laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפיפוני

אפיפוני (באנגלית: Epiphony) הוא צמד מוזיקלי ישראלי, המורכב מהדי ג'יי איתי קלדרון והזמרת-יוצרת מיטל דה רזון. בשנת 2008 יצא הסינגל "Out of My Skin" ביחד עם הדי ג'יי עופר ניסים. החל מיציאתו בנובמבר 2008 ועד סוף שנת 2009 היה לאחד מלהיטי המועדונים המצליחים ביותר בישראל. ביוטיוב הוא צבר למעלה מ-4.5 מיליון צפיות בסך הכול והיה לשיר שתיפקד כחלק מבחירתו של עופר ניסים לרשימות של DJ Mag – מה שהוסיף לפרסום שלו גם מבחינה בין-לאומית. להיטים נוספים שיצאו הם "Million Stars", "Story Ending", ו-"Believe". בשנת 2008 חצי שנה בלבד לאחר יציאתו של Happy People, הוציא הדי ג'יי עופר ניסים מהדורה חדשה לאותו האלבום בשם, Happy People (Winter Edition). האלבום היה שונה לחלוטין מגרסת הקיץ שלו, ולראשונה הציג בו עופר ניסים את ההרכב החדש שילווה אותו בהפקות המקור שלו בשנים הבאות, הצמד אפיפוני בו חברו הדי ג'יי איתי קלדרון והזמרת-יוצרת מיטל דה רזון. לאחר מכן, כתבו קלדרון ודה רזון את מילות השיר של "Out of My Skin" ללחן שיצרו ביחד עם ניסים. על ההפקה המוזיקלית היו אחראית ניסים וקלדרון בעוד שדה רזון מונתה על השירה. בשנת 2010 יצאה גרסה מחודשת לשיר בשם "Yeni Ben (Out of My Skin)" כחלק מאלבומו של ניסים, Pride All Over 2010. בהמשך לכך, יצא השיר "Story Ending" שזכה להצלחה במועדונים בהתאמה. "Million Stars" שיצא לאחר מכן, זכה לרמיקסים וגרסאות שונות. שיר נוסף בשם "Believe" שנכלל ב-Happy People (Winter Edition) זכה גם הוא להצלחה רבה במועדונים ובמצעדי הדאנס השונים. שני שירים בשם "Mr. Charming" ו-"Boxing Ring" מתוך Pride All Over 2010 זכו להצלחה גם כן. ב-30 בנובמבר 2023 חברו קלדרון ודה רזון מחדש והוציאו יחד את "Long Time". איתי קלדרון – מפיק מוזיקלי ויוצר ישראלי. דנה ברגר – נולדה ב-31 בינואר 1985. היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית ישראלית. אפיפוני, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אפיפוני, באתר ספוטיפיי [Epiphony https://www.discogs.com/artist/1559913-Epiphony] Andreas Alexandris (2008-11-22), Offer Nissim Feat Epiphony - Out Of My Skin (FULL -HQ- ORIGINAL), נבדק ב-2024-06-27 EpiphonyMexOficial (2012-01-19), Offer Nissim Ft. Epiphony & Elisete - Million Stars (Club Mix) .wmv, נבדק ב-2024-06-27 Andreas Alexandris (2009-08-30), Offer Nissim Feat. Epiphony - Story Ending (radio edit), נבדק ב-2024-06-27 Andreas Alexandris (2008-12-10), Offer Nissim Feat. Epiphony - Believe In Me (Original Mix) |FULL HQ|, נבדק ב-2024-06-27 Offer Nissim Official (2011-06-06), Offer Nissim Feat Epiphony Out of my skin, נבדק ב-2024-06-27 Pride All Over 2010, 2010-06-01, נבדק ב-2024-06-26 Vu Doan (2012-10-11), Offer Nissim ft.Epiphony And Elisete - Million Stars, נבדק ב-2024-06-27 Saulae Production (2023-11-01), Offer Nissim ft Epiphony & Elisete Million Stars SMF Radio Mix, נבדק ב-2024-06-27 Offer Nissim Official (2011-06-06), Offer Nissim Feat Epiphony Believe, נבדק ב-2024-06-27 megachido27 (2009-09-10), Offer Nissim Feat Epiphony - Believe In Me(Radio Edit), נבדק ב-2024-06-27 Epiphony - Topic (2014-09-25), Mr. Charming, נבדק ב-2024-06-27 Epiphony - Topic (2015-08-07), Boxing Ring, נבדק ב-2024-06-27 jetfiremusic (2023-12-01), Itay kalderon x Meital de razon (Epiphony) - Long Time, נבדק ב-2024-06-27
