laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם אבא גרוסברד

הרב אברהם אבא גרוסברד (ה'תרנ"ג, 1895 – כ"ו באב ה'תש"ו, 23 באוגוסט 1946), היה המשגיח הראשון של ישיבת פוניבז' בארץ ישראל. נולד בשנת ה'תרנ"ג (כנראה) לאביו רבי יהודה ליב (רב בגברא וטבריג שבליטא) שהיה חתנו של רבי אברהם אבא (אבלי) קרניץ מחבר הספר אהבת איתן, ועל שמו נקרא. בתחילה למד אצל דודו אחי אמו רבי בן ציון זאב קרניץ, לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת סלבודקה ונהיה תלמידו של רבי ירוחם ליבוביץ. כשעבר רבו לכהן בישיבת ראדין עבר גם הוא איתו, שם למד אצל רבו המובהק, רבי ישראל מאיר הכהן מראדין (בעל ה"חפץ חיים"). על פי עצת רבו רבי ירוחם ליבוביץ עבר ללמוד בקלם, שם סיגל לעצמו את הדרך המוסרית הקלמאית, המאופיינת בהקפדה על שמירת הסדרים וניצול הזמן. אחר כך למד בישיבת מיר ופולטבה. בין השנים ה'תרפ"ה–ה'תרצ"ז כיהן כמנהלה הרוחני וכר"מ של ישיבת פוניבז' בליטא, במקביל לתפקידו כראש הישיבה לצעירים "בית רובינשטיין" בפוניבז'. בין השנים ה'תרצ"א–ה'תרצ"ה, עמד גם בראשות ישיבת ריגה, בריגה שבלטביה, שהייתה בנשיאותו של רב העיר הרב מנחם מנדל זק. בתחילת קיץ ה'תרצ"ט עלה לישראל על מנת לשמש כמנהל הרוחני של ישיבת לומז'ה בפתח תקווה. בחורף ה'תש"ד נקרא על ידי הרב מפוניבז' לייסד את ישיבת פוניבז', והיה למנהלה הרוחני הראשון וממעצבי דמותה בייחוד בהנחלת הדרך המוסרית. במעברו מישיבת לומז'ה לישיבת פוניבז', הצטרפו אליו שישה תלמידים, שהיוו את הבסיס הראשוני לפתיחתה של ישיבת פוניבז', וכן הרב שמואל רוזובסקי שנתמנה לכהן בראשות ישיבת פוניבז'. למרות תקופת כהונתו הקצרה בישיבת פוניבז', (כשנתיים וחצי בלבד, מחורף ה'תש"ד ועד לפטירתו בשלהי קיץ ה'תש"ו) חותמו נותר טבוע בישיבה בהעמדת מתכונת צורת הישיבה ומתן אופי 'קלמאי' לזמני התפילות וצורתם ולזמני הסדרים, כפי הנהוג בישיבות ליטא לפני המלחמה, באופן קבוע שאינו משתנה בכל ימות השנה. את שיחותיו היה נושא בקביעות שלש פעמים בשבוע, בליל שבת, במוצאי שבת ופעם נוספת באמצע השבוע. במלחמת העולם השנייה איבד את אשתו וארבעת ילדיו שנותרו באירופה, למרות ששלח עבורם אשרות כניסה לארץ ישראל, הם נעצרו במעבר הגבול ונספו בשואה. לאחר שנודע לו גורל בני משפחתו הידרדר מצב בריאותו ובשבת, כ"ז במנחם אב ה'תש"ו נפטר ונקבר בחלקת הנביאים בהר הזיתים שבירושלים. הרב כהנמן ספד לו בעת שעבר מסע ההלוויה ליד ישיבת חברון. עם פטירתו מילא את מקומו אחיינו הרב נחום אבא גרוסברד בן אחיו הגדול הרב אהרון זאב גרוסברד. שיחותיו נדפסו על ידי הרב שמשון הררי בספר מבית אבא, בשני חלקים. הרחוב בבני ברק בו שוכנת ישיבת פוניבז', קרוי על שמו. אחיינו היה הרב שרגא גרוסברד, מנכ"ל החינוך העצמאי. בישיבת פוניבז' בליטא הרב יצחק אייזיק אוזבנד הרב אברהם כהנמן בישיבת ריגה בלטביה אחיינו הרב נחום אבא גרוסברד הרב שמואל ליברמן בישיבת לומז'ה הרב שמואל רוזובסקי הרב צבי מרקוביץ אחיינו הרב צבי שרגא גרוסברד הרב משה שמואל שפירא הרב זלמן רוטברג הרב בן ציון במברגר הרב יצחק לבה בישיבת פוניבז' בבני ברק הרב חיים פרידלנדר הרב יעקב אדלשטיין הרב גרשון אדלשטיין הרב יצחק דז'ימיטרובסקי הרב שמשון הררי ישראל זיסל דבורץ, ר' אברהם אבא גרוסברד, תבונה ו', תש"ו, עמ' קלה–קלז הרב שלמה וולבה, מכתב ברכה להוצאת הספר, מבית אבא, חלק א', עמ' 7–8 קורות חייו בתמצית, בתוך מכתב ברכה להוצאת הספר במאמר בתבונה נכתב שהוא נפטר בגיל 53 דיון על פרט זה בפורום בחדרי חרדים בהמשך השנה הצטרפו עוד מתלמידיו מישיבת לומז'ה כרטיס נפטר, באתר הר הזיתים מבוקר עד בוקר בעיר ובכפר, הַבֹּקֶר, 26 באוגוסט 1946. חלק א, באתר אוצר החכמה, חלק ב, באתר אוצר החכמה
איאד חרדאן

איאד מחמוד נאיף חרדאן, (1971–5 באפריל 2001), תושב עראבה שבמחוז ג'נין, היה ראש הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי בג'נין. חרדאן שוחרר מהכלא הפלסטיני בחודש אוקטובר 2000 והחל לארגן פעילות טרור ענפה של הג'יהאד האסלאמי בשומרון – בין היתר הוא אחראי לפיגוע מכונית התופת ליד שוק מחנה יהודה ליד שוק מחנה יהודה ב-2 בנובמבר 2000 (שני נרצחים) ולפיצוץ מכונית התופת בשכונת תלפיות בירושלים במרץ 2001. הוא נהרג בהתפוצצות מטען נפץ שהוטמן בתא טלפון ציבורי והופעל מרחוק, כשיצא מהכלא בעיר ג'נין ב-5 באפריל 2001. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניר בן דוד

ניר בן דוד (נולד ב- 17 בספטמבר 1973) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש קצין אג"ם של הגיס המטכ"לי, מפקד חטיבה 188 ומפקד חטיבת מרכבות הפלדה. בן דוד עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת בגדוד 195 של חטיבה 500, שימש מפקד פלוגה בבית הספר לשריון, שימש סגן מפקד גדוד 532 וקצין אג"ם של חטיבה 188. לאחר שהועלה לדרגת סגן-אלוף מונה לראש ענף חיל שריון במרכז לאימונים באש במל"י, ב-2007 מונה למפקד גדוד 74 בחטיבה 188. הוא פיקד על הגדוד במהלך מבצע חורף חם ב-2008 ובמבצע עופרת יצוקה ב-2009, במהלך כהונתו זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל לפעילות מבצעית. ב-2009 מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש. לאחר שהועלה לדרגת אלוף-משנה שירת כמפקד חטיבת מרכבות הפלדה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדה משוריינת במילואים, עוצבת נתיב האש, שהפכה בהמשך לאוגדת הבשן. ב-6 באוגוסט 2015 מונה למפקד חטיבה 188, ושירת בתפקיד עד 23 ביולי 2017. לאחר מכן היה בשנת לימודים במכללה לביטחון לאומי בקנדה. תפקידו האחרון היה ראש מטה בית הספר לפו"ש (פיקוד ושליטה) ומטה מבצעי, זאת במקביל לתפקיד קצין אג"ם של הגיס המטכ"לי (גיס 446). השתחרר משירות הקבע ב-2019. אלישיב שמשי, "ארדוף אויביי ואשיגם", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019 מדיה וקבצים בנושא ניר בן דוד בוויקישיתוף שחר הלווינג, משפחת בן-דוד, אתר זרוע היבשה מיכל קליין, הקצין שבטנק ינצח, כתבה בבמחנה מובאת באתר יד לשריון ניר בן דוד, ‏2025- 2035: החלום הסיני משנה את הסדר הבין-לאומי הקיים, מערכות 485-486, נובמבר 2019, עמ' 4-9. לי-טל תייר, הוא פשוט מטאור, אתר זרוע היבשה עילי זוזובסקי, במחנה, ‏"לא ירינו על אמבולנסים גם אם נסעו בהם מחבלים", באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2013 תעודת מצטייני הרמטכ"ל לשנת 2008 לגדוד השריון 74 של חטיבת ברק, אתר יד לשריון עמית קורח, מפקד חדש לגדוד 74, אתר זרוע היבשה עדו בן פורת, מפקד חדש לעוצבת ברק: "ערוכה לכל התדרדרות", באתר ערוץ 7, 6 באוגוסט 2015
אליהו בשייצי

