laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צביה גרנות

צביה גרנות (נולדה ב-19 בינואר 1940) היא מטפלת זוגית, סופרת ועיתונאית ישראלית. גרנות נולדה בקיבוץ כפר סאלד שבגליל העליון, ובשנת 1948 עברה עם משפחה לחיפה. את שירותה בצה"ל עשתה כמדריכה בחיל הרפואה. בשנת 1970 הצטרפה לעיתון מעריב והייתה עיתונאית וחברת מערכת העיתון, ובהמשך עורכת במדורים שונים: חדשות, המגזינים "סגנון" ו"סופשבוע", והמדור הספרותי. במהלך עבודתה זכתה בפרס לעיתונות על שם שלמה מרץ. באותה תקופה כתבה ספרים לבני נוער בנושאים מגוונים: היסטוריה, דמויות היסטוריות, ודילמות חברתיות מעולמם של הצעירים. היא עסקה גם בעריכה ובתרגום ספרים. גרנות עזבה את העיתון משום שנמשכה לתחום החברתי, והחלה לעסוק בתחום הטיפול הזוגי ולהדריך זוגות ויחידים לשיפור איכות חייהם ומערכות היחסים שלהם. גרנות מתמקדת בטיפול בגישה הקוגניטיבית, לשיפור השליטה של המטופל בחייו על ידי שינוי בתפיסת המציאות שלו ותבניות החשיבה להן הוא רגיל. גרנות מרצה ומעבירה סדנאות וקורסים בארגונים ובמכללות, וכותבת בנושאי טיפול זוגי וזוגיות. היא מפרסמת ספרים וטורים קבועים בעיתונים, ומנהלת פורומים באינטרנט. בשנת 2017 הועלו בתקשורת טענות כלפי גרנות, כי בניגוד לפרסומיה, היא "רכשה" את כל השכלתה – תואר ראשון שני ושלישי במדעי ההתנהגות ממוסד אקדמי שאינו מוכר. לסדר את המיטה הזוגית - שביל הזהב לאהבה אינטליגנטית, הוצאת זמורה ביתן (2001). לחשוב חכם - דרך אחרת לשימוש באינטליגנציה, הוצאת גל (2004) (בהוצאה עצמית). אישה מפסידה אישה מרוויחה, על מעבר האישה לצד הנכון של החיים, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2011) (בהוצאה עצמית). האגו: מאויב לידיד, על דרך להתיידד עם החלק בתוכנו שאי אפשר לחיות איתו ואי אפשר להרוג אותו, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2011) (בהוצאה עצמית). נקודה למחשבה, החיים במבט אחר, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2012) (בהוצאה עצמית). גבורה באדום, על עמידת הגבורה של עולה הגרדום דב גרונר במלחמת המחתרת נגד הכובש הבריטי, הוצאת יוסף שרברק (1972). ילדי השכונה והבקתה על שפת הים, על התבגרותם המוקדמת של ילדים שנפלטו לרחוב, הוצאת עם עובד (1970). הכל התחיל בנשיקה, קומדיה של טעויות על ילדים שלגמרי במקרה לומדים את עובדות החיים, הוצאת קרני (1973). תעלומת המטמון במצדה, סיפור הגבורה של נצורי מצדה ממבט של נערים בני ימינו, הוצאת "הדר" (1977). בחבלי אהבה ראשונה, התמודדותה של ילדה עם טלטלת גירושין בבית, הוצאת קרני (1977). סדרת המתח חבורת נחשון, הוצאת קרני (1975). מדיה וקבצים בנושא צביה גרנות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צביה גרנות צביה גרנות, ברשת החברתית פייסבוק רשימת הפרסומים של צביה גרנות, בקטלוג הספרייה הלאומית טלי חרותי-סובר, מי הדוקטור-יועצת-רקדנית החביבה על ערוץ 10?, באתר הארץ, 19 בפברואר 2017
ידע-עם (כתב עת)

יֶדַע-עָם, במה לפולקלור יהודי הוא כתב עת מדעי בחקר פולקלור יהודי שנוסד בתש"ח, היוצא לאור על ידי 'המרכז הארצי של חוקרי הפולקלור היהודי' (לשעבר 'החברה העברית לידע-עם'). מייסדיו היו יום-טוב לוינסקי וגצל קרסל. עורכו הראשון של כתב העת היה ד"ר יום טוב לוינסקי. עם פטירתו של ד"ר יום טוב לוינסקי, בשנת 1973, מונה יצחק גנוז לעורך כתב העת.  בין משתתפיו נמנים החוקרים: דב סדן, דב נוי, הלל וייס, דן בן עמוס, יששכר בן עמי, צבי מלאכי, משה שוורצבוים, אורה מאיר, יעל לוין, בן-ציון פישלר, ניצה פרילוק, אברהם פרנק, חיה גביש, עדינה בר-אל ויצחק גנוז. "ידע עם" נתמך על ידי משרד התרבות והספורט. הרצל חקק, ידע עם / יצחק גנוז - מוזיאון כתוב ונושם, 20 באוקטובר 2013, באתר אימגו הרצל חקק, ידע עם – מפעל חיים של אדם אחד, באתר 'דעת'. ידע-עם - פולקלור, חקר מינהגי העם, הֲוָיוֹ, שיריו העממיים וכו'. מילון אבן-שושן
בודן

האם התכוונתם ל... אז'ן בודן – צייר צרפתי ז'אן בודן – פילוסוף ומשפטן צרפתי שמואל בודן – שחמטאי אנגלי באדן
מחקרי ירושלים בספרות עברית

מחקרי ירושלים בספרות עברית הוא כתב עת מדעי לספרות עברית, הרואה אור כשנתון בחוג לספרות עברית, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, הפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית. הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בשנת תשמ"א-1981, בעריכתו של עזרא פליישר. בפתח גיליון זה נאמר: כרך ראשון זה של 'מחקרי ירושלים בספרות עברית' מכיל מאמרים מפרי עטם של חברי הסגל האקדמי של החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית כירושלים. חוקרים צעירים וּותיקים מביאים בו מתוצאות עיונם ועמלם בתחומים שונים של חקר ספרותנו. הנושאים הנדונים בקובץ מייצגים כמה חטיבות עיקריות של היצירה הספרותית העברית לדורותיה: גיוונם משקף את ההיקף הגדול של החומר הראוי לעלות לדיון, ואת ריבוי הברירות, ההעדפות, השיטות והגישות שבהן ניתן לבוא אל חקרו. משתתפים בו בין השאר החוקרים: עמינדב דיקמן, אופיר מינץ-מנור, טלי ארטמן, גילה וכמן, דינה שטיין, גלי דרוקר בר-עם, דוד פישלוב, תמר יעקבי, לילך לחמן ודולי בן-חביב. בשנת תשע"א 2011 ערכו אותו אריאל הירשפלד, חנן חבר ויהושע לוינסון. כתב העת כולל: מחקרים אקדמיים, ביקורת ספרים וסקירת ספרים חדשים. גיליונות "מחקרי ירושלים בספרות עברית" במאגר JSTOR (הצגת דף זה מתאפשרת לאחר הזדהות באתר הספרייה הלאומית, וכניסה לכתב עת כלשהו בדף המוצג. הרישום לאתר הספרייה הוא חינם) מחקרי ירושלים בספרות עברית א, תשמ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
מכתב אהבה

מכתב אהבה היא דרך רומנטית להבעת רגשות אהבה בצורה כתובה. המכתב יכול להכיל ממסר קצר של אהבה ועד אזכור ארוך של רגשות, לעיתים בצורה פואטית. מכתבי האהבה קדומים ככל הנראה מאז המצאת הכתב, והעדויות הקדומות ביותר נמצאות במצרים העתיקה. קיימים עדויות לכתבי אהבה מאזורים שונים לאורך ההיסטוריה. מכתבי האהבה המשיכו לפרוח במחצית הראשונה של המאה ה-20. לפני השימוש הנרחב בטלפונים, מכתבים היו אמצעי התקשורת העיקרי, והיו אחת הדרכים הבודדות של בני זוג להישאר בקשר, במיוחד בזמן מלחמה. במחצית השנייה של המאה, עם עליית המתירנות ועידן המידע, החלו להתמעט מכתבי האהבה.[דרוש מקור] בעידן הדיגיטלי, מכתבי האהבה קיבלו צורות חדשות (לדוגמה, דרך מסרון), אך עיקרם נשאר. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שצורת הכתיבה מקלה על הדובר להביע רגשותיו, ביחס למפגש פנים אל פנים.[דרוש מקור] מכתב האהבה יכול להיכתב במבנה או סגנון. שיטה נפוצה כזו היא בצורת סונטה או פואמה. מדיה וקבצים בנושא מכתב אהבה בוויקישיתוף אוה אילוז, ט"ו באב: מה נותר היום ממכתב האהבה של פעם, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012 מכתבי אהבה של גרשם שלום, לוסי דרייפוס ואליעזר בן יהודה, סרטון, באתר החינוך של הספרייה הלאומית מכתבי אהבה, דף שער בספרייה הלאומית
סילמן

סִילְמַן הוא שם משפחה יהודי. מקור השם במילה ביידיש "שול" או "שיל", שפירושה בית כנסת, ומכאן שולמן או סילמן הוא "איש בית הכנסת" במובן גבאי או רב. לפי דעה אחרת, "שול" הוא גרסה של השם שאול. האם התכוונתם ל... ג'רמי סילמן – שחמטאי אמריקאי יהודה סילמן – דיין בבני ברק יוסי סילמן – מנכ"ל משרד הרווחה משה סילמן – ישראלי שהצית עצמו במהלך הפגנה של מחאה חברתית ומת מפצעיו עידית סילמן – חברת כנסת מטעם הליכוד, השרה להגנת הסביבה קדיש סילמן – מורה, משורר, סופר, מתרגם ובלשן ארצישראלי ראובן סיוון (סילמן) - מחנך ובלשן, חוקר, עורך ומתרגם, בנו של קדיש סילמן שולמן סילמן, באתר בית התפוצות
אליפות ארצות הברית (WWE)

אליפות ארצות הברית (באנגלית: WWE United States Championship) היא אליפות היאבקות מקצועית של ארגון ה-WWE. האלוף הנוכחי הוא אל. איי. נייט. אליפות ארצות הברית הייתה ידועה במקור כ"אליפות ארצות הברית במשקל כבד של NWA". האליפות נוצרה בארגון MACW ב-1 בינואר 1975, על ידי ג'ים קרוקט הבן, הבעלים של ארגון ה-MACW. האלוף הראשון בתולדותיה של החגורה היה הארלי רייס. בשנת 1988, טד טרנר (הבעלים של הארגון ההיאבקות הגדול ביותר בזמנו, ה-WCW) קנה את האליפות והפך אותה לאליפות המשנית של ארגון ה-WCW. במרץ 2001 הארגון WWE רכש את הארגון WCW ובכך האליפות עברה ל-WWF ושמה שונה ל"אליפות ארצות הברית של WCW". בסדרת ההישרדות 2001, אליפות ארצות הברית התאחדה עם האליפות הבין יבשתית ואליפות ארצות הברית הושבתה זמנית. ביולי 2003, האליפות הוחזרה לפעילות והאליפות הפכה להיות כאליפות משנית בתוכנית סמאקדאון. מדיה וקבצים בנושא אליפות ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות ארצות הברית
פקטורי

האם התכוונתם ל... פקטורי רקורדס – חברת תקליטים עצמאית בריטית הפקטורי – הסטודיו של האמן אנדי וורהול בניו יורק
עוצבת הגולן

חטיבת הגולן (חטמ"ר 474) היא חטיבה מרחבית באוגדת הבשן אשר אחראית על הביטחון השוטף בגזרת רמת הגולן ובגזרת הר החרמון. מפקד החטיבה הנוכחי הוא אלוף-משנה בני קטה. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21, הוחלט לאחד את חטיבת הגולן (חטמ"ר 474) וחטיבת החרמון (חטיבה 810), לחטיבה מרחבית אחת, ושמה עוצבת הגולן. במסגרת ההחלטה, הוחלט כי החטיבה המאוחדת החדשה תשלוט על כל גזרת רמת הגולן והחרמון, תחת פיקודו של אל"ם ניזאר פארס ששימש אז מח"ט עוצבת הגולן, ובמקביל חטיבת החרמון הפכה לחטיבת מילואים. ב-2009 הוחלט להחזיר את המצב לקדמותו וחטיבת החרמון חזרה לסד"כ כחטיבה מרחבית נפרדת בעוצבת געש אז, וכיום באוגדת הבשן. בשנת 2016, בעקבות התוכנית הרב-שנתית "גדעון", הוחלט לאחד בשנית את החטיבות, תחת פיקוד עוצבת הגולן. בין הקצינים שפיקדו על חטיבת הגולן: פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תג עוצבת הגולן לפני האיחוד פלס"ר הגולן מדיה וקבצים בנושא עוצבת הגולן בוויקישיתוף מפקד חטיבת הגולן: אירוע חדירת המחבל חמור מאוד, באתר nana10‏, 15 באפריל 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ונתן ליווינגסטון השחף

