laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג

הכביש ממוסקבה לסנקט פטרבורג, או הכביש הפדרלי M11 (הידוע גם בשם "נייבה") הוא כביש מהיר ברוסיה המחבר בין שתי הערים הגדולות במדינה, מוסקבה וסנקט פטרבורג והוא נסלל במקביל לכביש הפדרלי M10. הכביש מנוהל על ידי חברת "כביש ערי הבירה" (Магистраль Двух Столиц, mos-spb.com), שהוקמה בשנת 2013 כדי לסלול ולתפעל כביש זה. זהו כביש פדרלי המהווה כביש אגרה אשר נבנה במקביל לכביש הפדרלי М10 הקיים וכביש E105, כאשר כביש М10 טעון שיפוץ במקטעים שלמים שלו שהושלמו ב־26 בינואר 2021. אורכו הכולל של הכביש הוא 684 ק"מ והוא אחד מהכבישים הגדולים הראשונים ברוסיה שהיה לכביש אגרה. נקודת המוצא של הכביש מגבולות העיר מוסקבה, דרך כביש חדש הנמצא בסלילה במחוז מוסקבה, מחוז טבר, מחוז נובגורוד ומחוז לנינגרד עד לגבולות העיר סנקט פטרבורג. הכביש כולל משני נתיבים ועד חמישה נתיבים והמהירות מוגבלת ל-150 קמ"ש. חלקים רבים של הכביש מחוברים בגשרים. על פי תוכנית הסלילה הראשונית של סוכנות הכבישים הפדרלית, סלילת הכביש אמורה הייתה להסתיים עד שנת 2018. 217 הקילומטרים הראשונים של הכביש נסללו בשנת 2014 עם חניכת המקטע הראשון. עם השלמת הבנייה, סנקט פטרבורג הייתה לעיר השנייה ברוסיה (אחרי אופה) שמחוברת בכביש פדרלי אחיד בעל שני נתיבים עד למוסקבה. עלות הבנייה מוערכת ב־152.8 מיליארד רובלים. שני מקטעים באורך 606 ק"מ מהכביש הפכו לכבישי אגרה. עד נובמבר 2019 הושלמו מקטעים בין מוסקבה לעיירה יאמוגה ומהעיירה יאמוגה לעיר טבר, צפונית לקלין בין הקילומטר ה-97 לקילומטר ה-149. המקטע בין הכפר מיאסני בורה לעיר סנקט פטרבורג מהקילומטר ה-543 עד לקילומטר ה-684 הושלמו בנובמבר 2019. ב-16 ביולי 2024 נפתח הקטע האחרון של הכביש המהיר M-11 מוסקבה-סנקט פטרבורג במעמד נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. אורך כולל: 684 קילומטרים מספר נתיבים: 4, 6, 8, 10 רוחב הנתיבים: 3.75 מטרים רוחב הקו המפריד: 5 מטרים רוחב השוליים: 3.5 מטרים מהירות מותרת: 150 קמ"ש תנאי אקלים: תוואי הכביש המתוכנן עובר בארבעה מחוזות ברוסיה, שבהם האקלים משתנה בין יבשתי ממוזג (מוסקבה, טבר) ועד לכדי מעבר יבשתי ימי (בנובגורוד ובלנינגרד), מה שמשפיע על דרישות עיצוב הכביש. קו הרכבת מוסקבה–סנקט פטרבורג מדיה וקבצים בנושא כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג הכביש באתר חברת נתיבי רוסיה, תאגיד סלילת הכבישים הרוסי כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג, ברשת החברתית פייסבוק טקס פתיחת הקטע האחרון של הכביש המהיר M-11 במעמד נשיא רוסיה פוטין, סרטון באתר יוטיוב http://www.kremlin.ru/events/president/news/74561 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ב.מ.וו 1800

ב-מ-וו 1800 (בגרמנית: BMW 1800) היא מכונית סלון, תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1964–1971. יוצרו 134,814 יחידות, מהדגם הבסיסי, 21,116 יחידות מדגם BMW 1800 Ti ו-200 יחידות מדגם BMW 1800 TI/SA בשנת 1960 הראלד קוונדט (אנ') צבר שליטה בחברת בה-אם-וה. פרויקט "Neue Klasse" ("סדרה חדשה") יצא לדרך. Fritz Fiedler מונה למהנדס הראשי, Eberhard Wolff היה אחראי על עיצוב הרכב, Hofmeister Wilhelm היה אחראי על הנדסת הגוף, ו- Alex von Falkenhausen על בניית ועיצוב המנוע. הצוות היה אמור לייצר מכונית עם מנוע חדש, מה שחברת בה-אם-וה לא עשתה מאז שנת 1933 כשפיתחה את בה-אם-וה 303. הרכב המשפחתי היחיד שיוצר היה בה-אם-וה 700 ובשוק הורגש ביקוש לדגם גדול ומהודר יותר. התשובה הייתה "בה-אם-וה 1500". בדצמבר 1964 נפסק ייצור דגם ה- בה-אם-וה 1500 והמחליפה הייתה "בה-אם-וה 1600", שיוצרה עד שנת 1971. בסוף 1963 הוצג דגם ה- "בה-אם-וה 1800". בשנת 1971 הושק דגם ה- "בה-אם-וה 1802" (BMW 1800 Touring) בגרסת 2 דלתות. מחירה בהשקה היה 10,434 מארק גרמני. יוצרו 88,351 יחידות, עד שנת 1976. BMW 1800 - מנוע 1,773 סמ"ק המפתח 90 כ"ס, קרבורטור סולקס, יחיד BMW 1800 Ti - מנוע 1,773 סמ"ק המפתח 110 כ"ס, קרבורטור סולקס יחיד, משקל : 1,040 ק"ג BMW 1800 TI/SA - מנוע 1,773 סמ"ק המפתח 130 כ"ס, קרבורטור וובר - כפול, משקל : 1,050 ק"ג 4 דלתות, 5 נוסעים מיתלים: מקפרסון בלמים: דיסקים ותופים תאוצה 0-100 קמ"ש - 13 שניות יחס דחיסה: 1:9.5 (בדגם הבסיסי) ב.מ.וו 1800 Ti מנוע ב.מ.וו 1800 Ti ב.מ.וו 1800 ב.מ.וו 1800, שנת 1971 ב.מ.וו 1800, שנת 1966 ב.מ.וו 1800 - מבט לתא הנהג ב.מ.וו 1800, שנת 1971 ב.מ.וו 1800 דגם TI -SA BMW בה-אם-וה 1500 בה-אם-וה 1600 בה-אם-וה 2000 מדיה וקבצים בנושא ב.מ.וו 1800 בוויקישיתוף בה-אם-וה 1800 (1:53 דקות), יו-טיוב בה-אם-וה 1800 (7:10 דקות), יו-טיוב
רועי אדרי

רועי אדרי (או רוי אדרי נולד ב-14 בדצמבר 1978) הוא זמר-יוצר ומפיק דתי ישראלי. בעל מוניטין בינלאומי. אדרי נולד בבאר שבע. החל לנגן בגיטרה ופסנתר בגיל צעיר. בתחילת התבגרותו עברה משפחתו להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית. שם החל להתחבר למוזיקת היפ הופ וראפ. בעקבות רעידות אדמה מקומיות חזר עם משפחתו לישראל. רועי נשוי לשירלי, לזוג ארבעה ילדים. מתגוררים בחולון. בשנת 1992, בהיותו בן 14 הצטרף ללהקת היפ הופ בשם "סייד אפקט", בתור סולן. לבסוף הלהקה חתמה חוזה עם חברת איילנד דאף ג'אם מיוזיק גרופ. לאחר כמה שנים הלהקה עברה לניו יורק. עקב מות אחד מחבריה, התפרקה הלהקה. בהמשך עבר ללונדון שם הופיע עם הרכבים שונים ברחבי המדינה ובאירופה. במשך שהותו בלונדון כתב שירים עבור הזמרת מיקה פריס (אנ'). בשנת 2002 חזר רועי לישראל, והחל בשיתוף פעולה עם סאבלימינל בסינגל "ילד רחוב". באותה שנה הנחה את התוכנית "דיבור צפוף" בערוץ 24, ובMTV ישראל. בשנת 2006 הפיק[דרוש מקור] וכתב מוזיקה מקורית לסדרה "ילדות רעות". בשנת 2007 הוציא אלבום העונה לשם "עד הסוף", עם אביתר בנאי, קובי אוז ושאנן סטריט. בשנת 2008 החל בתהליך חזרה בתשובה. בשנת 2012 השתתף בתוכנית "The Voice ישראל". בשנת 2014 ביצע, הפיק[דרוש מקור] וכתב מוזיקה מקורית לסדרה "ילדי גן החיות". בשנת 2016 הפיק וכתב מוזיקה מקורית לסרטה של רמה בורשטיין "לעבור את הקיר". בשנת 2021 לקח חלק בכתיבה ולחן לשיר She's Bingo שביצעו לואיס פונסי וניקול שרזינגר. השתתף במספר תוכניות טלוויזיה של ערוץ הידברות, בניהם: לצאת מאזור הנוחות, אומן באמונה ובכיוון אחר. הלחין ושר לפרסומות עבור חברות שונות, כגון: פיוז טי, בזק ותנובה. רועי כותב את שיריו בעברית ובאנגלית. 2002 – Hear Me Out 2007 - עד הסוף 2012 - שורשים (Roots) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של רועי אדרי רועי אדרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רועי אדרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) רועי אדרי במסד הנתונים הקולנועיים IMDb רועי אדרי: "כל בוקר הוא מלחמה חדשה", באתר ynet, 6 בספטמבר 2012 עמי פרידמן, אל תקטלגו אותי: רועי אדרי מנסה להתנער מ"דה ווייס", באתר nrg‏, 15 ביולי 2012 דודו כהן, ‏"אשתי אמרה לי בוא נראה אותך שם כיפה", באתר ‏מאקו‏, 6 בדצמבר 2012 רועי אדרי, עמוד הרשמי בפייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסור עגול

מסור עגול הוא מסור הפועל עם להב עגול שחותך על ידי סיבובו במהירות. המצאת המסור הסובב מיוחסת לטביתא באביט. לבאביט מיוחסת התובנה שלהב עגול יהא יעיל יותר מלהב ישר, והמצאת המסור הסובב הראשון, אשר שימש במנסרה החל משנת 1813. המסור היה מחובר למנוע שהופעל בכוח מים, כדי להקל על ניסור עצים. ככל הנראה, צפתה באביט בגברים מנסרים עץ, ועלה בדעתה שמחצית התנועה שלהם מבוזבזת. המסור הסובב הראשון שייצרה מצוי באולבני במדינת ניו יורק. בהיותה שייקרית, לא ניסתה לרשום פטנט על אף אחת מהמצאותיה. שלוש שנים לאחר המצאת המסור הסובב, רשמו שני צרפתים פטנט על ההמצאה, עליה למדו מקריאת עיתונות שייקרית. ההיסטוריון מ' סטיבן מילר גורס שבאביט לא הייתה הממציאה הראשונה של המסור הסובב, לפי מועד הצטרפותה לשייקרים. לדבריו, המסור הסובב הומצא בכפר השייקרים מאונט לבנון, בידי איימוס בישופ או בנג'מין ברוס, בשנת 1793, או לחלופין שלא היה המצאה שייקרית כלל. המסור העגול נכנס לשימוש במהלך המאה ה-19, ובמהלך המאה ה-20 השתכלל מאוד, וכיום ישנם סוגים רבים של מסורים עגולים: מסור עגול לחיתוך עץ בצורות שונות כמו מסור עגול ידני, מסור עגול שולחני, מסור זווית (המכונה תכופות "גרונג/פנדל"); דיסק חיתוך, מסור שורף ומסור קר לחיתוך מתכת; מסורים לחיתוך אבן, בטון, קרמיקה ושיש; מסורים לחיתוך פלסטיק ועוד. בארץ נפוצים הכינויים: סקיל סאו - מסור עגול חשמלי ידני (המסור יוצר לראשונה על ידי חברת סקיל, ומכאן שמו), קרייזיק - מסור עגול חשמלי שולחני, לרוב עם עגלה שדוחפת את החומר אל הלהב (קרייזיג - מסור עגול בגרמנית), גרונג/פנדל - מסור זווית (Miter Saw), מסור שורף - מסור שולחני לחיתוך מתכת עם דיסק שוחק. מסור וידיה - מסור קר לחיתוך מתכת. כמו כן, נפוץ בישראל להשתמש במונח "מסור עגול" לתיאור מסור עגול ידני בלבד, אף על פי שקיים מגוון סוגים של מסורים עגולים. מסור מסור אנכי מסור חרב מסור זווית מדיה וקבצים בנושא מסור עגול בוויקישיתוף אייל גילת על המצאת המסור העגול כריסטיאן בקסוורט, The Shaker Legacy: Perspectives on an Enduring Furniture Style, הוצאת Taunton,‏ 2000, מסת"ב 9781561583577, עמ' 12. קלרה אנדיקוט סירז, Gleanings from Old Shaker Journals, הוצאת הוטון מיפלין, 1916, עמ' 275. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ב.מ.וו 2000

ב.מ.וו 2000 (BMW 2000) היא מכונית סלון, תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1966–1972. יוצרו 143,464 יחידות. בשנת 1960 Harald Quandt צבר שליטה בחברת ב.מ.וו. פרויקט "Neue Klasse" ("סדרה חדשה") יצא לדרך. Fritz Fiedler מונע למהנדס הראשי, Eberhard Wolff היה אחראי על עיצוב הרכב, Hofmeister Wilhelm היה אחראי על הנדסת הגוף, ו-Alex von Falkenhausen על בניית ועיצוב המנוע. הצוות היה אמור לייצר מכונית עם מנוע חדש, מה שחברת ב.מ.וו לא עשתה מאז שנת 1933 כשפיתחה את ב.מ.וו 303. הרכב המשפחתי היחיד שיוצר היה ב.מ.וו 700 ובשוק הורגש ביקוש לדגם גדול ומהודר יותר. התשובה הייתה ב.מ.וו 1500. בדצמבר 1964 נפסק ייצור דגם ה - ב.מ.וו 1500 והמחליפה הייתה ב.מ.וו 1600, שיוצרה עד שנת 1971. בסוף 1963 הוצג דגם ה-ב.מ.וו 1800. בשנת 1966 התחיל יצורו של דגם "ב.מ.וו 2000", 4 דלתות, אשר הסתיים בשנת 1972. משנת 1965–1969 יוצרו דגמי ב.מ.וו 2000, גרסת קופה: BMW 2000 CS ו-BMW 2000 C. יוצרו סך הכל 13,691 יחידות. BMW 2000 BMW 2000 Ti ב.מ.וו 1500 ב.מ.וו 1600 ב.מ.וו 1800 ב.מ.וו 2000 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים ב.מ.וו 2000 ב.מ.וו 2000 ב.מ.וו 2000 ב.מ.וו 2000 מדיה וקבצים בנושא ב.מ.וו 2000 בוויקישיתוף ב.מ.וו 2000 (8:19דקות), יו-טיוב ב.מ.וו 2000 (2:27 דקות), יו-טיוב
צבי לידסקי

צבי לידסקי (1935 - 26 ביולי 2002) היה עורך דין פלילי ישראלי ידוע ובולט, שהתפרסם לאחר שנהג להגן על נאשמים בעבירות קשות של רצח, סמים, אלימות ועבירות מין. צבי לידסקי גדל והתחנך באורח חיים מסורתי. הוא קיבל את הרישיון לעריכת דין בשנת 1958. בשנות השישים והשבעים, זכה לידסקי לחשיפה גדולה בתקשורת בישראל לאור החשודים והנאשמים שייצג. לידסקי עסק בעיקר בתיקי רצח, סמים, אלימות ועבירות מין. בין לקוחותיו הידועים ניתן למנות את אורי זוהר, נחמן פרקש ואריק איינשטיין, נאשמי ואדי סאליב ו"כושי רימון". ללידסקי היה משרד עורכי דין בתל אביב-יפו, סמוך לכיכר רבין. במסגרת שירות המילואים שלו הוא שימש כשופט בבית משפט צבאי בדרגת סגן-אלוף. כסניגור פרטי הוא ייצג חיילים רבים. בין החיילים שייצג, סרן צבי לייבוביץ', קצין ששימש מפקד יחידת הכיבוי של בסיס תל נוף ונתפס אחרי שגרם לכעשר הצתות בבסיס. בשנים האחרונות בלטו בעיקר לקוחותיו שהיו עולים מחבר המדינות. היה בעלה לשעבר של השופטת נירה לידסקי. הוא היה גרוש פעמיים ואב לארבעה ילדים. במקביל לעיסוקו כעורך דין כתב 26 ספרים, בהם ספרים שעסקו ביחסים בינו לבין גרושתו. פרקים מהם פורסמו בשבועון "לאשה" תחת הכותרת "סיפורים מן החיים". מדיה וקבצים בנושא צבי לידסקי בוויקישיתוף ד"ר חיים משגב, ‏הכרעת הדין של צבי לידסקי, באתר גלובס, 28 ביולי 2002 מאת צבי הראל, עורך דין צבי לידסקי מת מדום לב בגיל 67, באתר הארץ, 28 ביולי 2002 צבי לידסקי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ספריו של צבי לידסקי באתר הספרייה הלאומית צבי לידסקי (1935-2002), דף שער בספרייה הלאומית צבי לידסקי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
ויצ'נצה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ויצ'נצה (Vicenza) – עיר עתיקה במחוז ונטו שבצפון איטליה, בירת נפת ויצ'נצה ויצ'נצה (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר ויצ'נצה ויצ'נצה (נפה) – נפה במחוז ונטו שבצפון איטליה שבירתה היא ויצ'נצה
בריסטול 401

בריסטול 401 (באנגלית: Bristol 401) היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1948–1953. בסך הכל יוצרו 611 יחידות. בריסטול 401 הייתה המכונית השנייה בסדרה 400. מחיר הבריסטול 401, בעת השקתה היה 3,132 לירות שטרלינג, בבריטניה. חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה. גריל ומנוע הבריסטול 401 היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326. מערכת הבלמים - בלמי תוף הידראולים תוצרת לוקהיד מד סבובי מנוע לוח שעונים - מצופה עץ משענת יד - בין המושבים האחוריים תאוצה 0-97 קמ"ש - 16.4 שניות בריסטול 401, שנת 1952 בריסטול 401, שנת 1952 בריסטול 401 בריסטול 401 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים בריסטול 401, שנת 1953, מבט למנוע בריסטול 400 בריסטול 402 בריסטול 403 בריסטול 404 בריסטול 405 בריסטול 406 בריסטול 407 בריסטול 408 בריסטול 409 בריסטול 410 בריסטול 411 בריסטול 412 בריסטול 603 בריסטול פייטר ב.מ.וו 326 מדיה וקבצים בנושא בריסטול 401 בוויקישיתוף בריסטול 401 (4:46 דקות), יו-טיוב בריסטול 401 (4:02 דקות), יו-טיוב
פארק פרש קילז

פארק פרש קילז (באנגלית: Fresh Kills) הוא פארק ציבורי ברובע סטטן איילנד, בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית. קודם להקמתו היה הפארק אתר שפיכת זבל הגדול ביותר בעולם, והמזבלה העיקרית של העיר ניו יורק במאה ה-20. טרם הקמת הפארק שכנה במקום מזבלה שהוקמה ב-1948 והפכה במהלך השנים למזבלה הגדולה בהיסטוריה. ערמות האשפה הפכו למעשה לגבעה הגבוהה ביותר מעשי ידי אדם בחוף המזרחי של ארצות הברית. המזבלה, שהייתה בעצם מטמנה, כללה בשיאה ארבע גבעות בגובה של 30 עד 70 מטר כל אחת שהיו חלק ממתחם בשטח כולל של 9000 דונם, שהם 9 קמ"ר. בעקבות לחץ של ארגוני איכות הסביבה נסגרה המזבלה, אולם נפתחה שנית באופן זמני לאחר פיגועי 11 בספטמבר על מנת שיושמו בה הריסות מגדלי התאומים. ההריסות הועברו מאוחר יותר מהמזבלה ומוחזרו. חלק מהזבל של העיר ניו יורק מתנייד למפעל לייצור אנרגיה בניו ג'רזי, והשאר מועבר להטמנה במדינות אחרות, וכמו פנסילבניה ואלבמה לניו יורק אין מזבלה משלה. בשנת 2003 הוכרז על תוכנית שיקום מקיפה למזבלה שתהפוך אותה לפארק ציבורי שבגמר בנייתו שטחו צפוי להיות פי שלושה מהסנטרל פארק. בניית הפארק החלה בשנת 2008 והעבודות צפויות להיערך עד לשנת 2035-2037. מדיה וקבצים בנושא פארק פרש קילז בוויקישיתוף תמונות מפארק פרש קילז טלי שמיר, ניו יורק, זבל של חוקרת, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2013 אסתר זנדברג, רפואה אלטרנטיווית לנוף, באתר הארץ, 3 במרץ 2003
זרון עגורי

זרון עגורי (שם מדעי: Geranospiza caerulescens) הוא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב לסוג זרון ולסוג איה זרונית. זהו המין היחידי בסוגו. זהו דורס באורך 46 ס"מ והוא בעל נוצות אפורות עם עניים צהובות גדולות ומקור שחור ובעל רגליים ארוכות וורודות. נוצות הזנב מפוספסות מעט בלבן. למין רגליים ארוכות בעלות "מפרקים כפולים", תופעה הדומה לרגלי האיות הזרוניות מאפריקה. הזרון מצוי ברחבי ביצות טרופיים בקרבת יערות באמריקה המרכזית ממקסיקו דרומה עד ארגנטינה. רוב זמנו הוא בין העצים על יד המים ושם מתבונן בחיפוש אחר טרף, אליו הוא ממריא בשקט. טרפם העיקרי הוא מכרסמים שונים, עופות, זוחלים וכן דגים. הוא יאכל גם חרקים גדולים וחלזונות. זוג הזרונים מקימים קן גבוה על העצים. מדיה וקבצים בנושא זרון עגורי בוויקישיתוף זרון עגורי, באתר ITIS (באנגלית) זרון עגורי, באתר NCBI (באנגלית) זרון עגורי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרון עגורי, באתר GBIF (באנגלית) זרון עגורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
עיט נצי אדום-בטן

עיט נצי אדום-בטן (שם מדעי: Lophotriorchis kienerii) הוא מין של עיט ממשפחת הנציים, המין היחידי בסוגו. מצוי בטבע בדרום אסיה וסביבותיה. מין זה נחשב בהתחלה לחלק מהסוג עיט או מהסוג עיט קטן אך הופרד מהם, בעיקר משום שהוא קטן יותר. אורכו הממוצע 56–61 ס"מ ומוטת כנפיו 106–140 ס"מ. הוא בעל נוצות כהות ופנים כהות ומזכיר מעט בז נודד. הבטן לבנה ותחתית הכנפיים וכן הרגליים ערמוניות. יש מעט מאוד הבדלים בין הזכרים לנקבות אך הצעירים בהירים יותר. כנפיהם גדולות ומעוגלות. עיט זה מצוי באזור שבין הרי גהט המערביים שבהודו ועד לאיי אינדונזיה במגוון בתי גידול, כולל במדרונות הרי ההימלאיה. הוא צייד הדואה מעל היערות בהם הוא חי ומחפש בעיקר עופות איטיים כיונים, תרנגולים ופסיוניים. הוא עט עליהם בצלילה מלמעלה. העיטים מקננים בעונה הגשומה ומקימים קן על עץ גבוה, המורכב מענפים ומעלים, ומטילים בו ביצה אחת. לעיט זה שני תת-מינים: Hieraaetus kienerii kienerii Hieraaetus kienerii formosus מדיה וקבצים בנושא עיט נצי אדום-בטן בוויקישיתוף עיט נצי אדום-בטן, באתר ITIS (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, באתר NCBI (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) עיט נצי אדום-בטן, באתר GBIF (באנגלית) עיט-נצי אדום-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
עקב כהה

עקב כהה (שם מדעי: Geranoaetus) הוא סוג של דורס יום ממשפחת הנציים. עקבים אלה גדולים יחסית ולפעמים מכונים כעיטים, אף שהם שייכים לתת-משפחת העקבים. אורכם יכול להגיע ל-60 ס"מ ומוטת כנפיהם ל-150 ס"מ ומשקלם ל-2.5 ק"ג. הם בעלי נוצות אפורות-כהות עם מקורים צהובים מעוקלים ועיניים שחורות. הם חיים באמריקה הדרומית באזורים הטרופיים ושם צדים יצורים קטנים שהם קוטלים בטפריהם. הם בעלי קולות רועשים ביותר. סוג עקב כהה (Geranoaetus) מין עקב כהה לבן-זנב (Geranoaetus albicaudatus) מין עקב וריאבל (Geranoaetus polyosoma) מין עקב כהה-חזה (Geranoaetus melanoleucus) מדיה וקבצים בנושא עקב כהה בוויקישיתוף עקב כהה, באתר ITIS (באנגלית) עקב כהה, באתר NCBI (באנגלית) עקב כהה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עקב כהה, באתר GBIF (באנגלית)
פארק ברונקס

פארק ברונקס (באנגלית: Bronx Park) הוא פארק ציבורי ברובע הברונקס בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית. הפארק, ששטחו 2.9 קמ"ר - הפארק השמיני בגודלו בעיר ניו יורק, מנוהל על ידי מחלקת הפארקים והפנאי של העיר ניו יורק. הפארק נמצא על גדות נהר ברונקס ונמצאים בשטחו הגנים הבוטניים של ניו יורק וגן החיות ברונקס. בפארק נמצאים מסלולי רכיבה לאופניים, ומגרשי ספורט שונים (טניס, כדורגל וכדורסל). מדיה וקבצים בנושא פארק ברונקס בוויקישיתוף מחלקת הפארקים והפנאי של העיר ניו יורק- פארק ברונקס(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות גרמניה בכדורגל 1961

אליפות גרמניה בכדורגל 1961 הייתה העונה ה-51 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1960/1961 בכדורגל הגרמני. התחרות הסתיימה בניצחון של נירנברג, וזאת בפעם השמינית בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות. התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות: אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן אוברליגה מערב - פ.צ. קלן, בורוסיה דורטמונד אוברליגה ברלין - הרטה ברלין אוברליגה דרום מערב - פ.צ. זארבריקן, בורוסיה נוינקירכן אוברליגה דרום - נירנברג, איינטרכט פרנקפורט תחילה, איינטרכט פרנקפורט ובורוסיה נוינקירכן התחרו על המקום השמיני בתחרות. איינטרכט פרנקפורט ניצחו 0:5. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר. העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע כמחזיקת הגביע העפלה לגביע הירידים אווה זלר, המבורג כבש 8 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מאתר weltfussball
עדו בר-אל

עדו בר-אל (נולד ב-14 בינואר 1959) הוא צייר ישראלי. עדו בר-אל נולד בשנת 1959 בתל אביב-יפו. אמו, מרים דובינסקי, הייתה מורה מחנכת ואביו, דוד בר-אל, היה סוציולוג ויועץ ניהולי. במהלך מלחמת ששת הימים נפצע האב והפך לנכה. בין השנים 1982–1996 עבד כעיתונאי בנציגויות של רשתות חדשות אמריקאיות בישראל. החל משנת 1997 הוא מלמד בבצלאל ובמדרשה לאמנות. בין השנים 2003–2011 שימש כראש המחלקה לאמנות בבצלאל. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 יצר בר-אל ציורים קטני ממדים ובהם דימויים אקספרסיביים של חפצים ביתיים או כאלו המזוהים עם שולי העיר המודרנית. לעיתים אף השתמש ברדי-מייד, כגון חלקי ריהוט ישן, כמצע לציור. במהלך שנות ה-90 יצר בר-אל סדרה של עבודות העושות שימוש בשלטי דרכים כמצע לציור. החל משנות ה-2000 הוא מרבה ליצור ציור מופשט על גבי מצעים שונים, המנהלים דיאלוג עם האמנות המופשטת. 1984-1980 - המחלקה לאמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים 1985 - תולדות האמנות, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו. 1984 - פרס ע"ש אהוד אלחנני, המחלקה לאמנות, בצלאל האקדמיה לאומנות ועיצוב, ישראל 1987 - פרס ביאטריס קולינר לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון ישראל, ירושלים 1988 - פרס האמן הצעיר לאמנות ופיסול, משרד החינוך והתרבות 1993 - פרס יצירה ע"ש הדסה ורפאל קלצ'קין, קרן תרבות אמריקה-ישראל 1996 - פרס לאמן ישראלי, משרד החינוך והתרבות 2001 - פרס עידוד היצירה, משרד המדע התרבות והספורט 2010 - פרס סנדברג, מוזיאון ישראל, ירושלים 2012 - מלגת שהייה, קריית האומנים הבינלאומית - "הסיטה", פריז, צרפת 2014 - פרס ע"ש רות וברוך רפפורט לאמן בכיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב 2015 - פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול, עיריית תל אביב-יפו. מדיה וקבצים בנושא עדו בר-אל בוויקישיתוף עדו בר-אל, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל נעה ברק, אמנות בסימן שאלה, באתר nrg‏, 30 בינואר 2009 דניאל זילברברג‏, "אמנות עכשיו זה כסף": ראיון עם עידו בר-אל, באתר וואלה, 11 בינואר 2011 שני ליטמן, האמן עדו בר־אל לא מבין למה כועסים על האליטות של התרבות הישראלית, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2015 עדו בר-אל, דף שער בספרייה הלאומית
מבצר תלעפר

מבצר תלעפר (למפת עיראק מוגדלת)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. מבצר תלעפר (למפת עיראק רגילה)   בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. מבצר תלעפר מבצר תלעפר(בטורקית: Telafer Kalesi) היה מבצר ששכן בעיר תלעפר, עיר במחוז נינוה בצפון עיראק. המבצר נבנה על ידי האימפריה העות'מאנית, על גבי שרידים ששרדו מהתקופה האשורית. התל שכן 70 ק"מ מערבית לעיר מוסול. בשנת 2003, בעת הפלישה לעיראק במלחמת עיראק, שכנו במבצר ראש העיר, משרדי העירייה וכן מטה המשטרה של העיר. לאחר מכן שימש המבצר כבסיס לכוחות האמריקאים שלחמו ב-2005 בקרב תלעפר (אנ') במלחמתם בארגון אל-קאעידה. ביוני 2014 נפל המבצר לידי כוחות המדינה האסלאמית, והם השתמשו במבצר כבית כלא לנשים ונערות. לכלא הועברו כ-450-500 נשים ונערות, כ-150 מתוכן היו נשים לא נשואות יזידיות או נוצריות, שנמסרו ללוחמי הארגון כפרס או נמכרו כשפחות מין. בדצמבר 2014 כוחות ארגון המדינה האסלאמית פוצצו את החומות המערביות והצפונית של המבצר, וגרמו נזק רב. בנוסף הם ביצעו מספר חפירות בהריסות המבצר, כנראה במטרה למצוא ממצאים ארכאולוגיים שישמשו להם למכירה. אירינה בוקובה, המנכ"לית של ארגון אונסק"ו, גינתה בחריפות את הרס המבצר. The Pacification of Tal Afar Extremist IS militants damage ancient citadel, two shrines in Iraq's Nineveh Iraq: ISIS executes at least 150 women for refusing to marry its militants ISIS destroys several more sites in Mosul and Tal Afar UNESCO Director-General strongly condemns attacks at ancient site of Tel Afar in Iraq
תגובת קניצרו

תגובת קניצרו (באנגלית: Cannizzaro reaction) היא תגובת דיספרופורציונציה הקרויה על שם הכימאי סטניסלאו קניצרו אשר גילה וחקר אותה. תגובת קניצרו היא תגובה אורגנית סינתטית ליצירת כוהל וחומצה קרבוקסילית מתגובה בין שני אלדהידים שלהם אין אטום מימן שקשור לעמדת האלפא. בתרשים למעלה: תגובת קניצרו של בנזאלדהיד ליצירת חומצה בנזואית ובנזיל אלכוהול אניון ההידרוקסיד תוקף את הפחמן הקרבונילי של הבנזאלדהיד (ה-R הוא טבעת בנזין) ליצירת תוצר ביניים. זוג האלקטרונים הלא קושר של החמצן הבודד, יורד להשלמת קשר כפול עם הפחמן, ובמקביל ההידריד של מולקולה זו, עוזב אותה עבור תקיפה של מולקולת מגיב אחרת, תוך שהוא משאיר אחריו חומצה קרבוקסילית, והמולקולה החדשה שנתקפה על-ידו מחוזרת למעשה לכוהל. בתהליך נצרכו 2 מולקולות אלדהיד לקבלת חומצה קרבוקסילית וכוהל (עבור בנזאלדהיד, התקבלו: חומצה בנזואית ובנזיל אלכוהול). דיספרופורציונציה מדיה וקבצים בנושא תגובת קניצרו בוויקישיתוף תגובת קניצרו, You-tube
אליפות גרמניה בכדורגל 1962

אליפות גרמניה בכדורגל 1962 הייתה העונה ה-52 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1961/1962 בכדורגל הגרמני. התחרות הסתיימה בניצחון של פ.צ. קלן, וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות. התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות: אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן אוברליגה מערב - פ.צ. קלן, שאלקה 04 אוברליגה ברלין - טסמניה ברלין אוברליגה דרום מערב - בורוסיה נוינקירכן, פירמזנס אוברליגה דרום - נירנברג, איינטרכט פרנקפורט תחילה, שאלקה 04 וורדר ברמן התחרו על המקום השמיני בתחרות. שאלקה 04 ניצחו 1:4 (בהארכה). הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית הקבוצות נפגשו פעם אחת (3 משחקים לכל קבוצה). מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר. העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע כמחזיקת הגביע העפלה לגביע הירידים ארווין שטיין, איינטרכט פרנקפורט כבש 8 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מאתר weltfussball