laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפסקת החשמל בפקיסטן (2015)

הפסקת החשמל בפקיסטן הייתה מתקפת טרור שהתרחשה בלילה שבין ה-24 לבין ה-25 בינואר 2015. נזק שגרמו טרוריסטים למתקני תמסורת חשמל בדרום-מערב פקיסטן הביא לניתוק אספקת החשמל ל-140 מיליון מתוך 180 מיליון תושבי המדינה. במהלך ה-25 בינואר חודשה אספקת החשמל למרבית הצרכנים שנותקו ממנה. הייתה זו הפסקת חשמל מהגדולות בתולדות המדינה. מתקני התמסורת שנפגעו נמצאו בקרבת תחנת הכוח אוץ' שבמחוז בלוצ'יסטן, בדרום מערב פקיסטן. לפי הודעת משרד המים והאנרגיה של פקיסטן הם חובלו על ידי מורדים בני החבל, החותרים לעצמאות חבל בלוצ'יסטן ולהתנתקותו מפקיסטן. זו הייתה הפגיעה השלישית בתוך עשרה ימים של המורדים בתשתיות החשמל באזור זה. בעקבות הפגיעה במתקנים התחולל נחשול מתח ברשת החשמל של המדינה, אשר גרם לקצרים ולניתוק אספקת החשמל ל-140 מיליון צרכנים. בין האזורים שנפגעו היו הבירה איסלאמאבאד והעיר הגדולה במדינה, קראצ'י. הפסקת החשמל התרחשה על רקע משבר בן מספר שנים במשק האנרגיה של פקיסטן. במסגרתו נוצר מחסור חמור בדלק לכלי רכב ולתעשיית האנרגיה של המדינה והפסקות חשמל תכופות וממושכות החלו להתרחש באזורים נרחבים בה. פיגוע חשמל במזרח: 140 מיליון איש בחושך, באתר ynet, 25 בינואר 2015 Officials scramble after massive power outage hits Pakistan, באתר אסושיאייטד פרס, 25 בינואר 2015 Rebels Tied to Blackout Across Most of Pakistan, באתר הניו יורק טיימס, 25 בינואר 2015 ראו כאן.
גביע דייוויס 1976

גביע דייוויס 1976 הייתה התחרות ה-65 במניין מאז ייסוד התחרות. לתחרות נרשמו 56 נבחרות. הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים הייתה מקבלת את הגביע. שיטת משחקים זו פעלה עד לשנת 1980. המשחק על התואר התקיים בין איטליה לבין צ'ילה. המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת איטליה עם התוצאה 1:4. הבית כלל 12 קבוצות כולל דרום אפריקה. לאחר המשחקים המוקדמים, החלו משחקי רבע הגמר. משתתפי גמר הבית בשנה הקודמת קיבלה זכות לעבור ישירות לרבע הגמר. הבית כלל 32 קבוצות כולל איראן, מצרים, ניגריה, אלג'יריה, קניה, רודזיה וישראל. לאור מספר גדול של הקבוצות הבית פוצל ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. משתתפי גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפות במשחקים המוקדמים. בית המזרח כלל 12 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד. לאחר המשחקים המוקדמים החלו משחקים על ראשות הבית. משתתפי גמר הבית בשנה הקודמת קיבלה זכות לעבור ישירות לרבע הגמר. משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1976 ומשחק הגמר בדצמבר. נבחרת ברית המועצות סירבה להשתתף במשחק חצי הגמר נגד צ'ילה בגלל התנגדותה למשטר הצבאי של אוגוסטו פינושה ששלט בצ'ילה באותו זמן. בשנת 1976 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה ב' ובשלב ראשון זכתה בניצחון טכני על טורקיה. בשלב הבא היא נפגשה עם נבחרת מונקו. אתר התחרות
אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס

אליפות ארצות הברית הפתוחה היא אחת מארבעת טורנירי הגראנד סלאם, אשר נחשבים כטורנירים החשובים ביותר בענף הטניס. האליפות מתקיימת מאז 1881. מאז 1978 היא מתקיימת במרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בפארק פלאשינג מדוז, הנמצא ברובע קווינס בעיר ניו יורק בארצות הברית, והיא נערכת בכל שנה בסוף חודש אוגוסט ותחילת ספטמבר. בסדר הקלנדרי, זהו טורניר הגראנד סלאם האחרון, ובעיני טניסאים וחובבי טניס רבים הוא החשוב והיוקרתי ביותר [דרוש מקור]. האליפות נערכת על מגרשים קשים מסוג משטח DecoTurf, הנחשב לבינוני מבחינת מהירותו ואינו מחייב התמחות מיוחדת כמו משטחי דשא עליהם משחקים באליפות וימבלדון, או חימר עליו משחקים באליפות צרפת הפתוחה, ולכן, רוב הטניסאים רואים באליפות ארצות הברית את הטורניר החשוב ביותר [דרוש מקור], וכמעט כל השחקנים הגדולים בהיסטוריה הצליחו לזכות בה. כנהוג בטורנירי גראנד סלאם, האליפות נמשכת שבועיים (החל מיום שני האחרון בחודש אוגוסט). בתחרויות הראשיות ליחידים/ות משתתפים/ות 128 שחקנים/ות וכדי לזכות בטורניר יש צורך לנצח בשבעה משחקים. בנוסף להן, יש תחרויות לזוגות (גברים, נשים ומעורבים), נוער, ותיקים ונכים. מאפיין ייחודי של אליפות ארצות הברית, המבדיל אותה משלושת טורנירי הגראנד-סלאם האחרים, הוא בכך שנהוג בה שובר שוויון בכל המערכות, כולל האחרונה (שלישית אצל נשים וחמישית אצל גברים). באליפות ארצות הברית (כמו באליפות אוסטרליה ובניגוד לאליפות צרפת ווימבלדון) מתקיימים משחקים בלילה לאור זרקורים, ולרוב המשחקים האטרקטיביים בכל יום נערכים בתוכנית הלילה באצטדיון המרכזי הנושא את שמו של ארתור אש, טניסאי העבר המצטיין. אצטדיון זה, שנבנה ב-1997, מכיל 22,547 מקומות ישיבה והוא אצטדיון הטניס הגדול בעולם. האצטדיון השני בחשיבותו נושא את שמו של לואי ארמסטרונג ובו 10,000 מקומות (לפני שנבנה אצטדיון ארתור אש, היה הוא האצטדיון המרכזי והכיל 18,000 מקומות). בתחילה נערכו אליפויות נפרדות לגברים ולנשים. האליפות הראשונה לגברים (יחידים בלבד) נערכה בשנת 1881 בניופורט, מדינת רוד איילנד. היא נקראה אז "האליפות הלאומית של ארצות הברית ליחידים" ורק טניסאים ממועדונים שהשתייכו להתאחדות הטניס הלאומית של ארצות הברית היו רשאים להשתתף בה. האליפות לזוגות גברים נערכה לראשונה ב-1900 והתקיימה בנפרד מתחרות היחידים. האליפות הלאומית של ארצות הברית לנשים (יחידות) נערכה לראשונה בשנת 1887 בפילדלפיה, בה זכתה אלן הנזל. שנתיים אחר כך, החלו האליפויות לזוגות נשים ולזוגות מעורבים, שנערכו ביחד עם אליפות הנשים. רק בשנת 1968 אוחדו חמש האליפויות והתקיימו לראשונה במשותף תחת השם "אליפות ארצות הברית הפתוחה". באותה שנה גם השתתפו שחקנים מקצועניים באליפות בפעם הראשונה. סכום הפרסים עמד אז על כ-100,000 דולר, בהשוואה ל-17 מיליון דולר כיום. האליפויות מ-1968 עד 1978 נערכו על מגרשי דשא במועדון "ווסט סייד" בשכונת פורסט הילס, קווינס, העיר ניו יורק. מאז 1978 האליפות נערכת בשכונת "פלשינג מדוס". אתר האינטרנט הרשמי של אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס (באנגלית) אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, ברשת החברתית פייסבוק אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, ברשת החברתית אינסטגרם אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, סרטונים בערוץ היוטיוב topic/US-National-Championship אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרשת קריקטורות מוחמד

האם התכוונתם ל... פרשת קריקטורות מוחמד (2006) – משבר שהתרחש ב-2006, ביחסי דנמרק והמערב בכלל, עם העולם המוסלמי, לאחר פרסום קריקטורות מוחמד בעיתון יילנדס פוסטן הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" – פיגוע ירי שביצעו מחבלים אסלאמיסטים במשרדי מערכת המגזין הסאטירי "שרלי הבדו" ב-2015, לאחר סדרת קריקטורות של מוחמד שפורסמו בו
ישראל ינון

ישראל ינון (11 בינואר 1956 - 29 בינואר 2015) היה מנצח ומוזיקאי ישראלי. ישראל ינון נולד בכפר סבא וגדל במושב חניאל בשרון. בילדותו ניגן באקורדיון, הוא למד ניצוח, תאוריית המוזיקה והלחנה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשנים 1981–1984 והמשיך באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים בשנים 1985–1988, אצל מנדי רודן ונעם שריף. ינון התמחה בעיקר בניצוח על יצירות של מלחינים שנספו בשואה. במאי 1991 ניצח בשידור חי בינלאומי על קונצרט הפתיחה של Deutschlandsender Kultur, ערוץ תרבות ששידר בשנים 1990–1993 מגרמניה המזרחית לשעבר בעיצומו של תהליך הדמוקרטיזציה ושל איחוד גרמניה. לצד הרפרטואר הקלאסי התמחה ישראל ינון בניצוח על יצירות של מלחינים שנספו בשואה או שנאסרו בגרמניה הנאצית כנציגים של "אמנות מנוונת", כמו האנס קראסה, פאבל האס או ארווין שולהוף. כמו כן התעניין ינון בגילוי יצירות נשכחות ופחות ידועות, למשל מאת המלחינים האקספרסיוניסטים הגרמנים היינץ טיסן או אדוארד ארדמן. סייע רבות גם בקידום יצירותיהם של מלחינים בני זמננו, לרבות מלחינים ישראלים כמו יוסף טל, עודד זהבי, נעם שריף ומשה רסיוק. על ההקלטות של מוזיקה ישראלית זכה בפרסי דיסק השנה בגרמניה בשנים 2005 ו-2006. בשנת 1995 ניצח על בכורת האופרה "משחק המלכים" ('Die Schachnovelle) מאת המלחינה הרומניה ויולטה דינסקו בפסטיבל שווצינגן. בשנת 1992 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ברנו בסיור קונצרטים ברחבי גרמניה והקליט איתה ביצועי בכורה של יצירות מאת ויקטור אולמן, תקליטור שזיכה אותו בפרס ביקורת התקליטים הגרמנית. מאז עשה הקלטות רבות בשביל חברות התקליטים דקה, דויטשה גרמופון, קוך, CPO ואחרות. ישראל ינון ניצח כאורח על תזמורות חשובות בישראל ובעולם כמו התזמורת הסימפונית ירושלים, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת רשות השידור הבריטית, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, תזמורת רדיו צפון גרמניה, התזמורת הסימפונית של וינה והתזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין. ביצועיו של ינון זכו להערכה בגלל נאמנותם, רגישותם ודיוקם האמנותי. בו זמנית התאפיין סגנונו ברוח חיה ובמזג לוהט. ישראל ינון התמוטט על הבמה ונפטר בשעת קונצרט במרכז התרבות והקונגרסים של לוצרן, ב-29 בינואר 2015, תוך כדי ניצוח על "סימפוניית האלפים" מאת ריכרד שטראוס עם "התזמורת הפילהרמונית הצעירה של מרכז שווייץ". בתו, שירי רן ינון, היא ויולנית ופועלת בברלין. 1988 ו-1989 - Masterplayers Music and Conductors Competition בשווייץ 1993 - פרס מבקרי התקליטים הגרמנים 1995 - הפרס הממלכתי לתרבות של הרפובליקה הצ'כית 2003 - אות הזהב של העיר גראץ Lexikonartikel von Günter Moseler im Die Musik in Geschichte und Gegenwar|(MGG) Kassel 2007. Thomas Voigt: Israel Yinon. Auf der Suche nach der verlorenen Generation, in: Fono Forum, Heft 10/2000 S. 42 f. Kürschners Deutscher Musik-Kalender 2004, München 2004. מדיה וקבצים בנושא ישראל ינון בוויקישיתוף ישראל ינון, באתר AllMusic (באנגלית) ישראל ינון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ישראל ינון, באתר Discogs (באנגלית) Klassika: Israel Yinon Lebenslauf, ausführliche Diskographie und Pressestimmen חגי חיטרון, המנצח ישראל ינון מת במהלך קונצרט בשוויץ, באתר הארץ, 30 בינואר 2015 המנצח ישראל ינון יתארח בקונצרט השני בסדרת קלאסיקה בסינפונייטה באר שבע
סימן (אלבום)

סימן הוא שמו של אלבום הבכורה של הזמר אליעד, שיצא לאור ב-30 בינואר 2015. האלבום, בהפקתו ועיבודו של נועם עקרבי יחד עם אליעד נחום, כולל עשרה שירים. רובם נכתבו והולחנו על ידי נחום, וחלקם בשיתוף עם רון נשר, איזי, ראובן ארגאי, חן טוחנר ורועי מכלוף. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "סימן", יצא לאור ב-6 בפברואר 2014 יחד עם קליפ, שבו כיכבו עדן סבן, אנסטסיה בוצ'רנקו וטניה מאירזון. ב-30 בינואר 2015, יחד עם יציאת האלבום המלא הופק גם השיר "מתוק כשמרלי" שצבר 27 מיליון צפיות ביוטיוב נכון למאי 2018, ושהה חמש פעמים ברציפות במקום הראשון במצעדים השבועיים של גלגלצ, והגיע למקומות הראשונים מעל כחודש במצעד של רשת ג'. בנוסף, השיר גם זכה לקאברים רבים, ביניהם על הנושאים צבא, ספורט, סטנדאפיסטים ועוד. ב-30 ביוני אותה השנה, יצא קליפ קאבר בשיתוף אליעד עם להקת סופרגרופ 2015. ב-10 בספטמבר זכה בפרס "שיר השנה" של גלגלצ. ב-יולי 2015 זכה אליעד במגן הוקרה על סך כ-150,000 הורדות שם האלבום בסלולר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שכב על הגדר

שכב על הגדר הוא ביטוי עברי שמשמעותו היא "הסתכן ונפגע למען הצלחת הכלל או אדם אחר".. מקור הביטוי הוא בפעולתם של שלושה לוחמים במלחמת ששת הימים. בשלושת המקרים נשכבו החיילים על גדר בעת קרב וחבריהם ללחימה עברו על גבם. למעשה, מדובר בתרגולת צה"לית שהייתה קיימת עוד לפני מלחמת ששת הימים, שעל פיה, בעת פריצה ליעד מבוצר, פורץ הכוח התוקף את הגדרות המקיפות את היעד באמצעות בונגלור. במידה ואין בונגלור, או שהבונגלור לא מתפוצץ, על אחד מחיילי כוח הפריצה להישכב על הגדר ושאר החיילים אמורים לעבור על גבו ולדלג אל תוך המתחם. המקרה הראשון התרחש ב-6 ביוני 1967, במהלך קרב אום-כתף. עזרא וישניא, חייל בחטיבת הנח"ל, נמנה עם חוליית הפריצה של מחלקתו. בשעת הפריצה נפצע בשתי רגליו מ-6 כדורים במספר צרורות. על אף פצעיו, גרר את עצמו על גדר התיל, שכב על הגדר וצעק לעבר חבריו: "דירכו עלי ועברו". אנשי הפלוגה עברו עליו לתוך המתחם ורק לאחר מכן נחבש ופונה. לאחר המלחמה קיבל וישניא צל"ש על פועלו, אשר הומר מאוחר יותר בעיטור העוז. ב-9 ביוני 1967 היו אלה דוד שירזי ויעקב חודרה מחטיבת גולני שנשכבו על גדרות המוצב בקרב תל פאחר. לאחר שעברו חבריהם על גבם, קמו השניים והמשיכו להילחם. במהלך הקרב נהרג שירזי מכדור בראשו. יעקב חודרה נפצע. לאחר הקרב הוענק לשירזי צל"ש הרמטכ"ל, אשר הומר מאוחר בעיטור הגבורה. סיפורו של יעקב חודרה נשכח והתגלה מחדש רק בשנת 2015. סיפורי העיטורים התפרסמו בציבור בישראל לאחר מלחמת ששת הימים, אך השימוש בביטוי בהתייחס לאירועים פוליטיים וחברתיים הפך לנפוץ רק בשנים מאוחרות יותר. בין האישים שהשתמשו בביטוי לגבי עצמם: פרופ' מיכאל קורינאלדי - ”שכבתי על הגדר כדי לפרוץ דרך לעורכי הדין” (2004) דייוויד בלאט - ”שכבתי על הגדר כדי שהנדריקס יישאר” (2012) בועז הרפז - ”שכבתי על הגדר בשביל גבי” (2013) דקלון - ”בשנים הראשונות שכבתי על הגדר בשביל המוסיקה הזאת” (2014) שולה זקן - ”שכבתי על הגדר בשביל שנינו, לכולם ברור שאני הקורבן” (2014) שלמה מן, לשכב על הגדר, באתר "נעמוש", ‏3 בנובמבר 2016 רוביק רוזנטל, "מילון הסלנג המקיף", (יועצים אקדמיים: רפאל ניר, רינה בן-שחר), הוצאת כתר, 2005, עמ' 371 חן קוטס­בר, נשכב על הגדר והחברים עברו / טוראי דוד שירזי ז"ל, באתר nrg‏, 24 באפריל 2001 הלוחמים עשו השלמת תחקיר בעצמם, באתר נעמוש/הרמה הסורית/מלחמת ששת הימים, 4 באוקטובר 2014 צעקתי למג"ד: "ששאר החיילים יעברו עליי וייכנסו פנימה!", באתר הגבורה, כתבה מ"במחנה, 13 בפברואר 2014, ב"אתר הגבורה"
איילת ירוחם

איילת (אלפרט) ירוחם (נולדה ב-11 בפברואר 1965) היא קצינת משטרה בדימוס בדרגת ניצב. כיהנה כראש אגף תמיכה לוגיסטית. ירוחם התגייסה למשטרת ישראל ב-1993. שירתה כראש חוליית ארגון, עוזרת ראש מדור ארגון, ראש מדור תכנון תקציבי וראש מחלקת משאבים. באוגוסט 2013 קודמה לדרגת תת ניצב ומונתה לסגנית ראש אגף תכנון וארגון. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונתה בספטמבר 2018 לראש חטיבת ההדרכה. בפברואר 2019 מונתה לממלאת מקום ראש אגף תמיכה לוגיסטית. ב-27 ביוני 2019 מונתה ירוחם לתפקיד ראש אגף התמיכה הלוגיסטית והועלתה לדרגת ניצב. ירוחם היא בוגרת המכללה לביטחון לאומי, מחזור מ"ה. בעלת תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה. איילת ירוחם נשואה לנתן ירוחם ואם לשלושה. המשפחה מתגוררת בכפר האורנים. מדיה וקבצים בנושא איילת ירוחם בוויקישיתוף תנ"צ איילת ירוחם מונתה לסגנית ראש אג"ת, אתר משטרת ישראל, 22 באוגוסט 2013 מינויים חדשים לתפקידים בכירים במשטרת ישראל, אתר משטרת ישראל, 24 בפברואר 2019
אברהם חידו

אברהם חידו (1944 – 18 בפברואר 1985) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. נהרג בקרב בלבנון. חידו נולד בארביל שבעיראק למשפחה בת שבעה ילדים. ב-1951 עלה עם משפחתו לישראל וגדל במעברה בסמוך לתל עדשים, ובמגדל העמק. למד בתיכון חקלאי עירון חדרה. ב-1960 התגייס לצה"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, לאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לגדוד ושימש כמפקד מחלקה. לאחר מכן השתחרר, אולם כעבור שנתיים שב לצה"ל והוצב בחטיבת גולני. פיקד על פלוגה בגדוד 51 ושימש סגן מפקד הגדוד. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה חניך במכללה לפיקוד ולמטה, הוא הצטרף לגדוד 51 ונלחם בקרבות בגזרת רמת הגולן. במהלך הקרב על החרמון נפצע באורח קשה בירכו ובזרועו השמאלית שרוסקה. הוא אושפז בבית חולים במשך שמונה חודשים. הוא חזר לשירות, פיקד על גדוד 51 ושימש סגן מפקד חטיבת גולני. בשנים 1979 עד 1980 פיקד על עוצבת ברעם. במלחמת לבנון הראשונה שימש ראש מטה גיס 479. שירת כחונך ראשי לצבא דרום לבנון. ב-1985 נהרג בקרב באזור גשר ערבסאלים בלבנון. חידו הותיר אחריו אישה ושני ילדים. נקבר בבית העלמין בקיבוץ שפיים. אברהם חידו הונצח, על שמו נקרא ב-1986 גשר להולכי רגל בקריית שמונה, הגשר פורק ב-2003 ובמקומו הוקם גן משחקים על שמו בעיר. בשנת 2002 נקרא על שמו "גשר אברהם חידו", המחבר את מחלף אליפלט משני צידיו. הפזמונאית רחל שפירא כתבה לזכרו של אברהם חידו את השיר "בחופשתו"[דרוש מקור], (לחן: חנן יובל) אותו ביצעה הזמרת דורית ראובני באלבומה שינויים. קורות החיים של אברהם חידו, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קרני עם-עד, מפסלת את ציפורי נפשה, באתר mynet‏ קיבוץ, 13 בנובמבר 2008} יעקב ארז, "אני, הסמח"ט של גולני", מעריב, ‏ 16 בפברואר 1979. אביחי בקר, אינדיאנים על גבעה 16, הוצאת משרד הביטחון, 2003, עמ' 17 דני אשר, הסורים על הגדרות, הוצאת מערכות, 2008, עמ' 141 מנחם רהט, "גשר חידו" בקרית שמונה, ידיעה על חנוכת הגשר בעיתון "מעריב", 20 בפברואר 1986.
בשמת בת ישמעאל

