתה הטובה בריסו. מדיה וקבצים בנושא מאדאם רולאן בוויקישיתוף מאדאם רולאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פסגת שנק

פסגת שנק (באנגלית: Schenck Peak) היא פסגה בהרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 500 מטרים מעל פני הים. הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת מוריל. שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס נ. שנק (James N. Schenck), שהיה קצין המבצעים באונייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Staten Island, במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1971. פסגת שנק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת שנק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת שנק לאתרים סמוכים מזג אוויר נוכחי מעודכן בפסגת שנק תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת שנק נותני מזג אוויר היסטוריים עבור פסגת שנק גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
מצוק פורנייר

מצוק פורנייר (באנגלית: Fournier Ridge) הוא מצוק בחלק המערבי של הרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 1,000 מטרים מעל פני הים. אורכו של המצוק 17 קילומטרים, בכיוון מזרח - מערב. שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של קומנדר ג'יימס מ. פורנייר (James M. Fournier), ממשמר החופים של ארצות הברית, שהיה מפקד האנייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Burton Island, במהלך מבצע דיפ פריז, בשנים 1976 ו-1977, וקצין המבצעים בספינה זו בשנת 1971. מצוק פורנייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצוק פורנייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק ממצוק פורנייר לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
הרי בארטון (אנטארקטיקה)

הרי בארטון (באנגלית: Barton Mountains) הם קבוצה של הרים, מדרום לרכס חבר העמים, ומדרום לרכס יוז, בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה. ההרים גובלים בקרחון קלטי, קרחון בראנדאו, קרחון ליי האנט, וקרחון סנייקסקין. ההרים מתנשאים לגובה של 3,475 מטרים מעל פני הים (בהר טריקורן); והם ההר ה-188 בגובהו באנטארקטיקה. ההרים מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1958–1963. שמם של ההרים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההרים נקראו על שמו של לוטננט קומנדר וולטר ה. בארטון (Walter H. Barton) מצי ארצות הברית, שהיה המפקד של טייסת VXE-6 במחנה הדרומי בירדמור (Beardmore South Camp) בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1985–1986. בהרים מצויים האתרים הבאים: הר אשר, פסגת גראפייט, הר טריקורן והר קלארק. הרי בארטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי בארטון בגאזט השמות האנטארקטיים של ממשלת ניו זילנד הרי בארטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור הרי בארטון הרי בארטון באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על הר טריקורן הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
הר אשר

הר אשר (באנגלית: Mount Usher) הוא הר בולט בהרי בארטון, בהרי המלכה מוד, שבאנטארקטיקה. ההר משקיף אל גדתו הדרומי של קרחון קלטי. ההר ממוקם 6.4 קילומטרים דרומית-מערבית משפכו של קרחון ברנדאו. ההר התגלה על ידי משלחת נמרוד הבריטית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907- 1909. באותה עת לא היה ברור אם מדובר בהר בודד, ורק בשנת 1961 במפתו של ה. אי. סאונדרס (H.E. Saunders) הובהר שמדובר בהר. שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד. • Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide הר אשר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר אשר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר אשר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי
ג'ק גאלוויי

ג'ק גאלוויי (באנגלית: Jack Galloway; נולד ב-14 במאי 1947) הוא שחקן בריטי. בטלוויזיה הופיע גאלוויי בסדרות כגון "מקנזי", "ראש העיר קסטרברידג'", "ברז'ראק", "המפקח מגרה", "The Paradise Club", ו-"Blackbeard". תפקידיו בסרטי קולנוע כוללים את "גשר אחד רחוק מדי" (1977), "Dirty Weekend" (מ-1993), "גברת דאלוויי" (1997), "נאמנות זרה" (2004), "A Reel Life" (מ-2015), ו-"Speed Love" (מ-2016). עוד שיחק גאלוויי בפרק "Murder at the Vicarage" מתוך סדרת סרטי "מיס מארפל". ג'ק גאלוויי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Jack Galloway | TV Guide". TVGuide.com (באנגלית).
הר בארטון

