laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרמולד

הרמולד (בנורדית עתיקה: Hermóðr, רוח מלחמה) הוא אל במיתולוגיה הנורדית, בנו של אודין. לרוב נחשב כשליח האלים. הרמולד מופיע באדה הפרוזאית בקטע 49 בספר "ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning). בקטע זה נכתב שהאלים היו הרוסים ממותו של בלדר ולא יכלו להגיב עקב יגונם. אחרי שהאלים התאוששו מההלם והיגון העצומים שנבעו ממותו של בלדר, פריג שאלה את האסיר מי ביניהם רוצה "לקבל את כל אהבתה וחסדה" על ידי רכיבה להלהיים. על מי שהסכים היה להציע להל כופר בתמורה לחזרתו של בלדר לאסגארד. הרמולד הסכים ללכת ויצא עם סלייפניר בדרכו להלהיים. הרמולד רכב על הסוס של אודין במשך 9 לילות דרך החושך המוחלט בעמקים עד שהגיע לגשר המוזהב של נהר Gjöll שנשמר על ידי מודגוד. מודגוד סיפרה להרמולד שבלדר כבר עבר את הגשר. אחרי שהרמולד הגיע לשער הלהיים, הוא ירד מגב סלייפניר, הידק את חגורתו של סלייפניר וכשהוא רוכב שוב, זירז את סוסו כדי שסלייפניר יוכל לקפוץ מעל השער של הלהיים. כאשר הגיע הרמולד להיכלה של הל ראה את בלדר יושב בכיסא המכובד ביותר. הרמולד התחנן להל שתשחרר את בלדר, כשהוא מזכיר את הצער הגדול בקרב האייסיר על אובדן בלדר. עקב דבריו, הל הודיעה כי בלדר ישוחרר רק אם כל הדברים, החיים והמתים, יבכו על אובדן בלדר. בלדר נתן להרמולד את הטבעת דראופניר שנשרפה איתו במדורה, כדי להחזירה לאודין. ננה, אשתו של בלדר, שהייתה איתו בהלהיים, נתנה להרמולד חלוק פשתן שימסר לפריג עם מתנות נוספות ולפולה טבעת. הרמולד חזר לאסגארד עם המסר שניתן לו והחפצים לאלים. הרמולד נקרא "בנו" של אודין ברוב כתבי היד, ואילו בגרסת קודקס רגיוס, שבדרך כלל נחשב כתב היד הטוב ביותר, הרמולד נקרא נער, אשר בהקשר זה סביר שהכוונה "משרתו של אודין". עם זאת הרמולד בקטע מאוחר יותר נקרא אחיו של בלדר. הרמולד נתפס כדמות נאמנה לאלים ובעיקר לאביו – לאודין, ולאחיו – בלדר. יחסיו עם אלים אחרים מתאפיינים בעיקר במסירותו למשפחה ולמשימה . המסע שלו לשחרור בלדר משקף את נאמנותו כלפי אחיו והאייסיר, קבוצת האלים העיקרית במיתולוגיה הנורדית. עם זאת, לא מופיעים אזכורים רבים ליחסיו האישיים עם אלים אחרים מחוץ לסיפור זה, אך נאמנותו למשפחה מעידה על כך שהיה דמות מכובדת במיתולוגיה. תפקידו המרכזי במיתולוגיה הוא כשליח אלים, והמשימה המוכרת ביותר שלו היא המסע אל הל כדי לנסות לשחרר בלדר. אין הרבה סיפורים אחרים על תפקידיו, מה שמרמז שהוא לא היה דמות ראשית ברוב המיתוסים הנורדיים, אלא אחת שנקראה לפעולה במצבים חשובים ומיוחדים . תפקידו כשליח ותיאורים נוספים על יכולותיו להיכנס לעולם המתים מבליטים את חשיבותו כשחקן חיוני במשימות מסובכות. השם "הרמולד" מתייחס לגיבור בן תמותה באדה פואטית, הפואמה של הינדלה (בית שני): מדיה וקבצים בנושא הרמולד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאורוס סנאט

