laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלס לורינג אליוט

צ'ארלס לורינג אליוט (באנגלית: Charles Loring Elliott‏; 1812 – 1868) היה צייר אמריקאי הידוע בדיוקנאותיו. בשנת 1845 עבר לניו יורק כדי להמשיך בקריירה שלו. הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1846. אליוט נולד באובורן, ניו יורק. אביו היה בנאי, וכילד, אליוט בילה שעות רבות בסדנה שלו. הוא הראה מיומנות בבניית צעצועים, מזחלות, עגלות וטחנות רוח קטנות וכן בציור. בזמן שהיה בבית הספר הציבורי הוא למד לצייר מתמונות ומהחיים כדי לשכלל את הכישורים שלו. כשהיה בן 15 עברה המשפחה לסירקיוז, אז כפר גבולי קטן, שם היה לאביו חנות ומכולת. הוא ביקש מצ'ארלס לעבוד איתו, אך הוא לא היה מעוניין להפוך לסוחר. אביו המשיך לעבוד כבנאי וביקש מהבן לעשות עבורו רישומי אדריכלות, מה שהוא עשה די טוב. אליוט הצעיר גם למד את הנושא בבית ספר מקצועי, אך הוא עדיין רצה להיות צייר. אביו אישר לבסוף את מעברו לעיר ניו יורק להמשך לימוד. הוא למד אצל הצייר ג'ון טרומבול, שייעץ לו לראשונה להיות אדריכל בגלל רישומיו המיומנים, וגם אצל הצייר ג'ון קווידור. אליוט חזר למרכז מדינת ניו יורק, שם עבד באופן אינטנסיבי בציור פורטרטים במשך 10 שנים. בין עבודותיו היו דיוקנאות של אנשי סגל רבים במכללת המילטון. לאחר עשור של ציור דיוקנאות הוא חזר לעיר ניו יורק בשנת 1845, שם אישר טרומבול את התקדמותו בציור. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב, שהייתה מדד להכרה ועזרה לו למשוך יותר לקוחות. אליוט נחשב לדיוקנאי הטוב ביותר בימיו. אף שמעולם לא למד מחוץ לארצות הברית, הטכניקה שלו איננה פרובינציאלית ולא שיגרתית. שיטתו בשלה, צבעיו רעננים ונקיים, ודמיונו מעולה, אם כי חסר יותר רגש בדמויות. אמרו שהוא צייר למעלה מ-700 דיוקנאות, בעיקר ראשים, מכיוון שלא היה לו מושג על ציור בבדים גדולים. הוא גם צייר יצירות דמיוניות כמו המורה שלו ג'ון קווידור, כולל דון קיחוטה וג'ון פלסטף, וציור נוף אחד "אגם סקנאטלס". בין המצוירים שלו היו פנימור קופר, פיץ-גרין האלק, פלטשר הרפר (גלריית קורקורן לאמנות, וושינגטון). דיוקנאות נוספים של אליוט תלויים בעיריית ניו יורק ובספרייה באולבני. ארבעה מדיוקנאותיו מוחזקים על ידי המוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. הנרי וודסוורת' לונגפלו ג'יימס פנימור קופר סמואל פוטנם אברי אשר דיורנד מת'יו בריידי ג'ון צ'ארלס פרימונט מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס לורינג אליוט בוויקישיתוף צ'ארלס לורינג אליוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Henry Mills Alden, Thomas Bucklin Wells, Frederick Lewis Allen, Lee Foster Hartman, Harper's Magazine, Harper & Brothers, 1869. (באנגלית) Frank Moore Colby, Talcott Williams, The New International Encyclopædia, Dodd, Mead and Company, 1917. (באנגלית)
ז'אן גורסו

ז'אן גורסו (בצרפתית: Jeanne Goursaud;‏ נולדה ב-4 באפריל 1996) היא שחקנית גרמנייה. ז'אן גורסו ידועה ממשחקה מהעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה בהפקה האוסטרלית-גרמנית "בחלומותיך" ומהעונה החמישית של סדרת הקומדיה "המורה", שזכתה בפרס הטלוויזיה הגרמנית לקומדיה הטובה ביותר. בשנת 2016 היא שיחקה בסרט "Bullyparade - Der Film" לצידו של מיכאל הרביג. בשנת 2018 שיחקה בסרטו הביוגרפי של קלינט איסטווד "רכבת 15:17 לפריז" בתור לאה. בשנת 2022 שיחקה בסרט הפנטזיה הגרמני "חליל הקסם" של הבמאי פלוריאן סיגל. בשנת 2023 שיחקה במיני-סדרת הפשע של נטפליקס "ילדה יקרה" בתור לנה בק. גורסו היא הפנים של חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון מאז 2012. 2015: ציפיות 2015: דף ריק לבן 2015: אלנה 2016: מה לא הורג אותנו 2017: דיטר לא אומלל 2017: Bullyparade - הסרט 2018: רכבת 15:17 לפריז 2018: רגליים קרות 2019: השלושה 2022: חליל הקסם 2012–2016: Die Pfefferkörner 2012: חדשות מבטנווארדר 2013: עולמה של שרלוט 2014: אמו של הרוצח 2014: בחלומותיך 2015: סיימון נפרד מהעורלה שלו 2015: השעה השביעית 2016–2019: המורה (סדרה, 26 פרקים) 2017: גדר לגדר 2017–2018: רשימת המשאלות (סדרה, 6 פרקים) 2017: שש במכה אחת (סדרת סרטים) 2017: בלוקבוסטאז 2017: למען האמת: רצח באנגלסגרבן 2018: למען האמת: ג'ט מתה 2018: איינשטיין 2019: למען האמת: האגם דומם 2020: למען האמת: קדחת ציד 2020-הווה: ברברים 2023: ילדה יקרה 2023:‏The Chemistry of Death 2025: ‏Kabul ז'אן גורסו, ברשת החברתית אינסטגרם ז'אן גורסו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
גדעון לנגהולץ

גדעון לנגהולץ (נולד ב-12 בדצמבר 1942) הוא מהנדס חשמל ואיש אקדמיה ישראלי, לשעבר מנכ"ל אוניברסיטת תל אביב ונשיא המכון הטכנולוגי חולון. בשנת 1968 קיבל תואר מוסמך למדעים מטעם הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1972 הצטרף לאוניברסיטת תל אביב כמרצה בפקולטה להנדסה בתחום הנדסת חשמל ואלקטרוניקה. באפריל 1973 קיבל דרגת מרצה בכיר באוניברסיטה. מחקריו לאורך השנים עסקו בנושאים כמו אינטליגנציה מלאכותית, מערכות לוגיקה עמומה, רשתות עצביות, אלגוריתמים גנטיים, אוטומטים לומדים, רשתות טלקומוניקציה, ניתוב ובקרת זרימה. משנת 1998 לערך שימש בתפקיד דיקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 מונה למנכ"ל האוניברסיטה, כשהחליף בתפקיד את פרופסור ניב אחיטוב. באפריל 2007 התפטר מתפקיד מנכ"ל אוניברסיטת תל אביב ובנובמבר מונה לנשיא המכון הטכנולוגי חולון. בשנת 2011 סיים את תפקידו כנשיא המכון, כשהחליף אותו בתפקיד פרופסור גדי גולן. לאחר מכן הצטרף לסגל מכללת אפקה בה הוא מכהן, נכון לשנת 2021, כראש רשות המחקר. גדעון לנגהולץ, באתר dblp מקבלי התארים בטכניון, למרחב, 20 במאי 1968 כתב גלובס, ‏פרופ' גדעון לנגהולץ ימונה למנכ"ל אונ' ת"א, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2002 מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל אביב, דבר, 6 באפריל 1973 פרופ' גדעון לנגהולץ נבחר לנשיא המכון הטכנולוגי חולון, באתר לימודים אינפו (ארכיון) שי פאוזנר, מנכ"ל אוניברסיטת ת"א פרופ' גדעון לנגהולץ התפטר, באתר ביזפורטל, 10 באפריל 2007 ליאור ליוואק, לנגהולץ מגיע לחולון, 12 בנובמבר 2007, באתר וואלה לימודים פרופסור גדי גולן מונה לנשיא HIT מכון טכנולוגי חולון, באתר הידען, 10 באוקטובר 2011
Afro-Latin Soul, Volumes 1&2

Afro-Latin Soul, Volumes 1&2 (בעברית: נשמה אפרו-לטינית, כרכים 1 ו-2) הוא אלבום כפול מאת המוזיקאי האתיופי מולטו אסטטקה, אשר היה גם אלבום הסולו הראשון שלו. האלבום אינסטרומנטלי כולו למעט השיר 'I Faram Gami I Faram' שמושר בספרדית. האלבום שם תפקיד מרכזי על הויברפון ותופי הקונגה שעליהם ניגן אסטטקה, ומושפע מגישתם של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס למוזיקה הלטינית, ושילובה בג'אז. האלבום הוא אלבום הסולו הראשון של אסטטקה והוא יצא בשנת 1966. עד אז הספיק אסטטקה להקליט אלבום בכורה עם רביעיית הג'אז שלו, Mulato Estatke Quartet, ולשתף פעולה עם אמנים כמו טיטו פואנטה (אנ') וקאל צ'יידר (אנ'), אשר השפעתם על המוזיקה באלבום ניכרת ביותר. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים הברוקלינאית Worthy Records. המוזיקה באלבום מושפעת ישירות משילובים של ג'אז ומוזיקה לטינית. האלבום הוא אבן דרך בסגנון שפיתח מאוחר יותר אסטטקה, שנקרא את'יו-ג'אז. אמנם, באלבום זה אין השפעה של מוזיקה אתיופית ואפריקאית, אך השילוב בין המוזיקה הלטינית לג'אז באלבום זה הוביל את אסטטקה מאוחר יותר לנסות לשלב סגנונות נוספים, וכך יצר את הז'אנר הייחודי שלו. האלבום כולל אלמנטים מוזיקליים ניסויים ויוצאי דופן, כמו קולות של חיות שונות בין השירים, שימוש בכלים לא מוכרים וכדומה. באלבום התפקיד המרכזי הוא הויברפון עליו מנגן אסטטקה. השימוש בכלי כסולן היה חדשני ויש שיגדירו מהפכני מכיוון שבהמשך הפך למזוהה עם אסטטקה. גם תופי הקונגה משמשים תפקיד מרכזי, ומנוגנים בעיקר בצורה המסורתית המתאימה למוזיקה הלטינית. Afro-Latin Soul, Volumes 1&2, באתר AllMusic מידע על האלבום באתר Discogs
שלח לי מלאך

"שלח לי מלאך" הוא סינגל של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, אשר נכלל באלבומה השני "משינה 2". את השיר כתב יובל בנאי והלחינו ועיבדו כל חברי הלהקה. השיר הגיע למקום השני במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. במצעד הפזמונים העברי השנתי הוא הגיע למקום השמיני, ואף על פי שהשיר היה היחיד של הלהקה במצעד, משינה זכתה בתואר "להקת השנה". בקליפ שצולם עבור התוכנית "זהו זה" נראה מייקל בנסון לבוש כמלאך, יובל בנאי לבוש מהודר ושאר חברי הלהקה לבושים כמו בעלי חיים, כמילות השיר "...אריות ונמרים. ואחרים". במצעד "30 השנים הראשונות של משינה" של רדיו תל אביב אשר שודר בשנת 2015, דורג השיר במקום הרביעי. ארקדי דוכין ביצע גרסת כיסוי לשיר אשר נכללה באלבומו נקודת מבט. אינפקטד מאשרום ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומם "Army of Mushrooms". בשנת 2015, ביצעו היהודים גרסת כיסוי לשיר כחלק ממיזם "מנגינה למדינה". בנוסף, היהודים ביצעו את השיר יחד עם יובל בנאי. בשנת 2016 הוציאה להקת קין והבל 90210 גרסת כיסוי משלה לשיר. בשנת 2020, אביתר בנאי, בן דודו של סולן הלהקה, ביצע גרסת כיסוי לשיר במסגרת פרויקט "צו השעה". באותה שנה, ביצע גם השחקן והמוזיקאי אביב אלוש גרסת כיסוי לשיר. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית 25 הגדולים של משינה, באתר ynet, 17 ביולי 2003 שלח לי מלאך – פזמונט, באתר pizmonet.co.il עמי פרידמן, אתם בחרתם: "אהובתי" הוא הלהיט הגדול ביותר של משינה, באתר ynet, 27 ביוני 2015 ארקדי דוכין שלח לי מלאך, נבדק ב-2021-12-23 היהודים - שלח לי מלאך - מנגינה למדינה - יורם סוויסה, נבדק ב-2021-12-23 היהודים מארחים את יובל בנאי, נבדק ב-2021-12-23 קין והבל 90210- שלח לי מלאך (קאבר), נבדק ב-2021-12-23 אברהם אביב אלוש - שלח לי מלאך (קאבר למשינה) | רדיוס 100FM - מושיקו שטרן, נבדק ב-2021-12-23 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברברים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונח / כינוי גנאי ברברים (מונח) – כינוי בפי תושבי אימפריות לעמים שחיו מחוץ לגבולות האימפריה "ברברי" - כינוי גנאי לאדם חסר תרבות, ראו הסבר על התפתחות המונח בערך ברברים (מונח) בתרבות קונאן הברברי – דמות ספרותית פרי עטו של סופר הפנטזיה האמריקאי רוברט ארווין הווארד קונאן הברברי (סרט) – סרט משנת 1982 המבוסס על הדמות ברברי (Barbarian;‏ D&D) – תפקיד במשחק התפקידים "מבוכים ודרקונים", ראו דמויות שחקן (מבוכים ודרקונים)#אנשי מלחמה ברברים (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה גרמנית המשודרת משנת 2020 ברברים (קבוצה אתנית) – קבוצה אתנית בצפון אפריקה שפות ברבריות – קבוצת שפות המדוברות בעיקר במרוקו ואלג'יריה בֵּרְבֵּרִי (חברה) (Burberry) – חברת אופנה מועדון בר-ברים – מועדון ג'אז שפעל בתל אביב ברבר (פירושונים)
ג'ון ווסלי ג'רוויס

