laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נוני דרוויש

נוני דרוויש (בערבית: نوني درويش; נולדה ב-22 באפריל 1949) היא מצרייה-אמריקאית פעילה למען זכויות אדם וראש הארגון מוסלמים לשעבר מאוחדים. מתמחה בזכויות אדם בנושאי נשים ומיעוטים במזרח התיכון, ופעילה אנטי-אסלאם פוליטי קיצוני, שלטענתה נדרש לרפורמה מבפנים. פועלת גם כפעילה פרו-ישראלית והקימה את הארגון ערבים למען ישראל, המורכב מערבים אתניים ומוסלמים המכבדים ותומכים במדינת ישראל, בעד שלום וגיוון במזרח התיכון, דוחים פיגועי התאבדות כתוצר הג'יהאד, ובעד קידום ביקורת עצמית בונה ורפורמה בעולם הערבי-מוסלמי. דרוויש נולדה בשנת 1949 במצרים. בשנת 1950 עברה לעזה לאחר שאביה, מוסטפא חאפז, אלוף בצבא מצרים, הוצב מחדש על ידי גמאל עבד אל נאצר לשמש כמפקד המודיעין הצבאי המצרי בעזה. בתקופה זו הקים אביה את הפדאיון שארגן פשיטות ופיגועים נגד אוכלוסייה אזרחית ישראלית בין השנים 1951–1956. בשנת 1956 בהיותה בת 6 אביה נהרג במבצע חיסול של צה"ל והוגדר כשהיד. דרוויש טוענת כי לאחר מות אביה הסביבה עודדה אותה ואת אחיה לרצח יהודים כנקמה על מות אביה, תוך התעלמות מפעולות הטרור בהן אביה היה מעורב. לאחר מות אביה המשפחה חזרה לקהיר שם חונכה דרוויש בבית ספר קתולי ולאחר מכן באוניברסיטה האמריקאית בקהיר מטעמה הוענק לה תואר בוגר בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. לאחר מכן דרוויש החלה לעבוד בסוכנות החדשות של המזרח התיכון (אנ'), עד שבשנת 1978 עברה עם בעלה לארצות הברית ולאחר תקופה מסוימת התנצרה והחלה ללמוד בכנסייה האוונגליסטית הלא עדתית (אנ'). לאחר פיגועי 11 בספטמבר החלה לעסוק בנושאים הקשורים לטרור אסלאמי ולבקר את הקיצוניות האסלאמית המתנהלת תחת שתיקתם של הזרמים המתונים. דרוויש מאשימה את "התרבות והתעמולה האסלאמית המזרח תיכונית בלימוד שנאה לילדים מלידה" וקוראת לרפורמה מבפנים בתרבות האסלאמית-ערבית העכשווית. דרוויש כתבה שלושה ספרים בנושאי המזרח התיכון והאסלאם והרצתה בפורומים וקמפוסים שונים ברחבי העולם. דרוויש הוציאה לאור שלושה ספרים בחיבורה: עכשיו הם קוראים לי כופרת; למה ויתרתי על הג'יהאד לטובת אמריקה, ישראל והמלחמה בטרור(אנ'). עונש אכזרי ולא רגיל: ההשפעות הגלובליות המפחידות לחוק האסלאמי(אנ'). השטן שאיננו מכירים: הצד האפל של המהפכות במזרח התיכון (אנ') היוצרת פז שוורץ ובשיתופו בבימוי של אוריאל סיני, הפיקה סרט תיעודי בשם "נוני עיוני", המספר את סיפור חייה בצילו של אביה שחוסל בסיכול ממוקד על ידי המוסד הישראלי. הסרט מפגיש את דרוויש עם סוכן המוסד שהיה שותף לחיסול, ומספר על התפכחותה של דרוויש מהאסלאם הקיצוני, והפיכתה לאשת זכויות אדם שהיא כיום. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. מוסלמים לשעבר מאוחדים (באנגלית: Former Muslims United, לעיתים מקוצר כ-EMU) היא קבוצה שהוקמה באוקטובר 2009 בארצות הברית, שמטרתה להגן על מוסלמים לשעבר מפני רדיפות מצד מוסלמים הסבורים כי השריעה דורשת רדיפה שכזו. הם מתנגדים באופן קולני נגד רצח על חילול כבוד המשפחה. כתבו התחייבות לדחיית עונש מוות שנשלחו לאנשים רבים באשמת כפירה. דרוויש היא מנהלת הארגון. תמיכה מוסלמית במדינת ישראל לואי אחמד אמאל באשא מדיה וקבצים בנושא נוני דרוויש בוויקישיתוף נוני דרוויש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נוני דרוויש, ברשת החברתית Goodreads שירין פלאח סעב, האקטיביסטית המצרייה נוני דרוויש: "שאלתי בכיתה: למה אנחנו שונאים יהודים כל כך?", באתר הארץ, 4 באפריל 2024 Nonie Darwish, ‏We were brought up to hate - and we do, The Telegraph, 12 February 2006 שירין פלאח סעב, "שאלתי בכיתה: למה אנחנו שונאים יהודים כל כך?", באתר "הארץ", 4 אפריל 2024 Islamic Foreclosure: How Do Muslim Lenders Handle Mortgage Foreclosure
הארמייה החמישית (האימפריה הגרמנית)

הארמייה החמישית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית. מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף המרכזי של הגרמנים יחד עם הארמייה הרביעית. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, וניצחה את הצרפתים בקרב הארדנים, וכבשה את בליטת סן מייל. אולם לבסוף נבלמה כתוצאה מהקרב על המארן. ב-21 בפברואר 1916 תקפה הארמייה בחזית ורדן, בתחילה הצליחו הגרמנים להשיג התקדמות נאה, ולכבוש חלק מהמצודות הצרפתיות, כולל מבצר דואומון, אך תוך זמן קצר נבלמה התקדמותם והקרב הפך למערכת התשה עקובה מדם, שגררה לתוכה חלק ניכר מכוחות הצבא הצרפתי והגרמני, ונמשכה כ-10 חודשים. המטרה העיקרית של הפיקוד הגרמני הייתה לגרור את הצבא הצרפתי למערכת התשה בתנאים נוחים לצד הגרמני, ולגרום לו "לדמם למוות". הצבא הצרפתי ספג אמנם מאות אלפי נפגעים במהלך הקרבות בורדן, אך גם הצבא הגרמני ספג אבדות כבדות מאוד, שלא נפלו בהרבה מאבדות הצד הצרפתי. ב-30 בנובמבר 1916 מונה וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה למפקד קבוצת הארמיות יורש העצר הגרמני (שכללה את הארמיות ה-3 וה-5, ובהמשך כללה אף את הארמיות ה-1, ה-2 ה-7, וה-18), ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל אוואלד פון לוכוב. ב-17 בדצמבר 1916 פרש פון לוכוב מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל מקס פון גלוויץ. במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של מקס פון גלוויץ. ב-12 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקאי בבליטת סן מייל במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה, אולם לבסוף הצליחה לבלום את הכוחות האמריקאיים, שלא הצליחו לכבוש את העיר מץ. ב-26 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקאי בגזרת מז-ארגון במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה. ב-27 בספטמבר 1916 מונה פון גלוויץ למפקד קבוצת ארמיות פון גלוויץ, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל גאורג פון דר מרוויץ. לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה החמישית ב-30 בינואר 1919. בקרב הארדנים ב-21 באוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות: בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות: וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה (2 באוגוסט 1914 - 30 בנובמבר 1916) אוואלד פון לוכוב (30 בנובמבר 1916 - 17 בדצמבר 1916) מקס פון גלוויץ (17 בדצמבר 1916 - 27 בספטמבר 1918) גאורג פון דר מרוויץ (27 בספטמבר 1918 - 30 בינואר 1919) החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא הארמייה החמישית בוויקישיתוף Die höchsten Kommandostellen des Heeres. אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה
Pretty. Odd.

Pretty. Odd.‎ הוא אלבום האולפן השני של הלהקה האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו. האלבום יצא לאור ב-21 במרץ 2008 דרך חברות התקליטים Decaydance ו-Fueled by Ramen. האלבום, שזכה לביקורות מעורבות בקרב מבקרי המוזיקה, שהה 18 שבועות במצעד האלבומים של ארצות הברית בילבורד 200. אלבום זה הוא האלבום היחידי של הלהקה בו השתתף הבאסיסט ג'ון ווקר, והאחרון בו השתתף הזמר והגיטריסט ריאן רוס. השניים עזבו את הלהקה בשנת 2009, כשנה לאחר הוצאת האלבום. לאחר סיבוב ההופעות של הלהקה לקידום אלבום הבכורה שלה, A Fever You Can't Sweat Out, לקחה הלהקה הפסקה והחלה לעבוד על אלבומה השני בחורף 2006. במרץ 2007 הלהקה החלה בכתיבת השירים לאלבום בבקתה בהרים הכפריים של הר צ'ארלסטון שבנבדה. עד אפריל סיימו חברי הלהקה ארבעה שירים, ותכננו לעבור ללוס אנג'לס להמשך עבודתם על האלבום. בלוס אנג'לס עבדו חברי הלהקה על שירים נוספים לאלבום וסיימו, לדברי גיטריסט הלהקה ריאן רוס, שני שלישים ממנו. מאוחר יותר חברי הלהקה איבדו עניין בשירים עליהם עבדו עד כה, והחליטו לגנוז את האלבום ולהתחיל את העבודה מחדש. מידע על האלבום Pretty. Odd. באתר MusicBrainz מידע על האלבום Pretty. Odd. באתר AllMusic האלבום Pretty. Odd. באתר Discogs האלבום Pretty. Odd. באתר ספוטיפיי Panic! At The Disco Promise Vulgar Video, Want Movie Music For New LP פורסם ב-MTV ב-22 בדצמבר 2006 Panic! At The Disco move into cabin to begin work on new LP פורסם ב-AltPress ב-8 במרץ 2007 Panic! At The Disco Planning ‘Love Story’ — And Dr. Dre Hookup?, פורסם ב-MTV ב-3 באפריל 2007 Panic! At The Disco Divulge Why They Wanted Second Chance At Second Album, פורסם ב-MTV ב-13 בספטמבר 2007 מידע על Pretty. Odd., באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Pretty. Odd., באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Pretty. Odd., באתר המצעד הפיני מידע על Pretty. Odd., באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Pretty. Odd., באתר המצעד השוודי
רשת הסוואה

רשת הסוואה היא יריעת בד-רשת המשמשת להסתרת ציוד צבאי (חיילים, כלי רכב, מבנים, אמצעי לחימה ופרטי ציוד וחימוש) בשדה הקרב או בשגרה ומאפשרת הסוואה על ידי הבלעתם ברקע הסביבה וטשטוש קווי המתאר שלהם ("שבירת צורה"). רשת ההסוואה היא האמצעי היעיל והשכיח ביותר להסוואה צבאית. קיימים סוגים רבים ושונים של רשתות הסוואה, בהן רשת בעלת שני צדדים, האחד צבוע בכתמי צבע ירוקים וחומים ומשמש להסוואה בשטח עשיר בצמחייה והשני צבוע בכתמים בצבעי חול ומשמש להסוואה בשטח מדברי. חלק מהרשתות כוללות רכיבים תלת־ממדיים כגון רצועות המתנפנפות ברוח או גבשושיות. רשתות הסוואה יכולות לשמש גם להונאה צבאית שכן טנק דמה עשוי קרטון או פלסטיק ומכוסה ברשת הסוואה דומה לטנק אמיתי ועמדת שמירה נטושה המכוסה ברישול ברשת הסוואה דומה לעמדה פעילה. המושג משמש בהשאלה לתיאור מעשים שמטרתם לכסות ולהסתיר כוונות אמיתיות. רשת ההסוואה פותחה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה על ידי הצייר היהודי-בריטי סולומון ג'וזף סולומון והצייר הצרפתי לוסיאן-ויקטור גירונד דה סבולה (Lucien-Victor Guirand de Scévola), ששימשו כמומחי הסוואה. הצורך ברשתות שיסתירו כוחות ממבט על נוצר עקב פיתוח מטוסי הסיור. סולומון השתמש לצורך כך ברשת דיג בה נשזרו עלי עשב. במהלך מלחמת העולם השנייה נרתמו מתנדבות על מנת לארוג רשתות הסוואה כדי לענות על הביקוש העצום. רשתות הסוואה מגנות מפני צפייה ויזואלית בתחום הספקטרום הנראה. במהלך הזמן פותחו כלי חישה מרחוק המבוססים על פליטת חום, קרינת רדיו וכיוצ"ב (נקראים גם "חתימה"), שהפכו את הרשת ל"שקופה". במקביל פותחו יריעות הסוואה מחומרים הבולעים חום וקרינה אלקטרומגנטית על מנת להבליע גופים מוסווים גם מאמצעי חישה אלה. הסוואה צבאית חליפת הסוואה מצנפת מדיה וקבצים בנושא רשת הסוואה בוויקישיתוף ש. לוב, ‏העלמה בפני תצפית וצילום מן האויר, מערכות 52-53, אוקטובר 1948 מבוסס על ההגדרה במילון למונחי צה"ל, אג"ם/תוה"ד 2003 רון בריימן, הגוש השלישי, באתר ynet, 14 בנובמבר 2002: ""חזון בוש" ו"מפת הדרכים" של הנשיא האמריקאי, כמו "שלום" ו"מזרח תיכון חדש" לפני-כן, אינם אלא רשת הסוואה למדינה פלשתינאית בלב הארץ" עקיבא אלדר, שכחו את הביטחון, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2008: "חבל שהבוחר הישראלי יתפתה ליפול ב"רשת הביטחון" שטווים לו פוליטיקאים, שאינה אלא רשת הסוואה לסכנות חמורות שבעתיים מחסרון כיס זמני" Cubist Slugs זכרונות מתנדבת שארגה רשתות הסוואה בבריטניה מוריה בן יוסף, ישראל דיפנס, ‏מבלבלים את האויב: פתרונות הסוואה ישראליים, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2012
זוהדי ג'אסר

זוהדי ג'אסר (באנגלית: Zuhdi Jasser, בערבית: زهدي جاسر; נולד ב: 17 בנובמבר 1967; אוהיו, ארצות הברית) הוא רופא המתמחה ברפואה פנימית וקרדיולוגיה גרעינית בפיניקס שבאריזונה. ג'אסר הוא לוטננט קומנדר לשעבר בצי האמריקאי. בשנת 2003 הקים יחד עם עוד מספר מוסלמים אמריקאים את הפורום האמריקאי-מוסלמי לדמוקרטיה (אנ') שהוצג בפיניקס, אריזונה, ובשנת 2004 הקים את המרכז לפלורליזם מוסלמי (אנ'). ג'אסר פועל כמוסלמי סוני מאמין אדוק לרפורמה באסלאם ולהפרדת דת ומדינה וכנגד אסלאם פוליטי קיצוני. ג'אסר גם משמש כפרשן פוליטי בנושא אסלאם בערוצי התקשורת השונים ובעיקר בארצות הברית, וטוען כי על ממשל ארצות הברית לפעול יותר לעידוד הקבוצות הרפורמיסטיות והמתונות וכנגד קבוצות אסלאם קיצוני. ג'אסר נולד להורים סורים שהיגרו לארצות הברית בשנת 1960, אביו היה קרדיולוג ואמו היא רוקחת. בשנת 1988 הוענק לו תואר בוגר במדעים מאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, את תואר ד"ר לרפואה קיבל בשנת 1992 לאחר לימודים כמילגאי מטעם צי ארצות הברית במכללה הרפואית של ויסקונסין. לאחר מכן שירת למשך 11 שנים בצי האמריקאי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הקים את הפורום האמריקאי-מוסלמי לדמוקרטיה כ"ארגון שמטרתו לבחון את האסלאם הפוליטי על כל גילוייו הבעייתיים על מנת לקדם רפורמה באמנותינו ולעצור את הטרור, שהוא רק סימפטום." ג'אסר מבקר ארגונים שלדעתו עוסקים בערבוב בין פוליטיקה לאסלאם, כמו: המועצה למדיניות ציבורית מוסלמית (אנ'), החוג האסלאמי של צפון אמריקה (אנ'), החברה האמריקאית-מוסלמית (אנ'), החברה המוסלמית של צפון אמריקה (אנ'), אגודת הסטודנטים המוסלמית, הפדרציה האיממית של צפון אמריקה, האספת חבר המושבעים המוסלמים של אמריקה, המרכז לחקר האסלאם ודמוקרטיה, הקבוצה האמריקאית-מוסלמית לזכויות חברתיות ועוד. ג'אסר גם פעיל בארגונים בין דתיים; סייע במימון ארגון הממוקם באריזונה בשם ילדי אברהם, קבוצת דיאלוג יהודית-מוסלמית בשנת 2000, ובפרויקט זרעים של שלום בשנת 2003. בשנת 2003 הקים יחד עם עוד מספר מוסלמים אמריקאים את הפורום האמריקאי-מוסלמי לדמוקרטיה במטרה להדגים את תאימות האסלאם עם הדמוקרטיה והערכים האמריקאים. ג'אסר הוא הנשיא והדובר ראשי של הארגון. הארגון תומך בהפרדת דת ומדינה, פלורליזם דתי, שוויון בין המינים, הכרה ללא תנאי בישראל, והקמת מדינה פלסטינית בשטחים. הארגון דוחה כל סוג של טרור וכל הצדקה לשימוש בטרור. ג'אסר תומך בגלוי במדינת ישראל וטוען כי על מנת לבחון את רצינות עמדת המדינות האסלאמיות לדמוקרטיה ושלום יש להעמיד אותן במבחן ההכרה במדינת ישראל. ארגונים מוסלמים רבים טענו כי פעילותו של ג'אסר מעניקה לגיטימציה לביטויי אסלאמופוביה וגזענות נגד מוסלמים. מדיה וקבצים בנושא זוהדי ג'אסר בוויקישיתוף זוהדי ג'אסר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Diane Macedo, Radical Islamist Group Is Returning to Chicago for Major Recruitment Drive, Fox News, ‏June 16, 2010 (באנגלית) Caroline May, 8 questions with Dr. Zuhdi Jasser of the American Islamic Forum for Democracy, The Daily Caller, ‏November 29, 2011 (באנגלית) T.A. Frank, Meet Peter King’s Star Witness, ‏MARCH 10, 2011 (באנגלית) (ארכיון) M. Zuhdi Jasser. Exposing the "Flying Imams". Middle East Quarterly Winter 2008, pp. 3-11 Zuhdi Jasser. January 2008. 12th Annual Templeton Lecture on Religion and World Affairs. Foreign Policy Research Institute
עונת 1957/1958 ב-NBA

עונת 1957/1958 היא העונה ה-12 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה היחידה של סנט לואיס הוקס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על בוסטון סלטיקס בתוצאה 4-2, בשחזור סדרת הגמר הקודמת. במשחק השלישי בסדרה, כשהתוצאה במשחקים עמדה על 1-1, נפצע ברגלו כוכב הסלטיקס וה-MVP של העונה הסדירה, ביל ראסל, מה שסלל את דרכם של ההוקס לאליפות. בוב פטיט הוביל את קלעי האלופה בסדרה עם 29.3 נקודות בממוצע למשחק, ועזר לו קליף הייגן שקלע 25.2 נקודות למשחק. בתחילת העונה עברה קבוצת "פורט ויין פיסטונס" לדטרויט שבמישיגן, ושינתה את שמה ל"דטרויט פיסטונס". כמו כן עברה "רוצ'סטר רויאלס" לסינסינטי שבאוהיו, והפכה ל"סינסינטי רויאלס" (כיום "סקרמנטו קינגס"). בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-17 באפריל 1957 בסנט לואיס, מיזורי, נבחרו בסך הכול 85 שחקנים, מתוכם 19 שיחקו בליגת ה-NBA. בבחירה הראשונה לקחה קבוצת סינסינטי רויאלס את "הוט" רוד הנדלי, שהועבר בטרייד למיניאפוליס לייקרס בתמורה לקלייד לאבלט וג'ים פקסון. במהלך הקריירה השתתף הנדלי פעמיים במשחק האולסטאר, אך נאלץ לפרוש ממשחק בסוף עונת 1962/1963 בעקבות פציעות בברכיים. סם ג'ונס, שנבחר על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה השמינית, זכה עם הסלטיקס ב-10 אליפויות NBA ולאחר פרישתו אף הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל. בבחירה ה-60 נבחר שחקן האולסטאר וודי סולדסברי, שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. כמו כן נלקח בבחירה ה-68 ג'ים בראון, שהעדיף להמשיך בקריירת פוטבול ולימים הפך לחבר היכל התהילה של הפוטבול ונחשב לאחד מגדולי שחקני ה-NFL בכל הזמנים. להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים): משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-21 בינואר 1958 בסנט לואיס, מיזורי. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר. המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ואלכס האנום מסנט לואיס הוקס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ביל שרמן, וילי נאולס, דולף שייז וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את סלייטר מרטין, דיק גרמייקר, ג'ורג' יארדלי, מוריס סטוקס ובוב פטיט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 130-118, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה כוכב קבוצת סנט לואיס הוקס המקומית, בוב פטיט, שקלע 28 נקודות ואסף 26 ריבאונדים עבור הקבוצה המפסידה. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. MVP של העונה הסדירה - ביל ראסל, בוסטון סלטיקס רוקי העונה - וודי סולדסברי, פילדלפיה ווריורס סגל האלופה, סנט לואיס הוקס: בוב פטיט, קליף הייגן, סלייטר מרטין, ג'ק מקמהון, ג'ק קולמן, אד מקאולי, צ'אק שייר, וין וילפונג, וולט דייוויס ומד פארק. מאמן ראשי: אלכס האנום. מדיה וקבצים בנושא עונת 1957/1958 ב-NBA בוויקישיתוף סטטיסטיקת סדרת הגמר, באתר basketball-reference.com סיכום עונת 1957/1958, באתר nba.com רשימת הנבחרים בדראפט 1957, באתר basketball-reference.com סיכום משחק האולסטאר 1958, באתר nba.com
חפרפזיים

חֲפַרְפַּזִּיִּים (שם מדעי: Chrysochloridae) היא משפחה של יונקים קטנים מסדרת הטנרקאים, והם חיים באזורים חמים ויבשים בדרומה של אפריקה. הם מותאמים לחיי מחילות ולחיים מתחת לחול והם מבלים את רוב זמנם מתחת לאדמה. למרות שמם הם אינם חפרפרות אמיתיות, למרות שבעבר נחשבו כשייכים לסדרת אוכלי החרקים. הם קרובים לטנרקים דמויי קיפוד שחיים באפריקה ובמדגסקר. החפרפזיים עיוורים, ויש להם רגליים קצרות בעלות טפרים חזקים שבאמצעותם הם חופרים את דרכם במדבריות כמו מדבר נמיב ותרים אחר טרף כמו נמלים, טרמיטים וחיפושיות מדבר. הם בעלי פרווה צפופה בצבע צהוב או כתום, הדומה לרקע המדברי ומכאן הם קיבלו את שמם. סוג ומין יחיד חפרפז גראנט (Eremitalpa granti). סוג Chrysospalax. סוג Chrysochloris. סוג Cryptochloris. סוג ומין יחיד חפרפז ארנדי (Carpitalpa arendsi). סוג Chlorotalpa. סוג חֲפַרְפַּז (Chrysochloris). סוג Amblysomus. סוג Neamblysomus. חפרפזיים, באתר ITIS (באנגלית) חפרפזיים, באתר NCBI (באנגלית) חפרפזיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חפרפזיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חפרפזיים, באתר GBIF (באנגלית) חפרפזיים באתר IUCN
רזא אסלאן

רֶזָא אסלאן (בפרסית: رضا اصلان; נולד ב-3 במאי 1972) הוא סופר איראני-אמריקאי ופרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד. כתב שני רבי מכר בנושאי דת, ומשמש כחבר באקדמיה האמריקאית לדת (American Academy of Religion). גרם לסנסציה כאשר אכל מוח אדם ולעג להינדואיזם. הוריו של אסלאן היגרו לארצות הברית בשנת 1979, בעקבות המהפכה האיראנית. הוא גדל באזור מפרץ סן פרנסיסקו. בגיל 15 המיר את דתו מאסלאם לאוונגליזם נוצרי, ובקיץ לפני שהחל את לימודיו באוניברסיטת הרווארד חזר לאסלאם השיעי. הוא בעל תואר ראשון בלימודי דת מאוניברסיטת סנטה קלרה, תואר שני בלימודי תאולוגיה בבית הספר לדת של אוניברסיטת הרווארד, תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת איווה, ותואר דוקטור בסוציולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. עבודת הדוקטורט שלו, שכותרתה "הג'יהאד העולמי כתנועה חברתית חוצת גבולות לאומיים: מסגרת תאורטית", עסקה באקטיביזם פוליטי מוסלמי עכשווי. בשנת 2000 היה למרצה הראשון בארצות הברית שלימד לימודים אסלאמיים במשרה מלאה.