מבצע מאסטרדום

מלחמת וייטנאם, או בשמה הרשמי מבצע מאסטרדום (באנגלית: Operation Masterdom; בצרפתית: Opération Masterdom; בווייטנאם ידועה כמלחמת ההתנגדות הדרומית, בוייטנאמית: Nam Bộ kháng chiến), הייתה סכסוך צבאי בסיום מלחמת העולם השנייה במסגרתה, לאחר כניעת האימפריה היפנית, כוחות בריטים וצרפתים ניסו לכבוש את הקיסרות הווייטנאמית ולאחד אותה שוב אל תוך הודו-סין הצרפתית כפי שהיה לפני המלחמה. בעודם שם נפגשו בהתנגדות מצד הפלג הקומוניסטי של הווייט מין. המבצע הסתיים בכיבוש דרום וייטנאם לידי הכוחות הבריטים-צרפתים ותחילת מלחמת הודו-סין הראשונה. לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה, בעוד האימפריה היפנית אחזה בשטחי הודו-סין, אשר קודם לכן היו חלק מהאימפריה הקולוניאלית הצרפתית. במרץ 1945, באו דאי, קיסר וייטנאם, בתמיכת הו צ'י מין, מנהיג ארגון העצמאות הוייט מין, הכריז על הקמת הקיסרות הווייטנאמית ועצמאות ווייטנאם. האימפריה היפנית לחמה בווייטנאמיים דורשי העצמאות אך לא יכלה להביסם בעודה, בתוך מלחמת עולם, מנהלת יותר מ-4 חזיתות. לבסוף יפן נכנעה לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי, מבצע סערת אוגוסט, הפצצות נוראיות על טוקיו ועוד. כאשר האימפריה היפנית נכנעה והסתיימה מלחמת העולם השנייה, הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית, כעת תחת שארל דה גול דרשה להשיב את המושבות האסייתיות שלה. בעוד השטחים של קמבודיה ולאוס סופחו מחדש בצורה סדירה, וייטנאם, אשר כעת הייתה יותר מחצי שנה עצמאית דה פקטו נלחמה על עצמאות זאת. למאבק להשבת וייטנאם תמכה האימפריה הבריטית בצרפת. בספטמבר 1945, זמן קצר אחרי כניעת יפן, נחתה בסייגון חטיבה של 20,000 חיילים בריטים והודים. לכוח החטיבה היו שלושה משימות: לפקח על הכניעה הסופית של הצבא היפני בהודו-סין. לפנות שבויי מלחמה משוחררים מהאזור. לשמור על הסדר עד שמנהיגי צרפת יוכלו לחדש את השליטה במושבה. באופן הרגיל צרפת הייתה אמורה להוביל את המשימה, אך מכיוון שמערב אירופה עדיין התאוששה משנות הכיבוש של גרמניה הנאצית, היא לא הייתה במצב לפתוח במבצע כזה והממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית רק הוסדרה. במקום זאת, מנהיגי צרפת פנו לבריטניה כדי לבצע פעילות זו. הגנרל דאגלס גראסיי, המפקד הבריטי של כוחות היבשה של בעלות הברית בהודו-סין, נבחר לפקד על המערכה. המשימה שאליה נשלח לאחר המערכה על בורמה, תחת שם הקוד מבצע "מאסטרדום", תהפוך במהרה לאלימה והפכה לאחת הערות השוליים הידועות ביותר בשולי מלחמת העולם השנייה. כאשר כוח הייצוב של צבא הודו הבריטית הגיע לסייגון ב-13 בספטמבר התפרעות וביזה השתוללו ברחובות. כמו כן גרילות קומוניסטיות, אשר כונו ה"וייט מין", החלו להרוג את כל מי שנחשב בעיניהם כאנטי-מהפכנים, משתפי פעולה או פרו-אימפריאליסטים. בנוסף, הכוחות היפניים בכל האזור סירבו להניח את נשקם בהתאם לכניעת טוקיו והמשיכו לנסות לכבוש מחדש את מעוזיהם ממהלך המלחמה. היפנים, מוקפים באוכלוסייה עוינת וללא דרך להגיע הביתה, נותרו ערניים כל העת למעשי תגמול. גראסיי הכריז על מצב מלחמה רק בהגעתו לעיר. כוחותיו התפשטו ברחבי העיר סייגון, תפסו את מרכזי הכוח בעיר ואילצו את הוויט מין לפנות את מקומם למנהלים הצרפתיים החוזרים של המושבה. גראסיי, על דעת עצמו, גייס את הכוחות היפניים הבדלנים שנותרו כדי לעזור לחייליו להחזיר את הסדר נגד הוייט מין. התרחשו קרבות קשים עם תומכי הקומוניזם, אך עד 23 בספטמבר, הרשויות הצרפתיות הקימו מחדש את הנהלתן בעיר, בהגנת הבריטים וההודים. שבויי מלחמה צרפתים ותושבים אירופאים יצרו גדודים שיעזרו בביטחון. הפעילות נמשכה על פי התוכנית עד 25 בספטמבר. אז הוייט מין החל מלחמת גרילה חדשה נגד השלטונות הצרפתיים ומגניה הבריטיים. התקפות מורדים פרצו בכל רחבי סייגון. ואף בפשיטה נגד כוחות בריטים בשדה התעופה טאן סון נהוט, שם התעמת הוייט מין עם המגנים הבריטים בתקיפה שלפני עלות השחר ואיבדה בתהליך שישה לוחמים. כמו כן לוחם בריטי אחד נהרג במאבק. זו הייתה רק ההתחלה. התקפות נוספות המשיכו בימים לאחר מכן. לרוב, חיילים בריטים והודים, רובם היו מאלו אשר נלחמו נגד היפנים בבורמה בזמן מלחמת העולם השנייה, הביסו את כוחות הגרילה אשר פגשו בהם. נפגעי בעלות הברית היו קלים, אולם המורדים איבדו חיילים רבים. בתחילת אוקטובר הסכימה הנהגת הוייט מין עם גראסיי להפסקת אש. עד מהרה הסדר זה נשבר. ב-10 באוקטובר הרג קומוניסטים בידי יחידת מהנדסים בריטים הביאה להסלמה קיצונית. עם הידרדרות מהירה של המצב הביטחוני, הביאו הבריטים תגבורת: חטיבת חיל רגלים 32 וגדוד שריון קל הודי הצטרפו למשימה לייצוב האזור. כל עוד מתקפות הוייט מין מנעו מהבריטים את העברתם הסדירה של שרידי הצבא היפני הקיסרי לשבי ביפן, גראסיי המשיך להסתמך עליהם לסיוע . ב-13 באוקטובר ביצעו המורדים סדרה חדשה של פשיטות על מטרות בסייגון וסביב העיר. שוב הם נהדפו על ידי חיילים בריטים, הודים, צרפתים ואפילו יפנים . על פי ההערכות 500 חיילי וייט מין נהרגו בסבב ההתקפות החדש הזה. בעלות הברית, שהכירו בצורך להחזיר את היוזמה, יצאו למתקפת נגד. בסוף אוקטובר ארגן גראסיי מבצע לסילוק המורדים מרחבי העיר. המשימה להסרת המצור כללה רגלים הודיים, ארטילריה ושריון, כמו גם גדוד של כוחות יפניים. במבצע המשולב נהרגו יותר מ-200 מורדים בעוד אבדות בעלות הברית היו מינימליים. העימותים נמשכו לאורך כל נובמבר ודצמבר באזור הרמות המרכזיות שמצפון לסייגון. הקרב הגדול ביותר של הפלישה הבריטית-צרפתית נגד הוייט מין בווייטנאם התרחש ב-3 בינואר 1946, 40 ק"מ צפון מזרחית לסייגון בביאנה הואה. כמעט 1,000 חיילי גרילה קומוניסטים פתחו בתקיפה במעוז בריטי והוד, אך נהדפו ובקרב שנמשך כל הלילה כמעט 100 מורדים נפלו מירי ללא אובדן של חייל בעל ברית אחד. ככל שהחורף התקדם, כוחות בריטים נסוגו בהדרגה והצבא הצרפתי השתלט על מערך הביטחון לאחר שהוסדרה הרפובליקה הצרפתית הרביעית. גם החיילים היפנים פורקו מנשקם ונשלחו הביתה. עד מאי, האחרון מכוחות הלחימה ההודים והבריטים עזב והביא לסיומו של מבצע מאסטרדום. מאותה נקודה ועד 1954, המלחמה בווייטנאם תהיה סכסוך קולוניאלי צרפתי בלבד (ראו מלחמת הודו-סין הראשונה). הבריטים איבדו 40 חיילים. נפגעים יפנים וצרפתים היו שווים בערך לנפגעים הבריטים. הוייט מין סבל יותר מ-2,500 הרוגים. הם היו הראשונים ליפול במאבק של וייטנאם לאחר מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא מבצע מאסטרדום בוויקישיתוף בריטניה במלחמה מבצע מאסטרדום