laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ורג' פיטר אלכסנדר הילי

ג'ורג' פיטר אלכסנדר הילי (באנגלית: George Peter Alexander Healy‏; 15 ביולי 1813 – 24 ביוני 1894) היה צייר דיוקנאות אמריקאי ואחד הציירים הפוריים והפופולריים ביותר בימיו. מצויריו כללו רבים מהאישים הבולטים של זמנו. הילי נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. הוא היה הבכור מבין חמישה ילדים של קפטן בצי הסוחר. לאחר שנותר ללא אב בגיל צעיר, עזר הילי לפרנס את אמו. בגיל שש עשרה הוא החל לצייר, ופיתח רצון להיות אמן. ג'יין סטיוארט, בתו של גילברט סטיוארט, עזרה לו והשאילה לו את "אקה הומו" של גווידו, אותו העתיק בצבע ומכר לכומר כפרי. מאוחר יותר, היא הציגה אותו בפני תומאס סולי, שעצתו העשירה את הילי, שגמל בתודה לסולי בימי מצוקתו של האחרון. בגיל שמונה-עשרה החל הילי לצייר דיוקנאות, ועד מהרה הצליח מאוד. בשנת 1834 הוא נסע לאירופה והותיר את אמו מסודרת היטב ונשאר באירופה שש עשרה שנים במהלכן למד בפריז וברומא, והושפע מתומאס קוטור. הוא קיבל מדליה בסלון פריז בשנת 1840. בשנת 1843 נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כאקדמאי של כבוד. הוא זכה במדליה נוספת בפריז בשנת 1855, כאשר הציג ציור שיצר לפני לואי ה -16. בשנת 1855 הוא חזר לארצות הברית, והקים את ביתו ואת הסטודיו בשיקגו, אילינוי, שם שהה במשך 14 השנים הבאות עד 1869. בשנת 1857, הוא רכש קוטג' באילינוי מתומאס ברבור בריאן. הילי גר שם במשך שש שנים. בריאן היה פטרון משמעותי של הילי. הילי גם היה שותף עם בריאן, כמו גם ויליאם באטלר אוגדן, סידני סוייר ואדווין שלדון, בהקמת בית העלמין גרייסלנד. במהלך תקופת מגוריו בשיקגו, הוא נסע ברחבי ארצות הברית כדי להשלים עבודות. הילי חזר לאירופה בשנת 1869, וצייר בהתמדה, בעיקר ברומא ובפריז, במשך עשרים ואחת שנה. בשנת 1892 שב לשיקגו, שם נפטר ב־24 ביוני 1894. האוטוביוגרפיה של הילי פורסמה בשנת 1894. הילי היה אחד הציירים הפוריים והפופולריים ביותר בימיו. הוא היה יזם, אמיץ וחרוץ. "כל הימים אני בחדר הציורים שלי". הסגנון שלו, בעיקרו צרפתי, היה צלול, צבעיו עדינים, ציורו מדויק וניהל היטב את האור והצל. בין דיוקנאותיו הבולטים הם דניאל ובסטר, הנרי קליי, ג'ון קלהון, האפיפיור פיוס התשיעי, ארנולד הנרי גיאוט, מרשל סולט ועוד. הוא צייר דיוקנאות של כל נשיאי ארצות הברית מג'ון קווינסי אדמס ועד יוליסס גרנט - סדרה זו צוירה לגלריית קורקורן, וושינגטון הבירה הילי צייר גם את חוזה השלום בשנת 1868 ואת אברהם לינקולן בשנת 1869. ביצירה היסטורית גדולה אחת, (1851), ישנם מאה ושלושים דיוקנאות. ספריית ניוברי בשיקגו מחזיקה 41 מציוריה של הילי, שנתרמו על ידי האמן בשנת 1887. בניוברי יש גם כמה מכתבים מאת הילי, כמו גם מידע על הציורים. דיוקנו של הילי משנת 1877 של לינקולן הצעיר היה המודל ששימש לבול דואר של לינקולן, שהונפק ב 12 בפברואר 1959, 150 שנה להולדת לינקולן. ג'ון קווינסי אדמס מרטין ואן בורן סאלי וורד ג'ון טיילר אלינור שרמן אברהם לינקולן ג'יימס ביוקנן ג'יימס פולק מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' פיטר אלכסנדר הילי בוויקישיתוף ג'ורג' פיטר אלכסנדר הילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ורג' פיטר אלכסנדר הילי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Healy, George Peter Alexander" . Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press. George Peter Alexander Healy (1813-1894)". Illinois Historical Art Project. Retrieved 10 May 2020. Funigiello, Philip J. Florence Lathrop Page: A Biography. University of Virginia Press. p. 17–18. Visual Art | Newberry, www.newberry.org
קלצ'ינסק

קלצ'ינסק (ברוסית: Кала́чинск) היא עיר ברוסיה במחוז אומסק. בשנת 1755 באזור נעשה גישוש ראשוני. בין 1783–1794 במקום הוקם כפר קלצ'יקי. ב-1795 התגוררו כאן כבר 14 משפחות אשר מנו 130 אנשים. עד 1816 מספר המשפחות בכפר הוכפל והיו כאן 203 תושבים. לאחר ביטול הצמיתות באימפריה הרוסית אוכלוסיית המקום החלה לגדול. תמריץ נוסף אשר גרם להתפתחות נוספת של המקום הייתה בניית מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית ב-1896, אז כבר התגוררו כאן 400 איש, ב-1904 היו כבר 691 תושבים. בראשית 1918, לאחר המהפכה, התקיימה כאן ישיבה ראשונה של המועצות. במרץ 1918 התרחש במקום מרד כנגד השלטונות הקומוניסטיים בעקבות רצון להלאים רכוש פרטי. לאחר מכן נכנסו לכאן הכוחות הלבנים שר הוציאו להורג את הבולשביקים המקומיים. ב-21 בנובמבר 1919 הצבא האדום כבש את קלצ'ינסק. ב-1922 בקלצ'ינסק היו 521 בתי אב שמנו 3,967 תושבים. ב-1943 קלצ'ינסק הפכה למושבת פועלים וב-1952 קלצ'ינסק קיבלה מעמד של עיר. בתקופת מלחמת העולם השנייה פעלו כאן בית חולים לפצועי מלחמה, בית ספר להכשרת צלפים פנימייה ילדים אשר פונו מלניגרד הנצורה. אוכלוסיית קלצ'ינסק לפי שנים: מדיה וקבצים בנושא קלצ'ינסק בוויקישיתוף
מאשה קלו

מאשה קלו (25 בנובמבר 1935 – 4 באוגוסט 2019) הייתה ספרנית, סופרת, משוררת ומתרגמת ישראלית. מאשה קלו נולדה בסובאלק, פולין. בשנת 1939, עם פרוץ המלחמה, עברה עם משפחתה לרוסיה. ב-1949, עלתה לארץ והשתקעה בגבעתיים. שירה הראשון פורסם ב-1976 בשבועון "דבר לילדים". מאז פרסמה כ-150 שירים מקוריים ומתורגמים ו-12 ספרי ילדים. את שירה "כוכב מטייל" הלחין שם טוב לוי וביצע דודו זכאי. קלו עבדה כספרנית בספרייה למדעים מדויקים ולהנדסה באוניברסיטת תל אביב. ביתה היא הסופרת ענת קלו לברון. היא הלכה לעולמה בשנת 2019 ונטמנה בבית עלמין ירקון. פרח קט (תל אביב : יזרעאל, תשל"ז 1976) ציירתי לי עפיפון (תל אביב : יזרעאל, תשל"ט 1979) - איורים - בינה גבירץ מחר אלך ללמוד (ירושלים : דביר, תשמ"ב 1982) - איורים - אורה איתן יפית הלכלוכית(מאת יוליוס לוטיה) (תל אביב : מודן, 1984) - גרסה עברית ועיבוד - מאשה קלו עולמה של הולי הובי (תל אביב : מודן, תשמ"ד) - גרסה עברית ועיבוד - מאשה קלו הברוזה המבלבלת / על-פי יאן בז'כוה (תל אביב : דביר, תשמ"ו 1986) - ציורים - ליאת בנימיני אריאל הכלב בים (תל אביב : מודן, 1992) - איורים - בינה גבירץ הפתעות בשקיות (ירושלים : כרטא, תשנ"ה 1995) - איורים - גיל-לי אלון קוריאל החידות הראשונות שלי (תל אביב : לומדן, 1997) - איורים - גיל-לי אלון קוריאל אני אוהב את השכונה (קריית גת : דני ספרים, 1997) - איורים - טלי קריבולט חידות קטנות לחגים ולעונות (בן שמן : מודן, 2002) - איורים - גיל-לי אלון קוריאל מכתב לניבי הנמרונת (בן-שמן : מודן, 2007) - איורים - הלה חבקין ; עריכה - עפרה גלברט-אבני סופרים קוראים - מאשה קלו (יוטיוב) איזה צבע יש לשיר - מאשה קלו - מאזניים - חודש אפריל 2008 מאשה קלו, דף שער בספרייה הלאומית מאשה קלו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה שירונט - מאשה קלו מאשה קלו - ביוגרפיה, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה מודעת אבל - מאשה קלו טל סימון, ספרי בריאות לילדים: יפית הלכלוכית - סקירה, ‏16/5/2010
תחנת מיצ'ורינסקי פרוספקט

מיצ'ורינסקי פרוספקט (ברוסית: Мичуринский проспект) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סולנצבסקאיה. התחנה ממוקמת ברובע ראמנקי במוסקבה וקרויה על שם רחוב באותו שם. התחנה נפתחה ב-30 באוגוסט 2018 ובעתיד היא תחובר במעבר עם תחנה באותו שם בקו הטבעת הגדול. מיצ'ורינסקי פרוספקט היא התחנה התת-קרקעית למחצה הראשונה במטרו של מוסקבה. התחנה, שתוכננה על ידי תאגיד בניית הרכבות של סין (אנ'), מלאה באלמנטים שמושפעים הרבה מהתרבות הסינית, כחלק מההסכם עם התאגיד. מדיה וקבצים בנושא תחנת מיצ'ורינסקי פרוספקט בוויקישיתוף http://www.mirmetro.net/node/3252 Chinese companies will build three Moscow metro stations, railwaypro.com, ‏31 בינואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 44

כביש 44 הוא כביש אורך בישראל, המחבר בין מחלף שמשון הסמוך לאשתאול ובין מחלף חולון בצפונה של חולון. אורכו הכולל של הכביש 39 קילומטרים. הכביש חוצה את העיר רמלה וחולף בסמוך לבאר יעקב, ראשון לציון, כפר חב"ד ובית דגן. הכביש גם עובר בגבול בין אזור לחולון. מרמלה עד מחלף חולון יש קטעים רבים העוברים בשטח בנוי. המשך הדרך ממחלף חולון מערבה נקרא דרך בן צבי המסתיימת ביפו. בהמשך מתפצל התוואי: הראשון מוביל ליפו העתיקה דרך רחוב עולי ציון, והשני דרך רחוב יהודה הימית מתחת לגשר ישירות לנמל יפו. קטע הכביש לנמל דרך יהודה הימית היה הכביש הראשי שהוביל לנמל יפו עד לסגירת הנמל בשנת 1965. כביש 44 הוא כביש אלכסוני שהמרחק שהוא עובר בכיוון צפון-דרום גדול בכ-20% מהמרחק בכיוון מזרח-מערב, ועל כן הוא מסווג ככביש אורך ומספרו זוגי. סיווג זה עלול לבלבל מכיוון שבגלל המרחק שהוא עובר בכיוון מזרח-מערב הוא נפגש עם כבישי אורך רבים (שגם מספרם זוגי) בהם כביש 4 וכביש 412, כביש 40 וכביש 38. הקטע הצפון מערבי של הכביש, ממחלף חולון עד מחלף השבעה, היה חלק מהדרך הראשית מיפו לירושלים עוד בימי המנדט הבריטי, ונקרא אז, וגם בראשית ימי מדינת ישראל, "כביש ירושלים". בשנת 1961 הוסב שם הקטע ל"דרך השבעה" על שם שבעת הנוטרים שנפלו בסמוך לעיירה הערבית יאזור שהכביש עבר דרכה. עם פרוץ מלחמת העצמאות רבו ההתקפות על כלי רכב יהודיים בכביש. שלטונות המנדט הבטיחו לאבטח את הכביש וראשי היישוב דרשו ממנה לעמוד בהתחייבות או לאפשר לארגון ההגנה לאבטח את הכביש. בראשית ימי מדינת ישראל עבר הכביש דרך העיירה אזור. בתחילת 1963 הוחל בהרחבת הכביש לשני נתיבים בכל כיוון, וסלילת כביש עוקף לאזור, מדרום. הכביש העוקף הושלם לקראת סוף 1964 ובאוקטובר 1965 חנך שר העבודה יגאל אלון רשת תאורה חדשה שהותקנה לכביש. חלקו המזרחי של הכביש, מצומת שמשון לצומת נחשון, נסלל כחלק מכביש הגבורה בספטמבר-אוקטובר 1948 במטרה שישמש כדרך הראשית לירושלים במקום כביש 424 שנחסם על ידי הלגיון הערבי בלטרון. החלק המרכזי מצומת נחשון לרמלה נסלל מאוקטובר 1949 ונפתח לתנועה בספטמבר 1950. אורך הקטע היה 12.5 קילומטר ורוחבו 6.5 מטר, מתוכם 5 קילומטר מכוסים באספלט. התנועה לירושלים עברה על כביש 44 עד למלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה חודשה התנועה בכביש 424 ועיקר התנועה לירושלים עברה בכביש זה, עד פתיחת כביש 1. כבישי ישראל כביש הגבורה מדיה וקבצים בנושא כביש 44 בוויקישיתוף מיכאל יעקובסון, חלון אחורי, סיבוב בתחנת האוטובוס הכי מוזרה, פברואר 2021 אסתר זנדברג, מפלצות לא מתות, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003 - על מבני תחנת אוטובוס בכביש 44 צילום נסיעה בכביש 44 מצומת שמשון לצומת נחשון צילום נסיעה בכביש 44 מצומת נחשון לצומת רמלוד צילום נסיעה בכביש 44 מצומת רמלוד למחלף חולון א. ומ. תלמי, ישראל דרכים ויישובים, 1960, עמ' 53-55 א. פלג, אזור מעלה זכר השבעה שנפלו בהגנת הדרך לבירה, מעריב, 30 בינואר 1961 הבטחון מסתאב והולך - היכן אמצעי הממשלה, דבר, 29 בדצמבר 1947 יורחב כביש ירושלים - ת"א בין אזור והצטלבות חולון, מעריב, 5 בפברואר 1963 דן מירקין, המלחמה על כביש הנקניק, חרות, 16 באוקטובר 1964 רשת תאורה חדשה נחנכה בכביש תל אביב אזור, דבר, 8 באוקטובר 1965 מערכת כבישים חדשה תקצר את המרחקים, על המשמר, 20 באוקטובר 1949 כביש רמלה - הגבורה ייפתח לתנועה ביום ו', דבר, 30 באוגוסט 1950
תחנת וורוביובי גורי

תחנת וורוביובי גורי (ברוסית: Воробьёвы горы) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סוקולניצ'סקאיה. ממוקמת על גבול הנפות, גגארינסקי, חמובניקי וראמנקי. התחנה קרויה על שם האזור ההיסטורי וורוביובי גורי. תחנת וורוביובי גורי נפתחה ב-12 בינואר 1959 והייתה סגורה בגלל עבודות שיפוץ בין 1983 עד 2002. התחנה נבנתה על פי פרויקט מיוחד בשכבה התחתונה של גשר המטרו לוז'נצקי (אנ') מעל נהר מוסקבה. זו תחנת המטרו הראשונה ברוסיה הממוקמת על גשר מעל נהר. כניסה לתחנה מבט מלמעלה מדיה וקבצים בנושא תחנת וורוביובי גורי בוויקישיתוף https://um.mos.ru/houses/stantsiya-metro-vorobevy-gory/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Reckless

Reckless (בעברית: לא זהיר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. השיר יצא לאור ב-4 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים אפיק ואקסס, כסינגל ראשון מתוך אלבום עתידי. ב-24 במאי 2021, צייצה ביר בטוויטר כי בקרוב היא תוציא את השיר האהוב עליה אי פעם שהיא כתבה. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-28 במאי, הכריזה ביר רשמית על יציאתו של השיר, וצירפה טיזר בן חצי דקה מהקליפ. בהמשך, חשפה ביר כי הקליטה את השיר כבר באוקטובר 2020. ב-31 במאי, פרסמה ביר את עטיפת השיר. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם כ-800 אלף השמעות ביומו הראשון. נכון ל-22 ביוני 2021, צבר השיר למעלה מ-9 מיליון השמעות. עם פרסומו, זכה "Reckless" לביקורות חיוביות ושבחים רבים. במגזין האופנה Clash כונה השיר "קטע פופ בוגר להפליא". ב-Hypebae נכתב כי השיר "מדגים את קולה המרגיע של ביר". מידע על הסינגל "Reckless" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Reckless" באתר Genius סרטון השיר "Reckless" באתר יוטיוב ביר, קינטיקס & וואן לוב, לירוי קלמפיט ביג טייסט & לוול, קינטיקס & וואן לוב Reckless, genius (באנגלית) "it's the first song from album 2" (באנגלית). 30 במאי 2021. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "guys i'm releasing my favorite song i've ever made soon i'm sorry i rlly couldn't keep that information to myself anymore" (באנגלית). 24 במאי 2021. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Reckless - twitter" (באנגלית). 28 במאי 2021. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "i made reckless in october of 2020 after finding out my intuition is literally always right and if someone tells you not to worry about someone else but your heart tells you you should...... run" (באנגלית). 