laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מבחן דיריכלה

במתמטיקה, מבחן דיריכלה הוא שיטת בדיקה להתכנסות של טורים. הוא נקרא על שם יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה שתיארו לראשונה, ופורסם לאחר מותו, בשנת 1862 כחלק ממאמר פרי עטו. המבחן קובע כי אם { a n } {\displaystyle \{a_{n}\}} היא סדרה של מספרים ממשיים ו- { b n } {\displaystyle \{b_{n}\}} היא סדרה של מספרים מרוכבים, והן מקיימות: a n ≥ a n + 1 {\displaystyle a_{n}\geq a_{n+1}} lim n → ∞ a n = 0 {\displaystyle \lim _{n\rightarrow \infty }a_{n}=0} | ∑ n = 1 N b n | ≤ M {\displaystyle \left|\sum _{n=1}^{N}b_{n}\right|\leq M} לכל מספר טבעי N כאשר M הוא קבוע מסוים, אז הטור: ∑ n = 1 ∞ a n b n {\displaystyle \sum _{n=1}^{\infty }a_{n}b_{n}} מתכנס. יהיו S n = ∑ k = 1 n a k b k {\displaystyle S_{n}=\sum _{k=1}^{n}a_{k}b_{k}} ו- B n = ∑ k = 1 n b k {\displaystyle B_{n}=\sum _{k=1}^{n}b_{k}} . מביצוע סכימה בחלקים, נקבל: S n = a n B n + ∑ k = 1 n − 1 B k ( a k − a k + 1 ) {\displaystyle S_{n}=a_{n}B_{n}+\sum _{k=1}^{n-1}B_{k}(a_{k}-a_{k+1})} . כיוון ש- B n {\displaystyle B_{n}} חסום על ידי M ו- a n → 0 {\displaystyle a_{n}\rightarrow 0} , הראשון באיברים באגף ימין של הביטוי לעיל שווה לאפס, דהיינו a n B n → 0 {\displaystyle a_{n}B_{n}\to 0} כש- n → ∞ {\displaystyle n\rightarrow \infty } . בנוסף, כיוון שהסדרה a n {\displaystyle a_{n}} היא מונוטונית לא עולה, a k − a k + 1 {\displaystyle a_{k}-a_{k+1}} חיובי לכל k, לכן | B k ( a k − a k + 1 ) | ≤ M ( a k − a k + 1 ) {\displaystyle |B_{k}(a_{k}-a_{k+1})|\leq M(a_{k}-a_{k+1})} . כלומר, גודלו של הסכום החלקי של Bn כפול פקטור משתנה מסוים, קטן או שווה לחסם העליון של הסכום החלקי של Bn כפול אותו הגורם. אולם ∑ k = 1 n M ( a k − a k + 1 ) = M ∑ k = 1 n ( a k − a k + 1 ) {\displaystyle \sum _{k=1}^{n}M(a_{k}-a_{k+1})=M\sum _{k=1}^{n}(a_{k}-a_{k+1})} , ולכן הטור הוא טור טלסקופי ששווה M ( a 1 − a n + 1 ) {\displaystyle M(a_{1}-a_{n+1})} , ולפיכך מתכנס ל- M a 1 {\displaystyle Ma_{1}} כש- n → ∞ {\displaystyle n\rightarrow \infty } . לכן, ∑ k = 1 ∞ M ( a k − a k + 1 ) {\displaystyle \sum _{k=1}^{\infty }M(a_{k}-a_{k+1})} מתכנס. מכך נובע איפוא, ש- ∑ k = 1 ∞ | B k ( a k − a k + 1 ) | {\displaystyle \sum _{k=1}^{\infty }|B_{k}(a_{k}-a_{k+1})|} מתכנס גם כן כתוצאה ישירה של מבחן ההשוואה. מ.ש.ל מקרה פרטי מיוחד מסוים של מבחן דיריכלה הוא מבחן לייבניץ המפורסם יותר, במקרה בו: b n = ( − 1 ) n ⇒ | ∑ n = 1 N b n | ≤ 1 {\displaystyle b_{n}=(-1)^{n}\Rightarrow \left|\sum _{n=1}^{N}b_{n}\right|\leq 1} . תוצאה נוספת הנובעת ממבחן דיריכלה היא ש- ∑ n = 1 ∞ a n sin ⁡ n {\displaystyle \sum _{n=1}^{\infty }a_{n}\sin n} מתכנס כאשר { a n } {\displaystyle \{a_{n}\}} היא סדרה יורדת השואפת לאפס (ההנחה שטור הסינוסים חסום הוא תוצאה ישירה של קיום חסם על הסכימה ∑ n = 1 N e i n {\displaystyle \sum _{n=1}^{N}e^{in}} כש-i היחידה המדומה). מבחן דיריכלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ויין דאונינג

ויין אלן דאונינג (באנגלית: Wayne Allan Downing‏; 10 במאי 1940 - 18 ביולי 2007) היה גנרל אמריקאי אשר שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ופיקוד המבצעים המיוחדים. דאונינג נולד וגדל בעיירה פאוריה שבמדינת אילינוי. דאוניג החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1962, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט. עם סיום לימודיו התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס הסיירים והסמכה כצנחן. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה בחטיבת הצנחנים ה-173 ולחם במלחמת וייטנאם. בשנת 1966 שירת כמדריך וכמפקד פלוגה בבית הספר לחי"ר שבפורט בנינג. בשנים 1968–1969 שב לווייטנאם ולחם על כמפקד פלוגה ובהמשך כקצין מבצעים גדודי וחטיבתי בדיוויזיית החי"ר ה-25. לאחר מכן שירת במשרד ההגנה. בתפקידו הבא שימש כקצין מבצעים וכמפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הריינג'רס ה-75. בשנים 1982–1984 פיקד על החטיבה ה-3 בדיוויזיית השריון הראשונה ולאחר מכן על רגימנט הריינג'רס ה-75. בתפקידו הבא שימש כסגן מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ובהמשך מונה לסגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית (TRADOC). לאחר מכן שימש דאונינג כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, בין היתר במבצע מטרה צודקת ובמלחמת המפרץ. בתפקידו האחרון שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים, בין היתר בקרב מוגדישו. בפברואר 1996 פרש לגמלאות. לאחר פיגועי 11 בספטמבר נקרא דאונינג לשוב לשירות המדינה ושימש כסגן היועץ לביטחון לאומי לנושא לוחמה בטרור במועצה לביטחון לאומי של נשיא ארצות הברית. דאוניג נפטר בשנת 2007. מדיה וקבצים בנושא ויין דאונינג בוויקישיתוף ויין דאונינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נואל מ' טיצ'י, וורן ג' בניס, החלטות, הוצאת מטר, 2011, עמוד 311. נואל מ' טיצ'י, וורן ג' בניס, החלטות, הוצאת מטר, 2011, עמוד 285. נועם אופיר, ציד הסקאדים הגדול, ביטאון חיל האוויר, גיליון 148 (249), ‏ 01.12.2002. מרק באודן "התרסקות במוגדישו", הוצאת משרד הביטחון, 2002, עמודים 232-233. מרק בודן, בן לאדן - החיסול, אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2012, עמודים 147-148. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חטיבת הצנחנים ה-173

חטיבת הצנחנים ה-173 היא חטיבת צנחנים בצבא ארצות הברית הכפופה לפיקוד אירופה של ארצות הברית. החטיבה הוקמה לראשונה באוגוסט 1917 בתור חטיבת חיל רגלים, ולאחריה פורקה והוקמה מחדש במספר וריאציות. לבסוף הוסבה החטיבה בשנת 1963 לחטיבת צנחנים עצמאית שאינה כפופה לדיוויזיה. החטיבה ראתה את שורשיה בגדוד הצנחנים ה-503 אשר צנח במלחמת העולם השנייה בפיליפינים. החטיבה הייתה היחידה הראשונה של צבא ארצות הברית שנשלחה למלחמת וייטנאם, במהלכה זכתה לפרסום בשל מבצע עיר צומת ב-1967, הצניחה המבצעית החטיבתית היחידה שביצע צבא ארצות הברית במלחמה, ובשל צניחה חטיבת שביצעו אנשיה במלחמת עיראק בשנת 2003. החטיבה מונה 6 גדודים ומפקדת החטיבה ממוקמת בויצ'נזה, איטליה. הדיוויזיה המוטסת ה-101 הדיוויזיה המוטסת ה-82 מדיה וקבצים בנושא חטיבת הצנחנים ה-173 בוויקישיתוף צבי בראל, למרות ההנחתה בצפון, פתיחת חזית צפונית עדיין רחוקה, באתר הארץ, 27 במרץ 2003. יואב זיתון, צפו: לוחמי אגוז וצנחנים אמריקנים "כובשים" כפר, באתר ynet, 3 בדצמבר 2015 טל טובי, להילחם מאחורי קווי האויב, מערכות, 460 (אפריל 2015), עמוד 60. שי לוי, ‏צונחים אל עורף האויב: יחידות הצנחנים הטובות בעולם, באתר ‏מאקו‏, 1 בספטמבר 2011. אביתר בן-צדף, מח"ט הצנחנים 173 הושעה מפיקוד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בפברואר 2011. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן השלישי, מלך שוודיה

יוהאן השלישי (בשוודית: Johan III; ‏ 20 בדצמבר 1537 – 17 בנובמבר 1592) היה מלך שוודיה מ-1568 ועד מותו. הוא היה בנם של גוסטב ואסה ושל אשתו השנייה, מרגרט ליונהבורד, אשת אצולה שוודית. הוא היה דוכס פינלנד בין השנים 1556 – 1563, וב-1581 קיבל את התואר "הנסיך הגדול של פינלנד". יוהאן היה בנם השני של גוסטב ואסה (הראשון) ושל מרגרט ליונהבורד. כדוכס פינלנד הוא התעמת עם אחיו, אריק הארבעה- עשר, מלך שוודיה וב-1563 הוא נכלא על ידו. לאחר שחרורו מהכלא, ככל הנראה בשל אי השפיות של אחיו, הצטרף יוהאן למתנגדים לאחיו, הדיח אותו וירש אותו על כס המלכות. בעל בריתו החשוב ביותר היה דודו מצד אמו, סטן ליונהבורד. זמן קצר לאחר מכן הוציא יוהאן להורג את יועצו הנאמן ביותר של אחיו, יורן פרסון, שהוחזק כאחראי העיקרי ליחס הנוקשה שיוהאן זכה לו כאשר נכלא. עד יומו האחרון של אחיו אריק, קיננו בליבו של יוהאן חששות. הפחד שלו מפני האפשרות שהמלך המודח ישוחרר מכלאו, הובילה אותו להורות ב-1571 לשומריו של אחיו, להרוג אותו בכל מצב בו יעלה בפניהם החשד שמישהו עלול לשחרר אותו. באופן זה סיים אריק הארבעה עשר ככל הנראה את חייו ב-1577. בהמשך יזם יוהאן שיחות שלום עם דנמרק ועם העיר ליבק, כדי להביא את מלחמת שבע השנים הצפונית לקיצה, אך דחה את הסכמי רוסקילדה (1568)(אנ') שבו קיבלו נציגיו דרישות מרחיקות לכת של הדנים. לאחר שנתיים נוספות של לחימה, הסתיימה המלחמה בויתורים מינוריים של השוודים בהסכם שצ'צ'ין שנחתם ב-1570. בשנים הבאות הוא נלחם בהצלחה נגד רוסיה במלחמת ליבוניה שהסתיימה ב-1583 בחתימתו של הסכם פלוסה ושוודיה קיבלה בחזרה את העיר נרבה. באופן כללי הושפעה מדיניות החוץ של יוהאן מקשריו עם פולין, שבשנת 1587 היה בנו זיגימונד למלך פולין. בתחום מדיניות הפנים הראה יוהאן רגשות אהדה כלפי הכנסייה הקתולית, בהשפעת אשתו קתרינה, שהייתה בתו של זיגמונט הראשון, מלך פולין וכתוצאה מכך נגרמו חיכוחים עם הכמורה והאצולה השוודיות. הוא חידש מספר מנהגים דתיים קתוליים וב-1575 הוא התיר למנזרים הקתוליים שנותרו בשוודיה, לקבל לשורותיהם מועמדים חדשים לנזירות. מעת לעת הוא גם התעמת עם אחיו הצעיר, קרל. יוהאן השלישי היה פטרון נלהב של האומנויות והארכיטקטורה. מדיה וקבצים בנושא יוהאן השלישי, מלך שוודיה בוויקישיתוף יוהאן השלישי, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן השלישי, מלך שוודיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תקוות גדולות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תקוות גדולות – רומן מאת צ'ארלס דיקנס עיבודים לרומן של דיקנס תקוות גדולות (סרט, 1917) – סרט אילם בכיכובו של ג'ק פיקפורד בתפקיד פיפ תקוות גדולות (סרט, 1934) – סרט הוליוודי בבימויו של סטיוארט ווקר תקוות גדולות (סרט, 1946) – סרט קולנוע בריטי בבימויו של דייוויד לין תקוות גדולות (סרט, 1974) – סרט טלוויזיה בכיכובם של מייקל יורק ושרה מיילס תקוות גדולות (סדרה, 1981) – סדרת טלוויזיה של ה-BBC עם גרהאם מקגרת' בתפקיד פיפ הצעיר תקוות גדולות (מיני-סדרה, 1989) – עיבוד בריטי משנת 1989 בבימויו של קווין קונור ששודר לראשונה ב-1991 תקוות גדולות (סרט, 1998) – עיבוד מודרני לרומן בכיכובם של אית'ן הוק וגווינת' פלטרו תקוות גדולות (סרט, 1999) – הפקה של ה-BBC בכיכובו של יואן גריפית' כפיפ תקוות גדולות (סדרה, 2011) – סדרת טלוויזיה בכיכובם של דאגלס בות' ריי וינסטון וג'יליאן אנדרסון תקוות גדולות (סרט, 2012) – עיבוד קולנועי לרומן בכיכובה של הלנה בונהם קרטר אחרים תקוות גדולות (מייק לי) – "High Hopes" סרטו של מייק לי שהופץ בישראל בשם "תקוות גדולות"
כפר חיטיא

כפר חיטיא (גם: כפר חיטייא, כפר חטיה ו- כפר חטיאה) הייתה עיירה יהודית גדולה בגליל התחתון, הנזכרת רבות במקורות חז"ל. משמעות שמה של העיירה בארמית הוא "כפר החיטים". העיירה נזכרת בתלמוד הירושלמי כמקום אליו ברח ריש לקיש מפני רבי יהודה נשיאה לאחר שהתגלעה מחלוקת בין השניים, בסמוך למגדלא שמצפון לטבריה: ”שמע רבי יודה נשיאה וכעס שלח גותיין למיתפש ית רשב"ל וערק בדא דמוגדלא ואית דאמרין בדא דכפר חיטיא”. העיירה נזכרת במקורות חז"ל גם כעיר מוצאם של מספר חכמים, ובהם האמורא יעקב איש כפר חיטייא והדרשן רבי עזריה דכפר חטיה, וכן נזכרת במדרש בראשית רבה בסיפור מעשה על חבורת פוחזים בני העיירה שנהגו להתנכל למלמד התינוקות בבית הכנסת המקומי, עד שאחד מהם נטה למות ובחר להעביר את ילדיו למשמורת אצל אותו מלמד. חז"ל זיהו את העיירה בת זמנם עם העיר המקראית "הַצִּדִּים", הנזכרת בספר יהושע בנחלת שבט נפתלי: ”וערי מבצר הצרים צר וחמת רקת וכינרת, הצידים - כפר חיטייא, צר - דסמיכה לה, חמת - חמתה, רקת - טיברייא, כנרת - גינוסר”. זיהויה המקובל של העיירה, וכפי שהוצבע עוד בראשית המאה ה-19 על ידי יהוסף שוורץ, הוא בחרבת חיטין שממערב לטבריה. במקום נתגלו ממצאים המעידים על יישוב יהודי גדול שהתקיים במקום בתקופת המשנה והתלמוד. בקרבת העיירה, אשר ישבה בסמוך לדרך הראשית שבין טבריה וציפורי, שכנו מספר עיירות יהודיות מרכזיות בתקופת המשנה והתלמוד, ובהן בית מעון, ארבל, מגדלא, כפר ימה ומשכנא. על שם העיירה הקדומה נקרא מושב כפר חיטים שהוקם בסמוך לאתרה בראשית שנות העשרים של המאה העשרים. פנחס נאמן, כְּפַר חִיטַיָא, אנציקלופדיה לגיאוגרפיה תלמודית - ב, תל אביב: יהושע צ'צ'יק, הוצאת ספרים בע"מ, תשל"ב, עמ' 34, באתר אוצר החכמה תלמוד ירושלמי, מסכת הוריות, פרק ג', הלכה א'. תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ה', עמוד ב'. ויקרא רבה, סדר צו, ז, ד. בראשית רבה, סדר תולדות, פרשה ס"ה. תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק א', הלכה א'. תבואות הארץ, פרק ג', חלק י'. דו"ח חפירה במקום משנת 2005, גיליון 123 לשנת 2011 באתר רשות העתיקות ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת מיזורי

אוניברסיטת מיזורי (באנגלית: University of Missouri; בראשי תיבות: MU; בקיצור: Mizzou או Missouri) היא אוניברסיטה ציבורית במיזורי שבארצות הברית. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצא מיום היווסדה בקולומביה שבמיזורי. האוניברסיטה נוסדה ב-1839 והיא הגדולה ביותר במיזורי, עם מעל 31,401 סטודנטים בשנת 2021. בעת שהוקמה בשנת 1839, הייתה לאוניברסיטה הראשונה הנמצאת ממערב לנהר המסיסיפי. לאוניברסיטה שלושה קמפוסים נוספים ברחבי מיזורי: ברולה, בקנזס סיטי ובסנט לואיס. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות. מרכז מחקר הכור הגרעיני שבאוניברסיטה הוא העוצמתי לסוגו בעולם. אוניברסיטת מיזורי היא אחת משש האוניברסיטאות הציבוריות בארצות הברית בעלות בית ספר לרפואה, רפואה וטרינרית, הנדסה, חקלאות ומשפטים, אשר כולם נמצאים בתוך קמפוס אחד. בית הספר לעניינים ציבוריים של האוניברסיטה נקרא על שמו של הנשיא ה-33 של ארצות הברית, הארי טרומן, שהגיע ממיזורי. הקולג' למוסמכים (אנ') (1839) הקולג' לאמנויות ומדעים (אנ') (1841) הקולג' להנדסה (אנ') (1859) הקולג' לחינוך (אנ') (1867) הקולג' לחקלאות, מזון ומשאבי טבע (אנ') (1870) הקולג' למשפטים (אנ') (1872) הקולג' לרפואה (אנ') (1872) הקולג' לעיתונאות (אנ') (1908) הקולג' למנהל עסקים (אנ') (1914) בית הספר למוזיקה (אנ') (1917) בית הספר לסיעוד (אנ') ע"ש סינקלייר (1920) הקולג' לרפואה וטרינרית (אנ') (1946) בית ספר לעבודה סוציאלית (1948) הקולג' למצטיינים (1958) הקולג' למדעי הסביבה האנושית (אנ') (1960) בית הספר לחשבונאות (אנ') (1975) בית הספר למשאבי טבע (1989) בית הספר למדעי מידע וטכנולוגיות למידה (1997) בית הספר למקצועות הבריאות (אנ') (2000) בית הספר לעניינים ציבוריים (אנ') ע"ש טרומן (2001) בית הספר ללימודים חזותיים (2018) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת מיזורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מיזורי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מיזורי (באנגלית) אוניברסיטת מיזורי, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת מיזורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת מיזורי, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת מיזורי, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האתלטיקה של האוניברסיטה אוניברסיטת מיזורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "MURR—The world's most powerful university research reactor". Highbeam Research Inc. נבדק ב-19 בנובמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה)
דמויי דורבן

דמויי דורבן (שם מדעי: Hystricognathi) היא אינפרא-סדרה של מכרסמים מתת-סדרת דמויי קביה החיים בדרום-מזרח אסיה, אפריקה, אמריקה הדרומית ואמריקה הצפונית. בתוכם כלולים מיני המכרסמים הגדולים בעולם, כשהגדול ביותר הוא קפיבארה מצויה מביצות אמריקה הדרומית השוקלת מעל 90 ק"ג – כמו סוס פוני. רבים מהם גדולים מכדי להיכנס למאורות וכדי להתגונן מטורפים הם פיתחו קוצים ארוכים על גופם אצל הדורבניים והסמרניים הקרובים להם או רגליים מהירות כמו המארה הפטגונית. רובם חיים בקבוצות גדולות ואפילו במחילות גדולות. המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא ששריר המלעס שלהם עובר דרך הלסת העליונה ומתחבר לצד השני. כמו רוב המכרסמים הם בעלי חותכות חזקות המאפשרות להם להתמודד עם מזונות קשיחים כמו זרעים או גזעים. רוב המינים אוכלי צמחים אך חלקם יגוונו גם במזון מהחי. מאפיין נוסף המיוחד למכרסמים אלה הם התנהגות משחק ייחודית בעודם מנענעים את הראש באופן מיוחד ורצים יחדיו. אינפרא-סדרה דמויי דורבן (Hystricognathi) משפחה Baluchimyinae – נכחדה משפחה דרבניים (Hystricidae) קבוצה פיומורפיים (Phiomorpha) משפחה חולדות שפניות (Petromuridae) – בה סוג ומין יחיד: חולדה שפנית (Petromus typicus) משפחה חולדות קנים (Thryonomyidae) משפחה חולדים עירומים (Heterocephalidae) – בה סוג ומין יחיד: חולד עירום (Heterocephalus glaber) משפחה מכרתניים (Bathyergidae) קבוצה קביות העולם החדש (Caviomorpha) משפחה סמרניים (Erethizontidae) על-משפחה Cavioidea משפחה אגוטיים (Dasyproctidae) משפחה פאקות (Cuniculidae) משפחה Eocardiidae – נכחדה משפחה דינומיסיים (Dinomyidae) משפחה קביתיים (Caviidae) על-משפחה Octodontoidea משפחה אוקטודוניים (Octodontidae) משפחה טוקואיים (Ctenomyidae) משפחה חולדות קוצניות (Echimyidae) משפחה נוטריים (Myocastoridae) – בה סוג ומין יחיד: נוטרייה (Myocastor coypus) משפחה הוטיים (Capromyidae) משפחה הוטיות ענק (Heptaxodontidae) – נכחדה על-משפחה Chinchilloidea משפחה צ'ינצ'יליים (Chinchillidae) משפחה Neoepiblemidae – נכחדה משפחה חולדות צ'ינצ'יל (Abrocomidae) דמויי דורבן, באתר ITIS (באנגלית) דמויי דורבן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי דורבן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
ג'וזף ווטל

ג'וזף לאונרד ווטל השלישי (באנגלית: Joseph Leonard Votel III; נולד ב-14 בפברואר 1958) הוא גנרל בדימוס ששירת בצבא ארצות הברית. פיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית, על רגימנט הריינג'רס ה-75, על פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ועל פיקוד המבצעים המיוחדים. ווטל נולד וגדל במינסוטה. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית וסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1980, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט. עם סיום לימודיו התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בדיוויזיית החי"ר ה-3. בהמשך שימש כמפקד הגדוד ה-2 בחטיבת החי"ר ה-22 ולאחר מכן כמפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הריינג'רס ה-75. מיולי 2001 עד אוגוסט 2003 שימש ווטל כמפקד רגימנט הריינג'רס ה-75 ולחם במלחמת אפגניסטן. בין היתר השתתף ווטל במבצע קרנף, במהלכו צנח גדוד ריינג'רס ה-3 בקנדהאר וכבש שדה תעופה מידי כוחות הטאליבאן. לאחר מכן הוביל את כוחות הרגימנט במלחמת עיראק. בתפקידו הבא עמד ווטל בראש מינהלה מיוחדת שריכזה את הטיפול במטעני החבלה בעיראק ובאפגניסטן בכפיפות לתת שר ההגנה. לאחר מכן שירת כסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC). לאחר מכן מונה בשנת 2014 למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. בשנת 2016 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית במקום לויד אוסטין. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-2019. ב-23 בינואר 2019 הוענק לו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל אביב כוכבי. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף ווטל בוויקישיתוף אמיר אורן, חיסול אוסמה בן לאדן | מאנטבה לאבוטבאד, באתר הארץ, 7 במאי 2011. אביתר בן-צדף, גנרל ווֹטל - מפקד הפיקוד למבצעים מיוחדים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 ביוני 2014. סוכנויות הידיעות, גנרל אמריקני נגד טראמפ: "ההסכם עם איראן חשוב", באתר ynet, 13 במרץ 2018. אמיר אורן‏, אחראי על איראן ותומך בהסכם: מאחורי הקלעים של ביקור הגנרל הבכיר, באתר וואלה, 24 באפריל 2018. יואב לימור, "האינטרס האמריקני הוא להישאר באזור", באתר ישראל היום, 30 בינואר 2020. אמיר אורן, חיסול אוסמה בן לאדן | מאנטבה לאבוטבאד, באתר הארץ, 7 במאי 2011. אמיר אורן, רפא"ל, דניאל ונוריאל מתגייסים לעזרת הצבא האמריקאי, הארץ, ‏ 11.11.2005, כפי שהועלה באתר פרש. שי לוי, ‏גיבור אמריקאי: לכד את סדאם חוסיין, צד את אוסמה בן לאדן, חיסל פיראטים, באתר ‏מאקו‏, 7 בספטמבר 2014. מארק מאצטי ואריק שמיט, ניו יורק טיימס, במקום פלישה לזירות טרור, אובמה נסמך יותר ויותר על כוחות מיוחדים, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2015. גל פרל פינקל, ‏לצבא האמריקני יש פתרון לכל בעיה, גם לאלו שהוא לא פותר, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בפברואר 2017 מערכת אתר צה"ל, הרמטכ"ל העניק אות הערכה מטעם צה"ל למפקד פיקוד מרכז של צבא ארה"ב, באתר צה"ל, 23 בינואר 2019.
