laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מידלנד (טקסס)

מידלנד (באנגלית: Midland) היא עיר במחוז מידלנד שבמדינת טקסס שבארצות הברית וממוקמת באזור הדרומי של המישורים הגדולים הנמצאים במערבה של טקסס. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 בארצות הברית, אוכלוסיית העיר מנתה 111,147 תושבים, ולפי הערכות בשנת 2013 היו בה 123,933 תושבים, מה שהפך אותה לעיר ה-25 בגודלה מבחינת אוכלוסייה בטקסס. מידלנד הוקמה בשנת 1881 כתחנת ביניים במסילת הרכבת של טקסס והאזור הפסיפי. העיר קיבלה את שמה עקב מיקומה באמצע הדרך בין פורט וורת' לאל פאסו, אך כיוון שהיו כבר ערים בטקסס שנקראו "מידווי" (מאנגלית: אמצע הדרך), הוחלט לקרוא לה בשמה "מידלנד" (מאנגלית: אמצע הארץ). מידלנד הפכה לבירת מחוז מידלנד עם הקמת המחוז בשנת 1885 והיפרדותו ממחוז טום גריין. עד 1890 הפכה העיר לאחד מהמרכזים למשלוח בקר החשובים באזור ומנתה מספר מוערך של כ-600 תושבים. בצורת ממושכת ושקיעתה של הכלכלה החקלאית גרמו לדעיכתה של העיר ולעזיבתם של תושבים רבים בתחילת העשור השני של המאה ה-20. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 חלה תפנית במצבה של העיר עם גילוי שדות נפט באזור, והעיר הפכה למרכז המנהלי העיקרי של שדות הנפט במערב טקסס. במהלך מלחמת העולם השנייה הבסיס הצבאי במידלנד היה לבסיס אימון התותחנים הגדול במדינה. תקופת צמיחה משמעותית נוספת חלה אחרי מלחמת העולם השנייה עם גילוי ופיתוח שדות נפט נוספים באזור. כיום שדות המשאבים הטבעיים באזור מספקים כחמישית מסך תפוקת הגז הטבעי והנפט במדינה. כיום, כלכלת מידלנד עדיין מבוססת בעיקר על נפט אך גם משמשת כמרכז אזורי של טלקומוניקציה והפצה. העיר ידועה בקו הרקיע הגבוה שלה ומכונה "העיר הגבוהה", עקב בניינים גבוהים רבים שנבנו בה בתקופות גילויי הנפט באזור. העיר ממוקמת באגן הפרמיאני שבמישורים הגדולים של מערב טקסס. האקלים במידלנד הוא אקלים צחיח למחצה הכולל קיץ ארוך וחם וחורף קצר. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, התגוררו בעיר 111,149 תושבים, 41,268 משקי בית ו-32,607 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 550.6 נפש לקמ"ר. היו בעיר 47,562 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 231 דירות לקמ"ר. האוכלוסייה בעיר התחלקה ל-75.51% לבנים, 8.37% שחורים, 0.63% אינדיאנים, 1.01% אסיאתים, 12.49% מגזעים אחרים ו-1.96% משני גזעים או יותר. בשנת 2000, ההכנסה החציונית למשק בית עמדה על כ-39,320 דולרים ו-48,290 דולרים למשפחה. בשנת 2007 ההכנסה הממוצעת לנפש הייתה 52,294 דולרים. בשנת 2000, 12.9% מהתושבים היו מתחת לקו העוני. בשנת 2014, דירג המגזין פורבס את העיר, כעיר השנייה הכי צומחת מבין הערים הקטנות בארצות הברית. נכון לשנת 2014, בעיר אחוז הלא-מועסקים הנמוך ביותר בארצות הברית ועמד על כ-2.3%. על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2013, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר היו: מקסיקו צ'יוואווה, צ'יוואווה, מקסיקו הרפובליקה העממית של סין דונגיינג (אנ'), שאנדונג, הרפובליקה העממית של סין גיאנה ניו אמסטרדם, גיאנה בריטניה ויראל, בריטניה מדיה וקבצים בנושא מידלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מידלנד (באנגלית) מידלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לאבוצ'קין

