מועדון האידיוטים

מועדון האידיוטים הוא רומן משנת 2001 מאת הסופר הבריטי ג'ונתן קו. הוא מתרחש בברמינגהאם במהלך שנות ה-70, ונכתב בהשראת חוויותיו של המחבר מלימודיו בבית הספר קינג אדוארד, ברמינגהאם. שם הספר באנגלית לקוח מהאלבום "The Rotters' Club" של להקת הרוק הניסיוני Hatfield and the North, ומהווה משחק מילים על שם המשפחה של הדמות הראשית, טרוטר. לספר נכתבו שני ספרי המשך. הספר מכיל את אחד המשפטים הארוכים ביותר בספרות האנגלית, הכולל 13,955 מילים. שלושה חברים מתבגרים גדלים בבריטניה של שנות ה-70 וצופים בעולמם משתנה כאשר מתערבבות בו פעולות המרד של הצבא האירי הרפובליקני, פאנק רוק ורוק מתקדם, בנות ושביתות פוליטיות. בנג'מין (בן) טרוטר: מוזיקאי וסופר רומנטי שמאוהב בסיסלי בויד, התלמידה היפה ביותר בבית הספר לבנות. פיליפ צ'ייס: החבר הטוב ביותר של בן. אוהב רוק מתקדם ומנסה להקים להקה בשם "Gandalf's Pikestaff". דאג אנדרטון: סופר נלהב ודעתן, המנסה להעביר את הערכים הסוציאליסטיים שלמד מאביו בּיל לבית הספר שלו. קלייר ניומן: החברה הטובה ביותר של בן, פיליפ ודאג, ואחותה הצעירה של מרים. קלייר שונאת את הדת בשל העובדה שנכפתה עליה על ידי אביה רע המזג. קולין טרוטר: מנהל זוטר במפעל לונגברידג' של חברת בריטיש ליילנד ואביהם של בן, פול ולויס. שילה טרוטר: אמם של בן, פול ולויס. פול טרוטר: אחיהם הצעיר של בן ולויס. לויס טרוטר: אחותם של בן ופול. לומדת בבית הספר לבנות. מלקולם: גיטריסט והחבר של לויס, אותו פגשה כשענתה למודעה שפרסם בעיתון. ביל אנדרטון: מנהל חנויות במפעל לונגברידג' ואיש פעיל בארגון העובדים ואביו של דאג. מקיים רומן עם אחת מזכירתו מרים. איירין אנדרטון: אשתו של ביל ואמו של דאג. סאם צ'ייס: אביו של פיליפ ונהג אוטובוס. חבר של בן, פיליפ ודאג. ברברה צ'ייס: אשתו של סם ואמו של פיליפ. מנהלת רומן עם המורה לאמנות של פיליפ. סיסלי בויד: הילדה הכי יפה בבית הספר לבנות. מושא אהבתם של רבים מהבנים, ובמיוחד של בן טרוטר. בשנת 2003 שודר עיבוד בן ארבעה חלקים לרדיו 4 של BBC שנכתב על ידי סיימון ליטלפילד, בכיכובו של דייוויד טננט. בתחילת 2005 שודר בערוץ BBC Two עיבוד טלוויזיוני בן שלושה חלקים לספר. בביקורת משנת 2002, עיתון הניו יורק טיימס שיבח את מועדון האידיוטים וכתב שהוא "בנוי בצורה עשירה ומעוטר בצורה מבריקה". עיתון דיילי טלגרף אפיין את הספר כ"רומן שאפתני... מרגש, וקומי". סקירה בעיתון הגרדיאן הייתה קשה יותר, ומתחה ביקורת על נטייתו של קו להכניס נושאים חברתיים ופוליטיים הגדולים מדי לסיפור על חבורת נערים. הביקורת סברה שדמויות שונות ברומן "עוברות טקסי מעבר שלא משנים דבר". קו פרסם שני ספרי המשך לספר. המעגל הסגור חוזר אל הדמויות בסוף שנות ה-90. אנגליה התיכונה חוזר אל הדמויות בשנת 2010, ועוסק בנושאים כמו פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי ודונלד טראמפ. ספרי ההמשך לא תורגמו לעברית. עיבוד של BBC2 למועדון האידיוטים מועדון האידיוטים, באתר OCLC (באנגלית) "Observer review: The Rotters' Club by Jonathan Coe". The Guardian. 25 בפברואר 2001. {{cite web}}: (עזרה) Dix, Hywel (4 במאי 2010). Postmodern Fiction and the Break-Up of Britain. A&C Black. ISBN 9781847064073 – via Google Books. {{cite book}}: (עזרה) "The Rotters' Club - Jonathan Coe". www.complete-review.com. "David Tennant radio play The Rotters' Club". www.davidtennantontwitter.com. Eder, Richard. "When England Swung Like a Pendulum". The New York Times. נבדק ב-13 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה) "The Rotters Club". Penguin Random House. Jones, Adam Mars. "School's Out: The happiest days of our life prove to be Jonathan Coe's undoing in The Rotters' Club". The Guardian (U.S. edition). נבדק ב-13 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה)