laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חסדאי אלמושנינו

רבי חסדאי אלמושנינו (נפטר בטבת ה'תפ"ח, 1728), היה אב"ד וראש ישיבה בעיר תטואן שבמרוקו במאה ה-18 ומחבר הספרים "חסד אל" ו"משמרת הקדש". שנת לידתו אינה ידועה, אך נכתב כי הוא האריך ימים. הוא חי בעיר תטואן שבמרוקו וכנראה נולד שם. החל משנת ה'תמ"ו הוא חתם על פסקי דין של חכמי עירו ומשנת ה'תנ"ו, כנראה לאחר פטירת רבי יעקב אבוהב שהיה אב"ד במקום, הוא שימש כדיין בעיר, יחד עם חבריו: רבי יעקב ביבאס ורבי דוד הכהן. משנת ה'תס"ח, לאחר פטירת חבריו לבית הדין, הוא שימש אב"ד. אל בית דינו חברו הרבנים: מנחם אנהורי, משה בן זמרה, אברהם אבודרהם ויצחק נהון. מכתביו נראה שהורצו אליו שאלות מיהודי גיברלטר. במקביל לפעילותו הרבנית בעירו הוא שימש גם כראש ישיבה במקום. בין תלמידיו ידוע רבי מנחם עטיאה, מי שלימים שימש אב"ד בעיר. בהקדמות לחיבוריו הוא מתאונן על עוניו ועל מיתתם בטרם עת של בניו שלמה ויצחק, כן על רבות מתשובותיו הוא כותב לצד חתימתו "המו"ן" - המר ונאנח. הוא נפטר בחודש טבת שנת ה'תפ"ח (1727/1728). חסד אל - ספר העוסק בדרוש ופלפול. משמרת הקדש - ביאורי על פירושי על פירוש רש"י על התורה. תשובות ופסקים רבים מרבי חסדאי מצויים בספרות חכמי מרוקו, יצירות נוספות נותרו בכתב יד. היו לו שני בנים שנפטרו בטרם עת: יצחק ושלמה. בנו רבי יצחק ששימש כרבה של גיברלטר. צאצא נוסף הוא רבי חסדאי אלמושנינו השני. יהודי תטואן בצלאל דבליצקי, משמרת הקודש א, מבוא, עמ' 15 44, מכון אהבת שלום, ירושלים, תשע"ג. חסדאי אלמושנינו, חסד אל, ליבורנו, תקפ"ו, באתר היברובוקס משמרת הקדש ליבורנו, תקפ"ה, באתר: הספרייה הלאומית חכם חסדאי אלמושנינו, באתר "החכם היומי" חסדאי אלמושנינו (1640?-1728), דף שער בספרייה הלאומית ראו תקנות חכמי מכנאס חלק א עמ' תלג.
Crashbox

Crashbox היא תוכנית טלוויזיה קנדית-אמריקאית לנוער, המשודרת ב-HBO Family של HBO. הוא יצא לראשונה ב-1 בפברואר 1999 והסתיים ב-1 באפריל 2000 בארצות הברית ובקנדה. המטרה העיקרית היא ללמד אנשים על מתמטיקה, היסטוריה, עובדות על בעלי חיים, חידות ופעילויות אחרות. Crashbox הייתה אחת ההשקות המחודשות של HBO Family בפברואר 1999. אין תוכניות VHS / DVD ליציאת התוכנית, אך ניתן למצוא אותה בשירותי סטרימינג שונים. Crashbox הופק על ידי Planet Grande Pictures, עם תמיכה באנימציה על ידי Cuppa Coffee Studios בשנת 1998. Planet Grande משתף פעולה עם חברת האנימציה במשך 7 חודשים כדי להשלים 13 שעות של תכנות. בתוך מחשב גיימינג מעשרות שנים, הוא לוקח אותנו בתוכו עם חבורה של רובוטים שמייצרים מחסניות ירוקות (שמפוסלות מחימר) כדי לטעון משחקים. בכל פרק יש שבעה משחקים חינוכיים בני 2 עד 5 דקות. "Crashbox", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Crashbox", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Crashbox", באתר HBO Max (באנגלית) "Crashbox", באתר Hulu סדרות (באנגלית) Richard Katz, "HBO in Family way with heavy push of new fare", Variety, September 9, 1998. Lynne Heffley, "HBO Launches Spinoff With Pair of Excellent Kids' Shows", Los Angeles Times, February 1, 1999. Eichhorn, P: "Cuppa Coffee brews up a special blend of animation Take One Magazine, Summer, 1999, No. 24
אליהו סאלם לוי

אליהו סאלם לוי (1902 – 8 בינואר 1972) היה ראש עיריית רמלה בין השנים 1971–1972. נולד בעיראק בסביבות שנת 1902. סיים בית ספר תיכון ובית ספר גבוה לכלכלה. התגורר בבצרה. עלה לישראל בשנת 1951, והתגורר עם משפחתו ברמת גן. הצטרף לתנועת החרות, ומשנת 1952 היה חבר מרכז התנועה ושימש כמנהל מחלקת עולים חדשים במרכז המפלגה. משנת 1958 היה מנהל עיתון חרות[דרושה הבהרה] וממייסדי העיתון בערבית "אל חורייה". מונה ליו"ר סניף חרות ברמלה, ועבר להתגורר שם. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-1965, התמודד בראשות סיעת גח"ל, ונבחר כחבר מועצת העיר לאחר שגח"ל זכתה בארבעה מושבים. בבחירות שהתקיימו ב-1969 נבחר בשנית לכהן במועצת העיר. במרץ 1971 נבחר על ידי מועצת העיר לראש העיר, לאחר שנציגים מהמערך חברו לחלק נציגי גח"ל, מפד"ל ורשימה מקומית כדי להדיח את ראש העיר המכהן מטעם המערך, יהודה שטיין. מתנגדי המהלך טענו שמדובר בכלנתריזם. המהלך נעשה בניגוד לעמדת מרכז גח"ל, שזימן את לוי לבירור, וספג גינוי מוועדת הפנים של הכנסת לרבות נציגי המערך (מרדכי סורקיס), גח"ל (יוסף תמיר) והמפד"ל (בנימין שחור). ב-8 בינואר 1972 לקה בדימום תוך-גולגולתי, והובהל לבבית החולים אסף הרופא, שם נפטר תוך זמן קצר. נקבר בבית הקברות הישן ברמלה. על שמו נקראו רחוב בדרום רמלה ו"חורשת אליהו" סמוך לבית העלמין הישן בעיר. בנו היה השופט אדמונד לוי. בן נוסף הוא הכדורגלן ניסים לוי, ששיחק בקבוצת בית"ר רמלה. ילקוט הפרסומים עמ' 345 ילקוט הפרסומים עמ' 681 אליהו לוי נבחר לראשות עיריית רמלה, דבר, 4 במרץ 1971. ראש עירית רמלה למנוחות - היום, מעריב 9 בינואר 1972. יוסי חכמון, ניסים לוי, בנו של ראש העיר הרביעי של רמלה א.ס לוי: "לא עוזב את העיר ולא בוגד בליכוד", רמלוד באר יעקב נט, 25 באוקטובר 2018.
טוד הנרי

טוד הנרי (באנגלית: Todd Jackson Henry), הוא אסטרונום אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת מדינת ג'ורג'יה באטלנטה. טוד הנרי סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת קורנל בשנת 1986. הוא המשיך בלימודים ובשנת 1991 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת אריזונה. עוד בהיותו באוניברסיטת קורנל הוא הכיר את קרל סגן ובשנים 1985–1991 הם פרסמו מספר מאמרים על כימיה אורגנית באטמוספירה של כוכבי לכת. בשנים 1991–1994 הוא עבד בבלטימור. בשנת 1994 הנרי הקים Research Consortium On Nearby Stars (RECONS), פרויקט שמתרכז בחיפוש כוכבים קרובים. במסגרת הפרויקט נמצאו מספר כוכבים חדשים לרבות LHS 2090. כמו כן במסגרת הפרויקט התגלה כוכב GJ 1061 שהוא בין 20 הכוכבים הקרובים לכדור הארץ. הוא החל בפרסום סדרת מאמרים בנושא ב The Astronomical Journal. סדרה זו The solar neighborhood כוללת כבר כ-20 מאמרים. הנרי היה חלק של צוות CRIRES שניסע למצוא הוכחות לקיום כוכב לכת סביב כוכב VB-10 אך ללא הצלחה. בשנת 1999 טוד הנרי החל לעבוד באוניברסיטת ג'ורג'יה. החל משנת 2006 טוד הנרי מכהן כפרופסור באוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 2013 הוענק לו תואר "distinguished professor". במהלך עבודתו באוניברסיטת ג'ורג'יה הוא הדריך מספר עבודות דוקטורט וקיבל מספר פרסים. בשנת 2020 הוענק לו תואר "עמית כבוד" של איגוד האסטרונומים האמריקאי. קורות חיים נתונים על פעילות אקדמית מאמרים מדעים של טוד הנרי מאמר של הנרי על כוכבים קרובים https://ui.adsabs.harvard.edu/abs/1997AJ....114..388H/abstract
מרתה גנדר