לאבוצ'קין או רשמית איגוד המחקר המדעי ע"ש סמיון לאבוצ'קין («Научно-производственное объединение им. С. А. Лавочкина») היא החברה המובילה ברוסיה לפיתוח גשושיות חלל. החברה הייתה אחראית לפיתוח פובוס-גרונט, שהיה הניסוי הראשון של הפדרציה הרוסית לטיסה לחלל בשנות ה-2000, מאז מארס 96. משרדי החברה ממוקמים בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה. החברה נקראת על שם מהנדס הטילים סמיון לאבוצ'קין שהיה המהנדס הראשי משרד התכנון מספר 301 (OKB-301), ממנה צמח המפעל. החברה הוקמה באפריל 1937 כמפעל תעשייה אווירית, ביוני אותה שנה הפך למשרד התכנון מספר 301. בסוף מאי 1939 המשרד התמקד בבניית מטוסי קרב ומטוסי ניסוי וביוני 1939 מונה ולדימיר גורבונוב לעמוד בראש המשרד, בדצמבר 1940 החליפו מיכאיל גודקוב. באוקטובר 1945 מונה סמיון לאבוצ'קין לעמוד בראש משרד התכנון הניסויי 301, תפקיד אותו מילא עד למותו ביוני 1960. לאחר מותו החל המשרד לשאת את שמו ונקרא מפעל בניית המכונות ע"ש לאבוצ'קין. בשנים 1962–1964 המפעל היה לסניף של משרד התכנון מס' 52 וייצר טילים עבור הצי הסובייטי. בשנת 1965 המשרד עבר הסבה לתכנון וייצור מערכות תקשורת חלל ולוויינים ובראשו הועמד גאורגי בבקין. בשנת 1971 שמו שונה ל"איגוד המחקר המדעי ע"ש לאבוצ'קין". במהלך הנשים המשרד תכנון גשושיות לתוכנית לונה, תוכנית ונרה ותוכנית מארס הסובייטיות. לאחר התפרקות ברית המועצות הופרטה החברה והפכה לחברת מניות ולאחת מהחברות הגדולות בתעשיית החלל של רוסיה והיא פועלת כקבלן של רוסקוסמוס. מטוסי קרב: LaGG-1, LaGG-3, La-5, La-7, La-9 La-11, La-15 מטוס ביון: La-17R מטוסי ניסוי: La-120 ,La-126 ,La-130 ,La-132 ,La-134 ,La-138 ,La-140 ,La-190 ,La-200 ,La-250 גשושיות חלל: תוכנית ונרה, תוכנית וגה, תוכנית לונה,, תוכנית לונוחוד, תוכנית מארס, תוכנית זונד, תוכנית לונה-גלוב, תוכנית פובוס, מארס 96 טלסקופ חלל: Astron לוויין מטאורולוגי: אלקטרו L טיל קרקע-אוויר:G-300, V-300, V-500, דוברובין (1937–1938) ולדימיר גורבונוב (1939–1940) מיכאיל גודקוב (1940–1943) סמיון לאבוצ'קין (1945–1960) גאורגי בבקין (1965–1971) סרגיי קריוקוב (1971–1977) ויאצ'סלב קובטוננקו (1977–1995) ולדימיר קולמיקוב (החל מ-2018) מדיה וקבצים בנושא לאבוצ'קין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאבוצ'קין לאבוצ'קין, ברשת החברתית פייסבוק לאבוצ'קין, ברשת החברתית אינסטגרם לאבוצ'קין, ברשת החברתית VK
גבעת שוטרז

גבעת שוטרז או גבעת היורים (באנגלית: Shooter's Hill) היא שכונה ברובע גריניץ' שבדרום מזרח לונדון. השכונה נמצאת מזרחית לבלקהית', מערבית לולינג, דרומית לוולוויץ' וצפונית לאלת'האם. מקור שמה של הגבעה בשימוש שנעשה בה בימי הביניים - אתר אימון לירי בחץ וקשת. גבעת שוטרז היא הנקודה הגבוהה ביותר בדרום לונדון (גובהה 131.6 מטרים). יער אוקסליס המצוי בראש הגבעה הוא שריד ליערות העתיקים של לונדון. כמו כן נמצאת על מורדות הגבעה החווה החקלאית האחרונה בשטח העיר לונדון (המשמשת כיום חווה לימודית). על גבעת שוטרז עבר רחוב ווטלינג - הדרך הרומאית אשר חיברה את לונדיניום עם צפון קנט. מאוחר יותר עברה במקום הדרך המקשרת בין לונדון לדובר. על הגבעה נוסה מנוע הבעירה הפנימית שפותח על ידי המהנדס סמיואל בראון בשנת 1824 - ומכאן שעל הגבעה נסע אחד מכלי הרכב הראשונים שנסעו אי פעם. האזכור הראשון של הגבעה בספרות מופיע בדף מיום 11 באפריל 1661 ביומנו של סמיואל פיפס המתאר גרדום בראש הגבעה. גבעת שוטרז מתוארת בספרו של צ'ארלס דיקנס "בין שתי ערים" והפאב שבראש הגבעה מתואר בספרו "מועדון הפיקוויקים". הגבעה מוזכרת בספרו של ברם סטוקר "דרקולה" וכן בספרו של ה. ג'. ולס "מלחמת העולמות". בספרם של אלן מור ודייוויד לויד "וי פור ונדטה" מתוארת הדמות אייבי אדמונד המתארת את ילדותה על הגבעה. בראש גבעת שוטרז עומד מגדל מים ויקטוריאני הבנוי בסגנון גותי. אתר נוסף על הגבעה הוא טירת סוורנדרוג שנבנתה על ידי האדריכל ריצ'רד ג'פ בשנת 1784 לזכרו של איש הצי הבריטי, סר ויליאם ג'יימס אשר כבש ב-2 באפריל 1755 את מצודת שודדי הים סוורנדרוג לחופה המערבי של הודו. בשנת 1749 נפתח בראש הגבעה הפאב "השור" ששימש כנקודת עצירה ומנוחה למרכבות הדואר המלכותי בדרכן ללונדון. מדיה וקבצים בנושא גבעת שוטרז בוויקישיתוף
טעות אנוש

טעות אנוש היא שגיאה שביצע אדם אחד או יותר עקב אי-ידיעה, שיפוט לקוי, היסח הדעת, שיקול דעת פגום, רשלנות וכדומה. טעות אנוש היא פעמים רבות הסיבה העיקרית או גורם תורם באסונות ותאונות בתחומים שונים ובהם: תעופה, רפואה (רשלנות רפואית) ועוד. מניעת טעות אנוש תורמת רבות לאמינות ובטיחות של הפעלת מערכות מורכבות. הגדרות שונות נתנו למושג טעות אנוש. סווין וגוטמן 1983 הגדירו כטעות אנוש במערכת, פעולה של אדם החורגת מגבולות הסובלנות של המערכת. הגדרה זאת היא הגדרה תוצאתית. ריזון 1990 הגדירו כטעות אנוש את כל המקרים בהם סדרה מתוכננת של פעולות אינה משיגה את המטרה, ולא בגלל אירוע אקראי. הולנגל 1993 הגדיר טעות אנוש כפעולה שאינה משיגה את מטרתה או שיוצרת תוצאה בלתי רצויה. ויטנגהאם 2004 מגדיר טעות אנוש ככישלון בלתי רצוי של פעולה מכוונת להשיג מטרה בתוך גבולות סבולת של הפעולה או התוצאה. סנדרס ומוריי הגדירו טעות אנוש כמשהו ש"שלא התכוון לכך האדם; לא רצוי על ידי מערכת הכללים או התנהגות חיצונית; או שהוביל את המשימה או המערכת אל מחוץ לגבולות המקובלים שלה". באופן לוגי פעולות אנושיות יכולות להכשל בהשגת מטרותן בשתי דרכים שונות: הפעולה יכולה להתקיים כמתוכנן, אך התוכנית יכולה להיות לקויה (מה שמוביל לטעויות); או שהתוכנית יכולה להיות מותאמת ומשביעת רצון, אך הביצוע לקוי (מוביל לטעות פרוידיאנית ושכחה). עם זאת, כישלון בפני עצמו הוא לא טעות אם לא הוגדרה תוכנית להשגת יעד מסוים. טעות אנוש וביצוע הם שני צדדים לאותו מטבע: מנגנוני "טעות אנוש" הם זהים למנגנוני "ביצוע אנוש"; ביצועים מסווגים כ"טעות" רק במבט לאחור: לכן פעולות המוגדרות מאוחר יותר כ"טעות אנוש" הן למעשה חלק מהספקטרום הרגיל של התנהגות אנושית. ישנן דרכים רבות לסווג טעות אנוש. הערכת מצב מול תכנון תגובה טעויות בזיהוי בעיות (ראו גם תאוריית גילוי האותות) טעויות באבחון בעיות (ראו גם פתרון בעיות) טעויות בתכנון פעולה וביצוע לפי רמה של ניתוח; למשל, תפיסתי (לדוגמה: אשליה אופטית). המחקר בתחום טעות אנוש הוא תחום מחקר פעיל מאוד, וכולל עבודות מחקר הקשורות למגבלות זיכרון וקשב, וכן לאסטרטגיית קבלת החלטות והתנהגויות הכרתיות אחרות.  נושא אי ההבנות בתקשורת אנושית נחקר בניתוח שיחות, וכן נחקרו הפרות בנושא עקרון שיתוף הפעולה. ישנם חוקרים הטוענים כי הדיכוטומיה של פעולות אנושיות כ"נכונות" או "לא נכונות" היא פשטנות יתר מזיקה של תופעה מורכבת. גישה מועילה יותר יכולה להיות התמקדות בהשתנות של ביצועים אנושיים וכיצד האדם פועל (וארגונים). גישות חדשות יותר כמו הנדסת חוסן, מדגישות את התפקיד החיובי של האדם במערכות מורכבות.  פוקה-יוקה מדיה וקבצים בנושא טעות אנוש בוויקישיתוף Robert Whittingham, The Blame Machine: Why Human Error Causes Accidents, pages 3-5 Senders, J.W. and Moray, N.P. (1991) Human Error: Cause, Prediction, and Reduction. Hollnagel, E. (1993) Human Reliability Analysis Context and Control. Reason, J. (1990) Human Error. Reason, 1991 Woods, 1990 Jones, 1999 Wallace and Ross, 2006 Roth et al., 1994 Sage, 1992
קטרינה ולנטה

קטרינה ולנטה (באיטלקית: Caterina Valente;‏ 14 בינואר 1931 - 9 בספטמבר 2024) הייתה זמרת, גיטריסטית, רקדנית ושחקנית איטלקייה. קטרינה ולנטה נולדה בפריז לג'וזפה ומריה במשפחה בת ארבעה ילדים. אביה היה אקורדיוניסט בעל שורשים ספרדיים ואמה הייתה בלרינה וליצנית מוזיקלית מצליחה שהפעילה כלים רבים. הופיעה על במה לראשונה יחד עם אחיה ואחיותיה ב-1936 בקרקס בשטוטגרט. לקראת תום מלחמת העולם השנייה נחשדה המשפחה הגיעה המשפחה בריגול (האם דיברה רוסית וגם האב הספיק לבקר ברוסיה עם קרקס)לברסלאו, שם נכלאו ובהמשך הוגלו למחנה ליד אודסה בברית המועצות. כשתמה המלחמה חזרה המשפחה לפריז וקטרינה מצאה עבודה בגיל 16 כזמרת במועדון לילה. תחילה הופיעה בצרפת עם ז'ילבר בקו, אז זמר לא-מוכר ובהמשך יצאו גם לסיבוב הופעות בסקנדינביה. ב-1948 הקליטה לראשונה עם רביעייה בקופנהגן קטעי שירה. בשנת 1952 הקליטה שירים נוספים ברדיו ציריך. ההקלטות נשלחו לתחנות רדיו שונות בגרמניה וכך החלה להתפרסם. היא הקליטה עם קורט אדלהגן, שהיה מנצח תזמורת ריקודים. איתו גם הופיעה בפסטבל הג'אז בפרנקפורט ב-1955 וזכתה להצלחה רבה. באותה תקופה הוציאה את האלבום הראשון שלה "איסטנבול". הסינגל שהוציאה The Breeeze and I (שירו של המלחין הקובני ארנסטו לקואונה) רץ במשך 14 שבועות במצעד הפזמונים האמריקאי, מה שפרסם אותה מחוץ לגרמניה. היא הרבתה להופיע עם אחיה הבכור סילביו פרנצ'סקו. ב-1952 נישאה ולנטה ללהטוטן Erik van Aro ולזוג נולד בן, הזמר אריק ואן ארו (Eric van Aro). מאוחר יותר הזוג התגרש וולנטה נישאה לפסנתרן הבריטי רוי באד, ולזוג נולד בן, אלכסנדר. בהמשך היא התגרשה גם מבאד. ולנטה, שהחזיקה גם באזרחות גרמנית מאז נישואיה הראשונים, פרשה מפעילות והתגוררה לסירוגין בארצות הברית ובשווייץ. ולנטה דיברה שש שפות ושרה ב-12 שפות. נפטרה בלוגאנו ב-9 בספטמבר 2024. מדיה וקבצים בנושא קטרינה ולנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטרינה ולנטה (באנגלית) קטרינה ולנטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר AllMovie (באנגלית) קטרינה ולנטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קטרינה ולנטה, באתר ספוטיפיי קטרינה ולנטה, באתר Last.fm (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר AllMusic (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר דיזר קטרינה ולנטה, באתר Discogs (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר Songkick (באנגלית) קטרינה ולנטה, באתר Genius קטרינה ולנטה (באנגלית) Caterina Valente im Interview: “In 63 Jahren habe ich nur zwei Auftritte abgesagt” (בגרמנית) Caterina Valente Biography (באנגלית)
עסבנה

עסבנה (בערבית: عصبان, תעתיק מדויק: עֻצְבַּאן - בהוראת לכרוך יחד, להדק) הוא סוג מסורתי של נקניקייה מהמטבח הלובי ונמצא גם בגרסתו "הפחות כבד" במטבח התוניסאי. המאכל מורכב ממעי כבש (או תרמיל של נקניק תעשייתי) ממולא בתערובת של אורז עם עשבי תיבול ותבלינים, בשר טלה קצוץ, ואיברי פנים של כבש. מנה זו מוגשת בדרך כלל לצד תבשיל של אורז או קוסקוס, לעיתים קרובות בחגים ובאירועים מיוחדים. עשבי התיבול והתבלינים יכולים להשתנות ממטבח למטבח, אך בדרך כלל כוללים כמה זנים של פלפל קאיין, פלפל שחור, כורכום וקינמון. יש המוסיפים נענע מיובשת, פטרוזיליה ושמיר. עשבי התיבול והתבלינים המיוחדים מעורבים עם בצל, עגבניות, שמן צמחי ואורז. הנקניקיות הממולאות מבושלות שעה בסיר ולאחר מכן לצורך השחמה נצלות במחבת או בתנור. את העסבנה נהוג להוסיף לתבשילי בשר בהם פקיילה, מרק קוסקוס ותבשילי "טבחה". המאכל מכונה בשמות אחרים בין המטבחים השונים כגון "מסרן" הטריפוליטאי, "מבער" במרוקאית ו"סג'אק" העיראקי. קישקע מדיה וקבצים בנושא עסבנה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בתיה קריסטל

בתיה קריסטל (נולדה ב-25 בדצמבר 1951) היא רופאה ישראלית, מנהלת מחלקת נפרולוגיה ומנהלת המחקר במרכז הרפואי לגליל, סגנית הדיקן לנושא מחקר קליני בפקולטה לרפואה בגליל של אוניברסיטת בר-אילן. קריסטל נולדה ברומניה ועלתה לארץ בילדותה, סיימה את הפקולטה לרפואה בטכניון בהצטיינות וכרופאה חוקרת הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד ובאוניברסיטאות אחרות בארצות הברית, היא עוסקת במחקר בשטח טרשת עורקים ואת ההשפעות המיטיבות של מתן טיפולים אנטי-חימצוניים. היא פרסמה כ-70 מאמרים בעיתונות הרפואית-מדעית העולמית ומנחה סטודנטים לתארים מתקדמים בנושאי מחקר בתחום הנפרולוגיה. היא זכתה להכרה מקצועית נרחבת על עבודתה הקלינית והמדעית. ב-2010 נבחרה על ידי הארגון הנפרולוגי הבינלאומי לאחת משמונה הנשים המובילות בעולם בתחום הנפרולוגיה. קריסטל נשואה ואם לשלוש בנות, מתגוררת בקיבוץ עברון. בתיה קריסטל באתר הפקולטה לרפואה בגליל מחלקת נפרולוגיה, המרכז הרפואי גליל ביטאון הארגון, אוקטובר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי אבא (השלישי)

רבי אבא השלישי היה אמורא ארץ ישראלי בדור השישי, שירד לבבל בתקופת רב אשי, וכנראה לקח חלק בסידור התלמוד הבבלי. על תולדותיו של אמורא זה כתב הרב אהרן הימן בתולדות תנאים ואמוראים: "זה רבי אבא נשכח כמת מלב מכל כותבי דברי הימים", וחשבו שהופעותיו בבבלי יחד עם רב אשי הם טעות סופר. אולם בתשובות הגאונים נמנה רבי אבא, בן דורו של רב אשי, בין אחרוני האמוראים בארץ ישראל, ומכך מוכח שהוא אינו רבי אבא בן הדור השלישי. בתקופתו נחתם כבר התלמוד הירושלמי וחרבו ישיבות ארץ ישראל. מסיבה זו לא הוזכר בירושלמי, וכפי הנראה זו גם סיבת ירידתו לבבל. בכמה מקומות הביא בפני רב אשי את תורת ארץ ישראל: "במערבא אמרינן הכי" - במערב, ארץ ישראל המערבית לבבל, אנחנו אומרים כך. כמו כן, שכיחה בפיו ההנגדה בין "אנן" ל"אתון" - "אנחנו" (בני ארץ ישראל) לומדים דין זה ממקור א', בעוד "אתם" (בני בבל), לומדים אותו ממקור ב'. אם יש צורך לעשות מלאכה במוצאי שבת לפני ההבדלה, ניתן להסתפק באופן זמני באמירת המילים "המבדיל בין קודש לחול". בשם עולא: ידוע שאנשים אינם מתבוננים בדרכים. לכן, אדם שנתקל בחפץ שהונח ברשות הרבים ושברו, פטור מלשלם. תלמיד חכם זקוק למידה מסוימת של קשיחות. רמז לכך קיים בפסוק ”ארץ אשר אבניה ברזל” (דברים ח ט) - בוניה, שהם תלמידי החכמים, קשים כברזל. מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא (האחרון)", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 1 הרב אהרן הימן, "רבי אבא השלישי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט. הרב יהודה אדרי, "ר' אַבָּא (השלישי)", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 19, באתר אוצר החכמה הרכבי, סימן רמח תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"נ, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ז, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ד', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ז, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף נ"ה, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"נ, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ז, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ד', עמוד א'.
רבי אבא (פירושונים)

"רבי אבא" הוא שמם של אמוראים אחדים בתלמוד הבבלי. בתלמוד הירושלמי רבים מהם קרויים "רבי בא". האם התכוונתם ל... רבי אבא בר ממל – אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל רבי אבא – אמורא בבלי בדור השלישי לאמוראים רבי אבא דמן עכו – אמורא ארץ ישראלי ומנהיג היישוב היהודי בעכו רבי אבא מקרטיגנא – אמורא ארץ ישראלי, ככל הנראה בן הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל רבי אבא בר זבינא – אמורא בן הדור הרביעי לאמוראים (המאה הרביעית), תלמידו של רבי זירא שהעביר ממנו מימרות רבות רבי אבא בר כהנא – אמורא בן הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל, בעל מאמרי אגדה רבים רבי אבא (השלישי) – אמורא ארץ ישראלי בדור השישי רב אבא הרב אהרן הימן, "ר' בא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט
חמרמורת

המונח "הנגאובר" מפנה לכאן. לערך העוסק בסרט באותו השם, ראו הנגאובר 3: חוזרים לווגאס. חמרמורת (אנגלית: Hangover, לעיתים קרובות מתועתק לעברית: האנגאובר) היא תופעה גופנית אשר עלולה להתרחש מספר שעות אחרי צריכה של אלכוהול או ללוקים במחלת תסמונת מבשלה עצמית. חמרמורת הנגרמת מצריכת אלכוהול מאופיינת בדרך כלל בכמה תסמינים: כאבי ראש, בחילות והקאות, עייפות, צמא, קושי בריכוז, תגובות מואטות, חרדות, עצבנות יתרה, רגישות גבוהה לאור ולרעש, נדודי שינה, הרגשת דכדוך בלתי פרופורציונלית, צרבת, או הרגשת נפיחות. הסיבות המלאות לחמרמורת לא ידועות במלואן. סיבה אחת היא שהחמרמורת נגרמת כתוצאה מהתייבשות שהיא התוצאה של סילוק האלכוהול מהגוף. האלכוהול מעודד יצירת שתן וכך מביא לאובדן ניכר של מים, דבר הגורם להתייבשות ולתסמינים המתוארים. ככל שכמות האלכוהול שנצרכה היא גדולה יותר, כך התסמינים חדים יותר וקשים יותר. ההתייבשות מצידה מביאה לירידה בנפח הנוזל במוח. סברה נוספת היא שריכוז גבוה של תוצרי פירוק אלכוהול שמקורם בכבד, הנגרם כתוצאה מפירוק כמות גדולה של אלכוהול הוא מהגורמים לחמרמורת. ישנן מספר דרכים להקטין את עוצמת החמרמורת: שתייה מרובה של מים (באופן קבוע, ולא במנות גדולות מדי בבת אחת) אכילה של דברים קלים לעיכול מקלחת במים יחסית קרים שינה צריכת אלכוהול באמצעות משקאות דופמין תסמיני החמרמורת עשויים להיות שונים מאדם לאדם. כך, למשל, אנשים מסוימים עשויים לא לחוש בחמרמורת גם לאחר צריכת כמות גדולה של אלכוהול, ואנשים מסוימים עשויים לחוש אותה גם אחרי צריכת כמות קטנה. בנוסף - אנשים מסוימים עשויים לא להרגיש כאב ראש, ואילו אחרים לא ירגישו רגישות לאור ולרעש. השתכרות נטע סופר צור, מה זה הנגאובר ולמה הוא מופיע אחרי ששותים אלכוהול?, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2018 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אולף מגנוססון

אולף מגנוססון (בנורווגית: Olaf Magnusson;‏ 1099 – 22 בדצמבר 1115) היה מלך נורווגיה מ-1103 ועד מותו. הוא היה בנם של מגנוס השלישי, מלך נורווגיה ושל רעייתו זיגריד. אולף היה למלך יחד עם שני אחיו-למחצה, זיגורד ואייסטיין, לאחר מות אביהם ב-1103. הוא מלך על נורווגיה במשך 12 שנים, אך שלא כמו אחיו, לא הותיר רושם על האומה הנורווגית. מאחר שהיה צעיר מאוד כאשר עלה לכס המלוכה, ואחיו פעלו כעוצרים מטעמו בחלק שלו בממלכה. ב-1107 הנהיג זיגורד מסע צלב כדי לתמוך בממלכה הצלבנית החדשה, ממלכת ירושלים וב-1111 הוא שב לנורווגיה. במהלך תקופה זו, שימש אייסטיין כעוצר של אחיו הצעיר ועשה כמיטב יכולתו לייצב את השלטון במדינה. ב-1115 נפל אולף למשכב ומת כשהוא בן 17 שנים בלבד. שני אחיו ירשו אותו. עד 1957, כאשר אולף החמישי עלה לכס המלוכה, הוא כונה "אולף הרביעי", אז הוא הוצא מרשימת המספור המלכותי של מלכי נורווגיה. מדיה וקבצים בנושא אולף מגנוססון בוויקישיתוף אולף מגנוססון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אולף מגנוססון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צאי יינג-ון

טאיוואן זהו שם סיני; שם המשפחה הוא צאי. צאי יִינג-וֶן (בסינית: 蔡英文; בפין-יין: Cài Yīngwén; ‏נולדה ב־31 באוגוסט 1956) היא פוליטיקאית סינית מטאיוואן, יושבת ראש המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית (אנ'), והייתה נשיאת טאיוואן השביעית, בין השנים 2016–2024. צאי נולדה בטאיפיי בירת טאיוואן. ב-1978 סיימה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה הלאומית של טאיוואן (אנ'), ב-1980 סיימה תואר שני במשפטים מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית וב-1984 השלימה דוקטורט במשפטים בבית הספר לכלכלה של לונדון. היא התמחתה בהסכמי סחר בינלאומיים והגבלים עסקיים. בשובה לטאיוואן לימדה משפטים באוניברסיטה בטאיפיי ומילאה תפקידים ציבורים בהם בבנק המרכזי, במשרד הכלכלה, במשרד הפטנטים ויועצת כלכלית למועצה לביטחון לאומי של טאיוואן. לאחר שנבחר צ'ן שואי-ביאן לנשיא טאיוואן בשנת 2000, מונתה צאי לשרה. ב-2004 הצטרפה למפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית, בינואר 2006 מונתה לסגנית ראש ממשלת טאיוואן, וכיהנה בתפקיד עד התפזרותה של הממשלה במאי 2007. לאחר מפלת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2008 נבחרה צאי ליושבת ראש המפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית. היא התמודדה ללא הצלחה לראשות העיר ניו טאיפיי ב-2010. ב-2012 התמודדה לנשיאות טאיוואן, היא זכתה ל-45.6% מקולות הבוחרים והפסידה למנהיג מפלגת קוומינטנג, מא יינג-ג'יו, שזכה ב-51.6% מהקולות. בעקבות ההפסד התפטרה מראשות המפלגה. ב-2014 ניצחה בבחירות המקדימות לראשות המפלגה, והובילה אותה לניצחון בבחירות המקומיות באותה שנה. בינואר 2016 זכתה בבחירות לנשיאות טאיוואן לאחר שגרפה 56.1% מקולות המצביעים, לעומת 31% בהם זכה מועמד מפלגת קוומינטנג, אריק צ'ו. בכך הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לנשיאות טאיוואן. היא הושבעה לתפקיד ב-20 במאי 2016. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית קיימו השניים שיחת טלפון, הראשונה בין מנהיגי המדינות מאז ניתוק היחסים הדיפלומטיים ב-1979. בינואר 2020 נבחרה לתקופת כהונה נוספת. בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית של המגזין "טיים", "טיים 100". אתר האינטרנט הרשמי של צאי יינג-ון צאי יינג-ון, ברשת החברתית פייסבוק צאי יינג-ון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צאי יינג-ון, ביישום טלגרם צאי יינג-ון, ברשת החברתית אינסטגרם צאי יינג-ון, סרטונים בערוץ היוטיוב צאי יינג-ון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צאי יינג-ון באתר נשיא טאיוואן אקונומיסט, הבחירות בטייוואן הן רגע מסוכן ליחסים עם סין, באתר הארץ, 16 בינואר 2016 רויטרס‏, מפלגת השלטון הפסידה: האישה שמפחידה את סין נבחרה לנשיאות, באתר וואלה, 16 בינואר 2016 סוכנויות הידיעות, הנשיאה הראשונה בטייוואן הושבעה - והרגיזה את סין, באתר ynet, 20 במאי 2016 Tsai Ing-wen: The 100 Most Influential People of 2020, Time ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא טאיוואן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורנה לנדאו

אורנה לנדאו (נולדה ב-6 באפריל 1968, ח' בניסן תשכ"ח) היא סופרת ועורכת ישראלית למבוגרים ולילדים. אורנה לנדאו נולדה ברמת גן, בילדותה גרה בנהריה ובניו ג'רזי בארצות הברית. לאחר שירותה הצבאי החלה לעבוד כעיתונאית בהארץ. כמו כן הייתה כתבת מגזין בהעיר ובחדשות ומבקרת טלוויזיה בידיעות אחרונות. היא למדה באוניברסיטת תל אביב, וסיימה תואר ראשון בלימודים כלליים וסוציולוגיה. לאחר מכן למדה תואר שני בספרות כללית והשוואתית באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה לתואר שני בספרות כללית והשוואתית באוניברסיטת תל אביב עסקה בייצוגי גוף אימהיים בדרמה הטלוויזיונית. לנדאו לימדה תקשורת באוניברסיטה הפתוחה ובבית הספר לעיתונות כותרת. היא פרסמה מספר ספרים לילדים ולמבוגרים והייתה גם מנכ"לית בית דניאל, מרכז ליהדות מתקדמת בתל אביב. לנדאו הייתה ראש מדור ספרות מתורגמת בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ומנחה סדנאות בבית הספר לכתיבה של כנרת זמורה-ביתן דביר. ב-2021 הקימה עם מירי רוזובסקי את שְׁתַּיִם בית הוצאה לאור. באמצע 2024 פרשה משתים והקימה את "התחנה בית הוצאה לאור". לנדאו נשואה לעורך והעיתונאי שמואל רוזנר ולזוג ארבעה ילדים. לנדאו מתגוררת בתל אביב. ההתערבות (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2016) - הספר יראה אור בגרמניה במהלך שנת 2016 תינוקות לא מוצאים בסופר (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2014) נמרת (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2012) - הספר תורגם לאנגלית בזה הבית (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2011) כשאברח לאמריקה (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2010) עוד אהבה אחת ודי (כנרת, זמורה ביתן, דביר - מוציאים לאור, 2009) תחנה אחרונה גן עדן (שתיים בית הוצאה לאור), 2024. ספרה "כשאברח לאמריקה" היה מזוכי מצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשע"ב, בקטגוריית הספרים האהובים על תלמידי כיתות ד'- ו'. מדיה וקבצים בנושא אורנה לנדאו בוויקישיתוף אורנה לנדאו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מידע על אורנה לנדאו בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של אורנה לנדאו, באתר "סימניה" עוד אהבה אחת ודי - ריאיון עם אורנה לנדאו מאת דנה ספקטור, פורסם במוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות טליה דיסקין, "כשאברח לאמריקה" מאת אורנה לנדאו | הוא לא ישוב, באתר הארץ, 12 בינואר 2011 גילי איזיקוביץ, אורנה לנדאו: "השבוע שוב חלמתי על סיגריות, על הציצי שלי לא חלמתי פעם אחת", באתר הארץ, 14 בפברואר 2023 אורנה לנדאו, דף שער בספרייה הלאומית אורנה לנדאו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אורנה לנדאו, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה דנה ספקטור בראיון עם אורנה לנדאו, באתר web.archive.org, ‏2016-01-27 אורנה לנדאו, "אם ידיעות ספרים או כנרת זמורה הן סופרמרקט, ההוצאות הקטנות הן חנות בוטיק", באתר ישראל היום, 20 ביוני 2024 דפנה שחורי, הכל אודות אמא, באתר http://digital-edition.israelhayom.co.il/, ‏08 יולי, 2011 תוצאות ההצבעה למצעד הספרים, באתר http://cms.education.gov.il/, ‏07/06/2012