laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שטח הפסולת הצפון אטלנטי

שטח הפסולת הצפון אטלנטי הוא מקבץ של פסולת ימית, שנוצרה על ידי האדם ונישאת על גבי מערבולות של זרמי ים (Gyre) בצפון האוקיינוס האטלנטי. נכון לשנת 2011, שטחו מוערך בכ-3,625,753 קילומטרים רבועים, צפיפותו היא 25,000 חלקיקים לקמ"ר ומשקלו הכולל הוא כ-9,064 טון. מרבית הפסולת מורכבת ממיקרופלסטיק וחלקיקי פלסטיק קטנים שריכוזם עומד על כ-4,000 חלקיקים לקמ"ר, אך במקומות מסוימים הריכוז מגיע עד ל-200,000 חלקיקים לקמ"ר. הפסולת מגיעה לאוקיינוס באמצעות נהרות הזורמים אליו, והיא מהווה סיכון אקולוגי לבעלי החיים המימיים ופוגעת גם בבני אדם, מכיוון ששלל הדיג מכיל חלקיקי פלסטיק שנבלעו על ידי הדגים ואינם מתפרקים בגופם. שטח הפסולת נמצא בין קווי הרוחב 22° צפון ל-38° צפון אך גבולותיו המזרחיים והמערביים אינם ברורים. קיימת תנודה עונתית של כ-1,600 ק"מ בכיוון צפון ודרום המושפעת גם עקב תופעת האל ניניו. הפלסטיק מתפרק לחלקים קטנים יותר ויותר כאשר אלו הצפים על פני המים הם בעיקר פולימרים כגון פוליאתילן ופוליפרופילן המשמשים לייצור מוצרים ביתיים. קיימת השערה כי חלקיקים נוספים שוקעים אל מתחת לפני המים וכוללים את הפולימר פוליאתילן טרפתאלט המשמש בין היתר את תעשיית המשקאות הקלים ובקבוקי מים, אך השערה זו לא הוכחה מכיוון שהמחקרים שנעשו על שטח הפלסטיק באמצעות רשתות דגמו רק את הפסולת הצפה. קיומו של מקבץ הפסולת תועד לראשונה בשנת 1972, ובין השנים 1986–2008 התקיים מחקר ארוך טווח על ידי איגוד החינוך הימי של מסצ'וסטס, המכון האוקיינוגרפי בוודס הול ואוניברסיטת הוואי במנואה. במחקר השתתפו כ-7,000 סטודנטים שביצעו 6,136 דיגומים של שטח הפסולת באמצעות רשתות צפופות המשמשות לדיג פלנקטון ואספו כ-64,000 חלקיקי פלסטיק. במחקר נעשה שימוש גם בכ-1,600 תצלומי לוויין על מנת למפות את שטח הפסולת ולחזות כיצד הוא יתפתח בעתיד. במהלך השנים שבהן התבצע המחקר התברר כי ריכוז הפלסטיק הנדגם אינו גדל, והסיבה המשוערת לכך היא שהחלקיקים שוקעים לאורך זמן ומתפרקים לחלקיקים קטנים יותר ויותר, דבר המקשה על תפיסתם ברשתות. פעולות שונות להעלאת מודעות לקיומו של שטח הפלסטיק ולבעיות הנובעות ממנו, בין היתר על ידי הארגון The Ocean Cleanup שמקדם פתרונות טכנולוגיים במטרה להפחית 90% משטחי פסולת הפלסטיק באוקיינוסים. עם זאת, הארגון מתמקד בשלב הראשון בניסיונות לטפל בשטח הפסולת באוקיינוס השקט ולא בזה של צפון האוקיינוס האטלנטי. בשנת 2013 הקימה האמנית האיטלקייה מריה קאריסטינה פינוצ'י פסל לפני משרדי מזכ"לית אונסק"ו, אירינה בוקובה, לצורך רתימתה לסוגיה. בעקבות כך הוקם המיזם "מדינת שטח הפסולת" (אנ') בשיתוף פינוצ'י, אונסק"ו והמשרד להגנת הסביבה של איטליה. המיזם נועד להפנות זרקור לתופעה ולהביא אותה לתשומת לב הציבור ומקבלי החלטות בעולם, ומקיים תערוכות בנושא באירופה ובארצות הברית. Marzia Sesini, [https://epm.300.myftpupload.com/wp-content/uploads/2020/10/sesini_thesis.pdf THE GARBAGE PATCH IN THE OCEANS: THE PROBLEM AND POSSIBLE SOLUTIONS], Earth Institute, Columbia University, August 2011 "Massive North Atlantic Garbage Patch Mapped". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-02-15. Mike Orcutt, How Bad Is the Plastic Pollution in the Atlantic?, Popular Mechanics, ‏19 באוגובט 2010 (באנגלית) "'Rubbish patch' blights Atlantic" (באנגלית בריטית). 2010-02-24. נבדק ב-2021-02-15. The Ocean Cleanup, The Ocean Cleanup (באנגלית) The Garbage Patch State, www.garbagepatchstate.org
יחסי מיאנמר–ספרד

יחסי מיאנמר–ספרד הם יחסי החוץ בין מיאנמר וספרד. היחסים הדיפלומטיים השתפרו בשנים האחרונות לאחר פתיחת המשטר הבורמזי. מגעים קבועים בין פקידים ספרדיים ובורמזים מתקיימים בישיבות בינלאומיות. במרץ 2012 ביקר מנכ"ל Asia במיאנמר. יחסי הסחר בין ספרד למיאנמר מצטמצמים ואינם מאוזנים לטובת מיאנמר. הסיבה היא גידול מתמיד ביבוא בשנים האחרונות (מאז 2009, היבוא ממיאנמר צמח ל-36 מיליון אירו). מנגד, גם היצוא גדל במידה ניכרת, 69%, אך מנתונים לא משמעותיים, 3.4 מיליון אירו. השקעות ספרדיות במיאנמר אינן קיימות. החדירה לשוק הבורמזי על ידי חברות ספרדיות היא די נמוכה, אם כי גוברת בהתמדה. מספר החברות הספרדיות בתחום הכימיה, האלקטרוניקה והבגדים המייצרות או קונות במיאנמר גדל משמעותית, מה שמסביר את הגירעון הגדול בסחר. יחסי שיתוף פעולה קיימים כחלק מהאיחוד האירופי שהפך לאחד התורמים הגדולים במיאנמר עם תקציב בסביבות ה-180 מיליון אירו. המטרה היא לעזור למיאנמר לעמוד ביעדי המילניום, לפתח את החברה האזרחית ולהתקדם בתהליך הרפורמה. כפי שהוסכם בפורום שיתוף הפעולה בין המדינות, תחומי הפעולה העיקריים לשיתוף פעולה אירופי יהיו: איחוד שלום, ממשל, פיתוח כפרי, בריאות, חינוך ופיתוח המגזר הפרטי. העדיפויות הראשונות יהיו: זכויות אדם, חברה אזרחית, מגדר וסביבה. מיאנמר מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת. ספרד מיוצגת במיאנמר באמצעות שגרירותה בבנגקוק, תאילנד. Ficha de Myanmar Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Diplomatic relations. Ficha de Myanmar Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Cooperation. Páginas - Recomendación de viaje, www.exteriores.gob.es Travel recommendation for the union of Myanmar (former Burma). Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. [1] Embassy of Spain in Bangkok. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation.
יחסי מרוקו – ערב הסעודית

יחסי מרוקו–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין מרוקו וערב הסעודית. מרוקו וערב הסעודית נקטו יחד צעדים לריסון ההשפעה האיראנית בעולם הערבי, אם כי מרוקו מחזיקה בגישה מתונה כלפי איראן, ואילו ערב הסעודית עוינת יותר את איראן. בשנת 2019 מרוקו וערב הסעודית שלחו משלחות להשתתף בוועידת ורשה בפברואר 2019. בוועידה שתי המדינות שוב ייצבו את היחסים ביניהן למצב נורמלי, כששתיהן הוקיעו את איראן יחד. ערב הסעודית תמכה בדרך כלל במרוקו במחלוקת על סהרה המערבית ואינה מכירה בלגיטימיות של רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית באמצעות הליגה הערבית. סעודיה מסייעת גם במימון מספר פרויקטים באזור בתמיכת רשויות מרוקו. בפברואר 2019 סיימה מרוקו את מעורבותה בהתערבות בהנהגת סעודיה בתימן, כאשר שר החוץ נאסר בוריטה ציין את "ההתפתחויות בשטח" בתימן, "במיוחד בכל הנוגע למצב ההומניטרי". מאוחר יותר שידרה רשת הטלוויזיה הממלכתית הסעודית אל ערבייה סרט תיעודי המאתגר את התביעה המרוקאית כלפי סהרה המערבית. מרוקו הגיבה בהחזרת שגרירה מערב הסעודית. במהלך מלחמת האזרחים בתימן, מרוקו השתתפה כחלק מהקואליציה האנטי-חות'ית בהנהגת סעודיה, עם 6 מטוסים ו-1,500 חיילים, אולם היא סיימה את השתתפותה בפברואר 2019. מרוקו נקטה עמדה נייטרלית במשבר הדיפלומטי הקטרי, בתקווה לפתרון טוב יותר שיועיל לקטר ולערב הסעודית, שהשתתפה יחד עם מרוקו במערכה נגד החות'ים. מרוקו אף הציעה לפעול כמתווכת להרגעת המתיחות בין שתי המדינות במפרץ. גם למרוקו היו מתיחויות עם ערב הסעודית במהלך הצעות מונדיאל 2026 כאשר סעודיה הצביעה בעד הצעת קנדה–מקסיקו–ארצות הברית על חשבון הצעתה של מרוקו. מרוקו מחזיקה בסעודיה שגרירות בריאד. סעודיה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
גווייאנג

גְוֵוייָאנְג (בסינית מפושטת: 贵阳; בסינית מסורתית: 貴陽; בפין-יין: Guìyáng; מילולית: "השיפוע הדרומי של הר גווי") היא נציבות עירונית ובירת מחוז גוויג'ואו שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-5.987 מיליון תושבים, מתוכם כ-4.5 מיליון בשטח האורבני. גווייאנג משתרעת על פני 8,051 קמ"ר במרכז מחוז גוויג'ואו, מזרחית לרמת יונאן-גוויג'ואו (אנ') על הגדה הצפונית של נהר נאנמינג, יובל של נהר וו (אנ'), בגובה 1,275 מטרים מעל פני הים כ-330 ק"מ דרומית לעיר צ'ונגצ'ינג. העיר מתאפיינת באקלים סובטרופי לח, היא מוקפת הרים ויער. האזור, המיושב לפחות מ"תקופת האביב והסתיו", הפך רשמית לבירת המחוז בשנת 1413, בתקופת שושלת יואן. העיר היא ביתם של רבים מבני המיעוטים האתניים המיאו והבואויי. לגווייאנג כלכלה מגוונת, באופן מסורתי מרכז לייצור אלומיניום, כריית פוספט וייצור מכשירים אופטיים; עם זאת, בעקבות רפורמות, רוב התפוקה הכלכלית של העיר עברה לתחום השירותים. מאז 2015, היא ראתה השקעות ממוקדות בביג דאטה והתפתחה במהירות כמוקד חדשנות. גווייאנג היא אחת מ-500 ערי המדע המובילות בעולם בתפוקות מחקר מדעיות, על פי Nature Index. בעיר נמצאת אוניברסיטת גוויג'ואו, אוניברסיטת מחקר לאומית השייכת לפרויקט 211 ותחת ההגדרה הסינית של "מעמד מחלקה ראשונה כפולה" בתחומים מסוימים. ניו זילנד פלמרסטון נורת' (אנ'), מנוואטו-ונגנאוי, ניו זילנד מדיה וקבצים בנושא גווייאנג בוויקישיתוף גווייאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Guìzhōu (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de "Nature Index 2018 Science Cities | Nature Index Supplements | Nature Index". www.natureindex.com. נבדק ב-2020-11-26. 教育部 财政部 国家发展改革委 关于公布世界一流大学和一流学科建设高校及建设 学科名单的通知 [Notice from the Ministry of Education and other national governmental departments announcing the list of double first class universities and disciplines]. משרד החינוך של הרפובליקה העממית של סין. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית מורשת

בית מורשת היא עמותה חברתית העוסקת בייזום, הקמת וניהול מיזמים בתחומים המשלבים אחריות חברתית, חינוך ומורשת ישראל. העמותה הקימה ומפעילה מכינה קדם צבאית ייעודית, בתי מדרש וכולל חינוכי ייחודי, מסגרות חינוכיות משלימות ובלתי פורמליות, מענים רווחתיים לילדים, מיזמים חברתיים וקהילתיים, יחד עם שותפים מקומיים וממשלתיים. מטה העמותה שוכן בעיר מעלה אדומים. העמותה הוקמה במקור כגרעין תורני, והלכה והתפתחה במהלך השנים. בראש העמותה, נכון ל-2024, עומד מייסדה, הרב אליהו קפלן. בית מורשת החלה את דרכה בשנת 2001, כחלק מרשת הגרעינים של קרן מורשת, ביוזמת הרב אלי קפלן, תושב העיר מעלה אדומים, תלמידו של הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנת 2003 נרשמה כעמותה עצמאית. בראשיתה פעלה כגרעין תורני במעלה אדומים, שהתגבש בבית מדרש חינוכי שהוקם בידי העמותה. עם השנים פנתה העמותה לפיתוח מיזמים חינוכיים וחברתיים עבור כלל אוכלוסיית מעלה אדומים, תוך שיתופי פעולה עם הגופים המוניציפליים וטשטוש ההבחנה בין אוכלוסיית הגרעין לכלל האוכלוסייה ושימת דגש על צורכי הקהילה כולה. בעשור זה חיזקה בית מורשת את מעמדה במרחב המקומי מעלה אדומים. בשנים האחרונות החלה העמותה לכוון את פעילותה להקמת והובלת מיזמים במישור הלאומי ולא רק במישור המקומי. בעשור זה חיזקה בית מורשת את קשריה עם גורמי ממשל וממסד והקימה מכינה קדם־צבאית, פיתחה מודלים לעבודה קהילתית והתמקדה ביצירת שותפויות ומיזמים בתחומי פעילותה. העמותה מפעילה כיום את מכינת איתן, השוכנת במישור אדומים ופונה לכלל האוכלוסייה הישראלית. מכינת איתן הוקמה בשנת 2010 ובשנת 2015 קיבלה הכרה רשמית[דרושה הבהרה]. במכינה כמה מסלולים כדוגמת חקלאות, בנייה ויצירה בעץ ובמתכת. במכינה לומדים גם חניכים בודדים שאין להם בית לחזור אליו. העמותה פועלת להקמת מתחם הקבע של המכינה באתר הצופה למדבר יהודה. עמותת בית מורשת מפעילה כולל חינוכי הפועל בתוך בית הספר אמי"ת איתן, שבמסגרתו משולבים הלומדים בעשייה חינוכית מגוונת כפרחי הוראה, רבני גנים ומדריכים מיד עם תחילת לימודיהם. לצד הכולל פועלים בתי מדרש שונים לאוכלוסיות מותאמות, ובהן נשים, גמלאים וקבוצות נוספות. העמותה מפעילה כיום שתי מועדוניות לילדים, מועדונית צמ"ד לילדים עם צרכים מיוחדים ומועדונית לילדי רווחה. מועדונית צמ"ד היא מרחב אשר נועד להעניק לילדים בעלי צרכים מיוחדים הזדמנות למפגש חברתי. כביטוי לתפיסת העמותה, המועדונית ממוקמת לכתחילה באולפנת צביה בעיר, ובמהלך השבוע עשרות נערות האולפנה חונכות ומלוות את הילדים. המועדונית לילדי רווחה מיועדת לילדים הזקוקים לאחר הלימודים למסגרת תומכת למידה, ארוחה חמה ויחס חם. בית מורשת מפעילה מיזמים נוספים עבור האוכלוסייה הצעירה, כגון: צהרונים, קייטנות וחוגים, תוכנית רבני גנים וחנות מקוונת למוצרים חינוכיים. סך הכול פועלת העמותה בקרב כ־30,000 נפש בכל שנה. מחזור הפעילות של העמותה בעשר השנים שבין 2011–2020 עמד על כ-33,000,000 שקלים, והוא מבוסס על מתן שירותים בתמורה, מימון ממשלתי ומקומי ותרומות. בשנת 2020 עברה העמותה מיתוג מחדש ובמסגרתה הוחלף הלוגו שלה. הלוגו הנוכחי מציג שתי ידיים המופנות זו אל זו ומביעות תמיכה ושיתוף פעולה, וביניהן ארבעה עיגולים המסמלים את תחומי העשייה המגוונים. גם הלוגואים של התחומים השונים מבוססים על הלוגו המרכזי וצבעוניותם מביעה גיוון בעשייה. המוטו של העמותה, המופיע בשילוב עם הלוגו, גם הוא הוחלף במסגרת המיתוג המחודש: "יחד לוקחים אחריות". מדיה וקבצים בנושא בית מורשת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית מורשת לחנות האינטרנטית של העמותה בית מורשת, באתר "גיידסטאר ישראל"
יוז'ף רונה

הונגריה זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא רונה. יוז'ף רונה (במקור רוזנר עד 1884, (בהונגרית: Róna József; לובשבריני, 1 בפברואר 1861 – בודפשט, 31 בדצמבר 1939) היה פסל יהודי-הונגרי. הוא עיצב בעיקר פסלים ציבוריים, מונומנטים, אלמנטים דקורטיביים למבנים גדולים יותר – פסלים, תבליטים, פסלי בניין – ופסלים קטנים יותר עם נושאים מקראיים, מיתולוגיים. סגנונו מאופיין במקצועיות רבה ובתפיסה נטורליסטית מיסודה. יוז'ף רוזנר נולד במשפחה יהודית כבנם של שמעון רוזנר ושל נטי וקראוס. הוא התחיל את דרכו כשוליית נגר ממשפחה ענייה, אך מאוחר יותר, כתחנה הראשונה של ייעודו, סייע בסטודיו לפיסול בו צבר ניסיון בסיסי. בשנת 1879 כבר היה בעל מלגה בווינה. משנת 1882 למד שלוש שנים בבית הספר של המאסטר קספר פון צומבוש. בשנת 1885 זכה במלגה בברלין על פסלו הראשון בקנה מידה גדול. הוא קיבל את פרס רֶק סילארד על פסלו "פאון לכוד", ומדליית הזהב ל"אהבה אחרונה" (אנטוורפן), וזכה גם בגרנד פרי בפריז. על פסל העץ הידוע ביותר שלו, יוסף ואשת פוטיפר (1910, הגלריה הלאומית השל הונגריה), זכה במדליית הזהב הגדולה של הונגריה. הוא היה חבר ב"אגודת בנצור". יצירתו הידועה ביותר היא פסל הרכיבה של הנסיך אויגן מסבויה בבודפשט, בטירת בודה. בשנת 1922 ערך תערוכת אוסף בהיכל האמנות (בודפשט). הוא החזיק סדנת יציקת פסלים בבודפשט, שם הוצגו למשל כמה מפסלי אנדרטת המילניום שנעשו. בשנת 1929 פורסמה בבודפשט האוטוביוגרפיה שלו בשני כרכים ששמו "חייו של אמן הונגרי". אשתו הייתה גיזלה קמנפי (1869–1959), זמרת אופרה, מורה לזמר, וגיסתו של יוז'ף וסי, סופר ועיתונאי. הם נישאו ב-6 במרץ 1892 בבודפשט. ילדיהם: טיבור רונה (1893–?) פריקה רונה (1894–1978) הייתה אשתו של הפסל והקרמיקאי לאיוש גרנצ'ר גרף. קטלין רונה (1897–1966), רעייתו של האדריכל וילמוש פריש. ארז'בט רונה (1898–1987) פסלו של לאיוש קושוט (סגד) פסל קושוט (מישקולץ) פסל מיקלוש זריני (בודפשט) פסל אליזבת, נסיכת בוואריה (גדלה) ברטלן סמרה (מישקולץ) פסל רכיבה על סוס של הנסיך אויגן מסבויה (בודפשט, טירה) ג'רג' קלפקה (קומארום) פאון לכוד אהבה אחרונה יוסף ואשת פוטיפר גדלה – אליזבת, נסיכת בוואריה (1901) מישקולץ – פסל קושוט, הראשון באורך מלא בהונגריה פסל קושוט במישקולץ היום קברו של יוז'ף רונה בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט מצבתו נמצאת ברובע העשירי של בודפשט, בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. לקסיקון ביוגרפי הונגרי לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 יוז'ף רונה מדיה וקבצים בנושא יוז'ף רונה בוויקישיתוף חייו של אמן הונגרי Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5339/1884. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1884. év 16. oldal 13. sor "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 1136/1861. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1/1940. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 106/1892. folyószáma alatt". "Farkasréti temető nyilvántartása/Tóth Vilmos".
ישי פבלוביץ' קאזינץ

ישי פאבלוביץ' (פינחוסוביץ') קאזינץ (9 באפריל 1910, גניצ'סק, האימפריה הרוסית – 7 במאי 1942, מינסק) היה מהנדס ממוצא יהודי, שהוביל את מחתרת העיר במהלך כיבוש מינסק על ידי כוחות ורמאכט של גרמניה הנאצית בשנת 1941. נעצר ב-26 במרץ והוצא להורג ב-7 במאי 1942. גיבור ברית המועצות לאחר הירצחו (1965). נולד בשנת 1910 בעיר גניצ'סק שבאזור חרסון, למשפחה ממעמד הפועלים. אביו נהרג במהלך מלחמת האזרחים בשנת 1918, ולאחר מכן התגורר בבית יתומים עד 1922. בשנת 1922 עבר לבתומי ובשנת 1936 סיים את לימודיו במכון הנפט בקייב. בהמשך שירת בצבא האדום בין השנים 1936–1937. עבד בערים קלינין וגורקי. הצטרף כחבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בשנת 1938. מאז 1939 – המהנדס הראשי של מפעל נפטסביט בביאליסטוק. עם פרוץ מבצע ברברוסה, יחד עם היחידות הנסוגות של הצבא האדום, עזב את ביאליסטוק והגיע למינסק. נשאר בעיר לעבודות מחתרת ונבחר למזכיר הוועד המפלגתי העירוני של מינסק בנובמבר 1941. שמותיו הבדויים במחתרת היו – "סלאווה", "יוריגין", "סלבקה פובדית". הוא עבד בשיתוף עם פעילי המחתרת הידועים הרש סמולר ומיכאיל גבלב. תחת ניהולו נוצרה רשת של קבוצות מחתרת במינסק, יותר ממאה פעולות חבלה יצאו לפועל. במרץ 1942 הצליחו שירותי הביטחון הגרמניים לעצור כמה מראשי המחתרת, לתפוס את רשימות ומסמכי הארגון. אחד מהעצורים חשף גם את קזינץ. במהלך מעצרו ב-26 במרץ, ביצע התנגדות מזוינת. בזמן שירה בחזרה, הוא פצע והרג כמה קציני אס דה, אך נפל בשבי. ב-7 במאי 1942 נתלה במינסק בכיכר העיר יחד עם עוד 28 אנשי המחתרת. רק 23 שנה לאחר מכן, על פי צו של נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות ב-8 במאי 1965, הוענק לו לאחר מותו תואר גיבור ברית המועצות. בעקבות כך הוענק לו גם עיטור לנין. דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית) דף עם המקום באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית) "1100 дней борьбы минских подпольщиков". unibel.by. 7 במאי 2005. אורכב מ-המקור ב-2008-12-27. {{cite web}}: (עזרה) Герой Советского Союза Исай Казинец.
מרקו רוזה

מרקו רוֹזֵה (בגרמנית: Marco Rose; נולד ב-11 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן-עבר גרמני ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת ר.ב. לייפציג. רוזה החל את הקריירה שלו ככדורגלן ב"רוטציה לייפציג", והצטרף ל"לוקומוטיב לייפציג" ב-1987, אשר מאוחר יותר שונה שמה ל-"VfB לייפציג". בשנת 2000 הצטרף רוזה ל"הנובר 96", כשזו עלתה לבונדסליגה. בשנת 2002, עבר לשחק ב"מיינץ 05", תחת הדרכתו של יורגן קלופ. רוזה פרש ממשחק פעיל לאחר 199 הופעות במדי "מיינץ 05" בכל המסגרות, בהן כבש שבעה שערים - שלושה מהם במסגרת הבונדסליגה. סבו, ולטר רוזה, היה אף הוא כדורגלן, ששיחק בנבחרת גרמניה. רוזה החל את דרכו כעוזר מאמן ושחקן הקבוצה השנייה של "מיינץ 05" בעונת 2010/2011. בעונת 2012/2013 הצטרף ללוקומוטיב לייפציג, אך עזב לאחר שסיים את חוזהו לאחר עונה אחת בלבד. רוזה מונה למאמן קבוצת ה-U16 של רד בול זלצבורג בעונת 2013/14. כאשר מאמן ה-U18 של המועדון, תומאס לטש, עזב את המועדון, מונה רוזה במקומו. הקבוצה זכתה באליפות U18 האוסטרית בעונתו הראשונה ובליגת הנוער של אופ"א באפריל 2017 כשגברה בגמר על בנפיקה ליסבון 2–1. בעונת 2017/2018, ירש רוזה את אוסקר גרסיה כמאמן הקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג. בעונתו הראשונה, הקבוצה זכתה באליפות אוסטריה והגיעה לשלב חצי הגמר של הליגה האירופית שם הודחה על ידי אולימפיק מרסיי. בעונה השנייה, פתחה רד בול זלצבורג את העונה בליגה האוסטרית עם עשרה ניצחונות ובכך שברה שיא היסטורי בליגה. בליגה האירופית הגיעה הקבוצה עד לשלב רבע הגמר שם הודחה על ידי נאפולי. בכל תקופתו כמאמן זלצבורג, לא הפסידה הקבוצה משחק ביתי. בפתיחת עונת 2019/2020 מונה רוזה למאמנה של בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה הצליח להעפיל עם המועדון לליגת האלופות עמה הצליח להעפיל לשמינית גמר המפעל כשהוא מקדים את אינטר מילאנו. ב-15 בפברואר 2021 הודיעה מנשנגלדבאך כי בסיום העונה יעזוב רוזה את המועדון ויצטרף לבורוסיה דורטמונד. לאחר שסיימה הקבוצה במקום השני בבונדסליגה, והודחה מליגת האלופות בשלב הבתים, פוטר רוזה מתפקידו בסיום העונה. ב-8 בספטמבר 2022 מונה למאמנה של ר.ב. לייפציג. ב-12 באוגוסט 2023 הוליך את הקבוצה לניצחון 3-0 על באיירן מינכן במסגרת משחק הסופר קאפ הגרמני, ועזר לקבוצה לזכות בתואר בפעם הראשונה בהיסטוריה, זאת לאחר שהוביל את הקבוצה מספר חודשים קודם לכן, לזכייה שנייה בגביע הגרמני. נכון ל-20 במאי 2022 הנובר 96 אליפות הבונדסליגה השנייה: 2001/2002 רד בול זלצבורג אליפות אוסטריה: 2017/2018, 2018/2019 הגביע האוסטרי: 2018/2019 ר.ב. לייפציג הגביע הגרמני: 2022/2023 הסופר קאפ הגרמני: 2023 מדיה וקבצים בנושא מרקו רוזה בוויקישיתוף מרקו רוזה, באתר Transfermarkt מרקו רוזה, באתר Soccerway מרקו רוזה, באתר BDFutbol מרקו רוזה, באתר WorldFootball.net מרקו רוזה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Marco Rose: 5 things on Borussia Mönchengladbach's inbound new head coach, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית) Gladbach: Marco Rose ist Weihnachten mit der Familie heilig, GladbachLIVE (ב־) Rose wird Coach bei RB Salzburg - Co-Trainer ist 24, kicker (ב־) ORF at/Agenturen red, Fußball: Werner glänzt für Leipzig gegen Gladbach, sport.ORF.at, ‏30 באוגוסט 2019 (בגרמנית) Offiziell: Rose wird im Sommer Trainer in Gladbach, kicker (ב־) Borussia Mönchengladbach lose to Real Madrid but go through to UEFA Champions League knockout stages, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית) Borussia Dortmund GmbH & Co KGaA, Rose agrees to BVB move, www.bvb.de (באנגלית בריטית)
קרן גימל

קרן גימל היא עמותה ללא כוונת רווח, שפועלת בניו יורק ובישראל. העמותה מקדמת פרויקטים להעשרת תוכניות לימודים על מורשת וזהות יהודית באזורים בדרום מדינת ישראל. הקרן הוקמה על ידי הרב ד"ר צבי (הריס) גדליה בשנת 1980. קרן גימל מתמקדת בחיזוק האחריות הקהילתית ואזרחות טובה באמצעות פעילויות חינוכיות חוץ-לימודיות. מאז הקמתה קרן גימל עבדה עם למעלה מ-18,000 ילדים ומבוגרים ב-53 תוכניות לימוד. בנוסף, מקיימת הקרן מדי שנה פעילות בקיץ לתלמידים בשיתוף עם עיריית קריית מלאכי. אתר האינטרנט הרשמי של קרן גימל קרן גימל, ברשת החברתית פייסבוק מידע כללי על קרן גימל ע"ש גדליה (ע"ר), באתר גיידסטאר "Programs - The Gimmel Foundation". The Gimmel Foundation Website. 17 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרן גימל".
נקודת אנדרוס (אנטארקטיקה)

נקודת אנדרוס (באנגלית: Andrus Point) היא לשון יבשה בולטת וסלעית, הפורצת לכיוון מזרח לתוך מפרץ ליידי ניונס באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. ללשון היבשה צורת אצבע, והיא פונה לכיוון לשון הקרח של קרחון פארקר. לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964. שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. לשון היבשה נקראת על שמו של קומנדר ה. ר. אנדרוס (H.R. Andrus), שהיה קצין אפסנאות בספינה קומנדר (Commander), של כוח התמיכה הימי של ארצות הברית (U.S. Naval Support Force) לאנטארקטיקה, בשנים 1962–1966. נקודת אנדרוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת אנדרוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד נקודת אנדרוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת אנדרוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור נקודת אנדרוס נקודת אנדרוס באתר mindat נקודת אנדרוס באתר marineregions ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
נשבע

"נשבע" הוא פזמון שכתב שמוליק קלוסקי, הלחין יאיר קלינגר וביצע חיים משה. השיר יצא לאור בשנת 1988. השיר נכלל באלבום הנושא את שמו. באלבומו הקודם ביצע משה שירים בגוון שירי ארץ ישראל וסטה מהקו המזרחי הים-תיכוני שאפיין אותו. גם באלבום זה המשיך בקו זה. השיר נכלל בפסקול הסרט "אבא גנוב 2", והושמע בקטע החתונה בהפתעה שנערכה לגיבור הסרט צ'יקו בן דוד (יהודה ברקן). בהמשך החל השיר להיות מושמע רבות בחתונות ובטקסים צבאיים. חיים משה ביצע את השיר בטקס הדלקת המשואות בשנת 2018. במצעד "אגן הים התיכון" של כאן גימל, ששודר ביום העצמאות ה-76 (מאי 2024), זכה השיר "נשבע" במקום השני (אחרי "הפרח בגני"). סרטון השיר "נשבע" באתר יוטיוב מילות השיר "נשבע" באתר שירונט יונתן ריגר, ‏"ברגע שחיים שר את 'נשבע' הייתה שם רעידת אדמה, היינו המומים", באתר ‏מאקו‏, 15 בפברואר 2021 ynet, "הללויה", רחפנים ודגלנים: הרגעים הגדולים של טקס הדלקת המשואות, באתר ynet, 19 באפריל 2018 "הפרח בגני" - הקלאסיקה הים-תיכונית האהובה ביותר, באתר ynet, ‏14 במאי 2024
אזורי הזמן בכדור הארץ

במדינות והאזורים בכדור הארץ מתקיימים 38 אזורי זמן שונים. ערך מורחב – אזור זמן אזור זמן הוא חבל ארץ על פני כדור הארץ שבין גבולותיו השעה הרשמית והתאריך הרשמי זהים בכל מקום ובכל עונות השנה. הבדלי השעות בין האזורים נקבעים לפי מיקומם הגאוגרפי - כאשר השעון של הזמן האוניברסלי המתואם, UTC מציין את השעה במרידיאן אפס שעובר בגריניץ' שליד לונדון - מערבה ממנו השעות פוחתות ומזרחה ממנו השעות מתווספות. כך למשל, אזור הזמן UTC+2 הוא האזור שבו השעה היא 14:00 אם בגריניץ' השעה היא 12:00, ואזור הזמן UTC-5 הוא האזור שבו השעה היא 7:00 אם בגריניץ' השעה היא 12:00. בעבר היו נמדדים אזורי הזמן ביחס לשעון גריניץ' הבריטי (GMT - Greenwich Mean Time), ששונה במעט מה-UTC. כבסיס לקביעת אזורי זמן נקבעו 24 קוי אורך שמשמשים כנקודות ייחוס. המרחק בין שני קווי אורך כאלה הוא 15 מעלות, שהן תוצאת החילוק של 360 מעלות ב-24 שעות היממה. לכאורה, כל אזור זמן היה צריך להשתרע על פני 15 מעלות בדיוק, אבל בפועל גבולות אזורי הזמן גמישים במטרה לשמור כל מדינה או מחוז של מדינה בתחומי אזור זמן אחד, או כדי לאפשר שעה אחידה בכמה מדינות שכנות. מספרם של אזורי הזמן גדול מ-24 משתי סיבות עיקריות: קו התאריך הבין-לאומי איננו חופף במלואו לקו האורך 180, שכן יש בו סטיות משמעותיות (בעיקר למזרח) שנועדו למנוע את חלוקת שטחן של מדינות מסוימות בין שני צידיו של קו התאריך. עקב כך נוצרו בפועל אזורי זמן נוספים. מדינות שונות יצרו לעצמן משיקולי נוחות אזורי זמן ספציפיים, אשר סוטים מזמן הייחוס של זמן אוניברסלי מתואם בהפרש שאיננו כפולות של שעה עגולה. אזורי הזמן המרוחקים ביותר מקו האורך 0 הם UTC + 14:00 ו-UTC - 12:00. אזורים אלו צמודים לקו התאריך הבינלאומי שבאוקיינוס השקט - הראשון ממערב לו והשני ממזרח לו. במדינות שונות - 21 בסך הכל - נוהג יותר מאזור זמן אחד. מצב זה נובע מכך ששטחן הרציף ממזרח למערב הוא ארוך במיוחד, או ששטחיהן הם נפרדים ומרוחקים זה מזה. אזורי הזמן המוצגים מתוארים ביחס להפרש שלהם מזמן אוניברסלי מתואם (UTC). חלק מן המדינות והאזורים עושים שימוש במהלך מספר חודשים בשנה בשעון קיץ, ובתקופה זו הם מסיטים את השעון המקומי שעה אחת קדימה מהשעה הסטנדרטית באזור הזמן שלהם. הטבלה כוללת גם מדינות ששטחיהן מפוצלים בין אזורי זמן שההפרש בינם לבין זמן אוניברסלי מתואם הוא ביחידות של חלקי שעה עגולה. בסין נוהג אזור זמן אחד, אף על פי ששטחה משתרע בפועל על פני חמישה אזורי זמן. גם בהודו נוהג אזור זמן אחד בלבד - 05:30 + UTC. מדיה וקבצים בנושא אזורי הזמן בכדור הארץ בוויקישיתוף נמצא מצפון לקו המשווה.