laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם משה באב"ד

הרב אברהם משה באב"ד (כ"ב בכסלו תרס"ט, 16 בדצמבר 1908 - י"א בניסן תשכ"ו, 1 באפריל 1966) היה רבה של סנדרלנד שבאנגליה וחסיד בעלזא. נולד לטויבא ולרב יוסף דב רבה של טויסט ואב"ד במיקוליניץ, מצאצאי הרב העשיל מקראקא. למד אצל דודו וגיסו, הרב דוד מנחם מאניש באב"ד, רבה של טרנופול, מחבר שו"ת חבצלת השרון. בא' בניסן תרצ"ו נישא לחיה, בתו של קרובו רבי ישראל אריה מרגליות מפרמישלן-לונדון, והקים את ביתו בלונדון. בשנת תרצ"ח התמנה לעמוד בראש ישיבת "אור ישראל" בלונדון. בשנת תש"ב התמנה לרב קהילת עדת ישראל בעיר. בשנת תש"ז נתמנה לרבה של סנדרלנד, משרה שבה נשא עד פטירתו. במשך עשרות שנים היה פעיל הרב באב"ד בתנועת אגודת ישראל. בתרצ"ז השתתף בכנסייה הגדולה במרינבד. הוא פרסם מאמרים רבים בעתונות החרדית, ופעל עבור החינוך העצמאי. לרב באב"ד נולדו בת ובן: בילא ברכה רבינוביץ אשת האדמו"ר בן-ציון רבינוביץ מביאלא, נפטרה בכ"ט באייר ה'תשנ"ה. הרב יוסף דב באב"ד, רב קהילת חסידי בעלזא בלונדון, חתנו של רבי אברהם דוד הורוביץ משטרסבורג. אמרי טבא: תשובות וחידושים, בני ברק תשמ"ג, באתר אוצר החכמה רבי ישראל אריה היה חתנו של הרב יצחק באב"ד אב"ד טרטיקוב, דודו של הרב אברהם משה
שליו ההימלאיה

שליו ההימלאיה (שם מדעי: Ophrysia superciliosa), הוא מין של עוף בינוני ממשפחת הפסיוניים והמין היחיד בסוג: Ophrysia. 12 פריטים בלבד, נצפו לאחרונה בשנת 1876 בשני מקומות בהרי ההימלאיה במדינת אוטראקהאנד, ובצפון-מערב הודו. וכיום מוגדר שליו ההימלאיה, כבעל חיים בסכנת הכחדה חמורה. החוקרים נוטים להאמין כי אוכלוסייה מצומצמת של המין (כ- 50 פרטים), שרדה באזורים המרוחקים של רכס ההימלאיה. עוף זה תואר על ידי החוקר ג'ון אדוארד גריי ב-1846. שליו שליו נודד מדיה וקבצים בנושא שליו ההימלאיה בוויקישיתוף שליו ההימלאיה, באתר ITIS (באנגלית) שליו ההימלאיה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שליו ההימלאיה, באתר GBIF (באנגלית) Himalayan Quail Ophrysia superciliosa, Birdlife Internationl שליו ההימלאיה באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונה

האם התכוונתם ל... עונות השנה – חלוקת השנה לעונות אקלימיות עונה (ספורט) – התקופה בה מתקיימים משחקי ספורט במסגרת מסוימת עונה (טלוויזיה) – רצף פרקים מתוך סדרת טלוויזיה מצוות עונה – מחיובי הבעל כלפי אשתו ביהדות עבודה עונתית – עבודה המתבצעת בעונה מסוימת של השנה. אונה (פירושונים)
המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה

המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה הוא מרכז לקידום מחקר אקדמי ופעילויות חינוכיות בתחומי הממשק שבין בריאות, אתיקה ומשפט. המרכז שייך לאוניברסיטת חיפה ופועל בישראל ובעולם בהתנדבות ללא כוונת רווח מאז 1995. במרכז פועלות למעלה מ-15 מחלקות בתחומים שונים של בריאות, משפט ואתיקה (גנטיקה, פסיכולוגיה, רפואה משלימה, ביואתיקה סביבתית, סיעוד, אינטרסקס ועוד) המרכז מפעיל מועדון חברתי-מקצועי המתקיים בחיפה מדי כחודש וכולל הרצאת מומחה ומפגש חברתי; ומועדון סרט המתקיים בחיפה מספר פעמים בשנה, במהלכו מוצג סרט קולנוע העוסק בסוגיות הקשורות בבריאות, משפט ואתיקה וניתנת הרצאה קצרה של מומחה ביחס לסרט. עוד הפיק המרכז תוכניות טלוויזיה ורדיו במסגרת הערוץ האקדמי. בכל שנה נערכים מספר כנסים מקצועיים בתחומים שונים של בריאות ומשפט בהשתתפות מומחים בולטים בתחומם בישראל. אונסק"ו (ארגון לחינוך, מדע ותרבות של האו"ם) הקים את הקתדרה שלו לביואתיקה במרכז. מופקד הקתדרה הוא פרופ' אמנון כרמי, ראש המרכז. עד כה הפיקה הקתדרה ספרי הוראה בתחום אתיקה רפואית שמפורסמים בחינם ומשמשים להוראת אתיקה רפואית בבתי ספר שונים לרפואה בעולם. המרכז יזם, עודד והקים באוניברסיטת חיפה את הספרייה הגדולה בארץ בתחומי הבריאות, המשפט והאתיקה. לרשות הקוראים עומדים למעלה מ-5,000 ספרים וקלטות וידאו. המרכז פרסם ספרים שונים בתחומי זכויות החולה, פסיכיאטריה, אפילפסיה, פסיכולוגיה, גנטיקה ומשפט רפואי. המרכז מוציא בשיתוף פעולה עם הארגון העולמי למשפט רפואי את כתב העת הבינלאומי "Medicine and Law" ומעניק גיבוי אקדמי לכתב העת "רפואה ומשפט" של האגודה לרפואה ולמשפט בישראל. אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה ספרים להוראת אתיקה רפואית בהפקת הקתדרה לביואתיקה של אונסק"ו (להורדה בחינם) המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה, אונ' חיפה בריאות, משפט ואתיקה, סדרת תוכניות טלוויזיה בהגשת פרופ' אמנון כרמי. "רפואתיקה" - בריאות, משפט ואתיקה, סדרת תוכניות רדיו בהגשת ד"ר אורן אסמן
אולגה טפנל

אולגה טפנל (באנגלית: Olga Tufnell;‏ 26 בינואר 1905 - 11 באפריל 1985) הייתה ארכאולוגית בריטית שחפרה בעיקר בארץ ישראל. טפנל התחנכה בבריטניה, בלגיה ואיטליה. עם סיום לימודיה באיטליה ב-1922 פנה אליה הארכאולוג פלינדרס פיטרי והציע לה לסייע לו בחפירות עונת הקיץ במצרים. לאחר תום עונת החפירות היא התמנתה לעוזרת מזכירות בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים ועסקה בעבודה פקידותית. בנוסף לתפקידה סייעה לצוות ברישום קרמיקה וברפאות. בחורף 1927 צירף אותה פיטרי לחפירות בקָאוּ אֶל כַּבִּיר שבמצרים התיכונה. לאחר חודשיים הצטרפה אל צוותו של פיטרי בחפירות תל אל-פארעה (תל שרוחן). היא למדה ערבית ופיקחה על צוות עובדים בדואים באתר, באזור הקברים. כאשר פיטרי הגיע לביקור הוא התרשם מיכולותיה והתיר לה לפרסם ממצאים תחת שמה. בעונת החפירות של 1931 עברה לתל אל-עג'ול וגם שם גילתה קברים בהם קבר חיקסוס שנקבר עם יונק (כנראה סוס). בשנת 1932 עזבה את פיטרי והצטרפה לג'יימס לסלי סטרקי וצוותו בתל אֶד-דֻוֵיר (תל לכיש). במהלך שש עונות חפירה במקום גילה הצוות את אחת הערים החשובות והגדולות ביותר ביהודה. כמו כן התגלתה במקום קרמיקה מתוארכת היטב (באמצעות מכתבי לכיש), שסייעה בתיארוך הסטרטיגרפי של אתרים מקראיים בארץ ישראל. בינואר 1938 נרצח סטרקי בדרכו לפתיחת מוזיאון רוקפלר בירושלים. טפנל ועמיתיה, ג'רלד לנקסטר הרדינג וצ'ארלס אינג' (Inge), החליטו לסיים את החפירות. טפנל ואינג' חזרו ללונדון והרדינג המשיך בעבודתו בעבר הירדן. במהלך שני העשורים שלאחר מכן עסקה טפנל בעריכת מחקרים על הממצאים בשטח ובפרסומם. לאחר סיומו של פרויקט לכיש המשיכה טפנל לעסוק בארכאולוגיה של הלבנט ופרסמה ספר המנתח את הסגנון והכרונולוגיה של חרפושיות מצריות. אולגה טפנל, "עג'ול, תל אל-", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, כרך ג' עמ' 1155-1150, בעריכת אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע, יוסף אבירם, הוצאת כרטא, ירושלים 1992 Lachish-Tell ed Duweir by Olga Tufnell, Charles H. Inge and Lankester Harding, Oxford University Press, 1958 Studies on Scarab Seals by by Olga Tufnell, Aris & Phillips, 1984 ISBN 978-0856681301 מדיה וקבצים בנושא אולגה טפנל בוויקישיתוף על אולגה טפנל באתר הקרן לחקר ארץ ישראל (באנגלית) תקציר הדרכה על תל לכיש
מונפלייה (כדורגל)

