laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסילת מנשה

מסילת מנשה היא מסילת רכבת עתידית של רכבת ישראל, אשר תחבר בין המסילה המזרחית החדשה לבין מסילת העמק. המסילה תתפצל מהמסילה המזרחית באזור עמק חפר, ותתחבר למסילת העמק בין תחנת מגדל העמק – כפר ברוך לבין תחנת יקנעם – כפר יהושע. המסילה תאפשר לתושבי עמק יזרעאל להגיע למרכז הארץ ישירות ללא מעבר בחיפה באמצעות מסילת העמק, ותאפשר גם מעבר רכבות משא ממסוף המטענים בבית שאן לדרום ללא מעבר במסילת החוף. מסילה זו תיצור חיבור ישיר ומהיר בין העמק למרכז ישראל שבעתיד תוכל לשמש את כל הגליל לכשתקום מסילת עפולה-טבריה. המסילה תתפצל ממסילת העמק באזור רמת דוד (כך שתוכל לכלול בעתיד תחנה גם בנמל תעופה אזרחי אם יוקם ברמת דוד) ומשם תמשיך במנהור דרך רמות מנשה ועד אזור מחלף עירון. משם היא תמשיך לאזור עמק חפר, דרך תחנת רכבת בחריש ותחנת רכבת בבאקה אל גרבייה-ג'ת ותתחבר למסילה המזרחית. המסילה מתוכננת על ידי חברת נתיבי ישראל שכבר החלה לבצע הרחבות והקמת גשרים חקלאיים בשטחה העתידי של המסילה. המסילה נמצאת בשלבי תכנון. מסילת עירון הייתה חלופה למסילת מנשה, אשר תוכננה להסתעף מצומת רמז לכיוון צפון-מזרח ולהתחבר למסילת העמק בקרבת תחנת הרכבת עפולה. במסגרתה תוכננה תחנה אפשרית ליד העיר חריש. לפני אום אל-פחם המסילה נועדה להיכנס למנהרה שתחצה את העיר ותמשיך עד לאזור מגידו ומשם לאורך כביש הסרגל ותתחבר למסילת העמק ממערב לתחנת עפולה. במסגרת תוכנית זו המסילה תוכננה להיות רחוקה יותר ממסילת החוף ולכן הייתה מאפשרת שירות לנוסעים הנמצאים באזורים חדשים, לעומת מסילת מנשה אשר מהווה ציר "עוקף חיפה". תוכנית זו בוטלה בפברואר 2019 עקב הצורך במינהור ארוך מאוד ויקר דרך ואדי עארה. מסילת העמק המסילה המזרחית החדשה תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל מתוך האתר הרשמי של חברת כביש חוצה ישראל מיכאל שמש, נתניהו, הדיל והרכבת: רה"מ הבטיח - רכבת מהירה בבית שאן אם תבחרו במועמד הליכוד, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 באוקטובר 2018 רינה פטילון, נתיבי ישראל: "תוך שמונה-תשע שנים ניתן לחנוך את תחנת רכבת חריש", באתר חריש סיטי, ‏6 בפברואר 2019 לידור שקד, המועצה הארצית החליטה: תוקם תחנת רכבת בבאקה אל גרבייה-ג'ת, באתר חריש 24, ‏23 בדצמבר 2021 אסנת ניר, נמחקים מהמפה: רכבת ישראל תדלג על יישובים ערביים - "200 אלף תושבים בלי פתרון", באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2019
ראש הגשר הרומני

