laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרן גנדיר

קרן גנדיר היא קרן משפחתית ישראלית שהוקמה ב-2004 על ידי יודי יובל רקנאטי ובני משפחתה. הקרן היא חלק מקבוצת גנדיר. השם גנדיר מורכב מהאותיות הראשונות של שמות בני המשפחה: גילי, נעה, דריה, יודי ורולי. הקרן תומכת במרכזי צעירים בישראל, בקואליציות של ארגוני צעירים (למשל, פורום ארגוני השירות האזרחי, פורום ארגוני נערות בסיכון ועוד) עד 2014 תמכה במטה מרכזי הצעירים שפעל תחת ג'וינט ישראל. עד 2012 תמכה קרן גנדיר בתנועות הנוער בפריפריה החברתית והגיאורפית של ישראל. הקרן שותפה ליוזמות רבות בתחום הצעירים, בתחום פיתוח החברה האזרחית בישראל, הקרן תומכת בארגון שיתופים. הקרן הקימה יחד עם מספר קרנות נדבנות ומשרדי ממשלה את קרן הזדמנות במטרה לתמוך במיזמים המקדמים את שילובם של צעירות וצעירים שאין להם מסגרת אחרי התיכון במסגרת השירות האזרחי. הקרן מעודדת את פיתוח הידע בתחום הצעירים באמצעות תמיכה במחקר אקדמי, גיבוש ניירות עמדה, פיתוח מודלים לעבודה עם צעירים, הנגשת מידע לצעירים לגבי זכויותיהם והשירותים העומדים לרשותם באמצעות פורטל צעירים באתר כל-זכות. בשנת הלימודים האקדמית 2016–2017 פתחה קרן גנדיר תוכנית ללימודי תעודה בנושא צעירים בשיתוף המכללה האקדמית תל אביב-יפו. ד"ר רונית עמית הייתה מנכ"לית הקרן מיום הקמתה ועד שנת 2018 וד"ר נעמה מירן מנהלת את הקרן מאז. ליאון רקנאטי, 1890-1945: חזון והגשמה", גבי לוין, 2015 אתר האינטרנט הרשמי של קרן גנדיר קרן גנדיר, ברשת החברתית פייסבוק מרכזי הצעירים Simply-Smart, שותפים, באתר www.israelyoung.org.il (באנגלית) (ארכיון) קרן ההזדמנות השירות הלאומי-אזרחי (ארכיון) צעירים, באתר כל זכות האקדמית תל-אביב יפו - תכנית הצעירים
פטריסי ארנאו

פטריסי ארנאו אי פריקס (בקטלאנית: Patrici Arnau i Pericas, לעיתים נקרא בשם הספרדי "פטריסיו" (Patricio);‏ 10 בנובמבר 1907 - 26 באפריל 1991) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק בין 1923 ל-1934 בברצלונה. ארנאו נולד וגדל בעיר ברצלונה, העיר המרכזית בקטלוניה. ב-1920, כשהיה בן 12, הצטרף לקבוצת הילדים של ברצלונה, קבוצת הכדורגל הבכירה בעיר ובאזור. הוא התקדם במעלה קבוצות הנוער של המועדון, ובעונת 1923/1924, כשהיה בן 16, קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 חוותה הקבוצה דור זהב, וארנאו לקח חלק בו, לצד שחקנים כגון ז'וזפ סמיטייר, ויסנס פיירה ואמילי סאז'י-ברבה. ארנאו סייע לקבוצתו לזכות באליפות קטלוניה 8 פעמים. ב-1925 פתח בניצחון 2 - 0 על ארנס גצ'ו בגמר הגביע הספרדי וכך סייע לקבוצתו לזכות בתואר. ב-1926 וב-1928 זכתה הקבוצה פעמים נוספות בגביע, אך מבלי שארנאו ישתתף במשחקי הגמר. ב-1929 היה שותף לזכיית הקבוצה במהדורה הראשונה של הליגה הספרדית ב-9 ביוני 1930 נערך לכבודו משחק הוקרה, משחק בו גברה ברצלונה על ולנסיה 3 - 2. בעונת 1930/1931 ערך 14 הופעות בליגה, ואת שערו הראשון בליגה הבקיע ב-25 בינואר 1931, בתיקו 1-1 עם דפורטיבו אלאבס. בעונה שלאחר מכן הבקיע פעמיים ב-16 משחקים בהם שותף. לאחר שבעונת 1932/1933 הופיע ב-3 משחקים ליגה בלבד, בעונת 1933/1934 שיחק ב-11 משחקי ליגה והבקיע שני שערים. בתום העונה פרש ממשחק. בין 1930 ל-1933 השתתף ארנאו ב-6 משחקים של נבחרת קטלוניה. אליפות ספרד (1): 1929 הגביע הספרדי (3): 1925, 1926, 1928 אליפות קטלוניה (8): 1924, 1925, 1926, 1927, 1928, 1930, 1931, 1932 פטריסי ארנאו, באתר Transfermarkt פטריסי ארנאו, באתר BDFutbol פטריסי ארנאו, באתר FootballDatabase.eu Hemeroteca La Vanguardia, ‏ 7 ביוני 1930, עמ' 17
ארנאו

האם התכוונתם ל... פטריסי ארנאו – כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק כקשר וכבלם בברצלונה בין 1923 ל-1934 פרנססק ארנאו – כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק כשוער בברצלונה ובמאלגה בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21
אנטוניה, נסיכת פורטוגל

אנטוניה, נסיכת פורטוגל (Antónia María Fernanda Micaela Gabriela Rafaela Francisca de Assis Ana Gonzaga Silvéria Júlia Augusta de Saxe-Coburgo e Bragança; ‏17 בפברואר 1845 – 27 בדצמבר 1913) הייתה בתם של מלכי פורטוגל ואשתו של לאופולד, נסיך הוהנצולרן, שהיה מועמד לכתר ספרד. אנטוניה נולדה ב-17 בפברואר 1845 בליסבון, לפרננדו השני, מלך פורטוגל ולמריה השנייה, מלכת פורטוגל, בתם של פדרו הראשון, קיסר ברזיל ומריה לאופולדינה מאוסטריה. ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים. בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון באמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה. בשנת 1905 מת בעלה לאופולד, וב-27 בדצמבר 1913 מתה אנטוניה בביתה שבזיגמרינגן. ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים: וילהלם (1864–1927) פרדיננד ויקטור (1865–1927) הפך למלך רומניה. קרל אנטון (1868–1919) מדיה וקבצים בנושא אנטוניה, נסיכת פורטוגל בוויקישיתוף אנטוניה, נסיכת פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 171. דייוויד תומסון, אירופה מאז נפוליאון, עמ' 299. אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 172. אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 173. דייוויד תומסון, אירופה מאז נפוליאון, עמ' 300.
פיג'ו 908 HDi FAP

פיג'ו 908 HDi FAP (בצרפתית: Peugeot 908 HDi FAP) היא מכונית מרוץ מתוצרת חברת פיג'ו, הצרפתית, אשר יוצרה בין השנים 2005–2011. הדגם יועד למרוצי מכוניות. גוף ה"פיג'ו 908 HDi FAP" בנוי מיציקת סיבי פחמן, בתוך גוף הרכב. בדגם ה"פיג'ו HDi FAP 908" מושב נהג בלבד. צמיגי דגם ה - פיג'ו 908 HDi FAP, תוצרת "Michelin". בשנת 2006 מנוע ה"פיג'ו 908 HDi FAP" הורכב במכונית קונספט של פיג'ו פיג'ו 908 RC. שנת 2007 - מקום שני שנת 2008 - מקום שני, מקום שלישי שנת 2009 - מקום ראשון, מקום שני פיג'ו 908 HDi FAP מנוע V12 - פיג'ו 908 HDi FAP פיג'ו 908 HDi FAP פיג'ו 908 HDi FAP, שנת 2010 פיג'ו 908 HDi FAP פיג'ו פיג'ו 905 פיג'ו 908 מכונית על סיב פחמן מרוץ מכוניות "פיג'ו 908 HDi FAP" (Peugeot 908 HDi FAP - Team Peugeot Total '10 | Gran ) מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 908 HDi FAP בוויקישיתוף פיג'ו 908 HDi FAP (6:12 דקות), יו-טיוב
Return To The Sauce

Return to the Sauce (בעברית: בחזרה לרוטב) הוא האלבום העשירי של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום. האלבום יצא ב-27 בינואר 2017, תחת חברת התקליטים HOMmega Productions והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בסגנונות: טראנס, דאנס, טראנס פסיכדלי אלבום זה הוא אלבום החוזר לקווים המנחים של המוזיקה באלבומים הראשונים שההרכב הוציא. הרצועות: "Liquid Smoke" ו-"Nutmeg" באלבום הוצאו כסינגלים וכחלק ממיני אלבומים, בשנים שקדמו לשנת יציאת האלבום. מידע על האלבום Return To The Sauce באתר MusicBrainz מידע על האלבום Return To The Sauce באתר AllMusic האלבום Return To The Sauce באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תות פקיסטני

תות פקיסטני (שם מדעי: Morus macroura Miq, ידוע באנגלית גם כתות הימלאיה - Himalayan Mulberry, וידוע בעברית גם כתות אפגני) הוא מין עץ פרי, נשיר, בינוני-גדול, מאריך חיים, דו-ביתי, אחד מ-17 מינים של הסוג תות (Morus) ממשפחת התותיים (Moraceae). הוא גדל בר בטיבט, למרגלות הרי ההימלאיה, ויערות הודו-סין. המין דו-ביתי, אך במקרים רבים יצליח לפתח פרי ללא האבקה (פרתנוקרפיה), ומסוגל להניב פרי לאורך שנים רבות. אחרי הַאֲבָקָה והפריה מתפתחת מכל עלה שחלה אגוזית (פרי יבש שאינו נפתח בהבשילו) קטנה וקשה. במהלך ההבשלה מתאחים ארבעת עלי העטיף, מתמלאים מוהל עסיסי ומתוק, תופחים, ומתערים בדופן עלה השחלה ובאגוזית. וכך, הופך מקבץ האגוזיות לפרי מדומה. הפרי מאורך, בגודל שנע בין 6-15 ס"מ בצבעים שונים - לבן, אדום או כמעט שחור, בהתאם לזן הספציפי. טעם הפירות מתוק במיוחד. מדיה וקבצים בנושא תות פקיסטני בוויקישיתוף תות פקיסטני, באתר NCBI (באנגלית) תות פקיסטני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תות פקיסטני, באתר Tropicos (באנגלית) תות פקיסטני, באתר GBIF (באנגלית) תות פקיסטני, באתר The Plant List (באנגלית) תות פקיסטני, באתר IPNI (באנגלית) תות פקיסטני באתר הרשימה האדומה של IUCN Morus macroura Miq., World Flora Online - A Project of the World Flora Online Consortium, ‏6-4-2022 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדיפת עדי יהוה בגרמניה הנאצית