אאורוס סנאט (Aurus Senate) היא לימוזינה שנבנתה במקור עבור נשיא רוסיה והיא המכונית הנשיאותית, מתוצרת מכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים (NAMI), אשר נחשפה בשנת 2018 ומשרתת כרכב השרד הנשיאותי. ברישומי המכון, הפרויקט מכונה רשמית בשם מודל הפלטפורמה המאוחדת ומהווה חלק ממותג אאורוס. אאורוס הוא מותג מכוניות היוקרה שנבנה על פי סטנדרטים שקבע שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה. כלי הרכב מצויד באמצעים רבים ומתקדמים להגנה, התקפה, והצלת חיים, שמטרתם להגן על נשיא רוסיה בעת נסיעתו במכונית. משווק גם עבור השוק הפרטי. רוב פרטי המכונית מסווגים מטעמי ביטחון ובדומה לנהוג ברכבי שרד נשיאותיים, על קצוות מכסה המנוע הקדמי של הרכב, מורכבים דגל המדינה והדגל הנשיאותי (בסיורים מקומיים). כאשר הנשיא מבקר במדינה זרה, דגל הנשיאות מוחלף בדגל המדינה הזרה. אורך רכב הדגל, לימוזינת הסנאט מגיע לכדי 6.62 מטרים. מנוע ה-V12, פותח בשיתוף פעולה עם Porsche Engineering‏. ייצור סדרתי של הרכב החל ב-21 במאי 2021. בספטמבר 2021, במהלך הפורום הכלכלי המזרחי, תוצג גרסה של הרכב המונעת במימן. מאז ספטמבר 2020, אאורוס סנאט משמש באירועים רשמיים את מושלי הפדרציה הרוסית. בפרט, גרסת סדאן לבנה שימשה במהלך טקס השבעת נשיא טטרסטן. הלימוזינה הנשיאותית במהלך טקס ההשבעה לנשיאות של ולדימיר פוטין, במאי 2018 רכבי האבטחה מדגם אאורוס ארסנל אין ווינטער זיל 111 זיס 101 זיל-4112R זיל 4104 בנטלי סטייט לימוזינה מכונית נשיא ארצות הברית קדילאק DTS מדיה וקבצים בנושא אאורוס סנאט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אאורוס סנאט (ברוסית) Единая модульная платформа תומר הדר, אורוס מציגה את הלימוזינה של רוסיה, באתר כלכליסט, 4 בספטמבר 2018 Кортеж для президента: 5 фактов о новом лимузине Путина «Кортеж» забуксовал [1]
Remember Us to Life

Remember Us to Life (מאנגלית: זוכרנו לחיים) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת וכותבת השירים רג'ינה ספקטור. ב-22 ביולי 2016, ספקטור, הודיעה כי האלבום יצא לאור ב-30 בספטמבר 2016. הסינגל המוביל של האלבום הוא "Bleeding Heart", שזמין להאזנה במלואו באמצעות SoundCloud דרך ספקטור עצמה. שם האלבום נלקח מתפילת "זוכרנו לחיים" שנאמרת בעשרת ימי תשובה, ולפי ספקטור ליוותה אותה מאז שקראה אותה במחזור, ביום כיפור כשהייתה בהריון. בצירוף מקרים מעניין, האלבום יצא בדיוק לקראת ראש השנה. ב-12 ביולי 2016, ספקטור, הודיעה בדף הפייסבוק הרשמי שלה ובאתר הרשמי שלה שבימים הקרובים יפורסמו חדשות. ב-22 ביולי 2016, ספקטור, הודיעה כי השם של אלבום האולפן השביעי שלה יהיה Remember Us to Life. הכרזה זו באה עם העטיפה של האלבום ועם הסינגל המוביל של האלבום, שהוא גם הרצועה הפותחת את האלבום, "Bleeding Heart". בנוסף, התפרסם כי האלבום יהיה זמין בשתי מהדורות: מהדורה סטנדרטית, הכוללת 11 שירים, ומהדורת דלוקס, הכוללת את כל 11 השירים של המהדורה הסטנדרטית, ביחד עם שלוש רצועות בונוס. חנות המוזיקה של האחים וורנר שחררה את האלבום להזמנה מראש בעותקים פיזיים ובעותקים ל-MP3, יחד עם מהדורת ויניל. ליאו אברהמס - בס, גיטרה, כלי הקשה, תכנות, עיבוד מוזיקלי, סינתיסייזר ג'יי בלרוז - כלי הקשה קרוליין בקמן - ויולה ג 'ובאנה מורגה קלייטון - צ'לו ג'ק דישל - שירה (רקע) מייק אליזונדו - בס, קונטרבס ג'ודית הרמן - צ'לו סונגה לי - כינור סטלה מוזגווה - תופים ג'ולי רוג'רס - כינור דוויד רוסי - תזמור, ויולה, כינור ננסי רוט - ויולה אנדרו סקיט - מנצח, עיבוד מוזיקלי רג'ינה ספקטור - צ'לסטה, מלחינה, מנצחת, פסנתר, מיתרים, עיבוד מוזיקלי, סינתיסייזר, קולות ג'ואי וורונקר - תופים, כלי הקשה מידע על האלבום Remember Us to Life באתר MusicBrainz מידע על האלבום Remember Us to Life באתר AllMusic Geslani, Michelle (22 ביולי 2016). "Regina Spektor announces new album, Remember Us to Life, shares "Bleeding Heart" — listen". Consequence of Sound. נבדק ב-28 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) רגינה ספקטור, תשובות לשאלות מעריצים, באתר reddit, ‏2016 "Regina Spektor - Timeline". Facebook. נבדק ב-28 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Regina Spektor - Warner Bros. Records". Store.warnermusic.com. נבדק ב-28 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
ארבע על ארבע

ארבע על ארבע הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2016 אותו ביים שי כנות וכתב רועי עידן. הסרט הופק על ידי ארצה הפקות, משה אדרי וליאון אדרי. עודד בלוך (אושרי כהן) הוא עובד בחברת הייטק שמנהל חיים משעממים שכוללים קראש חסר תוחלת על המלצרית החמודה בבית הקפה השכונתי שלו (אליאנה תדהר) וניסיונות כושלים להתחבב על הבוס המטורלל שלו, מוטי (עוז זהבי) במטרה לקבל את הקידום המיוחל לתפקיד סמנכ"ל בחברה. כחלק מהניסיון להתקרב למוטי חובב האקסטרים והריגושים עודד מספר לו על חוף סודי בסיני אליו הוא נוהג לנסוע. מדובר בשקר מוחלט ולא מזיק (כך עודד חושב) - אלא שלמרבה זוועתו מוטי מחליט לנסוע לשם ולקחת איתו את עודד ואת המתחרים האחרים על תפקיד הסמנכ"ל - טל החנפן והסאחי ממחלקת שיווק (שלומי קוריאט) ודימה (אבי דנגור) המתכנת המוזר עם הנטייה לגזענות. כל ניסיונותיו של עודד לסכל את הנסיעה נכשלים והארבעה מגיעים לסיני, שם הסיוטים הכי גרועים שלהם מתגשמים. הסרט יצא בקיץ 2016 וזכה להצלחה מסחרית למרות הסתייגות המבקרים. "ארבע על ארבע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארבע על ארבע", באתר ספר הקולנוע הישראלי "ארבע על ארבע", באתר אידיבי "ארבע על ארבע", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טריילר לסרט "ארבע על ארבע" שמוליק דובדבני, 'ארבע על ארבע': בדרך לפוקימון עוצרים בסרט, באתר ynet, 26 ביולי 2016 נתוני מכירות כרטיסים לשנת 2016 באתר שורה ראשונה [1]
קיה קומבי

קיה קומבי (באנגלית: Kia Combi, בקוריאנית: 기아 콤비) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית הרכב הקוריאנית קיה שיוצר בין השנים 1984–2002. דגם ה"קיה קומבי" יוצר על ידי יצרנית הרכב הדרום קוריאנית "Asia Motors" (אנ') (שם מלא: "Asia Motors Industries Co., Ltd") שהייתה בבעלות קיה החל משנת 1976. בשנת 1999 נסגרה "Asia Motors" והייצור נמשך באמצעות "קיה מוטורס". קיה קומבי הושק באוקטובר 1983 יוצרו 22,016 יחידות קיה קומבי שימש בעיקר כמיניבוס עירוני, אוטובוס תיירים, אוטובוס בית ספר, אוטובוס הסעות ואוטובוס ציבורי. הדגם שימש בעיקר כמכונית ספרייה ניידת, משטרה ואוטובוס בשרות הכבאים. "AM805" (יוצר בין השנים 1983-1988) "AM815" (יוצר בין השנים 1988-1993) "AM825" (יוצר בין השנים 1993-1995) "Combi" (יוצר בין השנים 1995-2002) "קיה קומבי" (משמאל) "קיה קומבי" "קיה קומבי" "קיה קומבי" קיה קיה בונגו "קיה קומבי" - תמונות מדיה וקבצים בנושא קיה קומבי בוויקישיתוף קיה קומבי, סרטון באתר יוטיוב "קיה קומבי" namu.mirror "קיה קומבי" blog.naver.com/PostView "קיה קומבי" דגם "AM825" bobaedream.co.kr/cyber/CyberCar "קיה קומבי" דגם "AM825" bobaedream.co.kr/cyber/CyberCar
נטעים

נְטָעִים הוא מושב במישור החוף התיכון, כ־4 ק"מ דרומית־מערבית לראשון לציון, בתחומי מועצה אזורית גן רווה. המושב משתייך לתנועת המושבים. מקור השם מקראי: ”הֵמָּה הַיּוֹצְרִים וְיֹשְׁבֵי נְטָעִים וּגְדֵרָה עִם הַמֶּלֶךְ בִּמְלַאכְתּוֹ יָשְׁבוּ שָׁם” (ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק כ"ג). עם זאת, חוקר המקרא גרשון גליל מזהה את נטעים המקראית עם חורבת קייאפה, הנמצאת באזור דרום מזרחי יותר, ליד בית שמש ולא עם מיקומו הנוכחי של המושב. המושב נוסד ב־י"א בתמוז ה'תרצ"ב, ה־15 ביולי 1932 בידי פועלים ממושבות הדרום במסגרת התיישבות האלף, ונקרא בתחילה כפר ותיקים. שטחו כ־1,100 דונם. מושב נטעים נמצא כ־50 מטר מעל פני הים. ביישוב גדלו הסופר ואיש הרדיו יצחק נוי (אשר הנציח את המקום באחדים מספריו ובהם "גבעת האיריסים השחורים") והדוגמנית והשחקנית עומר נולדמן. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, תשט"ז, 1956, כרך ג', עמוד 917 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב אווריאר

קרב אווריאר (בארמנית: Ավարայրի ճակատամարտ) היה קרב שהתנהל ב-26 במאי 451 בין הארמנים לבין צבא האימפריה הסאסאנית באווריאר שבמישור וספורקן (בין גבול איראן המודרנית לימת ואן). הרקע לקרב היה מרד ארמני בכפיית האמונה הזורואסטריות הפרסית על ארמניה ודרישת הארמנים לחופש דת לקיים את אמונתם הנוצרית. על אף שהקרב הסתיים בתבוסה ארמנית, הוא נתפס בתודעה הארמנית כצעד של גבורה שהוביל בסופו של דבר לאשרור חופש הדת לארמנים והם חוגגים את ה-26 במאי כחג דתי. ארמניה נכבשה על ידי האימפריה הסאסאנית בשנת 387. שליט האימפריה, יזדגרד השני, הנהיג מדיניות של כפייה דתית במסגרתה נאסר קיום פולחני הדת הנוצרית בארמניה, נהרסו כנסיות ארמניות ונרצחו כמרים. במקביל ביקש יזדגרד השני לקרב אליו את העילית של בני הלאומים השונים שבשליטתו ולכפות עליהם את דת הזורואסטריות הפרסית. אחד מבני העילית הארמנית ששירת בבירה קטסיפון היה ורטן ממיקוניאן. עם שובו לארמניה ב-450 התכחש ורטן לדת הזורואסטריות והחל להוביל את המרד הארמני למען הכרה אימפריאלית בנצרות הארמנית ולמתן חופש דת לארמנים לקיים את אמונתם הנוצרית. ב-26 במאי 451 התרחש קרב מכריע במסגרת המרד בין צבא האימפריה הסאסאנית לבין הארמנים. תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית הבטיח לסייע לארמנים ולתמוך בהם, אך הוא מת וכוחותיו לא הגיעו לשדה הקרב באווריאר שבמישור וספורקן (בצפון-מערב מחוז מערב אזרבייג'ן שבאיראן המודרנית). הצבא הארמני מנה כ-66,000 איש והיה מורכב מאנשי העם הפשוט, אך הונהג על ידי בני אצולה שזכו להכשרה צבאית ובהם פרשים שנחשבו לכוח צבאי מעולה. הצבא האימפריאלי הפרסי, מנגד, היה צבא סדיר, גדול פי שלושה וכלל יחידות מאומנות ומיומנות שכללו גם פילי מלחמה. לאחר לחימה אמיצה ונחושה מן הצד הארמני, נוצחו לבסוף הארמנים וורטן עצמו הוצא להורג יחד עם שמונה מקציניו. על מנת לכבות כליל את אש המרד, השליך השליט יזדגרד השני את האצולה הארמנית לכלא ומינה מושל תקיף. אולם אש המרד לא כבתה ומחתרת ארמנית המשיכה לפעול במשך עשרות שנים, מונהגת על ידי אחיינו של ורטן, והן ממיקוניאן. ב-484 הביא המרד הארמני לחתימת הסכם עם השליט הסאסאני בלש (אחיו ויורשו של פירוז הראשון, בנו של יזדגרד השני), אשר התיר חופש דת לארמנים, התיר להם לבנות מחדש את כנסיותיהם ואף מינה את והן ממיקוניאן למושל ארמניה. השלכה נוספת של הקרב הייתה אי-השתתפותה של נציגות ארמנית בוועידת כלקדון שהתכנסה באותה שנה, דבר שגרם לפרישת הכנסייה הארמנית המונופיזיטית מן הזרם הראשי של הנצרות האורתודוקסית. מדיה וקבצים בנושא קרב אווריאר בוויקישיתוף St. Vartan The Warrior And His Companions, אתר הכנסייה הארמנית The War of Vartan, אתר תרבות ארמני. מאמר מאת James R. Russell, אוניברסיטת קולומביה, 1981 מאה שנים - מאה עובדות קרב אווריאר, בספר היסטוריה ארמנית
יונדאי דינאסטי

