laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרטין גריי

מרטין גריי (במקור מייצ'יסלב גרייבסקי, באנגלית: Martin Gray;‏ 27 באפריל 1922 – 25 באפריל 2016) היה סופר יהודי ניצול שואה. ספרו המפורסם ביותר היה "בשם כל בני ביתי", העוסק בביוגרפיה האישית שלו ובכמיהתו לדבוק בחיים על אף הטרגדיות שליוו את חייו. גריי נולד בוורשה בפולין בשם מייצ'יסלב גרייבסקי (Mieczysław Grajewski). את ילדותו העביר בבית פולני בורגני. לאחר פלישת הנאצים לפולין הועבר יחד עם מרבית הקהילה היהודית לגטו ורשה. כדי להתמודד עם הרעב בגטו למד גרייבסקי את הדרכים פנימה והחוצה מהגטו ועוסק בהברחות מזון מהשכונות הפולניות לתוך הגטו. בספטמבר 1942, במהלך גירוש ההמונים מגטו ורשה, בחר מיוזמתו להצטרף לאחיו הקטנים ולאמו, שנלכדו במצוד אחר יהודים, ונשלח עימם למחנה ההשמדה טרבלינקה. בטרבלינקה נחשף לזוועות ההשמדה כאשר הועסק בקבירת גוויות הנרצחים בגז בבורות הקבורה ההמוניים. בסיועו של ידיד הצליח להימלט מן המחנה בתוך קרון מלא בבגדי הנרצחים, ולחזור לוורשה. שם פגש את אביו והשתתף במרד גטו ורשה ולאחר מכן הצליח להינצל ולברוח ליערות בהם לחם כפרטיזן נגד הנאצים. עם הכיבוש הסובייטי הוא הצטרף לצבא האדום. לאחר סיום המלחמה, ב-1946, היגר לארצות הברית ושינה את שמו למרטין גריי. ב-1960 היגר לצרפת וחי בה עד מותו. בשנת 1970 נספו אשתו וכל ארבעת ילדיו בשריפת יער בצרפת. בשנת 1976 נישא בשנית, והביא לעולם שלושה ילדים. ההיסטוריונית הבריטית גיטה סרני (Gitta Sereny), שכתבה את אחד הספרים המפורסמים בנושא טרבלינקה, "אל תוך האפילה" (Into That Darkness), טענה שגרייבסקי מעולם לא שהה במחנה ההשמדה.[דרוש מקור] לטענתה, גרייבסקי, שהתעשר לאחר המלחמה מסחר בעתיקות מזויפות, התבסס על ספרו של ז'אן פרנסואה שטיינר (Jean-François Steiner) "טרבלינקה", והעתיק ממנו תיאורים שלא תאמו את המציאות ההיסטורית על פי ניצולי המחנה האחרים. כשהתעמתה סרני עם גרייבסקי, הוא ענה לה: "האם זה באמת משנה? האין הדבר החשוב שטרבלינקה היה קיים, שצריך לכתוב עליו, שצריך להראות שכמה מהיהודים היו גיבורים?" בנוסף לכך, חבר בארגון פרטיזנים פולני שהשתתף בפשיטה מפורסמת שגרייבסקי טען שהשתתף בה, טען שגרייבסקי לא היה בין 16 המשתתפים בפשיטה, וזאת על סמך צילום של גרייבסקי מימי המלחמה. ב-1977 כתב את ספרו האוטוביוגרפי הראשון "בשם כל בני ביתי", המספר את קורות חייו מ-1922 עד 1970. הספר תורגם לשפות רבות, כולל לעברית. בתחילת שנות ה-80 הופק בצרפת סרט המבוסס על ספרו זה של מרטין גריי. הסרט יצא לאקרנים ב-1985 וזכה לפרסום רב. ספרו השני, אוטוביוגרפי אף הוא, סוקר את חייו בין השנים 1970–1976. גריי כתב 12 ספרים, וספר אחד נכתב על חייו. מרטין גריי, בשם כל בני ביתי, ספרי חמד, 1977 אתר האינטרנט הרשמי של מרטין גריי (בצרפתית ובאנגלית) מדיה וקבצים בנושא מרטין גריי בוויקישיתוף מרטין גריי (1922-2016), דף שער בספרייה הלאומית מרטין גריי, ברשת החברתית פייסבוק מרטין גריי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Marzena Woźniak-Łabieniec, "Pióro na mustrze". "Nowiny Literackie" w dokumentach cenzury, Pamiętnik Literacki, 2014 doi: 10.18318/pl.2014.1.9 ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ISO 639