ג'ון ווסלי ג'רוויס (באנגלית: John Wesley Jarvis‏; 1780 או 1781 – 14 בינואר 1839) היה צייר אמריקאי. ג'ון ווסלי ג'רוויס, נולד בסאות' שילדס שבאנגליה. אביו היה ימאי אנגלי, שהעביר את משפחתו לארצות הברית באמצע שנות ה-80 של המאה ה-18. המשפחה התיישבה בפילדלפיה. שם בילה את ילדותו והחל את הכשרתו האמנותית. ידוע שהוא ביקר בסטודיו של צייר הדיוקנאות מהתקופת הקולוניאליה מתיו פראט והוא הכיר את הצייר הדני כריסטיאן גולגר. ההוראה הרשמית שלו החלה בסביבות 1796, כשהתלמד אצל אדוארד סאבאג'. הוא בילה גם עם דייוויד אדווין, חרט אנגלי שהועסק גם על ידי סאבאג'. ג'רוויס עבר לניו יורק בשנת 1801 עם אדוארד סאבאג'. תוך שנה הוא עבד בעצמו כחרט. בשנת 1803 הוא נכנס לשותפות עם ג'וזף ווד. השותפות שלו עם ווד נמשכה שבע שנים. יחד ביצעו תחריטים, מיניאטורות ודיוקנאות גדולים יותר. ג'רוויס למד את טכניקת הציור המיניאטורי מאדוארד מלבון. בנוסף הפעיל בית ספר לציור וביצע דיוקנאות זולות בצלליות. בעיר ניו יורק הוא נהנה מפופולריות רבה, ואורח חייו היה האקסצנטריים שהשפיע על עבודתו. הוא ביקר בבולטימור, צ'ארלסטון וניו אורלינס, אירח הרבה וצייר פורטרטים של אנשים בולטים, במיוחד בניו אורלינס, שם היה הגנרל אנדרו ג'קסון אחד המצוירים. היו לו עוזרים בתקופות שונות גם תומאס סולי וגם הנרי אינמן. בשנת 1809 התחתן ג'רוויס עם בטסי בורטיס (שמתה כעבור ארבע שנים בשנת 1813 והותירה אותו עם שני ילדים). הוא נפרד ממשפחתו במטרה לפנות לעבודות דיוקן בבולטימור. אף שחזר מדי פעם לניו יורק, הוא נשאר בבולטימור מספר שנים. בעוד ניו יורק תמיד נותרה כבסיס הבית שלו, הוא המשיך לנדוד לערים אחרות במשך רוב חייו. במהלך 30–1820, הוא חיפש עבודה בדרום קרוליינה, קנטקי, לואיזיאנה, מסצ'וסטס, וושינגטון, וירג'יניה, אוהיו וג'ורג'יה. חניכו, הנרי אינמן, ליווה אותו ככל הנראה בנסיעות אלה עד שתקופת חניכותו הסתיימה בשנת 1822. ג'רוויס עלה לראש הסולם המקצועי בשנת 1814, כאשר לקח על עצמו עבודה חסרת תקדים לציור שישה דיוקנאות באורך מלא של גיבורי חיל הים של מלחמת 1812 עבור העיר ניו יורק. (גילברט סטיוארט ויתר על הפרויקט החשוב לאחר סכסוך עם הפטרונים). במשך למעלה מעשור הוא נותר צייר הדיוקנאות המוביל בניו יורק, עם קשרים חשובים לאליטות הפוליטית, המסחרית והתרבותית. ג'רוויס היה גם יוצא דופן בזכות לבושו הראוותני, והנטייה לצרוך אלכוהול. הוא נודע כאיש חברה וקשריו לעולם התיאטרון היו רבים. ירידתו החלה בשנות העשרים של המאה ה-19. בשנת 1823 הוא נתבע בהצלחה על ידי חניכו ג'ון קווידור בגין הפרת חוזה, ובשנה שלאחר מכן הוא איבד את המשמורת על ילדיו בקרב בבית משפט עם אשתו השנייה. עשור לאחר מכן, בשנת 1834, הוא לקה בשבץ מוחי כשהיה בניו אורלינס. הוא הפך למשותק וחסר יכולת נפשית, הוא בילה את שארית חייו בעיר ניו יורק, מטופל על ידי אחותו. הוא נפטר שם בעוני בשנת 1839. דוגמאות לציור שלו נמצאות באוספי החברה ההיסטורית בניו יורק, ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות. אשת הצייר פיליפ הון ג'ון קולדוול קַלהוּן ג'ון רנדולף סולומון איזק דוויט קלינטון ג'ון ג'ייקוב אסטור ג'יימס פנימור קופר מדיה וקבצים בנושא ג'ון ווסלי ג'רוויס בוויקישיתוף ג'ון ווסלי ג'רוויס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Jarvis, John Wesley". Encyclopædia Britannica. 15 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 276. Biography of John Wesley Jarvis, americanartgallery.org
יגואר S-Type (1999)

יגואר S-Type (1999) (באנגלית: Jaguar S-Type (1999)) היא מכונית סלון, 5 מושבים, מתוצרת יגואר שיוצרה בבריטניה בין השנים 1999–2007 (משנת הדגם 2000) בבריטניה. "2.5 V6 (Executive)" "V6 Diesel (Classic/Executive)" "3.0 V6 (Executive)" "V8 (Executive)" "V8 S/C (S-TYPE R)" 4 דלתות סלון בתצורה נוצ'בק ("Notchback" (אנ')) 4 / 5 נוסעים מנוע קדמי סוג הנעה: הנעה אחורית קיבולת מכל דלק: 69.5 ליטר קיבולת תא מטען אחורי: 370 / 810 ליטר תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 8.6 שניות (מנוע בנזין 2.5 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית – 5 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 9.9 שניות (מנוע בנזין 2.5 ליטר משודך לתיבת הילוכים אוטומטית – 6 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 8.5 שניות (מנוע בנזין 2.7 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית – 6 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 8.6 שניות (מנוע דיזל 2.7 ליטר משודך לתיבת הילוכים אוטומטית – 6 מהירויות) תאותה בין 0–97 קמ"ש היא 6.9 שניות (מנוע בנזין 3.0 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית – 5 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.9 שניות (מנוע בנזין 3.0 ליטר משודך לתיבת הילוכים אוטומטית – 6 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.5 שניות (מנוע בנזין 4.2 ליטר המפיק 286 כ"ס, משודך לתיבת הילוכים אוטומטית – 6 מהירויות) תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 5.3 שניות (מנוע בנזין, מגדש טורבו 4.2 ליטר המפיק 394 כ"ס, משודך לתיבת הילוכים אוטומטית – 6 מהירויות) "יגואר S-Type (1999)" "יגואר S-Type (1999)" "יגואר S-Type (1999)", שנת 2001 "יגואר S-Type (1999)", שנת 2002 "יגואר S-Type (1999)" דגם "R", שנת 2006 "יגואר S-Type (1999)" "יגואר S-Type (1999)" "יגואר S-Type (1999)" – מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "יגואר S-Type (1999)" – מבט למושבים האחוריים "יגואר S-Type (1999)", מבט לתא הנהג "יגואר S-Type (1999)" דגם "R" – מבט למנוע V8 יגואר יגואר MK2 יגואר Mark X יגואר XKSS יגואר S-Type (1963) אתר האינטרנט הרשמי של יגואר S-Type מדיה וקבצים בנושא יגואר S-Type בוויקישיתוף יגואר S-Type, סרטון באתר יוטיוב "יגואר S-Type (1999)", שנת 2000 - נהיגה ראשונה motortrend.com/cars/jaguar/s-type/2000 "יגואר S-Type (1999)" autoevolution.com/jaguar/s-type "יגואר S-Type (1999)", 2.5 ליטר, שנת 2002 - מפרט carfolio.com/jaguar-s-type-2.5-v6 "יגואר S-Type (1999)" 2.7 ליטר, מנוע דיזל, שנת 2004 - מפרט carfolio.com/jaguar-s-type-2.7-d-executive "יגואר S-Type (1999)" 3.0 ליטר, שנת 1999 - מפרט carfolio.com/jaguar-s-type-3.0-v6 "יגואר S-Type (1999)" 4.0 ליטר, שנת 1999 carfolio.com/jaguar-s-type-4.0-v8 "יגואר S-Type (1999)" דגם "R", שנת 2002 - מפרט carfolio.com/jaguar-s-type-r נוצ'בק - היא קטגוריית מכוניות המאופיינת בעיצוב של שלוש תיבות בה נפח תא המטען בולט פחות מתאי המנוע והנוסעים
צ'רג'ינו

בפיזיקת חלקיקים, צ'רג'ינו הוא שותף-על טעון, כלומר, פרמיון טעון חשמלית מסוג חדש (עם ספין 1/2), הנחזה על ידי תאוריות של סימטריית-על. ווינו והיגסינו טעון הם דוגמאות לחלקיקים כאלו. מיון החלקיקים ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Mulatu of Ethiopia

Mulatu of Ethiopia (בעברית: מולאטו של אתיופיה) הוא אלבום האולפן השלישי של המוזיקאי האתיופי מולטו אסטטקה אשר יצא בשנת 1972. הוא הוקלט ושוחרר על ידי חברת התקליטים האמריקאית Worthy Records בארצות הברית. האלבום משלב שלושה סגנונות שיהפכו אחר כך לז'אנר חדש: ג'אז, מוזיקה לטינית ומוזיקה אתיופית. בשירי האלבום אסטטקה חוזר לשלב אלמנטים אתיופים ויוצר את הסגנון את'יו-ג'אז שיתפתח בהמשך. האלבום הוא אינסטרומנטלי לחלוטין (זאת אומרת שכל שיריו מכילים אך ורק נגינה ללא מילים) ומתרכז בעיקר בתפקיד הויברפון, תופי הקונגה והפסנתר. הוא מכיל שימוש נרחב בכלים מכ הסגנונות, כולל כלי נשיפה, גיטרה חשמלית, קונטרה בס ועוד. המוזיקה באלבום משלבת את המוזיקה האתיופית ומוזיקת הג'אז הלטיני, ומהווה את תחילת האת'יו-ג'אז. האלבום זכה להצלחה מרובה וסימן את התחלת "תור הזהב" של המוזיקה באתיופיה - אשר יתחיל עם חזרתו של אסטטקה לאתיופיה לאחר יציאת האלבום. Mulatu of Ethiopia, באתר AllMusic מידע על האלבום באתר Sound of the Univers
אמה שנדור

אמה שאנדור-קודאי (בהונגרית: Sándor-Kodály Emma;‏ באיה, 17 במרץ 1863 – בודפשט, 22 בנובמבר 1958) הייתה מלחינה, מתרגמת ואתנומוזיקולוגית יהודייה-הונגרייה. היא הייתה אחותו של הפוליטיקאי היהודי-הונגרי פאל שאנדור ואשתו של המלחין זולטאן קודאי. שאנדור נולדה למשפחה יהודית בעיר באיה, בשם אמה שלזינגר. אביה היה מוריץ שלזינגר ואמה הייתה שרלוטה שלזינגר לבית דויטש. היא למדה פסנתר וזמרה, ובתחילת המאה עמדה בקשרים עם אישים רבים מן האליטה המוסקילית של הונגריה באותם הימים. ב-1903 החלה ללמוד הלחנה אצל בלה בארטוק, ומשנת 1905 אצל מי שעתיד להיות בעלה – זולטן קודאי. יצירות שלה עלו על במות קונצרטים בפריז ובלונדון. מרבית יצירותיה – כגון שיר ערש, סקרצו וּוָריאציות – הן לפסנתר. נישואיה הראשונים היו עם הנריק גרובר, וב-3 באוגוסט 1910 נישאה לקודאי. עמו חייה את שארית חייה וסייעה לו בעבודתו. שאנדור עסקה בליקוט ועריכה של שירי עם הונגריים, וחלק מן השירים באוסף שפרסמה שמשו כנושאים גם ביצירותיהם של בעלה, של ברטוק ושל דוהנאני. כמו כן עסקה בתרגום שירה מהונגרית לגרמנית. Eősze László: Kodály Zoltán életének krónikája. Budapest, 1977. Zeneműkiadó. ISBN 9633301793 (בהונגרית) Ittzésné Kövendi Kata: Kodály Zoltán nyomában Budapesten. Budapest, 2017. Magyar Kodály Társaság–Kodály Archívum, Budapest. ISBN 9789631298567 (בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא אמה שנדור בוויקישיתוף אמה שנדור, באתר Discogs (באנגלית) Sándor Emma, Magyar életrajzi lexikon (בהונגרית)
ארגירוזאורוס

ארגירוזאורוס (שם מדעי: Argyrosaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי באמריקה הדרומית בקרטיקון העליון לפני 70 מיליון שנה מזמננו. משמעות שמו הוא: "לטאת כסף", עקב כינויה של ארגנטינה "ארץ הכסף". המאובנים שלו התגלו בתצורת Lago Colhué Huapí במחוזות סנטה קרוס וצ'ובוט בארגנטינה, והוא תואר בשנת 1893 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד ליידקר (אנ'). סוג זה הכיל מין בודד - Argyrosaurus superbus. הארגירוזאורוס היה זאורופוד בינוני באורך 17 מטרים ומשקל של עד 12 טונות, על פי החוקר גרגורי ס. פאול. החוקר תומאס הולץ הבן העריך ב-2012 את גודלו של הדינוזאור ב-28 מטרים ואת משקלו ב-43.5 עד 50.8 טונות. חוקרים נוספים העריכו שהגיע לאורך של 21 מטרים ומשקל של 26 טונות. הוא היה בעל מפרקים כבדים, חוליות קצרות ונוקשות יחסית ועצמות זרוע מלבניות. הוא הזכיר במראהו את האופיסטוקוליקאודיה ממשפחת הסלטזאוריים, אך לא ברור אם השתייך למשפחה. הדינוזאור חי בסופו של הקרטיקון במשך המאסטריכט לצד טיטאנוזאורים גדולים נוספים וטורפים כמו הגיגאנוטוזאורוס שאולי ניזונו ממנו. מדיה וקבצים בנושא ארגירוזאורוס בוויקישיתוף ארגירוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארגירוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
קוביאסוקוויק

קוביאסוקוויק (Quviasukvik), הוא היום הראשון בשנה לפי האינואיטים. את פסטיבל תחילת השנה החדשה חוגגים האינואיטים, היופיק, האלאוט, הצ'וקצ'ים והאינופיאט. מקור החג מדת האינואיטים המסורתית, אך בתקופה המודרנית יש בו השפעות נוצריות. פסטיבל קוביאסוקוויק מתחיל בערב חג המולד ומסתיים ביום השנה החדשה. פסטיבל זה חוגג את בוא השנה החדשה ואת אלת הים סדנה. בימים אלה מוצגים מנהגים מסורתיים רבים. בשל השפעות נוצריות, חג המולד נחשב לשנה חדשה עבור האינואיטים. חג המולד Quviasukvik: The Inuit Winter Festival & Christmas Quviasukvik. The celebration of an Inuit winter feast in the central Arctic Inuit Shamanism and Christianity Sex in Our Strange World: Why Christmas has Always Been About Sex Christmas in the Big Igloo Inulariuyunga; Imngirnik Quvigiyaqaqtunga! ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיגדלודון

אמיגדלודון (שם מדעי: Amygdalodon; מילולית: "שן שקד", בהתבסס על מראה שיניו) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד פרימיטיבי שחי במשך היורה התחתון של אמריקה הדרומית. מאובניו התגלו בתצורת סרו קרנררו (אנ') שבצ'ובוט, ארגנטינה. זהו אחד מהדינוזאורים מהיורה הבודדים שהתגלו באמריקה הדרומית. האמיגדלודון היה לפי הערכות זאורופוד באורך של 12 מטרים, גובה של 4 מטרים בראשו ומשקלו הגיע ל-4 עד 5 טונות, קטן בהרבה מקרוביו המאוחרים כמו הטיטאנוזאורים. בשל משקלו הוא היה כנראה הולך על ארבע, בניגוד לפרוזאורופודים שיכלו להתרומם ולהתייצב בעזרת זנבם וגפיהם האחוריות. שלדו של האמיגדלודון מורכב משרידים בודדים שכללו כמה חוליות, צלעות, ארבע שיניים שלמות ושלוש חלקיות, אגן ירכיים חלקי ועצמות כתף. הדינוזאור התגלה ב-1936, אך הוגדר למדע ב-1947 בידי החוקר אנחל קבררה (Ángel Cabrera). במקור סברו שהוא תרופוד הקרוב לפיאטניצקיזאורוס, שהתגלה בקרבת מקום. כמה מדענים ראו בו זאורופוד בן לקבוצה הגדולה אאוזאורופודה, אך מחקרים חדשים רואים בו זאורופוד קדום יותר חסר מקור, הקרוב לסוג Isanosaurus מתאילנד. מדיה וקבצים בנושא אמיגדלודון בוויקישיתוף אמיגדלודון, באתר GBIF (באנגלית)
איילוזאורוס

איילוזאורוס (שם מדעי: Aeolosaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי באמריקה הדרומית שהשתייך לקבוצה אילוזאוריני. הוא התגלה בתצורת "Angostura Colorada Formation" שבריו נגרו בארגנטינה ותואר בידי החוקר הארגנטינאי חיימה פאוול (אנ') ב-1987. מעריכים שישנם 3 מינים בסוג זה, רובם ידועים רק משרידים בודדים של חוליות שונות וחלקי גפיים. הדינוזאור נקרא על שם דמויות האיולוס, שומרות הרוחות מהמיתולוגיה היוונית בסיומת "saurus" - לטאה/זוחל. את השם קיבל עקב הרוחות החזקות של פטגוניה בה התגלו ממצאיו. ממצאים נוספים שלו התגלו בכמה מכרות בברזיל. זה היה זאורופוד קטן באורך של 14 מטרים ומשקל של מעל 6 טונות, על פי החוקר גרגורי ס. פאול. חוקרים אחרים העריכו את אורכו באורך של 18.1 מטרים ומשקל 14.7 טונות. ייתכן שהיה מכוסה גבשושיות קשיחות בדומה לסלטזאורוס הקרוב. למרות דמיונו לרוב הטיטאנוזאורים הוא משויך לקבוצה פנימית בשם אילוזאוריני. מדיה וקבצים בנושא איילוזאורוס בוויקישיתוף איילוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איילוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
קוושקאל

קוושקאל (בהונגרית: Köveskál) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בקוושקאל מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 468 תושבים, ובשנת 2020 רק 304 תושבים. קוושקאל חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא קוושקאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוושקאל (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Fucking Hell

Fucking Hell (נהגה בתור "פוקינג הל") היא בירה גרמנית מסוג לאגר בהירה פילזנר, עם אחוז אלכוהול של 4.9%. מקור השם הוא הכפר פוגינג (לשעבר פוקינג) באוסטריה ו"הל", המילה הגרמנית ל"בהיר" ותיאור אופייני לסוג זה של בירה. תחילה היה שם הבירה שנוי במחלוקת. הן הרשויות המקומיות בפוקינג והן משרד רישום סימני המסחר והעיצוב של האיחוד האירופי התנגדו בתחילה לשם, בגלל משמעותו באנגלית. בסופו של דבר היא התקבלה והלאגר נמכרת כיום בינלאומית. פוקינג הל לא מבושלת בפוקינג, אלא מבושלת במקור בBrauerei Waldhaus, מבשלת בירה בעיירה וולדהאוס ביער השחור, גרמניה. משנת 2013 עברה הייצור ל-Brauerei Hartmannsdorf Hartmannsdorf ליד קמניץ. בעת ההשקה של פוקינג הל, לא הייתה מבשלת בירה בכפר פוקינג. בשנת 2010 תכננו שלושה אנשי עסקים גרמנים, סטפן פלנברג, פלוריאן קראוזה והנס-יורג שלר תוכנית להבאת בירה חדשה לשוק. קראוזה הוא במקור מבאד רייכנהאל, עיירה בווארית במרחק 20 ק"מ מהכפר האוסטרי פוקינג. שמו של הכפר נתן להם השראה לתכנן שם מותג הומוריסטי, בשילוב עם המילה הגרמנית "Hell" עבור "לאגר בהירה", והם הגישו בקשה לרשום סימן מסחרי קהילתי עבור "פוקינג". "Fucking, Austria". Draft Magazine. 2011-09-28. אורכב מ-המקור ב-2012-02-07. נבדק ב-2013-01-04. "Controversial Brand Name: German Firm Wins Right to Make Beer Called 'Fucking Hell'". Der Spiegel. 2010-03-29. נבדק ב-2013-01-04. Klohr, Markus (28 באוגוסט 2012). "Bier aus Vaihingen: Verfluchter Etikettenschwindel". Stuttgarter Zeitung (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2017. נבדק ב-21 במרץ 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Fucking Hell - Ein verdammt gutes Bier - Bierspot". Bierspot (בגרמנית). 2 במרץ 2015. אורכב מ-המקור ב-9 במרץ 2016. נבדק ב-21 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The German beer called 'F**king Hell'". Digital Journal. 2010-04-22. נבדק ב-2013-01-04.
ויליאם הנדרסון

ויליאם ג'. הנדרסון (באנגלית: William J. Henderson;‏ נולד ב-16 ביוני 1947) הוא איש ממשל ומנהל עסקי אמריקאי, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנים 1998–2001. הנדרסון סיים לימודי יחסי עבודה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. הוא שירת בצבא ארצות הברית. לאחר שנים בהם התקדם בדרגים הניהוליים של שירות הדואר של ארצות הברית מונה הנדרסון על ידי מועצת המנהלים של השירות לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית ונכנס לתפקידו ב-16 במאי 1998. הוא היה המנהל הכללי החמישי של הדואר שהגיע משורות הארגון. ב-31 במאי 2001 הסתיימה תקופת כהונתו בתפקיד. בינואר 2006 היה הנדרסון למנהל התפעול הראשי של חברת נטפליקס. הוא גם חבר במועצת המנהלים של חברת "לייב רמפ" (LiveRamp). ב-2011 ייסד הנדרסון את חברת Hold The Eye Images. ב-1997 קיבל הנדרסון את פרס ג'ון ואנאמייקר מטעם שירות הדואר. ב-1998 הוא קיבל את פרס רוג'ר ו. ג'ונס למנהיגות ניהולית מטעם אמריקן יוניברסיטי ואת פרס הצטיינות הכבוד בתחום הדואר מטעם פורום הדואר הלאומי. ויליאם הנדרסון באתר equilar.com (באנגלית) "TopVet: William J. Henderson, Netflix & USPS". veteransadvantage.com. March 1, 2006. "List of Postmasters General". usps.com. February 2015. Campanelli, Melissa (January 26, 2001). "Update: Henderson Officially Will Call It Quits as PMG". dmnews.com. William J. Henderson, End of the Route, The Washington Post, September 2, 2001 "Netflix Names Former PMG Henderson Operations Chief". chiefmarketer.com. January 19, 2006. William Henderson Net Worth - Wallmine "Hold The Eye Images". hteiw.com.