laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארשי

האם התכוונתם ל... אישטוואן ארשי – סופר יהודי-הונגרי, בנו של מתיאש ארשי דיולה ארשי – משפטן הונגרי-יהודי לאסלו ארשי – היסטוריון יהודי-הונגרי מתיאש ארשי – פוליטיקאי יהודי-הונגרי ארסי ארש
מיקוד

האם התכוונתם ל... מיקוד (אופטיקה) – כיוון כל קרני האור הנכנסות לנקודה מסוימת. מיקוד (דואר) – קוד המצורף לכתובת הדואר, למטרת מיון הדואר. מיקוד (בגרות) – החומר הספציפי לבחינת הבגרות, מתוך כלל החומר הנלמד בנושא. מיקודית – ספר לימוד לבחינת הבגרות, המבוסס רק על החומר שבמיקוד לאותה שנה. מיקוד (חברה) – חברת אבטחה ושמירה מיקוד (ספרות) – טכניקה ספרותית מיקוד אוטומטי – מנגנון המאפשר למצלמה למקד את העדשה על עצם מסוים באופן אוטומטי, ללא עזרת הצלם.
ג'רג' פולק

ג'רג' פולק (בהונגרית: Pollák György;‏ בודפשט, 26 באפריל 1929 – 29 ביוני 2001) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה. ג'רג' פולק נולד במשפחה יהודית כבנם של לאסלו פולק, מנצח בתיאטראות בערי השדה בהונגריה ושל מרגיט קנפלר (Knöpfler). הוריו התגרשו כשהיה בן שש, ומכאן ואילך גדל אצל אחותו של אביו ובעלה. בשנת 1944 גורשו הוריו וכל בני משפחתו. למעט הוריו האומנים, רק אחת מדודתו חזרה ממחנות ההשמדה. ג'רג' השלים את בית הספר היסודי ואת לימודי התיכון שלו בבודפשט וניגש לבחינות הבגרות שלו בבית הספר התיכון על שם פרנץ קלצ'יי. כתלמיד תיכון הוא כבר עסק במתן שיעורים פרטיים, שכן חי בנסיבות כלכליות קשות. בשנת 1947, זכה במקום הראשון בתחרות המתמטית על שם יוז'ף קירשאק. הוא למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) במשך שנה אחת ולאחר מכן נסע לברית המועצות, לקאזאן, במלגה, שם סיים את לימודיו במתמטיקה ב-1953. לאחר חזרתו הביתה, הפך למרצה בסגד ולאחר מכן הפך לדוקטורנט אצל פרופסור לאסלו רדאי מייסד האלגברה מופשטת בהונגריה. בין השנים 1953–1958 היה חבר במחלקה לאלגברה ותורת המספרים ולאחר מכן הצטרף למכון המחקר המתמטי של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם תרם לפעילויות המחקר וההוראה של המחלקה לאלגברה ותורת המספרים כעמית מדעי בכיר. ב-1961 הפך לקנדידט (דוקטורט זוטר) למדעי המתמטיקה, וב-1968 הפך לפרופסור חבר באוניברסיטה ואחר כך פרופור מן המניין. הוא לימד במשך 48 שנים במכון בויאי בסגד. פולק התחתן ב-1956 ונולדו לו שני ילדים. בשנות ה-60 השתתף במספר תחרויות טלוויזיה. מאמריו שנכתבו יחד עם לאסלו רדאי יזמו את חקירות החבורות למחצה. הוא הקים את חוג אינטלקטואלים העתידיים במכללת אורטוטאי, שם יכלו תלמידי תיכון לנהל שיחות עם אינטלקטואלים מקומיים ומהבירה. במהלך חילופי המשטר הוא היה פעיל גם בחיים הציבוריים למען הדמוקרטיה והגנתה. פולק פרסם מאמרים בעיתונים, אסף חתימות, ארגן ערבי דיונים ונאם בהפגנות. תחומי המחקר שלו היו תורת החבורות למחצה ואלגברה אוניברסלית. (באלגברה מופשטת, חבורה למחצה (נקראת גם: אגודה) היא מבנה אלגברי הכולל קבוצה ופעולה בינארית אסוציאטיבית). מספר הפרסומיו המדעיים: 37. לאסלו מדיאשי: ג'רג' פולק (1929–2001) Polygon, XI. כרך גיליון 2, יוני 2002 ג'רג' פולק (1929-2001) מכון בויאי של אוניברסיטת סגד מדעי הטבע והנדסה מי זה מי? עורך אמיל סלוקה, לאסלו שניידר. בודפשט, מרכז מידע טכני וספרייה לאומית, 1988 ג'רג' פולק, ביוגרפיה, מכון בויאי של אוניברסיטת סגד In memoriam Dr. Pollák György, A közelmúlt nagy matematikatanárai (לזכרו של ג'רג' פולק) ג'רג' פולק וחלק מפרסומיו ג'רג' פולק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'רג' פולק, באתר dblp "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1643/1927. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-10-26. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רג' פולק".
תצורת יגור

תצורת דולומיט יגור היא תצורה גאולוגית מתקופת האלביאן בקרטיקון התחתון. התצורה מורכבת בעיקר מדולומיט, כאשר באזורים מסוימים יש חשיפה של שכבות סלע גיר בעובי מטרים בודדים. התצורה היא חלק מחבורת יהודה שהורבדה בארץ ישראל במהלך הקרטיקון והיא, לצד תצורת תלמי יפה, המחזור הסדימנטרי הראשון מתוך ארבעה מחזורים שבנו את הר הכרמל. בכל מחזור הורבדו סלעים ימיים כאשר סיום המחזור בדרך כלל מצוין בהתפרצות געשית שמותירה שכבה של סלעים געשיים (טוף) בגג התצורה. משערים כי תחילת ההרבדה של תצורת יגור היא ב-109 מיליון שנה, וזאת לאחר התפרצות של וולקני טייסר מגיל 133–141 מ"ש. סיום ההרבדה של התצורה היא לפני כ-99 מ"ש. תצורת עספיא המשוכבת מעל תצורת יגור, מובחנת ממנה בסוג המסלע. עספיא מורכבת בעיקר מסלע קירטון ששוקע בים עמוק יותר, מה שמלמד על עליית מפלס הים. כמו כן, לפני 99 מ"ש התחוללה פאזה וולקנית שסימנים לה ניתן למצוא במסלע געשי דוגמת טוף מהר"ל הנמצאים בגג תצורת יגור. אי ההתאמה בין תצורת יגור לתצורת עספיא תואמת גם את הגבול שבין גיל האלביאן לקנומן. תצורת יגור הורבדה כאשר הים הפתוח (הים התיכון) נסגר מערבית אליה באמצעות שוניות מחסום שכיוונן דרום-צפון. השוניות היו ביוהרמים של רודיסטים. המחסומים האלה הגבילו את חילוף המים ויצרו מעין לגונה שמי הקרקעית שלה מלוחים במיוחד (תנאים היפרסליניים). בלגונה שקעו משקעים גיריים, שהרכב המים הלגונרי הפך עם הזמן לסלעי דולומיט (דולומיטיזציה). התצורה הורבדה בלגונה שנחסמה במערב באמצעות שוניות מחסום של רודיסטים. דוגמה לכך היא קומפלקס שוניות הרודיסטים של נחל מערות. המערות בהן חי האדם הקדמון הן ביוהרם של רודיסטים. י' ארקין ואח' (עורכים: נחמה שפרן ועמנואל מזור), נדבכים בגאולוגיה של ישראל, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ז – 1987 הגאולוגיה של הכרמל עמית שגב ואיתן שש, מחזורים וולקנו-סדימנטריים על הקצה הצפון-מערבי של הפלטפורמה הערבית בתקופת האלביאן-טורון, המכון הגאולוגי, דוח מס' GSI 7/2009. Segev, A., 2009. 40Ar/39Ar and K-Ar geochronology of Berriasian–Hauterivian and Cenomanian tectonomagmatic events in northern Israel: implications for regional stratigraphy. Cretaceous Res. 30, 810-828. doi:10.1016/j.cretres.2009.01.003.
מיזם שחור

בארצות הברית המונח מיזם שחור מתייחס למיזם צבאי סודי, אשר הממשלה, אנשי הצבא והקבלנים הצבאיים השונים לא מודים רשמית בקיומו. דוגמאות מפורסמות של מטוסים צבאיים שפותחו כמיזם שחור הם מטוסי ה-F-117 נייטהוק וה-B-2 ספיריט. מטוסים חמקניים אלו היו סודיים ביותר, והוכחש עצם קיומם עד הזמן שבו פורסמו. ביקורת נמתחה על המיזמים הללו שכן הם מפרים לכאורה את אחד הסעיפים בחוקת ארצות הברית. בסעיף 1, חלק 9, פסקה 7 נכתב שעל הממשלה לפרסם "דין וחשבון קבוע על קבלת והוצאת כספים ציבוריים". מכיוון שמיזמים שחורים לא נחשפים כחלק מתקציב המדינה הרשמי, מבקרים טוענים שהם מפרים את חוקת ארצות הברית. כדי להניא מבקרים שונים, משרד ההגנה האמריקאי מקציב מדי שנה חלק מהתקציב שלו לסעיף שנקרא "התקציב השחור". תקציב זה מחולק בין כל המיזמים השחורים השונים, וכך הציבור יכול לדעת איזה חלק מהתקציב מוצא על המיזמים הללו (אם כי לא ניתן לדעת כמה כסף מוקצב לכל מיזם). מבקרים נוספים טוענים שלא כל המיזמים ממומנים דרך "התקציב השחור". SR-71 F-117 נייטהוק B-2 ספיריט מדיה וקבצים בנושא מיזם שחור בוויקישיתוף
ויצ'יבקה

וִיצִ'יבְקָה (באוקראינית: Вичівка) הוא כפר זעיר במחוז רובנו שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר ויצ'יבקה סמוך לעיירה האוקראינית סרניק. הכפר שוכן בין שדות חקלאיים וחורשות, בסמוך לגבול עם בלארוס. כמו כפרים רבים אחרים במזרח אירופה, ויצ'יבקה מתאפיין בגגות רעפים ובבנייה בעלת שימוש דומיננטי של עץ, וכזו שבה המבנים מרוחקים מטרים רבים אחד ממשנהו. הכפר מוזכר לראשונה בשנת 1553 בספר "סקירת היערות". בעת ההיא שימש הכפר כמגורי איכרים שעיבדו את אדמותיהם של בעלי אחוזות אמידים שהתגוררו בפינסק ובברסט. השלטון שעל הכפר ויצ'יבקה, ועל חבל הארץ בו נמצא, התחלף פעמים רבות בכל תקופת קיומו של הכפר. הוא סופח לפולין בשנת 1569 כחלק מאיחוד לובלין. בשנת 1795 סופח לרוסיה כחלק מחלוקת פולין. לאחר מכן, סופח שוב לפולין בשנת 1918 כחלק מהקמת הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1939 סופח לרוסיה פעם נוספת כחלק מהסכם ריבנטרופ מולוטוב. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש על ידי גרמניה הנאצית (1941), שוחרר על ידי רוסיה, וסופח אליה שוב (1944). בשנת 1991 סופח לאוקראינה בעקבות נפילת ברית המועצות. בעיירה סרניק השכנה התקיימה לאורך דורות קהילה יהודית גדולה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בסרניק כ-1,100 יהודים. לעומת זאת, בכפר ויצ'יבקה התגוררו בעת ההיא משפחות יהודיות אחדות. למרות הריחוק מהקהילה היהודית, המשפחות הללו שימרו אורח חיים יהודי אדוק. עיקר פרנסתן היו מטעי פירות, שבפירותיהם סחרו בסרניק. אמצעי התחבורה העיקרי שהיה ברשותן היה חמור או סוס הרתומים לעגלה. בית הכנסת של יהודי ויצ'יבקה בתקופה של טרום מלחמת העולם השנייה היה בבית משפחת רובינשטיין וכלל שני ספרי תורה. השפה הדבורה בכפר הייתה רוסית, אך המשפחות היהודיות תקשרו ביניהן גם ביידיש. בתקופת הכיבוש הגרמני על הכפר במלחמת העולם השנייה, הייתה על יהודי האזור חובת ענידת טלאי צהוב. בתחילת שנת 1942 נשלחו כל המשפחות היהודיות של ויצ'יבקה לגטו שבעיירה סרניק. ב-8 בספטמבר 1942 התארגנה בריחה המונית מהגטו. כ-500 יהודים נמלטו מהגטו בשעת לילה, מתוכם כ-200 נורו למוות בשעת הבריחה. הניצולים ברחו מזרחה ליערות, שם חברו לקבוצות פרטיזנים. כל 550 היהודים שנותרו בגטו מצאו למחרת את מותם בבורות המוות. כיום לא קיימת קהילה יהודית בויצ'יבקה, והיא נכחדה בכללותה. סרניק מדיה וקבצים בנושא ויצ'יבקה בוויקישיתוף "Огляді пущ"
בית הכנסת עדת שלום

בית הכנסת עדת שלום הוא בית כנסת קונסרבטיבי (מסורתי) אשכנזי הממוקם ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8, ברובע ה-15, פריז. קהילת בית הכנסת הוקמה בשנת 1989. היא אימצה את השם עדת שלום. בשנת 1991 מונה ריבון קריגייר לרב בית הכנסת. הקהילה מזדהה עם התנועת המסורתית, או היהדות הקונסרבטיבית, המנסה לגשר בין המודרניות (כמו היהדות הרפורמית) והכבוד למסורת (כמו היהדות האורתודוקסית). הקהילה מקיימת שוויון בין נשים לגברים, והיא עסוקה בדיאלוג בין-דתי עם קבוצת Vivre Ensemble ברובע ה-15 של פריז. בשנת 2004 הקהילה ייסדה שלוחה שלה כולל בית כנסת שנקרא במקור "עדת שלום מזרח". בשנת 2013 שם בית הכנסת בשלוחה שונה לשם "דור לדור". בית כנסת זה נמצא בכתובת 10 rue du Cambodge ברובע ה-20. רבם הוא ישעיה דאלסאצ'ה. בשנת 2008 היו בעדת שלום כ-300 משפחות. זוהי הקהילה הקונסרבטיבית הגדולה ביותר בצרפת. המרכז הקהילתי עדת שלום ממוקם ברובע ה-15 של פריז, בקומת הקרקע (כ-500 מ"ר) ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8. המרכז תוכנן בשנת 1999 מלכתחילה בצורה מאוד מודולרית, כדי לייעל את השימוש הטוב ביותר בחלל. במהלך קיץ 2018 ו-2019 המבנה שופץ לחלוטין וחולק מחדש. ניהול הפרויקט בוצע על ידי האדריכל פול לנדואר, שהוא אדריכל בקבוצת ABC וחבר בקהילה. עבודות השיפוץ, תוך שמירה על המודולריות, הגדילו את כושר הכנסת המתפללים במהלך התפילות, כמו גם את כושר הקבלה של כיתות ה'ביחד'. עבודת השיפוץ מומנה מתרומותיהם של חברי הקהילה, תמיכת הקרן לזכר השואה ומכון אלן דה רוטשילד. המרכז כולל: בית כנסת מודולרי עם 90 עד 250 מושבים. ארון קודש עם מספר ספרי תורה. מ-3 עד 9 חדרים לפעילות חינוכית ותרבותית. משרדי הנהלת הקהילה. אולם אירועים ומסיבות שיכול להכיל את הציבור לארוחות שבת ושמחות שונות (חתונות, בר ובת מצווה, ברית מילה, פגישות וכדומה). אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת עדת שלום בית הכנסת עדת שלום, ברשת החברתית אינסטגרם סרטונים בערוץ של בית הכנסת עדת שלום, באתר יוטיוב בית הכנסת עדת שלום, ברשת החברתית אינסטגרם בתי כנסת בפריז, צרפת, באתר www.tjt.co.il "Adath Shalom | Qui sommes nous ?". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27. "Rivon Krygier | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27. Fanny Bijaoui (25 בדצמבר 2008). "Concilier tradition et modernité". Réforme. {{cite journal}}: (עזרה) "En quoi le judaïsme Massorti est différent de tous les autres judaïsmes | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27. "Adath Shalom - Communauté juive Massorti de Paris". Crif - Conseil Représentatif des Institutions Juives de France (בצרפתית). 2012-01-13. נבדק ב-2019-09-27. "Contre la barbarie, renforçons nos liens. | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27. Camille Gousset (2018-07-09). "Cet été, les juifs de la communauté Adath Shalom célèbreront dans une salle paroissiale". La Croix (בצרפתית). ISSN 0242-6056. נבדק ב-2019-09-27. Marjolaine Dorne (22 בינואר 2009). "Prier ensemble pour la paix". Réforme. {{cite journal}}: (עזרה) "DorVador". dorvador.org. נבדק ב-2019-09-27. "Massorti Paris Ouest 15e - Adath Shalom". www.massorti.com. נבדק ב-2019-09-27. Qui sommes-nous - Adath Shalom, ‏2020-03-12 (ב־)
ז'ואן פניארויה

ז'ואן פניארויה רודריגס (בספרדית: Joan Peñarroya Rodríguez; נולד ב-20 באפריל 1969) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ספרדי המשמש כמאמן ברצלונה מליגת העל הספרדית בכדורסל והיורוליג. פניארויה החל את הקריירה המקצוענית שלו בבאסקט מנרסה ב-1987, במדיה שיחק בשלוש קדנציות שהשתרעו על פני 11 שנים (1987–1990, 1991–1997 ו-2001–2003) וזכה איתה בגביע המלך הספרדי בכדורסל ב-1996. הוא שיחק גם עם קנריאס, לאון ואורנסה, ופרש ב-2003. פניארואה החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן באולסה מליגת ה-EBA, הליגה הרביעית בפירמידת הכדורסל הספרדית. ב-2010 הוא חתם באנדורה מה-LEB Plata, הליגה השלישית, והעלה אותה ב-2012 ל-LEB Oro, הליגה השנייה, וב-2014 לליגת ה-ACB, ליגת העל. בעונת 2017/2018 הוא אף אימן את הקבוצה ביורוקאפ. בעונת 2018/19 אימן פניארויה את באסקט מנרסה, והוביל אותה לפלייאוף ACB ראשון מאז 1998. ביולי 2019 מונה פניארויה למאמן הראשי של סן פבלו בורגוס. באוקטובר 2020 הוא זכה עם הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל לעונת 2019/2020, התואר הראשון של המועדון (שנוסד רק חמש שנים קודם לכן) אי פעם. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את קבוצתו לזכייה שנייה ברציפות בליגת האלופות, ובמקביל זכה עימה בגביע הבין-יבשתי 2021. ב-21 ביוני 2021 הוא חתם בוולנסיה מליגת ה-ACB. ב-13 ביוני 2022 מונה פניארויה למאמן קבוצת היורוליג הספרדית סאסקי בסקוניה. ב-30 באוקטובר 2023 הוא פוטר מתפקידו בבסקוניה והוחלף בידי דושקו איבאנוביץ'. ב-14 ביוני מונה למאמן ברצלונה מה-ACB והיורוליג. ז'ואן הוא בנו של מארק פניארויה, שהיה גם הוא כדורסלן מקצועי. מדיה וקבצים בנושא ז'ואן פניארויה בוויקישיתוף פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל, באתר היורוליג על הקווים: ז'ואן פניארויה, באתר מכבי תל אביב, 2 בנובמבר 2022 סן פבלו בורגוס זכתה בליגת האלופות של פיב"א, באתר ONE‏, 4 באוקטובר 2020 יעקב מאיר, סיפור ההצלחה של סן פבלו בורגוס, באתר ישראל היום, 5 במאי 2021 היסטוריה: בורגוס זכתה שוב בליגת האלופות, באתר ערוץ הספורט, 9 במאי 2021 "Joan Peñarroya is officially the new head coach of Valencia". ספורטנדו. 21 ביוני 2021. נבדק ב-2024-03-21. {{cite web}}: (עזרה) "Joan Peñarroya officially signs with Baskonia". ספורטנדו. 13 ביוני 2022. נבדק ב-2024-03-21. {{cite web}}: (עזרה) בפעם הרביעית: איבנוביץ' יאמן את באסקוניה, באתר ערוץ הספורט, 30 באוקטובר 2023 רשמי: ז'ואן פנארויה מונה למאמן ברצלונה, באתר ערוץ הספורט, 14 ביוני 2024
רונלד סקובי

לוטננט-גנרל סר רונלד מקנזי סקובי, KBE‏, CB‏, MC (באנגלית: Sir Ronald MacKenzie Scobie;‏ 8 ביוני 1893 – 23 בפברואר 1969) היה קצין בכיר בצבא הבריטי שלחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, במהלכה פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-70 ולאחר מכן על הקורפוס השלישי. הוא היה גם שחקן איגוד הרוגבי הבינלאומי של סקוטלנד. סקובי התחנך בצ'לטנהאם קולג' ובאקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'. הוא הוסמך כקצין בהנדסאים המלכותיים ב-1914 ושירת במהלך מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית בצרפת ובבלגיה. הוא היה קצין מטכ"ל בדרגה 3 בצרפת ב-1918, ומייג'ור בצרפת בין השנים 1918–1920. לאחר המלחמה, סקובי הפך לקצין, פלוגת צוערים, ארטילריה ימית מלכותית, ווליץ' 1920–1924; קפטן מטה, פיקוד אלדרשוט 1927–1929; מייג'ור, מפקדת אלדרשוט 1929–1931 לאחר שלמד במכללת המטה, קמברלי מ-1925 עד 1926, הוא הפך למנהל התותחנים הצבאיים בקולג' הצבאי המלכותי, דאנטרון ב-1932 ולאחר שלמד במכללת ההגנה האימפריאלית, היה עוזר אדיוטנט גנרל במשרד המלחמה בשנת 1938. בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה סקובי, בריגדיר, היה סגן מנהל הגיוס במשרד המלחמה. לאחר מכן כיהן בתפקיד סגן אדיוטנט גנרל במטה הכללי, כוחות היבשה של המזרח התיכון ב-1940 לפני שקיבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים ה-70, שנשלחה כדי להקל על הדיוויזיה ה-9 האוסטרלית בטוברוק. סקובי פיקד על מבצר טוברוק בין 22 באוקטובר 1941 ל-13 בדצמבר 1941, כאשר במסגרת מבצע צלבן הובילה דיוויזיית הרגלים ה-70 את הפריצה מטוברוק. ב-1942 הוא הפך למפקד הכוחות במלטה וב-22 במרץ 1943 הועלה סקובי לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש המטה הכללי במטה הכללי במזרח התיכון. ב-11 בדצמבר 1943 הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס השלישי שנשלח ליוון כדי לגרש את הגרמנים אך בסופו של דבר היה מעורב במלחמת האזרחים היוונית. הוא נשאר מפקד הכוחות הבריטיים ביוון עד 1946, ופרש מהצבא ב-1947. הוא שיחק באיגוד רוגבי עבור המכללה הצבאית המלכותית. הוא שיחק באיגוד הרוגבי של הצבא נגד איגוד הרוגבי של הצי המלכותי במשחק הבין-זרועי ב-1914. הוא שיחק בקבוצת משפט הבלוז נגד קבוצת משפט הלבנים ב-10 בינואר 1914. הוא הוכתר שלוש פעמים על ידי סקוטלנד, כולן בשנת 1914. הוא שיחק קריקט עבור מכללת צ'לטנהאם ועבור המהנדסים המלכותיים. מדיה וקבצים בנושא רונלד סקובי בוויקישיתוף The Royal Engineers Journal. Vol. 83. The Institution of Royal Engineers. 1969. p. 152. "British Army officer histories". Unit Histories. נבדק ב-2017-06-23. "Ronald Mackenzie Scobie". Maule 1975, p. 4. Liddell Hart Centre for Military Archives "The Glasgow Herald - Google News Archive Search". "Rugby Union - ESPN Scrum - Statsguru - Player analysis - Ronald Scobie - Test matches". "Archived copy". cricketarchive.com. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2015. נבדק ב-12 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה)
דניאל קוואסר

דניאל קוואסר הוא אמן ומעצב גרפי אמריקאי, הידוע בעיצובו של דגל הגאווה המתקדם, וריאציה על דגל הגאווה המשלבת צבעים נוספים כדי לייצג באופן מפורש טרנסג'נדרים ו-People of color בקהילת הלהטב"ק. קוואסר סיים תואר ראשון באמנויות (BFA) בעיצוב תקשורת מ-Pacific Northwest College of Art. במהלך לימודיו לתואר היה מעורב בקהילת הדראג המקומית. קריירת העיצוב שלו כללה אנימציות וגרפיקה לסיבובי ההופעות העולמיים של המרוץ לדראג של רו פול, כמו גם עבודה עם זוכה Drag Race ג'ינקס מונסון. בשנת 2018, קוואסר עיצב מחדש את דגל הגאווה הקיים כך שיכלול גם את הדגל הטרנסג'נדרי. הוא הוסיף גם פסים שחורים וחומים המייצגים קהילות צבעוניות להטב"קיות "כמו גם את אלה שחיים עם איידס, אלה שכבר אינם חיים, ואת הסטיגמה סביבם". הצבעים הנוספים נוספו בצורת שברון לאורך מוט הדגל כדי לייצג תנועה קדימה. הם החלו בקמפיין מימון המונים כדי לממן את ההפקה הראשונה של הדגלים. הדגל מתנוסס בערים בינלאומיות רבות מעל מבנים רשמיים, כולל ניו יורק, לונדון, בוסטון וסידני. דגל הגאווה המקורי עוצב על ידי גילברט בייקר, שסירב להציב מגבלות זכויות יוצרים על השימוש בו ושימוש חוזר בו. לעומת זאת, הדגל של קוואסר קיים ברישיון Creative Commons, אשר אינו מתיר שימוש מסחרי; דבר זה זכה לביקורת משום שאינו תואם את כוונתו המקורית של בייקר בעיצוב הראשון של הדגל. קוואסר הצהיר בפומבי שארגונים קטנים יכולים להשתמש בדגל באופן מסחרי והרישיון נבחר כדי להטיל מגבלות על תאגידים גדולים. קוואסר ציין כי: "נקודת המפנה מבחינתי הייתה כשהתחלתי לראות שמשתמשים בזה [בדגל] בצורה שלא הסכמתי איתה באופן אישי. חברות חטפו את זה, הכינו מזה דברים ומכרו את זה ללא ייחוס אלי. זה היה שיווק מבוסס קפיטליזם ורוד בלבד... אם אתה מתכוון להרוויח כסף ממשהו שיצרתי בתוך הקהילה שלי, זה רק הוגן שתחזיר לא רק לי כאמן, אלא גם לקהילה עצמה." ביקורת על הדגל נמתחה גם על ידי אנשים של צבע בקהילת הלהטב"ק, שחשו שהדגל, למרות כוונתו הכוללת, נוצר ללא התייעצות קהילתית. דגל התקדמות (אתר רשמי) דניאל קוואסר, ברשת החברתית פייסבוק דניאל קוואסר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניאל קוואסר, ברשת החברתית אינסטגרם דניאל קוואסר, ברשת החברתית טיקטוק "Progress Pride Flag Initiative: Office of Equity – Northwestern University". Northwestern University. Queerstory: An Infographic History of the Fight for LGBTQ+ Rights. Simon and Schuster, 2020. ISBN 978-1-9821-4237-7. Bollinger, Alex. "Could this new more inclusive flag replace the rainbow flag?". LGBTQ Nation. Magaletti, Douglas (September 22, 2021). "City of Sydney Votes to Replace Rainbow Flag with Progress Pride Flag". Star Observer. Lang, Courtney (June 13, 2023). "Copyright, Pride, and Progress: Navigating Ownership, Representation, and Cultural Rights". Copyright Alliance. "Mysterious flyers asking to boycott Progress Pride Flag posted around SF's Castro District". ABC7 San Francisco. July 28, 2022.
תומפסון אוליהה

תומפסון אוליהה (באנגלית: Thompson Oliha; 4 באוקטובר 1968–30 ביוני 2013) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר. אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס. בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע. בשנת 1992 חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת 1993. בקיץ 1994 הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון. בקיץ 1995 חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים. ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 לאלג'יריה. ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד חוף השנהב. השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994. ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה. איווניאנוו נשיונלה ליגת העל הניגרית: 1988, 1989, 1990 הגביע הניגרי: 1988 אפריקה ספורטס גביע חוף השנהב: 1993 תומפסון אוליהה, באתר Transfermarkt תומפסון אוליהה, באתר National Football Teams תומפסון אוליהה, באתר FootballDatabase.eu
עיר נמל (שיר)

"עיר נמל" הוא שיר של הזמר הישראלי איל גולן, מתוך אלבום האולפן ה-27 שלו, 2023, שיצא לאור ב-28 במרץ 2023. זו הרצועה הפותחת את האלבום. את השיר כתבו והלחינו רותם חן ודביר קהלני והפיק תמיר צור. יחד עם צאתו של האלבום 2023, נכנס השיר למקום ה-13 במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו, והיה לשיר במיקום השני הגבוה ביותר מתוך האלבום, לאחר "מתי את חוזרת" במקום הרביעי, מתוך 11 שירים סך הכל מתוך האלבום שנכנסו למצעד זה. מספר שבועות לאחר מכן, בעקבות ויראליות בפלטפורמות טיקטוק, הגיע השיר לשיאו במקום השני במצעד. אף בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כשנכנס למקום ה-20 במצעד של מדיה פורסט, עם 47 השמעות, ובשיאו הגיע למקום התשיעי עם 84 השמעות. בנוסף, הגיע השיר בשיאו למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ ולמקום השלישי במצעד העשירייה של כאן גימל. דור מאיר מועלם, ‏אפשר וצריך לעסוק במוסר. אבל כשאייל גולן עושה להיטים זה מנצח, באתר ‏מאקו‏, 4 במאי 2023 דור מאיר מועלם, ‏עומר אדם שובר שיא עם 16 שירים במצעד השבועי, באתר ‏מאקו‏, 15 ביוני 2023 המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט
גן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר

גן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר (בשם המלא: גן הפסלים על שם לולה אבנר לזכר דולפי אבנר) הוא גן פסלים הנמצא במוזיאון תל אביב לאמנות. הגן כולל אוסף של פסלים מודרניים ופוסט-מודרניים ישראליים ובינלאומיים. הפסלים ממוקמים בגן ומוצגים על טרסות ציבוריות מסביב למתחם המוזיאון. מוזיאון תל אביב לאמנות נוסד בשנת 1932, במקום שבו כיום בית העצמאות ומאז 1971 המוזיאון שוכן בשדרות שאול המלך בתל אביב-יפו. גן הפסלים נוסד על ידי לולה באר אבנר עד מותה ונפתח בשנת 1999, לזכרו של המעצב, בעלה, דולפי אבנר (1915–1997). אחת היצירות הבולטות בו היא השביל המחבר בין המפלס העליון לבין המפלס התחתון שלו, פסיפס תל אביב־יפו של האמן האיטלקי אנצו קוקי, שנוצרה במיוחד לגן ב־1999. לאחר חנוכת בניין עמיר ב־2011, שופץ הגן וחודש, ונפתח שוב למבקרים ב־2014. בנוסף, בשטח התחום בין הבניין הראשי ורחוב ברקוביץ, הוקם ב־2011 גן פסלים נוסף, שונה באופיו בשם גן נתה לזכר הציירת נתה דושניצקי־קפלן (לבית לבונטין). גן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר הוא אחד מגני הפסלים המוכרים בארץ, בשל מספרם הרב של האמנים שהחליטו לקחת בו חלק, ביניהם צדוק בן דוד, אלכסנדר קלדר, הנרי מור, ארמן ועוד. מספר רב של אמנים לקחו חלק בגן הפסלים, הפסלים הנמצאים בגן הם: ארמן, Music Power II‏ (1986) צדוק בן דוד, Lone Cypress‏ (2006) צדוק בן דוד, Troubles in the Square‏ (2006) אלכסנדר קלדר, Feuille d'arbre‏ (1974) אנתוני קארו, Black Cover Flat‏ (1974) לין צ'דוויק, Two Seated Figures‏ (1973) מאיה כהן לוי, A Journey in the Wake of the Crow‏ (1990/2005) ענזו קוצ'י, Tel Aviv-Jaffa Mosaic‏ (1999) יצחק דנציגר, Sheep of the Negev‏ (1951/64) יעקב דורצ'ין, Angel‏ (1993) בני אפרת, Stain on the Vision, Summer 2048‏ (1999) בלו סימיון פיינרו, Milah (A Sculpture for the Blind)‏ (1999) דב פייגין, Animal‏ (1958) דן גרהאם, Star of David Pavillion‏ (1999) מיכאל גרוס, Trio‏ (1993) עמנואל הצופה, Boat‏ (2003) ברברה הפוורת', Two Forms (Divided Circle)‏ (1969) מנשה קדישמן, Scream‏ (1998) מנשה קדישמן, Big Floating‏ (1975) מנשה קדישמן, The Binding of Yitzhak‏ סיגלית לנדאו, Weep, child, weep‏ (2004) עופר ללוש, The Atelier‏ (2001) ז'אק ליפשיץ, Sacrifice‏ (1959) ג'ו מינג, Taichi Thrust‏ (1990) מוטי מזרחי, Icarus‏ (2002) הנרי מור, Reclining Figure‏ (1969/70) הנרי מור, Upright Motive Nr. 9‏ (1979) אברהם אופק, Stone‏ (1987) חנה אורלוף, My Son‏ (1924) בוקי שוורץ, Mosquito‏ (2007) אוסיפ צדקין, Lotophage‏ (1961/62) "Music Power" על ידי ארמן "Lone Cypress" על ידי צדוק בן דוד "צרות בכיכר" על ידי צדוק בן דוד "Black Cover Flat" על ידי אנתוני קרלו "2 Seated figures" על ידי לין צ'דוויק "מסע בעקבות העורב" על ידי מאיה כהן לוי Sacrifice‏ (1959) על ידי ז'אק ליפשיץ יעקב דורצ'ין, Angel‏ (1993) מנשה קדישמן, Scream‏ (1998) דב פייגין, Animal‏ (1958) אברהם אופק, אבן ‏ (1987) סיגלית לנדאו, בכה ילד, בכה ‏ (2004) הנרי מור‏ יצחק דנציגר, כבשי הנגב ‏ (1963) Anthony Caro, Black Cover Flat ‏ (1974) אתר האינטרנט הרשמי של גן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר מדיה וקבצים בנושא גן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר בוויקישיתוף גן הפסלים ע”ש לולה אבנר לזכר דולפי אבנר באתר מוזיאון תל אביב לאמנות
מתי את חוזרת

"מתי את חוזרת" הוא שיר של הזמר הישראלי איל גולן, מתוך אלבום האולפן ה-27 שלו, 2023. השיר יצא לאור כסינגל השביעי מתוך האלבום ב-26 במרץ 2023, כיומיים לפני צאתו. את השיר כתבו והלחינו רותם חן ואופיר מלול והפיק יעקב למאי. יחד עם צאתו של האלבום 2023, נכנס השיר למקום הרביעי במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו, והיה לשיר במיקום הגבוה ביותר מתוך האלבום, מתוך 11 שירים סך הכל מתוך האלבום שנכנסו למצעד זה. אף בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כשנכנס למקום העשירי במצעד של מדיה פורסט, עם 78 השמעות, ובשיאו הגיע למקום הראשון, עם 100 השמעות. בנוסף, הגיע השיר בשיאו למקום השלישי במצעד העשירייה של כאן גימל. דור מאיר מועלם, ‏אפשר וצריך לעסוק במוסר. אבל כשאייל גולן עושה להיטים זה מנצח, באתר ‏מאקו‏, 4 במאי 2023 המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט