laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סוף המשחק (סרט)

סוף המשחק הוא סרט פשע ישראלי משנת 1997 בבימויו של יוני דרמון, עם משה אבגי וסער בדישי בתפקידים הראשיים. העלילה היא על ארבעה נערים מדימונה שמגיעים לבלות בתל אביב ומסתבכים עם המשטרה ברציחות, עד לסוף הטראגי. להקת נקמת הטרקטור הייתה מועמדת לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר. ארבעה נערים מדימונה מגיעים לתל אביב כדי לבלות בעיר הגדולה. בראשם עופר המכונה "קינג" (סער בדישי), וכן איציק (אורון אבדן), בנג'י (חיים אלמקיס) ויואב (גילי נגר). הם מתחילים את הבילוי במועדון מכונות משחקים, גורמים שם לאי סדר ומסולקים על ידי בעל המקום (דורון צברי). לאחר מכן הם עוברים למועדון לילה שם הם רוקדים, מעשנים סמים ושותים משקאות אלכוהוליים. "קינג" מתחיל לרקוד עם נערה "זרוקה" בשם אור (אילור הרפז) שהחבר שלה (דני שטג) התעמר בה מקודם. בנג'י מתחיל עם נערת הלווי סינדי (ליאת אקטע) ומתחיל לריב עם החבר של אור שמכה אותו קשות. בנג'י מתאושש ודוקר אותו למוות. מתחוללת מהומה והארבעה בורחים מהמקום. אביעד (משה אבגי) הוא קצין משטרה ותיק שעומד להשתחרר באותו יום. הוא מבקש מהשוטר מוריס (יגאל עדיקא) להסיע אותו למסיבת שחרור עם חברתו מאשה (יבגניה דודינה). הם מקבלים הודעה על הדקירה, ממהרים למועדון ונתקלים בארבעת הנערים מדימונה. איציק נתפס והשלושה בורחים לאחר שבנג'י חובט באביעד ולוקח ממנו את אקדחו. מצטרפת אליהם אור שבאה מבית הרוס והם עולים על רכבת צפונה שם נמצא בוזגלו, חבר של "קינג" שיעזור להם. אור מזהה ברכבת את בנג'י כרוצח של חברה, עוצרת את הרכבת ובורחת. השלושה רצים אחריה ובנג'י יורה לעברה אך קינג מתעמת אתו ובנג'י נופל על הפסים בדיוק כשרכבת עוברת... אמא של "קינג" (ריטה שוקרון) מגיעה למשטרה ומבקשת שלא יגעו. שניהם סובלים מאב/בעל אלים שגרם לה לאובדן עין. נהג טנדר משא בשם חזי (ערן בוהם) מסכים לקחת אותם צפונה בתנאי שאור תשב אתו. הם מגיעים לחוף אכזיב וליד אנדרטת פסל-ים של יחיאל שמי חזי עוצר ומנסה לאנוס את אור. לקול צעקותיה מגיע "קינג" שישב מאחור ובמאבק עם חזי הוא יורה בו למוות. "קינג" ואור רצים צפונה לעבר הקרוואן של בוזגלו, וכאשר הם רואים שהוא נטוש הם ממשיכים לנקרות ראש הנקרה ומתעלסים שם. אביעד דולק אחריהם. הוא מורה להם להסגיר את עצמם כי הם מוקפים מכל עבר. כשהוא מתקרב אל השניים הם יורים בו. בסוף הסרט כאשר הם מוקפים בכוחות משטרה רבים, ומסוק משטרתי שעוקב אחריהם וקורא להם להסגיר את עצמם, אור ו"קינג" קופצים אל מותם מהצוק שהם אוחזים יד ביד. "סוף המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סוף המשחק", באתר ספר הקולנוע הישראלי "סוף המשחק", באתר אידיבי "סוף המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "סוף המשחק", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ארץ של חירשים (סרט)

ארץ של חירשים (ברוסית: Страна глухих) הוא סרט דרמה רוסי מוערך משנת 1998 שזכה בכמה פרסים והיה מועמד לפרס ניקה. הוא מציג את מערכת היחסים בין אישה שומעת ורקדנית חירשת. הסרט נכתב ובוים על ידי ואלרי טודורובסקי, מככבים בו צ'ולפן חמאטובה ודינה קורזון, שזכתה על תפקידה בסרט בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר. הסרט נחשב לאחד ממאה הסרטים הטובים בהיסטוריה של הקולנוע ברוסיה, על פי מגזין Afisha. ריטה חווה תקופה קשה: החבר שלה אליושה, שחקן רולטה נלהב, חייב סכום כסף עצום ועכשיו חייו, כמו חייה של ריטה, תלויים על הכף. במהלך פגישה עם הנושה שלו במסעדה שלו, אליושה עוזב מבלי לחזור ומותיר את חברתו לבדה עם הנושה. בעת יציאתה החוצה, ריטה פוגשת בטעות רקדנית חירשת בשם יאיא, שמצילה אותה ממרדף. יאיא, למרות היותה חירשת לחלוטין, מבינה היטב אנשים שומעים. היא משכנעת את ריטה לשכוח את אהובה ומשכנעת שכל הגברים הם נבלות וצריך לחיות רק בשביל עצמך. השתיים מבלות יחד כל הזמן והופכות לחברות הכי טובות. יאיא מלמדת את ריטה שפת סימנים ומספרת לה על החלום שלה — לחסוך הרבה כסף ולנסוע אל "ארץ החירשים", שם היא, כמו אנשים דומים לה, יכולה לחיות באופן מוחלט מבלי להתכחש לעצמה. כשהיא שומעת את הרעיון, ריטה מתקשה להזדהות, אבל בכל זאת היא תומכת בה. החברות מנסות להרוויח כסף בזנות, אך ללא הצלחה. עד מהרה, יאיא מציגה לחברתה את מנהיג כנופיית החירשים, ״חזיר״, שמתאהב בריטה. לאחר זמן מה, הגבר מציע לה עבודה - להיות ה"אוזניים" שלו: ריטה חייבת לגלם את התפקיד של אשתו החירשת של ה״חזיר״ ולהזהיר אותו מפני סכנה. באחת הפעמים היא מצילה את חייו במהלך פגישה עם שותפים חסרי מצפון. יום אחד, ריטה מקבלת טלפון מאדם אלמוני שמודיע לה על מקום הימצאו של אליושה. לאחר שמצאה אותו, ריטה מביאה את אהובה הביתה. בתחילה, יאיא מתנגדת החלטה כזו באופן מוחלט. מאוחר יותר, בהיעדרה של ריטה, היא לומדת להכיר את אליושה טוב יותר ושוכבת איתו. במשך כל הזמן הזה יאיא משוכנעת בהוללות ובאנוכיות של הצעיר, שהוא לא צריך את ריטה ומנסה לשכנע בכך את חברתה, שעדיין מאוהבת באליושה. פורץ ריב בין הבנות וריטה הולכת לאליושה, מנתקת את היחסים עם יאיא. כשיש בידיה סכום כסף גדול, ריטה מציעה לאליושה להחזיר את החוב. אבל הוא מפסיד את כל הכסף על שולחן הרולטה ואומר שזה משפיל בשבילו להיות לידה, בחורה מאוד מוסרית ועוזב אותה. בינתיים יאיא מגיעה אל הנושה של אליושה, הבוס שלו, ומבקשת ממנו להעניש את החייב, תוך שהיא מתחננת שלא יגע בריטה. מאחר שאליושה שוב נעלם, הנושה, יחד עם אנשיו, מבקר אצל ריטה ודורש להחזיר את הכסף, תוך שהוא מאיים לחתוך את אוזניה של יאיא. ריטה הולכת אל ״חזיר״ ומבקשת עזרה. פורצת קטטה בין כנופיות החירשים לשומעים, שמסלימה לקרב יריות, בו מתים כל השודדים. אחרי שחיכו לבוקר, יאיא שנמלטה וריטה, שהתחרשה מקרב היריות, מבינה שעכשיו הם תמיד יהיו בלתי נפרדים. מאושרות הן יוצאות למרחקים: אל ארץ של חירשים. דינה קורזון — יאיא צ'ולפן חמאטובה — ריטה מקסים סוחאנוב — ״חזיר״ ניקיטה טיונין — אליושה (דיבוב: סרגיי בזרוקוב) אלכסנדר יאצקו — נושה אלכסיי גורבונוב — ספק פאבל פוימאלוב — מאו סרגיי יושקביץ' — נונה יארוסלב בויקו — חבר כנופיה "ארץ של חירשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארץ של חירשים", באתר AllMovie (באנגלית) "ארץ של חירשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יחסי הרשות הפלסטינית – לוקסמבורג

יחסי הרשות הפלסטינית–לוקסמבורג הם היחסים הבילטרליים בין הרשות הפלסטינית ללוקסמבורג. היחסים נחשבים לידידותיים. נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ביקר בלוקסמבורג ב-15 בפברואר 2015, ונפגש עם אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ובכירים בלוקסמבורג. לוקסמבורג תומכת באונר"א ומגנה את ההתנחלויות. למרות שעד היום לוקסמבורג לא הכירה במדינה פלסטינית, היא הצביעה בעד החלטות על הרשות הפלסטינית בהזדמנויות רבות. עם זאת, שר החוץ של לוקסמבורג ז'אן אסלבורן הצהיר על כוונתו להכיר במדינה פלסטינית ברגע שמעצמה אירופית גדולה תיקח את הובלת התהליך והפציר במדינות החברות באיחוד האירופי לעשות זאת גם. ביוני 2020 לוקסמבורג קראה להכיר במדינה פלסטינית אם ישראל תספח את יהודה ושומרון. באוגוסט 2020, שר החוץ של לוקסמבורג מתח ביקורת על הסכמתה של איחוד האמירויות הערביות לנרמל את יחסיה עם ישראל, ותיאר זאת כנטישה של הפלסטינים על ידי איחוד האמירויות הערביות. הוא הוסיף כי לא ניתן להשיג שלום במזרח התיכון ללא פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני. "Mahmoud Abbas to visit Luxembourg on Friday". Luxembourg Times. 11 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Luxembourg's Jean Asselborn calls for recognizing Palestine". Deutsche Welle. 17 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
ברונו טאוט

ברונו טאוט (בגרמנית: Bruno Julius Florian Taut;‏ 4 במאי 1880 – 24 בדצמבר 1938), היה אדריכל יהודי-גרמני, מתכנן ערים, תאורטיקן, אקספרסיוניסטי, צייר וסופר. נולד בקנינגסברג (כיום קלינינגרד), נפטר בטורקיה,ונקבר באיסטנבול, כלֹא מוסלמי היחיד בבית הקברות לשהידים "אדירנקפי"(אנ'). 1987–1981 – לימודים בעיר הולדתו 1902 – עבד במשרדי אדריכלות בוויסבאדן ובהמבורג 1903 – עבד במשרד אדריכלים בברלין עם ברונו מורינג (אנ') 1904–1908 – חניכה ולימוד אצל האדריכל תיאודור פישר (אנ') בשטוטגרט 1908–1912 – פתח משרד אדריכלות משלו, למד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של ברלין, שיתוף פעולה עם אחיו האדריכל מקס טאוט בפרויקט עיר גנים הגרמנית 1914 – משתתף בתערוכת ורקבונד בקלן, בה הוא מציג את בית הזכוכית (אנ') – מבנה עטור כיפה גדולה מזכוכית עם שלד פלדה דק, שנחשב לאבן דרך בתולדות האדריכלות המודרנית. 1916 – משתתף בתחרות הבית הגרמני באיסטנבול 1918 – חבר במועצת המנהלים בוורקבונד 1919 – יוזם את פרויקט ההתכתבות: שרשרת הזכוכית (אנ') (glass chain),שהיא התכתבות בין 13 אדריכלים מובילים, ביניהם אחיו – מקס טאוט. התכתבות זו היוותה את הבסיס לאדריכלות האקספרסיוניסטית בגרמניה. 1923–1924 – פועל בברית המועצות 1930–1932 – חבר כבוד באיגוד האדריכלים הבינלאומי ביפן; פרופסור לשם כבוד באוניברסיטה הטכנית של ברלין; חבר האקדמיה הפרוסית לאמנויות; חבר כבוד של המכון האמריקאי לאדריכלים 1933 – עם עליית הנאצים לשלטון הוא בורח לשווייץ. בהמשך מהגר ליפן, דרך צרפת, יוון, טורקיה וולדיווסטוק. ביפן הוא חובר לקבוצת אדריכלים גרמניים. 1936 – נענה להזמנה מטורקיה לשמש כפרופסור לארכיטקטורה באקדמיה לאמנויות יפות באיסטנבול. 1938 – נפטר ונקבר בבית הקברות באיסטנבול. טאוט היה פעיל בתקופת רפובליקת ויימאר. ידוע בעבודותיו התאורטיות, בארכיטקטורה ובעיצובי הבניין שלו. טאוט לקח חלק בתכנון פרויקט שיכון וייסנהוף ובלט בצבעוניות הבניינים שתכנן. בתקופת רפובליקת ויימאר, הוחלט לקדם בנייה של דיור ציבורי בהיקף רחב, במטרה לאפשר לכל שכבות האוכלוסייה דיור איכותי, נגיש, מואר והיגייני. טאוט היה אחד מהאדריכלים החשובים שהובילו להקמתם של שיכוני המגורים המודרניסטיים בברלין. שישה מהשיכונים הוכרזו בשנת 2008 כאתרי מורשת עולמית. ארבעה מתוכם הם פרי תכנונו של טאוט. תכנון השיכונים כלל שימוש עשיר בגוונים שונים, בהתאם לתפיסתו של טאוט. עבודותיו הושפעו מתפיסת עיר גנים המאופיינת, בין השאר, בעקרונות הבאים: בנייה לא צפופה, שטחים פתוחים טבעיים ושימוש עשיר בגוונים שונים. הפרויקטים מהווים דוגמה מרכזית ובולטת של האדריכלות המודרניסטית ושל הסגנון הבינלאומי. בית הזכוכית, צולם ב-1912, הוצג ב-1914 בית הזכוכית glass pavilion פרויקט הפרסה (אנ'), 1925–1933 חזית צבעונית-אדומה בבתי הפרסה צבעוניות בדלתות כניסה בית דירות בברלין, 1926–1931 מודרניזם: מצב רוח, מצב תודעתי, עודד היילברונר, עמ' 27–65. בתוך איך אומרים modernism בעברית, הוצאת רסלינג, 2010 אוריינות חזותית, עורך: איתן מכטר, הוצאת רסליג, 2010 מדיה וקבצים בנושא ברונו טאוט בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של ברונו טאוט, בקטלוג הספרייה הלאומית המהנדס הגרמני ברונו טאוט נתמנה ליועץ הטכני של הסובייט העירוני במוסקבה, ‏29 בינואר 1932, "הארץ" ברונו טאוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Cologne Germany - Glass pavilion Bruno Taut's colors – Pikark, Pikark, ‏10 May 2022 Berlin Modernism Housing Estates, UNESCO דבר, 11 בינואר 1939, עמוד 5 Bruno (Julius) (Florian) Taut, archinform אפרת מאירי, השפעות אדריכליות – ביתני זכוכית pavilion glass, ‏19 בפברואר 2019 באוהאוס תל אביב: ברונו טאוט–אדריכל, אמן הבנייה בצבע בברלין Wegweisende Architektur
איראקלי אזארובי

איראקלי אזארובי (בגאורגית: ირაკლი აზაროვი; נולד ב-21 בפברואר 2002 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת גאורגיה. אזארובי גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי. הוא ערך 12 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות גאורגיה. ב-1 בינואר 2021 חתם אזארובי בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית. הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים, וזכה עם המועדון באליפות גאורגיה ובסופר קאפ הגאורגי. ב-5 באוגוסט 2022 חתם אזארובי בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-2 ביוני 2021 ערך אזארובי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–2 על נבחרת רומניה במשחק ידידות. דינמו טביליסי אליפות גאורגיה (2): 2019, 2020 דינמו בתומי אליפות גאורגיה (1): 2021 הסופר קאפ הגאורגי (1): 2022 הכוכב האדום בלגרד אליפות סרביה (1): 2022/2023 הגביע הסרבי (1): 2022/2023 איראקלי אזארובי, באתר Transfermarkt איראקלי אזארובי, באתר Soccerway איראקלי אזארובי, באתר BDFutbol איראקלי אזארובי, באתר WorldFootball.net איראקלי אזארובי, באתר National Football Teams איראקלי אזארובי, באתר FootballDatabase.eu איראקלי אזארובי, באתר ESPN
ארנסט נואמה

ארנסט אפיה נואמה (באנגלית: Ernest Appiah Nuamah; נולד ב-1 בנובמבר 2003 בקומאסי שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, בהשאלה מר.ו.ד. מולנבק, ובנבחרת גאנה. נואמה גדל באקדמיית רייט טו דרים, ובחודש ינואר 2022 עבר למחלקת הנוער של נורשלן. בהמשך אותה שנה החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדנית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים. ב-30 באוגוסט 2023 חתם נואמה בר.ו.ד. מולנבק מליגת המשנה הבלגית, והושאל ישירות לאולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית למשך עונת 2023/2024. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-18 ביוני 2023 ערך נואמה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מדגסקר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-7 בספטמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. ארנסט נואמה, באתר Transfermarkt ארנסט נואמה, באתר Soccerway ארנסט נואמה, באתר BDFutbol ארנסט נואמה, באתר WorldFootball.net ארנסט נואמה, באתר National Football Teams ארנסט נואמה, באתר FootballDatabase.eu Danish club FC Nordsjaelland announce signing of Ghanaian teen Ernest Nuamah Appiah באתר Ghana Soccer Net, ‏ 8 בפברואר 2022 (באנגלית) Ernest Nuamah transferred to Belgium’s RWD Molenbeek; loaned to Lyon באתר Football Ghana, ‏ 30 באוגוסט 2023 (באנגלית) CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
יחסי הרשות הפלסטינית – פרו

יחסי הרשות הפלסטינית–פרו הם היחסים הבילטרליים בין הרשות הפלסטינית לפרו. פרו הכירה במדינה פלסטינית ב-24 בינואר 2011. שתיהן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. לרשות הפלסטינית יש שגרירות בלימה. בשנת 2014, נשיא פרו אויאנטה אומאלה ביקר ברשות הפלסטינית, נפגש עם נשיא הרשות מחמוד עבאס והניח זר על קברו של יאסר ערפאת במוקטעה. סוכנויות הידיעות, הרשימה מתארכת: פרו הכירה במדינה פלסטינית, באתר ynet, 25 בינואר 2011 "Peru recognizes Palestinian state". 24 בינואר 2011 – via www.reuters.com. {{cite web}}: (עזרה) "Presidente Ollanta Humala visita tumba de Yasser Arafat en Palestina". andina.pe (בספרדית). 18 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי אירלנד – הרשות הפלסטינית

יחסי אירלנד–הרשות הפלסטינית הם היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין אירלנד לרשות הפלסטינית. בשנת 2000 הקימה אירלנד נציגות דיפלומטית ברמאללה ולרשות הפלסטינית יש נציגות דיפלומטית בדבלין. שתיהן חברות באיחוד מדינות הים התיכון. נכון לשנת 2024, אירלנד מכירה במדינה פלסטינית. עד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20, אירלנד הייתה מודאגת יותר ויותר מגורלם של הפליטים הפלסטינים שנמלטו במלחמת ששת הימים ב-1967. בשנת 1969, שר החוץ האירי פרנק אייקן (אנ') תיאר את בעיית הפליטים הפלסטינים כ"מטרה העיקרית והדחופה ביותר" של מדיניות אירלנד במזרח התיכון. ב-1980 אירלנד הייתה המדינה הראשונה שחברה באיחוד האירופי שתמכה בהקמת מדינה פלסטינית. ישראל תקפה את אירלנד בחריפות על כך. בנאום בתחנת רדיו באירלנד אמר ראש ממשלת ישראל מנחם בגין כי מדיניות אירלנד לא יכולה לקבל את "זכותו של אש"ף להרוס את מדינת היהודים". בינואר 2011 אירלנד העניקה למשלחת הפלסטינית בדבלין מעמד דיפלומטי. באוקטובר 2014 הסנאט האירי העביר פה אחד הצעה הקוראת לממשלה להכיר במדינה פלסטינית.בדצמבר אותה שנה הדאל אירן עשה זאת גם כן. למרות התמיכה הרבה ברשות הפלסטינית באירלנד, ממשלת אירלנד עדיין לא יישמה את ההחלטה משנת 2014 למיסוד היחסים הדיפלומטיים בין השתיים, אם כי שר החוץ סיימון קובני ציין בעבר שהדבר עשוי להשתנות. למרות ששני הבתים של הפרלמנט האירי העבירו את ההצעה להכיר במדינה פלסטינית, ממשלת אירלנד רוצה לעשות זאת כחלק ממהלך רחב יותר של האיחוד האירופי. ב-22 במאי 2024 אירלנד החליטה להכיר במדינה פלסטינית. "Palestinian-Irish Relations - Department of Foreign Affairs and Trade". www.dfa.ie. ארכיון מ-17 בנובמבר 2020. נבדק ב-22 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Why the Irish Support Palestine". Foreign Policy. ארכיון מ-22 במאי 2018. נבדק ב-22 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Senators have agreed to recognise Palestine as an independent state". The Journal. Distilled Media Ltd. 22 באוקטובר 2014. ארכיון מ-22 באפריל 2019. נבדק ב-7 בנובמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Ariel, Ben (10 בדצמבר 2014). "Irish Parliament Urges Government to Recognize 'Palestine'". ארכיון מ-27 בספטמבר 2020. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי מלטה–תוניסיה

יחסי מלטה–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים בין מלטה לתוניסיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1967, לאחר עצמאותה של מלטה ב-1964. למלטה יש שגרירות בתוניס ולתוניסיה יש שגרירות בולטה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון. מלטית וערבית תוניסאית (אנ') הן שפות דומות מאוד. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ארוכים. ב-2012 הודיעה ממשלת מלטה על מאמצים להגביר את יחסי הסחר בין שתי המדינות, ולשתי הממשלות יש כיום 3 הסכמים המכסים העסקה זמנית של תוניסאים במלטה. Home - Tunisia, web.archive.org, ‏2023-05-01 "Malta | History, Language, Map, People, & Points of Interest | Britannica". www.britannica.com (באנגלית). נבדק ב-2023-04-27. Trade relations between Malta and Tunisia on the increase, web.archive.org, ‏2023-05-01 Three agreements for better relations between Malta and Tunisia, TVM news, February 5, 2019
גולפיגאנית יהודית

גולפיגאנית יהודית הייתה ניב של פרסית יהודית שדוברה על ידי הקהילה היהודית שחיה בגולפיגאן שבמערב מחוז אספהאן, באיראן. הסימנים הראשונים לנוכחותן של קהילות יהודיות באזור זה מתוארכים לשנת 750 לפני הספירה לערך. בעקבות עזיבתה של הקהילה היהודית האיראנית את איראן באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו פחת בהדרגה, ודובריה באיראן החלו לדבר פרסית יהודית, המדאנית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית. לגולפיגאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, היו הרבה מילות מושאלות מעברית, והיא נכתבה באלפבית העברי. הקלטות של מוניר מוצרתי ואסתר יהודאי, ילידות גולפיגאן בשפה הגולפיגאנית־יהודית יהדות איראן פרסית יהודית אוסף תעודות מקהילת גולפייגאן, אירן | פריט NNL_ARCHIVE_AL990032567270205171, באתר הספרייה הלאומית
יחסי אוגנדה–איטליה

יחסי אוגנדה–איטליה הם היחסים הבילטרליים בין אוגנדה לאיטליה, שהחלו באופן רשמי בשנת 1962, עת הכירה איטליה בעצמאותה של אוגנדה. במהלך השנים התפתחו היחסים לכיוונים פוליטיים, כלכליים וחברתיים מוצקים. איטליה פעילה מאוד בתיאום מדיניות האיחוד האירופי באוגנדה, ובייחוד בתחומ שיתוף פעולה פוליטיים, מסחריים, תרבותיים ופיתוחיים. באוקטובר 2014 נפגש נשיא אוגנדה יוורי מוסווני עם שרת ההגנה של איטליה, רוברטה פינוטי. בעת ביקוריו של המפקד הכללי של הקרביניירי בקמפלה, נחתם מזכר הבנות עם משטרת אוגנדה. לאוגנדה יש שגרירות ברומא משנת 1987. שגרירת אוגנדה באיטליה מיולי 2021 היא אליזבת פאולה נאפיוק. לאיטליה יש שגרירות בקמפלה. שגריר איטליה באוגנדה מאוקטובר 2019 הוא מסימיליאנו מצאנטי, המשמש גם כשגריר איטליה בברוניי וברואנדה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוגנדה–איטליה בוויקישיתוף Political cooperation About the Embassy, Embassy of the Republic of Uganda Ambassador of the Republic of Uganda Presents Credentials to the President of the Republic - President of the Republic of Croatia - Zoran Milanović, President of the Republic of Croatia - Zoran Milanović, ‏19 ביולי 2021 Embassy of Italy in Uganda, VisaHQ (באנגלית) The Ambassador
ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבית

ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית (באנגלית: Trans-Zab Jewish Neo-Aramaic; בפרסית: هولئولا ) היא שפה יהודית הנקראת לרוב ארמית חדשה או ארמית יהודית, ונחשבת חלק מהארמית החדשה הצפון-מזרחיות. זו שפתם של היהודים דוברי הארמית שחיו בקהילות שממזרח לנהר זָאבּ הגדול בצפון עיראק, בכורדיסתאן האיראנית ובפרובנציית אזרבייג׳ן המערבית באיראן בשפה זו יש שלוש קבוצות להגים: אִינטֵר-זאבּ - במחוז ארביל שבצפון עיראק, בין הנהר זאבּ הגדול לנהר זאבּ הקטן. דובריהם מכנים את שפתם לישאניד נושאן הלהגים של אזרבייג׳ן האיראנית. דובריהם כינוי את שפתם לישאן דידן הלהגים של כורדסתאן האיראנית ואזורים סמוכים לה באיראן ומעבר לגבול העיראקי. חלק מדוברי להגים אלה מכנים את שפתם הוּלָאוּלָא או הוּלַוְולָא (״יהדוּת״) השפה כתובה באלפבית העברי. האיות בדרך כלל פונטי מאוד, ואותיות שאינן נשמעות אינן נכתבות. מקור השפה בקצה הדרום-מזרחי של האזור הרחב בו דיברו בעבר ניבים שונים של הארמית החדשה. האזור משתרע מסננדג', בירת מחוז כורדסתאן, שבאיראן, האזור השתרע צפונה, ועד לגדות ימת אורמיה, משם הוא השתרע מערבה עד ימת ואן (בטורקיה), ודרומה אל מישור מוסול (בעיראק). ואז הוא פנה שוב מזרחה, דרך ארביל, חזרה לסננדג'. התהפוכות לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת מדינת ישראל הביאו את רוב יהודי פרס להתיישב במולדת החדשה בתחילת שנות ה-50. רוב הדוברים המבוגרים עדיין מדברים כורדית כשפה שנייה, ואילו הדורות הצעירים עברו לעברית. יהודיותא היא החזקה ביותר מבין כל השפות במשפחת הארמית החדשה היהודית, עם כ-10,000 דוברים. כמעט כל אלה חיים בישראל, ומעטים נותרו באיראן, וחלקם בארצות הברית. הדיאלקטים השונים של ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית התקבצו סביב אזורי ההתיישבות העיקריים של היהודים באזור: הערים סננדג' וסאקז במחוז כורדיסטן, איראן, עם מוצב דרומי בקרנד, ומקבץ בעיר סולימניה בעיראק. ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית מורכבת ממילים מושאלות מעברית, אכדית, פרסית וכורדית . אלפבית ארמי שפה ארמית שפות יהודיות פרסית יהודית ארמית יהודית Heinrichs, Wolfhart (ed.) (1990). Studies in Neo-Aramaic. Scholars Press: Atlanta, Georgia. ISBN 1-55540-430-8. Maclean, Arthur John (1895). Grammar of the dialects of vernacular Syriac: as spoken by the Eastern Syrians of Kurdistan, north-west Persia, and the Plain of Mosul: with notices of the vernacular of the Jews of Azerbaijan and of Zakhu near Mosul. Cambridge University Press, London. Hezy Mutzafi, The Jewish Neo-Aramaic Dialect of Koy Sanjaq (Iraqi Kurdistan), Harrassowitz, 2004, 9-10. Oz Aloni, The Neo-Aramaic Oral Heritage of the Jews of Zakho, Open Book Publishers, 2022, 13.
JSport

JSport הוא אתר אינטרנט, הסכת ובלוג העוסק בסיקור ספורט ישראלי, בדגש על כדורגל נשים וכדורגל נשים ישראלי. זהו האתר היחידי, אשר מסקר כדורגל נשים ישראלי באופן תדיר. האתר הוקם בידי העיתונאים שאול גרינפלד וחורן סריבקיאן בשנת 2015 כשישראל אירחה את אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 JSport מקדיש את רוב תכניו לפרסום וקידום ענף כדורגל הנשים שאינו זוכה בישראל לסיקור רב. בין היתר באתר מופעלת מערכת סטטיסטיקת משחקים מליגת העל והאתר מביא תוצאות בזמן אמת מהליגה הלאומית וליגת העל. האתר מכיל ראיונות בלעדיים עם שחקניות, אנשי צוות ומביא את הצבע מליגות הנשים בארץ. JSport מפעיל קבוצות וואטסאפ לעדכונים שוטפים של תוצאות בזמן אמן וחדשות וכן את קבוצת הפייסבוק כדורגל נשים ישראלי שבה חברים אלפי משתתפים בין היתר שחקניות ישראליות וזרות, מאמנים, הורים של שחקניות וכן אנשי צוות ומביאה את כדורגל הנשים לבמה המרכזית. האתר מפעיל הסכתים המסקרים כדורגל נשים, ומארח בהסכתים בין היתר שחקניות כדורגל, מנהלות קבוצה ואנשי צוות מענף כדורגל הנשים. אתר האינטרנט JSport עמוד הפייסבוק של JSport קבוצת הפייסבוק כדורגל נשים ישראלי עמוד האינסטגרם JSport שאול גרינפלד, באתר אייס, 9 בנובמבר 2022 *קבוצת הפייסבוק כדורגל נשים ישראלי
עטלף עיוור (שיר)

"עטלף עיוור" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי, אשר יצא לאור ב-9 במאי 2023. השיר נכתב על ידי בן ארי, והופק על ידי תומר בירן. השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי והופק על ידי תומר בירן. בן ארי סיפר שבתקופת כתיבת השיר הוא עבר משבר מסוים. לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. בן ארי פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-9 במאי 2023, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ומילותיו של השיר. במצעד השבועי של מדיה פורסט, בשבוע בו הסינגל יצא, הגיע השיר למקום ה-11, עם 57 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. בשבוע שלאחר מכן, הגיע למקום הראשון עם 149 השמעות. הוא נשאר במקום הראשון גם בשבוע שלאחר מכן, עם 138 השמעות. גם בפלטפורמות הדיגיטליות זכה השיר להצלחה והגיע למקום השמיני במצעד היטליסט של מאקו. השיר זכה לגרסאות כיסוי, בהן גרסה של הזמר אייל גולן, יובל דיין, שלום למר ויובל טייב (בערבית). במלחמת חרבות ברזל הוציא ארגון זק"א גרסת כיסוי בשם "אבא ענה לי" המכילה שיחה בין מתנדב זק"א שנמצא בחזית הלחימה לבנו הקטן שנשאר בבית, בביצוע חיים אוטמזגין, מפקד היחידות המיוחדות של זק"א וקצין במילואים בפיקוד העורף, ובנו יהונתן. גרסת כיסוי לשיר שביצע שאול גרינגליק בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון 2024 ששודרה במהלך המלחמה, זכתה לתפוצה רבה בעקבות מותו של גרינגליק בלחימה בצפון רצועת עזה, 3 שבועות לאחר שעבר את שלב האודישנים ופרש מהתחרות כדי להשתתף בלחימה. עטלף עיוור, סרטון באתר יוטיוב מידע על היצירה "עטלף עיוור" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "עטלף עיוור" באתר מיוזיק בריינז "איך השיר הזה לא שלי?": אייל גולן בקאבר לחנן בן ארי, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2023 אריאל פייגלין, שבוע שני ברציפות: 'עטלף עיוור' הוא השיר המושמע ביותר ברדיו, באתר ערוץ 7, 28 במאי 2023 יובל דיין- עטלף עיוור |קאבר|, סרטון בערוץ "GoodMusic", באתר יוטיוב (אורך: 02:11) עטלף עיוור - שלום למר (קאבר), סרטון בערוץ "Shulem", באתר יוטיוב (אורך: 03:27) יובל טייב עטלף עיוור I يوڤال طيب خفاش اعمى Prod By David Bitan I, נבדק ב-2023-08-08 אבא ענה לי | הדיאלוג של כל מתנדב זק"א עם בנו | חרבות ברזל 2023, סרטון בערוץ "ארגון זק"א", באתר יוטיוב (אורך: 03:49) שאול גרינגליק, מתמודד "הכוכב הבא", נפל בקרב בעזה, באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2023 מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית) המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023 דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023 תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ”ד | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
1000 (מספר)

1000 (נכתב גם 1,000; במילים: אלף) הוא מספר טבעי, עוקב ל-999 וקודם ל-1001. ברישום מדעי, אלף נכתב 1 × 103. קידומת ה-SI לאלף היא "קילו". קיצור נוסף לאלף הוא האות k. דוגמה: 30,000 יכול להיכתב גם כ-k) 30k = קילו), אבל בתחום המחשבים k מציין את המספר 1,024. סכום 57 המספרים השלמים הראשונים של פונקציית אוילר הוא 1000. קוראים לתקופה בת אלף שנים בפשטות אלף (בלועזית: מילניום). שנת 1000 היא השנה האחרונה של האלף הראשון לספירה. תמונה שווה אלף מילים – אמרה המייחסת יכולת רבה להעברת מסרים באמצעות תמונות. המשפט "גם מסע של אלף מילין מתחיל בצעד אחד קטן", פתגם סיני המיוחס ללאו דזה. אלף נשיקות הוא שיר שכתב אבשלום פיינברג לרבקה אהרנסון. אלף כבאים הוא שיר שבוצע על ידי להקת דודה, נכתב על ידי גידי גוב ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. אלף האיים – ארכיפלג הכולל 1,864 איים המצויים בגבול קנדה-ארצות הברית, על שמם נקרא רוטב בעל אותו שם. מדיה וקבצים בנושא 1000 בוויקישיתוף 1000, באתר MathWorld (באנגלית)