laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מטורף עלייך

"מטורף עלייך" (באנגלית: Crazy for You; הופץ גם בשם Vision Quest) הוא סרט דרמה-רומנטי והתבגרות אמריקאי משנת 1985, בכיכובם של מת'יו מודין, לינדה פיורנטינו, מייקל שופלינג (אנ') ורוני קוקס (אנ'). הוא מבוסס על הרומן באותו שם מאת טרי דייוויס (אנ') משנת 1979. מודין מגלם מתאבק בתיכון ספוקיין שמתאהב באישה מבוגרת, אמנית שאפתנית מניו ג'רזי בדרכה לסן פרנסיסקו. בסרט, השתתפה הזמרת-יוצרת מדונה, בתור זמרת בבר מקומי, שם היא מבצעת את השירים "Crazy for You" ו-"Gambler". במדינות מסוימות, השם של הסרט שונה כדי לנצל את הצלחתה הבין-לאומית של מדונה והפופולריות של השיר "Crazy for You". לודן סוויין הוא מתאבק בתיכון תומפסון שזה עתה מלאו לו 18 שנים. הוא החליט שהוא צריך לעשות משהו משמעותי באמת בחייו. הוא יוצא למשימה או, במונח "אינדיאני", מסע חזון, לרדת במספר דרגות משקל כדי לאתגר את היריב הקשה ביותר באזור, בריאן שוטה, אלוף המדינה שלוש פעמים מבית הספר התיכון היריב הסמוך, שמעולם לא הצליחו להביס אותו. בלהט שלו לרדת מ-190 פאונד (86 קילוגרם) ל-168 פאונד (76 ק"ג), בניגוד לרצונם של מאמנו וחבריו, הוא משבש את הרכב הקבוצה ויוצר לעצמו בעיות בריאותיות. באותה העת, אביו לקח על עצמו לעזור לדיירת בשם קרלה מטרנטון, ניו ג'רזי, שעוברת בדרכה לסן פרנסיסקו. לודן מתאהב בה ומתחיל לאבד מעיניו את מטרותיו כמתאבק. גרוע מכך, הירידה הדרסטית שלו במשקל מגיעה לשיאה במצב לא בריא שבו הוא סובל מדימומים תכופים מהאף, אשר, מניח לודן, נובע מחוסר בברזל בתזונה שלו (והתוצאה היא שהוא נאלץ לוותר על משחק בו ניצח). בהמשך הסרט, השניים מודים באהבתם זה לזה, אך קרלה מבינה שהיא מסיחה את דעתו ממטרותיו. קרלה מחליטה להמשיך במסעה לסן פרנסיסקו, לא לפני שראתה את המשחק הגדול של לודן בו הוא מנצח בשניות האחרונות על אף שסבל מדימום מהאף. מת'יו מודין – לודן סוויין לינדה פיורנטינו – קרלה מייקל שופלינג – קני "קוך" קוצ'רה רוני קוקס – לארי סוויין פרנק ג'ספר – בריאן שוט הרולד סילבסטר – ג'ין טאנרן דפני זוניגה – מרג'י אפשטיין צ'ארלס האלהאן – המאמן ראטה ג'יי. סי. קווין – אלמו אר. אייץ'. תומסון – קווין גארי קספר – אוטו לאפטה רפאל סבארג' – קני שמוזלר פורסט ויטאקר – ז'אן פייר "בלדוזר" בלדוזייר רוברטס בלוסום – הארי סוויין ג'יימס גמון – מר קוצ'רה מדונה – הזמרת במועדון קן פלו – המאמן צ'ארלי סוואן יאנה מארי הופ – סאלי אנדרו – בר פטרון פאט בראון – מתאבק ("אקסטרה") "מטורף עלייך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מטורף עלייך", באתר AllMovie (באנגלית) "מטורף עלייך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מטורף עלייך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מטורף עלייך", באתר אידיבי "מטורף עלייך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Encyclopedia of Sports Films Vision Quest, 1985-02-15, נבדק ב-2023-01-21 Madonna as Postmodern Myth
מניולה נלבאני

מניולה נלבאני (באלבנית: Manjola Nallbani; נולדה ב-3 באוגוסט 1969) היא זמרת אופרה אלבנית. נלבאני נולדה ב-3 באוגוסט 1969 בטירנה, בירת אלבניה. לאחר שסיימה את לימודיה ב-1991, החלה לעבוד בתיאטרון האופרה והבלט של אלבניה. היא רשמה שלושה ניצחונות בפסטיבלי אי קנגס: ב-1989 עם פרדריק ויוליה נדוצי בביצוע "Toka e diellit", ב-1992 עם אלכסנדר ג'וקה וויקטור טאהיראי בביצוע "Pesha e fatit" וב-1993 בביצוע Kur e humba" një dashuri". ב-2005 השתתפה במהדורה ה-44 של האירוע עם השיר "S'mjafton një že". היא הודחה בשלב הגמר ולא בשלושת המקומות הראשונים. שנתיים לאחר מכן התחרתה פעם נוספת עם "Kjo svënë merr svëvë nga tëmëria", שמילותיו חוברו על ידה בלבד, וסיימה את התחרות במקום השביעי עם 27 נקודות. באותה שנה השתתפה בתחרות ה-"Top Fest" יחד עם אדריאן גקסה בביצוע השיר "Sensacion çorçië". הם העפילו לגמר וקיבלו את פרס ההופעה הטובה ביותר. במהדורה ה-49 של פסטבלי אי קנגס הייתה בחבר השופטים של האירוע, שבחר את נציג אלבניה לאירוויזיון 2011. בדצמבר 2017 השתתפה בפעם הרביעית בתחרות עם "I sättä qiêl", שנכתב על ידי רוזנה ראדי ואלגית דודה. באוקטובר 2022 רשות השידור האלבנית דיווחה כי נלבאני נמנתה בין 26 המשתתפים במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס עם השיר "Duaj". ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה של האירוע: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי. הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד. מכיוון שנחשפו רק שלושת המקומות הראשונים בפסטיבל, לא ידוע לאיזה מקום הגיעה נלבאני. מניולה נלבאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Adams, William Lee (2022-09-11). "Albania: Report says RTSH will add televote to Festivali i Këngës 61". wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-28.
סוזן זיידלמן

סוזן זיידלמן (באנגלית: Susan Seidelman; נולדה ב-11 בדצמבר 1952) היא מועמדת לפרס אוסקר וסזאר בתור במאית קולנוע, מפיקה וסופרת אמריקאית. היא נודעה לראשונה עם "רסיסים" (1982), הסרט העצמאי האמריקאי המוקדם ביותר שהוקרן בתחרות בפסטיבל קאן. בסרט הבא שלה, "סוזאן סוזאן" (1985), כיכבה הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה; הוא נבחר כאחד מ-100 הסרטים הגדולים ביותר שביימו נשים על ידי BBC. בסרטה "אישה שטן" (1989) כיכבה מריל סטריפ בתפקיד הקולנוע הקומי הראשון שלה. סרטיה הבאים של זיידלמן מאופיינים בסוגות כמו קומדיה ודרמה, עם התייחסויות פופ-תרבותיות והתמקדות בנשים כגיבורות. היא גם עובדת בטלוויזיה וביימה את פרק הפיילוט של "סקס והעיר הגדולה". בשנת 1985 יצא הקליפ של הלהיט הבין-לאומי "Into the Groove", אותו ביימה (בתור הבמאית של "סוזאן סוזאן"). מדיה וקבצים בנושא סוזן זיידלמן בוויקישיתוף סוזן זיידלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוזן זיידלמן, באתר AllMovie (באנגלית) סוזן זיידלמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Susan Seidelman, TVGuide.com (באנגלית) Browser Unsupported - Academy Awards Search | Academy of Motion Picture Arts & Sciences, awardsdatabase.oscars.org Recherche Susan, désespérément, Académie des César (ב־) Roger Ebert, She-Devil movie review & film summary (1989) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית) Page Not Found, Tickets to Movies in Theaters, Broadway Shows, London Theatre & More | Hollywood.com (באנגלית אמריקאית) Madonna - Into The Groove (Official Video), נבדק ב-2023-01-21
אברהם נגב

אברהם נגב (1923 – 2004) היה ארכאולוג ישראלי, מומחה בנושא ההתיישבות במדבר והנבטים. אברהם נגב (אייזנברג) נולד בשנת 1923 בעיר פינסק שבפולין (כיום בבלארוס), ועלה לארץ ישראל בשנת 1934. בשנים הראשונות חי בתל אביב ובקיבוץ גבעת השלושה ובסיום לימודיו התיכוניים בגימנסיה שלווה הצטרף לקיבוץ רביבים והיה בין העולים לנגב בשנת 1943. כבר אז נהג לבקר בחלוצה הסמוכה. ב-1947 נישא למשוררת רחל נגב. נולדו להם שתי בנות: אילת וענת. הוא נפצע ביוני 1948 במסגרת תפקידו ב"הגנה", ואיבד את ידו הימנית. לאחר מכן נשלח בשליחות חינוכית לדרום אמריקה. בשנת 1953 החל ללמוד ארכאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים, והוסמך לארכאולוגיה ולימודים קלאסיים, ובהמשך קיבל תואר דוקטור. הוא נתמנה למרצה לארכאולוגיה קלאסית בשנת 1963 ובהמשך התמנה לפרופסור חבר. בשנים 1959–1961 ניהל חפירות נרחבות בעבדת ושחזור המקום, ולאחר מכן בקיסריה, ממשית, וחלוצה. הוא נקבר בקיבוץ רביבים, שבו חי עד 1948. אברהם נגב, ערי הנבטים בנגב, אריאל כתב עת לידיעת ארץ-ישראל, 1988. אברהם נגב, אדוני המדבר, תולדות הנבטים וממלכתם, כתר, 1983. אברהם נגב, ארכאולוגיה של ארץ ישראל, הספרייה לחינוך חברתי, משרד החינוך, תשכ"ח-1968. מדריך יום-יום באתרים ובשמורות - 365 אתרים ארכאולוגיים ושמורות טבע בישראל, הוצאת בית ההוצאה הירושלמי. מדיה וקבצים בנושא אברהם נגב בוויקישיתוף אברהם נגב (1923-2004), דף שער בספרייה הלאומית כתבי אברהם נגב בפרויקט בן-יהודה הספרים של אברהם נגב, באתר "סימניה" יהודה קורן, דני הרמן, אילת נגב, "חוקר הנבטים בנגב - פרופ' אברהם נגב", בתוך: הנבטים בנגב בעריכת רנטה רוזנטל-הגינבוטום, חיפה: מוזיאון ראובן ועדית הכט - אוניברסיטת חיפה, תשס"ד 2003. עמודים 79–84. אברהם נגב, "ממשית: עיר האוניברסיטה הנבטית בנגב" אברהם נגב, מעבר הנבטים מחברה שיבטית לממלכה (הרצאה) רשימת המאמרים של אברהם נגב באתר רמב"י פרופ' אברהם נגב בריאיון עם יהודה קורן, רשת א' של קול ישראל, 1984, סרטון יו-טיוב הנגב - מקום ישוב בעבר ובעתיד, דבר, 4 ביולי 1945 צלחות מצויירות מתקופת הנבטים נחשפו בעבדת, דבר, 24 באוגוסט 1959 צבי אלגת, הארכיאולוג העלה חרס בידו, מעריב, 13 בינואר 1960 צבי אלגת, פומפיי הישראלית, מעריב, 15 באפריל 1960 צבי אלגת, מטמון זהב נתגלה בקיסריה, מעריב, 24 בינואר 1961 העיר הצלבנית והעיר הרומאית, דבר, 27 ביולי 1961 שפי גבאי, עיר משוחזרת תעמוד על חורבות ממשית בנגב, דבר, 8 באוקטובר 1965 אתר ממשית נפתח לפני הציבור, מעריב, 29 במרץ 1972 גילוייה של חלוצה, דבר, 10 במאי 1974 מתוך מידע על אברהם נגב במאמר מרתמים לחלוצה הנבטית, אתר מדרשת שדה בוקר ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדיו שטח

רדיו שטח הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר הישראלי פאר טסי. האלבום יצא לאור ב-10 בנובמבר 2022. בתחנת הרדיו 103fm, סיפר טסי על תהליך העבודה של האלבום, ואמר כי "עבדנו עם כמה מפיקים בו זמנית, אני ואיתן דרמון צירפנו אלינו עוד כמה כותבים וכך נוצר האלבום". בנוסף, העיד כי "האלבום הזה נוצר מאהבה גדולה למוזיקה, מחברות אמיתית. אני והקהל שלי, יש בנינו משהו שהוא ביני לבינם - שזה קורה בשטח". בהפקה וכתיבת השירים השתתפו יוצרים רבים, ובהם מתן דרור, אבי אוחיון, גיל ויין, אליעד נחום וטסי עצמו. האלבום התקבל באופן חיובי על ידי מבקרי המוזיקה והקהל. בן שלו מהארץ טען כי האלבום הוא "אולי אלבום הפופ הישראלי הכי טוב של התקופה האחרונה", אך סימן את "חציו השני" של האלבום כ"נפילה". האלבום סימן את חזרתו של טסי למיינסטרים של תעשיית המוזיקה הישראלית, לאחר שסומן בעיני גופים ומבקרים שונים כ"זמר של להיט אחד" בעקבות הצלחתו החד-פעמית של להיטו, "דרך השלום" משנת 2014. מתוך האלבום הצילחו במיוחד השירים "אהבה חולה" ו-"38", שהגיעו בשיאם למקומות הראשון והשמיני, בהתאמה, במצעד השירים השבועי של ספוטיפיי. גם בתחנות הרדיו זכו השירים להצלחה, כש-"38" הגיע למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ והשני במצעד העשירייה של כאן גימל, ו"אהבה חולה" הגיע למקום הראשון בעשירייה ובמצעד הרשמי של גלגלצ במשך מספר שבועות. בפברואר 2023 קיבל האלבום את תואר הפלטינה על מעל ל-30 אלף מכירות בחנויות הדיגיטליות, הכוללות מעל ל-45 מיליון השמעות בסטרימינג. נוסף על כך, האלבום זכה בתואר אלבום השנה בפרסי אקו"ם לשנת 2022-2023. מתן דרור, גיל ויין, עמוס כהן, אלון פרץ, אלמוג טבקה, איל ישי, גל "ג'ו" כהן איריס קול, דרך השלום של פאר טסי, באתר 103fm, 13 בנובמבר 2022 אבי שושן, פאר טסי הגשים את החלום והפך לשם הכי חם בעולם המוזיקה. אז לאן הוא נעלם?, באתר ynet, 31 בינואר 2023 אבי שושן, פאר טסי הגשים את החלום והפך לשם הכי חם בעולם המוזיקה. אז לאן הוא נעלם?, באתר ynet, 31 בינואר 2023 בן שלו, פאר טסי מוסגר כזמר של להיט אחד. האלבום החדש שלו מראה שזה לא נכון, באתר הארץ, 25 בינואר 2023 Spotify Charts, השבוע של 19 בינואר 2023, ישראל מצעד העשירייה, 19 בינואר 2023, בעמוד האינסטגרם של כאן גימל פאר טסי נכנס לרשימה של הגדולים ביותר: זה ההישג המטורף, באתר אייס, 26 בפברואר 2023 רן בוקר, פרס אקו"ם: "רדיו שטח" של פאר טסי הוא אלבום השנה; "לך לישון" השיר המושמע ביותר, באתר ynet, 1 ביוני 2023
אנטואנט פיירוורקר

אנטואנט פיירוורקר (בצרפתית: Antoinette Feuerwerker, ‏24 בנובמבר 1912 - 10 בפברואר 2003) הייתה משפטנית צרפתייה ולוחמת פעילה בתנועת התנגדות הצרפתית במהלך מלחמת העולם השנייה. אנטואנט (אנטוניה, טוני, טויבה רושל) גלוק נולדה ב-1912 באנטוורפן, בלגיה למשפחה יהודית ממוצא פולני, הוריה פנחס גלוק-פרידמן צאצא ישיר של מנהיגי חסידות חוזרים למגיד דב בער ממזריץ' והניה שיפר. משפחתה נדדה רבות באותן שנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה מפולין לבלגיה, ומשם לשווייץ, שם נולדו שלושת אחיה, רוז וורפמן, הדוויג [היידי] וסלומון גלוק, לאחר מכן עברה המשפחה לגרמניה ולבסוף לצרפת, שם התאזרחו. פוירוורקר למדה ב- Lycée des Pontonniers (כיום Lycée international des Pontonniers) בשטרסבורג. לאחר סיום לימודי התיכון היא למדה משפטים, דבר נדיר באותם ימים לאישה. אחד מהפרופסורים שלה, רנה קפיטנט, הפך לשר החינוך (1944–1945) בממשלה הזמנית ושר המשפטים (התובע הכללי) (1968–1969) תחת שארל דה גול. היא עבדה במשרד עורכי הדין של רנה קפיטנט. היא סיימה את בית הספר למנהל עסקים (HEC). עם משפחתה עברה לפריז, שם הכירה את דוד פיירוורקר, רב צעיר. הם נישאו בנובמבר 1939, בתחילת מלחמת העולם השנייה. דוד, שהיה בקו מאז'ינו באותה תקופה, היה צריך לקבל אישור מיוחד כדי להשתתף בחתונה. ביוני 1940 עברה פיירוורקר ל-Brive-la-Gailard, שם בעלה היה הרב של שלוש מחלקות צרפתיות: Corrèze, Creuse ו-Lot. הם הצטרפו לתנועת ההתנגדות כדי להילחם בנאצים. פיירוורקר השתתפה באופן פעיל בכל הפעילויות בתנועת ההתנגדות עם בעלה, הרב דוד פיירוורקר, בעיקר בגיוס סוכני קישור והפצת כתבי עת חשאיים. יחד עם ז'רמיין ריבייר, שהוכרה מאוחר יותר כחסידת אומות העולם, היא ארגנה את פינוי הצעירים שנרדפו על ידי הנאצים. בחודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה היא הסתתרה במנזר קתולי עם בתה התינוקת, עטרה, ושרדה מתפוחי אדמה ומים. מאוחר יותר היא הוסתרה על ידי ז'רמיין גובלו, בתו של הפילוסוף הצרפתי אדמונד גובלו. אחותה, רוז וורפמן, שגורשה לאושוויץ, ניצלה. אחיה, רופא צעיר בן 29, ד"ר סלומון גלוק, גורש מצרפת בשיירה 73, שהובילה לקובנה בליטא ולרוואל (טאלין) באסטוניה, כדי לא לחזור. ב ניי-סי-סן היא קיבלה מארז של מטבעות זהב לשמירה שהחביאה מתחת למיטת בעלה, ללא ידיעתו. הכסף שימש למימון הפעלת ספינת המעפילים אקסודוס. לאחר מלחמת העולם השנייה עברה עם בעלה לליון, שם כיהן כרב ראשי בין השנים 1944 ל-1946. בין השנים 1946–1948 היה רבה של ניי-סי-סן, מחוץ לפריז. בשנים 1948–1966 הם התגוררו בפריז, ברובע המארה, שם הפך בעלה לרב של בית הכנסת Rue des Tournelles. פוירוורקר שיתפה פעולה עם בעלה במחקרו על האמנציפציה של יהודי צרפת. ב-1966 הם התיישבו במונטריאול, קוויבק, בקנדה, שם לימד פוירוורקר משפטים וכלכלה בקולג' הצרפתי. לפיירוורקר ולבעלה, דוד פיירקוורקר, נולדו שישה ילדים: עטרה, נתניה, אלי, הלל, עמנואל ובנימין. בעלה נפטר ב-20 ביוני 1980. היא עברה לישראל בשנת 2000, שם בילתה את שלוש השנים האחרונות לחייה. היא נפטרה ב-10 בפברואר 2003, בת 90, ונטמנה בסנהדריה, ירושלים, לצד בעלה. כלוחמת מתנדבת בתנועת ההתנגדות הצרפתית היא קיבלה את מדליית השחרור הצרפתית. מאוחר יותר העניקה לה ממשלת צרפת את פרס Palmes Académiques ו-Médaille de la Santé Publique, על תרומתה לחינוך הציבורי ולבריאות הציבור. נתונים אישיים R' Dr. David Feuerwerker, geni_family_tree
לפטוסטירקס

לפטוסטירקס (שם מדעי: Leptostyrax) הוא סוג נכחד של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ, אשר התקיים במשך תור הקרטיקון שבעידן המזוזואיקון שלפני 112 עד 89 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו לחופי ימים ברחבי אמריקה הצפונית, אפריקה, אירופה ואוסטרליה ובדומה לשאר מאובני כרישים כללו רק שיניים ולסתות, מאחר ששאר הגוף היה עשוי מסחוס. סוג זה תואר בשנת 1900 בידי החוקר האמריקאי סמואל ונדל ויליסטון (אנ') והוא הכיל שני מינים תקפים: Leptostyrax macrorhiza ו-Leptostyrax stychi. אורכו של כריש גדול זה הגיע ל-6.3 עד 8.3 מטרים, מה שהופך אותו בקלות לאחד מהגדולים שבכרישי הקרטיקון (אך קטן יותר מהפטיכודוס). במראהו הזכיר אולי עמלץ לבן והיה בעל מבנה שיניים משוננות גבוהות ששימשו לקריעת בשר. עם זאת הוא נחשב לקרוב יותר לכרישן שורי. טורף זה כנראה צד לאורך הימים דגים, בטאים ואולי גם עופות ימיים וזוחלים ימיים קטנים יותר, אם כי בתורו נטרף בידי מוזאזאוריים. קריטודוס מדיה וקבצים בנושא לפטוסטירקס בוויקישיתוף לפטוסטירקס, באתר GBIF (באנגלית) Schmitz, L.; Thies, D.; Kriwet, J. (2010). "Two new lamniform sharks (Leptostyrax stychi sp. nov. and Protolamna sarstedtensis sp. nov.) from the Early Cretaceous of NW Germany". Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie - Abhandlungen. 257 (3): 283–296. doi:10.1127/0077-7749/2010/0074.
קריטודוס

קריטודוס (שם מדעי: Cretodus; מילולית: "שן קרטיקונית") הוא סוג נכחד של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ, שהיה קרוב ללפטוסטירקס. הוא התקיים במימי הקרטיקון העליון שבין הקנומן לקוניאק, לפני 100 עד 89 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1965 בידי החוקר סוקולוב. הוא התגלה לאורך אמריקה הצפונית באזור הים הפנימי המערבי הקדום וכן במספר מאובנים באירופה, אפריקה וייתכן שגם באסיה. המאובנים כללו בעיקר שרידי שיניים ולסתות אך גם חוליית בודדות שלו התגלו. כריש זה דמה בצורתו לכריש טיגרי מודרני, אך היה קרוב יותר לעמלץ לבן והיה בעל טורי שיניים משוננות בעלות אמייל ולפי הערכות הוא הגיע לאורך של 5 עד 9 ואף 11 מטרים, אצל המין הגדול ביותר - C. crassidens. הוא התבסס על טרף של דגים גדולים, היבודונטים ועל צבים ימיים, כאשר מאובן מאיטליה של צב ים קרטיקוני התגלה עם סימני נשיכה שהתאימו למבנה לסתותיו. ככל הנראה הוא חי בדומה לעמלצים מודרניים וסייר לאורך האוקיינוסים בחיפוש מזון. סוג זה כולל 5 מינים: Cretodus longiplicatus Cretodus semiplicatus Cretodus gigantea Cretodus houghtonorum Cretodus crassidens מדיה וקבצים בנושא קריטודוס בוויקישיתוף קריטודוס, באתר GBIF (באנגלית) Shimada, Kenshu; Everhart, Michael J. (2019-07-04). "A new large Late Cretaceous lamniform shark from North America, with comments on the taxonomy, paleoecology, and evolution of the genus Cretodus". Journal of Vertebrate Paleontology. 39 (4): e1673399. doi:10.1080/02724634.2019.1673399. ISSN 0272-4634. S2CID 209439997 Amalfitano, Jacopo; Dalla Vecchia, Fabio Marco; Carnevale, Giorgio; Fornaciari, Eliana; Roghi, Guido; Giusberti, Luca (2022-05-10). "Morphology and paleobiology of the Late Cretaceous large-sized shark Cretodus crassidens (Dixon,1850) (Neoselachii; Lamniformes)" (PDF). Journal of Paleontology: 1–23. doi:10.1017/jpa.2022.23. ISSN 0022-3360.
כרישועל גרנדיס

כרישועל גרנדיס (שם מדעי: Alopias grandis) הוא מין נכחד של כריש ממשפחת הכרישועליים, אשר חי במשך המיוקן לחופי אמריקה הצפונית. חלק מהחוקרים מגדירים אותו בתור סוג עצמאי - Trigonotodus, אך זה נתון בוויכוח מדעי. המאובנים שלו התגלו בתצורות קלברט (אנ') שבוירג'יניה ובמרילנד והתגלו גם בקרוליינה הדרומית, קליפורניה ואולי גם במלטה. הוא תואר למדע ב-1942 בידי החוקר הצרפתי מוריס לניש (אנ'). כריש זה היה בעל מבנה גדול, כבד כמו עמלץ לבן, אשר לפי מספר הערכות הגיע לאורך של 13 מטרים. כריש זה היה בעל מבנה שיניים חלקות צד, עם קצוות חיתוך חלקים וכתר עבים, אשר שימשו לחיתוך בשר ובדומה לכרישים אחרים אלה התחלפו במהירות. אף שלא נמצאו שרידי אונות סנפירים, נראה שבניגוד לכרישועליים המודרניים היה חסר את אונות הזנב המוגבהות. עם זאת כנראה שהיה משוטט לאורך האוקיינוס הפתוח בחיפוש מזון, אשר כלל כנראה דגים, דיונונים ואולי גם יונקים ימיים קטנים. מין זה היה קרוב כנראה למין Alopias palatasi, שהיה גדול כמותו בהרבה מהמינים המודרניים. מדיה וקבצים בנושא כרישועל גרנדיס בוויקישיתוף כרישועל גרנדיס, באתר GBIF (באנגלית) Ward, D. J.; Kent, B. W. (2015). "A new giant species of thresher shark from the Miocene of the United States". Natural History Museum. doi:10.13140/RG.2.1.1723.0969. "†Alopecias grandis Leriche 1942 (mackerel shark)". The Paleobiology Database.
דוד ניסני

הרב דוד ניסני (נולד בכ"ד באדר ה'תשל"ד, 17 במרץ 1974) הוא רב, עורך דין, וחוקר משפט עברי ישראלי. נולד וגדל בשכונת קטמון בירושלים למשפחה מיהדות איראן. למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת ברכת משה. בצה"ל שירת כחובש קרבי. הוא בעל סמיכה לרבנות עיר ותואר LL.M. במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 1998–1999 שימש כשליח בעיר פורט אליזבת בדרום אפריקה, שם שימש כרב הקהילה היהודית, מורה בבית הספר היהודי, והכין תוכניות לימוד ביהדות לכיתות ה - יא. בין השנים 2001–2002 שימש כראש מדרשת אפיק במכללת חמדת הדרום. בין השנים 2004–2010 שימש כר"מ בישיבת בינות. בין השנים 2012–2016 שימש כר"מ בישיבת הסדר חולון. שימש גם כמרצה במכון לנדר ובמרכז י.נ.ר. שימש כרב קהילת משכן אליעזר במודיעין. משנת 2004 משמש ניסני כחוקר בתחום המשפט העברי ביחידה למשפט עברי המהווה חלק מאגף ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים ובעמותת מורשת המשפט בישראל. במסגרות אלו התפרסם בשנת 2022 ספרו על חוק המשכון. בשנת 2015 התפרסם ספרו "כפשוטו", ובו ביאורים לסוגיות בתורה. בין השאר מובאת שם פרשנותו לשני תיאורי בריאת אדם וחוה, ולפיה נבראו תחילה בני אדם רבים ורק אחר כך נוצר אדם אחר בגן עדן. בשנת 2022 פרסם ניסני את הספר "המדריך היהודי לגלקסיה" – ובו תשובות הלכתיות לשאלות בענייני מדע בדיוני ופנטזיה. בשנת 2022 התפרסם ספרו "משכון ומשכנתא" בסדרת חוק לישראל – מחקר על דיני המשכון במשפט העברי, בזיקה לחוק הישראלי, בעריכת נחום רקובר. כפשוטו - ביאורים וחידושים לסוגיות בתורה, מודיעין: הוצאת רננה, תשע"ד 2014 המדריך היהודי לגלקסיה – תשובות הלכתיות רציניות לשאלות מגוחכות בענייני מדע בדיוני ועתידנות, הרצליה: ספרי ניב, תשפ"ב 2022. משכון ומשכנתא - כרך 11 בסדרת חוק לישראל, (עורך: נחום רקובר), ירושלים: משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשפ"ג 2022 (400 עמ') סדרת פרסומים במסגרת גיליונות פרשת השבוע של משרד המשפטים. דוד ניסני, ברשת החברתית פייסבוק דוד ניסני, הבלוג הרשמי דוד ניסני באתר מרכז י.נ.ר עיוור בדין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בנובמבר 2014 המדריך היהודי לגלקסיה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 באוגוסט 2022 אודליה גולדמן, ‏האם קנטאור יכול להשלים מניין? ספר חדש משלב בין מדע בדיוני להלכה, בעיתון מקור ראשון, 1 בנובמבר 2022 ד' ניסני, משכון ומשכנתא באתר מורשת המשפט בישראל ד' ניסני, גיליונות פרשת השבוע באתר משרד המשפטים דוד ניסני, שבת של בר מצווה באתר עיריית מודיעין, 12 בפברואר 2013 מתחילים מבראשית: ספרים על פרשת שבוע, באתר כיפה, 17 באוקטובר 2014 אריאל פייגלין, ספר חדש מספק תשובות הלכתיות רציניות לשאלות מגוחכות, באתר ערוץ 7, 28 באוגוסט 2022 דוד ניסני, המדריך היהודי לגלקסיה, באתר ספרי ניב משכון ומשכנתא
סאבוויי ישראל

סאבווי ישראל הייתה רשת כריכים למזון מהיר, שפעלה תחת זיכיון של חברת סאבוויי העולמית. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 חברת סאבוויי החליטה להתרחב בעולם בקצב מהיר יותר מבעבר, כאשר ישראל סומנה כאחת המדינות בהן החברה החליטה לפתוח סניפים לראשונה. ב-1992 נפתח הסניף הראשון של הרשת לאחר שאיש העסקים חגי חריזמן קיבל את הזיכיון של הרשת בישראל. לאחר שחריזמן הלך לעולמו, רכש איש העסקים יאיר תמיר את הזיכיון להפעלת 15 סניפי הרשת מיורשיו של חריזמן ביוני 1996 תמורת 800 אלף דולר. תמיר תכנן לפתוח 9 סניפים נוספים בתוך שנה, והרחיב את פעילות הרשת גם לשטחי הרשות הפלסטינית. את הלחמניות של הרשת ייצר תחילה מפעל של קיבוץ בארות יצחק, שגם זכה בשנת 2000 במכרז לאספקת סנדוויצ'ים ושתייה לחיילי צה"ל תמורת 20 מיליון שקל בשנה, תחת שם המותג סאבוויי.ב-2001 רשת מאפיות "בונז'ור" החלה באספקת הלחמניות במקום המפעל של בארות יצחק. במרץ 2002 ביקש הבנק לפיתוח התעשייה למנות לרשת בישראל כונס נכסים, לאחר שלא עמדה בתשלום חובותיה. באפריל 2002 ביטלה הרשת העולמית את הזיכיון של יאיר תמיר בישראל. באוקטובר 2002 נמסר הזיכיון לזכיין חדש, אך בינואר 2003 נסגרה הרשת בישראל לאחר שניתן לה צו פירוק בהסכמה. בשנת 2009 חזרה הרשת לפעול בישראל. הזיכיון ניתן לגור גל, ששימש כמנכ"ל מלון ברשת מלונות פתאל. הסניף הראשון בגלגולה החדש של הרשת נפתח בבית קורקס בהרצליה פיתוח, וכחצי שנה לאחר מכן נפתח סניף נוסף ברחוב בן יהודה בתל אביב. גל תכנן להקים כ-130 חנויות ברחבי ישראל, אך התכנית לא התממשה, וברשת נפתחו 8 סניפים בלבד, וכולם נסגרו עד ל-2014. בעקבות אי העמידה של גל בהסכם שלו מול הרשת, הגישה סאבוויי העולמית תביעה נגדו, שהוכרעה בבוררות שפרטיה מעולם לא פורסמו. ביוני 2014 פורסם שסאבוויי מעוניינת לפתוח מחדש סניפים בישראל אך לא במתכונת של זכיינות אלא באמצעות נציגות מקומית שתהיה כפופה למטה של סאבוויי באירופה. על פי הודעת החברה לקראת כנס המרכז לקידום זכיינות בישראל ב-2014, התכנון היה להקים כ-100 סניפים בישראל, אך גם תוכנית זו מעולם לא התממשה ומאז 2014 הרשת אינה פעילה בישראל. Subway Sandwich Shops – Retrieved 28 August 2014 זהבה דברת, ‏יאיר תמיר מחפש שותף ל"סאבווי", באתר גלובס, 17 בנובמבר 1996 אורה קורן, ‏סאבוויי קובעת עובדות בשטח ברשות הפלשתינית, באתר גלובס, 4 במרץ 1997 ורד שרון-ריבלין, ‏שטראוס במו"מ לכניסה לשותפות במפעל הכריכים של קיבוץ בארות יצחק, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2002 אבי גנאור, ‏סאבוויי תספק סנדוויצ'ים ושתייה לחיילי צה"ל ב-20 מיליון שקל בשנה, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2000 ורד שרון-ריבלין, ‏סאבוויי תספק לחמים לבונז'ור, באתר גלובס, 29 בינואר 2001 אמיר הלמר, הבנק לפיתוח התעשייה מבקש למנות כונס נכסים למפעילת רשת סאבוויי בישראל, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2002 סמדר הירש, ‏סאבווי מבטלת הסכם הזכיון עם יאיר תמיר, באתר גלובס, 21 באפריל 2002 ורד שרון-ריבלין, ‏הזכיון לרשת סאבוויי נמסר לקבוצה שמוביל דוד מימון שתשקיע כ-2.5 מיליון דולר בפיתוח הרשת, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2002 אמיר הלמר, כונס הנכסים של רשת סאבווי: משקיע מבקש לרכוש הזיכיון של רשת סאבווי תמורת 650 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 24 במרץ 2002 יצחק דנון, ‏צו פירוק בהסכמה לסאבוויי ישראל - לבקשת העובדים, באתר גלובס, 30 בינואר 2003 מיכל מרגלית, ‏SUBWAY חוזרת לישראל: שכרה סניף ראשון בהרצליה-פיתוח ובמו"מ לסניף נוסף בשדרות רוטשילד בת"א, באתר גלובס, 10 במאי 2009 מערכת אכול ושאטו, רשת SUBWAY חוזרת לת"א, באתר אכול ושאטו, ‏2010-05-31 Subway® Restaurants International Home Page, web.archive.org, ‏2012-04-26 מירב קריסטל, סאבוויי חוזרת לישראל: מחפשת זכיינים, באתר ynet, 11 ביוני 2014
הטענה הגאומטרית האחרונה של יעקובי

בגאומטריה דיפרנציאלית, הטענה הגאומטרית האחרונה של יעקובי היא השערה מתמטית של קרל גוסטב יעקב יעקובי. לפי ההשערה: לכל קאוסטיקה הנוצרת ממתיחת קווים גאוזיים מנקודה לא אמבילית p {\displaystyle p} על אליפסואיד יש בדיוק ארבע נקודות חוד. בעוד שניסויים נומריים הובילו למסקנה שהטענה נכונה, רק ב־2004 היא הוכחה לראשונה על ידי המתמטיקאים Itoh ו־Kiyohara. מאז היא הוכללה מן המקרה האליפסואידי למחלקה רחבה יותר של משטחים. בהינתן נקודה נתונה p {\displaystyle p} על משטח נתון, ניתן למתוח את כל הקווים הגאודזיים היוצאים מ־ p {\displaystyle p} החוצה. עבור משטח ספירי כל הקווים הגאודזיים הללו הם מעגלים גדולים ולפיכך היחסים ההדדיים ביניהם טריוויאליים - הם נפגשים רק בשתי נקודות אנטיפודיות. לעומת זאת, עבור נקודות לא אמביליות על אליפסואיד, המבנה הלא סימטרי של המשטח מקנה למשפחת הגאודזות הנמתחות החוצה מהנקודה התנהגות מעניינת: שני גאודזות סמוכות עשויות לשוב ולהיחתך בנקודה שנייה p ′ {\displaystyle p'} , ולאחר מכן להיפגש שוב בנקודה שלישית p ″ {\displaystyle p''} , וכך הלאה. המקום הגאומטרי של כל נקודות החיתוך p ′ {\displaystyle p'} של גאודזות סמוכות הנמתחות מהנקודה p {\displaystyle p} הוא עקומה סגורה המכונה הקאוסטיקה מסדר ראשון של הנקודה p {\displaystyle p} על האליפסואיד. הטענה של יעקובי קובעת שלקאוסטיקה הזאת יש בדיוק ארבע נקודות חוד. Sinclair, R. (2003). "On the last geometric statement of Jacobi". Experimental Mathematics. 12 (4): 477–485. "נקודה אמבילית" של משטח היא נקודה שבה המשטח נראה מקומית כמו כדור; כלומר, כל ערכי העקמומיות הנורמלית בנקודה זהים. כלומר, קרובות באופן אינפיניטסימלי.