laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנסיך ויליאם, דוכס גלוסטר

הנסיך ויליאם מדנמרק ונורווגיה, דוכס גלוסטר (באנגלית: Prince William of Denmark and Norway, Duke of Gloucester‏; 24 ביולי 1689 – 29 ביולי 1700), היה בנם היחיד של הנסיך ג'ורג' והנסיכה אן מדנמרק ומנורווגיה ששרד את גיל הינקות. אמו, אן, הפכה ב-8 במרץ 1702 למלכת אנגליה, סקוטלנד, ואירלנד. עם לידתו היה ויליאם לשני בסדר הירושה לכתר האנגלי והסקוטי, לאחר אמו, הוא היה אמור לרשת אותה בשלב כלשהו בעתיד. מיד לאחר שנולד העניק לו דודו באמצעות נישואים (אך עדיין בעל קרבת דם) המלך ויליאם השלישי את תואר דוכס גלוסטר (אך לא יצר עבורו דוכסות בפועל), וביולי 1696 הפך אותו לאביר מסדר הבירית בווינדזור. בגיל תשע הוקם עבורו משק בית עצמאי. לאורך כל חייו הוא סבל מבריאות רעועה. הוא סבל מפרכוסים זמן קצר לאחר שנולד, והוריו חששו כי הוא ימות. הוא התאושש מההתקף, ואן הורתה להעביר אותו לבית קאמפדן שליד קנזינגטון, בו האוויר נחשב נקי יותר. גם עם הגיעו לגיל שלוש הוא לא דיבר או הלך, וגם בשנים שלאחר מכן לא היה יכול לטפס במדרגות בלי עזרה. למרות חולשתו הפיזית הוא נחשב כבעל מחשבה צלולה, ונחשב לבוגר יחסית לגילו. ויליאם חלה יום אחד לאחר מסיבת יום הולדתו האחד-עשר. הרופאים חשדו כי מדובר באבעבועות שחורות, וביצעו את הטיפול המקובל באותה תקופה, שהיה בלתי יעיל ואף מסוכן. ויליאם מת ימים אחדים לאחר מכן. בנתיחה שלאחר המוות התברר כי הוא סבל מהידרוצפלוס, דבר שהסביר את חוסר יכולתו לשמור על שיווי משקל. הוא נקבר במנזר וסטמינסטר. מותו של ויליאם זירז את החתימה על חוק ההסדר משנת 1701, שנועד להבטיח את המשך השלטון הפרוטסטנטי, ובכך הוביל באופן עקיף להעברתם של הכתר הבריטי והכתר האירי לבית הנובר ב-1714. הרחוב הראשי בוויליאמסבורג שבווירג'יניה, שנוסדה ב-1699, קרוי על שמו של הנסיך. רחוב הדוכס מגלוסטר הוא שדרה רחבה המשתרעת מבניין הקפיטול, עוברת דרך ארמון המושל, ומסתיימת במכללת ויליאם ומרי. Matthew Kilburn, "William, Prince, duke of Gloucester (1689–1700)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004. מדיה וקבצים בנושא הנסיך ויליאם, דוכס גלוסטר בוויקישיתוף הנסיך ויליאם, דוכס גלוסטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הר קאסיון

הר קאסיון (בערבית: جبل قاسيون, בתעתיק לעברית: ג'בל קאסיון) הוא הר הצופה על העיר דמשק, בירת סוריה. ההר, המתנשא לגובה של 1,153 מטרים מעל פני הים, ממוקם בפאתיה הצפון-מערביים של דמשק, והוא מהווה חלק מרכס הרי מול הלבנון. במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20, עם גידול האוכלוסייה בעיר דמשק ותנופת הבנייה בה, התרחבה העיר ומורדותיו של הר קאסיון הפכו לחלק בלתי נפרד ממנה. חלק משכונות העיר, כגון שכונת אלמוהאג'רין (المهاجرين), שכונת רוכן א-דין (ركن الدين), שכונת אבו רמאנה (أبو رمانة) ושכונת שיח' מוחי א-דין (الشيخ محي الدين), ממוקמות למרגלות ההר. בעבר פורסם כי 4,000 המשפחות המתגוררות בשכונות שבשיפולי ההר נמצאות בסכנה, בשל החשש מהתמוטטות סלעים. פסגתו של ההר צופה על כל העיר דמשק ועל סביבותיה, ומוצבת עליה תחנת ממסר לשידורי רדיו וטלוויזיה. ההר נחשב כאתר מועדף לטיולים רגליים ולבילויים, וממוקמות עליו מספר מסעדות הצופות לנוף. על מורדותיו הדרום-מערביים של ההר ממוקמת "אנדרטת החייל האלמוני", וסביבה מסעדות, בתי קפה, פארקים ונקודות תצפית. על אחת מפסגות ההר, הידועה בכינוי "הר הארבעים", ממוקם מסגד הנקרא "מסגד הארבעים", ובו 40 גומחות תפילה. על פי המיסטיקה האסלאמית, בעיקר בזרמים הסופי והשיעי, כל לילה מגיעים למסגד 40 קדושים ומתפללים להגנה על העיר דמשק. כמו כן, אחת המערות בהר נחשבת על פי המיסטיקה האסלאמית כמקום בו רצח קין את הבל. מדיה וקבצים בנושא הר קאסיון בוויקישיתוף קול ערב / רועי נחמיאס, "אסון הסלעים" מאיים גם על דמשק, באתר ynet, 4 באוקטובר 2008 אודות חשיבותו הדתית של ההר
