laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איתמר צור

איתמר צור (נולד ב-28 באוגוסט 1986) הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי. צור נולד בתל אביב לירון צור ורות לבית הוכברג. אביו פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ואמו רות (כיום רמות) היא עורכת ספרותית ומשוררת. הוריו התגרשו כשהיה בן 6. בגיל 13 עבר לגור אצל אמו. למד לנגן מוזיקה קלאסית באקדמיה למוסיקה בירושלים ומנגן על קונטרבס. צור לא התגייס לצה"ל. בעבר צור התגורר בברלין. החל מ-2018 מתגורר ביפו. בשנת 2006 שיחק בסדרת הדרמה שכתב וביים רני בלייר "פרשת השבוע" ששודרה בחברת הכבלים של HOT. גילם את דוד. בשנת 2007 השתתף בסדרת הדרמה של HOT שיצר וביים ניר ברגמן "להוציא את הכלב" שיחק את יאיר. הסדרה עוסקת במורה לאומנות ותלמיד תיכון שמתנהל ביניהם רומן. בשנת 2009 שיחק בסדרת הדרמה ששודרה בערוץ עשר שכתב, יצר, וביים ציון רובין "לאהוב את אנה" שיחק בתפקיד איתמר. באותה השנה השתתף בסרט "כלת הים" שכתבה וביימה קרן ידעיה שיחק את אחיין של ראובן (מוני מושונוב) שהשתתף איתו בסדרה "להוציא את הכלב". בשנים 2009-2010 כיכב בתפקיד ראשי ב 2 העונות בטלנובלה של ערוץ 10 "נשות הטייסים" גילם את דמותו של סגן איתמר גבריאלי, טייס שמשמש כמוביל מבנה בחיל האוויר הישראלי. באותן השנים גם השתתף בעונה השלישית של סדרת דרמת הנוער המצליחה "האי" ששודרה בערוץ הילדים בחברת HOT. שיחק בתפקיד משני גילם את דניאל, סטודנט צעיר, חבר של אנה (אפרת בן יעקב) במקום סול (עוז זהבי). בשנת 2010 השתתף בפרסומת של ״טמבור״. בעבר השתתף בפרסומת של ״בורגראנץ'״, ו״סלקום״. בשנים 2018-2019 הנחה במשך 2 עונות את תוכנית הרשת "פיתה בדקה" ששודרה בטדי. בשנת 2020 השתתף בפרסומת של ״HOT״ לצידן של גל גדות, וקים אור אזולאי. בשנת 2021 השתתף בפינה שנקראת ״ביקורת פרסומות: למה BEANZ מתייחסים אליי כמו לאידיוט?״ בערוץ היוטיוב של השחקן אור בוטבול. בשנת 2022 השתתף בפרסומת של חברת ״seatylock״ חברה ישראלית המתמחה בפתרונות נעילה ואבטחה לאופניים. ביולי 2018 הופיע בהרכב של ״פלמנקו ג'אז״ בבית העמודים לצידם של נועה דרזנר, טולה בן ארי, ואיתן ברטל. בשנת 2020 הוציא את השיר ״לשכוח אותך״ ופרסם את זה ביוטיוב. כשצור התגורר בברלין הוא הקים טריו עם שני מוזיקאים ישראלים צעירים נוספים שחיו בברלין, הלהקה חוקרת את אידיומת הג'אז תוך שהיא שואבת השפעה מרוק, פולק וז'אנרים נוספים של מוזיקה פופולרית. איתמר צור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איתמר צור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתמר צור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איתמר צור, באתר ספר הקולנוע הישראלי איתמר צור, ברשת החברתית אינסטגרם סרטונים בערוץ של איתמר צור, באתר יוטיוב כתבה בתרבות טלוויזיה, לי אור אברבך, 18 בנובמבר 2007 ערן בר-און, ממריאים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2009 ערן בר-און, שינויים בצוות "נשות הטייסים", באתר ynet, 7 בספטמבר 2009 עמית קוטלר וערן בר-און, כל אחד הוא אור קטן, באתר ynet, 15 בדצמבר 2009 כתבה ב-D1D1 לוקח את השלט לידיים, 23 במאי 2010 לי-אור אברבך, תרבות טלוויזיה, 2007 Instagram, www.instagram.com ערן בר-און, ממריאים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2009 Facebook, www.facebook.com Itamar Tsur Trio - EP, by Itamar Tsur, Itamar Tsur (באנגלית)
אלכסיי וייצן

אלכסיי אנגלוביץ' וייצן (ברוסית: Алексей Ангелович Вайцен; ‏ (30 במאי 1922 – 14 בינואר 2015) היה ממשתתפי המרד בסוביבור, ומאחרוני הניצולים ממנו שנותרו בחיים. ערך מורחב – המרד במחנה סוביבור נולד בכפר הריהוריב שליד רוהאטין במזרח פולין (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז לבוב של אוקראינה), אחד מתוך ארבעת ילדים של אנשל ורחל וייצן. כמה שנים אחרי לידתו עברה המשפחה לחודורוב. בנעוריו הצטיין בכדורגל, שיחק בנבחרת הנערים של מערב אוקראינה. בספטמבר 1939, בעקבות הסכם מולוטוב-ריבנטרופ עברה העיר חודורוב לשליטת ברית המועצות. ב-1941 גויס וייצן לצבא האדום והוצב לשרת בעיר רווה-רוסקה. מהיום הראשון של הפלישה הנאצית לברית המועצות לחם בחזית. במהלך הקרב באזור צ'רקסי נפצע ונפל בשבי. הצליח לברוח מהשבי, הסתתר ביערות הסביבה. בדצמבר 1941 נתפס שוב, נכלא, אך הצליח לברוח. כעבור חודש נתפס בפעם השלישי ונכלא בבית הסוהר בעיר טרנופיל. במרץ 1942 נשלח עם אסירים יהודים אחרים למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור שבפולין. הוא נכלא במחנה העבודה ולא נשלח לתאי הגזים. במחנה גילה, ששניים מאחיו (מיכאל ושמואל) גם כלואים במחנה. מאחיו נוגע לו כי הוריו ואחותו רבקה נרצחו במהלך הפוגרום בחודורוב. כמה חודשים אחרי שהגיע למחנה - נרצח אחיו מיכאל על ידי השומרים. בספטמבר 1943 גויס וייצן על ידי אלכסנדר פצ'רסקי להיות חלק בתכנון התקוממות האסירים שהתרחשה במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. וייצן הקים חוליה של צלפים - אסירים, בעלי ידע שימוש ברובים. בעת המרד הם היו צריכים להשתלט על מחסן הנשק ובעזרת הרובים מהמחסן לחסל את השומרים במגדלי השמירה. עם פרוץ המרד, הצליחו וייצן וחבריו להשתלט על מספר רובים ולירות על השומרים, כדי לחפות על בריחתם של אסירים אחרים. וייצן הצליח להימלט מהמחנה אל היערות שבסביבה. הוא נע דרך היערות מזרחה, שם פגש יחידת הפרטיזנים סובייטים באזור ברסט. הוא הצטרף אליהם ולחם בשורות הפרטיזנים עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום. אחיו שמואל הצליח גם הוא להימלט מן המחנה, אך קבוצה, עמה הוא הסתתר ביער הוסגרה לגרמנים על ידי הפולנים. שמואל נרצח על ידי הנאצים. עם הגעת הצבא האדום, התגייס וייצן מחדש לצבא. הוא צורף ליחידת הסיור ולחם בשורותיה תחילה כטוראי ולאחר מכן כמפקד כיתה עד לסוף המלחמה. הגיע עם יחידתו עד לאזור פרוסיה המזרחית. על אומץ ליבו בקרבות עוטר בשלושה עיטורים. לאחר המלחמה החליט אלכסיי וייצן להישאר לשרת בצבא הקבע. הוא שירת ביחידה מוצנחת בעיר ריאזן. הוא שירת כרב-סמל פלוגתי, במהלך השירות ביצע כ־1000 צניחות. בשנת 1966 פרש מהשירות הצבאי. נשאר לגור בעיר ריאזן, עבד בחברת החשמל המקומית. בשנת 1968 השתתף בפגישה של משתתפי המרד בסוביבור, אשר נערכה בדירתו של אלכסנדר פצ'רסקי בעיר רוסטוב על הדון. בפגישה לקחו חלק: אלכסנדר פצ'רסקי, ארקדי וייספאפיר, סמיון רוזנפלד, יפים ליטבינובסקי, נחום פלוטניצקי. מאז נערך המפגש של הניצולים כל 5 שנים, עד למותו של פצ'רסקי ב-1990. אלכסיי וייצן פרש לגמלאות בשנת 1996. בינואר 2015 נפטר בביתו בריאזן. ראיון עם אלכסיי וייצן (רוסית)
יאנקובסקי

האם התכוונתם ל... אולג יאנקובסקי – שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע רוסי, אחיו של רוסטיסלב יאנקובסקי איגור יאנקובסקי – שחקן סובייטי-רוסי, בנו של רוסטיסלב יאנקובסקי איוואן יאנקובסקי – שחקן רוסי, בנו של פיליפ יאנקובסקי יליזבטה יאנקובסקאיה – בתו של פיליפ יאנקובסקי פיליפ יאנקובסקי – שחקן ובמאי קולנוע רוסי, בנו של אולג יאנקובסקי רוסטיסלב יאנקובסקי – שחקן תיאטרון רוסי ינובסקי
ראש השרים של ג'הרקאנד

ראש השרים של ג'הרקאנד הוא ראש הרשות המבצעת של ג'הרקאנד ועומד בראש ממשלת ג'הרקאנד. באופן רשמי ראש השרים כפוף למושל, אך בפועל הוא העומד בראשות הממשלה. משרת ראש השרים של ג'הרקאנד נוסדה עם הקמת ג'הרקאנד כמדינה נפרדת בהודו בנובמבר 2000. נכון לפברואר 2024 שימשו שבעה אנשים במשרה, ב־12 ממשלות שונות, ובמשך שלושה תקופות לא כיהן ראש שרים ושלטון הנשיא הוחל במדינה. מדיה וקבצים בנושא ראש השרים של ג'הרקאנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש השרים של ג'הרקאנד List of Chief Ministers of Jharkhand & Their Tenure Periods, Oneindia Sushim Mukul, 12 chief ministers in 23 years: How Jharkhand is a political minefield, India Today, ‏1 בפברואר 2024
אלכסנדר תוראדזה

אלכסנדר תּוֹרַאדְזֶה (בגאורגית: ალექსანდრე თორაძე, אָלֶכְּסַנְדְּרֶה תּוֹרַאדְזֶה;‏ 30 במאי 1952 – 11 במאי 2022) היה פסנתרן ממוצא גאורגי, שנודע בעולם כפסנתרן וירטואוז במיטב המסורת הרומנטית. תוראדזה נולד בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה), והיה בוגר הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי. בשנת 1978 הוא המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה. בשנת 1983, כשהיה במדריד במסגרת סיור הופעות עם התזמורת הסימפונית בולשוי של מוסקבה, ביקש מקלט מדיני בשגרירות אמריקה ומאז ועד למותו היה תושב ארצות הברית. בשנת 1991 התמנה תוראדזה לפרופסור לפסנתר באוניברסיטת אינדיאנה בסאות' בנד. חברי אולפן הפסנתר הרב-לאומי באוניברסיטת אינדיאנה לוקחים חלק פעיל בפסטיבלי קיץ שונים, ביניהם פסטיבל זלצבורג, בפסטיבל "לילות לבנים", קונצרטי הטיילת של לונדון, פסטיבל אדינבורו, פסטיבל רוויניה, רוהר, רוטרדם, מיקלי, פינלנד, אגן הוליווד, סרטוגה ואחרים. אולפן תוראדזה קצר שבחים על תרומותיו לעולם הפסנתר. הוא התפתח להרכב, היוצא לסיורי קונצרטים ברחבי העולם ונהנה מביקורות חיוביות ברמה בינלאומית. בעונה האחרונה הופיע האולפן בזלצבורג, ניו יורק, רומא, פירנצה, ונציה, רוונה, ליסבון ופסטיבל רוהר, בין השאר. תוראדזה עצמו הופיע בקביעות עם התזמורות המובילות בעולם, כמו הפילהרמונית של ברלין, התזמורת של קירוב, הפילהרמונית של לה סקאלה, הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, התזמורת הלאומית של צרפת, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של לונדון ותזמורת פילהרמוניה, NHK ביפן, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של ורשה, וכן תזמורות בהונגריה, הולנד, גרמניה, שוודיה, פינלנד ואיטליה. תוראדזה הקליט יצירות משל מלחינים רוסיים כמו רחמנינוב, פרוקופייב, סטרווינסקי וצ'ייקובסקי. ראויה לציון מיוחד הקלטתו את חמשת הקונצ'רטי לפסנתר של פרוקופייב עם תזמורת קירוב ומנצחה ואלרי גרגייב, בחברת פיליפס. נפטר ב-11 במאי 2022. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר תוראדזה בוויקישיתוף אלכסנדר תוראדזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר תוראדזה, באתר AllMusic (באנגלית) אלכסנדר תוראדזה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר תוראדזה, באתר Songkick (באנגלית) אלכסנדר תוראדזה, באתר "הבמה" אלכסנדר תוראדזה באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית ברוס דופי, Pianist Alexander Toradze (באנגלית) אלכסנדר טורדזה בקאמרטה הישראלית, באתר הבמה, 21 בנובמבר 2012
הרברט אברמס

הרברט אברמס, באנגלית: Herbert Abrams (20 במרץ 1921 - 29 באוגוסט 2003) היה אמן אמריקאי. הוא היה אחד מאמני הדיוקנאות המובילים בתקופתו, הידועים בסגנון הריאליזם המסורתי. עבודותיו כללו את הדיוקנאות הרשמיים של הנשיאים מהבית הלבן - ג'ימי קרטר וג'ורג' בוש. במהלך הקריירה הפוריה שלו, הוא צייר יותר מ-400 דיוקנאות, כולל אלה של הגנרל ויליאם ווסטמורלנד, המחזאי ארתור מילר והאסטרונאוט אדווין אי. "באז" אולדרין ג'וניור. דיוקנאות אחרים של אברמס מוצגים בקפיטול (הסנאטור לשעבר הווארד ה. בייקר), מחלקת האוצר (שר האוצר לשעבר, דונלד טי. ריגן), הגלריה הלאומית לפורטרטים (מילר) בווושינגטון הבירה ובאקדמיה הצבאית של ארצות הברית ווסט פוינט (ווסטמורלנד ואולדרין). אברמס נולד בגרינפילד, מסצ'וסטס, כילד תשיעי במשפחה בת עשר נפשות. הוריו היו דור ראשון למהגרים מגרמניה. ילדותו המוקדמת עברה בחווה, אך בשנות התיכון שלו התגוררה המשפחה בהרטפורד, קונטיקט, שם למד אברמס בתיכון הארטפורד . הוא נשמע לעצת מוריו בכך שהתמקד בלימודים והמשיך את החינוך שלו. לאחר התיכון הוא למד בבית הספר לאמנות בנוריץ' (1939–1940) ובמכון פראט. ב-1942 גויס לצבא והפך לטכנאי הסוואה. בעמדה זו הוא עיצב מחדש את סמל חיל האוויר של ארצות הברית. לאחר מכן הוכשר כטייס והפך למדריך טיסה מתקדם. הוא היה סגן משנה. לאחר מלחמת העולם השנייה, חזר אברמס למכון פראט וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1946. לאחר מכן השתתף בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק בין השנים 1948–1953, ולמד אצל פרנק דומונד. אברמס בילה שנים רבות ברחוב ווסט 67 בניו יורק, ומכר ציורים בתערוכת האמנות של גריניץ' וילג'. הוא גם לימד שיעורים לקצינים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט בין השנים 1953 עד 1974. בשנת 1961 הוזמן על ידי מוזיאון ווסט פוינט לצייר דיוקן של ויליאם סי ווסטמורלנד. עבודותיו של אברמס כוללות את הדיוקנאות הרשמיים של הנשיאים לשעבר ג'ימי קרטר וג'ורג' בוש דיוקנאות אלו תלויים כעת בבית הלבן, בוושינגטון הבירה. הוא גם צייר את הדיוקן הרשמי של הגברת הראשונה ברברה בוש. ב-1995 הוא הפך לאמן הראשון שיש לו דיוקנאות של נשיאים רפובליקנים וגם של נשיאים דמוקרטים בבית הלבן. אברמס בילה את שנותיו האחרונות בוורן, קונטיקט, ומת מסרטן בקנט הסמוכה. הוא הותיר אחריו את אשתו לויס, בנו ויליאם, הבת קתרין אן אברמס בינדרט, אחיו ארתור וחמישה נכדים.[2] לויס הייתה לא רק אשתו, אלא גם ניהלה את עסקיו ויחסי הציבור שלו. מדיה וקבצים בנושא הרברט אברמס בוויקישיתוף Herbert Abrams - Biography, www.askart.com Dennis McLellan (August 31, 2003) Herbert Abrams, 82; Did Portraits of Dignitaries, Two Presidents. Los Angeles Times Press, The Associated (2003-09-01). "Herbert E. Abrams, Portrait Painter, 82, Dies". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-05.
איברהים טאנקו (1999)

איברהים טאנקו (באנגלית: Ibrahim Tanko; נולד ב-30 באפריל 1999 באנקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גאנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת יאבור איוואניצה מליגת העל הסרבית. טאנקו נולד באקרה שבגאנה. בחודש ינואר 2016 הצטרף ל-WAFA מליגת העל הגאנאית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. בהמשך שיחק בקבוצת מייטי ג'טס בניגריה. ב-21 באוגוסט 2017 חתם טאנקו בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-31 באוגוסט 2018 הושאל טאנקו למשך עונת 2018/2019 לבז'אנייה מליגת המשנה הסרבית, במדיה ערך 20 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. בתום עונת 2018/2019 שוחרר טאנקו מהכוכב האדום בלגרד, וחתם על חוזה לשלוש שנים במלאדוסט לוצ'אני מליגת העל הסרבית. הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון. ב-2 ביולי 2020 חתם טאנקו ביאבור איוואניצה מליגת העל הסרבית. איברהים טאנקו, באתר Transfermarkt איברהים טאנקו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) איברהים טאנקו, באתר Soccerway איברהים טאנקו, באתר WorldFootball.net איברהים טאנקו, באתר FootballDatabase.eu Know your players: Registered players for 2016/17 Ghana Premier League season באתר Modern Ghana, ‏ 21 בינואר 2016 (באנגלית) Ibrahim Tanko signs for Red Star Belgrade באתר Modern Ghana, ‏ 22 באוגוסט 2017 (באנגלית) Serbian giants Red Star Belgrade sign former WAFA striker Ibrahim Tanko באתר Ghana Soccernet, ‏ 21 באוגוסט 2017 (באנגלית) Striker Ibrahim Tanko handed opportunity to shine in Serbia after signing Mladost Lucani contract באתר Ghana Soccer Net, ‏ 26 ביולי 2019 (באנגלית) JAVOR NASTAVLJA DA SE POJAČAVA: Bivši igrač Zvezde i reprezentativac Gane stigao u Ivanjicu! באתר HotSport, ‏ 2 ביולי 2020 (בסרבית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איברהים טאנקו (1999)".
פרמילה פאטן

פראמילה פאטן (באנגלית: Pramila Patten נולדה ב-29 ביוני 1958) היא עורכת דין מאוריצית, פעילה למען זכויות נשים ופקידה של האו"ם, המשמשת כיום כנציגה המיוחדת של האו"ם לאלימות מינית בעימותים ותת-המזכ"ל של האו"ם; היא מונתה ב-2017. משרדה הוקם על ידי החלטת מועצת הביטחון 1888, שהוצגה על ידי הילרי קלינטון, והיא החליפה בתפקיד את מרגוט ולסטרם וזיינב בנגורה. פאטן שימשה כחברה בוועדת האומות המאוחדות לביטול אפליה נגד נשים בין השנים 2003 ל-2017, והייתה סגנית יו"ר הוועדה. פאטן קיבלה תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת לונדון, דיפלומה בקרימינולוגיה בקינגס קולג' בקיימברידג', ותואר שני במשפטים באוניברסיטת לונדון. פאטן עבדה כעורכת דין באנגליה בין השנים 1982 ל-1986 לפני שחזרה למאוריציוס, שם כיהנה כשופטת בית המשפט המחוזי בין 1987 ל-1988, ובין 1987 ל-1992 כמרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מאוריציוס. ב־1995 פתחה פירמת עורכי הדין בשם Patten & Co Chambers. פאטן הייתה חברה ב-International Women's Rights Action Watch בין 1993 ל-2002, ובין 2000 ל-2004 הייתה יועצת למשרד לשוויון מגדרי, התפתחות הילד ורווחת המשפחה של מאוריציוס. היא נבחרה כחברה בוועדת האומות המאוחדות לביטול אפליה נגד נשים ב-2003. לעיתים שימשה כסגנית יו"ר הוועדה. ב-2017 היא פרשה מהוועדה. ב-12 באפריל 2017, מונתה על ידי מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש כנציגה מיוחדת לאלימות מינית בעימות בדרגת תת-מזכיר כללי של האו"ם. בנובמבר 2017, פאטן ביקרה בבנגלדש כדי לראיין ניצולים מרדיפת הרוהינגים ב-2016 במיאנמר. באותו חודש, היא בירכה על יוזמת אלסי לעזור להגביר את השתתפותן של נשים בפעולות שמירת השלום בהצהרה משותפת עם תת-מזכ"ל האו"ם והמנהלת המבצעת של UN Women פומזילה מלאמבו-נקוקה. בינואר 2024 מונתה כשליחה המיוחדת של מזכ"ל האו"ם לבדיקת מקרי אלימות מינית במתקפת הפתע על ישראל 2023. היא הגיעה לישראל ונפגשה עם נשיא המדינה יצחק הרצוג ועם הקורבנות של הפשעים המיניים שבוצעו ב-7 באוקטובר. ב-16 בנובמבר 2022 קיבלה פאטן תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוטווה כהוקרה על הישגיה יוצאי הדופן ותרומתה לחברה, במיוחד בנושא נשים, שלום וביטחון. מדיה וקבצים בנושא פרמילה פאטן בוויקישיתוף "Ms. Pramila Patten of Mauritius – Special Representative of the Secretary-General on Sexual Violence in Conflict". United Nations Secretary-General. 12 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Human rights expert Pramila Patten delivered Vanderbilt 2022 Charney Distinguished Lecture in international law". Vanderbilt University. ארכיון מ-21 במרץ 2023. נבדק ב-21 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) "About the Office". www.un.org. נבדק ב-12 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "UN Gathers Horror Stories from Rohingya Women Fleeing Myanmar". Voice of America. 28 בדצמבר 2017. נבדק ב-12 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Joint Statement by Phumzile Mlambo Ngcuka and Pramila Patten on the launch of the Elsie Initiative". UN Women. 16 בנובמבר 2017. נבדק ב-12 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) יורי ילון, "אחד הפשעים הנתעבים ביותר": שליחת האו"ם לענייני אלימות מינית בסכסוכים נפגשה עם נשיא המדינה, באתר ישראל היום, 29 בינואר 2024
קריאת הקרפדה

קריאת הקרפדה (בגרמנית: Unkenrufe) הוא רומן שיצא לאור בגרמניה ב-1992. הרומן נכתב על ידי הסופר הגרמני יליד דנציג, גינטר גראס. הרומן מתאר סיפור האהבה בין אלמן גרמני בשם פרופ' אלכסנדר רשקה לבין אלמנה פולנייה אלכסנדרה פיאטקובסקה. הרומן עובד לסרט משנת 2005 בבימויו של רוברט גלינסקי. הפרופסור לתולדות האמנות יליד גדנסק, אלכסנדר רשקה, המתגורר בבוכום, חזר לעיר הולדתו ב-1989 כדי לחקור ספר. הוא פוגש את משחזר כלי הזהב, אלמנה פולנייה בשם אלכסנדרה פיאטקובסקה, שנולדה בווילנה, ומתאהב בה. בהתבסס על הביוגרפיה המשותפת שלהם על העקורים, הם העלו את הרעיון להקים אגודת בתי קברות פולנית-ליטאית-גרמנית (בית קברות של פיוס) על מנת לתת לעקורים ממדינותיהם מקום מנוחה אחרון ליצאי דאנציג (ששמה שונה לגדאנסק) בגדנסק ובווילנה. בהתחלה מחפשים השניים אתר מתאים גדאנסק לבית קברות פיוס, מעין מחווה בין העם הגרמני, לעם הפולנים. ולאחר מכן מתחילים לחפש עמיתים לקמפיין שיתרמו את ההון הדרוש. תמצאו אותם אצל קבלן הבניין ויילברנד מבראונשווייג, הבנקאי הפולני מרצ'אק, חבר מועצת הכנסייה האוונגליסטית לותרנית קאראו, הכומר הפולני הקתולי בירונסקי ונציגה של ארגון עקורים גרמני, יוהנה דטלף. גם היא פוסט-קומוניסטית ילידת גדנסק, ארנה ברקופ, תוצג בדירקטוריון המפקח של החברה. ארנה ברקופ משמשת גם כקול מחוץ למסך, המושכת בחוטי העלילה עם נבואות האבדון שלה. במהלך התפתחות בית הקברות מתפתה פרופ' רשקה להשקיע מכספי הרווחים בחברת ריקשות בגדאנק המנוהלת בידי בריטי ממוצא בנגלי. כמו כן, עולים ביקורת על הגלובליזציה ורקע התקופה, נפילת הגוש הקומוניסטי, מלחמת המפרץ ועוד.. כמו כן, על-פני השטח עולות הרגישויות של יחסי פולין גרמניה, בין השאר, על - ידי העיתונות הפולנית שקוראת לפרויקט "כיבוש מחדש באמצעות גוויות". עם הזמן מחליטים גם על מגורים של זקנים שרוצים לגור במולדתם לפני המוות ונבנים בתי אבות ואף קבורה מחדש של גרמנים והדבר מוביל לשאלות של אתיקה וכלכלה שמאיימים להחריב את היוזמה לגמרי. הרומן תורגם לעברית בידי רוני לוביאניקר ויצא בישראל בשנת 1997 בהוצאת זמורה ביתן. Grass, Günter (1992). The Call of the Toad. תורגם ע"י Manheim, Ralph. New York: Harcourt BraceJovanovich. ISBN 978-0-15-125743-0. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רות אברמס

רות אברמס (באנגלית: Ruth Abrams;‏ 1912 – 12 במרץ 1986) הייתה ציירת יהודייה-אמריקאית. רות דוידסון אברמס נולדה בברוקלין, ניו יורק. בגיל 19 היא הייתה נשואה למתכנן הערים צ'ארלס אברמס, ולמדה באוניברסיטת קולומביה. ב-1965–1966, רות אברמס הייתה המנהלת האמנותית באיגוד המחקר של בית הספר החדש, וגם הרצתה בבית הספר החדש לעיצוב של פרסונס. אברמס ידועה בציור בחוץ. היא גם השתתפה בשיעורי אמנות בהנחיית אמנים חשובים, כולל אלכסנדר ארכיפנקו וויליאם זוראך, המוכרים בשימוש שלהם בהפשטה בציור ובפיסול. כציירת, היא השתייכה לאסכולת ניו יורק. לאחר מותה, מבקר מ"ניו יורק טיימס" העיר שהיא "אישה שהוזנחה בצורה בלתי הוגנת בעידן הגברי". המסמכים שלה מוחזקים במוזיאון של הישיבה יוניברסיטי ובארכיון לאמנות אמריקאית של הסמית'סוניאן. אברמס עבדה עם ויליאם זוראך, אלכסנדר ארכיפנקו, ג'ון ד' גרהם ואחרים. תערוכת היחיד הראשונה של אברמס נערכה בגלריה רוקו ב-1956. תערוכה של עבודות אברמס התקיימה בין ה-14 ביולי ל-26 באוגוסט 1986, לאחר מותה, בגלריית גריי לאמנות ובמרכז הלימוד בניו יורק. תערוכת יחיד בשם: "מיקרוקוסמוסים: רות אברמס, אקספרסיוניסטית מופשטת" מ-12 באוגוסט 2012 – 6 בינואר 2013 התקיימה במוזיאון של הישיבה יוניברסיטי. רבים מהבדים בתערוכה הוצגו לראשונה. בשנת 2016 הביוגרפיה שלה נכללה בקטלוג התערוכה "נשים של אקספרסיוניזם מופשט" שאורגן על ידי מוזיאון דנוור לאמנות (DAM). Collection: Papers of Ruth Abrams (1912-1986) | The Center for Jewish History ArchivesSpace, archives.cjh.org Russell, John (1986-07-25). "ART: FROM JAN GROTH, TAPESTRY AND DRAWING". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-05. "Ruth Abrams papers, 1934-1983" Marter, Joan M. (2016). Women of abstract expressionism. Denver New Haven: Denver Art Museum Yale University Press. p. 163 Livesay, Thomas A., and Thomas W. Sokolowski. 1986. Ruth Abrams: Paintings 1940 to 1985. Female Painter Overlooked In A 'Macho Era' Gets Solo Show After 25 Years, HuffPost, ‏2012-08-09 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רות אברמס".
יאסר חאמד

יאסר חאמד (בערבית: ياسر حامد, בספרדית: Yaser Hamed; נולד ב-9 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן פלסטיני-ספרדי המשחק בעמדת הבלם בא-זמאלכ מליגת העל המצרית. חאמד נולד לאב ממוצא פלסטיני ולאם ממוצא בסקי. חאמד התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בספרד. בקיץ 2020 חתם בבוסאיתין מליגת העל הבחריינית עמה ירד לליגה השנייה בסיום העונה. ב-15 בינואר 2022 חתם באל-מסרי מליגת העל המצרית. ב-20 בפברואר 2022 הבקיע בניצחון 0-2 נגד מזמבה במסגרת גביע הקונפדרציה CAF. ב-31 ביולי 2022 חתם בא-ריאל מליגת העל הקטרית. בא-ריאן מיעט לשחק וב-26 בינואר 2023 חתם בקדסייה מליגת העל הכווייתית. ב-21 באוגוסט 2023 הצטרף לנורת'איסט יונייטד מליגת העל ההודית. ב-30 בינואר 2024 חזר למצרים וחתם בא-זמאלכ. בפברואר 2024 חתם בא-זמאלכ מליגת העל המצרית. ביולי 2019 זומן לסגל נבחרת פלסטין וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד תימן ב-30 לחודש ואף כבש את השער היחיד במשחק. ב-1 בינואר 2024 נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2023. מדיה וקבצים בנושא יאסר חאמד בוויקישיתוף יאסר חאמד, באתר Transfermarkt יאסר חאמד, באתר Soccerway יאסר חאמד, באתר BDFutbol יאסר חאמד, באתר National Football Teams יאסר חאמד, באתר FootballDatabase.eu
אלמוגים החזקות

אלמוגים החזקות בע"מ היא חברת בנייה ציבורית הנסחרת בבורסה, ועוסקת בנדל"ן למגורים ולמסחר ועירוב שימושים, ובנדל"ן מניב, בישראל ובחו"ל. החברה עוסקת בתכנון, ייזום, בנייה ושיווק של פרויקטי מגורים בישראל ובמזרח אירופה, וחתומה על בנייתן של 5900 יחידות דיור ב-22 ערים בישראל ומחוצה לה, שכונות מגורים ומתחמי מסחר. החברה הוקמה בשנת 1986 על ידי עמי בר משיח ומריו זוזל, בוגרי הפקולטה להנדסת בניין בטכניון, שהחלו את דרכם בענף הבנייה בשנות ה-80'. כל אחד מהם מחזיק בכ-38.4% מהבעלות בחברה. החברה הוקמה תחת השם "אלמוג ב.ז. בנייה והשקעות" (על פי שמות בעלי החברה, ב-בר משיח, ז-זוזל), וקיבלה סיווג קבלני בלתי מוגבל ג'5. עד היום מדובר בחברת הביצוע של קבוצת "אלמוגים החזקות". במשך השנים הוקמו חברות נוספות, כגון "אלמוג אילת" ו"אלמוג הנדסה". בראשית דרכה היזמית, בתחילת שנות ה-90', פעלה אלמוגים כחברה משכנת בצפון הארץ, במסגרת מפעלי הבנייה הגדולים שהביאו איתם את גלי העלייה מברית המועצות לשעבר. בשנת 2007, במסגרת ההחלטה להנפיק את החברה לבורסה, הוקמה חברת החזקות, ושמה הנבחר, אלמוגים, מאחד את כל חברות ה"אלמוג". ההנפקה עצמה התרחשה בשנת 2010, אז החברה הפכה לציבורית, וניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב. "אלמוגים החזקות" רשומה בהתאחדות הקבלנים הבונים והיא קבלן ראשי וחברה משכנת בהיקף בלתי מוגבל. ביצוע הפרויקטים שלה מתרחש תוך ניהול מבוקר על-פי תקן ISO, ובכפוף לבקרה תקציבית, מדידה, ותגובה בזמן אמת. כחברה יזמית-קבלנית, אלמוגים יוזמת, מתכננת, מבצעת ומשווקת את כלל הפרויקטים שלה. לחברה פרויקטי מגורים ומסחר ברחבי הארץ, מקריית שמונה ועד אילת, הכוללים מגדלים למגורים, מיזמי פינוי-בינוי ותמ"א, מבנים מורכבים לשימור, ומתחמי מלונאות בים המלח, אילת ובחו"ל. בין השאר בנתה אלמוגים את שכונת עמק הכרמל בנשר, כחלק מתוכנית החברה בשיתוף עיריית נשר לעידוד תנופת הפיתוח באזור, ואת "אלמוגים אילת", מתחם מגורים ונופש לצעירים העובדים וחיים בעיר, בו מתגוררים בשכירות למעלה מ-1,200 צעירים, במסגרת הסכמים ארוכי טווח של אלמוגים עם רשתות המלונאות הגדולות. מטה החברה נמצא בטירת הכרמל. בחברה מועסקים כ-100 עובדים. אתר האינטרנט הרשמי של אלמוגים החזקות עופר פטרסבורג‏, חברת אלמוגים מציגה: 25% עלייה ברווח, באתר וואלה, 19 במרץ 2023 עסקת ענק: רובי קפיטל תממן פרויקט של אלמוגים ביבנה ב-739 מלש"ח, סתיו שאולוב, אתר מרכז הנדל"ן 24.5.23 יוסף חרש, "הרוכשים לא מחכים לממשלה": הכנסות אלמוגים הוכפלו ל-140 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2022 שלי אפלברג, ענף הנדל"ן למגורים רותח: אלמוגים סגרה את 2021 עם שיא במכירות, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2022 חברת אלמוגים תספוג את ריבית המשכנתא למשך שנתיים, דורון סולומון, אתר מיינט חיפה, 24.4.23 אלמוגים החזקות בע"מ, באתר מאיה אלמוגים החזקות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה אלמוגים החזקות מתרחבת: אלו הפרויקטים שתקדם, באתר אייס, 2 במאי 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלמוגים החזקות".