laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מזרח אירופה

מזרח אירופה הוא אזור גאוגרפי במזרחה של אירופה. גבולותיו של אזור זה אינם מוגדרים באופן חד-משמעי. יש המגדירים את האזור כאזור המערבי להרי האורל ולהרי הקווקז עד גבולה המערבי של רוסיה, יש המוסיפים את המדינות הצמודות לגבול זה (מדינות שהיו בעבר חלק מברית המועצות) ויש הכוללים באזור זה את כל מדינות ברית ורשה. מכיוון שחלק מרוסיה נמצא באסיה, רק חלק ממנה נחשב למזרח אירופי ולא כל שטחה. המזרח אירופאיים הם ברובם המכריע ממוצא אתני משותף המכונה סלאבים, ובני הדת הנוצרית-אורתודוקסית. על פי ההגדרה המצומצמת של האזור נמצאות באזור המדינות הבאות (שהיו בעבר חלק מברית המועצות):[דרושה הבהרה] אוקראינה אוקראינה גאורגיה גאורגיה רוסיה רוסיה (החלק האירופאי בלבד) בלארוס בלארוס ארמניה ארמניה מולדובה מולדובה עד נפילתו של הגוש הקומוניסטי נהגו להתייחס לכל המדינות בהן יש שלטון קומוניסטי כחלק ממזרח אירופה או הגוש המזרחי. אוקראינה אוקראינה אלבניה אלבניה אסטוניה אסטוניה בולגריה בולגריה בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה בלארוס בלארוס גאורגיה גאורגיה לטביה לטביה ליטא ליטא מולדובה מולדובה מונטנגרו מונטנגרו מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית סלובניה סלובניה סלובקיה סלובקיה סרביה סרביה פולין פולין צ'כיה צ'כיה קרואטיה קרואטיה רומניה רומניה רוסיה רוסיה הערה: יוון וטורקיה, על אף מיקומן במזרחה של יבשת אירופה אינן נחשבות חלק ממזרח אירופה בשל השלטונות הלא-קומוניסטיים שהיו בהן. המדינות הבלטיות (אסטוניה, לטביה וליטא) שנחשבו בעבר חלק ממזרח אירופה כיום הן מבחינה גאוגרפית והן מבחינה תרבותית נוטות לצפון אירופה. ישנן עוד מדינות רבות נוספות שנחשבו בשלב מסוים בהיסטוריה כחלק ממזרח אירופה, ובפרט אותן ארצות שהיו חלק מברית המועצות או קודם לכן חלק מהאימפריה הרוסית. החלוקה של ימי המלחמה הקרה בין מזרח ומערב אירופה שהתבססה על החלוקה בין מדינות נאט"ו לבין הגוש המזרחי אינה תקפה יותר, מאז נפילתו של הגוש המזרחי והרחבתו של האיחוד האירופי מזרחה. לרוב מדינות מזרח אירופה יש בימינו ממשלות ליברליות ושלטון דמוקרטי. כמו כן ההבדלים ברמת החיים ופערי ההכנסה בין מזרח ומערב אירופה הולכים ומצטמצמים. מסיבה זו, בימינו, נכון להתייחס למדינות מזרח אירופה מבחינה גאוגרפית בלבד, היינו לפי ההגדרה המצומצמת, המאפיינת מדינות אלה גם מבחינה תרבותית. המונח "מזרח אירופה" הופיע לראשונה בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 לתאר את חלקיה של אירופה שנפלו מאחור מבחינה טכנולוגית, ולא התקדמו יחד עם מערב אירופה לאחר המהפכה התעשייתית. במזרחה של אירופה נשארו צורות השלטון המסורתיות של אצילים וצמיתים - מבנה כלכלי שהלך ונעלם במערב אירופה הליברלית. המונח המודרני "מזרח אירופה" מקורו בהקמת הגוש המזרחי בשחרור הקומוניסטי של ארצות מזרח אירופה מהכיבוש הנאצי בסיומה של מלחמת העולם השנייה. "מסך הברזל" שהפריד בין מזרחה ומערבה של אירופה במהלך המלחמה הקרה יצר הבדל ברמת החיים ורמת ההכנסה בין מזרחה למערבה של אירופה - הבדל הנוסף על השוני בצורת השלטון. מרכז אירופה יהדות מזרח אירופה אן אפלבאום, מסך הברזל - ריסוק מזרח אירופה, הוצאת עם עובד, 2014. חינוך במזרח אירופה לאחר נפילת הקומוניזם פורטל בעניין מזרח אירופה אירופה המזרחית, דף שער בספרייה הלאומית
יהדות סצ'חרה

יהודי סצ'חרה נמצאו בעיירה כבר במאה ה-18. ההיסטוריון הגאורגי וחושטי מציין ברשימותיו כי בתקופה זו היו יהודי סצ'חרה אריסים של משפחת האצילים של צרתלי והכנסייה המקומית. עם ביטול האריסות ושחרור האיכרים בשנת 1864, השתחררו גם היהודים מעול אדוניהם. האוכלוסייה היהודית בכפר נחלקה לשלוש קהילות ונדרשו לה שלושה בתי תפילה שונים, ואכן בשנות ה-60 של המאה ה-19 היו בסצ'חרה ארבעה בתי כנסת. באותה תקופה נספרו 80 משפחות יהודיות בעיירה ונקבע לה רב ראשי, אליהו לֶלוּצ'אשווילי. עלילת דם מפורסמת יותר התרחשה ב-4 באפריל 1878 בכפר פרוויסי שליד סצ'חרה, שם הואשמו תשעה רוכלים יהודים ברצח ילדה נוצרייה בת 6, זארא מודבדזה, ושימוש בדמה לאפיית מצות. הם הועמדו למשפט בבית הדין המחוזי בכותאיסי. דבר העלילה זכה לפרסום רב בעיתונות היהודית ברוסיה, והיא הביאה להתגייסותם של אישים יהודים, ובראשם הברון גינסבורג מסנקט פטרבורג. שני עורכי דין נודעים, קרופניק היהודי ואלכסנדרוב הרוסי, שנקראו להגן על הנאשמים, הצליחו ב-13 במרץ 1879 להפריך את ההאשמות, והנאשמים זוכו. עלילת הדם בסצ'חרה לוותה במהומות כנגד יהודי כותאיסי בשנת 1895. חוגים נרחבים באליטה הגאורגית יצאו כנגד הקנאות הדתית כמנוגדת לתרבות ולמסורת הגאורגית והיו אף סטודנטים גאורגים שעמדו לצד היהודים בזמן פרעות אודסה בשנת 1905. בשנת 1909 הוקם תלמוד תורה בכפר (כיום יישוב עירוני), ובשנת 1914 נסתיימה בנייתו של בית כנסת חדש. בשנים הראשונות לאחר מלחמת העולם השנייה היו בעיר שתי קהילות, שנרשמו כחוק בשנת 1946. לרשותה של קהילה אחת עמד מבנה אבן, שנבנה בראשית המאה ה-20 כבית כנסת ושכן ברחוב צרתלי 20, וכבית כנסת של הקהילה השנייה שימש בית עץ ברחוב בריה 37. בשנת 1951 הוחרם בית הכנסת ברחוב צרתלי והוסב למאפייה. כותאיסי (КУТАИ´СИ) מתוך מהדורת האינטרנט של אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1964-1941, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256
סצ'חרה

סָצ'חֶרֶה (בגאורגית: საჩხერე) היא עיירה בנפת סצ'חרה שבקצה הצפוני של מחוז אימרתי גאורגיה. היא בנויה על גדותיו של הנהר קווירילה. העיירה משמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. היא הוכרזה ליישוב עירוני בשנת 1964 ואוכלוסייתה מונה 6,140 איש. בעיירה זו נולד המשורר הגאורגי הבולט, אקקי צרתלי ויש המכנים את העיירה בשל כך בשם סָצֶרֶתלוֹ על שמו. בעיירה נמצא גם מוזיאון על שמו. ערך מורחב – יהודי סצ'חרה צ'יחורה סצ'חרה הוא מועדון הכדורגל העירוני. משחקת בליגת העל הגאורגית. מדיה וקבצים בנושא סצ'חרה בוויקישיתוף נכון לשנת 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פתניים – משפחה בקבוצת הנחשים פתן שחור – נחש ארסי ממשפחת הפתניים הפתן השחור – קומדיית מצבים, שהופקה על ידי רשת BBC הבריטית AH-64 אפאצ'י – מסוק קרב המכונה בחיל האוויר הישראלי "פתן" (למעט דגם D המכונה "שרף") גדוד פתן – גדוד בחטיבת הצנחנים פטן (פירושונים)
מקובלי צפת

מקובלי צפת הוא כינוי קיבוצי ליהודים שעסקו בלימוד קבלה ("מקובלים") שחיו ופעלו בעיר צפת בתקופת האר"י (רבי יצחק לוריא), לפניו ואחריו, בטווח השנים שבין שנת ה'ר"פ (1520) בערך עד שנת ה'ש"ס (1600). מקובלי צפת בכלל והאר"י ותלמידיו בפרט פיתחו כיוונים חדשים בתורת הקבלה, כיוונים אשר התפשטו במאות השנים הבאות והותירו חותם גדול על העולם היהודי. טרם הגעת האר"י לצפת, פעלו בעיר מספר רבנים ומקובלים ממגורשי ספרד וצאצאיהם שעלו לארץ ישראל, בהם רבי שלמה אלקבץ (מחבר הפיוט לכה דודי לקבלת שבת), תלמידו הרמ"ק (רבי משה קורדובירו) אשר כתב חיבורים על ספר הזוהר, וכן רבי יוסף קארו אשר מלבד כתיבתו ההלכתית עסק גם הוא בקבלה. שנתיים קודם פטירתו של הרמ"ק עלה האר"י לארץ ישראל והתיישב בצפת (1570). האר"י הצטרף לישיבתו של הרמ"ק ולמד עמו זמן מה עד פטירתו. הרמ"ק הכתיר את האר"י כממשיכו, ותלמידיו, ובהם רבי חיים ויטאל ורבי משה אלשיך, עברו ללמוד תחת הנהגת האר"י עד לפטירתו בשנת ה'של"ב (1572). תקופה זו נחשבת לתקופת השיא של הקבלה בצפת. גדולי המקובלים לאחר האר"י היו רבי חיים ויטאל ובנו רבי שמואל ויטאל. שניהם השתקעו בקהילה היהודית בדמשק. מכאן ואילך החלה צפת לאבד מבכורתה בעולם המקובלים, וכוחם של מרכזים אחרים עלה. בשנת ה'תצ"ז (1737) איבדה צפת סופית את מעמדה כעיר הקבלה המרכזית עם פתיחת ישיבת המקובלים בית אל בירושלים על ידי הרב גדליה חיון. עם זאת, צפת נותרה מזוהה עם התורה הקבלית שיצאה מבית מדרשו של האר"י אשר נותרה בעלת השפעה רבה עד היום. כמו כן, רבים ממקובלי צפת ובהם רבי יוסף קארו, האר"י, רבי שלמה אלקבץ ורבי משה קורדובירו קבורים בצפת. צפת במאה ה-16 עלי יסיף, אגדת צפת: חיים ופנטסיה בעיר המקובלים, הוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים, 2011. אמנון רז-קרקוצקין, תודעת משנה, תודעת מקרא: צפת והתרבות הציונית, הוצאת הקיבוץ המאוחד ומכון ון ליר, 2022. הרב א. ל. גרייבסקי, ‏צפת ומקובליה, באתר "דעת" עלי יסיף, ‏'בשדות ובמדברות': על מרחב ומשמעות באגדות צפת, קתדרה 116, יולי 2005, עמ' 102-67 משה אידל, התהוות המרכז הקבלי בצפת והסיבות לפריחתו, הרצאה באתר יוטיוב. גרשם שלום, קבלת האר"י: אוסף מאמרים, בעריכת דניאל אברמס, לוס אנגלס, הוצאת כרוב, 2008.
אנדרוסטרון

אנדרוסטרון (3α-hydroxy-5α-androstan-17-one) הוא הורמון גברי מהראשיים שבקבוצת האנדרוגנים, יחד עם הטסטוסטרון. אלו הם הורמונים סטרואידיים המשפיעים על התפתחות מערכת הרבייה הזכרית ביונקים עילאיים ועל תהליך ההתבגרות הזכרי. האנדרוסטרון מיוצר באשכים וכמויות זעומות גם בבלוטות יותרת הכליה ובשחלות אצל נשים. האנדרוסטרון מופרש בזיעה הגברית. מדיה וקבצים בנושא אנדרוסטרון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איחוד (אגודה פוליטית)

איחוד הייתה אגודה פוליטית קטנה שייסד ב-1942 יהודה לייב מאגנס שתמכה בדו-לאומיות. האגודה, שנחשבת לממשיכת דרכה של ״ברית שלום״, הוקמה בתגובה לוועידת בילטמור, בה התחייבה התנועה הציונית להקמת מדינה יהודית בפלשתינה. בין חבריה הבולטים נכללו מרטין בובר, עקיבא ארנסט סימון, הנרייטה סאלד, דוד ורנר סנטור, משה סמילנסקי, חיים מרגליות קלווריסקי, והשופט יוסף משה ולירו. "איחוד" דגלה בהקמת מדינה דו-לאומית ערבית-יהודית שמבוססת על ייצוג שקול (פריטטיות) של יהודים וערבים בשטחה הכולל של פלשתינה-א״י. "איחוד" גרסה כי יש להתיר הגירה יהודית לארץ כל עוד נשמר עקרון השוויון המספרי בין יהודים לערבים ובהתאם לכושר הקליטה הכלכלי של הארץ. האגודה דגלה בהקמת מוסדות ממשל משותפים יהודים-ערביים ובחלוקת הארץ למחוזות על בסיס קהילתי. Miller, Rory (2006). "J. L. Magnes and the Promotion of Bi-Nationalism in Palestine". Jewish Journal of Sociology (48 (1/2)): 50–68. "Hearings of representatives from the Ihud (Union) Association – 30th UNSCOP meeting – Verbatim Record".
חוק הופשטטר

חוק הופשטטר הוא אמרת כנף רקורסיבית שנטבעה על ידי מדען המחשב דאגלס הופשטטר ונקראת על שמו. החוק קובע כי: "לעולם יידרש לך יותר זמן משציפית, גם אחרי שהבאת בחשבון את חוק הופשטטר." — מתורגם מאנגלית מתוך: גדל אשר באך, עמוד 152 האימרה מופיעה לראשונה במגנום אופוס של הופשטטר, "גדל, אשר, באך", ומצוטטת בעיקר על ידי מתכנתים בהקשר לניסיונות לייעל תהליכים מורכבים. החוק מדבר על חוסר היכולת לאמוד את פרק הזמן הנדרש לבצע משימה כלשהי, גם כאשר נראה כי הובאו בחשבון כל האלמנטים "הבלתי מתוכננים" (בלת"ם). החוק כולל הפניה עצמית, כלומר הוא מתייחס אל עצמו בצורה רקורסיבית. בניגוד לכללים רקורסיביים אחרים, הוא אינו כולל תנאי עצירה עבור המקרה הטריוויאלי. מכאן כי גם אחרי שחוק הופשטטר נלקח בחשבון, עדיין יש לקחת את חוק הופשטטר בחשבון וכן הלאה, עד אין סוף. לולאה מוזרה - עוד הפניה עצמית מבית מדרשו של הופשטטר. יש עוד כללים פסימיים ביסודם, העוסקים בחוסר היכולת לארגן דברים כמו שצריך. כמו חוק הופשטטר, גם הם קרויים על שם טובעיהם: בהקצאת משאבים - חוק פרקינסון בניהול כוח אדם - העיקרון הפיטרי בחיים בכלל - חוק מרפי, חוק סטרג'ן
אליהו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אליהו הנביא – דמות מקראית אליהו הנביא – פיוט שנוהגים לשיר במוצאי שבת גילוי אליהו – התגלות ותִקשור, של ישות המכונה אליהו, הבאה במגע ומעניקה מידע לחלק מבני-אדם עד שיבוא אליהו – ביטוי שמשמעו שמושא הדיון אינו בר-פתרון, ויש להשאירו עד זמן התבררות הספקות, על ידי אליהו הנביא, בתקופת תחיית המתים אליהו (אורטוריה) – אורטוריה מאת פליקס מנדלסון אישים רבי אליהו מפריז – מבעלי התוספות אישים ששם משפחתם אליהו: יוסף אליהו בנו של הרב מרדכי אליהו, וראש כולל דרכי הוראה לרבנים ישעיהו אליהו – רופא, הרנטגנולוג הראשון של תל אביב ליאור אליהו – שחקן כדורסל ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל מאיר אליהו - קצין במשטרת ישראל מרדכי אליהו – רב, פוסק ומנהיג רוחני, שימש בתפקיד הראשון לציון בין השנים תשמ"ג–תשנ"ג (1983–1993); בנו של הרב סלמאן אליהו ואביו של הרב שמואל אליהו סלמאן אליהו – מקובל חשוב ורב עדת יוצאי עיראק בירושלים, תלמיד הבן איש חי ואביו של הרב מרדכי אליהו צביה אליהו – אשתו, ובהמשך חייה אלמנתו של הרב מרדכי אליהו שלמה אליהו – איש עסקים ישראלי, מייסד חברת הביטוח "אליהו", חבר הכנסת מטעם מפלגת ד"ש בכנסת התשיעית שמואל אליהו – רבה של העיר צפת, חבר מועצת הרבנות הראשית ויו"ר ועדות ירקות עלים ומקומות קדושים של הרבנות הראשית; בנו של הרב מרדכי אליהו גאוגרפיה: מערת אליהו – מערה בצלע הר הכרמל בחיפה, שבה, לפי המסורת העממית, הסתתר אליהו הנביא בבורחו מפני מלכי ישראל בימי נדודיו יד אליהו – שכונה בדרום-מזרח תל אביב, הנקראת על שם אליהו גולומב ניר אליהו – קיבוץ מצפון-מזרח לכפר-סבא, על גבעות החמרה של השרון מעבר אליהו (מעבר 109) – אחד המעברים המוגדרים בגדר ההפרדה תלמי אליהו – מושב מתנועת המושבים השוכן בנגב הצפוני-מערבי, בחבל אשכול; נקרא על שם אליהו קראוזה אחר: אליהו חברה לביטוח – חברת ביטוח ישראלית אלי אליאס אישים ששמם הפרטי הוא אליהו
BEML

BEML (ראשי תיבות באנגלית של Baharat Earth Movers Limited) היא חברה ממשלתית בהודו לייצור ציוד מכני הנדסי כבד לעבודות עפר, כרייה ותחבורה. מרכז הנהלת החברה שוכן בבנגלור והמפעלים העיקריים שלה בשדה הזהב קולאר שבקרנאטקה ובמייסור. החברה נוסדה במאי 1964 והחלה בפעילותה ב 1 בינואר 1965. עד 1992 הייתה החברה בבעלות ובשליטה מלאה של משרד ההגנה ההודי, אז הופרטו 25% ממניות החברה. BEML היא החברה השנייה בגודלה באסיה לייצור ציוד לעבודות עפר ושולטת בכ-70% מנתח השוק ההודי לציוד זה. החברה נסחרת בבורסה הלאומית ההודית (NSE) בסימון BEML וכן בבורסת בומביי. החברה מייצרת ציוד למערכות רכבת תחתית בהודו כדוגמת הקרונות מדגם ATO שבשימוש קו 2 של הרכבת התחתית של קולקטה. אתר האינטרנט הרשמי של BEML מדיה וקבצים בנושא BEML בוויקישיתוף
לונדון התת-קרקעית

לונדון התת-קרקעית (באנגלית: Subterranean London) הוא כינוי למספר מערכות תת-קרקעיות שנוצרו מתחת למטרופולין של לונדון. מערכות אלה מוזכרות לעיתים בספרים ובסרטים. בלונדון מצויים מספר מבנים תת-קרקעיים ומערכות תחבורה תת-קרקעיות, ובהם: הרכבת התחתית של לונדון המקלטים העמוקים של לונדון רכבת רשות הדואר של לונדון מצודות צבאיות ובהן: מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט מערכת הביוב של לונדון מרכזי ההגנה האזרחית של לונדון מנהרות מתחת נהר התמזה כמו כן, תחת העיר זורמים הנהרות התת-קרקעיים של לונדון. בין הספרים שעלילתם מתרחשת בלונדון התת-קרקעית ניתן למנות כמה מסיפורי "שרלוק הולמס", שנכתבו על ידי סר ארתור קונאן דויל; וכן הספר "לעולם לא עולם" של הסופר ניל גיימן, המתרחש כולו ב"לונדון תחתית". ריצ'רד טרנץ' ואליס הילמן, 1984, London Under London: A subterranean guide, הוצאת ג'ון מורי, לונדון; ISBN 0719552885 פיטר אקרויד, London Under, הוצאת וינטז', לונדון, 2011. בריטניה התת-קרקעית
יהדות סוחומי

יהודי סוחומי הופיעו בסוחומי בשנות ה-40 של המאה ה-19, עם הכיבוש הרוסי של האזור. אליהם נוספו יהודים מהאזורים האחרים של גאורגיה ובעיקר מקולאשי. בשלהי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, התארגנה הקהילה היהודית במקום ונרשמה כחוק. לרשות הקהילה נמסר מבנה של בית כנסת שנבנה בעשור הראשון של המאה ה-20 ושכן ברחוב קוּיבּישב. באוקטובר 1951 נהרס בית הכנסת בסוחומי ביוזמת השלטונות המקומיים. בפברואר 1952 הוגשה תלונה על כך מטעם האגודה הדתית היהודית בעיר. בתגובה ענה להם ד' שאלוטאשווילי, נשיא הוועדה הגאורגית לענייני דת, כי בית הכנסת נסגר על ידי הוועד הפועל של המועצה בעיר, ללא הסכמת השלטונות הסובייטיים הגבוהים. אולם למרות זאת נאלצה האגודה הדתית של סוחומי להתרוצץ כדי להשיג צדק. יחד עם זאת המשיכה הקהילה לפעול במבנה ברחוב גוגול 59/24. מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256 לילי באזובה, יהודי גרוּזיה בתקופת השלטון הסובייטי, עמ' 181-183 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סגן יושב ראש המטות המשולבים

סגן יושב ראש המטות המשולבים (אנגלית: Vice Chairman of the Joint Chiefs of Staff - VJCS - מילולית: סגן יושב ראש ראשי המטה המשותף) הוא הקצין הצבאי השני בדרגתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית, והוא כפוף ישירות ליושב ראש המטות המשולבים. תפקיד זה נוצר לאחר שנחקק חוק גולדווטר-ניקולס ב-1986 על מנת להוות תגבור לתפקיד היושב ראש ולהפחית את הנטל המוטל עליו. נשיא ארצות הברית מציע את מועמדו לתפקיד, והמועמד חייב לזכות בהצבעת רוב בסנאט. החוק קובע כי תפקיד זה יאויש על ידי קצין בדרגת גנרל ארבעה כוכבים. אם דרגתו של המועמד נמוכה מארבעה כוכבים, הוא מקודם לדרגה זו לפני כניסתו לתפקיד. בהיעדרו של היושב ראש, הסגן הוא המנהל את ישיבות המטות המשולבים. כמו כן, סגן היושב ראש יכול לבצע פעולות כאלה אם קיבל הנחיה בנושא ממפקדו. מדיה וקבצים בנושא סגן יושב ראש המטות המשולבים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סגן יושב ראש המטות המשולבים (באנגלית)
מגנום אופוס

מַגְנוּם אוֹפּוּס (או אופוס מגנום) הוא ביטוי לטיני שפירושו "היצירה הגדולה" או "יצירת המופת" (masterpiece). הביטוי מתייחס בדרך כלל ליצירה הטובה או הפופולרית ביותר של סופר, אמן או מלחין. לרוב מדובר גם ביצירה הגדולה ביותר מבחינת היקף. לדוגמה, שלושת חלקי הקומדיה האלוהית מהווים יחד את האופוס מגנום של דנטה אליגיירי. הביטוי נמצא בשימוש בהקשר אחר, במסורות רוחניות ומיסטיות, כגון אלכימיה, הרמטיציזם וקבלה. בהקשרים אלו, בדרך כלל הכוונה אינה ליצירה הגדולה, אלא ל"עבודה הגדולה" או ל"מטרה הגדולה". באלכימיה, ה"עבודה הגדולה" זוהי אבן החכמים, סדרת השלבים שבסופם ניתן להמיר מתכת פשוטה לזהב. בדרך כלל, תהליך זה כלל ארבעה שלבים: השחרה (Negredo) האדמה (Rubedo) הצהבה (Citrinitas) הלבנה (Albedo) בתורות מיסטיות מדובר במטרת העל, שהיא האיחוד הגמור עם הרוח או האלוהים. פירוש זה דומה לשימוש המטפורי שנעשה במושג הגביע הקדוש, כביטוי למטרה הנכספת ביותר של תחום מסוים. על-פי תורת הבנייה החופשית, המגנום אופוס היא המילה האבודה, תוכנית סודית עתיקה אבודה, ומטרתם של הבונים החופשיים היא לגלות אותה ולהפיח בה חיים חדשים. מגנום אופוס 1-3, הוא פרויקט אמנות בין השנים 1994-1998 של האמנית אורית אשרי והצלם דניאל רובינשטיין. מגנום אופוס, הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית קנזס, מתוך האלבום Leftoverture, שיצא לאור ב-1976. Magnum Opus, הוא שם האלבום הסולו של הגיטריסט השוודי אינגווי מלמסטין משנת 1995. יצירת מופת אבן החכמים העבודה הגדולה באלכימיה (באנגלית) העבודה הגדולה בפילוסופיה התלמית (באנגלית) העבודה הגדולה בפילוסופיה ההרמטית (באנגלית) Lévi, Éliphas, תרגום: Waite, Arthur Edward, Transcendental Magic: its Doctrine and Ritual, London: Rider, 1968 המדע השחור, באתר לשכת ברקאי 17, ‏אוגוסט 3, 2018 Joseph Needham, Science & Civilisation in China: Chemistry and chemical technology. Spagyrical discovery and invention: magisteries of gold and immortality, Cambridge, 1974, עמ' 23 J. D. Buck, The Lost Word found in the Great Work (Magnum Opus), phoenixmasonry.org, ‏1909 Magnum Opus I-III, http://oreetashery.net/, ‏1994-1998 KANSAS - Magnum Opus, YouTube, ‏2008 Yngwie J Malmsteen - Magnum Opus, YouTube, ‏2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רביעיית בורודין

רביעיית בורודין היא רביעיית מיתרים שנוסדה בשנת 1945 בברית המועצות. היא אחת הרביעיות הוותיקות הפעילות עד ימינו; בשנת 2005 ציינה הרביעייה 60 שנות פעילות מוזיקלית. חברי הרביעייה הנוכחיים הם רובן אהרוניאן (כינור ראשון), אנדריי אברמנקוב (כינור שני), איגור ניידין (ויולה) וולדימיר בלשין (צ'לו). בין חבריה הקודמים ניתן לציין את רודולף ברשאי, שהיה ויולן הרביעייה בין השנים 1945 ו-1953. במקור נקראה "הרביעייה הפילהרמונית של מוסקבה" ומאוחר יותר, ב-1955 הסבה שמה ל"רביעיית בורודין", על שם אלכסנדר בורודין, מאבות המוזיקה הקאמרית הרוסית. בנוסף להופעותיה של הרביעייה, הרבו חבריה גם להקליט יצירות בחברות הקלטות נודעות כגון מלודיה, טלדק, וירג'ין וצ'אנדוס. לפרסום רב זכו הקלטות הרביעייה למכלול רביעיות המיתרים של דמיטרי שוסטקוביץ', אשר נועץ בחברי הרביעייה בהלחנתן, וכן לחמישיית הפסנתר בלה מז'ור אופוס 81 מאת אנטונין דבוז'אק, בשיתוף פעולה עם הפסנתרן סביאטוסלב ריכטר. ברפרטואר היצירות של הרביעייה כלולות בין היתר גם רביעיות המיתרים של בטהובן, וכן של מלחינים ידועים פחות כגון מייצ'יסלאב ויינברג וניקולאי מיאסקובסקי. אתר האינטרנט הרשמי של רביעיית בורודין רביעיית בורודין, באתר AllMusic (באנגלית) רביעיית בורודין, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית בורודין, באתר Discogs (באנגלית) רביעיית בורודין, באתר Songkick (באנגלית)
מעצמה

מעצמה היא מדינה בעלת כוח כלכלי או צבאי, הנותן לה השפעת יתר על היחסים הבינלאומיים. בעבר המעצמות היו בעיקר אימפריות שהתפרשו על שטחים נרחבים (כמו האימפריות הצרפתית והרוסית) או מדינות שהיה להן מיקום חשוב במסחר (כמו האימפריה העות'מאנית). שתיים מהמעצמות בעת העתיקה הן האימפריה האשורית והקיסרות הרומית. בימי הביניים היו אלה האימפריה הרומית הקדושה, האימפריה הביזנטית והערים בעלות צי אשר הייתה להן השפעה על הערים ששכנו באגן הים התיכון, ובהן ונציה, ג'נובה, פיזה. אל המעצמות נוספה במאה ה-16 האימפריה העות'מאנית. עם פתיחת עידן גילוי הארצות נוספו מעצמות חדשות: ספרד, פורטוגל והולנד. בעת החדשה נחשבו למעצמות פרוסיה וממשיכתה גרמניה, בריטניה איטליה וצרפת. מעצמות העל במאה ה-20 היו ארצות הברית וברית המועצות. מאז התפרקותה של ברית המועצות, ארצות הברית נחשבת למעצמת העל היחידה כיוון שהיא מהווה כוח צבאי, כלכלי ומדיני המשפיע באופן ניכר ועיקרי על התנהלות הקהילה הבינלאומית. בנוסף ישנן גם מעצמות כלכליות כמו יפן ומעצמות אזוריות, שאלו מדינות בעלות השפעה רבה בסביבתן הקרובה, כמו איראן, ישראל וטורקיה במזרח התיכון, או ברזיל באמריקה הלטינית ובאמריקה הדרומית ואף מעצמות של עולמות בעלות מכנים משותפים, כמו ערב הסעודית ומצרים בעולם הערבי ובליגה הערבית. בתום מלחמת העולם השנייה, כאשר נוסד האו"ם, הוקמה מועצת הביטחון ושם נקבע כי יהיו בה חמש חברות קבועות, המעצמות: ארצות הברית, ברית המועצות, אשר הוחלפה ברוסיה לאחר התפרקותה, בריטניה, צרפת וסין הלאומנית, אשר הוחלפה בהמשך על ידי הרפובליקה העממית של סין. לחברות הקבועות יש זכות וטו על פי פרק 27 של מגילת האו"ם-הצבעתה של אחת מחמש המדינות נגד הצעת החלטה של המועצה מונעת את קבלתה. מדינות אלו הן גם היחידות המורשות להחזיק נשק גרעיני על פי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT). המושב הקבוע הוא מאפיין של מעצמה בת זמננו. מעצמת-על המעצמות הגדולות, דף שער בספרייה הלאומית
רביעיית מוזאיק

רביעיית מוזאיק (Quatuor Mosaïques) היא רביעיית מיתרים אוסטרית. הרביעייה נוסדה בשנת 1985 על ידי ארבעה מחברי אנסמבל "Concentus Musicus Wien" למוזיקה עתיקה, וכזה האחרון, מנגנים חברי הרביעייה בכלי נגינה אותנטיים. הרביעייה מתמחה בביצוע יצירות מן התקופה הקלאסית ומן התקופה הרומנטית המוקדמת. הקלטות הרביעייה, ובמיוחד הקלטותיה לרביעיות המיתרים מאת יוזף היידן, זיכו את חבריה בנוסף לשבחים רבים, בפרסים שונים כגון פרס גרמופון, פרס דיאפזון ד'אור ועוד. בנוסף לרבות מרביעיות המיתרים של היידן, הקליטה הרביעייה יצירות מאת מוצרט, בטהובן, בוקריני, ז'אדן, שוברט, מנדלסון ומלחינים נוספים. אריך הבארת - כינור ראשון אנדראה בישוף - כינור שני אניטה מיטרר - ויולה כריסטוף קואן - צ'לו רביעיית מוזאיק, באתר AllMusic (באנגלית) רביעיית מוזאיק, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית מוזאיק, באתר Discogs (באנגלית) רביעיית מוזאיק, באתר Songkick (באנגלית) רביעיית מוזאיק, Artists Management Company Ltd site.
רביעיית מלוס

רביעיית מלוס (Melos) הייתה רביעיית מיתרים גרמנית משטוטגרט שפעלה בין השנים 1965 ו-2005. שם ההרכב, "מלוס", פירושו "מוזיקה" ביוונית עתיקה (ומכאן נגזרה אף המילה "מלודיה"). חברי הרביעייה תכננו לקיים מסע הופעות פרידה בשנת 2005 כאשר הכנר הראשון, וילהלם מלכר, נפטר במפתיע לקראת יום הולדתו ה-65. חברי רביעיית מלוס הקליטו בחברת ההקלטות היוקרתית דויטשה גרמופון, בין היתר, את כל רביעיות המיתרים של פרנץ שוברט ושל פליקס מנדלסון וכן סט של שלושה תקליטורים ובהם רביעיות מיתרים מאת יוזף היידן. בנוסף, הקליטו את חמישיית המיתרים בדו מז'ור מאת שוברט (דויטש 956) עם מסטיסלב רוסטרופוביץ' המנגן את תפקיד הצ'לו השני. וילהלם מלכר - כינור ראשון גרהרד ווס - כינור שני (בין השנים 1965 ו-1993) אידה בילר - כינור שני (משנת 1993 ואילך) הרמן ווס - ויולה פטר בוק - צ'לו רביעיית מלוס, באתר AllMusic (באנגלית) רביעיית מלוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית מלוס, באתר Discogs (באנגלית) רביעיית מלוס, באתר Songkick (באנגלית)
ספר (מקצוע)

המונח "תספורת" מפנה לכאן. לערך העוסק בהפחתת שווי השוק של נכס ממושכן, ראו תספורת (מימון). המונח "גלב" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו גלב (פירושונים). סַפָּר הוא בעל מקצוע העוסק בטיפול בשיער ובעיצוב תסרוקת. בית העסק של הספר נקרא מספרה. בעבר הספרים הציעו מספר תספורות פשוטות בלבד, אולם כיום ישנם ספרים הנקראים מעצבי שיער המציעים מגוון תספורות תסרוקות ועיצובים ברוח האופנה, לעיתים נספח למספרתם השם "סלון", אך מילה זו מיוחסת יותר למקום המיועד לנשים. בעבר כלל מקצוע הספרות גם גילוח וטיפוח זקן ושפם. גַּלָּבִים (ספרים העוסקים בגילוח) עסקו בעבר בין היתר בפעולות רפואיות כגון טיפולי שיניים שלרוב מוצו בעקירות. הקזת דם ומילה היו חלק מקובל ובלתי נפרד מעבודת הגלב, הגלב (ספר) התמחה בפעולות הקשורות בטראומטולוגיה שכן כיסא טיפולים מותאם, ואגן רחצה בנוסף ללהב חד ונקי היו בהישג ידו של הספר. לאחר ניתוח מוצלח היה הספר תולה את התחבושות הלבנות המגואלות בדם על מקל מחוץ לחנותו כסמל מסחרי למשלח ידו. כיום זהו המקור למקל האדום-לבן המוצב מחוץ למספרות. באזורים מסוימים במדינות העולם השלישי קיימים הגלבים.[דרושה הבהרה] בשכונות חרדיות, ספרים עוסקים בסלסול פאות הגברים, ומספרות מיושנות בשווקים.[דרושה הבהרה] את הספר משמשים כלי עבודה אחדים: מספריים כיסא ספרים – כיסא שעליו יושב הלקוח, ומאפשר לספר סיבוב והטיה שלו בהתאם לצורך. מכונת תספורת – מכונה חשמלית המשמשת לגזירת השיער תער מברשת גילוח – משמשת למריחת קצף גילוח מסרק מברשת שיער מייבש שיער חלוק תספורת "עמוד ספרים" החלקת שיער חפיפת שיער צביעת שיער תסרוקת קארה (תספורת) כיסא ספרים ישן "ספר", ציור שמן בו ספר מבצע עקירת שיניים ספר במלאכת גילוח במזרח הרחוק תחרות תספורות בישראל, יומני כרמל יולי 1951 (התחלה 3:11) ספר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארנולד ואן דה לארשם,על הסכין: תולדות הכירורגיה ב־28 ניתוחים יוצאי דופן,תכלת הוצאה לאור,2021,עמוד: 80