בָּשְׂמַת היא דמות מקראית, המוזכרת בספר בראשית כבתו של ישמעאל ואשת עשו. לבשמת היו 12 אחים: נביות, קדר, אדבאל, מבשם, משמע, דומה, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש וקדמה. בבראשית, ל"ו, ב', מופיע שמה של בָּשְׂמַת כבתו של ישמעאל. בבראשית, כ"ו, מופיע שמה והכתוב מציין כי היא בתו של אילון החיתי. בבראשית, כ"ח, ט' מופיע שמה של מחלת כבתו של ישמעאל, במקום שמה של בָּשְׂמַת אשר מוצאה חיתי. לדעת משה ויינפלד נפלה טעות מעתיק בהעתקת רשימות היוחסין הללו ומכאן נובע הקושי. יש הסוברים כי שמות נשותיו של עשו בבראשית, ל"ו הם השמות הממשיים ואילו שמות הנשים בבראשית, כ"ו ובראשית, כ"ח אלו כינוייהן. על כך גם רש"י: ”עדה בת אילון היא בשמת בת אילון (בראשית, כ"ו) ונקראת בשמת על שם שהייתה מקטרת בשמים לעבודה זרה. אהליבמה היא יהודית (בראשית, כ"ו, ל"ד) אותו רשע (ר"ל עשו) כינה את שמה יהודית לומר שהיא כופרת בעבודה זרה כדי להטעות את אביו יצחק... בשמת בת ישמעאל להן קורא לה מחלת (בראשית, כ"ח, ט')”. לפי הכתוב בבראשית, ל"ו, ד'–ה', בשמת היא אמו של רעואל. ברשימה זו של נשותיו של עשו היא מופיעה שנייה ועל כך דורש אברהם בן הרמב"ם: ”טעמו לפי הנראה כי בתחילה הזכיר אותן לפי סדר נישואיהן, כי נישואי בשמת בת ישמעאל היו מאוחרים. ובבנים הקדים להזכיר את רעואל לפי שנולד לפני שילדה אהליבמה”. בבראשית, ל"ו, ג', מציין הכתוב כי בָּשְׂמַת היא אחות נביות. קשר נישואין זה מעיד על קשר בין אדום וישמעאל. על-פי פשוטו של מקרא, עשיו נשא את בשמת על-מנת לרצות את הוריו שלא ראו בעין יפה את נישואיו לנשים כנעניות. עץ משפחה של דמויות מקראיות – מתרח ועד שלמה תולדות עשו בראשית, ל"ו, ג'. בבראשית, כ"ו, ל"ד מצוין כי היא בתו של אילון החיתי. ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוקים י"ג–ט"ו ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק ל"ד משה ויינפלד, "עולם התנ"ך: בראשית", דוידזון עתי, תל אביב, 1993, עמ' 169. אוריאל סימון, בקש שלום ורדפהו, תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 278. אמנון בזק, בתוך: תשורה לעמוס: אסופת מחקרים בפרשנות המקרא מוגשת לעמוס חכם, אלון שבות, תבונות, תשס"ז, עמ' 122. משה ויינפלד, "עולם התנ"ך: בראשית", דוידזון עתי, תל אביב, 1993, עמ' 204.
רהיטים זעירים

רהיטים זעירים (באנגלית: Tiny Furniture) הוא סרט עצמאי אמריקאי משנת 2010 מסוג דרמה קומית שנכתב, ובוים על ידי לינה דנהאם שגם שיחקה בו את התפקיד הראשי. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל South by Southwest ב-15 במרץ 2010. בהמשך הוקרן הסרט במספר פסטיבלים, ביניהם בפסטיבל הסרטים במירלנד וב-12 בנובמבר 2010 יצא הסרט לאקרנים. הסרט צולם במצלמת קנון EOS 7D בשכונת טרייבקה ובמנהטן תחתית במהלך נובמבר 2009. אאורה חוזרת מבית הספר לאמנות לבית משפחתה שבשכונת טרייבקה בניו יורק בלי דבר בידיה פרט לתואר בלימודי קולנוע. הסרט מתמקד במערכת היחסים של אאורה עם אמה, סירי, הצלמת המצליחה, ועם אחותה בת ה-17 נדין. אאורה נתקלת ביומנים שאמה כתבה בצעירותה ומתחילה לקרוא בהם ללא ידיעתה. בהמשך היא מתחילה לעבוד בתור מארחת יום במסעדה מקומית שכלל לא פתוחה בשעות היום, וחוזרת לקשר עם שרלוט, חברה ותיקה ותמהונית ממנה ניסתה להתרחק במשך שנים. היא מוצאת עניין רומנטי בשף שעובד איתה וגם בבחור שהכירה במסיבה, אשר נחשב למפורסם בזכות סרטוני היוטיוב הפופולריים שלו, בהם הוא מגלם את “הקאובוי הניטשאי”. רהיטים זעירים זכה בפרס הסרט העלילתי הטוב בפסטיבל South by Southwest בשנת 2010. לינה דנהאם זכתה על כתיבתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הראשון הטוב ביותר בשנת 2010. לינה דנהאם - אאורה. לאורי סימונס - סירי. גרייס דנאהם - נדין. ג'מיימה קירק (אנ') - שרלוט. אלקס קרפובסקי - ג'ד דייוויד קול - קית'. אתר האינטרנט הרשמי של רהיטים זעירים (באנגלית) "רהיטים זעירים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רהיטים זעירים", באתר נטפליקס "רהיטים זעירים", באתר AllMovie (באנגלית) "רהיטים זעירים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רהיטים זעירים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רהיטים זעירים", באתר Metacritic (באנגלית) "רהיטים זעירים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נדב הולנדר, הכסא נמוך מדי: "Tiny Furniture" של לינה דנהאם, באתר הארץ, 22 ביוני 2012 סקירה של הסרט באתר "סריטה". SXSWdaily "Tiny Furniture," "Marwencol," and More Winners on the Web, Bryce J. Renninger, 17 במרץ 2010, Indiewire 26th Independent Spirit Awards Winners, Alex Billington, 27 בפברואר 2011, firstshowing.
Wings Alliance

Wings Alliance הייתה ברית חברות התעופה העולמית הראשונה. הברית נוסדה בשנת 1989 בין שתי חברות בלבד – KLM ההולנדית ונורת'ווסט איירליינס האמריקאית. החל בשנת 1993, תחת הסיסמה "Worldwide Reliability" ("אמינות חובקת עולם"), תיאמו ביניהן שתי חברות תעופה את פעילותן על בסיס שלא נראה כמותו עד לאותו שלב. הברית, שמאוחר יותר זכתה לשם המסחרי Wings Alliance, הפיקה יתרון משילוב רשת היעדים הנרחבת של KLM באירופה, אסיה וצפון אפריקה עם זו של נורת'ווסט איירליינס באמריקה ובאוקיינוס השקט. ברית זו קיימת גם היום, אך ערכה השיווקי אינו רב מאז נרכשה KLM על ידי חברת אייר פראנס, והברית נבלעה הלכה למעשה בתוך ברית חברות התעופה העולמית SkyTeam. 100 Years of Commercial Aviation, Airlines, ‏2013-12-01 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שערי צדק

האם התכוונתם ל... המרכז הרפואי שערי צדק – בית חולים ומרכז רפואי בירושלים בניין שערי צדק הישן – המבנה ההיסטורי ששימש את בית החולים שערי צדק (שכונה) – שכונה בירושלים
לטקס

לָטֵקְס (על פי האקדמיה ללשון העברית: צֶמֶג) הוא תחליב שמקורו בדרך כלל צמחי, והוא משמש להכנת גומי. לטקס טבעי הוא תחליב המופק מצמחים ומורכב מפרוטאינים, אלקלואידים, עמילן, טריגליצרידים, טאנין, שרף ועוד. במרבית הצמחים צבע הלטקס הוא לבן, אך הוא קיים גם בצהוב, כתום וארגמן. בלשון יומיומית לָטֵקְס הוא גומי לא מגופר ממקור צמחי. חומר גלם זה משמש לייצור כפפות, קונדומים, בלונים ובגדים. אנשים רבים אלרגיים לחומר זה. שרף מדיה וקבצים בנושא לטקס בוויקישיתוף לטקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך אומרים בעברית?. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מילארד מיטשל

מילארד מיטצ'ל (באנגלית: Millard Mitchell;‏ 14 באוגוסט 1903 - 13 באוקטובר 1953) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1952 על תפקידו בסרט "ההרשעה השישית שלי". השתתף בקלאסיקות ההוליוודיות "רומן זר" ,"טייסי השחקים", "שיר אשיר בגשם", "האקדוחן" ו"חיים כפולים". מיטצ'ל נולד בהוואנה, קובה. החל את דרכו כשחקן הוליוודי בשנות ה-30 של המאה ה-20 כשחקן משני. מיטצ'ל התגלה לראשונה בסוף שנות ה-40 בדרמות "טייסי השחקים" של הנרי קינג בתור מפקד המפציץ מייג'ור גנרל פריצ'הארד, "חיים כפולים" של ג'ורג' קיוקור ובקומדיה של בילי ויילדר "רומן זר" בתפקיד קולונל רופיוס פלאמר. בשנת 1950 השתתף מיטצ'ל במערבונים "האקדוחן" בתפקיד השריף מארק סטרט, "ווינצ'סטר 73" בתפקיד ובקומדיה "מר 880" בתפקיד מאק מאקאינטייר. ב-1952 זכה מיטצ'ל בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתור האסיר ג'יימס קוני בדרמה הקומית בהפקת סטנלי קריימר "ההרשעה השישית שלי". באותה שנה הופיע בקומדיה המוזיקלית הקלאסית "שיר אשיר בגשם" בתפקיד מנהל אולפן ההפקות ר. פ. סימפסון. סרטו האחרון היה המערבון של אנתוני מאן "דורבן ערום". מיטצ'ל נפטר ב-13 באוקטובר 1953 ממחלת סרטן הריאה בסנטה מוניקה כשהוא בן 50. הוא נקבר ב"בית העלמין הצלב הקדוש" שעיר קולבר סיטי. נשיקת המוות (1947) חיים כפולים (1947) רומן זר (1948) כביש הגנבים (1949) כולם עושים את זה (1949) טייסי השחקים (1949) מורשע (1950) האקדוחן (1950) ווינצ'סטר 73 (1950) מר 880 (1950) אתה בצי עכשיו (1951) היום בו עמדה האדמה (1951) ההרשעה השישית שלי (1952) שיר אשיר בגשם (1952) דורבן ערום (1953) הנה באות הבנות (1953) מדיה וקבצים בנושא מילארד מיטשל בוויקישיתוף מילארד מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מילארד מיטשל, באתר AllMovie (באנגלית) מילארד מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מילארד מיטשל, באתר MusicBrainz (באנגלית) מילארד מיטשל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כנס ביגור

כנס ביגור היה כנס רב-יומי שנתי בנושא משחקי תפקידים שמארגנת העמותה למשחקי תפקידים בישראל, בתקופת חג הפסח. הכנס נערך לראשונה בשנת 2001. החל משנת 2019, הכנס הפסיק מלהתקיים. שמו של הכנס נגזר משמם של כנסי איגור, כנסים חד יומיים שארגנה העמותה למשחקי תפקידים בישראל. IGOR הם ראשי תיבות ופירושם Israeli Gathering of Role Players כאשר BIGOR פירושם Big IGOR. במהלך השנים בוצעו מספר ניסיונות למיתוג מחדש, תחת השמות "מבוכים" ו"גיבורים". כנס ביגור נערך מדי פסח מאז שנת 2001 ומושך אליו מדי שנה מאות שחקני תפקידים חדשים וותיקים. ההרשמה לכנס ביגור נעשית באתר הכנס עצמו סמוך למועד הכנס. הכנס כולל משחקי תפקידים חיים, סדנאות משחק ומשחקים אחרים. בשנת 2014 נעשה ניסיון למתג מחדש את הכנס תחת השם "גיבורים". השינוי כלל גם מעבר לפורמט חדש, בו מרבית פעילויות הכנס נערכות באולם מרכזי אחד. בשנה שלאחר מכן הוחזר שם הכנס במקורי, אולם שאר מאפייני הפורמט שולבו גם בכנסים עתידיים. עד כנס גיבורים כנסי ביגור אורגנו במבנה של סבבי משחק: חלונות זמן קבועים לאורך היום, בהם מתרחשים המשחקים. הסבבים חולקו לסבב בוקר, צהריים וערב ("ינשופים"). מאז כנס גיבורים, אורגן הכנס במבנה גמיש: משחקים יכולים להתחיל בכל שעה עגולה ולהימשך מספר שעות לא מוגבל. משתתפי הכנס יכולים לארגן את לוח-הזמנים של הפעילויות בהם משתתפים, כרצונם. בנוסף למשחקים עצמם הכנס כולל את "הפונדק", עמדת מנוחה, דוכני מזון ופרויקטים מיוחדים. מדע בדיוני פנטזיה משחקי תפקידים העמותה לקידום משחקי תפקידים בישראל האתר הרשמי של כנסי ביגור "אושוויץ במתנ"ס". nana 10 - חדשות. נבדק ב-2017-04-09. ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נסים משיח

נסים משיח (1906, בולגריה - 8 באפריל 1983, ישראל) היה דוקטור לחקלאות, ממקימי בית הספר החקלאי עין כרם. שימש כמורה לחקלאות בגימנסיה הרצליה, מקוה ישראל ובבית הספר החקלאי כדורי. למשך תקופה קצרה החליף את נתן פיאט כמנהל בית הספר כדורי. משיח נולד ב-1906 בבולגריה לאביו יעקב משיח. למד חקלאות באוניברסיטה והשלים לימודי דוקטורט מטעם המחלקה החקלאית באוניברסיטת נאפולי שבאיטליה. עלה לארץ ישראל ב-1931 והחל ללמד במגמה לחקלאות בגימנסיה הרצליה. בהמשך עבר ללמד במקוה ישראל. בשנים 1943 עד 1946 שימש כמורה בבית הספר כדורי. ב-1948 היה שותף להקמת בית הספר החקלאי עין כרם ואף ניהל אותו. ב-1957 מונה לנהל את בית הספר החקלאי כדורי במקום נתן פיאט אך מילא תפקיד זה תקופה קצרה וחזר ללמד במקוה ישראל. פרש מעבודה ב-1981. נישא ללילי משיח. נפטר ב-1983 ונקבר בבית הקברות בחולון. ד"ר אסתי ינקלביץ, היה שלום מר פיאט, אוניברסיטת תל אביב, 2013 נסים משיח באתר חברה קדישא תל אביב ארנון מגן, נתן פיאט פורש מכדורי, למרחב, 1 בנובמבר 1957 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.