ברברה סטרייסנד

ברברה סטרייסנד (באנגלית: Barbara Joan "Barbra" Streisand; נולדה ב־24 באפריל 1942) היא זמרת, פזמונאית, סופרת, תסריטאית, שחקנית, מפיקה ובמאית קולנוע יהודייה-אמריקאית. היא זכתה בשני פרסי אוסקר, 10 פרסי גראמי, 5 פרסי אמי, פרס טוני, 4 פרסי פיבודי, 9 פרסי גלובוס הזהב ופרסים רבים נוספים. סטרייסנד היא אחת הבודדות שזכתה בכל ארבעת הפרסים היוקרתיים ביותר בתעשיית הבידור האמריקאית. היא אחת מהאמניות המצליחות ביותר בעולם מבחינה מסחרית ואיכותית בהיסטוריה של עולם הבידור המודרני, עם מעל 71.5 מיליון אלבומים שנמכרו בארצות הברית, ומעל ל-145 מיליון אלבומים שנמכרו ברחבי העולם. אחרי שהתחילה את הקריירה המצליחה שלה במוזיקה בשנות השישים, לקראת סוף העשור היא פרצה לעולם הסרטים עם הסרטים המצליחים בכיכובה: "מצחיקונת" ו"הלו, דולי!". על הראשון היא זכתה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר. בין הסרטים הידועים בהם כיכבה נמצאים הסרטים "כך היינו" ו"כוכב נולד" (אנ') שאיתו היא זכתה בפרס אוסקר נוסף על הלחנת השיר "Evergreen" (אנ'). בשנות השמונים, ביססה את מעמדה כאחת הדמויות הבולטות ביותר בעולם הקולנוע כאשר הפכה לאישה הראשונה שביימה, הפיקה, כתבה וכיכבה בסרט שלה (עם הסרט "ינטל"). סטרייסנד נולדה וגדלה בברוקלין שבניו יורק למשפחה יהודית. אביה, עמנואל סטרייסנד, מורה, נפטר כשהייתה בת שנה ושלושה חודשים. לזכרו תרמה את מימונו של הבניין למדעי היהדות באוניברסיטה העברית שבירושלים. אמה, דיאנה (לבית רוזן), גידלה את סטרייסנד ואת אחיה הבכור, שלדון. המשפחה עברה להתגורר אצל סבה וסבתה של סטרייסנד. סבה וסבתה מצד אמה מרוסיה וסבה וסבתה מצד אביה מאזור גליציה (אוקראינה ופולין). האם דיאנה התחתנה ב-1949 עם ליאו קינד, מוכר מכוניות משומשות, וב-1951 נולדה בתם רוזלינד. מערכת היחסים של סטרייסנד עם אביה החורג הייתה סבוכה, והיא מתארת אותה ככואבת. האם עבדה קשה לפרנסת המשפחה, כמזכירה במערכת בתי הספר הציבורית של ניו יורק, אך המשפחה חיה על סף העוני. סטרייסנד החלה את דרכה המקצועית בשנות נעוריה כזמרת מועדוני לילה, למרות הסתייגות אמה, שלא רצתה שבתה תכנס לעסקי השעשועים בטענה כי היא אינה מספיק אטרקטיבית. היא שאפה להיות שחקנית והחלה להשתתף במספר הפקות באוף ברודוויי והופיעה בקביעות בסאונות לגברים בלבד, שם גם קיבלה את קהל המעריצים הראשון שלה. לאחר מכן קיבלה תפקיד ראשון במחזמר "I Can Get It for You Wholesale" (אנ') בברודוויי. בעקבות הופעותיה בברודוויי היא הוחתמה להוצאת אלבום בכורה (בשם The Barbra Streisand Album) בחברת קולומביה רקורדס. האלבום, שיצא ב־1963, הצליח מאוד וזכה בשני פרסי גראמי. לאחר מכן הוציאה שני אלבומים מצליחים נוספים (The Second Barbra Streisand Album ,The Third Album). ההצלחה הובילה גם לתפקידה הגדול בדמותה של הזמרת והשחקנית פאני ברייס במחזמר "מצחיקונת" בברודוויי בשנת 1964. סטרייסנד בנתה את הצלחתה גם במספר ספיישלים טלוויזיוניים ב-CBS, שאותם יצרה בעצמה. הספיישל הראשון היה ב-1965 ונקרא "My Name Is Barbra". על השתתפותה בספיישל זה זכתה בפרס אמי. בשנת 1967 היא הופיעה באופן חד פעמי בסנטרל פארק בחינם, וההערכה המקובלת היא כי בהופעה זו נכחו כ-135 אלף איש, אחת ההופעות הגדולות אי פעם. היא הקליטה בעיקר שירי פופ ובלדות ועבדה עם מפיקים ותמלילנים משפיעים. במהלך שנות השבעים בלטו שירים שלה מפסקולים של סרטים "The Way We Were" ו"Evergreen" (מהסרט "כוכב נולד"), שעליו זכתה בפרס האוסקר, ולהיטי פופ נוספים כגון "No More Tears" והבלדה "Woman in Love". סטרייסנד הוציאה אלבום של להיטים מתוך מחזות זמר ב־1985. בסך הכול הוציאה למעלה משישים תקליטים. בנוסף לקריירת הזמרה שיחקה סטרייסנד במספר סרטי קולנוע מצליחים, שבחלקם נטלה חלק גם בתסריט ובהפקה. על משחקה בעיבוד הקולנועי ל"מצחיקונת" ב־1968 היא זכתה בפרס אוסקר. בהמשך הופיעה בין היתר בעיבוד הקולנועי למחזמר "הלו דולי" (1969) ובדרמה המצליחה "כך היינו" (The Way We Were). ב-1970 זכתה סטרייסנד בפרס טוני מיוחד על קריירת התיאטרון שלה. ב-1972 הופיעה בתפקיד ראשי, לצד ראיין אוניל, בסרטו של פיטר בוגדנוביץ', "מה נשמע, דוק?". סטרייסנד כתבה וביימה את הסרט "ינטל" (1983) על פי ספרו של יצחק בשביס-זינגר וגם שיחקה בו בתפקיד הראשי. על בימוי הסרט זכתה סטרייסנד בפרס גלובוס הזהב. את הרעיון לסרט הגתה כבר ב-1968, אך שנים רבות לא הצליחה לעניין אף אולפן קולנוע בהפקתו, ובלסוף יזמה אותו בעצמה. מאז סוף שנות השמונים נעדרה מהופעות על הבמה. היא חזרה בהופעה מיוחדת שקיימה בליל הסילבסטר 1999 בלאס וגאס ולאחר מכן בהופעות ענק נוספות. כרטיסים להופעותיה יכולים להגיע למחיר של אלפי דולרים. סטרייסנד נחשבת כאחת הזמרות האמריקאיות המצליחות ביותר. כאייקון תרבותי בוצעו חיקויים של דמותה, כגון בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "סאות' פארק", שבה הוצגה סטרייסנד כמפלצת שמאיימת להשמיד את העולם, ולבסוף הובסה על ידי סולן להקת הקיור, רוברט סמית'. היא מוזכרת גם לא מעט בסדרת הנוער המצליחה Glee, שם היא מופיעה כאלילה של הדמות הראשית רייצ'ל, שגם מבצעת לא מעט שירים שלה, ובסדרה האמריקאית נני, בה פראן סוגדת לה. בשנת 2010, יצא סינגל בשם "Barbra Streisand" של הצמד דאק סוס. בקליפ מופיעה חקיינית שעושה הומאז' לזמרת. סטרייסנד פעילה מאוד בחיים הציבוריים-פוליטיים. היא ידועה כבעלת השקפות ליברליות, כתומכת במפלגה הדמוקרטית בארצות הברית, וכתומכת נלהבת בישראל ובצה"ל. בשנת 1984 תרמה ברברה סטרייסנד אגף על שם אביה הביולוגי בפקולטה למדעי הרוח שבאוניברסיטה העברית על הר הצופים בירושלים והגיעה לטקס קריאת השם. בדצמבר 2011 היא הופיעה בפני 1,200 המשתתפים בערב ההתרמה עבור צה"ל שארגנו חיים סבן וארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF), שנערך בלוס אנג'לס ובמהלכו נתרמו כ-12 מיליון דולר. היא הפיקה סרטים על נושאים חברתיים, פעילה מאוד בנושאי זכויות אדם, ייסדה קרן תרומות ונאבקה בין היתר כנגד הכנסת התיקון השני בחוקת קולורדו שמנע זכויות מהומוסקסואלים. ביוני 2013 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית במהלך ביקורה בישראל. סטרייסנד תרמה כסף לאליזבת וורן, במהלך מסע הבחירות שלה לסנאט של ארצות הברית, בחירות שהתקיימו בנובמבר 2012‏. ב-2015 עוטרה במדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה. בשנת 2018, סטרייסנד הוציאה את אלבומה "Walls"' עם השיר "אל תשקר לי" ("Don't Lie to Me") בו הביאה מסר פוליטי לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. בשיר, סטרייסנד שרה משפטים כמו "איך זה שאתה מנצח אם כולנו מפסידים?, אתה משנה את העובדות כדי להצדיק ושפתיך זזות אבל המילים שלך מהוות מכשול", בהן היא רומזת לנטייה של הנשיא טראמפ לעוות את האמת. בשיר סטרייסנד לא פונה לטראמפ באופן ישיר, אך פונה אליו באופן מרומז במשפט "אתה יכול לבנות מגדלים מברונזה ומזהב". סטרייסנד ידועה כתומכת גדולה של הילרי קלינטון, יריבתו הגדולה של טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2016. בשנת 2023 הוחלט להעניק לה את פרס בראשית. בין השנים 1963–1971 הייתה נשואה לשחקן היהודי אליוט גולד, ולהם בן, ג'ייסון גולד (אנ'). בין השנים 1969–1970 הייתה במערכת יחסים עם ראש ממשלת קנדה פייר טרודו. בשנת 1998 נישאה לשחקן ג'יימס ברולין. 