laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולאי שברניק

ניקולאי שברניק (ברוסית: Николай Михайлович Шверник;‏ 7 במאי (הלוח היוליאני, 19 במאי לפי הלוח הגרגוריאני) 1888 - 24 בדצמבר 1970) היה מהפכן רוסי, מראשי הממשל הסובייטי במחצית המאה ה-20. ניקולאי שברניק נולד בפרברי סנקט פטרבורג למשפחת פועלים. במשפחה היו 13 ילדים אך חמישה נפטרו בילדות. לאחר סיום בית הספר ליד הכנסייה, שברניק למד בבית ספר מקצועי. בגיל 14 הוא התחיל לעבוד במפעל כעוזר חרט. בשנת 1905 שברניק התקבל למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. הוא תמך בבולשביקים ובשנים 1910-1911 היה חבר הנהלה של איגוד מקצועי בבירה. בשנת 1913 שברניק נמלט מסנקט פטרבורג מחשש למעצר ועבר לטולה. בהיותו בטולה הוא הכיר פעילה בולשביקית והם התחתנו. באביב 1915 הזוג הצעיר גורש לסמרה אך גם בעיר זו הם המשיכו בפעילות מהפכנית. בעקבות פעילות נגד השלטון הם גורשו לסראטוב ולאחר מהפכת פברואר שברניק חזר לסמרה. בתקופה זו הוא נבחר למספר תפקידים באיגודים מקצועיים. באפריל 1917 שברניק נבחר ליושב ראש וועד ארצי של עובדי מפעלי תותחים. ביוני 1918 שברניק השתתף בקרבות נגד הלגיון הצ'כוסלובקי בסמרה ואחר כך כיהן במספר תפקידים בצבא האדום. באפריל 1919 הוא מונה לראש הממשל העירוני בסמרה. בשנת 1921 שברניק חזר לפעילות בתחום האיגודים המקצועיים. החל משנת 1923 הוא כיהן במספר תפקידים במנגנון המפלגתי ובוועידה ה-14 נבחר לחבר של הוועד המרכזי של המפלגה. בשנת 1929 שברניק חזר לעבודה במנגנון של האיגודים המקצועיים ובשנת 1930 נבחר למזכיר הראשון של וועדת איגודים מקצועיים של ברית המועצות. בשנת 1937 הוא נבחר לפרלמנט הסובייטי החדש ומונה ליושב ראש של הבית התחתון. במהלך מלחמת העולם השנייה שברניק היה אחראי ויושב ראש "מועצת הפינוי" ופעל להעתקת מפעלי התעשייה לאזורים מרוחקים מהחזית. בנובמבר 1942 מונה ליושב ראש הוועדה לחקירת פשעי הנאצים ופעל בוועדה זו עד לשנת 1951. לאחר למיכאיל קלינין בשנת 1946 יצאה לגמלאות, שברניק מונה במקומו ליושב ראש הסובייט העליון. הוא לא היה פופולרי כמו קודמו בתפקיד. בהיותו איש מנגנון הוא פעל מול הפקידים וכמעט ולא קיבל אזרחים לפגישות. למרות שבאופן פורמלי הוא היה ראש המדינה, השלטון המעשי היה בידי יוסיף סטלין. בשנת 1947 לפי יוזמת יוסיף סטלין שברניק חתם על צו הפסקת עונש מוות בברית המועצות וכבר ב-12 בינואר 1950 חתם על חידוש עונש זה. בדצמבר 1949 היה המארגן הראשי של חגיגות יובל ה-70 להולדת יוסיף סטלין והציע להתחיל בהענקת "עיטור סטלין". רעיון זה לא התקבל. לאחר פטירת סטלין, הועבר שברניק לתפקיד אחר והוצא מחברות בוועד המרכזי של המפלגה. בעקבות כך חזר לפעילות באיגודים המקצועיים. בדצמבר 1953 היה חבר בחבר השופטים המיוחד במשפטו של לברנטי בריה. עם חיזוק מעמדו של ניקיטה חרושצ'וב, הופסקה למעשה הקריירה של שברניק. בתחילת שנות ה-60 עמד בראש הוועדה למתן חנינה לקורבנות רדיפות של סטלין ("וועדת שברניק"). שברניק היה איש מנגנון שפעל בהתאם להנחיות הממונים - בתקופת יוסיף סטלין הוא היה שותף לפעולות הענישה ובתקופת ניקיטה חרושצ'וב הוא היה יושב ראש הוועדה למתן חנינה לקורבנות הרדיפות. בשנת 1966 יצא שברניק לגמלאות. נפטר בשנת 1970 ונטמן בכיכר האדומה במוסקבה. במהלך פעילותו הציבורית הוענק לשברניק עיטור לנין 5 פעמים ובשנת 1958 קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי, זאת בנוסף לעיטורים אחרים רבים. מדיה וקבצים בנושא ניקולאי שברניק בוויקישיתוף ניקולאי שברניק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
באד-טיבירה

באד-טיבירה הייתה עיר עתיקה בשומר. משמעות השם הוא "הקיר של עובדי הנחושת" או "מבצר חרשי הנחושת". אתר העיר זוהה עם תל אל-מדינה (Tell al-Madineh) במחוז ד'י קאר 10 ק"מ צפונית-מזרחית לתל סנקרה (העיר העתיקה לרסה) בדרום עיראק ליד תעלת המים איטורונגל (Iturungal). שמה של העיר מופיע ברשימת המלכים השומרית כאחת הערים שהיו קיימות לפני המבול. שמה האכדי היה דור-גורגורי (Dûr-gurgurri). שמה היווני בפי ההיסטוריונים היוונים ברוסוס, אבידנוס ואפולודורוס מאתונה היה פנטיביבלוס (Pantibiblos). שם זה אולי משקף שם נוסף שלה פטיבירה (Patibira) שמשמעותו "תעלת חרשי הנחושת". על פי רשימת המלכים השומרית, באד-טיבירה הייתה העיר השנייה בשומר לאחר ארידו, שבה הייתה קיימת מלוכה לפני המבול. בתקופה שההגמוניה על שומר הייתה בידי העיר, מלכו בה שלושה המלכים הבאים: אנ-מן-לו-אנה, אנ-מן-גאל-אנה ודומוזיד. העיר הייתה מוקפת חומה והייתה מוקפת בכפרים ואדמה. האל הפטרון של העיר היה תמוז. הטקסט השומרי המספר על ירידת האלה איננה לשאול, מציין את מקדש העיר אי-מוש-כאלאמה (E-mush-kalamma). על פי הסיפור, איננה מרתיעה את השדים משאול התחתיות לקחת את בנה לולאל (Lulal), שחי בעליבות והמרכז הפולחני שלו היה בבאד-טיבירה. בסופו של דבר הם לקחו במקומו את דומוזיד מלך ארך שחי בשפע ובפאר. מלך זה מזוהה עם דומוזיד הדייג (Dumuzid, the Fisherman), מלך ארך שמלך בה לאחר המבול בין המלכים לוגלבנדה (Lugalbanda) וגילגמש. "טקסט אחווה" שנמצא בכתב יתדות על גבי יתד חרס בצורת חרוט המוכנס לקירות מבנה בעת בנייתו, הוקדש לאלוהי באד-טיבירה, ומספר על הסכם אחווה שנחתם בין אנתמנה מלך לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך. הכתובת: "אלה היו הימים כשאנתמנה שליט לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך חתמו על חוזה של אחווה". על פי הכתובת, אנתמנה מתאר עצמו כבונה מקדש העיר אי-מוש לאלים איננה ותמוז, תחת התואר המקומי שלו לוגל-אי-מוש. השליטה על העיר עברה במהלך השנים בין לרסה, שמלכה סין-אידינם טען שהוא בנה חומה גדולה בבאד-טיבירה, לאיסין, שמלכה ליפיט-אישתר טען שבנה בעיר את "בית הצדק". על פני שטח תלולית האתר נמצאו חלקי לבנים שנשא את כתובת שמו של אמר-סין, מלך מהשושלת השלישית של אור שחי במאה ה-21 לפנה"ס. חתיכות של לבנים מזוגגות היו פזורות על פני כל השטח הגדול והן מהוות אינדיקציה לחורבן העיר על ידי שרפה. מדיווח של הצבא האמריקאי שסקר אתרים ארכאולוגים בעיראק לאחר מלחמת עיראק, האתר נבזז ונראו בו בורות שוד. W.F. Leemans, Tablets from Bad-tibira and Samsuiluna's Reconquest of the South, JEOL, vol. 15, pp. 214–218, 1957/58 באד-טיבירה (אורכב 28.11.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר הצבא האמריקאי תמוז באנציקלופדיה בריטניקה באד-טיבירה באתר הצבא האמריקאי
אז'אקסיו (כדורגל)

מועדון כדורגל אז'אקסיו (בצרפתית: Athletic Club Ajaccio) הוא מועדון כדורגל צרפתי מקצועני, המשחק בעיר אז'אקסיו שבקורסיקה. המועדון משחק בליגת המשנה הצרפתית. המועדון נוסד בשנת 1910. עד שנת 1965 המועדון היה מועדון חובבים ושיחק בליגה של קורסיקה. בעונת 1965/1966 המועדון הפך למועדון מקצוענים ועבר לשחק בליגה השנייה בצרפת. בעונה זו הגיע להישג השיא שלו בגביע הצרפתי, שלב רבע הגמר והפסיד לקבוצת נאנט. בסוף עונת 1966/1967 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה בצרפת ועלה בפעם הראשונה לליגת העל הצרפתית. המועדון שיחק 7 עונות ברציפות בליגת העל הצרפתית. בעונת 1971/1972 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף עונת 1972/1973 הגיע למקום 20 ואחרון בליגת העל הצרפתית וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה. בעונה זו הגיע לשלב שמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סושו. בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית בצרפת. המועדון שיחק בליגה השלישית עד עונת 1997/1998 שבסופה הגיע למקום הראשון בליגה ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה 4 עונות. בסוף עונת 2001/2002 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה לליגת העל הצרפתית בפעם השנייה. המועדון שיחק 4 עונות בליגת העל הצרפתית. בסוף עונת 2005/2006 הגיע למקום 18 מתוך 20 בליגה וירד לליגה השנייה. בעונה זו הגיע לרבע גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה. המועדון שיחק בליגה השנייה 5 עונות. בעונת 2008/2009 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת מונקו. בסוף עונת 2010/2011 הגיע למקום השני בליגה השנייה ועלה לליגת העל הצרפתית בפעם השלישית. בעונה זו הגיע לשמינית גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה. המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגת העל הצרפתית מעונת 2011/2012 ועד עונת 2013/2014 שבסופה ירד לליגה השנייה. בעונת 2021/2022 עלה המועדון לליגה הראשונה אך בעונה שלאחר מכן חזר לליגה השנייה. נכון ל-30 בינואר 2024 צרפת חביאר קולין צרפת סיריל גרנון צרפת מרשל רובין צרפת סבסטיאן סקילאצ'י מדיה וקבצים בנושא אז'אקסיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אז'אקסיו (בצרפתית) אז'אקסיו, ברשת החברתית פייסבוק אז'אקסיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אז'אקסיו, ברשת החברתית אינסטגרם אז'אקסיו, ברשת החברתית טיקטוק אז'אקסיו, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
קסלר

קֶסלֶר (בגרמנית: Kessler) הוא שם משפחה גרמני שפירושו פחח המתמחה בכלי מטבח (קומקומים, סירים וכדומה) (אנ'). כאשר השם הוא שם משפחה יהודי (ביידיש: קעסלער), זהו פַּטרוֹנים המבוסס על השם "קֶסֶל" (או "קיסיל"), שהוא שם חיבה של "יקותיאל" (בהגייה אשכנזית, ת"ו רפה נהגית כסמ"ך). האם התכוונתם ל... איזידור קסלר – רופא ישראלי בתחום כירורגיה של היד אליס ואלן קסלר – זמרות ושחקניות דוד קסלר – שחקן בתיאטרון יידי הארי קסלר – רוזן גרמני-אירי, שחיבר יומנים על ברלין בתקופת רפובליקת ויימאר היינץ קסלר – שר ההגנה של גרמניה המזרחית יונאס קסלר – מתאגרף וסוחר גרמני יהודי. אחיו של סמואל מאיר קסלר – רבה השני של העיר מודיעין עילית; בנו של הרב שמחה קסלר נדין קסלר – כדורגלנית גרמנייה סמואל קסלר – פוליטיקאי יהודי-גרמני ניצול השואה. אחיו של יונאס שמחה קסלר – רבה הראשון של העיר מודיעין עילית תומאס קסלר – כדורגלן גרמני קַאסלר: קלייב קאסלר – ארכאולוג ימי וסופר מתח והרפתקאות אמריקאי Benzion C. Kaganoff, A Dictionary of Jewish Names and Their History, Northvale, N.J.: J. Aronson, 1996, p. 5.
