laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל

האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל (בצרפתית: Académie Royale des Beaux-Arts de Bruxelles) היא אקדמיה לאמנות פלסטית, עיצוב וארכיטקטורה (בעבר) בבריסל שבבלגיה. האקדמיה נוסדה בשנת 1711 והיא אחת מהאקדמיות העתיקות ביותר לאמנות. האקדמיה מציעה תוכניות לימוד באמנות ועיצוב. בשנת 1977 לימודי אדריכלות הוצאו למוסד נפרד. האקדמיה הוקמה בשנת 1711 ותחילה פעלה מחדר בבניין העירייה. בשנת 1752 האקדמיה עברה לבניין נפרד. בשנת 1762 המוסד עבר לאחריות של קרל אלכסנדר, נסיך לורן. הוא היה מעוניין בפיתוח לימודי אדריכלות שהחלו בשנת 1768. בשנת 1829 הלימודים עברו לבניין חדש ובשנת 1830 פרנסואה-ג'וזף נווס החל לנהל את המוסד. בניין האקדמיה הורחב ובשנת 1836 היא קיבלה אישור להוסיף את המילה "מלכותית" לשמה. בשנת 1876 האקדמיה עברה לבניין הנוכחי. בתחילת המאה ה-20 ללימודי האקדמיה התווספו לימודי ספרות וצילום. בתקופת אר נובו ויקטור הורטה היה מנהל האקדמיה. בשנת 1936 הוקמה חטיבת אדריכלות (כשבשנת 1977 הופרדה לבית ספר נפרד) ובשנת 1949 הוקמה חטיבה לתכנון עירוני. בין בוגרי האקדמיה: ג'יימס אנסור, רנה מגריט, פייר קוליפור, ויקטור הורטה ופול פרטור. מדיה וקבצים בנושא האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל (בצרפתית) האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
יחסי אינדונזיה–פיג'י

יחסי אינדונזיה–פיג'י הם היחסים היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הרפובליקה של פיג'י. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מאז 1974. היחסים בין שתי השכנות קיבלו דחיפה ב-22 באוגוסט 2002, לאחר שאינדונזיה פתחה שגרירות בסובה, פיג'י. ב-6 באפריל 2011 פיג'י פתחה שגרירות בג'קרטה. אינדונזיה רואה בפיג'י שער לשוקי דרום האוקיינוס השקט. בהתאם לכך, בשנת 2019 פורסם כי אינדונזיה, פיג'י ופפואה גינאה החדשה הסכימו לכונן הסכם סחר חדש, שמטרתו להקל על העברת הסחורות בין המדינות. פיג'י, שהיא מדינת אי קטנה, נסמכת רבות על ייבוא סחורות, בשל העובדה שרבות מהן לא מיוצרות או מגודלות בשטחה. על שותפות הסחר הגדולות שלה נמנות אוסטרליה וניו זילנד, ואינדונזיה רואה בפיג'י יעד נחשק לייצוא. אינדונזיה מייצאת לפיג'י ציוד רב כמו נייר, סיבים, טקסטיל וציוד יומיומי נוסף שפיג'י אינה יכולה לייצר בעצמה. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-33 מיליון דולר, כשרובו המוחלט, למעלה מ-32 מיליון דולר, הוא ייבוא סחורות מאינדונזיה. עם זאת, אינדונזיה הייתה המקור ל-1.11% מהסחורות שיובאו לפיג'י, ורק 0.12% מכלל ייצוא הסחורות מפיג'י. בעשור השני של המאה ה-21 הסכימו אינדונזיה ופיג'י להרחיב את היחסים ביניהן על ידי שיתוף פעולה בתחומים נוספים, כמו תיירות, עסקים וחינוך. פיג'י שלחה עשרות סטודנטים על מנת שאלו ילמדו באוניברסיטאות אינדונזיות. בינואר 2014 תרמה ממשלת אינדונזיה מיליון דולר פיג'י (שווה ערך לחצי מיליון דולר אמריקאי), להקמת האקדמיה למדיניות אזורית בסובה. האקדמיה עוסקת במדיניות אזורית ולומדים בה פקידי ממשל ממזרח טימור, פיג'י, אינדונזיה, קלדוניה החדשה, פפואה גינאה החדשה, איי שלמה, ונואטו ופפואה המערבית. שגרירות פיג'י בג'קרטה שגרירות אינדונזיה בסובה, פיג'י Profil Negara dan Kerjasama בתאריך 30 באפריל 2014, בארכיון האינטרנט שגרירות פיג'י בג'קרטה "PNG, Fiji and Indonesia agree to negotiate trade deal". Radio New Zealand. 22 במרץ 2019. נבדק ב-15 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Indonesia, Fiji Strengthen Relations on Trade, Security". Jakarta Globe. 15 במרץ 2017. נבדק ב-14 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Fiji". The Observatory of Economic Complexity. נבדק ב-15 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה)
עינית הצצה

עינית הצצה היא פתח בדלת דרכו ניתן להביט אל הצד השני של הדלת. עיניות הצצה בנויות כך שהראיה תהיה חד כיוונית בלבד, מהצד שהדלת מגינה עליו אל הצד החיצוני, ובכך תאפשר למי שמוגן מאחורי הדלת לזהות איומים חיצוניים ולהימנע מלפתוח את הדלת. עיניות הצצה נפוצות מאוד בדלתות חיצוניות של בתי מגורים ודירות, וכן בדלתות חיצוניות של חדרי מלון. כיום מכילות עיניות ההצצה עדשת עין דג המאפשרת למביט דרכן שדה ראייה רחב, אך מאפשרות ראות מוגבלת ביותר מהחוץ כלפי פנים, שמאפשרת לכל הפחות לזהות אור/חושך ואף תנועה. כמו כן, ניתן להתגבר על עדשת עין הדג על ידי מיכשור עם יכולת אופטית ייעודית. לכן לחלק מעיניות ההצצה מחוברת בצידן הפנימי לוחית המכסה אותן בזמן שאינן בשימוש. טכנולוגיה נוספת המשמשת למניעת מבט מבחוץ כלפי פנים היא על ידי הוספת שכבה של זכוכית חד כיוונית בתוך המערכת האופטית של העינית. נקודת התורפה של השימוש בעינית הצצה היא שהחלל החיצוני אליו מביטים חייב להיות מואר על מנת לזהות את שמתרחש בו. לכן מקובל להתקין בחלל זה גוף תאורה, כאשר המפסק המפעיל אותו נמצא בצידה הפנימי של הדלת. ניתן להתקין בעינית ההצצה מצלמת טלוויזיה, המעבירה את התמונה לצג או למקליט וידאו דיגיטלי אותו ניתן להתקין בכל מקום, כולל שידור התמונה לטלפון חכם. מדיה וקבצים בנושא עינית הצצה בוויקישיתוף
חוסה בורדאלאס

חוסה בורדאלאס חימנז (בספרדית: José Bordalás Jiménez; נולד ב-5 במרץ 1964) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן כדורגל המאמן את קבוצת חטאפה. בורדאלאס נולד באליקנטה, ולנסיה (קהילה אוטונומית). במהלך הקריירה שלו, אף פעם לא שיחק מעבר לליגה הספרדית הרביעית ובליגות האזוריות. הוא היה תחת חוזה בהרקולס במשך שבע שנים, אך מעולם לא הופיע באופן רשמי בקבוצה, כאשר הוא מושאל למספר קבוצות לאורך השנים. לאחר שעבר בעשר קבוצות מעבר להרקולס, פרש ממשחק פעיל בגיל 28 עקב פציעה. תפקידו הראשון של בורדאלאס כמאמן היה בקבוצת המילואים של אליקנטה, עיר הולדתו, את התפקיד קיבל בשנת 1993. בשנה שלאחר מכן מונה למאמן הקבוצה הבכירה של המועדון. אחרי שלוש שנים בהן אימן מספר קבוצות אחרות בליגות נמוכות גם כן, חזר בורדאלאס לקדנציה שנייה באליקנטה והעלה אותם מהליגות האזוריות לליגה הספרדית השלישית בשלוש עונות בלבד. הוא הגיע לשיא קריירת האימון כשמונה למאמנה של הרקולס מהליגה הספרדית השנייה באמצע עונת 2005/2006 אך פוטר במחזור השביעי של העונה שלאחריה. בורדאלאס חזר לליגה השלישית כשמונה למאמנה של אלקויאנו, לאחר שנתיים וחצי במועדון חתם באלצ'ה מליגת המשנה. לאחר שלוש עונות באלצ'ה, ושתי קדנציות באלקורקון, מונה בורדאלאס ב-11 ביוני 2015 למאמנה של דפורטיבו אלאבס. הוא הוביל את הקבוצה בחזרה ללה ליגה אחרי עשר שנים כבר בעונתו הראשונה, כשאר סיים עם הקבוצה במקום הראשון בליגה השנייה, אך אף על פי כן פוטר מתפקידו ב-21 ביוני 2016. בספטמבר 2016 מונה למאמנה של חטאפה, והחליף את חואן אסניידר המפוטר בעסקה עד סוף העונה. גם בעונה הזו העפיל ללה ליגה, הפעם עם חטאפה, לאחר ניצחון בפלייאוף 2–3 על טנריפה. בעונתו הראשונה כמאמן בלה ליגה, סיים