רוזנות בולון

רוזנות בולון הייתה רוזנות בתוך ממלכת צרפת במהלך המאה ה-9 עד המאה ה-15, ובמרכזה העיר בולון-סור-מר. היא נשלטה על ידי רוזני פלנדריה במאה ה-10, אך ענף נפרד ששלט בבולון צמח במהלך המאה ה-11. הרוזנות סופחה על ידי פיליפ השני, מלך צרפת בשנת 1212, ולאחר מכן הייתה חלק מרוזנות ארטואה עד שסופחה לבסוף לתחום המלכותי ב-1550. בולון הייתה כבר פאגוס בתוך ממלכת הפרנקים (pagus Bononiensis), אך יש מעט תיעודים לפני המאה ה-11. רוזן מרושע כביכול בשם Herrequin מתועד למאה ה-9, אך ייתכן שהוא אגדי. נראה שהיא עברה תחת שלטונם של רוזני פלנדריה בסוף המאה ה-9 או תחילת המאה ה-10. בשנת 886, הבישוף גאוזלין מפריז ביקש מהרוזן ארקנגר מבולון לבקש עזרה גרמנית נגד הפשיטות הוויקינגיות. ארקנגר איבד את כל רכושו בשנת 896, שכן הוא נשאר נאמן לשארל התם. ייתכן שבשלב זה בלדווין השני, רוזן פלנדריה, השיג שליטה על בולון. יוסטאס השני מבולון ליווה את פלישתו של ויליאם הכובש ב-1066. בולון הייתה גם שותפה מרכזית במסע הצלב הראשון; אחיו של יוסטאס השלישי מבולון, גוטפריד מבויון ובלדווין מבולון, שניהם הפכו למלכי ירושלים, וליוסטאס עצמו הוצע התואר אך הוא דחה אותו. הרוזן רנו מבולון הצטרף לצד האימפריאלי בקרב בוביין ב-1214, והוא הובס על ידי פיליפ השני, מלך צרפת. בולון עברה תחת שליטה מלכותית נומינלית בשנת 1223 כאשר היא ניתנה לבנו של פיליפ השני פיליפ הורפל. הורפל התקומם נגד בלנקה, נסיכת קסטיליה כאשר לואי השמיני, מלך צרפת מת ב-1226. כאשר פיליפ הורפל מת ב-1235, ירשה אותו אשתו מטילדה, ובשנת 1238 היא התחתנה עם אפונסו, בנו השני של אפונסו השני, מלך פורטוגל, ואחיו הצעיר של סנשו השני, מלך פורטוגל. לאחר שהפך לאפונסו השלישי, מלך פורטוגל בשנת 1248 הוא ויתר על התואר רוזן בולון, אפונסו התגרש ממנה בשנת 1253 בשל עקרותה לטובת ביאטריס מקסטיליה. אף על פי כן, למטילדה ולפיליפ היה בן אלבריק, ובת ז'אן ששרדו שניהם. על פי הדיווחים, אלבריק ויתר על זכויותיו ונסע לאנגליה, מסיבות לא ידועות. ככל הנראה הוא שרד לאחר אמו ומת ב-1284, אך ככל הנראה לא הותיר יורשים. ז'אן נישאה ב-1236 לגושה דה שאטיון, רוזן מורטן (נפטר ב-1251). היא מתה קודם אמה בשנת 1252, וככל הנראה לא הותירה אחריה יורשים. כתוצאה מכך, לאחר מות מטילדה, עברה רוזנות בולון לאחייניתה של מטילדה, אדלייד מבראבנט ובעלה גיום העשירי מאוברן. ברטראן החמישי דה לה טור ירש את רוזנויות אוברן ובולון ב-1437. דרך בנו ברטראן השישי דה לה טור עברה רוזנות בולון לנכדו, הרוזן האחרון של בולון מימי הביניים: ז'אן השלישי דה לה טור ד'אוברן. בנישואיו לז'אן מבורבון-ונדום, הוא הותיר אחריו שתי בנות: הבת הבכורה, אן מלה טור ד'אוברן, נישאה לג'ון סטיוארט, דוכס אלבני, אולם היא מתה ללא ילדים ב-1524. הצעירה ביותר, מדלן דה לה טור ד'אוברן, התחתנה עם לורנצו השני דה מדיצ'י וילדה את קטרינה דה מדיצ'י, שירשה את אוברן וגם את בולון עקב מותה של אן חסרת הילדים. נציגי הרוזנות הצטרפו בהולנד כינוס הפרלמנט של 1464 בברוז'. במותו של שארל הנועז טען מלך צרפת על קץ התלות של בולון ברוזנות ארטואה, וגרם למאבקים חדשים נגד ההבסבורגים. הסכם סנליס פתר את הבעיה: צרפת איבדה את ארטואה לאימפריה, בעוד שההבסבורגים מסרו את בולון. עם מותו של ז'אן השלישי דה לה טור ד'אוברן ב-1501, ירשה אן את התואר רוזנת בולון; אולם במותה עבר התואר לבתה של מדלן קטרינה דה מדיצ'י מאחר שמדלן עצמה מתה ב-1519. קטרינה הפכה למלכת צרפת בשנת 1549 והתואר עבר לכתר הצרפתי. בולון הותקפה פעמים רבות במהלך מלחמת מאה השנים ונכבשה פעמים רבות על ידי האנגלים: בפעם האחרונה מ-1544 עד 1550. ב-1550 שלום בולון סיים את המלחמה בין אנגליה לצרפת וצרפת קנתה בחזרה את בולון תמורת 400,000 כתרים. מדיה וקבצים בנושא רוזנות בולון בוויקישיתוף Heather J. Tanner, The Expansion of the Power and Influence of the Counts of Boulogne under Eustace II', Anglo-Norman Studies XIV: Proceedings of the Battle Conference 1991, Ed. Marjorie Chibnall (The Boydell Press, Woodbridge, UK, 1992), p. 251 "Boulogne-sur-Mer (Municipality, Pas-de-Calais, France)". Flagspot.net. נבדק ב-2013-03-27. Bolonien under King Maximilian