הצעתו של אליאל סארינן למגדל טריביון

הצעתו של אליאל סארינן למגדל טריביון או מגדל סארינן הם תיאור של גורד שחקים בסגנון מודרניסטי שנוצר בידי האדריכל הפיני, אליאל סארינן, ומעולם לא נבנה או קיבל שם רשמי. הצעה זו הוגשה במסגרת תחרות אדריכלית, שנערכה בשנת 1922, לבניית מטה משרדים חדש למערכת העיתון "שיקגו טריביון". הצעתו של סארינן הגיעה אמנם למקום השני בתחרות, אך היוותה מקור השפעה רב לגורדי שחקים רבים שנבנו בעשורים שלאחר התחרות. בין השנים 1921–1922 פורסמה ונערכה תחרות אדריכלית לתכנון מטה משרדים חדש למערכת העיתון שיקגו טריביון, עיתון מטרופוליני נפוץ בארצות הברית. התחרות פורסמה באופן נרחב והזמינה את כלל הציבור להשתתף בה. במסגרת התחרות הוגשו 260 הצעות תכנון שונות וההצעה הזוכה, שתוכננה בידי האדריכלים, ג'ון מיד האוולס (John Mead Howells) וריימונד הוד (Raymond Hood), הציגה גורד שחקים בסגנון נאו גותי. הצעה זו נבנתה בין השנים 1923–1925. למקום השני הגיעה הצעתו של האדריכל הפיני, אליאל סארינן, שאף זיכתה אותו בפרס בשווי 20,000 דולר אמריקאי, אך זו מעולם לא נבנתה. רבים ראו בהצעתו המודרניסטית, המופשטת, ובעלת הנסיגות של סארינן, כמי שהייתה הראויה ביותר לזכות בתחרות ואף להיבנות. הצעה מודרניסטית זו השפיעה על פרויקטי בנייה רבים בעשורים שלאחר התחרות. סארינן היה אדריכל ותיק עוד בטרם קיום התחרות אך מעולם לא תכנן גורד שחקים עד אז. פיתוח הצעתו המשפיעה החל עם הסגנון הנאו גותי (שנחשב ל"הצעה הבטוחה" באותה תקופה) והתקדם עם יישום עקרונות האנכיות להצעה בסגנון מודרניסטי. סארינן הביע תחושות אלו בעזרת הביטוי "בנייה לוגית", בה כל חלק בבניין נעשה במטרה לשקף את התכנון הכולל, ששם דגש על האנכיות. סארינן היה בן 49 כשהגיש את הצעתו לתחרות ובשנה שלאחר מכן עבר מפינלנד לשיקגו. בארצות הברית תרם בתכנון הרצועה הירוקה לאורך שפת אגם מישיגן, שבשטחה של שיקגו, והרצה באוניברסיטת מישיגן. עם זאת, אף הצעה שלו לבניית גורד שחקים לא נבנתה מעולם ולמרות זאת, אדריכלים אחרים שילבו את חזונו לעבודותיהם. ריימונד הוד, המנצח בתחרות מגדל טריביון, אימץ את הסגנון של סארינן בחלק מהפרויקטים הבאים שלו. אדריכלים בני זמנו של סארינן כמו טימוטי לודוויג פלוגר (Timothy Ludwig Pflueger), ג'ורג' ויליאם קלהם (George William Kelham), האבל ובנס (Hubbell & Benes), הולאבירד ורוש (Holabird & Roche), אלפרד צ'ארלס פין (Alfred Charles Finn), ג'יימס אדווין רוטין קרפנטר ג'וניור (James Edwin Ruthven Carpenter, Jr) הושפעו ממנו ואף אדריכלים בתקופה שאחריו כדוגמת סזאר פלי. האדריכל לואיס סאליבן שבח את הצעתו של סארינן באומרו כי הבניין מצביע על כיוון עתידי לאסכולת שיקגו. תומאס טלמיידג' (Thomas Tallmadge) ואירווינג קיין פונד (Irving Kane Pond), אדריכלים משיקגו, השמיעו אף הם שבחים בעדה של ההצעה. לדעתו של פונד, ההצעה של סארינן הייתה הטובה ביותר בתחרות מאחר שהייתה נטולת קישוטיות שטחית (שלא כמו בהצעה הזוכה) וחפה מהצורניות והסגנון (הנאו גותי) שהיו מקובלים באותה תקופה. טלמיידג' צפה שהסגנון המודרניסטי יהפוך למוביל בתכנון גורדי שחקים בארצות הברית באומרו שתחת ידיו של סארינן רוח גורדי השחקים צריכה "להשתחרר מעכבותיה ולהדחיק את רצונותיה...לזנק בחופשיות משמחת לשמיים". קארול ויליס, היסטוריון של האדריכלות ומנהל מוזיאון גורדי השחקים, ופרנק מרקוריו, יועץ אומנות ואוצר במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו, היו מי שמיתנו את האהדה להצעה. ויליס טען כי הנסיגות שבהצעה מיושמות בגורדי השחקים בניו יורק עקב מהפכת תוכנית בנין עיר משנת 1916, וסארינן רק השתלב במגמה זו. מרקוריו ציין כי להצעתו של האדריכל ברטרם גודו (Bertram Goodhue) אותן תכונות מודרניסטיות כמו בהצעה של סארינן אך בהצעתו ברטרם ישנן נסיגות דרמטיות יותר הפוגעות בחזות הבניין מחד ופישוט חיצוני טוב יותר מאידך. מרקוריו טען כי הצעתו של ברטרם משקפת בצורה טובה יותר את סגנון המודרניסטי מאחר שהיא נטולת קישוטיות לחלוטין. הצעתו של ברטרם זיכתה אותו בציון לשבח אולם ללא פרס כספי. להלן גורדי שחקים בולטים שהושפעו מהצעתו של סארינן למגדל טריביון: מדיה וקבצים בנושא הצעתו של אליאל סארינן למגדל טריביון בוויקישיתוף התחרות האדריכלית לבניית השיקגו טריביון, מוזיאון גורדי השחקים. Douglas, George H. (2004). Skyscrapers: A Social History Of The Very Tall Building In America. McFarland. p. 78. ISBN 0786420308. Solomonson, Katharine (2003). The Chicago Tribune Tower Competition: Skyscraper Design and Cultural Change in the 1920s (2 ed.). University of Chicago Press. p. 245. ISBN 0226768007. Barkan, Elliott R. (2001). Making it in America: A Sourcebook on Eminent Ethnic Americans. ABC-CLIO. p. 328. ISBN 1576070980. Solomonson 2003, p. 175 Solomonson 2003, p. 247 Solomonson 2003, p. 294 Solomonson 2003, p. 295 Willis, Carol (במרץ 1986). "Zoning and Zeitgeist: The Skyscraper City in the 1920s". Journal of the Society of Architectural Historians. 45 (1): 47–59. doi:10.2307/990128. {{cite journal}}: (עזרה) Mercurio, Franck (6 בנובמבר 2011). "A tale of two skyscraper designs". Modern Before Mies. נבדק ב-22 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Henry, Jay C. (1993). Architecture in Texas, 1895–1945. University of Texas Press. pp. 217–218. ISBN 0292730721. Poletti, Therese; Tom Paiva (2008). Art Deco San Francisco: The Architecture of Timothy Pflueger. Princeton Architectural Press. pp. 62–65, 72, 106. ISBN 1-56898-756-0. Federal Writers Project (1940). The Ohio Guide. Best Books. p. 123. ISBN 1623760348. AIA Guide to Chicago 2004, p. 29 Hitchcock, Henry-Russell (1977). Architecture: Nineteenth and Twentieth Centuries. Pelican History of Art. Vol. 215 (4 ed.). Yale University Press. pp. 483–484. ISBN 0300053207. Gonzalez, J.R. (26 בנובמבר 2008). "Former Gulf Building gets high honor". Houston Chronicle. {{cite news}}: (עזרה) Victor, Sally S. "Gulf Building, Houston". Texas State Historical Association. נבדק ב-22 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Fenberg, Steven (2011). Unprecedented Power: Jesse Jones, Capitalism, and the Common Good. Texas A&M University Press. p. 170. ISBN 1603445714. Korom, Joseph J., Jr. (2008). The American Skyscraper, 1850–1940: A Celebration of Height. Branden Books. p. 375. ISBN 0828321884. "David Stott Building, Donaldson & Meier, 1929". Preservation: Detroit Art Deco Highlights. Detroit Area Art Deco Society. נבדק ב-12 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Hill, Eric J. (2003). AIA Detroit: The American Institute of Architects Guide to Detroit Architecture. Wayne State University Press. p. 78. ISBN 0814331203. "Northern Life Tower". Seattle: A National Register of Historic Places Travel Itinerary. National Park Service. נבדק ב-22 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Wiley, Peter Booth (2000). National Trust Guide – San Francisco: America's Guide for Architecture and History Travelers. John Wiley & Sons. p. 161. ISBN 0471191205. Alice Sinkevitch, Laurie McGovern Petersen, ed. (2004). AIA Guide to Chicago (2 ed.). Houghton Mifflin Harcourt. p. 427. ISBN 0156029081. Reed, Henry H. (1971). The Golden City. W. W. Norton & Company. p. 142. ISBN 039300547X. Henry 1993, p. 314. AIA Guide to Chicago 2004, p. 85.