יחידת הבילוש של מחלקת המשטרה (האימפריה הרוסית)

יחידת הבילוש הייתה שירות משטרתי במשרד הפנים של האימפריה הרוסית בתקופה שבין 1866 ל-1917, שתפקידה היה לפתור פשעים נפוצים, לערוך חקירה לגביהם ולאתר עבריינים ונעדרים והייתה כפופה למחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית. כונתה בשם משטרת בילוש, משטרת החקירות הפליליות ומחלקת בילוש ופעלה בצמוד למדור המיוחד של מחלקת המשטרה. פעילות יחידת הבילוש החלה עוד בזמן רוסיה הצארית אך הפכה גוף ממוסד בזמן פיוטר הגדול, שהקים כוח משטרה סדירה ובה רשת חוקרים והוטל עליהם לבצע "חיפושים סודיים" ולנהל "עניינים שקטים". גופים מיוחדים של חקירה פלילית נוצרו בפטרבורג בשנת 1729, במוסקבה - בשנת 1730. בפטרבורג הגוף ביצע חיפוש אחר רכוש גנוב, לכידת גנבים ושודדים וערך חקירה בתיקי גניבה, שוד ורצח. בשנת 1746 התארגנה מחלקת חיפוש מיוחדת בלשכת מפקד משטרת סנקט פטרבורג והוטל עליה לחקור גנבים ושודדים שנעצרו בבירה ובפרובינציה. בשנת 1756 הוציא הסנאט המושל צו "אודות קביעת הבלשים העיקריים לחיפוש והשמדת גנבים ושודדים ונמלטים" תוך פירוט ההוראות על זכויותיהם וחובותיהם של בלשים אלה. בנובמבר 1775 חתמה יקתרינה השנייה על צו להקמת מוסדות לשליטה במחוזות. על בסיס מסמך זה, במחוזות, תפקידי החקירה הפלילית הוטלו על בתי המשפט של זמסטבו ובראשם עמד מפקד משטרת זמסטבו. בערים, תפקידים דומים בוצעו על ידי משטרת העיר בראשות ראש העיר עצמו. בשנת 1782, אורגנו גופים כאלה בערים אחרות באימפריה וחלק מתפקידי החקירה הפלילית הועברו אליהם. רפורמות משמעותיות בתחום החקירה הפלילית התרחשו בראשית המאה ה-19 (בעיקר עם הקמת משרד הפנים בשנת 1802) ובמיוחד בשנות 1860. בשנת 1860 הוסרו לחלוטין מהמשטרה תפקידי שיפוט ובמידה רבה, ענייני החקירות. הדבר היחיד שנותר ביכולתה של המשטרה היה לערוך חקירה בתיקים פליליים. חקירה וחיפוש אחר עבריינים במחוזות הופקדו בידי השוטרים, בעוד בערים - משימות אלה היו בסמכויות הפקידים העירוניים. בשנת 1864 אומצה אמנת ההליך הפלילי (Устав уголовного судопроизводства) המסדירה את נורמות החקירה הפלילית. בה נכתב כי המשטרה, בעת ביצוע חקירה, "אוספת את כל המידע הדרוש לה באמצעות חיפושים, בירורים מילוליים ומעקב סמוי". לראשונה במשטרה הרוסית, נוצרו בפטרבורג יחידות מיוחדות לפתרון פשעים וניהול חקירות, שם הוקמה בשנת 1866 משטרת בילוש בלשכת מפקד המשטרה. לפני כן, תפקידי בילוש בוצעו על ידי חוקרים פליליים והמשטרה כולה בצורה בה התקיימה באותה תקופה. בתחילה צוות החקירה הפלילית בסנקט פטרבורג היה קטן: המחלקה כללה, בנוסף לראש המחלקה ועוזרו, 4 פקידים למשימות מיוחדות, 12 משגיחי משטרה (בלשים) ו-20 בלשים אזרחיים (עובדים בדרגות אזרחיות שגויסו למשטרה). בשנת 1881 הוקמה יחידת הבילוש במשטרת מוסקבה. לאחר מכן נוצרו מחלקות בילוש בוורשה, קייב, טיפליס, באקו, ריגה, אודסה, רוסטוב על הדון, לודז'. ב-6 ביולי 1908 אימצה הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית את החוק "אודות ארגון יחידות הבלשים". לפיו, פעילות חיפוש מבצעי הפכה לתפקיד עצמאי של רשויות אכיפת החוק במדינה. ב-10 באוגוסט 1910 הוציא משרד הפנים הוראות לחברי מחלקות הבילוש ועל בסיס מסמכים אלה נוצר מבנה יחידות הבלשים והן כללו לשכות רישום, שהייתה אחראית לאיסוף תצלומים ותיעוד, יחידות מעצר, יחידות סיור סדירות ויחידות לטיפול בגניבות והשבת רכוש. המשטרה הקיסרית פוזרה ב-11 במרץ 1917 ואיתה גם יחידת הבילוש. תחת משרד המשפטים, הוקמה הלשכה לחקירה פלילית שכללה את מחלקות הבילוש לשעבר. גופים אלה פעלו עד להיווצרות מנגנון הבילוש כחלק מנ.ק.ו.ד. על יחידות הבילוש הופקדו המשימות לנהל חקירה אודות פשעים שבוצעו, איסוף ראיות, חיפוש אנשים המעורבים בביצוע הפשע שנחקר, ביצוע עבודות סמויות בסביבה פלילית. בנוסף, על יחידת החקירה הפלילית הופקדו החובות לשמור על כל מיני רשומות - תיקי סימוכין מבצעיים, תיקי טביעות אצבע ותיקים אחרים. מבחינה מבנית, גופי החקירה הפלילית היו כפופים למחלקת המשטרה במשרד לענייני פנים של האימפריה הרוסית והן היו חלק מתחנות המשטרה. פרטי העבודה בחקירה פלילית הציבו דרישות גבוהות כלפי כל בלש. על מנת לחנך ולהכשיר אנשי צוות, באוקטובר 1903 נפתח בית הספר לשוטרים הראשון באימפריה הרוסית שפעל בעיר וילנה. МВД России, энциклопедия. Москва, Объед. ред-ция МВД России, «Олма-пресс», 2002. ISBN 5-224-03722-0 Сичинский Е. П. Уголовный сыск России в X — начале XX вв.: Учебное пособие. Челябинск, 2002. Макаричев, Михаил Владимирович — Политический и уголовный сыск России в конце XIX- начале XX века החקירה הפלילית ברוסיה שלפני המהפכה, פטרבורג, 1997. החקירה הפלילית הרוסית חוגגת 90 שנה פוטילין - גאון הבילוש הרוסי