האם התכוונתם ל... הרים בארצות הברית הר בארטון (ארקנסו) – הר במדינת ארקנסו שבארצות הברית הר בארטון (וירג'ינה) – הר במדינת וירג'יניה שבארצות הברית הר בארטון (ורמונט) – הר במדינת ורמונט שבארצות הברית הר בארטון (ניו יורק, אסקס) – הר במחוז אסקס במדינת ניו יורק שבארצות הברית הר בארטון (ניו יורק, וורן) – הר במחוז וורן במדינת ניו יורק שבארצות הברית הר בארטון (קליפורניה) – הר במדינת קליפורניה שבארצות הברית הרים באנטארקטיקה הרי בארטון (אנטארקטיקה) – רכס הרים בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה
חסם צרור הולכה שמאלי אחורי

חסם צרור הולכה שמאלי אחורי (left posterior fascicular block -‏ LPFB) הוא הפרעה במערכת ההפעלה וההולכה החשמלית של הלב במסגרתה נחסם חלקו האחורי של צרור ההולכה השמאלי, כך שאינו מוליך את הדחף החשמלי אל הקיר התחתון והאחורי של חדר שמאל. במערכת הולכה חשמלית תקינה, דחף חשמלי ראשוני (דה-פולריזציה) מופק על ידי הקוצב הראשי של הלב, עובר בעליות הלב ומשם ממשיך אל קשר הפרוזדור והחדר (AV node). לאחר השהייה קצרה בקשר הפרוזדור והחדר, ממשיך הזרם החשמלי דרך "סיב ההולכה על שם היס" אל לצרורות ההולכה הימני והשמאלי שמוליכים את החשמל אל החדרים. צרור ההולכה השמאלי מתחלק לאלומה קדמית ואחורית, כאשר האלומה האחורית מוליכה את החשמל לקיר התחתון ולקיר האחורי של חדר שמאל של הלב. במצב של חסם צרור הולכה שמאלי אחורי, עובר הזרם החשמלי אל הקיר התחתון והאחורי דרך חלקו הקדמי של צרור ההולכה השמאלי ודרך צרור ההולכה הימני, מה שגורם לסטיית ציר ימנית, אותה ניתן לראות בתרשים הא.ק.ג.. בניגוד לחסם צרור הולכה שמאלי קדמי, חסם אחורי הוא נדיר יחסית, זאת בשל עוביו של צרור ההולכה השמאלי האחורי ואספקת הדם הכפולה אליו, שמונעים את חסימתו. הקריטריונים לאבחנה של חסם צרור הולכה שמאלי אחורי הם: סטיית ציר ימנית - בין 90–180 מעלות גלי R נמוכים וגלי S עמוקים בלידים 1 ו-AVL גלי Q קטנים וגלי R גבוהים בלידים 3 ו-AVF QRS צר או מעט מורחב - 80–110 מילישניות התארכות הזמן העובר בין תחילת מכלול QRS ועד לנקודה הגבוהה ביותר בגל R‏ (Prolonged R-wave peak time) למעל 45 מילישניות היעדר סיבה אחרת לסטיית ציר ימנית, כגון היפרטרופיה של חדר ימין חסם צרור הולכה ימני חסם צרור הולכה שמאלי חסם צרור הולכה שמאלי אחורי באתר "Life in the Fast Lane" הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יעקב נתנאלי-רותמן

יעקב נתנאלי-רותמן (14 באפריל 1892–7 באוגוסט 1962) היה פעיל בתחום החינוך והתרבות העבריים בגליציה, סופר, משורר מתרגם ועורך. יעקב נתנאלי (רותמן) נולד בברודי, שבגליציה (כיום אוקראינה) בי"ז בניסן תרנ"ב, 14 באפריל 1892 למשפחה חסידית מדובנא. קיבל חינוך מסורתי ולמד מפי טובי המורים באותה תקופה. עמד למבחן הבגרות בגימנסיה קלאסית בעיר טישין, וקיבל דיפלומה להוראה תיכונית באוניברסיטה בלבוב. מגיל צעיר עסק בפעילות עברית-חינוכית וציונית (בדובנא, ברודי ועוד). לאחר מלחמת העולם הראשונה עסק בהוראה בקיילצה, קובל ומ-1929 בלבוב, בה ניהל בין היתר את הסמינריון העברי למורים ומורות. כל השנים עסק בפעילות ציונית ובמיוחד במסגרת התנועה הרוויזיוניסטית. ציוני מדיני מנעוריו. לוחם להחייאת השפה והתרבות העברית באוסטריה, רוסיה ופולין. ממניחי היסוד להסתדרות "תרבות" בפולין. נתנאלי, שהיה מורה לעברית עוד טרם עלייתו ארצה, עלה ארצה ב-1935 ועסק בהוראה בבתי-ספר תיכוניים בתל אביב עד לפרישתו ב-1954. בשנת 1944 שימש מורה ומחנך בבית ספר אחד העם ולאחרונה היה מנהל הגימנסיה סוקולוב-לאור ביפו. (בית עלי ביבי, כיום בית הספר הדמוקרטי יאפא) . היה אח והנשיא התשיעי בלשכת הכוכב מס' 13, של הבונים החופשיים בחסות הלשכה הגדולה למדינת ישראל. פעילותו הספרותית החלה בפרסום שירים ב"התקופה" (כרך י"ב) בשנים 24–1922, ומאז השתתף בקביעות ופרסם שירים ב"הדים", "היום", "הצפירה", "סנה", ובכתבי העת הספרותיים בארץ, וכן מאמרים ורשימות בענייני חינוך, תרבות ועוד. בחייו יצאה הבלדה "במצעד הכבד" (על מובטלים בלבוב, תש"ד). לאחר מותו יצאה לאור אסופת שיריו "מזמור ומצעד", בצירוף מסת מבוא מאת דב סדן (1963). נתנאלי עסק גם בתרגום לעברית וערך בלבוב ירחון ספרותי בשם "הסולל" (תרצ"ג-תרצ"ד). התחתן עם חנה לבית רוזנבליט. נתנאלי נפטר בתל אביב בז' באב תשכ"ב, 7 באוגוסט 1962. נקבר בבית העלמין קריית שאול. במצעד הכבד: בלדה על מובטלים בעיר לבוב (תל אביב : גויל, תש"ד) לעולה ולמעפיל : ספר למוד השפה העברית לבוגרים מתחילים ומתקדמים / יוחנן יעקבוב ; בהשתתפות י. נתנאלי-רותמן (תל אביב : מסרת, תש"ז) מזמור ומצעד : שירים (תל אביב : עם ומדינה, 1963) הסולל : קובץ ספרותי (לבוב, תרצ"ג-תרצ"ד) באין נקם / יעקב מלטיאל (תל אביב : עם עובד, תש"ז) <תרגום מכתב יד בפולנית> בין המצרים : רומן / אבנר נחושתן (אלפרד קופפרברג) (תל אביב : שלום בלומנטל, 1949) השירה העברית בפולין, עמ' 165 יעקב נתנאלי-רותמן (1892-1962), דף שער בספרייה הלאומית יעקב נתנאלי-רותמן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מכתב זאב ז'בוטינסקי - דאנציג, אל יעקב נתנאלי-רוטמן - לבוב, באתר ארכיון מכון ז'בוטינסקי, ‏15/04/1931 חבר ספרנים, יעקב נתנאלי, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה הודעה על מותו של פרופ' רותמן-נתנאלי יעקב, באתר הספריה הלאומית, ‏7 באוגוסט 1962 נתנאלי-רותמן, יעקב, באתר מרחב- הספרייה הלאומית
נאוהיפריון

