laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Sins of Thy Beloved

The Sins of Thy Beloved הייתה להקת מטאל גותי מברין, נורווגיה. הלהקה הוקמה בנובמבר 1996 בידי גלן מורטן נורדבה, ארילד כריסטנסן וסטיג יוהנסן. הלהקה נקראה בהתחלה "Purgatory" (כור המצרף) אך כעבור זמן קצר החליטו לשנות את שמם לשם פחות נפוץ. אניטה אוגלנד ואולה אארסטד הצטרפו ללהקה זמן קצר לאחר מכן. את הדמו הראשון שלהם "All Alone" הם הקליטו בחודשי ינואר ופברואר של שנת 1997. אנדרס תיו ואינגפריד סטנסלנד הצטרפו ואז הקליטה הלהקה את הדמו השני "Silent Pain" בינואר 1998. פיט יוהנסן ניגן בכינור בדמו זה, למרות שעדיין לא היה חבר רשמי בלהקה. הוא הצטרף ללהקה להקלטת אלבומה המלא הראשון "Lake of Sorrow" ב-1998. אחרי הקלטת האלבום הלהקה קיימה מסע הופעות ברחבי אירופה. אחרי המסע הקליטה בשנת 2000 את האלבום השני שלהם "Perpetual Desolation". דיסק ווידאו של הופעה חיה שלה הופץ ב-2001 אך לא זכה לתפוצה כלל עולמית ולכן קשה להשיגו. גם בעקבות אלבום זה יצאה הלהקה למסע הופעות אך המסע היה מתיש וגרם לאניטה אוגלנד, אנדרס תיו ואינפגריד סטנסלנד לעזוב את הלהקה ב-2001. בעקבות עזיבתם של השלושה, הלהקה הקפיאה את פעילותה, ואילו פיט יוהנסן עזב לנגן בכינור עבור טריסטניה ומאוחר יותר סירניה. הלהקה ניסתה לחדש את פעילותה ב-2005 וב-2007 היו שמועות שאניטה חזרה ללהקה, אך היא עדיין נשארה לא פעילה וב-2008 התפרקה סופית. סגנון המוזיקה של The Sins of Thy Beloved אופייני למטאל הגותי הסקנדינבי. The Sins of Thy Beloved מושוות לעיתים קרובות ללהקות מטאל גותי אחרות דוגמת טריסטניה ו-Theatre of Tragedy, בעיקר בגלל שהלהקה משלבת זמרת סופרן נשי עם גרואלינג גברי, שילוב שנפוץ במטאל הגותי וידוע כ"שירת היפה והחיה". המוזיקה של הלהקה משלבת מקצבים וריפים של דום-דת' ודת' מטאל לצד שימוש אינטנסיבי בכינור, בעיקר באלבום Lake of Sorrow. השימוש בשירת היפה והחיה בליווי כינור וקלידים מאפיין להקות מטאל גותי רבות מנורווגיה. ההופעות החיות שלהם יותר קרובות לדת' מטאל מאשר ההקלטות באולפן, בהן משתמשים באפקטים נוספים ועיבודים שאי-אפשר לעשות בהופעה חיה (יותר כלים קלאסיים, מקהלות וכו'). Lake of Sorrow (1998) Perpetual Desolation (2000) The Sins of Thy Beloved demo (1997) All Alone (1997) גלן מורטן נורדבה (Glenn Morten Nordbø) - גרואלינג, גיטרה (1996–2008) ארילד כריסטנסן (Arild Christensen ) - גרואלינג, גיטרה (1996–2008) אולה אארסטד (Ola Aarrestad) - גיטרת באס (1996–2008) סטיג יוהנסן (Stig Johansen) - תופים (1996–2008) אניטה אוגלנד (Anita Auglend) - שירה נשית, סופרן (1996–2001, 2007–2008) מייקן אולאיסן (Maiken Olaisen) - קלידים (2005–2008) אנדרס תיו (Anders Thue) - קלידים, פסנתר (1997–2001) אינגפריד סטנסלנד (Ingfrid Stensland) - קלידים, פסנתר (1997–2001) פיט יוהנסן (Pete Johansen) - כינור (1998–2001) נגה מארי אאנבי (Hege-Marie Aanby) - שירה (2001) מונה ואלין (Mona Wallin) - שירה (2005) מדיה וקבצים בנושא The Sins of Thy Beloved בוויקישיתוף The Sins of Thy Beloved, ברשת החברתית VK The Sins of Thy Beloved, סרטונים בערוץ היוטיוב The Sins of Thy Beloved, באתר ספוטיפיי The Sins of Thy Beloved, באתר Last.fm (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, באתר AllMusic (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, באתר MusicBrainz (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, באתר דיזר The Sins of Thy Beloved, באתר Discogs (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, באתר Songkick (באנגלית) The Sins of Thy Beloved, באתר בנדקמפ The Sins of Thy Beloved באתר BNR Metal Pages
גו-קה

גו-קה (תוף גדול בקריאולית) הוא מונח המתייחס הן לתוף ידני והן למוזיקה הנוצרת ממנו. מקורותיו של התוף במערב אפריקה. כאשר מתייחסים למוזיקה מדברים על מוזיקה שנוצרה על ידי העבדים בגוואדלופ וצאצאיהם. ריקודים רבים ומקצבים רבים מתייחסים לכבלים שקשרו את העבדים והמכות שספגו האפריקאים תחת משטר העבדות[דרושה הבהרה]. בשנת 2014 הכיר ארגון אונסק"ו במוזיקת הגו-קה של גוואדלופ כמורשת תרבותית בלתי מוחשית. למוזיקת הגו-קה שבעה מקצבים מרכזיים, כשלכל מקצב סגנון ריקוד: לאווז [Lewoz]- קצב המלחמה. קלדג'ה [Kaladja]- מסמל את המאבקים של האהבה. פאג'נבל [Pagenbel]- מקצב של ריקוד קצירת קני הסוכר שנקצרו על ידי עבדים שהובאו בעיקר ממדינות מערב אפריקה. טומבלאק [Toumblak]- ריקוד אהבה ופוריות. גראג' [Grage]- מקצב לעבודת חקלאות. רולה [Roulé]- מקצב וריקוד המושפע רבות מריקוד הוואלס. מינדה [Mindé]- מקצב של חגיגות וקרנאבלים. מדיה וקבצים בנושא גו-קה בוויקישיתוף אתר על גו-קה (בצרפתית)
דן חסכן

דן חסכן היא תוכנית חיסכון פופולרית שבנק הפועלים יזם ופיתח במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20, במטרה לעודד ילדי ישראל לחסוך כסף. כארבעה עשורים לאחר מכן, באמצע שנת 2009‏, חידש בנק הפועלים את רעיון התוכנית והחזיר אותה באמצעות פרסומות בבתי-ספר, באתרי אינטרנט ובעיתונים בישראל. דן חסכן הוא גמד בעל זקן לבן ומצנפת אדומה. בשנת 2023 הופיעה דמות חדשה בשם "דנית החסכנית" שמשמשת כנכדתו של דן בקמפיינים של בנק הפועלים. לכל ילד שפתח תוכנית "דן חסכן" בשנות ה-60 וה-70 ניתן "כרטיס חוסך". במסגרת התוכנית גם יצאו לאור ספרים חינוכיים ועוד. הפעילות נחלה הצלחה בראשיתה, ועודדה חיסכון ומודעות פיננסית. בין שנת 1963 ועד שלהי שנות ה-80, ראו אור בהוצאת "עם עובד" 160 ספרי ילדים במסגרת "מועדון ספריית דן חסכן", בהן קלאסיקות רבות. עורכי הסדרה היו ט. כרמי, חיים באר ונירה הראל. במסגרת התוכנית שיצאה ב-2009 הושקו קופות חיסכון אדומות שחולקו חינם בסניפי הבנק ברחבי הארץ. במרכז הפרויקט עומד אתר אינטרנט בשם "עולמו של דן חסכן", אתר תוכן המאפשר לילדים הגולשים לשחק משחקים, לקרוא כתבות ולענות על שאלות ובתמורה לצבור "דנדשים" (כסף דן חסכן) אשר יאפשרו להם לקבל פרסים ממשיים. ה'דנדשים' הם דמויות של גמד שנקרא בשם 'דן החסכן'. החינוך לחיסכון מתבטא בכך שהילדים צוברים סכום מסוים ובוחרים את מועד ואופן השימוש בו ברכישת פרסים דרך האתר. אתר דן חסכן דן חסכן באתר bankinfo עדי בן ישראל, ‏בנק הפועלים מחיה את "דן חסכן" ומשיק סדרת תוכניות חיסכון, באתר גלובס, 9 בדצמבר 2009 דן חסכן באתר bankinfo איתמר לוי, דן חסכן נירה הראל, ‏דן כבר לא חסכן, עולם קטן 1, ינואר 2000, עמ' 167–176
רולנד האציל אל המגדל האפל קרב

רולנד האציל אל המגדל האפל קרב (באנגלית: Childe Roland to the Dark Tower Came) היא פואמה אפית פרי עטו של המשורר האנגלי רוברט בראונינג אשר נכתבה בשנת 1855. שמה של הפואמה, שיוצרת למעשה גם את השורה האחרונה בה, היא שורה מתוך הטרגדיה של ויליאם שייקספיר המלך ליר, ולטענתו של בראונינג הפואמה הופיעה בשלמותה בפניו בחלום. בראונינג מגולל את סיפור מסעו של רולנד אל המגדל האפל בפואמה בעלת 34 בתים של 6 שורות כל אחד. הפואמה משובצת מוטיבים סיוטיים ורקע ריאליסטי יותר מכלל עבודותיו האחרות של בראונינג במהלך חייו, ונחשבת ליצירה המורכבת ביותר שלו. השם "רולנד" והשימוש במינוח העתיק "Childe" ("אדם צעיר בן למשפחת אצולה" או "אביר אשר טרם נבחן") מרמזים כי גיבורה של הפואמה הוא גיבורה של שירת רולאן, שיר אבירים צרפתי עתיק מהמאה ה-12. הפואמה נפתחת בתהייתו של רולנד לגבי אמינותו של אדם אשר מכוונו אל המגדל האפל. בראונינג אינו מספר מחדש את סיפורו של רולאן כי אם תחילת סיפורו הוא במקום בו שייקספיר הפסיק ב"מלך ליר". רולנד הציני והקודר מחפש אחר המגדל האפל ועובר קשיים שונים בדרכו, אף על פי שמרבית המכשולים נוצרים מדמיונו. כמו כן, הפואמה שימשה השראה לסופר סטיבן קינג בכתיבת סדרת המגדל האפל בה גיבורה של הסדרה שמו רולנד אשר תר אחר מגדל אפל. הטקסט המלא בוויקיטקסט (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המנון הונגריה

ההמנון (בהונגרית: Himnusz) הוא ההמנון הלאומי של הונגריה. הוא נכתב על ידי המשורר ההונגרי פרנץ קלצ'יי (Ferenc Kölcsey) בשנת 1823, והלחן חובר על ידי המלחין והמנצח ההונגרי פרנץ ארקל (Ferenc Erkel). ההמנון אומץ בשנת 1844. בטקסים רשמיים, מושמע הבית הראשון של ההמנון המלא. דגל הונגריה סמל הונגריה מדיה וקבצים בנושא המנון הונגריה בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון הונגריה" באתר מיוזיק בריינז ההמנון ההונגרי (וידאו – כתוביות ב-33 שפות) שמעון בכרך, תפילת הארץ (Himnusz). בתוך: "זמירות הארץ", פעסט, ה'תרכ"ו. עמ' 22.
פפין האמצעי

פפין האמצעי או פיפין השני (מכונה גם פיפין מהרסטל; נולד ב-635 או 645 - מת ב-16 בדצמבר 714) היה המאיורדומוס של אוסטרזיה החל מ-680 ועד מותו, ושל נויסטריה וממלכת בורגונדיה בין 687 ל-695. הוא היה גם המאיורדומוס הראשון ששלט כ"דוכס הפרנקים" ומבחינת כוחו הוא האפיל על זה של מלכי השושלת המרובינגית אותם שירת, אשר היו "rois fainéants" (מלכים עושי-כלום). פפין נולד בז'ופיל (Jupille-sur-Meuse), כיום חלק מלייז'. שמו נובע מהרסטל, שבאזור לייז' (בבלגיה של ימינו). הוא היה נכדו של ארנולף ממץ מצד אביו, אנסגיסל, ושל פפין מלנדן, מצד אמו, בגה (אנ'). הנישואין בין השניים איחדו את שני השבטים העיקריים בממלכת המרובינגים למה שיקרא מאוחר יותר השושלת הקרולינגית. ב-656 או 657 הוצא להורג דודו של פפין, גרימואלד הזקן והיה נראה כאילו בא הקץ על שושלתו של פפין הזקן - באמצע שנות ה-70 של המאה ה-7, שרדו רק בתו בגה ונכדו פפין בחיים. פפין נישא בשלב זה לפלקטרודיס (אנ'), בתו של הרוזן הוגוברט ושל אירמינה מטריר, בעלי כוח בממלכה המרובינגית. פפין מוזכר בפעם הראשונה במסמכים היסטוריים בערך בתקופה זו, כשהוא נלחם, יחד עם מרטין, הדוכס משמפן, נגד אברוין, המאיורדומוס של נויסטריה. השניים הפסידו בקרב ליד לאן ב-679 ומרטין נהרג. המלחמות בין הצדדים השונים באימפריה המרובינגית המשיכו לתוך שנות ה-80 של המאה ה-7 וגם אברוין נרצח על ידי מתנגדיו. ב-687 שם פפין קץ לעימות בין המלכים למאיורדומוסים שלהם, על ידי ניצחונו בקרב טרטי, והפך למעשה השליט היחיד של כל הפרנקים. החלקים השונים של הממלכה לא קיבלו את שלטונו בקלות, ופפין הטיל את האחריות על החלק המזרחי, שמסרב לקבל את שליטתו, לידיו של בנו גרימואלד הצעיר. יורשו של פפין היה בנו הבלתי-חוקי קרל מרטל. מדיה וקבצים בנושא פפין האמצעי בוויקישיתוף פפין האמצעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פפין האמצעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לינדזי שו

לינדזי שו (באנגלית Lindsey Shaw; נולדה ב-10 במאי 1989) היא שחקנית אמריקאית, אשר מוכרת בעיקר בשל גילום הדמות ג'ניפר "מוז" מוזלי בסדרה "מדריך ההישרדות של נד" בערוץ ניקלודיאון, בתור קת' סטרפורד בסדרה "10 דברים שאני שונאת אצלך" ברשת Freeform ובתור פייג' מקולרס בסדרה "שקרניות קטנות" ברשת Freeform. שו נולדה בלינקולן, נברסקה שבארצות הברית. עיקר פרסומה הגיע כאשר שיחקה במשך שלוש עונות בסדרה "מדריך ההישרדות של נד" (2004–2007) בערוץ ניקלודאון בתפקיד ג'ניפר "מוז" מוזלי. לאחר מכן בשנת 2007, שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בתור קלייר טולצ'וק בסדרה "חייזרים באמריקה" של ערוץ The CW, שבוטלה לאחר עונה אחת עקב ירידה ברייטינג. אחרי הפסקה קצרה ממשחק, לוהקה שו לתפקיד ראשי בתור קת' סטרפורד בסדרה הקומית "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך" (2009–2010) של ערוץ ABC Family לצד ניקולס בראון. הסדרה, אשר המבוססת על סרט קולנוע מ-1999 באותו שם, צברה הצלחה וקהל מעריצים אך עם זאת בוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2010 הופיעה בסרט "Devolved" ובסרט "Nic & Tristan Go Mega Dega". בשנת 2011 שיחקה בסרט טלוויזיה של רשת Freeform "רוח נעורים" בדמותה של ליסה סאמראס, הילדה הכי לא פופאלרית בבית הספר והיא צריכה להפוך להיות מלכת הנשף הבא. הסרט הוקרן בבכורה ב-7 באוגוסט 2011. בהמשך השנה שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה "שחר חדש" בדמותה של אליאנה וינטר. בשנת 2012 שיחקה בסרט "16-Love" בתור אלי מאש ובסרט האימה "אף אחד לא נשאר חי" לצד לוק אוונס, בתפקיד של אמבר. בשנים 2011–2017 השתתפה שו לסירוגין בסדרת הנוער "שקרניות קטנות" ברשת Freeform, בה היא גילמה את פייג' מקולרס, בת הזוג של אמילי פילדס (שי מיטשל). בשנת 2015 שיחקה בתפקיד חוזר של סשה הארווי בסדרה "מעמידות פנים"; קומדיה רומנטית מבית MTV. בשנת 2021 גילמה בתפקיד אורח את קייט ג'ייקובס בסדרת הטלוויזיה "לוציפר" מבית הזרמדת המדיה נטפליקס. מדיה וקבצים בנושא לינדזי שו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לינדזי שו לינדזי שו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינדזי שו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינדזי שו, באתר AllMovie (באנגלית) לינדזי שו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לינדזי שו, באתר Metacritic (באנגלית) לינדזי שו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יוסף פיין

יוסף פיין (1903 – 15 במאי 1949) היה איש ההתיישבות העובדת בצפון ארץ ישראל, מפקד בכיר ב"הגנה" וחבר קיבוץ דגניה א'. יוסף פיין נולד במטולה כבן חמישי להוריו. הוריו היו אנשי העלייה הראשונה ומייסדי המושבה, שחינכו את 11 ילדיהם ברוח מורשת החלוציות שלהם. יוסף הנער ספג עם תושביה את החורבן והגירוש בתקופת מאורעות תל-חי. לאחר שנות נדודים ביישובים ואתרים בארץ, בין השאר במושבה מגדל, הצטרף כחבר לקיבוץ דגניה א', ושם הקים את משפחתו. אחיו הבכור, צבי פיין, היה ממייסדי נהלל; האח יהודה פיין, ממייסדי המושב נחלת יהודה (כיום חלק מראשון לציון); האח הרביעי, אפרים פיין, ממייסדי המושבות שוני (כיום בנימינה), גבעת עדה; הלל פיין, ממקימי קיבוץ יפעת. פיין השתתף ברכישת קרקעות מערבים ברחבי הגליל. הוא לקח חלק בניהול והקמת יישובי חומה ומגדל, ובכלל זה היה ממייסדי חניתה וה"מוכתר" שלה. בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט היה ממייסדי "גדוד הצפון" – אחד מעשרת הגדודים האזוריים של משטרת היישובים העבריים בחסות השלטונות הבריטיים. פיין יצר תשתית של מודיעין עבור "ההגנה", וארגן הבאת יהודים והעפלה דרך גבולות הצפון של ארץ ישראל המנדטורית. בשנות מלחמת העולם השנייה, משנת 1940, היה פיין מפקד בכיר בארגון "ההגנה" בפעילותה בלבנון וסוריה. "ההגנה" נרתמה לכך, בעקבות פניית מנהלת המבצעים המיוחדים (SOE) של ממשלת בריטניה אל המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית; יחד עם טוביה ארזי הקים פיין רשת תעמולה, מודיעין, חבלה והמרדה אשר פעלה בקרב האוכלוסייה המקומית, ערבים ויהודים, כנגד גרמניה הנאצית ובעד בריטניה ו"צרפת החופשית" בהנהגת שארל דה גול. ארזי ואנשי "הגנה" נוספים נתפסו ונכלאו, כאשר פיין המשיך את פעילות הרשת מן הארץ. לאחר מלחמת העצמאות התמנה למפקח על הרכוש הנטוש. במאי 1949 נפצע בתאונת עבודה, ונפטר מפצעיו לאחר מספר ימים. אחד משלושת בניו הוא מוטי הוד, שהיה מפקד חיל האוויר הישראלי במלחמת ששת הימים. פנחס עזאי (לנדר), יוסף פיין, הוצאת קיבוץ דגניה א', תש"י-1950. יוסף פיין, באתר הפלמ"ח יוסף פיין, דבר, 16 במאי 1949 ההיסטוריה של בית שלום
גדר (ביטוי הלכתי)

גֶּדֶר הוא ביטוי ישיבתי והלכתי משובש[דרוש מקור] לגָּדֵר, שפירושו: הגדרת מושג של עניין מסוים, בדרך כלל מושג תלמודי או הלכתי. לדוגמה: "מה הַגֶּדֶר של פיקוח נפש רוחני". "הַגֶּדֶר של קלות ראש הוא שתהא הפעולה מצד עצמה קלות ראש". הביטוי אינו תקני בשפה העברית. בעברית גָּדֵר משמשת בלשון נקבה, ואילו גֶּדֶר משמש בלשון זכר; גָּדֵר בלשון רבים היא גְּדֵרִים וכן גְּדֵרוֹת, ואילו לשון רבים של גֶּדֶר היא גְּדָרִים; נטייתה של גָּדֵר היא גְּדֵרוֹ, גְּדֵרִי וכו', ואילו נטייתו של גֶּדֶר היא גִּדְרוֹ, גִּדְרִי וכו'. עם זאת, יש לציין שגם בלשון חז"ל משמש גָּדֵר בלשון זכר. לדוגמה: "ובלבד שיהא גדר גבוה עשרה טפחים". צורת משנה נוספת היא בְּגֶדֶר, שמשמעה: בתחום, בהגדרה. לדוגמה: "אין זה בגדר מקח וממכר". מילה זו תקנית בעברית. הרב שמואל הלוי ואזנר, שו"ת שבט הלוי חלק ח' סימן קס"ה שאלה ט' הרב צבי פסח פרנק, שו"ת הר צבי אורח חיים א' סימן ע"ג. מסכת עירובין פרק א' משנה ח'. הרב יחיאל מיכל אפשטיין, ערוך השולחן אורח חיים סימן שכ"ג סימן א'.
חיים קמיל

