laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סכין חמאה

סכין חמאה היא סכין בעלת להב קהה המשמשת לחיתוך, מריחה ואכילת חמאה. ישנם שני סוגים של סכיני חמאה: סכין חמאה לחלוקה – מיועדת לחלוקת החמאה מהכלי המשותף לצלחות של הסועדים. לסכין זו יש קצה חד שמסייע בחיתוך של גוש החמאה. בסכין זו לא נוגעים בלחם, כדי למנוע מפירורים ללכלך את הצלחת המרכזית. סכין חמאה למריחה – משמשת כל סועד למריחת החמאה על הלחם. לסכין זו יש קצה מעוגל כדי שפרוסת הלחם לא תיקרע בשעת המריחה. סכין החמאה מיועדת עבור חמאה, אך יכולה לשמש גם עבור ממרחים אחרים, כמו למשל: ריבה, ממרח שוקולד, סלט אבוקדו, פטה ועוד. מסלסל חמאה מדיה וקבצים בנושא סכין חמאה בוויקישיתוף
אניה סלומונוביץ

אניה סלומונוביץ (בגרמנית: Anja Salomonowitz;‏ נולדה ב-12 בנובמבר 1976 בווינה) היא במאית סרטים ותסריטאית אוסטרית. סלומונוביץ החלה ללמוד היסטוריה של האמנות ומדעי הקולנוע והתיאטרון באוניברסיטת וינה, אולם העתיקה את מקום לימודיה כעבור זמן קצר לאקדמיה לקולנוע של וינה, שם התמחתה בבימוי ובעריכת סרטים. כעורכת היא למדה גם במכללה הגבוהה לקולנוע וטלוויזיה בפוטסדם-בבלסברג, גרמניה. אחת מעבודותיה המוקדמות הייתה ארבעה "מבזקי פרסום" נגד תופעת הגזענות שצורפו יחד לכדי סרט קצר. הסרט משקף את הקו הקולנועי היצירתי של סלומונוביץ, המבקש להעלות לסדר היום הציבורי דיון חתרני בבעיות חברתיות. סרטה הראשון שהוקרן באופן סדיר בבתי קולנוע היה סרט דוקומנטרי באורך של 52 דקות בשם "לעולם לא תבין זאת" (2003), שבו היא מעמתת את עצמה ואת בני משפחתה עם סיפורם המשפחתי: הדודה היהודייה הייתה במחנה ריכוז, הגננת שלה נטלה חלק בתנועת ההתנגדות הסוציאליסטית, ואילו סבתה "לא עשתה דבר." הסרט צבוע בצבע לבן לכל אורכו: הלבוש והרקע הם בצבע לבן, המשליט תחושה נייטרלית, כאשר תשומת הלב של הצופה מנותבת לעבר דבריהם של בני משפחתה, שהוקלטו לרוב בסיטואציות יוומיומיות. בסרטה הקצר ביותר, Codename Figaro, שאורכו דקה אחת – תרומתה לשנת מוצרט 2006 – היא מעלה, באמצעות הדגמת שיחת טלפון בין אישה לבין ארוסה בעל הנתינות הזרה, את השאלה האירונית, בשל התייחסותה למדיניות ההגירה האוסטרית, האם "נישואיו של פיגרו" לא היו אלא נישואין למראית עין. שני הדוברים מדקלמים זה לזה בשיחת הטלפון את התשובות לשאלותיה האפשריות של משטרת ההגירה: "איזו מתנה קנית לי לחתונה?", "איפה יש לי כתמי לידה?", לבסוף מסתיים הסרט בדרישה: "הינשא/י למהגר מתוך אהבה, זו ההזדמנות בעבורו שתאפשר לו לחיות ולעבוד באוסטריה." לאחר מכן יצרה את הסרט "זה קרה זמן קצר קודם לכן" – סרט דוקומנטרי בנושא הסחר בנשים. הסרט אינו מציג ישירות את דמויותיהן של הנשים שסיפוריהן מסופרים בו, אלא הן מתוארות על ידי אנשים אחרים, אוסטרים מן השורה, לדוגמה – הדיוטות, דיפלומטית או סוכן מכס. באמצעות כוח משיכה יחיד במינו מצליח הסרט "זה קרה זמן קצר קודם לכן" ליצור התרחשות בו-זמנית שלא תיאמן: חיים מקבילים במספר אתרים "אמיתיים" שהתקיימו שם וממשיכים להתקיים בהם. הסרט זכה בפרסים רבים, בין היתר בפרס "Caligari" בפסטיבל Berlinale 2007 ובפרס הקולנוע של וינה בשנת 2006, והוא הוצג בפסטיבלי סרטים רבים ברחבי העולם. הסרט בוחן בצורה מדוקדקת את האסטרטגיות והאפשרויות הדוקומנטריות השגורות ומאתגר אותן. עקב כך מצא הסרט ביטוי גם בספרים, מגזינים ובעבודות בנושא הסרט הדוקומנטרי[דרוש מקור]. בשנת 2012 הפיקה אניה סלומונוביץ את סרטה העלילתי הראשון - "ספרד". התסריט נוצר בשיתוף פעולה עם הסופר דימיטרה דינב, ועל הפסקול היה אחראי המוזיקאי תושב ברלין מקס ריכטר שגם הלחין את המוזיקה לסרט ואלס עם באשיר. את התפקיד הראשי בסרט משחק Gregoire Colin המוכר מסרטיה של קלייר דניס. אתר האינטרנט הרשמי של אניה סלומונוביץ אניה סלומונוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אניה סלומונוביץ, באתר AllMovie (באנגלית) אניה סלומונוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) BIOGRAPHY - Anja Salomonowitz, www.anjasalomonowitz.com (באנגלית)
פתני הים

