laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיתון גמדי

פיתון גמדי (שם מדעי: Antaresia perthensis) הוא מין של נחש ממשפחת הפיתוניים החי במערב אוסטרליה. זהו הפיתון הקטן ביותר בעולם ואורכו מגיע ל-50 ס"מ בלבד ולמשקל של 210 גרם (בהשוואה, המין הארוך ביותר במשפחה, פיתון מרושת יכול להגיע לאורך של 7.9 מ'). פיתונים אלה הם אדמדמים או כתומים בצבעם, כשפרטים בוגרים הופכים למעט יותר כהים מאחרים, ובעלי כתמים חומים לאורך הגוף עד לזנבם המעוגל. הם פעילים בעיקר בלילה. תפוצתם היא במערב אוסטרליה ובכמה איים בחופים לידה באזורים טרופיים. תפוצתו העיקרית היא באזורי סלעים, במערות ובתלי טרמיטים. הם ניזונים מטרף קטן הכולל יונקים וזוחלים קטנים. הנקבה מטילה 6 ביצים באדמה שבוקעות כעבור חודשיים. מדיה וקבצים בנושא פיתון גמדי בוויקישיתוף פיתון גמדי, באתר ITIS (באנגלית) פיתון גמדי, באתר NCBI (באנגלית) פיתון גמדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון גמדי, באתר GBIF (באנגלית) פיתון גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיתון סטימסון

פיתון סטימסון (שם מדעי: Antaresia stimsoni) הוא מין של נחש ממשפחת הפיתוניים החי באוסטרליה. הפיתון הוא נחש לא ארסי המגיע עד לאורך 100 ס"מ והוא בעל רצועות חומות על רקע בהיר באופן העוזר לו להסתוות על הקרקע. הראש רחב, העיניים ירוקות ועל השפתיים חיישנים הקולטים חום גוף. הנחש מצוי בטבע מחופי מערב אוסטרליה ועד לאזורים המרכזים בכל מדינות אוסטרליה (למעט ויקטוריה). הוא אינו מצוי במזרח, צפון או דרום אוסטרליה אך מצוי באי דירק הארטוג (אנ'). הוא מצוי בבתי גידול יבשים וסלעיים, כולל במדבר וברמות ההרריות של מרכז היבשת, וכן ביערות אקליפטוס, נקיקים וערבות שיחים. הוא מצוי גם בתלים של טרמיטים. הנחש אורב לטרפו בשעות הלילה ומחכה לטרף קטן של יונקים, צפרדעים וזוחלים אחרים. נחש זה הוא חיית מחמד פופולרית הדורשת גידול מועט. הוא איננו מסוכן לאדם. מדיה וקבצים בנושא פיתון סטימסון בוויקישיתוף פיתון סטימסון, באתר ITIS (באנגלית) פיתון סטימסון, באתר NCBI (באנגלית) פיתון סטימסון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פיתון סטימסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון סטימסון, באתר GBIF (באנגלית) פיתון סטימסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
וילהלם שטמרמן

גנרל חיל התותחנים וילהלם שטמרמן (בגרמנית: Wilhelm Stemmermann; 23 באוקטובר 1888 ראזטט, הקיסרות הגרמנית – 18 בפברואר 1944 צ'רקאסי, ברית המועצות) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה. הוא התפרסם בעיקר כמפקד הקורפוס ה-11 בקרב קורסון-צ'רקאסי שבמהלכו נהרג. שטמרמן נולד ב-23 באוקטובר 1888, בעיר ראזטט שהשתייכה לדוכסות הגדולה של באדן שהייתה למעשה מחוז בתוך הקיסרות הגרמנית. את דרכו הצבאית החל ביוני 1908 כצוער בצבא הקיסרות הגרמנית, ובנובמבר 1909 הועלה לדרגת לוטננט. שטמרמן שירת ברגימנט התותחנים ה-14 (באדן), ולחם במסגרתו במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה בינואר 1915 הועלה לדרגת אוברלוטננט, ובאפריל 1917 לדרגת האופטמן. במהלך המלחמה עוטר בצלב הברזל מדרגה שנייה, על הצטיינות בשדה הקרב. עם התפרקות הצבא הקיסרי בעקבות המלחמה עבר שטמרמן לצבא החדש, הרייכסווהר, והיה מורה בבית ספר צבאי במינכן. באביב 1925 מונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-5 ובאפריל 1930 קודם לדרגת מיור. בפברואר 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לוטננט, ובמרץ 1936 לדרגת אוברסט (מקביל לאלוף-משנה בצה"ל). באוקטובר 1937 מונה כראש המטה של הקורפוס ה-13 ובאוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל-מיור. ערך מורחב – קרב קורסון-צ'רקאסי שטמרמן השתתף עם הקורפוס ה-13 במערכה בפולין. בראשית שנת 1941 קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-296 שזה עתה הוקמה. הוא הוביל את הדיוויזיה בשלבי הפתיחה של מבצע ברברוסה. ב-1 באוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. בתחילת ינואר 1942 נפצע קשה. ב-11 בחודש הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, אך בשל פציעתו נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הדיוויזיה. ב-1 במרץ 1942 שוחרר מבית החולים והועבר לכוחות העתודה של ה-OKH. ב-1 בדצמבר הועלה שטמרמן לדרגת גנרל חיל התותחנים וב-5 בדצמבר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-11 שפעל באזור קייב שבאוקראינה. הקורפוס ה-11 היה חלק מכוח גרמני שכותר בידי כוחות הצבא האדום במבלט קורסון-צ'רקאסי בגדה המערבית של נהר דנייפר במהלך קרב קורסון-צ'רקאסי, בתחילת 1944. בסוף ינואר 1944 קיבל שטמרמן את הפיקוד על כל הכוחות שכותרו ב"כיס" הגרמני שנוצר באזור קורסון. "כוח שטמרמן" לחם בתוך הכיתור במשך כמעט שלושה שבועות, תוך שהוא מנסה לחבור לכוחות החילוץ שנשלחו לעזרתו. ב-7 בפברואר 1944 הוענק לשטמרמן צלב האבירים של צלב הברזל" אולם המצב של כוחו הפך נואש יותר ויותר והוא נדחק לשטח צר שהיה מוקף מכל עבריו בכוחות סובייטיים. בלילה שבין 16 ל-17 בפברואר ניסה "כוח שטמרמן" לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית ולחבור לכוחות הגרמניים באזור ליסיאנקה. במהלך הפריצה החוצה נהרג שטמרמן מפגז נ"ט שפגע ברכבו, אך חלק ניכר מהכוח שבפיקודו הצליח להגיע בשלום לקווים הגרמניים. בדו"ח הגרמני הרשמי של האירוע נאמר: "הצבא איבד מפקד מוכשר במיוחד". לאחר מותו הוספו עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל שלו. גאורגי ק. ז'וקוב, "זכרונות המרשל ז'וקוב", הוצאת מערכות, 1982. אלכסנדר ורט, "רוסיה במלחמה 1945-1941", הוצאת מערכות, 1968. David Glantz & Harold Orenstein, "The Battle for the Ukraine - The Red Army Korsun-Shevchenkovskii Operation, 1944", 2003 Douglas E. Nash, "Hell's Gate: The Battle of the Cherkassy Pocket, January–February 1944", RZM Publishing, 2002 וילהלם שטמרמן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) וילהלם שטמרמן באתר TracesOfWar (באנגלית)
ניקולאס גייטן