הרב חיים קמיל (ב' בניסן ה'תרצ"ג, 29 במרץ 1933 – ט"ו באדר ב' ה'תשס"ה, 26 במרץ 2005) שימש במשך כעשרים וחמש שנה בראשות ישיבת אופקים. נולד בפולין ליעקב וחנה קמיל. בשנת 1938 עלה לארץ ישראל. למד בתלמוד תורה "יבנה" ובישיבת תפארת צבי בירושלים, ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק. לאחר נישואיו לאסתר (נפטרה בתשע"ט, 2019), בת מרדכי ליבר פרוש (בנו של נפתלי צבי פרוש-גליקמן), חזר לירושלים ולמד בכולל של ישיבת מיר. היה מחשובי הלומדים בישיבה והתקרב מאוד לראשיה, רבי אליעזר יהודה פינקל, רבי חיים שמואלביץ ורבי נחום פרצוביץ. שימש כחברותא לרב נתן צבי פינקל בשנותיו הראשונות בישיבת מיר עד שזה החשיבו כרבו המובהק. בסוף שנת ה'תשל"ח נענה להזמנת ראש ישיבת אופקים, הרב יעקב הורוביץ, לבוא ולעמוד לצידו בראשות הישיבה. נחשב לאחד מראשי הקהילה החרדית אופקים. במשך שנים מסר הרב קמיל שיעור כללי בהיכל ישיבת תפרח, אחת לשבועיים. ראש ישיבת תפרח, הרב אביעזר פילץ, יזם את השיעור ואף נהג להשתתף בו. בתו היחידה נישאה לרב דב סלמון, שעמד בראש הסניף המקומי של כולל עטרת שלמה ושימש כרב בית הכנסת בית גבריאל באופקים. הרב קמיל נפטר באופקים בליל שבת ט"ו באדר ב' ה'תשס"ה. הלווייתו עברה דרך ישיבת מיר בירושלים, שם נאמרו פרקי תהילים על ידי הרב נתן צבי פינקל, ראש הישיבה. נקבר בהר הזיתים. לאחר פטירתו הוסב שמה של ישיבת אופקים ל"תורת חיים" על שמו. לאחר פטירתו, הוקמה ועדת תלמידים בראשות הרב אלחנן פרבשטיין להוציא לאור את שיחותיו ושיעוריו, שנאמרו בישיבת אופקים. ספר השיחות, עבודת חיים, ה'תשס"ו ספר השיעורים בינת חיים על מסכת בָּבָא קַמָּא, ה'תשס"ח הרב חיים כהן קמיל, פורום אוצר החכמה ספר רבותינו שבדרום (ביוגרפיה, חלק א' תולדות שמשון – עובדות והנהגות של הרב שמשון דוד פינקוס ורעייתו חיה מינדל פינקוס, חלק ב' תולדות חיים – עובדות והנהגות על הרב חיים הכהן קמיל ורעייתו לאה אסתר הכהן קמיל, עם תמונות צבעוניות מחג הפורים במחיצתם, ליקט וערך אברהם א. סופר מירושלים, בהגהת צוות עורכים מוסמך, פורים אדר ב' ה'תשס"ח, מוציא לאור פורים ה'תשס"ח, הוצאת יריד הספרים. הקדמת ספר עבודת חיים. הרב יהודה בוטרמן מספר סיפור על הרב חיים קמיל, סרטון בערוץ "הידברות", באתר יוטיוב (אורך: 05:16) ספר חדש • אור הדרום, באתר בחדרי חרדים, 21 בנובמבר 2010 חיים בן יעקב קמיל (1933–2005), דף שער בספרייה הלאומית רב אופקים מראשי ישיבת אופקים אברהם אליעזר בן יעקב חיים סופר, ספר רבותינו שבדרום, באתר הספרייה הלאומית
גדר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גדר – מחיצה ומכשול פיזיים גדר חיה – גדר עשוי מצמחייה גדר (עיר מקראית) – עיר מקראית גדר (ביטוי הלכתי) – ביטוי הלכתי-תלמודי גדר תיל – סוג של גידור מתכתי גדר ההפרדה – גדר הביטחון שנבנתה להפריד בין התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון לריכוזי אוכלוסייה ישראליים גדר הצפון – גדר תיל מבוצרת שהוקמה בצפון ארץ ישראל על ידי שלטונות המנדט הבריטי גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו – המחסום בין ארצות הברית למקסיקו גדר חיה (ספר) – רומן מאת דורית רביניאן אישים: אלן גדר – גנרל סלובני גדור (פירושונים) גדרות (פירושונים) גידור (פירושונים)
פריץ קולבה

פריץ קולבה (גרמנית: Fritz Kolbe; ‏25 בספטמבר 1900 - 16 בפברואר 1971) היה דיפלומט גרמני אשר הפך למרגל החשוב ביותר לטובת ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. קולבה הועסק כדיפלומט זוטר על ידי משרד החוץ הגרמני לפני מלחמת העולם השנייה ושובץ במדריד ובקייפטאון, שם סייע לנרדפי הנאצים בהכנת דרכונים מזויפים. סירובו להצטרף למפלגה הנאצית הביא להצבתו בתפקיד פקידותי זוטר בברלין החל מ-1939. בסביבות נובמבר 1941 הוא הפך נחוש לסייע באופן פעיל בהבסת הנאצים. אולם היה זה לא לפני 1943 כשהתעוררה הזדמנות, כאשר עמית אנטי נאצי העביר אותו למשרה רמה יותר, של בלדר דיפלומטי. ב-19 באוגוסט 1943 הופקד בידו שק דיפלומטי אותו הוא היה אמור לשאת לברן, שווייץ. בשהותו שם, הוא ניסה להציע מסמך סטנסיל סודי לשגרירות הבריטית. הבריטים סירבו לו, אז הוא ניסה את מזלו אצל האמריקאים, בתיווך של חבר יהודי, איש משרד החוץ הגרמני בעבר. האמריקאים החליטו לתת סיכוי לעניין. ב-1944 הם הבינו שיש להם ביד סוכן מהמעלה הגבוהה ביותר. הוא קיבל את שם הקוד "ג'ורג' ווד". מפעילו ב-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים, הגוף שקדם ל-CIA) היה אלן דאלס. בסך הכל, עד סוף המלחמה, הוא העביר 2,600 מסמכים, בין היתר על הפשעים שביצעו הכוחות הגרמניים ועל רצח יהדות אירופה. מאוחר יותר הוא תואר על ידי ה-CIA כ"מרגל החשוב ביותר במלחמה". הוא סיפק פרטים אודות: ציפיות הגרמנים באשר למקום הנחיתה המיועד של בעלות הברית בפלישתן לצרפת. תוכנית הטילים V-1 ו-V-2. מטוס הקרב הסילוני מסרשמיט Me-262 תוכניות היפנים בדרום-מזרח אסיה. פרשת ציצרו דיווחיו של קולבה אודות מצב הרוח בברלין וניתוחיו האישיותיים זכו להוקרה מיוחדת מצד האמריקאים. ב-1949 ניסה קולבה להתיישב בארצות הברית אך לא הצליח למצוא עבודה הולמת. ב-1951 ניסה להתקבל שוב למשרד החוץ גרמני, אך נדחה, על ידי דיפלומטים בעלי עבר נאצי. בסופו של דבר מצא קולבה עבודה כנציג של חברה אמריקנית למסורים חשמליים. קולבה נפטר מסרטן בברן, ב-1971. מדיה וקבצים בנושא פריץ קולבה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית

המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית: The National Museum of the United States Air Force; לשעבר: The United States Air Force Museum) הוא המוזיאון הרשמי של חיל האוויר האמריקני, והוא ממוקם באחד מבסיסי החיל הסמוך לעיר דייטון שבאוהיו. המוזיאון הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-20, והוא מוזיאון התעופה הוותיק והגדול בעולם; נמצאים בו מעל 400 כלי טיס וטילים, רובם מוצגים בתוך מבנה המוזיאון. מדי שנה פוקדים את המוזיאון מעל 1.3 מיליון מבקרים, מה שהופך אותו לאחד מאתרי התיירות הבולטים באוהיו. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית) המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איירלנד

האם התכוונתם ל... אירלנד – מדינה באירופה אירלנד (אי) – אי באוקיינוס האטלנטי ממערב לבריטניה הגדולה קאתי איירלנד – דוגמנית אמריקאית לשעבר ג'ייל איירלנד – שחקנית בריטית אשר הייתה נשואה לצ'ארלס ברונסון סטפן איירלנד – כדורגלן אירי המשחק כיום באסטון וילה
אורנוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אורנוס – כוכב הלכת השביעי במרחקו מן השמש אורנוס (מיתולוגיה) – אל יווני קדום במיתולוגיה היוונית המסמל את השמים מבצע אורנוס – מבצע סובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה; חלק מקרב סטלינגרד אורנוס (סרט) – סרט צרפתי מ-1990 בבימויו של קלוד ברי אשר היה מועמד לשבעה פרסי סזאר קרחון אורנוס – קרחון בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה
אליזבת הייך

אליזבת הייך (בהונגרית: Haich Erzsébet‏; 20 במרץ 1897 - 31 ביולי 1994) הייתה מיסטיקנית הונגרית, שהתפרסמה בזכות ספרה "התקדשות", המתאר את גלגולי הנשמה הקודמים שלה. הייך הייתה פסנתרנית ידועה, פסלית וכתבה כמה ספרים בתחום היוגה והרוחניות. הייך נולדה בבודפשט ולמדה באקדמיה לאמנויות בעיר, שם יצרה כאמנית, יצירות גדולות ומפורסמות בתחומיה. מגיל צעיר גילתה עניין רב בתורות אזוטריות. במשך שנים עסקה בהוראת יוגה בהונגריה, עד כיבושה על ידי הסובייטים במלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 הייך החליטה להגר לארצות הברית אך לא הרחיקה לכת והגיעה לשווייץ, שם שהתה עד מותה. הייך הקימה וניהלה בית ספר ליוגה גם בשווייץ, לאור התגליות והחזיונות הפנימיים בעבודתה הרוחנית. במקביל כתבה כמה ספרים. הספר "התקדשות" (Einweihung) משנת 1953 זכה למהדורות בשפות שונות. בספר, שהוגדר על ידי הייך כאוטוביוגרפיה, טענה הייך כי זכרונות צלולים מאפשרים לה לחדור אל גלגולי חייה הקודמים, וכך להורות מפיהם של כוהני הדת במצרים העתיקה את האמת הנסתרת על גלגולי נשמות, קארמה ועוד. הספר, במקורו נקרא INITIATION ותורגם בעברית למילה "התקדשות", אך מילולית בעברית משמעו "חניכה". הוא מתאר תקופה מלפני כ-4500 שנה לפני תחילת הספירה בת זמננו. עיקר הסיפור מתרחש במצרים העתיקה, שם הכוהן הגדול היה פטאהוטפ (Ptahhotep), אשר לימד, הכשיר, העביר תרגולים רוחניים וחינך את הכותבת, על סמך זיכרונותיה ביצירה. התקדשות, הוצאת חדקרן חוכמת הטארוט הוצאת חדקרן ריפוי עצמי יוגה וגורל, הוצאת חדקרן יוגה יום יום, הוצאת חדקרן הייך כתבה ספרים נוספים, ביניהם כאלו העוסקים ביוגה, בריפוי עצמי ובקלפי טארוט. הספר "יוגה ובריאות" אשר נכתב במשותף על ידי הייך וסלווראג'אן יסודיאן, הוא אחד מרבי המכר בתחום היוגה, בו מוסברים בין היתר מהי ההאתה יוגה והקשר שבין יוגה לבין בריאות. ביוגרפיה של אליזבת הייך מאמר של אליזבט הייך על הטארוט אליזבט האיך, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוואמי שיבננדה

סוואמי שיבננדה (8 בספטמבר 1887 – 14 ביולי 1963) היה סופר ומורה רוחני הודי. נולד בשם קופוסוואמי בכפר השוכן לגדות הנהר טמרפראני בדרום הודו. כצאצא למשפחה מהקאסטה הגבוהה (קאסטת הברהמינים) התקבל בצעירותו ללימודי רפואה. בשנת 1913 עבר להתגורר במלזיה, שם שימש כרופא. ב-1923 חזר להודו, הגיע למדרס והחל במסע שכלל ביקורים במקדשים. ב-1924 התיישב ברישיקש, והקדיש עצמו לתרגולים רוחניים. בשנה זו הוא פגש את הנזיר שרי סוואמי וישונננדה סראסווטי שהיה לאחר מכן המורה שלו, ממנו קיבל את השם בו התפרסם - סוואמי שיבננדה סרסוואטי. בשנת 1936 הקים את אגודת "Divine Life", ששימשה כארגון דתי ומטרתה בין היתר הפצת ספרים ומאמרים בנושאי יוגה ודנטה והקמת מרכזים ללימוד יוגה. בשנת 1948 הוקמה אקדמיית היער יוגה ודנטה (Yoga-Vedanta Forest Academy), שנועדה להפצת ידע רוחני ואימון אנשים ביוגה ודנטה. בשנת 1953 כינס שיבננדה את הפרלמנט העולמי של הדתות. שיבננדה כתב כשלוש מאות ספרים, שעוסקים במטאפיזיקה, יוגה, חינוך, אתיקה, אמנות ועוד. תלמידו, סוואמי וישנו דבננדה ("הסוואמי המעופף"), יצא בשליחותו למערב ב-1957 והפיץ את תורתו של שיבננדה במערב, שם התפרסם. בהודו עצמה פרסומו היה נמוך יחסית למורים רוחניים אחרים. Yoga of Synthesis. Published by Yoga-Vedanta Forest University, 1956. Lord Siva and His Worship'. Published by Yoga-Vedanta forest academy, Divine life society, 1962. Practice of Yoga. Published by U.P., Divine Life Society, 1970. Autobiography of Swami Sivananda. Published by Divine Life Society, 1980. The Brihadaranyaka Upanishad: Sanskrit text, English translation, and commentary. Published by Divine Life Society, 1985. Karma Yoga. Published by Divine Life Society, 1985. ISBN 094902705. Lord Shanmukha and His Worship. Published by Divine Life Society, 1996 מדיה וקבצים בנושא סוואמי שיבננדה בוויקישיתוף סוואמי שיבננדה (1887-1963), דף שער בספרייה הלאומית סוואמי שיבננדה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו ובנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.