laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בינו גבסו

יוסף "בינו" גבסו (נולד ביוני 1952) הוא מסעדן ישראלי שמוכר בציבור בכינוי "ד"ר שקשוקה" והבעלים של רשת המסעדות בשם זה. גבסו נולד ביפו להורים יוצאי טריפולי שבלוב שעלו לישראל בתחילת שנות ה-50, כבן השלישי מבין שישה אחים ואחיות. בהיותו ילד, פתח אביו מסעדה ביפו בשם "טריפולי", ובשנת 1963 בגיל 11 הפסיק ללמוד בבית ספר והחל לעבוד במסעדה. עד גיוסו לצבא, הספיק לנהל בעצמו את המסעדה של אביו, אשר הסתובב בעולם לנסיעות עסקים. ב-1971 התגייס לצבא ושירת כטבח ולאחר שחרורו הצטרף לאביו שהחל לעסוק בחלפנות כספים. בשנות השמונים, על רקע עיסוקו בחלפנות, נעצר פעמים אחדות ונחקר על עבירות הקשורות במטבע חוץ. החקירות הובילו לכתב אישום, שבעקבותיו נגזרה על גבסו שנת מאסר אותה ריצה בכלא רמלה. בשהותו בכלא עבד במטבח, והתמחה בהכנת מאכל השקשוקה, אותו הכין בכמויות גדולות לאסירים. ב-1993, לאחר שחרורו מהכלא, הקים במתחם השוק היווני ברחוב בית אשל ביפו את המסעדה הראשונה שלו, המתמחה באוכל טריפוליטאי, וקרא לה "ד"ר שקשוקה", כשם המאכל העיקרי שבו התמחה. בתוך שנים אחדות, הפך המקום לחביבם של ידוענים, ועיתונאים ומבקרי מסעדות כמו שאול אברון וישראל אהרוני סיפרו על תורים ארוכים של סועדים המחכים למנת שקשוקה. פרסומו של גבסו ומסעדתו צבר תאוצה לאחר שהופיע בתוכנית הארוח של דן שילון בטלוויזיה, לצדו של שר המשטרה. ב-2002 נעצר על ידי חוקרי מס הכנסה כחשוד בהעלמות מס. ב-2013 השתתף בתוכנית הריאליטי "רויאל שף" ב-yes, תוכנית תחרות בישול שבה השתתפו שפים בעלי מסעדות בכירות אשר התחרו ביניהם בלונדון. גבסו מרבה להופיע באמצעי התקשורת כמומחה להכנת שקשוקה ואוכל טריפוליטאי. המסעדה שלו ביפו נחשבת לשם דבר. בשנת 2017 פתח בשדרות רוטשילד בתל אביב מסעדה נוספת בשם "בינו". בשנת 2019, לאחר שיזמי נדל"ן רכשו את מתחם השוק היווני בו ממוקמת מסעדת "דוקטור שקשוקה", הם ביקשו לפנות את המסעדה של בינו ושאר העסקים במתחם לצורך פיתוח המתחם, בניית בית מלון ודירות מגורים. בינו פתח במאבק מתוקשר נגד הפינוי. גבסו נשוי למזל, אותה הכיר בהיותו נער במסעדה של אביו, ולהם ארבע בנות ובן, רובם מסייעים לו בעסקי המסעדנות. מתגורר בבת ים. נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית, 2012; עמ' 222–223, 393. "ד"ר שקשוקה", בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 173. מדיה וקבצים בנושא בינו גבסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בינו גבסו תיקי גולן, העיר תל אביב, אחרי שהסתבך עם הרשויות: ד"ר שקשוקה רוצה למכור לכם שווארמה, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009 שרי אנסקי, חם בחוץ, חם בפנים: שרי אנסקי מורחת חריף, באתר nrg‏, 25 ביולי 2009 ענת ברק‏, השף הבריא - בינו גבסו, באתר וואלה, 7 ביוני 2007 יעל רייף, ארוחת בוקר בד"ר שקשוקה: למי שרוצה להכניס קצת טעם לחיים, באתר הארץ, 20 בינואר 2011 ד"ר תציל אותי, באתר rest.co.il ‏, 27 באוקטובר 2005 הילה אלפרט, ד"ר שקשוקה בשבילכם, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2013 דני ספקטור, דוקטור כאב, באתר "ידיעות אחרונות", 29 בדצמבר 2015 איתן לשם, האם השקשוקה של "דוקטור שקשוקה" עומדת במבחן הזמן?, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2020 חיליק גורפינקל, מאור שלום סויסה, המוסדותבינו גבסו מ"ד"ר שקשוקה": "אני לא מרים ידיים ולא מתייאש", באתר כלכליסט, 29 באוגוסט 2024 רותה קופפר, הזוכים ב"רויאל שף": בינו גבסו ומריה פיסנץ, באתר הארץ, 22 בינואר 2014 דפנה ארד, "רויאל שף" - כשנתן כהן מכין ג'חנון בלונדון, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2013 ערן לאור, השווארמה הכי טובה בעיר היא אפילו לא המנה הכי מלהיבה ב"בינו", באתר הארץ, 10 ביולי 2017 שירי כץ, ‏המלחמה האחרונה של בינו גבסו, באתר "Time Out ישראל", 26 בדצמבר 2020
ראובן שרי

ראובן שָׁרִי (7 באפריל 1903 - 6 ביולי 1989) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כנציב שירות המדינה, חבר הכנסת וסגן שר התחבורה מטעם מפא"י וסגן ראש עיריית ירושלים. שרי נולד בשם ראובן שרייבמן בשנת 1903 בקומרט שבבסרביה ברומניה. בילדותו קיבל חינוך מסורתי עברי בחדר ובבתי ספר עבריים. ביו מוריו נמנו יעקב פיכמן וש' בן-ציון. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת יאשי. לאורך השנים היה פעיל בקרב הנוער הציוני ונמנה בין מייסדי תנועת "צעירי ציון" ברומניה. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. עם עלייתו נרשם שרי בלשכת העבודה כפועל פשוט, על אף השכלתו האקדמאית. תחילה התיישב בכפר חסידים ופעל בו בבניין ובחקלאות, כמו גם בחיפה, קריית עמל וגבעת טבעון. בין היתר עסק בייבוש הביצות באזור נחל קישון ועמק זבולון. באלו עסק עד 1930, עת נקרא לשמש מזכיר מועצת הפועלים בכפר סבא. לאחר מכן המשיך בפעילות ציבורית בהיותו מזכיר מועצת פועלי רחובות (1934 – 1943) ומזכיר מועצת פועלי ירושלים (1943 – 1949). במקביל החל לפעול בארגון ההגנה והיה פעיל בו במהלך המרד הערבי הגדול. פעילותו הציבורית הורחבה בירושלים בהיותו חבר מפא"י, מטעמה נבחר לחבר מועצת העירייה (1948, 1956 – 1958) ומונה לסגן ראש העירייה (1948 – 1951). כמו כן היה שרי חבר "ועדת המוסדות לענייני ירושלים" בימי המצור על העיר ומונה לעמוד בראש ועדת המשטרה לתכנון והקמת משטרה עברית בעיר. במקביל לפעילותו בעיריית ירושלים נבחר שרי כחבר הכנסת וכיהן בכנסת הראשונה והשנייה. לאורך תקופת כהונתו היה חבר ועדת העבודה. בכנסת הראשונה כיהן גם כחבר ועדת הפנים וועדת השירותים הציבוריים. בכנסת השנייה חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט ויו"ר ועדת המשנה לעניין חוק ביטוח לאומי. במהלך תקופת כהונתה של ממשלת ישראל השנייה היה סגנו של שר התחבורה דב יוסף. בשנים 1957 – 1968 כיהן שרי כממונה על יחסי העבודה במשרד העבודה. משנת 1962 כיהן, במקביל, גם כנציב שירות המדינה. לאחר צאתו לגמלאות נבחר שרי ליו"ר ארגון הגמלאים בירושלים. לאחר פטירתו אשתו, אניטה לבית צוקרמן, הקים לזכרה קרן לעידוד לימוד מוזיקה בקרב תלמידי בית ספר יסודי. זכה להוקרה בהיותו יקיר העיר ירושלים ויקיר ההסתדרות. ב-1993 נקרא על שמו רחוב בירושלים. ראובן שרי, באתר הכנסת ראובן שרי, באתר כנסת פתוחה [1] רחוב ראובן שרי, באתר האינטרנט של עיריית ירושלים
דרך ה'

דרך ה' הוא ספרו של רבי משה חיים לוצאטו (רמח"ל), אשר פעל במאה ה-18. נכתב לאחר פולמוס ציבורי סוער על הגותו, שבעקבותיה נגנזו כתביו הקבליים. הספר עוסק בנושאים מרכזיים במחשבת ישראל בצורה שעל פניה היא פילוסופית ולא סודית (מיסטית), אך מושפעת עמוקות מתפיסת העולם הקבלית שלו. ראה אור במהדורות רבות. הספר מחולק לארבעה חלקים, המסודרים בהדרגה משאלות מטאפיזיות כלליות ועד לשאלות הנוגעות בתפקידו ומחויבותו של האדם בעולם: "על יסודות המציאות" – בחלק זה, המושפע בתכניו ובסגנונו מהלכות יסודי התורה של רמב"ם, עוסק רמח"ל בשאלות הנוגעות למציאותו של הבורא, לתכליתה של הבריאה בכלל, המין האנושי והאדם הפרטי. "בהשגחת הבורא יתברך שמו" – כלל מערכת היחסים שבין הבורא ועולמו. השגחה כללית ופרטית על כלל העולם והאדם בפרט, כולל סדרי ההשגחה והשתלשלותה לפי שיטתו. "בנפש האדם ברוח הקודש והנבואה, ובפעולות שלא כדרך הטבע" – מתוך דיון בכוחות הנפש ובמהותה בא הרמח"ל לדון בקשריה עם מה שמעל לטבע – כישוף, נבואה ודבקות באל. גם כאן הוא מושפע מדרכו של הרמב"ם, בהדגישו את ההבדל שבין נבואה רגילה לנבואתו של משה רבנו. "בעבודת בוראנו" – בחלק זה דן רמח"ל בעבודה שהאדם מתחייב בה לאור החלקים הקודמים ומחלקה לחטיבות. ראשית הוא מחלק אותה לתלמוד (לו מוקדש הפרק הראשון) ולמעשה, כאשר חלק המעשה מתחלק לארבעה – תמידי (אהבת ה' ויראתו, פרק ג'), יומי (קריאת שמע ותפילה, פרקים ד'-ו'), זמני (שבתות ומועדים, פרקים ז'-ח') ומקרי (דברים שהאדם מתחייב בהם רק במצבים מסוימים). דרך ה' הפך לספר לימוד ישיבתי בהיר לענייני קבלה ופילוסופיה, ועל כן יש לו חשיבות כמתווה השקפת עולם אמונית עכשווית. גוף ונפש "להיות הדבר הזה (הבחירה החופשית) נשלם כראוי, גזרה החכמה העליונה שיהיה האדם מורכב משני הפכים, דהיינו מנשמה השכלית וזכה, וגוף ארצי ועכור, שכל אחד מהם יטה בטבע לצדו. דהיינו: הגוף לחומריות והנשמה לשכליות, ותמצא ביניהם מלחמה, באופן שאם תגבר הנשמה, תתעלה היא ותעלה הגוף עימה." חטא אדם הראשון והשפעתו "השתדלותו המצטרך עתה להגיע לשלמות, הנה הוא כפול, כי יצטרך תחלה שישובו האדם והעולם אל המצב שהיו בראשונה קודם החטא, ואחר כך שיתעלו מן המצב ההוא שישובו האדם והעולם אל מצב השלמות שהיה ראוי לאדם שיעלה... מלבד כל זה גזרה מידת דינו יתברך שלא יוכלו, לא האדם ולא העולם מעתה, הגיע אל השלמות – עודם בצורה שנתקלקלה, דהיינו הצורה שיש להם עכשיו, שבה נתרבה הרע, אלא יצטרך להם בהכרח עבור מעבר ההפסד, דהיינו המיתה לאדם." שכר לגויים "לעולם הבא לא תימצאן אומות זולת ישראל, ולנפש חסידי אומות העולם יינתן מציאות בבחינת נוספת ונספחת על ישראל עצמם ונטפלים להם כלבוש הנטפל לאדם, ובבחינה זו יגיע להם מה שיגיע מן הטוב, ואין בחוקם שישיגו יותר מזה כלל." אסטרולוגיה "משפטי ההשפעה הזאת של הכוכבים, גם הם מוגבלים כפי מה שגזרה החכמה העליונה היותו נאות. וקצת מדרכיהם נודעים לפי סדרי המבטים, והוא מה שמשיגים הוברי השמים. אכן לא כל אמיתת סדריה מתגלית בזה." שיעורי וידאו של הספר, באתר "הידברות" טקסט מלא של הספר, באתר "ויקיטקסט" טקסט מלא של הספר, באתר "דעת" דרך ה', ירושלים, תשס"ט, באתר היברובוקס דרך ה', ירושלים, תרע"ד, באתר היברובוקס סדרת שיעורים לשמיעה בספר 'דרך השם' – הרב בועז שלום, באתר טעמו וראו סדרת שיעורי וידאו, באתר מכון מאיר משה חיים לוצאטו (1707-1747.), דרך השם, דף שער בספרייה הלאומית
ברנרדינו מסיינה

ברנרדינו מסיינה (באיטלקית: Bernardino da Siena; ‏8 בספטמבר 1380 - 20 במאי 1444) הוא קדוש נוצרי. ברנרדינו היה כומר, מטיף ומיסיונר פרנציסקני איטלקי. הוא נחשב לגדול המטיפים של תקופתו. ברנרדינו הטיף נגד כישופים, הימורים, הלוואה בריבית, רצח תינוקות, נגד הומוסקסואליות, צוענים ויהודים. ברנרדינו נולד במסה מריטימה בטוסקנה (שהייתה אז שייכת לסיינה) למשפחת האצולה אלביצסקי (Albizeschi). אביו היה מושל העיר, אך הוא התייתם בגיל שש וגודל על ידי דודתו, שהייתה אדוקה בדתה. לאחר שסיים את לימודיו, הוא החל ללמוד משפטים בסיינה ועבד עם החולים בבית החולים סנטה מריה דלה סקלה. הוא עבד בבית החולים בזמן התפרצות מגפת הדבר ב-1400 וקרא לאחרים לעבוד שם. מסירות זו כמעט עלתה לו בחייו, לאחר שהוא עצמו נדבק במחלה. הוא הצטרף למסדר הפרנציסקני, אך נכון לעקרונותיו, סירב לקבל תואר של בישוף והמשיך להטיף ככומר פשוט, תוך שימוש בתמונות להבהרת מסריו. Sancti Bernardini Senensis Opera omnia, 1745 ברנרדינו מסיינה מרפא ילדה, מאת פייטרו פרוג'ינו ברנרדינו מחזיר לחיים איש שנמצא תחת עץ בדרך לורונה מאת פינטוריקיו ברנרדינו מופיע לאחר מותו ומשחרר אסיר מאת פינטוריקיו ברנרדינו מחייה תינוק שנולד ללא סימן חיים ברנרדינו מרפא את ניקולא די לורנצו דה פרטו שהותקף על ידי שור סנט ברנרדינו מחזיר ראייה לאדם עיוור מאת פייטרו פרוג'ינו מדיה וקבצים בנושא ברנרדינו מסיינה בוויקישיתוף ברנרדינו מסיינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) CNA, St. Bernardine of Siena, 'Apostle of Italy,' celebrated May 20, Catholic News Agency (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארגון האורומו העממי-דמוקרטי

ארגון האורומו העממי-דמוקרטי (אורומו: DHAABBATA DEMOKRAATAWAA UMMATA OROMO ידוע יותר בשם דדאוו) היא מפלגה פוליטית באתיופיה והסיעה הגדולה ביותר במפלגת האיחדג שבבחירות האחרונות לבית הנבחרים האתיופי שהתקיימו ב-15 במאי 2005 זכתה ב-327 מושבים מתוך 527 מושבים. בבחירות לבית הנבחרים במחוז אורומיה מפלגה זו זכתה ב-327 מושבים מתוך 527. הארגון הוקם לקראת סוף 1989 על ידי האיחדג לאחר הקרע עם החזית לשחרור אורומו(אנ') לגבי המשך המאבק כנגד הדרג. בחודשים הראשונים הארגון הצליח לאתגר את כוחות הדרג באזורי האורומו שבהם קיבלה תמיכה בשאווה, ארסי, בלה, וואלגה, ילובור וסידאמו. אתר האינטרנט הרשמי של ארגון האורומו העממי-דמוקרטי אתר בית הנבחרים האתיופי בחירות באפריקה פPaul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia (New York: Palgrave, 2000), p. 322.
לאונור מיכאליס

לאונור מיכאליס (16 בינואר 1875 - 8 באוקטובר 1949) היה ביוכימאי ופיזיקאי יהודי-גרמני-אמריקאי. שמו ידוע בעיקר בזכות חלקו בפיתוח מודל קינטיקת מיכאליס-מנטן לתיאור הקינטיקה של פעילות אנזימים. מיכאליס נולד בברלין. למד רפואה בפרייבורג שבגרמניה, סיים בשנת 1897 וקיבל תואר דוקטור. בשנת 1906 ניהל מעבדת בקטריולוגיה בבית החולים האוניברסיטאי צריט שבברלין ובשנת 1908 מונה לפרופסור. מיכאליס עבד כאסיסטנט עבור: פאול ארליך בשנים 1898 - 1899, מוריץ ליטן בשנים 1899 - 1902 וארנסט ויקטור וון לידן בשנים 1902 - 1906. בשנת 1922 עבר ליפן ועבד כפרופסור לביוכימיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת נגויה. ב-1926 עבר לארצות הברית ועבד כמרצה במחקר רפואי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבולטימור שבמרילנד ובשנת 1929 עבר לניו יורק ועבד כמרצה באוניברסיטת רוקפלר, שם יצא לגמלאות ב-1941 ונפטר ב-1949. ערך מורחב – קינטיקת מיכאליס-מנטן בשנת 1912 עבד עם מוד מנטן על קינטיקה של אנזימים בהסתמך על ממצאים קודמים של ויקטור הנרי. בשנת 1913, מיכאליס ומנטן הציעו מודל הבא להסביר את הקינטיקה האופיינית לאנזימים הקרוי קינטיקת מיכאליס-מנטן. הקבוע   K m {\displaystyle \ K_{m}} המופיע במשוואת מיכאליס-מנטן קרוי גם קבוע מיכאליס, על שמו. המציא את שיטת צביעת המיטוכונדריה יאנוס-גרין (Janus green). גילה את גופיפי מיכאליס-גוטמן. מיכאליס גילה כי חומצה תיאוגליקולית יכולה להמיס קרטין, דבר שהביא למהפכה בתחום עיצוב השיער. מדיה וקבצים בנושא לאונור מיכאליס בוויקישיתוף לאונור מיכאליס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לאונור מיכאליס (1875-1949), דף שער בספרייה הלאומית