מרתה גנדר (מקודם גרינוולד, בהונגרית: Göndör Márta; שאטוראליאויהיי, 14 אוגוסט 1919 – נובמבר 2003) הייתה כנרת יהודייה-הונגרייה. מרתה גרינוולד נולדה במשפחה יהודית כבתם של ארמין גנדר (גרינוולד - 1883–1944), וטרינר, ושל אולגה פרידריך (1891–1944) שניספו בשואה, היה לה אח גדול אחד. היא החלה את לימודי הכינור שלה בעיר הולדתה ובעיר שארושפטק אצל ארנה סבו, ולאחר מכן בין 1934 לבין 1937 למדה כינור אצל הכנרים יאנוש קונץ ואצל אדה זאטורצקי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. מוזיקה קאמרית למדה אצל אימרה ולדבאואר ולאו ויינר. בשל החוקים היהודים (המפלים) ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי בהונגריה היא לא יכלה להופיע, אלא בפני קהל יהודי ולכן מ-1939 עד 1944 הייתה חברה בתזמורת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך והופיעה בפני קהל יהודי. לאחר הכיבוש הגרמני הועברה למחנה קישטרצ'ה. היא הצליחה להשתחרר משם וחיה תחת שם בדוי עד סיום מלחמת העולם השנייה. הוריה גורשו ונרצחו באושוויץ ואילו אחיה עלה לארץ ישראל עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. משנת 1945 הייתה הכנרת של תזמורת הפילהרמונית הממלכתית של הונגריה ולאחר מכן מ-1979 ועד לפרישתה הייתה הכנרת הראשונה בתזמורת. מ-1985 עד 1990 עבדה כגמלאית בבית האופרה של בודפשט. בנוסף לקונצרטים תזמורתיים רבים והופעות ברדיו, היא הופיעה גם ברביעיות כלי מיתר ובהרכבים קאמריים מזדמנים. בעלה, טיבור ססלר (1919–1992), היה נגן אבוב עמו התחתנה בסוף 1946 ולאחר מכן התגרשו ב-1975. ילדיהם: ז'וז'נה ססלר (1948–) אדריכלית. אנה ססלר (1951–) מורה, לשעבר מנהלת הראשית של בית הספר הקהילתי היהודי לאודר יבנה. ביוגרפיה באתר centropa.org מרתה גנדר (1 בינואר 2004 ) מוזיקה, כרך 47, מספר 1 מרתה גנדר באתר אומיקה עץ משפחה של מרתה גנדר Gyászjelentése (2003. november 29.) Népszabadság, 61. évfolyam, 278. szám
לילה קאליף

ליילה קאליף (בערבית: ليلى كليف בתעתיק: לִילַא כַּלִיףְ; נולדה ב-2 בספטמבר 1971) היא זמרת-יוצרת ותסריטאית בריטית, ילידת האמירויות. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1999, כשהוציאה את אלבומה הראשון "كفى حبل" (בתעתיק: "כַּפַא חבּל"). בשנת 2015, היא זכתה בפרס יוצר הסרטים של IWC בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של דובאי על התסריט שלה, كاتب الرسالة, דרמה רומנטית המתרחשת בשנות ה-60 של המאה ה-20. كفى حبل (1999) جسد الأكاذيب (2008) شكسبير في الحب (1999) توقيت المشمش (1999) جسد الأكاذيب (2008) كما انا (2020) العشاق لا يجتمعون לילה קאליף, סרטונים בערוץ היוטיוב לילה קאליף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לילה קאליף, באתר ספוטיפיי לילה קאליף, באתר AllMusic (באנגלית) לילה קאליף, באתר דיזר Emirati Layla Kaylif wins IWC Filmmaker Award Emirati Layla Kaylif wins IWC Filmmaker Award at DIFF Diff 2015: Layla Kaylif wins $100,000 Layla Kaylif Releases New Single 'As I Am' (אורכב 04.10.2020 בארכיון Wayback Machine) Northern Sky Layla Kaylif – Lovers Don’t Meet (אורכב 04.10.2020 בארכיון Wayback Machine) Emirati Layla Kaylif wins IWC Filmmaker Award - The National (אורכב 04.10.2020 בארכיון Wayback Machine) Dubai Festival: Tyro Helmer Layla Kaylif Wins IWC Filmmaker Award ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לילה קאליף".
