laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חלוצה (משלט)

משלט חלוצה (למפת צפון הנגב מוגדלת)   משלט חלוצה (למפת צפון הנגב רגילה)   משלט חלוצה (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משלט חלוצה (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משלט חלוצה משלט חלוצה היה היאחזות אשר הוקמה על ידי הפלמ"ח בקרבת חלוצה שבנגב המערבי. המשלט עלה על הקרקע ב-19 בנובמבר 1947, יחד עם משלט רמת הנגב, במסגרת המדיניות לעיבוי רצף היישובים בנגב והצבת "עובדות בשטח" לקראת ההצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה. חלוצה הוקמה בסמוך לחורבות העיר הנבטית חלוצה, מזרחית למקום מפגשו של נחל הבשור עם כביש 222, כ-10 ק"מ מרביבים וכ- 15 ק"מ מצאלים. הנקודה הוקמה על ידי חברים מקבוצת "משאבים", חניכי הנוער העובד והלומד, בני ובנות גרעין שנוסד בפתח תקווה שלוש שנים קודם לכן. הגרעין הוכשר במשך שנתיים בקיבוץ גבת, וכשנה לפני העלייה לקרקע התקיים כ"פלוגה" עצמאית בהרצליה, שם הוקם גם משק זעיר. לקראת העלייה לחלוצה הצטרפה לקבוצה הכשרת הנוער העובד "במעלה" מבית השיטה שהתאחדה קודם לכן עם הכשרה של יוצאי טורקיה מחולתה. ביום העלייה לקרקע, יצאה שיירת כלי הרכב באישון לילה מרביבים, והובילה כמאה איש וציוד. לאחר כשלוש שעות הגיעה אל היעד, ובשעות הראשונות הוקמו גדר, חדר אוכל ושלושה מבנים. לאחר מכן עזב הכוח המסייע את המקום ונשארו בו 35 מתיישבים, 25 גברים ו-10 נשים, אשר החלו בעבודת חפירת עמדות הגנה ותעלות הקשר. הנקודה הייתה מבודדת, עם קשר רדיו בלבד וללא אספקת מים סדירה. הדבר הביא למשמעת מים חמורה והקצבת מזון ומים מדוקדקות. הקיצוב במים ומזון ביישוב החמיר מאוד כאשר הנגב היה נצור בידי הצבא המצרי במלחמת העצמאות. חלוצה ספגה התקפה ב-16 בדצמבר 1947. באותו יום יצא רכב מחלוצה לרביבים, נתקל במארב ביציאה מהכפר חלסה הסמוך, ושני חברי ועדת הביטחון של הקיבוץ המאוחד, אהרון שטולץ ויוסף הפנר נפגעו. שטולץ נהרג במקום והפנר שנפצע, קיבל טיפול ברביבים. הקבוצה מנתה 105 חברים וחברות ושני תינוקות. מרביתם ישבו בהרצליה. ב-1949, ועם ההבנה שמחסור במים לא יאפשר היאחזות בקרקע לאורך זמן, עברה הנקודה מעט מזרחה, סמוך לביר עסלוג' (כיום צומת משאבים) ויחד עם גרעינים נוספים, הכשרות הנוער העובד מגינוסר ומיגור הקימו את היישוב "משאבים". לימים שינה הקיבוץ את שמו למשאבי שדה על שמו של יצחק שדה. י. יעקבי, "משאבים" ו"אפקים" עלו לדרום הנגב, דבר, 20 בנובמבר 1947, המשך "חלוצה" ו"רמת הנגב", דבר, 28 בנובמבר 1947 חלוצה (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית נהדפה התקפה על נבטים. - אבידות קשות לתוקפים, דבר, 18 בדצמבר 1947 בווין הגיש שטר לגובינא, דבר, 21 בדצמבר 1947
טראבל שוטינג

טראבל שוטינג (באנגלית: Troubleshooting, בעברית: איתור תקלות) הוא צורה לפתרון בעיות המיושמת בדרך כלל במוצרים או תהליכים כושלים. המדובר הוא בחיפוש לוגי מערכתי למקור הבעיה, כדי שתוכל להיפתר והמוצר או התהליך יפעלו שוב. טראבל שוטינג נדרש לפיתוח ותחזוקת מערכות מורכבות, כאשר לתסמיני בעיות יכולות להיות סיבות שונות. טראבל שוטינג נמצא בשימוש בתחומים רבים כהנדסה, ניהול מערכות, אלקטרוניקה, תיקון כלי רכב, ואבחון רפואי. מטרת הטראבל שוטינג היא זיהוי תקלות או תסמינים שלהם במערכת נתונה, וניסיון מקדים יכול לסייע בכך. קביעת מקור הבעיה בטראבל שוטינג היא תהליך של הוכחה בדרך השלילה - צמצום גורמים אפשריים למקור הבעיה במטרה להגיע לסיבות המקור. בסוף הטראבל שוטינג יש לוודא שפתרון התקלה הביא אכן לפעילות חוזרת ורגילה של הדבר הנבדק. בעיה האמורה להיות מזוהה בתהליך טראבל שוטינג, היא או תסמין או מקור הבעיה. מציאת התסמין עשויה להוביל באופן ישיר למקור הבעיה, או לתהליך חוזר של טראבל שוטינג, כשטווח האפשרויות הנבדקות מצטמצם לבעיות האפשריות בהקשר לתסמין שהתגלה. מקור הבעיה היא הגורם הישיר לכשל בפעילות, וזיהויו יביא לנקיטת הצעדים הדרושים לפתרון הבעיה. פתרון בעיות ערך זה הוא קצרמר בנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיטאן (מחשב על)

הטיטאן הוא מחשב על שנבנה על ידי חברת Cray במעבדה הלאומית באוק רידג' לשימוש במיזמים מדעיים שונים. הטיטאן הוא שדרוג ליגואר, מחשב על שהיה אף הוא באוק רידג', והדבר מתבטא בכך שהטיטאן משתמש גם ביחידות עיבוד גרפיות בנוסף ליחידות העיבוד המרכזיות הרגילות. הטיטאן הוא המחשב המשולב בשתי המערכות הראשון, המגיע לביצועים של למעלה מ-10 פטה פלופס. השדרוג החל באוקטובר 2011, בדיקות היציבות החלו באוקטובר 2012, והפכה לזמינה לחוקרים בתחילת 2013. המחיר הראשוני של השדרוג היה 60 מיליון דולר אמריקאי, ותוקצב בעיקר על ידי משרד האנרגיה של ארצות הברית. נכון ליוני 2014 הוא המחשב החזק בארצות הברית והשני בעולם. מדיה וקבצים בנושא טיטאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיטאן ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נישואים סיניים

נישואים סיניים מסורתיים הוא טקס חגיגי בחברות בעלות תרבות סינית, המערבות נישואין עם הסדרה מוקדמת בין משפחות הנישאים. בתרבות הסינית אהבה רומנטית היא מותרת[דרושה הבהרה], ומונוגמיה היא הדרך המקובלת לחיות כנשואים לרוב האזרחים (בעבר הייתה גם הפוליגיניה מותרת). בכתיבה עתיקה יותר של המילה 婚姻, נכתב ה-昏 לצד השורש 女. דבר זה רומז על זמן טקס החתונה שהוא בערב, ונחשב בתרבות הסינית לזמן מזל. בדומה ל-姻 יש את אותו אופן ביטוי של 因, אשר משמעותו היא "חברות" "אהבה" ו"הרמוניה" המצביעים על האופן הרצוי לחיים בין בני זוג נשואים. בחשיבה הקונפוציאנית, לנישואים יש חשיבות מרובה הן בהיבט המשפחתי והן בהיבט החברתי, וכן לטיפוח "הטוב והישר". גילוי עריות נחשב באופן מסורתי כנישואים בין שני בני אדם בעלי אותו שם משפחה. בראייה הקונפוציאנית הנישואים מחברים יחד משפחות בעלות שם משפחה שונה, וכך ממשיכות את שם המשפחה של האב. בשל כך האירוע חשוב לכלל המשפחה ולא רק לזוג הנישא. באופן כללי זוהי הסיבה שבגינה מועדפת לידת בנים על פני בנות. בהיסטוריה הסינית היו פעמים רבות שהנישואים השפיעו על היציבות הפוליטית והקשרים הבין מדינתיים של סין. מדיה וקבצים בנושא נישואים סיניים בוויקישיתוף בסינית 婚姻; בפין-יין hūnyīn בפין-יין nǚ משמעות מילולית "נקבה" פין-יין: yīn על פי המילון לתוים סיניים עתיקים גואינגיה שיגו (廣雅•釋詁) של יאנג יי (張揖)
מכתש אנדיורנס

