גמביט טורקי (סרט)

גמביט טורקי (ברוסית: Туре́цкий гамби́т) הוא סרט עלילתי רוסי משנת 2005 המבוסס על ספר באותו השם מאת בוריס אקונין, אשר מספר את מהלך המלחמה הרוסית-טורקית (1877-1878) ובהשתתפות הדמות הראשית, אראסט פנדורין. במקור צולם הסרט כמיני סדרה בת ארבעה פרקים, אך מאוחר יותר נערך מחדש לסרט קולנוע, כשהחומרים שנחתכו הוצגו בגרסת הבמאי של הסרט שביים דז'אניק פאיזייב. לאחר כניסתו לתוקף של החוק הפדרלי "אודות הגנה על ילדים מפני מידע מזיק לבריאות והתפתחותם" הסרט קיבל דירוג של 16+ (כלומר נאסרה הצפייה לצופים מתחת לגיל 16 שנים). בשנת 2005 הסרט שוחרר למדיה הבייתית כקלטת וידאו וב-DVD. ערך מורחב – גמביט טורקי (ספר) יגור ברוייב – היועץ הטיטולארי אראסט פטרוביץ' פנדורין, פרוטגוניסט הסרט אולגה קראסקו – ורוורה אנדרייבנה סובורובה, עוזרת לפנדורין אלכסנדר ליקוב – פרפיולקין / אנוור אפנדי, מרגל טורקי, אנטגוניסט הסרט (בן דמותם של אלכסיי קורופטקין ואנוור פאשה) גושה קוצנקו – איזמאיל-ביי, קולונל טורקי אלכסנדר באלוייב – הגנרל מיכאיל סובולב (בן דמותו של מיכאיל סְקוֹבֶּלֵב) ויקטור ורז'ביצקי – לוקאן, קולונל רומני דידייה ביינמה – שארל ד'אברה, כתב צרפתי במטה הרוסי דניאל אולבריכסקי – שיימוס מקלפלין, כתב אנגלי (בן דמותו של ג'נואריוס מק'גהאן) מראט בשארוב – הקצין מיטיה גרידנייב דמיטרי פבצוב – איפוליט זורוב, קצין גדוד ההוסרים מגרודנו אלכסיי גוסקוב – קולונל קזנזקי ולדימיר אילין – גנרל לוורנטי מיזינוב, מפקדו לשעבר של פנדורין (בן דמותו של ניקולאי מזנצוב, ראש חיל הז'נדרמים) אלכסנדר אולשקו – פיוטר יאבלוקוב, מאהבה של ורוורה, דובר קוד במטה הרוסי אנדריי קרסקו – קצין רוסי לאוניד קוראבליוב – מייג'ור יבגני לזארב – הקיסר אלכסנדר השני סרגיי גזארוב – יוסוף-פאשה, מושל וידין ולדיס פלש – דנצ'נקו אנדריי רודנסקי – לסטביצקי אנטולי קוזנצוב – גנרל איוואן גאנצקי אולג מקארוב – לונץ סטניסלב דוז'ניקוב – סמיון אלכסייב בניגוד לסוף הספר, כשהכתב הצרפתי ד'אברה נחשף כאנוור בתחפושת, בסרט אנוור מתברר כקצין רוסי טיפש. בספר, בשונה מהסרט, פנדורין לא נמלט באמצעות היצמדות לתחתית הכרכרה כי אם שוחרר על ידי מושל וידין, יוסוף פאשה, אחרי שפנדורין מנצח במשחק מזל. הסצנה היכן שורוורה ופנדורין נמלטים בכדור פורח מעולם לא התרחשה בספר ולורוורה לא היה כל חלק בגילוי חולשת ההגנות הטורקיות. הסצנה במערה עם לוטננט לונץ אינה מתוארת בספר כלל. דמותו של לונץ ההומוסקסואל נוצרה במיוחד עבור הסרט ובספר פנדורין לא נורה על ידי אנוור אפנדי. בספר הראיות למעורבותו של קולונל לוקאן בבגידה נמצאה עליו ולא באוהל, כפי שהדבר מוצג בסרט. קולונל לוקאן נהרג בדו-קרב שבו השתמשו בחרבות ולא באקדחים, כפי שזה מוצג בסרט. הספר מתאר שלושה ניסיונות נפל לכיבוש פלוונה. בסרט מוצגים רק שניים. בספר פנדורין שומע על תוכניותיו של אוסמן פאשה "להיכנע" וממהר אל סובולב כדי לשכנעו לתקוף את פלוונה ולא לנקודת המפגש של ה"שליחים" הטורקיים. בסרט פנדורין יוצא לאיסטנבול ומופיע בסוף בלבוש טורקי מסורתי. בספר הוא מעולם לא מגיע לאיסטנבול ומגיע בלבוש אירופי. בסרט פנדורין שמח לראות את ידידו הוותיק הרוזן זורוב מגיע קודם, בזמן שבספר זורוב ופנדורין אינם ידידים קרובים והפגישה הראשונה באוהל הייתה מתוחה. מצודת חאג'יביי (סרט) "גמביט טורקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גמביט טורקי", באתר AllMovie (באנגלית) "גמביט טורקי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גמביט טורקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גמביט טורקי — פרק 1 מתוך ערוץ היוטיוב של הערוץ הראשון טריילר הסרט באתר יוטיוב מק'גהאן היה כתב אמריקאי בחזית המלחמה שדיווח על טבח אזרחים בולגרים על ידי חיילים טורקים ב-1876 וגרם לסערה ציבורית באירופה והיה גורם עיקרי במניעת התמיכה הבריטית בטורקים והביא בהמשך לעצמאות בולגריה