laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פינגווין צהוב-עין

פינגווין צהוב-עין (שם מדעי: Megadyptes antipodes) הוא מין יחיד בסוג Megadyptes שבמשפחת הפינגווינים המצוי באזור האי הדרומי של ניו זילנד. אזור התפוצה של הפינגווין צהוב-העין כולל את האי הדרומי של ניו זילנד, האי סטיוארט, איי קמפבל ואיי אוקלנד. מושבותיו של הפינגווין צהוב העין בחצי האי אוטגו הן אתר תיירות פופולרי, בהן יכולים התיירים לצפות מקרוב בפינגווינים צהובי-העין. פינגווין צהוב העין הוא המין היחיד בסוג Megadyptes. בעבר נחשב כקרוב לפינגווין הזוטר (Eudyptula minor), אך בעקבות מחקר מולקולרי, הוא נחשב כיום כקרוב יותר לפינגווינים מהסוג Eudyptes. ממצאים מה-DNA המיטוכונדריאלי ומה-DNA של גרעין התא מצביעים על כך שמין זה התפצל מאבותיו של הסוג Eudyptes לפני כ-15 מיליון שנים. הפינגווין תועד לראשונה על ידי ז'ק ברנאר הומברון והונורה ז'אקינו ב-1841. במאורית, הפינגווין מכונה הואיהו. זהו מין גדול יחסית של פינגווין. גובהו כ-62 עד 79 ס"מ. משקלו של הפינגווין משתנה במהלך השנה; הוא עומד על כ-5.5 עד 8 ק"ג לפני נשירת הנוצות, ועל כ-3–6 ק"ג לאחר הנשירה, בעוד הזכרים גדולים מהנקבות. ראשו של הפינגווין צהוב בהיר, וקשתית עינו צהובה בהירה. גרונו וסנטרו חומים-צהבהבים, מקורו ורגליו ורודים. בין עיניו ועל עורפו של הפינגווין יש רצועה בצבע צהוב, שהעניקה לפינגווין את שמו. תוחלת חייו של הפינגווין צהוב-העין היא כ-20 שנה. הפינגווינים מקננים בדרך כלל ביערות או באזורי צמחייה נמוכה, לעיתים קרובות המקומות בהם נמצאים צמחי פשתן ותורמוס. אזורי הקינון ממוקמים בדרך כלל במפרצים קטנים, ולעיתים על שיני הסלע במפרצים גדולים יותר. הפינגווין צהוב-העין הוכרז כנתון בסכנת הכחדה, ואוכלוסייתו כוללת כ-4,000 פרטים. זהו אחד ממיני הפינגווינים הנדירים ביותר בעולם. באביב שנת 2004, התגלה כי כ-60% מגוזלי הפינגווינים צהובי-העין בצפון אוטגו ובחצי-האי אוטגו חולים במחלה בלתי-ידועה. המחלה מקושרת לזיהום של חיידקים מהסוג Corynebacterium, שגורמים דיפתריה לבני אדם. הפתוגן המרכזי של המחלה אינו ידוע. בעיה דומה התגלתה גם באוכלוסייה שבאי סטיוארט. הפינגווינים מחפשים מזון בעיקר בסמוך למדפים יבשתיים. הם מתרחקים כ-2 עד 25 ק"מ מהחוף, וצוללים לעומק של כ-40 עד 120 מ' בחיפושיהם אחר מזון. ישנם שני סוגים של שיטוטי חיפוש מזון: טיולי בוקר, בהם הפינגווינים מתרחקים כ-25 ק"מ מהמושבה שלהם, וטיולי ערב, קצרים יותר, שנמשכים כ-4 שעות ובהם הפינגווינים מתרחקים כ-7 ק"מ מהמושבה. דגים מרכיבים כ-90% מתזונתו של הפינגווין. הוא ניזון לרוב ממינים שנמצאים קרוב לקרקעית הים. מדיה וקבצים בנושא פינגווין צהוב-עין בוויקישיתוף פינגווין צהוב-עין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פינגווין צהוב-עין, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין צהוב-עין, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין צהוב-עין, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פינגווין צהוב-עין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פינגווין צהוב-עין, באתר GBIF (באנגלית) פינגווין צהוב עין באתר הרשימה האדומה של IUCN
ארוטיקה

ארוטיקה (מיוונית - ארוס שמשמעו תשוקה) היא התעסקות כלשהי במיניות האדם, בצורה ישירה או עקיפה. מוסכמה חברתית מקובלת היא, שנושאים ארוטיים שייכים לצנעת הפרט, ועל כן הם בדרך כלל אינם נדונים בפומבי, או שנדונים במרומז, ואין מקובל לעסוק בהם בצורה פומבית וישירה. פורנוגרפיה היא מסגרת שבה (למרות הטאבו החברתי), קיים עיסוק ישיר, ולעיתים בוטה או חסר רגשות, במיניות האדם. ההקשרים שבהם הארוטיקה יכולה לבוא לידי ביטוי: שירים ארוטיים אקט מיני כלשהו בין בני אדם שיחות ארוטיות תמונות, סרטים, או פסקולים ארוטיים הומוארוטיקה יחסי מין יונתן הירשפלד, ‏נשיכת הלטאה, אודיסאה 7, אפריל 2010 ארוטיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארוטיקה, דף שער בספרייה הלאומית זיוה שמיר, פיתויה של נערה פתיה- שירי מערכון ארוטיים של שקספיר ושל ביאליק, במה: רבעון לדרמה, 171, 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר

אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר (באיסלנדית: Ingibjörg Sólrún Gísladóttir; נולדה ב-31 בדצמבר 1954 ברייקיאוויק) היא פוליטיקאית איסלנדית שכיהנה כשרת החוץ של איסלנד ממאי 2007 עד ינואר 2009, וכיושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית באיסלנד מתחילת יולי 2007 עד ינואר 2009 עת פרשה מסיבות בריאותיות. לאחר פרישתה עיקר פועלה מתמקד בנציבות הנשים הבינלאומית. בהשקפתה ופועלה היא פמיניסטית. אינגיביירג קיבלה תואר בוגר בהיסטוריה ואמנות מאוניברסיטת איסלנד בשנת 1979. לאחר מכן עברה לדנמרק ולמדה באוניברסיטת קופנהגן. בשנת 1981 חזרה לאיסלנד וסיימה לימודי מוסמך (cand.mag) בהיסטוריה באוניברסיטת איסלנד. אינגיביירג החלה את הקריירה הפוליטת שלה במפלגת הנשים "הברית הנשית", מפלגה שייצגה במועצת העיר רייקיאוויק משנת 1982 לשנת 1988. היא גם ייצגה את המפלגה בפרלמנט בין השנים 1991–1994. בשנת 1994 היא הפכה לראש עיריית רייקיאוויק והובילה קואליציה של ארבע מפלגות פוליטיות. היא כיהנה כראש עיר עד 2003. בשנת 2005 הפכה אינגיביירג למנהיגת מפלגת הברית הנשית, לאחר שזכתה בהתמודדות מול המנהיג הקודם אוֹסוּר סְקַרְפְּהְיֵדִ'ינְסוֹן, שר החוץ הנוכחי של איסלנד. תומכיה של אינגיביירג השוו אותה לטוני בלייר, וראו בה את ראש הממשלה הבאה של איסלנד. עם זאת, לבסוף נתן נשיא איסלנד אולפור רגנר גרימסון את תפקיד ראש הממשלה ליוהאנה סיגורדרדוטיר בינואר 2009, שזכתה בו לאחר מכן בבחירות של אפריל באותה שנה. מדיה וקבצים בנושא אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר בוויקישיתוף
קרן מרציאנו

קרן מרציאנו (נולדה ב-10 ביוני 1978) היא עיתונאית ואשת רדיו וטלוויזיה ישראלית. מרציאנו משמשת כעורכת הכלכלית של חברת החדשות ומגישה את תוכנית האקטואליה הכלכלית היומית "תוכנית חיסכון" בערוץ 12. מעת לעת היא מגישה גם את "המהדורה המרכזית", ״חדשות סוף השבוע וכן את אולפן שישי בערוץ. מרציאנו נולדה וגדלה בלוד בבית מסורתי. אמה עסקה בנדל"ן, ואביה עסק במוצרי קירור. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון האזורי "רמלה-לוד", עברה משפחתה לתל אביב. בעלת תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. מרציאנו החלה את דרכה העיתונאית כששירתה בגלי צה"ל, שם שימשה כתבת לענייני תחבורה, תעופה ותיירות, חינוך ותקשורת, ולבסוף כתבת כלכלה. מיד לאחר שחרורה מהצבא התקבלה לחברת החדשות של ערוץ 2, שם החלה לשמש ככתבת לענייני כלכלה וצרכנות. משנת 2007 מגישה את תוכנית הכלכלה של חברת החדשות, "תוכנית חיסכון". באותה שנה גם החליפה זמנית ב"העולם הבוקר" של "רשת", ערוץ 2, את עינב גלילי שיצאה לחופשת לידה. מרציאנו הגישה מנובמבר 2013 עד פברואר 2014 פעמיים בשבוע את המהדורה המרכזית, כמחליפה של המגישה יונית לוי שיצאה לחופשת לידה. מאז מוסיפה מרציאנו להגיש לעיתים את המהדורה המרכזית ואת חדשות סוף השבוע ואת "אולפן שישי". מ-2019 עד 2022 הגישה בימי חמישי בגלי צה"ל את תוכנית הבוקר לצד אודי סגל. משמשת גם כפרשנית ב"אולפן שישי" של חברת החדשות, ומשתתפת בפאנלים במהדורה המרכזית. מרציאנו זכתה בפרס העיתונות על איכות ומצוינות בשידורי חדשות (2022). בנוסף זכתה באות האבירות לשנת 2022 בתחום התקשורת של התנועה לאיכות השלטון. מנימוקי הפרס: "על כך שלא היססה והציגה בצורה חדה ואמיצה את הסכנות וההשלכות הכלכליות שהמשק והכלכלה הישראלית יתמודדו איתן במקרה שהמהפכה המשפטית תיושם". מרציאנו נשואה למיכאל פרץ (טייס קרב בעברו וכעת טייס באל על) ואם לארבעה.. מתגוררת בתל אביב. אחיה הצעיר הוא העיתונאי מאיר מרציאנו, כתב הבריאות של חדשות 13. מדיה וקבצים בנושא קרן מרציאנו בוויקישיתוף הכתבות של קרן מרציאנו ב-N12 קרן מרציאנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרן מרציאנו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קרן מרציאנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי-אור אברבך, ‏קרן מרציאנו תשתלב בהגשת מהדורת חדשות 2, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2013 אחרי חשיפת הסרסור בסוהרות: פרס התחקירים יוענק לכתב ynet ו"ידיעות אחרונות", לירן לוי, באתר ynet, 26 באוקטובר 2022 עיתונאית חדשות 12 קרן מרציאנו זכתה באות האבירות של התנועה לאיכות השלטון, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2023 קרן מרציאנו ילדה בייבי רביעי במספר | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il אורן פרסיקו, הכי בבית בעולם, באתר העין השביעית, 19 באפריל 2020 כתב הבריאות הדתי של גל"צ עובר לערוץ 13, באתר כיכר השבת, ‏2020-11-01
Call of Duty: World at War

Call of Duty: World at War הוא משחק פעולה מגוף ראשון שפותח על ידי חברת "Treyarch" ומופץ על ידי חברת המשחקים "Activision" לפלייסטיישן 3, Xbox 360, למחשב האישי ול-Wii, החמישי בסדרת "Call of Duty". עלילת המשחק מתרחשת במלחמת העולם השנייה במערכות יפן-ארצות הברית וברית המועצות-גרמניה. שיווק המשחק החל ב-11 בנובמבר 2008 בארצות הברית, ובאירופה ב-14 בנובמבר 2008. המנוע הגרפי של המשחק מבוסס על זה של המשחק הקודם בסדרה (Call of Duty 4), בתוספת שיפורים קלים. המנוע הפיזיקלי נכתב מחדש ושודרג על מנת להציג משחקיות מציאותית יותר. המשחק החדש אפל, ומזעזע יותר מקודמיו בסדרה, מה שהעלה את הדירוג שלו לבני 18 ומעלה. האינטליגנציה של האויבים שופרה והיא מאפשרת להם לארוב, להתחבא בין העצים, להתגנב בין השיחים ועוד. המשחק כולל שתי מערכות; האחת מבוססת על חיל הנחתים האמריקני במערכה נגד יפן באוקיינוס השקט, ואילו השנייה עוקבת אחר התקדמות הצבא האדום לברלין. המערכה האמריקנית מתמקדת בטוראי מילר (Pvt. Miller) מחיל הנחתים האמריקני. בזמן סריקת האטול "מאקין", מילר נשבה על ידי היפנים יחד עם שלושה חיילים אמריקאים נוספים. היפנים מתכננים להוציאו להורג אך לפני הוצאתו להורג הוא מחולץ על ידי רב"ט רובאק (Cpl. Roebuck), סמל סאליבן (Sgt. Sullivan) ועוד כמה מחברי יחידת העילית "מארין ריידרס". מילר מצטרף ליחידתו של סאליבן ומשתתף בסדרה של קרבות באיים הנמצאים תחת שלטונם של היפנים; מהקרב על פלליו, בו רובוק מקודם לדרגת סמל, לאחר מותו של סאליבן ועד הקרב האחרון, קרב אוקינאווה. המערכה הסובייטית מתמקדת בטוראי דמיטרי פטרנקו (Pvt. Dimitri Petrenko), שיחידתו הובסה והוצאה להורג על ידי כוחות גרמנים בסטלינגרד. יחד עם סמל רזנוב הפצוע שהתמנה למפקדו של פטרנקו, הם יוצאים לנקום את מותם של חבריהם ליחידה, על ידי חיסול הגנרל הגרמני היינריך אמסל (Gen. Hienrich Amsel). כעבור שלוש שנים, נפגשים שוב רזנוב ופטרנקו בחזית המזרחית, בדרכם לכבוש את רמות זלו, לפני ההתקפה האחרונה על ברלין שם יעזרו לכבוש את הרייכסטאג, בית הנבחרים הגרמני. תחילת המשחק במערכה זו מבוסס על הסרט אויב בשער. דמות נוספת במערכה האמריקאית שניתן לשחקה, היא סמל לואק (Petty Officer Locke), מפעיל נשק במטוס PBY קטלינה שמשתתף במשימה "Black Cats". יחידתו של לואק תוקפת באישון לילה צי אספקה יפני הנמצא בדרכו לאי אוקינאווה. לאחר מכן הוא אוסף ניצולים מצי אמריקאי שהושמד. מצב מרובה המשתתפים של Call of Duty: World at War כולל עד 48 שחקנים למשחק או עד 4 שחקנים למשחק עם מסך מפוצל. מצב מרובה המשתתפים מתבסס, כמו במשחקים קודמים, על מערכת דירוג שחקנים לפי דרגה: ככל שהשחקן הורג יותר אויבים כך הוא מקבל יותר נקודות ועולה בדירוג. בשונה ממשחקים קודמים, ישנה אפשרות לנהוג בטנקים במהלך משחק מרובה משתתפים. כמו כן, במשחק קיים גם מצב CO-OP (שיתוף פעולה) שבו אפשר לשחק את העלילה לשחקן יחיד ביחד עם שחקן נוסף. בנוסף לעלילה הרגילה קיים מצב "זומבים" מיוחד - במצב זה השחקנים כלואים במבנה ללא אפשרות יציאה, וגלים של זומבים תוקפים אותם. אתר האינטרנט הרשמי של המשחק (באנגלית) Call of Duty: World at War, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביקורת משחק: Call of Duty 5 DS, אתר משחקים ויגיימס (בעברית) חגי אלקיים, ‏בדיוק כמו פעם, באתר ‏מאקו‏, 13 בנובמבר 2008 נועה דוד, Call of Duty: World at War, באתר nana10‏, 23 בנובמבר 2008 אלכס גרבוב, Vgames, ביקורת: World at War - חוזרים למלחמה, באתר ynet, 27 בנובמבר 2008 ליאור באקאלו, רב אמריקני: משחק מחשב "חיסל לי את הסיוטים על נאצים", באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2009 Call of Duty: World at War, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
אניאגרם (הדרך הרביעית)

האניאגרם (לעיתים אניאגון) הוא צורה גאומטרית בעלת תשעה קודקודים. השם הוא הלחם של שתי המילים היווניות אניאה (תשע) וגרמוס (דבר כתב או סמל מצויר). בתרגום ספרו של פטר אוספנסקי "החיפוש אחר המופלא" מכונה האניאגרם "תְשִׁיעוֹן". סמל האניאגרם משמש למספר מטרות בתורות ומערכות אמונות שונות. במאה ה-20 התבלטה הצורה במערכת שלרוב מכונה "האניאגרם של האישיות". המקורות ההיסטוריים של הסמל שנויים במחלוקת, אך גיאורג איבאנוביץ' גורדייף (שהציג לראשונה את הצורה בעולם המערבי בתחילת המאה ה-20) טען שהצורה פותחה לראשונה במסגרת הזרם הסוּפי באסלאם. השימוש המודרני בסמל האניאגרם מיוחס בדרך-כלל לגורדייף ולתורתו הרוחנית, "הדרך הרביעית". סמל האניאגרם, על-פי המסורת של "הדרך הרביעית", מייצג שני חוקים קוסמיים יסודיים: שילוב (קומבינציה, הידוע גם כחוק של שלוש השלשות) ותהליך (פרוצס, הנקרא גם חוק השבע). שילוב הוא ההתקלויות של אותם הכוחות החוברים יחדיו ליצירת מאורע חדש. חוק התהליך הוא הקובע את הסדר בו הדברים מתרחשים.
אניאגרם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אניאגרם – צורה גאומטרית בעלת תשעה קודקודים אניאגרם (הדרך הרביעית) – צורה המשמשת בתורה של "הדרך הרביעית" האניאגרם של האישיות – תאוריה פסיכולוגית (טיפוסי אישיות)
דגל טריטוריית אי חג המולד

דגל אי חג המולד אומץ באופן לא רשמי בשנת 1986 לאחר שנבחר כזוכה בתחרות עבור דגל לטריטוריה. הוא עוצב בידי טוני קוץ' מסידני אוסטרליה והוא זכה למעמד רשמי ביום אוסטרליה בשנת 2002 כאשר מנהל האי, ביל טיילור, הודיע עליו כעל דגל טריטוריית אי חג המולד. השטח הכחול מייצג את הים אשר מקיף את האי השטח הירוק מייצג את הצמחייה השופעת על האי עצמו הצלב הדרומי אשר מופיע על השטח הכחול מייצג את הקשר בין הטריטוריה לאוסטרליה כמו גם את מיקומה של הטריטוריה בחצי הכדור הדרומי. הציפור היא בוסון מוזהב ציפור ילידת האי. העיגול הזהוב מייצג את ההיסטוריה של האי כמקור לפוספטים מפת האי החקוקה על הדיסק הצהוב. מדיה וקבצים בנושא דגל טריטוריית אי חג המולד בוויקישיתוף דגל טריטוריית אי חג המולד, באתר דגלי העולם (באנגלית) אי חג המולד באתר Ausflag (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתן וולוך

נתן וולוך (נולד ב-25 בינואר 1937) הוא פוליטיקאי, ותיק חברי מועצת העיר תל אביב-יפו, המכהן משנת 1973 כחבר מועצה מטעם מפלגת כח לגמלאים שבראשה הוא עומד. בשנת 2011 פרש מתפקידיו הציבוריים לאחר שהורשע בעבירה שיש עמה קלון, אך בשנת 2013 נבחר מחדש למועצת עיריית תל אביב. וולוך כיהן במשך 25 שנים כסגן ומ"מ ראש העירייה, ראש מנהל החינוך והתרבות בעיר וכמחזיק תיק הגמלאים. החל משנת 2019 מכהן וולוך כיו"ר איגוד ערים דן לתברואה וכיו"ר פארק המיחזור חירייה. וולוך נולד בירושלים, את לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה הרצליה בתל אביב בשנת 1954. בצה"ל שירת וולוך ביחידה קרבית, והשתחרר בדרגת רס"ן. הוא סיים תואר שני בכלכלה בתל אביב. כמו כן למד שנתיים משפטים. בשנות ה-60 היה מפקח פדגוגי על מרכזי נוער. משנת 1969 עבד כעוזרו של ראש העירייה של תל אביב, יהושע רבינוביץ. בשנת 1973 נבחר לראשונה כחבר מועצת העיר תל אביב יפו. ב-1983 מונה לסגן ראש העירייה תל אביב יפו. ב-1989 מונה לראש מנהל החינוך בעיר. החל מ-1996 כיהן כממלא מקום ראש העירייה תל אביב יפו עד שהשעה את עצמו מתפקיד זה ביולי 2008, עקב הגשת כתב אישום נגדו. מ-1998 היה לממונה על תחום הגמלאים בעירייה, ואחראי לקשרי החוץ של העיר (ערים תאומות, שותפות ביחד תל אביב-לוס אנג'לס, המשלחות העירוניות). הוא מכהן כיו"ר של מספר אגודות ומוסדות ציבור (למשל, פרס הנוער). כן נבחר לנהל את חגיגות ה-100 של תל אביב-יפו שהתקיימו בשנת 2009. בחודש יולי 2008 הוגש נגדו כתב אישום בגין קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות. הוא הואשם כי פעל להשיג במרמה אשרות כניסה לאזרחית זרה, על פי בקשתו של ראובן גרוס ("מלך החניונים"). בעקבות הגשת כתב האישום השעה וולוך את עצמו מתפקידו כממלא מקום ראש העיר, ונשאר חבר מועצה. בשנת 2009 הודה, במסגרת הסדר טיעון, בשלוש עבירות של הפרת אמונים ובשלוש עבירות של מתן ידיעות כוזבות, הורשע, ונגזרו עליו מאסר על תנאי של 5 חודשים ו-200 שעות עבודות שירות, ללא קלון. אי הטלת הקלון איפשרה לוולוך להמשיך בפעילותו במועצת העיר, וביולי 2010 הוא מונה לסגן ראש עיריית תל אביב. פרקליטות המדינה ערערה על ההחלטה שלא להטיל על וולוך קלון, וביוני 2011 קיבל בית המשפט המחוזי את הערעור וקבע כי במעשיו של וולוך דבק קלון. בעקבות ההחלטה, פרש וולוך מכל תפקידיו הציבוריים. הוא התמודד שוב בראש רשימת כח לגמלאים בבחירות המקומיות בשנת 2013. הרשימה זכתה בשני מנדטים ווולוך מונה ליו"ר מועצת העירייה. בעקבות הבחירות המקומיות שנערכו בשנת 2018 ובהן זכתה סיעת כוח לגמלאים בשני מנדטים, מונה וולוך כיו"ר איגוד ערים דן לתברואה וכיו"ר פארק המיחזור חירייה. בנוסף, וולוך מכהן כיו"ר הוועדה העירונית לגמלאים ואזרחים וותיקים וכיו"ר הוועדה לקשרי חוץ בעיריית תל אביב-יפו. בבחירות 2024, התמודד פעם נוספת עם רשימתו וזכה למנדט אחד, אשר הכניס אותו למועצה. מדיה וקבצים בנושא נתן וולוך בוויקישיתוף וולוך לא עוצר: יכהן כיו"ר איגוד ערים דן לתברואה, באתר המקומון וולוך לא עוצר: יכהן כיו"ר איגוד ערים דן לתברואה, באתר המקומון אלי סניור, נתן וולוך לא חיכה לחולדאי - והתפטר מתפקידו, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 24.7.2008 ת"פ 5300/08 מדינת ישראל נ' נתן וולוך, ניתן ב-29.4.2010 ת"פ 5300/08 מדינת ישראל נ' נתן וולוך, ניתן ב-29.4.2010 יואב זיתון, עבריין מונה לסגן של חולדאי: "בחיים אין מלאכים", באתר ynet, 12 ביולי 2010 עפ"ג (ת"א) 22556-06-10 נתן וולוך נ' מדינת ישראל, ניתן ב-20.6.11
רוברט לדלום

רוברט לדלום (באנגלית: Robert Ludlum;‏ 25 במאי 1927 - 12 במרץ 2001) היה סופר אמריקאי. לדלום נולד בעיר ניו יורק, גדל בניו ג'רזי ועזב את הבית כנער. הוא שירת בנחתים ולחם במלחמת העולם השנייה. ולאחר שחרורו החל לעבוד בתיאטרון. במשך 20 שנה עבד כשחקן ומפיק תיאטרון, ובגיל 40 החל לכתוב לראשונה. ספרו הראשון "ירושת סקרלטי", פורסם בשנת 1971 והפך מיד לרב-מכר. אחריו פורסמו "מסמכי מטלוק", "מעגל הקסמים", "מורשת הולקרופט" וסדרת ספרים אודות הסוכן החשאי והמתנקש ג'ייסון בורן. ספריו תורגמו ל-32 שפות ומכרו עד כה למעלה מ-220 מיליון עותקים בארבעים מדינות ברחבי העולם. ירושת סקארלטי (1971) תעלומת אומגה (1972) מסמכי מטלוק (1973) זעקת ההלידון (1974) פרשת ריינמן (1974). - מיני סדרה המבוססת על ספר זה נעשתה ב-1977. הדרך לגאנדולפו (1975) מאבק ג'מיני (1976) מסמכי צ'נסלור (1977) מורשת הולקרופט (1978) - נעשה סרט בכיכובו של מייקל קיין ב-1985. מעגל הקסמים (1979) זהות כפולה (1980). על בסיס ספר זה נעשה סרט טלוויזיה ב-1988 בכיכובו של ריצ'רד צ'מברלין וסרט קולנוע ב-2002, בכיכובו של מאט דיימון. מרדף פרסיפל (1982) קשר הגנרלים (1984) שכר התהילה (1986) תוכנית איקרוס (1988) ממשלת הצללים (1990), הספר יצא לראשונה באנגלית בשנת 1973 בשם TREVAYNE ותחת שם העט ג'ונתן ריידר. אולטימטום (1990) הדרך לאומהה (1992) אשליית העקרב (1993) אחוות המשמר (1995) הספירה לאחור (1997) הונאת פרומתאוס (2000) הנחיית ג'נסן (2002) - פורסם לאחר מותו פרוטוקול סיגמה (2001) בגידת טריסטן (2003) אזהרת אמבלר (2005) קרן בנקרופט (2006) נגיף קטלני (2001) חוזה קסנדרה (2001) אופציית פריס (2002) הצופן (2003) נקמת לאזרוס (2004) המגפה האדומה (2005) אתר האינטרנט הרשמי של רוברט לדלום רוברט לדלום, ברשת החברתית Goodreads יצחק טסלר, יש חיי מתח אחרי רוברט לדלום, באתר nrg‏, 11 ביוני 2009 מת הסופר רוברט לודלום, באתר הארץ, 12 במרץ 2001. מרב יודילוביץ', הסופר רוברט לדלום נפטר מהתקף לב, באתר ynet, 13 במרץ 2001 רוברט לדלום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוברט לדלום, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רוברט לדלום (1927-2001), דף שער בספרייה הלאומית MARTIN, DOUGLAS (14 במרץ 2001). "Robert Ludlum, Best-Selling Suspense Novelist, Dies at 73". The New York Times. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Microsoft Silverlight

Microsoft Silverlight הוא תשתית טכנולוגית מבית מיקרוסופט ליצירת יישומי רשת עשירים (RIA) המיועדים להפעלה בדפדפן, בעלי סממנים ותכונות הדומים לפלאש של אדובי. על מנת להציג תוכן של סילברלייט יש להוריד ולהתקין תוסף. סביבת הריצה של סילברלייט זמינה כתוסף לדפדפני האינטרנט הפופולריים הפועלים תחת מערכות ההפעלה חלונות, MacOS ולינוקס. גרסאות מוקדמות של סילברלייט התמקדו בעיקר בטכנולוגיות הזרמת מדיה, כאשר הגרסאות החדשות תומכות גם במולטימדיה, גרפיקה ואנימציה. סילברלייט מספק למפתחים תמיכה בשפות תכנות וכלי פיתוח תואמי CLI של מיקרוסופט, תמיכה בריבוי דפדפנים, ובמערכות ההפעלה לטלפונים סלולריים Windows Mobile, Windows Phone וסימביאן. החל מהשקתו בספטמבר 2007 ועד למאי 2012 פורסמו חמש גרסאות. סילברלייט נחשב כספק שירותים עצמאי "במצב משמר" כמו Windows Presentation Foundation, שפירושו הוא בניגוד לממשקי תכנות אחרים ספריית התוכנה מנהלת את מצב היישום ואחראית לעדכון התצוגה כאשר מצב היישום משתנה בעקבות אירועים כמו לחיצות עכבר, פקודות משתמש וכדומה. הוא משלב יכולות מולטימדיה, גרפיקה וקטורית, אנימציה ואינטראקטיביות, ארוזים בסביבת זמן ריצה יחידה ועצמאית. אפליקציות סילברלייט ניתנות לתכנות בתשתית .NET החל מגרסה 2 בסביבת הפיתוח ויז'ואל סטודיו. ממשק המשתמש מוגדר באמצעות שפת תגיות XAML. ניתן ליצור באמצעותו גאדג'טים עבור Windows 7. מעבד הוידאו של סילברלייט תומך בתקן וידאו H.264 ובתקן שמע AAC בפורמטים: WMV לווידאו, WMA לשמע, ו-MP3 למדיה על גבי כל הדפדפנים הנתמכים, מבלי צורך בהתקנת תוספים כמו Windows Media Player או בספריות נלוות. הסיבה היא שפורמט Windows Media Video גרסה 9 ומעלה של מיקרוסופט מיושם לפי תקן VC-1 של ארגון התקינה בינלאומי SMPTE לתצוגת וידאו ומאפשר ניגון ערוצי וידאו ושמע בפורמטים אלו רק לשימוש פרטי שאינו מסחרי לפי ה-EULA (רישיון) של VC-1 ו-H.264. כמו כן סילברלייט תומך גם בממשק DOM תואם AJAX וכולל רכיב הורדה אוטומטית של תכנים הדרושים להפעלת יישומים, סקריפטים, מדיה ומידע (data). סילברלייט שימש לצפייה ישירה במספר אירועים חשובים, כמו הכיסוי התקשורתי של רשת NBC למשחקי האולימפיאדה ב-2008 בבייג'ינג, אולימפיאדת החורף 2010 בוונקובר ואסיפות שתי המפלגות הגדולות בארצות הברית בבחירות 2008. כמו כן, משמש את נטפליקס במתן שירותי וידאו לצפייה ישירה. ב-2013 הודיעה מיקרוסופט שלא תפתח עוד את תשתית סילברלייט ותספק רק תמיכה ותיקוני באגים עד שנת 2021. מאז החלה דעיכה בשימוש בה. בספטמבר 2015 הוכרז כי התמיכה בסילברלייט בדפדפן כרום תופסק. אדובי פלאש HTML5 מדיה וקבצים בנושא Microsoft Silverlight בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Microsoft Silverlight Microsoft Silverlight, ברשת החברתית פייסבוק Microsoft Silverlight, ברשת החברתית אקס (טוויטר) About Silverlight + Frequently Asked Questions, on microsoft's site Muhammad Usama Alam, Flash vs. Silverlight: What Suits Your Needs Best?, Smashing Magazine, May 9th 2009 GraemeKMiller, HTML5 vs FLASH vs SILVERLIGHT, Code Project, November 22th 2011 Microsoft Lifecycle Policy Moving to HTML5 Premium Media The Final Countdown for NPAPI
מרקוס יוניוס ברוטוס (טריבון)

מרקוס יוניוס ברוטוס (בלטינית: Marcus Junius Brutus;‏ ? – 77 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי. ברוטוס היה בן למשפחת היוניים הברוטיים שמייחסת את עצמה ללוקיוס יוניוס ברוטוס, מדיחו של מלך רומא האחרון ומייסד הרפובליקה הרומית. ברוטוס היה איש הסיעה הפופולרית, ובזמן מלחמת האזרחים בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה הביע את תמיכתו במריוס. ברוטוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 83 לפנה"ס. הוא ניסה להקים קולוניה בקפואה, שעמדה שוממת מאז חורבנה במלחמה הפונית השנייה. ניסיון זה נכשל בסופו של דבר - לפי קיקרו מכיוון שברוטוס התעלם מאותות מבשרי רע מטעם האלים. כאשר מרקוס אמיליוס לפידוס מרד בשנת 77 לפנה"ס, בניסיון לתפוס את השליטה ברומא לאחר מותו של סולה בשנה שעברה, תמך בו ברוטוס ומונה על ידו כמפקד הצבא שהוצב בגאליה קיסאלפינה. ברוטוס נלחם כנגד פומפיוס במוטינה (כיום מודנה שבאיטליה), אולם שהבין שהמרד נכשל ואין לו שום ברירה הוא נכנע לפומפיוס תוך שהאחרון מבטיח לו שלא יאונה לו כל רע. אולם, למרות ההבטחה הוא הוצא להורג על ידי אחד מאנשי פומפיוס. ברוטוס היה נשוי לסרוויליה קפיאוניס. בנם היה מרקוס יוניוס ברוטוס, שעמד בראש הקשר לרציחתו של יוליוס קיסר. קיקרו מציין אותו כמומחה בחוק הרומאי. מדיה וקבצים בנושא מרקוס יוניוס ברוטוס בוויקישיתוף
עפר בשן

עפר בשן (נולד בשנת 1979) הוא זמר, פזמונאי, מלחין ומוזיקאי ישראלי. בשן, גדל בעיר כרמיאל והוא אחיו של המוזיקאי, הזמר, המשורר, המלחין ושדרן גלי צה"ל בני בשן. הוא החל ללמוד פסנתר בגיל צעיר, וגם לכתוב שירים ולהלחינם. הוא בוגר האקדמיה למוזיקה בירושלים. בשנת 2002 יצא אלבום הבכורה של בשן, "לעוף", בהפקתו המוזיקלית של יועד נבו. לאלבום קדמו שני סינגלים, "לעולם" שהושמע רבות בתחנות הרדיו ו"חדלתי". האלבום היה גדוש בטקסטים כואבים שזכו לעטיפה פופית וקלילה, ובלט מתוכו בעיקר הסינגל הפרובוקטיבי "איפה אתם יא הומואים", שזכה לביקורות נוקבות גם מתוך הקהילה הלהט"בית וגם מחוצה לה, אף על פי שנכתב דווקא מפרספקטיבה אוהדת ולא כשיר מחאה. גם חוברת האלבום הייתה מלאה בצילומים פרובוקטיביים של בשן, שבהם הוא נראה בלבוש מינימלי ומאופר בכבדות. האלבום נכשל מסחרית. בשנים שלאחר מכן המשיך בשן בלימודיו והסתפק בכתיבה לזמרים אחרים כמו לאלבומו השני של אמיר פיי גוטמן, "דבש בכוורות", ובהופעות אינטימיות יחסית. בין השאר, התארח בשן בהופעותיהן של קרן פלס ומירי מסיקה. באותה תקופה כתב בשן גם מוזיקה ליצירה מוזיקלית מלאה עבור פסטיבל הוידאודאנס, וניהל מוזיקלית הצגות תיאטרון. בספטמבר 2008, לאחר שש שנות שתיקה, הוציא בשן את אלבומו השני, שנשא את שמו. בניגוד למוחצנות של אלבומו הראשון, מיתן בשן את הופעתו והאלבום גם היה מתון ושקט בהרבה. קדמו לו הסינגלים "לבד" ו"לוקח ת'זמן", שנוגנו רבות בתחנות הרדיו השונות. מרבית שירי האלבום עוסקים בפרידות שאותן הוא מגדיר כ"נקודת השיא של האהבה", ובהם הדואט עם מירי מסיקה "האור יזרח גם בנפרד", ואחד משיריו המוקדמים של בשן, "ירושלים", שזכה לתגובות אוהדות במיוחד בהופעותיו. את האלבום הפיקו מוזיקלית עדי גולדשטיין ואודי שמחון, וייעץ מוזיקלית אורי זך. לאחר צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "נפרד" ו"האור יזרח גם בנפרד". בשנת 2009 יצא אלבומו השני של הראל סקעת, "דמויות", ובו נכללו השירים "מובן לי עכשיו" ו"אלף" שכתב והלחין בשן, וכן "עוד יאיר עלי" שכתב יחד עם סקעת ועם בני בשן. לאלבומה של מירי מסיקה "חדשות טובות", שיצא בשנת 2010, כתב והלחין את השיר "לרגע נדמה". לאלבומה הבא, "מלך", כתב והלחין את השיר "הדרכים החדשות". בשנת 2011 כתב והלחין לנתן סלור את השיר "עד לעננים", שיצא באלבומו של סלור "לא זוכר את אתמול". בשנת 2013 זכה במלגה לאמנים צעירים של אמ"י. לעוף (2002) עפר בשן (2008) עפר בשן, באתר שירונט עפר בשן, באתר ספוטיפיי עפר בשן, דף שער בספרייה הלאומית עפר בשן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) איתי שטרן, הדרמה של עפר בשן, באתר nrg, ‏19 בספטמבר 2008 אור ברנע, אל עצמי, באתר ynet, 25 בפברואר 2009 מרב יודילוביץ', פרס אמ"י על מפעל חיים לשחקן אריה אליאס, באתר ynet, 7 במאי 2013