Bonjour

Bonjour (בונז׳ור) הוא השם המסחרי של חברת אפל לתוכנה המהווה יישום של Zeroconf, שירות של פרוטוקול איתור. Bonjour מאתר התקנים כמו מדפסות ומחשבים אחרים, ואת השירותים שהם מציעים על רשת מקומית תוך שימוש בשירות רישום DNS. התוכנה מגיעה באופן מובנה במערכות ההפעלה של אפל Mac OS X למחשבים, ו-iOS לאייפון, אייפוד טאצ', ואייפד. במערכות הפעלה חלונות של מיקרוסופט ניתן גם להתקין את התוכנה. בחלק מהמקרים Bonjour היא נכללת תוכנה אחרת לדוגמה iTunes. Bonjour מופצת על ידי אפל תחת רישיון המגביל את השימוש בתוכנה. התוכנה חינמית ללקוחות פרטיים אך מפתחים וחברות הרוצים לכלול אותה במוצר שלהם צריכים רישיון הפצה מיוחד מהחברה. קוד המקור ל-mDNSResponder זמין תחת רישיון אפאצ'י. אחרי הצגתה בשנת 2002 במערכת "Mac OS X" גרסה 10.02 כ-Rendezvous, שונה שמה בשנת 2005, ל-Bonjour בשל שיקולי סימן רשום. בנוסף לכך פותח יישום חליפי Avahi שבמקרים מסוימים יש לו יתרונות. Bonjour מספקת דרך כוללת לגילוי התקנים ברשת מקומית. היא בשימוש נרחב ב-"Mac OS X" ומאפשרת למשתמשים להפעיל רשת ללא כל התעסקות בהגדרות. נכון ל-2010 המערכת משמשת לאיתור מדפסות ושרתי שיתוף קבצים. הדפדפן Safari משתמש בתוכנה כדי למצוא שרתי רשת ודפי הגדרות להתקנים מקומיים, ו-Asterisk משתמשת בה כדי לפרסם שירותי טלפון לצד פרמטרים של הגדרות לטלפונים וחייגנים מבוססי VoIP. תוכנות כמו דפדפן Bonjour או iStumbler שניהם של "Mac OS X" או המקבילה של-Zeroconf ‏, Explorer בחלונות, מאפשרים צפייה בכל השירותים הנקראים על ידיהן. יישומונים "מרוחקים" של אפל לאייפון ואייפוד טאצ' משתמשים גם הם ב-Bonjour כדי ליסד חיבור לספריות iTunes, באמצעות Wi-Fi. התוכנה iTunes משתמשת ב-Bonjour למצוא מוזיקה לשיתוף. התוכנה iPhoto משתמשת כדי למצוא תמונות לשיתוף. התוכנות iChat,‏ "Adobe Systems Creative Suite 3",‏ Proteus,‏ Adium,‏ Fire, ‏ Pidgin, ‏סקייפ, ‏Vine Server, ו-Elgato EyeTV, משתמשות ב-Bonjour כדי לשתף מידע מקומי עם לקוחות מרובים. התוכנה Gizmo5 משתמשת כדי למצוא משתמשים אחרים ברשת המקומית. מערכת TiVo Desktop משתמשת כדי למצוא הקלטות וידאו דיגיטליות וספריות מדיה לשיתוף. התוכנות SubEthaEdit ו-"e" משתמשות כדי למצוא מסמכי עזרה. התוכנה Contactizer משתמשת כדי למצוא ולשתף אנשי קשר, משימות, ומידע אודות אירועים. התוכנה OmniFocus משתמשת כדי לסנכרן מיזמים ומשימות על פני שולחן העבודה של Mac וכן באייפון ובאייפוד טאצ'. מספר דפדפנים מאפשרים למשתמש קצה לחקור את ההתקנים המשתמשים ב-Bonjour דפדפן Bonjour המופץ תחת רישיון CC הוא יישום ל-"Mac OS X" המציג את כל השירותים המודיעים על שימוש ב-Bonjour היישום נקרא במקור "דפדפן Rendezvous" אבל שינה את שמו בגרסה 1.5.4 כשאפל החליפה את השם של פרוטוקול Bonjour. כדי לבדוק פרוטוקול, לחיצה כפולה על אחת מהשורות המופיעה ברשימת השירותים, תפעיל את קובץ העזרה המשויך לו. בגרסאות המאוחרות יותר נוספה האפשרות להגדיר באופן אישי את השירותים מבלי להצטרך להסתמך על ספק השירות. התוכנה JBonjourBrowser הוא מיזם מחקרי של אוניברסיטת קולומביה, המהווה מערכת מבוססת Java המוסיפה תכונות לדפדפן Bonjour המקורי. דפדפן זה מופץ כקוד פתוח תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. נבנה כדי לדמות את דפדפן Bonjour המקורי ויכול לפעול על פלטפורמות מרובות. דורש כדי לפעול את ספריית ה-Java המקורית של אפל של Bonjour . אתר האינטרנט הרשמי של Bonjour הורדת Bonjour http://lists.apple.com/archives/rendezvous-dev/2005/Apr/msg00001.html http://www.appleinsider.com/articles/05/02/18/apple_to_rename_rendezvous_technology_bonjour.html http://dacp.jsharkey.org/ תרגום דפדפן JBonjour
הוריקן וילמה

הוריקן וילמה הייתה סופת ההוריקן החזקה ביותר אי פעם שנמדדה וה-12 בעונת ההוריקנים האטלנטית 2005. הסופה נוצרה ב-15 באוקטובר, ונחלשה ב-25 באוקטובר. בשיאה היא דורגה בקטגוריה 5 (הקטגוריה החזקה ביותר), מהירות הרוח המרבית שלה הייתה כ-295 קמ"ש ונמדד שקע ברומטרי של 882 מיליבר (שיא). הסופה פגעה בעיקר בחצי האי יוקטן במקסיקו, בקובה ובמדינת פלורידה שבארצות הברית. בעקבות הסופה נמנו 87 הרוגים, ועלות הנזקים נאמדת בכ-30 מיליארד דולר. הסופה נוצרה ב-15 באוקטובר במזרח הים הקריבי, מדרום-מערב לג'מייקה. ב-17 באוקטובר היא הוגדרה כסופה טרופית, ב-18 באוקטובר הוגדרה כהוריקן וב-19 באוקטובר היא הוגדרה כהוריקן מקטגוריה 5, עם רוחות במהירות של 295 קמ"ש. באותו יום נמדד בעין הסופה הלחץ האטמוספירי הנמוך ביותר שנמדד להוריקן באוקיינוס האטלנטי - 882 מיליבר. ב-20 באוקטובר הסופה נחלשה והוגדרה בקטגוריה 4, עם רוחות במהירות של 250 קמ"ש. ב-21 באוקטובר הסופה הגיעה לחצי-האי יוקטן במקסיקו, וב-23 באוקטובר הגיעה למפרץ מקסיקו כסופה בקטגוריה 2. בבוקר ה-24 באוקטובר הסופה הגיעה לפלורידה כסופה בקטגוריה 3, עם רוחות במהירות של 200 קמ"ש. במהלך היום היא נחלשה, והוגדרה בקטגוריה 2. כשש שעות אחרי שפגעה בפלורידה היא חזרה לאוקיינוס האטלנטי, והוגדרה בקטגוריה 3 מצפון לאיי בהאמה. ב-25 באוקטובר היא נחלשה, מדרום לנובה סקוטיה שבקנדה. במקסיקו הסופה גרמה לנזק רב באזור קנקון, להצפות ולהרס תשתיות. בקובה נגרמו הצפות רבות, בעיקר באזור עיר הבירה הוואנה. בדרום פלורידה נגרמו הצפות באיי הקיז, מיליוני בתים נותקו מאספקת חשמל ונזק משמעותי נגרם באזור פורט לודרדייל. בהאיטי הסופה גרמה למפולות בוץ. הוריקן מיץ' מדיה וקבצים בנושא הוריקן וילמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אסונות ובנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק גב ים נגב

פארק גב ים נגב הוא מתחם משרדים המיועד לענף ההיי-טק בבאר שבע, סמוך לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ולקריית התקשוב של צה"ל. בהקמת הפארק היו שותפות חברת גב ים - 56%; אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - 11%; עיריית באר שבע - 11%; חברת ההשקעות "KUD international" ומשקיעי חוץ - 22%. הבניין הראשון בפארק, בשטח 17,500 מ"ר, אוכלס לראשונה ב-30 ביוני 2013, על ידי חברת EMC, אוניברסיטת בן-גוריון, דויטשה טלקום, נס טכנולוגיות, חברת JVP ו-INCUBIT - חממה טכנולוגית של חברת אלביט מערכות. הבניין השני אוכלס בסוף שנת 2014 וחברת רד תקשורת מחשבים, הקימה בו מרכז פיתוח בהשקעה של 110 מיליון שקל. חברת WeWork שכרה בו שטח בסוף 2015, והשכירה את חלקו לחברת טבולה. בשנת 2018 נחנך ואוכלס הבניין השלישי בפארק על ידי החברות: WIX, יבמ ישראל ורפאל - מערכות לחימה מתקדמות. בספטמבר 2020 פתחה חברת ראדא תעשיות אלקטרוניות מרכז פיתוח בפארק, ובמאי 2021 פתחה גם חברת סייברארק מרכז פיתוח בפארק. המבנה הרביעי בפארק מאכלס את בית הספר למקצועות המחשב, שעבר אליו ב-2022. הפארק משתרע על כ-93 דונם ומתוכננים בו 15 בניינים, בשטח כולל של 190,000 מטרים רבועים. בפארק יש ארבעה בניינים אשר עומדים בתקן של Leed Silver של בנייה ירוקה, המשתמשים במערכות חכמות לניהול אנרגיה ובנוסף יש מערכות חכמות למחזור מים אפורים. סמוך לפארק נמצאת תחנת הרכבת באר שבע צפון. בינואר 2016 נחנך גשר להולכי רגל, "גשר הסליל הכפול", המחבר בין הפארק לתחנה. חברת גב-ים מדיה וקבצים בנושא פארק גב ים נגב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק גב ים נגב אורי תומר, גב ים: עלייה של 40% ברווח הנקי - ודיווידנד של 150 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2016 עמרי זרחוביץ', הבשורה של עיר ההיי-טק בבאר שבע תקועה: "מפסידים כסף בכל יום שבו צה"ל לא עובר לדרום", באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2017 אלעזר לוין, גב-ים ושותפים יבנו פארק היי-טק, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוגוסט 2013 אריק מירובסקי, נחנך פארק ההיי-טק של גב ים בבאר שבע, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2013 שלומית צור, ‏מנכ"ל גב ים: "פארק מת"מ בבאר שבע יהיה יותר מוצלח מפארק מת"מ בחיפה", באתר גלובס, 20 באוגוסט 2013 ענבל אורפז, רד הקימה מרכז פיתוח בבאר שבע בהשקעה של 110 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 25 במאי 2014 ענבל אורפז, WeWork פותחת את המתחם בשרונה, מתרחבת לבאר שבע ונערכת להיכנס לירושלים, באתר TheMarker‏, 30 בספטמבר 2015 רותי לוי, לא רק סייבר: טאבולה פותחת מרכז פיתוח בבאר שבע, באתר TheMarker‏, 6 בדצמבר 2016 עודד בר-מאיר, עוד 1000 מקומות עבודה: נחנך בניין שלישי בפארק ההייטק בבאר שבע, באתר mynet‏ באר שבע, 5 בפברואר 2018 ראדא מקימה מרכז פיתוח בפארק ההייטק גב ים נגב, באתר "IsraelDefense‏", 20 בספטמבר 2020 כפיר אדר, סייברארק השיקה מרכז פיתוח חדש בבאר שבע לפני שתגייס 200 עובדים נוספים, באתר אייס, 31 במאי 2021 נפתח ביה"ס למקצועות התוכנה וההגנה בסייבר בנגב, באתר צה"ל, 23 באוגוסט 2022 מיכאל יעקובסון, עושה עיניים: הגשר לפארק הטכנולוגי בבאר שבע, באתר Xnet‏, 27 בנובמבר 2011
פרדוקס סנט-פטרסבורג

פרדוקס סנקט פטרבורג (באנגלית: סנט פטרסבורג) הוא מעין-פרדוקס בתורת ההסתברות ובתורת קבלת ההחלטות, המבוסס על משחק הימורים המוביל למשתנה מקרי עם תוחלת אינסופית. הפרדוקס מספק דוגמה פשוטה לבעיה של הערכת שווי כלכלי, שבה התוחלת מביאה לתוצאות שגויות בעליל. הפרדוקס קרוי כך על שם מאמרו של דניאל ברנולי, שהציג אותו ב-1738 בכתב העת "כתבי האקדמיה המלכותית למדעים של סנקט פטרבורג". עם זאת, מקורו של הפרדוקס במכתב שכתב ניקולאוס ברנולי(אנ'), בן-דודו של דניאל, ב-1713. חשיבותו של פרדוקס זה בכך שהוא הניח את הבסיס לעיסוק בשנאת סיכון שמיושמת בקבלת החלטות בניהול תיקי השקעות וניהול סיכונים, ביטוח, הימורים ועוד. מוסד הגרלות מציע את המשחק הבא. תמורת כרטיס שמחירו יחושב מיד, זכאי השחקן להטיל מטבע הוגן שוב ושוב, עד שהמטבע נופל על "עץ" בפעם הראשונה. באותה עת, מוכפל סכום הזכייה עם כל הטלת מטבע, כך שאם המטבע הוטל X פעמים, סכום הזכייה הוא T = 2 X {\displaystyle T=2^{X}} שקלים. באופן כזה, יש לשחקן סיכוי של חצי לזכות בשני שקלים, סיכוי של רבע לזכות בארבעה שקלים, סיכוי של שמינית לזכות בשמונה שקלים, וכן הלאה. חישוב של התוחלת המתמטית של הזכייה, מוביל למסקנה שערך המשחק אינסופי: התוחלת מתקבלת מסיכום הזכיות האפשריות, כשהן מוכפלות כל אחת בהסתברות שלה: E ( T ) = 2 − 1 ⋅ 2 1 + 2 − 2 ⋅ 2 2 + 2 − 3 ⋅ 2 3 + ⋯ = 1 + 1 + ⋯ = ∞ {\displaystyle E(T)=2^{-1}\cdot 2^{1}+2^{-2}\cdot 2^{2}+2^{-3}\cdot 2^{3}+\cdots =1+1+\cdots =\infty } . אנשים שמציעים להם להשתתף במשחק מעריכים את שוויו בסכומים נמוכים, למרות ששחקן רציונלי אמור, כביכול, לשלם כל מחיר על מנת להשתתף במשחק. לפרדוקס הוצעו פתרונות מסוגים שונים, שנזכיר כאן בתמצית: פונקציית תועלת: הניסוח הפשטני שבו זכייה ב-n שקלים מחושבת כאילו ערכה הוא n, מתעלם מכך שככל שהזכייה גדולה יותר, התועלת השולית שגלומה בה יורדת, ושהמהמר אינו מחשב את תוחלת הרווח (האינסופית) אלא את תוחלת תועלת הרווח (הסופית). פתרון כזה הציע דניאל ברנולי. הזנחת אירועים חריגים (ברוח תאוריית הברבור השחור): זהו הפתרון של ניקולאי ברנולי. חישוב תוחלת הרווח על פי ההסתברות הסובייקטיבית שהמהמר מייחס לאירועים השונים, שהיא שונה מההסתברות התאורטית; כשלמעשה מדובר בווריאציה של הסעיף הקודם (הזנחת אירועים חריגים). דחיית הרלוונטיות של התוחלת המתמטית, בטענה שמאורעות חריגים אינם תורמים לערך המשחק במידה הגבוהה שהתוחלת מביאה בחשבון. סופיות הבנק: מוסד ההגרלות שתואר לעיל מבטיח אמנם זכייה בגובה 2 X {\displaystyle 2^{X}} , אבל יכולתו לממש הבטחה כזו מוגבלת במשאבים הכספיים שלו (ובוודאי בגודלה הכולל של הכלכלה העולמית). כשמביאים אפקט זה בחשבון, יורדת התוחלת האמיתית של המשחק ללוגריתם של גודל הבנק, כלומר לא יותר מכמה עשרות שקלים. פרדוקס האחים פרדוקס המעטפות פרדוקס סנט-פטרסבורג, באתר MathWorld (באנגלית)
ראובן דינאל

ראובן דינְאֵל (22 באוקטובר 1956 – 26 בפברואר 2016) היה איש המוסד ודיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל באוקראינה. דינאל נולד ב-22 באוקטובר 1956 בווילנה שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית (כעת בליטא) להורים שהגיעו לעיר לאחר אווקואציה במהלך מלחמת העולם השנייה מאודסה ומקומארנו. בשנת 1969 עלה עם הוריו לישראל והמשפחה התיישבה בחיפה. בסיום שירותו הצבאי, שאותו עשה באמ"ן, למד מדע המדינה ויחסים בינלאומיים, ולאחר מכן שירת במוסד. בתחילת שנות ה-90 הצטרף למשרד החוץ ונשלח לרוסיה, שם היה יועץ בשגרירות הישראלית וראש שלוחת המוסד במוסקבה. בשנת 1996 הוכרז כאישיות בלתי רצויה ברוסיה וגורש ממנה לאחר שנחשף כי קיבל תצלומי לוויין מסווגים של המזרח התיכון מקצינים רוסים. עם שובו לארץ שירת ב"נתיב", שהייתה אחראית על העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר כראשה האחרון. בשנת 2003 מונה על ידי שר התחבורה אביגדור ליברמן לממונה על הקמת מסוף הכרמל בנמל חיפה, ולאחר מכן לסמנכ"ל חברת נמלי ישראל. בשנת 2009 אישרה הממשלה מינויו לשגריר הישראלי הראשון בטורקמניסטן, אולם טורקמניסטן העבירה מסרים לישראל כי היא אינה מוכנה לקבל אותו בשל שירותו במוסד. בין השנים 2014-2011 היה שגריר ישראל באוקראינה. נפטר ב-26 בפברואר 2016 אחרי מאבק במחלת הסרטן. ראובן השאיר אחריו אישה - אנג'לה ושלושה ילדים (סיון, שיר ואור). אתר ההנצחה של משרד החוץ ברק רביד, טורקמניסטאן רומזת לשר החוץ אביגדור ליברמן: לא רוצים את איש המוסד לשעבר, באתר הארץ, 1 במרץ 2010. אריק בנדר, ‏הלך לעולמו ראובן דינאל, איש קהיליית המודיעין ובכיר המוסד לשעבר, באתר מעריב אונליין, 28 בפברואר 2016
קדם-טוחנות

השיניים הקדם-טוחנות או מַלְתָּעוֹת הן שיני מעבר הנמצאות בין הניבים לשיניים הטוחנות. בפה האנושי הבוגר יש ארבעה זוגות של קדם-טוחנות, שני זוגות בלסת העליונה ושני זוגות בלסת התחתונה, כאשר השיניים השייכות לזוגות השיניים הממוקמים ביחס לשיני הפה לכיוון המרכז נקראות קדם-טוחנות ראשונות ואלו השייכות לזוגות הממוקמים כלפי הצד נקראות קדם-טוחנות שניות. בכל אחת מקדם הטוחנות ישנן לפחות שתי בליטות (תלוליות). הקדם-טוחנות משמשות כשיני מעבר בזמן הלעיסה בין הניבים לשיניים הטוחנות: המזון שנחתך באמצעות השיניים החותכות ובותר על ידי הניבים מועבר לקדם-טוחנות לביתור וריסוק נוסף לפני העברתו לטחינה הסופית בשיניים הטוחנות. ארבע קדם-הטוחנות הראשונות הן השיניים הנעקרות ביותר, ב-48.8% מהמקרים ושתי קדם-הטוחנות הראשונות העליונות בלבד הן השניות הנעקרות ביותר, בכ-14.5% מהמקרים, כאשר נעקרות שיניים עבור יישור שיניים (ב-45.8% מהמקרים). Camila de S. Dardengo, Luciana Q. P. Fernandes, Jonas Capelli, Frequency of orthodontic extraction, Dental Press Journal of Orthodontics 21, 2016, עמ' 54–59 doi: 10.1590/2177-6709.21.1.054-059.oar
דפנה ליאל

דפנה לאה ליאל (נולדה ב-30 במאי 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת כנסת, פרשנית פוליטית וכמגישה מחליפה בחברת החדשות. ליאל נולדה לאלון ורחל ליאל, וגדלה בשכונת רמת דניה שבירושלים. סבה וסבתה מצד אביה עלו מגרמניה לארץ ישראל. למדה בתיכון "הראל" במבשרת ציון. בהיותה בכיתה י"ב, בשנת הלימודים תש"ס (1999–2000), כיהנה כיושבת ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית. מתוקף תפקידה, השתתפה בדיונים בכנסת על חוק זכויות התלמיד. שירתה ככתבת צבאית וכעורכת בגלי צה"ל. לה תואר ראשון במדעי המדינה וביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית. לאחר שחרורה, שימשה במשך כארבע שנים ככתבת פוליטית ומגישת מהדורת החדשות המרכזית בערוץ הכנסת. ביולי 2008 החלה לשמש כמבזקנית בחברת החדשות של ערוץ 2 ובמקביל, ככתבת החברה בירושלים. בהמשך מונתה לכתבת החינוך. ככתבת חינוך ערכה כתבות תחקיר חברתי בנושא הצפיפות בגני הילדים. כתבות תחקיר אלו היו המניע להוספת סייעת נוספת לגננות. על תחקירים אלה, זכתה ליאל בשנת 2015 ב"פרס פרימור לתחקירים עיתונאיים". באוקטובר 2015 מונתה לתפקיד הכתבת בכנסת של חדשות 2. בין מרץ 2017 ואוקטובר 2022 הגישה ברשת הפודקאסטים "עושים היסטוריה" את הפודקאסט "עושים פוליטיקה", במסגרתו היא דנה עם מרואיינים בסוגיות פוליטיות שונות. במאי 2022 יצא לאור, בהוצאת "ידיעות ספרים", ספר על בסיס הפודקאסט, הנקרא גם הוא "עושים פוליטיקה". מ-2018 היא גם מגישה מחליפה בתוכניות "שש עם" ו"פגוש את העיתונות" של חדשות 12. בדצמבר 2022 דמותה של ליאל הצטרפה לארץ נהדרת. נשואה לביולוג ד"ר יואב באומן, ולהם שני ילדים. התגוררו בעבר במושב שואבה, כיום מתגוררים בהרצליה. מדיה וקבצים בנושא דפנה ליאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דפנה ליאל דפנה ליאל, ברשת החברתית פייסבוק דפנה ליאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דפנה ליאל, ביישום טלגרם דפנה ליאל, ברשת החברתית אינסטגרם דפנה ליאל, ברשת החברתית טיקטוק הכתבות והפרשנויות של דפנה ליאל ב-N12 דפנה ליאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דפנה ליאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאחורי הקלעים: דפנה ליאל - סרטון ובו הצצה ליום העבודה שלה, בערוץ ה-YouTube של חדשות 2, 23 בנובמבר 2009 עושים פוליטיקה, פודקאסט בהגשת דפנה ליאל דפנה ליאל: "הפוליטיקה זה לא רק לכלוך, יש המון רגעים יפים ואפילו מרגשים", באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2019 פוליטיקה לא מה שחשבתם, דפנה ליאל על הפודקאסט "עושים פוליטיקה", ליברל, 5 בדצמבר 2019 יאנה פבזנר, ‏ככה היא באמצע, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2021 רחלי מלק-בודה, ‏"אין פוליטיקאי שלא הרים לי טלפון בצרחות", בעיתון מקור ראשון, 19 במרץ 2021 פרוטוקול מס' 172, חוק זכויות התלמיד, התשס"א-2000, ישיבת ועדת החינוך והתרבות של הכנסת ה-15, ‏10 בספטמבר 2000 רונית מזרחי, בגובה העיניים עם דפנה ליאל, באתר nrg‏, 23 ביולי 2010 דפנה ליאל, ‏ביולי 2014/Article-news-israel/education/Article-ee9a5a771aff641004.htm "מחאת הסרדינים": הורי תלמידים יוצאים נגד החלטה שתוביל להגברת הצפיפות בכיתות, באתר ‏מאקו‏ כתבי חדשות 2 דפנה ליאל וחיים ריבלין זכו בפרס "פרימור", באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2015 אלכסנדר כץ, שינויים בחברת החדשות של ערוץ 2: דפנה ליאל מונתה לתפקיד הכתבת בכנסת, באתר אייס, 6 באוקטובר 2015 דפנה ליאל נפרדת: "זמן טוב לאתגרים חדשים", באתר "סרוגים", 18 באוקטובר 2022 דפנה ליאל נפרדת: "זמן טוב לאתגרים חדשים", באתר סרוגים דפנה ליאל, עושים פוליטיקה, הוצאת ידיעות ספרים גיל משעלי, ‏דפנה ליאל מגיעה ל"ארץ נהדרת", וככה זה ייראה, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2022 יאנה פבזנר, ‏ככה היא באמצע, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2021