אוסוואלדו ניקולאס פביאן גייטן (בספרדית: Osvaldo Nicolás Fabián Gaitán; נולד ב-23 בפברואר 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בפאסוס די פריירה בעמדת הקשר ההתקפי וכקיצוני. גייטן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס בגיל 13. ב-1 ביוני 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד ארסנאל דה סרנדי וכעבור חודשיים כבש את שערי הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד הוראקן. ב-23 בספטמבר 2008 גייטן הבקיע את שער הבכורה שלו בגביע סודאמריקנה נגד LTU קיטו. בעונת 2009/2010 רשם גייטן את עונת השיא שלו כאשר כבש 7 שערים ב-33 משחקים, אך בוקה סיימה במקום ה-11 של ליגת האפרטורה וה-16 של הקלאסורה. ב-3 במאי 2010 חתם בבנפיקה ליסבון תמורת 8.4 מיליון אירו כמחליפו של אנחל די מאריה שחתם בריאל מדריד. גייטן נחשב לשחקן השני הכי יקר בהיסטוריה של המועדון אחרי אוסקר קרדוסו שהגיע תמורת 11.6 מיליון אירו. גייטן ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בבנפיקה בהפסד 2-1 לנסיונל. ב-14 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בבנפיקה בניצחון 0-4 נגד נאבאל. בעונת הבכורה שלו בבנפיקה, גייטן שיחק בכל 48 משחקיה של הקבוצה בכל המסגרות ועם תשעה שערי ליגה ואף נבחר לפריצת השנה בליגת העל הפורטוגלית. בעונת 2011/2012 בליגת האלופות סיים גייטן כמלך הבישולים של שלב הבתים. ב-18 במאי 2014 הבקיע את השער היחיד בגמר הגביע הפורטוגלי נגד ריו אבה שהשלים טרבל היסטורי עבור קבוצתו. ב-11 בנובמבר 2014 האריך את חוזהו בבנפיקה עד קיץ 2018 עם סעיף שחרור של 35 מיליון אירו. ב-30 בספטמבר 2015 כבש ובישל בניצחון קבוצתו 1-2 נגד אתלטיקו מדריד. ב-9 בדצמבר 2015 האריך את חוזהו עד יוני 2019, וסעיף השחרור שלו עלה ל-45 מיליון אירו. ב-15 במאי 2016 הבקיע צמד בניצחון 1-4 נגד נסיונל שהבטיח לקבוצתו אליפות שלישית ברציפות. ב-16 ביוני 2016 סוכמה העברתו של גייטן לאתלטיקו מדריד מספרד תמורת 20 מיליון אירו. ב-26 בפברואר 2018, הודיעה אתלטיקו מדריד על מכירתו לקבוצה הסינית, דאליין ייפאנג תמורת 18 מיליון אירו. ב-1 במרץ 2019 הודיעה דאליין ייפאנג הסינית על שחרורו של גאייטן ועל מעברו של הארגנטינאי לשיקגו פייר האמריקאית מליגת ה MLS. ב-31 בינואר 2020 עבר בהעברה חופשית לליל. ב-11 באוגוסט 2020 חזר לפורטוגל וחתם בספורטינג בראגה. בקיץ 2021, גייטן חתם בפניארול מליגת העל האורוגוואית. ב-31 בינואר 2022 גייטן חתם בפאסוס די פריירה. ב-30 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה בניצחון 0-2 נגד גאנה. לאחר מינויו של אלחנדרו סאבלה, גייטן כמעט ולא זומן לסגל הנבחרת, אך לאחר מינויו של חרארדו מרטינו הוא חזר לשחק בספטמבר 2014 במשחק ידידות נגד גרמניה. ב-14 באוקטובר 2014 הבקיע את שני שעריו הראשונים בנבחרת בניצחון 0-7 נגד הונג קונג. גייטן נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2016. בוקה ג'וניורס ליגת העל הארגנטינאית: אפרטורה 2008 בנפיקה ליסבון ליגת העל הפורטוגלית: 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 הגביע הפורטוגלי: 2013/2014 גביע הליגה הפורטוגלי: 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 הסופר קאפ הפורטוגלי: 2014 אישיים פריצת העונה בליגת העל הפורטוגלית: 2010/2011 נבחרי העונה בליגה האירופית: 2013/2014 כדורגלן העונה של בנפיקה ליסבון: 2014 מדיה וקבצים בנושא ניקולאס גייטן בוויקישיתוף ניקולאס גייטן, ברשת החברתית אינסטגרם ניקולאס גייטן, באתר Transfermarkt ניקולאס גייטן, באתר Soccerway ניקולאס גייטן, באתר BDFutbol ניקולאס גייטן, באתר WorldFootball.net ניקולאס גייטן, באתר National Football Teams ניקולאס גייטן, באתר FootballDatabase.eu
פעילי יום

בעלי חיים יומיים או פעילי יום הם בעלי חיים הפעילים במשך היום וישנים או לא-פעילים בשעות הדמדומים ובלילה. יצורים נוספים אינם ישנים כלל כמו החדף[דרוש מקור] או שנחים הן בשעות היום והן בלילה ויוצאים בשעות דמדומים. ישנם מינים רבים הפעילים במשך היום, כשהשמש מאירה ואפשר לראות בקלות. לחיות הפעילות בשעות כאלה ישנם מדוכים רבים יותר מהחיות הפעילות בלילה שאינם קולטים מספיק אור כדי לראות גוון רחב של צבעים. האור עוזר לראות למרחק רב יותר משעות החשיכה וזו הסיבה שדורסי היום פעילים בשעות היום, כדי שיוכלו להשתמש בעיניהם כדי לקלוט את הטרף מגבוה. לחיות המצויות באזורים חמים ישנו צורך להימלט מהשמש החמה ולצנן את חומם, דבר שחלק מהחיות עושות על ידי פעילות לילית. לחלקם אוזניים גדולות דמויות מאוורר כמו אצל הפילים, ארנבת המדבר או הפרא, חלקם אוגרים שומן כמו הגמל, מה שעוזר בפירוק נוזלים ואחרים מסתתרים בשעות החמות בצל או מתחת לאדמה ואם יש אז גם במים. באזורים קרים וארקטיים לעומת זאת, השמש נמצאת בשמיים 24 שעות במהלך הקיץ ואז היצורים החיים שם פעילים וקולטים חום עד לבוא החורף הקשה שמלווה בחשיכה מוחלטת. רק אז יוצאים היצורים הנכנסים לתרדמת חורף ממנוחתם. ישנם יצורים קטנים כמו הקוליברי שזקוקים למזון כל הזמן ולכן המנוחה שלהם דומה מאוד לתרדמת חורף, כדי שלא ימותו ברעב במהלך הלילה, בו הפרחים סגורים. צמחים רבים הם פעילי יום או לילה, בהתאם לשעות הפעילות של החרק העיקרי המאביק אותם. בעלי חיים ליליים בעלי חיים פעילי דמדומים
כבשן סיד

