laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריאל (פירושונים)

אריאל הוא שם עברי, המשמש כשם פרטי (הן לגברים והן לנשים) וכשם משפחה. אטימולוגיית השם היא "האריה של האל". השם הוא אחד מכינוייה של ירושלים, וכן של בית המקדש. האם התכוונתם ל... אריאל – עיר בשומרון אוניברסיטת אריאל בשומרון – אוניברסיטה השוכנת בעיר אריאל אריאל (ירח) – ירח של אורנוס Ariel – מותג אבקת כביסה המיוצר על ידי פרוקטר אנד גמבל מוסדות וארגונים: אריאל (תנועת נוער) – תנועת נוער דתית לאומית מרכז אריאל למחקרי מדיניות – מרכז ישראלי העוסק בנושאים שונים של הביטחון הלאומי בישראל מכון אריאל – מוסד תורני להכשרת רבנים אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון – מוזאון היסטורי וארכאולוגי בעיר העתיקה בירושלים אריאל (תיאטרון) – תיאטרון לילדים ולנוער בעיר טרגו מורש, ברומניה דמויות בדיוניות: אריאל (מלאך) – מלאך במיתולוגיה הנוצרית המלאך אריאל – דמות משנית ב"גן העדן האבוד" מאת ג'ון מילטון אריאל – יצור שמימי המנהיג את צבא רוחות האי במחזה "הסערה" של ויליאם שייקספיר אריאל (בת הים הקטנה) – דמות מסרט ההנפשה "בת הים הקטנה" של חברת וולט דיסני בתחום הדפוס והכתבים: אריאל (גופן) – Arial – גופן סן-סריף אריאל (אנציקלופדיה) – אנציקלופדיה לידיעת ארץ-ישראל, מאת פרופ' זאב וילנאי האריאל – עיתון עברי שהודפס ופורסם בירושלים אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל – כתב עת בשפות זרות מטעם משרד החוץ אריאל (הוצאת ספרים) – מכון להוצאת ספרים בידיעת הארץ אריאל (כתב עת) – כתב עת לידיעת הארץ בהוצאת "אריאל"; בין השנים 1978 ל-1985 נקרא בשם "קרדום" בתחום המוזיקה: האחים אריאל – צמד מוזיקלי ישראלי המורכב משני בניו של מאיר אריאל רביעיית אריאל – הרכב קאמרי שהוקם בירושלים בשנת 1998 אישים ששם משפחתם אריאל: אדם אריאל – כדורסלן ישראלי, המשחק כגארד בקבוצת הפועל ירושלים אורי אריאל – שר וחבר כנסת יגאל אריאל – רב יועזר אריאל – רב יעקב אריאל (מדע הדתות) – פרופסור ישראלי למדע הדתות באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל יעקב אריאל – רבה של רמת גן (לשעבר) וחתן פרס ישראל לספרות תורנית ישראל אריאל (ליבוביץ') – רב, מראשי ישיבת עוד יוסף חי ביצהר, בנו של שלמה ליבוביץ-ליש ישראל אריאל (שטיגליץ) – רב, ראש מכון המקדש בעיר העתיקה בירושלים לילך אריאל – אלופת ישראל בשחייה נועה אריאל – יוצרת ובובנאית ישראלית עזריה אריאל – רב, פוסק וחוקר תורני, ראש כולל בית הבחירה מאיר אריאל – משורר, פזמונאי, מלחין וזמר ישראלי פנינה אריאל – סופרת ישראלית, הכותבת ספרים בתחומי ספרות נוער, ספרות ילדים וספרות בלשית שלמה זלמן אריאל – מורה ועורך עברי שמואל אריאל (זילברדיק) – תעשיין תמרוקים, מעסקני התאחדות בעלי התעשייה וממייסדי האיגוד למען תוצרת הארץ שמואל אריאל (רב) – רב, בנו של הרב ישראל אריאל אריאלי אישים ששמם הפרטי הוא אריאל
קרב מורמוגאו

קרב מורמוגאו נערך בסמוך לעיר הנמל מורמוגאו שבמחוז גואה בהודו ב-30 בספטמבר 1639. הקרב החד צדדי נערך בין כוח פשיטה ימי הולנדי לחיל המצב הפורטוגזי והסתיים עם השמדת ספינות המלחמה הפורטוגזיות. מלחמת הולנד-פורטוגל הייתה עימות חמוש שנערך בין כוחות הולנדיים מחברת הודו המזרחית ההולנדית וחברת הודו המערבית ההולנדית לבין מושבות האימפריה הפורטוגזית, אשר החלה ב-1588. העימות התאפיין בעיקר בפלישות ופשיטות שערכו חברות הסחר ההולנדיות על המושבות הפורטוגזיות באמריקה, באפריקה, בהודו ובמזרח הרחוק. במידה רבה נחשבת מלחמה זו כשלוחה חוץ-אירופאית של מלחמת שמונים השנים שהתנהלה באותה התקופה בין ספרד