laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 1953/1954 בפוטבול ליג

עונת 1953/1954 הייתה העונה ה-55 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 באוגוסט 1953 והסתיימה ב-26 במאי[דרושה הבהרה] 1954. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. שפילד יונייטד והאדרספילד טאון היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. וולברהמפטון וונדררס זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו מידלסבורו וליברפול. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ואברטון. ג'ימי גליזרד מהאדרספילד טאון כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים. טום פיני מפרסטון נורת' אנד זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. נתונים מפורטים מאתר rsssf
מיקוליצ'ין

מיקוליצ'ין (באוקראינית וברוסית: Микуличин; בפולנית: Mikuliczyn; ביידיש: מיקוליטשן) הוא כפר ברשות המקומית ירמצ'ה (אנ') במחוז איוואנו-פרנקיבסק באוקראינה. הכפר שוכן על גדות נהר פרוט, בקרבת העיר ירמצ'ה. התיעוד הראשון לקיומו של הכפר הוא ממסמכים פולנים מן המאה ה-15. במאה ה-18 הכפר היה אחד המוקדים של האופרישקי (אוק'), קבוצה של פורעי חוק אוקראינים שפעלו נגד השלטונות בגליציה, בוקובינה וזקרפטיה, בהנהגתו של אולקסה דוב-בוש (אנ'). עד סוף המאה ה-18 האזור היה שייך לאיחוד הפולני-ליטאי. בחלוקת פולין הראשונה ב-1772 האזור עבר לשליטת האימפריה האוסטרית שהפכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית ברבות השנים. לאחר פירוק האימפריה בעקבות מלחמת העולם הראשונה האזור נכלל ברפובליקה הפולנית השנייה. ב-1939 האזור נכבש על ידי ברית המועצות בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ב-1941 גרמניה הנאצית כבשה אותו במסגרת מבצע ברברוסה. ברית המועצות כבשה את האזור מחדש ב-1944 והוא נכלל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, עד לשנת 1991 בה אוקראינה קיבלה את עצמאותה והכפר הפך לשטח אוקראינה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-1781 היו במקום 12 יהודים מתוך אוכלוסייה של 800 איש. עד 1900 האוכלוסייה גדלה לכ-600 יהודים מתוך 4,300 מתיישבים וב-1921 היהודים מנו 552 תושבים. בתים בכפר נהר הפרוט עובר בכפר כנסייה במיקוליצ'ין מבשלת בירה במיקוליצ'ין מדיה וקבצים בנושא מיקוליצ'ין בוויקישיתוף "מיקוליצ'ין", באתר JewishGen (באנגלית) מיקוליצ'ין באתר מרכז מורשת יהדות פולין ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיקוליצ'ין".
ג'פרי ביוקנן

ג'פרי ס. ביוקנן (באנגלית: Jeffrey S. Buchanan) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמפקד כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית). ביוקנן סיים ב-1982 תואר ראשון באקולוגית חיות הבר באוניברסיטת אריזונה והתגייס לצבא ארצות הברית. שירת כמפקד מחלקה רובאית, מפקד מחלקת סיור וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. לאחר קורס קציני חי"ר מתקדם מונה למפקד פלוגת תצפיות בגדוד המודיעין 125 של דיוויזיית החי"ר ה-25. בתפקידו הבא שימש מפקד פלוגה רובאית ומפקד פלוגת מפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט החי"ר 22 בדיוויזיה. בשנים 1991–1994 שירת כמפקד פלוגה ומפקד גדוד בווסט פוינט. למד במכללה לפיקוד ומטה של הצבא, ב-1995 מונה לקצין אג"ם של הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר 327 