גבעה 24 אינה עונה

גבעה 24 אינה עונה הוא סרט ישראלי משנת 1955, בבימויו של הבמאי הבריטי ת'ורולד דיקנסון (Thorold Dickinson, 1903-1984), נשיא האקדמיה הבריטית לסרטים. הסרט התבסס על סיפור פרי עטו של צבי קוליץ והתסריט נכתב על ידי קוליץ ופיטר פריי. את המוזיקה לסרט הלחין פאול בן-חיים. הסכם על הפקת הסרט נחתם בספטמבר 1953. במהלך ההפקה בשנת 1954 נתגלעה מחלוקת בין פריי ודיקנסון ופריי הורחק מהשתתפות בבימוי הצילומים. באוגוסט 1954 פנה פריי לבית המשפט בבקשה להוציא צו מניעה נגד הצגת הסרט ללא אזכור שמו כמשתתף בהפקתו. לאחר מספר ימים הושגה פשרה שאפשרה את המשך העבודה על הסרט.הסרט הופק על ידי ג'ק פדואה בשיתוף עם צבי קוליץ. "גבעה 24 אינה עונה" היה הסרט הגדול ביותר שהופק בישראל עד אותה עת, מבחינת תקציבו, אמצעיו הטכניים וכוכביו. תקציב הסרט היה כ-400,000 דולר ובפועל עלתה הפקתו פי שלושה מהתכנון. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל הקולנוע בקאן. הסרט צולם בישראל, בהשתתפות צוות ישראלי שכלל את אריק לביא ושושנה דמארי. עלילת הסרט היא סיפור מסגרת לשלוש עלילות נפרדות. המסגרת היא בואם של משקיפי האו"ם לגבעה 24, לאחר שהתחולל בה קרב במהלך מלחמת העצמאות, כדי לקבוע האם תישאר בידי ישראל או בידי הערבים. בגבעה מצאו המשקיפים שלושה לוחמים ולוחמת הרוגים. כשהתגלה כי בידה הקפוצה של ההרוגה נמצא דגל ישראל, מכריזים המשקיפים כי הגבעה שייכת לישראל. בדרך לפעולה בגבעה 24 נפרשים שלושה סיפורים של המשתתפים: הראשון הוא סיפורו של צעיר אירי ששירת במשטרת המנדט בתפקידי מעקב אחר ארגוני המחתרת, המתאהב בנערה ישראלית חברת אחד הארגונים. בעקבות אהבתו מתנדב השוטר הבריטי להילחם לצד היהודים. השני הוא סיפורו של תייר אמריקאי שנקלע לעיר העתיקה ומתגייס להגנתה. בסיפור זה מתוארים ימיו האחרונים של הקרב על הרובע היהודי בירושלים לפני כניעתו, כשלוחמיו מתבצרים בבית החולים משגב לדך. השלישי הוא סיפורו של צבר ישראלי עוקצני ולא רגשני (אריק לביא), הנפגש בקרבות הנגב עם קצין נאצי פצוע ששירת בצבא המצרי (עזריה רפפורט), והדבר מעורר בו רגשות יהודיים רדומים. בסצנה ידועה בסרט רואה הנאצי, בדמדומי פציעתו, את דמות הצבר כדמות יהודי גלותי לבוש שחורים ועונד טלאי צהוב. הלוחמת, אסתר הדסי, הייתה אחות שטיפלה בתייר האמריקאי לאחר שנפצע בקרב על הרובע היהודי. היא טיפלה בו עד שהכוחות נכנעו. הסרט זכה להצלחה תקופתית, אך נמתחה ביקורת על צידו האמנותי, ועל כך שאף על פי שהיה כה ישראלי, דיבר אנגלית, כהכנה להפצתו בחו"ל. בשיר "ספירת מלאי" מאת יוסי בנאי בפרפרזה בשם הסרט "גבעת חלפון אינה עונה" "גבעה 24 אינה עונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גבעה 24 אינה עונה", באתר AllMovie (באנגלית) "גבעה 24 אינה עונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גבעה 24 אינה עונה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "גבעה 24 אינה עונה", באתר אידיבי "גבעה 24 אינה עונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "גבעה 24 אינה עונה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גבעה 24 אינה עונה, צפייה ישירה באתר יוטיוב ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009, עמ' 63-65. רשימת מאמרים על גבעה 24 אינה עונה באתר רמב"י ר. עזריה, "גבעה 24 אינה עונה", מעריב, 29 בספטמבר 1953 "גבעה 24" בלי איפור, דבר, 2 ביולי 1954 ש. ג, 'גבעה 24 אינה עונה': סרט ישראלי - אחרי בכורה עולמית, מעריב, 20 במרץ 1955 זאב רב-נוף, "גבעה 24 אינה עונה", דבר, 22 במרץ 1955 ב. א. דוד, הטוב שבהם, אבל..., דבר, 25 במרץ 1955 שמואל אור, גבעה 24 אינה עונה, חרות, 25 במרץ 1955 א. רימוני, על "גבעה 24 אינה עונה", דבר, 12 באוגוסט 1955 ר. עזריה, יובן סרט עלילתי על הקרב על ירושלים, מעריב, 20 בספטמבר 1953 פשרה בסכסוך הסרט, הצופה, 19 באוגוסט 1954 David B. Green, "This Day in Jewish History 1955: Israel's First Full-length Feature Film Premieres, in New York", Haaretz.com, November 2,2016 מילות השיר "ספירת מלאי", באתר שירונט אריאנה מלמד, כל הדרך מגבעה 24, באתר ynet, 22 בפברואר 2008