laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכשפות אנאגה

מכשפות אנאגה היו, על פי האמונה העממית, נשים שהתארגנו בקבוצות מקודשות באזור ההררי של אנאגה בצפון-מזרח האי טנריפה (באיים הקנריים, ספרד). האזור נקרא "אל באילדרו", על שם הריקודים של המכשפות סביב המדורה. האמונה הייתה שהנשים היו יורדות לחוף לשחות בים בעירום. עם הזמן, כשהגיעו לאזור סיפורי ערפדים ממזרח אירופה, גם הסיפורים אודות נשות ההרים התפתחו, והחלו לספר עליהן שהן מוצצות דם, בעיקר של תינוקות בעריסותיהם. בין הסיפורים מהאזור, הייתה האמונה שהנשים אורבות לגברים בחוף כדי לפגוע בהם, כאשר הן לוקחות את קרבנותיהן לטקסיהן בהרים, רוקדות סביב המדורה כל הלילה כדי לאשרר את בריתן עם השטן, ואז זורקות את הקרבנות על המדורה. ישנה תאוריה כי מקורה של אגדת המכשפות נטועה בקבוצות פגאניות שפעלו באזור, והפולחנים שערכו היו של הגואנצ'ים למען הגשם. הכנסייה הקתולית ראתה בפולחני הדת מעשי כישוף, ובדת עצמה כפירה, וביקשה למגרם, ולכן הופצו הסיפורים כדי לעשות ליושבי ויושבות ההרים דה-לגיטימציה. "Mujeres y otros demonios: Brujería e Inquisición en Canarias". Lanzarotelandia. אורכב מ-המקור ב-2015-07-25. נבדק ב-2015-07-25. ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מכשפות אנאגה".
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי

פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (באנגלית: BAFTA Award for Best Actress in a Leading Role) הוא פרס המוענק על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקנית על הופעה מצטיינת בתפקיד ראשי בסרט קולנוע. בין השנים 1952 ל-1967 הוענקו שני פרסים לשחקנית הטובה ביותר, האחד לשחקנית בריטית והשני לשחקנית זרה. החל מ-1968 שני הפרסים התלכדו לאחד, מ-1968 עד 1984 שם הפרס היה השחקנית הטובה ביותר. החל מ-1985 והלאה שונה שם הפרס ל"שחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי". † – מסמל שהשחקנית זכתה גם בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ‡ – מסמל שהשחקנית הייתה מועמדת גם לפרס אוסקר פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי אתר פרסי באפט"א Year of Presentation 1968 Year of Presentation 1969 Year of Presentation 1986 Dixon, Marcus James (10 בינואר 2017). "BAFTA Awards 2017: Full list of nominations led by 'La La Land,' 'Arrival,' 'Nocturnal Animals'". Goldderby. {{cite news}}: (עזרה) "2022 EE British Academy Film Awards: Nominations". BAFTA (באנגלית אמריקאית). 11 בינואר 2022. ארכיון מ-3 בפברואר 2022. נבדק ב-2022-02-03. {{cite web}}: (עזרה) אלון פרוכטר, "במערב אין כל חדש" מוביל את רשימת המועמדים לטקס פרסי הבאפט"א, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 בינואר 2023
סי קאדור בן גבריט

סי קאדור בן גבריט (או סי קאדור בנגאבריט, בערבית: سي قدور بن غبريط, כינוי נוסף: עבד אל-קאדר בן גבריט; נולד בסידי בל-עבאס, אלג'יריה 1868 – פריז, 1954) היה מייסד המסגד הגדול של פריז אשר במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן שצרפת של וישי שיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית, הבריח למסגד כ-100 יהודים מאלג'יריה ומאירופה. הוא סיפק להם מחסה ותעודות לידה מוסלמיות מזויפות, ובכך הצליח להגן עליהם מרדיפות הגרמנים. פעולות אלו זיכו אותו בצלב הגדול של לגיון הכבוד. ב-3 באפריל 2005 הוגשה ליד ושם בקשה להכרה בבן גבריט כחסיד אומות העולם. למרות זאת הוא לא הוכר כחסיד אומות העולם. לפי יד ושם, הסיבה לכך היא שלא אותרו ניצולים אשר בן גבריט הציל או תיעוד ארכיוני לכך. בשנת 2011 הופץ הסרט הצרפתי "האנשים החופשיים" (בצרפתית: Les hommes libres), המגולל את סיפורו של בן גבריט. מדיה וקבצים בנושא סי קאדור בן גבריט בוויקישיתוף עופר אדרת, האימאם שהציל את הזמר היהודי מהנאצים, באתר הארץ, 16 במרץ 2012 The Holocaust's Arab Heroes, באתר הוושינגטון פוסט, ‏8 באוקטובר 2006 (באנגלית). יוסי דהאן, ללא תג מחיר, באתר "העוקץ", 13 באוקטובר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי גינאה המשוונית – צרפת

יחסי גינאה המשוונית–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה המשוונית לבין הרפובליקה הצרפתית. גינאה המשוונית החלה לפתח את קשריה עם צרפת בשנות השמונים המוקדמות בהנחיית הנשיא תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו. יש למדינה קשרים כלכליים חזקים עם צרפת עקב הנפט הזול יחסית בה והיותה המדינה העשירה ביותר באפריקה. לאחר תקופה של התעצמות היחסים, היחסים הכלכליים עם צרפת האטו בשנת 2016. עם זאת, צרפת נותרה שותפה מסחרית חשובה של גינאה המשוונית וכ-40 חברות צרפתיות פועלות מהמדינה. מספר מרשים בהתחשב בגודלה הקטן של המדינה והיותה מדינה אפריקנית באזור עני. צרפת מפעילה פרויקטים בגינאה הצרפתית לשיפור איכות החיים בה והיא המדינה הראשונה בעולם לעשות כן בגינאה המשוונית. צרפת מיוצגת בגינאה המשוונית בדרג השגרירות באמצעות השגרירות הרשמית שהיא מחזיקה במלאבו, בירת המדינה. גינאה המשוונית מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות השגרירות הרשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. France and Equatorial Guinea, משרד החוץ הצרפתי (בצרפתית). EMBASSY OF FRANCE IN MALABO, EQUATORIAL GUINEA EMBASSY OF EQUATORIAL GUINEA IN PARIS, FRANCE
בריט רוברטסון

בריטני ליאנה רוברטסון (באנגלית: Brittany Leanna Robertson; נולדה ב-18 באפריל 1990) היא שחקנית אמריקאית המוכרת בעיקר בשל גילום הדמות לוקס קסידי בסדרה "חיים בלתי צפויים", קייסי בלייק בסדרה "המעגל הסודי", אנג'י מקאליסטר בסדרה "בתוך הבועה", וקייסי ניוטון בסרט "בחזרה למחר". בריט נולדה בשארלוט, קרוליינה הצפונית שבארצות הברית. בתם של בוורלי (לבית הייז) וריאן רוברטסון, בעל מסעדה. רוברטסון היא הבכורה משבעה ילדים. לאחר גירושי הוריה, התגוררה תקופה קצרה עם אמה, שתי אחיותיה ואחיה הקטן בגרינוויל, קרוליינה הדרומית. מנישואיו השניים של אביה, יש לבריט עוד שלושה אחים למחצה, אחות ושני אחים. כשהייתה בת 14 עברה רוברטסון ללוס אנג'לס לאודישן של פיילוט טלוויזיוני. סבתה, שולר רוברטסון באה איתה. היא מסתדרת בכוחות עצמה מאז שחזרה סבתה לביתה, כאשר רוברטסון הייתה בת שש עשרה. היא גם שהתה במשך תקופה בצ'סטר, קרוליינה הדרומית עם סבה וסבתה, שולר וג'רי, במשך כמה חודשים בזמן שצילמה "The Ghost Club". רוברטסון החלה להופיע בתפקידים שוליים בסדרות כגון "פאוור ריינג'רס כוח הזמן" ו-"CSI", ובסרט הטלוויזיה "Growing Pains: Return of the Seavers", וגילמה את ויולט בדרמה של רודריגו גרסיה "אמהות וילדים" בכיכובה של נעמי ווטס. פריצת דרכה החלהבשנת 2010 כשהחלה לככב בסדרה "חיים בלתי צפויים" במשך שתי עונות. בהמשך השנה שיחקה גם בסרט "תיכון אבלון" ששודר בערוץ דיסני. בשנת 2011 החלה לככב בסדרה "המעגל הסודי" מבית CW. בשנת 2012 כיכבה לצד דילן או'בריאן בסרט "הפעם הראשונה" בשנת 2013 שיחקה בסרט הקולנוע ארנב לבן לצד ניק קראוזה וסאם טראמל. באותה שנה שיחקה בסרט הטעות הגדולה. בשנת 2015 שיחקה בסרט "בחזרה למחר" מבית וולט דיסני. באותה שנה כיכבה בסרט "אהבה למרחקים ארוכים". בשנת 2016 שיחקה בדרמה "מר צ'רץ'" בכיכובו של אדי מרפי, ושיחקה בתפקיד משני בסרט "יום האם". בשנת 2017, שיחקה בסרטים "נשמה של כלב" ו"המקום בינינו". בשנת 2018 החלה לככב לצד הופ דייוויס בדרמה המשפטית של רשת ABC, "לטובת הכלל" בתור סנדרה בל. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות. ב-2022 החלה לשחק בסדרה הטירון: סוכנת חדשה בכיכובה של ניסי נאש, בתור הסוכנת המיוחדת לורה סטנסן. משנת 2012 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן דילן או'בריאן אותו פגשה על סט הסרט ה"פעם הראשונה". בשנת 2018 השניים נפרדו. מדיה וקבצים בנושא בריט רוברטסון בוויקישיתוף בריט רוברטסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריט רוברטסון, ברשת החברתית אינסטגרם בריט רוברטסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בריט רוברטסון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי בריט רוברטסון, באתר AllMovie (באנגלית) בריט רוברטסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בריט רוברטסון, באתר Metacritic (באנגלית) בריט רוברטסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Philiana Ng, Britt Robertson Explores the Dark Depths of Adolescence in Indie Drama 'White Rabbit', Entertainment Tonight, ‏4 בינואר 2015
סרגיי פוגודין

סרגיי אנטוליוביץ' פוגודין (באוקראינית: Сергій Анатолійович Погодін‏; נולד ב-29 באפריל 1968 בעיר רובז'נויה שבמחוז וורושילובגרד) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדות הקשר בקבוצות שונות בליגת העל האוקראינית ובליגה הישראלית. לאחר פרישה ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון. פוגודין גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל זוריה לוהנסק. בשנת 1985, בהיותו בן 17, עלה להרכב הקבוע של הקבוצה הבוגרת של המועדון (ששיחקה אז בליגת המשנה הסובייטית). לאחר שתי עונות בזוריה עבר פוגודין לקבוצת הפאר דינמו קייב מהליגה הסובייטית הבכירה. במשך שתי עונות שותף רק בשלושה משחקי ליגה, אך בשנת 1989 זומן לסגל הנבחרת הצעירה של ברית המועצות, עמה השתתף באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 1990, בה זכתה ברית המועצות במקום הראשון. באותה שנה שב לתקופה קצרה לזוריה לוהנסק ולאחר מכן עבר לקבוצת צמרת אחרת - שחטאר דונצק. עם כינון אוקראינה העצמאית זומן פוגודין לסגל נבחרת אוקראינה, במדיה רשם הופעה אחת במשחק ידידות מול הונגריה. בשנת 1993 עזב פוגודין את אוקראינה, שיחק ברודה ההולנדית ובספרטק מוסקבה הרוסית, אך בשתי הקבוצות הללו לא מצא את מקומו בהרכב ובסופו של דבר חזר לשחטאר. לאחר תקופה קצרה במרידה הספרדית, הגיע בינואר 1996 לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, במדיה שיחק שנה וחצי וכבש חמישה שערים בליגה הבכירה בישראל. בשנת 1998, לאחר סיום החוזה, עזב את ישראל וחזר לאוקראינה. את הקריירה המקצוענית שלו סיים פוגודין בקבוצת נעוריו זוריה לוהנסק בשנת 2002. בסוף הקריירה שלו שימש פוגודין מאמן-שחקן בקבוצת זוריה לוהנסק. בשנים 2006–2009 אימן את קבוצת טיטאן דונצק מהליגה האוקראינית השנייה. מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 1990 גביע ברית המועצות בכדורגל : 1990 הגביע האוקראיני: 1995 סרגיי פוגודין, באתר Transfermarkt סרגיי פוגודין, באתר National Football Teams סרגיי פוגודין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל ת'אנדר ביי

דגל ת'אנדר ביי הוא דגלה של העיר ת'אנדר ביי שאונטריו, קנדה. הדגל אומץ בשנת 1972. הערים התאומות של ת'אנדר ביי, פורט ויליאם ופורט ארתור התאחדו עמה ב-1970, וראש העיר סול לסקין רצה למתג את העיר החדשה באמצעות דגל ייחודי. העירייה ערכה תחרות על עיצוב הדגל, אשר בה זכה קליף רדן. לדגל יחס האורך/גובה של 1:2, ובו נראית שמש העולה מאחורי הסליפינג ג'יאנט על רקע שמים זהובים. הצבע הכחול מסמל את ימת סופיריור. עלה המייפל, סמל קנדה, משמש בדגל כשמש זורחת. נעשה שימוש בצבעים זהב וירוק מאחר שהם צבעי העיר של מפרץ ת'אנדר. ת'אנדר ביי מדיה וקבצים בנושא דגל ת'אנדר ביי בוויקישיתוף דגל ת'אנדר ביי, באתר דגלי העולם (באנגלית)
תרחיש רדיפת-זנב

בקרבות אוויר, תרחיש רדיפת-זנב (באנגלית: Tail-chase engagement), שלעיתים מכונה גם תרחיש גזרה אחורית, הוא תרחיש בו טיל אוויר אוויר או מטוס סילון רודף אחרי מטוס אחר, בעוד מטוס המטרה הזה נע באופן יחסי בדיוק החוצה מהתוקף. בתרחיש כזה השימוש בתותחים או בטילים עם ביות תת-אדום הוא קל בהרבה בגלל התנועה הזוויתית המינימלית של המטרה ביחס לתוקף (בתרחיש רדיפת-זנב אידיאלי היא למעשה אפס) והעובדה שנחיר פליטת הסילון החם של המנוע מצביע ישירות אל התוקף, מה שהופך את משימת העקיבה של ראש הביות של הטיל לקלה בהרבה. לטילים יש בדרך כלל סיכוי גבוה יותר לפגוע במטרה בתרחיש רדיפת-זנב בגלל ההפחתה הדרסטית בקצב הסגירה. אם הטיל נע במהירות 2.5 מאך ומטוס המטרה במהירות 1 מאך, קצב הסגירה המינימלי של 1.5 מאך פירושו שהטיל יהיה מסוגל להגיב בקלות יותר לתמרוני חמיקה שמטוס המטרה עשוי לבצע, בהשוואה למשל לתרחיש ירי חזיתי. טילים בדרך כלל יכולים לתמרן מהר יותר מאשר מטוסים ובתרחיש רדיפת-זנב למטרה אין שום יתרון אמיתי על פני הטיל; התאוצה הנדרשת מהטיל בניווט יחסי אמיתי (TPN - True Proportional Navigation) כדי לשמור על נתיב התנגשות יחסית למהירות הסגירה ולמהירות הזוויתית הרגעית של קו הראייה למטרה, כך שנדרשים מהטיל תמרונים חדים הרבה פחות במקרה של תרחיש רדיפת-זנב. במקרה של תרחיש רדיפת-זנב, האסטרטגיה הטובה ביותר להתחמקות היא לשנות את כיוון תנועת המטוס בצורה מרבית כדי לגרום ל-"שבירת הנעילה" של ראש הביות של הטיל על המטוס והפחתה דרמטית של מהירות הסגירה (לטילים יש בדרך כלל מגבלה על קצב העקיבה של ראש הביות), ואז לאלץ את הטיל לעקוב אחרי המטוס תוך כדי שהוא מבצע מספר פניות, מה שמרוקן את האנרגיה השאריתית של הטיל וגורם לו ליפול ארצה. החסרון הטבעי של תרחישים אלו הוא, שכל טיל או מטח תותחים שנורים אל המטרה חייבים להיות מסוגלים לסגור עליה בעוד היא מתרחקת במהירות רבה. התרחקות זאת מפחיתה באופן משמעותי את הטווח האפקטיבי של סוגי התחמושת הללו. לטילים רבים יש בדרך כלל טווח אפקטיבי בתרחישי זנב שהוא מסדר גודל של שליש או רבע מזה שבתרחיש ירי חזיתי (head-on engagement). בנוסף, במקרה של מטוס הרודף אחרי מטוס אחר, המטוס התוקף בדרך כלל יהיה צריך להשתמש במבער אחורי ולרדוף אחרי המטרה כשהיא צוללת מטה, ולצרוך כמויות גדולות של דלק בתהליך. The Modern Weaponry of the World’s Armed Forces [1] מאמר "Guidance and Control Technology". Evading the Guided Missile [2]
גביע הפדרציה 1981

גביע הפדרציה 1981 הייתה התחרות ה-19 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מועדון טניס בטוקיו. התחרות נערכה בחסות של NEC. התחרות החלה ב-9 בנובמבר בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-15 בנובמבר 1981. המנצחת של התחרות הייתה ארצות הברית שניצחה במשחק הגמר את נבחרת בריטניה וזכתה בגביע בפעם העשירית והשישית ברציפות. בנבחרת ישראל השתתפו רכפת בניימיני ואורלי ביאלוסטוצקי. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם אינדונזיה וניצחו 0:3. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם רומניה והפסידו 0:3. בסבב תנחומים ישראל הפסידה לבלגיה 1:2. נתוני משחק הגמר
גביע הפדרציה 1982

גביע הפדרציה 1982 הייתה התחרות ה-20 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מועדון דקטלון בסנטה קלרה. התחרות נערכה בחסות של NEC. התחרות החלה ב-19 ביולי בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-25 ביולי 1982. המנצחת של התחרות הייתה ארצות הברית שניצחה במשחק הגמר את נבחרת גרמניה המערבית וזכתה בגביע בפעם ה-11 והשביעית ברציפות. בנבחרת ישראל השתתפו רכפת בניימיני ואורלי ביאלוסטוצקי. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם אוסטריה וניצחו 1:2. בסיבוב השני הן נפגשו עם בריטניה והפסידו 0:3. נתוני משחק הגמר
מיק פורד

מיק פורד (באנגלית: Mick Ford; נולד ב-1 באוגוסט 1952) הוא שחקן, תסריטאי ומחזאי בריטי. תפקידו המוכר ביותר הוא בדמות האסיר האינטלקטואל ארצ'ר בסרט הקולנוע "שפוטים" (Scum). פורד נולד בקרוידון שבמחוז סארי. הוא למד בבית הספר ג'ון ראסקין בקרוידון, והיה חבר בתיאטרון הלאומי לנוער. במהלך הקריירה שלו הופיע בסדרות דרמה בטלוויזיה, בהפקות תיאטרון, בקריינות ובמערכות פרסום. הוא השתתף בתפקיד קבוע בסדרות הדרמה "עדות אילמת" ו-"Fish", ובסדרה הקומית "Big Bad World". פורד הופיע בהצגות הבכורה של המחזה "The Secret Rapture". עוד גילם את צ'יקו ברנס בסדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרי המתח מאת דיק פרנסיס. פורד כתב דרמות לטלוויזיה שזכו לשבחי הביקורת בהם הסדרה "The Passion" והדרמה הרומנטית "ויליאם ומרי". הוא כתב את התסריט למיני-סדרה "אב יחיד" בכיכובו של דייוויד טננט, ועיבוד לרומן "The Last Weekend" מאת בלייק מוריסון. ב-1979 שיחק פורד בסרט "שפוטים" במוסד לעבריינים צעירים (borstal). הוא גילם את ארצ'ר, צעיר צמחוני עושה צרות שרק רוצה לעבור את תקופת המאסר שלו. תפקיד זה זיכה אותו בתשומת לב התקשורת. עוד באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "The Knowledge" ושר את שיר הפתיחה. בסרט הוא מגלם דמות של מחוסר עבודה שפונה לקבל רישיון למונית. ב-1981 הופיע בסרט "Light Years Away" לצדו של טרוור הווארד. ב-1987 שיחק בסרט "הפרוטוקול הרביעי", וב-1989 הופיע בסרט "How to Get Ahead in Advertising". פורד היה נשוי לרות רוברטס שנפטרה ב-2010. אחר כך התחתן עם השחקנית רודי דייוויס, בתה של הסופרת בריל ביינברידג'. מיק פורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיק פורד, באתר AllMovie (באנגלית) מיק פורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Camden New Journal, 30 September 2012. The Object of Beauty (1991) Saturday, 11 June 2016
גביע הפדרציה 1983

גביע הפדרציה 1983 הייתה התחרות ה-21 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מועדון הטניס בציריך. התחרות נערכה בחסות של NEC. התחרות החלה ב-17 ביולי בהשתתפות 39 נבחרות והסתיימה ב-24 ביולי 1983. המנצחת של התחרות הייתה צ'כוסלובקיה שניצחה במשחק הגמר את נבחרת גרמניה המערבית וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. בכך נפסק רצף של שבע זכיות בגביע של ארצות הברית שהחל במחצית השנייה של שנות ה-70. בנבחרת ישראל השתתפו רכפת בניימיני, שגית דוטרון ואורלי ביאלוסטוצקי. בסיבוב המוקדם הן נפגשו עם טייוואן וניצחו 0:3. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם ברזיל והפסידו 1:2. הנבחרת החלה סבב תנחומים מהסיבוב השני בו היא ניצחה את דנמרק 2:1. ברבע הגמר היא שיחקה נגד הולנד והפסידה 2:1. נתוני משחק הגמר
יחסי ארמניה–צרפת

יחסי ארמניה–צרפת הם מערכת היחסים שבין הממשלות והעמים של רפובליקת ארמניה והרפובליקה הצרפתית. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-24 בפברואר 1992 לאחר נפילת ברית המועצות והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של ארמניה. ארמניה מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. ארמניה מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות 2 קונסוליות בערים: מרסיי וליון. צרפת מיוצגת בארמניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בירוואן, בירת המדינה. ב-2 באוקטובר 2009 מונה ויגן צ'יטצ'יאן לשגריר מיופה כוח של הרפובליקה של ארמניה בצרפת. ב-5 בנובמבר 2010, אנרי רינו, שגרירה מיופה הכוח של צרפת לארמניה, הציג את כתב האמנתו לנשיא סרז' סרקזיאן. ב-1 בדצמבר 2011 מונה ורדן סירמקס לקונסול הכללי של הרפובליקה של ארמניה במרסיי, העיר השנייה בגודלה בצרפת. צרפת הכירה רשמית ברצח העם הארמני בשנת 1998 יחד עם בלגיה. ב-6 באוקטובר 2011, במהלך ביקור רשמי בבירת ארמניה, ירוואן, קרא נשיא צרפת ניקולא סרקוזי לטורקיה להכיר בטבח שביצעה בארמנים ב-1915 כרצח עם. הוא אמר כי "טורקיה היא מדינה גדולה, ועליה לבקר את ההיסטוריה שלה, בדיוק כמו שעושות מדינות אחרות בעולם, דוגמת גרמניה וצרפת. רצח העם הארמני הוא עובדה היסטורית וצרפת מכירה בה. הכחשה קולקטיבית גרועה אף יותר מהכחשה של בודדים, והיא אינה מקובלת. עלינו להיות חזקים ולהישיר מבט אל ההיסטוריה". הארמנים בצרפת, המונים (נכון לעשור השני של המאה העשרים ואחת) בין 250,000 ל-750,000 איש, נשארו קרובים למוצאם התרבותי, אך בעת ובעונה אחת; הם השתלבו בצרפת ותרמו רבות לתרבות הפרנקופונית. דוגמאות לארמנים צרפתים מפורסמים הם: שארל אזנבור, אנרי ורנוויל ומישל לגראן. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארמניה–צרפת בוויקישיתוף France and Armenia, משרד החוץ הצרפתי. EMBASSY OF ARMENIA IN PARIS, FRANCE CONSULATE GENERAL OF ARMENIA IN MARSEILLE, FRANCE CONSULATE GENERAL OF ARMENIA IN LYON, FRANCE EMBASSY OF FRANCE IN YEREVAN, ARMENIA Embassy of the Republic of Armenia in the French Republic, משרד החוץ הארמני Franck Muller CEO to become Armenia’s Consul General in Marseilles, מדיה מקס, 7 בדצמבר 2011 סרקוזי לטורקיה: הכירו ברצח העם הארמני, באתר אן אר ג'י, 16 באוקטובר 2011
מיס סלואן

מיס סלואן (באנגלית: Miss Sloane) הוא סרט מותחן פוליטי משנת 2016 שבוים על ידי ג'ון מאדן ונכתב על ידי ג'ונתן פררה. בסרט מככבים ג'סיקה צ'סטיין, מארק סטרונג, גוגו אמבתה-רו, מייקל סטולברג, אליסון פיל, דגלאס סמית, ג'ייק לייסי, ג'ון לית'גו וסם ווטרסטון. הצגת הבכורה העולמית של הסרט נערכה ב-11 בנובמבר 2016 במכון הסרטים האמריקאי, והופץ בארצות הברית ב-25 בנובמבר על ידי חברת "EuropaCorp", לפני שהוצג בשאר העולם ב-9 בדצמבר. הוא עלה לאקרנים בצרפת ב-8 במרץ 2017 ובישראל ב-22 בדצמבר 2016. הסרט הרוויח 9 מיליון דולר אמריקני ברחבי העולם כאשר לו תקציב בן 13 מיליון דולר, ונחשב לכישלון בקופות. הוא קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי. ג'סיקה צ'סטיין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר (סרט דרמה) על תפקידה בסרט זה. אליזבת מדלן "ליז" סלואן (ג'סיקה צ'סטיין) היא שתדלנית צמאת דם ואכזרית, אשר הוזמנה לשימוע בקונגרס בראשות הסנאטור רונלד ספרלינג (ג'ון לית'גו) כדי לברר האם הפרה את כללי האתיקה של הסנאט של ארצות הברית עת שעבדה בוושינגטון די. סי. מטעם חברת השדלנות "קול קרביץ & ווטרמן". שלושה חודשים ושבוע קודם לכן, אל החברה של סלואן ניגש נשיא שדולת הנשק בוב סנפורד (צ'אק שאמטה) בבקשה שיעזרו להפיל את הצעת החוק היטון-האריס להרחבת בדיקות הרקע על רכישות כלי נשק, תוך מיקוד הקמפיין נגד הצעת החוק בקהל הבוחרים הנשי. סלואן לועגת לסנפורד, ועד מהרה עוזבת את "קול קרביץ" אל חברתו של רודולפו שמידט (מארק סטרונג), בעל החברה היריבה של "קול קרביץ", אשר מנסה להעביר את הצעת החוק. בחברת "פיטרסון וויאט", סלואן מתיידדת עם אזמה מנוצ'ריין (גוגו אמבתה-רו) ובוחרת בה לנהל את רוב הופעות התקשורת של המשרד, והן מתחילות להתקדם משמעותית בקבלת קולות עבור הצעת החוק. במהלך עימות טלוויזיוני בין סלואן לאחד ממתחריה, חושפת סלואן בפומבי כי אזמה ניצולת אירוע ירי בבית ספר תיכון על אף שהבטיחה לא לעשות זאת. מאוחר יותר, אזמה נשבת באיומי אקדח בזמן שהיא עוזבת את משרדה, אך התוקף שלה נורה למוות על ידי אזרח אחר שנשא כחוק אקדח. מתנגדי היטון-האריס מנצלים אירוע זה, שגורם להצעת חוק לאבד תמיכה בסנאט. הנרטיב חוזר לשימוע בקונגרס. הסנאטור ספרלינג מציג טופס בקשה לאישור נסיעה לחו"ל עבור סנאטור פלוני. הבקשה הוגשה על ידי מוסד ללא כוונת רווח, אך נכתב בכתב ידה של סלואן, דבר המצביע על כך שהיא מילאה תפקיד בלתי חוקי בהסדרת הנסיעות. בהצהרה הסופית בדיון, סלואן מודה שהיא ציפתה שמתנגדיה עלולים לתקוף אותה באופן אישי במידה וחברת "פיטרסון וויאט" תקדם את הצעת החוק. היא חושפת שחיתויות של הסנאטור ספרלינג ובכירי חברת "קול קרביץ" ובכך מפוצצת את השימוע. עשרה חודשים מאוחר יותר, פרקליטה של סלואן מבקר אותה במתקן כליאה פדרלי ומספר לה שהצעת החוק עברה אך הקריירה שלה הגיעה לתומה. לאחר שיחה בין השניים מתגלה כי סלואן הקריבה את עצמה כדי להגן על הצוות שלה. "מיס סלואן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיס סלואן", באתר נטפליקס "מיס סלואן", באתר AllMovie (באנגלית) "מיס סלואן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיס סלואן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מיס סלואן", באתר Metacritic (באנגלית) "מיס סלואן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) MISS SLOANE, באתר BBFC ‘Office Christmas Party’ Hopes To Bring Cheer To Another Dull Weekend; ‘La La Land’ Tunes Up – Box Office Preview Miss Sloane, באתר Box Office Mojo Misfire: Miss Sloane is the Worst Flop of 2016 רשימת הזוכים והמועמדים לטקס פרסי גלובוס הזהב ה-74, 2017
סוראיה סאנס דה סנטה מריה

מריה סוראיה סאנס דה סנטה-מריה אנטון (בספרדית: Soraya Sáenz de Santamaría, נולדה ב-10 ביוני 1971) היא פוליטיקאית ספרדית שכיהנה כסגנית ראש ממשלת ספרד החל מ-2011 ומנובמבר 2016 כמנהלת מחוז קטלוניה בספרד. היא נבחרה לראשונה לפרלמנט הספרדי ב-2004 מטעם מחוז מדריד והמפלגה העממית השמרנית. ב-2011 נבחרה לממשלה וכיהנה בין השאר כשרת הבריאות וכדוברת הממשלה. הייתה ידועה במעורבותה בפתרון משברים, ולכן בהמשך לכהונתה כשרת הניהול האזורי, ולאחר ההכרזה על עצמאות קטלוניה (ובעקבות הדחת קרלס פוג'דמון) מונתה על ידי ראש הממשלה רחוי לתפקיד מושלת חבל קטלוניה בפועל. ב-2018 החליטה לפרוש מהפוליטיקה, לחזור לפרקטיקה כעורכת דין ולחיי משפחה שקטים מדיה וקבצים בנושא סוראיה סאנס דה סנטה מריה בוויקישיתוף סוראיה סאנס דה סנטה מריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) La vida de Soraya Sáenz de Santamaría alejada de la política: socia de un despacho de abogados y muy centrada en su familia, El Español, ‏2023-06-10 (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'פניקה

ג'פניקה היא רשת ישראלית למסעדות אסייתיות. לפי אתר המסעדה, ג'פניקה היא רשת המסעדות הגדולה בישראל עם כ-50 סניפים. הרשת הוקמה בשנת 2004 על ידי אבי ליאני, ובהמשך הצטרף אליו כשותף חברו שחר אנושי. הסניף הראשון הוקם ברחוב דיזנגוף בתל אביב פינת גורדון. בשנת 2015 הוערך מחזור ההכנסות של הרשת בכ-250 מיליון שקלים בשנה. כ-30% מההכנסות נובע משירות המשלוחים של הרשת. הרשת נמכרה ב-2015 לברק אברמוב שהיה זכיין בעשרה סניפי ג'פניקה, וכיום הבעלים של קבוצת לאונדרה, המחזיקה גם ברשת המסעדות קינג ג'ורג', וברשת המסעדות ציפורה אקספרס, רשת היוגורטויות יוגו ורשת דוכני וחנויות הממתקים פינקי. בשנת 2016 פתחה הרשת סניף ראשון מחוץ לישראל בבודפשט, הונגריה. באוגוסט 2018 חתמה הרשת על מתן חסות לליגת העל בכדורגל והליגה נקראה "ליגת ג'פניקה" למשך עונת המשחקים 2018/2019. נכון לשנת 2020 מונה הרשת 39 סניפים בישראל. אתר האינטרנט הרשמי של רשת ג'פניקה אילנית חיות, ‏בעלי רשת ג'פניקה: "אנחנו מאכילים 13 אלף איש ביום", באתר גלובס, 5 בפברואר 2015 אודות ג'פניקה - Japanika, באתר Japanika, ‏4 בינואר 2019 אילנית חיות, ‏בעלי רשת ג'פניקה: "אנחנו מאכילים 13 אלף איש ביום", באתר גלובס, 5 בפברואר 2015 גלי וולוצקי ואורנה יפת, מייסד ג'פניקה מוכר את הרשת ב־50 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 2 באפריל 2015 אורנה יפת, פנים למזרח: רשת הסושי ג'פניקה תפתח סניף ראשון בחו"ל, באתר כלכליסט, 6 בינואר 2016 ליגת העל תיקרא מעתה "ליגת ג'פניקה", באתר ynet, 23 באוגוסט 2018
יחסי בוסניה והרצגובינה – צרפת

יחסי בוסניה והרצגובינה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בוסניה והרצגובינה לבין הרפובליקה הצרפתית. הדיאלוג הפוליטי-מדיני בין צרפת לבוסניה והרצגובינה החל עם עצמאותה של המדינה ומעולם לא פסק, אפילו בשנות מלחמות יוגוסלביה. במהלך מלחמת בוסניה (1992–1995), צרפת עשתה מאמצים פוליטיים, דיפלומטיים וצבאיים חזקים (כוחות האו"ם, כוח הגנה של האו"ם) כדי לשמור על השלום באזור. טיוטת הסכם דייטון ששמה קץ לסכסוך אושרה בדייטון, אוהיו, ארצות הברית וההסכם עצמו נחתם בפריז ב-14 בדצמבר 1995. מעורבותה של צרפת בהלך הרוח במדינה נמשכה גם במהלך שנות השיקום, לרבות באמצעות השתתפותה במשימות של שמירת שלום (כוח האכיפה, כוח הייצוב, EUFOR Althea). למרות שהנוכחות הצבאית של צרפת הגיעה לסיומה, היא ממשיכה לקחת חלק במועצת יישום השלום (PIC), גוף הדרכה פוליטי במטרה לשמור על השלום באזור. בוסניה והרצגובינה מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בבוסניה והרצגובינה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בסרייבו, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוסניה והרצגובינה – צרפת בוויקישיתוף France and Bosnia-Herzegovina, משרד החוץ הצרפתי. EMBASSY OF BOSNIA AND HERZEGOVINA IN PARIS, FRANCE EMBASSY OF FRANCE IN SARAJEVO, BOSNIA AND HERZEGOVINA