סרחיו גויקוצ'אה

סרחיו חבייר גויקוצ'אה (בספרדית: Sergio Javier Goycochea; נולד ב-17 באוקטובר 1963) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער. גויקוצ'אה היה ידוע ביכולתו לעצור פנדלים, יכולת אותה הוכיח לאורך קריירת המועדונים, שנפרשה על מספר מדינות באמריקה הדרומית ועונה אחת בצרפת, והקריירה הבינלאומית שלו במדי נבחרת ארגנטינה. הפריצה הגדולה בקריירה של התרחשה במונדיאל 1990, בו היה מהגורמים הבולטים בהעפלתה של הנבחרת לשלב הגמר, והוא נכלל בסגל גם לטורניר מונדיאל 1994. גויקוצ'אה החל את קריירת המשחק בקבוצת דפנסורס אונידוס, במדיה שיחק כארבע שנים. יכולתו במדי הקבוצה זיכתה אותו במעבר לקבוצת הפאר ריבר פלייט, אך במדיה שימש בעיקר כשוער שני, אחרי נרי פומפידו. במהלך שש שנותיו בקבוצה זכה גויקוצ'אה באליפות ארגנטינה, בגביע ליברטדורס 1986 (אחרי ניצחון בגמר כפול על אמריקה קאלי, בו לא זכה לקחת חלק), בתואר הגביע הביניבשתי 1986 (לאחר ניצחון על סטיאווה בוקרשט בו לא נטל חלק) ובגביע אינטראמריקנה 1987 (אחרי ניצחון בגמר כפול על אלחואלנסה, בו פתח גויקוצ'אה בשני המפגשים ושמר בשניהם על רשת נקייה). ב-1988 החליט גויקוצ'אה לנסות את מזלו כשוער ראשון ועבר לשחק במיונאריוס מקולומביה. כבר בעונה הראשונה במדי הקבוצה זכה גויקוצ'אה באליפות קולומביה. לאחר ההופעה המשכנעת במונדיאל 1990, חזר גויקוצ'אה לארגנטינה וחתם במדי ראסינג קלוב, ממנה עבר לברסט הצרפתית בחוויה האירופית הראשונה והיחידה בקריירה שלו. הקבוצה שיחקה אז בליגת המשנה בעקבות הליך פירוק שעברה, אך פשטה רגל ונאלצה לעבור הליך פירוק נוסף שהוריד אותה לליגה השלישית ושלל ממנה את הסטטוס של קבוצה מקצוענית. לאחר החוויה הקצרה בצרפת, עבר גויקוצ'אה לשנתיים בפרגוואי, הראשונה במדי סרו פורטניו והשנייה במדי אולימפיה, במדיה אף זכה באליפות. ב-1993 חזר לריבר פלייט, וזכה בה באליפות נוספת, לפני שעבר לקדנציות קצרות בדפורטיבו מנדיז'ו, אינטרנסיונל הברזילאית, ולס סארספילד, ולבסוף עונת פרישה בניואל'ס אולד בויס, במדיה פרש מכדורגל בשנת 1998, בגיל 35. גויקוצ'אה זומן לסגל נבחרת ארגנטינה לקראת טורניר קופה אמריקה ב-1987, על ידי המאמן קרלוס בילארדו, שם שימש כשוער מחליף ללואיס איסלאס, ולא זכה לדקות. את הופעת הבכורה שלו רשם גויקוצ'אה במשחק ידידות באותה שנה. לאחר שעבר לליגת העל הקולומביאנית על מנת לקבל דקות משחק, הוא נבחר על ידי בילארדו לשמש שוער שלישי בסגל ארגנטינה למונדיאל 1990. עוד בטרם החל הטורניר, פרש איסלאס מהנבחרת כמחאה על החלטתו של בילארדו להציבו כשוער שני לנרי פומפידו, וכך התקדם גויקוצ'אה להיות השוער השני של ארגנטינה לטורניר אחרי פומפידו, כפי ששימש במשך מספר שנים בריבר פלייט. כבר במשחק הפתיחה של הטורניר הפסידה ארגנטינה לקמרון משגיאה של פומפידו. כבר בדקה ה-11 של המשחק השני של ארגנטינה, מול ברית המועצות, נפצע פומפידו בצורה קשה לאחר ששבר את רגלו בהתנגשות עם שחקן נבחרתו, חוליו אולרטיקואצ'אה. גויקוצ'אה הוזעק מהספסל להופעה שנייה בסך הכל בנבחרת, והופעה רשמית ראשונה. גויקוצ'אה שמר על רשת נקייה בדרך לניצחון 2-0, והיה גם מהמצטיינים במשחק השלישי בו סיימה ארגנטינה בשוויון 1-1 עם רומניה. בשלב שמינית הגמר הדיחה