להולנד, זאת בשל האיחוד בין כתרי ספרד ופורטוגל באותה התקופה, תחת בית הבסבורג. יתר על כן, קשר רופף בין עימות זה למלחמה מבית באירופה - ההולנדים פשטו על הקולוניות הפורטוגזיות בעיקר כדי לייסד אימפריה ימית וכתוצאה מכך להשתלט על הסחר בתבלינים של האימפריה הפורטוגזית הנתונה במשבר. בהזדמנויות שונות במהלך המלחמה, סייעו להולנדים כוחות אנגליים. תוצאת המלחמה הייתה ייסודה של נוכחות הולנדית איתנה ביותר במזרח הרחוק. בזירות חשובות אחרות במירוץ כלכלי זה, לדוגמה בברזיל ובאנגולה, הצליחו הפורטוגזים לעמוד בהתקפות ההולנדיות. גם האנגלים הפיקו תועלת לא מעטה מהעימות הממושך בין שתי יריבותיה העיקריות בזירת המזרח הרחוק. ב-30 בספטמבר 1639 תקפה שייטת הולנדית בת תשע ספינות מלחמה ועליהן 261 תותחים, 810 מלחים ו-170 נחתים את נמל מורמוגאו בו עגנו במבדוק שלוש ספינות גליאון פורטוגזיות, בום חסוס (Bom Jesus), סאו סבסטיאו (São Sebastião) והסאו בואוונטורה (São Boaventura) כשהן ללא תותחים. שתי הספינות הראשונות נתפסו ללא התנגדות ובום חסוס הוצתה ושוגרה לכוון הסאו בואוונטורה, שצוותה סירב להיכנע, והאחרונה עלתה באש וטבעה. לקראת סוף הקרב ניסו הפורטוגזים להתקיף את השייטת ההולנדית באמצעות פריגטות שלא היו חמושות בתותחים אך אלה נרתעו מהספינות ההולנדיות ולא יצרו איתן מגע. Disney, A.R. (1978), Twilight of the Peper Empire, Portuguese Trade in Southwest India in the Early Seventeenth Century, Harvard university Press, Massachusetts and London, England. Boxer, C.R. (1969), The Portuguese Seaborne Empire 1415 – 1825, Carcanet, England.
חוק הדגלים 1953 (אוסטרליה)

חוק הדגלים 1953 (אנגלית: Flags Act 1953) הוא חוק של הפרלמנט האוסטרלי אשר מגדיר את הדגל הרשמי של אוסטרליה. החוק עבר בפרלמנט בדצמבר 1953 ואושרר סופית על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-14 בפברואר 1954 לאחר פתיחת מושב הפרלמנט של חבר העמים של אוסטרליה במהלך הביקור המלכותי של המלכה באוסטרליה בשנת 1954. חוק זה היה הראשון במספר חוקים אוסטרליים אשר זכו לאישור המונרך. המחוקק פירט את צבעי ופרטי הדגל הלאומי האוסטרלי ואת אלו של נס אוסטרליה האדום (הידוע גם כדגל צי הסוחר האוסטרלי). הוא מפקיד בידי המושל הכללי את הסמכות החוקית למינוי "דגלי וניסים לאוסטרליה" ולהנפיק צווים ולקבוע תקנות הנוגעות לשימוש בדגלים. סעיף 8 מבטיח כי "זכות הפריבילגיה" להנפת היוניון ג'ק בידי כל אדם לא תפגע מחוק זה. גרסתו המקורית כללה מספר טעויות בחלקו הראשון של החוק. קוטרו החיצוני של כוכב חבר העמים תועד כשלוש שמיניות מרוחבו של הדגל תחת קוטרו האמיתי אשר עומד על שלוש עשיריות. החוק תוקן בשנת 1954. התיקון לחוק הדגלים אושר לאחר תקופה של ויכוחים פעילים לגבי שינויו של הדגל והמשטר האוסטרלי. התיקון הוסף לסעיף 3 לחוק הדגלים אשר קבע כי על מנת להחליף את דגלה הלאומי של אוסטרליה יש צורך ברוב משמעותי של בעלי זכות הבחירה במדינות ובטריטוריות האוסטרליות (אלא אם החוק יתוקן שנית בהליך החוקי הרגיל). עד לתיקון זה החוק לא ייצג שום מנגנון להחלפת הדגל. במרוצת השנים מושלי אוסטרליה הסמיכו חמישה דגלים וניסים נוספים על הדגל הלאומי והנס האדום. חוק הדגלים 1953 באתר הארכיון הלאומי של אוסטרליה. (באנגלית) הצעת תיקון לחוק הדגלים 1996 באתר ספריית הפרלמנט האוסטרלי. (באנגלית)
מגדל ג'דה