30 במאי 2021. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "reckless cover art 🏹 pre save link in bio, single dropping this friday" (באנגלית). 31 במאי 2021. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Reckless, נבדק ב-2021-06-22 "Madison Beer Explores Feelings And Power Dynamics With 'Reckless'". Clash Magazine (באנגלית). נבדק ב-2021-06-22. "Madison Beer Pours Her Heart Out in Latest "Reckless" Track". HYPEBAE. נבדק ב-2021-06-22. "Top 20 Most Streamed International +Domestic Songs Week 23 (04/06/2021-10/06/2021)". Recording Industry Association of Malaysia. 19 ביוני 2021. נבדק ב-22 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "NZ Hot Singles Chart". Recorded Music NZ. 14 ביוני 2021. נבדק ב-22 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה)
חיים לוטן

חיים לוטן (נולד ב-15 בפברואר 1952) הוא פרופסור, קרדיולוג בכיר, ששימש כמנהל מערך הלב בבבית החולים הדסה עין כרם. לוטן סיים את ההכשרה הרפואית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית במרכז הרפואי הדסה בשנת 1979 וסיים את התמחותו בקרדיולוגיה בשנת 1987. בין השנים 1987 ל-1989 עשה התמחות-על במחקר בקרדיולוגיה התערבותית וגרעינית ופיתוח דימות תהודה מגנטית באגף הלב וכלי הדם באוניברסיטת אלבמה בבירמינגהם, אלבמה, ארצות הברית. בשנת 1996 מונה למנהל תחום קרדיולוגיה התערבותית וצנתור לב במרכז הרפואי הדסה בירושלים. בשנת 2000 מונה למנהל מכון הלב במרכז הרפואי הדסה. בשנת 2006, יחד עם פרופסור רפאל ביאר, ייסדו את הקונגרס הבינלאומי השנתי המוביל של ה–ICI (חדשנות בקרדיולוגיה התערבותית) ואת האקדמיה לחדשנות. החל משנת 2009 קיבל מינוי כפרופסור לרפואה (קרדיולוגיה) מהפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. החל לכהן כנשיא האיגוד הקרדיולוגי הישראלי ממאי 2011 עד אפריל 2013. פרופסור לוטן הוא יו"ר ועדת ההסמכה והרישוי של משרד הבריאות לסטנטים כליליים, והיה מעורב במספר מיזמים ביו-רפואיים ושירת כמנהל רפואי יועץ רפואי בסטארטאפים רפואיים רבים בתחום הקרדיולוגיה ההתערבותית והדמיית הלב. יחד עם ד"ר יעקב נחמיאס(אנ') ייסד את הקורס הבינתחומי לתהליכי חדשנות ביו-רפואית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2018 נבחר על ידי חברי מועצת המנהלים של האיגוד הלאומי לקרדיולוגיה בסין לחבר בקבוצת "ידידים בינלאומיים" יחד עם 11 קרדיולוגים מהמובילים בעולם אשר תרמו תרומה משמעותית לפיתוח רפואת לב וכלי דם בסין. אלכסנדרה לוקש, לראשונה: הכנס הבינלאומי לחדשנות ברפואת הלב - עכשיו באופן וירטואלי, באתר ynet, 7 בדצמבר 2020 ד"ר איתי גל, סטרט-אפ ישראלי: הדפסת העתק מדויק של לב החולה לאימון לפני ניתוח, באתר ynet, 14 בדצמבר 2015 הדסה: הוקרה בינלאומית לפרופ' חיים לוטן
Good in Goodbye

Good in Goodbye (בעברית: טוב בלהתראות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. השיר יצא לאור ב-31 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה Life Support. ב-25 בינואר 2020, הכריזה ביר על יציאתו של השיר ברשתות החברתיות, וצירפה טיזר לקליפ. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-98 מיליון השמעות. ב-31 בינואר 2020, יום יציאתו של הסינגל, פורסם הווידאו קליפ הנלווה לשיר בערוץ היוטיוב של ביר. מידע על הסינגל "Good in Goodbye" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Good in Goodbye" באתר Genius סרטון השיר "Good in Goodbye" באתר יוטיוב ג'ייק באנפילד, Upsahl, פיט נאפי, מדיסון ביר, לירוי קלמפיט Good in Goodbye, genius (באנגלית) Madison Beer shares new “break-up song” ‘Good inGoodbye’ (באנגלית), נבדק ב-2021-06-01 "GOOD IN GOODBYE. directed by me. FRIDAY" (באנגלית). 25 בינואר 2020. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Good in Goodbye, נבדק ב-2021-06-01 Madison Beer - Good In Goodbye (Official Video) The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית)
בנג'מין שמפני

בנג'מין שמפני ( באנגלית:Benjamin Champney ‏; 20 בנובמבר 1817- 11 בדצמבר 1907) היה צייר אמריקאי, ששמו הפך לשם נרדף לאמנות ״ההרים הלבנים״ במאה ה -19 והיה מייסד מועדון האמנות של בוסטון. שמפני נולד בניו איפסוויץ', ניו המפשייר. הוא ביקר לראשונה בקונווי בשנת 1838. בשנת 1841, שמפני נסע לצרפת ללמוד, וחזר לבוסטון בשנת 1846, ואז חזר לאירופה כדי לצייר פנורמה של נהר הריין. הוא שב לבוסטון בשנת 1848 והציג את הפנורמה שם בדצמבר. לאחר מכן היא הוצגה בווסטר, מסצ'וסטס, ניו הייבן, קונטיקט וניו יורק. בשנת 1854 הוא נסע עם ג'ון פרדריק קנסט למסע ציור לגרמניה ושווייץ. הפנורמה נהרסה בשריפה בעיר ניו יורק באוקטובר 1857. בשנת 1850 חזר שמפני להרים הלבנים עם חברו ג'ון קנסט. ההתלהבות והציורים שלהם משכו מספר גדול של אמנים מבוסטון וניו יורק לאזור קונווי. בשנת 1853 התחתן שמפני וקנה בית בקונווי. זה היה בית הקיץ שלו במשך יותר מחמישים שנה. הסטודיו שלו היה מרכז חברתי ידוע, וביקרו בו אנשים רבים מכל רחבי הארץ. בשנת 1855 הפך שמפני למייסד מועדון האמנות של בוסטון, ובשנת 1856 לנשיא שלו. בשנת 1900 פרסם אוטוביוגרפיה, זיכרונות שישים שנה לאמנות ואמנים. שמפני נפטר בביתו בוובורן, מסצ'וסטס, ב־11 בדצמבר1907. דוגמאות לציוריו ניתן לראות היום בחברה ההיסטורית של ניו המפשייר בקונקורד, ניו המפשייר. מוזיאון קורייר לאמנות במנצ'סטר, ניו המפשייר. בספרייה הציבורית וובורן בוובורן, מסצ'וסטס ומוזיאון ההרים הלבנים ועוד. כהוקרה על תרומתו הייחודית והמתמשכת לאמנויות ולתרבות של בוסטון, נקראה לכבודו סמטת אבן מרוצפת, ״שמפני פלייס״, בביקון היל ההיסטורית, בוסטון. הוא מוזכר בסמן היסטורי בניו המפשייר, לאורך כביש 16 בניו המפשייר בקונוויי. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין שמפני בוויקישיתוף בנג'מין שמפני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The National Cyclopedia of American Biography, Being the History of the United States as Illustrated in the Lives of the Founders, Builders, and Defenders of the Republic, and of the Men and Women who are Doing the Work and Moulding the Thought of the Present Time, J. T. White, 1893. (באנגלית) "Clipped From The Boston Globe". The Boston Globe. 1907-12-12. p. 16. נבדק ב-2021-06-01. NHHS | Consuming Views | 06, nhhistory.org Currier Museum of Art - Picnic on "Artists Ledge" Overlooking Conway Meadows, NH, collections.currier.org "List of Markers by Marker Number"
Baby (שיר של מדיסון ביר)

Baby (בעברית: מותק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. השיר יצא לאור ב-21 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, Life Support. ב-7 באוגוסט 2020, הכריזה ביר על יציאתו של השיר כסינגל ברשתות החברתיות. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-75 מיליון השמעות. הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב שלה ב-21 באוגוסט 2020, ביום צאת הסינגל עצמו. מידע על הסינגל "Baby" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Baby" באתר AllMusic מילות השיר "Baby" באתר Genius סרטון השיר "Baby" באתר יוטיוב ג'ייק באנפילד, Upsahl, פיט נאפי, מדיסון ביר, לירוי קלמפיט Baby, genius (באנגלית) "Madison Beer – Baby" (באנגלית). 31 בינואר 2020. נבדק ב-2021-06-01. {{cite web}}: (עזרה) Madison Beer Drops 'Baby' Video (באנגלית), נבדק ב-2021-06-01 "BABY 8/21" (באנגלית). 7 באוגוסט 2020. נבדק ב-1 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Baby, נבדק ב-2021-06-01 Madison Beer - Baby (Official Music Video) Baby, Irish Charts (באנגלית) The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית) MADISON BEER, Official Charts (באנגלית)
יהודית סלע-וינר

יהודית סלע-וינר (27 באוקטובר 1923 - 13 ביוני 1997) הייתה פזמונאית, משוררת וסופרת ישראלית, חברת חברת קיבוץ דגניה ב'. היא נולדה כיהודית האס להוריה פרץ ואלישבע. בעת מלחמת העולם השנייה, נשלחה יהודית לישראל עם עליית הנוער. לאחר מספר שנים המשפחה עלתה לארץ באונית המעפילים "אטלנטיק", ולאחר שהייה ממושכת במחנה מעצר, עברה המשפחה לקיבוץ דגניה ב'. אמה עבדה במטבח הקיבוצי ואביה היה מורה לפסנתר. עם בגרותה הפכה סלע-וינר מורה לריתמיקה ונהגה לכתוב שירים למען ילדי הקיבוץ. יהודית נישאה לאריה וינר, חבר הקיבוץ. בשנת 1997 נפטרה ונטמנה בבית העלמין בקיבוץ, ועל מצבתה נכתב "שירת חייך איתנו תמיד". סלע- וינר כתבה שירים רבים, חיברה את המילים להמנון דגניה ב', יצרה את המחזמר "מה טוב יחדיו" וכן את "עשר קופסאות גפרורים - מחזה לגיל הנעורים" שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד. סלע-וינר כתבה את המחזמר "מה טוב יחדיו" שהלחין יקותיאל שור - מורה למוזיקה מכנרת. המחזמר בוצע בידי ילדי משק עמק הירדן וזכה לביקורות מצוינות. בדצמבר 1962 יהודה בר- נאור, מנהל תיאטרון הילדים "תליל" (תיאטרון לתלמידים וילדים) ביקש להציג את המחזה בהשתתפות ילדים מהתנועה המאוחדת, בבימויו של אברהם ניניו. הצלחת המחזמר המקורי לא חזרה על עצמה, ולאחר 24 הצגות המחזה ירד מהבמות. שירי המחזמר היו: אגדת הכנרת אין כמוהו ההורה המצב במשק קריאה למשחק שיר בקר שיר הבלורה שיר החבל שיר הירקנים שיר הכדור שיר המספויניקים שיר הפלחים שיר התנוקות שיר לכרם שיר לכת למטבח שיר עובדי המטבח שיר ערש שירו של שמוליק אחד משיריה המפורסמים של סלע-וינר הוא "החמור הקטן", אשר הלחין יקותיאל שור, וידוע בביצועה של חוה אלברשטיין: החמור הקטן שהלך אל הגן כי שכח כבר מזמן טעמו של תלתן ופגש בגנן – שעבד שם בגן וטעם המקל – על גבו הקטן. — מתוך השיר "החמור הקטן" על חגיגות היובל לדגניה א' ועל חמור אחד מפורסם - יומן מסע לחקר 100 שנות תרבות לילדים בקיבוצים עלייתה לארץ של משפחת האס דף הנצחה קיבוצי לאלישבע האס מצבתה של יהודית סלע-וינר מחדשים את המנון דגניה ב. מה טוב יחדיו: מחזה מוסיקלי (אופרה קטנה לילדים); עיבוד לפסנתר יהודית סלע-וינר באתר "שירה עובדת" תיאטרון ילדים בישראל, באתר התיאטרון הישראלי https://arts.tau.ac.il/ תמר אבידר, מה טוב - לא טוב, באתר מעריב, ‏2 ינואר 1963 החמור הקטן - מילים ותווים
באטאסק

באטאסק (בהונגרית: Bátaszék) היא עיר במחוז טולנה בנפת סקסארד שבהונגריה. "האלון הרך" של באטאסק וכנסיית הקהילה הרומית-קתולית מפורסמים בבאטאסק. בנוסף, הסיבוב השלישי (הגמר הלאומי) של תחרות המתמטיקה מתקיים שם מדי שנה. העיר נמצאת מסקסארד 18 ק"מ דרומה, בצומת הכבישים 55 ו-56. ניתן להגיע אל העיר ברכב מצפון ומדרום דרך כביש 56, ממזרח דרך כביש 55. ביציאה מהכביש המהיר M6 צריך לצאת במחלף באטאסק. תחנת הרכבת של באטבסק פעיל ניתן להגיע אל העיר בשלושה קווי רכבת. ניתן לקחת גם אוטובוס נפליגט כדי להגיע לבאטאסק ישירות. ממערב מוראג', מצ'ין, מכיוון צפון מערב בונהאד (22 ק"מ), מצפון, סקסארד (18 ק"מ), ממזרח, באיה (20 ק"מ), מדרום מוהאץ' . בבאטאסק מוציאים ממצאים כתובים וחפצים מהתקופות הקדומות ביותר. הממצאים הכתובים הראשונים הם מהקבוצה האתנית שחיה במקום בתקופת הברזל: הקלטים. מאוחר יותר הם הוכנעו על ידי הרומאים והפכו לחלק מפרובינקיה פאנוניה. כדי להדוף התקפות של מה שהרומאים כינו "ברברים", בנו הרומאים דרך צבאית מאובודה לאוסייק, שהיה מבוצר בהתנחלויות צבאיות לכל אורכו. אחד מהפ באטאסק. לאחר נפילת רומא העתיקה, תושבי המקום היו בזה אחר זה סרמטים, הונים, אווארים, פרנקים, סלאבים ואחר כך הונגרים. האירוע החשוב ביותר במאה ה-19 היה מהפכת 1848 בהונגריה ומלחמת העצמאות של 1848. רבים מבני המקום תמכו בעניין החירות או כחיילים או במשמר הלאומי. גדוד משמר לאומי הוקם בבאטאסק עם שלוש פלוגות וכמעט שש מאות איש ששירתו בו (564 חוגרים, 33 קצינים) ביניהם גם הונגרים וגם גרמנים. בשנת 1849, כאשר טרנסדנוביה נפלה לידי הקיסרות האוסטרית, הוצב חיל מצב אוסטרי בבאטאסק. התפתחות הכפר לעיירה מכאן הייתה בלתי מופרעת עד מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1866 קיבלה העיירה תחנת טלגרף, ובין 1871 לבין 1973 נבנה קו הרכבת הראשון. הכפר היה בשנת 1918 תחת כיבוש סרבי של המדינה היוגוסלבית החדשה שהוקמה ודרשה אותו לעצמה. אף על פי שחוזה טריאנון מסרה אותו להונגריה, לא התפנו הכוחות היוגוסלביים במשך 33 חודשים. לאחר מלחמת העולם השנייה, כמעט 4000 השוואבים שחיו בכפר גורשו לגרמניה, ובמקומם הובאו למקום סקלרים והונגרים מדרום סלובקיה. היישוב חזר לדרגת העיר בשנת 1995. יש תיעוד מועט ביותר על יהודי באטאסק. מתועד שבשנת 1880 היו בעיירה 230 יהודים מהם נשארו בשנת 1930 122 בלבד. אחרי השואה היישוב היהודי לא חודש. במקום היה בית קברות יהודי שקיים עד היום. כנסיית ההנחה ( סגנון נאו-גותי, 1902) במקום כנסיית המנזר שנבנתה על ידי גזה השני, מלך הונגריה, הוחלט על הקמת כנסייה חדשה בשנת 1842. על פי התוכניות של אנטל הופהאוזר, הבנייה החלה בשנת 1899 והחנוכת המבנה התרחשה בשנת 1903. המגדל שלו היה אז המבנה השמיני בגובהו במדינה. אנדרטת טריאנון: נחנכה בשנת 2016. ינה זאדור (במקורעד 1919 צוקר, מחוץ להונגריה יוג'ין זאדור 1894 – 1977) מלחין יהודי-הונגרי בתעשיית הקולנוע בהוליווד. לאיוש באטאסקי (במקור הופמן, 1844 – 1921) היה עורך דין יהודי-הונגרי, פובליציסט. באטאסק הוא הכיוון של הונגריה! אתר אינטרנט Bátaszék - מדריך מפות תחנת הרכבת באטאסק אוסף קישורים Lap.hu Bataszek.net מדיה וקבצים בנושא באטאסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באטאסק (בהונגרית) באטאסק ב-JewishGen בית הקברות היהודי בבאטסק "Folia onomastica croatica 14/2005" (pdf). Živko Mandić: Hrvatska imena naseljenih mjesta u Madžarskoj. נבדק ב-2012-07-25. "Bátaszék története". Jewish Communities in Hungary https://index.hu/kultur/2013/11/14/osszeveszett_az_omega_az_egyhazzal/