S-300

S-300 (במקור: C-300, קוד דיווח נאט"ו: SA-10 Grumble) היא סדרה של סוללות טילי קרקע-אוויר (טק"א) למטרת לחימה נגד כלי טיס לטווח רחוק שפותחה ומיוצרת על ידי חברת אלמז הרוסית. המערכת שימשה תחילה את ברית המועצות בשנות ה-70 של המאה ה-20 עבור כוחות ההגנה האווירית הסובייטיים, ולאחר מכן שימשה את רוסיה כנשק נגד מטוסים ונגד טילי שיוט, ובדגמים מתקדמים הותאמה לכאורה-בלבד ליירוט טילים בליסטיים (אין שום ראיות פומביות התומכות בטענה זו). מערכת S-300 (מכונה גם PMU-2) נפרסה לראשונה על ידי ברית המועצות בשנת 1979, לצורך הגנה אווירית על מתקנים תעשייתיים גדולים, מתקנים מנהליים, בסיסים צבאיים, ושליטה במרחב האווירי נגד תקיפה מצד מטוסי אויב. המערכת אוטומטית לחלוטין, אם כי אפשריים גם תצפית ותפעול ידניים. ניתן להציב את רכיבי המערכת ליד עמדת הפיקוד המרכזית, או עד מרחק של 40 קילומטרים. כל מכ"ם מספק הכוונה לטילי עמדת הפיקוד המרכזית. עמדת הפיקוד משווה את הנתונים שמתקבלים ממכ"מי הכיוון המוצבים בנפרד במרחק של עד 80 קילומטר זה מזה, ומסננת מטרות שווא, משימה קשה במרחקים גדולים כאלו. למערכת הפיקוד יש שני מצבי זיהוי מטרה – פעיל וסביל. S-300 נחשבת לאחת ממערכות הטילים נגד מטוסים החזקות ביותר שקיימות בעשור השני של המאה ה-21. מכ"מי המערכת יכולים לעקוב אחר 100 מטרות בו-זמנית תוך נעילה על עד 12/24/36 מטרות. זמן פריסת ה-S-300 הוא חמש דקות. טילי ה-S-300 מוכנים לשימוש, אטומים, ואינם דורשים תחזוקה לאורך חייהם. למערכת יש גם יכולת מוגבלת לשמש כטיל קרקע קרקע נגד מטרות שטח, לטווח של כ-100 ק"מ. עקב עלות הטיל וזמינות טילי קרקע-קרקע ייעודיים, זולים ומדויקים יותר, יכולת זו כמעט שלא נוצלה ולא תורגלה. במהלך מלחמת רוסיה–אוקראינה נורו לראשונה טילי S-300 לעבר מיקולאייב, לטענת מקורות אוקראיניים. המערכת הזו היא הבסיס גם לסוללות S-500, S-400, S-350 שנכנסו לשירות מבצעי ב-2021 ואף S-550 שנכנסו לשירות מבצעי ב-2023 'נגד לוויינים'. המערכת נמכרה למצרים, אירן, ארמניה, סין, הודו, אוקראינה (ירושה מברית המועצות, עם הצלחה אדירה בבלימת מטוסי חיל האוויר הרוסי), בלארוס, סלובקיה, יוון, בולגריה, קזחסטן, וייטנאם, טורקיה, אלג'יריה ולוב. לפי דיווחים איראניים ורוסיים, הייתה כוונה למכור את המערכת גם לאיראן החל מסוף שנת 2008, אך ביוני 2010 הודיע גורם רוסי בכיר כי העסקה הוקפאה. ב-12 באפריל 2015 ביטלה רוסיה את האיסור על מכירת הטילים לאיראן. תהליך אספקת המערכת לאיראן החל ב-23 בנובמבר 2015. מצרים רכשה מערכת S-300VM Antey-2500 עם טווח ירוט של 200 ק"מ במיליארד $ בשנת 2014 וקיבלה את המערכות בשנים 2015 עד 2017. מצרים במגעים לרכש סוללות נוספות מאותו הסוג. מצרים גם מקימה מפעל ליצור טנקי T90M רוסיים שגם