גלעין

האם התכוונתם ל... זרע (בוטניקה) גלעין כדור הארץ ליבה
לויקרבאד

לויקרבאד (בגרמנית: Leukerbad, בצרפתית: Loèche-les-Bains) היא עיירת מרחצאות וסקי, השוכנת במחוז לויק (Leuk) של קנטון ואלה בדרום-מערב שווייץ. העיירה שוכנת על רכס האלפים הברניים בגובה של 1,400 מטר מעל פני הים ומתגוררים בה 1,411 תושבים. בזכות המעיינות החמים הרבים שלה ומרחצאות מהגדולים ביותר באירופה היא אחד מיעדי הנופש הפופולריים ביותר בשווייץ ויש בה בתי מלון ודירות נופש רבים מאד. מעל העיירה נמצא מעבר ההרים גמי (Gemmi), שגובהו 2322 מ'. מהמאה החמישית לספירה שימש המעבר כדרך המחברת את קנטון ואלה עם קנטון ברן והאלפים הברניים. כיום ישנה מעלית גונדולה שעולה מהעיירה למעבר ההרים וזהו אזור טיולים ונופש פופולרי מאוד. אזור טורנט (Torrent) שמדרום לעיירה משמש בחורף כאתר סקי, וכאזור לטיולים ופעילויות ספורט בקיץ. גובה אתר הסקי 2,610 מטר. שתי מעליות גונדולה מעלים את גולשי הסקי מהעמק, ובאתר קרון נוסף, רכבל כיסאות (6 מושבים) ושני טי-ברים. באתר 17 מסלולי סקי, באורך כולל של 50 ק"מ, ויש בו גם פארק שלג. עיקר האטרקטיביות של אתר הסקי היא בשילוב שלו עם המרחצאות החמים. מרחצאות הוקמו במקום כבר בתקופה הרומית. כיום יש בלויקרבאד מרחצאות גדולים וחדישים. בלויקרבאד 65 מעיינות חמים מהם זורמים כל יום 3.9 מיליון ליטר מים מינרליים, בחום של 51 מעלות צלזיוס. זהו אתר הספא הגדול ביותר בהרי האלפים עם 30 מרחצאות. אל העיירה ניתן להגיע ברכב או באוטובוס מתחנת הרכבת של לויק (Leuk). מדיה וקבצים בנושא לויקרבאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לויקרבאד כרמית וייס, ‏לויקרבאד - נופש סביב השעון, באתר GoTravel
כפר

כפר הוא דפוס התיישבות אנושי המאופיין במספר פרמטרים, בהם היותו מבוסס על חקלאות, גודלו ביחס לעיר, או מיקומו באזור ספר. הכפר יהיה לרוב (אבל לא תמיד) קטן מעיירה. עד למהפכה התעשייתית ועידן העיור שבא בעקבותיה היה הכפר צורת ההתיישבות של מרבית האוכלוסייה האנושית. הכפר המסורתי היה יישוב קטן שבו בדרך כלל חיו בין 5 ל-30 משפחות, וסביב בתי הכפר השתרעו האדמות החקלאיות שלו. המונח "כפריר" (Hamlet) משמש להגדרת כפר קטן ביותר הקשור מבחינה מנהלית ליחידה גדולה יותר. מקורו של השם במונח הגרמאני למתחם אדמה או מרעה. בישראל משתמשים במונח "כפריר" גם ביחס לכפר המיושב באופן עונתי או ארעי. במזרח התיכון, בערבית, לעיתים קרובות כפריר מכונה ח'ירבּה (خربة (ar')) (למשל, ח'ירבת אל-לוז), ואין לבלבל בין הכינוי הזה לבין המושג "חורבה" בעברית, או לשימוש בכינוי ח'ירבּה לאתר ארכאולוגי. באנגליה, ההבדל המסורתי בין כפר לכפריר היה נעוץ בקיומה של קהילה דתית נפרדת בכפר, עם או בלי כנסייה. לעיתים הכפריר התהווה באזור מסחרי בשטחי הכפר, כגון טחנת קמח, מכרה או מזח. ההבדל בין כפר לעיירה או עיר הוא היעדרו של שוק בכפר וקיומו של שוק (בדרך כלל יום אחד בשבוע) בעיירה או בעיר. בקנדה גם רשות מקומית המונה אלפי תושבים עשויה להיקרא "כפריר" (Hamlet). בחלק ממדינות ארצות הברית המונח "כפר" (Village) מהווה צורת התאגדות מוניציפלית בה ניתנות סמכויות פחותות ליישוב על ידי השלטון המקומי האזורי, מאשר הסמכויות הניתנות לעיר. אין משמעות למספר התושבים בהבחנה בין עיר לכפר. בשנת 2011 בהודו, 68.84% מההודים (כ-833.1 מיליון בני אדם) חיו ב-640,867 כפרים שונים. הגודל של כפרים אלה משתנה באופן ניכר. ב-236,004 כפרים הודים מתגוררים פחות מ-500 איש, ולעומת זאת, ב-3,976 כפרים גודל האוכלוסייה הוא 10,000+. ברוב הכפרים יש מקדש, כנסייה או מסגד משלהם, בהתאם לדת המקומית. בסין, הכפרים (村) קטנים מעיירות (乡) או ערים (镇). בטאיוואן, הכפרים הם נמוכים מבחינה מנהלית מעיירות. שם הכפר בסינית הוא "צואן" או "קאן" (村) מתחת לעיירה כפרית ו"לי" (鄉) מתחת לעיירה עירונית. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושאר רשויות המנהל הישראליות, כפר מוגדר כיישוב שיש בו בין 40 ל-2,000 תושבים קבועים. יישוב גדול יותר נקרא עיירה, ויישוב קטן יותר נחשב מקום. בלשון הדיבור כפי שהתפתחה בארץ ישראל, המונח "כפר" מתייחס בפועל כמעט תמיד לכפר ערבי, בעוד יישוב יהודי שאינו עירוני נקרא "קיבוץ", "קבוצה", "מושב", "מושבה", או "יישוב קהילתי" - אך כמעט לעולם לא "כפר". יתר על כן, המונח "כפר" משמש לא פעם גם להתייחסות ליישובים ערביים גדולים המונים אף עשרות אלפי תושבים. גדעון ביגר ודוד גרוסמן, ‏צפיפות האוכלוסין בכפר המסורתי בארץ-ישראל, קתדרה 63, אפריל 1992, עמ' 108–121 כפרים, דף שער בספרייה הלאומית הלשכה המרכזית לססטיסטיקה, מ ב ו א
מסאלה (אלבום)

מסאלה הוא אלבומה השני של להקת אתניX שיצא לאור ביולי 1991. מלהיטי האלבום: "מסאלה" עם זהבה בן, "כתם הפרי", "אמונה", "שיר ישן" וחידושים ל"היי דרומה" של הצ'יזבטרון ו"הפרח בגני" של זוהר ארגוב. האלבום הגיעה למעמד של אלבום פלטינה פלוס, על מכירת 50 אלף עותקים תוך שלושה חודשים בלבד. ולאחר שנתיים מכר למעלה מ-80,000 עותקים והגיע למעמד פלטינה כפולה. מסאלה - דואט עם זהבה בן (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [5:42] אמונה (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:49] כתם הפרי (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:00] הילולה (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:15] שיר ישן (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:59] אל האור (זאב נחמה/גיל אלון) [3:19] איסקנדר (זאב נחמה) [4:08] את לי ים (זאב נחמה) [3:49] מאה חטאים (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:03] מתחת לעור (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:58] שדות שיפון (זאב נחמה) [3:50] היי דרומה (חיים חפר/מאיר נוי) [3:48] הפרח בגני (אביהו מדינה/אביהו מדינה ומשה בן מוש) [4:54] הילולה - גרסת דאנס (זאב נחמה/זאב נחמה ותמיר קליסקי) [5:33] במהדורות התקליט והקלטת של האלבום, רצועות 12 - 14 לא נכללו. זאב נחמה - שירה, עיבודים. תמיר קליסקי - קלידים, עיבודים. גיל אלון - גיטרות. גל הדני - תופים. יסמין גמליאל - קולות. סעדיה מרחיב - הפייטן השומרוני (בשיר "אמונה"). גרסאות ריקודים - עופר ניסים בשיתוף אתניX. מפיקים בפועל - דרור קליסקי ורוני בראון טכנאי הקלטה ומיקס: ראובן שפירא טכנאי הקלטה נוספים: דדי טל, עידו קגן טכנאי הקלטה ומיקס לשיר "היי דרומה": אלי רוזן עריכה דיגיטלית: בן ברנפלד ה.מ. אקוסטיקה אל האור, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube האלבום מסאלה באתר סטריאו ומונו גיא אסיף, מגוחכת וענקית - אתניקס - ״מסאלה״ - הליקון, חדשות, 7 ביולי 1991 פלטינה פלוס - אולי זהו פירוש השם – "מסאלה" (מזל), אולי השידוך עם זהבה (בן) ואולי בזכות עצמם, חדשות, 16 באוקטובר 1991 עמית שהם, אתניX תיגמר כשנראה שאנחנו עושים תקליט בוגר, חדשות, 26 ביוני 1992
ארמון הנשיאות

ארמון הנשיאות הוא המעון הרשמי של הנשיא במספר מדינות. מספר ארמונות נשיאות שימשו בעבר כמעון הרשמי של המונרך במונרכיות לשעבר, והשתמרו במהלך הפיכתן לרפובליקות. ארמונות אחרים שימשו בעבר כמעון הרשמי של מושלים או נציבים ששלטו באזורי שלטון מקומיים או בקולוניות-עבר או מטעם אימפריות, והשתמרו במהלך הפיכת אזורים אלה למדינות ריבוניות. "Palace (in Angola)". Roctest Group. אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2014. נבדק ב-8 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Palace (in Benin)". אורכב מ-המקור ב-2016-03-13. נבדק ב-2020-05-10. "Entrance to the Presidential Palace, Gaborone, Botswana". www.agefotostock.com. נבדק ב-25 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential Palaces Djibouti, Kenya iyo Somalia" (בסומלית). somalinet. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Landmarks in Gabon, Africa". USA Today. נבדק ב-8 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Guinea-Bissau Opens China-Funded Presidential Palace". Fox News. 6 ביולי 2013. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Executive Mansion in 'Terrible Condition' - Gongloe Raises Alarms, Heritage via AllAfrica.com, 2013-08-29. Accessed 2014-01-29. "The Presidential Palace, Bamako, Mali". www.myspace.com. נבדק ב-27 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential Palace - Picture of Sao Tome Island". tripadvisor.co.uk. נבדק ב-8 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential Palace Senegal". Wordpress. 2 בספטמבר 2011. נבדק ב-5 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential Buildings". "New Office of the President Opens in Juba". gurtong.net. 23 באוגוסט 2011. נבדק ב-15 ביולי 2013. {{cite news}}: (עזרה) "State House of Uganda - History". statehouse.go.ug. נבדק ב-14 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "State House of the Republic of Zambia". statehouse.gov.zm. נבדק ב-15 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Official website of the Casa Presidencial, Costa Rica" (בספרדית). www.presidencia.go.cr. נבדק ב-18 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential palace from the hotel - Tegucigalpa". tripadvisor.com. נבדק ב-15 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Presidential Palace, Managua, Nicaragua - Tripomatic". tripomatic.com. נבדק ב-15 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "3-Day Cabinet Meeting Held in Kandahar". TOLOnews. 