laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלומת יונים ממוקדת

אלומת יונים ממוקדת (FIB-Focused Ion Beam) הוא מכשיר המיישם טכניקה לאנליזה ועיבוד חומר בקנה מידה ננומטרי באזור מוגדר וממוקד, העיבוד כולל הסרת שכבות ובניית שכבות. טכנולוגיה זאת  מיושמת בעיקר בתעשיית המוליכים למחצה, הנדסת חומרים ובתחום הביולוגי לניתוח ספציפי של דגימה. מערכות FIB הראשונות המבוססות על טכנולוגיית פליטת השדה פותחו על ידי לוי-סטי ועל ידי ג'ון אורלוף (Jon Orloff) וסוונסון בשנת 1975 והשתמשו במקורות יינון שדה גז (GFISs). בשנת 1978 נבנה ה-FIB הראשון המבוסס על מקורות יינון מבוססי מתכת נוזלית (LMIS) על ידי סליגר. מערכות FIB פועלות באופן דומה למיקרוסקופ אלקטרונים סורק (SEM), פרט לכך שבמקום אלומה של אלקטרונים משתמשות באלומה ממוקדת של יונים (בדרך כלל גליום). זרם רציף של יונים נעים יחד נקרא אלומת יונים, יון הוא אטום או מולקולה עם מטען חשמלי. מטענים חשמליים נסחפים לפי כיוון שדה חשמלי; לכן, ניתן להשתמש בשדות חשמליים כדי לכוון את אלומת היונים. העבודה אפשרית בשני מצבי פעולה, זרמי אלומה נמוכים להדמיה וזרמי אלומה גבוהים לשיקוע או לנידוף נקודתי. עיבוד FIB מכרסם בחומר על ידי פגיעת אלומת יונים ממוקדת בעלת אנרגיה גבוהה בחלק המעובד, האנרגיה הקינטית של היונים בקרן מאפשרת להדוף אטומים מפני השטח, תהליך זה נקרא נידוף. המכשיר בנוי מעמודה שבראשה ממוקם תותח היונים ובתחתיתה יושב הדגם. התותח והדגם ממותחים כך שכיוון השדה הבנוי הוא מהתותח לדגם. מואצים לאנרגיה של 1-50keV, וממוקדים על הדגם על ידי עדשות אלקטרוסטטיות. מקור היונים מייצר אלומות יונים בעלות צפיפות זרם גבוהה עם התפשטות אנרגיה קטנה מאוד. מיקום אלומת היונים הפוגעת בדגם נשלט על ידי סלילי סריקה ממוחשבים, החומר המיועד מעובד באופן ממוחשב, בכך ניתן לייצר צורות מורכבות למדי ולשחזר את העיבוד במידת הצורך. המקור הנפוץ ביותר לתותח היונים הוא מקור יונים ממתכת נוזלית ( Liquid metal ion source - LMIS) מגליום (Ga), אך קיימים גם מקורות יוניים המבוססים על זהב (Au) ואירידיום (Ir) במקום גליום. במגע גליום עם מחט טונגסטן זורם הגליום לקצה המחט שבו מקיימים כוחות מנוגדים של מתח פנים ושדה חשמלי היוצרים קצה חוד בצורה שנקרא חרוט טיילור, רדיוס חוד חרוט זה הוא קטן מאוד (בערך 2 ננומטר). השדה החשמלי העצום בחוד (יותר מ-1x108V/cm) גורם ליינון ופליטת אטומי גליום. נידוף – כרסום בחומר. שיקוע – הרכבת שכבות על פני הדגימה. חקר כשלים ברכיבים (מעגלים מודפסים, טרנזיסטורים) ותיקונם. הכנת דגימות ל-TEM. ייצור TIP ל-FIP (Field ion microscope) ולמיקרוסקופ כוח אטומי - AFM. הנדסה הפוכה - גילוי עקרונות טכנולוגיים והנדסיים של מוצר דרך ניתוח המבנה שלו. דבר זה מיושם בעיקר בתעשיית המוליכים למחצה שמבוססת על טכנולוגיה פלאנרית המרבדת שכבות דקות אחת על-גבי חברתה. הנדוס הפוך פירושו הסרת שכבה אחר שכבה. מדיה וקבצים בנושא אלומת יונים ממוקדת בוויקישיתוף
720p

720p (באנגלית: Standard HD) היא רמת רזולוציה המציינת כמות של 720 על 1280 פיקסלים. רמת רזולוציה זו נחשבת לרמה הבסיסית ביותר של הפרדה גבוהה, 720 מציין את כמות הפיקסלים האנכיים, לאורכו של הצג (ציר y {\displaystyle y} ), בעוד ש-1280 מציין את כמות הפיקסלים האופקיים, לרוחבו של הצג (ציר x {\displaystyle x} ). האות "p" ב"720p" מציינת "סריקה פרוגרסיבית" ("Progressive"), בעוד ש- "i" ב-"720i" מציינת "וידאו שזור" ("Interlaced"). שזירה (מפת סיביות)- באנגלית מדיה וקבצים בנושא 720p בוויקישיתוף AfterDawn.com, 720p - AfterDawn: Glossary of technology terms & acronyms, www.afterdawn.com (באנגלית) What means 720i? - AfterDawn, www.afterdawn.com ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידלנד

פרידלנד הוא שם משפחה ממקור גרמני ושם של כמה ערים בגרמניה (בעבר גם בפולין). האם התכוונתם ל... שמה הגרמני של העיר מירוסלאבייץ בפומרניה המערבית, פולין. אישים ברוך פרידלנד – זמר ומפיק ישראלי דליה פרידלנד – שחקנית וזמרת ישראלית, בתו של צבי ויטלי פרידלנד – שחקן ישראלי חנוך פרידלנד – רב ליטאי מוד פרידלנד – אמנית קרמיקה ישראלית צבי פרידלנד – במאי ושחקן תיאטרון ישראלי, אביה של דליה פרידלנדר
פודילסק

פודילסק (באוקראינית: Подільськ, בשנים 1935-2016: Котовськ, קוטובסק; ברומנית: Birzula, בירזולה) היא עיר במחוז אודסה שבאוקראינה. בפודילסק יש כ-40,700 תושבים (2014). שמה המקורי של העיר הוא בירזולה. הייתה עיר הבירה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית מולדובה בין השנים 1928-1929. העיר ידועה בשל היותה מקום קבורת המנהיג הצבאי הסובייטי גריגורי קוטובסקי במאוזוליאום. ב-1935 שמה של העיר שונה לקוטובסק כהוקרה לקוטובסקי. המאוזוליאום הושמד בזמן הכיבוש הרומני של טרנסניסטריה. העיר הייתה מסלול רכבת מרכזי בקו שעובר בין אודסה לז'מרינקה. הפסל של לנין בעיר הוסר ב-9 בדצמבר 2013 ובמאי 2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה לפודילסק, כהוקרה לחבל פודוליה בו היא שוכנת. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר כ-2,700 יהודים, כ-15% מתושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיר בית ספר יידי. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים והרומנים ב-6 באוגוסט 1941, רצחו אלו כמאה מיהודיה, ולאחר מכן, ריכזו את יהודי העיר בגטו שהוקם בה. בנובמבר 1941, חודשיים לאחר סיפוח אזור העיר לחבל טרנסניסטריה הרומני, גורשו יהודי העיר לדובוסרי, תוך רצח כ-50 יהודים בדרך. בדובוסרי עצמה נרצחו כ-600 מיהודי העיר. מסוף שנת 1941 שימשה העיר כנקודת מעבר ליהודים שגורשו לטרנסניסטריה מבוקובינה ומבסרביה, ואלו רוכזו באופן זמני בגטו שהוקם במבנה של בית ספר מקומי. בהמשך הועברו יהודים אלו למחנות ולגטאות שונים במחוזות גולטה ובלטה, שם רובם נספו. מאות בודדות של יהודים שהושארו בעיר הועסקו בה בעבודות כפייה בתנאי רעב. ב-31 במרץ 1944 שוחררה העיר בידי הצבא האדום. אובידיו קראנגה ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), בירזולה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 608–609), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פודילסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פודילסק קוטובסק (Kotovsk), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Too Weird to Live, Too Rare to Die!

Too Weird to Live, Too Rare to Die! הוא אלבום האולפן הרביעי של הלהקה האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו. האלבום יצא לאור ב-8 באוקטובר 2013 דרך חברות התקליטים Decaydance ו-Fueled by Ramen. אלבום זה הוא האלבום הראשון של הלהקה בו משתתף הגיטריסט דלון וויקס, שהצטרף לראשונה ללהקה בשנת 2009. האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, שם מכר כ-84,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. Miss Jackson - יצא לאור ב-15 ביולי 2013 כסינגל הראשון מהאלבום, בו משתתפת הזמרת לולו. ביום הוצאתו פורסם גם הקליפ לשיר, יחד עם שם האלבום ותאריך הוצאתו. השיר מדבר על חוויותיו המיניות הראשונות של סולן הלהקה, ברנדון יורי. בשבוע הראשון להוצאתו מכר השיר כ-56,000 הורדות דיגיטליות. This Is Gospel - יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013, יחד עם הקליפ לשיר, כסינגל השני מהאלבום. השיר מדבר על התמכרותו לאלכוהול של מתופף הלהקה, ספנסר סמית'. Girls/Girls/Boys - יצא לאור ב-8 באוקטובר 2013 כסינגל השלישי מהאלבום. נושא השיר תואר על ידי בסיסט הלהקה, דלון וויקס, כהמצאות במשולש רומנטי מורכב עקב נטיות מיניות שונות. הקליפ לשיר צולם בהשראת הקליפ לשיר "Untitled (How Does It Feel)" של הזמר ד'אנג'לו. Nicotine - יצא לאור כסינגל הרביעי מהאלבום ב-6 במאי 2014. מידע על האלבום Too Weird to Live, Too Rare to Die! באתר MusicBrainz מידע על האלבום Too Weird to Live, Too Rare to Die! באתר AllMusic האלבום Too Weird to Live, Too Rare to Die! באתר Discogs Miley Cyrus Set for No. 1 on Billboard 200, Pusha T and Panic at the Disco Aiming for Top Five, פורסם באתר בילבורד ב-11 באוקטובר 2013 Exclusive: Panic! At The Disco Talk Dark, Decadent Too Rare To Die!, פורסם באתר MTV ב-16 ביולי 2013 Chart Moves: Finatticz Fly; Danielle Bradbery Bows; Panic! At The Disco Lead Host Of Rock Debuts, פורסם באתר בילבורד ב-26 ביולי 2013 מידע על Too Weird to Live, Too Rare to Die!, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Too Weird to Live, Too Rare to Die!, באתר המצעד של ניו זילנד
מגדל בנק אוף אמריקה

מגדל בנק אוף אמריקה (באנגלית: Bank Of America Tower) הוא גורד שחקים בגובה 366 מטר הממוקם בשדרה השישית, פינת רחוב 42 במידטאון מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. המגדל הוא הבניין השמיני בגובהו בניו יורק, אחרי מגדל החירות, שדרת פארק 432 והאמפייר סטייט בילדינג ועשירי בגובהו בארצות הברית. הבנייה הושלמה בשנת 2009 בעלות של כמיליארד דולר. המגדל הוא אחד המבנים היעילים והידידותיים לסביבה בעולם. בחודש יוני 2010, הוכתר כבניין הגבוה הטוב ביותר על ידי המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית. הצריח הארכיטקטוני של המגדל בגובה 77.9 מטר הוצב ב-15 בדצמבר 2007. הבניין בן 58 קומות ומכיל 195,096 מטרים רבועים של שטחי משרדים, שלושה דרגנועים ו-52 מעליות מתוצרת יצרנית המעליות השווייצרית שינדלר גרופ. מספר מבנים נהרסו כדי לפנות מקום למגדל, ביניהם מלון דיפלומט, מבנה בן 13 קומות והתיאטרון של הנרי מילר, שנבנה מחדש ונפתח מחדש במיקומו הקודם. מגדל בנק אוף אמריקה נחשב מודל עולמי לאדריכלות ירוקה של גורדי שחקים. גורדי שחקים בניו יורק מדיה וקבצים בנושא מגדל בנק אוף אמריקה בוויקישיתוף מגדל בנק אוף אמריקה, באתר גורדי השחקים העולמי (באנגלית) גליה סיוון, הקוסמים של המגדלים: הארכיטקטים הירוקים המובילים בעולם, באתר Xnet‏, 17 במרץ 2014 אורי שוסטר, ‏מגדל "בנק אוף אמריקה" בניו יורק הושכר כמעט במלואו, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2006
וירצבורג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וירצבורג – עיר בגרמניה, הממוקמת באזור פרנקוניה, בצפון בוואריה מחוז וירצבורג – מחוז הנמצא בחבל פרנקוניה, שבמדינת בוואריה בגרמניה וירצבורג באסקטס – קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר וירצבורג, המתמודדת בבונדסליגה וירצברג (פירושונים)
ננדה

ננדה (בצרפתית: Nendaz) היא רשות מקומית הכוללת כ-15 כפרים באזור קונטיי בקנטון ואלה שבשווייץ. ננדה מוזכרת לראשונה בשנת 984 בשם Nenda. בעבר נודעה גם בשמה הגרמני ניינד (Neind) אך כיום שם זה אינו בשימוש. שטחה של ננדה נמצא במרכזו של קנטון ואלה ומשתרע מהגדה השמאלית של נחל הרון שבגובה 490 מטר מעל פני הים, ועד לפסגת רוזאבלאנש (Rosablanche) המתנשאת לגובה של 3,336 מטר. בשטחה נכללים כ-15 כפרים ועיירות, בהם: באס-ננדה (Basse-Nendaz) אוט-ננדה (Haute-Nendaz) סיבייה (Siviez) ביאדרון (Bieudron) אפרוז (Aproz) באר (Baar) בריניון (Brignon) בזון (Beuson) פה (Fey) נכון לשנת 2012 שטחה של ננדה הוא 85.9 קמ"ר, כאשר 25.4% משמשים לגידולים חקלאיים, 31.7% הם שטחים מיוערים, 5% הם שטחים מיושבים (מבנים ודרכים) ו-37.9% הם אדמה לא-יצרנית. בננדה מתגוררים (נכון לדצמבר 2012) 6,005 תושבים, מהם 10.2% הם אזרחים זרים. בעשר השנים האחרונות גדלה האוכלוסייה ב-10.6%, מהם 8.5% על ידי הגירה ו-1.1% על ידי גידול טבעי. 94% מהאוכלוסייה דוברים צרפתית כשפת אם, 3.1% דוברים גרמנית, 0.8% דוברים פורטוגזית, 23 תושבים דוברים איטלקית ו-2 תושבים דוברים רומאנש כשפתם הראשונה. 66.9% מהתושבים הם ילידי ננדה, 14.2% נולדו בעיירה אחרת בקנטון ואלה, 8.2% בעיר אחרת בשווייץ, ו-7.5% נולדו מחוץ לשווייץ. התפלגות האוכלוסייה לפי גילאים (נכון לשנת 2000) היא 24.7% בגילאי 0-19, 59.5% בגילאי 20-64, ו-15.8% הם בגיל 64 ומעלה. ננדה היא חלק מאתר הסקי "ארבעת העמקים" הכולל גם את העיירות וזונה (Veysonnaz), תיאון (Thyon), ורבייה (Verbier), צומה (La Tzoumaz) ואבולן (Evolène) ומהווה את אחד מאתרי הסקי הגדולים בשווייץ. בימי הקיץ פועלים בננדה מספר רכבלים, בעיקר מהעיירה סיבייה (Siviez) שם ישנם גונדולה שעולה לפסגת פלאן דו פו (Plan Du Fou), רכבל כיסאות שעולה לפסגת קומבטסלין (Combatseline) ובנוסף רכבל כיסאות שמגיע לטורטן (Tortin), שם ישנו רכבל נוסף שעולה לפסגת המון-פור (Mont-Fort) המתנשאת לגובה של 3,329 מטר מעל פני הים וממנה ניתן לראות את כל ההרים סביב. בעיירה הוט-ננדה ישנה גונדולה העולה לפסגת טרקואה (Tracouet) שם קיימים מתקני משחקים לילדים, וכן אגם טרקואה (lac de Tracouet). בנוסף יש בננדה למעלה מ-200 ק"מ של מסלולי הליכה ומסלולי אופניים. מדיה וקבצים בנושא ננדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ננדה אתר התיירות בננדה בית הספר לסקי בננדה מסלולי סקי וסנובורד בננדה ננדה, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית הסטטיסטיקות של שווייץ
וירצברג

האם התכוונתם ל... וירסברג (אנ') – רשות מקומית במחוז קולמבאך (אנ'), בבוואריה, גרמניה אישים: אילן וירצברג – מלחין, מעבד, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי בני וירצברג – יערן ישראלי וניצול השואה דליה וירצברג – פעילת זכויות אדם ישראלית, עורכת לשון ותוכן, יו"ר ארגון מל"מ וירצבורג (פירושונים)
ואנס ג'וי

ג'יימס קיו (באנגלית: James Keogh; נולד ב-1 בדצמבר 1987), המוכר בשם הבמה ואנס ג'וי (Vance Joy), הוא זמר ויוצר אוסטרלי. סגנונו מאופיין כאינדי פולק. לצד השירה, ג'וי נוהג לנגן בגיטרה ויוקולילי. ב-22 במרץ 2013, הוציא ואנס ג'וי מיני-אלבום בכורה בשם God Loves You When You're Dancing. הסינגל Riptide יצא יחד עם האלבום וזכה להצלחה באוסטרליה ובעולם. Riptide דורג שישי במצעד האוסטרלי והגיע לראשי המצעדים גם בארצות רבות באירופה. בישראל דורג שני. בעקבות הצלחת הסינגל, חתם ג'וי על חוזה לחמישה אלבומים בחברת התקליטים האמריקאית אטלנטיק רקורדס. אלבום הבכורה המלא Dream Your Life Away יצא לאור ב-5 בספטמבר 2014 והוא מכיל שירים חדשים לצד שירים ממיני-האלבום. בשנת 2017 הוציא שני סינגלים. ב-23 בפברואר 2018 הוציא אלבום בשם "Nation of Two". האלבום היה במקום הראשון במצעדי המוזיקה באוסטרליה.[דרוש מקור] 2014: Dream Your Life Away 2018: Nation of Two 2022: In Our Own Sweet Time 2018: Live at Red Rocks Amphitheatre 2023: Live at the Sydney Opera House 2013: God Loves You When You're Dancing מדיה וקבצים בנושא ואנס ג'וי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואנס ג'וי ואנס ג'וי, ברשת החברתית פייסבוק ואנס ג'וי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ואנס ג'וי, ברשת החברתית אינסטגרם ואנס ג'וי, ברשת החברתית טיקטוק ואנס ג'וי, סרטונים בערוץ היוטיוב ואנס ג'וי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר ספוטיפיי ואנס ג'וי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר Last.fm (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר AllMusic (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר דיזר ואנס ג'וי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ואנס ג'וי, באתר Discogs (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר Songkick (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר Genius ואנס ג'וי, באתר בילבורד (באנגלית) ואנס ג'וי, באתר טיידל (באנגלית) ביוגרפיה של ואנס ג'וי, באתר אייטונס דירוג הסינגל בעולם ARIA Top 50 Singles (אנגלית) על פי דירוג מדיה פורסט ביוגרפיה ודיסקוגרפיה (אנגלית)
פתיחת דספרז

פתיחת דספרז היא פתיחת שחמט המתחילה במסע: ח4 הפתיחה נקראת על שם שחקן השחמט הצרפתי מרסל דספרז. בדומה לפתיחות נדירות אחרות, 1.ח4 כמו פתיחת קאדאס (על שם שחקן השחמט ההונגרי גאבור קאדאס), פתיחת אנטי-בורג, פתיחה סמוראית והתקפת רייגן (בספרו, Unorthodox Chess Openings, של שחקן השחמט אריק שילר משתמש בשם זה כשם לעג כלפי רונלד רייגן, מכיוון שהמסע 1.ח4 הוא "ללא כל מוטיבציה ויוצר חולשות רק בשביל הבטחות סתמיות ופוטנציאל עתידי"). בגלל היות הפתיחה משוחקת לעיתים רחוקות, היא נחשבת לפתיחה נדירה, ומוגדרת A00 על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט. בדומה ל-1.א4, פתיחת וור, 1.ח4 הוא מסע שלא תורם כלל להשתלטות או תקיפה על משבצות המרכז, ועושה מעט מאוד בשביל פיתוח. הכלי היחיד המשוחרר עקב המסע הוא הצריח, וכלי זה אינו מפותח בדרך על ידי זה שמוציאים אותו למשבצת ח3. בנוסף, 1.ח4 מחליש את צד המלך של הלבן. מכל הסיבות האלו, המסע 1.ח4 הוא בין המסעות הנדירים ביותר מתוך 20 המסעות הראשונים האפשריים ללבן. שחור מגיב בדרך כלל בתפיסת המרכז עם המסעות 1...ה5 או 1...ד5 (1...ד5 מונע גם מהצריח הלבן לצאת למשבצת ח3 כי הוא תוקף משבצת זו), גם המסע 1...פו6 אפשרי. אמנם, המסע 1...ז6, במטרה לעשות פיאנקטו לרץ למשבצת ז7, הוא נדיר יותר בגלל שלבן יכול לשבור את מבנה הרגלים של השחור עם המסע 1...ח5, ואז המסע 1.ח4 אף יהווה יתרון ללבן. רב-האמן דוד ברונשטיין ציין פעם שהכיר שחקן רוסי שתמיד פתח עם 1.ח4 וניצח כל משחק. נקודתו הייתה שלאחר 1... ה5 2.ז3 ד5 3.ד4! ה:ד4 4.מה:ד4 פג6 5.מהד1 פו6 6.פח3! רה7 7.פו4 0-0 8.רז2 הפרש במשבצת ו4 נמצא במקום טוב והלבן נמצא בעמדה טובה. למרות זאת, שחור בדרך כלל לא ישתף כל כך הרבה פעולה. Dunnington, Angus., Winning unorthodox openings, London: Everyman Publishers, 2000 Schiller, Eric., Unorthodox chess openings, 2nd ed, New York: Cardoza Pub., 2003 McDonald, Neil., Concise chess openings, London: Everyman Chess, 2001, עמ' 301
רבי אבא דמן עכו

רבי אבא דמן עכו (לעיתים: רבי אבא דעכו) היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי שהתגורר בערים עכו וקיסריה. רבי אבא דמן עכו היה מנהיג היישוב היהודי בעכו. הוא תיקן תקנות בתחום כשרות המזון, כשחייב השגחה צמודה על מוצרי מזון שנפרקו בנמל עכו (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ד, עמוד ב'). בתקופה מאוחרת יותר, כנראה בשל מיקומה של עכו על גבול ארץ ישראל, עזב את עכו וירד דרומה, לקיסרין. בקיסרין בנה בית מדרש גדול ונקלע לחובות. רבי אבהו הציע למנותו לראש הישיבה במקומו, תואר שהמחזיק בו הוכר אז כראש מוסרי התורה בדורו, אך נראה שההצעה לא התממשה. רבי אבהו החשיב מאוד את מידת הענווה שלו, כיוון שלא הקפיד אם האמורא שלו, שתפקידו היה לומר בקול רם את מה שלחש לו רבי אבא, היה נותן לדין נימוק שונה מזה שרבי אבא לחש לו. מלבד תקנתו בדבר פיקוח על מוצרי מזון, לא נשתמרו דברי הלכה בשמו. אך השתמר מאמר אחד בתחום האגדה, לזיהוי מינו של עץ הדעת: רבי אבא דעכו אמר: אתרוג היה, ההוא דכתיב (בראשית ג) "ותרא האשה כי טוב העץ למאכל", אמרת, צא וראה איזהו אילן שעצו נאכל כפריו? ואין את מוצא אלא אתרוג. — בראשית רבה, פרשה ט"ו, פסקה ז' צבי גרץ, דברי ימי ישראל, ח"ב, עמ' 378 מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא דמן עכו", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 6 "אַבָּא דְּמִן עַכּוּ", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 10, באתר היברובוקס שלום (בן יחזקאל) אלבק, ר' אבא דמן עכו, משפחות סופרים, ורשא תרס"ג, עמ' 99, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) הרב אהרן הימן, "רבי אבא דמן עכו", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט יחיאל מיכל גוטמן ואברהם מרמורשטין, "אַבָּא דְּמִן עַכּוֹ", אשכול - אנציקלופדיה ישראלית, כרך א', בעריכת יעקב קלצקין, הוצאת אשכול, ברלין-ירושלים 1929, עמ' 43, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) "רבי אבא דמן עכו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הרב יהודה אדרי, "ר' אַבָּא דְּמִן עַכּוֹ", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 27, באתר אוצר החכמה "רבי אבהו אימנו רבנן עליה לממנייה ברישא, כיון דחזיה לר' אבא דמן עכו דנפישי ליה בעלי חובות, אמר להו: איכא רבה". תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ', עמוד א'. אהרן הימן, תולדות תנאים ואמוראים (להלן "קישורים חיצוניים"), מסיק כך מהעובדה שאינו מוזכר באגרת רב שרירא גאון כחלק מרצף מוסרי התורה מדור לדור. תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ', עמוד א'.
