laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישעיה וולטפרייד

רבי ישעיה וולטפרייד מפשדבורז' (ה'תקי"ח-ד' באלול ה'תקצ"א) היה רב אדמו"ר חסידי, אבי שושלת פשדבורז'. נולד בשנת ה'תקי"ח לרבי מאיר מלאסק, לאחר נישואיו לנעכא בתו של רבי דן לוינברג עבר לפשדבורז'. בעיר זו למד בחברותא עם היהודי הקדוש מפשיסחא. לבקשת החוזה מלובלין השפיע עליהם רבי דוד מלעלוב לנסוע אל החוזה שחיבבו ביותר וקרא לו "ארון הספרים שלי". בשנת ה'תקמ"ח, בעקבות הוראתו של רבי נטע אייבשיץ (רבה האחרון של העיר), מונה לרבה של פשדבורז'. בשנת תקע"ה התרכזו סביבו עדת חסידים ומינוהו לאדמו"רם. היה ידוע בדורו כבעל רוח הקודש ורבים נהרו לפתחו. נפטר בד' באלול ה'תקצ"א, ונקבר בפשדבורז'. לאחר השואה שוקמה המצבה על קברו בפשדבורז'. בנו, רבי עמנואל, מילא מקומו. דברי תורתו נלקטו בספר "דברות חיים". כן הובא מתורתו בספרים: "תורת החסידות", "בית יעקב", "ביאורי החסידות", "תפארת שלמה על התורה". רבי עמנואל וולטפרייד ממלא מקומו באדמו"רות. פייגל חנה אשת רבי יהודה לייבוש מפשדבורז'. (נפטר בתקצ"ט) טויבע רחל אשת רבי דוב בעריש וינברג מפשדבורז' (נפטר בכ"ג באב תרל"ג). רבי יוסף ברוך אפשטיין מניישטאט. רבי שלמה מרדומסק, בעל ה"תפארת שלמה" רבי אלעזר מקוז'ניץ רבי דוד יצחק ברומברג, רבה של אויאזד רבי יעקב מווידאמא, ממלא מקומו של רבי שלמה מרדומסק בווידאמא. נפטר בשנת תרמ"ו רבי ישכר דוב בער בארון מרדושיץ רבי אהרן (ארון) הלוי עפשטיין מקראקא בנו של המאור ושמש רבי משה בידרמן מללוב פנחס זליג גליקסמן, רבי ישעיה מפשדבורז' בתוך ספר רבינו אליקים געץ, לונדון תרצ"ו. דוד הלחמי, רבי ישעיה מפשדבוז', חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רמ"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) בנו של רבי אליקים געץ בעל "אבן שהם" מסופר שלאחר עשרים שנה ללא רב, בא הרב הקודם לאחד מפרנסי העיר בחלום והורה להם לבחור בו כרב העיר[דרוש מקור].
גומת חן

גומת חן היא שקע בלחי המופיע בעקבות התפצלותו של שריר הלחי לשני חלקים. בעת חיוך הופכת גומת החן להיות בולטת יותר. קיום גומות חן נחשב לעיתים לתכונה תורשתית ומקובל לחשוב כי הורים עם גומת חן מולידים צאצאים עם גומות חן. אולם טענה זו מוטלת בספק. יש תינוקות שנולדים עם שריר זיגומטיקוס קצר ולכן עם גומות ולאחר מכן השריר מתארך והם נותרים ללא גומות או עם גומה רק בצד אחד של הפנים. שמן של הגומות "גומות חן" מקורו ככל הנראה עקב טבעה של גומה זו לנשיאת חן בעיני המתבונן. קיים ניתוח פלסטי ליצירת גומת חן לאלו החפצים בכך. אצל כ-34% מהאוכלוסייה, שריר העול הגדול (musculus zygomaticus major) מופיע בצורה מפוצלת. חלקו העליון נאחז בצד העליון של זווית הפה באופן דומה לנקודת האחיזה הצפויה של השריר, ואילו חלקו התחתון נאחז בנקודת הכוש (modiolus) מתחת לזווית הפה. המרווח בין חלקיו של השריר המפוצל מסביר את תופעת הגומות בלחי. זוג אנשים עם גומות חן אישה עם גומות חן סנטר מחורץ גומות ונוס מדיה וקבצים בנושא גומת חן בוויקישיתוף למה האבולוציה נתנה לנו גומות חן?, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2012 גליה סיון, חור באמצע הפרצוף, באתר nana10‏, 2 בנובמבר 2006 Genetic Science Learning Center. (2016, March 1) Observable Human Characteristics. Retrieved September 09, 2016, from http://learn.genetics.utah.edu/content/basics/observable/ p. 22 in: McDonald, J.H. 2011. Myths of Human Genetics. Sparky House Publishing, Baltimore, Maryland שרונה בונד מטרסו, ‏ניתוח פלסטי לגומות חן, באתר ‏מאקו‏, 8 ביולי 2015 Joel E. Pessa, Vikram P. Zadoo, Peter A. Garza, Erle K. Adrian, Double or bifid zygomaticus major muscle: Anatomy, incidence, and clinical correlation, Clinical Anatomy 11 doi: 10.1002/(sici)1098-2353(1998)11:5%3C310::aid-ca3%3E3.0.co;2-t ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינדמן

האם התכוונתם ל... טיל לינדמן – זמר ושחקן גרמני לינדמן (להקה) – סופרגרופ גרמני–שוודי בו חבר טיל לינדמן מרדכי לינדמן – פיזיקאי ישראלי ממוצא הולנדי פרדיננד לינדמן – מתמטיקאי גרמני, על שמו משפט לינדמן-ויירשטראס פרדריק לינדמן – פיזיקאי בריטי, על שמו מנגנון לינדמן לינד
יוהאן יאקוב שודט

יוהאן יאקוב שוּדט (בגרמנית: Johann Jacob Schudt; תאריך ושנת לידה משוערים: 14 בינואר 1664, פרנקפורט - 14 בפברואר 1772 (לפי ההשערה בגיל 108), שם) היה סופר אנטישמי גרמני, הוגה דעות נוצרי, חוקר המזרח ותולדות היהודים, ומנהל הגימנסיה בפרנקפורט. שודט נולד ומת בפרנקפורט. למד לימודי דת ונצרות בוויטנבורג, ולאחר מכן למד לימודי המזרח בהמבורג בהוראת עזרא עצרדי. חזר לעירו והיה מורה, ואחר כך מנהל הגימנזיום בפרנקפורט החל משנת 1717. במשך השנים כתב ספרים בעיקר בנושא העת העתיקה וכן על תולדות היהודים. מראשוני ספריו היה Judæus Christicida ("יהודי העולם הנוצרי"), ספר המצדיק ומסביר את עונשם הארצי והרוחני של היהודים בעולם, כעונש על צליבת ישו. בשנת 1700 פרסם את Compendium Historia Judaiae ("קיצור תולדות היהודים"). יוהאן היה מיודד לכאורה עם יהודי פרנקפורט. בשנת 1712 פרסם הקדמה לפירוש רבי דוד קמחי על תהלים במהדורת תרגום גרמני של גרונהוט, וב-1716 הוציא לאור את הצגת הפורים ליהודי פראג ופרנקפורט עם תרגום לגרמנית שירית. מאוחר יותר התבררה דעתו שהצגות הפורים והתנהגות היהודים בחג זה מוכיחים את נחיתותם התרבותית לעומת זו של הנוצרים הלותרנים. ספרו המפורסם ביותר היה Jüdische Merkwürdigkeiten ("מוזרויות היהודים"), שיצא בשלושה חלקים ב-1714, ועוד תוספת ב-1717. הספר מלא בדעות קדומות נגד יהודים, כולל ציטוטים וביטויים אנטישמיים וטענות שווא מתוך ספריו של יוהאן אנדריאס אייזנמנגר. בעקבות פרסום הספר, חל קרע בינו ובין הקהילה היהודית בעירו. בספר גם תיאורים חיים על הקהילה, ושימש מקור למידע על תולדות היהודים בתקופתו, ובייחוד תולדות יהודי פרנקפורט. פרסום הספר נחשב כנקודת מפנה באנטישמיות, אשר עברה מטיעוני שנאה דתיים לטיעוני דחייה תרבותיים וגופניים 'חילוניים'. לפי דבריו כל היהודים פגומים מבחינת המראה ונושאים מחלות. שודט תרם גם לספר "אוצר הידיעות" של לואיג'י אוגוליני במאמר על כלי הנגינה במקדש. "יוהאן יאקוב שודט", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ספרו על דקדוק הלשון העברית (אתר ספרי גוגל) על ספרו של שודט Jüdische Merkwürdigkeiten, מאת אפרים פריש, בהוצאת שוקן, ברלין 1934 (גרמנית, אתר כרטסת הספריות העולמית) "יוהאן יאקוב שודט", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית). מקורות המאמר שם מתוך Allgemeine Deutsche Biographie מחלות ואבחונים תקופתה השנייה של מדעי החיים (אנגלית: Diseases and Diagnosis - the Second Age of Biology) עמ' 27 חוקר החברה לעומת הגוף היהודי: יוהאן יאקוב שודט על תהליך התירבות של יהודי פרנקפורט (אנגלית: The Ethnographer and the Jewish Body: Johann Jacob Schudt on the Civilisation Process of the Jews of Frankfurt) מאמרה של מריה דימלינג, בעיתון המקוון Jewish Culture and History (קורות העתים ותרבות יהודית) על השיח הגזעני והמגדרי במושבות (אנגלית) מאמר של סטפאני אטיי ודניאל קופר, הודפס בספר 'אזרחים: לאום, גזע ומגדר, מאורונוקו ועד אניטה היל' (אנגלית: Citizens: Nation, Race and Gender from Oroonoko to Anita Hill), הוצ' אונ' דיוק, 1995
משה אפשטיין

משה (מויה) אפשטיין (5 ביוני 1925 - 23 ביולי 2014) היה מהנדס מכונות, מתכנן הטילים הראשי במפעל רפא"ל. חתן פרס ביטחון ישראל שלוש פעמים. משה אפשטיין נולד ב-1925 כבן בכור במשפחה בת שני בנים בתל אביב. אביו, פסח, היה יליד סובאלקי למד באוניברסיטת ורשה ובפוליטכניקום של יקטרינוסלאב ועבד כמהנדס מים בעיריית תל אביב. אמו, דורה בית זאוברמן, ילידת פינסק, עבדה כרופאת ילדים בבית החולים הדסה בעיר. הוריו הכירו במפלגת הציונים־סוציאליסטים בקייב, נישאו באוקטובר 1923 והוגלו יחד לסיקטיבקר. בני הזוג עלו לארץ ישראל באוקטובר 1924. בילדותו הכיר את הצייר מרדכי ארדון, שהשכיר חדר בביתם. מגיל תשע החל ללמוד נגינה בכינור והצטרף לתזמורת בית הספר. למד בבית הספר הפרטי שלווה, שם גם סיים את לימודיו התיכוניים. ב-1944 החל ללמוד הנדסת מכונות בטכניון. ב-1948 הצטרף לחיל המדע וניהל פיתוח של תותח ללא רתע (תול"ר). המשיך ברפא"ל בפיתוח טילים. פיתח טיל קרקע-קרקע "לוז", שממנו פותח טיל הים-ים "גבריאל". עוד השתתף בראשית שנות ה-80 בפיתוח טילי הנ"ט המתקדמים "גיל" ו"תמוז". קיבל שלוש פעמים את פרס ביטחון ישראל - בשנת 1960, על פיתוח הטיל "לוז" (יחד עם יונתן מס וירון אנזלם), בשנת 1984 על פיתוח ה"תמוז" (יחד עם שבעה אחרים) ובשנת 1997, "על תרומתו במשך שנות דור לפיתוח וייצור טילים בהן הטביע את חותמו במגוון גדול של מערכות טילים הן כמהנדס והן כמורה הדור". בשנת 2011 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון, "על תרומתו כממציא וכאיש אשכולות למדינת ישראל ולביטחונה". נפטר ב-23 ביולי 2014. הותיר אישה, רות. הובא למנוחות בבית העלמין גן עדן שבקיבוץ עין כרמל. עמוס לבב, ביוגרפיה מקיפה עופר אדרת, המהנדס שתכנן טילים גם מהבית, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2014 אלי שבילי, לזכר מויה, באתר "רפאל" אתר "Billiongraves" 8 אנשי צבא ומדענים זכו בפרסי בטחון, דבר, 13 במאי 1960 הטכניון יעניק תוארי "דוקטור לשם כבוד", 9 ביוני 2011
HDI ארנה

HDI ארנה (בגרמנית: HDI-Arena) הוא אצטדיון כדורגל בעיר הנובר שבגרמניה. האצטדיון נבנה בשנת 1954 והוא אצטדיון הבית של קבוצת הנובר 96 מהבונדסליגה. נבנה במקור כאצטדיון של 86,000 מקומות ישיבה ושופץ מאז מספר פעמים. כיום הוא בעל 49,000 מקומות ישיבה. במונדיאל 2006 היה אחד מהאצטדיונים בהם התקיימו המשחקים. ב-2002 החכירה קבוצת הנובר 96 את זכויות השיום לחמש שנים לקבוצת שרותי הפיננסים AWD והחוזה הוארך ב-2007 עד 2012, כשאחר כן נרכשו זכויות השיום על ידי חברת HDI. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לא רק כדורגל; ראו ערך מקביל בוויקי באנגלית. מדיה וקבצים בנושא HDI ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של HDI ארנה (בגרמנית) האצטדיון באתר של הנובר 96 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל גרמני ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוחאי בן ישי

יוחאי בן ישי (נולד ב־1969) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבת הבקעה. בן ישי גדל במשפחה דתית בקריית אתא, אביו עבד בקרן קימת לישראל כיערן. הוא למד במדרשית נעם. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1987 שובץ בחטיבת הנח"ל. בנח"ל עבר בן ישי הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך מילא מספר תפקידי בחטיבה ובהם מפקד פלוגה מסייעת בגדוד 931. בשנת 1995 שימש בן ישי כמפקד פלחה"ן נח"ל, הוביל אותה בלחימה בדרום לבנון ונפצע קשה כאשר חזבאללה הפגיז את מוצב דלעת. לאחר תהליכי החלמה ושיקום שנמשכו שלושה חודשים שב לשירות בצה"ל ושימש כמפקד גדוד 50 (בזלת), בין היתר בנסיגה מלבנון. לאחר מכן שימש כמפקד בא"ח נח"ל. בתפקידו הבא שימש כסגן מפקד חטיבת הנח"ל. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלון, ביולי 2008 נתמנה למפקד חטיבת הבקעה, בתפקידו שימש עד שנת 2010. בתחילת שנת 2011 עבר לשמש כמדריך בקורס מפקדי פלוגות ובהמשך אותה שנה התמנה לסגן מפקד מל"י. שי גולד, מפקד חטיבת הבקעה, מוטרד(הקישור אינו פעיל), באתר "ישראלי פטריוטי", ‏ 6 בינואר 2011. נשיא המדינה למפקדים במילואים: "העם יכול לסמוך עליכם", ביבשה, ‏ 21 בספטמבר 2008. היציאה מלבנון - כתבתה של אילנה דיין משנת 2000, באתר ‏מאקו‏, 20 באוקטובר 2009. מתי פרידמן, "דלעת", כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017, עמודים 40-41. יגאל סרנה, "רק חול וחול", ידיעות אחרונות מוסף "24 שעות", ‏ 18 ביוני 2012. אור הלר, פרסום ראשון: פרוטוקול המשפט של תא"ל עימאד פארס, באתר nana10‏, 27 באפריל 2010. נשיא המדינה למפקדים במילואים: "העם יכול לסמוך עליכם", ביבשה, ‏ 21 בספטמבר 2008. יואב זיתון, נגד גנבים: צה"ל משקיע מיליונים באבטחת צאלים, באתר ynet, 9 ביולי 2012. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רואה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רואה – עיירה בצרפת אישים ששמם רואה: אבי רואה – ראש המועצה האזורית מטה בנימין ויו"ר מועצת יש"ע עמנואל לה רואה לדורי – היסטוריון צרפתי פרננדו דה לה רואה – כיהן כראש הממשלה הראשון בבואנוס איירס וכנשיא ארגנטינה קרלוס רואה – כדורגלן עבר ארגנטינאי ראו גם: אישים ששמם רועה
Making Movies

Making Movies הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הבריטית דייר סטרייטס שיצא לאור באוקטובר 1980. האלבום הוקלט בין ה-20 ביוני ל-25 באוגוסט 1980, באולפני "Power Station", ניו יורק. נופלר החל בכתיבת האלבום לאחר סיום סיבוב ההופעות "Communiqué Tour" שנערך לקידום האלבום Communiqué. נופלר החליט לשכור את המפיק המוזיקלי ג'ימי איובין לאחר ששמע את הפקתו בשיר "Because the Night" של פטי סמית' וברוס ספרינגסטין, שהפך ללהיט בינלאומי. חבר הלהקה דייוויד נופלר עזב את הלהקה באוגוסט של אותה שנה, וקטעי הגיטרה שהספיק להקליט עבור האלבום, הוקלטו מחדש על ידי אחיו מארק. במצעדי האלבום האיטלקי, הנורווגי והשוודי הגיע האלבום למקום הראשון. במצעד האלבומים הבריטי הגיע למקום הרביעי ובמצעד בילבורד 200 האמריקאי הגיע האלבום למקום ה-19. הסינגל Romeo and Juliet היה ללהיט גדול, ובמצעד הסינגלים הבריטי הגיע למקום ה-8. סינגלים נוספים מהאלבום היו: "Expresso Love", ‏"Skateaway", ‏"Tunnel of Love" ו-"Solid Rock". ברחבי אירופה נמכר האלבום בכ-3.8 מיליון עותקים. האלבום הוא הנמכר ביותר באיטליה ב-1981, כששם נמכר בכמיליון עותקים. בקרב מבקרי מוזיקה זכה האלבום לביקורות חיוביות. סטיבן תומאס ארלוויין (Stephen Thomas Erlewine) מאתר AllMusic כתב בביקורתו כי האלבום "נמנה בין חומריה הטובים ביותר של הלהקה" והעניק לאלבום ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה. מבקר המוזיקה של מגזין רולינג סטון דייוויד פריק (David Fricke) הילל את האלבום וכתב: "באלבום זה יוצא נופלר מההשפעות של דייר סטרייטס, ודייר סטרייטס יוצאים מהשפעותיו של נופלר. השילוב של הליריקה, הביצועיים הקוליים והסאונד הרוקנרולי החדשני הם עוצרים נשימה - והם כל האלמנטים שצריכים היו להיות בשני אלבומיה הקודמים שלה, ולא היו. אם "Making Movies" היה באמת סרט קולנוע, הוא כנראה היה זוכה בצרור של פרסי אוסקר". בסקר שערך מגזין "רולינג סטון", דורג האלבום במקום ה-52 ברשימת "100 אלבומים הטובים ביותר של שנות השמונים. כל השירים נכתבו על ידי מארק נופלר חברי להקת דייר סטרייטס מארק נופלר - שירה, גיטרה ג'ון אילזלי - גיטרה בס, שירה פיק ויתרס - תופים משתתפים נוספים רוי ביטן - קלידים ג'ימי איובין - הפקה מוזיקלית מידע על האלבום Making Movies באתר MusicBrainz מידע על האלבום Making Movies באתר AllMusic האלבום Making Movies באתר Discogs האלבום Making Movies באתר ספוטיפיי ביקורת וסיקור על האלבום, באתר "Allmusic" דף האלבום, באתר Sputnikmusic David Fricke, ‏‏ ביקורת על "Making Movies", באתר מגזין רולינג סטון שקלול ציוני האלבום, באתר Ultimate Guitar Archive דף האלבום, באתר AllMusic David Fricke, ‏‏ ביקורת על "Making Movies", באתר מגזין "רולינג סטון" רשימת "100 Best Albums of the Eighties", באתר מגזין "רולינג סטון"
קליימן

האם התכוונתם ל... בוריס קליימן – כדורגלן ישראלי חן קלימן – תסריטאית ויוצרת ישראלית יוהנס קליימן – אזרח הולנדי, ממסתירי אנה פרנק בשואה יוסטין קלימן – ראש המועצה הראשון של כפר שמריהו קלמן קליינמן
קירבי (סדרת משחקים)

קירבי (באנגלית: Kirby) היא סדרת משחקי וידאו שנוצרה על ידי HAL Laboratory ונינטנדו. בעקבות סדרת המשחקים גם נוצרה סדרת אנימה שמבוססת על סדרת המשחקים, "Kirby: Right Back at Ya!‎" (ששמה ביפן הוא כשם סדרת המשחקים hoshi no kaabii). המשחק הראשון בסדרה הוא "Kirby's Dream Land" שיצא לאור בשנת 1992. הסדרה מתמקדת בקירבי, יצור ורוד ועגול אשר יכול לשאוב לתוכו יצורים אחרים באמצעות הפה שלו. כאשר הוא עושה זאת, הוא יכול לירוק אותם בחזרה או לבלוע אותם ולקבל את הכוחות שלהם, הנקראות יכולות העתקה. המשחקים בסדרה מעוצבים כך שגם אנשים המנוסים במשחקים וגם אנשים שלא יוכלו להנות מהם. כמו כן, הוא יכול לעוף כשהוא עוצר בתוכו אוויר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. משחקים אלו הם משחקי פלטפורמה. ניתן לדעת האם המשחק הוא משחק ראשי אם השם היפני שלו מכיל את המילים "星のカービィ" (Hoshi no Kaabi) משחקים אלו הם משחקים בז'אנר שונה מהמשחקים הראשיים (למעט "Kirby's Epic Yarn"). משחקים אלו הם חידושים של משחקים ישנים יותר. בשנת 2001, שוחררה סדרת אנימה בשם !Kirby: Right Back At Ya, הסדרה נוצרה על ידי הסטודיו .Warpstar Inc, ודובבה לאנגלית על ידי 4Kids Entertainment, שגרסתם לסדרה דובבה למספר של שפות, ביניהן עברית (ששודרה בערוץ הילדים בין השנים 2005-2004). הסדרה מספרת שלפני אלפי שנים, יצור אפל בשם נייטמר (Nightmare, הרשע של המשחק Kirby's Adventure), הופיע ויצר חברה בשם Nightmare Enterprises, הידועה גם כ"תאגיד NME", שהיו בו הרבה צבאות שכבשו חלק נרחב מהייקום. היו צבאות שנלחמו בתאגיד, אך נכשלו. עם זאת, כולם די הופתעו כאשר הספינה של קירבי מתרסקת קרוב לקאפי טאון (כפר פופופו בדיבוב היפני). הם מוצאים שהוא זעיר, עגול, ורוד, וילד, שלא כמו הרצון של טיף (פומו בדיבוב היפני) שיהיה אביר חזק. למרות המאפיינים האלו כמעט כמו הלוחם שלו, הוא ממהר להציל את כל מי שנמצא בסכנה. הוא התיידד מהרה על ידי האחים טיף וטוף (באן בדיבוב היפני), יחד עם משרתיהם פולולו (לולולו במשחקים ובדיבוב היפני) ופאלהלה (להלהלה במשחקים ובדיבוב היפני). קירבי ומטה נייט הם מגזע שפעם נלחם בנייטמר בשביל להגן על הגלקסיה והם יכולים להגיע לגיל שמעל 200. מספר קטעים בסדרה היפנית שונו או צונזרו כשהסדרה עובדה בארצות הברית, בין היתר רכבו הראשון של קינג דידידי שבסדרה היפנית הופיע כרכב צבאי טלוא ובסדרה היפנית שונה לרכב עם תותח שעליו הסמל של דידידי עצמו. וכן, בסדרה הופיעו לצד הדמויות במשחק גם דמויות מקוריות. נינטנדו מדיה וקבצים בנושא קירבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קירבי (באנגלית) קירבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליאור ויסמן‏, קסום ויפיפה: קירבי בארץ הנשכחת, באתר וואלה, 5 באפריל 2022 קירבי, באתר קירבי ויקיה (באנגלית)
טיגריס מלאי

טיגריס מלאי (שם מדעי: Panthera tigris jacksoni), הוא תת-מין של טיגריס. תפוצתו באיי דרום-מזרח אסיה ובעיקר במדינת מלזיה. בעבר הוגדר תחת המין טיגריס הודו-סיני. בשנת 2004 הוגדר כמין ייחודי לאחר שניתוח DNA קבע שהוא מין נפרד. הטיגריס מצוי בחצי האי המלאי, מערב מלזיה ובמערב תאילנד. נכון לשנת 2013 קיימים כ-340 פרטים. מדיה וקבצים בנושא טיגריס מלאי בוויקישיתוף טיגריס מלאי, באתר NCBI (באנגלית) טיגריס מלאי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירון בית-און

ירון בית-און הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש כמפקד יהל"ם, כמפקד גדוד 601 וכמפקד חטיבת הבקעה. בית-און עשה את שירותו הצבאי בחיל ההנדסה הקרבית, פיקד על גדוד 601 ועל בסיס הטירונים החיילי. ב-2009 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לקצין ההנדסה של פיקוד המרכז. עבר קורס מפקדי חטיבות, באוגוסט 2012 מונה למפקד חטיבת הבקעה ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2014. האירוע הבולט בתקופת כהונתו היה הפיגוע בו נרצח שריה עופר. ב-16 באוגוסט 2015 מונה למפקד יהל"ם, היחידה המובחרת של חיל ההנדסה הקרבית, אחרי שתקן הדרגה של מפקד היחידה הועלה מסגן-אלוף לאלוף-משנה. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 2017, אז הוחלף על ידי אל"ם שחר בק. לאחר מכן יצא ללימודים בארצות הברית ומשמש במקביל נספח צבאי עד שחרורו. בית און הוא חבר תנועת הביטחוניסטים. מדיה וקבצים בנושא ירון בית-און בוויקישיתוף עומר שיקלר, "צה"ל לא היה ערוך לקלוט אותנו", באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 בנובמבר 2005 שיר פילו, באחריות המח"ט, אתר זרוע היבשה, 19 במאי 2011 פלורית שויחט, מפקדים חדשים לחטמ"ר יהודה והבקעה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט). ניר דבורי, ‏מח"ט הבקעה משחזר: כך נרצח אל"מ שריה (יאיא) עופר, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2013. אל"מ (מיל') ירון בית און - הביטחוניסטים, באתר הביטחוניסטים, ‏6 במרץ 2022
אברהם אלרן

אברהם (ממושי) אלרן (18 במאי 1947 – 17 בינואר 1985) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד חטיבת הבקעה וסגן מפקד עוצבת הגליל (91). נהרג בהתפוצצות מטען צד בלבנון. אלרן נולד ברומניה בנם של סימה ויעקב ליזרוביץ. עלה עם משפחתו בגיל שנה לישראל. למד בבית ספר רמז ובגימנסיה הריאלית בראשון לציון. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר אלרן מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. במלחמת ששת הימים היה צוער בקורס קציני חי"ר. הכוח הוא הצטרף לחטיבת הצנחנים שלחמה תחת אוגדת טל בקרבות בכיבוש חן יונס, רפיח ומערך פתחת רפיח. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד מחלקה בחטיבה. בהמשך מונה למפקד פלוגה ושימש סגן מפקד גדוד בצנחנים והשתתף במבצע ברדס 54–55. במלחמת יום הכיפורים נפצע במהלך הקרבות בסיני. במבצע ליטני לחם כמפקד גדוד בחטיבת ביסלמ"ח, והוביל אותו בלחימה במארון א-ראס. ב-1982 מונה למפקד חטיבת הבקעה ובהמשך שירת כסגן מפקד עוצבת הגליל(91). בתחילת 1985 נפגע באורח קשה בהתפוצצות מטען צד באזור הכפר ארזי בדרום לבנון (מצפון לערוץ הליטני, כ-4.5 ק"מ מזרחית לגשר קסמייה), כשהיה בכוח חילוץ וסריקה לאחר פיגוע בו נהרגו שני חיילים, הוא נפטר כעבור 4 ימים. על שמו תיאטרון בסמוך לאנדרטת הבקעה. היה נשוי לקיילי, ואב לשלושה בנים. מצבתו של אברהם אלרן בבית הקברות הצבאי בראשון לציון אמפיתיאטרון על שמו של אברהם אלרן קורות החיים של אברהם אלרן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון. אלרן (ליזרוביץ) אברהם - מספר אישי: 959732, אתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים. קורות החיים של אברהם אלרן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון. מיכה רגב, "שיכרון הגאולה", ידיעות ספרים, 2011, עמודים 183-184. מסע עונשין הדדי, ביטאון מערכות "אמפי ממושי", אתר תיירות בקעת הירדן
אוואדאג'ין פראט

אוואדאג'ין פראט (באנגלית: Awadagin Pratt נולד ב-6 במרץ 1966) הוא פסנתרן קונצרטים אמריקאי, יליד פיטסבורג, פנסילבניה. כשהיה בן שלוש, עבר פראט עם הוריו לנורמל, אילינוי, שם הציעה אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין לאמו משרת פרופסור לעבודה סוציאלית ולאביו תאודור, יליד סיירה לאון משרת פרופסור לפיזיקה. פראט החל את לימודי הפסנתר בגיל שש, אצל לזלי סומפונג. מגיל תשע למד גם נגינה בכינור, אבל עניינו העיקרי רוב שנות ילדותו היה בטניס, שבו השיג דירוג ב"יו.אס. מידווסט". בסופו של דבר בחר להתרכז בכשרונותיו המוזיקליים, ובגיל 16 דחה מלגות טניס בבתי ספר אחרים כדי לקבל מלגת לימודים בכינור באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, לשם נרשם לשנת הלימודים הראשונה. בהמשך עבר למכון פיבודי למוזיקה בבולטימור, שניאות, בניגוד לבתי ספר אחרים, לקבל אותו הן כפסנתרן והן ככנר. פראט היה הסטודנט הראשון בתולדות מוסד זה לקבל תעודות גמר הן בפסנתר והן בכינור ודיפלומת בוגר בניצוח. הקריירה של פראט כשהיה בשנת 1992 לפסנתרן האפריקאי-אמריקאי הראשון שזכה בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש נאומבורג; מאז הופיע פראט כמעט עם כל תזמורת חשובה בארצות הברית, בבית הלבן בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון (פעמיים) ושוב לפני ברק ומישל אובמה בשנת 2009 וכן ב"סזאמי סטריט". הזכייה בתחרות נאומבורג הזניקה את פראט אל לוח הופעות מאומץ, שכלל כ-40 עד 50 קונצרטים אותה שנה ו-70 בשנה שלאחריה, כאשר חתם על חוזה עם סוכנות אמנים ניו יורקית. ב-1994 הופיע פראט לראשונה במרכז לינקולן עם הפילהרמונית של ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא אוואדאג'ין פראט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוואדאג'ין פראט אוואדאג'ין פראט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוואדאג'ין פראט, באתר Discogs (באנגלית) אוואדאג'ין פראט, באתר Songkick (באנגלית) Pratt Music Foundation קרן פראט למוזיקה סוכנות CM אמנים, ביוגרפיה של אוואדאג'ין פראט יוטיוב, אוואדאג'ין פראט מנגן בבית הלבן נובמבר 2009 אוואדאג'ין>Awadagin Pratt Home Page אתר הבית של אוואדאג'ין פראט אריה ורדי מארח את אוואדאג'ין פראט בערוץ 11 של הטלוויזיה הישראלית, 8 באוגוסט 2014
אקאקי חובוטיה

אקַאקִי חוּבּוּטִיָה (בגאורגית: აკაკი ხუბუტია; נולד ב-17 במרץ 1986 בסוחומי) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת הבלם בעברו שיחק חובוטיה במספר קבוצות מליגת העל הליטאית, בהן פ.ב.ק קובנה, שאיתה זכה פעמיים באליפות ליטא (2004 ו-2007) ופעמיים בגביע הליטאי (2004 ו-2008). בעונת 2013/2014 שיחק במורדוביה סרנסק, עמה עלה לליגת העל הרוסית. ב-8 באוגוסט 2014 הגיע חובוטיה לישראל וחתם לעונה אחת בקבוצת הפועל פתח תקווה, אך שוחרר בטרם החלה העונה. בשנת 2019 הוא שיחק בויטבסק ושוחרר ממנה בינואר 2020. הוא היה שחקן נבחרות הנוער של גאורגיה ובשנים 2010–2014 שיחק בנבחרת גאורגיה בכדורגל. פ.ב.ק קובנה אליפות ליטא: 2004, 2007 הגביע הליטאי: 2004, 2008 הליגה הבלטית: 2008 מדיה וקבצים בנושא אקאקי חובוטיה בוויקישיתוף אקאקי חובוטיה, באתר Transfermarkt אקאקי חובוטיה, באתר Soccerway אקאקי חובוטיה, באתר WorldFootball.net אקאקי חובוטיה, באתר National Football Teams אקאקי חובוטיה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אקאקי חובוטיה".
וג'די סרחאן

וג'די סרחאן (בערבית: وجدي سرحان) הוא קצין במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש ראש מנהל אוכלוסיות באכ"א, מפקד חטיבת אלון ומפקד גדוד חרב. סרחאן התגייס לצה"ל ושובץ בגדוד חרב. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לגדוד חרב ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת הערבה. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת אפרים. לאחר מכן מונה לראש מדור בט"ש במפקדת קחצ"ר. בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרב, והוביל את הגדוד במלחמת לבנון השנייה, בין היתר בקרבות בכפרים מארון א-ראס ומרווחין. את תפקידו סיים בשנת 2007. בהמשך מונה לסגן מפקד עוצבת חירם בין השנים 2007–2009. לאחר מכן מונה למפקד גדוד דקל בבה"ד 1 בין השנים 2009–2011. בשנת 2011 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלון, בתקופת פיקודו החטיבה הפכה לחטיבת חיל רגלים מעולה במילואים, ובמקביל שימש כראש מטה עוצבת המפץ, בתפקידיו כיהן עד שנת 2014. בשנת 2014 מונה לראש מנהל אוכלוסיות באכ"א, ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2017. בסיום תפקידו פרש מצה"ל. גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2009, מסת"ב 9789654828109 חנן גרינברג, המג"דים של מלחמת לבנון משתדרגים, באתר ynet, 18 באפריל 2011 שחר רופין, איך מרכיבים חטיבת חי"ר במילואים?, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 16 בפברואר 2014 גילי כהן, שינוי כיוון בחזית הצפון: צה"ל ממקד את המאמצים בלבנון במקום בסוריה, באתר הארץ, 26 במרץ 2013 אמיר בוחבוט, את מה שהוא זוכר מזה הוא רושם, באתר nrg‏, 13 ביולי 2007. גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009, עמודים 327-328. שחר רופין, אתר צה"ל, איך מרכיבים חטיבת חי"ר במילואים?, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 16 בפברואר 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אופסייד (תוכנית טלוויזיה)

אופסייד היא תוכנית ספורט סאטירית ששודרה בשנת 2002 בערוץ הספורט. אופסייד, בכיכובם של ספי ריבלין ושרית סרי ובהפקתו של שי שטרן, שודרה במהלך עונת הכדורגל 2001/2002. התוכנית כללה מערכונים שצולמו מראש שעיקרם מבוסס על חיקויים של דמויות מפתח בכדורגל הישראלי והעולמי. בין המערכונים התארחו באולפן התוכנית אורחים שונים, כשהראיונות אף הם מתנהלים ברוח התוכנית ומתנהלים בצורה מבודחת. התוכנית לא האריכה ימים ולא שודרה לה עונה נוספת. פרקי התוכנית משודרים בשידורים חוזרים מדי פעם בערוץ הבת של ספורט 5, ספורט 5 גולד. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן ישי

האם התכוונתם ל... אהרן זאב בן-ישי – סופר, מתרגם, הומוריסט ועיתונאי ישראלי אליאב בן ישי – בנו הבכור של ישי ואחיו של דוד המלך דוד בן ישי – מלך ישראל, מייסד שושלת בית דוד יוחאי בן ישי – קצין צבא ישראלי רון בן ישי – עיתונאי ופובליציסט ישראלי