laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוק קנארד

לוק דאגלס קנארד (באנגלית: Luke Douglas Kennard; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע עבור ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA. קנארד נולד בעיר מידלטאון שבאוהיו, ולמד ב"תיכון פרנקלין" שעל יד דייטון. בשתי עונותיו האחרונות בתיכון זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין באוהיו ("Ohio Mr. Basketball"), לאחר שרשם ממוצעים של כ-40 נקודות, 10 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק. בקיץ 2015 נבחר להשתתף הן במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן והן במשחק נייקי הופ סאמיט, בו הוביל את קלעי "נבחרת ארצות הברית" עם 22 נקודות. בשנת 2015 החל קנארד ללמוד ולשחק באוניברסיטת דיוק, אלופת טורניר המכללות בעונה הקודמת. בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה קלע 11.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לדיוק להעפיל לשלב שמינית גמר טורניר המכללות (NCAA Sweet Sixteen). בעונת 2016/2017, עם דעיכתו של גרייסון אלן ועזיבתו של ברנדון אינגרם ל-NBA, הפך קנארד לקלעי המוביל של הקבוצה (19.5 נקודות למשחק), אך היא הודחה כבר בסיבוב השני כשהפסידה במפתיע מול אוניברסיטת קרוליינה הדרומית. בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American), והודיע על עזיבת האוניברסיטה לאחר שנתיים בלבד. בדראפט ה-NBA‏ 2017 נלקח קנארד על ידי דטרויט פיסטונס בבחירה ה-12, לצד שלושה מחבריו בדיוק – ג'ייסון טייטום (בחירה שלישית), הארי ג'יילס (בחירה 20) ופרנק ג'קסון (בחירה 31). ב-10 בדצמבר 2018 קלע קנארד שיא קריירה של 28 נקודות במשחק מול פילדלפיה 76'. בפלייאוף 2019 הודחו הפיסטונס בסיבוב הראשון מול מילווקי באקס (0–4), אך קנארד עצמו הציג יכולת מצוינת עם 15.0 נקודות בממוצע למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הפלייאוף עם 60% קליעה לשלוש. במשחק הראשון של עונת 2019/2020 קלע קנארד שיא קריירה חדש של 30 נקודות, בניצחון הפיסטונס מול אינדיאנה פייסרס. באותה עונה פרץ עם ממוצעי שיא של 15.8 נקודות ו-4.1 אסיסטים למשחק, אולם שותף ב-28 משחקים בלבד בשל דלקת גידים בברכו. לקראת עונת 2020/2021 הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם ברוקלין נטס וגם רודני מקגרודר שינה את קבוצתו. בדצמבר 2020 חתם בקליפרס על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2021/2022, בסך כ-64 מיליון דולר. ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בהפסד לבוסטון סלטיקס. מדיה וקבצים בנושא לוק קנארד בוויקישיתוף לוק קנארד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN ביוגרפיה, באתר קבוצת דיוק סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2015, באתר realgm.com סטטיסטיקות משחק נייקי הופ סאמיט 2015, באתר realgm.com סטטיסטיקות המכללות של קנארד, באתר sports-reference.com קנארד מודיע על העמדתו לבחירה בדראפט 2017, באתר USA Today,‏ 6 באפריל 2017 רשימת הנבחרים בדראפט 2017, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין דטרויט לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות סדרת הפלייאוף בין דטרויט למילווקי, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין דטרויט לאינדיאנה, באתר ESPN,‏ 24 באוקטובר 2019 קנארד עשוי להיעדר לחודש נוסף, באתר detroitnews.com,‏ 13 בינואר 2020 הקליפרס מצרפים את קנארד, פטון וסקראב, באתר הקבוצה, 19 בנובמבר 2020 קנארד חותם על הארכת חוזה בקליפרס, באתר ESPN,‏ 21 בדצמבר 2020
אדלר (תואר אצולה)

