laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היכל הספורט רוממה חיפה

היכל הספורט רוממה חיפה הוא היכל הספורט העירוני של העיר חיפה. ההיכל נמצא בשכונת רוממה. תכליתו העיקרית היא אירוח תחרויות ספורט ומופעים. בהיכל משחקות הקבוצות העירוניות בענפי הספורט השונים (כדורסל, כדורעף, כדוריד, התעמלות וקטרגל). לצד תחרויות הספורט, מתקיימים בהיכל מדי שנה אירועי בידור ותרבות גדולים כגון הפסטיגל, שבוע הספר העברי, מופעי בלט, קונצרטים ועוד. ההיכל, אשר נחנך בשנת 1976, הכיל כ-3,000 מקומות ישיבה. תוספת טריבונות זמנית מאחורי הסלים הגדילה את קיבולתו לכ-3,400 מושבים. שטח המבנה היה כ-6,000 מ"ר. חזית המבנה עוטרה בחמישה תבליטי אלומיניום שגודל כל אחד 5X8 מ"ר, מעשה האומן גרשון קניספל שהציגו ספורטאים במהלך תחרויות בתנוחות שונות. בשנת 2010 עבר ההיכל שיפוץ מקיף במימון עיריית חיפה על ידי חברת י. לרר הנדסה החיפאית ומספר המקומות ביציעים הוגדל ל-5,000. השיפוץ הסתיים בספטמבר 2012 ועלה 70 מיליון ש"ח. שטח המבנה המחודש גדל לכ-13,000 מ"ר. לאולם 12 כניסות שכל אחת נצבעה בגוון שונה. הותקנו מושבים בגווני שחור ואפור. בתקרת האולם הורכבו מערכות תאורה אינטראקטיביות שמותאמות גם למופעי המוזיקה שמארח האולם. המעטפת החיצונית של האולם חודשה ותבליטי האלומיניום שיצר האמן גרשון קניספל, בעת הקמת האולם ב-1976, הוסתרו ברובם על ידי מבנה קדמי שהוסף להיכל. חנוכתו מחדש באופן רשמי הייתה באירוח טורניר גביע וינר שהתקיים ב-2 עד 6 באוקטובר 2012. שיפוץ האולם הוותיק הביא לביטול תוכנית חלופית להקמת אולם ספורט עירוני חדש סמוך לאצטדיון סמי עופר. היכל הספורט החיפאי נבחר לארח ב-18 במרץ 2013, את משחק האולסטאר בין נבחרות הישראלים והזרים, כוכבי ליגת העל הישראלית בכדורסל. מלבד המשחק התקיימו במהלך האירוע תחרות קליעות מיוחדות לסל, הופעות זמרים ישראליים ועוד. האולם נבחר לארח את משחק גמר הפלייאוף של ליגת וינר באותה שנה. משחק הגמר שהתקיים ב-13 ביוני 2013 הסתיים בניצחונה של מכבי חיפה בתוצאה 79:86 על מכבי תל אביב. החל מ-21 ביוני 2015 הוחלף שמו של "היכל הספורט רוממה" ונקרא "היכל רענן כץ" על שמו של איש העסקים. לאחר שהסתיים החוזה בין העירייה וכץ, חזר ההיכל לשמו הקודם. שטח החנייה ליד האולם מצומצם לאחר שהוקטן גם במסגרת הרחבת המבנה ולאוהדים מוצע להגיע בתחבורה הציבורית ובמקרה הצורך אף לחנות את רכבם בחניון ציבורי בפאתי העיר ולהגיע לאולם בהסעה ציבורית כחלק מתפיסה סביבתנית לצמצום תנועת הרכבים הפרטיים בלב העיר. מידע על ההיכל, באתר "החברה לאומנות תרבות וספורט חיפה" פרי במדי מכבי ת"א, הערב בחנוכת ההיכל בחיפה, מעריב, 21 בספטמבר 1976 איתן גליקמן, רוממה החדשה: נחנך היכל הספורט בחיפה, באתר ynet, 30 בספטמבר 2012 קשת רוזנבלום, האמן גרשון קניספל חי בסאו פאולו וכועס על עיריית חיפה שפגעה בעבודותיו, באתר הארץ, 5 במרץ 2014 עיריית חיפה ורענן כץ הגיעו להסכם ושמו של ההיכל ברוממה יוחלף ל"היכל רענן כץ", באתר מכבי חיפה, 15 ביוני 2015 אופירה אסייג, ‏שמו של רענן כץ מתנוסס על היכל רוממה, באתר ONE‏, 18 ביוני 2015
קונטרס בולים

קונטרס בולים הוא מארז המכיל מספר בולי דואר הכרוכים יחד בעטיפה קשיחה. הקונטרס מיוצר ומשווק על ידי רשויות דואר במדינות רבות בעולם כאמצעי לייעל את מכירת הבולים לציבור הרחב. בצורתו הבסיסית ביותר נראה הקונטרס כמו ספר קטן, המכיל צמודה אחת, או מספר צמודות, המחוברות יחד וארוזות בין שני לוחות קרטון. הקונטרסים הראשונים הוכנו ידנית על ידי חיתוך צמודה בגודל המתאים מתוך גיליון בולים שלם וכריכתה בין שני לוחות קרטון באמצעות דבק, תפירה או סיכת שדכן. עם הזמן שוכללו שיטות העבודה, הודפסו גיליונות בולים מיוחדים במבנה המתאים לייצור קונטרסי בולים, ומוכנו תהליכי הייצור. קונטרסים של בולי מברק הונפקו בשנת 1870 על ידי חברת המברקים של קליפורניה וכן על ידי וסטרן יוניון בשנת 1871. לוקסמבורג הייתה המדינה הראשונה להנפיק קונטרסים בשנת 1895. שוודיה הנפיקה קונטרסים בשנת 1898. במחצית הראשונה של המאה ה-20 צבר הרעיון אהדה רבה והיה שכיח. ישנם אספני בולים המתמחים באיסוף קונטרסים או משטחונים של קונטרסים. קונטרסים שלמים (ותמימים) נדירים למדי כיום שכן רובם נוצלו עד תום למטרות שילוח דואר. קישורים למאמרים אודות קונטרסים בריטיים ואוסטרליים
פרחון

פִּרְחוֹן (באנגלית: Fledgling) הוא שלב בחיי עופות צעירים כשנוצותיהם ושרירי כנפיהם התפתחו די הצורך לתעופה, והם פרחו מהקן, אולם עדיין תלויים בטיפול הוריהם לצורך תזונה והישרדות. באורניתולוגיה, משמעות המונח "פרחון" משתנה בהתאם למין. לעיתים עופות נחשבים לפרחונים ברגע שהם עוזבים את הקן, אף על פי שהם עדיין לא מסוגלים לעוף. לעיתים המונח מתייחס לגוזלים בלתי תלויים בבוגרים, על אף שהבוגרים יאכילו אותם לעיתים קרובות לאחר שפרחו מהקן והם מסוגלים לעוף. המין מורלט קשיש ממשפחת האלקיים, פורח יומיים בלבד לאחר הבקיעה, ורץ מהמחילה שלו לאוקיינוס ולעבר הוריו הקוראים לו. ברגע שהוא מגיע לאוקיינוס הוריו יגדלו אותו במשך מספר שבועות. מינים אחרים, כגון האוריה וכמה קורמורניים, עוזבים את אתרי הקינון לפני שהם מסוגלים לעוף, או מסוגלים לעוף ממש בקושי. בוגרי האוריה יובילו את הפרחונים דרך מושבת האוריות במידת האפשר, ובמורדות תלולים כגון צוקים הם יעופו מטה ויקראו לפרחונים. הפרחונים ישגרו עצמם מהצוק, ינסו לעוף רחוק ככל האפשר עד האוקיינוס או שיבצעו נחיתת התרסקות על הקרקע, אז טורפים שונים כמו שועל שלג יטרפו אותם אם לא יגיעו לים. שתי סנוניות בריכה (Hirundo neoxena) לאחר הפריחה מהקן. גם אצלם בסיס המקור הצהוב מצביע על כך שהם פרחונים. פרחון פתיאלי שחור ראש (Pheucticus melanocephalus). פרחון של עקעק זנבתן אפרוח גוזל (ולד הבוקע מהביצה כאשר הוא חסר ישע) אבקוע (ולד הבוקע מהביצה כאשר הוא עצמאי) מילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
ימים ברקיע

ימים ברקיע (באנגלית: Days of Heaven) הוא סרט מ-1978 אשר בוים על ידי טרנס מאליק והשחקנים הראשיים בו הם: ריצ'רד גיר, ברוק אדמס, סם שפרד ולינדה מאנז. הסרט מתרחש בתחילת המאה ה-20 ומספר את סיפורם של עובדים אשר עוברים לטקסס לחיתוך קציר בחווה וזוממים לנצל את החוואי הגוסס. הסרט זכה בפרס האוסקר לשנת 1978, על הצילום שנעשה בידי נסטור אלמנדרוס (אנ') העלילה מתרחשת ב-1916 (בסרט מציגים עיתון מ-1916). ביל (ריצ'רד גיר), עובד משיקגו, נמלט לטקסס עם חברתו אבי (ברוק אדמס) ואחותו הצעירה לינדה (לינדה מאנז), על מנת להתחמק מרצח שביצע. ביל ואבי מעמידים פנים שהם אחים על מנת למנוע רכילות. השלושה נשכרים כעובדים תקופתיים על ידי חוואי עשיר (סם שפרד), אשר ביל לומד כי הוא גוסס ממחלה לא