ג'ונתן ליווינגסטון השחף (באנגלית: Jonathan Livingston Seagull)הוא אגדה אלגורית בצורת נובלה שנכתבה על ידי הסופר האמריקאי ריצ'רד באך ומאוירת בתצלומים בשחור-לבן שצולמו על ידי ראסל מונסון, היא עוסקת בשחף שמנסה ללמוד על תעופה, השתקפות אישית, חופש ומימוש עצמי. הוא פורסם לראשונה בצורת ספר ב-1970 ועד סוף 1972, יותר ממיליון עותקים היו מודפסים, כשהספר הגיע למקום הראשון ברשימות רבי המכר בעיקר באמצעות המלצות מפה לאוזן. ב-1974 עובד הספר לסרט, עם פסקול שחיבר ניל דיימונד. בשנת 2014, הספר הוצא מחדש בשם Jonathan Livingston Seagull: The Complete Edition, שהוסיף חלק רביעי בן 17 עמודים לסיפור. הספר מספר את סיפורו של ג'ונתן, שחף שנודה מעדתו לאחר שסירב לחיות כשחף רגיל והתמסר לנפלאות התעופה. הוא רוכש יכולות גבוהות, ומסגל לעצמו רף ציפיות גבוה. לאחר מותו הוא הופך למעין נביא של העדה שממנה נודה, ומראה להם את מה שהם מפסידים במלחמתם המתמדת על המזון. מטרתו של השחף היא להיות חופשי, והוא לומד איך לעשות זאת, ובתוך כך מלמד שחפים אחרים לעוף, להתרומם, ולהיות חופשיים. משפט ידוע מהספר הוא "השחף המגביה עוף הוא זה המרחיק ראות". השחף, ג'ונתן לווינגסטון, עולה בכל פעם לרמה חדשה, לשיא חדש. בכל פעם שהוא מצליח לעוף גבוה יותר, או מהר יותר, הוא מצליח להגיע לתובנות חדשות, ומוצא את עצמו ב"עולם חדש". גרסה חדשה של הספר, הכוללת פרק רביעי שמעולם לא פורסם לפני כן, יצאה לאור בארצות הברית ובעולם כולו בפברואר 2014. עד אז כלל הספר שלושה פרקים בלבד, ופרק רביעי זה שופך אור חדש על הסיפור כולו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. שמו של השחף ג'ונתן, כשמו של אדם, בא להמשיל את חייו של השחף ג'ונתן לחייו של כל אחד מאיתנו. בפתח הספר אף נאמר כי הוא מוקדש "לג'ונתן השחף האמיתי שחי בתוכנו". הספר מותח ביקורת על החברה שחוסמת אנשים "בעלי מעוף", ועל המחסור באנשים שיוצאים מהשגרה, ורואים רחוק, מעבר למה שניתן לדמיין. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונתן ליווינגסטון השחף (באנגלית) ג'ונתן ליווינגסטון השחף, באתר OCLC (באנגלית) ג'ונתן ליווינגסטון השחף, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגילת סן מיקלה

מגילת סן מיקלה (באנגלית: The Story of San Michele) הוא ספר זכרונות ופנטזיה של הרופא השוודי אכסל מונתה. הוא יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 1929, זכה לפרסום ותפוצה עולמיים ותורגם לעשרות שפות. הספר אינו אוטוביוגרפיה אלא קטעי זיכרונות מעבודתו כרופא ומחייו ב"ווילה סן מיקלה" שבנה בעיירה אנאקפרי שבקאפרי, המעורבים עם קטעים בדויים ואפילו פנטסטיים. מונתה הגיע לראשונה לקאפרי בהיותו בן 18, עלה במדרגות לאנקאפרי, נפגש עם התושבים וביקר בקפלה ההרוסה "סן מיקלה" שנבנתה על הריסות חווילתו של טיבריוס. כבר אז בשלה בליבו ההחלטה שלאחר שיגמור את לימודי הרפואה, ירכוש את המקום ויבנה שם את ביתו. הוא סיים את לימודי הרפואה בפריז ובחדרו ברובע הלטיני הייתה תלויה תמונה של קאפרי, משאת חייו. מונתה מתאר את עבודתו כרופא בפריז. הוא נמנע כמה שיכול, לתת תרופות. הוא הגיע למסקנה שרוב תלונות החולים, בעיקר מחוג האצולה, הן על רקע פסיכוסומטי והם היו זקוקים ל"אבחנה" כדי שיירגעו. האבחנות היו אז ברפואה אופנה חולפת פעם-"אפנדיציטיס" ופעם "קוליטיס". הוא מתאר גם את פגישותיו עם הסופר גי דה מופאסאן. הקליניקה של מונתה התמלאה בחולים עשירים, אבל הוא ביקר גם בשכונות העניים וטיפל בהם ללא תשלום. מונתה חש למקומות אסון למרות הסיכון. כאשר היה בטיול בלפלנד נודע לו על מחלת כולרה קשה בנאפולי עם אלף חללים ביום. הוא מתאר את הגוססים בבתים כשהעכברים מצטופפים סביבם ומתחילים לאכול אותם. הוא חש גם לעיר מסינה בסיציליה שנחרבה ברעש אדמה וצונאמי ונאלץ לישון עם רוצחים. מונתה מתאר בספר את ניסיונו עם לואי פסטר בטיפול בחולי כלבת ואת עבודתו עם ז'אן-מרטן שארקו בבית החולים סלפטרייר שטיפל בחולות היסטריה נשית בהיפנוזה. מונתה חלק על שארקו וטען שחלק מה"חולות" אינן חולות אלא ניצבות במופע של שרקו. כאשר ניסה להבריח "חולה" כזאת מבית החולים הוא נתפס וסולק על ידי שארקו. לבסוף עבר מונתה לרומא בה פתח קליניקה מוצלחת. בגלל שיטותיו הפסיכולוגיות התחבב על החוגים העשירים וצבר ממון שאיפשר לו לבנות את "וילה סן מיקלה" שם בילה שנים רבות ביחד עם האנשים הפשוטים של אנקאפרי. בספר אין כל התייחסות של מונתה למשפחתו. מונתה היה חובב בעלי חיים נלהב, אך עם זאת תמך בניסויים בבעלי חיים, בשל תרומתם לקידום הרפואה. בקאפרי קנה את "הר ברברוסה" והפך אותו למקום מקלט לציפורים. הוא מביע בספר את תמיכתו בהמתת חסד לחולים סופניים סובלים. הספר תורגם לראשונה לעברית ב-1935 על ידי יצחק ליב ברוך ויצא לאור בהוצאת אמנות. ב-1973 יצא הספר לאור בהוצאת עם עובד. המתרגם אמציה פורת השתדל לשמור במידת האפשר על צביונו של התרגום הישן למשל - המילה מערופיה (ציבור לקוחות - קליינטורה). אכסל מונתה מגילת סן-מיקלה, באתר סימניה אהוד בן עזר, "מגילת סן מיקלה" לאכסל מונתה, באתר פרויקט בן-יהודה, 6 ביוני 1975
פצ'ולי

פצ'ולי (שם מדעי: Pogostemon cablin) הוא צמח פורח ממשפחת השפתניים, קרוב משפחה של האזוביון והנענע. הצמח הוא לרוב שיח נמוך (גובהו פחות ממטר) עם קנים ארוכים וניצבים, ופריחה בצבע ורוד עד לבן. השיח צומח באזורים נרחבים באסיה, ומתורבת למטרות נוי והפקת שמנים בסין, הודו, אינדונזיה, מלזיה ועוד. פריחת השיח בעלת ניחוח חזק ומשמשת לייצור בשמים, שמנים אתריים, דוחי חרקים ותמרוקי רפואה משלימה. הפצ'ולי הוא צמח המעדיף חום, ומשגשג באזורים חמים ללא שמש ישירה. בדומה לנענע, הוא מעדיף השקיה מרובה, אך גם לאחר עקת יובש ניתן להחזיר את הצמח למצבו הבריא על ידי השקיה. ניתן לגדל את הצמח מייחורים או מזרעים. את השמן האתרי של הפצ'ולי ניתן להפיק באמצעות זיקוק בקיטור של העלים, שפוצע את דפנות התאים, ולאחר מכן השריה וייבוש. ניתן לחתוך מעלי הפצ'ולי מספר פעמים בשנה למטרות הפקת השמן האתרי. שלושת החומרים הפעילים המופקים הם פצ'ולול (Patchoulol), טרפן האחראי לניחוח הפצ'ולי; נורפצ'ולנול (Norpatchoulenol), טרפנואיד המשלים לניחוח הפצ'ולי; וגרמקרין (Germacrene), חומר המשמש כדוחה חרקים ומחקה פרומוני חרקים. הפצ'ולי משמש בעיקר כצמח בישום. מהשמנים האתריים שלו מופקים חומרי ריח המשמשים בתעשייה, ומוספים בין השאר לסבונים, אבקות כביסה ומרככים, דאודורנטים ומטהרי אוויר. בנוסף, שמן הפצ'ולי משמש כדוחה חרקים, אם כי רק מספר מצומצם של מחקרים מחזקים הנחה זו. הוא משמש בעיקר כנגד טרמיטים ועשים. באופן מסורתי, משמש הפצ'ולי כחלק מקטורת במדינות המזרח הרחוק. תפרחת הפצ'ולי שיח הפצ'ולי פצ'ולי, באתר ITIS (באנגלית) פצ'ולי, באתר NCBI (באנגלית) פצ'ולי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פצ'ולי, באתר Tropicos (באנגלית) פצ'ולי, באתר GBIF (באנגלית) פצ'ולי, באתר The Plant List (באנגלית) פצ'ולי, באתר IPNI (באנגלית)
מארק ג'ייקובס

מארק ג'ייקובס (נולד ב-9 באפריל 1963) הוא מעצב אופנה אמריקאי-יהודי. הוא המעצב הראשי של מותג האופנה שמכונה על שמו "מארק ג'ייקובס", המונה יותר מ-200 חנויות ב-80 מדינות. בשנת 2010 הוא נכנס לרשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר על פי המגזין "טיים". ג'ייקובס נולד למשפחה יהודית חילונית בעיר ניו יורק, וכשהיה בן 7, מת אביו, סוכן בסוכנות של ויליאם מוריס. אמו, שנישאה בחייה שלוש פעמים, הייתה לדברי ג'ייקובס "חולת נפש" ו"לא ממש כשירה לטפל בילדים שלה". בגלל מצבו המשפחתי, ג'ייקובס עבר לגור עם סבתו מצד אביו עוד כשהיה צעיר. מארק סיים ללמוד בבית הספר הגבוה לאמנות ועיצוב בשנת 1981 ולמד בבית ספר פרסונס לעיצוב בניו יורק. במהלך הזמן בו מארק למד בפרסונס, הוא זכה בפרסו הראשון בקריירה (בשנת 1984). בגיל 15 עבד ג'ייקובס כמחסנאי בשנת 1994 הפיק ג'ייקובס את האוסף המלא הראשון שלו של בגדי גברים בשנת 2007 יצא לאור סרט תיעודי על מארק ג'ייקובס ולואי ויטון. בחודש פברואר 2008, ג'ייקובס הואשם בהעתקת עיצוב של צעיף שנוצר בשנת 1950 על ידי המעצב השוודי גוסטה אולופסון. ג'ייקובס יישב את העניין על ידי הצעת פיצוי כספי לבנו של אולופסון. פרס על מפעל חיים (2011) מעצב בגדי הנשים של השנה (2010) מעצב האביזרים של השנה (2005) מעצב האביזרים של השנה, (2003) מעצב בגדי הגברים של השנה (2002) מעצב האביזרים של השנה (1999) מעצב האביזרים של השנה (1998) מעצב בגדי הנשים של השנה (1997) מעצב בגדי הנשים של השנה (1992) בחודש מאי 2008, בוטיקים של החברה פעלו בעשרות ערים ברחבי העולם. נכון לקיץ 2011, היו 239 חנויות לחברה של מארק ב-60 מדינות. חלק מהחנויות מציגות רק חלק מסוים של קווי המוצגים של החברה (מארק ג'ייקובס אוסף, מארק של מארק ג'ייקובס, וליטל מארק, קו ילדים). מדיה וקבצים בנושא מארק ג'ייקובס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארק ג'ייקובס (באנגלית) מארק ג'ייקובס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארק ג'ייקובס, ברשת החברתית אינסטגרם מארק ג'ייקובס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איתי יעקב, 40 שנים סוערות של אופנה: מארק ג'ייקובס ממשיך להמציא את עצמו מחדש, באתר ynet, 26 באוגוסט 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרננדו מוסלרה

נסטור פרננדו מוסלרה מיקול (בספרדית: Néstor Fernando Muslera Micol, נולד ב-16 ביוני 1986) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת השוער בגלאטסראיי. בשנת 2011 נבחר מוסלרה לשוער השישי הטוב בעולם על פי הפדרציה הבין-לאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל. בשנת 2004 החל מוסלרה את הופעתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של מונטווידאו וונדררס. בשתי העונות בהן שהה בקבוצה ספג 44 שערים. בשנת 2006 הושאל ממונטווידאו וונדררס לנסיונל. באוגוסט 2007 חתם בלאציו מהסרייה א', ששילמה עבורו שילמה שלושה מיליון אירו. ביולי 2011 חתם לחמש שנים בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית. מדיה וקבצים בנושא פרננדו מוסלרה בוויקישיתוף פרננדו מוסלרה, ברשת החברתית פייסבוק פרננדו מוסלרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרננדו מוסלרה, ברשת החברתית אינסטגרם פרננדו מוסלרה, באתר Transfermarkt פרננדו מוסלרה, באתר Soccerway פרננדו מוסלרה, באתר WorldFootball.net פרננדו מוסלרה, באתר National Football Teams פרננדו מוסלרה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא אורוגוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זחל אמיתי

המונח "זחל" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו זחל (פירושונים). זחל אמיתי או זַחַל רַגְלִי הוא פגית (אחד משלבּי החיים) של הפרפראים. הזחל האמיתי בוקע מהביצה ועסוק רוב ימיו באכילה, לרוב של רקמות צמחיות. בפרק זמן זה הוא עובר מספר התנשלויות. בסופו של דבר הוא הופך לגולם, אשר בתורו הופך לפרפר, חיפושית, דבורה, או כל חרק מעופף אחר. בשלב הסופי של מחזור החיים הפעילות מרוכזת סביב הזדווגות והטלת ביצים על צמח פונדקאי מתאים. מחזור חיים זה מכונה "גלגול מלא". לפיכך, הזחל האמיתי איננו טיפוס עצמאי של בעל חיים, כפי שרבים חושבים בטעות, אלא מהווה שלב בחייו של בעל חיים- הפרפראי. בנוסף, רבים מבלבלים בין זחל אמיתי לבין רבי-הרגליים ותולעים. השניים האחרונים הם אורגניזמים בזכות עצמם לכל דבר, שלא כמו הזחל האמיתי, שהוא רק שלב בחיי הפרפראי. מלבד דמיון מורפולוגי שטחי, אין קשר סיסטמטי בין שלוש הקבוצות הללו. באנגלית ובשפות אחרות קרוי הזחל "Caterpillar". מקור המילה בלטינית: "קאטר" פירושו חתול, ו"פילר" - שיער (במיקרוביולוגיה ידועות שעריות הזוויג המכסות סוגים שונים של חיידקים; הללו קרויות בלועזית Pilli ברבים, Pillus ביחיד); המונח הלטיני לזחל הוא, אם כן, "חתול שעיר". לרוב הזחלים יש 3 זוגות רגליים אמיתיות ועד 5 זוגות של רגליים מדומות. כמו כן, הפרק האחרון של גופו מסוגל לרוב לאחוז בענף או להוציא קור דביק שמונע את נפילת הזחל. התנועה היא גלית או בצעדים כמו של זחל המודד. בשלב זה הזחלים אוכלים כמויות הגדולות פי כמה ממשקל גופם. כשהם מגיעים לגודל מסוים, או כשתקופה מסוימת בשנה מגיעה, הזחלים מתגלמים, לרוב במקום מוגן (מתחת לאדמה, כגון זחלי הדובון המנומר, למשל). ישנם זחלים אשר הגולם הוא הם עצמם, כלומר, הם משילים את עורם ומתגלמים. ישנם גם זחלים היוצרים את הגולם מקורים, אך ישנם הבונים להם גולם מגרגירי חול ורוק, מפרווה או אבק וחתיכות בד (כמו עשים מסוימים). ישנם גם סוגים הבונים את הגולם מחתיכות ענפים. פגית (לרווה) גולם פרפר מדיה וקבצים בנושא זחל אמיתי בוויקישיתוף נועם קירשנבאום ועוז בן יהודה, לא על הגולם לבדו: העולם הקסום של הזחלים, באתר ynet, 31 במרץ 2014 עמיר ויינשטיין, בין תולעת לזחל, באתר "חרקים - עולם קטן בגדול" זחל אמיתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
אחרי הצלצול (סדרת טלוויזיה ישראלית)

אחרי הצלצול היא גרסה ישראלית לסדרת קומדיית המצבים האמריקאית לבני נוער מבית ערוץ דיסני. הסדרה יצאה בישראל בשנת 2009 בחודשיו הראשונים של ערוץ דיסני בישראל, וזוהי הפקת המקור הראשונה שלו בארץ. לפני עליית ערוץ דיסני ישראל, שודרו בערוץ ג'טיקס, במשך תקופה ארוכה, קטעים מהגרסה האמריקאית והמקורית "As the Bell Rings" בתרגום לעברית במעברי הפרסומות. לאחר שהצפייה בפרקים זכתה באהדה מוגברת בקרב הצופים בישראל, הוחלט להפיק גרסה ישראלית לסדרה. הגרסה הישראלית זכתה אף היא באהדתם של הצופים, שהובילה להפקתה של עונה שנייה. התוכנית עוסקת בתלמידי בית ספר תיכון, הנפגשים בהפסקה בין השיעורים בבית הספר. במפגשיהם הם משוחחים על נושאים שונים, מתכננים תעלולים, מתאהבים, מגלים דברים חדשים ועוד. תום (ידין גולדמן) – נער שאוהב לבלות ונוהג לא להגיע לשיעורים. חברו הטוב הוא עמרי. עמרי (אסף ברמן) – נער אהוד. נוהג לגלוש באינטרנט. חברו הטוב של תום. בעונה השנייה מתאהב בנטע לי. שירה (סיוון מסט) – נערה חכמה, אשר משקיעה בלימודים ורוצה שכולם ישמעו את מה שיש לה לומר. נטע לי (ירדן טיטיון) – נערה חובבת "סטייל" ואופנה. מאוהבת ביהלי. בופה (לירון קורן) – נער שמבטא תחושות רעב למרות שאוכל הרבה. תותי (תותי ניניו) – נערה. מכונה "מוזרה" על ידי התלמידים. המנהל (שמוליק לוי) – מנהל בית הספר. רום (דביר מזי"א) (עונה ראשונה) – נער שאוהב ללמוד, חוקר ומתעסק בתחומי עניין מדעיים. בעונה השנייה, מגיע אדם מיוני והמחוננים (שגם אותו מגלם מזי"א) לבית הספר, ונטע-לי אומרת לו שהוא מוכר לה, דבר שהוא מכחיש בתוקף. אושר (תום גל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להלשין על מעשים שהוא רואה שנתפשים שליליים בעיניו. יוני (איתי רייכנטל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להצחיק את חבריו. אוהב מוזיקה. ששי קראסו (דניאל גד) (עונה שנייה) – נער שנוהג לעשות עסקים עם חבריו. יהלי בר (עמרי לוקאס) (עונה שנייה) – כוכב רוק הנערץ על ידי בנות בית הספר. מתעניין בעיקר בגיטרה שלו. "אחרי הצלצול", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית |As the Bell Rings שהופק בארצות שונות, בוויקיפדיה באנגלית אחרי הצלצול בפייסבוק רותה קופפר, ערוץ הילדים של דיסני נוחת בארץ, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2009 קובי בן-שמחון, תמי לנדסמן, מנכ"לית ערוץ דיסני ישראל, הולכת להראות לילדי ישראל מה טוב, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009 ynet, עונה שנייה ל"אחרי הצלצול", באתר ynet, 11 באפריל 2010
חיים הגר

האם התכוונתם ל... רבי חיים הגר (תורת חיים) - האדמו"ר השני בשושלת חסידות קוסוב. אביו של רבי מנחם מנדל הגר, האדמו"ר הראשון של חסידות ויז'ניץ. רבי חיים הגר (אנטניא) - אדמו"ר באנטניה. בנו של רבי ברוך הגר, האדמו"ר השני מויז'ניץ. רבי חיים הגר (קוסוב, השני) - האדמו"ר האחרון בשושלת חסידות קוסוב. נספה בשואה. רבי חיים הגר (שאץ ויז'ניץ) - האדמו"ר השני משאץ ויז'ניץ רבי חיים מאיר הגר - האדמו"ר מויז'ניץ לאחר השואה. רבי חיים מאיר הגר (שיכון ויז'ניץ) – רב קריית ויז'ניץ ואב בית הדין של חסידות ויז'ניץ. בנו הגדול של האדמו"ר רבי ישראל הגר רבי חיים יהודה מאיר הגר - האדמו"ר מווישווה בתל אביב.
איתמר צייד החלומות

איתמר צייד החלומות הוא ספר ילדים מאת דויד גרוסמן שראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 1990. הספר הוא חלק מסדרת "סיפורי איתמר" המספרים על ילד ג'ינג'י בעל אותו השם. הספר שימש כאחד משלושת הסיפורים בסרט "איתמר מטייל על קירות" ועובד גם למשחק מחשב של קומפדיה. הספר מתאר את איתמר שסובל מסיוטים על שד כחול. השד מפחיד את איתמר מאוד והוא אינו מסוגל עוד להמשיך ולחלום עליו. בעצת אביו איתמר בונה מלכודת ולוכד את השד, ומגלה כי השד קטן מאוד ושמו הוא "תמראי" (אנגרמה של "איתמר"). השד, שנבוך ליפול ב"מלכודת הטיפשית" שהוצבה לו, הבטיח לאיתמר שבחלומותיו יראה לו כל פעם רק חלק קטן מגופו כדי שיתרגל. למחרת בבוקר התגלו על האוהל כתמים כחולים שכנראה שייכים לשד. לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית, קומפדיה, משחק מחשב בעל שם זהה. המשחק יועד לגילאי 4-8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני. דף הספר (אורכב 23.01.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר ההוצאה לאור איתמר ציד החלומות(הקישור אינו פעיל) - סרט הילדים, באתר וואלה! איתמר ציד החלומות ספר מולטימדיה משולב בפעילויות לשיפור החשיבה והדמיון, דויד גרוסמן ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.