אליהו בשייצי (בטורקית: Bašyazi; ‏1420 (בערך) – 1490, אדירנה) היה חכם קראי בן המאה ה-15. מחבר הספר "אדרת אליהו", הנחשב לספר ההלכה המחייב של היהדות הקראית. מראשי האסכולה שפעלה למען קירוב בין הקראים לרבניים. הוא תלמידם של אביו, משה בשייצי ושל סבו, מנחם בשייצי – שניהם מנכבדי וחכמי הקהילה הקראית באדירנה. בתקופה מאוחרת יותר בחייו למד אצל החכם הרבני מרדכי כומטיאנו, שעמו התפלמס בספרו מספר פעמים. תלמידו וממשיך דרכו של בשייצי היה החכם הקראי כלב אפנדופולו. בשנת 1460 החליף את אביו כחכם הקהילה הקראית באדירנה. סמוך לשנת 1480 מונה בשייצי לראש הקהילה הקראית בקושטא. בתוקף תפקידו ניהל קשרים עם הקהילות הקראיות במזרח אירופה ובמזרח התיכון וכן עם חכמים רבניים. הוא חולל תנועת חזרה למקורות בקרב הקהילה הקראית ועודד את חבריה לעסוק בהלכה הקראית כדי שלא תשתכח, במסגרת מאמציו אלו חתר להכריע במחלוקות הלכתיות שנותרו פתוחות בין חכמי הקראים. הוא אף תיקן תקנות חדשניות במטרה לקרב את הקראים אל היהדות הרבנית. ספרו החשוב הוא ספר המצוות "אדרת אליהו" (יצא לראשונה בקושטא, 1530). ספר זה הקנה לו את מעמדו כפוסק האחרון של היהדות הקראית, והוא מבטל הלכה למעשה את כל ספרות ההלכה הקראית שקדמה לו, למעט ספר "גן עדן" של אהרן בן אליהו ניקומודיאו. נותרו גם מספר פיוטים ותפילות פרי-עטו. אדרת אליהו ספרו של בשייצי באתר ספרים סרוקים של הספרייה הלאומית. "אליהו בן משה בן מנחם בשייצי", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) צבי אנקורי, אליה בשייצי הקראי: לבדיקת מסורותיו על ראשית הקראות בביצנץ, תרביץ, כרך כ"ה, חוברת א', תשרי תשט"ז, עמ' 44–65 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) צבי אנקורי, אליה בשייצי הקראי: לבדיקת מסורותיו על ראשית הקראות בביצנץ - חלק ב', תרביץ, כרך כ"ה, חוברת ב', טבת תשט"ז, עמ' 183–201 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) דניאל לסקר, השפעת הרמב"ם על מחשבתו הפילוסופית של הקראי אליהו בשייצי, בתוך: מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ג, ירושלים, תשמ"ד, עמ' 405–427 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) אליהו בן משה בשיצי, דף שער בספרייה הלאומית ראו עליו: יהודה הלוי לעוויק, תולדות הרה"ח ר' מרדכי כומטינו ז"ל, תלפיות, ברדיטשוב, תרנ"ה. דניאל פרנק, ‏אליהו בן ברוך ירושלמי והוויכוח על השחיטה במאה הי"ז, פעמים 90, תשס"ב, עמוד 40 ראו למשל: יחזקאל דוד, כשרותו של הגט הקראי שנכתב במצרים על פי גיטין מן הגניזה, בתוך: מוריה שנה ל גיליון ח-ט, ירושלים, תש"ע, עמ' קמה, הערה 30. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהו קורן

האם התכוונתם ל... אליהו קורן (טיפוגרף) – טיפוגרף ישראלי, מעצב הגופן "קורן" אליהו קורן (קלע) – אלוף ישראל בקליעה למטרה באקדח, מאמן נבחרת ישראל בקליעה למטרה
טאץ' ווד

טאץ' ווד הוא שמם של הצגת יחיד וסרט מאת שמוליק קלדרון. ההצגה, שבוימה בידי רותי דייכס, עלתה לראשונה ב-27 בדצמבר 1994 בצוותא תל אביב והציגה 1400 פעמים בפני למעלה מ-250,000 צופים (נכון ל-2014) בישראל ובארצות הברית. הסרט משנת 2006, המבוסס על הצגת היחיד, הוא בבימויו ובהפקתו של קלדרון. הסרט השתתף בתחרות הדרמות ע"ש ענת פרחי בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2006. הוא נעשה בתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה. הסרט וההצגה מסופרים כמונולוג מפיו של קלדרון, על חודש בחייו על רקע מלחמת יום הכיפורים והשפעות המלחמה עליו. הוא נפתח בהיותו שחקן צעיר בתיאטרון חיפה, כששיחק בהצגה בשם "טיפולים אחרונים", פרי עטו של א.ב. יהושע וגילם את דמותו של חייל בשם יונתן. משנפתחה המלחמה הוא נשלח לחזית בסיני ושירת כתצפיתן. הוא מספר על חיילים שהכיר, חוויותיו מהקרבות ואירוע טראומטי שחווה במלחמה, שגרם לו לחרדת מוות והותיר אותו הלום קרב עד היום. קלדרון הכיר במלחמה חייל בשם יונתן, הם התיידדו ושהו אחד עשר ימים ביחד. בשלב מסוים אחד משניהם היה צריך לעבור לצד השני של התעלה להמשך הלחימה. קלדרון שב הביתה, יונתן עבר לצד השני, נפצע קשה מפגיעת טנק מצרי והתעוור. כעבור עשרים שנה שהם לא נפגשו, קלדרון ביקר את יונתן בביתו. טאץ' ווד", באתר הבמה טאץ' ווד" בתיאטרון Street Repertory Theater ה-13, New York Theatre Guide.com, ‏20 באפריל 2005 מרב יודילוביץ', 11 סרטים בתחרות הדרמות בפסטיבל ירושלים, באתר ynet, 3 ביולי 2006
סופה טרופית ים תיכונית

סופה טרופית ים תיכונית (לפעמים נקראת "מדיקן", באנגלית Medicane: שילוב בין Mediterranean - הים התיכון, ל-Hurricane - הוריקן) היא תופעה מטאורולוגית לא-שכיחה המתרחשת בים התיכון. עקב האוויר היבש בים התיכון, הופעת סופה טרופית היא תופעה לא-מצויה, עם רק 99 סופות דמוי טרופיות מתועדות בין השנים 1948–2011, מרביתן מתפתחות באזור שמדרום-מזרח לאיטליה. בשונה מהוריקן, סופה טרופית בים התיכון יכולה להתפתח גם כשטמפרטורת המים מתחת ל-26°C. התפתחות סופה טרופית מתרחשת בשני אזורים נפרדים של הים. האזור הראשון, האזור של מערב הים התיכון, בעל יותר סיכויים להיווצרות של סופה לעומת האזור השני, מהים היוני עד מזרח הים התיכון. הטפאוגרפיה ההררית של האזור מעלה קשיים נוספים למרות היותו נוח להתפתחות של מזג אוויר סוער, ורק עם סיבות מטאורולוגיות לא רגילות יכול להתפתח מדיקן. מחקרים רבים על השפעת ההתחממות הגלובלית על סופות טרופיות ים תיכוניות הגיעו למסקנה שיופיעו סופות יותר אינטנסיביות. ישנן הוכחות שמדיקנים פגעו בחופי המזרח התיכון, אך במאות השנים האחרונות התנאים באזור השתנו, והתופעה לא שכיחה כל כך. סופה טרופית ב-27 באוקטובר 2005 הסופה הטרופית רולף (Rolf) ב-8 בנובמבר 2011 סופה טרופית מעל מלטה, 28 באוקטובר 2016 מדיה וקבצים בנושא סופה טרופית ים תיכונית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'מבוג'ט

ג'מבוג'ט (באנגלית: Jambojet) היא חברה לטיסות חסך קנייתית, המפעילה טיסות פנימיות בקניה. החברה היא חברת בת של קניה איירווייז. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה בניירובי והיא החלה את פעילותה באפריל 2014. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא ג'מבוג'ט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'מבוג'ט פרטי צי המטוסים של ג'מבוג'ט, באתר airfleets.net (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טלאל מדאח

טלאל מדאח (בערבית: طلال مداح;‏ 9 באוקטובר 1939 או 5 באוגוסט 1940 מכה, לפי מקורות אחרים, ג'דה – 11 באוגוסט 2000, אבהא) היה זמר, מלחין ופזמונאי ערבי מערב הסעודית, אחד הנציגים הבולטים של המוזיקה הקלה הערבית בשנות ה-1960–1980 בארצות המפרץ -חאליג'יה, מוזיקת חיג'אז וסגנונות אחרים. בגלל איכויות קולו כונה "קול האדמה", "נֵבֶל המזרח" או "גרון הזהב". טלאל מדאח נשא את שם המשפחה של אמו - מדאח. הוא המשיך מסורת של זמרי החיג'אז חסאן ג'אווה, מוחמד עלי סינדי ואחרים. הצליח לגבור על המגבלות הקשורות למדיניות התרבות השמרנית הנהוגה בערב הסעודית ברוח הווהביזם וקנה הערכה גם בארצו וגם בארצות ערב אחרות. בין היתר זכה בפרסים בתוניסיה, לוב וערב הסעודית. הופיע בהצלחה גם על במות הקונצרטים במצרים, שם התיידד עם מוחמד עבד אל-והאב וזמרים מפורסמים אחרים. הקליט כמאה אלבומים, שר כאלף שירים, הקליט סרטוני וידאו והשתתף בסרט אחד (רחוב בערפל" شارع الضباب) (1965), שבו הופיע לצידה של הזמרת סבאח. טלאל מדאח מת בגיל 60 באופן פתאומי בעת הופעה משודרת בטלוויזיה הסעודית, על במת "אל מפתח" באבהא. לווייתו התקיימה בג'דה והוא נטמן במכה. מדאח היה האמן הסעודי הראשון שקיבל פרסים מחוץ לארצו. פרסים מידי הנשיאים חביב בורגיבה של תוניסיה, מועמר קדאפי של לוב וחוסני מובארכ של מצרים. 1984 - עיטור מסדר ההצטיינות של שומר שני המסגדים הקדושים - מידי המלך פאהד אבן עבד-אל-עזיז מדיה וקבצים בנושא טלאל מדאח בוויקישיתוף טלאל מדאח, באתר MusicBrainz (באנגלית) טלאל מדאח, באתר Discogs (באנגלית) באתר alam el phan(הקישור אינו פעיל) באתר hot arabic music ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טלאל מדאח". ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאבא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סאבא – אי, רשות מוניציפלית של הולנד כחלק מממלכת ארצות השפלה בטריטוריה מעבר לים הידועה גם כהולנד הקריבית דגל סאבא – דגל האי סאבא סבה – אחת ממדינות מלזיה סבה - אמו של ההורה כפר סאבא – כפר ערבי ארץ-ישראלי ששכן מזרחית לכפר סבא אישים סאבה הקדוש, נסיך ונזיר סרבי, פטרון סרביה אומברטו סאבה – שם העט של המשורר והסופר האיטלקי אומברטו פולי לסלי סבה – פרופסור למשפטים וראש המכון לקרימינולוגיה בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים משה סאבא מַסרי – איש עסקים ופילנתרופ יהודי-מקסיקני ממוצא סורי סבא (פירושונים) סבא"א – הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית
הניג

הניג או הניך הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני שפירושו "דבש". האם התכוונתם ל... אופירה הניג – במאית תיאטרון ישראלית וילי הניג – ביולוג גרמני עמירה הניג הגני – סופרת ומשוררת עברית רוברט הניג – שחקן ישראלי
ג'סטין הארטלי

ג'סטין סקוט הארטלי (באנגלית: Justin Scott Hartley, נולד ב-29 בינואר 1977) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו בתור ניקולס פוקסוורת' "פוקס" קריין באופרת הסבון "תשוקות" (06-2002), בתור החץ הירוק בסדרה "סמולוויל" (11-2006), בתור אדם ניומן באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" (16-2014) עליו קיבל מועמדות לפרס אמי לבידור בשעות היום לשחקן הטוב ביותר, וידוע גם כקווין פירסון בסדרת הדרמה של רשת NBC "החיים עצמם" (2022-2016). הארטלי נולד בעיר נוקסוויל(אנ') שבאילינוי. יש לו אח ושתי אחיות. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, הוא נרשם ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת דרום אילינוי קרבונדייל בחוג להיסטוריה ותיאטרון. החל מ-2002 עד לשנת 2006 גילם הארטלי את דמותו של פוקס קריין באופרת הסבון "תשוקות". ב-2006 החל לשחק בסדרה "סמולוויל" בתפקיד החץ הירוק. הוא שיחק בסדרה מ-2006 עד 2011, מהעונה השישית עד העונה העשירית. במקביל למשחק במספר סרטים שיחק הארטלי ב-2012 בסדרה "אמילי אוונס" לצדה של השחקנית מיימי גאמר. הארטלי ביצע הופעות אורח בסדרות כמו "צ'אק", "חשיפה לדרום" ו"קאסל". ב-2014 שיחק בעונה השלישית של הסדרה "נקמה" ושיחק בתפקיד חוזר בעונות 4-2 של הסדרה "מאהבות". בין השנים 2014 - 2016 שיחק בסדרות צעירים חסרי מנוח ומאהבות. בשנת 2016 החל לככב בתור את קווין, שחקן מצליח, וחלק משלישייה, בסדרת הדרמה של רשת NBC; "החיים עצמם", תפקיד אותו ביצע במשך 6 עונות. הסדרה זכתה בפרס בחירת הקהל על עונתה הראשונה. ב-2017 וב-2018 זכתה הסדרה פעמיים ברציפות בפרס גילדת שחקני המסך לסדרת הדרמה הטובה ביותר. בשנת 2017 שיחק את טיי בסרט "אמהות רעות 2: לשרוד את החג". בשנת 2022 שיחק בקומדיה של רבל וילסון השמיניסטית, בתור החבר מהתיכון שמתחתן עם היריבה של הגיבורה הראשית. הסרט עלה בנטפליקס. עוד ב-2022 כיכב כדמות הראשית, יחד עם בארט דוס, בסרט של נטפליקס "יומנה של נואל" כסופר מצליח שאמו נפטרת והוא מחפש את הקשר לעברו. בשנת 2003 החל לצאת עם השחקנית לינדזי קורמן (אנ') אשר שיחקה לצדו בסדרה "תשוקות". לאחר כחצי שנה, ב-13 בנובמבר 2003 השניים התארסו. ב-1 במאי 2004 השניים התחתנו בטקס פרטי. ב-3 ביולי 2004 הביאו לעולם את בתם הבכורה. ב-6 במאי 2012 הגישה לינדזי בקשה לגירושין לאחר שמונה שנות נישואים. השניים סיימו את הנשואים ביחסים טובים וחולקים משמורת משותפת על בתם. בינואר 2014 החל הארטלי לצאת עם השחקנית קריסשל סטאוס (אנ') ביולי 2016 הודיעו השניים על אירוסיהם והם נישאו ב-28 באוקטובר 2017. השניים התגוררו בעמק סן פרננדו, קליפורניה. בנובמבר 2019 הגיש הארטלי בקשה לגירושין תוך כדי ציון הבדלים שלא ניתנים ליישוב. הגירושין הסתיימו ב-22 בפברואר 2021. כחודש לאחר מכן התחתן בשלישית עם סופיה פרנס, ששיחקה עמו בסדרה צעירים חסרי מנוח. מדיה וקבצים בנושא ג'סטין הארטלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סטין הארטלי (באנגלית) ג'סטין הארטלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סטין הארטלי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סטין הארטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סטין הארטלי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סטין הארטלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'סטין הארטלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מרדכי אלון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מרדכי אֵלון – רב ציוני דתי מוטקה אלון – ראש העיר הראשון של נצרת עילית מרדכי אלון (פייקוביץ') – ראש המועצה הראשון של בנימינה מודי אלון – טייס
משה אריה במברגר

רבי משה אריה (לייב) הלוי במברגר (בגרמנית: Moses Löb Bamberger; י"ז בניסן תקצ"ח, 12 באפריל 1838 - כ"ה בתשרי תר"ס, 29 בספטמבר 1899) היה רבה של העיר באד קיסינגן שבגרמניה. נולד בי"ז בניסן תקצ"ח בוויזנברון (גר') שבגרמניה, בנו של הרב יצחק דב (זליגמן בֶּר) במברגר, רבה של וירצבורג. אחיו היו רבי שמחה במברגר, רבי נתן במברגר ורבי שלמה במברגר. בשנת תרכ"ה (1865), לאחר פטירת הרב גבריאל הירש ליפמן (גר'), נתמנה לכהן כרב במקומו כרבה של באד קיסינגן. בשנת 1867 נישא לשרה אטלינגר בתו של רבי יעקב אטלינגר (עטלינגר). בשנת תרל"א נפטרה אשתו. בהמשך נישא לאסתר (בת משה גולדשמידט). נפטר בכ"ה בתשרי תר"ס בבאד קיסינגן ונקבר בבית הקברות היהודי שם. נכדו הוא הרב בן ציון במברגר משגיח ישיבת פוניבז'. נכדו אחר הוא הרב ד"ר שמחה במברגר. נינו היה הרב יהושע ישעיה נויבירט, מחבר הספר שמירת שבת כהלכתה. נוסח הכיתוב; יום ה' כ"ה ניסן מלתי את ערלת משה אריה וכו'" תאריך יום המילה 19 באפריל 1838 כ"ה בניסן תקצ"ח של הרב משה אריה לייב הלוי במברגר בגנזך הקהילה אם כן לידתו י"ז ניסן אור ליום י"ח ניסן מצבת הרב במברגר ורעייתו בזיווג שני אסתר גולדשמידט בית הכנסת החדש בבאד קיסינגן נחנך ב14 ביולי 1902 מדיה וקבצים בנושא משה אריה במברגר בוויקישיתוף רבי משה אריה במברגר, כוחה של תשובה, ירושתנו, חלק א, אלול תשס"ז, עמ' קז, באתר היברובוקס באתר alemannia-judaica (גרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האצטדיון הבין-לאומי המלך פהד

האצטדיון הבין-לאומי המלך פהד (בערבית: أستاد الملك فهد الدولي, תעתיק מדויק: אסתאד אלמלכ פהד אלדולי) הוא אצטדיון רב-שימושי בעיר ריאד, בירת ערב הסעודית, הקרוי על שמו של פהד, מלך ערב הסעודית. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל, אך יכול לשמש גם לאתלטיקה. זהו אצטדיונה הביתי של נבחרת ערב הסעודית בכדורגל, והאצטדיון הגדול במדינה. האצטדיון הוקם בשנת 1987, והוא מכיל 68,752 מקומות ישיבה. מידותיו הן 116 על 74 יארד (לערך 106.07 על 67.66 מטר). האצטדיון אירח מספר תחרויות כדורגל, ביניהן: גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 לשנת 1989 גביע המלך פהד 1992 גביע המלך פהד 1995 גביע הקונפדרציות 1997 חלק מהמשחקים בליגת האלופות האסיאתית לשנת 1995 ולשנת 2000, ביניהם חצאי הגמר והגמר גביע המפרץ לאומות לשנת 1988 ולשנת 2002 כמו כן האצטדיון הוא אצטדיונה הביתי של הקבוצות אל-הילאל, א-שבאב וא-נסר מליגת העל הסעודית. בשל האקלים המדברי השורר בריאד, האצטדיון הוא אחד מן האצטדיונים בעלי הגג הגדול בעולם - הוא מציל 47 אלף רגל רבוע (כ-4,366 מ"ר). השער הראשון שנכבש באצטדיון היה של שחקן העבר הסעודי מאג'ד עבדאללה. האצטדיון הופיע בחלק ממשחקי סדרת המשחקים FIFA. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון הבין-לאומי המלך פהד בוויקישיתוף מתוך אתר StadiumDB
סבאח (פירושונים)

סבאח (בערבית: صباح; באנגלית ובטורקית: Sabah) פירושו "בוקר" בערבית ובטורקית האם התכוונתם ל... סבה (השם נכתב בערבית, ברוסית ובשפות אחרות כ"סבאח") – אחת ממדינות מלזיה; שוכנת באי בורנאו סבאח (עיתון) – יומון בטורקיה היוצא לאור מאז 1985 אישים: בית סבאח – השושלת השלטת בכווית מאז המאה ה-18 עבדאללה א-סאלם א-סבאח – השייח' האחד-עשר של כווית בשנים 1961-1950 והאמיר הראשון של כווית בשנים 1965-1961 סבאח א-סאלם א-סבאח – אמיר כווית בשנים 1977-1965 ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח – אמיר כווית בשנים 2006-1977 סעד אל-עבדאללה א-סאלם א-סבאח – אמיר כווית ב-2006 סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח – האמיר המכהן של כווית מאז 2006 מישל סבאח – הפטריארך הלטיני של ירושלים בשנים 2008-1987 סבאח – זמרת ושחקנית לבנונית אמיר כווית סבאח פח'רי – זמר ערבי יליד חלב שבסוריה דוד צבאח – רב ממרוקו מתחילת המאה העשרים
ז'רמי מנז

ז'רמי מנז (בצרפתית: Jérémy Ménez; נולד ב-7 במאי 1987) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת פריז מהליגה הצרפתית השנייה. לזכותו 24 הופעות במדי בנבחרת צרפת. מנז הפך לשחקן הצעיר ביותר שחותם על חוזה מקצועני בליגה הצרפתית, כשעשה זאת בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סושו בעונת 2004-05. עם סושו הוא השתתף פעם ראשונה בליגה אירופית, בגביע אופ"א. אחרי שנתיים במועדון, הצטרף למונקו, שם הרשים, ולאחר שנתיים נוספות, חתם בקבוצה האיטלקית רומא. עם רומא שיחק בליגת האלופות והופיע ביותר מ-100 משחקים במדי הקבוצה. אחרי שלוש עונות ברומא, בשנת 2011, חתם מנז במועדון הצרפתי פריז סן-ז'רמן. בעונת 2014, עבר בהעברה חופשית למילאן האיטלקית. בקיץ 2016 עבר לבורדו. ביוני 2017 חתם באנטליהספור הטורקית ובינואר 2018 חתם בקלוב אמריקה המקסיקנית. בקיץ 2019 חתם בקבוצת פריז מהליגה הצרפתית השנייה. מדיה וקבצים בנושא ז'רמי מנז בוויקישיתוף ז'רמי מנז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'רמי מנז, ברשת החברתית אינסטגרם ז'רמי מנז, באתר Transfermarkt ז'רמי מנז, באתר Soccerway ז'רמי מנז, באתר BDFutbol ז'רמי מנז, באתר WorldFootball.net ז'רמי מנז, באתר National Football Teams ז'רמי מנז, באתר FootballDatabase.eu ז'רמי מנז, באתר ESPN ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טומי פלנגן

טומי פלנגן (באנגלית: Tommy Flanagan;‏ נולד ב-3 ביולי 1965) הוא שחקן סקוטי. התפרסם בזכות תפקידו בתור פיליפ "צ'יבס" טלפורד בסדרה "ילדי האנרכיה" ובזכות הופעותיו בסרטים "לחסל את האס", "עיר החטאים", "הנוסע השמיני נגד הטורף", "כשזר מתקשר" ו"גלדיאטור". פלנגן נולד בגלאזגו, סקוטלנד. את הצלקת בפניו המזוהה עמו "חיוך גלאזגו" קיבל פלנגן בעקבות קרב סכינים בו השתתף מחוץ למועדון לילה סקוטי, שם עבד כתקליטן. פלנגן החל את דרכו כשחקן בטלוויזיה הסקוטית וכשחקן משני בסרט המצליח של מל גיבסון "לב אמיץ". פרץ לתודעה בבריטניה ב-1999 בזכות תפקידים שעשה בדרמה "לוכד העכברושים" ובקומדיית הפעולה "פלונקט ומקליין". פלנגן צד בהופעותיו את עיניו של רידלי סקוט שהחליט ללהק אותו בשנת 2000 לסרטו המצליח "גלדיאטור" לתפקיד סיסרו עבדו הנאמן של מקסימוס (ראסל קרואו). בשנת 2001 השתתף במיני סדרה התקופתית "אטילה" בתפקיד השליט בלדה ההוני אחיו של אטילה (ג'ראדר באטלר). ב-2002 שיחק בקומדיית הפעולה "הכול אודות בנג'מין" בתפקיד הנבל הראשי סוחר המכוניות רוברט ויליאמסון. ב-2004 הופיע פלנגן בסרט הפעולה הבדיוני "הנוסע השמיני נגד הטורף" בתפקיד שכיר החרב מארק ורהיידן. ב-2005 השתתף במותחן הפעולה המוערך "עיר החטאים" בתור השוטר המושחת בריאן. ב-2006 שיחק פלנגן בסרט הפשע "לחסל את האס" בתפקיד המתנקש האגדי לאזלו סוט, תפקיד אותו מילא גם בסרט ההמשך "לחסל את האס 2: נשף קטלני". פלנגן הופיע בנוסף גם במותחן של סיימון וסט "כשזר מתקשר" בתפקיד הזר. פלנגן זכה לחשיפה רבה ולביקורות אוהדות על משחקו בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה" בתפקיד האופנוען פיליפ "צ'יבס" טלפורד. לפלנגן בת אחת מנישואיו השניים לדינה לווינגסטון. אשתו הראשונה הייתה השחקנית רייצ'ל שדט אותה פגש על סט הסרט "המשחק". לב אמיץ (1995) החטא (1997) המשחק (1997) פלונקט ומקליין (1999) לוכד העכברושים (1999) גלדיאטור (2000) התפשטות שקיעה (2000) סינטרה בדיוק (2001) הכול אודות בנג'מין (2002) המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה (2003) טראומה (2004) הנוסע השמיני נגד הטורף (2004) עיר החטאים (2005) לחסל את האס (2006) כשזר מתקשר (2006) הטיפה האחרונה (2006) דרוש גיבור (2008) לחסל את האס 2: נשף קטלני (2010) שוטר פצוע (2013) 48 Hours to Live‏ (2016) הפרפר (2017) חופשי בטבע (2017) ארמון חול (2017) הבלדה של לפטי בראון (2017) The Wave‏ (2019) רוצחים אנונימיים (2019) שם קוד: באנשי (2022) אטילה (2001) ילדי האנרכיה (2014-2008) דטרויט 1-8-7 (2011) כנופיית ברמינגהאם (2013) מניע (2016) כנופיית המאיה (2019) המתנקשים (2019) Power Book IV: Force‏ (2022–הווה) הזוג המושלם (2024) מדיה וקבצים בנושא טומי פלנגן בוויקישיתוף טומי פלנגן, ברשת החברתית אינסטגרם טומי פלנגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טומי פלנגן, באתר AllMovie (באנגלית) טומי פלנגן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טומי פלנגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שדרות ירוזולימסקייה

שדרות ירוֹזוֹלימסקיֶיה (בפולנית: Aleje Jerozolimskie, כלומר "שדרות ירושלים") הן אחד הרחובות המרכזיים בוורשה בירת פולין. השדרות מתחילות במרכז העיר ונמשכות עד לפרווריה של העיר. בשדרות ממוקמים מספר בנייני מפתח בעיר דוגמת הנהלת הבנק הגדול בפולין והמוזאון הפולני הלאומי. תחנת הרכבת הגדולה בפולין, תחנת ורשאבה צנטראלנה, ממוקמת בשדרות. בשנת 1774, מחוץ לגבולות וורשה הוקמה מושבה למתיישבים יהודים ושמה הייתה "ירושלים החדשה". בהתאם לכך, הדרך שקישרה את היישוב עם העיר קיבלה את שמה. תוך זמן קצר, היישוב צורף לגבולות העיר המתפתחת, אך שמה של השדרה השתמר עד היום. מדיה וקבצים בנושא שדרות ירוזולימסקייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.