עם חטאפה במקום השמיני בליגה. בעונה שלאחריה, עונת 2018/2019, הוביל את הקבוצה למיקום הגבוה בתולדותיה, המקום החמישי, כאשר הקבוצה מפספסת מיקום בליגת האלופות רק במשחק האחרון של העונה. בעקבות ההצלחה, זכה במאמן העונה בלה ליגה. הקבוצה גם העפילה לשמינית גמר הליגה האירופית בעונת 2019/2020 שם הודחה על ידי אינטר מילאנו. במאי 2021 מונה בורדאלאס למאמנה של ולנסיה וחתם על חוזה לשנתיים. בתום עונת 2021/2022 פוטר מתפקידו. ב-29 באפריל 2023 חזר לאמן את חטאפה ועזר לה להשיאר עונה נוספת בלה ליגה לאחר שהייתה ברוב העונה מתחת לקו האדום. אליפות הליגה הספרדית השנייה: 2015/2016 מאמן העונה בלה ליגה: 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא חוסה בורדאלאס בוויקישיתוף חוסה בורדאלאס, באתר Soccerway חוסה בורדאלאס, באתר BDFutbol חוסה בורדאלאס, באתר WorldFootball.net חוסה בורדאלאס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Diario AS, Bordalás: "Vengo ilusionado", AS.com, ‏5 בנובמבר 2009 (בספרדית) El Deportivo Alavés cierra el fichaje de José Bordalás | Alavés - Web Oficial, El Deportivo Alavés cierra el fichaje de José Bordalás | Alavés - Web Oficial (בספרדית) Rodrigálvarez, Eduardo (2016-05-29). "El Alavés vuelve a Primera". El País (בספרדית). ISSN 1134-6582. נבדק ב-2020-08-15. Bordalás deja de pertenecer a la disciplina del Alavés | Alavés - Web Oficial, Bordalás deja de pertenecer a la disciplina del Alavés | Alavés - Web Oficial (בספרדית) Getafe appoint José Bordalás as new boss, AS.com, ‏27 בספטמבר 2016 (באנגלית) Getafe vs. Tenerife - Football Match Report - June 24, 2017 - ESPN, ESPN.com (באנגלית) Valencia Club de Fútbol, www.valenciacf.com
אבן הירח (סרט, 1934)

אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) הוא סרט מסתורין אמריקאי משנת 1934 בבימויו של רג'ינלד בארקר, ובכיכובם של דייוויד מאנרס, פיליס בארי, גוסטב פון סייפרטיץ וג'יימס תומאס. זהו עיבוד של הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס. מקום ההתרחשות של הסרט נשאר בבריטניה, אבל התקופה הועתקה לשנות ה-30 של המאה ה-20, במקום התקופה הוויקטוריאנית של המקור הספרותי. זהו אחד משלושה סרטים שעובדו לפי הרומן, כולל הסרטים האילמים משנת 1915 ו-1909. בדומה לספר הסרט מגולל את סיפורה של אבן הירח, יהלום יקר ערך שנגנב מהודו על ידי הרנקאסל. דייוויד מאנרס – פרנקלין בלייק פיליס בארי – אן ורדינר גוסטב פון סייפרטיץ – קארל פון לוקר ג'יימסון תומאס – גודפרי אייבלוייט הרברט בונסטון – סר ג'ון ורדינר צ'ארלס אירווין – המפקח קאף אלספת' דאדג'ן – בטרדג', סוכנת הבית ג'ון דייווידסון – יאנדו קלוד קינג – סר בזיל וינארד אולף הייטן – ד"ר עזרא ג'נינגס אוואלין בוסטוק – רוזנה ספירמן, משרתת פרד וולטון – הנרי הבאטלר ג'ון פאוור – הנהג הרולד אנטוויסל – סאטר א.ס. אנדרסון – רובין הסרט הופק באולפני מונוגרם, אחד מאולפני הקולנוע הקטנים בהולווד, שנודעו בשם Poverty Row. העיבוד של רומן בריטי ויקטוריאני היווה שינוי כיוון מהמערבונים הזולים שהפיקו עד אז. כדי להתאים למסגרת הזמן המוגבלת של הסרט, בעיבוד הושמטו חלקים גדולים מהרומן. "אבן הירח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבן הירח", באתר AllMovie (באנגלית) "אבן הירח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבן הירח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Reid, John H. B Movies, Bad Movies, Good Movies. Lulu Press, 2004. p.85 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דונסקוי (נפה)

נפת דונסקוי (ברוסית: Донской район) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.7285 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 52,037 תושבים (2020). בשטחה נמצאים: 40 רחובות שתי תחנות מטרו: "לנינסקי פרוספקט" (יציאה צפונית) ו"שבילובסקאיה" שתי תחנות מהטבעת המרכזית של מוסקבה: "ורחניי קוטלי" ו"קרימסקאיה" 2 רציפים של קו פאבלצקי לכיוון מסילת הרכבת של מוסקבה "זיל" ו"ורשבסקאיה" 185 בנייני מגורים 328 חברות 5 בתי חולים מנזר דונסקוי הנקרופוליס של מנזר דונסקוי (בית העלמין דונסקויה הישן) בית העלמין דונסקויה החדש בית העלמין דנילובסקויה קניון גגארינסקי כנסיית ריזופולוז'ניאה כנסיית ירידת רוח הקודש בבית העלמין דנילובסקוי מדיה וקבצים בנושא דונסקוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דונסקוי (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל שחם

שמואל שחם הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת הנגב. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר שחם מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה, ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ששת הימים. במלחמת ההתשה שימש כמפקד פלוגה. בשנת 1972 מונה למפקד גדוד 202 של חטיבת הצנחנים, ופיקד על כוח מהגדוד במבצע ברדס 54–55. בשנת 1975 מונה למפקד חטיבת הנגב. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בגרמניה. אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי – "צנחנים", עמוד 140. מבצע "ברדס 54–55" – 20 בפברואר 1973, באתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים. שמואל שחם, השוואה בלתי הוגנת, באתר הארץ, 26 במאי 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אג'קס (נגמ"ש)

אג'קס (באנגלית: Ajax) היא משפחת נגמ"שים תוצרת ג'נרל דיינמיקס שפותחו עבור הצבא הבריטי במהלך שנות ה-2000, והחלו להיקלט בכוחות השריון הבריטים בשנת 2020 כמחליף ל-CRV הוותיק. בדומה למשפחת ה-CRV אותה מחליפה משפחת רכבי האג'קס, הפלטפורמה מתחלקת למספר דגמים המיועדים למגוון משימות ביחידות שונות ברחבי הכוחות הבריטיים. הדגם העיקרי, הקרוי אף הוא אג'קס, הוא נגמ"ש לחימה המצויד בצריח ותותח 40 מ"מ. הדגמים הנוספים במשפחה קרויים כולם על שם דמויות מהמיתולוגיה היוונית המתחילות באות א' וכוללים דגמי חילוץ, סיוע טכני, הנדסה ופיקוד. למרות שהכלים הראשונים היו מתוכננים להיקלט ב-2017, אחרי עיכובים בפיתוח, ביולי 2020 נגמ"שי האג'קס הראשונים נקלטו ביחידות פרשי המשמר (משמר החיים ורגימנט הכחולים והמלכותיים) של הצבא הבריטי. אג'קס - נגמ"ש לחימה: האג'קס הוא הדגם הראשי של המשפחה (על שמו גם שם המשפחה כולה), הוא פותח כנגמ"ש לחימה וכולל צריח ותותח אוטומטי 40 מ"מ (C40). הוא קרוי על שם איאס, מגיבורי האיליאדה, והוא מיועד להחליף בתפקידו את ה-FV104 'שימיטר' ממשפחת ה-CRV הוותיקה בתור רכב קרבי משוריין ליחידות שריון קלות או יחידות סיור משוריין. ארס - נגמ"ש סיור וסיוע: דגם סיור וסיוע הקרוי על שם אל המלחמה ארס, הוא פותח כמחליף את ה-FV103 'ספרטן' ממשפחת ה-CRV. דגם הארס הוא למעשה נגמ"ש לניוד ממוגן של צוותים מקצועיים מסוגים שונים ולמגוון שימושים, כולל צוותי הנדסה קרבית, הגנה אווירית וצוותי סיור. אתנה - נגמ"ש פיקוד ושליטה: דגם פיקוד ושליטה הקרוי על שם האלה אתנה, הוא פותח כמחליף את ה-FV105 'סולטן'. האתנה כולל ציוד קשר ובקרה ופותח לשמש מרכז פיקוד נייד וממוגן. אפולו - נגמ"ש טכני: דגם טיפול, חימוש ותחזוקה הקרוי על שם האל אפולו. האפולו כולל מנוף וציוד חילוץ וטיפול ברכבים תקולים או פגועים בשדה. אטלס - נגמ"ש חילוץ: דגם לחילוץ רק"מ בשדה הקרוי על שם אטלס, הוא פותח כמחליף את ה-FV106 'סמסון'. האטלס כולל כף קדמית והוא ערוך לגרור רכבים תקולים או פגועים בשדה. ארגוס - נגמ"ש הנדסי: דגם הנדסה הקרוי על שם הענק המיתולוגי ארגוס. נגמ"ש מרכבה פומה אודות האג'קס באתר Forces.net. מתוך "‏First Ares armoured vehicles delivered to the army", ‏27 ביולי 2020, אתר הצבא הבריטי Army.gov.uk. מתוך עמוד אודות האג'קס באתר Military-Today. אוחזר ב-15 באוגוסט 2020.
עשן ומראות (סרט, 2016)

עשן ומראות (בספרדית: El hombre de las mil caras, מילולית: "האיש בעל אלף הפרצופים") הוא סרט מותחן ספרדי משנת 2016 בבימויו של אלברטו רודריגז, מבוסס על ספר תיעודי משנת 2006 מאת מנואל קרדן. בסרט מככב את אדוארד פרננדז בתפקיד פרנסיסקו פאאסה, סוכן לשעבר של השירות החשאי הספרדי שזייף את מותו שלו לאחר שערוריית שחיתות ידועה לשמצה. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן, שם הוענק לאדוארד פרננדס פרס צדף הכסף לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בגילום פרנסיסקו פאאסה. הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים בלונדון 2016. פרנסיסקו פאאסה, סוכן חשאי לשעבר בממשלת ספרד שהשתתף במבצע החשוב ביותר נגד קבוצת הטרור הבסקית ETA, הופך למטרה של ממשלתו שלו ונאלץ לעזוב את המדינה. כאשר הוא מצליח סוף סוף לחזור לספרד, הוא שבור וחייו האישיים מתפרקים. הוא זוכה לביקור של לואיס רולדאן, נציב המשטרה לשעבר העוצמתי שמציע לו מיליון דולר כדי לעזור לו לשמור על שנים עשר מיליון דולר שהוצאו מהתקציב. מוחו האקוטי של פאאסה מתכנן נקמה כדי להשיג את כספו של רולדאן. חוסה קורונאדו בתפקיד ג'סוס קאמוס אדוארד פרננדס בתפקיד פרנסיסקו פאאסה אמיליו גוטיירס קבה בתפקיד אוסורנו קרלוס סנטוס בתפקיד לואיס רולדאן מרתה אטורה בתפקיד נייב פרננדז פוארטו כריסטיאן סטאם בתפקיד הנס פיליפ רבוט בתפקיד ז'אן-פייר פינאו לואיס קאלחו בתפקיד חואן אלברטו בלוך אגוסטין גליאנה בתפקיד טיפו פילטליה קרייג סטיבנסון בתפקיד ז'ורז' סטארקמן ראמון ראדוס בתפקיד רפאל ורה מיריה פורטס בתפקיד גלוריה אנריק בנבנט בתפקיד קסטורלי ג'ונס פפילה בתפקיד ארלאוקאס ישראל אלחאלדה (ספ') בתפקיד גונזאלז טומאס דל אסטל בתפקיד ברמחו פדרו קזבלנק בתפקיד אבוגדו דה פיסה אלבה גלוצ'ה בתפקיד ביאטריס "עשן ומראות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עשן ומראות", באתר נטפליקס "עשן ומראות", באתר AllMovie (באנגלית) "עשן ומראות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עשן ומראות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "'Smoke and Mirrors' ('El Hombre de las Mil Caras'): San Sebastián Review". The Hollywood Reporter. 19 בספטמבר 2016. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Eduard Fernández, Concha de Plata por su Paesa de 'El hombre de las mil caras'". El País (בספרדית). 24 בספטמבר 2016. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Smoke & Mirrors". BFI. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
נשקיני קייט

נשקיני קייט (באנגלית: Kiss Me Kate) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1953 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם הווארד קיל, קתרין גרייסון ואן מילר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזמר "נשקיני קייט" מאת סם ובלה ספיבק (1948) עם שירים מאת קול פורטר המבוסס על המחזה אילוף הסוררת של ויליאם שייקספיר. העלילה היא על שחקנים המעלים את הצגת המחזה אילוף הסוררת של ויליאם שקספיר וחייהם האמיתיים משפיעים על הופעתם בהצגה. חלק מהשחקנים מופיע בתפקיד כפול של שחקנים בחיים האמיתיים ועל הבמה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (אנדרה פרבין וסול צ'פלין). פרד גראהם (הווארד קיל) ולילי ואנסי (קתרין גרייסון) נפגשים בביתו של קול פורטר (רון רנדל) לקראת הפקת המחזמר "נשקי קייט" לפי אילוף הסוררת של ויליאם שקספיר. פרד הוא השחקן הראשי, הבמאי והמפיק. לילי ופרד היו נשואים והתגרשו. פורטר נותן להם לשיר ביחד את "So in Love". לחדר מתפרצת לואיז ליין (אן מילר) ושרה ורוקדת את שירו של פורטר "Too Darn Hot". בהצגה היא תשחק את אחותה הצעירה של קייט, ביאנקה. ביל קלהון (טומי ראן) הוא חבר של לואיז ומהמר כבד. הוא מזייף חתימה של פרד על שטר התחייבות של 2,000 דולר למאפיונר לאחר שהפסיד בקלפים. לואיז כועסת על התנהגות ושרה "Why Can't You Behave?". הוא משחק בהצגה את לוצ'נסיו, אחד המחזרים שלה. פרד ישחק את "פטרוצ'יו" ולילי את "קייט". היחסים בין פרד ללילי יודעים עליות ומורדות. היא עומדת להינשא לאיש עסקים עשיר מטקסס. הם נזכרים בימים הטובים שבילו בשווייץ ושרים ורודים "נפלא" ("Wunderbar") ומתנשקים. פרד שולח פרחים ללואיז ובטעות הם מגיעים ללילי שכועסת מאוד וזה משפיע על משחקה בהצגה. פטרוצ'יו מגיע לפדואה במטרה להתחתן עם אישה עשירה ושר ""I've Come To Wive It Wealthily In Padua"". הוא נפגש עם בפטיסטה (קורט קסנר) אביהם של קייט וביאנקה. קייט הבכירה היא אגרסיבית ושונאת גברים. היא שרה בכעס "I Hate Men". פטרוצ'יו מנסה לאלף אותה ולעיתים הם מחליפים סטירות ומכות. ביאנקה לעומתה היא מחוזרת על ידי לוצ'נסיו, גרמיו והורטנסיו והיא שרה להם כי היא מוכנה להתחתן עם כל אחד בשם "Tom, Dick or Harry". פטרוצ'יו מקונן על מר גורלו. הוא מעיין בפנקס שמות של כל הנשים איתן ניהל יחסים ושר "Were Thine That Special Face". להצגה נשלחים שני מאפיונרים, ליפי (קינן ווין) וסלאג (ג'יימס ויטמור) ומראים את שטר ההתחייבות של פרד לבוס שלהם. לילי מאיימת לברוח באמצע ההצגה עם ארוסה. פרד אומר למאפיורים כי אם היא תברח לא יהי לו כסף לשלם להם. הם מתחייבים לשמור על לילי שלא תברח ואף נכנסים כשחקנים בהצגה כדי לפקוח עין עליה. לבסוף מתברר שהבוס שלהם חוסל והחוב של פרד בוטל. מאחר שהם התאהבו בשקספיר הם שרים ורוקדים את "Brush Up Your Shakespeare". לילי מנצלת את הסתלקות המאפיונרים ועוזבת עם ארוסה אך לקראת סוף ההצגה הוא מתחרטת וחוזרת להצגה. היא אומרת לו כי אישה צריכה להיכנע לבעלה. הם מתנשקים וכולם שרים "Kiss Me Kate". "נשקיני קייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נשקיני קייט", באתר AllMovie (באנגלית) "נשקיני קייט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לנשקיני קייט, באתר יוטיוב נשקיני קייט, באתר TCM צטט את שקספיר, באתר יוטיוב וונדרבר, באתר יוטיוב טום דיק או הארי, באתר יוטיוב דואט אהבה, באתר יטיוב סצנת הסיום, באתר יוטיוב היכן החיים שחלפו, באתר יוטיוב
דודג' 126

דודג' 126 (באנגלית: Dodge 126, קרוי גם: Dodge Series 126, Dodge Brothers Series 126) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה במספר תצורות נוספות בין השנים 1926–1927 על ידי חברת "האחים דודג' אוטומוביל" אשר בשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר. סך הכול יוצרו 394,870 יחידות. ערך מורחב – דודג' חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T (35 כוחות סוס לעומת 20). בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916. באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה. בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה לקבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר. בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות). מנוע קדמי. מנוע בנזין 3.5 ליטר. סוג הנעה: הנעה אחורית. תמסורת ידנית - 3 מהירויות. בלמים - מכניים ב-2 הגלגלים האחוריים. 4 דלתות - טורפדו ("Torpedo" (אנ')). 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - קופה. 2 דלתות - קבריולה. 2 דלתות - רודסטר. 4 דלתות - סטיישן. 4 דלתות - לנדולט. 2 דלתות -טנדר. "בסיסי" (Standard), מחיר: 855 – 1,200 דולר (שנת 1926, ארצות הברית). "Special" (רמת ביניים), מחיר: תוספת 100 דולר לדגם הבסיסי (שנת 1926, ארצות הברית). "Custom" (רמת גימור הגבוהה ביותר). "Deluxe/Sport" (בדגמים ספורטיביים), מחיר: הפחתה של 135 דולר מדגם הבסיס (שנת 1927, ארצות הברית). "Deluxe sedan" (שנת 1927). "דודג' 126" "דודג' 126" "דודג' 126" "דודג' 126", שנת 1927 בתצורה 4 דלתות סדאן "דודג' 126", קרו גם: Dodge Brothers - טנדר דודג' קרייזלר דודג' 30–35 דודג' פאסט פור מדיה וקבצים בנושא דודג' 126 בוויקישיתוף "דודג' 126" car.info/en-se/dodge/126 Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996 ISBN 978-08-73414-28-9. טורפדו - סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש משנת 1908 עד אמצע שנות ה-30 של המאה העשרים, שהיה בעל פרופיל קבוע וחלק עליון רך מתקפל או ניתן להסרה. העיצוב מורכב ממכסה המנוע שהונח להיות ברמה עם קו המותניים של המכונית דודג' 126 conceptcarz.com/vehicle/z14594/dodge-brothers-series-126 דודג' 126 -סטיישן rmsothebys.com/en/auctions/fl10/collector-cars-of-fort-lauderdale/lots/r459-1926-dodge-brothers-series-126-station-wagon דודג' 126 -סטיישן bonhams.com/auctions/13092 "דודג' 126" טנדר כולל תמונה shannons.com.au/club/enthusiasts/ronald/garage/1927-dodge-126
מטרוגורודוק

מטרוגורודוק (ברוסית: Метрогородок) הוא ראיון של המחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 27.5674 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 39,121 תושבים (2020). מטרוגורודוק הוא הראיון הגדול ביותר מבחינת שטחו במוסקבה. מרבית שטחו של הראיון מאוכלס על ידי הפארק הלאומי "לוסיני אוסטרוב". בראיון יש 18 מפעלי תעשייה, כולל תחנת כוח תרמית וחום 23 של מוסאנרגו ,26 חברות סחר, 4 בתי חולים, 2 קופות חולים, בתי מרקחת, 10 גני ילדים. על שטח הראיון נמצאות האוניברסיטה החברתית הממלכתית הרוסית, האוניברסיטה הפסיכולוגית והפדגוגית של העיר מוסקבה. על גבול הראיון יש שתי תחנות של הטבעת המרכזית של מוסקבה – "בלוקמנאיה" ו"בולבר רוקוסובסקוגו". תחנת המטרו הקרובה ביותר היא "בולבר רוקוסובסקוגו" של קו סוקולניצ'סקאיה, שנמצא בסמוך לגבול הראיון. למרות העובדה כי למעלה מ-90% מכל שטח הראיון תופס הפארק הלאומי לוסיני אוסטרוב, המצב האקולוגי מוערך כלא טוב בקשר לאזור התעשייה מספר 53 "קלושינו", שבשטחו נמצאת תחנת כוח תרמית וחום 23, ומספר גדול של כריתות אזורי יער. מדיה וקבצים בנושא מטרוגורודוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מטרוגורודוק (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזלינה ליידסטר

רוזלינה טראן ליידסטר (באנגלית: Rosalina Tran Lydster; נולדה ב-16 בספטמבר 1962) היא מעצבת תכשיטים וייטנאמית-אמריקאית. היא הייתה מעצבת משותפת של הכתר בתחרות מיס יוניברס 2008. רוזלינה ליידסטר נולדה בווייטנאם להאי וו, צורפת של הגברת הראשונה של וייטנאם וחברות אחרות מסייגון. אביה היה אדריכל מיומן. המשפחה הייתה בעלת עסק תכשיטים אשר התאים ללקוחות יוקרתיים. בהמשך הם עברו לארצות הברית בשנות ה-70 והמשיכו בעסקי התכשיטים בסן פרנסיסקו. ליידסטר למדה עסקים באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו (אנ') והמשיכה בלימודים במכון לאופנה לעיצוב ומרצ'נדייז. לאחר סיום הלימודים, ליידסטר החלה את הקריירה שלה כבנקאית השקעות בחברה גדולה בוול סטריט. היא עיצבה טבעות חתונה ותכשיטים אחרים לחברים עד שהחליטה להקים את חברת התכשיטים שלה בשנת 2001. בשנת 2005 היא נבחרה כאחת התכשיטניות הרשמיות לטקס פרסי אוסקר ה-78 ב-2006. בשנת 2008 נבחר ליידסטר כמעצבת המשותפת לתחרות מיס יוניברס 2008 וכשופטת מקדימה לתחרות מיס יוניברס 2009. Kam, Nadine (1 בדצמבר 2005). "Rosalina just wants to have fun, and it shows in her whimsical gems". Honolulu Star-Bulletin. {{cite news}}: (עזרה) Nishioka, Joyce (22 באוגוסט 2003). "Bijoux, Bijoux". AsianWeek. אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2013. נבדק ב-2013-12-07. {{cite news}}: (עזרה) Wickell, Carly (2013-11-13). "Jewelry by Rosalina Lydster". Jewelry.about.com. אורכב מ-המקור ב-2013-12-11. נבדק ב-2013-12-07. "Miss Universe Crown Contains Over 1,000 Precious Gems". 7 ביולי 2008. נבדק ב-17 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Rosalina Lydster Partners with National Hospice Foundation" (הודעה לעיתונות). National Hospice Foundation. 3 באפריל 2009. אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2013. {{cite press release}}: (עזרה) "Members: Rosalina Lydster". missuniverse.com. אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2011. נבדק ב-2013-12-07. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוזלינה ליידסטר".
הפיקוד השלישי

הפיקוד השלישי (בפורטוגזית: "Terceiro Comando") הוא ארגון פשע ברזילאי העוסק בסחר בסמים בריו דה ז'ניירו. נוסד בראשית שנות השמונים מתוך הפיקוד האדום. הארגון היה מעורב בכמה עימותים בהיקף קטן (בשנת 2001 ו -2004) עם הכנופיה המתחרה הפיקוד האדום. לארגון אין מנהיג יחיד והוא במקום זאת רשת המבוססת על הדדיות אופקית המסייעת לכנופיות חברים בפאבלות שונות כאשר הם מנסים לרכוש סמים ואקדחים. Karina Biondi, Sharing This Walk: An Ethnography of Prison Life and the PCC in Brazil. Edited and translated by John F. Collins (Chapel Hill: University of North Carolina Press: 2016) Uppsala Conflict Data Program Conflict Encyclopedia, Brazil, non-state conflict, Comando Vermelho - Terceiro Comando, Actor Information "Facções" (בפורטוגזית). 15 באפריל 2011. נבדק ב-23 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.