laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלקן נתן אדלר

אלקן נתן אדלר (באנגלית: Elkan Nathan Adler, בעברית אלחנן נתן אדלר; ‏24 ביולי 1861, לונדון – 15 בספטמבר 1946, לונדון) היה סופר, עורך דין, היסטוריון ואספן ספרים וכתבי יד יהודי בריטי. קטלוג אדלר – כרטסת ובו רשימות על קטעים מגניזת קהיר וכתבי יד שראה בספריות בהם עבר, בעיקר בקיימברידג', אוקספורד, וספרייתו הפרטית – הוא אחד מהמקורות המרכזיים למידע על כתבי היד העבריים. אביו של אדלר, נתן מרקוס אדלר, היה הרב הראשי של האימפריה הבריטית. אדלר הרבה לנסוע ובנה ספרייה גדולה מאוד, במיוחד של תעודות יהודיות עתיקות. אדלר היה בין הראשונים שחקרו את המסמכים שאוחסנו בגניזת קהיר. למעשה הוא היה האירופאי הראשון שנכנס אליה. בזמן ביקוריו בקהיר ב-1888 ו-1895 אסף אדלר והביא יותר מ-25,000 קטעי כתבי יד לאנגליה. ב-1921 הוא פרסם קטלוג בשם Catalogue of Hebrew Manuscripts in the Collection of E. N. Adler בו הוא מתאר יותר מ-4,500 כתבי יד מהאוסף שלו. אדלר אסף יותר מ-30,000 ספרים מודפסים בנושאי יודאיקה. לרוע מזלו מעילה של שותף לעסקים הכריחה אותו למכור חלק ניכר מספרייתו, ביניהם את הגדת גרציאנו, לבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק ולהיברו יוניון קולג' בסינסינטי ב-1923. יתר על כן, אדלר הסכים להוריש רכישות נוספות שלו לבית המדרש לרבנים באמריקה אחרי מותו. בזמן ביקורו במצרים ב-1924 רכש אדלר כד, שהתגלה לא מכבר, שהכיל את הארכיון של שכיר החרב המצרי הורוס בנו של נחוטס (145–88 לפנה"ס) וכתב עליו בספר The Adler Papyri. אדלר פרסם ספרים רבים על מסעותיו ועל האוספים הגדולים שלו. בין השאר: About Hebrew Manuscript, 1905 A Gazetteer of Hebrew Printing, 1917 Jews in Many Lands, 1905 Auto de Fe and Jew, 1908 History of the Jews of London, 1930 Jewish Travellers, 1930 וכן מאמרים על השומרונים ועל ההיסטוריה של היהודים במצרים ובפרס. אלקן אדלר היה מאוד פעיל בענייני הקהילה היהודית-אנגלית, במיוחד בנושאי חינוך והיה ציוני נלהב. הוא היה בין החברים הראשונים של חובבי ציון באנגליה. ב-1891 הוא היה סגן נשיא הוועידה הבינלאומית לשאלת רוסיה-יהודי, שהתקיימה בברלין. בספטמבר 1900 הוא סייע לדוד ילין בעניין רכישת האדמה להקמת "בית הספרים" שהיה הבסיס לספריה הלאומית ואף נתן לו שני כתבי יד נדירים לאוסף המתגבש. "אדלר, אלחנן נתן", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 135, באתר היברובוקס "אלקן נתן אדלר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מידע על Elkan Nathan Adler בקטלוג הספרייה הלאומית אלחנן בן נתן אדלר (1861-1946), דף שער בספרייה הלאומית הספר ברישום כרטסת הספרייה הלאומית. ראו הקדמה לכרטסת זוסמן ובאתר כתיב של הספרייה הלאומית. מהדורה סרוקה של הקטלוג נמצאת באתר הנוצרי hathitrust (היש בלבי אמונה) ADLER, ELKAN NATHAN - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com דוד ילין, אגרות דוד ילין תרנ"ח – תרס"א - פרק 117, באתר benyehuda.org - פרויקט בן־יהודה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאלנה

טאלנֶה (באוקראינית: Тальне́; ברוסית: Тальное; ביידיש: טָאלנא), היא עיירה בראיון טאלנובסקי, במחוז צ'רקאסי שבמרכז אוקראינה. העיירה נמצאת 142 קילומטרים מדרום-מערב לעיר המחוז צ'רקאסי. משערים כי מקור שמה נגזר משמו הקדום של נהר הטאליינקה הזורם בסמוך לה, "טלנאח", שם ממקור טורקי שפירושו "ערבה". מקור זה השתמר גם במילה האוקראינית "тал" ("טאל"), שפירושה "שיח הערבה" (הצומח לרוב על גדות הנהרות). בכנסייה העירונית קבורה סופיה פוטוצקי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אין מילה על השואה. טאלנה היא ערש חסידות טולנה, שהוקמה באמצע המאה ה-19 בידי "המגיד מטאלנה" רבי דוד טברסקי. בשנת 1848 היו בטאלנה 1,807 יהודים. כחמישים שנה לאחר מכן, בשנת 1897, נספרו בעיירה 5,452 יהודים שהיוו 57% מכלל תושבי העיירה. בשנת 1912 עמד מניין היהודים על כעשרת אלפים (77%), אך במהלך מלחמת העולם הראשונה פחת מספרם ובשנת 1926 עמד על 4,169 (גם מספרם היחסי באוכלוסייה המקומית הצטמצם לכדי 39%). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939) מנו היהודים 1,866 נפש, כ-15% מתושבי העיירה. בשנת 2013 התגוררו בעיירה 20 תושבים יהודים. מדיה וקבצים בנושא טאלנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאלנה (באוקראינית) טאלנה, באתר הפרלמנט האוקראיני היסטוריה של הקהילה היהודית בטאלנה באתר "מורשת יהדות אוקראינה" אלברט קגנוביץ' ומרטין דין, טלאנויה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1604–1605), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
דולפינס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דולפינס – קבוצת כדורגל ניגרית מיאמי דולפינס – קבוצת פוטבול אמריקאית נורשפין דולפינס – קבוצת כדורסל שוודית
גאוקורונה

גאוקורונה (באנגלית: Geocorona) או עטרה ארצית היא השכבה החיצונית ביותר באטמוספירת כדור הארץ. היא מורכבת מאטומי מימן ומשתרעת למרחק של 19 עד 50 פעמים קוטר כדור הארץ (כ-240,000 עד 630,000 קילומטר). הגאוקורונה נצפית בעיקר בספקטרום האור האולטרה-סגול הקיצוני המגיע מהשמש, בחתימה הספקטרלית של גז מימן (קו לימן-אלפא (Lyman-alpha)). הגאוקורונה נחקרה מהחלל החיצון על ידי הלוויין אסטריד ועל ידי גשושית החלל גלילאו, תוך שימוש בספקטרומטר אולטרה-סגול (UVS) במהלך טיסה קרובה לכדור הארץ, וכן על ידי מכשיר ה-SWAN שבגשושית SOHO. גאוקורונה היא למעשה ענן גז של אטומי מימן. קרינת השמש מגיבה עם אטומי מימן דרך אורך גל מסוים בתחום האולטרה-סגול המכונה לימן-אלפא, אותו יכולים האטומים לספוג או לפלוט. כך אטומי המימן מפזרים את אור השמש לכל הכיוונים. עם זאת, הקרינה הנפלטת מהגאוקורונה זניחה לעומת קרינת השמש שם. מכיוון שאורך גל זה נספג על ידי אטמוספירת כדור הארץ, ניתן לצפות בו רק מהחלל. במחקר מ-2019 התברר שקרינת השמש דוחסת את אטומי המימן בגאוקורונה בצד המואר של כדור הארץ, וגם מייצרת אזור של צפיפות מוגברת בצד החשוך. דחוס ככל שיהיה אזור המימן בצד המואר, הוא עדיין דליל למדי - רק 70 אטומים לסנטימטר מעוקב במרחק 60,000 קילומטר מפני השטח של כדור הארץ, ובערך 0.2 אטומים במרחק הירח. חלקיקי המימן בצפיפות כזו לא מהוווים איום על האסטרונאוטים במסלול סביב הירח, אך הם עלולים להשפיע על תצפיות אסטרונומיות בסביבת הירח. בסוף שנות השישים של המאה העשרים, תפסה הגשושית האמריקאית מארינר 5 מבט חטוף בגאוקורונה של כדור הארץ ממרחק 240,000 קילומטר. הצילום המכוון הראשון של הגאוקורונה של כדור הארץ נערך בשנת 1972, באמצעות הטלסקופ הראשון על הירח (מרחק 380,000 קילומטר) שהוצב שם על-ידי האסטרונאוטים של אפולו 16. ניתן לראות בו את הגאוקורונה זוהרת סביב כוכב הלכת באור אולטרה-סגול. גם הגשושית היפנית PROYCON, שהייתה פעילה בין השנים 2014-2015, צילמה את הגאוקורונה של כדור הארץ בדרכה, ממרחק של 15 מיליון קילומטר. מהתמונה הזו הסיקו המדענים שלגאוקורונה יש סימטריה של צפון-דרום והיא משתרעת למרחק 240,000 קילומטרים (19 פעמים קוטר כדור הארץ). בין השנים 1996 ל-1998 צילם מצפה החלל SOHO את כדור הארץ ואת האטמוספירה שלו שלוש פעמים, באמצעות מכשיר ה-SWAN שבו, ממרחק 1.5 מיליון קילומטר מכדור הארץ לכיוון השמש. צוות חוקרים רוסי פרסם בשנת 2019 ניתוח חדש של המידע מתצפיות אלה והראה ששולי הגאוקורונה מגיעים למרחק של כ-630,000 קילומטר (50 פעמים קוטר כדור הארץ), ולמעשה הירח נמצא בתוך הטווח שלה. עֲטָרָה אַרְצִית במילון איכות הסביבה (תשע"א), באתר האקדמיה ללשון העברית S. Witman, Tracing the Path of Gas Atoms from Earth to the Final Frontier, Eos, ‏22 January 2018 Earth’s atmosphere stretches out to the Moon – and beyond, ESA - European Space Agency, ‏20/02/2019 (באנגלית) I. I. Baliukin, J.-L. Bertaux, E. Quémerais, V. V. Izmodenov, W. Schmidt, SWAN/SOHO Lyman-α Mapping: The Hydrogen Geocorona Extends Well Beyond the Moon, Journal of Geophysical Research: Space Physics Volume 124, Issue 2, 2019, עמ' 861-885
ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה

ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה (צרפתית: Jean Baptiste Joseph Fourier‏; 21 במרץ 1768 – 16 במאי 1830) היה מתמטיקאי, פיזיקאי, מהנדס ואיש ציבור צרפתי. פורייה השתתף במהפכה הצרפתית. לאחר המהפכה היה אחד מיועציו של נפוליאון וסייע לו בכיבושיו. לתקופת מה היה המושל של מצרים תחתית, לאחר כיבוש מצרים בידי צבא נפוליאון ב-1798. ידוע בשל טור פורייה שפיתח להצגה של פונקציות, ובשל התמרת פורייה, סוג של התמרות אינטגרליות שנועד גם הוא לפתור משוואות דיפרנציאליות חלקיות. פורייה פיתח טורים אלו על מנת להיעזר בהם בפתרון של משוואות דיפרנציאליות חלקיות. להתמרות וטורי פורייה תרומה רבה לעיבוד אותות ספרתי (DSP). עסק בתאוריה האנליטית של החום המבוססת בעיקרה על חוק הקירור של ניוטון. ב-1824 פרסם בכמה מאמרים מסקנה, שגוף בגודל של כדור הארץ במרחק בו נמצא כדור הארץ מהשמש היה צריך להיות קר יותר מאשר כדור הארץ למעשה. חישוביו של פורייה הביאו אותו להניח כי באטמוספירת כדור הארץ נאגרת אנרגיה שבאה לידי ביטוי כחום. על פי פורייה מדובר בהוכחה לקיומן של מולקולות גז באוויר, כאלה המאפשרות אגירת חום. התמרת פורייה טור פורייה מדיה וקבצים בנושא ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה בוויקישיתוף ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה, באתר MacTutor (באנגלית) ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לשק בלצרוביץ'

לשק בלצרוביץ' (בפולנית: Leszek Henryk Balcerowicz;‏ 19 בינואר 1947) הוא כלכלן פולני שכיהן כנגיד הבנק המרכזי וכסגן ראש ממשלה בפולין. ממובילי המעבר מכלכלה קומוניסטית לכלכלה חופשית בפולין בשנות ה-90 של המאה ה-20. כיום מכהן בלצרוביץ' כפרופסור בקולג' אירופה. בשנת 1970 קיבל תואר ראשון בהצטיינות מבית הספר המרכזי לתכנון וסטטיסטיקה בוורשה. הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת סט. ג'ון בניו יורק בשנת 1974 ודוקטורט מבית הספר לכלכלה בוורשה, בשנת 1975. בלצרוביץ' הצטרף למפלגה הקומוניסטית הפולנית בשנת 1969, ובסוף שנות ה-70 השתתף בצוות ייעוץ כלכלי לראש ממשלת פולין ועבד במכון המרקסיסטי-לניניסטי. לאחר שהחל לייעץ בכלכלה לתנועת סולידריות, הורחק מהמפלגה הקומוניסטית בשנת 1981. מספטמבר 1989 עד אוגוסט 1991 כיהן לראשונה כשר האוצר וסגן ראש ממשלת פולין. הוא שב לתפקיד ב-31 באוקטובר 1997 עד 8 ביוני 2000. בשנים 1995–2000 היה יושב ראש איחוד החופש, שהייתה אז מפלגת מרכז. ב-22 בדצמבר 2000 מונה לנגיד הבנק המרכזי של פולין, תפקיד בו כיהן עד שנת 2007. מדיה וקבצים בנושא לשק בלצרוביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לשק בלצרוביץ' (בפולנית) לשק בלצרוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אלי יפה (קצין)

אלי יפה (נולד ב-11 בינואר 1957) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כקצין תותחנים ראשי וראש חטיבת המבצעים. יפה נולד וגדל בעפולה, למד בבית הספר התיכון המחוזי ע"ש דוד בן-גוריון בעיר. התגייס לצה"ל באוגוסט 1975 ושירת בגדוד 334 של חיל התותחנים, כקצין תותחנים שירת כמפקד סוללה בגדוד 55, ובמלחמת לבנון הראשונה שירת כסגן מפקד הגדוד. בשנים 1984-1985 פיקד על גדוד 55 במהלך הלחימה בדרום לבנון לאחר מכן שירת כסגן מפקד ביסל"ת, יצא לקורס קציני תותחנים בפורט סיל שבאוקלהומה ומונה לסגן מפקד אגד ארטילרי 215. ב-1989 מונה למפקד גדוד בקורס קציני אג"ם בבה"ד 1 וב-1991 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מרכז אימון יחידות חיל התותחנים. ב-1993 מונה למפקד אגד 215 וב-1995 לראש מחלקת מבצעים בחטיבת המבצעים במטכ"ל. ביולי 1998 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין התותחנים ראשי. במהלך תפקידו כקצין התותחנים הראשי יישם שינויים משמעותיים בבניין הכוח של החייל ובהם: ארגון מחדש של מערך הארטילריה הקנית וביטולם של יחידות ארטילריה מיושנת, הקמת אגד ארטילרי במילואים של מערך המנתץ (MLRS) ופיתוח הרמ"ם (רקטות מתוקנות מסלול), שדרוג מערך הנשק המדויק בחייל והנעת פרויקט פיתוח והצטיידות באמל"ח חדש וכן הקמה ומבצוע של יחידת 'זיק'. בנוסף, הנעות פרויקטי אמל"ח ומערכת שו"ב מתקדם, פיתוח תורה חיילית והכשרות מותאמות לשינויים הארגוניים הרבים. במהלך כהונתו, בשנת 2000, הוחלפה הכומתה של חיל התותחנים משחור לטורקיז. באוקטובר 2001 מונה לראש חטיבת המבצעים באגף המבצעים. לאחר שחרורו ב-2005 החל לעסוק בייעוץ ביטחוני. יפה בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לארבעה. אלי יפה באתר בית התותחן
קגן

קגן או כגן הוא שם משפחה אשכנזי שנוצר בשטחי האימפריה הרוסית לשעבר, וריאציה רוסית ואוקראינית של שם המשפחה "כׇּהׇן". האם התכוונתם ל... מעיין קגן – משפטנית יהודיה אמריקאית בנימין קגן – מתמטיקאי רוסי יהודי ברל קגן – ביבליוגרף יידי ליטאי-אמריקאי דונלד קגן – היסטוריון יהודי אמריקאי פרדריק קגן – סופר והיסטוריון צבאי יהודי אמריקאי, בנו של דונלד קימברלי קגן – סופרת והיסטוריונית צבאית יהודיה אמריקאית, אשתו של פרדריק רוברט קגן – היסטוריון וסופר יהודי אמריקאי, בנו של דונלד ג'רום קגן (אנ') – פסיכולוג יהודי אמריקאי קוגן כגן (פירושונים)
קפלר-186f

קפלר-186f הוא כוכב לכת דמוי ארץ המקיף את הננס האדום, קפלר-186, המרוחק 492 שנות אור מכדור הארץ. זהו כוכב הלכת החוץ שמשי הראשון עם רדיוס דומה לזה של כדור הארץ שהתגלה באזור ישיב של כוכב אחר. טלסקופ החלל קפלר של נאס"א איתר את כוכב הלכת הזה תוך שימוש בשיטת הליקוי, שינוי בעוצמת האור של כוכב האם, יחד עם עוד ארבעה כוכבי לכת נוספים המקיפים את הכוכב בקרבה גדולה בהרבה (כולם מעט גדולים יותר מכדור הארץ). נדרשו שלוש שנים לנתח נתונים כדי למצוא את איתותיו. התוצאות הוצגו לראשונה בכנס ב-19 מרץ 2014 ופרטים נוספים דווחו בכלי התקשורת באותה העת. ההודעה הפומבית המלאה הייתה ב-17 באפריל 2014, ולאחר מכן התפרסם בכתב העת Science. מדיה וקבצים בנושא קפלר-186f בוויקישיתוף התגלה כוכב לכת כמעט תאום לכדור הארץ המקיף ננס אדום במסלול המאפשר חיים באתר הידען קפלר-186f, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קפלר-186f, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Jones, Chris (7 בדצמבר 2016). "The Woman Who Might Find Us Another Earth". The New York Times Magazine. ארכיון מ-14 בפברואר 2021. נבדק ב-1 במרץ 2024. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורינוקו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אורינוקו – נהר הזורם בשטחי ונצואלה וקולומביה תנין אורינוקו – תנין המצוי במים מתוקים בנהר האורינוקו דלתת אורינוקו – דלתה של נהר האורינוקו במזרח ונצואלה רצועת אורינוקו – רצועת הנפט הכבד הלא קונבנציונלי באגן נהר האורינוקו שבוונצואלה אלטו אורינוקו – אחד מ-7 המחוזות (בספרדית "Municipios" – היחידות המנהליות המשניות) של מדינת אמסונאס שבוונצואלה Orinoco Flow – שירה של הזמרת אניה מאלבומה "Watermark" שיצא ב-1988 (לחצו לצפייה)
בקינגהאמשייר

בקינגהאמשייר (באנגלית: Buckinghamshire) הוא מחוז בדרום-מזרח אנגליה. בירת המחוז היא איילסברי, וסביבו מצויים המחוזות לונדון רבתי, ברקשייר, אוקספורדשייר, נורת'האמפטונשייר, בדפורדשייר והרטפורדשייר. שטחו של המחוז הוא 1,874 קמ"ר (724 מייל רבוע) ואוכלוסייתו מנתה 840,138 נפש במפקד 2021. מלבד מילטון קינס שנמצאת בצפון-מזרח, היישובים הגדולים ביותר נמצאים בחציו הדרומי של המחוז וכוללים את איילסברי (Aylesbury), היי וויקומב (High Wycombe) וצ'שאם (Chesham). לצורכי ממשל מקומיים בקינגהמשייר מורכבת משני אזורי רשות יחידים, בקינגהמשייר ומילטון קינס. למחוז ההיסטורי היו גבולות מעט שונים, והוא כלל גם את העיירה סלאו (Slough). צ'ילטרן הילס (Chiltern Hills), אזור יופי טבעי יוצא דופן, מהווה את רוב דרום המחוז (מילטון קיינס) ומכיל את הנקודה הגבוהה ביותר באזור, האדינגטון היל (267 מ'). הצ'ילטרנים הם המקור של נהר אוזל (River Ouzel), שזורם על פני עמק השפלה של איילסברי (Aylesbury Vale) בצפון המחוז ודרך מילטון קינס לפני שהוא חובר לנהר אוז הגדול (River Great Ouse) בניופורט פנגל (Newport Pagnell). נהר התמזה מהווה חלק מהגבול הדרומי של המחוז. החברות הידועות במחוז הם אולפני הסרטים פיינווד (Pinewood Studios), אגם החתירה דורני (Dorney Lake) וחלק ממסלול המרוצים של סילברסטון (Silverstone Circuit) על גבול נורת'המפטונשייר (Northamptonshire). לחברות ממשלתיות ולאומיות רבות יש משרדים ראשיים או מרכזים מרכזיים במילטון קיינס. התעשייה הכבדה והחציבה מאוד מוגבלת, כאשר ענף החקלאות היא השולטת לאחר ענפי השירותים. מדיה וקבצים בנושא בקינגהאמשייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בקינגהאמשייר (באנגלית) בקינגהאמשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרהאם (מחוז, אנגליה)

מחוז דרהאם (באנגלית: County Durham) הוא מחוז בצפון־מזרח אנגליה. עיר הבירה של המחוז היא דרהאם והעיר הגדולה ביותר בו היא דרלינגטון. מסביב למחוז מצויים המחוזות טיין אנד וויר, קאמבריה, נורת'אמברלנד וצפון יורקשייר. כלכלת המחוז מבוססת על מחצבי פחם וברזל ועל חקלאות. מדיה וקבצים בנושא דרהאם בוויקישיתוף דרהאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל זנוויל שפיצר

שמואל זנוויל (גם: זוויל) שפיצר (ג' באלול ה'תרכ"ג אוגוסט 1863 – י"ח אדר ב' תשי"א 26 במרץ 1951) היה מעסקני היישוב הישן בירושלים, מייסד שכונת בתי נייטין, וממייסדי שכונת שערי חסד בירושלים. נולד בפרשבורג לרב חייא דוד הלוי שפיצר, מתלמידי הכתב סופר, ולצערטל. בשנת תרל"ג (1873) עלה לארץ ישראל עם הוריו והם התיישבו בירושלים. בתקופת מגוריו בירושלים חיבר אביו את ספר ה"נברשת" לבירור זמני הנץ החמה וזמני היום, שקיבל את הסכמת מהרי"ל דיסקין. נשא לאשה את מירל בת הרב דוד יוליס חתן הרב אברהם שאג (נפטרה בתרפ"ה, 1924). בשנת תרס"ב (1902) ייסד את שכונת בתי נייטין בסמוך למאה שערים. הכתובת על שער הכניסה לשכונה קיימת עד היום, ובה נכתב: "שכונת בתי נייטין שבנה הרה"ג שמואל זנוול שפיצר ז"ל". לוח הנצחה לזכרו תלוי בעזרת הנשים בבית הכנסת הגדול הגר"א. שפיצר היה מגיד השיעור של "מרכז לבעלי מלאכה", שנוסד בירושלים על ידי שמואל לוי עבור בעלי מלאכה שקבעו עתים לתורה. בשנת תרס"ח (1908) ייסד, יחד עם נפתלי צבי פרוש-גליקמן, את שכונת שערי חסד. כדי להבטיח את רכישת השטח הוא נרשם בטאבו על שם ארבעה חברים נתיני חוץ. אחד מהארבעה היה שפיצר, שהיה נתין אוסטריה. השלושה האחרים היו הרב יוסף חיים זוננפלד, אף הוא נתין אוסטריה, ויואל משה סלומון ונחום ברגמן שהיו נתיני גרמניה. שפיצר שימש כממונה על בתי שכונת בתי נייטין להשכרתם למגורים. לו עצמו לא הייתה דירה משלו והוא התגורר בחדר קטן במשרדי החברה קדישא שאותה ניהל. היה אחראי על קופת הגמ"ח של החברה קדישא. הקפיד שלא לדרוש מן הלווה ערבים על הלוואתו, כדי לא תתגלה ברבים עובדת היותו נזקק. על אף שבמשך חייו עברו תחת ידו סכומי כסף גדולים, כשנפטר נמצא בעזבונו סכום של שבעים וחמש אגורות בלבד. נפטר ביום שני י"ח אדר ב' תשי"א ונטמן בבית העלמין שערי צדק, ולאחר מלחמת ששת הימים הועבר להר הזיתים לצד קבר אמו. לאחר מותו נקרא על שמו רחובה הראשי של שכונת בתי נייטין. בתו לאה אשת ר' יעקב מאיר זוננפלד, בן הרב יוסף חיים. בנם, אברהם דב זוננפלד, נישא לבתו של עמיתו וידידו הקרוב נפתלי צבי פרוש-גליקמן. בתו חיה גיטל אשת ר' אברהם יונגרייז, בנו של מזכיר העדה החרדית הרב ברוך ראובן שלמה יונגרייז, ואחיו של ראב"ד העדה החרדית הרב דוד יונגרייז. בתו שושנה אשת ר' שלמה כהן. בתו הינדה אשת ר' דוד יולס. בתו אסתר יענטל אשת ר' מרדכי צובנר. בנו יוסף חיים צבי בעלה של חנה מרים שפיצר, מייסדת ומנהלת בית הספר לבנות שפיצר בירושלים. בנו הצעיר מרדכי שפיצר התגורר בשכונת שערי חסד והיה קבלן בנין, היה חבר בהגנה ועזר בסלילת דרך בורמה שעקפה את המצור על ירושלים. אחיו ר' שמעון שפיצר. דודו (אחי אביו) ר' שלמה שפיצר. זקניו ר' יוסף הלוי ומלכה שפיצר, ושמואל זוויל ויענטל שווארץ. נכדתו שושנה שפיצר, בת בנו מרדכי, נשואה לפרופסור דוד געתון. נכדתו שושנה רזיאל, בת בנו יוסף חיים צבי. אלמנתו ומשמרת זכרו של דוד רזיאל, לוחמת האצ"ל ואשת חינוך. יקירת ירושלים. רשומות יהודיות (אורתודוקסית) של לידה נישואים ומוות בברטיסלבה, ברטיסלבה, סלובקיה. מיקרופילם (של ספריית ה-LDS) מספר 2442169, פריט מספר 6 (קישור).(הקישור אינו פעיל, 5.03.2018) ההלויה תצא, מודעת אבל על מותו, באתר הספרייה הלאומית שפיצר, חיא דוד בן יוסף, הלוי, נברשת לנץ החמה בציון [ג"ח], הקדמה עמ' 15, באתר היברובוקס ברוך דיין האמת, באתר הספרייה הלאומית, ‏י"ח אדר ב' ה'תשי"א
רומן בלתי נשכח

רומן בלתי נשכח (באנגלית: An Affair to Remember) הוא סרט משנת 1957 בכיכובם של קרי גרנט ודברה קר, ובבימויו של לאו מקארי. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, ונחשב לאחת מהרומנטיקות הגדולות ביותר של כל הזמנים, לפי המכון האמריקאי לסרטים. זה רימייק לסרט "רומן אהבה" משנת 1939 בו שיחקו איירין דאן ושארל בואייה, גם הוא בבימויו של לאו מקרי. ניקי פראנטה (גרנט), רודף-שמלות ידוע וחובב אמנות, פוגש את טרי מקקיי (קר) על סיפונה של ספינה טרנס-אטלנטית, הנוסעת מאירופה לניו יורק, ארצות הברית. כל אחד מהשניים עתיד להתחתן עם בני זוגם, שנותרו בניו יורק. אף על פי כן, הם מתאהבים על סיפון הספינה, וכאשר הם חוזרים לחופי ארצות הברית, הם מסכימים שיפגשו עוד חצי שנה בדיוק על גג בניין האמפייר סטייט, לאחר שיסיימו את מערכות היחסים הנוכחיות שלהם. ביום המפגש שלהם, טרי, נרגשת ונסערת בדרכה לגג הבניין, נפגעת ממכונית כשהיא רצה ברחובות העיר. היא נפצעת אנושות ומפונה לבית החולים, שם מתברר שהיא לא תשוב ללכת. בינתיים, ניקי, הממתין לה בקומה 102, לא מודע להתרחשות, ומחכה עד חצות הלילה, בטוח שטרי לא הגיעה כיוון שהיא לא מעוניינת בו יותר. לאחר התאונה, טרי מסרבת ליצור קשר עם ניקי, מתוך רצון להסתיר את הנכות שלה, ובינתיים מוצאת תעסוקה כמורה למוזיקה. ניקי פתח בקריירת ציור, ויצירותיו מוערכות ומוצגות בתערוכות שונות. חצי שנה לאחר התערוכה, ניקי פוגש בטרי בקונצרט ששניהם נכחו בו, הוא עם ארוסתו לשעבר והיא עם בן זוגה שהבטיחה להפרד ממנו. ניקי לא מספרת לו על מצבה, והם נפרדים. בערב חג המולד, מוצא ניקי את כתובתה החדשה של טרי ובא לבקר אותה בהפתעה. טרי שכובה על הספה ואינה זזה, אך ניקי לא שם לב לכך, ומנסה בערמה לגרום לטרי להודות שנטשה אותו ודחתה אותו באותו ערב על גג האמפייר סטייט, כאשר לא הגיעה. טרי עונה בעמימות אך לא מספרת לו את הסיבה האמיתית לאי הגעתה. בעודו עומד לעזוב בכעס, ניקי מספר לה על אחד מציוריו, בו צייר את טרי מזכרונו, שהיה אחד מציוריו המוצלחים, אך חברו העניק אותו במתנה לאישה שהגיעה ללא כסף. ניקי כמעט ומוסיף כי האישה שרכשה את הציור הייתה בכיסא גלגלים, אך הוא עוצר, ולפתע שם לב כי טרי לא זזה מהספה במהלך פגישתם. הוא נגש לחדר השינה שלה, פותח אותו, שם הוא מגלה את הציור שלו ואת כיסא הגלגלים של טרי. הוא מבין את הסיבה האמיתית לכך שהיא לא הגיעה לפגישתם. הסרט מסתיים כאשר שניהם מתחבקים ומתוודים על אהבתם. קרי גרנט - ניקולו (ניקי) פראנטה דברה קר - טרי מקקיי ריצ'רד דנינג - קנת' ברדלי נווה פטרסון - לויס קלארק קתלין נסביט - סבתא ז'אנו מדיה וקבצים בנושא רומן בלתי נשכח בוויקישיתוף "רומן בלתי נשכח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רומן בלתי נשכח", באתר נטפליקס "רומן בלתי נשכח", באתר AllMovie (באנגלית) "רומן בלתי נשכח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רומן בלתי נשכח", באתר אידיבי "רומן בלתי נשכח", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "רומן בלתי נשכח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פטר והזאב (1946)

פטר והזאב (באנגלית: Peter and the Wolf) הוא סרט מונפש קצר אמריקאי של חברת וולט דיסני, המבוסס על יצירה בעלת אותו שם מאת המלחין סרגיי פרוקופייב. הסרט הופץ כאחד מתוך עשרת הסרטים הקצרים בסרט החבילה "הבה לי מוזיקה", אשר הופץ לראשונה בשנת 1946. בגרסת המקור של הסרט, הסרט מסופר על ידי סטרלינג הולוויי, כאשר עלילתו מציגה את הרוסים ואת תכונות השפה הרוסית באור חיובי בצורה מעודנת. לחיות המחמד בסרטון של דיסני ניתנו שמות: "סשה" הציפור, "סוניה" הברווזה ו"איוון" החתול. הציידים מקבלים גם הם שמות: "מישה", "יאשה" ו"ולדימיר". פטר וחבריו יודעים כבר בתחילת הסרטון כי זאב מסתובב בסביבה, ומתכננים ללכוד אותו. בסוף הסרטון, בניסיון להפוך את המעשייה לידידותית יותר לילדים, מתגלה כי הברווזה לא נטרפה על ידי הזאב (הזאב רודף אחריה, תוקף מחוץ לתמונה וחוזר מלקק את מלתעותיו ונוצות בין שיניו. פטר, החתול והציפור מניחים כי היא נטרפה), כי אם התחבאה בגזע עץ. "פטר והזאב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פטר והזאב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פטר והזאב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות

מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות היא אמצעי לחימה הנדסי בשימוש צה"ל המיועד להשמדת מנהרות תת-קרקעיות כגון מנהרות לחימה ברצועת עזה. המערכת מופעלת על ידי פלגת סמו"ר של יהל"ם – היחידה המיוחדת של חיל ההנדסה הקרבית – ועל ידי לוחמים ייעודיים מגדודי החיל אשר עברו הכשרה מתאימה. המערכת מאפשרת להשמיד מנהרות על ידי הזרקה אחידה של חומר נפץ לכל אורך המנהרה, ללא צורך בכניסת לוחמים לתוכה. חומר הנפץ נוצר מערבוב של שני חומרים לא נפיצים הנישאים בנפרד. שני החומרים מוזרקים באופן אחיד לתוך המנהרה, ובתוכה הם מתערבבים והופכים לחומר נפץ חזק. יזימה (ניפוץ) של חומר הנפץ גורמת לפיצוץ יעיל שהורס את המנהרה. המערכת אוטונומית ונישאת כיום על גבי משאית, ובעתיד תותקן כנגרר מאחורי טנק או דחפור. המערכת הראשונה פותחה ונבנתה בשנים 2004–2007 על ידי חט"ל (החטיבה הטכנולוגית של זרוע היבשה) כמענה לאיום מנהרות ההברחה ומנהרות הלחימה של רצועת עזה. היא עברה טבילת אש מבצעית בשנת 2008 במבצע עופרת יצוקה, בתחילת נובמבר 2013 שימשה שוב להשמדת מנהרת טרור גדולה ומדופנת בבטון ומלט שנחפרה על ידי ארגוני הטרור הפלסטיניים אל תוך שטח ישראל. במבצע צוק איתן, בשנת 2014, בוצע בה שימוש להשמדת מנהרות החמאס. בעקבות כמות המנהרות הגדולה שהיה על צה"ל להשמיד במהלך המבצע, הגביר צה"ל את ההצטיידות במערכת והגדיל באופן ניכר את המלאי. כוחות עזר, ביטאון ביבשה, גיליון 17, מאי 2011. הכלי המיוחד שהשמיד את המנהרה בעזה, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2013 עמוס הראל, בלי תוכניות, אימונים וציוד – כך התמודד צה"ל עם המנהרות, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.