laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדולף ברודסקי

אדולף דוידוביץ' בְּרוֹדְסקי (ברוסית: Адольф Давидович Бродский;‏ 2 באפריל 1851 - 22 בינואר 1929) היה כנר יהודי-רוסי. ברודסקי נולד בטאגאנרוג שברוסיה. סבו ואביו היו גם הם כנרים. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל חמש. במשך ארבע שנים למד מוזיקה בעיר הולדתו. בגיל תשע הופיע בקונצרט הראשון שלו באודסה, ונגינתו שם זיכתה אותו במלגת לימודים לווינה. ב-1860 החל ללמוד בקונסרבטוריון של וינה אצל יוזף הלמסברגר. בווינה הכיר ברודסקי חבר ללימודים, המנצח הנס ריכטר, והתיידד עמו. הלמסברגר נתן לברודסקי הזדמנות לנגן בקונצרטים רבים והזמין אותו להצטרף לרביעיית הלמסברגר ככינור שני. בשנים 1866–1868 היה ברודסקי חבר בתזמורת החצר האוסטרית. אחרי עשר שנים בווינה עשה ארבע שנים בסיורי קונצרטים. (לפי מקור אחד, באירופה, לפי מקור אחר ברוסיה). אחרי הסיור השתקע במוסקבה בשנת 1873. בניגוד לאמור במקור מסוים, ברודסקי לא למד אצל פרדיננד לאוב. ב-1875 התמנה ברודסקי לפרופסור משני לכינור בקונסרבטוריון של מוסקבה, שם נשאר ארבע שנים. ב-1880 נשא ברודסקי לאישה את אנה לבובנה סקאדובסקאיה בסבסטופול. ב-4 בדצמבר 1881, בווינה, ניגן בהשמעת בכורה את הקונצ'רטו לכינור ברה מינור של צ'ייקובסקי, בניצוח הנס ריכטר. צ'ייקובסקי הקדיש את הקונצ'רטו לברודסקי, אחרי שליאופולד אאואר דחה אותו בטענה שאינו ניתן לנגינה. בשנת 1883 הוזמן ברודסקי למלא את מקומו של הנרי שראדיק, שעבר ללמד בקולג' למוזיקה של סינסינטי, בקונסרבטוריון של לייפציג. הוא נשאר בלייפציג עד 1891 והקים שם רביעיית מיתרים משלו, עם הוגו בקר, הנס זיט ויוליוס קלנגל. לרביעייה זו הקדיש סר אדוארד אלגר את רביעיית המיתרים שלו במי מינור, אופוס 83 (1918). באוקטובר 1891 הזמין וולטר דאמרוש את ברודסקי למשרת קונצרטמייסטר בתזמורת הסימפונית של ניו יורק. מחליפו בלייפציג היה ארנו הילף. ברודסקי השתקע בניו יורק עם אשתו. ב-1894, אחרי שלוש שנים בארצות הברית, חזר לאירופה ושהה תקופה קצרה בברלין; בתקופת שהותו שם הזמין אותו סר צ'ארלס האלה למנצ'סטר, ללמד שם בקולג' המלכותי למוזיקה ולנצח על תזמורת האלה. ברדסקי לימד בקולג' מ-1895 ועד מותו, והתמנה למנהל בשנת 1896. בין תלמידיו במנצ'סטר היה ארתור קאטרל, שהיה בהמשך לפרופסור חבר בקולג'. בתקופת מגוריו בלייפציג ערך סעודת חג מולד, שבה נפגשו ברהמס, צ'ייקובסקי וגריג. במפגש הזה נולדה ידידות בין צ'ייקובסקי לגריג, שביניהם הייתה הערכה הדדית רבה. (ברהמס וצ'ייקובסקי, לעומת זאת, לא גילו מעולם חיבה או הבנה מצד האחד למוזיקה של משנהו, אף כי יחסיהם האישיים היו לבביים ורוחשי כבוד. ברודסקי החזיק בכינור גוארנרי, שהיה שייך קודם לכן לשארל אנרי לאפונט. מדיה וקבצים בנושא אדולף ברודסקי בוויקישיתוף אדולף ברודסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדולף ברודסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Bio About the encounter of Brahms, Tchaikovsky and Grieg Portraits of Adolph Brodsky in the National Portrait Gallery Famous Violinists of To-day and Yesterday by Henry Charles Lahee - אתר פרויקט גוטנברג by Henry Charles Lahee (Project Gutenberg free e-book) Biography Adolph Brodsky article in the Musical Times The namesake Brodsky Quartet founded in 1973 was an unrelated later group of players, who chose the name in honour of Adolph Brodsky because the members all came from the Manchester area. Famous violinists of today and yesterday, p. 264 ה. ויינשטוק, "צ'ייקובסקי", עמ' 233-34 Famous violinists of today and yesterday, p. 82
גרנד פליט

"גרַנד פְליט" (באנגלית: The Grand Fleet, "הצי הגדול") היה כינויו של צי אוניות המלחמה העיקרי הבריטי במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם באוגוסט 1914 על ידי איחוד של "הצי הראשון" (אנ') וחלק מ"הצי השני" (אנ') של צי מימי המולדת (אנ'), וכלל 25–35 אוניות ראשיות (capital ships) מודרניות. מפקדו הראשון היה אדמירל ג'ון ג'ליקו, ובסיס האם שלו נקבע בסקפה פלו באיי אורקני, סקוטלנד. לאחר זמן הועבר לרוסית' בלשון הים של פורת'. בדצמבר 1916 החליף את ג'ליקו אדמירל דייוויד ביטי. ה"גרנד פליט" השתתף רק בקרב גדול אחד במהלך המלחמה והוא קרב יוטלנד, שהסתיים ללא ניצחון ברור. באפריל 1919 פורק ה"גרנד פליט", ורוב אוניותיו הועברו לצי האטלנטי שהוקם זמן קצר קודם לכן. ה"גרנד פליט" באתר firstworldwar.com ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנגלית תיכונה

אנגלית תיכונה או אנגלית ביניים (באנגלית: Middle English) היא שפה שהייתה מדוברת בסביבות השנים 1100–1500 ברחבי אנגליה. האנגלית התיכונה התפתחה מהשפה האנגלית העתיקה והושפעה רבות מצרפתית עתיקה, עקב חילופי המעמד השליטים באנגליה מאנגלו-סקסים לנורמנים (דוברי צרפתית עתיקה) בתקופת ממלכת אנגליה הנורמנית, לאחר כיבוש אנגליה על ידי ויליאם הכובש מנורמנדי. לקראת סוף תקופה זו, החלו שינויים רבים בהגיית התנועות בשפה האנגלית, אך האיות האנגלי לא הותאם לשינויים, דבר שגרם לאי־התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא היה אמור לייצג. מן השפה האנגלית התיכונה התפתחו השפה הסקוטית והשפה האנגלית המודרנית המוקדמת (אנ'), שממנה התפתחה האנגלית המודרנית. האנגלית העתיקה הייתה מדוברת באנגליה עד המאה האחת עשרה. לפני תקופה זו הושפעה האנגלית העתיקה מנורדית עתיקה, בעקבות מגע לשוני עם פולשים ויקינגים. השפעה זו עזרה להפוך את השפה אנגלית לפשוטה יותר, והיא סימנה את תחילת המעבר לאנגלית תיכונה. ב־1066 נכבשה אנגליה על ידי ויליאם הכובש מנורמנדי, ששפתו צרפתית עתיקה. מאותו רגע, השליטים באנגליה דיברו צרפתית, אולם האיכרים המשיכו לדבר אנגלית. את השפעתה הרבה של השפה הצרפתית על האנגלית ניתן לראות עד היום. בלשנים מחלקים את תקופת השימוש באנגלית התיכונה לשני חלקים: 1. אנגלית תיכונה מוקדמת (אנגלית עתיקה עד 1300 לערך). 2. אנגלית תיכונה מאוחרת (מ־1300 בערך עד להופעת האנגלית המודרנית המוקדמת). עד התקופה השנייה, השליטים באנגליה דיברו צרפתית, כך שאין הרבה כתיבה מהתקופה הראשונה. השפה סקוטית התפצלה מהניב הצפוני של אנגלית תיכונה מוקדמת. מהשפה האנגלית התיכונה המאוחרת התפתחה לבסוף השפה האנגלית המודרנית המוקדמת. אנגלית מודרנית מוקדמת (1500-1650[החלוקה היא מאוד גסה]) היא שפתו של שייקספיר. בסביבות 1400 לספירה (לקראת סוף תקופת האנגלית התיכונה) החלו שינויים רבים בביטוי התנועות בשפה, שנמשכו עד לסביבות שנת 1700. האיות האנגלי לא השתנה הרבה בהתאם לשינויים בצלילים, מה שהוביל לחוסר התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא אמור לבטא. השינויים בתנועות הארוכות: ɛ הוא צליל שני שלישים דרך בין a ל־e (יותר קרוב ל־e) ונמצא באנגלית מודרנית במילה כמו bed ɔ הוא צליל שני שלישים דרך בין a ל־o (יותר קרוב ל־o) ונמצא באנגלית מודרנית במילה כמו or שינוי זה השפיע גם על הדרך שמבטאים את האותיות באנגלית, ולכן מבטאים את האות E כ i, את האות I כ ai, את האות a כ ei, ואת האות o כ ou. השוואת טקסטים לדוגמה מתוך הפתיחה של סיפורי קנטרברי שנכתב בסוף המאה ה־14 (מתוך: Gleason Paul, Underwords, Rosemont Publishing, Printing Corp. 2002 עמ'131): להלן טבלת העיצורים באנגלית תיכונה: אנגלית תיכונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפה אנגלית - אנגלית בינונית, 1100-1500, דף שער בספרייה הלאומית
לואיס דה טורס

לואיס דה טורס (Luis de Torres; ‏?-1493, ייתכן שנולד בשם יוסף בן הלוי העברי) היה מתורגמנו של כריסטופר קולומבוס במסע התגליות הראשון שלו, והיהודי הראשון שדרך על אדמת העולם החדש. דה טורס שימש כמתורגמן למושל של מורסיה עקב שליטתו בשפות העברית, הארמית, הערבית, הצרפתית, הספרדית והפורטוגזית. אולם, בעקבות גזירת הגירוש, נטבל דה טורס לדת הקתולית יום לפני צאתו להפלגה עם קולומבוס ב-2 באוגוסט 1492. קולומבוס קיווה כי מיומנותו של המתורגמן תביא לו תועלת באסיה מכיוון שתאפשר לו לתקשר עם סוחרים יהודיים מקומיים. כמו כן צורף למשלחת כדי לשוחח בארמית ובעברית עם צאצאי עשרת השבטים האבודים, למקרה שייפגשו עימם. כשהגיע קולומבוס לחופי סן סלוודור (איי בהאמה) נשלח דה טורס לחוף וחזר כשבידיו, בין יתר מתנות המקומיים, גם עלי טבק מיובשים. קולומבוס זרק את העלים. ב-2 בנובמבר 1492, לאחר שהגיע לחופי קובה, כשהוא סבור עדיין שהגיע למזרח אסיה, שלח קולומבוס את דה טורס עם אחד המלחים ליבשה ליצור קשר עם בני המקום, לחקור את הארץ ולאסוף מידע אודות השליט אותו כינה מרקו פולו "חאן הגדול". השניים התקבלו בסבר פנים יפות בכפר אינדיאני שם שהו ארבעה ימים, והיו האירופאים הראשונים להיחשף לעישון הטבק. המלח שירד לחוף עם דה טורס, רודריגו דה חרס (Rodrigo de Jerez)(אנ'), הביא עמו מאוחר יותר את מנהג העישון חזרה לספרד ונכלא על ידי האינקויזיציה למספר שנים. כשהפליג קולומבוס חזרה לספרד ב-4 בינואר 1493 היה דה טורס בין שלושים ותשעה הנשארים במושבה לה נבידד (La Navidad) שהקימו באי היספניולה. כששב קולומבוס לאי בסוף אותה שנה גילה כי כל בני המושבה נהרגו - חלק מהם בריב פנימי וחלק מהם בהתקפה אינדיאנית שבאה בעקבות חטיפתן של כמה מנשות המקומיים. האינדיאנים העידו שאחד מבני המושבה יצא כנגד הדת הקתולית, ויש הסוברים שמדובר בדה טורס, שכנראה לא המיר את דתו מרצון, אף על פי שיחד איתו הפליגו עוד חמישה אנוסים. ב-22 בספטמבר 1508 קיבלה אלמנתו של דה טורס, קטלינה סנצ'ז, שהתגוררה באנדלוסיה מענק כספי משלטונות ספרד על מפעלו של בעלה. אגדות רבות מיוחסות לדה טורס - בהן הקמת בית הכנסת הקרוי על שמו באיי בהאמה, הצגת המקטרת לראשונה בספרד ובעקבות זאת מאסר בידי האינקויזיציה על מעשי כישוף (מה שקרה למעשה למלח שירד איתו לחופי קובה – רודריגו דה חרס) ומתן השם לתרנגול ההודו (Turkey) בעקבות התוכי הנזכר בתנ"ך. אתרים באינטרנט וספרים אחדים השמיטו את מוצאו היהודי של דה טורס ולחלופין כינו אותו "מתורגמן ערבי" או "מתורגמן לערבית". בשנת 1972 נחנך בעיר פריפורט שבאיי בהאמה בית הכנסת לואיס דה טורס על שמו. אושי דרמן, המתורגמן היהודי של קולומבוס במסע אל עולם החדש, באתר בית התפוצות, מרץ 2018 in: www.avakesh.com. in: Jewish Virtual Library. in: j-grit.com. in:www.avakesh.com in: j-grit.com in:tobacco.org Alicia B. Gould y Quincy, "Nueva lista documentada de los tripulantes de Colón en 1492: Luis de Torres". in:Jewish Virtual Library. in: University of Calgary. Horst Pöttker and Rainer Geißler, Media, Migration, Integration: European and North American Perspectives. In: books.google.
יומנו של סרט

יומנו של סרט הוא ספר נספח לסדרת הספרים "יומנו של חנון" מאת ג'ף קיני. בספר מתוארת יצירת הסרט "יומנו של חנון", שיצא למסכים ב-2010, על תולדות כוכביו ועל תסריטו. מטרתו של הספר להעניק לקוראים את תחושת הקסם שביצירת סרט קולנוע וללמד את הקוראים איך עושים סרט. מסופר על ילד שנהיה כוכב, שמו זקרי גורדון, בספר כתוב על "ניצבים", "צוות", ועל כל מה שכלול בסרט שנעשה על ידי ספר וכמובן מראים את ההבדל בין כתיבת ספר ליצירת סרט. יומנו של חנון יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב אתר האינטרנט הרשמי של יומנו של סרט (באנגלית) האתר הרשמי של הספר (באנגלית) אתר הסרט (באנגלית) כנרת זמורת-ביתן דביר - יומנו של סרט יומנו של סרט, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה

האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה הוא עמותה שהוקמה בשנת 1967 במטרה לקדם את המחקר המוזיקולוגי בישראל. כל פעילות האיגוד ממומנת בדמי חבר ובתרומות של מוסדות ושל אנשים פרטיים. האיגוד הוקם בשנת 1967 ביוזמת ישראל אדלר, אשר גם עמד בראשו מספר פעמים. יושבי ראש נוספים באיגוד היו אמנון שילוח, דון הרן, אדווין סרוסי, אלישבע רגבי, בלה ברובר-לובובסקי, יוסף גולדנברג, מרינה ריצרב, רתם לוז, אלכסנדר רוזנבלט, ואלון שב. באיגוד חברים נציגים מהחוגים למוסיקולוגיה ולחינוך מוזיקלי מכל האוניברסיטאות והאקדמיות למוזיקה בישראל. מדי שנה עורך האיגוד כנס ובו מציגים חוקרים נושאים במוזיקולוגיה, אתנומוסיקולוגיה וחקר החינוך המוזיקלי. בין הרצאות העוגן שנישאו בכנסי האיגוד בולטות הרצאותיהם של חוקרים מרכזיים כמייקל בקרמן (אוניברסיטת ניו-יורק), סטיבן כאהן (אוניברסיטת סינסינטי), מרק סלובין (וסליאן) ואנה זאיארוזניה (אוניברסיטת ייל). החל משנת 1978 מפרסם האיגוד כתב-עת שפיט (עד 1996 הוא נקרא "מחקרים במוסיקולוגיה" ומ-1999 "מנעד"). לאורך השנים תרמו לכתב-העת מחשובי הכותבים בתחום, בהם ברונו נטל, דליה כהן, קרל דלהאוס, קרל שכטר, איתן חיימו וריצ'רד טארוסקין. יו"ר האיגוד היא התאורטיקנית ד"ר ענבל גוטר מאוניברסיטת חיפה. אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה כתב-העת מנעד חגי חיטרון, רוברט שומאן: מבטים על גאון מיוסר, באתר הארץ, 22 בפברואר 2010 חגי חיטרון, כינוס מוסיקולוגים בירושלים, באתר הארץ, 26 ביוני 2008 האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה, באתר "גיידסטאר ישראל" האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית
סטרייט אקטינג

סְטְרֵיְיט אַקְטִינְג (מאנגלית: Straight-acting; בתרגום חופשי: "התנהגות סטרייטית" או "לשחק סטרייט") הוא מונח בסלנג להט"בי לתיאור הומוסקסואל כאשר הוא נושא סממנים חיצוניים והתנהגותיים גבריים הנחשבים אופייניים לגבר הטרוסקסואל. הביטוי נפוץ יותר ביחס להומואים וביסקסואלים, אך משמש לעיתים גם לתיאור לסביות ונשים אשר התנהגותן תואמת צורת התנהגות והופעה נשית הטרוסקסואלית. המונח נשען על סטריאוטיפ המייחס להומוסקסואלים התנהגות טיפוסית המאופיינת בסממנים חיצוניים כגון לבוש, אופן דיבור ושפת גוף המצטיירים כ"נשיים", והשונה באופן מהותי מהתנהגותם של הטרוסקסואלים. על רקע זה, הצבעה על אדם כ"סטרייט אקטינג" מאפשרת להוציאו מכלל זה, ולהעיד עליו שהוא נבדל מהטרוסקסואלים אך ורק בהעדפתו המינית. כלומר, אדם אשר לא ניתן, לכאורה, להבחין כי הוא הומו, משום שאינו נוהג על פי הסטריאוטיפ. השימוש בביטוי נפוץ בעיקר באתרי הכרויות המשמשים את קהילת הלהט"ב, ובמקרים רבים משתמשים בו גברים המעוניינים להעיד על עצמם שאינם בעלי סממנים נשיים, או כי הם מתעניינים בגברים גבריים ולא נשיים. תיוג עצמי בתור "סטרייט אקטינג" יכול לנבוע ממניעים חברתיים, ולא רק אישיים. הפסיכולוג האמריקאי הרולד קודן הציע כי הומואים מתייגים עצמם ככאלה מחשש להומופוביה, ומכיוון שהחברה נוטה לקבל יותר בקלות הומוסקסואלים גבריים מאשר נשיים. בשימוש מאוחר במונח, "סטרייט אקטינג" יכול לתאר גם התנהגות זמנית (בשונה מתיאור טיפוס) אשר נוקט בה הומוסקסואל כאשר הוא נמצא בסביבה שבה הוא מעוניין להישאר בארון. רבים בקהילת הלהט"ב מתנגדים לשימוש בביטוי ואף מותחים ביקורת על אלו שבוחרים לתאר את עצמם באמצעותו. הטעמים לביקורת זו יכולים להיות שונים. לעיתים נסמכת הביקורת על הטענה כי לעיתים קרובות מתלווה לשימוש בביטוי סלידה מהומוסקסואלים שהתנהגותם נחשבת לנשית. במקרים אחרים היא נסמכת על הטענה כי הביטוי אינו מכיר בגוונים הרבים של התנהגות הומוסקסואלית ויוצר הפרדה דיכוטומית בין התנהגות "גברית" ו"נשית". המונח "סטרייט אקטינג", כאשר נאמר כביקורת, מתאר גם גברים המשקיעים מאמץ להסוות מסביבתם את היותם הומואים, ואף נמנעים מהימצאות בקרבת הומואים אחרים שאינם "גבריים". סלנג להט"בי דובים (להט"ב) גיידאר גברים המקיימים יחסי מין עם גברים תפקידי מגדר אקטיביות ופסיביות "Science Fair Projects - Straight-acting" Jay Clarkson, '"Everyday Joe" versus "pissy, bitchy, queens": gay masculinity, StraightActing.com.', The Journal of Men's Studies (2006) טל איתן, "עצור, אתה הומו", באתר GoGay,‏ 26 בספטמבר 2004 דן לחמן, "קהילה? מה זה?", nrg מעריב, 24 ביולי 2006 עמית לב, מה, הוא הומו? וואלה, לגמרי לא רואים עליו, באתר ynet, 7 במאי 2009 Josh Aterovis, Acting Straight באתר BGay ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוק אילוזי

לוק אילוזי (בצרפתית: Luc Illusie; נולד ב-1940) הוא מתמטיקאי צרפתי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת פריז XI: דרום. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית. אילוזי החל ללמוד ב-1959 באקול נורמל סופרייר, והיה תלמידו של אנרי קרטן. סיים דוקטורט ב-1971 באוניברסיטת פריז XI, בהנחיית המתמטיקאי הידוע זוכה מדליית פילדס אלכסנדר גרותנדיק; נושא עבודתו היה "Complexe Cotangent, Application to the theory of deformations". אילוזי היה מרצה וחוקר באוניברסיטת פריז XI, עד פרישתו ב-2005. בשנים 2006–2007 היה פרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בארצות הברית. ב-2012 זכה במדליית אמיל פיקאר, מטעם האקדמיה הצרפתית למדעים. בינואר 2010, כתב גרותנדיק לאילוזי מכתב בו הוא מבקש להפסיק לפרסם את ספריו; הייתה זאת החשיפה הפומבית הראשונה של גרותנדיק (שפרש מקהילת המתמטיקה ב-1970 והתבודד בהרי הפירנאים) מזה שנים ארוכות. לוק אילוזי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דף אישי הרצאת וידאו כנס לכבודו, 2005
עופר גאבר

עופר גאבר (נולד ב-16 במאי 1958) הוא מתמטיקאי ישראלי, וחוקר במכון ללימודים מדעיים גבוהים (Institut des Hautes Études Scientifiques - IHES) בצרפת. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית, תורת המספרים ותורת ההצגות. בילדותו "קפץ" שתי כיתות. למד בחוג למתמטיקה לתלמידים מחוננים באוניברסיטת תל אביב שארגן פרופ' אמנון יקימובסקי. כשהיה בן 14 זכה במקום הראשון באולימפיאדה הישראלית לנוער במתמטיקה מטעם מכון ויצמן למדע. בוגר תיכון בליך ברמת גן. בשנת 1978, בגיל 20 סיים דוקטורט, שכותרתו "Some theorems on Azumaya algebras", באוניברסיטת הרווארד, בהנחיית בארי מזור. באותה שנה הצטרף לסגל החוג למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, תחילה במלגת אלון. בשנת 1981 זכה בפרס ארדש של האגוד הישראלי למתמטיקה. בשנת 1984 הצטרף ל-IHES בפריז. Almost ring theory, with Lorenzo Ramero, Springer, 2003 Pseudo-Reductive Groups, with Brian David Conrad, Gopal Prasad, Cambridge University Press, 2010 עופר גאבר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אודות הרצאה בן 14 זכה באולימפיאדה לנוער במתימטיקה, על המשמר, 8 במאי 1972 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריקרדו סמלר

ריקרדו סמלר (בפורטוגזית: Ricardo Semler; נולד ב-1959 בסאו פאולו) הוא איש עסקים ברזילאי. סמלר הוא המנכ"ל ובעל השליטה של חברת סמקו ס.א. הידועה בשיטותיה הקיצוניות של דמוקרטיה תעשייתית ושִׁנְדּוּס (הנדוס מחדש, באנגלית re-engineering). הכנסות החברה עלו, תחת הנהגתו, מ 4 מיליון דולר ב-1982 ל 212 מיליון ב-2003. שיטות הניהול החדשניות שלו משכו תשומת לב בעולם כולו. טיים מגזין כלל אותו בין 100 המנהיגים הצעירים הבולטים ב-1994. ספרו הראשון מ-1990 "Virando a Própria Mesa" ("להפוך את השולחן של עצמך") הפך לרב המכר, שאינו סיפורת, הנמכר ביותר בהיסטוריה של ברזיל. מאז הוא כתב שני ספרים נוספים באנגלית העוסקים בשינוי שעברה סמקו ועל תהליך השינדוס שלה: "Maverick" ב-1993 ו-"Seven Day Weekend" ב-2003. בסוף שנות ה-70 סמלר החל לעבוד בחברה של אביו בסאו פאולו, אך השניים התנגשו מספר פעמים בשל העדפות הניהול השונות שלהם. אביו, אנטוניו, העדיף את שיטת הניהול המסורתית אוטוקרטית, ואילו ריקרדו הצעיר העדיף סגנון מבוזר הכולל את שיתוף העובדים. בשנת 1980 עזב אביו את תפקיד המנכ"ל והעביר לסמלר בן ה-21 את שרביט הניהול. בעקבות משבר ההיפר-אינפלציה בברזיל ב-1990, נאלצו חברות רבות להכריז על פשיטת רגל. עובדי סמקו הסכימו לשאת בקיצוצים, בתמורה להגדלת נתחם ברווחי החברה ב-39%. ההנהלה קיצצה את הוצאותיה ב-40% והעניקה לעובדים את הזכות לאשר כל הוצאה כספית. הענקה של מספר תפקידים נוספים לעובדים בזמן המשבר איפשרה להם להתמצא טוב יותר בתפעול העסק ולהציע הצעות שיפור רבות. הרפורמות שבוצעו במהלך התקופה הקטינו ב-65% את רשימת המצאי, קצרו את זמני האספקה, צמצמו את כמות הפגמים במוצר לפחות מ-1%. כאשר השתפר המצב הכלכלי ההכנסות והרווח של סמקו זינקו. ב-2003 הכנסותיה של סמקו הגיעו ל 212 מיליון דולר מ-4 מיליון בשנת 1982, עם גידול שנתי של-40%. אתר האינטרנט הרשמי של ריקרדו סמלר (באנגלית) ריקרדו סמלר, ברשת החברתית פייסבוק ריקרדו סמלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריקרדו סמלר, ברשת החברתית LinkedIn ריקרדו סמלר, ברשת החברתית Goodreads ריקרדו סמלר: חשיבה רדיקלית לחברה, לבית הספר, לחיים, הרצאה בTED, אוקטובר 2014 Ricardo Semler, Why My Former Employees Still Work for Me, 1 Oliver's Yard, 55 City Road, London EC1Y 1SP United Kingdom: SAGE Publications Ltd, 2006, עמ' 159–170 {{{מחבר}}}, The Seven-Day Weekend, Work Study 52, 2003-09-01 doi: 10.1108/ws.2003.07952eae.003 13. Building Social Strategy at XCard and Harvard Business Review, Princeton: Princeton University Press, 2014-12-31, עמ' 220–248 Ricardo Semler, Out of this world: Doing things the Semco way, Global Business and Organizational Excellence 26, 2007-06-25, עמ' 13–21 doi: 10.1002/joe.20161
M14

M14 (מ-Messier 14, נקרא גם NGC 6402) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-30,300 שנות אור ממערכת השמש. אף על פי שבהירותו המוחלטת של צביר זה גדולה באופן משמעותי מהבהירות המוחלטת של M10 ו-M12, שנמצאים גם כן בקבוצת נושא הנחש, מרחקו הוא בערך כפול ממרחקם ולכן בהירות נראיתו הנראית קטנה בהרבה כך שקשה יותר לאתרו והוא פחות מרשים לצפייה באמצעות ציוד חובבים. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עמומה ועגולה ללא כוכבים". רק בשנת 1783 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר, אך גם הוא לא היה בטוח בכך, שכן בשל מרחקו הגדול המרחק הזוויתי בין כוכבי הצביר קטן מאוד וקשה להפריד ביניהם. בשנת 1791 ציין הרשל שהצביר היה נראה כמו הצביר M10 לו היה מרחקו קטן בחצי. בשנת 1938 צולם הצביר מספר פעמים דרך טלסקופ, אך רק בשנת 1964 נבחנו הצילומים בקפידה וב-8 מהם, שבוצעו בין התאריכים 21 ביוני ו-28 ביוני הופיעה נובה שבהירותה בצילומים הייתה מדרגה 16. ככל הנראה, בשיאה הגיעה הנובה לדרגת בהירות 9, כלומר בהירה ב-5 דרגות בהירות מהכוכבים הבהירים ביותר בצביר, אך בזמן זה לא בוצעו ככל הנראה תצפיות בצביר. בהירותו של הצביר היא מדרגה 7.6 וניתן להבחין בו באמצעות משקפת בה הוא נראה ככתם מעורפל עמום וקטן. רק באמצעות טלסקופ מקצועי ניתן להבחין בכוכביו הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 14. הצביר נמצא כ-10 מעלות ממזרח וכ-0.8 מעלות מצפון לצביר M10 או כ-3.5 מעלות מצפון מזרח לכוכב העמום 47 בנושא הנחש (דרגת בהירות 4.5). מעט מזרחית ל-47 בנושא הנחש נמצא צביר כדורי נוסף, NGC 6366, שבהירותו היא מדרגה 9.2 בלבד. קוטרו של M14 הוא כ-100 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-30,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש גודלו הזוויתי של הירח המלא. עד היום התגלו בו 70 כוכבים משתנים, חלק ניכר מהם משתנים קפאידיים מסוג II. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 70,000 מעוצמת ההארה של השמש (כמעט כפול מעוצמת ההארה של M10 ו-M12) והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F4. מדיה וקבצים בנושא M14 בוויקישיתוף M14 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M14, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים W. H. Finlay: Concise catalog of deep-sky objects p. 13
אנדרטת החוף המערבי

אנדרטת החוף המערבי (באנגלית: West Coast Memorial) היא אנדרטה הניצבת בעיר סן פרנסיסקו שבארצות הברית. היא הוקמה לזכרם של 412 אנשי הצי והצבא של ארצות הברית, שנפלו במי החופים שלה שבאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה שוכנת בפארק הפרסידיו שבצפון-מערב העיר סן פרנסיסקו, כ-1.5 קילומטרים מדרום לקצהו של גשר שער הזהב וכ-300 מטר מחוף האוקיינוס השקט. אתר האנדרטה משקיף על חוף האוקיינוס ועל המבוא ממנו אל תוך מפרץ סן פרנסיסקו. האנדרטה היא קיר גרניט קשתי בגובה של כ-3 מטר, הניצב בצמוד לחורשת אורנים וברושים, ולפניו רחבה מרוצפת המוקפת משלושת צדדיה בדשא ופרחים. על גבי חלקו המרכזי של הקיר נחרתו שמותיהם של הנעדרים, תוך ציון דרגתם, השיוך החילי ומדינת המוצא שלהם בארצות הברית. אגפו המערבי של הקיר בולט קדימה, ולפניו ניצב פסל אבן על גבי כן רבוע. זהו פסל של לוחמת האוחזת מגן בידה. על גבי אגפו המזרחי של הקיר נחרתה כתובת זו: מעל הכתובת החרותה נקבע תבליט אבן שטוח, ובו מופיעים סוס מכונף ודגים, המתארים שתי קבוצות כוכבים – פגסוס ודגים. זהו אזכור לכוכבי השמיים, אשר שימשו כעזר ניווט ליורדי הים. הפסל באנדרטה נוצר על ידי הפסל ז'אן דה מרקו (Jean de Marco), אשר זכה על עבודתו זו בפרס ע"ש הפסל הנרי הרינג לשנת 1965. האנדרטה נחנכה בטקס שנערך ב-29 בנובמבר 1960. האנדרטה הוקמה על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אנדרטה מקבילה, המוקדשת לזכרם של הנעדרים באוקיינוס האטלנטי (אנדרטת החוף המזרחי), הוקמה על ידי הוועדה בעיר ניו יורק. הפסל באנדרטה הכיתוב והתבליט באנדרטה אנדרטת הצי - צי הסוחר מדיה וקבצים בנושא אנדרטת החוף המערבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת החוף המערבי (באנגלית) האנדרטה באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. האנדרטה באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. אתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. הנוסח באנגלית: Into thy hands, O Lord – הוא מן הפסוק " בְּיָדְךָ, אַפְקִיד רוּחִי: פָּדִיתָ אוֹתִי יְהוָה--אֵל אֱמֶת" (תהלים, לא, ו). ראו כאן בוויקיפדיה באנגלית.
טירת פח'ר א-דין אל-מעני

טירת פח'ר אל דין אלמעני (בערבית: قلعة فخر الدين المعني) היא טירה הנמצאת על גבעה המתנשאת מול אתר העיר תדמור שבסוריה. היא נקראת על שמו של האציל פח'ר א-דין השני אשר הרחיב את טווח שלטונם של הדרוזים במאה ה-16 לעיר תדמור. הטירה נבנתה ככל הנראה על ידי הממלוכים במאה ה-13. במרץ 2016 היווה המבצר נקודת תצפית ופיקוד עבור הצבא הסורי בעת המבצע לכיבוש תדמור מחדש מידי המדינה האסלאמית. מדצמבר 2016 עד מרץ 2017 שוב הייתה הטירה בשליטת המדינה האסלאמית, אך במרץ 2017 נכבשה מחדש על ידי הצבא הסורי, בסיוע חיל האוויר הרוסי והכוחות למבצעים מיוחדים של צבא רוסיה. מדיה וקבצים בנושא טירת פח'ר א-דין אל-מעני בוויקישיתוף אודות הטירה תמונת של האתר