laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיוט ברחוב אלם (סרט, 2010)

סיוט ברחוב אלם (במקור: A Nightmare on Elm Street) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2010 אשר אותו כתבו וסלי סטריק ואריק הייסרר על פי דמויות מאת וס קרייבן, ואשר אותו ביים סמואל באייר, והוא התשיעי בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם". סרט זה הוא רימייק לסרט המקורי משנת 1984, ומככבים בו קייל גאלנר, רוני מארה, קייטי קאסידי, תומאס דקר, קלן לוץ, קוני בריטון וג'קי ארל היילי כפרדי קרוגר. כאשר קבוצת נערים נרצחים באופן מוזר אחד אחרי השני בשנתם, חבורת נערים מנסה לחקור ולגלות למה בחור מת עם צלקת וכפפה בעלת ארבעת הלהבים מנסה להרוג אותם בייסורים דרך חלומותיהם. כשרק שניים מהם נשארים בחיים הם מגלים שאדם בשם פרדי קרוגר היה גנן (בגינה) בגן הילדים שבו היו. הם מגלים כי הוריהם האשימו אותו אז בתקיפה מינית של ילדיהם בני החמש, ולאחר שלא מוצה עמו הדין, ההורים לא היו מוכנים לעבור על כך בשתיקה. הם החליטו לרדוף אחריו ושרפו אותו במפעל ישן וכי עכשיו פרדי חזר מעולם המתים לנקמה בהורים ששרפו אותו דרך הילדים שנפגעו ממנו. אז, הם מחפשים דרך לעצור אותו. כשהוא חזר הוא התחיל להופיע ברמזים בחלומותיהם, הקטע הכי מוכר בסרט הוא שפרדי שורט בחוזקה את צינורות המפעל וזה גורם להוצאת ניצוצות מהכפפה. הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי וציון 14% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 184 ביקורות. יום שישי ה-13 (סרט, 1980) מדיה וקבצים בנושא סיוט ברחוב אלם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיוט ברחוב אלם "סיוט ברחוב אלם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיוט ברחוב אלם", באתר נטפליקס "סיוט ברחוב אלם", באתר AllMovie (באנגלית) "סיוט ברחוב אלם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סיוט ברחוב אלם", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סיוט ברחוב אלם", באתר Metacritic (באנגלית) "סיוט ברחוב אלם", באתר אידיבי "סיוט ברחוב אלם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "A Nightmare on Elm Street (2010)". Box Office Mojo. Internet Movie Database. ארכיון מ-2011-06-24. נבדק ב-1 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) "A Nightmare on Elm Street‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
כתב יד (כתב)

כתב יד הוא האופן שבו אדם כותב טקסט בידו, באמצעות עיפרון, עט, גיר וכדומה. האבחנה בין טקסט מודפס לבין טקסט שנכתב בכתב יד חשובה בעיקר בתרבויות בהן קיים גם דפוס, למרות שגם בתרבויות לפני הגעת הדפוס היה הבדל בין כתיבה פורמלית ולא פורמלית. לפני שהדפוס היה נגיש לכלל האוכלוסייה המונח כתב יד התייחס גם לעותק ידני של יצירה מקורית. לעומת זאת, בעידן הדפוס נוספה משמעות הפוכה למונח כתב יד כאל מקור של יצירה כלשהי. במובן זה כתב יד יכול להיות גם מודפס. כתב מחובר הוא כתב יד שבו האותיות מחוברות אחת לשנייה: הדבר נפוץ מאוד בשפות הנכתבות בכתב לטיני (למשל בגרמנית או אנגלית) או קירילי (למשל רוסית), ובערבית קיים חיבור בין האותיות גם בגרסאות מודפסות. כתב עברי רהוט משמש כחלופה לכתב הארמי בכתיבה בכתב יד. ישנם המחברים אותיות מסוימות, אך הדבר אינו שגור ככלל. לכתב ידם של אנשים שונים יש לעיתים קרובות צורה שונה, ויש הרואים קשר בין כתב היד ואישיותו של אדם. אמונה זו משמשת יסוד לתאוריות שונות, שהבולטת בהן היא זו העומדת ביסוד הגרפולוגיה. כתבי היד של לאונרדו דה וינצ'י מונים 13,000 דפים של רישומים וטקסט בכתב ראי. כתב ידו של אדם משתנה לעיתים במהלך השנים. גרשם שלום תיאר את התרשמותו מכתב ידו של ש"י עגנון: בתחילה עוד יכולתי לפענח את כתב-ידו במכתביו ובסיפורים, שנתן בידי לקריאה ואף לתרגום. ברם כבר ניכרו אז נטיותיו לעשות את כתב-ידו לכתב-סתרים, המדהים את עיני הקורא. ברבות הימים הגיעו הדברים לידי כך, שמרת אסתר, שעה שביקשה לעשות לך טובה, צירפה תעתיק למכתביו, להקל עליך את מלאכת הפענוח של כתב-הרזים, שהיה דומה יותר לנקודות של זבובים מאשר לאותיות עבריות. — גרשם שלום, דברים בגו, הפרק "ימי עגנון בגרמניה", עמ' 468, הוצאת עם עובד, 1975 כתב היד מחייב רכישה של מיומנות מוטורית לשם יצירתו. מסיבה זו לאנשים בעלי בעיה גרפומוטורית או קושי בתיאום עין-יד יש בדרך כלל גם בעיה בכתב היד. דיסגרפיה היא לקות למידה המאופיינת בפגיעה בכתב היד. חן מלול, הצצה לתעשיית הזיופים המשגשגת של כתבי יד מארצות ערב, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 10 בינואר 2019 ד"ר גיל לוריא, ניתן לזהות אם אדם משקר על פי כתיבתו, באתר הערוץ האקדמי Claire Suddath, Mourning the Death of Handwriting, Time, August 3, 2009 יוגב ישראלי, על קלף מעוטר ובכתב יד: כך נראתה תעודת סיום לימודים בת 341 שנה, באתר ynet, 14 ביולי 2024 כתב יד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מאוריסיו פונס

קרלוס מאוריסיו פונס קרטחנה (בספרדית: Carlos Mauricio Funes Cartagena; נולד ב-18 באוקטובר 1959) הוא עיתונאי ופוליטיקאי מאל סלוודור, שכיהן כנשיא אל סלוודור בשנים 2009–2014. בנם של רואה החשבון רוברטו פונס ושל המזכירה מריה מירנה קרטחנה, מאוריסיו פונס למד במכללת "קולחיו סנטרואמריקה" ומכללה הישועית האקסטרנית "סן חוסה". בהמשך למד ספרות ותקשורת באוניברסיטה המרכז אמריקאית ע"ש חוסה סמאון קאניאס בסן סלוודור. פונס התחיל את הקריירה העיתונאית שלו בערוץ הטלוויזיה 10 בפברואר 1986. מ-1987 הועסק בערוץ 12 בו ניהל את התוכנית הראיונות הפופולרית "ראיון היום" ותוכניות חדשות. כמו כן במשך 15 שנה היה כתב של הרשת "סי. אן.אן" בשפה הספרדית. הוא היה כתב בימי מלחמת האזרחים בסלוודור, ובאותה תקופה גיבש את השקפתו הפוליטית. אחד מאחיו נהרג בעת מלחמת האזרחים. בנו הבכור אלחנדרו פונס ולאסקו, נרצח בגיל 27 בשנת 2007 בעת ששהה בפריז לצורך לימודי צילום, תוך כדי שנתקף על ידי גבר ממוצא מרוקאי. פונס נבחר לתפקידו כמועמד מפלגת השמאל חזית השחרור הלאומי פראבונדו מארטי (FMLN). הוא גבר על יריבו רודריגו אווילה ממפלגת הברית הלאומית, לאחר שזכה בכ-51.3% מקולות הבחירות. מאז נכנס לתפקידו, ניהל פונס מגוון רחב של רפורמות חברתיות שנועדו להילחם בעוני ובפערים החברתיים במדינה. בין היתר, בוטלו תשלומים עבור שירותי בריאות, הוחל באספקת מדי תלבושת אחידה ומזון לתלמידים, הממשלה החלה לבצע הכשרות מקצועיות והוחל בתשלום קצבאות זיקנה. עם הגעתו לשלטון הנשיא פונס חידש את היחסים הדיפלומטיים עם קובה, שהיו מנותקים במשך 50 שנה, מאז המהפכה הקובנית. הוא כיהן בתפקיד עד 2014. לאחר תקופת שלטונו הואשם בהלבנת הון וקיבל מקלט מדיני בניקרגואה. פונס נשוי לד"ר ואנדה פיניאטו, ילידת ברזיל שהתאזרחה בסלוודור והייתה פעילה במפלגת העובדים בארץ מולדתה. יש להם בן, גבריאל. מדיה וקבצים בנושא מאוריסיו פונס בוויקישיתוף מאוריסיו פונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיטר רונו

פיטר קיפצ'ומבה רונו (באנגלית: Peter Kipchumba Rono ; נולד ב-31 ביולי 1967) הוא אתלט עבר קנייתי. הוא אלוף אולימפי בריצת 1500 מטר. רונו נולד בכפר קמובו ליד קפסאבט שבמחוז נאנדי שבקניה. רונו זכה במדליית זהב באליפות אפריקה בריצת שדה שנערכה בניירובי, בשנת 1985. באליפות העולם באתלטיקה לנוער הראשונה, שנערכה באתונה, יוון בשנת 1986 זכה רונו במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:45.62 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:20.03 דקות. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 קבע רונו בריצת 1500 מטר תוצאה של 3:48.81 דקות ולא עלה לשלב הגמר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום 22 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.76 דקות. באולימפיאדת סיאול (1988) זכה רונו במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.96 דקות, לפני פיטר אליוט מבריטניה (3:36.15 דקות) וינס-פיטר הרולד ממזרח גרמניה (3:36.21 דקות) ובכך היה לאתלט הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב במשחקים האולימפיים בריצה זו (21 שנים ו-62 ימים). בתחרות שנערכה בלוזאן, שווייץ ביולי 1991 קבע רונו בריצת מייל תוצאה של 3:51.41 דקות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 16 בתוצאה של 3:41.76 דקות. לאחר המשחקים האולימפיים, רונו לא זכה בתואר חשוב כל שהוא. הוא התמקד בלימודיו וסיים תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטת מאונט סנט מארי שבמרילנד שעבורה השתתף בתחרויות ובהמשך גם אימן את ספורטאיה. כיום, מתגורר רונו בניו ג'רזי עם רעייתו, מרי קירוי, בעלת מדליית ארד בריצת 10000 מטר ממשחקי אפריקה שנערכו בניירובי בשנת 1987 ומועסק על ידי חברת ניו באלאנס. ילדיו, פטריק ואירן, אף הם אתלטים מצטיינים. ריצת 1500 מטר: 3:34.54 דקות (1989) ריצת מייל: 3:51.41 דקות (1991) ריצת 5000 מטר: 14:20.03 דקות (1986) פיטר רונו, באתר olympedia.org פיטר רונו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית פיטר רונו, באתר Track and Field (גברים)
ריקרדו מרטינלי

ריקרדו אלברטו מרטינלי ברוקאל (בספרדית: Ricardo Alberto Martinelli Berrocal; נולד ב-11 במרץ 1952) הוא איש עסקים שכיהן כנשיא פנמה בשנים 2009–2014. מרטינלי שימש כמנהל הביטוח הלאומי בפנמה בין השנים 1994 ל-1996, ובין 1999 ל-2003 כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של החברה המנהלת את תעלת פנמה וכשר לענייני התעלה. ב-1998 הקים את מפלגת המרכז-ימין קאמביו דמוקרטיקו (Cambio Democrático; "שינוי דמוקרטי"), וב-2004 היה מועמד המפלגה לנשיאות. הוא הגיע למקום הרביעי והאחרון, לאחר שקיבל כ-5.3% מהקולות, ומפלגתו השיגה שלושה מושבים בפרלמנט. בבחירות שנערכו בשנת 2009 זכה מרטינלי בניצחון סוחף, לאחר שקיבל כ-60% מקולות הבוחרים. הוא נהנה גם מרוב מוחלט בפרלמנט, לאחר שמפלגתו קיבלה 42 מתוך 71 המושבים. הוא הושבע לנשיא ב-1 ביולי אותה שנה. ב-1 ביולי 2014 הסתיימה כהונתו של מרטינלי כנשיא. נגד הנשיא לשעבר מתנהלת חקירה על פרשות שחיתות מרובות, וחקירה עיקרית על טענות של האזנות סתר לא חוקיות כנגד אנשי ממשל ובעלי עמדות מפתח במדינה. את מכשירי ההאזנה לפי התביעה קנה הנשיא לשעבר מחברה ישראלית שגם הגיעה ואימנה את אנשיו בהפעלתו. ב-22 בדצמבר 2015 הוצא נגדו צו מעצר בגלל אי הופעתו לבית המשפט. הנשיא לשעבר עזב את המדינה בינואר 2016 ולא חזר. ב-12 ביוני 2017 נעצר מרטינלי על ידי שירות המרשלים של ארצות הברית והוסגר לפנמה ב-11 ביוני 2018. ב-9 באוגוסט 2019 זיכה הרכב בן שלושה שופטים את מרטינלי מאשמת שחיתות וריגול פוליטי בזמן כהונתו והורה על שחרור ממעצר הבית בו שהה. בדצמבר 2022 הוא הועמד לדין בגין הלבנת הון מכספי ציבור בתקופת כהונתו בשנים 2014-2009 באמצעות רכישת אמצעי תקשורת. מרטינלי הכחיש את האישומים וטען כי מדובר ברדיפה פוליטית. הוא הכריז על כוונתו לרוץ שוב לנשיאות בשנת 2024, אולם ביולי 2023 הוא הורשע, מה שמהווה איום על תוכניותיו להתמודד שוב על הנשיאות. מדיה וקבצים בנושא ריקרדו מרטינלי בוויקישיתוף ריקרדו מרטינלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ריקרדו מרטינלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Ricardo Martinelli: former Panama president not guilty of spying, The Guardian. August 10, 2019 חדשות (2022-12-10). "פנמה: הנשיא לשעבר מרטינלי יועמד לדין בגין הלבנת הון". Ynet. נבדק ב-2023-11-12. נשיאה לשעבר של פנמה ריקרדו מרטינלי נמצא אשם בהלבנת הון, באתר www.maariv.co.il, ‏18/7/2023 Ricardo Martinelli: former Panama president not guilty of spying, The Guardian. August 10, 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא פנמה ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורפיריו לובו סוסה

פורפיריו לובו סוסה (בספרדית: Porfirio Lobo Sosa; נולד ב-22 בדצמבר 1947), ידוע גם בכינויו "פפה לובו", היה נשיא הונדורס בין השנים 2010–2014. לובו כיהן כנשיא הקונגרס הלאומי בין 2002 ל-2006. ב-2005 היה מועמד המפלגה הלאומית של הונדורס (Partido Nacional de Honduras), מפלגת ימין-מרכז, לנשיאות, והפסיד למנואל סלאיה לאחר שזכה ב-46% מהקולות. ב-2009 היה מועמד המפלגה פעם נוספת, וניצח לאחר שזכה בכ-56.6% מהקולות. הוא החל לכהן כנשיא הונדורס ב-27 בינואר 2010. בתקופת כהונתו, נקט לובו מספר צעדים שנועדו להקל על העוני במדינה. בין היתר, הנהיג פנסיה חודשית בשיעור של כמאה דולרים, והעלה את שכר המינימום. מדיה וקבצים בנושא פורפיריו לובו סוסה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תל אביב בראשיתה: 1909–1934

תל אביב בראשיתה, 1909–1934 הוא כותר ספר בעריכת ד"ר מרדכי נאור אשר ראה אור בסדרת "עידן", הוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת תשמ"ד 1984. בספר קובצו מבחר מקורות ומחקרים העוסקים בעיר תל אביב בשלושת העשורים הראשונים; על היוזמה להקים שכונה יהודית עצמאית בחולות מצפון ליפו בשנת 1906, על מימושה בהקמת שכונת "אחוזת בית" ב-1909, והמשכה בתל אביב הקטנה, ולאחר מכן, ראשית תהליכי צמיחתה של תל אביב כמרכז התרבות העברית החדשה בארץ ישראל, והפיכתה למטרופולין הכלכלי של היישוב ואוכלוסיית ארץ ישראל בכללה. תל אביב צמחה במהירות בהיקף האוכלוסייה ובמגוונותה, התפשטה לכיוון צפון ומזרח, ובתחומה הוקמו רבים מהארגונים והמוסדות החדשים של היישוב. וכך, חלק ניכר מהמגמות החדשניות שאירעו בכלל היישוב, היו מופעים תקדימיים בה, בחיי החברה, בחינוך, בציור ובאדריכלות, במוזיקה ובתיאטרון, הן בחוצותיה וברחובותיה והן בבתי התרבות שבה. פרקי הספר הם מאמרים ורשימות: חלקם מהווים מקורות למחקר, וחלקם הם מחקרים על התקופה. "פרוטוקולים של ועד אחוזת בית" - תל אביב מהשנים תר"ע-תרע"ד 1913-1909. מאמרים ורשימות מתוך העיתונות הערבית על תל אביב. מאמרים ורשימות על המשורר חיים נחמן ביאליק בתל אביב. עקיבא אריה וייס - "כיצד נוסדה 'אחוזת-בית'". נתן אלתרמן - "שש סקיצות תל אביביות". מאיר דיזנגוף - "תל אביב בת עשרים וחמש". פנחס יורמן - "תל אביב 1934 : תמונת מצב". יעקב חורגין - "צרור זכרונות ואהבה". יהושע פלמון - "להיות ילד בתל אביב הקטנה". מרדכי נאור ועמית לוינסון - "מי היו 66 מייסדי תל אביב?". גדעון ביגר - "התפתחות השטח הבנוי של תל אביב בשנים 1934-1909". ארנון גולן - "תל אביב במלחמת העולם הראשונה". דן גלעדי - "תל אביב בעלייה הרביעית". נתן הרפז - "מ'בתי חלומות' ל'בתי קופסאות' - המהפך האדריכלי של שנות השלושים בתל אביב". שלמה שבא - "תל אביב המצוירת". אהוד בן עזר - "תל אביב בראי הספרות". מרדכי נאור - "מדרכון - מאחוזת בית ל'תל אביב הקטנה'" "תאריכון מפורט" "תל אביב בראשיתה - ביבליוגרפיה מוערת" תל אביב בראשיתה: 1909–1934, באתר OCLC (באנגלית) "התפתחות השטח הבנוי של תל אביב בשנים 1934-1909"
איבר מין

איבר מין הוא האיבר המעורב ברבייה מינית בבעלי חיים ובצמחים. בדרך כלל יש שתי קבוצות שונות של איברי מין – זכריים ונקביים. החלק הגלוי של איברי המין אצל יונקים זכרים מורכב משק האשכים והפין. אצל נקבות הוא מורכב מהפות והנרתיק. אצל יונקים בעלי שליה לנקבות יש שני פתחים לאיברי המין – הנרתיק והשופכה, בעוד שלזכרים יש רק אחד – השופכה. לאיברי מין של זכרים ונקבות יש קצות עצבים רבים, וכתוצאה מכך המגע המיני הוא מהנה ורגיש. ברוב החברות האנושיות, ובמיוחד בחברות השמרניות יותר, חשיפת איברי המין האנושיים בציבור אסורה. אצל בעלי חיים רבים אחרים, פתח אחד המכונה פתח ביב משמש כפתח היחיד עבור מערכת הרבייה, העיכול, והשתן (אם קיימים). אצל כל היצורים הדו-חיים, הציפורים, הזוחלים, כמה דגים, וכמה יונקים (יונקי הביב, טנרקיים, חפרפזיים וחפרפרות כיס) יש פתח מסוג זה. איברי מין אצל חרקים מכונים אברי המין החיצוניים. איברי הרבייה של שבלולים וחלזונות משתנה מאוד מקבוצה אחת לאחרת. מדיה וקבצים בנושא איבר מין בוויקישיתוף איברי מין, דף שער בספרייה הלאומית
ההתיישבות במישור החוף המרכזי

התיישבות היהודים במישור החוף המרכזי של ישראל בעת החדשה (לפירוט ההתיישבות היהודית לאורך ההיסטוריה ראה את הערך היסטוריה של העם היהודי בארץ ישראל) החלה בסוף המאה ה-19, על אדמות שנרכשו מבעליהן הערבים, ובהמשך הוא הפך לאזור המאוכלס ביותר בארץ. עד שנת 1948 יכלו יהודים להתיישב רק במקומות שבהם מכרו להם הערבים אדמות. הערבים לא מכרו ליהודים קרקעות באזורים שהיו טובים להתיישבות, כגון השומרון והגליל התחתון. הקרקעות שנמכרו ליהודים ממוקמים בשלושה אזורים מרכזיים: באצבע הגליל ואזור אגם החולה – אזורים שהיו ביצתיים ונגועים במלריה. בעמק יזרעאל ובעמק חרוד – שהיו גם הם אזורים ביצתיים ונגועים במלריה בשרון ובהמשכו הדרומי – צפון מישור יהודה. השטחים באזורים אלו היו בלתי נוחים לחקלאות שכן השטח היה מורכב, בחלקו, מגבעות כורכר שאינן מתאימות לחקלאות. חלק אחר היה עשוי אדמות חמרה (ה"רכס האדום"), שגם הוא לא הביא תועלת רבה למשק החקלאי. משום שאין באזור מעיינות שבעזרתם ניתן להשקות את האדמה ובאותה התקופה עדיין לא ידעו על קיומם של מי תהום עמוקים באזור (וממילא לא הייתה הטכנולוגיה לשאיבתם) התקשו התושבים הערבים לעבד את אדמת החמרה. באין שימוש לאדמות, מכרו אותם ליהודים. היהודים הציוניים, שהיו באותה התקופה חסרי ידע חקלאי, קנו את קרקעות החול האדום. בהמשך, כאשר נתגלו מי תהום עמוקים, שאבו אותם באמצעות מנועי בעירה פנימית. מנועי הבעירה הפנימית הומצאו לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-19 ובשנות ה-90 של המאה הגיעו מנועים ראשונים מסוג זה לארץ ישראל. בדיעבד נראה כי הייתה ברכה בחוסר הידע החקלאי של המתיישבים היהודים, שכן "בזכותו" הם הסכימו לקנות את אדמות החול האדום (חמרה). בנוסף, גרם להם חוסר הניסיון לנסות גידולים שונים, עד שהגיעו, כעבור ארבעים שנות ניסוי וטעייה, לגידול האופטימלי לקרקע זו: ההדרים. הברון רוטשילד והמוסדות הציוניים הם שמימנו ניסיונות חקלאיים אלו. הנסיבות ההיסטוריות שאפשרו את הצלחת הגידולים החדשים: בזכות ההמצאת החדשנית - יחסית לאותם הימים - של אוניות קיטור ואוניות קירור, יכלו החלוצים לשלוח את ההדרים לייצוא באירופה. התגלות הוויטמינים בראשית המאה ה-20 העלתה את ערך ההדרים והגדילה את הביקוש להם. עלייה ברמת החיים באירופה אפשרה את קניית פרי ההדר. 100 שנה קודם לכן, ידה של מרבית האוכלוסייה באירופה לא הייתה משגת לרכישת תפוזים. השגשוג במשק ההדרים נעצר בשנת 1939 עקב הניתוק מהשווקים באירופה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. ניתוק זה הגביר את הצורך של היישוב בארץ ישראל ושל הצבא הבריטי במוצרים תעשייתיים. כתוצאה מכך, רוב המושבות החקלאיות החלו להתפתח לערים ועברו לעסוק בתעשייה ובשירותים. כך למשל המושבות ראשון לציון ורחובות, שבשתיהן היה משבר בענף הפרדסים ובשתיהן התגוררו פועלים רבים שהיו מוכנים לעבור מענפי החקלאות לעבודה בתעשייה. את ההון שהצטבר השקיעו בעלי הפרדסים בענף התעשייה. כאמור, היה ביקוש רב לתוצרת תעשייתית, הן מצד האוכלוסייה והן מצד הצבא הבריטי. המושבה נס ציונה, שהעסיקה פועלים ערבים בעיקר, לא השתתפה בתהליך זה, ונותרה מושבה חקלאית למשך שנים רבות לאחר מכן. תהליכים אלו התגברו עם פרוץ מלחמת העצמאות והעלייה ההמונית שבאה בעקבותיה. מישור החוף המרכזי הפך, אם כן, מאזור חקלאי המייצר הדרים לאזור עירוני–תעשייתי– שירותי וכך הפך לאזור המאוכלס ביותר בארץ.
Pink Friday: Roman Reloaded

Pink Friday: Roman Reloaded (בעברית: יום שישי הוורוד: רומן מחדש) הוא אלבומה השני של זמרת ההיפ הופ הטרינידדית ניקי מינאז'. האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 2012, דרך חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק רקורדס. האלבום כולל בעיקר שירי פופ ודאנס, בניגוד לאלבום הבכורה של מינאז שבו הופיעו בעיקר שירי היפ הופ ו־R&B. במהלך הקלטות האלבום עבדה מינאז' ושיתפה פעולה עם אמנים שונים ובהם: ריק רוס, קמ'רון, ליל ויין, נאז, דרייק, יאנג ג'יזי, כריס בראון, בובי וי, בני מאן, דייוויד גטה, 2 צ'יינז. באלבום זה שבה דמותו של רומן זולנסקי, אחד מהאלטר אגואים של מינאז', שהופיע גם באלבום הבכורה שלה Pink Friday. האלבום נכנס בשבוע הראשון לצאתו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, תוך שמכר 253,000 עותקים. האלבום גם נכנס למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, ובכך מינאז' הפכה לראפרית הראשונה שהגיעה לפסגת מצעד זה. האלבום גם נכנס לחמשת המקומות הראשונים בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד. הוצאת האלבום תוכננה תחילה לפברואר 2012 ולבסוף נדחתה לאפריל אותה שנה. ליציאת האלבום קדמה הוצאתם של שני סינגלים וארבעה סינגלים שיווקים: "Roman Holiday",‏ "Stupid Hoe",‏ "Turn Me On" ו-"Roman Reloaded". כמו כן, בחודשים שקדמו ליציאתו הופיעה ניקי עם שירים שונים מהאלבום במופעי בידור גדולים בארצות הברית, ובהם טקס פרסי גראמי ה-54, משחק האולסטר ותוכנית הכישרונות אמריקן איידול. ה-"Roman Reloaded Tour", סיבוב ההופעות בעקבות הוצאתו של האלבום, החל ב-16 במאי 2012 באוסטרליה. "Starships" – יצא לאור ב-14 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מן האלבום. הגיע למקום ה-5 במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100, שם גם הגיע למעמד פלטינה ×6. השיר שבר את השיא לשיר שנשאר הכי הרבה זמן בטופ 10 של המצעד, 22 שבועות. השיר נחשב לאחד השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. השיר זכה בפרס הקליפ הנשי הטוב ביותר בטקס פרסי ה-VMAS של שנת 2012. "Right by My Side" – הסינגל השני מהאלבום, שיתוף פעולה עם כריס בראון. יצא ב-27 במרץ 2012. "Beez in the Trap" – הסינגל השלישי מהאלבום, שכולל שיתוף פעולה עם 2 Chainz. יצא ב-24 באפריל 2012. השיר היה מועמד לפרס קליפ ההיפ הופ הטוב ביותר בטקס פרסי ה-VMA של שנת 2012. "Pound the Alarm" – הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא ב-2 ביולי 2012. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של ארצות הברית, שם גם הגיע למעמד פלטינה, ולמקום העשירי במצעד הפזמונים הישראלי "מדיה פורסט". "Va Va Voom" - הסינגל החמישי מהאלבום, יצא לאור ב-23 באוקטובר 2012. במקור היה אמור השיר לצאת לאור כסינגל הראשון מהאלבום, אך לאחר שצולם הקליפ לשיר בדצמבר 2011, ומינאז' לא הייתה מרוצה ממנו, הוחלט להוציא את השיר Starships במקומו. מידע על האלבום Pink Friday: Roman Reloaded באתר MusicBrainz מידע על האלבום Pink Friday: Roman Reloaded באתר AllMusic האלבום Pink Friday: Roman Reloaded באתר Discogs האלבום Pink Friday: Roman Reloaded באתר ספוטיפיי האלבום Pink Friday: Roman Reloaded באתר יוטיוב מתן שרון, רומן ארוך מדי: ניקי מינאז' מתקשה להחזיק אלבום שלם, באתר nrg‏, 5 באפריל 2012 דפנה לוסטיג‏, ניקי מינאז' באלבום החדש: איבדה קשר למציאות, באתר וואלה, 11 באפריל 2012 עדי סגל, ניקי מינאז': תופעת פופ ביזארית, באתר Xnet‏, 21 באפריל 2012 מידע על Pink Friday: Roman Reloaded, באתר מצעד דנמרק מידע על Pink Friday: Roman Reloaded, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Pink Friday: Roman Reloaded, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
ביגה צ'אי

ביגה צ'אי (בטורקית: Biga Çayı) הוא נחל בנפת צ'נקלה בצפון-מערב טורקיה, המוכר גם בשם ג'אן (Can) ובשם קוג'אבאש (Kocabaş). הנהר נובע למרגלות הר קזאדאי (הר אידה) וזורם לכיוון צפון-מזרח עד שהוא נשפך לים מרמרה, סמוך לכפר קראביגה, כ-50 ק"מ מזרחית לחיבורו אל הדרדנלים. בעת העתיקה וביוונית מודרנית הוא מוכר בשם גרניקוס (Γρανικός), ולצידו התקיים בשנת 334 לפנה"ס קרב גרניקוס, שהיה הקרב הראשון שנערך על אדמת הממלכה האחמנית בין הצבא היווני-מקדוני שפלש לשטחיה בראשותו של אלכסנדר הגדול לצבא הפרסי. על שמו של הנהר קרוי עמק גרניקוס על הכוכב מאדים. על הנהר הוקם גשר רומי מאבן ושיש שכונה בשם "הגשר הלבן" (Akköprü). על-סמך סגנונו מקובל לתארך את הקמתו לימיו של הקיסר קונסטנטינוס בראשית המאה ה-4, ובסוף המאה ה-17 היה עדיין שלם. הגשר נהרס במאה ה-19, וחומרי הבניין שלו נשדדו לסלילת דרך סמוכה. מדיה וקבצים בנושא ביגה צ'אי בוויקישיתוף מידע ותמונות הנהר (בטורקית)
JCB (ציוד מכני הנדסי)

JCB (ראשי התיבות של שמו של מייסד החברה, Joseph Cyril Bamford, ג'וזף סיריל במפורד) היא חברה בריטית לייצור ושיווק ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) לתעשיות הבנייה וההריסה, לשימושים צבאיים ולחקלאות. JCB יצרה גם את כלי הרכב המהיר בעולם, שנקרא JCB Dieselmax. כלי החברה צבועים בדרך כלל בצהוב. מייסד החברה הוא ממציא המחפרון, שהוא אחד מקווי הייצור המרכזיים שלה במגוון גדלים ושימושים מותאמים. כמו כן מייצרת החברה יעים אופנִיים, מחפרים, מלגזות וכלים הנדסיים נוספים בעלי הנעת בנזין ודיזל. היצרנית השלישית בגודלה בעולם של ציוד זה. החברה נוסדה באוקטובר 1945, מיד לאחר מלחמת העולם השנייה במוסכו של במפורד, שייצר כלי הובלה חקלאית ביוטוקסיטייר (Uttoxeter) שבמערב המידלנדס באנגליה, מעודפי פלדה ששימשה לביצורים בעורף הבריטי. ב-1948 ייצר במפורד את המעמיס ההידראולי הראשון באירופה. ב-1950 העביר את המפעל, שכלל שישה עובדים, לרוצ'סטר, העיר שבה מרוכז מטה החברה עד היום. החל מ-1951 נצבעו כל כלי החברה בצהוב. ב-1953 הומצא ויוצר המחפרון הראשון והופיע לוגו JCB. ב-1957 הושק אחד מכלי החברה המוצלחים והנמכרים ביותר, ה-hydra-digga (הידרה-דיגה), כלי צמ"ה אחוד למספר שימושים של פילוס והעמסה בתחומי הבנייה, ההריסה, היערנות, הכרייה והחקלאות. בשנות השישים החלה החברה לייצא לצפון אמריקה ובסוף העשור קיבל במפורד תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית, כהוקרה על היותו יצואן מצטיין. במפורד פרש ב-1975. ב-1978 הוצג ה-Loadall, טרקטור להעמסה במגוון שימושים ועם מגוון תצורות לתחומים שונים, באמצעות רכיבי התאמה, גם הוא אחד ממוצרי החברה המובילים והנמכרים ביותר. החל מ-1979 מפעילה החברה מפעלי ייצור מחוץ לבריטניה, הראשון שבהם היה בהודו ולאחר מכן נפתחו מפעלים בברזיל, ארצות הברית, סין ועוד. נכון ל-2012 יש לחברה 18 מפעלי ייצור ברחבי העולם. ב-2005 רכשה JCB את חברת הטרקטורים הגרמנית Vibromax. ב-23 באוגוסט 2006 שבר נהג המרוצים אנדי גרין את שיא המהירות לרכב דיזל ביבשה עם הכלי הייעודי JCB Dieselmax במהירות של 563.418 קמ"ש. ציוד מכני הנדסי של JCB מיובא לישראל מאז שנת 1966 על ידי חברת בלקווד-הודג' ישראל (כיום קומסקו). נכון לשנת 2014 תפסו הכלים של JCB‏ 65% משוק המחפרונים והמעמיסים הטלסקופיים בישראל, ו-90% משוק השופלים. ה"מילה" JCB משתמשת באנגלית בריטית כשם גנרי למחפרון. בטרילוגיית הננסים, טרילוגיית ספרים לילדים שנכתבה על ידי טרי פראצ'ט, מיודד אחד הגיבורים עם דחפור JCB בשם ג'קוב. ב-2005 הוציאה להקת ניזלופי את הסינגל "JCB" שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ב-18 בדצמבר אותה שנה. במרכז השיר ניצב המחפרון של אביו של הזמר. החברה מספקת את מכונותיה גם לרשת פארקי שעשועים בנושאי בנייה ועבודות עפר בשם דיגרלנד (Diggerland) הנמצאים בדבון, דורהם, קנט ויורקשייר. מדיה וקבצים בנושא JCB בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של JCB JCB, ברשת החברתית פייסבוק JCB, ברשת החברתית אקס (טוויטר) JCB, ברשת החברתית אינסטגרם JCB, ברשת החברתית LinkedIn הספד לבמפורד, גארדיאן, 5 במרץ 2001 מידע על החברה באתר החברה כתבה ביורקשייר פוסט JCB באתר קומסקו אתר הבית של פארקי השעשועים
קו הצחיחות

קו הצחיחות הוא קו דמיוני שמפריד בין אזור אקלים המדבר לאזור האקלים הערבתי ויורדים בו כ-200 מ"מ משקעים בשנה. קו הצחיחות אינו קבוע והוא נע בכל שנה, צפונה או דרומה (בישראל בין 30 ל-40 ק"מ לכל כיוון), וזאת על-פי כמות המשקעים שירדה באותה שנה. לכן, מקובל לדבר על אזור הצחיחות. לדוגמה: בשנה שחונה, קו הצחיחות ינוע לכיוון צפון ואילו בשנה גשומה ינוע קו הצחיחות לכיוון דרום. לקו הצחיחות יש השפעה רבה על החקלאות מפני שלא ניתן לגדל גידולים חקלאיים שדורשים הרבה מים דרומית לקו זה. כן ניתן לגדל גידולים כמו חיטה ושעורה דרומית לקו זה מכיוון שהם לא דורשים כמות מים גדולה. כדי להיאבק במצב זה, חייב החקלאי להסתמך בחלק ניכר משדותיו על השקיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.