laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מגן דוד דרום

מגן דוד דרום היא סדרה קומית מוקומנטרית ישראלית העוקבת אחר צוות חובבני של תחנת רפואת חירום באזור ים המלח. הסדרה שודרה החל מ-20 ביולי עד 9 בנובמבר 2019 ברשת 13. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסדרה עוקבת אחר ארגון רפואת חירום בדיוני באזור ים המלח הנקרא "מגן דוד דרום" (מהווה פרודיה על מגן דוד אדום). הצוות מתאפיין בכך שחבריו מעורערים בנפשם מפגינים אזלת יד ורשלנות רפואית, ומתנהגים בחובבנות. המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה במגזר היהודי דוביק כץ (רוברט הניג) – מנהל התחנה. אבא של עידו. ארתור גיפאק (שראל פיטרמן) – נהג האמבולנס של התחנה. רוסי. נוהג לירות באקדח בחוסר אחריות. חמום מוח. עודה בן דויד (איתמר מלול) – הפרמדיק של התחנה. צרפתי. תמים ולא חכם במיוחד. יעל גל (יעל טל) – חובשת בכירה. מאוהבת בעידו. עידו כץ (גיא גורביץ) – חובש. הבן של דוביק. עף משנה ג' בבית ספר לרפואה. בעל חוש צדק ונוהג לנזוף בחבריו לעבודה. אופיר חזן (שלומי טפיארו) – חובש בכיר. חסר אחריות ומסתבך בצרות לעיתים קרובות. שרה בירן בוחבוט (מוריה בן הרוש) – מוקדנית התחנה. מדברת בעיקר בטלפון. אתר האינטרנט הרשמי של מגן דוד דרום מגן דוד דרום, ברשת החברתית פייסבוק "מגן דוד דרום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מגן דוד דרום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דורון בראונשטיין, "מגן דוד דרום": מופת של דיוק קומי רווי ניואנסים, בבלוג חי תרבות, 7 במאי 2020 אלכסנדר כץ, 17.4% לחזרת נינג'ה ישראל; רייטינג גבוה לניצחון הענק בכדורסל, באתר אייס, 21 ביולי 2019 אלכסנדר כץ, צמוד במוצ"ש בין נינג'ה ישראל למרוץ למיליון וגם במהדורות, באתר אייס, 28 ביולי 2019 אלכסנדר כץ, הפער גדל משמעותית: נינג'ה ישראל זינקה - ע"ח המרוץ למיליון, באתר אייס, 4 באוגוסט 2019 רייטינג: נינג’ה והמירוץ ראש בראש, באתר Scopt, ‏18 באוגוסט 2019 אלכסנדר כץ, היסטוריה בנינג'ה: אישה סיימה מסלול, הרייטינג כרגיל גבוה, באתר אייס, 25 באוגוסט 2019 אלכסנדר כץ, קטן הפער בין נינג'ה למרוץ למיליון; נתניהו מקפיץ את חדשות 12, באתר אייס, 1 בספטמבר 2019 משה בנימין, דמעות של שמחה: 26.7% ו-688K צופים לגמר מאסטר שף 8, באתר אייס, 22 בספטמבר 2019 אלכסנדר כץ, מופעי מחווה, ש.ח. ומה שמצאו במחסן: סיכום סופ"ש וראש השנה, באתר אייס, 2 באוקטובר 2019 אלכסנדר כץ, בלב הימים הנוראים: 16.5% ביום ה' לדוקו-לייט על ניקול ראידמן, באתר אייס, 6 באוקטובר 2019 אלכסנדר כץ, סופ"ש ארוך מאד של שידורים חוזרים, לקטים ואפילו ניצחון מפתיע, באתר אייס, 15 באוקטובר 2019 אלכסנדר כץ, מה עשו כל השידורים החוזרים והלקטים ב-5 הימים האחרונים?, באתר אייס, 22 באוקטובר 2019 אלכסנדר כץ, השיבוץ הבהול במוצ"ש של המקור עם שיחות ביבי-נוני - לא צלח, באתר אייס, 27 באוקטובר 2019 אלכסנדר כץ, נינג'ה מתחזקת בחלק הראשון של הגמר; רשת ניצחה בחמישי, באתר אייס, 3 בנובמבר 2019 אלכסנדר כץ, חגיגות ברשת: מצליחה שוב לנצח בפריים - בזכות משחקי השף, באתר אייס, 10 בנובמבר 2019
אנדי קלארק

אנדרו קלארק, FBA (באנגלית: Andrew Clark; נולד ב -1957) הוא פרופסור לפילוסופיה ראש תחומי לוגיקה ומטפיזיקה באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד. בעברו היה מנהל התוכנית למדעים קוגניטיביים באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, אינדיאנה, ולימד בעבר באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי ובאוניברסיטת סאסקס באנגליה. קלארק הוא אחד המייסדים של פרויקט המחקר השיתופי CONTACT שמטרתו לחקור את תפקידה של הסביבה בעיצוב אופי החוויה הפנומנלית. מאמריו וספריו של קלארק עוסקים בפילוסופיה של הנפש והוא נחשב למדען המוביל בתחום תודעה מורחבת. הוא כתב רבות על תורות הקַשְׁרָנוּת, רובוטיקה ותפקיד ואופי הייצוג המנטלי . קלארק מוכר בזכות ההגנה שלו על השערת התודעה המורחבת אותה הציג יחד עם הפילוסוף האוסטרלי דייוויד צ׳אלמרס. בעבודתו זו קלארק טוען כי לולאות ההיזון הדינמיות שדרכן מחוברות הרוח והעולם אינן אינסטרומנטליות בלבד. מעגל הפעילות העובר מהמוח דרך הגוף ואל העולם וחזור שוב ושוב למעשה מהווה נדבך עיקרי בקוגניציה. אליבא דקלארק, הנפש אינה מוגבלת על ידי האורגניזם הביולוגי אלא יכולה להתרחב גם לסביבתו של אותו אורגניזם. דוגמה לכך היא ביצוע משימה מתמטית. אדם אחד עשוי להשלים את המשימה אך ורק בראשו, ואילו אחר מסיים את המשימה בעזרת נייר ועיפרון. לפי עקרון הזוגיות של קלארק, אין סיבה להחשיב את האמצעים אלה כשונים מהותית כל עוד התוצאות זהות. התהליך הקוגניטיבי במקרה השני כוללת מניה וביה נייר ועיפרון, ולכן תפיסת הנפש המתאימה לאדם זה חייבת לכלול בתוכה פריטים אלה. עבור קלארק, הגבול של ״עור וגולגולת״ לתודעה הוא שרירותי. האדם הוא מיסודו משתמש-טכנולוגי, ואין צורך להגביל את מבני התודעה לביולוגיה ממנה היא נובעת. ספרים מאת אנדי קלארק: Microcognition: Philosophy, Cognitive Science and Parallel Distributed Processing(1989) Associative Engines: Connectionism, Concepts and Representational Change(1993) Being There: Putting Brain, Body and World Together Again(1997) Mindware: An Introduction to the Philosophy of Cognitive Science(2001) Natural-Born Cyborgs: Minds, Technologies, and the Future of Human Intelligence(2004) Supersizing the Mind: Embodiment, Action, and Cognitive Extension(2008) Surfing Uncertainty: Prediction, Action, and the Embodied Mind(2016) קלארק חבר בצוות העורכים של כתבי העת המקצועיים הבאים: Cognitive Science (אנ') Connection Science Minds and Machines (אנ') Philosophy and Society Pragmatics and Cognition Cognitive Science Quarterly Behavioral and Brain Sciences (אנ') http://www.philosophy.ed.ac.uk/people/view.php?name=andy-clark-frse "CONTACT - Consciousness in Interaction". linus.media.unisi.it. 2006. אורכב מ-המקור ב-13 באוקטובר 2006. נבדק ב-3 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Clark, A., Chalmers, D., The Extended Mind, Analysis 58.1, 1998, עמ' 7-19 doi: https://doi.org/10.1111/1467-8284.00096 http://www.philosophy.ed.ac.uk/people/clark/publications.html
מפרץ אדוארד השמיני

מפרץ אדוארד השמיני (באנגלית: Edward VIII Bay) הוא מפרץ הממוקם בין מישור אדוארד השמיני לבין קבוצת איי אוייגארדן שבאנטארקטיקה. רוחבו של המפרץ 32 קילומטרים. שפך המפרץ חסום על ידי מדף הקרח אדוארד השמיני. המפרץ התגלה בשנת 1936 על ידי משלחת החקר שהפליגה על אוניית המחקר המלכותית ויליאם סקורסבי. המפרץ נקרא על שמו של מלך בריטניה באותה עת - אדוארד השמיני. מפרץ אדוארד השמיני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפרץ אדוארד השמיני באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מפרץ אדוארד השמיני באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
יחסי אפגניסטן–יפן

יחסי אפגניסטן–יפן הם היחסים הדו-צדדיים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין יפן, וראשיתם בשנת 1931. ב-16 בפברואר 1907 ביקר אמיר אפגניסטן איוב ח'אן (אנ') ביפן כאורח של כבוד של קיסר יפן היהאצ'ירו טוגו לכבוד חגיגת ניצחון אסייתי על האימפריאליזם האירופאי, בעקבות ניצחון יפן במלחמת רוסיה–יפן. בתחילת 1914, מלך אפגניסטן חביבאללה ח'אן (אנ') תרם כסף למאמצי השיקום היפנים לאחר רעידות אדמה שהתרחשו במדינה. כמו כן, יפן התקבלה באופן יפה באפגניסטן. היסאו טאני (אנ'), קצין בצבא יפן, ביקר באפגניסטן בשנת 1922. מלך אפגניסטן אמנאללה ח'אן (אנ') חתם על חוזה ידידות בין שתי המדינות בשגרירות יפן בלונדון ב-19 בנובמבר 1930. אפגניסטן ויפן תכננו במקור לייסד יחסים רשמיים כבר ב-1919, אך התעכבו לאחר שהודו הבריטית עיכבה זאת ויירטה את ההודעות בין הצדדים. במהלך מלחמת העולם השנייה שמרה אפגניסטן על נייטרליות אך שמרה על קרבה לגרמניה הנאצית. בריטניה וברית המועצות לחצו עליה לגרש משטחה את הדיפלומטים של מדינות הציר, אך זו סירבה. בסופו של דבר, בנובמבר 1941, לאחר שהמצב במלחמה השתנה, הפתיעה אפגניסטן ואישרה לדיפלומטים (ובהם שליחי יפן למדינה) להישאר. ב-1959 ראש ממשלת אפגניסטן מוחמד דאוד ח'אן ביקר ביפן. ב-1969, המלך מוחמד זאהיר שאה ביקר ביפן ובשנת 1971 יורש העצר אקיהיטו והנסיכה מיצ'יקו ביקרו באפגניסטן. לאחר הפלישה הסובייטית לאפגניסטן סגרה יפן את השגרירות שלה בקאבול ולא הכירה באף אחד מן הפלגים הלוחמים לאחר מכן. בינואר 2002 אירחה יפן את ועידת טוקיו בה התחייבו גופים בינלאומיים לתרום לשיקום אפגניסטן. בפברואר אותה שנה פתחה יפן שגרירות בקאבול, לאחר שסגרה אותה ב-1979. נכון לשנת 2012, יפן היא התורמת הגדולה ביותר לשיקום אפגניסטן לאחר ארצות הברית. ביוני 2010 אמר נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי כי יפן תקבל עדיפות בחקר המינרלים באפגניסטן, בתמורה לסיוע שהעניקה יפן למדינה מאז 2002. קווי הדמיון בין המדינות עוברים דרך העובדה ששתיהן נמנעו מכיבוש זר לאורך השנים, וששתיהן חלקו את התואר "ארץ השמש העולה" – חבל הארץ בו שוכנת אפגניסטן נודע בשם ח'וראסאן, שמשמעותו "מקום זריחת השמש". מסורות דומות צוינו אף הן כשהבודהיזם והזורואסטריות התפשטו למזרח הרחוק דרך אפגניסטן ודרך המשי. בשנת 2004 אמר שגריר יפן באפגניסטן קיניצ'י קומאנו על קווי הדמיון: "ליפנים יש תרבות וציוויליזציה ותיקות מאוד משלהם, והם אסירי תודה לעם האפגני על הבודהיזם, שנכנס ליפן מהודו דרך אפגניסטן, סין וקוריאה. היסטוריה משותפת זו מובנת היטב על ידי כמעט כל היפנים. כמו כן, בגלל אותה חוויה או סיטואציה בה היו נתונות שתי המדינות במהלך המאה האחרונה בערך, כלומר הרס המדינה – בגלל מלחמת העולם השנייה ביפן או מלחמת האזרחים במקרה של אפגניסטן [...] תושבי יפן ותושבי אפגניסטן חולקים יחד גם את האירוח החם שלהם לאנשים, לחבריהם". מדיה וקבצים בנושא יחסי אפגניסטן–יפן בוויקישיתוף שנות ה-50 עד שנות ה-70, שגרירות אפגניסטן בטוקיו הבזק מהעבר ועידת טוקיו בשנת 2002 – הסיפור הקשה ביותר בעולם, Afghanistan Analysts Network, קייט קלארק, 8 ביולי 2012 ועידת התורמים בטוקיו גייסה 16 מיליארד דולר לפיתוח אפגניסטן, משלחת האומות המאוחדות לאפגניסטן, 24 ביולי 2012 כרזאי: יפן תקבל עדיפות בכרייה האפגנית, NBC News, 20 ביוני 2010 ריאיון עם קיניצ'י קומאנו, לשעבר שגריר לקאבול, שגרירות אפגניסטן ביפן, 21 במאי 2004
יחסי אנטיגואה וברבודה – ישראל

יחסי אנטיגואה וברבודה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל. היחסים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה עוד לפני עצמאותה של אנטיגואה וברבודה, בשנת 1964 כשעוד הייתה אוטונומיה של הממלכה המאוחדת. היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות כוננו ב-22 ביוני 1983. ישראל אינה מיוצגת באנטיגואה וברבודה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית. אנטיגואה וברבודה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יהדות האיים הקריביים שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי Chronology of Antigua and Barbuda's Bilaterals relations, באתר ממשלת אנטיגואה וברבודה
יחסי איי בהאמה – ישראל

יחסי איי בהאמה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית איי בהאמה לבין מדינת ישראל. היחסים שבין קהיליית איי בהאמה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה בשנת 1974, קצת פחות משנה לאחר קבלת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת. בהחלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם בנובמבר 1975 אשר קבעה כי "ציונות היא צורה של גזענות ואפליה גזעית" התנגדה איי בהאמה להחלטה והצביעה נגד לצד 34 מדינות נוספות. בהחלטה 4686 של העצרת הכללית אשר באה לחזור בה מהקביעה של ההצבעה הקודמת, המדינה הייתה אחת ממציעות ההחלטה ונכללה בין 111 המדינות שהצביעו בעדה. בעת ההצבעה על החלטה 67/19 של העצרת הכללית ב-29 בנובמבר 2012, אשר הציעה את שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה, נמתנה איי בהאמה בין 41 המדינות אשר נמנעו בהצבעה. במאי 2024, איי בהאמה הכירו במדינה פלסטינית. ישראל אינה מיוצגת באיי בהאמה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו. איי בהאמה אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות. איי בהאמה מיוצגת בישראל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בתל אביב. קונסולית הכבוד של איי בהאמה בישראל היא טליה גלאנץ. יהדות האיים הקריביים מדיה וקבצים בנושא יחסי איי בהאמה – ישראל בוויקישיתוף שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי איי בהאמה מכירים במדינה פלסטינית, באתר JNS, ‏09.05.2024 גב' גלאנץ טליה, קונסול כבוד בהאמס, השירות הקונסולרי של מדינת ישראל
יחסי גרנדה–ישראל

יחסי גרנדה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין גרנדה לבין מדינת ישראל. היחסים בין גרנדה לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1975, קצת פחות משנה לאחר עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת. ישראל אינה מיוצגת בגרנדה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית. גרנדה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יהדות האיים הקריביים שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי
יחסי דומיניקה–ישראל

יחסי דומיניקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית דומיניקה לבין מדינת ישראל. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1978, כמה ימים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של דומיניקה מן הממלכה המאוחדת. ישראל אינה מיוצגת בדומיניקה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית. דומיניקה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יהדות האיים הקריביים שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי
ספריית קוג'אס

ספריית קוג'אס (בצרפתית: Bibliothèque Cujas) היא ספרייה ברובע הלטיני של פריז. ספריית קוג'אס המקורית הייתה ספריית בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פריז, אוספי הספרייה פוזרו במהלך המהפכה הצרפתית, כתוצאה מכך אוספי הספרייה הנוכחיים הורכבו מ-1829. בשנים 1876–1914 השקיעה הנהלת הספרייה מאמצים רבים על מנת לפתח את אוספי הספרייה, וב-1958 נבנה בניין הספרייה החדש. ב-1970 פוצלה האוניברסיטה של פריז למספר אוניברסיטאות שונות, וכתוצאה מכך הפכה ספריית בית הספר למשפטים לספרייה בין-אוניברסיטאית, שנקראה החל מ-1978 בשם ספריית קוג'אס. מ-1979 מנוהלת הספרייה בפיקוחן של אוניברסיטת פנתאון-סורבון ואוניברסיטת פנתאון-אסאס. הספרייה מכילה 750,000 פריטים, ומהווה את הספרייה המשפטית הגדולה באירופה. בספרייה ישנו גם ארכיון המכיל בין היתר מסמכים של האומות המאוחדות, וכמו כן ישנו אוסף של כתבים נדירים וחדר קריאה. הספרייה שותפה, יחד עם הספרייה הלאומית של צרפת, במספר פרויקטים של שימור ודיגיטציה. מדיה וקבצים בנושא ספריית קוג'אס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספריית קוג'אס ערך זה הוא קצרמר בנושא ספריות ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי טובאלו–ישראל

יחסי טובאלו–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין טובאלו לבין מדינת ישראל. היחסים שבין טובאלו לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כשש שנים לאחר הכרזת העצמאות של טובאלו מן הממלכה המאוחדת. בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) הצביעה טובאלו בעד ההחלטה, בניגוד לרוב המדינות באזור האוקיינוס השקט אשר הצביעו נגד לצד ישראל (איי מרשל, מיקרונזיה, נאורו, פלאו), נמנעו (אוסטרליה, פיג'י, פפואה גינאה החדשה, סמואה, טונגה, ונואטו) או נעדרו מן ההצבעה (קיריבטי). ישראל אינה מיוצגת בטובאלו הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בוולינגטון בירת ניו זילנד. טובאלו אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות אלא בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה ברמת השרון. קונסול הכבוד של טובאלו בישראל הוא יעקב לויטר. מדיה וקבצים בנושא יחסי טובאלו–ישראל בוויקישיתוף שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי איים נגד הזרם: התומכות הקטנות בישראל באו"ם, באתר ynet, 2 בדצמבר 2012 מר לויטר יעקב, קונסול כבוד טובלו, אתר השירות הקונסולרי הישראלי
יחסי ישראל–קיריבטי

יחסי ישראל–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של קיריבטי. היחסים שבין הרפובליקה של קיריבטי לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כחמש שנים לאחר הכרזת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת. בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) נציג קיריבטי נעדר מן ההצבעה. קיריבטי היא אחת מ-48 מדינות העולם (בהן ישראל) שלא מכירות במדינה פלסטינית. ישראל אינה מיוצגת בקיריבטי הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בוולינגטון בירת ניו זילנד. קיריבטי אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי ישראל–קיריבטי בוויקישיתוף שנתון המסמכים הרשמיים 2005, אתר משרד החוץ הישראלי איים נגד הזרם: התומכות הקטנות בישראל באו"ם, באתר ynet, 2 בדצמבר 2012
יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין

יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין נסיכות ליכטנשטיין. היחסים בין אסטוניה לליכטנשטיין כוננו ב-7 במרץ 2016. אזרחים אסטונים יכולים לבקר בליכטנשטיין וזאת ללא צורך באשרה. גם אזרחי ליכטנשטיין יכולים לבקר באסטוניה ללא צורך באשרת כניסה עקב אמנת שנגן. היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מנוהלים על ידי איגוד הסחר החופשי האירופי בו חברה ליכטנשטיין. בשנת 2018 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על קצת פחות משבע מאות אלף אירו בלבד. ליכטנשטיין היא שותפת הסחר ה-112 בגודלה של אסטוניה, בהתחשב בגודלה הקטן כמיקרו מדינה זהו מיקום משמעותי. אאורליה פריק, שרת החוץ, התרבות והצדק של ליכטנשטיין (אוקטובר 2017) אסטוניה אינה מיוצגת בליכטנשטיין הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אסטוניה האמינה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ על מונקו. ליכטנשטיין אינה מיוצגת באסטוניה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין בוויקישיתוף Liechtenstein, באתר משרד החוץ של אסטוניה
ניקודם קארו

ניקודם קארו (בגרמנית: Nikodem Caro;‏ 23 במאי 1871 – 27 ביוני 1935) היה תעשיין כימי ויזם, אבי תעשיית החנקן הגרמנית. קארו נולד בלודז' לאלברט קארו שהגיע ללודז' מפוזן ורוזה לבית רובינשטיין מורשה. סבו של קארו מצד אביו היה דמות ידועה בתנועת הרפורמה. בשנת 1888 החל ללמוד כימיה באוניברסיטה הטכנית המלכותית בשרלוטנבורג. בשנת 1892 הוא הוכתר בתואר דוקטור על ידי אוניברסיטת רוסטוק. הוא הקים לעצמו מעבדה כדי לעבוד כיועץ ובמסגרת זאת קשר קשרים עם אדולף פרנק. השניים חיממו סידן קרביד וקרביד בריום בתוך זרם של חנקן ומצאו ששניהם סוחפים חנקן. הם הסיקו מכך שקרבידים אלקליים סוחפים חנקן בטמפרטורות גבוהות. ב-31 במרץ 1895 הם הגישו את הפטנט הראשון המשותף שלהם, על ייצור ציאנידים מקרבידים, במיוחד בריום ציאניד. בעקבות הפטנט פנתה אליהם חברת דינאמיט ובקשה מהם למצוא דרך לייצור נתרן ציאניד לצורך טיהור זהב מתוך עפרות עם תכולת זהב נמוכה. במסגרת מחקריהם הם גילו תהליך לייצור ציאנמיד הסידן מקרביד סידן עם חנקן יבש בכ-1,100 מעלות צלזיוס. בשנת 1900, גילה קארו שחימום ציאנמיד הסידן עם אדים מייצר אמוניה. קארו הקים שורה של בתי חרושת. בין השאר הקים בשנת 1908 בבידגושץ' בית חרושת גדול לדשן מבוסס סידן ובשנת 1915, במסגרת המאמץ המלחמתי של מלחמת העולם הראשונה הקים בחוז'וב בית חרושת חדיש לייצור חנקן לתעשיית הדשן. קארו היה נשיא הסינדיקט הבינלאומי של תעשיית החנקן. בשנת 1913 קיבל מהקיסר ווילהלם את התואר פרופסור ולאחר מכן היה ל"יועץ סתרים". בשנת 1926 הצטרף לוועד להוצאת אנציקלופדיה יודאיקה בעברית ובגרמנית של הוצאת אשכול. בשנת 1932 היה מעורב במשפט מתוקשר במסגרת סכסוך עם חתנו שנפרד מבתו. מדיה וקבצים בנושא ניקודם קארו בוויקישיתוף הרמאן סויט, היהודים בחיי המשק של גרמניה, הארץ, 23 בינואר 1931 הרמאן סוויט, משפט סנסציוני בין שני מליונרים יהודים, הארץ, 22 ביוני 1932 Nitrogen Capture: The Growth of an International Industry (1900–1940), pages 68-70 Social and Political History of the Jews in Poland 1919-1939, page 104 אשכול, דואר היום, 22 באפריל 1926 י. קלינוב, מליונרים יהודים נצים, הארץ, 17 באוקטובר 1932 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורלה גארטלנד

אורלה גארטלנד (באנגלית: Orla Gartland; נולדה ב-3 בפברואר 1995) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית אירית. אורלה נולדה ב-3 בפברואר 1995 בדבלין שבאירלנד. ב-11 בנובמבר 2013, הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Roots. ב-18 בינואר 2015, הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, Lonely People. ב-24 במאי 2019, הוציאה את אלבום המוזיקה השלישי שלה, Why Am I Like This?. ב-21 בפברואר 2020, הוציאה את אלבום המוזיקה הרביעי שלה, Freckle Season. ב-1 באוגוסט 2023 הוציאה את הסינגל "Kiss Ur Face Forever".‏ מדיה וקבצים בנושא אורלה גארטלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורלה גארטלנד (באנגלית) אורלה גארטלנד, ברשת החברתית פייסבוק אורלה גארטלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורלה גארטלנד, ברשת החברתית אינסטגרם אורלה גארטלנד, ברשת החברתית טיקטוק אורלה גארטלנד, סרטונים בערוץ היוטיוב אורלה גארטלנד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר ספוטיפיי אורלה גארטלנד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר Last.fm (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר AllMusic (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר דיזר אורלה גארטלנד, באתר Discogs (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר Songkick (באנגלית) אורלה גארטלנד, באתר Genius Roots - EP by Orla Gartland, Genius (באנגלית) Lonely People - EP by Orla Gartland, Genius (באנגלית) Why Am I Like This? - EP by Orla Gartland, Genius (באנגלית) Freckle Season - EP by Orla Gartland, Genius (באנגלית) Andy Von Pip, Dublin Artist Orla Gartland Returns with New Single ‘Kiss Ur Face Forever’, www.undertheradarmag.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי בוסניה והרצגובינה – קרואטיה

יחסי בוסניה והרצגובינה–קרואטיה הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה לרפובליקת קרואטיה. המדינות המודרניות היו שתיהן חלק מיוגוסלביה. רוב האוכלוסייה בשתי המדינות מדברת אחת מהניבים של סרבו-קרואטית. שתי המדינות חולקות גבול משותף של 932 קילומטרים. בוסניה והרצגובינה וקרואטיה היו שתיהן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית עד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן הצטרפו למדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים, אשר חברה לממלכת סרביה ולממלכת מונטנגרו, להקמת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בשנת 1929 לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה היו שטחי שתי המדינות תחת שליטת המדינה העצמאית של קרואטיה, מדינה גרורה של גרמניה הנאצית שהונהגה על ידי תנועת האוסטאשה הקרואטית הפשיסטית. לאחר המלחמה הן שבו להיות חלק מיוגוסלביה בראשותו של טיטו. בראשית שנות התשעים היו שתי המדינות מעורבות במלחמות יוגוסלביה, סכסוכים חמושים שבאו בעקבות התפרקות יוגוסלביה לחמש מדינות ריבוניות: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, הרפובליקה של מקדוניה, סלובניה והרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (שהפכה בשנת 2003 לסרביה ומונטנגרו, והתפרקה בשנת 2006). הקרואטים, הבוסניאקים והסרבים (כולל הקרואטים-בוסנים והבוסנים-סרבים) נלחמו זה בזה בבריתות לא יציבות בסדרת קונפליקטים. מרבית המלחמות אירעו בשטחה של בוסניה והרצגובינה, שם הקימו הקרואטים את הקהילה הקרואטית של הרצג-בוסניה. עם זאת, לאחר המלחמות שמרו בוסניה והרצגובינה וקרואטיה על אותו גבול שהיה להם בתקופת יוגוסלביה, ובעקבות הסכם דייטון בוסניה והרצגובינה חולקה לשתי ישויות על בסיס שלושת העמים: רפובליקה סרפסקה (לסרבים) והפדרציה של בוסניה והרצגובינה (לבוסנים והקרואטים). על פי ספר העובדות העולמי 7,269 פליטים קרואטים עדיין מתגוררים בבוסניה והרצגובינה ו-31,600 איש הם עקורים מבוסניה. ב-2009 חאריס סילייג'יץ', חבר נשיאות בוסניה והרצגובינה מטעם הבוסניאקים, הביע ביקורת על הסכם דייטון ותוצאותיו. היצוא לבוסניה והרצגובינה מסתכם ב-14.4% מכלל היצוא הקרואטי, ואילו משנת 2007 בוסניה והרצגובינה היא שותפת הסחר החמישית בגודלה בקרואטיה. כתוצאה מכך, קרואטיה היא גם היבואנית והיצואנית הגדולה ביותר של בוסניה והרצגובינה, ואילו בוסניה והרצגובינה היא הרוכשת השנייה בגודלה של סחורות קרואטיות. עם 343 מיליון מארק סחיר (237 מיליון דולר) של הון זר שהושקע, קרואטיה היא המשקיעה המובילה בבוסניה והרצגובינה, ומובילה עם סלובניה (302 מיליון מארק סחיר, או 208 מיליון דולר) וסרביה ומונטנגרו (122 מיליון מארק סחיר, או 84 מיליון דולר). בשנת 2007 הסתכם הסחר בין המדינות בסכום של 2,517 מיליון דולר (3.64 מיליארד מארק סחיר, או 13.63 מיליארד קונה קרואטי), גידול של 32 אחוזים לעומת השנה הקודמת. בין המדינות נערכו כמה מיזמים משותפים, ובהם הרחבת הכביש האירופי E73 כדי להעלות אותו לסטנדרטים של כביש מהיר. לשתי המדינות יש כמה קטעים של גבול השנויים במחלוקת, שהגדולה שבהן היא הנוגעת לגישה ימית אל נהר אונה (כפרים בבסיס הר פליישיביצה נמצאים בקרואטיה, בעוד שאחרים הם בבוסניה, המשמעות היא שיש צורך בתשעה מעברי גבול בכביש בודד, וחוסר הפעולה בבעיה זו מונע התפתחות רצינית באזור. קו הרכבת זאגרב–ספליט–ביחאץ' עדיין סגור לתנועה בעיקר בגלל הבעיה הזו. האשרור של הסכם הגבול משנת 1999 עדיין לא התרחש בשנת 2013. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוסניה והרצגובינה – קרואטיה בוויקישיתוף