laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סביל אבו נבוט

סביל אבו נבוט (בערבית: سبيل أبو نبوت) הוא סביל עות'מאני בדרך בן צבי בשכונת אבו כביר בדרום תל אביב, בסמוך לבניין מספר 49. סביל אבו נבוט ניצב על אם הדרך המובילה מיפו לרמלה וללוד, והלאה לירושלים במערבו של גן אבו נבוט בו מספר פסלים מעשה ידיו של הפסל יגאל תומרקין. הסביל קרוי על שם מושל יפו בתחילת המאה ה-19, מחמוד אגא א-שאמי (שכונה "אבו נבוט"), אשר הקימו בשנת 1230 להג'רה (1815), כפי שמעידה עליו הכתובת הקבועה בו. מאידך, שלט מטעם עיריית תל אביב מתארך את הקמתו של המבנה לשנת 1820. המבנה צורתו כשל מלבן. הוא נושא שלוש כיפות אדומות, ובארבע פינותיו ארבעה מגדלים קטנים הנושאים גם הם כיפות אדומות. בצידו הפונה מערבה קבועה קשת עשויה משיש ומלבנים אדמדמות. במרכזה של הקשת קבועים ברזי המים ומעליהם כתובת הקדשה בערבית המאזכרת את הסולטאן מהמוט השני ומאחלת בריאות לשותים: "מה שירצה אללה היה יהיה. בשם אללה הרחמן והרחום, מקום שתייה זה נבנה בימי המלך המנצח, כבוד אדוננו, הסולטאן מהמוט חאן, יתמיד אללה מלכותו בכל הדורות והזמנים... בריאות לכל שותה... שנת 1230 לספירה המוסלמית" בצד הפונה מזרחה קבועים פתח חסום בדלת סורג המוביל אל חללו הקטן של המבנה ומספר חלונות. בשנת 2000 נחנך בסמוך לסביל "גן אבו נבוט", ובו פסלים של האמן יגאל תומרקין. בשנת 2022 לאחר עבודת תיעוד שופצו תוכו, כולל חשיפה ושחזור של ציורי קיר, וחיצוניותו של הסביל. בתהליך השיפוץ שינו מעט את כיפות המבנה, מתוך כוונה להחזיר את המבנה למראהו המקורי. הכיפות נצבעו בגוון ירוק בהיר. סביל סולימאן, הסמוך למסגד מחמודיה, נבנה אף הוא במאה ה-19 על ידי אבו נבוט, ומכונה לעיתים סביל אבו נבוט ב'. הסביל בתחריט מ-1888 הסביל בתחילת המאה ה-20 תקריב של הצד המערבי והברזים צידו הצר של הסביל מכיוון דרום ודרך בן צבי צידו המערבי של הסביל - במרכז ברזי המים ומימין השלט של עיריית תל אביב מדיה וקבצים בנושא סביל אבו נבוט בוויקישיתוף "סביל אבו נבוט", מתוך אגדות יפו, אריה חורשי באתר ArchNet דני רכט, סביל אבו נבוט, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" מפה עם סימון המבנה, 1884, באתר הספרייה הלאומית, אוסף אמיר כהנוביץ Ruba Kana'an, Two OttomanSabils in Jaffa (c. 1810–1815): an Architectural and Epigraphic Analysis, Levant 33, 2001, עמ' 189–204 doi: 10.1179/lev.2001.33.1.189 תמונת השלט סביל אבו נבוט, מתוך אגדות יפו, אריה חורשי.
פרופיל משתמש

פרופיל משתמש (בעברית תקנית: מִתְאַר מִשְׁתַּמֵּשׁ) (באנגלית: User profile, גם במילה אחת: userprofile) הוא אוסף הנתונים האישיים הנשמרים עבור משתמש קצה מסוים, לרוב בפלטפורמה דיגיטלית מקוונת. חשוב להפריד בין מערכות תגובות לבין מערכות פרופילים. פרופיל המשתמש נשמר על ידי כל מערכת המעוניינת בכך שאיתה המשתמש בא במגע, החל מיישומים המעוניינים לשמור את הגדרות ממשק המשתמש, דרך מערכת הפעלה המעוניינת לשמור את פעולותיו האחרונות של המשתמש לצורך נוחות בהפעלה נוספת, וכלה באתר אינטרנט המכיל מידע אישי שאותו הוא מציג למשתמש בכל פעם שזה גולש אליו. פרופיל משתמש אם כן הוא הייצוג הדיגיטלי של זהותו של אדם מסוים בעיני תוכנה מסוימת ובעיני שאר המשתמשים באותו מימד. יצירת פרופיל משתמש (באנגלית: User Profiling) הוא תהליך בניית פרופיל המשתמש תוך איסוף הנתונים הרלוונטיים מהמשתמש באופן אקטיבי - נתונים שהמשתמש צריך להכניס במפורש לצורך יצירת הפרופיל (גיל המשתמש למשל), או פסיבי - נתונים שהמערכת לומדת על המשתמש מבלי שהוא צריך להגדיר לה זאת במפורש (גלישה לאתר למשל הנשמרת בהיסטורית הגלישות). על אף שבחלק מהמקרים המערכת המבצעת איסוף נתונים פסיבי מאפשרת למשתמש למחוק את הנתונים שנאספו עליו, עצם האיסוף הפסיבי מהווה בעיני רבים פגיעה בזכות לפרטיות שכן למשתמש לא תמיד יש דרך להכיר את כל הנתונים שנלמדו עליו וכיצד המערכת עושה בהם שימוש. בדרך כלל פורומים מקוונים מכילים פרופיל משתמש כך שלשאר המשתמשים יהיו פרטים בסיסיים על המשתמשים האחרים שאיתם בדיון. הפרטים הבסיסיים כוללים חלק כזה או אחר מהפרטים המופיעים בדרך כלל בקורות חיים, ולעיתים רבות אף מאפשרים הוספת תמונה הנקראת על פי רוב תמונת פרופיל. יחד עם הפרטים האישיים, פורומים לרוב גם מוסיפים נתונים סטטיסטיים לגבי השימוש באתר כגון מספר ההודעות שפורסמו, תאריך התחברות אחרון וכן הלאה. באתרי רשתות חברתיות באינטרנט קיים שימוש נרחב מאוד בפרופיל משתמש, ותחת הגדרה זו נאספים נתונים רבים מאוד. למעשה כל מה שרשת חברתית מציגה הוא פרופיל המשתמש של המשתמשים בה. פייסבוק ומייספייס הן שתי דוגמאות לרשתות המאפשרות למשתמש כל הזמן להרחיב את הפרופיל שלו על ידי הוספת יישומים ייעודיים המציגים פרטים אחרים עליו. באתרים שהכנסותיהם מבוססות על פרסום או על מכירה, פרופיל המשתמש, הנשמר בשרתי האתר, מאפשר להציג למשתמש פרסומות התואמות את תחומי העניין שלו, כפי שזוהו על ידי האתר. דבר זה מתאפשר בין היתר באמצעות תוכנה ("עוגיות" או "Cookies" בעגה המחשובית) האוספת מידע על גולשים ברשת ומקשרת צרכנים פוטנציאליים עם מפרסמים. פרופיל משתמש נמצא במרבית מערכות ההפעלה המספקות ממשק משתמש גרפי, דוגמת Microsoft Windows, ו-Mac OS. הפרופיל משמש לא רק לצורכי התאמת ממשק המשתמש אלא גם לשיפור נגישותו לפעולות התדירות יותר אותן הוא מבצע והגדרות הפעלה מיוחדות אותן הוא הגדיר. מתאר משתמש במילון טכנולוגיית המידע: בקרה, כלילות ואבטחה (תשס"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
הרעבה (מדעי המחשב)

במדעי המחשב, הרעבה (באנגלית: Starvation) היא בעיה הנוצרת בסביבה המאפשרת ריבוי משימות (Multitasking), כאשר מתהליך מסוים נמנעת גישה לאחד ממשאבי המערכת כך שהתהליך לעולם לא יצליח לסיים את משימתו. הרעבה דומה בתוצאתה לקיפאון (Deadlock), אך בהרעבה אחד מהתהליכים כן מסוגל לגשת למשאבי המערכת, בעוד שבקיפאון אף אחד מהם אינו מסוגל לגשת למשאבים. הרעבה מודגמת באמצעות בעיית הפילוסופים הסועדים של אדסחר דייקסטרה. הגורם להרעבה הוא אלגוריתם התזמון של סדרן התוכניות הפועל כחלק מליבת מערכת ההפעלה. אלגוריתם זה אמור לוודא חלוקת משאבים שווה בין התהליכים השונים והקצאת משאבים באופן שלא יפלה או ירעיב אף אחד מהתהליכים הזקוקים להם. מערכות הפעלה רבות מפעילות אלגוריתם תזמון התומך במנגנון קדימויות לתהליכים, כך שתהליך א' שרץ בקדימות גבוהה יקבל את המשאב הנדרש לפני תהליך ב' שרץ בקדימות נמוכה יותר. אולם אם התהליך א' לא עוצר לעולם - תהליך ב' לעולם לא יוכל לקבל את המשאב שהוא זקוק לו וכך נוצרת הרעבה. במידה וקיים תהליך ג' הרץ בקדימות גבוהה מזו של תהליך א', אפילו אם תהליך ג' ממתין לתוצאת הפעולה של תהליך ב', גם הוא לא יסיים את ריצתו ולעולם ימתין לסיום פעולתו של תהליך ב'. באופן דומה, אם תהליך א' רץ בקדימות גבוהה ותהליך ב' רץ בקדימות נמוכה, ייתכן שבזמן ריצתו של תהליך א' הצטרפו לתור תהליכים נוספים. אם תהליכים אלו בעלי עדיפות גבוהה מתהליך ב', הם יקבלו את המשאב לפני תהליך ב'. אם תהליך ב' הוא בעל עדיפות נמוכה מאוד, ייתכן מצב שבו תמיד ימתינו תהליכים נוספים בעלי עדיפות גבוהה מעדיפותו של תהליך ב'. במצב כזה תהליך ב' לעולם לא יקבל את המשאב הנדרש לו. אלגוריתמי תזמון מתקדמים מבטיחים שכל תהליך מקבל חלק מינימלי מהמשאבים הנדרשים כך שלעולם לא יקרה מצב בו הוא יורעב. כך למשל, נהוג להשתמש בעיקרון ההתיישנות. על פי עיקרון ההתיישנות, ככל שעובר זמן, עדיפותו של תהליך עולה. שימוש בהתיישנות מונע מצב שבו תהליך בעל עדיפות נמוכה מאוד נעקף שוב ושוב על ידי תהליכים בעלי עדיפות גבוהה ממנו. עם הזמן, תלך ותעלה עדיפותו של התהליך הממתין והוא יהיה התהליך בעל העדיפות הגבוהה ביותר. בפרוטוקולי תקשורת מסוימים הנמצאים בשימוש בתקשורת מחשבים יש אלגוריתמי תזמון המוודאים שמשאבי הרשת זמינים לכולם ואין מחשב שמעוניין לשדר אך לא יוכל לבצע זאת. מרבית הפרוטוקולים האלו הם הפרוטוקולים היושבים בשכבה הפיזית של מודל TCP/IP שכן הם אלו ששולטים על הגישה לרשת. פרוטוקולים לדוגמה המבצעים זאת הם Ethernet ו-Wi-Fi.
תאי לוויין

תאי לוויין הם תאי גזע חד גרעיניים כמעט ללא ציטופלזמה הנמצאים ברקמת שריר בוגרת. הם ממוקמים בין ממברנת הבסיס לבין הסרקולמה (ממברנת התא) של כל סיב שריר. תאי הלוויין אינם פעילים במרבית הזמן. כשהשריר צריך לגדול, כגון בזמן ההתפתחות, בעקבות פעילות גופנית או בעקבות פציעה, לתאי הלוויין יש יכולת חלוקה והתמיינות, המשמשת אותם להפוך לסיבי שריר חדשים או להתמזג עם סיבים קיימים. במערכת העצבים, קיימים תאי תמיכה בעלי שם זהה אך מדובר בתאים אחרים לגמרי. תאי לוויין, אתר אוניברסיטת בראון (אנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דינו זוף

דינו זוף (באיטלקית: Dino Zoff; נולד ב-28 בפברואר 1942 באיטליה) הוא שוער כדורגל איטלקי, מגדולי שחקני איטליה בכל הזמנים, והשחקן המבוגר ביותר שזכה בגביע העולם בכדורגל, כשזכה בתור הקפטן של נבחרת איטליה בכדורגל במונדיאל 1982 בספרד, בהיותו בן 40. זוף שיחק לאורך רוב הקריירה שלו ביובנטוס. הוא מחזיק בשיא של הזמן הארוך ביותר ללא ספיגת שער (1142 דקות) וגם בשיא השחקן המבוגר ביותר שמחזיק בגביע העולם (גיל 40, במונדיאל 1982). זוף הפך למאמן לאחר הפרישה מכדורגל מקצועי. הוא הוביל את יובנטוס לזכייה בגביע אופ"א בעונת 1989/1990, לאחר ניצחון בשלב הגמר על פיורנטינה בתוצאה 3–1 בסיכום שני המפגשים. הוא אימן את נבחרת איטליה שהגיעה למקום השני ביורו 2000. ב-2005 הוא מונה למאמן פיורנטינה, לאחר שקודם לכן אימן את יובנטוס ואס אס לאציו. במסגרת פרסי היובל של אופ"א נבחר זוף לכדורגלן הזהב של איטליה. במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. יובנטוס אליפות איטליה (6): 1972/1973, 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981, 1981/1982 הגביע האיטלקי (2): 1978/1979, 1982/1983 גביע אופ"א: 1976/1977 נבחרת איטליה גביע העולם: 1982 סגנית: 1970 אליפות אירופה: 1968 יובנטוס הגביע האיטלקי: 1989/1990 גביע אופ"א: 1989/1990 מדיה וקבצים בנושא דינו זוף בוויקישיתוף דינו זוף, באתר Transfermarkt דינו זוף, באתר Soccerway דינו זוף, באתר WorldFootball.net דינו זוף, באתר National Football Teams דינו זוף, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרויקט הגנוגרפיה

פרויקט הגנוגרפיה הוא מיזם משותף לאגודת נשיונל ג'יאוגרפיק ולחברת IBM, שמטרתו חקר דפוס התפשטות האדם על פני כדור הארץ באמצעות שימוש בידע ובטכנולוגיה מתחום הגנטיקה האבולוציונית. מטרות נוספות של המחקר הן יצירת מאגר דגימות גנטיות של אוכלוסיות ילידיות ההולכות ונעלמות וכן פיתוח שיטות התמודדות עם בסיסי נתונים רחבים במיוחד. ההכרזה הרשמית על הפרויקט הייתה ב-13 באפריל 2005. הפרויקט נועד להמשך חמש שנים. לצורך הפרויקט יילקחו דגימות DNA של כ-100,000 איש, גברים בלבד, מאזורים נבחרים ברחבי העולם. הבחירה בגברים נעשתה מאחר שרק גברים נושאים את כרומוזום Y, שאינו עובר שחלוף ועל כן משתנה בצורה איטית יותר מאשר שאר הכרומוזומים במשך הדורות, ושומר על דמיון רב בקרב קרובי משפחה. את איסוף המידע מרכזים עשרה מרכזי מחקר מקומיים, אשר באחריות כל אחד מהם להגדיר באזור עליו הוא ממונה מהן האוכלוסיות מהן יילקחו הדגימות, לאסוף את הדגימות עצמן בשטח, ולנתח אותן. תקציב הפרויקט הוא כ-40 מיליון דולר. בנוסף, תמורת תשלום של 100 דולר נשלחות ערכות למעוניינים בכך. ערכות אלה נבדקות במעבדות והתורמים מקבלים מידע על מוצאם - גברים יכולים לבחור בין בדיקת כרומוזום ה-Y (השושלת הגברית) לבין בדיקת הגנום המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית), ואילו אצל נשים נבדק ה-DNA המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית). נכון לינואר 2006 הוזמנו ערכות כאלה על ידי למעלה מ-100,000 איש, 90% מהם תושבי צפון אמריקה. כל משתתף מקבל את המידע באופן אישי ומאובטח, ויכול לבחור לתרום את המידע הגנטי שלו לפרויקט המחקר, באופן אנונימי. אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט הגנוגרפיה פרויקט הגנוגרפיה, ברשת החברתית פייסבוק פרויקט הגנוגרפיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרויקט הגנוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) How to Participate - The Genographic Project, web.archive.org, ‏2006-11-13 Sample Results - The Genographic Project, web.archive.org, ‏2006-11-14
הרעבה

האם התכוונתם ל... אנורקסיה – הפרעת אכילה המתבטאת בהרעבה עצמית הרעבה – תהליך המביא בעל חיים לכדי רעב. הרעבה המונית – תהליך המביא לכדי רעב המוני. בדרך כלל מתאר רעב הנוצר ממדיניות ולא ממחסור טבעי. הרעבה (מדעי המחשב) – מניעה מתהליך לגשת למשאב מערכת לו הוא זקוק כדי להשלים את פעולתו. הרעבה (תורת הקרחונים)
חבצלות המים

חבצלות המים (בצרפתית: Les Nymphéas, הנימפאות) הם סדרה של כ-250 ציורי שמן מעשי ידי האמן הצרפתי האמפרסיוניסטי קלוד מונה. הציורים מתארים את גן הפרחים שהיה למונה בביתו שבז'יברני. הציורים מוצגים במוזיאונים בכל רחבי העולם ובהם מוזיאון מארמוטן מונה שבפריז ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק. בשנת 1926 הוחלט על הקמת חלל ייעודי להצגת שמונה מהיצירות בפריז. החלל שנבחר הוא מבנה האורנז'רי – חממת גני הטווילרי. במבנה הותקנו שני חדרים אובליים המאפשרים תצוגת התמונות באור טבעי. התערוכה נפתחה לציבור ב-16 במאי 1927, זמן קצר לאחר מותו של מונה. ב-24 ביוני 2008 נמכרה אחת מתמונות הסדרה בבית המכירות הפומביות כריסטיז שבלונדון בסכום של 41 מיליון ליש"ט. חבצלות המים 1920–1926, מוזיאון האורנז'רי אגם חבצלות המים 1915–1926, המכון לאמנות שישו, נאושימה, קאגווה, יפן חבצלות צהובות 1920, הגלריה הלאומית לונדון חבצלות מים 1916, מוזיאון מארמוטן מונה חבצלות מים 1916, המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית, טוקיו חבצלות מים 1908, המוזיאון לאמנות של דאלאס אגם חבצלות המים, 1908 אתר רשמי של מוזיאון האורנז'רי (בצרפתית) סוכנויות הידיעות, "חבצלות המים" שוב פורחות, באתר ynet, 18 במאי 2006 מכירת יצירתו של מונה על ידי אוסף לורה הנרי
אהרן שאול זליג גוריון-מאירוב

הרב אהרן שאול זליג הכהן גוריון-מאירוב (ה'תקע"ג, 1813 - ה'תרל"ט, 1879) היה רב וראש ישיבה מגדולי רבני יהדות ליטא בדורו. מחבר ספר השו"ת "תשובות לשואל". כיהן עשרות שנים כראש הישיבה הגדולה במינסק, ואחר כך כרבן של כמה ערים בליטא, הידועה שבהן דננבורג (דווינסק). נולד בשנת תקע"ג בעיר קרליץ, ליאכנה ולרב העיר ר' מאיר שלום הכהן גוריון. בהיותו בן ארבע החל ללמוד גמרא, ובהיותו בן 18 התמנה לראש ישיבה במינסק, במקום חותנו רבי אברהם דווארצער. במשרה זו כיהן במשך עשרים שנה, ובהיותו בן ארבעים, בשנת ה'תרי"ג, נקרא לכהן כרב העיר בראנסק. בשנת ה'תרכ"א הוזמן לכהן כרבה של פרוזשאני פרוזינא, ועם פטירתו של הרב יהודה לייב זלקינד ("ר' לייב בטלן") רבה של דווינסק בשנת ה'תרכ"ח, עבר מאירוב לדווינסק שכונתה אז דננבורג או דינאבורג והתמנה לראב"ד. מאירוב נפטר בשבט בשנת ה'תרל"ט, ולאחר פטירתו נדפס בוילנא לזכרו הספר מגן שאול מאת הרב אברהם צדוק בוגין, וכן ספרו שלו "תשובות לשואל". בהקדמה נכתב אודותיו, כי היה: "כמעיין המתגבר, וכנחל נובע בחידושי תורה, וסברא ישרה כאחד מגאוני הראשונים." כמו כן נכתב כי מה שהודפס בספר "תשובות לשואל" הוא רק שארית מחידושים רבים שהיו לו. כעבור כעשרים וחמש שנה, נדפס בירושלים בהוצאת מוסד הרב קוק ספרו "מגן שאול - חידושים וביאורים בש"ס", מתוך כתבים שנשארו ממנו בידי נכדו ד"ר יהודה כהן מאירוב. תשובות לשואל, גרסה סרוקה באתר היברובוקס תולדות הרבנים הכוהנים לבית גוריון בעיתון הצפירה, י"א בשבט תרל"ט, מובאת ידיעה אודות פטירתו מאת ר' משה מאיר הירשאוויץ מדינאבורג. אביו של שאול אביגור.
ז'ורז' רנו

ז'ורז' רנו (בצרפתית: Georges Renaud;‏ 8 בינואר 1893, ננסי – 28 ביולי 1975) היה שחמטאי צרפתי, תאורטיקן ומארגן תחרויות שחמט. אלוף צרפת בשחמט בשנת 1923, ואלוף צרפת בשחמט בהתכתבות בשנת 1944/45. רנו ניצח באליפות הראשונה לשחמט שהתקיימה בצרפת, בשנת 1923. רנו ערך את מדור השחמט בעיתון "L'Éclaireur de Nice" בין השנים 1922-1930. במסגרת המדור דן בנושאים רבים מתחום בעיות השחמט וארגן בצורה מסודרת את המינוח הרלוונטי. בנוסף כתב מאמרים בנושאי ברידג' ועסק בחיבור תשבצים. רנו ייצג את נבחרת צרפת בשתי אולימפיאדות: באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג 8 נקודות משלושה עשר משחקים והגיע למקום ה-13 בתחרות היחידים (ניצח: פריציס אפשניק). בנוסף שימש כקפטן נבחרת צרפת. באולימפיאדת השחמט 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה והתקיימה בלונדון בין 18 ביולי לבין 30 ביולי 1927 שיחק רנו בלוח השלישי של נבחרת צרפת. רנו ניצח בשלושה משחקים, סיים שישה בתיקו והפסיד שישה. "Le problème d'échecs" (1924) "Les échecs" (1945) "L'art de faire mat" (1947) "Les six candidats au championnat du monde" (1948) "La partie espagnole" (1949), "Les échecs dans la monde 1951" ז'ורז' רנו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דף לזכרו (בצרפתית) Chess Olympiad: Paris 1924, באתר OlimpBase 1st Chess Olympiad: London 1927, באתר OlimpBase Mes Livres, באתר Echecs
ססנה 172

ססנה 172 סקייהוק (באנגלית: Cessna 172 Skyhawk) הוא מטוס חד-מנועי, בעל ארבעה מושבים וכנף עליונה קבועה, מתוצרת ססנה איירקראפט קומפני האמריקנית. בסך-הכל נבנו יותר ססנות 172 מאשר כל מטוס אחר מסוגו. קרוב לוודאי שזהו מטוס האימונים הפופולרי ביותר בעולם. על פי אורך חייו והפופולריות שלו, הססנה 172 הוא המטוס הקל בייצור המוני המצליח ביותר בהיסטוריה. הדגמים הראשונים נמסרו ב-1956 והם עדיין נמצאים בשירות. הרוב הגדול של ססנה 152 נבנו במפעל ססנה בוויצ'יטה, קנזס. 2552 מטוסים מדגמים שונים נבנו גם על ידי Reims Aviation הצרפתית וקיבלו את הכינוי F172 בתוספת אות הדגם אשר זהה לדגם שנבנה בארה"ב. נכון ל־2008, נבנו יותר מ-43,000 מטוסים. מתחריו העיקריים של הססנה 172 הם הביצ'קראפט מאסקיטיר (Beechcraft Musketeer), הגראמן מסדרת AA-5, והפייפר צ'רוקי 6 (Piper Cherokee six), שאינם מיוצרים עוד, וכן הדיימונד Diamond DA40) DA40) החדש יותר. הססנה 172 התחיל את חייו כגרסה שונה בעל כן נסע תצורה משולשת עם כן זנב של הססנה 170 (שהיה בעל שני גלגלים קדמיים וגלגל זנב), עם רמה בסיסית של ציוד סטנדרטי. הטיסה הראשונה של אב הטיפוס הייתה בנובמבר 1955. הססנה 172 הפך בן לילה להצלחת מכירות ויותר מ-1,400 מטוסים נבנו ב־1956. הססנה 172 הראשונים היו דומים במראם לססנה 170, עם אותם ירכתיים ישרים וכני נסע, אך לססנה 172 היה מייצב אנכי ישר בעוד לססנה 170 היו מייצב אנכי והגה כיוון מעוגלים. גרסאות מאוחרות יותר של הססנה 172 כללו כני נחיתה משופרים (עם גלגל קדמי במקום אחורי) ומייצב אנכי משוך לאחור אשר עדיין בשימוש כיום. השינוי הקוסמטי האחרון שנעשה באמצע שנות השישים היה הנמכת החלק האחורי אשר איפשר להתקין חלון אחורי. ססנה פרסמה את הראות הנוספת לאחור כ"ראות כוללת" ("Omni-Vision"). תצורת מטוס זאת נשארה מאז כמעט ללא שינוי, פרט לעדכונים במערכת האוויוניקה והמנועים, כולל תא טייס מזכוכית מסוג גרמין G1000 (הכולל שני צגים, צג אחד המשמש כתצוגת טיסה ראשית – PFD – ואחד עבור תצוגה רב-תכליתית (MFD) ב-2005. ייצור המטוס הופסק באמצע שנות השמונים, אך חודש ב-1996 עם השקת הססנה 172R סקייהוק עם מנוע בעל הספק של 160 כוחות סוס, אשר שופר ב-1998 לססנה 172S סקייהוק SP עם מנוע בעל הספק של 180 כוחות סוס. צוות: טייס אחד קיבולת: 3 נוסעים אורך: 8.28 מטר מוטת כנפיים: 11.0 מטר גובה: 2.72 מטר שטח כנף: 16.2 מ"ר משקל ריק: 736 ק"ג משקל המראה מרבי: 1,113 ק"ג הנעה: מנוע ארבעה צילינדרים 160 כוח סוס ב-2,400 סל"ד יחס גלישה: :1:7.32 עומס כנף: 68.8 ק"ג למ"ר מהירות מרבית מותרת: 163 קשר (302 קמ"ש) מהירות מרבית: 123 קשר (228 קמ"ש) בגובה פני הים מהירות שיוט: 122 קשר (226 קמ"ש) טווח: 687 מייל ימי (1,272 ק"מ) ב-60% כוח ב-10,000 רגל (3,040 מטר) סייג רום: 4,116 מטר (13,500 רגל) יחס טיפוס: 3.7 מטר לשנייה (720 רגל לדקה) מדיה וקבצים בנושא ססנה 172 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ססנה 172
גופיפי הסל

גופיפי הסל (Hassall's corpuscles) הם מבנים המצוים בַליבה (מדולה) של התימוס האנושי. הם עשויים מתאי אפיתל תימוס אשר מורכבים מסיבים רטיקולריים מסוג 6 ונקראים על שם ארתור הסל, שגילה אותם בשנת 1849. תפקידם של גופיפי הסל אינו ברור דיו, כיוון שהיעדרם מתימוס של מכרסמים מקשה על המחקר שלהם. הגופיפים גדלים ומתנוונים יחד עם התימוס עצמו, ככל שהאדם מתבגר. גודלם משתנה ונע בין 20μm עד 100μm ואף יותר. גופיפי הסל חסרים בתימוס של חולי כשל חיסוני מולד (SCID) . ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורט וגנר (מוזיקאי)

קורט וגנר (באנגלית: Kurt Wagner; נולד ב-5 באוקטובר 1959 בנשוויל, טנסי) הוא מוזיקאי אמריקאי. הקים את הרכב הקאנטרי האלטרנטיבי "למבצ'ופ", ומשמש בו כסולן והיוצר העיקרי. לאורך הקריירה שלו שיתף פעולה עם אמנים רבים, כמו ג'וש ראוס, מורצ'יבה, דייב בולטר וסטיוארט סטייפלס מטינדרסטיקס, צ'ארלי לוין, ויק צ'סנט וגם עם חברי ההרכב האלקטרו-פסיכדלי "X-Press 2". בשנת 2007 יצא לראשונה כעצמאי לסיבוב הופעות קצר, שלבסוף התארך ובעקבותיו נוצר אלבום הסולו הראשון שלו "Kurt". Morcheeba, Charango (2002) Various artists, Songs for the Young at Heart (2007) Kurt (2007) X-Press 2, Give It (2005) קורט וגנר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורט וגנר, באתר Discogs (באנגלית) קורט וגנר, באתר Songkick (באנגלית) קורט וגנר, באתר Genius ליהיא לסלו, הבחור מלאמבצ'ופ: ריאיון עם קורט ווגנר, nrg ‏, 19/3/2009 בן שלו, קורט וגנר מחובר לקרקע, באתר הארץ, 19 במרץ 2009 עמי פרידמן, האופרה העצובה של ווגנר, באתר ynet, 7 באפריל 2009 תומר יודלביץ, קורט ווגנר בהופעה, 07.04.09
אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת

אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת (באנגלית: American Pie Presents: Band Camp) הוא ספין אוף של טרילוגיית אמריקן פאי והסרט הראשון בסדרת "אמריקן פאי מציגים". הסרט הופץ ב-DVD בארצות הברית ב-26 בדצמבר 2005, ולא בבתי הקולנוע. הוא בוים על ידי סטיב ראש ונכתב על ידי בראד רידל. הסרט מתמקד במאט סטיפלר, אחיו הצעיר של סטיב סטיפלר מהסרטים הקודמים, אשר נשלח לתזמורת הצועדת הידועה לשמצה, בה הוא פוגש נערה שגורמת לו לשנות את התוכניות שלו. מאט סטיפלר: (טד הילגנברינק) אליס יוסטון: (אריאל קבל) מר לוינשטיין: (יוג'ין לוי) ברנדון ונדרקמפ: (מאט בר) ג'ימי (ג'יימס הי פינג) צ'ונג: (ג'ן הי לי) קלואי: (קריסטל לייטנינג) ארני קפלוויץ: (ג'ייסון אירלס) אריאנה: (לורן סי. מייהו) שרי: (אנג'לה ליטל) דניאל: (רייצ'ל ולטרי) צ'אק שרמן / השרמינטור: (כריס אוון) אוסקר: (עומר בנסון מילר) אנדי: (דוסט מרץ') ד"ר סוזן צ'וי: (לילי מרי) אחות המחנה: (ג'ינג'ר לין) אמריקן פאי (סדרת סרטים) אתר האינטרנט הרשמי של אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת (באנגלית) "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", באתר נטפליקס "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", באתר AllMovie (באנגלית) "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", באתר אידיבי "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליפי

נהר הליפי (באנגלית: River Liffey, באירית: An Life) הוא נהר באירלנד אשר עובר בדבלין, עיר הבירה של אירלנד ממזרח למערב, ומחלק אותה לשני חלקים המחוברים על ידי כ-12 גשרים. אורכו של הנהר כ-125 קילומטר והוא נשפך לים האירי דרך נמל דבלין. על גדות הנהר בכל אורכו יש מונומנטים רבים דוגמת בית המכס, וגשרים דוגמת גשר אוקונל. הסופר האירי הנודע ג'יימס ג'ויס בספרו "פיניגנז וייק" כינה את הנהר אנה ליוויה פלורבל (Anna Livias Plurabelle). מדיה וקבצים בנושא ליפי בוויקישיתוף River Liffey (באנגלית) (הקישור אינו פעיל, 18 במרץ 2020) ליפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולין בל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קולין בל – כדורגלן עבר אנגלי יליד 1946 קולין בל (כדורגלן יליד 1961) – כדורגלן עבר אנגלי ומאמן כדורגל כיום בגרמניה קולין בל (עיתונאי) קולין בל (פרופסור)
אהוואז

אהוואז (בפרסית: ‏اهواز‏Ⓘ‏) היא עיר בדרום-מערב איראן. העיר משמשת כבירת פרובינציית ח'וזסתאן ושוכנת במרכזה על גדות הנהר כארון כ-320 ק"מ דרום-מערבית לעיר אספהאן וכ-120 ק"מ צפון-מזרחית לעיר העיראקית בצרה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016, התגוררו בעיר כ-1.18 מיליון בני אדם, רובם מוסלמים שיעים ומיעוטם מוסלמים סונים. זוהי העיר הגדולה ביותר בפרובינציה והשמינית באיראן. העיר מורכבת משני רבעים: החלק החדש שבו המרכז התעשייתי והחלק העתיק שבו אזורי המגורים. אהוואז היא העיר בעלת זיהום האוויר הגבוה ביותר בעולם לפי סקר ארגון הבריאות העולמי משנת 2011. ערך מורחב – ערבים איראנים האקלים בעיר הוא מדברי, הקיץ ארוך וחם מאוד. החורף קצר. העיר היא אחת החמות ביותר בעולם. הטמפרטורה בקיץ היא כ-45 מעלות צלזיוס, לעיתים מעל 50 מעלות צלזיוס והעיר סובלת מסופות חול ואבק. הטמפרטורה המינימלית בחורף אינה יורדת מתחת ל-5 מעלות צלזיוס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. העיר נוסדה בתחילת תקופתה של האימפריה הסאסאנית, בידי ארדשיר או בידי נכדו הורמיזד הראשון. בעיר נבנו סכרים ומערכת השקיה. בעיר היו שני רבעים - אחד שבו גרה אצולת העיר והאחר ששימש את הסוחרים. עם פלישת הערבים בשנת 640 נהרס רובע האצולה, אך רובע הסוחרים לא נפגע. בתקופת בית אומיה ובית עבאס פרחה העיר כמרכז לגידול קנה סוכר וכביתם של מלומדים נודעים. בסמוך שכנה האקדמיה של גונדישאפור. המשורר הנודע אבו נואס הוא יליד העיר. העיר נהרסה עקב פלישת המונגולים במאה ה-13 ובמאה ה-14 והצטמצמה לכפר. מערכות ההשקיה לא תוחזקו ונהרסו בהדרגה. בשנת 2005 סבלה העיר מסדרה של התפוצצויות. ארגון "ההתנגדות הלאומית של אהוואז" נטל אחריות לפיגועים, אך הממשלה ייחסה אותם להתפתחויות בעיראק הסמוכה ולמימון זר. ב-22 בספטמבר 2018 נערך בעיר פיגוע ירי בעת מצעד צבאי לציון 38 שנים לתחילת מלחמת איראן–עיראק. בפיגוע נהרגו 29 אנשים. ארגון "המדינה האיסלאמית" וארגון "ההתנגדות הלאומית של אהוואז" נטלו אחריות לפיגוע, אך דובר צבא איראן ייחס אותו לארצות הברית ול"מוסד". שדה תעופה בין-לאומי (IATA: AWZ, ICAO: OIAW) רכבת: טהראן - ח'וראמשהר כביש מהיר מספר 39 אהוואז - אבאדאן (145 קילומטר) כביש מהיר מספר 37 אהוואז - אנדימשכ (152 קילומטר) כביש מספר 5 אהוואז - בנדר אימאם חומייני (175 קילומטר) מדיה וקבצים בנושא אהוואז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אהוואז אהוואז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Bryan Walsh, "The 10 Most Air-Polluted Cities in the World", TIME, Sept. 27, 2011. "Where is the world's hottest city? ", The Guardian, 22 Jul 2015. רויטרס, צבא איראן מאשים את ישראל בפיגוע: "התוקפים קשורים למוסד", באתר ynet, 22 בספטמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.