laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוראטו

פליפה רודריגס דה סילבה (בפורטוגזית: Felipe Rodrigues da Silva; נולד ב-30 ביוני 2001 בפרנסיסקו מוראטו שבברזיל), הידוע בכינוי מוראטו (בפורטוגזית: Morato), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג. מוראטו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של סאו פאולו, ובשנת 2019 עבר למחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-21 בדצמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד ויטוריה סטובל במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית לעונת 2019/2020. ב-30 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 2-0 על טונדלה במסגרת המחזור ה-30 לעונת 2020/2021. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 0-0 נגד דינמו קייב במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022. ב-30 באוגוסט 2024 נמכר אל נוטינגהאם פורסט. מוראטו, באתר Transfermarkt מוראטו, באתר Soccerway מוראטו, באתר WorldFootball.net מוראטו, באתר FootballDatabase.eu
מאיר פרוינדליך

מאיר פרוינדליך (נולד ב-11 בנובמבר 1935) הוא צלם ישראלי. הצילום המפורסם שלו, ביקור ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בכותל, מוצג דרך קבע בבית העצמאות שבתל אביב. פרוינדליך נולד בחיפה, בנם של מרטין (משה) פרוינדליך ומרגוט (פנינה) ריטרבנד, שעלו בשנת 1933 במסגרת העלייה החמישית מגרמניה. גדל בכפר שמריהו ולמד במחזור הראשון של בית הספר היסודי ברנדייס בהרצליה. לאחר שקיבל מצלמת "בוקסה" כמתנת בר מצווה החל לצלם ולפתח את התשלילים במעבדה שהקים בביתו. את לימודי התיכון התחיל בקיבוץ מרחביה ובשנת 1950 עבר להתגורר בביתה של דודתו בחולון ולמד את מקצוע הצילום לדפוס בהוצאת א. לוין אפשטיין בבת ים. בשנת 1953 התגייס כצלם צבאי ביחידת ההסרטה של צה"ל והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ולאחר שחרורו משירות סדיר המשיך לשרת במילואים כצלם עבור במחנה גדנ"ע ובמחנה. במהלך מלחמת ששת הימים תיעד במצלמתו את הפריצה לעיר העתיקה וכיבוש הכותל המערבי והנציח את ביקורו של דוד בן-גוריון בכותל, צילום המוצג כיום בבית העצמאות שבתל אביב. לאחר השירות הצבאי השתלב פרוינדליך כצלם דפוס שקע בעיתון דבר וכצלם סטילס בעיתון דבר לילדים. הוא צילם את תמונות השער למוסף השבועי דבר השבוע ודבר לילדים. הוא עסק כצלם דפוס אופסט בהוצאת הספרים מסדה, וכן שימש כמדריך לצילום דפוס אופסט של חברת פלווקו, נציגת אגפא בישראל. הוא פרש מתפקידו בגיל 78, ולאחר מכן היה סוכן של חברת סיטקו עד גיל 83. כמו כן היה פרוינדליך חבר בהתאחדות הצלמים בישראל מאז שנות ה-70. בשנת 1961 הוצג צילום שצילם בתערוכה בבית סוקולוב. תערוכה ראשונה של צילומיו התקיימה בתחילת 1965 בחולון ומשם נדדה לרמת גן, כפר שמריהו וקריית אונו. על צילומיו נכתב בעל המשמר: ”אין הוא אוהב לצלם דווקא בני-אדם; הוא מחפש את החי והדומם, ומנסה לשוות לו משמעות בעזרת מצלמתו. במיוהד אוהב מ. פרוינדליך שורשי עצים וגזעים.” לאחר מלחמת ששת הימים הוצגה תערוכה של 40 צילומים שלו מהמלחמה. בשנת 2006 הוצגה תמונה שלו הזמר האילם בתערוכה של גמלאים במשכן הכנסת. צילומיו הוצגו בתערוכות רבות לאורך השנים. 1965 - הדמות והדומם בישראל, יד לבנים בחולון, רמת גן, כפר שמריהו וקריית אונו 1967 - המערכה על כיבוש ירושלים, יד לבנים בחולון 2013 - כחול הים, מרכז וייל, כפר שמריהו 1961 - תערוכת צילומים לזכרם של רוברט קאפה ודוד סימור, בית העיתונאים על שם סוקולוב, תל אביב 1966 - מראות הנגב, בית התרבות ברמת גן המלחמה לשלום - הוצאת דקל 1976 מלחמת ששת הימים - הוצאת פיקוד המרכז 1967 קסדות אל פני ירדן - כתב שאול הון, מאיר פרוינדליך, הוצאת מעריב 1968 שנתון ישראל לאומנות הצילום בין השנים 1963–1966 צלמי המילניום ישראל 2000 אלבום הצלמים: ישראל 2006 פרוינדליך נשוי לג'קלין כהן מאז 8 באוקטובר 1958. השניים מתגוררים בכפר שמריהו והורים ל-3 ילדים. מדיה וקבצים בנושא מאיר פרוינדליך בוויקישיתוף הצלם מאיר פרויינדליך (@meir_freundlich_photos) • Instagram photos and videos, באתר www.instagram.com אוריאל לוי, ‏זיכרונות מלחמה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 ביוני 2022 מרטין פרוינדליך ז"ל, דבר, 20 במרץ 1983 ש. אשר, צילומים של מאיר פרוינדליך, על המשמר, 26 בפברואר 1965 אורנה רביב, ‏אגפא העולמית רכשה השליטה בסוכנות הדפוס פלווקו מפ"ת, באתר גלובס, 6 באוקטובר 1998 אורי קיסרי, הפיוט של הצלמניות, מעריב, 23 בנובמבר 1961 תערוכת צילומים של י. פרוינדליך, על המשמר, 28 ביולי 1965 באולם בית יד לבנים בחולון, דבר, 8 בדצמבר 1967 נבחרו 55 צילומים לתערוכה מתוך 449 צילומים של 71 צלמים הוענקו הפרסים ע"ש קפקא - שים, דבר, 16 בנובמבר 1961
חיים אנחנו במחתרת

חיים אנחנו במחתרת הוא שיר שכתב בשנת 1933 אברהם שטרן (יאיר), אז ממפקדי הארגון הצבאי הלאומי ולימים מפקד הלח"י. את מילות השיר התאימו ללחן השיר "אנו נהיה הראשונים" ובלחן זה שרו אותו בארץ ישראל. גולי אצ"ל ולח"י, ששרו אותו רבות במחנות המעצר באריתריאה, ביצעו שינויים קלים בלחן לצורך הגברת הדרמטיזציה, ובאופן זה ביצעה אותו לימים "זמרת המחתרות" שולמית לבנת, כפי שלמדה מבעלה ומאנשי לח"י אחרים ששהו במחנות המעצר. השיר נכלל בארבעה דפי סטנסיל של שירים, ובשנת 1948 הופיע בשירון בית"ר "שיר זמר לבני חרות", וזו הייתה הפעם הראשונה שהוא הוכנס לשירון כזה, על אף השנים הרבות מאז חיבורו. ד"ר נתן שחר העריך שהדבר נגרם מאחר שאז חזרו ארצה הגולים מאפריקה, והם פעלו להפיץ את השירים ששרו במחנות המעצר. מילות השיר "חיים אנחנו במחתרת" והאזנה לו, באתר זמרשת אנו חיים במחתרת, באוסף המוזיקה הישראלית
גדוד המשמר (אוסטריה)

גדוד המשמר (בגרמנית: Gardebataillon) הוא גדוד מיוחד של צבא אוסטריה אשר מטרתו היא לייצג את אוסטריה בטקסים ממלכתיים באוסטריה ומחוצה לה. מקביל לוואכטבטליון בבונדסוור. הגדוד הוקם לראשונה ב-1 במרץ 1935 ברפובליקה האוסטרית הראשונה ונקרא בתחילה "גדוד המשמר של וינה". מפקדתו הראשונה נמצאה בהופבורג. הגדוד פורק בעקבות האנשלוס ואיחוד הצבא האוסטרי לתוך הוורמאכט. ב-1956 הוקם מחדש הגדוד תחת השם "גדוד המשמר הצבאי" (Heereswachbataillon). מפקדת הגדוד נקבעה בצריף מריה תרזה בווינה. ב-15 במאי 1957 קיבל הגדוד את שמו הנוכחי. משימות הגדוד כוללות הגנה על מבנים פדרליים כמו ההופבורג והקנצלרייה. הגדוד מספק גם משמר כבוד באירועים ייצוגיים (כגון הסמכות שגרירים, טקסי קבלת פנים ותהלוכות). הגדוד משתתף גם בטקסי קבורה לחיילים שנהרגו בקרב. מדיהם של אנשי גדוד המשמר נבדלים ממדי שאר הצבא האוסטרי באמצעות כומתה אדומה וצווארון לבן שלהם. כמו כן חיילי הגדוד מצוידים גם בקסדה טקסית, שבחזיתה סמל אוסטריה. גדוד המשמר כולל גם את "תזמורת המשמר של וינה" (Gardemusik Wien), המהווה את אחת מ-9 התזמורות הצבאיות של הצבא האוסטרי. מדיה וקבצים בנושא גדוד המשמר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גדוד המשמר ערוץ היוטיוב הרשמי של גדוד המשמר
נקודת בטוליה

נקודת בטוליה או נקודת באטוליה או באטוליה פוינט או נוס באטוליה (באנגלית: Batuliya Point; בבולגרית: нос Батулия) היא לשון יבשה שאינה מכוסה קרח, המהווה את הקצה המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. נקודת בטוליה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרצון צפינה. נקודת בוטליה בולט 550 מטרים מהאי לתוכו של מצר ברנספילד. נקודת בטוליה ממוקמת 5.4 קילומטרים צפונית-מזרחית לקצה הדרום-מזרחי של נקודת רוברט; נקודת בטוליה ממוקמת 3 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לקצה הדרום מזרחי של נקודת סאדאלה; נקודת בטוליה ממוקמת 1.9 קילומטרים דרומית לנקודת קיצ'ן. אזור לשון היבשה מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009. לשון היבשה נקראת על שם היישוב בטוליה שבמערב בולגריה. תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
המשובשים

המשובשים (באנגלית: The Imperfects) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית שיצרו דניס היטון ושלי אריקסן. הסדרה עוקבת אחר שלושה מבוגרים צעירים הרודפים אחר המדען המטורף שהתעסק עם ה-DNA שלהם, וכתוצאה מכך סובלים מתופעות לוואי. הסדרה עלתה לאקרנים בנטפליקס ב-8 בספטמבר 2022. אבי, טילדה וחואן סובלים מתוצאות לוואי מפלצתיות של ניסוי שהשתבש, ומשלבים כוחות כדי לנסות למצוא את המדען שאחראי לכך – ותרופה למצב. שלושה בני עשרים ומשהו, אבי, חואן וטילדה, הופכים למפלצות לאחר שעברו טיפול גנטי ניסיוני. השלישייה מחליטה לאחר מכן לרדוף אחר ד"ר אלכס סרקוב, המדען האחראי לשינוי הגנטי שלהם, ולהכריח אותו להפוך אותם שוב לאנושיים. אליהם מצטרפת ד"ר סידני בורק, מדענית שמסייעת להם בחיפושיהם. איטליה ריצ'י בתור ד"ר סידני בורק מורגן טיילור קמפבל בתור טילדה ובר ריהאנה ג'אגפאל בתפקיד אבי סינג איניאקי גודוי בתור חואן רואיז ריס ניקולסון בתור ד"ר אלכס סרקוב סלינה מרטין בתור האנה מור קירה זגורסקי בתור איזבל פינץ' ב-16 באפריל 2021 אישר שירות הזרמת המדיה נטפליקס להפקה להפיק סדרה המורכבת מעשרה פרקים. התוכנית נוצרה על ידי דניס היטון ושלי אריקסן, שצפויות להפיק בפועל לצד צ'אד אוקס ומייקל פריסלב. "Nomadic Pictures" היא חברת ההפקה. הסדרה מבססת את כוחות הדמויות הראשיות על של יצורים אגדיים, כמו הבאנשי, הסוקובוס והצ'ופקברה. עם ההכרזה על הזמנת הסדרה, לוהקו איטליה ריצ'י, מורגן טיילור קמפבל, ריאנה ג'פאל, אינאקי גודוי, ריס ניקולסון, סלינה מרטין וקירה זגורסקי לתפקידים בסדרה. "המשובשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשובשים", באתר נטפליקס "המשובשים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המשובשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Petski, Denise (15 באפריל 2021). "Italia Ricci to Star in Netflix Sci-Fi Series 'The Imperfects' from Nomadic Pictures". Deadline Hollywood. נבדק ב-18 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) Radulovic, Petrana (6 ביוני 2022). "The Imperfects is Netflix's latest supernatural coming-of-age show". Polygon. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה) Asatryan, Tigran (2022-08-09). "'The Imperfects' Series: Netflix Release Date Estimate and What We Know So Far". What's on Netflix (באנגלית). נבדק ב-2022-08-09. Bricken, Rob (15 באפריל 2021). "Out of The Order's Ashes, Netflix Finds The Imperfects". Gizmodo. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה)