אֶדְלֶר (בגרמנית: Edler - "אציל") הוא היה תואר אצולה הנמוך ביותר בין "תוארי אצולת השירות" במרחב הגרמני, האימפריה הרומית הקדושה ויורשותיה. הוא נמצא מתחת לתואר ריטר. תואר אדלר נמצא מעל אצולה ללא תארים שמורשים להוסיף רק von ("של", סיומת -י) לפני שם משפחה. התואר בוטל בשנת 1919. התואר הוענק בדרך כלל לפקידי ממשל וקצינים וכמו כן למקבלי הדרגה הנמוכה של עיטורי מסדר. התואר עבר בירושה. בימי הביניים, תחת השיטה הפיאודלית (באירופה ובמקומות אחרים), מי שהחזיקו בנחלה היו בדרך כלל בני האצולה, לכן תואר האצולה כלל את שם הנחלה עם קידומת "פון" (von) או "צו". במאות ה-18, ה-19 ותחילת המאה ה-20 נוהג הענקת "תוארי אצולת השירות" (Nobles of the Robe) הפך לנפוץ, ומתוך מסורת, על מנת להדמות לתוארי האצולה האחרים, גם תואר אדלר בא עם קידומת "פון" או "צו" לפני שם המשפחה, במקום שם הנחלה הפאודלית. משה פורגס פון פורטהיים - Moses Porges, Edler von Portheim לודוויג פון מיזס - Ludwig Heinrich, Edler von Mises יסאק פון הופמנסתאל - Isaak Löw Hofmann, Edler von Hofmannsthal שאלות ותשובות בנוגע לאצולה במרחב הגרמני (בגרמנית) דרגה זו מסמלת העלאה למעמד אצולה של מצטיינים שאינם בני אצולה עקב השירות הצבאי הנושאים בתואר Ritter ("אביר") או השירות האזרחי, הנושאים בתואר Edler הניתן לבעלי משרות ציבוריות ולבורגנים בעלי ממון אותם מעוניין הכתר להוקיר. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרגון בול: היפהפייה הנרדמת בטירת השטן

דרגון בול: היפהפייה הנרדמת בטירת השטן (באנגלית: Dragon Ball: Sleeping Princess in Devil's Castle, ביפנית: ドラゴンボール 魔神城のねむり姫) הוא סרט קולנוע יפני מסוגת האנימה. את הסרט ביים דייסוקה נישיו. היה זה הסרט השני המבוסס על הסדרה "דרגון בול". הסרט יצא לאור בבתי הקולנוע היפניים ב-18 ביולי 1987, ולאחר מכן עשתה גרסה אנגלית את דרכה אל בתי הקולנוע בצפון אמריקה ב-15 בדצמבר 1998. הסרט גם דובב לעברית. לוציפר: שד-ערפד שחי בטירת השטן. גאסטל: מפלצת אדומה שחיה בטירת השטן. "דרגון בול: היפהפייה הנרדמת בטירת השטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דרגון בול: היפהפייה הנרדמת בטירת השטן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דרגון בול: היפהפייה הנרדמת בטירת השטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה מאסי

אנה מאסי (באנגלית: Anna Massey; ‏11 באוגוסט 1937 – 3 ביולי 2011) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית. אנה מאסי נולדה בסארי שבאנגליה. בתו של השחקן ריימונד מאסי, ואחות לדניאל מאסי, שחקן אף הוא. הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה ב-1958 בסרט Gideon's Day. ב-1960 שיחקה בסרט "המציצן" (Peeping Tom) של מייקל פאואל, ובשנת 1972 בסרטו של אלפרד היצ'קוק "פרנזי". מאסי הייתה מוכרת בעיקר כשחקנית טלוויזיה, וגילמה שורה ארוכה של תפקידים בסדרות דרמה ובסרטי טלוויזיה כגון "משפחת פאליסר" (1974), "רֶבּקָה" (1979) (לצידו של בעלה לשעבר ג'רמי ברט), "ראש העיר קסטרברידג'" (1978), ו"מנספילד פארק" (1983). ב-31 בדצמבר 2004 הוענק לה תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE). מדיה וקבצים בנושא אנה מאסי בוויקישיתוף אנה מאסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה מאסי, באתר AllMovie (באנגלית) אנה מאסי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנה מאסי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנה מאסי, באתר Discogs (באנגלית) Anna Massey dies aged 73, אתר הגארדיאן, 4 ביולי 2011 (באנגלית) אנה מאסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
The Remix Collection

The Remix Collection (בעברית: אוסף הרמיקסים) הוא אלבום רמיקס של הזמרת-יוצרת הבריטית קים ויילד. אלבום הרמיקס יצא לאור ב-13 בדצמבר 1993, על ידי חברת התקליטים MCA רקורדס. השיר "Kids in America 1994", יצא לאור כסינגל הראשון והיחיד מתוך אלבום הרמיקס. האלבום הגיע למקום ה-64 במצעד האלבומים של אוסטרליה. אלבום הרמיקס הופק על ידי ריקי ויילד, אשר הפיק עבור קים ויילד במהלך הקריירה שלה אלבומי אולפן ושירים רבים. אלבום הרמיקס יצא לאור בשנת 1993, והכיל בתוכו רמיקסים למרבית להיטיה של ויילד, כדוגמת "Kids in America" ו-"You Keep Me Hangin' On". אלבום הרמיקס מכיל בתוכו שירים שונים, בסגנון המוזיקה האלקטרונית. מידע על האלבום The Remix Collection באתר MusicBrainz האלבום The Remix Collection באתר Discogs AllMusic review Kim Wilde - The Remix Collection, Discogs (באנגלית) australian-charts.com - Discography Kim Wilde, australian-charts.com Kim Wilde, Discogs (באנגלית)
אלי ברקוביץ'-גרוס

אלי ברקוביץ'-גרוס (באנגלית: Elly Berkovits Gross; נולדה ב-14 בפברואר 1929) היא סופרת ומשוררת יהודייה-אמריקאית, ניצולת שואה מטרנסילבניה, מחברת מספר ספרי שירה ופרוזה בשפה האנגלית העוסקים בשואה. מתגוררת כיום בארצות הברית, שם היא ידועה בהרצאותיה על השואה במוזיאונים ובבתי ספר ברחבי המדינה. אלי ברקוביץ' נולדה ב-14 בפברואר 1929 בעיר שימלאו סילבאניי (סילאג'-שומלוי) שבטרנסילבניה, רומניה, לאאוג'ן (ינה) ואירינה ברקוביץ'. במרץ 1944, לאחר פלישת הנאצים להונגריה בת-בריתם והקמת ממשלה פרו-נאצית קיצונית יותר, נלקח אביה של אלי למחנה עבודה בכפייה, ושם נספה בחזית הרוסית. אלי ומשפחתה הנותרת - אמה, ואחיה הצעיר אדלברט - נלקחו באסרו חג של פסח, כ"ג בניסן (16 באפריל) אל גטו צ'היי הסמוך לשימלאו סילבאניי, לשם הובאו מרבית התושבים היהודים של מחוז סילאג'. כעבור שישה שבועות הועברה משפחתה באמצעות קרונות בקר יחד עם אלפי יהודים נוספים אל מחנה הריכוז אושוויץ. במחנה נפרדה אלי מאמה ומאחיה, ולא ראתה אותם שוב לעולם - שניהם מצאו את מותם במשרפות. את הישרדותה במחנה תולה אלי ב"ניסים", ומציינת כי רק בודדים מבני גילה שרדו את מוראות אושוויץ. אלי הועברה לפאלרסלבן (Fallersleben), חלק ממחנה הריכוז נוֹיֶנְגָמֶה שבהמבורג, שם ביצעה עבודות כפייה עבור תאגיד פולקסווגן עד לשחרורה בעיר זאלצוודל (Salzwedel) בידי כוחות בעלות הברית, ב-14 באפריל 1945. לאחר השואה שבה אלי לעיר הולדתה, ומצאה כי כל משפחתה נספתה, והיא נותרה לבדה. כששבה אלי לביתה, גורשה ממנו על ידי דיירים שהתיישבו בו במהלך המלחמה ומנעו ממנה את הכניסה לבית. לבסוף נישאה אלי בשימלאו סילבאניי לארנסט גרוס, ידיד משפחתה, ניצול שואה אף הוא. לזוג ישנם שני ילדים, המתגוררים בארצות הברית. בשנת 1993, כשהיא בגיל 64, סיימה אלי תואר שני באמנות יפה במכללה הקהילתית לה-גווארדיה שבניו יורק. "Poems of Elly Gross: Memories of a Holocaust Survivor" - שירי אלי גרוס: זכרונותיה של ניצולת שואה "Storm against the Innocents and other stories" - סערה נגד התמימים וסיפורים אחרים "Elka's Growing Up in a Changing World" - אֶלקָה גדֵלה בעולם משתנה (ספר וקובץ DVD) "Elly: My True Story of the Holocaust" - אלי: הסיפור האמיתי שלי על השואה "Of Miseries and Miracles: The Holocaust Testimonial of Elly Berkovits Gross" - ייסורים וניסים: עדות השואה של אלי ברקוביץ'-גרוס (קובץ DVD) "Vanished World: A Memoir of Ernest" - עולם חולף: זכרונותיו של ארנסט יצירות אחדות שלה תורגמו לספרדית ולרומנית. Elly Gross, באתר Remember the Holocaust
אסתר אלכסנדר

אסתר אלכסנדר (1929 – אפריל 2005) הייתה כלכלנית ישראלית, יועצת כלכלית למספר שרים בממשלות ישראל, בהם יצחק מודעי, משה שחל ואורה נמיר וכן שימשה שנים רבות ככלכלנית הראשית של משרד הפיתוח ומשרד האנרגיה. אלכסנדר נולדה בהונגריה בשם ורה נוימן והתחנכה בתנועת השומר הצעיר. בתקופת השואה הייתה אלכסנדר חברה במחתרת השומר הצעיר בבודפשט. מספר ימים לפני סוף הכיבוש הגרמני נתפסה אלכסנדר על ידי כנופיה של "צלב החץ" אך הצליחה להימלט כשכלאה התחיל להתמוטט במהלך הפצצה פרטיזנית. לאחר עלייתה לישראל למדה כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בריטיש קולומביה (UBC) בוונקובר, קנדה. עיקר מחקריה עוסק בבעיית הסטגפלציה. פיתחה את "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", שאינה מקובלת באסכולות הכלכליות המרכזיות. אלכסנדר הייתה נשואה לפרופסור שלמה אלכסנדר עד למותו ב-1998 ואם לשלושה. ספרה "כוח השוויון בכלכלה - המשק הישראלי בשנות ה-80" יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1990. ספר זה מנתח את התהליכים הכלכליים של ישראל בשנות ה-80 בעזרת תאוריה אותה פיתחה המחברת, "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", המוצגת בספר. "יש להילחם באינפלציה, וגם בסטגפלציה – שהיא אינפלציה ואבטלה ביחד – באמצעות מדיניות של הגברת השוויוניות בחלוקת ההכנסות – כולל עליה בשכר, על חשבון ירידה ברווחים" ייחודו של הספר ושל התאוריה המוצגת בו, הוא בניסיון להציג ניתוח לתופעת הסטגפלציה, כינוי לאינפלציה תוך כדי מיתון ואבטלה, שהתרחשה בשנים אלו בישראל, ואותה התקשו להסביר תאוריות כלכליות קודמות. בספר טוענת המחברת שהגורם העיקרי לסטגפלציה היא מדיניות המוניטריזם, הגורמת לחלוקת הכנסות בלתי-שוויונית. לטענתה, שוויון וצמיחה כלכלית הם תהליכים מקבילים, המשגשגים או מדרדרים יחדיו. בספר מדגישה המחברת את הצורך הכלכלי והחברתי לחזק מחדש את מדינת הרווחה הישראלית, על מנת לצמצם את הפערים הכלכליים כמו גם לחזק את הכלכלה הישראלית. שמשון ביכלר: דיוקן לאסתר אלכסנדר ולתקופתה פרידה מאסתר אלכסנדר ז"ל וראיונות עמה, אתר יסו"ד עזרא דלומי, כלכלה בעברית מדוברת, על ספרה של אסתר אלכסנדר, "כוח השוויון בכלכלה", עם הופעת המהדורה השלישית תמונתה בארכיון בית לוחמי הגטאות קטעים מספרה "כוח השוויון בכלכלה" משנת 1990 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. באתר העמותה לחקר תנועות הנוער הציוניות בהונגריה אתר "Billiongraves" אביהו רונן, הקרב על החיים, הוצאת יד יערי, 1994 אסתר אלכסנדר, כוח השוויון בכלכלה: המשק הישראלי בשנות ה-80', התמונה האמיתית, ישראל: הקיבוץ המאוחד, 1990
אוכף דוריונס

אוכף דוריונס (באנגלית: Doriones Saddle; בבולגרית: седловина Дорионес) הוא אוכף מכוסה קרח באי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. האוכף, שגובהו 900 מטרים מעל פני הים, מחבר בין רמת אוורולווה שממזרח לאוכף, לבין מישור טאראן, בהרי סטריבוג שממערב לאוכף. האוכף הוא חלק מהבקע המפריד בין קרחון לאנק שמצפון לאוכף, לבין קרחון סבטובראצ'נה שמדרום. האוכף ממוקם 730 מטרים מערבית - דרום-מערבית מפסגת אופיזו, 10.8 קילומטרים צפונית - מזרחית מהר פארי, ו-6.85 קילומטרים דרומית - מזרחית מפסגת בלסנה. האוכף מופה על ידי סקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנת 2008. האוכף נקרא על שם המוצב הרומי העתיק דוריונס במערב בולגריה. כיפת הקרח טומבה בגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) אוכף דוריונס (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה אוכף דוריונס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור האוכף, וציון מקום האתרים שסביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
חצבים פורחים

"חצבים פורחים" הוא שיר שכתב יאיר ניצני, הלחין יזהר אשדות וביצעה להקת תיסלם. השיר יצא לאור בשנת 1983. בשנת 1983 התפרקה להקת תיסלם. לאחר התפרקותה יצא אלבומה השלישי "לאספנים בלבד", בו נכלל השיר "חצבים פורחים". השיר נכתב כחלק מקמפיין שערך בנק לאומי לעידוד בני נוער לפתוח אצלו חשבון ב"מועדון חצב" (חוסך צעיר בל"ל), שיועד לחיסכון לבני נוער. "תיסלם" נבחרה להוביל את מסע הפרסום, והוטל עליה ליצור שיר שמתקשר למילה חצב. לחוסכים חולק פלקסי דיסק – תקליטון דק וגמיש שיש להניח על תקליט אחר כדי לנגנו – ועליו השירים "חצבים פורחים ו"כוכבים". השיר נכתב לאחר שלהקת תיסלם הוטסה לביירות, לבנון להופעה בפני חיילי צה"ל במהלך מלחמת לבנון הראשונה. במבט ראשון הוא נראה כשיר טבע; עם זאת הוא שימש כמחאה נגד נוכחות צה"ל בלבנון בעקבות מלחמת לבנון הראשונה. "חצבים" הוא כינוי לחללי צה"ל, שמספרם עלה וגבר כמו פריחת החצבים. המילים "מול הכפר הירוק בין עצים וגדרות על אדמות הטרשים מחפשים שורשים" מרמזת לבית העלמין הצבאי קריית שאול. לימים סיפר יזהר אשדות: "והבנק הזה אמר לנו: תכתבו שיר לתוכנית חיסכון לצעירים שקוראים לה 'חצב'. ואנחנו יושבים, יאיר ואני, כועסים על עצמנו שהסכמנו לדבר הזה – ואז החלטנו לכתוב שיר שהוא מורכב, שיר על הארץ, על פרחים ועל נופים אבל גם על הכאב, האבל והשכול". התמלילן האמריקאי דייוויד קריס, שעבד באותה התקופה עם תיסלם, כתב סקיצה למילים באנגלית ללחן השיר ועליהן גם התבסס במידה מסוימת ניצני בכתיבת המילים העבריות. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ג (1983) דורג השיר במקום ה־30. סרטון השיר "חצבים פורחים" באתר יוטיוב מילות השיר "חצבים פורחים" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית תיסלם - חצבים פורחים, סרטון בערוץ "כאן | מוזיקה", באתר יוטיוב (אורך: 02:35) שיר אחד 🎤 עיבוד טלוויזיוני להסכת | תיסלם - חצבים פורחים, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 27:12) שיר אחד | תיסלם - חצבים פורחים (שיר), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:03) לשיר זה כמו להיות קמפיין, באתר של יאיר ניצני, 25 ביולי 2019 אודות הלהקה, באתר הרשמי של "תיסלם" ynet, יזהר אשדות: כשהטיסו את תיסלם לביירות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2013
פסגת בלסנה

פסגת בלסנה (באנגלית: Blesna Peak;בבולגרית: връх Блесна) היא פסגה מכוסה קרח בצידם הצפון - מזרחי של הרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. גובה הפסגה 1,300 מטרים מעל פני הים. הפסגה מתנשאת מעל קרחון פארה שממערב ומצפון לה, ומעל קרחון לאנק שמדרום - מזרח לה. הפסגה נמצאת 7.4 קילומטרים ממזרח להר רוקיטאנסקי, 7.15 קילומטרים מדרום לגבעת וירכו, 6.12 קילומטרים דרומית-מערבית מהר קאבזה, ו-6.95 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת אופיזו. הפסגה מופתה על ידי סקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנת 2008. הפסגה נקראת על שם המצודה מימי הביניים בלסנה בדרום בולגריה. כיפת הקרח טומבה בגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת בלסנה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת בלסנה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה צילום לוויין של אזור פסגת בלסנה, וסימון האתרים בקרבת הפסגה באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
פרס גראמי לביצוע ה-R&B הווקאלי הטוב ביותר - גבר

פרס גראמי עבור ביצוע האר אנד בי הווקאלי הטוב ביותר - גבר הוענק בין 1968 - 2011. הפרס עבר כמה שינויים : בשנת 1968 הוענק פרס גראמי לביצוע סולו האר אנד בי הווקאלי הטוב ביותר - גבר בשנים 1969 עד 1994 הוענק פרס גראמי לביצוע האר אנד בי הווקאלי הטוב ביותר - גבר מאז 1995 הוענק פרס גראמי לביצוע האר אנד בי הווקאלי הטוב ביותר - גבר הכי הרבה ניצחונות רוב המועמדות
יאיר חצרוני

יאיר חצרוני (נולד בשנת 1971) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב, המכהן כמפקד מחוז המרכז במשטרת ישראל. חצרוני שירת כלוחם וקצין ביחידת המסתערבים (ימ"ס) עזה בין השנים 1993–1997. עם סיום שירותו המשיך בתפקידי פיקוד וליבה במחוז תל אביב, בהם: מודיעין-בילוש (1997–2000), מפקד יס"מ מרחב איילון (2000–2005) ולאחר מכן כקצין אג"מ מרחב ציון שבמחוז ירושלים (2009–2011), מפקד תחנת רחובות שבמחוז מרכז (2012–2014), מפקד תחנת לב תל אביב שבמחוז תל אביב (2014–2017), מפקד מרחב שומרון שבמחוז ש"י (2017–2019). בשנת 2019 קודם יאיר חצרוני לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב הנגב במשטרת ישראל. ב-2021 מונה לסגן מפקד מחוז מרכז. ב-2023 קודם לדרגת ניצב ומונה לתפקיד ראש את"ל. בספטמבר 2024 מונה למפקד מחוז מרכז. יאיר חצרוני בטקס קבלת דרגת תת ניצב, פברואר 2019 מדיה וקבצים בנושא יאיר חצרוני בוויקישיתוף כתבה על מינוי חצרוני למפקד מרחב הנגב במשטרת ישראל רשימת מקבלי הדרגות והמינויים במשטרת ישראל, באתר פורטל הכרמל ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשלג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אשלג – תרכובת של היסוד הכימי אשלגן, ובפרט: אשלגן פחמתי אשלגן כלורי הרב יהודה לייב הלוי אשלג - רב מקובל, "בעל הסולם". הרב ברוך שלום הלוי אשלג - בנו בכורו וממשיך דרכו של הרב יהודה לייב הלוי אשלג. הרב שלמה בנימין הלוי אשלג - בנו וממשיך דרכו של הרב יהודה לייב הלוי אשלג. הרב יחזקאל יוסף הלוי אשלג - בנו בכורו וממשיך דרכו של הרב שלמה בנימין הלוי אשלג. חסידות אשלג – כינוי למספר חצרות חסידיות שקמו בישראל על ידי תלמידיו וצאצאיו של המקובל רבי יהודה לייב הלוי אשלג.
כביש 762

כביש 762 הוא כביש אורך אזורי בדרום-מערב הגליל התחתון. הכביש מתחיל בבסמת טבעון ומסתיים בצומת חסידים במפגש עם כביש 70, ליד כפר חסידים. אורכו של הכביש הוא 6.6 קילומטרים. בעתיד הכביש יתחבר לכביש 6 באמצעות מחלף רכסים. כבישי ישראל
עטוף ברחמים

עטוף ברחמים הוא הסינגל השלישי מתוך האלבום "ימי התום" של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור בפברואר 1988. השיר נכתב על ידי אהוד בנאי לפי לחן של רמי קלינשטיין, האחראי גם לעיבודו של השיר. השיר זכה להצלחה עצומה ונחשב לאחד משיריה הבולטים של ריטה. בשנת 2023, בחר ידיעות אחרונות בו כאחד מ-75 השירים של המדינה. השיר התחיל ממנגינה שחיבר קליינשטיין והייתה בתחילה קצבית ושמחה, וכונתה "סטיבי" בשל דמיונה לשירי סטיבי וונדר. הפזמונאי יעקב גלעד הציע לו לפנות לאהוד בנאי בכדי שיחבר מילים שהציע את המילים "אור כחול כהה" בהשראת תמונת אולטרסאונד שראה באותה התקופה כשאשתו הייתה בהריון. בנאי כתב את המילים תוך כמה ימים. השיר מנוסח כפנייה של אם אל העובר המתפתח ברחמה ולבסוף נולד. לדברי ריטה, בעקבות הצלחת השיר נאלץ בנאי לסרב לבקשות רבות לחבר מילים משלו ללחנים של אחרים. בשל כך, הוא מקושר ללידות רבות ופרופ' אשר בשירי אשר יילד אלפי תינוקות מקפיד לנגן אותו בתחילת כל לידה. במהלך השנים ביצעו ריטה ורמי כל אחד את השירים לבד ובדואט עם זמרים רבים בהם ישי ריבו, מרינה מקסימיליאן, שירי מימון ועוד. ריטה ביצעה את השיר יחד עם מתמודדי גמר העונה השלישית של כוכב נולד בשנת 2008. בשנת 2013, עמיר בניון חידש את השיר לאלבום שירי ארץ אהבה שבו גרסאות כיסוי לשירים עבריים. השיר זכה להצלחה במצעדים וצעד במשך 16 שבועות במצעד של רשת ג', מתוכם שלושה שבועות בראש המצעד. עטוף ברחמים, ברשת החברתית פייסבוק סרטון השיר "עטוף ברחמים" באתר יוטיוב מילות השיר "עטוף ברחמים" באתר שירונט עטוף ברחמים, באתר "פזמונט" עטוף ברחמים, באתר אקו"ם עטוף ברחמים, באוסף המוזיקה הישראלית עטוף ברחמים באתר "מימה" אריאל פייגלין, מה זה אור כחול כהה? הסיפור שמאחורי השיר 'עטוף ברחמים', באתר ערוץ 7, 2 במאי 2022 אלחנן סמואל, ‏עטוף ברחמים: בין השיר של ריטה לגישה היהודית, בעיתון מקור ראשון, 16 באפריל 2021 פוסט בפייסבוק של ידיעות אחרונות, 5 באפריל 2023 פרויקט 75 השירים של המדינה, 7 לילות, 5 באפריל 2023 ריטה חוזרת ל"ימי התום": "הפחידו אותי, הרגשתי שזה למוות או לחיים", באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2016 103FM, ‏ריטה חוזרת ל"ימי התום": "הפחידו אותי, הרגשתי שזה למוות או לחיים", באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2016 רן בוקר, "עטוף ברחמים": הדואט של ריטה ומארינה מקסימיליאן, באתר ynet, 5 בספטמבר 2018 "עטוף ברחמים", גמר כוכב נולד, 2008, בדף הפייסבוק של ריטה, 14 באפריל 2016 אסף נבו, ‏עמיר בניון שר ריטה ואהוד בנאי: "עטוף ברחמים", באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2013 עטוף ברחמים באתר סטריאו ומונו המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 8 במרץ 1988, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשמ"ח (1988), באתר "פזמונט" מצעד שירי רמי קלינשטיין, באתר "פזמונט" המצעד של המדינה, באתר "פזמונט"
ישמח חתני

ישמח חתני הוא פיוט יהודי-מזרחי המושר לרוב לכבוד החתן בחתונה. בקהילות יהודיות רבות נהוג לשיר בשבת חתן את השיר בעת שהחתן עולה לקרוא בתורה. פיוט זה קצר יחסית לפיוטים אחרים וכולל שני בתים ופזמון חוזר בין הבתים. השיר מבקש מאלוהים לברך את החתן בברכות שיגנו עליו וייסיעו לו בהצלחה. חלק מן הברכות שאובות מפסוקים מהתנ"ך שבמקור נועדו לנחם ולברך את עם ישראל, אך בפיוט זה הן מכוונות אל החתן הנמצא בתוך קהל המאמינים בעם ישראל. הפיוט נחשב לפיוט הנפוץ ביותר בחתונות ובעיקר בקרב יהדות המזרח. השיר התפרסם ב־1981 בביצוע חברי להקת "צלילי הכרם", שכללו את גרסתם לשיר באלבומם "יום שישי הגיע". בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט "ישמח חתני", בכיכובו של אביב אלוש. שרית חדד הקליטה ביצוע מחודש לפיוט אשר שימש כשיר הנושא של הסרט. ישמח חתני, בביצוע שרית חדד (מתוך הסרט "ישמח חתני"), סרטון באתר יוטיוב ישמח חתני, בביצוע דקלון, סרטון באתר יוטיוב מספר ביצועים מעדות שונות, ב"אתר הפיוט והתפילה" של הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוך מרדכי ליבשיץ

הרב ברוך מרדכי ליבשיץ (ה'תקס"ט, 1809, וילנה - ט"ו בניסן ה'תרמ"ה, 30 במרץ 1885, שדליץ) היה רב ליטאי-פולני שכיהן כרב הערים סמיאטיץ', וולקוביסק, נובהרדוק ושדליץ. נולד בסביבות שנת ה'תקס"ט לרבי יעקב קלאצקי, סוחר תלמיד חכם מוילנא. סבו מצד אביו היה רבי ברוך פרנקפורטר, ומצד אמו היה מצאצאי מהר"ם מלובלין, רבי מרדכי יפה, הרב שמחה רפפורט ועוד. לאחר נישואיו התגורר בבית חמיו בוולקוביסק במשך 14 שנה, שם למד מפי רב המקום בנימין דיסקין, יחד עם בנו הרב יהושע לייב דיסקין והרב יצחק אלחנן ספקטור. כבר בתקופה זו, בעודו אברך צעיר, התכתב בהלכה עם רבנים גדולים ומפורסמים והשיב תשובות בהלכה. בשנת ה'תר"ב החל לכהן כרב בסמיאטיץ'. בשנת ה'תרי"ד חזר לוולקוביסק לכהן שם כרב, וייסד בה ישיבה. בשנת ה'תרכ"ה עבר למלא את מקום הרב ספקטור כרבה של נובוגרודק (נובהרדוק). הוא סירב להצעת רבנות מלובלין, והשקיע את מרצו בהכנת תשובותיו לדפוס. בשנת ה'תרל"ד, כאשר גמר להכין את ספרו, עבר לכהן כרבה של קהילת שדליץ שהסכימה לתת לו את הסכום הנחוץ לו להדפסת הספר. בשדליץ כיהן כ-11 שנה, עד לפטירתו. בשנת ה'תרל"ח פרסם מכתב תמיכה ברב נתן פרידלנד ורעיונותיו בדבר יישוב ארץ ישראל. נפטר בליל הסדר, ט"ו בניסן ה'תרמ"ה, ונקבר בשדליץ. חתנו (בעל בתו ליבא ינטע בזיווג שני) היה הרב אליהו קלצקין, רבה של לובלין. בנם הוא יעקב קלצקין. בנו רבי יעקב זלמן ליבשיץ היה תלמיד חכם ועסקן ציבור. ייסד וניהל ישיבות בבריסק, והיה הגבאי ברוסיה עבור ישיבות עץ חיים ותורת חיים שבירושלים. תשובה הלכתית שכתב הובאה בספר "אמרי שפר" של גיסו, הרב קלצקין. חתנו רבי יחיאל סלביטיצקי, נכדו של הרב יצחק מינקובסקי מקרלין, כיהן אחריו כרבה של שדליץ. בנו מאיר יחזקאל עלה לירושלים, ונפטר בה בשנת ה'תר"ע. ברית יעקב - שו"ת, שני כרכים. ורשה ה'תרל"ז. בית מרדכי - דרשות. ורשה, ה'תרמ"א. מנחת ביכורים (לא נדפס) - על השולחן ערוך. יהודה אריה מילנער, ר' ברוך מרדכי ליבשיץ, האסיף שנה שנייה, עמ' 758–759. הלל נח מגיד שטיינשניידער, יעקב קלאצקי, עיר ווילנא, חלק א, וילנה: דפוס האלמנה והאחים ראם, תר"ס, עמ' 164, באתר היברובוקס. הרב משה זעירא, "רבי אליהו קלצקין - אב"ד לובלין: אביו, חמיו ואֶחיו הגאונים", ישורון טו (ניסן תשס"ה), עמ' תשנז-תשנט, באתר היברובוקס משה צינוביץ, רבני סמיאטיץ' ודייניה, בתוך: אליעזר ט"ש (עורך) קהילת סמיאטיץ', תל אביב ה'תשכ"ה, עמ' 70–71. מקור השם "ליבשיץ" אינו בשם ליפשיץ, אלא על שם סבו מצד אמו שנקרא "ליבוש". אמנם, במקורות רבים שמו נכתב "ליפשיץ". לפי חתנו הרב קלצקין היה זה בה'תקע"ה, אך כל המקורות מראים אחרת. הלל נח מגיד שטיינשניידר, עיר ווילנא, ה'תר"ס, עמ' 164. צינוביץ כותב שנולד בוולקוביסק. כתב ייחוסו כפי שהדפיס חתנו הרב קלצקין בספרו "אבן פנה". יעקב הלוי ליפשיץ, תולדות יצחק, ורשה ה'תרנ"ו, עמ' 5. בהם הרב יעקב ברוכין מקרלין בעל "משכנות יעקב"; הרב דב בעריש אשכנזי מלובלין בעל "נודע בשערים"; הרב שמואל אביגדור תוספאה מלובלין בעל "תנא תוספאה", ועוד דוד ניב, חנוך, תרבות עיתונות, בתוך: וולקוביסק: ספיורה של קהילה יהודית-ציונית, עמ' 35. הובא גם שם בעמ' 67, בפרק "רבנים ודיינים". ניב מציין שהישיבה הוקמה על ידי הרב ליבשיץ בשנת 1887, אולם הרב ליבשיץ נפטר שנתיים קודם לכן. אברהם יעקב סלוצקי, שיבת ציון חלק ב' עמ' 72 כרטיס הקבר של יחזקאל מאיר ליפשיץ, אתר הר הזיתים ברית יעקב בית מרדכי