ארנולד שרוויל

ארנולד גיי שרוויל (אנגלית: Arnold G. Sherwell ‏19 במרץ 1890 - 1 במרץ 1942) היה שופט בריטי שכיהן בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. שרוויל הוסמך כעורך דין בשנת 1914 ובאותה שנה הצטרף לשירות הקולוניאלי בניאסלנד. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא הבריטי באפריקה ולאחר מכן היה מרצה לדיני רכבות בבית הספר לכלכלה של לונדון ובלימודי חוץ של קיימברידג'. בשנים 1925-1928 היה שופט מחוזי בסודאן ולאחר מכן היה עוזר התובע הכללי בח'רטום למשך כשנה. בשנת 1929 עבר לארץ ישראל והיה פרקליט מדינה במשרד המשפטים של ממשלת המנדט. לאחר כשלושה חדשים, ביולי 1929, מונה ליו"ר בפועל של המועצה המשפטית. בתפקידו כתובע עסק בין השאר בתביעה נגד ערבים שהשתתפו במאורעות תרפ"ט ונגד יוסף אורפלי, שמחה חינקיס, ארבעת אסירי סנהדריה שהואשמו בהכאה למוות של ערבי וארבעת אסירי מאה שערים שהואשמו ברצח ערבי בשכונתם. האחרונים הוחזקו במעצר במשך שישה חודשים והועמדו לדין למרות שלא היו נגדם ראיות. בשנת 1930 הוא מונה לשופט מחוזי רוטציוני וכיהן בתפקידים שונים, בהם יו"ר המועצה המשפטית, יו"ר בית המשפט לקרקעות בירושלים, מ"מ יו"ר בית משפט מחוזי ביפו, בירושלים, בחיפה ובשכם ושופט בהרכב ערעור על פשעים חמורים. ב-1 בדצמבר 1934 החל לכהן כשופט בחיפה ובשנת 1935 הועלה לדרגת שופט מחוזי קבוע . שרוויל כיהן בחיפה עד תחילת 1940, עת עבר להיות יו"ר בית המשפט המחוזי בירושלים. שרוויל נפטר מהתקף לב בליל 28 בפברואר 1942, בעת כהונתו כיו"ר בית המשפט המחוזי בירושלים, והניח אחריו אשה ובן. הוא נקבר בבית הקברות על הר ציון. במשפט שומר בעין חרוד שירה ופצע ערבי שבא לגנוב והתקיף אותו באבנים, דן שרוויל את השומר לקנס של 10 לא"י לאחר שהודה שירה בלא כוונת רצח. במשפטו של יהודי קומוניסט שהביע תמיכה בהתקוממות הערבית במאורעות תרפ"ט אמר שרוויל שחבל שהנאשם לא היה בחברון בעת ההתקוממות. באחד המשפטים סיפר מניסיונו השיפוטי ש"עד מזיע - עדותו שקר". בתחילת 1935 אמר שרוויל שבתי המשפט צריכים להטיל עונשים מרתיעים בסכסוכי קרקעות כדי לבטל את הנגע הזה. ברוח דבריו דן לשנת מאסר ערבי שהורשע בעקירת עצים של יהודים. עם עוזבו את חיפה בתחילת 1940 נכתב עליו בדבר: "במשך שנות פעולתו התחבב על כל חוגי התושבים. בפסקי הדין שהוציא עמד תמיד על הצד המוסרי והחברתי, ומצא ביטוי הולם לצרכים החיוניים של הכלל. ... ידע לשמור על מידת האובייקטיביות שלו ועל הרמה המוסרית שציינה את פעולתו ..." Death of judge Sherwell, פלסטיין פוסט, 1 במרץ 1942 appointments, פלסטיין בולטין, 2 באוגוסט 1929 פסק דינם של רוצחי ממאן וקסטל נתאשר, דואר היום, 6 בדצמבר 1929 במשפט רוצחי משפחת מקלב, דבר, 10 בינואר 1930 פסק דינם של רוצחי אפריאת נתאשר, דואר היום, 11 בפברואר 1930 משפט הנאשמים ברצח בבית אבו שדיד, דואר היום, 19 בפברואר 1930 פסק דינו של אורפלי בוטל, דואר היום, 26 בינואר 1930 משפט הרצח האיום בבית סלונים, דואר היום, 13 במאי 1930 השוטר שמחה חינקיס נדון למיתה, דואר היום, 6 בפברואר 1930 משפטם של ארבעת אסירי סנהדריה, דואר היום, 12 בפברואר 1930 ארבעת אסירי מאה שערים יצאו זכאים, דואר היום, 26 במרץ 1930 מודעות מאת הממשלה, מינוי ממלאי מקום, העיתון הרשמי, 16 ביולי 1931, עמ' 550-551 בבית המשפט, דואר היום, 1 באוקטובר 1930 מבית המשפט המחוזי בירושלים, דואר היום, 17 ביולי 1931 שינוי בבית המשפט המחוזי, דבר, 23 בפברואר 1932 מ"מ נשיא ביה"ד המחוזי בירושלים, דואר היום, 5 בספטמבר 1933 בבית המשפט המחוזי חיפה, העיתון הרשמי, 13 ביולי 1933, עמ' 797 יו"ר שני בבית משפט המחוזי, דואר היום, 26 בינואר 1931 שמא טעות היתה בידם, דואר היום, 14 במרץ 1933 אישור פס"ד מוות, דבר, 14 במאי 1933 אישור פסק דין מוות, דבר, 16 במאי 1933 אישור משפט מות, דואר היום, 17 באפריל 1934 למינוי השופט שרוויל, דואר היום, 14 בנובמבר 1934 מסיבת פרידה לשופט שרוול, המשקיף, 1 בפברואר 1940 הזמנות לצווי אפוטרופסות בבית המשפט המחוזי בירושלים, העיתון הרשמי, 30 באפריל 1942, עמ' 430 Last Salute to judge Sherwell, פלסטיין פוסט, 2 במרץ 1942 משפט השומר בעין חרוד, דואר היום, 4 באוקטובר 1933 מעוכרי ישראל, דואר היום, 16 באוגוסט 1935 עד מזיע - עדותו שקר, דואר היום, 29 באוקטובר 1935 דבר היום, דבר, 6 בפברואר 1935 מאסר שנה על עקירת עצים, דבר, 10 ביולי 1935 מסבות פרידה לנשיא ביה"ד המחוזי שרויל, דבר, 7 בפברואר 1940