עדי יהוה נרדפו בגרמניה הנאצית לאורך כל שנות קיום המדינה (1933–1945), לאחר שסירבו להתגייס לוורמאכט, להצטרף לארגונים נאציים או להביע נאמנות למשטר. כ-10,000 מבני הקהילה (כמחצית מכלל חברי התנועה בגרמניה מאותן השנים) נכלאו, כ-2,000 נשלחו למחנות ריכוז, וכ-1,200 מתו במחנות או בדרכים אחרות (כולל 250 מאמינים שהוצאו להורג). זוהי הייתה הקהילה הנוצרית הראשונה שנרדפה על ידי השלטון הנאצי. בניגוד ליהודים ולבני רומה שנרדפו בשל מוצאם האתני, יכלו עדי יהוה להימלט מהרדיפה על ידי חתימה על מסמך המבהיר מצידם את הוויתור על אמונתם הדתית, הכרזת נאמנות למדינה ותמיכה בצבא הגרמני. החל משנת 1933, עדי יהוה החלו לסבול מאפליה חברתית- הם גורשו מעבודותיהם וממערכת החינוך. ההיסטוריונים חלוקים בשאלה האם השלטון הנאצי רצה בהשמדתם באופן טוטלי. עדי יהוה הם תנועה דתית מסיונרית שהחלה בסוף המאה ה-19. הסניף הגרמני הראשון של התנועה נפתח בשנת 1902 בוופרטל. עד שנת 1933 היו חברים בתנועה כ-20,000 איש. בתקופת מלחמת העולם הראשונה החלה התנגדות ציבורית לארגון, ואנשיו אף נחשבו לבולשביקים, קומוניסטים או יהודים סמויים. בשנות ה-20 המדינה החלה לעצור אלפים מחברי התנועה, ואף הוגשו כ-5,000 כתבי אישום (שרובם התבררו בדיעבד כמזויפים). בשנים 1930–1932 החלו קריאות בציבור להתערבות לאומית כנגד מאמיני התנועה. אט אט החל הנשיא פאול פון הינדנבורג להוציא את התנועה אל מחוץ לחוק. אדולף היטלר מונה לקנצלר גרמניה ב-30 בינואר 1933. מאותו רגע החלה הרדיפה אחרי עדי יהוה להתגבר. עדי יהוה עצמם הביעו סירוב להביע כל נאמנות שהיא למדינה הנאצית- החל מסירוב לבצע מועל יד ועד לסירוב להשתתף בצעדות נאציות ולהצטרף לארגונים נאציים. בתמורה, המאמינים החלו להירדף ולהיות מוצגים כבוגדים. פעילותם של תאי סטודנטים מטעם הארגון הוצאו אל מחוץ לחוק, ומאמינים עצמם החלו מחאה נגדית. ב-24 ביוני של אותה השנה, פרוסיה הוציאה אל מחוץ לחוק את התנועה, ואף קשרה אותה לחתרנות מרקסיסטית. באותה השנה החלו לפטר מאמינים מעבודתם בשירות הציבורי. בשנת 1935 החל מודל גיוס חובה לצבא הגרמני, ועדי יהוה סירבו להתגייס, ובשל כך נעצרו. ילדים של פעילי הארגון הושפלו בבתי הספר על ידי המורים, הוכו ואף סולקו ממנו. באותה השנה הפיץ הגסטפו את טופס המאפשר לעדי יהוה לוותר על אמונתם הדתית, להתנתק מהארגון ולהכריז על נאמנות למדינה ובכך להינצל מרדיפות. באותה השנה החלו להישלח עדי יהוה למחנות ריכוז. עונשים ברוטליים אחרים כללו עיקור, עינויים וטיפול פסיכיאטרי כפוי. בשנת 1936 פוטרו כלל המאמינים מעבודותיהם במגזר הציבורי, והמדינה החלה להחרים כלי רכב של חברי הארגון. לאחר מכן אף נשללו רישיונות נהיגה, פנסיות וחברי הארגון אף פונו מבתיהם. ילדיהם נדרשו להביע נאמנות למשטר או שהוכו על ידי המורים וחבריהם לכיתה. במרץ 1936 חלק מהילדים של חברי הארגון אף הוצאו מהבית על ידי המדינה לשם "הכשרה מתקנת".  במאי 1938 היוו עדי יהוה 12% מכלל השבויים במחנה הריכוז בוכנוולד. עד מאי 1939 הם ייצגו 40% מכלל האסירים במחנה ליכטנבורג. בזמן שהותם במחנות, אנשי הארגון סומנו במשולשים סגולים. מרבית מהאסירים סירבו להביע כל משמעת או נאמנות, דבר שהביא עליהם עינויים רבים. בשנת 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, דבר שהגדיל את הצורך בחיילים בצבא גרמניה. עדי יהוה המשיכו לסרב לגיוס, ואף חלקם הוצאו להורג בשל כך בתחילת המלחמה. בשנת 1942 החלו תנאי האסירים להשתפר והם אט אט קיבלו יותר ויותר חופש. השמדת לא-יהודים במלחמת העולם השנייה עדי יהוה - רדיפות על ידי נאצים, דף שער בספרייה הלאומית
דן שולמן

דניאל "דן" שולמן (באנגלית: Daniel H. Schulman, נולד-19 בינואר 1958) הוא מנהל עסקים יהודי-אמריקאי. הוא נשיא ומנכ"ל PayPal ויו"ר של סימנטק, לשעבר נשיא קבוצת צמיחה תאגידית (Enterprise Growth) באמריקן אקספרס. הנשיא לשעבר של Sprint Nextel ומנכ"ל בעת הייסוד של וירג'ין מובייל. שולמן נולד בניוארק, ניו ג'רזי, אבל גדל בפרינסטון. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ממידלברי קולג', ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו-יורק. אמו, רות שולמן, הייתה משנה לדיקן של בית הספר של ראטגרס למוסמכים בפסיכולוגיה יישומית ומקצועית (GSAPP) מ-1974 ל-1999. אביו, מל שולמן, היה מהנדס כימי. שולמן ואשתו יהודים. שולמן נבחר על ידי ביזנסוויק לרשימת "20 האנשים לעקוב אחריהם בתקשורת", וכן ל"יזם השנה" של שנת 2009 של ארנסט אנד יאנג. ב-2009 הוא צוין ברשימת 25 האנשים החזקים בעולם, בתעשיית הסלולר. מדיה וקבצים בנושא דן שולמן בוויקישיתוף דן שולמן, ברשת החברתית LinkedIn American Express News Release July 21, 2010 "Executive Profile Daniel H. Schulman". Bloomberg Businessweek. 23 בינואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Rutgers Board of Governors Announcement, July 9, 2009 Announcement of Ruth and Mel Schulman Endowed Fellowship, February 24, 2009 Business Week Award Ernst & Young Entrepreneur Of The Year, 2009 25 Most Powerful People In U.S. Wireless 2009
יוסף ליב ננדיק

הרב יוסף אריה ליב נֶנֶדִיק (בכתיב ארכאי: נענעדיק; נספה בשואה בשנת ה'תש"ג) היה מהדמויות הבולטות בתנועת המוסר בין מלחמות העולם, מחניכי ה'תלמוד תורה' בקלם ושימש כמשגיח רוחני בישיבות רבות, בהן: בישיבת לומז'ה, בישיבת ראדין, בישיבת שער התורה בגרודנה, בישיבת פוניבז' ובישיבת קלצק. נולד בסוחובולה, למד בצעירותו בישיבת טלז אצל הרב שמעון יהודה שקופ. בהמשך נסע ללמוד ב"תלמוד תורה" שבקלם והיה מראשוני תלמידי הרב שמחה זיסל זיו-ברוידא ("הסבא מקלם") ממנו קיבל את דרכו הפדגוגית. בגיל 28 נישא לבתו של הרב נח וינר, רבן של כמה ערים ועיירות. לבני הזוג נולד בן אחד, מיכאל. בתקופה שלאחר נישואיו הקים בקלם את המכינה לתלמוד תורה, ושימש בה ר"מ יחד עם ידידיו הרב אליהו לופיאן והרב ירוחם ליבוביץ. בשנים הבאות נסע לשמש משגיח רוחני בישיבות אחדות: ישיבת בריינסק וישיבת לומז'ה, ולאחר מכן ישיבת ראדין. בשל מלחמת העולם הראשונה והחשש מפני הכיבוש הגרמני ההולך וקרב, נמלטו רוב ככל בחורי ישיבת ראדין מזרחה לעומק שטח רוסיה עם רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים"). הרב ננדיק נותר בראדין לנהל את הישיבה עם ראש הישיבה, הרב משה לנדינסקי. אחרי שעזב את ראדין החל לפעול בקרב תלמידיו בוגרי הישיבות לארגון פעילות של לימוד תורה ומוסר. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 עבר לשמש משגיח בישיבת שער התורה בגרודנה ועזר בכינונה. הוא פעל והביא אליה כראש ישיבה את רבו הראשון, הרב שמעון שקופ, שנותר מזוהה עם הישיבה עד פטירתו. כשכבשו הבולשביקים את גרודנה בשנת 1921, נמלט עם 40 תלמידים לישיבת פוניבז' ושימש בה משגיח במשך תקופה, עם שובו לאחר זמן לגרודנה החליפו כמשגיח בפוניבז' הרב ירוחם ליבוביץ. ב-1923 הקים רבי פסח פרוסקין את ישיבת קוברין, הרב ננדיק הוזמן לכהן בה כמשגיח וחילק את זמנו בין ישיבת קוברין לישיבת קלצק. בשנת תרצ"א, פנה הרב ננדיק לראשי ישיבת "מרכז הרב" בירושלים בבקשה להתקבל כמחנך בה, ואף טען שהוא מסוגל להתאים את עצמו לשיטת הנהגת הישיבה, אולם בסופו של דבר לא יצא הדבר אל הפועל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר עם תלמידיו בקלצק ומ-1940 בווילנה, תחילה תחת הכיבוש הסובייטי ואחר כך תחת הכיבוש הגרמני. הוא נספה עם אשתו ובנו היחיד בשואת יהדות ליטא. כתביו הרבים שהופקדו בידי תלמידו הרב ליב רוטקין נתפסו בידי הקומוניסטים ונשרפו, כל שיחות המוסר שלו שנדפסו לאחר המלחמה מקורן ברשימות של תלמידים. דברי תורתו מרוכזים בספרים "רחשי אילן" (מישיבת קלצק וקוברין; נדפס ירושלים תשמ"ד) "מוסרי קלצק" (שיחות מישיבת פוניבז' וישיבת קלצק; נדפס בני ברק תשע"ה) והערות קצרות שלו מלוקטות בסדרת "פנינים משולחן גבוה" על התורה, מפי תלמידו. מנחם בורשטין (עורך ומתרגם), רחשי אילן, מאמרי המשגיח הרב יוסף לייב ננדיק, ירושלים תשמ"ד הרב יוסף אריה ננדיק, מבקשי ה’ (ולא מוצאי ה’) ומעמד הר סיני, אתר תורתך לא שכחתי לפי ערכו אצל נתן צבי פרידמן, "אוצר הרבנים", פריט 8727. בשמן רענן, עמ' כ-כא.
לזרוס

