laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ביזי פיליפס

אליזבת' ג'ין "ביזי" פיליפס (באנגלית: Elizabeth Jean "Busy" Philipps‏; נולדה ב- 25 ביוני 1979) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה בשל גילום הדמות קים קלי בסדרה "פריקים וגיקים", בתור אודרי לידל בסדרה "דוסון קריק" ובתור לורי קלר בסיטקום "קוגר טאון". פיליפס נולדה באוק פארק, שיקגו, אילינוי, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי. היא למדה בתיכון צ'פרל בסקוטסדייל, אריזונה. היא הצהירה שבגיל 14 היא נאנסה על ידי החבר שלה דאז, שאותו היא מכנה "טריי" בזיכרונותיה שפורסמו. למרות שהיא טענה שהאירוע צילק אותה רגשית, היא לא ראתה את המקרה כאונס עד עשרות שנים מאוחר יותר. היא חשפה בתוכנית האירוח שלה שעשתה הפלה בגיל 15. בשנת 1999 קיבלה את תפקיד המשחק הראשון שלה שהוא גם תפקיד משחק ראשי, בסדרת הנעורים של NBC "זרוקים ויורמים" בתפקיד קים קלי, לצד שחקנים אחרים בתחילת הקריירה שלהם כמו ג'יימס פרנקו, ג'ייסון סיגל וסת' רוגן. בשנת 2001 הצטרפה לקאסט העונה החמישית של סדרת הדרמה "דוסון קריק", בתפקיד אודרי לידל, הנערה החדשה בשכונה. שנה לאחר מכן המשיכה לשחק בעונה השישית והאחרונה. בשנת 2006 שיחקה בסדרת הדרמה הרפואית "ER" בתפקיד חוזר של ד"ר הופ בובאק. בשנת 2009 החלה לשחק בקומדיית מצבים "קוגר טאון" של ABC, את דמותה של לורי קלר. בסדרה שיחקה למשך 6 עונות בין התפקידים הראשיים עד שהסדרה סיימה את שידוריה כאשר הפרק האחרון שלה שודר ב-31 במרץ 2015. פיליפס גם ביימה פרק אחד בעונה השישית. בשנת 2013 שיחקה בסרט "איך למצוא אהבה" לצד אוון רייצ'ל ווד. בשנת 2016 שיחקה בסדרה הקומית "סגני המנהל" של HBO בתפקיד גייל ליפטראפ, גרושתו של ניל. ב-2017 שבה לגלם את דמות זו גם בעונה השנייה. בשנת 2018 שיחקה בסרט הקומי שכתב וביים בעלה מארק סילברסטיין, "מרגישה פצצה" בכיכובה של איימי שומר. בשנת 2018 עלתה תוכנית האירוח שלה "ביזי הלילה" (שיש לו משמעות כפולה כי זה אומר "עסוקה הלילה"), שעלתה ב-28 באוקטובר בערוץ E! והסתיימה ב-16 במאי 2019. פיליפס גם שימשה כמפיקה בפועל של התוכנית. ספר הזיכרונות של פיליפס This Will Only Hurt a Little שוחרר ב-18 באוקטובר 2018. זיכרונותיה כוללים קטע שבו השחקנית מתארת התנגשות פיזית שהתרחשה בינה לבין ג'יימס פרנקו על הסט של זרוקים ויורמים. תחילה הייתה מודאגת מכמות תשומת הלב שנמשכה רק לאירוע הזה בתוך סיפורה, ומקווה שהקהל יראה את התמונה הגדולה יותר שעליה היא מתייחסת, לשוויון של נשים בתוך סט צילומים ומחוצה לו. ב-16 ביוני 2007 נישאה פיליפס לתסריטאי האמריקאי-יהודי מארק סילברסטיין (אנ'), ולהם שתי בנות, בירדי לי, נולדה ב-2008 ובתם השנייה, קריקט פרל, נולדה ב-2013. פיליפס וסילברסטיין נפרדו בתחילת 2021. בתה הבכורה, בירדי, יצאה מהארון בשנת 2020 ומזדהה כג'נדרקוויר. פיליפס משתמשת בפודקאסט שלה כדי לתמוך בקהילת הלהט"ב ולתמוך בהורים לבני נוער הומוסקסואלים. פיליפס סיפרה בתוכנית האירוח שלה שעברה הפלה מלאכותית בגיל 15. החל משנת 2019 הפכה לפעילה בנושא הזכות להפלה, ודנה בו עם עוקביה בטוויטר. לדבריה, אחת מכל 4 נשים עוברת הפלה, אבל עדיין אין מספיק מודעות לקשיים המוערמים על כל אישה כזו, ועל כך שאין מספיק מרפאות להפלות בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ביזי פיליפס בוויקישיתוף ביזי פיליפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביזי פיליפס, ברשת החברתית אינסטגרם ביזי פיליפס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביזי פיליפס, באתר AllMovie (באנגלית) ביזי פיליפס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ביזי פיליפס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביזי פיליפס, באתר MusicBrainz (באנגלית) יעל ביר-כץ, "המפתח להצלחה - לא לחשוב כמו גברים", באתר ynet, 18 בדצמבר 2018
דיר אל-בלח (נפה)

נפת דיר אל-בלח (בערבית: محافظة دير البلح) (בישראל נפוץ השימוש בשם מחנות המרכז או "אזור אמצע") היא אחת מנפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת במרכז רצועת עזה ויש לה גבול עם ישראל. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה נכון לשנת 2006, בנפה חיו כ־208,716 נפשות. האוכלוסייה התרכזה בעיר אחת, עיירה אחת, שני כפרים, וארבעה מחנות פליטים. מקור: דיר אל-בלח א-זוואידה אל-מוסדר ואדי א-סלקא אל-בורייג' מחנה הפליטים דיר אל-בלח מע'אזי נוסייראת הקרב במחנות המרכז (מלחמת חרבות ברזל) נתוני הריסות בתים בעזה בזמן מבצע עופרת יצוקה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרברט טנזר

הרברט טנזר (באנגלית: Herbert Tenzer;‏ 1 בנובמבר 1905 – 24 במרץ 1993) היה פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית כנציג ניו יורק בשנים 1965–1969. טנזר נולד בניו יורק ולמד במערכת בתי הספר הציבוריים של העיר. הוא סיים לימודים תיכוניים בשנת 1923 ובשנת 1927 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. הוא קיבל רישיון עורך דין בשנת 1929 והיה לשותף בכיר במשרד עורכי דין טנזר, גרינבלט, פאלון וקפלן שנוסד בשנת 1937. בשנים 1940-1960 היה יושב ראש של חברת ממתקי ברטון (Barton's Candy Corporation). טנזר נבחר פעמיים לבית הנבחרים מטעם ניו יורק וכיהן בה מראשית 1965 עד ראשית 1969, ונחשב ליהודי האורתודוסכסי הראשון לכהן בקונגרס. בשנת 1968 הוא לא התמודד שוב וחזר לעסוק בעריכת דין. בשנים 1969-1983 הוא היה יושב ראש ועדת האתיקה של מחוז נסאו. בשנים 1977-1983 הוא כיהן כיו"ר מועצת הסעד של מדינת ניו יורק. טנזר התגורר במחוז נסאו ונקבר בבית הקברות היהודי בית דוד בקווינס. לאחר השואה, טנזר עמד בראש עמותה שגייסה כספים לסיוע לילדים יהודים שנותרו באירופה. כל תורם נתבקש לתרום דולר ליום כדי לסייע לילד אחד אותו הוא "אימץ". טנזר היה תומך ישראל נלהב. בשנת 1951 הוא הוביל מהלך של רכישת איגרות חוב של ישראל על ידי חברת הממתקים שלו וביקש מהמשכירים של החברה לקבל ערבויות מהחברה בדמות איגרות חוב של ישראל. טנזר היה פעיל בחבר הנאמנים של ישיבה יוניברסיטי והיה גורם מרכזי בהקמת בית הספר לרפואה שהחל לפעול בשנת 1955 ובית הספר למשפטים שנוסד בשנת 1976. הוא כיהן בחבר הנאמנים של בית הספר למשפטים והיה יו"ר החבר. הוא גם היה נשיא המועצה למאבק בעיוורון וממייסדי הליגה לידידות ישראל ארצות הברית. בשנת 1969 הוא כיהן כיו"ר המגבית היהודית המאוחדת של אזור ניו יורק. באותה שנה הוקם על שמו מרכז לחקר הקרקע במוזיאון בית אוסישקין. מדיה וקבצים בנושא הרברט טנזר בוויקישיתוף Tenzer, Herbert, Jews in American Politics, page 432 הרברט טנזר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הרברט טנזר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Inside Report, בני ברית מסנג'ר, 22 במאי 1965 The Unwritten Diary of Israel Unger, page 177 Accept Israel bonds as Real Estate Securities, שיקגו סנטינל, 12 ביולי 1951 Inter-faith group presents a shofar to Pope Paul VI, שיקגו סנטינל, 14 באוגוסט 1975 גיל יודילוביץ, לא ליהודים בלבד, מעריב, 18 במרץ 1987 מיליון דולאר לבתי הספר בבית־שאן, הצופה, 20 בנובמבר 1969 מרכז לחקר הקרקע בדן, על המשמר, 17 בנובמבר 1969