ISO 639 הוא תקן בינלאומי של ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) המקצה קודים בני אותיות אחדות לשפות העולם. התקן מורכב ממספר חלקים, מהם 1‏, 2‏, 3 ו־5 אושרו עד כה. התקן המקורי אושר ב־1967. ISO 639-1(אנ') מקצה קודים בני שתי אותיות ומייצג 185 שפות, למשל en עבור אנגלית ו־he עבור עברית. ISO 639-2(אנ') מקצה קודים בני שלוש אותיות ומייצג מעל 450 שפות, למשל eng עבור אנגלית ו־heb עבור עברית ISO 639-3 מקצה קודים בני שלוש אותיות ומייצג מעל 7704 שפות. ISO 639-4 איננו רשימה, והוא כולל הנחיות לשימוש בתקן ועקרונות לקידוד השפות. ISO 639-5(אנ') מקצה קודים בני שלוש אותיות ומייצג 114 משפחות שפות וקבוצות שפות. הצעה לתקן ISO 639-6, שנדחתה, נועדה לאפשר קידוד של למעלה מ-21,000 ניבים. התקן נמצא בשימוש נרחב. שימושים בולטים של התקן: מיון הספרים בספריית הקונגרס. ציון השפה במאפיין lang בתקן HTML של ארגון W3C. ציון השפה של כל אחת מהמהדורות הלשוניות של ויקיפדיה (למעט מקרים חריגים אחדים של ויקיפדיות שהוקמו לפני שהתקן אומץ). מיון השפות באתר אתנולוג. אתר האינטרנט הרשמי של ISO 639 מדיה וקבצים בנושא ISO 639 בוויקישיתוף רשימת קודי ISO 639 אתר אתנולוג, השואף למיין את כל שפות העולם
פגם במחיצה הבין-פרוזדורית

פגם במחיצה הבין-פרוזדורית (באנגלית: Atrial Septal Defect ובראשי תיבות: ASD) הוא מום לבבי שכיח, הנפוץ יותר אצל נשים. קיימים סוגים שונים של מומים מקבוצה זו, בהתאם למיקום החור. כך, למשל, פגם במחיצה הבין-פרוזדורית באזור הגת הוורידית (sinus venosus) מתרחש באזור גבוה יחסית במחיצה שבין העליות, קרוב לאזור הכניסה של הווריד הנבוב העליון לעליה הימנית, והוא מקושר מרבית המקרים עם חיבור אנומלי בין הווריד הריאתי לווריד הנבוב העליון או לעליה הימנית. סוג מום נוסף הוא פגם הפתח הראשוני (ostium primum). מום זה מתרחש קרוב למסתמים המחברים בין העליות לחדרים, ויכול להביא גם לעיוותם של מסתמים אלו. מום זה שכיח בתסמונת דאון. סוג מום נוסף הוא פגם הפתח המשני (ostium secundum), הנמצא לערך באמצע המחיצה שבין העליות. כתוצאה מהחור שבין העליות נוצר דלף של דם, מהעלייה השמאלית לעלייה הימנית, לאור הפרשי הלחץ הקיימים ביניהן. מידת הדלף תלויה במידת החור ובגורמים נוספים, כאשר בפועל יש עומס של נפח על החדר הימני כתוצאה מזרימה מוגברת של דם אליו (מהעלייה הימנית) וכתוצאה מכך עליה בזרימת הדם הריאתית. מטופלים הסובלים מפגם במחיצה הבין-פרוזדורית לרוב אינם מציגים תסמינים בשנים הראשונות לחייהם, אם כי לעיתים יש נטייה לזיהומים חוזרים של דרכי הנשימה. במרבית המקרים, מספר משמעותי של חולים בעשור הרביעי לחייהם מתחילים לפתח הפרעות קצב שמקורן בעליות, יתר לחץ דם ריאתי, כאשר לבסוף הדלף מתהפך והופך להיות דלף מימין לשמאל, עם כשל של הלב הימני, כלומר אי ספיקת לב ימנית. בבדיקה גופנית ניתן להתרשם מפעימה באזור החדר הימני במישוש. בבדיקה של קולות הלב ניתן להתרשם מפיצול רחב של קול הלב השני, S2, המבטא סגירה של מסתם אבי העורקים ומסתם עורק הריאה. בנוסף יש איוושה באמצע הסיסטולה הנגרמת לאור זרימה מוגברת דרך מסתם עורק הריאה המחבר בין החדר הימני לעורק הריאתי. איוושה נוספת קיימת לאחר הדיאסטולה, אשר נשמעת חזק ביותר לאורך המרווח הבין-צלעי הרביעי. אוושה זו מבטאת עליה בזרימה דרך המסתם התלת-פסיגי המחבר בין עליה ימנית לחדר ימין. ככל שהזמן עובר והלחץ בכלי הדם הריאתיים גדל, יש רושם להתפתחות של איוושה דיאסטולית הנגרמת מאי ספיקה של מסתם עורק הריאה. במצבים מתקדמים יש כיחלון כתוצאה מאי-ספיקה של הלב הימני וירידה בחמצון של הדם. באקג ניתן לראות סטייה של ציר הלב ימינה וכן התרשמות לעליה בגודל חדר ימין. באקו לב ניתן לראות את הפגם עצמו שבין העליות. הטיפול יכול להיעשות באמצעות צנתור או ניתוח. לרוב יהיו התוצאות מצוינות, גם לאחר גיל 40, בתנאי שלא התפתח יתר לחץ ריאתי משמעותי. במומים מורכבים יותר, כגון פגם הפתח הראשוני, לעיתים יש צורך בתיקון המסתם הצניפי בנוסף. אין צורך לבצע סגירה של החור אצל מטופלים עם חורים קטנים ודלף מינימלי או אצל חולים הסובלים מיתר לחץ ריאתי חמור, ללא עדות לדלף חמור משמאל לימין. לרוב, נדיר שמטופלים עם מומי לב כגון פגם הפתח המשני ימותו טרם הגיעם לעשור החמישי של חייהם, אולם במהלך השנים שלאחר מכן יש עליה בתסמינים המובילים לקושי יומיומי בתפקוד. טיפול תרופתי צריך לכלול טיפול בשכיחות לזיהומים בדרכי הנשימה, תרופות אנטי-אריתמיות וכן טיפול ליתר לחץ דם, אי ספיקת לב וכדומה. פגם במחיצה הבין-חדרית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי. מדיה וקבצים בנושא פגם במחיצה הבין-פרוזדורית בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אנדראה רוסי

אנדראה רוסי (באיטלקית: Andrea Rossi; נולד ב-3 ביוני 1950) הוא ממציא הטוען כי הצליח לפתח תהליך היתוך קר יציב המייצר אנרגיה, וכי הוא משיק מוצר מסחרי המבוסס על התהליך. המוצר נקרא Energy Catalyzer או E-CAT. אנדראה רוסי, יליד במילאנו, איטליה, מחזיק בתואר בפילוסופיה משנת 1975 באוניברסיטת מילנו. התיזה שלו עסקה בין היתר בתורת היחסות של אלברט איינשטיין. משנות העשרים של חייו הקים רוסי חברות העוסקות בהפקת אנרגיה ממקורות שונים, ביניהן חברת Petroldragon שעסקה בהפקת נפט ממקורות מבוזבזים. ההתעניינות של רוסי בהיתוך קר, החלה רק בשנת 1989. בשנה זו היה הניסוי המפורסם של פונס ופליישמן. לדבריו, בשנת 2006 הגיע רוסי לנקודה קריטית במחקרו, כאשר הצליח לאחר אלפי קונפיגורציות שונות שנוסו למצוא נוסחה יציבה, בת שחזור, המאפשרת להפיק אנרגיה מתהליך היתוך קר הנקרא LENR. רוסי יצר קשר עם פרופסור סרג'יו פוקרדי מאוניברסיטת בולוניה, פיזיקאי המתמחה בתהליכים המשלבים ניקל ומימן, ומאז אלה מפתחים מוצר מסחרי המבוסס על התהליך, האמור להפיק אנרגיה במחירים נמוכים בהרבה מתהליכים קיימים. מדיה וקבצים בנושא אנדראה רוסי בוויקישיתוף בלוג בו אנדראה רוסי עונה לשאלות הגולשים סדרת כתבות על אנדראה רוסי סדרת כתבות מקיפה בעברית על אנדראה רוסי והאי-קאט
וורטה

וורטה (באנגלית: Vorta) הוא גזע חייזרי בדיוני דמוי-אדם המופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", בעיקר בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע". הוורטה הם משרתיהם של המייסדים של הדומיניון, להם הם סוגדים כאלים. בדרך כלל הם מבצעים תפקידים של ניהול, דיפלומטיה או משמשים כמפקדי יחידות חיילי ג'מהדאר. הנוכחות של הוורטה בדרך כלל מצביעה על אינטרס של הדומיניון, או מעורבות במצב נתון. וורטה הם דמוי-אדם בעלי עור לבן, שיער שחור ועיניים בצבע לילך. יש להם שמיעה טובה וראייה ירודה בהשוואה לבני אדם, והם חסינים מפני רוב הצורות של רעל. לוורטה יש גם טעם אסתטי וחוש טעם גרועים מאוד. הדברים היחידים שהם מסוגלים לחוש בטעמם הם פריטי מזון מאוד מסוימים מעולם הבית שלהם. על פי וואיון 6, הוורטה היו פעם מין פשוט של שוכני עצים, אשר המייסדים עיצבו מחדש מבחינה גנטית. הוורטה מאמינים שהמייסדים הם אלים, כתוצאה של ההנדסה הגנטית הזו. הוורטה מתרבים באמצעות שיבוט. בניגוד לג'מהדאר, שהוא גזע חד-מיני (קיימים רק ג'מהדאר זכרים; אין נקבות ג'מהדאר), קיימים וורטה הן ממין זכר והן ממין נקבה. מעולם לא הובהר באופן חד-משמעי אם הוורטה מסוגלים בפועל לרבייה מינית. אריס היא הוורטה היחידה שהפגינה יכולות טלקינזיס. לדבריה, יכולת זו קיימת בצורה מוגבלת בקרב בני-מינה. יחד עם זאת, יש להטיל ספק בדבריה, שכן במהלך כל האינטראקציה עימה - כל פעולותיה היו שקר ורמאות (ראה פרק: "The Jem'Hadar"). על פי הפרק "Treachery, Faith, and the Great River", לוורטה יש מכשיר המושתל בגופם, בבסיס הגולגולת, המשמש לצורך התאבדות. אם וורטה צריך לסיים את החיים של עצמו, הוא יכול להפעיל את המכשיר, ולמות בתוך שניות. על אף שלוורטה נאמר כי התהליך נטול כל כאב, בפועל מסתבר אחרת. הוורטה הונדסו בכוונה להיות חסינים לרעל, עובדה שהפגינה וואיון כאשר גמע בקבוק מורעל של קנר (Kanar; משקה קרדאסי), אשר היה מיועד לדוקאט. וואיון מתגאה על חסינותו, באומרו: "זה עוזר כשאתה דיפלומט" (הפרק: "Ties of Blood and Water"). מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של הוורטה. על פי ואיון בפרק "Treachery, Faith, and the Great", בקרב הוורטה ישנה אגדה, ועל פיה - הם היו זן פרימיטיבי דמוי-קוף, עד שמייסד התרסק על פני כוכב הבית שלהם. הוורטה עזרו למייסד והצילו את חייו, ובתמורה - המייסד הבטיח כי יום אחד הם יהיו חלק חשוב באימפריה גדולה. המייסדים סייעו לוורטה להפוך לגזע מתקדם מבחינה טכנולוגית, כמו גם הינדסו אותם גנטית על מנת לשפר אצלם תכונות מסוימות. פרט לוורטה אשר שמותיהם מפורטים להלן, דמות וורטה חסרת שם מופיעה לצידו של גול רבוק (בפרק "The Dogs of War"), וכן שני וורטה מופיעים לצידה של המִשְתָנָה נקבה כאשר היא חותמת על הסכם שלום, בתום מלחמת הפדרציה-דומיניון (בפרק: "What You Leave Behind"). Vorta באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)
איתמר מטייל על קירות

איתמר מטיל על קירות הוא ספר ילדים מאת דויד גרוסמן, הספר הראשון בסדרת "סיפורי איתמר", המספרים על הרפתקאותיו של ילד קטן בשם איתמר. הספר עובד גם לסרט ילדים ולמשחק מחשב של קומפדיה. בחדרו של הילד איתמר תלויות שלוש תמונות שונות, בהן מתוארים הדברים הבאים: אריה ולביאה ביער, ילדה המעיפה עפיפון אדום, ורכבת שבראשה קטר קיטור ירוק, ובקרונות נראים אנשים ובעלי חיים שונים. בספר מתואר כי לאיתמר יכולת קסומה של הליכה על קירות, ויתר על כן ביכולתו להיכנס לתוך התמונות שבחדרו. הוא עושה זאת לאחר שהוריו מבקשים ממנו לשכב בשקט ולחדול מלהפריע להם בבקשות שונות. בביקורו בתמונת האריה והלביאה סיפרו לו השניים בעצב כי בנם רץ אחרי רכבת וקפץ עליה. כתוצאה מכך היא נסעה איתו, הם אינם יודעים את מיקומו והוא אינו יכול לרדת מהרכבת. לצערם אין ביכולתם לקחת אותו לאור העובדה כי רק יצור קטן במיוחד מסוגל להיכנס ולצאת מן המסגרת. למזלם הרכבת בה מדובר היא זו שבראשה הקטר הירוק, המופיעה בתמונה אחרת בחדרו של איתמר, והוא משיב את בנם אליהם בחזרה הודות לעפיפון של הילדה ששמה שולמית (ולא "רוצקי פוצקי" כפי שקראו לה איתמר ואביו). העפיפון איפשר לכפיר הקטן לרדת מהרכבת ולהגיע אל הוריו במעופה. הכפיר הבטיח כי לא יעזוב את ביתו ללא רשות בעתיד. ערך מורחב – איתמר מטייל על הקירות (משחק מחשב) לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית, קומפדיה, משחק מחשב בעל אותו השם. המשחק יועד לגילאי 4-8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני. ערך מורחב – איתמר מטייל על קירות (סרט) בספטמבר 1992, עובד הספר לסרט שיצא על גבי VHS בסדרת "סרטים מהספרים" של קלסיקלטת ובהמשך יצא לDVD בינואר 2003. הסרט כלל בתוכו את שלושת סיפורי "איתמר" כמו, "מטייל על קירות", "צייד החלומות" ו"כובע הקסמים השחור". הסרט הופק על ידי רחל שיין ארגמן והשתתפו בו ירון לונדון, יעל גור ובן הרטפלד (בתפקיד איתמר). איתמר פוגש ארנב איתמר צייד החלומות איתמר וכובע הקסמים השחור איתמר מכתב דויד גרוסמן מספר את "איתמר מטייל על הקירות", מרכז הספר והספריות בישראל, חודש הקריאה, 2014 "גן סיפור" - גן הממוקם בחולון, עם פסלים על פי הסיפור של דויד גרוסמן סדרת סיפורי איתמר בספרייה הלאומית איתמר מטייל על קירות - סרטון בהפקה ותסריט של דני וולמן, הקראה: ירון לונדון, בהשתתפות בן הרטפלד.
ישראל צווייגנבאום

ישראל יוספוביץ' צווייגנבאום (באנגלית: Israel Tsvaygenbaum) (נולד ב-1 בפברואר 1961) הוא אמן רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי. צווייגנבאום הציג מיצירותיו ברוסיה ובארצות הברית. מספר יצירות נמצאות במוזיאון לאמנות חיקוי, דרבנט. עבודות אחרות ניתן לראות באוספים פרטיים בתשע מדינות, בהן אוסטריה, בולגריה, אנגליה, צרפת, הולנד, ישראל, רוסיה וארצות הברית. צווייגנבאום נולד למשפחה יהודית בעיר דרבנט שברוסיה. אביו, שהיה במקור מבנדין, פולין, ברח לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה. אמו קווקזית, נולדה בברית המועצות. הרקע היהודי שלו בא לידי ביטוי בציוריו. בין השנים 1976 - 1980 למד אמנות ביזבירבאש קולג', שביזבירבאש, דגסטן, רוסיה. ב-1991 סיים תואר שני באמנויות באוניברסיטת מדינת קובאן בקרסנודר, רוסיה. בנובמבר 1993 ואפריל 1994 הציג את שתי התערוכות האחרונות שלו ברוסיה. הראשונה נערכה במזרח מוסקבה ונקראה "רפסודיה יהודית", בבית המרכזי של האמן על 'קרימסקי ואל'. השנייה, רפסודיה יהודית, הייתה מוקדשת לאביו. ביולי 1994 עזבו צווייגנבאום ומשפחתו את רוסיה. כיום הוא תושב אולבני, ניו יורק בארצות הברית. ציוריו של האמן נחתמים בשמו הפרטי בעברית: ישראל, או בגרסה מקוצרת: יש, פרט לציורי "הילד מוביל מלאך העיוור" (1997) וה"פרחים" (1998) בהם חתם בשם Tsvaygenbaum. שמו נכתב בפינה השמאלית או הימנית. הוא כותב את כותרות הציורים בצד האחורי של הבד. כותרים קודמים נכתבו ברוסית, ואלה שהופקו לאחר שהיגר לארצות הברית בשנת 1994, נכתבים באנגלית. צווייגנבאום נשוי לקתרינה, בתו של הפובליציסט הרוסי יגוטיל מישיאב. לזוג שלוש בנות. גברים ממוסמרים (1991) גברים עיוורים (1992) ריקוד כפרה (1992) הכלה (1993) בדרך - העלייה (1997) שוחט עם תרנגול (1997) אני הכלה (1997) ילד מוביל מלאך עיוור (1997) אנשי דרבנט (1999) דואט (2000) אברהם ויצחק (2001) כד הזהב (2001) ורדים (2002) אתר האינטרנט הרשמי של ישראל צווייגנבאום ישראל צווייגנבאום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ישראל צווייגנבאום, ברשת החברתית אינסטגרם ישראל צווייגנבאום, ברשת החברתית Goodreads החדשה של המוזיאון הוא: "היסטורית הארכאולוג מוזיאון ריזרב" שתי עבודות גרפיות: "את הסרקזם של הגורל" ו"צער של אנשים" הביוגרפיה של ישראל צווייגנבאום "דרבנצקיה איזבסטיה" - רפסודיה יהודית, מ. מאטאטוווא. 6 מאי 1994. עמוד 4 (ברוסית: Дербентские известия): "הנושא של בדידות ותוגה נפוץ ברבים מציוריו, כמו "נוסטלגיה", "הבודדים", "גברים במסמרים", ואחרים. נושא זה הוא בהשראת תמונות מאביו של האמן, שהוא מפולין. בשנת 1939, בגיל של 29, הוא ברח מפולין כדי להימלט ממגפת החום [נאצים]. קרובי המשפחה האחרים שלו נהרגו. ההרכב של התמונות חושף עצב ומלנכוליה". "ווטאנ" - רפסודיה יהודית, מ. מאטאטוווא. 13 מאי 1994. עמוד 3 ליאוניד בבושקין -רפסודיה יהודית, מוסקבה, 1994
איתמר וכובע הקסמים השחור

איתמר וכובע הקסמים השחור הוא ספר ילדים מאת הסופר דויד גרוסמן ובאיורה של אורה איל שיצא בשנת 1992. ספר זה מהווה חלק מסדרת "סיפורי איתמר". בעוד מסדר אביו של איתמר את המגירות מודע איתמר לקיומו של כובע שחור וגדול שנפל מטה. על פי מה שאביו סיפר לו הוא היה קוסם בעברו והכובע ניתן לו על ידי אביו. הודות ליכולתו המיוחדת של הכובע גורם איתמר לאביו לחקות בהתנהגותו קוף, זאב ותרנגול והוא נותר חסר-אונים משום שלכובע יש מגבלה: הוא מסוגל אמנם להפוך מישהו לדבר-מה אחר אולם אין ביכולתו לחזור אחורנית. אולם בסוף מציל איתמר את המצב כאשר הוא הופך את התרנגול לאביו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונטיאק הציצית

מונטיאק הציצית או אייל מצויץ (שם מדעי: Elaphodus cephalophus), הוא מין יחיד בסוגו של אייל ממשפחת המונטיאקים החי באסיה. שמו המדעי נגזר מיוונית כדלהלן: "Elaphos" = אייל; "odous" = שן, ומתייחס לניבים העליונים הגדולים המופיעים הן בזכרים והן בנקבות. "Kephale" = ראש; "lophos" = ציץ; ומתייחס לציצית השער המזדקרת על מצחו. מונטיאק הציצית קרוי על שם ציצת שער כהה המזדקרת על מצחו ומגיעה לאורך של 7–17 ס"מ. פרוותו בקיץ בצבע אפור-חום שוקולד כהה, ובחורף היא נוטה להשחיר. בטנו ותחתית זנבו בצבע לבן בוהק. סימוני הפנים שלו כוללים: כתמים לבנים סביב השפתיים, העיניים וקצה האוזניים; לעיתים רחוקות, יש כתמים לבנים גם לאורך השדרה. קיימים שינויים קלים בצבעים בין תת-המינים של הסוג. לזכרים זוג קרניים (הנראות כקוצים) ומוסתרים בציצת שער. למונטיאק הציצית יש זוג ניבים קטנים המגיעים לאורך של 2.5 ס"מ. ניבים אלו גדולים יותר אצל הזכרים, אך קיימים גם אצל הנקבות. גובה הכתפיים של מונטיאק הציצית: 70-50 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 160-110 ס"מ, אורך זנבו: 15-7 ס"מ, ומשקלו 17–50 ק"ג. קיימים ארבעה תת-מינים: מונטיאק מערב סיני (Elaphodus cephalophus cephalophus) - תת-המין הגדול, פרוותו חומה, והוא נפוץ בדרום מערב סין וצפון מזרח בורמה. Elaphodus cephalophus michianus - בעל חוטם צר יחסית, נפוץ בדרום מזרח סין. Elaphodus cephalophus ichangensis - בעל חוטם רחב יחסית ופרווה אפורה, נפוץ במרכז סין. Elaphodus cephalophus forciensus - תת-מין שאינו מוסכם על ידי החוקרים. מונטיאק הציצית נפוץ בדרום, מזרח, ומרכז סין וכן בצפון בורמה ומזרח טיבט. בתחומי מחייתו מצוי גם האייל בעל הניבים אלקרן הגדות. בית גידולו העיקרי הוא יערות עננים על מדרונות הרריים גבוהים בגרום 5,500-4,500 מטרים מעל פני הים. המונטיאק מעדיף מקווה מים זמין, ולעיתים רחוקות ניתן לראותו באזורים מעובדים. מונטיאק הציצית הוא בעל חיים בודד וטריטוריאלי ולעיתים רחוקות נצפה בזוגות. הוא פעיל בעיקר בשעות הדמדומים ויעדיף אזורים שבהם תהיה לו הסוואה. כאשר המונטיאק נרדף, הוא יפיק נביחת בהלה או צלילי נקישות וימלט בקפיצות מהירות; בדומה לאייל פרדי לבן-זנב, המונטיאק מניף את זנבו וחושף את חלקו הלבן לאות אזהרה. תזונתו של המונטיאק כוללת עשבים, נבטים, וצמחים אחרים. לעיתים קרובות, הוא מלקק מלח באתרי מינרלים. עונת הרבייה של המין היא בחודשי ספטמבר עד דצמבר וההמלטות מתרחשות בחודשי מאי ויולי. לאחר תקופת ההריון של 210 ימים, נולד עופר אחד ולעיתים רחוקות שניים. העופר מגיע לבגרות לאחר 18 חודשים. מצבו של מונטיאק הציצית מוגדר כ-"קרוב לסיכון" (NT) על ידי הרשימה האדומה של IUCN, בשל ציד לעורו, ואובדן בתי גידול. סקר שנערך ב-1998 הראה כי יש בטבע כ-300,000 עד 500,000 פרטים. אויביו בטבע הם בעיקר נמרים, דהולים ועופות דורסים. תוחלת חייו של מונטיאק הציצית בטבע 10–12 שנים; בשבי היא נמוכה בהרבה ומגיעה עד 7 שנים בלבד. מדיה וקבצים בנושא מונטיאק הציצית בוויקישיתוף מונטיאק הציצית, באתר ITIS (באנגלית) מונטיאק הציצית, באתר NCBI (באנגלית) מונטיאק הציצית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מונטיאק הציצית, באתר GBIF (באנגלית) מונטיאק הציצית באתר הרשימה האדומה של IUCN
הפוגרום בלבוב (1918)

הפוגרום בלבוב (או למברג) היה פוגרום ביהודי העיר לבוב שבאוקראינה שנעשה על ידי כוחות פולנים ועוזריהם בין 21 ל-23 בנובמבר 1918 לאחר כיבוש העיר על ידם במלחמת פולין-אוקראינה. כיום מעריכים שבין 52 ל-150 יהודים נהרגו וכ-500 נפצעו, חרדים פליטי המלחמה, ובעיקר חצרות חסידים ומנהיגיהם. במהלך המלחמה פעם אחר פעם נדרשו היהודים בארצות הלוחמות לנקוט עמדה לטובת אחד הצדדים הנלחמים, ובדרך כלל שמרו אמונים לצד ששלט במקום טרם המלחמה. אך לפי עדויות מן התקופה, יהודי גליציה באופן גורף התנגדו לרוסים והיו בעד הממלכה האוסטרו הונגרית. אף שהממלכה הרוסית פורקה, עם תום המלחמה ארצות הלאום המקומיות, אוקראינה, פולין ואחרים ראו ביהודים נטע זר שיש לסלקו, בייחוד לאור נטייתם הקודמת של היהודים נגד הרוסים שנתפס כעמדה נגד העמים הסלאביים. הפוגרום התרחש על רקע תהו ובוהו מדיני בעיר, אותה עזבו הכוחות האוקראיניים וחוסר שלטון על מחצית העיר במשך יממה. נשק חולק לתושבי העיר התומכים בפולנים וגם לפושעים ששוחררו מן הכלא ואלה השתתפו בפרעות. תחילה, לנוכח ההרס הרב ברובע היהודי, דווח על אלפי הרוגים ופצועים רבים עוד יותר, אך מדיווחים מדויקים יותר לאחר מכן סבורים כיום שמספרים אלו היו מוגזמים. פורסמו מעשי זוועה שנערכו ביהודי המקום, כולל מעשי אונס ואכזריות איומה נגד תינוקות, נשים וזקנים. המשורר אורי צבי גרינברג ומשפחתו היו בין אלה שנצלו בנס, והאירוע הותיר עליו רושם בל ימחה. במהומות נהרגו גם כ-270 אוקראינים כולם כנראה תוך לחימה ואחיזה בנשק. בעקבות הפרעות ביהודים, הוקם כוח יהודי בעיר טרנופול בפיקודו של סולומון ליינברג. ביוני 1919 הפך הכוח לגדוד המחץ היהודי בצבא האוקראיני של מערב אוקראינה. תיאור האירועים בלבוב ובסביבתה, וכן התגייסות לעזרת שארית יהודי לבוב, עיתון הצפירה, 5 בדצמבר 1918 המוראים בלבוב, בעיתון הצפירה, 5 בדצמבר 1918 מודעת מחאה בעיתונות היהודית לאחר הפוגרום מטעם הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בפולין, עיתון הצפירה, 12 בדצמבר 1918 מגוון מוצאי הלאום בפולין של המאה העשרים נורמן דייוויס, 1993, מתוך אסופת מחקרים עדכנית על אנטישמיות: בני הערובה של הקדמה, כרכים 2-3, עמוד 1012 ((באנגלית), אתר ספרי גוגל) הכל במהלך חיי, הנרי מורגנטאו, דו"ח משלחת ארצות הברית לפולין, הוצאת דאבלדיי 1922 ((באנגלית), אתר ספרי גוגל מלחמת הקודש בגליציה 1914-1916 אבי וולף, 28 באוגוסט 2014. ((באנגלית), אתר מידה) תיאור הזוועות, עיתון הצפירה, 5 בדצמבר 1918 מרדכי חיימוביץ, אוקראינה, ‏"יהודים אנו אשר דמי כלבים בעורקיהם": בנו של אצ"ג חוזר אל כפר הולדת אביו, באתר מעריב אונליין, 20 בדצמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליבורן

ליבורן (בצרפתית: Libourne) היא עיר בדרום צרפת, הממוקמת כ-35 ק"מ צפון-מזרחית לבורדו. העיר שוכנת על גדות נהר הדורדוניה והאיל (Isle), הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי. מדיה וקבצים בנושא ליבורן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליבורן (בצרפתית) ליבורן, ברשת החברתית פייסבוק ליבורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליבורן, ברשת החברתית אינסטגרם אתר התיירות של ליבורן ליבורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליבורן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית
Secret Agent Clank

Secret Agent Clank (בתרגום חופשי לעברית: הסוכן הסודי קלאנק) הוא משחק פלטפורמה שפותח על ידי החברות High Impact Games ו Sanzaru Games עבור קונסולות המשחק PlayStation Portable ו-Playstation 2, ופורסם על ידי חברת Sony Computer Entertainment. זהו המשחק השביעי בסדרת משחקי Ratchet & Clank. המשחק מבוסס על המשחק השלישי Ratchet & Clank: Up Your Arsenal כשקלאנק הוזכר כסוכן חשאי. ביפן נקרא המשחק Clank & Ratchet: Mission Ignition. ראצ'ט מואשם בגין פשע שלא ביצע ונשלח למעצר. כעת על קלאנק להוכיח שראצ'ט חף מפשע, ובשביל לעשות זאת, הוא צריך להפוך לסוכן חשאי. אתר האינטרנט הרשמי של Secret Agent Clank Secret Agent Clank, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
Ratchet & Clank (סדרת משחקים)

Ratchet & Clank (תעתיק: ראצ'ט וקלאנק) היא סדרת משחקי פלטפורמה תלת־ממדיים שפותחה לראשונה ב-2002 לפלייסטיישן 2 על ידי חברת Insomniac Games, וזכתה להצלחה רבה בכל העולם. כל המשחקים פורסמו על ידי Sony Computer Entertainment. בסביבות שנת 2007, יצא המשחק Ratchet & Clank: Size Matters שפותח על ידי High Impact Games ולא על ידי Insomniac Games, ובסביבות 2008 יצא המשחק Secret Agent Clank שפותח גם על ידי High Impact Games אבל ל-Playstation Portable בלבד. לפלייסטיישן 2 הוא פותח על ידי Sanzaru Games, ויצא המשחק Playstation Move Heroes שפותח על ידי Nihilistic Software ב-2011. בשנת 2016, הופץ הסרט "ראצ'ט וקלאנק" המבוסס על סדרת המשחקים. בגלאקסיית סולאנה, בתוך מפעל בכוכב לכת קוארטו, רובוט פגום אך אינטליגנטי בורח ומתרסק בכוכב הלכת ולדין, ביתו של המכונאי ראצ'ט (יצור אנושי דמוי חתול הידוע בתור לומבאקס). אחרי שתוקן על ידו, ניתן לרובוט השם "קלאנק", השניים יוצאים למסעות ברחבי הגלאקסיה ומצילים אותם מכוחות מרושעים המאימיים עליהם. המשחק מכיל מבחר כלי נשק וגאג'טים רחב שיעזור לשחקן לנצח את שלבי המשחק. משחק שיצא ב-28 באוגוסט 2012 עבור פלייסטיישן 3, ופותח על ידי Insomniac Games, וקיבל קצת עזרה מ-Idol Minds. משחק זה הוא בעצם טרילוגיית של 3 המשחקים הראשונים שיצאו עבור פלייסטיישן 2 באיכות HD לפלייסטיישן 3: Ratchet & Clank, Ratchet & Clank: Going Commando ו-Ratchet & Clank: Up Your Arsenal. במשחק השלישי, הייתה יכולת Multiplayer אך שרתי המשחק נסגרו. למשחק שמות שונים, באירופה קוראים לו The Ratchet & Clank Trilogy, וביפן קוראים לו Ratchet & Clank: 1+2+3. מדיה וקבצים בנושא Ratchet & Clank בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Ratchet & Clank (באנגלית)