laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעילות קוונטית

יעילות קוונטית היא יעילות של התקנים אלקטרו-אופטיים הממירים אור לצורת אות אחרת. היעילות הקוונטית מוגדרת כאותו חלק מכלל הפוטונים הפוגעים בהתקן, שיותמרו לאות חשמלי. בהתקנים אלקטרוניים שבהם כל פוטון "מומר" לאלקטרון, למשל חיישן CCD, מחושבת היעילות הקוונטית כיחס בין כמות האלקטרונים שנוצרים ברכיב ביחידת זמן לכמות הפוטונים הפוגעים בו ביחידת זמן. "יעילות קוונטית חיצונית" של רכיב אלקטרוני מתייחסת לזרם במוצאו של רכיב ולא לזרם שנוצר בו, בהינתן שחלק מהזרם שנוצר ברכיב לא מגיע למוצאו עקב איבודים, בפרט רקומבינציה של אלקטרונים עם חורים. את היעילות הקוונטית מקובל לציין כשבר עשרוני (למשל 0.6) או באחוזים (למשל 60%). יעילות קוונטית של התקן איננה גודל קבוע, אלא תלויה במאפייני הקרינה האלקטרומגנטית שפוגעת בהתקן. תלות בסיסית היא באורך הגל של הקרינה. כך, למשל, היעילות הקוונטית של מצלמה דיגיטלית ביתית פשוטה היא גבוהה באורכי גל בתחום האור הנראה, דבר המאפשר צילומי צבע. לעומת זאת, היעילות הקוונטית שלה באורכי גל של קרינת רנטגן היא כמעט אפסית, ולכן אינה מאפשרת דימות בתחום זה. תלות אפשרית נוספת היא בעוצמת האור. כך, למשל, בתנאי אור יום היעילות הקוונטית המרבית של עין האדם היא באורך גל של 555nm ואילו בתנאי חשיכה היעילות המרבית היא באורך גל של 507nm (ראו העקומה הפוטופית והעקומה הסקוטופית). היעילות הקוונטית היא מאפיין בסיסי של חיישנים שונים המאפשר השוואה בין יעילותם. יעילות קוונטית של מצלמות CCD לשימושים מדעיים יכולה להגיע עד קרוב ל-100% באורכי גל מסוימים , יעילות קוונטית מרבית של סרטי צילום היא כ-10% ואילו זו של העין מגיעה לשיא של כ-5%. יעילות קוונטית מאפיינת גם תאים פוטו-וולטאיים, בהם היא יכולה להגיע גם עד 46%. הגדרת היעילות שניתנה בראשית הערך היא של גודל חסר ממד, כפי שנהוג להגדיר יעילות באופן כללי, כיחס בין שני גדלים זהי ממד, בדרך כלל הספק או, בהקשר זה, מספר חלקיקים (פוטונים מול אלקטרונים). עם זאת, לעיתים משתמשים במונח "יעילות קוונטית" כדי לתאר יחסים אחרים, למשל זרם מושרה ליחידת שטף קרינה. נצילות קוונטית הגדרה מתוך האתר Photonics Dictionary מקור מתוך חומר לימוד בנושא: Human eye sensitivity and photometric quantities, ראו גרף בעמוד 281 ASTROPHOTOGRAPHY: DO PHOTOGRAPHIC PLATES STILL HAVE A PLACE IN PROFESSIONAL ASTRONOMY?, מאמר מאת ROBERTO BARTALI מאמר בנושא MEASUREMENTS OF THE QUANTUM EFFICIENCY OF DISCRIMINATION IN HUMAN SCOTOPIC VISION מאת H. B. BARLOW ראו, למשל דף זה אודות יעילות קוונטית של תאים פוטו-וולטאיים https://www.ise.fraunhofer.de/en/press-and-media/press-releases/press-releases-2014/new-world-record-for-solar-cell-efficiency-at-46-percent
מטח דופן

מטח דופן (באנגלית: broadside) הוא ירי בו-זמנית מכל תותחי צד אחד של אוניית מלחמה. יעילותם של התותחים בעידן המפרש הייתה נמוכה יחסית. תותחים אלה יכלו להשיג פגיעה משמעותית באוניית האויב רק בטווח קצר. בשל כך, היה צורך במספר רב של תותחים כדי להשיג עוצמת אש משמעותית. בשל המספר הרב של התותחים הם סודרו לאורכה של האוניה, ופנו לצידיה. בשיאן של אוניות המלחמה מונעות המפרש, אוניות הקו, היו אוניות שנשאו למעלה מ-50 תותחים בכל צד, כאשר התותחים סודרו בכמה קומות, על סיפונים שונים. דופן האוניה נקראת Broadside, ובשל כך נקרא מטח מלא מכל התותחים בשם זה. כאשר ירתה האוניה משתי סוללות התותחים שלה, בשתי דפנותיה, נקרא הירי מטח דופן כפול. ירי כזה היה נדיר יחסית, מכיוון שכוח האדם על האוניות לא הספיק לאייש באופן מלא את כל התותחים בעת ובעונה אחת. אוניות המלחמה היו מתקרבות זו אל זו, דופן מול דופן, עד שהיו בטווח היעיל. שני הצדדים ניסו להיות אלה שיירו את המטח הראשון. מטח דופן מלא היה עלול להיות בעל השפעה הרסנית על האויב, ויכול היה לתת יתרון רב בהמשך הקרב. מעבר לכך, לעיתים קרובות לאחר מטח הדופן הראשון ניתן לצוותי התותחים לירות לפי הקצב שלהם. צוות מנוסה ירה מהר יותר מצוות פחות יעיל, כך שבפועל היו רק מטחי דופן בודדים בקרב. המונח "מטח דופן" משמש גם כהערכה לכוח האש של אוניית מלחמה. במובן זה, "מטח דופן" הוא עוצמת המטח של כל תותחי האונייה כאשר הם נורים בעת ובעונה אחת. ההערכה נעשית על ידי הכפלת משקל הפגז שאותו יכולה האונייה לירות מתותחיה הראשיים במספר הקנים. כך למשל, אוניות המערכה מסדרת איווה היו יכולות לירות פגזים שמשקלם כ-1,225 ק"ג. לאוניות היו 9 תותחים בקוטר 16 אינץ' (כ-406 מ"מ), ולפיכך משקלו של מטח דופן מאונייה כזו היה 11,022 ק"ג. כאשר חלק מהתותחים אינם יכולים לירות לכיוון מסוים, הם אינם נכללים בחישוב.
יבלה

יֵבְלֵה (שוודית: Gävle; שם קדום - יֵפְלֵה) היא עיר לחופה המזרחי של שוודיה. בשנת 2008 חיו בשטח שיפוטה המוניציפלי 93,510 תושבים ובעיר עצמה מתגוררים מעט פחות מ-69,000 נפש. יבלה יושבת בדרומו של מחוז יבלבורג (בהגייה שוודית יבלבורי, Gävleborg), בקצהו המערבי של מפרץ המחבר אותה אל הים הבלטי, 174 קילומטרים צפונית לבירה סטוקהולם. היא ממוקמת בערך באותו קו רוחב כמו הלסינקי, ואותו קו אורך עם קייפטאון. את העיר חוצה נחל, גָּאבְלֵאוֹן, הנשפך דרכה למפרץ. יבלה קיימת כעיר מאז אמצע המאה ה-15. היא שימשה כנמל-מוצא צפוני עבור אזור המכרות של ברגסלאגן, ומסחר הדיג שלה נהנה לאורך תקופה ממונופול מלכותי שהשתרע לאורך חלק ניכר מקו החוף הארוך של נורלנד. כערים אחרות לאורך החוף הנורלנדי, סבלה העיר בחלקה הראשון של המאה ה-18 מנחת זרועם של הפולשים הרוסים שזרעו בה הרס. שרפות פקדו את העיר גם בהמשך, עד לסוף-אמצע המאה ה-19, אז הונחה התוכנית לעיר המודרנית, של ימינו, שעשויה שדרות רחבות, מדרחובות ושפע ירק. יבלה היא מקום מושבו של מינהל מחוז יבלבורג, שהיא בירתו; של בית חולים מחוזי גדול ושל אוניברסיטה המונה כ-14,500 תלמידים (נכון ל-2009). בעיר תעשייה טכנולוגית מתקדמת. חברות כלכליות גדולות שפועלות בה מונות את קוֹרְשְׁנֵס (נייר ועץ) ואריקסון (מערכות רדיו). שני מותגי מזון עולמיים שמגיעים מיבלה ומזוהים איתה מאוד הם יֵבוֹלְיָה - יצרנית הקפה הגדולה בסקנדינביה, מתאגיד קראפט; ומכוניות-הגומי הפופולריות של חברת אֹהְלְגְרֵנְס. המגזר הציבורי חזק למדי ביבלה, והעירייה (Gävle Kommun) היא המעסיק הגדול ביותר. הרכבת המהירה "X2000" מגיעה מסטוקהולם ליבלה בתוך 80 דקות, כמו כן לעיר יש נמל, שמוגן מקפיאה ומיקומו בין שני הנמלים הגדולים של החוף המזרחי של שוודיה, סטוקהולם וסונדסוואל, נחשב אסטרטגי. מוזיאון הרכבת השוודי, שמשכנו בעיר, מציג היסטוריית תחבורת רכבות של 150 שנה, ומתהדר בתצוגת קטרים מהמרשימות בעולם. בספרייה העירונית של יבלה מבקרים חצי מיליון איש בשנה. התזמורת הסימפונית העירונית נוסדה ב-1912, ובין השנים 1984 ו-1990 ניצח עליה הישראלי דורון סלומון. פארק פוּרוּוִיק - שהוא גן חיות ופארק שעשועים גדול הממוקם מעט מזרחית לעיר, הוא מהאטרקציות הבולטות שלה. בפארק ניצב דגם של אורנוס, כחלק ממודל מערכת השמש בשוודיה. קבוצת הכדורגל, יפלה אי-אף, משחקת בליגת העל השוודית. האקלים ביבלה מתון. הטמפרטורות הגבוהות ביותר נמדדות בחודש יולי, עם ממוצע של 15.4 מעלות צלזיוס, והנמוכות ביותר בפברואר, עם 5.4– מעלות. אתר האינטרנט הרשמי של יבלה ברוכים הבאים ליבלה (באנגלית) יבלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שטח השיפוט המוניציפלי גדול בהרבה מהשטח העירוני: 1,603 קמ"ר.
סנט ג'ונס (ניופאונדלנד ולברדור)

סנט ג'ונס (באנגלית: St. John's) היא בירתו של מחוז ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר שוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי במזרחה של המדינה והיא העיר הקרובה ביותר בקנדה ליבשת אירופה. העיר קרויה על שמו של מגלה הארצות ג'ון קבוט אשר בשנת 1497 הגיע לחופי ניופאונדלנד, והראשון שהגיע לאי באופן ודאי. ראשית ההתיישבות באזור החלה בסוף המאה ה-16 והיא נחשבת ליישוב דובר האנגלית הוותיק ביותר בצפון-אמריקה. כלכלתה התבססה בעיקר על דייג. הקרב האחרון על יבשת אמריקה במלחמת שבע השנים בין בריטניה וצרפת בשנת 1762 נערך בעיר והסתיים בניצחונה של בריטניה. העיר הייתה בירתו של הדומיניון של ניופאונדלנד בעשורים הראשונים של המאה ה-20. בזמן מלחמת העולם השנייה שימש נמל העיר כבסיס מרכזי לכוחות בעלות הברית במלחמתן בצוללות הגרמניות. בשנת 1949 הפכה העיר חלק מקנדה עם הצטרפותה של ניופאונדלנד לקונפדרציה הקנדית. העיר ממוקמת בדרום מזרחה של ניופאונדלנד. היא משתרעת על שטח של 446.04 קמ"ר. היא העיר המזרחית ביותר בצפון אמריקה, וקרובה יותר לבריטניה מאשר לקולומביה הבריטית במערב קנדה. העיר היא השנייה בגודלה באזור האטלנטי של מזרח קנדה לאחר הליפקס. מרכז העיר נמצא ממערב ומצפון לנמל. רוב מכריע של תושבי העיר מוצאם בבריטניה ובאירלנד. רבים מהם הגיעו מדרום-מערב אנגליה ומדרום-מזרח אירלנד ומבטא תושבי העיר דומה למבטא המקורי של תושבי אזורים אלה. כמעט כל תושבי העיר הם נוצרים: קתולים, פרוטסטנטים ואנגליקנים. בין ערי קנדה מחזיקה העיר במספר שיאים אקלימים. היא העיר המעוננת ביותר במדינה (רק 1,497 שעות של שמש בשנה, שהן כ-62 ימים), עם כמות השלג הגדולה ביותר (322 ס"מ בשנה) והמספר המועט ביותר של ימים יבשים בשנה (ללא גשם או שלג): 149 בלבד. מגדל קבוט: (Cabot Tower) נבנה בשנת 1897 כדי לציין 400 שנה למסעו של ג'ון קבוט לניופאונדלנד. רומס: (The Rooms) בניין המשקיף על העיר ומכיל את מוזיאון וארכיון הפרובינציה וכן גלריה לאמנות. בסנט ג'ונס נמצא נמל התעופה סנט ג'ונס. בנוסף, העיר משמשת כקצה המזרחי של הכביש הטרנס קנדי. מראה העיר מההרים רחוב בעיר מדיה וקבצים בנושא סנט ג'ונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנט ג'ונס (באנגלית) סיור מצולם באתריה המרכזיים של העיר סנט ג'ונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גן חיות (להקה)

גן חיות הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בין השנים 1991–1993. הלהקה קמה בעקבות מפגש בין שני חיילים בתחנת הרדיו "גלי צה"ל": שחר בן ברק, שניגן בעבר בלהקת "פופלקס", ושרון מולדאבי שהיה עורך מוזיקלי. בלהקה שימש מולדאבי כסולן, בן ברק ויובל ליבליך כגיטריסטים, דני צוקרמן כבסיסט, ודובי קיזלשטיין כמתופף. הלהקה הוציאה ביולי 1992 את אלבומה היחיד, "גן חיות", לאחר שהוחתמה בחברת התקליטים אן.אם.סי. שירי האלבום נכתבו על ידי מולדאבי ובן ברק, והוא כלל את הלהיטים "ירח כחול", "חם ומתוק", "נוסע" ו"בת שלושים". השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו, והלהקה הוזמנה להופיע בין השאר בפסטיבל ערד. הלהקה החלה לעבוד על אלבום שני, וב-1993 ניגנה מספר שירים מתוכו בהופעתה בפסטיבל רוק בים האדום. למרות הצלחת האלבום הן בקרב הקהל והן בקרב מבקרי המוזיקה, התפרקה הלהקה ב-1993, בגלל חילוקי דעות אמנותיים לגבי כיוונה המוזיקלי. חברי הלהקה המשיכו לקריירות מוזיקליות עצמאיות: מולדאבי וצוקרמן הוציאו אלבומי סולו, בן ברק עבר לארצות הברית והקים את להקת "God Made Television", וקיזלשטיין וליבליך עברו לנגן במסגרת הקלטות של אמנים שונים. ביולי 2016 הלהקה החליטה להתאחד להופעת חימום אחת בלייב פארק בראשון לציון, לקראת ההופעה של גארבג' בישראל. גן חיות, באתר MusicBrainz (באנגלית) גן חיות, באתר Discogs (באנגלית) גן חיות, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שעיר

האם התכוונתם ל... שעיר – תיש או עז בלשון המקרא שעיר לעזאזל (מצווה) – מצווה שהייתה מקוימת ביום הכיפורים בתקופת בית המקדש שעיר לעזאזל (חברה) – בהשאלה מהמצווה, הצבעה על גורם כאשם בין אם הוא הגורם לו ובין אם לא שעיר לעזאזל (ציור) שעיר – שם תואר לאדם בעל שיער גוף רב שעיר החורי – אחד מיושבי הארץ המוזכר בתנ"ך כיושב בהר שעיר, נצר לחורים שעיר (סוג) – סוג של דורסי לילה. שעיר מצוי – מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים. הקטן בדורסי הלילה בארץ. שעיר משורטט – מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים שעיר סוניה – מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים שעיר ערבי – מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים שעיר קפריסאי – מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים שעירים – הכינוי המקראי לשדים ורוחות המזיקים לאדם הר שעיר – הר מקראי ממזרח לערבה, לימים ארץ אדום שעיר האלון – מין של פרפר שעיר האשחר – מין של פרפר שעירי-כנף – סדרה של חרקים שעירי הבטן – מערכה של בעלי חיים קטנים החיים באוקיינוסים, במקווי מים מתוקים ובחופים. ברפואה: תא שעיר – תא דם לבן לא תקין בעל בליטות מיקרוסקופיות הדומות לשערות לוקמיה של תאים שעירים – סוג של לוקמיה המתאפיין בייצור תאים שעירים
רחוב עזה

האם התכוונתם ל... דרך עזה – דרך מסחר קדומה במזרח חצי האי סיני המובילה מעזה למפרץ אילת דרך עזה (ירושלים) – דרך בירושלים רחוב עזה (תל אביב-יפו) – רחוב ביפו
קונסטנטין פון קאופמן

קונסטנטין פטרוביץ' פון קאופמן (ברוסית: Константин Петрович фон Кауфман;‏ 2 במרץ 1818 – 16 במאי 1882) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית, אשר ניהל מערכה מוצלחת בכיבוש מדינות במרכז אסיה במחצית השנייה של המאה ה-19, ושימש בתפקיד המושל הכללי הראשון של טורקסטן הרוסית. קונסטנטין פון קאופמן נולד במשפחה ממוצא אוסטרי שעברה לרוסיה עוד במאה ה-18, ואף המירה דתהּ לנצרות אורתודוקסית. הוא סיים את הכשרתו כמהנדס צבאי באוניברסיטה צבאית, ובשנת 1844 החל לשרת באזור הקווקז. במהלך מלחמת קרים השתתף במצור על מצודת קארס, וניהל משא ומתן לכניעת חיל המצב האנגלי. בשנת 1861 התמנה לתפקיד בכיר במשרד ההגנה הרוסי. במהלך מילוי תפקידו התקרב לשר ההגנה דמיטרי מליוטין. בשנת 1865 התמנה למושל גוברניית וילנה ולמפקד הצבאי באזור. בתקופה זו חידש את חובת לימוד השפה הרוסית ליהודים בהתאם להנחיית קודמו הגרף מורביוב (הסב). בשנת 1867 הועבר לאזור מרכז אסיה. זו הייתה תקופה של התרחבות הרוסית באזור. במהלך מספר שנים ניהל פון קאופמן מערכות צבאיות מוצלחות נגד ח'אנות חיווה, ח'אנות קוקנד ואמירות בוכרה. מערכות אלו הסתיימו בסיפוח חלק מהשטחים לאימפריה הרוסית והפיכת מדינות אלה למדינות חסות רוסיות. במקביל לתפקידו הצבאי, מונה פון קאופמן למושל האזור. הוא קיבל את עיטור גאורגי הקדוש מדרגה שנייה וקודם לדרגת אלוף-מהנדס. במהלך תפקידו כמושל הוכיח פון קאופמן את עצמו כמדינאי ומצביא. בכל מהלך המערכה הצבאית הצבא הרוסי היה בנחיתות מספרית מול הכוחות המוסלמים. כפוליטיקאי היה עליו לסכם הסכמים עם מדינות החסות שהוקמו ולייצב את הגבולות החדשים של האימפריה הרוסית עם סין ואפגניסטן. בתקופתו החלה פעילות התיישבותית של הרוסים באזור. הוא תמך בפעילות מחקרית בתחום הגאולוגיה וגאוגרפיה של האזור וארגן מספר משלחות מחקריות. בהיותו מושל האזור תרם רבות לפיתוח העיר טשקנט, שהפכה בהדרגה לעיר הראשית באזור. בשנת 1878 נקראה על שמו אחת מפסגות הרי פמיר, בגובה של 7,165 מ'. (בשנת 1928 שונה השם ל"פסגת לנין", ובשנת 2006 שונה שוב ל"פסגת אבן סינא"). קונסטנטין פון קאופמן נפטר בשנת 1882 מהתקף לב. מדיה וקבצים בנושא קונסטנטין פון קאופמן בוויקישיתוף קורות חיים מפורטים קונסטנטין פון קאופמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הכרמל, שנה ששית, גיליון 1 (ג' אייר תרכ"ו), עמוד 2.
דרמה פר מוזיקה

דרמה פר מוזיקה (באיטלקית: Dramma per musica, תרגום מילולי: "מחזה עם מוזיקה") הוא מונח, ששימש דרמטורגים באיטליה ובמקומות אחרים בין סוף המאה ה-17 לאמצע המאה ה-19. לעיתים קוצר המונח לדרמה. דרמה פר מוזיקה הייתה במקורה (באיטליה של המאה ה-17) מחזה, שנועד מראש ובמפורש למוזיקה, במילים אחרות, כלברית לאופרה, בדרך כלל רצינית. מתוך כך הסתעף המונח ושימש גם לאופרה או לאופרות, שחוברו בשביל הלברית, והיו מלחינים שהעדיפו את הגרסה האחרת שלו, "דרמה במוזיקה" (dramma in musica), ששמה דגש על היסוד המוזיקלי. במאה ה-18 נפוץ השימוש במונחים האלה, יחד עם "דרמה מוזיקלית" (dramma musicale), בעיקר לתיאור אופרות איטלקיות רציניות, הידועות כיום כאופרה סריה, מונח שלא היה מקובל בשימוש כשנוצרה הסוגה. המונחים האלה היו בשימוש גם בראשית המאה ה-19, אחרי שהרפורמות של גלוק שמו סוף אחת ולתמיד לשלטונה של האופרה סריה. לדוגמה, כמה מן האופרות הרציניות של רוסיני כונו "דרמה במוזיקה". "דרמה פר מוזיקה" לא התפרשה מעולם כ"דרמה באמצעות מוזיקה", הווה אומר, דרמה שמחברה משתמש באפקטים מוזיקליים בעלילה, שלא לומר "מחזה מוזיקלי". דוגמאות לדרמה פר מוזיקה הן "אריסמנה" של פרנצ'סקו קאוואלי (1656), "טיטוס מאנליו" של ויוואלדי (1719), "איל בלרופונטה" של מיסליווצ'ק (1767), "פאריס והלנה" של גלוק (1770), "ארמידה" של סאליירי (1779), "אידומניאו" של מוצרט (1718) ו"אותלו" של רוסיני (1816), וכן מספר רב של לבריות שכתב פייטרו מטסטאזיו. "דרמה פר מוזיקה" במילון גרוב אונליין גרוב אונליין
אריה בן נאים

אריה בן נאים (נולד ב-11 ביולי 1934) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים, מבכירי החוקרים בנושא מבנה המים ותרכובות נוזליות. בן נאים נולד וגדל בשכונת מקור ברוך בירושלים. אמו עלתה מטורקיה ואביו ממשפחה ירושלמית ותיקה. בין השנים 1953 ל-1956 שירת בחיל האוויר כטייס תובלה. לתחום הכימיה הפיזיקלית הגיע בזכות אבנר טריינין, שהיה המורה שלו בתיכון ובאוניברסיטה. בשנת 1957 החל ללמוד כימיה באוניברסיטה העברית, בשנת 1961 סיים תואר שני ובשנת 1964 סיים את הדוקטורט בכימיה, תחת הנחייתם של פרופ גבריאל שטיין ושלום בר. הוא עוסק בשימוש בתורת האינפורמציה על מנת לקדם את ההבנה של פיזיקה סטטיסטית ותרמודינמיקה. הוא נשוי בשנית לרובי באטאק, אזרחית פיליפינית אשר התגיירה. סיפור נשואיהם והקשיים שנתקלה בקבלת אזרחות היוו בסיס לכתבת תחקיר במוסף הארץ. Water and Aqueous Solutions, Introduction to a Molecular Theory, Plenum Press, NY (1974). Hydrophobic Interactions, Plenum Press, New York (1980). Solvation Thermodynamics, Plenum Press, NY (1987). Statistical Thermodynamics for Chemists and Biochemists, Plenum Press, (1992). Cooperativity and Regulation in Biochemical Systems, Kluwer /Plenum Publications, NY (2001). Molecular Theory of Solutions, Oxford University Press, Oxford, (2006). Entropy-Demystified, the Second Law of Thermodynamics Reduced to Plain Common Sense, World Scientific, Singapore (2007). A Farewell to Entropy. Statistical Thermodynamics Based on Information, World Scientific, Singapore (2008). Molecular Theory of Water and Aqueous Solutions, Part I: Understanding Water. World Scientific, Singapore (2009). Discover Entropy and the Second Law, World Scientific, Singapore (2010). Alice’s Adventures in Water-land with Roberta Ben-Naim, to be published World Scientific, Singapore (2010) אתר אישי ורד לי,, זה קורה גם לחזקים, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2010 אריה בן נאים (1934-), דף שער בספרייה הלאומית
Ed Hunter

Ed Hunter (בעברית: אד האנטר) הוא אלבום אוסף אשר מחולק לשני דיסקים מתוך משחק מחשב באותו השם של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן שמכיל שירים מאחד עשר האלבומים הקודמים של הלהקה. האלבום יצא סמוך לתחילתו של סיבוב ההופעות "The Ed Hunter Tour". לכן השירים שמופיעים באלבום זה זהים לשירים אותם איירון מיידן ניגנו במהלך סיבוב הופעות זה. עטיפת האלבום מכילה תמונה של קמע הלהקה "אדי" כצייד צמא לדם ולראיות לפרשה של חטיפה. London's East End (הקצה המזרחי של לונדון) The Shady Pines Asylum (בבית האבות למומיות) The Pits of Hell (עמוק בלהבות הגיהנום) The Graveyard (בית הקברות העירוני) The Pharaoh's Tomb (קברו של פרעה) Blade Runner (רץ עם החרבות) Futureal (עתידי ואמיתי) Finale (הסיום הגדול) ברוס דיקינסון - שירה בכל השירים למעט 4, 5, 9 (דיסק 1), 2, 3, 4 (דיסק 2) פול דיאנו - שירה רק בשירים 4 (דיסק 1), 3, 4 (דיסק 2) בלייז ביילי - שירה רק בשירים 5, 9 (דיסק 1), 2 (דיסק 2) סטיב האריס - גיטרת בס דייב מארי - גיטרה חשמלית אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית בכל השירים למעט 5, 6, 7, 9 (דיסק 1), 2, 6 (דיסק 2) ניקו מק'בריין - תופים בכל השירים למעט 3, 4, 14 (דיסק 1), 1, 3, 4 (דיסק 2) קלייב בר - תופים בשירים 3, 4, 14 (דיסק 1), 1, 3, 4 (דיסק 2) יאניק גרס - גיטרה חשמלית בשירים 5, 6, 7, 9 (דיסק 1), 2, 6 (דיסק 2) בנוסף: מייקל קני - קלידים בשירים 6, 7, 9, 11 (דיסק 1), 6 (דיסק 2) מידע על האלבום Ed Hunter באתר MusicBrainz האלבום Ed Hunter באתר Discogs האלבום Ed Hunter באתר דיזר האלבום Ed Hunter באתר טיידל
קרל פון פלאנצר באלטין

קרל פון פלאנצר באלטין (בגרמנית Karl von Pflanzer Baltin;‏ 1 ביוני 1855, פץ', האימפריה האוסטרית – 8 באפריל 1925, וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל-אוברסט אוסטרו-הונגרי, מפקד פלגת ארמייה ומפקד הארמייה השביעית בחזית המזרחית ומפקד הקורפוס ה-19 אשר לחם בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה. קרל באלטין רכש את השכלתו באקדמיות הצבאיות במאריבור ובאייזנשטאדט ובהמשך הוסמך כקצין רגלים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. בין 1878 ל-1880 למד בבית הספר לפיקוד ומטה בווינה והוצב לתפקידי הדרכה במקום. ב-1903 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד החטיבה האוסטרו-הונגרית ה-32 וב-1907 התמנה למפקד הדיוויזיה ה-4 שהוצבה בברנו. לאחר תפקיד מטה נוסף החליט באלטין לפרוש מהשירות הצבאי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוחזר לשירות פעיל ומונה למפקד פלגת ארמייה שהוצבה בחזית המזרחית ונטל חלק בקרבות במסגרת מתקפת גורליצה-טרנוב. בהמשך הפך הכוח שבפיקודו לארמייה השביעית שלחמה במתקפת ברוסילוב, נחלה תבוסה מידי הכוחות הרוסים ונאלצה לבצע נסיגה רחבה. הפיקוד הגרמני מתח ביקורת נוקבת על תפקודו של באלטין והוא נאלץ לסיים את תפקידו ובנובמבר 1916 הודיע על פרישה מהצבא מטעמי בריאות. במרץ 1917 העניק לו קרל הראשון, קיסר אוסטריה את דרגת הגנרל-אוברסט והוא שוכנע לחזור ולשרת בצבא. ביולי 1918 הודח מפקד הקורפוס ה-19 באלבניה לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף ובאלטין התמנה במקומו. בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של הגנרל לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת בזק לאורך עמק הווארדאר. לאחר התמוטטות הארמייה הבולגרית הראשונה, התקדמו במהירות הכוחות הסרבים והצרפתים מחד והקורפוס ה-16 האיטלקי מאידך לתוך אלבניה. הקורפוס ה-19 האוסטרו-הונגרי שסבל מאחוזים גבוהים של מלריה לא עמד במתקפה, הוכה ופתח בנסיגה מהירה לכוון מונטנגרו. באלטין הפעיל את מלוא השפעתו על כוחותיו והצליח להסיג אותם באופן מאורגן עד לגזרת מפרץ קוטור. ב-3 בנובמבר נכנע באלטין בראש כוחותיו לכוחות מדינות ההסכמה ופרש משירות צבאי. קרל באלטין הלך לעולמו בווינה ב-8 באפריל 1925 והוא בן 70 שנים. מדיה וקבצים בנושא קרל פון פלאנצר באלטין בוויקישיתוף גנרל אוברסט היא דרגה הבכירה מגנרל וזוטרה מפילדמרשל.
High-level Data Link Control

High-level Data Link Control (בראשי תיבות: HDLC) הוא פרוטוקול תקשורת תלוי סיביות (Bit Oriented) שפותח על ידי ארגון התקינה הבינלאומי ומגדיר שיטה לעטיפת נתונים (Data encapsulation) ברמת שכבת הקישוריות של מודל ה־OSI ומודל ה־TCP/IP. HDLC תומך במנגנון Checksum באורך של 32 סיביות. HDLC אינו תומך בטופולוגית LOOP או טופולוגית Hub Go ahead, אשר נתמכים על ידי SDLC. HDLC תומך ב־3 סוגי העברה, לעומת SDLC התומך בסוג אחד בלבד. סוגי התעבורה של HDLC הם: NRM - סוג התעבורה הנתמך גם ב־SDLC. במצב זה, תחנות המשנה אינן יכולות לתקשר עם התחנה הראשית, אלא אם כן היא פנתה אליהם. ARM - במצב זה, תחנות הקצה יכולות לשלוח נתונים לתחנה הראשית, מבלי לקבל רשות לפני כן. ABM - במצב זה, עוברים נתונים בין מספר צמתים משולבים, כלומר כאלו היכולים לשמש גם כתחנה הראשית וגם כמשנית. וכל תחנה יכולה ליזום משלוח נתונים, מבלי לבקש רשות לפני כן. מונחים ברשת מחשבים SDLC SLIP EAP
חיים פינטו

הרב חיים שמעון פינטו הוא רב הערים אשדוד וקריית מלאכי, ונשיא מוסדות "שובה ישראל" שהקים בנו, הרב יאשיהו יוסף פינטו. נולד לרב משה אהרן פינטו ואחיו של רבי דוד פינטו. הוא נצר לשושלת רבנים מקובלים ממרוקו. נשוי לזהרי בתו של רבי מאיר אבוחצירא, בנו של הבאבא סאלי. בשנות השבעים התמנה לתפקיד רבה של קריית מלאכי, במקום הרב יוסף עזרן שהתמנה להיות רבה של ראשון לציון. עם זאת הוא המשיך לגור גם בעיר אשדוד. לאחר מינויו הוא עורר סערה ואת זעמה של העדה החרדית כשהודיע שהעלה לקבורה בקריית מלאכי ארבעה קברי צדיקים מסוריה וממרוקו, ורמז ששניים מהם הם הרב חיים ויטאל והרב חיים פינטו (הראשון). הוא עורך מדי שנה הילולה גדולה לכבוד רבי חיים ויטאל בסמוך לאחד הקברים. בשנות התשעים ייסד בנו, הרב יאשיהו פינטו, את מוסדות "שובה ישראל" באשדוד. לאחר פטירת הרב גרשנטקורן, רבה האשכנזי של קריית מלאכי, בשנת 2000, גברה מעורבותו בענייני הדת במקום, והוא החל לעבוד בתחום הכשרות כשהוא מפקח באמצעות חתנו הרב שמואל אוחנה על הכשרות של העיר ומוציא עיתון בנושא כשרות. בשנת 2010 נבחר ברוב של 46 מתוך 48 לשמש כרבה של העיר אשדוד. באישור מועצת הרבנות הראשית הוא ממשיך לשרת גם כרב של קריית מלאכי, עד שיימצא לו מחליף[דרושה הבהרה]. בשנת 2010 הקים בקריית מלאכי בית דין, והוא עומד בראשו יחד עם הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי, רב שכונת חב"ד בעיר. אלי ג'אן, הרב חיים פינטו: במשרד שלי קבורים שני צדיקים, 26 באוגוסט 2012, באתר כיכר השבת כתבה באתר כיכר השבת אלי ג'אן, הרב חיים פינטו - רב אחד לשתי ערים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 6 באפריל 2010 באתר החב"די COL ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוחי בריסקמן

יוחי בריסקמן (נולד ב-1965) הוא מפיק מוזיקלי, מנצח, מעבד ומוזיקאי חסידי בולט. חי בארצות הברית ומופיע בישראל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד בשם יוחנן בריסקמן, בשכונת ויליאמסבורג שברובע ברוקלין בעיר ניו יורק, להורים חסידי קרלין. בשנת 1989 החל לנגן ולהופיע בבמות שונות ברחבי ארצות הברית. לאחר מכן החל לבוא בקשרים עם גדולי הזמר החסידי יעקב שוואקי, עמרם אדר ועוד. בשנת 2011 הוציא עם עמרם אדר את אלבום הבכורה שלו "ברוך השם" שזכה להאזנות וצפיות רבות. למד לנגן על מגוון רחב של כלים והחל להופיע באירועים של חסידות קרלין כאורגניסט. הקים להקות נגנים אשר הופיעו עמו בהופעות ציבוריות. משמש גם כמתופף, בין השאר בשמחת בית השואבה של חסידות קרלין. אלבומיו הראשונים כללו ביצועים אינסטרומנטליים. באלבומיו האחרונים השתתפו זמרים כליפא שמלצר ושלוימי דסקל. בריסקמן הפיק סדרת אלבומי מיקס עצמאית בשם פרויקט איקס. זמרים שהפיק את אלבומם: אברהם פריד יעקב שוואקי שלוימי דאקס שלוימי דסקל שמחה ליינר ברוך לוין שלום למער ארי גולדוואג שלמה יהודה רכניץ יומי לואי עמרם אדר אהרלה סמט עוזי בודנר ארי היל אלי מרקוס במקביל להפקת אלבומים לזמרים הפיק את פריוקט "רילקס", פרויקט שעיקרו שירי רגש ונשמה בביצועים של זמרים שונים. שני אלבומים שר שלוימי דסקל. שני אלבומים שרים בדואט שמחה ליינר וברוך לוין. "רילקס ישראלי" שר שמחה ליינר. במאי 2020 הוציא את האלבום פרויקט רילקס עם אברהם פריד, בו השתתפו כסולנים הזמר אברהם פריד והילד שלום בראדט. יוחי בריסקמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) קול יעקב, באתר ערוץ 7 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוח הרפאים של איירה

רוח הרפאים של איירה (באנגלית ‏Ira's Ghost', נקראת גם IRAS 05437+2502) היא ערפילית שהתגלתה לראשונה ב-1983 בקבוצת הכוכבים שור בידי הלוויין IRAS וממוקמת בשביל החלב. הערפילית נקראת על שם הלוויין שגילה אותה. זוהי ערפילית החזרה, כלומר ענן גז שמואר על ידי מקור אור, בניגוד לערפילית פליטה שמוארת על ידי כוכב שנמצא בתוכה. תמונה חדשה שצילם טלסקופ החלל האבל באוגוסט 2010, כחלק מ"מטרות הבונוס" שלו, מראה את שולי הערפילית מוארים. טרם ידוע מהו מקור האור שמאיר את הערפילית. הסבר אפשרי אחד למקור האור הוא כוכב מהיר במיוחד שעבר דרך הערפילית והשאיר אותה מוארת. תמונה והסבר על הערפילית באתר של נאס"א SIMBAD