1966: An Evening With Barbra Streisand 1993–1994: Barbra Streisand in Concert 1999–2000: Timeless 2006–2007: Streisand 2012–2013: Barbra Live 2016–2017: Barbra: The Music, The Mem'ries, The Magic הצגות בברודוויי 1962: I Can Get It for You Wholesale 1965-1964: Funny Girl הצגות בווסט אנד 1965: Funny Girl אתר האינטרנט הרשמי של ברברה סטרייסנד (באנגלית) ברברה סטרייסנד, ברשת החברתית פייסבוק ברברה סטרייסנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברברה סטרייסנד, ברשת החברתית אינסטגרם ברברה סטרייסנד, סרטונים בערוץ היוטיוב ברברה סטרייסנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר AllMovie (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר Metacritic (באנגלית) ברברה סטרייסנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברברה סטרייסנד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר ספוטיפיי ברברה סטרייסנד, באתר Last.fm (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר AllMusic (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר דיזר ברברה סטרייסנד, באתר Discogs (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר Songkick (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר Genius ברברה סטרייסנד, באתר SecondHandSongs ברברה סטרייסנד, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ברברה סטרייסנד, באתר בילבורד (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר טיידל (באנגלית) ברברה סטרייסנד, באתר אמזון מיוזיק ברברה סטריסנד (1942-), דף שער בספרייה הלאומית ברברה סטרייסנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליאורה מוריאל, ברברה סטרייסנד, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) ארכיון ברברה סטרייסנד (באנגלית) זהר אלטמן ראביד, סנטה ברברה, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2006 אנתוני תומאסיני, ברברה סטרייסנד מדברת על הקול, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2009 זוהר אלטמן ראביד‏, ברברה סטרייסנד בת 70 - מה הופך אותה לאייקון?, באתר וואלה, 22 באפריל 2012 חן חדד, בת 70 כמו 27: מה עוד מחכה לברברה סטרייסנד?, באתר הארץ, 22 באפריל 2012 דנה קסלר, וומן אין לאב: ברברה סטרייסנד לא מתכוונת לעצור בקרוב, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2012 אורי קליין, ברברה סטרייסנד: נסיכה עם גאות ושפל, באתר הארץ, 13 ביוני 2013 עמית קוטלר, ברברה סטרייסנד: היה שווה לחכות 71 שנה, באתר ynet, 21 ביוני 2013 אמיר קמינר, באבס חוגגת 80: "ברברה סטרייסנד הגיעה לקולנוע בדיוק כשהוא נזקק לה", באתר ynet, 24 באפריל 2022 Barbra Streisand: ‘It’s the funniest thing to me that people still can’t get my name right’, באתר הגרדיאן, 23 באוקטובר 2022 ברברה סטרייסנד: "חשבתי לעצמי 'אלוהים, הבחורה הזו יודעת לשיר'", באתר הארץ, 4 בדצמבר 2022 Barbra Streisand Biography, Biography, December 13, 2019 מאיר שניצר, פולאנסקי לא היה כאן - "ינטל" - במאית: בארברה סטרייסנד, תסריט: ג'ק רוזנטל, בארברה סטרייסנד (לפי יצחק בשביס זינגר), כל העיר, 13 באפריל 1984 מאת ג'ין סיםקל, פנים אל פנים עם ברברה סטרייסנד, דבר, 20 בדצמבר 1983 מיכל אייזקס, בטקס ההקדשה באוניברסיטה העברית, מעריב, 6 באפריל 1984 חיים סבן וברברה סטרייסנד גייסו 12 מיליון, חדשות מחלקה ראשונה, 11 בדצמבר 2011. אשר שכטר, מידע פנים // האישה שתרסן את וול סטריט, באתר TheMarker‏, 24 באפריל 2013 President Obama Names Recipients of the Presidential Medal of Freedom, אתר הבית הלבן, 16 בנובמבר 2015 אי-פי, אובמה העניק את מדליית החרות ל-17 מגדולי האומה, בהם יצחק פרלמן, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2015 ברברה סטרייסנד נכנסת בטראמפ בשיר חדש, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2018 וואלה! תרבות‏, "כלת העשור" של פרס בראשית: הזמרת והשחקנית ברברה סטרייסנד, באתר וואלה, 1 במאי 2023 תמר גלבץ, סטרייסנד שראו - "שאלה של שפיות" (ארה"ב, 1987), כל העיר, 20 במאי 1988