laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אסיף עלי זרדארי

אסיף עלי זרדארי (באורדו ובסינדית: آصف علی زرداری; נולד ב-26 ביולי 1955) הוא פוליטיקאי פקיסטני שכיהן כנשיא פקיסטן מ-11 בספטמבר 2008 עד 8 בספטמבר 2013 ומכהן כראש מפלגת העם של פקיסטן. ב-10 במרץ 2024 נבחר לתקופת כהונה שנייה כנשיא. זרדארי הוא האלמן של בנזיר בהוטו, אשר כיהנה פעמיים כראש ממשלת פקיסטן, ובנו של הפוליטיקאי הפקיסטני חכים עלי זרדארי, שהיה מנהיג העם הסינדי בפקיסטן ובעל ממון רב. זרדארי התחנך במיטב בתי הספר בפקיסטן ולאחר סיום לימודיו בתיכון למד בבית הספר ללימודי הכלכלה בלונדון. הודות לעושרו הרב של אביו הפעיל זרדארי דיסקוטק פרטי בביתו, ואף נודע כשחקן פולו. בשנת 1987 נשא לאשה את בנזיר בהוטו, שהייתה באותה עת ראש מפלגת העם הפקיסטני. שנה לאחר מכן היא נבחרה לראשות הממשלה, ופעם נוספת נבחרה ב-1993. נישואיו לבהוטו נעשו בהתערבות שתי המשפחות, ורבים ראו בהם נישואי נוחות. זרדארי כיהן פעמיים כחבר באספה הלאומית בין השנים 1990–1993 ובין השנים 1993–1996. הוא נכלא מספר פעמים בשל האשמות בשחיתויות, וכונה "אדון 10 אחוזים" בשל נטייתו לקחת לעצמו אחוזים מעסקאות מפוקפקות. ב-1990 הואשם בסחיטה על ידי הצמדת פצצה לרגלו של איש עסקים תוך שהוא שולח אותו למשוך בעבורו מהבנק סכום כסף גדול. בשנת 1993, לאחר שנבחרה אשתו בפעם השנייה לראשות הממשלה, שוחרר זרדארי מהכלא ומונה לשר לאיכות הסביבה. ב-1996 הואשם ברציחתו של מיר מורטאזה בהוטו, אחי אשתו, וריצה מאסר בגין רצח זה עד ששוחרר ב-2004 בעקבות הסדר פוליטי בין פרבז מושארף, הנשיא באותה עת, לבין בנזיר בהוטו, שהייתה בגלות פוליטית מרצון והנהיגה עדיין את מפלגתה מהגלות. לאחר שחרורו מהכלא שמר זרדארי על פרופיל ציבורי נמוך, תוך שהוא מגיע לטיפולים רפואיים בארצות הברית במחלת הסוכרת שלו. לאחר רצח אשתו, בנזיר בהוטו, בדצמבר 2007 על ידי מתנקש, מונו זרדארי ובנו לראשות המפלגה. זרדארי הפך תוך זמן קצר למנהיג היחיד של המפלגה והחל לפעול על מנת ליצור לחץ ציבורי ופוליטי להדחת הנשיא פרבז מושארף. הלה הודיע על התפטרותו באוגוסט 2008, ובבחירות שהתקיימו כחודש לאחר מכן זכתה מפלגת העם של פקיסטן ברוב קולות וזרדארי היה לנשיא פקיסטן. בבחירות שנערכו ב-2013, לא התמודד לנשיאות. ב-10 במרץ 2024 נבחר לתקופת כהונה שנייה. מדיה וקבצים בנושא אסיף עלי זרדארי בוויקישיתוף אסיף עלי זרדארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסיף עלי זרדארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אסיף עלי זרדארי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מקבת' (בלוך)

מקבת' (Macbeth) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ארנסט בלוך לליברית מאת אדמונד פלג. האופרה מבוססת על המחזה "מקבת'" מאת המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר. עלילת האופרה מבוססת על המחזה של שייקספיר, כאשר חמש המערכות במחזה מאוחדים לשלוש מערכות בלבד באופרה. בלוך הלחין את האופרה בין השנים 1904–1906 אולם היא הועלתה לראשונה ב-30 בנובמבר 1910 על ידי האופרה קומיק בפריז. האופרה הוצגה 15 פעמים בלבד עד ינואר 1911, והורדה מהבמה. האופרה הועלה בשנת 1938 בנאפולי אולם הורדה בהוראת המפלגה הפשיסטית האיטלקית בשל יהדותו של בלוך. בשנת 1953 הועלתה האופרה ברומא ובטריאסט לרגל 75 שנה להולדתו של בלוך. סטיב שוורץ, "מקבת'" של ארנסט בלוך, תיאור האופרה
קאהולאווה

קאהולאווה (Kahoʻolawe) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי שבארצות הברית, הקטן מכל איי הוואי המרכזיים. שטחו 115.5 קילומטר רבוע והוא ממוקם 11.2 קילומטר מדרום מערב לאי מאווי ו-18 קילומטר מדרום מזרח לאי לאנאי. הנקודה הגבוהה באי היא כ-450 מטר מעל לגובה פני הים. סמליו הם הפרח הינהינה והצבע אפור. קאהולאווה אינו מיושב בתושבי קבע. במלחמת העולם השנייה שימש האי כמטווח הפצצה. מדיה וקבצים בנושא קאהולאווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאהולאווה (באנגלית) קאהולאווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הוואי ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת נוז'יק

בית הכנסת נוז'יק (בפולנית: Synagoga Nożyków) הוא היחיד מבתי הכנסת בוורשה ששרד את השואה. בית כנסת זה ממוקם ברחוב טווארדה 6 בוורשה בירת פולין. בית הכנסת נחנך בשנת 1902. הוקם בכספי משפחת נוז'יק, ונקרא על שמם. זלמן ורבקה נוז'יק היו זוג יהודים עשירים חשוכי ילדים, שהקדישו את הונם לבניית בית כנסת חדש בורשה. הם מינו לצורך כך ועדה מקרב נכבדי הקהילה בעיר, בראשם עמד זלמן נוז'יק עצמו. בשנת 1893, רכשה הוועדה את הקרקע ברחוב טווארדה 6 לצורך בניית בית הכנסת, בסכום של 157,000 רובל. הבניה שנמשכה 4 שנים (1898-1902) עלתה בסופו של דבר 250,000 רובל. הסכום כולו שולם על ידי משפחת נוז'יק. בל"ג בעומר תרס"ב (1902) נחנך המבנה המפואר של בית הכנסת בטקס חגיגי. פחות משנה לאחר מכן, נפטר זלמן נוז'יק. אשתו רבקה, נפטרה בשנת 1914. בבית הכנסת כיהן פרופ' מאיר בלבן, אשר נאומיו משכו רבים לבית הכנסת. אופיין המפואר של התפילות שנערכו בבית הכנסת היוו אף הן מקור משיכה. על ההווי המוזיקלי בבית הכנסת היה אחראי מנצח המקהלה אברהם צבי דוידוביץ'. המקהלה הורכבה מגברים ונערים, ליוותה את החזן ושרה יצירות ליטורגיות של מלחינים ידועים. במהלך השנים שימשו כחזנים ראשיים בבית הכנסת, שלמה הרשמן (אחיו הצעיר של החזן מרדכי הרשמן), משה לוינסון וגרשון סירוטה. בבית הכנסת שימש גם "חזן שני" שהיה סגן לחזן הראשי. בין החזנים ששמשו בתפקיד זה היו יעקב לוינסון ואברהם ברקין (אביו של החזן יעקב ברקין), לעיתים היה זה סולן מן המקהלה. הרב והמטיף הראשון בבית הכנסת היה הרב הגאון אבא חיים מיקלישנסקי זצ"ל. מיקלישנסקי התחנך בישיבת וולז'ין והיה בין חתניו של רבה של וורשה, הרה"ג שמואל זענוויל קלפפיש זצ"ל, שנפטר בשנת 1902. הבניין עבר שיפוץ בשנת 1923. לרגל הפתיחה המחודשת נערך בבית הכנסת טקס בו הופיעה מקהלת בית הכנסת בניצוח דוידוביץ' אשר ליוותה את החזן גרשון סירוטה. בתחילת הכיבוש הנאצי בפולין, נכלל בית הכנסת בתחום הגטו ויהודים הורשו להתפלל בו. עם צמצום הגטו, הוצא בית הכנסת מחוץ לתחום והמבנה הוחרם וחולל על ידי הפיכתו לאורוות סוסים ומחסן למספוא. בית הכנסת ניזוק בהפצצות בעקבות המרד הפולני בשנת 1944. עם תום המלחמה, שופץ בית הכנסת ונפתח מחדש לציבור בסוף שנות הארבעים. בשנים 1950-1947 כיהן כחזן ראשי בבית-הכנסת החזן ישראל שטוקהמר. בשנת 1977 החלו עבודות לשיפוץ והרחבת בית הכנסת. על המבנה נוסף אגף, שיועד למשרדי הקהילה היהודית בורשה. הפתיחה המחודשת נערכה בסימן 40 שנים למרד גטו ורשה, בתאריך 18 באפריל 1983. בפתיחה נכחו מנהיגים יהודיים מפולין ומהעולם וכן נציגי הכנסייה הקתולית בפולין. בשנות התשעים היווה בית הכנסת יעד להתקפות אנטישמיות, ובשנת 1997 אף הוצת, ונגרם נזק למבנה. כיום משמש בית הכנסת את הקהילה היהודית הקטנה בורשה ואתר לביקורי תיירים. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת נוז'יק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת נוז'יק סיור וירטואלי בבית הכנסת נוז'יק עוד על בית הכנסת נוז'יק, באתר בית התפוצות
אוניית משא

אוניית משא היא כל סוג אונייה אשר נועדה להוביל משאות, סחורות וטובין אחרים מנמל אחד למשנהו. אלפי אוניות משא שטות בעולם ונושאות את עיקר הסחורות במסחר הבינלאומי. בדרך כלל, אוניות משא מתוכננות ונבנות להובלה יעילה של הסחורות שאותן נועדו לשאת. לעיתים אוניות אלה מצוידות במנופים ובאמצעים אחרים לפריקה ולטעינת המשא והן קיימות במגוון רחב של גדלים. כמעט כל אוניות המשא בעולם בנויות מלוחות פלדה מרותכים ותוחלת חייהן היא 25–30 שנה בטרם הן נשלחות לפירוק, או לגריטה. סוגים מתמחים של אוניות משא כוללים אוניות מכולות ואוניות צובר (אף שמכליות הן אוניות משא, הן נחשבות לקטגוריה נפרדת). אוניות משא מסווגות אף בהתאם למעמס וממדי גודל. סיווג זה נעשה לעיתים ביחס לתעלות מים המשמשות לתעבורת אוניות. קטגוריות הגודל המקובלות ביותר הן: הנדיסייז: 15,000 עד 35,000 טונה מטרית הנדימקס: 35,000 עד 60,000 טונה מטרית פנמקס: 65,000 עד 80,000 טונה מטרית סואצמקס: 80,000 עד 150,000 טון מטר קייפסייז: 150,000 עד 400,000 טונה מטרית (לרוב כ־175,000) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנסניו (קובה)

מנסניו (בספרדית: Manzanillo) היא עיר במחוז גראנמה בדרום-מזרח קובה. העיר שוכנת לחוף מפרץ גוּאָקָנָיָאבּוֹ, בסמוך לדלתה של נהר קאוטו, כ-65 ק"מ מערבית לביאמו וצפונית לסיירה מאסטרה. מנסניו נוסדה ב-1840, ובשנת 2004 התגוררו בה כ-130 אלף תושבים. מפרץ גואקניאבו הרדוד, לחופו שוכנת מנסניו, הוא המרכז העיקרי לדיג לובסטרים וחסילונים בקובה. נוסף על כך, יש בעיר תעשיות שימורי דגים, דבשה, סיגרים ומוצרי עור. בסביבתה גידולי קפה, סוכר, טבק, אורז, בקר ודבש, לצד מכרות אבץ ונחושת. חברת התעופה קובאנה דה אוויאסיון מפעילה טיסות סדירות מנמל התעופה סיירה מאסטרה להוואנה. חברות תעופה קנדיות מפעילות לעיתים טיסות שכר לטורונטו. במנסניו תחנת רכבת, ורכבות מחברות בינה לבין ביאמו, וממנה לערים אחרות במדינה. מדיה וקבצים בנושא מנסניו בוויקישיתוף מנסניו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קובה ובנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרימה פראטיקה

המונח פרימה פראטיקה (Prima pratica, "נוהג ראשוני") מתייחס למוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם, המזכירה יותר את סגנונו של פלסטרינה, או את הסגנון שגיבש ג'וזפו צארלינו, מאשר את הסגנונות ה"מודרניים" יותר. עיקר שימושו בהשוואה למוזיקה ב"סקונדה פראטיקה", ("נוהג משני") ואפשר להשתמש בו בטקסטים מודרניים כמונח נרדף ל"סגנון העתיק" (stile antico), שאותו אפשר להציג מול "הסגנון המודרני" (stile moderno), שהוא בר-חילופין עם ה"סקונדה פראטיקה". השימוש הראשון במונח "פרימה פראטיקה" נעשה במהלך המחלוקת בין ג'ובאני ארטוזי וקלאודיו מונטוורדי בנושא הסגנון המוזיקלי החדש. בתחילה התייחסה ה"פרימה פראטיקה" רק לסגנון ההכנה והפתרון של דיסוננסים. בספרו Seconda parte dell'Artusi משנת 1603 כותב ארטוזי על הסגנון החדש של יחב לדיסוננסים, תוך התייחסות ספציפית לנוהג של הימנעות מהכנה נאותה של דיסוננסים (ראו קונטרפונקט), ועלייה אחרי במול או ירידה אחרי דיאז. בספר אחר שלו, L'Artusi, overo Delle imperfettioni della moderna musica משנת 1600 ("הארטוזי, או פגמי המוזיקה המודרנית") גם תקף ארטוזי במפורש את מונטוורדי ונעזר בדוגמאות מן המדריגל שלו "קרודה אמארילי" לשלילת הסגנון החדש. מונטוורדי ענה בהקדמה לספר המדריגלים החמישי שלו להתקפות של ארטוזי על המוזיקה של מונטוורדי כשהביע את השקפתו ואת השקפת אחיו, ג'וליו צ'זארה מונטוורדי, שהמוזיקה הקודמת הכפיפה את הטקסט למוזיקה בעוד שבמוזיקה החדשה הטקסט עליון על המוזיקה. הפרה של כללי קונטרפונקט ישנים מותרת, אם היא משרתת ביתר הצלחה את הטקסט. לדברי ג'וליו צ'זארה, מקורן של תפיסות אלה הרחק בעבר, בנהלים המוזיקליים של יוון העתיקה. Claude V. Palisca. "Prima pratica", Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed March 19 2006), grovemusic.com (subscription access). Grout, Donald J. A History of Western Music (6th ed.), W.W. Norton and Company, New York, 2001. ISBN 0-393-97527-4 קלוד ו. פאליסקה. "פרימה פראטיקה", מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים בעריכת ל. מייסי. גראוט, דונלד ג'. "תולדות המוזיקה המערבית" (מהדורה שישית), נורטון ושות', ניו יורק, 2001. Palisca
שוליית המכשף

האם התכוונתם ל... שוליית המכשף (סדרת משחקים) – סדרת משחקי מחשב שוליית המכשף (סרט) – סרט פנטזיה אמריקאי
אה"מ ת'אנדרר (1831)

אוניית הוד מלכותו "ת'אנדרר" (באנגלית: HMS Thunderer) הייתה אוניית קו דו-סיפונית מדרגה שנייה בעלת 84 תותחים של הצי המלכותי הבריטי. האונייה, דגם משופר של סדרת קנופוס/פורמידבל, הושקה ב 22 בספטמבר 1831 במספנת הצי בווליץ', ונבנתה עם צלעות מלוכסנות ויחס אורך רוחב גדול יותר על פי חישוביו של ויליאם סיימונדס, הארכיטקט הימי הראשי של הצי. ב-1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר צידון ובהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840. בהמשך שירתה בים התיכון ובאפריקה הדרומית. בשנת 1863 חופתה בשריון פלדה והפכה לאוניית מטרה לניסויים בפגזים נפיצים. בשנת 1869 שונה שמה ל"קומט" (HMS Comet), ובשנת 1870 ל"נטל" (HMS Nattle), בשנת 1901 נמכרה. מדיה וקבצים בנושא אה"מ ת'אנדרר בוויקישיתוף Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Thunderer in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line - Vol. 1: The Development of the battlefleet 1650-1850.Conway Maritime Press.
אה"מ ווטרלו (1818)

אוניית הוד-מלכותו "ווטרלו" (באנגלית: HMS Waterloo), לימים אה"מ "בלרופון", הייתה אוניית קו מדרגה שלישית של הצי המלכותי הבריטי, שהושקה ב-16 באוקטובר 1818. היא תוכננה על ידי ניקולס דידמס (Nicholas Diddams), הייתה יחידה מסוגה ולא חלק מסדרה, ונבנתה במספנת הצי בפורטסמות'. השם שיועד לה היה "טלברה" (HMS Talavera), אך תוך כדי הבנייה הוחלף שמה והיא נקראה על שם קרב ווטרלו. ב-1824 הוחלף שמה לאה"מ "בלרופון" (Bellerophon), והיא הייתה השנייה באוניות הצי המלכותי שנשאה שם זה. "בלרופון" הייתה חלק מאסקדרון של אוניות ניסוי שיצאו לים בעשורים של 1830 ו-1840, כדי לבדוק הלכה למעשה שיפורים ושינויים בצורת המבנה, בחימוש ובהנעה של אוניות הצי. מ-1836 עד 1838 שרתה כאוניית הדגל של תת-אדמירל צ'ארלס פֶּגֶׁט (Paget). ב-1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת צידון ובהפגזת עכו. ביוני 1854, במהלך מלחמת קרים, השתתפה בהפגזת סבסטופול. ב-1856 הוצאה משירות פעיל והוסבה לאוניית קליטה (receiving ship) בנמל פורטסמות'. ב-1892 נמכרה לגריטה. מדיה וקבצים בנושא אה"מ ווטרלו בוויקישיתוף HMS Bellerophon (launched as Waterloo, 1818) in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006) [1969]. Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy. (Rev. ed.). London: Chatham Publishing. Lavery, Brian (2003). The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London, Conway Maritime Press. Lavery (2003), vol. 1, p. 187. אה"מ "בלרופון" הראשונה הושקה ב-1786 והייתה אוניית-קו נושאת 74 תותחים שהובילה את נפוליאון אל כלאו בסנט הלנה. "British Second Rate ship of the line 'Waterloo' (1818)" in: threedecks.org.
סיימון

סיימון (Simon) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שנגזר מהשם שמעון. האם התכוונתם ל... סיימון – שם נרדף למשחק המחשב שוליית המכשף סיימון (משחק) – משחק אלקטרוני בו השחקן צריך לחזור על רצף צבעים שהמשחק יוצר סיימון (נשק) – רימון המיועד לפריצת דלתות סיימון (שעשועון טלוויזיה) – תוכנית מציאות/שעשועון טלוויזיה ששודרה בערוץ ביפ הישראלי בשנת 2009 סיימון (סדרת טלוויזיה) – סדרת אנימציה צרפתית לילדים אישים: אלירן סיימון – כדורגלן ישראלי בוב סיימון – עיתונאי וכתב טלוויזיה יהודי-אמריקאי גדעון סיימון – כדורגלן עבר ישראלי דייוויד סיימון – סופר, עיתונאי, מפיק טלוויזיה ותסריטאי יהודי-אמריקאי הרברט א. סיימון – חוקר יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה ויליאם אדוארד סיימון – איש עסקים, פוליטיקאי ונדבן אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית יו סיימון – שחקן בריטי יוג'ין סיימון – שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי מרי סיימון – שדרנית רדיו לשעבר, פקידת ממשל ודיפלומטית קנדית, שביולי 2021 מונתה כמושלת הכללית של קנדה ניל סיימון – מחזאי יהודי אמריקאי סם סיימון – מפיק טלוויזיה ותסריטאי אמריקאי פול סיימון – זמר יהודי אמריקאי, חבר הצמד סיימון וגרפונקל קרלי סיימון – זמרת ומוזיקאית אמריקאית סימון אישים ששמם הפרטי הוא סיימון
מוזרון

מוּזרוֹן (באנגלית: strangelet) הוא עצם פיזיקלי משוער המורכב ממספר שווה פחות או יותר של קווארקים מסוג למעלה, למטה ומוזר. העצם עשוי להיות בכל גודל החל מפמטומטרים בודדים (אז יהיה בעל מסה כשל גרעין אטום קל) ועד גדלים משמעותיים יותר. כאשר גודלו מאקרוסקופי (בסדר גודל של מטרים ספורים לרוחב), עצם כזה נקרא בדרך כלל כוכב קווארקים או "כוכב מוזר". באופן שקול ניתן לתאר את המוזרון כרסיס קטן של חומר מוזר. את המונח strangelet באנגלית טבעו א. פרחי ור. יפה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ב-1984. המוזרונים הוצעו כמועמדים אפשריים לתפקיד החומר האפל. E. Farhi and R. Jaffe, "Strange Matter", Phys. Rev. D30, 2379 (1984) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן-חרדל מצוי

המונח "רוקט" מפנה לכאן. לערך העוסק בקטר הראשון, ראו ג'ורג' סטיבנסון. בן-חרדל מצוי (שם מדעי: Eruca sativa), נקרא גם רוֹקֶט (מצרפתית: Roquette) או ארוגולה (Arugula), הוא צמח חד-שנתי ממשפחת המצליבים. גובהו של הצמח הוא בין 20 ל-100 ס"מ, עליו מפורצים ובעלי 4 עד 10 אונות קטנות ואונה אחת גדולה יותר בסופם. לפרחיו מבנה אופייני למצליבים, בקוטר של 2 עד 4 ס"מ מסודרים באשכול מתארך. צבע הפרחים צהוב או קרם וסימנם הבולט הוא היותם מעורקים בסגול. המאפיין העיקרי המבדיל את המין ממינים דומים לו, כמו צנון הבר וכרוב החוף, הוא "מקור" בקצה התרמילים שלו. הצמח נפוץ באזור הים התיכון ממרוקו ופורטוגל במערב ועד ירדן וטורקיה במזרח. בישראל הצמח נפוץ מצפון ים המלח, לאורך בקעת הירדן עד לדרום הגולן. הצמח אכיל ומשמש כירק עלים. הוא עשיר בוויטמין C ואשלגן. כיום הוא מתורבת ונמכר בכמויות גדולות באופן מסחרי, גם בארצות הרחוקות מבית הגידול הטבעי שלו. לצמח יש טעם חרדלי חריף. משתמשים בו בעיקר לסלט, בדרך כלל עם ירקות נוספים בשל טעמו. כמו כן, משתמשים בו מבושל בפסטה, מאכלי בשר ופיצה. באזור נאפולי מייצרים ממנו משקה אלכוהולי בשם רוקולינו המשמש כדיז'סטיף. יש המזהים [דרוש מקור] את הצמח עם אורות המקראי (מלכים ב' ד' ל"ט). בן-חרדל מצוי, טיולי בן-חרדל מצוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלפין השני, מלך הפיקטים