ריינוסה (מקסיקו)

ריינוסה (בספרדית: Reynosa) היא עיר במדינת טמאוליפס במקסיקו. העיר נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו, על הגדה הדרומית של נהר ריו גראנדה (שמשמש גם כגבול של מקסיקו עם ארצות הברית), בקרבת העיר מקאלן. בריינוסה מתגוררים כ-600,000 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר במדינת טמאוליפס. ריינוסה נוסדה ב-14 במרץ 1749 על ידי קרלוס קנטו וכ-300 מתיישבים נוספים בהוראת חוסה דה אסקנדון, מושל אזור נואבו סנטנדר, תחת השם "וייה דה נואסטרה סניורה דה גואדלופה דה ריינוסה", אשר קוצר בהמשך לריינוסה. ההתיישבות נקראה על שם העיירה ריינוסה בספרד, שהייתה מקום הולדתו של חואן פרנסיסקו דה גואמס, המשנה למלך באותו זמן. ב-4 ביולי 1802 ריינוסה נפגעה משיטפון. עקב כך ההתיישבות הוזזה כ-8 קילומטרים מזרחה כדי למנוע את הישנות המקרה. ב-1926 ריינוסה קיבלה מעמד רשמי של עיר. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות קטנות, כמו אוניברסיטת טמאוליפקה, וכן קמפוסים של אוניברסיטאות גדולות יותר כמו האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס, שמרכזה בבירת טמאוליפס סיודד ויקטוריה. את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל לוסיו בלנקו, שנקרא על שמו של איש הצבא המקסיקני לוסיו בלנקו. יש מספר גשרים המקשרים את ריינוסה לערים בצדו האמריקאי של נהר ריו גראנדה, כמו מישן ופאר. ספרד ריינוסה, קנטבריה, ספרד מדיה וקבצים בנושא ריינוסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינוסה ריינוסה, ברשת החברתית פייסבוק ריינוסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צבי תורן

צבי אוטו תורן (אוטו טרייכלינגר) (28 באפריל 1913, קלטובי, בוהמיה – 6 ביולי 1999, ירושלים) היה אדריכל ישראלי. תורן נולד בשם אוטו טרייכלינגר (Otto Treichlinger) בעיר קלָטוֹבי (אנ') שבדרום בוהמיה, אוסטרו-הונגריה (לאחר המלחמה בצ'כוסלובקיה; כיום בשטח צ'כיה). גדל והתחנך בבירה פראג, שם גם קיבל את הכשרתו כאדריכל באוניברסיטה הטכנית (1931-36). לאחר לימודיו שירת שירות חובה בצבא הצ'כוסלובקי (1936-38) ועבר קורס קצינים. לאחר שחרורו מהצבא החל לעבוד כאדריכל במשרד בפראג, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם כניסת הגרמנים לפראג בשנת 1939 היגר לאנגליה בסיוע חברי המועדון הציוני. באנגליה הצטרף לצבא הצ'כי החופשי ושירת כקצין הממונה על תערוכות והפקת חומר הסברתי (1939-45). במסגרת זו עסק בעיצוב התערוכות והחומרים הפרסומיים. ביוני‏ 1945, לאחר הניצחון על גרמניה הנאצית, חזר לצ'כוסלובקיה וכיהן כאדריכל במשרד העבודה הצ'כי. במקביל, נתן שירותי תכנון לשגרירויות ישראל ובריטניה. ב-1949, לאחר עלות הקומוניסטים לשלטון, כשהיה בן 36, עלה לישראל עם אשתו דבורה ובתם לאה (נולדה ב-1944) והתיישב בהרצליה. תחילה התגורר במעברה, ולאחר מכן בדירה בדמי מפתח עד לשנת 1962, אז עבר לתל אביב. בשנת 1951 עִברת את שמו ל"תורן". בפברואר אותה השנה נולדה בתו השנייה נעמי ברבורה, הקרויה על שם אימו שנספתה בשואה. בישראל עבד כשנה כשכיר במשרדו של האדריכל זאב רכטר, וב-1950 פתח משרד עצמאי. במסגרת זו תכנן פרויקטים רבים בכל רחבי הארץ. בשנת 1985 הצטרפו למשרדו כשותפים בתו לאה ובן-זוגה שמואל רוזנבאום, שניהם אדריכלים בוגרי הטכניון. נעמי בחרה שלא לפנות לתחום האדריכלות וכיום היא מכהנת כסמנכ"לית בחברת הייטק. תורן זכה בפרס קפלן והיה מהאדריכלים הפעילים בתחום פרסום כתבי העת והספרים בישראל, כשתרומתו המרכזית הייתה לכתב העת "תוי" שבעריכתו השתתף. תורן פרש מעבודה בשנת 1987. נפטר בירושלים ב-6 ביולי 1999, בגיל 86. הותיר את אשתו דבורה ובנותיהם לאה תורן-רוזנבאום ונעמי תורן-עמר. מעונות דובנוב (בית שני), רחוב דובנוב, תל אביב, 1950 בית הספר ע"ש ברנר, הרצליה, 1951 ישיבת השרון, הרצליה, 1954 בניין