המלחמות הבורגונדיות

המלחמות הבורגונדיות היו סדרת קרבות בין דוכסות בורגונדיה לבין בית ולואה הצרפתי, ומאוחר יותר גם בין הקונפדרציה השווייצרית הישנה, שמילאה תפקיד חשוב במלחמה. המלחמה פרצה בשנת 1474, ובשנים שלאחר מכן שארל הראשון, דוכס בורגונדיה הובס שלוש פעמים בשדה הקרב, עד שנהרג בקרב על ננסי ב-1477. דוכסות בורגונדיה ואדמות בורגונדיות נוספות סופחו לצרפת, ואילו ארצות השפלה הבורגונדיות ופראנש-קונטה סופחו בסופו של דבר בידי בית הבסבורג. דוכסות בורגונדי הצליחה מאוד על פני תקופה של כמאה שנה בהקמת מדינה חזקה בשטח באירופה שבין הקיסרות הרומית הקדושה וצרפת. שטחיה כללו חוץ מהדוכסות ומחוז פראנש-קונטה גם שטחים בפלנדריה, ברבנט ולוקסמבורג. הדוכסות ניסתה לבסס את כוחה במרכז אירופה במנותק מצרפת. שארל הראשון ניסה לאחד את שטחי הדוכסות הצפוניים שבארצות השפלה והדרומיים שבאזור האלפים. הדוכסות כבר הייתה מסוכסכת עם מלכי צרפת עקב תמיכתה באנגליה במלחמת מאה השנים. בתחילת שנת 1469 זיגיסמונד, ארכידוכס אוסטריה מבית הבסבורג העביר את נחלותיו באלזס לשארל הראשון כדי שדוכסות בורגונדיה תתמוך בו במלחמתו מול הקונפדרציה השווייצרית הישנה. למרות העברת הנחלות לידי שארל הוא סירב לתקוף את הקונפדרציה השווייצרית. ב-1473 דוכסות בורגנדי בהנהגתו של שארל הראשון תקפה את האימפריה הרומית הקדושה בכך ששמה במצור את העיר נייס, במקביל הטיל שארל הראשון אמברגו מסחרי על הערים בזל, שטרסבורג ומילכאוזן שתמכו בקונפדרציה השווייצרית. לאחר שהמצור על נייס נכשל הערים הלורניות פנו לקונפדרציה השווייצרית בבקשת עזרה צבאית ופרידריך השלישי, אילץ את סיגיסמונד דוכס אוסטריה לבטל את הברית עם דוכסות בורגונדי. באותה שנה בית הבסבורג כרת ברית שלום עם הקונפדרציה השווייצרית וברית צבאית נגד דוכסות בורגונדי. סיגיסמונד דרש חזרה את נחלותיו באלזס אך שארל סירב, וצבאו בפיקודו של פטר פון גגנבאך כבשו במהירות את המבצרים באלזס. בתגובה צבאות הקונפדרציה השווייצרית הישנה פרצו לפראנש-קונטה ובנובמבר 1474 ניצחו בקרב אריקור. ב-1475 צבאות ברן שבקונפדרציה השווייצרית כבשו את שטחיו של דוכס סבויה שהיה בן ברית של שארל הראשון. באותה שנה בתמיכת חבל ברן בעיר וואל פרץ מרד מול צבא סבוייזק בו ניצחו בקרב בפלנטה ושחררו את וולה התחתונה. בתחילת שנת 1476 השווייצרים כבשו את ארמון הסבויה גראן סון אבל צבאותיו של שארל הראשון הטילו מצור על הארמון, מגיני גראן סון נכנעו ונרצחו באכזריות על ידי הבורגונדים. צבאות השווייצרים נלחמו נגד שארל הראשון וניצחו בקרב על הגראן סון, שארל הראשון ברח משדה הקרב ועזב את כל המשאבים והארטילריה של צבאו. הבורגונדים גייסו במהרה צבא חדש אך לאחר שהטילו מצור על מורטן (קרב מורטן), שמגיניה הונהגו על ידי אדריאן פון בובנברג, נחלו תבוסה לאחר הגעת התגבורת מהקונפדרציה השווייצרית. לאחר מכן נחלו שוב הבורגונדים תבוסה בקרב על ננסי ב-1477 שבסופו נהרג שארל הראשון. עם מות שארל הראשון בקרב על ננסי נקטעה שושלת הדוכסים של בורגונדי. מהשושלת נשארה רק בתו היחידה של שארל הראשון, מארי, דוכסית בורגונדיה, שהייתה נשואה למקסימילאן מבית הבסבורג, בנו של פרידריך השלישי, קיסר הקיסרות הרומית הקדושה. בין בית הבסבורג למלכי צרפת התעוררה מלחמה על הירושה של הדוכסות הבורגונדית. בסופו של דבר שטחה של בורגונדיה חולק: בית הבסבורג קיבל את ארצות השפלה הבורגונדיות ולוקסמבורג, ומלכות צרפת קיבלה את דוכסות בורגונדיה עצמה, את פראנש-קונטה ואת פיקארדי. ב-1494 על פי הסכם סן ליסה פראנש-קונטה גם הוא הועבר לשליטתו של בית הבסבורג על תמיכתם במסעו של שארל השמיני, מלך צרפת לאיטליה. חיסולה של בורגונדיה וסיפוח שטחיה לצרפת ולאוסטריה חיזק את שתתי הממלכות. בצרפת, היא אפשרה לשארל השמיני לאחד את כל צרפת תחת שלטונו ולהפוך את צרפת לאחת המעצמות החזקות במערב אירופה. באוסטריה, סיפוחם של שטחי ארצות השפלה הבורגונדיות לוקסמבורג ופראנש-קונטה לאוסטריה היה הצעד הראשון בהפיכתה של אוסטריה למעצמה חזקה ובעלת לאומים שונים. במקביל, ניצחון השווייצרים על בורגונדיה, שהייתה בין המדינות החזקות ביותר באירופה באותה עת, העלה את מעמדה הצבאי של שווייצריה ויצר לצבא השווייצרי מוניטין של צבא בלתי מנוצח כמעט. לאחר תקופת מלחמת השווייצרים בבורגונדים שכירי החרב השווייצרים החלו לשרת ברבות ממדינות אירופה. מדיה וקבצים בנושא המלחמות הבורגונדיות בוויקישיתוף