כבשן סיד הוא תנור המשמש לייצור סיד באמצעות שריפת אבן גיר (סידן פחמתי). לצורך ייצור הסיד יש לשרוף את הגיר ולהגיע לטמפרטורה של 900 מעלות צלזיוס. אם בזמן השריפה התנור מגיע לטמפרטורה גבוהה מ-1,000 מעלות, החומר הופך להיות בלתי שמיש. שימוש בייצור סיד ידוע עוד בימי קדם לצורכי בנייה, ייצור פצצות ושימושים חקלאיים. ישנם 2 סוגים עיקריים של כבשנים: כבשני אבוקה וכבשני ריצה. המאפיין של כל הכבשנים הוא צורתם האליפטית, כאשר ישנו פתח אוורור בראש הכבשן ופתח לשריפה באחד הצדדים. כבשני סיד בארץ ישראל הוקמו בעיקר בתקופה העות'מאנית. רבים מהם נמצאים באזור המערבי של העיר מודיעין-מכבים-רעות. מספר כבשני סיד נוספים, ניתן למצוא בגן לאומי מגדל צדק, סמוך לשכונה הדרומית של ראש העין, כבשן סיד מהתקופה העות'מאנית בנחל ענבה כבשן סיד מהתקופה העות'מאנית בגן לאומי אפולוניה כבשן סיד מתחילת המאה ה-20 באלרואי כבשן סיד בנחל לוטם ערך זה הוא קצרמר בנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פעיל דמדומים

בעלי חיים פעילי דמדומים הם בעלי חיים הפעילים רק בשעות הדמדומים שאחרי השקיעה ולפני הזריחה, אך ישנים במהלך רוב שעות היום ושעות הלילה. חלקם גם פעילים בלילות של ירח מלא או של יום מעונן. המונח אינו כוללני, וחלק מבעלי החיים פעילים רק לפני השקיעה, בעוד אחרים פעילים רק לפני הזריחה. ישנם מספר בעלי חיים הפעילות בשעות אלה. חלקם מתגוננים מטמפרטורה קיצונית וחמה מדי ביום או קרה או חשוכה מדי בלילה. מינים אחרים פעילים אז כתוצאה מתחרות עם בעלי חיים אחרים ומינים אחרים פעילים בשעות אלה (בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות) כחלק מהתגוננות מטורפים. חלק מהטורפים פעילים ביום ואחרים פעילים בלילה ומינים נטרפים רבים פעילים בשעות שבהם הטורפים פחות פעילים (כך עושים רבים מהמכרסמים). עם זאת טורפים מסוימים החלו להיות פעילים בשעות הדמדומים בהם טרפם מתחיל בפעילות. גחלילית זוהרת בחשיכה האריות פעילים בשעות אחרי הצהריים ולפני הערב הדביבון פעיל לרוב בשעות הלילה, שבהן הוא מחפש אחר מזון עטלפים פעילים בלילה וישנים ביום השנבוב הוא חיה לילית מתחפרת החתול, כמו מרבית החתולים הגדולים, פעיל בשעות הלילה בעלי חיים ליליים בעלי חיים יומיים
אנתוני לופש

אנתוני לופש (בפורטוגזית: Anthony Lopes, נולד ב-1 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ליון מליגת העל הצרפתית ובנבחרת פורטוגל. לופש נולד בז'יבור, צרפת לאם ממוצא צרפתי ולאב ממוצא פורטוגזי. הוא החל לשחק בקבוצות הילדים של ליון בגיל 9. בעונת 2012/13 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון כשוער שלישי. את הופעת הבכורה קבוצה ערך ב-31 באוקטובר 2012 בהפסד החוץ 1–3 לניס במסגרת גביע הליגה. ב-6 בדצמבר רשם את הופעת הבכורה האירופאית שלו בניצחון 0–2 על עירוני קריית שמונה במסגרת שלב המוקדמות של הליגה האירופאית. במשחק עצר מספר ניסיונות הבקעה וסייע לקבוצתו להעפיל לשלב הפלייאוף. ב-28 באפריל 2013 שיחק לראשונה במסגרת הליגה ושיחק בכל חמשת המשחקים האחרונים של העונה, בסיומה סיימה הקבוצה במקום השלישי והעפילה לליגת האלופות. בעקבות פציעתו של רמי ורקוט קיבל לופש את אפודת השוער הראשון ונשאר בתפקיד זה גם לאחר החלמתו של ורקוט, שעזב מאוחר יותר את הקבוצה. לופש החל לשחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל בשנת 2007 ועד שנת 2013 רשם 36 הופעות. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-31 במרץ 2015 במסגרת משחק ידידות מול נבחרת כף ורדה. היה שותף לסגל הנבחרת שזכה באליפות היורו 2016 ובסגל למונדיאל 2018, אך לא שותף במשחקים. אולימפיק ליון הגביע הצרפתי: 2011/2012 יורו: 2016 ליגת האומות: 2019 מדיה וקבצים בנושא אנתוני לופש בוויקישיתוף אנתוני לופש, באתר Transfermarkt אנתוני לופש, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנתוני לופש, באתר Soccerway אנתוני לופש, באתר BDFutbol אנתוני לופש, באתר WorldFootball.net אנתוני לופש, באתר National Football Teams אנתוני לופש, באתר FootballDatabase.eu אנתוני לופש, באתר ESPN הליגה האירופית: קריית שמונה הפסידה לליון 2:0, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2012 Portugal 0–2 Cape Verde Islands, BBC Sport, 31 March 2015 לא רק רונאלדו: פורסם סגל נבחרת פורטוגל ליורו 2016, אתר ישראלספורט, 17 במאי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרה שומרת שבת

פרה שומרת שבת הוא סיפור יהודי נודע, אשר לפי הגרסה המקובלת מהפסיקתא רבתי מספר את מעשה התגיירותו של התנא רבי יוחנן בן תורתא. אך הוא מסופר בדרך כלל לשם המסר העיקרי בו, שהוא מעלת שמירת השבת שנלמדת מתוך השלכותיה בסיפור - פרה שהתרגלה לשמירת השבת ברשות אדונה היהודי וממאנת לעבוד בשבת בעקשנות רבה, ונכרי שהתגייר בעקבות "שמירת השבת" של הפרה. קיימות גרסאות שונות במדרש ובתלמוד לגבי זהות הגר והיהודי המוכר. הסיפור נחשב לקלאסיקה שבסיפורי היהדות לנוער. הופיע בספרים, בספרונים, בקלטות, בסרטים ובמחזות. ליהודי אחד הייתה פרה שהוחזקה אצלו לשם חרישת שדהו. ירד היהודי מנכסיו, והחליט למכור את הפרה. קנה אותה ממנו גוי אחד. הקונה חרש את שדהו בעזרתה בששת ימי השבוע ובהגיע יום השבת הניח עליה את העול אך הפרה אינה זזה, הכה אותה הגוי במקל שתחל בעבודה אך היא בשלה, יושבת ללא נוע. פנה לביתו של היהודי שמכר לו את הפרה, בתואנה כי הפרה מסבה לו צער. "קח את הפרה בחזרה והשב את כספי, כי היא לא עושה את העבודה שלמטרתה קניתיה" אמר הגוי. הבין היהודי שהפרה ממאנת לעבוד מפני שנתרגלה ליום המנוחה השבועי כשהייתה ברשותו, אמר לו "הבא אותי אל הפרה ואעמידה". כשהביאה לחש היהודי באזנה: "פרה פרה, יודע אני כי התרגלת לשבות כשהיית ברשות ישראל, עתה בעוונותי ירדתי מנכסי ומכרתיך לנכרי, ולכן אינך צריכה לשמור כעת את השבת. בבקשה ממך החלי בעבודה". מיד קמה וחרשה. נבהל הקונה וחשב שמא מעשה כישוף עשה "בבקשה טול את פרתך, כשניסיתי להקימה היא סירבה וכעת היא קמה כתוצאה מלחישתך!" אמר ליהודי. החל היהודי להרגיעו - "לא כישוף הוא, כי אם..." ושח לו את פרטי העניין. קיבל הגוי יראה מאלוהים, ואמר "מה הפרה שאין בה דעת מכירה בבוראה ועושה רצונו, אני שיש בי דעת לא מכירו ולא עושה רצונו?" הלך לרבני היהודים והתגייר. למד הרבה תורה והפך לתנא, ונקרא שמו רבי יוחנן בן תורתא, (בתרגום מארמית: יוחנן בנה של הפרה. כי היא גרמה להתגיירותו, ולפי ההשקפה היהודית המתגייר דומה לנולד, לכן נקרא "בן הפרה"). הדעה המקובלת כיום הלקוחה מהתלמוד הירושלמי היא שרבי יוחנן בן תורתא היה הגר שהתגייר כתוצאה מהפרה, ולכן קראוהו בן-תורתא - "בן הפרה" בארמית. אך לדעת הריטב"א - רבי יוחנן בן תורתא הוא שמו של היהודי שמכר את הפרה. ניתן לפרש שמעלתו בסיפור שבגינו נקרא שמו על שם פרה על פי הריטב"א, הוא שבהמתו נהגה בהנהגה עילאית, כהנהגת בהמתן של צדיקים. בספר "סדר הדורות" מובאות שתי גרסאות נוספות, שתיהן מייחסות את הכינוי "בן-תורתא" ליהודי שמכר את הפרה: הראשונה גורסת רב הונא בן תורתא, והשנייה, המצוטטת מתוך "ספר מעשיות קטן" מספרת סיפור כמעט זהה עם השם רבי חנינא בן תורתא, היא ממשיכה, שהוא מכר את הפרה לפרסי אחד, ושהיהודי פרץ בבכי כשהפרסי רצה להשיב את הפרה. הגרסה האחרונה מסיימת, שהפרה היא גלגול נשמת המלכה ושתי, והתגלגלה בסיטואציה זו על-מנת לכפר על עוונותיה במניעת שמירת השבת, והנכרי שהתגייר הוא המלך אחשוורוש. ב-2003 יצא סרט קולנוע חרדי הממחיז את הסיפור, בכיכובו של מיכאל וייגל, בהפקת מסורת הפקות ובבימויו של יוסי פורקוש. כמו כן הסיפור הופיע בתוכנית "פרפרים של שבת" ששודרה בערוץ הופ!, ובו הפרה מוחלפת בסוסה. הסיפור מופיע גם בקלטת הילדים וההצגה "קבלת שבת עם רינת" של רינת גבאי, שם מכונה הפרה בשם ברכה. איתמר דרורי, פרה שומרת שבת, בתוך: אנציקלופדיה של הסיפור היהודי, ב, רמת גן: בר-אילן, תשס"ט. עמ' 274–251. אגדת פרה שומרת שבת, כולל פרשנות מאת ענבר רווה, באתר ספר האגדה בעיבוד מתוך המקור, פסיקתא רבתי, פיסקא י"ד רבי יחיאל היילפרין, סדר הדורות, כרך ב', סדר תנאים ואמוראים., אור החיים, עמ' שצט סדר הדורות, ר"ה, רפ"ח., כרך ב
שקע סלטון

שקע סלטון (באנגלית: Salton Sink) הוא שקע בתוך מרזבת סלטון (Salton Trough) בעמקים קואצ'לה ואימפריאל של דרום-מזרח קליפורניה. השקע במדבר קולורדו, תת-אזור של האזור האקולוגי של מדבר סונורה. מים המתנקזים לאגן הניקוז הסגור נאספים בימת סלטון, המשתרעת בחלק הנמוך ביותר בשקע סלטון. שקע סלטון הוא אזור נמוך טופוגרפית בתוך מרזבת סלטון, אגן מתיחה טקטוני. מרזבת סלטון היא תוצאה של מתיחה ושקיעה של קרום כדור הארץ הנגרמים מפעילות משולבת של העתק סן אנדראס והרכס המזרח-פסיפי (East Pacific Rise). האזור הסייסמי בראולי (Brawley seismic zone), אזור טקטוני מתפשט המקשר בין הקצה הדרומי של העתק סן אנדראס להעתק אימפריאל בדרום קליפורניה, מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של שקע סלטון. גבעות סלטון (Salton Buttes) הן כיפות לבה ריוליטיות בתוך השקע שהיו פעילות לפני 10,300 (1,000‏ ±) שנים. ימה גדולה, ימת קאווייה, מילאה את השקע כמה פעמים מלפני 20,500 שנים עד לפני 300 שנים, והשאירה עדויות לקיומה בדמות ספסלים שהגלים חצבו בחלקים הגבוהים של גבעות סלטון. קיימות עדויות גאולוגיות לחוף קדום של ימת קאווייה ועל קו חוף קדום זה מצאו ארכאולוגים מלכודות לדגים בנויות באבן, ושרידים מפוחמים של עצמות דגים מקומיים. קווי חוף שונים מעידים כי השקע התמלא פעמים רבות, תוך יצירת ימה באורך 180 קילומטרים ובעומק של 90 מטרים. העדויות להיווצרות האחרונה של הימה הן מלכודות לדגים שנבנו 10 מטרים מתחת לקו המים הגבוה ביותר שהן בנות 1,000 עד 300 שנים. בתקופה המודרנית הגיעו מי השיטפון מהקולורדו בשיטפון הגדול של 1862 ויצרו אגם באורך 95 קילומטרים ורוחב 50 קילומטרים. שיטפונות נוספים אירעו ב-1884 וב-1891. השיטפון של 1891 יצר אגם באורך 50 קילומטרים וברוחב 15 קילומטרים. שיטפון גדול עוד יותר התרחש ב-1905 שעה שהקולורדו פרץ את תעלת אלאמו, תעלת הטיה שבנייתה הסתיימה ארבע שנים קודם לכן, זרם דרך הערוצים היבשים של נחלי האכזב אלאמו (Alamo) וניו (New) ויצר את ימת סלטון של ימינו בעמק קואצ'לה שבשקע. סכר שהוקם ב-1907 עצר את השיטפון, אבל עדיין יש דליפות לימת סלטון. מדיה וקבצים בנושא שקע סלטון בוויקישיתוף Salton Buttes A Sea in the Making in the Southland in The Salton Sea California's Overlooked Treasure
Y

Y (ואי) היא האות העשרים וחמש באלפבית הלטיני. מקורה באות היוונית אופסילון (נקראת גם "איפסילון"). האות היוונית אופסילון שימשה בתחילה לסימון ההברה שורוק, לאחר מכן ייצגה את האות י ולבסוף שימשה כחיריק. בלטינית ובאנגלית עתיקה שימשה עבור הצליל "י", מאוחר יותר הפכה שוב למשמשת כתנועת החיריק. באנגלית מודרנית האות, כשהיא עיצורית, מייצגת את העיצור /j/ (צליל האות י'), כמו במילים yes או yard, בעוד כשהיא משמשת כאות ניקוד, היא מייצגת או את התנועה /i/ (תנועת החיריק), כמו במילה crystal, או את הצליל /aɪ/ (כשם האות I), כמו במילה fly. במכונות הדפוס אשר יובאו לארצות הברית בסביבות המאה ה־15, היה נהוג לייצג את הדיגרף th בעזרת ה־ת'ורן (Þ), הרגל אשר הוחלף עם היעלמות אות זו בייצוגו על ידי האות Y. עקב כך, נתגבשו מושגים הנחשבים מיושנים כיום והמשמשים באנגלית לכוון לייצוג ארכאי, כגון Ye, במקום The כאשר ביטוי המילה במקור היה זהה, בהתאם. בשפה הספרדית, האות Y נהגית בצורות שונות, כתלות במדינה ואף באזור בתוך המדינה. למשל, המילה Yo ("אני"), נהגית כ-"יוֹ" במרבית שטחה של ספרד ובמדינות הצפוניות של אמריקה הדרומית, "שוֹ" במרכז ארגנטינה ובאורוגוואי, ו"ז'וֹ" או "ג'וֹ" באזור פטגוניה (דרום ארגנטינה וצ'ילה). באלפבית פונטי מייצגת את האות המילה "ינקי" (Yankee). ב-ASCII מיוצגת על ידי 89 (Y) ו-121 (y). בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים נקודה וקו: – · – – בכתב ברייל האות מיוצגת: איגוד צעירי הנוצרים (YMCA), ידוע גם כ"The Y" אוניברסיטת בריגהאם יאנג, מכונה במשלב דיבורי "The Y" בביוכימיה, Y מיצגת תירוסין. בגנטיקה, Y מייצגת את כרומוזום Y. בכימיה, Y מסמלת את היסוד איטריום. בכלכלה, Y מייצגת הכנסה. במתמטיקה: Y מייצגת משתנה שני אחרי X. ביחידות SI: Y, יוטא היא קידומת שמשמעה 1024. y, יוקטו היא קידומת שמשמעה 10-24. מדריך להגייה ספרדית YMCA of the USA - A Leading Nonprofit Organization, www.ymca.org (באנגלית) דוגמה לפוסט בפייסבוק של תעסוקת סטודנטים ב-BYU שמשתמשים בכינוי, באתר Facebook Why is BYU called "the Y"?, סרטון בערוץ "Brigham Young University", באתר יוטיוב (אורך: 1:00)
מנצנץ כוכב קטן

"מנצנץ כוכב קטן" או "בין שמים לענן" (באנגלית: Twinkle, Twinkle, Little Star) הוא שיר ערש אנגלי שחיברה המשוררת ג'יין טיילור בשנת 1806. לחן השיר מבוסס על שיר ילדים צרפתי משנת 1761 בשם "Ah! Vous dirai-je, Maman" ("אה! אני אומר לך, אמא"), אשר שימש גם בשירים אחרים, כמו "Baa, Baa, Black Sheep" ושיר האלפבית האנגלי. הלחן עובד על ידי המלחין אמדאוס מוצרט ב12 גרסאות שונות, כאשר מוצארט שהה בפריז. השיר תורגם לשפות רבות, ובהן עברית. השיר הופיע לראשונה באוסף שירים של ג'יין טיילור ואחותה בשם "שירים לחדר התינוקות" (Rhymes for the Nursery), תחת הכותרת "הכוכב" (The Star). באינדקס שירי הפולק של רוד (Roud Folk Song Index), הוא מופיע תחת האינדקס 7666. המשורר יהונתן גפן תרגם את השיר לעברית וכלל אותו בספרו לילדים הכבש השישה עשר. לשיר חמישה בתים, אם כי רק השניים הראשונים מוכרים. השיר מבוצע בדרך כלל בסולם דו מז'ור. מדיה וקבצים בנושא מנצנץ כוכב קטן בוויקישיתוף מידע על היצירה "מנצנץ כוכב קטן" באתר מיוזיק בריינז ביצוע השיר בעברית בערוץ "בייבי", באתר Youtube. Opie and P. Opie, , The Oxford Dictionary of Nursery Rhymes, 2nd Edition, Oxford University Press, 1951, עמ' 397-8 אינדקס שירי הפולק של רוד, מספר 7666.
אינדיו פריירה