אלפין השני או אלפין בן אואורויד (באנגלית: Alpín II of the Picts או Alpín son of Uuroid, באירית עתיקה: Alpín mac Feredaig; נפטר ב-780) היה מלך הפיקטים במשך חמש שנים, משנת 775 ועד מותו. ייתכן ואלפין היה אחיו של קודמו, קיניאוד, בשל הכתיב הדומה של שם אביו (אביו של קיניאוד נקרא אואורדך או וואורדך ב"דברי ימי הפיקטים"), אולם ייתכן שמדובר בשני חברים באותו שבט או משפחה ולא באחים. אלפין מלך לאחר מותו של קודמו, משנת 775 ועד מותו שלו בשנת 780. ב"דברי ימי אלסטר" וב"דברי ימי הפיקטים" מכונה אלפין "מלך הסקסונים" - אולם ככל הנראה מדובר בטעות, מאחר שלא ידוע על מלך סקסוני בשם זה מתקופה זו. ב"דברי ימי קלונמאקנויז" הוא מכונה "מלך הפיקטים" וככל הנראה זה תוארו הנכון. דברי ימי אלסטר דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים דברי ימי קלונמקלויז
אלפין

האם התכוונתם ל... אישים: בית אלפין – בית מלוכה בסקוטלנד אלפין מק אכדאך – אביו של קנת מק אלפין אלפין הראשון, מלך הפיקטים – מלך הפיקטים בין השנים 726- 728 אלפין השני, מלך הפיקטים – מלך הפיקטים בין השנים 775- 780 אתרים: מטרו אלפין – הרכבת התחתית הגבוהה בעולם. אולפיני – כפר בפולין. מכוניות: מכוניות ספורט ומרוץ צרפתיות אלפין A106 – היא מכונית ספורטיבית בתצורות קופה וקבריולה אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות המרוץ והספורט הצרפתית "אלפין" (אנ') (בצרפתית: Societe Anonyme des Automobiles Alpine) אשר יוצרה בין השנים 1961–1955 אלפין A108 – היא מכונית ספורטיבית בתצורות קופה וקבריולה אשר יוצרה על ידי חברת "אלפין" (בצרפתית: "Societe Anonyme des Automobiles Alpine") הצרפתית בין השנים 1959–1964 אלפין A110-50 – היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית מרוץ אשר הוצגה בשנת 2012 על ידי יצרנית הרכב הצרפתית רנו מכוניות ספורט ומרוץ אוסטרליות אלפין סוג 600 – היא מכונית מרוץ מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית אשר יוצרה בין השנים 1968–1971 אלפין MR5 – היא מכונית מרוץ מסוג "פורמולה 5000" אשר יוצרה על ידי חברת ייצור מכוניות הספורט והמרוץ "אלפין" (Elfin Sports Cars Pty Ltd) ה-אוסטרלית בין השנים 1971–1972 אלפין סוג 3 קלאבמן – היא מכונית ספורט בתצורת רודסטר מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית אשר יוצרה בין השנים 2007–1998 אלפין סוג 100 מונו – היא מכונית מרוץ מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית אשר יוצרה בין השנים 1964–1969
גלי צבי-ויס

גלי צבי-וַיְס היא סופרת, תסריטאית ועיתונאית ישראלית, מייסדת אתר הכותבים "דרך המילים". גלי צבי-ויס נולדה וגדלה בתל אביב, ליהודה צבי, יליד יוון, ולרחל, ילידת תל אביב. במהלך שירותה הצבאי כחובשת תעופתית בתל נוף, עברה את קורס העיתונאים של נתן ברון. מיד לאחריו החלה לעבוד בשבועון "העולם הזה" ומשם ב"להיטון", וב"לאישה". חתמה את הקריירה העיתונאית שלה בעיתון "מעריב", שם עבדה כעשר שנים. למדה חינוך מיוחד ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, וכן קולנוע וטלוויזיה - באוניברסיטה זו. סיפוריה הקצרים הראשונים, שהתפרסמו ב"העולם הזה" של שנות ה-80, הפגישו אותה עם עולם התסריטאות בדרך מקרה. הבמאי השווייצרי-יהודי, רפאל רביבו, הפך אותה לשוליית-הבמאי וגרם לה להתאהב בתחום הזה ולעשות הסבה מקצועית. כבר במהלך לימודי השנה הראשונה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב התבקשה לכתוב את התסריט לפיצ'ר "מסג'יסט הצמרת" (1981) בכיכובו של דובי גל (תחת השם "מרגלית צבי"). צבי-ויס עזבה את עבודתה כעיתונאית ועברה לשדה התסריטאות על כל גווניו: סרטים דוקומנטריים, סדרות בתחילת ערוץ 2: "חנן ונתן" בכיכובם של חנן גולדבלט ונתן נתנזון, "פליק פלאק" עם מיכל צפיר, סרטי פרסומת וסרטי תדמית בהם: "לא איטונג לא קונה" וסרט התדמית ל"בית נועם". בשנת 2000 החלה להעביר סדנאות לכתיבה יוצרת, אשר התבססו על תובנותיה בתחום הכתיבה ועל תחקיר מעמיק בשיטות עבודה של גדולי הסופרים בעולם. בעקבות בקשת תלמידיה הוקם אתר לכתיבה בשם "דרך המילים" (2004), שגרף אליו אלפי כותבים בתחום השירה והפרוזה. בשנת 2021 הקימה הוצאה לאור בשם "דרך המילים", המוציאה לאור רומנים, ספרי פרוזה הכוללים סיפורים קצרים, ספרי שירה, ספרי עיון, ספרי ילדים ועוד. נשואה לעמוס ויס ואם לשלושה בנים. ספריה של צבי-ויס יוצאים מנקודת מוצא פילוסופית, מביאים עמם אמירה ומסר כחלק מהווייתה הפילוסופית. בבואה (הוצאת "פוקוס" 2003), מספר את סיפורה של מרתה, אישה בשנות הארבעים לחייה המחפשת דרך לביטוי כישרונה האמנותי. מרתה מממשת את כישוריה באמצעות התבוננות במראה ריקה ופרטית שהיא יוצרת לעצמה. עוברת תהליך ממושך המוביל אותה אל תערוכת הציורים הראשונה שלה וליצירת מקום חדש ביחסיה הפרובלמטיים עם בן זוגה. צלילוּת הערפל (הוצאת "טרקלין" 2005), ספר פנטסיה המתרחש בשנת 2056 כשמלחמת עולם שלישית מותירה רק קומץ אנשים בעולם המונהגים על ידי אישה כריזמטית ומוטרפת משהו המנסה ליצור זן חדש של אנשים ואולי עולם ללא מלחמות. בתנאי "מעבדה" ספרותית, בוחנת מיה שוורץ - גיבורת הספר - את טבע האדם, מנסה לנטרל את הרוע ולזכך את הטוב. שושן צחור (ספרית מעריב 2008), בוקע מתוך מעמקי הקבר האנושי ומדבר על הפחד מאי-חיים וחיות. ד"ר מימי קניג, מתמטיקאית בתחום האינסוף, היא דמות חריגה, הנוגעת בשונות, בגאונות ומובלת אל חיים פתלתלים ורבי התמודדויות, המובילים אותה אל מעשה יוצא דופן, המוצג בסופו של הספר. מעשה המחייב את החיים ומיצויים. ופתאום בא החושך (עם עובד 2017) ארבעה מקרי רצח שאירעו בישראל. סיפורן של נשים אמיצות הפועלות למען החברה. "כמו השמים בינואר", סיפור קצר, בספר דרך המילים, בהוצאת חברי אתר דרך המילים, עמודים 36—38 ישראל, 2012. דרך המילים גלי צבי-ויס, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" הספרים של גלי צבי-ויס, באתר "סימניה" גלי צבי-ויס, "סתם עוד רצח שכזה", באתר ynet, 24 ביוני 2008 גלי צבי-ויס, שושן צחור, באתר News1 מחלקה ראשונה, 7 ביוני 2009 כרמית ספיר ויץ, דרך המילים: אקליד הייקו משובב נפש, באתר nrg‏, 2 בדצמבר 2008 גלי צבי-ויס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלי צבי-ויס, דף שער בספרייה הלאומית גלי צבי-ויס, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
אלפין הראשון, מלך הפיקטים

אלפין הראשון (באנגלית: Alpín I of the Picts; מת ב-728 לערך) היה מלך הפיקטים. אלפין מלך כחמש שנים, החל משנת 724 ועד מותו. על פי "דברי ימי הפיקטים" מלך אלפין יחד עם דרסט השביעי במשך חמש שנים, בין השנים 724 עד 728 לערך. לפי כרוניקות איריות מלך אלפין בין השנים 724–726. על פי "דברי ימי טיגרנאך", בשנת 724 ויתר נכטאן הרביעי על כיסאו ונכנס למנזר. נכטאן הוריש את כס המלוכה לדרסט השביעי (דברי ימי טיגרנאך אינם מזכירים מלוכה משותפת). על פי "דברי ימי טיגרנאך", בשנת 726 הדיח אלפין את דרסט ושלט במקומו. בשנים שלאחר מכן נערכו מספר קרבות בין דרסט ונכטאן לבין אלפין, שהסתיימו בתבוסתו של אלפין ובהשבת דרסט לשלטון בשנת 728. דרסט נפטר בשנת 729, ונכטאן שב למלוך. לא ידוע תאריך מותו המדויק של אלפין. ישנה סברה לפיה "אלפין בנו של קרופ" המוזכר ב"דברי ימי אלסטר" (לפיהם הוא נפטר בשנת 742) הוא אלפין הראשון. לפי כרוניקות אחרות היה אלפין בנם של פרט או פרדאך - אולם ייתכן שמדובר באלפין השני. דברי ימי אלסטר דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים דברי ימי קלונמקלויז
ווקר

ווקר (באנגלית: Walker, Texas Ranger) הייתה סדרת פעולה אמריקאית בכיכובו של צ'אק נוריס, אשר הופקה במקור על ידי ערוץ CBS בין השנים 1993 עד 2001. הסדרה שודרה בישראל בערוץ 2 באמצע שנות התשעים שרכשה הזכיינית טלעד, ולאחר מכן בערוצי AXN וסטאר וורלד. בשנת 2005 הופק סרט טלוויזיה של CBS המבוסס על הסדרה, ונקרא בשם ווקר: טבילת אש. חלק מהשחקנים בסדרה המקורית לא השתתפו בסרט. הסדרה עוקבת אחר השוטר הטקסני קורדל ווקר, איש יחידת טקסס ריינג'רס. לאורך הסדרה משתמש ווקר בכישורי אמנויות הלחימה שלו כנגד הפושעים והעבריינים אותם הוא מנסה לעצור וללכוד. רוב הפושעים בסדרה הם: סוחרי סמים, רוצחים שכירים, כנופיות, גנבים וטרוריסטים. קורדל ווקר (צ'אק נוריס) - גיבור הסדרה. שוטר ואיש יחידת הטקסס ריינג'רס. לווקר שורשים אינדיאנים מצד אביו בן שבט הצ'רוקי. בילדותו ווקר היה עד לרציחתם של הוריו על ידי כנופיית גזענים, משום שלא ראו בעין יפה את העובדה שאימו של ווקר, אשר הייתה אירית במוצאה נישאה לאביו האינדיאני. הוא גדל אצל דודו בשמורת אינדיאנים. ווקר התגייס לחיל הנחתים האמריקני, עבר הכשרה כלוחם וכקצין, ולחם במלחמת וייטנאם. הוא השתחרר מן השירות כקפטן ועוטר בכוכב הכסף וצלב הצי על גבורתו בשדה הקרב. את כישורי הלחימה שלו הוא רכש בזמן ששירת בנחתים ובזמן ששהה באסיה. לאחר שחזר הוא התגייס למשטרה ולאחר מכן לטקסס ריינג'רס בדאלאס, טקסס שם ג'ימי טראוויט נהפך לשותף שלו. ג'ייק פבלקה גילם את ווקר הצעיר. ג'יימס "ג'ימי" טראוויט (קלרנס גיליארד) - שותפו של ווקר שגדל בבולטימור. לפני שהחל לעבוד כריינג'ר הוא היה כוכב פוטבול, אבל לאחר שנפצע הוא התגייס למשטרה ולאחר מכן לטקסס ריינג'רס. אלכסנדרה "אלכס" קייהיל (שרי ג'יי. וילסון) - סגנית התובע הכללי של דאלאס. ידידה קרובה של ווקר. סי.די. פרקר (נובל ויליגהאם) - שוטר וטקסס ריינג'ר לשעבר המייעץ מדי פעם לווקר ולטראוויט. פרקר בנה מסעדה לאחר שפרש מתפקידו כריינג'ר, והמסעדה משמשת כמקום מפגש מועדף עבור הדמויות הראשיות בסדרה. עזב בסוף העונה השביעית. "ווקר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ווקר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ווקר", באתר Metacritic (באנגלית) "ווקר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ווקר", עונה 3, פרק 19, שודר ב-02.03.1996.
מדליות במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)

מדליות שהוענקו במשחקים הפאראלימפיים שנערכו בבייג'ינג בשנת 2008. במסגרת משחקים אלה זכו לראשונה אתלטים מלאוס, לבנון, מונגוליה, נמיביה, פקיסטן, פפואה ניו גיני, רומניה, ערב הסעודית, סינגפור וסוריה במדליה אולימפית. כמו כן אתלטים מקרואטיה, מונגוליה, ערב הסעודית, סינגפור וונצואלה זכו לראשונה במדליית זהב אולימפית. מתוך 148 המדינות המשתתפות, 76 מדינות זכו במדליות ו-72 מדינות נותרו בלא מדליות. מדליות באולימפיאדת בייג'ינג (2008) אתר האינטרנט הרשמי של מדליות במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג