מיכל קולשה

מיכל קולשה (בפולנית: Michał Kulesza‏; 26 בנובמבר 1799 – 6 בנובמבר 1863) היה בין הליטוגרפים הראשונים באזור הדוכסות הגדולה של ליטא לשעבר, שנשלטה על ידי רוסיה. הנושא השכיח אצלו הם אתרים המקושרים להיסטוריה של הדוכסות הגדולה, שיקף את האקטיביזם הליטאי והפולני באזור. הוא חי ועבד בדרום ליטא של ימינו, בדרום-מזרח בלארוס ובצפון-מזרח פולין. מיכל קולשה, היה צייר נוף מוביל בתקופתו, הותיר דימויים חזותיים האזור במחצית הראשונה של המאה ה-19. מיכל קולשה נולד בוילנה, אז בירת נפת וילנה ברוסיה. שני מקורות אנציקלופדיים קובעים את שנת הולדתו בשנת 1799, כמה מחברים מציגים 1800 ללא חודש או יום. הוא חי ועבד באזור רב-אתני, אף שכינה את עצמו "צייר פולני" כשפרסם את עבודתו בצרפת, הוא התייחס לחבר העמים הפולני-ליטאי. השיוך המוצא אתני לא ברור, מכיוון שהוא יכול להיות גם פולני וגם כתיב ליטאי ישן. לא ידוע כמה שפות ובאיזו תדירות הוא דיבר. הוא למד בבית ספר יוקרתי והכשרתו האמנותית החלה בבית הספר התיכון וגם בבית כאשר למד שיעורים אצל הצייר הנאו-קלאסיציסט יונאס דמליס. לאחר מכן המשיך באוניברסיטה הקיסרית בווילנה, שם החל יאן רוסטם ללמד ליטוגרפיה בשנת 1819, ממנה קיבל תואר דוקטור באמנות בשנת 1829. הוא הצטרף לארגון האנטי-רוסי Philomaths בעת לימודיו באוניברסיטה. ונעצר בקשר זה בשנת 1823, כמו עמיתו הצעיר והסופר לעתיד יוזף איגנצי קרשבסקי, שסייע מאוחר יותר בפרסום ציוריו של קולשה, אך גורלו היה שונה מזה של תלמיד עמית מפורסם ושותף לעבודה אדם מיצקביץ', שגורש לסיביר. לאחר שהגיע לשוק העבודה בילה קולשה כעשור כאמן עצמאי ומורה פרטי בציור, ועבד בחנות הליטוגרפית שפתח יוזף אוזרילובסקי בווילנה בשנת 1835, שהפכה למוקד של כמה אמנים מוכשרים. הוא טייל בחצי האי קרים, ולדברי אחד המקורות שהה בבית מגורים לאמנים במינסק זמן מה בשנות ה-30 של המאה ה-19. הוא עזב את וילנה לתפקיד הוראה בגימנסיה קראז'אי בשנת 1837. בזמן שנערכו תוכניות לסגירת בית הספר הוא הועבר להוראת ציור בבית ספר תיכון בהרודנה כעבור שנתיים. בשנת 1844 הוא נכנס לתפקיד במכון לנשים אצילות שנפתח בביאליסטוק שם שהה למשך שארית חייו. הטכניקות העיקריות של קולשה היו ציור שמן (קצת טמפרה), צבעי מים ורישום. הציורים מציגים נופים עירוניים וכפריים, נושא שכיח בציוריו הרומנטיים של קולשה היו אתרים המקושרים להיסטוריה של הדוכסות הגדולה של ליטא, אשר שיקפו את התגברות האקטיביזם האתני הליטאי והפולני באזור. כמה מציוריו האחרים מתארים את פנים כנסיות, הוא צייר גם דיוקנאות, ותפאורות במה לתיאטרון הפרטי של הרוזן פוסלבסקי בארמונו בקוסאבה. ציוריו הפכו לרוב לליטוגרפיות למכירה או לפרסום. הם קישטו בתים אצילים ומעמד הביניים בימי חייו, חלקם מצאו מאז את דרכם למוזיאונים ברחבי האזור. קולשה היה צייר נוף מוביל במקומו ובזמנו. החלק של אירופה בה התגורר מפוצל כעת בין שלוש מדינות עצמאיות. כעת הוא מתואר כאמן ליטאי, פולני או בלארוסי תלוי במקום פרסום הטקסט שמסביר את עבודתו. הציורים שלו קיבלו את הסיקור הרב ביותר והנושאים שלהם רלוונטיים מבחינה לאומית בליטא (שם שמו נקרא: מיקולאס קולשה). בתקופה המודרנית, העניינים האזוריים והתיעודיים שלהם התייחסו בעיקר לפולין ובלארוס. בכל אותן מדינות, האמנות שלו היא כעת חלק מהמורשת המשותפת שלהן של הדוכסות הגדולה של ליטא. קולשה היה מטייל בסביבת המקומות שבהם התגורר ורחוק יותר בחיפוש אחר נושאים חדשים לציוריו הרומנטיים, הנמצאים בין התמונות המעטות של האזור בתחילת המאה ה-19. הוא תרם לסדרת התמונות המהוללת של וילנה שהגה יאן קז'ימייז' וילצ'ינסקי שהחלה לצאת בשנת 1845 ופרסם תיקי ליתוגרפיה משלו בפריז בשנת 1850 וב-1852. מדיה וקבצים בנושא מיכל קולשה בוויקישיתוף Rutkauskienė, Rima (2007). "Mykolas Kuleša". In Zenonas Rokus Rudzikas; Juozas Tumelis; et al. (eds.). Visuotinė lietuvių enciklopedija. 11. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas Sudolski, Zbigniew, ed. (1999). Korespondencja filomatów: wybór. Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich Kraszewski, Józef Ignacy (1847). "Pejzaż, Michał Kulesza". Tygodnik Petersburski. 18. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיכל קולשה".