Quero Quero

Quero Quero (באנגלית: I Want; בעברית: אני רוצה) הוא סינגל הבכורה של הצמד הברזילאי סימונה & סימריה, אשר נכלל באלבומן השני, As Coleguinhas – Vol. 1. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2012, ביחד עם האלבום כסינגל הראשון מתוכו, וכסינגל הראשון של הצמד. השיר הוא בין השירים הבודדים של סימונה וסימריה, אשר לא הצליח להיכנס אל המצעד הרשמי של ברזיל. השיר נכתב על ידי סימונה וסימריה, שכתבו גם את הסינגל השני והאחרון מתוך האלבום, "?Tá Dodói, Onde Dói". אף על פי שיצא השיר כסינגל רשמי, הוא לא נכלל באף אחד מתוך אלבומי ההופעה של הצמד, ובנוסף לכך, הצמד לא הרבה להופיע איתו כלל. באתר המוזיקה הלטיני Portalpopline, סוקר השיר באופן מקיף, תוך שדובר שם גם על הלהיט "Regime Fechado", שהוציאו כמה שנים לאחר מכן. הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר הועלה ליוטיוב בשנת 2013, כלומר שנה לאחר צאתו המקורית. בקליפ ניתן לראות את הצמד ואנשים נוספים, כשהם רוקדים בתוך פארק, לצלילי השיר, ושרים אותו ביחד. הקליפ הועלה לערוץ של חברת התקליטים "ONErpm", ונכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כחצי מיליון צפיות. סרטון השיר "Quero Quero" באתר יוטיוב Billboard Brasil, ‏2017-07-18 Simone & Simaria Tour Statistics | setlist.fm, www.setlist.fm De "Quero Quero" a "Regime Fechado": a evolução dos videoclipes de Simone & Simaria, POPline, ‏2017-08-09 (בפורטוגזית) ONErpm, YouTube ONErpm (2013-06-26), Simone e Simaria - As Coleguinhas Quero Quero ( Clipe Oficial - HD ), נבדק ב-2018-01-23
אסיה (זמרת)

אסיה (בטורקית: Asya; בשמה בלידה: טילאי קֶצִ'יאלאן, Tülay Keçialan; נולדה ב-1 במרץ[דרושה הבהרה] 1965) היא זמרת-יוצרת טורקית של מוזיקת פופ. הופיעה לראשונה כזמרת גיבוי של הזמרת ניליפר (Nilüfer) בשנים 1994-1990.‏ האלבום הראשון שלה "אסיה" יצא לאור בשנת 1994. הלחינו עבורה מלחינים כמו אונו טונץ', גארו מפיאן, מוסטפא סנדל, גקחאן קרדאר, דנב פיניו, אסכנדר פיידאש ואזגיר בולדום. טילאי קצ'יאלאן נולדה באסקישהיר לזוג אהמט קצ'יאלאן ושנג'אן קצ'יאלאן. היא גילתה כישרון בזמרה עוד מימי בית הספר העממי. היא קיבלה השכלה מוזיקלית במסגרת התיכון האנטולי ע"ש אהמבט קנטלי באסקישהיר. בעת תחרות בין בתי ספר תיכון היא הצטיינה כסולנית במוזיקה עממית טורקית. קריירה המוזיקלית שלה פרצה בבודרום ומאוחר יותר באנקרה. שם הבמה הראשון שלה היה טילאי סייגן. הזמרת נשואה ויש לה בת. 1994 - (Yaşar Plak) ‏Asya Asya (Yaşar Plak) 1996 1999 (Masum (Yaşar Plak (תם) 2001 (Sony Müzik Türkiye)) Önmem Yolumdan (אינני נסגת מדרכי) 2007 (Seyhan Müzik )Aşktır Beni Güzel Yapan (זאת האהבה שעושה אותי יפה) Aşk İz Bırakır 2014 (האהבה משאירה עקבות) Vurulmuşum Sana (I have Fallen in Love with You) (נפלתי מאוהב) Romantik Aşk (אהבה רומנטית) Uçtum Seninle (אני שלך) Yoksun Sen (אינך) Beni Aldattın (בגדת בי) İsyankar (מרדן) Ayrılmak Zor (קשה להיפרד) Masum (תם) Pişmanım (מצטער) Olmadı Yar (No My Love) Nazara Geldik (מוכה עין הרע) Gittin Gideli (מאז שהלכת) Git Güle Güle (להתראות) אתר האינטרנט הרשמי של אסיה אסיה, ברשת החברתית פייסבוק אסיה, ברשת החברתית אינסטגרם אסיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אסיה, באתר Discogs (באנגלית) אסיה, באתר Songkick (באנגלית) אתר אוהדי הזמרת באתר yerlișarki (בטורקית) הדור הצעיר אינו מכיר אותי- כתבה באתר vaybee 2014
טקס פרסי אוסקר ה-90

טקס פרסי אוסקר ה-90 (באנגלית: 90th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2017 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-4 במרץ 2018. הקומיקאי ג'ימי קימל הנחה את הטקס בפעם השנייה ברציפות. סרט הפנטזיה צורת המים זכה בפרסים עבור הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר, והוביל את רשימת הזכיות בטקס עם ארבעה פרסים בסך הכול. סרט המלחמה דנקרק זכה בשלושה פרסים, כולל פרס לעריכה הטובה ביותר. צלם הקולנוע רוג'ר דיקינס זכה בפרס לצילום הטוב ביותר על עבודתו בסרט בלייד ראנר 2049, לראשונה לאחר 13 טקסים בהם היה מועמד לפרס אך לא זכה. הבמאי-תסריטאי ג'יימס אייבורי זכה בפרס לתסריט המעובד הטוב ביותר על כתיבת התסריט לסרט קרא לי בשמך, ובכל הפך לאדם המבוגר ביותר שזכה בפרס אוסקר, בגיל 89, 8 חודשים ו-25 ימים. במהלך הטקס הוענק פרס אוסקר לשם כבוד לבמאית אנייס ורדה, לבמאי צ'ארלס בורנט, לשחקן דונלד סאת'רלנד ולצלם אוון רויזמן. המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-90 הוכרזו ב-23 בינואר 2018. ההכרזה בוצעה באמצעות שידור חי באתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה, ברשתות החברתיות ובשידורים מקומיים ברחבי ארצות הברית. ההכרזה הוגשה על ידי צמד השחקנים אנדי סירקיס וטיפאני האדיש. הסרט שקיבל את מספר המועמדויות הרב ביותר הוא "צורת המים" עם 13 מועמדויות בסך הכול. השחקנית מריל סטריפ קיבלה מועמדות לפרס בפעם ה-21 על תפקידה ב"העיתון", יותר מכל אחד או אחת בהיסטוריה של הטקס. רייצ'ל מוריסון, צלמת הסרט "פרחים בבוץ", הפכה לאישה הראשונה שמועמדת לפרס בקטגוריית הצילום הטוב ביותר. הבמאית אנייס ורדה קיבלה מועמדות בקטגוריית הסרט התיעודי עבור "אנשים ומקומות", ובכך עקפה את השחקנית גלוריה סטיוארט והפכה לאדם המבוגר אי פעם שהועמד לזכייה בפרס אוסקר, בגיל 89. על אף שנכלל ברשימת המועמדים הרחבה, הסרט הישראלי "פוקסטרוט" לא נכנס לרשימה הסופית של קטגוריית הסרט הזר. מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי אוסקר ה-90 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי אוסקר ה-90 אילן קפרוב‏, השיאים, המחוות ותותח הנקניקיות: הרגעים הגדולים של אוסקר 2018, באתר וואלה, 5 במרץ 2018 אבנר שביט‏, אוסקר 2018: המנצחים, המפסידים והשיאים של הכרזת המועמדויות, באתר וואלה, 23 בינואר 2018 אבנר שביט‏, עוד צעד בדרך לאוסקר: "פוקסטרוט" בשורטליסט של הסרט בשפה זרה, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2017 נירית אנדרמן, אוסקר 2018: "פוקסטרוט" מחוץ לתחרות; "צורת המים" מוביל עם 13 מועמדויות, באתר הארץ, 23 בינואר 2018 דודי כספי, "פוקסטרוט" לא מועמד לאוסקר, באתר ישראל היום, 23 בינואר 2018
הנרי החמישי (סרט, 1989)

הנרי החמישי הוא סרט קולנוע אודות הנרי החמישי, מלך אנגליה, המבוסס על המחזה "הנרי החמישי" מאת ויליאם שייקספיר (וכולל גם חלקים מתוך המחזות הנרי הרביעי, חלק ראשון והנרי הרביעי, חלק שני). את הסרט ביים קנת בראנה כעבודתו הראשונה כבמאי והוא אף משחק את התפקיד הראשי בסרט. בנוסף מככבים בסרט דרק ג'קובי בתפקיד המספר ("המקהלה"); רובי קולטריין כג'ון פלסטף; פול סקופילד כשארל השישי, מלך צרפת; איאן הולם כפלואלן; אמה תומפסון כקתרין דה ולואה ואחרים. זהו העיבוד הקולנועי השני לסאגה השייקספירית, הראשון נעשה על ידי לורנס אוליבייה שביים את הסרט משנת 1944 וכיכב בו. הסרט זכה ל-100% ביקורות חיוביות באתר Rotten Tomatoes ומדורג בו כעיבוד הקולנועי הטוב ביותר למחזה שייקספירי. בראנה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, הוא זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן ולבמאי הטוב ביותר. התסריט נכתב על ידי בראנה והוא ערוך מתוך הטקסט השייקספירי המקורי של הנרי החמישי, עם "פלאשבקים" הכוללים תמונות מתוך הנרי הרביעי, חלק ראשון (בעיקר תמונה 4 ממערכה 2) המגוללות את חייו של הנרי כנסיך צעיר והולל במסבאות לונדון (הנסיך האל), יחד עם פלסטף, ברדולף, פיסטול וחבריהם. זאת כיוון שפלסטף אמנם מוזכר במחזה הנרי החמישי אך אינו מופיע כדמות על הבמה, כמו גם עברו של הנרי, החיוני לתפיסת הדמות שלו. כן נכללת במחזה התנכרותו של הנרי לפלסטף מתוך הנרי הרביעי, חלק שני. הסרט הופק על ידי ברוס שרמן בסיוע ה-BBC. הצילומים החלו ב-31 באוקטובר 1988 והסתיימו ב-19 בדצמבר. בערך 60% מהצילומים נערכו באולפן קולנוע בעוד סצנות הקרבות צולמו בשדה סמוך, בשפרטון. מבקרים נוהגים להשוות את הפקתו של בראנה עם הפקתו של אוליבייה. ההפקה מ-1944 הייתה מסוגננת ואמנותית יותר, בעוד בראנה חתר לריאליזם. כך, למשל, סצנת קרב אז'נקור מצולמת בשדה בוצי וכוללת תקריבים של פגיעות-חרב, הרג ודם. הסצנות הקומיות בוימו באופן דרמטי ולירי יחסית, ולא כסלפסטיק כמו אצל אוליבייה. כך מוצגות הסצנות, שההומור בהם אינו מצחיק קהל מודרני, כבדיחות ישנות בהן נזכר הנרי המבוגר יותר והריחוק הרגשי של הקהל נמנע. דרק ג'קובי, בתפקיד המקהלה, מתפקד כמספר מודרני בסרט תיעודי, פונה היישר אל הקהל כשהוא ניצב בזירות ההתרחשות (פרט לפרולוג הנישא מעל במה ריקה כמו בתיאטרון). המוזיקה לסרט נכתבה כולה על ידי המלחין פטריק דויל ובוצעה על ידי התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בניצוחו של סיימון ראטל. הפסקול ראה אור בחברת התקליטים EMI. המלחין עצמו מופיע בסרט בתור החייל הראשון המתחיל לשיר את ההמנון Non Nobis, Domine בשדה הקרב באז'נקור לאחר תום הלחימה. דויל זכה בפרס איבור נובלו לשיר הסרט הטוב ביותר עבור Non Nobis, Domine. "הנרי החמישי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנרי החמישי", באתר נטפליקס "הנרי החמישי", באתר AllMovie (באנגלית) "הנרי החמישי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנרי החמישי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הנרי החמישי", באתר Metacritic (באנגלית) "הנרי החמישי", באתר אידיבי "הנרי החמישי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דויל באתר filmtracks.com
אותיות דרבי עקיבא

אותיות דרבי עקיבא (קרוי גם: אלפא ביתא דרבי עקיבא) הוא ספר מדרש על שמות האותיות המרכיבות את האלף בית העברי (הכתב המרובע). מדרשים אלה הם יחסית קטנים ונידחים (וככל הנראה מאוחרים). ידועים כיום שני נוסחים, או שני חלקים שונים, הקרויים 'אותיות דרבי עקיבא'. שני הנוסחים פותחים בייחוסו של המדרש לרבי עקיבא. המדרשים זכו לההדרה בדפוס בקובץ בית המדרש - מפעל הכינוס של אהרן ילינק למדרשים נשכחים. נוסח א' של המדרש מתחיל בהתייחסותו של המדרש לימי בריאת העולם, שבשעה שרצה הקב"ה לברוא את העולם התחילו האותיות, כל אחת בתורה, לבקש שהקב"ה יברא בה את העולם, ראשית נכנסה האות תיו, ואחריה שין וכו', עד שנכנסה אות ב' ואמרה: תברא בי את העולם משום שכל יום אומרים ”בָּרוּךְ ה' לְעוֹלָם אָמֵן וְאָמֵן” אמר לה הקב"ה: "הן". האות א' עמדה בצד ושתקה, אמר לה הקב"ה מדוע את שותקת, השיבה הא' מפני שאני האות בעלת המספר הנמוך ביותר, 1. אמר לה הקב"ה: ”אל"ף אל תתעצב שאתה ראש לכולן כמלך, אני אחד ואתה אחד ותורה אחת, ואתה שעתיד אני ליתן תורה בך לישראל עמי שנקרא אחד.” והא' זכתה להיות האות הראשונה באותיות, וגם האות הראשונה בעשרת הדברות. ”אָנֹכִי ה' אֱלֹהֶיךָ”. חוקרי המדרש חלוקים האם גרסה א' של 'אותיות דרבי עקיבא' היא המוקדמת מבין השתיים (כך דעתו של אדולף אהרן ילינק) או המאוחרת (לדעתו של משה לייב בלוך). על כל פנים, נוסח א' נדמה מאורגן ומהודק יותר. הקראי (בן המאה ה-13) יהודה בן אליהו הדסי מאזכר את המדרש בנוסח א'. מדרש זה הוא אוסף של אגדות מיסטיות ומדרשים הנוגעים לשמותיהן של אותיות האלפבית. נוסח ב' של המדרש איננו בהכרח יחידה אחדותית, אלא נראה כמקבץ של מדרשים שונים. עיקר ההסבר לכל שם של אות בנוי על אקרוסטיכון, כך למשל המילה 'אלף' מוסברת כראשי תיבות של המילים: א'מת ל'מד פ'יך. נוסחים א' וב' נדפסו כיחידה אחת במהדורת אמשטרדם 1708, עובדה המרמזת אולי לכך שהמדובר באמת בשני קטעים של חיבור אחד. במאה העשירית תקף הקראי סלמון בן ירוחם כמה מן המדרשים שבנוסח ב' על האנתרופומיזם (הגשמת האל) החריף הנשקף בהם. גרסה שלישית ושונה קרויה 'מדרש דרבי עקיבא על תגים וציונים' (בקובץ 'בית המדרש' של ילינק, עמ' 31–33). בגרסה זו המדרש אינו בנוי על שמות האותיות אלא על צורות העיטורים שעל גבי האותיות השונות (התגים). המדרש מייחס לעיטורים רמיזות סימבוליות לאלהים, לבריאת העולם, לעם ישראל, לתורה וכן למנהגים או ריטואלים יהודיים שונים. אותיות דרבי עקיבא. בהוצאת מכון קול בטחה, תשנ"ה. מדרש אותיות דרבי עקיבה (נוסח ב') - מהדורה מדויקת, בספר "ילקוט מדרשים", כרך ח, תשע"ט, עמ' קפט; כולל מבוא והערות המהדיר, הרב עידן דשא. ערך מילוני בנושא אותיות דרבי עקיבא, בוויקימילון אלפא ביתא דרבי עקיבא, באתר ויקיטקסט מדרש רבי עקיבא על התגים, באתר ויקיטקסט אותיות דרבי עקיבא, קראקא, של"ט. עותק מאוסף גרשם שלום. באתר הספרייה הלאומית שלמה אהרן ורטהיימר, מדרש אותיות דרבי עקיבא השלם, ע"פ כתבי-יד; בדפוס הרי"ד פרומקין, ירושלים, תרע"ד, באתר היברובוקס מהדורת י"ד איזנשטיין, ‏אלפא ביתא דרבי עקיבא, טקסט דיגיטלי באתר ספריא תפיסת העולם של המדרש היא שכלי העבודה של בריאת העולם הם האותיות. ספר תהלים, פרק פ"ט, פסוק נ"ג ספר שמות, פרק כ', פסוק ב'
TV4 Sport

TV4 Sport הוא ערוץ טלוויזיה שוודי שנמצא בבעלות קבוצת TV4 יחד עם הצהובון Expressen. באפריל 2014, הושק ערוץ ספורט דומה שנקרא TV12, בידי קבוצת TV4.  הערוץ היה במקור בבעלות Expressen שהשיקה את הערוץ ב-17 במרץ 2005. בתחילה הוא היה זמין בחבילה האנלוגית הבסיסית של חברת הכבלים UPC, החבילה הדיגיטלית של Com Hem ובחבילה המשפחתית של Canal Digital בלוויין. זכויות השידור של הערוץ כללו את ליגת המשנה השוודית, ואליפות הווימבלדון. במאי 2006 פורסם כי חברת TV4 AB רכשה את רוב מניות הערוץ. הערוץ הושק מחדש תחת השם "TV4 Sport - Expressen" יחד עם סמליל חדש ב-1 ביוני. במסגרת העסקה לערוץ נוספו מספר זכויות שידור חדשות, כולל שידורים חוזרים של מונדיאל 2006. שינוי נוסף בערוץ היה במאי 2007, שנה מאוחר יותר, כאשר הודיעו ב-TV4 AB כי הם הגדילו את כמות המניות שלהם בערוץ, ל-66.2%. עקב כך שם הערוץ שונה ל"TV4 Sport" בלבד, יחד עם התווספות הערוץ לחבילה הבסיסית של Com Hem ובכך הגדילו את חדירת הערוץ, תוך הקטנת נתח השוק של המתחרים. כמו כן בערוץ הרחיבו את תחום שידוריהם לסדרות וסרטים תיעודיים הקשורים לספורט. השינוי בערוץ היה מוצלח, כיוון שהמדרוג (הרייטינג) של הערוץ עלה. באפריל 2008, TV4 Sport עקף את ערוץ יורוספורט מבחינת מספר הצופים שלו והפך לערוץ הספורט הנצפה ביותר בשוודיה. בינואר 2006 הושק הערוץ בפלטפורמה הלוויינית של חברת Viasat. בסוף חודש מרץ 2008 קיבלה TV4 אישור לשדר את הערוץ ברשת השידור היבשתית השוודית, כשהרישיון לתחילת שידורי הערוץ היה ל-1 באפריל. אף על פי כן בערוץ לא מיהרו לעלות ברשת באופן מיידי, בין היתר בשל מחלוקת עם חברת Boxer האחראית על שידור ערוצים בתשלום ברשת השידור היבשתית, בנוגע לתמחורו של הערוץ. הערוץ הושק ברשת היבשתית רק ב-11 במאי, לאחר שהגיעו שני הצדדים להסכם על פיו Boxer תהפוך את הערוץ לזמין עד 30 בספטמבר. ב-TV4 החליטו להעלות תוכנית שנקראה "זמן בומבה" בשעה 18.00 בערב. הדבר גרם להורים רבים לילדים צעירים לכעוס כיוון שילדיהם צפו בערוץ בעת ששודרו סצנות אלימות. הדיון בדבר האם התוכנית ראויה לשידור בשעה בה ילדים יכולים לצפות בערוץ המשיך להתנהל, עד שהגיעו תלונות רבות לנציב התלונות של הקבוצה שהובכה מהעניין ועל כן הוחלט להעביר את התוכנית לשעה מאוחרת יותר ולשדר תוכניות שונות באותה שעה. הערוץ משווק לעיתים קרובות כערוץ הספורט הגדול ביותר בשוודיה ומופץ בעיקר על ידי Com Hem ו-Boxer. הדבר היה חשוב מאוד לקבוצת TV4 כאשר היא קיבלה רישיון לשדר את הערוץ ברשת היבשתית, ומ-1 באפריל 2008 לקבוצה רישיון לשדר את הערוץ ברשת הדיגיטלית היבשתית. מנויי Com Hem בחבילה הבסיסית יכולים לצפות בערוץ שהחליף את יורוספורט, שמשדר רק ספורט. האיחוד האירופי הליגה האירופית ליגת המשנה השוודית הגביע השוודי ליגת העל השוודית (כדורגל נשים)  פוטבול ליג צ'מפיונשיפ הפוטבול ליג הראשונה סרייה א' גביע המלך הספרדי  ליגת העל ההולנדית אליפות הלחימה האולטימטיבית  ליגת ההוקי השוודית  הליגה הגרמנית בכדוריד "TV4 Sport-Expressen blir TV4 Sport - Kleberg blir vd". Dagens Media. 30 במאי 2007. {{cite news}}: (עזרה)
Eu Te Esperarei

Eu Te Esperarei (באנגלית: I Will Wait For You, ובעברית: אני אחכה לך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד הברזילאי סימונה & סימריה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלהן, As Coleguinhas – Vol. 3. השיר יצא לאור ב-14 בספטמבר 2013, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, וגם כסינגל היחידי ממנו. באותה שנה שיצא השיר יצא גם הסינגל הראשון מתוך אלבומן השלישי, "Dupla Traição". שני השירים זכו להצלחה נאה ברחבי ברזיל. השיר נכתב על ידי סימונה וסימריה, שכתבו גם את שאר שירי האלבום. הצמד החליט כי השיר יהיה הסינגל היחידי מתוך האלבום. עם השיר הופיע הצמד בסך הכל שלוש פעמים, ומעבר לכך הוא זכה להופעה שנכללה גם בדי וי די שהוציאו סימונה וסימריה באותה שנה. באתר Blasting News, כונה השיר כ-"להיט", תוך שסוקר עם האלבום As Coleguinhas – Vol. 3, בו הוא נכלל. הווידאו קליפ המלא שיצא לשיר הוא מעין הופעה שבה ניתן לראות את הצמד, כשהן שרות את השיר, מנגנות בגיטרה, ויושבות בתוך מבנה בצבע צהוב, שעל קירותיו ניתן לראות ריבועי קרמיקה באותו הצבע גם כן. הקליפ הועלה לערוצן הפרטי של סימונה וסימריה, ונכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כ-7 מיליון צפיות. מידע על השיר "Eu Te Esperarei" באתר AllMusic סרטון השיר "Eu Te Esperarei" באתר יוטיוב Simone e Simaria (2013-05-07), Eu Te Esperarei - Simone e Simaria [MAKING OF], נבדק ב-2018-01-23 Simone & Simaria Tour Statistics | setlist.fm, www.setlist.fm Simone e Simaria (2013-12-25), 01 Eu te esperarei - Simone e Simaria DVD Manaus Oficial, נבדק ב-2018-01-23 Como é ser fã de Simone e SImaria, 'as coleguinhas' do Brasil, Blasting News, ‏2017-02-21 (בפורטוגזית) (ארכיון) Simone e Simaria, YouTube
פנדורים

הפנדורים (בגרמנית: Pandur) היו חיילים לא סדירים שניהלו מלחמות גרילה בשירות האימפריה ההבסבורגית. השם במקורו ניתן לשומרי ראש של אצילים סלובניים וקרואטיים. לאחר שקרואטיה נכבשה מידי האימפריה העות'מאנית הפנדורים נכללו בצבא ההבסבורגי ופעלו במלחמות בשלזיה ובבוואריה. במאה ה-19 הופעלו 2,000 פנדורים בנסיכות ולאכיה במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), בעיקר בחבל אולטניה, כנגד האימפריה העות'מאנית - אלף מתוכם הונהגו על ידי טודור ולדימירסקו. גם אחרי שהמלחמה הסתיימה הפנדורים נשארו נאמנים לוולדימירסקו וב-1821 הוא הוביל אותם לניסיון לתפוס את השלטון בנסיכות וולאכיה, ניסיון שנכשל. מדיה וקבצים בנושא פנדורים בוויקישיתוף Cine erau pandurii și ce reprezentau ei în armata din vremea repectivă? (ברומנית)
1959 בצרפת

שנת 1959 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 972 שנות לאום. נשיא צרפת: רנה קוטי (עד 8 בינואר), לאחר מכן שארל דה-גול. ראש ממשלת צרפת: שארל דה-גול (עד 8 בינואר), ולאחר מכן מישל דברה. 8 בינואר - נכנס לתפקידו שארל דה-גול כנשיא הראשון של הרפובליקה החמישית של צרפת. 2 בדצמבר - מתמוטט סכר מלפסה וגורם למותם של 423 איש בשיטפון. 11 במרץ - נערכת תחרות האירוויזיון בעיר קאן 25 ביוני - מתחיל הטור דה פראנס. 18 ביולי - מסתיים הטור דה פראנס עם ניצחונו של פדריקו בהמונטס מספרד במירוץ. 7 בפברואר - כריסטין אנגוט, סופר ומחזאי. 18 במרץ - לוק בסון, במאי קולנוע, סופר ומפיק. 14 במאי - פטריק ברואל, זמר ושחקן. 6 ביולי - רישאר דאקורי, שחקן כדורסל. (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1959) 21 בינואר - איב לה פבר, סופר ופוליטיקאי (נולד ב-1874). 17 באפריל - פול דז'ורדן, שחקן כדורמים וזכה במדליה אולימפית (נולד ב-1894). 23 ביוני - בוריס ויאן, סופר, משורר ומוזיקאי (נולד ב-1920). 1955 בצרפת 1954 בצרפת 1953 בצרפת מדיה וקבצים בנושא 1959 בצרפת בוויקישיתוף
משה לייב בלוך

הרב משה אריה לייב בלוך (בהונגרית: Bloch Mózes) (1909–1815) רב הונגרי-יהודי, מנהלו הראשון של בית המדרש לרבנים בבודפשט, חוקר התלמוד וספרות המדרש. בנערותו למד בלוך תורה מפי רבה המחוזי של פלזן, הרב פיליפ קוהנר (Kohner) תלמידו של הרב יחזקאל לנדא (הידוע על שם ספרו, הנודע ביהודה), ואחר כך (1834-1828) אצל דודו, הרב בנימין וולף לעוו, מחבר הספר 'שערי תורה'. בלוך מרבה לצטט את דודו בחיבוריו. בשנת 1840 השלים את חוק לימודיו בגימנסיה של פלזן, החל ללמוד באוניברסיטת קארל בפראג, ושנה לאחר מכן (1841) נתמנה לרב ב-Wotitz, שם גם התחתן עם אנה ויסהוט (Weishut). ב-1852 עקר לקהילת הז'מאנוב מייסטץ (Heřmanův Městec) בבוהמיה ושימש שם ברבנות, ומשם עקר לעיירה ליפניק על הבצ'ווה במוראביה (שם כיהן בין השנים 1856-1877). בשנת 1877 נתמנה למנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט. בבית המדרש בבודפשט היה בין המורים המרכזיים, יחד עם דוד קאופמן ובנימין זאב בכר, ושלושתם שימשו כוועדת הסמיכה לרבנות של בית המדרש. בלוך לימד שם תלמוד והלכה. הוא פרש מניהולו של הסמינר לרבנים בשנת 1907, כשנתיים לפני פטירתו. שערי תורת התקנות (מהדורה ראשונה: 1902-1879, מהדורה שנייה: 1902) שערי המעלות שערי תשובות מהר"ם [מרוטנבורג] (ברלין 1891) חיבורים שלו בגרמנית הופיעו בקובצי השנתונים השונים של בית המדרש בבודפשט, ושם גם תורגמו להונגרית. ביניהם: על שיטור ואכיפה בתורת משה ובספרות חז"ל (1879); האתיקה בהלכה (1886); דיני הירושה בתורת משה ובתלמוד (1889); דיני חוזים בהלכה (1893); דיני קניין בהלכה (1997). משה אריה בלוך (1815-1909), דף שער בספרייה הלאומית