אבנר חברה לביטוח

אבנר (איגוד לביטוח נפגעי רכב) היה תאגיד שהוקם ביוזמת המפקח על הביטוח ד"ר יעקב פיקר וחברות הביטוח בישראל העוסקות בביטוח חובה לרכב והופעל בשנת 1976, במקביל ליישום חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים. תאגיד אבנר הוקם בשנת 1976, כשהבעלות עליו מחולקת בין חברות הביטוח, על פי חלקן היחסי בשוק ביטוח הרכב. התאגיד הוקם במקביל ליישום חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים שהבטיח שכל נפגע בתאונת דרכים יהיה זכאי לפיצויים ללא קשר למידת אחריותו של הנהג הפוגע. לאור השינויים בביטוח הרכב שהוכנסו על ידי החוק, הסיכונים של המבטחים היו בגדר נעלם ועל כן הוחלט על הקמת התאגיד שתרכז קרן לפיזור הסיכונים בין חברות הביטוח. התאגיד הוקם כמבטח משנה של חברות הביטוח, כדי למנוע את הצורך של חברות הביטוח במבטחי משנה בחוץ לארץ, לצורך חיסכון במטבע חוץ. במקביל להקמת החברה הוציא המפקח על מטבע חוץ צו האוסר על ביטוח משנה של ביטוחי חובה בחוץ לארץ, צו שחל גם על אבנר. במשך יותר מ-20 שנה, היה תאגיד אבנר הגורם המרכזי בביטוח החובה (פגיעות גוף) לרכב. אבנר נשאה בכ-70% מן האחריות הביטוחית (ביטוח משנה) בעוד שהביטוח של יתר 30% נעשה על ידי כל אחת מהחברות בהן נערך הביטוח. חברות הביטוח גבו פרמיה אחידה על ביטוח חובה מכל בעלי הרכב ללא תחרות, בתעריף שנקבע בוועדת הכספים של הכנסת. תחרות במחיר בין חברות הביטוח התקיימה רק בביטוחי הרשות, ביטוח מקיף, וביטוח צד ג'. מאחר שלא היו נתונים סטטיסטיים אמינים ומספקים על מידת הסיכונים של הנהגים וכלי הרכב השונים, נקבעו קבוצות ביטוח ותעריף בהן דורגו כלי הרכב לפי נפחי המנוע, שנות הייצור ומבנה הכלי. בשלוש השנים הראשונות של הפעלת החברה, בהיעדר מידע על העלות האמיתית של הביטוח, עודכנו תעריפי הביטוח בהתאם לעליית המדד. בסוף 1978 טענה הנהלת אבנר שלא הייתה טעות משמעותית בקביעת התעריפים והם תואמים לערך את העלויות. בשנת 1979 טענו באבנר שיש להעלות את תעריפי הביטוח לאור העלויות המאמירות. בשנת 1980 טענה אבנר להפסדים של 84 בשנת 1977 ו-105 מיליון לירות בשנת 1978. מנגד, ועדה ציבורית בראשות חיים שטסל טענה שחברות הביטוח הצליחו להעמיס על אבנר עלויות רבות שהן היו אמורות לשאת בהן ובעצם חברת אבנר הית רווחית ויש להוריד את פרמיות הביטוח הריאליות. חברות הביטוח התעמתו עם מסקנות אלו. עם השנים הלכו והתייקרו תעריפי ביטוח החובה באופן קבוע. בריטואל קבוע דרשה אבנר העלאה ריאלית של תעריפי הביטוח ומנגד גורמים ציבוריים טענו להעמסת עלויות של חברות הביטוח על אבנר כדי להצדיק את העלאת הפרמיות. מבקר המדינה המליץ בשנת 1983 על חיזוק הפיקוח והגברת המעורבות של הממשלה באבנר. חברת אבנר דאגה לפרסומים המצדיקים את קיום התאגיד בנימוק שפעילות מתואמת המאפשרת איסוף מידע, ביקורת של גופים ציבוריים ושיתוף פעולה של חברות הביטוח הוא יעיל יותר. בשנת 1985 המליצה ועדת שטסל על שילוב נציגי ציבור במועצת המנהלים של אבנר ובהתאם לכך מונו פרופ' זאב נוימן ועו"ד ברוך גרוס כנציגי ציבור בסוף 1985. במאבק על מחירי הביטוח, שהתבטא בגרעונות תמידיים באבנר, היו שהעלו את הרעיון להלאים את עסקי אבנר, למשל על ידי העברתם אל המוסד לביטוח לאומי. בסוף שנת 1980 ביקשה חברת הביטוח "אליהו" להשתחרר מההסכם עם אבנר, שכן בגלל שביטחה רק רכבים פרטיים הייתה יכולה לקבל ביטוח משנה זול בהרבה ממבטחי משנה מחוץ לישראל. בסוף שנת 1993, ביקשה חברת הביטוח "אליהו" להשתחרר מההסכם עם אבנר, ולהציע ללקוחותיה מחיר זול יותר (על ידי יישום מדיניות חיתום קפדנית, שסירבה לבטח נהגים עם פוטנציאל סיכון וריבוי תביעות). החל מינואר 1994, פעלה חברת אליהו כמבטחת יחידה, והוציאה פוליסות ביטוח חובה ללא שיתופה של אבנר. אך היא נתבעה עלי ידי חברת אבנר ובשנת 1995 שוב פעלה במסגרת הקיימת. בשנת 1996, הביעו חברת אליהו וחברות ביטוח נוספות את רצונן לפרוש מההסדר עם אבנר החל מינואר 1997. הודעה זו הובילה לחקיקת "חוק ביטוח רכב מנועי (הוראת שעה)", שהאריך למשך שבעה חודשים נוספים את ההסדרים הקיימים בענף ביטוח החובה לרכב, בטענה לחשש מפני ערעורו של ענף ביטוח החובה לרכב. בהמשך לכך, נחקק "חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת המעבר והוראות לעניין אבנר), התשנ"ז-1997, אשר קבע, כי בתום תקופת מעבר שתסתיים ביום 31 בדצמבר 2002 יפעל ענף ביטוח החובה לרכב בתנאי תחרות מבוקרת, וכל חברת ביטוח תישא במלוא האחריות לפוליסות ביטוח. חלקה של אבנר בביטוח החובה ירד בהדרגה ובשנת 2003 הפסיקה החברה לקבל עסקים חדשים והתמקדה בטיפול בתביעות קודמות. עם הזמן, עבר הטיפול בתביעות אלה ל"קרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים". בראשית 2011 הוחלט על סגירת התאגיד סופית והיא הפסיקה את פעילותה. המנכ"ל הראשון של החברה (1976 - 1994) היה עוזי אבל. בין המנכ"לים שכיהנו בה בעבר היו יהודה וילק (1994 - 1997), כרמי גילון (1997-2000) ואהרן מרקוביץ'. ב 1 בינואר 2003 נכנס לתפקידו המנכ"ל האחרון של אבנר, רו"ח איתן השחר . השחר הוביל את אבנר במהלך סגירתה והעברת פעילותה לקרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים, אותה הוא מנהל מדצמבר 2010. יושבי ראש הדירקטוריון היו חיים שטסל, בן-עמי צוקרמן (1999) ומיכאל רצון (2001). חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר), התשנ״ז–1997 תאגיד אבנר נסגר בתחילת אפריל באתר albit.co.il ‏(2011) הפרמיות לביטוח רכב צד ג' - צמודות לאינדקס, דבר, 16 ביוני 1976 ביטוח רכב מקיף יתייקר ב־35%, דבר, 13 ביוני 1976 השיעורים החדשים של ביטוח־חובה צד שלישי, דבר, 2 באוגוסט 1976 שאול אברון, נאסרו ביטוחי משנה בחו"ל לביטוח חובה של כלי רכב, מעריב, 11 באוגוסט 1976 אבנר - שנתיים להפעלת חוק הפיצויים, מעריב, 25 בדצמבר 1978 הירידה בתאונות הדרכים שיפרה הרווחיות, מעריב, 16 בספטמבר 1980 עיוותים באבנר לרעת המבוטחים, דבר, 8 ביולי 1980 מתוך דו"ח ומאזן חברת אבנר, מעריב, 24 בספטמבר 1980 שלומי שפר, התקרה עולה, הרצפה יורדת, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2002 "אבנר" מבקש לייקר ביטוח רכב ב־9% - נוסף למדד, דבר, 1 באוגוסט 1983 ראו למשל: ועדת הכספים תדון בנעשה באבנר, דבר, 15 ביוני 1981 אבנר: ההפסדים הוגדלו, דבר, 1 בנובמבר 1983 לא חשופים בכביש, מעריב, 28 ביוני 1985 דרוש פיקוח ציבור מוגבר על "אבנר", מעריב, 6 באוגוסט 1985 מונו נציגי ציבור למוסדות אבנר, מעריב, 13 בדצמבר 1985 נסים נגד הלאמת ביטוח רכב, מעריב, 22 ביוני 1986 החב' לביטוח משנה רוצה, דבר, 6 בנובמבר 1980 משבר באבנר: חב' אליהו פורשת מתאגיד ביטוח רכב חובה, דבר, 26 בנובמבר 1980 עוזי אבל באתר מחלקה ראשונה אלעזר לוין, ‏הכשרת הישוב ביטוח: "תעודת 'חובה אקספרס' עם חותמת מודפסת חוקית; אושרה ע"י האוצר ואבנר", באתר גלובס, 10 באוקטובר 1999 מוטי בסוק, רו"ח איתן השחר מונה למנהל מיוחד לחברת אבנר, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2002 המפקח לשעבר על הביטוח, בן-עמי צוקרמן, מונה ליו"ר אבנר, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1999