laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איגוד מקצועות האנימציה

איגוד מקצועות האנימציה הוא עמותה רשומה ללא מטרות רווח שפועלת במטרה לקדם את האנימציה הישראלית כתחום ייחודי בזירה המקומית והבינלאומית ואת היוצרים בה. האיגוד מטפח את מעמד החברות והחברים בו בתחומי היצירה, ההפקה והתעסוקה במגוון מקצועות האנימציה לרבות איור, עיצוב, מושן, גיימינג וטכנולוגיות חדשות, ומחזק את הסולידריות ביניהם בקהילה. הוא פועל מול קרנות הקולנוע והגופים הממשלתיים, תאגיד השידור הישראלי, גופי השידור המסחריים, גופי ההפקה בישראל ומפעל הפיס – להעלאת התקציבים המופנים לאנימציה בישראל. כמו כן האיגוד מספק ייעוץ משפטי, הכוונה, מסגרות סיוע לשילוב בוגרי לימודים בשוק התעסוקה, אירועים מקצועיים וסדנאות לקידום הסולידריות בין כל העוסקים באנימציה בישראל. במישור הבינלאומי האיגוד עובד מול השגרירויות וגופי תרבות בינלאומיים כגון המכון הצרפתי והמכון הפולני. בנוסף האיגוד מייצג את חבריו באמצעות משלחות רשמיות לפסטיבל אנסי ובפסטיבל קאן ומלווה את חבריו בפנייה לקרנות וגופי שידור בינלאומיים לצורכי קופרודוקציה. האיגוד פועל כעמותה רשומה ומורכב מוועד מנהל וממשרד (צוות שכיר). הצוות השכיר כולל מנהל, רכזת, אחראית פרויקטים, ומנהלת שיווק. הוועד המנהל נושא באחריות לניהול ענייני העמותה ואמון על קבלת החלטות. הוועד מונה 10 חברים, כאשר כל חבר אחראי על תחום מקצועי אחר. הוא נפגש לדיון והצבעה אחת לחודש. יושבת הראש הנוכחית היא הגברת אילה שרוט. יושבי ראש לאורך השנים: ברק דרורי (2011-2018), יוסי גוון (2018–2022) חברי ועד לאורך השנים: תמי ברנשטיין, נטע הולצר, ענת קוסטי, אוסי ולד, יוני גודמן, אורי אינקס, דריה שרבן, אופיר חסן, אפריל פטר, אורי אלונים, טל לוטן, שוקי גמליאל, דורון מאיר, ניר אביטל, דרור לזר, שי בגליטר, ניר פילוסוף, דור בן דיין, מיכל בויקו, נטע כנפי, נדב ארבל, עופר בכור, עודד אילני, אמיר מצוינים, רועי נתן צוקרמן, הילה מוטעין, אביב זיו, אלי רבינוביץ', יוני פינקלשטיין, מתן וייסברוט וטמיר אהרוני. סיוע משפטי - כל חבר זכאי ל-3 שעות שנתיות של סיוע משפטי מויעמ"ש האיגוד, הגברת לאה פורשטט מילר ממשרד שמילוביץ-גרינגרד-פורשטט (SGF) סל הטבות והנחות - ממגוון בתי עסק רלוונטיים למקצועות האנימציה מפגשי חברתיים - מתקיימים לפחות אחת לחודש תוכן מקצועי - הרצאות וסדנאות דו חודשיות. ניתן לצפות בהקלטות באתר האיגוד האיגוד הוקם בשנת 2011 על ידי ברק דרורי. בשנת 2017 החל האיגוד להתמך על ידי משרד התרבות והספורט. בקיץ 2022 זכה האיגוד במאבק כנגד החרגת אנימציה מהתוכנית להשקעות זרות של משרד הכלכלה. כתוצאה מכך הוסרה ההחרגה והפקות אנימציה זכאיות להטבה. סקוושי וסטרצ'י הם הקמעות של האיגוד. אתר האינטרנט הרשמי של איגוד מקצועות האנימציה כתבה במגזין האנימציה העולמי Cartoon Brew
פרטורבציה (אסטרונומיה)

פרטורבציה (בעברית: הפרעה), היא שינוי קטן הנעשה בבעיה פיזיקלית ידועה, כך שהוא קטן מספיק בשביל שנוכל לחשב את הפתרון באמצעות קירובים, כגון קירוב ליניארי או פיתוח בטור טיילור (להרחבה ראו: תורת ההפרעות). באסטרונומיה, פרטורבציות הן השפעות של השמש וכוכבי הלכת ושל כוכבים, פלנטות אחרות וגופים שונים בעלי מסה בחלל על גופים אחרים. השפעות אלו גורמות לסטיות מחזוריות רבות ומגוונות במסלולם של גופים בחלל, חלקן גדולות וחלקן זניחות. פרטורבציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יימס ארצ'ר

ג'יימס ארצ'ר (באנגלית: James Archer;‏ 10 ביוני 1823 – 3 בספטמבר 1904) היה צייר סקוטי של דיוקנאות, יצירות ז'אנר, נופים וסצנות היסטוריות. ג'יימס ארצ'ר נולד באדינבורו, הראשון מבין ארבעה ילדים לאנדרו ארצ'ר, רופא שיניים, ואשתו אן קנינגהם גרגורי. אחותו הייתה המחנכת והפמינסטית ג'ורג'ינה ארצ'ר שייסדה קולג' מוקדם לנשים בגרמניה. המשפחה התגוררה ברחוב האנובר 25 בעיר החדשה, קרוב לרחוב פרינסס. הוא התחנך בתיכון המלכותי ולמד באקדמיית הנאמנים באדינבורו אצל סר ויליאם אלן ותומאס דאנקן (צייר). בשנת 1840, הוא התקבל כסטודנט באקדמיה המלכותית הסקוטית והציג שם לראשונה בשנת 1842. הוא הפך למקורב של האקדמיה ב-1850, וב-1858 לחבר אקדמיה (RSA). ב-1848, הוא הצטרף למועדון ה-Edinburgh Smashers: מועדון רישום. ארצ'ר עבד בצבעי שמן, בעיפרון ובגיר, ובתחילת דרכו התמחה בציור דיוקנאות, עבודתיו הידועות ביותר כוללות ילדים ואנשים – למעשה, הוא היה הצייר הוויקטוריאני הראשון שיצר דיוקנאות ילדים בתקופה זו. בשנת 1849 הוא הציג את תמונתו ההיסטורית הראשונה "הסעודה האחרונה" באקדמיה הסקוטית המלכותית. עבודתו לאחר מכן כללה בעיקר סצנות שנלקחו מספרות או אגדות שהיו פופולריות באותה תקופה, כמו שייקספיר והמלך ארתור. בשנת 1853 נישא לג'יין קלרק לוסון, בתו של עורך הדין מאדינבורו מרובע סטוקברידג' לזוג היו ארבעה ילדים. ב-1864 עבר ללונדון, ובשנות ה-80 נסע ארצ'ר לארצות הברית, שם צייר את דיוקנו של אנדרו קרנגי, ומשם נסע להודו, שם צייר נופים ואנשים בתלבושות מקומיות. ארצ'ר עבד בעיקר על סצנות היסטוריות ודתיות בעלות אופי פיגורטיבי. הוא קיבל עבודות רבות לציור דיוקנאות. בולטים דיוקנאות של אנדרו קרנגי, ג'יימס ג'י בליין, ליידי דופרין, לורד דאלהוזי, סר ג'ורג' טרוליאן, ג'ון סטיוארט בלקי, סר הנרי אירווינג, אדווין ארנולד ודניאל מקני. ארצ'ר נפטר ב-3 בספטמבר 1904 בהייזלמיר. הוא נקבר בחצר הכנסייה בהסלמרה. קיץ אמילי מותו של ארתור ג'ימייס בליין, מזכיר המדינה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא ג'יימס ארצ'ר בוויקישיתוף Soden, Joanna. Oxford Dictionary of National Biography. Works and biography of James Archer Archived 2008-03-30 at the Wayback Machine (ArtMagick) British Art: James Archer - Summertime, Gloucestershire, British Art, ‏2008-04-16 Joanna Soden, ‘Archer, James (1822–1904)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 29 Dec 2016 Avictorian.com, www.avictorian.com
בראונאו אם אין (מחוז)

בראוּנָאוּ אָם אִין (גרמנית: Braunau) (בראונאו על נהר אין) הוא מחוז במערב מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. שכניו הם בצפון ובמערב גרמניה, בדרום – מדינת זלצבורג שבאוסטריה, ובמזרח – המחוזות ריד אים אינקרייס ופקלאברוק. במחוז 43 עיירות ושלוש ערים – הגדולה בהן בראונאו אם אין, בירת המחוז. המחוז מונה 95,189 תושבים נכון ל-2001, ומשתרע על 1040 קמ"ר. בראונאו אם אין מאטיגהופן אלטהיים מדיה וקבצים בנושא בראונאו אם אין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראונאו אם אין (בגרמנית)
תומאס דאנקן (צייר)

תומאס דאנקן (באנגלית: Thomas Duncan‏; 4 במאי 1807 – 25 באפריל 1845) היה צייר דיוקנאות וצייר היסטורי סקוטי. דאנקן נולד בקינקלבן, פרתשייר ב-4 במאי 1807. הוא התחנך באקדמיית פרת', החל ללמוד משפטים, אך נטש אותם למען האמנות. החל בהוראתו של סר ויליאם אלן, הוא הצטיין כבר בתחילת דרכו כמתווה במדויק את דמות האדם. התמונות הראשונות שלו, ביססו את תהילתו כך שבגיל צעיר מאוד הוא מונה לפרופסור לצביעה ולאחר מכן לציור, באקדמיית הנאמנים של אדינבורו. בשנת 1840 צייר דאנקן את אחת מתמונותיו הטובות ביותר, "צ'ארלס אדוארד סטיוארט וההיילנדרים שנכנסו לאדינבורו לאחר קרב פרסונפאנס". הציור הבטיח את בחירתו למקורב של האקדמיה המלכותית בשנת 1843. באותה שנה, הוא הפיק את תמונתו של צ'ארלס אדוארד ישן מוגן על ידי פלורה מקדונלד. הציור נחרט כמו יצירות רבות אחרות. בשנת 1844 צייר את קופידון שלו, ומותו של ג'ון בראון מפריסטהיל. עבודתו הידועה האחרונה (סוף 1844) הייתה דיוקן עצמי, בגלריה הלאומית, אדינבורו. הוא הצטיין במיוחד בדיוקנאותיו של נשים וילדים, הוא נפטר מגידול במוח, באדינבורו ב-25 באפריל 1845. הוא נקבר בבית הקברות ווריסטון בצפון אדינבורו. הקבר שוכן על מדרון ליד המדרגות בקצה המזרחי של הקמרונות. פטריק רוברטסון הנישואים בכנא קתרין מונרו דיוקן עצמי מדיה וקבצים בנושא תומאס דאנקן בוויקישיתוף Duncan, Thomas". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/8230 Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Duncan, Thomas". Encyclopædia Britannica. Vol. 8 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 671.
שגרירות ישראל ביאנגון

שגרירות ישראל ביאנגון היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל למיאנמר. השגרירות, שהוקמה ב-1954, היא השגרירות הישראלית הראשונה בדרום-מזרח אסיה. בנובמבר 1953 נפתחה צירות ישראל בבורמה בראשותו של דוד הכהן, שהיה לשגריר ישראל הראשון במדינה וכיהן בתפקיד עד 1955. בנובמבר 1956 ניסו מפגינים מוסלמים פקיסטנים לתקוף את השגרירות על רקע מלחמת סיני, אך נעצרו על ידי המשטרה המקומית. בדצמבר 1957 הועלה דרג הנציגות מצירות לשגרירות. בעקבות היות השגרירות משגרירויותיה הראשונות של ישראל בדרום-מזרח אסיה, השגרירות הואמנה למספר מדינות בדרום מזרח אסיה לפרקי זמן שונים: הפיליפינים (1957–1962), לאוס (1956–1964), קמבודיה (1959–1966), ציילון (1957–?), והמלדיביים. למרות העברת בירת מיאנמר מיאנגון לנייפידאו ב-2005, לא עברו מרבית הנציגויות הדיפלומטיות במיאנמר אליה, והשגרירות עדיין שוכנת ביאנגון. אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל ביאנגון שגרירות ישראל ביאנגון, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות ישראל ביאנגון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תיקים תיקי נציגות ישראל ברנגון (בורמה), באתר ארכיון המדינה שגרירות ישראל בטוקיו הוקמה ב-1952 כצירות, ורק ב-1963 הפכה לשגרירות עתוני בורמה מצדיקים את פעולת ישראל, על המשמר, 12 בנובמבר 1956 ניסו לתקוף צירות ישראל בבורמה, הארץ, 12 בנובמבר 1956 צירות ישראל ובורמה הועלו לדרגת שגרירות, למרחב, 5 בדצמבר 1957 הוסכם על בינון יחסים דיפלומטיים עם קמבודיה, על המשמר, 20 בינואר 1959 רפאל בנשלום – שגריר בקמבודיה, הצופה, 19 בדצמבר 1966 י. שמעוני ־ ציר ישראל בבורמה, למרחב, 17 באוגוסט 1955 א. בן-חורין ־ שגריר ישראל בבורמה, קול העם, 17 במרץ 1960 מ. ירון - שגריר ישראל בבורמה, דבר, 25 במרץ 1964 צבי ברוש - שגריר בבורמה, על המשמר, 4 באוגוסט 1968 מרמור - שגריר בבורמה; אילן - בפינלנד, דבר, 8 באוגוסט 1973 קלמן ענר — שגריר ישראל בבורמה, מעריב, 16 ביולי 1979 מינויים לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, החלטה מספר 865 של ממשלת ישראל העשרים ותשע, ‏4 בנובמבר 2001 מינויים לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, החלטה מספר 1735 של ממשלת ישראל השלושים, ‏28 במרץ 2004
הפיגוע בצומת מגידו

האם התכוונתם ל... הפיגוע בצומת מגידו (2002) – פיגוע התאבדות שנערך בצומת מגידו ביוני 2002 הפיגוע בצומת מגידו (2023) – פיגוע שנערך בצומת מגידו במרץ 2023
יוסף סניילביץ'

יוסף (יוסיף) (1880 – 1925) סניילביץ' (Sanielevici) נולד בעיר בּוטושַנִי ברומניה למשפחה יהודית בת תשע נפשות, הורים, שישה בנים ובת. האב לאון והאם רבקה דאגו להקנות לבניהם השכלה גבוהה. ברבות הימים סימיון סניילביץ' (רו') ואחיו ז'אק היו פרופסורים למתמטיקה, הנריק סניילביץ' (רו') היה עיתונאי ומבקר ספרות, סולומון סניילביץ' למד אומנות בגרמניה והתפרסם כצייר אימפרסיוניסטי, יוסף היה כלכלן, מקסימיליאן היה סטטיסטיקאי ומומחה בתחום הפיננסי ואמיל היה מומחה בעל שם עולמי בתחום הזואולוגיה. עם הצטרפותה של ממלכת רומניה למלחמת העולם הראשונה, יוסף גויס ב-14 באוגוסט 1916 לצבא הרומני, על אף שמעולם לא הוענקה לוהם אזרחות רומנית. יוסף סניילביץ' גויס לרגימנט 2 רגלים בתפקיד מנהלן אחראי לאספקה בדרגת טוראי ראשון. במהלך השירות חלה בדלקת כבד כרונית ונזקק לאשפוז. עם חזרתו ליחידה קודם בדרגה אך נשאר באותו תפקיד. בתום המלחמה הוענק לו העיטור "כתר רומניה עם חרבות" כולל הסרט "טוהר צבאי" (ברומנית Virtutea Militara) והזכות לענוד אותם. לאחר סיפוחה של בסרביה לממלכת רומניה בשנת 1918, ולאחר שקיבל אזרחות רומנית בזכות השתתפותו במלחמה, התיישב בקישינב והצטרף למפלגה העצמאית של בסרביה. בשנת 1919 רץ מטעם המפלגה לבחירות לסנאט הרומני ונבחר בין שלושת הנציגים היהודים של בסרביה לסנאט. Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România Centrul pentru Studiul Istoriei Evreilor din România, Din Botoşanii de odinioară ... O ilustră familie de cărturari – Sanielevici, Boris Marian Vasile Novac, Regimentul 2 Dorobanţi - Vâlcea Sfera Politicii, revistasferapoliticii.ro חוברת תעמולה בשם "בסרביה", ברומנית
ניית'ן קולינס

ניית'ן מייקל קולינס (באנגלית: Nathan Michael Collins; נולד ב-30 באפריל 2001 בליקסליפ שבאירלנד) הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת אירלנד. קולינס גדל במחלקות הנוער של צ'רי אורצ'רד וסטוק סיטי. הוא ערך 39 הופעות ליגה במדי סטוק סיטי במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהן הבקיע שני שערים. ב-24 ביוני 2021 חתם קולינס על חוזה לארבע שנים בברנלי מהפרמייר ליג. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד לניוקאסל יונייטד במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג לעונת 2021/2022. ב-2 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד נוריץ' סיטי במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-6 באפריל 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על אברטון במסגרת המחזור ה-19 בליגה. בסך הכל ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-12 ביולי 2022 חתם קולינס על חוזה לחמש שנים בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 ללידס יונייטד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-4 ביולי 2023 חתם קולינס בברנטפורד. ב-12 באוקטובר 2021 ערך קולינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בניצחון 4-0 על נבחרת קטר במשחק ידידות. ב-14 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוקראינה במסגרת ליגת האומות 2022/2023. מדיה וקבצים בנושא ניית'ן קולינס בוויקישיתוף ניית'ן קולינס, באתר Transfermarkt ניית'ן קולינס, באתר Soccerway ניית'ן קולינס, באתר BDFutbol ניית'ן קולינס, באתר WorldFootball.net ניית'ן קולינס, באתר FootballDatabase.eu Collins Joins Clarets באתר הרשמי של ברנלי, 24 ביוני 2022 (באנגלית) Wolves complete Collins signing באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 12 ביולי 2022 (באנגלית)
אמיל לחוד

הגנרל אמיל ג'מיל לחוד (בערבית: اميل جميل لحود; נולד ב-12 בינואר 1936) הוא איש ציבור לבנוני. בשנים 1998–2007 כיהן כנשיא לבנון. לפני שנבחר לנשיא ב-1998, שימש כמפקד צבא לבנון. לחוד נולד בבעבדה, התגייס לאקדמיה של צבא לבנון בשנת 1956, ועשה את מרבית שירותו כקצין בחיל הים. בשנים 1972 ו-1979 נשלח ללימודים צבאיים בארצות הברית. לחוד הוא נוצרי מרוני. בנו של הגנרל ג'מיל לחוד, אחד ממנהיגי תנועת העצמאות הלבנונית. אימו ממוצא ארמני. לחוד נשוי לאנדריאה עמדוני משנת 1967, ואב לשלושה ילדים - קארין (נולדה בשנת 1969, נשואה לשר אליאס אלמר), אמיל (נולד בשנת 1975, היה חבר בפרלמנט של לבנון בשנים 2000-2005) ורלף (נולד בשנת 1977). לחוד שירת תחת פיקודו של הגנרל מישל עאון, בשנים האחרונות של מלחמת האזרחים הלבנונית. לאחר שהפסקת האש שהושגה בתיווכה של הליגה הערבית נכנסה לתוקפה, עבר לחוד למערב ביירות, שהייתה בשליטת סוריה. בשל קשריו הטובים של לחוד עם קצין סורי בכיר, עלי חמוד, הוצע לו, כנוצרי-מרוני, להתמנות למפקד הצבא של ממשלת לבנון שהוקמה במערב ביירות, על פי הסכם טאיף. לחוד קיבל את המינוי ושירת במספר תפקידים במסגרת צבא לבנון עד שהגיע לדרגת מפקד צבא לבנון בשנים 1989-1998. ב-1998 יזם לחוד את תיקון החוקה הלבנונית, שקבעה כי למפקד הצבא דרושה תקופת צינון של שלוש שנים בטרם יוכל להתמודד לנשיאות. ב-15 באוקטובר 1998 הוא נבחר לנשיא לבנון, לתקופה של שש שנים. בלחצה של סוריה, הצביע הפרלמנט הלבנוני על הארכת כהונתו ב-2004, לשלוש שנים נוספות. מהלך דומה נעשה גם במהלך כהונתו של קודמו בתפקיד אליאס הראווי. צעד זה של הפרלמנט הלבנוני, שההשפעה הסורית ניכרת בו בבירור, היה אחד הגורמים לקבלת החלטה 1559 של האו"ם, הקוראת לנסיגת כל הכוחות הזרים מלבנון. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. הסיבה היא: עכשוויזציה לפני שנתיים. הקרדינל המרוני נסראללה בוטרוס ספיר והמנהיג הדרוזי וליד ג'ונבלאט היו ממתנגדיו הבולטים של לחוד. ראש ממשלתה לשעבר של לבנון רפיק אלחרירי, שנרצח בהתנקשות, פעל שנים ארוכות תחת חסות סורית, אך התעמת עם השלטון בדמשק על רקע הארכת כהונתו של לחוד, והתפטר מתפקידו במחאה. מתנגדיו של לחוד טענו כי היה שליט בובה שנשלט על ידי סוריה. עם תחילת הקדנציה של פואד סניורה כראש ממשלת לבנון חל פיחות רב במעמדו של לחוד, גורמים זרים ודיפלומטים מערביים נהגו להחרים אותו, ויכולתו לשלוט על תהליך קבלת ההחלטות בלבנון הצטמצמה מאוד, אף על פי שהחוקה הלבנונית מעמידה את תפקיד הנשיא המרוני מעל לתפקיד ראש הממשלה. על פי "הניו יורק טיימס" אמיל לחוד נהג "להשתרע אחר הצהריים בבגד ים לצד הבריכה במועדון יארזה, כשהוא שקוע בקריאת המגזין פארי מאץ' ומחזיק מראת שיזוף". העיתון דיווח כי לחוד הכחיש האשמות לפיהן העדיף ללכת לשחות בזמן הלווייתו של אל-חרירי. לאחר בחירות 2005 לפרלמנט ולראשות הממשלה בלבנון, זכו לרוב תומכיו של בנו של אל-חרירי, סעד אל-חרירי. הקואליציה ניסתה לקיים בחירות לנשיאות, כדי להדיח את לחוד הפרו-סורי. לחוד סירב לפנות את כסאו. לאחר משבר פוליטי סביב הקמת בין הדין הבינלאומי לשיפוט החשודים ברצח חרירי, פרשו השרים השיעים מהממשלה. לאחר קיפאון פוליטי של מספר חודשים הגיעו הצדדים להסכמה על כינוס הפרלמנט לשם עריכת בחירות לנשיאות ב-25 בספטמבר 2007, אולם בחירות אלה נדחו שוב ושוב בשל המשבר הפוליטי בלבנון. בסופו של דבר סיים לחוד את תקופת כהונתו ב-23 בנובמבר 2007, בלא שנבחר לו יורש. רק לאחר שישה חודשים נבחר להחליפו מפקד צבא לבנון, הגנרל מישל סולימאן. מדיה וקבצים בנושא אמיל לחוד בוויקישיתוף אמיל לחוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שושנה אידל

שושנה אידל (נולדה ב-1946) היא משוררת ומאיירת ישראלית. אידל נולדה בווטרה-דורנה – בוקובינה – רומניה, עלתה עם משפחתה לישראל ב-1951. התחנכה בחינוך בדתי, ולמדה ספרות עברית וספרות עולם באוניברסיטת בר-אילן. בנוסף למדה ציור וציור אופנה. עסקה בהוראת ספרות ומקרא. ציוריה ואיוריה ראו אור בספרי שירה ועל כריכות ספרים. הופיעה באירועי שירה בבמות שונות, שיריה שודרו ברדיו והולחנו. משיריה תורגמו לאנגלית ולגרמנית. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים. מתגוררת בירושלים, נשואה לפרופ' משה אידל, חוקר הקבלה והמיסטיקה היהודית. אם לשלוש בנות וסבתא לנכדים. פרס האישה היוצרת מטעם ויצו, 1999 פרס איפלק, 1999 שלהבות גנוזות (תל אביב: עקד, 1994) ערגת טל (לוד: מכון הברמן למחקרי ספרות, 1995) אהבת הלוטוס (ירושלים: כרמל, 1998) לו בנגינות (תל אביב: עקד, 2000) ימים כנוריים (ירושלים: כרמל, 2003) אור (לוד: מכון הברמן למחקרי ספרות, 2008) קונצ'רטו לטבע (ירושלים: כרמל, 2013) השמש באפק (ירושלים: שושנה אידל, 2016) צפייה (Brooklyn N.Y : Ktav Publishing House, 2020) מידע על שושנה אידל בקטלוג הספרייה הלאומית שושנה אידל באתר הקשרים, 1.1.2018. שושנה אידל באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה. שושנה אידל, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל הרצל חקק, שושנה אידל / קונצרטו לטבע - שירה קדושה מלב היקום, באתר אימגו מגזין מאמרים, 27.6.2013. רבקה שאול בן צבי, השירה מציירת ,מוסף 'שבת', 'מקור ראשון', 8.11.2013 מכון הברמן למחקרי ספרות, אור - שירים מאת שושנה אידל, מעמקים גיליון מס' 20 - כסליו תשס"ט * 12/08 אגדת הברבור, שושנה אידל, לימודים גיליון מס' 16 - תש"פ - 2019/20 שושנה אידל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אידל שושנה, באתר אגודת הסופרים בישראל אידל, שושנה, שלהבות גנוזות, באתר אוצר החכמה אידל, שושנה, לו בנגינות, באתר אוצר החכמה אידל, שושנה, ימים כנוריים, באתר אוצר החכמה אידל, שושנה, אור, באתר אוצר החכמה אידל, שושנה, קונצ'רטו לטבע, באתר אוצר החכמה אידל, שושנה, ציפיה, באתר אוצר החכמה
אנדרו אומובמידלה

אנדרו אביולה אומובמידלה (באנגלית: Andrew Abiola Omobamidele; נולד ב-23 ביוני 2002 בליקסליפ שבאירלנד) הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוטינגהאם פורסט ובנבחרת אירלנד. אומובמידלה גדל במחלקות הנוער של ליקסליפ יונייטד ונוריץ' סיטי. ב-16 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנוריץ' סיטי, בניצחון 2-1 על קארדיף סיטי במסגרת המחזור ה-24 בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לעונת 2020/2021. בתום העונה העפילה נוריץ' סיטי לפרמייר ליג. ב-11 בספטמבר 2021 ערך אומובמידלה את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בהפסד 1-0 לארסנל במסגרת המחזור הרביעי לעונת 2021/2022. ב-31 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 ללידס יונייטד במסגרת המחזור העשירי בליגה. בתום העונה חזרה נוריץ' סיטי לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-1 בספטמבר 2021 ערך אומובמידלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בהפסד 2-1 לנבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא אנדרו אומובמידלה בוויקישיתוף אנדרו אומובמידלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדרו אומובמידלה, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרו אומובמידלה, באתר Transfermarkt אנדרו אומובמידלה, באתר Soccerway אנדרו אומובמידלה, באתר BDFutbol אנדרו אומובמידלה, באתר WorldFootball.net אנדרו אומובמידלה, באתר National Football Teams אנדרו אומובמידלה, באתר FootballDatabase.eu
ויל סמולבון

ויליאם אנתוני פטריק סמולבון (באנגלית: William Anthony Patrick Smallbone; נולד ב-21 בפברואר 2000 בבייסינגסטוק שבאנגליה) הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סאות'המפטון, ובנבחרת אירלנד. סמולבון גדל במחלקת הנוער של סאות'המפטון. ב-4 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-0 על האדרספילד טאון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA לעונת 2019/2020. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-22 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2-0 על אסטון וילה במסגרת המחזור ה-27 לעונת 2019/2020. ב-23 ביולי 2022 הושאל סמולבון למשך עונה אחת לסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 למילוול במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-15 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פרסטון נורת' אנד במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בשנת 2021, בעת החלמתו מפציעה, אובחן סמולבון עם אלופציה. ב-22 במרץ 2023 ערך סמולבון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בניצחון 3-2 על נבחרת לטביה במשחק ידידות. ויל סמולבון, ברשת החברתית אינסטגרם ויל סמולבון, באתר Transfermarkt ויל סמולבון, באתר Soccerway ויל סמולבון, באתר BDFutbol ויל סמולבון, באתר WorldFootball.net ויל סמולבון, באתר National Football Teams ויל סמולבון, באתר FootballDatabase.eu Welcoming Will באתר הרשמי של סטוק סיטי, 23 ביולי 2022 (באנגלית) Injury and alopecia: Smallbone's story באתר הרשמי של סאות'המפטון, 7 בדצמבר 2021 (באנגלית)
מצעד אריכי הנגן מתחת לצועדים בפסגה

מצעד אריכי הנגן מתחת לצועדים בפסגה (באנגלית: Bubbling Under the Top LPs) היה מצעד מוזיקה שבועי שפורסם בארצות הברית על ידי המגזין בילבורד בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. במצעד זה, הופיעו אלבומי מוזיקה שהופיעו במצעד השירים מתחת להוט 100, אך לא הופיעו בבילבורד 200. מצעד המוזיקה פורסם לראשונה בגיליון 26 בדצמבר 1970 של המגזין, אך ללא מספור המופעים. מאז גיליון 13 במרץ 1971, בוצע מספור המופעים. עד לגיליון 6 ביולי 1974, הופיעו במצעד זה בין 4 ל-35 אלבומי מוזיקה. מאז 6 ביולי 1974 ועד לפירוק המצעד, מספר האלבומים שהופיעו במצעד זה היה עשרה. ב-20 באוקטובר 1984, שונה שמו של המצעד ל-מצעד האלבומים מתחת למצעד 200 האלבומים (Bubbling Under the Top 200 Albums). ב-9 בפברואר 1985, שונה שמו של המצעד ל-מצעד האלבומים מתחת למצעד האלבומים (Bubbling Under the Top Pop Albums). הגיליון האחרון שבו הופיע מצעד מוזיקה זה, לצד מצעד השירים מתחת להוט 100, היה בגיליון 24 באוגוסט 1985 של המגזין. בעוד שמצעד השירים מתחת להוט 100 חזר להופיע במגזין בילבורד ב-1992, בילבורד לא פרסמה יותר את מצעד אריכי הנגן המפעפעים תחת הצועדים בפסגה. "Bubbling Under the Top LP's". Billboard. 97 (34): 66. 24 באוגוסט 1985. נבדק ב-15 במרץ 2022. {{cite journal}}: (עזרה)
מייקי ג'ונסטון

מייקל אנדרו ג'ונסטון (באנגלית: Michael Andrew Johnston; נולד ב-19 באפריל 1999 בגלאזגו שבסקוטלנד) הוא כדורגלן אירי-סקוטי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת וסט ברומיץ' אלביון, ובנבחרת אירלנד. ג'ונסטון גדל במחלקת הנוער של סלטיק. ב-6 במאי 2017 ערך ג'ונסטון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 4-1 על סט. ג'ונסטון במסגרת ליגת העל הסקוטית. ב-2 בספטמבר 2022 הושאל ג'ונסטון למשך עונה אחת לוויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית. ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ק.ד. סנטה קלרה במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2022/2023. ב-1 בפברואר 2024 הושאל ג'ונסטון לוסט ברומיץ' אלביון עד לסיום העונה, ג'ונסטון קיבל את הספרה 23. יומיים לאחר החתימה עלה להופעת בכורה מהספסל בניצחון 1-0 נגד ברמינגהאם. ב-13 בפברואר 2024 כבש את שער הבכורה שלו 30 שניות אחרי שעלה מהספסל בניצחון נגד קארדיף סיטי. ג'ונסטון זכה בשחקן החודש של מרץ 2024 של הצ'מפיונשיפ אחרי שכבש 4 שערים ובישל שער אחד במהלך החודש. ב-30 באוגוסט 2024 חתם ג'ונסטון בווסט ברום בהעברה קבועה. ב-22 במרץ 2023 ערך ג'ונסטון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בניצחון 3-2 על נבחרת לטביה במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא מייקי ג'ונסטון בוויקישיתוף מייקי ג'ונסטון, באתר Transfermarkt מייקי ג'ונסטון, באתר Soccerway מייקי ג'ונסטון, באתר FootballDatabase.eu Celtic ace Mikey Johnston joins Vitoria Guimarase on season-long loan באתר HeraldScotland, ‏ 2 בספטמבר 2022 (באנגלית) "Mikey Johnston joins on loan from Celtic". West Bromwich Albion. 1 בפברואר 2024. נבדק ב-1 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "MIKEY JOHNSTON WINS MARCH'S SKY BET CHAMPIONSHIP PLAYER OF THE MONTH AWARD". www.wba.co.uk. 12 באפריל 2024. נבדק ב-12 באפריל 2024. {{cite web}}: (עזרה)
בילבורד טוויטר בזמן אמת

בילבורד טוויטר בזמן אמת (באנגלית: Billboard Twitter Real-Time) היו ארבעה מצעדי מוזיקה (מצעד 140 השירים הפופולריים, מצעד האמנים העולים, מצעד השירים השבועי ומצעד האמנים העולים השבועי) של המגזין בילבורד, שהופיעו לראשונה ב-27 במאי 2014. השירים דורגו על סמך התדירות שבה הם הוזכרו בציוצים ברשת החברתית האמריקאית, טוויטר. מצעד 140 השירים הפופולריים ומצעד האמנים העולים דורגו בזמן אמת, ואילו מצעד השירים השבועי ומצעד האמנים העולים השבועי סופקו כסיכום שבועי. באוגוסט-ספטמבר 2017, מצעד 140 השירים הפופולריים ומצעד האמנים העולים פורקו. באוקטובר 2021, המגזין בילבורד השיק, בשיתוף פעולה עם טוויטר, את מצעד השירים הטרנדים החמים (החל בצהריים ב-22 באוקטובר 2021) ואת מצעד השירים הטרנדים החמים השבועי (החל ב-30 באוקטובר 2021). נכון למרץ 2023, מצעדים אלו עדיין פעילים. Hernandez, Brian Anthony (27 במאי 2014). "Billboard Debuts Real-Time Rankings of Trending Music on Twitter". Mashable. ארכיון מ-2020-09-24. נבדק ב-28 במאי 2014. {{cite news}}: (עזרה) Gruger, William (27 במאי 2014). "Billboard Twitter Real-Time Charts Go Live". Billboard. ארכיון מ-2021-09-23. נבדק ב-10 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Rougeau, Michael (27 במאי 2014). "Top 140: Twitter and Billboard now ranking popular music in real time". TechRadar. ארכיון מ-2022-08-26. נבדק ב-11 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Billboard Staff. "Billboard Launches Revamped Emerging Artists Chart". Billboard. ארכיון מ-2021-08-14. נבדק ב-10 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Eggertsen, Chris (5 במאי 2021). "Billboard & Twitter to Launch 'Hot Trending' Chart Tracking Music Buzz Online". Billboard. ארכיון מ-2021-11-03. נבדק ב-3 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Zellner, Xander (22 באוקטובר 2021). "BTS' 'Permission to Dance' Leads Inaugural Hot Trending Songs Charts, Powered by Twitter". Billboard. ארכיון מ-2021-10-22. נבדק ב-3 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Rosalie Cabison, Hot Trending Songs Powered by Twitter, Billboard, ‏2021-10-22 (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)