laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבישי גורדון

אבישי גורדון (נולד ב-15 בספטמבר 1977 בכפר בלום) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וכיום משמש כעוזר המאמן בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל. גובהו 1.92 מטר. גורדון התחיל לשחק בקבוצת הילדים והנוער של הפועל גליל עליון. בשנת 1996 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון הוא שיחק בקבוצה הבוגרת שלה במשך 6 עונות: משנת 1996 עד שנת 2002. ב-2002 עבר לשחק במכבי ראשון לציון לאחר שתי עונות חזר לגליל ושימש כקפטן הקבוצה, לאחר שעודד קטש החל לאמן את הקבוצה. בשנת 2007 חתם בהפועל חולון, עמה זכה באליפות המדינה בשנת 2008. לאחר מכן חזר לגליל, שהתאחדה עם הפועל גלבוע לקבוצת הפועל גלבוע גליל. עם קבוצה זו זכה באליפות המדינה בפעם השנייה, בשנת 2010. גורדון יחד עם גוני יזרעאלי, ששיחק לצידו הן בחולון והן בגליל, וגל מקל הם הכדורסלנים הישראלים היחידים שזכו באליפות המדינה בכדורסל במדיהן של שתי קבוצות שונות שאף אחת מהן אינה מכבי תל אביב. לאחר האליפות בחולון חזר גורדון להפועל גלבוע גליל למשך ארבע שנים. בעונת 2011/2012 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית. בשנת 2013 חזר לשחק בגליל עליון, בליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 עבר לאמן את קבוצת הנשים של גליל עליון בליגה הלאומית, ושיחק בעמק יזרעאל, שסיימה במקום השני בליגה הארצית והודחה בגמר הפלייאוף באותה שנה על ידי הפועל חיפה. גורדון ידוע במיוחד באחוזי הקליעה הגבוהים שלו מטווח 3 הנקודות. בעונת 2008/2009 היה קלע השלשות הטוב בליגת העל, עם ממוצע של 53.3%. במקביל למשחק, עוסק גורדון גם באימון ילדים. בסוף עונת 2014/15 עזב את גליל עליון ועבר לשחק באופן חובבני בעמק יזרעאל מהליגה הארצית, במקביל מונה למאמן קבוצת הנשים של הפועל גליל עליון מהליגה הלאומית בסיום אותה עונה סימה קבוצה הנשים במקום החמישי. ביולי 2016 מונה למאמנה של הפועל גליל עליון-קריית שמונה מהליגה הלאומית, בסיום עונת 2016/17 סיימה גליל עליון במקום ה-12 כחלק מהפליאוף התחתון אך הייתה רחוקה כחמישה משחקים מהיורדות לליגה הארצית. בעונתו השנייה במועדון הוביל גורדון את הגליל אל הפלייאוף העליון לאחר שהקבוצה סיימה את משחקי הליגה הסדירה של עונת 2017/2018 במקום ה-6, במשחקי רבע הגמר הודחה הקבוצה לאחר שהפסידה להפועל באר שבע בני שמעון 2-1 בסיכום של שלושה משחקים. בעונתו השלישית בגליל העליון הוביל גורדון את הקבוצה לסיים במקום ה-3 בעונה הסדירה ולגמר הפלייאוף בו הפסידה 1 - 3 למכבי חיפה. לאחר 4 עונות בגליל עליון עזב גורדון את הקבוצה בסיום עונת 2019/20 במהלך עונת 2020/21 מונה למאמנה של הפועל גלבוע גליל מליגת העל כמחליפו של ליאור ליובין, תחת גורדון העפילה הקבוצה לראשונה מזה עשור לגמר הפלייאוף בו הפסידה 1–2 למכבי תל אביב. בתחילת עונת 2021/2022 שב גורדון אל הפועל גליל עליון ומונה לתפקיד עוזר המאמן של ברק פלג. מדיה וקבצים בנושא אבישי גורדון בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג "מאמן העתיד", כתבת וידאו באתר מנהלת ליגת העל כפיר אדר, ‏גורדון עוזב את גליל עליון, ברק פלג יחליפו, באתר ONE‏, 25 ביוני 2020 אבישי גורדון מונה לעוזר מאמן בגליל עליון
טורפדו מאויש

טורפדו מאויש הוא כלי שיט תת-ימי צבאי שהופעל לראשונה במלחמת העולם השנייה על ידי הקומנדו הימי של איטליה ומטרתו השמדת כלי שיט של האויב באמצעות חומרי נפץ. היתרון של הטורפדו המאויש על פני התקפה רגילה של צוללים, הוא שהטורפדו מגדיל את הטווח והמהירות של הצוללים, וגם את "כוח האש" שלהם, הודות לראש הנפץ הגדול מאוד של הטורפדו לעומת המוקשים שצוללים יכולים לשאת על גופם, ויכול לטבע אוניות גדולות מאוד, ואף אוניית מערכה. הטורפדו המאויש נקרא כך משום שהוא נבנה על בסיס טורפדו רגיל שהוסב לשמש ככלי שיט מאויש המצויד במושבים לאנשי הצוות, אמצעי היגוי, ארגז כלי עבודה, מוקשים, ועוד. במשימה אופיינית, מספר טורפדות מאוישים מובאים למרחק מספר קילומטרים מהיעד על ידי צוללת שהותאמה במיוחד לנשיאתם. הם מפליגים בצלילה אל היעד, כל צוות מגיע אל מתחת לספינת המטרה "שלו", ראש הנפץ הנתיק הגדול של הטורפדו המאויש מוצמד אל תחתית הספינה, הצוות מפליג משם בצלילה, וכעבור זמן מרעום ההשהיה של ראש הנפץ מתפוצץ ומטביע את הספינה. גרסאות נוספות של טורפדו מאויש שפותחו בהמשך מלחמת העולם השנייה היו כאלו שנשאו טורפדו רגיל מתחת הטורפדו המאויש (פותח בגרמניה), או הגרסה היפנית שהייתה טורפדו קמיקאזה שהמפעיל שלו מתאבד על ידי התנגשות עם ספינת המטרה שמפוצצת אותה ואותו. הדגם המוצלח ביותר במלחמת העולם השנייה היה הדגם המקורי, האיטלקי, שכונה "חזיר", ובין השאר הטביע בדצמבר 1941 שתי ספינות מערכה גדולות של הצי הבריטי בנמל אלכסנדריה. כלי שיט תת-ימיים המבוססים על הטורפדו המאויש, אם כי ללא ראש הנפץ הגדול הדרוש להשמדת ספינות גדולות, קיימים ביחידות קומנדו ימי בעולם גם כיום (בהם "חזיר" בחיל הים הישראלי). במהלך מלחמת העצמאות, ב-22 באוקטובר 1948, טובעה אוניית הדגל של הצי המצרי, "האמיר פארוק", על ידי יחידת קומנדו ימי של חיל הים הישראלי, בפיקוד יוחאי בן-נון, שכללה שלוש סירות נפץ וסירת איסוף אחת. בתחילת שנות ה-70 החל בשייטת 13 פיתוח דגם חדש של סירת נפץ שכונה "פצחן", והתבסס על סירת "סנונית" שנשאה 270 ק"ג חומר נפץ. במבצע מגבית 15, שנערך על ידי שייטת 13 במהלך מלחמת יום הכיפורים, בלילה שבין 19 ל-20 באוקטובר, נעשה שימוש בשני "פצחנים" זאת על אף שהניסויים בכלי טרם הושלמו, והכלי עדיין לא הוכרז מבצעי, לתקיפת סטי"לים במעגן ע'רדקה. לוחם שייטת השיט את סירת הנפץ הראשונה אך לאחר שנפלט ממנה לקראת פיצוצה החלה זו לשוט ללא שליטה בתוך המעגן כשהיא חולפת פעמיים ליד הכוח ומסכנת אותו. לבסוף התפוצצה הסירה פיצוץ עצמי וחשפה בכך את הכוח. המצרים פתחו באש על הכוח ובתוך כך שוחררה סירת הנפץ השנייה, שפגעה במזח וגרמה לו לנזק רב. צוללת רטובה חזיר (כלי ימי) מדיה וקבצים בנושא טורפדו מאויש בוויקישיתוף י. ד. הארינגטון, קאיטן - הטורפדו המאויש של יפן, 'מערכות ים' 60, יולי 1962, עמ' 16.
מנצ'סטר סימן 1

מנצ'סטר סימן 1 היה אחד המחשבים האלקטרוניים המוקדמים. המחשב נבנה באוניברסיטת מנצ'סטר באנגליה בשנת 1949, לאחר ההצלחה בהפעלת המכונה הניסיונית קטנת המידות של מנצ'סטר. הוא כונה גם מכונה ספרתית אוטומטית. המחשב בעל חשיבות היסטורית בעיקר בשל היותו הראשון שהכיל סוג של אינדקס רגיסטרים וכן בשל היותו פלטפורמה שעל גביה פותחה שפת אוטוקוד. שפת מחשב זו הייתה אחת מ"שפות העילית" הראשונות. מדיה וקבצים בנושא מנצ'סטר סימן 1 בוויקישיתוף The Manchester Mark 1 Early computers at Manchester University ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלורס

פלורס (Flores) הוא שם משפחה שמקורו בספרדית ופורטוגזית שמשמעותו פרחים. האם התכוונתם ל... מקומות: פלורס (אינדונזיה) – אי באינדונזיה פלורס (גואטמלה) – עיר עתיקה בגואטמלה פלורס (בואנוס איירס) – שכונה בבואנוס איירס פלורס (מחוז) – מחוז באורוגוואי פלורס (עיר באורוגוואי) – עיר באורוגוואי אישים: אלבה פלורס – שחקנית ספרדייה בנג'מין פלורס ג'וניור – שחקן וראפר אמריקאי חואן דייגו פלורס – טנור אופראי פרואני כריסטין פלורס – זמרת, שחקנית קולנוע, מפיקה מוזיקלית ודוגמנית אמריקאית, ידועה בשם במה כריסטינה מילאן לאורה פלורס – שחקנית וזמרת מקסיקנית לואיס פלורס – כדורסלן דומיניקני מיירה פלורס – פוליטיקאית אמריקאית-מקסיקנית מריה פלורס רואיס – שחקנית, רקדנית וזמרת ספרדייה מרסלו פלורס – כדורגלן קנדי-מקסיקני פרנסיסקו פלורס – היה נשיאה של אל סלוודור בשנים 1999-2004 רוסריו פלורס – שחקנית קולנוע וזמרת ספרדייה אחר: הומו פלורס – מין נכחד מן הסוג אדם המיוחד בקומתו הנמוכה, כמטר אחד, שבגללה התפרסם בתקשורת בכינוי "הוביט". פלור
ראלי (קרוליינה הצפונית)

ראלי (באנגלית: Raleigh) היא עיר הבירה של מדינת קרוליינה הצפונית. אוכלוסיית העיר מונה 431,746 תושבים (נכון לשנת 2013). היא משמשת כבירת מחוז וייק. ראלי ידועה בכינוייה "עיר האלונים", בשל ריבוי עצי האלון בתחומה. בירתה הראשונה של המושבה הייתה ניו ברן אשר הוקמה בשנת 1743. עיר זו נכבשה על ידי הממלכה המאוחדת במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בשנת 1788 הוחלט להקים בירה חדשה במיקומה של ראלי, זאת בזכות מיקומה המקשה על כיבוש מן הים. העיר הוקמה רשמית בשנת 1792 ונקראה על שמו של וולטר ראלי, נותן החסות של מושבת רואנוק. ראלי היא אחת מהערים היחידות בארצות הברית אשר תוכננו להיות ערי בירה בכוונה תחילה. ב-1808–1818 נבנתה ופותחה לראשונה מערכת אספקת המים בעיר. העיר נפגעה קשות במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אך שוקמה במהירות. לאחר המלחמה אפרו-אמריקאים משוחררים החלו להגר אל העיר מסביבתה הכפרית. המכללה הראשונה בארצות הברית הפונה לאפרו-אמריקניים נפתחה בעיר בשנים שלאחר המלחמה. ב-1929 נפתח שדה תעופה ראשון בעיר. באותה השנה החל המשבר הכלכלי העולמי, שגרם לקריסת שישה בנקים בעיר. במהלך שנות ה-30 הממשל דאג לטפח וליצור מקומות תעסוקה רבים בעיר על מנת להוריד את אחוז האבטלה הגבוה. בעקבות חוק זכות ההצבעה (1965) החלו אפרו- אמריקניים רבים להשתתף במערכת הפוליטית המקומית ובשנת 1973 אף נבחר ראש עיר שחור. בשנת 1943 נפתח נמל התעופה הבין-לאומי ראלי-דרהאם. נכון לשנת 2010 גרים בעיר כ-403,000 תושבים. מבחינה דתית, יש בראלי מגוון רחב של אמונות. הזרמים הדומיננטיים כוללים את הכנסייה הקתולית (11.3%), הכנסייה הבפטיסטית (10.85%) ואת הכנסייה המתודיסטית (7.08%). זרמים נוצריים אחרים כוללים את הפנטקוסטליזם, הכנסייה האפיסקופלית, לותרניזם והפרסביטריאניזם. מוסלמים מהווים כ-1.31% מהאוכלוסייה, והיהודים- 0.38%. לבנים - 53.3% אפרו-אמריקאים - 29.3% היספנים - 11.4% אסייתים - 4.3% לראלי 5 ערים תאומות: הרפובליקה העממית של סין שיאנגיאנג (אנ'), חוביי, הרפובליקה העממית של סין צרפת קומפיין, צרפת הממלכה המאוחדת קינגסטון על ההול, אנגליה, הממלכה המאוחדת גרמניה רוסטוק, גרמניה קניה ניירובי, קניה אתר האינטרנט הרשמי של ראלי (באנגלית) ראלי, ברשת החברתית פייסבוק ראלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראלי, ברשת החברתית אינסטגרם ראלי, סרטונים בערוץ היוטיוב ראלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נייר טואלט

נייר טואלט (מצרפתית Papier de toilette, "נייר שירותים") הוא מוצר מנייר טישו שעיקר תכליתו הוא ניקוי פי הטבעת לאחר עשיית צרכים, ומשמש גם לקינוח האף וניגובו או לניגוב כללי. לרוב, הנייר עדין ורך, על מנת למנוע חיכוך או גירוי בעת השימוש. נייר טואלט שונה בהרכבו מממחטת נייר. הוא מתוכנן כך שיתפרק במגע עם מים, על מנת למנוע סתימות במערכת הביוב. סוגים אחדים של נייר טואלט נועדו להתפרק בבורות שופכין, ואילו אחרים - לא. נייר זה משמש גם לניגוב האף בעת הצורך. משום כך נהגו לכנותו בעבר "נייר אף". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. התיעוד המוקדם ביותר לשימוש בנייר טואלט הוא מסין, במהלך המאה ה-14. נייר הטואלט התעשייתי הראשון ששווק בלעדית עבור שימוש בבית שימוש יוצר בידי ג'וסף גייטי (Gayetty) בארצות הברית בשנת 1857. קודם להמצאה זו השתמשו בעלי אמצעים בצמר, בתחרה או בקנבוס לרחיצת ההיטהרות, בעוד שחסרי הממון השתמשו בידיהם בעת עשיית צורכיהם בנהרות, או ניקו עצמם באמצעות חומרים שונים, כגון סמרטוטים, שבבי נסורת, עלים, עשב, חציר, אבן, חול, אזוב מצוי, מים, שלג, עלי תירס, קליפות פרי, עורות או צדפות, בהתאם לאזור הגאוגרפי, מזג האוויר או מנהגים חברתיים. ברומא העתיקה נעשה שימוש בספוג על מקל, אשר לאחר השימוש הוחזר לדלי ובו מי מלח. ב-21 בדצמבר 1891 נרשם הפטנט על נייר הטואלט. נייר הטואלט הפך במאות ה-19 וה-20 למצרך יומיומי בכל רחבי העולם. חשיבותו הוכחה כאשר הקומיקאי ג'וני קרסון סיפר בתוכניתו בדיחה תמימה על מחסור אפשרי בנייר טואלט. בעקבות הבדיחה נרשמה בהלת קניות, שגרמה למחסור אמיתי בנייר הטואלט. בגליל הנייר המודרני לרוב מוטבעים עיטורים בצידו החיצוני. עיטורים אלו משמשים לעיתים לזהות את המותג. בתלמוד (שבת פ"א) מסופר על קינוח עם צרורות, "אבנים מקורזלות" (אבנים מחודדות בצד אחד) ו"פרפיסא" (צמח שגדל בעציצים). שומרי שבת משתמשים בשבת אך ורק בנייר טואלט חתוך מראש, כדי להימנע ממלאכת קורע וממלאכת מחתך (לפי חלק מהדעות), שהן מל"ט מלאכות האסורות בשבת. לשם כך ניתן להשתמש בנייר טואלט רגיל, אותו קורעים לפני השבת בכמות מספקת. יצרני נייר טואלט בישראל מייצרים גם נייר חתוך מראש, המותאם מלכתחילה לשימוש בשבת. ובכך נותנת מענה לדרישה הלכתית נוספת. על חבילות נייר טואלט כשרות נאמר שהן נעשו "ללא חילול שביעי" כלומר שהמפעל שומר שבת, אלא שהמילה "שבת", שהיא אחד משמות האל לא מופיעה ככזו אלא בכינוי שביעי על מנת למנוע את ביזוי המילה שבת. לעיתים מופיע על החבילה רק הכיתוב ש"ש (שומר שביעי). כיוון שהמינוח "אשר יצר" משמש כלשון נקייה לציון עשיית צרכים (על פי ברכת אשר יצר הנאמרת עם סיומם), כונה בעבר נייר הטואלט ביידיש "אשר יצר פּאפּיר", דהיינו, נייר אשר יצר. ד"ר איתי גל, זהירות: איך נייר טואלט יכול להיות מסוכן לבריאות, באתר ynet, 1 במרץ 2015 בידה צרפתי ושירותים בלי נייר ביפן: למה אנחנו ממשיכים להשתמש בנייר טואלט? | כאן קורונה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:29) מהי ההיסטוריה של נייר הטואלט?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה https://patentimages.storage.googleapis.com/30/7c/4a/f68bbd4e64a160/US465588.pdf מתוך האתר Useless information ביאור:בבלי שבת דף פא נייר טואלט (הקישור אינו פעיל), באתר "סנו" דוד אסף‏, נייר טואלט כשר למהדרין, בבלוג "עונג שבת", 30 באוגוסט 2011 לפי מילון יידיש-אנגלית-עברית של אלכסנדר הרכבי
קירילוס האלכסנדרוני

קירילוס האלכסנדרוני (ביוונית: Κύριλλος Ἀλεξανδρείας; ‏376 בקירוב – 444) היה קדוש נוצרי, אחד מאבות הכנסייה, עסק רבות בתחום הכריסטולוגיה. היה הפטריארך של אלכסנדריה והדמות המרכזית בוועידת אפסוס, אשר גינתה את המינות הנסטוריאנית. היום המוקדש לו בלוח השנה הנוצרי הוא 9 ביוני אצל האורתודוקסים, ו-28 בינואר אצל הקתולים. קירילוס נולד בשנת 376 (ויש אומרים 378) בעיירה קטנה במצרים. דודו מצד אמו היה תאופילוס, לימים פטריארך אלכסנדריה; הוא היה מורו ומדריכו העיקרי של קירילוס, השפיע עליו רבות וקידם אותו בהייררכיה הכנסייתית המקומית. בשנת 403 תמך קירילוס בדודו בהדיחו את יוחנן כריזוסטומוס מכס הארכיבישוף של קונסטנטינופול. בשנת 412, לאחר מות תאופילוס, נבחר להיות הפטריארך של אלכסנדריה, למרות התנגדות עזה לכך מצד הפרפקט (המושל החילוני של העיר) והקהילה היהודית המקומית, אשר לא ראו בעין יפה את אופיו הכוחני והאוטוריטרי. את אופיו זה קירילוס הפגין פעמים רבות במהלך כהונתו כפטריארך, ובפרט בהסיתו לרצח של המתמטיקאית והפילוסופית היפאטיה ובגרשו את היהודים מאלכסנדריה. קיריליוס עצמו לא היה אהוב במיוחד, ולאחר מותו בשנת 444 הספיד אותו הבישוף האנטיוכי היריב תאודורט מקירוס (ששטם את האסכולה האלכסנדרונית וראה בקירילוס כופר אפולינרי): "סוף סוף מת האיש הנתעב הזה. הפרידה ממנו ממלאת שמחה את הנותרים אחריו, אבל מעציבה את המתים. לא יעבור זמן רב עד שימאסו בו גם הם ויחזירו אותו אלינו. לפיכך צריך להניח אבן כבדה במיוחד על קברו, כך שלא תרחף עלינו סכנה שנשוב לפגוש בו, אפילו כרוח רפאים". באותן שנים סערו חילוקי דעות בין האסכולות התאולוגיות המרכזיות בנצרות, ובפרט בין האנטיוכיים ובין האלכסנדרונים בראשות קירילוס. המחלוקת הגיעה לשיאה בשנת 428, עם מינויו של האנטיוכי הקיצוני נסטוריוס למשרת ארכיבישוף קונסטנטינופול ועם הכרזתו על כך שמריה הקדושה אינה אם האל, כי אם אם המשיח. קירילוס, כמו רבים אחרים, התנגד לקביעה זו של נסטוריוס, וזה האחרון שכנע את הקיסר תאודוסיוס השני לכנס ועידה אקומנית על-מנת לפתור את המחלוקת אחת ולתמיד. הוועידה אכן התכנסה, אלא שהקיסר, שבתחילה תמך בנסטוריוס, שינה את דעתו (בהשפעת אחותו הבכורה) וכינס את הוועידה באפסוס, עיר שהייתה נאמנה לקירילוס, ולא בקונסטנטינופול. בוועידת אפסוס התקבלה דעתו של קירילוס כי נסטוריוס הוא מין, והתקבלו שתים-עשרה האנאתמות שלו. קירילוס מת ב-444. זמן קצר לאחר מותו צמחה המינות המונופיזיטית. מדיה וקבצים בנושא קירילוס האלכסנדרוני בוויקישיתוף כתבי קירילוס האלכסנדרוני (באנגלית) קירילוס האלכסנדרוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בית קלרנס

בית קלרנס (באנגלית: Clarence House) הוא בית מגורים מלכותי המצוי במאל בלונדון שבאנגליה. בית קלרנס מצוי בסמוך לארמון סנט ג'יימס, וחולק עמו את גן הארמון. בין השנים 1953–2002 שימש הארמון כביתה של אליזבת בווס-ליון, אמה של המלכה אליזבת השנייה. בעבר שימש המבנה כבית המגורים הרשמי של המלך צ'ארלס השלישי ואשתו המלכה קמילה. בית קלרנס נבנה בין השנים 1825–1827 על פי תכנון של ג'ון נאש, בהוראתו של המלך ויליאם הרביעי (שכונה אז דוכס קלרנס, בטרם הכתרתו כמלך מספר שנים מאוחר יותר, בשנת 1830). ויליאם הרביעי העדיף להתגורר בבית קלרנס על פני ארמון סנט ג'יימס הצפוף. לאחריו, התגוררה במבנה אחותו, הנסיכה אוגוסטה סופיה, ולאחר מותה בשנת 1840 עבר המבנה לידי ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, אימה של המלכה ויקטוריה. בשנת 1886 שימש המבנה כביתו של בנה השני של המלכה ויקטוריה אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה עד מותו בשנת 1900. אחיו הצעיר, הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן התגורר במבנה עד מותו בשנת 1942. במהלך הבליץ ניזוק המבנה מהפצצות הלופטוואפה, ולאחר 1942 ועד תום מלחמת העולם השנייה שימש המבנה כמפקדה של הצלב האדום ובריגדת האמבולנסים של סנט ג'ון. לאחר תום מלחמת העולם השנייה עברה להתגורר במבנה הנסיכה אליזבת ובעלה, הדוכס מאדינבורו, ובשנת 1950 נולדה במבנה הנסיכה אן. לאחר מותו של המלך ג'ורג' החמישי, עברה להתגורר במבנה המלכה האם, ובשנת 1953 עברה למבנה הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן לזמן קצר, בטרם עברה לארמון קנזינגטון. לבית קלרנס ארבע קומות, וכן עליית גג ומרתף. חזית המבנה מכוסה בטיח לבן. במהלך השנים עבר המבנה שיפוצים רבים, העיקרי שבהם - לאחר שנפגע במלחמת העולם השנייה. בשנת 2003 עבר המבנה שיפוץ נרחב שכלל עיצוב פנימי מחודש של החדרים על ידי מעצב הפנים רוברט קימה. המונח "בית קלרנס" שימש בתקשורת הבריטית כתיאור של הנסיך צ'ארלס בתקופתו כיורש עצר, והודעותיו לתקשורת היו לדוגמה: "Clarence House issued a statement" - "בית קלרנס הודיע כי..." מדיה וקבצים בנושא בית קלרנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית קלרנס
פיג'ו 401

פיג'ו 401 (בצרפתית: Peugeot 401) הוא רכב מתוצרת יצרן המכוניות הצרפתי פיג'ו. הרכב יוצר בין השנים 1934 ל-1935 והיה מצויד במנוע מדגם Reihen-Vierzylinder בעל 4 צילינדרים בנפח של 1720 סמ"ק. הרכב שהיה במשקל של 1300 קילוגרם, הגיע למהירות מרבית של 100 קמ"ש. יוצרו מדגם זה עד לאוגוסט 1935 13,545 יחידות, מתוכם כ-79 מכוניות בעלות גג נפתח. הדגם הוחלף בדגם הבא, פיג'ו 402 שהוצג ב-1938. מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 401 בוויקישיתוף PEUGEOT CAR MODELS FROM 1910 ~ 1949 (ארכיון) RÉTROMOBILE ה-18, פריז, צרפת - 9 בפברואר 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה יעקב

שְׂדֵה יַעֲקֹב הוא מושב עובדים שהוקם על ידי תנועת הפועל המזרחי במערב עמק יזרעאל, כ-2 ק"מ דרומית מזרחית לקריית טבעון, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. המושב נוסד בשנת 1927 והוא היישוב הראשון של הפועל המזרחי. הוא קרוי על שם הרב יעקב ריינס, ממייסדי התנועה וממנהיגיה. הקמת היישוב לוותה בקשיים רבים שהערימו המוסדות המיישבים, שלא התלהבו מיישוב דתי, בפני המתיישבים, והנוער המקסים בפועל בצורה יוצאת דופן משאר יישובי העמק. המושב נוסד בידי חלוצים ועובדי אדמה, עולים ממזרח אירופה. בתחילה הם עלו לקרקע באדמת שייח אבריק הסמוכה ולאחר מכן עברו להתיישבות קבע במקום מושבם הנוכחי. לאחר מותו של הרב שמואל חיים לנדוי (שח”ל) נטעו חברי המושב את היער לזכרו כביטוי להערכתם אליו כמחולל תנועת ההתיישבות הדתית בארץ ישראל. במושב קיימים ענפי חקלאות רבים: מטעים (בפרט זיתים), מחלבות ודשא מוכן. בפאתי המושב הוקם מבוך צמחים ענק לאוהבי המבוכים והבילוי למשפחה. בשנת 2008 החלה במושב בנייתה של שכונת הרחבה קהילתית, אשר תושביה הם חלק מן הקהילה. במושב בית-ספר יסודי ממלכתי-דתי אחד, שני בתי-ספר על-יסודיים: הישיבה התיכונית בני עקיבא תקוות יעקב וכפר הנוער הדתי מרחבים נוה עמיאל. כן שוכנת בו המועצה הדתית של עמק יזרעאל. במושב בית כנסת מרכזי (בתכנון האדריכל ישראל קומט), אשר בנייתו החלה בשנות הארבעים ונסתיימה בשנות החמישים במאה העשרים. בית הכנסת היווה את המרכז הרוחני של המושב עד שנת 2010, בה הוכרז כמבנה מסוכן והכניסה אליו נאסרה. במאי 2019, לאחר הרחבה ושיפוץ, וכן קבלת תואר מבנה לשימור, נחנך מחדש בית הכנסת, ומתקיימים בו שני מניינים במקביל בשני אולמות שונים, נוסח עדות המזרח ונוסח ספרד. בית הכנסת המרכזי (חזית מזרחית) לפני השלמת השיפוץ ב-2019 חזית הכניסה הראשית לבית הכנסת (חזית מערבית) לפני השלמת השיפוץ ב-2019 מדיה וקבצים בנושא שדה יעקב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שדה יעקב שדה יעקב באתר הרשות לפיתוח הגליל תמונות מאוסף מושב שדה יעקב מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה אוריאל בן עמי, שדה יעקב כמשל, כותרת ראשית, 30 בנובמבר 1983 מיכאל יעקובסון: לא לכל אחד: אל 6 מבנים נסתרים ומרתקים ברחבי הארץ, 16.4.2014 xnet שדה יעקב (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יואל יעקובי, נוער הגבעות של שייך אבריק, באתר ערוץ 7, 11 בספטמבר 2007 בית הכנסת בשדה יעקב באתר המועצה לשימור אתרים ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
LOVE (אלבום)

Love הוא אלבום רימיקסים של הביטלס המשמש כפסקול במופע של קרקס השמש, הנושא את אותו השם. האלבום יצא בנובמבר 2006 (36 שנה לאחר התפרקות הביטלס) ומכיל מוזיקה שעברה עיבוד ומיקס מחודשים עבור המופע, על ידי המפיק המקורי של הביטלס, ג'ורג' מרטין ובנו גיילס. גיילס העיר ש"מה שאנשים ישמעו באלבום הזה הוא חוויה חדשה, דרך בה יהיה ניתן לחיות מחדש את כל אורך החיים של הביטלס בתקופת זמן מרוכזת מאוד." האלבום זכה להצלחה עולמית והפך לאחד מתוך אלבומי הרמיקס הנמכרים ביותר בכל הזמנים. Because - קטע הפתיחה כולל ציוצי ציפורים. כמו כן, השינוי העקרי הוא הפאוזות שהוטמעו בין קטעי השירה, במקום קטעי המוזיקה בגרסה המקורית. בנוסף לשני אלו הוסרה מוזיקת הרקע והשיר הפך לא-קפלה. Get Back - לשיר הוכנסו קטעים מקטע הפתיחה של השיר A Hard Day's Night וקטעים מהשירים The End ו-A Day In The Life. I Want to Hold Your Hand - הגרסה המוכרת של השיר שולבה עם גרסאות מהופעות והקלטות אחרות. Something/Blue Jay Way - הקטע כולל קטעי שירה מהשיר Nowhere Man. Strawberry Fields Forever - הקטע בנוי על גרסת דמו אקוסטית וכלל קטעים מהשירים Hello Goodbye, Baby You're a Rich Man, Penny Lane, ו-Piggies. Octopus's Garden - הקטע כולל קטעים מהשיר Good Night. Lady Madonna - השיר מכיל את ביצוע הגיטרה המוביל מהשיר Hey Bulldog, וסולו הגיטרה של אריק קלפטון מהשיר While My Guitar Gently Weeps. While My Guitar Gently Weeps - מרטין התבסס על גרסת דמו אקוסטית של השיר, וכתב לה ליווי כלי-קשת חדש. Gnik Nus - השיר הוא גרסה הפוכה של השיר Sun King. Because - 2:44 Get Back - 2:05 Glass Onion -1:20 Eleanor Rigby Julia (קטע מעבר) – 3:05 I Am the Walrus - 4:28 I Want to Hold Your Hand - 1:26 Drive My Car / The Word / What You're Doing - 1:54 Gnik Nus - 0:55 Something (ג'ורג' האריסון) Blue Jay Way (קטע מעבר) - 3:29 Being for the Benefit of Mr. Kite! / I Want You (She's So Heavy) / Helter Skelter – 3:22 2:18 - Help! Blackbird / Yesterday - 2:31 Strawberry Fields Forever - 4:31 Within You Without You / Tomorrow Never Knows (האריסון, ג'ון לנון/פול מקרטני) - 3:07 Lucy in the Sky with Diamonds - 4:10 Octopus's Garden (רינגו סטאר) - 3:18 Lady Madonna - 2:56 Here Comes the Sun (האריסון) The Inner Light (קטע מעבר) - 4:18 Come Together / Dear Prudence Cry Baby Cry (קטע מעבר) - 4:45 Revolution - 2:14 Back in the U.S.S.R - 1:54 While My Guitar Gently Weeps (האריסון) - 3:46 A Day in the Life - 5:08 Hey Jude - 3:58 Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (רפריזה) - 1:22 All You Need Is Love - 3:38 מידע על האלבום LOVE באתר MusicBrainz מידע על האלבום LOVE באתר AllMusic האלבום LOVE באתר Discogs האלבום LOVE באתר יוטיוב
גתיט

גֶתיט הוא מינרל של תחמוצת הברזל הקרוי על שם הסופר, המחזאי והוגה הדעות הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה שהתעניין גם במינרלים. הגתיט הוא מינרל המוכר מהתקופה הפרהיסטורית כששימש כפיגמנט. עדויות לשימוש בו מתקופה זו נמצאו בדגימה של פיגמנטים של צבע שנלקחו ממערת לאסקו בצרפת. אחד מסוגי הפיגמנט הטבעי המכונה אוכרה, ליתר דיוק "אוכרה חומה", הוא בעצם גתיט. המינרל תואר וקיבל את שמו לראשונה ב-1806 כשאותרו מופעים שלו באזור רכס מסבי (Mesabi Range) שבמינסוטה, האזור העשיר ביותר בעפרות ברזל בארצות הברית. הגתיט הוא תחמוצת ברזל-הידרוקסיד שנוסחתו FeOOH. לעיתים הוא מופיע כגבישים פריזמטיים בצורת מחטים, אך לרוב הוא מופיע כגוש חסר צורה. הגתיט הוא מינרל הברזל הנפוץ ביותר אחרי המטיט והשימוש העיקרי בו כיום הוא כמחצב ברזל והוא מכונה "עפרת ברזל חום", אם כי יש המשתמשים בו כפיגמנט טבעי. אספני הקריסטלים נוהגים לקנות דגימות מיוחדות של הגתיט שבהם הגביש דמוי המחט זוהר לעיתים בשלל צבעים. במקרים רבים מהווה הגתיט מסת־אם למינרלים אחרים כדוגמת הונדיט האדום והשילוב יוצר דגימה מושכת לעין. הגתיט נוצר בדרך כלל כתוצר לוואי של בליה של מינרלים עתירי ברזל אחרים ולכן הוא רכיב נפוץ בקרקעות. הגתיט יכול להיות מופץ על ידי מי תהום או בתנאים אחרים בהם מתהווים סלעי משקע, או שהוא נוצר כמינרל העיקרי במרבץ הידרותרמי. גתיט נפוץ בכל כדור הארץ, בדרך כלל בצורת גושים, במבנה דמוי נטיפים, כאואוליטים (מבנה הבנוי מכדוריות קטנות שנדבקו יחד), בערמה בצורת כליות או בגוש דמוי אשכול ענבים. מקומות בהם מוצאים גתיט כוללים את אזורי הביצה שבסמוך למעיינות, רצפת מערות ועל תחתית אגמים ופלגים קטנים. מבני הסלע בתצורת חללים זעירים המכונים באנגלית boxworks הנוצרים לרוב כחלקה העליון הגלוי של עפרת ברזל והידועים גם כ"כיפת ברזל" או gossan הם מבני קוורץ שבהם מחליפים גתיט ומינרלי תחמוצת ברזל אחרים מרבצי ברזל גופרתיים שעברו חמצון. מקור נוסף לגתיט הוא קרקע לטריטית (קרקע שיורית בגוונים של אדום או צהוב הנוצרת בתנאים קיצוניים של חום וגשם האופייניים לאזורים הטרופיים והגורמים לבליה קיצונית של סלע האם) הנוצרת מעל סלעי סרפנטיניט במזג אוויר טרופי. לקרקע זו יש ערך כלכלי בשל תכולת ברזל ומתכות נוספות גבוהה. מקורות משמעותיים של גתיט מצויים באנגליה, מקסיקו, קובה, ברזיל, דרום אפריקה, אוסטרליה, אגן אלזס-לורן בצרפת ובמדינות מישיגן, מינסוטה, מיזורי, קולורדו, אלבמה, ג'ורג'יה, וירג'יניה וטנסי בארצות הברית. בישראל מצויים אואוליטים של גתיט באזור הגליל ממנרה ועד הר תבור. דוגמה בולטת לאואוליטים בארץ היא שכבה בעובי של 2 מטרים ובאורך שישה וחצי קילומטרים של אואליטים של גתיט והמטיט שנוצרו בתקופת הקרטיקון התחתון בשכבות אבן הגיר והחוואר שבחלקו התחתון של צוק מנרה. תצורה זו של מרבצים אואוליטים מכונה "מיִנֶט" (Minette) על שם המרבצים בלורן שבצרפת. בישראל, בנגב ניתן למצוא גתיט ביחידת חוואר טקייה בתוך עורקי הגבס. מרבצים של גתיט חשובים במיקומם, אך לא בכמותם נמצאו על ידי רכב השטח הרובוטי ספיריט במכתש גוסב על המאדים. קיומם סיפק הוכחה מוצקה לנוכחות מים זורמים על פני מאדים בתקופה מוקדמת של התפתחותו של כוכב הלכת. המינרלים פרוקסיהיט ולפידוקרוציט הם פולימורפים של תחמוצת הברזל (FeO(OH. למרות שלשני מינרלים אלה מבנה כימי זהה לגתיט, המבנה הגבישי שלהם שונה ולכן הם מסווגים כמינרלים שונים. על מנת להבדיל ביניהם נוהגים לסמן את הגתיט כ-(α-FeO(OH, ואת הלפידוקרוציט כ-(γ-FeO(OH. מדיה וקבצים בנושא גתיט בוויקישיתוף גתיט באתר webmineral גתיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)