laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיה ציפה פינס

חיה צפורה (ציפה) פינס (1844–1918) הייתה פעילת ציבור ביישוב הישן בירושלים, מייסדת ומנהלת בית החולים עזרת נשים. אשת יחיאל מיכל פינס. נולדה במוהילב שבבלארוס, בתו של הגביר והעסקן שמריהו לוריא. אמה חנה היא בת רבי הלל ריבלין משקלוב, מראשי היישוב האשכנזי בירושלים. כמה שנים לפני הולדתה עלה אביה לירושלים וישב בה כשנתיים, במהלכן פעל רבות לטובת היישוב בעזרת קשריו עם איברהים פחה. עם התמוטטות שלטונו של איברהים פחה שב לוריא למוהילב. פינס קיבלה חינוך מסורתי אדוק. נישאה במוהילב ליחיאל מיכל פינס. לאחר נישואיה הייתה שותפה לבעלה בפעולתו למען חיבת ציון ויישוב ארץ ישראל ועזרה לשליחי מוסדות היישוב הישן מירושלים שהגיעו למוהילב, ולאחר מכן במקום מגוריהם ברוז'ינוי שבחבל הורדנה. בשנת 1878 עלה יחיאל מיכל פינס לירושלים. הוא השאיר את אשתו וארבע בנותיהם אצל חותנו במוהילב. בשנת 1882 הצטרפה פינס עם ילדיה לשיירה של עולי "קבוצת הביאליסטוקאים" ועלתה לירושלים. סבלה מרדיפות אנשי היישוב הישן שפעלו נגד בעלה, וכן משום שלא שינתה את לבושה האירופי והמשיכה לחבוש פאה נוכרית לראשה. במשך תקופה התגוררה משפחת פינס ביהודיה וביפו, ואחר כך שבו להשתקע בירושלים. בזמן המשבר בבית החרושת לרעפים שייסד בעלה במוצא, מכרה את תכשיטיה להקלת המצב הכספי. בביתה נערכו אספות רבות של עסקני היישוב, שעסקו בגאולת קרקעות למקומות יישוב חדשים, עזרה לביל"ואים, ועניינים ציבוריים רבים אחרים. אירחה בביתה עולים חדשים ואורחים שבאו לירושלים. בין אורחיה היו אליעזר בן-יהודה ואשתו דבורה, שהגיעו לארץ ישראל אחרי נישואיהם בווינה, והתאכסנו בביתה כחודש ימים. בשנת 1894 ייסדה את חברת "עזרת נשים", שהקימה את בית החולים עזרת נשים. יד ימינה בניהול בית החולים הייתה בתה איטה ילין, אשת דוד ילין. פינס עמדה בראש הארגון והמוסד עד 1912, אז החליפה אותה בתה איטה ילין. נפטרה בירושלים בשנת 1918 ונקברה בהר הזיתים.
מבוע (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מבוע – כתב עת לספרות מבוע – בית מדרש ישראלי – רשת של בתי מדרש קהילתיים בישראל מעיין מקור (מודיעין) מקור נביעה
וילאמט

האם התכוונתם ל... וילאמט (נהר) – נהר בצפון מערב אורגון שבארצות הברית וילאמט (עמק) – העמק שבתוכו שוכן הנהר היער הלאומי וילאמט – יער לאומי שנהר וילאמט נובע בתוכו אוניברסיטת וילאמט – מכללה פרטית בסיילם שבאורגון וילמט
פיטר מקדונלד (שחקן)

פיטר מקדונלד (באנגלית: Peter McDonald; נולד ב-28 בינואר 1972) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ובמאי קולנוע אירי, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר עבור הסרט שביים "Pentecost" בשנת 2012. מקדונלד נולד בדבלין וגדל במאונט מריון בעיר. הוא למד בסנט מייקל קולג' וסיים תואר בוגר אוניברסיטה באנגלית ותואר מסטר באמנויות יפות מקולג' האוניברסיטאי בדבלין. תחילת הקריירה שלו בתיאטרון הייתה באגודת הדרמה UCD, והוא היה חבר בלהקת התיאטרון Fly by Night. מקדונלד הופיע בסרטי קולנוע כגון "המסע של פליסיה" שכתב וביים אטום אגויאן ב-1999, וב-"When Brendan Met Trudy" מאת רודי דויל ובבימויו של קירון ג'יי וולש בשנת 2000. בטלוויזיה שיחק בסדרות "Sea of Souls" של ה-BBC, ובסדרה "מחלקה אלטרנטיבית" של ערוץ 4. בתיאטרון הופיע בהפקות שהועלו בדבלין ובלונדון בהן "The Lieutenant of Inishmore" והמחזה "ימים של יין ושושנים". ב-2007 כיכב מקדונלד לצדם של ג'ונתן פרייס ואיידן גילן במחזה "גלנגרי גלן רוס" בתיאטרון אפולו. הוא משתתף בתוכניות הקומיות "Your Bad Self" של ערוץ RTÉ. ב-1997 הופיע בתפקיד גיט היינס בקומדיה האירית "I Went Down" לצדו של ברנדן גליסון. מקדונלד כתב וביים את סרט לייב אקשן קצר בשם "Pentecost", שהיה מועמד ב-2012 לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר. הוא היה שותף לכתיבה ושיחק בסרט באורך מלא "The Stag", שהיה מועמד לשישה פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (IFTA) לשנת 2014. The Weir (תיאטרון דונמאר, לונדון, 2013) מנהל הבית (מחזה) (טרפלגר סטודיוס, 2010) גלנגרי גלן רוס (תיאטרון אפולו, 2007) גולים (התיאטרון המלכותי הלאומי, תיאטרון קוטסלו, 2006) Resurrection Blues (תיאטרון אולד ויק, 2006) אריסטוקרטים (התיאטרון הלאומי, תיאטרון ליטלטון, 2005) ימים של יין ושושנים (תיאטרון דונמאר, 2005) The Lieutenant of Inishmore (תיאטרון גריק, 2002) White Horses (תיאטרון גייט, דבלין, 2001) A Lie of the Mind (תיאטרון דונמאר, 2001) The Wexford Trilogy (סיור הופעות של להקת התיאטרון אוקספורד, 2001) Inventing Fortune's Wheel (תיאטרון פירקין קריין, קורק) Van Gogh's Ear, The Stars Lose Their Glory, The Brother (אינטרנשיונל באר, דבלין) The Stranger (תיאטרון פליירס, דבלין) פיטר מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר מקדונלד, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Charles Spencer, ‏The Weir, Donmar Warehouse, review, The Telegraph, 26 April 2013 Source: McDonald's CV in the theatre programme for Glengarry Glen Ross, 2007
פיטר מקדונלד

האם התכוונתם ל... פיטר ג' מקדונלד (אנ') – פוליטיקאי קנדי (1912–1971) פיטר מקדונלד (מבקר) (אנ') – משורר ואקדמאי צפון אירי (נולד ב-1962) פיטר מקדונלד (שחקן) – שחקן תיאטרון וקולנוע אירי (נולד ב-1972) פיטר מקדונלד (אמן) (אנ') – אמן יפני/אנגלי (נולד ב-1973) פיטר מקדונלד (רוכב אופניים) (אנ') – רוכב אופניים אוסטרלי (נולד ב-1978) פיטר מקדונלד (MP) (אנ') – חבר פרלמנט אירי (1836–1891) פיטר מקדונלד (במאי) (אנ') – במאי קולנוע בריטי
לאונרד לאודר

לאונרד א. לאודר (באנגלית: Leonard A. Lauder, נולד ב-19 במרץ 1933) הוא איש עסקים ואיל הון יהודי-אמריקאי, בנה של אסתי לאודר ואחיו של רון לאודר. עומד בראש קונצרן הקוסמטיקה "אסתי לאודר" וחברות הבת שלה. לאודר נולד בניו יורק לג'וזף ואסתי לאודר, והוא הבכור בין האחים לבית לאודר. הוא בוגר בית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה, למד גם בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קולומביה ושירת בחיל הים האמריקני כקצין בדרגת סגן. ב-1958 הצטרף לניהול תאגיד הקוסמטיקה שהקימו הוריו, שבאותה עת עמד מחזור המכירות השנתי שלו על כ-800,000 $. לאודר פיתח את תחומי השיווק והמכירות בחברה ואת תחום המחקר והפיתוח, והקים מעבדת מחקר ראשונה במפעל. ב-1960 פתח עמדת מכירות של "אסתי לאודר" בחנות הרודס בלונדון, צעד שהיווה את יריית הפתיחה לשיווק בינלאומי חובק עולם והפך את המותג "אסתי לאודר" לשם מוכר בינלאומית. בתקופת ממשלו של רונלד רייגן, כיהן לאודר כחבר בוועדה המייעצת של הבית הלבן למדיניות סחר ומשא ומתן. עד 1999 החזיק לאודר בתפקיד מנכ"ל רשת הקוסמטיקה "אסתי לאודר", והיום הוא יו"ר הדירקטוריון שלה. ב-2001 טבע את הביטוי מדד הליפסטיק שתיאר את העלייה במכירות מוצרי הקוסמטיקה בתקופת המיתון. הוא היה נשוי לאוולין האוזנר-לאודר, ששימשה סגנית-נשיא בחברה עד פטירתה בדצמבר 2011. הונו נאמד ב-9 מיליארד דולר, והוא מדורג במאה השנייה ברשימת עשירי העולם של המגזין פורבס. לאודר הוא אספן אמנות נלהב, בעיקר אמנות מודרנית, וידוע כתומך במוסדות אמנות ומוזיאונים. מגזין האמנות האמריקני "ARTnews" מדרג אותו (כמו גם את אחיו רון) בין עשרת אספני האמנות הגדולים בעולם. הוא מכהן כיו"ר חבר הנאמנים של מוזיאון ויטני לאומנות אמריקאית בניו יורק, ותומך גם במוסדות אקדמיה ובאוניברסיטאות. http://www.forbes.com/profile/leonard-lauder/
סיאט אינקה

סיאט אינקה (בספרדית: SEAT Inca) היא מכונית מסחרית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט (סיאט ב- ספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo) בין השנים 1995–2004. דגם ה-"סיאט אינקה" התבסס על דגם ה-סיאט איביזה (דור 2), (SEAT Ibiza Mark 2). דגם ה"סיאט אינקה" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בברצלונה בשנת 1995. סך הכול יוצרו כ-115,000 יחידות. בשנת 2003 יוצרו 7,983 יחידות מדגם "סיאט אינקה" ו-2,150 יחידות מדגם "סיאט אינקה קומבי". בשנת 1997 זכתה ה"סיאט אינקה" בפורטוגל בתואר "מכונית השנה המסחרית". תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,400 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 18.8 שניות. תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק, מנוע דיזל, בין 0-100 קמ"ש היא 20.6 שניות. תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק מנוע דיזל, הזרקת דלק ישירה (direct injection diesel engine), בין 0-100 קמ"ש היא 20.1 שניות. תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק, טורבו דיזל בין 0-100 קמ"ש היא 14 שניות. SEAT Inca (מסחרית עם חלונות צד, 1 חלון צד בתא הנהג, ו-2 חלונות צד בתא המטען) SEAT Inca Kombi (מסחרית ללא חלונות צד, מלבד חלון צד 1 בתא הנהג) סיאט אינקה סיאט אינקה סיאט אינקה סיאט אינקה סיאט אינקה, שנת 2000 סיאט אינקה סיאט מסחרית מדיה וקבצים בנושא סיאט אינקה בוויקישיתוף סיאט אינקה (2:04 דקות), יו-טיוב סיאט אינקה - "מכונית השנה המסחרית" בפורטוגל - 1997 Ibiza Cupra eleito desportivo do ano. SEAT.pt.
האמפרי פרימט

האמפרי פרימט (באנגלית: Humphry Primatt;‏ 1735–1776 או 1777) היה איש כמורה אנגלי וסופר בתחום רווחת בעלי חיים. נודע בזכות חיבורו הידוע היחיד חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן (באנגלית: A Dissertation on the Duty of Mercy and Sin of Cruelty to Brute Animals) משנת 1776. ספרו הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין להתנגדות אכזריות כלפי בעלי חיים. פרימט נולד בלונדון, אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה כבן שני לאליזבת ולכומר ויליאם פרימט (William Primatt;‏ 1702-1770), רקטור ווסט וולטון (אנ'). הוא הוטבל ב-24 באפריל 1735. פרימט למד בקלר קולג' (אנ') שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1757, השלים לימודי BA. בשנת 1764, השלים לימודי MA וב-3 בספטמבר 1773, קיבל הסמכה של דוקטור לתאולוגיה מטעם קולג' מרישל (אנ') שבאברדין. בין השנים 1774-1766 שימש כויקאר בשני כפרים במחוז סאפוק ובמחוז נורפוק. בשנת 1771 היה הרקטור של ברמפטון (אנ') שבנורפוק. ב-2 בנובמבר 1769 הוא התחתן בלונדון עם שרה גליפר (Sarah Gullifer). הוא התגורר בקינגסטון שעל התמזה (אנ'). כשאביו נפטר בשנת 1770, הוא ירש חצי מנכסיו, והחצי השני עבר לאחיו הגדול ויליאם. ערך מורחב – חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן בשנת 1776, הוציא לאור את ספרו 'חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן' בו טען נגד אכזריות כלפי בעלי חיים. ספר זה הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין לנושא זה. בספרו טען פרימט כי כשם שלא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בני אדם רק משום שצבע עורם שונה, כך לא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בעלי חיים רק משום שצורתם שונה, וכי התחשבות מוסרית באחר נובעת מיכולתו לחוש סבל. הספר חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן במלואו (באנגלית) JAN MORRIS, BOOK REVIEW / On the animal revelation front: 'The Duty of Mercy' - Humphrey Primatt: Centaur Press, 8.99 pounds: Jan Morris applauds an 18th-century anglican vicar and his unusual early enthusiasm for animal rights, independent.co.uk, 20 March 1993 Humphry Primatt - Oxford Dictionary of National Biography
גביע חרלמוב

גביע חרלמוב (ברוסית: Ку́бок Харла́мова) הוא גביע בענף ההוקי קרח ברוסיה, הנחשב לפרס הגבוה ביותר המוענק למנצחת סדרת הפלייאוף של ליגת ההוקי הצעירה של רוסיה. החל מעונת 2009/2010 נקרא הגביע על שם ולרי חרלמוב. הגביע נחשב למקבילה הצעירה של גביע גגארין. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. אתר האינטרנט הרשמי של גביע חרלמוב הקבוצות הטובות ביותר בעונה הסדירה של MHL
הנסיך שארל, רוזן פלנדריה

הנסיך שארל, רוזן פלנדריה (10 באוקטובר 1903 – 1 ביוני 1983), היה בנו של אלברט הראשון, מלך הבלגים, אשר כיהן כעוצר במקום אחיו לאופולד השלישי, מלך הבלגים בין השנים 1944–1950. שארל נולד ב-10 באוקטובר 1903, לאלברט הראשון, מלך הבלגים ולאליזבת מבוואריה, מלכת הבלגים, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ומריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, וב-31 בינואר 1910 קיבל את התואר "רוזן פלנדריה". במהלך מלחמת העולם הראשונה נשלח שארל יחד עם אחיו לבריטניה, שם שהו בווקינגהם, ברקשייר, בעוד אביו נשאר לפקד על הצבא הבלגי בחזית איזר. בשנת 1915 החל שארל את לימודיו בבית הספר ויקסנפורד, ובשנת 1917 החל ללמוד במכללה הימית המלכותית, אוסבורן, ולאחר מכן במכללה האקדמית המלכותית בריטניה. בשנת 1926 הוסמך שארל כלוטננט משנה בצי המלכותי, ולאחר מכן הוא חזר לבלגיה. במהלך מלחמת העולם השנייה היה ידוע שארל כגנרל דו בוק, ולחם בשורות חיל האוויר המלכותי. לאחר שחרור בלגיה בידי בעלות הברית חזר שארל לבלגיה, ומונה כעוצר במקום אחיו לאופולד השלישי, מלך הבלגים. במהלך שלטונו בלגיה הצליחה לשקם את כלכלתה הלאומית בעזרת הסיוע האמריקני שניתן במסגרת תוכנית מרשל. ענף הבנייה קיבל עידוד על ידי מענקים ממשלתיים לתיקון המבנים שניזוקו במלחמה ובניית דיור חברתי. הסקטור הפיננסי שוקם באמצעות "מבצע גוט" (על שם האדריכל שלו, קמיל גוט), שבמסגרתו הוחרמו רווחים שנעשו שלא כדין במהלך המלחמה. כמו כן הוקמה מערכת רווחה חברתית, ונוצרה מערכת לניהול יחסי עבודה. בנוסף, הנשים קיבלו את הזכות לבחור בבחירות לפרלמנט בשנת 1948. בתקופת כהונתו גם הוקמה ברית המכס של בנלוקס, בלגיה הפכה למדינה חברה באו"ם, והצטרפה לברית נאט"ו. בשנת 1950 חזר אחיו לאופולד השלישי לבלגיה ושב למלא את חובותיו המלוכניות לאחר משאל עם. שארל פרש מהחיים הציבוריים, התגורר באוסטנד והחל לעסוק ביצירות אמנות, ועל יצירותיו חתם: "קארל ואן ולאנדרן" (שארל מפלנדריה). ב-14 בספטמבר 1977 התחתן שארל עם ז'קלין פיירברון, בתו של אלפרד פיירברון, אך לא היו לו ילדים ממנה. ב-1 ביוני 1983 מת שארל בריברסייד, והוא בן 80 שנים. בשנת 2003 התגלה כי לשארל יש בת בשם איזבל ויבו, שנולדה בשנת 1938 כתוצאה מקשר עם ז'קלין וורלי, בתו של אופה בבריסל, ובשנת 2012 נפגש עמה בן דודה לורן, נסיך בלגיה. מדיה וקבצים בנושא הנסיך שארל, רוזן פלנדריה בוויקישיתוף הנסיך שארל, רוזן פלנדריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סיאט 600

סיאט 600 היא (בספרדית: SEAT 600) היא מכונית סופרמיני, אשר ייצרה יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט, בין השנים 1957–1973. דגם ה"סיאט 600" התבסס על דגם פיאט 600 אשר ייצר קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בין השנים 1955-1969, ונבנה ברישיון פיאט. סך הכול יוצרו 783,745 יחידות. כל הדגמים: תצורה של 2 דלתות "SEAT 600 "Normal (יוצר בין השנים 1957-1963) 600 D (יוצר בין השנים 1963-1970) 600 E (יוצר בין השנים 1969-1973) 600 L Especial (יוצר בין השנים 1972-1973) 5 דלתות (הדלת הקדמית נפתחת הפוך לכיוון התנועה ("דלתות התאבדות") יוצר מספטמבר 1963 - 1968 דגם ה"פיאט 800" היה קרוי: "4-door saloon" סיאט 600 סיאט 600, שנת 1961 סיאט 600 סיאט 600 דגם L סיאט 600 דגם D סיאט 600 - מבט לתא הנהג סיאט 800, 5 דלתות סיאט 800, 5 דלתות סיאט 800, 5 דלתות סיאט 800, 5 דלתות סיאט פיאט סיאט 850 פיאט 600 סיאט 133 סיאט מרבלה סיאט 600 (caradvice.com.au/550969/seat-600-spains-fiat-based-peoples-car-restored-for-60th-birthday) מדיה וקבצים בנושא סיאט 600 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא סיאט 600 בוויקישיתוף סיאט 600 (1:20), יו-טיוב סיאט 600 בברצלונה (מפגש בעלי מכוניות מדגם "סיאט 600") (3:46 דקות), יו-טיוב סיאט 600 - תמונות (express.co.uk/pictures) סיאט 600museoseat.com/biblioteca סיאט 600 - מכוניות קלאסיות seat.com/why-seat/seat-600 סיאט 600 - מפרט ותמונות microcarmuseum.com/tour/seat600
דרור אהרונוב

דרור אהרונוב (נולד ב-30 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. אהרונוב נולד וגדל בחולון. את צעדיו הראשונים ביצע במגרש הפועל חולון בגיל 9 ואחרי הצטיינות בקבוצות הילדים עלה לקבוצת הנוער של המועדון. מאמנו היה שמעון ברדה ובמסגרת משחקיו בקבוצת הנוער והנערים מצא את הרשת 51 פעמים במסגרת הליגה. לזכותו של אהרונוב 5 הופעות במדי נבחרת הנערים של ישראל. בהיותו בן 17 הועלה לראשונה על ידי המאמן מאיר נמני למשחק הבכורה שלו בליגה הלאומית, אז הליגה הבכירה, במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל צפרירים חולון מול מכבי חיפה. את שער הבכורה שלו בקריירה כבש בעונת 1987/1988, ובסך הכל כבש בעונה זו ארבעה שערי ליגה ושער אחד בגביע הטוטו. בעונת 1991/1992 נכנס ל"הסגר" לאחר שלא האריך את חוזהו בקבוצה. בעונת 1992/1993 עבר לשחק במכבי פתח תקווה, במדיה רשם 23 הופעות. בעונת 1993/1994 עבר לשחק בהפועל בת ים מהליגה הארצית, במדיה רשם 30 הופעות ועמה זכה בגביע הטוטו. לאחר מכן חזר לצפרירים חולון אך בעקבות פציעה בשרירי הבטן כמעט ולא שותף. את שנותיו האחרונות העביר בקבוצת מכבי לזרוס חולון מליגה א', במדיה כבש 15 שערים בשתי עונות, ובגיל 28 פרש ממשחק פעיל בעקבות פציעה טורדנית. דרור אהרונוב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
פרפרון שחור-חוטם

פרפרון שחור-חוטם[דרוש מקור] המכונה גם דג סָפַר (שם מדעי: Johnrandallia nigrirostris) הוא מין דג מסדרת הדקראים וממשפחת הפרפרוניים החי בחלק המערבי של האוקיינוס השקט ונצפה כשהוא מנקה דגים אחרים מטפילים. הפרפרון יחידי בסוגו. הוא נצפה במערב האוקיינוס השקט, סמוך לחופי אמריקה ממפרץ קליפורניה עד לפרו וכן במגוון איים לרבות אי הקוקוס, איי גלאפגוס ומלפלו. הוא מצוי בשוניות אלמוגים ובין הסלעים עד עומק 40 מ'. הפרפרון הוא דג קטן באורך של 20.3 ס"מ והוא בעל סנפיר גבי מוגבה הבולט ממצחו, סנפירי חזה קטנים מצידי הגוף וזנב וסנפירים קטנים. הוא צהוב עם פס שחור לאורך קצה הסנפיר הגבי עד לחלק העליון של הזנב והפנים לבנות. המצח והחוטם שלו שחורים (ומשם קיבל את שמו) וגם הגבות והעיניים אדומות. במראהו הוא מזכיר חלק ממיני הסוג Prognathodes. הפרפרון חי בחבורות גדולות בשוניות והוא פעיל במשך היום בתחנות קבועות בשוניות אליהם מגיעים דגים שונים. הפרפרון מנקה מגוון חיות כמו צניניתיים, תוכינונים, מנטות, צבי ים ואפילו כרישים ודגי שמש מטפילים המצטברים על עורם. לעיתים כמה פרפרונים מצטרפים לניקוי של כל מטופל. הפרפרון ניזון מהטפילים השונים שעל גוף מארחיו וכן מאצות קטנות, מסרטנים ומפלנקטון. מדיה וקבצים בנושא פרפרון שחור-חוטם בוויקישיתוף פרפרון שחור-חוטם, באתר ITIS (באנגלית) פרפרון שחור-חוטם, באתר NCBI (באנגלית) פרפרון שחור-חוטם, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרפרון שחור-חוטם, באתר FishBase (באנגלית) פרפרון שחור-חוטם, באתר GBIF (באנגלית) פרפרון שחור-חוטם באתר הרשימה האדומה של IUCN
רוי מור

רוֹי סְטִיוּאָרְט מוּר (באנגלית: Roy Stewart Moore; נולד ב-11 בפברואר 1947) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שופט לשעבר בבית המשפט העליון של מדינת אלבמה. הוא גם מייסד ונשיא הקרן למשפט מוסרי. מור היה מועמדה של המפלגה הרפובליקנית בבחירות המיוחדות לסנאט של ארצות הברית מטעם אלבמה 2017 שנערכו על מנת למלא את מקומו של הסנאטור ג'ף סשנס. מור נבחר לתפקיד נשיא בית המשפט העליון של אלבמה בשנת 2001, אך הודח מתפקידו בנובמבר 2003 בידי בית המשפט העליון לאחר שהפר את תקנות האתיקה המשפטיות בעקבות סירובו להסיר פסל של שני לוחות הברית עם עשרת הדיברות שהציב מחוץ למשכן בית המשפט. מור התמודד פעמיים על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל אלבמה (ב-2006 ו-2010), אולם הפסיד בשלב הבחירות המקדימות. מור נבחר שוב לנשיאת בית המשפט ב-2013, אך הושעה במאי 2016, כאשר קרא לשופטים במדינתו להמשיך ולאכוף חרם על נישואים חד-מיניים, בניגוד לפסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית. עקב ערעור שלא צלח, התפטר מור באפריל 2017 מבית המשפט העליון באלבמה, והודיע כי יתמודד למושב הריק של מדינתו בסנאט של ארצות הברית, אשר פונה על ידי ג'ף סשנס, לאחר שאישר הסנאט את מינוי לתובע הכללי של ארצות הברית. בבחירות המקדימות ניצח מור את הסנאטור לותר סטרנג', מחליפו של סשנס בסנאט. במהלך התמודדותו לסנאט עלו טענות מרובות לפיהן מור רדף או תקף מינית נערות בשנות השלושים לחייו. חמש נשים טוענות כי מור ניסה לקיים איתן קשרים רומנטיים כשהיו עדיין בתיכון. מור הכחיש טענות אלו ומספר סנאטורים ובכירים רפובליקנים קראו לו להסיר מועמדותו לפרוש מהמירוץ. הוא הוסיף לכנות טענות אלה "פייק ניוז" שנועדו להכתים את מסע הבחירות שלו. מור קיבל 48.4% מהקולות, שיעור תמיכה שלא הספיק לו כדי לזכות במושב, והוא הפסיד למועמד הדמוקרטי דאג ג'ונס. ב-2020 התמודד שוב למועמדות המפלגה הרפובליקנית אך סיים במקום הרביעי אחרי בראדלי ביירן, ג'ף סשנס וטומי טוברוויל. מור נחשב לחסיד הימין הרדיקלי בארצות הברית. הוא משך את תשומת הלב הארצית ועורר מחלוקות וסערות רבות עקב תפיסותיו הגזעניות, ההומופוביות, הטרנספוביות, האנטישמיות והאסלאמופוביות, אמונתו כי על הנצרות לעמוד במרכז סדר היום וקשרי העבר שלו לארגוני עליונות לבנה ונאו-קונפדרציה. מור היה קול מוביל בתנועה אשר קידמה את הטענה הכוזבת כי הנשיא לשעבר ברק אובמה לא נולד בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא רוי מור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסע הבחירות של מור לסנאט (באנגלית) רוי מור, ברשת החברתית פייסבוק רוי מור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פוליטיקה מלוכלכת, סרטון באתר יוטיוב הגרדיאן והארץ, הכירו את הרפובליקאי שהיה קיצוני מדי אפילו לטראמפ, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2017 Roy Moore announces he will run for U.S. Senate Roy Moore will seek U.S. Senate seat "מועמד רפובליקני לסנאט ביצע מעשים מגונים בנערה בת 14 ב-1979", באתר וואלה, 9 בנובמבר 2017 Charles Bethea, Locals Were Troubled by Roy Moore’s Interactions with Teen Girls at the Gadsden Mall, The New Yorker, ‏14 November 2017 Far-right view helps Moore in Alabama, The Journal Gazette, ‏28 September 2017 Andrew Kaczynski, Chris Massie, Roy Moore’s foundation shared a video in 2015 calling Obama a Muslim, CNN, ‏20 September 2017
גביע האתגר (MHL)

גביע האתגר של ליגת ההוקי הצעירה (ברוסית: Кубок вызова Молодёжной хоккейной лиги) הוא טורניר הוקי קרח של משחק בודד הנערך במסגרת ליגת MHL בין שחקני קבוצות מהחטיבה המזרחית שמתאספים תחת מסגרת נבחרת המזרח כנגד נבחרת המערב, המורכבת משחקני קבוצות ההוקי קרח של החטיבה המערבית של הליגה. המשחק מהווה למשחק ראווה הנערך בפגרת החורף של העונה. אתר האינטרנט הרשמי של גביע האתגר מידע על הגביע באתר ליגת ההוקי לצעירים (ברוסית)
בית הספר הרב-תחומי עמל חדרה למדעים ואמנויות

בית הספר הרב תחומי עמל חדרה למדעים ואמנויות, הידוע גם כעמל חדרה, הוא בית ספר תיכון בעיר חדרה המשתייך לרשת עמל. נוסד בשנת 1944. בית הספר נוסד בשנת 1944 בשכונת ברנדייס בחדרה, כבית ספר מקצועי שנקרא אז בשם "עמל חדרה". עם הקמתו למדו בו כ-100 תלמידים, בנים בלבד. בהמשך עם סגירתו של בית הספר לפקידות בחדרה, נפתחה בבית הספר מגמת פקידות והצטרפו אליו גם תלמידות. בשנת 1987 זכתה נבחרת בית הספר בכדורגל באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים. בשנת 1997 הועבר מבנה בית הספר למשכנו החדש בשכונת גזית בעיר. עם המעבר למשכן החדש אוחד בית הספר עם חטיבת הביניים השייכת אליו והוקמה בשנת 1993, והפך לבית ספר שש שנתי. בתקופה זו שונה שמו ל"בית הספר למדעים ואמנויות עמל חדרה". התוספת "הרב תחומי" לשם בית הספר ניתנה בשנת 2009, כחלק ממיתוג בתי הספר השייכים לרשת עמל. ב-2015 זכה בית הספר ב"אות הנשיא לחינוך לשותפות" על פועלו בתחום קידום ההידברות בין מגזרים שונים בחברה הישראלית. ב-2017 וב-2018, בית הספר קיבל "פרס הצטיינות בתחום הפדגוגי, הערכי והחברתי". ב-2019 זכה בית הספר ב-"פרס חינוך מחוזי". נכון לשנת תשע"ט (2019–2020) בבית הספר לומדים למעלה מ-2,000 תלמידים בשלוש חטיבות: חט"ב, חט"ע ומכללה לטכנאים והנדסאים. כבית ספר מקצועי פעלו בתחילת שנות ה-70 בבית הספר, המגמות חשמל, מסגרות, מכניקה ופקידות. בהמשך נפתחה מגמת אלקטרוניקה, ומשנות ה-90 נפתחו בתיכון גם מגמות עיוניות. מערך הלימודים כיום מתמקד בשלושה צירים מרכזיים: ציר המדעים, ציר האמנויות וציר כללי. ציר המדעים – מדעי הרפואה, הנדסת תוכנה, רובוטיקה, ביולוגיה, פיזיקה, כימיה, חשמל ואלקטרוניקה. ציר האמנויות – מחול, תיאטרון, תקשורת, אומנות ועיצוב. ציר כללי – מדעי החברה, גאוגרפיה, תושב"ע, פיזיולוגיה, ערבית, דיפלומטיה ותקשורת בינלאומית. שמואל גן 1944–1967 קלמן צהר 1968–2006 אילנה שטרהל 2006–2022 רחל סבח 2022– רשימת בוגרי בית הספר אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר הרב-תחומי עמל חדרה למדעים ואמנויות אות הנשיא לחינוך לשותפות, באתר משרד החינוך חטיבת הביניים תוצמד בשנה הבאה לב"יס "עמל" חדרה, בעיתון דבר, 4 במאי 1971
בית הכנסת הכוראלי הראשי (רוסטוב על הדון)

בית הכנסת הכוראלי הראשי הוא בית הכנסת הראשי של הקהילה ובית הכנסת לשעבר ברוסטוב על הדון. בניין בית הכנסת ממוקם ברחוב באומן 70. הוא נפתח בשנת 1868. כיום משמש המבנה כבית חולים ממלכתי למחלות עור ומין, לאחר שבמהפכת אוקטובר הבניין הולאם ולאחר מכן נבנה מחדש. עם זאת, לבניין בית הכנסת יש מעמד של אתר מורשת תרבותית בעלת משמעות מחוזית. בית הכנסת הראשון (שהיה מעץ) ברוסטוב נבנה בשנת 1855. הוא היה ממוקם בין הרחובות באומן ואוליאנובסק שליד שדרות וורושילוב. בשנת 1863 נבנה בית כנסת מלבנים. אבל הבניין היה חלש ובשנת 1866 נהרס. בשנת 1868 נבנה במקום בית כנסת חדש בן שתי קומות. יצירת פרויקט בית הכנסת מיוחסת לאדריכל סוביצקי, ואדריכל העיר הבכיר. א. קאפלון, ש. פריי-שפיסט, א. דנציגר השתתף גם בעבודות בנייה. את איסוף הכספים ארגן הרב פ. גנסין, שהיה אביו של מיכאיל גנסין, מלחין מפורסם. בסוף נאסף סכום של 16,342 רובל. ב-30 באוגוסט 1868 נחנך בית הכנסת. בטקס נכחו ראש העיר א.מ. באיקוב. הוא ציין בנאומו כי הוא שואף "להשוות את היהודים במונחים של מעמד חברתי עם שאר אזרחי העיר". בשנת 1881 נבנה בבית הכנסת בית תפילה אשר יכול להכיל עד 150 אנשים. הספרייה היהודית וחדר הקריאה נפתחו בבית הכנסת ב-1903. כמו כן, הוא שכן ליד התלמוד תורה. כך הפך בית הכנסת הראשי למכלול דתי וחינוכי. הרב האחרון של בית הכנסת לפני מהפכת 1917 היה ז.מ. גולדנברג. בשנת 1924 הפך בית הכנסת לעירוני, אבל הבניין המשיך להיות מנוהל על ידי הקהילה היהודית. בקיץ 1935 הולאם בית הכנסת, והוקם בבנין בית חולים לדרמטולוגיה ולמחלות מין. הבניין נבנה מחדש באופן משמעותי, והופעתו האדריכלית השתנתה. גם מבפנים עבר שיפוץ, וכן אולם התפילה נהרס. גם מראה חזית בית הכנסת עוות בצורה בולטת: החלונות הישנים הורחבו, והרבה מעיטורי הטיח הושמדו. על פי צו של ראש המינהל של אזור 411 ברוסטוב מה-9 באוקטובר 1998 הבניין הראשי של בית הכנסת נמצא תחת הגנת המדינה כאתר של מורשת תרבותית בעלת משמעות אזורית. בשנת 2016 החליטה ממשלת רוסטוב להחזיר את בית הכנסת לקהילה היהודית של רוסטוב בהליך שאמור להיות מושלם עד ינואר 2018. בפועל ממשיך לשמש את בית החולים לדרמטולוגיה של מחוז רוסטוב (Кожно-венерологический диспансер Ростовской области, אתר בית החולים: http://kvdro.ru/). מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת הכוראלי הראשי בוויקישיתוף רשימת אובייקטים של מורשת תרבותית בעלת משמעות אזורית ברוסטוב על הדון, באתר הפורטל הרשמי של ממשלת מחוז רוסטוב משמעות הדבר, שהוא זוכה לאבטחה ממשלתית מפני ונדליזם בתי כנסת יהודיים ברוסטוב על הדון, באתר Донской временник, ‏2013-10-17. Ростовский театр кукол переедет на Красноармейскую, а старое здание передадут епархии
גביע הפדרציה 2011

גביע הפדרציה 2011 הייתה התחרות ה-49 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. תחרויות אזוריות החלו בפברואר 2011 ומשחק הגמר הסתיים ב-6 בנובמבר 2011. נבחרת צ'כיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם השישית בתולדות הנבחרת. מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת של העונה הקודמת. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2012. בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שניצחו בבית עולמי ב': גרמניה, ספרד, סרביה ואוקראינה עלו לבית העולמי א' ארצות הברית, צרפת, סלובקיה ואוסטרליה ירדו לבית העולמי ב' בנבחרת ישראל השתתפו יוליה גלושקו ושחר פאר. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית ב' של אזור אירופה/אפריקה א'. כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה א' נערכו באילת. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני ולא המשיכה לשלבים הבאים. מדיה וקבצים בנושא גביע הפדרציה 2011 בוויקישיתוף נתוני משחק הגמר