המונח "נחש ים" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו נחש מים. פתני הים (שם מדעי: Hydrophiinae) היא תת-משפחה של נחשים ארסיים ממשפחת הפתניים. המינים הכלולים בתת-משפחה זו חיים את רוב חייהם בסביבה ימית ומכאן שמם. תפוצתם באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט. אורכם הממוצע הוא כשני מטר. הם אינם תוקפניים, ולרוב נסתרים מהעין, אך נשקפת מהם סכנה, כי שלוש טיפות מהארס הרעיל שלהם יכולות להרוג כשמונה אנשים. מדיה וקבצים בנושא פתני הים בוויקישיתוף פתני הים, באתר ITIS (באנגלית) פתני הים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Hydrophis ornatus רחב זנב צהוב-שפה בפיליפינים ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. סכנה באוקיינוס: בעלי חיים ארסיים, החיים מתחת למים, באתר ynet, 17 בספטמבר 2021
יי-וו

המונח "ייוו" מפנה לכאן. לערך העוסק במכון לחקר יידיש, ראו ייווא. יִי-ווּ (בסינית מפושטת: 义乌; בסינית מסורתית: 義烏; בפין-יין: Yìwū) היא תת-נציבות עירונית, השייכת לנציבות העירונית ג'ינהואה (אנ') במרכז מחוז ג'ג'יאנג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. העיר קיבלה את פרסומה בעקבות המסחר הסיטונאי העצום המתנהל בה. בזכות מסחר זה, המתנהל בעיקר בפוטיין-מרקט, אך גם בכל רחבי העיר, הפכה העיר ליעד תיירותי לסוחרים מכל העולם. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית תת-הנציבות העירונית מנתה 1,859,390 תושבים בשטח של 1,104 קמ"ר. אף על פי שמנהלית נמצאת יי-וו בתחום השיפוט של הנציבות העירונית ג'ינהואה, היא ידועה יותר מעיר המחוז שלה, לא רק בעולם, אלא אף בסין. קו רכבות המטען מיי-וו אל מדריד נחשב קו הרכבת הארוך בעולם: כ-13,000 ק"מ ב-21 ימים. טורקיה מניסה, טורקיה פולין יאבוז'נו, שלזיה, פולין מדיה וקבצים בנושא יי-וו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יי-וו China: Zhèjiāng (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 854

כביש 854 הידוע ככביש מעלות-כרמיאל, הוא כביש אורך אזורי בצפונה של ישראל, המחבר בדרך הקצרה ביותר את מעלות-תרשיחא ויישובי הסביבה עם כרמיאל. הכביש מתחיל בצומת כרמיאל, נכנס למועצה המקומית התעשייתית תפן ומסתיים בצומת תפן בעיר מעלות-תרשיחא. אורך הכביש הוא 21 ק"מ. כבישי ישראל הגליל העליון מדיה וקבצים בנושא כביש 854 בוויקישיתוף
סלבה צ'פלין

