laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק בן-יעקב

יצחק בן יעקב (7 ביולי 1891 - 29 בדצמבר 1940) היה מאנשי העלייה השנייה, איש דגניה, מראשוני הטייסים ביישוב וממייסדי חברת "אווירון". יצחק גדליה בן-יעקב (ינקלזון) נולד בעיירה מָקָרוב שבפלך קייב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), לזכריה לב ונחמה. קיבל חינוך מסורתי ולמד בחדר. בגיל 14 עבר לקייב בניגוד לרצון הוריו, שם למד לימודים כלליים. ב-19 ביוני 1908 עלה לארץ ישראל יחד עם שני חברים ועבד בחקלאות במושבה זכרון יעקב. בעקבות כאבים ברגלו, שלא נמצא להם מרפא בזכרון יעקב, עבר לחיפה ומשם לירושלים. לאחר שהחלים, חזר לזכרון יעקב ומשם עבר למנחמיה. בשנת 1911 הצטרף למייסדי קבוצת דגניה באום ג'וני (לימים דגניה א') בה היה חבר פעיל עד מותו ונישא לאשתו יונה. התיידד עם יוסף טרומפלדור לפני שזה נהרג בתל חי. אצל יצחק נשארו מכתביו וארכיונו של טרומפלדור וכן שתי ידיו המלאכותיות (יד לעבודה, עם אנקול, ו"יד של שבת"). עסק בהקמת רשת השקיה למשקי עמק הירדן, היה פעיל בענף הרפת של דגניה והשתתף בהקמת חברת "החקלאית" לביטוח עדרי בקר. יחד עם אברהם הרצפלד נשלח לדמשק לסייע בשחרור אסירים יהודים שסירבו להתגייס לצבא העות'מאני והואשמו בריגול (בסמוך לפרשת ניל"י). היה פעיל ב"הגנה" ויחד עם דב הוז הקים את חברת "אווירון" (חברה משותפת להסתדרות ולסוכנות היהודית) שיועדה להיות הזרוע האווירית של היישוב. החברה רכשה שני מטוסים שהוצבו בקיבוצי עמק הירדן. הוקם שדה תעופה מאולתר בקיבוץ אפיקים ונפתח בית ספר לטייס שפעל ברפת של דגניה א'. יצחק בן יעקב היה מראשוני המסיימים בית ספר זה. ב-29 בדצמבר 1940 נספה יצחק בן יעקב (שהיה המנהל בפועל של חברת אווירון) יחד עם דב הוז ומשפחתו בתאונת דרכים בשובם מביקור אסירים בכלא עכו ובדרכם לתל אביב, לישיבה בענייני החברה. ליצחק ולאשתו נולדו שלוש בנות: שיה (שנישאה לאלוף יוחאי בן-נון שהיה מפקד חיל הים), דיתה (שהייתה טייסת מפלוגה א' של הפלמ"ח) ורחל-רליק (הייתה נשואה לפרופ' אברהם וכמן). על שמו נקרא שדה התעופה ראש פינה. ראשית התעופה העברית בארץ ישראל יצחק בן יעקב: פרקי חייו / כתובים בידי יוסף ברץ וקבוצת חברים; ערוכים בידי ג' חנוך, תל אביב: המרכז לנוער של הסתדרות העובדים בארץ ישראל, תש"א. צבי לבנה, נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות -כרך ד, הוצאת המרכז לחינוך ותרבות תל אביב, 1972, עמודים 15-30 מדיה וקבצים בנושא יצחק בן-יעקב בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "יצחק גדליה בן-יעקב (ינקלזון)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1651 יצחק בן יעקב(הקישור אינו פעיל), באתר קבוצת דגניה לזכר יצחק בן יעקב, דבר, 28 בדצמבר 1943
שדה שדמה

שדה שדמה הוא מתקן ושטח ניסויים של משרד הביטחון המופעל על ידי חטיבת חימוש ותשתיות לאומיות בחברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. השדה ממוקם מדרום-מזרח למכתש רמון, בסמוך להר חדב והר המישר. הפעילות במקום החלה בשנות השישים בניסויים במרעום "פילון" ובמרעום "פילר", מרעום הקשה מיידי לפצצות אוויר. ב-1968, לאחר ששטחי האש בבסיס פלמחים לא סיפקו את הצרכים הנדרשים, בוצעו בשדה הניסויים בטיל השפריר. ב-1969 הוקם מתקן קבע במקום, והורחבה הפעילות לעמדות בהר חדב. בשדה הניסויים מבצע חיל האוויר הישראלי אימונים מול מערכות אמיתיות של טילי קרקע-אוויר תוצרת רוסיה המשמשות ביום אויב. בשדה בוצעו לאורך השנים ניסויים במערכות נשק של רפאל ושל גופים ביטחוניים נוספים בהם: דלילה תמוז, כיפת ברזל, שרביט קסמים, ירי גיל מצריחונים בלתי מאוישים לנגמ"שי איתן ונמר, ספייס, ברק,, פטריוט. ודרבי מרכז השליטה והבקרה במתקן מורכב ממספר תאים: תא למהנדסי הפרויקט העוקבים אחר הניסוי באמצעי טלמטריה. תא אמצעי המחשוב המרכז את אמצעי העיקוב ובהם מכ"ם ומצלמות. תא בטיחות שאמון על פינוי השטחים מעוברי אורח וסקרנים. בסמוך לשדה מופעל מנחת מישר. הזכות לקבלת הכנסות בגין ארנונה משטח המתקן מהווה מחלוקת בין מועצה אזורית רמת הנגב לבין מועצה אזורית ערבה תיכונה. אזור 51 הישראלי, ישראל דיפנס, 25 בפברואר 2014 ד”ר שמחה וייסמן, משממה לשדמה, באתר "רפאל" דן ארקין, ‏המתקן שבודק את הפצצות והטילים העתידיים של צה״ל, באתר "IsraelDefense‏", 7 בנובמבר 2022 דן רוגל, לוחמת יבשה (לח“י) - שלי ועוד קצת, עמ' 127 שדה הניסויים שדמה בנגב, ביעף - ביטאון האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל, ינואר 2010 דע את האויב, ביטאון חיל האוויר, יוני 2003 החבר'ה בוחנים תרחישים אפשריים במהלך הכנות לניסוי טיל "דלילה" מפיתוח תעש מלט"ם בשדה הניסויים "שדמה", אתר ישראל נגלית לעין יואב זיתון, תיעוד: ניסוי ירי טיל "תמוז 5" מרכב שטח קל, באתר ynet, 4 בפברואר 2019 אנציקלופדיה יפעת יואב זיתון, הושלמו ניסויי היירוט ב"שרביט קסמים": "מרגישים בחלום", באתר ynet, 21 בדצמבר 2015 מנת"ק סיימה סדרת ניסויים בצריחון הבלתי מאויש, אתר משרד הביטחון, 12 בדצמבר 2018 לילך שובל, לראשונה: טיל 'גיל' נורה מצריחון בלתי מאויש, באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2018 יואב זיתון, קטלנית ומדויקת: צפו בפצצה החדשה נגד משלוחי הנשק, באתר ynet, 2 באפריל 2019 צילה הרשקו, שיתוף הפעולה הביטחוני בין ישראל לבין צרפת במאה העשרים ואחת, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים בגלל הרוח, ביטאון חיל האוויר, אפריל 2001 לילך שובל, צפו: נחשף הטיל החדש והמתקדם של רפאל, באתר ישראל היום, 25 בפברואר 2021 יובל אזולאי, ‏מי יזכה בארנונה של שדה הניסויים הסודי של רפאל?, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2014 ועדת חקירה לגבולות וחלוקת הכנסות מאזורים מניבי הכנסות ברמת נגב חלוקת הכנסות מאזורים מניבי ארנונה שבמועצה האזורית רמת נגב, אתר מנהל התכנון
סיפון תצפית

מרפסת תצפית (סיפון תצפית), מצע תצפית או פלטפורמת צפייה היא פלטפורמת תיירות מוגבהת, הממוקמת בדרך כלל על מבנה ארכיטקטוני גבוה, דוגמת גורד שחקים או מגדל תצפית. סיפוני תצפית סגורים לעיתים בשל תנאי מזג האוויר, ורק מעטים עשויים לכלול טלסקופים המופעלים עם מטבעות לטובת צפייה במקומות רחוקים. זהו ציר זמן של התפתחות סיפוני התצפית הגבוהים בעולם מאז חנוכת אנדרטת וושינגטון בשנת 1885. 2022 (הערכה) מגדל ג'דה, ג'דה, ערב הסעודית. 637 מטר, קומה 157 2020 (הערכה) גולדין פיננסים 117, טיאנג'ין, סין. 578.7 מ', קומה 116 2021 (הערכה) PNB 118, קואלה לומפור, מלזיה. 489.58 מ', קומה 117 2021 (הערכה) מגדל דובאי אחד, דובאי, איחוד האמירויות. 655 מ', קומה <161 (מסעדה בגובה 675 מ', מפלס 161). 2025 (הערכה) מגדל Signature ג'קרטה, ג'קרטה, אינדונזיה. 515.8 מ ', מפלס 111 2024 (est) Hermitage Plaza (המגדל הדרומי), פריז, צרפת. 323 מ ', מפלס 85 ראו גם רשימת הבניינים והמבנים הגבוהים בעולם # מרפסת התצפית הגבוהה ביותר בעולם מרפסת התצפית המתנשאת לגובה 10 מטרשל רונדה, ספרד, משקיפה על שפלת מישור רונדה המצויה כ-100 מ' מתחת. בית עץ רב מפלסי בקייפטאון בדרום אפריקה, עם מרפסת תצפית למעלה מקום מרפסת תצפית במרפסת גן הרוקו, הר רוקō, קובה, יפן מרפסת התצפית במערב ברלין עם נוף לפוטסדאמר פלאץ מצדו השני של חומת ברלין, 1977. בתחתית המדרגות לוח מראה כיצד נראה הכיכר בשנת 1929. גשר ברוקלין נצפה מהמצפה הכוכב העולמי בעיר ניו יורק נוף לילה של נמל ויקטוריה, הונג קונג n sky100 גלגל תצפית מדיה וקבצים בנושא סיפון תצפית בוויקישיתוף "The Empire State Building". Wired New York. אורכב מ-המקור ב-2012-08-22. נבדק ב-2007-12-23.
מטוטלת אנגלית

מטוטלת אנגלית הוא מכשיר שנועד למדוד ולהסדיר את רמת מניעת ההחלקה של משטחי דריכה. כל מוצרי הבינוי אשר משמשים לריצוף וחיפוי של משטחים חוץ ופנים, עוברים בדיקה זאת כחלק מתהליך שחרור תקני בנמל הימי. כל מוצרי הריצוף שלא עברו בדיקה זאת בהצלחה, לא יוכל להימכר תחת ההגדרה של - מוצרי דריכה נוגדי החלקה. מטרת התקן הוא להעניק מדידה מספרית מדויקת של רמת ההחלקה במשטח הנבדק. נושא הבטיחות משמעותי ביותר בבחירת סוג הריצוף ותכנונו. התקנים הישראלים והבינלאומיים קובעים אמות מידה למידת החיכוך או החספוס הנדרשת ממשטח מרוצף, על מנת למנוע החלקה ופגיעות גופניות. מידע מפורט ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרייס ווטרהאוס קופרס

פרייס ווטרהאוס קופרס (באנגלית: PricewaterhouseCoopers או בקיצור PwC) הוא אחד התאגידים הגדולים בעולם למתן שירותים פיננסיים, חשבונאיים וייעוץ ארגוני ומקצועי ואחד מארבעת משרדי ראיית החשבון הגדולים, יחד עם דלויט, ארנסט אנד יאנג ו-KPMG. מטה החברה ממוקם בלונדון, בריטניה. חברות PwC פועלות ב -157 מדינות, ב 742 מיקומים, עם 284,000 עובדים. נכון לשנת 2019 26% מכוח העבודה עבד ביבשת אמריקה, 26% באסיה, 32% במערב אירופה ו-5% במזרח התיכון ובאפריקה. הכנסותיה העולמיות של החברה היו 42.4 מיליארד דולר בשנת 2019. המשרד במתכונתו הנוכחית נוצר בשנת 1998 על ידי מיזוג בין שני משרדי רואי חשבון; Coopers & Lybrand ו- Price Waterhouse. לשתי הפירמות היו היסטוריות מהמאה ה-19. שם המסחר קוצר ל-PwC בספטמבר 2010 כחלק ממאמץ מיתוג מחדש. PricewaterhouseCoopers International Limited, שבסיסה בלונדון, בריטניה היא גורם מתאם עבור רשת הפירמות העולמית. היא מנהלת את המותג העולמי ומפתחת מדיניות ויוזמות ליצירת גישה משותפת ומתואמת בתחומים כמו סיכון, איכות ואסטרטגיה. היא אינה מספקת שירותים ללקוחות. נכון לשנת 2019, PwC היא החברה בבעלות פרטית החמישית בגודלה בארצות הברית. אד בסטיאן - מנכ"ל דלתא איירליינס. פיל נייט - מייסד נייקי. ריץ' קרמר - יו"ר, נשיא ומנכ"ל חברת הצמיגים והגומי גודייר. דהרוביה סוריהדבארה - סמנכ"ל כספים ג'נרל מוטורס. בראד טילדן - מנכ"ל ויו"ר חברת אלסקה איירליינס. בישראל, לחברה משרד המקיים שותפות עם משרד רואי החשבון קסלמן וקסלמן. המשרד הראשי של הפירמה נמצא בתל אביב, עם סניפים בחיפה וירושלים. החברה הישראלית (PwC Israel) נוסדה ב-1924, וכיום פועלים בה 61 שותפים ויותר מ-1000 אנשי מקצוע, לרבות רואי חשבון, כלכלנים, בוגרי מנהל עסקים, מנתחי מערכות ומהנדסים. בדומה לנהוג ברשת הגלובלית, השירותים מסווגים לשלושה תחומי פעילות עיקריים: ביקורת ודיווח כספי, מיסים וייעוץ עסקי. מדיה וקבצים בנושא פרייס ווטרהאוס קופרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרייס ווטרהאוס קופרס (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פרייס ווטרהאוס קופרס (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של פרייס ווטרהאוס קופרס (באנגלית) פרייס ווטרהאוס קופרס, ברשת החברתית פייסבוק פרייס ווטרהאוס קופרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרייס ווטרהאוס קופרס, ברשת החברתית אינסטגרם פרייס ווטרהאוס קופרס, ברשת החברתית LinkedIn פרייס ווטרהאוס קופרס, סרטונים בערוץ היוטיוב PricewaterhouseCoopers, אודות PwC Israel, באתר PwC
אגם (הוצאה לאור)

אֲגַם היא הוצאה לאור ישראלית, שהוקמה בשנת 2007, המוציאה לאור ספרי עיון, פנאי וסיפורת. ההוצאה מתמחה בעיקר בספרי ילדים ונוער. ההוצאה הוקמה על ידי ישראל מזרחי וליאור שרף. מזרחי הוא בנו של מאיר מזרחי מייסד הוצאת מ. מזרחי. אחרי סכסוך בין השותפים עבר מזרחי לנהל את ההוצאה לאור של אביו. ההוצאה מוציאה לאור בעיקר ספרות מתורגמת, אך גם ספרות מקור, חוברות עבודה, משחקים וחוברות צביעה. מנכ"ל ההוצאה הוא ליאור שרף, ועורכת ההוצאה היא ראוּבת ניצן. אתר האינטרנט הרשמי של אגם אגם, ברשת החברתית פייסבוק מיה סלע, המו"ל ישראל מזרחי תובע את שותפו לשעבר, באתר הארץ, 29 באפריל 2014 קובי בן-שמחון, פלא פלאים: על ספר הילדים הגנוז "סביבון הפלאים", באתר הארץ, 28 בדצמבר 2011
דודג' מידווברוק

דודג' מידווברוק (באנגלית : Dodge Meadowbrook) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה בארצות הברית על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1954–1949. יוצרו כ-500,000 יחידות. בשנת 1949 יוצרו כ-90,000 יחידות. בשנת 1952 יוצרו 84,000 יחידות. 6 מושבים מנוע קדמי / מנוע בנזין מנוע הנעה אחורית מנוע קירור מים תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 25.6 שניות (דגם 4 דלתות סדאן, מנוע 3,773 סמ"ק המפיק 103 כ"ס המשודך לתמסורת אוטומטית 3 מהירויות) מחיר היחידה "דודג' מידווברוק" דגם סטיישן עמד על 2,176 דולר (ארצות הברית, שנת 1953) 2 דלתות - סדאן (1954-1953) 4 דלתות - סדאן (1954-1949) 2 דלתות (כולל חלון אחורי הנפתח כלפי מעלה, וחלק תחתון של הדלת האחורית) - סטיישן (1953) "דודג' מידווברוק", שנת 1954 "דודג' מידווברוק" "דודג' מידווברוק", 2 דלתות סדאן "דודג' מידווברוק", 2 דלתות סדאן דודג' דודג' דה לוקס דודג' D24 קסטום מדיה וקבצים בנושא דודג' מידווברוק בוויקישיתוף דודג' מידווברוק, סרטון באתר יוטיוב דודג' מידווברוק, סרטון באתר יוטיוב דודג' מידווברוק, סרטון באתר יוטיוב "דודג' מידווברוק" conceptcarz.com/z26243/dodge-meadowbrook John Gunnell, Standard Catalog of American Cars 1946–1975, Revised 4th Edition, pages 327 to 329 "דודג' מידווברוק", 4 דלתות סדאן, שנת 1950 - מפרט טכני automobile-catalog.com/make/dodge/full-size_dodge_2gen/full-size_dodge_2gen_meadowbrook_4-door_sedan/1950 דודג' ברושור - שנת 1954 Directory Index: Dodge/1954_Dodge/1954_Dodge_Brochure". Oldcarbrochures.com. Retrieved 2011-11-20 John Gunnell (Hrsg.): Standard Catalog of American Cars 1946–1975. Krause Publications, Iola 2002, ISBN 0-87349-461-X. "דודג' מידווברוק" car.info/en-se/dodge/meadowbrook "דודג' מידווברוק" סטיישן 1953 Dodge Meadowbrook Suburban 1953 Dodge D-47 Meadowbrook Suburban 2-door
פרויקט דיוק הטילים

פרויקט דיוק הטילים הוא מיזם צבאי משותף לארגון חזבאללה ולהנהגת איראן, שייעודו פיתוח וייצור טילים מדויקים, בשטח לבנון, לצרכים צבאיים. פרויקט הדיוק התחיל בשנת 2013 בשני צירים: הסבת טילים לא-מדויקים למדויקים וייצור מאפס של טילים מדויקים. תחילה, פעל ארגון חזבאללה בניסיונות להבריח טילים מדויקים בשלמותם מאיראן דרך סוריה ללבנון, אך רבות מפעולות אלו סוכלו, ולאור כך, בשנת 2016 החליטו בארגון שלא להעביר יותר טילים שלמים. באותה העת מתרחשת פעילות במרכז סרס בסוריה של הסבת טילים לא-מדויקים למדויקים, פעילות שגם כן משובשת, ולכן החליט הארגון להבריח בנתיבים יבשתיים, ימיים ואוויריים את רכיבי הדיוק לתוך שטח לבנון ושם להתקין אותם על טילים לא-מדויקים שכבר נמצאים ברשותו. ב-27 בספטמבר 2018 בנאומו בפני עצרת האו"ם, חשף ראש הממשלה בנימין נתניהו שלושה אתרים בשכונת אוזעאי בביירות בהם הארגון מקים תשתית להסבת טילים למדויקים יותר: אתר בתוך אצטדיון "אלעהד" של קבוצת הכדורגל של נבחרת חזבאללה; אתר בסמוך לנמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי; אתר במעגנה, בלב שכונת מגורים ובסמוך למבניים אזרחיים, במרחק של כ-500 מטרים בלבד ממסלול הנחיתה של נמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי. לפי צה"ל, בעקבות החשיפה נמנעה הקמתם של המפעלים, אולם במקביל התחיל חזבאללה בניסיון להקים מפעלים לייצור טילים מדויקים בשטח לבנון. בשנים 2018-2016, איראן וחזבאללה התקשו ליישם את הסבת הטילים באתרים כמתוכנן ולא עמדו ביעדים שהציבו לעצמם. ב-29 באוגוסט 2019 חשף צה"ל לראשונה מידע על היקף הפרויקט. ב-3 בספטמבר 2019 חשף צה"ל את האתר המיועד לייצור והסבת טילים מדויקים, שהוקם בהובלת איראן וחזבאללה וממוקם בבקאע, בסמוך לכפר א-נבי שית. האתר מחולק למספר מתחמים: מתחם ייצור המנועים, מתחם בקרת איכות, מתחם ייצור חומרי נפץ לראשי קרב ומתחם לוגיסטי. עלי ח'אמנאי, המנהיג העליון באיראן מג'יד נואב, המוביל הטכנולוגי של הפרויקט מטעם איראן עלי אצע'ר נורוזי, ראש אגף הלוגיסטיקה של משמרות המהפכה האסלאמית קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס לשעבר, שנהרג בידי ארצות הברית בינואר 2020 מוחמד חג'אזי, האחראי לשעבר על פעילות איראן בלבנון, ולאחר מכן סגן מפקד כוח קודס שמת מהתקף לב באפריל 2021 פואד שכר, מפקד הפרויקט מטעם חזבאללה, שנהרג בידי ישראל ביולי 2024 חסן נסראללה, מזכ"ל חזבאללה לשעבר, שחוסל בידי ישראל בספטמבר 2024, כחלק ממבצע סדר חדש ישראל, שלפי פרסומים זרים פועלת במשך שנים בניסיון לסכל את יישום הפרויקט, רואה בו קו אדום ועילה למלחמה. פרויקט דיוק הטילים של חזבאללה בהובלת איראן נחשף, אתר צה"ל, 29 באוגוסט 2019 זמן אמת עונה 3 | סכנה ברורה ומדויקת - פרק 18, כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, יוטיוב, 17 בפברואר 2020 מדיה וקבצים בנושא פרויקט דיוק הטילים בוויקישיתוף משה שטיינמץ, חשיפת צה"ל: איראן, חיזבאללה והמלחמה נגד הטילים המדויקים, באתר כאן 11, ‏29 באוגוסט 2019 שי ניר, ‏ראש הממשלה נתניהו חושף באו"ם אתר גרעין סודי בטהראן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 בספטמבר 2018 פרויקט דיוק הטילים של חיזבאללה בהובלת איראן נחשף, באתר צה"ל, ‏29 באוגוסט 2019 מבט מלמעלה - כך נראה אתר המיועד לייצור והסבת טילים מדויקים בלבנון, באתר צה"ל, ‏3 בספטמבר 2019 זיתון, יואב (2024-07-30). "צה"ל: חוסל פואד שוכר, "המפקד הצבאי הבכיר ביותר בחיזבאללה"". Ynet. נבדק ב-2024-07-30. גל פרל פינקל, ‏דעה: פרויקט הדיוק של חיזבאללה - עילה למלחמה | דעה, גל פרל פינקל, באתר גלובס, 23 בפברואר 2020
טל-מאי

טל־מאי היא הוצאה לאור ישראלית, המתמקדת בספרות ילדים ונוער. ההוצאה הוקמה בשנת 2004 על ידי הסופרת והמתרגמת מאירה פירון, שעד היום משמשת כמנכ"לית ההוצאה. לפי הגדרתה העצמית של ההוצאה, היא חותרת לעיסוק ב"ספרות עכשווית וספרות קלאסית, בדגש על ספרות שמעודדת את אהבת הקריאה והאמנות, ומגרה את המחשבה". ההוצאה מיצבה את עצמה כהוצאת בוטיק, המפרסמת ספרי איכות, ורבים מספריה נבחרו ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך. משנת 2013 יותם שווימר הוא העורך הראשי של ההוצאה. ההוצאה עבדה בשותפות עם ידיעות ספרים למעלה מעשור, ובשנת 2023 חזרה לפעילות עצמאית. אתר האינטרנט הרשמי של טל-מאי חנות הוצאת ספרים טל-מאי, באתר tal-may מכונת הכתיבה, הוצאת טל-מאי, באתר מכונת הכתיבה, ‏5 במאי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי X

אלכסנדרה אשלי יוז (באנגלית: Alexandra Ashley Hughes; נולדה ב-31 ביולי 1985), הידועה בשם הבמה Allie X (עלי X) היא זמרת-יוצרת קנדית. אלכסנדרה אשלי יוז נולדה ב-31 ביולי 1985, שבאוקוויל, אונטריו. משפחתה ממוצא בריטי. היא למדה בבית הספר לאמנויות אטוביקוק, אחר כך למדה לנגן על פסנתר וקול קלאסי באקדמיה לאמנויות במישיגן, וסיימה את התוכנית לביצוע התיאטרון המוזיקלי של מכללת שרידן, וכן למדה תיאטרון מוזיקלי. 2006: Waiting for the Prize 2009: Ladies and Gentlemen 2017: CollXtion II 2020: Cape God 2010: Allie Hughes 2012: Allie X Andra 2015: CollXtion I 2015: Catch EP 2017: CollXtion II: Ʉnsolved 2018: Super Sunset 2019: Super Sunset (Analog) 2021: Cape God (The Digital Concert) מדיה וקבצים בנושא אלי X בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלי X אלי X, ברשת החברתית פייסבוק אלי X, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלי X, ברשת החברתית אינסטגרם אלי X, ברשת החברתית טיקטוק אלי X, סרטונים בערוץ היוטיוב אלי X, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלי X, באתר Metacritic (באנגלית) אלי X, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלי X, באתר ספוטיפיי אלי X, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלי X, באתר Last.fm (באנגלית) אלי X, באתר AllMusic (באנגלית) אלי X, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלי X, באתר דיזר אלי X, באתר Discogs (באנגלית) אלי X, באתר Songkick (באנגלית) אלי X, באתר Genius אלי X, באתר SecondHandSongs אלי X, באתר בילבורד (באנגלית) Allie Hughes May Be The Next Maria, insidehalton Allie X Will Make Your Head Spin in This Kaleidoscopic Shoot Exclusively for Fault Online, fault-magazine
ריד אנדרסון

ריד אנדרסון (באנגלית: Reid Anderson; נולד ב-15 באוקטובר 1970) הוא בסיסט ומלחין ג'אז אמריקני. ריד אנדרסון מוכר בעיקר בזכות עבודתו עם ה"בד פלאס", יחד עם הפסנתרן איתן אייברסון והמתופף דייב קינג. בשנת 1998, הרביעייה של אנדרסון (שכללה את אייברסון, הסקסופוניסט מארק טרנר והמתופף חורחה רוסי) הוציאה לאור את האלבום "Dirty Show Tunes" בחברת התקליטים FSNT. אלבום שני, "Abolish Bad Architecture", יצא שנה לאחר מכן כשאת רוסי מחליף המתופף ג'ף באלארד. בשנת 2000, אנדרסון החליף לפורמט של חמישייה שכללה את אנדרו ד'אנג'לו (סקסופון אלט), ביל מקהנרי (סקסופון טנור), בן מונדר (גיטרה) ומרלון ברואדן (תופים). החמישייה הקליטה את "The Vastness of Space", בו הדגש הוא על הלחנים (עם השפעה עמוקה של פופ ורוק) ועל אלתורים קולקטיביים. האלבום נתן כיוון כללי אליו אנדרסון הלך עם ה"בד פלאס" יותר מאוחר, בו קיימת אסתטיקה מאוד מסוימת תוך כדי עירוב סגנונות מוזיקליים. המוזיקאים ב"בד פלאס" ניגנו יחדיו מאז 1990. בשנת 2001 יצא אלבומם הראשון (כמו כן, בחברת התקליטים FSNT), אך הם נהיו ידועים לציבור הרחב רק משנת 2003, כשחברת קולומביה שחררה את "These Are the Vistas". אלבומים שיצאו לאחר מכן: "Give" משנת 2004, הופעה חיה בטוקיו משנת 2005, ו"Suspicious Activity?" שיצא לקראת סוף 2005. מדיה וקבצים בנושא ריד אנדרסון בוויקישיתוף ריד אנדרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריד אנדרסון, באתר Discogs (באנגלית) ריד אנדרסון, באתר Songkick (באנגלית) ריאיון עם ריד אנדרסון ריד אנדרסון בהופעה חיה ב"סי-נוט"
ניו יורק סאוור

ניו יורק סאוור (באנגלית: New York Sour, על שם העיר ניו יורק) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. המשקה מורכב מ-60 מ"ל בורבון (או ויסקי שיפון), 22.5 מ"ל מי סוכר, 30 מ"ל מיץ לימון, מספר טיפות חלבון ביצה, 15 מ"ל יין אדום (שירז או מלבק). את הקוקטייל מכינים בשני שלבים: תחילה משקשים את כל הרכבים פרט ליין בשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס אולד פאשנד מלאה בקרח. לאחר מכן מוזגים את היין בזהירות מלמעלה, כך שהוא לא יתערבב עם יתר הקוקטייל ויהווה שכבה מעל. המשקה הוא קוקטייל סאוור, המהווה למעשה ויסקי סאוור, בתוספת שכבת יין. הקוקטייל מוגש ללא קשית, אלא נשתה ישירות מהכוס. קיימת וריאציה בה מוסיפים טיפת אנגוסטורה ביטרס. ניתן להשמיט את חלבון הביצה. קיימות גרסאות עם יחסים מעט שונים של רכיבים. מדיה וקבצים בנושא ניו יורק סאוור בוויקישיתוף ניו יורק סאוור, באתר איגוד הברמנים הבינלאומי best-new-york-sour אתר acouplecooks ניו יורק סאוור, אתר diffordsguide
הפדרציה של האיגודים המקצועיים וועדי העובדים העצמאיים והדמוקרטים בפלסטין

הפדרציה של האיגודים מקצועיים וועדי העובדים העצמאיים והדמוקרטים בפלסטין, הוקמה כתגובה לחוסר הדמוקרטיה בתוך הפדרציות של ארגוני העובדים הפלסטיניים הוותיקים. באמצעות מאמציהם של פעילי זכויות עובדים עצמאיים והמרכז לדמוקרטיה וזכויות עובדים (DWRC), מאות ועדי עובדים עצמאיים הצטרפו להתאחדות ועדי העובדים העצמאיים מאז 2004, וקיימו את הכנס הראשון שלהם בשנת 2007. על-פי חלק מהמשקיפים פסקו הפדרציות הקיימות של ארגוני העובדים ברשות הפלסטינית להיות דמוקרטיות. הפדרציה הכללית הפלסטינית של האיגודים המקצועיים (PGFTU) שנשלטת על ידי הפת"ח, לא קיימה בחירות מאז 1981. בשנת 2007, הביקורת על ה-PGTFU הגיעה לשיאה בייסוד הפדרציה של האיגודים מקצועיים וועדי העובדים העצמאיים והדמוקרטים בפלסטין, המייצג מעל 50,000 עובדים ועובדות, החברים בוועדי עובדים עצמאיים, אשר נבחרו באופן דמוקרטי בכל רחבי הגדה המערבית ועזה . מוחמד אל-עארורי, בעברו איש ה-PGFTU, נבחר לרכז הראשי של הפדרציה החדשה. בשנת 2005 שלח ה-PGFTU מכתב לפדרציה הבינלאומית של ארגונים להשכלת עובדים (IFWEA). בטענה כי "מה שמתייחסים אליו כוועדי עובדים עצמאיים, למעשה מתואמים עם המרכז לדמוקרטיה וזכויות עובדים בראשות מוחמד דהמאן כמו גם עם תנועת החמאס ומפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית בראשות מוסטפא ברגותי." אישומים מסוג זה, העלולים להביא למאסר של המעורבים, היו במרכזה של מחלוקת קשה של ה-PGFTU עם המרכז לדמוקרטיה וזכויות עובדים (DWRC). Joost R. Hiltermann. "Mass Mobilization under Occupation: The Emerging Trade Union Movement in the West Bank"; MERIP Reports, No. 136/137, West Bank, Gaza, Israel: Marching toward Civil War (Oct. - Dec., 1985), pp. 26-31 Joost R. Hiltermann. "Behind the Intifada"; Princeton University Press (January 25, 1993) Nina Sovich. "Stifling Democracy within Palestinian Unions"; Middle East Report, No. 215 (Summer, 2000), pp. 2-3 "Unemployed workers demonstrate against poverty"(הקישור אינו פעיל, September 2017) Stand Up, Take Action - UNDP site, October 17, 2007 "Statements in Occasion of Workers' Boycott Call" (אורכב 31.10.2020 בארכיון Wayback Machine); Stop the Wall Campaign, February 11, 2007
תנו לגדול בשקט (אלבום)

תנו לגדול בשקט הוא אלבום הסולו השלישי של הזמר הישראלי גידי גוב שיצא ב-1985. האלבום כולל בעיקר שירי ילדים: לצד "תנו לגדול בשקט", "אין לי כסף", "הופה היי" ו"חורף" מפסטיבלי הילדים שהתקיימו בשנים לפני כן. כמו כן, נכללו באלבום גם שירו "הו מה יהיה מה יהיה בתרגום אהוד מנור, מתוך המופע "עדלידע קרנבל 83" שהופק על ידי שמוליק קלדרון ובוים על ידי צדי צרפתי, כמו גם שירים שהוקלטו על ידי צוות "הכבש השישה עשר", ולא הופיעו בתקליט המקורי של ההרכב: "כשאהיה גדול" ו"איך שיר נולד?". השיר ״גן סגור״, שהופיע במקור באלבום של ״הכבש השישה עשר״, מופיע כאן בגרסת כיסוי שהקליט גוב לבדו, בשם ״גן סגור 83׳״. האלבום בנוי כמעין סיפור ילדים כך שבין שיר לשיר, גוב מספר קטעי סיפור ילדים בקולו (ללא לחן). את קטעי הקישור והסיפורים כתב ישראל ויסלר (פוצ'ו). האלבום יצא גם כמארז "ספרקלטת", שכלל ספר שכלל את מילות כל השירים והסיפורים, בלווית איורים. בגרסת הקלטת נוספו לאלבום שתי רצועות שלא הופיעו בתקליט ובדיסק: סיפור בשם "האריה שרצה להיות עם החבר'ה" והשיר "עם כל החבר'ה". מילים לשירים של תנו לגדול בשקט מאת גידי גוב, באתר "שירונט"
הוועד של אגודת הדרייפרים

הוועד של אגודת הדרייפרים (בהולנדית: De Staalmeesters) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין, משנת 1662. הציור, שאורכו 191.5 ס"מ ורוחבו 279 ס"מ, מוצג כיום ב"רייקסמוזיאום" שבאמסטרדם, הולנד. היצירה נחשבת לאחר מהציורים הקבוצתיים האחרונים של הצייר. הגברים בציור, למעט בל שבולט באי חבישת כובע, הם דרייפרים. דרייפרים הם אנשים שמתעסקים במסחר של בגדים. אותם דרייפרים ביצירה נבחרו על ידי הגילדה שלהם לבחינת איכות הבגדים שמוצעת למכירה לחברי הגילדה. הנציגים בציור החלו בתפקידם בדיוק ביום שישי הטוב לתקופת כהונה בת שנה, ומצופה מהם לבצע את בדיקותיהם שלוש פעמים בשבוע. פירוש המילה ההולנדית staal הוא דגימה, ובהקשר לשם היצירה הכוונה היא לבחינת דגימות בגדים על ידי נציגי הוועד. הבוחנים השתמשו בחותמות מיוחדות כדי לתעד את עבודתם. איכות הבגדים נעה בין חותמת אחת המסמלת את האיכות הנמוכה ביותר לבין ארבעה חותמות המסמלת את הציון הגבוה ביותר שניתן להשיג. חברי הגילדה ביצירה הם (משמאל לימין): ג'ייקוב ואן לון, וולקרט ג'אנץ, וילם ואן דוינבורג, פרנס הנדריקס בל, ארנוט ואן דר מיי וג'וכם דה נווה. הגילדה היא שהזמינה את הדיוקן הקבוצתי והוא נתלה באולם הגילדה עד לשנת 1771. היצירה מופיעה על חפיסות סיגרים הולנדיים. כמו כן, הציור הופיע בסצנת הפתיחה של הסרט "מכונת הזמן", בביתו של הסופר הרברט ג'ורג' ולס. הציור מופיע אף כחלק חשוב בעלילת ספרו של ג'פרי ארצ'ר "רק המעז" (2019). מדיה וקבצים בנושא הוועד של אגודת הדרייפרים בוויקישיתוף "The Sampling Officials of the Amsterdam Drapers’ Guild, Known as ‘The Syndics’, Rembrandt van Rijn, 1662", Rijksmuseum Amsterdam (באנגלית) Rembrandt Harmenszoon van Rijn (1606 - 1669), Theartgallery.com.au Juran, Joseph M., ed. (1995), A History of Managing for Quality: The Evolution, Trends, and Future Directions of Managing for Quality, Milwaukee, Wisconsin: The American Society for Quality Control, p. 229 ISBN 9780873893411.