ארגנטינה את יריבתה הגדולה ברזיל עם ניצחון 0–1, לאחר שגויקוצ'אה רשם סדרה של הצלות מרשימות במשחק. שלבי רבע וחצי הגמר היו השלבים שהוכיחו את יכולתו של גויקוצ'אה בהדיפת פנדלים. במפגש רבע הגמר הגיעו ארגנטינה ויוגוסלביה לדו-קרב פנדלים. לאחר שיוגוסלביה החמיצה ראשונה (בעיטה למשקוף), הבקיעו שתי הנבחרות את הפנדלים הבאים שלהן. אמנם אז רשמה ארגנטינה שתי החמצות רצופות, מרגליהם של דייגו מראדונה ופדרו טרוגליו. ליוגוסלביה נותרו שתי בעיטות, וארגנטינה הייתה חייבת החמצה יוגוסלבית אחת לפחות. גויקוצ'אה הדף את שתי הבעיטות, וארגנטינה המשיכה לחצי הגמר. בשלב חצי הגמר פגשה ארגנטינה את איטליה המארחת. גויקוצ'אה שוב הפגין יכולת מצוינת בדו-קרב הפנדלים, אליו הגיעו הנבחרות לאחר שוויון 1-1, כשהדף את שתי הבעיטות האחרונות של האיטלקים, מרלגיהם של רוברטו דונאדוני ואלדו סרנה, וסידר לנבחרתו ניצחון. במשחק הגמר הפגין גויקוצ'אה יכולת משכנעת אך נכנע לכדור עונשין מרגליו של אנדראס ברמה בדקה ה-85. גויקוצ'אה זינק לפינה הנכונה, אך הכדור היה חזק מדי והכניע אותו, וארגנטינה נוצחה בתוצאה 0–1. על הופעתו המרשימה בשער הנבחרת, זכה גויקוצ'אה בתואר השוער המצטיין, ונכלל בנבחרת הטורניר. הופעתו בשער הנבחרת הייתה הגורם המכריע בבחירתו לכדורגלן השנה בארגנטינה לשנת 1990. במרוצת שלוש השנים הבאות זכה גויקוצ'אה עם ארגנטינה בשלושה תארים. הרצף התחיל בקופה אמריקה 1991, המשיך בזכייה בגביע המלך פהד 1992 (השם הקודם של גביע הקונפדרציות), והסתיים בזכייה בקופה אמריקה 1993 בו הצטיין גויקוצ'אה, לאחר שהדף פנדל אחד בדו-קרב מול ברזיל ברבע הגמר, ופנדל אחד מול קולומביה בחצי הגמר, בדרך לזכייה. גויקוצ'אה נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. בנוסף לתארים אלו זכה גויקוצ'אה עם הנבחרת גם בגביע קירין ב-1992, ובגביע ארטמיו פרנקי ב-1993. לאחר שהנבחרת גילתה יכולת לא יציבה במשחקי מוקדמות מונדיאל 1994, כמו בתבוסה 0–5 לקולומביה, החליט המאמן אלפיו באסילה כי גויקוצ'אה לא יהיה השוער הראשון במהלך טורניר מונדיאל 1994. הוא זומן לסגל, אך שימש שוער שני לאיסלאס במהלך כל הטורניר. בשבע שנותיו בשער ארגנטינה, רשם גויקוצ'אה 44 הופעות, בהן ספג 39 שערים בלבד. תארים קבוצתיים ריבר פלייט גביע ליברטדורס: 1986 אליפות ארגנטינה (2): 1985/1986, 1993 (אפרטורה) הגביע הביניבשתי: 1986 גביע אינטראמריקנה: 1987 מיונאריוס אליפות קולומביה: 1988 אולימפיה אליפות פרגוואי: 1993 נבחרת ארגנטינה גביע העולם: 1990 (מקום שני) קופה אמריקה (2): 1991, 1993 גביע הקונפדרציות: 1992 הפיינליסימה: 1993 גביע קירין: 1992 תארים אישיים נבחרת הטורניר של מונדיאל 1990 כדורגלן השנה בארגנטינה: 1990 השחקן המצטיין בקופה אמריקה: 1993 מדיה וקבצים בנושא סרחיו גויקוצ'אה בוויקישיתוף סרחיו גויקוצ'אה, באתר Transfermarkt סרחיו גויקוצ'אה, באתר Soccerway סרחיו גויקוצ'אה, באתר WorldFootball.net סרחיו גויקוצ'אה, באתר National Football Teams סרחיו גויקוצ'אה, באתר FootballDatabase.eu מיכאל יוכין‏, השתן העלה אותו לראש: סיפורו של סרחיו גויקוצ'אה, באתר וואלה, 23 במרץ 2014 עוזי דן, איש בשבוע: זה הכדורגל על פי סרחיו גויקוצ'יאה, באתר הארץ, 23 ביולי 2011