laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התיאטרון ההונגרי של קלוז'

התיאטרון ההונגרי הממלכתי של קלוז' (בהונגרית: Kolozsvári Állami Magyar Színház) הוא תיאטרון ממלכתי בקלוז'-נאפוקה, רומניה. ההצגות דוברות הונגרית, כשניתן להאזין לתרגום סימולטני לרומנית ואנגלית. הבניין, נבנה בשנים 1910-1909 ושוחזר בשנים 1961-1959, ובו אולם עם 862 מקומות ישיבה. הבניין הוא גם ביתה של האופרה ההונגרית של קלוז'-נאפוקה. התיאטרון ההונגרי של קלוז' הוקם ב-1792 והיה התיאטרון ההונגרי הראשון בטרנסילבניה, כיום חלק מרומניה. התיאטרון ההונגרי של קלוז' מתפקד כתיאטרון רפרטוארי, ומקבל מימון מלא ממשרד התרבות הרומני. התקופות המעצבות של התיאטרון נוהלו תחת שרביטם של מנהלים בעלי הכרה בינלאומית שנחשבים לדמויות מפתח בתיאטרון ההונגרי והאירופי, בכללם גיולה קובאץ' (Gyula E. Kovács), שיזם הצגתה של סדרת מחזות שייקספיריים, ינה יאנוביץ' (Jenő Janovics), מייסדו של אולפן הסרטים ההונגרי הראשון וגיירג' האראג (György Harag), מאסטרו חשוב בתיאטרון ההונגרי. ב-1990 התמנה גאבור טומפה (Gábor Tompa) למנהל אמנותי של התיאטרון ההונגרי של קלוז'. תחת הנהגתו, התיאטרון המשיך במסורת החדשנות של האראג, המבוססת על רפרטואר שכולל יצירות מופת קלאסיות כמו גם מחזות בני זמננו. במהלך שמונה עשרה השנים האחרונות התיאטרון ההונגרי של קלוז' נהפך למודרני ותפש את מקומו בין התיאטראות האירופאים. היה זה הודות לקופרודוקציות הבינלאומיות ושיתופי הפעולה עם אנשי תיאטרון בולטים: במאים כמו הרומנים: ולאד מוגור, סילביו פורקרטה, אנדריי שרבאן, מיכאי מניוציו ‏ (Mihai Măniuţiu), ‏ ויקטור יואן פרונזה, דראגוש גלגוציו (Dragoş Galgoţiu) ‏, הצרפתי פטריק לה מוף (Patrick Le Mauff) ‏, הישראלים: אלי מלכה ‏ ודוד זינדר ,‏ האמריקאי רוברט וודרוף, מעצבי תפאורה ותלבושות כמו: אנדריי בוט (Andrei Both) ‏, דוינה לוינצה (Doina Levintza),‏ ליה מאנצוק והלמוט שטירמר (Helmut Stürmer); ומלחינים כמו וסילה שירלי ויוסיף הרציה (Iosif Herţea). הפקות התיאטרון ההונגרי של קלוז' זכו להכרה לאומית ועולמית. ב-1993 "הזמרת הקרחת", של אז'ן יונסקו, בבימויו של גאבור טומפה, זכתה בפרס על ההפקה הזרה הטובה ביותר כשהייתה בסבב הופעות באנגליה; היא גם הייתה בפינלנד, צרפת, ברפובליקה מולדובה ובהונגריה. ב-2007, הפקת טומפה של המחזה Long Friday של אנדראש וישקי, הוצגה בפסטיבל ה-16 של איגוד התיאטראות האירופי (Union of the Theatres of Europe) בטורינו. וב-2008, ‏UNITER (איגוד התיאטראות של רומניה) העניק שלושה פרסים להפקות התיאטרון ההונגרי של "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב, אותן ביים אנדריי שרבאן. ‏אנדראש הטהאז זכה בפרס השחקן הטוב ביותר על הופעתו כשחקן הראשי, ואנדריי שרבאן זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר של השנה, וההפקה בכללותה זכתה בפרס הביצוע הטוב ביותר של השנה. הייתה זו הפעם החמישית שהתיאטרון ההונגרי של קלוז' זכה בפרס מטעם UNITER (איגוד התיאטראות של רומניה) עבור ההופעה הטובה ביותר של השנה. לפני כן הוענק הפרס להצגה Bus Stop ב-1990, ‏להצגה The Venetian Twins ב-1998, להצגה "גן הדובדבנים" ב-1999, ול"וויצק" ב-2005. ב-2007, בחגיגות ה-215 שנה להיווסדו, התיאטרון ההונגרי של קלוז' אירח לראשונה את פסטיבל התיאטרון הבינלאומי INTERFERENCES International Theatre Festival, שבו הוצגו תריסר הפקות משבע מדינות. באפריל שלאחר מכן, התיאטרון התקבל כחבר מן המניין באיגוד התיאטראות של אירופה (Union of the Theatres of Europe) ובסתיו 2008, התיאטרון ההונגרי של קלוז', ביחד עם תיאטרון בולאנדרה בבוקרשט, ארגן את הפסטיבל ה-17 של איגוד התיאטראות של אירופה. מדיה וקבצים בנושא התיאטרון ההונגרי של קלוז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התיאטרון ההונגרי של קלוז'
גאורגי שרמדיני

גאורגי שֶרמָדִינִי (בגאורגית: გიორგი შერმადინი; נולד ב-2 באפריל 1989) הוא כדורסלן גאורגי המשחק בטנריפה. הוא נולד בעיר מצחתה, בגאורגיה. גובהו 2.16 מטרים והוא משחק בעמדת הסנטר. בעונת 2005/2004, שרמדיני היה מלך הסלים של ליגת הנוער הגאורגית. השיא שלו נרשם במשחק בו קלע 89 נקודות מול הקבוצה סטייט סוקוהומי, ולכך הוסיף 16 ריבאונדים ו-6 אסיסטים. היו לו גם משחקים בהם קלע 52 נקודות, 54 נקודות, ובמשחק אחד השיג 60 נקודות, 17 ריבאונדים ו-7 אסיסטים. הוא גם השתתף במחנה סופרסטאר אדידס. בינואר 2005 זומן שרמדיני לאימוני הקבוצה הצעירה של מכבי טביליסי, בה החל לשחק כדורסל באופן מקצועי בגיל 16. בעונתו הראשונה בליגה הגאורגית, בעונת 2006/2005, כשהוא בן 17, הוא העמיד ממוצע למשחק של 28.5 נקודות, 14.7 ריבאונדים, 2.8 אסיסטים, 3.0 חסימות, ו-1.2 חטיפות. במהלך עונת 06–2005, שרמדיני הוזמן ל"כדורסל ללא גבולות" במחנה אירופה (BWB) שנערך באוניברסיטת וילנה, במדינת ליטא בתאריך 30 ביוני עד 3 ביולי. במהלך עונת 07–2006, בגיל 18, הוא העמיד ממוצע נקודות שהיה הגבוה ביותר למשחק אי-פעם בליגה הגאורגית. הוא העמיד ממוצע של 35.1 נקודות למשחק, 16.4 ריבאונדים, 4.7 אסיסטים, 3.4 חסימות ו-2.6 חטיפות. עונה זו כללה משחק בו קלע 60 נקודות, לקח 17 ריבאונדים, וחילק 6 אסיסטים. במהלך עונת 2008/2007, בגיל 19, בליגה הגיאורגית, הוא העמיד ממוצע של 33.5 נקודות למשחק, 18.4 ריבאונדים, 4.8 אסיסטים, 3.2 חסימות ו-2.3 חטיפות. בשנת 2008 שרמדיני חתם בקבוצת היורוליג מהליגה היוונית פנאתינייקוס. הוא שיחק לראשונה ב-29 בנובמבר 2008, במשחק נגד אגלאו, משחק בו שיחק 6 דקות וקלע 4 נקודות. הופעת הבכורה שלו ביורוליג הייתה ב-17 בדצמבר 2008, שם הוא שיחק 10 דקות וקלע נקודה אחת במשחק נגד נאנסי. המשחק הבא שלו נערך בליגה היוונית ב-15 בפברואר 2009, נגד הקבוצה טריקלה. הוא קלע 9 נקודות (שיא אישי מאז חתימתו בפנאתינייקוס) שכללו שתי הטבעות, וקלע את כל חמש זריקות העונשין. הוא שבר את השיא האישי שלו שוב, אף על פי ששיחק רק 12 דקות, כאשר קלע 13 נקודות במשחק בית נגד קבלה-פנורמה מהליגה היוונית ב-15 באפריל 2009. בשנת 2012 הצטרף שרמדיני למכבי תל אביב, אך לאחר שלושה חודשים בקבוצה, בדצמבר 2012, שוחרר עקב אי שביעות רצון ואי התאמה לקבוצה ולכן חתם באולימפיאקוס פיראוס. באוגוסט 2013 חתם שרמדיני בסרגוסה באסקט. בשנים 2017–2019 שיחק שרמרדיני בקבוצת אוניקאחה מאלגה, מליגת העל הספרדית. משנת 2019 משחק שרמרדיני בקבוצה טנריפה מליגת העל הספרדית. במאי 2020 האריך את חוזהו בקבוצה בשלוש עונות נוספות. מדיה וקבצים בנושא גאורגי שרמדיני בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) רועי גלדסטון, ‏"שרמדיני סגר במכבי ויחתום עם סיום העונה", באתר ‏מאקו‏, 17 באפריל 2012 מערכת וואלה!‏, שרמדיני: "המטרה והחלום הם לזכות ביורוליג עם מכבי", באתר וואלה, 3 ביוני 2012 גילעד פולדש, ‏הכישרון הצעיר גיורגי שרמדיני חתם בפנאתינאיקוס, באתר ONE‏, 14 בנובמבר 2008 Giorgi Shermadini signs multi-year extension with Tenerife, Sportando.com, 27 MAy 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדע וטכנולוגיה ביפן

ביפן, עיקר המיקוד במדע וטכנולוגיה מופנה לכיוון מוצרי צריכה אלקטרונים, רובוטיקה, ותעשיית הרכב. הגורם האחראי על מדע וטכנולוגיה בממשלת יפן הוא משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה. ביבשת אסיה, יפן היא המובילה פרסי נובל בתחום המדע. בתחומי התקשורת וטכנולוגיית המידע, ה-ITU דירג את יפן במקום ה-3 באסיה, ובמקום ה-11 בעולם כולו. יפן ידועה בעולם בתעשיות הרכב והאלקטרוניקה שלה, ומוצרים יפנים תופסים נתח ניכר בשוק העולמי. יפן היא מהמדינות המובילות בתחומי מחקר ופיתוח, טכנולוגיה, מכונות, ומחקר רפואי - בין השאר בהיותה השלישית בעולם בהשקעה במחקר ופיתוח (130 מיליארד דולר), ובכמות של כ-680 אלף אנשי מחקר. חברות אלקטרוניקה רבות אשר מוכרות בעולם ממוקמות ביפן, וביניהן: פוג'יפילם, סוני, פנסוניק, קאנון, ניקון, פוג'יטסו (פיתחה את המחשב הראשון ביפן בשנת 1954), היטאצ'י, שארפ, נק, אפסון, טושיבה, ונינטנדו. בתחום הרכב, חברות כגון טויוטה, הונדה, ניסאן, מאזדה, סובארו ממוקמות ביפן. הסוכנות היפנית לחקר החלל מקיימת מחקר בתחומי החלל והתעופה, ובין השאר עוסקת בתכנון של לוויינים ורקטות. המשגר היפני המתקדם ביותר הוא משגר הלוויינים H-II B, אשר מסוגל לשגר לחלל מטען של יותר מ-8 טון, והוא נמצא תחת האחריות של מיצובישי. סוכנות החלל היפנית גם אחראית על "קיבו" - המודול היפני של תחנת החלל הבינלאומית, שעלותו נעמדת ביותר מ-3 מיליארד דולר, ועל HTV - חללית מטען לא מאוישת. מאז שנת 1973 אנרגיה גרעינית קיבלה עדיפות אסטרטגית ביפן. בעוד שיפן תלויה עמוקות ביבוא של דלקים, המספקים כ-61% מתפוקת האנרגיה שלה, בשנת 2008 נפתחו 7 כורים גרעיניים חדשים, בנוסף ל-48 הכורים שכבר פעלו. מספרים אלו הפכו את יפן למדינה השלישית בעולם מבחינת אנרגיה גרעינית - אשר מספקת כ-35% ממשק החשמל ביפן. בעקבות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011), נוצרו גלי צונאמי מהם נפגעה תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 ב-11 במרץ 2011 והוכרז מצב חירום גרעיני. 140 אלף תושבים, במרחק של עד 20 ק"מ מתחנת הכוח, פונו מביתיהם. לאחר אירוע זה, החל תהליך של כיבוי תחנות הכוח הגרעיניות - מהלך שגרם למחסור מסוים במשק החשמל היפני (עם זאת, לא נרשמו הפסקות חשמל נרחבות). מאז שנת 1949 הוענקו 19 פרסי נובל לאישים מיפן. בתחומי המדע והטכנולוגיה הוענקו הפרסים בתחומי הכימיה, פיזיקה והרפואה, ופרסים נוספים בתחומי הספרות והשלום. בין הזוכים: לאו אסאקי, סוסומו טונגאווה, הידקי שירקאווה, הידקי יוקאווה, שינאיצ'ירו טומונאגה. אינטרנט ביפן RIKEN מדיה וקבצים בנושא מדע וטכנולוגיה ביפן בוויקישיתוף מקור: Measuring the Information Society Report 2014, באתר ITU (באנגלית), עמ' 85
הברפלד

האם התכוונתם ל... אצטדיון הברפלד – מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הפועל ראשון לציון גיוזו הברפלד – מתעמל הונגרי ממוצא יהודי שנספה בשואה חיים הברפלד – פוליטיקאי ישראלי, מזכ"ל ההסתדרות ויושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל
בשר ברווז

בשר ברווז מוגש כמנת בשר במתכונים שונים, שמבושלים עם בשרם של מינים שונים במשפחת הברווזיים, הן ברווזים השוהים במים מתוקים והן כאלו השוהים במים מלוחים. מנות בשר ברווז מוגשות במטבחים שונים ברחבי העולם. בשר הברווז הוא בשר כשר, אך בישראל הוא נפוץ פחות מבשרים כשרים אחרים, מאחר שגידולו יקר. בשר הברווז הוא שומני יותר מבשר עוף מאחר שהשומן העוטף את הברווז מסייע לו לשמור על חום גופו ועל יכולת הציפה שלו במים. ברווז הבית (או "ברווז פקין") הוא הברווז הנפוץ ביותר המשמש למאכל בארצות הברית. באנגלית משמש אף השם "ברווזי לונג איילנד" לתיאור סוג ברווז זה, מאחר שמרבית גידולי הברווזים לצורכי מסחר נעשים בלונג איילנד. בשנים האחרונות נעשו זנים מסוימים פופולריים יותר, למשל ברווז מוסקובי או מולארד (שהוא תוצר הכלאה של פקין ומוסקובי). בשונה ממרבית הברווזים המבויתים האחרים, מוצאם של ברווזי המוסקובי אינו במין הברכייה. מנות בשר הברווז מבושלות לרוב מבשר החזה והרגליים. בשר הרגליים כהה יותר ושומני יותר מבשר החזה, אם כי בשר החזה של הברווז כהה יותר מזה של בשר עוף או בשר הודו. בהיותם חיות המבלות זמן ניכר בשחייה על פני המים, לברווזים יש שכבת שומן תת-עורית מבודדת חום, בין העור לבין הבשר. חזה ברווז שהוסרו ממנו העצמות ניתן לצלות על הגריל כמו סטייק. לרוב לא מסירים את שכבות העור והשומן בעת הצלייה. ניתן לאכול גם חלקים פנימיים של הברווז, כמו לב או כליות. כבד הברווז משמש פעמים רבות תחליף לכבד אווז במנת פואה גרה. כך גם יש המגדלים ברווזים תוך פיטומם והאבסתם, על מנת להגדיל באופן מלאכותי את כבדם. בשר הברווז משמש במגוון מנות שונות ממטבחים ברחבי העולם. במרבית המנות תהליך ההכנה מערב צלייה, לכל הפחות בחלק מתהליך ההכנה, על מנת להוסיף פריכוּת לעור. כמה מנות שמבושלות מבשר ברווז: קונפי (Confit) הוא מנה צרפתית הכוללת רגלי ברווז אשר משומרות במלח, מושרות במרינדה ולאחר מכן נטבלות בשומן ברווז, לרוב לצד שום ועשבי תיבול. המילה הצרפתית confit משמעה "משומר", והמונח הצרפתי למנת קונפי ברווז הוא confit de canard. בבק בטטו היא מנה מסורתית ומפורסמת מהמטבח של באלי, אינדונזיה. תחילה מתובל הברווז בשורשי צמחים חריפים ולאחר מכן בעשבי תיבול שונים, נעטף בעלי בננה ונצלה. גם בשר עוף משמש להכנת מנת הבטטו. צ'רנינה (Czernina) הוא מרק פולני מתוק-חמוץ שעשוי דם של ברווז עם מרק צח. בעבר, עד המאה ה-19, נחשב סמל של התרבות הפולנית. ברווז בתפוזים (Canard à l'Orange) היא מנה קלאסית צרפתית שבה נצלה הברווז ומוגש ברוטב כתום. פואה גרה (Foie gras) - מנת כבד שהושמן על ידי פיטום, או ממרח פטה שאותו מכינים מכבד זה. מסורתית שימש כבד אווז לשם כך, אך כיום לרוב המדובר בכבד ברווז, בעיקר ברווז המולארד. ברווז בנוסח פקינג - מנה ידועה מהמטבח הסיני שמקורה בבייג'ינג בתקופת שושלת יואן. הברווז הצלוי המוגש מאופיין בעור דק ופריך, ומנות אותנטיות מגישות בעיקר עור עם מעט בשר. מאכל זה הפך עם השנים לסמל של המטבח הסיני. ברווז גָ'אנְגצָ'ה היא מנה מורכבת מהמטבח הסצ'ואני. את המנה מכינים על ידי עישון של ברווז המושרה במרינדה מעל עלי תה וענפי קמפור, לאחר מכן אידוי, ולבסוף טיגון עמוק להקניית מרקם פריך. המנה קרויה גם בשם "ברווז מעושן-בתה". מדיה וקבצים בנושא בשר ברווז בוויקישיתוף ערכים תזונתיים של בשר ברווז, באתר SelfNutritionData (באנגלית) "Domestic Ducks". Duckhealth.com. אורכב מ-המקור ב-2013-10-15. נבדק ב-2012-02-06.
ליו יאנג (טייקונאוטית)

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ליו. ליו יאנג (בסינית: 刘洋, בפין יין: Liú Yáng; נולדה ב-6 באוקטובר 1978) היא טייסת קרב בחיל האוויר הסיני והטייקונאוטית הראשונה בתוכנית החלל הסינית ששוגרה לחלל במשימת שנג'ואו 9 ב-16 ביוני 2012. ליו יאנג נשואה, כחלק מהדרישות לקבלת נשים לתוכנית החלל הסינית, מתוך אמונה שנשים נשואות בעלות יותר כוח פיזי ומנטלי. ליו יאנג נולדה בג'נגג'ואו בשנת 1978. היא סיימה אוניברסיטה של חיל האוויר והצטרפה לשורות חיל האוויר של צבא השחרור העממי כטייסת. היא התקדמה עד לדרגת מייג'ור והגיע לכ-1,800 שעות טיסה. ליו יאנג עברה קורס הכנה לטיסות לחלל ונבחרה לטיסה שנג'ואו 9. במהלך הטיסה היא ביצע מחקרים שקשורים עם רפואה בחלל. בשנת 2022 היא טסה לחלל בפעם השנייה בחללית שנג'ואו 14 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג. ב-1 בספטמבר היא ביצעה פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. היא חזרה לכדור הארץ לאחר 6 חודשים של שהייה בחלל. בעקבות פעילות בתחום החלל היא קודמה לדרגת "קולונל בכיר". מדיה וקבצים בנושא ליו יאנג בוויקישיתוף ליו יאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "China readies three taikonauts for station visit". Planetary Society. Moskowitz, Clara (2012-06-15). "China Unveils Astronaut Crew, 1st Female Spaceflyer, for Saturday Launch". Space.com. נבדק ב-2012-06-16. Malik, Tariq (2010-03-10). "Just One Hitch in Choosing China's First Women Astronauts". Space.com. נבדק ב-2012-06-16.
שיר אהבה ישן

שיר אהבה ישן, או רומנסה, הוא פזמון בסגנון בלדה שכתב המשורר הישראלי נתן יונתן והלחין נחום היימן. השיר המחורז כולל ארבעה בתים. עלילתו נסבה על שתי דמויות: אישה וגבר. האישה, אניטה שמה מחכה לגבר, ששמו חואן, כי ישעה אל אהבתה, אך הוא מאחר להגיע. באמצעות השמות הנפוצים במרחב השפה הלטיני או הספרדי וקווי המתאר הפשוטים של העלילה ושמותיו: "רומנסה" או "שיר אהבה ישן", יוצר המשורר תחושה של אירוע היסטורי; וכך גם בשתי הצהרות הז'אנר הפותחות את שני בתי השיר: ההצהרה בבית הראשון, ”זהו שיר ישן”, וההצהרה בבית השני, ”זהו כל השיר”. טעות היא לקרוא את השיר לפי הלחן של נחצ'ה ("זהו שיר ישן על אניטה וחואן") ולא לפי הפיסוק של נתן יונתן. "על אניטה וחואן" הוא המושא של הפועל "גבהו" ולא הלוואי של שם העצם "שיר". המשורר אינו מפרט מדוע ואיך הסתיימה האפשרות לממש את האהבה, אלא שהזמן או העונה המתאימה לאהבה זו הסתיימה, כך במילים, שהן פזמון השיר: ”פתאום הקיץ תם, אך לא ייתם סיפור אהבתם”. לאחר תיאור העלילה הקצר, בשני הבתים הראשונים, מנסח המשורר ואף מפרש את משמעות העלילה אל כלל הגותי, אל תפיסת עולם המניחה כי החמצה נפשית ובינאנושית מתרחשת בשל התמהמהות ההבשלה הנפשית והעדר תזמון נכון; ולשם כך מביא המשורר מטפורה על הצמח ועל הפריחה, ומדמה אותם אל לבלובם של הרגשות: ”... כל השיר הוא שייך לחלומות שיש לאנשים שאיחרו לפרוח באביב” הבית הראשון עוסק ספציפית באניטה וחואן, והשני הוא הכללה של הראשון ומתייחס לכל "האנשים שאיחרו לפרוח באביב". משחק המילים והחריזה יוצר סתירה פנימית בין ההיגד "לא יתם" לסיפא "סיפור אהבתם" שמששמע ממנו "סיפור אהבה תם", כמשאלה שככל שנשאף להיותה נצחית היא עתידה ליתום. נחום היימן הביא את הלחן לנתן יונתן, וזה חיבר ללחן מילים בהשפעת דמותה של אניטה עליה כתב שירים שהתפרסמו לפני כן. השיר נעשה אהוד מאוד, וזכה ללמעלה ממאה ביצועים רשומים, בין השאר של צמד דרום (הגרסה המקורית), הפרברים, חוה אלברשטיין, ריטה, אבי פרץ, גליקריה, ישי לוי ודוד דאור. מידע על היצירה "שיר אהבה ישן" באתר מיוזיק בריינז "שיר אהבה ישן" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "שיר אהבה ישן" באתר שירונט נתן יונתן קורא משיריו (בין השאר, רומנסה), באתר YouTube שיר אהבה ישן, באתר אקו"ם מופע הצדעה לנתן יונתן שהתקיים בלשכתו של ראש עירית ת"א במסגרת פסטיבל הפסנתר 2002 (לאחר 15:45 דקות בסרטון), באתר "מפגש זמר" רונן סוניס, לתרגם את נתן יונתן לאנגלית בתוכנת GPT, באתר הארץ, 14 ביוני 2023 שיר אהבה עתיק הוא שיר אחר. חגית סלוטקי, יונתן והיימן: שירים עד כאן, מעריב, 10 באוקטובר 1986 מופע הצדעה לנתן יונתן שהתקיים בלשכתו של ראש עירית ת"א במסגרת פסטיבל הפסנתר 2002 (לאחר 15:45 דקות בסרטון), באתר "מפגש זמר" שיר אהבה ישן (אניטה וחואן), באתר יוסמיוסיק, ‏2009-03-15 ריטה – שיר אהבה ישן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:05) David D'or - דוד ד'אור - שיר אהבה ישן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:07)
קטבוליזם

קטבוליזם (בעברית: יְרִידַת חֳמָרִים או תהליך פירוק) הוא רצף של תהליכים מטבוליים אשר מפרקים מולקולות גדולות. תהליכים אלו כוללים פירוק וחמצון של רכיבי התזונה. מטרת התגובות הקטבוליות היא הפקת אנרגיה ואספקת המרכיבים הדרושים לתהליכים אנאבוליים. המילה קטבוליזם היא מלטינית חדשה, שקיבלה את השורשים מיוונית : κάτω kato, "למטה" ו-βάλλειν ballein, "לזרוק". כלומר, פעולה המורידה את רמת האנרגיה. תגובות אלו שונות מאורגניזם אחד למשנהו. אצל הכמוהטרוטרופים מולקולות אורגניות משמשות מקור אנרגיה. אצל הכמואוטוטרופים יש שימוש בתרכובות לא-אורגניות, ואילו אצל הפוטואוטוטרופים קרינת השמש משמשת כמקור אנרגיה לאגירת אנרגיה כימית. למרות הצורות השונות לכאורה של התהליכים המטבוליים, בכולן יש שימוש בתגובות חמצון-חיזור להעברת אלקטרונים מתורם מחזר (לדוגמה, מולקולה אורגנית, מים, אמוניה, מימן סולפידי או יוני ברזל) למקבל האלקטרון, המחמצן (לדוגמה: חמצן, חנקה או גופרה). בבעלי חיים, בתגובות אלו מעורב קומפלקס של מולקולות אורגניות, שמפורקות למולקולות פשוטות יותר כגון פחמן דו-חמצני ומים. ניתן לחלק את הרצף הנפוץ ביותר של תהליכים קטבוליים (בבעלי חיים) לשלושה חלקים: תרכובות אורגניות גדולות כמו חלבונים, פחמימות מורכבות ושומנים מעוכלות ומפורקות לאבני הבניין המרכיבות אותן, חומצות אמינו, חד-סוכרים, חומצות שומן וכו'. אבני הבניין הללו עוברות שלב נוסף של פירוק ומומרות למרכיבים קטנים יותר כגון אצטיל קואנזים A. בשלב הזה משתחררת אנרגיה. קבוצת האצטיל עוברת תהליך חמצון והופכת לפחמן דו-חמצני ומים. במעגל הציטראט ובשרשרת מעבר האלקטרונים האנרגיה משתחררת באמצעות חיזור של הקואנזים +NAD, והפיכתו למולקולת NADH. קטבוליזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תַּהֲלִיךְ פֵּרוּק במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
טייסי טסקיגי

טייסי טסקיגי (באנגלית: Tuskegee Airmen) הוא כינויים של הטייסים האפרו אמריקאים הראשונים בחיל האוויר של ארצות הברית. הם הוכשרו בתקופת מלחמת העולם השנייה בבית ספר לטיסה שנועד לחניכים אפרו אמריקאים בלבד, ליד העיר טסקיגי באלבמה. להק מטוסי הקרב 332, שפעל בזירת הלחימה באירופה, ולהק ההפצצה 447, שלא השלים את אימוניו עד סוף המלחמה, כללו שמונה טייסות שהורכבו מטייסי טסקיגי. בין השנים 1941 ל-1946 הוכשרו בבית-הספר 994 טייסים. 150 מהם נפלו בקרב או נהרגו בתאונות. אחד מן הטייסים, לי ארצ'ר, היה לאלוף הפלות וצבר 4.5 הפלות של מטוסי אויב בחזית מערב אירופה. ג'ון ל. וייטהד ג'וניור שירת בחיל האוויר עד לשנת 1974. בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה נהוגה הפרדה גזעית בצבא האמריקאי, ורבים מהאזרחים האפרו אמריקאים עדיין היו כפופים לחוקי ג'ים קרואו. אחרי מאבק במשך שני עשורים של פעילי זכויות אזרח, שהבולטים בהם היו וולטר וואייט, פיליפ רנדולף וויליאם האסטי, אישר הקונגרס ב-3 באפריל 1939 תקציב להכשרת טייסים אפרו אמריקאים. תנאי הקבלה כללו כישורי לחימה והשכלה גבוהה. בית הספר התפרסם סמוך לתחילת פעילותו, במרץ 1941, כאשר הגברת הראשונה אלינור רוזוולט ביקרה בו וביקשה לטוס עם אחד המדריכים. הטייסת הראשונה שהוכשרה ואורגנה בטסקיגי, טייסת 99, נשלחה לצפון אפריקה באפריל 1943. הגיחה המבצעית הראשונה שלה, ב-2 ביוני 1943, הייתה תקיפה של האי האיטלקי פנטלריה. הטייסות האחרונות של אנשי טסקיגי פורקו ב-1 ביולי 1947. ב-1995 הופק סרט טלוויזיה בשם "The Tuskegee Airmen" שכתב פריס קוואלס וכיכבו בו לורנס פישבורן, קובה גודינג ג'וניור וג'ון לית'גו. מדיה וקבצים בנושא טייסי טסקיגי בוויקישיתוף אלינור רוזוולט שאלה: שחורים באמת יכולים לטוס?, מאת נדב נוקד, ביטאון חיל האוויר. טייסי טסקיגי, באתר האינטרנט של מוזיאון לאומי המוקדש לסיפורם. אתר מורשת של טייסי טסקיגי. טייסי טסקיגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרו ואלמון

אנדרו אורלנדו ואלמון (באנגלית: Andrew Orlando Valmon; נולד ב-1 בינואר 1965) הוא אצן אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם ושיאן עולם הנוכחי (2017) בריצת שליחים 4x400 מטר. ולאמון נולד בברוקלין, ניו יורק וגדל במנצ'סטר טאונשיפ ניו ג'רזי. משנת 1987 הוא בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת סיטון הול. באולימפיאדת סיאול (1988) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, לאחר שהשתתף בשלבי המוקדמות והרביעייה האמריקאית זכתה בשלב הגמר בהשוואת שיא העולם. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה ולאמון במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם קווינסי ווטס, דני אוורט ואנטוניו פטיגרו בתוצאה של 2:57:57 דקות, אחרי בריטניה (2:57:53 דקות) ולפני ג'מייקה (3:00.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.09 שניות. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם קווינסי ווטס, מייקל ג'ונסון וסטיב לואיס בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). זמנו הבלתי רשמי בריצה זו היה 44.60 שניות. במבחנים האמריקאים שנערכו ביוג'ין, אורגון לאליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 קבע ואלמון בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 44.28 שניות. באליפות עצמה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם בוץ' ריינולדס, קווינסי ווטס ומייקל ג'ונסון בשיא עולם חדש בזמן של 2:54.29 דקות (הנוכחי 2017), לפני קניה (2:59.82 דקות) וגרמניה (2:59.99 דקות). בין השנים 1999–2003 אימן ואלמון אתלטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. משנת 2003 ועד שנת 2011 הוא מאמן אתלטיקה באוניברסיטת מרילנד. בשנת 2011 התמנה כמאמן ראשי של נבחרת ארצות הברית באתלטיקה לאולימפיאדת לונדון (2012). ואלמון נשוי למרדית' רייני אף היא אתלטית מצטיינת, פעמיים סיימה במקום חמישי באליפות העולם (שטוטגרט 1993 וגטבורג 1995) באתלטיקה ובעלת מדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים (מאר דל פלאטה 1995) בריצת 800 מטר. ריצת 400 מטר: 44.28 שניות (1993) אנדרו ואלמון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנדרו ואלמון, באתר olympedia.org אנדרו ואלמון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אנדרו ואלמון, באתר Track and Field (גברים)
מידע גורלי

מידע גורלי הוא רומן מאת הסופרת א. פרידמן העוסק בחייה של נערה רפורמית החוזרת בתשובה ליהדות האורתודוקסית ומגלה שהיא ממזרת. הספר יצא לאור בשנת 2001 בהוצאת פלדהיים. הספר תורגם לאנגלית ב-2004 (תחת השם Nothing but the truth) ומופץ בחו"ל על ידי פלדהיים ניו-יורק. הלן היא בת למשפחה רפורמית המתגוררת בארצות הברית. היא חוזרת בתשובה באופן עצמאי, ובמשרד עורכי הדין בו היא עובדת היא מכירה בחור חרדי, תלמיד ישיבה לשעבר בשם דייוויד גרינברג, והם מחליטים להינשא. כשהם באים להירשם לנשואים מתברר להלן כי אמה הייתה נשואה לאדם אחר, אך למרות שנישאה בשנית, היא לא התגרשה כהלכה, ולכן ילדיה מנישואיה השניים הם ממזרים לפי ההלכה, ולפיכך נאסר עליהם להתחתן עם יהודים כשרים. לפיכך, היא אינה יכולה להינשא לארוסה, והאירוסין מתבטלים. הוריה, שלא היו מודעים למשמעות הצעד שעשו, כאובים מאוד על כך שבתם אינה יכולה להינשא. אף שלממזר יש אופציות מעטות להינשא על פי ההלכה, הלן מבכרת שלא להתחתן. את חייה היא מקדישה להעלאת המודעות לגירושין על פי ההלכה, על מנת למנוע טרגדיות מהסוג שהיא עצמה חוותה. מידע גורלי, באתר OCLC (באנגלית)
הלווייתן מבבל

הלווייתן מבבל היא טרילוגיית פנטזיה ישראלי מאת הגר ינאי השואבת השראה מהמיתולוגיה היהודית, הבבלית והשומרית. שני הספרים הראשונים בטרילוגיה, "הלווייתן מבבל" ו"המים שבין העולמות" פורסמו לראשונה בהוצאת כתר ספרים בשנים 2006 ו-2008. בשנת 2017 פורסמה הטרילוגיה במלואה כולל הספר השלישי, "המסע אל לב התהום", בהוצאה משותפת של ההוצאות אוקיינוס ומודן. הטרילוגיה נחשבת בעיני רבים כפורצת דרך בתחום ז'אנר הפנטזיה בישראל, וכאחת הדוגמאות הראשונות לספרות פנטזיה עברית שחדרה לזרם המרכזי הספרותי בישראל. יונתן ואלה, ילדיו של דוקטור עמנואל מרגוליס, השוקד לשים קץ לכל מכאובי הלב והנפש של האנושות, עוקבים אחר גנב החודר למעבדתו של אביהם ומגיעים לממלכת בבל המסתורית – עולם שבו כישוף ומדע, שדים ומכונות, מתערבבים זה בזה. בבל נשלטת בידי מסדר הנלחם בנגע מחריד – מגפת הכתמים האפלים, שמקורה בתהום האורבת במים שמתחת לאדמה. בממלכה נפוצה שמועה על הגחתו של כוח חדש ומאיים המכונה "הלווייתן". אלה מוצאת את עצמה מעורבת בפרשת אהבה אסורה להילל בן שחר, גיבור העם, ואילו גורלו של יונתן מצטלב בגורלה של נין אורמוז, יורשת העצר המכשפה היפהפייה. אט-אט מתבררים ליונתן ולאלה מקומם ותפקידם בסדר הדברים. בספר השני בטרילוגיה נאלצים האחים יונתן ואלה מרגוליס להתפצל במהלך המלחמה הפורצת בבבל בין תומכי המורדים לבין האחשדרפנים בהנהגתו של נסראדור המאיים. אלה מתלבטת בין זהותה האמיתית לבין התחפושת שתאפשר לה להישאר בקרבת אהובה הילל בן שחר, בעוד יונתן מגלה בהדרגתיות את כוחו המיוחד במינו שעלול למוטט לא רק את ממלכת בבל אלא גם את עולמנו. בינתיים יוצא הילל, מנהיג המורדים, למסע נואש אל עבר התהום, ואילו הנסיכה היפהפייה נין-אורמוז לומדת לפלס דרך בעולם אפל ואכזרי שאינו מוכר לה. ובמים שבין העולמות משייט לווייתן מסתורי ומטיל אימה. בספר השלישי בטרילוגיה מתייצבים הגיבורים הצעירים לקרב האחרון והגורלי מול האויבים הרודפים אותם. יונתן מרגוליס יורד אל התהום עם ידידו השד פזוזו בחיפוש אחר מרפא לגורלו האפל, המאלץ אותו להמיט אסון על אנשים רבים. הנער והשד יודעים כי התהום היא היחידה שמסוגלת לתקן את המעוות, אולם הדרך למעמקים מפתיעה ורבת סכנות. אלה, אחותו של יונתן, משלמת את המחיר על אהבתה האסורה להילל בן שחר, מנהיג המורדים, ונושאת בתוצאות. ואילו נין-אורמוז, קיסרית בבל המודחת, נאבקת למען ממלכתה ונלחמת בנסראדור הרשע ובצבא האחשדרפנים שלו. ינאי ציינה כי הושפעה מטרילוגיית חומריו האפלים מאת פיליפ פולמן, וטרילוגיית ברטימאוס מאת ג'ונתן סטראוד. אתר האינטרנט הרשמי של הלווייתן מבבל הלווייתן מבבל, באתר OCLC (באנגלית)