laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי אזרבייג'ן–סרביה

יחסי אזרבייג'ן–סרביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה של סרביה. אזרבייג'ן מחזיקה בשגרירות בבלגרד ולסרביה שגרירות בבאקו. שתי המדינות חברות באו"ם, מועצת אירופה, שותפות לשלום, ארגון שיתוף הפעולה הכלכלי של הים השחור (BSEC), ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE). במהלך ההיסטוריה, סרביה וחלקים מאזרבייג'ן נכבשו בידי האימפריה העות'מאנית. חטיבת הרובאים ה-223 שהורכבה מתושבי אזרבייג'ן השתתפה בכיבוש יוגוסלביה ובלגרד מידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. שר החוץ הסרבי, ווק ירמיץ', ביקר באזרבייג'ן ב-2009. נשיא סרביה בוריס טאדיץ', ביקר באזרבייג'ן ב-2010. במהלך ביקורו הגיע טאדיץ' לקבריהם של קורבנות ינואר השחור ודיבר על היחסים בין שתי המדינות. נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב ביקר בסרביה בשנת 2011. אלייב וטאדיץ' חשפו אנדרטה לזכרו של וואזיר חג'ייבוב בעיירה נובי סאד, וכן השתתפו בפתיחת פארק טסמג'דאן בבלגרד. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי האנרגיה ובחינוך. בהתאם לכך שרי החוץ של שתי המדינות נועדים דרך קבוע. סרביה הייתה בין המדינות שהצביעו בעד אזרבייג'ן בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם 62/243, בעניין נגורנו קרבאך. ביום שבו הכריז נציג קוסובו על עצמאות חבל הארץ מסרביה, הצהירה אזרבייג'ן כי היא "רואה במעשה בלתי חוקי זה מנוגד לחוק הבינלאומי, ומכאן, עמדת אזרבייג'ן ברורה: היא אינה מכירה בעצמאותה של קוסובו". אזרבייג'ן הסיגה גם את כוחות השלום מקוסובו. טורקיה עשתה מאמצים ניכרים בכינוס ארגון הוועידה האסלאמית (OIC) שנערך בדקר, סנגל, למען הצהרה נחרצת בעד עצמאות קוסובו, אולם בין המדינות המתנגדות הייתה גם אזרבייג'ן. במהלך הישיבה הראשונה של הוועדה הבין-ממשלתית של אזרבייג'ן וסרביה ב-4 בנובמבר 2011, הצהיר היו"ר מאזרבייג'ן, שר הפיתוח הכלכלי, על תמיכה בסרביה. בתגובה, הצהירה סרביה כי היא תמשיך לתמוך בעמדת אזרבייג'ן בסכסוך נגד ארמניה. שתי המדינות מתכננות לבטל את הצורך בוויזה עבור אזרחיהן. יחסי אזרבייג'ן–ישראל יחסי ישראל–סרביה יחסי אזרבייג'ן–גרמניה מדיה וקבצים בנושא יחסי אזרבייג'ן–סרביה בוויקישיתוף יחסי אזרבייג'ן–סרביה, ברשת החברתית פייסבוק יחסי אזרבייג'ן–סרביה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יחסי אזרבייג'ן–סרביה, ברשת החברתית אינסטגרם יחסי אזרבייג'ן–סרביה, סרטונים בערוץ היוטיוב נשיא סרביה בוריס טאדיץ', נזכר בקורבנות, באתר ארכיון האינטרנט, ‏13 במאי 2010 לדה יבגרשינה, אזרבייג'ן אומרת כי היא אינה מכירה בעצמאות קוסובו, באתר רויטרס, ‏18 בפברואר 2008
גאורג קיסל

ד"ר יוהאן גאורג פרידריך קיסל (בגרמנית: Johann Georg Friedrich Kiessel; ‏31 באוקטובר 1907, נירנברג, האימפריה הגרמנית – 30 בדצמבר 1950, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה משפטן וקצין גסטפו ואס אס בדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, אשר כיהן כסגן ראש המנהל האזרחי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה בתקופת הכיבוש הנאצי, ונמנה עם האחראים להשמדת יהדות סרביה ובתוכה יהדות בלגרד. לאחר המלחמה הוסגר ליוגוסלביה, נשפט בעוון פשעי מלחמה, הורשע והוצא להורג. גאורג קיסל נולד בנירנברג. הוא רכש השכלה אקדמית במדע המדינה ובמשפטים וב-1930 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת ארלנגן-נירנברג. ב-1934 הצטרף למפלגה הנאצית ובאוקטובר 1935 הצטרף ל-אס אס. במהלך מלחמת העולם השנייה הוצב במנגנון המנהל האזרחי בפריז ובהמשך, לאחר כיבוש יוגוסלביה מונה לסגן ראש המנהל האזרחי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה, תחת האראלד טורנר. הוא הוצב בבלגרד וכיהן בתפקידו עד נובמבר 1942. נטל חלק מרכזי בהשמדת יהודי סרביה אם באמצעות הוצאתם להורג על ידי כיתות יורים או ברכישה והפעלה של משאיות גז להשמדת נשים וילדים, בעיקר באזור בלגרד. לאחר סיום תפקידו של טורנר, סיים גם קיסל את תפקידו ביוגוסלביה. בינואר 1943 הצטרף לוואפן אס אס ובאמצע 1944 הועבר למשרד הראשי לביטחון הרייך. בדצמבר 1944 מונה לראש הגסטפו בבידגושץ', אך בינואר 1945 עם כיבוש האזור על ידי הצבא האדום, הועבר לברמן ומונה למפקד משטרת הביטחון המקומית. בהמשך, נפל בשבי כוחות הצבא הבריטי. הוא הוסגר ליוגוסלביה והועמד לדין על פשעי מלחמה. ב-7 במרץ 1947 נגזר דינו למוות, וב-30 בדצמבר 1950 הוא הוצא להורג בבלגרד בתלייה. ולטר מנושק, השמדת היהודים בסרביה, באתר יד ושם יוסף קוגלר, שואת יהודי יוגוסלביה - סקירה היסטורית, באתר יד ושם. מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 47. ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 334.
ולי קרהודה

ולי קרהודה (באלבנית: Veli Karahoda;‏ נולד ב-4 בינואר 1968, פריזרן) הוא סופר ממוצא אלבני המתגורר בקוסובו. טירת קפקא האלבנית, 1991, בית ההוצאות גיון בוזוקו, פרישטינה, קוסובו. השדים, 2000, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו. שבע המילים האחרונות, 2003, בית ההוצאות גיון בוזוקו, פרישטינה, קוסובו. סיריוס וסיפורים אחרים, 1994, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו. לוקרסיה, 1995, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו. שעון החול הצהוב, 1992, חברת ההוצאות ארטסנטר, פרישטינה, קוסובו. האקדמיה', 1993, חברת ההוצאות בלנדאס, פרישטינה, קוסובו. יריד הגופות, 1992, חברת ההוצאות ארטסנטר, פרישטינה, קוסובו. מדיה וקבצים בנושא ולי קרהודה בוויקישיתוף ולי קרהודה, ברשת החברתית Goodreads
דורין ני וריאן

דורין ני וריאן (באירית: Doireann Ní Bhriain; נולדה בשנת 1952) היא מנחת טלוויזיה אירית. ני וריאן נולדה בדבלין כאחת משלושה ילדים של שחקנית ועובד בשירות הציבורי, בגיל שמונה לקחה חלק בתוכנית רדיו ביחד עם אמה, היא בוגרת לימודי צרפתית וספרדית מאוניברסיטת קולג' דבלין (University College Dublin), בנוסף היא דוברת של השפה האירית. ב-1972 התחילה לעבוד ברשת השידור הציבורית של אירלנד "RTÉ" כמנחת תוכניות טלוויזיה לילדים, לאחר מכן הגישה את תוכנית החדשות והאקטואליה "Tangents" ובכך נהייתה לאחת הנשים הראשונות שהגישו מהדורת חדשות באירלנד, היא גם הגישה את התוכנית בשפה האירית "Féach". ב-1976 עזבה את עבודתה בתחום התקשורת על מנת מעבר לקניה שם לימדה בבתי ספר כפריים ולאחר מכן בניירובי. ב-1979 החלה לשמש ככתבת של תוכנית הרדיו "Women Today" ובסופו של דבר הגישה את התוכנית לאחר פרישתה של המגישה. ב-1981 הנחתה את האירוויזיון, היא קיבלה את ההצעה להנחות את התחרות עקב היותה מגישת טלוויזיה מוכרת במדינתה שגם דוברת צרפתית. לאחר הנחיית האירוויזיון פרשה בפעם השנייה מ-RTÉ. באירוויזיון 1991 הגישה פרשנות לטלוויזיה האירית. ב-1993 זכתה ב-"Jacob's Award", פרס הטלוויזיה האירית. בשנות ה-2000 לקחה חלק במספר פרויקטים בתחום האומנות. היא נשואה לעיתונאי אנדי פולק ולהם שני ילדים. דורין ני וריאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) RTÉ Archives | Doireann Ní Bhriain, www.rte.ie This much I know: Doireann Ní Bhriain, www.irishexaminer.com, ‏2011-11-19 Blasket Island Memories, RTÉ Archives (באנגלית) The Salon – Women of the South – Radicals & Revolutionaries (באנגלית) [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עילי בנירי

עילי בנירי (נולד ב-30 בספטמבר 2000) הוא שחקן ברידג' ישראלי, סגן אלוף העולם עד גיל 21 בין השנים 2018-2019 וסגן אלוף אירופה עד גיל 21 לשנת 2017. נכון ליולי 2022, בעל תואר רב אמן ארד.כיום חבר נבחרת ישראל עד גיל 25. בנירי מדורג במקום הראשון מקרב השחקנים הישראלים עד גיל 25. זכייה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 26 בברידג' יחד עם אסף יקותיאלי. זכייה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 26 בברידג' יחד עם ליה פטלקו. מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21 כחלק מנבחרת ישראל הצעירה. מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21, בשנת 2017 שהתקיימה בסמורין, סלובקיה. באליפות זו בנירי ושותפו ניר חוטורסקי סיימו במקום הראשון בדירוג הזוגות המכונה "באטלר". מקום שני באליפות העולם עד גיל 21 לקבוצות, בשנת 2018, שהתקיימה בווג'יאנג, סין, יחד עם שותפו ניר חוטורסקי וחברי הקבוצה: אביב זייטק - תומר לונשטיין, גל מתתיהו - יונתן שליבוביץ'. גם בתחרות זו סיימו בנירי ושותפו ניר חוטורסקי במקום הראשון בדירוג ה"באטלר" של התחרות. מדליית כסף באליפות העולם לזוגות עד גיל 21, בשנת 2019, שהתקיימה באופטייה, קרואטיה, יחד עם שותפו השוודי אלכסנדר סנדין. זכייה במדליית הארד באליפות אירופה עד גיל 25, בשנת 2022, שהתקיימה בולדהובן, הולנד, יחד עם שותפו אמיר עציון וחברי קבוצתו: ניר חוטורסקי - אביב זייטק, דניאל מסיקה - עידו מושקוביץ. מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 26, בשנת 2024, שהתקיימה בורוצלב, פולין. בשנת 2019 השתתף בשעשועון הטריוויה "המרדף" המשודר בתאגיד השידור הציבור "כאן". באפריל 2019 התגייס לצה"ל כספורטאי פעיל. מדיה וקבצים בנושא עילי בנירי בוויקישיתוף עילי בנירי, ברשת החברתית פייסבוק נבחרת ישראל עד גיל 21 סגנית אלופת העולם בברידג', באתר ynet, 19 באוגוסט 2018 התאגדות הברידג', באתר bridge.co.il 27th European Youth Team Championships / Team Participants, db.eurobridge.org התאגדות הברידג', באתר bridge.co.il Israel Bridge Federation's results website - התאגדות ישראלית לברידג' אתר התוצאות, באתר www.bridge.co.il http://db.eurobridge.org/repository/competitions/17Samorin/microsite/Asp/RoundTeams.asp?qtournid=1431&qroundno=34 26th European Youth Team Championships - Results, db.eurobridge.org 17th World Youth Teams Championships, db.worldbridge.org (בוליטין מספר 9)http://db.worldbridge.org/repository/tourn/suzhou.18/microsite/Bulletins.htm Results, db.worldbridge.org Francesca Canali, 28th European Youth Team Championships – the Winners | European Bridge League (באנגלית בריטית) Francesca Canali, 29th European Youth Team Championships: the Winners | European Bridge League (באנגלית בריטית) https://i.ytimg.com/an_webp/w3Vp7BNLw6U/mqdefault_6s.webp?du=3000&sqp=CN2B2eQF&rs=AOn4CLD5il8J5bnzu9anHvOuJNMd_hem9w ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דדליין

דדליין (מאנגלית: Deadline, ובעברית: מוֹעֵד אַחֲרוֹן) היא השעה שנקבעה לסיומה של פעילות מסוימת, ולכן על כל העוסקים בפעילות זו לכוון צעדיהם כך שיעמדו בשעה שנקבעה. בניהול נהוג לקבוע אבני דרך לסיומם של שלבים המרכיבים פעילות, כדי להבטיח את סיומה של כלל הפעילות עד למועד שנקבע. קביעת אבני דרך מקטינה את הסיכוי ששלב מסוים בפעילות יגרור לחריזה מהדדליין, ומאפשרת שקיפות טובה יותר לגבי התקדמות הביצוע של השלבים או איתור בעיות בדרך להשגת הדדליין. להצגת הזמן שנותר עד לדדליין משמשת ספירה לאחור. לעיתון יומי קבוע דדליין (ובעברית: שְׁעַת נְעִילָה, כשמדובר בדדליין של עיתון) שעד אליו על מערכת העיתון לסיים את הכנתו לדפוס, על מנת שהעיתון יגיע לקוראיו בשעה שהם רגילים לקבלו. ככל שהשלבים שלאחר הדדליין (הדפסה והפצה) מהירים יותר, כך ניתן לקבוע דדליין מאוחר יותר, ובכך להביא לקוראים ידיעות טריות יותר. לדדליין בעיתונות הייתה חשיבות גדולה כאשר העיתון המודפס היה מקור חדשות עיקרי. בתקופה הנוכחית, שבה העיתון המודפס אינו יכול להתחרות בעדכניותו עם אתרי החדשות, לדחיית הדדליין חשיבות פחותה. מענה למכרז יש להגיש בשעה שקבעו עורכי המכרז, והצעה המוגשת לאחר מועד זה נפסלת על הסף. כניסת שבת היא הרגע שבו מתחילה השבת, ונכנסים לתוקף כל האיסורים על עבודה בשבת. כל ההכנות לשבת, שנעשות ביום שישי, מכוונות שלא לחרוג מדדליין זה. למבחן בבית ספר קבועה שעת סיום, ובהגיע שעה זו יש לחדול מכתיבת המבחן. חלק מטקטיקת ההצלחה במבחן היא ההתמודדות עם דדליין זה. תלמידים בעלי מוגבלות מקבלים דחייה של הדדליין, מתוך התחשבות במוגבלותם. בטרמינולוגיה צבאית מקובל המונח "שעת השין" לציון השעה שנקבעה לתחילתו של מבצע צבאי. מדיה וקבצים בנושא דדליין בוויקישיתוף זאב גלילי, DEADLINE ("דד ליין") – משמעות הביטוי, מקורו וגלגוליו, באתר "היגיון בשיגעון", 21 במאי 2013 דֶּדְלַיְין > מוֹעֵד אַחֲרוֹן, באתר האקדמיה ללשון העברית
דדליין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דדליין – השעה שנקבעה לסיומה של פעילות מסוימת דדליין (קומיקס) – קומיקס הומוריסטי ישראלי לבנון לנצח – סרט קולנוע משנת 1987 בכיכובו של כריסטופר ווקן, שנקרא באנגלית Deadline דדליין (סרט, 2009) – סרט קולנוע משנת 2009 בכיכובה של בריטני מרפי Deadline Hollywood – אתר חדשות לנושאי בידור
תאמין לי

תאמין לי הוא אלבומה השני של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. האלבום יצא לאור ב-4 בספטמבר 2016, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "תאמין לי", "כל העיר שלנו", "תזיזו", "אף אחד" ו"אין לי אותך". ב-20 בנובמבר 2016, חודשיים וחצי לאחר יציאת האלבום, האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה. "תאמין לי" - יצא לאור ב-12 במרץ 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וזכה להצלחה רבה עם צאתו, כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-3 במדיה פורסט. הקליפ שיר צבר כ-14.8 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-8 הנצפה ביותר של בן זקן. "כל העיר שלנו" - יצא לאור ב-7 ביוני 2016, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וגם זכה להצלחה רבה עם צאתו כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-8 במדיה פורסט. הקליפ של השיר צבר כ-17.7 מיליון צפיות נכון למרץ 2019. "תזיזו" - יצא לאור ב-15 באוגוסט 2016, כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר משמש כשיר הנושא של ערוץ הילדים לאותה שנה. השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וזכה להצלחה רבה כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-3 במדיה פורסט. השיר צבר כ-21 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-4 הנצפה ביותר של עדן בן זקן. "אף אחד" - יצא לאור שבוע לאחר יציאת האלבום, ב-11 בספטמבר 2016 כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי הראל סנדרוסקי, וזכה להצלחה רבה כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-2 במדיה פורסט. השיר צבר כ-18.6 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-6 הנצפה ביותר של עדן בן זקן. "אין לי אותך" - יצא לאור ב-15 בנובמבר 2016 כסינגל החמישי מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי דולב רם והולחן על ידי תמר יהלומי. השיר צבר כ-7.2 מיליון צפיות נכון למרץ 2019. "הייתי חוזרת" - יצא לאור בשנת 2016, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום. האלבום ברשת הזרמת המדיה, ספוטיפיי רועי בהריר פרל‏, טעון קיפוח 97: עדן בן זקן עדיין לא פיצחה את האקס פקטור, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2016 מצדיקה את המעמד: עדן בן זקן משיקה וחוגגת פלטינה, באתר פרוגי, ‏2016-11-20
נער המים

נער המים (באנגלית: The Waterboy) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של פרנק קורצ'י ובכיכובם של אדם סנדלר, קתי בייטס, פירוזה באלק, הנרי וינקלר, ג'רי ריד, לארי גיליארד ג'וניור, בלייק קלארק, פיטר דנטה, וג'ונתן לוגראן. סנדלר הפיק את הסרט וכתב את התסריט יחד עם טים הרליהי. הסרט גרף מעל ל-161 מיליון דולרים באמריקה הצפונית לבדה. אדם סנדלר מגלם את בובי בושר בן ה-31. בושר, אשר סובל מבעיות חברתיות ומחוסר יכולת לשלוט בכעס שלו, עובד כנער מים עבור קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת לואיזיאנה קוגרס ומתגורר בבית אימו השתלטנית. לאחר ששחקני הקבוצה התעמרו בו הוא פוטר לבסוף על ידי המאמן. בעקבות כך הוא מצא קבוצת פוטבול אחרת לעבוד עבורה. המאמן של קבוצת הפוטבול שהוא עובד עבורה, מבחין בבעיית הכעס של בושר ונותן לו בעקבות כך לשחק בקבוצה. למרות התנגדות אימו של בושר, הוא ממשיך לשחק פוטבול. בושר לומד להשתמש בכעס שלו על מנת להתמודד עם השחקנים היריבים כאשר הוא מעמיד פנים שהם צוחקים עליו. בעקבות כך הוא הופך לאחד משחקני הפוטבול המובילים ולמושא אהבתה של ויקי ואלנקורט, כל זאת תוך כדי שהוא מוביל את קבוצתו למשחק הגמר המכריע. "נער המים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נער המים", באתר נטפליקס "נער המים", באתר AllMovie (באנגלית) "נער המים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נער המים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נער המים", באתר Metacritic (באנגלית) "נער המים", באתר אידיבי "נער המים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וני נמוניק

ג'וני נמוניק (באנגלית: Johnny Mnemonic) הוא סרט סייברפאנק-פעולה-מותחן קנדי-אמריקאי משנת 1995 אשר בוים על ידי רוברט לונגו. בסרט מככבים קיאנו ריבס ודולף לונדגרן. הסרט מבוסס על ספר באותו השם מאת ויליאם גיבסון. הסרט מציג את ההשקפה הדיסטופיסטית של גיבסון על העתיד בו העולם נשלט על ידי תאגידי-על. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-26 במאי 1995, זכה לביקורות שליליות ונכשל בקופות. עלילת הסרט מתרחשת בעתיד דיסטופי של שנת 2021 בו העולם נמצא בשליטת תאגידי-על, ואוכלוסיית העולם סובלת ממצב המכונה "תסמונת הצטמצמות עצבים" אשר נובעת לפי ההערכות משימוש יתר בטכנולוגיה ומריבוי שימוש בשתלים קיברנטים. ג'וני נמוניק (קיאנו ריבס) הוא סוחר נתונים עם שתל קיברנטי במוחו אשר מאפשר לו לאחסן במוחו כמויות עצומות של נתונים מוצפנים אשר רגישים מדי עבור רשתות מחשבים רגילות. המוח של ג'וני מסוגל לשאת 80 ג'יגה בייט של נתונים, או 160 ג'יגה בייט אם הוא משתמש במכפיל. ג'וני משתמש בשתל על מנת לשמש כשליח בין גורמים שונים. באחת מהמשימות ג'וני טוען על השתל נתונים בכמות החורגת מהמגבלות של השתל (ועל כן הוא עשוי למות אם הנתונים לא יוסרו בזמן מהשתל), אלא מכיל גם מידע בעל ערך רב יותר מכפי שדמיין אי פעם. הוא צריך להביא את הנתונים אל היעד בזמן ולהימנע מלהיהרג על ידי מתנקשים שנשלחו בעקבותיו. קיאנו ריבס בתפקיד ג'וני נמוניק דיינה מייר בתפקיד ג'יין אייס-טי בתפקיד J-Bone טקאשי קיטאנו בתפקיד טקאהאשי דולף לונדגרן בתפקיד קארל הוניג אודו קיר בתפקיד ראלפי הנרי רולינס בתפקיד Spider "ג'וני נמוניק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'וני נמוניק", באתר נטפליקס "ג'וני נמוניק", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'וני נמוניק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'וני נמוניק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ג'וני נמוניק", באתר Metacritic (באנגלית) "ג'וני נמוניק", באתר אידיבי "ג'וני נמוניק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טוביאס, בנימין (2024-09-03). "קיאנו ריבס לא הצליח כי הוא שחקן טוב - אלא כי הוא האנושי והפגיע מכולם". Ynet. נבדק ב-2024-09-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנץ נויהאוזן

ד"ר פרנץ נויהאוזן (בגרמנית: Franz Neuhausen; ‏3 בדצמבר 1887, מרציג, האימפריה הגרמנית – 14 באפריל 1966, מינכן, גרמניה המערבית) היה תעשיין גרמני אשר במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כראש המנהל הכלכלי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה בדרגת גרופנפיהרר, והיה אחראי לשוד רכושם של יהודי סרביה ובכללם יהודי בלגרד. בהמשך, לאחר השמדת יהדות סרביה, כיהן כראש המנהל האזרחי והחליף את האראלד טורנר. פרנץ נויהאוזן נולד במרציג ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כטייס בצבא האימפריה הגרמנית. לאחר המלחמה הצטרף למפלגה הנאצית וכיהן כנספח האווירי הגרמני בבלגרד. הוא רקם קשרים אישיים עם הרמן גרינג ואלו הועילו לפעילותו הכלכלית בתחום התעשייה. עד סוף שנות ה-30 של המאה ה-20 הפך לאיל הון. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה מונה לראש המנהל הכלכלי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה. במסגרת תפקידו היה אחראי לגזלת רכושם של יהודי סרביה. כן היה אחראי להלאמת בנקים סרביים וגריפת רווחים ממפעלי תעשייה שונים בתחומי סרביה. כיהן כיושב ראש אתר כריית הנחושת בבור, ובמסגרת תפקידו העביד 6,200 יהודים בעבודות כפייה במכרות. בהמשך מונה לראש המנהל הכלכלי ביוון ובאיטליה. ב-18 באוקטובר 1943 מונה לראש המנהל האזרחי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה והחליף את האראלד טורנר. במהלך תפקידיו הועברו לברלין תלונות על שחיתות כנגד נויהאוזן שעיקרן העברת רק חלק מהכספים לשלטונות הרייך וגריפת רווחים אישיים. בנובמבר 1944 הודח מתפקידו, נעצר ונכלא בעוון שחיתות. לאחר מספר חדשים שוחרר למעצר בית לאחר התערבותו האישית של הרמן גרינג. ב-1945 נפל בשבי כוחות הצבא הבריטי ובהמשך הוסגר ליוגוסלביה והועמד לדין על פשעי מלחמה. ב-1947 הורשע ונדון ל-20 שנות מאסר. ב-1953 זכה לחנינה, עבר לגרמניה המערבית, ושם נפטר ב-1966. ולטר מנושק, השמדת היהודים בסרביה, באתר יד ושם מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 49–50, 67-66. ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמודים 280, 286, 288.
סחרור בשחקים

סחרור בשחקים (באנגלית: Terminal Velocity) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1994 אשר בוים על ידי דראן סאראפיאן ובכיכובם של צ'רלי שין, נסטסיה קינסקי, ג'יימס גנדולפיני וכריסטופר מקדונלד. פסקול הסרט נוצר על ידי ג'ואל מקנילי. במקור, התפקיד שגילם שין בסרט נכתב עבור טום קרוז. דיץ' ברודי (צ'רלי שין) הוא מדריך צניחה חופשית. בתחילת הסרט מגיעה אל ברודי לקוחה חדשה בשם כריס מורו (נסטסיה קינסקי) אשר במהלך הקפיצה הראשונה שלה היא לא פותחת את המצנח ולכאורה נהרגת. ברודי מגלה בהמשך שמורו זייפה את מותה וכי היא למעשה מרגלת רוסיה שמנסה לגנוב משלוח זהב. ברודי נאלץ כעת להשתמש בכישורי הצניחה שלו על מנת להערים על הנבלים ולהישאר בחיים. "סחרור בשחקים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סחרור בשחקים", באתר נטפליקס "סחרור בשחקים", באתר AllMovie (באנגלית) "סחרור בשחקים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סחרור בשחקים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סחרור בשחקים", באתר אידיבי "סחרור בשחקים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "סחרור בשחקים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוקוס פוקוס (סרט, 1993)

הוקוס פוקוס (באנגלית: Hocus Pocus) הוא סרט קומדיה-אימה-פנטזיה אמריקאי משנת 1993 בבימויו של קני אורטגה. עלילת הסרט מתמקדת בשלישיית מכשפות מהמאה ה-17 (מגולמות על ידי בט מידלר, קתי נאג'ימי ושרה ג'סיקה פרקר) אותם נער מתבגר (מגולם על ידי עמרי כץ) מקים בטעות לתחייה בסיילם, מסצ'וסטס, במהלך חג ליל כל הקדושים. סרט המשך בשם "הוקוס פוקוס 2" עלה בדיסני+ בשנת 2022. בשנת 1693 שלוש האחיות של משפחת סנדרסון - ויניפרד, מרי ושרה - הוצאו להורג בעיירה סיילם שבמסצ'וסטס משום שעסקו בכישוף ושאבו את "כוח החיים" מנערה צעירה בשם אמילי בינקס. זמן קצר לפני הוצאתן להורג ויניפרד הטילה קללה אשר תאפשר להן לחזור לחיים בערב ליל כל הקדושים אם אדם בתול ידליק את הלהבה השחורה בנר מכושף בביתן. שלוש מאות שנים מאוחר יותר, הנער מקס דניסון (עמרי כץ) עובר לסיילם שבמסצ'וסטס מלוס אנג'לס. במהלך מאמציו להרשים את ידידתו אליסון הוא שובר בטעות את הקללה ומחזיר את האחיות מן המתים. כעת מקס, אחותו הצעירה, ידידתו אליסון, וחתול מכושף בן 300 שנים חייבים להציל את ילדי סיילם מהמכשפות אשר חותרות לשאוב את "כוח החיים" מילדי העיירה על מנת לזכות בחיי נצח. בט מידלר - בתפקיד ויניפרד "וויני" סנדרסון, האחות הבכורה במשפחת המכשפות. וינפרד היא האחות האינטליגנטית במשפחה אשר ובפועל המנהיגה של החבורה. לויניפרד יש את יכולות הקסם החזקות ביותר מבין כל האחיות במשפחת המכשפות. שרה ג'סיקה פרקר - בתפקיד שרה סנדרסון, האחות הצעירה והיפה ביותר במשפחת המכשפות, אך היא גם האחות הטיפשה ביותר. יש לה את היכולת להפנט את הקורבנות הצעירים של האחיות. קתי נאג'ימי - בתפקיד מרי סנדרסון, המכשפה האמצעית במשפחת המכשפות. יש לה חוש ריח מפותח במיוחד בו היא מסתייעת על מנת לאתר ילדים. עמרי כץ - בתפקיד הנער הסרקסטי מקסימיליאן "מקס" דניסון אשר עבר לאחרונה לעיירה סיילם שבמסצ'וסטס מלוס אנג'לס. ת'ורה ברץ' - בתפקיד דניאלה "דני" דניסון, אחותו הצעירה וחסרת הפחד של מקס אשר אוהבת במיוחד לחגוג את חג ליל כל הקדושים. וינסה שו - בתפקיד אליסון ווטס, מושא האהבה של מקס אשר לומדת באותה הכיתה כמוהו. צ'ארלס רוקט - בתפקיד דייוויד "דייב" דניסון, אביהם של מקס ודני. סטפני פארסי - בתפקיד ג'ניפר "ג'ני" דניסון, אמם של מקס ודני. שון מאריי - בתפקיד ת'קרי בינקס, נער צעיר וטוב לב משנת 1693 עליו הוטלה קללה שהפכה אותו לחתול שחור בן אלמוות. ג'ייסון מרסדן - מדבב את קולו של החתול ת'קרי בינקס מדיה וקבצים בנושא הוקוס פוקוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוקוס פוקוס "הוקוס פוקוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר נטפליקס "הוקוס פוקוס", באתר AllMovie (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר Metacritic (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר אידיבי "הוקוס פוקוס", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הוקוס פוקוס", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הוקוס פוקוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צעצועים (סרט)

צעצועים (באנגלית: Toys) הוא סרט קומדיה-פנטזיה אמריקאי משנת 1992 בבימויו של בארי לוינסון, נכתב על ידי לוינסון וולרי קרטין, ובכיכובם של רובין ויליאמס, מייקל גמבון, ג'ואן קיוזאק, רובין רייט, אל אל קול ג'יי, סם לוינסון, וג'יימי פוקס. הסרט יצא לקרנים בדצמבר 1992 בארצות הברית. קנת' זבו, הוא המייסד והבעלים האקסצנטרי של חברת "צעצועי זבו" הפציפיסטית. קנת' מבין שהוא גוסס, אך הוא לא מרגיש בטוח להוריש את המפעל לילדיו לסלי (רובין ויליאמס) ואלסאטיה (ג'ואן קיוזאק), מבוגרים עם ראיית עולם של ילדים אשר סייעו לו רבות לפתח ולבדוק צעצועים, משום שהוא לא סבור שהם יהיו מסוגלים לנהל את החברה בהצלחה. בעקבות כך קנת' מוריש את החברה לאחיו לילנד, איש צבא במקצועו. לילנד מתוסכל מכך שמעולם לא הפך לגנרל ומייחל לתקופה של מלחמה. לאחר שהרעיונות של החברה נגנבים על ידי חברות יריבות לילנד מזמן את בנו פטריק (אל אל קול ג'יי), שגם הוא איש צבא, והם מחליטים להשתמש במפעל על מנת לייצר נשק במקום צעצועים. בעקבות כך לסלי, חבריו, ובני משפחתו מחליטים לשים קץ לעריצות של הדוד הגנרל. "צעצועים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צעצועים", באתר נטפליקס "צעצועים", באתר AllMovie (באנגלית) "צעצועים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צעצועים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "צעצועים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "צעצועים", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "צעצועים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכסח הדשא (סרט)

מכסח הדשא (באנגלית: The Lawnmower Man) הוא מותחן-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1992 בבימויו של ברט לאונרד. הסרט מבוסס באופן רופף על סיפור קצר מאת סטיבן קינג עם אותו השם, אף על פי כן, מלבד סצנה אחת, הספר והסרט שונים לחלוטין. בשנת 1996 יצא סרט המשך לסרט זה. המדען ד"ר אנג'לו עובד על פרויקט אשר במסגרתו הוא מנסה להגדיל את האינטליגנציה של שימפנזים. אחד השימפנזים עליו מבוצע הניסוי נמלט מהמעבדה ובעקבות כך הניסוי נפסק לאלתר. בהמשך ד"ר אנג'לו מחליט שימשיך את הניסוי על איוב, אדם פשוט אשר עובד כגנן מקומי. אנג'לו מזמין את איוב לשחק מספר משחקי מציאות וירטואלית בביתו ומשכנע את איוב לקחת חלק בניסויים אותם הוא עורך כאשר הוא אומר לו שהניסויים יגרמו לו להיות חכם יותר. איוב מסכים ומתחיל לקחת חלק בתוכנית למידה מואצת בשילוב עם נטילת תרופות פסיכוטרופיות, ושימוש במציאות וירטואלית. איוב הופך בעקבות כך חכם יותר אף מד"ר אנג'לו אשר מתחיל לקחת את איוב למעבדה שלו על מנת להמשיך את הניסויים שם. איוב רוכש בהמשך כוחות טלקינזיס. כוחותיו ויכולותיו של איוב ממשיכים לגדול והוא נוקם בהמשך בכל מי שהתעללו בו בעבר. "מכסח הדשא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכסח הדשא", באתר נטפליקס "מכסח הדשא", באתר AllMovie (באנגלית) "מכסח הדשא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכסח הדשא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכסח הדשא", באתר Metacritic (באנגלית) "מכסח הדשא", באתר אידיבי "מכסח הדשא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.