נאוהיפריון (שם מדעי: Neohipparion; מילולית: "היפריון (פוני ביוונית) חדש") הוא סוג של סוס נכחד, שחי באמריקה הצפונית ובאמריקה המרכזית של תקופת המיוקן והפליוקן שלפני 15 עד 6 מיליון שנה בערך מימינו. סוס זה דמה במראהו להיפריון מאותה תקופה והוא הוגדר ב-1903 בידי החוקר J. W. Gidley. הוא סווג לפני כן לסוג Hesperohippus שהתבטל. הסוס הקדום היה מהיונקים הגדולים הנפוצים ביותר בתקופתו באמריקה הצפונית והמאובנים שלו התגלו בקבוצות גדולות, לעיתים של מעל 100 פרטים יחד. המאובנים התגלו באזורים רבים מאלבמה עד לפלורידה ונברסקה ודרומה עד למקסיקו. הוא היה נדיר יחסית בחוף המערבי, אך ייתכן שהגיע עד לקליפורניה. במראהו דמה לסוס המודרני. עם זאת היה מעט קטן יותר ובעל מבנה שיניים טוחנות בעלות כתר גבוה יותר, מבנה שנעלם אצל הסוסים המודרניים שהם בעלי שורש חזק ורחב יותר לשיניהם. בניגוד לסוסים המודרניים הוא היה בעל 3 אצבעות בכף רגלו, אך רק אחת מהם נגעה בקרקע מה שעזר לו לנוע במהירות יחסית. על סמך מבנה שיניהם היו סוסים אלו לוחכי עשב מוצלחים שהותאמו ללעוס צמחייה קשיחה ששררה בערבות אמריקה. עם זאת ההתייבשות שאירעה בסוף הנאוגן גרמה להכחדתם. מדיה וקבצים בנושא נאוהיפריון בוויקישיתוף נאוהיפריון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נאוהיפריון, באתר GBIF (באנגלית) Clementz, M. T. (2012). "New insight from old bones: Stable isotope analysis of fossil mammals". Journal of Mammalogy. 93 (2): 368–380
נמל התעופה איוואנו-פרנקיבסק

נמל התעופה איוואנו-פרנקיבסק (באנגלית: Ivano-Frankivsk International Airport, באוקראינית: Міжнародний аеропорт Івано-Франківськ) הוא נמל תעופה הנמצא כ-4.4 ק"מ מהעיר איוואנו-פרנקיבסק באוקראינה, והוא נמצא בסמוך להרי הקרפטים. בנמל קיים מסלול המראות ונחיתות יחיד - המסלול השני שבו משמש את הצבא האוקראיני. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה איוואנו-פרנקיבסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה איוואנו-פרנקיבסק (באנגלית)
נמל התעופה צ'רנוביץ

נמל התעופה צ'רנוביץ – לאוניד קדניוק (באנגלית: Chernivtsi Leonid Kadeniuk International Airport, באוקראינית: Міжнародний аеропорт «Чернівці» імені Леоніда Каденюка) הוא נמל תעופה הממוקם בסמוך לעיר צ'רנוביץ באוקראינה. הנמל קרוי על שמו טייס החלל הראשון של אוקראינה לאוניד קדניוק. בנמל קיים מסלול המראה/נחיתה יחיד. חברת יוקריין אינטרנשיונל איירלינס מפעילה קו יומי מהשדה לנמל התעופה הבינלאומי בוריספיל בבירה קייב. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה צ'רנוביץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה צ'רנוביץ ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוצ'אנו מורפורגו

לוצ'אנו מורפורגו (באיטלקית: Luciano Morpurgo; ‏20 בפברואר 1886 – 21 בספטמבר 1971), צלם ומוציא לאור יהודי-איטלקי. מורפורגו נולד בספליט (אז אוסטרו-הונגריה) למשפחה יהודית עשירה. לאחר מות אימו בשנת 1899 שלח אותו אביו ללמוד בוונציה, שם רכש את מצלמתו הראשונה. במקביל ללימודיו סייר מורפורגו בתחילה איטליה ואחר כך גם במדינות הסמוכות, בצפון אפריקה, מזרח אירופה ובסקנדינביה. במסעותיו צילם את אשר ראה ופיתח את כישורי הצילום שלו. עם תום לימודיו עבר לרומא ונשא לאישה את מולי. לזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1924 יסד את המכון האיטלקי לצילום ובשנת 1925 הקים הוצאת ספרים. באותו זמן התיידד עם רוברטו אלמג'ה - פרופסור לגאוגרפיה מאוניברסיטת רומא, שעסק בין השאר בחקר ארץ ישראל. בשנת 1927 יצאו השניים למסע במזרח התיכון, שהחל במצרים. משם פנו לירדן ואחר כך לארץ ישראל. מורפורגו צילם מאות צילומים של נופי ארץ ישראל. בעקבות הסיור פרסם אלמג'ה בשנת 1930 פרסם אלמג'ה את הספר "פלשתינה" (בהוצאת מורפורגו) אשר כלל את הצילומים שצילם מורפורגו ידידו. מורפורגו המשיך לטייל בעולם ולצלם, ואף פרסם שני ספרים אוטוביוגרפיים. בתקופת מלחמת העולם השנייה הסתתרה המשפחה במקומות שונים באיטליה וחייה ניצלו. בספטמבר 1971 רכש הארכיון האיטלקי הלאומי 12,000 מצילומיו. הוא נפטר ברומא, בגיל 85, ימים מספר לפני פתיחת תערוכת צילום בינלאומית במילאנו אשר כללה פינה שהוקדשה לצילומיו. בשנת 2001 נערכה תערוכת צילומיו של ארץ ישראל משנת 1927. קורות חיים
גורדון לו

גורדון לו (באנגלית: Gordon Liu;‏ נולד ב-22 באוגוסט 1955) הוא שחקן קולנוע סיני. הוא נולד בשם לאו-קאר-פאי במחוז גואנגדונג ברפובליקה העממית של סין. כבר בילדות הוא התעניין באמנויות הלחימה סיניות. הוא התחיל להצטלם לסרטים סיניים ובשנת 1977 זכה להצלחה בסרט The 36th Chamber of Shaolin שצולם בהונג קונג. בשנת 1978 הוא הצטלם בסרט Heroes of the East. גורדון לו המשיך להשתתף בסרטים רבים ועבר גם לטלוויזיה בה השתתף בסדרות שונות. קוונטין טרנטינו היה בין מעריציו של גורדון לו. הוא הזמין אותו להשתתף בסרט להרוג את ביל. בשנת 2008 הוא התחיל להצטלם בבוליווד. גורדון לו עבר אירוע מוחי בשנת 2011 ומאז נמצא בתהליך שיקום ממושך. גורדון לו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גורדון לו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקרן הפדרלית לביטוח בריאות חובה (רוסיה)

הקרן הפדרלית לביטוח בריאות חובה (ברוסית: Федеральный фонд обязательного медицинского страхования, בראשי תיבות: ФФОМС) היא אחת מקרנות כספי תקציב המדינה שהוקמה למימון שירותים רפואיים לאזרחי רוסיה. נוצר ב-24 בפברואר 1993 על פי החלטת הסובייט העליון של רוסיה. פעילות הקרן מנוהלת על ידי קוד התקציב של רוסיה והחוק הרוסי "אודות ביטוח בריאות חובה בפדרציה הרוסית" וחוקים ותקנות אחרים. בין מאפייני המפתח של הקרן: ארגון הפעילות של קופות ביטוח רפואיות אזוריות למימון תוכנית ביטוח בריאות חובה. מימון תוכניות ממוקדות במסגרת ביטוח בריאות חובה. שליטה על שימוש רציונלי בכספי ביטוח בריאות חובה. ולדימיר גרישין (1993 – 1998) אנדריי ראמס (1998 – 2006) דמיטרי רייהארט (ממלא מקום, 2006 – 2008) אנדריי ג'ורין (2008 – 2012) נטליה סטדצ'נקו (2012 – הווה) אתר האינטרנט הרשמי של הקרן הפדרלית לביטוח בריאות חובה (ברוסית)
אבג'ד

אַבְּגַ'ד, או כְּתָב עִיצּוּרִי, הוא קטגוריה רחבה הכוללת מספר מערכות כתב שלא מסמנים בהן תנועות אלא לעיתים נדירות. כל הסימנים משמשים לסימון עיצורים, וסימון התנועות נעשה באופן עקיף, אם בכלל. המונח "אבג'ד" במשמעות זו נטבע על ידי הבלשן האמריקאי פיטר דניאלס(אנ'). שם זה מורכב מארבע האותיות הראשונות של האבג'ד הנפוץ ביותר בעולם, הכתב הערבי. כאשר סימון התנועות בכל זאת מופיע באבג'ד, הוא נעשה באמצעות אמות קריאה, שהן אותיות רב-משמעיות המסמנות הן עיצורים והן תנועות, או באמצעות סימנים דיאקריטיים, לדוגמה ניקוד, אך בסימנים אלו עושים שימוש רק באופן חלקי. מקור שמו של המונח במילה הערבית الأبجد (אַל-אַבְּגַ'ד – האלפבית). מונח זה בנוי, למעשה, מארבע האותיות הראשונות של האלף-בית (בסדר השמי הקדמון). אבג'דים אחרים הם האלפבית העברי והאלפבית הסורי. בעבר היו נפוצים אבג'דים אחרים. השפה העתיקה אוגריתית, למשל, נכתבה באבג'ד שהיה מורכב כולו מסימני יתדות. האבג'דים שימשו ומשמשים בעיקר שפות שמיות. בהשפעת דת האסלאם אומץ הכתב הערבי גם בשפות שאינן שמיות, כמו פרסית ואורדו. בשפות אלה נעשה שימוש רחב באותיות דו-משמעיות – אותיות שמסמנות גם עיצורים וגם תנועות. בערבית, בעברית ובסורית התפתחו מערכות של סימנים דיאקרטיים לציון תנועות, כשבעברית מערכת כזאת מכונה ניקוד, אולם אלה נמצאות בשימוש בעיקר בטקסטים דתיים, בשירה ובספרי ילדים. בכתיבה היומיומית הן אינן בשימוש. בשפות השמיות של קרן אפריקה, למשל אמהרית או השפה העתיקה געז, הסימנים הדיאקריטיים השתלבו בסימני האותיות, והפכו במשך הזמן לחלק בלתי נפרד מהן. לפיכך האלפבית האתיופי הוא כיום אבוגידה, הדומה לכתב הברות. בכתיבת שפת היידיש משתמשים באותיות עבריות, אך לא כאבג'ד. חלקן הופכות לאותיות תנועה, ויש לציין כל תנועה בכתב בדומה לשאר השפות הגרמאניות איתן היא נמנית. אבוגידה כתיב חסר ניקוד כתב מדיה וקבצים בנושא אבג'ד בוויקישיתוף
ארגון האתאיסטים הישראלי

ארגון האתאיסטים הישראלי (הוקם בשנת 2013 בשם "העמותה לקידום מדע וספקנות") הוא עמותה ישראלית, שמטרתה להיות "בית לקהילת הספקנים, אגנוסטים ואתאיסטים בישראל". הארגון החל מקבוצת ברייטס ברשת החברתית פייסבוק, ובשנת 2013 הפך לעמותה. בראש הארגון עמדו הראל עילם, יניר תירוש ועמיר שנבל, והאחרון הוא היו"ר הנוכחי. גולת הכותרת של הארגון אלו כנסי מ.ח.ר (ראשי תיבות של מדע חופש רציונל) המתקיימים מדי שנה בתל אביב ובהם משתתפים אנשי רוח, אקדמאים, מדענים, דתיים וחילוניים. בשנים 2013–2014 התקיים הכנס בבית ציוני אמריקה, ב-2015 בקולנוע לב, ב-2017 בגני התערוכה, וב-2018 ו-2019 במוזיאון ארץ ישראל. הארגון מקיים מפגשי "הרצאות על הבר" ומקיים הרצאות בפני מכינות ותיכונים. הארגון רואה עצמו כחלק מתנועת האתאיזם החדש שהוקם בארצות הברית על ידי "ארבעת הפרשים" - (כריסטופר היצ'נס, ריצ'רד דוקינס, סם האריס ודניאל דנט). בשנת 2019 הורחבו הקשרים עם יוטיוברים ספקנים מרחבי העולם, ביניהם דרו מקוי (אנ'), ארמין נבדי (אנ') (מארגון Atheist Republic), אלכס או'קונור ("Cosmic skeptic"), תומאס ווסטנרוק ("holy koolaid") ואחרים. בינואר 2016 ריסס תושב בני ברק כתובות נאצה על בתי פעילים בארגון ומשתתפים בכנסים, ביניהם פרופ' יעקב מלכין, ממיסדי הארגון. על כך נעצר והוגשו נגדו כתבי אישום בגין סחיטה ואיומים. עקרונות ומטרות העמותה כוללים: קידום הדמוקרטיה והחירות האישית: חופש הדת בישראל וחופש מדת בישראל. פיתוח וקידום קהילה סביב עקרונות אי האמונה בכוח עליון ואמונות תפלות, על ידי גיבוש במפגשים ועשייה תרבותית ענפה. סיוע והגנה ללא מאמינים מפני רדיפה, הדרה, אלימות והפחדה. חינוך החברה לקבלת החילוניות, אתאיזם ואתאיסטים. תיקון העוול הקיים במערכת החינוך: בעזרתם של אנשי מקצוע מתחום המדעים העמותה מציעה שיעורי העשרה בחינם לתלמידי בית-ספר ומרכזים קהילתיים בתחומי הקוסמולוגיה, המפץ הגדול, אבולוציה ועוד. הנגשת מידע לכל דורש: קיום מאגר מדעי הגדול מסוגו בישראל ויצירת גישה נוחה למאות מאמרים, סרטים, הרצאות וסיפורים בנושאים מדעיים ותאולוגים. ארגון כנסים בנושאי מדע, ספקנות ודת: כנסים ומפגשים של אנשים מכל קצוות הארץ עם מרצים ופאנליסטים מהשורה הראשונה של הקהילה המדעית בישראל. יצירת מקומות מפגש בהן אנשים יכולים לחלוק סיפורים, חוויות אישיות וידע. שינוי תדמית ה"אתאיסט": פעולות לשינוי הדימוי השלילי שיש למילה "אתאיסט" בקרב ציבורים גדולים בישראל על ידי הסברה ועבודה אשר תתרום לרווחת כלל האוכלוסייה. אתאיזם יהודי חופש - עמותה לחופש מדת ארגון האתאיסטים הישראלי, ברשת החברתית פייסבוק ארגון האתאיסטים הישראלי, סרטונים בערוץ היוטיוב ארגון האתאיסטים הישראלי, באתר "גיידסטאר ישראל" שרון קנטור, שיחות על אלוהים עם אנשי דת: האתאיסט עמיר שנבל, באתר Time Out, אוקטובר 2016 כנס מ.ח.ר 2013 - מושב פתיחה ערב נוט-טד הנודד של הומניסט מציג: "חילוניות מודעת: מאידאולוגיה ופילוסופיה לאקטיביזם", באתר israelgives טל פרוסט, אמונה מול אתאיזם: מהומת אלוהים וירטואלית, באתר ynet, 9 בינואר 2013 ניר חסון, יאיר אטינגר, כתובות רוססו על בית מנהל המכון ליהדות חילונית בירושלים, באתר הארץ, 21 בינואר 2016 "גם אני הותקפתי כי איני מאמין באלוהים", באתר ישראל היום, 21 בינואר 2016 אמוץ שפירא, אישום: איים על רפורמים ואתאיסטים - "הרצח יבוא", באתר כאן חדשות, 4 בספטמבר 2017 ארגון האתאיסטים הישראלי - אודות
דוד קמחי (קצין)

דוד קמחי הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על עוצבת קרני ראם. קמחי התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קצינים שימש במגון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה. בשנים 2003–2005 פיקד על גדוד 46. במשך שימש כמפקד עוצבת קרני ראם. לאחר מכן שימש כראש מחלקת תורת לחימה בתוה"ד. במילואים משמש כראש מטה עוצבת האש. מכתביו תורת ההגנה במבחן המערכה ברמת-הגולן ביממה הראשונה במלחמת יום הכיפורים, מערכות 397, 2004, עמ' 4–18. על עודף חדשנות ועל מחסור בהמשכיות בצה"ל, מערכות 461, יוני 2015 , עמ' 68–71. המהפכה האינטלקטואלית בצה"ל, מערכות 463, דצמבר 2015 , עמ' 14–25. למידת מפקדות בבניין הכוח, מערכות 476, 2018, עמ' 46–53. עמית קורח ואיתמר שגב, הדרבי, ביטאון ביבשה, גיליון 11, ספטמבר 2009, כפי שהועלה באתר "פרש". דודי קמחי, ‏למידת מפקדות בבניין הכוח, מערכות 476, 2018, עמוד 46. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפארק הלאומי עמק קידפו

הפארק הלאומי עמק קידפו (באנגלית: Kidepo Valley National Park) הוא פארק לאומי באוגנדה. הפארק ממוקם בחלקה הצפון-מזרחי של המדינה, בצמוד לגבולה עם דרום סודאן ובמרחק של כ-350 קילומטר מבירת המדינה קמפלה. הוא משתרע על פני שטח של 1,442 קילומטר רבוע. הוא הפארק הלאומי המבודד ביותר באוגנדה. הפארק הוקם כשמורה על ידי השלטון הקולוניאלי הבריטי באוגנדה בשנת 1958, ואגב כך הוגלתה ממנו האוכלוסייה הילידית של בני הקטבו (Ketebo) שחיה בשטחו והיא סבלה מרעב. ממשלת אוגנדה העצמאית הסבה את השמורה לפארק לאומי. הפארק הוא סוואנה מדברית שאדמתה היא חרסית. בולט בו ההר מורונגול (אנ'), שגובהו הוא 2,749 מטר. שני נהרות, קידפו (אנ') ונארוס (אנ'), חוצים את שטח הפארק בגובה של 910 עד 1,200 מטר מעל פני הים. כמות המשקעים השנתית בעמקי שני הנהרות נעה בין 640 ל-890 מילימטר בממוצע, ועקב כך יש שוני בחי ובצומח בין שניהם. בעונה החמה מתייבשים הנהרות ברובם. בפארק מצוי גם המעיין החם קנאנגורוק (Kanangorok). הפארק הוא בית לכ-80 מינים של יונקים ולכ-500 מיני ציפורים. צפייה בבעלי חיים על ידי תיירים בכלי רכב מתנהלת בו על גבי דרכי עפר המצויות בעיקר במערב הפארק ובדרומו. הפארק מנוהל על ידי רשות חיי הבר של אוגנדה. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי עמק קידפו בוויקישיתוף הפארק באתר ויקימסע (באנגלית) הפארק, באתר Ugandawildlife הפארק, באתר Safari Uganda הפארק הלאומי עמק קידפו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גורדי שחקים במוסקבה

גורדי שחקים במוסקבה הם גורדי שחקים בבירת רוסיה, מוסקבה המהווים את אוסף המגדלים הגבוהים הגדול ביותר ברוסיה ובמזרח אירופה ורובם מרוכז ברובע העסקים מוסקבה סיטי. עד העשור הראשון של המאה ה-21, מגדלי שבע האחיות שיזם סטלין היו מהמבנים הגבוהים בעיר. נכון לשנת 2020, גורד השחקים הגבוה ביותר הוא מגדל הפדרציה בגובה של 374 מטרים. אחד המבנים שצפוי לרשת אותו ולהיות המגדל הגבוה במוסקבה הוא One Tower שצפוי להגיע לגובה 404 מטרים וייבנה בשנים 2022–2024. מוסקבה סיטי שבע האחיות המגדלים הגבוהים במוסקבה מפת מגדלי מוסקבה שגובהם מעל 100 מטרים דיארגמה גורדי השחקים של מוסקבה באתר gorod-Moscow תוכניות בנייה לגורדי השחקים של מוסקבה גורדי השחקים הגבוהים במוסקבה