laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חמנוניים

חמנוניים (שם מדעי: Centrarchidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים ונחשבים לדגי מאכל משובחים. דגים אלה הם חלק ממיני דגי הבס. במשפחה 37 מינים החיים אך ורק באגמים ונהרות בארצות הברית ובדרום קנדה. אלו דגים טורפים בגדלים שונים מאורך מהמין בס גדול-לוע (Micropterus salmoides) שיכול להגיע לאורך של מטר אחד ועד למין Enneacanthus chaetodon שאורכו רק 8 סנטימטרים. רוב המינים מגיעים לאורך 20–30 ס"מ. הם בעלי גוף עגלגל מעט ובעלי סנפיר גב עגלגל ובעל 5–13 קוצים (10–12 בממוצע). מבנה זה מזכיר את השמש העולה ומכאן ניתן להם שמם. החמנוניים מעדיפים מים איטיים וממוזגים בהם יש חסילונים ודגים קטנים רבים המשמשים להם טרף וכן מחסה מטורפים. חלקם הם דגי מאכל מבוקשים וגם דגי ציד (אנ') והם הובאו לאזורים שונים, שם הם הפכו למינים פולשים. משפחה חמנוניים (Centrarchidae) תת-משפחת Centrarchinae שבט Ambloplitini סוג Ambloplites שבט Archoplitini סוג ומין יחיד Archoplites interruptus סוג Pomoxis שבט Centrarchini סוג ומין יחיד חַמָּנוּן עֵינוֹנִי (Centrarchus macropterus) שבט Enneacanthini סוג Enneacanthus תת-משפחה Lepominae שבט Lepomini סוג Lepomis סוג Micropterus סוג ומין יחיד Acantharchus pomotis הסוג חמנית (Elassoma) שבעבר היה שייך לחמנוניים נפרד למשפחה עצמאית. בס גדול-לוע מדיה וקבצים בנושא חמנוניים בוויקישיתוף חמנוניים, באתר ITIS (באנגלית) חמנוניים, באתר NCBI (באנגלית) חמנוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חמנוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חמנוניים, באתר GBIF (באנגלית)
זוהרו של כוכב

זוהרו של כוכב (באנגלית: Star Light) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזק אסימוב בשנת 1962. הסיפור תורגם לעברית בגיליון 9 של מגזין פנטסיה 2000. ארתור טרנט הוא טייס חללית ושותפו הצעיר של ברנמייר, חוקר מבריק קשיש. במשך שלושים שנה מתכנן ברנמייר לברוח מהממשלה המקומית ולמצוא לעצמו מקום חדש מחוץ לאזור כוכבי הלכת הנוכחי בו הוא מצוי, מאחר שהוא נחשב לפושע מבוקש לאחר שגנב מתכת יקרה המיועדת לייצור רובוטים. ברנמייר ליקט נתונים רבים על כוכבי לכת מאוכלסים בטווח של אלפי שנות אור, כך שקפיצה אקראית של החללית תביא אותם למקום מיושב, אך הרחק מהישג ידה של המשטרה- שבשל אקראיות הקפיצה לא תוכל לעקוב אחריהם. הוא מעסיק את טרנט בתור טייס, אך טרנט לא רוצה לחלוק בעושר. הוא רוצח את ברנמייר עם סכין ובורח לבדו, בטוח בכך שהמערכות האוטומטיות של החללית יאתרו עבורו כוכב לכת מיושב. לאחר הקפיצה עובר הזמן, אך החללית לא מוצאת התאמה. טרנט מבין שהחללית התבייתה על כוכב שנעשה נובה, ובלי ברנמייר שיתקן את חישובי החללית אין לטרנט דרך להפנות את החללית לכוכב אחר. טרנט נותר לבדו בחללית, מחכה למוות הבלתי נמנע מרעב או חנק, ומתחרט על כך שהשאיר את הסכין בגופתו של ברנמייר ולא לקח אותה עמו, מה שהיה מאפשר לו להתאבד.
אביבה ברק

אביבה ברק (נולדה ב-27 במרץ 1936) היא מתרגמת ישראלית מצרפתית. נולדה בתל אביב לרחל ולדוד הוּמי. למדה בתיכון חדש. למדה באוניברסיטה העברית תואר ראשון בספרות אנגלית ובספרות צרפתית ולאחר מכן באוניברסיטת תל אביב תואר שני בספרות צרפתית. לאחר שעבדה שנים מספר בהוראה בבתי ספר תיכוניים הצטרפה ליחידה להוראת שפות זרות באוניברסיטת תל אביב. הקימה גם את המגמה ללימודי תרגום במסגרת החוג לשפה וספרות צרפתית. בין תלמידיה ארזה טיר-אפלרויט, עדינה קפלן, מיכל אסייג ומיכל סאבו. תרגמה עשרות ספרים, בהם ספרי הגות, רומנים, קובצי סיפורים קצרים, ומסות. 1992 - פרס מנשה לוין על תרגום מכתבים פרסיים של מונטסקייה 1992 - תעודת כבוד של פרס אנדרסן על תרגום אגדות פֶּרוֹ: ספורי אמא אַוָזָה 1994 - פרס טשרניחובסקי על תרגום מכתבים פרסיים של מונטסקייה 1997 - פרס היצירה לסופרים ומשוררים בתחום התרגום 2015 - פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית בתחום תרגום ספרות יפה לעברית פרנסואה מוריאק, תרז דסקרוּ, הוצאת כנרת, תל אביב, 1984 אלבר קאמי, כלולות, הקיץ, הוצאת מעריב, 1988 מרים אניסימוב, פרימו לוי, טרגדיה של אופטימיסט: ביוגרפיה, זמורה ביתן, 2007 ז'ול ורן, אדם הנצחי, הוצאת נהר, בנימינה, 2014 אונורה דה בלזק, על החיים האלגנטיים, הוצאת נהר ספרים, 2014 אמיל זולא, איך מתחתנים, נהר ספרים, 2018 אביבה ברק, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אביבה ברק, דף שער בספרייה הלאומית אביבה ברק, בלקסיקון הספרות העברית החדשה הוכרזו הזוכים בפרסי שרת התרבות והספורט בתחומי היצירה הספרותית התשע"ה, באתר משרד התרבות והספורט, ‏16 בפברואר 2015 סקירות: אמנון אחי נעמי, הסיוט הפרובינציאלי, כותרת ראשית, 12 בדצמבר 1984 אהרן פאפו, נשמה צרפתית מיוסרת, חדשות, 7 בספטמבר 1984 ענת לויט, מהו חטא, למי העונש?, מעריב, 23 בנובמבר 1984 שירי לב-ארי, ביוגרפיה חדשה על פרימו לוי בעברית, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2007 עמנואל פינטו, ריסטרט לאנושות: הפנים האחרות של אבי המד"ב, באתר הארץ, 1 בינואר 2015 יצהר ורדי, מהו הכלא הגדול של הקפיטליזם, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2014 שלומציון קינן, "איך מתחתנים": אמיל זולה מפזר את האשליות שנקשרו במוסד הנישואים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2018
פלאיינג פיש קואוב

פליינג פיש קואוב (באנגלית: Flying Fish Cove - מילולית "מפרץ הדג המעופף") היא העיירה הראשית, המהווה את עיר הבירה של אי חג המולד. העיירה נקראת על שם ספינת הסקר הבריטית "הדג המעופף" (Flying-Fish) ואולם במרבית המפות ובקרב תושבי האי נקראת בשם "היישוב" (“The Settlement”). העיירה הוקמה בשנת 1888 והייתה היישוב הראשון שהוקם באי. האוכלוסייה הכוללת באי מונה כ- 2,000 נפשות, וכשליש מתוכה מתגוררת בעיירה. העיירה ממוקמת בקצה הצפון מזרחי של האי, ובה נמל קטן המשמש תיירים עם יאכטות. הבאים בעיקר לצלול לחופי האי.  מדיה וקבצים בנושא פליינג פיש קואוב בוויקישיתוף אי חג המולד, תקציר ונתונים סטטיסטיים באתר ספר העובדות על מדינות העולם של ה-CIA (באנגלית) http://www.censusdata.abs.gov.au/census_services/getproduct/census/2011/quickstat/UCL915001?opendocument&navpos=220 מידע למבקר באי
צ'נופסידיים

צ'נופסידיים (שם מדעי: Chaenopsidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים וקרובי משפחה של הקרנוניים. דגים אלה חיים בעיקר באזורים הטרופיים, בין אמריקה הצפונית לאמריקה הדרומית. הם נצפו גם במימי יפן, טאיוואן וקוריאה. במשפחה זו 14 סוגים ו-90 מינים. אלו דגים קטנים יחסית באורך 1.3-30 ס"מ. לחלקם גופים דחוסים ואחרים מוארכים ודמויי צלופחים. הם בעלי לסתות חזקות, סנפירי חזה גדולים ולעיתים גם מקושטים. יש להם 17-28 קוצים על סנפירי הגב הגדול ועוד כמה על סנפירי השת. מינים אלה חיים במים רדודים, לעיתים בשוניות. חלק מהמינים מספיק קטנים כדי לחיות בחורים נטושים של תולעים ואף בקונכיות ריקות, שם הם גם מקננים. הם ניזונים בעיקר מטרף סרטנים אותם הם תופסים בלסתותיהם הגדולות. הם גם טריטוריאליים מאוד. משפחה צ'נופסידיים (Chaenopsidae) סוג Acanthemblemaria סוג Chaenopsis סוג ומין יחיד Cirriemblemaria lucasana סוג Coralliozetus סוג Ekemblemaria סוג Emblemaria סוג Emblemariopsis סוג ומין יחיד Hemiemblemaria simulus סוג ומין יחיד Lucayablennius zingaro סוג ומין יחיד Mccoskerichthys sandae סוג Neoclinus - בו אורבן גדול-פה סוג Protemblemaria סוג Stathmonotus סוג ומין יחיד Tanyemblemaria alleni מדיה וקבצים בנושא צ'נופסידיים בוויקישיתוף צ'נופסידיים, באתר ITIS (באנגלית) צ'נופסידיים, באתר NCBI (באנגלית) צ'נופסידיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צ'נופסידיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צ'נופסידיים, באתר GBIF (באנגלית)
ולדימיר וורונין

ולדימיר ניקולאיה וורונין (נולד ב-25 במאי 1945 ביישוב קורז'ובה, ראיון (נפת) דובסאר) כיהן כנשיא רפובליקת מולדובה מ-7 באפריל 2001 עד 11 בספטמבר 2009. משנת 1994 הוא גם יושב-ראש מפלגת הקומוניסטים ברפובליקת מולדובה. לפי מקורות אחדים בעיתונות הרומנית והמולדבית בשפה הרומנית, ולדימיר וורונין נולד במשפחה בעלת שורשים רומנים (מולדובנים) ויש לו אב חורג ממוצא רוסי. שם אביו ניקולאיֶה, ושם אמו פלאגיה, בת לבית בֶזֶ'ניצה. אחד מסביו, איזידור סרבו, רומני מולדבי במוצאו, היה קרבן לרדיפות מהתקופה הסטליניסטית וגורש מאזור הולדתו לסיביר. אחד מהוריו נולד בגולה בעיר טומסק בסיביר. אחרי לימודים על תיכוניים טכניים, וורונין החל לעבוד במפעל לחם בעיר קריוּלֶן בשנת 1961 וב-1966–1971, כיהן כסגן מנהל של המפעל, ואחר כך מנהל של מפעל לחם בעיר השכנה, דובסאר. אחרי שסיים ברוסיה לימודים אוניברסיטאיים עם תואר מהנדס לתעשיית המזון, כיהן בתפקידים מנהליים בערים אונגֶן ודובסאר במסגרת מועצת העיר. בהמשך למד באקדמיה למדעים פוליטיים של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (עד 1983) ובאקדמיה של משרד הפנים הסובייטי (שהיה אחראי בזמנו על כוחות המשטרה בברית המועצות)(עד 1991). בין השנים 1983 - 1985 עבד כמפקח וסגן מנהל מחלקת ארגון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1985 היה לראש מחלקה במשרד ראש הממשלה של הרפובליקה הסובייטית. בין השנים 1985 - 1989 היה מזכיר ראשי של הוועד העירוני של המפלגה בעיר בנדרי. בין השנים 1989–1990 היה לשר הפנים (עם דרגת גנרל מאיור של כוחות המשטרה. בשנים 1980–1990 היה חבר בפרלמנט של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית המולדבית במסגרת ברית המועצות. ב-27 באוגוסט 1991 רפובליקת מולדובה הכריזה על עצמאותה מברית המועצות ונפרדה כמדינה סוברנית. בשנת 1993 נבחר וורונין כיושב ראש שותף של המפלגה הקומוניסטית שאורגנה מחדש בשם של "מפלגת הקומוניסטים מרפובליקת מולדובה". ב-1994 הוא נבחר כיושב ראש של מפלגה זו שקו המדיני שלה הוא המשך יחסים הדוקים עם הפדרציה הרוסית והתנגדות ללאומנות הרומנית ולשאיפות לאיחוד מחדש של שטחי רפובליקת מולדובה עם רומניה. באותה השנה רץ כבר לראשונה לבחירות לנשיאות רפובליקת מולדובה. ב-4 באפריל 2001 נבחר וורונין בפרלמנט עם 71 קולות מתוך 101 כיורשו של פטרו לוצ'ינסקי והיה לנשיאה השלישי של הרפובליקה העצמאית המולדבית. במערכת הבחירות הצהיר על הצורך בהידוק הקשרים עם רוסיה השכנה ובהכרה מחדש בשפה הרוסית כשפה רשמית במדינה. בעת כהונתו אכן חזרה השפה הרוסית כשפת לימוד חובה בבתי הספר ברפובליקת מולדובה. וורונין תמך ברעיון הצטרפות מדינתו לאיחוד האירופי. ולדימיר וורונין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סיכניים

סִכָּנִיִּים או דגי ארנב (שם מדעי: Siganidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים בתוכה סוג יחיד - סיכן (Siganus) ובו 29 מינים. דגים אלה קיבלו את שמם השני עקב דמיונם לארנבים, בעיקר בעיניהם הקטנות וכן בשפתיים המשורבבות. ואולם לא כל המינים מזכירים במראם ארנבים. הם חיים בעיקר בשוניות אלמוגים טרופיים. תפוצתם העיקרית היא באזור האינדו-פסיפי אך כמה מינים עברו לים התיכון באמצעות הגירה לספסית. הסיכן ההודי והסיכן המשויש הם כמה מהפולשים האגרסיבית ביותר בים התיכון והפכו לדומיננטיים שבין דגי הסלע. הם ניזונים מאצות ובשל כך פוגעים בבית הגידול הטבעי ובמגוון המינים במקומי. דגים אלה בעלי ראש גדול עם שפתיים קטנות משורבבות ולחלקם פס שחור לאור העיניים (למינים אלה קוראים באנגלית foxfaces - "פני שועל"). אורכם הממוצע 25–35 ס"מ והם בעלי סנפיר גב ארוך הנגמר בציצות קוצים גדולים לקראת הזנב וכן בסנפיר שת גדולים וקוצניים, אשר מכילים ארס. עם זאת הארס לא קטלני לבני אדם. מינים אלו בעיקרם הם צמחוניים וניזונים מאצות בין האלמוגים. אך חלקם ניזונים גם ממדוזות, מסרקניות ואף מסרטנים קטנים. הסיכניים הם דגי נוי מבוקשים ולפעמים גם דגי מאכל. במפרץ אילת ארבעה מיני סיכניים: סיכן פצול-זנב (Siganus argenteus), סיכן הכוכבים (Siganus stellatus), סיכן הודי (Siganus luridus) וסיכן משויש (Siganus rivulatus). שני מינים (הודי, ומשויש) מצוים כיום בחופי הים התיכון, אחר שחדרו דרך תעלת סואץ. השם העממי בישראל לדג זה הוא ארס (אראס) או קומוניסט. הארס פופולרי לדייג בארצינו, ידוע כדג מסוכן ונדרשת בצידתו זהירות רבה מקוצים הגדלים בסנפיריו, מכילים ארס, ועשויים לגרום לפציעה חמורה. שאלת כשרותו אינה ברורה. וקיים ויכוח בין מומחי הכשרות. הרב יוסף זריצקי כתב שחיפש בכמה מינים ולא מצא קשקשים, מנגד הרב שניאור זלמן רווח הכשיר. וכתב שאמנם קשה למצוא אבל ישנם ובעיקר על גבו משפחה סיכניים (Siganidae) סוג סיכן (Siganus) מין סיכן פצול-זנב (Siganus argenteus) מין Siganus canaliculatus מין Siganus corallinus מין Siganus doliatus מין Siganus fuscescens מין Siganus guttatus מין Siganus insomnis מין Siganus javus מין Siganus labyrinthodes מין Siganus lineatus מין סיכן הודי (Siganus luridus) מין Siganus magnificus מין Siganus niger מין Siganus puelloides מין Siganus puellus מין Siganus punctatissimus מין Siganus punctatus מין Siganus randalli מין סיכן משויש (Siganus rivulatus) מין Siganus spinus מין סיכן הכוכבים (Siganus stellatus) מין Siganus sutor מין Siganus trispilos מין Siganus unimaculatus מין Siganus uspi מין Siganus vermiculatus מין Siganus virgatus מין Siganus vulpinus מין Siganus woodlandi מדיה וקבצים בנושא סיכניים בוויקישיתוף סיכניים, באתר ITIS (באנגלית) סיכניים, באתר NCBI (באנגלית) סיכניים, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית מחסלי האצות מהים האדום אתר זווית. מגדיר המינים 'אקופיש'.http://ecofish.co.il/?s=אראס&post_type=creatures באתר דין בספרו תולעת שני. וכך ענה באתר מצוות התלויות בארץ
דגי זאב

דגי זאב (שם מדעי: Anarhichadidae) היא משפחה מסדרת הדקראים בתוכה 2 סוגים של דגים דמויי־צלופחים, אך אינם קרובים אליו. אלו דגים טורפים בעלי לסתות עצומות, גוף נחשי וסנפירים קטנים. הגדול שבהם, צלופח זאב יכול להגיע לאורך 2 מטרים ולשקול עד 18 ק"ג. הם חיים בצפון האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט במים קרירים. הם חיים גם על מדפי היבשה בעומק של עד 600 מטר, שם כמות החמצן נמוכה והטמפרטורה קרה מאוד. כל המינים הם טורפים המשתמשים בלסתותיהם כדי לרסק קונכיות ושריונות של חסרי חוליות ימיים שונים, כמו צדפות, רכיכות שונות, סרטנים וקיפודי ים, שהם עיקר מזונם. לעיתים נדירות יאכלו גם דגים. משפחה דגי זאב (Anarhichadidae) סוג דג זאב (Anarhichas) מין דג זאב צפוני (Anarhichas denticulatus) מין דג זאב אטלנטי (Anarhichas lupus) מין דג זאב מנוקד (Anarhichas minor) מין דג זאב ברינגי (Anarhichas orientalis) סוג ומין יחיד צלופח זאב (Anarrhichthys ocellatus) מדיה וקבצים בנושא דגי זאב בוויקישיתוף דגי זאב, באתר ITIS (באנגלית) דגי זאב, באתר NCBI (באנגלית) דגי זאב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דגי זאב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דגי זאב, באתר GBIF (באנגלית) דגי זאב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מורי אלילי

מורי אלילי (שם מדעי: Zanclus cornutus) הוא דג שונית בינוני המזכיר בצורתו את דגי הפרפרוניים (Chaetodontidae), אך שייך למשפחה אחרת - מורים אליליים (Zanclidae). זהו המין היחיד במשפחה כיום. מקור שמו הוא עקב המורים המוסלמים מאפריקה שהאמינו שדג זה יכול להביא לאושר. דג זה מצוי בימים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי (אנ') בימי שוניות אלמוגים. קשה מאוד להחזיק אותו בשבי עקב תזונתו הבררנית ומקומות הקיום היקרים בהם הוא חי. אורכו יכול להגיע ל-23 ס"מ והוא בעל גוף לבן בעל סנפיר גב גבוה דמוי מגל. הגוף מפוספס בשני פסים שחורים גדולים וזנב שחור והוא בעל כתם צהוב בולט על אפו. העיניים קטנות וקשה לראותם. הוא נראה מאוד דומה לסוג הפרפרון Heniochus ובייחוד הפרפרון Heniochus diphreutes. בדרך כלל המורים משייטים לבדם או בזוג שכמו אצל הפרפרונים נשאר רק לסוף עונת הרבייה. הצעירים שוחים בלהקות. תזונתם העיקרית היא מספוגיים, פולי אלמוגים, מיתרני זנב וחסרי חוליות איטיים דומים. בפיו שיניים רבות והוא מרסק מזון קשה לחתיכות. מדיה וקבצים בנושא מורי אלילי בוויקישיתוף מורי אלילי, באתר ITIS (באנגלית) מורי אלילי, באתר NCBI (באנגלית) מורי אלילי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מורי אלילי, באתר FishBase (באנגלית) מורי אלילי, באתר GBIF (באנגלית) מורי אלילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מורי אלילי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מיס שוודיה

מיס שוודיה (בשוודית: Fröken Sverige) היא תחרות יופי שנתית שנערכה בשוודיה ואורגנה על ידי מגזין הנשים וקורבין. בדומה לתחרויות דומות ברחבי העולם דוגמת תחרות מלכת היופי הישראלית הזוכה במקום הראשון, מלבד התואר של מיס שוודיה, היא גם מייצגת את מדינתה בתחרות מיס תבל. הזוכה במקום השני נשלחת לייצג את מדינתה בתחרות מיס עולם, והזוכה במקום השלישי נשלחת להתחרות בתחרות מיס אינטרנשיונל, ב-1992 שודרה התחרות לראשונה בטלוויזיה. התחרות אורגנה בין השנים 1949 עד 2003, וב-2004 התחרות חדלה להתקיים ונציגות שוודיה לתחרויות היופי הבינלאומיות נבחרות בפורמטים אחרים. רבות מהזוכות ומהמשתתפות בתחרות זכו לקריירת דוגמנות מצליחה ולקריירת משחק מצליחה מקומית ובהוליווד, דוגמת קריסטינה וייבורן, מארי סטאבין, לנה אולין וויקטוריה סילבסטד או מנחות טלוויזיה כמו ג'סיקה אלמנס. אתר האינטרנט הרשמי של מיס שוודיה
צ'ארלס קיי

צ'ארלס קיי (באנגלית: Charles Kay; נולד בשם צ'ארלס פיף, באנגלית: Charles Piff; ב-31 באוגוסט 1930) הוא שחקן אנגלי. קיי נולד בעיר קובנטרי שבמחוז ווריקשייר לפרנסס (שם נעורים פטי) וצ'ארלס בקינגהאם פיף. הוא למד בבית הספר ווריק (אנ'), והתחיל ללמוד רפואה, אבל אחר כך החליט לפנות לקריירת משחק. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), ואחרי סיום הלימודים הצטרף ללהקת התיאטרון "English Stage Company" של תיאטרון רויאל קורט. ב-1959 שיחק בתפקיד ג'יי במחזה "שורשים" מאת ארנולד וסקר, וב-1961 הופיע בתפקיד צ'ארלס החמישי במחזה "לותר" מאת ג'ון אוסבורן. עוד שיחק במחזה "המטבח" מאת וסקר, בטרגדיה "The Changeling" (ב-1961) ובמחזה "הלילה השנים עשר" (ב-1962). ב-1963 הצטרף קיי ללהקה השייקספירית המלכותית והופיע בסטרטפורד ובתיאטרון אלדוויץ' בלונדון. הוא היה חבר בלהקה עד 1966 ושיחק במגוון רחב של תפקידים בהם אוקטביוס קיסר במחזה "יוליוס קיסר", קלארנס במחזה "מלחמות השושנים", לנסלוט גובו במחזה "הסוחר מוונציה", אנטיפולוס מאפסוס ב"קומדיה של טעויות", אוסריק במחזה "המלט" עם דייוויד וורנר, דובצ'ינסקי ב"מבקר המדינה" ובדמות מולוץ' במחזה "The Thwarting of Baron Bolligrew" מאת רוברט בולט. אחר כך הצטרף לתיאטרון הלאומי ושיחק בתפקיד סיליה בהפקה משנת 1967 של "כטוב בעיניכם" שכללה גברים בלבד. ב-1969 הופיע במחזה "The National Health" מאת פיטר ניקולס (אנ'). בקולנוע שיחק קיי בתפקיד הרוזן אורסיני-רוזנברג בסרט זוכה האוסקר "אמדאוס". עוד השתתף בסרטו של קנת בראנה "הנרי החמישי", ובגרסה הקולנועית משנת 2002 למחזה "חשיבותה של רצינות". קיי הופיע בטלוויזיה במספר רב של סרטים וסדרות בין השאר שיחק בסדרת הדרמה "Fall of Eagles" בה גילם את הצאר ניקולאי השני. עוד השתתף ב"אני, קלאודיוס", "לשרתם כל ימי", "By the Sword Divided", "תהפוכות מלחמה", "רמפול", "המצודה", "Edge of Darkness", "ג'ונתן קריק", "The Darling Buds of May", "הטי ויינתרופ חוקרת", "הולבי סיטי", "רציחות במידסומר", ובפרק "The Creeping Man" בסדרה "The Casebook of Sherlock Holmes". ב-2002 שיחק בתפקיד אורח בתסכית דרמה בשם "Excelis Rising" של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". צ'ארלס קיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Charles Kay, explore.bfi.org.uk Charles Kay Biography (1930-)
פרקתיים

פֶּרְקֶתִיִּים (שם מדעי: Percidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים הגדולה. על שם משפחה זו קיבלה הסדרה את שמה המדעי ("Perciformes" - דמויי פרקות). במשפחה זו 10 סוגים ו-204 מינים. דגים אלה חיים במים מתוקים וגם במים מליחים שונים. אלו דגים בגדלים שונים והם בעלי "קסדה" של לחיים משוריינות או קוצים ליד מכסי הזימים, סנפירי גב גדולים וקוצניים ולסת מעוגלת בעלת שיניים רבות. תזונתם העיקרית של דגים אלה היא מן החי וחלקם הם טורפים ראשיים באזור חיותם. הגדול בפרקיים הוא Sander lucioperca שיכול להגיע לאורך 120 ס"מ. הקטן שבהם הוא Etheostoma denoncourti שאורכו רק 2.9 ס"מ. הפרקיים הם גם דגי נוי מבוקשים כמו הפרקה והם מבין הצבעונים שבדגי האקווריום, בעלי צבעים של אדום, צהוב, חום וכתום. רצוי לא לשלב אותם עם דגים קטנים יותר. Ammocrypta - בו 6 מינים Crystallaria - בו 2 מינים Etheostoma - בו 157 מינים Gymnocephalus - בו 4 מינים פרקה (Perca) - בו 3 מינים Percarina - בו 2 מינים Percina - בו 45 מינים סוג ומין יחיד Romanichthys valsanicola Sander - בו 5 מינים Zingel - בו 4 מינים מיופלוסוס (Mioplosus) Priscacara מדיה וקבצים בנושא פרקתיים בוויקישיתוף פרקתיים, באתר ITIS (באנגלית) פרקתיים, באתר NCBI (באנגלית) פרקתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרקתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרקתיים, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: דגי מים מתוקים (תשמ"א), 1981, באתר האקדמיה ללשון העברית
מוזיאון פרנץ קפקא

מוזיאון פרנץ קפקא בעיר פראג בירת צ'כיה מוקדש לתערוכות אודות הסופר קפקא, יליד הארץ. במוזיאון מוצגות שתי תערוכות, המוקדשות ליחסים בין קפקא לבין פראג. האחת מתארת את האופן שבו השפיעה העיר על קפקא ועל יצירתו. האחרת עוסקת באופן העמום והבלתי ישיר שבו תיאר קפקא את פראג ביצירותיו. מקורה של התצוגה במוזיאון בתערוכה שהועלתה לראשונה בברצלונה שבספרד בשנת 1999 תחת השם עירו של פרנץ קפקא ופראג. בשנים 2002-‏2003 הוצגה התערוכה במוזיאון היהודי של ניו יורק. לאחר שהועמד מימון פרטי לכך הועברה התערוכה בשנת 2005 לפראג והיא מוצגת במבנה על גדת נהר הולטאבה, למרגלות מצודת פראג. במוזיאון מוצגות המהדורות הראשונות לרוב יצירותיו של קפקא, מכתבים, יומנים, איורים וצילומים, תצוגות תלת־ממדיות ומיצגים אור קוליים שנוצרו עבור המוזיאון. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון פרנץ קפקא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון פרנץ קפקא
ח'רבת דיר שבאב

ח'רבת דיר שבאב (גם: ח'רבת דיר א-שבאב) היא אתר ארכאולוגי בחבל בנימין, בצמוד ממזרח לכביש 60. החורבה, המפוצלת לחלק צפוני (ח'רבת דיר שבאב א-שמאליה) ולחלק דרומי (ח'רבת דיר שבאב אלקבליה), נמצאת כשני ק"מ ממזרח לבית אל וכקילומטר וחצי מדרום לעופרה. פירוש שם החורבה הוא חורבת מנזר הנערים, ולפי הסברה הוקם במקום בתקופה הביזנטית מנזר לזכר סיפור אלישע והדובים, בו נטרפו בידי שתי דובות ארבעים ושניים נערים בדרך שבין נערן ובית אל, לאחר שלעגו לנביא אלישע. המאורע המקראי המיוחס לשם החורבה מונצח גם בשמו של הכפר הסמוך אליה מדרום מזרח, דיר דבואן, שפירוש שמו הוא "מנזר שני הדובים". בחורבות עצמן נמצאו שרידים מהתקופה הביזנטית בעיקר. על הגבעה שממערב לחורבות נמצא רוגם אבנים בקוטר של כ-30 מטרים, והוצע לזהותה עם כֶּתֶף לוּזָה המקראית. ס' בן יוסף, מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, כרך יהודה, הוצאת כתר ומשרד הביטחון, 1980, עמ' 73–74. ספר מלכים ב', פרק ב', פסוקים כ"ג–כ"ה. ספר יהושע, פרק י"ח, פסוק כ"ג.
מורן עומר

מורן עומר (נולד בשנת 1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כמפקד אוגדה 36. בתפקידיו הקודמים שימש כמפקד עוצבת סיני, ראש מחלקת מבצעים באמ"ץ, מפקד חטיבה 460 ומפקד חטיבה 14. עומר גדל בקיבוץ דליה. התגייס לצה"ל לחיל השריון, ושובץ בגדוד 71 בחטיבה 188. במהלך שירותו כלוחם שימש כטען קשר בטנק. לאחר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון שב לגדוד 74 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 74. לאחר מכן היה מפקד השלמת קציני שריון (קק"ש) וסמג"ד גדוד הפיקוד (שניהם בגדוד 196) שבחטיבה 460, ראש לשכת מפקד פיקוד הצפון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה לראש ענף שריון במרכז לאימונים באש במל"י. בשנת 2012 מונה למפקד גדוד 74, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. לאחר מכן יצא ללימודים בארצות הברית. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבה 188 בין השנים 2014- 2015. בשנת 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 14, ושימש בתפקיד עד 4 במאי 2017. ב-17 במאי 2017 מונה למפקד חטיבה 460, ושימש בתפקיד עד 26 במאי 2019. ב-12 ביוני 2019 מונה לראש מחלקת מבצעים באמ"ץ. לאחר מכן יצא ללימודים באנגליה. ביולי 2021 הוחלט על העלאתו לדרגת תת-אלוף ומינויו למפקד הבא של עוצבת סיני ומפקד הקורס לפיקוד ומטה "אלון". באוגוסט 2022 נכנס לתפקידו כמפקד עוצבת סיני ופיקד על האוגדה במלחמת חרבות ברזל עד סיום כהונתו באוגוסט 2024. באוגוסט 2024 נכנס לתפקיד מפקד עוצבת געש. עומר נשוי ואב לילד. מדיה וקבצים בנושא מורן עומר בוויקישיתוף לא בכל יום מתקיימת החלפה של בעל תפקיד כל כך משמעותי, דף הפייסבוק של צה"ל, 12 ביוני 2019 רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 12 ביולי 2021 מפקד חדש לעוצבת "סיני", באתר צה"ל, 7 באוגוסט 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות לנשיאות אוזבקיסטן 2016

הבחירות לנשיאות אוזבקיסטן התקיימו ב-4 בדצמבר 2016, בעקבות מותו של הנשיא המכהן אסלאם קרימוב ב-2 בספטמבר. הנשיא הזמני וראש הממשלה המכהן, שבקט מירזייאיב, זכה בבחירות ברוב של 88.6%. נשיא אוזבקיסטן נבחר בשיטת הבחירה-הכפולה (סיבוב שני של שני מתמודדים אם אין הכרעה בראשון). על פי סעיף 96 של החוקה, כאשר נשיא מכהן לא מסוגל יותר לכהן, יושב ראש הסנאט (כיום ניגמטילה יולדאשב) ממונה לנשיא בפועל, כאשר על הבחירות להיערך תוך שלושה חודשים. ארבעה מועמדים הציגו עצמם כמתמודדים לתפקיד הנשיא: שבקט מירזייאיב, ראש הממשלה הנוכחי של אוזבקיסטן ונשיאה הזמני, מועמד מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית סרבר אוטמורדוב, מועמד מטעמם מפלגת ההתעוררות הלאומית הדמוקרטית נרימן אומרוב, מועמד מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית אדולט הוטמזון קטמונוב, מועמד מטעם המפלגה הדמוקרטית העממית שבקט מירזייאיב נרימן אומרוב של אוזבקיסטן חזק המייסדים מנהיג האסלאם Karimov מת, מה עכשיו? אוזבקיסטן להחזיק הבחירות לנשיאות ב-4 בדצמבר אל ג ' זירה, 9 ספטמבר 2016 אוזבקיסטן של החוקה של 1992, עם תיקונים עד 2011 מהווה הרפובליקה של אוזבקיסטן IFES האסלאם Karimov: אוזבקיסטן מותו של הנשיא אישר את חדשות ה-BBC, 2 ספטמבר 2016 [1] מועמדי המפלגות לנשיאות אוזבקיסטן