laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קודשי קודשים

קודשי קדשים הם סוג מסוים של קרבנות שקדושתם חמורה, יותר מקרבנות קודשים קלים. בקודשי קדשים אין חלק שנאכל לבעלי הקרבן, כאשר עולה אסורה באכילה, וחטאת ואשם נאכל רק לכהנים בעזרה, ואכילתם היא מצווה ומכפרת על הבעלים. קודשי קדשים הם: עולה, חטאת (גם קורבנות העוף), אשם, ושלמי ציבור (שלמי עצרת). כל המנחות יש להם דינים משותפים עם קודשי הקודשים (חוץ מלחם התודה והנזיר). זֶֽה־יִהְיֶ֥ה לְךָ֛ מִקֹּ֥דֶשׁ הַקֳּדָשִׁ֖ים מִן־הָאֵ֑שׁ כָּל־קָ֠רְבָּנָם לְֽכָל־מִנְחָתָ֞ם וּלְכָל־חַטָּאתָ֗ם וּלְכָל־אֲשָׁמָם֙ אֲשֶׁ֣ר יָשִׁ֣יבוּ לִ֔י קֹ֣דֶשׁ קָֽדָשִׁ֥ים לְךָ֛ ה֖וּא וּלְבָנֶיֽךָ: בְּקֹ֥דֶשׁ הַקֳּדָשִׁ֖ים תֹּאכֲלֶ֑נּוּ כָּל־זָכָר֙ יֹאכַ֣ל אֹת֔וֹ קֹ֖דֶשׁ יִֽהְיֶה־לָּֽךְ: — במדבר פרק יח מפסוקים אלה לומד הספרי. את כל הדברים שניתנים לכהן שקרואים קדשי קדשים: "מן האש" זה עורות העולה, "מנחתם" זה כל המנחות, "חטאתם" זה כל החטאות, ו"אשמם" זה כל האשמות. שלמי הציבור נלמדים מהפסוק ”וַעֲשִׂיתֶם שְׂעִיר עִזִּים אֶחָד לְחַטָּאת וּשְׁנֵי כְבָשִׂים בְּנֵי שָׁנָה לְזֶבַח שְׁלָמִים.” בהיקש לחטאת. אכילת קדשי קדשים הנאכלים על ידי הכהנים (חטאת ואשם) מכפרת על הבעלים. דין זה נלמד מהפסוק ”וְאָכְלוּ אֹתָם אֲשֶׁר כֻּפַּר בָּהֶם”. מכאן למדו חז"ל במסכת פסחים שכל עוד הכהנים לא אוכלים - אין כפרה לבעלי הקרבן. דין זה פוסק הרמב"ם כמצוות עשה לאכול החטאת והאשם. מקום השחיטה - קודשי קודשים שנשחטים רק בצפון העזרה לעומת קדשים קלים ניתנים לשחיטה בכל רחבי העזרה. אכילה - עולות אינן נאכלות כלל אך עורותם ניתנים לכהנים, בחטאות הנאכלות ובאשם לאחר הקרבת האימורים שאר הבשר נאכל לכהנים זכרים. זאת לעומת שאר קדשים קלים שנאכלים על ידי הבעלים. מקום האכילה - קדשי קדשים שנאכלים הם רק בעזרה בניגוד לקדשים קלים שנאכלים בכל ירושלים. זמן האכילה - זמן האכילה של קודשי קדשים הנאכלים הוא יום ולילה (יום השחיטה, והלילה שלאחריו) מלאחר השחיטה, (גם קורבן תודה, נאכל ליום ולילה). לעומת שאר הקדשים הקלים שזמנם שני ימים ולילה (חוץ מקורבן פסח, שנאכל רק בלילה שלאחר הקרבתו). זמן המעילה - בקודשי קודשים נחשב כמועל בקודשים משעה שהקדשו, לאחר שנזרק דמו מועל רק אם השתמש בבשר הקורבן שמיועד להישרף על גבי המזבח. אבל דין מעילה בקודשים קלים, תחילת זמנו רק לאחר זריקת הדם על המזבח ורק על האימורים שמיועדים להישרף על גבי המזבח. הסיבה להבדל זה היא, שקודשי קודשים נחשבים מתחילה כמיועדים להקרבה, ורק לאחר זריקת הדם מתחדש ההיתר לכוהנים לאכול מן הבשר, ובכך פוקע ממנו איסור מעילה. לעומת זאת קודשים קלים אינם מוגדרים מלכתחילה כמיועדים להקרבה, ולכן לא נוהג בהם איסור מעילה בחייהם, ורק לאחר זריקת הדם, כשמתברר איזה חלקים מן הקורבן מיועדים להקטרה על המזבח ואיזה לאכילה, חל איסור מעילה על החלקים המיועדים למזבח. על פי הפסוק "וְהַנּוֹתֶרֶת מִן הַמִּנְחָה לְאַהֲרֹן וּלְבָנָיו קֹדֶשׁ קָדָשִׁים מֵאִשֵּׁי ה'." ויקרא ב ג ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק ט', הלכות י"ב–י"ד. סיפרי במדבר יח ט מסכת זבחים, דף נ"ה, עמוד א' ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק ה', הלכה ג' פסחים נט ב ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י', הלכה א' במקרה של בכור הבעלים הם הכהנים, ומותר לתת מבשרו גם לאשת כהן, כמו תרומה. ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י', הלכה ה' ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י', הלכה ה' ספר עבודה, הלכות מעילה, פרק ב', הלכות א'–ו' ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ

גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Georg Ludwig von Schleswig-Holstein-Gottorf;‏ 16 במרץ 1719 – 7 בספטמבר 1763), היה אביו של פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג. גאורג לודוויג נולד ב-16 במרץ 1719 בהמבורג, לכריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ואלברטינה פרדריקה מבאדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ. בשנת 1744 הצטרף גאורג לודוויג לצבא הפרוסי, ובשנת 1744 הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך מלחמת שבע השנים לחם גאורג לודוויג תחת פיקודו של גנרל-פלדמרשל הנס פון להואלדט, ובשנת 1757 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1760 לחם גאורג לודוויג בקרב טורגאו, אולם בעקבות איטיותו בקרב פוטר לאחר מכן מהצבא בידי פרידריך השני, מלך פרוסיה. בשנת 1762 הצטרף גאורג לודוויג לצבא האימפריה הרוסית, ולאחר הדחת פיוטר השלישי, קיסר רוסיה בידי אחייניתו יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, הועלה גאורג לודוויג לדרגת גנרל-פלדמרשל. ב-7 באוגוסט 1763 מתה אשתו סופיה שרלוטה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-בק, ובדיוק חודש לאחר מכן ב-7 בספטמבר מת גאורג לודוויג בקיל. ב-1 בינואר 1750 התחתן גאורג לודוויג עם סופיה שרלוטה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-בק, בתם של פרידריך וילהלם השני, דוכס שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-בק ואורסולה אנה, רוזנת העיר דוהנה-שלודין-קארווינדן, ממנה נולדו לו 3 ילדים: פרידריך מהולשטיין-גוטורפ (1751–1752). וילהלם מהולשטיין-גוטורפ (1753–1772). פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג (1755–1823). מדיה וקבצים בנושא גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף
LORA

האם התכוונתם ל... לורה (טיל) – טיל קרקע-קרקע LoRa – פרוטוקול תקשורת
דיז'ון (כדורגל)

דיז'ון פוטו-קוֹר ד'אור (בצרפתית: Dijon FCO) הוא מועדון כדורגל צרפתי המשחק בעיר דיז'ון. המועדון הוקם בשנת 1998 כתוצאה ממיזוג בין שני מועדונים מקומיים בעיר. בעונת 2011/2012 עלה המועדון לליגה ראשונה. בעונת 2015/2016 ירד בחזרה לליגה השנייה, ושנה לאחר מכן עלה שוב לליגה הראשונה. בסיום עונת 2020/2021 שבה לליגת המשנה, ובעונה שלאחריה סיימה במקום ה-18 והדרדרה לליגה השלישית. נכון ל-5 באוגוסט 2021 מדיה וקבצים בנושא דיז'ון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיז'ון דיז'ון, ברשת החברתית פייסבוק דיז'ון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיז'ון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס דיימון נייט

פרס דיימון נייט (באנגלית: Damon Knight Memorial Grand Master Award) הוא פרס מפעל חיים המחולק על ידי אגודת סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה של אמריקה (SFWA) (אנ') החל מ-1975, לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה. שמו המקורי של הפרס היה Grand Master Award, אך לאחר מותו של הסופר דיימון נייט, מייסד ה-SFWA, באפריל 2002 השתנה השם לזכרו. 1975 רוברט היינליין (1907–1988) 1976 ג'ק ויליאמסון (1908–2006) 1977 קליפורד סימאק (1904–1988) 1978 — 1979 ל. ספראג דקאמפ (אנ') (1907–2000) 1980 — 1981 פריץ לייבר (1910–1992) 1982 — 1983 — 1984 אנדרה נורטון (אנ') (1912–2005) 1985 — 1986 ארתור סי. קלארק (1917–2008) 1987 אייזק אסימוב (1920–1992) 1988 אלפרד בסטר (1913–1987) 1989 ריי ברדבורי (1920–2012) 1990 — 1991 לסטר דל ריי (1915–1993) 1992 — 1993 פרדריק פול (1919–2013) 1994 — 1995 דיימון נייט (1922–2002) 1996 א. א. ון ווגט (1912–2000) 1997 ג'ק ואנס (אנ') (1916–2013) 1998 פול אנדרסון (1926–2001) 1999 האל קלמנט (1922–2003) 2000 בריאן אולדיס (1925–2017) 2001 פיליפ חוזה פארמר (1918–2009) 2002 — 2003 אורסולה לה גווין (1929–2018) 2004 רוברט סילברברג (1935–) 2005 אן מק'קפרי (1926–2011) 2006 הרלן אליסון (1934–2018) 2007 ג'יימס גאן (אנ') ‏(1923–2020) 2008 מייקל מורקוק (1939–) 2009 הארי הריסון (1925–2012) 2010 ג'ו הולדמן (1943–) 2011 — 2012 קוני ויליס (1945–) 2013 ג'ין וולף (1931–) 2014 סמואל דילייני (אנ') (1942–) 2015 לארי ניבן (1938–) 2016 סי. ג'יי. צ'רי (1942–) 2017 ג'יין יולן (1939–) 2018 פיטר ביגל (1939–) 2019 ויליאם גיבסון (1948–) 2020 לויס מקמסטר בוז'ולד (1949–) 2021 נלו הופקינסון (אנ') (1960–) 2022 מרצדס לאקי (אנ') (1950–) 2023 רובין מקינלי (אנ') (1952–) פרס הוגו אתר האינטרנט הרשמי של פרס דיימון נייט (באנגלית) על הפרס, באתר SFWA רשימת זוכי הפרס החל מ-1975
אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך

אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך (בגרמנית: Albertina Frederica von Baden-Durlach; ‏3 ביולי 1682 - 22 בדצמבר 1755), הייתה אמם של אדולף פרדריק, מלך שוודיה, פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג, ויוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ, אמה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה. אלברטינה פרדריקה נולדה ב-3 ביולי 1682 בטירת קרלסבורג, דורלאך, לפרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ולאוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה. ב-2 בספטמבר 1704 התחתנה אלברטינה פרדריקה עם כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין, ממנו נולדו לה 11 ילדים. בשנת 1726 מת בעלה כריסטיאן אוגוסט, ובנה אדולף פרידריך, נסיך אויטין ירש את נחלותיו ותאריו. מכיוון שבנה היה קטין, שימשה אלברטינה פרדריקה כעוצרת בשמו עד לבגרותו, ובנוסף הורישה לו אחוזות מנחלותיה. מכיוון שאלברטינה פרדריקה הייתה נכדתה של כריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, נבחר בנה אדולף פרידריך ליורש העצר השוודי, ובשנת 1751 הוא עלה לשלטון בשוודיה כאדולף פרדריק, מלך שוודיה. ב-22 בדצמבר 1755 מתה אלברטינה פרדריקה בהמבורג, והיא בת 73 שנים. ב-2 בספטמבר 1704 התחתנה אלברטינה פרדריקה עם כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין, ממנו נולדו לה 11 ילדים: הדוויג סופיה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1705–1764) קרל אוגוסט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1706–1727) פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1708–1731) אנה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1709–1758), התחתנה עם וילהלם, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג אדולף פרדריק, מלך שוודיה (1710–1771) פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג (1711–1785) יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1712–1760), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1713) וילהלם כריסטיאן, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1716–1719) פרידריך קונרד, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1718) גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1719–1763) מדיה וקבצים בנושא אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך בוויקישיתוף אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ספר יעץ

ספר יעץ הוא ספר או מאגר מידע שמטרתו לספק מידע עובדתי אמין, באופן קל לחיפוש והתמצאות. ספר יעץ הוא שם כולל למילונים, אנציקלופדיות, לקסיקונים, אטלסים, אלמנכים וקטלוגים, כלליים או ממוקדים בתחום ידע מסוים. המידע מסודר באופן שיקל על צרכן המידע להתמצא בו (במיון אלפביתי, כרונולוגי או לפי נושאים) ופעמים רבות כולל ספר היעץ מפתחות (אינדקסים) לפי חיתוכים שונים על מנת להקל את מציאת המבוקש. בשל התחדשות הידע נהוג שההוצאה לאור שמוציאה את הספרים מוציאה עדכונים תקופתיים ומהדורות חדשות. בעידן האינטרנט מתפרסמים בדרך-כלל עדכונים שוטפים באתרים ייעודיים של ספרי היעץ, עד כדי ביטול מוחלט של מהדורת הדפוס בתמורה למהדורה מקוונת בלבד. עקב ההשקעה הרבה באיסוף המידע ועדכונו השוטף, ספרי יעץ ברמה גבוהה הם ספרים יקרים מאוד ומיועדים בעיקר לספריות עיון. עם זאת, קיימים ספרי יעץ פופולריים וזולים יותר לרכישה על ידי משקי בית, תלמידים וכדומה. בספריות מרוכזים ספרי היעץ במדור מיוחד, לרוב סמוך לכניסה. ספרי עזר שיש עליהם ערך בוויקיפדיה Jack Lynch, You Could Look It Up: The Reference Shelf From Ancient Babylon to Wikipedia, Bloomsbury Press, 2016 ISBN 9780802777942 מדיה וקבצים בנושא ספר יעץ בוויקישיתוף שיזף רפאלי, למה לי לזכור את כל זה?, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2013
אורי חזקיה

אוֹרי חזקיה (נולד ב-18 בספטמבר 1979) הוא סטנדאפיסט, שחקן, תסריטאי ומוזיקאי ישראלי. חזקיה נולד וגדל בירושלים, להורים צברים ממוצא בולגרי ותימני. אביו הוא מלאכי חזקיה, אשר שימש קריין החדשות ב"קול ישראל". בבגרותו, עבר חזקיה עם משפחתו לתל אביב ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה" עד שנת 1997. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר כמפקד קורס ביטחון שדה בבית הספר למקצועות התעופה בעובדה, במהלכו החל להופיע במועדוני סטנדאפ כגון הקאמל קומדי קלאב. עם שחרורו מצה"ל החל חזקיה להופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, בהן: "טיאר ברשת", "חדשואו", "יומטוב", "על כל בעיה חזקיה" בערוץ הילדים ובתוכניתו של יגאל שילון "פספוסים". כמו כן, השתתף ככותב בתוכנית "ערב אדיר" של ערוץ 2. במסגרת התוכנית "האקדמיה לצחוק" נפגש כבוחן עם חברו לימים אבי נוסבאום. השניים חברו להנחות את התוכנית הסאטירית "מכת מדינה" בערוץ ביפ, וכן גם תוכנית בוקר ברדיו 99. בשנים 2008–2011 חזקיה השתתף בתוכנית הבידור של רשת "צחוק מעבודה" בערוץ 2, בהנחייתו של שלום אסייג (עונות 1–6) ובה התגלה לקהל הרחב. בשנת 2010 החל להוביל את קמפיין הפרסום של החטיף "ביסלי" מבית "אסם" וכן הוציא את השיר השני שלו, "סיבוב קיץ". בראשית 2011 הגיש לצד רועי לוי את הספיישל "קבלו אותם", לרגל השקת ערוץ הוט קומדי סנטרל. באותה שנה זכה בתואר "האיש של השנה" בעיתון "מעריב לנוער". ביוני 2012 הוציא את השיר "מזייף בפזמון". ב-2013 חזקיה כיכב בתפקידו הקולנועי הראשון בסרט המתח הקומי "פלאות" בבימויו של אבי נשר, בהשתתפות אדיר מילר. בינואר 2014 הוציא את השיר "שללה" יחד עם עמית פרקש ובהשתתפות ירון ברלד. באוקטובר באותה שנה, החל להשתתף בעונה החמישית של תוכנית הבידור של קשת "מועדון לילה" בערוץ 2, והמשיך להשתתף בעונות השישית והשביעית של התוכנית. ב-14 בדצמבר 2022 חזקיה הוציא את השיר "AND WHEN THE SKY IS TILILI". ב-2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הוציא את סדרת הפודקאסטים "המרתף של אורי". באפריל 2017 נישא לבת זוגו, אריאל, והם הורים לשלושה ומתגוררים ברמת החייל שבתל אביב. מדיה וקבצים בנושא אורי חזקיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורי חזקיה אורי חזקיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורי חזקיה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אורי חזקיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אורי חזקיה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סרטונים בערוץ של אורי חזקיה, באתר יוטיוב רועי בהריר, יצאת גזור, באתר nrg‏, 19 באוקטובר 2010 טלי רונן, עכבר העיר ירושלים, אורי חזקיה חולם לעשות סטנד-אפ בבית אבות, באתר הארץ, 15 ביולי 2010 ליהי אלבז, אורי חזקיה: מסטנדאפיסט מצליח לשחקן רציני, באתר Xnet‏, 5 ביוני 2013 הסטנדאפיסטים עם רשף לוי, עונה 1, פרק 2: אורי חזקיה, באתר מאקו, ‏1 בספטמבר 2016 https://www.mako.co.il/mako-vod-keshet/the-comedians-S1/VOD-f3bfdcefe20e651006.htm דורון חלוץ,ינאי יחיאל, ענייני פנים | אורי חזקיה, באתר הארץ, 3 ביוני 2011 רותה קופפר, דתיים וחילונים ייאבקו בשידור בערוץ ביפ, באתר הארץ, 25 במאי 2005 דניאל שני, עכבר העיר אונליין, אורי חזקיה (לא) עושה צחוק מעבודה, באתר הארץ, 26 בפברואר 2010 אסף נבו, ‏אורי חזקיה יוצא לסיבוב קיץ, באתר ‏מאקו‏, 21 ביוני 2010 פבלו אוטין, יהודה לוי עושה פלאות לסרטו של אבי נשר, באתר הארץ, 7 ביוני 2013 אריאנה מלמד, אם תתנהגי יפה נרשה לך לשבת ליד הגברים המצחיקים | אריאנה מלמד, באתר הארץ, 8 במאי 2017 יפעת הללי אברהם, ‏אורי חזקיה התחתן עם בת זוגו, באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2017 מיקי לוין, ‏אורי חזקיה הפך לאבא לתאומים, וזו ממש לא בדיחה!, באתר מעריב אונליין, 11 במרץ 2018
מחוז אנטרים

מחוז אנטרים (באנגלית: County Antrim, באירית: Contae Aontroim) הוא אחד מששת מחוזות צפון אירלנד שבממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא אחד מ-32 מחוזות אירלנד המסורתיים, כחלק מפרובינציית אלסטר. בירת המחוז היא העיר אנטרים, על שמה הוא קרוי, על אף שהעיר הגדולה בו היא העיר בלפסט, בירת צפון אירלנד, אשר רובה נמצאת בשטח המחוז ושאריתה נמצאת בשטח מחוז דאון. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, מחוז אנטרים הוא המאוכלס ביותר בצפון אירלנד ומתגוררים בו כ-618,108 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הפרוטסטנטית. המחוז גובל במחוז דאון מדרום, במחוז לונדונדרי ממערב, באוקיינוס האטלנטי מצפון ובתעלה הצפונית ממזרח. המחוז שוכן לחופיו הצפון-מזרחיים של לוך ניי, ובצפונו נמצאת סוללת הענק, אתר מורשת עולמי של אונסק"ו. בעיירה בושמילס שבמחוז נמצאת מזקקת הבלנדד ויסקי של המותג בושמילס. כ-1,832 תלמידים מהמחוז לומדים בגיילסקונה, רשת בתי ספר בה כלל השיעורים מועברים בשפה האירית. מדיה וקבצים בנושא מחוז אנטרים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צפון אירלנד ובנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2002

אליפות העולם בכדורסל נשים 2002 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-14 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בסין בין ה-14 בספטמבר ל-25 בספטמבר 2002. ארצות הברית ניצחה בתחרות בפעם השביעית בתולדות האליפות. תחילה התקיים השלב המוקדם בארבעה בתים. 12 קבוצות העפילו להמשך התמודדות על האליפות. הם התמודדות בשני בתים. ארבע קבוצות מכל בית העפילו למשחקי רבע הגמר ובהמשך חצי הגמר והגמר. משחק על המקום השלישי נתונים מאתר פיב"א
מלכה מוצ'ניק

מלכה מוצ'ניק היא פרופסור חברה (בגמלאות) במחלקה ללשון העברית ולשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן. מלכה מוצ'ניק למדה את שלושת תאריה באוניברסיטת בר-אילן. את התואר הראשון, בלשון עברית ובלשנות כללית, השלימה בשנת 1982. את התואר השני בלשון עברית השלימה בשנת 1986. עבודת המוסמך שלה עסקה בנושא "הבעות זמן, מודוס ואספקט בעברית החדשה", ונכתבה בהנחייתה של פרופ' אורה שורצולד. גם את עבודת הדוקטור שלה, שהוגשה בשנת 1992 ועסקה בנושא "הבדלי לשון בין גברים לבין נשים בעיתונות העברית", כתבה בהנחייתה של פרופ' אורה שורצולד. כיהנה עד פרישתה בשנת 2017 כמרצה במחלקה ללשון העברית ולשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן, והייתה ראש המחלקה בשנים 2010–2012. שימשה במשך השנים בתפקידים ציבוריים מגוונים: נשיאת "האגודה לחקר שפה וחברה", מייסדת ועורכת "עיונים בשפה וחברה", חברה בוועדת המקצוע להוראת העברית, וחברה בוועדת המינוח לטכנולוגיית המידע של האקדמיה ללשון העברית. החל משנת 2020 היא משמשת כנשיאת "האגודה הישראלית לבלשנות יישומית" (איל"ש). דרכי התצורה של מלים בעברית בת-זמננו (מדריך דידקטי לקורס), תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה 1993. דקדוק בקלי-קלות (ספר עזר ללומדי עברית), בני ברק 1995. לשון, חברה ותרבות (מהדורה מעודכנת), רעננה: האוניברסיטה הפתוחה 2021. The Gender Challenge of Hebrew, Leiden & Boston: Brill 2015. Elective Language Study and Policy in Israel: A Sociolinguistic and Educational Study (Malka Muchnik, Marina Niznik, Anbessa Teferra & Tania Gluzman). London & New York: Palgrave & Macmillan 2016. (עם רפאל ניר) דרכי התצורה של מלים בעברית בת-זמננו (מקראה), תל אביב 1993. פסיפס – השפעת הלעז על העברית בת-זמננו (לקט מאמרים), תל אביב 1995, גיליון 2. (עם דב שחור, אהרן מונדשיין ואורה שורצולד) תלפיות יא – לכבוד פרופ' מנחם צבי קדרי, תל אביב 2000. (עם יצחק שלזינגר) למ"ד לאיל"ש – קובץ מחקרים במלאת שלושים לאגודה הישראלית לבלשנות שימושית, ירושלים 2003. (עם צבי סדן) מחקרים בעברית החדשה ובלשונות היהודים – מוגשים לאורה (רודריג) שורצולד, ירושלים 2012. דף מרצה באתר המחלקה ללשון העברית ולשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן
עיטור

עיטור הוא אות כבוד הניתן כהוקרה על מעשה או הישג מסוים או על מפעל חיים. נהוג להבחין בין אותות ועיטורים צבאיים לאותות ועיטורים אזרחיים. כבר בעת העתיקה היה מקובל להעניק עיטורים לאות הוקרה. ביוון העתיקה ניתנו זרים של עלי דפנה, זית או הדס לאזרחים שהצטיינו בפעילותם הציבורית. ברומא העתיקה, לעומת זאת, הוענקו עטרות זהב על השגים בשדה הקרב. הקיסר הרומי אוגוסטוס הרבה לטבוע מטבעות מתכת ועליהם דיוקנו, ונראה שהוא היה הראשון שהעניק מדליות לנושאי משרה בכירים ברומא. בימי הביניים נפסק הנוהג של הענקת מדליות, אך אצילים שהשתייכו למסדרי אצולה שונים קיבלו מן המלכים עיטורי כבוד כגון גלימות מיוחדות, צלבים וסרטים (כגון "אות מסדר הבירית" באנגליה). במאה התשע עשרה התחדש הנוהג להעניק עיטורים לא רק לאצילים אלא לבני כל המעמדות לאות על הישגים מיוחדים או על התנהגות אזרחית למופת. ערך מורחב – עיטורי צה"ל צה"ל מנפיק עיטורים צבאיים, והם מוענקים על ידי הרמטכ"ל או שר הביטחון. שר הביטחון העניק אותות שירות על פעילות ביטחונית לפני הקמת המדינה לחברי השומר, ניל"י, ההגנה, האצ"ל והלח"י. כמו כן למתנדבים לשירות בצבא הבריטי ובצבאות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה (אות ההתנדבות), ליחידות הנוטרים (אות המשמר), וללוחמים בנאצים ביחידות פרטיזנים ובארגוני מחתרות (אות הלוחם בנאצים). מקבלי עיטורים אלו קיבלו גם את "עיטור לוחמי המדינה" (על"ה). בנוסף מעניק שר הביטחון אותות מערכה וצל"שים (ציונים לשבח) לחיילי צה"ל ואנשי כוחות הביטחון שהשתתפו במלחמות ומערכות ישראל. האות ניתן גם לאזרחים שסייעו ללחימה (כגון עובדי התעשייה הצבאית ופעילי מל"ח). עד כה ניתנו אותות למשתתפי מלחמת העצמאות, מבצע קדש, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה, מלחמת יום הכיפורים, מלחמת שלום הגליל, מלחמת לבנון השנייה ומבצע צוק איתן. מדיה וקבצים בנושא עיטור בוויקישיתוף
יחסי אסטוניה–מרוקו

יחסי אסטוניה–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין ממלכת מרוקו. מרוקו הכירה באסטוניה לאחר התנתקותה מברית המועצות ב-24 בספטמבר 1991, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-22 ביוני 1992. קיימת קבוצה פרלמנטרית באסטוניה שנקראת "הקבוצה הפרלמנטרית לידידות אסטוניה-מרוקו". אסטוניה לא מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות ושגרירה בליסבון, פורטוגל מייצג את מדינתו גם במרוקו. בדרג הקונסוליה מיוצגת אסטוניה במרוקו באמצעות קונסולית כבוד שהיא מחזיקה בקזבלנקה ונפתחה בתקופת אסטוניה העצמאית בשנת 1929. מרוקו לא מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות ושגרירה בהלסינקי, פינלנד מייצג את מדינתו גם באסטוניה. דצמבר 1993 - שר הכלכלה האסטוני ביקר ביקור פרטי במרוקו. פברואר 2003 - שרת החוץ האסטונית ביקרה ביקור רשמי במרוקו. במהלך הביקור השרה פתחה מחדש את הקונסוליה בקזבלנקה (שהפכה לפעילה) ושוחחה עם עמיתה המרוקאי על נושא הסחר בין שתי המדינות. אפריל 2010 - ראש הממשלה האסטוני ביקר ביקור רשמי במרוקו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–מרוקו בוויקישיתוף Morocco | Ministry of Foreign Affairs of The Republic Of Estonia
סידר סיטי

סידר סיטי (אנגלית: Cedar City) היא עיר במחוז איירון שבמדינת יוטה שבארצות הברית. היא שוכנת 400 ק"מ דרומית לסולט לייק סיטי ו-290 ק"מ צפונית ללאס וגאס. העיר היא ביתה של אוניברסיטת דרום יוטה. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, אוכלוסיית העיר מונה 28,857 בני אדם. העיר יושבה בסוף שנת 1851 על ידי מורמונים שמקורם מפרוואן שביוטה, שנשלחו במטרה להקים אתר לעבודות ברזל. האתר קיבל את השם "פורט סידר" או "סידר סיטי" על שם העץ המקומי (ארז, באנגלית נקרא Cedar. למעשה לא היה זה ארז כלל אלא ערער). שתי קבוצות של גברים בהנהגתו של הנרי לנט הגיעו למקום ב-11 בנובמבר 1851, בעיצומה של סופת שלגים. בשנת 1855 הוקם אתר עבודות חדש במיקום אחר על פי הצעתו של בריגהם יאנג; סידר סיטי של ימינו ממוקמת במיקום זה. סידר הפכה לעיר ב-18 בפברואר 1868. אתר עבודות הברזל נסגר כבר ב-1858, אולם עבודות כריית הברזל באזור נמשכו עד שנות ה-80 של המאה ה-20. סיום סלילת הרכבת לעיר בשנת 1923 ביססה את האזור כמרכז תיירותי לבאים לפארק לאומי ברייס קניון, פארק לאומי ציון, פארק לאומי גרנד קניון והמונומנט הלאומי סידר ברייקס. העיר הפכה להיות מרכז תיירותי, מסחרי, אקדמי ואמנותי של דרום-מערב יוטה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010, בעיר 20,527 בני אדם, 6,486 משקי בית ו-4,682 משפחות. הצפיפות בעיר היא 394.5 לקמ"ר. בעיר 7,100 יחידות דיור. ההרכב הגזעי של העיר הוא 92.06% לבנים, 2.53% אפריקאים-אמריקאים, 1.11% ילידים אמריקאים, 0.47% אסיאתים, 1.65% מגזעים אחרים ו-1.68% ממוצא של שני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע מהווים כ-4.14% מהאוכלוסייה. ההכנסה החציונית של משקי הבית בעיר היא $32,403 וההכנסה החציונית למשפחה היא $37,509. כ-14.5% מהמשפחות ו-22.1% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כשבהם 20.2% מתחת לגיל 18 ו-4.2% בני 65 ומעלה. העיר ממוקמת בדרום-מזרח האגן הגדול, וכ-32 ק"מ צפונה ממדבר מוהאבי. גובהה הוא 1,780 מטר מעל פני הים כך שמזג האוויר בה קריר יותר וצחיח פחות מהשכיח באזור. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010, שטחה של העיר הוא 52 קמ"ר. מדיה וקבצים בנושא סידר סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סידר סיטי (באנגלית) סידר סיטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מחוז איירון

מחוז איירון (באנגלית: Iron County) הוא מחוז הממוקם במדינת יוטה, ארצות הברית. במפקד האוכלוסין של 2020, מספר התושבים בו היה 57,289. מושב המחוז הוא פרוואן, והעיר הגדולה ביותר במחוז היא סידר סיטי. המחוז הוגדר ב-1850. השם המקורי היה Little Salt Lake Valley, אולם בהמשך שונה לשמו הנוכחי, על שם מכרות הברזל (באנגלית "איירון") שבסידר סיטי. על פי מפקד אוכלוסין מ-2010, באזור 33,779 בני אדם, 10,627 משקי בית ו-8,076 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 4 בני אדם לק"מ רבוע. במחוז 13,618 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 2 לק"מ רבוע. ההרכב האתני של המחוז הוא 93% לבנים, 0.35% שחורים או אפרו-אמריקאים, 2.18% ילידים אמריקאים, 1.78% מגזעים אחרים ו-1.6% משני גזעים ויותר. 4.09% מהאוכלוסייה הם היספנים או לטינים מכל גזע. סידר סיטי אינוק פרוואן בריאן הד קנארוויל פארגונה בריל המילטון פורט לונד מודנה בריל ג'נקשן ניוקאסל סאמיט מדיה וקבצים בנושא מחוז איירון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז איירון (באנגלית) מחוז איירון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בראקל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בראקל (Braekel/Brakel) - גזע של תרנגול הבית. בראקל (בלגיה) (Brakel) - רשות מקומית בבלגיה. בראקל (נורדריין-וסטפאליה) (Brakel) - עיירה בנורדריין-וסטפאליה בגרמניה בראקל (סקסוניה התחתונה) (Brackel) - רשות מקומית בסקסוניה התחתונה בגרמניה. בראקל (הולנד) (Brakel) - עיירה בתוך הרשות מקומית זלטבומל בהולנד. ראו גם ג'בל ברקל – הר בסודאן.
יוזמה דרך הלב

יוזמה דרך הלב היא חברה עסקית למטרות רווח בבעלות פרטית הפועלת לשינוי חברתי וכלכלי של אנשים עם מוגבלויות, לרוב בתחום בריאות הנפש, ולשילובם בקהילה באמצעות שיקום תעסוקתי. החברה הוקמה בשנת 2006 במטרה לסייע לאנשים עם מוגבלויות להשתלב בשוק העבודה. החברה מעסיקה כ-90 עובדים, כ-25% מהם מתמודדים עם מוגבלויות שונות, ומאפשרים מסלולי התפתחות מקצועית ואישית. הם מסייעים בהשתלבות של מאות משתקמים בשוק העבודה הפתוח. הארגון מפעיל מיזמים ותוכניות ייחודיות המתאימות לצרכים של קהלי היעד, תוך הגשמת הייחודיות שבכל אחד מהם והובלה לשיקום ולשילוב תעסוקתי. החל מחודש ספטמבר 2022 ורד מרזר ספיר היא מנכ"לית החברה, ורד ניהלה בעבר את תוכנית צרכנים נותני שירות וחזרה לארץ לאחר ניהול מספר ארגונים בתחום הקהילה בארצות הברית. החברה פועלת בשיתוף ובמימון משרד הרווחה ומשרד הביטחון והאגף לבריאות הנפש במשרד הבריאות וג'וינט ישראל. בין התוכניות: צרכנים נותני שירות - תוכנית שמטרתה לשלב אנשים עם ידע מניסיון אישי כעובדי שיקום במערך שירותי השיקום והטיפול. התכנית מציעה מערך ליווי תעסוקתי מומחה בפריסה ארצית. יוזמה - תוכנית המספקת שירותי הדרכה, ליווי אישי, אימון שיקומי וייעוץ עסקי במסלולים להעסקה עצמית, פיתוח קריירה ומיזמים קבוצתיים. יזמות עסקית חברתית - ליווי ואימון שיקומי לפיתוח עסקים מצליחים ויציבים בתחום השיקום והטיפול המבוססים על ידע מניסיון אישי. סוקרי איכות - תוכנית העוסקת בביצוע סקר לבדיקת שביעות רצון ואיכות חיים בקרב מקבלי שירותי בריאות הנפש במסגרות השיקום השונות בקהילה. בוחרים לעבוד - שירותי שיקום תעסוקתי לאנשים עם מוגבלות פיזית או חושית. אופק משפחתי - אימון שיקומי, כלכלי ותעסוקתי למשפחות תומכות. אתר האינטרנט הרשמי של יוזמה דרך הלב יוזמה דרך הלב, ברשת החברתית פייסבוק יוזמה דרך הלב, סרטונים בערוץ היוטיוב הקול החדש של מסגרות השיקום בתחום בריאות הנפש, ריאיון עם אסתי וייסברג, מנהלת פרויקט "סוקרי איכות", באתר וואלה!, ‏24 ביולי 2016 (ארכיון) לעבוד על זה, גם בשביל אחרים: הכירו את הצנ"שים, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2016 Family Guide‏, להשתקם בכבוד: הכירו את הארגון שמסייע למתמודדים עם מוגבלויות, באתר וואלה, 19 במאי 2016 איריס ליפשיץ-קליגר, תחרות העסקים הקטנים: הכירו את העסקים החברתיים, באתר ynet, 8 בינואר 2016 בני כהן, נפגעי נפש: מחלימים ועוזרים, באתר doctors, ‏13 בנובמבר 2011