פסיכוביולוגיה

פסיכוביולוגיה (נקראת גם פסיכולוגיה ביולוגית, ביופסיכולוגיה) מתמקדת בחקר התהליכים הביולוגיים העשויים להסביר את ההתנהגות, בעיקר התהליכים המתרחשים במוח ובמערכת העצבים. פסיכוביולוגיה היא אחד התחומים המרכזיים הנכללים תחת הכותרת הרחבה יותר של מדעי המוח. חוקרי פסיכוביולוגיה עוסקים לעיתים קרובות בתהליכים נפשיים והתנהגותיים המשותפים לבעלי חיים ולאדם, ובודקים אותם בניסויים בבעלי חיים. נושאים נפוצים בהם עוסקים החוקרים הם חישה, תפיסה, הנעה, למידה, זיכרון, שינה ורגש. במהלך השנים התפתחו שיטות מחקר שאפשרו לפסיכוביולוגים לעסוק גם במחקר בבני אדם, ולפיכך רבים מהם עוסקים גם בנושאים כגון שפה, חשיבה, קבלת החלטות, מודעות ומגדר. תחומי דעת שנחשבים קרובים לפסיכוביולוגיה הם למשל פסיכולוגיה השוואתית, פסיכולוגיה אבולוציונית, ביולוגיה אבולוציונית ונוירופסיכולוגיה. גישת הפסיכוביולוגיה עושה שימוש רב בפרוצדורות המדעיות שפותחו על ידי חוקרים מגישת הפסיכולוגיה ההתנהגותית. עם זאת, הפסיכוביולוגיה דווקא מייחסת חשיבות רבה לתהליכים הפנימיים המקשרים בין גירויים חיצוניים לבין ההתנהגות, בניגוד לגישה ההתנהגותית שחוקרת בעיקר את ההשפעות הסביבתיות והשינויים ההתנהגותיים אשר ניתנים לצפייה. בעוד הגישה הביהביוריסטית פותחה בתחילת דרכה של הפסיכולוגיה, בתקופה בה לא היו ברשות המדע הכלים לצפייה ישירה בתהליכי המוח האנושי, כיום קיימים כלים מדעיים רבים המאפשרים לחקור ולהבין את תהליכי ההתניה המתרחשים במוח האדם. תתי ענפים בתחום זה הם למשל נוירוביולוגיה, או פסיכואנדוקרינולוגיה. מדעי המוח איאן סמפל, הגרדיאן, מחקר חדש מאשר את שידענו תמיד: מוחות של גברים ושל נשים מחווטים אחרת, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2013 פסיכוביולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית דפנה יואל, שמישהו יבדוק להם את הראש, באתר "העוקץ", 12 בדצמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כף-אווז

כף האווז (שם מדעי: Chenopodium, שם מנוקד: כַּף הָאֲוָז) היא סוג צמח פורח ממשפחת הירבוזיים. הסוג מונה כ-150 מינים, בהם המין קינואה. על פי שיטת המיון הגנטי של קבוצת APG מ-2003, מצויה כף האווז במשפחת הירבוזיים. קודם לכן, למשל במערכת המיון קרונקוויסט מ-1981, הייתה כף האווז במשפחת הסלקיים. מיני כף האווז הם צמחים עשבוניים (חד שנתיים או רב שנתיים קצרי חיים), בעלי עלים מסורגים בתצורת להב (לעיתים חלקם בעלי שפה משוננת או מתרחבת). הפרחים לרוב בתצורת תפרחות המורכבות מעשרות יחידות קטנות. הפירות דמויי דגנים, מקבצים של גרעינים הנתונים במעטפת. עליהם האכילים מהווים מזון למגוון זחלי פרפראים, כמו למשל מיני הסוג Coleophora. כף האווז מכילה מספר מינים המשמשים למאכל. חלקם היו בשימוש חקלאי או חקלאי למחצה כבר לפני כ-6,000 שנה (הקינואה בשימוש ילידי אמריקה). מינים נפוצים למאכל כוללים את כף אווז לבנה (Chenopodium album, ידועה גם בשם האנגלי Fat Hen) וכף אווז ריחנית (Chenopodium ambrosoides, ידועה גם בשם Epazote). לא רק הזרעים מצויים בשימוש: קיימים מאכלים הודיים המשתמשים רבות בעלים הרחבים של חלק ממיני כף האווז, באופן דומה לעלי סלקיים כגון תרד. בארץ צומחים בר אחד עשר מינים של כף האווז: כף אווז האשפות כף אווז מבאישה כף אווז לבנה כף אווז גדושה כף אווז ריחנית כף אווז אדומה כף אווז מיזורי כף אווז הגינות כף אווז רבת עלים ושני מינים להם טרם ניתן שם עברי רשמי: Chenopodium ficifolium ו- Chenopodium urbicum. ירבוזיים קינואה ירבוז מדיה וקבצים בנושא כף-אווז בוויקישיתוף כף-אווז, באתר ITIS (באנגלית) כף-אווז, באתר NCBI (באנגלית) כף-אווז, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כף-אווז, באתר Tropicos (באנגלית) כף-אווז, באתר GBIF (באנגלית) כף-אווז, באתר IPNI (באנגלית) כף-אווז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרקלגוניס

מרקלגוניס (Maracalagonis) היא עיר בסרדיניה, בעיר המטרופולינית של קליארי 17 ק"מ מהעיר קליארי. התושבים מכונים בשם "maresi", שמקורו אתני. העיר נמצאת באזור הנחשב לפורה ומצויים בו מטעים רבים. עם זאת, רוב אוכלוסיית העיר מועסקת ברובה מחוץ למקום. לדעת חוקרים מקור שמה הוא שֵׁמִי. לפי דעה זו שמה של העיר: מרקלגוניס מורכב משתי מילים בשפה שמית : מרה (Mara) שפרושה "ביצה" ו-קלגוניס (Calagonis) שפרושה "מקום פורה" - אולי "כלכלה". שמות התואר מתאימים לגאוגרפיה של האזור. בסביבה כפרים אחדים, ביניהם: סיני (סרדיניה), Castiadas, Quartu Sant'Elena, "Quartucciu", "Villasimius מדיה וקבצים בנושא מרקלגוניס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרקלגוניס מקור: אתר העיר.
אספרטט טראנסקרבמוילאז

אספרטט טראנסקרבמוילאז (ATCase) הוא אנזים המקטלז את יצירת N-carbamoylaspartate משני סובסטרטים: אספרטט וקרבמויל-פוספט. ריאקציה זו היא השלב הראשון במסלול הביוסינתיזה של פירימדינים. ATCase הוא הטרו-אוליגומר, הבנוי מ-12 תתי יחידות, במשקל כולל של כ- 300kDa. הסטויכומטריה של תתי היחידות במבנה הרביעוני היא C6R6, כלומר שש שרשראות פוליפפטידיות קטליטיות (בעלות קבוצות קטליטיות החיוניות לפעילות החלבון; משקל כל שרשרת קטליטית: 34kDa) ושש שרשראות פוליפפטידיות רגולטוריות (בקרתיות, שאינן מזרזות ריאקציה כימי, אך מבקרות את פעילות האנזים; משקל כל שרשרת רגולטורית: 17kDa). המבנה הרביעוני של אנזים זה מראה כי כל שלוש שרשראות קטליטיות יוצרות טרימר קטליטי (בעלי משקל של 34KDa) וכל שתי שרשראות רגולטוריות יוצרות דימר בקרתי (רגולטורי). שני הטרימרים הקטליטיים יוצרים אינטראקציות זה עם זה באמצעות אינטראקציות עם שלושת הדימרים הרגולטוריים. קשירת הסובסטרטים לאנזים היא קואופרטיבית ולכן בגרף מהירות כנגד ריכוז סובסטרט מתקבלת תלות סיגמואידלית. פעילות ATCase ניתנת להסבר באופן מיטבי לפי מודל MWC, לפיו האנזים יכול להמצא באחד משתי קונפורמציות רביעוניות בעלות זיקה שונה. ATCase מבוקר על ידי מספר אפקטורים אלוסטריים: אספרטט וקרבמויל פוספט הם אפקטורים אלוסטריים הומוטרופיים חיוביים המגדילים את הזיקה בין האנזים לסובסטרטים. CTP הוא אפקטור הטרוטרופי שלילי המקטין את הזיקה של האנזים לסובסטרטים שלו ומגדיל את הקואופרטיביות. CTP הוא תוצר הסופי במסלול ביוסינתזה זה ולכן זהו עיכוב בהיזון חוזר feedback inhibition. ATP הוא אפקטור הטרוטרופי חיובי המגדיל את הזיקה של האנזים לסובסטרטים שלו ומקטין את הקואופרטיביות. ריכוז גבוה של ATP מאותת על אנרגיה זמינה בתא ולאפשרות של שכפול DNA, ולכך דרושה סינתזה של פירמידינים. ATP הוא גם פורין ולכן בקרה זו מאפשרת ויסות של ריכוז הפורינים והפירימידינים בתא. ATP וCTP נקשרים לתתי היחידות הרגולטוריות של האנזים. טיפול כימי של ATCase על ידי הריאגנט p-hydroxymercuribenzoate גורם להפרדה בין תתי היחידות הקטליטיות והרגולטוריות. לאחר הפירוק (וניתוק הריאגנט), הטרימרים הקטליטיים המבודדים אינם קואופרטיביות ביחס לקישור הסובסטרטים, אלא מתנהגים לפי דגם קינטיקת מיכאליס-מנטן. בנוסף, פעילותם אינה מבוקרת עוד על ידי ATP או CTP. לעומת זאת הדימרים הרגולטוריים המבודדים אינם מראים פעילות קטליטית, אך קושרים היטב את ATP ואת CTP. N-phosphonacetyl-L-aspartate (בקיצור: PALA) הוא אנלוג, הדומה לקומפלקס של שני הסובסטרטים הנוצר במצב המעבר של הריאקציה. PALA מעכב את האנזים, תוך הסטת מבנהו הרביעוני למבנה בעל האפיניות הגבוהה. מדיה וקבצים בנושא אספרטט טראנסקרבמוילאז בוויקישיתוף
טיולי ישראל צפון

טיולי ישראל צפון הוא מדריך טיולים מאת יעקב שורר, ובו ששים מסלולי טיול בצפון ישראל. שורר היה מרצה ללימודי ארץ ישראל במכללת בית ברל ובמכללת אורנים, ניהל בית ספר שדה של החברה להגנת הטבע, ערך את המגזין "טבע וארץ" והיה בין עורכי מדריך ישראל החדש. מסלולי הטיולים מחולקים לפי אזורים: החרמון והגולן: 12 מסלולים בין הר החרמון לבין סוסיתא ומצוקי האון. הגליל העליון ועמק החולה: 17 מסלולים מהגליל המערבי ועד לתל חי. הגליל התחתון וחופי הכנרת: 12 מסלולים מנחל ציפורי לבין בקעת כנרות. מהר הכרמל וחופו עד להר הגלבוע: 19 מסלולים. לתיאורי המסלולים מצורפות מפות, ולעיתים יש בהם גם הפניה למקורות ספרותיים שונים. טיולי ישראל - צפון, יעקב שורר, הוצאת כתר - (קריאת הספר בתצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים" )
קריית הרצוג

קריית הרצוג (או קריית הרב הרצוג) היא שכונה בצפון־מזרח העיר בני ברק, מצפון לרחוב ז'בוטינסקי. השכונה נבנתה בשנת 1960 ונקראה על שמו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. השכונה ממוקמת מצפון לפרדס כץ וגובלת מצד צפון באזור התעשייה של בני ברק ובשכונות עבר הירקון שבצפון תל אביב, ממזרח בכביש 4 (כביש גהה) ופתח תקווה וכן ברמת גן. בשנות השמונים הורחבה השכונה, עם הקמת שכונת-הבת "נחלת סירוקה" על ידי ארגון צעירי אגודת ישראל ('צא"י'). השכונה הוקמה על ידי חברת משהב בשיתוף המפלגה הדתית לאומית בארצות הברית ותוכננה על ידי יצחק פרלשטיין לכלול 2,100 יחידות דיור לזוגות צעירים ועולים חדשים. אבן הפינה לשכונה נורתה ב-18 במרץ 1964. השכונה הוקמה עבור אוכלוסייה דתית לאומית ואף חרדית בחלקיה. בשנים האחרונות חלו תמורות באופי השכונה: האוכלוסייה החילונית הידלדלה, ובד בבד נרשמה הגירה שלילית של האוכלוסייה הדתית לאומית לטובת פתח תקווה, רעננה וגבעת שמואל. במקומם התיישבו בשכונה משפחות וזוגות צעירים מן המגזר החרדי. בשנות התשעים קלטה השכונה עולים חדשים מחבר המדינות. השכונה עברה תהליך התחרדות ונכון לשנות העשרים של המאה ה-21 כמעט כל האוכלוסייה בשכונה היא חרדית. עם דומיננטיות לזרם הספרדי. אחד מיסודותיה של קריית הרצוג וסמלה המוכר הוא תל אבו זיתון, הנקרא גם "הר הבדואים". למרגלות התל הוקם פארק שעשועים לילדי העיר בשם פארק גבעת הזית. בתקופת הקמת המדינה התגלה כי הר הבדואים שימש כמחבוא לחיילים בתקופת מלחמה בזמן שלטון הטורקים ואף לפני כן. עד היום ניתן למצוא בחלקו הלא משופץ כניסות לבונקרים תת-קרקעיים. פסגת התל מגודרת. עד לסוף המאה העשרים שכנה למרגלות התל ביצה שגבלה באזור התעשייה של העיר. כיום יובשה הביצה וכמעט אין זכר לקיומה. בסמוך לתל פועלת רכבת משא. צפונית לקריית הרצוג נמצאות עתודות הקרקע האחרונות של בני ברק ונכון ל-2021 מוקמת שם שכונה חדשה בשם "בני ברק צפון". בנוסף לכך, השכונה קרובה לתחנת גשר אם המושבות של הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן. מוסדות תורה וחינוך הפועלים בתחומי השכונה: ישיבת ברכת יוסף; ישיבת נחלת שלמה; ישיבת אור אליצור של הרב מסעוד בן שמעון; וכמו כן הישיבה התיכונית בני עקיבא בני ברק המוכרת יותר בשם "ישיבת קריית הרצוג" על שם השכונה בה היא שוכנת. בתי הכנסת המרכזיים בשכונה הם "בית הכנסת האשכנזי המרכזי", "היכל שלמה", ושטיבלאך זיו יהודה. מאז שנת 2010, השכונה בעלת צביון חרדי מובהק. הוקמו בשכונה כמה בתי כנסת המאגדים תחתיהם קהילות מגוונות של הציבור החרדי, בעיקר מהמגזר הליטאי והספרדי המתגורר בשכונה. בשכונה אף קיים סניף של תנועת "בני עקיבא", אך עקב הידלדלות האוכלוסייה הדתית-לאומית בשכונה בעשור האחרון, מספר בני הנוער הפוקדים את הסניף כיום מצומצם. בנוסף שוכן בשכונה רבי מאיר רוזנבוים, אדמו"ר חסידות פרמישלאן, שחצרו נמצאת ברחוב אברבנאל. שכונת פרדס כץ מדיה וקבצים בנושא קריית הרצוג בוויקישיתוף כיצד אפשר להפעיל מעליות כשרות גם לדתיים בשבת, מעריב, 12 במרץ 1964 טקס יריית אבן הפינה לקרית הרב הרצוג נערך בבני ברק, חרות, 19 במרץ 1964 גיא נרדי, ‏בני-ברק: אופק חדש לעיר הצפופה ביותר בישראל, באתר גלובס, 27 בפברואר 2017
תאוריית המצב היציב

מודל המצב היציב הוא מודל קוסמולוגי שפותח בשנת 1948 על ידי המדענים פרד הויל, הרמן בונדי ותומאס גולד כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול שנוצר כתוצאה מתגליתו של אדווין האבל בדבר התפשטות היקום וחישובים שהוכיחו כי יקום סטטי אינו אפשרי למעשה. מאחורי פיתוח המודל עמד הרצון לעקוף את הבעייתיות הנובעת מהתפישה שליקום הייתה ראשית, דבר שמעורר שאלות לוגיות ופילוסופיות רבות מהבחינה שההסבר שמחייב את ראשית היקום, מחייב הסבר נוסף, של בורא או של רקורסיה אינסופית של יצירת היקום מה שלא ניתן להוכיח מדעית. למודל זה היו תומכים רבים בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים, אך לקראת סוף שנות השישים החלו המדענים לזנוח אותו, וזאת בעקבות גילוי קרינת הרקע הקוסמית, שסתר תאוריה זו לחלוטין. חשיבותו של המודל היא בכך שניתן בקלות יחסית לוודא את נכונותו בניסוי, ומחקר רב באסטרופיזיקה נערך לשם כך. מחקר זה אישש ברובו את מודל המפץ הגדול. לפי המודל, החומר מתפשט בחלל כל העת, אך בו בזמן מתהווה במקומו חומר אחר, כך שנוצרת יציבות מבחינת כמות החומר ופיזורו ביקום. לפי המודל נדרש "ייצור" של כמה מאות אטומי מימן בלבד בשנה בגלקסיה בגודל שביל החלב ולכן לא היה קשה לטעון כי יצירה מועטה שכזו לא נצפתה על ידי האסטרונומים. מודל זה לא הצליח להסביר את שכיחותו הגבוהה יחסית של הדאוטריום (איזוטופ כבד של מימן) ביקום, שכן אין אף תהליך ידוע שמסוגל לייצר דאוטריום בשיעור מספיק כפי שנצפה ביקום (על פי מודל המפץ הגדול, נוצר כל הדאוטריום מיד לאחר המפץ, עוד בטרם נוצרו כוכבים). בנוסף גילו כי הצפיפות הייתה גדולה יותר בעבר ביקום, מה שסותר את המודל. ב-1964 נתגלתה קרינת הרקע הקוסמית, שנחזתה במודל המפץ הגדול. תגלית זו הפריכה בעיני קוסמולוגים רבים את מודל המצב היציב כליל. סטיבן הוקינג טען כי גילוי קרינת מיקרו זו הוא "המסמר האחרון בארון תאוריית המצב היציב". science/steady-state-wave תאוריית המצב היציב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.