יונדאי דינאסטי (באנגלית: Hyundai Dynasty, בקוריאנית: ヒュンダイ・ダイナスティ) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית יונדאי מוטור אשר יוצרה בין השנים 1996–2005. בנוסף, יוצרה גם גרסת לימוזינה (אורך דגם הלימוזינה ארוך יותר מדגם הסלון ב-15.5 ס"מ). דגם "יונדאי דינאסטי 2,500" דגם "יונדאי דינאסטי 3,000" דגם "יונדאי דינאסטי 3,500" מכונית סלון לימוזינה (בסיס גלגלים ארוך יותר ב-15.5 ס"מ) 4 דלתות ABS חלונות חשמל הגה כוח מושבים מעור מושבים חשמליים מיזוג אוויר כרית אוויר רדיו + CD מכל דלק - 75 ליטר תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 9.4 שניות (מנוע 3,500 סמ"ק) תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 9.6 שניות (מנוע 3,000 סמ"ק) "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" "יונדאי דינאסטי" - לימוזינה "יונדאי דינאסטי" - לימוזינה יונדאי מוטור "יונדאי דינאסטי" - תמונות מדיה וקבצים בנושא יונדאי דינאסטי בוויקישיתוף יונדאי דינאסטי, סרטון באתר יוטיוב "יונדאי דינאסטי" org1-www.hyundai.com/worldwide/en/about-hyundai/corporate/information/vehicle-history/1990/dynasty "יונדאי דינאסטי" bestcarmag.com/makes/Hyundai/Dynasty יונדאי דינטסאי - מפרט טכני automobile-catalog.com/model/hyundai/dynasty_hyundai "יונדאי דינאסטי" מנוע 2,972 סמ"ק beforward.jp/hyundai/dynasty
יער שווייץ

יער שווייץ הוא יער המצוי במדרון היורד מרכס פוריה לעבר הכנרת (ממערב למזרח). היער נמצא ממערב ומדרום לעיר טבריה ואף בשטחי העיר עצמה. היער ניטע על ידי מחלקת הייעור של ממשלת המנדט הבריטי החל משנת 1927. ההחלטה על שתילת היער התקבלה לאור העובדה שכמות שברי הענן באזור רבה, ובמטרה שהיער ימנע את הישחקות המדרון ומפולות הבוץ, וימתן את נזקי השיטפונות באזור (כפי שאכן קרה בשיטפון בטבריה בשנת 1934, בו 32 תושבים מצאו את מותם מהיסחפות במים, ומספר תושבים נוסף מתו בשל מפולות הבתים). ביער סוגים מגוונים של עצים: עצי שיטה, ברושים, אקליפטוסים, טטרקליניסים, עצי אלה וחרובים. מתכנני היער החליטו לא לטעת ביער עצי אורן. באזור היער בנתה הקרן הקיימת דרכי מעבר למטיילים, חניונים לעשיית פיקניקים וכן מצפורים. באזור שרידים ארכאולוגיים שנחפרים על ידי רשות העתיקות. בקרבת יער שווייץ בהמשך הדרך נובע עין פוריה ששוקם ושופר על ידי הקרן הקיימת לישראל. יער שווייץ - מצפה הר טבריה, ספר הכנרת, חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור. מדיה וקבצים בנושא יער שווייץ בוויקישיתוף יער שווייץ, באתר קרן קיימת לישראל יער שווייץ, באתר "מסע אחר" גדי חגאי, עין פוריה: קסם על ים כנרת, באתר ynet, 13 במאי 2009 דובי זכאי, מרפסת לכנרת: הנוף מעין פוריה, באתר nrg‏, 6 ביולי 2012 ציפי אלבז, טיול ביער שווייץ: מהיערות היפים ביותר בארץ, באתר הארץ, 3 בינואר 2019 אורי טלשיר, יער שווייץ מספק את הנוף המרהיב ביותר לכנרת, באתר הארץ, 1 באפריל 2021 משה גלעד, אין עוד מקום בארץ כמו יער שווייץ, באתר הארץ, 15 במרץ 2023 היערות ליד טבריה, הַבֹּקֶר, 1 באוקטובר 1946
אאורוס ארסנל

אאורוס ארסנל הוא ואן מתוצרת מכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים במוסקבה, במסגרת פרויקט המכונה "השיירה" לייצור רכבי נסיעות עבור נשיא רוסיה. השם הנבחר הוא שמו של מגדל התחמושת (ארסנל בלע"ז) שבמתחם הקרמלין במוסקבה. הרכב הוצג בפומבי לראשונה באוגוסט 2018 במסגרת סלון הרכבים הבינלאומי במוסקבה. ייצור הרכב החל בשנת 2017 ו-14 דגמים ראשונים שלו נמסרו לידי שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה, בדצמבר 2017. המיני-ואן אאורוס ארסנל מצויד באותו המנוע כמו הסדאן אאורוס סנאט, אך כולל פנסים משלו. תכונה ייחודית של אאורוס ארסנל הוא מראהו האחורי: הוא רחב מלמטה וצר מלמעלה ומשופע. אאורוס סנאט — דגם לימוזינה סדאן  מדיה וקבצים בנושא אאורוס ארסנל בוויקישיתוף Автомобили проекта «Кортеж» получили имена кремлевских башен Рассекречен облик микроавтобуса Aurus Арсенал проекта «Кортеж»
יונדאי נוביס

יונדאי נוביס (באנגלית: Hyundai Nuvis, שם מלא: Hyundai HCD-11 Nuvis Concept) היא מכונית קונספט בעלת הנעה היברידית, בתצורת קרוסאובר בעלי מאפיינים של SUV, מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה בשנת 2009 לאחר שתוכננה במרכז העיצוב ב-"Irvine, California" (אנ') בקליפורניה. דגם ה"יונדאי נוביס" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו יורק בשנת 2009. הרעיון העיצובי של דגם ה"יונדאי נוביס" בהשראת משחק הגומלין בין אלמנטים טבעיים ונוזלים עם משטחים נוקשים יותר ומבנים ליצירת אשליה של תנועה מתמדת. אחד המאפיינים הייחודיים שלה הוא דלתות הפתיחה כלפי מעלה, אשר נדירות במיוחד על רכבי השטח. דגם זה הוא גם רכב היברידי. הנעה היברידית : מנוע בעירה פנימית + מנוע חשמלי גלגלים - 22 אינץ' 2 דלתות "gullwing" ("Gull-wing door") (אנ') אשר חושפות בפתיחתן את המושב הקדמי והאחורי יחד. בד פנים מפוליאסטר ממוחזר (מבקבוקי סודה) ספק כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון - 270 וולט, 5.3 ליטר "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" "יונדאי נוביס" יונדאי מוטור יונדאי אינטראדו יונדאי קליקס יונדאי בלו-וויל מדיה וקבצים בנושא יונדאי נוביס בוויקישיתוף יונדאי נוביס, סרטון באתר יוטיוב יונדאי נוביס, סרטון באתר יוטיוב "יונדאי נוביס" בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו יורק autoblog.com/2009/04/09/new-york-2009-hyundai-nuvis "יונדאי נוביס" popularmechanics.com/cars "יונדאי נוביס" קונספט motor1.com/news/81418/hyundai-nuvis-concept "יונדאי נוביס" caranddriver.com/news/hyundai-nuvis-concept "יונדאי נוביס" autocar.co.uk/car-news/new-cars/hyundai-nuvis-crossover-hints "יונדאי נוביס" jalopnik.com/5205144/hyundai-nuvis-concept-takes-flight-with-massive-gullwing-doors
שושניק

שׁוּשַׁנִיק (בארמנית: Շուշանիկ; בגאורגית: შუშანიკი; ‏440 בערך - 475) הייתה מרטירית נוצרייה בכנסיות הארמנית והגאורגית. שושניק שהייתה ארמנית במוצאה עונתה על ידי בעלה עד מוות בכפר צוּרטַאווִי (גאו') שבגאורגיה, כיוון שסירבה לוותר על אמונתה הנוצרית ולהמיר את דתה לזורואסטריות. נולדה בשנת 440 לערך, בתו של הגיבור הלאומי הארמני ורטן ממיקוניאן. נישאה לאציל גאורגי בשם וַרסכַּאן (אנ') שכיהן כשליט מקומי במסגרת האימפריה הסאסאנית. ורסקן פנה נגד הנצרות, אימץ את הזורואסטריות וביקש לכפות אמונה זו על כל תושבי אזור השליטה שלו ובפרט על אשתו. היא סירבה, עזבה את ארמון מגוריהם ועברה לחיות בתא נזירי סמוך לכנסייה כפרית. בשנת 469 אסר אותה ורסקן בכלא במבצר, שם שהתה עד מותה. במהלך מאסרה לא הפסיקה להתפלל ולקרוא בכתבי הקודש ואל תא הכלא שלה הובאו נזקקים שקיבלו ממנה ברכה. לאחר מותה בייסורים הוטמנו שרידיה בכנסייה ברובע מטחי שבטביליסי. החיבור "מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה" (אנ') מאת יאקוב צוּרטַאווֵלִי (אנ'), שהיה הכומר שלה, הוא החיבור הקדום ביותר בשפה הגאורגית. מדיה וקבצים בנושא שושניק בוויקישיתוף הטקסט המלא מתורגם, עם הקדמה בתרגום Krikor Vardapet Maksoudian ובעריכת Christopher H. Zakian הגיוגרפיה (ביוגרפיית-קדוש) באתר הכנסייה הפרבוסלאבית (ברוסית)
אלסנדרה אלורס

אלסנדרה אלורס (באוקראינית: Олександра Водяникова/ Oleksandra Wodjanykowa, בגרמנית: Alessandra Alores; נולדה ב-6 באוקטובר 1984) היא דוגמנית אוקראינית-גרמנייה. אלורס נולדה בקייב ובגיל שמונה היגרה למינכן, גרמניה עם הוריה. ב-2003 זכתה בתחרות מיס גרמניה בעת שהייתה סטודנטית למשחק. בראיון שנערך במהלך התחרות היא נשאלה: "איזה פוליטיקאי היית מעוניינת לפגוש"? ותשובתה הייתה "סדאם חוסיין". במהלך כהונתה היא ביקרה בעיראק, אך לא נפגשה עם הדיקטטור ובעיקר ביקרה במוסדות חברתיים. בשנה זו ייצגה את גרמניה בתחרויות מיס תבל, מיס אינטרנשיונל ומיס אירופה, שם עלתה לשלב חצי הגמר. בכל התחרויות הבינלאומיות הופיעה תחת השם שבו נולדה, אלכסנדרה וודיאניקובה. לאחר שתפקידה הסתיים, היא דיגמה בניו יורק ובגרמניה, והייתה חתומה על חוזה בסוכנויות "וילהלמינה" ו-IMG Models. ב-2007 זכתה בתחרות הדוגמנות "טופ מודל גרמניה", ולאחר מכן זכתה במקום הראשון גם בתחרות העולמית "טופ מודל של העולם", שנערכה במצרים. ב-2009 זכתה בתואר "מיס עולם גרמניה", אך לבסוף לא השתתפה במיס עולם והודחה מהתואר. "Miss World Deutschland 2009". September 5 2009 "Alexandra Vodjanikova was Disqualified". Universal Queen
Fuego

Fuego (בעברית: אש) הוא השיר שייצג את קפריסין באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר בוצע על ידי אלני פוריירה, הולחן, נכתב והופק על ידי הפזמונאי והמפיק מוזיקלי אלכס פי וצוות יוצרים נוספים. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 2018 על ידי תאגיד השידור הקפריסאי. Fuego הוא שיר דאנס-פופ קצבי. השיר היה המתחרה העיקרי של ישראל באירוויזיון 2018 ונחשב לפני התחרות לאחד המועמדים לזכייה. בסופו של דבר הגיע השיר למקום השני בתחרות. השיר "Fuego" שאיתו נשלחה אלני הוצע במקור לזמרת הלנה פפאריזו (זוכת אירוויזיון 2005) והזמרת גם הקליטה את השיר אך החליטה לבסוף לא לייצג את קפריסין באירוויזיון 2018 והשיר הועבר לזמרת אלני. מדיה וקבצים בנושא Fuego בוויקישיתוף מידע על היצירה "Fuego" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Fuego" באתר Discogs מילות השיר "Fuego" באתר Genius סרטון השיר "Fuego" באתר יוטיוב Neil Farren, Cyprus: Eleni Foureira Officially Confirmed for Eurovision 2018, Eurovoix, ‏2018-02-01 (באנגלית בריטית) Cyprus: Helena Paparizou Version of "Fuego" Leaked, Eurovoix, ‏2018-04-02 (באנגלית בריטית)
בית יגאל אלון

בית יגאל אלון או מוזיאון אדם בגליל הוא מוזיאון ומרכז חינוכי השוכן בקיבוץ גינוסר לחוף הכנרת. המוסד נפתח ב-1987 על שמו של יגאל אלון, שהיה חבר הקיבוץ ונקבר בו, ומשמש מוזיאון לתולדות הגליל ומרכז לפעילויות חינוכיות וחברתיות לנוער, חיילים וסטודנטים. המוזיאון הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך. יגאל אלון כותב על החינוך: החינוך הוא מטרה בפני עצמה, אך הוא גם פרוזדור לעולם עתיק, רחב ועמוק ממנו, עולם התרבות הלאומית והכלל אנושית כפי שהצטברה, רובד אחר רובד במרוצת הדורות. בלעדי החינוך לא יתואר קיומה של התרבות, שימורה פיתוחה וקידומה. המוזיאון מפעיל ואינו פסיבי. המבקר, נדרש להיות מעורב, לחשוב, לנקוט עמדה, להכריע. הפעילות החינוכית נשענת על התצוגה המוזיאלית ועל סדנאות העוסקות בשאלות ערכיות באמצעות דיון במנהיגות ובחברה הישראלית. המוזיאון מציג את הנושאים כחוויה, אשר מעניקה פרספקטיבה היסטורית מנקודת מוצא ערכית, הנושאים המוצגים הם בסיס לשיחה. המרכז החינוכי ע"ש יגאל אלון הוא לב-ליבו של המוזיאון. חשיבותו של הזיכרון ההיסטורי כמקור סמכות והשראה בעיצוב פני החברה מודגש בחדרי התצוגה. במוזיאון מוצגים קטעים מתוך הוויית הזיכרון הקולקטיבי של העם היהודי, מתקופת המשנה והתלמוד, ראשית מימוש הרעיון הציוני ועד היום. מרכזיות האדם, אחריותו למעשיו ולחברה, לסביבה בה הוא חי, המניעים מתוכם פועל, ההתלבטויות, הקשיים, בחירתו בצומתי הכרעה, כל אלה מוצגים מנקודת מוצא ערכית. המבקר נחשף למעשיהם ושיקוליהם של מנהיגים ואנשים מהשורה, מפקדים וחיילים, צעירים ומבוגרים, בתקופות וזמנים שונים. כל אלה יחד הם לב ליבה של התפיסה החינוכית במוזיאון. המוזיאון שוכן בבניין שתוכנן על ידי האדריכל חנן הברון, והוא מציג את ההתיישבות בגליל באמצעות ארבע תערוכות קבע: תקופת המשנה והתלמוד - אופי היישוב היהודי בגליל בתקופות אלה. אבן מגדלא - האבן, שנמצאה באתר החפירות מגדלא, מספרת את סיפור הקשר בין יהודי הגליל למקדש בירושלים. יגאל אלון - חדר העוסק בסיפור חייו של יגאל אלון, החל מילדותו בכפר תבור, לימודיו בבית הספר כדורי, הפלמ"ח ותפקידיו בממשלה. כנרת - תצוגה על ימת הכנרת. התצוגה משקפת את מצבה העגום של מדיניות המים בישראל באמצעות המחשה סביבתית ותוכנית. בנוסף לתערוכות הקבע, יש במוזיאון גלריה לתערוכות אמנות מתחלפות, ספרייה, ארכיון ומאגר מידע ממוחשב על הגליל, אזור הכנרת, ועל חייו של יגאל אלון. בית יגאל אלון מארגן פעילויות רבות לבני נוער ומפגשי אמנים, בדגש על שיתוף פעולה בין שכנים יהודים וערבים בגליל. פעילויות אלו נקראות בשם "מפגש האביב", והן הולידו חלק ניכר מעבודות האמנות והפסיפס המעטרות את המוזיאון ואת הגן סביבו. ליד המוזיאון שוכנת חורשת הפלמ"ח המוכרת כאתר מורשת. זוהי חורשת אקליפטוסים שניטעה בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי פיק"א. בחורשה זו התכנסה לראשונה בשנת 1941 פלוגה א' של הפלמ"ח שיגאל אלון היה מפקדה, לאימונים. בחורשה זו קיים אלון את מפגשיו השנתיים עם נכבדים ערבים. ערך מורחב – הסירה מגינוסר הסירה מגינוסר מוצגת באולם תצוגה מיוחד במוזיאון. זוהי סירת עץ שנתגלתה באקראי בשנת 1986 בין קיבוץ גינוסר למגדל, כאשר מי הכנרת היו בשפל. אופייה של הסירה ובדיקה באמצעות תיארוך פחמן-14 איפשרו לתארכה לתקופה שבין שנת 50 לפנה"ס ועד שנת 70 לספירה. בית יגאל אלון - מוזיאון אדם בגליל, ספר הכנרת[1], חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור. אתר בית יגאל אלון בית יגאל אלון (גינוסר), דף שער בספרייה הלאומית מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 32