מגן דוד אדום, הרצליה, 1959 בית חרושת לודז'יה, חולון, 1959 בית "יד לבנים", תל אביב, 1960 (פרס ראשון בשותפות עם ישראל לוטן) בית "ויצו", הרצליה, 1962 בית הרב הרברט פרדימן, קיסריה, שנות ה-60 ספרייה עירונית, אילת, 1968 ספרייה עירונית, קריית מלאכי, 1968 בית חולים אייזנברג, יפו, בשותפות עם אברהם יסקי ויעקב גיל, 1969 (הבניין לא הושלם) בית כנסת, רמלה, 1970 בית ספר מקיף, אור יהודה, 1973 היכל שלמה, מרכז היהדות הקראית העולמית, רמלה, 1978 בניין הספרייה העירונית באילת בית כנסת ברמלה היכל שלמה, המרכז הקהילתי העולמי של היהדות הקראית העולמית , ברמלה "תורן, צבי", בתוך: אליעזר פרנקל, כרונולוגיה: תולדות האמנות: אדריכלות, עיצוב, פיסול, ציור, תל אביב: הסדנא לעיצוב ואדריכלות, 1993, עמ' 721, באתר sadnafrenkel מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין הספרייה באילת, באתר 'חלון אחורי', 15.9.2014 'הודעות לפי חוק הירושה', ילקוט הפרסומים 4828 (כ"ב בכסלו התש"ס, 1 בדצמבר 1999), 1533. Jan Björn Potthast, Das Jüdische Zentralmuseum der SS in Prag. Gegnerforschung und Völkermord im Nationalsozialismus, Frankfurt am Main: Campus, 2002, p. 396. 'הודעה בדבר רישום שינויי שם', ילקוט הפרסומים 140 (ב' באדר א' תשי"א, 8 בפברואר 1951), 626.
רבי אבא מקרטיגנא

רבי אבא מקרטיגנא (או מקרתיגנא, קרתיגניא) היה אמורא ארץ ישראלי, בן הדור השלישי מן העיר קרטיגנין. הוא מצוטט רבות בתלמוד הירושלמי, בכינויים "רבי בא קרטיגנא", או "רבי בא קרתיגניא". הוא עסק בדבריהם של רבי יוחנן וריש לקיש. למשל, הוא הסביר את דעתו של רבי יוחנן שאין עונש מלקות על איסור חרישה בשמיטה, מפני שזהו לאו הבא מכלל עשה. במקום אחר הוא הקשה קושיה על ריש לקיש, ורבי לא תירץ את קושייתו. רבי אבא הסביר כנגד מה תיקנו תשע ברכות בתפילת מוסף של ראש השנה: ”כנגד תשע אזכרות שכתוב בפרשת חנה, וכתיב בסופה ה' ידין אפסי ארץ.”. על פי גרסה זו, שמקורה בתלמוד הירושלמי, הקשר בין ראש השנה, יום הדין, לתפילת חנה, הוא הפסוק שבסופה, "ה' ידין אפסי ארץ" (שמואל א', ב', י'). בכתבי היד של התלמוד הבבלי מופיע מאמר דומה בשמו, המקשר בין חנה לראש השנה בדרך אחרת: ”כנגד תשע אזכרות שאמרה חנה בתפלתה, דאמר מר: בראש השנה נפקדה שרה, רחל וחנה”. בש"ס וילנא מופיע מאמר זה בשם רבי יצחק דמן קרטיגנין, אך כנראה גרסה זו שגויה ולא היה אמורא בשם זה. ערך מורחב – קרטיגנין יש שזיהו את קרטיגינין עם העיר קרטחנה (Cartagena), אך רבים סוברים שמדובר בעיר קרתגו. לפי זיהוי זה הוא נקרא במקורות לועזיים רבי אבא מקרתגו[דרוש מקור]. שלום (בן יחזקאל) אלבק, ר' אבא קרטינאה, משפחות סופרים, ורשא תרס"ג, עמ' 110, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב אהרן הימן, "רבי אבא מקרטיגנא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט "רבי אבא מקרטיגנא", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) יחיאל מיכל גוטמן ואברהם מרמורשטין, "אַבָּא (בָּא) קַרְתִּיגְנָאָה", אשכול - אנציקלופדיה ישראלית, כרך א', בעריכת יעקב קלצקין, הוצאת אשכול, ברלין-ירושלים 1929, עמ' 45, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא קרתיגניא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א', עמ' 8–9 הרב יהודה אדרי, "ר' אַבָּא קַרְתִּיגְנָיָא", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 28, באתר אוצר החכמה תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ח', הלכה א'; מסכת סנהדרין, פרק ז', הלכה ה' תלמוד ירושלמי, מסכת שבועות, פרק ג', הלכה א' תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ב', הלכה ב' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ט, עמוד א' ערך זה הוא קצרמר בנושא אמוראים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.