Nowhere Else to Roam Tour

Nowhere Else to Roam Tour היה סיבוב ההופעות השלושה עשר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, (וסיבוב ההופעות השלישי לקידום אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Metallica) אשר החל ב-22 בינואר 1993 והסתיים ב-4 ביולי באותה שנה. במסגרת סיבוב ההופעות, הופיעה הלהקה לראשונה במדינות בהן לא ביקרה מעולם, כגון תאילנד, הפיליפינים, סינגפור, אינדונזיה וישראל. חמשת הופעות הלהקה במקסיקו הוקלטו והופצו תחת השם Live Shit: Binge & Purge. רשימת השירים המוצגת מתארת את הופעת הלהקה בפארק הירקון, תל אביב, ישראל ב-30 ביוני 1993, וזו אינה מייצגת בהכרח את שאר ההופעות שהתקיימו במסגרת סיבוב ההופעות בו הערך עוסק. "Creeping Death" "Harvester of Sorrow" "Welcome Home (Sanitarium)" "Of Wolf and Man" "Wherever I May Roam" "The Thing That Should Not Be" "The Unforgiven" "Disposable Heroes" סולו בס "Orion" / "To Live Is to Die" / "The Call of Ktulu" סולו גיטרה "The Four Horsemen" "For Whom the Bell Tolls" "Fade to Black" "Master of Puppets" "Seek & Destroy" "Battery" הדרן 1 "Nothing Else Matters" "Sad but True" "Last Caress" "One" הדרן 2 "Enter Sandman" ביצוע השיר "Battery" שהוקטלט בהופעה והופץ כחלק ממארז התקליטורים Metallica, אשר הלהקה הוציאה לאור בשנת 2021. ג'יימס הטפילד - זמרה מובילה, גיטרת קצב קירק האמט - גיטרה מובילה, זמרה מלווה ג'ייסון ניוסטד - גיטרת בס, זמרה מלווה לארס אולריך - תופים בלקנד, Metallica at Park HaYarkon, Tel Aviv, Israel, סטליסט, ‏1 בינואר 2021 (באנגלית) Metallica at Park HaYarkon in Tel Aviv, Israel on June 30, 1993 | Metallica.com, www.metallica.com (באנגלית) Metallica Discography: Metallica (Remastered Deluxe Box Set) | Metallica.com, www.metallica.com (באנגלית)
סרחיו אוריברי

סרחיו דניאל אוריברי (בספרדית: Sergio Daniel Urribarri; נולד ב-7 באוקטובר 1958) הוא פוליטיקאי ארגנטינאי מטעם המפלגה החוסטיסיאליסטית ומושל מחוז אנטרה ריוס לשעבר. שימש כשגריר ארגנטינה בישראל בין 2020 לאפריל 2022 אז התפטר מתפקידו לאחר שנידון לשמונה שנות מאסר ואיסור תמידי לכהן בתפקיד ציבורי בגין שחיתות ומעילה בכספי ציבור. סרחיו נולד לאנטוניה מרטינס, מורה, ולארתורו אוריברי, מהנדס רכבת. הוא למד בבית ספר בקולון (אנ'), ועבר לג'נרל קמפוס (אנ'), שם הפך בגיל 20 למנהל הספרייה הציבורית. הוא היה כדורגלן מצליח במועדון של העיירה, ובשנת 1985 נבחר לראש עיריית ג'נרל קמפוס. הוא ואשתו אנאליה נישאו ב-1981 ולהם חמישה בנים; אחד מהם, ברונו אוריברי (אנ'), משמש כמגן כדורגל במועדון אתלטיקו קולון. אוריברי כיהן כמנהל ליגת הכדורגל קונקורדיה. הוא כיהן כיו"ר CAFESG, הגוף המנהל של המפעל ההידרואלקטרי בסכר סלטו גראנדה (אנ') משנת 2003, ולאחר מכן כשר המשפטים, החינוך והעבודות הציבוריות תחת המושל חורחה בוסטי (אנ'), משנת 2004. אוריברי נבחר למושל מטעם מפלגת חזית הניצחון (אנ') במרץ 2007. הוא ניצח את מועמד האיחוד אזרחי רדיקלי, גוסטבו קוסינאטו, עם 47% מהקולות מול 20% לקוסינאטו. הוא נבחר מחדש ב-2011 עם 56% מהקולות. בשנת 2019 מינתה אותו ממשלת ארגנטינה לשגריר במדינת ישראל. ב-7 בינואר 2020 התקבל מינויו על ידי ממשלת ישראל. באפריל 2022 הוא הורשע בשחיתות והתפטר מהתפקיד. שמעון אקסל ואחניש החליף אותו בתפקיד ב־2024. מדיה וקבצים בנושא סרחיו אוריברי בוויקישיתוף (in Spanish) Entre Ríos Province "Mi familia". Sergio Urribarri. Ríos elige su gobernador, El Litoral, 18 March 2007. "Entre Ríos. Gobernador y Vice. 18 de marzo de 2007". Andy Tow's Electoral Atlas of Argentina. "Entre Ríos. Gobernador y Vice. 23 de octubre de 2011". Andy Tow's Electoral Atlas of Argentina. "Israel concedió el plácet a Urribarri como embajador argentino". Perfil (בספרדית). 7 בינואר 2020. נבדק ב-12 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) Nollman, Maria (2023-12-11). "Axel Wahnish, el rabino ortodoxo que instruye y acompaña a Milei en las sombras y que irá como embajador a Israel". La Nación. נבדק ב-7 ביוני 2024. {{cite news}}: (עזרה)
הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי

הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי (באנגלית: No Time To Spy: A Loud House Movie, בתרגום חופשי: "הרעשנים: אין זמן לרגל") הוא סרט הנפשה אמריקאי, מסוגת קומדיית ריגול, שמבוסס על סדרת הטלוויזיה "הרעשנים" של ערוץ ניקלודיאון. הסרט בוים על ידי קייל מרשל, נכתב על ידי וויטני וטה וג'ף סיירס, הופק על ידי Nickelodeon Movies והונפש על ידי Jam Filled Entertainment. הסרט הוא השלישי המונפש בזיכיון סדרת ההנפשה, והחמישי סך הכול. עלילת הסרט עוקבת אחר משפחת רעש שיוצאים לחתונה טרופית ובמהרה מסתבכים בבעיית ריגול. זו לא הפעם הראשונה שמשפחת רעש עוסקת בריגול, כאשר הסוגה הזו הופיעה לראשונה בעונה השישית. הסרט הופץ ב-21 ביוני 2024 בשירות הסטרימינג פרמאונט+, ולמחרת שודר בערוץ ניקלודיאון. בישראל הסרט שודר בהקרנת בכורה בערוץ ניקולודיאון ב-1 ביולי 2024 בדיבוב העברי בדיבוב עברי. אורך הסרט הוא 81 דקות. לינקולן רעש ומשפחתו נרגשים לצרף את סבתא מירטל למשפחה בחתונה טרופית, אך החגיגות נקטעות במהרה כשאויב ותיק מהעבר של מירטל כסוכנת חשאית מגיע לאי. רוב המדבבים בגרסה האנגלית והעברית הם אותם מדבבים כמו בסדרת הטלוויזיה. בפרק 22 של עונה 6 בסדרה "הרעשנים", אשר נקרא "סבא מתחתן" ("Pop Pop the Question"), ילדי משפחת רעש מגלים שסבא שלהם עומד להתחתן עם דמות בעלת עבר מפוקפק בשם מירטל. בסיום הפרק, לאחר שהילדים מרגלים אחרי מירטל, הם מגלים שהיא מרגלת וסב המשפחה מציע לה נישואים. כשניקלודיאון הזמין סרט נוסף שמבוסס על סדרת הטלוויזיה, רצו הכותבים עלילה שתתמקד סביב החתונה במקביל לרקע הריגול של מירטל, דבר שהוביל להפקת סרט ריגול. צוות הסרט קיבל השראה מכמה סרטי ג'יימס בונד, וניסה שהוא יהיה בקצב ובמבנה שלהם. נבל הסרט נוצר בהשראת הדמות "מלתעות" מהסרט "המרגלת שאהבה אותי" משנת 1977. בסוף אפריל 2024 יצא טיזר של הסרט, וחודש לאחר מכן הוצגו צוות המדבבים, ההפקה ותאריך ההפצה הרשמי. הסרט בוים על ידי קייל מרשל, נכתב על ידי וויטני וטה וג'ף סיירס, הופק על ידי Nickelodeon Movies והונפש על ידי Jam Filled Entertainment. המדבבים הקבועים של סדרת הטלוויזיה חזרו לדבב גם בסרט. הסרט הופץ ב-21 ביוני 2024 על ידי שירות הסטרימינג פרמאונט+ ובניקלודיאון הוא שודר יום למחרת. בשידור הבכורה של הסרט בערוץ ניקלודיאון צפו 179,000 איש, מתוכם 79,500 בגילאי 18–49. דייוויד קלדור כתב סקירה על הסרט באתר "Bubbleblabber", בה הוא שיבח את הנגישות שלו לצופים חדשים ונתן לסרט ציון של 10 מתוך 10. אתר האינטרנט הרשמי של הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי (באנגלית) "הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי - הסרט , במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תאימור דר, Interview: Uncovering the secrets of THE LOUD HOUSE: NO TIME TO SPY animated movie, באתר Comics Beat‏, 21 ביוני 2024 “The Loud House: No Time to Spy” Coming to Paramount+, באתר Anime Superhero‏, 28 באפריל 2024 מרצדס מיליגן, Nickelodeon Sends ‘The Loud House’ Gang on Secret Mission for All-New Movie ‘No Time to Spy’, באתר Animation Magazine‏, 30 במאי 2024 הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי, באתר USTVDB דוד קלדור, REVIEW: NO TIME TO SPY – A LOUD HOUSE MOVIE, באתר Bubbleblabber‏, 22 ביוני 2024
מארק מקנזי

מארק אלכסנדר מקנזי (באנגלית: Mark Alexander McKenzie; נולד ב-25 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הבלם בטולוז מליגת העל הצרפתית. מקנזי נולד ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק לאם מקומית ולאב ממוצא ג'מייקני, וגדל בעיר באר שבמדינת דלאוור. התחיל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים מקומית ובגיל מתבגר עבר למחלקת הנוער של פילדלפיה יוניון. ביוני 2016 הצטרף לבית לחם סטיל מה-USL שבמקביל הפכה לקבוצת המילואים של פילדלפיה. במקביל בשנת 2017 הצטרף לקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת ווייק פורסט. ב-18 בינואר 2018 חתם על חוזה בפילדלפיה. באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הליגה נגד די. סי. יונייטד. באותה עונה זכה עם המועדון במגן האוהדים ואף נכלל בהרכב העונה ב-MLS. ב-7 בינואר 2021 חתם לארבע וחצי שנים בראסינג גנק מליגת העל הבלגית. ב-24 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לקלאב ברוז'. בסיום עונתו הראשונה זכה עם המועדון בגביע הבלגי. ב-16 באוגוסט 2024 חתם בטולוז. בצעירותו, מקנזי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארצות הברית. בשנת 2018 זכה עם נבחרת הנוער בגביע הזהב של CONCACAF עד גיל 20. ב-20 בדצמבר 2018 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד פנמה. ב-1 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד קוסטה ריקה. פילדלפיה יוניון מגן האוהדים: 2020 גנק הגביע הבלגי: 2020/2021 נבחרת ארצות הברית גביע הזהב של ה-CONCACAF עד גיל 18: 2018 ליגת האומות של CONCACAF: 2019/2020, 2023/2024 אישיים השחקן המצטיין בגביע הזהב של CONCACAF עד גיל 18: 2018 הרכב טורניר החזרה של CONCACAF: 2020 נבחרת העונה ב-MLS: 2020 מדיה וקבצים בנושא מארק מקנזי בוויקישיתוף מארק מקנזי, באתר Transfermarkt מארק מקנזי, באתר Soccerway מארק מקנזי, באתר WorldFootball.net מארק מקנזי, באתר National Football Teams מארק מקנזי, באתר FootballDatabase.eu מארק מקנזי, באתר ESPN
רומן חסין-לוריה

רומן חסין-לוריה (ברוסית: Роман Бениаминович Хесин-Лурье ‏; (24 במרץ 1922 - 16 ביולי 1985) היה ביוכימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתחום ביולוגיה מולקולרית. רומן חסין-לוריה נולד בשנת 1922 במוסקבה למשפחה יהודית. הוריו היו רופאים, אביו היה פרופסור באוניברסיטת מוסקבה. כבר בילדות רומן התעניין בביולוגיה והיה פעיל בחוגים בנושא. בשנת 1939 הוא התחיל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות רומן התנדב לשורות הצבא האדום כמו אחיו (נהרג במלחמה). חסין לחם בחזית ונפצע פעמיים. לאחר הפציעה הראשונה הוא חזר לחזית. הפציעה השנייה הייתה קשה והוא נותר לזמן ארוך בבית חולים צבאי בקרבת החזית. הודות למאמצי אשתו לעתיד הוא ביחד עם חבריו מיכאיל גפטר הועברו לבית חולים במוסקבה. לאחר החלמה חסין שוחרר מצבא וחזר לספסל הלימודים. בשנת 1945 הוא סיים את לימודי אוניברסיטה. הוא המשיך ללימודי תואר שלישי. בשנת 1947 באוניברסיטה התקיים דיון פומבי על תאוריות של טרופים ליסנקו. חסין הצעיר היה בין הנואמים. חסין סיים עבודת דוקטורט בתחילת 1948. זמן קצר אחרי זה החלו רדיפות של תומכי הגנטיקה וחסין פוטר מעבודה באוניברסיטה. באוקטובר 1949 חסין נקלט לעבודה במכון לחקר ביולוגיה וכימיה והחל מחקרים בתחום ביוכימיה. בתחילת 1953 עם תחילת המאבק נגד קוסמופוליטיות חסין כמו יהודים רבים פוטר מעבודתו. כאשר לאחר פטירת יוסיף סטלין רוב היהודים שפוטרו חזרו לעבודה, חסין לא נכלל ברשימה. מעל לשנה הוא היה ללא עבודה ובשנת 1954 קיבל הזמנה לעבוד לקובנו וללמד במכון לרפואה. בשנת 1956 חסין חזר למוסקבה והחל לעבוד במכון לביופיזיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1959 הוא קיבל הזמנה לעבוד ב"מכון קורצ'טוב". במכון זה הוא הקים מעבדה לחקר יסודות של גנטיקה מולקולרית וניהל אותה עד לפטירתו. בשנת 1957 חסין סיים עבודת פוסט-דוקטורט ובשנת 1964 קודם לדרגת פרופסור. בשנת 1965 באופן טרגי בנו נהרג. חסין עבר מספר התקפות לב אך המשיך בעבודתו. חסין-לוריה נכלל בסגר של אוניברסיטת מוסקבה ובשנים 1981–1985 כיהן כפרופסור. בתקופת ברית המועצות חסין יתקשה לקבל אישור לנסיעות עבודה מחוץ לגבולות המדינה. הרצאות על עבודתו בכנסים בוצעו על ידי אחרים. בשנת 1974 חסין התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1982 לצד קבוצת חוקרים אחרים הוא קיבל פרס ברית המועצות. בשנת 1986 (אחרי מוטו) הוא קיבל פרס לנין לצד חוקרים אחרים לרבות יבגני סברדלוב. בשנת 1984 חסין-לוריה חלה בסרטן. בתקופת מחלה הוא קיבל תמיכה גדולה מחברו גארי אבלב. הוא נפטר בשנת 1985 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש חסין-לוריה פרסם מספר ספרים בתחום התמחותו. מדיה וקבצים בנושא רומן חסין-לוריה בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית)
מיכאיל גפטר

מיכאיל גפטר (ברוסית: Михаил Яковлевич Гефтер ‏; (24 באוגוסט 1918 - 15 בפברואר 1995) היה היסטוריון, פילוסופ ופובליציסט סובייטי ממוצא יהודי. מיכאיל גפטר נולד בשנת 1918 בסימפרופול שבחצי האי קרים למשפחה יהודית. הוריו היו מורים. הוא היה נצר של רב העיר חרסון פייטל בלומנפלד. לאחר סיום בית ספר גפטר נסע למוסקבה בה התחיל ללמוד היסטוריה באוניברסיטת מוסקבה. הוא היה פעיל בקומסומול ובשנת 1940 התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא סיים את הלימודים בשנת 1941. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות גפטר התנדב לשורות הצבא האדום. גפטר לחם בחזית ונפצע פעמיים. לאחר הפציעה הראשונה הוא חזר לחזית. הפציעה השנייה הייתה קשה והוא נותר לזמן ארוך בבית חולים צבאי בקרבת החזית. הודות למאמצי אשתו לעתיד של רומן חסין-לוריה הם הועברו לבית חולים במוסקבה. הוריו וסבתה נהרגו על ידי הנאצים בסימפרופול. לאחר סיום הקרבות גפטר החל ללמוד תואר שלישי במכון להיסטוריה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. במקביל הוא היה פעיל במנגנון הקומסומול ועבד במערכת ירחון "הקומוניסט הצעיר". בשנת 1953 גפטר סיים עבודת הדוקטורט. גפטר עסק בהיסטוריה הכלכלית של האימפריה הרוסית ועד לשנות ה-70 של המאה ה-20 פרסם מעל ל-100 עבודות בנושא. הוא כתב מספר ערכים עבור האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה והיה פעיל בהכנת ספר "היסטוריה עולמית" ב-10 כרכים. בשנת 1969 הוא פרסם מאמר בו הציג את ולדימיר לנין כבן אדם מתלבט בנושאים שעל הפרק. צורה זו לא התקבלה במנגנון המפלגתי, גפטר פוטר מעבודתו ועבודות שלו הפסיקו להתפרסם. בשנת 1976 הוא הוצא לגמלאות. החל מתקופה זו גפטר החל להשתתף בתנועת הדיסידנטים. הוא היה בין מייסדים של ירחון "חיפושים" שפורסם בסמאיזדט. בשנת 1982 הוא עזב את המפלגה. בשנת 1987, בתקופת פרסטרויקה של מיכאיל גורבצ'וב גפטר קיבל מחדש אפשרות להתפרסם. בשנת 1991 יצאה אוסף מאמרים שהוא כתב בעשור האחרון. ביחד עם אנדריי סחרוב ופעילים נוספים גפטר היה שותף להקמת מועדון ציבורי-פוליטי. בשנת 1992 גפטר היה הנשיא הראשון של המרכז הרוסי לחינוך וחקר השואה. גפטר נפטר בשנת 1995 במוסקבה ונטמן בבית העלמין הארמני. אתר האינטרנט הרשמי של מיכאיל גפטר ביוגרפיה (ברוסית) ריאיון עם בנו של גפרט על אביו (ברוסית)
דומיניק

האם התכוונתם ל... פיטר דומיניק – פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי רונלד דומיניק – רוצח סדרתי אמריקאי ריטה דומיניק – שחקנית קולנוע ניגרית דומיניקה
אדוריים (יישוב)

אדורים, המכונה גם בית דרור, הוא מאחז בהר חברון, בסמיכות לדורא. שמו לקוח מהעיר המקראית אדורים, והוא שוכן בשטח בו היה בעבר בסיס אדוריים. ערך מורחב – בסיס אדוריים גרעין בסיס אדוריים הוקם בשנות המנדט הבריטי כמצודת טיגארט[דרוש מקור]. במהלך השלטון הירדני בגדה המערבית שימש משכן לבית דין, ובשנות ה-70 היה למשכן בית הספר להנדסה צבאית של צה"ל. ב־1995 עבר בית הספר לבקעת עובדה, והבסיס ננטש ונהרס ברובו ב־2009. בשנת 2010 הוקם במבנה מרכז חירום אזורי. בשנים הראשונות לפעולת המרכז ניהל אותו אלחנן קלמנזון, ואכלסו ושמרו עליו בוגרי ישיבת עתניאל. המרכז נקרא "בית דרור" לזכר אל"ם דרור וינברג, מפקד חטיבת יהודה, ששירת באזור ונהרג בפיגוע בציר המתפללים בחברון בשנת 2002. בעקבות פיגוע ירי בצומת אדוריים ב־2016, בו נרצח מנהל ישיבת עתניאל מיכאל מרק, עלו לבסיס שלוש משפחות והקימו את המאחז אדוריים. באפריל 2021 הוצבו במאחז מספר מבנים יבילים. ביולי 2021 פונו שבעה מבנים עם משפחות. ב־28 ביוני 2024 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני את החלטת השר במשרד הביטחון בצלאל סמוטריץ' להסדיר את המאחז. בסיס אדוריים עוז ישראל שוורץ, ‏מבסיס צבאי ליישוב בהר חברון: הכירו את אדורים, באתר "סרוגים", 5 ביולי 2024 חזקי ברוך, המנהל האזרחי הורס מבנים באדוריים. התושבים: "טלטלה גדולה", באתר ערוץ 7, 27 ביולי 2021 סולימאן מסוודה, מיכאל שמש, גילי כהן, הקבינט אישר: סנקציות על הרשות הפלסטינית והסדרה של חמישה מאחזים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 ביוני 2024
גולם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גולם בביולוגיה: שלב בהתפתחותם של חרקים מסוימים גולם (מחשב) – מחשב שנבנה במכון ויצמן למדע גולם – פסל ידוע בירושלים מיסטיקה יהודית גולם (מיסטיקה) – יצור במיסטיקה היהודית הגולם מפראג – גולם מיסטי שלפי המסורת נוצר על ידי המהר"ל מפראג גאוגרפיה גולם (עיירה) – עיירת נופש באלבניה בקולנוע הגולם (סרט, 1915) (אנ') – סרט אילם משנת 1915 בבימויו של פאול וגנר הגולם: כיצד הוא בא לעולם – סרט אילם משנת 1920 בבימויו של פאול וגנר גולם (סרט, 2014) – סרט ישראלי של הבמאי אדם דויטש הגולם (סרט, 2019) – סרט אימה ישראלי משנת 2019 בספרות הגולם (ספר, 1914) – נובלה משנת 1914 נכתבה על ידי גוסטב מירינק הגולם (מחזה) – מאת ליוויק הלפרין משנת 1920. הגולם (ספר) – סיפורו של הגולם מפראג, ספר מאת יצחק בשביס-זינגר גולום – דמות בספר שר הטבעות הגולם (קומיקס) – סדרת קומיקס פיקטיבית
