laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אחמד אבו נאהיה

אחמד אבו נאהיה (בערבית: أحمد أبو ناهية; נולד ב-7 ביולי 1991) הוא כדורגלן ישראלי-פלסטיני המשחק בעמדת החלוץ בג'בל מוכאבר. אבו נאהיה, ערבי-ישראלי יליד אום אל-פאחם, התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי ברקאי, וכשהיה בן 18 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה. בשנת 2010 הצטרף למכבי אום אל-פחם מליגה א'. ב-2 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בניצחון 10–0 נגד מכבי כפר קרע, ואף הבקיע את השער האחרון במשחק. ב-7 בפברואר 2010 הבקיע צמד במסגרת גביע המדינה בניצחון 4–0 נגד עירוני נשר. אבו נאהיה היה שותף לעלייה של אום אל-פחם לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה. בעונת 2012/2013 כבש 13 שערים בליגה הלאומית והיה הכובש המצטיין של המועדון. בקיץ 2013 הצטרף לבני סכנין. ב-2 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת השרון. עד לאמצע העונה מיעט אבו נאהיה לקבל דקות משחק ובינואר 2014 הושאל להפועל אשקלון מהליגה הלאומית. במדי אשקלון הוא כבש שני שערים ב-11 משחקים, אך הקבוצה ירדה לליגה א' בתום העונה ואבו נאהיה עזב את המועדון. את עונת 2014/2015 התחיל בבני סכנין, וב-15 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 נגד מכבי חיפה. לקראת סיום חלון העברות בינואר הושאל אבו נאהיה למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. בקיץ 2015 הצטרף לשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית, וב-8 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בתיקו 1–1 נגד מזרח טימור במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-12 בנובמבר 2015, במשחקו השני בטורניר, כבש אבו נאהיה שלשער בניצחון 6–0 נגד נבחרת מלזיה. אבו נאהיה שיחק גם בקבוצת הילאל אל-קודס, ובדצמבר 2017 חזר לכדורגל הישראלי וחתם במדי הפועל אום אל-פחם מליגה א'. בקיץ 2018 חזר אבו נאהיה לשבאב אל-ח'ליל. ב-4 ביולי 2019 חתם בהפועל אכסאל מליגה א'. במהלך הקיץ נפצע ונדרש לתקופת החלמה ארוכה, אך אבו נאהיה שוחרר מאכסאל וחתם בג'בל מוכאבר. אחמד אבו נאהיה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אחמד אבו נאהיה, באתר Transfermarkt אחמד אבו נאהיה, באתר Soccerway אחמד אבו נאהיה, באתר WorldFootball.net אחמד אבו נאהיה, באתר National Football Teams
ונגרוב

ונגרוב (בפולנית: Węgrów) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. האזכור הראשון לוונגרוב הוא משנת 1414, ובשנת 1441 הוענקו לה זכויות עיר. בין השנים 1444 ו-1569 הייתה העיירה בבעלות משפחת רדזיוויל. בין המאות ה-16 וה-18 היוותה העיירה מרכז לרפורמציה הפרוטסטנטית. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בשטחי פולין הקונגרסאית. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו רוב יהודי העיירה בידי כוחותיו של חמלניצקי. בתחילת המאה ה-18 חודשה הקהילה היהודית בעיירה, ובמהלך המאה ה-19 גדלה באופן משמעותי, והתאפיינה בצביון חסידי. בעיר פעל רבי שמואל מקארוב, תלמידו של החוזה מלובלין ואחריו תלמידו רבי יצחק מוונגרוב. בתקופתם כיהן כמגיד בעיר רבי רפאל, אף הוא תלמיד החוזה מלובלין. בהמשך כיהן בעיר באדמו"רות רבי יעקב יצחק מקאלושין. בעיר היו "שטיבלאך" של חסידי קוצק, גור, אלכסנדר, וורקא, קאלושין, ראדזין ואמשינוב. במהלך מלחמת העולם הראשונה פרעו קוזקים ביהודי העיירה, ובשנת 1920 התעמרו ביהודיה חיילי הצבא הכחול. בשנים שלאחר המלחמה עזבו את העיירה רבים מיהודיה. בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונות, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד, ופעלו בה בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר מרשת בית יעקב. בשנים אלה נמנו בעיירה 5,277 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מתקיפות אנטישמיות חוזרות ונשנות מצד האוכלוסייה הפולנית, ומקריאות לחרם כלכלי על עסקיהם. ב-10 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים ביצעו אלו מעשי התעללות ורצח ביהודיה, לרבות רצח רב הקהילה, יעקב מנדל מורגנשטרן (בנו של הרבי מסוקולוב), ביום כיפור. בהמשך, מונה בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים תשלומי כופר, ולספק להם עובדים יהודים לעבודות כפייה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים שגורשו מיישובי הסביבה, וממנו נלקחו יהודים למחנות עבודה שונים. בקיץ 1942, עת שהו בגטו כ-8,300 יהודים, הוא הפך לסגור. בתקופה זו מתו בגטו מאות יהודים ממגפות. ב-20 בספטמבר 1942, ערב יום כיפור, בוצעה בגטו אקציה בידי גרמנים, פולנים ואוקראינים, בה כ-8,000 מיהודי המקום שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר מכן, נערך מצוד אחר המסתתרים, ואלו נרצחו ברובם בבית העלמין היהודי בעיירה. בסוף 1942 ובתחילת 1943 רוכזו בגטו חדש בעיירה כ-200 עד 300 יהודים שנתפסו באזור או שהושארו בעיירה לשם סידור הרכוש היהודי בה. במאי 1943 נרצחו כולם בירי. במקום בו היה מחנה ההשמדה טרבלינקה מונחת מצבה המנציחה את נרצחי ונגרוב. מ. צאנין, וונגרוב - בת קולו של הגיהנום בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 143–148 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם) מדיה וקבצים בנושא ונגרוב בוויקישיתוף יהודים בלתי נראים - זכרונות מהשואה מאת אדי בילבסקי, יליד וונגרוב אתר האינטרנט הרשמי של ונגרוב ספר יזכור לקהילת ונגרוב, בספריית העיר ניו יורק ונגרוב, באתר מרכז מורשת יהדות פולין ונגרוב (Węgrów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ונגרוב", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו, ונגרוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 462–465), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
תחנת רכבת תחתית

תחנת רכבת תחתית היא תחנת רכבת לרכבת תחתית, אשר לעיתים מכונה בשם "מטרו". תחנה כזאת יכולה להיות מוגבהת, מתחת לאדמה או על פני הקרקע ובהתאם למיקום המסילות. ישנן כניסות ויציאות מהרחוב, בדרך כלל עם מדרגות רגילות או נעות המובילות לרציף המוגבה או מתחת לאדמה. בחלק מהמקרים התחנות מחוברות למבנים חשובים באמצעות מסדרונות ישירים למבנה. חלק מתחנות הרכבת התחתית, כמו אלה של מוסקבה, סנקט פטרבורג, טשקנט, קייב, פראג מפורסמות בזכות אדריכלות יפה ואומנות ציבורית. הרכבת התחתית של פריז מפורסמת בשל האר נובו בכניסה לתחנות. לתחנות רכבת תחתית יש לעיתים קרובות מאפיינים אומנותיים אשר עוזרים לזיהוי התחנה שהרכבת עוצרת בה. לדוגמה, תחנת רחוב בייקר בלונדון מעוטרת באריחים המתארים את שרלוק הולמס. תחנת קונקורד בפריס מעוצבת באריחים המציגים את הצהרת זכויות האדם והאזרח. בכל תחנת רכבת תחתית בולנסיה שבספרד יש פסל שונה באזור הכרטיסים. כל תחנה ברכבת התחתית של מקסיקו סיטי מזוהה על ידי סמל ייחודי בנוסף לשמה, משום שרוב משתמשיה לא ידעו קרוא וכתוב בעת שהרכבת התחתית תוכננה. עם זאת, לא כל מפעילי הרכבת התחתית מתאמצים להפוך כל תחנה לייחודית. מערכת הרכבת התחתית בבילבאו שבספרד, שתוכננה על ידי נורמן פוסטר, משתמשת באדריכלות מודרנית זהה בכל התחנות על מנת להפוך את ההתמצאות בתחנה עצמה לקלה יותר עבור הנוסע. בחלק מהתחנות, בעיקר היכן שהרכבות הן אוטומטיות לחלוטין, כל הרציף מבודד מהמסילה, לרוב באמצעות מחיצת זכוכית עם דלתות אוטומטיות. הן נפתחות כמו דלתות מעלית, אך רק כאשר הרכבת נעצרה ברציף ובכך מבטלות את הסיכון שנוסע יפול בטעות (או ינסה להתאבד במכוון) על המסילות יידרס או יתחשמל. הדלתות מאפשרות מיזוג אוויר יעיל יותר, כך ניתן לחמם או לקרר את הרציף מבלי לעשות זאת במנהרה עצמה. התקנות הדלתות מוסיפה עלויות ומורכבות למערכת הרכבת התחתית, ולעיתים הרכבות נדרשות להיכנס במהירות נמוכה יותר לתחנה על מנת שיעצרו במקביל לדלתות הרציף. תחנת הרכבת התחתית הגדולה והמורכבת ביותר בעולם היא תחנת שאטלה-לה האל של הרכבת התחתית של פריז - RER. תחנת הרכבת התחתית הגבוהה ביותר בעולם היא תחנת סמית-הרחוב התשיעי ברכבת התחתית של ניו יורק שגובהה כ-27 מטר מעל לפני הקרקע. נכון ל-2015, התחנה העמוקה ביותר נמצאת כנראה ברכבת התחתית של סנקט פטרבורג, שבה עומק התחנות מגיע עד 86 מטר מתחת לפני האדמה. תחנת אוטובוס Mind the gap מדיה וקבצים בנושא תחנת רכבת תחתית בוויקישיתוף
תמיד ביחד

תמיד ביחד (באנגלית: Best Friends Whenever) היא סדרת טלוויזיה מקורית של ערוץ דיסני, שנוצרה על ידי סקוט תומאס וג'ד אלינוף. סיד עוברת לגור אצל חברתה הטובה שלבי, כיוון שהוריה חוקרים ארכאולוגיה בפרו. הן פוגשות בבארי השכן המדען הצעיר, וכשהן היו במעבדה שלו הן הפעילו בטעות מכונה שנתנה להן את היכולת לנוע בזמן בכל פעם שהן נוגעות אחת בשנייה וחושבות על מקום וזמן לעבור אליו. בסדרה הן צריכות להיות אחראיות על הכוח שלהן, ולפעמים הן גם פותרות תעלומות, לדוגמה בעונה הראשונה הבנות גילו שבעתיד הולכים לעשות עליהן ניסויים במעבדת העתיד, ובעונה השנייה מגיעה לעולם שלהן נסיכה מימי הביניים אשר הן מגלות כי היא מיועדת לנוכל והן עוזרות לה. סיד (לנדרי בנדר) - חברתה הטובה ביותר של שלבי, עוברת לגור עם שלבי כיוון שהוריה חוקרים בפרו. לא אוהבת ללמוד. בעזרת חברתה היא יכולה לנסוע בזמן. לסיד כלב בשם דיזל. שלבי (לורן טיילור) - חברתה הטובה ביותר של סיד. אוהבת ללמוד. בעזרת חברתה היא יכולה לנסוע בזמן. בארי (גס קאמפ) - השכן של סיד ושלבי, מדען צעיר שנותן לסיד ושלבי את היכולת לנוע בזמן. הלך לנשף עם דייזי נלדו (ריקי גרסייה) - החבר הטוב ביותר ושותף המעבדה של בארי. בארי קורא לו רנלדו. ברט (בנג'מין קול רוייר) - האח הקטן של שלבי, התאום של צ'אט. צ'אט (מתאיו לואיס רוייר) - האח הקטן של שלבי, התאום של ברט. דייזי- נסיכה מהמאה ה-16. בעונה 2 בפרק 10 מגלים שדייזי מאורסת לנוכל בשם סבסטיאן. הלכה לנשף עם בארי, ובסוף הסדרה, נישקה אותו. אסטריד (מארי פאסרי) - אמא של שלבי, ברט וצ'אט. נורם (קווין סימונס) - אבא של ברט, צ'אט ושלבי. עובד אצל ג'נט סמיית'. מרסי (מדיסון הו) - החברה המוזרה של סיד ושלבי, הייתה בזוגיות עם בארי. חכמה מאוד. גברת נסביט (ג'וסלין אנאייה) - הייתה המורה של סיד ושלבי, אך בגלל שהיא עשתה מבחנים קשים הן חזרו בזמן ושינו את החלטתה מלהפוך למורה, ללהפוך לשוטרת. תמיד ביחד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "תמיד ביחד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תמיד ביחד", באתר נטפליקס "תמיד ביחד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תמיד ביחד", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "תמיד ביחד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חודש פברואר שמח וחגיגי עם מיטב הקלאסיקות להורים וילדים בערוצי דיסני! באתר הורים וילדים (הקישור אינו פעיל)
הלגנדריום של טולקין

הלגנדריום הוא מכלול יצירתו של ג'ון רונלד רעואל טולקין המתאר את היקום הדמיוני שיצר, המהווה את הרקע לעלילת שר הטבעות וסיפורים נוספים, כמו ילדי הורין וברן ולותיין. הלגנדריום מתאר את המיתולוגיה, ההיסטוריה, הגאוגרפיה, הבלשנות, התרבות ושלל היצורים הכלולים בעולם הטולקינאי ונפרש על פני מספר יצירות שרובן נערכו ופורסמו רק לאחר מותו של המחבר על ידי בנו, כריסטופר טולקין. במונח נעשה שימוש על ידי חוקרי יצירתו של טולקין והוא אף השתמש בו בעצמו. מונח זה מדויק יותר מהכינוי הרווח "עולם הארץ התיכונה", כיוון שהלגנדריום מתייחס למרחבים נוספים ביקום הטולקינאי מלבד הארץ התיכונה. שר הטבעות סילמריליון, ראה אור לראשונה ב-1977 ומהווה את הגרסה המוכרת ביותר לחובבי טולקין ילדי הורין ברן ולותיין מפלת גונדולין סיפורים שלא נשלמו תולדות הארץ התיכונה (The History of Middle Earth - HoME), סדרת ספרים בת 12 ספרים שראתה אור בין 1983 ל-1996 בעריכת כריסטופר טולקין ומכילה גם חומרים שלא היו מוכרים לו בעת שערך את הסילמריליון. החלקים החשובים ביותר הנכללים ב-12 כרכי ההיסטוריה הם: ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT I), חלק ראשון (1983) ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT II), חלק שני (1984) - שני ספרים שנערכו על סמך טיוטות של טולקין, הכוללים מידע וסיפורים שהופיעו לאחר מכן בסילמריליון בגרסאות אחרות, לרוב מקוצרות יותר הבלדות שירת ילדי הורין, סיפורם של ברן ולות'יין ומפלת גונדולין סקיצות מוקדמות של הסילמריליון, כולל איורי המפות שצייר טולקין עצמו לוחות השנים של ואלינור ובלריאנד – כרונולוגיה של האירועים בעידנים הראשון והשני לוחות השנים של אמן אינולינדלה - גרסה ראשונה לקוסמולוגיה של בריאת העולם ה־Lhammas - סקירת השפות בארץ התיכונה ואותיותיהן האטימולוגיות - מילון אטימולוגי לשפות הארץ התיכונה מספר גרסאות מוקדמות של קוונטה סילמריליון גרסאות מוקדמות ל"שר הטבעות" כולל שירים רבים המופיעים ביצירה בגרסאותיהם המלאות מספר גרסאות של ההיסטוריה של נומנור ומפלתה הסברים לגבי נושאים שונים, בהם מהות היותם של בני האדם בני תמותה, מקור הרוע, משמעותה של צורת העולם ועוד אילנות יוחסין של כל המשפחות והדמויות בעלות החשיבות טיוטות לסיפורים שונים שלא ראו אור, המתרחשים בעולם הלגנדריום אלו הספרים שבונים את עולם הלגנדריום, אך פרטים מסוימים ו"אופי הדמויות" שונה לעיתים. ההוביט - הקשר של ההוביט ללגנדריום אינו פשוט. ההוביט התחבר כספר ילדים לפני שרקם טולקין את המבנה של הלגנדריום. אופיין של דמויות וגזעים בהוביט שונה באופן ניכר מתכונותיהם בלגנדריום. כך למשל עלפים בהוביט הם שדונים-קונדסונים, שונים בתכלית מבני הלילית של הלגנדריום. גם הנשרים בהוביט אינם נושאים עמם את אותו מטען מיתולוגי כמו בלגנדריום, וגם הופעתם של הטרולים שונה לחלוטין מן הטרולים בלגנדריום. ייתכן, עם זאת, שההוביט השפיע על הלגנדריום בנוגע לפיתוח טבעם של הגמדים. הרפתקאות תום בומבדיל לגנדריום: מחקר התפתחותי, באתר נומנור למשל Flieger, Verlyn and Hostetter, Carl F. (eds.) (2000). Tolkien's Legendarium: Essays on The History of Middle-earth. Greenwood Press. ISBN 0-313-30530-7 לגנדריום: מחקר התפתחותי, באתר נומנור ראו במכתבי טולקין מספר 131, 153, 154, 163 רן בר-זיק, על הסילמריליון כיצירה עצמאית – כיצד מפרידים בין הסילמריליון להיסטוריה של הארץ התיכונה? לפירוט מלא ראו רן בר זיק, ספריו של טולקין העוסקים בארץ התיכונה רן בר-זיק, האם ה'הוביט' הוא חלק מהקאנון הטולקינאי? Bradford Lee Eden (Editor), The Hobbit in Tolkien's Mythology: Essays on Revisions and Influences ISBN 978-0786479603
מערות הקבורה בנחל קדרון

מערות הקבורה בנחל קידרון (מכונה גם: עיר המתים של סילואן) הן שורה של מערות קבורה יהודיות ויווניות עתיקות הממוקמות לאורך "עמק נחל קדרון" בסמוך לגבעת עיר דוד. מערות קבורה אלה הוקמו בין המאה ה־9 למאה ה־7 לפנה"ס ושימשו לקבורת אישים חשובים בימי תקופת ממלכת יהודה. המערות ממוקמות בנחל קדרון למרגלות הר הזיתים, ומתחת לכפר הערבי סילואן השוכן במזרח ירושלים. שורה של מערות קבורה אלה נמתחת על עמק קדרון בסמוך אל עיר דוד. תחילתן של מערות אלה מתחת למבנה של קבר בת פרעה ועד לקצה עיר דוד. מערות קבורה אלה ממשיכות את בית הקברות היהודי בהר הזיתים אל תוך עמק קדרון בצידו הדרום־מערבי של הר הזיתים. מערות אלה בנויות בצורת "כוכים מרובעים" או פתחים בצורת "קשתות בנויות" כאשר האחרונה שבהם ממוקמת מתחת לקבר בת פרעה. מערות קבורה אלה נפגעו ונהרסו במהלך השנים בין היתר על ידי נזירים נוצריים שהשתמשו בהן ככנסיות ולכריית אבנים. לאחר כיבוש מזרח ירושלים על ידי ירדן הוקמו בתי הכפר סילואן על גבי המערות, ונחל קדרון התמלא במי ביוב ובאשפה. רק לאחר מלחמת ששת הימים החלו עבודות לניקוי ערוץ הנחל ולגילוי המערות מחדש. קבר בת פרעה קבר ...יהו אשר על הבית מערת קבורה מדיה וקבצים בנושא מערות הקבורה בנחל קדרון בוויקישיתוף א. ל. סוקניק, מערת קברים יהודית בנחל קדרון, תרביץ ו', 1935, עמ' 190–196 גדעון אבני, צבי גרינהוט, טל אילן, שלוש מערות-קבורה חדשות מימי בית שני בחקל דמא שבנחל קדרון, קדמוניות כה, 1992, עמ' 100–110
מקס פפר

גנרל מקס פפר (בגרמנית: Max Pfeffer;‏ 12 ביוני 1883 – 31 בדצמבר 1955) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה ועל קורפוס במלחמת העולם השנייה. פפר נולד ב-12 ביוני 1883 בגלדרן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-22 (ווסטפאליה ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-24 בדצמבר 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה נשאר פפר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 הועלה פפר לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בגדוד ה-2 של רגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1928 הועבר לאחר מכן למשרד המלחמה, וב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בספטמבר 1931 מונה למפקד הגדוד ה-2 של רגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-16, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-26, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-20. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-5, ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-44. עם פרוץ המלחמה היה פפר מפקד אגד הארטילריה ה-44, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-17. בתחילת 1940 הועבר פפר לעתודת המילואים, וב-5 באפריל 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-297. במהלך מבצע ברברוסה לחם פפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-44 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה ומהארמייה ה-17, ולחם עימה בקרב אומן ובכיתור הגדול בקייב. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-55 שהיה חלק מהארמייה ה-17, ובנובמבר הועברה הדיוויזיה לארמייה השישית, כחלק מהקורפוס ה-11, ה-55, וה-51 לסירוגין. על פעולותיו בקרבות קיבל פפר ב-4 בדצמבר 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחם פפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-51, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ופפר לחם עם הדיוויזיה בקרב סטלינגרד. ב-17 בינואר 1943 מונה פפר למפקד הקורפוס ה-4, במקום ארווין ינקה שנפצע בקרבות, וב-31 בינואר נכנע פפר יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הדרומי בסטלינגרד ונלקח לשבי. פפר מת ב-31 בדצמבר 1955 במהלך שהותו בשבי במחנה וואיקובו, והוא בן 72 שנים. מקס פפר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
הקלאסיקו של אבז'אנדה

הקלאסיקו של אבז'אנדה (בספרדית: Clásico de Avellaneda) הוא הכינוי המתאר את משחק הדרבי בין אינדפנדיינטה לבין ראסינג קלוב, שתי קבוצות הכדורגל מאבז'אנדה שבפרובנציית בואנוס איירס בארגנטינה. המשחקים בין שתי הקבוצות, שנמנות בין חמש הגדולות של הכדורגל הארגנטינאי, נחשב לאחד ממשחקי הדרבי החמים והחשובים בדרום אמריקה ובארגנטינה בפרט, אחרי משחק הסופר קלאסיקו בין ריבר פלייט לבוקה ג'וניורס. משחק הדרבי הראשון נערך ב-12 בדצמבר 1915, ובו ניצחה אינדפנדיינטה 2–1, אך תוצאת המשחק בוטלה וראסינג זכתה בניצחון שגם הקנה לה את תואר האליפות. נכון ל-1 בדצמבר 2015 על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם: ארגנטינה רוקה אבאליי ארגנטינה אגוסטין באלבואנה ארגנטינה גבריאל קלדרון ארגנטינה נסטור קלאוסן ארגנטינה לואיס אלברטו קראנסה ארגנטינה אמנואל קוליו ארגנטינה אוסבלדו אסקודרו ארגנטינה קרלוס פרן ארגנטינה אסטבן פוארטס ארגנטינה קלאודיו גראף ארגנטינה מיגל אנחל לודואניה ארגנטינה אוסבלדו מירנדה ארגנטינה הילריו נבארו ארגנטינה חוסה פסטוריסה ארגנטינה הוגו פרס ארגנטינה נורברטו ראפו אורוגוואי מרסלו סרלגי ארגנטינה חוסה סריסואלה הסופר קלאסיקו הארגנטינאי הקלאסיקו הספרדי מדיה וקבצים בנושא הקלאסיקו של אבז'אנדה בוויקישיתוף סטטיסטיקות באתר RSSSF ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ארגנטינאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המיסיון

האם התכוונתם ל... קולנוע ותיאטרון המיסיון (סרט, 1983) – סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של פרביז סאייד המיסיון (סרט, 1986) – סרט קולנוע בריטי בבימויו של רונלד ג'ופה המיסיון (סרט, 1999) – סרט קולנוע סיני בבימויו של ג'וני טו המיסיון (מחזה) – מחזה גרמני מאת היינר מולר
סטושי אומורה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אומורה. סטושי אומורה (ביפנית: 大村 智; נולד ב-12 ביולי 1935) הוא ביוכימאי יפני. ידוע בזכות גילוי ופיתוח מגוון תרופות ממיקרואורגניזמים. זכה בשנת 2015 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ביחד עם ויליאם קמפבל וטו יויו. אומורה למד תואר ראשון באוניברסיטת יאמאנאשי, הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת המדע של טוקיו (אנ'), דוקטורט במדעי התרופות מאוניברסיטת טוקיו ב-1968 ותואר דוקטור בכימיה מאוניברסיטת המדע של טוקיו ב-1970. ב-1965 הוא התחיל את מחקרו במכון קיטסאטו שבטוקיו. 1965 הוא החל את מחקריו למצוא פעילות חומרים שיכולים לשמש נגד מיקרובים, אותם מייצרים חיידקים. הוא גילה מין חדש של Streptomyces, ‏Streptomyces avermitilis, שיש לו פעילות כזו. הוא בודד את החיידקים הללו. ויליאם קמפבל המשיך את מחקריו ופיתח את התרופה ivermectin, שמשמשת היום לטיפול בעיוורון הנהרות, באלפנטיאזיס טרופית ובפרזיטים נוספים. התרופות נמצאו כבטוחות מאוד לשימוש וכעוזרות נגד המחלות הללו. 1985 – פרס הוקסט-רוסל 1986 – פרס אגודת התרופות של יפן 1988 – פרס אוהרה  1990 – פרס האקדמיה היפנית 1995 – פרס פוג'יווארה 1997 – מדליית הזהב של רוברט קוך 1998 – פרס הנסיך מהידול 2000 – פרס נאקאנישי 2005 – פרס ארנסט גינטר 2010 – פרס הטטרהדרון ליצירתיות בכימיה אורגנית 2011 – פרס ארימה 2014 – פרס גרדנר לבריאות עולמית 2015 – פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה 1992 – מדליית הכבוד (יפן) 2011 – מסדר האוצר הקדוש, כוכב כסף וזהב 2012 – הצטיינות תרבותית 1992 – האקדמיה למדעים של גרמניה 1999 – האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) 2001 – האקדמיה של יפן 2002 – האקדמיה הצרפתית למדעים אביר לגיון הכבוד של צרפת מדיה וקבצים בנושא סטושי אומורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטושי אומורה (באנגלית) סטושי אומורה, באתר פרס נובל (באנגלית) סטושי אומורה, באתר ResearchGate הרצאת פרס נובל של שלושת זוכי הפרס בפיזיולוגיה או ברפואה לשנת 2015, סרטון באתר יוטיוב Professor Satoshi Omura Satoshi Ōmura | People | THE KITASATO INSTITUTE Nirasaki Omura Art Museum סטושי אומורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאוור

האם התכוונתם ל... סמנתה פאוור – אשת אקדמיה אירית אמריקאית רומינה פאוור – זמרת איטלקייה ז'אן וילפרו-פאוור – ביולוגית ימית צרפתייה פאוור ריינג'רס – היא סדרת טלוויזיה וסדרת סרטים המבוססת ברובה על הסדרה היפנית סופר סנטאי פאוור ריינג'רס (סרט) – הוא סרט גיבורי על אמריקאי מז'אנר הפעולה, הקומדיה והמדע בדיוני שיצא לאקרנים ב-2017 מייטי מורפין פאוור ריינג'רס – היא סדרת טלוויזיה אמריקאית פופולרית לילדים, והיא המוצר הראשון של זיכיון פאוור ריינג'רס דודג' פאוור וואגון – הם מספר דגמים של משאיות קלות ו-טנדרים אשר יוצרו על ידי חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר בין השנים 1969–1945 Power פאור
חתול בנגלי

החתול הבנגלי שייך למשפחת החתוליים, והוא גזע של חתול הבית. החתול הבנגלי הוא גזע חדש יחסית. הגזע פותח להיות בעל אופי חברותי ויחד עם זאת להציג מראה של חתול פראי. אין להתבלבל עם טיגריס בנגלי שמו של החתול הבנגלי נגזר משם אבותיו חתול נמרי בנגלי (Prionailurus bengalensis). תחילתו של הגזע הייתה בשנת 1963 כאשר חוקר אמריקאי ערך מחקר בנושא לוקמיה של חתולים והרביע חתולי בר עם חתולי בית. משום שהרבעה זו היא עירוב בין שני מיני בעלי חיים שונים, הצאצאים של הדור הראשון היו לרוב עקרים. את הדור הראשון והשני מרביעים בדרך כלל עם חתול בית או חתולי בנגל אחרים. החתול נחשב חתול מהגזע הבנגלי כשהוא לפחות במרחק דור רביעי מחתול הבר האסיאתי. ביצירת הבנגלי המודרני שרואים היום השתמשו בגזעי חתולים נוספים: אביסיני, אמריקני קצר שיער, אוסיקט, מאו מצרי וחתול בית קצר שיער לא גזעי. את הבנגלי היה חשוב להרביע בקפידה. למעט הרבעות לשימור דוגמת הפרווה המיוחדת. משום שלבנגלי שורשים פראיים, היה מאוד חשוב להגיע להולדת חתולים שיהיו בעלי אופי נינוח וחברותי ושיוכלו לשמש כחיית מחמד. החתול הבנגלי הוכר לתצוגה לראשונה בשנת 1984 על ידי TICA רק חתולים שהם דור רביעי לפחות יכולים להיות מוצגים. הבעייתיות היא שמועדוני חובבי החתולים מכירים לתצוגה רק מינים מבויתים ולא מיני בר. החתול הבנגלי במרחק 4 דורות כבר מוכר במין מבוית. את החתול הבנגלי מגדלים כיום גם בישראל. ב-2012 חתול בנגלי שהסתובב בירושלים הצליח להטעות את תושבי המקום במחשבה שזהו נמר. זהו חתול חזק מאוד, בעל מבנה אתלטי ושרירי מאוד. בעל פרווה קצרה. לעיתים יש לפרווה ברק מיוחד שמעניק לה גוון זהוב. הזכרים יכולים להיות גדולים משמעותית מהנקבות. זכר ממוצע שוקל בין 4.5 ל 8 קילוגרם ויכול אף להגיע ל 9 ק"ג. נקבה ממוצעת שוקלת בין 3 ל 5.5 ק"ג. חשוב להדגיש שחתול בנגלי הנרכש כחיית מחמד חייב להיות במרחק דור רביעי מחתול הבר. חתול בנגלי משושלת טובה יהיה בן לוויה טוב, חתול נבון מאוד פעלתני וסקרן. ישנן עדויות רבות מבעלי חתולים בנגליים שהחתולים אוהבים מאוד מים. משום שזהו גזע שפותח על מנת להראות דוגמת פרווה פראית ופותח ממין בר תהיה דוגמת הפרווה שונה מגזעי חתולי בית אחרים. דוגמת הטאבי תהיה מנוקדת (Spotted) או בעלת דוגמת שיש (Marble). שתי דוגמאות הפרווה מרשימות ביופיין. המנוקדת דומה בצורתה לחברבורות נמר, טבעתיות וצבעוניות ודוגמת השיש תהיה בצורת פסים מדויקת כאשר הפסים גדולים ועבים. הדוגמאות תופענה במספר צבעים מסורתיים: טאבי חום (Brown) טאבי סיל לינקס (Seal Lynx) טאבי סיל כהה (Seal Lynx) טאבי כסוף (Silver Spotted) ישנם צבעים לא מסורתיים שהם הכחול והמלאניסטיק (Melanistic). המלאנסטיק יראה כחתול שחור ובאור חזק יכולה להראות דוגמת הטאבי. צבעי ודוגמאות פרוות הבנגלי בתמונות (אורכב 15.12.2018 בארכיון Wayback Machine) אגודת מגדלי הבנגלים הבינלאומית - מידע ותמונות אודות הגזע הגזע בישראל ציפי מלכוב - ירושלים: 'הנמר' שהטיל אימה על התושבים https://web.archive.org/web/20160303195817/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4283655,00.html 20 בספטמבר 2012
Hell's Unleashed

Hell's Unleashed (מאנגלית: הגיהנום משוחרר) הוא האלבום השישי של להקת הדת' מטאל השוודית אנלישד. האלבום יצא לאור באפריל של שנת 2002, לאחר חמש שנים ללא הקלטות. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אנלישד. אנלישד ג'וני הדלונד - שירה, גיטרה בס פרדריק פולקר - גיטרה תומאס אולסון - גיטרה אנדרס שולץ - תופים מידע על האלבום Hell's Unleashed באתר AllMusic האלבום Hell's Unleashed באתר Discogs האלבום באתר הרשמי של הלהקה האלבום באתר Encyclopaedia Metallum ביקורת על האלבום באתר Allmusic ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.