לָזַרוֹס (מיוונית: Λάζαρος, מהשם העברי "אלעזר"), היה על פי המסורת הנוצרית אדם שהוקם לתחייה על ידי ישו לאחר שמת. נס זה נחשב לאחד הנסים הגדולים ביותר שביצע ישו. על-פי המסופר בברית החדשה, חלה לזרוס, תושב הכפר בית עניה, במחלה קשה. ישו שהה באותה עת בבית עניה בביתו של שמעון המצורע (אנ'), ומרתא, אחותו של לזרוס, ביקשה ממנו לסייע לאחיה הגוסס. ישו שהה יומיים נוספים באותו מקום, אך לא ריפא את אלעזר, אלא ביקש מתלמידיו, "בואו נחזור לארץ יהודה". האח נפטר, ורק ארבעה ימים לאחר מותו חזר ישו אל הכפר, והגיע אל קברו: ויאמר ישוע שאו את-האבן מעליה ותאמר אליו מרתא אחות המת אדני הנה כבר באש כי-ארבעה ימים לו: ויאמר אליה ישוע הלא אמרתי לך כי אם-תאמיני תחזי את-כבוד האלהים: וישאו את-האבן אשר המת הושם שם וישוע נשא את-עיניו למרום ויאמר אודך אבי כי עניתני: ואני ידעתי כי תענני תמיד ואולם בעבור העם הזה אשר סביבותי דברתי למען יאמינו בי כי אתה שלחתני: ויהי ככלותו לדבר ויקרא בקול גדול לעזר קום צא: ויצא המת וידיו ורגליו כרוכת בתכריכין ופניו לוטים בסודר ויאמר אליהם ישוע התירו אתו וילך לדרכו. — הבשורה על-פי יוחנן, פרק י"א, פסוקים 39–44 תיאור זה של תחיית המת בבשורה על-פי יוחנן שונה באופיו מסיפורים דומים בבשורות הסינופטיות, בהן פעמים רבות לאחר עשיית הנס מבקש ישו שלא יספרו על כך. כאן, הוא מתעכב במטרה מכוונת לגרום למותו של לזרוס (אלעזר) כדי שתחייתו תגרום לאנשים להאמין בישו ובמסר שהביא לאנושות. בתשובתו של ישו למרתה שאומרת לו "לו היית פה כי אז לא מת אחי", עונה ישו במילים הפותחות עד היום את תפילת האשכבה בהלוויות נוצריות: "אנוכי התקומה והחיים, המאמין בי יחיה גם כי ימות. וכל החי אשר יאמין בי לא ימות לעולם" (יוחנן 11, פסוקים 25-26). לזרוס חי חיים ארוכים, ואחרי מותו של ישו והקמת הכנסייה על ידי פאולוס הפך לבישוף חשוב בכנסייה הצעירה. יש המאמינים כי לזרוס נקבר בביזנטיון, ועצמותיו הועברו לאירופה כחלק מהביזה של מסעות הצלב. עם זאת, מאחר שלפי האמונה הנוצרית מעשיו של האלוהים אינם הפיכים, ואת מי שאלוהים השיב לתחייה "לא הזמן ולא האדם יוכלו שוב להמית", יש נוצרים המאמינים שלזרוס מהלך עדיין בינינו, ומחכה לשובו של ישו בביאה השנייה. עקב שובו מהמוות, ועקב האגדה על אורך חייו, הפך השם לזרוס לכינוי לאורך ימים והתחמקות ממוות, ומופיע כמשל ביצירות ספרותיות רבות. בעיירה אלעזריה, היא בית עניה, שוכן על-פי המסורת הנוצרית, קברו של אלעזר ועל שמו היא קרויה. כיום מוחזק הקבר בידי המוסלמים ולצדו עומד מסגד, שנבנה במאה ה-16 על יסודות של כנסייה צלבנית. בכנסייה המזרחית חוגגים את יום לזרוס בשבת, 8 ימים לפני הפסחא (כלומר יום אחד לפני יום ראשון של הדקלים), מקובל לאפות לכבוד שבת זו חלה מתובלת הנקראת לזארייקה (lazarakia). כנסיית בן האלמנה טקסון לזרוס היהודי הנודד בכה ישו אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 159, מסת"ב 978-965-566-137-8 מדיה וקבצים בנושא לזרוס בוויקישיתוף biography/Lazarus לזרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תרבות רומנו-בריטית

תרבות רומנו-בריטית היא התרבות שעלתה בבריטניה תחת שלטון האימפריה הרומית לאחר מסע הכיבוש הרומי בשנת 43 לספירה והקמתה של פרוביניקית בריטניה. התרבות הייתה שילוב של התרבות הרומית והתרבות הבריטונית המקומית. היא שרדה את קץ השלטון הרומי על בריטניה. יש חוקרים הסבורים כי בין המאות ה-5 ל-6 הוסיפה דרום בריטניה לקיים תת-תרבות רומית-בריטית ששרדה מתקפות מפני האנגלו-סקסונים ואף השתמשה בשפה רומית מקומית בכתיבה. James Gerrard, Newcastle University, Romano-British Pottery in the Fifth Century, Internet Archaeology, 2016-03-11 doi: 10.11141/ia.41.9 Internet Archaeol 3. Snyder. Homepage, intarch.ac.uk, ‏1997-09-01 (באנגלית) Sub-Roman Britain - New World Encyclopedia, www.newworldencyclopedia.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוזפינה, נסיכת באדן

יוזפינה, נסיכת באדן (בגרמנית: Josephine von Baden‏, 21 באוקטובר 1813 - 19 ביוני 1900), הייתה בתו של קרל, הדוכס הגדול של באדן ואשתו של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן. יוזפינה נולדה ב-21 באוקטובר 1813 במנהיים, לקרל, הדוכס הגדול של באדן ולסטפני דה בוארנה, בתו של קלוד דה בוהארנה. ב-8 בדצמבר 1818 מת אביה קרל, וזיגמונד פון גמינגן-הורנברג וטרשקלינגן מונה לאפוטרופוס על יוזפינה ואחיותיה. ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. על צאצאיה נמנים כיום בתי המלוכה הרומני, היוגוסלבי, הבלגי והלוקסמבורגי. ב-19 ביוני 1900 מתה יוזפינה בזיגמרינגן, והיא בת 86 שנים. ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים: לאופולד, נסיך הוהנצולרן (1835–1905) סטפני, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1837–1859), התחתנה עם פדרו החמישי, מלך פורטוגל קרול הראשון, מלך רומניה (1839–1914) אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1841–1866) פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1843–1904) מריה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1845–1912), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה מדיה וקבצים בנושא יוזפינה, נסיכת באדן בוויקישיתוף יוזפינה, נסיכת באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנדרו פופאס

אנדרו פ. פופאס (באנגלית: Andrew P. Poppas) הוא קצין בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית המפקד על פיקוד כוחות צבא ארצות הברית. פופאס נולד בג'יינסוויל שבויסקונסין, אביו ג'ורג' שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה. ב-1988 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הצנחנים 505 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ופיקד על בית הספר לצניחה של הדיוויזיה. שימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט הצנחנים 504 וקצין המבצעים של הרגימנט. בשנים 2005–2008 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הצנחנים 505, שבתקופתו הפך לגדוד המוטס החמישי ברגימנט הפרשים ה-73. תחת פיקודו לחם הגדוד בעיראק מאוגוסט 2006 עד נובמבר 2007. שימש קצין המבצעים של חטיבת המבצעים, הלוחמה בטרור והגנת המולדת במטות המשולבים. פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיה המוטסת ה-101, במאי 2011 קיבלה החטיבה בפיקודו אחריות על ארבעה מחוזות בגזרה הצפון מזרחית של אפגניסטן ולחמה באזור במשך שנה. בתקופה זו איבדה 39 לוחמים. ביולי 2012 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101, בפברואר 2013 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ונשלח עם הדיוויזיה לאפגניסטן בה שהתה במשך שנה, ותפסה אחריות על הגזרה המזרחית. שימש סגן ראש אגף המבצעים האזוריים וראש מחלקת ניהול הכוח באגף המבצעים של המטות המשולבים. בינואר 2017 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101. ב-2019 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2020 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יוני 2022 כאשר במקומו מונה ג'יימס מינגוס. ביולי 2022 מונה למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית במקום מייקל גארט וקודם לדרגת גנרל. פופאס בעל תואר שני מאוניברסיטת המדינה של קנזס, בוגר המכללה למלחמה של צבא יוון, ושימש עמית בתוכנית הביטחון הלאומי של אוניברסיטת הרווארד. נשוי לבת', אב לבן ולשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא אנדרו פופאס בוויקישיתוף אנדרו פופאס באתר המטות המשולבים Poppas got a new star, ‏kentuckynewera.com, ‏1 בפברואר 2013 With 131 soldiers dead in Afghan attacks, famed 101st Airborne Division returns home with heaviest losses since Vietnam, דיילי מייל, 7 בינוי 2011 Janesville native promoted to two-star general,‏ gazettextra.com, ‏15 במאי 2016
Good for You

Good for You (בעברית: יופי לך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית סלינה גומז, בהשתתפות הראפר האמריקאי אייסאפ רוקי. השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2015 כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של גומז, Revival. מבקרי המוזיקה שיבחו את השיר, את ההפקה, את השירה של גומז ואת בגרותה ואת צמיחתה האמנותית. היא תיארה את השיר כ"פיסה שהייתה רק כל מה שאני מרגישה שאישה צריכה לגלם, אבל לא בצורה הברורה". השיר היה חלק מתהליך שבו היא רצתה להציג את הסיפור שלה כאמנית וכחלק מאלבום מעבר שבו היא הייתה לוקחת שליטה מלאה. בריאיון ל-MTV, היא אמרה שהיא רצתה "לאמץ את מי שאני ואני לא מתכוונת לשבת על כיסא ולדבר על משהו שלא אומר לי כלום". השיר מתואר על ידי גומז כמו "התחלה יפה לאלבום". השיר זכה להצלחה והגיע למקום ה-5 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100, ונכנס לעשירייה הפותחת ביותר מ-15 מצעדים בעולם ביניהם המצעד הקנדי והאוסטרלי. השיר מכר למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית. גומז קידמה את השיר בראיונות לרדיו והופיעה איתו בכמה הופעות ביניהם "Today" ובסיבוב ההופעות של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, "The 1989 World Tour", שם גומז שימשה כאורחת מיוחדת. הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי סופי מולר. הווידאו קליפ יצא ב-26 ביוני 2015. בסרטון, גומז רצתה להעצים את העצמה הנשית. גומז הרגישה שחשוב לשתף פעולה עם במאית נקבה כאמצעי להעצמה הנשית. נכון למאי 2017, השיר צבר למעלה מ-360 מיליון צפיות וצבר למעלה מ-2 מיליון לייקים. גומז ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות "Revival Tour". ב-27 באוגוסט 2015 ביצעה את השיר בהופעת אורח בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour" של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט. ב-16 בספטמבר 2015 ביצעה גומז את השיר במהלך אירוע ההשקה של האלבום "Revival" לצד השיר "Same Old Love". ב-24 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית סיקור המצעדים הבריטית "Alan Carr: Chatty Man". ב-25 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הרדיו הבריטית "Live Lounge" לצד גרסת כיסוי לשיר "Rude" של להקת מג'יק!. ב-28 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית האירוח הצרפתית "Le Grand Journal". ב-12 באוקטובר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר של רשת NBC, "טודיי" לצד השירים "Same Old Love", "Come & Get It" ו-"Me & the Rhythm". בין התאריכים ה-3 בדצמבר ועד 16 בדצמבר 2015 ביצעה את השיר כחלק מסט שירים בסדרת ההופעות השנתית ג'ינגל בל. ב-23 בינואר 2016 ביצעה את השיר בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב לצד השירים "Same Old Love" ו-"Hands to Myself". מידע על הסינגל "Good for You" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Good for You" באתר Discogs סרטון השיר "Good for You" באתר יוטיוב "Selena Gomez Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-09-26. "Selena Gomez Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-09-26. Steffen Hung, australian-charts.com - Selena Gomez feat. A$AP Rocky - Good For You, australian-charts.com "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-26.