laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודית לוין

יהודית לוין (נולדה ב-1949 בעין ורד) היא אמנית וציירת ישראלית. בשנת 1975 סיימה את לימודיה ב"מדרשה לאמנות", בה היא משמשת כמרצה להוראת הציור החל משנת 1988. כלת פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול לשנת 2023. עבודתה של לוין מזוהה עם סגנון "דלות החומר" הישראלי. בשנות השבעים יצרה לוין אמנות בעלת הקשרים לגוף הנשי ולאופן הצגתו. בסדרת הצילומים "באמת ובתמים" (1976) יצרה לוין סדרה של שבעה תצלומי דיוקן עצמי, אשר חלקים מהם כוסו בקרטון ועליו שם העבודות. בעבודה נוספת "מטוס" (1976) יצרה לוין צילומים מבוימים שלה כשהיא שוכבת על הקרקע ומעליה ניצב מטוס בתנוחה מאיימת המעלה אסוציאציות כגון של משגל או אונס. סדרת עבודות נוספת של לוין, עשויה מדיקטים, נוצרה בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים של המאה ה-20. בעבודות אלו יצרה לוין קומפוזיציות מופשטות העשויות מעץ לבוד מנוסר וצבוע, לעיתים בשילוב צילומים שנשענו על קיר. שמות העבודות רמזו על שדה התייחסות ביתי כגון "אופניים" (1977) או "נסיכה בארמון" (1978). בשנות התשעים הציגה לוין תערוכה גדולה בגלריה דביר, בה הציגה סדרה של ציורים גדולי ממדים על בד, ובהם דימויים של ילדות ושל כלבים המצוירים בטשטוש על רקע הבד הלבן. בשנת 2007 אצר האמן והאוצר דוד גינתון רטרוספקטיבה ללוין במוזיאון תל אביב לאמנות בליווי קטלוג מקיף. בשנת 2009 זכתה בפרס שרת התרבות בתחומי האמנות הפלסטית. ב-20 בפברואר 2010 נפתחה בגלריה דביר שנמל יפו תערוכת יחיד תחת השם "זרחן" (באנגלית: White Phosphorus). התערוכה הציגה ציורים מופשטים לבנים ועליהם צורות בגווני אפור או צהוב המזכירות אבוקות עשן, סימני מטרות ודימויים נוספים שנוצרו בעקבות מבצע עופרת יצוקה. לוין היא כלת פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול לשנת 2023 שהוענק לה על ידי עיריית תל אביב-יפו. מדיה וקבצים בנושא יהודית לוין בוויקישיתוף ynet, הבשורה, אבל לא בשבילי, באתר ynet, 1 בנובמבר 2007 דליה קרפל, מה יש לך, גברת לוין, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2007 עוזי צור, הרגש מתמקם במרחב, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2007 עוזי צור, עוצם עין אחת, זרחן באור, זרחן בעור, באתר הארץ, 5 במרץ 2010 עוזי צור, הקול הכי טהור באמנות הישראלית, באתר הארץ, 30 ביוני 2021 רונן טל, יהודית לוין: "אני משאירה משהו משמעותי מאחורי, אבל מתישהו ישכחו ממני", באתר הארץ, 10 באוגוסט 2022 יהודית לוין, דף שער בספרייה הלאומית הזוכים בפרסי עיריית תל אביב-יפו 2023 באתר עיריית תל אביב-יפו
מגדל גאוס

מגדל גאוס (בגרמנית: Gaußturm) הוא מגדל תצפית עשוי בטון בגבעות בדרנספלד, גרמניה. בראש המגדל מצויה מסעדה. המגדל נקרא על שם קרל פרידריך גאוס. הקמת המגדל נמשכה 11 חודשים ובנייתו הסתיימה בספטמבר 1964. גובה המגדל 51 מטרים, וקומת התצפית שבראשו מצויה בגובה 528 מטרים מעל פני הים. עומק יסודות המגדל 6 מטרים, קוטר היסודות 13 מטרים וקוטר המגדל עצמו 5 מטרים. מעלית מביאה את המבקרים במגדל למרפסת התצפית תוך 55 שניות. מדיה וקבצים בנושא מגדל גאוס בוויקישיתוף המגדל באתר skyscraperpage המגדל באתר Structurae
אובר דה ז'יבנשי

אובר מארסל טאפין דה ז'יבנשי (בצרפתית: Hubert James Marcel Taffin de Givenchy‏; 21 בפברואר 1927 – 10 במרץ 2018) היה מעצב אופנה צרפתי ומייסד בית האופנה ז'יבנשי. אובר דה ז'יבנשי היה בנו של טאפן דה ז'יבנשי (Taffin de Givenchy), המרקיז מז'יבנשי, ואשתו ביאטריס באדין ז'יבנשי (Béatrice Badin). ז'יבנשי נולד בבוואה שבצרפת למשפחת אצולה שהגיע לצרפת מוונציה שבאיטליה. המשפחה קיבלה תואר אצולה בשנת 1713. אביו נפטר משפעת בשנת 1930, ואובר ואחיו הבכור, ז'אן קלוד גודלו על ידי אמו וסבתו מצד אמו. כשהיה בן 10, אובר דה ז'יבנשי ביקר בתערוכה העולמית של פריז (1937), התרשם עמוקות מהתצוגות שהופיעו בה, והחליט שייעודו בחיים הוא עיצוב אופנה. ז'יבנשי למד באקול נסיונל סופרייר דה בוזאר, ובשנת 1945 החל לעצב עבור ז'אק פאת' (Jacques Fath). בהמשך עיצב בגדים עבור לוסיאן ללונג, ועבד לצידם של פייר באלמיין וכריסטיאן דיור. בין השנים 1947–1951 עבד לצד המעצבת האבנגרדית אלזה שאפארלי. בשנת 1952, בהיותו בן 25, פתח ז'יבנשי את בית האופנה שלו בפריז, והיה הצעיר שבמעצבי האופנה החשובים של פריז. בגדיו, שאופיינו בשימוש בבדים זולים מחד ובעיצובים מודרניים מאידך, עוררו עניין רב. ז'יבנשי פגש את אודרי הפבורן בשנת 1953 בעת צילומי הסרט "סברינה". הופעתה בסרט בבגדיו הביאה לבית האופנה שלו פרסום רב. הפבורן המשיכה להופיע בבגדים בעיצובו של ז'יבנשי בסרטים רבים לאחר מכן. בין לקוחותיו היו גרייס קלי וג'קלין קנדי-אונאסיס. בשנת 1981 התפצל בית האופנה של ז'יבנשי, כאשר קו ייצור הבשמים נרכש על ידי וו קליקו וקו האופנה נרכש על ידי חברת לואי ויטון. מאוחר יותר רכשה חברת לואי ויטון גם את קו ייצור הבשמים. אובר דה ז'יבנשי פרש מעסקי האופנה בשנת 1995. נפטר ב-10 במרץ 2018 בגיל 91. אתר האינטרנט הרשמי של אובר דה ז'יבנשי אובר דה ז'יבנשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אובר דה ז'יבנשי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אובר דה ז'יבנשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מעצב האופנה אובר דה ז'יבנשי מת בגיל 91, באתר ynet, 12 במרץ 2018
ג'רון רוברטס

ג'רון רוברטס (אנגלית: Jeron Roberts, נולד ב-10 בנובמבר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד המחזיק באזרחות ישראלית. גובהו 1.98 מטר. משחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. בישראל שיחק לראשונה בקבוצת מכבי קריית מוצקין אליה הגיע בשנת 2000. משם עבר לשחק בהפועל לב השרון, אליצור נווה-דוד רמלה, מכבי אשדוד, הפועל תל אביב, עירוני אשקלון, אפואל ניקוסיה ועירוני נהריה. בעונת 2007/2008 שיחק במדי דמון אמסטרדם מהולנד תחת אריק שיבק, אך נכשל בבדיקת סמים (בדמו נתגלו שרידי החומר הכימי הפעיל של קנאביס) והושעה לשנה מפעילות בכדורסל מקצועני. רוברטס היה שותף לסגל נבחרת ישראל באליפות אירופה 2007 שנערכה בספרד. בסיום עונת 2011/2012 לאחר 10 עונות בישראל החליט ג'רון לפרוש מכדורסל מקצועני. לאחר מכן הפך למאמן כדורסל באוניברסיטת פסיפיקה בקליפורניה, וכיום הוא העומד בראש תוכנית האתלטיקה של אוניברסיטת בריסטול באנהיים. רוברטס נשוי לליאורה רוברטס. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א מילן בן דוד, ‏ג'רום ביזלי נכשל בבדיקת סמים ושוחרר מדן בוש, באתר ONE‏, 13 בינואר 2009 Gagliardirgagliardi@wyosports.net, Robert. "Former Cowboy basketball player Jeron Roberts gets his degree". WyoSports.net (באנגלית). נבדק ב-2017-09-07. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזס

מוֹזֶס הוא אופן ההגיה של השם Moses, תעתיק לועזי לשם העברי משה במספר שפות זרות, בהן אנגלית וגרמנית. האם התכוונתם ל... משפחת מוזס משפחת מוזס – משפחה ישראלית בעלת השליטה בעיתון ידיעות אחרונות יהודה מוזס (1886–1956) – מו"ל ידיעות אחרונות בין 1939 ל-1956 נח מוזס (1912–1985) – בנו של יהודה מוזס, עורך ידיעות אחרונות בין 1939 ל-1985 ארנון מוזס ("נוֹנִי"; יליד 1953) – בנו של נח מוזס, מו"ל ידיעות אחרונות ומבעלי המניות שלו ג'ודי שלום ניר מוזס (ילידת 1958) – בתו של נח מוזס, אשת תקשורת תמי מוזס-בורוביץ' (ילידת 1960) – בתו של נח מוזס, אשת עסקים ישראלית אישים אחרים שזה שם משפחתם אד מוזס (אנ') (יליד 1980) – שחיין אמריקאי אדווין מוזס (יליד 1955) – אתלט אמריקאי אווה מוזס קור (1934–2019) – ניצולת השואה אריך דב מוזס (1896–1944) – ממקימי רמתיים, רמות השבים ורמת הדר ויליאם ר. מוזס (אנ') (יליד 1959) – שחקן אמריקאי זיגפריד מוזס (1887–1974) – מבקר המדינה הראשון יורם מוזס (יליד 1957) – מדען מחשב ישראלי, מומחה לנושא החישוב המבוזר מארק מוזס (יליד 1958) – שחקן אמריקאי מנחם אליעזר מוזס (יליד 1946) – חבר הכנסת מטעם יהדות התורה מרק מוזס (1908–2002) – פרופסור ישראלי לכירורגיה, מנתח כלי-דם, מנהל מחלקה בבית החולים תל-השומר צבי מוזס (יליד 1953) – פסיכולוג קליני ישראלי רוברט מוזס (1888–1981) – מתכנן ערים יהודי-אמריקאי, ממעצבי דמותה של ניו יורק במאה העשרים כשם פרטי מוזס אלכסנדר (1853–1932) – היהודי הראשון שנבחר לכהונת מושל מדינה בארצות הברית (איידהו) מוזס מלון (1955–2015) – שחקן כדורסל אמריקאי מוזס פינלי (1912–1986) – היסטוריון קלסיקאי, יהודי אמריקאי–בריטי מוזס שוורצפלד (1857–1943) – פובליציסט, היסטוריון ועיתונאי יהודי רומני מוזס וילהלם שפירא (1830–1884) – אספן וסוחר עתיקות ירושלמי ראו גם אישים ששמם הפרטי הוא מוזס מוזס (רשת מסעדות) – רשת מסעדות ישראלית למזון מהיר, ראו ארי ויורם ירזין (המקימים), אבי קונפורטי (יוצר התפריט ובעלים-שותף), אהובה תורג'מן (הבעלים כיום)
יעקב בן חביב

ר' יעקב בן שלמה אבן חביב (סביב שנת ה'ר"י, 1450 – ה'רע"ו, 1516) היה מגדולי חכמי ספרד ומנהיג קהילת מגורשי ספרד הגדולה בסלוניקי, מחבר הספר עין יעקב וחיבורים נוספים. ר' יעקב נולד בסמורה שבחבל קסטיליה, בספרד סביב שנת ה'ר"י (1450). היה מגדולי תלמידי החכמים ביהדות ספרד בחבל קסטיליה ועמד בראש אחת הישיבות הגדולות בספרד בעיר סלמנקה. במהלך גירוש ספרד נמלט עם בני משפחתו לפורטוגל שבה שהו עד שבאה גזירת הגירוש גם לפורטוגל בשנת ה'רנ"ח (1498). אז עבר לשלוניקי ועמד בה בראש קהילת המגורשים הגדולה שבהמשך נהייתה גם למרכז היהודי הספרדי המפואר והגדול ביותר במשך תקופה ארוכה. חכמי דורו התייחסו אליו בהערכה רבה וכינוהו בתארים כמו "גדול הדור", "מופת הדור", "הגאון". בנו הרב לוי בן חביב (המהרלב"ח) עלה לארץ ישראל ועמד בראש הנהגת חכמי ירושלים. ר' יעקב נפטר בסלוניקי בשנת ה'רע"ו (1516). ר' יעקב תיקן תקנות רבות בענייני ציבור ובפרט בהלכות אישות ובבעיות שעלו בעקבות תופעת האנוסים. ההיסטוריון יוסף הקר מציין כי הרב בן חביב ביקש להביא לניתוק כל זיקה בין האנוסים שנמלטו מספרד לבין אלה שנשארו בה, דבר שבא לידי ביטוי בחלק מתקנותיו בנושאי אישות. על הנהגתו בסלוניקי כותב הקר שהרב בן חביב ביקש לשמר את מורשתם של המגורשים גם כאשר מנהגיהם לא היו כמנהג המקום של בני סלוניקי. דבר זה גרם לעיתים למחלוקת עם חכמי המקום ולפיכך לא תמיד התקבלה דעתו בעניינים אלה. הרב יעקב בן חביב כתב ככל הנראה ביאור לספר הטור, וכמה מתשובותיו נשתמרו בכתביהם של גדולי התקופה כמו ר' אליהו מזרחי והמהרשד"ם. מכל מקום, את שמו לדורות קנה בזכות חיבורו, "עין יעקב", שהוא מעין קובץ שעיקרו אגדות התלמוד הבבלי ופירוש עליהן. חיבורו זכה להתקבל ולהתפרסם בתפוצה רחבה ביותר ועל כך מעידות למעלה ממאה המהדורות שלהן זכה, כמו גם הפירושים וכלי עזר המגוונים שנתלוו אליהן. בקהילות ישראל רבות במזרח אירופה נהוג היה לקבוע שיעור משותף בספר "עין יעקב" לבעלי בתים (כלומר מי שאינם למדנים מקצועיים בתלמוד) בבית הכנסת, למשל בשעת ההפוגה שבין תפילות מנחה וערבית. בחיבורו "עין יעקב" התחיל הרב יעקב בן חביב להכניס גם את אגדות התלמוד הירושלמי אולם כפי שחשש הוא לא הספיק לעשות זאת בחייו. בפירושיו שלובים דברי מוסר והגות המשקפים את תחושותיהם של בני דור הגירוש. קטעי התלמוד המובאים בו הם עד נוסח במחקר ההשוואתי על הבדלי הנוסח הקלים בין גרסאות התלמוד שהיו בידי יהדות ספרד לבין גרסאות יהדות אשכנז. גירוש ספרד יוסף הקר, מגורשי ספרד וצאצאיהם באימפריה העות’מאנית במאה הט"ז: שאלוניקי, קושטא ואגפיהן, ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשכ"ט 1969. יוסף הקר, "לדמותה של ההנהגה היהודית בשאלוניקי בראשית המאה הט"ז", דברי הקונגרס העולמי השישי למדעי היהדות, כרך ב' ירושלים תשל"ו. דוד הלחמי, רבי יעקב ברבי שלמה חביב (בעל „עין יעקב”), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' כ"ה, באתר אוצר החכמה עין יעקב, ב"אנציקלופדיה יהודית" שבאתר "דעת" יעקב בן שלמה אבן חביב (1445–1516), דף שער בספרייה הלאומית שלוש דעות במחקר לגבי תאריך לידתו א. ה'ר' (1440), ב. ה'ר"י (1450), ג. ה'רי"ט (1459). לגבי שנת פטירתו אין מחלוקת. רבי יוסף קארו כותב בהקדמה לספרו בית יוסף שעשה שימוש בביאור זה לתחילת אורח חיים ולתחילת יורה דעה שהגיע לידו. מלאכה זו הושלמה על ידי רבי שמואל יפה אשכנזי
ג'ים קור

ג'יימס סטיבן איגנשיוס "ג'ים" קור (נולד ב-31 ביולי 1964) הוא הגיטריסט של להקת הפולק רוק האירית - הקורס. ג'ים הוא המבוגר בין ארבעת האחים המרכיבים את הלהקה. קור מנגן בגיטרה חשמלית, בגיטרה אקוסטית, בפסנתר ובקלידים ושר ליווי. הוא גם השתתף בהפקה של כל אלבומי הלהקה. קור מרבה לעסוק בפעילות צדקה ומופיע בקונצרטים לגיוס כסף עבור ארגונים ללא רווח. קור ואחיותיו ניגנו גם בלייב 8 באדינבורו באמצע שנת 2005, ובקונצרט 46664 של נלסון מנדלה בדרום אפריקה, שנועד לעורר מודעות למגפת האיידס שמתפשטת באפריקה. בנובמבר 2005 הודיע קור על אירוסיו למיס צפון אירלנד לשעבר, גייל ויליאמסון. ב-10 במאי 2006 ילדה ויליאמסון את בנם הראשון. לאחר מכן נפרדו בני הזוג. מדיה וקבצים בנושא ג'ים קור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ים קור ג'ים קור, ברשת החברתית פייסבוק ג'ים קור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ים קור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ים קור, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ים קור, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ים קור, באתר Discogs (באנגלית) האתר הרשמי של הקורס
מוזג

מוֹזֵג (גם: מַרְזֵחָן, או בַּרְמֶן, לקוח מאנגלית: Bartender) הוא אדם העובד בבית עסק המגיש משקאות. לרוב, מוזג מוכשר לעבודה של הכנה, מזיגה, ערבוב והגשה של משקאות אלכוהוליים, אך גם עוסק בהכנת והגשת משקאות קלים ומשקאות קפה. בעולם קיימים בתי ספר רבים למוזגים. קורס המוזגים כולל בדרך כלל היכרות עם היסטוריית האלכוהול, סדנת קוקטיילים, אופן ייצור המשקאות, סדר ייצורם, והתאמתם למזון; סדנאות יין, פליירינג ועוד. בחלק ממדינות ארצות הברית יכול אדם לעבוד כמוזג רק אחרי קבלת רישיון מיוחד. אופיו של מקצוע המוזג משתנה ממדינה למדינה. במרבית מדינות המערב, מוזג הוא מקצוע זמני שמושך צעירים וצעירות המעוניינים בהשלמת הכנסה בזמן הלימודים באוניברסיטה או לפני בחירת מסלול קריירה. בארצות הברית, בה מועסקים כחצי מיליון מוזגים, מתקיימת חלוקה כמעט שווה בין אלה העוסקים במקצוע באופן זמני לבין אלה הבוחרים להיות מוזגים מקצועיים. בכל מדינות העולם, מרכיב נכבד משכרו של המוזג נגזר מטיפים המשולמים בנוסף למשכורת המעביד. בארצות הברית למשל, השכר הממוצע למוזג, לא כולל טיפים, עמד בשנת 2008 על $18,350 בשנה. ישראל נמנית עם המדינות שבהן מרבית המוזגים הם צעירים העוסקים בעבודה זו באופן זמני. בהתאם לאופיה של המדינה, צעירים אלה נמצאים בדרך כלל לאחר שירות צבאי. למרות שהמדינה אינה דורשת הסמכה מקצועית מצד העוסקים בתחום, הרוב המכריע של המעסיקים מעדיף מוזגים שעברו הכשרה מקצועית באחד מבתי הספר הפעילים בתחום. המדינה דווקא כן מכירה בחשיבות העיסוק הזה עבור משוחררים טריים, ואלה יכולים לממן את עלות הקורס על חשבון הפיקדון הצבאי, כפי שמקובל במקצועות נדרשים אחרים. בארץ אין נתונים רשמיים על משכורת ממוצעת של מוזגים. קוקטייל (סרט) פאב אוֹצֵר יין בריסטה רם גלבוע וטל מילר, ההיסטוריה המפותלת של תרבות השתייה בישראל, באתר ynet, 21 באוגוסט 2010 נתוני משרד העבודה האמריקני על שכר מוזגים. ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מורטן ולנד

מורטן ולנד (בנורווגית: Morten Veland, נולד ב-4 בדצמבר 1977) הוא מוזיקאי מטאל גותי נורווגי, זמר-יוצר, רב-נגן במספר כלי נגינה (בהם גיטרה חשמלית, גיטרה בס וקלידים) ומפיק מוזיקלי. ממייסדי טריסטניה (Tristania) ומאוחר יותר ממייסדי סירניה (Sirenia) ומורטמיה (Mortemia), שלושתן להקות מטאל גותי. בטריסטניה ולנד היה אחד מכותבי השירים והמלחינים, ומבחינת הופעה הוא היה אחראי על הגראולינג (שירת דת' מטאל) וניגן בגיטרה. בטריסטניה פיתח ולנד את סגנון המטאל הגותי הסקנדינבי, המשלב דום מטאל, דת' מטאל ובלאק מטאל עם שירה אופראית של זמרת נשית (בטריסטניה זו הייתה זמרת המצו סופרן ויבקה סטנה), כלים קלאסיים כגון כינור ועוגב ומקהלות גותיות. אחרי שטריסטניה הוציאה את אלבומה השני "Beyond The Veil" שנחשב ליצירת מופת בתחום, עזב ולנד את הלהקה ב-2001 עקב חילוקי דעות אישיים ואמנותיים. אחרי שעזב את טריסטניה, הקים ולנד את הלהקה סירניה שהמשיכה את הסגנון של טריסטניה, מטאל גותי סימפוני, אך חלקו של ולנד במוזיקה גבר: הוא כתב והלחין, הוא ניגן במספר כלים ושר גראולינג. שאר חברי הלהקה ניגנו בעיקר בהופעות חיות. ב-2009 ייסד להקת יחיד בשם מורטמיה (Mortemia) המנגנת גם היא מטאל גותי ומשלבת בין גרואלינג לשירת מקהלה. להקת יחיד זו הוציאה אלבום בודד אך לא הצליחה ופעילותה הוקפאה, וחודשה רק ב-2021. במקביל המשיך ולנד בפעילותו בסירניה. Tristania (Demo, 1997) Widow's Weeds (1998) Beyond the Veil (1999) At Sixes and Sevens (2002) An Elixir For Existence (2004) Sirenian Shores (EP, 2004) "My Mind's Eye" (Single, 2007) Nine Destinies and a Downfall (2007) The 13th Floor (2009) The Enigma of Life (2011) Perils of the Deep Blue (2013) The Seventh Life Path (2015) Dim Days of Dolor (2016) Arcane Astral Aeons (2018) Misere Mortem (2010) The Pandemic Pandemonium Sessions (2021) מדיה וקבצים בנושא מורטן ולנד בוויקישיתוף מורטן ולנד, באתר AllMusic (באנגלית) מורטן ולנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מורטן ולנד, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) מורטן ולנד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אודם – מינרל ואבן חן אודם (אבן חן מקראית) – אבן חן מקראית, אחת מאבני החושן אודם/שפתון – כלי איפור אודם (מושב) – מושב ברמת הגולן אודם (סרט) – סרט קולנוע ישראלי בבימויו של יהונתן סגל הר אודם – תל אל-אחמר יער אודם יער בגולן אישים: יעל אודם – עיתונאית ישראלית ישראל אודם – ממייסדי הגרפולוגיה העברית אדם (פירושונים) אדום (פירושונים)
מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים

מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים הוא מכון מחקר, הפועל במסגרת בית הספר ע"ש פדרמן למדיניות ציבורית וממשל, באוניברסיטה העברית בירושלים. לראשו התמנה אפרים הלוי, לשעבר ראש המוסד וראש המועצה לביטחון לאומי. המרכז הוקם רשמית בשנת 2003, וייעודו ליזום בדיקות ומחקרים יישומים, הנוגעים לבעיות יסוד של המדינה - בראייה אסטרטגית ומדינית. המרכז משתף פעולה עם אוניברסיטאות ומכוני מחקר נוספים בישראל, בין היתר במחקר חדש, שנערך על ידי פרופ' אריה רטנר ראש המרכז לחקר פשיעה, משפט וחברה באוניברסיטת חיפה. במחקר זה נמצא שקיימת ירידה חדה באמון הציבור במערכת המשפט, והוא זכה לאזכורים רבים בעת פרסומו (ביולי 2007). אתר האינטרנט הרשמי של מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים פרסומים ומחקרים שביצע המרכז ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנרי פרמן

אנרי פרמן (באנגלית: Henry Farman;‏ 26 במאי 1874 - 18 ביולי 1958) היה חלוץ תעופה אנגלי-צרפתי, איש מפתח בימיה הקדומים של התעופה והתעשייה האווירית באירופה. פרמן נולד בפריז להורים ממוצא אנגלי. אביו היה עיתונאי אנגלי שעבד בפריס. למד ציור בבית ספר לאמנות. לפני שעסק בתעופה, היה אלוף רכיבה על אופניים ועסק בספורט של מרוצי מכוניות. לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים חמורה עזב את מרוצי המכוניות. היה בן למשפחה עשירה ויכול היה להשקיע כסף בתעופה שהייתה ענף חדש ומתפתח. בשנת 1907 רכש מטוס דו כנפי מיצרן המטוסים הצרפתי גבריאל וואזן (Gabriel Voisin). פרמן הכניס מספר שיפורים במטוס שנקרא וואזן פרמה I וטס בו 20 טיסות שהארוכה בהן הייתה למרחק של 771 מטר שנמשכה 52.6 שניות. ב-9 בנובמבר 1907 זכה בגביע Archdeacon כאשר טס 1030 מטר בדקה וארבע עשרה שניות. באותה עת הייתה זו הטיסה היחידה שנמשכה מעל דקה שלא באמצעות מטוס של האחים רייט. תוך הכנסת שיפורים נוספים במטוס, הצליח פרמן ב־13 בינואר 1908 לעבור במסלול מעגלי סגור באורך קילומטר בזמן של דקה וזכה בפרס Deutsch-Archdeacon שבצידו 50,000 פרנק. ב-30 באוקטובר 1908 טס 27 קילומטר במשך 20 דקות מ-Bouy עד Reims. טיסה יבשתית בטווח משמעותי לעמת הטווח בן הקילומטר של תחילת השנה. אנרי פרמן הקים מפעל לבניית מטוסים עם שני אחיו ובנה מספר מטוסים שהראשון בהם נקרא אנרי פרמן III. באוגוסט 1909. למטוס היה מנוע בעוצמה של 50 כוחות סוס, גלגלים קפיציים. באוגוסט 1909 פרמן זכה בתחרות הטיסה למרחק הגדול ביותר כאשר טס 180 קילומטר בשלוש שעות וחמש דקות. הוא זכה בפרס על נשיאת שני נוסעים ומקום שני על גובה טיסה של 110 מטר. המטוס של פרמן הפך למטוס האירופאי הנפוץ ביותר לפני מלחמת העולם הראשונה ובשנת 1910 בתחרות האווירית לונדון מנצסטר הטיסו שני הטייסים Louis Paulhan, Claude Grahame-White מטוסים תוצרת פרמן. דגם המטוס של שנת 1914 של מפעלי פרמן שימש כמטוס סיור וכמטוס תצפית ארטילרית במהלך מלחמת העולם השנייה. המטוס תוצרת מפעלי פרמן שכונה גולית, היה מטוס הנוסעים הראשון למרחקים ושימש לטיסות קבועות בקו פריס - לונדון החל מה-8 בפברואר 1919. בשנת 1919 קיבל אות לגיון הכבוד ופרש לגמלאות בשנת 1937 כאשר הממשלה הצרפתית הלאימה את התעשייה האווירית בצרפת. Riccardo Niccoli, History of Flight, White Star, 2006, ISBN 8854402117 מדיה וקבצים בנושא אנרי פרמן בוויקישיתוף אנרי פרמן 1874 עד 1958 אנרי פרמן, מאה שנות תעופה ביוגרפיה קצרה באנציקלופדיה און ליין אנרי פרמן ביוגרפיה של אנרי פרמן האחים פרמן אנרי פרמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנרי פרמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 212 לפנה"ס)

אפיוס קלאודיוס פולכר (בלטינית: Appius Claudius Pulcher) היה מצביא רומאי בן המאה השלישית לפנה"ס שלחם במלחמה הפונית השנייה. אפיוס קלאודיוס, בנו של פובליוס קלאודיוס פולכר (קונסול בשנת 249 לפנה"ס) מבית-האב של הקלאודיים, נבחר לאיידיל ב-217 לפנה"ס. שנה אחר כך השתתף כטריבון צבאי בקרב קאנאי. החיילים שנמלטו לאחר הקרב אל קנוסיום בחרו בו ובפובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס למפקדיהם העליונים. ב-215 לפנה"ס נבחר לפראיטור ונציב סיציליה ויצא אליה עם הלגיונות ששרדו את קרב קאנאי כדי למנוע מהיירון טיראן סירקוסאי לבטל את הברית עם רומא ולעבור לצדה של קרתגו. הוא נשאר בסיציליה שנה נוספת כפרופראיטור וכלגאטוס של מרקוס קלאודיוס מרקלוס, ופיקד על הצי המלחמתי ועל מחנה הצבא בלאונטיני. ב-213 לפנה"ס, כאשר צבא קרתגי נחת באי, עמד יחד עם מרקוס קלאודיוס מרקלוס בראש חיל המשלוח ששוגר נגדו. ב-212 לפנה"ס נבחר לקונסול, ויחד עם עמיתו קווינטוס פולביוס פלאקוס המשיך את המצור על קאפואה. בסיום שנת כהונתו, על פי החלטת הסנאט הרומאי, שב לרומא ומינה שני קונסולים חדשים. הקונסולאט שלו עצמו הוארך בשנה נוספת. הוא נפצע בקרב נגד חניבעל ליד קאפואה, ומת מפצעיו זמן קצר לאחר כניעת העיר. אפיוס קלאודיוס היה אביהם של אפיוס קלאודיוס פולכר, פובליוס קלאודיוס פולכר וגאיוס קלאודיוס פולכר. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מן החיבור: .Smith, William (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. Livius 22.53. Livius 23.24, 30, 31, 24.6, 7. Livius 24.10, 21, 27, 29, 30, 33, 36; Polybius 8.3, 5, 9. Livius 24.39. Livius 25.2, 22, 41; 26.1, 5, 6, 8, 15, 16; Polybius 9.3.
פרס קרל פרידריך גאוס

פרס קרל פרידריך גאוס ליישום המתמטיקה הוא פרס המוענק על ידי האיחוד המתמטי הבינלאומי והחברה המתמטית הגרמנית בשל "תרומות יוצאות מן הכלל במתמטיקה אשר נמצאו כבעלות יישום משמעותי מחוץ לתחום המתמטיקה". הפרס הוענק לראשונה ב-2006, והוא מוענק מדי 4 שנים על ידי הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים. הפרס נקרא על שם המתמטיקאי הגרמני קרל פרידריך גאוס והוא כולל מדליה ומענק כספי של 10,000 אירו. ההכרזה הרשמית על הפרס התרחשה ב-30 באפריל 2002 - יום ההולדת ה-225 של גאוס. הפרס הוצע במטרה לספק הכרה למתמטיקאים: בזמן שלמתמטיקאים יש השפעה על העולם שמחוץ לתחום עיסוקם, המחקרים שלהם לא זוכים להכרה. לפרס יש מטרה ברורה לתת כבוד למתמטיקאים אשר תרמו תרומות במתמטיקה שיש להם השפעה בתחומים כמו עסקים, טכנולוגיה, ואפילו בחיי היום יום. קיושי איטו 2006 איב מאייר (Yves Meyer) ‏2010 סטנלי אושר (Stanley Osher) 2014 דייוויד דונו (David Donoho) 2018 אתר האינטרנט הרשמי של פרס קרל פרידריך גאוס פרס קרל פרידריך גאוס, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורמולה 1 עונת 1995

במסגרת פורמולה 1 של שנת 1995 נערכו 17 מרוצים. באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר. קבוצת בנטון-רנו זכתה באליפות העולם ליצרנים. בעונה זו הייתה תחרות צמודה מאוד בין מיכאל שומאכר לבין דיימון היל. שומאכר הצליח לפתוח פער רק מספר מרוצים לפני סוף העונה. תחילת העונה הייתה בעייתית ביותר מבחינה תכנונית, שכן מספר מסלולים שהיו מתוכננים בסבב לא עמדו בדרישות בזמן הכנת לוח המרוצים, לא היה בטוח שיהיו מוכנים בזמן. בנוסף, המסלול היפני (באיידה) ניזוק במהלך רעידת אדמה חזקה שאירעה. חלק מהשינויים שעברו מסלולים ותיקים נבעו מהדרישות החדשות של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) בעקבות מותם של רולנד רטצנברגר ואיירטון סנה בעונה הקודמת. כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו: כל המנועים חייבים להיות מנועים של 3,000 סמ"ק בתוצרת V12 ופועלים בלחץ אטמוספירי. הגדלת המשקל המקסימלי המותר ל-595 קילוגרם, כולל משקל הנהג. ביטול הגבלת מכל הדלק ל-200 ליטר ואישור מחודש של תדלוקים תוך כדי מרוץ. שינויים רבים בהגדרות הכנפונים, הן הקדמיים והן האחוריים. הגדלת גודל תא הנהג כך שהנהג יוכל לצאת מהתא תוך 5 שניות וללא צורך בהוצאת ההגה ממקומו. שיטת הניקוד הייתה בהתאם לטבלה הבאה תוצאה בכתב מודגש מסמלת זינוק מפול פוזישן תוצאה בכתב מוטה מסמלת את זמן ההקפה המהירה תוצאה בכתב מוקטן מציינת את המקום אליו הגיע הנהג במרוץ הספרינט † - הנהג לא סיים את המרוץ אך דורג לאחר שהשלים למעלה מ-90% מאורך המרוץ מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 1995 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine. 1995 FIA Formula One World Championship – Drivers, www.fia.com, as archived at web.archive.org 1995 FIA Formula One World Championship – Constructors, www.fia.com, as archived at web.archive.org
תוכנת לקוח

תוכנת לקוח היא יישום מחשב שניגש לשירות ממוחשב הנמצא על מחשב אחר, לרוב מחשב מסוג שרת, דרך תקשורת נתונים. המונח ניתן בהתחלה ליחידות ציוד היקפי שלא היו בעלות יכולת הרצה עצמית של תוכניות מחשב אבל היו בעלות יכולת פעולה-הדדית (interact) עם מחשב מרוחק דרך הרשת. היו אלו לרוב מסופי מחשב שעבדו מול מחשב מרכזי. תצורת שרת-לקוח היא אחת מתצורות ההתקשרות הנפוצות ברשתות מחשבים. שירותי רשת הפועלים בשיטה זאת מורכבים משני חלקים - השרת והלקוח. לשרת מחוברים לקוחות רבים. מחשב הלקוח מחובר לעיתים לשרת יחיד, אך בדרך כלל החיבור הוא לשרתים רבים, שלכל אחד מהם פונקציה משלו. תוכנות לקוח נפוצות: דפדפן - תוכנה המאפשרת לתקשר עם שרתי אינטרנט ולקרוא דפי אינטרנט. תוכנת FTP - FTP הוא פרוטוקול תקשורת להעברת קבצים בין מחשבים. באמצעות פרוטוקול זה, תוכנת לקוח FTP מתקשרת עם תוכנת שרת FTP, לשם לקיחת קובץ מהשרת או הוספת קובץ אליו. תוכנת דואר אלקטרוני - ההודעה ממתינה לנמען עד שזה מחליט לקרוא את הודעות הדואר שבתיבת הדואר שלו ואז עוברת למחשב הלקוח (בלקוח כדוגמת אאוטלוק), או מוצגת מהשרת (בלקוח כדוגמת ג'ימייל). מדיה וקבצים בנושא תוכנת לקוח בוויקישיתוף תוכנת לקוח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לא מדהימה

לא מדהימה (באנגלית: Unfabulous) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שכללה שלוש עונות, 54 פרקים ושודרה בערוץ ניקלודאון בשנים 2004–2008. יוצר הסדרה הוא דו רוז, ובמוקדה חייהם של תלמידי חטיבת ביניים. במוקד הסדרה חייה של נערה יהודיה בת 12 בשם אדי סינגר (אמה רוברטס), שיריה הליריים וחבריה הטובים ג'ינה פביאנו (מליסה ג'ו) וזאק קרטר-שוורץ (ג'ורדן קלוויי), עמו יוצרת ג׳ינה גם קשר רומנטי. עוד מככבים בסדרה בן סינגר (טדהג קלי), אחיה הגדול של אדי, סו סינגר (מולי האגן) וג'ף סינגר (מרקוס פלאנגן) - הוריה של אדי וחבריה, מאריס (אמה דגרסטדט)-מלכת הכיתה השחצנית שנהנית להציק לאדי, קרנברי (צ'לסי טברס)-חברתה של מאריס ואחרים. מדיה וקבצים בנושא לא מדהימה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לא מדהימה (באנגלית) "לא מדהימה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לא מדהימה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לא מדהימה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.