laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדוארד לורנץ

אדוארד נורטון לורנץ (באנגלית: Edward Norton Lorenz; ‏23 במאי 1917 - 16 באפריל 2008) היה מטאורולוג ומתמטיקאי אמריקאי, מחלוצי תורת הכאוס. לורנץ נולד בקונטיקט, למד מתמטיקה בדארטמות' קולג' ובאוניברסיטת הרווארד, וקיבל תואר דוקטור במטאורולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. התעניינותו של לורנץ בכאוס החלה במקרה דרך מחקריו על חיזוי מזג אוויר ב-1961. לורנץ השתמש במחשב בסיסי שעליו הריץ סימולציה של תנאי אקלים. הוא רצה לראות שוב כמה נתונים שראה קודם, ועל מנת לחסוך זמן הוא הזין נתונים שהתקבלו באמצע תהליך של סימולציה קודמת. להפתעתו, המחשב חזה כעת מזג אוויר שונה לחלוטין. לורנץ הבין שהשינוי נובע מכך שהנתונים החדשים שהשתמש בהם היו בעלי 3 ספרות לאחר הנקודה, ואילו המחשב הקודם עבד עם 5 ספרות לאחר הנקודה. השינוי הזה קטן מאוד, ובאותו זמן היה קונצנזוס מדעי ששינוי כזה לא יכול להשפיע כלל. אך לורנץ גילה ששינויים קטנים בתנאים ההתחלתיים יכולים להביא לשינויים גדולים בסופו של דבר. לורנץ אף הגדיר את המונח "אפקט הפרפר". בעבודה מדעית שהגיש לאקדמיה למדעים של ניו-יורק בשנת 1963, כתב כי "מטאורולוג אחד העיר כי אם התאוריה נכונה, נפנוף אחד של כנפי שחף עשוי לשנות את מהלך מזג האוויר לנצח". באזכורים מאוחרים יותר העדיף לורנץ להשתמש ב"פרפר", שנשמע דרמטי יותר מ"שחף". למושכי לורנץ הייתה חשיבות היסטורית בכך שפתחו את השער לענף המושכים בחקר תורת הכאוס. לורנץ נפטר ב-16 באפריל 2008 בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. 1969 מדליית המחקר ע"ש קרל-גוסטף רוסבי מטעם האגודה המטאורולוגית האמריקאית (AMS) 1973 מדליית זהב ע"ש סימונס מטעם האגודה המטאורולוגית המלכותית בבריטניה 1975 עמית מחקר בהאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית 1981 חבר באקדמיה הנורווגית למדעים 1983 פרס קראפורד של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים במדעי כדור הארץ 1984 חבר כבוד באגודה המטאורולוגית המלכותית 1991 פרס קיוטו על מחקרו והישגיו בתאוריית הכאוס 2004 מדליית בייס באלוט (Buys Ballot medal) של האקדמיה המלכותית ההולנדית לאמנויות ולמדעים 2004 מדליית הזהב של לומונוסוב (Lomonosov Gold Medal) מטעם האקדמיה הרוסית למדעים (RAS) אדוארד לורנץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אדוארד לורנץ, באתר MacTutor (באנגלית) אדוארד לורנץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדוארד לורנץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ברוך חגאי

ברוך חגאי (נולד ב-17 בינואר 1944) הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי רב-גוני ומבכירי מאמני ספורט הנכים בישראל, חתן פרס ישראל לספורט ותרבות הגוף לשנת 2001. הוא אלוף פאראלימפי בעל 8 מדליות זהב: 4 פעמים ברציפות זכה במדליית זהב בטניס שולחן ביחידים ומדליית זהב אחת בזוגות, 2 מדליות זהב בכדורסל ומדליית זהב בשחייה. במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) היה בין חמשת הישראלים הראשונים שזכו במדליית זהב פאראלימפית. חגאי נולד בטריפולי שבלוב למשפחה בת 13 נפשות. בהיותו בן שנתיים חלה בשיתוק ילדים וכעבור חמש שנים עלתה משפחתו לישראל. תחילה שוכנה המשפחה במעברת קיסריה ולאחר מכן עברה לשכונת מונטיפיורי בתל אביב. חגאי סיים את לימודיו והשתלם בהכשרות טכניות שהתקיימו במסגרת משרד העבודה. בשנים 1960–2000 עבד כטכנאי מכונות ורכז פרויקטים במפעל "הארגז" לאוטובוסים. בישראל קיבל חגאי לראשונה טיפול במחלת הפוליו ועם הקמתו של מרכז הספורט לנכים, בשנת 1960, השתלב בחוגיו. הוא בלט כשחקן כדורסל והשתתף בנבחרות המרכז למשחקי סטוק מנדוויל ולמשחקים הפאראלימפיים. בשנות פעילותו נרשמה השתתפותו ב-224 משחקים בינלאומיים מטעם נבחרת ישראל ו-66 משחקים בינלאומיים מטעם מרכז הספורט לנכים. בתחום טניס שולחן זכה ארבע פעמים ברציפות במדליית זהב אולימפית. עם פרישתו לגמלאות התמסר חגאי למרכז הספורט לנכים והוא משמש בו כיום כמאמן ראשי. חגאי היה נשוי לאסתר עד למותה ב-2020 ולהם שלושה בנים. אחד מהם הוא רועי חגאי, מאמן כדורסל. על פועלו לקידום ספורט הנכים בישראל זכה חגאי בפרס ישראל לספורט ותרבות הגוף (2001). כמו כן הוא הוכתר בתואר "ספורטאי השנה" לשנת 1988 (שנת פרישתו ממשחק פעיל) ותואר "ספורטאי היובל" (1998) מטעם הועד האולימפי בישראל. בשנת 1985 נבחר חגאי להיכל התהילה של ספורטאים יהודים באוניברסיטה העברית, בשנת 1986 קיבל את תואר "איש השלום" מהוועד האולימפי הבינלאומי ובשנת 1999 זכה בפרס היובל בספורט מטעם משרד החינוך והתרבות. מדיה וקבצים בנושא ברוך חגאי בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ברוך חגאי, באתר פרס ישראל ברוך חגאי באתר מרכז הספורט לנכים עוזי דן, המדליסט האלמוני: ברוך חגאי, ספורטאי עבר ומאמן, באתר הארץ, 22 באפריל 2015
אבי גנור

אָבִי גַּנּוֹר (נולד ב-8 באוקטובר 1950) הוא אמן ויוצר ישראלי. גנור נולד ב-1950 ברמת השרון. החל לצייר מגיל צעיר ולמד ציור בנעוריו אצל רפי לביא. למד הנדסה אווירונאוטית בטכניון ומנהל עסקים באוניברסיטה העברית. לאחר מכן נסע לארצות הברית ולמד צילום במכון פראט (Pratt Institute) אשר בניו יורק ובמכון סן פרנסיסקו לאמנות (San Francisco Art Institute). ב-1977 שב לישראל, בין השנים 1996–1998 למד לימודי מדיה דיגיטלית באוניברסיטת רייכמן. בשנים 1975–1980 התמקד גנור בצילומי רחוב בצבע, תוך כדי תנועה ערה ובשילוב מקורות אור נוספים על אור השמש. במהלך השנים 1980–1985 פנה גנור לצילומים אינטימיים בבית ולשימוש במצלמות חובבים והגדלות ענק. אותה תקופה סוכמה בתערוכת יחיד שאצר מיכה בר-עם במוזיאון תל אביב ב-1985. ב-1990 הוצגה התערוכה "הר כשלעצמו" במוזיאון ישראל שאצר ניסן פרז. בשנת 2011 הציג גנור תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות בשם "RealityTrauma" אוצרת התערוכה הייתה נילי גורן. גנור מתמודד בעבודתו עם מורכבות היחסים בין תמונה ומציאות, צילום ומטאפורה, בזמן, מולו ובתוכו, לתיאור חוויית חיים של היות אדם בעולם. גנור הוא מחבר משותף של הספרים: "Taste of Israel" עם רון מיברג "The Grill" עם קרן הנדלר-קרמרמן וארז קומרובסקי "גן" עם פרופ' אדיר כהן ופיליפ בולקיה "מאנטה-ריי" - הספר RealityTrauma - קטלוג התערוכה במוזיאון תל אביב אלגברה של צילום (בכתובים) 2022 יזם ביחד עם חיים לוסקי ומכון שפילמן לצילום את האנתולוגיה RealityTrauma וההגיון הפנימי של צילום, וכן את תרגומו של הספר לקראת פילוסופיה של הצילום, בהוצאת רסלינג. גנור צילם את עטיפות התקליטים "יחס חם" של דני ליטני (1978), "רוק תל אביב" של מני בגר (1980), סוף היום של מתי כספי (1981), צמר גפן מתוק של שלמה גרוניך (1982), על פני האדמה של שלום חנוך (1983), דרך ארץ של גידי גוב (1987), ואלבום הבכורה של החברים של נטאשה (1989). גנור עסק בייעוץ לחברות עסקיות בתחומי המיתוג והאסטרטגיה. הוא לימד בבצלאל פרסום, מיתוג וארט דיירקשן במחלקה לתקשורת חזותית, בקמרה אובסקורה, בבית צבי ובמדרשה לאמנות. אשתו עפרה גנור היא הבעלים של מסעדת "מאנטה ריי" ושל "שי-שי". מדיה וקבצים בנושא אבי גנור בוויקישיתוף אבי גנור ב-kinnernet2005 אלי ערמון אזולאי, הצלם אבי גנור חוזר להציג במוזיאון תל אביב, באתר הארץ, 17 במרץ 2011 אתר RealityTrauma מורן שוב־רובשוב, צָפוּן בָּרֵךְ | באיזה אופן יכול ספר להיות אינסופי, באתר "מעלה", דצמבר 2022 - על "אלגברה של צילום" אבי גנור, באתר MusicBrainz (באנגלית) אבי גנור, דף שער בספרייה הלאומית אבי גנור, אלגברה של צילום, תל אביב: Franciscus Vieta, 2022
לורנץ

האם התכוונתם ל... אדוארד לורנץ – (1917–2008) מטאורולוג ומתמטיקאי אמריקאי, מחלוצי תורת הכאוס. קונראד לורנץ – (1903–1989) חוקר טבע אוסטרי, אבי מדע האתולוגיה הנדריק לורנץ – 1853–1928, פיזיקאי הולנדי כוח לורנץ טרנספורמציות לורנץ מקס לורנץ – (1880 - 1962) כלכלן אמריקאי עקומת לורנץ שלמה לורינץ – (1918–2009) חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל מכונת לורנץ – מכונת הצפנה גרמנית מתקופת מלחמת העולם השנייה שמואל לורנץ – ראש ישיבת בני עקיבא נחלים אישים ששמם הפרטי הוא לורנץ לורנס
נתן שרון

נתן שרון (4 בנובמבר 1925 - 17 ביוני 2011) היה ביוכימאי ישראלי. חתן פרס ישראל לחקר הביוכימיה (1994). שרון נולד בברסט ליטובסק שבפולין לאברהם ואסתר שטריקמן, אחותו של פנחס ספיר. בשנת 1934 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. במקביל ללימודיו בבתי הספר "תל נורדאו" וגימנסיה בלפור, הצטרף בשנת 1941 לגדנ"ע ובסיום לימודיו בשנת 1943 התגייס לפלוגה ד' של הפלמ"ח. במסגרת שירותו היה ברמת הכובש ובמעוז חיים ולאחר מכן הוצב כאפסנאי במטה הפלוגה בקיבוץ בית השיטה. בשנת 1945 החל בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמהלך מלחמת העצמאות עסק, במעבדות מכון התקנים, בפיתוח דלק ללהביורים עבור חיל המדע. בשנת 1950 סיים את לימודיו, ובשנת 1953 הוסמך כדוקטור. כעבור שנה הצטרף לסגל המחלקה לביופיזיקה במכון ויצמן למדע, בה קודם לדרגת פרופסור בשנת 1968. בין השנים 1973–1990 היה שרון, לסירוגין, ראש המחלקה, ובמהלך שנים אלו כיהן תקופה כדיקן הפקולטה לביוכימיה ופיזיקה והיה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת ברקלי. שרון שימש גם עורך מדור "עולם המדע" בשידורי קול ישראל, עורך כתב העת "מדע" ועורך מדור מדע וטכנולוגיה בעיתון "הארץ". נמנה עם מערכת האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער". פעילותו של שרון זכתה להוקרה בקבלתו את פרס ישראל לחקר הביוכימיה (1994) ופרס ויצמן (1978). בשנת 1992 הוא נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. אחיו היה הפיזיקאי פרופ' שמואל שטריקמן. נתן שרון, שמואל שאלתיאל, אופקים חדשים במדע, בהוצאת שוקן, 1974 מדיה וקבצים בנושא נתן שרון בוויקישיתוף נתן שרון באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים נתן שרון, באתר הפלמ"ח מידע כללי פרופסור נתן שרון ז"ל (1925-2011), באתר הידען נתן שרון (1925-2011), דף שער בספרייה הלאומית
דניקה פטריק

דניקה סו פטריק (באנגלית: Danica Sue Patrick; נולדה ב-25 במרץ 1982 בוויסקונסין) היא נהגת מרוצים אמריקנית המתחרה במרוצי נאסקאר. קודם לכן התחרתה פטריק במרוצי האינדי, היא זכתה בתואר רוקי השנה לאחר מרוץ אינדיאנפוליס 500 של שנת 2005 וסדרת המרוצים של עונת 2005. במאי 2006, פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה "דניקה: חוצה את הקו". עם ניצחונה במרוץ אינדי 300 ביפן בשנת 2008, הפכה דניקה פטריק לאישה הראשונה שמנצחת מרוץ בסדרת מרוצי האינדי, והאישה השנייה שמנצחת בתחרות מוטורית אמריקנית, לאחר ששירלי מולדוויני ניצחה שלוש פעמים בתחרות "NHRA Top Fuel Championships". במאי 2009 סיימה במקום השלישי במרוץ אינדיאנפוליס 500, ההישג הטוב ביותר לנהגת מרוצים מאז שנוסדה תחרות זו ב-1911. לאחר עונת 2011 פרשה ממרוצי האינדי ועברה להתמקד במרוצי נאסקאר. פטריק במקצה הדירוג של מרוץ האינדי 500 של 2007 פטריק במרוץ האינדי 500 של 2006 מדיה וקבצים בנושא דניקה פטריק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניקה פטריק (באנגלית אמריקאית) דניקה פטריק, ברשת החברתית פייסבוק דניקה פטריק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניקה פטריק, ברשת החברתית אינסטגרם דניקה פטריק, סרטונים בערוץ היוטיוב דניקה פטריק, באתר DriverDB לנהגי מרוצים דניקה פטריק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היסטוריה לדניקה פטריק באינדי, באתר וואלה, 20 באפריל 2008 הלל פוסק, אינדיאנה, "נשים מצליחות כי היום קל יותר לנהוג", באתר ynet, 27 במאי 2007 אלעד זאבי, האשה הראשונה של הנאסקאר, באתר הארץ, 24 בפברואר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקס והעיר הגדולה (סרט)

סקס והעיר הגדולה הוא סרט קולנוע שיצא לאקרנים ב-30 במאי 2008 בארצות הברית. הסרט מהווה המשך לסדרת הטלוויזיה הפופולרית "סקס והעיר הגדולה" ששודרה בין השנים 1998–2004 ברשת HBO. האירועים בסרט מתרחשים כארבע שנים לאחר סיום הסדרה. שרה ג'סיקה פרקר, סינת'יה ניקסון, קים קטרל וקריסטין דייוויס ממשיכות לגלם בסרט את הדמויות הראשיות שגילמו בסדרה. קארי מגלה בתחילת הסרט מה התרחש בחיי הבנות מאז סיום הסדרה. שרלוט והארי נשואים ולאחר בעיות פוריות החליטו לאמץ ילדה בשם לילי. מירנדה עברה לגור עם סטיב בברוקלין ושם הם מגדלים את בריידי יחד. סמנתה עברה ללוס אנג'לס שם היא מתמקדת בניהול הקריירה המצליחה של סמית'. קארי וביג עברו לגור יחד וכרגע נמצאים בחיפוש אחר דירה חדשה. ביג קונה דירת פנטהאוס וקרי מתקשה למכור את הדירה הישנה שלה. הבנות מגיעות לעזור לה לארוז ושרלוט מפגישה בין קארי לאנתוני, חבר טוב של שרלוט, שיעזור בארגון החתונה של קארי וג'ון. מירנדה מגלה לבנות שהיא וסטיב חווים קשיים ושהוא מספר לה שהוא בגד בה השניים נפרדים. ביום החתונה ביג חווה "רגליים קרות" ולא מגיע לטקס אך שהוא מתחרט זה כבר מאוחר מדי וקארי עוזבת את הטקס מושפלת. לאחר שמתגלה שאת חבילת ירח הדבש לא ניתן לבטל כל הבנות מחליטות לנסוע למקסיקו ולנצל את החופשה. בסוף החופשה קארי חוזרת לדירתה הישנה ושוכרת עוזרת בשם לאיז שתארגן חזרה את דבריה. סמנתה נדלקת על השכן שלה ומפני שסמית' כל הזמן בנסיעות היא מפחדת לבגוד ולכן פונה לאוכל ומעלה במשקל. שרלוט נכנסת להריון ולואיז, העוזרת האישית של קארי מוצאת אהבה וחוזרת לעיר הולדתה כדי להתחתן. שרלוט פוגשת בביג וצועקת עליו על כך שפגע בחברתה הטובה אך נתקפת צירים והוא מוביל אותה לבית החולים, אך הוא עוזב לפני הגעתה של קארי. דירת הפנטהאוס של קרי וביג עומדת להמכר וקארי רצה לאסוף משם זוג נעלי עקב של מנולו בלאניק שהשאירה שם והיא נתקלת בביג שמתנצל ומציע לה נישואין שוב, הפעם עם נעל העקב המשובצת יהלומים במקום טבעת והיא מסכימה. שרה ג'סיקה פרקר בתור קארי בראדשו. סינת'יה ניקסון בתור מירנדה הובס. קים קטרל בתור סמנתה ג'ונס. קריסטין דייוויס בתור שרלוט יורק גולדנבלט. כריס נות' בתור ג'ון ג'יימס פרסטון ("מר ביג"). ג'ניפר הדסון בתור לואיז. דייוויד אייגנברג בתור סטיב בריידי. ג'ייסון לואיס בתור סמית' ג'רד. אוואן הנדלר בתור הארי גולדנבלט. מריו קנטוני בתור אנתוני מרטינו. וילי גרסון בתור סטנפורד בלאץ'. לין כהן בתור מגדה. קנדיס ברגן בתור איניד פריק. גילס מריני בתור דנטה. סקס והעיר הגדולה 2 יצא ב-27 במאי 2010 בארצות הברית וב-28 במאי בממלכה המאוחדת וזכה להכנסות של 294 מיליון דולר. למרות הכנסותיו הגבוהות של הסרט הוא קיבל ביקורות שליליות והיה מועמד לפרס פטל הזהב בשבע קטגוריות. בדצמבר 2016 הוכרז כי אושר התסריט עבור הסרט השלישי בסדרה. צוות השחקניות הראשי אישר את השתתפותן בסרט, אך נכון להיום לא החלו בהפקתו. מדיה וקבצים בנושא סקס והעיר הגדולה בוויקישיתוף סקס והעיר הגדולה, סרטונים בערוץ היוטיוב "סקס והעיר הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה", באתר נטפליקס "סקס והעיר הגדולה", באתר AllMovie (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה", באתר Metacritic (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה", באתר אידיבי "סקס והעיר הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט אור אלתרמן, משבר גיל המעבר, באתר ynet, 30 במאי 2008
שיקוף (בנייה)

שיקוף (מערבית שָאקֶפה – סוג של פטיש סתתים) הוא סיתות בסיסי מאוד ופשוט שמבוצע בדרך כלל על אבן לקט. למעשה השיקוף הוא שבירת קצוות חדים או בולטים באבן, כדי שניתן יהיה לקבע אותה על גבי הקיר, בלי שתבלוט מתוכו או שתפריע לאבנים אחרות. המאפיין את השיקוף הוא שהוא עיבוד מאוד בסיסי שכולל לא יותר משתיים או שלוש הכאות על האבן. כאשר יש צורך בטיפול יותר עדין או יותר אינטנסיבי, לא משתמשים בביטוי שיקוף אלא בביטויים כמו סיתות או עיבוד. אבן שעברה שיקוף נקראת גם אבן משוקפת. ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינס דה בובדייה

אינס דה בובדייה (בספרדית: Inés de Bobadilla, מכונה במספר מקורות גם איסבל, 1505–1543) הייתה האישה היחידה שכיהנה כמושלת קובה. דה בובדייה, בתו של הקונקיסטאדור הספרדי פדראריאס אווילה, שייסד את פנמה סיטי, נישאה ב-1537 למגלה הארצות ארננדו דה סוטו. דה סוטו שימש באותה העת מושל קובה, וכאשר יצא למסעו בפלורידה ובדרום ארצות הברית של ימינו, מילאה דה בובדייה את מקומו, עד שהלכה לעולמה ב-1543. דה סוטו עצמו מת ב-1542. בשנת 1643, מאה שנים לאחר מותה של דה בובדייה, הוקמה בראש מגדל השעון של הקאסטיו דה לה ריאל פוארסה בהוואנה שבשבת בדמות אשה. על פי ההשערות, האשה מייצגת את דמותה של דה בובדייה, שנהגה לעמוד מדי יום בראש מגדל ולהביט לעבר הים, בציפייה לשובו של בעלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא קובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Computer Numerical Control

CNC (ראשי תיבות באנגלית של Computer Numerical Control. בעבר נקרא גם NC) הוא בקר ממוחשב אשר מתוכנת לקבל קלט ב-G-code (שפת הוראות סטנדרטית בעולם התיב"מ) ולהניע לפיו כלי עיבוד שבבי, כגון כרסומת, מחרטה ומקדחה, או כלים לעיבוד אחר, כגון כיפוף פחים. על פי רוב, הכלי הנשלט על ידי בקר ה-CNC משמש לייצור רכיבים בתעשייה באמצעות הסרה בררנית של חומר מגוש חומר גלם (עֻבָּד). בקר ה-CNC מבצע חישובים ואינטרפולציות כדי להניע את הכלי החשמלי על פי הוראות ה-G-code, כפי שיוצאו מתוכנת התיב"מ, ולייצר את הרכיב. הפעלת הכלי על ידי מחשב מאפשרת תאום תנועות ופעולות, שקשה או בלתי אפשרי לבצע ידנית, ובכך ליצור בעובָּד צורות מיוחדות: למשל, לחרוט צורת כדור. מכונות CNC מודרניות נשלטות ישירות ממחשב אישי בו מותקנת תוכנת תיב"מ ומאפשרות מעבר מתכנון לייצור כמעט ללא שרטוטי נייר כלל. מכונת CNC היא למעשה סוג של רובוט הניתן לתכנות, ומאפשרת עבודה חוזרת ללא השגחה במשך ימים רצופים תוך בדיקה מתמדת של איכות החלק המיוצר באמצעות חיישני לייזר וחיישנים נוספים. מכונות חדישות אף מתמודדות עם תקלות כשבירת כרסום ומסוגלות להזעיק את המפעיל ב-SMS ובינתיים לבצע עיבודים אחרים שאינם דורשים את הכרסום השבור. בקרי CNC בסיסיים תומכים במכונות עיבוד בשלושה צירים: תנועה אופקית מנקודה לנקודה במישור (Y-X), ותנועה אנכית מטה-מעלה (Z). מכונות משוכללות יותר מאפשרות גם סיבוב של החלק המעובד סביב ציר אחד או שניים (המכונים A ו-B) וכך מאפשרות עיבוד ב-4 או 5 צירים. ישנן גם מכונות אשר מאפשרות הטיה של ראש הכרסום בזווית במקום סיבוב של החלק המעובד. מדיה וקבצים בנושא Computer Numerical Control בוויקישיתוף
לואי מורדל

לואי ג'ואל מורדל (באנגלית: Louis Joel Mordell; ‏28 בינואר 1888 – 12 במרץ 1972) היה מתמטיקאי יהודי-בריטי. ידוע בשל מחקרו החלוצי בתורת המספרים. מורדל נולד בפילדלפיה, ארצות הברית, למשפחה יהודית בעל שורשים ליטאים. בשנת 1906 הגיע לאוניברסיטת קיימברידג' כדי להיבחן לקבלת מלגה ללימודים בקולג' סנט ג'ונס, ועבר את המבחן בהצלחה. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון, הוא החל במחקר עצמאי בתחום המשוואות הדיופנטיות. המחקר התעמק בתחום משוואות ממעלה שלישית והוליד את משוואת מורדל   y 2 = x 3 + k {\displaystyle \ y^{2}=x^{3}+k} , שהיא סוג מיוחד של עקום אליפטי. מורדל הגיע לקולג' בירקבק באוניברסיטת לונדון בלונדון בשנת 1913. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה מעורב במאמץ המלחמתי, אבל תקופה זו הניבה גם את אחת מתגליותיו החשובות ביותר, כאשר הוא הוכיח בשנת 1917 את תכונת הכפליות של פונקציית טאו של רמנוג'אן. ההוכחה, באמצעות אופרטורי הקה, שעדיין לא נקראו בשם זה, הייתה אחד הצעדים החשובים בפיתוח התורה של תבניות מודולריות, שנחשבו עד אז למשפחה אחת מני רבות של פונקציות מרוכבות מיוחדות. בשנת 1920 הוא החל להרצות בקולג' מנצ'סטר לטכנולוגיה, ומונה לראש המחלקה למתמטיקה עיונית באוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר בשנת 1922, ולפרופסור בשנת 1923. שם החל מורדל לעסוק בתחום אחר של תורת המספרים, גאומטריה של מספרים. בשנים 1921-1922 הוא הוכיח את משפט מורדל (חבורת הנקודות הרציונליות על עקום אליפטי רציונלי נוצרת סופית; ראו גם משפט מורדל-וייל) והעלה את "השערת מורדל" (כעת "משפט פאלטינגס": לעקום אלגברי חלק בעל גנוס g>1 מעל הרציונליים יש מספר סופי של פתרונות). בשנת 1929 קיבל מורדל אזרחות בריטית. במנצ'סטר הרחיב את המחלקה למתמטיקה, והציע משרות לכמה מתמטיקאים מעולים, ביניהם כאלה שפוטרו מעבודתם בגרמניה עקב עליית הנאצים לשלטון. הוא גייס לאוניברסיטה את ריינהולד בר, פאול ארדש, צ'או קו, קורט מהלר ואת בינימינו סגרה. בנוסף הוא גייס למחלקה את ג'ון ארתור טוד, הרולד דוונפורט, ואירח מרצים רבים נוספים. בשנת 1945 חזר לקיימברידג', בתור ראש המחלקה למתמטיקה ופרש באופן רשמי בשנת 1953. הייתה זאת התקופה היחידה שבו הנחה תלמידי מחקר באופן רשמי, וג'ון ויליאם קסלס היה אחד מהם. ספרו "משוואת דיופנטיות" (1969) מתבסס על הרצאותיו, ונותן הרגשה של סגנונו העובר במהירות מנושא לנושא. בשנת 1946 היה הראשון שזכה בפרס בריק לבוגר (Senior Berwick Prize) מטעם החברה הלונדונית למתמטיקה. מדיה וקבצים בנושא לואי מורדל בוויקישיתוף לואי מורדל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לואי מורדל, באתר MacTutor (באנגלית)
נייטיביזם (פסיכולוגיה)

בפסיכולוגיה נייטיביזם הוא תפיסה על פיה כישורים או יכולות מסוימים הם 'טבעיים' או מולדים. השקפה זו עומדת בניגוד לתפיסת "לוח חלק" (או "טאבולה ראסה") הגורסת כי למוח יכולת מולדת מועטת וכמעט הכול נלמד דרך אינטראקציה עם הסביבה. הנייטיביזם קשור לאסכולה הרציונליסטית בפילוסופיה, שרואה בכללי החשיבה הרציונלית כללים מולדים. הפילוסוף המזוהה ביותר עם גישה זו הוא רנה דקארט. ההשקפה הנייטיביסטית מיוחסת ברובה לעבודותיהם של נועם חומסקי וסטיבן פינקר, הטוענים כי אנו נולדים עם "דגמים" קוגניטיביים (יכולות פסיכולוגיות מיוחדות המורשות גנטית) מסוימים המאפשרים לנו ללמוד ולצבור כישורים מסוימים (כגון שפות). לדעתם, יכולות וכישורים מסוג זה היו נפגמים קשות ללא התרומה הגנטית. הפסיכולוגית אנט קרמילוף-סמית טוענת כנגד נייטיביזם כה קיצוני. בתאוריה המוכרת בשם "המודל ההתפתחותי התיאור מחדש הייצוגי" (Representational Redescription model of developement) היא מציעה כי המוח עשוי להפוך מודולרי דרך התנסות במרחבים שונים (כגון אינטראקציה חברתית או תפישה ויזואלית) ולא במודלים מוגדרים מראש גנטית. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מותן

בגוף האדם, המותן הוא חלק בבטן הנמצא בין הטבור לבית החזה. בגוף פרופורציוני, המותן הוא החלק הצר ביותר בגו. קו המותניים מתייחס לקו האופקי הצר ביותר בין שני המותניים. היחס אצל נשים בין רוחב האגן והמותניים נוטה להיות גדול יותר מזה של גברים. באופנה מתאימים את קו המותניים של הבגדים לזה של גוף האדם, וגוזרים מכך גם את מידת הבגד. כמו כן נהוג לחגור חגורות סביב המותניים, וכן לענוד תכשיטים המותאמים לכך כמו למשל שרשראות בטן. ערך מורחב – יחס מותניים-ירכיים יחס מותניים-ירכיים (WHR, ראשי תיבות של 'Waist-hip ratio') הוא היחס שבין היקף המותניים לבין היקף הירכיים. WHR הוא מדד לכמות השומן שמפוזרת סביב הגו. יחס מותן-ירך של 0.7 אצל אישה ו-0.9 אצל גבר נמצאו כתואמים במידה רבה לבריאות ולפוריות.[דרוש מקור] היקף המותניים של אדם מצביע על מידת ההשמנה שלו. עודף שומן בבטן הוא גורם משפיע בסיכוי ללקות במחלות לב ומחלות אחרות הקשורות להשמנה. חוקרים מסווגים את הסיכון ללקות במחלות אלו כגבוה אם היקף המותניים גדול מ-102 ס"מ עבור גברים, ומ-88 ס"מ עבור נשים. כמו כן קיימת התאמה גבוהה בין היקף המותניים לבין אירועי לב. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפ פינל

פיליפ פּינל (בצרפתית: Philippe Pinel; ‏20 באפריל 1745 – 25 באוקטובר 1826) היה רופא צרפתי ונחשב כאבי הפסיכיאטריה הרפואית-מדעית המודרנית. הנהיג רפורמה הומניטארית בטיפול בחולי נפש. בשנת 1793, אחרי המהפכה הצרפתית, מונה פינל למנהל בתי המחסה הגדולים לחולי רוח סלפטרייר וביסטר שנוהלו עד אז כחלק ממערכת בתי הכלא. גישתו הייתה שאפשר ונכון לטפל בחולי נפש כבני אדם – בהתחשבות ובעדינות. בהוראתו הפסיקו להכות את החולים ושמו אותם בכותנות כפייה הומאניות. בעקבות הטיפול החולים היו יותר רגועים, שקטים והיגייניים. בנוסף, כמחצית מהחולים שוחררו לביתם בגלל שיפור ניכר במצבם. מדיה וקבצים בנושא פיליפ פינל בוויקישיתוף פיליפ פינל, ברשת החברתית Goodreads פיליפ פינל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיליפ פינל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוצב

מוּצב בעבר נקרא גם מִשלט, הוא מערך מוגן המורכב ממספר עמדות המשמשות ברובן לתצפית ולחימה (בדרך כלל הגנתית). עמדות המוצב סמוכות זו לזו כדי שיהיה קשר עין וקול ביניהן וזאת על מנת להקשות ניסיון חדירה למוצב. את המוצב מאיישים כוחות לחימה בסדר גודל של כיתה עד פלוגה. למרות שהמוצב משמש גם כבסיס צבאי, הוא איננו מוגדר ככזה. מוצב איננו מתפקד (למעט במקרים חריגים ביותר) בתור מפקדה של הכוחות, אלא בתור מקום הצבתם של הכוחות הלוחמים עצמם. לעיתים משתמשים במונח מוצב במשמעות מושאלת גם לפיקוד הגבוה, למשל "מוצב הפיקוד העליון" (מצפ״ה). היחידות הקרביות בצה"ל והלוחמים בלבד הם אלו שתופסים את אותם מוצבים ומבצעים בהם משימות ביטחון שוטף, מוצבים בגזרות שונות כמו יהודה ושומרון והערים שבו, לבנון, סוריה ועזה. שאר תומכי הלחימה תופסים מוצבים למטרות לוגיסטיקה, מפקדה, קשר וכדומה. ישנם מספר סוגים של מוצבים: מוצב היקפי, מוצב קווי ומוצב היקפי קווי המשלב את שתי השיטות במוצב אחד. בתורת ההגנה והביצורים המוצב נחשב כתא היסוד של מערך ההגנה הקבועה, ומספר מוצבים בעלי סמיכות ביניהם מהווים "מתחם מוגן". לרוב מסודרים כל המוצבים בקו גבול מסוים במה שנקרא "קו מוצבים קדמי" וכל השטח שביניהם לבין הגבול משמש כשטח אש פוטנציאלי לבלימת האויב. לרוב זהו המצב משני צדי הגבול וכך נוצר שטח שאין עוברים בו בין שני קווי המוצבים (no man's land). "קו בר-לב" היה קו מוצבים שבנתה ישראל לאורך תעלת סואץ החל מסוף שנת 1968, לשם הגנה על חיילי צה"ל המאבטחים את הגבול שבין ישראל למצרים לאורך התעלה. ביהודה ושומרון קימים מוצבים המאבטחים כלי רכב הנעים בצירים המרכזים, מפני פיגועי ירי. מוצבים מוקמים במיקומים אסטרטגיים - בנקודות גבוהות שקל יחסית להגן עליהן ושאחיזה בהן משמעותה שליטה בשטח גדול יותר. בדרך כלל, חשוב לתוקף לכבוש מוצב בה במידה שחשוב למגן להחזיק בו. פינוי מוצב או אובדנו, כפי שקרה לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, מהווים נזק משמעותי בעת קרב. יוצאי דופן הם מקרים בהם המוצב שולט על שטח של האויב, אך נשלט על ידי נקודות בשטח של המגן. במקרה זה, מעבר המוצב לידי התוקף אינו מעניק לתוקף שליטה על המגן, אלא רק מונע את שליטת המגן על התוקף באמצעות המוצב. המילה מוצב מקורה בתנ"ך, ופירושה מגדל שמירה מעץ ויש הקושרים אותה עם המושג "חיל מצב". גבעת התחמושת - מוצב גדול של הצבא הירדני. מוצב החרמון - למעשה לא היה מוצב אלא עמדת תצפית גדולה כאשר נכבש על ידי הסורים במלחמת יום הכיפורים. מוצב בודפשט - בצפון קו בר-לב ליד תעלת סואץ. מוצב המזח - בדרום קו בר-לב ליד תעלת סואץ. מוצב טרמית - בציר פילדלפי ברצועת עזה. מוצב הבופור - בדרום לבנון מוצב ריחן - בדרום לבנון מוצב נחל עוז- בעוטף עזה. מוצב גבול מדיה וקבצים בנושא מוצב בוויקישיתוף רד"ק, מצודת ציון, ספר ישעיה, פרק כ"ט, פסוק ג' אבן עזרא, מלבי"ם, ספר ישעיה, פרק כ"ט, פסוק ג'