laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יימס מייקל טיילר

ג'יימס מייקל טיילר (באנגלית: James Michael Tyler;‏ 28 במאי 1962 – 24 באוקטובר 2021) היה שחקן אמריקאי, שנודע בעיקר בזכות גילום דמותו של גאנת'ר, מנהל בית הקפה, בסיטקום "חברים". ג'יימס מייקל טיילר נולד במאי 1962 בגרינווד, מיסיסיפי, כצעיר מבין חמישה ילדים. הוא נקרא על שם דודו. כשהיה בן 10 אביו נפטר, וכשהוא היה בן 11 אמו נפטרה. בגיל 12 טיילר עבר לאנדרסון שבדרום קרוליינה להתגורר אצל אחותו. בשנת 1988 עבר ללוס אנג'לס והפך לעוזר הפקה של "איש שמן וילד קטן". הוא תמך בקרן לילי קלייר ובפרויקט האיידס APLA Health. בין השנים 1994–2004 שיחק את גאנת'ר בסיטקום "חברים". גאנת'ר היה מנהל בית הקפה "סנטרל פרק", שהיה מאוהב ברייצ'ל גרין. זה הוביל לקריירה של עשר שנים עם הופעות ב-148 מתוך 236 הפרקים של חברים והוא מוגדר כשחקן-המשנה עם מספר ההופעות הגבוה ביותר בתוכנית. לכבוד חגיגות 20 שנים ל"חברים" ב-2014, טיילר הופיע בבית-העתק של בית הקפה "סנטרל פרק" בסוהו, ניו יורק. טיילר הופיע בסיטקום "אפיזודס" (עונה 2, פרק 6) כעצמו משחק מאמן הוקי קרח, כאשר מאט לה-בלאנק מנסה ללא הצלחה לגרום לכוכבים הראשיים האחרים מחברים להופיע בסרטון התדמית של תוכנית הטלוויזיה הבדיונית "פאקס". בשנת 1995 התחתן טיילר עם ברברה צ'דסי. ב-2014 הוא הגיש בקשה לגירושין. לאחר מכן נישא לג'ניפר קרנו. ב-24 באוקטובר 2021 מת מסרטן הערמונית. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס מייקל טיילר בוויקישיתוף ג'יימס מייקל טיילר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימס מייקל טיילר, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יימס מייקל טיילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס מייקל טיילר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'יימס מייקל טיילר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימס מייקל טיילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יימס מייקל טיילר (גאנת'ר מ"חברים") הלך לעולמו בגיל 59, באתר ynet, 25 באוקטובר 2021
מזדרה

מזדרה (בבולגרית: Мездра) היא עיירה במחוז וראצה שבבולגריה. כף מזדרה, שנמצא באנטארקטיקה, נקרא על שם העיירה. העיירה נמצאת כ-13 ק"מ מבירת וראצה, וראצה, וכ-58 ק"מ מבירת בולגריה, סופיה. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר איסקר. מזדרה היא מרכז השלטון של תחום השיפוט מזדרה (חלק ממחוז וראטסה), אשר כולל 27 עיירות. העיירה נמצאת ליד הכבישים הלאומיים 1‏, 103 ו-E79. איטליה ממולה (אנ'), איטליה (מ־4 בפברואר 2007) כנסיית ג'ורג' הקדוש חורבות מבצר מזדרה העתיק אנדרטת מלחמה תחנת רכבת מדיה וקבצים בנושא מזדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזדרה Mezdra · Bulgaria, Mezdra · Bulgaria (באנגלית) SCAR Composite Gazetteer of Antarctica (אורכב 06.04.2012 בארכיון Wayback Machine): Mezdra Point. Coordinate Distance Calculator, boulter.com Coordinate Distance Calculator, boulter.com Mezdra Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com ערך זה הוא קצרמר בנושא בולגריה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראיין סטריין

ראיין סטריין (באנגלית: Ryan Strain; נולד ב-2 באפריל 1997), הוא כדורגלן אנגלי אוסטרלי, המשחק בעמדת המגן הימני או הקיצוני בסנט מירן. ב-22 בספטמבר 2017, חתם סטריין על החוזה המקצועי הראשון שלו באדלייד יונייטד. כעבור 3 חודשים הוא חתם על הארכת חוזה לשנתיים. ב-25 ביוני 2021 חתם לשלוש שנים במכבי חיפה, בה ערך הופעת בכורה ב-29 ביולי במוקמות הקונפרנס ליג בניצחון 1–5 על דינמו טביליסי. ב-29 באוגוסט ערך הופעת בכורה בליגת העל בתיקו 0-0 עם הפועל חדרה. ב-21 ביוני 2022 חתם בסנט מירן מהליגה הסקוטית. סטריין זומן לסגל נבחרת אוסטרליה עד גיל 20 באוגוסט 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה עד גיל 23 ב-17 בנובמבר 2020 במשחק נגד Macarthur FC. באוגוסט 2021 זומן לראשונה לסגל נבחרת אוסטרליה לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד סין ווייטנאם. בספטמבר 2022 שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת כאשר עלה כמחליף במחצית השנייה במשחק נגד ניו זילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. אדלייד יונייטד הגביע האוסטרלי: 2018, 2019 מכבי חיפה אלוף האלופים: 2021 גביע הטוטו: 2021/2022 אליפות: 2021/2022 ראיין סטריין, ברשת החברתית אינסטגרם ראיין סטריין, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ראיין סטריין, באתר Transfermarkt ראיין סטריין, באתר Soccerway ראיין סטריין, באתר WorldFootball.net ראיין סטריין, באתר FootballDatabase.eu רון עמיקם, ‏‏מחוף לחוף: הכירו את ראיין סטריין, המגן החדש של מכבי חיפה, באתר ספורט1, 30 ביוני 2021 Reds sign trio on scholarships, Adelaide United, ‏22 בספטמבר 2017 (באנגלית) חיזוק להגנה: ראיין סטריין חתם במכבי חיפה, באתר ONE‏, 26 ביוני 2021 Strain Selected for Young Socceroos Camp, Modbury Soccer Club, ‏14 באוגוסט 2015 (באנגלית אמריקאית) 27 players destined for Doha as Socceroos get set for final phase of AFC Asian Qualifying, Socceroos, ‏28 באוגוסט 2021 (באנגלית) Ramage, Ben (28 בספטמבר 2022). "Australia boss delivers key message to St Mirren World Cup hopefuls Keanu Baccus and Ryan Strain". Daily Record. נבדק ב-28 בספטמבר 2022. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראיין סטריין".
קאדילק CT6

קאדילק CT6 (באנגלית: Cadillac CT6) היא מכונית יוקרתית (מנהלים) במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי קאדילק משנת 2016. היא הוצגה באפריל 2015, והגיעה לישראל בפברואר 2017. ה-CT6 היא ספינת הדגל של קאדילק משנת 2016. כספינת הדגל של קאדילק היא מציגה עיצוב מפואר, כולל עיצוב פנים המכוניות. תכונות הנוחות לנוסעים כוללות מושבים בעלי אפשרות לעיסוי הגב, חימום המושב וכן להפך, לוח מחוונים דיגיטלי ומסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 10.2 אינץ'. קאדילק משווקת את המכונית עם טכנולוגיות מתקדמות, ומערכות בטיחות מעודכנות ומתקדמות. ביוני 2018 השיקה קאדילק את מערכת "סופר קרוז" המאפשרת נהיגה אוטונומית ללא ידיים, ה-CT6 הייתה הראשונה להשתמש במערכת זו, שעמדה בהצלחה בכל המבחנים. ה-CT6 משווקת עם שלושה מנועי בנזין, מנועי הבנזין בנפחי 2.0 ליטר טורבו ו-3.6 ליטר ו-3.0 ליטר טווין טורבו המספקים 265 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר טורבו), 335 כ"ס (מנוע 3.6 ליטר), 400 כ"ס (מנוע 3.0 ליטר טווין טורבו). לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. בשנת 2018 עברה ה-CT6 מתיחת פנים, שכללה עיצוב חיצוני מודרני ומעודכן, ומערכת מולטימדיה חדשה. מלבד הגרסה הבסיסית הציגה קאדילק שתי גרסאות נוספות. הראשונה, קאדילק CT6 PHEV, היא הגרסה היברידית פלאג-אין הכוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו עם שני מנועים חשמליים שלושת המנועים מספקים יחד 335 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 18.4 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 48 ק"מ. צריכת הדלק המשולבת עד 27.8 ק"מ לליטר. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2015. השנייה, קאדילק CT6-V, היא גרסת הביצועים לגרסה הבסיסית שהוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק במרץ 2018. היא נקראה בהתחלה T6 V-Sport, ולאחר מכן בספטמבר 2018 הסירה קאדילק את ה-"ספורט" ממנו. המנוע הוא מנוע בנזין בנפח 4.2 ליטר טווין טורבו המספק כ-550 כ"ס ומומנט מרבי של 86.7 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת עשרה הילוכים. להלן נתוני המכירות בארצות הברית וסין. מדיה וקבצים בנושא קאדילק CT6 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאדילק CT6 (באנגלית) קאדילק CT6: מול הצמרת העולמית, באתר אוטו, ‏01 באפריל 2015 קאדילק CT6 בישראל – מחיר החל מ-549,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏27 בפברואר 2017 2016 קאדילק CT6: ספינת הדגל החדשה של קאדילק, באתר קארטיוב, ‏01 באפריל 2015 קאדילק משיקה מערכת סופר קרוז - נהיגה ללא ידיים, באתר קארטיוב, ‏11 ביוני 2018 יואל שורץ, קדילאק CT6 - לנהוג בלי ידיים, באתר אוטו, ‏17 בנובמבר 2018 הנהג הרובוטי של קאדילק ניצח את טסלה, באתר אוטו, ‏09 באוקטובר 2018 קאדילק CT6 עוברת מתיחת פנים ומקבלת גרסת ביצועים, באתר פורטל הרכב גיר, ‏22 במרץ 2018 2016 Cadillac CT6 Plug-In Hybrid Debuts At 2015 Shanghai Auto Show, באתר Motor Authority, ‏20 באפריל 2015 קאדילק חושפת: CT6 V-Sport חדשה עם 550 כ"ס, באתר קארטיוב, ‏21 במרץ 2018 The Cadillac CT6 V-Sport Is Now the CT6-V, באתר The Drive, ‏21 בספטמבר 2018 קאדילק CT6 - נתוני מכירות בארצות הברית, באתר carsalesbase קאדילק CT6 - נתוני מכירות בסין, באתר carsalesbase
ברוק אנדרסן

ברוק אנדרסן (באנגלית: Brooke Andersen; נולדה ב-23 באוגוסט 1995) היא אתלטית אמריקאית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ביידוי פטיש. אנדרסן נולדה בוויסטה שבקליפורניה, בתם של סקוט וג'ואן. בתיכון הצטיינה בכדורגל ובאתלטיקה. ב-2014 החלה בלימודי תואר ראשון במדעי הסביבה באוניברסיטת צפון אריזונה ומיקדה את הקריירה הספורטיבית שלה בתחום יידוי הפטיש. ב-2017 וב-2018 זכתה במדליית כסף באליפות המכללות, וב-2018 ו-2019 זכתה במדליית ארד באליפות ארצות הברית, כשבשתי הפעמים סיימה אחרי דיאנה פרייס וגוון ברי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו ב-2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 71.07 מטר, אחרי גוון ברי (74.62 מטר) ולפני רוזה רודריגז מקולומביה (69.48 מטר). באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באותה שנה סיימה במקום 20 בתוצאה של 68.46 מטר. בתחרות שנערכה בויצ'יטה באפריל 2021 קבעה תוצאה של 78.18 מטר. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 77.72 מטר, אחרי דיאנה פרייס (80.31 מטר) ולפני גוון ברי (73.50 מטר). במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום עשירי בתוצאה של 72.16 מטר. באפריל 2022 שיפרה את שיאה האישי ל-79.02 מטר, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.96 מטר, לפני קמרין רוג'רס מקנדה (75.52 מטר) וחברתה לנבחרת ג'ני קסאנבויד (74.86 מטר). באפריל 2023 שיפרה את שיאה האישי ל-79.80 מטר, וטיפסה למקום השלישי בכל הזמנים. במאי שיפרה שיא זה ל-80.17 מטר. ברוק אנדרסן, ברשת החברתית פייסבוק ברוק אנדרסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברוק אנדרסן, ברשת החברתית אינסטגרם ברוק אנדרסן, באתר olympedia.org ברוק אנדרסן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ברוק אנדרסן באתר התאחדות האתלטיקה האמריקאית ברוק אנדרסן באתר אוניברסיטת צפון אריזונה
לוקאס אוקאמפוס

לוּקָאס אַרִיאֶל אוֹקָאמְפּוֹס (בספרדית: Lucas Ariel Ocampos; נולד ב-11 ביולי 1994 בקילמס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הכנף במונטריי מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת ארגנטינה. אוקאמפוס התחיל את הקריירה שלו בארגנטינה עם ריבר פלייט לפני שהצטרף למונקו ב-2012. הוא בילה שתי עונות וחצי בנסיכות והיה מועמד לפרס הגולדן בוי לפני שהצטרף למרסיי. שם הוא בילה ארבע עונות, כולל תקופת השאלה באיטליה עם גנואה ומילאן, לפני שהצטרף לסביליה ב-2019. אוקאמפוס נולד בקילמס והחל לשחק באקדמיית הכדורגל בקילמס בגיל 6 בתור חלוץ. כשהיה בן 14, חתם בריבר פלייט. ההזדמנות הראשונה של אוקאמפוס לשחק בבוגרים הייתה כשריבר פלייט ירדה לליגת המשנה הארגנטינאית. המשחק הראשון שלו בבוגרים היה ב-16 באוגוסט 2011 כשהיה בן 17 נגד צ'קריטה ג'וניורס. השער הראשון שלו נכבש בניצחון 1–3 נגד אינדפנדיינטה ריבדביה. הוא הבקיע שבעה שערים באותה עונה, שבסופה חזרה ריבר לליגת העל הארגנטינאית. אוקאמפוס השתתף במחזור הראשון של עונת 2012/13, טרם מעברו לאירופה. ב-6 באוגוסט 2012, חתם במונקו, ששיחקה אז בליגה המשנה הצרפתית, עבור 11 מיליון אירו וכך הפך לשחקן הכי יקר שחתם בקבוצה בליגה השנייה בצרפת. אוקאמפוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-31 באוגוסט 2012 כשעלה כמחליף בהפסד 1–2 ללה האבר. את שערו הראשון בקבוצה כבש במספרת בתוספת הזמן במשחק גביע הליגה הצרפתית בסיבוב השלישי בניצחון 2–4 נגד ואלנסיין. את שערו הראשון בליגה כבש ב-18 בינואר 2013 במשחק שגם בישל בניצחון 0–2 נגד איסטרס. בתום עונת הבכורה שלו במועדון, אוקאמפוס ומונקו עלו חזרה לליגה הראשונה בצרפת. ב-2014 אוקאמפוס היה מועמד לפרס נער הזהב המוענק לשחקן הטוב ביותר באירופה מתחת לגיל 21. ב-3 בפברואר 2015, עבר בהשאלה עד סוף העונה ליריבתה של מונקו, אולימפיק מרסיי. ב-30 ביוני 2015, מרסיי הודיעה שאוקאמפוס חתם בקבוצה עבור 7 מיליון אירו. ב-29 ביוני 2016, גנואה החתימה את אוקאמפוס בהשאלה לעונה עם אופציה לקנייה. בסוף חודש ינואר 2017, מרסיי וגנואה סיכמו שהארגנטינאי יעבור עד תום העונה למילאן. בתום העונה שב לשחק במרסיי. ב-3 ביולי 2019, חתם בסביליה מהלה ליגה לחמש שנים. ב-11 באוגוסט 2020 כבש את שער הניצחון בניצחון 0–1 נגד וולבס במסגרת רבע גמר הליגה האירופית. בעונת הבכורה שלו בסביליה, כבש 14 שערים וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בליגה הספרדית וזכה בליגה האירופית. ב-24 בספטמבר 2020, כבש בפנדל בהפסד 1–2 לבאיירן מינכן במסגרתהסופר קאפ האירופי. ב-31 באוגוסט 2022 הושאל לאייאקס. ב-3 בספטמבר 2024 חתם אוקאמפוס במונטריי המקסיקנית. אוקאמפוס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת עשה ב-9 באוקטובר 2019 במשחק ידידות נגד נבחרת גרמניה, כשעלה כמחליף במחצית במשחק שנגמר בתוצאה 2-2. ריבר פלייט ליגת המשנה הארגנטינאית: 2011/12 מונקו ליגת המשנה הצרפתית: 2012/13 סביליה הליגה האירופית: 2019/2020, 2022/2023 נבחרת ארגנטינה בכדורגל קופה אמריקה: קופה אמריקה 2021 מדיה וקבצים בנושא לוקאס אוקאמפוס בוויקישיתוף לוקאס אוקאמפוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקאס אוקאמפוס, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס אוקאמפוס, באתר Transfermarkt לוקאס אוקאמפוס, באתר Soccerway לוקאס אוקאמפוס, באתר BDFutbol לוקאס אוקאמפוס, באתר WorldFootball.net לוקאס אוקאמפוס, באתר National Football Teams לוקאס אוקאמפוס, באתר FootballDatabase.eu לוקאס אוקאמפוס, באתר ESPN רכש מציאה: לוקאס אוקאמפוס מלהיב בסביליה, באתר ynet, 16 באוגוסט 2020
אלי לוי

האם התכוונתם ל... אלי לוי (איש תקשורת) – עיתונאי, דובר משטרת ישראל אלי לוי (אמרגן) – אמרגן ישראל אלי לוי (מאמן כדורגל) – מאמן כדורגל ישראלי אלי לוי (קצין) – תת-אלוף בחיל הים אלי לוי (ראש מועצה) – ראש המועצה המקומית להבים לשעבר.
ביומסה

האם התכוונתם ל... ביומסה (אקולוגיה) – כמות חומר אורגני במקום וזמן נתון ביומסה (מקור אנרגיה) – חומרים אורגניים המשמשים כמקור אנרגיה דלקים ביולוגיים מוצקים
נינה גרסיה

נינה גרסיה (בספרדית: Nina García; נולדה ב-3 במאי 1965) היא עיתונאית אופנה קולומביאנית-אמריקאית. גרסיה נולדה בברנקייה, קולומביה. היא סיימה תואר באוניברסיטת בוסטון, לאחר מכן למדה בבית לאופנה בפריז ובמכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק, היא החלה את הקריירה שלה בשנות השמונים שעבדה באגף יחסי הציבור של המעצבים פרי אליס (Perry Ellis) ומארק ג'ייקובס. אחרי כן החלה לעבוד בערכת מגזין הנשים "Mirabella" שם עבדה בסטיילינג ובעריכת המגזין. ב-2000 החלה לשמש כמנהלת האופנה של המגזין Elle. היא משמשת כשופטת בתוכנית האופנה "פרויקט מסלול"; ב-2007 וב-2014 הייתה שופטת בתחרות מיס תבל, היא שימשה כמומחית לסטיילינג ואופנה במספר תוכניות וביניהן בוקר טוב אמריקה. היא הוציאה ארבעה ספרים שכתבה. נינה גרסיה, ברשת החברתית פייסבוק נינה גרסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נינה גרסיה, ברשת החברתית אינסטגרם נינה גרסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב נינה גרסיה, באתר פינטרסט נינה גרסיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נינה גרסיה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלון ריינהורן

אלון ריינהורן (נולד ב-19 ביוני 1971) הוא דוגמן ושחקן ישראלי. ריינהורן גדל בגבעתיים, כדוגמן הופיע בין היתר בקמפיינים לאירוקה, דלתא ונביעות ולמותג בגדי הים "פלפל", הוא דגמן גם בחוץ לארץ ובין היתר הופיע בתצוגת אופנה של ורסאצ'ה. הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "בחצות הלילה" ובקלטת הילדים "מועדון גן הרקדנים", הוא שיחק את אדם בסדרת הדרמה קפה פריז. הוא גילם את יוסף במחזמר יוסף וכתונת הפסים המשגעת שהועלה בתיאטרון "מקסים". ריינהורן הנחה את תחרות מלכת היופי 1997 לצד נועה תשבי, והיה בנוסף בין מנחי התוכנית זאפ לראשון. אחרי שעזב את הדוגמנות והמשחק החל לעבוד בנדל"ן. אלון ריינהורן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אלון ריינהורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקאפי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקאפי – חברת תוכנה העוסקת באבטחת מחשבים ג'ון מקאפי – מתכנת, יזם ואיש עסקים בריטי-אמריקאי, מייסד חברת מקאפי פאט מקאפי – שחקן פוטבול ומתאגרף אמריקאי מקאפי קוליסאום – אצטדיון באוקלנד, קליפורניה
יומנו של רופא

יומנו של רופא (באנגלית: People Will Talk) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1951, בבימויו של ג'וזף ל. מנקייביץ', עם קרי גרנט וג'ין קריין בתפקידים הראשיים. התסריט שנכתב על ידי מנקייביץ', היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה. הוא מבוסס על המחזה "Frauenarzt Dr. med. Hiob Prätorius" של הסופר השווייצרי קורט גץ (אנ') משנת 1934. לפי המחזה הזה הופקו גם שני סרטים בגרמנית, ב-1950 וב-1965. פסקול הסרט כולל שתי יצירות קלאסיות - "פתיחה אקדמית חגיגית" של יוהנס ברהמס ו-Prize Song של ריכרד וגנר. נח פרטוריוס (קרי גרנט) הוא רופא נשים ומרצה לאנטומיה בפקולטה לרפואה. הוא מרצה לתלמידיו על האנושיות בטיפול בחולים והם מעריצים אותו. פרופ' אלוול (יום קרונין) מקנא בו ופותח בחקירה על עברו. הוא שוכר בלש פרטי וחוקר את עוזרת הבית שלו בעבר (מרגרט המילטון) על מנהגיו של פרטוריוס ובעיקר על בן לווייתו המוזר והמסתורי מר שנדרסון (פינלי קורי). פרטוריוס גם חובב מוזיקה קלאסית ומנצח על תזמורת האוניברסיטה שמתוכה הוא מיודד באופן אישי עם הפרופסור לפיזיקה ליונל ברקר (ולטר סלזק), נגן הקונטרבס. בעת הרצאה באנטומיה מתעלפת אחת הנוכחות. פרטוריוס מטפל בה ומפנה אותה למרפאתו. היא אומרת לו ששמה הוא דברה היגינס (ג'ין קריין) והוא מגלה לה שהיא בהריון. דברה מגלה לו שאבי הוולד גויס לשירות מילואים ונהרג וכעת אינה יודעת מה לעשות וחוששת ש"אנשים ידברו" (מכאן שם הסרט באנגלית). דברה מנסה לירות בעצמה אך נפצעת קל ופרטוריוס מטפל בה ותוך כדי זה הוא מתחיל להתאהב בה. פרטוריוס משקר לה כדי שתתעודד ואומר לה כי בדיקת ההיריון הייתה שגויה. דברה חוזרת לחווה בה היא גרה עם אביה ארתור (סידני בלקמר). החווה שייכת בעצם לאחיו הקמצן ג'ון. דברה עורכת לו סיור בחווה והוא מציע לה נישואים. רק לאחר החתונה הוא מגלה לה כי שיקר לה והיא בעצם בהיריון מהבחור שנהרג וכי לא התחתון אתה מרחמים אלא מאהבה ויהיו להם ילדים משותפים בעתיד. קהל מוזמנים מחכה לתחילת הקונצרט של תזמורת ומקהלת האוניברסיטה. כולם מחכים למנצח ד"ר נח פרטוריוס אבל באותו זמן מזמן אותו פרופ' אלוול לבירור בפני הדיקן (בזיל רויסדל) וחברי ההנהלה. אלוול מטיח בפני פרטויריוס כי בעבר היה רופא אליל בכפר קטן שבו ניהל קצביה וטיפל בחולים בשיטות לא קונבנציונליות. פרטוריוס מסביר כי לאחר סיום לימודיו התיישב בכפר קטן והסתיר את העובדה שהוא רופא עם דיפלומה. הוא טיפל בחולים בתוך הקצביה בשיטות אנושיות של עידוד נפשי והם אהבו אותו כי שנאו רופאים. רק לאחר שפיטר את עוזרת הבית שלו היא גילתה לכולם שהוא רופא עם דיפלומה ואז נאלץ לעזוב את הכפר. אלוול מבקש מפרטוריוס פרטים על שנדרסון ופרטוריוס מסרב. אלוול מגלה כי אותו שנדרסון נידון בעבר על רצח. באותו רגע מגיע שנדרסון ומספר לכולם כי נדון בעבר למוות ונתלה. נח פרטוריוס קיבל את גופתו למחקר וגילה שהוא בחיים ומאז הם ביחד. הדיקן וחברי ההנהלה מקבלים את דבריו ומזכים את פרטוריוס מכל אשמה. פרטוריוס מגיע לאולם הקונצרטים ומנצח על התזמורת ב"פתיחה אקדמית חגיגית" עם מקהלה ששרה את המנון הסטודנטים (גאודיאמוס איגיטור (אנ')). דברה חשה את העובר בבטנה. "יומנו של רופא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יומנו של רופא", באתר נטפליקס "יומנו של רופא", באתר AllMovie (באנגלית) "יומנו של רופא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יומנו של רופא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון ליומנו של רופא, באתר יוטיוב קרי גרנט מנצח על תזמורת, באתר יוטיוב יומנו של רופא, באתר TCM
ריס מת'יו בונד

ריס מת'יו בונד (באנגלית: Rhys Matthew Bond; נולד ב-11 ביוני 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כניק רדפורד בסדרת הטלוויזיה "המכשפה הטובה" ובתפקיד קמרון אולסון בסדרה "הבלש מקלין". בונד נולד בלונדון בשנת 1998, בשכונת המפסטד. משפחתו עברה לקולומביה הבריטית, קנדה כשהיה בן 10. הוא החל את קריירת המשחק שלו בגיל 14, כששיחק בתפקיד ג'ייסון בפרק של סדרת הטלוויזיה "The Haunting Hour: The Series". מאוחר יותר הוא כיכב בסרט הטלוויזיה "The Unauthorized Saved by the Bell Story". החל משנת 2015 גילם בונד את ניק רדפורד, בנו של ד"ר סם רדפורד (ג'יימס דנטון) בסדרת הטלוויזיה "המכשפה הטובה" ששודרה בערוץ הולמרק. בשנת 2015 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "הבלש מקלין". תפקיד זה זיכה אותו בפרסי האמן הצעיר לשחקן הראשי הצעיר הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה. Deadly Exchange‏ (2017) The Unauthorized Saved by the Bell Story‏ (2014) R. L. Stine's The Haunting Hour‏ (2014) Ties That Bind‏ (2015) A Worthwhile Life‏ (2017) המכשפה הטובה (2015–2020) הארטלנד (2017–2018) מדיה וקבצים בנושא ריס מת'יו בונד בוויקישיתוף ריס מת'יו בונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריס מת'יו בונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Rhys Matthew Bond" (באנגלית). famousbirthdays.com. "GOOD WITCH Actor Rhys Matthew Bond: New to TV, but Learning Fast On-Set (Interview)" (באנגלית). TVRuckus. 27 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Nick Radford" (באנגלית). Hallmark Channel. "Meet Rhys Matthew Bond" (באנגלית). UPTV. "Ties That Bind Series Premiere Preview" (באנגלית). TV Goodness. "Young Artistis Awards 37th Annual Gala" (באנגלית).
ניר לביא

ניר לביא (נולד ב-5 באוקטובר 1981) הוא דוגמן ישראלי. לביא נולד וגדל ביהוד, בצבא שירת בצנחנים ולאחר שירותו הצבאי החל לעבוד בשיפוצים, לאחר שחברו המליץ עליו לתחום הדוגמנות הוא ניגש לסטודיו של צלם האופנה מנחם עוז, בעקבות זאת הוא לוהק לקמפיין של המותג "Kenvelo", לאחר מכן נרשם בסוכנות "רוברטו" והחל לדגמן במספר מדינות ואף גר במילאנו תקופה, הוא הצטלם בין היתר לחברות כמו "ג'ורג'יו ארמאני" "מרקס אנד ספנסר", הופיע בקמפיין של מותג המשקפיים הספרדי "Sting" וצעד בתצוגת אופנה של "ורסאצ'ה". ב-2009 הנחה את הערב השני מתוך חמשת הערבים מהם מורכב פסטיבל סן רמו, במסגרת תוכנית בה כל אחד מחלקי הפסטיבל יונחה על ידי ידוענית ודוגמן. הוא הופיע בקמפיין לרשת "נעלי גלי", לחברת הוניגמן, ובפרסומת להמשביר לצרכן לצד איילת זורר. בנוסף לקריירת דוגמנות הוא בעל חברה לקבלנות בניין. לביא נשוי ואב לשני ילדים. ניר לביא, ברשת החברתית פייסבוק ניר לביא, ברשת החברתית אינסטגרם דנה הרמן, הורס, באתר ynet, 1 בספטמבר 2005 אדר ריכטר‏, ניר לביא שוב לחו"ל, באתר וואלה, 4 במרץ 2009 שחר אטואן, תצוגת אביב-קיץ 2010 של הוניגמן היתה פיאסקו מהדהד, באתר הארץ, 23 באפריל 2010 נדב שהרבני, פרויקט הלביא: אימונים וריצות בימים, חטאים מתוקים בלילות, באתר Xnet‏, 24 ביולי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניר לביא".
די סיטי

די סיטי (נקרא דיזיין סיטי במקור, אך שמו שונה לאחר פתיחתו ביולי 2021) הוא מתחם מסחרי השוכן באזור התעשייה מישור אדומים, ומהווה את אחד ממתחמי העיצוב הגדולים ביותר בישראל. המתחם מונה למעלה מ-200 חנויות מתחום העיצוב והמסחר. הוא מתפרס על שטח של קרוב ל-120 אלף מ"ר בשלוש קומות, עם 950 מקומות חניה במפלס אחד. המתחם נמצא בבעלותו של איש העסקים החרדי חנוך קס, העומד בראש חברת קס גרופ. תכנון המתחם החל בקיץ 2016 ובפברואר 2017 אושרה תוכנית הבנייה של המתחם. באוגוסט 2021 נפתח המתחם לציבור בשם "דיזיין סיטי", ולאחר זמן קצר מותג בשם D.CITY (די.סיטי). עלותו הכוללת של המתחם הסתכמה ב-480 מיליון ש"ח. אדריכל הפרויקט הוא שלמה גרטנר. המתחם כולל מגוון של חנויות לעיצוב הבית, לצד בית מלון, חנויות לייף סטייל, מתחם קולינרי וספא. מג'יק קס מדיה וקבצים בנושא די סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של די סיטי גיא נרדי, ‏קניון שהוא כמו ארמון הרודיאני בשולי ירושלים, באתר גלובס, 19 במרץ 2021 אורי חודי, ‏בתכנון: הקמת מתחם מסחרי בכניסה למישור אדומים, באתר גלובס, 18 בספטמבר 2016 מעיין הרוני, מישור אדומים: התוכנית להקמת מתחם מסחר מתקדמת, באתר כל העיר, 8 בפברואר 2017 גלית אורן, פסטיבל הפתיחה של מתחם העיצוב די-סיטי: טעם של חו"ל, באתר כל העיר, 8 באוגוסט 2021
מוראבה (סרביה)

מוראבה הגדולה (בסרבית: Велика Морава) הוא נהר בסרביה, יובל של הדנובה. בקרבת העיר סטאלאץ נפגשים הנהרות מוראבה הדרומית ומוראבה המערבית ויוצרים את מוראבה הגדולה. מוראבה הגדולה נשפך לדנובה בקרבת העיר סמדרבו ואורכו עד שם 185 קילומטרים. עם מצרפים את האורך של היובל הארוך ביותר של מוראבה הגדולה, מוראבה המערבית, האורך מגיע ל-493 קילומטרים. מדיה וקבצים בנושא מוראבה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של סרביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק יונסי

יצחק יונסי (נולד ב-18 באוקטובר 1962) הוא עורך דין ונוטריון ישראלי, קלע לשעבר, חבר משלחת ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ומשלחת ישראל באולימפיאדת סיאול (1988) ונושא דגל ישראל בטקס הפתיחה באולימפיאדה זו. השתתף במספר אליפויות עולם ואליפויות אירופה, ובאמתחתו גם זכייה במקום הרביעי באליפות העולם ברובה קשת. יונסי נולד וגדל באשקלון, ובה גם התחיל את קריירת הקליעה שלו. ב-1976 הוא הצטרף למועדון הקליעה של הפועל אשקלון, ושנה לאחר מכן כבר זכה בפעם הראשונה באליפות ישראל. מ-1977 ועד 1991, זכה יונסי לפחות באחת מתוך שלוש הקטגוריות בהן התחרה באליפויות ישראל. בתקופה זו, נבחר יונסי מספר פעמים ל"ספורטאי השנה" ואף בתואר המכובד: "איש כפועלו" על תרומתו להאדרת שמה של מדינת ישראל בעולם מטעם מרכז "הפועל". ב-1984, במהלך אולימפיאדת לוס אנג'לס, היה יונסי אחראי להישג השיא של הקליעה הישראלית במשחקים האולימפיים, כשסיים במקום השמיני במקצוע רובה אוויר ל-10 מטר, ובהישג זה אף קבע שיא ישראלי חדש בשיפור של 10 נקודות. ארבע שנים לאחר מכן, יונסי זכה לכבוד לשאת את דגל ישראל בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סיאול 1988. ב-1995, פרש יונסי מתחרויות קליעה מקצוענית ונבחר כחבר הנהלה בהתאחדות הקליעה בישראל. כחבר הנהלה מילא יונסי מגוון רחב של תפקידים מרכזיים, עד אשר נבחר בשנת 2009 לתפקיד יו"ר התאחדות הקליעה ובשנת 2017 נבחר לנציג ענף הקליעה בוועד האולימפי הישראלי, תפקידים אותם מילא עד לשנת 2020. במקביל לעשייתו בתחום הספורט, שירת יונסי בשירות הקבע בצה"ל עד לפרישתו לגמלאות בשנת 2006, בין שלל התפקידים אותם מילא בצה"ל, היה אחראי להחלפת מטרת האיפוס שהייתה נהוגה בצה"ל עד אותה העת (מטרת "ח") במטרת איפוס מדויקת יותר הנמצאת בשימוש עד היום. בכך, תרם יונסי תרומה גדולה מאוד להעלאת רמת הקליעה בחילות השדה ובכלל צה"ל. בתום שירות הקבע, המשיך יונסי בהתנדבות בשירות מילואים בדרגת סגן אלוף. במהלך השירות הצבאי, למד יונסי שלושה תארים אקדמיים: B.A במדעי ההתנהגות, M.B.A במנהל עסקים ו-LL.B במשפטים. לאחר פרישתו משירות קבע בצה"ל פתח יונסי משרד עורכי דין המתמחה בין היתר במקרקעין, פשיטת רגל, הוצאה לפועל, חוזים וענייני משפחה. בנוסף לעיסוקו כעורך דין, עוסק יונסי בהוראת מקצועות משפטיים בקורסים ייעודיים במכללה האקדמית אשקלון. יונסי אב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא יצחק יונסי בוויקישיתוף יצחק יונסי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יצחק יונסי, באתר olympedia.org ‏איגודי הקליעה, כדורמים ואופניים הצטרפו להנהלת הוועד האולימפי, באתר ספורט1, 29 באוגוסט 2017