laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחל שלמה

נחל שלמה הוא נחל אכזב בהרי אילת בו תופעות גאולוגיות כגון סלעי גרניט, קונגלומרט קדום וסלעים מטמורפיים. ראשיתו של נחל שלמה באכף המפריד בין הר יהורם להר שלמה. במוצא הנחל, לקראת השפך לראש מפרץ אילת, נמצא מבנה היסטורי הוא בית וילימס שבו התגורר בשנות ה-40 של המאה ה-20 הגאולוג הבריטי, לאונרד לויד ויליאמס. הנחל מנקז את הנחלים: רחבעם, יהושפט וצפחות. הצמחייה בנחל כוללת אשלים, עצי שיזף ועצי שיטה. בנחל ניתן להבחין בבעלי חיים כגון: יעלים, גמלים ולטאות. בשנת 2014 הסתיימו עבודות שיקום הנחל ששימש כאתר פסולת בניין. השיקום היה תוצר של שיתוף הפעולה של עיריית אילת והיחידה לאיכות הסביבה יחד עם המשרד להגנת הסביבה. כחלק משיקום הנחל הוקם באזור הנחל פארק חבלים גדול שבו שלושה מסלולים בדרגות קושי שונות ופעילות נוספות. החל משנת 1987 פועלת באזור חוות הגמלים. מדיה וקבצים בנושא נחל שלמה בוויקישיתוף נחל שלמה ועין נטפים באתר שבילים מסלול טיול ליד נחל שלמה, באתר www.parks.org.il בית ויליאמס, אתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל יואב קווה, הגיאולוג הפליג לדרכו, תיכף ישוב, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2005 שיקום נחל שלמה, באתר www.eilat.muni.il
מודל למדא-CDM

מודל למדא-CDM ‏(ΛCDM) הוא פרמטריזציה של המודל הקוסמולוגי "המפץ הגדול" שבו היקום מכיל קבוע קוסמולוגי, המסומן על ידי האות היוונית למדא‏ (Λ), הקשור לאנרגיה אפלה, וחומר אפל קר (CDM-‏ cold dark matter). המודל מכונה לעיתים המודל הסטנדרטי של מודל המפץ הגדול היות שהוא המודל הפשוט ביותר שמספק הסברים טובים למאפיינים הבאים של היקום: הקיום והצורה של קרינת הרקע הקוסמית. גרמי שמיים בקנה מידה גבוה ותפוצת הגלקסיות. שכיחותם של היסודות מימן (כולל דאוטוריום), הליום וליתיום. התפשטות מואצת של היקום על פי אור המגיע מגלקסיות מרוחקות וסופרנובות. המודל מתבסס על תורת היחסות הכללית כתאוריה הנכונה של כוח הכבידה בקנה מידה קוסמולוגי. המודל הופיע בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 כ"קוסמולוגית קונקורדנציה", לאחר תקופת זמן בה מאפיינים שונים של היקום נראו לא עקביים, ולא הייתה הסכמה רחבה על הרכב צפיפות האנרגיה של היקום. חומר אפל היווצרות גלקסיות והתפתחותן "The New Physics: For the Twenty-First Century". הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
בית הכנסת של עולי חידאן

בית הכנסת של עולי חַיְדַאן הוא בית כנסת ישן של עולי תימן שנבנה ב-1909 בעת העלייה השנייה והוא שוכן בשכונת שעריים ברחובות. בשנת תרס"ט (1908–1909), הגיעו לנמל יפו שתי קבוצות עולים משני מחוזות בתימן – סעדה וחַיְדַאן. מנשה קפרא שעל שמו נקרא הרחוב בו שוכן בית הכנסת, עמד בראש קבוצת עולי חידאן. בדרכם לארץ ישראל הם עברו מדבר, הותקפו על ידי שודדים והפליגו באניות מפרש בים סוער. חלק ניכר מהעולים האלה הצטרפו לעולי תימן ברחובות שהגיעו שנתיים קודם לכן, והאחרים פנו לראשון לציון ולפתח תקווה. בית הכנסת נבנה ב-1909 והיה אחד משלושת הבתים הראשונים שנבנו בשכונת שעריים, המבנה לא עבר שינויים עם השנים, ושומר על צורתו המקורית גם בעשור השני של המאה ה-21. בית הכנסת פועל רק בשבתות. בית הכנסת שוכן ברחוב מנשה קפרא 40, רחוב זה נקרא על שמו של מנהיג עולי חידאן שהגיעו לרחובות, מנשה קפרא. מבנה בית הכנסת נבנה ללא פאר, במעט הכסף שנותר לאחר תלאות הדרך מתימן. עקב מחסור באמצעים חומרי הבניה ושיטות הבניה היו פשוטות ביותר. בית הכנסת בנוי אבני כורכר מלוכדות בטיט, ומטויח מבחוץ עם גג רעפים. מלכתחילה נבנה בית הכנסת כבית מגורים, בו חדר אחד הוקדש לתפילה. מקור המנהג להקים בתי כנסת קטנים רבים על אדמה פרטית, במקום להקים בית כנסת אחד גדול על אדמה ציבורית, טמון במסורת התפילה[דרושה הבהרה]. עם הקמת בית הכנסת היו מתפללים בחדר הקטן הסמוך לכניסה, כשבחלל הגדול הצמוד, התגוררה משפחת צדוק. בעשור השני של המאה ה-21, קהילת המתפללים מתחלקת לכ-90% מתפללים ותיקים, ו-10% צעירים. גבאי בית הכנסת במשך שנים רבות היה יחזקאל שנפטר בתחילת 2017. אחריו מונה שמשון מיקשי להיות האחראי על בית הכנסת. בבית הכנסת יש ספר תורה עתיק יומין שנשמר וחודש, ועוד ספר חדש נוסף שנתרם בתחילת 2016, ובג' בסיוון תשע"ז בית הכנסת זכה בהכנסת ספר תורה שלישי. בית הכנסת מחזיק גם שני ספרי תורה נוספים, שלא נמצאים בשימוש בשל היותם פסולים. בית הכנסת פתוח למתפללים בדרך כלל רק בימי שישי ושבת, מאחר שהמתפללים מפוזרים ומתפללים גם בבתי כנסת נוספים בעיר רחובות. המניין משתנה בצורה מחזורית (שטיבלך). מספר המתפללים הקבועים הם כ-10–15 וותיקים, שהמשיכו לפקוד את בית הכנסת מאז עלייתם ארצה, והם בני 80–85 שנה. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת של עולי חידאן בוויקישיתוף בית הכנסת עולי חידאן, מתוך אתר הארכיון לתולדות רחובות ישראלה קומפטון, בית הכנסת עולי חידאן בשכונת שעריים, "סיפורי בתים: סיפורם של 70 בתים בתולדות ההתיישבות", בעריכת זאב ענר, הוצאת משרד הביטחון, 1988, עמ' 225–227 בית הכנסת עולי חידאן, מתוך הבלוג של נטלי מסיקה, 2017 חידאן א-שאם באתר בית התפוצות בית הכנסת עולי חידאן, מתוך אתר הארכיון לתולדות רחובות בית הכנסת עולי חידאן בשכונת שעריים, "סיפורי בתים: סיפורם של 70 בתים בתולדות ההתיישבות", עמודים 226–227 בית הכנסת עולי חידאן, מתוך הבלוג של נטלי מסיקה, 2017
אלה קציר

אלה קציר (נולדה בשנת 1958), היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בריצת 100 מטר (1974) ואלופת המכביה התשיעית (1973) בריצת 200 מטר. קציר התאמנה בהפועל רמת גן בהדרכתו של דוד קושניר. בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-25 במאי 1973 קבעה קציר בריצת 60 מטר שיא ישראלי חדש לקדטיות (עד גיל 18) בתוצאה של 7.5 שניות (מדידה ידנית), השיא עדיין קיים, נכון ל-2017. בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973, זכתה קציר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.77 שניות, התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים של אצנית ישראלית, באותה העת, לפני לוריין אברמסון מארצות הברית (26.03 שניות) וג'נין קפלן מרודזיה (26.51 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם מיה קלה, אורית זלינגר ואסתר רוט-שחמורוב בתוצאה של 48.46 שניות, לפני אוסטרליה (52.28 שניות) ומקסיקו (57.05 שניות). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.26 שניות, התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים של אצנית ישראלית, באותה העת, אחרי אסתר רוט-שחמורוב שקבעה שיא מכביה חדש של 11.75 שניות ולפני לוריין אברמסון (12.59 שניות). באליפות בתי הספר העל יסודיים שנערכה שנערכה בפירנצה, איטליה ביוני 1974 בהשתתפות 21 מדינות זכתה קציר במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי אצנית מצרפת (12.2 שניות). באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בשנת 1974 זכתה קציר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.1 שניות, לפני אסתר רוט-שחמורוב (12.1 שניות) ודינה שלוש בת אגודתה (12.2 שניות). יעקב פתאל, באליפות ישראל - וכמבחן לקראת המכביה ה-9, דבר, 24 ביוני 1973 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - 100 מטר נשים (אורכב 20.12.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר איגוד האתלטיקה בישראל 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - 200 מטר נשים (אורכב 20.12.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר איגוד האתלטיקה בישראל אבינעם פורת, האיש שאימן את אריק איינשטיין, באתר ynet, 19 בדצמבר 2014 קדטיות מתחת לגיל 18, באתר איגוד האתלטיקה בישראל יורם רייס, תוצאות מאכזבות בריצת 100 מ', דבר, 15 ביולי 1973 אמש במכביה, דבר, 15 ביולי 1973 אברמוביץ שיפרה שיאה בקפיצה לגובה - 1.74 מ', מעריב, 9 ביוני 1974 אורי ירון, הנערה אלה קציר ניצחה את אמא-אסתר ב-100 מטר, מעריב, 9 ביולי 1974
מריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט

מריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט (בגרמנית: Prinzessin Marie von Schwarzburg-Rudolstadt;‏ 29 בינואר 1850 – 22 באפריל 1922), הייתה אשתו של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, וחמותה של וילהלמינה, מלכת הולנד. אנה נולדה ב-29 בינואר 1850 בראבן שטיינפלד שהשתייכה לדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין, לאדולף, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט, ולמתילדה, נסיכת שנבורג-ולדנבורג, בתם של אוטו ויקטור, נסיך שנבורג-ולדנבורג וטקלה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. ב-4 ביולי 1868 התחתנה מריה עם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, שאלו היו נישואיו בפעם השלישית. לבני הזוג נולדו 4 ילדים, ובשנת 1883 מת פרידריך פרנץ בביתו בשוורין. בשנת 1901 התחתן בנה היינריך, דוכס מקלנבורג-שוורין עם וילהלמינה, מלכת הולנד, ועבר להתגורר עמה בהאג. בשנת 1922 ביקרה מריה בהאג את בנה היינריך לרגל יום הולדתו ה-46, ובזמן שהותה שם מתה ב-22 באפריל. ב-4 ביולי 1868 התחתנה מריה עם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ממנו נולדו לה 4 ילדים: אליזבת אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1869–1955). פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין (1871–1897). אדולף פרידריך, דוכס מקלנבורג (1873–1969). היינריך, דוכס מקלנבורג-שוורין (1876–1934). מדיה וקבצים בנושא מריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט בוויקישיתוף
סכר הרואיפה

סכר הרואיפה (בערבית: سد الروافعة, בתעתיק לעברית: סד אל-רוַאפֿעה) הוא סכר על נחל אל עריש, כשלושה ק"מ דרומית־מזרחית לצומת אבו עגילה וכעשרה ק"מ מערבית לצומת אום כתף, בגובה 120 מ' מעל פני הים. הסכר נבנה כחלק ממפעלי המים בסיני, כדי לאגור מים לפיתוח חקלאות וליישובם של בדואים נודדים. ראשיתו ביוזמתו של קלוד ג'רוויס, מושל סיני בשנים 1923–1936. כמו כן נועד הסכר לצמצם את נזקי השיטפונות באל עריש. בסמוך לסכר בנה ג'רוויס בית קטן לעצמו. לאחר גשמים ושיטפונות יוצר הסכר אגם עונתי. אחרי סיום שירותו של ג'רוויס בסיני נעזב הסכר וכוסה בחלקו בסחף. הסכר עמד במוקד קרבות בין הפלמ"ח ובהמשך בין צה"ל, לבין הצבא המצרי, במבצע חורב במלחמת העצמאות, במהלך מבצע סיני וכן במלחמת ששת הימים. בתקופה שבין מלחמת ששת הימים ועד פינוי סיני במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, שימש האגם העונתי את צה"ל לאימוני צליחה. מדיה וקבצים בנושא סכר הרואיפה בוויקישיתוף יעקב מאיה, הקרב המפורסם על כיבוש סכר הרואיפה, באתר הגבורה יובל פיס, עפר לבנת, ‏60 שנה לקרב סכר הרואיפה: "נלחמנו עם גרוטאות ועשינו את המקסימום מהמינימום", באתר מעריב אונליין, 4 באוקטובר 2015 זאב וילנאי, הערך "רַוּפָעָה"' ,סיני - עבר והווה, הוצאת אחיעבר, ירושלים, 1969, עמוד 279 זאב וילנאי, הערך "רָוַפְעָה", אנציקלופדיה אריאל, עם עובד, תל אביב 1980, עמודה 7404 ElSayed Hermas and Mohammed El Bastawesy, FLASH FLOOD FROM THE SPACE: A CASE STUDY FROM WADI EL-ARISH CATCHMENT, SINAI PENINSULA, EGYPT, In: Horizons in Earth Science Research. Volume 5 ISBN 978-1-61209-923-1 Editor: Benjamin Veress and Jozsi Szigethy, pp. © 2011 Nova Science Publishers, Inc. תרגיל עוז 1972, סרט בערוץ YouTube של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון כולל צליחת מכשול מים רחב (סכר הרואיפה שדימה את תעלת סואץ מדקה 13:23) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיר גנים

עיר גנים היא גישה בתכנון ערים שפותחה כתאוריה על ידי הפילוסוף אבנעזר הווארד באנגליה ב-1898. גישת עיר הגנים התפתחה כמענה לבעיות שמהן סבלו ערי בריטניה לאחר המהפכה התעשייתית, שבאו לידי ביטוי בצפיפות, זיהום אוויר, תנאי תברואה ירודים, פערים ומתח חברתי. באותה תקופה התפתחו גישות תכנון נוספות כמענה לבעיות אלה, דוגמת גישת "יחידות השכנות" או גישת "העיר היפה" האמריקאית. עיר גנים היא ניסיון לשילוב יתרונות הכפר עם יתרונות העיר במסגרת המרחב העירוני. תוכנית זו כוללת התייחסות רבה לאלמנטים כלכליים וחברתיים, נוסף לאלמנטים הפיזיים. עיר הגנים בנויה מריכוז מבני מגורים ושכונות שסביבם שטחים פתוחים ירוקים שישמשו גם לחקלאות. העיר מתבססת על בנייה נמוכה וכוללת הפרדה בין שימושי הקרקע השונים. הווארד הניח שהבעלות על הקרקע תהיה של כלל תושבי העיר, אשר יקבלו אותה מהמדינה, ושהם יחכירו קרקעות לתעשיינים (באזורים מובחנים, רחוקים מאזורי המגורים), וכך יממנו את פיתוח העיר. הווארד נתן בספריו גם הנחיות ליחסים החברתיים בעיר. עיר הגנים היא דוגמה לתאוריות האדריכליות המודרניות שהתפתחו במערב משלהי המאה ה-19 ועד לסוף המאה ה-20, כתאוריות מודרניסטיות, פונקציונליסטיות וחברתיות. ערי הגנים החלו להתפתח בראשית המאה ה-20, בעיקר באנגליה ובהולנד. תוכנית האב שהוכנה ללונדון בשנת 1944 התבססה בחלקה על גישה זו. אבנעזר הווארד היה בין אלה שפעלו ליישם את התפיסה הזו בתכנון העיר תל אביב בשנות ה-20. מספר אישים בתנועה הציונית דבקו ברעיון. ר' בנימין (יהושע רדלר) פרסם ב-1913 תוכנית להקמת ערי גנים בארץ-ישראל. דייוויס טריטש ראה בעיר הגנים פתרון דיור הולם להתיישבות בארץ ישראל בה בית קטן עם גן פרי וירק יספק את צורכי המשפחה. את רעיונותיו לפיתוח מסחרי ותעשייתי של א״י בשילוב הקמת ערי גנים הוא קידם בקונגרסים הציוניים ובביטאונו ״עם וארץ״ (ברלין, 1919). גם עקיבא אטינגר וד"ר אברהם גרנובסקי מראשי הקרן הקיימת פעלו החל מ-1920 ליישום הרעיון בארץ. המתכנן פטריק גדס תכנן להמשך הפיתוח של תל אביב צפונה מבנים עירוניים המקיפים גן ובניינים הנמצאים בעצמם במרכז של מגרש ירוק. התוכנית להקמת גינות ירק, ערוגות פרחים ומגרשי משחקים היו ניגוד משמעותי ביחס לאיכות החיים הירודה שאפיינה את המגורים ביפו. צורת הבינוי של תוכנית גדס היא צורת הבינוי המוכרת והמקובלת ביותר עד היום באזור הצפון הישן של תל אביב וכן גם במקומות נוספים בישראל. הגישה גם אומצה על ידי מקימי העיר רמת גן, שאף נקראה בתחילתה "עיר גנים". במקביל לגדס, פעל האדריכל ריכרד קאופמן להשתתת עקרונות ערי הגנים בשכונות הגנים שבנה בירושלים בשנות ה-20, בהן השכונות רחביה, תלפיות, בית וגן, קריית משה ואחרות וכן במרכז ההיסטורי של העיר עפולה. תוכנית גדס תנועת סיטי ביוטיפול שכונות הגנים בירושלים מדיה וקבצים בנושא עיר גנים בוויקישיתוף מיכאל לוין, ‏עיר גנים כמקור לתכנון נהלל, קתדרה 14 ינואר 1980 אמנון רמון, ריכרד קאופמן ורעיון "עיר הגנים", באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, 1998 ערי גנים, דף שער בספרייה הלאומית (Volk und Land (Berlin, 1919 אמנון רמון, "דוקטור מול דוקטור גר" - שכונת רחביה בירושלים, יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח – 1998
Trap

Trap (בעברית: מלכודת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, בשיתוף הזמר הקולומביאני מאלומה, מתוך אלבומה ה-11, El Dorado. השיר הוא שיתוף הפעולה השני של השניים בעוד הקודם היה הלהיט המצליח "Chantaje". השיר יצא לאור ב-26 בינואר 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-25 במצעד שבמקסיקו. השיר נכתב על ידי שאקירה, רנה קנו וקווין מאוריציו, והוא הופק על ידי שאקירה, מאלומה, אל גניו, וצ'ירינו. לפני שיצא השיר, חשבו מבקרי המוזיקה ומעריציה של הזמרת כי השיר יהיה גרסה בשפה האנגלית, לשיר "Chantaje". בסמוך לצאתו של האלבום, העלתה שאקירה לערוץ ה-Vevo שלה את האודיו של השיר, ונכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על כ-23 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לאודיו השני הנצפה ביותר מן האלבום כשקודמו הוא, "Perro Fiel". ב-23 בינואר 2018, חשפה שאקירה באינסטגרם שלה קטע בין כמה שניות, שבו ניתן לראות אותה ואת מאלומה, מתרוממים מתוך נוזל דמוי חלב. לאחר מכן, פרסמו השניים הצצות נוספות וב-26 בינואר באותה השנה, הועלה הקליפ לערוץ ה-Vevo של שאקירה. בקליפ ניתן לראות את השניים, כשהם שוחים בנוזל דמוי חלב, לאורכו. הקליפ מבוסס על עטיפת האלבום, בה ניתן לראות את שאקירה באותו המצב גם כן, כאשר היא שקועה בתוך נוזל דמוי החלב. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-125 מיליון צפיות. מידע על השיר "Trap" באתר AllMusic סרטון השיר "Trap" באתר יוטיוב "Single Review: Shakira – Chantaje (feat. Maluma)". A Bit Of Pop Music (באנגלית אמריקאית). 2016-10-28. נבדק ב-2017-11-10. Mexico Airplay : Feb 17, 2018 | Billboard Chart Archive, Billboard (באנגלית) Shakira - El Dorado album review - Entertainment Focus, www.entertainment-focus.com (באנגלית) "Shakira 'El Dorado' Review: Average Album With Lack Of Concept, More Like Guest Artist Compilation [LISTEN]". Latin Times (באנגלית). 2017-05-26. נבדק ב-2017-11-10. YouTube Stats of Shakira - Trap (Audio) ft. Maluma, kworb.net Shakira YouTube Statistics and History, kworb.net Shakira, pic.twitter.com/WN2glR9A0H, @shakira, ‏11:34 AM - 23 Jan 2018 MALUMA, pic.twitter.com/QA8ZiTI3Zf, @maluma, ‏10:13 AM - 24 Jan 2018 shakiraVEVO (2018-01-26), Shakira - Trap (Official Video) ft. Maluma, נבדק ב-2018-01-26 Shakira - Trap (Official Music Video) ft. Maluma, נבדק ב-2019-10-28 shakiraVEVO (2018-01-26), Shakira - Trap (Official Video) ft. Maluma, נבדק ב-2018-02-16 "Sony Music México on Twitter". Twitter. נבדק ב-2018-08-30. Sony Music México, #Trap obtiene certificación Disco de Platino @shakira @malumapic.twitter.com/TueS1cZNhr, @sonymusicmexico, ‏2019-01-28 (בספרדית) Shakira Charts 🤫, "El Dorado" era - Worldwide Sales (SPS)pic.twitter.com/2IGy6y81BM, @Chart_Shakira, ‏2019-01-18 (בספרדית)
ג'ובאני לאונה

ג'ובאני לאונה (באיטלקית: Giovanni Leone;‏ 3 בנובמבר 1908 – 9 בנובמבר 2001) היה פוליטיקאי איטלקי. הוא כיהן כראש ממשלת איטליה בשתי כהונות של חצי שנה כל אחת: מחודש יוני 1963 עד לחודש דצמבר של אותה השנה; וכן מחודש יוני 1968 עד חודש דצמבר של אותה השנה. נוסף על כך הוא כיהן כנשיא איטליה השישי מ-1971 עד 1978. ג'ובאני לאונה נולד בנאפולי למאורו ומריה ג'ופרדי, ילדי הקומונה "פומיגליאנו ד'ארקו". אביו, מאורו לאונה, היה עורך דין בנאפולי שהשתתף ביסוד מפלגת העם האיטלקית בקמפניה. הוא סיים את חוק לימודיו בשנת 1929 באוניברסיטת נאפולי פדריקו השני. אביו היה אחד ממייסדי המפלגה הדמוקרטית-נוצרית בעיר הולדתו והוא נבחר לאספה המכוננת האיטלקית בשנת 1946. כחבר אגף הימין של מפלגתו, לאונה נבחר לבית הנבחרים של איטליה ב-1948, שם כיהן עד שנת 1963. בשנים 1955–1963 כיהן גם נשיא בית הנבחרים, תפקידו שממנו התפטר לשם כהונתו כראש הממשלה למשך תקופה קצרה. לאחר שהיה מספר פעמים למועמד לא רשמי לנשיאות הרפובליקה האיטלקית, הוא הפך לסנאטור לכל החיים בשנת 1967. בשנת 1968 כיהן כראש ממשלת איטליה למשך כמה חודשים. בבחירות לנשיאות איטליה 1971 הצליח לאונה להביס את יריבו ג'וזפה סארגאט ונבחר לנשיאות כשהוא זוכה ברוב גדול מהפרלמנט (518 הצביעו בעדו מתוך 996 קולות). הקריירה הפוליטית שלו הגיעה לסיומה ב-8 ביולי 1978 עם פרישתו מהנשיאות, לאחר שהואשם בשחיתות. הוא מת ברומא, ב-9 בנובמבר 2001, בוילה שלו הנמצאת בויה קסיה, אחת מהדרכים ברומא העתיקה. מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני לאונה בוויקישיתוף ג'ובאני לאונה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סנאטורים לכל החיים, באתר הסנאט של הרפובליקה (באיטלקית) מיכאל הרסגור, המאה ה-20: אירועים, תופעות ואישים בתולדות העולם וישראל, 1999, עמ' 334 ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Coconut Tree (שיר של שאקירה)

Coconut Tree (בעברית: עץ קוקוס) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. מבקרי המוזיקה שיבחו את הזמרת על פשטותו של השיר. כמה ימים לפני צאתם של האלבום והשיר, צייץ בטוויטר מעריץ של הזמרת קטעים מתוך השיר. את השיר כתבו, הלחינו והפיקו שאקירה ולואיס פרנדדו אוצ'ואה יחדיו. השיר הוא שיר אהבה ורומנטיקה, המדבר על מערכת יחסים בין זוג אוהבים, תוך שבמילות השיר ניתן לשמוע כי הם מצאו את האהבה שלהם מתחת לעץ קוקוס. "What We Said", "When a Woman" והשיר עצמו, הם שלושת השירים היחידים מן האלבום שכתובים בשפה האנגלית. שאקירה דיברה על השיר בראיון שהתקיים ב-"Beats 1 Radio" שבבעלותה של אפל, עם המנחה אברו דרדן. כל הראיון הוקדש על הרקע של השיר, הכתיבה וההפקה שלו, והמשמעות שלו בעינייה של שאקירה. באומרה, שאקירה הצהירה כי השיר הוא אחד משירי האהבה שהיא הכי מחבבת, וכי בעינייה השיר מאוד אישי. בנוסף לכך, העלתה שאקירה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו הרשמי של השיר, אשר צבר למעלה מ-3.3 מיליון צפיות. בספוטיפיי הצליח לצבור למעלה מ-11 מיליון השמעות. מידע על השיר "Coconut Tree" באתר AllMusic סרטון השיר "Coconut Tree" באתר יוטיוב "Shakira Plots 'El Dorado' World Tour". Rolling Stone. נבדק ב-2017-11-10. Shakira – Coconut Tree (באנגלית), נבדק ב-2019-10-26 El Dorado by Shakira, Genius (באנגלית) Beats 1 Radio, YouTube Beats 1 Radio (2017-05-24), Shakira and Ebro Darden on "Coconut Tree" [Preview], נבדק ב-2017-11-10 Shakira - Coconut Tree (Official Audio), נבדק ב-2019-10-26 El Dorado, נבדק ב-2019-10-26
Amarillo

Amarillo (באנגלית: Yellow, ובעברית: צהוב) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-39 במצעד הספרדי, ובכך הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מן האלבום במצעד זה. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ לטיני, בדומה לכל שירי האלבום. את השיר כתבו שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה, והוא הופק על ידי שאקירה, אוצ'ואה וסופה דאפס, אשר הפיק גם את השיר "Toneladas", שנכלל באלבום גם כן. בסמוך להוצאתו של האלבום, העלתה שאקירה את האודיו של השיר לערוץ ה-Vevo שלה, ונכון לספטמבר 2021 מונה הצפיות שלו עומד על כ-16 מיליון צפיות. בספוטיפיי, הצליח השיר לצבור למעלה מ-27 מיליון השמעות. מידע על השיר "Amarillo" באתר AllMusic סרטון השיר "Amarillo" באתר יוטיוב Steffen Hung, spanishcharts.com - Shakira - Amarillo, spanishcharts.com "Album review: Shakira's El Dorado is a summer treat for her Latino fans". The National (באנגלית). נבדק ב-2017-11-10. El Dorado - Shakira | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic "Shakira Finds Liberation, One Song at a Time" (באנגלית). נבדק ב-2018-06-18. shakiraVEVO, YouTube shakiraVEVO (2017-05-25), Shakira - Amarillo (Audio), נבדק ב-2017-11-10 El Dorado, נבדק ב-2019-10-26 Adolfo López | El Sol de México, Del reguetón al cine, J Balvin alista su debut en pantalla grande, El Sol de México (בספרדית)
האיש שבקיר

האם התכוונתם ל... האיש שבקיר (תבליט) – תבליט הלניסטי בנחל כזיב האיש שבקיר (שיר) – שיר שנכתב על ידי יהודה פרדיס האיש שבקיר (תקליט) – אוסף משיריו של שמשון בר-נוי על שם להיט בעל אותו שם האיש שבקיר (מערכון) – מערכון בתוכנית הטלוויזיה לול האיש שבקיר (ספר) – ספר מאת אריה קרישק האיש שבקיר (סרט) – סרט בבימויו של יבגני רומן יורם זק – מגלם את הדמות "האיש שבקיר" בתוכנית הטלוויזיה "2025"
Toneladas

"Toneladas" (באנגלית: "Tons"; בעברית: "טונים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. השיר הוא השיר ה-13, והוא הרצועה הסוגרת מתוך האלבום. פירוש שם השיר הוא: "טונים", משמע משקל כבד. ומפה ניתן להבין שהשיר מדבר על תחושת עצב, ריקנות וגם בדידות. לאורכו של השיר שומרת שאקירה על קצב אחיד ושקט. השיר הוא בין הבודדים באלבום שאותם שאקירה שרה בצורה שקטה בלבד. השיר נכתב והופק על ידי שאקירה, לואיס פרננדו אוצ'ואה וסופה דאפס. לשיר הועלתה תמונה לערוץ ה-Vevo של הזמרת, ונכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלה עומד על קרוב ל-7 מיליון צפיות. בספוטיפיי זכה השיר להצלחה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-15.9 מיליון השמעות. מידע על השיר "Toneladas" באתר AllMusic סרטון השיר "Toneladas" באתר יוטיוב El Dorado by Shakira on Apple Music, itunes.apple.com Shakira – Toneladas (באנגלית), נבדק ב-2017-10-21 Toneladas - Shakira | Song Info | AllMusic, AllMusic shakiraVEVO, YouTube shakiraVEVO (2017-05-25), Shakira - Toneladas (Audio), נבדק ב-2017-10-21 El Dorado, נבדק ב-2019-10-26
מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1610–1665)

מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (13 בינואר 1610 – 25 בספטמבר 1665), הייתה בתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה. מריה אנה נולדה ב-13 בינואר 1610 בגראץ, לארכידוכס פרדיננד משטיריה ולמריה אנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. מריה אנה התחנכה על ידי הישועים, וידעה לדבר באיטלקית שוטפת מלבד הגרמנית, ובנוסף היה לה תשוקה עזה לציד. בשנת 1619 הוכתר אביה כקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1622 התחתן שוב עם אלאונורה גונזאגה. ב-15 ביולי 1635 התחתנה מריה אנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה, כאות לברית בין בית הבסבורג לבוואריה, ובחוזה הנישואין נקבע שמריה אנה לא תפסיד את זכויותיה בירושה. נישואי השניים היו מאושרים, ונולדו להם שני בנים. מריה אנה סייעה לבעלה בענייני הממשלה, ואף השתתפה בישיבות מועצת המדינה. לאחר כיבושה של מצודת פיליפסבורג על ידי הצבא הצרפתי, דחקה מריה אנה באחיה לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה, שהיה מפקד הצבא הקיסרי, למהר ולחתום על הסכם שלום עם ממלכת צרפת. בשנת 1651 מת בעלה מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה, ובנה פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה עלה לשלטון במקומו, אולם מריה אנה וגיסה אלברכט השישי, דוכס בוואריה שלטו כעוצרים עד לשנת 1654. גם לאחר מכן המשיכה מריה אנה להשתתף כחברה במועצת המדינה, אם כי לא היה לה זכות הצבעה, וב-25 בספטמבר 1665 מתה בביתה במינכן. ב-15 ביולי 1635 התחתנה מריה אנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה, ממנו נולדו לה שני בנים: פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה (1636–1679). מקסימיליאן פיליפ הירונימוס, דוכס בוואריה-לוכטנברג (1638–1705). מדיה וקבצים בנושא מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יונה אושפיז

האם התכוונתם ל... יונה אושפיז (תעשיין) – תעשיין ישראלי יליד ליטא, מייסד חברת "יונה אושפיז מנועי חשמל" יונה אושפיז (תעשיינית) – תעשיינית ישראלית ילידת פולין, אשתו של יונה אושפיז יונה אושפיז מנועי חשמל – חברת תעשייה ישראלית שנוסדה על ידי התעשיין יונה אושפיז
מריה אנה מבוואריה (1574–1616)

מריה אנה מבוואריה (בגרמנית: Maria Anna von Bayern;‏ 18 בדצמבר 1574 – 6 במרץ 1616) הייתה אשתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מריה אנה נולדה ב-18 בדצמבר 1574 לוילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, בתם של פרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק. ב-23 באפריל 1600 התחתנה מריה אנה עם בן דודה הארכידוכס פרדיננד משטיריה, כחלק מהברית בין בית הבסבורג לבית ויטלסבאך. מריה אנה לא התערבה בפוליטיקה, ונולדו לה 7 ילדים, מתוכם 4 הגיעו לבגרות. ב-6 במרץ 1616 מתה מריה אנה בגראץ, ו-3 שנים מאוחר יותר הוכתר בעלה כמלך בוהמיה וכקיסר האימפריה הרומית הקדושה, מה שהוביל לפרוץ מלחמת שלושים השנים. ב-23 באפריל 1600 התחתנה מריה אנה עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו היו לה 7 ילדים: כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (1601). קרל, ארכידוכס אוסטריה (1603). יוהאן קרל, ארכידוכס אוסטריה (1605–1619). פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1608–1657). מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1610–1665), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה. ססיליה רנאטה, ארכידוכסית אוסטריה (1611–1644), התחתנה עם ולדיסלאב הרביעי, מלך פולין. לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה (1614–1662). מדיה וקבצים בנושא מריה אנה מבוואריה בוויקישיתוף