אינדיו ז'וזה פיליו פריירה (בפורטוגזית: Josué Ferreira Filho Índio; נולד ב-17 ביולי 1974) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם בין היתר בקבוצת בית"ר ירושלים. אינדיו יליד אראפיראקה שבברזיל, החל את הקריירה המקצוענית שלו בנוער של המועדון פלמנגו מהליגה הברזילאית הבכירה ועלה לשחק בבוגרים. לאחר שלא הצליח להשתלב בקבוצה כשחקן הרכב, עבר לקבוצת גוארני מהליגה השלישית בברזיל, כשמאוחר יותר עבר גם לז'ובנטודה שם שיחק כארבע עונות בליגה הראשונה שם זכה לראשונה בגביע המדינה הברזילאי ושנה לאחר מכן בטורניר ריו-סאו פאולו עם פלמיירס. בעונות שלאחר מכן לא הרבה לקבל דקות משחק ולכן החליט לצאת לשחק מחוץ לברזיל והגיע לבית"ר ירושלים בעונת 2002/2003, והצליח להשתלב כשחקן הרכב קבוע בעמדת הבלם. סה"כ צבר אינדיו 90 הופעות בבית"ר בהן כבש שלושה שערים. לאחר תום חוזהו בעונת 2004/2005 חזר לשחק בברזיל בז'ובנטודה, וסיים את הקריירה בקבוצת נאוטיקו מהליגה השנייה בברזיל. לאחר פרישתו ממשחק פעיל פנה אינדיו לקריירת אימון, וכיום (2016) הוא רכז טכני של קבוצת מרינגה מהליגה הרביעית בברזיל. ז'ובנטודה הגביע הברזילאי (1) : 1999 פלמיירס טורניר ריו-סאו פאולו (1): 2000 אינדיו פריירה, באתר Transfermarkt אינדיו פריירה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן של אינדיו באתר הברזילאי ogol.com.br ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיניים לבנות

שיניים לבנות הוא רומן מאת הסופרת הבריטית זיידי סמית', שראה אור באנגלית בשנת 2000, ובעברית בשנת 2003. הרומן עוסק בחייהם המאוחרים של שני אחים לנשק — הבנגלדשי סמאד איקבל והאנגלי ארצ'י ג'ונס — ושל משפחותיהם, בלונדון. הספר זכה במספר פרסים, בהם פרס הבדיון על שם ג'יימס טייט בלאק בשנת 2000, פרס וויטברד לרומן הביכורים הטוב ביותר לשנת 2000, פרס ספר הביכורים של הגרדיאן, פרס ספר הביכורים של ארגון סופרי חבר העמים הבריטי, ופרס בטי טראסק. כתב העת טיים כלל את הרומן ברשימת "מאה הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית מ-1923 עד 2005" פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 2002 שודר בערוץ 4 הבריטי עיבוד טלוויזיוני לרומן, בארבעה חלקים. את הסדרה ביים ג'וליאן ג'ארולד, וכיכּבו בה אום פורי בתפקיד סמאד ופיל דייוויס בתפקיד ארצ'י. עמיחי שלו, מתפוצצת בפה, באתר ynet, 7 בינואר 2003 שיניים לבנות, באתר OCLC (באנגלית) The Whitbread Book Awards 1971–2005 "All Time 100 Novels". Time. 16 באוקטובר 2005. {{cite news}}: (עזרה) White Teeth on Hulu. Dominic Casciani, "White Teeth sparkles on TV", BBC News.
HD 162020

HD 162020 הוא כוכב הסדרה הראשית כתום הממוקם בקבוצת הכוכבים עקרב בעל ננס חום אשר מקיף אותו. HD 162020 b הוא ננס חום בעל מסה של 15 מסות צדק. מכיוון שהוא בעל מסה נמוכה אי אפשר לדעת את נטייתו סביב הכוכב. הננס החום מקיף את HD 162020 במסלול קרוב מאוד עם מרחק ממוצע של 0.075 יחידות אסטרונומיות ממנו. למרות זאת, מסלולו בעל אקסצנטריות של 27.7%. המרחק לכוכב שאותו HD 162020 b מקיף נע בין 0.054 ל 0.096 יחידות אסטרונומיות. הננס החום בעל חצי משרעת גבוהה מאוד של 1.813 ק"מ לשנייה. גילויו של הכוכב נמסר ב-15 באפריל 2000 על ידי המרכז לחיפוש כוכבי לכת חוץ שמשיים בז'נבה שבשווייץ. HD 162020, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.