צופן הקוראן

צופן הקוראן, ידוע גם כצופן 19, הוא הטענה כי הטקסט של הקוראן מכיל צופן נסתר ומורכב מתמטית. מוסלמים התומכים בטענה מאמינים שהצופן מייצג ראיה מתמטית למקורו האלוהי של הקוראן, אולם הטענה לא אומתה על ידי אף גוף מתמטי או מדעי עצמאי. תומכי צופן הקוראן טוענים שהצופן מבוסס על עקרונות בסטטיסטיקה. עיקר התמיכה בצופן הקוראן מגיע מתנועות של מודרניזם אסלאמי. בראש עשרים ותשע סורות בקוראן מופיעים צירופי אותיות חסרי-פשר, הנקראים מֻקַטַּעָאת (مقطعات) או פַוָאתִח (فواتح). חלק מן הסורות נקראות על שם הצירוף הפותח אותן (כגון סורת ט.ה., סורת י.ס. וסורת צ.). בשנת 1969, רשאד ח'ליפה, ביוכימאי מצרי-אמריקאי, החל בניסיון לנתח את אותיות המקטעאת של הקוראן כדי למצוא בהן דפוסים ומשמעויות. ב-1973 הוא פרסם באנגלית את הספר "ניסי הקוראן: משמעות האותיות המסתוריות" שבו הוא מנתח את המקטעאת לפי מבנה ותפוצה. בשנת 1974 טען ח'ליפה שגילה צופן מתמטי המבוסס על המספר 19 שחבוי בקוראן. בעקבות זאת פרסם את הספר "דבר המחשב: מסר לעולם מאלוהים", שבו הוא מציג את הטענה לצופן הקיים בקוראן. הוא מסתמך על סורה 74, פסוק 30 כדי להוכיח את משמעות המספר: ”תשעה עשר שומרים שמנו עליו”. המאמינים בקוד הקוראן משתמשים לעיתים קרובות בספירת מילים מסוימות, סיכומי ביקורת וסכומי ספרות כדי לבסס את קיום הצופן. עמית של רשאד ח'ליפה, המחבר הטורקי אדיפ יוקסל טוען את הטענות הבאות בספרו "תשע עשרה: חתימת אלוהים בטבע ובכתבי הקודש": הבסמלה, נוסחת הפתיחה של הקוראן, אשר למעט יוצאים מן הכלל נמצאת בתחילת כל סורה בקוראן, מורכבת מ-19 אותיות בדיוק. יש הרואים בבסמלה, במיוחד בקרב המיסטיקה המוסלמית, ביטוי המתמצת את הקוראן כולו. המילה הראשונה של הבסמלה, איסם (שם), ללא התכווצותה, מופיעה 19 פעמים בקוראן (19×1). [להוציא צורות רבים, או כאלה עם סיומות כינוי]. המילה השנייה של הבסמלה, אללה, מופיעה 2698 פעמים (19×142). המילה השלישית של הבסמלה, רחמן, מופיעה 57 פעמים (19×3). המילה הרביעית של הבסמלה, רחים (=רחום), מופיעה 114 פעמים (19×6). תוצאת מקדמי הכפל של מילות הבסמלה (1+142+3+6) היא 152 (19×8). הקוראן מורכב מ-114 פרקים (19×6). המספר הכולל של הפסוקים בקוראן, כולל כל הבסמאלות הלא ממוספרות, הוא 6346 (19×334). סכום הספרות של 6346 הוא גם 19. הבסמלה מופיעה 114 פעמים (למרות היעדרה בסורה 9, היא מופיעה פעמיים בסורה 27); 114 זה 19×6. מהבסמלה החסרה בסורת א-תובה (סורה 9) ועד לבסמלה הנוספת בסורת א-נמל (סורה 27), יש בדיוק 19 סורות. הופעת הבסמלה הנוספת היא בסורה 27 באיה (פסוק) 30. סכום מספר הסורה עם מספר הפסוק מביא לתוצאה של 57 (19×3). הקוראן מורכב מ-114 סורות, כאשר ב-29 מתוכן מופיעות המֻקַטַּעָאת (مقطعات), אותן אותיות קטועות חסרות הפשר. רשאד ח'ליפה טען כי במקטעאת טמון המפתח לצופן הקוראן, וכי על ידי ניתוח סטטיסטי של אותן סורות הוא חשף דפוסים מתמטיים מורכבים שבמרכזם המספר 19 מופיע גם כן. לכל אות בערבית ניתן להקצות ערך מספרי, בדומה לגימטריה שבעברית. עבדאללה אריק השתמש בשיטה זו בספרו "Beyond Probability: God's Message in Mathematics" כדי לנתח את הבסמלה מבחינה גימטרית. הוא מביא טיעונים נומרולוגיים שונים בהסתמך על ערכים אלה כדי לבסס את דבריו. דילוגי אותיות בתורה צפנים בתנ"ך Rashad Khalifa, Miracle of the Quran: Significance of the Mysterious Alphabets, Islamic Productions International, 1973. (באנגלית) Rashad Khalifa, Computer Speaks: God's Message to the World, First Edition, Islamic Productions, 1981-06-01, ISBN 978-0-934894-38-8. (באנגלית) SAALEH, ABDURRAHMAAN (2016). "Sectarian Islam in America: The Case of United Submitters International-The Foundation". Islamic Studies. 55 (3/4): 235–259. ISSN 0578-8072. JSTOR 44739746. Yuksel, Edip (2011). Nineteen: God's Signature in Nature and Scripture (באנגלית). Brainbow Press. ISBN 978-0-9796715-9-3. Arik, Abdullah (2012), Beyond Probability, United Submitters International, pp. 17–36, ISBN 9781890825027