קלייטוס הלבן

קלייטוס (ביוונית: Κλεῖτος) המכונה הלבן (ביוונית: Λευκός) כדי להבדילו מקלייטוס השחור. היה מצביא מוקדוני ששירת בצבאו של אלכסנדר הגדול, אולם את עיקר שמו קנה לו במלחמות הדיאדוכים. הוא נזכר לראשונה כאחד ממפקדי הכוח המוקדוני במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו, הוא השתתף בקרב הידספס. אולם לאחר מכן כאשר הצבא התמרד באופיס, נשלחו רבים מהקצינים יחד עם קרטרוס חזרה למוקדון, קלייטוס היה ביניהם. אולם לאחר מותו של אלכסנדר, התמרדו הערים היווניות נגד הכובשים המוקדונים, מאבק שזכה לכינוי מלחמת לאמיה. קלייטוס הצטיין במיוחד במלחמה זו, והביס את הצי המורד הלא מוכן בקרב אמורגוס, ומאוחר יותר הביס אותו שוב בקרב על האיים האכינדים. הוא מונה על ידי העוצר אנטיפטרוס למושל לידיה. לאחר מותו של אנטיפטרוס בשנת 319 לפנה"ס, פרצה מלחמת ירושה בין היורש הרשמי שלו פוליפרכון, לבין בנו קסנדרוס. עד מהרה התרחבה המערכה, ואל פוליפרכון הצטרפו אאומנס, ואולימפיאס. אל קסנדרוס הצטרפו אנטיגונוס, תלמי, וניקנור. אנטיגונוס היה אמור לחצות את ההלספונט, המפרידים בין ממלכתו שבפריגיה, למוקדון שתחת שליטתו של פוליפרכון. קלייטוס בחר לצדד בפוליפרכון, זה האחרון שלח אותו כדי למנוע את נחיתת כוחותיו של אנטיגונוס באירופה. קסנדרוס שהיה זקוק לכוחות המדוברים, שלח את ניקנור בראש צי להיאבק בו. הקרב ביניהם התרחש ליד ביזנטיון, ובתחילה ניצח קלייטוס. אולם בהמשך התרשל והניח לציו ולחייליו להתפזר, מה שאפשר לניקנור לתקוף פעם נוספת ולנצח. קלייטוס נמלט עם כמה ספינות לחוף של תראקיה, וניסה להמשיך משם אל מוקדון, אולם נרצח בדרך בידי אנשיו של ליסימכוס שליט תראקיה. עם מותו נסתם הגולל על עתידו של פוליפרכון. אריאנוס, ספר חמישי, 12, 2. ביל יני עמ' 184. יוסטינוס, ספר שנים עשר, 12, 8. אתנאיוס, "משתה החכמים", ספר שנים עשר, 55. John H. Hale, Lords of the sea: the story of the Athenian navy, chapter 21 פלוטרכוס, "מוראליה", 338. דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי" עמ, 71-70. דיודורוס, "ביבליותקה היסטוריקה", ספר שמונה עשר, 72, פרקים 9-5.
משפחה מורכבת

משפחה מורכבת או משפחה משולבת הם מונחים המתארים משפחה בה לאחד מבני הזוג או לשניהם ילדים ממערכת יחסים קודמת, שאינם ילדים ביולוגיים של בן הזוג השני. ההורה הלא-ביולוגי מכונה "אב (או אם) חורג", והילדים מכונים "בן (או בת) חורג", תואר שמוחלף בהורה שלוב. התואר חורג טעון בהקשרים שליליים בהבניות התרבותיות, ומבנה ציפיות וחששות מנשיאתו. מעטים משתמשים בתואר חורג בהרחבה גם לקרובי משפחה מדרגה שנייה: סבא וסבתא, דודים וכן הלאה. מערכות היחסים הרגשיות במשפחה מורכבת נוטות להיות מאתגרות ודורשניות לעיתים קרובות כשלאם החורגת סטריאוטיפ של "מרשעת" ורעה כלפי ילדיה החורגים, דבר המיוצג בין השאר במעשיות שלגיה ושבעת הגמדים, סינדרלה, עמי ותמי ואחרות. משפחות משולבות בישראל, איילת ציונוב, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, טבת תשע"ה, ינואר 2015, http://www.cbs.gov.il/publications/pw89.pdf גליה צבר, נעמה צבר בן-יהושע, שני בתים וילד, סיפורן של משפחות משולבות בישראל, תל אביב: שוקן, 2012 האקדמיה ללשון עברית, למד לשונך 111, באתר האקדמיה ללשון עברית, ‏2016 האקדמיה ללשון העברית שוקלת מספר תחליפים למונח זה. ראו כאן. Making stepfamilies work, באתר האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (באנגלית) The Hard Facts of the Grimms' Fairy Tales, ע' 141. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוקי בן-נעים

שוקי בן-נעים (נולד ב-3 בנובמבר 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (יחד עם רונית ויס ברקוביץ ועמית ליאור) על תסריט הסדרה "מרחק נגיעה". בן-נעים הוא בוגר ישיבת ההסדר עתניאל ובוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, במגמת תסריטאות. בשנת 2007 שימש יחד עם רונית ויס ברקוביץ ועמית ליאור כתסריטאי הסדרה "מרחק נגיעה", שזכתה להצלחה רבה ומדרוג גבוה. ב-2008 הפכה לסדרה הישראלית השנייה שנרכשה על ידי הרשת האמריקאית HBO, אחרי הסדרה "בטיפול" בשנת 2008 כתב את תסריט סדרת הדרמה "חמישה גברים וחתונה", ששודרה בערוץ 10. ב-2009 כתב את תסריט הסדרה "מעורב ירושלמי" עבור זכיינית ערוץ 2, קשת. באותה שנה שימש כיועץ תסריט הסרט "עיניים פקוחות". בשנת 2011 יצר ושימש כתסריטאי ראשי של הסדרה "אורים ותומים", ששודרה ב-Yes. בשנים 2014-2012 יצר וכתב את תסריט הסדרה "נויורק". בשנת 2015 החל לשמש כתסריטאי ראשי של הסדרה "אשתו של גיורא" המשודרת בערוץ 10. פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - 2007 שוקי בן-נעים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שוקי בן-נעים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רותי זוארץ, ‏מרחק נגיעה בין איכות לרייטינג, באתר גלובס, 20 בפברואר 2007 יעל איכנולד, תסריטאי מרחק נגיעה: "אני לא דוס, ולא חמוד", באתר ynet, 20 במרץ 2007 אורי שאלתיאל, "לנו ול'משחקי הכס' יש אותם קונפליקטים", באתר כלכליסט, 11 בנובמבר 2014 עכבר העיר, מי זכה?, באתר הארץ, 21 ביוני 2007 רועי פינקלשטיין, רייטינג יומי: הדרמה "מרחק נגיעה" של רשת בראש הטבלה עם 22.7%, באתר הארץ, 30 בינואר 2007 רועי פינקלשטיין, רייטינג יומי: "מרחק נגיעה" בראש הטבלה עם 24.7%, באתר הארץ, 13 בפברואר 2007 רותה קופפר, מרחק נגיעה בדרך ל-HBO, באתר הארץ, 28 בינואר 2008 שירות גלובס, ‏ערוץ 10 מעלה קמפיין אינטרנט לסדרה "5 גברים וחתונה", באתר גלובס, 9 במרץ 2008 גילי איזיקוביץ, אלוהים שלי, רציתי שתדע, באתר הארץ, 15 במאי 2011 רותה קופפר, פתרון התעלומה בסדרה "אורים ותומים", באתר הארץ, 31 ביולי 2011 ליאת אלקיים, למה מזרחים מעדיפים בלונדיניות?, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2013 אביעד קדרון‏, קאט: "אשתו של גיורא" יותר מדי נאמנה למציאות וזה לא ממש טוב, באתר וואלה, 12 ביוני 2015
קלייטוס

האם התכוונתם ל... קלייטוס הלבן – מצביא מוקדוני ששירת בצבאו של אלכסנדר הגדול, אולם את עיקר שמו קנה לו במלחמות הדיאדוכים. קלייטוס השחור – מצביא מוקדוני שהתפרסם בהצלת חייו של אלכסנדר הגדול בקרב גרניקוס. אם כי מאוחר יותר אלכסנדר רצח אותו במו ידיו בהתקף זעם.
Neuroticfish

Neuroticfish היה שמו של פרויקט מוזיקלי גרמני שפעל משלהי שנות התשעים ועד ל- 2008 ושילב סינתפופ, EBM וסוגים שונים של מוזיקה אלקטרונית. מאחרי Neuroticfish עמד סשה מאריו קליין, שבחר בשם "Neuroticfish" כיוון שהוא אינו יודע לשחות. תחילתו של פרויקט מוזיקלי זה היא בשנות ה-90 המוקדמות בהן החל קליין להתנסות במוזיקה וליצור בעצמו תוך כדי שהוא שואב השפעות מלהקות כדפש מוד, סקיני פאפי ומהסינתפופ של שנות ה-80. לאחר ש-Neuroticfish נכלל באוסף "A Reflexion of Synthpop" הוא זכה לפופולריות והצלחה במועדונים. עיקר פרסומו של Neuroticfish נקנה בשל רצועה שכללה את הסימפול "Electronic body music is dead". 1999 - No Instruments 2000 - (No Instruments (Special Edition 2002 - Les Chansons Neurotiques 2003 - Surimi 2005 - Gelb 2000 - M.F.A.P.L. - סינגל 2000 - Velocity N1 - סינגל 2001 - WakeMeUp -‏ EP 2001 - Sushi -‏ EP 2002 - Prostitute - סינגל 2003 - Need / Its not me -‏ EP 2004 - Bomb -‏ EP מדיה וקבצים בנושא Neuroticfish בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Neuroticfish Neuroticfish, ברשת החברתית פייסבוק Neuroticfish, סרטונים בערוץ היוטיוב Neuroticfish, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Neuroticfish, באתר ספוטיפיי Neuroticfish, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Neuroticfish, באתר Last.fm (באנגלית) Neuroticfish, באתר AllMusic (באנגלית) Neuroticfish, באתר MusicBrainz (באנגלית) Neuroticfish, באתר דיזר Neuroticfish, באתר Discogs (באנגלית) Neuroticfish, באתר Songkick (באנגלית) Neuroticfish, באתר Genius Neuroticfish, באתר בנדקמפ Neuroticfish, באתר טיידל (באנגלית) Neuroticfish, באתר אמזון מיוזיק