laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דניאל פטריקה צ'ובאנו

דניאל פטריקה צ'וֹבאנו (ברומנית: Daniel Petrica Ciobanu, נולד ב-1991), הוא פסנתרן רומני, יליד פיאטרה ניאמץ. צ'ובאנו החל לנגן בפסנתר בגיל תשע, ובהמשך קיבל מלגות לימודים לקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד. הוא השלים את לימודיו בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש אלפרד קורטו בפריז אצל מריאן ריביצקי ובאוניברסיטה לאמנויות של ברלין עם פסקל דוויו ומרקוס גרו. הופעתו הראשונה של צ'ובאנו על במה בינלאומית הייתה ב-2016, אחרי שזכה במדליות זהב בתחרות הפסנתר הבינלאומית אוניסה בדרום אפריקה ובפסטיבל הפסנתר הבינלאומי BNDES בריו דה ז'ניירו. בשנת 2017 זכה הן בפרס הקהל והן במדליית כסף בתחרות לפסנתר ע"ש רובינשטיין בתל אביב. לאחר זאת הופיע בקרנגי הול בניו יורק, באלבפילהרמוני בהמבורג, בגוונדהאוס בלייפציג, בקונצרטהאוס ברלין, בכיכר ג'ון סמית בלונדון והפסטיבל הבין-לאומי ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט. כמו כן יצא למסעות קונצרטים ביפן, סין, טייואן, דרום אפריקה וברזיל. צ'ובאנו מרבה להופיע בגוונדהאוס בלייפציג, הן כסולן עם תזמורת הגוונדהאוס תחת שרביטו של עומר מאיר ולבר וברסיטלים. הוא ניגן עם התזמורת הסימפונית של קסטיליה אי לאון, תזמורת רשות השידור הלאומית של ויילס, הפילהרמונית הבלטית הפולנית ופסטיבל שלזוויג-הולשטיין. כמו כן הופיע עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין, פסטיבל אנסקו בבוקרשט, הפילהרמונית הישראלית והקאמרטה הישראלית ירושלים ועוד. באוגוסט 2001 ניגן ברסיטל בפסטיבל לוצרן ובהופעתו הראשונה בקונצרטהאוס של וינה ניגן סונאטות לכינור ופסנתר מאת בטהובן עם הכנר יוליאן רחלין. ב-2010 הופיע לראשונה ברויאל פסטיבל הול ומאז ניגן ברסיטלי סולו ברחבי אירופה, וכן בריו דה ז'ניירו, בתל אביב ובטאיפיי. ב-2017 ייסד צ'ובאנו את פסטיבל המוזיקה ניאמץ בעיר הולדתו פיאטרה ניאמץ ברומניה, ליצירת במה בינלאומית חדשנית ורעננה לטובי האמנים הצעירים של זמננו. הפסטיבל השנתי מתנהל במשך שבוע בהרי הקרפטים וכולל לא רק מוזיקה קלאסית אלא גם צורות אמנות אחרות כמו ג'אז, וידאו, ציור ומחול. בעונת 2020/21 התמנה צ'ובאנו לאמן הבית הראשון של התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט, לתקופה של שלוש עונות. בספטמבר 2020 יצא לאור בהוצאת אקסנטוס תקליטור סולו ראשון שלו ובו יצירות מאת פרוקופייב, דביסי, ליסט ואנסקו. התקליטור התקבל בשבחים יוצאי-דופן מצד הביקורת. צליל מלא ומזהיר, שליטה פסנתרנית כבירה, רגישות, מקוריות ללא אגו מופרז" (אלן לומפש). אישיותו המוזיקלית הייחודית של צ'ובאנו ויכולתו הטכנית מביאות אותו להופעות עם תזמורות מן המעלה הראשונה ברחבי העולם. באלבום בכורה זה, מציג עצמו דניאל צ'ובאנו כאמן מוכשר ועתיר-רגש ביותר. מבט מקרוב מגלה את התבונה והכישרון ואת המחשבה הזהירה בגישתו ליצירות. מבחינה מוזיקלית, רצון הפסנתרן להציג את סיפורו לוכד כליל את קשב המאזין, ויכולתו הטכנית נקייה מכל מכשול. עם דניאל צ'ובאנו, המוזיקה היא חווייה. פסנתרי בכשטיין, ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו רסיטל של דניאל צ'ובאנו בקונסרבטוריון שטריקר בתל אביב העולם של בכשטיין, ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו אתר תחרות רובינשטיין העולם של בכשטיין, ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו אלן לומפש, המנהל האמנותי של פסטיבל שארפ
אוסקר פישר

אוסקר (יהושע) פישר (16 בינואר 1875 – 29 בספטמבר 1947) היה יהלומן ופעיל ציוני, מראשי יהדות בלגיה. אוסקר פישר נולד לאברהם אבא, שהיה ממשפחה חסידית, ולאמו שיינדל לבית וינר, בקרקוב שבגליציה. הלאחר לימודים בחדר ובבית ספר יהודי, רכש מקצוע של שען ועסק בכך בבודפשט ווינה. בשנת 1896 נסע לבקר את אחיו יונה (ז'אן) פישר באנטוורפן. בדרכו לשם קרא את ספרו של הרצל "מדינת היהודים", שראה אור באותה שנה. הוא עבר להתגורר באנטוורפן עם רעייתו שולמית בת צבי (הנרי) הרץ, שם התמחה בליטוש וסחר ביהלומים והפך לאחד מראשי הקהילה היהודית בבלגיה. בשנת 1901 נבחר כציר בלגיה לקונגרס הציוני החמישי. במשך השנים השתתף עוד בכמה קונגרסים ציוניים. הוא היה מקורב אל מקס נורדאו ואלכסנדר מרמורק והיה מזוהה עם "ציונות המדינית ההרצלאית". בשנת 1910 ביקר לראשונה בארץ ישראל ורכש בה אדמות.⁩ עם הקמת קק"ל, היה מייסד פעילות הארגון בבלגיה, וניהל את לשכת הארגון עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. למרות שהתנגד להקמת קרן היסוד, הוא פעל לגיוס כספים גם עבורה בבלגיה. בשנת 1931 עבר להתגורר בתל אביב באופן קבוע, והתגורר בבית בשדרות רוטשילד מס' 71. בשנת 1932 ייסד, יחד עם אחיינו מוריס פישר את המושבה כפר יונה לזכר אחיו יונה, על אדמות שנקנו מערבים בקלקיליה. בנוסף ייסד בעפולה ספריה צבורית וקרן לגמילות חסדים ליד "קופת מלוה" על שמו ושם רעייתו. בסוף ימיו תרם כ-1000 דונם אדמות לקק"ל. פישר היה מעורב כתורם בייסוד מוזיאון תל אביב, בניין הבימה, התזמורת הארץ ישראלית וארגונים נוספים. בשנת 1938 הציג 30 יצירות מאוספו, שכלל עבודות של ג'יימס אנסור (8 עבודות), מוריס אוטריו (2 עבודות), פייר-אוגוסט רנואר, פול סיניאק, קייס ואן דונגן, מארק שאגאל (2 עבודות) אוסיפ צדקין, מוריס ולאמנק ואחרים, בתערוכה במוזיאון תל אביב. הייתה זו תערוכה ראשונה של אוסף פרטי במוזיאון. אוסקר נפטר כחודש לאחר רעייתו שולמית. ילדיו, מרים רוז קרנון (1977-1909; אשת יונה קרנון (קזרנובסקי)), והמהנדס החיפאי יוסף בן-נון (1984-1914), תרמו מספר ציורים לזכר הוריהם למוזיאון תל אביב ולבית הנכות הלאומי בצלאל. מדיה וקבצים בנושא אוסקר פישר בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "יהושע (אוסקר) פישר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3063 נחום סלושץ, נאמנו של הרצל, הַבֹּקֶר, 29 באוקטובר 1948 א. ארנפלד, אוסקר פישר ז"ל, הַבֹּקֶר, 3 בנובמבר 1947 ראו: "נפטר אוסקר פישר", הארץ, 30 ספטמבר 1947, עמ' 3 ראו: דוד תדהר (עורך), "יהושע (אוסקר) פישר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3063 ראו: קארל שווארץ, מגנזי האמנות בתל-אביב, הארץ, 8 בספטמבר 1938; וגם: ג. ינאי, תערוכת האוסף של א. פישר במוזיאון תל-אביב, דבר, 11 באוקטובר 1938 [ג. ינאי הוא פסדדונים של גבריאל טלפיר]
אלכסנדר ארוונה

אלכסנדר ארנסטו ארוונה גוסמן (בספרדית: Alexander Ernesto Aravena Guzmán; נולד ב-6 בספטמבר 2002 בהואצ'ורבה שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה מליגת העל הצ'יליאנית ובנבחרת צ'ילה. ארוונה גדל במחלקת הנוער של אוניברסידד קאתוליקה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'יליאנית. ב-16 בינואר 2022 הושאל לניובלנסה מליגת העל הצ'יליאנית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים. ב-27 במרץ 2023 ערך ארוונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה, בניצחון 3-2 על נבחרת פרגוואי במשחק ידידות. אוניברסידד קאתוליקה אליפות צ'ילה (2): 2020, 2021 הסופר קאפ הצ'יליאני (2): 2020, 2021 מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר ארוונה בוויקישיתוף אלכסנדר ארוונה, באתר Transfermarkt אלכסנדר ארוונה, באתר Soccerway אלכסנדר ארוונה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכסנדר ארוונה".
קבינט מלחמה

קבינט מלחמה הוא ועדה המוקמת על ידי ממשלה בזמן מלחמה כדי לנהל את המלחמה בצורה יעילה ואפקטיבית. בדרך כלל זוהי תת-ועדה של הקבינט המלא של השרים. בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר, הקים הנשיא ג'ורג' בוש קבינט מלחמה. הקבינט התכנס לראשונה בקמפ דייוויד ב-15 בספטמבר כדי לתכנן את המלחמה העולמית בטרור. רוב חברי הקבינט היו חברי המועצה לביטחון לאומי. ערך מורחב – קבינט המלחמה (ישראל) במהלך מלחמת חרבות ברזל הקים ראש הממשלה בנימין נתניהו קבינט מלחמה. בני גנץ ומפלגתו המחנה הממלכתי הצטרפו לקואליציה וקיבלו 5 שרים ללא תיק, ובני גנץ וגדי איזנקוט צורפו לקבינט המלחמה. זאת הפעם הראשונה בה הוקם קבינט מלחמה בישראל, בהתאם להמלצת ועדת וינוגרד. במלחמות קודמות נהגו ראשי ממשלה בישראל לנהל פעולות מלחמתיות באמצעות החלטות של פורום מצומצם יותר של שרים, שכונה לעיתים המטבחון, או שכונה בשם על פי מספר חביריו, (כגון השביעיה או השמיניה), אך פורומים אלו כמו גם קבינט המלחמה שהוקם במלחמת חרבות ברזל, אינם בעלי סמכות חוקית והם פועלים על פי הסמכה שניתנת להם על ידי הקבינט (ועדת שרים לענייני ביטחון), או מליאת הממשלה. מדיה וקבצים בנושא קבינט מלחמה בוויקישיתוף Wayback Machine, web.archive.org ד"ר אלעד גיל, שאלות ותשובות: מהו קבינט המלחמה החדש?, באתר תכלית, ‏2023-10-15
דויד מרטינס

דויד עמנואל מרטינס מוראלס (בספרדית: David Enmanuel Martínez Morales; נולד ב-7 בפברואר 2006 באל טיגרה שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מונגס מליגת העל הוונצואלית ובנבחרת ונצואלה. מרטינס גדל במחלקות הנוער של טיגרה ומונגס. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של מונגס במסגרת ליגת העל הוונצואלית. בעונת 2023 ערך שלוש הופעות והבקיע שער אחד בגביע ליברטדורס. ב-18 ביוני 2023 ערך מרטינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, בניצחון 1-0 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות. דויד מרטינס, באתר Transfermarkt דויד מרטינס, באתר Soccerway דויד מרטינס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דויד מרטינס".
דיוויין טאה

דיוויין רוזוולט טאה (באנגלית: Divine Roosevelt Teah; נולד ב-19 באפריל 2006 במונרוביה שבליבריה) הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת נימבה מליגת המשנה הליברית ובנבחרת ליבריה. בשנת 2021 החל טאה לשחק בקבוצה הבוגרת של נימבה מליגת המשנה הליברית. ב-30 בספטמבר 2021 ערך טאה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 2-0 לנבחרת מצרים במשחק ידידות. ב-29 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת בורונדי במשחק ידידות. דיוויין טאה, באתר Transfermarkt דיוויין טאה, באתר Soccerway דיוויין טאה, באתר National Football Teams דיוויין טאה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיוויין טאה".
ז'אק ביילינקי

ז'אק ביילנקי (גם ביילינסקי, ובצרפתית: Jacques Biélinky; 20 ביולי 1881 – 1943) היה עיתונאי צרפתי. ביילינקי, יליד ויטבסק, שרד את פרעות קישינב ב-1903 ונכלא בשל פעילות סוציאליסטית תחת משטר הצאר. ב-1909 היגר לצרפת כפליט פוליטי וב-1927 התאזרח בצרפת. הוא היה מבקר אמנות ובעל טור בעיתון היהודי L'Univers isralite (העולם היהודי), והיה נציג יהודי רשמי, מהמומחים לנושאי קבוצת המהגרים היהודית ממנה הגיע. בין השנים 1940-1942 ניהל יומן המפרט את חיי היומיום בפריז ואת רדיפת היהודים. בחודשים הראשונים של הכיבוש הבחין במעט רמיזות אנטישמיות. לפיכך הצו מיום 27 בספטמבר 1940 המורה על פרסום כרזה צהובה מול חנויות יהודיות אינו גורם לירידה בנוכחות הקונים הלא יהודים. לאט ראה ביילינקי את תמיכת הפריזאים דועכת. הם נתקלו בקשיי אספקה ובבעיות יומיומיות, ונסוגו לתוך עצמם. יומנו של ביילינקי מאפשר להבין את המצבים האנושיים החבויים מאחורי הטקסטים של החוקים האנטי-יהודיים. ביילינקי נעצר בלילה שבין 11 בפברואר 1943, במהלך פשיטה שאורגנה על ידי המשטרה הצרפתית, וגורש בשיירה מספר 52 ב-23 במרץ 1943 מחנה הריכוז דראנסי לחלם, ואז למחנה ההשמדה הנאצי סוביבור בפולין. Serge Klarsfeld. Le Mémorial de la Déportation des Juifs de France. Beate et Serge Klarsfeld: Paris, 1978. Jacques Biélinky, Marie-Anne Camax-Zoegger, Le Triangle, Paris, 1935. Jacques Biélinky, Un journaliste juif à Paris sous l’Occupation. Journal 1940-1942, texte présenté, établi et annoté par Renée Poznanski, Éditions du Cerf Biblis, réédition Paris 2011, מסת"ב 978-2-271-07246-7 Rossella Froissart Pezone et Yves Chevrefils Desbiolles (dir), Les revues d’art : formes, stratégies et réseaux au 20eme siècle : La critique d’art dans les revues juives de langue française durant l’entre-deux-guerres : Jacques Biélinky et la part juive de l’École de Paris, Presses universitaires de Rennes, 2011. מסת"ב 978-2753514805 מויטבסק לפריז – ביילינקי ושאגאל יוצרים בין שתי מלחמות, באתר יד ושם Voir, Klarsfeld, 1978. Les articles de Jacques Biélinky dans L’Univers Israélite disponibles en ligne sur Gallica Jérémy Guedj (2009). "Migration et religion en France, T. 2. Les Juifs français face aux Juifs étrangers dans la France de l'entre-deux-guerres". Les Cahiers de la Méditerranée. נבדק ב-2 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Jacques Biélinky, « Un journaliste juif sous l'occupation. Journal 1940-1942 », Éditions du Cerf-Biblis ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'אק ביילינקי".
איתי חן

איתי חן (נולד בשנת 1967) הוא צ'לן ישראלי-גרמני. צ'לן ראשי בתזמורת הסימפונית של אנטוורפן. הופיע כסולן עם התזמורות המובילות בעולם. חן נולד וגדל בקיבוץ חפציבה. החל לנגן בצ'לו בהדרכתו של אביו, אורי חן. נוסף לכך, התאמן בשחייה בקבוצת הפועל גלבוע בהדרכתו של בן דודו ארנון אבני. הוא זכה באליפויות ישראל בשחייה לילדים ונוער. הוא בחר במוזיקה ובגיל 16 למד בהדרכתו של פרופ' עוזי ויזל באקדמיה למוזיקה בתל אביב. לאחר מכן המשיך את לימודיו בהדרכתו של פרופ' וולפגנג בטשר (אנ') באוניברסיטת ברלין לאמנויות (אנ'). סיים תואר שני בהצטיינות בבית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר בברלין, בהדרכת פרופ' יוזף שוואב (גר'). השתתף בקונצרטים וסיורי קונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין וזכה לנגן בהרכבי מוזיקה קאמרית שונים עם חברי התזמורת. בפסטיבל הבינלאומי בביירות, לבנון 1989 זכה להצלחה רבה בנגינת בקונצרטו לצ'לו של ז'אק איבר ושם החלה הקריירה הבינלאומית שלו. לאחר מכן הופיע בפסטיבלים כגון פסטיבל המוזיקה של דרזדן (אנ'), פסטיבל זלצבורג ופסטיבל המוזיקה הבינלאומי בורגוס, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון כפר בלום ועוד. בשנים 1996–1997 התקבל לתפקיד הצ'לן הראשי בתזמורת הסימפונית של אנטוורפן ובהמשך לצ'לן הראשי באופרה של נירנברג (אנ'). לאחר מספר שנים סיים את עבודתו בתזמורת לטובת קריירת סולו והוראה. הוא הופיע כסולן עם תזמורות רבות כמו התזמורת הסימפונית של בודפשט, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, התזמורת הקאמרית ברלין (גר'), התזמורת הקאמרית הישראלית ועוד. סיבוב הופעות כסולן ביפן, ארצות הברית, ישראל, גרמניה, בלגיה, צ'כיה ופולין. חן השתתף בפסטיבלים רבים ברחבי העולם והקליט לרשתות הרדיו והטלוויזיה בארץ (קול המוזיקה) ובמדינות רבות באירופה (ARD, ZDF). חן מנגן ב"שלישיית שטרן" שהקים, המורכבת מהפסנתרן הישראלי עדי בר והכנרת מריה אזובה. התוכנית של השלישייה נקראת "מסע מברלין לירושלים". נוסף לכך, הוא מנגן גם ב"שלישיית קאהן" עם הכנר אילן שניידר והפסנתרן פרדריק זומר על שם המלחין היהודי רוברט קאהן. חן מתגורר בברלין משנות ה-90. אחיו גלעד חן, פרופ' להתנהגות ארגונית ואלוף ישראל בשחייה בעבר. דואט בין חליל לצ'לו, עם נגנית חליל הצד הסינית אצוקו קוגה, 2012. פרס קלרמונט כצ'לן הישראלי הצעיר הטוב ביותר פרס ראשון בתחרויות הצ'לו והמוזיקה הקאמרית של האקדמיה למוזיקה בתל אביב אתר האינטרנט הרשמי של איתי חן Jonathan Scheiner, "Very happy that Itook this path", Deutschlandradio, November 16, 2012 (בגרמנית) Martina Dreisbach Music under the stars and stripes, Frankfurter ,December 18, 2018 (בגרמנית) Ithay Khen and Markus Schlemmer play at Britz Castle, Berliner Woche (בגרמנית) Exciting music experience, Giessener Anzeiger, July 3, 2023 (בגרמנית) אלכס פרסלמן, בפתיחת אליפות הגילאים בשחייה - ליאור והדר השיאניות היחידות בבריכת וינגייט, מעריב, 8 באוגוסט 1980 אלכס פרסלמן, ליאור, עופרה והדר, מעריב, 10 באוגוסט 1980 ⁨שלושה מקומות ראשונים לחן ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 27 יולי 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨5 שיאים בפתיחת אליפות ישראל בשחיה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 29 אוגוסט 1982 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il The Das Stern Trio in Münster, באתר שגרירות ישראל בברלין (בגרמנית) אמנים-סולנים (נגינה), עדי בר, פסנתר, באתר הבמה Flute & Cello in Dialogue
ברודי האצלר

איאן ברודי האצלר (באנגלית: Ian Brody Hutzler; נולד ב-20 באפריל 1971) הוא שחקן אמריקאי. איאן ברודי האצלר נולד ב-20 באפריל 1971 בפיירבנקס, אלסקה. הוא למד באוניברסיטת מישיגן סטייט לפני שעבר ללוס אנג'לס. האצלר שיחק את התפקיד של זכרי סמית' באופרת הסבון האמריקאית Guiding Light מ-1996 עד 1997 ואת התפקיד של קודי דיקסון באופרת הסבון צעירים חסרי מנוח מ-1999 עד 2004 לפני שעבר לשחק אופרת הסבון המתחרה ימי חיינו, שם שיחק בתפקיד פטריק לוקהארט. מ-2004 עד 2007. בשנת 2001 שיחק בסרט לא רק בלונדינית. האלצר הופיע במספר הופעות אורח בסדרות טלוויזיה בהן אנג'ל ומכושפות וסדרת הטלוויזיה של NBC קצרת הימים משנת 2000, Titans. הוא גם כיכב בסרט "גרין פלאש" משנת 2008, יחד עם טורי דה ויטו וקריסטין קוואלארי. ב-2011 הוא שיחק ב- NCIS . בשנת 2012, הוא גילם את ג'ייסון שרידן בסרדרת הטלוויזיה קצרת הימים "Ringer" . בשנת 2015, הוא הופיע בסרט "Mega Shark vs. Kolossus" . האצלר התחתן עם מעצבת הפנים ג'ודית קוראמנג ב-2012. בתם הבכורה נולדה ב-2014. מדיה וקבצים בנושא ברודי האצלר בוויקישיתוף ברודי האצלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברודי האצלר, באתר AllMovie (באנגלית) ברודי האצלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Brody Hutzler". IMDb. נבדק ב-2019-04-13. Littlefield, Kinney (24 בינואר 1997). "Soap Bubbles". Rome News-Tribune. נבדק ב-10 בנובמבר 2010. {{cite news}}: (עזרה) Foywonder (30 במרץ 2015). "A Mad Max Vampire Flick, Another Mega Shark, 3-Headed Shark Attack, and More Upcoming Asylum Lunacy". Dread Central. {{cite web}}: (עזרה)
ניב הדס

ניב הדס (נולד בשנת 1977) הוא עיתונאי, עורך, מבקר תרבות ודי ג'יי ישראלי. הדס נולד בתל אביב וגדל ברמת השרון. למד באוניברסיטת תל אביב תואר בוגר באמנות (B.F.A.) בשנים 2000–2004. עבד כמפיק ועורך בגלי צה"ל, כתב לתוכנית הטלוויזיה 'אינפומאניה' בערוץ מוזיקה 24 והיה כתב באתר האינטרנט MOOMA. ב-2003 יצא לאור הקובץ "לא מה שהיה פעם" על תרבות המועדונים הישראלית, שערך יחד עם רוב אייל. ב-2004 מונה לעורך הראשי של תחנת הרדיו קול הקמפוס במקום נדב רביד, כשהוא ממשיך לשמש ככתב התרבות ועורך במקומון העיר. היה סגן עורך של מוסף חיי הלילה 'dj העיר' וכן ערך את העיתון ז'ורנל, מגזין התרבות השבועי של מעריב. ערך את ערוצי התרבות והמוזיקה של אתר וואלה! כשלוש שנים, עד לעזיבתו ב-2009, ובמקביל כתב במוסף גלריה. ב-2010 היה סגן העורך של תוכנית הטלוויזיה דיבור חדיש. ב-2012 מונה לעורך המוזיקלי של רדיו תל אביב. בקיץ 2012 התמנה לעורך משנה של טיים אאוט. ומאוחר יותר התמנה לתפקיד העורך הראשי של אתר טיים אאוט. ב-2012–2013 למד פיתוח עסקי ואסטרטגיה בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב. בסוף 2013 עזב את אתר טיים אאוט ועבר למשרת מנהל תוכן בחברת ההיי-טק NonIssue מפני ש"אי אפשר לפספס כזו הזדמנות". ב-2021 החליף את ליסה פרץ כעורך גלריה שישי כשיצאה לחופשה בעקבות טענות להתעמרות, ולאחר מכן מונה לשמש כעורך המשנה של מוסף גלריה שישי ב"הארץ", ובמקביל כותב ובעל טור ביקורת טלוויזיה קבוע ב'גלריה שישי' בשם "עין עצלה". הדס מנחה פודקאסט בנושא טלוויזיה בשם "תרבות יום א'" יחד עם גילי איזיקוביץ. ב-6 בנובמבר 2022 הוציא לאור את ספר הביכורים שלו "הלילה הוא לנצח" בהוצאת כנרת זמורה-דביר. הדס מתגורר עם בת זוגו שירה מייקין (עיתונאית ועורכת בדה מרקר) במושב בשרון. "הלילה הוא לנצח" מאת ניב הדס: הפתיחה לקריאה, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2022 עמי פרידמן, קאלצ'ר קלאב: רומן ראשון לעיתונאי ניב הדס, באתר ישראל היום מאמרי ניב הדס, באתר "הארץ" ארכיון ניב הדס, באתר "Time Out ישראל" ניב הדס, באתר הקצה (תחנת רדיו) מידע על ניב הדס בקטלוג הספרייה הלאומית ניב הדס, ברשת החברתית פייסבוק ניב הדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניב הדס, ברשת החברתית LinkedIn ניב הדס, סרטונים בערוץ היוטיוב ניב הדס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ניב הדס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) הלילה הוא לנצח, באתר עברית אור שמש, "ניב הדס מונה לעורך רדיו 106FM, באתר nrg מעריב‏, 12 בספטמבר 2004 ניב הדס, רוב אייל (ע), לא מה שהיה פעם - הסיפור של תרבות המועדונים הישראלית, הוצאת בבל, 2003 עמיחי שלו, תנו צ'אנס לטראנס: לרקוד ולכתוב, באתר ynet, 27 בינואר 2014 דוד אברהם‏, ביי דנקנר, היי סיגלר, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2012 ניב הדס, עורך ’וואלה תרבות’, פורש, באתר Bizportal הדס ריבק‏, ניב הדס עוזב את וואלה!, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2009 דיבור חדיש, באתר www.ishim.co.il דוד אברהם‏, תמיד מחובר, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2012 אלכסנדר כץ, ניב הדס יערוך את אתר 'טיים-אאוט'; אלכס פולונסקי ימונה לסגן העורך בפרינט (Wayback Machine), באתר ICE, ‏9.10.2013 אלכסנדר כץ, הולך לעשות לביתו: עורך אתר 'טיים-אאוט' ניב הדס עוזב את קבוצת סיגלר, באתר ICE, ‏29.12.2013 ליסה פרץ לא תחזור לערוך את גלריה – זצ איתמר ב"ז, ליסה פרץ עוזבת את "הארץ", באתר העין השביעית, 5 בדצמבר 2021 גלריה, מדור עין עצלה, באתר הארץ תרבות יום א' באתר הארץ עמי פרידמן, קאלצ'ר קלאב: רומן ראשון לעיתונאי ניב הדס, באתר ישראל היום הלילה הוא לנצח, באתר כנרת זמורה-דביר
טרפדת V48

SMS V48 הייתה סירת טורפדו גדולה משנת 1913 (בגרמנית: Großes Torpedoboot) של הצי הקיסרי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, והספינה ה-24 בסדרה שלה. הספינה נבנתה על ידי מספנת AG Vulcan Stettin, גרמניה, והוזמנה ב-22 באפריל 1914, כחלק מתוכנית בניית הספינות של 1914. היא הושקה ב-6 באוגוסט 1915 ונכנסה לשירות ב-10 בדצמבר 1915. ה-"V" ב-V48 מציין את המספנה שבה היא נבנתה. V48 הייתה באורך כולל של 83.1 מטרים (272 רגל 8 אינץ') ו-82.3 מטרים (270 רגל 0 אינץ') בקו המים, עם רוחב של 8.3 מטרים (27 רגל 3 אינץ') ושוקע של 3.4 מטרים (11 רגל 2 אינץ'). הדחק האונייה היה 924 טונות (909 טונות ארוכות) בתפוסה סטנדרטית ו-1,188 טונות (1,169 טונות ארוכות) במעמס מלא. שלושה דוודי צינור מים המופעלים על ידי נפט הזינו קיטור לשני סטים של טורבינות קיטור AEG-Vulcan בדירוג של 24,000 כוחות סוס (18,000 קילוואט), והעניקו לה מהירות של 33.5 קשרים (62 קמ"ש). 338 טונות (333 טונות ארוכות) של מזוט נישאו בספינה, מה שהעניק לה טווח של 2,050 מיילים ימיים ((3,800 ק"מ) במהירות 17 קשרים (31 קמ"ש). החימוש כלל במקור שלושה תותחים ימיים SK L/45 בקוטר 8.8 ס"מ בצריחים בודדים, יחד עם שישה צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ (19.7 אינץ') כאשר שני צינורות בודדים קבועים מקדימה ו-2 צינורות תאומים מאחור. ניתן היה לשאת עליה עד 24 מוקשים. בשנת 1916 תותחי ה-8.8 ס"מ הוחלפו בשלושה תותחים ימיים 10.5 ס"מ SK L/45. בספינה שירתו 87 קצינים ומלחים. V48 הוקצתה מחצית השייטת ה-6 של השייטת ה-3 כאשר השתתפה בקרב יוטלנד. בפעולה זו, השייטת ה-3 פתחה במתקפת טורפדו לא מוצלחת נגד סיירות מערכה בריטיות, ולאחר שהרחיקו את המשחתות הגרמניות החליפו אש עם המשחתת הפגועה אה"מ שארק, כאשר V48 ספגה נזק מפגיעת פגז או שני פגזי 4 אינץ' (102 מילימטרים), שהשביתו את מכונות המשחתת הגרמנית, ואילצו את V48 לעצור. ניסיון של המשחתת הגרמנית G42 לגרור את V48 נזנח בגלל אש כבדה ממערך הקרב הבריטי. אוניית המערכה וליאנט מאוחר יותר ירתה עליה פגזי 6 אינץ' (152 מילימטרים). בסופו של דבר היא הוטבעה על ידי פגז 4 אינץ' שנורה מספינה לא מזוהה של שייטת המשחתת ה-12 הבריטית, וטבעה עם 90 אנשי צוות שנהרגו בפעולה.
Something About Us

"Something About Us" הוא שיר של צמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתי דאפט פאנק. השיר יצא לאור כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום Discovery משנת 2001 כקידום מכירות לסרט האנימציה שלהם משנת 2003 אינטרסטלה 5555. השיר הגיע למקום ה-93 בדירוג מצעד SNEP. ישנם שני קליפים לשיר "Something About Us". הקליפ הראשון הוא סצנה מתוך אינטרסטלה 5555. לאחר שנמלטו מהחוטף, שניים מחברי להקת החייזרים The Crescendolls (המתופף באריל ונגנית הבס סטלה) נכנסים למונית ממתינה שבה נוהג הקלידן אוקטבה. הם נוסעים למחסן שבו מצילם, שפ, שוכב על הרצפה מדמם למוות, כתוצאה מירי לייזר במהלך סצנה קודמת בסרט. שפ מרים את זרועו הפצועה אל סטלה האהובה שלו. היא לוקחת את זה וחווה רצף חלומות שחושף את רגשותיו של שפ כלפיה. כשהם חוזרים, שפ חושף את זהותם האמיתית של הלהקה. הלהקה מביעה את תודתה עם מותו של שפ. הקליפ השני הוא אוסף קליפים בכיכובם של שפ וסטלה. גרסה זו יצאה כדי לקדם את גרסת הסינגל של "Something About Us". מידע על היצירה "Something About Us" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Something About Us" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Something About Us" באתר ספוטיפיי Billboard Staff, Daft Punk On Road To ‘Discovery’, Billboard, ‏2001-02-23 (באנגלית אמריקאית) spanishcharts.com - Daft Punk - Something About Us, spanishcharts.com Chart Log UK: Asher D – Dyverse Daft Punk – Something About Us
הושענא

האם התכוונתם ל... הושענא רבא – (בעברית: הושענא הגדול) הוא כינויו של היום השביעי של חג הסוכות. הושענות – כינוי למצווה שנהגה בבית המקדש בחג הסוכות. פיוטי הושענות – פיוטים הנאמרים במהלך ההושענות בתפילת שחרית של שבעת ימי סוכות.
.zw

.zw היא סיומת האינטרנט הלאומית של זימבבואה. סיומת זו משמשת לשמות תחום (domain names) של אתרי אינטרנט הרשומים במדינה זו. הסיומת נרשמה ב-6 בנובמבר 1991. התחום מנוהל על ידי "ZISPA". התחום .ac.zw מיועד למוסדות אקדמיים. הרישום לתת-תחום זה מנוהל על ידי מרכז המחשבים של אוניברסיטת זימבבואה. התחום .org.zw מיועד לארגונים לא ממשלתיים וארגונים דומים, אם כי אין הגבלות ברורות על השימוש בו. הרישום לתת-תחום זה מנוהל על ידי "TelOne". כמו כן, TelOne משמשת גם כאיש הקשר האדמיניסטרטיבי והטכני של התחום הראשי .zw. אתר האינטרנט הרשמי של .zw מדיה וקבצים בנושא .zw בוויקישיתוף מידע על הסיומת .zw באתר IANA Zimbabwe Internet Service Providers Association ZISPA Constitution, www.zispa.org.zw Isaac Maposa, The latest on everything you need to know about domain names - Techzim, Techzim, ‏11 בדצמבר 2014 Home Page - TelOne | The Future Is Better Together, www.telone.co.zw .zw Domain Delegation Data, www.iana.org
טורץ'

טורץ' היא תוכנת שחמט אשר נוצרה על ידי Chess.com. טורץ' סיים במקום השני בתחרות המחשבים של Chess.com ונוצח רק על ידי Stockfish. טורץ' השתתף בתחרות הראשונה שלו תחת השם "Mystery" (בעברית מִסתוֹרִין). טורץ' אינו זמין לפומבי, אבל הקבוצה שמאחורי טורץ' מתחננים לעשות את המכונה זמינה לרשימת הניקוד (אנ'). זה גם יהיה זמין דרך סקירת המשחק של Chess.com בעתיד. הקבוצה מאחורי טורץ' מורכבת מאנדרו גרנט (מחבר תוכנת המחשב Ethereal) פין אגרס וקים קארה (מחברי תוכנת המחשב Kovisto) ג'יי הונולד (מחבר תוכנת המחשב berserk) ומייקל וויטלי ודיטריך קאפ (מחברי תוכנת המחשב Dragon). המחברים לשעבר של תוכנת המחשב Dragon מארק לפלר ולארי קאופמן הם יועצים לפרויקט. ההתפתחות של טורץ' נתמכת על ידי כלים רבים עם קוד פתוח, כגון: pytorch-nnue, Cutechess, OpenBench. הקבוצה שמאחורי טורץ' אמרה שכל הקוד שמאחורי טורץ' הוא מקורי ושום קוד אינו לקוח משום תוכנת מחשב אחרת. מדיה וקבצים בנושא טורץ' בוויקישיתוף Luci Kelemen, Chess.com announces new super-strong chess engine to challenge Stockfish, Dot Esports, ‏2023-07-15 (באנגלית אמריקאית) Computer Chess Championship with Top Engines, Chess.com (באנגלית אמריקאית) Mystery engine at CCC Chess com Team (CHESScom), Announcing Torch: New #2 Chess Engine, Chess.com, ‏2023-07-17 (באנגלית אמריקאית) Computer Chess Championship with Top Engines, Chess.com (באנגלית אמריקאית) Computer Chess Championship with Top Engines, Chess.com (באנגלית אמריקאית)