laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלמה זלמן אבל

רבי שְׁלֹמֹה זַלְמָן הלוי אָבֶּל (בכתיב יידי: אָבּעֶל; בראשי תיבות: שז"א; ט"ו באדר ה'תרי"ז, 11 במרץ 1857 – י"ג בתשרי ה'תרמ"ז, 12 באוקטובר 1886) היה רב וראש ישיבה ליטאי. סופר, משורר ומתרגם. נולד לרב קלמן דוד הלוי אבל בנוישטט טאורגה. סבו ר' משה מסוגינד היה נינו של רבי אברהם אחי הגר"א. בהיותו בן 12 חלה ובימי מחלתו כתב פירוש לספר איוב. שנתיים לאחר מכן כתב מחזה בשם "חזיון חיי דוד" המגולל את תולדות דוד המלך בחרוזים. בבגרותו חי בעיר טלז, פרסם מחידושי תורתו בכתבי עת, ומאמר על תולדות חיי הצמחים ב"הלבנון". הוא יזם יחד עם רבי מאיר אטלס ורבי צבי יעקב אופנהיים את הבאתו של רבי אליעזר גורדון לכהן כרב העיר וכראש הישיבה בה, ועמד לצדו בהתנדבות בראשות ישיבת טלז עד לפטירתו בטלז בראשית שנת תרמ"ז. לאחר פטירתו בגיל צעיר (פחות מ-30), הדפיס אביו את ספרו "בית שלמה" (וילנה תרנ"ג) הכולל הלכות מקח וממכר ודברי מוסר בעניינים שבין אדם לחברו. "אַבֶּעל, שלמה זלמן הלוי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 77, באתר היברובוקס 'אבל ר' שלמה–זלמן ב"ר קלונימוס הלוי', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 23 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1221). קלונימוס הלוי אבעל, הקדמה מאת אבי המחבר, אשר בלב נשבר מדבר, בראש ספרו "בית שלמה" (וילנה תרנ"ג), באתר היברובוקס שלמה זלמן אבעל הלוי, טעלש (הספד שפרסם על סבו), הלבנון, 24 ביוני 1874 דוד הלחמי, רבי שלמה זלמן הלוי אבל מטלז (בעל „בית שלמה”), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' ש"ל, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) ספרו בית שלמה: דינים ודברי מוסר בכל מה שנוגע בין אדם לחברו..., וילנה תרנ"ג, באתר היברובוקס סדרת מאמרי "ידיעות הטבע - חיי הצמחים" בתרגומו שלמה זלמן אבעל (1857-1886), דף שער בספרייה הלאומית שז"א הלוי מטעלז, פרק 1, הלבנון, 16 בדצמבר 1874; פרק 2, הלבנון, 22 בדצמבר 1874; פרק 3, הלבנון, 30 בדצמבר 1874; פרק 4, הלבנון, 6 בינואר 1875; פרק 5, הלבנון, 13 בינואר 1875; פרק 6, הלבנון, 20 בינואר 1875; פרק 7, הלבנון, 27 בינואר 1875; פרק 8, הלבנון, 3 בפברואר 1875; פרק 9 (אחרון. הסדרה לא הושלמה), הלבנון, 17 בפברואר 1875. כך חתם שמו בהקדמה לספרו של בנו, במקורות אחדים נקרא: קלונימוס.
אברהם אבלי קרניץ

רבי אברהם אבלי ב"ר בנציון קְרֶנִיץ (ה'תקפ"ט, 1829 - כ"א בכסלו ה'תרמ"ט, 25 בנובמבר 1888) היה רב ליטאי. נולד לרב בנציון בעיירה ז'ז'מיר, ונקרא על שם סבו-זקנו הרב אברהם אבלי, מגיד מישרים במינסק ונכדו של רבי אבא חסיד. נישא לפרומא רחל. הוא כיהן כרבן של טירקשלה, ורזאן, לידוביאן וברזניק שבסובאלקיה. חיבר את הספר "אהבת איתן" על המשנה ומדרש רבה, שכלל גם חידושים על גפ"ת. חלק מהספר נדפס בווילנה בשנת תרע"ג, וחידושיו מכתב ידו הודפסו במשניות שבדפוס וילנא תרס"ח, ומאז בכל המהדורות המבוססות על מהדורת וילנא. נפטר בכ"א בכסלו ה'תרמ"ט, 25 בנובמבר 1888, בעיר ברזניק ונקבר בה. בניו רבי ישראל בנדט - רבן של לודוונובה (לודוואנאווע) וליגום רבי בנציון זאב וולף - רבה של שווקשנה רבי משה אהרן דוידוביץ - רב בריטובה (נפטר כ"ה בשבט תרנ"ז), בתו רות נישאה לרב משה שורין. חתניו רבי יהודה ליב גרוסברד - רבה של גאוורי, בסוף ימיו בטבריג, בניו הם הרבנים אברהם אבא ואהרן זאב גרוסברד. רבי ישראל יצחק פיינברג - רבה של לייפון יחיאל מיכל שטרן, גדולי הדורות, כרך ג', עמ' 1101 מרקוביץ, משה בן שלמה זלמן, שם הגדולים השלישי - חלק א, אות עד, עמ' 31–32, באתר היברובוקס 'ר' (אברהם) אבלי ב"ר בנציון', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 23 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1221). ספרו אהבת איתן, וילנה תרע"ג, באתר היברובוקס תאריך הלידה לפי משה מרקוביץ, שם הגדולים השלישי בערכו. בספר 'יהדות ליטא', כתבו בטעות תרפ"ט-1929, ולכן נאלצו להפוך את הסדר, וכתבו שנולד בתרמ"ט ונפטר בתרפ"ט (בן 40). תאריך הפטירה לפי הכתוב בהקדמת בנו לספרו.
אביגיל בת ישי

אביגיל בת ישי או אביגיל בת נחש היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל ובספר דברי הימים. לפי פירוש חז"ל, אביגיל הייתה בתו הביולוגית של ישי, והיא קרויה אביגיל בת נחש משום שכינויו של ישי היה "נחש". יש מפרשים כי כינויו היה "נחש" עקב ייחוסו לנחשון בן עמינדב, ויש מפרשים כי משמעות כינויה הוא "אביגיל בת (משפחת) נחשון" כדי להבדילה מאביגיל אשת נבל הכרמלי. לפי פירוש אחר, אביגיל (או אֲבִיגַל) הייתה בתו החורגת של ישי, ואחות מאם של דוד המלך. הפירוש השני מסתמך על כך שמוזכר רק כי אביגיל היא אחותו של דוד, ומיוצגת "כאחות צרויה אם יואב" ולא כבת ישי. הפירוש הראשון מסביר כי ייצוגה כדודתו של יואב בא רק על רקע אותו פסוק, המבקש להציג את הקרבה של יואב ועמשא בן אביגיל כבני דודים. נישאה ליתר הישמעאלי, ובנם היה עמשא, שר צבא אבשלום בעת המרד, ולאחר מכן שר צבא דוד. בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ה, עמוד ב' מזהים את נחש אבי אביגיל עם ישי אבי דוד. לפי רבא כונה בעלה ישמעאלי משום שחגר חרבו כישמעאל. לפי רבי שמואל בר נחמן, היה יתר ישמעאלי שהתגייר בבית דינו של ישי, והאחרון בחר בו כחתן לבתו אביגיל לאור היכרותו עמו. אליקים כרמולי, אֲבִיגַיִל בת ישי, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' טז, באתר היברובוקס אביגיל (אישיות מקראית), דף שער בספרייה הלאומית דעת מקרא, שמואל ב יז נבל מכונה "כליבי", כלומר בן משפחת כלב בן חצרון. אביגיל מכונה כרמלית, ולכן כנראה גם הייתה ממשפחת כלב. כך שייתכן שכדי להבדיל בין שתי הנשים ממשפחת דוד, אביגיל זו כונתה "אביגיל בת כלב" ואביגיל השנייה כונתה "אביגיל בת נחש", כאשר שמות אבות המשפחה כשמות חיות מודגש. ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק י"ז ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ה מלבי"ם, ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ט"ו. כמו הפסוק "לבן בן בתואל הארמי אחי רבקה אם יעקב ועשיו". תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ז, עמוד א'. תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות, פרק ח', הלכה ג'.
רועי שטרית

רועי שטרית (נולד בשנת 1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש ראש מטה פיקוד המרכז. קודם לכן שימש מפקד בית הספר להגנת הגבולות, ראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה, מפקד חטיבת אפרים, מפקד בא"ח נח"ל, סגן מפקד חטיבת הנח"ל ומפקד גדוד 932. שטרית התגייס לצה"ל באוגוסט 1996, ושובץ בגדוד 931 בחטיבת הנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 931 ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 931 בין השנים 2000–2002, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בין היתר במבצע חומת מגן. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בבה"ד 1. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 931. לאחר לימודים, מונה לקצין אג"ם של חטיבת הנח"ל. לאחר מכן יצא ללימודים בפו"ם. ביולי 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 932, ושימש בתפקיד עד אפריל 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת הנח"ל בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה למפקד בא"ח נח"ל בין השנים 2013–2015. ב-19 באוגוסט 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אפרים, ושימש בתפקיד עד 16 באוגוסט 2017. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ה (2017–2018). בשנת 2018 מונה לראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה, תפקיד אותו מילא עד שנת 2020. ב-27 באוקטובר 2020 מונה למפקד בית הספר להגנת הגבולות, בתפקיד זה שירת עד 4 ביולי 2022. ב-20 ביולי 2022 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש מטה פיקוד המרכז. שטרית מתגורר בבית קמה, נשוי ואב לילדים. בעל תואר ראשון במשפטים. מדיה וקבצים בנושא רועי שטרית בוויקישיתוף מפקד חדש לחטיבה המרחבית "אפרים": אל"ם רועי שטרית, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 19 באוגוסט 2015 חנן גרינברג, שומרי הסף: המג"דים שבגבול המצרי הפרוץ, באתר nrg‏, 14 בינואר 2012 דנה פטרוב, מסתערים על הנח"ל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 20 בנובמבר 2013 אביחי בקר, אל תקראו לנו נאצים ואל תביאו קפה לעמדה, באתר הארץ, 3 באפריל 2001 אמיר בוחבוט‏, לירות במחבלים ברחובות הצפופים: המפקד שלחם בחברון בחומת מגן, באתר וואלה, 16 באפריל 2017 מפקד חדש לחטיבה המרחבית "אפרים": אל"ם רועי שטרית, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 19 באוגוסט 2015 טל לב-רם, עשור למבצע "חומת מגן", גלי צה"ל, 29 במרץ 2012, כפי שהועלה באתר פרש אמיר בוחבוט‏, באוויר וביבשה: מפקדי גדודים בנח"ל במסוקי קרב, באתר וואלה, 10 בספטמבר 2011 אבי אליהו, ‏היכונו להפתעות: שבוע המלחמה שעבר על טירוני הנח"ל, באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2014 קובי פינקלר, אל"מ יאיר פלאי - מפקד חטיבת גולני החדש, באתר ערוץ 7, 13 בספטמבר 2021 תא"ל רועי שטרית נכנס לתפקיד ראש מטה פיקוד המרכז, באתר צה"ל, 24 ביולי 2022
לפלר

האם התכוונתם ל... בלה לפלר – אדריכל יהודי-הונגרי שעלה לארץ ישראל גוסטה מיטאג-לפלר – מתמטיקאי שוודי משפט מיטאג-לפלר – משפט באנליזה מרוכבת, הקובע את קיומן של פונקציות מרומורפיות עם קטבים שנקבעו מראש. גי לפלר (אנ') – שחקן הוקי קרח קנדי דוד לפלר – מנהל במגזר הציבורי הישראלי, כיהן במנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, משרד המדע, התרבות והספורט ומשרד המדע והטכנולוגיה עקיבא לפלר – שחקן כדוריד ישראלי פרידריך לפלר – רופא ובקטריולוג גרמני
הרולד

האם התכוונתם ל... הרולד הראשון, מלך אנגליה הרולד השני, מלך אנגליה גייל הרולד – שחקן אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא הרולד האראלד
חמילניק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חמילניק – עיר במחוז ויניצה, אוקראינה חמיילניק – עיר במחוז קיילצה, פולין הילה חדד-חמלניק – מהנדסת חלל ואווירונאוטיקה אשר כיהנה כמנכ"לית משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
יוזיאס פון הרינגן

יוזיאס פון הרינגן (בגרמנית Josias von Heeringen;‏ 9 במרץ 1850, קאסל, נסיכות הבוחר מהסן – 9 באוקטובר 1926, שרלוטנבורג, רפובליקת ויימאר), היה גנרל גרמני, שפיקד על ארמייה בחזית המערבית. פון הרינגן נולד בקאסל שהשתייכה לנסיכות הבוחר מהסן. ב-1867 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה. פון הרינגן התקדם בסולם הפיקוד, ב-1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-22, ב-1906 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וב-1909 מונה לשר המלחמה של פרוסיה. ב-1913 מונה למפקד האזור הצבאי השני. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון הרינגן מפקד הארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הארמייה בפיקודו הדפה את הכוחות הצרפתיים שפלשו לאלזס במסגרת קרב מילוז, לאחר מכן בקרב לורן שנערך באוגוסט 1914 בלמו הארמייה והארמייה השישית את המתקפה הצרפתית, תוך שימוש בטקטיקת נסיגה ומשיכת הכוחות התוקפים לעמדות הגנה מוכנות מראש. על הצלחתו בקרבות קיבל את העיטור פור לה מריט. לאחר הכישלון בקרב על המארן הועברה הארמייה צפונה, והגיעה בדיוק בזמן לבלום את כוחות מדינות ההסכמה בקרב על האן. הארמייה השתתפה במרוץ אל הים, ובכלל זה בקרב אראס. ב-28 באוגוסט 1916 מונה פון הרינגן למפקד מפקדת הגנת החופים ופיקד עליה עד סוף המלחמה, ולאחר מכן פרש משירות צבאי. פון הרינגן היה נשיא ארגון קיפהאוזרבונד - ארגון של חיילים משוחררים עד למותו. פון הרינגן נפטר בשרלוטנבורג ב-9 באוקטובר 1926 והוא בן 76 שנים. פור לה מריט עם עלי אלון צלב הברזל דרגה שנייה צלב הברזל דרגה ראשונה הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא הגנרל יוזיאס פון הרינגן בוויקישיתוף
הרמן פון אייכהורן

הרמן פון אייכהורן (בגרמנית: Hermann von Eichhorn; ‏13 בפברואר 1848 – 30 ביולי 1918) היה גנרל-פלדמרשל גרמני בזמן מלחמת העולם הראשונה. פון אייכהורן נולד בברסלאו שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1866 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמה האוסטרו-פרוסית ובמלחמת צרפת–פרוסיה. פון אייכהורן התקדם בסולם הפיקוד, ב-1901 מונה למפקד הדיוויזיה ה-9, ב-1904 מונה למפקד הקורפוס ה-18, וב-1912 מונה למפקד האזור הצבאי השביעי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה אמור פון אייכהורן לפקד על הארמייה החמישית, אך עקב תאונת רכיבה שבה נפצע קשה לא היה יכול לקבל את הפיקוד. בסוף 1914 הוחלט בפיקוד הגרמני לרכז את המאמץ העיקרי בחזית המזרחית, ואילו בחזית המערבית להישאר בהגנה. לצורך כך הקימו ב-26 בינואר 1915 את הארמייה העשירית בפיקוד פון אייכהורן. הארמייה שכללה את הקורפוס ה-21 ואת קורפוסי המילואים ה-38 וה-39, השתתפה בפברואר בקרב השני על האגמים המזוריים. באוגוסט 1915 השתתפה הארמייה במתקפה הגדולה של מעצמות המרכז שהביאה לנסיגת הצבא הרוסי מגליציה ופולין, וכבשה את וילנה. במרץ 1916 הדפה הארמייה את מתקפת אגם נארוץ' הרוסית. ב-18 בדצמבר 1917 הועלה פון אייכהורן לדרגת גנרלפלדמרשל. לאחר שנחתם חוזה ברסט-ליטובסק, הועברו רוב יחידות הארמייה לחזית המערבית, ורק 6 דיוויזיות נשארו בארמייה ושימשו כחיל כיבוש בבלארוס. ב-5 במרץ 1918 מונה גנרל פון אייכהורן למפקד קבוצת הארמיות אייכהורן ולמושל הצבאי של אוקראינה. ב-30 ביולי 1918 נרצח פון אייכהורן על ידי בוריס מיכאילוביץ דונסקוי, שהיה מהפכן שמאלני סוציאליסטי. פון אייכהורן נקבר באינווליד בפרידהוף בברלין. הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם עלי אלון פור לה מריט עם עלי אלון מדיה וקבצים בנושא הרמן פון אייכהורן בוויקישיתוף
אריה כוכבי

אריה כוכבי (נולד ב-24 ביוני 1967) הוא יזם וממציא ישראלי. כיום מנכ"ל ומייסד-משותף בחברת 2D Generation, חברה העוסקת בישומים של החומר המהפכני גרפן עבור תעשיית השבבים. בעברו כיהן אריה כמייסד ומנכ"ל-משותף של חברת ווטרג'ן, המפתחת מוצרי מים לשתייה מהאוויר, וכן טכנולוגיות מתקדמות לייבוש אוויר וחיסכון באנרגיה. לאריה כוכבי תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן MBA מהאוניברסיטה העברית בירושלים. אריה כוכבי שירת בצה"ל כמפקד פלוגת סיור קרבי. אריה נשוי, אב לארבעה, ומתגורר בנווה מונוסון. לפני הקמת WaterGen, אריה כוכבי שימש כמנכ״ל משותף בחברת מיטב יועצי הנפקות, היה שותף ויו״ר של חברת ה–e-Learning קומפוסיקה, וכן שימש דירקטור ויו"ר דירקטוריון בחברות שונות. בחודש יוני 2009 ייסד כוכבי ביחד עם חברו מצה"ל אבי פרץ את חברת ווטרג'ן. החברה פיתחה יחידות להפקת מים מאוויר, מכשירים להפקת מים ממזגנים של כלי רכב, ויחידות ניידות לטיהור מים. מוצרי המים מהאוויר מיועדים גם לשימושים אזרחיים במקומות בהם תשתיות המים אינן טובות, כגון הודו, אינדונזיה, מדינות שונות באפריקה, ועוד. קו מוצרים נוסף בו עוסקת החברה הוא ייבוש אוויר, כאשר הטכנולוגיות שפיתחה מייעלות את ייבוש האוויר וחוסכות חשמל רב במוצרים כגון יבשנים, מזגנים ומייבשי כביסה. ב-2014 זכה כוכבי להיכלל ברשימה השנתית של 100 המוחות המובילים בעולם לשנת 2014 של המגזין האמריקאי Foreign Policy. אריה נבחר כאחד ממאה המוחות המובילים בעולם, ואחד מהממציאים הגדולים בעולם. חברת WaterGen נבחרה כאחת מ-50 החברות החדשניות ביותר בעולם לשנת 2014 של המגזין Fast Company, כשהיא מדורגת במקום ה-21 בעולם. באפריל 2018, כחלק מחגיגות יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל, נבחרה חברת WaterGen על ידי משרד הכלכלה והתעשייה ו-ynet לאחת מתשע ההמצאות והטכנולוגיות הבולטות ביותר בישראל מאז הקמת המדינה. בספטמבר 2018 זכה אריה להיכלל ברשימת The Top 100 People Positively Influencing Jewish Life, 2018 של המגזין The Algemeiner. בדצמבר 2019 נבחר מכשיר ה"ג'ני" של חברת WaterGen לאחת מ-100 ההמצאות הטובות בעולם לשנת 2019 על ידי המגזין Time. מדיה וקבצים בנושא אריה כוכבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של WaterGen אריה כוכבי בראיון בתוכנית הבוקר של "אורלי וגיא" בערוץ 10, סרטון באתר יוטיוב חדשות ערוץ 2, אפריל 2017, "החברה הישראלית שהופכת אוויר למים: פתרון למחסור הגלובלי?" - https://www.youtube.com/watch?v=r7Z_Mz8ZHI8&feature=youtu.be TheMarker - להפוך אוויר למים: המוח הישראלי שיכול לפתור את משבר המים העולמי אריה כוכבי בערוץ 20, סרטון באתר יוטיוב GENius : הופכים אוויר למים, באתר "חדשנות ישראלית" Water-Gen- One of the world's 50 most innovative companies This machine makes drinking water from thin air Six rules every innovative company should follow This Gadget Makes Gallons of Drinking Water Out of Air ערוץ 2- הפיתוח הישראלי שהופך אוויר למים Liquid asset: The Israeli startup that turns air into water Water-Gen Delivers Water From the Desert Air This machine makes drinking water from thin air The Leading Global Thinkers of 2014 - Foreign Policy, globalthinkers.foreignpolicy.com (באנגלית) MOST INNOVATIVE COMPANIES. Fast Company הגמר הגדול: בחרו את ההמצאה הישראלית הבולטת ביותר בכל הזמנים, באתר www.economy.gov.il Watergen GENNY: The 100 Best Inventions of 2019, Time (באנגלית אמריקאית)
רוני ונוצ'י ג'וניור

רונלד "רוני" ונוצ'י ג'וניור (באנגלית: Ronald "Ronnie" Vannucci, Jr.‎; נולד ב-15 בפברואר 1976) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר בשל היותו המתופף של להקת הרוק האמריקאית, הקילרס. ונוצ'י הוא גם סולן הלהקה ביג טוק. ערך מורחב – הקילרס לפני הצטרפותו ללהקה, ונוצ'י למד נגינה קלאסית על כלי הקשה באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס ועבד כצלם בכנסייה וכנהג של תלת-אופן בקניון שבתוך מלון אלאדין. ונוצ'י הופיע עם להקה מקומית בשם Romance Fantasy לפני שפגש את דייב קיונינג וברנדון פלאוורס, ובאוגוסט 2002 הצטרף ללהקתם הקילרס. הלהקה השתמשה במוסך שבביתו של ונוצ'י לצורך חזרות. ב-14 במאי 2011, כשהייתה הלהקה בהפסקה, סיים ונוצ'י את התואר "בוגר באמנות" באוניברסיטת נבדה. במהלך שנות פעילותה הוציאה הלהקה ארבעה אלבומים שהגיעו לפסגת מצעד האלבומים של בריטניה ונמכרו במעל ל-25 מיליון עותקים, והועמדה לשבעה פרסי גראמי. בין השנים 2010-2011, בזמן שהייתה להקת הקילרס בהפסקה, הקליט ונוצ'י אלבום עם להקה שהקים באותה תקופה בשם ביג טוק. אלבום הבכורה של הלהקה, Big Talk, יצא לאור ב-19 ביולי 2011 ומוקם במקום ה-24 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנת 2011 של מגזין NME. בשנת 2015 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השני שלה, Straight In No Kissin'‎. ערך מורחב – דיסקוגרפיה של הקילרס 2004: Hot Fuss 2006: Sam's Town 2008: Day & Age 2012: Battle Born 2011: Big Talk 2015: Straight In No Kissin'‎ מדיה וקבצים בנושא רוני ונוצ'י ג'וניור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוני ונוצ'י ג'וניור רוני ונוצ'י ג'וניור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוני ונוצ'י ג'וניור, באתר AllMusic (באנגלית) רוני ונוצ'י ג'וניור, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוני ונוצ'י ג'וניור, באתר Discogs (באנגלית) רוני ונוצ'י ג'וניור, באתר Songkick (באנגלית) האתר הרשמי של הקילרס האתר הרשמי של ביג טוק Ronnie Vannucci: Killer With A Cause, פורסם באתר Modern Drummer ב-23 בינואר 2009 UNLV graduates largest class in school’s history, פורסם ב-14 במאי 2011
Metropolis Software

Metropolis Software הייתה חברת פיתוח משחקי וידאו פולנית שהוקמה בשנת 1992 על ידי אדריאן חמיילז' וגז'גוז' מייחובסקי. הסטודיו נקנה על ידי CD Projekt ב-2008 ונסגר ב-2009. ב-2010, מפתחי CD Projekt ומפתחי Metropolis Software הכריזו על הקמת חברת ‎11 bit studios, חברת פיתוח משחקי וידאו שהמנכ"ל שלה הוא גז'גוז' מייחובסקי. אתר האינטרנט הרשמי של החברה כפי שנראה ב-8 במרץ 2007, בארכיון האינטרנט (באנגלית) IGN‏, Metropolis Joins CD Projekt Group, ‏‏18 בפברואר 2008 (באנגלית) GameBanshee‏, CD Projekt Shuts Down Metropolis Software, ‏‏26 באוקטובר 2009 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משינה 3

משינה 3 הוא אלבומה השלישי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא ביולי 1988 על ידי חברת התקליטים CBS ישראל בהפקת ראובן שפירא. האלבום יצא כשנה לאחר אלבומה השני של "משינה", שלא שיחזר את הצלחת אלבומה הראשון. בעקבות כישלון אלבומה השני, החליטה חברת התקליטים CBS, שבה יצאו שני אלבומיה הראשונים של הלהקה, להפסיק להשקיע בה. בעקבות זאת נאלץ מנהל הלהקה בועז בן ציון לממן את הפקת האלבום מכספו הפרטי. בניסיון לחזור לשיטת העבודה של אלבומה הראשון, פנו חברי הלהקה לראובן שפירא, שהסכים להקליט את האלבום השלישי בתנאי שיהיה גם מפיקו. שפירא גם עיבד את שירי האלבום יחד עם חברי הלהקה, וכן השתתף בהלחנת שניים מהם, "אהובתי" ו"ברחובות שלנו". יתר שירי האלבום נכתבו ברובם הן על ידי יובל בנאי והן על ידי שלומי ברכה. אשתו של בנאי דאז, אורלי זילברשץ, כתבה את מילות השיר "סוזי בלי היד" והשתתפה בכתיבת השיר "אהובתי". את עטיפת האלבום, כמו בשני אלבומיה הראשונים של הלהקה, צילם ברי פרידלנדר. התמונה, המתעדת את בניין 96 בשדרות רוטשילד שבתל אביב, נבחרה מתוך אוסף צילומים של פרידלנדר. חברי הלהקה חשו כי היא מעבירה מסר תל אביבי ובוגר יותר מהסברס שעל עטיפת אלבומה השני, וזאת מתוך הרגשת חיבור עם העיר. האלבום הכיל להיטים כגון "אהובתי", "שלג צח" ו"ברחובות שלנו" אך זכה להצלחה פחותה מאלבום הבכורה של הלהקה. שנה לאחר יציאת אלבום זה יצא אלבום האוסף הראשון של הלהקה, "גבירותי ורבותי: משינה", שכלל שלושה שירים מהאלבום. עד 1995 נמכר האלבום בכ-19,000 עותקים. כל העיבודים מאת חברי "משינה" וראובן שפירא. שלג צח (3:22) (שלומי ברכה) השיר נפתח בשורה "אז הם אמרו לו" מהפזמון החוזר, שבעזרת דוגם צלילים הושמעה הפוך. רעיון זה היה של מפיק האלבום ראובן שפירא. אהובתי (3:27) (יובל בנאי ואורלי זילברשץ/משינה וראובן שפירא) ד"ר קליני (3:06) (שלומי ברכה) השיר הושפע מהדיכאון שעבר ברכה בעקבות כישלון אלבומה השני של הלהקה. סוזי בלי היד (4:00) (אורלי זילברשץ/משינה) פולארויד (3:17) (שלומי ברכה ויובל בנאי/משינה) מעגל נפתח (2:57) (איגי דיין ואבנר חודורוב/אבנר חודורוב, איגי דיין ויובל בנאי) ברחובות שלנו (2:45) (יובל בנאי/משינה וראובן שפירא) כל יום אני בולש (3:16) (שלומי ברכה) שלמונזה (4:57) (יובל בנאי) סר חינה (1:17) (שלומי ברכה) יובל בנאי - שירה שלומי ברכה - גיטרות וקולות רקע מייקל בנסון - גיטרה בס, סטיק וקולות רקע איגי דיין - תופים, גיטרה וקולות רקע אבנר חודורוב - קלידים, סקסופון וקולות רקע מידע על האלבום משינה 3 באתר MusicBrainz ברחובות שלנו, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube ביוגרפיה, אתר "משינה" דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 5: 1988-1989 - להתנתק מן הניתוק, זברה תקליטים, 2010 אור ברנע, בכל זאת יש בה משהו, באתר ynet, 17 באפריל 2009 משה זונדר, "70 דברים שלא ידעתם על משינה", 12 במאי 1995, סופשבוע (מעריב) (קישורים)
לאופולד, נסיך בוואריה

לאופולד מקסימיליאן יוזף מריה ארנולף, נסיך בוואריה (בגרמנית: Leopold Maximilian Joseph Maria Arnulf, Prinz von Bayern, ‏9 בפברואר 1846 – 28 בספטמבר 1930) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ומפקדה של הארמייה התשיעית, ואחר כך של קבוצת ארמיות בצבא הגרמני, ולבסוף כיהן כמפקד העליון של הצבא הגרמני בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. לאופולד נולד במינכן ללואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה ואוגוסטה פרדיננדה, ארכידוכסית אוסטריה. יחוסו המשפחתי הקדום כלל את ויליאם הכובש, לואי ה-14 ועוד. בשנת 1861 התגייס לאופולד לצבא הבווארי והוסמך כקצין. בשנת 1866 השתתף לאופולד במלחמת אוסטריה–פרוסיה כקצין תותחנים. בשנת 1870 השתתף לאופולד במלחמת פרוסיה צרפת ולחם בקרב סדאן. על פעולותיו בקרב קיבל לאופולד את צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ואת צלב האבירים של המסדר הצבאי של מקס יוזף. בשנים שלאחר מכן, בילה לאופולד חלק גדול מזמנו בנסיעות ברחבי אפריקה, אסיה ומדינות אירופה. לאופולד נשאר בצבא והתקדם בסולם הפיקוד, בשנת 1881 מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, בשנת 1887 מונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-1, בשנת 1892 מונה למפקד האזור הצבאי הרביעי, ובשנת 1893 מונה למפקח הכללי של הצבא הבווארי. בשנת 1905 קודם לדרגת גנרלפלדמרשל בצבא בוואריה, ובשנת 1913 פרש לאופולד מהצבא. ב-16 באפריל 1915 נקרא לאופולד לפקד על הארמייה התשיעית הגרמנית במקום אוגוסט פון מקנזן. הוא פיקד עליה בקרבות החזית המזרחית והוכיח את עצמו בתור מפקד מעולה. לאחר שכבש את ורשה מונה בנוסף למפקד קבוצת הארמיות לאופולד מבוואריה, שהורכבה מכוחות גרמניים ואוסטרו-הונגרים. ב-5 באוגוסט 1915 קיבל את עיטור הצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף (העיטור הכי גבוה בבוואריה), וב-9 באוגוסט 1915 קיבל את עיטור הפור לה מריט. ב-1 באוגוסט 1916 קיבל לאופולד דרגת גנרלפלדמרשל בצבא פרוסיה, וב-29 באוגוסט לאחר הצלחת מתקפת ברוסילוב הרוסית, מונה לאופולד למפקד העליון של הכוחות הגרמניים בחזית המזרחית, במקום פאול פון הינדנבורג שמונה לראש המטה הכללי הגרמני. ב-25 ביולי 1917 קיבל לאופולד תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. בשל מעמדו היה לאופולד מועמד למלך פולין. ב-4 במרץ 1918 קיבל לאופולד את הצלב הגדול של צלב הברזל (שהוענק רק 5 פעמים במהלך המלחמה). לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק פרש שוב לאופולד מהצבא וחזר לביתו במינכן, שם חי עד למותו ב-28 בספטמבר 1930. לאופולד התחתן ב-20 באפריל 1873 עם גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. נולדו להם 4 ילדים: אליזבת מריה, נסיכת בוואריה (1874–1957), התחתנה עם אוטו לודוויג פיליפ גראף פון ספרייד ובוטנהיים. אוגוסטה מריה, נסיכת בוואריה (1875–1964), התחתנה עם יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה. גאורג, נסיך בוואריה (1880–1943), התחתן עם איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה. קונרד, נסיך בוואריה (1883–1969) שהתחתן עם מריה בונה, נסיכת סבויה-ג'נובה. מסדר גיזת הזהב צלב האבירים והצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה (1870) הצלב הגדול של צלב הברזל (1914) פור לה מריט עם עלי אלון מסדר העיט השחור הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה Leopold Prinz von Bayern 1846-1930: aus den Lebenserinnerungen, edited by Hans-Michael Körner and Ingrid Körner. Regensburg: F. Pustet, 1983. Wolbe, Eugen. Generalfeldmarschall Prinz Leopold von Bayern: ein Lebensbild. Leipzig: R.F. Koehler, 1920. מדיה וקבצים בנושא לאופולד, נסיך בוואריה בוויקישיתוף לאופולד, נסיך בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כלימי

כלימי (בפרסית: کلیمی) הוא כינוי ליהודי פרס. פירושו המילולי מגיע מהשורש הערבי "דבר" או "שיח" ומתייחס ל"דבר האל" שמשה קיבל מה', כפי שמוזכר בקוראן. האזכור הראשון למילה "כלימי" (ובצורתו ברבים: כלימיאן) מופיע ב"ארדשיר-נאמה" של שאהין, בקטע בו מתוארים בני ישראל כנלחמים באויביהם. רבים מיהודי פרס העדיפו להשתמש בכינוי "כלימי" לתיאור דתם. שכן תיאור זה עורר פחות קונוטציות שלילות מאלו שגרמו הכינויים "יהוד" או "ג'הוד" בעבר. בנוסף לכך שרבים מיהודי פרס מתארים עצמם כ"ישראל". לאחר הקמת הלשכה הכללית לרישום באיראן, בשנת 1924, נדרשו יהודי איראן לציין את השתייכותם הדתית בתעודת הזהות כ"כלימי". משפחות מועטות בישראל נקראות ״קלימי״ או ״קלימיאן״. חלק מהמשפחות ממוצא פרסי, וחלקן האחר ממוצא כורדי פרסי. יהדות איראן ד'ימי יהדות ארצות האסלאם Kalimi, Encyclopædia Iranica ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברונו פון מודרה

ברונו פון מודרה (בגרמנית: Bruno von Mudra;‏ 1 באפריל 1851 – 21 בנובמבר 1931), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ועל ארמיות במלחמת העולם הראשונה. פון מודרה נולד בבאד מוסקאו למשפחה עם רקע צבאי. בשנת 1870 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם במלחמת פרוסיה צרפת. פון מודרה מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1907 מונה למפקד הדיוויזיה ה-39, בשנת 1910 מונה למושל העיר מץ, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-16. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון מודרה מפקד הקורפוס ה-16 שהיה חלק מהארמייה החמישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב הארדנים. בתחילת 1915 השתתף בקרבות ביער ארגון, ועל הצלחתו בקרב קיבל ב-13 בינואר את העיטור פור לה מריט. ב-17 באוקטובר 1916 קיבל פון מודרה תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-22 באוקטובר 1916 מונה פון מודרה למפקד הארמייה השמינית בחזית המזרחית. ב-4 בינואר 1917 חזר פון מודרה לחזית המערבית ומונה למפקד פלגת הארמייה A. ב-9 ביוני 1918 מונה פון מודרה למפקד הארמייה הראשונה, וב-12 באוקטובר 1918 מונה פון מודרה למפקד הארמייה ה-17 ופיקד עליה עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה התגורר פון מודרה בויסבאדן, ב-21 במרץ 1923 נעצר פון מודרה על ידי חיל הכיבוש הצרפתי, ולאחר כמה ימים גורש מהעיר. פון מודרה עבר לעיר שוורין, שם התגורר עד מותו ב-21 בנובמבר 1931. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא ברונו פון מודרה בוויקישיתוף Biography on "The Prussian Machine"