laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gaga: Five Foot Two

Gaga: Five Foot Two (בעברית: גאגא: 1.55 מטר) הוא סרט תיעודי אמריקאי אודות הזמרת ליידי גאגא, אשר יצא ב-22 בספטמבר 2017 לנטפליקס. הסרט מתעד את הקלטות אלבומה "Joanne", ואת ההכנות למופע הסופרבול שלה. הסרט בוים על ידי כריס מוקרבל והוא נחשף לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ולאחר מכן הועלה לנטפליקס ואף קטעים ממנו הוקרנו במהלך ההופעות שלה באירופה בסיבוב ההופעות "Joanne World Tour". נטפליקס תיארו את הסרט כ"גישה לא מסוננת מאחורי הקלעים לשנה בחיי גאגא". הסרט למעשה מצלם את ההקלטות של אלבומה Joanne ובמקביל הסרט מציג את ההתמודדות של גאגא עם מפגש עם המעריצים, התמודדה עם מחלת הפיברומיאלגיה, ההתמודדות עם שברון לב וכו'. בנוסף הסרט מתמקד גם בהכנות למופע הסופרבול כאשר בתחילת 2017 זכתה גאגא להוביל את מופע המחצית של משחק הסופרבול שהתקיים באותה שנה. בסרט גאגא מתייחסת גם לסכסוך שהיה לה עם מדונה, לקבלת התפקיד הראשי בסרט "כוכב נולד, לחברתה הטובה שחלתה בסרטן וכו'. כריזת הסרט מבוססת על עבודותיו של האמן הגרמני פייר שמידט ובה רואים קשתות, מפלים ועין נוספת זורמים על גופה של גאגא. עבודותיו של שמידט באינסטגרם משכו את תשומת ליבו של במאי הסרט כריס מוקקרבל וכתוצאה מכך הצוות של גאגא פנה לשמידט במטרה לעזור להם לעצב את כרזית הסרט. למאמץ זה נתרמו גם נטפליקס עצמם ביחד עם ביחד עם צמד הצלמים ההולנדי אינז ו-וינודה אשר צילמו את הכריזה (אשר עבדו בעבר גם גאגא גם על עטיפת השיר "Applause"). ליידי גאגא אנג'לינה קלדרונה גרמנוטה, סבתא סינתיה ג'רמנוטה, אימא ג'ו ג'רמנוטה, אבא נטלי ג'רמנוטה, אחות סוניה דורהאם, חברה בובי קמפבל, מנהל אישי טוני בנט, מוזיקאי, עבד עם גאגא על אלבום משותף ב-2014. בריאן ניומן, מוזיקאי פלורנס וולש, מוזיקאי, חברה בלהקת פלורנס והמכונה ועבדה עם גאגא על שיר באלבום. בלאדפופ, מפיק שעבד עם גאגא על האלבום מארק רונסון, מפיק שעבד עם גאגא על האלבום ריצ'י ג'קסון, כוריאוגרף פרדריק אספיראס, מעצב שיער רות הוגבן, יוצרת סרטים דונטלה ורסאצ'ה, מעצבת אופנה אתר האינטרנט הרשמי של Gaga: Five Foot Two "Gaga: Five Foot Two", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Gaga: Five Foot Two", באתר נטפליקס "Gaga: Five Foot Two", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Gaga: Five Foot Two", באתר Metacritic (באנגלית) "Gaga: Five Foot Two", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Sheehan, Paul (10 בינואר 2018). "2018 Cinema Audio Society Awards nominations: Oscar frontrunner 'Dunkirk,' 'Star Wars,' 'Wonder Woman'". Gold Derby. נבדק ב-10 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Hollywood Music in Media Awards: Full Winners List". The Hollywood Reporter. 30 בנובמבר 2017. נבדק ב-16 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה) Atkinson, Katie (18 ביוני 2018). "MTV Movie & TV Awards 2018: Complete Winners List". Billboard. נבדק ב-2 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Daly, Rhian (14 בפברואר 2018). "Here are all the winners from the VO5 NME Awards 2018". NME. נבדק ב-27 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "2018 Webby Awards: Online Film & Video: Music". Webby Award. 14 במאי 2018. נבדק ב-27 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "2018 Webby Awards: Online Film & Video: Best Editing". Webby Award. 14 במאי 2018. נבדק ב-27 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
המועצה הישראלית למניעת עישון

המועצה הישראלית למניעת עישון הוא ארגון שנוסד באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. הארגון נוסד לפי רעיון של פנינה הרצוג, מבכירי משרד הבריאות שעמדה בראש המחלקה ליחסים בין לאומיים שלו, סגנית יו"ר ארגון הבריאות העולמי של האומות המאוחדות - האו"ם, נציגת ישראל בסניף האירופי של ארגון הבריאות העולמי, וסגנית למנכ"ל משרד הבריאות. היא גם הייתה יו"ר הראשונה של המועצה. המועצה מרכזת, לשם מניעת העישון, גופים ויחידים, הפעילים לשם מניעת העישון, וכאלה שבתוקף תפקידם אמורים לטפל בנושא מניעת העישון. המועצה איננה גוף מאוגד, אלא היא פתוחה לחברות ולדיונים מצד כל מי שאין לו אינטרס בקידום מוצרי טבק ועישון. המועצה מקיימת דיוני עומק בנושאים הקשורים למניעת עישון באופן תדיר. תחילה נקראה בשם "הפורום למניעת עישון". במשך שנים שימש ד"ר טוביה לרר כיו"ר המועצה. מתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 יו"ר המועצה הוא עמוס האוזנר. אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הישראלית למניעת עישון המועצה הישראלית למניעת עישון, ברשת החברתית פייסבוק המועצה הישראלית למניעת עישון, באתר "גיידסטאר ישראל" עמירם ברקת, מתה פנינה הרצוג, פעילת ציבור, באתר הארץ, 23 בינואר 2005 סמדר שיר, "אבא שכב מורדם ומונשם ואנחנו צחקנו איתו והתבדחנו עליו", באתר "ידיעות אחרונות", 14 במאי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באולם מלך ההר

"בְּאוּלָם מֶלֶךְ הָהָר" (באנגלית: In the Hall of the Mountain King, בנורווגית: I Dovregubbens hall) הוא קטע מוזיקה קלאסית שהלחין אדוורד גריג בשנת 1875 כמוזיקה לסצנה השישית של המערכה שנייה במחזה "פר גינט" של המחזאי הנורווגי הנריק איבסן. המוזיקה המיוחדת והקלה לזיהוי סייעה לקטע המוזיקלי להשיג מעמד מיוחד בתרבות הפופולרית, והוא זכה לעיבוד על ידי אמנים רבים. היצירה מנוגנת כשהדמות הראשית, פר גינט, נמצאת בפנטזיה חלומית ונכנסת לאולם 'דֹבְרֵגוּבֵּנְס' (מלך הטרולים ההרריים). ההקדמה של הסצנה נמשכת: "יש קהל רב של טרולים, גמדים וגובלים. דברגובן יושב על כס המלכות שלו, עם כתר ושרביט, מוקף בילדיו וקרוביו. פר גינט עומד לפניו, יש סערה אדירה באולם". שורות אלה הן השורות הראשונות בסצנה. הסולם הראשי של היצירה הוא סי מינור. הנושא מתחיל לאט ובשקט, ברגיסטרים הנמוכים של כלי התזמורת – הצ'לו, הקונטרבס והבסון. לאחר שהתבסס, הנושא המרכזי מתפתח בעזרת כמה צלילים עולים, ואז מועתק מעלה בקווינטה זכה (טרנספוזיציה לסולם הדומיננטה, פה דיאז מז'ור, אך עם דרגה שישית מונמכת) ומנוגן בכלים נוספים. שתי קבוצות הכלים מקפצות בין אוקטבות שונות עד שלבסוף מתכנסות לאותו גובה צליל. המפעם מאיץ בהדרגה לפרסטיסימו (מהיר ביותר), והיצירה נעשית רועשת ותזזיתית. טקסט היצירה מושם בפיהם של דמויות שונות, המאיימות להעניש את פר גינט בעונשים שונים ומשונים: "הִרְגוּ אוֹתוֹ! בְּנוֹ שֶׁל הַגֶּבֶר הַנּוֹצְרִי פִּתָּה אֶת הַמְּשָׁרֶתֶת הַיָּפָה בְּיוֹתֵר שֶׁל מֶלֶךְ הֶהָרִים! הִרְגוּ אוֹתוֹ! הִרְגוּ אוֹתוֹ!" "שֶׁמָּא אֶשְׁבֹּר לוֹ אֶת הָאֶצְבָּעוֹת?" "שֶׁמָּא אֶמְשֹׁךְ אוֹתוֹ בַּשֵּׂעָר?" "הוֹ, הֵי, תֵּן לִי לִנְשֹׁךְ אוֹתוֹ בַּיָּרֵךְ!" "כְּדַאי לְבַשְּׁלוֹ לְמָרָק אוֹ לְצִיר?" "כְּדַאי לִצְלוֹתוֹ עַל הַמְּדוּרָה אוֹ לְהַשְׁחִימוֹ בְּמַחֲבַת?" "מֵי קֶרַח לַדָּם שֶׁלְּךָ!" מדיה וקבצים בנושא באולם מלך ההר בוויקישיתוף
