laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודית נאות

יהודית נאות (4 באפריל 1944 – 16 בדצמבר 2004) הייתה פרופסור למיקרוביולוגיה בפקולטה לרפואה של הטכניון, חברת הכנסת ושרה בממשלת ישראל השלושים. נאות נולדה וגדלה בקריית חיים. החלה את דרכה באקדמיה, והייתה בעלת תואר ד"ר בביולוגיה. מונתה לפרופסור בפקולטה לרפואה בטכניון. עוד בשנת 1975 החלה בפעילות פוליטית, כשהייתה בין מייסדי מפלגת שינוי, בגלגולה הראשון, שקדם להקמת "ד"ש". בתחילה הייתה נאות פעילה במישור המוניציפלי, נבחרה פעמים רבות למועצת עיריית חיפה, ואף כיהנה כסגנית ראש העירייה ומחזיקת תיק החינוך בעיר. עם פרישתה של שינוי ממרצ, פרשה אף נאות עמה, ונבחרה מטעם שינוי לכנסת ה-15, בשנת 1999. בכנסת זו כיהנה כסגנית יו"ר הכנסת וחברה בוועדות הכנסת. בשנת 2003, לאחר הבחירות לכנסת ה-16 וכניסת שינוי לקואליציה, מונתה נאות לשרה להגנת הסביבה על פי דרישתה. נאות מילאה תפקיד זה באופן שזכה להערכה, ולתמיכת "הארגונים הירוקים". היא פעלה לנטרול חומרים מסוכנים, לשיקום אתרי פסולת, לקידום המיחזור, ובמיוחד לשמירת רצועת החוף של מדינת ישראל. נאות פעלה נמרצות לחקיקת חוק שמירת הסביבה החופית, שעבר לבסוף בכנסת ב-15 באוגוסט 2004. באוגוסט 2003 התגלה בגרונה של נאות גידול סרטני. נאות הצהירה כי היא בטוחה שהעישון הכבד הביא למחלתה, ולמרות זאת היא המשיכה בעבודתה תוך שהיא מאבדת את כושר הדיבור, ותיקשרה עם סביבתה באמצעות פתקים. בעקבות החמרה במצבה היא פרשה מן הממשלה באוקטובר 2004, והמשיכה לכהן כחברת הכנסת מטעם סיעת "שינוי". ב-16 בדצמבר 2004 נפטרה נאות, והובאה למנוחות בבית העלמין שדה יהושע בחיפה. היא הותירה אחריה את בעלה אורי, ושלושה ילדים. אחת מבנותיה תמר נאות-פרי, היא שופטת בבית משפט המחוזי בחיפה. לאחר מותה, שופץ חוף קריית חיים בסכום של למעלה מ-10 מיליון שקלים ונקרא על שמה "חוף נאות". הערך "יהודית נאות" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 248, 2018, חיפה. הערך "יהודית נאות" בספר חברות הכנסת, נשים מובילות בישראל, מאת שביט בן אריה, הוצאת מדיה 10, עמ' 281, 2011. מדיה וקבצים בנושא יהודית נאות בוויקישיתוף יהודית נאות, באתר הכנסת יהודית נאות, באתר כנסת פתוחה אתר הנצחה ליהודית נאות הראיון האחרון עם גלעד עדין לפני מותה מזל מועלם,יובל יועז,צפריר רינת, השרה להגנת הסביבה, הפרופ' יהודית נאות, פורשת בגלל מחלת הסרטן, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2004 דוד הכהן, השרה נאות: בגלל הסרטן - פורשת מהממשלה, באתר ynet, 20 בספטמבר 2004 אחיה ראב"ד, יהודית נאות נפטרה בגיל 60 ממחלת הסרטן, באתר ynet, 17 בדצמבר 2004 חיפה: חוף ים נקרא על שם השרה לשעבר יהודית נאות, באתר ynet, 20 במאי 2007
פרמטר הסקלה של היקום

פרמטר הסקלה הוא גודל המבטא את התפשטות היקום על פי תיאורית המפץ הגדול ונובע ממטריקת פרידמן-למטר-רוברטסון-ווקר. גודל זה מבטא פי כמה גדל המרחק הפיזיקלי ביקום בין שתי תקופות כתוצאה מהתפשטות היקום, כלומר בהינתן המרחק בין שתי נקודות ביקום בזמן נתון, ניתן לקבל את המרחק ביניהם בכל זמן אחר, תוך שימוש במשוואות פרידמן. באופן כללי החישוב במשוואות פרידמן איננו נותן את הערך במדויק אלא עד כדי כפל בסקלר, דבר המאפשר לחשב את ההתפתחות של הגודל עבור כל המרחקים ביקום. הגודל מסומן ב-R (לעיתים הוא מסומן גם ב-a או באותיות אחרות). מתיאורית המפץ הגדול מקבלים כי עבור כל המרחקים האפשריים מתקיים:   R ( t = 0 ) = 0 {\displaystyle \ R(t=0)=0} - כלומר כל היקום החל בנקודה אחת. לרוב, מקובל לקבוע גם כי   R ( t 0 ) = 1 {\displaystyle \ R(t_{0})=1} כאשר t0 הוא הזמן הנוכחי שעבר מאז המפץ הגדול, כלומר גיל היקום. גדלים אחרים אותם ניתן לחשב באמצעות גודל זה הם: קבוע האבל מתקבל על ידי הנוסחה:   H ( t ) = R ˙ ( t ) R ( t ) {\displaystyle \ H(t)={\frac {{\dot {R}}(t)}{R(t)}}} הסטה קוסמולוגית לאדום של אור שיצא בזמן t ונמדד בזמן t0 ניתנת לחישוב באמצעות הנוסחה:   1 + z ( t ) = R ( t 0 ) R ( t ) {\displaystyle \ 1+z(t)={\frac {R(t_{0})}{R(t)}}}
דלשינאים

דַּלְשִׁנָּאִים (שם מדעי: Xenarthra) היא על-סדרה ייחודית במחלקת היונקים שחבריה נפוצים ביבשת אמריקה (הצפונית והדרומית) בלבד. בקבוצה ישנם 2 סדרות: פילוסאים וארמדילאים. הדלשינאים החלו את דרכם כבר בשלישון המוקדם (כ-60 מיליון שנה קודם זמננו), זמן קצר אחרי סיום עידן המזוזואיקון, לאחר הכחדת הדינוזאורים. מיני דלשינאים רבים נכחדו. בדלשינאים נכללים שלוש תת-קבוצות: דובי הנמלים, עצלנאים אמיתיים וארמדילאים. בעבר סווגו כולם יחד עם השנבוב והפנגולין בעל-סדרה שנקראה בלטינית Edentata (דל שיניים, בדומה לשם העברי כיום). לאחר מכן, התגלה שמדובר במיון מוטעה. מקור השם העברי "דל-שינאים" בלסת חסרת השיניים או בעלת שיניים מעטות בלבד. השם הלטיני הקודם היה כאמור "Edentata", ולו פירוש דומה: "דל-שיניים". אך בעקבות גילויים פילוגנטיים, ובעיקר מפני שחוסר השיניים לא היה מאפיין מרכזי בקבוצה זו, הוחלט לשנותו. מאפיין מרכזי ביותר מבחינת התפתחות אבולוציונית, הוא המפרקים הכפולים בצורתם (בלעז: xenarthrous processes (אורכב 21.06.2006 בארכיון Wayback Machine)), המקנה להם מראה רגליים מגושם. בנוסף הם חסרים את עצם הארכוף באוזן התיכונה. מאפיינים אלו גרמו לכך שיופרדו משאר היונקים מבחינה טקסונומית. סדרה פילוסאים (Filosa) תת-סדרה דובי נמלים (Vermilingua) משפחה דובי נמלים זוטיים בה מין יחיד: דוב נמלים זוטי (Cyclopes didactylus) משפחה דובי נמלים גדולים (Myrmecophagidae) תת-סדרה עצלנאים (Folivora) משפחה עצלני תלת אצבע (Bradypodidae) משפחה עצלני דו אצבע (Megalonychidae) משפחה מגתריים (Megatheriidae) - נכחדה משפחה מילודוניים (Mylodontidae) - נכחדה משפחה Nothrotheriidae - נכחדה משפחה Orophodontidae - נכחדה. מוטלת בספק סדרה ארמדילאים (Cingulata) משפחה ארמדיליים (Chlamyphoridae) משפחה טטויים (Dasypodidae) בה סוג יחיד: טטו (dasypus) משפחה פמפתריים (Pampatheriidae) - נכחדה גלריה: דוב נמלים ענק עצלן חום-גרון שלד גלוסותריום ארמדיל טאטו ארמדיל החולד שחזור של גליפטודון מדיה וקבצים בנושא דלשינאים בוויקישיתוף דלשינאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דלשינאים, באתר ITIS (באנגלית) דלשינאים, באתר NCBI (באנגלית) דלשינאים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דלשינאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
חנתילי הראשון

חַֿנְתִילִי או חַֿנְתִילִיש הראשון היה מלך החתים בין השנים 1590–1560 לפנה"ס. הוא היה גיסו של מורשילי הראשון מתוך שהיה נשוי לאחותו של המלך, חַֿרַפְּשִילִי. יחד עם זידנתה הראשון קשר חנתילי נגד מורשילי הראשון והשניים רצחו אותו, מה שסלל את דרכו של חנתילי אל כס המלוכה. בשנים הראשונות למלוכתו החל חנתילי הראשון לפתח פראנויה מהתנקשות בחייו שככל הנראה נבעה מהתנקשותו שלו בקודמו לתפקיד. על אף הפרנויה המתמשכת הצליח חנתילי הראשון למלוך תקופה ארוכה יחסית של כ-30 שנה ולמות מוות טבעי בשיבה טובה. התרומה הניכרת ביותר שלו היא ללא ספק הרחבת חומות הבירה חתושה. לאחר מותו של חנתילי הראשון בשנת 1560 לפנה"ס ירש חותנו זידנתה הראשון את המלוכה. Michael Roaf, Cultural Atlad Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991. חנתילי הראשון, באתר על מלכי החתים החתים, באתר היסטוריית העולם שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדבר הגדול הבא

הדבר הגדול הבא הייתה תוכנית מציאות טלוויזיונית ישראלית שבמרכזה תחרות כישרונות. היא עלתה לשידור לראשונה ב-26 ביוני 2007 במסגרת זכיינית השידור של ערוץ 2, "רשת". התוכנית מבוססת על תחרות כישרונות מכל תחומי הבמה הקיימים: ריקוד, סטנד-אפ, שירה, קוסמות, משחק, להטוטנות, לוליינות, אקרובטיקה ואף כישרונות מיוחדים שאינם מוגדרים כמקצוע במה. המשתתפים השונים רשאים להגיע בכל גיל, בכל רמת כישרון ובכל מסגרת – כיחיד וכקבוצה. התוכנית בוימה על ידי חנוך רוזן שחיפש כישרונות ורעיונות מיוחדים למופע השנתי המתקיים כל שנה בחנוכה בבימויו ה"פסטיגל". האודישנים של המתמודדים השונים התקיימו על במת-ענק (בדרך כלל במרכז הקונגרסים שבחיפה) מול קהל רחב ומול שלושה שופטים: יעל בר זוהר, יהורם גאון ומוטי רייף. מנחת התוכנית הייתה נועה תשבי. עורך התוכנית היה יוסי אליאס. התוכנית כשלה מבחינת אחוזי הצפייה ולכן היא לא המשיכה לעונה שנייה. זוכי העונה הראשונה היו זוג האקרובטים האוויריים קרן אלנקווה ויניב סוויסה (אודישן מספר 40), שזכו בפרס של חצי מיליון שקלים, במהלך העונה שודרו 67 אודישנים. בשנת 2018 הפיקה הזכיינית רשת מחדש את התוכנית בשם גוט טאלנט ישראל, ושידרה אותה בערוץ 13. בפעם הזאת, השם ומיתוג התוכנית תאמו לגרסאות המשודרות בעולם. גוט טאלנט ישראל "הדבר הגדול הבא", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "הדבר הגדול הבא" באתר רשת
ג'יימס הרינגטון

ג'יימס הרינגטון (באנגלית: James Harrington;‏ 3 בינואר 1611 – 10 בספטמבר 1677) היה תאורטיקן פוליטי אנגלי שתמך ברפובליקניזם הקלאסי. הוא ידוע ביותר בשל חיבורו "רפובליקת אוקיאנה" (The Commonwealth of Oceana) (1656). ג'יימס הרינגטון נולד באפטון, נורת'המפשייר, למשפחת אצולה. את חינוכו המוקדם רכש כנראה בבית. ב-1629 הוא החל ללמוד בטריניטי קולג', אוקספורד ועזב שנתיים לאחר מכן ללא תואר. ירושת אביו הספיקה לו לטיול של כמה שנים באירופה, כאשר הוא ראשית התגייס לצבא ההולנדי לתקופה קצרה, כנראה ללא לחימה, ואז טייל בארצות השפלה, דנמרק, גרמניה, צרפת ואיטליה. הרינגטון חזר לאנגליה לפני 1636. בעשר השנים הבאות, שבהן אנגליה נתונה במלחמת אזרחים בין הפרלמנט למלך, נראה שהוא לא היה פעיל במיוחד מבחינה פוליטית. למרות שהרינגטון היה נאמן פוליטית לפרלמנט, הייתה לו נאמנות אישית למלך צ'ארלס. הוא התערב לטובתו פעמים רבות בשנים 1646–1649, ואף היה משרת שלו במשך תקופה זו. ב-1649, אנשי פרלמנט שכעסו על חוסר הסכמתו לתת להם מידע על אפשרות של בריחה של המלך מנעו ממנו להמשיך לשרת אותו. ישנן שמועות שכאשר המלך נתלה ב-1649 הרינגטון היה לצידו. לאחר מותו של צ'ארלס, הרינגטון הקדיש את זמנו לכתיבת רפובליקת אוקיאנה, חיבור שלא היה אהוד כמעט על אף אחד מלבד מחברו. כתב היד הוחרם בזמן הדפסתו, בהוראת הלורד פרוטקטור, אוליבר קרומוול. אך הרינגטון הצליח להשפיע עליו בעזרת בתו של קרומוול; כתב היד הוחזר לו, והספר הודפס שוב ב-1656, עם הקדשה לקרומוול. הרינגטון ואחרים ניסו לקדם את הדעות המיוצגות באוקיאנה באופן מעשי, למשל הצבעה בקלפיות ורוטציה של מושלים ומחוקקים, אך ללא הצלחה. לאחר הרסטורציה של בית סטוארט ב-28 בדצמבר 1661, הרינגטון נאסר בעוון של חתירה תחת הממשל והושלך ללא משפט למצודת לונדון. אחותו שיחדה את סוהריו כדי לשחררו, אך טרם שהשחרור יצא לפועל הרשויות העבירו אותו לאי סט. ניקולאס שליד פליימות'. קרובים אחרים של הרינגטון הצליחו להביא לשחרורו על ידי העמדת ערבות של 5,000 ליש"ט. לאחר מכן מצבו הבריאותי הידרדר, וגם חדות שכלו הושפעה כנראה, ויש שאומרים שהשתגע. הוא מת ב-1677, ונקבר ליד סר וולטר ראלייה בכנסיית סט. מרגרט שבווסטמינסטר. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס הרינגטון בוויקישיתוף ג'יימס הרינגטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'יימס הרינגטון בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
פרים

פרים (שם מדעי: Bovinae) היא תת-משפחה במשפחת הפריים, בה כלולים מיני הפרות, הביזונים ועוד מכפילי פרסה גדולים בעלי קרניים עבות ובולטות. שבט: בקר (Bovini) סוג: פר (Bos) מין: גאור (B. gaurus) מין: גאיאל (B. frontalis) מין: יאק הבית (B. grunniens) מין: יאק הבר (B. mutus) מין בנטנג (B. javanicus) מין: קופראי (B. sauveli) - הפרט האחרון נראה ב-1988, כנראה שנכחד. מין: בקר הבית (B. taurus) סוג: ביזון (Bison) מין: ביזון אמריקאי (B. bison) מין: ביזון אירופי (B. bonasus) סוג: פלוראוביס (Pelorovis) - נכחד סוג: תאו (Bubalus) מין: תאו אסייתי (B. arnee) מין: תאו המים ההודי (B. bubalis) מין: תאו הפיליפינים (B. mindorensis) תת-סוג אנואה מין:אנואה השפלה (B. depressicornis) מין: אנואה ההרים (B. quarlesi) סוג ומין יחיד: סאולה (pseudoryx nghetinhensis) סוג ומין יחיד: קייטינג-וור (Pseudonovibos spiralis) - קיומו ומעמדו הטקסונומי מוטל בספק סוג: סינצרוס (Syncerus) בו שרד המין תאו אפריקני (Syncerus caffer) שבט: סלילני קרניים (Strepsicerotini) סוג: קודו (Tragelaphus) מין: קודו ניאלה (T. angasii) מין: קודו ההרים (T. buxtoni) מין: קודו זוטר (T. imberbis) מין: קודו מסורטט (T. scriptus) מין: קודו סילבטיכוס (T. sylvaticus) מין: קודו הביצות (T. spekii) מין: קודו גמלוני (T. strepsiceros) מין: בונגו (T. eurycerus) סוג: אילנד (Taurotragus) מין: אילנד ענק (T. derbianus) מין: אילנד מצוי (T. oryx) שבט: קצרי קרניים (Boselaphini) סוג ומין יחיד: ארבע קרן (Tetracerus quadricornis) סוג ומין יחיד: נילגאי (Boselaphus tragocamelus) International Commission on Zoological Nomenclature. 2003. Opinion 2027 (Case 3010). Usage of 17ΔбГ specific names based on wild species which are pre-dated by or contemporary with those based on domestic animals (Lepidoptera, Osteichthyes, Mammalia): conserved. Bull.Zool.Nomencl., 60:81-84. מדיה וקבצים בנושא פרים בוויקישיתוף פרים, באתר ITIS (באנגלית) פרים, באתר NCBI (באנגלית) פרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
צוות הווי פיקוד ההדרכה

במקביל ללהקת פיקוד המרכז, פעלו בפיקוד המרכז להקות משנה וצוותי הווי. צוות הווי פיקוד ההדרכה הראשון הוקם ב - 1966 והיו חברים בו שרית אקרמן (כהן), מיכל ורדי ומנחם וולף והמעבד המוזיקלי היה אילן מוכיח. הלהקה התפרקה ב-1968. צוות הווי פיקוד ההדרכה השני הוקם בסוף 1968 על ידי סגן ליאורה לנגר (מור), ע/קצין חינוך פיקוד ההדרכה ובעידודו של רס"ן מתי גרינברג, קצין החינוך הפיקודי דאז. הרכבת הצוות וגיבושו, תוך כדי עבודה על התוכנית הראשונה, ארכה כשנה. צוות הווי פיקוד ההדרכה השלישי הוקם ב-1972 על ידי יוני נמרי, ופורק כעבור שנה. נמרי קיבץ אנשים שניסו ולא הצליחו להתקבל ללהקות הגדולות בצבא. כ-15 חברי הרכב (בהם מולי הירשברג, אבנר קנר ורותי נבון) הגיעו להקים את הצוות שנמרי היה הסולן שלו, וגם שימש כמפקד הלהקה. תוכניתו של הצוות נקראה "מותר לחלום" ואתה יצאו חברי הצוות בשנת 1969 להופעות בבסיסים ובמוצבים ובמופעים עירוניים.. הצוות המקצועי של הלהקה הורכב מאנשי מילואים של פיקוד ההדרכה וכלל את: אמיתי נאמן – פזמונאי, מלחין ומעבד. עורך ומפיק בקול ישראל, בן ציון אלון – מוזיקאי ומנצח על תזמורות ומקהלות, ושלמה וישינסקי – שחקן ובמאי. חברי הלהקה היו: יהושע טננבאום (טנא), זמרה, גיטרה, אריק פרידמן – זמר, גיטרה,שמואל (מולי) הירשברג – זמר, שחקן, דינה גרינפלד (עמלי) – זמרת, מלחינה פנינה וידר (קוקס) – זמרת, ורד גנור (שביט) זמרת. הנגנים היו: חיים חדד-הדר – אקורדיון, קלידים, מוטי שוורץ – תופים וכלי הקשה, יוסי ג'רוסי – גיטרה בס. בסוף שנת 1969 הצטרפו לצוות ההווי הזמר יוני נמרי והזמרת דליה אליעזרוב. הלהקה התפרקה ב-1970. התוכנית השנייה נקראה "שמח בלב". הצוות החל להופיע עם התוכנית כבר ב-1972, וגם להקליט כמה שירים על גבי תקליט חצי, שחצי אחד תפס שירים של הצוות, והחצי השני תפס שירים של צוות הווי סדנאי השריון. בין השירים המצליחים הופיע "כל מה שרציתי" (יוסי בכר/אלדד שרים) ששר סולו נמרי. השיר התפרסם מאוד והגיע באותה שנה למקום ה-17 במצעד הפזמונים, לצידו הופיעו עוד ארבעה שירים בתקליט ששייכים לצוות פיקוד ההדרכה. באותה תוכנית גם הוקלט השיר "חייל באפור" (דודו ברק/אפי נצר - סולו: יוני נמרי) על גבי תקליט שדרים במקביל לתקליט שהצוות הפיק, והצליח לא פחות. הצוות הפסיק את פעילות התוכנית עם הופעות שזכו לביקורות מרשימות וטובות, לאחר שגם זכה לכינוי "להקת הקצב הראשונה בישראל". תוכניתו השלישית של הצוות הצליחה הרבה פחות. שנה אחרי התוכנית השנייה, הפיק הצוות את התוכנית "הווי והווה", שלא הצליחה לשחזר את ההצלחה של הקודמת. כעבור זמן של הופעות הצוות הקליט שישה משירי התוכנית שוב לתקליט חצי שהפעם צידו השני היה שייך לצוות הווי הנדסה קרבית. ההקלטות והפקת התקליט נעשו כבר בתוך מלחמת יום כיפור שפרצה באוקטובר, הביקוש לסגנון המוזיקה מהסגנון של הצוות ירד, עקב פרוץ המלחמה והתוצאות, ומה שיותר הצליח מהתקליט הנ"ל היו דווקא השירים של צוות הנדסה קרבית. בין השירים של צוות ההדרכה היו גרסה מחודשת לשיר "לפנות ערב", שבמקור היה של עדנה גורן וגם השירים "יום שניתן לך", "שיר לפיקוד ההדרכה" וגרסת כיסוי נוספת ל"שיר החוזרים ללא בית". המחלקה לתרבות עיריית ירושלים, באתר עיתונות יהודית הסטורית, ‏21.12.1969 צוות הווי פיקוד הדרכה, באתר נוסטלגיה אונליין זֶמֶרֶשֶׁת: אמיתי נאמן, באתר www.zemereshet.co.il דינה עמלי, באתר שירה עובדת חיים חדד-הדר, הפקות מוסיקליות, באתר חיים חדד-הדר, הפקות מוסיקליות, שירה בציבור
צוות הווי הנדסה קרבית

צוות הווי הנדסה קרבית היה להקה צבאית שפעלה תחת חיל ההנדסה של צה"ל. הצוות הוקם לראשונה ב-1969 ופורק ב-1975. הצוות הספיק להפיק בשנים אלו ארבע תוכניות עיקריות, מהן צמחו שירים ואמנים מוכרים עד היום בתודעת הזמר העברי. הצוות החל לפעול ב-1969 בזמן מלחמת ההתשה תחת כינויו "להקת הפלסים". יוזמת ההקמה הייתה של קצין החינוך של בסיס ההדרכה, יעקב גרוס. גרוס החל למיין זמרים לצוות. בהתחלה פעלו 18 חברים בכיכובו של נתן כהן שהעלו את תוכניתם הראשונה "מהנדסים את העולם" ששיריה על סליל סרטון בקול ישראל, בין היתר השירים "מגלה המוקשים", "איל אין תחתיו", "בנות דיזנגוף" ועוד. את התוכנית ביים יוסי אלפי בוגר להקת גייסות השריון, והמעבד המוזיקלי היה מרדכי אלים. הרבה פעמים התפצל הצוות לצוותים קטנים יותר כדי להופיע בפני המעוזים הקטנים בקו התעלה בזמן מלחמת ההתשה, תוך סיכון ממשי. כששוב הצוות חובר חזרה המשיכו בהופעות התוכנית המקורית. במהלך הופעות התוכנית התפרק הצוות, ועל חורבותיו הוקם צוות חדש תחת חיל ההנדסה. כהן נשאר עם עוד כמה חברים, שאליהם הצטרפו זמרים נוספים, וב-1970 הצוות החדש החל לפעול, והקליט סינגל אחד שהפך ללהיט באותן שנים וגם תפס תאוצה עד היום, ושמו "וְתֵן בְּרָכָה" שמילותיו נלקחו מן המקורות. סולנית השיר הייתה דפנה דרורי, כשלצידה עמדו אריה ברק, דני ברזילי, זהבה שם טוב, חנה חייט, יורם ירוחמי, נתן כהן ושולי בשן. שנתיים מאוחר יותר, 1972 הפיק הצוות את התוכנית "בואו נבנה לנו גשר", ממנה צמחו הלהיטים, "ברחוב הנשמות הטהורות", "איילה", "אהבה", ו"נערה היא מנגינה". אליהם הצטרפו השירים "עוד מעט" ו"תמי והמרירים". כל ששת השירים הללו יצאו לאור על גבי תקליט משותף של הצוות, עם צוות הווי סיני, והיו להקלטות המסחריות הראשונות של הצוות. שירים נוספים שנכללו באותה תוכנית היו "הנגמ"ש שלי", ו"בואו נבנה לנו גשר" שלא יצאו על גבי התקליט, אלא הוקלטו לרדיו בלבד. בין חברי הצוות בלטו נתן כהן ויורם ירוחמי, שעם שחרורם הקימו שלישייה אזרחית מאוד מוצלחת יחד עם נאוה ברוכין שנקראה "הנשמות הטהורות". שיר הנושא, הלהיט של אותה שלישייה הוא כמובן "הנשמות הטהורות" שהושר בצוות הווי הנדסה על ידי הסולן נתן כהן עצמו. עם הצוות עבד על העיבודים בעיקר מתי כספי. כספי אף השתתף בהקלטות על התוכנית כשיורם ירוחמי היה חולה באות יום, החליף אותו כספי בשירה ובקולות הרקע. התוכנית הבאה של הלהקה הופקה ב-1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים ולאחריה. התוכנית נקראה "צוחק מי שצוחק אחרון", בין להיטיה היו השירים "צוחק מי שצוחק אחרון", ו"מבול". הצוות הקליט שישה שירים על גבי תקליט משותף שיצא יחד עם צוות הווי פיקוד הדרכה. הצוות פורק עם הופעות מרשימות וטובות. בשנת 1974 העלה הצוות את התכנית "ראש גשר", שהורכבה משירי חיילים מכל הצבאות, בתרגומו של אהוד מנור ובבימויו של צדי צרפתי. מנהלה המוזיקלי של התכנית היה אריה לבנון. ההרכב כלל את מלי אברהם, ענבל שחף, אלי יבלונקה, משה דניאל, ציפי רמר (חצוצרה), סמדר עציון (פסנתר), נועם לפיד (גיטרה באס), עמנואל כהנא (גיטרה) ורוני אורגד (תופים). להרכב זה הופק תקליט פרומו, שכלל את שירי התכנית. צוות הווי הנדסה הוקם ב-1975, שנתיים לאחר מלחמת יום הכיפורים, תקופה בה הלהקות הצבאיות היו לאחר השיא שלהן. בצוות לא הפיקו תוכנית, אך הוקלטו שלושה סינגלים שיצאו לשוק האזרחי עם עוד ארבעה צוותי הווי. צוות הווי הנדסה הקליט את השירים: "שיר הנדסה", "שיר שלושת הגשרים" ו"עשרת הדברות". בצוות הופייעו, בין היתר, יהודית רביץ וקורין אלאל, יואל לרנר ודני פרידמן, בנו של השחקן שרגא פרידמן. caspit כספית www.caspitweb.com, שרים במדים | הלהקות הצבאיות, באתר www.army-bands.co.il
להקת חיל התותחנים

להקת חיל התותחנים הייתה להקה צבאית של חיל התותחנים. נוסדה ב-1969, הקים את הלהקה וביים את שתי התוכניות הראשונות עזרא דגן. הלהקה הפיקה בשנתיים שתי תוכניות מצליחות, בכללן שירים שהפכו לנכסי צאן ברזל וממנה יצאו זמרים ושחקנים מצליחים. לאחר פרוק הלהקה הוקם במקומה צוות הווי תותחנים שפעל במשך זמן קצר בלבד. התוכנית הראשונה שנקראה "פגז ראשון" הופקה ב-1969. חברי הלהקה היו רומן שרון, יובל דור, עמי מנדלמן, קיקי רוטשטיין, תמר (תמי) גל, אמירה פולן ואחרים. התוכנית הוצגה בתחילה במסגרת החיל ועם ההצלחה הוצגה גם מחוצה לו. שירי התוכנית הופצו על גבי תקליט אריך נגן שכלל 12 שירים. דניאל שליט היה האחראי על רוב העיבודים. אילן מוכיח ומשה קופרבוים עיבדו אף הם חלק מהשירים. השירים שזכו להצלחה היו שירי סולו של רומן שרון בשם "נעימת בוקר" ו"סינדרלה", שירים אחרים מתוכנית זו היו "על החיילים", "את ואני" ו"הפרפרים". תוכניתה השנייה של הלהקה "לה בומבה", מ-1970 זכתה להצלחה רבה. הרכב הלהקה היה זהה כמעט לזה שבתוכנית הראשונה. סולני הלהקה היו רומן שרון, יובל דור ויהודית שוורץ. חברי הלהקה הנוספים: תמר גל, אמירה פולן, עמי מנדלמן, דורון תבורי, קיקי רוטשטיין, עמירם שבח (שבלט במערכונים ומשחקי התנועה), אבי קמינקובסקי - גיטרה בס, יוסי פיאמנטה - גיטרה, יוני רכטר - קלידים, ושלמה חממי ודן אלמוג- מתופפים. המעבד והמפיק המוזיקלי היה בני נגרי, והבמאי היה אברהם דוד. הלהיט מאותה תוכנית, "פרחים בקנה" (דודו ברק/אפי נצר) שהושר בסולו של יהודית שוורץ, הפך לנכס צאן ברזל בתחום שירי הלהקות הצבאיות. השיר צולם לטלוויזיה הישראלית בעת הופעת הלהקה בפני חיילים. שירי התוכנית הוקלטו והופצו על גבי תקליט בהם "פרחים בקנה", "דברים קטנים" (אהוד מנור/נורית הירש), "גיזרים" (יורם טהרלב/בני נגרי), "תנו לנו טרמפ" (אבי קורן/משה וילנסקי), "יום חדש" (יורם טהרלב/דרורה חבקין), "דרור יקרא" ואחרים. צוות הווי תותחנים הוקם ב-1973. הצוות הקליט מספר שירים לתקליט משותף עם צוות הווי הנח"ל, כשכל צוות ממלא צד אחד של התקליט. הלהיט הגדול של הצוות היה השיר "בלילות הקיץ החמים" (דן מינסטר/מתי כספי) ששרה סולו מלי ברונשטיין. הצוות פורק באותה שנה, והוקם מחדש עם חברי הרכב שונים מהצוות הראשון. הצוות החדש הקליט ארבעה שירים נוספים לתקליט משותף לחמישה צוותי הווי שונים. שירי הצוות היו "צל ירח", "טיפת הדבש", "בלוז לרופא שיניים" ו"את יפה", אותם עיבדו מוזיקלית בני נגרי ויוריק בן-דוד. זו הייתה הפעילות האחרונה של הצוות ושל להקה או צוות כלשהו בחיל התותחנים. להקת חיל התותחנים, באתר MusicBrainz (באנגלית) להקת חיל התותחנים, באתר Discogs (באנגלית) להקת חיל התותחנים, דף שער בספרייה הלאומית
ראמים

רְאֵמִים (שם מדעי: Hippotraginae) תת-משפחה במשפחת הפריים. הראמים הם בעלי שתי פרסות מפותחות בכל רגל ומעלה גרה, ולכן נחשב כחיה טהורה וכשרה. הראמים הם יונקים בגודל בינוני-גדול (אורכם לא עולה על 2.5 מטרים ומשקלם נע בין 70 ל-250 ק"ג) אך לא מסיביים כמו חברי תת-משפחת הפרים. הם מתאפיינים בקרניים ארוכות ומרשימות. רבים מהם מותאמים לחיים בתנאי מדבר קשים. סוג ומין יחיד: דישון מקראי (Addax nasomaculatus) סוג: ראם (Oryx) מין: ראם לבן (Oryx leucoryx) - מצוי גם בישראל מין: ראם סהרה (Oryx dammah) - נכחד בטבע מין: ראם הצבי (Oryx gazella) מין: ראם ביסה (Oryx beisa) מין: ראם שולי-אוזניים (Oryx callotis) - מוכר כמין החל מ-2011 סוג: אנטילופת סוס (Hippotragus) מין: אנטילופת סוס שחורה (Hippotragus niger) מין: אנטילופת סוס קצרת-קרן (Hippotragus equinus) מין: אנטילופת סוס כחולה (Hippotragus leucophaeus) - נכחדה ראם שולי-אוזניים ראם סהרה דישון מקראי אנטילופת סוס שחורה מדיה וקבצים בנושא ראמים בוויקישיתוף ראמים, באתר ITIS (באנגלית) ראמים, באתר NCBI (באנגלית) ראמים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולוס

האם התכוונתם ל... לוּקיוּס יוּניוּס פּוּלוּס – קונסול ומצביא רומאי שלחם נגד הקרתגים במלחמה הפונית הראשונה דוד פּוֹלוּס – פסל ישראלי קניון פולוס – קומפלקס בעיר ברטיסלאבה שבסלובקיה פאולוס (פירושונים)