laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הריבוע

הריבוע (במקור: The Square) הוא סרט דרמה-קומי סאטירי משנת 2017 שכתב וביים רובן אוסטלונד, בכיכובו של קלייס באנג (אנ'), וכולל תפקידי משנה של אליזבת מוס, דומיניק וסט וטרי נוטרי. ההפקה היא קופרודוקציה שוודית יחד עם צרפת, גרמניה ודנמרק. הסרט צולם בגטבורג, סטוקהולם ובברלין. הסיפור היה בהשראת מיצב שאוסטלונד הגה ב-2008, וגם בהשראת תקרית ידועה לשמצה בה מעורב האמן אולג קוליק (אנ'). הסרט התקבל לתחרות הרשמית של פסטיבל קאן, שם קיבל ביקורות חיוביות וזכה בפרס דקל הזהב. לאחר מכן התקבל לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הוא המשיך לזכות בשישה פרסי קולנוע אירופיים, כולל הסרט הטוב ביותר; שני פרסי גולדבאג, כולל הבמאי הטוב ביותר. הוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90 (אך הפסיד לאישה פנטסטית). גיבור הסרט הוא כריסטיאן, אוצר במוזיאון גדול, "פריווילג" ו"מרובע". כריסטיאן מתמודד עם השתלשלות אירועים שמתחילה בגניבת הטלפון הסלולרי שלו, במקביל לרומן שהוא מנהל עם עיתונאית זרה בשם אן. על רקע אירועים אלו, מתפרסם ללא השגחתו סרטון תדמית שנוי במחלוקת למיצב אמנות חדש במוזיאון בשם "The Square" (הבנוי ככיכר בצורת ריבוע, כפל לשון במילה האנגלית). התקרית מאיימת על הקריירה של כריסטיאן ומעוררת ויכוח ציבורי על חופש הביטוי והתקינות הפוליטית. קלאס בנג - כריסטיאן אליזבת מוס - אן, עיתונאית זרה דומיניק וסט - ג'וליאן, אמן המציג במוזיאון טרי נוטרי - אולג רוגוז'ין, אמן המחקה קוף כריסטופר לסו - מייקל פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הצילומים התקיימו מיוני עד אוקטובר 2016 בגטבורג, סטוקהולם וברלין. המוזיאון בסרט צולם בארמון סטוקהולם. אוסטלונד העדיף להתמקד בכל יום בסצנה אחת, וצילם עד 50 שוטים ביום, אם כי עבור הסיקוונסים המורכבים ביותר נדרשו ארבעה ימים. בזמן הצילומים שנערכו בברלין, יום אחד הוקדש לעבודה עם שימפנזה ננסי, כאשר השחקנים קיבלו הוראות מפורטות כיצד להתנהג עם החיה כדי להימנע מלעורר תגובה אלימה. מדיה וקבצים בנושא הריבוע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הריבוע (ארצות הברית) הריבוע, ברשת החברתית פייסבוק הריבוע, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הריבוע, ברשת החברתית אינסטגרם "הריבוע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הריבוע", באתר AllMovie (באנגלית) "הריבוע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הריבוע", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הריבוע", באתר Metacritic (באנגלית) "הריבוע", באתר אידיבי "הריבוע", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "הריבוע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות ארז דבורה, ביקורת סרט - "הריבוע": מי שלא בא - מרובע, באתר ynet, 23 בפברואר 2018 אורי קליין, "הריבוע": מה עושה שימפנזה אנושית בסרט על מוזיאון, באתר הארץ, 22 בפברואר 2018 יוני שלמון, "הריבוע" – אלוקים כאמנות קונספטואלית או המוזיאון כמקלט בורגני, באתר בצלאל, 3 ביולי 2018 גדעון עפרת, שובו של הריבוע, באתר המחסן של גדעון עפרת הנרי אונגר, מנת השף: סרט אחד שאסור לך להחמיץ! באתר יוטיוב Haliloglu, Nagihan (25 בדצמבר 2017). "'The Square': Unsettling portrait of modern art world". Daily Sabah. Turkuvaz Media Group. אורכב מ-המקור ב-25 במרץ 2018. נבדק ב-25 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Mitchell, Wendy (19 במאי 2017). "'The Square' set visit and Ruben Ostlund interview". Screen Daily. Screen International. אורכב מ-המקור ב-19 במאי 2017. נבדק ב-28 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
הגרובטרון

הגרובטרון היא להקה ישראלית, העוסקת בעיקר בהקלטת גרסאות כיסוי לשירים ישראליים מוכרים. ביצועי השירים הם לרוב בגרסאות רוק, פאנק וג'אז. נכון לינואר 2021, חברי הלהקה הם: דרור אהבה רומם – סולן איתמר גרוס – קלידים דניאל שהם – גיטרה גיא תובל – גיטרה בס דקל דביר – תופים עודד מאיר – טרומבון ארתור קרסנובייב – חצוצרה רועי רבינוביץ' – סקסופון מאז הקמתה, הוציאה הלהקה חמישה אלבומים: "הגרובטרון The Groovatron” – מיני אלבום הכולל חמישה שירים. יצא ב-2004. "הגרובטרון" – האלבום המלא הראשון. יצא בשנת 2007 ובמהדורה מחודשת בשנת 2010. כלל בין השאר גרסאות כיסוי לשירים "לו יהי", "שיר בבוקר בבוקר" (עם תוספת של קריאה מתוך מגילת העצמאות), "שיר העמק" ו"כשאת אומרת לא". "הדרך מתמשכת" – יצא ב-2008 וכלל 11 שירים ובהם "ערב עירוני" ו"חוזה לך ברח". "השד העברי" (2013) בהפקת קובי אוז. "יום יום חג" (2014) - בהופעה חיה לכל המשפחה. אתר האינטרנט הרשמי של הגרובטרון הגרובטרון, ברשת החברתית פייסבוק סרטונים בערוץ של הגרובטרון, באתר יוטיוב אודות הלהקה | הגרובטרון, באתר groovatron.co.il הגרובטרון | qube.co.il, באתר www.qube.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוני וייה

לורנו אנטוניו "טוני" וייה סוארס (בספרדית: Laureano Antonio "Toni" Villa Suárez;‏ 7 בינואר 1995 במורסיה שבספרד), הידוע בשם טוני וייה, הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הכנף השמאלי בקבוצת אייבר מהלה ליגה השנייה. וייה נולד במורסיה שבספרד בשנת 1995 וכנער שיחק בריאל ואיאדוליד. את הופעת הבכורה הבוגרת שלו במילואים עשה ב-23 באפריל 2014 בליגה השלישית, כשנכנס כמחליף במחצית המשחק נגד ראסינג לרמניו שנגמר בניצחון 1–5. שערו הראשון במדיה הגיעה ב-28 בספטמבר אותה שנה בניצחון הביתי 3–4 על ריאל אוביידו. הוא האריך את חוזהו ב-8 ביוני 2016 עד שנת 2018, אך הועבר למועדון הליגה השלישית קולטורל לאונסה. לאחר שעזר לה להעפיל לליגה השנייה ב-12 ביוני 2017 אחרי בצורת בת 42 שנה, חזר וייה לריאל ואיאדוליד. את הופעת הבכורה המחודשת עשה ב-3 בספטמבר כשהוא מחליף את מיצ'ל בניצחון הביתי 0–2 נגד טנריפה. וייה חידש את חוזהו ב-4 בדצמבר עד שנת 2021 וכבש את שערו המקצועי הראשון ב-12 במאי 2018 בהפסד 3–2 לאלבסטה. עם 30 הופעות עלה עימה לליגה הראשונה. וייה ערך את הופעת הבכורה בלה ליגה ב-17 באוגוסט 2018 בתיקו המאופס נגד ז'ירונה בחוץ. מדיה וקבצים בנושא טוני וייה בוויקישיתוף טוני וייה, באתר Transfermarkt טוני וייה, באתר Soccerway טוני וייה, באתר BDFutbol טוני וייה, באתר FootballDatabase.eu
אהבנו את לורה

אהבנו את לורה (בצרפתית: Pour Sacha) הוא סרט צרפתי מ-1991 המתרחש בישראל של לפני מלחמת ששת הימים, הסרט צולם בחלקו בישראל. סשה ולורה מתגוררים בקיבוץ על יד הגבול עם סוריה, שלושה חברים שלהם מצרפת, סימון, מישל ופול, באים לבקר אותן על מנת לחגוג ללורה יום הולדת, סשה היה מורה לפילוסופיה שהגיע לישראל והתגייס לצנחנים, סימון טרוד במחשבות על מותה של מרים, הבחורה אותה אהב. במסיבת יום ההולדת סשה מציע נישואים ללורה, אך סימון מנסה למצוא בין חבריו מישהו האשם במותה. לורה היא היחידה שיודעת שהנערה מתה מלב שבור, היא גם אהבה את סשה. הסרט מסתיים כאשר מוכרזת מלחמה בישראל. "אהבנו את לורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבנו את לורה", באתר AllMovie (באנגלית) "אהבנו את לורה", באתר אידיבי "אהבנו את לורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חגי לוי, סרט / הר הבית בידינו, חדשות, 4 במאי 1992 - ביקורת חגי לוי, סרטים חדשים - אהבנו את לורה, חדשות, 30 באפריל 1992
קמפוס רדמונד

קמפוס רדמונד של מיקרוסופט (בקיצור קמפוס רדמונד או קמפוס מיקרוסופט, באנגלית: Microsoft Redmond campus) הוא מטה החברה של מיקרוסופט, הממוקם ברדמונד, וושינגטון, ארצות הברית, חלק ממטרופולין סיאטל. מיקרוסופט עברה לשטח הקמפוס כבר ב-26 בפברואר 1986, זמן קצר לפני שנרשמה כחברה ציבורית ב־13 במרץ. המטה עבר הרחבות מרובות מאז הקמתו, וההערכה היא כי שטחו מתפרש על מעל 740 אלף מטרים רבועים של משרדים, ומכיל מעל 50,000 עובדים. הקמפוס הוא למעשה עיר קטנה עם תחבורה ציבורית משלה, קניון וחנויות נוספות, פארק ומתקנים אחרים. משרדים נוספים של החברה בפרברי איסטסייד של סיאטל ממוקמים בבלוויו ואיסקווה. בניין 92 בקמפוס מכיל מרכז מבקרים (עם תערוכות אינטראקטיביות) וחנות, הפתוחים לקהל. אפל פארק מדיה וקבצים בנושא קמפוס רדמונד בוויקישיתוף "Facts About Microsoft". Microsoft.
סיטרואן C3 WRC

סיטרואן C3 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי. המכונית שימשה את קבוצת המרוצים החל מעונת 2017, כמחליפתה של הסיטרואן DS3 WRC. המכונית לקחה חלק ב-39 מרוצים, בהם ניצחה 6 פעמים. סיטרואן הכריזה במהלך עונת 2015 על פרישה מאליפות העולם לעונה אחת על מנת להתמקד בפיתוח ה-C3 WRC. הקבוצה השתתפה במהלך מרוצים נבחרים במהלך עונת 2016 תוך שהיא עושה שימוש בדגם ה-DS3 WRC לבחינת חלקים מסוימים לצורך הפיתוח העתידי. בעונת 2017 ניצח כריס מיק בשני מרוצים. סבסטיאן לב חזר להתחרות בעונת 2018 בשלושה מרוצים לאחר שלא התחרה במשך שנתיים. הוא ניצח בראלי ספרד, הניצחון היחיד של הקבוצה באותה עונה. בשל שיקולים כלכליים וקושי במימון צמצמה סיטרואן את היקף הפעילות לקראת עונת 2019 ושיתפה רק שני כלי רכב במקום שלושה. סבסטיאן אוז'ייה שב לקבוצה אחרי שבע שנות היעדרות. בסיום העונה הודיע על עזיבת הקבוצה ומעבר לטויוטה. בעקבות כך הודיעה סיטרואן על פרישה מיידית מהאליפות. מדיה וקבצים בנושא סיטרואן C3 WRC בוויקישיתוף Citroen Commits to WRC Future, WRC.com, 19 November 2015 Citroen in race against time to develop all-new WRC C3 for 2017, Autosport, 5 April 2016 Sebastien Loeb won't get Citroen WRC outings in 2019, Autosport, 1 December 2018 Sebastien Ogier picks Citroen for 2019 World Rally Championship, Autosprt, 28 September 2018 Citroen ends WRC programme, cites Ogier's exit as reason, Motorsport.com, 20 November 2019
גיגה נבדה

גיגה נבדה (באנגלית: Tesla Giga Nevada או גיגה-מפעל 1) הוא מפעל לייצור סוללות ליתיום-יון ורכיבים חשמליים של חברת טסלה, הנמצא במחוז סטורי, נבדה. המפעל, הממוקם מחוץ לעיר רינו, נמצא בבעלות חברת טסלה ומופעל על ידה. המפעל מספק את מארזי הסוללות לרכבים החשמליים של החברה, למעט רכבי החברה שמיוצרים בסין (בגיגה שנגחאי). המתקן ממוקם במרכז התעשייה טאהו רינו (TRIC) והעסיק כ-7,000 עובדים בסוף 2018, עם יעד העסקה של קרוב ל-10,000 ברחבי המדינה. תוכניות ייצור עתידיות עשויות לעבור גם לנבדה. המפעל החל בייצור מוגבל של פאוורוול ופאוורפאק ברבעון הראשון של 2016 באמצעות תאי סוללה המיוצרים במקום אחר, והחל בייצור המוני עצמאי של תאים בינואר 2017. מושל נבדה, בריאן סנדובל, העריך כי נבדה תוכל ליהנות מיתרון כלכלי[דרושה הבהרה] של 100 מיליארד דולר במשך שני עשורים מהקמתו והפעלתו של המפעל. אירוע הפתיחה התקיים ב־29 ביולי 2016. גיגה-מפעל 1, מיושר לצפון האמיתי, דבר שנעשה כך שניתן למפות את הציוד באמצעות GPS. המפעל תוכנן כך שיספק את צריכת החשמל של עצמו באמצעות שילוב ניצול של אנרגיה סולארית, רוח ומקורות גיאו-תרמיים. בסיום הבניה היה הבניין עם השטח הגדול בעולם והשני בגודלו בנפח. לאחר השלמת תוכנית הבנייה המלאה יכיל המפעל 200,000 פנלים סולריים להפקת חשמל. בשנת 2019 יצאה טסלה לשוק עם מוצר אחסון אנרגיה מהפכני בהיקף גדול ממדים בשם מגה-פק, שמיוצר בגיגה נבדה. קמפוס רדמונד גיגה שנגחאי גיגה ברלין גיגה טקסס גיגה ניו יורק אפל פארק מדיה וקבצים בנושא גיגה נבדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיגה נבדה (באנגלית) "Elon Musk Debuts the Tesla Powerwall". YouTube. 2015-04-30. "Tahoe Reno Industrial Center". Wald, Matthew L. (2014-09-04). "Nevada a Winner in Tesla's Battery Contest". The New York Times. "Tesla to Cut Price on Chinese Model 3 With CATL Battery". Bloomberg.com (באנגלית). 2020-10-01. "Tesla Gigafactory 1 now employs over 3,000 workers as it becomes biggest battery factory in the world". Electrek (באנגלית אמריקאית). 2018-08-21. Nash, James; Ohnsman, Alan (2014-09-05). "Nevada Lures Tesla Plant With $1.3 Billion in Tax Breaks". Bloomberg. https://www.yahoo.com/news/elon-musk-says-tesla-moving-hq-181109558.html "Tesla Unveils Model 3". Tesla. 2016-03-31. Johnston, Adam (2016-01-08). "Tesla Starts Off 2016 By Producing & Delivering Powerwall". CleanTechnica. Randall, Tom (2017-01-04). "Tesla Flips the Switch on the Gigafactory". Bloomberg.com. אורכב מ-המקור ב-2017-01-04. Nash, James; Ohnsman, Alan (2014-09-05). "Nevada Lures Tesla Plant With $1.3 Billion in Tax Breaks". Bloomberg. "Tesla sets July 29 date for Gigafactory Grand Opening event". Teslarati. 2016-05-27. Musk, Elon (באפריל 2017). "Elon Musk: The future we're building – and boring". TED Talk. {{cite web}}: (עזרה) O'Kane, Sean (2018-11-30). "Tesla will live and die by the Gigafactory". The Verge.
האסיר מהשדרה השנייה

האסיר מהשדרה השנייה (באנגלית: The Prisoner of Second Avenue) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1975, בבימויו והפקתו של מלווין פרנק, עם ג'ק למון ואן בנקרופט בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב בידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזה שלו באתו שם משנת 1971. המחזה הוצג בישראל בשם "אסיר בלב העיר" ו"האסיר בקומה ה-14". בסרט מופיע סילבסטר סטאלון בתפקיד קצר כצעיר שנחשד בשוד בסנטרל פארק. אן בנקרופט הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. מל אדיסון (ג'ק למון) ואשתו עדנה (אן בנקרופט) גרים בקומה ה-14 במגדל מגורים בשדרה השנייה באפר איסט סייד במנהטן. הם בגיל הביניים ושתי בנותיהם עזבו את הבית. מל מתעצבן על הרעש משכניו, על הסרחון שעולה מהזבל ברחוב על השרות באוטובוסים ובמוניות, על החום הכבד והמזגן המקולקל ועוד. את זעמו הוא פורק על אשתו. הוא יוצא למרפסת וזועק בכל כוחו על העוולות שנגרמות לו והשכן מלמעלה שופך עליו דלי מים. בגלל קיצוצים הוא מפוטר מעבודתו ופוחד לגלות זאת לאשתו. עדנה הולכת לקניות ושוכחת לנעול את הדלת. גנבים נכנסים לדירה באמצע היום הופכים כל מה שנמצא בה וגונבים את הטלוויזיה הצבעונית שאך זה נקנתה. מל כמעט יוצא מדעתו. מל לא מצליח למצוא עבודה ועדנה מקבלת עבודה בחברת הפקה. מל נשאר כל היום לבדו וכמעט יוצא מדעתו, הוא "אסיר" בדירתו. הם נוסעים להתאוור בביתו של אחיו הבכור והעשיר, הארי (ג'ין סאקס) ואשתו בלה (מקסין סטיוארט) הארי מזמן את אחיותיו פרל (פלורנס סטנלי) ופאולין (אליזבת וילסון) כדי לעזור למל לממן את הטיפולים אצל הפסיכיאטר (אייבור פרנסיס). הם מגיעים לביתם של מל ועדנה שאומרת להם כי ברצונה לפתוח מחנה קיץ לילדים בניהולו של מל שיעלה להם 25,000 דולר. המשפחה לא מוכנה לתת להם כסף למטרה זו. יום אחד הוא הולך ליד הסנטרל פארק, נתקל בצעיר (סילבסטר סטאלון) ומרגיש שהארנק לא נמצא בכיסו. הוא מתחיל לרדוף אחרי הצעיר לכל אורך הפארק וביציאה מהפארק הוא משיג אותו, משכיב אותו ומכריח אותו לתת לו את הארנק. בבית הוא מרוצה ומספר לאשתו כי זו הפעם הראשונה בחייו שהחזיר תגובה לאנשים שתקפו אותו אך עדנה מגלה לו שהארנק הזה אינו שלו וכי את ארנקו האמיתי שכח בבית. הביטחון העצמי חוזר אליו, הוא נרגע ובטוח בעצמו שיימצא עבודה. אחיו הארי מגיע ונותן לו המחאה בסך 25,000 דולר אבל מל קורע אותה. "האסיר מהשדרה השנייה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האסיר מהשדרה השנייה", באתר AllMovie (באנגלית) "האסיר מהשדרה השנייה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האסיר מהשדרה השנייה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "האסיר מהשדרה השנייה", באתר אידיבי "האסיר מהשדרה השנייה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאסיר מהשדרה השנייה, באתר יוטיוב
יחסי נורווגיה – ניו זילנד

יחסי נורווגיה–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין נורווגיה וניו זילנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1905, לאחר שנורווגיה קיבלה עצמאות. בסביבות 1,400 נורווגים גרים בניו זילנד ו-929 ניו זילנדים חיים בנורווגיה. ניו זילנד הצטרפה ל-11 מדינות נוספות בשנת 2006 שהגישו מחאה דיפלומטית רשמית למשרד החוץ הנורווגי באוסלו על תוכניותיה של נורווגיה להגדיל את פעילות ציד הלווייתנים. בשנת 2008, היצוא של ניו זילנד לנורווגיה הסתכם בכ-69.2 מיליון דולר ניו זילנדי. הייצוא העיקרי כלל ספינות דיג, כבש ובשר כבש, אלומיניום, בצל, תפוחים ואגסים, יאכטות ומכשירי ניווט. היצוא של נורווגיה לניו זילנד באותה שנה הסתכם בכ-73 מיליון דולר ניו זילנדי. הייצוא כלל בעיקר דשנים, משאיות וטנדרים, מושבים, ציוד רפואי, ספינות דיג ומכונות חקלאיות. נורסק סקוג הנורווגית מפעילה את טחנת טסמן בניו זילנד. הוא מייצג את אחת ההשקעות הנורדיות הבולטות בתעשייה הניו זילנדית. במשך למעלה ממאה שנות יחסים התקיימו רק שני ביקורי מדינה בין מדינות אלה. בשנת 2004 הלן קלארק הייתה ראש ממשלת ניו זילנד הראשון שביקר אי פעם בנורווגיה. לדבריה, שתי המדינות רואות עין בעין כמעט בכל דבר, למעט ציד לווייתנים. ביקורים רשמיים אחרים כללו: אן טולי, שרת החינוך, יוני 2009 מרגרט וילסון, יו"ר בית הנבחרים, מובילה משלחת פרלמנטרית, אוקטובר 2007 פיל גוף, שר המסחר, ההגנה, פירוק נשק ונשק, ינואר 2007 מושלת סילביה קרטרייט המונה כללית במרץ 2001 טרבור מולארד שר הספורט בנובמבר 2000 מקס ברדפורד שר האנרגיה 1997 דון מקינון שר לענייני חוץ ומסחר במרץ 1996 רוב סטור שר התחבורה בנובמבר 1992 Kjell Magne Bondevik ראש ממשלת מרץ 2005 קריסטין קלמט שר החינוך והמחקר באוקטובר 2004 בחר הוועדה למימון הפרלמנט הנורווגי במרץ 1995 שר התחבורה והתקשורת ינואר 1995 ומרץ 1993 ניו זילנד מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בהאג, הולנד. נורווגיה מיוצגת בניו זילנד על ידי שגרירותה בקנברה, אוסטרליה. "Immigrants and Norwegian-born to immigrant parents". Statistics Norway. אורכב מ-המקור ב-1 בפברואר 2010. נבדק ב-2009-12-06. {{cite web}}: (עזרה) "NZ urges Norway to stop commercial whaling". Xinhua News Agency. 21 באפריל 2006. אורכב מ-המקור ב-25 באוגוסט 2007. נבדק ב-2009-12-06. 'New Zealand is concerned that the Norwegian government has increased its quota to 1,052 minke whales for 2006, the highest whale take by Norway for two decades,' said Carter. {{cite web}}: (עזרה) Norway - Country Information Paper - NZ Ministry of Foreign Affairs and Trade "Norske Skog Tasman". Norske Skog Tasman. נבדק ב-2009-12-13. . Sæthe, Bjørnar (2004), "From National to Global Agenda: The Expansion of Norske Skog 1962-2003", in Lehtinen, Ari Aukusti (ed.), Politics of forests: northern forest-industrial regimes in the age of globalization, Organization of Industrial Space Series, Ashgate Publishing, p. 344, ISBN 978-0-7546-4197-1 "Whaling issue splits Norway and New Zealand in official visit". Associated Press. 8 ביוני 2004. אורכב מ-המקור ב-2 בנובמבר 2012. נבדק ב-2009-12-06. {{cite news}}: (עזרה) "No whale meat on menu as PMs meet". New Zealand Herald. 9 ביוני 2004. נבדק ב-2009-12-06. . {{cite news}}: (עזרה) Norway - Country Information Paper - NZ Ministry of Foreign Affairs and Trade
Perdido (סטנדרט ג'אז)

"Perdido" הוא סטנדרט ג'אז שהלחין חואן טיזול, סטנדרט שהוקלט ב-3 בדצמבר 1941 על ידי דיוק אלינגטון. עם זאת, ההקלטה של השיר בלייבל "ויקטור" על ידי תזמורת אלינגטון, בה היה טיזול חבר, ב-21 בינואר 1942, נחשבת להקלטה המקורית. בשנת 1944 נשכרו ארווין דרייק והנס לנגספלדר כדי לכתוב מילים לשיר על בסיס הנעימה. "Perdido" היא מילה בספרדית, ופירושה אבוד, אך גם מרושל או מגונה. השיר מתייחס לרחוב פרדידו בניו אורלינס. הסטנדרד "Perdido" בוצע בעיקר על ידי להקת אלינגטון, ומזוהה יותר מכל עמה. הסטנדרד בוצע בעיקר באופן אינסטרומנטלי, וכמעט מעולם לא בוצע באופן ווקאלי, קולי, כלומר עם המילים שנכתבו לו. מילים אלה נכתבו כשנתיים לאחר כתיבת הלחן והושרו לעיתים נדירות, הן באופן כללי והן עם להקת אלינגטון. אחת הפעמים הנדירות האלה הייתה כאשר אלה פיצג'רלד שרה את השיר הזה באלבומה "אלה פיצג'רלד שרה את ספר השירים של דיוק אלינגטון" משנת 1957. רבים אחרים הקליטו את השיר, כולל: שרה ווהן דיינה וושינגטון ארט טייטום קווינסי ג'ונס חמישיית צ'רלי פארקר דייב ברובק צ'ארלס מינגוס רנדי ווסטון ארול גארנר ביל דוגט הארי ג'יימס אנוך לייט והלייט בריגייד (Light Brigade) מידע על היצירה "Perdido" באתר מיוזיק בריינז "Perdido" at JazzStandards.com. H. J. Schaal Jazz-Standards. p. 395. Basilio Serrano, "Juan Tizol: His talents, his collaborators, his legacy", Centro Journal 18(2): 83–99 (2006). https://www.discogs.com/Enoch-Light-And-The-Light-Brigade-Future-Sound-Shock/release/4451676 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלגזה תא דלק

מלגזת תא דלק (באנגלית: Fuel cell forklift, קרויה גם באמריקה: Fuel cell lift truck) היא מלגזה הפועלת על ידי תא דלק ומשמשת להרמת חומרים ולהובלתם למרחקים קצרים. מלגזות המופעלות על ידי גז פרופאן פופולריות יותר ולעיתים קרובות משתמשים בהן במפעלים, אבל הן אינן יכולות להיות מופעלות בחלק מהפעולות הנדרשות בתעשיית המזון. מלגזות המופעלות באמצעות תאי דלק משמשות לעיתים קרובות במחסני קירור מכיוון שהביצועים שלהן לא מושפעים מהטמפרטורה כמו סוגים מסוימים של סוללות ליתיום. יעילות הספק של תאי דלק (40–50%) היא כמחצית מזו של סוללות ליתיום-יון (80–90%), אך יש להן צפיפות אנרגיה גבוהה יותר אשר עשויה לאפשר למלגזות לפעול זמן רב יותר. מלגזת תא הדלק הראשונה נבנתה בשנת 1960 על ידי יצרנית המכונות "Allis-Chalmers" (אנ'). בשנת 2013 טויוטה תעשיות חשפה מלגזה חדשה המונעת על ידי תאי דלק, שפותחה בשיתוף פעולה עם "Toyoda Gosei Co., Ltd". בשנת 2015 "HySA Systems" חשפה מלגזת תא דלק מונעת על ידי הידרידים ממתכת. הלקוח היה חברת הכרייה "Implats" מדרום אפריקה. זה היה פרויקט ראשון מסוג זה ביבשת אפריקה. בשנת 2013, היו בארצות הברית כ-4,000 מלגזות תאי דלק לטיפול בחומרים אשר כרוכים בתנועה למרחקים קצרים בתחומי הבניין או בין בניין לרכב. מלגזה מדיה וקבצים בנושא מלגזה תא דלק בוויקישיתוף מלגזה תא דלק, סרטון באתר יוטיוב מלגזה תא דלק, סרטון באתר יוטיוב מלגזת תא דלק – Hydrogen fuel cell codes & standandards מלגזה מימן על-חמצני תא דלק toyotaforklift.com/blog/hydrogen-fuel-cell-forklifts-an-alternative-energy-solution מוצרי תאי דלק לציוד לטיפול בחומרים plugpower.com/fuel-cell-power המפעילים הגדולים-ממירים ציי מלגזה לטכנולוגיית תאי דלק handytube.com/major-operators-are-converting-forklift-fleets-to-fuel-cell-technology אליס-צ'למרס הייתה יצרנית מכונות בארצות הברית לתעשיות שונות. קווי העסק שלה כללו ציוד חקלאי, ציוד בנייה, ציוד לייצור חשמל והעברת חשמל, ומכונות לשימוש במסגרות תעשייתיות כגון מפעלים, טחנות קמח, מנסרות, טחנות טקסטיל, טחנות פלדה, בתי זיקוק, מכרות ומפעלי עפרות webportal@uwc.ac.za, HySA and Implats Introduce First Hydrogen Fuel Cell Forklift Prototype, www.uwc.ac.za (באנגלית)
יחסי ניו זילנד – פפואה גינאה החדשה

יחסי ניו זילנד–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים שבין ניו זילנד לפפואה גינאה החדשה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי. ניו זילנד ופפואה גינאה החדשה הן שתי מדינות של באוקיינוס השקט עם היסטוריה משותפת בכך שניו זילנד והטריטוריה של פפואה נשלטו על ידי הממלכה המאוחדת (בעוד גרמניה שלטה על גינאה החדשה הגרמנית). במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו חיילים ניו זילנדים בקרב על האיים הירוקים. בשנת 1949, אוסטרליה הקימה ממשל משותף על שני השטחים שנקרא הטריטוריה של פפואה וגינאה החדשה. בספטמבר 1975 קיבלה פפואה גינאה החדשה עצמאות מאוסטרליה. זמן קצר לאחר מכן, ניו זילנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם פפואה גינאה החדשה. ניו זילנד ופפואה גינאה החדשה הם חברות פעילות בפורום איי האוקיינוס השקט. נערכו ביקורים רבים של מנהיגי שתי המדינות. ראש ממשלת ניו זילנד, ג'סינדה ארדרן, ביקרה בפורט מורסבי בנובמבר 2018. בפברואר 2020 ערך ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה ג'יימס מרפה ביקור ממלכתי בן ארבעה ימים בניו זילנד. מאז 2001, פפואה גינאה החדשה מארחת את מרכז העיבוד האזורי מאנוס באי מאנוס שהוקם על ידי אוסטרליה, שמטרתו לעצור את הגעתם הימית של מבקשי מקלט לאוסטרליה. בשנים האחרונות, ניו זילנד הציעה לקבל פליטים שנתקעו באי מאנוס. בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-257 מיליון דולר ניו זילנדי. הייצוא העיקרי של ניו זילנד לפפואה גינאה החדשה כולל: מכונות וציוד חשמלי, מוצרי בשר, מוצרי חלב ומוצרי בעלי חיים. הייצוא העיקרי של פפואה גינאה החדשה לניו זילנד כולל: נפט, קפה, דיקט או לוחות פורניר. פפואה גינאה החדשה היא שוק יצוא הסחורות השני בגודלו בניו זילנד באוקיינוס השקט (אחרי פיג'י). מדיה וקבצים בנושא יחסי ניו זילנד – פפואה גינאה החדשה בוויקישיתוף BBC: Papua New Guinea MFAT: Papua New Guinea PNG PM makes rare visit to NZ to 'elevate' friendship
יחסי אריתריאה–צרפת

יחסי אריתריאה–צרפת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אריתריאה לצרפת. היחסים בין צרפת לאריתריאה החלו באוגוסט 1992 עם ביקורו של ברנאר קושנר, שר הבריאות והפעולה ההומניטרית, שהיה השר האירופי הראשון שנסע לאריתריאה לאחר תום מלחמת העצמאות של אריתריאה. בעקבותיו התרחש במאי 1994 ביקורו של איסאייס אפוורקי, ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אריתריאה במדינה אירופית. מאז נשמרו ערוצי דיאלוג עם אריתריאה דרך שגרירות צרפת באסמרה. הסחר בין צרפת לאריתריאה מוגבל ביותר. הייצוא הצרפתי כולל ציוד תעשייתי וחקלאי, כמו גם כימיקלים וקוסמטיקה. מסטיק ערבי מהווה 98% מהיבוא הצרפתי מאריתריאה. באופן דומה, ההשקעות הצרפתיות היחידות באריתריאה מקורן בכניסתה של טוטאל בשנת 1994 לסניף השיווק והשירותים. זוהי המפעילה השנייה בגודלה בשוק עם נתח של 46%, מאחורי חברת Tamoil הלובית. אריתריאה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. צרפת מחזיקה באריתריאה שגרירות באסמרה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אריתריאה–צרפת בוויקישיתוף יחסי אריתריאה–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי אריתריאה–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי אתר על יחסי מדינות
קתדרלת סיינה

קתדרלת סייֶנָה (באיטלקית: Duomo di Siena; הדואומו של סיינה) היא קתדרלה רומית-קתולית מימי הביניים בעיר סיינה שבאיטליה. הקתדרלה תוכננה והוקמה במאה ה-13 במקום כנסייה מהמאה ה-9. חזית הקתדרלה משלבת סגנונות אדריכלות רומנסקית, אדריכלות גותית, ואדריכלות קלאסית. רצפת פסיפס השיש המכסה את כל שטח הקתדרלה נוצרה על ידי כארבעים אמנים שונים מהמאה ה-14 עד המאה ה-16 ועברה שחזור במאה ה-19. בין הנושאים המופיעים בה: הסיבילות, נושאים מקראיים, ואלגוריות. במשך השנה היא מכוסה ברובה וניתן לראותה בשלמותה במשך שישה עד עשרה שבועות במשך השנה. קפלת יוחנן המטביל נמצאת בטרנספט השמאלי של הקתדרלה, וקפלת קיגי בטרנספט הימני שלה, וכן נמצאת בה ספריית פיקולומיני המכילה ספרי מקהלה וציורי פרסקו. בקתדרלה נמצאות יצירות של ניקולא פיזאנו, דונטלו, מיכלאנג'לו, לורנצו גיברטי, אנטוניו ראגי, ג'ובאני לורנצו ברניני, ארקולה פראטה וציורי קיר של פינטוריקיו. הקתדרלה מרחוק חזית הקתדרלה ספינת הקתדרלה דוכן הטפה משיש קרארה בעיצוב: ניקולא פיזאנו, וחלק מרצפת פסיפס השיש. עוגב אגאטי בקתדרלה חזית הבפטיסטריום הכתרת פיוס השלישי – ציור קיר בספריית פיקולומיני מאת פינטוריקיו חלון ויטראז' – אוקולוס הסעודה האחרונה פסלי ראשי האפיפיורים עקדת יצחק מאת בקפומי משה הכה בסלע מאת בקפומי חטא העגל מאת בקפומי יפתח ובתו מאת נרוצ'ו די ברתולומאו דה לנדי תהילים (דוד) מאת דומניקו די ניקולו מות אבשלום מאת פיירו דל מינלה אליהו ונביאי הבעל בכרמל – קורבן נביאי הבעל מאת דומניקו בקפומי אליהו ונביאי הבעל בכרמל – קורבן אליהו מאת דומניקו בקפומי שחיטת נביאי הבעל מאת דומניקו בקפומי אליהו ואחאב מאת אלסנדרו פרנצ'י מות אחאב מאת אלסנדרו פרנצ'י עליית אליהו לשמים מאת אלסנדרו פרנצ'י מדיה וקבצים בנושא קתדרלת סיינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת סיינה ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא כנסיות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.