מוגדרת. כאשר החוואי מתאהב באבי, ביל מעודד אותה להתחתן איתו ואז, כאשר ימות, הוא יוריש להם את רכושו. הנישואין מתקיימים וביל נשאר להתגורר בחווה, למרות שמנהל העבודה של החוואי חושד שהוא זומם משהו. בסוף החוואי מגלה את מערכת היחסים האמיתית בין אבי לביל למרות שאבי כבר התחילה להתאהב בו. החוואי תוקף את ביל, אך ביל הורג אותו. ביל ואבי בורחים אך ביל נהרג על ידי המשטרה. אבי משאירה את לינדה בפנימייה ויוצאת לדרכה לבדה. מדיה וקבצים בנושא ימים ברקיע בוויקישיתוף "ימים ברקיע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ימים ברקיע", באתר נטפליקס "ימים ברקיע", באתר AllMovie (באנגלית) "ימים ברקיע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ימים ברקיע", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ימים ברקיע", באתר Metacritic (באנגלית) "ימים ברקיע", באתר אידיבי "ימים ברקיע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טריטוריית אריזונה (קונפדרציה)

טריטוריית אריזונה של קונפדרציית המדינות של אמריקה הייתה טריטוריה מאורגנת בשליטת הקונפדרציה שהתקיימה בין 1861 ל-1865. שטחה חפף, הגם שלא היה זהה, לטריטוריית אריזונה שנוצרה על ידי ארצות הברית ב־1863. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התרחשו בה מספר קרבות חשובים, בעיקר עקב נתיב הפלישה האפשרי שהיה בכוחה להציע לקונפדרציה לעבר דרום קליפורניה. בטרם מלחמת האזרחים האמריקנית היה כל שטחן של מדינות אריזונה וניו מקסיקו של היום חלק מטריטוריית ניו מקסיקו. אולם, לאחר הגדלת הטריטוריה ברכישת גדסדן, התעוררו בקרב ממשלת הטריטוריה בסנטה פה חששות בקשר ליכולתה לשלוט בשטחה הדרומי. ב-29 באוגוסט 1856 התכנסה ועדה בטוסון ובה הועלה לראשונה באופן רשמי רעיון יצירתה של "טריטוריית אריזונה" עצמאית בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו הקיימת. בוועדה נוסחה עצומה למען הצעת החלוקה, שנחתמה על ידי 256 איש ונשלחה לקונגרס ארצות הברית, ואף נבחר נציגה של הטריטוריה המוצעת לקונגרס. בינואר 1857, הוצגה הצעת החוק למען יצירת הטריטוריה, בבית הנבחרים, אך לא התקבלה בטענה שאוכלוסייתה של הטריטוריה המוצעת קטנה מדי. הצעת חוק דומה בסנאט נחלה אף היא כישלון. ההתנגדות להצעות החוק נבעה בחלקה מחשש שהמתיישבים בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו נתונים להשפעתם של פעילים דרומיים שהיו מעוניינים להרחיב את מנהג העבדות לעבר אזור הדרום מערב. בפברואר 1858 אישר בית המחוקקים של טריטוריית ניו מקסיקו את ההצעה ליצירת טריטוריית אריזונה, בתנאי שכל האינדיאנים בטריטוריה יועברו לשטחה הצפוני של אריזונה. ביולי 1860 נערכה ועדה נוספת בטוסון בהשתתפות מתיישבים מחלקה הדרומי של הטריטוריה, בה נוסחה חוקה לטריטוריה החדשה, ואף נבחר לה מושל. לאחר שפרצה מלחמת האזרחים, התמיכה בקונפדרציה הייתה חזקה בקרב חלקיה הדרומיים של הטריטוריה. ב-1861, פלש כוח חיילים מטקסס, בפיקודו של לוטננט קולונל ג'ון ביילור, לטריטוריה, ואילץ את חיילי האיחוד ששהו בה להיכנע. ב-1 באוגוסט 1861, הכריז לוטננט קולונל ג'ון ביילור על טריטוריית אריזונה העצמאית בהתאם לגבולות שהוצעו בוועידת טוסון, ומינה עצמו למושל. ב-28 באוגוסט באותה השנה התכנסה ועדה נוספת בטוסון בה הוחלט על הצטרפות הטריטוריה לקונפדרציה. ההצעה לארגון הטריטוריה הועברה בקונגרס הקונפדרציה ב-13 בינואר 1862 ואושררה על ידי הנשיא ג'פרסון דייוויס ב־14 בפברואר 1862. מאמצי הקונפדרציה להבטיח את שליטתה באזור הובילו לקרב ניו מקסיקו. מדיה וקבצים בנושא טריטוריית אריזונה בוויקישיתוף
הקוצרים

הקוצרים (פלמית: The Harvesters; ‏1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. זוהי יצירה גדולה, 119 × 162 ס"מ, ומהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה. תמונת הקוצרים מתארת את החודשים יולי-אוגוסט. צבעי התמונה וסגנונה מעבירים לצופה את חום הקיץ המעיק: האיכרים תשושים מעבודה ומיוזעים, התבואה בוהקת בשמש וכמעט מסנוורת. בין האיכרים הנחים מעבודתם ניתן לראות אחד השרוע למרגלות עץ כאשר פיו פעור; ובין האיכרים העובדים ניתן לראות איכר הנושא כד מים בידו, כנראה להשקיית האיכרים הנחים, כשגבו שפוף מעייפות ומאמץ. הציור מתאר את השלבים השונים של קציר השיבולים. כעשר אלומות כבר נקצרו ונאספו, חלקן עומדות וחלקן שוכבות, לצידם של האיכרים הנחים. מעט שיבולים נמצאות בשדה, כשהן כבר קצורות והן שוכבות מחכות לאילום האלומות, וחלק מהשיבולים נמצאות בשדה וטרם נקצרו כלל. כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור. איכר קוצר תבואה. תקריב מתוך התמונה: הקוצרים איכרים נחים בשדה. תקריב מתוך התמונה: הקוצרים. מדיה וקבצים בנושא הקוצרים בוויקישיתוף תמונת הקוצרים ב-Google Art Project
ארז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארז – סוג עץ מחטני ממשפחת האורניים ארז הלבנון – עץ ארז במשפחת האורניים ארז (קיבוץ) – בצפון מערב הנגב בין אשקלון לשדרות מעבר ארז – מעבר גבול הנמצא צפונית לעזה ובסמוך לגדר המערכת של ציר הוברס מבצע ארז – מבצע צבאי של חטיבת גולני במלחמת העצמאות לחם ארז – רשת בתי קפה אותיות ארז דוד – כינוי לשש האותיות שאינן מתחברות באלפבית הערבי אל ארז – מותג טחינה ישראלי אישים: אלכסנדר הלוי צדרבוים (ארז) – סופר ועיתונאי יהודי בתקופת ההשכלה, מייסדו של "המגיד" ועורכו אור ארז – כדורגלנית ישראלית ארנון ארז – פסנתרן ישראלי דודו ארז – קומיקאי, שחקן, תסריטאי ובמאי טלוויזיה ישראלי דידי ארז – מוזיקאי ישראלי דני ארז – כדורסלן ישראלי דפנה ברק-ארז – שופטת בית המשפט העליון, פרופסור מן המניין למשפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב חיים ארז – אלוף בצה"ל, ששימש מפקד פיקוד הדרום וכראש אג"א יהודה ארז – חלוץ, סופר, עורך וחוקר של תנועת העבודה וההתיישבות העובדת בארץ ישראל יעקב ארז - אישים שונים בשם זה ישעיהו ארז – איש צבא ישראלי, כיהן כראש המנהל האזרחי מרים ארז – פרופסור להנדסת תעשייה וניהול נגה ארז – זמרת, פזמונאית, ראפרית,[1] מוזיקאית, מפיקה מוזיקלית ושחקנית ישראלית. בתו של נמרוד ארז נמרוד ארז – מנהל ישראלי, בעל צל"ש הרמטכ"ל על לחימתו בקרב מרסא תלמאת במלחמת יום הכיפורים. נכדו של יהודה ארז עודד ארז – נווט קרב וראש להק המודיעין בחיל האוויר הישראלי עמית ארז – זמר, גיטריסט ומלחין ישראלי רן ארז – יושב ראש ארגון המורים אישים ששמם הפרטי הוא ארז
אתר סקי

אתר סקי הוא מתחם המאפשר עיסוק בספורט הסקי והסנובורד. תנאי הכרחי לקיומו של אתר סקי הוא הימצאותם של תנאים המאפשרים הצטברות שלג: בראש ובראשונה תנאי אקלים מתאימים. תנאי נוסף, ההכרחי לסקי "אלפיני", הוא טופוגרפיה הררית. יש אתרים מעטים בעולם אשר מספקים מגוון רב של מסלולים ותנאי אקלים המאפשרים גלישה לאורך מספר חודשים בשנה. אלו נמצאים בעיקר בהרי האלפים, הפירנאים והרי סקנדינביה באירופה, הרי הרוקי בצפון אמריקה והאלפים היפניים ביפן. במקומות בהם יש אקלים קר גם בגבהים נמוכים יחסית יש אתרי סקי גם על גבעות בגבהים של פחות מ-1,000 מטר מעל פני הים כמו בצפון מזרח ארצות הברית. כמעט כל אתרי הסקי בעולם ממוקמים בקווי רוחב שגבוהים מ-30 מעלות, מפני שהרים מושלגים בקווי רוחב נמוכים יותר כמו הרי האנדים או הרי ההימלאיה הם בגבהים בהם כמות החמצן דלילה ויכולה לגרום למחלת גבהים ולסיכון בריאותי. במקומות כמו מדינות המפרץ הפרסי שבהן אין תנאים גאוגרפיים ואקלימים כדי לקיים אתר סקי, יש אתרי סקי מקורים. דוגמה לכך היא "סקי דובאי" הנמצא בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות המשתרע על 22,500 מ"ר ויש בו שלג מיובא כל ימות השנה. אתרי סקי נבדלים זה מזה בגודלם ובמגוון האפשרויות אותם הם מציעים לגולשים. ישנם מספר מאפיינים לאתר סקי: מסלולי סקי: בדרך כלל מסלולים אלו "מוסדרים", כלומר מסומנים, מתוחזקים ולרוב אף נסרקים בקביעות על ידי מנהלי האתר. המסלולים בדרך כלל מחולקים לפי רמות קושי, הנקבעות על פי שיפוע המסלול, רוחבו ונתונים נוספים. אמצעי שינוע: מטרת אמצעים אלה היא לרוב להעביר את הגולשים לנקודות ההתחלה של המסלולים. ישנם סוגים רבים של אמצעים כאלה. העיקריים שבהם הם: מעלית סקי פוניקולר רכבלים מסוגים שונים אופנועי שלג אוטובוסים מסוקים אמצעי תחזוקה ושליטה: חתולי שלג: רכב שבעיקרו משמש להידוק השלג על המסלולים, אך עבירותו הגבוהה מאפשרת גישה ממונעת במקרה הצורך כמעט לכל נקודה. תותחי שלג: מערכת שמאפשרת ייצור שלג "מלאכותי". מסעדות, בתי מלון ושאר מוקדי מסחר ופעילות פנאי. באתרי סקי רבים ניתן למצוא "בתי ספר" לסקי, המספקים שירותי הדרכה בענפי הסקי השונים. מקובל כי גודלו ואיכותו של אתר סקי נובעים בעיקר מכמות המרכיבים הללו: מספר מסלולי הסקי ואורכם הכולל, לאחר מכן כמות ואיכות אמצעי השינוע, ולבסוף גם מגוון הפעילויות הנוספות שמציע האתר. גורם נוסף המשפיע על איכותו של אתר סקי הוא התנאים האקלימיים השוררים בו, המשפיעים על מספר הימים בשנה בהם ניתן לגלוש. בישראל אתר סקי אחד - אתר החרמון, על הר החרמון. מדיה וקבצים בנושא אתר סקי בוויקישיתוף
ארדון

האם התכוונתם ל... ישראל: הר ארדון – הר הנמצא בחלקו המזרחי של מכתש רמון חלונות ארדון – חלונות ויטראז' ססגוניים, במבואה של הספרייה הלאומית באוניברסיטה העברית בירושלים מרדכי ארדון – מגדולי הציירים הישראליים שהכין את חלונות ארדון (1896-1992) תצורת ארדון – תצורה גאולוגית מחבורת ערד נחשפה במכתש רמון מקסיקו: ארצ'לי ארדון – סופרת מקסיקנית (נולדה ב-1958) ספרד: ארדון (ספרד) – כפר בקהילה האוטונומית לאון בקסטיליה ולאון בצפון ספרד צפון אוסטיה, רוסיה: ארדון (נהר) – נהר בצפון אוסטיה הזורם לנהר טרק ארדון (עיירה) – עיירה בצפון אוסטיה על הגדה המערבית של נהר ארדון צרפת: ארדון (לויירט) – קומונה במחוז לוייר בצרפת ארדון (ג'ורה) – קומונה במחוז ג'ורה בצרפת שווייץ: ארדון (שווייץ) – רשות מקומית במחוז קונתיי שבקנטון ואלה שווייץ
עוף החול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עוף החול – דמות מיתולוגית המופיעה במיתולוגיות של תרבויות שונות עוף החול (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים בשמי הדרום מסדר עוף החול – ארגון סודי בדיוני מסדרת ספרי הארי פוטר הארי פוטר ומסדר עוף החול – הספר החמישי מסדרת ספרי הארי פוטר יחידת עוף החול – גדוד שריון שהוקם במלחמת חרבות ברזל פניקס
ניצחון המוות

ניצחון המוות (1562) הוא ציור שמן על לוח עץ, מאת פיטר ברויגל האב. התמונה מוצגת כיום במוזיאון הפראדו במדריד. זוהי יצירה גדולה, 117 × 162 ס"מ, הנחשבת כאחד מחזיונות הזוועה המונומנטליים שהביעה האמנות. היצירה מביאה את הצופה למבט פנורמי אל המוות בעוצמה רגשית רבה ומעוררת חלחלה. השמים במרחק משחירים מעשן של ערים העולות באש, ובים המרוחק נמצאים שברי ספינות מוטבעות. צבא של שלדים מתים מכתר את הנותרים בחיים חסרי האונים, שרובם נראים משותקים בבעתה ופחד או מנסים לנוס על נפשם. השלדים שבציור הורגים את החיים במספר דרכים: שיסוף גרונות, תלייה, הטבעה, ואפילו ציד על ידי שלדים דמויי כלבי טרף. בצד שמאל נראים שלדים גוררים עגלה המלאה בגולגולות במה שנראה כטקס הלוויה תקופתי, תוך צלצול בפעמון המוות. בשוליה הימניים הקדמיים של התמונה יושבים גבר ואשה צעירים העסוקים במוזיקה: הגבר פורט על לאוטה, האישה שרה מן התווים. הם אינם רואים את המתרחש וצוואר הלאוטה, במחווה נוגעת ללב, פונה מן הציור וזוועותיו ימינה והחוצה. אולם נראה שגם בני הזוג, שאינם מבחינים במוות או מתעלמים ממנו, אינם חסינים מפניו. מאחוריהם יושב שלד, אחד מנציגיו של המוות, המעיין גם הוא בתווים בתשומת לב ואוחז בכלי נגינה. מכתפו הימנית של השלד הזה נודדת העין אל חרבו של גבר השולף חרב. הוא עומד ופוער את פיו במצוקה אינסופית אל מול כל המצוי בציור מעליו. בו בזמן מנקר שלד של כלב את פניו של ילד; שלד אחר תופס אישה המנסה להימלט; וארונות מתים נפתחים על ידי השלדים. נראה שאף לשוכנים בארונות המתים אין מנוחה. במרכז התמונה מנסים אחדים מן האנשים לקפוץ אל התעלה על מנת להימלט, ומעליהם עומד בבדידות צלב שאינו מגן עליהם. בציור נראים שלדים החמושים בחרב, גרזן וחנית וכן שני שלדים החמושים בחרמש - כלי הנשק המיתולוגי של מלאך המוות. הציור מתאר אנשים מרקע חברתי שונה: מאיכרים וחיילים ועד לאצילים, ואף כומר וקרדינל, כאשר כולם נלקחים על ידי המוות ללא אבחנה. למרות נושאו הקיצוני של הציור, נראה שהוא משקף מבחינה היסטורית את אירופה של מחצית המאה ה-16. הבגדים בציור מתאימים לתקופה, וכן מופיעה בתמונה דרך ענישה קיצונית שנהגה באותה תקופה כלפי פושעים: גלגל שבירה. בתמונה מופיעים תחביבים ועיסוקים שהיו נהוגים באותה תקופה, כדוגמת משחקי קלפים. גם סוג כלי הנגינה בציור, השעונים המכניים המצויים בו, ואף טקס ההלוויה המפורט, מספקים מידע חשוב להיסטוריונים על אורח החיים במאה ה-16 באירופה. גרניקה (ציור) ניצחון המוות מאת ברויגל: הציור בהגדלה
אריאל (הוצאת ספרים)

המונח "אריאל (כתב עת)" מפנה לכאן. לערך העוסק ברבעון לאמנויות ולמדע מטעם משרד החוץ, ראו אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל. אריאל היא הוצאת ספרים ירושלמית אשר מטרתה המוצהרת לפרסם ספרות פופולרית בידיעת ארץ ישראל. הפרסומים נועדים לחובבי ידיעת ארץ ישראל ומורי דרך. במרכז הפרסומים של ההוצאה עמדה ירושלים, כעדות לשמה: "אריאל",שהוא אחד מכינויי ירושלים במקורות. ההוצאה נוסדה בשנת 1975 על ידי אלי שילר והתקיימה עד מותו בשנת 2018. בשנת 2022 לקחה על עצמה עמותת מכון ישראלי לארכאולוגיה את ההוצאה, על מנת להמשיך את מפעל חייו של אלי שילר. הפרסומים של ההוצאה מאפשרים לקורא למצוא מידע מקיף המוגש על ידי חוקרים מובילים בתחומם. סקירות היסטוריות, תיאורים גאוגרפיים, מדריכי סיור באתרים וספרות היסטורית מתורגמת העוסקת בארץ ישראל. פרסומי ההוצאה כוללים גם סקירות נרחבות על הארצות השכנות לארץ ישראל, בהן: לבנון וירדן. ההוצאה מוציאה כתב עת בשם "אריאל" אשר לעיתים מקיף נושא מסוים ולעיתים מאגד קובץ מאמרים. העורך הראשי של ההוצאה הוא ד"ר אלון שביט – מנכ"ל עמותת מכון ישראלי לארכאולוגיה. חברי המערכת: פרופ' רות קרק, פרופ' גדעון ביגר, פרופ' זוהר עמר, פרופ' אבי ששון, ד"ר ענת קדרון, מר עמי מיטב ומר נפתלי שושני. אתר האינטרנט הרשמי של אריאל
נמל לונג ביץ'

נמל לונג ביץ' הוא הנמל העמוס השני בארצות הברית ממוקם בלונג ביץ', פרבר דרומי של לוס אנג'לס, קליפורניה. זהו הנמל החשוב ביותר בחוף המערבי של ארצות הברית, היוצא לאוקיינוס השקט מה שגורם לו להיות המרכז לסחר ימי בין צפון אמריקה לאסיה. הנמל ממוקם מעט דרומית לנמל לוס אנג'לס ומספק מקום עבודה ל-350,000 עובדים. הוא רשמית שייך לממשלת ארצות הברית ולעיר לונג ביץ'. נמל לונג ביץ' הוקם ב-24 ביוני 1911 ליד שפך נהר לוס אנג'לס. בשנת 1917 הוקמה הנהלה לנמל על מנת לפקח על הנעשה בנמל. בשנת 1946 הוכרז כ"נמל המודרני ביותר בארצות הברית". במהלך סוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 החלו להופיע מודעות לזיהום מי הים שנוצר מהאוניות והנמל מה שגרם להנהלה לנקוט צעדים משמעותיים על מנת לצמצם את הזיהום. קמה מחלקה שמטרתה הייתה לפקח על זיהום מי הים ולהציע שיפורים על מנת לצמצם ככל הניתן את הזיהום. כיום נחשב הנמל ל"נמל ירוק" ואף זכה בפרס לאיכות הסביבה מטעם "התאחדות נמלי הים של ארצות הברית" (AAPA). במהלך השנים נוצר צורך בהרחבת הנמל אך למרות זאת עד היום נחשב הנמל כעמוס ביותר בחוף המערבי של ארצות הברית אליו נכנסות כיום 4 מיליון מכולות בשנה. לצורך השוואה בשנת 1997 נכנסו מיליון מכולות בשנה. כמות הכללית של מכולות היוצאות ונכנסות לנמל נכון ל-2008 הוא 6.7 מיליון לעומת 3.3 מיליון ב-1997. התרומה של הנמל היא גדולה מאוד לכלכלת הערים באזור ובמיוחד ללונג ביץ'. יבוא ושיווק מוצרים דרך הנמל עם כל העולם מסתכם ב-100 מיליון דולר בשנה. הנמל מספק כ-350,000 מקומות עבודה מתוכם 30,000 עובדים הם תושבי לונג ביץ', 230,000 עובדים הם תושבי לוס אנג'לס והשאר מערים אחרות באזור. נמל לונג ביץ' נמצא בקשר הדוק עם הקהילה בעיר דרך פיתוח שכונות, מתן מלגות לימודים ואירועים מיוחדים. 'פסטיבל הנמל הירוק' הוא פסטיבל הנערך מדי שנה משנת 2005 ובו הנמל פתוח לכלל הציבור. בשטח הנמל ממוקמים מתקנים לילדים, מחולקים עלוני מידע על איכות הסביבה והנמל ואפשרות לשיט בסירות בין האוניות הגדולות. מדי קיץ הנמל פותח את שעריו לכלל הציבור לשיט מודרך בנמל בין האוניות הגדולות. הסיורים נערכים בחינם לכולם. הנמל מעניק מלגות בשווי בין 1,000 ל-8,000 דולר מדי שנה לתלמידים מצטיינים בתיכונים בלונג ביץ' על מנת שיוכלו ללמוד באוניברסיטאות ומכללות וגם לתלמידים מכל רחבי העולם שמעוניינים ללמוד מנהל עסקים באוניברסיטת מדינת קליפורניה ובמכללת העיר לונג ביץ'. מדיה וקבצים בנושא נמל לונג ביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל לונג ביץ' (באנגלית)
פרסיוול לוול

פרסיוול לוול (אנגלית: Percival Lowell‏; 13 במרץ 1855 - 13 בנובמבר 1916) היה אסטרונום אמריקאי חובב שטען שקיימות תעלות על המאדים. מייסד מצפה הכוכבים לוול שבפלאגסטאף, אריזונה. אחיו הגדול אבט היה נשיא אוניברסיטת הרווארד, ואחותו איימי הייתה משוררת ומבקרת ספרות אימג'יסטית. לוול סיים את לימודיו בהארוורד בשנת 1876 ונסע רבות למזרח הרחוק בטרם החליט ללמוד מתמטיקה ולחקור את מאדים כמקצועו בחיים. התעניין במיוחד בטענה של ג'ובאני סקיאפארלי (מנהל מצפה הכוכבים במילנו) כי יש תעלות במאדים. בשנת 1894 עבר לפלאגסטאף, אריזונה. בשל הגובה הרב שם והשמים נטולי העננים היה זה מקום מצוין לתצפיות אסטרונומיות ומחקרים בתחום הצילום האסטרונומי. במשך 15 השנים שלאחר מכן חקר את המאדים וכתב שלושה ספרים בנושא בהם טען בין היתר כי בעבר היו חיים אינטליגנטיים על המאדים והם שיצרו את התעלות על פניו. תרומתו הגדולה ביותר לחקר החלל התרחשה בשמונה שנות חייו האחרונות, שבהן חיפש אחר "כוכב הלכת X" שהיה אמור להיות אחרי נפטון. אמנם לוול נפטר לפני שהצליח למצוא את הכוכב, אך החיפוש נמשך אחרי מותו, עד שבשנת 1930 גילה קלייד טומבו את הכוכב וכינה אותו "פלוטו". הסמל של פלוטו מעוצב, לכבוד לוול, בצורת האותיות PL (ראשי התיבות של שמו). למרות שהחיפוש אחר פלוטו החל בשל חישובים שהראו שכוכבים במערכת השמש מושפעים מכוח הכבידה של כוכב נוסף שאינו ידוע, לאמיתו של דבר החישובים היו מוטעים, ופלוטו קטן מכדי להשפיע על תנועת הכוכבים באופן מורגש. מדיה וקבצים בנושא פרסיוול לוול בוויקישיתוף פרסיוול לוול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרסיוול לוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרסיוול לוול בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "Chosön, the Land of the Morning Calm; a Sketch of Korea". World Digital Library. 1888. נבדק ב-2013-06-12. אנשי עטלף על הירח, כוכב הלכת וולקן ותעלות על מאדים - חמש מהתאוריות המצחיקות של המדע אתר עיתון הסמית'סוניאן, מאת אריק וושהאם, דצמבר 2010
הספרייה הווירטואלית של מטח

הספרייה הווירטואלית של מטח היא אתר אינטרנט של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח), שכלל מידע לימודי שנאסף ממגוון רחב של מקורות. באתר ניתן למצוא מונחונים, מאמרים, פרקים מספרים, תצלומים, ציורים וקישורים לאתרי אינטרנט (בנושאים כגון: מדעי החברה, מדינת ישראל, מדעים, אמנות, יהדות, עם ישראל ועוד). הפרטים המופיעים במאגר המידע הם בגישה פתוחה, ונלקחו מספרים, כתבי עת, חוברות ותקליטורים בהסכמת בעלי זכויות היוצרים. חלק מהפריטים נכתבו במיוחד עבור המיזם. האתר נוסד בשנת 2000 בסיועה של קרן קשת. מאגר המידע שעומד בבסיס הספרייה הווירטואלית, מבוסס על 15 שדות הקטלוג של הדבלין קור (Dublin core), ההכרחיים לקטלוג ומפתוח של פריטים אינטרנטיים. האתר הפסיק לפעול בשנת 2024. אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הווירטואלית של מטח הספרייה הווירטואלית של מטח - מידע על הפרויקט, באתר "הספרייה הווירטואלית של מטח" ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה ובנושא ספריות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.