laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ל.א.ס.ק. לינץ

ל.א.ס.ק. לינץ (בגרמנית: LASK Linz) הוא מועדון הכדורגל הגדול של העיר לינץ שבאוסטריה המשחק בבונדסליגה האוסטרית. בשנת 1963 הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת אוסטריה וינה. המועדון זכה בדאבל - אליפות אוסטריה והגביע האוסטרי - פעם אחת, בשנת 1965. בשנת 1967 הגיע לגמר הגביע האוסטרי והפסיד שוב לקבוצת אוסטריה וינה. בשנת 1970 הגיע לגמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת ואקר אינסברוק. המועדון שיחק בליגת העל האוסטרית מעונת 1974/1975, העונה הראשונה של ליגת העל האוסטרית ועד עונת 1977/1978 שבסופה ירד לליגה האוסטרית השנייה. אחרי עונה אחת חזר לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק 10 שנים ברציפות בליגת העל האוסטרית עד עונת 1988/1989 שבסופה ירד לליגה האוסטרית השנייה. בסוף עונת 1993/1994 עלה מהליגה האוסטרית השנייה לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק 7 שנים ברציפות בליגת העל האוסטרית. בשנת 1996 שיחק בגביע האינטרטוטו והגיע להישג הטוב ביותר במפעל זה. המועדון הוגרל לבית הכולל את הקבוצות יורגודן,B68 טופטיר, אפולון לימסול וורדר ברמן. המועדון סיים את הבית במקום הראשון והעפיל לשלב חצי הגמר. בחצי הגמר הפסיד לקבוצת רוטור וולגוגרד והודח מהטורניר. בשנת 1999 הגיע לגמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת שטורם גראץ. בגביע האינטרטוטו ביוני 2000, פגש המועדון פעמיים את הקבוצה הישראלית הפועל פתח תקווה בסיבוב הראשון. המשחק הראשון באוסטריה הסתיים בניצחון 1:2 של ל.א.ס.ק לינץ, והגומלין בישראל בתיקו 1:1. בסיבוב השני הפסיד לקבוצת פריברם מצ'כיה והודח מהטורניר. בסוף עונת 2000/2001 ירד מהליגת העל האוסטרית השנייה לליגה האוסטרית השנייה. המועדון שיחק 6 שנים ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת2006/2007 עלה מהליגה האוסטרית השנייה לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק 4 שנים ברציפות בליגת העל האוסטרית ובסוף עונת 2010/2011 ירד לליגה האוסטרית השנייה. בסוף עונת 2011/2012 ירד לליגה האוסטרית השלישית. נכון ב-1 באוגוסט 2024 אליפות אוסטריה (1965) הגביע האוסטרי (1965) מדיה וקבצים בנושא ל.א.ס.ק. לינץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ל.א.ס.ק. לינץ (בגרמנית) ל.א.ס.ק. לינץ, ברשת החברתית פייסבוק ל.א.ס.ק. לינץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ל.א.ס.ק. לינץ, ברשת החברתית אינסטגרם ל.א.ס.ק. לינץ, ברשת החברתית טיקטוק ל.א.ס.ק. לינץ, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
בקול

בקול, ארגון כבדי שמיעה ומתחרשים, הוא עמותה של כבדי שמיעה, שהוקמה בישראל בשנת 1997 על ידי שלושה מייסדים: פרופ' ג'רי רייכשטיין, ד"ר בקי שוקן ואבי בלאו. ארגון בקול מנוהל על ידי ועד של שבעה אנשים ונשים כבדי שמיעה, ופועל לשיפור איכות חייהם ולקידומם של כבדי השמיעה בישראל. הירידה בשמיעה פוגעת ביותר מעשרה אחוזים של האוכלוסייה. מעל גיל 65 כל אדם שלישי הוא כבד שמיעה. הירידה בשמיעה משפיעה על כל חלקי האוכלוסייה, ומקשה על התקשורת ועל ההשתלבות בחברה. בשיתוף עם גופים נוספים ובסיוע המוסד לביטוח לאומי, מקיים בקול מרכז נגישות לכבדי שמיעה בתל אביב, ובו מגוון מקיף של אביזרי עזר ופתרונות מתקדמים לשמיעה. במרכז זה ובמקומות נוספים בישראל, מקיים בקול הדרכות בנושא הירידה בשמיעה ובשימוש באביזרי עזר. בירושלים הוקם מרכז נוסף (בית זוסמן) בשיתוף עם עיריית ירושלים, הקרן לירושלים, משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי. בקול פועל לקידום החקיקה בתחום הנגישות לכבדי שמיעה, בעיקר במסגרת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ומקדם את נושא הנגישות במוסדות ציבור, ובהם מספר רב של תיאטראות ומוסדות אחרים, בצורת מסירת מידע והשאלת מכשירי הגברה על ידי מתנדבים מקרב חבריו. בקול מקיים אירועים כמו "יום השמיעה הארצי" ו"שירת האדם" – אירוע שנתי שבו שרים יחדיו כבדי שמיעה ושומעים. בקול מקיים קו מידע ותמיכה טלפוני, המופעל על ידי מתנדביו, ומוציא ביטאון בשם "בקול קורא" המופיע אחת למספר חודשים. הוא מקיים קורסים והרצאות בליווי כתוביות, שמטרתם לעזור לאנשים להתמודד בצורה טובה יותר עם הירידה בשמיעה, ומפעיל בקרב מעסיקים תוכניות הסברה שנועדו לשנות את הדעה הרווחת בציבור כלפי העסקת עובדים כבדי שמיעה. במכוני שמיעה בטבריה, חיפה, תל אביב, ראשון לציון ובאר שבע, נפתחו חמש תחנות מידע לכבדי שמיעה. התחנות מופעלות על ידי אנשים כבדי שמיעה בעצמם, ומספקות מידע ותמיכה. בקול הקימה בשנת 2020 סיירת נגישות המופעלת על ידי מתנדבים. הסיירת מונה כיום כ- 30 מתנדבים שחלקם כבדי שמיעה, חירשים או הורים לילדים כבדי שמיעה. מטרת הסיירת, קידום נגישות עבור כבדי שמיעה ומתחרשים. הקבוצה פועלת בתחומי חיי היומיומיים: בריאות, תרבות, כתוביות בתקשורת, במגזר העסקי ועוד. המתנדבים מעלים מודעות, יוצרים שינוי תפיסה ועמדות הן במוסדות ציבוריים ואף בכנסת. בזכותם מוסדות תרבות רבים מונגשים עבור כל ציבור כבדי השמיעה כגון: בית האופרה תל אביב, מוזיאון מוז"א, מוזיאוני משרד הביטחון, בית ציוני אמריקה ועוד. בקול עומד בקשר ישיר עם כ-10,000 כבדי שמיעה ואנשי מקצוע. צוות בקול מונה כ-15 עובדים וכ-30 מתנדבים פעילים. מנכ"ל העמותה כיום, הוא אילן שני. לפניו כיהנו כמנכ"לים: דמיאן קלמן, ורדית דנציגר, עידו גרנות ואחיה קמארה. אתר האינטרנט הרשמי של בקול בקול, באתר "גיידסטאר ישראל" פגישה של חברי 'בקול' בפברואר 2017 עם ח"כ עיסווי פריג' ועם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, עם תמלול ותרגום לשפת הסימנים הישראלית
תמורי כצבאיה

תֶמוּרי כֶּצבאיָה (בגאורגית: თემურ ქეცბაია; נולד ב-18 במרץ 1968) הוא כדורגלן עבר המאמן את נבחרת קפריסין, כשחקן גאורגי שיחק בתפקיד המגן. כצבאיה היה בין השחקנים המובילים בנבחרת גאורגיה, ונודע בבעיטותיו החזקות. כצבאיה נולד בגאלי שבאבחזיה גאורגיה. הוא החל את הקריירה ב-ASMC סוחומי ששיחקה באותה תקופה בסוחומי, ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצה הבכירה של גאורגיה, דינמו טביליסי. בתקופת שהותו בדינמו התבלט בביצועיו והועבר, בשנת 1992, לאנורתוסיס פמגוסטה ולאחר מכן לקבוצה היוונית א.א.ק. אתונה עימה זכה בגביע היווני. בהתאם להוראות חוק בוסמן, הפך כצבאיה, בקיץ 1997, לשחקן חופשי והצטרף לניוקאסל מהפרמייר ליג. הוא הפך לשחקן פופולרי בקבוצה האנגלית בזכות ביצועיו במגרש וגם בשל האופן הצבעוני בו ביטא את רגשותיו. באחד המקרים הוא בעט בלוחות הפרסום המוצבות סביב המגרש לאחר שהבקיע שער נגד בולטון. כצבאיה שיחק במדי ניוקאסל בגמר הגביע האנגלי נגד ארסנל (1998) ומנצ'סטר יונייטד (1999). משחקים אלה היו שיא הקריירה של כצבאיה, למרות שקבוצתו הפסידה בשניהם בתוצאה 0:2. בשנת 2000 הוא חתם בוולבס מליגת המשנה האנגלית, ושנה לאחר מכן, ב-2001, הוא הצטרף לדנדי מליגת העל הסקוטית. בקיץ 2002 הוא חזר כשחקן לאנורתוסיס פמגוסטה, ובשנת 2004 היה שחקן ומאמן. הוא זכה עם קבוצתו בפרסים בליגת העל הקפריסאית גם כשחקן וגם כמאמן. ב-30 ביוני 2007 הוא הודיע על פרישה. המשחק האחרון בו השתתף היה ב-14 ביולי של אותה שנה. כשחקן דינמו טביליסי: ליגת העל הגאורגית: 1990, 1991, 1992 גביע גאורגיה בכדורגל: 1992 א.א.ק. אתונה: גביע גאורגיה בכדורגל: 1996, 1997 הסופר קאפ היווני: 1996 אנורתוסיס פמגוסטה: ליגת העל הקפריסאית: 2005 הגביע הקפריסאי: 2003, 2007 כמאמן אנורתוסיס פמגוסטה: ליגת העל הקפריסאית: 2005, 2008 הגביע הקפריסאי: 2007 הסופר קאפ הקפריסאי: 2007 מדיה וקבצים בנושא תמורי כצבאיה בוויקישיתוף תמורי כצבאיה, באתר Transfermarkt תמורי כצבאיה, באתר BDFutbol תמורי כצבאיה, באתר WorldFootball.net תמורי כצבאיה, באתר National Football Teams תמורי כצבאיה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אונן