מכתש אנדורנס הוא מכתש פגיעה השוכן במישור מרידיאני, בחלק ה-Margaritifer Sinus quadrangle של כוכב הלכת מאדים. רכב המחקר אופורטוניטי ביקר במכתש ממאי עד דצמבר 2004. אופורטוניטי נכנס למכתש בסול 134, ויצא ממנו בסול 315. במהלך שהות אופורטוניטי במכתש הוא חצה מכשולים שונים, שיפועים תלולים, והחליק כאשר נסע על חול רך. המכתש נקרא על שם האוניה אנדיורנס שהפליגה באנטארקטיקה דרך ים וודל בהנהגתו של ארנסט שקלטון במסגרת המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, בין השנים 1914 ל-1917. מדיה וקבצים בנושא מכתש אנדיורנס בוויקישיתוף MC-19 15 ביולי 14 בדצמבר ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכתש ביגל

מכתש ביגל (אנגלית: Beagle Crater) הוא מכתש פגיעה, המצוי במישור מרידיאני בחלק ה-Margaritifer Sinus quadrangle שבכוכב הלכת מאדים. המכתש הוא אחד מהשקעים הטופוגרפיים המרובים אשר במישור מרידיאני, ואשר נחקרו על ידי רכב המחקר אופורטוניטי. מיקומו נודע על ידי תמונות מאופורטוניטי שצולמו בסול 855 במרחק 310 מטר ממנו. קוטרו הוא 35 מטר ועומקו נע בין מטר לשניים. הוא נמצא לא רחוק ממכתש ויקטוריה הגדול בהרבה ממכתש ביגל. המכתש נקרא על שמה של הספינה ביגל של הצי המלכותי הבריטי, ששימשה בעיקר למטרות מחקר בין השנים 1820 ו-1870, והתפרסמה כספינה שעליה הפליג החוקר צ'ארלס דרווין. MC-19 ה-20 ביוני 2006 "Mars Exploration Rovers Update: Spirit Completes Mission's Grandest Panorama, Opportunity Approaches Beagle Crater". ארכיון מ-29 באוגוסט 2006. נבדק ב-2006-08-25. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכתש אמה דין

מכתש אמה דין (באנגלית: Emma Dean crater) הוא מכתש פגיעה קטן במישור מרידיאני בחלק ה-Margaritifer Sinus quadrangle שבכוכב הלכת מאדים. המכתש התגלה ובוקר על ידי רכב המחקר אופורטוניטי בסול 929 עד 943. המכתש הגדול ביותר באזור - ויקטוריה שוכן כ-100 מטרים ממזרח לאמה דין. המכתש הוא בחלק העליון של כיסוי אג'קטה של מכתש ויקטוריה, ובשל כך הוא חושף חומרים אשר מקורם בעומק ויקטוריה. המכתש קרוי על שם אמה דין, אשתו של ג'ון וסלי פאוול, שהצטרפה אליו למשלחות בהרי הרוקי והוא קרא על שמה את אחת הסירות כשיצא למשלחת לחקור את הגראנד קניון. שם זה עוד לא אושר רשמית. MC-19 אודות משלחת פאוול לחקר הגרנד קניון עדכון מצב ספיריט ואופורטיוני, אתר הplanetary society, 31 באוגוסט 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכתש פראם

מכתש פראם הוא מכתש פגיעה השוכן במישור מרידיאני בחלק ה-Margaritifer Sinus quadrangle שבכוכב הלכת מאדים. המכתש התגלה ובוקר על ידי רכב המחקר אופורטוניטי בסול 84 ב-24 באפריל 2004. המכתש בקוטר של כ-8 מטר. האופורטוניטי עצר במכתש בשעה שנסע מאזור הנחיתה שלו לכיוון המכתש הגדול היותר אנדורנס. פראם ממוקם 450 מטר מזרחית למכתש איגל, וכ-250 מטר מערבית למכתש אנדורנס. קרוי על שם הספינה הנורווגית לחקר הקוטב פראם, אשר שימשה חוקרים נורווגיים רבים ובהם פרידטג'ופ נאנסאן אוטו סוורדראף, אוסקר וויסטינג, ורואלד אמונדסן. גודלו של מכתש פראם הוא קטן יחסית מכדי שניתן לראות אותו מהחלל (נכון לזמן הגעת אופורטיוניטי) ולכן קשה לאתר בדיוק לאיזה מכתש מדובר כיום. ניתן לעקוב אחר מסלול הנסיעה של הרובר אולם קיימים אי דיוקים בהערכת כמות הפניות והצעדים שבוצעו, כך שמיקומו המדויק של מכתש זה אינו ידוע, אלא בהערכה יחסית למיקום הנחיתה של אופורטיוניטי. Science Magazine Special Issue (Vol. 306, Issue 5702, December 2004): Opportunity at Meridiani Planum. This issue mentions Fram Crater in multiple papers: Mineralogy at Meridiani Planum from the Mini-TES Experiment on the Opportunity Rover Soils of Eagle Crater and Meridiani Planum at the Opportunity Rover Landing Site Localization and Physical Property Experiments Conducted by Opportunity at Meridiani Planum Mars exploration rover surface operations: driving opportunity at Meridiani Planum (IEEE Robotics & Automation, 2006) MC-19 MC-19 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקס גרינפילד

מקס גרינפילד (באנגלית: Max Greenfield; נולד ב-4 בספטמבר 1979) הוא שחקן ומדבב אמריקאי-יהודי. הוא ידוע בעיקר בשל כיכובו בסדרה הקומית של FOX "הבחורה החדשה" בה הוא גילם את שמידט, עליו היה מועמד לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה. לאחר מכן החל לגלם את דייב ג'ונסון בסדרה הקומית "חדשים בשכונה" ברשת CBS. גרינפילד נולד וגדל בדובס פרי, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה יהודית, ואף חגג בר מצווה. קריירת המשחק של גרינפילד החלה עם סיום לימודי התיכון שלו, בשנת 1998. הוא החל לשחק בתפקידי אורח בסדרות כמו "בוסטון פאבליק", "בנות גילמור" ו-"The O.C". את התפקיד הראשי הראשון שלו קיבל בסדרה "Modern Men" שעסקה בשלושה רווקים ששוכרים מאמן כדי לעזור להם להבין ולהסתדר עם נשים. העונה שודרה למשך עונה אחת בעלת שבעה פרקים. ב-2004 שיחק בדרמה "לחצות את הברונקס" לצד ג'רי פררה. בהמשך שיחק במספר תפקידים חוזרים או קבועים ב"ורוניקה מארס", ב"בטי המכוערת", ב"גריק", ובסדרות אחרות. בשנים 2011-2018 הוא כיכב בסדרה "הבחורה החדשה" בתור שמידט, לצד זואי דשנל. תפקיד זה הביא לו מועמדויות למספר פרסים יוקרתיים, ביניהם פרס אמי ופרס גלובוס הזהב. ב-2014 השתתף במספר סרטים ביניהם הקומדיה "באים ביחד" בכיכובו של פול ראד, בסרט של "ורוניקה מארס" שב לתפקידו בתור ליאו ד'אמטו מהסדרה באותו שם, ובסרט "אודות אלכס" בתור ג'וש לצד אוברי פלזה ומגי גרייס. ב-2015 שיחק בתפקיד אורח ב-3 פרקים בעונה החמישית של הסדרה "אימה אמריקאית". ב-4 באוגוסט 2016 יצא לאקרנים הקומדיה הרומנטית "שלום, קוראים לי דוריס" שם הוא כיכב לצידן של סאלי פילד וטיין דיילי. ב-2017 השתתף בסרטים "טירת הזכוכית", "אני לא כאן" ו"מעל החוק". בשנת 2018 הופיע בתפקיד רוני בסדרה "הרצח של ורסצ'ה" - העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "סיפור פשע אמריקאי". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בקומדיה של CBS, "חדשים בשכונה" לצד הקומיקאי והשחקן סדריק הבדרן. בשנת 2019 השתתף בסרט הקומי "מה גברים רוצים" בכיכובה של טראג'י פ. הנסון. בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה "צעירה מבטיחה" בבימויה של אמרלד פנל ובכיכובה של קארי מאליגן. בהמשך תרם את קולו לסרט האנימציה "כלבים נגד חתולים 3: האיחוד". בשנת 2008 נישא גרינפילד למנהלת הליהוק טס סנצ׳ז. להם בת ובן, לילי ואוזי. מדיה וקבצים בנושא מקס גרינפילד בוויקישיתוף מקס גרינפילד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקס גרינפילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מקס גרינפילד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מקס גרינפילד, באתר AllMovie (באנגלית) מקס גרינפילד, באתר MusicBrainz (באנגלית) יניר דקל, מקס גרינפילד: "מצידי שיצלמו אותי בעירום", באתר ynet, 22 במאי 2013
וולפגנג איזר

וולפגנג איזר (גרמנית: Wolfgang Iser ‏22 ביולי 1926 - 24 בינואר 2007) היה חוקר ספרות גרמני. איזר נולד במרינברג, גרמניה, לפאול ואלזה (שטיינבאך) איזר. למד ספרות באוניברסיטאות של לייפציג וטובינגן. את עבודת הדוקטורט שלו, על השקפת עולמו של הנרי פילדינג, הגיש באוניברסיטת היידלברג ב-1950. בהמשך לימד באוניברסיטאות היידלברג ואוניברסיטת גלאזגו ובמקומות נוספים בעולם, כולל בישראל. איזר ידוע בשל תאוריית ביקורת תגובת הקורא בתורת הספרות שהיה שותף מרכזי בפיתוח הגישה היוניפורמיסטית שלה, המתארת את השפעת היצירה על קורא תאורטי המשתמע מתוך ועל ידי היצירה. ספרו "מעשה הקריאה - תאוריה של תגובה אסתטית" (Die Appellstruktur der Texte) תורגם מגרמנית לעברית ופורסם בהוצאת מאגנס בשנת תשס"ו. פועלו זכה להכרה והוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בוקרשט, אוניברסיטת סופיה, אוניברסיטת זיגן ואוניברסיטת גיסן. וולפגנג איזר (1926-), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלאגויה אג'יץ'

בלאגויה אג'יץ' (בסרבית באותיות לטיניות: Blagoje Adžić, בסרבית בכתב קירילי: Благоје Аџић‏; 2 בספטמבר 1932 – 1 במרץ 2012) היה מפקד הצבא העממי היוגוסלבי (JNA) ושר ההגנה ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. אג'יץ' הוא סרבי מקרואטיה. בתור ילד, הוא היה עד לרצח שני הוריו בידי האוסטאשה בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו ב-1943. הוא סיים את בית הספר לקצינים ב-1953. הוא קיבל תואר בשפות זרות מבית הספר הצבאי של ה-JNA. מאוחר יותר הוא נסע לברית המועצות שם המשיך בלימודיו. במרבית הקריירה שלו שירת בצבא, שם החזיק בתפקידי קצונה שונים. הוא הפך לבן טיפוחיו של שר ההגנה העתידי ולקו קדייביץ' במהלך שנות ה-70 וה-80. ב-1988, כשקדייביץ' מונה לשר ההגנה, הוא מונה למפקד הצבא. בתקופת המשבר בתחילת שנות ה-90, הוא פיתח עמדה פרו-סרבית ועיצב מדיניות נוקשה נגד הרפובליקות העוזבות סלובניה וקרואטיה. לאחר הכישלון בשתי המלחמות האלה, הוא אולץ לפרוש ובמקומו מונה ז'יבוטה פאניץ'. בעקבות זאת הוא פרש מחיים ציבוריים. לאחר מספר חקירות ומשפטים הוא לבסוף הואשם ברצח עם בבית המשפט באוסייק אך מעולם לא נעצר. הוא נפטר במרץ 2012 בבלגרד. John B. Allcock, Marko Milivojević and John Joseph Horto (1988). Conflict in the Former Yugoslavia: an Encyclopedia, "Adžić, Blagoje" (pp. 78-79). ABC-CLIO: California. Matjaž Klemenčič and Mitja Žagar (2004). The Former Yugoslavia's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook, "Adžić, Blagoje" (p. 375). ABC-CLIO: California. מדיה וקבצים בנושא בלאגויה אג'יץ' בוויקישיתוף Carol J. Williams, Profile : On Carrying a Fierce Grudge for Half a Century : Few in Yugoslavia have Blagoje Adzic's power to seek revenge for the murder of his family, באתר לוס אנג'לס טיימס, 16 ביולי 1991 הלווייתו, באתר YouTube Former JNA chief-of-staff Adzic reportedly dies, באתר Daily TPortal,‏ 5 במרץ 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא יוגוסלביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עומרה

עומרה (בערבית: عـُمرة) היא עלייה לרגל למכה שבערב הסעודית, שעושים המוסלמים בכל זמן בשנה. בערבית, משמעות המילה "עומרה" היא "לבקר במקום מאוכלס". לעיתים היא נקראת "העלייה הקטנה", בעוד החג', הנעשה במועד קבוע בלוח השנה המוסלמי, הוא העלייה "הגדולה", המחייבת כל מוסלמי שביכולתו לבצע אותה. העומרה איננה בגדר חובה, אך חשובה. העולים לרגל מבצעים סדרה של מנהגים המסמלים את חייו של אברהם (המוכר למוסלמים כהנביא איברהים) ואשתו השנייה, הגר, וכן את האחידות של המוסלמים ברחבי העולם. מעשי האמונה הללו הם: טוואף (طواف), הקפה של הכעבה שבע פעמים נגד כיוון השעון. על גברים לעשות זאת שלוש פעמים בקצב מהיר, ולאחר מכן ארבע פעמים בקצב נינוח יותר. סעי (سعي), בו הולכים נמרצות שבע פעמים הלוך ושוב בין הגבעות א-צפא ואל-מרווה (הרים במכה) בעודם שקועים בתפילות. זהו שחזור של חיפושה הנואש של הגר למים. ישמעאל התינוק בכה ורקע ברגלו בקרקע, והמים הופיעו באורח נס. מקור המים הזה נקרא כיום "באר זמזם". חלק או תקציר (הגייה: "תקסיר"); שניהם נוגעים לקיצור השיער. ב"תקציר" חותכים רק חלק קטן מהשיער, ואילו ב"חלק" מגלחים לחלוטין את הראש. המנהגים הללו משלימים את העומרה, והעולה לרגל יכול לבחור לצאת מאחראם (إحرام, מצב של קידוש לקראת עלייה לרגל). אף על פי שזהו איננו חלק מהטקס, רוב העולים לרגל שותים מים מבאר זמזם. מגזרים שונים באסלאם מבצעים את הטקסים הללו בדרכים שונות מעט. מדיה וקבצים בנושא עומרה בוויקישיתוף עומרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אניסה בודיאט, ‏בעקבות צעדיה הרכים, באתר "אלכסון", 23 בדצמבר 2019
1345

שנת 1345 היא השנה ה-45 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הולנד, זיילנד ו-חינאוט (חלק של בלגיה), עוברים להיות חלק של האימפריה הרומית הקדושה. סיום בניית קתדרלת יורק בצפון אנגליה. נרבה, אסטוניה, מקבלת זכויות עיר. סיום בניית קתדרלת נוטרדאם (פריז). 31 באוקטובר – פרננדו הראשון, מלך פורטוגל (נפטר ב-1383) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1345‎ נפטרים ב-1345‎ מדיה וקבצים בנושא 1345 בוויקישיתוף
אילר דה שרדונה

אילר דה שרדונה (בצרפתית: Hilaire de Chardonnet, נולד בשם Louis-Marie Hilaire Bernigaud de Chardonnet‏; 1 במאי 1839 בזנסון, צרפת – 11 במרץ 1924, פריז) היה תעשיין צרפתי וממציא הויסקוזה - המשי המלאכותי. משפחתו של דה שרדונה, הייתה משפחת אצולה. אך לאחר המהפכה הצרפתית, דבר זה היה כמעט חסר משמעות. הוא התקבל לאקול פוליטקניק בשנת 1859, לאחר לימודים בפקולטה למדעים בבזנסון. באקול פוליטקניק הכיר את מי שמאוחר יותר יהפוך לנשיא צרפת מארי פרנסואה סדי קארנו. אך ב-1861 נאלץ לעזוב את בית הספר, לאחר שכתב מכתב בגנותו של נפוליאון השלישי. הוא הצטרף לאנרי, רוזן שמבור, שטען אז לכתר צרפת בתור "אנרי החמישי" במהלך גלותו באוסטריה. רק ב-1883, עם מותו של אנרי, התייאש דה שרדונה ממאמציו להשבת המלוכה בצרפת, ופרש מפעילות פוליטית כליל. דה שרדונה היה ממציא ומדען, והקים באחוזתו שליד שאלון-סור-סון מעבדה וחדר חושך, בהם ערך ניסויים שונים. בסוף שנות השבעים של המאה ה-19, עבד שרדונה יחד עם לואי פסטר על מציאת תרופה למחלה שפגעה בתולעי משי, והרסה את התעשייה הצרפתית. במהלך ניסיונו לנקות דבר מה שנשפך בחדר חושך, גילה דה שרדונה את הפוטנציאל של ניטרוצלולוזה לשמש כתחליף למשי. בהבינו את המשמעות הכלכלית של תגליתו, עזב דה שרדונה את עבודתו והתמקד בפיתוח התגלית. הוא קרא לחומר "משי שרדונה", והציגו במהלך התערוכה העולמית בפריז בשנת 1889. לרוע מזלו, החומר שהיה דליק מאוד הוחלף במהרה בחומרים יציבים יותר. דה שרדונה איבד את הונו הרב, ונשאר חסר כל. ב-1919 התקבל לשורות האקדמיה הצרפתית למדעים, בתחום היישום ההמצאות המדעיות בתעשייה. מדיה וקבצים בנושא אילר דה שרדונה בוויקישיתוף אילר דה שרדונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים

כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקים (בסלובקית: Drevené kostoly v slovenskej časti Karpát) הן קבוצה של תשע כנסיות מעץ הנמצאות ברחבי הרי הקרפטים בסלובקיה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. הכנסיות נבנו בשמונה מקומות שונים בין המאה ה-16 והמאה ה-18. הכנסיות כוללות שתי כנסיות קתוליות, שלוש כנסיות פרוטסטנטיות ושלוש כנסיות יוניות-קתוליות ובנוסף מגדל פעמון בודד. ישנן עוד כ-50 כנסיות מעץ בהרי הקרפטים בכל רחבי סלובקיה שאינן חלק מאתר המורשת המוכרז. הרברטוב (Hervartov) – כנסיית פרנציסקוס מאסיזי היא כנסייה קתולית בעלת אופי גותי כפי שבא לידי ביטוי בצורה הגבוהה והצרה שאיננה אופיינית לכנסיות עץ. גם רצפת האבן של הכנסייה איננה אופיינית לכנסיות עץ. הכנסייה נבנתה במחצית השנייה של המאה ה-15 מה שהופך אותה לעתיקה מסוגה בסלובקיה. ציורי קיר נדירים מ-1665 מציגים בין השאר את אדם וחוה ואת גאורגיוס הקדוש ומאבקו בדרקון. המזבח נבנה בין 1460 ל-1470 ושוקם במאה ה-20. טוורדושין (Tvrdošín) – כנסיית כל הקדושים הקתולית נבנתה במחצית השנייה של המאה ה-15 ועברה שינויים בסגנון הרנסאנס במאה ה-17. המזבח בסגנון הבארוק הוא מסוף המאה ה-17 (שרידים מהמזבח הגותי המקורי נמצאים במוזיאון בבודפשט). על תקרת הכנסייה מצוירים שמי הלילה. הרונסק (Hronsek) – בקונגרס שופרון בשנת 1681 הוטלו מגבלות חמורות על בניית כנסיות פרוטסטנטיות מה שגרם לצורתן המיוחדת. בין השאר הוגבל זמן בנייתן לשנה, בלא שימוש בברזל (כולל מסמרים) ובלא מגדל. כך נבנתה הכנסייה בהרונסק בתוך שנה בין 1725 ל-1726. הכנסייה בגובה 8 מטרים וצורתה כצלב שזרועותיו באורך 18 ו-23 מטרים. מוטיבים סקנדינביים מעלים את האפשרות שבבנייה השתתפו אדריכלים משוודיה או נורווגיה. בכנסייה מקום לעד 1100 מתפללים. לשטיני (Leštiny) – בניית הכנסייה הסתיימה ב 1688. פנים המבנה הוא מהמאה ה-17 והמאה ה-18 והוא מצויר כולו. המזבח הוא מהמאה ה-18. קז'מרוק (Kežmarok) – הכנסייה נבנתה ב-1717 והיא מהיפות מסוגה בסלובקיה. גיוס הכספים לבניית הכנסייה הגדולה נערך בכל רחבי אירופה ובזכות המבנה הרחב היא יכולה להכיל עד 1500 מתפללים, הישג משמעותי לבניין מעץ. ציור התקרה החל ב-1717 ונמשך בעשורים שלאחר מכן. הציור מתאר את השמיים הכחולים, שנים-עשר השליחים, ארבעת כותבי הבשורות, והשילוש הקדוש. המבנה שופץ ב 1990 ומאז שוב נערכות בו תפילות. בודרוז'ל (Bodružal) - כנסיית ניקולאוס הקדוש היונית קתולית נבנתה ב-1658 ומורכבת משלושה חלקים מרובעים המחוברים ביניהם ולהם שלושה מגדלים (שניים מהם שחזורים משנות ה-20 של המאה ה-20). חלק מציורי הקיר מהמאה ה-18 נשמרו וכן האיקונוסטאזיס. המבנה שופץ ב-2004.לכנסיית המלך גבריאל בלדומירובה (Ladomirová) שנבנתה ב-1742 בלא אף מסמר, צורה דומה. רוסקה ביסטרה (Ruská Bystrá) – כנסיית ניקולאוס הקדוש נבנתה בראשית המאה ה-18 ולה 2 מגדלים. כנסיית כל הקדושים הקתולית בטורדושין כנסיית כל הקדושים הקתולית בטורדושין כנסיית המלאך גבריאל היוונית אורתודוקסית בלדומירובה כנסיית ניקולאוס הקדוש היוונית-קתולית בבודרוזול כנסיית ניקולאוס הקדוש היוונית-קתולית בבודרוזול כנסיית ניקולאוס הקדוש היוונית-קתולית בבודרוזול כנסיית ניקולאוס הקדוש היוונית-קתולית ברוסקה ביסטרה כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים   ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה הרבטוב הרונסק קזמרוק לשטיני רוסקה ביסטרה טורדושין לדומירובה בודרוזל מדיה וקבצים בנושא כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים בוויקישיתוף
דב ינון

דב ינון (1916 - 15 ביולי 2001) היה פרשן קול ישראל לעניינים ערביים וממייסדי ענף מצרים באמ"ן מחקר. ינון נולד בפיוטרקוב שבפולין ב-1916, בן לפיגה ויעקב ויינריב. הוא עלה לארץ ישראל ב-1936, התגורר בעטרות, והיה נוטר וחבר בהגנה. בשנים 1942–1945 שרת בבריגדה היהודית בצבא הבריטי ונפצע קשה מאוד ברגליו בחזית נהר הסניו. לאחר מכן חזר לישראל ובין השנים 1948 ל-1964 שרת בצה"ל במחלקת המחקר באגף המודיעין כראש מדור (ואחר כך ענף) מצרים. בשנת 1964 החל לשרת בשגרירות ישראל בוושינגטון כמזכיר ראשון והשתתף במשלחת ישראל לאו"ם. לאחר מלחמת ששת הימים השתחרר מצה"ל ובספטמבר 1967 מונה לפרשן קול ישראל לענייני המזרח התיכון. בתפקידו זה הוא ערך בסוף שנת 1967 סדרה על מדינות ערב ונודע בניתוחיו את אישיותו של נשיא מצרים נאצר ולאחריו סאדאת. ב-1981 פרש לגמלאות. בהשראת דמותו כתב יוסי בנאי את המערכון "דב ערב" ששוחק על ידי הגשש החיוור. ינון נפטר בשנת 2001, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. דב ינון ז"ל, ‏חיל המודיעין לאחר מלחמת העצמאות ולפני מלחמת סיני, מבט מל"מ 46, ספטמבר 2006, עמ' 26 דב ינון, צבא מצרים בתחילת מלחמת העצמאות: הכנות המצרים למלחמה ולחימתם עד ההפוגה הראשונה. עריכת נוסח - דורון ליבנה; עריכה מדעית - עודד ינון (תל אביב, 2005). עודד ינון, דב ינון - ראשית המחקר במודיעין הישראלי, חממה ספרותית, 2013. מדיה וקבצים בנושא דב ינון בוויקישיתוף אורי דרומי, מת דב ינון, איש מודיעין ופרשן קול ישראל, באתר הארץ, 16 ביולי 2001 ד. ינון נתמנה ליועץ בשגרירות ישראל בארה"ב, מעריב, 25 ביוני 1964 הממשלה דנה בנושאים שיועלו בעצרת או"ם, דבר, 13 בספטמבר 1965 דב ינון נתמנה פרשן "קול ישראל", דבר, 7 בספטמבר 1967 יותר נתונים, מעריב, 13 בנובמבר 1967 דב ינון באתר GRAVEZ הקבר של דב ינון בהר המנוחות, באתר BillionGraves