laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לחיות

האם התכוונתם ל... לחיות (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1993 המבוסס על סיפור התרסקות טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי בהרי האנדים לחיות (שיר) – שיר של קרן פלס ורמי קלינשטיין מת לחיות (סדרת סרטים) חיים (פירושונים)
דוד מונשיין

דוד מונשיין (נולד ב-25 בספטמבר 1941) הוא מתווך נדל״ן, פובליציסט, סופר ושחקן קולנוע. מונשיין נולד בשכונת "יגיע כפיים" שבירושלים, למשפחה ירושלמית מזה דורות רבים. אביו, מרדכי מונשיין היה משותפי מאפיית "המשביע". אמו, לאה מונשיין, הייתה בכירה בבנק מרכנתיל בירושלים, ונפטרה בגיל 40 כשמונשיין היה בן 20. בשנות ה-60 למד באוניברסיטה העברית בגבעת רם שבירושלים. בזמן לימודיו היה פעיל בהתאחדות הסטודנטים ובארגון אירועי יום הסטודנט. בתקופה זו נודע כבליין ופעל לפיתוח תרבות חיי הלילה בירושלים. הוא יזם יחד עם שותפו אמנון צבן "הצגות חצות", בהן היו שוכרים אולמות קולנוע בחצות ומוכרים כרטיסים לסטודנטים שמלאו את האולמות בתפוסה מלאה, בשילוב להקות קצב כגון שלמה מזרחי והבמה החשמלית. כמו כן טבע רבות מאמרות הכנף השנונות והמצחיקות שפורסמו בעיתון הסטודנטים "פי האתון", לדוגמה: "חכם עיניו בראשו, טיפש הולך לאופטיקאי" או "כל ישראל ערבים זה לזה אבל אף אחד לא משלם את השטרות". בשנת 1971 פתח את סוכנות תיווך הנדל"ן "הקטנה ביותר בירושלים", והתמחה במכירת בתים טמפלריים במושבה הגרמנית, בתים ערביים בטלביה ובקטמון, ובתים פרטיים ברחביה ובשערי חסד. יזם את רוב החנויות ברחוב הלל המתחדש בשנות ה-90 המוקדמות. במשך השנים צבר חוויות רבות אותן תיעד בטורו בעיתונים "חדשות", "כל העיר", "דה מרקר" וכן בספריו "סיפורי מונשיין", "מונשיין השני" (הוצאת מודן), "אגדות מונשיין" ("חושך - הוצאה לאור") ובמרץ 2016, הוציא לאור את ספרו החדש "היה הייתה פעם ירושלים" ("חושך - הוצאה לאור"). הספר "אגדות מונשיין" פורסם כביבליוגרפיה מוערת לעובדי הוראה וחינוך בשנת 1995 על ידי הממונה על אישור ספרי לימוד ועורך הביבליוגרפיה המוערת במשרד החינוך. מסיפורו "דואר אקספרס" נעשה סרט סטודנטים בשם "נחמן ליימינר-דואר אקספרס" אשר יוצריו גיא ליברמן ויואל פרויליך זכו בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים 1997. דוד מונשיין שיחק במספר סרטים בתפקידים קטנים, להלן חלק מהרשימה: "יהושע יהושע", 1988, בתפקיד כהן ובניו; "מלך הסלים",1988, בתפקיד מאמן קריית גנים; "כפפות" (על פי סיפורו של דן צלקה), 1986, בתפקיד העיתונאי אהרוני בן שלום; "קוקו בן 19" (סרטו של דני ורטה), 1985, בתפקיד האמרגן. דביר סורמלו, מספרים שהיה פה שמח, באתר ifeel כרמית ספיר ויץ, ‏הסופר דוד מונשיין מסביר למה אנו הורגים את ירושלים, מגרש משחקיו, באתר מעריב אונליין, 9 במאי 2016 מבחר מסיפוריו: מה עושה פרה פוזלת באמצע שכונת גאולה, באתר הארץ, 28 במרץ 2010 עסקה עם בשר - סיפור מהחיים, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2009 בתים מקוללים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2009 השקעה לטווח ארוך, באתר הארץ, 1 במאי 2009 סיפור מהחיים על המנוחה והנחלה, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2009 אדמה חינם - כדי למשוך לקוחות, כדאי לפעמים להשמיץ את הנכס, באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2009 נכסי בומרנג, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2010 דוד מונשין (1941-), דף שער בספרייה הלאומית דוד מונשיין, הבית ברחוב כרמיה, באתר הארץ, 2 ביולי 2009 פסטיבל הקולנוע ירושלים 1997 תמי גלבץ, מונשיין מוכר ספרים, כל העיר, 5 בפברואר 1988
אנג'לו בדלמנטי

אנג'לו בדלמנטי (באנגלית: Angelo Badalamenti;‏ 22 במרץ 1937 – 11 בדצמבר 2022) היה מלחין אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הפסקולים שהלחין לסרטיו של הבמאי דייוויד לינץ'. בדלמנטי נולד בברוקלין, ניו יורק לאם איטלקית-אמריקנית ואב איטלקי ובילה את רוב ילדותו בהאזנה לאופרה ומוזיקה קלאסית. השלים תואר במוזיקה בבתי הספר למוזיקה "איסטמן" ו"מנהטן". הלחין מוזיקה לסרטים "מלחמתו של גורדון" ו"חוק ואי-סדר", אולם התפרסם כאשר התבקש לשמש כמורה לפיתוח קול עבור השחקנית איזבלה רוסוליני במסגרת צילומי סרטו של דייוויד לינץ', "קטיפה כחולה". רוסוליני אמורה הייתה לשיר את "שיר לסירנה" במהלך הסרט, אולם לינץ' לא הצליח לרכוש את זכויות השימוש בו. בדלמנטי ולינץ' חברו כדי ליצור את השיר "מסתורין האהבה", על פי מילים של לינץ' ולחן של בדלמנטי. לינץ' הציע לבדלמנטי לגלם בסרט פסנתרן במועדון בו מופיעה דמותה של רוסוליני. "קטיפה כחולה" היה סנונית ראשונה בשורה של פרויקטים משותפים של בדלמנטי ולינץ'. לאחר שהלחין סרטי מיינסטרים רבים (לרבות "סיוט ברחוב אלם 3", "לוחמי החלום", ו"חופשת חג המולד של הנשיונל למפון"), בדלמנטי כתב את הפסקול לסדרת הפולחן "טווין פיקס", אף היא בבימויו של לינץ'. רבים משירי הסדרה נכללו באלבומה של הזמרת ג'ולי קרוז - "שטים לתוך הלילה". בדלמנטי שיתף פעולה עם לינץ' בסרטיו "לב פראי", "טווין פיקס: אש הולכת איתי", "כביש אבוד", "סיפור פשוט", ו"מלהולנד דרייב", בו הוא מגלם תפקיד קטן כגנגסטר בעל טעם אנין לאספרסו. כן הלחין את הסדרות "באוויר" ו"חדר מלון". פרויקטים נוספים בהם היה שותף בדלמנטי היו סרט הטלוויזיה "ציד מכשפות", וסרטי הקולנוע "עירום בניו יורק", "עיר הילדים האבודים", "התחייבות ארוכה מאוד", "כלים שלובים", "מים אפלים","קדחת הבקתה" ו"המזכירה". כמו כן כתב את הפסקול עבור משחק המחשב "פרנהייט", שזכה להערכה רבה. הלחין עבור הבמאי פול שריידר בסרטים כגון "אוטו פוקוס". ב-12 בדצמבר 2022 נפטר בדלמנטי בגיל 85. בשנת 1987, העמיד את שירותיו עבור הרכב הפופ האלקטרוני, "פט שופ בויז" וערך את התזמור בשיר החולמני והעגמומי "זה לא יכול היה לקרות פה". בשנת 1993 חבר ללהקת הת'ראש מטאל אנתרקס בשיר "Black Lodge" מתוך אלבומה "Sound of White Noise". בשנת 1995, הוא הלחין, ניצח והפיק את אלבומה של מריאן פיית'פול "חיים סודיים". בשנת 2000, הלחין, בשותפות עם "Orbital" את השיר "Beached" מתוך הסרט "החוף". בשנת 2004 הלחין את המוזיקה למשחק המחשב "Indigo Prophecy". כמו כן אחת מנעימותיו היא שיר הפתיחה והסיום של "הסטודיו למשחק" בהנחיית ג'יימס ליפטון. אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לו בדלמנטי (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, ברשת החברתית פייסבוק אנג'לו בדלמנטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנג'לו בדלמנטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר AllMovie (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנג'לו בדלמנטי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר ספוטיפיי אנג'לו בדלמנטי, באתר Last.fm (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר AllMusic (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר דיזר אנג'לו בדלמנטי, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנג'לו בדלמנטי, באתר Discogs (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר Songkick (באנגלית) אנג'לו בדלמנטי, באתר Genius אנג'לו בדלמנטי, באתר SecondHandSongs Angelo Badalamenti, 'Twin Peaks' Composer Who Helped Popularize Dream Pop, Dead at 85, באתר הרולינג סטון, ‏12 בדצמבר 2022 (באנגלית).
טסקיגי

טסקיגי (באנגלית: Tuskegee) היא עיר באלבמה שבארצות הברית. מספר התושבים ביישוב, נכון לשנת 2000, היה 11,846. מספר התושבים הכולל במטרופולין שמסביב ליישוב היה 22,810. לעיר טסקיגי חשיבות בהיסטוריה של קהילת האפרו-אמריקאים בארצות הברית. בשנת 1881 נוסד ביישוב בית ספר להכשרת מורים אפרו-אמריקאים, דבר שנחשב כנדיר באותה עת בדרום ארצות הברית. בית הספר הפך בהמשך למוסד ללימודים גבוהים ואחר כך לאוניברסיטת טסקיגי. אחד מבוגריו המפורסמים של בית הספר להכשרת מורים בטסקיגי היה ג'ורג' וושינגטון קרבר, מראשוני הבוטנאים האפרו-אמריקאים בארצות הברית. טסקיגי ידועה גם בזכות "ניסוי העגבת בטסקיגי" שנערך בשנים 1932–1972, ונחשב לאחד האירועים הידועים לשמצה בהיסטוריה של האתיקה הרפואית. כאלף טייסים אפרו-אמריקאים של חיל האוויר של ארצות הברית הוכשרו בשדה תעופה ליד טסקיגי בתקופת מלחמת העולם השנייה, והם ידועים כ"טייסי טסקיגי". מדיה וקבצים בנושא טסקיגי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טסקיגי (באנגלית) טסקיגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שי שמש, ניסוי העגבת המביש בטסקיגי, באתר מדע גדול, בקטנה, 16 במאי 2016 אתר האוניברסיטה מידע באתר האוניברסיטה
שקיעת דם

שקיעת דם‏ (erythrocyte sedimentation rate או בקיצור ESR) היא בדיקת דם המשמשת לאיתור דלקת ובמקרים מסוימים לניטור מהלך מחלה ויעילות הטיפול בה. במהלך הבדיקה מכניסים דם שטופל בנוגדי קרישה למבחנה צרה סטנדרטית המסומנת בשנתות. הכבידה גורמת לשקיעת תאי הדם האדומים לתחתית המבחנה וקצב השקיעה נמדד ונרשם בערכים של מילימטרים לשעה (mm/h). בזמן תהליך דלקתי, גדל ריכוזו בדם של חלבון בשם פיברינוגן. הפיברינוגן גורם לתאי הדם האדומים לדבוק זה בזה עד ליצירת גופים הנוטים לשקוע מהר יחסית. ככל שכמות הפיברינוגן גדולה יותר, כך מואצת שקיעת הדם. ערכי הנורמה לשקיעת דם הם עד 20 מילימטרים לשעה. ערכים הגבוהים מ-100 מילימטרים לשעה מצביעים בדרך כלל על קיומה של מחלה. מעבר לתהליכים דלקתיים, גם מצבים שונים כמו אנמיה והיריון יגרמו לשקיעת דם מואצת במקצת. חלבון מגיב C הערך "שקיעת דם", באתר ויקירפואה
סוולו

סוֹוֶלוּ (באנגלית: Sowelu; נולדה כאקי האראדה, ביפנית: 原田亜希; ב-6 בנובמבר 1982) היא זמרת J-Pop פופולרית. סוולו נולדה בטוקיו לאב יפני ולאם יפנית-אירית. הקריירה שלה החלה בשנת 2002 עם יציאתו של הסינגל הראשון שלה "beautiful dreamer", בלדת אהבה עדינה שהצליחה מאוד במצעדים. אלבומה החדש "２４－ｔｗｅｎｔｙ　ｆｏｕｒ－" הופץ ב-12 ביולי 2006. הוא דורג במקום ה3# ביפן, הדירוג הגבוהה ביותר שלה עד כה. אחד משירי האלבום "守るべきもの", הוא שיר הסיום לסרט התשיעי של פוקימון. סוולו, ברשת החברתית פייסבוק סוולו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוולו, ברשת החברתית אינסטגרם סוולו, באתר AllMusic (באנגלית) סוולו, באתר MusicBrainz (באנגלית) סוולו, באתר Discogs (באנגלית) סוולו, באתר Genius ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החוף המערבי (ניו זילנד)

החוף המערבי בניו זילנד (West Coast) הוא חבל בחוף המערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. שטחו של החבל הוא 23,276 ק"מ רבועים ומתגוררים בו 30,500 תושבים, עובדה שהופכת אותו לחבל הדליל ביותר בניו זילנד. הערים המרכזיות בחבל הן גריימות' (Greymouth), וסטפורט (Westport) והוקיטקה (Hokitika). חבל החוף המערבי משתרע על פני 600 ק"מ בין חופו של ים טסמן במערב לאלפים הדרומיים במזרח ובין קהורנג'י בצפון לאוורואה בדרום. הפארק הלאומי פיורדלנד והאזור שסביבו שייכים גם הם לחוף המערבי מבחינת גאוגרפית, אך כיוון שהדרך שמחברת אותו אל שאר החבל חוצה את האלפים הדרומיים ועוברת דרך אוטגו וסאות'לנד, האזור שסביב פיורדלנד שייך לסאות'לנד. רוב שטחו של החבל מחורץ וטרשי ומכוסה בצמחייה עבותה ואף ביערות גשם אך קיימים גם אזורים מישוריים יותר בהם מתרכזת מרבית אוכלוסיית החבל. כמות המשקעים בחבל החוף המערבי היא הגבוהה ביותר בניו זילנד ומגיעה ל-9,000 מ"מ גשם בשנה. באפריל 1997 תוכננה כריתת עצים לאורך החוף. פעילי איכות הסביבה הפגינו באמצעות ישיבה על עץ, וחברת הכריתה פגעה במפגינים בעזרת הליקופטר, כנראה במזיד. מבחינה מנהלית החבל מחולק לשלוש רשויות אזוריות, כולן מחוזות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של החוף המערבי (באנגלית) "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
תוגרמה

האם התכוונתם ל... תוגרמה (דמות מקראית) – אישיות תנ"כית תוגרמה – טורקיה, כפי שכונתה במשך שנים רבות בפי יהודים
הרפובליקה האיטלקית (1802–1805)

הרפובליקה האיטלקית (באיטלקית: Repubblica Italiana – שם זהה לרפובליקה האיטלקית של ימינו שקמה ב-1946) הייתה רפובליקה קצרת ימים שהתקיימה בין השנים 1802–1805 בצפון שטחה של איטליה כיום – באזורי לומברדיה ורומאניה (כיום חלק מאמיליה-רומאניה). הרפובליקה הוקמה על ידי נפוליאון בונפרטה ונתמכה על ידי הרפובליקה הצרפתית הראשונה. הרפובליקה האיטלקית הייתה יורשתה של הרפובליקה הציסאלפינית, אשר שינתה את חוקתה על מנת לאפשר לקונסול הראשון של צרפת – נפוליאון בונפרטה להפוך לנשיא הרפובליקה. הרפובליקה כלל את אותם אזורים שהרכיבו את הרפובליקה הציסאלפינית, בעיקר לומברדיה ורומאניה. לרפובליקה הייתה שטח של יותר מ-42,500 קמ"ר, ואוכלוסייה של 3,840,000 ב-12 מחוזות. מילאנו הייתה עיר הבירה, המרכז המרכזי עם 124,000 תושבים בשנת 1764. המדינה הייתה משגשגת למרות הביזה שחוותה במאות הקודמות. כלכלתה התבססה על חקלאות דגנים וגידול בקר, בתוספת תעשיות קטנות משגשגות, בעיקר ייצור משי. דגל הרפובליקה האיטלקית שמר על שלושת הצבעים הלאומיים האיטלקים-מילאנזיים, אך עם דפוס חדש, פחות מהפכני. סמל הרפובליקה צוין בצו ב-13 במאי 1802. הסכם ידידות ומסחר עם הרפובליקה של סן מרינו נחתם ב-10 ביוני 1802, וקונקורדאט עם הכס הקדוש ב-16 בספטמבר 1803. הממשלה הקימה את המשמר הלאומי של איטליה, ז'נדרמריה לאומית ומשטרת כספים; השיטה המטרית הונהגה ותוכנן מטבע לאומי, אם כי מעולם לא הוטבע בעידן הרפובליקאי. בשנת 1805, לאחר מתן התואר "קיסר צרפת" לנפוליאון, הוכתר נפוליאון גם כמלך איטליה והרפובליקה נהייתה לחלק מממלכת איטליה בה מלך נפוליאון כמלך, ובנו החורג אז'ן דה בוארנה כמשנה למלך. מדיה וקבצים בנושא הרפובליקה האיטלקית בוויקישיתוף
פריז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פריז – בירת צרפת קולנוע: פריז, טקסס – סרט קולנוע של הבמאי וים ונדרס פריז (קולנוע) – בית קולנוע ששכן בעבר ברחוב הירקון בתל אביב אדריכלות ומבנים: פריז לאס וגאס – בית מלון וקזינו בלאס וגאס אפריז – אלמנט באדריכלות קלאסית, נקרא באנגלית "Frieze" מכוניות: פריז-רון – מכונית חשמלית בתצורת תלת אופן אשר יוצרה בין השנים 1941–1950 אישים: ארנסט פריז – צייר גרמני שונות: משפט פריז – דיון משפטי שהתקיים בשנת 1240 בדבר אשמתם של היהודים על הכתוב בתלמוד אמנת פריז – אמנה בינלאומית להגנת קניין רוחני תזמורת פריז – תזמורת צרפתית השוכנת בעיר פריז פריס (פירושונים) פאריס (פירושונים) כיכר פריז חוזה פריז Paris
ג'ואי

ג'ואי (באנגלית: Joey) היא קומדיית מצבים אמריקאית, וספין אוף של הסדרה "חברים", בכיכובו של מאט לה-בלאנק שמגלם את דמותו של ג'ואי טריביאני. הסדרה עלתה לשידור ב-9 בספטמבר 2004 ברשת NBC. במאי 2006, ביטלה רשת NBC את הסדרה לאחר שתי עונות בשל רייטינג נמוך ולא שידרה את שמונת הפרקים הנותרים. בישראל, הסדרה שודרה ב-HOT. על השתתפותו בסדרה, מאט לה-בלאנק קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית. הסדרה מתמקדת בג'ואי טריביאני שעובר מניו יורק להוליווד במטרה להגשים את חלומו ולהפוך לשחקן מן המניין. לאחר שהתאחד עם אחותו ג'ינה, ספרית חזקה, גבוהה ומושכת, ג'ואי עובר לגור עם מייקל, אחיינו הגאון בן ה-20 (בנה של ג'ינה), סטודנט לתואר שני להנדסת אווירונאוטיקה. מה שחסר לג'ואי הוא ידע, אך על זאת הוא מפצה עם כישוריו וקסמו האישי, מה שהופך אותו לחבר הטוב ביותר שאחיינו יכול היה לבקש. ג'ואי טריביאני (מאט לה-בלנק): דמות שהחלה בסדרה "חברים", הוא שחקן שעובר להוליווד כדי להתקדם בחייו. שאפתן מאוד ואיננו מתייאש בחיפושיו אחר עבודה. "גורו" בכל הקשור לנשים, אך לא משקיע בהן הרבה. ג'ינה טריביאני (דראה דה-מתאו): אחותו של ג'ואי, ספרית מושכת בת 36 בעלת ביטחון עצמי אשר מגדלת את בנה מייקל ונאלצת להתרגל לזה שבנה עובר לגור אצל ג'ואי. בדומה לג'ואי, גם ג'ינה אימצה גישה קבועה להתחיל עם גברים. מייקל טריביאני (פאולו קוסטנזו): בן 20, בנה של ג'ינה, אחיינו של ג'ואי. חמוד אך ביישן. מייקל הוא מדען נבון ביותר ותולעת ספרים הלומד באוניברסיטה לתואר שני ומעריץ את ג'ואי. אלכסיס "אלכס" גארט (אנדראה אנדרס): שכנתו וידידתו הטובה של ג'ואי, אישה חכמה ומושכת בשנות ה-20 המאוחרות שלה. אלכס מנסה להתמודד עם בעיות בנישואין ובהמשך נפרדת מבעלה. רוברטה "בובי" מורגנשטרן (ג'ניפר קולידג'): הסוכנת של ג'ואי. טיפוס עצבני והיפראקטיבי הנמשכת למייקל. זאק מילר (מיגל א. נונז ג'וניור) - אחד החברים הטובים של ג'ואי. עובד כניצב בסדרות טלוויזיה. (עונה 2) הווארד (בן פלקון) - שכנו של ג'ואי וחברו הטוב. "ג'ואי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ואי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ואי", באתר Metacritic (באנגלית) "ג'ואי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הולי מארי קומבס

הולי מארי קומבס (באנגלית: Holly Marie Combs) (נולדה ב-3 בדצמבר 1973) היא שחקנית אמריקנית שידועה בעיקר בשל תפקידה כפייפר האליוול, בסדרת הטלוויזיה מכושפות. תפקיד עיקרי נוסף היה כקימברלי ברוק בסדרת הטלוויזיה סודות העיר (אנ'). קומבס, בת יחידה, נולדה בסן דייגו בקליפורניה שבארצות הברית. אמה, השחקנית לורליי קומבס, הייתה בת 15 כשילדה אותה, ואביה של קומבס היה בן 17. הוריה התחתנו לאחר הולדתה, אך התגרשו אחרי שנתיים. כשהייתה בת שנתיים מעדה קומבס ובנפילתה פגעה בשולחן שיש. הפגיעה הותירה צלקת מעל הגבה הימנית, שנעשתה מעין סימן היכר עבורה. בשנת 1993, כשהייתה בת 19, התחתנה קומבס עם השחקן בריאן סמית' לאחר היכרות של 8 ימים. הם התגרשו בשנת 1997. ב-14 בפברואר 2004 נישאה לדייוויד דונהיו, שעמו חיה מאז 2001. ב-26 באפריל 2004 ילדה קומבס את בנה הראשון, פינלי ארתור דונהיו. ב-26 באוקטובר 2006 ילדה את בנה השני, ריילי אדוארד דונהיו. כבר מגיל צעיר השתתפה קומבס בפרסומות וכיכבה במודעות פרסום ברחבי העיר. היא למדה בבית-ספר למשחק בניו-יורק והחלה לעסוק במקצוע בעיקר בגלל נחישותה של אמה להכניס אותה לעסקי השעשועים. קומבס הופיעה בטלוויזיה בשנות ה-80 בתפקידים קטנים. בשנת 1988 שיחקה בסרט "ריקוד המתוקות (אנ')", בתפקיד דבס בון, ביתה של סנדרה (סוזן סרנדון). הפריצה הגדולה שלה התרחשה בשנת 1992 בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "סודות העיר", שם גילמה את הדמות "קימברלי ברוקס" במשך ארבע שנים. התפקיד זיכה אותה בפרס השחקנית הצעירה הטובה ביותר לשנת 1993. בשנת 1992 כיכבה קומבס בסרט האימה "ד"ר גיגלס (אנ')" בתפקיד ג'ניפר קמפבל. בשנת 1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה של רשת NBC; "Love's Deadly Triangle: The Texas Cadet Murder" בתפקיד של דיאן זמורה. בשנת 1998 נבחנה קומבס עם חברתה הטובה מאז תחילת שנות ה-90, שאנן דוהרטי, לסדרת טלוויזיה חדשה מבית היוצר של אהרון ספלינג, מכושפות, שעמדה לעלות לאוויר. קומבס נבחרה לגלם את תפקיד האחות האמצעית, פייפר האליוול. היא שיחקה תפקיד זה במשך שמונה השנים שבהן שודרה הסדרה. החל מעונתה החמישית של הסדרה בשנת 2002 הפכה קומבס להיות גם אחת ממפיקות הסדרה יחד עם שותפתה לסדרה, אליסה מילאנו. הסדרה הגיעה לסיומה ב-2006. בשנת 2010 החלה לגלם את אמא של אריה (לוסי הייל), אחת הדמויות הראשיות, אלה מונטגומרי, בסדרה "שקרניות קטנות", עד לסיום הסדרה ב-2017. בשנת 2019 שיחקה בתפקיד אורח בעונה ה-16 של הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי". הולי מארי קומבס, ברשת החברתית פייסבוק הולי מארי קומבס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הולי מארי קומבס, ברשת החברתית אינסטגרם הולי מארי קומבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הולי מארי קומבס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הולי מארי קומבס, באתר AllMovie (באנגלית) הולי מארי קומבס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הולי מארי קומבס, באתר Metacritic (באנגלית) הולי מארי קומבס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר מעריצים של הולי מארי קומבס
ביר נבאלא

ביר נבאלא (בערבית: بير نبالا – באר האצילים) הוא כפר בשטחי הרשות הפלסטינית בנפת אל-קודס, בין רמאללה לירושלים. אוכלוסיית הכפר מוערכת בכ-6,100 נפש (נכון ל-2006).[דרוש מקור] הכפר נודע כמקום בו הוחזק ב-1994 נחשון וקסמן כבן ערובה בידי החמאס. במרכז גרעין הקדום של הכפר ישנו בית בד. במקום התגלו חרסים מתקופת הברונזה התיכונה (בודדים), מהתקופה ההלניסטית (31%), הביזנטית (18% – לא בטוח), ימי הביניים והתקופה העות'מאנית (42%), בנוסף ל-4% לא מזוהים. החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בניר נבאלא בשנת 1863 ודיווח כי במקום חיו 130 תושבים. הוא ראה בכפר "בורג'" הרוס המיוחס לתקופה הצלבנית, בתים בהם משוקעות אבנים עתיקות, באר עתיקה, ומערות קבורה עתיקות כרויות בסלע, ובאחת מהן תושבי הכפר עדיין קוברים את מתיהם. בשנת 1994 נהרגו בכפר החייל נחשון וקסמן, שנחטף ימים ספורים קודם לכן והוחזק בכפר בידי החמאס כבן ערובה, ולוחם סיירת מטכ"ל, סרן ניר פורז, שפיקד על ניסיון חילוצו. אמנה מונא, מי שיזמה וגרמה לרצח אופיר רחום בשנת 2001 במהלך האינתיפאדה השנייה הייתה תושבת הכפר. כיום הכפר מונה מספר מועט של תושבים. מדיה וקבצים בנושא ביר נבאלא בוויקישיתוף הרשות הפלסטינית בערבית מירון רפפורט, מכלאה, עם נוף לירושלים, באתר הארץ, 22 בינואר 2007 על פי רוב נהוג בעברית הכתיב השגוי "ביר נבאללה", בעוד על פי תעתיק האותיות הערביות הכתיב הוא "נבאלא". יצחק מגן, ישראל פינקלשטיין (ע), סקר ארכאולוגי בארץ בנימין, ירושלים: רשות העתיקות, 1993, עמ' 236, מסת"ב 965-406-007-8 ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל – כרך ראשון : יהודה (א), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1977, עמ' 260 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בטיחות

בטיחות היא שם כללי לתחום של ההגנה מפני פגיעות גוף או נזק מתמשך בבני אדם. תחום הבטיחות מלווה כיום את האדם בכל אשר ילך: בבית, בדרך, במקומות העבודה והבילוי. לעיתים מוגדרת כך: "קיום רמת סיכונים סבירה לאור המטרה". על אף שהבטיחות נמצאת בכל אספקט של החיים, כמעט אף פעם הבטיחות אינה מטרה בפני עצמה, אלא אלמנט שנלווה לתחומים האחרים. בטיחות במבנים: הגנה בפני נפילות מגובה נתיבי מילוט ויציאת חירום הגנה מפני שרפות הגנה מפני התחשמלות בטיחות בתנועה: בטיחות תעופה בטיחות שיט בטיחות בדרכים בטיחות במקום העבודה: שימוש באמצעי הגנה (לבוש) הערכת סיכונים תחקירי אירוע בריאות תעסוקתית טיפול בחומרים מסוכנים (רעילים, דליקים, נפיצים) מזעור נזקים במקרה אירוע בטיחות ילדים: פקק ביטחון בטיחות ילדים בבית בטיחות ילדים במוסדות חינוך בטיחות ילדים בדרכים בטיחות ילדים במרחב הציבורי בטיחות בחוף הים ובבריכת שחייה סיכון - אזור או מצב לא בטוח, כאשר הסכנה אינה ניתנת לסילוק. לדוגמה: גובה גגו של בית הוא מצב נתון, ולכן סיכון. סיכון בטיחותי - שילוב מצב הסיכון עם ההסתברות להתרחשות אירוע, ופוטנציאל הנזק באירוע. מפגע - ליקוי או מחדל העלול לגרום נזק, אשר ניתן לסלקו. אמצעי בטיחות - כלל השיטות, הטכניקות, המערכות, הציוד וההתקנים המיועדים להגברת הבטיחות. סקר מפגעים - תהליך יזום המיועד לאיתור מפגעים. סקר סיכונים - תהליך לאיתור סיכונים. הערכת סיכונים - חישוב של רמת הסיכון הבטיחותי. תוכנית בטיחות - תוכנית המפרטת את אמצעי הבטיחות הנדרשים. מערכת בטיחות - מערכת המיועדת למנוע או לצמצם את הנזק הפוטנציאלי של סיכון בטיחותי. ציוד בטיחות - ציוד המיועד לשימוש במהלך משימה על מנת למנוע או לצמצם את הסיכונים הכרוכים בה. התקן בטיחות - רכיב או מנגנון בתוך כלי או מערכת המיועד למנוע או לצמצם סיכון בטיחותי. אל כשל כתום בטיחותי בטרם HAZOP פוקה-יוקה HSEQ Managment Software MIL-STD-882 המוסד לבטיחות וגיהות ארגון בטרם לבטיחות ילדים מינהל הבטיחות והבריאות בעבודה OSHA, באתר משרד העבודה של ממשלת ארצות הברית בטיחות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רון גרשנוק

רון גרשנוק (נולד ב-1982) הוא אלוף טאקוונדו ישראלי, בעל חגורה שחורה דאן 3. הוא נלחם מול בוגרים עד למשקל 62 ק"ג. הוא בוגר מכון וינגייט, מאמן נבחרת הנוער של ישראל, חבר הנבחרת הלאומית, שופט לאומי וחבר נבחרת ישראל לשעבר. גרשנוק הקים את מועדון "שרעבי אמנויות לחימה" שברמלה, ביחד עם האחים מעוז שרעבי ויחיעם שרעבי. סגן אלוף ישראל לשנת 2005 המכביה ה-17 (בשנת 2005) - מדליית ארד אליפות ירושלים הפתוחה - מדליית זהב ההתאחדות הישראלית לטקוואנדו רועי רובינשטיין, גדרה חגגה עם אבישג סמברג: "לוחמת למען העם היהודי ומדינת ישראל", באתר ynet, 27 ביולי 2021
לואיס הורסט

לואיס הורסט (באנגלית: Louis Horst;‏ 1884–1964) היה המורה הראשון לכוריאוגרפיה של המחול המודרני. הורסט, פסנתרן ומלחין אמריקאי, נולד בקנזס סיטי שבמיזורי, היה המנהל המוזיקלי של דנישון (דניסשון) (1916–1925) ולאחר מכן שימש כמנהל מוזיקלי של להקת מרתה גרהם. אנה סוקולוב שימשה כמתמחה שלו ובשנת 1935 הם יצרו יחדיו כוריאוגרפיה להצגה נח אותה הוא גם הלחין. הורסט עבד גם עם הכוריאוגרפים הלן תמיריס, דוריס האמפרי וצ'ארלס ויידמן, וכן עם אגנס דה-מיל ואחרים. בשנת 1934 ייסד הורסט את כתב העת "דאנס אובזרבר", אותו הוא ערך. הורסט כתב ספרים בנושא כוריאוגרפיה וקומפוזיציה. הוא לימד במכללת שרה לורנס, במכללת בנינגטון (1945-1934), באוניברסיטת קולומביה, במכללת מיילס, במכללת ברנארד, במכללת קונטיקט ובית הספר ג'וליארד (1964-1951). הורסט הלחין עבודות עבור מרתה גרהם. ביניהם פרימיטיב מיסטריס (1931), סלברישון (1934), פראנטיר (1935). הורסט הלחין מוזיקה לסרטים. הורסט הגדיר את הצורות והעקרונות המבניים של המחול המודרני בהתאם למבנה המוזיקלי. לשיטתו מוזיקה למחול צריכה להיות חסכונית בתזמור, עם מהלך רגשי הרמוני לכוריאוגרפיה ואינטגריטיבי מבחינת ריתמית. הורסט נפטר בניו יורק ב-12 בינואר 1964. מדיה וקבצים בנושא לואיס הורסט בוויקישיתוף לואיס הורסט במסד הנתונים IBDB (באנגלית) לואיס הורסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואיס הורסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
לויד אלכסנדר

לויד צ'דלי אלכסנדר (באנגלית: Lloyd Chudley Alexander;‏ 30 בינואר 1924 - 17 במאי 2007) היה סופר ילדים אמריקאי. הוא כתב מעל 40 ספרים, רובם רומני פנטזיה לילדים ולנוער. יצירתו הידועה ביותר היא סדרת הפנטסיה על פרידיין. שני הספרים הראשונים בסדרה יצרו את הבסיס לסרט הנפשה של חברת וולט דיסני "הקדירה השחורה". הספר האחרון בסדרה, "המלך העליון" זכה במדליית ניוברי, פרס יוקרתי לספרות ילדים, לשנת 1969. ספרים אחרים של אלכסנדר זכו גם הם בפרסי ספרות בהם פרס הספר הלאומי בארצות הברית ופרס הספר האמריקאי. אלכסנדר נולד במחוז פילדלפיה במדינת פנסילבניה בשנת 1924 וגדל בפרבר של דקרסל היל. אביו היה סוחר מניות בבורסה והמשפחה הושפעה באופן משמעותי מהשפל הגדול. לפי אלכסנדר, הוריו לא קראו ספרים ורק קנו אותם מצבא הישע כדי "למלא את המדפים". כבר בגיל 15 החליט אלכסנדר להיות סופר והדבר עורר התנגדות גדולה מצד הוריו. הוא סיים את בית הספר התיכון של דרבי בשנת 1940, ועבד כשליח בבנק. הוריו שלחו אותו לקולג' הברפורד במורד הרחוב מביתם, אם כי אלכסנדר עזב את המקום לאחר סמסטר אחד. אלכסנדר חיפש הרפתקאות והתגייס לצבא ארצות הברית כדי להילחם במלחמת העולם השנייה. במלחמה הוא הפך למש"ק, במודיעין ובמודיעין מסכל. במהלך שירותו הוא התאמן בוויילס שבבריטניה, והמקום הפך לימים לרקע מרבים מסיפוריו. לאחר מכן הוא שהה באוניברסיטת פריז שם הכיר את ג'נין דני. הם התחתנו בשנת 1946. בתו, מדלין קהליל מתה בשנת 1990. לויד אלכסנדר נפטר בגיל 83, בשנת 2007, שבועיים לאחר מותה של אשתו, לה היה נשוי 61 שנים. הוא נקבר בבית הקברות ארלינגטון דרקסל היל, פנסילבניה. ספר השלושה, תרגום: אורי בלסם, זמורה ביתן (מרגנית), 1986 היורה השחורה, תרגום: אורי בלסם, זמורה ביתן (מרגנית), 1986 טירת ליר, תרגום: אורי בלסם, זמורה ביתן (מרגנית), 1986 טרן הנודד, תרגום: אורי בלסם, זמורה ביתן (מרגנית), 1986 המלך העליון, תרגום: אורי בלסם, זמורה ביתן (מרגנית), 1986 החתול שרצה להיות איש, תרגום: יעל ענבר, זמורה ביתן (מרגנית), 2001 שתי פרשיות חייו הראשונות של לוקאס קאשה, תרגום: אתי פז, זמורה ביתן (מרגנית), 1987 לויד אלכסנדר, ברשת החברתית Goodreads מחזור ארץ פרידיין / לויד אלכסנדר בבלוג בין השורות באתר תפוז שחר אילן, הרפתקאותיו של סגן חזירן, באתר הארץ, 14 באפריל 2009 לויד אלכסנדר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לויד אלכסנדר (1924-2007), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.