מעורב ירושלמי (סדרת טלוויזיה)

"מעורב ירושלמי" היא סדרת דרמה ישראלית. הסדרה עוסקת בחייה של משפחה מסורתית-מזרחית ממוצא ג'רבאי, תוניסאי, המתגוררת בשכונת נחלאות בירושלים. העונה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בערוץ 10 ב-18 בנובמבר 2003. לאחר שזכתה לאחוזי רייטינג גבוהים הוזמנה עונה שנייה. העונה השנייה נקנתה על ידי זכיינית ערוץ 2 טלעד, לקראת המכרז בשנת 2005, אך טלעד הפסידה במכרז ולבסוף שודרה העונה בשנים 2005–2006 במסגרת שידורי קשת בערוץ 2, וזכתה גם שם לאחוזי רייטינג גבוהים. קשת גם רכשה מערוץ 10 את הזכות להקרין פרקים מהעונה הראשונה. העונה השלישית עלתה לשידור באוקטובר 2009. תקציב ההפקה של העונה הראשונה נעמד על כ-₪7,500,000. תקציב העונה השנייה היה ₪6,890,000. את הסדרה יזם ויצר אודי לאון. שרון עמרני כתב במשותף עם ניר ברגמן את הפיילוט וביים אותו. את פרקי העונה הראשונה ביימו במשותף יעקב (ינקול) גולדווסר וניר ברגמן. את פרקי העונה השנייה ביימו גולדווסר ושי כנות. יוצרי העונה השנייה הם אודי לאון, נסים לוי וג'קי לוי. הסדרה נתמכה בידי קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. שמעון שדה (סעדה) (שמיל בן ארי): אב המשפחה. עלה מג'רבה שבתוניסיה יחד עם אביו, ועזב את הישיבה כדי להיות פועל בניין. תוך עשר שנים הפך לקבלן ירושלמי מצליח, שלא היסס לדרוך בדרכו מעלה על אנשים ורעיונות. היה נשוי לרחל, שנפטרה ממחלה, והתחתן מחדש עם לאה. במהלך העונה הראשונה מנהל שמעון רומן עם אהבת נעוריו, מרים ביטון, שהגיעה אליו על רקע מקצועי. לאה, שמגלה על הרומן, מאיימת לעזוב אותו לאחר שגילתה כי הוא בוגד בה. בתום העונה הראשונה שמעון מקבל התקף לב ונזקק לניתוח מעקפים מסובך. רגע לפני שהוא נכנס לחדר ניתוח, מגלה לו לאה שהיא בהריון. בעונה השנייה אפרים, הבן הבכור, משתלט על עסקיו של שמעון, דבר שמגביר את מתח בין השניים. בהמשך חוזר שמעון להתפלל בבית הכנסת של יוצאי ג'רבה בנחלאות, שאביו משמש רב בית הכנסת, לאחר שנים רבות שבהן התפלל בבית הכנסת האשכנזי. שמעון מגלה נכונות לשפץ את בית הכנסת ומהווה חלק חשוב בקהילה אליה חזר. היחסים בין לאה לשמעון עולים בפתח העונה השנייה על שרטון. לאה מאשימה את שמעון שהוא לא רגיש למצוקות שלה ושלא אכפת לו ממנה, והוא אינו מנסה לתקן את המצב. לאחר סירובים עקשניים, מסכים שמעון ללכת עם לאה ליועץ זוגי, אך הפגישה לא מסתיימת בטוב. בהמשך העונה היחסים משתפרים בין השניים. הריונה של לאה מתגלה כהריון מסוכן, ושמעון מתנגד בחריפות להמשכו. לאה (שרה פון שוורצה): מורה לפסנתר ממוצא אשכנזי ומתנדבת בבית יתומים. פגשה את שמעון דרך שיעורי הפסנתר של בתו, אריאלה. השניים נישאו, ולאה מתקשה בתחילה להתאקלם במשפחה המזרחית, שלא רגילה להרבה מן החידושים שלאה מביאה אל הבית. העונה הראשונה מסתיימת בהיוודע על הריונה של לאה, ועל הנישואים בין לאה לשמעון שהגיעו למשבר. בעונה השנייה לאה נמצאת בתחילתו של משבר בזוגיות עם שמעון. היא פוגשת פסיכולוג, ואף מבקשת משמעון שיבוא לפגישות. ביקור פתע של אחותה שגרה בחו"ל מעודד אותה לספר לשמעון אודות הפגם הגנטי בליבה שעלול לסכן אותה בשעת הלידה. לאה מתעקשת להמשיך עם ההריון, וגישתה לא משתנה גם כאשר היא ושמעון מתפייסים. אפרים (נבו קמחי): בנו הבכור של שמעון. נמצא בתהליכי התחרדות וקרוע בין רצונו ללמוד בישיבה ולהתקרב לתורה לבין עבודה אצל אביו הקבלן. אפרים נשוי למיכל (אמונה צבי לשם), טוענת רבנית. על אף האהבה הגדולה שלהם, לא פעם פוקדים אותם משברים. בעונה השנייה אפרים ממשיך להתקרב לעסקי אביו, עד שהוא משתלט עליהם כליל, חרף מחאותיה של אשתו שמאיצה בו להיות בן תורה. הוא מצליח בעסקיו, אך הוא צונח ומסתבך בעסקים בעייתיים. איציק (ירון מוטולה): הבן השני של שמעון. נמצא בתהליכים של יציאה בשאלה במהלך העונה ומתאהב בנועה (אורלי פרל), בחורה חילונית שהכיר במסגרת להקת רוק. במהלך העונה הראשונה איציק מחליט לצאת בשאלה ומודיע על כך למשפחתו. אביו מתקשה לקבל את הצעד הזה. בעונה השנייה, איציק ונועה נוסעים למיאמי. ריב ביניהם מביא את איציק להיפרד מנועה ולחזור ארצה, שם הוא פוגש את בת-אל, דתייה לשעבר, גרושה ואם לילד, שמנהלת חיים דתיים כלפי חוץ. עד מהרה השניים נפרדים, ונועה חוזרת גם היא ארצה ומודיעה שהיא בהריון מאיציק, עובדה שמאלצת את איציק לבדוק היכן עומדת אהבתו לנועה. אריאלה (רותם אבוהב): בתו הבכורה של שמעון והצעירה מבין הילדים. מדריכה בבני עקיבא שרוצה להגשים את עצמה, ונמצאת בחיכוך עם אביה לגבי השתתפות בחידון התנ"ך וכן לגבי שירות בצבא על פני שירות לאומי. בעונה השנייה אריאלה היא חיילת שפוגשת בחייל ארגנטינאי בודד בשם פאבלו. השניים מתחברים, ואריאלה קרועה בין הרצון לשמור אמונים להלכה לבין חיזוריו של פאבלו. השניים רוצים להתחתן, אולם עניין הדת מהווה בעיה לפאבלו והשניים נפרדים. יוסי (דניאל פרי-נדב בעונות 1–2, ינון כהן בעונה השלישית): ילד נכה, על כיסא גלגלים, שפגש את לאה בבית היתומים בו התנדבה, ואומץ על ידה לאחר נישואיה עם שמעון. סיפורו מחזק את אחד הנושאים המרכזיים בהם עוסקת הסדרה - הקשר המורכב בין הורים לילדים. בעונה השנייה יוסי מצטרף לבני עקיבא ומתעקש לא להתבלט שם בשל נכותו. בהמשך הוא יוצא במסע בעקבות הוריו הביולוגיים. אליהו סעדה (אריה אליאס): סב המשפחה, אביו של שמעון, רב ממוצא תוניסאי. במהלך העונה הראשונה מלוות אותו בעיות בריאות, המעבר מבית בנו לבית אבות, המסורת הישנה לה התרגל מול החידושים המודרניים של בנו, ועוד. בעונה השנייה אליהו מפשר בין המריבות הקשות של שמעון ואפרים במטרה לשמור על אחדות המשפחה. בהמשך, אפרים חותם על חוזה עם רשת בתי כנסת שדורשת להעמיד רב משלה, שיחליף את אליהו, דבר שמעמיד אותו ואת אפרים במצב רגיש. אליהו, מתוך הרגשה שתפקידו הסתיים, מוותר על תפקידו. בפרק הסיום של העונה השנייה, בשיא ההמולה סביב הלידה הדרמטית של לאה, אליהו נפטר בשנתו. בפסקול "מעורב ירושלמי" מספר שירים שעובדו, הופקו והוקלטו במיוחד לפרויקט על ידי מלחין הסדרה, יונתן בר גיורא, ובוצעו על ידי מאיר בנאי, מירי מסיקה, מני בגר, אורלי פרל, צק ברקמן ועוד. בפתיח הסדרה התנגנה לאורך כל שלש העונות גרסת הכיסוי של מאיר בנאי לשירם של יענקל'ה רוטבליט ושמוליק קראוס "רואים רחוק רואים שקוף". הגרסה המלאה של השיר (כולל פתיח קצר בקולו של אריה אליאס ז"ל) יצאה לרדיו במקביל לעליית העונה הראשונה לאוויר בשנת 2003 וזכתה להצלחה רבה. בעונה הראשונה הופיעו בפסקול גם השירים "אהבה בת 20" (מילים ולחן - ז'אק ברל, נוסח עברי - נעמי שמר) - בביצוע אורלי פרל ולהקת התינוקות, "שבתות וחגים" (מילים יענקל'ה רוטבליט, לחן - יהודית רביץ) בביצוע אורלי פרל, ו "מתכוון אלייך" (מילים - נילי אושרוב לחן - יונתן בר גיורא) בביצוע צק ברקמן. העונה השנייה כללה ביצוע רוק מחוספס של מני בגר לשיר "שלח לי שקט" (מילים - יונה וולך, לחן - יובל מסנר), וביצוע של צק ברקמן ל"אבינו מלכנו" (מילים מהמקורות, לחן עממי). בעונה השלישית ביצעה מירי מסיקה שני פיוטים שנכתבו על ידי רבי אהרון פרץ מג'רבה במאה ה-18, "אהובי" ו - איילת חשקי" (את שניהם הלחין יונתן בר גיורא). על פיוטים אלו המליץ הרב דוד מנחם. "אהובי" יצא בשנת 2010 כסינגל לרדיו וכטראק בונוס באלבום "חדשות טובות" של מסיקה. בעונה זו הופיעה בפסקול הסדרה גם גרסה קולית של מאיר בנאי לנעימת הנושא של הסדרה "אגריפס בלוז" (לחן - יונתן בר גיורא) הסדרה זכתה בשלושה פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2004: פרס השחקן הטוב ביותר לשמיל בן-ארי, פרס השחקנית הטובה ביותר לשרה פון-שוורצה ופרס סדרת הדרמה הטובה ביותר. מלחין הסדרה יונתן בר גיורא היה מועמד בשנת 2004 על המוזיקה המקורית. יוצרי הסדרה: אודי לאון, נסים לוי, ג'קי לוי בימוי: יעקב (ינקול) גולדווסר, שי כנות, ניר ברגמן תסריט: ערן קולירין, רחל (שווימר) שילה, חיים מרין, אמיל בן שמעון, שלומי פרי, שוקי בן נעים, אהרן פוירשטיין, חנה אזולאי-הספרי, תומר רוזנמן. מלחין ועורך מוזיקלי, מפיק ומעבד של שיר הנושא: יונתן בר גיורא מפיקים: נסים לוי, דוד מנדיל "מעורב ירושלמי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מעורב ירושלמי", באתר אידיבי "מעורב ירושלמי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יאיר אטינגר, מעורב ירושלמי: מסיימת עונה עם תסביך זהות, באתר הארץ, 14 בינואר 2010 נעימת הנושא של הסדרה - "אגריפס בלוז" בביצוע מיוחד של התזמורת האנדלוסית הישראלית במסגרת מופע "פסקול הלב" נעימת הנושא של הסדרה - "אגריפס בלוז", בביצוע המקורי של יונתן בר גיורא שליווה את הסדרה, מתוך אלבום האוסף "Middle Eastern Soul" הפיוט "איילת חשקי" בביצוע מירי מסיקה, מתוך פסקול הסדרה. הפיוט "אהובי" בביצוע מירי מסיקה, מתוך פסקול הסדרה. "רואים רחוק רואים שקוף" בביצוע מאיר בנאי. שיר הנושא של הסדרה בעיבוד והפקה מוזיקלית של יונתן בר גיורא אחוזי צפייה גבוהים ל"מעורב ירושלמי" בערוץ 10, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2003 יאיר אטינגר, מעורב ירושלמי: מסיימת עונה עם תסביך זהות, באתר הארץ, 14 בינואר 2010 ענת באלינט, עונה שנייה לסדרה "מעורב ירושלמי" בערוץ 10, באתר הארץ, 7 ביולי 2004 ענת באלינט, ערוץ 10 מאיים לתבוע את טלעד וסינפלוס בגלל "מעורב ירושלמי", באתר הארץ, 22 בפברואר 2005 יעל גאוני, ‏טלעד החלה במכירת התכנים: מכרה לקשת את "מעורב ירושלמי" ב-2 מ' ד', באתר גלובס, 9 ביוני 2005 רותה קופפר, עונה חדשה ל"מעורב ירושלמי" בערוץ 2, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2005 בועז גריילסמר, ערוץ 10 יקבל מקשת 730 דולר על כל דקת שידור מהעונה הראשונה של "מעורב ירושלמי", באתר הארץ, 7 בנובמבר 2005 ניר קיפניס, ‏יומו של הרגולטור, באתר גלובס, 27 באוקטובר 2009 אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2002–2003, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, יולי 2006, עמ' 13 אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 13 מוניטין, באתר גלובס, 24 ביוני 2004