laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האיחוד המערב-אירופי

האיחוד המערב אירופי היה ארגון בינלאומי לשיתוף פעולה בין מדינות מערב אירופה. הארגון הוקם בתקופת המלחמה הקרה כדי לאחד את מערב אירופה הדמוקרטית כנגד ברית המועצות והגוש המזרחי הקומוניסטי במזרח אירופה. הארגון היה קיים מאוקטובר 1954 עד ליוני 2011 ומטהו שכן בבריסל שבבלגיה. תקציבו השנתי עמד על כ-13.4 מיליון אירו. הארגון נוהל על ידי מועצת שגרירים ואספה שהורכבה ממשלחות פרלמנטריות. בשנותיו האחרונות, הארגון התמזג אט אט לאיחוד האירופי, עד אשר הוחלט לפרקו באופן סופי. לאיחוד היה סוכנות חימוש שהוגבלה לתמיכה במחקר וטכנולוגיית הגנה. סוכנות זו הוקמה בשנת 1996 ופורקה בשנת 2006. חברות מלאות: הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת צרפתצרפת ספרדספרד (1990) איטליהאיטליה יווןיוון (1995) גרמניהגרמניה הולנדהולנד בלגיהבלגיה פורטוגלפורטוגל (1990) לוקסמבורגלוקסמבורג משגיחות: אוסטריהאוסטריה (1995) דנמרקדנמרק פינלנדפינלנד (1995) אירלנדאירלנד שוודיהשוודיה (1995) מדיה וקבצים בנושא האיחוד המערב-אירופי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האיחוד המערב-אירופי (באנגלית ובצרפתית) האיחוד המערב-אירופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגונים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפוריה

אַפּוׂרִיָה (מיוונית: ἀπορία) הוא מצב של בלבול ומבוכה הנובע מסתירות בטיעונים לוגיים. המונח מאפיין את סיומם של הדיאלוגים המוקדמים של אפלטון. משמעות המילה ביוונית היא בלבול, חוסר מוצא. בפילוסופיה יוונית משתמשים במושג כדי לתאר את המבוכה שחשו בני שיחו של סוקרטס כאשר הביא אותם לסתירה. הוגים כמו דרידה, הגל והיידגר השתמשו במונח כדי לתאר מצב שבו אין פתרון לבעיה או שאלה פילוסופית. המילה נשאבת משתי דמויות במיתולוגיה היוונית, פורוס, ופניה. פניה שהיא הייצוג של העוני והחוסר, מחליטה לעבר את עצמה עם פורוס שהוא העושר והשפע. השילוב של השניים יוצר פריון, וכך המילה אפוריה אינה באה כדי להביא לייאוש, אלא כדי לאתגר ולמצוא פתרונות אחרים. השימוש באפוריה מוכר מהדיאלוגים של אפלטון, בעיקר מהמוקדמים שבהם. בדיאלוגים, אנשי השיחה (מצביאים, סופיסטים, רטוריקנים וכדומה) פותחים את הדיון בהגדרה שלהם. סוקרטס מתחיל לשאול שאלות ולתת דוגמאות נגדיות. הוא לא טוען ישירות נגד ההגדרה, אלא מנסה להבינה עד הסוף. בתהליך הזה הוא חושף את הפגמים מאחורי ההגדרות, ובכך מערער את ביטחונם של אנשי שיחו. לתהליך הזה קוראים השיטה הסוקרטית, על שמו. סוקרטס טוען כי הוא עצמו חש באפוריה והוא גורם לבני שיחו לחוש בה גם כן. רק אחרי שמגיעים לאפוריה יכולים להתחיל לבנות שיטה פילוסופית אמיתית. אפוריה משמשת ככלי רטורי, ולא רק פילוסופי. אריסטו טוען שבמקום להתחיל את הידע שלנו מהעולם ומתפיסתו השכלית, עלינו להתחיל לנסות לענות על השאלות שלא הצלחנו לענות עליהן. עלינו להתחיל באפוריה. חלק בטא של ספרו מטפיזיקה הוא סדרה של שאלות הנובעות מאפוריה, ומשם מתחיל השיח הפילוסופי. דרידה הגדיר את האפוריה כמצב של חוסר מוצא, סתירה פנימית בטקסט. אבל הוא טוען שלמרות זאת, מצב זה עדיף על כל פישוט שגוי של המציאות. פילוסופיה יוונית אלנכוס דיאלוג אפלטוני שמואל שקולניקוב ואלעזר וינריב. פילוסופיה יוונית. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה תשנ"ז 1997-תשס"א 2001 כרך ב אריסטו, המטפיזיקה;תרגם מיוונית ח"י רות ; עיבד ש' שקולניקוב, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשנ"ח שמואל שקולניקוב ואלעזר וינריב. פילוסופיה יוונית. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה תשנ"ז 1997-תשס"א 2001 כרך ג. Hassan mohamed Gziel. Four Jacobean plays examined in terms of Derridian Aporia and the Dialogic concept of Mikhail Bakhtin. PH. D ThesisBar Ilan University Ramat Gan. 1998 p. 2
תעודת עולה

תעודת עולה היא מסמך רשמי ישראלי המונפק על פי חוק השבות. תעודת עולה מוענקת למשפחות ויחידים המגיעים לישראל כעולים חדשים, הזכאים למעמד זה על פי חוק השבות. קיימות הגבלות לגבי זכאות לתעודת עולה למשל מי שפועל נגד מדינת ישראל או נגד היהודים או מי שעלול לסכן את בריאות הציבור. תעודת עולה היא תעודה משפחתית, אך בני עולים מעל גיל 25 מקבלים תעודות נפרדות וכך גם בני עולים צעירים יותר במעמד אישי של נשואים או גרושים. תעודת עולה מאפשרת קבלת סיוע והנחות המיועדות לעולים חדשים, הפקת מסמכים שונים, פתיחת חשבונות בנק, קבלת ביטוח רפואי ועוד. חוק השבות מדיה וקבצים בנושא תעודת עולה בוויקישיתוף צעדים ראשונים באתר מועצת ארגוני העולים בישראל טופס בקשה לקבלת תעודת עולה באתר של משרד הפנים הישראלי דייויד סלע, "חוק השבות" מדאיג את קרובי העולים, באתר ישראל היום, 28 בפברואר 2020
סלימה מוראד

סלימה מוראד (פאשא) (בערבית: سليمة مراد; תעתיק מדויק: סלימה מראד; 1905–1974) הייתה זמרת יהודיה עיראקית, שנחשבה לזמרת העיראקית הידועה ביותר מאז שנות ה-30 המוקדמות של המאה ה-20. מוראד נולדה בשכונת טטראן בבגדאד למשפחה יהודייה עניה וחסרת השכלה. מוראד שיתפה פעולה עם האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי, מוזיקאים שכתבו והלחינו עבורה שירים וניגנו עמה. אחד השירים המפורסמים ביותר של סלימה מוראד הוא "לבך קשה כאבן" (قلبك صخر جلمود), אותו כתבו האחים אל-כוויתי. בשנת 1933 הגיעה הזמרת אום כולתום להופיע בעיראק. היא שמעה את השיר הזה והחליטה לבצעו, למרות שהיה בכך משום חריגה ממנהגה לשיר רק שירים שנכתבו עבורה באופן בלבדי. סלימה מוראד ודאוד אל-כוויתי עזרו לה ללמוד ולבצע את השיר. בשנת 1935 העניק לה ראש ממשלת עיראק נורי סעיד את הכינוי "פאשא" כתואר כבוד. ב-1953 נישאה מוראד לאחד הזמרים העיראקים המצליחים ביותר בכל הזמנים, נאזם אל-ע'זאלי. היא הייתה נשואה לו עד מותו הפתאומי ב-1963. במשך חייהם המשותפים שיתפו השניים פעולה בתחום המוזיקה והשירה. אף לאחר גל העלייה של יהודי עיראק, היא המשיכה להתגורר בעיראק עד מותה ב-1974. בשנת 2015 הוקלטה גרסת כיסוי לשיר "לבך קשה כאבן" באלבומו של דודו טסה "עלא שו'אטי", אותה שרה הזמרת מירה עווד. בשנת 2012 יצאה בעיראק סדרה בשם "סלימה פאשה" שמספרת את סיפורה של סלימה מוראד. אוסף משיריה ושירי בן זוגה נאזם אל-ע'זאלי יצא בתרגום לטיף ברטוב בשנת תש"ף. לטיף ברטוב, כוכבים בשמי עיראק: סלימה מראד ונאצ'ם אל ע'זאלי, הוצאה פרטית, 2020 צפי סער, הזמרות היהודיות-ערביות שחלפו מתחת למקאם, באתר הארץ, 16 במאי 2013 שירה אוחיון, כי קולך ערב: היסטוריה יהודית-ערבית מפוארת של שירה נשית, באתר קפה גיברלטר, 18 במאי 2013 אינס אליאס, איזה מזל היה לסלימה מוראד שהחליטה לא לעלות לישראל, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2018 אלי עמיר, סלימה, אחותנו, העלינו אותך לארץ, באתר הארץ, 24 בינואר 2020 T. Morad, D. Shasha, Iraq’s Last Jews: Stories of Daily Life, Upheaval, and Escape from Modern Babylon, Springer 2008, p. 18. כוכבים נוצצים בשמי עיראק: סלימה מראד ונאצ'ם אל-עאזלי, בחר, תרגם וערך לטיף ברטוב, הוצאה פרטית, תש"ף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קציר-חריש

קציר-חריש הייתה מועצה מקומית במחוז חיפה בישראל, שפעלה בשנים 1992–2012 וכללה את היישובים קציר וחריש. ב-2012 פורקה המועצה המקומית המשותפת, כחלק מתוכנית הפיכת חריש לעיר. ביולי 1992, במסגרת התוכנית לאיחוד רשויות מקומיות, אוחדו היישובים קציר וחריש למועצה מקומית אחת בשם "טל-עירון", שהייתה ה"כוכב" הצפוני ביותר בתוכנית "יישובי הכוכבים". בשנת 1995 הוסב שם המועצה המקומית ל"קציר-חריש". ביוני 2012, במסגרת קידום הפיכת חריש לעיר, חתם שר הפנים על צו להפרדת הרשויות. היישוב קציר הועבר לתחום שיפוטה של מועצה אזורית מנשה, והמועצה המקומית חריש חזרה להיות רשות מוניציפלית בפני עצמה. ההפרדה בוצעה בפועל באוגוסט 2012. היישוב קציר הוקם בשנת 1982 ויועד ל-30 משפחות. בשנת 1987 אושרה תוכנית מקיפה יותר ליישוב שכללה בניית מאות יחידות דיור נוספות. למרות זאת, עד שנת 1990 הכיל היישוב פחות מ-30 משפחות. בשנת 1990, בשל הצורך לספק מגורים לעולים מברית המועצות, הוקמה מדרום מזרח לגבעה המערבית הגבעה המרכזית שאוכלסה במשפחות עולים רבות, שמספרן פחת בשנים האחרונות. בשנת 1994 אושרה תוכנית מתאר מקיפה ליישוב המרחיב את אזורי הבנייה בגבעה המערבית, מגדיר שטחי בנייה לגבעה המרכזית וכן מגדיר שכונה נוספת לבנייה עתידית - הגבעה המזרחית. רק באוקטובר 2015 החלו עבודות הפיתוח בגבעה זו. בשנת 1995 ניסו להתיישב עאדל ואימאן קעדאן בקציר אך סורבו. הם עתרו לבג"ץ ובשנת 2000 ניתן פסק הדין שאוסר החכרת קרקעות ליהודים בלבד. בעקבות פסק הדין מספר משפחות מבאקה אל-גרבייה מימשו את זכותם ועברו להתגורר בקציר. כיום אין ועדת קבלה ביישוב. חריש הוקם בשנת 1982 כקיבוץ וננטש בשנת 1993, למעט פלוגת מג"ב ששכנה בו. כחלק מתוכנית "יישובי הכוכבים" על אדמות הקיבוץ הנטוש הוקם היישוב חריש ובו כ-300 יחידות דיור. משרד השיכון השקיע רבות בתשתיות היישוב ובתכנונו, אך פיתוחו של היישוב נכשל. מרבית הרחובות היו ריקים, והאוכלוסייה המעטה ששכנה בו הייתה חלשה. בשנת 1996 הובאו ליישוב כ-70 אנשים מבני חמולת קראג'ה מרמלה, לאחר סכסוך דמים ממושך בינם לבין חמולת ג'רושי. בשנת 2003 הוקם במקום גרעין תורני של כ-50 משפחות. בשנים האחרונות בחריש יש תנופת בנייה, ובין השנים 2015–2017 אוכלוסיית העיר שילשה את עצמה, כאשר יעודה היא עיר מרכזית וגדולה באזור נחל עירון. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2011, יש בקציר-חריש 3,312 תושבים. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: קציר (יישוב) חריש (עיר) אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 דף הבית, באתר רשות מקרקעי ישראל אלי אשכנזי, הארץ, הפגנה נגד נוכחות משפחת קראג'ה ביישוב חריש, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי כץ

הרב צבי כץ (זסלב, ווהלין; אחרי ה'ש"ן, 1590 – ?), רב באירופה במאה ה-17, מחבר פירושים על השולחן ערוך. נולד במחצית השנייה של המאה הרביעית לאלף השישי לפי מניין השנים בלוח העברי, אחרי שנת ה'ש"ן 1590, לרב יוסף בן אליהו כץ רבה של זסלב וראש הישיבה בה, מחבר הספרים "רכב אליהו" ו"יסוד יוסף". בשנותיו הראשונות למד, כנראה, בישיבתו של אביו. בהמשך היה תלמידו של רבי יואל סירקיש, מחבר "בית חדש" על הטור, בישיבתו בקראקא. קיבל תורה גם מפי רבי יחיאל מיכל מנמירוב, והיה ידידו של הרב יום-טוב ליפמן הלר ששימש באותה עת כראש ישיבה בלודמיר. נישא לבתו של הרב מרדכי יוסף לויש מאוסטרוה. עם פרוץ מרד חמלניצקי בשנת 1648, ופלישת בעלי בריתו הטטרים מחאנות קרים, ובעקבותיהם סדרת האירועים שהתקבעה בזיכרון היהודי הקולקטיבי כגזרות ת"ח–ת"ט, נמלט הרב צבי כץ לאיטליה, והשתקע בוונציה. בשנת ת"ו (1646) הדפיס את פירושו על שולחן ערוך אורח חיים, המחולק לשני חלקים: "עטרת צבי" ו"נחלת צבי". הספר מצוטט בפי מחברים מאוחרים יותר, כגון החיד"א בספרו ברכי יוסף, והרב יוסף תאומים בספרו פרי מגדים, אך לא זכה לפרסום רב כמו פירושים אחרים בני זמנו, המגן אברהם והטורי זהב. על הספר יצאו עוררין, בעיקר בטענה שהחידושים שבו אינם פרי רוחו של המחבר אלא לקוחים מאביו. כעבור חמש עשרה שנה (תכ"א, 1661) הדפיס המחבר חיבור נוסף בשם "נחלת צבי" על שולחן ערוך אבן העזר, ובו טרח המחבר לְהָזֵם את השמועות. הוא צירף לספר הסכמות רבות שמאשרות את בעלותו על ספרו הקודם, ביניהן הסכמת הרב שעפטיל בנו של הרב ישעיה הלוי הורביץ, בעל של"ה, הכותב: "שאני יודע בבירור גמור שהו בעצמו חיבר את החיבור הזה". בסוף ספרו על אבן העזר מצורפת עדותו של בעל ה"תוספות יום טוב": "שאני יודע בבירור שמפעלו הוא והוא המחבר עצמו". הספר על אורח חיים נדפס מספר פעמים, ובשנת תשס"ג יצא לאור במהדורה מפוארת (עם פירוש אחר, "עולת תמיד" ו"עולת שבת" מאת הרב שמואל בן יוסף) על ידי מכון 'זיכרון אהרון'. הספר על אבן העזר הוא הפירוש הראשון שנדפס על חלק זה בשולחן ערוך. הוא מצטיין בבהירות סגנונו, ומצוטט בין נושאי הכלים על השולחן ערוך (באר הגולה, באר היטב, ועוד) וכן בספרות השו"ת. מכל מקום, מאז ההדפסה הראשונה הספר לא הודפס שוב ולא היה מוכר לרבים מלומדי השולחן ערוך, עד לההדרתו מחדש במהדורת "שולחן ערוך השלם" (ירושלים תשס"ח). משה דוד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 11–23. חיים דביר, ספר נחלת צבי וס' גור אריה לשו"ע אבן העזר, בתוך: ישורון, יט (תשס"ז), עמ' תתנח-תתס. השערת מ"ד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 11. דברי "הניצב על הדפוס" מאיר ממסטרי, בסוף ספר "נחלת צבי" על אבן העזר, מצוטטים אצל: מ"ד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 18, הערה 17. דברי המחבר, בסוף ספר "נחלת צבי" על אבן העזר.
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה

האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה (ברוסית: Моско́вский госуда́рственный университе́т геоде́зии и картогра́фии) היא האוניברסיטה היחידה ברוסיה ללימודי גאודזיה וקרטוגרפיה ואחת מהאוניברסיטאות הראשונות בעולם למקצועות אלו. בית ספר לגאודזיה נפתח לראשונה בשנת 1779 במוסקבה. בשנת 1835 הוא קיבל זכויות של מוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1873 המוסד עבר לבניין חדש שמשמש אותו גם כיום, לצד בניינים חדשים שנבנו לצורך הרחבתו. בשנת 1930 המוסד פוצל לשתי האוניברסיטאות הקיימות כיום בצמוד אחת אל השנייה. כיום היא בעלת שבע פקולטות. ליד האוניברסיטה פועלת סיפרייה שכוללת חצי מיליון ספרים בנושאי הלימוד. האוניברסיטה נמצאת בצמוד אל "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע" שהייתה בעבר חלק מן האוניברסיטה. מדעני האוניברסיטה לקחו חלק פעיל בחקר הירח והכנות מפות על בסיס חומר שהתקבל מחלליות שצילמו אותה. בשנת 2004 על שמה של האוניברסיטה נקרא אסטרואיד 11785 Migaic. מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה, ברשת החברתית פייסבוק האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה, ביישום טלגרם האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה, ברשת החברתית אינסטגרם האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה, ברשת החברתית VK ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע

האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע (ברוסית: Государственный университет по землеустройству) היא האוניברסיטה הממלכתית והיחידה ברוסיה, ללמודי ניהול ותכנון שימושי קרקע, קדסטר, שמאות מקרקעין, ותכנון ערים ואזורים. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1779 במוסקבה ביחד עם "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה" הצמודה אליה כיום לכדי מוסד אקדמי אחד עד לפיצולה לכדי שתי אוניברסיטאות נפרדות. לאחר תקופת ברית המועצות בשנת 1930 הוחלט לפצל את האוניברסיטה לשני מוסדות סמוכים. בשנת 1942 נפתחה גם מחלקה צבאית להכשרתם של אנשי צבא העוסקים בתחום בדומה אל מוסדות אקדמיים אחרים בתקופה הקומוניסטית. מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חומס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חומס – עיר בסוריה אל-ח'ומס – עיר בלוב מחוז חומס – מחוז בסוריה ולאדיסלאבה חומס – חסידת אומות העולם פולנייה חומס (אנ') – מס המוטל על מוסלמים בגובה של חמישית מן הרווחים שהפיקו ממקורות מסוימים
ג'יימס קרייג

סר ג'יימס קרייג, הוויקונט הראשון של קרייגבון (באנגלית: James Craig, 1st Viscount Craigavon;‏ 8 בינואר 1871 – 24 בנובמבר 1940) היה ראש ממשלת צפון אירלנד הראשון וכיהן בתפקיד כעשרים שנה מאז יצירת צפון אירלנד ב-1921 ועד מותו ב-1940 ונחשב על ידי היוניוניסטים ל"אב המייסד" של המדינה הצפון אירית. קרייג נולד בבלפסט ליצרן ויסקי עשיר (מיליונר שעשה את הונו בעצמו). בית האחוזה של המשפחה במחוז דאון נקרא "קרייגבון". לאחר לימודיו החל לעבוד כברוקר של ניירות ערך. בינואר 1900 הצטרף לגדוד הקלעים השלישי של המיליציה האירית ויצא להילחם במלחמת הבורים. הוא התקדם לדרגת קפטן לפני ששוחרר משירות עקב בעיות בריאות. ב-1906 נבחר כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם מחוז דאון מזרח. בשנותיו כחבר פרלמנט הוביל קרייג את היוניוניסטים מתנגדי רעיון "שלטון הבית" (Home Rule) לאירלנד. הוא ארגן את מתנדבי אלסטר ועודד אותם להתגייס ולהילחם לצד הבריטים במלחמת העולם הראשונה. בשנים 1920–1921 כיהן כמזכיר האדמירליות. בפברואר 1921 ירש את מקומו של אדוארד קרסון בראשות מפלגת האיחוד של אלסטר (UUP). לקרייג הייתה השפעה על עיצוב החוק שיצר את הפיצול בין מדינת אירלנד החופשית וצפון אירלנד ב-1920 והוא היה זה שדחף לבחירת ששת המחוזות של אלסטר כחלק של אירלנד שיישאר חלק מהממלכה המאוחדת. בבחירות הראשונות שנערכו בצפון אירלנד לאחר הקמתה נבחר לחבר בית הנבחרים של צפון אירלנד וב-7 ביוני מינה אותו הלורד לוטננט (המושל הכללי של צפון אירלנד) למשרת ראש ממשלת צפון אירלנד. קרייג הוביל מדיניות פרוטסטנטית ברורה וביקש לבדל את צפון אירלנד התעשייתית, העשירה והמלוכנית מהדרום הרפובליקי, הקתולי והנחשל. חלק מבידול זה היה המאמץ לבסס את צפון אירלנד כישות של הממלכה המאוחדת שוות-מעמד לסקוטלנד או ויילס. את הפן השני של הבטחת ההגמוניה הפרוטסטנטית השיג קרייג על ידי הקמת כוח השיטור המלכותי של אלסטר ככוח משטרתי חמוש, צבאי-למחצה ומתוגבר בוותיקי ארגון המתנדבים של אלסטר. הכוח סייע בהדיפת התקפות הצבא האירי הרפובליקני בראשית ימיה של צפון אירלנד ושימש לדיכוי המיעוט הקתולי בהמשך. קרייג הוביל מדיניות של הזנחה מכוונת של המיעוט הקתולי ולא הביע כל עניין בשילוב קתולים במארג הצפון-אירי הנרקם, דבר שהתבטא גם בפרלמנט .כפוליטיקאי שפעל הן בבלפסט והן בלונדון, עיקר מדיניותו הייתה לבסס את החרם הכלכלי הבריטי על מדינת אירלנד החופשית. ביטול החרם ב-1938 היה אות להחלשות כוחו הפוליטי בבירה הבריטית. קרייג זכה בחמש מערכות בחירות רצופות (1921, 1925, 1929, 1933 ו-1938)[דרושה הבהרה] וביצר את מפלגתו כמפלגה היוניוניסטית הגדולה והחשובה ביותר. לקראת מלחמת העולם השנייה, באפריל 1939 ולאחר פרוץ המלחמה במאי 1940 דרש קרייג מהממשל בלונדון להחיל גיוס חובה בצפון אירלנד, בדיוק כמו בשאר חלקי הממלכה. בקשתו נדחתה בשל החשש בלונדון מפני התנגשויות אלימות על רקע חובת הגיוס בין יוניוניסטים לאירים-לאומנים קתולים. קרייג היה ראש ממשלה מכהן כאשר נפטר בנובמבר 1940 ונקבר בבניין הפרלמנט של צפון אירלנד. ב-1918 קיבל תואר ברונט והותר לו להוסיף את התחילית סר לשמו. ב-1926 הועלה לדרגת ויקונט וחבר המועצה המלכותית. ב-1965 הוקמה על גדתו הדרומית של אגם לוך ניי, עיר מתוכננת בשם קרייגבון, על שמו. פרופיל, באתר BBC ‏(James Craig, 1st Viscount Craigavon 1871-1940) תרומות של ג'יימס קרייג לדיונים בפרלמנט הבריטי, באתר Hansard (באנגלית) ג'יימס קרייג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרופיל ב-BBC היסטוריה של קרייגבון
בולבוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בולבוס - כינוי לתפוח אדמה בולבוס (גאולוגיה) – תרכיז קלציט המוח המוארך – חלקו התחתון של גזע המוח; נקרא גם "בולבוס המוח" חרטום בולבוסי – מאפיין מבני של גופי אוניות רבים
חיים אהרן קפלן

חיים אהרן קפלן (1880–1942) היה מחנך ופדגוג יהודי בוורשה. היומן שכתב בגטו ורשה בעברית מהווה אחד המסמכים החשובים על חיי היהודים בגטו שנכתבו כעדות ראשונית של תושב המקום. נספה בטרבלינקה בגירוש הגדול מהגטו לטרבלינקה באוגוסט 1942. קפלן נולד ב-1880 בעיירה הרדזישצ'ה שליד ברנוביץ', (אז - בתחום האימפריה הרוסית). הוא גדל באווירה יהודית מסורתית שהלשון העברית הייתה שגורה בו. ראשית חינוכו היה בחדר ואחר כך למד בישיבת מיר ובסמינר הפדגוגי הממלכתי בווילנה. לאחר סיום לימודיו השתקע בוורשה וייסד בה בית ספר עברי שנקרא "בית ספר בן שש כיתות של ח.א. קפלן". הוא התבלט כאחד החלוצים הראשונים של שיטת ההוראה "עברית בעברית" וייסד את "החדר המתוקן" בו למדו עברית בהברה ספרדית. היו מתנגדים רבים לשיטות החינוך שלו אבל הוא לא נסוג ופרסם מאמרים בהם הגן על שיטות החינוך שלו שראה בהן ברכה לתחיית הרוח והתרבות העברית. הוא לא ראה עתיד לנוער היהודי בגולה לכן שלח את בנו ובתו לארץ ישראל והוא החליט לעלות ארצה כתייר על מנת לבדוק אפשרות להשתקע בה. ביולי 1935 הגיע לארץ ישראל באנייה פולוניה. הוא התקבל בברכה ובדברי הערכה במסיבת "עונג שבת" באולם אהל שם וגם זכה לדברי הערכה בכמה מעיתוני ישראל. קפלן בדק אפשרויות להיקלט בארץ אך ללא תוצאות. הוא חזר לפולין עם רצון לבקר שוב בארץ ישראל אך פרוץ מלחמת העולם השנייה ביטל אפשרות זאת והביא לבסוף לקיצו. קפלן התחיל לכתוב יומן בשנת 1935. עד פרוץ מלחמת העולם משמש היומן את התחום האישי. הוא מספר על חוויותיו האישיות, על מאבקיו בבית הספר ועל תופעות שוטפות בחיי בציבור היהודי בפולין. עם פרוץ המלחמה נטש קפלן את המימד האישי והחל להוכיח ולהזהיר על העומד להתחולל מזווית ראייה כללית. כבר ביום הראשון של המלחמה (1 בספטמבר 1939) הוא כותב: הסכנה לנו היהודים גדולה שבעתיים. כל מקום שידרך כף רגלו של היטלר אין תקומה לגזע היהודי. היטלר ימ"ש איים באחד מנאומיו שאם תפרוץ המלחמה באירופא הגזע היהודי יכחד מאירופא הגרוש הגדול לטרבלינקה החל בתשעה באב, 22 ביולי 1942 וקפלן מתחיל את הכתיבה באותו יום בפסוק מקינות תשעה באב: בלילה זה יבכיון בני...עדה שלמה בת ארבע מאות אלף איש נדונה לגלות... כיוונו לפרסם את הגזירה בערב תשעה באב. ביום המוכן לפורענות, ביום שנגזר שיהיה בכייה לדורות. סיבת הגזירה היא השמדה גמורה לעם ישראל וזו היא ההתחלה לקהילתנו המסכנה אין לו ספק שהמגורשים נדונו למיתה. היום האחרון ביומן הוא ה-4 באוגוסט 1942. הגירוש בעיצומו ומתקרב למקום הימצאו. קפלן מסתכל מהחלון על המגרשים המתקרבים. הוא מסיים את כתיבת היומן במשפט אם יבוא קצי - יומני מה יהא עליו! הוא הצליח ברגע האחרון להעביר את מחברות היומן לידידו ותלמידו לשעבר מיטק רובינשטיין שהיה נכנס ויוצא לגטו במנהרות ובמעברי סתר והוא העביר את המחברות להטמנה אצל ידיד פולני. רובינשטיין נשאר בגטו ונהרג במרד גטו ורשה. חשיבותו של היומן היא בכך שהוא מהיחידים שנכתב בעברית והוא מבוסס על מראה עיניים ומשמע אוזניים שחווה המחבר ורשם מיד ללא כל עיבוד ספרותי. יומנו של קפלן ראה אור בתרגום לפולנית בשנת 2019. תבנית:Kaplan, Chaim Aron, Dziennik 1939, Megila Zycia. Translation and edition: Blanka Gorecka. Warszawa, 2019 ח.א. קפלן - מגילת יסורין - יומן גטו ורשה; הוצאת עם עובד ויד ושם, 1966 ח. א. קפלן, פזורי: מחקרים, רשימות ופיליטונים (כל כתבי המחבר בתקופת השנים 1936-1900), ורשה 1937. ספר סרוק באתר הספרייה הלאומית. כתבי חיים אהרן קפלן בפרויקט בן-יהודה חיים אהרן קפלן (1880-1942), דף שער בספרייה הלאומית חיים אהרן קפלן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה הכוונה לנאומו של היטלר ב-30 בינואר 1939 הספר זמין במאגר פרויקט בן-יהודה, ברשות יד ושם.
שמואל בן יוסף

הרב שמואל בן רבי יוסף (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700) היה מרבני יהדות פולין במאה ה-17. חיבר את הספרים "עולת תמיד" על הלכות יום ויום בשולחן ערוך ו"עולת שבת" על הלכות שבת בשולחן ערוך. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד בקרקוב בשנת ה'ת - 1640, חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט). שימש כדיין בקרקוב. בשנת תמ"א הוציא לאור את פירושו על השולחן ערוך. בהקדמה לספר כתב שרוצה להוציא עוד ספר שכתב שנקרא: 'טירת כסף': אנא ה' חזקני ואמצני פעם אחר פעם, ותאזרני חיל להוציא לאור תעלומות חכמה, חיבורי הגדול טירת כסף, אשר כבר התחלתי להביאו ולהקריבו על מזבח הדפוס — הקדמה לעולת תמיד ככל הנראה לבסוף ספר זה לא יצא לאור. התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו. חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת". הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי. הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב): ואף כי בתחילת צאתו לאור הדפוס נתקבל לרצון ספר 'עולת תמיד', ובעיני כל היה חביב וחמיד ...אכן כאשר נדפס הספר הנפלא 'מגן אברהם', אשר באו בו גם כן הרבה השגות עליו והורה עליו באצבע הרבה פעמים 'דלא כעולת תמיד', מני אז ביטל התמיד ולא נדפס עוד פעם שנית מני אז ועד עתה, והספר 'מגן אברהם' נתקבל במקומו באהבה ונקבעה הלכה כמותו בכל תפוצות ישראל עד היום הזה. בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'. משה דוד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 24–32. יהודה גולדראט, "מיעוט דמות" של ספרים, בתוך: תגים, בני ברק, תשכ"ט, עמודים 22–27, באתר היברובוקס עולת תמיד ועולת שבת באתר Hebrewbooks, הוצאת בית דוד די קאסטרו תארתאס, אמסטרדם שנת התמ"א. הסכמות הרבנים לספר עולת תמיד בהם מוזכר שמשמש כדיין דוגמאות: מגן אברהם סימן ח ס"ק יז, סימן יא ס"ק י, סימן יח ס"ק א, סימן כה ס"ק ז, סימן כז ס"ק ג, סימן לב ס"ק סג, סימן לה ס"ק א ("לא עיין בבית יוסף"), סימן פט ס"ק ח ("עשה עצמו כאילו לא ידע"). כלשון ההקדמה ל"מגן אברהם" מאת בנו.