ראש הגשר הרומני (בפולנית: Przedmoście rumuńskie) הוא ראש גשר פולני (היום האזור נמצא באוקראינה) על גבול רומניה, שם רוכז הצבא הפולני הנסוג מפני המתקפה של צבא גרמניה הנאצית. בשעה שגרמניה הנאצית תקפה את פולין (המתקפה החלה ב-1 בספטמבר 1939), הייתה האחרונה בברית הגנה הדדית עם רומניה, אולם פולין העדיפה לא לבקש מרומניה את עזרתה הצבאית, אלא להשתמש בשטח רומניה כעורף אסטרטגי, דרכו תוזרם אספקה לצבא הפולני. את האספקה היו אמורות להביא לנמלי הים השחור של רומניה ספינות ציי אנגליה וצרפת, אך הם התמהמהו. ב-14 בספטמבר הורה המפקד הפולני העליון, מרשל אדוארד רידז שמיגלי, לכוחות הפולניים שממזרח ל-ויסלה, להתרכז באזור הגבול עם רומניה, אזור שכונה "ראש הגשר הרומני". ההוראה ניתנה לכ-20 דיוויזיות. מטרת הפיקוד העליון הפולני הייתה לרכז את הצבא באזור הסמוך לגבול הרומני, אזור משופע במכשולים טבעיים (ביצות ונהרות), לשמר בו את הכוח הצבאי הפולני ולארגן את המגננה נגד הגרמנים עד שבני הברית המערביים יפתחו בחורף במתקפה המובטחת במערב גרמניה. הפולנים סמכו על כך שדרך הגבול הרומני יקבלו הספקה שוטפת ויחס ידידותי. התוכנית הפולנית הוכנה מראש למקרה בו הצבא הפולני לא יצליח להתמודד עם הצבא הגרמני הפולש. כניסת הצבא האדום לפולין, ב-17 בספטמבר, חיסלה למעשה את התוכנית הפולנית, אך בראש הגשר הרומני כבר התרכז כוח צבאי גדול. במהלך נפילת פולין וגם זמן מה לאחריה, חיילים פולנים רבים עברו את הגבולות עם רומניה ועם הונגריה בניסיון לעבור דרכן אל אזורים שנשלטו על ידי כוחות בני בריתם. החיילים שהגיעו לרומניה נכלאו, אך בני הברית לשעבר, הרומנים, עצמו עין מבריחות המוניות ואיפשרו למעשה לפולנים להמשיך במסעם. כ-120,000 אנשי צבא פולנים עשו את הדרך הזאת ולצידם גם פליטים אזרחים רבים. גם רכוש הבנק הממלכתי הפולני הוברח בדרך הזאת. מרבית אנשי הצבא הפולנים הגיעו לצרפת (חלקם לסוריה שהייתה בשלטון צרפתי) ומשם המשיכו את מלחמתם בגרמנים. עם נפילת צרפת, כוחות פולניים רבים עברו לשטחים בריטיים וגם משם המשיכו להילחם. הפולנים, שישבו בסוריה, עברו לארץ ישראל, בתיאום עם השלטון הבריטי, וכאן התארגנו מחדש עד למעבר למצרים יחד עם צבא אנדרס.
מאגר המידע הלאומי למדעי החלל

מאגר המידע הלאומי למדעי החלל (באנגלית: National Space Science Data Center), או בראשי תיבות NSSDC, היא מחלקה בחטיבת "מחקר מערכת השמש" של נאס"א. המחלקה הוקמה כדי לארכב את ההישגים המדעיים של נאס"א במשימות החלל. NSSDC ממוקם במרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט שבמרילנד, ליד וושינגטון, והוא מאפשר לחוקרים ולציבור הרחב גישה חופשית לנתונים הגולמיים שנאספו ולצילומים. NSSDC אוצר את הנתונים והתוכניות של כל חללית, גשושית, לוויין או כל עצם אחר ששוגר למסלול בחלל, בכל הזמנים ומכל העולם. מידע זה, כולל מידע רקע, זמין לציבור הרחב, וניתן לחפשו באתר המרכז. אתר האינטרנט הרשמי של מאגר המידע הלאומי למדעי החלל (באנגלית) הקטלוג הראשי של NSSDC ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל המושל הכללי של קנדה

דגל המושל הכללי של קנדה הוא דגלו האישי של המושל הכללי של קנדה. עיצובו הוא כחול כאשר במרכזו ציצת שלט האצולה המלכותי של קנדה. הדגל הונף לראשונה בשנת 1901 אולם במרוצת השנים שונה עיצובו אשר קיבל את עיצובו הנוכחי בשנת 1981. הדגל הנוכחי אומץ בשנת 1981. במרכז הדגל מופיע הסמל המלכותי הקנדי - אריה שלראשו כתר האחוז בכפתו עלה עץ אדר (מייפל) אדום, על רקע כחול. עלה עץ האדר משמש כסמל לאומי של קנדה. האריה עומד על עטרה בצבעים הלאומיים הרשמיים של קנדה (אדום ולבן). דגל זה שונה מהדגלים של המושלים הכלליים של יתר ממלכות חבר העמים הבריטי בכך שהדגל אינו כולל את שם הממלכה, ובכך שהדגל כולל סמלים וצבעים לאומיים. קודם לשנת 1981 כלל הדגל את שם הממלכה, בדומה ליתר דגלי המושלים הכלליים, ולא כלל את עלה עץ האדר או את העטרה. דגל זה מקבל עדיפות על הדגל הלאומי של קנדה אך פחות בחשיבותו מהדגל המלכותי של קנדה. כאשר מבקר המושל הכללי במגורי המשנה למושל של אחת הפרובינציות מקבל דגל המשנה למושל עדיפות על דגל זה, וכן במקרים בהם המשנה למושל משמש בתפקיד נציג המלוכה הקנדית מקבל דגל המשנה למושל עדיפות על דגל זה. דגל המושל הכללי של קנדה מונף על מגורי המושל הרשמיים (אחוזת רידו ולה סיטדל) וכן על בניינים אחרים בהם מבקר המושל הכללי של קנדה. הדגל מונף על מכוניתו של המושל הכללי. בעת ביקורים בארצות אחרות, משתמש המושל הכללי של קנדה בדגל הלאומי הקנדי. 1901-1921 1921-1931 1931-1981 1981-1999, 2002 - היום 1999-2002 דגל המשנה למלך הראשון אומץ בשנת 1901. עיצובו של דגל זה היה דומה לעיצוב דגלי המשנים למלך ברחבי האימפריה הבריטית: יוניון ג'ק שבמרכזו סמל המדינה - במקרה זה סמל קנדה. הדגל שונה בשנת 1921 בהתאם לעדכונים שנעשו לסמל קנדה, ובשנת 1931 שונה הדגל בהתאם להצהרת בלפור משנת 1926 בו הפך המושל הכללי לנציג המלוכה הקנדית (במקום המלוכה הבריטית). הדגל משנת 1931 זהה בעיצובו ליתר דגלי המושלים הכלליים של ממלכות חבר העמים הבריטי. בעת כהונתו של רומאו לבלן כמושל כללי בוצעו מספר שינויים בדגל - ובהם הוסרו טופריו והלשון של האריה (שנראה כאילו הוא מוציא לשון). השינויים בוצעו לבקשת המושל על מנת "להעניק לאריה מראה קנדי יותר". שינוי זה בוטל בשנת 2002. הנס המלכותי של קנדה דגלי המשנים למושל קנדה דגל קנדה המושל הכללי של קנדה, באתר דגלי העולם (באנגלית) סמלים קנדיים ידועים באתר המושל הכללי של קנדה (באנגלית)
חופמי זרעים

חופמי זרעים (שם מדעי: Thinocoridae) היא משפחת עופות מסדרת החופמאים. בצורתם ובאורח-חייהם דומים לשליו או לקטה. הכנפיים ארוכות וחדות והרגליים קצרות, 4 אצבעות, המקור קצר וחרוטי. שוכני שטחים גלויים בהרים הגבוהים עד גובה 4000 מטר. מזונם העיקרי: זרעים בתוספת חרקים. מקננים על האדמה. 5-4 ביצים הדומות בצורתן ובצבען לביצי שאר החופמאים. במשפחה 2 סוגים, בהם 4 מינים. תפוצתם בהרי האנדים, מארץ האש עד אקוודור. השם המדעי בשל משכנם גם בחופים סלעיים. שם כנראה נתגלו בראשונה, שני הסוגים הם: משפחה חופמי זרעים (Thinocoridae) סוג: אטגיס (Attagis) מין: אטגיס אדום-בטן (Attagis gayi) מין: אטגיס לבן-בטן (Attagis malouinus) סוג: חופמי-הזרעים (Thinocorus) מין: חופמי-זרעים אפור-חזה (Thinocorus orbignyianus) מין: חופמי-זרעים זעיר (Thinocorus rumicivorus) מדיה וקבצים בנושא חופמי זרעים בוויקישיתוף חופמי זרעים, באתר ITIS (באנגלית) חופמי זרעים, באתר NCBI (באנגלית) חופמי זרעים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חופמי זרעים, באתר GBIF (באנגלית) חופמי זרעים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הווילות הפלדיאניות בוונטו

הווילות הפלדיאניות בוונטו הן קבוצה של וילות הנמצאות במספר יישובים במחוז ונטו שבאיטליה, אשר נבנו בתקופת הרנסאנס האיטלקי על ידי האדריכל אנדראה פלדיו וכמה מתלמידיו. אונסק"ו הכירה באוסף המבנים יחד עם מרכזה ההיסטורי של העיר ויצ'נצה כאתר מורשת עולמית משנת 1994. המושג "וילה" מתייחס לבתים כפריים מחוץ לעיר, בניגוד לבתי אצולה עירוניים. ברוב המקרים תוכננו על ידי האדריכל עבור משפחות העשירים הוונטיאניים שני בתים, אחד בכפר ואחד בעיר, ורוב הבתים העירוניים נמצאים במרכז ויצ'נצה. שמות האתרים נקראים על שם אותן משפחות בתוספת "וילה" או "פאלאצו" (ארמון) כאשר מדובר באתרים עירוניים. המורשת התרבותית של אתרים אלו היא חדשנותם ופשטותם האדריכלית, אשר היוו נקודות ציון באדריכלות הרנסאנס והשפיעו רבות על התפתחות האדריכלות הפלדיאנית כמאתיים שנה לאחר מכן. חיקויים רבים לסגנון הווילות הפלדיאניות נבנו במאות ה-18 וה-19 ואפילו עד תחילת המאה ה-20 ברחבי בריטניה, אירלנד וצפון אמריקה. הידועה ביותר מבין הווילות היא וילה קפרה "לה רוטונדה". היא תוכננה על ידי פלדיו והוא שהחל בבנייתה, והיא הושלמה על ידי האחים קפרה ב-1580, לאחר מותו של פלדיו. בנוסף למרכזה ההיסטורי של ויצ'נצה, להלן רשימת הווילות המוגדרות כחלק מהקבוצה: וילה אמו, ודלאגו (Villa Emo, Vedelago) וילה אנגראנו, בסאנו דל גראפה (Villa Angarano, Bassano del Grappa) וילה ארנלדי, סארגו (Villa Arnaldi, Sarego) וילה באדואר, פראטה פולזינה, (Villa Badoer, Fratta Polesine) וילה ברבארו, מאזר (Villa Barbaro, Maser) וילה גאצוטי גרימאני, ויצ'נצה (Villa Gazzotti Grimani), Vicenza וילה גודי, לונדו די לוגו ויצ'נטינו (Villa Godi, Lonedo di Lugo Vicentino) וילה ואלמראנה, בולצאנו ויצ'נטינו (Villa Valmarana, Bolzano Vicentino) וילה ואלמראנה, ויגרדולו (Villa Valmarana, Vigardolo) וילה זנו, צ'סאלטו (Villa Zeno, Cessalto) וילה טריסינו, ויצ'נצה (Villa Trissino, Vicenza) וילה טריסינו, סארגו (Villa Trissino, Sarego) וילה סארגו, סן פייטרו אין קאריאנו (Villa Sarego, San Pietro in Cariano) וילה סרצ'נו, אגוליארו (Villa Saraceno, Agugliaro) וילה פויאנה, פויאנה מאג'ורה (Villa Poiana, Poiana Maggiore) וילה פוסקארי, מירה (Villa Foscari, Mira) וילה פורטו, ויוארו די דואוילה (Villa Porto, Vivaro di Dueville) וילה פורטו, מולינה די מאלו (Villa Porto, Molina di Malo) וילה פורני צ'ראטו, מונטקיו פרקאלצ'ינו (Villa Forni Cerato, Montecchio Precalcino) וילה פיובנה, לוגו ויצ'נטינו (Villa Piovene, Lugo Vicentino) וילה פיזאני (באניולו די לוניגו) (Villa Pisani, Bagnolo di Lonigo) וילה פיזאני (מונטניאנה) (Villa Pisani, Montagnana) וילה קלדוניו, קלדוניו (Villa Caldogno, Caldogno) וילה קורנרו, פיומבינו דזה (Villa Cornaro, Piombino Dese) וילה קייריקאטי, גרומולו דלה אבאדסה (Villa Chiericati, Grumolo delle Abbadesse) וילה קפרה "לה רוטונדה", ויצ'נצה (Villa Capra "La Rotonda", Vicenza) וילה רפטה, קמפיליה דאי בריצ'י (Villa Repeta, Campiglia dei Berici) וילה תיאנה, קווינטו ויצ'נטינו (Villa Thiene, Quinto Vicentino) אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, זמורה-ביתן-דביר, 1999. רודולף ויטקובר, עקרונות הארכיטקטורה בעידן ההומניזם, תרגם: רון פוקס, בצירוף הקדמה ומילון מונחים, רסלינג, 2010. Bruce Bucher, Andrea Paladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998. מדיה וקבצים בנושא הווילות הפלדיאניות בוונטו בוויקישיתוף
גאיוס לוקיליוס

גאיוס לוקיליוס (בלטינית: Gaius Lucilius;‏ 180 לפנה"ס, קאמפאניה – 103 לפנה"ס, נאפולי) היה סאטיריקן רומי, שמוצאו ממשפחת פרשים אמידה. אחייניתו הייתה אמו של פומפיוס. ב-133 ו-134 לפנה"ס הוא שירת במלחמת נומנטיה. מפקדו היה פובליוס קורנליוס סקיפיו איימיליאנוס, שהיה בין חבריו הקרובים ביותר, גם כשהוא חזר לרומא. בשנותיו האחרונות הוא חי בנאפולי. לוקיליוס התחיל לפרסם כשהוא היה כבר בן 50 בערך. ליצירה שלו היה אופי של שירה בציבור, כמו רב היצירות בזמנו, אבל הוא הצליח להוסיף לה גיבוש ולהכניס אליה תוכן חדש, ובכך יצר סוג ספרותי חדש: סאטירה, שלעגה למגוחך בחיים הציבוריים. הנושאים שבהם הוא עסק ביצירתו היו רבים ומגוונים: בעיות מדיניות - היה תומך נלהב של האופטימאטים, חיי המשפחה- שנא את הנשים ואת הנישואים, ענייני ספרות- לא אהב את הניפוח של כותבי הטרגדיות ואפילו הביע את דעותיו בנושאי לשון וכתיב. הוא חיבר 30 ספרים, שקובצו לשלושה קבצים. הקובץ השני קדם כנראה לאחרים מבחינה כרונולוגית, וממנו נשתמרו רק מילים וקטעים בודדים. סה"כ נשתמרו מיצירתו של לוקילוס כ-1,380 חרוזים. לשונו הייתה תוקפנית, שנונה, אבל מעט מרושלת, ולא נקייה מתערובת יוונית. חרוזיו היו לקויים גם מבחינת המבנה, אך בשל היותו מקורי ורב-גוני הוא זכה להערכה רבה ברומא העתיקה והורטיוס ראה בו את רבו. גאיוס לוקיליוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי גאיוס לוקיליוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) גאיוס לוקיליוס, באתר Discogs (באנגלית) גאיוס לוקיליוס, באתר DNCI ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקוריתיים

מקוריתיים (שם מדעי: Rostratulidae) היא משפחת עופות השייכת לסדרת החופמאים. המינים השייכים למשפחה זו מתאפיינים במקור ארוך, דק וכפוף בקצהו, הנחיריים בחריץ עמוק, הרגליים והאצבעות ארוכות. דו צורתיות זוויגית בולטת. הנקבות הן הגדולות והמקושטות. לנקבה צוואר ערמוני מבריק. זפק וחדר תהודה, קולה עמוק וחזק, היא הנחלתית והמחזרת אחרי הזכר. הזכר הוא הבונה קן, דוגר ומטפל באפרוחים. סימן היכר - לשניהם טבעת לבנה סביב לעין. בני המשפחה חיים בשטחי ביצות וגדות ותפוצתם מאפריקה עד לדרום אסיה ודרום מזרח אסיה וכן עד אוסטרליה. המין מקורית אמריקנית מצוי גם באמריקה הדרומית. סוג רוסטרטולה (Rostratula) מין חרטומית בנגלית (Rostratula benghalensis) מין חרטומית אוסטרלית (Rostratula australis) סוג ומין יחיד מקורית אמריקנית (Nycticryphes semicollaris) מדיה וקבצים בנושא מקוריתיים בוויקישיתוף מקוריתיים, באתר ITIS (באנגלית) מקוריתיים, באתר NCBI (באנגלית) מקוריתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מקוריתיים, באתר GBIF (באנגלית) יום האב הבינלאומי: ציפורי ישראל ששינוי תפקידים אתר ynet.
וזארי

האם התכוונתם ל... ג'ורג'ו וזארי – צייר ואדריכל איטלקי. ידוע בעיקר בשל חיבורו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר", העוסק בביוגרפיות של כ-300 אמנים איטלקים בתקופות הרנסאנס והפרוטו-רנסאנס. ג'ודו – וזארי הוא ניקוד משני בג'ודו המושג בריתוק גב היריב למזרן, הטלתו תוך כדי שליטה על גב חלקי או על הצד או על הגב ללא מידה מספקת של כוח או מהירות.
ספטמבר (זמרת)

פטרה מרקלונד (בשוודית: Petra Marklund; נולדה ב-12 בספטמבר 1984) הידועה בשם הבמה שלה ספטמבר (September) היא זמרת ומלחינה שוודית. ב-2003, כשהייתה בת 18, הוציאה ספטמבר את הלהיט הראשון שלה בשוודיה, "(La La La (Never Give It Up", שהגיע למקום השמיני במצעדים השוודיים. הלהיט הבא שלה היה "We Can Do It" ואף הוא הגיע לעשרת הגדולים. כתוצאה מהצלחת שני השירים האלו, החלה ספטמבר להקליט את אלבום הבכורה שלה שיצא לאור בפברואר 2004, יחד עם הסינגל השלישי, "September All Over", שהגיע למקום השמיני כמו הסינגל הראשון. לאחר תקופה של שקט הוציאה ספטמבר את "Satellites", סינגל ראשון מתוך אלבומה השני, "In Orbit", שהיה ללהיט הגדול ביותר שלה באותה התקופה. השיר מדורג במקום ה-141 במצעד השיר השוודי הטוב ביותר בכל הזמנים. סינגלים נוספים מהאלבום הם "Looking for Love" ו-"Cry for You". בארצות הברית יצא הלהיט "Satellites" רק בסוף 2006 ונחל הצלחה בינונית. לעומת זאת, השיר "Cry for You" שהופץ לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-5 ביוני, הגיע למקום הראשון במצעד ה-Hot Dance Airplay. ב-20 ביוני 2007 פרסמה ספטמבר באירופה את הסינגל "Can't Get Over", מהאלבום הבא, "Dancing Shoes", שיצא לאור ב-26 בספטמבר. ב-1 בספטמבר 2007 ייצגה ספטמבר את שוודיה בפסטיבל סופוט, תחרות שירים בינלאומית הדומה לאירוויזיון, כשבין מתחריה היו אמנים ידועים כמו The Cloud Room, סופי אליס-בקסטור ו-Monrose. ספטמבר זכתה במקום השלישי בבחירת הצופים. September ‏(11 בפברואר 2004) In Orbit ‏(26 באוקטובר 2005) Dancing Shoes ‏(26 בספטמבר 2007) מדיה וקבצים בנושא ספטמבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספטמבר ספטמבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ספטמבר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ספטמבר, באתר ספוטיפיי ספטמבר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ספטמבר, באתר Last.fm (באנגלית) ספטמבר, באתר AllMusic (באנגלית) ספטמבר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ספטמבר, באתר Discogs (באנגלית) ספטמבר, באתר Songkick (באנגלית) ספטמבר, באתר Genius ספטמבר, באתר SecondHandSongs ספטמבר, באתר בילבורד (באנגלית) דירוג ב-Swedishcharts.com
אלסטר (אונייה)

אלסטר (Alster) היא אוניית ביון של הצי הגרמני. האונייה מצוידת במגוון רחב של חיישנים אלקטרומגנטיים, הידרואקוסטיים ואלקטרואופטיים, המאפשרים איסוף מודיעין אסטרטגי. ניתן להשתמש בה כיחידת התרעה מוקדמת. התכנון הראשוני שלה נועד לאסוף מידע על אוניות הצי הסובייטי. הספינה נבנתה ב"מספנות פלנסבורג", והושקה בשנת 1987. אורכה 83.5 מטרים ולה הדחק של 2,375 טון (3,200 טון במצב מלא). מהירותה המרבית 21 קשר, והטווח שלה הוא 5,000 מייל ימי. צוות האונייה כולל 36 ימאים ו-40 אנשי מודיעין. ב-26 באוקטובר 2006, בעת ששייטה מול חופי לבנון כחלק מכוח יוניפי"ל, הייתה האונייה מעורבת בתקרית עם חיל האוויר הישראלי. דובר צה"ל מסר כי מסוק המריא מהאונייה מול חופי ראש הנקרה, מבלי שהזדהה כמוסכם, ולכן הוזנקו לעברו שני מטוסי קרב. הדובר הכחיש ידיעות בתקשורת הגרמנית, לפיהן ירו המטוסים טילים לעבר האונייה, וכי המטוסים הטילו נורים בלבד. תקרית ליברטי מדיה וקבצים בנושא אלסטר בוויקישיתוף עמוס הראל, גדעון אלון וסוכנויות הידיעות, דובר צה"ל: הייתה תקרית עם ספינה ומסוק גרמנים, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2006
מלאכים ברשת

תג ההתנדבות מלאכים ברשת הוא ציון לשבח שהעניקו איגוד האינטרנט הישראלי והמועצה הלאומית להתנדבות בישראל לאתרי אינטרנט בהם מתבצעת פעילות התנדבותית לתועלת החברה בישראל, תוך שימוש בתכונות ההידודיות (אינטראקטיביות) של האינטרנט לצורך הפעילות. התג הוענק בשנים 2005–2009. סך הכל הוענקו תגים ל-47 אתרי אינטרנט ופורומים מקוונים ו-6 אתרים זכו בתג פעמיים. אחת ממטרות המיזם הייתה להוכיח שברשת האינטרנט יש גם מיזמי התנדבות שאת רובם אי אפשר להפעיל באמצעים שאינם מרושתים.[דרוש מקור] על התג באתר איגוד האינטרנט ynet, תג ההתנדבות "מלאכים ברשת" מוענק ל-11 זוכים, באתר ynet, 19 בספטמבר 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנאפוליס

אנאפוליס (באנגלית: Annapolis) היא עיר הבירה של מדינת מרילנד בארצות הברית, ובירת (county seat) מחוז אן ארנדל. אנאפוליס ממוקמת במרחק של כ-42 ק"מ מהעיר בולטימור, וכ-56 ק"מ מוושינגטון הבירה, בסמוך למפרץ צ'ספיק שבחופה המזרחי של ארצות הברית. אוכלוסייתה 39,174 נפש (בשנת 2018). מרילנד הייתה מושבת הכתר הראשונה בעלת זיכיון שהבטיח חופש דת, סובלנות דתית לבני כל הדתות (הנוצריות) וחופש פולחן, בנוסף לזכויות אזרחיות וחקיקה מקומית נפרדת. חופש הדת יוצא הדופן משך למרילנד פוריטנים מווירג'יניה, וקווייקרים ואף לותרנים מהמושבות ההולנדיות בקאריביים. אנאפוליס הוקמה ככפר קטן בשנת 1649, על ידי מתיישבים נוצרים פוריטנים שעזבו את מדינת וירג'יניה. בשנת 1708 הוכרזה אנאפוליס כעיר והוכרה כעיר הבירה של מדינת מרילנד. בשנת 1783, לאחר החתימה על חוזה פריז, שימשה כעיר הבירה הזמנית של ארצות הברית, במשך כשנה. בשנת 1845 נוסדה בה האקדמיה הימית של ארצות הברית. מאמצע שנת 2007 ועד אמצע שנת 2008, ציינה אנאפוליס את חגיגות ה-300 להכרזתה כעיר. האקלים באנאפוליס הוא אקלים סובטרופי גשום, שבו מחולקים המשקעים שווה במשך כל עונות השנה. עונת הקיץ חמה, אולם החורפים ממוזגים יחסית, עקב זרמים חמים ממפרץ צ'ספיק הסמוך. מספר פעמים פגעו בעיר הוריקנים חזקים. בשנת 1954 פגע בעיר הוריקן הייזל (אנ'), שגרם לנזק רב. בשנת 2003 פגע בעיר הוריקן איזבל (אנ') שגרם לשיטפונות עזים בעיר. במספר מקומות בעיר הגיעו המים לגובה 2.30 מטר, וגרמו לנזקים רבים לעיר, שחלקם טרם שוקמו. בניין בית המחוקקים של מדינת מרילנד הוא בית המחוקקים הוותיק ביותר שעדיין בשימוש בארצות הברית. הקמת המבנה החלה בשנת 1779. בראש המבנה נמצאת כיפת העץ הגדולה ביותר בארצות הברית. המבנה שימש את ממשלת ארצות הברית ב-6 בנובמבר 1783 ועד ה-13 באוגוסט 1784, ובפועל המבנה היה בניין ממשלת ארצות הברית. במבנה אושרר חוזה פריז ב-14 בינואר 1784. האקדמיה הימית של ארצות הברית נוסדה בשנת 1845 באתר מצודת סברן. אסטוניה טלין, אסטוניה הממלכה המאוחדת ניופורט, ויילס, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת דמפריז, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת אירלנד וקספורד, אירלנד ועידת אנאפוליס - ועידת שלום מנובמבר 2007 בהשתתפות נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש, אבו מאזן ואהוד אולמרט. אתר האינטרנט הרשמי של אנאפוליס (באנגלית) האתר של קולג' סנט ג'ונס (אורכב 17.03.2007 בארכיון Wayback Machine) האתר של אקדמיית צי ארצות הברית לשכת הוועידות והמבקרים של אנאפוליס ומחוז אראנדל תמונות היסטוריות של אנאפוליס אתרי זיכרון ואמנות באנאפוליס (אורכב 30.06.2009 בארכיון Wayback Machine) מגזין על אנאפוליס אנאפוליס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלסטר

המונח "אולסטר" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אולסטאר. אלסטר (באנגלית: Ulster; באירית: Cúige Uladh) היא הצפונית שבארבע הפרובינציות של אירלנד. שם הפרובינציה באנגלית נגזר משמם של שבטים שישבו בימים קדומים בחבל זה – האולאדים (Uladh), ומהסיומת staðr, שמשמעותה בנורדית עתיקה ארץ או טריטוריה, כך שמשמעות השם היא "ארץ האולאדים". שמה האירי – Cúige Uladh – נגזר אף הוא משם השבטים (Cúige פירושו חמישית, זכר לימים שבהם היו קיימות חמש פרובינציות, כלומר פרובינציית האולאדים). שמה הלטיני של הפרובינציה הוא Ultonia. שטחה של אלסטר הוא 21,552 קילומטר רבוע, ואוכלוסייתה מונה 2.1 מיליון תושבים. אלסטר מורכבת מתשעה מחוזות היסטוריים של אירלנד. שישה מהם, אנטרים, ארמה, דאון, פרמנה, לונדונדרי וטיירון מרכיבים את צפון אירלנד, ומהווים חלק מהממלכה המאוחדת, ושלושת האחרים, קאוואן, מחוז דניגול ומונאהן הם חלק מאירלנד. במחוזות אנטרים ודאון מתגוררים יותר ממחצית תושבי אלסטר, שכן בלפסט, העיר הגדולה באלסטר ובירת צפון אירלנד, שוכנת בשטחם. אוניברסיטת אלסטר (UU) היא אוניברסיטה מרובת קמפוסים בצפון אירלנד שנוסדה בשנת 1984. האוניברסיטה כוללת שש פקולטות ומתגוררים בה כ־26,000 סטודנטים, מתוכם 2,000 בינלאומיים ממעל 80 מדינות שונות. הקמפוס הראשי בבלפסט מהווה את אחת ההתפתחויות העירוניות הגדולות בצפון אירלנד. ממוקם ברובע הקתדרלה, האזור האמנותי והתרבותי של העיר, הקמפוס עובר כעת תוכנית לפיתוח מחדש של 250 מיליון ליש"ט לשדרוג מתקני ההוראה והלמידה שלו. יוניוניסטים (תומכי האיחוד עם בריטניה) רבים מכנים את צפון אירלנד בשם אלסטר, אף על פי שהיא כוללת רק חלק מאלסטר. מחוזות צפון אירלנד מדיה וקבצים בנושא אלסטר בוויקישיתוף אלסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ulster University, THE WORLD UNIVERSITY RANKING ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השנה הגאופיזית הבין-לאומית

השנה הגאופיזית הבין-לאומית (שג"ב) הייתה מיזם בינלאומי שנערך מ-1 ביולי 1957 ועד 31 בדצמבר 1958 והוכרז על ידי המועצה הבינלאומית של ארגוני מחקר. במיזם השתתפו 67 מדינות. במהלך המיזם נערכו מחקרים מגוונים בנושאים שונים הקשורים לכדור הארץ. אחד עשר נושאי המחקר של השנה הגאופיזית הבינלאומית היו: זוהר הקוטב השדה המגנטי של כדור הארץ הכבידה הקרניים הקוסמיות מטאורולוגיה סייסמולוגיה פיזיקה של היונוספירה פעילות השמש קווי אורך ורוחב (תחילת המיפוי המדויק של כדור הארץ) גאומגנטיזם זוהר האטמוספירה ארצות הברית וברית המועצות שיגרו לוויינים במהלך שנה זו, כאשר ב-4 באוקטובר 1957 ברית המועצות שיגרה את ספוטניק 1 שהיה הלוויין הראשון ששוגר לחלל. שיגור הלוויין על ידי ברית המועצות היווה את גולת הכותרת של הפעילות המדעית-טכנולוגית במיזם. מדיה וקבצים בנושא השנה הגאופיזית הבין-לאומית בוויקישיתוף מחקר היסטורי מקיף על השנה הגיאופיזית הבינלאומית ותרומתה לשיתוף פעולה בינלאומי בתחום החלל (ראה אור ב - 2012) השנה הגאופיזית הבין-לאומית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השנה הגאופיסית הבינלאומית, 1957-1958, דף שער בספרייה הלאומית Tom Griffiths, "Slicing the Silence", Harvard University Press 2007,ISBN-13:978-0-674-02633-9, pp. 136-9 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלסטר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אלסטר – הפרובינציה הצפונית שבפרובינציות אירלנד, בה כלולה צפון אירלנד צפון אירלנד – המכונה לעיתים "אלסטר" אלסטר (אונייה) – אוניית ביון של הצי הגרמני גיא אלסטר – עיתונאי ישראלי גל אלסטר – רקדן וכוריאוגרף ישראלי פולה אלסטר – לוחמת התנגדות יהודייה-פולנייה כוח המתנדבים מאלסטר – קבוצה מיליטנטית מצפון אירלנד תזמורת אלסטר – התזמורת הסימפונית של צפון אירלנד אוקפי אלסטר – קבוצת כדורסל מהעיר אלסט, בלגיה
הודו - יומן דרכים

הודו - יומן דרכים הוא ספר מסע והתרשמות שחיבר עזריאל קרליבך, פובליציסט והעורך הראשי של "מעריב". בשנת 1955 ערך קרליבך סיור בן שלושה שבועות בהודו, ואת רשמיו ממנו העלה בספרו "הודו - יומן דרכים" שהופיע בשנת 1956 בהוצאת עיינות. הספר מתאר את הודו מנקודת מבט אישית ובראייה ייחודית והפך לרב מכר מיד עם הופעתו, ובמשך עשרים שנה הופיע במספר מהדורות. ב-1986 יצא לאור פעם נוספת, בספריית מעריב, וב-2014 יצא לאור בהוצאת כתר. במסעו, קרליבך מתרשם רבות מדרך החיים ההודית, כאשר במשך פסקאות רבות הוא מקדיש תיאורים נרחבים לנושאים רבים בחייהם, מהלבוש, דרך צורת הרחוב, ועד הפוליטיקה הפנימית והיחס המיוחד לחי בכלל ולחיות בפרט. קרליבך שם לב לקווים הבסיסיים המבדילים את מנהגי תרבות הודו ובין תרבות המערב, והדת היהודית, שעל ברכיה גדל. תיאוריו, התרשמויותיו, והכבוד הגדול שחולק קרליבך לתרבות הזרה והלא מוכרת, מצליחים להעלות שאלות רבות בנוגע לערכי הציוויליזציה המערבית, והדת היהודית הבסיסיים ביותר, ובפירוט, לצורה שבה מתייחסים לחיות, לקצב החיים, למשמעותם, ולבסוף גם למוות. קרליבך אף משווה את התרבות ההודית לתרבות המוסלמית ולתרבויות נוספות ומנסה להראות כיצד התרבות ההודית שונה אף מהן בתחומי חיים רבים ובסיסיים כגון אמונה באל, יחסי גוף נפש, זוגיות, נקמה ועוד. הספר לא מסודר לפי רצף כרונולוגי של ביקורו של קרליבך אלא לפי נושאים, ביניהם: גודל האוכלוסייה, היחס לרכוש, היחס לבהמות, החלוקה לקאסטות, מוות וגלגול נשמות, עבודת אלילים, נישואין וזוגיות, היחס לכוח, יצירה תרבותית, בודהיזם בהודו, אסלאם בהודו, יהודי הודו (במיוחד יהדות קוצ'ין) ופוליטיקה עכשווית. הוצאת עיינות תל אביב, 279 עמודים, 1956 ספרית מעריב תל אביב, 266 עמודים, 1986 הוצאת כתר ירושלים, 302 עמודים, 2014 קרליבך, תרז ברתרה, קן ווילבר וג'וזף קונרד., אם אתה אוהב ספר, שחרר אותו לחופשי, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2005 גדעון סאמט, השיבה אל הודו, מסע בעקבות המסע - מסע עולמי משה גלעד, הספר האולטימטיבי למטייל הישראלי בהודו, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2014