laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בראד ליטל

בראדלי ג'יי ליטל (באנגלית: Bradley Jay Little; נולד ב-15 בפברואר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כמושל איידהו ה-33 מאז ינואר 2019. קודם לכן כיהן ליטל כסגן המושל ה-42 בשנים 2009–2019 וכחבר הסנאט של המדינה בשנים 2001–2009. ליטל נולד ב-15 בפברואר 1954 במערב איידהו למשפחה ממוצא סקוטי. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1972. למד באוניברסיטת איידהו וסיים את לימודי התואר הראשון בשנת 1976. עד שנת 2001 עבד בעיקר במגזר הפרטי. נבחר לכהן בסנאט של איידהו כארבע פעמים. בשנת 2008 מונה לתפקיד סגן המושל ונכנס לתפקידו בינואר 2009. נבחר לתפקידו שוב בשנים 2010 ו-2014. ביוני 2016 הודיע ליטל על מועמדותו לתפקיד המושל בבחירות 2018. הוא ניצח בפריימריז הרפובליקניים עם כ-37% מהקולות ובבחירות הארציות ניצח עם כמעט 60% מקולות המצביעים. ליטל הושבע ב-7 בינואר 2019. ליטל התחתן בשנת 1978 ונולדו לו שני בנים. מדיה וקבצים בנושא בראד ליטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראד ליטל בראד ליטל, ברשת החברתית פייסבוק בראד ליטל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראד ליטל, ברשת החברתית אינסטגרם Lt. Gov. Brad Little jumps into the race for governor, in bid to succeed Otter in 2018, באתר The Spokesman-Review ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
You Can Call Me Al

You Can Call Me Al הוא שיר שבוצע על ידי הזמר-יוצר פול סיימון ויצא לאור בשנת 1986, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השביעי של סיימון "Graceland". מילות השיר נכתבו על ידי סיימון והן עוסקות באדם העובר משבר אמצע החיים. מילות השיר הושפעו בחלקן מטיול שערך סיימון בדרום אפריקה. השיר היה לאחד מן המצליחים ביותר של סיימון וזכה להצלחה רבה ברחבי העולם, כשבבריטניה, למשל, בילה 5 שבועות בעשירייה הפותחת של המצעדים. בתחילת השיר שואל הדובר מדוע חייו כה קשים. השמות המופיעים בשיר הושפעו מביקור במסיבה שערך סיימון יחד עם אשתו דאז פגי הארפר. המלחין והמנצח הצרפתי פייר בולז השתתף אף הוא במסיבה וקרא לסיימון בטעות בשם "אל" ולאשתו פגי קרא בטעות בשם "בטי". השיר הוקלט באולפן ההקלטות The Hit" " Factory שבניו יורק באפריל 1986. שירי האלבום הוקלטו באולפנים שונים ברחבי העולם. הקליפ של השיר היה מצליח לא פחות כאשר הופיע לצד פול סיימון הקומיקאי והשחקן צ'בי צ'ייס בווידאו קליפ של השיר, שזכה לשבחים רבים, והיה מהשירים המצליחים של אותה השנה כולל הווידאו קליפ של השניים, מתוך האלבום השביעי של סיימון "Graceland", כאשר צ'ייס מדקלם בקליפ את כל השיר שביצע סיימון, לימים אמר סיימון שצירף את צייס בהיותו קומיקאי כולל הריקוד והחלפת כלי הנגינה של השניים, שהיה גם מצחיק ומיוחד, וכן בולט בקליפ היה הבדלי הגבוה בין השניים שצ'ייס מתנשא ל-1.93 ס"מ לעומותו של פול סיימון שגובהו מעט מעל 1.60 ס"מ. מידע על היצירה "You Can Call Me Al" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "You Can Call Me Al" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "You Can Call Me Al" באתר AllMusic מידע על היצירה "You Can Call Me Al" באתר Discogs מילות השיר "You Can Call Me Al" באתר Genius גרסאות נוספות ל"You Can Call Me Al" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "You Can Call Me Al" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "You Can Call Me Al" באתר ספוטיפיי מילות השיר, באתר שירונט You Can Call Me Alby Paul Simon, באתר songfacts "You Can Call Me Al" at OfficialCharts.com. Retrieved 10 May 2019. ג'יי גבלר, Did Pierre Boulez inspire Paul Simon's 'You Can Call Me Al'?, באתר Classicalmpr‏, 6 בינואר 2016 ריצ'רד בוסקין, CLASSIC TRACKS: Paul Simon 'You Can Call Me Al', באתר Sound on Sound‏, ספטמבר 2008
העורק הסותם

הָעוֹרֵק הַסּוֹתֵם (TA: arteria obturatoria) הוא עורק באגן היוצא מעורק הכסל הפנימי ומספק דם לשריר הסותם החיצון, למדור התיכון של הירך ולעצם הירך. העורק מסתעף מעורק הכסל הפנימי והולך קדימה ומטה על הגבי הדופן הצדית של האגן, לעבר החלק העליון של הנקב הסתום, שם הוא יוצא מחלל האגן דרך התעלה הסותמת ומתפצל לענפים קדמי ואחורי. במהלכו בחלל האגן נמצאת מצדו של העורק החיתולית הסותמת, ותיכונים לו השופכן, צינור הזרע (בזכר) והצפק. מעט מתחתיו עובר העצב הסותם. באגן מסתעפים ממנו ענפים לגומץ הכסל, שמספקים דם לעצם הכסל ולשריר הכסל ומשיקים עם עורק הכסל והמותניים, ענף לשלפוחית השתן אשר הולך לאחור וענף החיק, המסתעף טרם יציאתו מחלל האגן עולה על גב עצם החיק ומשיק עם ענף בעל אותו שם שמקורו בעורק רום הבטן התחתון. לאחר מעברו בתעלה הסותמת ומחוץ לאגן, העורק מתפצל בשוליים העליונים של הנקב הסתום לענף קדמי ולענף אחורי, המקיפים את הנקב תחת מעטה השריר הסותם החיצון. הענף הקדמי הוא ענף עורקי קטן, שהולך לפנים על גבי צדו החיצון של הקרום הסותם, ולאחר מכן מתעקל מטה לאורך השוליים הקדמיים של הנקב הסתום. יוצאים ממנו סעיפים לשריר הסותם החיצון, לשריר המסרק, לשרירים המתוויכים ולשריר העדין. לבסוף, הענף משיק עם הענף האחורי ועם העורק כותר הירך התיכון. הענף האחורי הוא גם ענף עורקי קטן, שהולך לאורך השוליים האחוריים של הנקב הסתום ופונה קדימה על גבי הענף התחתון של עצם השת, שם הוא משיק עם הענף הקדמי. מן הענף יוצאים סעיפים לשרירים האחוזים בגבשוש השת והוא משיק לעורק העכוז התחתון. הענף מספק דם גם לענף המרחשת שנכנס למפרק הירך דרך חרק המרחשת ומתפצל לענפים קטנים בתחתית המרחשת שמספקים את ראש עצם הירך. ענף המרחשת פתוח לרוב עד גיל 15, ובמבוגרים הוא אינו מספק מספיק דם כדי למנוע את נמק העצם בשברים של הירך העליונה. העורק הסותם יוצא מגזעו הראשי או מהחטיבה האחורית של עורק הכסל הפנימי, אך הוא עשוי לצאת מעורק העכוז העליון, מעורק הכסל החיצון או מעורק רום הבטן התחתון בכ-20% מהמקרים. כאשר הוא יוצא מעורק רום הבטן התחתון, הוא יכול לצאת בנוסף לעורק המקורי או במקומו, ואז הוא ממשיך בתוואי של ענף החיק. לשונות אנטומית זאת חשיבות בניתוחים לתיקון בקע, בפרט בקע ירכי. Moore, Keith L.,, Clinically oriented anatomy, Seventh edition, Philadelphia: Lippincott, Williams & Wilkins, 2014, עמ' 351
ג'ורג' קונורוט

ג'ורג' קונורוט (באנגלית: Jioji Konrote; נולד ב-26 בדצמבר 1947) הוא פוליטיקאי פיג'אני, שכיהן כנשיא המדינה בין השנים 2015–2021. בעבר כיהן כמפקד הצבא וכמפקד יוניפי"ל. קונורוט הוא הנשיא הראשון שנבחר על ידי הפרלמנט ולא על ידי מועצת צ'יפים. קונורוט נולד ב-26 בדצמבר 1947 ברוטומה. התגייס לכוחות המזוינים של פיג'י בשנת 1966 והתאמן ביחד עם כוחות מאוסטרליה וניו זילנד. בשנת 1978 ובשנים 1980- 1981 פיקד על פלוגת חיילים מפיג'י במסגרת כוח יוניפי"ל. בשנים 1985 - 1987 פיקד על גדוד במסגרת יוניפי"ל. בהמשך פיקד על כל כוחות האו"ם בלבנון. בשנת 2000 למד באוניברסיטת הרווארד. בשנת 2001 פרש מצבא פיג'י בדרגת מייג'ור-גנרל. בשנים 2001–2006 היה הנציב העליון של פיג'י באוסטרליה (דרגה שוות ערך לשגריר). בשנת 2014 נבחר קונורוט לפרלמנט המקומי וכיהן כשר התעסוקה והתעשייה. באוקטובר 2015 עזב את הפרלמנט לאחר הבחירות לנשיאות. הוא הושבע ב-12 בנובמבר 2015. זכה באות השלום של יוניפי"ל (1978) ובצלב הצבאי (1982). מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' קונורוט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולה-מיי ויקס

פולה-מיי ויקס (באנגלית: Paula-Mae Weekes; נולדה ב-23 בדצמבר 1958) היא פוליטיקאית שכיהנה כנשיאת טרינידד וטובגו בשנים 2018–2023. היא האישה הראשונה בתולדות המדינה שכיהנה בתפקיד זה. ויקס נולדה ב-23 בדצמבר 1958 בפורט אוף ספיין. היא למדה משפטים באוניברסיטת איי הודו המערבית וסיימה את לימודיה ב-1982. ויקס עבדה במשרד התובע הראשי כ-11 שנים ובשנת 1993 עברה למגזר הפרטי. ב-1996 התמנתה ויקס לשופטת. שירתה בקצרה כנשיאת בית המשפט העליון בשנת 2012. בינואר 2018 נבחרה על ידי הפרלמנט לנשיאות המדינה. מדיה וקבצים בנושא פולה-מיי ויקס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איברהים בובאכר קייטה

איברהים בובאכר קייטה (בצרפתית: Ibrahim Boubacar Keïta, שהיה מוכר גם כ-IBK;‏ 29 בינואר 1945 – 16 בינואר 2022) היה פוליטיקאי, שכיהן כנשיא מאלי השישי מספטמבר 2013 עד אוגוסט 2020. קייטה כיהן גם כראש ממשלת מאלי בשנים 1994–2000 וכיושב ראש הפרלמנט בשנים 2002–2007. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. איברהים בובאכר קייטה נולד ב-29 בינואר 1945 בדרום סודאן הצרפתית. הוא היה בעל תואר שני בהיסטוריה. לאחר לימודיו, עבד קייטה כחוקר במרכז הלאומי למחקר מדעי. הוא חזר למאלי בשנת 1986. בשנת 1999 מונה קייטה לסגן נשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי. הוא התמודד לנשיאות במרץ 2002, אך הפסיד והגיע למקום השלישי עם כ-21% תמיכה. הוא גינה את הבחירות וטען כי זויפו לרעתו. בית המשפט החוקתי לא קיבל את טענותיו. בשנת 2002 נבחר ברוב של 115 מתוך 138 חברי הפרלמנט לתפקיד נשיא האספה הלאומית של מאלי. בשנת 2007 ניסה להתמודד שוב ללא הצלחה לתפקיד הנשיאות. קייטה ניצח בבחירות שנערכו בקיץ 2013 והושבע לתפקידו ב-4 בספטמבר. באוגוסט 2020 התפטר מתפקידו לאחר שנעצר על ידי מורדים, על רקע הפיכה צבאית שהתחוללה במדינה. נפטר ב-16 בינואר 2022. מדיה וקבצים בנושא איברהים בובאכר קייטה בוויקישיתוף איברהים בובאכר קייטה, ברשת החברתית פייסבוק איברהים בובאכר קייטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק העכוז העליון

עוֹרֵק הָעַכּוּז הָעֶלְיוֹן (TA: arteria glutaea superior), שנקרא בעבר עוֹרֵק הָעַכּוּז הַגֻּלְגָּלְתִּי (arteria glutaea cranialis), הוא עורק באגן אשר מספק דם לשרירי העכוז והגדול מבין העורקים המסתעפים מעורק הכסל הפנימי. עורק העכוז העליון הוא עורק קצר ההולך לאחור, בין גזע המותניים והעצה ועצב העצה הראשון, ומתפצל לענף שטחי ולענף עמוק לאחר צאתו מהאגן, מעל לגבול העליון של השריר האגסי. בעודו באגן מסתעפים ממנו ענפים לשריר הכסל, לשריר האגסי ולשריר הסותם הפנימי. בטרם צאתו מהאגן מסתעף ממנו עורק זן לעצם הכסל. הענף השטחי נכנס לתוך חלקו העמוק של שריר העכוז הגדול ומתפצל למספר ענפים, שחלקם מספקים את השריר ומשיקים עם עורק העכוז התחתון, בעוד אחרים מנקבים את גיד השריר, משיקים עם הענפים האחוריים של עורקי העצה הצדיים ומספקים את העור המכסה את פני העצה האחוריים. הענף העמוק עובר מתחת לשריר העכוז האמצעי ומתפצל לענף עליון ותחתון. הענף העליון ממשיך את מהלכו המקורי של הענף העמוק, בעוברו לאורך הגבול העליון של שריר העכוז הקטן לעבר קוץ הכסל הקדמי העליון. הענף משיק עם העורק כותר הכסל העמוק ועם הענף העולה של העורק כותר הירך הצדי. הענף התחתון חוצה את שריר העכוז הקטן בצורה אלכסונית לעבר תל הירך הגדול, ומסתעפים ממנו ענפים לשרירי העכוז. הוא משיק עם עורק כותר הירך הצדי גם כן. ענפים נוספים מנקבים את שריר העכוז הקטן ומזינים את מפרק הירך. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תורמוס

תֻּרְמוּס (שם מדעי: Lupinus) הוא סוג בתת-משפחת הפרפרניים הנפוץ בעיקר באמריקה, צפון אפריקה, אגן הים התיכון והאי הדרומי של ניו זילנד. עלי התורמוס מאוצבעים, לעלה יש פטוטרת ארוכה. הפרחים גדלים כתפרחת. צבע הפרחים סגול, לבן, צהוב, או כחול והם נמצאים על עמוד התפרחת. לפרחים אין צוף וחרקים נמשכים אליהם עקב צבעם. ההאבקה נעשית על ידי חרקים, אולם לרוב ההאבקה היא עצמית. לפרח עשרה אבקנים. זרעי הצמח מכילים חומרים רעילים מקבוצת האלקלואידים שנותנים לצמח טעם מר. פרי הצמח הוא תרמיל. כאשר התרמיל מתייבש הוא מתבקע, קשוותיו מסתלסלות בצורה המזכירה קפיץ כך שהזרעים "קופצים" מתוכו. ישנם כ-300 מינים של תורמוס בכל העולם, מתוכם בארץ ישראל גדלים בר 7 מינים. שני מיני תורמוס בעלי פריחה כחולה (Lupinus subcarnosus, Lupinus texensis) הגדלים בדרום-מזרח ארצות הברית ובצפון-מזרח מקסיקו, הם הפרח הלאומי של טקסס. במאות האחרונות התורמוס התקבל כמאכל מקומי-מסורתי בארצות סביב הים התיכון (בעיקר מצרים, יוון ואיטליה). בעבר הוא נחשב מאכל עניים, ובמסכת שבת, במשניות העוסקות בעניין פינוי דברים שהם בגדר מוקצה, נאמר: "והתורמוס מותר לפנותו מפני שהוא מאכל לעניים". עד היום ניתן לראות בצידי כביש הבקעה, בירושלים ובשווקים בערים הערביות רוכלים המציעים למכירה את גרעיני התורמוס. בספרו של נסים קריספיל "ילקוט הצמחים" מובא שבזמן מלחמת העולם הראשונה התורמוס נעשה מאכל פופולרי, בשל המחסור הכללי ששרר אז בארץ, בעקבות ריכוזי הצבא הטורקי שחמסו מכל הבא ליד, וכן בשל פשיטת להקות ארבה על שדות הארץ. זרעי התורמוס מכילים חומרים מרים ורעילים, וכדי לבטל את השפעתם יש לבשלם במים. במסכת ברכות מצוין שיש לשלוק את גרעיני התורמוס שבע פעמים על מנת לבטל לגמרי את השפעת המרירות, "אין לך מר מן התורמוס". זרעיו של הצמח עגולים וגדולים, ולכן שימשו בעבר מאכלי אבלים, על פי המנהג לאכול מאכלים עגולים, כטבע העולם. התורמוס מוכר גם כצמח מרפא, וסגולותיו הרפואיות מתוארות על ידי הרמב"ם ובכתבי אסף הרופא. תורמוס ההרים (Lupinus pilosus) - פריחתו כחולה-סגולה והוא צומח בקרקעות כבדות באזורי ההר. תורמוס צר עלים (Lupinus angustifolius) - פריחתו בעל גוון תכלת ומשנה צבעה לסגול לאחר ההפריה. צומח באזור השרון על אדמת חמרה ועל בזלת ברמת הגולן. תורמוס ארץ-ישראלי (Lupinus Palaestinus) - פריחתו בהירה, גדל על קרקעות חוליות וחמרה במישור הארץ. תורמוס צהוב (Lupinus luteus) - פריחה צהובה תורמוס שעיר (Lupinus hirsutus) - אשכול הפרחים נמוך מהעלים הסובבים אותו. תורמוס תרבותי (Lupinus albus) - מופיע לעיתים כפליט תרבות תורמוס ספרדי (Lupinus hispanicus) תורמוס ארץ-ישראלי תורמוס ההרים בישראל תורמוס רב-עלים (L. polyphyllus) תורמוס צר-עלים בישראל Lupinus polyphyllus תורמוס צר עלים תורמוס צהוב (Lupinus luteus) דבורת הדבש ליד Lupinus texensis Russell Lupins תורמוס תרבותי (Lupinus albus) Russell Lupins פירות ה-Lupinus polyphyllus יבשים Lupinus arbustus Lupinus arboreus Lupinus weberbaueri מרבדים כחולים של תורמוס ההרים בעמק האלה מדיה וקבצים בנושא תורמוס בוויקישיתוף תורמוס, באתר ITIS (באנגלית) תורמוס, באתר NCBI (באנגלית) תורמוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תורמוס, באתר צמח השדה תורמוס, באתר Tropicos (באנגלית) תורמוס, באתר GBIF (באנגלית) תורמוס, באתר IPNI (באנגלית) תורמוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תורמוס ההרים באתר המשרד לאיכות הסביבה
מכינה קדם-צבאית ערבה

המכינה הקדם-צבאית "ערבה" היא מכינה קדם-צבאית מעורבת לדתיים וחילונים הממוקמת בערבה התיכונה בארבעה מוקדי פעילות (שלוחות): חצבה - מכינת האם. הוקמה בספטמבר 2009 על ידי בני הערבה, בהובלתו של אבישי ברמן, אשר עמד בראש המכינה בחמש השנים הראשונות. כיום לומדים במכינה כ-40 חניכים. בראשה עומד יהונתן אוחנה. פארן - שלוחת פארן הוקמה בספטמבר 2012. ראש המכינה הראשון היה שמרי צור. לאחריו עמד בראש המכינה אודי ברנשטיין, וכיום עומדת בראש המכינה עדיה קדמי. לומדים בה כ-40 חניכים. עין יהב - שלוחת עין יהב הוקמה בספטמבר 2017. בראש המכינה עומדת נריה שגיא, ולומדים בה כיום 30 חניכים. צופר - שלוחת צופר הוקמה ב-2021. משתתפים בה כ-35 חניכים. שלוחה זו היא שנתית. בראש המכינה עומד יחיעם פורת. המכינות בערבה התיכונה פועלות תחת עמותת רוח ערבה (בשמה הקודם "עמותת בין השיטין") (מנכ"ל העמותה- מיכאל צדוק), המפעילה גם את התוכניות: 'עבודה עברית' לבוגרי צבא, 'חוות בין השיטין' ו'מדרשת הערבה'. התנדבות במשך יום וחצי בשבוע בבתי הספר האזוריים, במוקדי רווחה בערים באר שבע, ירוחם, דימונה ואילת. הכנה פיזית ומנטלית לקראת השירות הצבאי, הכוללת שלושה אימונים בשבוע ולימוד עיוני אודות צה"ל. לימודים בנושאי ציונות, יהדות, פילוסופיה, היסטוריה וכו'. עבודה חקלאית במושבי הערבה. אתר האינטרנט הרשמי של המכינה עמוד המכינה באתר מועצת המכינות
אאוג'ן דוגה

אֶאוּגֶ'ן דוֹגַה (ברומנית: Eugen Doga; נולד ב-1 במרץ 1937) הוא מלחין מולדובני. דוגה נולד בכפר מוקרה במחוז רבניצה במולדובה, כשזו הייתה תחת שלטון ברית המועצות. ילדותו עברה עליו בתקופה של תהפוכות היסטוריות - מלחמת העולם השנייה, דיכוי, רעב, עוני, עבודת פרך. לאחר שבע שנות לימודים יצא דוגה עם חבריו לקישינב להירשם לבית הספר למוזיקה, שעליו נודע לו מהאזנה לרדיו תוצרת-בית. על אף העדר הכשרה מוזיקלית קודמת, התקבל לבית הספר והודות לכישרונו הטבעי ולשקידה, הצליח להשלים את החסר, למד קריאת תווים ונגינה בצ'לו. מורו לצ'לו, פבלו ג'ובאני בצ'יני, הציב לו מודל חיובי, שהשפיע רבות על התפתחותו העתידית כמלחין וכאדם. אאוג'ן דוגה הוא מלחין פורה ומגוון, המחבר מוזיקה בסוגות וסגנונות שונים. בין יצירותיו שלושה בלטים, אופרה, יותר מ-100 יצירות אינסטרומנטליות וכוראליות - סימפוניות, רקוויאם, מוזיקה כנסייתית ומוזיקה קאמרית, וכן מוזיקה ל-13 מחזות, תסכיתי רדיו, יותר מ-200 סרטים, כ-260 שירים ורומנסות, כ-70 ואלסים; כמו כן חיבר יצירות לילדים ואת המוזיקה לטקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים האולימפיים של 1980 במוסקבה.. בשנת 1975 הוא הלחין מוזיקה לסרט סובייטי פופולרי תבור הולך לגן עדן ובשנת 2009 לסרט קרומוב. במולדובה, הוכרזו השנים 2007 ו-2017 (כשהמלחין חגג את ימי הולדתו ה-70 וה-80) כשנת אאוג'ן דוגה. המדרחוב הראשי בקישינב נקרא על שמו. הארגון העולמי לקניין רוחני (ז'נבה) העניק לו תעודה מיוחדת בשנת 2007, כהוקרה להישגיו הבולטים בתחום המוזיקה. משנת 1962 נשוי דוגה לנטליה אלכסנדרובה. לבני הזוג נולדה בת, ויוריקה, בשנת 1966. מדיה וקבצים בנושא אאוג'ן דוגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אאוג'ן דוגה אאוג'ן דוגה, ברשת החברתית פייסבוק אאוג'ן דוגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אאוג'ן דוגה, ברשת החברתית VK אאוג'ן דוגה, סרטונים בערוץ היוטיוב אאוג'ן דוגה, באתר פינטרסט אאוג'ן דוגה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אאוג'ן דוגה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אאוג'ן דוגה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אאוג'ן דוגה, באתר Last.fm (באנגלית) אאוג'ן דוגה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אאוג'ן דוגה, באתר דיזר אאוג'ן דוגה, באתר Discogs (באנגלית) Composer Eugen Doga, who wrote publicly to your favorite music, celebrates anniversary. Композитор Евгений Дога, сочинивший всенародно любимую музыку, отмечает юбилей. Channel One Russia. Первый канал Strada pietonală din Chișinău va purta numele lui Eugen Doga, Radio Chișinău (ב־) Certificate Wipo Creativity avard ‏ 19 באוגוסט 2014
מרינה לנגנר

מרינה לנגנר (בגרמנית: Marina Langner; נולדה ב-21 במאי 1954) היא שחקנית גרמנייה. מיס גרמניה לשנת 1975. לנגנר נולדה בדיסלדורף, ב-1975 זכתה בתחרות מיס גרמניה, בתחרות מיס עולם באותה שנה נבחרה למקום השני. בשנה זו גם הופיעה בפרק של משחק הטלוויזיה "Am laufenden Band" ששודר בערוץ "Das Erste". ב-1977 שיחקה בסרט "נשים בבית חולים" (Frauenstation) לצד הורסט בוכהולץ אודות רופאי נשים בבית חולים המתמודדים עם בעיות בחייהם האישיים המבוסס על רומן בעל אותו שם. ב-1978 הייתה בתפקיד הראשי בסרט הספרדי "Ensalada Baudelaire". ב-1980 שיחקה בסרט הקומדייה האיטלקי "אני שונא בלונדיניות" (Odio le bionde). ב-1982 שיחקה בסרט Banana Joe (אנ') עם באד ספנסר כזמרת יפהפייה בה מתאהב הדמות הראשית. כיום היא מתגוררת במינכן. מרינה לנגנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרינה לנגנר, באתר AllMovie (באנגלית) מרינה לנגנר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מרינה לנגנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מרינה לנגר באתר bfi מרינה לנגר באתר budterence ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים ובנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנדריק השני, דוכס בראבנט

הנדריק השני, דוכס בראבנט (בצרפתית: Henri II de Brabant, בהולנדית: Hendrik II van Brabant;‏ 1207 - 1 בפברואר 1248) היה דוכס בראבנט ולותייר בין השנים 1235–1248. הנדריק נולד בלוון בשנת 1207, להנדריק הראשון, דוכס בראבנט ולמתילדה מפלנדריה, דוכסית בראבנט, בתם של מתיו, רוזן בולון ומארי הראשונה, רוזנת בולון. בשנת 1235 מת אביו, והנדריק ירש את תאריו ונחלותיו. בשנת 1244 חבר הנדריק לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נגד בישוף לייז', ובשנת 1247 סירב הנדריק השני לקבל את כתר ממלכת גרמניה, ותמך בבנה של אחותו מתילדה, וילם השני, רוזן הולנד, בקבלת הכתר. ב-1 בפברואר 1248 מת הנדריק בלוון, ובנו הנדריק השלישי, דוכס בראבנט ירש את דוכסות בראבנט. בשנת 1264 כונן בנו היינריך את רוזנות הסן. נישואיו הראשונים היו עם מריה משוואביה, בתם של פיליפ משוואביה, מלך גרמניה ואירנה אנגלינה, ממנה נולדו לו שישה ילדים: הנדריק השלישי, דוכס בראבנט (מת ב-1261) פיליפ מבראבנט, מת בצעירותו מתילדה מבראבנט (1224–1288), התחתנה עם רובר הראשון, רוזן ארטואה,, ולאחריו התחתנה עם גי השני, רוזן סן פול. ביאטריקס מבראבנט (1225–1288), התחתנה עם היינריך ראספה, רוזן תורינגיה, ולאחריו התחתנה עם וילם השני, רוזן פלנדריה. מריה מבראבנט (1226–1256), התחתנה עם לודוויג השני, דוכס בוואריה. מרגרט מבראבנט (מתה ב-1277). נישואיו השניים היו עם סופיה מתורינגיה, דוכסית בראבנט, בתם של לודוויג הרביעי, רוזן תורינגיה ואליזבת מתורינגיה, ממנה נולדו לו שני ילדים: היינריך הראשון, רוזן הסן (1244–1308). אליזבת מבראבנט (1243–1261), התחתנה עם אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג. מדיה וקבצים בנושא הנדריק השני, דוכס בראבנט בוויקישיתוף הנדריק השני, דוכס בראבנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Baldwin 2014, p. 27. Dunbabin 2011, p. xiv. Nieus 2005, p. 166,176. Fried & Schieffer 2008, p. 566. Teszelszky 2014, p. 148.
עכו חלומות

עכו חלומות (בערבית: أحلام عكا, באנגלית: Acre Dreams) הוא סרט מוקומנטרי ישראלי משנת 2018 של הבמאי דניאל וקסמן. עזאם (היית'ם עומרי), הוא במאי תיאטרון ערבי תושב הגליל, המביים מחזה אוטוביוגרפי המתרחש בשנת 1947, סוף תקופת המנדט הבריטי בפלסטין. ההצגה מגוללת את סיפור אהבתם של סבתו, הזמרת הפלסטינית לילה (לירז צ'רכי), וסבו, ד"ר אלפסי, הרופא והתושב היהודי האחרון שנותר בעיר בתקופת המלחמה. עזאם בוחר לבצע היפוך תפקידים ומלהק שחקנים ערבים לתפקיד היהודים ושחקנים יהודים שיגלמו את הדמויות הערביות. ההצגה נתקלת בהתנגדות מצד גורמים יהודים וערבים ולא זוכה לעלות על במת התיאטרון. הסרט "עכו חלומות", שעקב ותיעד את העבודה על המחזה השנוי במחלוקת, הוא העדות היחידה לסיפורו האמיתי של עזאם. הסרט נכתב על ידי וקסמן ביחד עם בנו דוד וקסמן ואורנה עקאד. הוא הופק על ידי ג'ירייס קופטי, טוני קופטי, כנען הפקות סרטים ופרסקו פילמס, ויצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי. רצח חמסין "עכו חלומות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עכו חלומות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עכו חלומות, באתר קרן הקולנוע הישראלי "עכו חלומות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Acre Dreams, עכו חלומות, أحلام عكا, קדימון הסרט באתר יוטיוב (אורך: 1:32) ביקורות אורי קליין, "עכו חלומות": תחושה של משבר הולך ונמשך, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2018 אור סיגולי, פסטיבל חיפה 2018: "לורו", "מנדי", "עכו חלומות", "אנג'לו", "זיכרונות?", באתר סריטה, ‏25 בספטמבר 2018 מאיר שניצר, ‏חוסר צדק בפסטיבל חיפה: הסרט הטוב יצא בידיים ריקות והגרוע הוכתר כמנצח, באתר מעריב אונליין, 6 באוקטובר 2018 אבנר שביט‏, "חיילי צה"ל אנסו פלסטיניות. ככה זה: הכיבוש הופך אותם לחיות": ריאיון עם במאי "עכו חלומות", באתר וואלה, 27 בפברואר 2019 עכו חלומות - ACRE DREAMS, באתר פסטיבל חיפה, ‏2018 (ארכיון)
נמנמן סלעים מצוי

נמנמן סלעים מצוי או נַמְנְמַן סְלָעִים (שם מדעי: Eliomys melanurus; באנגלית: Asian garden dormouse) הוא מין של מכרסם ממשפחת הנמנמניים. הנמנמן הוא מין יחידאי ואוכל כל. אורך גופו כ-12 סנטימטרים, אורך זנבו כ-11 סנטימטרים ומשקלו נע בין 30–70 גרם. הוא בעל אף מחודד, עיניים גדולות שמסביבן פרווה שחורה, ואפרכסות אוזניים גדולות. יש לו ארבע אצבעות ביד וחמש ברגל, בעלות טפרים חדים. צבעו הכללי הוא בגוון אפור-כסוף, גחונו בהיר מגבו, זנבו ארוך ומסתיים בצבע שחור. הוא חי בעיקר באלג'יריה, מצרים, עיראק, ישראל, ירדן, לבנון, לוב, מרוקו, סעודיה, סוריה, תוניסיה וטורקיה. בתי הגידול הטבעיים שלו הם יערות ממוזגים, אזורים סובטרופיים או טרופיים יבשים, צמחייה ים-תיכונית מסוגים שונים, שטחים סלעיים וגנים. הוא נמצא בהרי האטלס באזורים שנמוכים מ-3800 מטר מעל גובה פני הים. הנמנמן פעיל בעיקר בלילה, וביום הוא ישן במחילות בקרקע, או בקן שבנה בעץ נבוב. לקסיקון מפה - היונקים, אבי ארבל (מפה), 2008. מדיה וקבצים בנושא נמנמן סלעים מצוי בוויקישיתוף נמנמן סלעים מצוי, באתר ITIS (באנגלית) נמנמן סלעים מצוי, באתר NCBI (באנגלית) נמנמן סלעים מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נמנמן סלעים מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמנמן סלעים מצוי, באתר GBIF (באנגלית) הנמנמן - מדריך גידול (PetBuy) נמנמן (ספריה הווירטואלית של מטח) Asian Garden Dormice (באנגלית) Asian Garden Dormouse (באנגלית) נמנמן סלעים מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית למי יש 4 אצבעות בידיים ו5 אצבעות ברגליים?, באתר באר שבע נט ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סחרור

סִחרוּר (באנגלית: Spin) הוא רומן מסוגת המדע בדיוני, מאת הסופר האמריקאי-קנדי רוברט צ'ארלס וילסון. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2005 ותורגם לעברית בשנת 2006. זהו הספר הראשון בטרילוגיה. העלילה מתרחשת בארצות הברית בהווה, ומסופרת מנקודת מבטו של טיילר דופרה, שהיה בן 12, כשהחלה תופעת הסחרור. עלילת הספר מתחילה מתיאור בגוף ראשון של טיילר דופרה (בן 12), שנפגש עם התאומים ג'ייסון (ג'ייס) ודיאן לוטון, בני 13. בערב בו הם נפגשים, כל הכוכבים בשמיים, כולל הירח, נעלמים וכל הלוויינים נופלים לכדור הארץ. למרות שכבר לא ניתן לראות אותה יותר, הקרינה של השמש נשארת יציבה, נמשכת כרגיל, כך שהחיים יכולים להמשיך. בתחילת העלילה האנושות לא מבינה את האירוע, אבל בהמשך היא קוראת למאורע הזה, הסחרור ומתחילה לפענח את מהותו. המשך העלילה מתאר את התבגרותם של טיילר, ג'ייסון ודיאן. טיילר אחרי התיכון לומד רפואה, ג'ייסון משלים דוקטורט במדעים ודיאן מצטרפת לכת שנוצרה אחרי תופעת הסחור. ג'ייסון ואביו מקימים מתקן מחקר המקביל לנאס"א (שנקרא פריהליון), החוקר את תופעת הסחרור. במהלך המחקר הם מגלים שהסחרור מהווה מעין כיפת כח שעוטפת את כדור הארץ ומעוותת את הזמן, כך שכל שנייה על כדור הארץ שווה ל 3.17 שנות כדור הארץ (לפני הסחרור) ושנה אחת בכדור הארץ שווה ל 100 מיליון שנים. כתוצאה מכך, ג'ייסון מסביר כי תוך כ 40 שנה על כדור הארץ, השווים לכ 4 מיליארד שנים, השמש תכלה את מלאי המימן דבר שיביא לכליה של החיים. בהמשך ג'ייסון שעומד בראש מכון פריהליון רוצה לבדוק איך נוצר הסחרור (כאשר המדענים חושבים שהסחור נוצר על ידי חייזרים) ובודק את האפשרות למלט חלק מהאנושות לכוכבי לכת אחרים. במקביל לעלילה הראשית, קיימת עלילת משנה המתוארת על ידי טיילר בעתיד כשהוא מלווה בדיאן. במהלך הספר עלילה זו מתבהרת עד שהיא מתלכדת עם העלילה הראשית סחרור הספר הראשון בסדרה. Axis הספר השני בסדרה - לא תורגם. Vortex הספר השלישי בסדרה - לא תורגם. הספר זכה לביקורות מעולות רבות. זוכה בפרס הוגו לספר הטוב ביותר לשנת 2006. מועמד לפרס לוקוס לספר המדע בדיוני טוב ביותר לשנת 2006. זכה בפרס גפן כספר המדע הבדיוני המתורגם לשנת 2006. באתר Goodreads הספר קיבל ציון של כ-4.0 על ידי כ-31,000 מצביעים. בשנת 2015 ערוץ הטלוויזיה האמריקאי Syfy דיווח כי הספר יעובד למיני סדרה. ביקורת על "סחרור" באתר בלי פאניקה סחרור, באתר OCLC (באנגלית) http://www.thehugoawards.org/hugo-history/2006-hugo-awards http://www.sfadb.com/Locus_Awards_2006 https://www.goodreads.com/book/show/910863.Spin https://www.hollywoodreporter.com/live-feed/syfy-adapting-apocalyptic-drama-spin-764087