דייוויד לאברינג

דייוויד לאברינג (באנגלית: David Lovering; ‏נולד ב־6 בדצמבר 1961) הוא מוזיקאי ומתופף אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות חברותו בלהקת הפיקסיז, מהקמתה ועד היום, אך לקח חלק גם בשיתופי פעולה עם להקות ואמנים שונים, ביניהם: להקת "The Every Body", האמנית טניה דונלי (Tania Donely), ולהקת "The Martinis". טכניקת התיפוף שלו נחשבה בעיני רבים כפורצת דרך בתחום, וצליל התופים שלו ייחודי לו. מלבד תיפוף הוא מתמחה גם בנגינה על גיטרה וגיטרה בס. כיום הוא מתגורר בבוסטון, מסצ'וסטס וממשיך להופיע בעולם עם הפיקסיז, כולל הופעות בישראל בקיץ 2010, 2017 ו-2020. דייוויד לאברינג נולד בברלינגטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. הוא למד לתופף בשנות העשרה שלו והצטרף לתזמורת של בית הספר התיכון שבו למד, "Brlington High School". לדברי חברו ג'ון מרפי, לאברינג תמיד היה "מכוון לתופים" בטעמו המוזיקלי. עם תחילת שנת הלימודים העשירית שלו הצהיר לאברינג על שלוש השאיפות העיקריות שלו: להיות חבר בלהקת רוק, להיות מהנדס חשמל ולנגן עם להקת "רוש", הלהקה האהובה עליו אז. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, לאברינג למד הנדסת אלקטרוניקה במכון הטכנולוגי בוונטוורת' בבוסטון. הוא השיג עבודה בחנות 'רדיו שאק' בניהולו של מרפי, חברו מהילדות. לאחר שסיים את לימודיו בוונטוורת' עם תואר שני בשנת 1985, הוא החל לתופף בלהקות מקומיות כמו 'איז וויזאר' ו'ריף רף'. לאברינג העיד כי מספר ז'אנרים שונים של מוזיקה השפיעו עליו, כולל הלהקות "סטילי דן", "לד זפלין" ו"דיו". ב-1985 לאברינג השתתף כנגן בחתונה של מרפי חברו משכבר הימים וקים דיל, חברתו ללהקה לעתיד. בינואר 1986 הוצע לדיל לנגן גיטרה בס בלהקת פיקסיז כשרק הוקמה, להקת רוק אלטרנטיבית שהוקמה על ידי צ'ארלס תומפסון (גיטרה ושירה) וג'ואי סנטיאגו (גיטרה). לאחר שגילה הסכמה, מרפי ששמע על כך הציע להביא לאודישן את לאברינג - מכיוון שעדיין חסר מתופף בלהקה החדשה. לאברינג מצידו כבר הפסיק לתופף בשלב זה ולא התרשם מהביצוע של השלישייה לשירי הלהקה. עם זאת, לאחר שניגנו יחד הוא הסכים להצטרף לזמן קצר, ולאחר מכן החליט להישאר באופן קבוע חבר בלהקה. לאברינג והלהקה כתבו והלחינו חומר לאורך 1985 ו -1986 והופיעו במקומות קטנים בבוסטון. הלהקה הקליטה 18 שירים להקלטת דמו בשנת 1987. לאברינג כתב את אחד משירי הקלטת, "Levitate Me" (השיר היחיד שכתב במלואו עבור הלהקה) והופיע על הכריכה הקדמית של הקסטה, כאשר הוא מצולם לבדו רץ עירום עם גבו למצלמה. "Levitate Me" הופיע לאחר מכן במיני אלבום הראשון של הלהקה 'Come on pilgrim', שכלל שבעה שירים נוספים שנלקחו מהקלטת הדמו. הפיקסיז הגיעו שוב לאולפן בשנת 1988 להקליט את אלבומם המלא הראשון Surfer Rosa. תרומתו של לאברינג לשירים כמו "Bone Machine" - המתחיל בסולו תופים בן 10 שניות - "Break My Body" ו- "River Eufrates" ביססה את סגנונו היציב והמדויק. Doolittle, אלבומם המלא השני של הלהקה אשר הפך למפורסם שבהם, התפרסם בשנת 1989. במהלך הקלטות האלבום, שכנע תומפסון את לאברינג לשיר את השיר "La La Love You", שנכתב כ"עצם הרעיון של שיר אהבה". מפיק האלבום, גיל נורטון, אמר בהמשך כי במהלך המפגשים לאברינג הוא "רצה לשיר את [השיר] 'I can't get him away from the microphone'. הוא כל כך 'פרפומר'". בנוסף לתופים וקולות, לאברינג ניגן גיטרה בס בשיר הלפני אחרון של האלבום, "Silver". לאחר יציאתו של האלבום, מערכת היחסים בין חברי הלהקה התמתחה בגלל כמות החזרות והלחץ להוציא לאור שלושה אלבומים בשנתיים. לאחר התאריך האחרון של סיבוב ההופעות "Fuck or Fight" של הלהקה בנובמבר 1989, הלהקה הייתה מותשת מכדי להשתתף במסיבת סוף סיבוב ההופעות שלהן בלילה שלאחר מכן, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה על הפוגה. לאחר שהתכנסה הלהקה באמצע 1990, לאברינג עבר ללוס אנג'לס יחד עם שאר הלהקה (מלבד קים דיל, שנשארה בלונדון להקליט יחד עם להקתה "הברידרז" את אלבומם הראשון). הפיקסיז הוציאו שני אלבומים נוספים, (Bossanova (1990 ו (Trompe le Monde (1991. לאברינג שר בתפקיד העיקרי בצד B של השירים "Velouria" ו-"Make Believe"; הפיקסיז המשיכו להופיע באופן זה לאורך 1991 ו -1992. בסופו של דבר הם התפרקו בשנת 1992, בעיקר בגלל מתחים בין תומפסון לדיל, על אף שאלה לא הוכרזו בפומבי עד 1993. לאחר התפרקות הפיקסיז, לאברינג תופף עם כמה אמנים, והצטרף אז ללהקה של סנטיאגו, "The Martinis", והופיע בשיר שלהם "Free" בפסקול של חברת ההקלטות 'אמפייר רקורדס'. עם זאת, עד מהרה עזב את הלהקה כדי להפוך למתופף בשירים של להקת "Cracker". לאברינג עבר מלהקה ללהקה, כאשר תופף עם אמנים רבים, ביניהם טניה דונלי באלבום 'Lovesongs for Underdogs' משנת 1997 ועם להקת 'בוסטון אייני מיוזי'. לאחר שהתמודד עם קושי במציאת עבודה חדשה, לאברינג ויתר על התופים ועבר לבית שכור, שבעליו אסר על תיפוף. לקראת סוף שנות התשעים לקחה אותו חברתו של לאברינג, גרנט-לי פיליפס, לכנס קסמים. הוא התרשם מאוד מכמה מהאשליות, ובהמשך אמר "הייתי צריך לעבוד בזה". חבר נוסף של לאברינג, קרל גרסו, גם הוא מעולם הקסמים והאשליות, הזמין אותם להופעה בטירת הקסמים, מועדון לילה מכוון קסמים בלוס אנג'לס. שם פגש לאברינג את סולן להקת "פוסום דיקסון", רוב זברצקי, והזוג התיידד במהרה. זברצקי שכנע את לאברינג להגיש בקשה להצטרפות של שחקנים נוספים לטירת הקסמים. לאחר שזכה לחברותו, לאברינג מיתג את עצמו מחדש כ"הפנומן המדעי". הפעילות שלו שילבה את הידע שלו בהנדסת חשמל עם ניסיון בביצועי הבמה שלו. החלטתו להמשיך בקריירת הקסם הושפעה מהעובדה שכמוזיקאי הוא "לא יכול היה לעמוד בראש הפיקסיז". בתוך תעשיית הקסמים, לאברינג ביצע ניסויים מדעיים ופיזיקליים במעיל מעבדה בזמן שהוא על הבמה. הוא התנער מתעלולי קסמים מסורתיים, והעדיף "דברים יותר נפשיים, תוך שימוש בכוחות נפשיים". בהמשך הוא הסביר: "אלה כל מיני ניסויים בפיזיקה משופעים ומוזרים באמת שלעולם לא תראו. אני מעדיף שהם [הקהל] יבחרו להגיד האם זה [קסם] או לא? ולא 'הכל מדע' או 'הכל קסם'. אז אני עושה דברים מוזרים שקוסמים אחרים לא עושים ". לאברינג מצטט את אמן הזכוכית ריקי ג'יי, קורא המחשבה מקס מייבן ויוג'ין בורגר כהשפעות על הטכניקה שלו. הופעותיו כרוכות לעיתים קרובות במכונות בנויות עצמית מורכבות. בקיץ 2003, לאברינג חש בדיכאון למשך זמן רב. בראיון בשנת 2004 הוא העיר: "אני זוכר שהייתי בדרך לבנק ופשוט הוצפתי רגשית וכלכלית. היה ממש בלגן בשבילי. הייתי מעורב במערכת יחסים שהייתה נוראה לחלוטין. ואני בדרך לבנק והטלפון הנייד שלי מצלצל. זה היה ג'ו [סנטיאגו]; הוא אומר, 'נחשו מה?' " סנטיאגו בדיוק קיבל טלפון מצ'ארלס תומפסון בו הצהיר את רצונו לאחד את הפיקסיז. לאברינג היה מרוצה מהחדשות. הוא הוסיף כי "הדבר העצוב ביותר הוא שכשישבתי להתאמן עם הפיקסיז, לא יכולתי להאמין שוויתרתי על משהו שאהבתי". בשנת 2004 הקליטו לאברינג והלהקה את סינגל האיחוד שלהם, "Bam Thwok". כתוצאה מהאיחוד, יצא סרט דוקומנטרי על פעילות הפיקסיז מאז 2002 ועד 2004. קצת לאחר מכן נפטר אביו באמצע סיבוב הופעות, ולאברינג החל לשתות בכבדות כתוצאה מכך. לדברי תומפסון, לאברינג "פישל כמה שירים" במהלך מספר הופעות חיות. "הכל נתפס בסרט", אמר תומפסון, "אבל הם ערכו את זה מחדש כדי להראות כאילו זה קרה באמצע סיבוב ההופעות שלנו וזה נראה כאילו כל הזמן הזה דייוויד היה שיכור. זה ממש לא היה ככה בכלל". לאברינג הוא הופיע עם הפיקסיז במהלך 2005 ו -2006, בזמן שהופיע בטירת הקסמים בערבי שישי עם אמני אשליות שונים. בהמשך אותה שנה הקים להקה חדשה בשם "המסדר ההרמטי של שחר הזהב", עם המוזיקאים לוס אנג'לס עמית איטלמן ואוסקר ריי. (Come on Pilgrim (1987 (Surfer Rosa (1988 (Doolittle (1989 (Bossanova (1990 (Trompe le Monde (1991 (Indie Cindy (2014 (Head Carrier (2016 (Beneath the Eyrie (2019 (Lovesongs for Underdogs (1997 (The Smitten Sessions (2004 (Avatar (2009 מדיה וקבצים בנושא דייוויד לאברינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד לאברינג דייוויד לאברינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד לאברינג, באתר AllMusic (באנגלית) דייוויד לאברינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד לאברינג, באתר Discogs (באנגלית) דייוויד לאברינג, באתר Songkick (באנגלית) כתבה על דייוויד לאברינג באתר חדשות MTV - אם טי וי