laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איתן ארז

איתן ארז (נולד בשנת 1955) הוא עורך דין ישראלי, בתחום המשפט המסחרי, הליטיגציה המסחרית, וכן שוק ההון וניירות ערך. ארז זכה לפרסום בפעולותיו כמפרק חברות או כונס נכסים בתיקים מפורסמים, ובהם, קואופרטיב התובלה שלב, הכח מכבי רמת גן, קלת אפיקים, קלרין טבריה, אברהם גינדי בע"מ, אלי רייפמן, קבוצת ברנוביץ, רחל סייג-סופר, ניק לוין, ערן מזרחי, ענבל אור ועוד. איתן ארז נולד בתל אביב, לאב אגרונום ואם עובדת סוציאלית. בילדותו שהה שנתיים באיראן ולאחר מכן התגורר בחולון ושיחק כדורגל בקבוצת הנערים של הפועל חולון. בוגר תיכון קוגל חולון. שירת בצה"ל ביחידה קרבית בכוחות הנ"מ . סיים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב בשנת 1980. בין השנים 1981–1987, עבד במשרד עורכי דין קוסובסקי-שחור ושות'. בשנת 1987 מונה כמפרק חברת הבניה של אברהם גינדי. במהלך הקריירה שלו ניהל עשרות מפעלים ועסקים ובנה כאלף דירות מגורים. השלים בניית מלון מגדלי המלכים בטבריה ובו 256 יחידות דיור. מונה לתפקיד המפרק של אגודת שער אפרים שנקלעה לחובות של 100 מיליון ש"ח. עומד בראש משרד עורכי דין איתן ש. ארז ושות' המתמחה בתיקים אזרחיים, שוק ההון (הנפקות, מיזוגים, ורכישות) ובתיקי חדלות פירעון. במשפטים שניהל נוצרו תקדימים משפטיים רבים כגון: אפשרות לדרוש פינוי בבקשה למתן הוראות בתיק פירוק, חיוב מפרק חברה לשלם אגרת בית משפט, תשלום פיצויי פיטורים לכדורגלן מקצועני, אפשרות לעקל כרטיס שחקן של ספורטאי, מאסר פושט רגל בגין המרית צו בית משפט ועוד. בין השנים 2002-2001 עמד בראש העמותה לסיוע לנפגעי הפיגוע בדולפינריום. בין השנים 2003-1999 כיהן כחבר הוועדה לאישור מינויים בחברות ממשלתיות. בין השנים 2007-2002 שימש כיו"ר הוועדה המארגנת של הכנס השנתי של לשכת עורכי הדין באילת. בין השנים 2007–2015 כיהן בתפקיד סגן ראש לשכת עורכי הדין בישראל. באפריל 2013 הוביל מאבק ציבורי-חברתי נגד מחיקת חוב של 150 מיליון ₪ של איש העסקים נוחי דנקנר לבל"ל, והצליח במאבקו זה. כתב את הספר "פרקליט וג'נטלמן – כיצד להצליח בעריכת דין ולהישאר אדם הגון" (הוצאת "גלובס", 2013 .הוצאה שנייה 2015 קונטנטו דה סמריק). מתגורר בשכונת כוכב הצפון בתל אביב, נשוי לעורכת דין אטי אברהמי-ארז, אב ל-3 בנים ובת. כיהן עד 2018 כיו"ר פורום נגד מירמה (Anti-fraud forum) בארגון Insol-europe ארגון בינלאומי של עו"ד בכל אירופה. משמש כיום כדירקטור בחברה הכלכלית של לשכת עורכי הדין. ב-28.5.17 ייסד את תנועת "יושרה לישראל" (ע"ר), שמטרותיה העיקריות: לרסק את השחיתות במדינת ישראל, העלאת המודעות בדבר טוהר המידות במדינה דמוקרטית, שינוי חקיקה וצמצום הביורוקרטיה, הגנה וסיוע לחושפי שחיתויות, חינוך בני נוער כנגד השחיתות. מדיה וקבצים בנושא איתן ארז בוויקישיתוף אתר הבית של "איתן ש. ארז ושות' עורכי-דין" את מי מייצג עו"ד איתן ארז?, באתר news1, ה-18 באפריל 2013 רשימת הפרסומים של איתן ארז, בקטלוג הספרייה הלאומית ראיון בתוכנית לילה כלכלי בערוץ 10 (דקות 12-17). עו"ד איתן ארז בראיון טלויזיוני בקונטנטו דה סמריק, בית הוצאה לאור בינלאומי, סרטון בערוץ "Contento Now נתנאל סמריק", באתר יוטיוב (אורך: 05:43) שמעון איפרגן, ‏המפרק, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2016 ליטל דוברוביצקי, "אין לי שום חמלה למי שמכר לאנשים אוויר", באתר ynet, 26 באוגוסט 2016 יעל דראל, כונס הנכסים של ענבל אור: "בישראל פועלות כנופיות עוקץ מאורגנות בנדל"ן", באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2018 גיא ליברמן, המינהל והבנק מתקוטטים, שיווקם של 45 מגרשים במושב שער אפרים מוקפא זה עשור, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2010 נועה קושרק, הבחירות לוועד שכונת כוכב הצפון בתל אביב - יצרים, כעסים ואחוז הצבעה גבוה, באתר הארץ, 4 בינואר 2010
פלומאזניל

פלומאזניל (באנגלית Flumazenil; ידוע גם בשם - flumazepil, פלומאזפיל) הוא תרופה שניתנת במטרה לנטרל השפעות אשר מקורן בחומרים ממשפחת הבנזודיאזפינים (באנגלית Benzodiazepine). התכשיר ניתן בדרך כלל באמצעות הזרקה תוך ורידית (intravenous)[1] תרופה זו הוצגה לראשונה בשנת 1987 על ידי הופמן לה רוש תחת השם המסחרי Anexate, אבל אושר על ידי ה-FDA רק ב-20 בדצמבר 1991. לפני מספר שנים[דרוש מקור] נעשו ניסויים ובדיקות לפיתוח תכשיר פלומאזניל הניתן דרך הפה, אך היו לכך תופעות לוואי מרובות ואופן ספיגתו בדרך זו לא צלחה ועל כן המחקר ננטש. ישנם סיבוכים רבים שיש לקחת בחשבון בעת שימוש בטיפול האקוטי על פי ההגדרה. הוא כבר נמצא יעיל במינון יתר של תרופות ותכשירים משפרי שינה שאינם בנזודיאזפינים, כלומר Zolpidem וגם zaleplon. פלומאזניל נמצא יעיל בהפחתת ישנוניות מוגזמות תוך שיפור ערנות ביסוד ההיפרסומניה (hypersomnias), כגון היפרסומניה (hypersomnia) אידיופטית. ישנן עדויות כי פלומאזניל יעיל לנסיגה ממושכת של בנזודיאזפינים (או תסמונת שלאחר נסיגת נזודיאזפינים) עם תוצאות מבטיחות, אם כי דרושים מחקרים גדולים יותר עם מרווחי מינון רגילים נוספים כדי לאשר זאת. כמו כן, היו כמה מחקרים החוקרים את ההשפעה של התרופה בהפחתת סובלנות בנזודיאזפינים, שאופיינו בתוצאות מבטיחות. בקשירה לקולטני בנזודיאזפינים, פלומאזניל יכול לאפס את רגישות הקולטנים, הוא משחזר את הקולטן למצב זיקתי טרום תרופתי שלו. כמו כן, נעשה שימוש באנצפלופתיה של הכבד, אם כי התוצאות היו מעורבות. תחילתה של פעולת הפלומאזניל מהירה ובדרך כלל השפעות נתפסות בתוך דקה עד שתי דקות. אפקט השיא נראה בטווח של שש עד עשר דקות. המינון המומלץ למבוגרים הוא 200 מיקרוגרם כל 1–2 דקות, עד שההשפעה באה לידי ביטוי, למקסימום של 3 מ"ג לשעה. הערך "פלומאזניל", באתר ויקירפואה הערך "פלומאזניל", באתר "ויקיתרופות" מדיה וקבצים בנושא פלומאזניל בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1993

אליפות אירופה בכדורגל נשים 1993, הידועה גם בשם יורו הנשים 1993, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים החמישית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך באיטליה מ-29 ביוני עד ה-4 ביולי 1993. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה איטליה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בספטמבר 1991. ארבע הנבחרות הטובות ביותר במשחקי המוקדמות העפילו למשחקי הנוקאאוט שנערכו באיטליה. במשחק הגמר נפגשו נורווגיה (בפעם הרביעית ברציפות) ואיטליה - בפעם הראשונה בתולדותיה. בסיום המשחק, ניצחה נורווגיה את האיטלקיות 0-1 משער ניצחון של בירטה הגסטאד, וזכתה בתואר בפעם השנייה אי פעם. סוזן מקנזי הדנית, שכבשה צמד שערים במשחק על המקום השלישי נגד גרמניה, סיימה כמלכת השערים של הטורניר. האגה רייסה - שהובילה את נורווגיה לזכייה בטורניר, קיבלה את פרס השחקנית המצטיינת. עד 2017, זו הייתה אליפות אליפות אירופה האחרונה בה לא זכתה נבחרת גרמניה. האתר הרשמי של אליפות אירופה 1993
תיק (חידה)

תיק (ביפנית: バッグ, נקראת גם 'מכלאה' או 'מערה') היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. המשחק מתבצע על טבלה של תאים, לרוב מקוקווים, כאשר בחלק מהתאים נמצא מספר. המטרה היא לצייר לולאה יחידה ורציפה לאורך קווי הטבלה, אשר כוללת את כל המספרים בטבלה בתוכה. בנוסף, כל מספר מציין את סך כל התאים "הנראים" מתאו במאונך או במאוזן, כולל התא של המספר עצמו, לפני פגישה עם הלולאה (כלומר, תאים אשר נמצאים מעבר לגבול הלולאה ביחס לתא מסוים, לא נספרים, אף על פי שהם יכולים להיות אף הם בתוך הלולאה.). לדוגמה, לתא עם המספר 2 יהיה סמוך תא אחד הגובל בצדו האחר עם קיר הלולאה. במילים אחרות, אם נתייחס ללולאה כאל קיר, כל מספר יציין את מספר התאים שניתן לראות מתאו במאונך או במאוזן כולל עצמו. המקום הקל ביותר להתחיל עמו הוא מציאת "תא מרבי" או "תא מקסימום"; תא זה, הוא תא עם מספר שיכול להיות ממומש במשחק רק אם הקירות נמצאים במרחק המרבי האפשרי. לדוגמה, בטבלה של 10X10 שעוד לא החלו בפתרונה, תא עם המספר 19 הוא "תא מקסימום", מאחר שכל עוד ארבעת הקירות לא יהיו בקצה הטבלה, מספר התאים הנראים מתא זה לא יהיה מספיק. לאחר התקדמות מעטה במשחק, ניתן למצוא "תא מזערי" או "תא מינימום", שבו כל עוד הקירות לא יהיו במרחק מינימלי ממנו המספר בתא לא ימומש. שיטות פתרון רבות למשחק זה דומות לאלו של המשחק קורומסו, כמו שבין החוקים של משחקים אלו יש דמיון רב. הבדל ראוי לציון בין המשחקים הוא השימוש בלולאה כחלק מהפתרון, בניגוד לתאים מושחרים. רשימת החידות של ניקולי סודוקו קאקורו הדף של ניקולי על תיק. Better Know a Corral - תיאור של שיטות פתרון. חידות תיק הן בעיות NP שלמות (אורכב 13.06.2012 בארכיון Wayback Machine) דף הסבר על תיק, רובו בגרמנית. Corral Puzzles are NP-complete
טוויה אלקטרונית

טוויה אלקטרונית (באנגלית: Electrospinning) היא טכנולוגיה לטוויית סיבים מחומרים שונים כגון פולימרים, חומרים מרוכבים וחומרים קרמים. הטוויה נעשית על ידי הפעלת מתח חשמלי גבוה בין נוזל בעל צמיגות גבוהה אשר נמצא בקצה מחט, לבין מצע מוארק. הטיפה בקצה המחט נמשכת בכיוון קווי השדה והנוזל מקבל צורה של חרוט טיילור. כאשר המתח גבוה מספיק, הכוח על הטיפה בקצה גבוה דיו על מנת להתגבר על מתח הפנים של הנוזל וסילון דק פורץ ממנו. הממס מתנדף והסילון מתהווה לסיב. על ידי שינוי פרמטרים שונים בזמן יצירת הסיבים, כמו מתח חשמלי, ניתן לייצר סיבים בעלי תכונות שונות. בטכנולוגיה זו ניתן לייצר סיבים בעלי יחס שטח פנים לנפח גדול מאוד (יחס זה גדול עד פי 100 מהיחס בסיבים המיוצרים בשיטות אחרות), יתרון זה מקנה לסיבים גמישות גבוהה בשטח הפנים ותכונות מכניות שלא ניתן להשיג בטוויה רגילה. ננו-סיב מדיה וקבצים בנושא טוויה אלקטרונית בוויקישיתוף Introduction to Conventional Electrospinning
פיל פיש

פיליפ פואסון (באנגלית: Phillipe Poisson), שידוע בשם פיל פיש (Phil Fish), הוא מעצב ומתכנת משחקי וידאו שידוע בעיקר בזכות עבודתו על המשחק העצמאי FEZ, שהופץ בידי החברה שבבעלותו Polytron Corporation. בנוסף, פיש לקח חלק בסרט הדוקומנטרי Indie Game: The Movie, שהציג את חייהם של מספר מפתחים עצמאיים במהלך הפיתוח של שלושה מהמשחקים העצמאיים הגדולים שיצאו: Super Meat Boy ,FEZ ו-Braid. ב-27 ביולי 2013, פיש הודיע דרך חשבון הטוויטר ודרך אתר האינטרנט שלו ש-FEZ II מבוטל ושהוא פורש מפיתוח משחקים. הסיבה לכך היא סכסוך שהיה לו עם מרקוס ביר בתוכניתו באתר GameTrailers. מדיה וקבצים בנושא פיל פיש בוויקישיתוף פיל פיש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של חברת Polytron Corporation האתר הרשמי של המשחק FEZ ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליגת העל הנורווגית לנשים

ליגת העל הנורווגית לנשים (בנורווגית: Toppserien) היא ליגת כדורגל הנשים הבכירה בנורווגיה, הנחשבת לאחת הליגות הטובות בעולם. הליגה הוקמה על ידי התאחדות הכדורגל הנורווגית בשנת 1984, והיא מבוססת ברובה על המודל של הליגה לגברים. הליגה מורכבת מ-12 קבוצות, כאשר האלופה בכל עונה מעפילה לליגת האלופות, האחרונה נושרת לליגה הראשונה והלפני-אחרונה משחקת בשני משחקי נוק אאוט על הזכות להישאר בליגה. כל עונה מתחילה באזור חודש אפריל ומסתיימת באוקטובר. ליגת העל הנורווגית לנשים הוקמה בשנת 1984 על ידי התאחדות הכדורגל הנורווגית. כיום בליגה משתתפות 12 קבוצות המקיימות ביניהן שני מפגשים, אחד בכל סיבוב, האחד בבית והשני בחוץ, ובסך הכל משחקות 22 משחקים בעונה סדירה. בסוף העונה הקבוצה שסיימה במקום האחרון (12) יורדת לליגת המשנה, ואילו הקבוצה שסיימה במקום הלפני-אחרון (11) משחקת שני משחקים נגד הסגנית בליגה המשנה והמפסידה ביניהן יורדת. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הנורווגית לנשים הליגה באתר אופ"א
חבר את הנקודות

חבר את הנקודות (ביפנית: 点つなぎ), מוכרת גם כנקודה לנקודה, היא סוג של חידה הכוללת סדרה של נקודות ממוספרות. כאשר מציירים קו המחבר בין הנקודות, נגלה תרשים של חפץ או עצם כלשהו. המשחק מיועד בעיקרו לילדים. השימוש במספרים יכול להיות מוחלף באותיות או בסמלים אחרים. בשיח בין אנשים בוגרים, משתמשים בביטוי "לחבר את הנקודות" כמטפורה לתיאור יכולת (או אי יכולת) לקשר רעיון אחד עם רעיון אחר, לראות את ה"תמונה הגדולה", או למצוא תכונה בולטת בתוך מידע רב. ראובן פוירשטיין מציג את החיבור בין נקודות ככלי הראשון בהתפתחות קוגניטיבית. מבחן בניית מסלול רשימת החידות של ניקולי מדיה וקבצים בנושא חבר את הנקודות בוויקישיתוף dot (definition) OED
דרך כפרית (חידה)

דרך כפרית (ביפנית: カントリーロード הגייה יפנית של "Country Road") היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. הטבלה המרובעת מחולקת ל"חדרים" בעלי צורות שונות; חלק מחדרים אלו מכילים מספר. המטרה היא לצבוע לולאה סגורה בטבלה, אשר נכנסת ויוצאת מכל חדר פעם אחת בלבד. בחדר עם מספר, בתוך הלולאה חייבים להיות משבצות כמספר המופיע בחדר (בחדר בלי מספר יכול להיות כל מספר של משבצות בתוך הלולאה). בנוסף, אסור שמשבצות שאינן בשימוש לצורך ציור הלולאה וסמוכות אחת לשנייה במאונך או במאוזן, יהיו בחדרים שונים. רשימת החידות של ניקולי מדיה וקבצים בנושא דרך כפרית בוויקישיתוף האתר של ניקולי
אהרון קשלס

אהרון קשלס (נולד ב-16 באפריל 1976) הוא במאי ותסריטאי ישראלי. קשלס נולד ביפו וגדל בבת ים. שירת בחיל המודיעין. למד תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בהמשך עבד כמרצה בחוג. למד תואר שני בתוכנית הרב תחומית לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. שימש כמבקר קולנוע עבור ynet, רייטינג וגלובס, והפעיל את בלוג הקולנוע פיראנה קארינה. בשנת 2010 יצא לאקרנים סרט הבכורה שלו – "כלבת" – אותו כתב וביים ביחד עם נבות פפושדו. בשנת 2013 יצא סרטם המשותף השני – "מי מפחד מהזאב הרע". בשנת 2014 יצר הצמד סרט קצר בשם "F is for Falling" במסגרת אנתולוגיית האימה הבינלאומית "ABCs of Death 2". בנובמבר 2017 פורסם באתר האינטרנט ynet שפפושדו וקשלס עובדים יחד על 3 סרטים נוספים: "We are All Monsters", "אמבולנס" ו"היו זמנים בפלשתינה". קשלס עבד על סרט הפעולה הבינלאומי "מילקשייק אבק שריפה" יחד עם נבות פפושדו. הסרט נרכש בידי שתי חברות בינלאומיות מובילות: סטודיו קאנל ו-The Picture Company. במאי 2019 פורסם שקשלס עזב את הפרויקט. הסרט יצא לקולנוע ולשירותי צפייה ביתית ביולי 2021. בשנת 2021 ביים, כתב והפיק את סרטו הראשון בארצות הברית, "דרומית לגן עדן", מותחן פשע רומנטי בכיכובם של אוונג'לין לילי וג'ייסון סודייקיס. בפברואר 2014 נישא ללילך סונין. לזוג אין ילדים. אהרון קשלס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אהרון קשלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אהרון קשלס, באתר AllMovie (באנגלית) אהרון קשלס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אהרון קשלס, באתר Metacritic (באנגלית) אהרון קשלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיראנה קארינה, בלוג הקולנוע של אהרון קשלס Ido Rosen, F is for Female: The Woman Soldier and the Horror of the Israeli-Palestinian Conflict in Keshales and Papushado’s F is for Falling, Monstrum 5.2, 2022, עמ' 161-171 הפרויקט ההוליוודי של יוצרי "כלבת": אהרון קשלס עזב, נבות פפושדו יביים לבד, באתר ynet, 12 במאי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבות פפושדו

נבות פפושדו (נולד ב-4 במרץ 1980) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי, בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2010 יצא לאקרנים סרט הבכורה שלו - "כלבת" - אותו כתב וביים ביחד עם אהרון קשלס. בשנת 2013 יצא סרטם המשותף השני - "מי מפחד מהזאב הרע". בשנת 2014 יצר הצמד סרט קצר בשם "F is for Falling" במסגרת אנתולוגיית האימה הבינלאומית "ABCs of Death 2". בנובמבר 2017 פורסם ב-ynet שפפושדו וקשלס עובדים יחד על 3 סרטים נוספים: "We are All Monsters", "אמבולנס" ו-"היו זמנים בפלשתינה". בשנת 2019, החל בהפקת סרט הפעולה האמריקאי "מילקשייק אבק שרפה". בתחילה היה אמור פפושדו לביים גם את הסרט הזה בשיתוף אהרון קשלס, אבל מאוחר יותר פורסם כי קשלס פרש מהפרויקט. הסרט נרכש בידי שתי חברות בינלאומיות מובילות: סטודיו קאנל ו-The Picture Company. הצילומים נערכו בברלין במהלך יוני-אוגוסט 2019, בהשתתפות השחקניות קארן גילאן, לנה הידי, אנג'לה באסט, מישל יאו, והשחקן פול ג'יאמטי. הסרט יצא לבתי הקולנוע בחודש יולי 2021. בשנת 2021 לקח חלק בכתיבת התסריט והפקת הסרט "דרומית לגן עדן", הפקה אמריקאית בכיבובם של אוונג'לין לילי וג'ייסון סודייקיס שביים אהרון קשלס. נבות פפושדו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נבות פפושדו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נבות פפושדו, באתר ספר הקולנוע הישראלי נבות פפושדו, באתר AllMovie (באנגלית) נבות פפושדו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ido Rosen, F is for Female: The Woman Soldier and the Horror of the Israeli-Palestinian Conflict in Keshales and Papushado’s F is for Falling, Monstrum 5.2, 2022, עמ' 161-171 הפרויקט ההוליוודי של יוצרי "כלבת": אהרון קשלס עזב, נבות פפושדו יביים לבד, באתר ynet, 12 במאי 2019 פרויקט הוליוודי חדש לפפושדו וקשלס: סרט פעולה שבמרכזו דמות נשית, באתר וואלה, 23 באפריל 2018 Christopher Marc, EXCLUSIVE: Female-Led Action Flick ‘Gunpowder Milkshake’ Starring ‘Avengers: Endgame’s Karen Gillan and ‘Game of Thrones’ Lena Headey To Shoot June-August In Berlin | HN Entertainment (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נהר דיאלא

נהר דיאלא (בערבית: نهر ديالى, בכורדית ובפרסית סירואן سيروان) הוא יובל של נהר החידקל. תחילתו של הנהר באיראן, עיקר נתיבו הוא במזרח עיראק. אורכו הכולל הוא 445 ק"מ. שמו של הנהר בכורדית ובפרסית הוא סירואן, שמשמעותו "הים השואג" או "צעקות הנהר". זה גם שמה של עיר עתיקה ליד העיר עלאם, בירת מחוז עלאם באיראן. בתקופה הסאסאנית והאסלמית הקדומה, חלקו התחתון של הנהר היה חלק מתעלת נאחרוואן (Nahrawan). מחוז דיאלא בעיראק נקרא על שם הנהר. תחילתו של הנהר בהרי הזגרוס שבאיראן ליד סננדג' (سنندج) (אנ'). לאחר מכן הוא יורד דרך ההרים כשלאורך 32 ק"מ אפיק הנהר מהווה את הגבול בין איראן לעיראק. הנהר נשפך לחידקל מדרום לבגדאד. השיט בחלקו העליון של הנהר אינו אפשרי בגלל המבנה הצר של אפיק הנהר. עמק נהר הדיאלא מהווה כבר מהעת העתיקה נתיב מעבר וסחר חשוב בין ערי מסופוטמיה ועילם, וכיום בין עיראק ואיראן. באלף השלישי לפנה"ס שכנה בעמק נהר דיאלא ממלכת אשנונה. שרידי הממלכה נמצאו במספר אתרים תל אסמר, אתר חָפָגֶ'ה, ותל חַרְמַל, האתר של העיר העתיקה שדופום. הנהר מופיע במקורות בשם גינדס. על פי המקורות, המלך כורש הגדול חילק את הנהר על ידי כך שחפר 360 תעלות מים, כעונש על כך שסוס קדוש לבן נספה בנהר, ולאחר שערוצי התעלות נעלמו בתוך החול הנהר חזר לממדיו המקוריים. במלחמת העולם הראשונה, בין 8 ל-11 במרץ 1917, התנהל הקרב המכריע על כיבוש בגדאד על גדות נהר הדיאלא. לאורך הנהר מספר סכרים. באיראן, נכון לשנת 2013, נמצא בבנייה "סכר דאריאן" (سد داریان), ליד העיר דאריאן שבמחוז כרמאנשאה. מטרתו של הסכר היא להסיט חלק ניכר ממי הנהר לאזור דרום מערב איראן לצורך השקיה באמצעות מנהרת שינוע מים באורך 48 ק"מ, וכן לייצר חשמל הידרואלקטרי. גבהו המתוכנן מהיסודות הוא 169 מטר ואורכו 368 מטר. בהמשך זרימת הנהר בתוך עיראק הוא מגיע לסכר דרבנדח'אן (سد دربندخان) (אנ'), הנמצא במחוז סולימאניה. הסכר מייצר אנרגיה הידרואלקטרית ואוגר מים לצורכי השקיה. סכר זה נבנה בין השנים 1956–1961, גובהו 128 מטר ואורכו 445 מטר. בהמשכו הנהר מגיע לסכר חמרין (سد حمرين) (אנ'), הנמצא כ-100 ק"מ מצפון מזרח לעיר בגדאד. סכר זה, שנבנה בין השנים 1976–1981, נועד גם הוא למטרות ייצור אנרגיה שליטה בשיטפונות ואגירת מים. גובהו 53 מטר ואורכו 3,360 מטר. בחלקו התחתון של עמק נהר הדיאלא ליד בגדאד נמצא סכר דיאלא ( سد ديالى) (אנ'), שנבנה לצורך שליטה ובקרה על השיטפונות בנהר ומספק מים להשקיה לאזור מצפון-מזרח לבגדאד. מדיה וקבצים בנושא נהר דיאלא בוויקישיתוף נהר דיאלא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יורי רומננקו

יורי ויקטורוביץ' רומננקו (ברוסית: Юрий Викторович Романенко; נולד ב-1 באוגוסט 1944) הוא קוסמונאוט סובייטי שהשתתף בשלוש טיסות חלל. יורי רומננקו נולד בכפר במחוז אורנבורג שבברית המועצות למשפחת קצין בצי הסובייטי. ביחד עם אביו המשפחה עברה מעיר לעיר. לאחר סיום בית הספר בעיר קלינינגרד רומננקו עבר בעבודות מזדמנות ובשנת 1962 התגייס לחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1966 לאחר שסיים בהצטיינות לימודיו בבית הספר לטיסה בצ'רניגוב, הוא נישאר בה כמדריך. בשנת 1972 רומננקו התקבל ליחידה להכנת קוסמונאוטים. ב-10 בדצמבר 1977 רומננקו ביצע את הטיסה הראשונה שלו לחלל, בחללית סויוז 26 ביחד עם גאורגי גרצ'קו. הם התחברו לתחנת חלל סאליוט 6 וחזרו לכדור הארץ לאחר 96 יממות של טיסה בחלל. במהלך הטיסה רומננקו יצא לחלל הפתוח לפעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-1.5 שעות. המטרה הייתה לבחון תקינות יחידת עגינה של תחנת החלל. ב-18 בספטמבר 1980 רומננקו טס לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 38 לצד ארנלדו טאמאיו מנדס. הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 6 ורומננקו שהה בחלל מעל ל-7 יממות. ב-5 בפברואר 1987 רומננקו טס לחלל בפעם השלישית בחללית סויוז TM-2. הצוות התחבר לתחנת החלל מיר ורומננקו שהה בחלל כ-326 יממות כמפקד משלחת מס' 2 לתחנת החלל מיר. במהלך משימה זו רומננקו יצא לחלל הפתוח 3 פעמים. הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-3 ב-29 בדצמבר. בשנת 1988 מונה רומננקו לתפקיד בכיר בתוכנית החלל הסובייטית ועזב את יחידת הקוסמונאוטים. את שרותו הצבאי סיים רומננקו בדרגת קולונל. בנו, רומן רומננקו גם הוא קוסמונאוט. המשלחת הגיעה לתחנת החלל בחללית סויוז 26. העגינה בוצעה ב-11 בדצמבר 1977 לתא העגינה האחורי. זאת מכיוון שלאחר ניסיון לא מוצלח של צוות סויוז 25 היו ספקות בתקינות תא עגינה קדמי. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל. עד ל-13 בדצמבר הושלמו כל הסידורים בתחנת החלל ובמהלך היום נערך סיור טלוויזיוני במתחם. ב-20 בדצמבר הקוסמונאוטים יצאו לחלל לבדיקת תא עגינה קדמי. הסיור נמשך שעה ו-28 דקות ובמהלכו נבדק תא עגינה קדמי. לאחר הסיור סוכם שתא עגינה תקין, זה איפשר להמשיך בתוכנית ולבצע עגינה של חללית סויוז 27. ב-10 בינואר בתחנת החלל עגנה חללית סויוז 27 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות החללית. עגינה בוצע לתא עגינה קדמי. לאחר התחברות החללית "סויוז 27" הקומפלקס כלל 3 חלליות מחוברות ובו היה צוות של 4 אנשים. ב-16 בינואר הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 27 (ולדימיר דז'ניבקוב ואולג מקארוב) נכנסו לתא חללית "סויוז 26", התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. חללית "סויוז 27" נותרה מחוב רת לתחנת החלל כחללית חירום. ב-22 בינואר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 1. החללית התחברה לתא עגינה אחורי. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שלתחנת חלל הגיע חללית מטען עם אספקה. בחללית מטען היו 2,300 ק"ג של אספקה. צוות "סויוז 26" החל בהעברת אספקה לתחנת החלל. חללית "פרוגרס 1" נותקה מתחנת החלל ב-22 בפברואר ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-3 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית סויוז 28 (אלכסיי גוברב היה מפקד צוות). בצוות החללית היה ולדימיר רמק מצ'כוסלובקיה. בכך לראשונה בחלל היה אזרח שלא היה מברית המועצות או מארצות הברית. ב-10 במרץ "סויוז 28" התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ. הקוסמונאוטים יורי רומננקו, גאורגי גרצ'קו חזרו לכדור הארץ בחללית "סויוז 27" ב-16 במרץ 1978 לאחר שהייה של 96 יממות בחלל. תחנת החלל נותרה לעבוד במשטר לא מאויש. מדיה וקבצים בנושא יורי רומננקו בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) תיאור פעילות משלחת מס' 1 סאליוט 6 חללית מטען פרוגרס 1
ריד (כדורגל)

מועדון כדורגל ריד הוא מועדון כדורגל אוסטרי, מהעיר ריד (אנ') שבאוסטריה. המועדון הוקם ב-1912, ומשחק בבונדסליגה האוסטרית השנייה. המועדון נוסד ב 1912 ושיחק בליגות אזוריות באוסטריה עילית עד שנת 1991. בשנה זו עבר לשחק בליגות ארציות. בשנת 1995 עלה בפעם הראשונה ליגת העל האוסטרית ושיחק בליגת העל במשך 8 שנים עד לשנת 2003. בשנת 1998 זכה בגביע האוסטרי בפעם הראשונה ועונה לאחר מכן שיחק בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת מ.ט.ק. בודפשט מהונגריה. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת מכבי חיפה והודח מהטורניר. בעונת 2002/2003 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת פ.צ. קארנטן. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. בעונת 2003/2004 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת גראצר א.ק.. בסוף עונת 2004/2005 חזר לליגת העל ומאז משחק ברציפות בליגת העל האוסטרית. בעונת 2005/2006 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה וינה. בעונת 2006/2007 שיחק בגביע אופ"א. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת פ.צ. סיון משווייץ והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה וינה. בעונה זו הגיע המועדון להישג הטוב ביותר בליגת העל - מקום שני. בעונת 2007/2008 שיחק בגביע אופ"א. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת נפטצ'י באקו מאזרבייג'ן. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת פ.צ. סיון משווייץ והודח מהטורניר. בעונת 2008/2009 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת אדמירה וואקר מודלינג. בעונת 2009/2010 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת שטורם גראץ. בעונת 2010/2011 זכה המועדון בגביע האוסטרי בפעם השנייה ועונה לאחר מכן שיחק בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השלישי ניצח את קבוצת ברונדבי מדנמרק. בשלב הפלייאוף הפסיד לקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן מהולנד והודח מהטורניר. בעונת 2011/2012 הגיע המועדון לגמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת רד בול זלצבורג ועונה לאחר מכן שיחק בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת שחטיור סליהורסק מבלארוס. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסיד לקבוצת לגיה ורשה מפולין והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה וינה. בעונת 2013/2014 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנקט פלטן. אלופת אוסטריה: סגנית אלופה (1): 2006/2007 הגביע האוסטרי: זוכה בגביע (2): 1997/1998, 2010/2011 סגנית מחזיקת הגביע (2): 2011/2012, 2021/2022 גביע אירופה למחזיקות גביע: שמינית גמר (1): 1999/1998 טורקיה מוחמט אקאגונדוז אוסטריה מייקל אנגרשמידט אוסטריה הנס פטר ברגר אוסטריה אבלד ברנר אוסטריה הרביג דרצ'ל גרמניה תומאס גבאואר אוסטריה אוליבר גלסנר אוסטריה פיטר הקמאייר פולין אנדז'יי לסיאק אוסטריה סטפן לקסה בוסניה והרצגובינה אנל האדז'יץ' אוסטריה מנואל אורטלצ'נר אוסטריה תומאס רייפלצ'אמר אוסטריה ז'אן מרק ריגלר ספרד איגנסיו רודריגז אורטיז אוסטריה אנדראס שיקר מדיה וקבצים בנושא ריד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריד (בגרמנית) ריד, ברשת החברתית פייסבוק ריד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריד, ברשת החברתית אינסטגרם ריד, ברשת החברתית טיקטוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu