אמיל וידור

אמיל וידור (במקור לוסטיג, בהונגרית: Vidor Emil; פשט, 27 במרץ 1867 – בודפשט, 8 ביוני 1952) היה אדריכל יהודי-הונגרי בסגנון אר-נובו, מעצב בתי הפלטין באויליפוטווארוש (חלק מרובע 13 בבודפשט), אמן באדריכלות וילות בורגניות למעמד הגבוה. אמיל לוסטיג נולד במשפחה יהודית ובהיותו בן עשרים החל את לימודיו הגבוהים בבודפשט, לאחר מכן במינכן, שם לימדו אותו פרידריך פון תירש (אנ') והיינריך פון שמידט (גר') ולבסוף סיים את לימודיו ב-Technische Hochschule בברלין (כיום שמה האוניברסיטה הטכנית של ברלין), ב-1891. לאחר שחזר הביתה, עבד במשרדו של מיקלוש איבל, ולאחר מכן פתח משרד משלו בבירת הונגריה. הוא מילא תפקיד משמעותי בהפצת האר-נובו הגרמני ושמו קשור לתכנון של בנייני דירות רבים מאוד בבירת הונגריה. בנוסף לכל אלה, נקשר בשמו גם עיצוב וילות יקרות של המעמד הבורגני הגבוה ולמצבות קברים (כגון זה של משפחת פרוינד היהודית מטוסג - תואר אצולה - ב-1910) וכן מבני בתי חרושת. מ-1894 ניהל את משרד התכנון של רובע הבילויים הגדול בשם Ős-Budavára, שנבנה עבור תערוכת המילניום (1896 היה 1000 שנים להתיישבות המדיארים במרכז אירופה, דהיינו ייסוד הונגריה) ותכנן את קבוצת הבתים בסגנון ימי הביניים כ-Ősbudavár בפארק העירוני של בודפשט. בשנת 1904, התקבל לתא הבונים החופשיים "דמוקרטיה". ב-1934 הפך לנשיא הראשון של פדרציית האדריכלים ההונגריים. וידור עיצב בעיקר מבנים למעמד הגבוה, ובתחילה אמנותו הראתה קווי דמיון עם יצירותיו של האדריכל הבלגי ויקטור הורטה. בשנים שלאחר תחילת המאה ה-20 נבנו הבתים הראשונים שתוכננו על ידו, הנושאים את מאפייני הסגנון של האר נובו, כמו וילת אגר. הוא תוכנן עבור בלה בדה בשנת 1903 ואז נבנה בית בדה, שהפך לבית האר נובו ההונגרי, ניתן לראות על עבודתו גם את השפעתו של פול הנקר (אנ'), אך יש לו גם עיצובים הונגריים אופייניים, כמו פסלי הפאיאנס ז'ולנאי. הוא תכנן לפחות 25 מבנים בין השנים 1900–1915, בשל היעדר מקורות כתובים אמינים לא ניתן לקבוע את המספר המדויק. וידור הוא בנם של ז'יגמונד (לוסטיג) וידור, רופא יליד נאג'קאלו, ושל זא'נטה דוידסון, ילידת פשט, הוריו התחתנו ב-20 ביוני 1866. לווידור היו כמה אחים/אחיות : מרגיט (1868) לאו (1870–1877) טקלה (1871) הדוויג (1873–1877 בלה (1874–1875) אלפרד (1876) דיולה (1878–1880) יוליה (1880) זולטאן שמואל (1887–1888) חמישה מהם מתו מוקדם. ב-6 ביוני 1903 בבודפשט, ביוז'פווארוש, נשא לאישה את רגינה פרוינד טוסגי (תואר אצולה), בתם של וילמוס פרוינד ומתילד אבלס טוסגי. בנו וידור ז'גמונד אנטל (1908–?) היה מהנדס מכונות מוסמך. 1896: Ős-Budavára: XIV. Városliget 1901–1902: VI. Városligeti fasor 24: Egger villa 1902–1903: VII. Városligeti fasor 23: Schwarz villa 1901–1903: V. Báthory utca 9: Davidsohn-ház (építtető: Davidsohn Horác) 1903: VI. Andrássy út 20. 1903: V. Honvéd utca 3: Bedő-ház 1905–1906: VII. Városligeti fasor 33: Vidor villa 1906: XI. Minerva utca 2. (Révai Mór villája; akkoriban Gyopár utca 2. - a második világháborúban elpusztult, csak a kapu és kerítés maradt fent) 1906: VI. Liszt Ferenc tér 2: lakóház 1906: VIII. Népszínház utca 22: Polgári Serfőzde bérháza/Dreher lakóház 1907: VI. Liszt Ferenc tér 5: lakóépület 1906–1907: VII. Városligeti fasor 45: Wodianer-ház 1907: VI. Rippl-Rónai utca 13: gr. Apponyi-ház 1908: XI. Kemenes utca 10: villa 1908: XI. Kemenes utca 12-14: Rosenfeld-ház 1911–1912: V. Falk Miksa uta 6-8: lakóház 1911–1912: V. Falk Miksa utca 5: lakóház 1911: XIII. Pozsonyi út 2-18: Palatinus-házak 1912: V. Honvéd utca 14 / Alkotmány utca 4: lakóház 1912: V. Honvéd utca 16: lakóház 1912: V. Honvéd utca 18: lakóház 1913–1914: II. Ady Endre utca 15-17: lakóház 1914–1915: X. Gitár utca 23 / Sörgyár utca 1: Polgári Serfőzde Rt. igazgatósági épülete 1916: X. Maglódi út 6: lakóház (gyártelep kapuépülete? (Opaterny Flórissal közösen) 1916: XI. Minerva utca 2. (Révai Mór 1906-ban épült villájának emeletráépítése - a második világháborúban elpusztult, csak a kapu és kerítés maradt fent) 1922: X. Sörgyár utca 16: Kőbányai Polgári Serfőző Rt. igazgatói villája 1924: II. Házmán utca 7.; Pintér-villa 1925: XIV. Hungária Körút 167. (Mann Józseffel közösen); a Sínylők Menházának rekonstrukciója, eredetileg apósa, Freund Vilmos tervezte 1927–1928: V. Váci utca 24. 1927: IX. Ráday utca 24. 1931: II. Mandula utca 27. 1932: II. Eszter utca 12/C (Pajzs utca 10-12.); Poitzer Sándor lakóháza 1910: קברו של וילמוש פרוינד (משפחת טוסגי-פרוינד) בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני 1934: קברו של לאסלו ואגו בבית הקברות פרקשרט הרפתקה בעולם המילים (1942, Hungária Kiadó) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי, עורכת ראשית אגנש קניירש) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת "אמיל וידור, האדריכל". Magyar Szecesszió Háza. magyarszecessziohaza.hu. אורכב מ-המקור ב-2019-04-24. נבדק ב-2015-08-11. "Budapest Architects around 1900 - Emil Vidor (1867-1952)". Budapest Architect. budapestarchitect.com. אורכב מ-המקור ב-2015-08-10. נבדק ב-2015-08-11. Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny. (יוז'ף פלטינוס: חטאי הבהייה החופשית) וילה פרי תכנונו. תמונה מקורית Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Budapest, Szerző, 2005 Szögi László: Magyarországi diákok németországi egyetemeken és főiskolákon 1789-1919. Budapest, Eötvös Loránd Tudományegyetem Levéltára, 2001 Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968 מדיה וקבצים בנושא אמיל וידור בוויקישיתוף אדריכלות אר נובו בהונגריה (בהונגרית) "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 254/1867. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-10. A házasságkötés bejegyezve Budapest VIII. ker. polgári akv. 550/1903. folyószám alatt. "Vidor Antal házasságkötési bejegyzése". נבדק ב-2022-06-16.