laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום הנוער הבין-לאומי

יום הנוער הבין-לאומי הוא מועד בינלאומי הנחגג מדי שנה ב-12 באוגוסט, אשר נקבע על ידי האו"ם בעצרת הכללית של בשנת 1999. הוא צוין לראשונה ב-12 באוגוסט 2000. אוכלוסיית הנוער כיום היא האוכלוסייה הגדולה ביותר שחיה אי פעם, ומהווה כ-1.8 מיליארד בני-נוער, אך לאור העובדה כי 1 מתוך 10 מילדי העולם חיים באזורי סכסוך, ו-24 מיליון בקרב בני הנוער אינם לומדים בבתי ספר, גובר הבידוד של הנוער בחברה. לכן בכל שנה נבחר נושא רלוונטי, שהנוער מתמקד בו לקידום המעורבות של בני הנוער באופן פעיל יותר, בהפיכת תרומות חיוביות לקהילות שלהם, וגם לזיהוי המאמצים שלהם בעולם בשיפור החברה העולמית. הרעיון ליום הנוער הבינלאומי הוצע בשנת 1991 על ידי קבוצת צעירים ממדינות וינה ואוסטריה שנאספו לפגישה הראשונה של הפורום הנוער העולמי של האו"ם שהמליץ על הכרזת יום הנוער הבינלאומי, כדי לגייס כספים למטרות קידום יום זה ובנוסף עבור תמיכת קרן הנוער של האו"ם בשיתוף ארגוני נוער. בוועידה העולמית של השרים האחראים לנוער שהתקיימה ב-12 באוגוסט 1998 התקבלה החלטה שהוכרזה כיום הנוער הבינלאומי. לאחר שנה המלצה זו אושרה על ידי העצרת הכללית של האו"ם. ביום זה העצרת המליצה על הקמת פעילויות ציבוריות לקידום מודעות התוכנית העולמית לקידום הנוער. נשים וגברים משתתפים ביום זה ואף חיוניים לשינוי להעלאת המודעות לאתגרים ובעיות העומדים בפני בני הנוער בעולם. יום זה נועד לכמה מטרות: להכיר בהישגים של הנוער. לזהות פוטנציאל של בני נוער. להחזיר תלמידים נושרים לבית הספר ולהגן על זכותם לחינוך. לתכנן דרכים שיאפשרו לצעירים להיות חלק מיוזמות ומעורבות בשינויים קהילתיים. ביום זה מתרחשים פעילויות ואירועים רבים ברחבי העולם אשר עשויים לכלול כנסים לנוער בנושאים, כמו תעסוקה, פעילויות כגון קונצרטים, פעילויות ספורטיביות, תהלוכות ותערוכות ניידות. בנוסף קיימים מרחבים בטוחים אשר מאפשרים לנוער לעסוק בנושאים ממשלתיים, להשתתף בספורט ובפעילויות פנאי אחרות, וכן נפתחים מרחבים דיגיטליים אשר עוזרים לנוער לקיים אינטראקציה עם נוער ברחבי העולם. ביום זה הפעילויות והאירועים מקדמים את היתרונות שצעירים מביאים לנו ומעידים על הישגי הצעירים. יום זה מאפשר לצעירים שיתוף פעולה עם מבוגרים לגילוי מעורבות וקבלת החלטות בתחומים מקומיים ולאומיים. היום קיים כדי לעודד בני נוער מרחבי העולם ליזום פעילויות שיגבירו את המודעות בנוגע למצבם של בני נוער. מדיה וקבצים בנושא יום הנוער הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום הנוער הבין-לאומי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של יום הנוער הבין-לאומי (בספרדית) יום הנוער הבינלאומי - 12 באוגוסט, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח יום הנוער הבינלאומי, באתר אוניברסיטת בר-אילן יום הנוער הבינלאומי, באתר האגודה הישראלית לדיפלומטיה כרמית ספיר ויץ, ‏עשו זאת בעצמכם: בני נוער שמתקנים מחשבים ותורמים אותם לקהילה, באתר מעריב אונליין, 14 באוגוסט 2016 יום הנוער: דור העתיד - וההווה, באתר ישראל היום International Youth Day, ‏timeanddate International Youth Day, 12 August, אתר האו"ם (באנגלית) International Youth Day, www.timeanddate.com (באנגלית) יום הנוער הבינלאומי | בית הספר לעבודה סוציאלית | אוניברסיטת בר-אילן, באתר social-work.biu.ac.il International Youth Day, 12 August, www.un.org (באנגלית)
אלמנה אמריקאית

אלמנה אמריקאית או אלמנה מערבית (שם מדעי: Latrodectus Hesperus) היא מין של עכביש ארסי מהסוג אלמנה המצוי באזורים המערביים של צפון אמריקה. גודלו של גוף הנקבה הוא 14–16 מ"מ (½ אינץ') וצבעו שחור, לעיתים עם סימן אדום בצורת שעון חול על גחונה. צבעו של סימן שעון החול לעיתים צהוב ואף במקרים נדירים לבן. גודלו של גוף הזכר הוא בערך כחצי מגוף הנקבה, ובדרך כלל צבעו שזוף עם פסים בהירים על גחונו. תוחלת חייו של הזכר הוא מספר חודשים לאחר בגרותו (תהליך התבגרותו אורך כ-70 ימים), ולעומתו, הנקבה חיה מעל לכשנה לאחר בגרותה (תהליך התבגרותה אורך כ-90 ימים). רשת האלמנה היא בדרך כלל תלת-ממדית, מיוצרת כמסה לא מאורגנת של משי בסדק או בפינה כהה. הרשת דביקה וחזקה מאוד. אם היא בשימוש, האלמנה תהיה בקרבה אל הרשת. זכרי האלמנה האמריקאית נודדים בחיפוש אחר נקבה. בתקופה זו, הם לא נושכים או אוכלים. ראשית, הזכר מכרכר ברשתו, ולאחר מכן משאיר את זרעו על הרשת. אחר כך הוא לוקח את הזרע לתוך כלי קיבול מיוחדים על הקצוות של הפדיפאלפים שלו. לאחר מכן הוא מחפש נקבה, כך הוא יכול להזריע את הנקבה. לאחר התהליך, הנקבה מטילה צרורות של ביצים, המכילות כ-750 ביצים. צרור של ביצים דבוק לרשת, כך שלא נגרם נזק לפני שהביצה פוקעת. קוטרה של ביצה אחת היא כסנטימטר. צבען של שקיות הביצים הוא בדר"כ שזוף או לבן ומרקמה כנייר. במהלך הקיץ, הנקבה מטילה בין ארבע לתשע שקיות ביצים. הדגירה נמשכת כ-14 ימים בערך, והעכבישים הצעירים יהיו קניבלים. רק אחד ועד 12 עכבישים מכל שק זוכים לחיות עד 30 ימים. הזכרים מתים מספר חודשים לאחר בגרותם בין השאר מכיוון שהנקבות אוכלות את הזכרים לאחר תהליך הרבייה. האלמנה מצויה בקרבה לאדם, אך מקרי מוות כתוצאה מנשיכת האלמנה או כל עכביש מסוג כלשהו הם נדירים, בנוסף לכך, רק לנקבה יש בלוטות ארס גדולות מספיק כדי לגרום נזק בנשיכה עד כדי צורך בטיפול רפואי. האלמנה האמריקאית מצויה באזוריה החמים של ארצות הברית. הזן מצוי בכל ארבעת המדבריות הדרומיים-מערביים של אמריקה מתחת לסלעים, צמחים וסוגים שונים של חורבות ואף ביבשה. מדיה וקבצים בנושא אלמנה אמריקאית בוויקישיתוף אלמנה אמריקאית, באתר ITIS (באנגלית) אלמנה אמריקאית, באתר NCBI (באנגלית) אלמנה אמריקאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אלמנה אמריקאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלמנה אמריקאית, באתר GBIF (באנגלית) Species Latrodectus hesperus - Western Black Widow - BugGuide.Net, bugguide.net Ashley Minus, Latrodectus hesperus, Animal Diversity Web (באנגלית) Latrodectus hesperus (Western Black Widow) - Spider Identification & Pictures, spiderid.com
יום האסתמה העולמי

יום האסתמה העולמי (באנגלית: World Asthma Day) הוא מועד בינלאומי המצוין מדי שנה ביום שלישי הראשון של חודש מאי. יום האסתמה העולמי הראשון התקיים בשנת 1998. היום נקבע משום שנראתה מגמת עלייה עולמית בתחלואה באסתמה. עלייה זו ניכרת בפרט במדינות בהם התפתחה תעשייה גבוהה. שכיחות מחלת האסתמה בקרב ילדי ישראל נעה בין 8% ל-10%. היום מאורגן על ידי היוזמה הגלובלית לאסתמה (אנ'), לשיפור המודעות לאסתמה ולטיפול בה ברחבי העולם. בכל שנה יש ליום זה נושא מיוחד, כשבשנת 2012, לדוגמה, הנושא היה "אתה יכול לשלוט על האסתמה שלך", ומטרתו לעודד התייחסות אופטימית ואקטיבית כדי להתמודד עם מחלה זו ולשלוט בה. כמו כן, יום זה מנוצל על מנת לנפץ מיתוסים הקשורים למחלה זו, כמו: "חולי האסתמה צריכים לנוח ולהימנע מפעילות גופנית", מכיוון שלהפך, פעילות גופנית רצויה ואף חשובה בקרב חולי האסתמה ולחולים במחלות נשימה אחרות. היא עוזרת לחולים לתפקד, מקילה את הקושי בנשימה, מפחיתה התקפים ומשפרת את תפקודיו של הריאות. מחקרים מראים שחוסר בפעילות גופנית מעלה את הסיכון להתקף אסתמה. מיתוס נוסף שהארגון מבקש לנפץ הוא שמחלת האסתמההיא מחלה פסיכוסומטית הנובעת ממצבים נפשיים. למעשה, הוכח סטרס יכול להיות אחד מהגורמים הרבים (עשן, פיח באוויר, וירוסים, אלרגיות) להתקפי אסתמה אבל הוא לא אחד מגורמי המחלה. האסתמה היא קודם כל מחלה דלקתית כרונית בדרכי הנשימה המובילים אוויר אל הריאות. אתר האינטרנט הרשמי של יום האסתמה העולמי יום האסתמה העולמי, ברשת החברתית פייסבוק נושאי יום האסתמה העולמי לפי שנים "World Asthma Day 2011: "You Can Control Your Asthma"". Medical News Today. www.medilexicon.org. 3 במאי 2011. נבדק ב-2012-04-14. {{cite news}}: (עזרה) עובדות שחשוב להכיר – לרגל יום האסתמה הבינלאומי יום האסתמה הבינלאומי 2018, באתר הקרן לבריאות וסביבה מחצית מחולי האסטמה אינם יודעים לשלוט בה, באתר ערוץ 7 אסתמה: כמה עובדות חדשות ומעודכנות שחשוב להכיר, באתר בימה אמיר בר שי, ‏נשימה עמוקה: הגיע הזמן לנפץ את המיתוסים על אסתמה, באתר ‏מאקו‏, 26 באפריל 2017
צחיחנית החרמון

צחיחנית החרמון (שם מדעי: Eremophila alpestris) היא ציפור שיר ממשפחת העפרוניים, בעלת שתי ציצות בולטות המזכירות קרניים. לרוב מצויה בטרשים או בשטחים מסולעים. צחיחנית החרמון שייכת למשפחת ציפורי שיר ממשפחת העפרוניים. גודלה נע בין בינוני עד גדול. לכל הצחיחניות יש שתי ציציות בולטות, דמויות קרניים. הזכר מעט גדול מהנקבה, ציציותיו ארוכות יותר וגבו מחוספס פחות מגבה של הנקבה. צבעה החום-אפור של צחיחנית זו משמש אותה כהסוואה בסביבת בית הגידול שלה. אורכה של הצחיחנית מגיע ל-16–19 ס״מ, ומשקלה מגיע עד 500 גרם. בית הגידול המועדף על הצחיחנית הוא אדמת טרשים הצחיחנית נודדת בצורה חלקית למרחקים קצרים. היא מצויה מעונת הקיץ בארץ, ומקוננת בנוף הררי, בעיקר על הקרקע. הצחיחניות צדות מן הקרקע את מזונן: חסרי חוליות וצמחים. הצחיחנית נפוצה בחצי הכדור הצפוני בעיקר בצפון אמריקה, אירופה ואסיה. בחרמון הסורי ובהרי הלבנון דוגרת צחיחנית שהיא תת-מין מקומי בעלת שוני מהותי בצורה ובעלת שתי קרניים, ואילו בישראל אפשר למצוא אותה בחרמון בלבד מגובה 1,900 מטר ומעלה. בתוצאות הסקר שנערך בשנת 2013 גילו כ-50 זוגות דוגרים בחרמון בארץ ישראל. הצחיחניות נפגעות מפעילות האדם, כמו הכשרת מסלולי סקי ופיתוח מתקנים שונים. בעקבות כך הן יכולות להיות בסכנת הכחדה בעתיד. כדי למנוע את הסכנה וכדי למזער את הפגיעה בבתי הגידול הטבעיים מומלץ לצמצם את עבודות הפיתוח המבוצעות בחרמון ולפקח עליהן. מדיה וקבצים בנושא צחיחנית החרמון בוויקישיתוף צחיחנית החרמון, באתר ITIS (באנגלית) צחיחנית החרמון, באתר NCBI (באנגלית) צחיחנית החרמון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צחיחנית החרמון, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) צחיחנית החרמון, באתר GBIF (באנגלית) צחיחנית החרמון באתר הרשימה האדומה של IUCN מגדיר הציפורים של ישראל - צחיחנית חרמון, באתר פורטל צפרות צחיחנית החרמון, באתר עופות בסכנת הכחדה צחיחנית-החרמון, באתר רשות הטבע והגנים ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פפיון המים

פפיון המים (שם מדעי: Anthus spinoletta) היא ציפור גדולה למדי מהסוג פפיון שבמשפחת הנחליאליים. אורך הפפיון נע בין 15.5-17 ס"מ. משקלו: 18-24 גרם. צבעו חום אפור, חום בהיר. זנבו עם כתמים לבנים וצבע רגליו כהה. בקיץ ראשו אפור שחור, מקורו שחור וחזהו ורוד ללא פסים, ובחורף ראשו חום, מקורו שחור עם בסיס צהבהב והחזה שלו בצבע לבן עם פסים ברורים. לרוב הפפיונים לבוש חום, לעיתים צהבהב או חום-זיתי. הוא עשיר בפספוס - בעיקר על החזה ועל הגב, אך פפיון המים שבארץ נבדל משאר הפפיונים בלבוש האחיד ביותר ללא פיספוסים ובחזה מקושט במעט פספוסים דהויים ומצומצמים לחזה העליון. הוא גם היחיד בישראל עם רגליים שחורות ועבות. תחילת השם - Anthus = ציפור של שדות ומישורי עשב שהוזכרה על פליניוס בספרו "תולדות הטבע". ציפור קטנה וצבעונית, לכן מתאים מאוד לנחליאלי (נראה שהכוונה לנחליאלי צהוב). הסיומת - spinoletta היא שם מקומי פלורנטיני לפפיון. באיטליה מכנים אותו השם החביב Spipolleta - ספיפולטה. בחורף, הוא נמצא בעיקר בבתי גידול לחים: שולי ברכות, גדות נחלים, אך גם בשדות חקלאיים לחים. מספר מינים דוגרים באירופה ובאסיה. המין העיקרי המופיע בישראל הוא coutellii שדוגר בטורקיה וקווקז. בישראל, פפיון המים נפוץ בעיקר בחורף, בדרך כלל מתחילת אוקטובר, ונמצא בעיקר בעמקי הצפון והמרכז, לרוב בקבוצות קטנות. הפפיונים מבלים את רוב יומם בקרקע ומעטים מהם בעמידה על ענפים. על מנת שיוכלו להתקדם ביעילות על הקרקע ובין העשבים הם מצוידים ברגליים ארוכות ובטופר אחורי ארוך וישר. צבע הנוצות זהה בשני המינים, אך הנקבות הן יותר חומות באזורי הכתר והאוזניים בהשוואה לזכרים. לזכרים כנפיים ארוכות יותר מ-91 מ"מ ולנקבות כנפיים קצרות יותר מ-87 מ"מ. מדיה וקבצים בנושא פפיון המים בוויקישיתוף פפיון המים, באתר ITIS (באנגלית) פפיון המים, באתר NCBI (באנגלית) פפיון המים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פפיון המים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פפיון המים, באתר GBIF (באנגלית) פפיון המים באתר הרשימה האדומה של IUCN מגדיר הציפורים של ישראל - פפיון מים, באתר פורטל צפרות Water Pipit, ‏2014-12-02 פפיון מים - מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל, באתר www.birdsbase.com
יום האושר הבין-לאומי

יום האושר הבין-לאומי הוא מועד בין-לאומי המצוין כל שנה ב-20 במרץ והוא נקבע על ידי האו"ם. יום האושר הבינלאומי נחגג כל 20 במרץ. את "יום האושר הבינלאומי" חוגגים על פי סעיף 2 של החלטת האו"ם 66/281. יום האושר הבינלאומי מזמין את כל המדינות, המשתייכות לארגון האומות המאוחדות וכן ארגונים בינלאומיים ואזוריים אחרים, והחברה האזרחית, כולל ארגונים לא ממשלתיים ואנשים פרטיים, לקיים את יום האושר הבינלאומי בפעילויות הגברת המודעות המתאימה. מאז 2013 מציין האו"ם את יום האושר הבינלאומי ומכיר בכך בחשיבות האושר בחיי בני האדם ברחבי העולם. ובשנת 2015 השיק האו"ם את 17 היעדים המבקשים לשים קץ לעוני, להפחית את אי-השוויון ולהגן על העולם שלנו - שלושה היבטים מרכזיים שמובילים לרווחה ולאושר. האו"ם מזמין כל אדם בכל גיל, ארץ, עסקים וממשל להצטרף לחגיגה של "יום האושר הבינלאומי". אלפי יוזמות התפתחו בכל רחבי העולם כדי לחגוג ולקדם את ערך האושר. פעם בשנה האו”ם מפרסם את דו"ח האושר העולמי, המדרג את המדינות בתחום זה. המדד אינו בוחן היכן חיים האנשים המאושרים ביותר, אלא באיזו מדינה קיימים התנאים המרביים הסביבתיים לתמיכה ברווחת אזרחיה. במדד האושר 2023 הגיעה ישראל למקום ה-4 מתוך מעל 150 מדינות שנבדקו. אתר האינטרנט הרשמי של יום האושר הבין-לאומי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של יום האושר הבין-לאומי TEN STEPS TO GLOBAL HAPPINESS, International Day of Happiness International Day of Happiness, UN
יום הילדה הבין-לאומי

יום הילדה הוא מועד בין-לאומי, המצוין כל שנה ב-11 באוקטובר, ומוכר על ידי האומות המאוחדות משנת 2011. המטרה המרכזית של יום זה היא להעלות את המודעות לגבי הילדות בכל העולם ולהראות את חשיבותן. בשנת 2011 החליטה עצרת האומות המאוחדות לחגוג את יום הילדה ב-11 באוקטובר תוך כדי הדגשה שיש יום לאמהות ולמשפחה אבל אין יום לילדות ושצריך להיות יום כזה במיוחד לאור כך שישנן בעיות רבות איתן מתמודדות ילדות כיום, כגון זנות, מסחר ואי שוויון. ההחלטה לציין יום זה התחילה כרעיון שהגה הארגון למען זכויות האדם שנקרא "plan international" בקנדה. נציגי החברה פנו לממשלה הקנדית במטרה לערב את הא"ום. התוכנית להקמת יום זה הוצעה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות. ב-11 באוקטובר 2011 החליט האו"ם להעביר רעיון זה כיום גלובלי. ההחלטה קובעת כי "יום הילדה" נועד להכיר בהעצמתן והשקעתן של בנות, בחשיבותן בשינוי התפיסה הלאומית והכלכלית, בהשגת כל יעדי הפיתוח של המילניום, ובכלל לחיסול העוני הקיצוני ולקידום השוויון בין שני המינים. הנושאים במהלך השנים בכל שנה נבחר נושא ליום הילדה: 2012 - "סיום נישואי ילדים" 2013 - "חודש לחינוך הבנות". 2014 - "העצמת נערות מתבגרות: סיום מעגל האלימות". 2015 - "כוחה של הנערה המתבגרת: חזון לשנת 2030". 2016 - "המטרות של בנות=מטרות. מה נחשב עבור בנות?" 2017 - "הבנות לפני במהלך ואחרי המשברים". 2018 - "מיומנות חיל הנעורים". ישנם אירועים שונים לציון "יום הילדה" בכל העולם. המימון של אירועים אלה הוא שונה: חלקו מהאו"ם חלקו ממובאי. בשנת 2012 בנות בדרום אפריקה חילקו חולצות טי שירט כדי להנציח את מאבק ה"black sash", מאבק לא אלים שניהלו נשים לבנוניות כדי להילחם על זכויותיהן. אירוע של יום שלם התרחש בגדה של לונדון ב-2013 שכלל מופעי תיאטרון להעצמת נשים, בנוסף ב-2014 לונדון קיימה את פסטיבל wow להעצמת נשים ובשנת 2016, ברק אובמה, נשיא ארצות הברית פרסם כרזה שמביעה תמיכה בשוויון בין שני המינים. המדיה החברתית משתמשת בהאשטג "The day of the girl" כדי לעקוב אחרי אירועי היום. בבתי הספר בישראל עושים מגוון פעילויות ליום זה, כמו הקראת סיפורים ופעילויות מיוחדות רק לבנות. יום הילד הבין-לאומי יום האישה הבין-לאומי מדיה וקבצים בנושא יום הילדה הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום הילדה הבין-לאומי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של יום הילדה הבין-לאומי (בספרדית) ליטל לוין, העולם ציין לראשונה את "יום הילדה הבינלאומי", באתר הארץ, 11 באוקטובר 2012 יום הילדה הבינלאומי, הפורטל עובדי ההוראה INTERNATIONAL DAY OF THE GIRL, plan international שיר דרור, רוני גבריאלי, דינה ציונית, עינת ברום שמחי, יום הילדה הבינלאומי, באתר בין הצלצולים
שחף כהה

שחף כהה (שם מדעי: Ichthyaetus hemprichii) הוא מין עוף ממשפחת השחפים, מסדרת החופמאים. שחף זה אינו בסכנת הכחדה אף על פי שמגמת אוכלוסיית השחפים הולכת ופוחתת בזמן האחרון[דרושה הבהרה]. ואף על פי כן האוכלוסייה של השחפים גדולה מאוד. השחף הכהה הוא שחף בינוני בגודלו. הוא דומה מאוד לשחף לבן עין, אך כבד יותר ממנו. אורך גופו הוא 42–45 ס"מ. מוטת כנפיו עשויה להגיע ל-105 עד 113 ס"מ. בחלק הגוף העליון צבעו בעיקר חום, ובחלק התחתון צבעו אפרפר לבן. צבע מקורו צהוב בדומה לשאר השחפים, אך בקצה המקור צבעו אדום, כך שאם מסתכלים מקרוב אפשר להבדיל בינו לבין שחף "לבן עין". צבע רגליו ירוק זית ואם מביטים ממרחק גדול יש קושי להבדיל בינו לבין חמסן. רוב אוכלוסיית השחפים הכהים נמצאת באזור האוקיינוס ההודי בחופי איחוד האמירויות הערביות, בחופי ים סוף וחלק קטן מהם במפרץ עומאן ובמפרץ הפרסי. לעיתים רחוקות ניתן למצוא אותו גם בישראל. הוא נצפה חמש פעמים בארץ, מתוכן ארבע פעמים במפרץ אילת. השחף הכהה אינו נמצא סכנת ההכחדה למרות הירידה במגמת האוכלוסין של השחפים. מרחב המחיה של השחפים הכהים הוא 7,050,000 קמ"ר, חלקו בים וחלקו ביבשה. השחף מתגורר בשני אזורים אלה אבל בעיקר סמוך לחופי ים ומפרצים. מדיה וקבצים בנושא שחף כהה בוויקישיתוף שחף כהה, באתר ITIS (באנגלית) שחף כהה, באתר NCBI (באנגלית) שחף כהה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחף כהה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שחף כהה, באתר GBIF (באנגלית) שחף לבן עין, אתר הצפרות הישראלי מגדיר הציפורים של ישראל - שחף כהה, באתר פורטל צפרות Sooty Gull Larus hemprichii שחף כהה ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)

אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977) (באיטלקית: Alfa Romeo Giulietta (1977)) היא מכונית סלון, המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1977–1985. יוצרו 379,691 יחידות. קוד דגם "אלפא רומיאו ג'ולייטה" (1977): "Type 116" (באיטלקית: "Tipo 116"). 4 דלתות. 5 נוסעים. מנוע קדמי. מנוע הנעה אחורית. דגמי "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" שירתו כניידות משטרה במשטרת איטליה ב-"Polizia di Stato" (אנ'). "1.3". "1.6". "1.8" (מאפריל 1979). "2.0 Super" (משנת 1980) "1.3". "1.6". "1.8". "2.0 Ti" (משנת 1982). "1.6". "1.6 L". "1.8". "2.0". "2.0 TD". "2.0 TD L". "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)", שנת 1984 "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)", שנת 1983 "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)", שנת 1981 - מבט ללוח מחוונים "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" - ניידת משטרה במשטרת איטליה "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" - ניידת משטרה במשטרת איטליה "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" - ניידת משטרה במשטרת איטליה אלפא רומיאו אלפא רומיאו 75 אלפא רומיאו 155 אלפא רומיאו ג'ולייטה (1954) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו ג'ולייטה בוויקישיתוף אלפא רומיאו ג'ולייטה, סרטון באתר יוטיוב "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" autoexpress.co.uk/car-reviews/39922/alfa-romeo-giulietta-1977-85 "אלפא רומיאו ג'ולייטה קוד 116" - מפרט טכני automobile-catalog.com/model/alfa_romeo/giulietta_tipo_116 "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" - במשטרת איטליה fiammeblu.it/displayimage "אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)" - מפרט טכני ultimatespecs.com/it/auto-caratteristiche-tecniche/Alfa-Romeo/M134/Nuova-Giulietta
240-249 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 249–240 לפנה"ס 249 לפנה"ס – קרב דרפאנה – הניצחון היחיד הגדול של הקרתגים על הרומאים בקרב ימי במלחמה הפונית הראשונה. 241 לפנה"ס – סיום המלחמה הפונית הראשונה לאחר הניצחון הרומי בקרב אייגוסה. 240 לפנה"ס – פורצת מלחמת שכירי החרב. 25 במאי 240 לפנה"ס – שביט היילי הגיע לפריהליון שלו. 247 לפנה"ס – חניבעל בן חמילקרת ברקה, מצביא ומדינאי בן קרתגו (נפטר ב-183 לפנה"ס). 245 לפנה"ס – עזרובעל ברקה, מצביא קרתגי ואחיו של חניבעל. 243 לפנה"ס – פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה. 243 לפנה"ס – סלאוקוס השלישי, שליט הממלכה הסלאוקית. 242 לפנה"ס – אנטיוכוס השלישי, המלך השישי בבית סלאוקוס. 246 לפנה"ס – תלמי השני. 246 לפנה"ס – אנטיוכוס השני ולאחר מכן אשתו ברניקי סירה. 245 לפנה"ס – אפולוניוס מרודוס, משורר יווני ומנהל הספרייה הגדולה של אלכסנדריה. 242 לפנה"ס – אלכסנדר השני מלך אפירוס, בנו של פירוס הראשון. 241 לפנה"ס – אגיס הרביעי מלך ספרטה. 241 לפנה"ס – ארקסילאוס פילוסוף יווני, מייסד זרם הספקנות. 240 לפנה"ס – דזואו ין, פילוסוף סיני. מדיה וקבצים בנושא 240-249 לפנה"ס בוויקישיתוף
טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס

טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס, הייתה טיסה במטוס בואינג 737 MAX 8 אשר התרסק בבוקר יום ראשון 10 במרץ 2019 ליד העיר דברה זית בעת שעשה את דרכו מנמל התעופה בולה באדיס אבבה שבאתיופיה לנמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה בניירובי שבקניה, כשעל סיפונו 149 נוסעים ו-8 אנשי צוות. הטיסה המריאה בשעה 08:38 והקשר עם המטוס נותק ב-08:44. כל נוסעי המטוס נהרגו בהתרסקות, בהם שני ישראלים. המטוס שהתרסק נמסר לחברה ב-15 בנובמבר 2018, כארבעה חודשים בלבד לפני ההתרסקות. הועלו חששות באשר לבטיחותו של המטוס, שכן 4.5 חודשים טרם התאונה, ב-29 באוקטובר 2018, אירעה התרסקות נוספת באותו סוג מטוס, בטיסה 610 של ליון אייר, בה נספו כל 189 הנוסעים ואנשי הצוות. בעקבות התאונה הורו ממשלות וחברות תעופה רבות לקרקע את כל מטוסי בואינג מדגם 737 MAX, בהן ממשלת סין, גרמניה, אוסטרליה, מלזיה, אינדונזיה, עומאן, סינגפור, דרום קוריאה, בריטניה, צרפת ואירלנד, וחברות תעופה נוספות החליטו לקרקע את כלל צי מטוסי הבואינג 737 MAX שברשותם, ללא קשר להוראת הרגולטור. בשיא המשבר כשליש ממטוסי בואינג 737 MAX בעולם קורקעו ומניית חברת בואינג איבדה כ-27 מיליארד דולר משוויה תוך יומיים. ב-13 במרץ 2019 חברת בואינג המליצה לקרקע את כל 350 מטוסי הנוסעים מדגם בואינג 737 MAX, לאחר שנשיא ארצות הברית טראמפ קרקע את המטוסים בארצות הברית. המטוס נשאר מקורקע עד 9 בדצמבר 2020. מספר הקורבנות לפי לאום: מדיה וקבצים בנושא טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס בוויקישיתוף תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) "טייס מצוין במטוס חדש". חקירת ההתרסקות, באתר ynet, 11 במרץ 2019 רויטרס, אי-פי, ניו יורק טיימס, אתיופיה: 157 בני אדם נהרגו בהתרסקות מטוס בואינג 737 בדרכו לקניה, באתר הארץ, 10 במרץ 2019 אריק בנדר, יניר קוזין, ‏התרסקות המטוס באתיופיה: ישראל תשלח צוות שיסייע בזיהוי הנספים, באתר מעריב אונליין, 10 במרץ 2019 Boeing 737 Max not safe? 2 Crashes, 62 airlines in danger?, eturbonews.com, ‏10 במרץ 2019 (באנגלית) אחרי ההתרסקות: אירופה מצטרפת לאיסור הבואינג, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2019 כתבה בדה מרקר Newmark, Zack. "Five Dutch among 157 killed in Ethiopian Airlines crash". Netherlands Times. אורכב מ-המקור ב-2019-04-09. נבדק ב-10 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Ethiopian Airlines: 'No survivors' on crashed Boeing 737 נוסעים אשר החזיקו בדרכונים שהונפקו על ידי האו"ם ערך זה הוא קצרמר בנושא תקריות ואסונות תעופה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קצב הנשימה

קצב הנשימה הוא סימן רפואי, מן הסימנים החיוניים, המבטא את פעולתה של מערכת נשימות בדקה. באדם בוגר קצב הנשימה התקין הוא 12–20 נשימות בדקה. הקצב מבוקר על ידי מרכז הנשימה בגזע המוח. מצבים פיזיולוגיים ומצבי מחלה שונים עלולים להביא לעלייה בקצב הנשימה (טכיפנאה), לירידה בקצב הנשימה (ברדיפנאה) ואף לדום נשימה (אפנאה). בבדיקה הגופנית קצב הנשימה נמדד במנוחה על ידי מניית מספר הנשימות בדקה, כפי שהן באות לידי ביטוי בעליית בית החזה. מניית מספר הנשימות בחצי דקה והכפלת מספר זה בשתיים, נותנת קירוב טוב לקצב הנשימה. מכיוון שמודעות לנשימה משפיעה על קצב הנשימה, הבדיקה מתבצעת על פי רוב בעת הסחת הדעת מהנשימה. שיטות נוספות למדידת קצב הנשימה הן בפנאומוגרפיה, המודדת בצורה מכנית או חשמלית את התרחבות בית החזה, או קפנוגרפיה, המודדת את הלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני באוויר הננשף ומתרגמת את תדירות השינוי לקצב הנשימה. האחרונה משמשת תדיר בעת ניטור סימנים חיוניים, בפרט באנשים מונשמים מלאכותית. באדם הבוגר קצב הנשימה באדם בריא במנוחה הוא 12–20 נשימות בדקה, כשקצב הנשימה בנשים מעט גבוה מבגברים. מרכז הנשימה מגדיר את מקצב הנשימה הבסיסי סביב שתי שניות לשאיפה ושלוש שניות לנשיפה, קרי 12 מחזורים בדקה של נשימה. ערכו האבחנתי של קצב הנשימה כסמן להפרעה בתפקוד הנשימתי וכביטוי למחלה משמעותית מוגבל, שכן אין מתאם גבוה בין ריווי חמצן בדם לשינויים בקצב הנשימה. עם זאת, ניטור קצב הנשימה משמש למעקב, יחד עם הסימנים החיוניים האחרים, אחר המצב הפיזיולוגי בחולים מורכבים, ומהווה סימן אזהרה מוקדם להידרדרות נוירולוגית, נשימתית או המודינמית. פיזיולוגיה של מערכת הנשימה נשימת יתר LeBlond RF, Brown DD, Suneja M, Szot JF (ע), Vital Signs, Anthropometric Data, and Pain, DeGowin’s Diagnostic Examination, 10, New York: McGraw-Hill, 2014 W.R. Mower, C. Sachs, E.L. Nicklin, P. Safa, A comparison of pulse oximetry and respiratory rate in patient screening, Respiratory Medicine 90, 1996-11, עמ' 593–599 doi: 10.1016/S0954-6111(96)90017-7 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שייח' אל-אסלאם

שייח' אל-אסלאם (בערבית: شيخ الإسلام) הוא תואר כבוד אשר ניתן בדרך כלל לגדולי חכמי הדת באסלאם. התואר הזה הופיע לראשונה בח'וראסאן, בשלהי המאה הרביעית להג'רה. בחלק מארצות האסלאם, היה זה תואר כבוד לא רשמי אשר היה ניתן לפוסקי הלכה, בעוד שבמקומות אחרים התואר היה ניתן באופן רשמי על ידי המדינה לחשובים ביותר שבחכמי הדת. באימפריה העות'מאנית, זה שקיבל את התואר היה בדרך כלל השופט הראשי של כל אחת מהערים מוסלמיות הגדולות, ובמיוחד המופתי הגדול של קונסטנטינופול. הוא בדרך כלל היה ממונה באופן ישיר על ידי הסולטאן מנקודת מבטם של נציגים מערביים בחצר המלכותי של האימפריה העות'מאנית, השייח' אל-אסלאם היה דמות אפורה ומסתורית במערכת הפוליטית של האימפריה, אך בה בעת היה בעל כוח רב, שכן היקף פעילותו הוא בתחום הדת, תחום שבו לא לכולם היה הרבה ידע. במובן מסוים, כוחו של השייח' אל-אסלאם היה גדול אף יותר מכוחו של הסולטאן, מפני שהוא יכול היה להכריז שצו כזה או אחר של הסולטאן אינו רלוונטי לשריעה. יחד עם זאת, הסולטאן היה יכול להחליף את השייח' אל-אסלאם באחד אחר, ואף לבטל את התפקיד או להגביל את תחום שיפוטו. בין האנשים שזכו לשאת את התואר הזה, ניתן למצוא את השמות שלהלן: אבוסוד אפנדי תקי א-דין א-סובקי תאג' א-דין א-סובכי אחמד אבן חנבל פח'ר א-דין א-ראזי אבן חג'ר אל-עסקלאני עבדאללה אלהררי שמס אל-דין פנרי מדיה וקבצים בנושא שייח' אל-אסלאם בוויקישיתוף Ibn al-Naqīb, Aḥmad ibn Luʼluʼ, -1368., Reliance of the traveller : the classic manual of Islamic sacred law ʻUmdat al-salik, Rev. ed, Beltsville, MD, U.S.A.: Amana Publications, 1999 Burns, Jonathan G., Introduction to Islamic law : principles of civil, criminal, and international law under the Shari'a, [United States]: JuraLaw, [2013-2014] The role of Sheikh-ul-Islam in the Ottoman Empire, eng.islam-today.ru (ארכיון) Hallaq, Wael B., 1955-, An introduction to Islamic law, Cambridge, UK