laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנסיס פיקבייה

פרנסיס פיקבייה (בצרפתית: Francis-Marie Martinez Picabia;‏ 28 בינואר 1879 – 30 בנובמבר 1953) היה צייר ואמן צרפתי, יליד העיר פריז. אביו היה דיפלומט ספרדי-קובני בפריז ואמו צרפתייה. פיקביה למד באקול נסיונל סופרייר דה בוזאר ובאקול נסיונל סופרייר דז אר דקורטיף. בתחילת דרכו, בין 1903 ל-1908, הוא הושפע רבות מן האימפרסיוניזם ובייחוד מאלפרד סיסלי. מ-1909 ואילך הייתה השפעת הקוביזם על יצירתו רבה יותר, והוא נהיה לחלק מקבוצת חתך הזהב (אנ'). היה שותף לפעילות תנועת הדאדא והסוריאליזם. 391 (מגזין) אתר האינטרנט הרשמי של פרנסיס פיקבייה (בצרפתית) פרנסיס פיקבייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנסיס פיקבייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסיס פיקבייה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנסיס פיקבייה, באתר AllMovie (באנגלית) פרנסיס פיקבייה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנסיס פיקבייה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסיס פיקבייה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריה לייב יפה

אריה לייב יפה (י"ג בסיוון ה'תרל"ו, 5 ביוני 1876, גרודנו – ל' באדר א' ה'תש"ח, 11 במרץ 1948, ירושלים) היה מתרגם, משורר ומנהיג ציוני. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אריה לייב יפה נולד בגרודנו שבאימפריה הרוסית ב-5 ביוני 1876, נצר למשפחת רבנים ידועה, ונכדו של הרב מרדכי גימפל יפה. בתחילה זכה לחינוך בחדר. בשנים 1891–1892 למד בישיבת וולוז'ין, ולאחר מכן למד פילוסופיה, מדעים ושפות אירופיות באוניברסיטאות היידלברג, פרייבורג ולייפציג עד לשנת 1901. יפה היה פעיל ציוני מנעוריו, וביטא את השקפת עולמו בשירים שכתב. השתתף בקונגרסים ציוניים ומילא שליחויות ציבוריות רבות מטעם "קרן היסוד", שהיה מנהלה. השתתף גם בעריכת העיתון העולם, אשר יצא לאור בוילנה. בשנת 1920 עלה לארץ ישראל והיה חבר ועד הצירים. היה עורך עיתון "הארץ" לתקופה קצרה, בין 1921 עד 1922. במלחמת העצמאות נהרג בהתפוצצות מכונית תופת שהחדירו ערבים לשטח בית המוסדות הלאומיים בירושלים. נקבר בבית הקברות סנהדריה. לאחר מלחמת ששת הימים, הועבר לקבורה בבית הקברות בהר הזיתים. לייב יפה היה אחיו של בצלאל יפה, מראשוני העיר תל אביב. לאחר מותו קבעה קרן היסוד את פרס לייב יפה לעבודות מחקר על שמו. על שמו נקרא מושב העובדים תלמי יפה, רחוב בשכונת ארנונה בירושלים שבו התגורר, וכן רחובות בהרצליה, ברמת גן, בנתניה, בבאר שבע ובקריית חיים. היימאטס קלאנגען, ורשה: פאלק און לאנד, תרפ"ה. (ביידיש) אויפגאבע און טעטיגקייט פון קרן היסוד, ירושלים: דפוס אחדות, תרצ"ג. (ביידיש) מימי האביב: פרקי זכרונות, ירושלים: דפוס עזריאל, תרצ"ח. אור זרוע: למלאות עשרים שנה למותו של ש' אנסקי, ירושלים: דפוס גולדברג, תש"א. על גבול תקופות, ירושלים: הלשכה הראשית של קרן היסוד, תש"ו. לאחר מותו: כתבים, איגרות ויומנים; ליקט והקדים: בנימין יפה, ירושלים: הספרייה הציונית על יד הנהלת ההסתדרות הציונית, תשכ"ד. בשליחות עם: מכתבים ותעודות 1892–1948; בעריכת בנימין יפה, ירושלים: הספרייה הציונית, תשכ"ח. ציון בבזל: כתבות על קונגרסים ציונים ראשונים / 1897-1905, ירושלים: [חמו"ל], תשכ"ח. ליעדער פאר'ן פאלק: א זאמלונג פון נאציאנאל יודישע פאעזיע; געזאמעלט און רעדאגירט פון ל' יפה, אודסה: ציוניסטישע קאפיקע ביבליאטעק, תרס"ה. (מהדורות נוספות: אודסה, תרע"א; אודסה, תרע"ד; וילנה, תר"פ.) (ביידיש) ל' יפה (עורך), ספר הקונגרס: למלאת חמישים שנה לקונגרס הציוני הראשון, ירושלים–תל אביב: דפוס א' איתן וס' שושני, תרפ"ג. בנימין יפה ומרדכי לוין (עורכים), לייב יפה: ביבליוגרפיה, ירושלים: חמו"ל, 1977. לייב יפה, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים כתבי אריה לייב יפה בפרויקט בן-יהודה אריה לייב יפה: קורות חיים, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה דוד תדהר (עורך), "אריה לייב יפה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 83 על משפחת יופה אליהו הכהן, תְּצַלְצֵל שְׂפָתֵנוּ כְּפַעֲמוֹן הַכֶּסֶף: 'בארץ הצבי' של לייב יפה, בבלוג "עונג שבת", 16 בנובמבר 2018 לייב יפה (1876-1948), דף שער בספרייה הלאומית אריה לייב יפה, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ר' יפה לייב, מכתבים לדבורה בארון, ארכיון גנזים של אגודת הסופרים, אוסף 48 (ברון, דבורה)
התזמורת הסימפונית של בורנמות'

התזמורת הסימפונית של בורנמות' (אנגלית: Bournemouth Symphony Orchestra) היא תזמורת אנגלית שמקום מושבה הקבוע בימים אלה, על אף שמה, בעיר השכנה פול (Poole) ולא בבורנמות'. משכנה הקודם, באולם הקונצרטים של גני החורף בבורנמות', נהרס במאי 2006. התזמורת עברה זמן מה קודם למרכז האמנויות של פול, ששמו שונה לאחר מכן ל"מרכז מגדלור לאמנויות הבמה". באולם הקונצרטים של המרכז יש 1596 מושבים. במקורה הייתה זו התזמורת העירונית של בורנמות', שהחלה את קיומה בשנת 1893 כקבוצה קטנה של נגני כלי נשיפה מעץ. הקבוצה התרחבה עד מהרה לתזמורת מלאה ועשתה לה שם כמעודדת ביצוע מוזיקה בריטית בת זמננו. אלגר והולסט, בין השאר, ניצחו על התזמורת בנגינת יצירותיהם. סר דן גודפרי (1893 - 1934) ריצ'רד אוסטן (1934 - 1939) מונטגיו בירץ' (1939 - 1947) רודולף שוורץ (1947 - 1951) סר צ'ארלס גרובס (1951 - 1961) קונסטנטין סילבסטרי (1962 - 1969) ג'ורג' הרסט (שמעולם לא מונה בפועל למנצח ראשי) (1969 - 1972) פאבו ברגלונד (1972 - 1979) אורי סגל (1980 - 1982) רודולף ברשאי (1982 - 1988) אנדרו ליטון (1988 - 1994) יעקב קרייצברג (2000 - 2005) מרין אולסופ (2001 - 2008) קיריל קאראביץ (2009 - 2024) מארק ויגלסוורת' (נבחר, יתחיל לנצח מעונת 2024 - 2025) בשנת 1968 נוסדה הסינפונייטה של בורנמות'. על אף שבחים אמנותיים בלתי מבוטלים שזכתה להם כתזמורת קטנה, הביאו קשיי מימון לסגירתה בנובמבר 1999. אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של בורנמות' (באנגלית) התזמורת הסימפונית של בורנמות', באתר ספוטיפיי התזמורת הסימפונית של בורנמות', באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הסימפונית של בורנמות', באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הסימפונית של בורנמות', באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הסימפונית של בורנמות', באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האנה הך

אנה תרזה יוהאנה "האנה" הך (בגרמנית: Hannah Höch;‏ 1 בנובמבר 1889 – 31 במאי 1978) הייתה אמנית גרמנייה וחברה בתנועת הדאדא בגרמניה. נמנית עם האמנים הראשונים שיצרו בטכניקת הפוטומונטז'. האנה הך נולדה בשנת 1889 בעיר גותה בגרמניה. בשנת 1912 עברה לברלין והחלה ללמוד בבית הספר לאומנות יישומית בדגש על עיצוב גרפי ואומנות הזכוכית. במהלך לימודיה עבדה בחברת פרסום ואיירה עבור עיתונים וכתבי עת. בשנת 1915 הכירה הך את האמן ראול האוסמן שהיה חבר בתנועת הדאדא ודרכו נחשפה לעולם היצירה ולחברי התנועה. הך והאוסמן היו חלוצים בזרם אמנותי שלימים יקרא פוטומונטז'. יצירותיה של הך מביעות ביקורת בנושאים כמו פוליטיקה וחוקי מגדר בתקופת רפובליקת ויימאר. בתקופת המשטר הנאצי בגרמניה, יצירותיה נחשבו ל"אומנות מודרנית מסוכנת" ולכן חדלה מעבודתה במרחב הציבורי. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה הך להציג את עבודותיה בתערוכות ברחבי העולם, עד לפטירתה בשנת 1978. הך השתמשה ביצירותיה בתמונות ומשפטים מוכרים המנותקים מהקשרם, בכך היא ביקרה את רפובליקת ויימאר וביטאה רעיונות קומוניסטים ופמיניסטיים. יצירתה המוכרת ביותר, "לחתוך בסכין המטבח של הדאדא את תרבות ויימאר הדשנה האחרונה של גרמניה" (1919) מציגה את מנהיגי התקופה בפוליטיקה ובספורט, אל מול אמני דאדא ומנהיגים קומוניסטיים. בעבודה זו היא מבקרת את הדמוקרטיה ברפובליקת ויימאר ואת החברה הפטריארכלית, בה נשים אמנם קיבלו חופש פוליטי, אך שכרן לא היה שווה לשכר הגברים והיצע התעסוקה היה דל. יצירה נוספת המבקרת את מעמד הנשים בגרמניה היא "הנערה היפה" (1920). היצירה מורכבת משילוב חלקי גוף של נשים שונות ומתארת את מיתוס 'האישה החדשה', מודל היופי הנשי של התקופה. בכך, מתארת הך את אי הסדר של תרבות ברלין מנקודת מבטה הייחודית. מדיה וקבצים בנושא האנה הך בוויקישיתוף בריאן דילון, הגרדיאן, האנה הך - האמנית שפרצה את תקרת הזכוכית בעזרת סכין מטבח, באתר הארץ, 16 במרץ 2014 האנה הך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האנה הך, באתר Discogs (באנגלית) Kristin Makholm, strange beauty: Hannah Hoch and the Photomontage Hannah Höch, MoMa Jean Stein, grand street Christopher Repka, Hannah Hoch and the Dadas: Artistic Expression as Political Activism, STMU History Media, ‏2017 Michelle D. Sizemore, Undefined & Indefinable: Androgynous Imagery in the Work of Hannah Höch, University of Connecticut, 2013 Qui Parle, Kuchenmesser DADA: Hannah Hoch's cut through the fiekd of vision ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורט שוויטרס

קורט שוויטרס (בגרמנית: Kurt Schwitters;‏ 20 ביוני 1887 – 8 בינואר 1948), צייר ופסל גרמני, יליד העיר הנובר. היה מראשי תנועת הדאדא בגרמניה. שוויטרס היה ידוע בקולאז'ים המורכבים מפיסות אשפת נייר שמצא, חלקי עץ מעובדים וחפצים אחרים הנושאים אופי אישי. את האסמבלאז' ראה שוויטרס כעקרון פעולה עיקרי אותו הוא כינה 'מרץ' (Merz). השם, על פי שוויטרס, לקוח מקרע נייר ועליו האותיות מתוך שמו של ה"קומרצבנק" (Commerzbank), בנק גרמני גדול. עבודתו המונומנטלית של שוויטרס הייתה ה"מרצבאו" (Merzbau). זו הייתה סביבת אסמבלאז' גדולה אשר הוקמה בביתו של שוויטרס בהנובר והתפרסה על כל ביתו. הסביבה הורכבה מחלקי עץ, קרטון וכדומה, אשר יצרו סביבה בהשפעת האמנות המופשטת והקוביסטית. סביבה זו עוצבה מחדש ועודכנה על ידי שוויטרס בהתאם להתפתחותו הסגנונית. על אף המראה המופשט של העבודה, הקדיש שוויטרס פינות שונות בה עבור נושאים ואנשים שונים. מרכזה של העבודה היה עץ מפוסל אשר כונה בשם "עמוד הייסורים הארוטיים" ("Säule des erotischen Elends"). בנוסף לכך הוכשרו פינות וגומחות בעבודה לאמנים כגון האנס ארפ, להאנה הוך, ל"מערת הרוצחים", "מערת אהבה" ועוד. ביתו של שוויטרס על עבודת המרצבאו שבו נהרסו בהתקפה אווירית במלחמת העולם השנייה. שוויטרס עצמו, נמלט בשנת 1937 לנורווגיה, שם בנה מחדש את העבודה בעיר אוסלו. בשנת 1945 נסע לאנגליה ובנה בה את עבודת המרצבאו בשלישית, לאחר שביתו בעיר אוסלו נשרף. קורט שוויטרס – מתוך: 'אביב התיל של פרנץ מולר' (מגרמנית: רועי אלטר), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016. מדיה וקבצים בנושא קורט שוויטרס בוויקישיתוף קורט שוויטרס, ברשת החברתית Goodreads רשימת תרגומים לשירים של קורט שוויטרס באינדקס "פואטרנס" לתרגומי שירה אתר על ה"מרצבאו" של קורט שוויטרס - באנגלית ובגרמנית. בנאליות סינית, באתר הארץ, 8 במרץ 2007 מרית בן ישראל, כחול הוא צבע שערך הצהוב, בעקבות שיר אהבה של קורט שוויטרס מרית בן ישראל, הו אהובת עשרים ושבעת חושי, בעקבות שיר אהבה של קורט שוויטרס מרית בן ישראל, מאחור את ממש כמו מלפנים, בעקבות שיר אהבה של קורט שוויטרס מרית בן ישראל, האהובה שחבשה את כובעה על רגליה, בעקבות שיר אהבה של קורט שוויטרס קורט שוויטרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קורט שוויטרס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רודולף שוורץ

רודולף שוורץ (בגרמנית: Rudolf Schwarz;‏ 29 באפריל 1905 – 30 בינואר 1994) היה מנצח יהודי-אוסטרי. שוורץ נולד למשפחה יהודית בווינה. החל ללמוד מוזיקה בגיל 6. הוא למד אצל המלחינים הנס גאל וריכרד שטראוס, והופיע לראשונה בניצוח בדיסלדורף שבגרמניה בשנת 1924. בהיותו יהודי, פוטר בשל יהדותו בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון. הוא נכלא ולבסוף נשלח למחנה הריכוז ברגן-בלזן בשנת 1943. עם תום מלחמת העולם השנייה היגר לאנגליה, שם ניצח על התזמורת הסימפונית של בורנמות', על התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם ועל תזמורת רשות השידור הבריטית. נפטר בלונדון בשנת 1994, בגיל 88. מדיה וקבצים בנושא רודולף שוורץ בוויקישיתוף רודולף שוורץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רודולף שוורץ, באתר AllMusic (באנגלית) רודולף שוורץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) רודולף שוורץ, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קשר קואורדינטיבי

קשר קואורדינטיבי הוא קשר כימי ממשפחת הקשרים הקוולנטיים. קשר קוארדינטיבי נוצר בשני מצבים: בין יון חיובי לבין זוג אלקטרונים בלתי קושר. בין אלקטרונים בלתי קושרים לאלקטרונים קושרים. המכנה המשותף לשני המקרים, המבדיל אותם מקשר קוולנטי רגיל, הוא שזוג האלקטרונים היוצר קשר נתרם על ידי אטום אחד בלבד. מכיוון שקשר זה אינו שונה בתכונותיו מקשר קוולנטי רגיל, הרי שהמינוח הוא טרמינולוגי בעיקרו. התרכובת שיכולה לקבל זוג אלקטרונים ליצירת קשר קואורדינטיבי היא חומצת לואיס, והתרכובת שתורמת את זוג האלקטרונים לקשר הקואורדינטיבי היא בסיס לואיס. יון אמוניום, (+NH4), נוצר כשיון חיובי של מימן H+ (פרוטון), נקשר לזוג האלקטרונים הבלתי קושר של אטום החנקן במולקולת האמוניה. הגז הרעיל CO, פחמן חד-חמצני, נוצר כאשר שורפים פחמימנים ללא אספקה שוטפת של חמצן. זוג האלקטרונים הקושרים של הפחמן נקשרים לאלקטרונים הקושרים של החמצן, וזוג אלקטרונים בלתי קושרים של החמצן נקשרים קואורדינטיבית לאטום הפחמן (ובכך מקיימים את כלל האוקטט). יון הסולפט (2-SO4) נוצר כשלאטום הגופרית קשר קואורדינטיבי לשני אטומי חמצן ושני קשרים רגילים לשני אטומי החמצן האחרים. אניון בור ארבע-פלואורי (-BF4) נוצר כשמעבירים בור תלת פלואורי על תרכובת של פלואור ומתכת. אטום הבור יוצר קשר קוולנטי קואורדינטיבי עם יון פלואור ובצורה זו מגיע לאוקטט שלם (שלא קיים בבור תלת-פלואורי). ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בהרט ג'גדאו

בהרט ג'גדאו (נולד ב-23 בינואר 1964) הוא פוליטיקאי ששימש כנשיא גיאנה בשנים 1999–2011. קודם לתפקידו, כיהן ג'גדאו כשר בממשלת ג'נט ג'ייגן והפך לנשיא אחרי התפטרותה של ג'ייגן מסיבות בריאותיות. הוא התמנה לתפקיד בגיל 35 בלבד, מה שהפך אותו לצעיר מבין נשיאי מדינות הקהילייה הקריבית (קאריקום) ואחד מראשי המדינות הצעירים בעולם. אחרי שלמד לתואר בכלכלה במוסקבה ב-1990, חזר למדינתו ועבד ככלכלן בתוכנית הפיתוח עד אשר מפלגת העם הפרוגרסיבית של גיאנה ניצחה בבחירות ב-1992. אז מונה ליועץ שר האוצר. ב-2001 נבחר שוב לנשיא, בבחירות שגרמו למתיחות דתית בגינאה. כרוב תושבי המדינה, גם ג'גדאו הוא הודי-גיאני, והמיעוט של האפרו-גיאנים טענו לרמאות בבחירות. ב-28 באוגוסט 2006 נבחר לכהונה נוספת, כאשר מפלגתו גרפה 54.6 אחוז שהם 36 מושבים מתוך 65 בפרלמנט. הושבע לתפקיד ב-2 בספטמבר. לאחר שהועבר תיקון לחוקה המגביל נאת אורך כהונת הנשיא, ג'גדאו סיים את כהונתו כנשיא ב-3 בדצמבר 2011. במהלך כהונתו כנשיא חלו בגיאנה רפורמות רבות. כשסיים את נשיאותו, גיאנה הייתה בשנה חמישית ברציפות של צמיחה כלכלית מהירה. בנוסף על כך פותחה החקלאות וסוגיות הנוגעות להתחממות העולמית. מדיה וקבצים בנושא בהרט ג'גדאו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם גילברט

ויליאם גילברט או גילברד (באנגלית: William Gilbert;‏ 24 במאי 1544 - 30 בנובמבר 1603) היה רופא אנגלי ופילוסוף הידוע בתגליותיו במגנטיות ובחשמל. הוא טבע את המונח האנגלי "Electricity" לציון החשמל, ויש הרואים בו את אבי הנדסת החשמל או את אבי החשמל. הוא היה רופאה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. ויליאם נולד בעיר קולצ'סטר שבמחוז אסקס למשפחה מקומית חשובה, למד בבי"ס מקומי וב-1558 נסע לקיימברידג' ללימודי התואר הראשון אותם השלים ב-1560. עבודתו העיקרית הייתה "על מגנטיות, גופים מגנטיים, והארץ המגנטית הגדולה", המכונה בפשטות "דה מגנטה" (De Magnete, Magneticisque Corporibus, et de Magno Magnete Tellure) שפורסמה ב-1600. זו הייתה עבודת המחקר המשמעותית הראשונה בפיזיקה שנעשתה באנגליה. בעבודה זו הוא תיאר הרבה מניסויו עם מודל כדור הארץ שלו הנקרא טֶרֵלָה. מניסויו הסיק שכדור הארץ מגנטי ועל כן המגנט מצביע צפונה. בספרו הוא גם הבחין בחשמל סטטי בשימוש בענבר. ביוון ענבר נקרא אלקטרון, ולכן הוא החליט לקרוא לתופעה זו Electric Force. עבודתו של גילברט הייתה מקיפה ויסודית - הוא הפריך, באמצעות ניסויים, אמונות מיסטיות ישנות רבות הנוגעות למגנטיות - כמו האמונה שמחצב מגנטי טבעי יכול לרפא כאבי ראש והרעיון שאפשר לנטרל מגנט אם משפשפים אותו בשום. בין תגליותיו הגדולות היו גילוי חוקי המשיכה והדחייה המגנטיים, גילוי העובדה שכדור הארץ פועל כמו מגנט ענק והבנת ההבדל בין חשמל ובין מגנטיות. גילברט טען נחרצות שחשמל ומגנטיות אינם צדדים שונים של אותה תופעה. בתור הוכחה הוא ציין את העובדה הלא נכונה שמשיכה חשמלית נעלמת עם חום ומשיכה מגנטית לא. יש הרואים חיוב בטעות זו, שברבות הימים הופרכה על ידי ג'יימס קלרק מקסוול, וטוענים שבהירות ההבדלים בין חשמל למגנטיות אצל גילברט אפשרה התקדמות מהירה יותר של המדע. גילברט ידוע גם בשם גילברד, השם הרשום על המצבה שלו ושל אביו ובו נקרא בית ספר בקולצ'סטר הנקרא על שמו. על שמו של גילברד נקראה יחידה של פוטנציאל מגנטי במערכת היחידות cgs. ויליאם גילברט נפטר בשנת 1603 כתוצאה ממחלת הדבר. מדיה וקבצים בנושא ויליאם גילברט בוויקישיתוף קורות חייו של גילברט, בפרויקט גלילאו (באנגלית) ויליאם גילברט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ויליאם גילברט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ויליאם גילברט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם גילברט באתר ה-BBC. ויליאם גילברט באתר אוניברסיטת פלורידה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סם הינדס

סמואל ארצ'יבלד אנתוני הינדס (באנגלית: Samuel Archibald Anthony Hinds; נולד ב-27 בדצמבר 1943) הוא פוליטיקאי מגיאנה שכיהן כראש ממשלת גיאנה כמעט ברציפות בשנים 1992–2015. הינדס היה ראש ממשלה תחת שלטונו של צ'די ג'אגן, שנהרג בשנת 1997. אז הוא נהפך יורשו ולנשיא בעצמו. הוא התפטר מהתפקיד בדצמבר, לטובתה של ג'נט ג'אגן, אלמנתו של צ'די ג'אגאן, שנהפכה לנשיאה ואשר במהלך כהונתה מינתה את הינדס לראש הממשלה. לפני כן עבד הינדס באלקן (חברת תעשייה מאלסקה), כראש מחלקת הנדסה כימית. הינדס הוא מהנדס כימי מורשה. באוגוסט 1999 החליטה ג'אגאן להתפטר ואת הינדס החליף באופן זמני באותה העת בהרט ג'גדאו. לאחר התפטרותה של ג'אגן, ג'גאן לקח אוטומטית את תפקיד הנשיאות ומינה מחדש את הינדס להיות ראש הממשלה. אחרי היבחרותה מחדש של הממשלה ב-28 באוגוסט 2006, הושבע הינדס כראש ממשלה שוב פעם בתחילת ספטמבר. הוא זכה בבחירות פעם נוספת בשנת 2006 אך הפסיד בבחירות בשנת 2011. מדיה וקבצים בנושא סם הינדס בוויקישיתוף
A Day in the Life

A Day in the Life (יום בחיים) הוא שיר של הביטלס משנת 1967. השיר יצא באלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. השיר הוקלט, בהפסקות, בין ה-19 בינואר 1967 וה-23 באפריל 1967. השיר הוא שילוב של שני שירים נפרדים, שנכתבו על ידי ג'ון לנון (בתים 1, 2 ו-4) ופול מקרטני (בית 3). מלבד הביטלס, משתתפת בנגינת השיר תזמורת בת 41 נגנים. בהקלטה הראשונית (19 בינואר 1967) הוקלט רק חלקו של לנון, כאשר 24 תיבות הוקצו לחלקו של מקרטני, שתחילת הקלטתו הייתה ב-20 בינואר 1967. בהקלטה הסופית ניתן עדיין לשמוע את קולו של מל אוונס, עוזרה של הלהקה, המונה את התיבות בקול, ואת צליל השעון המעורר המסמן את סופן. לנון אימץ כאן גם את השורה I’d love to turn you on שכתב מקרטני. אחרי ההקלטות הראשוניות, המשיכו הביטלס בהקלטת השיר ב-3 בפברואר 1967, כשמקרטני השלים את חלק השירה והוסיף את נגינת הבס ואילו רינגו סטאר ניגן מחדש, בהדרכתו של מקרטני, על התופים. בהמשך אותו חודש, ב-10 בפברואר 1967, כונסו באולפני ההקלטה 40 נגני תזמורת. על־פי רעיונו של מקרטני, היה על הנגנים לנגן מן התו הנמוך ביותר לתו הגבוה ביותר וממהירות הנגינה הנמוכה ביותר עד לגבוהה ביותר, כדי ליצור קרשנדו באמצעו ובסופו של השיר. בניצוחם של מקרטני וג'ורג' מרטין חזרו הנגנים על הקרשנדו ארבע פעמים, לכל אחד מערוצי ההקלטה. ההקלטות באו לסיומן ב-22 בפברואר 1967, כאשר ארבעת חברי הלהקה, יחד עם מל אבנס, ניגנו בו זמנית אקורד אחד בפסנתר (מי מז’ור) כסיום לשיר. מאוחר יותר באותו יום הוסיף ג’ורג’ מרטין גם צלילי הרמוניום והכפיל את צלילי הפסנתר המוקלטים. השיר הוחרם על ידי ה-BBC עוד לפני צאת האלבום בגלל השורה I'd love to turn you on, שלכאורה התייחסה לשימוש בסמים. נכון לאפריל 2020, סך מצטבר ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-62 מיליון. ג'ון לנון – שירה, גיטרה אקוסטית, פסנתר (אקורד אחרון) פול מקרטני – שירה, גיטרה בס, פסנתר ג'ורג' האריסון – מאראקס רינגו סטאר – תופים, פסנתר (אקורד אחרון) ג'ורג' מרטין – מפיק, הרמוניום (אקורד אחרון) ג'ף אמריק – עריכת וערבוב אודיו מאל אוונס – ספירה, שימוש בשעון מעורר, פסנתר (אקורד אחרון) ג'ון מרסטון – נבל אריך גרונברג, ארנסט סקוט, ביל מונרו, גרנוויל ג'ונס, די. ברדלי, דונלד וויקס, דייוויד מקאלום, הנרי דטינר, הנס גייגר, יורגן הס, ליונל בנטלי, סידני סאקס, קרלוס וילה – כינורות ברנרד דייוויס, גווין אדוארדס, ג'ון אנדרווד, ג'ון מיק – ויולה אלכס ניפוסי, אלן דלזייל, דניס ויגיי, פרנסיסקו גבארו – צ'לו גורדון פירס, סיריל מק ארת'ר – קונטרבס רוג'ר לורד – אבוב בזיל טצ'ייקוב, ג'ק בריימר – קלרינט אלפרד ווטרס, נ. פאוסט – בסון דייוויד סאנדמן, קליפורד סביליה – חליל אלן סיביל, ניל סנדרס – קרן יער דייוויד מייסון, הרולד ג'קסון, מונטי מונטגומרי – חצוצרה טי. מור, ריימונד בראון, ריימונד פרמורו – טרומבון מייקל בארנס – טובה טריסטן פריי – טימפני מידע על היצירה "A Day in the Life" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"A Day in the Life" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "A Day in the Life" באתר יוטיוב מילות השיר A Day in the Life באתר allmusic (אנגלית). A Day In The Life, נבדק ב-2020-04-04 A Day In The Life - Remastered 2009, נבדק ב-2020-04-04 מצעד שירי הביטלס של כאן 88
מנרה (אי)

האי מנרה (באנגלית: Manra Island), המכונה גם האי סידני (Sydney Island) הוא אי במרכז האוקיינוס השקט המהווה חלק מאיי פניקס שבקיריבטי. האי התגלה בשנת 1832 על ידי רב החובל אמט, אשר קרא לאי בשם "סידני". האי היה אחד מהאיים שישובם תוכנן על ידי בריטניה במסגרת תוכנית יישוב איי פניקס. בשנת 1938 הוכרז האי כשמורת טבע לציפורים ובשנת 1975 הוכרז כשמורת טבע לבעלי חיים. מדיה וקבצים בנושא מנרה בוויקישיתוף האי באתר נשיונל ג'אוגרפיק תיאור האי מנרה מאמר על האי עם תמונות לוויין
האסכולה השאפעית

האסכולה השאפעית (בערבית: المذهب الشافعي, בתעתיק מדויק: "אלמד'הב אלשאפעי") היא אחת מארבע האסכולות ההלכתיות הקיימות במשפט המוסלמי הסוני. האסכולה קרויה על שמו של האימאם מוחמד אבן אידריס א-שאפעי אשר מת במצרים בשנת 820 לספירה. בפועל עוצבה האסכולה השאפעית על ידי שני תלמידיו של אלשאפעי, אסמאעיל אל-מזני שמת בשנת 877 ואל-רביע אל-מראדי שמת בשנת 883, אשר כתבו את הספרות המשפטית הראשונה של האסכולה אשר עיצבה את שיטת המשפט הרווחת באסכולה. האסכולה השאפעית נחשבת שמרנית ובמיוחד כאשר העדיפה להשתמש בחדית' כמקור עיקרי במשפט המוסלמי והגבילה את השימוש בקיאס (אנ') (היקש) ובשיקול הדעת רק לנושאים אשר החדית' לא התייחס אליהם. כמו כן, החדית' ובמיוחד בגלל כמותו הגדולה היה כלי חשוב בידי חכמי ההלכה השאפעים על מנת לבטל את תוקפם המשפטי של פסוקים מתוך הקוראן שנראו סותרים לעמדות הלכתיות שהתחברו בידי חכמי ההלכה, על רקע השינויים החברתיים וההיסטוריים אשר עברה החברה המוסלמית במהלך ימי הביניים ובעת החדשה. האסכולה נפוצה במדינות סוריה, ירדן, בקרב הפלסטינים וערביי ארץ ישראל, ובאזורים הצפוניים של מצרים ודרום תימן. כמו כן הצליחו סוחרים שאפעים להפיץ את האסכולה בקרב תושבי אינדונזיה ומלזיה. במקביל, איבדה האסכולה השאפעית את מעמדה הדומיננטי בערב הסעודית כאשר עלו הווהאבים לשלטון אשר ברובם השתייכו לאסכולה החנבלית, וניהלו רדיפות קשות נגד השאפעים, במיוחד באזור החג'אז. הווהאבים קשרו אותם עם תנועות סופיות שהתנגדו לשלטון הווהאבי. על פי הערכות מסוימות[דרושה הבהרה], האסכולה השאפעית היא השנייה בגודלה במספר המוסלמים אשר משתייכים אליה[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא האסכולה השאפעית בוויקישיתוף האסכולה השאפעית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מנרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מנרה – קיבוץ באצבע הגליל. מנרה (אי) – אי באוקיינוס השקט המהווה חלק מאיי פניקס בקיריבטי. מנרה 5092 – אסטרואיד. מֹנרה – קבוצה טקסונומית ישנה הכוללת את החיידקים האמיתיים והקדומים אישים: אלסנדרו מנרה – אסטרונום איטלקי. מילו מנרה – צייר קומיקס איטלקי.
ארנבים

ארנבים הם קבוצה לא-טקסונומית של יונקים קטנים ממשפחת הארנביים (Leporidae) שבסדרה ארנבאים הכוללת מספר סוגים. מתוך אחד עשר סוגים במשפחת הארנביים, שמונה מכונים ארנבים, ושלושת הסוגים האחרים (ארנבת, ארנב אסמי וארנבון אדום) מכונים "ארנבות". רוב הארנבים הם בצבעי אפור, חום או חום-צהבהב. מין אחד של ארנב, ארנב אממי (Pentalagus furnessi), מצוי בסכנת הכחדה וקיים רק באיים אממי אושימה וטוקונושימה שבאיי ריוקיו. תוחלת החיים של הארנב היא כ-12 שנים. חצי מאוכלוסיית הארנבים העולמית נמצאת באמריקה הצפונית, והשאר נמצאת בדרום-מערב אירופה, בדרום-מזרח אסיה, בסומטרה, במספר איים בארכיפלג היפני ובחלקים מאפריקה ומאמריקה הדרומית. הארנבים היגרו לאמריקה הדרומית במסגרת ההחלפה האמריקנית הגדולה. סוג ומין יחיד ארנב ננסי (Brachylagus idahoensis) סוג ארנב ננסי הולנדי (Netherland Dwarf rabbit) סוג ומין יחיד ארנב הנהרות (Bunolagus monticularis) סוג ארנב מפוספס (Nesolagus) סוג ומין יחיד ארנבון מצוי (Oryctolagus cuniculus) סוג ומין יחיד ארנב אממי (Pentalagus furnessi) סוג ומין יחיד ארנב אוגנדי (Poelagus marjorita סוג ומין יחיד ארנבון געשי (Romerolagus diazi) סוג ארנבון יער (Sylvilagus) סוג ארנבון פלמי ענק (Oryctolagus cuniculus domesticus) סוג ארנב ראש אריה (Lionhead) ארנב ענק ארנב הולנדי הארנב מופיע בתורה ובמספר מיתולוגיות[דרוש מקור] ובהן המיתולוגיה האצטקית והקוריאנית. עם הארנבים המפורסמים בספרות נמנים הארנב הלבן מ"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", הארנבונים מ"גבעת ווטרשיפ", ופיטר הארנב מספריה של ביאטריקס פוטר. ארנב בדיוני מפורסם אחר הוא באגס באני של האחים וורנר, שהוא אחד הארנבים האנושיים המוכרים ברחבי העולם. הארנב בדרך כלל מסמל מהירות. במשל "הצב והארנב" הארנב מסמל גם שאננות. ארנבון מצוי ארנבון ביצות ארנב ננסי ארנבון געשי ארנב ארנבים, דף שער בספרייה הלאומית ארנבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תוחלת חיים של בעלי חיים