האם התכוונתם ל... אונן (דמות מקראית) – דמות מקראית, מבניו של יהודה מעשה אונן - משגל נסוג אוננות – פעולה מינית עצמית, לשם סיפוק והנאה מינית אונן – כינוי לאדם המצוי במצב של אנינות (לאחר מוות של קרוב משפחתו)
אונן (דמות מקראית)

אוֹנָן הוא דמות מקראית, בנו השני של יהודה ובת־שוּעַ, ובעלה השני של תמר, שנישא לה בהתאם לנוהג הייבום לאחר מותו של אחיו הבכור ער. חטאו של אונן, שסירב להפרות את תמר, הוא המקור לאיסור על אוננות ביהדות. ערך מורחב – מעשה יהודה ותמר וַיְהִי עֵר בְּכוֹר יְהוּדָה--רַע בְּעֵינֵי ה'; וַיְמִתֵהוּ ה'. וַיֹּאמֶר יְהוּדָה לְאוֹנָן, בֹּא אֶל-אֵשֶׁת אָחִיךָ וְיַבֵּם אֹתָהּ; וְהָקֵם זֶרַע לְאָחִיךָ. וַיֵּדַע אוֹנָן כִּי לֹּא לוֹ יִהְיֶה הַזָּרַע; וְהָיָה אִם-בָּא אֶל-אֵשֶׁת אָחִיו, וְשִׁחֵת אַרְצָה לְבִלְתִּי נְתָן-זֶרַע לְאָחִיו. וַיֵּרַע בְּעֵינֵי ה' אֲשֶׁר עָשָׂה; וַיָּמֶת גַּם-אֹתוֹ. — ספר בראשית, פרק ל"ח, פסוקים ז'–י' אונן סירב להפרות את תמר ושפך את זרעו ארצה (אף שמדובר במשגל נסוג, מכאן צמח הביטוי "אוננות" בעברית ובשפות אחרות) – היות שעל פי מהות הייבום, הילד שהיה אמור להיוולד מזיווגם לא יישא את שמו אלא את שם אחיו הבכור עֵר ולכן גם יהיה היורש החוקי של האב יהודה. על פי המסופר, הדבר לא מצא חן בעיני אלוהים, ועל כן נענש אונן בידי שמים במוות: ”וַיֵּרַע בְּעֵינֵי ה', אֲשֶׁר עָשָׂה; וַיָּמֶת, גַּם-אֹתוֹ” (פרק ל"ח, פסוק י'). לדעת פרשנים אחדים, ציון המילה רומז כי גם אחיו ער חטא בהוצאת זרעו לבטלה. בספר דברי הימים א', פרק ב', פסוקים ג'–ד' מסופר על מותו של ער אחיו. בעל ספר דברי הימים אינו מזכיר את סיפור הייבום. לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"ב עקב מותו אביו היה אונן (הלכה), וזהו מקור שמו. רשימות היחש של יהודה שכל טוב בראשית מ"ו י"ב, באתר על התורה
קרטיקון עליון

קרטיקון עליון היא תקופה בתור הקרטיקון, אשר בעידן המזוזואיקון. משך תקופה זו 31 מיליוני שנים, מלפני 100 מיליוני שנים עד לפני 66 מיליוני שנים. הקרטיקון העליון מתחלק לשלוש תקופות (על פי חלוקה ישנה): קנומן, טורון, וסנון; או לשישה גילים (על פי חלוקה נוכחית): קנומן, טורון, קוניאק, סנטון, קמפן ומאסטריכט. בין בעלי החיים שחיו בתקופה זו היו מינים רבים של דינוזאורים, פטרוזאורים, תנינאים וזוחלים אחרים דוגמת ארכלון ודיניליסיה. ביבשות הצפוניות של אמריקה הצפונית ואסיה שלטו הטירנוזאוריים, הדרומאוזאוריים, ההדרוזאוריים והצרטופסים. ביבשות הדרומיות שלטו הקרכרודונטוזאוריים והטיטאנוזאורים הענקיים. הטריצרטופס חי לפני 68 מ"ש ונכחד בסיום עידן הדינוזאורים לפני 66 מ"ש. האנקילוזאורוס חי לפני 66 מ"ש ונכחד בסיום עידן הדינוזאורים. הטרבוזאורוס חי לפני 70 מיליון שנה. מוזאזאורוס טורף צב ים. הוא חי בתקופה שבין 70 מ"ש לסיום עידן הדינוזאורים לפני 66 מ"ש. פטרנודון - חי לפני 84–86 מיליון שנה. לוח הזמנים הגאולוגי ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון

נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון (באנגלית: Liverpool John Lennon Airport) הוא נמל תעופה הנמצא בעיר ליברפול שבצפון-מערב אנגליה. נמל התעופה נפתח רשמית ב-1933, והוא שוכן סמוך לשפך נהר המרזי, כ-12 קילומטרים דרומית-מזרחית למרכז העיר. במהלך מלחמת העולם השנייה השתמש חיל האוויר המלכותי בנמל התעופה, והוא נודע בשם RAF Speke. מספר הנוסעים שעברו בנמל התעופה גדל מ-875,000 נוסעים ב-1998 ל-5.47 מיליון ב-2007. שיעור הגידול בשנת 2007 היה 10.2%. 500,000 נוסעים עברו בשדה התעופה, בפעם הראשונה, במהלך מאי 2007. כל הנתונים הללו הפכו את נמל התעופה לאחד מהמתפתחים ביותר באירופה בעשור האחרון. בעברו נודע כ"נמל התעופה ספיק", אך בשנת 2002 שונה שמו ל"נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון", על שמו של חבר להקת הביטלס ג'ון לנון, שנולד בעיר ונרצח בשנת 1980. בנוסף לכך, נבנה במקום פסל של הזמר בגובה 2.1 מטר העשוי ברונזה. על הפסל מופיע מוטו שדה התעופה, "Above us, only sky" (מעלינו, רק שמיים), הלקוח משירו של לנון Imagine. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון
גביע אנטים

גביע אנטים היא תחרות הנערכת בין קבוצות הרוגבי של נבחרת הרוגבי הלאומית של רומניה ונבחרת הרוגבי הלאומית של גאורגיה ונקראת על שמו של הארכיבישוף המטרופוליטני של בוקרשט, אנטים האיברי מוצאו מאיבריה (גאורגיה). רומניה: 4 גאורגיה: 4 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קריסטל (משקה)

קריסטל היא סדרת משקאות המיוצרת על ידי חברת יפאורה-תבורי מאז 1958. סדרת קריסטל הושקה באפריל 1958 על ידי חברת "תבורי" עם שלושה טעמים: מי סודה, משקה לימון ומשקה אורנג' (בטעם תפוז). הוא שווק כמשקה בריא המיוצר ממים רכים שמהם הוסרו חומרים מזיקים ובלא תוספת צבע מאכל וחומרים מלאכותיים. בשנת 1959 הושק סיסמת הפרסום של קריסטל, "הפסקה עשה-קריסטל שתה". בתחילת הדרך נמכרו המשקאות בבקבוקי זכוכית, וקו המוצרים כלל משקאות קלים ומוגזים. במרוצת השנים עברו המשקאות לבקבוקי פלסטיק. התוויות עברו שינויים עיצוביים רבים, אבל הלוגו של קריסטל נותר בכולם ללא שינוי משמעותי. בסדרה שני סוגי משקאות: משקאות קלים: בטעמים אשכוליות, מנגו, ענבים, פטל, תפוזים ואשכוליות דיאט. משקאות מוגזים: בטעמים אקזוטי, תפוח, אשכוליות, דיאט אשכוליות, תות, למון־ליים, ענבים, מנטה, תפוז וקולה. לקראת יום העצמאות ה-75 למדינת ישראל הושקה גרסת רטרו של קריסטל גזוז תפוזים בבקבוקי זכוכית. בשנת 1982 השתתפו חברי שלישיית הגשש החיוור במסע פרסום למותג תחת הסלוגן "החום בוטל, שותים קריסטל". קריסטל - תמונות רבות ואודיו של הג'ינגל "החום בוטל, שותים קריסטל", באתר נוסטלגיה אונליין דייויד סלע, השבוע לפני 70 שנה: עידן סילון בחיל האוויר, באתר ישראל היום, 6 ביולי 2023 משקה חדש בשוק - "קריסטאל", על המשמר, 9 באפריל 1958 משקה חדש לכיבוש השוק, למרחב, 5 במאי 1958 הפסקה עשה-קריסטל שתה, דבר, 22 ביוני 1959 היאלי יעקבי־הנדלסמן, בטעם של פעם, באתר ישראל היום, 3 באפריל 2017 לי סיביליה‏, רטרו ואורנג'דה: גולף ויפאורה משיקות נוסטלגיה מתוקה, באתר וואלה, 23 באפריל 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצר (הלכה)

בהלכה, כאשר מדברים על חצר, הכוונה היא בדרך כלל לחצר משותפת לכמה בתים הנמצאים בבעלותם של אנשים נפרדים. החצר משמשת את תושבי הבתים לצרכים פרטיים שונים שאינם יכולים להעשות בבתים, וליציאה לשטח הציבורי בעיר. בדרך כלל הייתה החצר פתוחה למבוי שהוא רחוב פרטי צר המיועד לחבר בין כמה חצירות לשטח הציבורי בעיר. החצר מוזכרת בהלכה לגבי כמה דינים, בעיקר לגבי רשויות השבת (שם היא נחשבת לרשות היחיד) ובמשפט העברי. לרוב הדינים אין משמעות לגבי חצר פרטית השייכת לאדם אחד. בעבר היו הבתים קטנים מהמקובל היום, ושימושים ביתיים רבים היו נעשים בחצר המשותפת, ששימשה בעיקר לשימושים ביתיים ולא לשימושים חקלאיים. החצר שימשה לבישול ואפייה בכיריים ובתנור חרס שהיו מוצבים בה, להעמדת רחיים לטחינה, לכביסה, גידול בהמות ועופות, וכמחסן לתבואה, חביות יין ועצים, וכן לצבירת זבל המיועד לזיבול השדות. בחצר היה ממוקם גם בור המים שממנו שאבו מים לשימושים שונים. גם בראשית המאה ה-20 נבנו שכונות בצורת בתים קטנים ולהם חצרות גדולות משותפות. דגם זה של שכונות נקרא שכונת חצר ולו דוגמאות בשכונת נווה צדק בתל אביב ובשכונת נחלאות בירושלים. במקומות רבים נבנו השירותים מחוץ לבתים, בשטח החצרות. ערך מורחב – עירוב חצרות מדין התורה, חצר היא רשות היחיד אף שהיא משותפת לכמה בעלים. אולם מדרבנן, יש לעשות עירוב חצרות על מנת להתיר את החצר בטלטול, היות שהיא משותפת לכמה דיירים, דבר שיכול לגרום לבלבול בינה לבין רשות הרבים, בה הטלטול אסור מהתורה. כל זמן שהחצר לא תוקנה על ידי עירוב חצרות, אסור לטלטל (להוציא ולהכניס חפצים) מהבתים אל החצר. על ידי עירוב העיר, (בדרך כלל באמצעות צורת הפתח) נעשית כל העיר כ'חצר של רבים' היינו כמקום הנחשב עקרונית לרשות היחיד היות שהוא מוקף מחיצות, אולם בגלל שזה שטח המשותף לרבים, יש לתקנה מדרבנן באמצעות עירוב חצרות על מנת להתיר לטלטל מהבתים אל החצר. לדין זה אין משמעות במקרה של חצר פרטית לאדם אחד, או חצר משותפת למשפחה האוכלת כולה במקום אחד, שאינם צריכים לערב את החצר בעירוב חצרות, היות שהם נחשבים כאחד. ערך מורחב – תיקון חצרות ומבואות מדין התורה, חצר הפתוחה בכל צידה הרביעי למבוי או לרשות הרבים - נחשבת לרשות היחיד, היות שדי ב-3 מחיצות על מנת שתחשב לרשות היחיד. אולם מדרבנן, יש לתקן את הצד הרביעי הפרוץ באמצעות פסי חצר או צורת הפתח, על מנת שהחצר תחשב לרשות היחיד. כל זמן שהחצר לא תוקנה, היא נחשבת מדרבנן לכרמלית, ואסור לטלטל בה. (כמו כן יש לוודא שאין פרצה גדולה מי' אמות (כ-4.5 מ') ואם יש פרצה בשיעור כזה, יש לתקנה באמצעות צורת הפתח) אולם כדי שחצר תחשב לחצר לעניין זה של תיקון חצירות, עליה להיות מרובעת. אם החצר אינה מרובעת אלא מלבנית, היא נחשבת למבוי, שתיקונו באמצעות לחי, קורה או צורת הפתח, ולא באמצעות פסי חצר. וכן גם להפך, מבוי שאינו מלבני אלא מרובע - נחשב לחצר לעניין זה, ויש לתקנו דווקא באמצעות פסי חצר או צורת הפתח. בשל היותה של החצר שטח משותף מצומצם, ישנם דינים רבים במשפט העברי בנושאים שונים הנוגעים לחצר משותפת. כך למשל לגבי היזק ראיה בין שותפים בחצר, חלוקת חצר משותפת, חזקה בחצר, הזכות לשימושים שונים בחצר ועוד. החצר ומתקניה בתקופת המשנה והתלמוד, דורית סגל, אתר 'דעת'. מאמרים בנושא חצר, באתר ספריית אסיף ערוך השולחן אורח חיים שסג סעיף לו הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית

פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית (בספרדית: Real Federación Española de Fútbol; ידועה גם בשם התאחדות הכדורגל הספרדית, ובקיצור RFEF) היא הגוף האחראי על הכדורגל בספרד. היא אחראית על כל קבוצות הכדורגל הספרדיות ועל רוב הליגות והגביעים בספרד. ההתאחדות נוסדה בשנת 1909, חברה בפיפ"א מאז 1913 וחברה באופ"א מאז 1954. על לה ליגה ("La Liga") והליגה הספרדית השנייה (Segunda División) אחראית מנהלת הליגות שהיא כפופה להתאחדות. ההתאחדות אחראית על הליגה הספרדית השלישית (Segunda División B), גביע המלך הספרדי והסופר קאפ הספרדי, וכמו כן אחראית על נבחרת ספרד בכדורגל והנבחרות הצעירות של ספרד, ונבחרות הנשים. בשנת 1991 הוענק להתאחדות פרס המשחק ההוגן של פיפ"א, על מחויבותה יוצאת דופן למען משחקי כדורגל הוגנים. נשיא ההתאחדות הספרדית הנוכחי הוא חואן לואיס לרייה. מנהלת הליגות הספרדית התאחדות הכדורסל הספרדית מדיה וקבצים בנושא פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, ברשת החברתית פייסבוק פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, ברשת החברתית אינסטגרם פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצר

האם התכוונתם ל... חצר בית – שטח פתוח מתוחם בצמוד לבית מגורים חצר פנימית – שטח מתוחם המוקף מבנה שכונת חצר – שכונה הבנויה מקבוצות בתים עם חצר משותפת חצר גן ילדים – מרכיב בגן ילדים בהלכה חצר (הלכה) – ההתייחסות ההלכתית לחצר משותפת קניין חצר – מעשה קניין במשפט העברי חצר מלכות או חצר מלוכה (אנ') – כינוי למרכז השלטוני במונרכיה חצר סנט ג'יימס – כינויו של בית המלוכה הבריטי ליצן חצר – מקצוע בתקופת ימי הביניים חצר ביזנטית – ביטוי ביקורתי כלפי גוף שלטוני כלשהו, המתאפיין באוטוקרטיה, ריבוי עסקנים והתנהלות סבוכה ומרובת אינטרסים, כפי שמיוחס להנהגות שונות של האימפריה הביזנטית חצר חסידית – קהילת חסידים הסרים למרות אדמו"ר חצר המשכן – השטח הפנוי במתחם המשכן חצר המטרה – בית כלא בירושלים בתקופת בית ראשון חצר סרגיי – מבנה במתחם מגרש הרוסים בירושלים ליצן החצר (סרט) (The Court Jester) – סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1956 חצור (פירושונים)
פלאשט

פלאשט (מצרפתית: Flechette, כלומר "חץ קטן") הוא כדור טנק נ"א (נגד אדם) שהפגז שלו מכיל חימוש רסס בדמות אלפי חיצי מתכת קטנים. הפלאשט פותח לשימוש טנקי הפטון בזמן מלחמת וייטנאם, נגד כוחות הגרילה. פגז הפלאשט מכיל בתוכו כחמשת אלפים חיצי פלדה שאורכם כ-3.75 סנטימטרים. אנשי הצוות בטנק מכוונים את זמן הפיצוץ של הפגז באמצעות מערכת ידנית על ראש הפגז, כך שהפיצוץ יתרחש כ-30 מטר לפני המטרות. בצה"ל נעשה שימוש גם במערכת אוטומטית, המזינה את המידע אל המנגנון ישירות ממערכת בקרת האש של הטנק. מנגנון ההשהיה מופעל מרגע ירי הפגז. בשלב הסופי של מעוף הפגז, מופצת אבקה צהובה שמסמנת לצוות הטנק את מיקום הפגיעה ושבריר שנייה לאחר מכן הפגז מתפוצץ ומפזר את אלפי החיצים. אפשרות נוספת לשימוש היא "פעולה מיידית" המשמשת לטווחים קרובים. כוונון מנגנון ההשהיה למצב זה גורם לכך שפיזור החיצים יתרחש ברגע יציאת הפגז מקנה תותח הטנק. הפלאשט הגיע לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, כשאלפי פגזים נשלחו על ידי האמריקאים במסגרת הרכבת האווירית שהופעלה על ידם בזמן המלחמה. צה"ל השתמש בפגזים במהלך מלחמת לבנון הראשונה וגם בשהות בלבנון שאחרי המלחמה. הטנקים ירו פגזי פלאשט אל עבר חוליות מחבלים שזוהו בשטחים פתוחים, בטכניקת ירי ששילבה גם פגזים מעיכים (נפיצים). במהלך האינתיפאדה השנייה היה הפגז בשימוש ברצועת עזה, אך לא ביהודה והשומרון. בעקבות ביקורת ציבורית, החליט צה"ל על הפסקת השימוש בפגזי הפלאשט, ומעבר לפגזי הרקפת מתוצרת תע"ש. כשהפלאשט הגיע לישראל הוא עבר שינויים קלים להתאמתו לתנאים הישראלים. בתוך הפלאשט יש 4 קומות שבתוכן מפוזרים 7,000 חיצים. הפלאשט מסודר בצורה כזו שכאשר הוא משוגר מן הלוע, הוא מסוחרר ואף מתפרק באוויר בסחרור כך שהחיצים מסודרים במין V בזמן המעוף כאשר החלק החד יותר מופנה כלפי האנשים שאליהם כוון הירי. ארגוני זכויות אדם מתנגדים לשימוש בפלאשט, מכיוון שלטענתם הוא גורם נזק וסבל שאינו הכרחי. עם זאת השימוש בפלאשט אינו אסור על פי האמנה הבין-לאומית להגבלת השימוש באמצעי לחימה קונבנציונליים, עליה חתמה ישראל ב-1995. ב-27 באפריל 2003 עתר ארגון רופאים לזכויות אדם לבג"ץ נגד שר הביטחון, בדרישה לקבוע כי השימוש בפגז אינו חוקי. העתירה נדחתה בהרכב של שלושה שופטים (מישאל חשין, אליהו מצא ואסתר חיות). בפסיקתם קבעו השופטים כי "השימוש בתחמושת זו אינו אסור על-פי דיני המלחמה, ולכן בקשת העותרים אינה יכולה להתקבל". מדיה וקבצים בנושא פלאשט בוויקישיתוף אפרת וייס ופליקס פריש, בג"ץ: צה"ל יוכל להשתמש בפגזי ה"פלאשט", באתר ynet, 27 באפריל 2003
כביש 808

כביש 808, המכונה גם כביש המפלים או כביש-הסרגל של הגולן, הוא כביש אורך אזורי המוביל מצומת מגשימים בדרום ועד צומת המפלים בצפון. אורכו של הכביש הוא 18 ק"מ, והוא משמש כציר האורך העיקרי בדרום רמת הגולן. הכביש מכונה גם "כביש-הסרגל של הגולן" בשל כך שברובו הוא ישר. בעבר עבר קצהו הדרומי של הכביש מצפון ליישוב רמת מגשימים, אך הוא הועתק לצידו המערבי של היישוב, כדי לאפשר גישה אליו מכיוון הגולן הישראלי במקום הכניסה הקודמת שפנתה לעבר הגבול הסורי. כביש 808 זכה לכינוי "ציר המפלים" בזכות המפלים הרבים של נחלי הגולן החוצים אותו. על מפלים אלה נמנים, בין היתר, מפל בזלת בנחל בזלת שגובהו 10 מטר, מפל גמלא בנחל גמלא שהוא המפל האיתן הגבוה ביותר בארץ ישראל וגובהו 51 מטר, מפל עיט בנחל עיט, ומפל יהודיה בנחל יהודיה המרוחק ממנו מעט יותר מהאחרים. משני צדדיו של הכביש שוכנים ארבעה מאגרי מים - מאגר חספין ומאגר סמך (רוויה) ממערב לו ומאגר דליות ומאגר בזלת ממזרח לו. מספר אתרים ארכאולוגיים שוכנים לאורך הכביש. הידוע שבהם הוא גמלא העתיקה שחרבה במרד הגדול בסוף ימי הבית השני. אתר ידוע נוסף וקדום בהרבה הוא גלגל רפאים, מעגל אבנים ומונומנט מגליתי, הבנוי כקומפלקס של אבני בזלת המסודרות במעגלים. ב"ראסם חרבוש" שוכנים שרידיו של יישוב חקלאי מראשית האלף ה-4 לפנה"ס, ו"מתחם יצחקי" הוא מתחם כנעני קדום באורך של 130 מטר וברוחב של כ-50 מטר, המוקף בחומת אבני בזלת ברוחב של 10-15 מטר. שדה הדולמנים הגדול בגולן שוכן בגבעת בזק הנישאת לגובה של 498 מטר לצד לכביש, וליד נטור נמצאת "אום אל-קנאטיר", חורבה מתקופת המשנה ומתקופת התלמוד ובה בית כנסת. שמורת גמלא כבישי ישראל מדיה וקבצים בנושא כביש 808 בוויקישיתוף מתחת למים הנופלים, באתר nrg‏, 9 במאי 2002 טיול לאורך כביש המפלים
בריזיגלה

בריזיגלה (באיטלקית: Brisighella) היא עיירה בנפת רוונה שבמחוז אמיליה-רומאניה. העיר שוכנת 45 ק"מ דרומית-מזרחית לבולוניה ו-40 ק"מ דרומית-מערבית לרוונה. בסוף שנת 2004 מנתה העיירה 7,740 תושבים. מקורה של העיירה הוא כפר קטן מימי הביניים הנמצא בעמק "למונה" (Valle del Lamone), במרחק הליכה משלושה צוקים מרשימים: "מנפרדיאנה" (Manfrediana) - מהמאה ה-14, "ונציאנה" (Veneziana) - מהמאה ה-16 ומגדל השעון (ראה בתמונה) מהמאה ה-19, הבנוי על מצודה קטנה משנת 1290 ועל מנזר מונטיצ'ינו במאה ה-18. בעיר ובמחוז יש ריכוז של מעיינות מרפא. הריפוי במעיינות האלה מקורו כבר במאה ה-19. המעיינות עשירים במים שבהם מומסים מלחי גפרית ומלחי נתרן-ברומיד ויוד. הטיפול הוא מיוחד לסובלים מבעיות במערכת הנשימה. יש הטוענים כי למעיינות יש תכונות ריפוי גם למחלות נשים, כאבים וקשיי נשימה לילדים. המעיינות פתוחים לציבור מחודש אפריל עד נובמבר כל שנה. מסוף יוני עד אמצע יולי מתקיים בעיר פסטיבל בסגנון ימי הביניים. במלחמת העולם השנייה שכנה בבריזיגלה מפקדתו של מפקד החי"ל (הבריגדה היהודית), הבריגדיר לוי בנימין, ומכאן נשלחו הוראות הפעולה לגדודי הבריגדה ולפלוגותיה בגזרת הקרב. בבריזיגלה התקיים טקס הנפת הדגל, דהיינו טקס בו מניפים את דגל ישראל, מגן דוד. להנפת הדגל הייתה משמעות לאומית יהודית, למול שלטונות הצבא הבריטי, שהבריגדה היהודית הייתה חלק ממנו. טקס הנפת הדגל נערך על ידי לוי בנימין ועל ידי משה שרת, שנשא בו נאום להנצחת השואה ולהנצחת קרבותיהם של חיילי הבריגדה היהודית. הגדוד העברי השני המערכה על נהר סניו טרוויזיו מדיה וקבצים בנושא בריזיגלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריזיגלה
קרב אוליבה

קרב אוליבה הוא קרב ימי שניטש ב-28 בנובמבר 1627, במהלך מלחמת פולין-שוודיה (1625 - 1629), בין צי פולני לבין צי שוודי. הצדדים התנגשו בים הבלטי ליד העיירה אוליבה (Oliwa), כיום אחד מפרברי גדנסק (דנציג). הקרב, שהסתיים בניצחון פולני, היה גם אחרון הקרבות הימיים בהם השתתף הצי המלכותי הפולני והגדול שבהם. השוודים השתמשו במהלך המלחמה באוניותיהם להטלת הסגר ימי על חופי המדינה הפולנית ובעיקר על נמל דנציג. ביום בו אירע הקרב, עגן הצי הפולני, המונה עשר אוניות בפיקוד אדמירל אַרֶנְד דִיקְמָן, במבואות הימיים של דנציג, אורב לאוניות האויב הצפויות להגיע כמנהגן. ואומנם, כשנראה הצי השוודי מתקרב, שש אוניות בפיקוד אדמירל נילס סטירנסקולד (Nils Stiernsköld), הרימו הפולנים את עוגני אוניותיהם והסתערו לעברו. אוניית הדגל הפולנית, הגליאון "סַנְקְט גֶאוֹרְג" ("Sanct Georg"), תקפה יחד עם "מֶרְוַויבּ" ("Meerweib") הקטנה ממנה את "טִיגֶרְן" ("Tigern"), אוניית הדגל השוודית. שתי האוניות נאחזו זו בזו, וחיילי הצי הפולנים הסתערו על סיפונה של "טיגרן" ולכדו אותה לאחר קרב פנים אל פנים. תוך כדי כך תקפה הגליאון "מֶרְמָאן" ("Meermann") את הגליאון "סולן" ("Solen") השוודית הגדולה ממנה. לאחר לחימה עזה הורה מפקד "סולן" לפוצץ את אונייתו ולהטביעה, ובלבד שלא תיפול לידי האויב. ארבע האוניות השוודיות הנותרות נמלטו בעור שיניהן. בקרב נהרגו האדמירלים של שני הציים. מדיה וקבצים בנושא קרב אוליבה בוויקישיתוף השמות המקוריים של האוניות הפולניות היו בגרמנית. כיום הם מוכרים בפולין בתרגומם לפולנית.