רובה צלפים

רובה צלפים או רובה צליפה (מוכר גם בראשי תיבות: רוב"צ) הוא רובה מחורק-קנה (rifle) שייעודו הוא קליעה מדויקת במטרות מרוחקות וקרובות כאחת. רובה הצלפים הוא נשקו הייעודי של הצלף - חייל או שוטר המאומן בקליעה מדויקת. רובה הצלפים הוא המרכיב העיקרי במערכת נשק צלפים (Sniper Weapon System) הכוללת גם כוונת טלסקופית, אמצעי ייצוב (כגון חצובה או דורגל) ותחמושת צליפה (כגון תחמושת Match Grade). עקב הדגש על דיוק רב בקליעה, מיוצרים רובי הצלפים באופן מיוחד ומורכבים באופן ידני. כתוצאה מהדרישה לדיוק ויציבות, רובה הצלפים בדרך כלל כבד ויקר יותר מרובים אחרים. לרוב, רובה הצלפים כולל קנה ארוך וכבד על מנת להגביר את היציבות והדיוק של הרובה. פעמים רבות נעשה שימוש גם ב"קנה צף" - קנה המחובר לרובה רק בנקודה אחת וזאת על מנת להמעיט ככל האפשר את תנודות הקנה בעת הירי כתוצאה מרעידות ידי הצלף או מהרתע המופעל על הרובה. מנגנון הפעולה (המכלול) ברובי צלפים הוא בדרך כלל בריחי או חצי-אוטומטי. באופן עקרוני, כל רובה יכול לשמש כרובה צלפים (כאשר הוא מיוצב ומותקנת עליו כוונת טלסקופית), אך הרובים הייעודיים מדויקים הרבה יותר מאשר רובי סער או רובים פשוטים שהוסבו באופן מאולתר. היסטורית, רובי הצלפים מקורם בשני סוגי רובים: רובי שירות צבאיים שמהם נבחרו המדויקים ביותר ועליהם הותקנה כוונת טלסקופית, ורובי ציד (רובים חרוקי קנה ששימשו לציד ולא רובי shotgun חלקי-קדח) שהיו מדויקים מאוד בשל ייעודם אך היו פחות מתאימים לתנאי שדה תובעניים שדורש השירות הצבאי. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החל פיתוח של רובי צלפים צבאיים ייעודיים שהיו מדויקים באופן ניכר מרובי השירות המדויקים ועמידים ומותאמים יותר לתנאי שדה מאשר רובי הציד המדויקים. בתחילת המאה ה-21 הגיעו הרובים לדיוק רב ביותר. בתקופה זו גם החל פיתוח רובי צלפים מודולריים שבהם ניתן להחליף את המכלול והקנה בתנאי שדה ובכך מאפשר להם לתמוך במספר קליברים וסוגי תחמושת בהתאם למשימה הנדרשת. כיום חברות רבות, בעיקר בארצות הברית ואירופה, מייצרות ומוכרות רובי צלפים. בארצות הברית רובי צלפים רבים הם נגזרות או הסבות של רובי צליפה לציד, שכן הציד בארצות הברית נחשב לספורט מפותח מאוד. מנגנון הפעולה של הרמינגטון מודל 700 נחשב לאמין ומדויק ביותר, עד כדי כך שהוא משמש בסיס לרובי צלפים רבים בהם ה-M24 SWS (רובה צלפים צבאי) והטנגו 51 (רובה ליחידות מיוחדות בעל דיוק של רבע דקת קשת, הרובה המדויק ביותר בעולם). עוד בולטים הרובים של האחים מקמילן (בהם המקמילן TAC-338 והמקמילן TAC-50 הידועים בביצועים שלהם: טווח ירי גדול ודיוק של 0.5 דקת קשת) והרובים הכבדים של חברת הנשק בארט (הדגם הידוע והנפוץ ביותר שלה הוא הבארט M82A1 בקליבר 0.5 אינץ' ואחריו הבארט MRAD, רובה צלפים מודולרי מדויק ביותר). באירופה בולטת במיוחד משפחת רובי ארקטיק וורפר של אקורסי אינטרנשיונל (Accuracy International Arctic Warfare) הבריטית שרוביה נחשבים למבין הטובים בעולם מבחינת ביצועים (פועלים גם בקור גדול, מגיעים לטווחים גדולים (תלוי בקליבר ובתחמושת) ובעלי דיוק של 0.5 דקת קשת). עוד בולטים משפחת רובי ה-PGM Précision מצרפת (שכולל את ה-PGM Ultima Ratio ואת PGM 338 בעלי דיוק של 0.5 דקת קשת ומטה ) והרובים של מאוזר, הקלר וקוך ושטייר. את הדיוק של הרובה ניתן למדוד בשני מדדים (אנ'): דיוק נקודת פגיעה משוערת (נפ"מ, מקביל ל-Accuracy): מה המרחק המקסימלי בין נקודת הפגיעה בפועל למרכז המטרה (נקודת הפגיעה המבוקשת). יכולת קביצה (מקביל ל-Precision): מה הפיזור במקבץ של לפחות 5 כדורים. הפיזור מוגדר כמרחק המקסימלי בין שתי פגיעות במקבץ. מדד זה בודק כמה הרובה עקבי בירי שלו. לרוב משתמשים במדד השני להערכת הדיוק של הרובה, כי את הנפ"מ קשה יותר למדוד בפועל. הדיוק ברובה צלפים נמדד לפי הפיזור הזוויתי של מקבץ יריות, כלומר: מהי הזווית המקסימלית בין נקודת המטרה לבין הפגיעות ביחס לקנה הרובה, כאשר יחידות המידה הן דקות קשת (MOA = Minute of arc). מכיוון שהפיזור נמדד לפי מקבץ יריות, הוא נקרא גם "יכולת קביצה" (מלשון "קבוצה") ואומרים על רובה בעל דיוק X שהוא "מקבץ בדיוק X" או "קובץ בדיוק X" או פשוט "מקבץ ב-X" או "קובץ ב-X". רובה צלפים בעל דיוק של 1 דקת קשת, הוא בעל פיזור מקסימלי של 2.9 ס"מ בירי לטווח של 100 מטר, או ביחידות מידה אמריקאיות מקובלות: פיזור מקסימלי של 1.047 אינץ' בירי לטווח של 100 יארד. הפיזור המקסימלי (כלומר: המרחק המקסימלי בין שתי הפגיעות הרחוקות ביותר זו מזו במקבץ ירי) של רובה עם דיוק של 1 MOA (כ-0.3 מילי-רדיאן) הוא 23 ס"מ בטווח 800 מטר. דיוק זה נחשב למספיק כדי להבטיח פגיעה במטרת אדם בטווח 800 מטר ומטה. כך למשל, ה-M24 SWS של צה"ל כאשר יורה תחמושת IMI תואמת מקבץ בדיוק של חצי דקת קשת (0.5 MOA), השקול לפיזור של כ-12 ס"מ בירי למרחק 800 מטר. רובי צלפים עולים בדיוקם על הרובים הרגילים שבשירות הצבא והמשטרה אך לא על הדיוק של רובים ספורטיביים המשמשים לתחרויות קליעה. רובה סער המשמש כנשקו האישי של לוחם החי"ר פוגע בדרך כלל בדיוק של 6–3 MOA, או 2–1 מילי-רדיאן. רובה צלפים צבאי מהדור הישן מקבץ בדרך כלל בדיוק של 3–1 MOA (כ-0.3-1 מילי-רדיאן) ואילו רובה צלפים צבאי מהדור החדש ורובה צלפים משטרתי מקבצים בדיוק של 1.0–0.25 MOA ‏ (0.3–0.073 מילי-רדיאן). לשם השוואה, רובה ספורט המשמש לתחרויות קליעה מקבץ בדיוק של כ-0.3–0.15 MOA. סקר שוק מ-2008 של הכוחות המזוינים של ארצות הברית עבור רובה צלפים מדויק (Precision Sniper Rifle או בראשי תיבות:PSR) קובע כדרישה 1 דקת קשת (1 MOA) פיזור אנכי מקסימלי עבור מקבץ של 5 יריות בטווחים של 300, 600, 900, 1200 ו-1500 מטר, ואילו הפיזור האופקי יכול לעלות על 1 MOA, שכן הסקר מתפשר על דיוק בעבור מחיר סביר, אמינות בתנאי קרב קשים וכן נוחות השימוש והאחזקה. ב-2009 סקר שוק של פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית קבע כדרישה 1 MOA כפיזור אנכי עבור מקבצים של 10 יריות במטרות בטווחים של 300, 600, 900, 1200 ו-1500 מטר. רובי הצלפים הקיימים כיום בצבא ארצות הברית - M24 SWS (המבוסס על רמינגטון מודל 700) ו-M110 SASS (המבוסס על ה-SR-25) לא עומדים בדרישות אלה, ומדויקים ברמה הנדרשת רק עד לטווחים של כ-800 מטר, בעיקר עקב מגבלות התחמושת (7.62x51 מ"מ נאט"ו). אף על פי שלא קיימים תקני דיוק אחידים עבור רובי צלפים של המשטרה וסוכנויות אכיפת חוק, הם בדרך כלל מדויקים יותר ודיוקם נע בין 1.5–0.5 MOA. ה-FBI, סוכנות ביון ואכיפת חוק פדרלית בארצות הברית, קבעה תקן דיוק של חצי דקת קשת (0.5 MOA) עבור מקבץ של 5 יריות בטווח 100 יארד עבור רובי הצלפים של יחידות ה-SWAT שלהם. עבור מצבים בהם נתקלים כוחות משטרה הפיזור המקסימלי הנדרש הוא בדרך כלל 1 MOA (כ-0.3 מילי-רדיאן), זאת כיוון שצלפי משטרה בדרך כלל יורים בטווחים קצרים למדי, הרבה יותר מאלה של צלפי הצבא. בטווח של 100 מטר ופחות, רובה עם דיוק (נמוך יחסית בסטנדרט של רובי צלפים של המשטרה) של 1 MOA יכול לפגוע במטרה בגודל 3 ס"מ במספר יריות עוקבות. גודל זה של 3 ס"מ קטן יותר מגזע המוח, מטרה מועדפת על צלפי משטרה בגלל אפקט ההריגה המהירה של פגיעה באיבר זה. לרובי הצלפים המודרניים דיוק רב יותר ביחס לפעם: רובי ה-M40 של הנחתים, הרמינגטון M24, ה-H-S Precision Pro Series 2000 HTR "ברק" של צה"ל, המאוזר 86SR, השטייר SSG 69, ה-PGM Ultima Ratio, ה-PGM 338, המקמילן TAC-338, המקמילן TAC-50, רובי AI Arctic Warfare והבארט MRAD, כולם בעלי דיוק של כחצי דקת קשת (0.5 MOA) ומטה, ונמצאים בשימוש צבאות וכוחות מיוחדים בישראל, בארצות הברית ובשאר העולם. רובה הצלפים המדויק ביותר בעולם הוא הטנגו 51 של חברת Tactical Operations, שלו דיוק של רבע דקת קשת (0.25 MOA), ויכולת לקבץ גם בפיזור זוויתי קטן יותר (כלומר בדיוק גבוה יותר). רובים נוספים בעלי דיוק דומה הם הבלייזר R93 טקטי, ה-PGM Ultima Ratio, ה-Unique Alpine TPG-1, ה-DSR-1 ואף הרמינגטון M24 הוותיק, כאשר יורים בו תחמושת צליפה ברמת Match Grade. להלן טבלה הממחישה את הדיוק של רובי צלפים. טווחי הירי ויחידות המידה נבחרו לפי הגדלים השימושיים בתחום הצליפה. בניגוד לצלפי משטרה, צלפי הצבא יורים במטרות בטווח המקסימלי האפשרי כדי להימנע מאיתור מהיר ולהגדיל את החשאיות של הצלף. רובי הצלפים הפופולריים ביותר (מבחינת מספרם בשירות) הם בקליבר 7.62 מ"מ (0.308 אינץ') כגון 7.62x51mm ו-7.62x54mm R. מאחר שרובי צלפים מרמה זו צריכים להתמודד עם כלי נשק צבאיים מסוגים שונים בעלי טווח דומה (800 מטר), צלפים צריכים לשלוט במיומנויות שדאות, הישרדות בתנאי שטח והסוואה, כדי להסתיר את עמדתם. המגמה האחרונה היא רובים צבאיים לטווחים ארוכים במיוחד, ואלה באים בקליברים גדולים יותר מה-7.62 מ"מ הסטנדרטי, כגון ה-0.338 Lapua Magnum וה-0.50 BMG (קליבר 12.7 מ"מ נאט"ו של מקלע כבד M2 בראונינג) וכן 14.5x114mm. רובים אלה מאפשרים לצלף להסתכן פחות ולבזבז פחות זמן על הסוואה והסתתרות מכוחות האויב (כאשר הם לא מצוידים ברובים דומים). בארצות הברית פותחו שלושה רובי צלפים בקליברים ייחודים שכל מטרתם היא ירי לטווחים ארוכים במיוחד: ה-CheyTac Intervention בקליבר 0.408 אינץ' שיעיל עד לטווחים של כ-2300 מטר, והבארט M99 והבארט MRADELR בקליבר 0.416 אינץ' שיעילים עד לטווחים של כ-2600 מטר. עד 2002 כלי הירי שהחזיק בצליפה הארוכה ביותר, כלומר: הריגת לוחם אויב מהמרחק הגדול ביותר, לא היה רובה צלפים אלא היה דווקא מקלע כבד מדגם M2 בראונינג עם כוונת טלסקופית, שבאמצעותו רשם הצלף המעוטר קרלוס הת'קוק צליפה והריגה מטווח של 2,286 מטר. שיא זה נשבר רק במאה ה-21 בקרבות ההרריים של מלחמת אפגניסטן (2001-2014). בהרים אלה ובפרט בעמק שאח אי-קוט צפיפות האוויר נמוכה בהרבה מהצפיפות בגובה פני הים (העמק נמצא בגובה 2,432 מטר מעל פני הים), עובדה שמגדילה את הטווח האפקטיבי המקסימלי של הרובים במאות מטרים. להלן רובי הצלפים ששברו את שיא הצליפה הארוכה ביותר: רובה McMillan TAC-50, המתוכנן לצליפה בטווחים ארוכים, היה רובה הצלפים הראשון ששבר שיא זה. השיא נקבע על ידי רב-טוראי רוב פרלונג (Rob Furlong) מצבא קנדה ב-2002 באפגניסטן, כאשר ירה ברובה TAC-50 והרג חמוש של הטליבאן מטווח של 2,430 מטרים (7,970 רגל) (1.509 מייל). ביריה הראשונה פרלונג החטיא, בשנייה הוא פגע רק בתרמיל של החמוש. בשלישית הוא פגע בפלג גופו העליון של החמוש והרג אותו. ב-2010 צלף בריטי בשם קרייג הריסון שבר את שיא הצליפה מטווח רחוק כאשר הרג שני מקלענים של הטאליבאן מטווח 2,475 מטרים (8,120 רגל) ברובה L115A3 (השם של צבא בריטניה לרובה AWM-338). בסוף 2012 נשבר שיא זה שוב, כאשר שני צלפים מרגימנט הקומנדו השני של צבא אוסטרליה הרגו מפקד בטאליבאן כאשר פגעו בו מטווח 2,815 מטרים (9,236 רגל). הירי בוצע ברובה צלפים כבד בארט M82A1 (בקליבר 0.5 אינץ') בהרי אפגניסטן. השיא נשבר ביוני 2017 שוב בעזרת הרובה מקמילן TAC-50 בירי לעבר מחבל דאעש בעיראק על ידי צלף קנדי ממרחק של 3,450 מטרים (11,320 רגל). L115A3, מחזיק שיא הצליפה הארוכה ביותר בשנים 2010–2012: 2,475 מטר. בארט M82A1, מחזיק שיא הצליפה הארוכה ביותר בשנים 2012–2017: 2,815 מטר. מקמילן TAC-50, מחזיק שיא הצליפה הארוכה ביותר הנוכחי: 3,450 מטר. רובה הצלפים נבדל מהרובה הרגיל במאפיינים הבאים: כוונת טלסקופית - כמעט כל רובי הצלפים מצוידים בכוונת טלסקופית המאפשרת הגדלה ניכרת (בדרך כלל יותר מ-x4 ולפעמים גם יותר מ-x10) וזיהוי מטרות בטווחים רחוקים. מלבד עדשות איכותיות הכוונות הטלסקופיות כוללת גם שנתות שעוזרות לצלף לכוון ולאמוד מרחק. פעולה ומכלול: רובי צלפים יכולים להיות רובים בריחיים או רובים חצי-אוטומטיים. הרובים הבריחיים זולים יותר, קלים יותר לייצור, אמינים יותר ומדויקים יותר - מכיוון שהמנגנון הפעולה הוא פשוט יותר וכולל פחות חלקים נעים. החיסרון ברובה זה הוא קצב ירי איטי וקושי בירי יריות עוקבות במהירות. הרובים החצי-אוטומטיים מאפשרים מספר יריות עוקבות במהירות אך הם פחות אמינים ומדויקים מהרובים הבריחיים. עוד יתרון ברובים חצי-אוטומטיים הוא יכולתם לשמש לעיתים גם כרובה מיטען ולא רק לצליפה. הדק: ההדק משפיע על הדיוק. ברובי צלפים עוצמת הלחיצה של ההדק חזקה ומתכווננת. קנה: לקנה איכותי יש חשיבות רבה בדיוק הרובה. קנים של רובי צלפים הם בדרך כלל עבים וכבדים יותר, וזאת על מנת להפחית את התחממות הקנה והשפעתה על הדיוק. פעמים רבות נעשה שימוש גם ב"קנה צף" - קנה המחובר לרובה רק בנקודה אחת וזאת על מנת להמעיט ככל האפשר את תנודות הקנה בעת הירי כתוצאה מרעידות ידי הצלף או מהרתע המופעל על הרובה. תחמושת: מאחר שרוב רובי הצלפים משמשים כוחות צבא ומשטרה, הם בדרך כלל בנויים בקליבר של תחמושת צבאית נפוצה כגון 7.62x51 מ"מ נאט"ו, 7.62 מ"מ מזרחי או 12.7x99 מ"מ נאט"ו. כדי לשפר את דיוק הרובה לצד התחמושת הצבאית הרגילה ישנה גם תחמושת צליפה איכותית שנקראת תחמושת Match Grade (אנ') שמאפשרת לרובה הצלפים לממש את מלוא הפוטנציאל שלו. כמו כן, ישנן סוגי תחמושת שפותחו במיוחד לצליפה, כגון ה-0.338 לפואה מגנום וה-0.408 Chey Tac, שהן בעלות טווח ירי ארוך במיוחד. מעצה, קת ומתפסים: הקת היא אחת מנקודת הממשק העיקריות בין הצלף והרובה ולכן רובי צלפים רבים כוללים קתות מתכוונות (שכוללת כרית הגבהה ללחי ועקב קת מתכוונן) המאפשרות התאמה מרבית לכל צלף. ישנן שתי תצורות מתפסים נפוצות: "התצורה הקלאסית" שלקוחה מרובים ישנים ורובי ציד, בה הקת עשויה מחומר מלא וידית האחיזה מחברת בעיקול אלכסוני בין הקת למתפסים וגוף הרובה, ו"התצורה המודרנית" שלקוחה מרובי סער מודרניים דוגמת רובה M16, ובה ידית האחיזה הקדמית נפרדת ודמוית ידית אחיזה של אקדח (נקרא בלעז "pistol grip") בסגנון AR-15, ואילו הקת עצמה שלדית וקלה. הקתות עשויות מחומרים שונים כגון עץ, אלומיניום וחומרים מרוכבים. אמצעי ייצוב: לרוב הירי ברובה צלפים נעשה כאשר הצלף שוכב והרובה מוצב על דורגל או "שק שעועית" על מנת להגביר את יציבותו ולהקל על הצלף את אחיזתו, שכן הרובה הצלפים בדרך כלל כבד (למעלה מ-5 ק"ג ריק). לעיתים, בעיקר בצליפת לוט"ר ולש"ב, הירי נעשה גם בעמידה או בישיבה כאשר הרובה מיוצב על חצובה גבוהה או מאוזן על שולחן ירי. משתיק קול: צלפים משתמשים לעיתים במשתיק קול או עמעמם על מנת להגדיל את החשאיות שלהם ולא לחשוף את מיקומם כאשר הם מבצעים ירי. כמעט כל רובי הצלפים כוללים קנים שניתן להתקין עליהם משתיקי קול. מחסנית: רובי צלפים מוזנים בדרך כלל או ממחסנית פנימית הנמצאת מתחת לקנה ונקראת שחלה (נפוצה בעיקר ברובים בריחיים) או ממחסנית חיצונית נתיקה. ברובי צלפים מודרניים יש העדפה של הזנה ממחסנית חיצונית נתיקה. רובה הצלפים רמינגטון M24 בעל מעצה ב"צורה הקלאסית": קת של רובה ציד נמוכה מגובה הקנה, עם ידית אחיזה מעוקלת ומתפסים ללא מסילות. רובה הצלפים בארט MRAD בעל מעצה ב"תצורה המודרנית": קת מתכווננת בגובה הקנה, ידית אחיזה דמוית AR-15 ומתפסים עם מסילות פיקטיני בכל הכיוונים. רובה ציידים: רובה צלפים אזרחי שנועד בעיקר לציד של בעלי חיים כגון אווזים ואיילים. דוגמה לרובה כזה הוא הרמינגטון מודל 700 ורובי וינצ'סטר. לעיתים מחלקים אותם לרובה לציד בעלי חיים קטנים (vermint) ורובה לציד בעלי חיים גדולים (game). רובה אולימפי: רובה צלפים מיוחד שנועד לתחרויות קליעה ספורטיבית ובפרט לקליעה אולימפית. רובים אלה מתאפיינים בקליבר קטן ובדיוק רב, בסביבות 0.3 דקת קשת. רובה צלפים טקטי: נועד ליחידות משטרה וסוכנויות ביטחון וביון כגון ה-FBI. רובה זה מתאפיין בדיוק של כ-0.5 דקת קשת וטווח ירי של עד 800 מטר. הקליבר הנפוץ לרובים אלו הם ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו וה-0.308 וינצ'סטר (הגרסה האזרחית של ה-7.62 מ"מ נאט"ו). דוגמאות לרובי צלפים כאלה הם רמינגטון 700P, מאוזר 86SR, PSG-1 ו-טקטיקל אופריישנס טנגו 51. רובה קלעים: רובה קלעים הוא רובה סער משופר או רובה צלפים חצי-אוטומטי שנועד לקלע סער, תפקיד המהווה גשר בין הרובאי הרגיל לצלף הייעודי. דוגמאות לרובי קלעים: רובה M16A2E3 (מכונה גם "M16A3"), רובה M14‏ DMR, רובה גליל צלפים וכן SR-25 והבארט REC10 ובמידה רבה גם ה-SVD דרגונוב. רובה צלפים חי"ר/שדה: רובה צלפים בקליבר בינוני שנועד למשימות צליפה רגילות, כגון צליפת שדה, ולו טווח ירי של 800 מטר. רובה זה יכול להיות רובה בריחי (כמו הרמינגטון M24, ה-PGM Ultima Ratio, האקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר או השטייר SSG 69) או רובה חצי-אוטומטי כמו ה-SVD דרגונוב, הגליל צלפים וה-M110 SASS. דיוק של רובה כזה הוא דקת קשת אחת ומטה, וברובים טובים מגיע גם ל-0.5 דקת קשת. רובה צלפים ארוך טווח: רובה צלפים שנועד לפגיעה בטווחי ירי ארוכים במיוחד, של יותר מ-1,200 מטר, ולעיתים אף של 2 ק"מ ויותר. רובים אלו מתאפיינים בקליבר גדול, דוגמת ה-0.338 לפואה מגנום וה-12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.50 BMG) במדינות המערב ו-12.7x108 מ"מ במדינות הגוש המזרחי. דוגמאות לרובים כאלה הם המקמילן TAC-338 והמקמילן TAC-50 של ארצות הברית, האקורסי אינטרנשיונל AWM, ובצה"ל ה"ברק" (338). לרובי ה-CheyTac Intervention והבארט M99 טווח ירי ארוך במיוחד שעומד על 2000–2400 מטרים. רובה נגד ציוד: רובה צלפים בקליבר גדול שנועד לפגיעה במטרות חומר, ציוד צבאי, מבנים, כלי רכב ומטרות משוריינות (כגון חיילים עם אפוד מגן). רובים אלו הם גדולים וכבדים ובעלי רתע חזק. הקליברים הנפוצים לרובים אלו הם 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.50 BMG) במדינות המערב ו-12.7x108 מ"מ או 14.5 מ"מ במדינות הגוש המזרחי. דוגמה לרובה כזה הוא הבארט M82A1. רובה צלפים לוט"ר: רובה צלפים שמטרתו היא לוחמה בטרור ומותאם לשימוש בשטח בנוי, כולל במתן מענה לפיגוע מיקוח ומשבר בני ערובה. הם בעלי מעצה ארגונומי המאפשר ירי מהיר בעמידה או ישיבה (על גבי חצובה או שולחן ירי) או שכיבה. רובים כאלה הם בדרך כלל מאוד מדויקים (0.5 דקת קשת ומטה). רובי לוט"ר נמצאים גם בשימוש יחידות השתלטות (צבאיות, משטרתיות או אזרחיות) וכוחות משטרה (צוותי SWAT ויחידות טקטיות). דוגמאות לרובי צלפים כאלה הם המאוזר 86SR, ה-PSG-1, ה-PGM Ultima Ratio והטקטיקל אופריישנס טנגו 51. בצה"ל (וגם בימ"מ) משמשים רובי ה-SR-25 Mk 11, הבארט REC10 והבארט MRAD לתפקיד זה. רובה צלפים מודולרי: רובה צלפים הניתן להתאמה ליורה ולמשימה. ההתאמה ליורה כוללת קת מתכווננת ומעצה שעליו מתאמים (מסילות פיקטיני) להתקנת עזרים טקטיים שונים בקלות ובמהירות. ההתאמה למשימה כוללת את היכולת להחליף מהר ובקלות, בתנאי שדה, את הקליבר של הרובה, דבר המחייב את החלפת הקנה והמכלול (מנגנון הפעולה שמבצע את הירי). דוגמאות לרובים כאלה הם הבארט MRAD והרמינגטון MSR. ארצות הברית ארצות הברית: רמינגטון מודל 700 (רובה צלפים וציד אזרחי, נחשב לאמין ומדויק ביותר. מנגנון הירי שלו משמש בסיס לרובי צלפים רבים) רמינגטון מודל 700P (רובה בריחי משטרתי) רובה M21 ו-M25 (רובים חצי-אוטומטי צבאיים, מבוססים על רובי M-14 מדויקים) רמינגטון M-24 (רובה בריחי צבאי של צבא ארצות הברית וצה"ל, מבוסס על מודל 700, בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) M2010 ESR (שדרוג של ה-M24 הכולל החלפת הקליבר ל-0.300 וינצ'סטר מגנום) רובה צלפים M24I (רובה M24 שבו המעצה הוחלף למעצה מודרני) רובה M40 בדגמי A1 ו-A3 ו-A5 ו-A6 (רובים בריחיים צבאיים, של חיל הנחתים האמריקני) רמינגטון MSR (רובה צלפים מודולרי בשירות צבא ארצות הברית, בעל דיוק של 0.7 דקת קשת) בארט M82A1 (רובה חצי-אוטומטי נגד מטרות קשות, קליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו = 0.5 אינץ', בעל דיוק 1–3 דקות קשת) בארט M95 בארט M98 ובארט M98B (בקליבר 0.338 לפואה מגנום) בארט M99 (יעיל לטווח של עד 2,600 מטר) בארט MRAD (רובה צלפים מודולרי במספר קליברים, דיוק של 0.50–0.35 דקת קשת, בשירות צלפי הימ"מ של ישראל וביחידות המובחרות של צה"ל) בארט Mk 22 ASR (דגם של ה-MRAD בשירות הפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית) בארט REC10 (רובה צלפים קרבין חצי-אוטומטי בעל דיוק 0.75 דקת קשת, בשירות צה"ל, הימ"מ והימ"ס של משמר הגבול) Knight Armament SR-25 (רובה צלפים חצי-אוטומטי בעל דיוק של 1–0.75 דקת קשת) SR-25 Mk 11 (שדרוג צבאי ל-SR-25, בעל דיוק של 1–0.5 דקת קשת, בשירות אריות הים, צה"ל והימ"מ) M110 SASS (שדרוג צבאי סטנדרטי ל-SR-25, נכנס לשירות בצבא ארצות הברית) Tactical Ops טנגו 51 (רובה צלפים בריחי עם דיוק של 0.25 דקת קשת) CheyTac Intervention (רובה צלפים בקליבר ייחודי לטווחים של למעלה מ-2000 מטר) מקמילן TAC-338 (רובה צלפים בקליבר 0.338 לפואה מגנום לטווחים של 1600+ מטר עם דיוק של 0.5 דקת קשת) מקמילן TAC-50 (רובה צלפים כבד בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו לטווחים רחוקים ונגד מטרות קשות, דיוק: 0.5 דקת קשת) H-S Precision Pro Series 2000 HTR (רובה צלפים בעל דיוק של כ-0.8–0.4 דקת קשת) "ברק" (שדרוג צה"לי של ה-HTR 2000 בקליבר 0.338 לפואה מגנום, בעל דיוק של כ-1–0.25 דקת קשת) T-76 Longbow (רובה צלפים בקליבר 0.338 לפואה מגנום לטווחים רחוקים) Armalite AR-30 (רובה צלפים בריחי) Armalite AR-50 (רובה צלפים בריחי בקליבר 0.5 או 0.416 בארט, לטווח של כ-2430 מטר) רובה ספרינגפילד M1903A4 (רובה צלפים אמריקאי ממלחמת העולם השנייה) הממלכה המאוחדת בריטניה: רובי לי אנפילד: אנפילד מס' 1 מוד 3 (רובה בריחי צבאי מתקופת מלחמת העולם השנייה) לי אנפילד מס' 4 ונגזרותיו (רובה בריחי צבאי מתקופת מלחמת העולם השנייה, בעל דיוק של 3–1 דקות קשת) רובי ארקטיק וורפר של Accuracy International ונגזרותיו (כולם בעלי דיוק של 0.5 דקת קשת): אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר (Accuracy International Arctic Warfare) אקורסי אינטרנשיונל L96 בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר משטרה AWP אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר מגנום AWM-338 (בצבא בריטניה נקרא L115A3) אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר AW-50 (רובה צלפים בריחי בקליבר 12.7 מ"מ) אקורסי אינטרנשיונל AX338 (רובה צלפים מודולרי שנועד להחליף את ה-AWM) אקורסי אינטרנשיונל AXMC ואקורסי אינטרנשיונל AXSR (רובי צלפים מודולריים) פרקר הייל M82 ופרקר הייל M85 גרמניה גרמניה: וולטר 2000 ארמה 2000 מאוזר SP66 (רובה בריחי) מאוזר 86SR (רובה בריחי בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) PSG1 של הקלר וקוך (רובה חצי אוטומטי) DSR-1 (טוען לדיוק של 0.2 דקת קשת) בלייזר R93 טקטי (במספר קליברים, טוען לדיוק של 0.25 דקת קשת) Unique Alpine TPG-1 (רובה צלפים מודולרי בעל דיוק של 0.5–0.25 דקת קשת) היינל RS9 (רובה צלפים גרמני) Karabiner98 Kurz (רובה קרב/קרבין בריחי ישן שבשל דיוקו שימש גם כרובה צלפים) ישראל ישראל: גליל צלפים (רובה חצי-אוטומטי, תוצרת התעשייה הצבאית) קיימת גרסה מודרנית משופרת תוצרת IWI בעלת דיוק דומה לזה של ה-SR-25 SR-99 (גליל צלפים משופצר, לא נכנס לייצור) סירקיס M26 / סרדיוס M26 (רובה צלפים ישראלי, לא נכנס לייצור) סרדיוס M36‏ / M89SR (רובה צלפים bullpup חצי-אוטומטי המבוסס על ה-M-14) "ברק" (שדרוג צה"לי ל-H-S Precision Pro Series 2000 HTR האמריקאי) IWI DAN (רובה בריחי בקליבר 0.338 לפואה מגנום) רובה צלפים M24I (שדרוג והחלפת מעצה לרובה צלפים M24, בשירות צה"ל) רובה צלפים ACE (רובה צלפים חצי-אוטומטי תוצרת IWI המבוסס על הגליל ACE) ערד 7 DMR (רובה קלעים ורובה צלפים חצי-אוטומטי תוצרת IWI המבוסס על רובה ה"ערד") צרפת צרפת: FR F1 ו-FR F2 PGM Ultima Ratio (היה בשירות צלפי הימ"מ של ישראל, בעל דיוק של 0.5–0.25 דקת קשת) PGM 338 (היה בשירות צלפי הימ"מ של ישראל, בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) PGM Hecate II (בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו) אוסטריה אוסטריה: שטייר סקאוט / שטייר טקטיקל שטייר SSG 69 (בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) שטייר SSG 04 (בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) שטייר SSG 08 שטייר HS .50 (בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו, בשירות איראן, חזבאללה וחמאס) ריטר וסטארק SX-1 MTR (רובה צלפים מודולרי, בעל דיוק של 0.5 דקת קשת) רוסיה רוסיה: מוסין נגאן צלפים (שימש כרובה צלפים במלחמת העולם השנייה, בעל דיוק של 1 דקת קשת) רובה צלפים דרגונוב (רובה קלעים/צלפים חצי-אוטומטי, בעל דיוק של 2–1 דקות קשת) SV-98 (רובה בריחי) רובה VSS Vintorez (רובה צלפים מושתק ליחידות מיוחדות) דרגונוב SVU פינלנד פינלנד: סאקו TRG (כולם בעלי דיוק של 0.5 דקת קשת) Sako TRG-21 ו-Sako TRG-22 (בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו) Sako TRG-41 ו-Sako TRG-42 (בקליבר 0.338 לפואה מגנום) שווייץ שווייץ: זיג זאואר SSG 3000 (רובה בריחי) זיג זאואר SG 550 (צלפים חצי-אוטומטי) צ'כיה צ'כיה CZ 750 S1M1 (בעל דיוק של 0.9 דקת קשת) פלקון (רובה בקליבר 12.7 מ"מ) בלגיה בלגיה FN Model 30-11 FN SPR (רובה צלפים משטרתי בשירות ה-FBI) FN FNAR (רובה צלפים חצי-אוטומטי) רשימה מורחבת: רשימת רובי צלפים בוויקיפדיה האנגלית. צלף (ירי) רובה טלסקופ סקירות על רובי צלפים שונים מרחבי העולם באתר הצלפים Sniper Central:‏ באתר הישן(הקישור אינו פעיל), באתר החדש רובי הצלפים שבשירות לפי מדינות באתר הצלפים Sniper Central אבי אליהו, ‏אין לאן לברוח: רובי הצלפים הטובים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 21 ביוני 2012 שי לוי, ‏הכי עוצמתי, הכי מדויק: סקירת רובי צלפים מהעולם, באתר ‏מאקו‏, 8 במרץ 2016 יוחאי ורדי, רובי 0.5 כנשק צלפים, אתר "יחידה" I am a Former Member of the US Army Special Forces. I Picked The World's Best Sniper Rifles באתר 19fortyfive The Best Sniper Rifles Ever Made | Outdoor Life, Outdoor Life, ‏21 בנובמבר 2022 Things You Don't Know About: Sniper Rifles ‏5, סרטון בערוץ "Military.com", באתר יוטיוב (אורך: 05:42) דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד). US Special Operations Considers A ".338" Sniper Rifle Precession Sniper Rifle - Solicitation Number: H92222-09-PSR Precision Sniper Rifle (PSR) - Solicitation Number: H92222-09-PSR2 SOCOM PSR Contenders Johnson, D: Precision Pair, Guns & Ammo, February 2005. [1] הטווח המינימלי שתועד הוא 5 יארד והמקסימלי הוא 187 יארד. ראו Police Sniper Utilization Survey מ-2006 ודיווחים כאן וכאן. מידע נוסף ניתן למצוא ב-The Ultimate Sniper: an Advanced Training Manual for Military and Police Snipers מאת Major John Plaster, 1993. טווח יעיל מקסימלי מקורב עבור הקליברים הנפוצים כאשר נעשה שימוש ברובה צלפים מדויק מתאים עם תחמושת מיוחדת לדיוק גבוה בטווח רחוק בתנאי של 1 אטמוספירה בינלאומית תקנית בגובה פני הים עבור קליברים נפוצים של צלפים. הטווח המקסימלי הרשום הוא בהתבסס בדרך כלל על טענות היצרן או הגוף המשתמש בו, ולא על מחקר מדעי שיטתי. הבעיה היא שרק הקליע מבצע אינטראקציה עם המטרה (יכולה להיות גם מטרת חומר עבור קליע צלפים). מכאן נובע שתכונות המטרה, תכונות ומהירות הקליע והאפקט הרצוי הם גורמים משפיעים ורלוונטיים. Michael Friscolanti,‏ 'We were abandoned', באתר Macleans.ca,‏ 15 במאי 2006 איאן דרורי, The super sniper: Hero picks off two Taliban from a mile and a half away, דיילי מייל, 2.5.2010. Masters, Chris (29 באוקטובר 2012). "Taliban remain in fear of lethal strikes". dailytelegraph.com.au. Australian Daily Telegraph. נבדק ב-1 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Canadian elite special forces sniper makes record-breaking kill shot in Iraq - The Globe and Mail". The Globe and Mail (באנגלית בריטית). 2017-06-21. נבדק ב-2017-06-22. ערד 7 DMR צלפים/קלעים, באתר תעשיות נשק לישראל (באנגלית)