24 במרץ 2022. נבדק ב-20 באפריל 2022. {{cite news}}: (עזרה) "The Tajik Presidential Palace in Dushanbe, Tajikistan". photobucket.com. נבדק ב-16 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Upmarket houses along road - Karimov to feel safer". www.uznews.net. 6 בדצמבר 2012. נבדק ב-25 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) "Qasr Al Watan". Qasr Al Watan. נבדק ב-2019-04-21. "Presidential Palace, Chisinau". www.virtualtourist.com. נבדק ב-16 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Turistička Organisacija Beograda - Novi Dvor" (בסרבו-קרואטית). www.tob.rs. אורכב מ-המקור ב-27 באוקטובר 2012. נבדק ב-24 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Guards at the Presidential Palace, Suva". beautifulpacific.com. אורכב מ-המקור ב-8 בספטמבר 2014. נבדק ב-16 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה)
לינקס אבוד

לינקס אבוד (בספרדית: El lince perdido) הוא סרט הנפשה שנוצר על ידי סטודיו "קנדור הירח". הסרט אינו הופץ בישראל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. העלילה עוקבת אחר פליקס, שונר איברי המוצא עצמו בבית מחסה של בוב וליסה יחד עם עוד חיות בסכנת הכחדה. בלילה מגיע ניומן הצייד הרשע וצוות הציידים שלו, גונבים את החיות ומנסים להביאן לאי מבודד בו שוכן אדם זקן בשם ארט לינג האוסף חיות בסכנת הכחדה. פליקס מצליח להשתחרר ויחד עם 3 חיות נוספות בורח מפני הציידים. בסוף הסרט ניומן נפצע וטובע בים ופטי ופליקס מתחתנים ונולד גור שונר איברי שימשיך בדור הבא. אתר האינטרנט הרשמי של לינקס אבוד "לינקס אבוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לינקס אבוד", באתר נטפליקס "לינקס אבוד", באתר AllMovie (באנגלית) "לינקס אבוד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לינקס אבוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבסטיאן הקדוש

המונח "סבסטיאן" מפנה לכאן. לערך העוסק בסרט משנת 1976, ראו סבסטיאן (סרט). סבסטיאן הקדוש (באיטלקית San Sebastiano, ‏256 בגאליה נארבוננסיס - 288 לערך ברומא) הוא קדוש ומרטיר נוצרי. לפי חיבור מראשית המאה ה-5, אשר יוחס בעבר בטעות לאמברוזיוס הקדוש, ולפי מקראת הזהב, הוא היה בן גאליה נארבוננסיס אשר התחנך במילאנו ושימש כקצין במשמר הפרטוריאני בתקופתם של הקיסרים דיוקלטיאנוס ומקסימנוס. הוא פעל בחשאי להפצת הנצרות בקרב אסירים ואנשי צבא רומאים, ואף מיוחסים לו מספר ניסים בהם ריפוי אישה אילמת. משהתגלה לבסוף, בשנת 286, נדון בגין בגידה ונקשר לעץ. מטח חיצים נורה לעברו והוא הותר במקום לדמם למוות. באורח נס הוא לא מת, ואירנה הקדושה, נוצרייה מרומא, באה לחפשו במקום על מנת להביא את גופתו לקבורה. היא הביאה אותו לביתה וסעדה אותו. בעת שהותו אצלה, ריפא ילדה עיוורת מעיוורון. הוא נתפס שוב והוצא להורג במכות אלה. לפי חיבור משנת 354 הוא נקבר בקטקומבות בוויה אפיה, ולפי המסורת שמורים שרידיו בכנסיית סבסטיאן הקדוש מחוץ לחומות (San Sebastiano fuori le mura) ברומא. פולחנו של הקדוש החל במאה ה-4 והגיע לשיאו במאות ה-14 וה-15. יום חגו חל ב-20 בינואר במערב וב-18 בדצמבר במזרח. בדומה לגאורגיוס הקדוש, היה גם סבסטיאן הקדוש חייל, וככזה נחשב אף הוא לפטרונם של החיילים. בשל ירי החצים בו הוא נחשב גם לפטרונם של הקשתים. מעשה הירי מתקשר גם אל העובדה שמיוחסת לקדוש היכולת לשעות לתחינתם של חולי הדבר, דבר המזכיר שילוב דומה שהתקיים אצל האל היווני אפולו. לפי המסורת מגפת דבר שפקדה את לומברדיה פסקה עם הקמת מזבח שהוקדש לו, ומאוחר יותר, בשנת 680, נגאלה גם העיר רומא ממגפה קשה בשל התערבותו. היו שכללו את סבסטיאן הקדוש בין ארבעה-עשר הקדושים המסייעים, אך לרוב שמו נפקד מרשימה זו. עוד נחשב הקדוש לפטרונם של ספורטאים ואתלטים, ושל הערים אורמי במלטה, סן סבסטיאן בספרד, ריו דה ז'ניירו בברזיל והערים קזרטה ופטיליה פוליקאסטרו (Petilia Policastro) באיטליה. באמנות מתואר סבסטיאן הקדוש כגבר צעיר ואתלטי, כיאה למעמדו כחייל וכפטרונם של הספורטאים והאתלטים. הסצנה הפופולרית ביותר מתולדות חייו היא ירי החצים לעברו, ובמידה פחותה מזו, שחרורו כשהוא מדמם מהעץ אליו נקשר, עם תום האירוע. בשנת 1911 הוציאו המחזאי האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו והמלחין הצרפתי קלוד דביסי את היצירה הקולית מות הקדושים של סן סבסטיאן. את תפקיד סבסטיאן הקדוש נתנו שני היוצרים לאידה רובינשטיין, והארכיבישוף של פריז הביע את זעזועו לנוכח הליהוק של קדוש נוצרי לאשה יהודייה. זמן קצר לאחר מכן הוכנסו יצירותיו של ד'אננוציו לרשימת הספרים האסורים של הכנסייה הקתולית (ה"אינדקס"). בשנת 1975 יצא סרטו של דרק ג'רמן, "סבסטיאן", המציג בלטינית את סיפור חייו של סבסטיאן הקדוש. בשירה העברית מוכר סבסטיאן הקדוש בזכות יונה וולך שכתבה בספרה 'שירה' שיר בשם זה, שבו נכתב, בין השאר: רָצִיתִי לְהָקִים עַל שְׁמוֹ/ מַשֶּׁהוּ שֶׁיַּגְשִׁים סֶבָּאסְטְיַאן/ מַשֶּׁהוּ כְּמוֹ/ בֵּית יֹורֵי בַּקֶּשֶׁת/ שֶׁמֵּחֲרַכָּיו רוֹאִים עִיר וְרֻדָּה הצגתו באמנות כדמות של צעיר גברי אתלטי הפכה את סבסטיאן לסמל הומוארוטי. לכך נרמז ייצוגו בסרטו של דרק ג'רמן וכן ההתייחסות אליו בספרו של תומאס מאן "מוות בוונציה". מדיה וקבצים בנושא סבסטיאן הקדוש בוויקישיתוף סבסטיאן הקדוש באנציקלופדיה קתוליקה סבסטיאן הקדוש במקראת הזהב אודות הקדוש סבסטיאן הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Errows of desire: How did St Sebastian Become an enduring homoerotic icon?
בית חולים שדה

בית חולים שדה הוא מתקן רפואי (בית חולים) הנפרש בשטח באופן מהיר בתנאי חירום כגון מלחמה או אסון פתע רב נפגעים כרעידת אדמה ומתמקד בטיפול בפגיעות טראומה גופנית ומניעת מגפות. בבית חולים שדה מודרני ניתן לבצע ניתוחים ולטפל במספר גדול של פצועים ונפגעים על ידי מיונם וסיווג הפגיעות שלהם בעת קליטתם למתקן או לפניו ("דרג ראשון" לפי סכמת ATLS, הפועל לעיתים מחוץ לאתר המרכזי של בית החולים בתחנות איסוף פצועים למשל) והפנייתם לטיפול מתאים. סגל בית החולים כולל פרמדיקים, חובשים, רופאים, אחים ואחיות, טכנאים, לבורנטים ואנשי אספקה ותחזוקה ממקצועות שונים (לשם השגת עצמאות לוגיסטית, כלומר אי-תלות של בית החולים בשירותים ותשתיות חיצוניים) וכן שומרים וחיילי משטרה צבאית לשם שמירה על הסדר והגנה על המתקן והצוות. בתנאי קרב נמצא בית החולים בעורף, אך סמוך ככל האפשר לכוחות הלוחמים ולפי אמנת ז'נבה הראשונה, שהייתה הראשונה להסדיר את הנושא, אין לפגוע בו או בצוותו. בית החולים נפרש על בסיס אוהלים, מכולות, כלי רכב ייעודיים או במבנים קיימים שאותרו כמתאימים בשטח. בית חולים שדה יכול להיות מופעל על ידי חיל רפואה של צבא, על ידי הצלב האדום או על ידי כוחות סיוע כגון כוחות או"ם או ארגוני מתנדבים כמו רופאים ללא גבולות. אחת ההתמודדויות של בית חולים שדה היא עם תנאי היגיינה ירודים ועם התפשטות מגפות, העלולות להתפשט בין נפגעים בתנאי שטח, ללא מים נקיים וללא אפשרות לבידוד חולים. בתי חולים שדה שנועדו לטיפול אזרחי (באסונות טבע) כוללים גם מחלקות לטיפול בילדים ונשים, בעוד שבית חולים שדה קרבי מוקדש במיוחד לנושא פציעות בקרב וטיפול בהלם קרב. בית חולים שדה הומניטרי נפרש באתרים נחשלים על ידי גורמי סיוע לאורך זמן וכולל מרפאות לטיפולים רבים הניתנים במדינות מפותחות בשיגרה, כגון רפואת שיניים, רפואת עיניים וכדומה. בדרך כלל מופעל בית חולים כזה על ידי מתנדבים. בית חולים צבאי פלוגת החייאה קדמית דו"ח על הפעלת בית חולים שדה ישראלי במסגרת סיוע לנפגעי רעידת אדמה בטורקיה שמואל נ. היימן, בית חולים שדה מוטס לאתר אסון: הדגם הישראלי יואב זיתון, בית חולים שדה חדש: 250 מטופלים ביממה, באתר ynet, 9 בדצמבר 2013
ארמי אוף לאברז

ארמי אוף לאברז (מאנגלית: Army of Lovers; מילולית: צבא של מאהבים) היא להקת דאנס שוודית שפעלה בין השנים 1987–1996 ולאחר מכן התאחדה עוד כמה פעמים לתקופות קצרות (ב-2001, ב-2007 וב-2009). שם הלהקה נגזר משמו של סרט דוקומנטרי של רוסה פון פראונהיים, פעיל גרמני למען זכויות הומוסקסואלים (Armee der Liebenden oder Revolte der Perversen), אשר מבוסס על מאפיינו המיוחד של הגדוד הקדוש של תבאי. הלהקה נוסדה בשנת 1987. החברים המייסדים - אלכסנדר בארד, ז'אן פייר ברדה וקאמילה הנמארק ("לה קאמילה") - עבדו יחדיו עוד קודם לכן במסגרת להקת "ברבי". בארד וברדה היו חברי הלהקה בכל גלגוליה. בשנת 1991 הצטרפה לקבוצה מיכאלה דורנוויל דה לה קור. בשנת 1993 החליפה דומיניקה פז'ינסקי את לה קאמילה, ובשנת 1995 חזרה לה קאמילה במקומה של דה לה קור. את לחני השירים כתב בארד. הלהקה הוציאה ארבעה אלבומי אולפן, כמה אלבומי אוסף ו-20 וידאו קליפים. הלהקה זכתה להצלחה מרובה באירופה, בעיקר בשנות התשעים של המאה העשרים. עשרה משיריה נכנסו ליורוצ'ארט, כשהמצליח מכולם היה השיר "Crucified" (צלוב), אשר שהה בראש המצעד שמונה שבועות רצופים והיה הסינגל הנמכר ביותר באירופה בשנת 1991. לצד הסגנון המוזיקלי הקליל, הלהקה הייתה ידועה בתלבושות ייחודיות, המראות האופנתיים של חבריה, ובווידאו קליפים פרובוקטיביים בסגנון הקאמפ, שחלקם נאסרו להקרנה ב-MTV. הטקסט של השיר "Israelism" מן האלבום השלישי של הלהקה כולל מספר שורות בעברית, ביניהם הפזמון "הבאנו שלום עליכם". השיר, ויותר מכך הווידאו קליפ שהופק עבורו, חולל סערה משום שניתן היה לפרשו כשם ללעג את התרבות היהודית והישראלית. למרות הכחשות חברי הלהקה והעובדה שברדה ופז'ינסקי הם יהודים, ועל אף שהשיר זכה להצלחה מרובה בישראל והתקבל באהדה - החליטה MTV להפסיק את שידורו. בספטמבר 2015, חבר הלהקה ז'אן פייר ברדה עלה לישראל. ביוני 2017 הופיעה הלהקה במצעד הגאווה בתל אביב. בשנת 2018 יצא הסרט התיעודי הישראלי "ארמי אוף לאברז בארץ הקודש" (ביים: אסף גלאי). הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל חיפה. 1990 - Disco Extravaganza 1991 - Massive Luxury Overdose (יצא בשנת 1992 בגרסה מיוחדת לשוק האמריקאי) 1993 - The Gods of Earth and Heaven 1994 - Glory, Glamour and Gold 1995 - Les Greatest Hits (יצא בשנת 1996 בגרסה מיוחדת לשוק האנגלי) 2001 - Le Grand Docu-Soap (לאלבום צורף דיסק רמיקסים בשם Le Remixed Docu-Soap שנמכר לאחר מכן בנפרד בשוק הרוסי) מדיה וקבצים בנושא ארמי אוף לאברז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמי אוף לאברז (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ארמי אוף לאברז (בשוודית) ארמי אוף לאברז, ברשת החברתית פייסבוק ארמי אוף לאברז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארמי אוף לאברז, ברשת החברתית אינסטגרם ארמי אוף לאברז, סרטונים בערוץ היוטיוב ארמי אוף לאברז, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר ספוטיפיי ארמי אוף לאברז, באתר Last.fm (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר AllMusic (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר דיזר ארמי אוף לאברז, באתר Yandex.Music (ברוסית) ארמי אוף לאברז, באתר Discogs (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר Songkick (באנגלית) ארמי אוף לאברז, באתר Genius ארמי אוף לאברז, באתר SecondHandSongs ארמי אוף לאברז, באתר בילבורד (באנגלית) נירית אנדרמן, שנים אחרי תקופת הביריות, המחוכים והפאות ב"ארמי אוף לאברז", ז'אן־פייר ברדה מספר על החיים השקטים שלו בישראל, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2018 Chapter 2: Nine years - a look on, באתר Army of Lover will remain forever ארמי אוף לאברז בארץ הקודש, באתר סינמטק תל אביב
ג'ון פנוויק, הברונט השלישי

סר ג'ון פנוויק, הברונט השלישי (אנגלית: John Fenwick, 3rd Baronet‏; 1645 בקירוב - 28 בינואר 1697) היה קושר יעקוביטי אנגלי, שירש את ברונות פנוויק לאחר מות אביו ב-1676. פנוויק נולד לאחת מהמשפחות הוותיקות באזור נורת'מברלנד. בעקבות מות אביו הוא נבחר לייצג את המחוז בבית הנבחרים, וכיהן בו בין 1677 ל-1687. לאחר מכן התגייס לצבא, וב-1688 התמנה למייג'ור גנרל. הוא היה אחד מתומכיו הראשיים של המלך ג'יימס השני, וב-1685 היה מראשי התומכים בחוק שלילת הזכויות שנחקק נגד הדוכס ממונמות'; למרות זאת הוא נותר באנגליה כשוויליאם השלישי עלה לשלטון לאחר המהפכה המהוללת של 1688. מיד לאחר עליית ויליאם הוא החל לזמום כיצד להתנקש בו, ובשל כך נאסר לתקופה קצרה ב-1689. גם לאחר שחרורו המשיך לתכנן ניסיונות התנקשות בוויליאם, ואף העליב בפומבי את המלכה מרי השנייה ב-1691, וככל הנראה היה מעורב גם בתוכניות ההתנקשות בוויליאם שהתבצעו ב-1695 וב-1696. לאחר שהקושרים שפעלו איתו נלכדו הוא ירד למחתרת, עד שניסיון אחד מחבריו לגרום לאחד מהעדים למעשיהם לברוח מהמדינה הוביל למעצרו ביוני 1696. על מנת להציל את עצמו הוא הציע לגלות את כל המידע שברשותו אודות ניסיונות הקשר של היעקוביטים; המידע שנחשף על ידו היה כוזב, והיה מוגבל להאשמות נגד חלק מהאצילים הוויגים הבולטים, שלא היו חד משמעיות. מקורביו של פנוויק הצליחו להשתיק את אחד משני האנשים שיכלו להפלילו, ונראה היה כי הוא יצליח להתחמק מאישום בבגידה. אולם, הממשלה הצליחה להתגבר על קושי זה באמצעות חקיקת חוק שלילת זכויות, שלאחר שורה ארוכה של דיוניו התקבל בשני הבתים של הפרלמנט הבריטי. אשתו המשיכה במאמציה להציל את חייו ללא הועיל, ופנוויק הוצא להורג באמצעות עריפת ראש בלונדון ב-28 בינואר 1697. לפנוויק ואשתו, מרי (מתה ב-1708), בתו של הרוזן הראשון מקארליסל, היו שלושה ילדים שמתו בגיל צעיר. לאחר מותו הוא נקבר לצדם בכנסיית סנט מרטין בשדות. מקאולי כתב על פנוויק כי מבין כל היעקוביטים הוא היה זה שוויליאם חש כלפיו סלידה חזקה במיוחד. שנאתו של פנוויק למלך נבעה ככל הנראה מתקופת שירותו בארצות השפלה, שם ננזף על ידי ויליאם שהיה עדיין נסיך אוראנז'. ג'ון פנוויק במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה נוסח חוק שלילת הזכויות ג'ון פנוויק, הברונט השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)