AstroSat

AstroSat - טלסקופ ששוגר על ידי הודו בשנת 2015. הוא כולל מכשירים לביצוע תצפיות בתחומים שונים. החללית הייתה מתוכננת לפעילות של 5 שנים, נכון ליוני 2024 היא ממשיכה בפעילות. החלטה על שיגור המשימה התקבלה בארגון ההודי לחקר החלל לאחר הצלחה של ניסוי שבוצע בשנת 1996. המועד המקורי לשיגור היה בשנת 2013 אך הוא נדחה. השיגור בוצע ב-28 בספטמבר 2015 ממרכז החלל סאטיש דאוון בעזרת נשגר מדגם PSLV. הטלסקופ הוצב במסלול בגובה של כ-640 ק"מ כמתוכנן. לאחר מספר ימים החלו תצפיות. על הלוויין הותקנו 5 מכשירים: Ultra Violet Imaging Telescope (UVIT) - טלסקופ בתחום אולטרה סגול. הוא פועל ב-3 ערוצים בתחום עולל של 130–530 ננומטר. Soft X-ray imaging Telescope (SXT) - טלסקופ בתחום קרני רנטגן. הוא רגיש בתחום 0.3–8 keV. Large Area X-ray Proportional Counter (LAXPC) - טלסקופ בתחום קרני רנטגן. הוא רגיש בתחום 3–80 keV. Cadmium Zinc Telluride Imager (CZTI) - טלסקופ בתחום קרני רנטגן. הוא רגיש בתחום 10–150 keV. Scanning Sky Monitor (SSM) - טלסקופ בתחום הנראה לעין. לתמיכה בפעילות החללית הוקם מרכז בבנגלור. כל יום מועברים כ-420 גיגבייט של מידע. בשנת 2018 שוחררו לציבור נתונים שהתקבלו מהתצפיות. עד סוף שנה פורסמו כ-100 מאמרים מדעיים על בסיס מידע שהתקבל ממכשירי החללית. בניתוח נתונים שמתקבלים משתתפים מדענים מ-43 מדינות. אתר האינטרנט הרשמי של AstroSat מדיה וקבצים בנושא AstroSat בוויקישיתוף תיאור המשימה באתר ISRO תיאור פעילות עד לשנת 2018 תיאור פעילות של AstroSat
דוד לוי (בלם)

דוד לוי (נולד ב-26 בינואר 1963 בחיפה) הוא כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. לאורך כל שנות ילדותו, נמשך לוי למשחק הכדורגל בשל קרבת מקום מגוריו לאצטדיון קריית אליעזר. הוא החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי חיפה בגיל 9. שימש כקפטן קבוצת הנוער של המועדון ועלה לקבוצת הבוגרים בגיל 16 וחצי. את הופעת הבכורה ערך במדי הקבוצה במשחקה מול קבוצת הפועל באר שבע בעונת המשחקים 1982/1983. במהלך עונת 1983/1984, הושאל לוי לקבוצת הפועל חיפה ששיחקה בליגה הארצית והייתה ממקומת במקום התשיעי. בסיום העונה, דורגה קבוצת הפועל חיפה במקום הראשון ועלתה לליגה הלאומית. בעונת 1984/1985, המשיך לוי בהפועל חיפה, שסיימה את העונה במקום החמישי בליגה הלאומית. בעונת 1985/1986 חזר לוי לשחק במכבי חיפה ובעונת 1986/1987 הושאל שוב לקבוצת הפועל חיפה. בסוף עונה זו שב לוי למכבי חיפה. בעונת 1988/1989 זכה לוי עם קבוצת מכבי חיפה באליפות המדינה וזומן לסגל נבחרת ישראל, אך שבועיים לפני התכנסות הנבחרת חלה בצהבת אשר מנעה את השתתפותו. בעונת 1991/1992, הושאל להפועל חיפה עימה עלה מהליגה הארצית לליגה הלאומית. לוי המשיך לשחק בקבוצת הפועל חיפה עד לפרישתו בשנת 1995 עקב מחלת הצהבת בה חלה בשנית. לאחר פרישתו, החל לשמש כמאמן במחלקת הנוער של מכבי חיפה ובשנת 1998 זכה עימה באליפות המדינה ובגביע המדינה. שנה לאחר מכן, זכה לוי עם קבוצת הנוער שוב בגביע המדינה. מכבי חיפה אליפות: 1988/1989 לוי נשוי לשרון, אב לשלושה ילדים ומתגורר ביישוב אלוני אבא. דוד לוי באתר הפועל חיפה דוד לוי באתר מכבי חיפה
שדה אפרים

שדה אפרים הוא מאחז בהליכי הסדרה, הממוקם בין כפר ניעמה, בלעין, ח'רבת'א בני חרית וראס כרכר. צפון מערבה ממנו נמצאים היישובים ניל"י ונעלה וממזרח לו גוש טלמונים שבמערב בנימין. המאחז הוקם ב־2018, על ידי מספר נערים ומשפחה אחת ובהובלתה של המשפחה, כחלק משרשרת חוות הבודדים בישראל, במטרה לשמור על אדמות המדינה ולקיים חיי חקלאות. תושבי הכפר הפלסטיני הסמוך ראס כרכר הפגינו נגד הקמת המאחז שלטענתם אדמותיו עובדו במשך דורות על ידם. בשנים הראשונות חוו המקומיים קשיים רבים עקב התפרעויות חוזרות ונשנות של הפלסטינים תושבי הכפרים מסביב, ואף נעשו מספר ניסיונות חדירה לאורך השנים. בשנים הראשונות של החווה לא היו מים זורמים והיו מביאים את המים עם טרקטור מאחד היישובים הקרובים.[דרוש מקור] כל החשמל בחווה מגיע ממערכת סולארית הממוקמת בחווה. בתחילה היה במקום עדר כבשים גדול, חיות משק, גינת ירק, בוסתן עצים, זיתים וכרם ענבים. כיום (2024) יש במקום כשלוש משפחות צעירות המחזיקות את החווה. המאחז יושב על רכס בולט טופוגרפית, וממנו נשקף נוף למזרח - אל הרי גופנא, מערב בנימין לדרום - הרי ירושלים וצפון השפלה ומערב - אל מישור החוף. מדרום לחוה נמצא נחל דולב, שזורם לאורך מספר שבועות בשנה במהלך החורף. כמו כן, סביב החווה מתפתח חורש ים תיכוני טבעי, אלונים, אילות, אורנים קטלבים ועוד ותושבי החווה אף מטפחים את העצים, ונוטעים חדשים. בשטחי המרעה של החווה מתקיימים מגוון רחב של בעלי חיים, ביניהם צבאים, חזירי בר, שועלים ודורסים, אשר מוצאים מקלט מציד ומבנייה. במרכז החווה קיימים קו ביצורים ירדניים הכוללים תעלות קשר וביצורים. במקום מספר בורות מים. ב־5 בפברואר 2023 נהרג פלסטיני לא חמוש לאחר שהגיע עם רכבו למאחז ב־8 במרץ 2021 סוכל ניסיון פיגוע דקירה ביישוב. ב־21 בינואר 2023 נורה מחבל פלסטני בעת שניסה לדקור תושב המאחז. בעקבות הפיגוע בצומת הפרסה הסמוך לחווה במרץ 2024, קרא יושב ראש מועצה אזורית מטה בנימין, ישראל גנץ, לראש הממשלה בנימין נתניהו להסדיר כתגובה לפיגוע את מעמד החווה הסמוך למקום הפיגוע. ב־9 ביוני 2024 חדרו מחבלים למאחז וחדרו לבית, שהיה ריק באותו הלילה, והציתו את המבנה שני המחבלים חוסלו לאחר כ־24 שעות במבצע צבאי. ב-28 ביוני 2024, בתגובה לשורה של צעדים שנקטה הרשות הפלסטינית נגד ישראל בעקבות הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, אישר הקבינט המדיני ביטחוני את הסדרת המאחז יחד עם מספר מקומות נוספים. אהרון בוקסרמן, יהודה ארי גרוס, מותו של הפלסטיני במאחז הלא חוקי: המתנחלים מצופפים שורות, הצבא מטייח, המשפחה רוצה תשובות, ‏3 במרץ 2021 סוכל ניסיון פיגוע בחטיבה המרחבית אפרים, המחבל נוטרל, באתר מעריב אונליין, 5 בפברואר 2021 גדעון לוי, פלסטיני נורה למוות במאחז. מסקנת הצבא: הוא היה מחבל, באתר הארץ, 12 בפברואר 2021 שדה אפרים: המחבלת ניסתה לדקור את בעלת החווה - ונוטרלה, באתר כיפה, 8 במרץ 2021 פלסטיני ניסה לדקור תושב מאחז במערב הגדה, נורה ונהרג, באתר הארץ, 21 בינואר 2023 אורלי הררי, ראש מועצת בנימין לראש הממשלה ולשר הביטחון: "אשרו את היישוב שדה אפרים", באתר ערוץ 7, 22 במרץ 2024 מחבלים חדרו לחווה חקלאית במערב בנימין - והציתו קרוואן, באתר ynet, 9 ביוני 2024 המעגל נסגר: חוסלו שני המחבלים שהציתו קראוון מגורים בבנימין, באתר מעריב אונליין, 10 ביוני 2024 אימה בבנימין: מחבלים חדרו לביתם של זוג צעיר בחוות שדה אפרים והציתו את המבנה, סרטון בערוץ "עכשיו 14", באתר יוטיוב (אורך: 02:06) איתמר אייכנר, הקבינט אישר: יוסדרו 5 מאחזים בלתי חוקיים, סנקציות על בכירי הרשות, באתר ynet, 28 ביוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.