המרכז הרפואי פלינדרס

המרכז הרפואי פלינדרס (באנגלית: Flinders Medical Centre, בקיצור: FMC) הוא מרכז רפואי גדול הממוקם באדלייד, אוסטרליה הדרומית. המרכז משמש כבית חולים וכבית ספר לרפואה. הוא מהווה חלק מרשת הבריאות המקומית הדרומית של אדלייד (Southern Adelaide Local Health Network - SALHN), הכוללת גם את בית החולים נוארלונגה, שירותי הסמים והאלכוהול בדרום אוסטרליה, ומגוון שירותי בריאות קהילתיים. בין השנים 2002–2013, עבר המרכז הרפואי פלינדרס תהליך פיתוח מקיף בהשקעה של יותר מ-193 מיליון דולר אוסטרלי מטעם ממשלת אוסטרליה הדרומית. מטרת ההשקעה הייתה להפוך את המרכז הרפואי פלינדרס לבית החולים הגדול ביותר בפרברי הדרום של אדלייד. תהליך הפיתוח כלל הקמת אגף דרומי חדש עם יחידות יולדות וגינקולוגיה, בנייה מחדש של חדר המיון, והרחבת היחידה לטיפול נמרץ. בנוסף, נבנו יחידה חדשה לרפואה דחופה, יחידת טיפולי לב, והותקנו מתקני הדמיה מתקדמים. אזור חדרי הניתוח הורחב, מחלקת האשפוז לילדים שופצה, ונבנה חניון מקורה. במקביל, בוצעו שדרוגים משמעותיים בתשתיות ההנדסיות של האתר. בפברואר 2003, הוקם מבנה חדש לבריאות הנפש במרכז הרפואי, שנקרא על שם מרגרט טובין, לשעבר מנהלת בריאות הנפש שנרצחה במשרדהּ באוקטובר 2002. לאחר השלמת השלב הראשון של הפיתוח, התחייבה ממשלת אוסטרליה הדרומית להשקעה נוספת של 185.5 מיליון דולר אוסטרלי לשיפור ושדרוג המתקנים ב-FMC. במסגרת זו, נבנה מרכז שיקום חדש הכולל מיטות שיקום, מכוני כושר ובריכת הידרותרפיה. כמו כן, הוקם שירות אורתוגריאטרי ייעודי ומרכז חדש לשירותי בריאות הנפש של קשישים. בניית המתקנים החדשים הסתיימה במחצית השנייה של 2017. ב-19 ביוני 2017, הכריזה ממשלת ווטריל על תוכניות להמשך פיתוח המרכז הרפואי. התוכניות כוללות הקמת שני חדרי ניתוח נוספים, הרחבת מחלקת החירום בכ-12 תאי חירום נוספים, והקמת חדר החייאה ייעודי לילדים. צעדים אלה נועדו להגדיל את קיבולת בית החולים ולשפר את איכות הטיפול הרפואי הניתן בו. מחלקת הרפואה הדחופה של המרכז הרפואי פלינדרס פועלת 24/7, והיא אחת העמוסות ביותר באוסטרליה הדרומית עם כ-85,000 עד 90,000 ביקורים בשנה. המחלקה מוכרת על ידי המכללה האוסטרלאית לרפואת דחופה. כחלק ממעמדו של FMC כמרכז רפואי אקדמי, הצוות כולל גם סטודנטים לרפואה ולסיעוד. אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הרפואי פלינדרס About Flinders Medical Centre Emergency Department at Flinders Medical Centre Flinders Medical Centre
גשר הידידות ג'יורג'יו-רוסה

גשר הידידות ג'יורג'יו-רוסה (ברומנית: Podul Prieteniei Giurgiu-Ruse, בבולגרית: Мост на дружбата) הוא גשר פלדה מעל נהר הדנובה, החוצה את הגבול שבין מרומניה ובין בולגריה ומחבר את העיר הרומנית ג'יורג'יו עם העיר הבולגרית רוסה ומאפשר מעליו תנועת רכבות וכלי רכב. עם הופעת מסילות הברזל באזור הורגש הצורך בגשר מעל הדנובה, שיחבר את מסילות הברזל של בולגריה עם מסילות הברזל של רומניה ומשם למרכז ומערב אירופה. בשנים 1866 - 1869 הנושא הוצע על ידי האנגלי ג'ון טרוור ברקלי (John Trevor Barkley), אך בגלל חוסר היציבות הפוליטית לא מומש. שנתיים מאוחר יותר, ב-1871, לאחר בניית מסילת הרכבת בין קונסטנטינופול לבין אדריאנופול, הנושא הועלה מחדש בעיקר משום אינטרסים אנגליים, אך שוב לא מומש, הפעם בגלל מלחמת צרפת-גרמניה והיחסים המתוחים בין האימפריה העות'מאנית ובין האימפריה הרוסית. ב-1898 חתם הפרלמנט הרומני על הסכם לבניית גשר לרכבת מעל הדנובה, אך גם הסכם זה לא מומש, הפעם בגלל המשבר הפיננסי של 1900. הפיתוח הכלכלי המואץ של בולגריה בתחילת המאה ה-20 חיפש מסילות יצוא למרכז וצפון אירופה, אך משברים פוליטיים וכלכליים דוגמת מלחמת החזיר מנעו את בניית הגשר. בהמשך פרצו מלחמות, מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת הבלקן השנייה ומלחמת העולם הראשונה. ב-10 באוקטובר 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, רומניה ובולגריה, שתי בנות ברית של גרמניה הנאצית, בהמרצת הגרמנים, חתמו על הסכם להקמת גשר על הדנובה, שייבנה על ידי חברת פרידריך קרופ AG הגרמנית. אחרי הפיכת 23 באוגוסט 1944 ברומניה ושינוי הבריתות נזנח הפרויקט. ב-30 ביוני 1951 חתמו רומניה ובולגריה על הסכם לבניית הגשר. הגשר נבנה בהנהגת ברית המועצות ובסיוען של צ'כוסלובקיה, פולין והונגריה, שסיפקו לוחות ברזל, מסילות ברזל, בטון מזוין, מכשור חשמלי ועוד. הגשר הוקם במרחק קילומטר אחד מג'יורג'יו ו-4 קילומטרים מרוסה, ובמרחק 489 קילומטרים מהשפך לים השחור. בניית הגשר נמשכה יותר משנתיים, והשימוש בו החל ב-20 ביוני 1954. בעת חנוכתו היה זה הגשר המשולב, לרכבת ולכלי רכב, הגדול ביותר באירופה. מדיה וקבצים בנושא גשר הידידות ג'יורג'יו-רוסה בוויקישיתוף Podul Prieteniei Giurgiu Ruse (ברומנית) תעריפי המעבר בגשר (ברומנית) Acum 66 de ani era inaugurat podul care ne duce spre vacanțe. Istoria Podului Prieteniei (ברומנית)
סקודה קארוק

סקודה קארוק (באנגלית: Skoda Karoq) היא קרוסאובר, המבוססת על הסקודה קודיאק המיוצרת על ידי סקודה משנת 2017. הקארוק הוצגה בשנת 2017 והגיעה לישראל בשנת 2018. שמו של הדגם נגזר מהלחם בסיסים בשפה האלאוטית המדוברת בקודיאק, המייצג מכונית וחץ, הקשורים לסמליל של חברת סקודה. הקארוק כוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. עם תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 203 קילומטרים לשעה. מלבד הגרסה הבסיסית יצרה החברה במהלך השנים שתי גרסאות נוספות. הראשונה, סקודה קארוק סקאוט, הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס. הסקאוט הוצגה בשנת 2018. השנייה, סקודה קארוק ספורטליין, היא גרסת הספורט לגרסה הבסיסית הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-190 כוחות סוס. הספורטליין הוצגה בשנת 2018. ב-30 בנובמבר 2021 חשפה סקודה את מתיחת הפנים לקארוק. מתיחת הפנים העניקה לדגם מראה עדכני יותר שהושג באמצעות החלפת הפנסים הראשיים המלבניים בפנסים בעיצוב מפלסי, אותם ניתן לקבל כאופציה עם תאורת LED Matrix אדפטיבית, פגוש קדמי שזכה לעיצוב חדש עם גריל קדמי בולט התחום במסגרת עבה יותר, עיצוב מעודכן לפנסי הערפל ולכונס האוויר בתחתית הפגוש. בתחום ההנעה החליפה סקודה את מנועי הבנזין והדיזל. היצע מנועי הבנזין הנוכחי כולל מנוע 1.0 ליטר טורבו עם 110 כ"ס ו-20.4 קג"מ. מנוע זה מוצע עם תיבת 6 הילוכים ידנית בלבד, מנוע 1.5 ליטר טורבו עם 150 כ"ס ו-25.5 קג"מ ומנוע 2.0 ליטר טורבו עם 190 כ"ס ו-32.6 קג"מ למנוע זה תיבת 7 הילוכים DSG ומערכת הנעה כפולה 4X4. מנוע ה-2.0 ליטר טורבו זמין רק בחבילת ספורטליין. היצע מנועי הדיזל כולל מנוע 2.0 ליטר טורבו דיזל בשתי גרסאות הספק: 116 כ"ס ו-30.6 קג"מ (25.5 קג"מ עם תיבת DSG) או 150 כ"ס ו-36.7 קג"מ עם תיבת 7 הילוכים DSG והנעה כפולה (34.6 קג"מ עם תיבת 6 הילוכים ידנית והנעה קדמית בלבד). סקודה קארוק סקאוט סקודה קארוק ספורטליין מדיה וקבצים בנושא סקודה קארוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקודה קארוק סקודה חושפת את הקארוק – הקרוסאובר החדש של סקודה, באתר קארטיוב, ‏18 במאי 2017 סקודה קארוק 2018 בישראל - מחיר החל מ- 129,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏8 במאי 2018 מפרט טכני מלא מאת סקודה, באתר אוטו סקודה מציגה: קארוק סקאוט, באתר קארטיוב, ‏31 ביולי 2018 במראה ספורטיבי: סקודה קארוק ספורטליין, באתר קארטיוב, ‏2 באוגוסט 2018 cartube, מתיחת פנים: 2022 סקודה קארוק החדש נחשף - cartube, באתר www.cartube.co.il
הסי לוינסונס טאפט

הס לוינסונס טאפט (Hessy Levinsons Taft, נולדה כהסי לוינסונס; ב-17 במאי 1934), היא יהודייה-גרמנייה, שהוצגה בתור התינוקת האידיאלית בתעמולה הנאצית לאחר שתצלומה זכה בתחרות למציאת "התינוק הארי הכי יפה" בשנת 1935. תמונתה של טאפט הופצה בהרחבה על ידי המפלגה הנאצית במגוון חומרים, כגון מגזינים וגלויות, כדי לקדם את האריות. הוריה של טאפט, יעקב לוינסונס ופאולין לוינסונס (לבית לוין), לא היו מודעים להחלטת צלם שצילם את בתם להיכנס לתצלום לתחרות עד שנודע להם כי צילום בתם נבחר על ידי שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס, בתור התצלום המנצח. מחשש שהנאצים יגלו שמשפחתם יהודית, הודיעה אמה של טאפט לצלם שהם יהודים. הצלם אמר לאמה, פאולין, שהוא יודע שהם יהודים והכניס במכוון את התצלום של טאפט לתחרות משום שהוא "רצה להפוך את הנאצים למגוחכים". ביולי 2014 טאפט אמרה לעיתון הגרמני Bild כי "אני יכולה לצחוק על זה עכשיו, אבל אם הנאצים היו יודעים מי אני באמת, לא הייתי בחיים". בשנת 1938 נעצר יעקב לוינסונס לזמן קצר על ידי האס אס. באותה שנה המשפחה היגרה לצרפת והתיישבה בפריז, ולאחר מכן עברה לקובה ומשם לארצות הברית בשנת 1949. הסי לוינסונס למדה כימיה בבית הספר התיכון ג'וליה ריצמן בניו יורק, ולמדה כימיה במכללת ברנרד וסיימה את לימודיה בשנת 1955. כסטודנטית לתואר שני בכימיה באוניברסיטת קולומביה היא פגשה את בעלה, מורה למתמטיקה בשם ארל טאפט. היא ובעלה הצטרפו לפקולטה באוניברסיטת ראטגרס, אך היא עזבה את האקדמיה כדי להקים משפחה, ובהמשך עבדה בשירות הבחינות החינוכיות. לאחר 30 שנה בשירות, היא חזרה לניו יורק כפרופסור לכימיה באוניברסיטת סנט ג'ון בשנת 2000. מחקריה בתקופה מאוחרת יותר של החיים התמקדו בקיימות המים. היא פרשה לגמלאות בשנת 2016. ורנר גולדברג - חייל ממוצא יהודי חלקי ששימש גם הוא את התעמולה הנאצית "Oral history interview with Hessy Levinsons Taft". United States Holocaust Memorial Museum. 15 בפברואר 1990. אורכב מ-המקור ב-31 באוגוסט 2015. נבדק ב-31 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) McCoy, Terrence (7 ביולי 2014). "The 'perfect Aryan' child used in Nazi propaganda was actually Jewish". The Washington Post. נבדק ב-31 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Justin Huggler, ‏Nazi 'perfect Aryan' poster child was Jewish, The Telegraph, 1 July 2014 Sidon, Adi (1 ביולי 2014). "Ich war Hitlers Propaganda-Baby". Bild (בגרמנית). נבדק ב-31 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Alumnae Biographical Files" (PDF). Barnard College Archives. נבדק ב-2019-07-16. Author biography from Alexandratos, Spiro D.; Barak, Naty; Bauer, Diana; Davidson, F. Todd; Gibney, Brian R.; Hubbard, Susan S.; Taft, Hessy L.; Westerhof, Paul (בינואר 2019). "Sustaining Water Resources: Environmental and Economic Impact". ACS Sustainable Chemistry & Engineering. American Chemical Society. 7 (3): 2879–2888. doi:10.1021/acssuschemeng.8b05859. {{cite journal}}: (עזרה)
ניסאן דיזל ספייס ראנר JP

ניסאן דיזל ספייס ראנר JP (ביפנית: 日産ディーゼル・スペースランナーJP, באנגלית: Nissan Diesel Space Runner JP) הוא אוטובוס עירוני, אשר יוצר במספר תצורות, מתוצרת יצרנית האוטובוסים UD Trucks Corporation (אנ') (ביפנית: UDトラックス株式会社), קרוי גם: Nissan Diesel) שהייתה בבעלות ניסאן אשר יוצר בין השנים 1984–2010 ביפן. "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" מוגדר כאוטובוס שיש בו סיפון יחיד לנוסעים. אוטובוס נמוך-רצפה (בחלק מהדגמים רצפה גבוהה עם מדרגות בדלת השנייה). דלתות כניסה: 2. מנוע דיזל אחורי. לאחר אישור סוג וייצור המוני בשנת 1994, נקבעו בנוסף בשנת 1999 מפרט קפיצי אוויר (מתלים אוויר) תקן חדש לאוטובוסים בקומה נמוכה לנתיבים עירוניים. "U-JP211" – יוצר משנת 1994. "KC-JP250" – יוצר משנת 1995. "KL-JP252" – יוצר משנת 1999. "PK-JP360" – יוצר משנת 2004. "PDG-JP820" – יוצר משנת 2007. "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" דגם "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" עם רצפה גבוהה עם מדרגות בדלת השנייה ניסאן ניסאן דיזל ספייס דרים ניסאן דיזל ספייס ראנר RM ניסאן דיזל ספייס ראנר A ניסאן דיזל ספייס ראנר 7 מדיה וקבצים בנושא ניסאן דיזל ספייס ראנר JP בוויקישיתוף מנוע 5 צילינדרים מסוג "J07E" hino.com.au/500/features/engines מנוע "6M60" mitsubishi-fuso.com "ניסאן דיזל ספייס ראנר JP" - תמונות seta40416.exblog.jp/tags עומס קפיץ - מותאם למשקל אותו צריך לשאת המתלה. כלי רכב כבד יותר יזדקק לקפיץ בעל קבוע גבוה יותר כדי להתמודד עם המשקל. למאפיין זה של הקפיץ יש השפעה מרכזית על קשיחות המתלה
יואנה שוותלי

יוֹאָנֵה שַׁוְותֵּלִי (בגאורגית: იოანე შავთელი;‏ 1150 – 1215) היה איש דת ומשורר גאורגי, שחי מסוף המאה ה-12 עד תחילת המאה ה-13. הוא כתב את הפואמה הידועה בשם עַבְּדּוּלְמֶסִיָּאנִי (גאו') – "עבד המשיח" (בערבית: عبد المسيح). מעט ידוע על חייו של המחבר עצמו. נראה כי "שוותלי" הוא שם תואר המיוחס לאזור, שמשמעותו "של שוושתי" או "משוושתי" (כיום שאוושט (אנ') בטורקיה). סגנונו של שוותלי כולל שיח פטריוטי בולט ושפתו היא במידה ניכרת מלאכותית וספרנית. לפי הרשומות הגאורגיות שוותלי היה נזיר, משורר ופילוסוף מפורסם וליווה את תמר, מלכת גאורגיה בכמה ממסעותיה ומסעותיה הצבאיים. שוותלי התחנך באקדמיית גלאתי שם למד לימודי דת, פילוסופיה, ערבית, ספרות והיסטוריה עתיקה. ולאחר מכן הפך לנזיר. במשך שנים רבות התבודד במנזר במתחם הנזירי בוורדזיה. בין השנים 1210–1214 כתב את החיבור עבדולמסיאני בה תיאר את דמותו של הנוצרי הנאמן לקדושים של הכנסייה האורתודוקסית. חלקים נרחבים ביצירה מוקדשים לדברי הלל על מעלותיהם הנוצריות של דוד ותמר, מבלי לציין אף אחת מהן באופן ישיר. ההתייחסויות לתמר חבויות בדברי השבח על יופיה, על אהבתה לעשות טוב בסתר, שבחים בביטויים דומים נכתבו גם על ידי כותב רושם הרשומות של המלכה וכן על ידי שני המשוררים בני זמנו – רוסתוולי וצַ'חְרוּחָאדְזֶה (אנ'). את השבחים לדוד הבנאי ניתן לזהות על ידי רמיזות לשם המקראי שלו (שושלת בגרטיוני טענה למוצא השושלת מבית דוד (אנ')) וכן על ידי שזירת מילים וביטויים ממזמורים דתיים של המלך, "מזמורי החרטה" (גאו'). ביצירה מכנה את עצמו שוותלי "נווד" ו"עבד המשיח". התייחסות לשוותלי ויצירתו מופיעה בהערה בפואמה של שותא רוסתוולי, עוטה עור הנמר, שמציין את הפואמה כיצירת אמנות מצטיינת. הפואמה הלירית של שוותלי הוא למעשה הספד לשני המלכים הגדולים של גאורגיה בימי הביניים, דוד הבנאי (1089–1125) ומלכתו של המשורר תמר (1184–1213). ביצירה אחרת "מזמור לכבוד הבתולה מוורדזיה" מהלל שוותלי את העזרה האלוהית בקרב בסיאן וניצחון המעטים מול רבים. הצבא הגאורגי שיצא מוורדזיה הביס בקרב זה צבא מוסלמי גדול פי כמה. מדיה וקבצים בנושא יואנה שוותלי בוויקישיתוף הכומר יואנה שוותלי (ברוסית)
מרי קוסטה

מרי קוסטה (באנגלית: Mary Costa; נולדה ב-5 באפריל 1930) היא זמרת אופרה ושחקנית אמריקאית. קוסטה נולדה בנוקסוויל, שם גרה חלק ניכר מילדותה. היא גדלה כבפטיסטית ומגיל שש שרה סולו בבית ספר של יום ראשון בו למדה. בתיכון היא שרה במקהלה. כשהייתה בשנות העשרה המוקדמות שלה, עברה עם משפחתה להתגורר בלוס אנג'לס, שם סיימה את לימודי התיכון. לאחר בית הספר היא למדה בקונסרבטוריון למוזיקה בלוס אנג'לס. בשנים 1948–1951 הופיעה עם הקומיקאי אדגר ברגן בתוכנית הרדיו שלו. היא גם שרה עם דין מרטין וג'רי לואיס. בשנת 1952, לאחר שפגשה אנשים במסיבה עם בעלה לעתיד, הבמאי פרנק טשלין, היא נבחנה לתפקיד הנסיכה אורורה בסרט "היפהפייה הנרדמת" של חברת וולט דיסני. מספר שעות לאחר מבחן הבד נודע לה שהיא התקבלה לתפקיד. הסרט יצא שבע שנים לאחר מכן, בשנת 1959. על השתתפותה בסרט זכתה בתואר אגדות דיסני בשנת 1999. בשנת 1953 שיחקה בסרט הקומדייה "Marry Me Again". בשנת 1958 נקראה קוסטה להחליף את אליזבת שוורצקופף בקונצרט גאלה. בעקבות הביקורות הטובות שקיבלה, היא הוזמנה להופיע בתפקיד הראשי בהפקה האופראית "The Bartered Bride", שהופקה על ידי המפיק הגרמני קרל אברט. בשנת 1972 גילמה את אשתו של יוהאן שטראוס בסרט ביוגרפי על חייו. מרי קוסטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרי קוסטה, באתר AllMovie (באנגלית) מרי קוסטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מרי קוסטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מרי קוסטה, באתר Yandex.Music (ברוסית) מרי קוסטה, באתר Discogs (באנגלית)
יחסי איטליה–לוב

יחסי איטליה-לוב הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת לוב לבין הרפובליקה האיטלקית. בין השנים 1911–1947, לוב הייתה מושבה איטלקית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947. בשנת 1970 לוב גירשה את כל האיטלקים מלוב והחרימה את רכושם. בעוד שלוב נחשבה לפאריה על ידי חלק ניכר מהקהילה הבינלאומית בשליטתו של מועמר קדאפי, איטליה שמרה על יחסים דיפלומטיים עם לוב וייצאה כמות משמעותית מהנפט שלה מהמדינה. היחסים בין איטליה לוב התחממו בעשור הראשון של המאה ה-21, כאשר הם נכנסו להסדרים שיתופיים לטיפול בהגירה בלתי חוקית לאיטליה. לוב הסכימה למנוע באגרסיביות ממהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה להשתמש במדינה כדרך מעבר לאיטליה, בתמורה לסיוע זר ולניסיונותיה המוצלחים של איטליה להביא לאיחוד האירופי להסיר את סנקציות הסחר שלה על לוב. ב-30 באוגוסט 2008, איטליה חתמה על אמנה בהודאה והתנצלה על הנזקים שספג העם הלובי בתקופת האימפריה האיטלקית, וזאת הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמדינה התנצלה ופיצתה (5 מיליארד דולר בתוספת הטיפול הרפואי למי שנפגע משרידי הקולוניאליזם) בגלל ההתיישבות הקודמת שלו. אמנת הידידות, השותפות והשיתוף פעולה בין איטליה ללוב מורכבת משלושה חלקים: עקרונות כלליים: סיום המחלוקות; ושותפות. החלק הראשון מתחיל בגינוי רשמי של הקולוניזציה של איטליה בלוב. החלק השני, שנסגר עם העבר, מכיל את תשלום הפיצויים בסך 5 מיליארד דולר שישולמו בתשלומים שנתיים של 250 מיליון דולר לאורך 20 שנה. השלישי, החלק החשוב ביותר באמנה עוסק בשותפות. בעוד שהמדינות תכננו לשתף פעולה בתחומי התרבות, הכלכלה, המדע, אי-התפשטות ועוד, תחום שיתוף הפעולה העיקרי נוגע להגירה. על חוף לוב לסייר על ידי צוותים מעורבים (לוביים ואיטלקיים) על סירות שיסופקו על ידי איטליה. בנוסף, יש לפקח על גבולותיה של לוב באמצעות מערכת גילוי לווין המסופקת על ידי האיחוד האירופי וממשלת איטליה. האמנה העלתה חששות מסוימים בזכות האדם בנוגע לגורלות המהגרים שנמנעו כתוצאה מתהליך זה. על פי בית הדין האירופי לזכויות אדם, איטליה העובדת עם לוב להחזרת מהגרים ללוב בניגוד לרצונם מפרה את זכויות האדם שלהם. בלוב המהגרים נתונים לתנאים לא אנושיים, מכות, אונס והפרות זכויות אדם אחרות. בשנת 2009 קדאפי ביקר באיטליה לראשונה בשלטונו בן 40 השנים. עם זאת, כאשר קדאפי עמד בפני מלחמת אזרחים בשנת 2011, איטליה הטילה הקפאה על כמה נכסי לוב הקשורים אליו ולמשפחתו, על פי משטר ממומן על ידי האו"ם ואז הפציצה את המדינה. לאחר מות קדאפי הכירה איטליה במועצת המעבר הלאומית. ב-26 בספטמבר 2011, חברת האנרגיה האיטלקית Eni הודיעה כי החלה מחדש את ייצור הנפט בלוב לראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים בלוב ב-2011, מה ששיקף את היחסים החיוביים בין שתי המדינות. שגרירות איטליה בטריפולי היא אחת משגרירויות המערב הבודדות שפעלו בלוב במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלוב, מכיוון שאיטליה היא השותפה המסחרית החשובה ביותר עבור לוב. איטליה מחזיקה בלוב שגרירות בטריפולי וקונסוליה כללית בבנגאזי. לוב מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ושתי קונסוליות כלליות במילאנו ובפלרמו. מדיה וקבצים בנושא יחסי איטליה–לוב בוויקישיתוף