הוכיחו עצמם בקרבות באוקראינה. רוסיה חתמה על עסקת מכירת מערכות S-300 לסוריה בהנהגת בשאר אל-אסד בשנת 2013, אולם בעקבות לחצים מצד ישראל וארצות הברית המערכת לא סופקה. במחצית הראשונה של 2016 העבירו הרוסים לפחות סוללה אחת של טילי S-300 (דגם V4) לסוריה לשם הגנה על כוחותיהם שם. לאחר תקיפה אווירית של ארצות הברית, בריטניה וצרפת על יעדים סוריים בעקבות חשד שמשטר אסד עשה שימוש בנשק כימי נגד מורדים, באפריל 2018, הודיעו גורמים רוסיים על אפשרות שתוסר מניעת האספקה של ה-S-300 לסוריה – ייתכן שדגם S-300PMU2 Favorit. ב-24 בספטמבר 2018, לאחר שמטוס סיור רוסי הופל על ידי נ"מ סורי במתקפת הטילים בלטקיה על מתקן צבא סורי ורוסיה האשימה בכך את ישראל, הודיע שר ההגנה הרוסי שטילי S-300 יסופקו לסוריה תוך שבועיים. אחת הסוללות הוצאה מסוריה באוגוסט 2022 בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה. S-75 דווינה S-125 נייבה S-200 S-400 S-500 ניצן סדן, כל מה שאתם צריכים לדעת על ה-S300, טיל הנ"מ שיקבלו הסורים מרוסיה, באתר כלכליסט, 25 בספטמבר 2018 אייל בירנברג, ‏איום דו-סיפרתי, באתר חיל האוויר הישראלי רון ישי, הקלף הרוסי: S-300 כדי למנוע התערבות בסוריה, באתר ynet, 9 במאי 2013 אמיר בוחבוט‏, שובר השוויון הרוסי: הטילים שמפחידים את חיל האוויר, באתר וואלה, 13 במאי 2013 יפתח שפיר, מערכת ה-S-300 בדרכה לסוריה? רקע צבאי וטכני, "מבט על 426", 17.05.2013 אמיר בוחבוט‏, מאתרת מטוסים ברגע ההמראה - ומיירטת: המערכת שפוטין מעביר לאסד, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2018 "International Assessment and Strategy Center > Research > Almaz S-300 – China's "Offensive" Air Defense". Strategycenter.net. 25 February 2006. Retrieved 14 November 2011. תומאס ניודיק, Russia Now Firing S-300 Surface-To-Air Missiles At Land Targets In Ukraine: Official, The Drive, ‏8 ביולי 2022 Moscow Delivers S-300 missiles to syria for defence of Russian naval base. RT 7 Oct. 2016 העברת ה-S-300 לסוריה: "השלכות קטסטרופליות אם ישראל תתקוף", באתר וואלה, 23 באפריל 2018 "רוסיה צפויה להעביר בקרוב טילי S-300 לסוריה", באתר הארץ, 23 באפריל 2018 אור הלר, לאחר הפלת המטוס: רוסיה תספק לאסד טילי S-300 תוך שבועיים, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 24 בספטמבר 2018 הלוויין חשף: סוללת S-300 רביעית נפרסה בסוריה, באתר וואלה, 30 ביוני 2019 ניר דבורי, ‏פוטין במשבר: רוסיה מוותרת על נכס משמעותי בסוריה - שמנע מישראל לתקוף באגרסיביות במדינה, באתר ‏מאקו‏, 26 באוגוסט 2022 רון בן ישי, רוסיה קיפלה מערכת S-300 - ויצרה הזדמנות לתקיפה ביעד אסטרטגי בסוריה, באתר ynet, 27 באוגוסט 2022