laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאבל סמואילוביץ' אוריסון

פאבל סמואילוביץ' אוּריסון (ברוסית: Па́вел Самуи́лович Урысо́н;‏ 3 בפברואר 1898 באודסה – 17 באוגוסט 1924) היה מתמטיקאי יהודי-רוסי. ידוע בשל הוכחת משפט אוריסון והלמה של אוריסון, שתי תוצאות יסודיות בטופולוגיה, ובשל תרומותיו לתורת הממד. יחד עם פאבל אלכסנדרוב טבע ב-1923 את ההגדרה המודרנית לקומפקטיות. שמו מונצח גם במונחים מרחב אוריסון אוניברסלי, ממד מנגר-אוריסון, מרחב פרשה-אוריסון ומשוואת אינטגרל אוריסון. אוריסון נולד באודסה. הוא התייתם מאמו בצעירותו, ואביו ואחותו גידלו אותו. בשנת 1912 עברה המשפחה למוסקבה. בבית הספר הוא נמשך בתחילה לפיזיקה, אך עם הזמן גילה עניין גובר במתמטיקה. בין השנים 1915 ו-1919 למד לתואר במתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה, ואחר כך המשיך לדוקטורט בהנחייתו של המתמטיקאי הידוע ניקולאי לוזין, אותו סיים בשנת 1921. הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של מוסקבה והמשיך את עבודתו באוניברסיטת מוסקבה. הוא טבע ב-17 באוגוסט 1924 בעת ששחה ליד בץ סור-מר בצרפת, ושם נקבר. אחותו של אוריסון, לינה ניימן, הוציאה ספר זיכרון שמתאר את ילדותו וחייו. הספר כולל מאמרים על עבודתו המתמטית מאת ידידו פאבל אלכסנדרוב, שליווה אותו בהשתלמות באוניברסיטת גטינגן, מאת ואדים יפרמוביץ', אנדריי קולמוגורוב, לזר ליוסטרניק ומארק קרסנוסלסקי. פאבל סמואילוביץ' אוריסון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פאבל סמואילוביץ' אוריסון, באתר MacTutor (באנגלית) פאבל סמואילוביץ' אוריסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה

המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה או ליגת הקומוניסטים (בסרבו-קרואטית: Savez komunista Jugoslavije / Савез комуниста Југославије, בסלובנית: Zveza komunistov Jugoslavije, במקדונית: Sojuz na komunistite na Jugoslavija / Сојуз на комунистите на Југославија) הייתה מפלגה קומוניסטית ביוגוסלביה. המפלגה הוקמה ב-1919, כמפלגת אופוזיציה בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. לאחר הצלחה בבחירות, היא הוצאה מחוץ לחוק על ידי הממשלה המלכותית ונותרה בלתי-לגאלית עד מלחמת העולם השנייה. לאחר הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה ב-1941, צבא השחרור העממי של יוגוסלביה נלחם בכיבוש הנאצי ובמשתפי הפעולה. לאחר שחרור יוגוסלביה, ביססה המפלגה את כוחה ואחיזתה בשלטון, והקימה את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה כמדינה חד-מפלגתית. הרפובליקה התקיימה עד מלחמות יוגוסלביה ב-1991. המנהיג הבולט ביותר של המפלגה היה יוסיפ ברוז טיטו, שהנהיג אותה מ-1937 עד 1980. בשנות ה-40 וה-50 היו חילוקי דעות מהותיים בין טיטו ליוסיף סטלין שהובילו לקרע בין יוגוסלביה לברית המועצות, ולהוקעת טיטו בידי הסובייטים. טיטו הנהיג ביוגוסלביה גישה של ניהול עצמי ושל קומוניזם עצמאי, שנודעה כ"טיטואיזם". המפלגה הונהגה תחילה על ידי מזכירי הוועדה המרכזית ומאוחר יותר על ידי נשיאי הפרסידיום. לאחר מותו של טיטו המפלגה אימצה מודל הנהגה בו מתקיימת מדי שנה רוטציה בנשיאות המפלגה. קרנה של המפלגה ירד עם המעבר לשיטה פדרלית, בה יותר כוח ניתן לסניפי המפלגה ברפובליקות. דדו איוואן עודד ערן, "החלטת הקומאינפורם בעניין המצב במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה", בתוך: מדיניות החוץ של ברית המועצות: מלנין עד גורבצ'וב, כרך 1, האוניברסיטה הפתוחה, 1991. Seroka, Jim, "Change and Reform of the League of Communists in Yugoslavia", The carl Beck Papers in Russian and East European Studies 704, June 1990. White, Stephen and Simons, William B., "The Statute Of The League Of Communists Of Yugoslavia", The Party Statutes of the Communist World, Brill, 1984. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה בוויקישיתוף Tomasevich, Jozo and Vucinich, Wayne S, Contemporary Yugoslavia: Twenty Years of Socialist Experiment, University of California Press, 1969, p. 256
טוסטלה גוטיירס

טוסטלה גוטיירס (בספרדית: Tuxtla Gutiérrez ‏האזנה‏Ⓘ‏; לעיתים נהגה טוקסטלה גוטיירס או טושטלה גוטיירס), המוזכרת לעיתים בקיצור טוסטלה, היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר של מדינת צ'יאפס במקסיקו. לאחר כיבוש מקסיקו על ידי ספרד בחצי הראשון של המאה ה-16 הוקמו באזור מנזרים וכנסיות אשר סביבן נוצרו קהילות שהורכבו בעיקר מהאוכלוסייה הילידית המקומית, כמו למשל טוסטלה. במשך מרבית התקופה הקולוניאלית טוסטלה נותרה קטנה ומשנית באזור. ב-1813 טוסטלה קיבלה מעמד רשמי של עיירה, וב-1829, לאחר קבלת העצמאות של מקסיקו מספרד ויצירת מדינת צ'יאפס בתוכה, היא קיבלה מעמד של עיר. בעשורים שלאחר מכן השלטון במקסיקו לא היה יציב והבירה של צ'יאפס עברה לסירוגין בין סן קריסטובל דה לאס קאסאס וטוסטלה. ב-1848 נוסף לעיר השם "גוטיירס", כאות הוקרה לפוליטיקאי המקומי חואקין מיגל גוטיירס. ב-1892 נשיא מקסיקו פורפיריו דיאס קבע סופית שהבירה תהיה בטוסטלה גוטיירס. למרות שמרבית הפעילות שמרבית הפעילות של הצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי במהלך המרד בצ'יאפס בשנות ה-90 של המאה ה-20 התרחשה בעיקר באזורים הכפריים של צ'יאפס, גם טוסטלה גוטיירס הושפעה ממנו. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על מסחר, ובמידה מועטה יותר על תעשייה וחקלאות, הכוללת גידול מקנה וכן גידול תירס, שעועית ופירות. בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם המכון הטכנולוגי של טוסטלה גוטיירס. את טוסטלה גוטיירס, ולמעשה את כלל צ'יאפס, משרת נמל התעופה הבינלאומי אנחל אלבינו קורסו, הנמצא בעיר הקרובה צ'יאפה דה קורסו. העיר נמצאת על הכביש הפאן-אמריקאי. מדיה וקבצים בנושא טוסטלה גוטיירס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוסטלה גוטיירס
MP4

MPEG-4 Part 14, באופן רשמי 14496-14:2003 ISO/IEC, הוא פורמט מכל המיועד לאחסון שמע ווידאו, אולם מסוגל להכיל גם מידע אחר כמו תמונות וכתוביות. זהו החלק ה-14 ממערך התקנים MPEG-4. חלק 14 מבוסס במידה רבה על פורמט QuickTime של אפל, אולם הוא מוסיף עליו שיפורים שונים. לקבצים שמשתמשים בנתונים בפורמט MP4 יש מספר סיומות: mp4. – הסיומת הרשמית לקובצי אודיו, וידאו ותוכן מתקדם. m4a. – סיומת המשמשת קובצי אודיו בלבד. m4p. – סיומת לקבצים מוגנים בשיטת FairPlay של אפל. m4r. - משמש לרינגטונים של .m4r .ITunes הוא גרסה של m4a. ההבדל היחיד בניהם הוא השימוש. Mp4v, .m4v. – סיומת המשמשת קובצי וידאו בלבד. 3gp, .3g2. – סיומת המשמשת מכשירי טלפון סלולרי. יכול גם להכיל תוכן שלא מצוין במדויק במפרט של MP4 לדוגמה: TX3G, AMR, AMV, H.263. מכשירי סמארטפון מסוגלים לנגן קובצי mp4 רגילים. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצפה אופיר

מצפה אופיר הוא נקודת תצפית בדרום רמת הגולן, שהוקמה לזכרו של הנער אופיר שעל, שנולד בשנת 1970 ונפטר בשנת 1986 ממחלת כבד נדירה. מרחבת המצפה יוצא שביל הליכה מסומן, העובר לאורך המצוק ושרידי מוצב סקופיה, לעבר שרידי המושבה בני יהודה. באזור המצפה נטועים עצי זית וביניהם מספר שולחנות אבן המשמשים לפיקניקים. המצפה הוקם על ידי ג'ימי שעל ממושב גבעת יואב, לציון זכרו של בנו, אופיר. אופיר אהב מאוד את נופי הגולן, והקמת מקום בטבע הייתה הדרך הכי טבעית להנציח את זכרו. הגישה למצפה היא מכביש 789 המוביל מצומת כורסי לבני יהודה. בקילומטר התשיעי, במעלה הכביש, יש שילוט ימינה לכיוון דרך עפר נוחה, המתאימה לנסיעה לכל כלי רכב. המצפה נמצא בקצה השדות של מושב גבעת יואב, בנקודה הנמצאת 450 מטר מעל פני הכנרת. מעבר למגרש החנייה הוקמה רחבה מוצלת ובה ניטעו 16 עצי זית, כמניין שנותיו של אופיר, ובין עצי הזית הוצבו ספסלים. בכיוון מערב הוקמה רחבת התצפית שנותנת הרגשה של מרפסת הבולטת מהרכס לכיוון הכנרת. ברחבת התצפית הוקמו שני שולחנות מאבן ועליהן מסומנות נקודות עניין ומיקומן היחסי לתצפית. מרחבת התצפית ניתן להשקיף לכיוון מערב כלפי מטה ולראות את עמק הירדן, החוף המזרחי של הכנרת ואת החלק הדרומי של עמק החולה. במבט גבוה יותר ניתן לראות את הרי הגליל התחתון, את הר תבור ואת מצוקי הר ארבל. במבט למרחקים, אפשר לראות את הרי הגליל העליון ואת הרי נפתלי, ומעבר להם את הרי הלבנון והר חרמון. מדרום לרחבה הוקמה רחבה נוספת ובה שולחנות פיקניק שהוכנו מאבני הגולן. מעל רחבת התצפית, נשתלה חורשה של עצי בר: אלונים ואלות, חרובים וכליל החורש. שביל טיול מסומן, יוצא ממצפה אופיר, וממשיך דרומה לאורך המצוק. השביל עובר דרך שורת בונקרים ותותח סורי, אשר מוקמו לאורך קו המצוק בקרבת הכפר הסורי סקופיה שניטש במלחמת ששת הימים. השביל יורד לעבר שרידי המושבה בני יהודה, שתושביה חיו בתוך הכפר הערבי ביר א-שכום. השביל ממשיך דרך קרן עין גב ומגיע עד לקרבת קיבוץ עין גב. יש תצפיות רבות לאורך המסלול, ומכיוון שהשביל חשוף לשמש, הוא מתאים לטיול בעונות הקרירות ומומלץ בתקופת הפריחה. במדרון שמצפון מערב למצפה נמצאת חורבה בשם "עין עוואניש", המשמרת לפי הסברה את שמו של היישוב התלמודי עינוש. מדיה וקבצים בנושא מצפה אופיר בוויקישיתוף מצפה אופיר באתר תיירות הגולן ג'ימי ג'יפ, מצפה אופיר ראו http://www.academia.edu/4819889/Hartal_-History_from_Land_of_Ituraen, עמ' 345.
מגדנאות

מגדנאות או בשמה מהמקור הלועזי קונדיטאות היא ענף בתחום הקולינריה העוסק בדברי מאפה מתוקים ובמנות אחרונות. תחום המגדנאות מקיף נושאים רבים, ובהם הבצקים והקרמים, המוס, הפאי, המרנג, הפודינג, ניפוח הסוכר, העבודה בבצק סוכר, העבודה בשוקולד, הגלידה, הריבה ועוד. קיימים מספר הבדלים חשובים המבדילים בין עבודתו של השף לזו של "השף הקונדיטור", בהם העובדה שישנם חומרי גלם אותם השף יכול להגיש כמות שהם, להבדיל מהקונדיטור. מקורה של "המגדנאות האירופית" הוא בצרפת, בעוד ש"המגדנאות המזרחית" מקורה בצפון אפריקה ואף באסיה. שני התחומים שונים בתכלית. גם בתוך אירופה קיימות אסכולות שונות של מגדנאות, ששתי העיקריות שבהן מקורן במזרח אירופה (בעיקר הונגריה), אוסטריה וגרמניה מחד ובצרפת מאידך. בארצות הברית התחום לא נחשב למפותח עד להגעתם של אנשי מקצוע אירופים שתרמו להעלאת הרמה. בישראל התפתח מאוד תחום המגדנאות עם עלייתם לארץ של יהודי מזרח ומרכז אירופה. קונדיטורים ישראלים פתחו כמה מנות על בסיס מוצרי פרווה כתחליף למנות על בסיס חלב כדי לפנות לשוק הישראלי המעדיף מזון כשר ולכן אינו צורך מנה חלבית בסיום ארוחה בשרית. בצק פריך בצק רבוך בצק שמרים בצק כרוך בצק עלים בצק בחוש בצק פילו בצק פילאס בצק פרסבורגר בצק תופין בצק מתוח באוויר בצק בירה בצק שקדים (מרציפן) בצק סוכר בצק שוקולד בצק פירות (מרמלדה) שוקולטייר (קונדיטור המתמחה בייצור שוקולד) גלסייר (קונדיטור המתמחה בייצור גלידה) אמן ממתקים (קונדיטור המתמחה בייצור ממתקים) דקורטור (קונדיטור המתמחה בעיצוב מאכלים מתוקים) מגדנייה בלונדון מגדנייה בברצלונה מגדנייה בצרפת מגדנאות מזרחית טיפוסית טכניקות במגדנאות יעל גרטי, עסק מתוק - נשים בקונדיטוריות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2005 שירי כץ‏, הכוכב הבא: השף-קונדיטור, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2006 קרן ואיציק קדוש, הפאוור קאפל הקולינרי של ירושלים בראיון, באתר את, 16 ביוני 2015 "מִגְדְּנַאי – קונדיטור; מִגְדְּנָאוּת – קונדיטאות; מִגְדָּנִיָּה – קונדיטוריה" אושרו מילים בשימוש כללי מתחום קרבת המשפחה (תשע"ה, 2014), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏15 בדצמבר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ווהלין (מחוז)

מחוז ווהלין (באוקראינית: Волинська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון-מערב המדינה, ובירתו העיר לוצק. המחוז מכסה חלק מחבל ווהלין ההיסטורי, שגבל בפודוליה וגליציה מדרומו. שטח המחוז כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום העשרים בגודלו, ומהווה כ-3.3% משטח המדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,041,622 תושבים, נתון המדרג אותו במקום העשרים וארבע באוקראינה. המחוז גובל בצפון בבלארוס, במזרח במחוז רובנו, בדרום במחוז לבוב, ובמערב בפולין. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז ווהלין מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז ווהלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ווהלין ווהלין, ברשת החברתית פייסבוק ווהלין, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'יטומיר (מחוז)

מחוז ז'יטומיר (באוקראינית: Житомирська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון-מרכז המדינה, ובירתו העיר ז'יטומיר. שטח המחוז כ-30 אלף קמ"ר, ומדורג במקום החמישי בגודלו במדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,259,823 תושבים, נתון המדרג אותו במקום השישה עשר באוקראינה. המחוז גובל בצפון בבלארוס, במזרח במחוז קייב, בדרום במחוז ויניצה, ובמערב במחוז חמלניצקי ובמחוז רובנו. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז ז'יטומיר מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא ז'יטומיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'יטומיר ז'יטומיר, ברשת החברתית פייסבוק ז'יטומיר, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זפוריז'יה (מחוז)

מחוז זפוריז'יה (באוקראינית: Запорізька область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, ושוכן בדרום-מזרח המדינה. בירתו העיר זפוריז'יה. המחוז, ששטחו כ-27 אלף קמ"ר, מהווה כ-4.5% משטחה של אוקראינה, ומדורג במקום השביעי בגודלו במדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,772,214 תושבים, נתון המדרג אותו במקום התשיעי באוקראינה. המחוז גובל בצפון במחוז דניפרופטרובסק, במזרח במחוז דונצק, בדרום בים אזוב, ובמערב במחוז חרסון. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, החל ממרץ 2022, כמחצית מהמחוז נשלט בידי כוחות בדלנים פרו-רוסיים וכוחות צבא רוסיה, שנישלו בכך מאוקראינה את הגישה לים אזוב. ב-30 בספטמבר 2022 הכריזה רוסיה על סיפוח האזור בלי לקבוע את גבולות השטח שסופח. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז זפוריז'יה מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא זפוריז'יה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זפוריז'יה (באוקראינית) זפוריז'יה, ברשת החברתית פייסבוק זפוריז'יה, ביישום טלגרם זפוריז'יה, ברשת החברתית VK זפוריז'יה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חמלניצקי (מחוז)

מחוז חמלניצקי (באוקראינית: Хмельницька область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר חמלניצקי. שני המקומות נקראים על שם בוגדן חמלניצקי. שטח המחוז כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום התשעה עשר בגודלו, ומהווה 3.4% משטח המדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,304,602 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-14 באוקראינה. המחוז גובל בצפון-מזרח במחוז ז'יטומיר, בדרום-מזרח במחוז ויניצה, בדרום במחוז צ'רנוביץ, במערב במחוז טרנופול, ובצפון-מערב במחוז רובנו. לפני מלחמת העולם השנייה ברחבי המחוז היו עיירות יהודיות רבות. עם כיבוש האזור על ידי גרמניה הנאצית בעיירות רבות (למשל בקולצ'יני, נובה אושיציה, אנטוניני ודרז'ניה) הוקמו גטאות בהם רוכזו ונרצחו היהודים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז חמלניצקי מחולק ל-3 מחוזות משנה כדלהלן: מחוז משנה קמניץ-פודולסקי כולל את הערים: קמניץ-פודולסקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה) דונייבצי מחוז משנה חמלניצקי כולל את הערים: חמלניצקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה) סטרוקונסטנטינוב וולוצ'יסק קרסילוב הורודוק דרז'ניה מחוז משנה שפטיבקה כולל את הערים: שפטיבקה (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה) נטישין סלאוויטא איזיאסלב פולונה מדיה וקבצים בנושא מחוז חמלניצקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חרסון (מחוז)

מחוז חרסון (באוקראינית: Херсонська область) אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בדרום המדינה, ובירתו העיר חרסון. שטח המחוז כ-28 אלף קמ"ר, השביעי בגודלו במדינה - 4.71% משטחה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,070,567 תושבים, ריכוז האוכלוסייה ה-22 בגודלו באוקראינה. המחוז גובל בצפון במחוז דניפרופטרובסק, במזרח במחוז זפוריז'יה, בדרום בים אזוב, רפובליקת קרים, ובים השחור, ובמערב במחוז מיקולאייב. החל מסוף המאה ה-19 ועד לתחילת מלחמת העולם השנייה הייתה במחוז התיישבות יהודית חקלאית (ראו יהדות פלך חרסון). פארק הטבע הלאומי אזוב-סיבאש נמצא בשטח המחוז. המחוז נכבש על ידי צבא רוסיה בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה. בימי הכיבוש מונה וולודימיר סלדו לראש המינהל האזרחי-צבאי של חרסון. סלדו נהרג בתאונת דרכים בתחילת נובמבר 2022, ורוסיה נסוגה לבסוף משטחי המחוז מצפון לנהר הדנייפר ב-10 וב-11 בנובמבר, ונכון ל-11 בנובמבר היא שולטת רק בחלקו הדרומי של המחוז. לאחר הנסיגה הרוסית, אוקראינה הודיעה כי מצאה 63 גופות עם סימני התעללות בחרסון. שר הפנים של אוקראינה אמר כי החיפושים במחוז, שנכבש בתחילת המלחמה, רק החלו, אך הרשויות כבר מצאו עדויות ליותר מ-400 פשעי מלחמה. לדבריו, בחרסון נמצאו 11 מתקני מעצר שהפעילו הרוסים - וראיות להתעללות באזרחים שנעצרו בארבעה מהם. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז חרסון מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז חרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חרסון חרסון, ביישום טלגרם חרסון, ברשת החברתית VK נטע בר, "פיצוץ הסכר הוא ה'דובדבן' על קצפת הטרגדיה. רק החלשים והפגיעים ביותר נשארו": מסע מטלטל לחרסון המוצפת, באתר ישראל היום, 15 ביוני 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חרקוב (מחוז)

מחוז חרקוב (באוקראינית: Харківська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון-מזרח המדינה, ובירתו העיר חרקוב. שטח המחוז כ-31 אלף קמ"ר, מדורג במקום הרביעי בגודלו, ומהווה 5.2% משטח המדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 2,735,862 תושבים, נתון המדרג אותו במקום השלישי באוקראינה. למעלה ממחצית האוכלוסייה במחוז (1.4 מיליון), מתגוררת בעיר חרקוב, שהיא העיר השנייה בגודלה באוקראינה. המחוז גובל בצפון ברוסיה, במזרח במחוז לוהנסק, ובדרום-מזרח במחוז דונצק, בדרום במחוז דניפרופטרובסק, במערב במחוז פולטבה ובצפון-מערב במחוז סומי. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז חרקוב מחולק ל-7 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז חרקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חרקוב (באוקראינית) חרקוב, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקולאייב (מחוז)

מחוז מיקולאייב (באוקראינית: Миколаївська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בדרום-מרכז המדינה, ובירתו העיר מיקולאייב. שטח המחוז כ-24.5 אלף קמ"ר, מדורג במקום ה-14 בגודלו, ומהווה 4.07% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,166,210 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-18 באוקראינה. המחוז גובל בצפון במחוז קירובוגרד, במזרח במחוז דניפרופטרובסק, ובדרום-מזרח במחוז חרסון, בדרום בים השחור, במערב במחוז אודסה. את המחוז חוצה נהר הבוג הדרומי. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז מיקולאייב מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז מיקולאייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיקולאייב מיקולאייב, ברשת החברתית פייסבוק מיקולאייב, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סומי (מחוז)

מחוז סוּמִי (באוקראינית: Сумська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון המדינה, ובירתו העיר סומי. שטח המחוז כ-23.8 אלף קמ"ר, מדורג במקום ה-16 בגודלו, ומהווה 3.95% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,129,094 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-20 באוקראינה. המחוז גובל בצפון ובמזרח ברוסיה, בדרום במחוזות חרקוב ופולטבה ובמערב במחוז צ'רניהיב. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז סומי מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז סומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סומי (באוקראינית) סומי, ברשת החברתית פייסבוק סומי, ביישום טלגרם סומי, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולטבה (מחוז)

מחוז פולטבה (באוקראינית: Полтавська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר פולטבה. שטח המחוז כ-28.7 אלף קמ"ר, מדורג במקום השישי בגודלו, ומהווה 4.76% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,454,245 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-12 באוקראינה. לפי מפקד אוכלוסין של שנת 1897 כ-3% מאוכלוסיית המחוז היו יהודים. בעיר קרמנצ'וג חלקם של היהודים היה כ-22% בשנת 1939. במהלך מלחמת העולם השנייה רוב היהודים שנותרו באזור נרצחו על ידי הנאצים. תושבת האזור יקטרינה פנצ'נקו זכתה בתואר חסיד אומות העולם על פעילותה להצלת יהודים. המחוז גובל בצפון במחוזות צ'רניהיב וסומי, במזרח בחרקוב, בדרום בדניפרופטרובסק וקירובוגרד, ובמערב בצ'רקאסי וקייב. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז פולטבה מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז פולטבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולטבה אתר האינטרנט הרשמי של פולטבה Kremenchug, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוני דיצ'יקו

טוני דיצ'יקו (באנגלית: Tony DiCicco;‏ 5 באוגוסט 1948 - 19 ביוני 2017) היה כדורגלן, מאמן ופרשן כדורגל יהודי אמריקאי. נודע במיוחד כמאמן נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים בין השנים 1994-1999, כשבתקופה זו הוא הוביל אותה לזכייה במדליית זהב באולימפיאדת אטלנטה (1996) ובגביע העולם בכדורגל נשים 1999. טוני דיצ'יקו נולד בוות'רספילד, קונטיקט לאב ממוצא איטלקי ולאם יהודיה. את לימודיו הוא סיים בבית הספר התיכון המקומי והיה פעיל בו בענפי הכדורגל, הבייסבול והכדורסל. ב-1970 הוא סיים את לימודיו במכללת ספרינגפילד, מסצ'וסטס ובשנתו האחרונה ללימודים שימש כשוער נבחרת המכללה. הוא שיחק בקבוצות קונטיקט ווילדקטס ורוד איילנד אושנירס מליגת הכדורגל האמריקאית במשך חמש שנים ובשנת 1973 הופיע הופעה אחת במדי נבחרת ארצות הברית בכדורגל. בתקופה זו הוא גם לימד חינוך גופני בבית ספר בבלאו פולס בורמונט. בשנת 1991 מונה דיצ'יקו למאמן השוערות של נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים. כמו כן הוא שימש כמאמן השוערים של נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 לגברים בשנת 1993. בשנת 1994 הוא מונה להיות המאמן הראשי של נבחרת הנשים ובתפקידו זה קבע שיא של 103 ניצחונות, 8 הפסדים ו-8 משחקי תיקו, כששיא הישגיו היה הניצחון הדרמטי על נבחרת סין בגביע העולם בכדורגל נשים 1999. ב-2008 ניהל דיצ'יקו את נבחרת הנשים עד לגיל 20 כשניצחה במשחקי הגביע העולמי בצ'ילה. בין השנים 2009-2011 שימש דיצ'יקו כמאמן קבוצת בוסטון ברייקרס מהליגת הכדורגל המקצוענית לנשים (WPS). בשנים 2000-2003 שימש דיצ'יקו בתפקיד ניהולי באיגוד הכדורגל האמריקאי לנשים. לאחר סיום קריירת האימון שלו שימש דיצ'יקו כפרשן בשידורי רשת ESPN. ב-2012 נבחר דיצ'יקו להיכל התהילה הלאומי של הכדורגל. דיצ'יקו היה נשוי ואב לארבעה בנים. טוני דיצ'יקו הלך לעולמו ממחלת הסרטן בביתו שבוות'רספילד, קונטיקט ב-19 ביוני 2017 בגיל 68. מדיה וקבצים בנושא טוני דיצ'יקו בוויקישיתוף טוני דיצ'יקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוני דיצ'יקו, באתר WorldFootball.net טוני דיצ'יקו, באתר FootballDatabase.eu קורות חיים באתר התאחדות הכדורגל של ארצות הברית מידע באתר www.soccertimes.com מידע באתר www.soccerpluscamps.com טוני דיצ'יקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Welcome Sasportas DiCicco, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Tony DiCicco, coach of ’99 WWC champs, passes away". The Equalizer. June 20, 2017. Retrieved June 20, 2017. Jere Longman (June 20, 2017). "Tony DiCicco, Popular Coach of the U.S. Women’s Soccer Team, Dies at 68". The New York Times.com. Retrieved June 20, 2017.
קירובוהראד (מחוז)

מחוז קירובוהראד (באוקראינית: Кіровоградська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר קרופיבניצקי (שנקראה בעבר קירובוהראד). שטח המחוז כ-24.5 אלף קמ"ר, מדורג במקום ה-15 בגודלו, ומהווה 4.1% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,454,245 תושבים,[דרוש מקור] נתון המדרג אותו במקום ה-24 באוקראינה. המחוז גובל בצפון במחוזות צ'רקאסי ופולטבה, במזרח בדניפרופטרובסק, בדרום במיקולאייב ואודסה, ובמערב בוויניצה. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז קירובוהראד מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז קירובוהראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קירובוהראד (באוקראינית) (הקישור אינו פעיל, 20 במאי 2020) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'רקאסי (מחוז)

מחוז צ'רקאסי (באוקראינית: Черкаська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה. הוא שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר צ'רקאסי. שטח המחוז כ-21 אלף קמ"ר. הוא מדורג במקום ה-18 מבין מחוזות אוקראינה, ומהווה כ-3.5% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,256,770 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-20 באוקראינה. אזור צ'רקאסי עשיר במינרלים, מרבצים של חומרי גלם לבניה, פחם, כבול וזרחן. בשל תנאי האקלים החיוביים הצמחייה עשירה באזור, כולל יערות ובעלי חיים שונים. החקלאות מפותחת היטב באזור צ'רקאסי. כל החוות מגדלות דגנים וקטניות, סלק סוכר, תירס ועוד. המחוז גובל בצפון במחוז קייב במזרח במחוז פולטבה, בדרום במחוז קירובוגרד, ובמערב במחוז ויניצה. מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז צ'רקאסי מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז צ'רקאסי בוויקישיתוף Міністерство закордонних справ України, Черкаська область ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובנו (מחוז)

מחוז רובנו (באוקראינית: Рівненська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון-מערב המדינה, ובירתו העיר רובנו. שטח המחוז, כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום ה-21 מבין מחוזות אוקראינה, ומהווה כ-3.3% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,159,296 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-18 באוקראינה. שטח המחוז סופח לאימפריה רוסית בשנת 1795, בעקבות חלוקת פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא עבר לפולין וסופח לברית המועצות בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בשנת 1939. המחוז גובל בצפון בבלארוס במזרח במחוז ז'יטומיר, בדרום במחוזות חמלניצקי, טרנופול, לבוב, ובמערב במחוז ווהלין. לפני מלחמת העולם השנייה בשטח המחוז התגוררה אוכלוסייה יהודית משמעותית ובמספר יישובים היא הייתה רוב אוכלוססית היישוב (בורקוביץ' למשל יהודים היו 85% מכלל התושבים). מיולי 2020 , לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז רובנו מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן: מדיה וקבצים בנושא מחוז רובנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רובנו (באוקראינית) רובנו, ברשת החברתית פייסבוק רובנו, ביישום טלגרם רובנו, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.