מועדון הכדורגל מונפלייה (בצרפתית: Montpellier Hérault Sport Club – מונפלייה ארו ספורט קלאב) הוא מועדון כדורגל צרפתי, המשחק בליגת העל הצרפתית ברציפות מעונת 2009/2010. המועדון מייצג את העיר מונפלייה, והוקם בשנת 1919 תחת השם "סטאד אולימפיק דה מונפלייה". בשנת 1932 הפך המועדון למקצועני. בשנת 1974 התאחד עם מועדון "מונפלייה פיילאדה ספורט". בעונת 1988/1989 שיחקה הקבוצה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים – בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הפסידה הקבוצה לבנפיקה ליסבון והודחה מהטורניר. בעונת 2011/2012 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הצרפתית לראשונה בתולדותיה. המועדון זכה פעמיים בגביע הצרפתי והגיע לגמר הגביע פעמיים נוספות. נכון ל-1 בפברואר 2024 צרפת גאטאן לבורד צרפת דידייה אגאת'ה צרפת אוליבייה ז'ירו צרפת לורן בלאן צרפת אריק קאנטונה צרפת ז'אק סנטיני ברזיל חוליו סזאר דה סילבה בוסניה והרצגובינה אמיר ספאחיץ' קמרון רוז'ה מילה קמרון ביל צ'אטו קולומביה קרלוס ולדרמה חוף השנהב איברהימה באקיוקו סנגל אליו סיסה אליפות צרפת 1: 2012 הגביע הצרפתי 2: 1929, 1990 גביע הליגה הצרפתית 1: 1992 גביע האינטרטוטו 1: 1999 מדיה וקבצים בנושא מונפלייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונפלייה (בצרפתית) מונפלייה, ברשת החברתית פייסבוק מונפלייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מונפלייה, ברשת החברתית אינסטגרם מונפלייה, ברשת החברתית טיקטוק מונפלייה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Effectif et staff | MHSC Foot, billetterie Montpellier Hérault, mhsc match, match Montpellier, led publicitaire, panneau publicitaire led, www.mhscfoot.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראש ממשלת לטביה

ראש ממשלת לטביה (בלטבית: ministru prezidents) הוא החבר החזק ביותר בממשלת לטביה, העומד בראש קבינט השרים של לטביה. ראש הממשלה מקבל מועמדות מנשיא לטביה, אך חייב לקבל רוב פרלמנטרי בסאימה. תרגום ישיר מלטבית של המונח הרשמי הוא שר-נשיא (Minister-president), תפקיד המשמש כראש הרשות המבצעת בכמה ממדינות אירופה. להלן רשימה של כל ראשי ממשלת לטביה הן מהתקופה הראשונה של עצמאות לטביה (1918–1940) והן מאז שהמדינה חזרה לעצמאותה (1990 עד היום). מ-1990 עד 6 ביולי 1993 נודע ראש הממשלה כיושב ראש מועצת השרים. מ-4 במאי 1990, אז אומצה ההצהרה על החזרת העצמאות של הרפובליקה. אתר האינטרנט הרשמי של ראש ממשלת לטביה מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת לטביה בוויקישיתוף במהלך מלחמת העצמאות בשנים 1918–1920 היו ללטביה עוד שתי ממשלות: ממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית הלטבית בראשה עמד פטריס סטוצ'קה, וממשלתו של אנדריבס ניידרה, שנתמכה על ידי הגרמנים-בלטים. ב-15 במאי 1934 ביצע אולמניס הפיכה, ביטל את כל המפלגות, כולל איחוד החקלאים שלו עצמו, וכונן משטר סמכותני. מנהיג בובה של ברית המועצות, לא מוכר על ידי ממשלת לטביה.
חיים מלכה

חיים מלכה (נולד ב-18 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. מלכה גדל ושיחק במחלקת הנוער של הפועל אשקלון, ועלה לבוגרים בעונת 1999/2000. עונתו הראשונה לא הייתה מוצלחת והיא הסתיימה בירידה לליגה הארצית, אז הליגה השלישית בישראל. מלכה המשיך לשחק בקבוצה במשך חמש שנים נוספות, וזכה עם קבוצתו שלוש פעמים בגביע הטוטו של הליגה הארצית, וכן העפיל עמה לחצי גמר גביע המדינה. בקיץ 2005 עזב חיים מלכה את הפועל אשקלון אחרי 6 שנים בקבוצה, וחתם במכבי הרצליה שבשורותיה שיחק במשך שלוש עונות. בעונתו הראשונה עלה מלכה עם הרצליה לליגת העל, בעונתו השנייה זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לקבוצות ליגת העל ובעונתו השלישית ירד מלכה עם הרצליה לליגה הלאומית. לאחר שעזב את הרצליה חתם חיים מלכה בהפועל רעננה, ועזר לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגת העל. בקיץ 2009 חתם מלכה בהפועל רמת גן, העולה החדשה לליגת העל, ובינואר 2010, עם פתיחת מועד העברות, עזב את הקבוצה וחתם בשורות הכח עמידר רמת גן, במדיה שיחק שלוש וחצי שנים בליגה הלאומית. לקראת עונת 2013/2014 חזר מלכה לקבוצת נעוריו, הפועל אשקלון, ובתום העונה ירד עמה לליגה א'. בקיץ 2014 חתם מלכה במכבי שעריים מליגה א'. מלכה היה שותף לעליית מכבי שעריים לליגה הלאומית בעונתו השנייה בקבוצה, ואחריה פרש מכדורגל. חיים מלכה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל חיים מלכה, באתר Transfermarkt חיים מלכה, באתר Soccerway חיים מלכה, באתר FootballDatabase.eu חיים מלכה חוזר להפועל אשקלון. חתם בקבוצה לעונה אחת, באתר אשקלון ניוז חיים מלכה: "רציתי לפרוש במכבי שעריים, אבל לא בצורה הזאת", באתר דאבל פס, 13 בספטמבר 2016
אלן בול (תסריטאי)

אלן ארווין בול (באנגלית: Alan Erwin Ball; נולד ב-13 במאי 1957) הוא תסריטאי, במאי ומפיק אמריקאי, אשר התפרסם כתסריטאי סרט הקולנוע "אמריקן ביוטי". בול זכה לביקורות חיוביות על עבודתו בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה, וכן בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס אמי. בול נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, בנם של מרי, עקרת בית, ושל פרנק בול, מפקח טיס. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג'יה ובאוניברסיטת המדינה של פלורידה תיאטרון, ולאחר שסיים את לימודיו החל לעבוד כמחזאי בתיאטרון בסרסוטה שבפלורידה. בול הוא הומוסקסואל מוצהר, ונחשב לאחד הקולות הבולטים בקהילת הלהט"ב. סרט הקולנוע "אמריקן ביוטי" (1999) - תסריטאי סדרת הטלוויזיה "עמוק באדמה" (2001–2005) - יוצר, מפיק בפועל ובמאי במספר פרקים. סרט הקולנוע "ערבושית" (2008) - במאי, תסריטאי ומפיק. סדרת הטלוויזיה "דם אמיתי" (2008–2014) - יוצר, תסריטאי, מפיק בפועל ובמאי במספר פרקים. סדרת הטלוויזיה "כאן ועכשיו" (2018) - יוצר, תסריטאי, מפיק בפועל ובמאי. סרט הקולנוע "דוד פרנק" (2020) - במאי, תסריטאי ומפיק. 2000 - פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (אמריקן ביוטי) 2000 - פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר בסרט דרמה (אמריקן ביוטי) 2000 - פרס גילדת התסריטאים האמריקאית לתסריט המקורי הטוב ביותר (אמריקן ביוטי) 2002 - פרס גילדת הבמאים האמריקאית להישג הבימוי הטוב ביותר (עמוק באדמה) 2002 - פרס אמי לבימוי יוצא מן הכלל בסדרת דרמה (עמוק באדמה) 2004 - פרס גילדת המפיקים האמריקאית לסדרת דרמה (עמוק באדמה) 2000 - פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר (אמריקן ביוטי) 2002 - פרס גילדת הבמאים האמריקאית להישג הבימוי הטוב ביותר (עמוק באדמה) 2004 - פרס גילדת הבמאים האמריקאית להישג הבימוי הטוב ביותר (עמוק באדמה) 2006 - פרס אמי לבימוי יוצא מן הכלל בסדרת דרמה (עמוק באדמה) 2006 - פרס אמי לתסריט יוצא מן הכלל בסדרת דרמה (עמוק באדמה) מדיה וקבצים בנושא אלן בול בוויקישיתוף אלן בול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלן בול, באתר AllMovie (באנגלית) אלן בול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלן בול, באתר MusicBrainz (באנגלית) דני סגל, "יש לו דם על הידיים", נענע 10,‏ 6 בינואר 2009 דודי כספי, לוס אנג'לס‏, "דם אמיתי": יוצר הסדרה אלן בול חושב על היום שאחרי. ראיון, באתר וואלה, 4 ביולי 2012 Alan Ball speaks with OUTTAKEs Charlotte Robinson
הבית הכחול

הבית הכחול (בקוריאנית: 청와대 (צ'ונגוואדאי) - "הבית עם רעפי הגג הכחולים") בסיאול הוא מעונו ומשרדו הרשמי של נשיא קוריאה הדרומית. האחוזה, השוכנת במרכזה של העיר, על מורדותיו הדרומיים של הר בוקהנסאן (북한산), משתרעת על-פני שטח של כ-250 דונם‏ וכוללת מספר מבנים בסגנון קוריאני מסורתי, וחלקם משלבים השפעות מודרניות. במקום מספר מבנים הכוללים את משרדו של הנשיא, את מעונו הרשמי, את בית ההארחה הרשמי, את לשכת העיתונאות וכן מבני מנהלה. ייתכן שהאחוזה ניצבת במקום בו עמד ארמון עתיק שנבנה ב-1068, שנה לאחר שסיאול הייתה לאחת משלוש בירותיה של שושלת קוריאו (אנ'). הארמון במקום, שנודע בשם "גיונגמודאי" (경무대), שימש לטקסים ולאימונים צבאיים עד כיבוש קוריאה בידי יפן בשנת 1910. ב-1869 שכנו באחוזה חמישה ביתנים, וב-1905 נוסף להם ביתן שישי. לאחר הכיבוש היפני נהרסו רוב המבנים במקום, והיפנים הקימו ב"גיונגמודאי" את משכנו של המושל הכללי של קוריאה. לאחר עצמאות קוריאה ב-1945 החל ארמון המושל היפני לשמש כלשכתו וכמקום מגוריו של נשיא המדינה. ב-30 בדצמבר 1960 שונה שם האחוזה באופן רשמי ל"בית הכחול", בשל צבע רעפי הגג של המבנה המרכזי בה. שינוי השם נועד להשכיח את זכרו של הכיבוש היפני, ומסיבה זו הוחלט על הקמת מבנה מרכזי חדש, אשר ישמש כמקום מגוריו ועבודתו של הנשיא. המבנה החדש, אשר הוקם לפי עקרונות האדריכלות הקוריאנית המסורתית, הושלם ב-1991. הבניין כולל מבנה מרכזי בן שתי קומות ומשני צדדיו שני אגפי משנה. גגו של המבנה המרכזי עשוי מ-150,000 רעפים כחולים. ב-1993 נהרס המבנה אשר שימש את המושל היפני הכללי. מדיה וקבצים בנושא הבית הכחול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבית הכחול הבית הכחול באתר נשיא קוריאה הדרומית הבית הכחול באתר לשכת התיירות של סיאול Cheongwadae The main building
אנסמבל (משחק)

אנסמבל (ensemble) הוא צוות שחקנים בו השחקנים המרכזיים מלוהקים לתפקידים השווים בחשיבותם בעלילה. זאת לעומת ליהוק מסורתי לתפקידים ראשיים ומשניים. השימוש בצוות אנסמבל נפוץ בתיאטרון, באופרה ובשאר תחומי אמנות הבמה. לצוות אנסמבל קיימות קטגוריות מיוחדות במספר פרסים המאפשרות לצוות כצוות לזכות בהוקרה, ולא לשחקן יחיד מהצוות. גם בסרטי קולנוע משתמשים לעיתים בצוות אנסמבל, בעיקר כאשר מדובר על יריעת עלילה רחבת היקף (שר הטבעות, מלחמת הכוכבים), כאשר העלילה מורכבת מתתי-עלילות בלתי קשורות זו בזו (התרסקות, אהבה זה כל הסיפור) או כאשר מספר כוכבי על מלוהקים לשחק זה לצד זה[דרושה הבהרה] (אושן 11, בלתי נשכחים). צוות אנסמבל הפך לפופולרי במיוחד בקרב תוכניות טלוויזיה בשל[דרוש מקור] מרחב התמרון הנוצר לתסריטאי מרגע שזה יכול להתמקד בדמויות שונות בפרקים שונים. יתרון נוסף של צוות אנסמבל הוא היכולת לספוג בקלות יחסית עזיבה של אחד השחקנים. קיימות סדרות טלוויזיה רבות עם אנסמבל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משבר זהות (קומיקס)

משבר זהות (באנגלית: Identity Crisis) היא מיני-סדרת קומיקס בת שבע חוברות שפורסמה בידי DC קומיקס בסוף שנת 2004. את המיני סדרה כתב בראד מלצר ואייר ראגס מוראלס. הסיפור דובק בסוגיות שהועלו מאז אירועי המשבר בעולמות האינסופיים, שהוצג ב-1986. בעקבות המיני סדרה יצא אירוע הקרוסאובר של שתי חברות הקומיקס (DC ומארוול), "המשבר האינסופי". האירוע הוא חלק לא-קאנוני מאנתולוגיית "המשבר", הכוללת גם את "המשבר בעולמות האינסופיים", "שעת אפס: משבר בזמן", "המשבר האינסופי", "המשבר האחרון" ו"התכנסות". החוברת הראשונה בסדרה היא אחת מהנמכרות ביותר של חברת DC. בנוסף, המיני סדרה זכתה בפרס ה-Comics Buyer's Guide של שנת 2004 לסיפור הקומיקס הפופולרי ביותר. הסיפור מתחיל כאשר סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, נרצחת. קהילת גיבורי העל כולה נרתמת לחיפושים אחר הרוצח, כאשר החשוד העיקרי הוא דוקטור לייט. החץ הירוק מגלה לפלאש (וולי וסט) ולגרין לנטרן (קייל ריינר), שסו נאנסה על ידי לייט בעבר במפקדת הלוויין. כדי למנוע את הישנות המקרה, חברי ליגת הצדק של אותה תקופה (האל ג'ורדן, בארי אלן, אטום, הקנרית השחורה והוקמן) איפשרו למכשפת זטאנה למחוק את זכרונו של הנבל ולשנות את אישיותו. עוד נודע, כי תהליך נוסף של מחיקת זיכרון נעשה כאשר החבורה הסודית של נבלי-העל לכדו את סופרמן ואת באטמן. או אז, גרין לנטרן, זטאנה ווונדר וומן החליפו גופות עימם ונלחמו עם האגודה, כאשר בסוף הקרב זטאנה מחקה את זיכרונם. הגיבורים מוצאים את דוקטור לייט, אשר שכר את שכיר החרב דת'סטרוק להגן עליו. לאחר הקרב זכרונו של לייט חוזר אליו והוא מלא זעם על הפלישה המכוונת לזכרונו. בהמשך נשלחים מספר איומים על חייהם של כמה מקרוביהם של הגיבורים, ומתגלה כי הרוצחת האמיתית היא אשתו של האטום, ג'ין לורינג. משבר הזהות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס Top 300 Comics, July 22nd 2004 CBG FAN AWARD WINNERS 1982-PRESENT ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טארק עבד אלחי

טארק רפיק עבד אלחי (1938–1993) היה ראש המועצה המקומית של טירה וראש העירייה הראשון שלה. עבד אלחי נולד בטירה שבמשולש. אביו רפיק שיח' נג'יב היה ממנהיגי היישוב טירה, וסבו, שיח' נג'יב, המוח'תאר של היישוב וממנהיגי מאורעות תרפ"א. הוא למד בבית הספר מקוה ישראל. עבד בתור מורה באום אל-פחם ובשנות ה-70 מונה למנהל חטיבת ביניים בטירה. בשנת 1973 נבחר לכהן כראש המועצה המקומית בטירה. כראש מועצה הוא יצא נגד התבססות של אלפי ערבים עזתים בטירה. לקראת יום האדמה היה בין ראשי המועצות שהתנגדו להפגנות בלתי חוקיות וטען שהשלטונות לא נתנו גיבוי מספיק לרוב הדומם שהתנגד להפגנות. בעקבות התנגדותו להפגנות נעשה ניסיון להדיח אותו מתפקידו. עבד אלחי היה מראשי הוועד הארצי של ראשי הרשויות הערביות בישראל והיה חתום עימם על הדרישה שישראל תהיה מדינה דו לאומית. במהלך כהונתו הוא הקים אצטדיון כדורגל בטירה. בבחירות בשנת 1978 הוא לא נבחר לראשות המועצה והוא עבר לנהל את חטיבת הביניים ביישוב. הוא נבחר שוב לראש מועצת טירה בשנת 1982 וכיהן בתפקיד זה עד מותו בשנת 1993. בתקופת כהונתו הפכה טירה לעיר ולמוקד של כל האזור, המסחר התפתח ונבנו תשתיות ומוסדות בהיקף משמעותי (פרויקט ביוב ראשון במגזר הערבי, מגרש כדורגל וכבישים). במהלך כהונתו, בשנת 1991, הוכרה טירה כעיר. את דרכו הפוליטית החל במפא"י, והמשיך במפלגת העבודה, אך בשלב מסוים הצטרף לחזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון (חד"ש). הוא תמך באופן נלהב בשוויון זכויות לערביי ישראל ובהקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל, וקידם דו-קיום בין ערבים ליהודים. עבד אלחי היה הראשון שהכריז על יום השלום בטירה בהשתתפות יהודים וערבים מכל רחבי ישראל. בשנות ה-80 נפגש עבד אלחי עם יאסר ערפאת בתוניס באופן חשאי, זאת למרות החוק נגד מפגשים עם אנשי אש"ף ועודד את ערפאת לקדם את תהליך השלום. כיום משמש כביש 554, שראשיתו במחלף הכניסה לטירה מכביש 444, ככביש הנקרא על שמו של טארק עבד אל חי. טארק עבד אלחי היה נשוי פעמיים. אשתו השנייה היא מהא מבית אבו ערוק.. בנו, מאשתו הראשונה, עורך הדין מאמון עבד אלחי, מכהן כראש עיריית טירה מאז שנת 2008. מאוזכר בכתבה מנחם שמואל, ראש מועצה ערבי תובע לסלק ערבים חזרה לעזה, מעריב, 28 בינואר 1975 מנחם שמואל, בקלנסואה פתחו המתפרעים באש על שוטרים; 1 נהרג בטירה, מעריב, 31 במרץ 1976 מנחם רהט, רק"ח חותרת להדחות בישובים שראשיהם התנגדו לשביתה, מעריב, 20 באפריל 1976 מנחם רהט, ישראל מדינה דו לאומית קובעים ראשי מועצות ערביות, מעריב, 7 ביוני 1976 אהרן דולב, טירה: ערבים ויהודים והכדור באמצע, מעריב, 28 בנובמבר 1980 דוד לביא, קבלת שבת בטירה, מעריב, 13 בדצמבר 1990 מוחמד חליליה, המאבק על הואקף, דבר, 6 במאי 1983 פאוזי אבו טועמה, אשת העסקים החזקה של השרון: "פעם היה כבוד בין אנשים, היום הכול זה כסף", באתר mynet‏ כפר סבא, 11 במרץ 2022
שליו חום

שליו חום (שם מדעי: Coturnix ypsilophora), מוכר גם כ"שליו הַבּצָה", הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים (סוג: Coturnix), החי באוסטרליה ובאזורים הטרופיים. השליו החום נפוץ בשטחי חקלאות, סוואנות, בתות ואזורי ביצות. הוא נצפה בגינאה החדשה ואיי סונדה, כמו גם בצפון, מזרח, דרום מזרח ודרום מערב אוסטרליה וטסמניה, אם כי לא באזורים יבשים. השליו החום הובא לאיי פיג'י ולניו זילנד על ידי האדם, שם הוא מוגבל בתפוצתו לחלקו הצפוני של האי הצפוני. משערים, כי הבאתו של השליו החום לניו זילנד תרמה להכחדתו של השליו ניו זילנדי, ככל הנראה כתוצאה מהפצת מחלות, להן לא היה האחרון חסין. גובהו של השליו החום 18 ס"מ ומשקלו 75–92 גרם. אורך הכנף 82–109 מ"מ לזכרים ו-82–103 מ"מ לנקבות. אורך הזנב 43-51 מ"מ. לזכר ולנקבה ראש וגב בצבע חום כהה. הכנפיים מפוספסות בשחור ולבן. החזה והבטן בצבע צהבהב זהוב מסומנים בפסים שחורים אופקיים. לזכר כתמים חומים כהים בצדי ראשו וכתם חום קטן על גרונו. לנקבה טלאי גדול בצבע קרם על גרונה וכתמים בצבע חום בהיר בצידי הראש. השליו החום הוא שוכן קרקע, החי באזורים טרופיים ממוזגים ומוצא מחסה בתוך עשביה גבוהה. השליו החום מחפש קרבת נחלים וביצות, אך כאשר יורדים גשמים כבדים הוא עולה לאזורים גבוהים יותר. מזונו העיקרי של השליו החום הוא זרעים, עשבי בר, עלים וחלקי צמח שונים. הטלת הביצים מתרחשת בסוף העונה הגשומה באוסטרליה מאוקטובר עד דצמבר ומינואר עד מאי, באזורים הטרופיים הצפונים. הנקבה מטילה, בתוך קן המוסתר היטב תחת עשבייה ובקרבת מקורות מים, בין 4 ל-11 ביצים במשקל 9.2 גרם. הדגירה נמשכת 18 עד 21 ימים, והאפרוחים נחשבים בוגרים לאחר ארבעה חודשים. נקבת השליו החום, צולם בקווינסלנד אוסטרליה שליו חום בניו זילנד שליו שליו נודד מדיה וקבצים בנושא שליו חום בוויקישיתוף שליו חום, באתר ITIS (באנגלית) שליו חום, באתר NCBI (באנגלית) שליו חום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו חום, באתר GBIF (באנגלית) Janice Pappas, Coturnix ypsilophora-brown quail, University of Mishigan Museum of Zoology Brown Quail, Birds in back yards שליו חום באתר הרשימה האדומה של IUCN Brown quail. New Zealand Birds Online
טיטליס

טיטליס (Titlis) הוא הר ברכס הרי האלפים, המתנשא לגובה 3,238 מטר. ההר נמצא על רכס אורנר (Urner Alps), על גבול הקנטונים אובוולדן וברן במרכז שווייץ. מצפון לו שוכנת עיירת הסקי והנופש אנגלברג. אל נקודה מעט נמוכה יותר על הטיטליס, הנקראת קליין טיטליס (Klein Titlis), בגובה 3,028 מטר, ניתן להגיע עם שלושה רכבלים העולים מהעיירה אנגלברג. האחרון בהם הוא רכבל טיטליס רוטייר (Titlis Rotair), שהוא הרכבל המסתובב הראשון בעולם. על פסגת קליין טיטליס יש קרחון ובתוכו מערת קרח החצובה לעומק 150 מטר, 20 מטר מתחת לפני הקרחון, ואתר סקי עם מסלולים באורך 82 ק"מ. פסגת ההר נכבשה לראשונה בשנת 1739 על ידי I .Herz, J. E .Waser וחבריהם, מהעיירה אנגלברג. אתר האינטרנט הרשמי של טיטליס אתר התיירות בהר (באנגלית) מידע על הר באתר משרד התיירות השווייצרי כרמית וייס, ‏טיטליס - מלך ההרים של מרכז שוויץ, באתר GoTravel משה גלעד, פחד ועונג בפסגת הר טיטליס בשווייץ, באתר הארץ, 3 באפריל 2013
האנטר טיילו

האנטר טיילו (באנגלית: Hunter Tylo; נולדה ב-3 ביולי 1962) היא שחקנית טלוויזיה אמריקאית. ידועה בעיקר כד"ר טיילור פורסטר באופרת הסבון "היפים והאמיצים", אותה היא מגלמת מ-1990. נולדה בשם דבורה ג'ו האנטר (Deborah Jo Hunter) בפורט וורת' שבטקסס, בתם של אנה ומוריס ג'בז האנטר ולה אח ואחות. אמה היא ממוצא שבט הצ'רוקי. ב-1980 סיימה טיילו את לימודיה בתיכון ספירנגטאון שבטקסס. באותה שנה נישאה לטום מורהארט וילדה את בנם כריסטופר. השניים התגרשו ב-1984. טיילו למדה קדם רפואה באוניברסיטת פורדהאם שבניו יורק. בצעירותה הייתה טיילו דוגמנית. ב-1984 הופיעה בתפקיד משני בסרט האימה "The Initiation" (גילמה את אליסון, קיבלה קרדיט כדבורה מורהארט, שמה באותה עת). ב-1985 החלה לגלם את דמותה של רובין מק'קול באופרת הסבון "כל ילדיי" ובעקבות נישואיה ב-1987, בחרה טיילו לפרוש מהתכנית. בשנים 1989–1990 גילמה את דמותה של מרינה טוסקנו באופרת הסבון "ימי חיינו". בשנת 1990 לוהקה לתפקיד ד"ר טיילור הייז באופרת הסבון "היפים והאמיצים" והייתה לאחת השחקניות הראשיות. היא שיחקה בסדרה עד שנת 2002, אז הסתיים החוזה שלה בשל מחלוקת עם ההפקה. ב-2004 שבה והצטלמה לשני פרקים בסדרה וב-2005 שבה באופן קבוע לגלם את דמותה של טיילור, אותה היא גילמה לסירוגין עד 2014. לאחר הפוגה של מספר שנים מהטלוויזיה, חזרה טיילו בשנת 2018 לשחק בסדרה. פרט לתפקיד זה איתו היא מזוהה הופיעה טיילו מספר מועט של פעמים בתפקידי משנה בסרטים וסדרות טלוויזיה שונות. ב-1996 לוהקה טיילו לתפקיד טיילור מקברייד בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס" ובחרה לעזוב את צוות "היפים והאמיצים". טיילו לא הצטלמה לאף פרק בסדרה - לאחר שבישרה למפיק אהרון ספלינג שהיא בהריון היא פוטרה. תפקידה ניתן לשחקנית ליסה רינה וטיילו שבה ל-"היפים והאמיצים". טיילו תבעה את ספלינג על פיטורים לא מוצדקים ואפליה בשל הריון וזכתה ב-4.89 מיליון דולר במשפט מושבעים בלוס אנג'לס, כמעט כפול מהסכום אותו תבעה. בשנת 1987 נישאה לשחקן מייקל טיילו, אותו פגשה על הסרט של "כל ילדיי". לזוג נולדו שלושה ילדים: מייקל הבן, איזבלה גבריאל וקטיה אריאל. ב-1998 התגלה כי בתם קטיה אריאל שזה עתה נולדה חולה בסרטן מסוג רטינובלסטומה בעינה הימנית. הרופאים הסירו את עינה. גידול התגלה גם בעינה השמאלית, אך זו החלימה. ב-2007 מת בנם מייקל לאחר שטבע בבריכת השחייה שבביתם בנבדה, ככל הנראה כתוצאה של התקף אפילפטי (אפילפסיה), מחלה בה לקה. ב-2005 הסתיימו הנישואים של השניים. טיילו נבחרה פעמיים לרשימת 50 האנשים היפים בעולם של המגזין "פיפל" (1993 ו-1998). ב-2001 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "Making a Miracle". מדיה וקבצים בנושא האנטר טיילו בוויקישיתוף האנטר טיילו, ברשת החברתית פייסבוק האנטר טיילו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האנטר טיילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האנטר טיילו, באתר AllMovie (באנגלית) האנטר טיילו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) האנטר טיילו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בתרגום חופשי מאנגלית: "טקס החניכה" בתרגום חופשי מאנגלית: "עושים נס"