תומאס סרון

תומאס סרון דה לוסיו (בספרדית: Tomás Zerón de Lucio) הוא מבוקש שהיה ראש סוכנות החקירות הפליליות של מקסיקו (AIC) בתקופת ממשלו של הנשיא אנריקה פניה נייטו ובכיר בממשל המקסיקני. משנת 2019, הוא מבוקש על ידי מערכת המשפט המקסיקנית בגין האשמות שונות הכוללות עינויים וסילוף ראיות בפרשת היעלמות 43 הסטודנטים מאיוצינאפה, מעילה בעשרות מיליוני דולרים, ורכישת תוכנת פגסוס של NSO Group. ב-2019 הוא ברח ממקסיקו לקנדה ומשם טס לישראל כדי להימנע ממעצר. כיום מתגורר סרון במגדל נווה צדק בתל אביב, זאת למרות הבקשה המקסיקנית מישראל להסגיר אותו למקסיקו. על פי דיווח מיולי 2021 "הניו יורק טיימס" נכון לאותו מועד ישראל לא טיפלה בבקשת ההסגרה של מקסיקו, או בבקשתו של סרון עצמו לקבלת מקלט מדיני. גורם ישראלי שצוטט בכתבה טען כי הסחבת בטיפול בנושא היא מכוונת שנועדה להתנקם במקסיקו על כך שנציגיה באו"ם תמכו בחקירת חשדות ל"פשעי מלחמה" של ישראל בשנת 2018. הרשויות במקסיקו חוקרות גם אנשי עסקים ישראלים המקורבים לסרון, ובהם דוד אביטל, מחברת MTRX Technologies השייכת לחברת רייזון הישראלית, שלפי החשד סייע לסרון להסתתר בתל אביב. בשנת 2022 דווח בעיתון "הארץ" שלנוכח סירוב ישראל להסגירו, מקסיקו פתחה במשא ומתן עם המבוקש עצמו. סרון למד מינהל תעשייתי במכון הפוליטכני הלאומי. הוא סיים לימודי מדעים פליליים. בשנת 1993, סרון היה גזבר בחברת 'La Compañia de Parras, SA; ב-2002 הוא היה המנהל הפיננסי של Grupo Control de Riesgo, וב-2006 הוא שימש חודשיים כמנהל פיננסי ב-Contrusistem‏. במהלך שש השנים של פליפה קלדרון, סרון היה אחראי על השליטה הפוליטית של ארגון La Policía Federal Preventiva‏ (PFP), במזכירות לביטחון פנים, לשם הצטרף ב-2007 ופגש את ג'נרו גרסיה לונה. לסרון לא היה ניסיון קודם בשירות ציבורי או בעבודת ביטחון ציבורי לפני שהצטרף ל-Policía Federal Preventiva (משטרת מניעה פדרלית). מדיה וקבצים בנושא תומאס סרון בוויקישיתוף מקסיקו קוראת לישראל להסגיר חוקר לשעבר ב-43 תיקי תלמידים נעדרים, באתר הגרדיאן,‏ 22 ביולי 2021 תומר גנון, המבוקש המקסיקני מצא מסתור אצל איש העסקים מקבוצת רייזון, באתר כלכליסט, 18 במאי 2022 Bergman, Ronen; Lopez, Oscar (2021-07-15). "Former Official Wanted by Mexico Takes Refuge in Israel". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-08-26. Tomás Zerón se esconde en lujoso edificio; es protegido por empresario en Israel: Calcalist, Aristegui Noticias (בספרדית) ניו יורק טיימס: ישראל מסרבת להסגיר מבוקש שחתם על חוזים עם NSO, באתר הארץ, 15 ביולי 2021 "Tomás Zerón de Lucio: una trayectoria 'sembrada' de dudas". Expansión (בספרדית). 2016-05-04. נבדק ב-2021-07-21. "Tomás Zerón de Lucio | gob.mx | Procuraduría General de la República | Gobierno". web.archive.org. 2016-05-14. אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2016. נבדק ב-2021-07-21. {{cite web}}: (עזרה) Hernández 2017, p. 88. Hernández 2017.
ריס ניקולסון

ריס ניקולסון (באנגלית: Rhys Nicholson; נולד ב-22 באפריל 1990) הוא שחקן וקומיקאי אוסטרלי. הוא ידוע בהיותו שופט בתוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רופול דאון אנדר" משנת 2021 ואילך. ניקולסון עבר לסידני ב-2009. הוא זכה להצלחה מוגבלת כקומיקאי עד 2012, אז זכה בפרס המגזין Time Out עבור הכוכב עולה החדש הטובה ביותר בפסטיבל הקומדיה של סידני. מאז הוא מופיע ברחבי העולם. הוא הופיע הפסטיבלים והופעות רבות אחרות בהן ניו יורק, פסטיבל הפרינג' של אדינבורו, פסטיבל הקומדיה של וודאפון בדבלין, פסטיבל הקומדיה של ניו זילנד ובתיאטרון סוהו בלונדון. בשנת 2014, ניקולסון הופיע בסרט התיעודי "GayCrashers", לצד ג'ואל קריזי, בו הצמד נוסע לעיירה הקטנה קולאק ומבצעים מופע סטנד-אפ. קריזי היה מושא להתקפה הומופובית בביקור קודם בעיר. בשנת 2016, כדי להדגיש את החשיבות של שוויון נישואין באוסטרליה, ניקולסון התחתן בפומבי עם הלסבית והקומיקאית זואי קומבס מאר בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן. באותה שנה ניקולסון וקומבס מאר היו גם מועמדים שניהם לפרס בארי לתוכנית הטובה ביותר, שבו זכה קומבס מאר. בשנת 2021, ניקולסון שימש כשופט בתוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רופול דאון אנדר" לצד רופול ומישל ויסאז'. באותה שנה לוהק ניקולסון לתפקיד ראשי בסדרת המדע בדיוני הטלוויזיונית של נטפליקס, "המשובשים". ניקולסון הופיע בתפקידי אורח במספר סדרות ותוכניות טלוויזיה, כולל "Housos vs. Authority"‏, "Balls of Steel Australia"‏, "The Morning Show"‏, "Comedy Up Late"‏, "Dirty Laundry Live"‏, "The Feed"‏, "Talkin'Bout Your Generation"‏, "The Project" ו-"Huhesy, We have a Problem". הוא הופיע בפסטיבל הקומדיה של סידני, בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן, ובפסטיבל הקומדיה Just for Laughs. Social Liability‏ (2011) Almost a Person‏ (2012) Dawn of a New Error‏ (2013) Eurgh‏ (2014) Forward‏ (2015) Bona Fide‏ (2016) I'm Fine‏ (2017) Seminal‏ (2018) Nice People, Nice Things, Nice Situations‏ (2019) Live at The Athenaeum‏ (2020) Rhys, Rhys, Rhys‏ (2020, 2021, 2022) ניקולסון הוא הומו, א-בינארי, ומשתמש בכינוי הגוף they/them. הוא מתגורר עם ארוסו, מגיש הרדיו טריפל ג'יי לשעבר קיראן ויטלי. הוא אחיינו של חבר בלהקת הרוק "Machine Gun Fellatio" וחובב מוזיקה נלהב. מדיה וקבצים בנושא ריס ניקולסון בוויקישיתוף ריס ניקולסון, ברשת החברתית פייסבוק ריס ניקולסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריס ניקולסון, ברשת החברתית אינסטגרם ריס ניקולסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריס ניקולסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) "Gaycrashers: Opening Shot". ABC Television. נבדק ב-2016-06-18. "Comedians Zoe Coombs Marr and Rhys Nicholson wed in Melbourne's first gay marriage". The Sydney Morning Herald. 16 באפריל 2016. נבדק ב-2016-06-18. {{cite web}}: (עזרה) "New judge joins RuPaul's Drag Race Down Under". Stuff.co.nz. 2021-02-10. נבדק ב-2021-03-04. Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏4 במרץ 2021 "Gay comedian Rhys Nicholson: Men on train called me a faggot and threatened to 'bash me to death'". 18 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Rhys Nicholson's MICF 2022 show is clever, polished and so so funny". Magazine, express (2022-08-15). "Exclusive: Rhys Nicholson Serves Non-Binary Realness". express Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-25. Thomas, Sarah (2017-04-17). "Rhys Nicholson's Sydney Comedy Festival show I'm Fine shares his story of bulimia". The Sydney Morning Herald. ארכיון מ-2018-03-15. נבדק ב-2018-07-20.
CIOS (כבל)

מערכת אופטית קפריסין–ישראל (באנגלית: Cyprus-Israel Optical System, בקיצור: CIOS) היא מערכת כבלים תת-ימית של כבלים בים התיכון המקשרת בין קפריסין לישראל. חברת AT&T נבחרה לביצוע התקנת הכבל בעלות של כ-10 מיליון דולר. לכבל יש נקודות חיבור באיה נאפה ונהריה. הוא בעל קיבולת שידור של 622 Mbit/s ואורכו הכולל הוא 250 ק"מ. הפעלתו החלה ב-11 באפריל 1994. "Technical Information". אורכב מ-המקור ב-2011-06-08. נבדק ב-2008-10-15. https://twitter.com/steffanwatkins/status/908422017673777152, Twitter
תזמורת המשמר של וינה

תזמורת המשמר של וינה (בגרמנית: Gardemusik Wien) היא אחת מתשע התזמורות הצבאיות של צבא אוסטריה, והחשובה מביניהן. התזמורת מסונפת לגדוד המשמר האוסטרי. התזמורת הוקמה בספטמבר 1955 והייתה שייכת בתחילה למשמר הגבול האוסטרי. בינואר 1956 הוקם באופן רשמי צבא אוסטריה ויחד עמו "גדוד המשמר של וינה". גדוד המשמר השתלט על כל המשימות הייצוגיות בתחומי וינה, ולפיכך התזמורת הצבאית של וינה סונפה אליו. תזמורת המשמר של וינה היא אחת היחידות הבודדות בצבא האוסטרי שלא הושפעו מהקיצוץ הרוחבי שנערך בצבא ב-2014. תזמורת המשמר של וינה נוכחת בטקסים החשובים והייצוגיים ביותר של הצבא האוסטרי. כולל טקסי קבלות פנים, הסמכות שגרירים, ומצעדים צבאיים רשמיים. לתזמורת המשמר ישנה מסורת ליצור מצעד חדש לרגל כל השבעה של נשיא אוסטרי. בפעם האחרונה נערך מצעד חדש לכבוד השבעתו של אלכסנדר ואן דר בלן ב-2017. פרט לתפקידיה הרשמיים, תזמורת המשמר מבצעת גם הקלטות אולפן של שירים אוסטריים לאומיים. במהלך שנות פעילותה הפיקה התזמורת למעלה מעשרים תקליטים. התזמורת כוללת 60 חברים. מאפיין בולט של התזמורת הוא העדרם של תופים המהווים חלק חשוב בפורמט הגרמני של התזמורות הצבאיות המשמש גם את הצבא האוסטרי. מדיה וקבצים בנושא תזמורת המשמר של וינה בוויקישיתוף תזמורת המשמר של וינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תזמורת המשמר של וינה, באתר Discogs (באנגלית) תזמורת המשמר של וינה באתר הצבא האוסטרי
שום גמדים לא יבואו

שום גמדים לא יבואו הוא רומן מאת הסופרת הישראלית שרה שילה, שיצא לאור בשנת 2005 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד". הספר נערך על ידי יובל שמעוני וזכה בפרס ספיר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הספר מתאר עיירת ספַר בצפון הארץ בשנות ה-70 של המאה ה-20 בה חיים התושבים באימה מתמדת מפני האויב שמעבר לגבול לבנון (קל לזהות את המקום כמעלות-תרשיחא אך השם לא מוזכר בסיפור). הספר מתחיל בערב של ירי קטיושות על העיר, כשלמחורת חל יום השנה השישי לפטירתו של מסעוד דדון, מלך הפלאפל המקומי. בשנת 1998 החלה הסופרת הישראלית שרה שילה להתמסר לכתיבת הספר שום גמדים לא יבואו. את תהליך כתיבת הספר הספר תיארה שילה: מה שקרה זה שליום הולדת ה-40 שלי קיבלתי במתנה את 'שתהיי לי הסכין' של דויד גרוסמן. קראתי את 'שתהיי לי הסכין' והספר הזה עשה לי משהו שאי אפשר בכלל לתאר. משהו התחיל לזוז בתוכי. לא ידעתי מנוח. לפני זה היו לי כמה ניסיונות כתיבה לא מוצלחים לילדים אבל עכשיו קרה משהו אחר. היה חודש יוני ואני ממש לא יכולתי לקום מהמיטה וללכת לעבודה ובשביל מי שמגיל 18 לא הפסידה יום אחד של עבודה, למעט חופשות לידה קצרות במיוחד, זה היה משהו בהחלט יוצא דופן. הייתי בשוק. הרגשתי שכל מה שאני רוצה זה לשוטט על הגבעות עם מחברת ביד ולכתוב. כתבתי מכתב לדוד גרוסמן על הספר שלו והוא ענה לי שהחיים קצרים מכדי שמי שאין לו כישרון יבזבז אותם על כתיבה אבל לי הוא אומר שכדאי שאשב ואכתוב... הייתי קמה ב-4 בבוקר ויוצאת מהבית עם בלוק ביד וכותבת. — "בלי מונולוגים מהוואגינה" - נרי לבנה, הארץ 2005 לאחר תהליך כתיבה ממושך היא הגישה את הספר להוצאת עם עובד, שפרסמה אותו ב-2005 בשיתוף מפעל קסת לספרות ביכורים. הספר זכה להצלחה מסחרית יוצאת דופן, לביקורות משבחות ולמספר פרסים, ביניהם פרס ספיר, פרס קרן טובה ויצחק וינר לעידוד יצירה ספרותית מקורית ובפרס שרת החינוך בתחומי היצירה הספרותית. הספר עובד גם למחזה על ידי רויטל איתן, שהוצג בין היתר ב-2014 בפסטיבל לבי במזרח (מוזיקה מקורית: ישראל כסיף, משחק: שנטל כהן). שלומית ליר, חורצת לשון לקאנון, באתר nrg‏, 30 בינואר 2006 'שום גמדים לא יבואו' מאת שרה שילה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 ביולי 2019 שום גמדים לא יבואו, באתר www.am-oved.co.il דרור בורשטיין, קראו וירחב לבבכם: "שום גמדים לא יבואו", באתר הארץ, 25 בדצמבר 2005 שום גמדים לא יבואו, באתר תיאטרון בסלון
אוטמר הסלר

אוטמר הסלר (גרמנית: Otmar Hasler; נולד ב-28 בספטמבר 1953) היה ראש ממשלת ליכטנשטיין מ-5 באפריל 2001 ועד 25 במרץ 2009. מונה לראש הממשלה ב-5 באפריל 2001 לאחר שהחליף את מריו פריק, וכן כיהן כראש המפלגה הפרוגרסיבית העממית של ליכטנשטיין. ב-25 במרץ 2009 הוחלף בתפקיד ראש הממשלה על ידי קלאוס צ'יצ'ר. סמכויותיו היו מצומצמות מהרגיל לראש ממשלה במדינה שכן נסיך ליכטנשטיין, הנס אדם השני, לקח את רוב סמכויותיו בשנת 2003 לאחר משאל עם. מדיה וקבצים בנושא אוטמר הסלר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביטל חן

אביטל חן (נולד ב-1958 בישראל) הוא שופט ישראלי, נשיא בתי המשפט הקהילתיים. כיהן כנשיא בתי משפט השלום במחוז ירושלים. אביטל חן נולד בישראל בשנת 1958. שירת בצה"ל בין השנים 1976–1982. השתחרר מן השירות בדרגת סגן, והתקדם בשירות המילואים עד לדרגת סגן אלוף. בשנת 1986 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1987 הוסמך כעורך דין. בשנים 1987–1997 עבד כעורך דין עצמאי. בשנת 1997 מונה לשיפוט. ב-2022 קיבל תואר שני בהצטיינות במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו. בשנת 1997 מונה לשופט תעבורה. ביוני 2003 מונה לכהונת שופט של בתי משפט השלום בירושלים. בפברואר 2009 החל לכהן כשופט נוער. בינואר 2014 מונה לסגן נשיא בתי משפט לתעבורה במחוז ירושלים. ביוני 2015 מונה לנשיא בפועל של בתי משפט השלום מחוז ירושלים. במאי 2016 מונה לנשיא בתי משפט השלום מחוז ירושלים. שפט במשפטי אהוד אולמרט ופרשת מעונות ראש הממשלה, בו הואשמה שרה נתניהו. במסגרת תפקידו כנשיא בתי משפט השלום בירושלים הקים קרן לרווחת עובדי בתי המשפט במחוז ירושלים. בנובמבר 2020 מונה על ידי נשיאת בית משפט העליון, אסתר חיות, כאחראי על ההקמה ועל העברת ניהול בית המשפט הקהילתי, מארגון הג'וינט-אשלים שסייע בהקמת הפרויקט, להנהלת בתי המשפט. ב-21 באוגוסט 2022 מונה לנשיא בתי המשפט הקהילתיים במינוי לחמש שנים. במסגרת פעילותו כנשיא, הוביל שלוש ועדות בין-משרדיות, שתיים מהן ריכזו את הטיפול ברפורמות מהותיות בדיני התעבורה והשלישית בעניין קיצור משכי הזמן בהגשת תסקירי שירות מבחן. מדיה וקבצים בנושא אביטל חן בוויקישיתוף אביטל חן, באתר הרשות השופטת השופט אביטל חן מונה לנשיא בתי המשפט הקהילתיים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 באוגוסט 2022 השופט אביטל חן מונה לתפקיד נשיא בתי המשפט הקהילתיים, באתר ynet, 22 באוגוסט 2022 הודעה על מינויו של השופט אביטל חן לתפקיד נשיא בתי המשפט הקהילתיים, באתר הרשות השופטת, 22.08.2022 השופט אביטל חן מונה לנשיא בתי משפט השלום במחוז ירושלים - פוסטה, באתר פוסטה, ‏4 במאי 2015 הבוגרים והבוגרות, באתר הקריה האקדמית אונו ועדה מצולמת: ועדת תעבורה מארחת כבוד השופט אביטל חן, 6.6.18, סרטון בערוץ "מחוז תל אביב לשכת עורכי הדין", באתר יוטיוב (אורך: 01:09:32) רענן בן צור, יעל פרידסון, רועי ינובסקי, אחיה ראב"ד, אטילה שומפלבי ואלכסנדרה לוקש, מאחורי הסורגים: אהוד אולמרט נכנס לכלא, באתר ynet, 15 בפברואר 2016 גיל קלנר, ‏העסקה התקבלה חלקית: אולמרט יישב חודש נוסף, באתר "סרוגים", 10 בפברואר 2016 תמר אלמוג ומוטי גילת, השופט אביטל חן: "שחררתי אדם והוא רצח את אשתו, זה הולך איתי", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 בדצמבר 2021 אלה לוי-וינריב, ‏"ניצול טעות מכוון של הזולת ללא מרמה": שרה נתניהו הורשעה בפלילים ותשיב לקופת המדינה עשרות אלפי שקלים, באתר גלובס, 16 ביוני 2019 נשיאת העליון חיות נפרדת מהשופט אביטל חן: "מערכת המשפט התברכה בשופטים מצוינים", באתר חדשות מבזק לייב, ‏4 בנובמבר 2021 אירועים ונאומים - דברי נשיאת בית המשפט העליון באירוע הפרידה מנשיא בתי משפט השלום י-ם אביטל חן, ביום 2.12.2021, אתר הרשות השופטת
דאל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דאל – מאכל הודי דאל (אות) – אות באלפבית הערבי אגם דאל – אגם בהודו אוליביה דאל – בתו של רואלד דאל ולדימיר דאל – פילולוג רוסי רואלד דאל – סופר בריטי דל (פירושונים) דארל
סקוט קרפנטר

סקוט קרפנטר (באנגלית: Malcolm Scott Carpenter;‏ 1 במאי 1925, בולדר – 10 באוקטובר 2013, דנוור), היה אסטרונאוט בתוכנית מרקורי. סקוט קרפנטר נולד בבולדר, קולורדו. הוריו התגרשו כאשר הוא היה בן שלוש. אמו חלתה בשחפת ולכן הוא גדל אצל חברי המשפחה. בשנת 1943 הוא התגייס לצי ארצות הברית והחל ללמוד טייס. המלחמה הסתיימה לפני שהוא סיים את הקורס המלא. בשנים 1945–1949 הוא למד באוניברסיטת קולורדו וסיים אותה עם תואר באווירונאוטיקה. לאחר סיום האוניברסיטה קרפנטר חזר לצי. בשנת 1951 הוא הוסמך לטייס צי. במהלך מלחמת קוריאה הוא ביצע מספר משימות מבצעיות. לאחר סיום המלחמה הוא עבר קורס טייסי ניסוי. בשנת 1959 קרפנטר נכלל בצוות טייסים להכנות לטיסת חלל. בשנת 1962 הוא היה טייס עתודה לג'ון גלן. במרץ 1962 הוא היה טייס של חללית מרקורי-אטלס 7. תחילת המשימה הייתה מוצלחת. בהמשך קרפנטר לא ביצע מספר הנחיות של צוות הקרקע. במהלך הנחיתה היו בעיות במערכות אוטומטיות. כתוצאה מכך הוא נחת כ-400 ק"מ מהמקום המתוכנן. קרפנטר המתין מספר שעות עד שהתגלה על ידי מסוקי הצי. בנאס"א לא היו מרוצים מהתנהגות של קרפנטר במהלך הטיסה והוחלט להשעות אותו מהכנות לטיסות נוספות. בשנת 1965 קרפנטר השתתף בניסויים תת-ימיים של הצי. באוגוסט 1965 הוא בילה 30 ימים במעבדה 60 מ' מתחת למים. במהלך שהייה מתחת למים הוא ערך שיחת טלפון עם צוות ג'מיני 5 שהיו בחלל. באוגוסט 1967 קרפנטר עזב נאס"א ובשנת 1969 פרש משרות בצי ארצות הברית. הוא פתח חברה Sear Sciences שעסקה בניצול משאבי האוקיינוס. הוא שיתף פעולה עם ז'אק קוסטו. קרפנטר השתתף במספר משימות תת-ימיות. קרפנטר היה נשוי ארבע פעמים ונולדו לו שמונה ילדים. בספטמבר 2013 הוא עבר שבץ מוחי, אושפז בבית חולים בדנוור ונפטר כעבור חודש. על פעילותו לקרפנטר הוענקו עיטורים של ארצות הברית, קוריאה הדרומית והאומות המאוחדות. קרפנטר כתב מספר ספרים על פעילותו וספרי מדע בדיוני. מדיה וקבצים בנושא סקוט קרפנטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקוט קרפנטר ביוגרפיה, באתר נאס"א סקוט קרפנטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראיון עם סקוט קרפנטר סקוט קרפנטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סקוט קרפנטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)