יוקי יופאנקי

יוקי יופאנקי (בקצ'ואה: Lluq'i Yupanki, "השמאלי המהולל") היה הסאפה אינקה השלישי של ממלכת קוסקו (החל בסביבות 1260 לספירה). משמעות השם "יוקי יופאנקי": לגבי משמעות השם "יוקי יופאנקי", לאינקה גרסילאסו דה לה וגה יש הסבר מפורט יותר: "'יוקי הוא שמו האמיתי פירושו שמאלי. כי המורה שלו לימד אותו בצורה גרועה, הוא הפך לשמאלי, אז הוא קיבל את השם הזה." "המילה "יופאנקי" היא פועל, שהוא הזמן הלא מושלם של ההצהרה מבנה עצמאי של פועל אחד מכיל ומסכם את כל היתרונות של מלך, מה ששווה לומר: אתה תספר על הישגיו הגדולים, אופיו המצטיין ורחב האופקים שלו, הלב הרחום, האופי העדין וכו', זה דומה לאופן שבו הרומאים הקדמונים כינו את הקיסר שלהם "אוגוסטוס". הוא היה בנו של סינצ'י רוקה. הוא היה גם יורשו, למרות שהיה לו אח בכור: מאנקו סאפאקה, אבל ברגע האחרון החליט אביו סינצ'י רוקה שהוא יהיה יורש העצר. הוא היה אביו של מאיטה קאפאק. שמה של אשתו היה מאמה קאבה, נקראת גם מאמה קאווה (קצ'ואה: Mama Qawa) או מאמה קורה אוקיו. אמו הייתה מאמה קורה. למרות שחלק מהכרוניקות ייחסו לו כיבושים קלים, אחרים אומרים שהוא לא ניהל מלחמות, או שהוא אפילו היה עסוק במרידות. אומרים שהוא הקים את השוק הציבורי בקוסקו ובנה את האקלהואסי (Acllahuasi). בימי אימפריית האינקה, מוסד זה אסף נשים צעירות מרחבי האימפריה; חלקם ניתנו על ידי האינקה כפילגשים לאצילים ולוחמים ואחרות הוקדשו לפולחן אל השמש. לפעמים הן פשוט היו שפחות. יוקי יופאנקי הלך בדוגמה של קודמיו ועסק בכיבושים על מנת לגרום לכל הקבוצות האתניות לכבד את אל השמש ולציית לשלטונו של קיסר האינקה. הוא כבש אזורים כמו קולסויו (אנ') וצ'וקוויטו (אנ'). בתקופת ממשלתו, ראש הלוחם של איירמקה (אנ') מת בקרב (נראה שהקרב לא היה נגד האינקה) ויוקי יופאנקי, שניצל את המצב, הצליח להביס את הקבוצה האתנית האמורה בכמה קרבות, ובכך להיפטר מהסכנה מצידם (הם התקיפו את האינקה במשך שנים רבות). במהלך האנרכיה של בני האיירמקה, יוקי יופאנקי הפך לבעל ברית של כמה מערי האיירמקה, ומעורר יריבויות בקבוצה הגדולה הזו. לאחר תקופה של התרחבות חיצונית, יוקי יופאנקי הקדיש את עצמו לטובת העם, לשלוט במדינה ללא משוא פנים, ובילה את שנותיו האחרונות בשלום. הוא גם שלח את יורש העצר מאיטה קאפאק ללוות את הזקנים שהיו בעלי ניסיון פוליטי עשיר לסייר במדינה כדי להבין את תנאי העם וללמוד כיצד לשלוט במדינה. הניצחונות של ממשלת יוקי יופאנקי נראים בהרחבות טריטוריאליות, לא בתקופה של שלום יחסי, שבו היא לא שומרת על דיפלומטיה טובה עם מנהיגים אחרים ומנצחת זמנית את האיירמקה, שעד אותו רגע תמיד היוו איום על האינקה. אומרים שכיוקי יופאנקי הגיע כמעט לגיל מבוגר, המום בעצב ובדיכאון מהמחשבה שהוא ימות מבלי להשאיר יורש. אז הוא ראה אל שאמרה לו ”אל תהיה עצוב, יוקי יופאנקי, שליטים גדולים יצאו ממך.” כאשר נודע לקרובי המשפחה על הצהרה כזו, הם ביקשו ככלה את בתה של הקוראקה של אומה, עלמה בשם מאמא קאווה, שהחלה את דרכה לקוסקו, שהייתה 12 קילומטרים משם. הנסיעה ארכה 4 שעות, עקב המסיבות שנערכו בכל עיירה שעברה. אמא קאווה הגיעה לבירה ומצאה את בעלה המרושל כמעט עקר; עם זאת, לאחר זמן מה, מאמה קאווה נכנסה להיריון. ככל הנראה, האיחוד נשמר מתוך נוחות, על מנת להשיג בעלי ברית על מנת לחזק את ביטחונה של הממלכה הקטנה קוסקו. לאחר מותו של יוקי יופאנקי, ירש את כס המלוכה יורש העצר מאיטה קאפאק. בגלל יתרונותיו הבולטים בחיים והפופולריות שלו, בני האינקה כללו אותו בין האלים ו"בני השמש" ועבדו לו כאל. מדיה וקבצים בנושא יוקי יופאנקי בוויקישיתוף לדוגמה: Review of the Royal Family of Inca של אינקה גרסילאסו דה לה וגה Memorias antiguas historiales del Peru by Fernando Montesinos, Sir Clements Robert Markham Inca Garcilaso de la Vega, Review of the Inca Royal Family, pp. 130-131 de Gamboa, P.S., 2015, History of the Incas, Lexington, ISBN 9781463688653 The Incas: the royal commentaries of the Inca, Inca Garcilaso de la Vega Inca Garcilaso de la Vega, Review of the Royal Family of Inca, pp. 131-140 Inca Garcilaso de la Vega, Review of the Royal Family of Inca, 139 pages