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 לאחר מכן שימש קצין אג"ם של החטיבה הראשונה בדיוויזיה. ב-1997 מונה לקצין אג"ם בכוח המשימה לאיתור נעדרים של פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. ביוני 1999 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר 187 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. ביולי 2001 מונה למדריך במרכז הלאומי לאימונים שבפורט ארווין בקליפורניה. ביוני 2003 מונה לראש ענף פיתוח תורות לחימה בבית הספר לחי"ר של הצבא בפורט בנינג. ביוני 2004 מונה למפקד חטיבת האימונים השנייה בדיוויזיית החי"ר 75, בתקופה שירותו הוצב בעיראק ושימש מפקד צוות העברת השליטה לכוחות המיוחדים של משטרת עיראק ולאימון כוחות המשטרה המקומיים. במאי 2006 מונה לעוזר ראש מטה הארמייה החמישית. בנובמבר 2007 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית, במהלך מילוי תפקיד זה הוצבה הדיוויזיה בעיראק, תחילה קיבלה אחריות על גזרת מרכז ולאחר מכן על הגזרה הדרומית. באוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם, תכנון ואימונים בפיקוד כוחות המילואים של צבא ארצות הברית. ביולי 2010 מונה לקצין שיתוף פעולה צבאי-אזרחי בפיקוד כוחות ארצות הברית בעיראק וכן שימש דובר הפיקוד. בפברואר 2012 מונה לעוזר מפקד המרכז למצוינות במודיעין של הצבא. באפריל 2012 מונה לסגן מפקד קורפוס I בבסיס המשותף לואיס-מקורד במדינת וושינגטון. ב-2013 מונה למפקד הכוחות הצבאיים באזור הבירה וושינגטון די. סי.. ב-2015 מונה לסגן מפקד כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית). ב-2017 מונה לקצין הקשר של הצבא ב-FEMA לפיקוח על מאמצי הסיוע בפוארטו ריקו בעקבות הוריקן מריה. ביוני 2019 סיים את תפקיד כמפקד הארמייה החמישית ופרש מהשירות הצבאי. ביוקנן בעל תואר שני בפיתוח מנהיגות מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. הוא נשוי ללורה והם הורים לשני בנים ובת. מדיה וקבצים בנושא ג'פרי ביוקנן בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר אוניברסיטת המדינה של אורגון Lt. Gen. Jeffrey Buchanan takes command of U.S. Army North (Fifth Army), אתר הבסיס המשותף סן אנטוניו, 31 באוגוסט 2016 This is the new top general coordinating military operations with FEMA in Puerto Rico, וושינגטון פוסט, 28 בספטמבר 2017 ביוגרפיה באתר אוניברסיטת וושינגטון
חלקה (הרלדיקה)

מגן שדה תומכים סלוגן ציצה עטרה מעטה קסדה נזר חלקה מטען מוטו ההתקנים בשלט ההרלדי בהרלדיקה, חלקה היא פרט הנוסף מתחת למגן - לרוב תל ירוק, או סלעים או כל סוג אחר של נוף - ושעליו התומכים נראים עומדים. יש הטוענים כי החלקה מסמלת את אדמתו של האדון.[דרוש מקור] לא כל משטח או פריט לרגלי התומכים הוא חלקה. השימוש בחלקה כפרט רשמי בבלאזון החל בתקופה מאוחרת יחסית בהיסטוריה של ההרלדיקה, והוחל ככל הנראה בשל הצורך בתומכים שונים עבור משפחות אצולה, או ישויות ריבוניות שונות. עם זאת, לעיתים מופרד בבלאזון תיאור החלקה מתיאור התומכים. עיטור מסולסל אשר אמני הרלדיקה נהגו להוסיף תחת רגלי התומכים נפוץ בעיקר במאה ה-19 וזכה לכינוי מעורר המחלוקת בסיס גז (כנראה בשל הדמיון לענן). כינוי זה לא זכה מעולם להתייחסות רשמית. הבלאזון היחיד הכולל אזכור לפריט דומה מציין "ערבסקה" ירוקה אשר משמשת לאיזון הלווייתנים התומכים של מחוז זאנסטאט בהולנד. החלקה מוענקת ביחד עם תומכים כתוספת לשלט, ובמקרים נדירים – כתוספת לשלט שמכיל תומכים ללא חלקה. חלקה ללא תומכים היא תקנית, אולם למעט[דרוש מקור] סמל אוסטרליה הדרומית, לא ידוע על מקרה מסוג זה. חלקות מתארות לרוב נופים של יבשה (במקרה של ראשי שבטים סקוטים - בדרך כלל תל ירוק עטור בפרח הרשמי של השבט) או ים, ועשויות להיות מפורטות למדי - כגון חלק מההענקות הקנדיות האחרונות. בחלקה של אוניברסיטת צפון קולומביה-הבריטית בקנדה (בעיצובו של רוב סבסטיאן) מתוארים דובה ואייל (תומכים) אשר דורכים על יער, פסגות הרים ושיבולי חיטה אשר מתנשאים כולם מתוך דוגמה של מים אשר עצמה טעונה בלוויתן אורקה. חלקות יכולות לתאר אתר גאוגרפי מיוחד. החלקה בסמל טנזניה היא הר הקילימנג'רו, והחלקה של היישוב ארבלאס (ספ') היא גלובוס [1](הקישור אינו פעיל). קיימות חלקות יוצאות דופן. החלקה של התאחדות המכללות והאוניברסיטאות של קנדה היא חצר ריבועית. למועצת מחוז קמברלנד חומה בתור חלקה, ולאקדמיה להנדסה של קנדה גשר שמתחתיו נהר בתור חלקה. לסמל גיזברן חלקה יחידה במינה – סמל מאורי. מדיה וקבצים בנושא חלקה בוויקישיתוף CIVIC HERALDRY OF ENGLAND AND WALES-CUMBERLAND OBSOLETE, www.civicheraldry.co.uk Disclaimer - Electronic Collection, epe.lac-bac.gc.ca Coat of arms (crest) of Gisborne, Heraldry of the World, ‏2017-10-29 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד ברזילי

עודד ברזילי (2 בינואר 1930 – 18 באוקטובר 2023) היה איש ציבור שכיהן כראש המועצה האזורית רמת הנגב בשנים 1960–1962 ושימש כמהנדס המועצה בשנים 1992–2012. ברזילי נולד בכפר גלעדי ובהמשך ילדותו גדל בקיבוץ קריית ענבים. בקריית ענבים הוא נחשף לראשונה מקרוב לפעילות הפלמ"ח כאשר כילד היה נוהג לצפות בגדוד הפלמ"ח שחנה בקיבוץ. כשגדל, הלך ללמוד עם בני גילו בבית הספר החקלאי כדורי על מנת להגשים את חלומו ולהיות חקלאי בארץ ישראל. תוך כדי הלימודים התגבש בו ובקרב חביריו הרצון להתגייס לפלמ"ח כבר בזמן הלימודים בבית הספר. מכיוון שהפלמ"ח היה ארגון חשאי לקח להם זמן למצוא את לשכת הגיוס ובסופו של דבר לאחר מאמצים רבים הם הצליחו לאתר את הלשכה ולהתגייס לפלמ"ח. מפקדם הראשון היה משולם שביט, שאימן אותם בסתר במקביל ללימודם בבית הספר עד שהפכו לכיתת כוננות חמושה מן המניין. טבילת האש הראשונה שלהם הייתה בתחילת מלחמת העצמאות בהגנה על קיבוץ בית קשת מהסתערות של ערבים מקומיים, בהמשך השתתפו גם בקרבות ההגנה על משמר העמק. בשלב זה המשך הלימודים כתלמידים מן המניין בבית הספר הפך למורכב מדי ועודד וחבריו הצטרפו לפלמ"ח באופן מלא. הוא נלחם במסגרת חטיבת יפתח בקרב ח'רבת מאחז, נפצע ועבר תהליך שיקום כנכה צה"ל. לאחר השיקום מהפציעה חזר עודד להמשך השלמת הכשרה חקלאית ולאחר ההכשרה הצטרף לקיבוץ רביבים. בקיבוץ הוא הכיר את רעיתו הדסה וביחד הם הקימו משפחה בקיבוץ. בקיבוץ עסק עודד בחקלאות ובבנייה ובמקביל עסק בפעילות ציבורית. הוא שימש כגזבר הקיבוץ ובמשך שנתיים נשא בתפקיד ראש המועצה האזורית רמת הנגב. בגיל ארבעים, התקבל עודד ללמודי הנדסה אזרחית בטכניון בחיפה, במהלך תקופה זו הוא פגש את משפחתו, שנשארה בנגב, רק בסופי השבוע ובחגים. לאחר סיום לימודיו החל עודד לעבוד כמהנדס עצמאי בבפרויקטים רבים ברחבי הנגב. לאחר מספר שנים התבקש עודד על ידי שמואל ריפמן, ראש המועצה דאז להוביל את תחום ההנדסה במועצה ותרם רבות לפיתוח הנרחב שעברה המועצה בשנים אלו החל מבניית יישובים החדשים ותשתיות ועד חיזוק של הקיבוצים והיישובים הקיימים של המועצה. לאחר פרישתו מתפקיד מהנדס המועצה, המשיך עודד לעבוד כמהנדס מן המניין במחלקת ההנדסה של המועצה עד לפרישתו לגמלאות בגיל 84. מדיה וקבצים בנושא עודד ברזילי בוויקישיתוף ידיעון המועצה בו מופיע ריאיון עם ברזילי ראיון אישי - עדות מן העבר: עודד ברזילי מיזם מצייני הדרך IDF WAYS TIS משולם ער, סופר "דבר" בנגב, מתנגדים להקמת עיר חדשה בקרבת מקום למצפה־רמון, דבר, 18 ביוני 1961 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התקוממות העבדים בניו יורק, 1712

מרד העבדים של ניו יורק ב-1712 היה התקוממות במחוז הבריטי של ניו יורק של 23 עבדים אפרו-אמריקאים. במהלך המרד העבדים הרגו תשעה לבנים ופצעו שישה נוספים. בעקבות המרד כ-70 שחורים נעצרו ונכלאו. 27 מתוכם הועמדו למשפט, ו-21 הורשעו והוצאו להורג. בתחילת המאה ה-18, הייתה בניו יורק אחת מאוכלוסיות העבדים הגדולות ביותר בכל מושבותיה של אנגליה. העבדות בניו יורק הייתה שונה מהמושבות האחרות כיוון שלא היו בניו יורק מטעים גדולים. העבדים גרו זה ליד זה, מה שהקל על התקשורת ביניהם. הם גם עבדו לעיתים קרובות בסמוך לשחורים חופשיים, מצב שלא היה קיים במרבית המטעים. עקב כך עבדים בעיר יכלו לתכנן תוכניות בקלות רבה יותר מאשר במחוזות אחרים. האירועים שהובילו כנראה למרד כוללים את הירידה בחופש ובמעמד כאשר המושבה החליפה ידיים מהולנדית לבריטית. תחת השלטון ההולנדי, לעבדים המשוחררים היו זכויות משפטיות מסוימות, כמו הזכות לבעלות על אדמות והזכות להינשא. לאחר שהבריטים השתלטו על ניו אמסטרדם בשנת 1664, והפכו אותה לניו יורק, הם חוקקו חוקים שהגבילו את זכויות העבדים המשוחררים. שוק העבדים שנבנה ליד וול סטריט נבנה על מנת להתאים את הגידול[דרושה הבהרה] של ייבוא העבדים על ידי החברה האפריקנית המלכותית. בתחילת המאה ה-18, 20 אחוזים מהאוכלוסייה היו עבדים שחורים משועבדים[דרושה הבהרה]. הממשלה הקולוניאלית הגבילה את הקבוצה הזו מבחינה חברתית בכמה צעדים: דרישה מהעבדים לבקש אשרת מעבר אם עליהם לנסוע יותר מקילומטר מביתם; נישואין נמנעו; הם לא יכלו להתאסף בקבוצות של יותר משלושה אנשים; והם הופרדו בכנסייה. בליל ה-6 באפריל 1712, התאספה חבורת עבדים והעלו באש בניין ליד ברודוויי כאשר המתיישבים הלבנים ניסו לכבות את האש התנפלו עליהם השחורים המשועבדים, חמושים באקדחים, גלימות וחרבות, ולאחר מכן ברחו. לאחר ההתקוממות נעצרו ונכלאו 70 שחורים. מתוכם 27 הועמדו למשפט, ו-21 מהם הורשעו ונידונו למוות. 20 נשרפו למוות ואילו אחד הוצא להורג בגלגל שבירה. באותה תקופה דרך זו לא הייתה בשימוש על לבנים. חומרת העונש הייתה תגובה לפחדם של הלבנים מפני התקוממות עבדים נוספת. לאחר המרד, החוקים הקולוניאליים המסדירים את חייהם של העבדים השחורים וההודים בניו יורק נעשו מגבילים יותר. נאסר על העבדים להחזיק בנשק, והימורים הוצאו מחוץ לחוק. פשעים אחרים, כגון נזק לרכוש, אונס ותכנון לרצח, עונשם שונה לעונש מוות. לשחורים חופשיים הותר להחזיק בקרקעות. התקוממות העבדים בניו יורק, 1712, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) התקוממות העבדים של 1712, באתר MAAP, ‏26-11-2016 ניו יורק: אירועי 1712, ‏05-01-2008 פטר ר. קריסטוף, העבדים לשעבר של ניו אמסטרדם "ניו יורק מדיה", LLC, 1992, עמ' 80. (באנגלית) אירועי ניו יורק 1712, באתר The Slave Robelliton (ארכיון)
מדליית ההגנה (1945-1940)

מדליית ההגנה (בנורווגית: Deltagermedaljen 9. april 1940–8. mai 1945) הוא העיטור הניתן לחיילים ולאזרחים שנטלו חלק במאבק נגד פלישת גרמניה הנאצית לנורווגיה ובמהלך תקופת הכיבוש במלחמת העולם השנייה. נכון ל-17 באפריל 2017 חולקו 1208 מדליות. המדליה מוענקת לחיילים, הן נורווגים והן מבעלות הברית, שנטלו חלק ו/או נפצעו במהלך מלחמת העולם השנייה. מקבל המדליה חייב להוכיח ש"לחם למען המולדת" בתקופת הכיבוש, כלומר לחם נגד משטרו הפרו-נאצי של "הבוגד מנורווגיה" והוורמאכט. בדרך-כלל מוכרת המדליה בשם "מדליית המשתתף במלחמה" (krigsdeltakermedaljen). המדליה ניתנת לכל מי שלחם בקרב על נורווגיה (בין אם כאזרח ובין כחייל) ולכן היא המדליה הנפוצה ביותר שניתנה על השתתפות במלחמת העולם השנייה. חלוקת המדליה החלה בשנת 1945 והמשיכה להינתן במשך כל שנות החמישים. מאחר שהממשל הנורווגי לאחר המלחמה לא יכול היה לדעת מי השתתף באופן אקטיבי במלחמה, כל אדם שראה עצמו מתאים לקבל את המדליה יכול היה לפנות בבקשה רשמית לקבל אותה. דבר זה גרם לכך שרבים ביקשו את המדליה כדי להעלות את מעמדם החברתי. בהתחלה לא ניתנה המדליה לאנשי צי הסוחר (Handelsflåte), אך הדבר שונה בשנת 1979 עקב מחאת אנשי הצי שדרשו הכרה על גבורתם בתקופת המלחמה. הקריטריון שונה ונקבע שארבעה חודשי שירות בצי ההתנגדות הנורווגי (Nortraship; אנ') תזכה את הלוחם במדליה. בשנת 1981 נוספו ספני חיל הים המלכותי הנורווגי (אנ') במהלך המלחמה כזכאים אף-הם לזכייה במדליה. בשנת 1985 החל מבצע רשמי של צבא נורווגיה לאיתור לוחמים ואזרחים שזכאים למדליה על פעילותם אך טרם קיבלו אותה. חלוקת המדליה ממשיכה גם כיום. בשנת 2013 חולקו 17 מדליות, בשנת 2014 חולקו ארבע מדליות ובשנת 2015 חולקו 89 מדליות. המדליה עשויה מארד. בצדה האחד מופיע סמל נורווגיה עם הכתובית "9 באפריל 1940 – 8 במאי 1945" (ומכאן שמה). בצדה השני מופיע דגל המלך, דגל נורווגיה האזרחי ודגל נורווגיה הצבאי והכתובית, הכתובה במעגל, היא "משתתף בקרב" (DELTAGER I KAMPEN). האות יכול להכיל עיטור-ורד במרכזו במידה ומקבל המדליה המשיך את פעילות ההתנגדות לגרמניה הנאצית גם לאחר הפלישה ב-1940, בין אם בתוך נורווגיה ובין אם בחו"ל (תחת פיקוד הממשלה הגולה בלונדון). בהוראת מלך נורווגיה ב-9 בספטמבר 1945, משרד ההגנה הנורווגי גיבש את הקריטריונים הבאים לקבלת המדליה עבור כל מי שנלחם או נפצע במאבק בכיבוש הנאצי בנורווגיה: אנשי צבא נורווגים ו/או לוחמי בעלות הברית שלחמו בקרב על נורווגיה ב-1940 למשך 5 ימים לפחות. נכללים בכך גם אזרחים שביצעו או עבדו במסגרות שסייעו לצבא בקרבות של 1940, כולל עובדי הרכבת והטלגרף, למשך 5 ימים לפחות. כל מי שלחם בצבא הנורווגי בחו"ל תחת פיקוד הממשלה הגולה בלונדון למשך 4 חודשים לפחות, וכן למי שהשתתף בשחרור נורווגיה ושירת פחות מ-4 חודשים. אנשים שלחמו בפינמרק (צפון נורווגיה) בחורף 1944-1945 למשך חודש אחד לפחות. אנשי בעלות הברית שלחמו למען שחרור נורווגיה למשל לפחות חודש אחד. אנשי המחתרת הנורווגית ששירתו לפני ה-8 במאי 1945 למשך 4 חודשים לפחות. אנשי צי הסוחר הנורווגי ששירתו לפני ה-8 במאי 1945 למשך 4 חודשים לפחות. בנוסף על מקבל המדליה להראות ש"הראה רצון-לאומי טוב" בתקופת הכיבוש. זאת ועוד, כל מי שעומד הן בקריטריון הקרב של 1940 והן בקריטריון המאבק בתוך נורווגיה או מחוץ לה בין 1940-1945 זכאי לעיטור-ורד על האות. עיטור זה לא יוענק למי ששירת בצי הסוחר מחוץ לנורווגיה. נורווגיה במלחמת העולם השנייה המחתרת הנורווגית מדיה וקבצים בנושא מדליית ההגנה בוויקישיתוף רשימת כל האנשים שקיבלו את המדליה (בנורווגית) במקור: "må ha vist god nasjonal holdning"; מילולית: "הראה רצון-לאומי טוב".
משטרת גשר

משטרת גשר (נקראה גם על ידי ממשלת המנדט - משטרת ג'יסר אל מג'אמי Jisr El Majami) היא מבנה משטרה שנבנה על ידי הבריטים, בתקופת המנדט, לפי מודל מצודות טגארט. המשטרה נמצאת ליד קיבוץ גשר ונועדה לשמור על תחנת הרכבת של גשר (שהייתה חלק מרכבת העמק) ועל הגשרים שעל הירדן בג'יסר אל מג'מעה. בתקופת מלחמת העצמאות נערכו במקום קרבות קשים נגד הלגיון הערבי וחיל המשלוח העיראקי. בעקבות מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936-1939) החליטה ההנהגה הבריטית בארץ לחזק את ביטחון התושבים. לשם כך הוזמן צ'ארלס טגארט לייעוץ והוא הציע להקים מבני משטרה, מדגמים שונים, ברחבי הארץ. אחד המקומות בהם הוחלט להקים משטרה היה ליד גשר הישנה וזאת על מנת לשמור על נקודות אסטרטגיות באזור שכללו 2 גשרים שחצו את הירדן (לרכבת ולרכב), תחנת רכבת וקרנטינה. המשטרה נבנתה בשנת 1942 עד 1943 כחלק מסבב הבניה השלישי של 'מיזם בנייני המשטרה' ונמסרה לפעילות בידי משטרת המנדט. ערך מורחב – הקרב על קיבוץ גשר ב-27 באפריל 1948 ראו מגיני הקיבוץ שהבריטים מפנים את המשטרה ומייד נשלח כח שתפס את המשטרה. מספר שעות לאחר מכן החלו כוחות הלגיון הירדני לתקוף את הקיבוץ ואת המשטרה. למרות המאמצים נהדפו התוקפים. בהמשך הצטרף חיל המשלוח העיראקי למאמץ הערבי ותקף גם הוא את הקיבוץ והמשטרה. בסיוע כוחות שריון הצליחו העיראקים לפרוץ לחצר המשטרה אולם לבסוף נהדפו. הקרבות באזור הסתיימו ב-22 במאי 1948. בין מגיני המשטרה היו גם אנשי גיוס חוץ לארץ (גח"ל) וחלקם אף נהרג על הגנת המקום. כחלק משימור זכרם של לוחמי גח"ל שנפלו במקום ושל כלל לוחמי גח"ל, הקים הפסל נעם רבינוביץ פסל בצמוד למבנה המשטרה. הפסל עשוי מתכת והוא כולל כתובת הנצחה וחלונות הצצה לרשומות שהותירו אותם לוחמים על קירות המבנה. מייד לאחר המלחמה הפעיל הקיבוץ במשטרה בית אריזה לעגבניות. בשנות ה-60 עבר המבנה לרשות כוחות הביטחון ושימש כמתקן אימוני לש"ב של צה"ל. עם הקמת מתקן אדם בשנות ה-90 הועברו האימונים לשם והמבנה ננטש והוזנח. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל הכריזה על המקום כאתר מורשת אולם נכון ל-2016 המקום שומם ולא נעשו צעדים לשימור המקום. במסגרת הקמת משטרות הטגארט הוגדרו 6 דגמים של מבנה. משטרת גשר נבנתה לפי דגם של "תחנה כפרית (2nd Class Police Station)". המשטרה בנויה כחצר הקפית סגורה כשהחלק הצפוני של המבנה ההיקפי בן 2 קומות. בשתי הפינות הנגדיות של החצר נבנו מגדלי שמירה. החלונות ההקפיים בקו הקרקע קטנים על מנת למנוע פגיעה בשוהים במבנה ועל מנת לשמש כחרכי ירי למגיני המקום. חלק מחלונות אלו מוגנים על ידי לוחות ברזל. החלונות בקומה השנייה רחבים יותר ומאפשרים תצפית. החצר הפנימית מחולקת למספר חצרות קטנות על ידי מבנים בני קומה אחת דבר שאיפשר שימוש יעיל יותר במרחב הפנימי. על הקירות החיצוניים של המבנה ניתן עדיין להבחין בפגיעות הכדורים שנורו על המבנה במהלך הקרבות ב-1948. מדיה וקבצים בנושא משטרת גשר בוויקישיתוף גשר - הקרב על מעברות הירדן, מעריב, 26 באפריל 1955 הצד הצפוני של המשטרה פונה לכוון גשרי הירדן לכן היה צורך בתצפית משופרת מהמשטרה צפונה ברוב המשטרות נוצל חלקם העליון של המגדלים לאחסון מיכלי מים
ניקולס המונד

ניקולס ג'פרי לַמְפְּרִייר הֶמוֹנְד (באנגלית: Nicholas Geoffrey Lemprière Hammond‏; 15 בנובמבר 1907 - 24 במרץ 2001) היה היסטוריון וגאוגרף בריטי אשר התמחה ביוון העתיקה. במהלך מלחמת העולם השנייה, פעל בשירות מנהלת המבצעים המיוחדים ביוון הכבושה. המונד נולד בעיר המחוז אייר שבסקוטלנד למד בפטס קולג' (Fettes College) שבאדינבורו. לאחר מכן המשיך ללימודי היסטוריה קלאסית בגונוויל וקאיוס קולג' (Gonville and Caius College) השייך לאוניברסיטת קיימברידג', וב-1930, בגיל 22 בלבד, התקבל כמרצה מן המניין בקלייר קולג'. במסגרת לימודיו הוא ערך ביקורים ביוון ואלבניה, ורכש היכרות רבה עם הטופוגרפיה המקומית וכן למד על בוריין יוונית ואלבנית. בשל יתרונות אלו, במהלך מלחמת העולם השנייה בשנת 1940, התגייס למנהלת המבצעים המיוחדים (S.O.E), ונשלח ליוון הכבושה בידי מדינות הציר, אך הצליח להיכנס אליה רק במרץ 1941. פעילותו כללה אימוני קשר חבלה למחתרת היוונית וביצוע משימות חבלה מסוכנות רבות. ב-1942 עבר לבסיס האימונים של ה SOE בחיפה ולימד טכניקות גרילה את לוחמי הפלמ"ח כחלק מההכנה לתוכנית "מצדה על הכרמל" (במסגרת זאת גם רואיין לקראת צילומי "עמוד האש" והופיע בה קצרות) ובמהלך האימונים הפך לידיד הציונות. כאיש קשר מומחה השתתף בהכנות להפלגתם של כ"ג יורדי הסירה. ב-1944 הוא פיקד על משימה משותפת גדולה של בעלות הברית וההתנגדות היוונית בתסאליה ומקדוניה. על פועלו הוא קיבל את אות השירות המצוין ואת אות מסדר עוף החול מטעם ממשלת יוון. לאחר המלחמה עבד כמרצה בכיר בקלייר קולג' (Clare College) השייך לאוניברסיטת קיימברידג', וב-1954 הפך למנהל של קליפטון קולג' (Clifton College) העצמאי בבריסטול. ב-1962 מונה לפרופסור ליוונית באוניברסיטת בריסטול. תפקיד בו החזיק עד פרישתו ב-1973. ב-1968 נבחר כחבר באקדמיה הבריטית. המונד פרסם ספרים ומאמרים רבים העוסקים ביוון העתיקה, ובפרט במוקדון ואפירוס. הוא נחשב בזמנו למומחה המוביל לענייני מוקדון, והתפרסם כמי שזיהה את האתר הארכאולוגי ורגינה עם העיר העתיקה איגאיה עוד לפני שסברה זו אושרה בידי הארכאולוגים. ב-1983 פרסם, לאחר שנות כתיבה ארוכות, ספר זיכרונות על חלקו במהלך המלחמה בשם "Venture into Greece". המונד נפטר ב-24 במרץ 2001. היה אב ל-5 ילדים, בהם בתו קרוליין באמל (1940-1995), היסטוריונית ידועה של הכנסייה הקדומה. A History of Greece to 322 B.C. (1959) Epirus: the Geography, the Ancient Remains, the History and Topography of Epirus and Adjacent Areas (1967) Migrations and invasions in Greece and Adjacent Areas (1976) ed. Atlas of the Greek and Roman World in Antiquity (1981) Philip of Macedon (1994) The Genius of Alexander the Great (1997) The Classical Age of Greece (1999) Poetics of Aristotle: Rearranged, Abridged and Translated for Better Understanding by the General Reader (2001) A History of Macedon Volume I: Historical Geography and Prehistory (1972) A History of Macedon Volume II: 550-336 B.C. (1979) A History of Macedon Volume III: 336-167 B.C. (1988) Alexander the Great. King, Commander, and Statesman History of Macedonia Oxford Classical Dictionary. Edited by Nicholas G. L. Hammond and H. H. Scullard. 2nd ed. Oxford: Clarendon Press, 1970. The end of Mycenaean Civilization and Dark Age: the literary tradition (1962) ריאיון עם המונד (באנגלית)
בין כל הרעשים

בין כל הרעשים הוא האלבום השני של הזמר היוצר והמלחין נתן גושן שיצא בתאריך 3 במרץ 2013. את כל השירים באלבום כתב והלחין גושן והפיק יועד נבו. השיר עוד זיכה את נתן בתואר השיר הישראלי המושמע ביותר בתחנות הרדיו לשנת תשע"ג. עטיפת האלבום עוצבה על ידי סטודיו דורון עדות וצולמה בידי אורית פניני. מידע על האלבום בין כל הרעשים באתר MusicBrainz בין כל הרעשים, באתר "פזמונט" בין כל הרעשים, באתר אקו"ם נתן גושן – בין כל הרעשים (2013) באתר סטריאו ומונו דניאל גיידרמן, ראש 1, קופצים לבקר - נתן גושן, באתר ynet, 4 ביולי 2013 יוסי חרסונסקי, נתן גושן - בין כל הרעשים, מופע השקת הדיסק (זאפה ת"א, מרץ 2013) עמוס אורן, אלבום והופעה: נתן גושן באתר הבמה.
גארי תומאס

גארי ל. תומאס (באנגלית: Gary L. Thomas) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל ששירת כסגן מפקד חיל הנחתים. תומאס נולד באוסטין שבטקסס. ב-1984 סיים לימודיו באוניברסיטת טקסס באוסטין והתגייס לחיל הנחתים. סיים קורס טייסי קרב והוכשר כטייס F/A-18 הורנט. במהלך מלחמת עיראק פיקד על טייסת 323 מנושאת המטוסים "קונסטליישן". פיקד על טייסת ההדרכה של הנחתים (MAWTS-1). שירת כעוזר מפקד כנף הנחתים השנייה. שימש עוזרו של ראש אגף תעופה במטה חיל הנחתים ועוזר קצין אג"ם במטה החיל. בפברואר 2013 מונה למפקד השלוחה הקדמית של כנף הנחתים השנייה באפגניסטן ופיקד עליה עד סוף השנה. שימש סגן בתחום ניהול הכוח לראש אגף ניהול המשאבים במטות המשולבים. ביולי 2015 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה. ביוני 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן לענייני תוכניות ומשאבים של חיל הנחתים. באוקטובר 2018 הועלה לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל הנחתים. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2021. במהלך שירותו עוטר באות לגיון ההצטיינות, בכוכב הארד, ושמונה פעמים במדליית האוויר - שש פעמים עיטור על השתתפות במשימות היחידה ושני עיטורים אישים, כולל סימון V לאומץ לב. תומאס בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובעל תואר שני בביטחון לאומי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא נשוי לקתרין והם הורים לשלושה. מדיה וקבצים בנושא גארי תומאס בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים Interview with Brig. Gen. Gary L. Thomas, U.S. Marine Corps Assistant Deputy Commandant for Aviation,‏ defensemedianetwork.com‏, 23 במרץ 2012
לסלי פלקסמן

לסלי פלקסמן (באנגלית: Leslie Flaksman) (21 במאי 1907 - 20 בינואר 1997) היה אתלט אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בריצת 1500 מטר. לסלי למד באוניברסיטת הרווארד. במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה פלקסמן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:19.7 דקות, לפני ארפד בלודי מאוסטריה (4:22.1 דקות) ומוחמד סעיד ממצרים (4:26 דקות). מדליית ארד, בריצת 5000 מטר, אחרי מוחמד סעיד (15:52.8 דקות) והרי ורבין מארצות הברית. בנובמבר 1935 הגיע פלקסמן לישראל על מנת ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. נוסף לכך, הוא היה שופט באליפות ישראל באתלטיקה לנשים. טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 FARRELL ENTERS 31 MEN IN B.A.A. GAMES SATURDAY, הרווארד קרימסון, ‏ January 29, 1929 (באנגלית) Team Which Will Meet English Picked on Basis of Dual Games, הרווארד קרימסון, ‏ May 27, 1929 (באנגלית) U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935 (באנגלית) אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932 מתוצאות ההתחרויות, דואר היום, 1 באפריל 1932 המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935 הרבנאות הארצישראלית לנשים באתלטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 31 בדצמבר 1935