סטניסלב (סלָבָה) צ'פלין (20 ביולי 1932, וישני וולוצ'יוק, פרובינציית קָלינין, ברית המועצות – 28 באפריל 2013, תל אביב) היה במאי ישראלי. צ'פלין נולד וגדל ברוסיה הסובייטית, בעיר וישני וולוצ'יוק (אנ') שבפרובינציית קָלינין (כיום במחוז טבר) ברוסיה הסובייטית. למד באוניברסיטה הרוסית הממלכתית לאומנות הקולנוע. ביים מספר סרטים באורך מלא ברוסיה, ובהפקות אלו העסיק כעוזרת במאי ראשונה את לינה, אשתו לעתיד. ב-1957 התחתן עם לינה, וב-1976, כשהיה בן 44, עלו בני הזוג לישראל. ביים יותר מ-40 סרטים, עלילתיים ותיעודיים, קצרים וארוכים. בין סרטי התעודה השונים שביים לטלוויזיה הישראלית ניתן למנות: ב-1979 את הסרט "שעה אחת בחייו של פרופסור קריין", ב-1982 את הסרט "הקול האנושי", ב-1987 את הסרט "שניים בדרך" וב-1988 את הסרט "קרפיון חי" בהשתתפות מיקי קם, שכתבה עדה בן נחום. במשך שנים לימד קולנוע לצד אשתו לינה בבית הספר לאמניות הבמה "בית צבי". ב-1993 ביים לערוץ הראשון את הסרט "אהבות ביתניה" שכתב מוטי לרנר. ב-1998 ביימו הזוג את הסרט "אגף ההפלות" בהשתתפות עזרא כפרי ופירה קנטר. ב-1999 ביים את סרט הטלוויזיה "גנרל שוורצפוט צד נמרים ורודים במדבר סהרה" בהשתתפות יוסי עיני, גילי שושן ומוטי כץ. הסרט מספר את סיפורם של חייל אמריקאי וחייל עיראקי הנפגשים במדבר בתקופת מלחמת המפרץ, ומערכת היחסים המתפתחת ביניהם. ב-2002 ביימו הזוג את הסרט "חצוצרה בואדי" על פי ספרו של סמי מיכאל. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפרס הראשון בפסטיבל סרטי אהבה ברוסיה ובמקום הראשון בפסטיבל הקולנוע היהודי בניו יורק. ב-2003 ליוו הבמאים ברכה זיסמן כהן ודני ברנע את הזוג במהלך עבודתם ויצרו את הסרט התיעודי "הצ'פלינים" על חייהם של לינה וסלבה צ'פלין. ב-2003 ביימו הזוג את סרט הטלוויזיה על פי התסריט של עדנה מזי"א ואלונה קמחי "היה או לא היה" המספר את סיפור אהבתם של שחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא והמשורר אלכסנדר פן. סרט זה זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר. ב-2009 ביימו הזוג את סדרת הטלוויזיה "סוזנה הבוכייה" המבוססת על ספרה של אלונה קמחי. ב-2010 ביימו הזוג את סרט הקולנוע "מוקי בוערה" שכתב משה זונדר. הסרט מספר את סיפורו של נער מתבגר, דור שלישי לשואה. ב-2011 ביימו את סרט הטלוויזיה "בדמי ימיה" לפי סיפורו של ש"י עגנון. הסרט מספר על נערה המתאהבת במרצה לספרות שהיה אהוב נעוריה של אמה. סלבה הופיע במספר סרטים כשחקן: ב-1987 גילם רופא בסרטו של רנן שור "בלוז לחופש הגדול", ב-1988 גילם את ד"ר קליין בסרטו של יואל שרון "בצילו של הלם קרב", וב-2006 גילם מנקה בסרטו של יובל שפרמן "הדברים שמאחורי השמש". נפטר ב-2013 בגיל 81. לזוג צ'פלין אין ילדים. על כך אמר סלבה בריאיון ל"מעריב": "אין פה אידאולוגיה ואין פה אילוצים, פשוט לא יצא לנו להביא ילדים, קורה". סלבה צ'פלין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית סלבה צ'פלין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סלבה צ'פלין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סלבה צ'פלין, באתר AllMovie (באנגלית) סלבה צ'פלין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רועי בהריר, סוזי סורפרייז: הצ'פלינים לא מתעייפים, באתר nrg‏, 18 במאי 2009 נירית אנדרמן, מת הבמאי סטניסלב צ’פלין, באתר הארץ, 29 באפריל 2013 יריב פלג, ‏מת במאי הקולנוע סלבה צ'פלין, בן 81 במותו, באתר ‏מאקו‏, 29 באפריל 2013 ynet, נפטר במאי הקולנוע סלבה צ'פלין, באתר ynet, 29 באפריל 2013
מצוות הלוואה

מצוות הלוואה, או מצוות הלוואה לעני, היא מצווה שמהותה להלוות כסף לעני לפי צורכו ולפי יכולתו של המלווה. המכילתא דורשת מהפסוק "אם כסף תלוה את עמי" שחובה להלוות לעני כסף. המכילתא מביאה לימוד זה על המילה "אם" שבפסוק ומציינת שבמקום זה (ובשני מקומות נוספים בתורה) המילה "אם" באה לציין חובה. מצווה זו חוזרת בצורות שונות פעמים מספר בתורה כגון "לא תקפוץ את ידך מאחיך האביון... העבט תעביטנו די מחסורו". בגמרא מובאת מחלוקת על הפסוק הנ"ל כאשר דעת רב יהודה היא שמלשון הפסוק לומדים שמצווה להלוות כסף לעני שלא רוצה להתפרנס מצדקה, וחכמים סוברים שמצווה להלוות כסף לעני גם כאשר הוא מוכן לקבל צדקה. המצווה להלוות חלה לא רק על הלוואת כסף אלא מצווה להלוות גם חפצים וכלים השייכים לאדם. כמו כן מצווה להלוות לא רק לעני אלא גם לעשיר, כאשר יש קדימות לעני ואם אינך יכול להלוות לשניהם עדיף שתלווה לעני. מצוות הלוואה חלה רק כאשר ההלוואה מגובה על ידי עדים או בשטר. כאשר דבר זה לא מתקיים אין חובה ואף אסור להלוות. ללווה אסור לקחת הלוואה למטרה שאינה נצרכת, כגון דברי מותרות, מחשש שמא הוא לא יוכל להחזיר את ההלוואה. השאלה הקשה ביותר בדיני המצווה היא איזה אחוז מכספו האדם צריך להלוות. דבר זה לא נקבע בבירור וכל אדם צריך לעשות חישוב עם עצמו כמה כסף הוא יכול להרשות לעצמו להלוות. איסור ריבית גמ"ח הלוואות שמיטת כספים הרב שלמה גאנצפריד, קיצור שולחן ערוך, סימן קעט החפץ חיים, אהבת חסד, אהבת חסד, ה' אלפים תש"ך אליעזר מלמד פניני הלכה - ליקוטים ב, מכון הר ברכה, 1993 הספר אהבת חסד באתר hebrewbooks ספר שמות, פרק כ"ב, פסוק כ"ד ספר דברים, פרק ט"ו, פסוקים ז'–ח' תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ז, עמוד ב' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
גשר מים

גשר מים (באנגלית: Water Bridge) הוא גשר שעליו בנויה תעלת מים פתוחה, המיועדת לשימושם של כלי שיט. הוא מיועד למעבר התעלה על פני עמקים, נהרות ודרכים. הגם שאמות מים שימשו למעבר כלי שיט כבר בתקופה הרומית, הרי שגשרי מים החלו לשמש בעיקר למן המאה ה-17 – במיוחד באירופה - כאשר החלה להתפתח מערכת התעלות המודרנית כאמצעי תחבורה. גשר מים דומה בצורתו לאמת מים (ומכאן אחד משמותיו באנגלית – Navigable Aqueduct), אך מידותיו לרוב גדולות ממנה, על מנת שיוכל לשאת על גבו תעלה רחבה ועמוקה דיה לשימוש כלי שיט. כיוון שבעבר נגררו כלי שיט לאורך תעלות על ידי בהמות משא, נבנו בצד חלק מהתעלות שעל גשרי מים ובמקביל להן שבילים שיועדו עבור הבהמות. על פני חלק מגשרי המים נבנו גם שבילים עבור הולכי רגל. גשרי המים המוקדמים נבנו מאבן או לבנים, אך ככאלה הם לא היו יכולים לתמוך במשקל רב. רק ב-1796 נבנה גשר המים הראשון מברזל יצוק על פני תעלת דרבי שבאנגליה, באורך של 13 מטרים. תשע שנים לאחר מכן נחנכה אמת פונטקיסילטה בוויילס, הבנויה מתכת, באורך של 307 מטרים. אקוודוקט בריאר (Briare) שבצרפת, בן 662 מטרים, אשר החל לפעול בשנת 1896, היה גשר המים הארוך בעולם עד לשנת 2003. אז נטל ממנו את התואר גשר המים של מגדבורג שבגרמניה, בעל אורך של 918 מטרים. מדיה וקבצים בנושא גשרי מים בוויקישיתוף
כוויית קור

כוויית קור היא פציעה שנגרמת כתוצאה מחשיפה לקור. הפציעה יכולה לנוע מדרגה נמוכה עד למוות של הרקמה הפצועה בתהליך של נמק. לרוב, האיברים הראשונים שנפגעים הם האיברים המרוחקים ממרכז הגוף (או בשמם המקצועי איברי הפריפריה): האף, האוזניים והאצבעות. זה קורה כי במצבי קור כלי הדם באזורים אלה מתכווצים כדי להמשיך להזרים את הדם לאיברים החיוניים וכדי לצמצם את איבוד החום כתוצאה מחשיפה לסביבה. איבוד הצבע של העור, יחד עם תחושת שרפה או עקצוץ של העור, אי תחושה או כאב עז. אם העצבים וכלי הדם ניזוקו במידה רבה, נמק יכול להופיע, וקטיעת האיבר יכולה להיות דרושה. עור שלא מטופל לזמן מה ונחשף לכוויית קור יהפוך לשחור. הטיפול כולל בעיקר חימום הדרגתי של הרקמה הפצועה כדי לנסות להחזיר לה חיוניות ואם הדבר בלתי אפשרי לצמצם את התפשטות הפציעה לאזורים נוספים. מדיה וקבצים בנושא כוויית קור בוויקישיתוף כוויות קור, באנציקלופדיית הטיפוס איתי גל, כוויות קור: מתי חייבים לקטוע את האצבעות?, באתר ynet, 19 באוקטובר 2014 כוויית קור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
1984 (תשדיר פרסומת)

"1984" הוא שמו של סרטון פרסומת של חברת אפל, לקראת השקתו של מחשב המקינטוש בשנת 1984. את הפרסומת ביים יוצר הסרטים רידלי סקוט. הסרטון עלה לאוויר פעמיים: פעם אחת מוקדם מספיק כדי להיכנס לתחרות הפרסומות של אותה שנה, ופעם שנייה במהלך שידורי הסופרבול, שהיה זמן צפיית שיא בטלוויזיה האמריקאית. הפרסומת הייתה כל כך אפקטיבית וזכירה – שצופים רבים זוכרים אותה טוב יותר מאשר את משחק הפוטבול. התסריט מנסה לדמות את עלילת הספר "1984" של ג'ורג' אורוול. בתשדיר מוצג בפני הצופים אצטדיון ענק מלא בגלוחי ראש בלבוש אחיד מביטים במסך שעליו נראה "האח הגדול", ראש המפלגה בספר, כשהוא נושא נאום ניצחון על הצלחתם לדכא את מרידות המחשבה, ושכעת כולם חושבים בצורה שאותה תכננה המפלגה. במקביל לתמונות אלו נראית אישה המתפרצת להיכל כשחיילים רודפים אחריה ומנסים למנוע ממנה להיכנס. האישה בולטת בתוך הקהל בלבושה הצבעוני, בשיערה ובעורה השזוף. בשיא הפרסומת מיידה האישה פטיש על המסך ושוברת אותו, דבר הגורם לכל הצופים לפעור את פיהם בתדהמה ובחרדה. בסוף התשדיר הוצגה ההודעה שב-24 בינואר 1984 אפל תשיק את המקינטוש, כדי ששנת 1984 לא תראה כמו "1984". מטרת הפרסומת הייתה להציג את אפל כאלטרנטיבה למונופול העצום של יבמ ששרר אז בשוק המחשבים. התשדיר עשה שימוש מוצלח בפחד הלא-רציונלי ששרר אז בקרב חלקים מהציבור, ששנת 1984 תהיה קטסטרופלית כפי שהוצגה בספר של אורוול. הפרסומת הצליחה למצב את המותג אפל בתור חלופה לאחדות החשיבה אותה מייצגת יבמ. המיצוב של המותג כפי שבאה לידי ביטוי בפרסומת, מציע "לגאול" את הצופים ולהציע להם חופש בחירה, גם אם עד אז היה נדמה כי "יבמ" היא האפשרות היחידה בכל הנוגע לשוק המחשבים. הפרסומת נחשבת לאחת הפרסומות הקלאסיות והחשובות בעולם הפרסום והשיווק. ישנם מספר אלמנטים בולטים בפרסום אשר ניתן להמחיש באמצעות הפרסומת: שימוש בהפחדה – שימוש בהפחדה בפרסום הוא חרב פיפיות בדרך כלל. הפרסומת מראה שימוש נכון בהפחדה בכך שהתסריט שהיא מציגה בדיוני מספיק על מנת שהקהל "יסבול" את הצפייה ולא יתחמק ממנה או ידחיק את המסר. כמו כן הצגת הפתרון למצוקה מסייע לקתרזיס ולעיכול ההפחדה ללא הצבת מחסומים. שימוש באלמנטים תרבותיים – ההנחה כי הספר 1984, וגם השנה עצמה היא חלק מהמטען התרבותי הקולקטיבי ולכן יכולה לשמש כ"שפה משותפת" בין הצופים לפרסומת. שימוש במטאפורה התנהגותית – ההמשלה של התנהגות הדמויות בעולם ה"פוליטי" אותו מציגה הפרסומת אל האפשרויות העומדות בפני הצרכנים כשהם רוכשים מחשב. היעדר המוצר – אי הצגה של המוצר מחזקת את כוחם של האלמנטים הוויזואליים והרגשיים בפרסומת. למעשה הפרסומת אינה מציגה יתרון מוצרי אחד של אפל על פני יבמ, אלא מדברת רק על הערכים אותם מייצג המותג. הסרטון זכה במקום הראשון בפסטיבל הפרסום בקאן ובפרס קליאו. על מנת להיות זכאית להצגת מועמדות לתחרות הקליאו כבר ב-1984, שודרה הפרסומת בדצמבר 1983 בתחנת טלוויזיה קטנה באיידהו בעלות של 10 דולר. "1984", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "1984", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צפייה בסרטון הפרסומת, סרטון באתר יוטיוב The 1984 Apple Commercial, באתר Curt's Media
גלאסיס יונייטד

גלאסיס יונייטד הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר. המועדון זכה ב-17 אליפויות וב-5 גביעים. המועדון נוסד בשנת 1965. בעונתו הראשונה זכה באליפות הראשונה וזכה ב 8 אליפויות רצופות ב 8 העונות הבאות משנת 1967 ועד שנת 1974. בשנת 1975 זכה בפעם הראשונה בגביע של גיברלטר. בשנת 1976 זכה שוב באליפות. בשנים 1981, 1982 זכה באליפות ובגביע בכל שנה. בשנים 1983, 1985, 1989 זכה באליפות גיברלטר. בשנת 1997 זכה באליפות ובגביע. בשנת 1998 זכה בגביע ובשנת 2000 זכה באליפות. בעונת 2013/2014 נערך בגיברלטר לראשונה טורניר גביע הליגה. המועדון השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום השלישי מתוך 4 קבוצות ולא עלה לשלב חצי הגמר. בעונת 2014/2015 השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום האחרון ולא עלה לשלב חצי הגמר. אליפות גיברלטר: 17 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1976, 1981, 1982, 1983, 1985, 1989, 1997, 2000 הגביע של גיברלטר: 5 1975, 1981, 1982, 1997, 1998 מדיה וקבצים בנושא גלאסיס יונייטד בוויקישיתוף פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוראדו

האם התכוונתם ל... דג זהב (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים הנקראת בלטינית דוראדו רעמתן כחלחל – מין דג טורף בסוג רעמתן; מכונה "דוראדו" דוראדו זהוב – מין דג טורף ממשפחת החריתאים דוראדו (פוארטו ריקו) – מחוז בפוארטו ריקו דוראדו (ענב) – סוג ענב הגדל בספרד ומשמש לייצור יין לינסה דוראדו – מתאבק מקצועי פורטוריקני אל דוראדו (פירושונים)
צ'פלין

צ'פלין (Chaplin) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו כומר. האם התכוונתם ל... אונה צ'פלין – שחקנית קולנוע וטלוויזיה בן צ'פלין – שחקן אנגלי ג'רלדין צ'פלין – שחקנית אמריקאית סלבה צ'פלין – במאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי צ'ארלי צ'פלין – מחשובי הבמאים והשחקנים בתולדות הקולנוע צ'פלין (סרט) צ'פלין (מחזמר) ראלף צ'פלין – פעיל חברתי אמריקאי צפלין
יצחק כץ

האם התכוונתם ל... יצחק כ"ץ מפראג (מהר"י כ"ץ) - חתנו של מהר"ל מפראג יצחק כץ (אתלט) – אצן ישראלי יצחק כץ (מנהל) – מנהל ומבקר אמנות ישראלי יצחק כ"ץ (ראש עיריית רחובות) – ראש העירייה השני של רחובות יצחק כ"ץ (צייר) – צייר ישראלי אברהם יצחק כץ – חוקר ספרות עברית יהודי אמריקאי
שירות הביון הממלכתי (לוקסמבורג)

שירות הביון הממלכתי של לוקסמבורג (בצרפתית: Service de Renseignement de l’État du Luxembourg) הידוע בראשי התיבות SREL, הוא שירות הביטחון והמודיעין של הדוכס הגדול של לוקסמבורג. הוקם ב-1960, אך מעמדו וסמכויותיו הוגדרו רק ביוני 2004. השירות נתון לפיקוח משרד ראש ממשלת לוקסמבורג ומפוקח גם על ידי הוועדה הפרלמנטרית לענייני ביון המורכבת מראשי המפלגות הפוליטיות וחברי פרלמנט. הוועדה מתכנסת בקביעות מאז אפריל 2005 ודואגת לפרסם ממצאים מודיעיניים מדי שנה כדי להבטיח שקיפות. הסוכנות עוסקת בניתוח, מחקר ואיסוף מידע הקשור לאיום על ביטחונה של לוקסמבורג, בסיכול ריגול ובלוחמה בטרור ומניעת הפצת נשק גרעיני. הסוכנות גם חולשת על תחום אבטחת המידע בלוקסמבורג. הארגון משתף פעולה באופן הדוק עם משטרת הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, בסיוע בפתרון חקירות פשיעה חמורה. שארל הופמן (1983–2003) מרקו מייה (2003—2009) פטריק הק (2010—2015) דוריס וולץ (2016—) מרקו מייה, שעמד בראש הארגון בשנים 2003–2009 עמד במוקד שערוריית ריגול שהביאה להתפטרותו של ראש הממשלה, ז'אן-קלוד יונקר, ביולי 2013. מדיה וקבצים בנושא שירות הביון הממלכתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון הממלכתי (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון הממלכתי (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון הממלכתי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון הממלכתי (בלוקסמבורגית) הסוכנות באתר ממשלת לוקסמבורג (בצרפתית) מעמד וסמכויות הסוכנות(הקישור אינו פעיל) (בצרפתית) מידע כללי על הסוכנות באתר דמוי-ויקי (בצרפתית) Lettre ouverte du directeur du SREL dans le cadre de l'affaire 'Bommeleeër' רויטרס, בגלל סקנדל ריגול: התפטר רה"מ הוותיק באירופה, באתר ynet, 11 ביולי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא לוקסמבורג ובנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיה שלום

חיה שלום (נולדה ב-4 בדצמבר 1944 בירושלים) היא לסבית-פמיניסטית, פעילה חברתית ופעילת שלום ישראלית. שותפה להקמתם של מספר ארגונים פמיניסטים ולסביים כגון: קול האשה, קל"ף, נשים בשחור, קואליציית נשים לשלום ופעילה מרכזית בקבוצות נוספות. מייצגת גישה פמיניסטית רדיקלית המזהה את הקשר בין דיכויים של קבוצות שונות, שואפת להשיג שוויון לכולם ומתנגדת לניסיון להשגת זכויות באמצעות קבלת הערכים הנפוצים בחברה שכן הם נתפסים כדכאניים. יצאה מהארון כלסבית בשנת 1979. בשל פעילותה בתנועת השלום זכתה להכלל ביוזמת "1000 נשים לפרס נובל לשלום", שהובילה למועמדותן הקולקטיבית של אלף פעילות שלום מכל העולם לפרס זה. במשך שנים הייתה חברת הנהלה מייעצת של IGLHRC (International Gay and Lesbian Human Rights Commission). בשנות ה-90, שימשה כחברת הנהלה ב"קול האישה" ו"בת שלום". בשנים 1990–2003 שימשה עוזרת פרלמנטרית של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי. בשנים אלה הגתה את הרעיון להקמת הוועדה לזכויות נשים וציון היום הבינלאומי נגד אלימות נגד נשים, בכנסת, החל מדי שנה ב-25 בנובמבר. הפיקה אירועים לקידום ועידוד נשים כותבות ויוצרות במסגרת פעילות התנדבותית במכללה החברתית-כלכלית, ובשיתוף סינמטק ירושלים וקול האישה. (בין היוצרות: שז, דורית וייסמן, אורלי נוי, ריטה מנדס-פלור). ב-2012 הקימה את קבוצת "הירושלמיות" - לסביות קוויריות 45+, במסגרת "הבית הפתוח". ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכתה שלום להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב. שלום היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. למדה עיסוי ורפלקסולוגיה במכון רידמן ועסקה בזה במשך כ-20 שנה. מתגוררת בירושלים. דורית אברמוביץ, מלחמת המינים, הדור הבא, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2001 תמרה טראובמן, אחרי 20 שנות מחאה, הכיבוש לא הסתיים, אבל המסר כבר לא מאיים, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2007 אבנר שפירא, הגיבורים הנשכחים של הקהילה הגאה בישראל, באתר הארץ, 4 ביוני 2013 PeaceWomen Across the Globe יואב שטרן, שמונה ישראליות מועמדות לנובל לשלום, באתר הארץ, 30 ביוני 2005 תמר גוז'נסקי, מאבק הנשים לייצוג והשפעה במוקדי קבלת ההחלטות נמשך: 20 שנה להחלטת האו"ם 1325, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, 17 בנובמבר 2020 סדרת הרצאות וסרטים על תרבות וחברה בירושלים יעל מרום, כן, הלהט"בים שולטים בארגוני השמאל, באתר "שיחה מקומית", 17 ביוני 2017 ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
B36 טורסהאבן

B36 טורסהאבן (בפארואזית: Bóltfelagið 1936 Tórshavn) הוא מועדון כדורגל, המשחק בעיר טורסהאבן באיי פארו. המועדון זכה ב-10 אליפויות וב-6 גביעים והגיע לגמר הגביע של איי פארו 13 פעמים נוספות. המועדון נוסד בשנת 1936 ושיחק בליגת העל של איי פארו משנת 1942 השנה שבה נוסדה הליגה ועד לשנת 1984 ברציפות. בשנת 1946 זכה באליפות הראשונה. בשנת 1948 זכה באליפות השנייה ובשנת 1950 זכה באליפות השלישית. בשנת 1959 הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע של איי פארו והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג. בעונה זו זכה באליפות הרביעית. בשנת 1961 הגיע לגמר הגביע בפעם השנייה והפסיד לקבוצת טבורוירי. בשנת 1962 זכה באליפות החמישית. בשנים 1963, 1964 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג. בשנת 1965 זכה בגביע של איי פארו בפעם הראשונה. בשנת 1967 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת קלאקסוויק. בשנים 1968, 1969, 1972 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג. בשנת 1984 ירד מליגת העל לליגה השנייה בפעם הראשונה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה ועלה לליגת העל. אחרי עונה אחת בליגת העל ירד שוב לליגה השנייה ואחרי עונה אחת עלה שוב לליגת העל. המועדון משחק ברציפות בליגת העל משנת 1988. בשנת 1991 זכה בגביע בפעם השנייה. הקבוצות של איי פארו החלו לשחק במפעלים האירופאיים בעונת 1992/1993 לאחר שאיי פארו התקבלו לאופ"א בשנת 1990. בעונה זו שיחק במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע. בשנת 1997 זכה באליפות ובשנת 1999 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת קלאקסוויק. בשנת 2001 זכה באליפות ובגביע. בשנת 2003 זכה בגביע לאחר ניצחון במשחק הגמר על קבוצת גטה. בשנת 2004 סיים את הליגה במקום השני והעפיל לגביע אופ"א בעונת 2005/2006. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת איי. בי. וי. מאיסלנד. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת מידטיילנד מדנמרק והודח מהטורניר. בשנת 2005 זכה באליפות ובשנת 2006 זכה בגביע. בשנת 2008 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת שטריימור. בשנים 2011, 2014 זכה באליפות. בשנת 2018 זכה בגביע השישי בתולדותיו. אליפות איי פארו: אלופה (11): 1946, 1948, 1950, 1959, 1962, 1997, 2001, 2005, 2011, 2014, 2015 סגנית (10): 1960, 1961, 1964, 1965, 1968, 1990, 1991, 2003, 2004, 2019 גביע איי פארו: מחזיקת הגביע (7): 1965, 1991, 2001, 2003, 2006, 2018, 2021 סגנית מחזיקת הגביע (11): 1959, 1961, 1963, 1964, 1967, 1968, 1969, 1972, 1999, 2008, 2017 גביע הסופרקאפ של איי פארו: מחזיקת הסופרקאפ (1): 2007 סגנית מחזיקת הסופרקאפ (5): 2012, 2015, 2016, 2019, 2022 איי פארו אגיל אה בו איי פארו יאקופ אה בורג איי פארו אודמר פארו איי פארו ג'נס כריסטיאן הנסן איי פארו אינגי הויסטד איי פארו קלמינט מטרס איי פארו יאקופ מיקלסן איי פארו אלן מורקור איי פארו ג'ון פטרסון ברזיל אלקס חוזה דוס סנטוס איי פארו פול טורסטיינסון איי פארו רנה טורגרו מדיה וקבצים בנושא B36 טורסהאבן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של B36 טורסהאבן פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu