laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינטרלינגואה

אינטרלינגואה (או אינטרלינגווה, אינטרלינגוה; Interlingua) היא שפה מתוכננת המבוססת על השפות המערב-אירופיות העיקריות, אשר נועדה לשמש כשפת עזר בינלאומית. אינטרלינגואה, שפורסמה לראשונה בשנת 1951, היא השפה המתוכננת המדוברת ביותר אחרי אספרנטו. תקופה מוסימת היא נוצלה כשפת פיבוט בכנסים. לשם בניית הדקדוק ואוצר המילים של אינטרלינגואה נבחרו מספר "שפות בקרה" שהן: אנגלית, צרפתית, איטלקית, ספרדית ופורטוגזית (כאשר שתי האחרונות נחשבות כיחידה אחת), בנוסף לשתי שפות אפשריות נוספות - גרמנית ורוסית. אוצר המילים של אינטרלינגואה נבנה על סמך בדיקת אוצר המילים של כל אחת משפות הבקרה: אם מילה הופיעה בשלוש מתוך ארבע שפות הבקרה, היא נכנסה לאוצר המילים של אינטרלינגואה; אם מילה הופיעה רק בשתי שפות בקרה, אך גם בגרמנית או ברוסית, גם היא נכנסה לאוצר המילים של השפה החדשה. הדקדוק של אינטרלינגואה נבנה כך שאם כלל דקדוקי כלשהו היה חסר באחת משפות הבקרה, כלל זה לא נכנס לדקדוק השפה החדשה. התוצאה הייתה דקדוק פשוט הדומה לדקדוק האנגלי, משום שהדקדוק האנגלי נחשב מכמה בחינות כפשוט יותר מהדקדוק של שפות הבקרה האחרות. אתר האינטרנט הרשמי של אינטרלינגואה (באינטרלינגואה) אינטרלינגואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סיבה מורכבת

סיבה מורכבת הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו המסובב נגרם על ידי מספר עצמים או אירועים, שהסיבה שזוהתה היא רק אחד או חלק מהם. וריאציה של כשל זה הוא "לולאת היזון", בה המסובב הוא חלק מהסיבה. דוגמאות: "התאונה נגרמה משום שהשיח נמצא במיקום גרוע" (נכון, אך התאונה לא הייתה מתרחשת כלל לולא היה הנהג שיכור ולולא פסע על המדרכה הולך רגל) "התפוצצות צ'לנג'ר אירעה בגלל מזג האוויר הקר" (נכון, אך היא לא הייתה מתרחשת לו טבעות ה-O היו נבנות כהלכה) "נכשלתי בבחינה כי הבוחן הקניט אותי" (נכון, אבל נוסף על כך גם לא התכוננת לבחינה ובילית במסיבה עד אור הבוקר ביום שלפני)
סיימון גולדברג

סיימון גולדברג (בפולנית: Szymon Goldberg;‏ 1 ביוני 1909 - 19 ביולי 1993) היה כנר ומנצח יהודי-אמריקאי, יליד פולין. גולדברג החל לנגן בכינור בילדותו בוורשה וב-1917 עבר לברלין והחל ללמוד כינור אצל קרל פלש. לאחר שהופיע ברסיטל בוורשה בשנת 1921, הוזמן לנגן עם התזמורת הפילהרמונית של דרזדן ובשנים 1925 עד 1929 כיהן ככנר הראשי של תזמורת זו. בשנת 1929 התמנה לכנר ראשי של הפילהרמונית של ברלין, שם היה מוערך מאוד על ידי חבריו ומכריו. עליית הרייך השלישי לשלטון באותה עת כפתה עליו להתפטר ב-1934, על אף מאמציו של וילהלם פורטוונגלר לשמור על נגניה היהודים של התזמורת. אחרי שעזב את גרמניה הנאצית, יצא לסיורי קונצרטים באירופה. בארצות הברית הופיע לראשונה בניו יורק בשנת 1938. בזמן סיור באסיה נעצר ונשלח למחנה הסגר יפני ביאוה, משנת 1942 עד 1945. בפריצת המלחמה השתתפתי בקונצרט באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, לשם הגעתי ב28 באפריל 1940, שם הייתי עד לכיבוש היפנים שלא היה בו השלכות אנטישמיות רשמיות. הדבר היה כך עד שנודע ליפנים על המדיניות הרשמית לרדיפה גזעית של הנאצים על ידי בני בריתם הגרמנית מה שהוביל לרדיפה אחרי היהודים והבונים החופשיים שבסופו של דבר גרם למעצרי ולמעצר אשתי. נשארתי במעצר עד 1944. אסירים במחנה — הצהרה של סיימון גולדברג אחרי מלחמת העולם השנייה השתקע בארצות הברית וקיבל לבסוף אזרחות אמריקאית בשנת 1953. בין השנים 1951 עד ל-1965, לימד בבית הספר אספן למוזיקה ובמקביל עסק גם בניצוח. ב-1955 ייסד את התזמורת הקאמרית ההולנדית באמסטרדם וניצח עליה עד 1979. בשנים אלו הופיע עם התזמורת רבות במקומות שונים. משנת 1977 עד 1979 היה המנצח של הקאמרטה של מנצ'סטר באנגליה. גולדברג לימד באוניברסיטת ייל בין השנים 1978–1982, בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק משנת 1978, במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה משנת 1980 ובבית הספר מנהטן למוזיקה בניו יורק משנת 1981. משנת 1990 ועד למותו ניצח על התזמורת הפילהרמונית החדשה של יפן בטוקיו. הוא מת באויאמה-מאצ'י שביפן בשנת 1993, מאז שעזב ליפן, מעולם לא שב להופיע בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא סיימון גולדברג בוויקישיתוף סיימון גולדברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) סיימון גולדברג, באתר Discogs (באנגלית) Bach Cantatas page, biography סרט דוקומנטרי: התזמורת של הרייך ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקאמרטה של מנצ'סטר

הקאמרטה של מנצ'סטר (אנגלית: Manchester Camerata) היא תזמורת קאמרית בריטית השוכנת במנצ'סטר. התזמורת נוסדה בעונת 72–1971. תת-קבוצה מן התזמורת, אנסמבל הקאמרטה של מנצ'סטר, מתמחה בביצועי מוזיקה קאמרית. אתר הקונצרטים העיקרי של התזמורת הוא אולם ברידג'ווטר הול. היא מופיעה גם בקולג' המלכותי הצפוני למוזיקה. נוסף לכך, התזמורת מופיעה בערים שונות בצפון אנגליה. מנצחיה הראשיים של התזמורת כוללים את סיימון גולדברג, ניקולס ברייתווייט וסאצ'יו פוג'יוקה. משנת 2001 ועד שנת 2011 מנצחה הראשי של התזמורת היה דגלס בויד. ברייתווייט היה גם מנצח אורח ראשי בשנים 1977 עד 1984. ניקולס קרמר הוא המנצח האורח הראשי הנוכחי. בשנת 2002 התמנה גאווין רייד למנהל כללי של התזמורת. המנצח והכנר ההונגרי גאבור טקאץ'-נאג' משמש כמנהלה המוזיקלי של התזמורת החל מעונת הקונצרטים 2011-2012. סיימון גולדברג (1977–1979) ניקולס ברייתווייט (1984–1991) סצ'יו פוג'יוקה (1995–2000) דגלס בויד (2001–2011) גאבור טקאץ'-נאג' (2011–ממשיך) אתר האינטרנט הרשמי של הקאמרטה של מנצ'סטר הקאמרטה של מנצ'סטר, באתר ספוטיפיי הקאמרטה של מנצ'סטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) הקאמרטה של מנצ'סטר, באתר Discogs (באנגלית) הקאמרטה של מנצ'סטר, באתר Songkick (באנגלית) הקאמרטה של מנצ'סטר, באתר בילבורד (באנגלית)
קריאטידה

קָרְיָאטִידָה (ביוונית: Καρυάτις ברבים: Καρυάτιδες) היא עמוד אדריכלי מפוסל בדמות אישה הנושאת חלק ממבנה או תומכת בו. הקריאטידות נקראות על שם הנשים של קאריה (עיר בפלופונס). שש מן הקריאטידות הידועות בעולם ניצבו במרפסת הדרומית של מקדש ארכתאון באקרופוליס של אתונה. האדריכל הרומאי ויטרוביוס מציג פרשנות להצבת הקריאטידות באקרופוליס בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר ראשון, פרק א', 5). לפי ויטרוביוס הסיבה מצויה בהיסטוריה הקדומה של אתונה. בעת המלחמות מול פרס, בראשית המאה החמישית לפסה"נ, עשתה העיר קאריה יד אחת עם הפרסים כנגד אתונה. לאחר ניצחונה של אתונה על הפרסים היא נלחמה באנשי קאריה, ניצחה אותם, המיתה את הגברים ושיעבדה את הנשים. פסלי הקריאטידות נועדו להנציח את ההשפלה של נשות קאריה בכך שהן נושאות על ראשן את קורות המבנה ומשועבדות לנצח, הן מזכירות לדורות הבאים את דבר בגידתם של אנשי קאריה ואת עונשם. הסברו של ויטרוביוס בעייתי כיוון שפסלי קריאטידות הופיעו ביוון שנים רבות לפני המלחמה הפרסית, בין היתר בחדרי המטמון במקדשי דלפי מהמאה השישית לפנה"ס. פרשנות אחרת למקור השם, בעלת הקשר חיובי, מציינת דמיון אפשרי של פסלי הקריאטידה לעלמות של העיר קאריה שהיו ידועות בקומתן התמירה, המחוללות בטקס פולחני לכבודה של האלה ארטמיס כשהן נושאות על ראשיהן סלים עמוסי קני סוף. עמוד אדריכלי דמוי פסל אנושי גברי מכונה בשם אטלס (ברבים אטלנטס), על שמו של הענק מן המיתולוגיה היוונית, שנשא על כתפיו את כיפת השמים; וגם בשם טלאמון (ברבים טלמונס), אחד מבניו הגיבורים של איאקוס. עם הקמת מוזיאון האקרופוליס באתונה בשנת 2009, הועברו אליו חמש מן הקריאטידות המקוריות ממקדש הארכתאון. הקריאטידה השישית נלקחה על ידי הלורד אלגין (אנ') לבריטניה עוד בראשית המאה ה-19, ומוצגת במוזיאון הבריטי בלונדון. בשטח האקרופוליס מוצבים כעת העתקים. הקריאטידות החלו לחזור לאופנת האדריכלות באירופה לקראת סוף המאה ה-18. בווינה ניתן למצוא עד היום את שלבי גלגולן של הקריאטידות במאות ה-18–20. מדיה וקבצים בנושא קריאטידה בוויקישיתוף קריאטידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קריאטידה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) בנימין פון רדום, נשים נושאות בניינים – עלייתן ונפילתן של הקָרְיָאטידוֹת, מתוך וינה 1900 - פריחה על סיפה של תהום, כרמל, 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תנוריה

האם התכוונתם ל... נחל תנוריה – נחל איתן הזורם במרכז רמת הגולן; בחלקו התחתון מוכר בשם "נחל גמלא" עין תנוריה – מעיין איתן ברמת הגולן שמורת תנוריה – שמורת טבע המתפרסת על פני שטח של 444 דונם ברמת הגולן, על גדות נחל תנוריה, כשני קילומטר צפונית למושב יונתן; מטרתה לשמר את הזן הנדיר והנכחד אירוס הגולן
הסחה לכחול

הסחה לכחול או היסט לכחול (באנגלית: Blueshift) היא תופעה פיזיקלית לפיה מתקצר אורך הגל, ו/או גדל התדר כאשר המושא (אובייקט) נע לעבר הצופה. התופעה מוסברת על ידי אפקט דופלר. השם בא משום שאורך גל האור בקצהו הוא כחול (או סגול), ולכן, כשהאור הנראה נדחס באורך הגל שלו, הוא מוסט לעבר הקצה הכחול של הספקטרום, ולכן קרוי שמו "היסט לכחול". כשאורך הגל מתארך, הקצה של הספקטרום האלקטרומגנטי הוא אדום, ולכן האפקט הנגדי, של הארכת אורך הגל, נקרא הסחה לאדום. אף על פי ששמות הצבעים אדום וכחול נלקחים מחלק האור הנראה בלבד על הספקטרום האלקטרומגנטי, משתמשים במונחים ומוסכמות אלו ("כחול"= דחיסה, "אדום"= התארכות) גם כשמתייחסים לאות שנמצא מחוץ לטווח האופטי (לדוגמה, גלי רדיו, קרינת X וקרינת גאמא). המונח הזה מיושם באופן בלתי רשמי בהיסח היפוכרומי (hypsochromic shift) בפוטוכימיה. הסחה לאדום מוזכרת הרבה יותר בגלל חשיבותה לאסטרונומיה מודרנית. בזמן שהסחה הכללית לאדום של אור הכוכב נראית כראיה להתרחבות היקום, ישנם מספר דוגמאות להסחה לכחול באסטרונומיה: גלקסיית אנדרומדה נעה לעבר גלקסיית שביל החלב במהירות של כ-300 ק"מ לשנייה (כאלפית ממהירות האור). כך, כשנצפה מכדור הארץ, האור שנצפה הוא הסחה לכחול. כשצופים בגלקסיות ספירליות, הצד המסתובב לכיווננו יהיה הסחה לכחול. כוכבים הקרובים אלינו כמו כוכב ברנרד נעים לעברנו וגורמים לאפקט קטן מאוד של הסחה לכחול. אפקט דופלר הסחה לאדום תורת היחסות מדיה וקבצים בנושא הסחה לכחול בוויקישיתוף
דייב בואן

דייוויד לויד "דייב" בואן (אנגלית: David Lloyd "Dave" Bowen;‏ 7 ביוני 1928 - 25 בספטמבר 1995) היה שחקן ומאמן כדורגל ולשי. בואן נולד בעיירה מיסטג שבוויילס, והחל את דרכו בנורת'המפטון טאון. הוא הספיק להשתתף ב-12 משחקים במדי המועדון לפני שזכה לתשומת לבו של פט ויטאקר, בנו של מאמן ארסנל טום ויטאקר. הוא הוחתם על ידי ארסנל בקיץ 1950 על מנת לשמש כמחליפו של ג'ו מרסר בעמדת הקשר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וולבס ב-24 במרץ 1951, אך לא השתתף במשחקים רבים בין שנת 1951 לשנת 1954 שבה פרש מרסר בעקבות פציעה. בעונת 1954/1955 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, והמשיך בכך עד סוף העשור. במקביל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס במשחק הידידות מול נבחרת יוגוסלביה בספטמבר 1954. הוא השתתף בסך הכול ב-18 משחקי נבחרת, והיה הקפטן שלה במהלך משחקי מונדיאל 1958; ויילס סיימה בתיקו בכל המשחקים והעפילה לשלב רבע הגמר, שם הודחה על ידי נבחרת ברזיל שניצחה 1 - 0 משער של פלה בן ה-17. ביחד עם השוער ג'ק קלסי הוא היה השחקן הראשון של ארסנל המשתתף במונדיאל. בתקופה שבה שיחק בארסנל המועדון לא זכה להצלחה רבה, כך שבואן לא זכה בתארים כלשהם באנגליה. אולם, הוא השתתף בנבחרת לונדון בגמר הראשון של גביע ערי הירידים, שהסתיים בהפסד 2 - 8 לברצלונה בסיכום שני המשחקים. בשתי עונותיו האחרונות בארסנל הוא היה קפטן המועדון. בסך הכול הוא השתתף ב-162 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שני שערים. ב-1959 הוא חזר לנות'המפטון טאון כמאמן-שחקן. בואן אימן את המועדון במשך שמונה שנים, והתפרסם בכך שהצליח להחתים שחקנים טובים למרות מגבלות התקציב. בתוך חמש עונות הוא הוביל את נורת'המפטון מהליגה החמישית אל הליגה הראשונה. אולם, המועדון שרד בליגה הראשונה במשך עונה אחת בלבד (1965/1966). בואן עזב את נורת'המפטון ב-1967, לאחר ירידת ליגה שנייה ברציפות, אך חזר לקדנציה שנייה שהחלה ב-1969 והסתיימה ב-1972, כאשר בשנה זו המועדון משחק בליגה הרביעית. הוא אימן את המועדון בהפסד 2 - 8 למנצ'סטר יונייטד בגביע ה-FA, שבו הבקיע ג'ורג' בסט שישה שערים. במקביל לעבודתו בנורת'המפטון הוא אימן את נבחרת ויילס, אך לא הצליח להוביל אותה להישגים דומים לאילו שאליהם הגיעה הנבחרת בזמן ששיחק בה. בואן המשיך לעבוד בנורת'המטון כג'נרל-מנג'ר, מזכיר ודירקטור בהנהלה. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל. במקביל לעבודתו כמאמן הוא עסק בעיתונאות כמקצוע משני. לאחר מותו החליטה הנהלת נורת'המפטון לקרוא ליציע הצפוני באצטדיון סיקספילד (מגרש הבית של המועדון) על שמו של בואן. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) דייב בואן, באתר Transfermarkt דייב בואן, באתר WorldFootball.net דייב בואן, באתר National Football Teams דייב בואן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
סיבתיות לא משמעותית

סיבתיות לא משמעותית הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו העצם או האירוע המזוהה כסיבה למסובב הוא סיבה אמיתית, אך בלתי משמעותית בהשוואה לסיבות אחרות לאירוע. כמובן, כשל זה אינו חל כאשר כל שאר הסיבות התורמות אינן משמעותיות אף כן. לדוגמה, אין זה כשל לומר שסייעת להביס את מפלגה א' בבחירות כאשר הצבעת עבור מפלגה ב', משום שקולך שווה לכל הקולות האחרים מבחינת משמעותו. דוגמאות: "העישון גורם לזיהום אוויר בתל אביב" (נכון, אך הזיהום הנגרם כתוצאה מעישון בטל בשישים לעומת הגזים ממפלטי מכוניות, לדוגמה) "אכילת בשר לא מבושל באמצע שדה קרב עלולה להוביל למוות" (נכון, אבל הסכנה בבשר הלא מבושל היא מזערית לעומת הסכנה בעמידה באמצע שדה קרב)
Lullaby of Birdland

Lullaby of Birdland (בעברית: שיר ערש בבירדלנד) הוא סטנדרט ג'אז משנת 1952, שזכה ברבות השנים לביצועים רבים של המוזיקאים המובילים בעולם הג'אז והמוזיקה הפופולרית. השיר הולחן על ידי הפסנתרן הבריטי ג'ורג' שירינג, ומילותיו נכתבו על ידי הפזמונאי האמריקאי ג'ורג' דייוויד וייס. כיוון שבתקופה בה נכתב השיר, לא היה נהוג שתמלילן החבר באגודה האמריקאית למלחינים, כותבים ומפיצים (ASCAP) יכתוב מילים ללחן של מלחין בריטי, מילותיו מיוחסות לעיתים ל-B.Y. Forster - שם עט שבחר לעצמו וייס. שמו של השיר מתייחס למועדון הג'אז המפורסם Birdland שבעיר ניו יורק, שפעל בשנות ה-50 של המאה ה-20 ואירח את מיטב אמני בג'אז של התקופה. בכך, מהווה שם השיר מחווה גם לסקסופוניסט והמלחין צ'ארלי פארקר, שעל בסיס כינויו "Bird" (ציפור) נקרא המועדון. עם הזמן הפך השיר להמנון הבלתי-רשמי של המועדון, והרכבי הג'אז שניגנו במועדון נהגו לסיים את הופעותיהם בשיר זה. לחן השיר נכתב לבקשתו של מוריס לוי, בעל מועדון ה-Birdland, לטובת שידור רדיו מיוחד ששודר מהמועדון בשנת 1952. על פי עדותו של המלחין שירינג, השיר נכתב במשך 10 דקות בלבד, ומאוחר יותר הוקלט בגרסה אינסטרומנטלית. הזכויות על לחן השיר ניתנו כמובן לשירינג, אך הזכויות על הפצתו נותרו בידי לוי. מאוחר יותר כתב ג'ורג' וייס את מילות השיר, והוא הוקלט בשנת 1954 על ידי הזמרת שרה ווהן, יחד עם נגן החצוצרה קליפורד בראון. גרסאות מוכרות נוספות של השיר בוצעו על ידי אלה פיצג'רלד, מל טורמה והזמרת האיטלקייה מינה. בשנת 1954 פרסמה זמרת הג'אז האמריקאית בלוסום דירי ביצוע של השיר בשפה הצרפתית. בשנת 1962 הקליט ביל היילי גרסת טוויסט לשיר, שנקראה Lullaby of Birdland Twist. שירה של איימי ויינהאוס "October Song" כולל התייחסויות רבות למילותיו של השיר Lullaby of Birdland. בשנת 2004 פרסם ג'ורג' שירינג אוטוביוגרפיה, שנקראת כשמו של השיר. מידע על היצירה "Lullaby of Birdland" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Lullaby of Birdland" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Lullaby of Birdland" באתר SecondHandSongs Lullaby of Birdland - פרטים אודות ההיסטוריה של השיר, וניתוח מוזיקלי שלו
יונייטד ארטיסטס

יונייטד ארטיסט (באנגלית: United Artists) היא חברת הפקה דיגיטלית הידועה כיום בשם "United Artists Digital Studios". החברה הוקמה ב-1919 על ידי צ'ארלי צ'פלין, דאגלס פיירבנקס, מרי פיקפורד, וד. וו. גריפית, כחברת הפצה. החברה הוקמה עקב תחושת הקיפוח והניצול הכלכלי של היוצרים והשחקנים בידי בעלי האולפנים וחברת הפטנטים של אדיסון. האולפנים חסמו את ערוצי ההפצה של הסרטים של היוצרים העצמאיים והשתלטו על כל בתי הקולנוע, לכן היוצרים של "יונייטד ארטיסט" רצו לארגן מערך הפצה עצמאי שישווק את סרטיהם ללא התחשבות בשיקולים מסחריים, מניעת צנזורה על היצירות של היוצרים העצמאיים ושמירה על חופש היצירה. בטקס פרסי אוסקר ה-14 שהתקיים בשנת 1941, העמידה "יונייטד ארטיסטס" 45 מועמדויות לפרסים בקטגוריות השונות, מספר המועמדויות הגבוה בהיסטוריה של הטקס לחברת הפקות יחידה, והיא מקדימה את "מירמקס", שהעמידה 40 מועמדויות בטקס פרסי אוסקר ה-75 בשנת 2003. ב-1981 נרכשה החברה על ידי אולפני MGM תמורת 350 מיליון דולר. ב-2018 החלה לפעול כמיזם משותף של MGM ו-Annapurna Pictures שבבעלותה 50% מהחברה תחת השם United Artists Digital Studios. מדיה וקבצים בנושא יונייטד ארטיסטס בוויקישיתוף co0289659 יונייטד ארטיסטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יונייטד ארטיסטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) D'Alessandro, Anthony (March 15, 2021). Oscar Nominations Scorecard By Studio: How Netflix’s Haul Ranks Among The Records. Deadline Hollywood. Retrieved March 15, 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרבט ז'נבה

מועדון הכדורגל סרבט ז'נבה (בצרפתית: Servette FC) הוא מועדון כדורגל מן העיר ז'נבה שבשווייץ. נכון לעונת 2022/2023 המועדון משחק בליגת העל השווייצרית. המועדון נוסד בשנת 1890, כמועדון מוביל באזור הדובר צרפתית בשווייץ, כאשר זכה ב-17 אליפויות שווייץ וב-7 גביעים שווייצרים. סרבט ז'נבה זכתה גם בשנת 1908 בגביע הטורניר הבינלאומי של עיתונות הספורט, שהיה אחד מן תחרויות הכדורגל הבינלאומיות הראשונות במשחק. בשנת 1930, סרבט הייתה חלק מן הקבוצות שייסדו את גביע האומות, הטורניר שקדם לליגת האלופות של היום. תחת אימונם המשותף של אומברטו ברבריס וקלוד אנדריי, המועדון זכה בכל התחרויות בהן השתתף בעונת 1978/1979, מלבד גביע אירופה למחזיקות גביע בו הודחו ברבע הגמר על ידי פורטונה דיסלדורף, הפיינליסטית של אותה השנה. סרבט ז'נבה, הייתה הקבוצה היחידה שנשארה בליגה הבכירה בשווייץ, מאז שנוסדה הליגה, עד שירדה לליגת המשנה בפעם הראשונה בתולדותיה. בסוף עונת 2010/2011 עלתה הקבוצה לליגת העל השווייצרית. בסוף עונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השווייצרית השנייה. שתי עונות מאוחר יותר בעונת 2014/2015 הקבוצה רשמה את ירידת הליגה השלישית בתולדותיה, כשירדה ליגה נוספת לליגה השווייצרית השלישית, אך לאחר עונה אחת בלבד, היא שבה לליגה השנייה. בסיום עונת 2018/2019 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השנייה בשווייץ ועלתה בחזרה לליגה הבכירה. המועדון משחק באצטדיון סטאד דה ז'נב, אשר מכיל 30,084 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בשנת 2003, ואירח במהלך טורניר יורו 2008 שלושה משחקים משלב הבתים. ב-4 בפברואר 2005, החברה העיקרית ששלטה במועדון הכריזה על פשיטת רגל. המועדון נקלע לחובות בסך של 10 מיליון פרנקים שווייצרים, ובנוסף שחקני הקבוצה לא קיבלו את משכורתם מאז חודש נובמבר 2004. בעקבות כך, המועדון הוכרח למכור את מרבית שחקניו ולשחרר מספר נוסף של שחקנים. כתוצאה מפשיטת הרגל, קבוצת הנוער של סרבט ז'נבה קיבלה את שם המועדון, והפכה להיות קבוצתו הרשמית בפועל, בעונת 2005/2006, הקבוצה הצעירה המחודשת של המועדון הצליחה להעפיל לליגה השווייצרית השנייה. ליגת העל השווייצרית: (17): 1907, 1918, 1922, 1925, 1926, 1930, 1933, 1934, 1940, 1946, 1950, 1961, 1962, 1979, 1985, 1994, 1999 הגביע השווייצרי: (8): 1928, 1949, 1971, 1978, 1979, 1984, 2001, 2024 ליגה שנייה בשווייץ: (3): 2006, 2016, 2019 גביע הדלה אלפי: (4): 1973, 1975, 1976, 1979 גביע הליגה השווייצרית: (3): 1977, 1979, 1980 הטורניר הבינלאומי של עיתונות הספורט: (1): 1908 גרמניה קרל היינץ רומניגה גרמניה אוליבר נויביל ברזיל סוני אנדרסון רומניה ויורל מולדובן צרפת כריסטיאן קארמבו שווייץ פיליפ סנדרוס שווייץ אלכסנדר פריי שווייץ לאופולד קילהולץ בולגריה מרטין פטרוב שווייץ מרקו פסקולו הונגריה אוסטריה בלה גוטמן הולנד רוד קרול שווייץ אומברטו ברבריס מדיה וקבצים בנושא סרבט ז'נבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרבט ז'נבה סרבט ז'נבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu אתר העוסק בהיסטוריה של המועדון
טשרנוביץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צ'רנוביץ – עיר מחוז באוקראינה, על גדת הנהר פרוט, סמוך לגבול עם צפון רומניה; בעבר בירת בוקובינה צ'רנוביץ או טשרנוביץ - שם משפחה יהודי אשכנזי שמקורו בשם העיר צ'רנוביץ. אישים: גיל צ'רנוביץ – שחקן תיאטרון, במאי ומחזאי ישראלי הרב חיים טירר הידוע בשם ר' חיים מצ'רנוביץ חיים טשרנוביץ (נודע בשם העט "רב צעיר") – סופר עברי, רב, מורה, מרצה ופובליציסט; אחיו של שמואל טשרנוביץ ימימה אבידר-טשרנוביץ – סופרת עברייה, כלת פרס ישראל (תשמ"ד) ופרס זאב על מפעל חיים בתחום ספרות ילדים (תשמ"ג); בתו של שמואל טשרנוביץ יעקב צור (טשרנוביץ) – דיפלומט ישראלי ויו"ר קק"ל, בנו של שמואל טשרנוביץ שמואל טשרנוביץ (נודע בשם העט "ספוג") – סופר, עיתונאי ופעיל ציוני; אביה של ימימה אבידר-טשרנוביץ ואחיו של חיים טשרנוביץ
דיווח יתר של העובדות

דיווח יתר של העובדות הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו מוצע הסבר ל'עובדה' שאינה קיימת, או שקיומה מפוקפק. הטוען מקבל באופן בלתי ביקורתי התרחשות אירועים אגדתיים או מיתולוגיים, שמועות או הפרזות ומידע שלא ניתן לאמת ולשחזר. כשל "דיווח יתר של העובדות" נובע באופן טבעי מהעובדה שפריטי מידע רבים ביחס לאירועים אינם מצויים בידינו ושטווח הזכירה הישיר של האנושות מוגבל במשכו ובדיוקו. לדוגמה, היום לא ניתן ללמוד באופן ישיר מפיהם של עדים או באמצעות חומר קולנועי מצולם על אירוע כלשהו מן המאה התשע עשרה, והידע שלנו מצטמצם באופן דרמטי ככל שאנו פוסעים הרחק אל תוך ההיסטוריה. מסיבה זו, אנו נוטים לקבל דיווחים ותיאורים כאמת, גם אם הם למעשה מעוותים, מוגזמים או שקריים, במודע או שלא במודע. "ייתכן והמבול המתואר בתנ"ך נגרם על ידי מגפה של הצפות והפשרה חלקית של הקטבים" (כאן, הטוען מקבל את הסיפור התנ"כי כאמת, אך מחפש הסבר רציונלי כלשהו במקום ההסבר המסורתי שהיה זה פועלו של אלוהים.) "התנינים הלבקנים בביוב של ניו יורק הם צאצאיהם של תנינים זעירים שנמכרו לילדים כחיות מחמד. כאשר חיות המחמד גדלו, אנשים נפטרו מהן באמצעות השלכתם לאסלת השירותים" (סיפור נאה, אך איש טרם הבחין בתנין בביוב של ניו יורק) דיווח חסר של העובדות
סירונה

סירונה (Sirona, ‏Thirona או Đirona - נהגה "צירונה") הייתה אלה במיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ במרכז ובמזרח גאליה ולאורך נהר הדנובה. האלה נחשבה לאלת המעיינות החמים. פסליה ותגליפה לוו בעיקר בזאבים וילדים. במספר מקדשים היא זוהתה כזוגתו של האל אפולו גראנוס או אפולו בורוו. מקדשה העיקרי היה בטרוורי שבעמק הנהר מוזל. מקור שמה במילה הגאלית "סטר" משמעה "כוכב". ברחבי גאליה (צרפת של ימינו) התגלו כתובות רבות ופסלים המוקדשים לאלה. לא התגלו מקדשים לאלה בבריטניה. באלזי שבגרמניה התגלה תגליף אבן בו מתוארת האלה כלובשת גלימה ארוכה, ואוחזת בידה הימנית כד שתייה פולחני (פטרה - patera) ובידה השמאלית שרביט. פסל האלה שהתגלה בהוכשיד מתאר את האלה כמחזיקה בידה קערה מלאה ביצים, ונחש אורך מתפתל סביב זרועה. בפסל זה לובשת האלה גלימה ולראשה עטרה שבמרכזה כוכב (מקור שמה). פסל האלה שהתגלה במאליין שבקוט-ד'אור משנת 280 לפנה"ס לערך מתאר את האלה כעירומה למחצה, ונחש מתפתל סביב זרועה השמאלית - מוטיב המסמל את היותה אלת הרפואה. בויין-אן-ואל התגלה עמוד מרובע ועליו ארבעה תגליפים המייצגים את סירונה, אפולו, מינרווה והרקולס. בתגליף זה מתוארת האלה כלובשת שמלה ארוכה ולראשה עטרה. בידה השמאלית היא אוחזת קרן שפע ובידה הימנית פטרה (כד טקסי) ממנו היא משקה נחש מתפתל. בחפירות ארכאולוגיות התגלו מספר מקדשים של האלה. מקדשים אלה כללו חדר פנימי ואכסדרה חיצונית. מקדשים אלה נבנו לרוב ליד מעיינות חמים או בארות. אחד המקדשים התגלה בבודפשט ואחר בווייסבאדן שבהסה. מקדש מרכזי התגלה בהוכשילד - אשר נבנה סביב מעיין ושימש ככל הנראה אתר עלייה לרגל; מקדש זה נהרס בין השנים 250- 270 ולא נבנה מחדש. האסטרואיד 116 סירונה (אנ') שהתגלה על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס, נקרא על שמה של האלה. מדיה וקבצים בנושא סירונה בוויקישיתוף תיאור האלה (בגרמנית) תיאור האלה (בצרפתית)
אילנד

אילנד, קאנה או בּוֹנְגּוֹ (שם מדעי: Taurotragus) הוא סוג של אנטילופה ממשפחת הפרים שמקורו באזורי סוואנה באפריקה. לאילנד שני מינים: אילנד מצוי ואילנד ענק. האילנד הוא הגדול שבאנטילופות של אפריקה, עם זכרים במשקל שנע לרוב בין 600–800 ק"ג ונקבות במשקל שבין 400–600 ק"ג. בישראל משתמשים באילנד לסילוק צמחייה מאזורים ביטחוניים רגישים מסביב לבסיסים צבאיים ובגבול עם לבנון. בשר האילנד מכיל אחוז גבוה יותר של חלבון ואחוז נמוך יותר של שומן מבשר בקר. בנוסף, חלב האילנד מכיל אחוז גבוה מאוד של סידן. אולם למרות זאת, האילנד אינו משמש לאכילה בקנה מידה נרחב. את הכנסת האילנד בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, בתיאום עם צה"ל, יזם יגאל סלע, מראשוני החברה להגנת הטבע, אחרי שפרש מהחברה ב-1974 ועבר לעבוד במסגרת קק"ל. סוג אילנד (Taurotragus) מין אילנד ענק (Taurotragus derbianus) תת-מין אילנד ענק מערבי (Taurotragus derbianus derbianus) תת-מין אלנד ענק מזרחי (Taurotragus derbianus gigas) מין אילנד מצוי (Taurotragus oryx) תת-מין אילנד מצוי זמביה (Taurotragus oryx livingstonei) תת-מין אילנד מצוי קייפ (Taurotragus oryx oryx) תת-מין אילנד מצוי מזרחי (Taurotragus oryx pattersonianus) מדיה וקבצים בנושא אילנד בוויקישיתוף אילנד, באתר ITIS (באנגלית) אילנד, באתר NCBI (באנגלית) אילנד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אילנד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אילנד, באתר GBIF (באנגלית) אילנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אילנד, באתר חוות האנטילופות בערבה קאנה (אילנד) באתר הספארי בּוֹנְגּוֹ במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית אלי אשכנזי, הנשק הסודי של צה"ל בצפון: אנטילופות מסוג אילנד, באתר הארץ, 25 בינואר 2009 נעה שפיגל, בשנות ה-80 הוכנסו חיות בר לבסיסי צה"ל כדי למנוע שריפות. זה לא עבד, אבל הן עדיין שם, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאראניס

טאראניס (Taranis) היה אל הרעם במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו), בריטניה והיספניה (ספרד של ימינו). המשורר הרומי לוקאן מזכיר אותו (יחד עם האלים אסוס וטוטאטיס) בשירו האפי "פארסאליה". טאראניס מתואר כאל מזוקן מחזיק בידו האחת ברק ובשנייה גלגל. עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה טאראניס עם האל יופיטר מהמיתולוגיה הרומית. כמו כן ניתן למצוא מאפייני דמיון רבים בין טאראניס לאל תור מהמיתולוגיה הנורדית. MacKillop, James. Dictionary of Celtic Mythology. Oxford: Oxford University Press, 1998. ISBN 0-19-280120-1. מדיה וקבצים בנושא טאראניס בוויקישיתוף טאראניס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)