laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאונט ורנון (ניו יורק)

מאונט ורנון (באנגלית: Mount Vernon) היא עיר במדינת ניו יורק, בארצות הברית. העיר נמצאת במחוז ווסטצ'סטר. היא גובלת ברובע ברונקס של העיר ניו יורק. על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 אוכלוסיית העיר באותה העת מנתה 67,292 תושבים (הישוב ה-8 בגודלו במדינת ניו יורק) וצפיפות האוכלוסין בעיר הייתה 5,902.8 תושבים לקמ"ר. 59.58% מהתושבים הם אפרו-אמריקאים, 28.63% לבנים, 0.32% אינדיאנים, 2.12% אסייתים, 4.85% מגזע אחר ו-4.44% משני גזעים או יותר. בעיר פועלים שלושה בתי ספר תיכוניים (Mount Vernon High School, Nellie A. Thornton High, ו-Nelson Mandela Alternative High School), שלוש חטיבות ביניים (לונגפלו, א.ב. דייוויס, ופרנקו), ו-11 בתי ספר יסודיים (טראפהאגן, פנינגטון, גריימס, לונגפלו, גרהם, לינקולן, קולומבוס, פארקר, אדוארד וויליאמס, המילטון, והולמס). לעיר יש את הספרייה הציבורית הגדולה ביותר במחוז ווסטצ'סטר והשישית בגודלה במדינת ניו יורק. לשירות רכבות הנוסעים הפרבריות Metro-North Railroad שלוש תחנות רכבות במאונט ורנון: מאונט ורנון מערב, מאונט ורנון מזרח, ופליטווד. חברת האוטובוסים "בי ליין" מפעילי בעיר את קווי האוטובוסים 7, 40, 41, 42, 52, 53, 54, 55, ו-91. הן לקו 2 של הרכבת התחתית של ניו יורק (קו מהיר ברודוויי-השדרה השביעית) והן לקו 5 של הרכבת התחתית של ניו יורק (קו מהיר שדרת לקסינגטון) ישנם מסופים מעט דרומית לגבול הדרומי של העיר. תושבים נודעים בולטים אשר נולדו או גדלו במאונט ורנון כוללים את: ארט קרני (נולד ב-1918) - שחקן קולנוע אמריקאי. נולד במאונט ורנון. רוברט מוסבכר (נולד ב-1927) - איש עסקים ופוליטיקאי אמריקני. נולד במאונט ורנון. דיק קלארק (נולד ב-1929) - מנחה טלוויזיה ורדיו אמריקני נודע. נולד במאונט ורנון. רוז קלי (נולדה ב-1943) - שחקנית אמריקאית. נולדה במאונט ורנון. דייוויד צ'ייס (נולד ב-1945) - תסריטאי, מפיק ובמאי סדרות טלוויזיה אמריקאי. נולד במאונט ורנון. רובין מורגן (נולדה ב-1949) - שחקנית ילדה שהייתה בבגרותה לפעילה פמיניסטית רדיקלית אמריקאית, סופרת, משוררת. גדלה במאונט ורנון. דנזל וושינגטון (נולד ב-1954) - שחקן קולנוע אמריקאי. נולד במאונט ורנון. מייקל או'קיף (נולד ב-1955) - שחקן קולנוע אמריקאי. נולד במאונט ורנון. סת גודין (נולד ב-1960) - סופר, מרצה ואיש שיווק אמריקאי. נולד במאונט ורנון. מייקל אימפריולי (נולד ב-1966) - שחקן אמריקאי. נולד במאונט ורנון. פאף דאדי (נולד ב-1969) - ראפר, זמר, מפיק מוזיקלי, שחקן ויזם אמריקאי. גדל במאונט ורנון. DMX (נולד ב-1970) - זמר ראפ אמריקני. נולד במאונט ורנון. פיט רוק (נולד ב-1970) - ראפר, מפיק מוזיקלי ודי ג'יי אמריקאי. גדל במאונט ורנון. אנדרה דראמונד (נולד ב-1993) - כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA. נולד במאונט ורנון. מדיה וקבצים בנושא מאונט ורנון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאונט ורנון (באנגלית) אתר עיריית מאונט ורנון מאונט ורנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרכז האמנות סטורם קינג

