בונר פרנק פלרס

בונר פרנק פלרס (באנגלית Bonner Frank Fellers;‏ (7 בפברואר 1896 – 7 באוקטובר 1973) היה קצין בצבא ארצות הברית בדרגת בריגדיר גנרל, ששירת בזמן מלחמת העולם השנייה כנספח הצבאי בשגרירות ארצות הברית במצרים ואחר כך כראש היחידה ללוחמה פסיכולוגית של המשרד לשירותים אסטרטגיים. בעת שפעל במצרים תשדורות רבות שלו, ובהן מידע טקטי בריטי מפורט, יורטו על ידי סוכני מעצמות הציר והועברו לפילדמרשל ארווין רומל במשך שישה חודשים, וגרמו לתבוסה בריטית הרת אסון בקרב גזאלה (26 במאי – 21 ביוני 1942), שהיה אחד הקרבות החשובים במסגרת המערכה במדבר המערבי. בקרב זה הביסו הכוחות הגרמנים-איטלקיים בפיקודו של רומל את הארמייה השמינית של חבר העמים הבריטי, בפיקודו של ניל ריצ'י, שהחזיקה במערך עמדות מבוצר, שנודע בשם קו גזאלה, ולאחר מכן כבשו את נמל טוברוק האסטרטגי שבחוף המזרחי של לוב. אף על פי שהכוחות הבריטיים נהנו מעדיפות כמותית ואיכותית ניכרת על כוחותיו של רומל, הם ספגו במהלך הקרב את תבוסתם הקשה ביותר במהלך המערכה בזירת הלחימה של צפון אפריקה, ואיבדו עשרות אלפי חיילים, מתוכם למעלה מ-40 אלף שבויים. פלרס נחשב לבן טיפוחיו של הגנרל דאגלס מקארתור ולאחר המלחמה, בהוראת מקארתור, חקר את בני המשפחה הקיסרית היפנית שמקארתור לא רצה להעמידם לדין. פלרס נולד למשפחת של קווייקרים בחווה באילינוי. הוא התחנך במכללה בריצ'מונד, אינדיאנה, משנת 1914, שם יצר ידידות לכל החיים עם סטודנט יפני דרכו הוא בא במגע עם כתביו של הסופר לפקדיו הרן, שעיצב את דמותה המערבית של יפן בראשית המאה ה-20. הוא עזב את המכללה בשנת 1916 כדי להירשם לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט. פלרס נכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט ביוני 1916, זאת בשל הצורך הגובר בקצינים זוטרים במלחמת העולם הראשונה. עקב מלחמת העולם הראשונה כיתתו סיימה את לימודיה ב־1 בנובמבר 1918, אחרי שנתיים במקום ארבע השנים הרגילות. עם סיום הלימודים הוצב פלרס ליחידת חיל התותחנים במשמר החופים. הועלה לדרגת סגן באוקטובר 1919 וסיים את הכשרתו בקורס הבסיסי של בית הספר לתותחני החוף בשנת 1920. צמצום הכוחות בצבא לאחר המלחמה יצר הזדמנויות מוגבלות לקידום ופלרס הועלה לדרגת סרן רק ב־3 בדצמבר 1934. בשנת 1935 הוא סיים לימודיו בבית הספר לפיקוד ומטה ואת הכשרתו בקורס ללוחמה כימית במהלכו השלים את כתיבת התזה שלו "הפסיכולוגיה של החייל היפני". ב שנות העשרים והשלושים ערך שלושה סיורים בפיליפינים. מטלותיו כללו סיוע בפתיחת האקדמיה הצבאית הפיליפינית, וקישור לנשיא הפיליפינים מנואל קזון. הפיליפינים העניקו לו את אות השירות המכובד על תרומותיו להגנתם. סיים לימודים במכללה הצבאית האמריקאית בשנת 1939 והועלה לדרגת רב-סרן ב-1 ביולי 1939, והועלה לדרגת סגן-אלוף ב־15 בספטמבר 1941 ולקולונל בחודש שלאחר מכן. בחודש אוקטובר 1940 מונה פלרס מונה לנספח הצבאי בשגרירות ארצות הברית במצרים. הוטל עליו לפקח ולדווח על פעולות צבאיות בריטיות בזירת הים התיכון והמזרח התיכון. הבריטים העניקו לפלרס גישה לפעילותם ולמידע שלהם. פלרס דיווח על כל מה שלמד לממונים עליו בארצות הברית. את הדו"חות קראו הנשיא פרנקלין רוזוולט, ראש המודיעין בצבאי האמריקני והרמטכ"ל. פלרס דאג לאבטחת תשדורתיו ושיגר אותן בקשר רדיו. פרטי הצופן נגנבו משגרירות ארצות הברית במצרים בפשיטה לילית לשגרירות על ידי מרגלים איטלקיים בספטמבר 1941, זה איפשר לאיטלקים ולגרמנים לקרוא את הדיווחים והנתונים הסודיים ביותר על העוצמה, הכשלים, האספקה והתוכניות של בריטניה. המידע היה נרחב על שיירות בריטיות בים התיכון, כולל מאמצים לתחזק את חיל המצב של מלטה. החל מינואר 1942 נמסר מידע על מספרם ומצבם של הכוחות הבריטיים לרומל ואיפשר לו לתכנן את פעולותיו בידיעה על הכוחות שכנגדו. הגרמנים התייחסו לפלרס כאל "המקור הטוב". רומל התייחס אליו כאל "הבחור הקטן". מצב זה נמשך עד 29 ביוני 1942, שאז עבר פלרס למערכת צופן חדשה. דליפת המידע עלתה לבעלות הברית באבדות רבות. לדוגמה, ביוני 1942, הבריטים ניסו לתחזק את מלטה, שהייתה תחת מתקפה אווירית מתמדת והורעבה. הבריטים החליטו להפליג בשתי שיירות אספקה במקביל, בתקווה שאם תתגלה אחת מהן, התקפות עליה יסיחו את דעתם של מדינות הציר מהאחרת. המשט של השיירות מאלכסנדריה במזרח וגיברלטר במערב תואם עם המאמץ של צוותי כוחות מיוחדים לנטרל את ספינות ומטוסי הציר. פלרס דיווח על המהלך. שדר שלו, מיום 11 ביוני, יורט הן ברומא והן על ידי המטה הצבאי הראשי של הצבא הגרמני בשדר זה נכתב כי בלילות 12 ביוני ו-13 ביוני היחידות המוטסות הבריטיות מתכננות מתקפה נגד מטוסי הציר על ידי הצנחת כוחות נרחבת באזור המדבר. הכוחות הצרפתיים והבריטים נכנסו לפעולה מאחורי הקווים בלוב ובכרתים. ברוב ההתקפות הללו נתקלו הפושטים באש מדויקת של האויב וסבלו אבדות כבדות, תוך שלא הצליחו להסב נזק ללופטוואפה. ההצלחה היחידה שלהם הגיעה כאשר ההתרעה המוקדמת של פלרס לא התקבלה, או שהתעלמו ממנה או שטופלה בצורה לא מסודרת. בינתיים שתי השיירות של כוחות הברית אותרו והתקפו, יום לאחר שעזבו את גיברלטר, שש האוניות של השיירה ומלווייה נקלעו למתקפה מהאוויר ומהקרקע. רק שתיים מאוניות הסוחר שרדו והגיעו למלטה. השיירה האחרת שהייתה המאמץ הגדול יותר הייתה מורכבת מ-11 אוניות סוחר, והיא ספגה אבדות כה חמורות, עד שנאלצה לחזור למצרים. התעוררה מחלוקת האם דליפת המידע השפיעה באופן כולל על תוצאות הקרב בצפון אפריקה. היו שסברו כי מאחר שהדיווחים של פלרס היו לא מושלמים והערכותיו לא מדויקות, תרמה הדליפה למפלתו של רומל, לאחר נפילת טוברוק, היא גרמה להחלטתו לסגת מערבה מאלסנדריה, אך האופטימיות שלו גברה כתוצאה מדיווחיו של פלרס והערכתו כי הבריטים יקרסו תחת מתקפה נוספת של רומל. שניהם, גם פלרס וגם רומל, טעו ורומל נחל מפלה. הבריטים החלו לחשוש שהגרמנים צוברים מידע ממקור בתוך מצרים והמודיעין הצבאי הבריטי הביא בחשבון את פלרס כמקור אפשרי. ב-10 ביוני 1942 הגיעו הבריטים למסקנה סופית שהדיווחים של פלרס נחשפו על ידי הגרמנים. ב–29 ביוני החליף פלרס את הצופן והביא קץ להדלפות. פלרס לא נמצא אשם בגין הדלפת תשדורותיו אבל הועבר ממצרים ב-7 ביולי 1942. מחליפו בתפקיד השתמש בצופן הצבאי האמריקאי שלא היה מוכר לגרמנים. עם שובו לארצות הברית הוענקה לו מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, שמוענקת על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית לקצינים בכירים שהתבלטו בשירות מצוין ותרמו לביטחון הלאומי של ארצות הברית, על הערכותיו ודיווחיו אודות המצב בצפון אפריקה. ב-4 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדיר, תת-אלוף. הוא סופח למשרד לשירותים אסטרטגיים ה-OSS, קודמו של ה-CIA. דיווחיו של פלרס השפיעו על ההחלטה כי הכוחות האמריקאים יספקו אספקה ונשק לכוחות הבריטיים בצפון אפריקה. למרות גישתו האנטי-בריטית, פלרס והדיווחים שלו השפיעו על ההחלטות להביא אספקה וחיילים אמריקאים שיסייעו לבריטים בצפון אפריקה. לאורך כהונתו בצפון אפריקה דאג פלרס להרחיב את התמיכה האמריקנית בבריטים בצפון אפריקה. זה כלל גם נשק וגם חיילים אמריקאים. זה היה בקנה אחד עם הרמטכ"ל המשותף ופיקוד אירופה של ארצות הברית באשר לרמת התמיכה בנשק ובחיילים אמריקאים. המדיניות הצבאית באותה תקופה הייתה שהצלת הבריטים בצפון אפריקה לא נדרשת אסטרטגית, במיוחד לא באמצעות פלישת צפון אפריקה (מבצע לפיד), מכיוון שהדבר יסיט את המיקוד ממבצע בולרו, תוכנית לפלישה אירופית מוקדמת. הנשיא רוזוולט העריץ את הדיווחים של פלרס והושפע מהם. ביום 29 ביוני 1942 כתב הגנרל ג'ורג' מרשל לנשיא כי "פלרס הוא משקיף בעל ערך רב אך אחריותו איננה של אסטרטג והשקפותיו מנוגדות לשלי". הנשיא הזמין את פלרס לבית הלבן עם שובו מקהיר, והם נפגשו ב-30 ביולי 1942. בקיץ 1943 עזב פלרס את עבודתו ב-OSS, שם מילא תפקיד בתכנון לוחמה פסיכולוגית, וחזר לדרום מערב האוקיינוס השקט וחזר לעבוד אצל הגנרל מקארתור. בהמשך שימש פלרס כמזכיר צבאי וכראש התפעול הפסיכולוגי תחת מקארתור. במהלך שחרור הפיליפינים מהיפנים היו לפלרס כמה מטלות, כולל מנהל ענייני אזרחים בפיליפינים. על מאמצים אלה קיבל פלרס אות הוקרה. לאחר המלחמה מילא פלרס תפקיד מרכזי בכיבוש יפן. בין תפקידיו היה הקשר בין המפקדה למשק הבית הקיסרי. זמן קצר לאחר תחילת הכיבוש כתב פלרס כמה מזכרים משפיעים בנוגע לשאלה מדוע יועיל לאינטרסים ארוכי הטווח של ארצות הברית להשיב לקיסר את מעמדו אם יוברר כי הוא לא היה אחראי בבירור לפשעי מלחמה. פלרס נפגש עם הנאשמים העיקריים של בית הדין לפשעי מלחמה בטוקיו אשר בהמשך זיכה את הקיסר הירוהיטו ואת כל בני משפחתו. הגנרל דאגלס מקארתור, המושל הכללי של יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי, החליט שלא תהיה שום תביעה פלילית של הקיסר ומשפחתו. בשנת 1971 הקיסר הירוהיטו העניק לפלרס אות הוקרה כהערכה על תרומתו לקידום הידידות בין יפן לארצות הברית. לאחר פרישתו מהצבא עבד פלרס בוועדה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית בוושינגטון הבירה. בשנת 1952 היה מעורב באופן פעיל בקידומו של רוברט טאפט כמועמד לנשיאות. פלרס היה חבר באגודת ג'ון בירץ', על שמו של קצין מודיעין צבאי, שנחשב על ידי חברי המייסדים שלו לנפגע הראשון במלחמה הקרה. פלרס היה מעורב גם בקידום בארי גולדווטר לנשיאות במהלך קמפיין 1964. בונר פרנק פלרס נפטר בשנת 1973 ונקבר הבית הקברות הלאומי ארלינגטון. רוני ברבש, הגנרלים במלחמת העולם השנייה, הוצאת אוריון, 2014. מדיה וקבצים בנושא בונר פרנק פלרס בוויקישיתוף בונר פרנק פלרס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)