מגדל ג'דה (בערבית: برج جدة), לשעבר מגדל הממלכה (בערבית: برج المملكة) הוא גורד שחקים הנבנה בעיר ג'דה שבערב הסעודית ויתנשא לגובה של כ-1,000 מטרים. עלות הקמתו מוערכת בכ-1.23 מיליארד דולר אמריקני והוא מהווה את חלקו המרכזי והשלב הראשון של פרויקט "עיר הממלכה" הממוקם לחופי הים האדום בצפון העיר ג'דה שעלותו הכוללת נאמדת בכ-20 מיליארד דולר אמריקאי. בנייתו של המגדל נעצרה בינואר 2018 וחודשה ב-2024. כאשר תושלם בנייתו, יהפוך למבנה הגבוה ביותר בעולם והראשון בהיסטוריה האנושית שמגיע לגובה של קילומטר. בתחילה תוכנן המגדל לגובה של כ-1,600 מטרים וכונה בהתאם "מגדל בגובה מיל". לאחר שנבחן השטח המיועד לבנייה, הסתבר שמסיבות גאולוגיות מתחייבת הנמכה של המגדל ל-1,000 מטר. המגדל תוכנן ועוצב על ידי האדריכל אדריאן סמית'. היזם והמממן הוא הנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל, הערבי העשיר בעולם ואחיינו של המלך סלמאן. אל-וליד בן טלאל הוא יושב ראש חברת Kingdom Holding Company, החברה הגדולה ביותר בערב הסעודית, השותפה בחברת Jeddah Economic Company שהוקמה ב-2009 במטרה לתכנן ולהוביל את פרויקט עיר הממלכה. נכון לשנת 2022, בנייתו של הפרויקט הושהתה. ב-2024 הבנייה התחדשה, ואמורה להסתיים ב-2028. כאמור, הותאם גובה המגדל לסביבתו והקרקע באזור כך שהונמך למעשה מ-1,600 מטרים לכ-1,000 מטרים (הגובה המדויק נשמר בסוד), לאחר קביעת גובהו החדש והסופי הוא יהיה גבוה פי שניים וחצי מהבניין אמפייר סטייט וגבוה ב-172 מטרים לפחות מבורג' ח'ליפה. המגדל הוא חלק מתוכנית כוללת על שטח של 500 דונם ומהווה את חלקו המרכזי והשלב הראשון מתוך שלושה של פרויקט "עיר הממלכה". בנייתו נעצרה בינואר 2018 לאחר שהגיע לגובה של 256 מטר. מדיה וקבצים בנושא מגדל ג'דה בוויקישיתוף מגדל ג'דה, באתר גורדי השחקים העולמי (באנגלית) אולגה ויניאר, סעודיה מקימה מגדל הגבוה בעולם - בגובה 1,600 מטר, באתר ynet, 24 בפברואר 2008 בניית גורד השחקים הגבוה בעולם יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2014 Jeddah Tower, באתר The Skyscraper Center 8.4 billion real estate deal objective is to develop Jeddah Tower and the Jeddah Economic City, באתר Kingdom Holdings Company "World’s tallest tower to be built for $1.2 bn in Saudi Arabia" (ארכיון) "Bin Talal remains richest Arab in 2011: report" (ארכיון) "ESD Designing Building Systems for Kingdom Tower" https://edition.cnn.com/2024/10/03/style/jeddah-tower-worlds-tallest-skyscraper-construction/index.html Saudi skyscraper: facts and figures, The Telegraph, 3 August 2011
דיק מוריס

דיק מוריס (באנגלית: Dick Morris; נולד ב-28 בנובמבר 1947) הוא פרשן פוליטי יהודי אמריקאי המופיע בעיקר ברשת פוקס ניוז, ומחבר ספרים בנושא פוליטיקה וממשל. שימש בעבר כיועץ אסטרטגי-פוליטי וסוקר בממשלו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, עד אשר נחשף בתקשורת אירוע בו נתפס עם נערת ליווי כשהוא מאפשר לה להאזין לשיחות עם הנשיא קלינטון; לאחר חשיפת הפרשה פנה להתמקד בפרשנות פוליטית. מוריס סייע לקלינטון החל מ-1978 בבחירות ואירועים שונים כאשר היה קלינטון מושל מדינת ארקנסו. בתחילת שנות ה-90 עבד מוריס כיועץ אסטרטגי למפלגה הרפובליקנית, ולא היה לו תפקיד בבחירתו של קלינטון לנשיאות ב-1992. לאחר שהדמוקרטים איבדו את הרוב בקונגרס בבחירות אמצע הקדנציה של 1994, נקרא מוריס לסייע לנשיא קלינטון להשתקם פוליטית, והוא היה אחראי על האסטרטגיה לקראת המירוץ לבחירה מחדש של קלינטון לנשיאות. מוריס שכנע את קלינטון לפנות למדיניות יותר רפובליקנית, ועודד אותו לאמץ את גישת "מדיניות הדרך השלישית" - "טריאנגולציה" (רעיון שנקרא כיום על שם מהלכיו של מוריס בזמנו), אשר שילבה בין רעיונות ורטוריקה רפובליקנים ודמוקרטים, על מנת למקסם את הרווחים הפוליטיים והפופולריות. הנשיא קלינטון התייעץ עם מוריס, באופן דיסקרטי, החל משנת 1994, כפי שתיאר זאת ראש סגל הבית הלבן של קלינטון, ליאון פנטה: ”תמיד הייתה לי תחושה כי הנשיא מעוניין להאזין לצד האפל, על אף שידע בבירור, בתחושת הבטן שלו, היכן הנושאים עומדים ומה ברצונו לעשות. הוא תמיד רצה להאזין לקולו של מוריס, כאילו להבין מהן המחשבות מהסוג הקיצוני ביותר של האופרציה המניפולטיבית אשר יכולה להצליח בפוליטיקה? אני רוצה לשמוע את הקול הזה. אני רוצה לשמוע מה הוא חושב.” מוריס הפך למנהל הקמפיין של קלינטון לבחירות לנשיאות של 1996. כהונתו בתפקיד זה נקטעה חודשיים לפני הבחירות עצמן, כאשר נחשפה בעיתונות פרשה בה היה מעורב, ובה איפשר לנערת ליווי, אשר השתמש בשירותיה, להאזין לשיחות עם הנשיא. לאחר שערורייה זו עבר מוריס לעסוק בעיקר בפרשנות פוליטית לתקשורת. במקביל המשיך לייעץ למועמדים בבחירות מקומיות במדינות ארצות הברית וכן למפלגות ופוליטיקאים מחוץ למדינה, כגון מפלגת העצמאות הבריטית בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2004, וויקטור יושצ'נקו בבחירות לנשיאות אוקראינה ב-2005. כיום הוא כותב טור שבועי לניו יורק פוסט, אשר מתפרסם בכל רחבי המדינה, כמו גם טורים ובלוגים בעיתונות הכתובה והאלקטרונית, ומופיע כפרשן פוליטי של רשת פוקס ניוז. הוא מכהן גם כן כנשיא vote.com, אתר אינטרנט אשר מצהיר כי הוא מבצע סקרים אובייקטיביים, אם כי סופג ביקורות על כך שהוא נוטה לייצג את נקודת המבט הרפובליקנית. בעשור הראשון והשני של המאה ה-21 הביע מוריס ביקורת כלפי ביל והילרי קלינטון. הוא כתב כמה ספרים שמבקרים את בני הזוג, ביניהם הספר "לשכתב את ההיסטוריה", שהוא פרפרזה לספרה של קלינטון "לחיות את ההיסטוריה". מוריס אף התבדח פעם כי הוא יעזוב את ארצות הברית אם קלינטון תיבחר לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא דיק מוריס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיק מוריס דיק מוריס, ברשת החברתית פייסבוק דיק מוריס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיק מוריס, סרטונים בערוץ היוטיוב vote.com, אתר הסקרים של מוריס Dick Morris, High on the Critical List,‏ 1999, וושינגטון פוסט Call-Girl Story Costs President A Key Strategist, ‏1996, באתר הניו יורק טיימס Dick Morris: I’m Leaving if Hillary Wins ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דן קרצר

דניאל צ'ארלס קרצר (באנגלית: Daniel Charles Kurtzer; נולד ביוני 1949) הוא דיפלומט יהודי-אמריקאי, היה שגריר ארצות הברית במצרים (1998-2001), ולאחר מכן מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לשגריר בישראל, וכיהן בתפקיד זה בשנים 2001–2005. קרצר נולד להורים יהודים, נתן וסילביה קרצר, באליזבת שבניו ג'רזי. הוא סיים לימודי תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי, ודוקטורט באוניברסיטת קולומביה. בין השנים 1977–1979 כיהן כדיקן לימודי תואר ראשון (ישיבה קולג') בישיבה יוניברסיטי, בטרם הצטרף לשירות החוץ של ארצות הברית. קרצר כיהן כצוער בשגרירות ארצות הברית בקהיר, בזמן שבו נרצח נשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1981, וכן כמזכיר לעניינים מדיניים בשגרירות ארצות הברית בתל אביב. בתום כהונתו במצרים וישראל, שב לארצות הברית ובין השנים 1982–1986, עבד בתפקיד סגן מנהל הדסק המצרי במחלקת המדינה של ארצות הברית. במסגרת תפקידיו הדיפלומטיים, בשנים 1981–1982, נטל חלק פעיל בארגונו של כוח המשקיפים הרב-לאומי בחצי האי סיני. מאוחר יותר, כיהן בצוות תכנון המדיניות, כסגן עוזר מזכיר המדינה לענייני המזרח הקרוב, וסגן עוזר מזכיר המדינה למודיעין ומחקר. בשנת 1988 היה קרצר בין מנסחי יוזמת השלום של מזכיר המדינה ג'ורג' שולץ. בשנת 1991 כיהן כחבר המשלחת האמריקאית לוועידת השלום במדריד. ב-2006, פרש ממחלקת המדינה. במהלך עבודתו במחלקת המדינה זכה לאות השירות המצטיין של נשיא ארצות הברית. לאחר פרישתו מונה ליושב ראש לימודי המזרח התיכון בבית הספר וודרו וילסון לעניינים ציבוריים ובינלאומיים, שבאוניברסיטת פרינסטון. בשנת 2008 פרסם ספר על תפקידה של ארצות הברית במגעים לשלום במזרח התיכון. קרצר גם מונה לאחרונה לממונה (קומישינר) של ליגת הבייסבול הישראלית. קרצר הודיע על תמיכה במועמדותו של הסנאטור ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית 2008. על פי ה-Wall Street Journal, קרצר, יחד עם ג'יימס סטיינברג ודניס רוס, היו אחראים לכתיבת הנאום של אובמה בפני השדולה הפרו-ישראלית איפ"ק. נאום זה נתפס כאחד מהנאומים הבולטים ביותר של מועמד דמוקרטי בנושאים בינלאומיים. Negotiating Arab-Israeli Peace: American Leadership in the Middle East. United States Institute of Peace Press, 2008. ISBN 1601270305 מדיה וקבצים בנושא דן קרצר בוויקישיתוף קרצר באתר ההיסטוריה של מחלקת המדינה האמריקאית דף הבית של דן קרצר באוניברסיטת פרינסטון Former ambassador to Israel appointed visiting professor
המטרופולין של טולידו

אזור המטרופולין של טולידו הוא אזור מטרופולין בקרבת העיר טולידו שבמדינת אוהיו בארצות הברית. האזור מכיל כ-656,696 תושבים בארבעה מחוזות שונים. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית אזור המטרופולין של טולדו כולל את המחוזות "פולטון", "לוקאס", "אוטוואה" ו"ווד". אזור המטרופולין של טולידו הוא אזור המטרופולין השישי בגודל במדינת אוהיו. חמשת האזורים האחרים הם המטרופולין של קליבלנד, המטרופולין של קולומבוס, אזור המטרופולין של סינסינטי, אזור המטרופולין של דייטון ואקרון. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2000, במטרופולין 659,188 תושבים, 259,973 משקי הבית, ו- 169,384 משפחות.
סחורה

סחורה הוא מושג מתחום הכלכלה המתייחס לכל מוצר אשר יש לו ביקוש, אולם הוא מסופק בכל השווקים ללא הבדל באיכותו בין הספקים השונים. לשם הדגמה, נחושת ואורז הם סחורות ומחירם אחיד במקומות רבים בעולם ומשתנה באופן יומי על פי ההיצע והביקוש הכוללים עבורם בשווקים בבורסות השונות. לעומת זאת, מכונית אינה בגדר סחורה, כיוון שהיא מיוצרת בדרגות איכות שונות ובסוגים שונים. בדרך כלל, ככל שהאיכות גבוהה יותר, כך גם עולה מחיר המוצר. מוצרים בעלי מותג או איכות הנתפסת כשונה או בעלי בידול ותכונות שונות – אינם נחשבים סחורות. אחד מן המאפיינים של סחורה הוא שמחירה נקבע כפונקציה של תנאי השוק באופן כללי. סחורות פיזיות ותיקות נסחרות בבורסות סחורות בעולם. הסחורות הבולטות הן משאבי טבע בסיסיים ומוצרי חקלאות, כגון: עפרת ברזל, נפט גולמי, פחם, אתנול, מלח, סוכר, פולי קפה, פולי סויה, אלומיניום, אורז, חיטה, זהב וכסף. מוצר או שירות עשוי להפוך לסחורה כאשר נוצרת בו אחידות בכל נקודות האספקה, וזאת בדרך כלל על ידי הפצת הידע הדרוש לייצורו באופן יעיל. כך, מוצרים כגון תרופות שהפכו גנריות או מעגלים משולבים הפכו לסחורות. כיוון שסחורה, מעצם הגדרתה, היא אחידה, הרי שנוצרת האפשרות לקבוע חוזים אחידים לאספקת הסחורה במועד כלשהו בעתיד. אלה הם חוזי הסחורות העתידיות. מסחר בסחורות מתקיים במספר בורסות ברחבי תבל, ביניהן: בורסת הסחורות בשיקגו (CME) בורסת הסחורות בקנזס סיטי (KCBT) בורסת הסחורות האירופית, יורונקסט בורסת הסחורות בקואלה לומפור בורסת המתכות בלונדון (LME) בורסת הסחורות בניו יורק (NYMEX) בורסת הסחורות במומבי (NCDEX) בורסת הסחורות בדאליין, סין (DCE) בורסות סחורות מפגינות בדרך כלל יעילות כלכלית רבה ומגיבות במהירות לשינויים בהיצע וביקוש כדי למצוא מחיר המשקף שיווי משקל כלכלי. קיימים מספר מדדי סחורות המשקפים את התנודות בבורסות הסחורות בעולם. דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "סחורה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות עמי גינזבורג, זהב, בשר בקר ונפט: איך קונים ומוכרים סחורות בשוק ההון?, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2015 עמי גינזבורג, Commodities, באתר TheMarker‏, 8 באוקטובר 2007
לודוויג שמיט

לודוויג שמיט (בגרמנית: Ludwig Schmitt; 15 באפריל 1902 – 1980) היה שחמטאי גרמני שחלק מקום ראשון באליפות גרמניה ה-15. שמיט חי בוורוצלב, בסילסיה הפרוסית. הוא ניצח באליפות סילסיה בשנים 1927 ו-1933, והגיע למקום השישי בשנת 1930 (ניצח: יוסף פורת). בשנת 1939 הגיע למקום החמישי (ניצח: אריך וייניצקה). שמיט היה אלוף סקסוניה בשנים 1929, 1932 ו-1933 ואלוף ביירן בשנת 1953. [1] שמיט הגיע למקום ה-13 בתחרות מגדבורג 1927 (ניצח: רודולף שפילמן) [2], חלק מקום 8-10 בתחרות ברנו (ניצח: סאלו פלור) [3], הגיע למקום ה-18 בתחרות בד אאכן בשנת 1934 (אליפות גרמניה השנייה (ניצח: קארל קארלס) [4], חלק מקום 5-7 בתחרות בד אוינהאוזן 1937 (אליפות גרמניה הרביעית (ניצח: גאורג קינינגר) [5], חלק מקום 12-14 בתחרות בד אוינהאוזן 1938 (אליפות גרמניה החמישית (ניצח: אריך אליסקסיס) [6]. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע למקום ה-16 בתחרות אוגסבורג 1946 (ניצח: וולפגאנג אונציקר ) [7], חלק מקום ראשון עם וולפגאנג אונציקר בתחרות לייפציג 1953 (אליפות גרמניה ה-15) והפסיד לו בדו-קרב על המקום הראשון 3.5-0.5 בינואר 1954. לודוויג שמיט, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
בורסת הנגזרות של שיקגו

בורסת הנגזרות של שיקגו (באנגלית: Chicago Board of Trade; ר"ת CBOT), נוסדה בשנת 1848 והיא הבורסה הראשונה שקמה בעולם למסחר באופציות ובחוזים עתידיים. יותר מ-50 סוגים שונים של אופציות וחוזים עתידיים נסחרים בבורסה על ידי למעלה מ-3,600 חברים בזירת מסחר פתוחה ובמסחר אלקטרוני. בשנת 2003 נרשמו שיאי מסחר בבורסה של שיקגו כאשר תועדו 454 מיליון חוזים. ב-12 ביולי 2007 אוחדה בורסת הנגזרות עם בורסת הסחורות של שיקגו (באנגלית: Chicago Mercantile Exchange; ר"ת CME) והפסיקה להתקיים כישות עצמאית. רצונם של סוחרים אמריקאים להבטיח קונים לסחורות הניבו חוזים עתידיים לקניה ומכירה של סחורות. עדיין סיכון האשראי נותר בגדר בעיה רצינית. בורסת הנגזרות התהוותה במטרה ליצור מקום מרכזי שבו קונים ומוכרים יכולים להיפגש ולקיים משא ומתן לקראת כריתת חוזים עתידיים. בשנת 1864 החל לראשונה בבורסת הנגזרות מסחר תקני בחוזים עתידיים. בשנת 1919 לשכת המסחר בחמאה וביצים, אשר יצאה מבורסת הנגזרות, אורגנה מחדש כדי לאפשר לחבריה מסחר בסחורות עתידיות ושמה שונה לבורסת הסחורות של שיקגו. בניין בורסת הנגזרות בשיקגו הוא אחד הבניינים הבולטים בעיר. זהו גורד שחקים בגובה 184 מטר, אשר היה הבניין הגבוה ביותר בעיר בין השנים 1930–1965. הבניין הוא בסגנון אר דקו ובראשו פסל ענק של האלה קרס. ב-4 במאי 1977 הוכרז הבניין כאתר היסטורי לאומי. המסחר בזירה פתוחה בבורסת הנגזרות מתקיים במבנה מתומן ומוגבה בקומת המסחר, אשר אמצעו נמוך יותר, בדומה למבנה של אמפיתיאטרון. צורתו של המבנה מאפשרת לסוחרים הרבים לראות ולשמוע איש את רעהו בעת המולת המסחר. צורתה של זירת המסחר מופיעה אף על הלוגו של בורסת הנגזרות. בקומת המסחר זירות רבות שבהן מתקיים מסחר בו-זמני. מדיה וקבצים בנושא בורסת הנגזרות של שיקגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורסת הנגזרות של שיקגו (באנגלית אמריקאית) בורסת הנגזרות של שיקגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ין סמארט

ג'ין סמארט (באנגלית: Jean Smart; נולדה ב-13 בספטמבר 1951) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, זוכת חמישה פרסי אמי, פרס גלובוס הזהב ושני פרסי גילדת שחקני המסך. סמארט נולדה בסיאטל, וושינגטון. ב-1969 סיימה את לימודיה בתיכון באלארד. בטלוויזיה שיחקה סמארט בסדרה הקומית של CBS "נשים מעצבות" בין השנים 1986–1991 בין התפקידים הראשיים לצידן של דיקסי קרטר ודלתה בורק, וגם בסדרות "המרובעים" ו"פרייז'ר", בסדרה "סמנתה מי?", ובסדרה "High Society" שבוטלה לאחר כמה פרקים. בסדרה 24 גילמה את מרתה לוגאן, הגברת הראשונה. ב-1998 כיכבה בסיטקום "אופנה ותוכן" של רשת CBS, אמנם בוטלה לאחר עונה אחת. סמארט זכתה בשלושה פרסי אמי, לשחקנית האורחת הטובה ביותר עבור תפקידה בסדרה פרייז'ר בשנים 2000 ו-2001, ושחקנית המשנה הטובה ביותר ב-2008 עבור תפקידה בסדרה "סמנתה מי?". בשנת 2010 גילמה את המושלת פטרישיה ג'יימסון בעונה הראשונה של סדרת המשטרה "הוואי חמש-אפס" ברשת CBS. בקולנוע הופיעה סמארט בסרטים: "הילד", "אהבה מצילום ראשון" (1999), "אין כמו אלבמה", "בארי מאנדיי", "מפרקים את הבית","אני אוהב האקביז", "הזוג המוזר 2", "מדינת הגנים", "דרוש גיבור", "לשחק עם המזל", "יום מושלג", "תקווה בהופ ספרינגס", "רואה החשבון", "בקשה מסתורית", "בעלים של ברמפטון", ו"החיים האלה", ושיחקה בסרט הטלוויזיה "קרא לי משוגעת" (2013) לצידה של בריטני סנואו. בשנת 2018 שיחקה בתפקיד משני של ארליין הארט בסדרת הפשע "ג'ון הנבל" של רשת בראבו, ושיחקה בסרט "החיים האלה". בשנת 2019 התארחה בסדרת הטלוויזיה "השומרים", ובשנת 2020 שיחקה בסרט "סופר אינטליגנציה". בשנת 2021 החלה לשחק בסדרת הדרמה הבלשית של HBO, "הסודות של איסטאון" בכיכובה של קייט וינסלט. באותה שנה החלה לגלם את הדמות הראשית הקומיקאית האגדית דברה ואנס, בסדרה הדרמה-קומית "Hacks" של רשת HBO Max. על תפקידה בסדרה זכתה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית. בשנת 2022 שיחקה בסרט ההתבגרות "לגדול עם ההורים" בבימויו של מאט סמוקלר. סמארט פתחה את העונה ה-50 של סאטרדיי נייט לייב כמנחה ב-28 בספטמבר 2024, עם האורח המוזיקלי ג'לי רול. מדיה וקבצים בנושא ג'ין סמארט בוויקישיתוף ג'ין סמארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ין סמארט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ין סמארט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ין סמארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ין סמארט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסיס סולוסקי, הניו יורק טיימס, "לא ידעו איך להתייחס אלי": ג'ין סמארט היא השחקנית הכי טובה שלא הכרתם, באתר הארץ, 30 במאי 2021 Natalie Oganesyan, Jean Smart Jokes About Finally Hosting ‘SNL’ In Season 50: “This Is The First Saturday That Worked With My Schedule”, Deadline, ‏2024-09-29 (באנגלית אמריקאית) Jordan Moreau, Emmy Awards 2024 Winners List: ‘Shogun’ Dominates With 18 Wins, and ‘The Bear’ Cooks Up 11, Variety, ‏16 September 2024
ארוין וולמי

ד"ר ארוין וולמי (Erwin Voellmy ‏; 9 בספטמבר 1886 – 15 בינואר 1951, בזל) היה מורה למתמטיקה ושחמטאי שווייצרי שזכה באליפות השחמט של שווייץ בשנים 1911 (מקום ראשון משותף) ובשנים 1920 ו-1922 לבדו. Erwin Voellmy, www.chesshistory.com הישגו הטוב ביותר של וולמי היה מקום ראשון משותף עם אלכסנדר אלכין ואוסקר נגלי בתחרות ברן בשנת 1932. וולמי ערך במשך 40 שנים את מדור השחמט בעיתון Basler Nachrichten וכן כתב מספר ספרי שחמט. וולמי שיחק בנבחרתה האולימפית של שווייץ בשלוש אולימפיאדות שחמט: באולימפיאדת השחמט 1924, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בפריז, בלוח השני השיג תוצאה של +6 -2 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)OlimpBase :: Chess Olympiad, Paris 1924, individual results, www.olimpbase.org. על הישגו זה קיבל מדליית ארד קבוצתית. באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +5 -2 =4 OlimpBase :: 2nd Chess Olympiad, The Hague 1928, Switzerland, www.olimpbase.org באולימפיאדת השחמט 1936, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936), בלוח הרביעי השיג תוצאה של +5 -7 =5 OlimpBase :: unofficial Chess Olympiad, Munich 1936, Switzerland, www.olimpbase.org ארוין וולמי, באתר צ'סגיימס (באנגלית) וולמי בגינאולוגיה של המתמטיקה
מסחר רציף

מסחר רציף הוא שיטת מסחר בבורסה, בו ברגע שנמצאות פקודות קנייה ומכירה תואמות הן מתבצעות במחיר הנקבע ברגע הביצוע. שיטת המסחר ברצף שונה משיטת מסחר בזמנים קבועים בו פקודות מסחר נאספות ומתבצעות בזמן מסוים במחיר אחיד לכל העסקאות המתבצעת באותו זמן. מסחר רציף הוכנס לשימוש לראשונה בבורסת אמסטרדם כבר בתחילת המאה ה-17. בשנת 1869 עברה הבורסה בניו יורק למסחר רציף. הבורסה לניירות ערך בתל אביב, עברה למסחר רציף בשנות ה-70 של המאה ה-20.. בבורסת פריס היה במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 מסחר רציף, אולם הוא היה אחראי לפחות מ-10% מהעסקאות. בשנת 1986 הוכנס לשימוש מערכת ממוחשבת למסחר רציף והדבר הביא להיפוך, כאשר מעל 90% מהעסקאות מתבצעות במסחר רציף. בעקבות השינוי בפריס עברו גם הבורסות במילנו ובמדריד למסחר רציף בסביבות 1989. בבורסות בוורשה, וילנה וריגה הוכנס המסחר הרציף לשימוש בין השנים 1996-1998. רוב בורסות העולם פועלות בשיטה המשלבת מסחר רציף ומסחר בזמנים קבועים. בבורסה בתל אביב, מתבצעות שלבי מסחר בזמנים קבועים בתחילת ובסוף יום המסחר, ולאורך יום המסחר מתבצע מסחר ברצף. בשיטת המסחר הרציף, כל סוחר יכול להעביר פקודות קניה ומכירה בכל עת. עבור פקודות מסוג לימיט, אם נמצאה פקודה תואמת שהוגשה קודם, הפקודות מתבצעות מיידית. אם לא נמצאה פקודה תואמת, הפקודה נרשמת ומחכה להגעת פקודה תואמת. מחקר של עמיהוד, מנדלסון ולאוטרבך טען שהכנסת מסחר רציף לבורסה בתל אביב הגבירה את סחירות ניירות הערך והביאה לתמחור יותר טוב שלהם. אולם בריגה ובוילנה המעבר למסחר רציף הוביל לצמצום היקפי המסחר בניירות ערך. הבורסה לנירות ערך בתל אביב, שלב המסחר הרציף Alice C. Lee, Encyclopedia of Finance , Springer, 2006, page 628 Vittorio Conti, Rony Hamaui, Financial Markets' Liberalisation and the Role of Banks , Cambridge University Press, 1993, pages 152-155 Guido Ferrarini, European Securities Markets, Kluwer Law International, 1998, pages 182-183 Albert Tavidze, John E. Anderson, Progress in Economics Research, Nova Publishers, 2004, chapter 8 Albert Tavidze, John E. Anderson, Progress in Economics Research, Nova Publishers, 2004, page 149 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.