laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפארק הלאומי פיורדלנד

פארק לאומי פיורדלנד (באנגלית: Fiordland National Park) הוא הפארק הלאומי הגדול ביותר בניו זילנד, ומאז שנת 1990 הוא מוכרז כאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו יחד עם שלושה פארקים לאומיים נוספים. הפארק משתרע על פני 12,500 ק"מ רבוע בדרום מערב האי הדרומי באזור הגאוגרפי המכונה גם הוא פיורדלנד. הפארק מכסה את רוב שטחו של אתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו. האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1952. שמו של הפארק, פיורדלנד (מילולית - ארץ הפיורד) נגזר מהמילה הנורווגית "פיורד" המציינת עמק צר ומוצף בים שהועמק על ידי קרחון, ואכן אחד המאפיינים של הפארק הוא פיורדים רבים ועמוקים שנוצרו על ידי קרחונים במהלך עידן הקרח האחרון והוצפו אחריו על ידי ים טסמן. בין הפיורדים המפורסמים בפארק נמנים מילפורד סאונד (Milford Sound), דאסקי (Dusky) ודאוטפול סאונד (Doubtful Sound). באותה צורה נוצרו אגמים רבים ומספר רב של איים קטנים הופרדו מן האי הדרומי, שני האיים הגדולים בפארק הם סקרטרי (Secretary Island) ורזולושין (Resolution Island). בין האגמים הרבים בפארק בולטים אגם טה אנאו, אגם מאנאפורי ואגם האורקו. בתוך תחומי הפארק קיים כביש אחד בלבד (Milford Road - SH 94) המוליך מטה אנאו למילפורד סאונד וכן כ-500 ק"מ של שבילי טיול להולכי רגל המאפשרים גישה קרקעית לחלק קטן מאוד משטחו של הפארק. רוב שטחו של הפארק נגיש אך ורק מן האוויר או מן הים. אל החלקים הדרומיים של הפארק הגישה קשה במיוחד, ופרט למספר משלחות מחקר וחיפוש אחר זנים נכחדים אין מבקרים בהם. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי פיורדלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי פיורדלנד (באנגלית) פארק לאומי פיורדלנד, באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד הפארק הלאומי פיורדלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אמנות פנטזיה

אמנות פנטזיה (Fantasy art) היא ז'אנר של אמנות שמתמקדת באלמנטים של קסם, במוטיבים על-טבעיים, ברעיונות וביצורים שקשורים לכך. בזמן שיש חפיפה חלקית עם ז'אנר המדע הבדיוני, האימה ועם אמנויות בדיה אחרות, לז'אנר זה יש יסודות ייחודיים שלרוב לא יימצאו בז'אנרים האחרים של אמנויות הבדיה. תיאורים של אגדות עתיקות, וגם תיאורים של פנטזיה מודרנית בצורה של התערבויות אלוהיות ואלמנטים אחרים של קסם או של כוחות על טבעיים, הם יסודות שכיחים מאוד, ומבדילים את אמנות הפנטזיה מהז'אנרים האחרים. דרקונים, קוסמים, פיות, אל-מתים ויצורים דמיוניים מיתיים אחרים הם מאפיינים שכיחים נוספים באמנות הפנטזיה. מאחר שחלק נכבד מיצירות הפנטזיה מתרחש בעולם דמויי ימי הביניים ניתן למצוא באמנות פנטזיה גם ציורים של אבירים, לוחמים עם חרב ושריון, טירות וקרבות אפיים (למשל: אביר נגד דרקון). אמנות פנטזיה מחוברת באופן חזק לספרות הפנטזיה והרבה ציורי פנטזיה הם איורים לספרי פנטזיה כמו שר הטבעות, רומח הדרקון ועולם הדיסק. כך למשל, הפסלת ג'וזפין ווהל יצרה סדרה של פסלים על בסיס דמויות מספר שר הטבעות. קיימת תת-תרבות גדולה המבוססת על יצירת אמנות פנטזיה חובבנית. לארי אלמור ויין בארלו פול קידבי (עולם הדיסק) בוריס ואלחו לויס רויו
גשר פורת'

גשר פורת' (באנגלית: Forth Rail Bridge) הוא גשר רכבת במזרח סקוטלנד, מעל לשון הים של פורת', 14 קילומטרים ממערב לאדינבורו. על הגשר עוברת מסילת הרכבת בין אדינבורו לדנדי וממערב לו נמצא גשר כביש, מפורסם פחות. קצהו הדרומי של הגשר נמצא בעיירה קווינספרי (בשטח המוניציפלי של אדינבורו) וקצהו הצפוני נמצא בכפר צפון קווינספרי. הגשר הוכר כאתר מורשת עולמית בשנת 2015. בנייה של גשר קודם באותו מקום, שתוכנן על ידי תומאס בוך, לא יצאה לפועל, לאחר שקרס גשר אחר של אותו מתכנן, על נהר טאי. קריסת הגשר, שבה נספו 75 נוסעי הרכבת שעליו, גרמה לזעזוע רב, ולכן נדרשה מגשר פורת' רמת בטיחות גבוהה ביותר. לאחר מותו של בוך נמסר תכנון הגשר לג'ון פואלר ובנג'מין בייקר, ובנייתו התקיימה בשנים 1883–1890. לבייקר ולפואלר היה ניסיון הנדסי עשיר, אך זהו הגשר היחיד שבייקר תכנן, והוא נחשב לעבודתו ההנדסית הגדולה ביותר. הגשר נחשב לפלא הנדסי גם בימינו. זהו גשר הפלדה הראשון בעל מִפתח רחב, ועם סיום הקמתו החזיק בשיא האורך ובשיא הגובה. אורכו הכולל 2.5 קילומטרים, והוא נמצא בגובה 46 מטר מעל לים שמתחתיו. הוא בנוי משתי זרועות ראשיות באורך 521 מטר, ושתי זרועות צדדיות באורך 107 מטר כל אחת. בגשר הושקעו 51,000 טון של פלדה. 57 פועלים קיפחו את חייהם במהלך הקמתו. הרכבות המודרניות הן קלות משקל יחסית לרכבות שנסעו על הגשר בעת הקמתו, ולכן מפעילות עליו עומס מופחת. הגשר דורש תחזוקה מתמדת, אך הביטוי "לצבוע את גשר פורת'", שמסמל עבודה שאינה נגמרת, נובע מסיפור מוטעה כאילו היה מקרה שבו היה צורך להתחיל לצבוע את הגשר מיד בתום צביעה קודמת שלו. במשחק Grand Theft Auto: San Andreas ניתן למצוא גשר במבנה זהה לגשר פורת', המחבר בין הערים הדמיוניות לאס ונטורס וסאן פיירו. מדיה וקבצים בנושא גשר פורת' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גשר פורת' גשר פורת', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מונסורוו

מונסורוו (צער הירח - Moonsorrow) להקת פולק מטאל שהוקמה באמצע שנות התשעים בהלסינקי, פינלנד. מונסורוו הוקמה ב-1995 בהלסינקי, בירת פינלנד, וההרכב הראשוני כלל את בני הדודים וילה סורבלי (שירה ובס) והנרי סורבלי (גיטרה וקלידים). ההרכב הראשוני הזה הוציא לאור מספר קלטות דמו שמבחינה מוזיקלית בסגנון בלאק מטאל סימפוני (בלאק מטאל עם השפעות של מוזיקה קלאסית). האלבום הראשון של מונסורוו, Suden Uni ("חלומו של זאב") הוקלט בשנת 2000 ויצא בשנת 2001 יחד עם קלטת הדמו Tämä Ikuinen Talvi ("החורף הנצחי") ששוחררה מחדש כאלבום. Suden Uni הוכר על ידי מעריצי הלהקה ומבקרי המטאל כאלבום אפי, שמתאפיין הן באלמנטים פולקלוריים והן בייחודיות של הפגניזם הפיני. אחרי שצירפו את מיטייה הרווילאטי כגיטריסט שני ואת מרקוס איורן כקלידן, הלהקה החלה לצאת ולהופיע לראשונה. את האלבום הראשון עם שני חברי ההרכב החדשים הם הוציאו בשנת 2001, שמו היה Voimasta Ja Kunniasta ("על כוח וכבוד"). הפריצה של הלהקה בעולם המטאל החלה לאחר יציאתו לאור של האלבום Kivenkantaj ("נושא האבן"), אלבום שהתאפיין ביצירות אפיות פולקלוריות ארוכות. בשנת 2005 יצא אלבומה המלא החמישי של הלהקה Verisäkeet ("חריזת הדם"). בינואר 2006 מונסורוו הופיעה לראשונה בארצות הברית בפסטיבל המטאל "Heathen Crusade" שנערך ב-Columbia Heights, מינסוטה. ב-7 במרץ אותה שנה, מונסורוו הכריזה באתר האינטרנט שלה על חתימתה לשני אלבומים מלאים נוספים תחת חברת התקליטים הפינית "Spinefarm" ושאלבומה הבא ייצא עוד באותה שנה. בנוסף, הלהקה דיווחה שסולן להקת הוויקינג מטאל ת'ירפינג, תומאס וא'אנאנן, יתארח באלבום שעתיד לצאת. לקראת סוף השנה הודיעה הלהקה שיציאתו של האלבום החדש הקרוי Viides Luku - Hävitetty נידחת ל-10 בינואר 2007 והאלבום יצא באותו תאריך כמתוכנן והכיל בתוכו שני שירים ארוכים במיוחד. האלבום התקבל בצורה חיובית מאוד ואוהדת במיוחד בקרב חובבי המטאל ומבקרי הז'אנר. הנרי סורבלי- גיטרה, קלידים ושירה (גראולים ושירה נקייה; חבר גם בפינטרול). וילה סורבלי- בס ושירה. מיטייה הרווילאטי- גיטרה וקולות רקע. מרקוס איורן- קלידים. מרקו טרבונן - תופים. Metsä - 1997 Tämä Ikuinen Talvi (שוחרר גם כאלבום בשנת 2001). Suden Uni - 2001 Voimasta Ja Kunniasta - 2001 Kivenkantaja - 2003 Verisäkeet - 2005 Viides Luku - Hävitetty - 2007 אתר האינטרנט הרשמי של מונסורוו מונסורוו, ברשת החברתית פייסבוק מונסורוו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מונסורוו, ברשת החברתית אינסטגרם מונסורוו, ברשת החברתית VK מונסורוו, סרטונים בערוץ היוטיוב מונסורוו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מונסורוו, באתר ספוטיפיי מונסורוו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מונסורוו, באתר Last.fm (באנגלית) מונסורוו, באתר AllMusic (באנגלית) מונסורוו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מונסורוו, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) מונסורוו, באתר דיזר מונסורוו, באתר Yandex.Music (ברוסית) מונסורוו, באתר Discogs (באנגלית) מונסורוו, באתר Songkick (באנגלית) מונסורוו, באתר טיידל (באנגלית) מונסורוו במטאל-סטורם
שמעון ביחובסקי

שמעון ביחובסקי (1880, פוצ'פ – ג' בסיוון תרצ"ב, 7 ביוני 1932, קישינב) היה מו"ל עברי, מבקר ועיתונאי. אשתו הייתה המשוררת אלישבע. שמעון ביחובסקי נולד בשנת 1880 בעיירה פוצ'פ שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). היה ידידם הקרוב והמסור של אורי ניסן גנסין ויוסף חיים ברנר, שלמדו בישיבה בעיר. בעזרתם הקים בשנת 1906 את הוצאת הספרים העברית 'ניסיונות', ובהּ הוציא לאור את סיפורו הגדול הראשון של גנסין, 'בינתיים'. שמעון ביחובסקי סייע לברנר בהוצאת כתב העת העברי שלו, 'המעורר', שיצא לאור בלונדון. ביחובסקי היה המפיץ של 'המעורר' ברוסיה ובפולין. הוא יצא מעיירת נעוריו ועקר תחילה לוורשה, ואחר כך למוסקבה. ביחובסקי היה פעיל בארגונים ציוניים, ואף היה תקופה קצרה מזכירו של יחיאל צ'לנוב. פרסם מאמרים שונים, שלא קובצו, בעיתונות העברית: ב'המעורר' וב'הדאר', ב'הזמן', וב'העולם". בשנת 1920 נשא לאשה את הסופרת אלישבע, והקדיש את שארית חייו להוצאת ספריה. הוא ליווה אותה במסעותיה בפזורה היהודית, ובשנת 1925, עם עלייתם לארץ ישראל חיפש דרכים להפיץ את ספריה העבריים בארץ ובגולה. באחד ממסעותיו אלה, בעת שהותו בעיר קישינב שבמולדובה, נפטר בפתאומיות. הותיר אחריו את אלישבע ובתם הקטנה. מאז פטירתו נשתנו חייה של אלישבע לרעה, והיא סבלה מעוני וממחסור, ממחלות ומשכחה. מ. גנסין, על קבר אח, דבר, 1 ביולי 1932 שלומית קינל, לא היה לי שום עולם אחר, שום עולם שלי, באתר הארץ, 12 ביוני 2008 – בכתבה מובאת תמונתו לצד אשתו
ב' בניסן

ב' בניסן הוא היום השני בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השני בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. ב' בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". פרשת בר המצוה של ילד שנולד ב' ניסן היא ברוב השנים הפשוטות פרשת ויקרא, אך בשנים פשוטות מקביעות הכז היא פרשת צו. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת מצורע. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע. קורבן נתנאל בן צוער נשיא שבט יששכר פורים בצרה: יהודי בצרה שבעיראק נהגו לא לומר תחנון ולקרוא מגילה מיוחדת שחיבר יעקב אלישר לזכר המאורעות בשנת ה'תקל"ט. נח קילל את כנען, לפי ספר היובלים ב'ת"ן (לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית) – למחרת חנוכת המשכן, נשרפה הפרה האדומה הראשונה על ידי אלעזר הכהן ה'מ"ג – בעקבות עלילות דם, פרצו פרעות ביהודי קרוצנכא (אנ') (ארבעה הרוגים נרשמו) ומלריכשטאדט (אנ') (הרוג אחד) שבגרמניה. ה'תקל"ט – כוחות האימפריה העות'מאנית, בסיוע היהודים המקומיים, הביסו את צבא ממלכת פרס שניסתה לכבוש את בצרה. יהודי בצרה קבעו את היום לפורים שני. ה'תש"ח – מוקמת מנהלת העם במטרה לנהל את ענייני היישוב והמלחמה בישראל לקראת הכרזת המדינה ה'תשנ"ג – עזר ויצמן נבחר לנשיאה השביעי של מדינת ישראל ה'תרע"ב – הרב ניסן מינדל, סופר ועורך ספרי יהדות, ומזכיר של אדמו"רי חב"ד (נפטר י"ב בתמוז ה'תשנ"ט) ה'תר"פ – רבי שלום דובער שניאורסון, אדמו"ר הרש"ב, האדמו"ר החמישי בשושלת חסידות חב"ד (נולד כ' בחשוון ה'תרכ"א) ה'תשכ"ב – הרב יוסף דב כהן, רבה של חדרה ה'תשכ"ח – רבי יעקב יוסף טוורסקי, האדמו"ר השלישי בשושלת סקווירא א' בניסן – ג' בניסן ניסן
ט"ו בניסן

ט"ו בניסן הוא היום החמישה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום החמישה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. ט"ו בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". מתחילים לחגוג את חג הפסח שנמשך שבעה ימים עד כ"א בניסן סוף עונת הקור ותחילת עונת הקציר ב'תמ"ח – פסח מצרים, ויציאת מצרים המשתה הראשון של אסתר, אחשוורוש והמן ג'תתל"ג – נפילת מצדה וסיום המרד הגדול ה'תשס"ב – הפיגוע במלון פארק בנתניה, שמביא למבצע חומת מגן יצחק אבינו, האמצעי מבין שלושת האבות ה'ת"ף – רבי אליהו מווילנה, המכונה "הגאון מווילנה", מגדולי רבני הגולה, פוסק הלכתי וראש המתנגדים לחסידות (נפטר בי"ט בתשרי ה'תקנ"ח) ה'תרנ"א – הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראש ישיבת מרכז הרב ובנו של הראי"ה (נפטר בה'תשמ"ב) ה'תש"ה – יהודה בארקן, שחקן קולנוע, מפיק, במאי ותסריטאי ישראלי (נפטר בה'תשפ"א) ה'תשי"ג – אהוד בנאי, זמר ישראלי ה'תשי"ט – ברוך מרזל, פעיל ימין קיצוני וחבר בתנועת כך ה'תשי"ט – יהונתן סגל, שחקן, במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ותסריטאי בקולנוע ובתיאטרון הישראלי ה'תשל"ח – חילי טרופר, שר התרבות והספורט מטעם מפלגת כחול לבן ה'תרצ"ג – בנימין פוקס (שועל) (1861 – 11 בנובמבר 1933), חבר תנועת ביל"ו, היה בקבוצה הראשונה של הביל"ויים שעלו ארצה מניקולייב בשנת 1882, ממייסדי המושבה גדרה ה'תשט"ו – תידה בארה, כוכבת סרטים אילמים אמריקאית יהודייה (נולדה ב-ה'תרמ"ה) ה'תשל"ו – דוד אלעזר, רמטכ"ל צה"ל במלחמת יום הכיפורים ה'תס"ד – הרב שלמה מיידנצ'יק יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל יו"ר ועד כפר חב"ד ומראשי חסידות חב"ד ה'תשס"ה – הרב ד"ר יחזקאל מארק, רב והיסטוריון של הספרות, רבה הראשי של רומניה בשנים תשנ"ה–תשנ"ז (1995–1997) ה'תשס"ו – מיכאל שיר, סופר ישראלי (נולד בה'תרפ"ג) ה'תשע"ה – הרב שמואל הלוי ואזנר, מגדולי פוסקי ההלכה בדור האחרון י"ד בניסן – ט"ז בניסן ניסן יוסף זליגר, חמישה עשר בשבט וחמישה עשר באב. על פי תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"ו, עמוד ב'. יוסף בן מתתיהו, "מלחמות היהודים", ז', ט', א'.
אני והמזל שלי

אני והמזל שלי הוא סרט קומי רומנטי שיצא לאקרנים בשנת 2006, בכיכובם של לינדזי לוהן וכריס פיין ובבימויו של דונלד פטרי. בסרט משתתפים גם להקת מקפליי אשר גילמו את עצמם. אשלי (לינדזי לוהן) היא בחורה עם המון מזל המתגוררת בניו יורק, לעומת ג'ק (כריס פיין), בחור ביש מזל. אך מזלם עומד להשתנות במסיבה. כאשר אשלי מתנשקת עם ג'ק במסיבה מזלם מתחלף, אשלי הופכת לחסרת מזל ומתמודדת עם אסון אחר אסון (שמלתה נקרעת, עקבה נשבר והיא מאבדת את עבודתה ודירתה), וג'ק זוכה בתהילה (דירה משלו וחוזה הקלטות ללהקה הבריטית "מקפליי" אותה הוא מייצג). כאשר היא מתחילה במרוץ אחר ג'ק כדי להסיר מעליה את ביש המזל, אשלי מגלה שהמפנה הגורלי הוא הדבר הטוב ביותר שקרה לה. לינדזי לוהן - אשלי כריס פיין - ג'ק ברי טרנר - דנה מיסי פייל - פגי קרלוס פאנס - אנטוניו כריס קארמק - דייוויד מקנזי וגה - קייטי הרדין ב-14 במאי 2006, בשבוע הראשון ליציאת הסרט בארצות הברית, הוא גרף 5,692,285$, ולאחר 12 שבועות הוא גרף 17,324,744$. נכון להיום, הסרט גרף יותר מ-38 מיליון דולר ברחבי העולם למרות התקציב הנמוך יחסית שהושקע בו. הסרט הצליח בבריטניה גם בשל מעריצי מקפליי שנהרו לראות את הלהקה בתפקיד הראשון שלהם בקולנוע. "אני והמזל שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אני והמזל שלי", באתר נטפליקס "אני והמזל שלי", באתר AllMovie (באנגלית) "אני והמזל שלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אני והמזל שלי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אני והמזל שלי", באתר Metacritic (באנגלית) "אני והמזל שלי", באתר אידיבי "אני והמזל שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פון נף

פּוֹן נֶף (מצרפתית: Pont Neuf – "הגשר החדש") הוא הגשר העתיק ביותר כיום בפריז שבצרפת, מעל נהר הסן. עם זאת, באופן משעשע, דבק בגשר הכינוי "הגשר החדש" (שניתן לו בתחילת המאה ה-17) והוא נותר בשימוש גם בעת בה זהו הגשר הישן ביותר. הגשר נמצא ברובע הראשון של פריז, בקצה המערבי של איל דה לה סיטה (אי במרכז הנהר) והוא מחבר את הגדה השמאלית של פריז, מדרום, עם הגדה הימנית. אורכו הכולל של הגשר 278 מטר ורוחבו 22 מטר. הוא מורכב משני חלקים. האחד מורכב מ-5 קשתות ומחבר את הגדה השמאלית לאי, והשני, המורכב מ-7 קשתות, מחבר את האי לגדה הימנית. את הפקודה לבניית הגשר נתן המלך אנרי השלישי בשנת 1577. בשנת 1578 הוא הניח את אבן הפינה. מלחמת האזרחים שהתרחשה בשנים אלו והיעדר כספים גרמו לעיכוב הפרויקט. העבודות החלו בשנת 1578 והסתיימו ב-1604 (לפי מקורות אחדים - 1607). המלך אנרי הרביעי חנך את הגשר. הגשר מורכב מסדרה של גשרים קשתיים קצרים, כמו רוב הגשרים בתקופה שבה נבנה. בניגוד למקובל באותה תקופה היה זה גשר האבן הראשון שלא כלל בתי מגורים בנוסף לדרך מעבר. זאת משום שהמלך אנרי הרביעי רצה שיראו מהגשר את ארמון הלובר. במקום בתים הוקמו על הגשר חנויות קטנות שנותרו במקום עד המאה ה-19. כבר בעת בנייתו נסללו בו מדרכות כדי להגן על הולכי הרגל מהבוץ ומהסוסים. זהו למעשה המקום הראשון בו נבנו בפריז מדרכות. על הגשר הייתה תנועה רבה כבר מהקמתו. במשך שנים רבות היה פון נף הגשר הרחב ביותר בפריז. מבנה הגשר לא שונה מאז בנייתו, אם כי הוא עבר שיפוצים מאז. עמודי העץ התומכים ביסודות הם העמודים המקוריים. קשתות הגשר מעוטרות בפסלים הומוריסטיים וגרוטסקיים של רופאי שיניים, ספרים, כייסים ובטלנים. ניתן לראותם מגדת הנהר או בשייט. הגשר שימש כבמה עירונית בה יכלו שחקנים וזמרים להופיע בפני עוברים ושבים. אצילים רבים החלו לטייל על הגשר ברגל. כך מבלי לתכנן זאת הפך הפון נף למסלול האופנה הראשון בפריז. חידוש נוסף שהביא עמו הפון נף היה אישור לשחות במי נהר הסן. כך ניתן היה למצוא לא מעט פריזאים שוחים בנהר לרגלי הגשר בחודשי הקיץ. במאה ה-18 התקיימו על הגשר תערוכות ציבוריות. בשנת 1984 כיסה המעצב היפני קנזו את הגשר בפרחים ובשנת 1985 עטף הפסל הבולגרי כריסטו את הגשר בבד ענק בצבע בז'. פסלו של המלך אנרי הרביעי רוכב על סוס נוצר במקור בשנת 1614 בהוראת אלמנתו, מארי דה מדיצ'י. בשנת 1792, בזמן המהפכה, הפסל נהרס. הוא נבנה מחדש בשנת 1818 עם חזרת המלוכה לשלטון. מומחים שסרקו את הפסל בקרני רנטגן גילו שהיוצק הטמין בתוך הפסל הגדול פסל קטן של נפוליאון בונפרטה וארבע קופסאות הכוללות את סיפור חייו של המלך אנרי הרביעי, תיאור הזמנת הפסל החדש ורשימת תורמים. בשנת 1882 הפון נף סווג כמונומנט היסטורי ונכלל בתחום אתרי המורשת העולמית של פריז. בשנת 1991 הפון נף נרשם כאתר מורשת עולמית מטעם אונסקו. מדיה וקבצים בנושא פון נף בוויקישיתוף פון נף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היסטוריה של הפון נוף, באתר "פרנקופילים אנונימיים" צבי חזנוב, הגשר המהפכני ששינה את פריז, באתר www.francophilesanonymes.com, ‏2017-11-19 קתרין לה נבה, כריסטופר פיטס, ניקולה וויליאמס, פאריז המדריך הממוקד, נתניה: שטיינהרט-שרב, 2013, עמ' 183 מייקל מקרון, פריז צעד אחר צעד, תל אביב: מטר, 2010, עמ' 26 Paris.fr, site officiel de la Ville de Paris, www.paris.fr (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פריז ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיטונאות

סיטונות (באנגלית: Wholesaling) היא אוסף הפעילויות הכרוכות בהפצה ובמכירה של סחורות או שירותים, למי שקונים אותם לצורכי שימוש או מכירה (כסיטונאי משנה, כצרכן היקף מוסדי, כקמעונאים, b2b או b2b2c) – או לשימושים עסקיים מסחריים. סיטונאות לרוב אינה כוללת יצרנים וחקלאים, משום שאלה עוסקים בעיקר בייצור, והיא אינה כוללת קמעונאים. סיטונאים רבים עוסקים בהפצה מתווכת, אולם יש גם סיטונאות ישירה על ידי יצרנים ויבואנים. יש להבחין בין סיטונאות למכירה מחדש, ריסייל. סיטונאים הם אנשים העוסקים בסיטונאות. סיטונאים פועלים מול לקוחות עסקיים ולא מול צרכנים סופיים. סיטונאים פועלים, בדרך כלל, בהיקף סחר גדול. המילה סיטון, מקורה במילה σίτος\ מהשפה היוונית, והיא אחד השמות שניתנו לחיטה. סיטוניה (σιτωνία) הייתה רכישת החיטה. הסיטונאי, היה אדם שסחר בכמויות גדולות של חיטה ומכאן נולד המונח. קיימים מספר סוגי סיטונאים: סיטונאים סוחרים – עסקים בבעלות עצמאית (סיטונאים תעשייתיים, מפיצים, מרכזי אספקה מפעליים) הנוטלים חזקה על הסחורה שבה הם מטפלים. הם מתחלקים לשתי קטגוריות: סיטונאי שירות מלא וסיטונאי שירות מוגבל. סוכנים – תפקידם העיקרי הוא להפגיש בין הקונים למוכרים ולסייע במשא ומתן. התשלום מתקבל מן הצד ששכר אותם, והם אינם מחזיקים מלאי, אינם מעורבים במימון ואינם נוטלים סיכון. הדוגמאות הנפוצות ביותר הן סוכני מזון, סוכני ביטוח וחברת אבטחה. עמילים – מייצגים את הקונים או את המוכרים על בסיס קבוע יותר מסוכנים. יש כמה סוגי עמילים: סוכני יצרן – מייצגים יצרן או שניים בקווי מוצר משלמים. קשורים בהסכם רשמי כתוב עם כל יצרן המפרט את מדיניות ההמחרה. סוכני יצרן מכירים את קו המוצר של כל יצרן ומפעילים את קשרים הענפים למכירת מוצריו. רוב סוכני היצרנים הם עסקים קטנים, המעסיקים מעט עובדים שהם מוכרנים מיומנים. סוכני מכירות – בעלי סמכות חוזית למכור את כלל התפוקה של היצרן. סוכני מכירות פועלים כמחלקת מכירות של היצרן. לסוכני מכירות יש השפעה ניכרת על המחירים, על התנאים ועל הנהלים למכירה. בדרך כלל אין להם גבולות אזוריים והם פועלים בתחומי מוצר, כגון טקסטיל, מיכון וציוד תעשייתי, פחם ומוצריו, כימיקלים ומתכות. קַנְיינים – בדרך כלל מקיימים יחסים ארוכי-טווח עם הקונים ומבצעים בעבורם רכישות, תוך קבלת סחורה, בדיקתה, אחסנתה ואספקתה לקונים. הם מספקים ללקוחותיהם מידע מועיל על השוק ועוזרים להם להשיג את הסחורות ואת המחירים הטובים ביותר שבנמצא. סוחרים עמילים – נוטלים בעלות פיזית על המוצרים ונושאים ונותנים על המכירות. בדרך כלל אינם מועסקים לטווח ארוך. הם משמשים בעיקר בשיווק חקלאי ומשרתים חקלאים שאינם מעוניינים למכור את תוצרתם בעצמם ואינם משתייכים לאגודה שיתופית של יצרני תוצרת חקלאית. סוחר עמיל מביא משאית מלאה סחורות לשוק המרכזי, מוכר את הסחורה במחיר הטוב ביותר, מנכה לעצמו עמלה והוצאות, ומעביר את היתרה ליצרן. סניפים ומשרדים של יצרנים – פעילות סיטונאית הנעשית בידי המוכרים או הקונים עצמם ולא באמצעות סיטונאים עצמאים. סניפים ומשרדים נפרדים יכולים לעסוק ברכש או במכירות. משרדים וסניפי מכירות – יצרנים פותחים משרדים וסניפי מכירות כדי לשפר שליטה במלאי, במכירות ובקידום. סניפי מכירות מחזיקים מלאי ופועלים בענפים. משרדי מכירות אינם מחזיקים מלאי ופועלים בעיקר בענפי מוצרים יבשים וסדקית. משרדי רכש – ממלאים תפקיד זהה לזה של סוכנים ועמילים אך הם חלק מן המערך הארגוני של הקונה. קוטלר, פ. והורניק, י. (2000). ניהול השיווק - המהדורה הישראלית. האוניברסיטה הפתוחה. Liddel and Scott's Greek -English Lexicon Oxford, at the Clarendon Press, 1982
Pro Evolution Soccer (סדרת משחקים)

Pro Evolution Soccer (PES, משווק כ-eFootball PES; באסיה: Winning Eleven) היא סדרת משחקי וידאו למחשב האישי ולקונסולות משחק, העוסקת באימון ושליטה בקבוצות ונבחרות כדורגל. חברת Konami האמריקנית-יפנית השיקה את המשחק לראשונה בשנת 1996, ומאז משווקת בכל שנה גרסה חדשה ומעודכנת עם חידושים ושיפורים. המשחק מתאפיין בגרפיקה באיכות גבוהה המקנה למשחק ריאליסטיות גבוהה במיוחד. בשל כך הוא הפך לאחד המשחקים הנמכרים והפופולריים בעולם בתחום הספורט, יחד עם מתחרתה FIFA המשווקת על ידי חברת EA Sports. השחקנים יכולים לבחור לשחק עם נבחרות לאומיות או עם קבוצות מהליגות הבכירות ומליגת האלופות. שחקנים מכל העולם יכולים לשחק אחד נגד השני דרך רשת האינטרנט במשחק רשת. בשל הפופולריות של המשחק, לעיתים נערכים תחרויות מרובות משתתפים מבין חובבי המשחק. בגרסאות האחרונות של המשחק הוסיפו המתכנתים צבע ואנושיות לקהל, שחקנים עם הבעות פנים ותנועה מציאותית של השחקנים. כמו כן גם שופרה יכולת השליטה של השחקן, כך שהבקעת שערים מחייבת ידע והבנת המשחק לעומק. פרו המשחק משווק במזרח הרחוק ובאמריקה הדרומית והצפונית, תחת השם Winning Eleven. בקונסולת 2011 נוספה האפשרות לשחק במשחקי גביע ליברטדורס, הגביע הדרום אמריקאי שבו משתתפות קבוצות מברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי, מקסיקו ועוד, חלקן במוקדמות, בשלב הבתים ובסוף טורניר גביע. הגביע כולל בית-חוץ. בגרסה הזו אפשר גם ליצור ליגות, אך לא רק לשנות את שמן, אלא לשנות את הסמל וההגדרות, וגם החלפת קבוצות בליגות, ובניית אצטדיונים. בגרסת 2014 נוספה למשחק קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב, וכך הפכה לקבוצה הישראלית הראשונה שהופיעה במשחק, אך משנת 2017 אינה לוקחת בו חלק. החל מ-2020 המשחק משווק תחת השם eFootball PES. בשנת 2021 הוצא לשוק משחק EFootball 2022 שמתוכנן להחליף את הסדרה Pro Evolution Soccer. מדיה וקבצים בנושא Pro Evolution Soccer בוויקישיתוף Pro Evolution Soccer, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Pro Evolution Soccer, ברשת החברתית אינסטגרם Pro Evolution Soccer, ברשת החברתית טיקטוק Pro Evolution Soccer, סרטונים בערוץ היוטיוב Pro Evolution Soccer, ערוץ באתר Twitch.tv
מסורת פרי

מסורת פרי (Feri) היא דת כישוף ופולחני מסתורין נאו-פגנית, אשר נוסדה בשנות ה-40 על ידי ויקטור אנדרסון ואשתו קורה בקליפורניה, ארצות הברית. מסורת פרי היא דת כישוף. חסידי המסורת משתמשים בטכניקות של מאגיה עממית, מאגיה טקסית, טראנס ושמאניזם כדי להתפתח מבחינה רוחנית, להשפיע על הסביבה, ולעבוד את האלים. מסורת פרי היא דת אקסטטית. בניגוד לדתות כישוף המדגישות מיניות לשם פריון כמו ויקה, מבוססת מסורת פרי סביב החוויה החושנית והתודעה המינית של המכשפה. פרי ידועה בפתיחות שלה ובקבלה של כל צורת חוויה מיסטית ארוטית, כולל חוויות לא הטרוסקסואליות. היא שואבת השפעות ממגוון דתות ואמונות כולל קלטיות, פנתאיזם, ויקה, הונה (כישוף ילידי שמקורו בהוואי), מאגיה גבוהה ושמאניזם. מסורת פרי היא פוליתאיסטית ומאמינה בקיומם של אלים מרובים, המצויים במקומות שונים ובתקופות זמן שונות. האלוהות המרכזית של מסורת פרי, היא אלת הכוכב, וריאציה של האלה האם המטריארכלית. חברי פרי מאמינים בפנתאון פוליתאיסטי ייחודי, הכולל שלושה אלים ושלוש אלות, שהם אספקטים של אלת הכוכב. לכל אל יש תאומים, או פנים אחרות. על פי הפרי, טיבם של האלים במסורת הוא כפול ופרדוקסלי. חלק מן האלים של הפרי הם היסטוריים ומקורם בפנתאון הוולשי, האגדה היהודית, ודת האי הוואי. אחרים הם אלים מודרניים וחדשים לגמרי. כמו כן קיימת אמונה במספר ישויות רוחניות ספציפיות, שאינן אלים. המנהגים המרכזיים של הפרי הם ייצוב שלוש הנפשות, עבודה עם פנטכל הברזל ופנטכל הפנינה, לב התמימות השחור, עבודה עם אנרגיה כחולה, עבודה עם הצל, וכן טכניקות טראנס ואקסטזה שונות. האתיקה של הפרי מדגישה אחריות אישית ואי-עידוד חולשה פנימית או אצל אחרים. פרי היא דת כישוף, החולקת מאפיינים רבים עם דתות כישוף מודרניות אחרות כמו ויקה. כמו ברוב דתות הכישוף, גם הפרי מטילים מעגל קסם, משתמשים בכישוף להעצמה אישית, חוגגים את גלגל השנה ומקיימים טקסי פולחני מסתורין והכנסה בסוד. לפרי יש דרגת חניכה אחת בטקסי ההכנסה בסוד. דרגות נוספות מתקבלות בשיטה של מטות. המטה הירוק ניתן לכל מכשפה במעמד טקס החניכה. מטה לבן ניתן למכשפה שלמדה שירה טקסית, מיתולוגיה או צורות הבעה אמנותית אחרות. מטה שחור מסמל את הדרגה הגבוהה ביותר ומוענק למי ששולט בטכניקות טראנס ואקסטזה. ויקטור אנדרסון נולד בשנת 1917 בניו מקסיקו, ארצות הברית. בילדותו עברה משפחתו למדינת אורגון, שם עבר חוויה מיסטית עמוקה ולמד מנהגי כישוף עממי מקבוצת מהגרים מאזור אפאלצ'יה. בשנת 1944 נשא ויקטור לאשה את קורה, ילידת אלבמה, ארצות הברית. קורה הגיעה ממשפחה נוצרית אדוקה, בעלת היסטוריה של שימוש במאגיה עממית נוצרית. יחד עם קורה, החל ויקטור להתעניין בדתות כישוף. הוא יצר קשר עם מכשפות באיטליה ובהוואי ואף התרשם מעבודתו של ג׳רלד גרדנר, מייסד ויקה. בשנות החמישים והשישים פגשו ויקטור וקורה נער צעיר בשם טום דלונג. יחד עם דלונג, שאימץ את הפסבדונים גידיון פנדרוון הם פיתחו את מסורת פרי. בדומה למסורת הדיאנית הפמיניסטית, גם מסורת פרי הושפעה במידה רבה מן המהפכה החברתית והפוליטית שהתרחשה בארצות הברית בשנות השישים. מקליפורניה התפשטה מסורת פרי למקומות נוספים בארצות הברית, ואף למדינות כמו גרמניה ובריטניה. בשנות השבעים פגשו בני הזוג אנדרסון את רוב האישים שלימים יפתחו את מסורת פרי, ילמדו אותה, ויפיצו אותה בעולם: אליסון הארלו, גבריאל קארילו ואחרים. התלמידה המפורסמת ביותר של ויקטור אנדרסון, שזכתה אף לכינוי "המכשפה המפורסמת ביותר בעולם" היא סטארהוק. סטארהוק עברה טקס חניכה למסורת פרי בשנות השבעים והקימה את אספת המכשפות קומפוסט, שלימים תהפוך למסורת כישוף בפני עצמה: ריקליימינג. פגניות ויקה מכשפה