מרכז האמנות סטורם קינג הוא מוזיאון פתוח במדינת ניו יורק שבארצות הברית. האתר, ששטחו כ-2,020 דונם, נוסד בשנת 1960. הוא אחד ממוזיאוני הפיסול המודרני הפתוחים הגדולים ביותר בארצות הברית. האתר ממוקם בעיירה מאונטיינוויל (Mountainville), כ-60 קילומטרים מצפון לניו יורק. שמו ניתן לו משום קרבתו להר סטורם קינג. השטח הראשון שנכלל בו (כ-725 דונם) נרכש ב-1958 על ידי ראלף אוגדן (Ralph E. Ogden), לאחר שפרש מעבודתו בחברה המשפחתית שלו. ב-1960 הוא ייסד בו את המוזיאון והציב בו מספר פסלים קטנים שרכש באירופה. הפסלים הראשונים הוצבו סביב הבניין המרכזי של המוזיאון, אך ככל שגדלו המוזיאון ושטחו הוצבו פסלים באתרים מרוחקים יותר ממנו. האתר עוצב על ידי מספר אישים - אדריכל הנוף ויליאם ראת'רפורד ואשתו ג'ויס ראת'רפורד; שותפו של אוגדן, פיטר סטרן, שהיה ליושב ראש ונשיא המוזיאון; ומנהל המוזיאון דייוויד קולינס. סטרן המשיך לנהל את המוזיאון לאחר פטירתו של אוגדן ב-1974. הפסלים במוזיאון מוצבים בארבעה אזורים עיקריים. פני השטח שלו, הנראים כטבעיים, עברו עיצוב שתוכנן לצורכי הפסלים שהוצבו עליהם והם מוסיפים להשתנות עם הרחבת האוסף. עם הזמן הוצבו במוזיאון בתצוגה זמנית גם פסלים אשר נתקבלו בהשאלה ממוזיאונים אחרים. כך, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק השאיל לסטורם קינג ארבעה פסלים למשך שנה, כאשר גן הפסלים שלו נמצא בבנייתו. אוסף המוזיאון מונה כיום כמאה פסלים. הוא כולל עבודות של אמנים ידועי שם וביניהם אלכסנדר קלדר, דייוויד סמית, הנרי מור, איסאמו נוגוצ'י, ריצ'רד סרה, מגדלנה אבקאנוביץ', אנדי גולדוורת'י, אלכסנדר ליברמן, סול לויט ורוי ליכטנשטיין. ב-1975 נוספו לאוסף חמישה פסלים מונומנטליים בעיצובו של מרק די סוברו, שעמדו להיות מפורקים לאחר שהוצגו במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית. הם מהווים כיום חלק מליבת האוסף. אחת התוספות האחרונות לאוסף היא פסל מאת מאיה לין, מעצבת אנדרטת וייטנאם בוושינגטון, שהוצב במוזיאון ב-2009. מדיה וקבצים בנושא מרכז האמנות סטורם קינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז האמנות סטורם קינג (באנגלית) תקציר על המוזיאון, באתר ArtFacts כתבה על המוזיאון וריאיון עם פיטר סטרן (אורכב 31.07.2014 בארכיון Wayback Machine), באתר מגזין הרווארד אודות המוזיאון באתר הרשמי
אביב רשף

אביב רשף (נולד בשנת 1970) הוא קצין מילואים בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, בתפקידיו האחרונים שימש, כסגן מפקד אוגדת אדום וכמפקד חטיבת בנימין. כיום הוא איש עסקים וממנהלי קבוצת A.R Factor. רשף הוא בנו של שמואל רשף שהיה קצין תותחנים ראשי. בגיל 17 היה אלוף ישראל ברכיבה על אופני כביש. בוגר תואר ראשון בכלכלה ובלוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן. נשוי לצילה ואב לשלושה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 התנדב לצנחנים והתקבל לפלוגת העורב החטיבתית. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שובץ בחטיבת הנח"ל כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה וסגן מפקד גדוד בבה"ד 1. ב-1997 מונה רשף למפקד פלחה"ן נח"ל, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר לימודים בפו"ם, מונה לקצין אג"ם חטיבת הנח"ל ושימש בתפקיד עד סוף מבצע חומת מגן. לאחר המבצע הועלה רשף לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 932 (גרניט) בין השנים 2002–2004, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כקצין אג"ם אוגדת עזה בשנים 2004–2006, ולאחר לימודים, מונה ב-2007 לסגן מפקד חטיבת הנח"ל. ב-2008 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת בנימין עד שנת 2010. בעקבות פרשת הירי בנעלין ספג רשף הערה משמעתית בתיקו האישי מאלוף פיקוד המרכז, גדי שמני. שימש קצין קישור לפיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית (TRADOC) ועוטר במדליית השירות הראוי לשבח. לאחר לימודים, מונה ב-2012 לסגן מפקד עוצבת אדום. אביב סיים בשנת 2015 את הקריירה הצבאית שלו בת 26 שנות שירות ושימש לאחר מכן כיועץ מיוחד למשרד הביטחון באגף לייצוא ביטחוני (סיב"ט) בתחום פרויקט ייחודי באו״ם. אביב שימש כיועץ מיוחד לראש חטיבת כוחות השלום של האו״ם והוביל פרויקטים בתחום ה HLS במגזר הפרטי והבין מדינתי. בשנת 2016 היה ממקימי קבוצת A.R Factor העוסקת בשלושה תחומי עניין מרכזיים - הובלה וביצוע מיזמים ופרויקטים בסיוע האו״ם והבנק העולמי, ליווי חברות בכתיבת מענה למכרזי או״ם והבנק העולמי. הובלת פרויקטים מורכבים במרחב הבינלאומי במגזר הפרטי והממלכתי וניהול חוות קנאביס בארץ ובעולם. רשף הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במסלול מנהלים בתחום מדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת ת״א. חגי הוברמן, מח"ט בנימין: מתכוננים להיפוך הקערה, עיתון ארץ בנימין", גיליון 357, ‏ אפריל-מאי 2010, אתר מועצת בנימין אמיר בוחבוט, פרשת נעלין: הערה משמעתית לאל"מ רשף, באתר nrg‏, 31 ביולי 2008. חגי הוברמן, אל"מ סער צור החל לכהן כמח"ט בנימין, באתר ערוץ 7, 8 ביולי 2010. דורון נחום, צווי מניעה לפעילי השמאל שהפגינו נגד אל"מ אביב רשף, באתר nana10‏, 6 באוגוסט 2008. אמיר בוחבוט, צרוב בזיכרון, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2005. חגי הוברמן, מח"ט בנימין: מתכוננים להיפוך הקערה, "עיתון ארץ בנימין", גיליון 357, ‏ אפריל-מאי 2010. חנן גרינברג, בעקבות תיעוד הירי בנעלין: המג"ד יועבר מתפקידו, באתר ynet, 6 באוגוסט 2008. אמיר בוחבוט, פרשת נעלין: הערה משמעתית לאל"מ רשף, באתר nrg‏, 31 ביולי 2008. TRADOC commanding general leads delegation to Israel for Future Battlefield Conference XXI יואב זיתון, פצוע קשה מעופרת יצוקה ימונה למח"ט החרמון, באתר ynet, 8 בנובמבר 2011.
סופי הג'ירפה

סופי הג'ירפה (באנגלית: Sophie the Giraffe; צרפתית: Sophie la girafe) הוא צעצוע לתינוקות המשמש גם כנשכן, בצורת ג'ירפה בגובה 18 סנטימטר העשוי מגומי הוואה ברזילאית. הצעצוע יוצר לראשונה בצרפת בשנת 1961 באזור פריז על ידי חברת דלקוסטה, ומשנת 1991 על יד חברת וולי הממוקמת באזור האלפים הצרפתיים. שמו של הצעצוע ניתן לו מכיוון שיום ההשקה היה יום מדליין סופי באראט הקדושה. הצעצוע צבר פופולריות וכיום הוא נחשב אייקון צרפתי לאומי, לפי המגזין סלייט נמכרים בצרפת בכל שנה יותר צעצועים מסוג סופי הג'ירפה מאשר מספר התינוקות שנולדים בצרפת. סופי פופולרית גם בארצות הברית כבר מספר עשורים, והיא אפילו הופיעה בסרט שלושה גברים ותינוקת (1987). סופי היא הצעצוע לתינוקות הכי נמכר באמאזון. בשנת 2009 סופי זכתה בפרס "צעצוע השנה" על ידי התאחדות משווקי הצעצועים האמריקאים. משנת 2011 נלחמת חברת Vulli בזיופים ובמכירות לא חוקיות של סופי הג'ירפה ולכן לכל צעצוע מסוג זה מספר ייחודי המוטבע על רגלה שנועד לעזור ללקוחות לוודא שהמוצר שבידיהם הוא "סופי הג'ירפה" מקורית ולא מסוכן לילדיהם. סופי הג'ירפה מעוצבת בצורה שתתרום להתפתחות גופנית בינקות בעזרת גירוי חושי התינוקות: ראייה - מכיוון שהראיה של התינוק מוגבלת בחודשים הראשונים, הניגודיות הגבוה בין הגוף לבין הכתמים מאפשרת לתינוק לזהות אותה. שמיעה - סופי מצוידת בצפצפה שמשעשעת את התינוק ומגרה את האוזן. טעם - מכיוון שסופי עשויה מ 100% גומי טבעי יש לה טעם ייחודי. יש לה מרקם עדין והיא בטוחה לחלוטין ללעיסה. מישוש - המגע של גומי טבעי מאוד דומה למגע של גוף האדם ולכן המגע תורם לתינוק לייצר קשר עם הסביבה ומעורר תגובות פיזיולוגיות רבות. ריח - לגומי טבעי יש ריח נעים ויחודי שהתינוק מזהה בקלות. סופי הג'ירפה זכתה בפרסים רבים בתחום הקיימות והצעצועים. פרסים בולטים שניתן לציין הם: 2018 - BabyTalk & MamaPapa הזוכה בפרס Readers Choice 2017 - פרס ECO Excellence של מגזין NCW - פרס שמירה על הסביבה וקיימות 2016 - Mother&Baby מדליית זהב צעצוע הילדים הטוב ביותר לילדים מתחת לגיל 12 אתר האינטרנט הרשמי של סופי הג'ירפה (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא סופי הג'ירפה בוויקישיתוף אודות סופי הג'ירפה -סופי הג'ירפה האתר הרשמי
שיר לערב חג

שיר לערב חג הוא שיר שכתבה, בשנת 1973, תרצה אתר, הלחין יעקב הולנדר ובוצע בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג (1973) על ידי מירי אלוני, בעיבוד של משה וילנסקי. "שיר לערב חג" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "שיר לערב חג" באתר שירונט הספרייה הלאומית, תרצה אתר נפרדת מאבא, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 24 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוקס

האם התכוונתם ל... אטלנטה הוקס – קבוצת כדורסל אמריקנית הוקס ביי – חבל בניו זילנד אישים: בל הוקס – פרופסור אפרו-אמריקנית ללימודים אפריקניים ג'ון הוקס שחקן קולנוע אמריקאי הווארד הוקס – במאי קולנוע אמריקאי ואלרי בריסקו-הוקס – אתלטית אמריקאית הוק היקס
מגן רוח

מגן רוח (EL/M-2138T) היא מערכת מכ"ם טקטית ניידת המגלה, מאכנת ומתריעה על ירי רקטות, פצמ"רים ופגזים וכן על כטב"מים וגלשני אוויר. המערכת פותחה על ידי אלתא מערכות, נחשפה במהלך יוני 2014 והפכה למבצעית במהלך מבצע צוק איתן. המערכת מתאפיינת בניידות גבוהה וניתן לפרוס אותה ולהפעיל במהירות רבה, בהתקנה על כלי רכב ובמקומות נייחים. המערכת משערת את נקודת הפגיעה הצפויה תוך זמן קצר מהשיגור ובדיוק רב, ומעבירה התרעה לכוחות שבטווח האש, בטרם תתרחש הפגיעה בהם. בנוסף, המערכת מאכנת במהירות בדייקנות את מקור הירי, ובכך מאפשרת השבת אש יעילה לנטרול מקור הירי. מערכת זו מאתרת גם ירי לטווחים קצרים, בעוד שמערכת ר"ז (מכ"ם) פועלת לטווחים ארוכים, ומכ"ם נורית פועל לטווחים בינוניים. למכ"ם של המערכת יש יכולת סריקה אלקטרונית, המאפשרת לגלות ולעקוב אחר מטרות רבות במקביל. המכ"ם מצטיין ביכולת גילוי של מטרות קטנות יחסית במגוון מהירויות. קליטת מערכת "מגן רוח" בצה"ל החלה בשנת 2014. הירי הנרחב של פצצות מרגמה על כוחות צה"ל במהלך מבצע צוק איתן האיץ את הכנסת המערכת לשימוש מבצעי, ואלתא מסרה מספר מערכות כאלה לשימוש הכוחות שפועלים ברצועת עזה ומחוצה לה. צה"ל מתכנן להמשיך ולרכוש עוד מערכות של "מגן רוח", על מנת לשפר את ההגנה מפני פצצות מרגמה. הילה (מערכת תצפית) פרטי המערכת באתר של אלתא (אנגלית) "צוק איתן": מערכת מגן רוח הפכה למבצעית, באתר "IsraelDefense"‏, 28 ביולי 2014 ניר סגל, ‏מכ"ם חדש יתריע מפני ירי רקטות על כוחות, באתר ‏מאקו‏, 18 במאי 2014 יוחאי עופר, הגיעה לצה"ל: המערכת שתגן על חיילים מפצצות מרגמה, באתר nrg‏, 13 בפברואר 2015 אורה קורן, התעשייה האווירית חשפה מערכת חדשה המתריעה מפני איומים מהאוויר, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2014 איתור מתקדם: מכ"ם נייד ייכנס לשימוש בחטיבות החי"ר והשריון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 9 באפריל 2014 יובל אזולאי, ‏תשובה לאיום הפצמ"רים: מערכת שמספקת התרעה על ירי, באתר גלובס, 29 ביולי 2014 גילי כהן, הצבא ימגן כלים נוספים ב"מעיל רוח", באתר הארץ, 5 באוגוסט 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומר סויסה

תומר סויסה (נולד ב-21 בדצמבר 1988 בבית שאן) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מועדון ספורט דבורייה. סויסה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה. בשנת 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, וב-2008 הצטרף לסגל הקבוצה באופן קבוע. ב-21 במרץ 2009 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול הפועל פתח תקווה שהסתיים בתיקו 1:1. באותה שנה ערך שתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. בשנת 2011 עבר סויסה להפועל רמת השרון, במדיה כבש עשרה שערי ליגה, ובעקבות שער שלו עלתה הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה. בקיץ 2012 עבר סויסה להפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בבאר שבע הבקיע תשעה שערים, אך לקראת סופה נפצע ונאלץ לעבור ניתוח. בעונתו השנייה בקבוצה הבקיע שישה שערים. ב-15 בספטמבר 2014 חתם סויסה לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-27 בספטמבר ערך סויסה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 מול הפועל עכו במסגרת המחזור השלישי בליגת העל. ב-27 בדצמבר 2014 כבש סויסה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1:3 על מכבי חיפה. בסך הכל ערך 17 הופעות בליגה במדי בית"ר ירושלים, בהן כבש שני שערים. ב-6 ביולי 2015 חתם סויסה לעונה אחת בהפועל חיפה. במדיה כבש בעונה אחת חמישה שערים. ב-18 ביולי 2016 חתם סויסה לעונה אחת בהפועל אשקלון. ב-21 בנובמבר 2017 חתם לעונה וחצי בהפועל רעננה, וביולי 2018 חתם בהפועל עפולה. ב-14 ביולי 2019 חתם לעונה אחת בהפועל נוף הגליל. הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה כבר במחזור הראשון של הליגה הלאומית, ב-22 באוגוסט. עירוני קריית שמונה גביע הטוטו (ליגת העל): 2010/2011 גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2009/2010 מדיה וקבצים בנושא תומר סויסה בוויקישיתוף תומר סויסה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל תומר סויסה, באתר Transfermarkt תומר סויסה, באתר Soccerway תומר סויסה, באתר FootballDatabase.eu משה הרוש, ברגע האחרון: רמת השרון בחצי גמר גביע המדינה, באתר הארץ, 9 באפריל 2012 גלעד שוברט, תומר סוויסה סיכם ל-4 שנים בב"ש, באתר ynet, 6 ביוני 2012 זיו אברג'יל, ‏סוויסה: "התחרות תעזור לי, רוצה לכבוש 15 גולים השנה", באתר ערוץ הספורט, 1 באוגוסט 2013 מיקי שורץ, הפועל חיפה: תומר סוויסה חתם לעונה, באתר ynet, 7 ביולי 2015 נדב צרפתי, ‏תומר סוויסה חתם לעונה אחת בהפועל אשקלון, באתר ONE‏, 18 ביולי 2016 עינת הירש, ‏תומר סויסה חתם בהפועל רעננה לעונה וחצי, באתר ערוץ הספורט, 21 בנובמבר 2017 מאור רחמני, ‏סוויסה סיכם בעפולה, קיאנסקאס חתם באשקלון, באתר ONE‏, 8 ביולי 2018 שקד עמירם, ‏תומר סוויסה חתם בהפועל נוף הגליל לעונה אחת, באתר ONE‏, 14 ביולי 2019
כמו ציפור בחדר

כמו ציפור בחדר – מופע משירי תרצה אתר הוא אלבום המופע "כמו ציפור בחדר" שהפיקה מחלקת התרבות של גלי צה"ל ב-1999 הכולל גרסאות כיסוי לשירים שכתבה תרצה אתר לצד שירים שהולחנו לראשונה. שם האלבום כמו גם שם המופע, "כמו ציפור בחדר", לקוח מתוך "שיר משמר" שכתב נתן אלתרמן, אביה של אתר, לאחר שהתמוטטה וניסתה להתאבד בעת שגרה בארצות הברית: "אמרי מדוע בו מפרפרים חייך כמו ציפור מבוהלה בתוך כף יד? אמרי מדוע זה את מעוף ורעד רב כמו ציפור בחדר בחפשה אשנב? לרגל המופע הולחן על ידי נפתלי אלטר השיר שכתבה אתר בתגובה, "שיר הנשמרת". האלבום כולל 14 שירים, חלקם גרסאות כיסוי לשירי אתר, חלקם ביצועים מחודשים לשירים על ידי האמנים שביצעו את השיר במקור, ואילו חלקם הולחנו במיוחד לרגל המופע, ביניהם השיר "בשנתי" שהלחין בנה של אתר, נתן סלור. באלבום שזורים זה לצד זה שירים מלנכוליים הקשורים למצבה הנפשי של אתר טרם מותה, בהם בלדה לאישה ושיר לערב חג לצד שירים עליזים כמו "אחד חולמני", "שבת בבוקר" ו"הלילה הוא שירים". השירים, שאת רובם עיבד עדי רנרט, בוצעו על ידי אמנים שונים בהם נורית גלרון, אושיק לוי, דנה ברגר ומיקה קרני. בלדה לאישה (לחן: משה וילנסקי, ביצוע: נורית גלרון) פתאום עכשיו, פתאום היום (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: עידו מוסרי, סולן להקת חינוך מיוחד) אחד חולמני (לחן: אלונה טוראל, ביצוע: מיקה קרני ומיקי שביב) בלדה על נערי שגדל (לחן: סשה ארגוב, ביצוע: מיקה קרני) לך הממלכה (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: גלי עטרי) אהבה יומיומית (לחן: יהודית רביץ, ביצוע: דנה ברגר) בשנתי (לחן: נתן סלור, ביצוע: קרני פוסטל) לו היו שתי ידי (הולחן לרגל המופע על ידי אריאל אביזוב, ביצוע: ארי גורלי) שבת בבוקר (לחן: יוני רכטר, ביצוע: תום אבני) שיר לערב חג (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: סיגי חזמה) לא הכרתי אותך מקרוב (לחן: נפתלי אלטר, ביצוע: אושיק לוי) ושום סלע (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: דנה ברגר) שיר הנשמרת (הולחן לרגל המופע על ידי נפתלי אלטר, ביצוע: נורית גלרון) הלילה הוא שירים (לחן: חנן יובל, ביצוע: להקת חינוך מיוחד) "כמו ציפור בחדר", באתר MOOMA
זמר שכזה

זמר שכזה היא תוכנית רדיו ישראלית שבועית המשודרת ברשת ג' של קול ישראל מדי יום שישי סמוך לכניסת שבת בה מושמעים שירים נוסטלגיים מהזמר העברי. התוכנית, שאורכה שעת שידור אחת, הוגשה בעבר על ידי בני הנדל. בין השנים 1997-2011 ערך אותה גלעד בן ש"ך ומ-2011 עורך אותה אבנר נעים. שם התוכנית הוא כשם השיר "זמר שכזה" שבוצע על ידי צוות הווי הנח"ל, ונעימת הפתיחה של התוכנית, "שלושה לילות", היא נעימת חליל שהלחין נחום היימן. זמר שכזה ( -1997) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים פזנר

חיים פזנר (22 בינואר 1899 – 14 במאי 1981) היה פעיל ציוני בשווייץ ומהראשונים להביא לידיעת אמצעי התקשורת את הידיעה על השמדתם של יהודי אירופה. פזנר נולד בקובאל, עיירה במחוז קויאוויה-פומרניה שבפולין. בצעירותו היה פזנר פעיל בתנועת החלוץ בוולוצלאווק וגם שימש כסגן מנהל בבית ספר התיכון העברי בעיר. בשנים 1920–1922 היה מנהל ועדת הסעד לפליטים פולנים בדנציג. בשנת 1921 נבחר לנציג בקונגרס הציוני העולמי ה-12 והיה לנציג בארגונים ציוניים נוספים. בשנים 1931–1937 היה ראש תנועת הפועלים הציונית בדנציג. בין השנים 1934–1938, שימש פנזר כמנהל הסניף המשרד הארצישראלי בדנציג, אך תפקידו הגיעו לסיום כשאולץ לעזוב את העיר. פזנר היה מנהל שותף של המשרד הארצישראלי בז'נבה. מעת פלישת גרמניה לצרפת במאי 1940 ניסה פזנר לחלץ יהודים מצרפת הכבושה ולהעבירם אל מעבר לגבול, לשווייץ. בשנים 1942 ו-1943 שלח פזנר ליהודים שחיו בגטאות בפולין דרכונים עם ויזות מזויפות. על סמך הדרכונים האלה התאפשרה יציאתם של יהודים אלה מהגטאות ומעברם למדינות שבתקופה זו עדיין לא נכבשו בידי הנאצים באירופה. בסוף יולי 1942 שמע פזנר על תוכניות ההשמדה של הנאצים מפי הכלכלן היהודי-גרמני אדגר זאלין, שהתגורר בשווייץ. זאלין קיבל את המידע מארתור זומר, כלכלן שישב במטה הצבא הגרמני בברלין וקרא את הפרוטוקולים של ועידת ואנזה. פזנר העביר את הידיעה לאישים יהודים ולא-יהודים, בהם נציג דיפלומטי בריטי בז'נבה, על מנת שאלה יעבירו אותה לידיעת אמצעי תקשורת וגורמים מדיניים ברחבי העולם, כדי שאלה יתערבו במהלך השמדתם של היהודים. מאוחר יותר במהלך המלחמה טיפל פזנר בחילופים בין גרמנים טמפלרים שהיו בארץ ישראל ליהודים הולנדים שנכלאו בבוכנוואלד. כמו כן התכתב עם פעילים ציוניים בהונגריה כמשה קראוס וכן פנה לשליטי הונגריה בהעבירו להם ידיעות על השמדת היהודים, ידיעות שסייעו להם לגבש החלטה לעצור את הוצאת רכבות הגירוש של היהודים מהונגריה למחנות מוות ובהם אושוויץ. לאחר המלחמה סייע פזנר לארגון "הבריחה" ולרכש הנשק עבור כוח המגן העברי והצבא שבדרך של היישוב לקראת מלחמת העצמאות. ב-1953 עלה חיים פזנר עם משפחתו לישראל ומילא תפקידים בכירים במשרד האוצר וכנציג משרד החוץ בדרום אמריקה ובשוודיה. מ-1966 היה חבר הנהלת יד ושם וסגן יושב ראש ההנהלה. פזנר נישא לרלה (רגינה) לבית ארלנגר, נכדתו של אברהם ארלנגר. בנם הוא אבי פזנר. על שמו של פזנר קרוי רחוב בירושלים. מנחם מיכלסון ומרטין גילברט, חיים פזנר: האיש שידע – הידיעה על הפתרון הסופי ומאמצי ההצלה, הוצאת יד ושם, 2007 מדברי אבי פזנר ומנחם מיכלסון על חיים פזנר, ביום עיון ביד ושם לרגל הוצאתו לאור של הספר "חיים פזנר: האיש שידע" חיים פזנר (1899–1981), דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves" ביוגרפיה אודות חיים פזנר באתר האיגוד לחקר שואת יהודי אירופה אילה נדיבי, מאמר על בית הזכוכית
שלישייה מספר 2 לפסנתר (שוסטקוביץ')

השלישייה לפסנתר מספר 2 במי מינור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 67 להרכב של כינור, צ'לו ופסנתר, נכתבה בשנת 1944, בשיאה של מלחמת העולם השנייה. הפרמיירה של היצירה התקיימה בלנינגרד בנובמבר 1944. אורכה הממוצע של השלישייה עומד על כ-27 דקות. שוסטקוביץ' כתב במהלך חייו שתי שלישיות לפסנתר. הראשונה, מורכבת מפרק בודד, נכתבה בשנת 1923 כששוסטקוביץ' היה סטודנט בן 17 והיוותה חלק מעבודתו האקדמית. השלישייה השנייה לעומתה, מורכבת מארבעה פרקים, נכתבה בהיות שוסטקוביץ' בן 38 וממצה את מירב כישרונו וגיוונו המוזיקלי. בדומה לצ'ייקובסקי ורחמנינוב, שלישייה אלגית זו נכתבה לזכרו של חברו הטוב של שוסטקוביץ', איבן סולרטינסקי, מוזיקולוג מבריק ואיש אשכולות רוסי, אשר מת בפתאומיות מהתקף לב בגיל 41. אמנם שלישייה זו הוקדשה לחברו הטוב של שוסטקוביץ', אך המלחין הושפע מאוד גם מהילך התקופה. אנדנטה - מודראטו (andante- moderato) - הפרק פותח בקטע צ'לו מאתגר, המנוגן על צליליו הגבוהים של הכלי, אליו מתווספת נגינת כינור במנעד הנמוך של הכלי ולבסוף מצורף הפסנתר גם הוא במנעדו הנמוך. הפרק מתפתח למקצב מודראטו מהיר יותר במבנה של פוגה ומסתיים כסונאטה. הפרק דורש שליטה טכנית גבוהה מהנגנים. אלגרו קון בריו (allegro con brio) - סקרצו פראי הנע בין סולמות מתגלגלים למוטיבים דיסוננטיים אשר לא פוסקים עד לסיומו של הפרק. לרגו (largo) - הפסנתר מנגן אקורדים ומשמש כרקע לכינור והצ'לו, המחליפים ביניהם מלודיות קודרות ואיטיות, ועוברים ללא הפסקה לפרק האחרון. אלגרטו (allegretto) - "ריקוד המוות" פותח בנגינת סטקאטו, עם מוטיבים יהודיים מובהקים ואזכורים לפרקים הקודמים. הפרק מסתיים באקורד מי מז'ור מעונה אשר בקושי נשמע. זוהי יצירתו הראשונה של שוסטקוביץ' בה הוא שוזר מוטיבים יהודיים, אשר מאוחר יותר יכללו ביצירות נוספות של המלחין, כמו הרביעייה מספר 8 בדו מינור.
אבנר נעים

אבנר נעים (נולד ב־31 במאי 1960) הוא עורך ושדרן רדיו ישראלי וכוריאוגרף ומרקיד ריקודי עם ישראליים. זוכה פרס אקו"ם. נעים נולד בשכונת הקטמונים בירושלים והיה חניך תנועת הנוער העובד והלומד. בשירותו הצבאי היה קצין בצה"ל. הוא עבד כ־25 שנים בקול ישראל של רשות השידור, בה ערך והגיש תוכניות רבות של מוזיקה עברית מסוגים שונים, ברשת ג': תוכניות זמר עברי ישן כגון "ציוניוני הדרך" ו"זמר שכזה", ותוכניות זמר ים־תיכוני כגון "אגן הים התיכון" ו"נעים בבוקר". במאי 2017 עם סגירת רשות השידור נעים המשיך לעבוד בכאן - תאגיד השידור הישראלי. היה ידוע בזכות התוכנית אגן הים התיכון ששודרה במקביל גם בטלוויזיה בערוץ כאן 11, ובה ארח בכל שבוע אומן מוביל מהזמר הים תיכוני. בשנת 2010 הוענק לנעים פרס אקו"ם לעידוד היצירה הישראלית בתקשורת על הקפדה על מתן קרדיט ליוצרים, מתן יחס חיובי והוגן ליצירה הישראלית המקורית על כל גווניה וקידום התרבות הישראלית. באוקטובר 2019 הושעה מעבודתו ליומיים לאחר שעבר על נוהלי העבודה. ביולי 2021 נטען בתחקיר הארץ כי הטריד מינית נשים במקום עבודתו במספר מקרים. ב-15 בנובמבר 2021 פוטר מעבודתו עקב "חוסר התאמה". נוסף על עבודתו ברדיו, נעים הוא יוצר, כוריאוגרף ומרקיד בריקודי עם המתקיימים ברחבי הארץ, וחבר בארגון המרקידים והכוריאוגרפים לריקודי עם. הוא חיבר יותר מ־80 ריקודי עם. סגנון יצירתו מבוסס על מסורת ישראל. מריקודיו הידועים: "אני מאמין", "תפילתי", "הללויה בצלצלי שמע", "ערב שבת", "ירדנה", "על סף דלתך", "כלה תימנייה", "הכול פתוח" ועוד. ברשת ג' הוא ערך והגיש במשך שנים את התוכנית "רוקדים ושרים" - משירי ריקודי העם. נעים נשוי ואב לשלושה ילדים, ומתגורר בשכונת הקטמונים בירושלים. אבנר נעים באתר אישים עינב שיף‏, פרס דירקטוריון אקו"ם ליואב גינאי, באתר וואלה, 16 במרץ 2010 אלכסנדר כץ, המגיש התעניין בשידור מדוע עובדת ההפקה עוזבת - והושעה, באתר אייס, 3 באוקטובר 2019 תמר קפלנסקי, עשרות עובדים ב"כאן" מעידים על התעמרות, השפלות והטרדות מיניות, באתר הארץ, 20 ביולי 2021 רן בוקר, השדרן אבנר נעים זומן לשימוע לפני פיטורים מהתאגיד כאן, באתר ynet, 9 באוגוסט 2021 פרס אקו"ם לאבנר נעים באתר ארגון המרקידים והכוריאוגרפים לריקודי עם ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלב (הר)

הר סלב (בצרפתית: Le Salève) הוא אחד מהרי רכס טרום האלפים (Pre-Alps) הצרפתי שבמחוז סבואה עילית. הוא מכונה גם "המרפסת של ז'נבה". הסלב מתנשא בשיאו לגובה של 1,379 מטרים. גאוגרפית, הסלב הוא אחד מהרי רכס טרום האלפים בסבואה עילית, אולם גאולוגית הוא חלק מהרי היורה. ממרומי הסלב נשקפים קנטון ז'נבה, אגם ז'נבה, חלקם הדרומי של הרי היורה, רכס טרום האלפים, אגם אנסי והמון בלאן. למרגלות הסלב שוכנים אזורים מיושבים השייכים לקנטון ז'נבה ולפרבריה שבתחום צרפת, בהם חיים כ-700,000 איש. על הסלב פועל רכבל שנחנך בשנת 1932 ושופץ בשנת 1983. מדיה וקבצים בנושא הר הסלב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.