[דרוש מקור] אסלאן פועל כמוסלמי מאמין לקידום זכויות אדם ושוויון בין המינים במדינות המוסלמיות ובמזרח התיכון, תוך קידום סובלנות דתית אסלאמית. אסלאן מגדיר עצמו כמוסלמי, סופי "המחויב כתלמיד לישו מנצרת", וטוען כי רואה בדת האסלאם כ"מוסד מעשה ידי אדם, שהוא מערכת סמלים ומטפורות המאפשר לבטא דרך השפה את הדברים שלא ניתנים לביטוי, וזו האמונה. אלו הסמלים והמטפורות שאני מעדיף, אך אינם יותר נכונים או שגויים מסמלים ומטפורות אחרות. זו שפה, זה כל מה שזה." בשנת 2018 פרסם שכאשר הגיע מירדן לביקור בישראל עבר בידי נציגת השב"כ חקירה מאיימת המתאימה למדינת משטרה. השב"כ הגיב ש"הטענות בדבר איומים שהושמעו כלפי מר אסלאן במהלך השיחה וכן הטענות בדבר שאילת שאלות פוליטיות כלשהן, נבדקו על יד שב"כ ביסודיות בעקבות פנייתכם, נמצא כי הן משוללות כל יסוד ואין להן כל אחיזה במציאות". אין אלוהים מלבד אלוהים: מקורותיו של האסלאם, התפתחותו ועתידו. תרגום: יואב איתמר, תל אביב 2010 קנאי: החיים והתקופה של ישו מנצרת (אנ') מדיה וקבצים בנושא רזא אסלאן בוויקישיתוף רזא אסלאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רזא אסלאן, ברשת החברתית Goodreads מנחה ב-CNN חולל סערה כשאכל מוח אדם Reza Aslan outrages Hindus by eating human brains in CNN documentary Reza Aslan, No angel, The Economist, ‏Jul 27th 2013 (באנגלית) Aslan, Reza (October 13, 2014). Reza Aslan - Bigotry, Fundamentalism and Neo-Atheism in the Media. Interview with Cenk Uygur. The Young Turks. רזא אסלאן, ציוצים בטוויטר (באנגלית) איתמר אייכנר, טענה נוספת להשפלה בנתב"ג: "החוקרת אמרה לי - אתה שונא את נתניהו", באתר ynet, 15 באוגוסט 2018
עזרא פינינברג

עזרא פינינברג (יידיש: עזרא פינינבערג; 1899 אומן - 1946 מוסקבה) היה משורר יהודי, כתב ביידיש, עברית ורוסית. פינינברג למד בחדר מתוקן בעל השקפה ציונית. את השירים הראשונים חיבר בעברית בהיותו בן 12, אבל יותר מאוחר עבר לחבר שירים ביידיש ורוסית. ב-1917 היה אחד המייסדים של סניף מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית באומן, אך ב-1919 עם רוב חבריו לסניף הצטרף למפלגה הקומוניסטית של אוקראינה. ב-1920 הוא עבר להתגורר בקייב, שם ערך כתב עת ספרותי ביידיש. ב-1922 הוא פרסם קובץ שירים ראשון אָטעם (עברית: נשימה). ב-1925 פורסם קובץ הבא בשם לידער (עברית: שירים). הוא שימש בתור מזכירו של כתב העת היידי די רויטע וועלט שיצא לאור בחרקוב. בזמן מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא האדום. בשנת 1942 נפצע קשות בקרב ושוחרר מן השירות. נפטר ב-1946 כתוצאה מסיבוכי הפציעה. אוסף על שמו בספרייה הלאומית. עזרא פינינברג, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית) גנאדי אסטרייך, עזרא פינינברג, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) אוסף עזרא פינינברג (ARC. 4* 1991), באתר הספרייה הלאומית.
צבים ביצתיים

צבים ביצתיים (שם מדעי: Emydidae) הם משפחת צבים החיים באזורי ביצות ואזורים מימיים בעלי מים מתוקים. צבים אלה חיים בעיקר בעולם הישן, אך גם באמריקה. הצבים הביצתיים הם בעלי שריון קטן ומקושט יותר מקרוביהם היבשתיים והם נוטים לבלות את רוב זמנם במים או בגדות נהרות. בניגוד לקרוביהם היבשתיים, צבי הביצות הם טורפים שיאכלו יצורי נהרות קטנים מהם כמו חרקים, סרטנים וראשנים וגם אוכלים צמחי מים. הם עולים להתחמם בשמש וניתן לראות אותם מתחממים בקבוצות גדולות על סלעים ליד המים. הצבים מקננים על היבשה, בין צמחים שונים מהם הם בונים קן. הצעירים הבוקעים ממהרים למים בטרם יתפסו אותם טורפים כמו שחפים, עיטים, סמורים ונחשים. הם גדלים במהירות וכשאר הצבים מגיעים לאריכות ימים. בין צבי הביצות נמצא בישראל צבגון אדום-אוזן (שמוצאו באמריקה הצפונית והוא מין פולש מזיק בארץ) ובעבר חי בה גם צב ביצות אירופי. סוג ומין יחיד צב מנוקד (Clemmys guttata) צב הבוץ (Emys) צב עצים (Glyptemys) צב סגיר (Terrapene) סוג ומין יחיד צבגון מצויר (Chrysemys picta) סוג ומין יחיד צב תרנגולי (Deirochelys reticularia) צב מפה (Graptemys) סוג ומין יחיד טראפין היהלום (Malaclemys terrapin) צב קוטר (Pseudemys) - בו צב קוטר פלורידה צבגון (Trachemys) - בו צבגון הבריכה מדיה וקבצים בנושא צבים ביצתיים בוויקישיתוף צבים ביצתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צבים ביצתיים, באתר ITIS (באנגלית) צבים ביצתיים, באתר NCBI (באנגלית) צבים ביצתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבים ביצתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבים ביצתיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי בריכה

צבי בריכה (שם מדעי: Geoemydidae; קרויים גם גיאומידיים) הם משפחת צבים החיים באזורי ביצות ואזורי מים מתוקים והם קרובי משפחתם של הצבים ביצתיים. הם חיים רק בעולם הישן, באירופה, אסיה ובצפון אפריקה. במשפחה זו מינים רבים ומגוונים ביותר של צבי מים ואורכם 10 עד 80 ס"מ אצל המין הגדול ביותר - צב מלאי ענק. הם בעלי שריון קשיח שמכסה את הבטן והחזה ובעלי צוואר ארוך וראש קטן יחסית. השריונות שלהם מוארכים ועוזרים להם לשחות, אך פחות קשיחים נגד טורפים כמו תנינים. צבים אלה מבלים את רוב חייהם בנהרות ובביצות ועולים ליבשה בעיקר בשביל להתחמם בשמש. שאר הזמן הם שוחים ומחפשים מזונות מימיים. רוב המינים צמחוניים, אך חלקם טורפים שאוכלים חרקי מים, סרטנים ודגים קטנים. כל מיני הצבים עולים ליבשה בשביל להטיל את ביציהם וכשהצעירים בוקעים הם ממהרים למים. מספר מינים במשפחה לא חיים בנהרות אלא באזורים בוציים וביערות גשם טרופיים ולחים. המין היחיד בישראל מהמשפחה הוא צב ביצה מצוי. Batagur - בו צב מקורה אדום-כתר צבי קופסה אסיאתיים (Cuora) - בו צב מטבע זהוב צב העלים (Cyclemys) סוג ומין יחיד צב בריכה שחור (Geoclemys hamiltonii) Geoemyda סוג ומין יחיד צב נהר ברהמיני (Hardella thurjii) Heosemys - בה צב בריכה אסייתי ענק סוג ומין יחיד צב ביצות סולווסי (Leucocephalon yuwonoi) Malayemys צב ביצה (Mauremys) Melanochelys Morenia סוג ומין יחיד צב שטוח-שריון מלאי (Notochelys platynota) סוג ומין יחיד צב מלאי ענק (Orlitia borneensis) Pangshura Sacalia Siebenrockiella סוג ומין יחיד צב מקל קוצ'יני (Vijayachelys silvatica) Rhinoclemmys מדיה וקבצים בנושא צבי בריכה בוויקישיתוף צבי בריכה, באתר ITIS (באנגלית) צבי בריכה, באתר NCBI (באנגלית) צבי בריכה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבי בריכה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.