laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צדק פואטי

צדק פּוֹאֵטִי או צדק שירי הוא טכניקה ספרותית המציינת גמול למעשים טובים ועונש לרשעים. טכניקה זו מלווה לעיתים קרובות בתפנית אירונית בגורלה של הדמות. לדוגמה, ענישתו של המן הרשע, אשר נתלה על העץ, אותו הוא עצמו הכין למרדכי היהודי. מבקר הדרמה האנגלי, תומאס ריימר (אנ'), טבע את הביטוי בשנת 1678. הוא רצה לתאר כיצד עבודה ספרותית צריכה לעורר התנהגות מוסרית נאותה בקהל, על ידי המחשת ניצחון הטוב על הרע. ריימר טוען שביצירות אמנות צריך להשתמש בצדק שבו הטובים לעולם ינצחו והרעים לעולם יפסידו. למרות שריימר המציא את הביטוי, הרעיון ותיק בהרבה. הדרישה לצדק פואטי הופיעה באופן עקבי עוד ביצירות הקלאסיות של הורטיוס, פלוטרכוס וקווינטיליאנוס. לפיכך, ריימר ניסח את מה שכבר השתקף ביצירות רבות. פיליפ סידני (אנ') טען ב-Defense of Poetry (אנ') כי צדק פואטי הוא למעשה הסיבה שבגינה סיפורת צריכה להיות מותרת באומה מתורבתת. הצדק הפואטי לא דורש רק להעניש על פשע ולתגמל מידות טובות, אלא גם שההתנהגות של הדמות תהיה תואמת לאפיון שלה. אם למשל דמות נשלטת על ידי חמדנותה ברוב הרומן או הדרמה; היא איננה יכולה להיות נדיבה. עלילה של מחזה, פואמה, או סיפורת חייבת לציית לכללי ההיגיון ולכללי המוסר. ישנם גם חריגות: במהלך סוף המאה ה-17, מבקרים שהחזיקו בסטנדרטים נאו-קלאסיים ביקרו את ויליאם שייקספיר לטובת בן ג'ונסון בטענה שדמויותיו של שייקספיר משתנות במהלך המחזה. לאחר שקומדיית הרסטורציה התייחסה בביטול לצדק הפואטי על ידי תגמול ליברטינים והענשת מוסרנים, הייתה תגובה חריפה לטובת הדרמה ולהתכתבות קפדנית יותר עם המוסר. בעברית המדוברת נהוג להשתמש במונח "צדק פואטי" דווקא בהתייחס למאורעות במציאות שבהם קיימת התאמה מפתיעה בין מעשה של אדם לאירוע שאירע בחייו לאחר מכן. צדק פואטי אינו יכול להיות מבוצע בידי אדם ואינו יכול להיות מובן מאליו, שכן במקרים כאלה חסר אלמנט ההפתעה והאירוניה. בנוסף, מקובל להשתמש במונח בעיקר בהקשרים שאינם חיוביים, שבהם מעשה רע או מטופש זוכה בגמול שלילי. קארמה מה זה צדק פואטי?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה בלדד השוחי, איך נוצר הביטוי צדק פואטי ומה פירושו? , באתר כלכליסט, 6 במאי 2010 צדק פואטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Poetic Justice - Examples of Poetic Justice in Literature". 19 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Manuela Gertz (ביולי 2010). Poetic Justice in William Faulkner's Absalom Absalom. GRIN Verlag. p. 4–. ISBN 978-3-640-66116-9. נבדק ב-20 במאי 2013. {{cite book}}: (עזרה) The Tragedies of the Last Age Considere'd יוחאי אורלן, צדק פואטי, קארמה, ומה שביניהם, באתר מילימילים
M6 Bomb Service Truck

M6 Bomb Service Truck הייתה משאית מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בתקופת מלחמת העולם השנייה, בין שנת 1942 לספטמבר 1944. הדגם "M6 Bomb Service Truck", אשר הוגדר כמשאית שרות מטען היה גורר עגלות תחמושת למטוסים בשדות תעופה צבאיים מסוג "M5 Bomb Trailer" (אנ'), ויכול היה לגרור עד 5 עגלות מהסוג הנ"ל. הנעה כפולה 4x4. ללא גג קשיח וללא דלתות. 2 מכלי דלק - 113.56 ליטר + 68.14 ליטר. טווח נסיעה - 402.33 ק"מ. מרווח גחון 48.10 ס"מ. דגם "M6 Bomb Service Truck" דגם "M6 Bomb Service Truck" דגם "M6 Bomb Service Truck" דגם "M6 Bomb Service Truck" שברולט שברולט G506 מדיה וקבצים בנושא M6 Bomb Service Truck בוויקישיתוף M6 Bomb Service Truck, סרטון באתר יוטיוב דגם "M6 Bomb Service Truck" wheelsofvictory.com/chevbombservice Doyle, David (2011). Standard Catalog of U.S. Military Vehicles (second ed.). Iola, WI: Krause Publications. ISBN 1-4402-2572-9. דגם "M6 Bomb Service Truck" books.google.co.il דגם "M6 Bomb Service Truck" - מפרט טכני scribd.com/document/246780488/TM-9-1765A-BOMB-SERVICE-TRUCK-M6
סינדרום הסטודנט

סינדרום הסטודנט או תסמונת התלמיד (באנגלית: Student syndrome) מתייחסת להתמהמהות מתוכננת, כאשר, לדוגמה, סטודנט יתחיל ליישם את עצמו למשימה ברגע האחרון האפשרי לפני המועד האחרון. סינדרום הסטודנט מבטל את שולי הבטיחות הפוטנציאליים ומייצר לחץ מול משימה. התסמונת מופעלת על ידי האדם באופן מודע או לא מודע. על פי מקור אקדמי אחד, הסיבה שהאדם מכניס את עצמו לסינדרום הסטודנט היא על מנת לעורר רמת דחיפות גבוהה מספיק כדי להבטיח שכמות נכונה של מאמץ מבוצע לסיום המשימה. המונח משמש לתיאור סוג זה של סחבת באופן כללי, ולא רק על ידי סטודנטים, למשל בתחום הנדסת תוכנה: "מחקר ראשוני זה חוקר שלושה נושאים התנהגותיים אשר עשויים להשפיע על הפרודוקטיביות של חברי הצוות הן בפרויקט המתנהל במתודולוגיית מפל מסורתי והן ב Scrum: ניהול של מתח, השימוש בזמן פנוי (slack) ותסמונת התלמיד." המונח הוטבע לראשונה על ידי אליהו גולדרט בספרו שרשרת קריטית. חוק פרקינסון חוק הופשטטר אפקט פיגמליון ניהול זמן דחיינות D. C. Smith, The Effects of Student Syndrome, Stress, and Slack on Information Systems Development Projects, Issues in Informing Science and Information Technology, ‏2010 (באנגלית) Smith, D. C. (2010). "The Effects of Student Syndrome, Stress, and Slack on Information Systems Development Projects" (PDF). Issues In Informing Science and Information Technology. 7. נבדק ב-10 בפברואר 2015. {{cite journal}}: (עזרה) "What Is Student Syndrome in Project Management?". Project Management Learning. 6 בפברואר 2010. נבדק ב-22 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
כינת הגוף

כינת הגוף (שם מדעי: Pediculus humanus humanus; מכונה לפעמים Pediculus humanus Corporis) היא כינה שמופצת על ידי האדם. המצב של אדם ששורצת אצלו כינת הראש, כינת הגוף, או כינת הערווה ידוע בשם pediculosis. כיני הגוף הם וקטורים להעברה של טיפוס הבהרות כמגפה, קדחת השוחות וקדחת המערות. ניתוח רצף הגנום של הגוף פורסם בשנת 2010. Pediculus humanus humanus (כינת הגוף) נראית זהה ל-Pediculus humanus capitis (כינת הראש) אבל תהיה התרבות ביניהן רק בתנאי מעבדה. במצב הטבעי שלהם, הן תופסות בתי גידול שונים ולא נפגשות בדרך כלל. כיני הגוף מטילות את הביצים בבגדים, בעוד כינת הראש מטילה אותן בבסיס השערות. מחזור החיים של כינת הגוף מורכב משלושה שלבים: ביצה, נימפה ובוגר. ביצי הכינה. בדרך כלל קל לראות אותן בתפרים של הבגדים של אדם נגוע, במיוחד סביב המותניים, תחת בתי השחי או אפילו בשיער הגוף. הן בדרך כלל בצבע צהוב בהיר. בקיעת הביצים של כיני גוף בדרך כלל לוקחת 1–2 שבועות. נימפה היא כינה לא בוגרת הבוקעת מהביצה. נימפה נראית כמו כינה בוגרת, אבל היא קטנה יותר. נימפות מתבגרות בערך 9–12 ימים לאחר הבקיעה. כדי לחיות, הן חייבות לשתות דם. גודלה של הכינה הבוגרת הוא בערך בגודל של זרע שומשום (2.5-3.5 מ"מ), יש לה שש רגליים, וצבע הגוף לבן אפרפר. נקבות מטילות ביצים. כדי לחיות, כינים צריכות לשתות דם. אם הן מופרדות מהמארחים שלהן, הן ימותו. מדיה וקבצים בנושא כינת הגוף בוויקישיתוף כינת הגוף, באתר ITIS (באנגלית) כינת הגוף, באתר NCBI (באנגלית) כינת הגוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כינת הגוף, באתר GBIF (באנגלית) Buxton, Patrick A. (1947). "The Anatomy of Pediculus humanus". The Louse; an account of the lice which infest man, their medical importance and control (2nd ed.). London: Edward Arnold. pp. 5–23. Hoffman, Barbara (2012). Williams gynecology. New York: McGraw-Hill Medical. p. 90. ISBN 9780071716727. Bonilla, DL; Durden, LA; Eremeeva, ME; Dasch, GA; Heitman, J (2013). "The Biology and Taxonomy of Head and Body Lice—Implications for Louse-Borne Disease Prevention" (PDF). PLoS Pathogens. 9 (11): e1003724. doi:10.1371/journal.ppat.1003724. Pittendrigh BR (2006). "Proposed sequencing of a new target genome: the human body louse, Pediculus humanus humanus". J. Med. Entomol. 43 (6): 1103–1111. "Genome sequences of the human body louse and its primary endosymbiont provide insights into the permanent parasitic lifestyle". Proceedings of the National Academy of Sciences. 107 (27): 12168–12173. 2010. doi:10.1073/pnas.1003379107. ISSN 0027-8424. PMC 2901460. PMID 20566863. "Body lice: Biology". Centers for Disease Control and Prevention. נבדק ב-15 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
הערומים והמתים

העֵרומים והמתים (באנגלית: The Naked and the Dead) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ראול וולש. התסריט מבוסס על רב-מכר בשם זה מאת נורמן מיילר שהתבסס על ניסיונו כחייל לוחם בחזית דרום-מזרח אסיה במלחמת העולם השנייה. הסרט צולם בפנמה בעזרת צבא ארצות הברית ובו קטעי קרבות של טנקים, ארטילריה, חי"ר וצי. לוחמי מארינס מבלים בבאר בהונולולו לפני יציאה לקרב בפיליפינים ב-1943. מפקד המחלקה הוא סרג'נט סאם קרופט (אלדו ריי), לוחם קשוח וחסר עכבות שפקודיו שונאים אותו אך מפחדים ממנו. הוא אנטישמי ועצבני לאחר שאשתו בגדה בו וכן חסר רחמים כלפי שבויים יפנים אותם הוא הורג ולוקח את שיני הזהב שלהם. מפקד הדיוויזיה הוא גנרל קאמינגס (ריימונד מאסי), אדם בודד וקשוח. הוא ממנה את לוטננט רוברט הרם (קליף רוברטסון) לעוזרו האישי. הרם הוא בנו של ידיד שלו, והוא מתייחס אליו כבן, והוא היחיד שאיתו הוא משוחח על בעיות אישיות. קאמינגס סבור שהחיילים צריכים לפחד ממפקדיהם ורק אז יהיו לוחמים טובים; הרם סבור שיש להתייחס אל הלוחמים באהבה ובאופן שווה, ללא הבדלי דרגות. הוויכוח ביניהם מתחמם עד שהרם מבקש להשתחרר מתפקידו ולהעבירו לתפקיד קרבי. קאמינגס ממנה אותו לפקד כקצין על מחלקתו של קרופט. קרופט לא מרוצה מהמפקד שנכפה עליו, אך אין לו ברירה. מטרת המחלקה היא לעבור דרך מעבר בהר, להגיע לצידו השני של האי ולדווח משם על תנועות היפנים. הם נתקלים מדי פעם ביפנים וסובלים אבדות. אחד הלוחמים מת מהכשת נחש. קרופט רוצה להיפטר מהרם. הוא שולח את אחד הלוחמים, מרטינז, לבדוק את המעבר. מרטינז נתקל ביפני והורג אותו. הוא מדווח לקרופט על ההיתקלות, אבל קרופט אומר להרם שהמעבר פתוח. הרם מתקדם למעבר ונורה על ידי היפנים. שלושה לוחמים מפנים אותו באלונקה לעבר החוף. בינתיים נפגע קרופט ונהרג, והלוחמים המעטים ששרדו מצליחים להגיע לקרבת החוף, שם הם מבחינים בצבא היפני הנסוג ומצליחים לדווח זאת למפקדה. הם ניצלים על ידי נחתת ביחד עם הרם ומלוויו. בעקבות הדו"ח שלהם על הנסיגה פותחים האמריקאים בהתקפה מוצלחת. קאמינגס מבקר את הרם הפצוע וזה אומר לו כי את האלונקה נשאו חייל כומר וחייל יהודי, והם עשו זאת מתוך אהבה ולא מתוך פחד, וכי רוח האדם היא חזקה יותר מכל פחד וטרור הנכפה עליה. "הערומים והמתים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הערומים והמתים", באתר AllMovie (באנגלית) "הערומים והמתים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הערומים והמתים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט הערומים והמתים, באתר יוטיוב הערומים והמתים, באתר TCM שמואל אור, הערומים, המתים - והלבושים כהלכה, חרות, 26 ביוני 1959 הערומים והמתים, הַבֹּקֶר, 22 ביוני 1959
נעמי לנואה

נעמי לנואה (בצרפתית: Noémie Lenoir; נולדה ב-19 בספטמבר 1979) היא דוגמנית ושחקנית צרפתייה. נעמי לנואה נולדה בורסאי, צרפת. אמה מראוניון ואביה יליד צרפת. היא התגלתה בגיל 17 בידי דוגמנית לשעבר שלבסוף לקחה אותה לניו יורק לדגמן בשביל סוכנויות שונות. גילויה הוביל אותה לעבוד עם צלמים מפורסמים כמו מריו טסטינו ופיטר לינדברג שחשפו את צילומיה במגזינים מפורסמים רבים, בהם, ווג, Elle, מארי קלייר, וספורטס אילוסטרייטד ופרסומות שונות עבור מותגים מובילים. ב-2001, היא חתמה על חוזה עם חברת לוריאל. היא שיחקה תפקידים חשובים בכמה סרטי קולנוע צרפתיים מצליחים. ב-2004, היא שיחקה בסרט רישיון לגנוב (After the Sunset). בשנת 2007 שיחקה בסרט "שעת שיא 3" לצד ג'קי צ'אן וכריס טאקר. לנואה מיוצגת בידי סוכנות "פורד מודלס". ב-2004 הכירה את הכדורגלן הצרפתי-קונגולזי קלוד מקאללה, ובשנת 2005 נולד לזוג ילד. בשנת 2009 נפרדו השניים. במאי 2010 ניסתה לנואה לשים קץ לחייה כשנטלה משככי כאבים רבים יחד עם אלכוהול. אדם שטייל עם כלבו הבחין בה בפארק בסמוך לביתה בפריז והיא הובהלה לבית חולים. אחרי שהתאוששה אמרה לנואה: "זה היה מעשה טיפשי מאוד". מדיה וקבצים בנושא נעמי לנואה בוויקישיתוף נעמי לנואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נעמי לנואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נעמי לנואה, באתר AllMovie (באנגלית) נעמי לנואה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נעמי לנואה, באתר Discogs (באנגלית)
פיץ' פרפקט 3

פיץ' פרפקט 3 (באנגלית: Pitch Perfect 3) הוא סרט קומדיה מוזיקלית אמריקאי משנת 2017 בבימויה של טריש סיי. הוא סרט המשך לסרט פיץ' פרפקט 2 מ-2015, והסרט השלישי בסדרת הסרטים פיץ' פרפקט, בסרטים מככבים אנה קנדריק, אנה קאמפ, רבל וילסון, בריטני סנואו, היילי סטיינפלד, האנה מיי לי, אסתר דין, כריסטי פיט, אלכסיס נאפ, ג'ון לית'גו, מאט לטנר, רובי רוז, קלי ג'קל, שלי רגנר, אליזבט בנקס וג'ון מישל היגינס. עלילת הסרט עוקבת אחרי קבוצת האקפלה "בלאס" לאחר שסיימו את לימודיהן, מתאחדות חברות הלהקה לסיבוב הופעות אחרון מעבר לים. לאחר סיום לימודיהן בבארדן קולג' פונות חברות להקת האקפלה ה"בלאס" לחיים הבוגרים, בזו אחר זו נכשלות כולן בהתמודדות עם המציאות של החיים לאחר הלימודים. הן פוגשות באמילי, שכעת מנהלת את להקת ה"בלאס", שמזמינה אותן לאירוע איחוד. כאשר הן מגיעות לאירוע, הן מופתעות לגלות שהן הוזמנו לשם צפייה בלהקה החדשה בלבד והן מתאכזבות מאוד. לאחר ההופעה, כשהן יושבות בבר מאוכזבות, הן מקבלות הצעה ממנהיגת הלהקה אוברי, שאביה יזמין את הלהקה להצטרף לסיבוב הופעות באירוע בבסיסים של צבא ארצות הברית באירופה. בנות הלהקה מחליטות לקבל את ההצעה במקום. הן מתאחדות בפעם האחרונה לסיבוב הופעות מעבר לים, שם הן מתחרות בלהקות נוספות על האופציה לשיר עם די.ג'יי חאלד (בתפקיד עצמו) בסוף סיבוב ההופעות. אנה קנדריק בתור בקה מיטשל. רבל וילסון בתור "איימי השמנה". אנה קאמפ בתור אוברי פוזן. בריטני סנואו בתור קלואי ביל. היילי סטיינפלד בתור אמילי ג'נק. האנה מיי לי בתור לילי אונהקומרה. אלכסיס נאפ בתור סטייסי קונראד. אסתר דין בתור סינתיה רוז אדמס. כריסטי פיט בתור פלורנסיה פוטנס. קלי ג'קל בתור ג'סיקה סמית. שלי רגנר בתור אשלי ג'ונס. רובי רוז בתור קלמטי. אליזבט בנקס בתור גייל אברנאטי. ג'ון מישל היגינס בתור פורגוס הורבאט. אתר האינטרנט הרשמי של פיץ' פרפקט 3 פיץ' פרפקט 3, ברשת החברתית פייסבוק פיץ' פרפקט 3, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיץ' פרפקט 3, ברשת החברתית אינסטגרם "פיץ' פרפקט 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פיץ' פרפקט 3", באתר AllMovie (באנגלית) "פיץ' פרפקט 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פיץ' פרפקט 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פיץ' פרפקט 3", באתר Metacritic (באנגלית) "פיץ' פרפקט 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ההפקה של פיצ' פרפקט 3 (2017), באתר אידיבי Pitch Perfect 3 (באנגלית), נבדק ב-2019-02-04 "פיץ' פרפקט 3 Pitch Perfect 3". הארץ. נבדק ב-2019-02-04.
שברולט קורסיקה

שברולט קורסיקה (באנגלית: Chevrolet Corsica) היא מכונית משפחתית גדולה המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1987–1996 בארצות הברית. בין השנים 1987-1991 דגם ה"שברולט קורסיקה" יוצר בקנדה תחת השם "Pontiac Tempest" (אנ') (דור רביעי). "שברולט קורסיקה" שווקה בישראל (בתצורת סדאן, 4 דלתות). 4 דלתות - סדאן. 5 דלתות - האצ'בק. "LT". "LTZ". "XT". "שברולט קורסיקה" "שברולט קורסיקה", שנת 1994 "שברולט קורסיקה" "שברולט קורסיקה" "שברולט קורסיקה", שנת 1989 "שברולט קורסיקה" "שברולט קורסיקה", דגם האצ'בק שברולט שברולט סיטיישן שברולט ברטה שברולט וגה מדיה וקבצים בנושא שברולט קורסיקה בוויקישיתוף שברולט קורסיקה, סרטון באתר יוטיוב James Flammang, Ron Kowalke, Standard Catalog of American Cars 1976-1999, Krause Publications, 1999, ISBN 0-87341-755-0. "שברולט קורסיקה" auto.howstuffworks.com/chevrolet-corsica שברולט קורסיקה, 4 דלתות, סדאן - תמונה msn.com/en-us/autos/chevrolet/corsica/sd-AAbLQvG
אולפני FAME

אולפני FAME (ראשי תיבות של: Florence Alabama Music Enterprises וכן המילה "תהילה") היו אולפני הקלטות בעיירה מאסל שולס שבצפון מדינת אלבמה. מייסד האולפנים והרוח החיה בהם היה המפיק ריק הול. באולפנים, שהתקיימו משנות החמישים ועד 2018, הקליטו יוצרים רבים, בהם וילסון פיקט, אוטיס רדינג, פרסי סלדג', פול אנקה, אריתה פרנקלין, אטה ג'יימס, בובי ג'נטרי, סולומון ברק, להקת האחים אולמן, האבנים המתגלגלות, בוב דילן, סיימון וגרפונקל, דייר סטרייטס, רוד סטיוארט, סטיבי ריי וון, לנרד סקינרד, ג'יי ג'יי קייל ורבים מאמני אטלנטיק רקורדס. שתי קבוצות של נגני אולפן קבועים של האולפנים, חטיבת כלי נשיפה (Muscle Shoals Horns) וחטיבת קצב ( Muscle Shoals Rhythm Section שנקראו גם The Swampers‏), השתתפו בהקלטת מאות שירים ויצרו צליל ייחודי ומזוהה בתחומי הקאנטרי, בלוז, פ'אנק, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת הנשמה והרוק הדרומי שנקרא Muscle Shoals Sound. ב-2013 ראה אור הסרט התעודי Muscle Shoals המגולל את סיפור האולפנים. מבנה האולפנים נכלל ב-2016 במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. אולפן ההקלטות נוסד ב-1959 בעיר פלורנס באלבמה על ידי ריק הול ושני שותפים, בילי שריל וטום סטאפורד. בראשית שנות השישים עזב הול והקים את האולפן במבנה מחסן טבק נטוש. באמצע שנות השישים הפך האולפן הנידח למרכז הפקה של להיטי מוזיקת נשמה. מפיקים כג'רי וקסלר ופלטון ג'רוויס הביאו את אמניהם להקליט במקום, שבו עבדו בהרמוניה אפרו-אמריקאים ולבנים בתקופה שבה שלטה עדיין מדניות ההפרדה הגזעית (סגרגציה). ב-1969 פרשו חלק מנגני האולפן של FAME והקימו את Muscle Shoals Sound Studio ב-Jackson Highway 3614 (לכן מופיע המספר 3614 על הקלטותיהם), בעידודו של ג'רי וקסלר שהעביר אליהם את אמניו. אולפנים אלה נסגרו ב-1979 לא לפני שהפיקו כמה להיטי ענק, בהם Brown Sugar של האבנים התגלגלות, Kodachrome ו-Loves Me Like a Rock של פול סיימון, התקליט Atlantic Crossing של רוד סטיוארט ועוד. בשנות השבעים הגיע הול להסכם לפיו תפיץ חברת קפיטול רקורדס את קליטי FAME. בין האמנים שהחתים באותה תקופה נמנים טרי גיבס, רוני מילסאפ, ג'רי ריד, להקת האוסמונדס, בובי ג'נטרי ופול אנקה, שסימנו מעבר למוזיקת קאנטרי. מדיה וקבצים בנושא אולפני FAME בוויקישיתוף היסטוריית האולפנים FAME Studios: From Revolutionizing ‘60s Soul to Reimagining Nashville Country Producer Rick Hall, ‘Father of Muscle Shoals Music,’ Dead at 85, רולינג סטון, 2 בינואר 2018 The musical secrets of FAME Studios legend Rick Hall Remembering Rick Hall and the Musical Alchemy of FAME Studios Muscle Shoals: The Greatest Recording Studio in the World, תונית ב-BBC גיל מטוס, סט לזכרו של המפיק המיתולוגי ריק הול השם מופיע בשיר Sweet Home Alabama בשורה "Now Muscle Shoals has got the Swampers" "Muscle Shoals", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מרטון פולפ

מרטון פולפ (בהונגרית: Fülöp Márton;‏ 3 במאי 1983–12 בנובמבר 2015) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת השוער. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פולפ חתם בטוטנהאם בקיץ 2004 לאחר שהגיע ממ.ט.ק. הונגריה בסכום לא ידוע. בעונת 2004-2005 הוא שיחק בהשאלה בקבוצת צ'סטרפילד 7 משחקים, הוא הוחזר לטוטנהאם להיות מחליפו של ראדק צ'רני בעקבות פציעתו של השוער הראשון פול רובינסון. בעונת 2005-2006, הוא שיחק 13 משחקים בשביל קובנטרי סיטי, מתוכם שמר על שער נקי 5 משחקים. הוא לא ערך הופעה בפרמייר ליג במדי טוטנהאם כיוון שמרבית הזמן הושאל לקבוצות אנגליות שונות. גם לאחר מעברו לסנדרלנד הושאל לשתי קבוצות שונות. פולפ ערך הופעת בכורה שלו במדי נבחרת הונגריה, כאשר נכנס במחצית המשחק בין הונגריה לצרפת ושמר על נקי במהלך המשחק, למרות שהונגריה הפסידה 2-1. בסה"כ צבר פולפ 23 הופעות במדי נבחרת הונגריה. לזכותו של פולפ גם 11 הופעות במדי בנבחרת הונגריה עד גיל 21. בשנת 2013 הודיע פולפ שהוא לוקח הפסקה מכדורגל עקב גידול ממאיר שהוסר מזרועו. ב-12 בנובמבר 2015 נפטר פולפ והוא בן 32. מדיה וקבצים בנושא מרטון פולפ בוויקישיתוף מרטון פולפ, באתר Transfermarkt מרטון פולפ, באתר Soccerway מרטון פולפ, באתר BDFutbol מרטון פולפ, באתר WorldFootball.net מרטון פולפ, באתר National Football Teams מרטון פולפ, באתר FootballDatabase.eu מרטון פולפ, באתר ESPN
הרכבת הקלה של אדיס אבבה

הרכבת הקלה של אדיס אבבה (באמהרית: የአዲስ አበባ ቀላል ባቡር) היא מערכת רכבת קלה בעיר אדיס אבבה בירת אתיופיה, אשר החלה לפעול בספטמבר 2015. המערכת נמצאת בבעלות רשות התחבורה של אדיס אבבה, ומופעלת ומתוחזקת על ידי חברת הרכבת התחתית של שנג'ן. זוהי הרכבת הקלה הראשונה במזרח אפריקה ומדרום לסהרה הרכבת הקלה של אדיס אבבה פעילה בשני קווי רכבת. אורך המסילות הוא כ-31.6 קילומטר, ולאורכן 39 תחנות העלאת והורדת נוסעים. בשנת 2018 השתמשו 40 מיליון נוסעים בשירותי הרכבת הקלה. המערכת כוללת שילוב של רכבת קלה ייעודית על ויאדוקט (בה הפרדה מתנועה אחרת) וחשמלית (Tram) ברחוב (משותפת עם הולכי רגל וכלי רכב). מערכי הקרונות הם מתוצרת חברת CNR, העתידה לספק גם את המערכים של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב. הזיכיון לתפעול המערכת נמצא בידי תאגיד חברת הרכבת התחתית של שנג'ן. בשנת 2010 הגיע תאגיד המסילות האתיופי להסכמה עם בנק הייבוא-ייצוא הסיני על מימון התוכנית שתכלול 39 ק"מ של מסילה ושני קווים. הקמת המערכת החלה בשנת 2011 על ידי חברת הרכבת של סין במימון סיני, והיא הושלמה בשנת 2015. מדיה וקבצים בנושא הרכבת הקלה של אדיס אבבה בוויקישיתוף הניו יורק טיימס, הרכבות החשמליות סוללות לסינים את הדרך לכיבוש אפריקה, באתר TheMarker‏, 21 בפברואר 2017
טאקומי מינאמינו

טאקומי מינאמינו (ביפנית: 南野 拓実; נולד ב-16 בינואר 1995) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ במונקו ובנבחרת יפן. מינאמינו ערך 62 הופעות בליגה היפנית במדי סרסו אוסקה (אנ'), בה שיחק לצד דייגו פורלאן, אך בתום העונה האחרונה שלו בקבוצה, היא ירדה ליגה. רד בול זלצבורג מהליגה האוסטרית עקבה אחריו במשך שנה וחצי עד שהחתימה אותו בסופו של דבר ב-7 בינואר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-26 בפברואר, כששיחק את המחצית הראשונה בהפסד הבית 1–3 לויאריאל במסגרת משחק הגומלין בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית. ב-8 בנובמבר 2018 כבש את השלושער הראשון שלו במחצית אחת, בניצחון החוץ 2–5 על רוזנבורג במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. בעונת 2019/2020 הרשים במדי רד בול זלצבורג בשלב הבתים של ליגת האלופות וכבש שני שערים בקמפיין זה. ב-19 בדצמבר 2019 חתם על חוזה בליברפול מהפרמייר ליג תמורת שבעה מיליון ליש"ט בלבד, מינאמינו הפך רשמית לשחקן ליברפול ב-1 בינואר 2020. הוא היפני הראשון שמשחק במועדון. ב-5 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול בניצחון במסגרת הגביע האנגלי בדרבי נגד אברטון. ב-23 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הפרמייר ליג כשנכנס עוד במחצית הראשונה נגד וולבס. את שער הבכורה בקבוצה כבש במשחק מגן הקהילה, ב-29 באוגוסט 2020 במשחק שהסתיים בתיקו 1-1 ובהפסד קבוצתו בדו-קרב פנדלים לארסנל. את שער הבכורה בפרמייר ליג כבש ב-19 בדצמבר, בניצחון קבוצתו 0–7 על קריסטל פאלאס. ב-1 בפברואר 2021 חתם מינאמינו בסאות'המפטון בהשאלה עד לסיום עונת 2020/2021. את שער הבכורה כבש בהופעת הבכורה ב-6 בפברואר בהפסד קבוצתו 2–3 לניוקאסל יונייטד. ב-28 ביוני 2022 חתם מינאמינו במונקו. ב-13 באוקטובר 2015 ערך מינאמינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת איראן. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-11 בספטמבר 2018 במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת קוסטה ריקה. בדצמבר 2018 נבחר כאחד מ-23 השחקנים לקראת גביע אסיה 2019. בינואר 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח נגד נבחרת טורקמניסטן, כשבמשחק זה רשם בישול. בשלב חצי הגמר נגד איראן, הוא רשם שני בישולים ובנוסף סחט פנדל לזכות נבחרתו. את שערו הראשון בטורניר כבש בגמר נגד נבחרת קטר, משחק שנגמר בהפסד 1–3. מינאמינו רשם שש הופעות בסך הכל במסגרת טורניר זה. נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023. רד בול זלצבורג אליפות אוסטריה (5): 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2018/2019 הגביע האוסטרי (4): 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2018/2019 ליברפול ליגה אנגלית: 2019/2020 גביע הליגה האנגלי: 2021/2022 גביע אנגלי: 2021/2022 רוקי השנה של הליגה היפנית: 2013 מדיה וקבצים בנושא טאקומי מינאמינו בוויקישיתוף טאקומי מינאמינו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טאקומי מינאמינו, ברשת החברתית אינסטגרם טאקומי מינאמינו, באתר Transfermarkt טאקומי מינאמינו, באתר Soccerway טאקומי מינאמינו, באתר BDFutbol טאקומי מינאמינו, באתר WorldFootball.net טאקומי מינאמינו, באתר National Football Teams טאקומי מינאמינו, באתר FootballDatabase.eu טאקומי מינאמינו, באתר ESPN זלצבורג שומרת על מאזן מושלם בבית ב'; מינאמינו עם שלושער Hajime Moriyasu announces Japan squad for World Cup, באתר The Japan Times, ‏ 1 בנובמבר 2022 (באנגלית) 🔹𝗦𝗔𝗠𝗨𝗥𝗔𝗜 𝗕𝗟𝗨𝗘🔹⚽メンバー発表⚽ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל היפנית, 1 בינואר 2024 (ביפנית)
ראדק צ'רני

ראדק צ'רני (בצ'כית: Radek Černý; נולד ב-18 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת השוער. צ'רני גדל המחלקת הנוער של סלביה פראג. על מנת לצבור דקות משחק כשוער צעיר עבר צ'רני בשנת 1993 לצ'סקה בודייוביצה שם שיחק עד לשנת 1995, עת עבר לאוניון צ'ב שם שיחק עונה אחת. בשנת 1996 חזר לקבוצת נעוריו, סלביה פארג, שם ביסס את מעמדו כשוער הראשי של הקבוצה. בשנת 2005 הושאל צ'רני לטוטנהאם שם שיחק עד לשנת 2008, אולם לא זכה לדקות משחק רבות במהלך תקופתו בקבוצה. בין 2008 ו-2013 שיחק בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס. בשנת 2013 חזר לקדנציה נוספת בסלביה פראג עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 2014. לזכותו של צ'רני שלוש הופעות במדי נבחרת צ'כיה. טוטנהאם גביע הליגה האנגלית: 2007/2008 קווינס פארק ריינג'רס פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2010/2011 מדיה וקבצים בנושא ראדק צ'רני בוויקישיתוף ראדק צ'רני, באתר Transfermarkt ראדק צ'רני, באתר Soccerway ראדק צ'רני, באתר BDFutbol ראדק צ'רני, באתר WorldFootball.net ראדק צ'רני, באתר National Football Teams ראדק צ'רני, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.