יחסי אינדונזיה–טג'יקיסטן

יחסי אינדונזיה–טג'יקיסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אינדונזיה לבין טג'יקיסטן. היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של טג'יקיסטן והרפובליקה של אינדונזיה כוננו ב-27 באוגוסט 1994. שיתוף פעולה בסחר וכלכלה בין שתי המדינות הידידותיות התפתח על בסיס ההסכמים בין ממשלת הרפובליקה של טג'יקיסטן וממשלת הרפובליקה של אינדונזיה בנושא שיתוף פעולה מסחרי, כמו גם מסמכים משפטיים אחרים. מזכר על שיתוף פעולה בתחום החינוך, אשר נחתם בין משרדי החינוך של הרפובליקה של טג'יקיסטן והרפובליקה של אינדונזיה מיושם באמצעות תוכניות ההכשרה השונות באינדונזיה. כמו כן, במסגרת תוכנית "דרמסיבה" מומחים טג'יקיים לומדים את השפה והתרבות האינדונזית באינדונזיה. בשנת 2012 שגרירות הרפובליקה של אינדונזיה בטשקנט, במטרה להכיר לטג'יקים את התרבות והאמנות של הרפובליקה של אינדונזיה, קיימה אירוע מאורגן על ההיסטוריה וההישגים הלאומיים של אינדונזיה בעיר ח'וג'נד, סוגד. אינדונזיה מיוצגת בטג'יקיסטן באמצעות שגרירותה בטשקנט, אוזבקיסטן. טג'יקיסטן מיוצגת באינדונזיה באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–טג'יקיסטן בוויקישיתוף יחסי אינדונזיה–טג'יקיסטן באתר משרד החוץ הטג'יקי נציגות אינדונזיה בטג'יקיסטן באתר visahq
אסופתא

תאגיד המיחזור אסופתא הוא גוף שהוקם בשנת 2001 בעקבות חוק הפיקדון. עם הקמת התאגיד פעל התאגיד כחברת איסוף מכלי משקה, ולאחר תיקון החוק בשנת 2010 הפכה החברה לתאגיד מחזור המעניק שירותי איסוף ומחזור ליצרני ויבואני המשקאות בכפוף לחוק הפיקדון. התאגיד מעניק שירותי איסוף, מיחזור ודיווח לכ-130 יצרני ויבואני משקאות ודואג עבור כל יצרן/יבואן למילוי חובותיו במסגרת חוק הפיקדון תוך עמידה ביעדי החוק. התאגיד אוסף מהציבור כ-150 מיליון מכלי משקה בשנה. האיסוף מתבצע באמצעות צי משאיות וכן באמצעות תחנות איסוף להשבת דמי פיקדון של התאגיד הפרוסות ברחבי ישראל. מכלי המשקה הנאספים משונעים לאתר העיבוד של התאגיד הממוקם בצפון ישראל, שם עוברים המכלים תהליכי מיון לחומרי גלם, עיבוד והכנה לפני שינועם למפעלי המחזור. אסופתא החל לפעול כתאגיד מיחזור בשנת 2012, זאת לאחר תיקון חוק הפיקדון אשר פתח את שוק איסוף ומיחזור מכלי המשקה לתחרות. עד אז, אסופתא פעלה כחברת איסוף שסיפקה לתאגיד המיחזור אל"ה מכלי משקה ריקים בתמורה לתשלום דמי הפיקדון ולבונוסים על עמידה ביעדי איסוף. בשנת 2012 פתח תאגיד אסופתא מפעל חדש לטיפול במכלי משקה החייבים בפיקדון לצורך דגימתם, מיונם, ועיבודם טרם העברתם למפעלי המחזור. בשנת 2019 עבר מפעל העיבוד למיקומו הנוכחי באזור בתעשייה שבעיר שפרעם. החל משנת 2012 מעניק התאגיד שירותי איסוף ומחזור ליצרני ויבואני המשקאות תוך עמידה ביעדי החוק ובמקביל מעניק שירותי איסוף מכלי משקה חייבים בפיקדון מכלל הציבור. בשנת 2013 פרץ סכסוך בין אסופתא לאל"ה, כאשר אסופתא התקשרה עם יקב טפרברג, שפרש מתאגיד אל"ה, המוגדר מוסד ללא כוונת רווח. לטענת אסופתא, ראשי אל"ה הגיבו בסנקציות שנועדו להצר את מהלכיה ולהקשות על התבססותה ופעילותה בשוק המיחזור, בין השאר באמצעות הפסקת תשלום בונוסים על עמידה ביעדי האיסוף של מכלי משקה והדרישה שאסופתא תמיין בעצמה מכלים ריקים - בהתאם לזהות היצרנים והיבואנים, כך שהתאגיד לא יקבל למתקניו בקבוקים מחברות הנמנות עם לקוחותיו. בשנת 2010 הקימו תאגיד אסופתא ומועצה אזורית חוף השרון את דגל המחזור הגדול בעולם, גובהו 15 מטר, רוחבו 30 מטר, והוא הורכב מ-25 אלף בקבוקי משקה שנשזרו על חבלים ונצבעו בצבעי כחול לבן - כדי לקדם את המודעות לרעיון הירוק. על שזירת המיכל עמלו תלמידים מבתי ספר באזור השרון ומבית הספר "קשת" בירושלים. אתר האינטרנט הרשמי של אסופתא אסופתא, ברשת החברתית פייסבוק אסופתא, ברשת החברתית אינסטגרם אסופתא, סרטונים בערוץ היוטיוב ארי ליבסקר, מיחזור הבקבוקים נפתח לתחרות עם כניסת אסופתא, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2012 אודות באתר התאגיד אלפי שאולי, השחקן החדש בתחום מיחזור הבקבוקים, באתר ynet, 12 בפברואר 2014 יובל אזולאי, ‏מיחזור בקבוקים: מאבקים בין אל"ה לבין המתחרה אסופתא, באתר גלובס, 5 בנובמבר 2013 62 שנות עצמאות; 25 אלף בקבוקים; דגל אחד, באתר ynet, 19 באפריל 2010
בלפאטפלווה

בלפאטפלווה (בהונגרית: Bélapátfalva) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה צפונית לאגר. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בבלפאטפלווה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיר 2,864 תושבים ובשנת 2021 רק 3,287 תושבים. האזור מיושב לסירוגין מאז שנוסד בשנת 1232 והוא הפך לעיר רשמית ביולי 2004. יהודים חיו בבלפאטפלווה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהעיר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא בלפאטפלווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלפאטפלווה נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי בלפאטפלווה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מגדה קמפנר

מגדה קמפנר (בהונגרית: Kempner Magda; פוסטהבאבוצקה, הונגריה, מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, 24 בספטמבר 1894 – אושוויץ, סתיו 1944) הייתה מורה, משוררת, סופרת יהודייה-הונגרייה שניספתה בשואה יחד עם בעלה פאל ראדו (מקודם רוזנברג). מגדה קמפנר נולדה במשפחה יהודית בכפר קטן בהונגריה והחלה את לימודיה בעיר אוראדיה, שם סיימה את לימודיה ואת בחינות הבגרות כתלמידה פרטית בבית הספר התיכון פרמונטריי (1912). מגדה השיגה את תעודת ההוראה שלה במתמטיקה ובפיזיקה בבודפשט. יחד עם בעלה, פאל ראדו, שהיה מורה לתולדות הספרות, עבדה בבית הספר למסחר הגבוה באוראדיה משנת 1916, ובין 1928 לבין 1944 הייתה מנהלת בית הספר הגבוה למסחר לבנות. בנוסף לתחום ההוראה שלה הרגיל היא לימדה גם תולדות אמנות. בשל פעילותה הספרותית התקבלה לאגודה הספרותית סיגליגט (שפעילותה פסקה בתום מלחמת העולם השנייה). היא גורשה לאושוויץ יחד עם בעלה ושניהם ניספו שם. כתביה פורסמו בקביעות מאז 1920 בטורים של היומונים וכתבי העת: המילה ההונגרית (Magyar Szó) אביב (Tavasz) דפי טרנסילבניה (Erdélyi Lapok) שיריה מעידים על טיפול טכני מעולה, על חוש קצב בטוח, ושני מחזותיה והרומנים שלה הם כתיבה סמבולית שמכילה מחשבות פילוסופיות. היא הייתה אחת החלוצים של המדע הבדיוני בטרנסילבניה. מגדה קמפנר: קצב. שירים, דימויים דרמטיים ; דפוס זוננפלד, אוראדיה, 1924 (שירים, יחד עם המשחקים המיסטיים "הבודדים" ו"מעלות השחר עד בין הערביים", (1924) אינטגרלים (רומן, ספריית זמננו 4. קלוז'-נאפוקה, 1926) שירים מאת מגדה קמפנר ; גרפיקה, אוראדיה, 1940 יוב באנהג'י: סופרות הונגריות. בודפשט, 1939. 194. Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés II. (G–Ke). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1991. ISBN 973-26-0212-0 (לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה) מגדה קמפנר באתר החברה ההונגרית לתולדות המדע הבדיוני Öcsöd (akkor Békés vármegye) mellett van ilyen külterületi lakott hely. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מגדה קמפנר".
לושה מערכות

לושה מערכות בע"מ (Lusha) היא חברת מחשוב ישראלית העוסקת במודיעין עסקי לאנשי שיווק, מכירות ומשאבי אנוש. מטה החברה נמצא בתל אביב, ויש לה משרד נוסף בבוסטון. לושה הוקמה בתל אביב בשנת 2016 בידי יוני צרויה (מנכ"ל) ואסף אייזנשטיין (נשיא). במקור פיתחה החברה אפליקציה להרחבת מאגר הטלפונים העסקי. ב-2019 הושק תוסף לדפדפן גוגל כרום המאפשר למשתמשים להעשיר מידע על אנשי קשר תוך כדי גלישה ברשתות חברתיות כמו לינקדאין, באתרים עסקיים כדוגמת סיילספורס, ובאתרי חברות. נכון ל-2023, לחברה מאגר נתונים של יותר מ-110 מיליון אנשי קשר. החברה פיתחה פלטפורמת מודיעין עסקי מבוססת ענן המאפשרת לצוותי שיווק, מכירות ומשאבי אנוש להשיג מידע על אנשי קשר, לקוחות פוטנציאליים (לידים) ומועמדים לעבודה. הפלטפורמה מאפשרת למשתמשים לאתר פרטי קשר כמו מספרי טלפון, כתובות דוא"ל ופרופילים ברשתות חברתיות בהתבסס על סינונים כמו שם חברה, ענף, מיקום ועוד. הפלטפורמה גם מספקת תובנות עסקיות בהן נתונים דמוגרפיים, טכנולוגיות בשימוש ועוד. פעילות החברה עומדת בדרישות הגנת המידע של האיחוד האירופי (GDPR) וחוק הפרטיות של קליפורניה (CCPA). שירותי החברה ניתנים בחינם בגישה חלקית. עבור גישה מלאה נגבה תשלום חודשי. המוצר העיקרי של לושה הוא פלטפורמת B2B המספקת לחברות פרטי קשר עדכניים ותובנות עסקיות. כלים נוספים כוללים: Prospecting – חיפוש אנשי קשר לפי פילוחים ספציפיים כמו שם החברה, המיקום, הענף, הכנסות שנתיות ועוד. Warm Outbound – זיהוי לקוחות פוטנציאליים לפי סינונים כמו הטכנולוגיות שבשימוש החברה, סבבי גיוס והתראות על שינויים בכוח האדם.   העשרת נתוני CRM – העשרה אוטומטית של רשומות אנשי הקשר במערכת ניהול קשרי הלקוחות. כלים לגיוס עובדים – גישה למאגר נתונים מתעדכן, קבלת התראות על מועמדים פוטנציאליים ואינטגרציה עם מערכות CRM. אימות דוא"ל – אימות של כתובות דוא"ל, מעקב אחר קריאת הודעות והרשמה לרשימות תפוצה. הפלטפורמה של לושה נגישה דרך אתר החברה ובדרכים נוספות: תוסף לדפדפן כרום. אינטגרציה עם מערכות ניהול לקוחות ונתונים.   ממשק API לסנכרון מאגרי נתונים ומערכות. לושה גייסה 245 מיליון דולר בשני סבבי גיוס: ב-2021 – גויסו 40 מיליון דולר. ב-2022 – גויסו 205 מיליון דולר. אתר האינטרנט הרשמי של לושה מערכות לושה מערכות, ברשת החברתית פייסבוק לושה מערכות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לושה מערכות, ברשת החברתית LinkedIn לושה מערכות, סרטונים בערוץ היוטיוב אופיר דור, ‏האפליקציות לזיהוי שיחות והתחקיר בצרפת: כך הפכה חברת לושה הישראלית לחד קרן, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2021 מאיר אורבך, סיוע לאנשי מכירות: לושה גייסה 205 מיליון דולר לפי שווי של 1.5 מיליארד, באתר כלכליסט, ‏10.11.21 אופיר דור, ‏חד-הקרן לושה מגיב לתביעת המיליונים נגדו וחושף סיפור מדהים על הקמתו, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2022 קת'רין שו, Lusha, a crowdsourced data platform for B2B sales, gets $205M Series B at $1.5B valuation, TechCrunch, ‏10.11.21 עמוד הבית של לושה, באתר Lusha Lusha Announces Full Compliance with GDPR Privacy Regulations, PR Newswire, ‏15.3.23 Lusha for Recruiters, Lusha מאיר אורבך, לאחר חמש שנים עצמאיות: לושה גייסה 40 מיליון דולר בסבב גיוס ראשון, באתר כלכליסט, 10 בפברואר 2021 Lusha, CrunchBase מאיר אורבך, כלכליסט-טקסיוע לאנשי מכירות: לושה גייסה 205 מיליון דולר לפי שווי של 1.5 מיליארד, באתר כלכליסט, 10 בנובמבר 2021
ורתר

ורתר (בצרפתית ובגרמנית: Werther) היא אחת האופרות בארבע המערכות של ז'יל מאסנה. הלברית שלה נכתבה על ידי אדואר בלאו, פול מיליא וז'ורז' הרטמן על פי הרומן של יוהאן וולפגנג פון גתה בשם ייסורי ורתר הצעיר. הבכורה של האופרה התקיימה ב-16 בפברואר 1892 בהופאופר בווינה (כיום האופרה של וינה) בנוסף למנון, זו אחת האופרות המושמעות בתדירות הגבוהה ביותר של מאסנה. מיקום: וצלר והסביבה מועד: העשור התשיעי של המאה ה-18, בין יולי לבין דצמבר של שנה אחת. בית הקצין ילדיו של הקצין מתרגלים שירי חג המולד עם אביהם ממש באמצע הקיץ. שמידט ויוהאן מגיעים וקוראים לקצין לשתית יין בערב. ורתר הבודד והחולמני מזמין לנשף את שרלוט שמטפלת באחיה מאז שאמה מתה. שרלוט מפקידה את הילדים בידי אחותה, סופי. בינתיים, מגיע אלברט, ארוסה של שרלוט. ורתר אוהב את שרלוט, והוא מתוודה על כך לפניה. על אף שהיא אוהבת אותו, נאלצת לסרב לו כי הבטיחה לאמה הגוססת שתהיה רעיתו של אלברט. מתחת לעצי הטיליה כמה חודשים לאחר מכן, אלברט ושרלוט נשואים באושר. ורתר העצוב מחכה להם מול הכנסייה לאחר המיסה של יום ראשון בבוקר. אלברט מבקש את הבנתו ומחילתו של ורתר על כך שקשר את גורלו בשרלוט. הוא לא יכול היה לנהוג אחרת. סופי מזמינה את המשורר העצוב למסיבה, שם היא פוגשת שוב את שרלוט, לה מגלה שוב את אהבתו אליה. שרלוט שולחת את ורתר לרחוק עד חג המולד, כדי ששניהם יוכלו לחשוב מחדש בשלווה על מצבם. כשאלברט רואה את המשורר בורח, הוא מבין שהצעיר עדיין אוהב מאוד את רעייתו. הבית של שרלוט ואלברט אחר הצהריים של חג המולד. שרלוט קוראת את מכתביו של ורתר ומצפה בדאגה לפגוש את הצעיר. כשהצעיר מגיע, הם מתחילים לדבר על העבר, מה שמסעיר את רגשות שניהם. ורתר שוב מצהיר על אהבתו אליה, אך היא לעומת זאת מוצפת בתחושת מחויבות ורוצה להיפרד מוורתר אחת ולתמיד. אלברט מגיע הביתה ומבחין במצב הנפשי הסוער של אשתו ומנחש את האמת. כאשר ורתר מבקש ממנו אקדח על ידי שליח בטענה שהוא יוצא למסע ארוך יותר, אלברט ממלא את הבקשה בדם קר, אך שרלוט מתייסרת בתחושה רעה. הבית של ורתר שרלוט רצה לביתו של ורתר, מתפרצת פנימה, מבחינה בדם על הרצפה ואז בפצוע הקשה השוכב על המיטה. היא רוצה לבקש עזרה, אבל ורתר מבקש ממנה לבלות איתו את הרגעים האחרונים של חייו. שרלוט מתאהבת ומנשקת את ורתר, שמת בזרועותיה כשהילדים מתחילים לשיר את שירי חג המולד שלמדו בקיץ. O Nature, pleine de grace - אריה מוורתר (מערכה ראשונה) Du gai soleil, plein de flame - האריה של סופי (מערכה שנייה) Va, laisse couler mes larmes - האריה של שרלוט (מערכה שלישית) Werther! Qui m'aurait dit /Je vous écris de ma petite chambre - אריה המכתב של שרלוט (מערכה שלישית) Pourquoi me réveiller? - אריה של ורתר (מערכה שלישית) Upton, George; Borowski, Felix (1928). The Standard Opera Guide. Blue Ribbon Books, New York. pp. 187–8. Kobbé, Gustav (1976). The Complete Opera Book. New York: G. P. Putnam's Sons. pp. 864–9. Huebner, Steven (2006). French Opera at the Fin de Siècle: Werther. Oxford University Press, US. pp. 113–34. ISBN 978-0-19-518954-4. מדיה וקבצים בנושא ורתר בוויקישיתוף
שורש 63

שורש 63, או חוּ בּוּ (בסינית: 戶部, פיניין: Hù bù) הוא השורש השישים ושלושה של הכתב הסיני. פירושו "דלת" או "בית" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים. במילון קאנגשי יש 44 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. 户, הצורה החדשה של 戶,היא הצורה ה-97 של טבלת התווים הסיניים שאומצה על ידי הסינית המפושטת בסין. מכיוון שההבדל בין 户 ל 戶 מוגדר כוריאנט-צורה ולא כצורה אחרת, אין אינדקס מיוחד עבור 户. כאשר 户 היא גם הצורה הרשמית של התו בהונג-קונג. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 63 בוויקישיתוף מסד נתונים של Unihan - U+6236
גטו זמושץ'

גטו זמושץ' הוקם על ידי הגרמנים בעיר זמושץ' שבפרובינציית לובלין בפולין באביב 1941 וחוסל באוקטובר 1942 עם שילוח שארית יושביו למחנה ההשמדה בלז'ץ. זמושץ' שבמערב פולין נכללה במלחמת העולם השנייה במחוז לובלין. המחוז כלל למעלה מ-1,660 קהילות ובהן מעל חצי מיליון נפש. יהודי המחוז חיו בעיקר בעיירות ובעיר המחוז זמושץ', בה היו כמחצית מהתושבים. מיד לאחר כיבוש פולין בספטמבר 1939 גויסו יהודים לעבודת כפייה. בדצמבר 1939 הצטוו יהודי העיר על ידי הכובש הגרמני להקים יודנרט, ובו 12 חברים. יושב הראש היה בן ציון לובלינר. בינואר 1940 הוחלף לובלינר במייצ'יסלב גרפינקל (Mieczyslaw Garfinkel). יהודים רבים מהעיר ברחו לברית המועצות ולשטחים שכבשה בפולין, וכך נותרו בעיר כמחצית מ-10,000 יהודיה. הם אלה שנכלאו בגטו עם הקמתו באביב 1941. אליהם צורפו כאלף יהודים שגורשו מאזורי מערב פולין שסופחו לגרמניה ועל כן רוקנו מיהודיהם ("ורתגאו") באביב 1941 רוכזו היהודים באחד מאזורי העוני בעיר. האזור לא גודר בתחילה, וכניסתם ויציאתם של היהודים ממנו הותרו, אך רק לפרקי זמן מוגבלים במשך כל יממה.  ב-1 באפריל 1942 יצא הטרנספורט הראשון במסגרת מבצע ריינהרד. ב-11 באפריל יצא טרנספורט ובו שולחו למותם בבלז'ץ כ-3,000 יהודים. ב-1 במאי 1942 גורשו כאלף יהודים מנורדריין-וסטפאליה דרך תחנת הרכבת בדורטמונד לגטו זמושץ'.  בימים 16 עד 18 באוקטובר 1942 חוסל הגטו ויושביו נשלחו להשמדה בבלז'ץ. מאות בודדות של עובדי כפייה נותרו בשטח הגטו-לשעבר כדי לנקותו ולמיין את חפצי הנרצחים לשם שימוש הגרמנים. ב-12 בנובמבר 1942 הוכרז אזור זמושץ' כאזור התיישבות מיוחד של הגנרלגוברנמן עבור גרמנים. תושבי הכפרים הפולניים באזור פונו, וחלק משטח הגטו שימש כמחנה מעבר זמני. זמושץ' (Zamość), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם על גירוש יהודי זמושץ' להשמדה, באתר יד ושם  Klaus-Peter Friedrich (Bearb.): Die Verfolgung und Ermordung der europäischen Juden durch das nationalsozialistische Deutschland 1933–1945 (Quellensammlung), Band 9: Polen: Generalgouvernement August 1941–1945, München 2013, ISBN 978-3-486-71530-9, S. 253 mit Anm. 13 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.