laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרור שור

דרור שור (נולד ב-23 במאי 1954) הוא ראש המועצה האזורית באר טוביה לשעבר. שור נולד במושב ביצרון למשפחת חקלאים. למד בתיכון באר טוביה. שירת בחיל השריון ומשרת כיום כסגן-אלוף במילואים בפיקוד העורף. בעל השכלה אקדמאית לתואר בוגר במדעי החקלאות מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ותואר ראשון בחינוך קהילתי. במהלך השנים שימש בתפקידים ציבוריים שונים ובהם מרכז משק מושב בצרון, יו"ר ועד מושב בצרון וחבר מליאת והנהלת המועצה האזורית באר טוביה. בשנת 2004 החל לשמש כראש המועצה האזורית באר טוביה, עד הבחירות ב-2018 אז לא השיג את רוב הקולות מול קובי אביבי. בין תפקידיו הציבוריים משמש כיום גם בתפקידים הבאים: יו"ר איגוד מנהלי התרבות ברשויות המקומיות יו"ר חברת המושבים בדרום חבר הנהלת מפעל הפיס במועצה לתרבות ואומנות מ"מ נציג הרשויות בוועדה ארצית לשמירת קרקע חקלאית ושטחים פתוחים יו"ר העמותות לחינוך ולספורט במועצה האזורית. בבחירות 2024 התמודד שור פעם נוספת לראשות המועצה. שור קיבל 23.1% מהקולות, שהיו מספיקים כדי שיעלה לסיבוב השני מול בן כהן, לאחר שאף מועמד לא עבר את ה־40% הנדרשים, אך שור הודיע על פרישה מהתמודדות בסיבוב שני. שור נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא דרור שור בוויקישיתוף דרור שור - דף אישי(הקישור אינו פעיל) באתר המועצה דרמה בבאר טוביה: דרור שור פרש, בן כהן הוא ראש המועצה הבא, באתר כאן דרום - אשדוד, ‏7 במרץ 2024
ואלדז

האם התכוונתם ל... ואלדז (אלסקה) – עיר נמל חשובה באלסקה ומסוף ימי של קו צינור הנפט חוצה-אלסקה (לחצו לצפייה במפת מיקום ) אקסון ואלדז – מכלית נפט שעלתה על שרטון בסמוך לעיר ואלדז ב-1989 וגרמה לאסון אקולוגי חמור חצי האי ואלדס – חצי אי בפטגוניה שבארגנטינה המפורסם בזכות אוכלוסיית יונקי הים שבחופיו האי ואלדס – אחד מאיי המפרץ במצר ג'ורג'יה שבין האי ונקובר לבין היבשת של הפרובינציה הקנדית קולומביה הבריטית ואלדז (התעמלות) (לחצו לצפייה ) חואן ולדז – דמות דמיונית שהופיעה בפרסומות של ארגון הגג של יצרני הקפה בקולומביה, משמשת את יצרני הקפה לפרסום הקפה בעולם והפכה להיות מזוהה עמו אישים בשם ואלדס גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס – היסטוריון ספרדי ויקטור ואלדס – שוער ברצלונה אוסקר ואלדס – ראש ממשלת פרו לשעבר. בבו ולדס – פסנתרן, מנצח, מלחין ומפיק מוזיקלי קובני צ'וצ'ו ולדס – פסנתרן הג'אז הקובני, בנו של בבו ולדז קרלוס אדריאן ואלדז – כדורגלן אורוגוואי
מישה קולינס

דמיטרי "מישה" קולינס (באנגלית: Dmitri "Misha" Collins; נולד ב-20 באוגוסט 1974) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור קסטיאל (אנ') בסדרת הטלוויזיה "על טבעי" (2008–2020) של רשת הטלוויזיה The CW. נולד בשם דמיטרי טיפנס קרושניק (Dmitri Tippens Krushnic) בוסטון, מסצ'וסטס, שבארצות הברית. בנם של רבקה טיפנס ושל ריצ'רד קרושניק. הוא גדל במשפחה לא אדוקה. כאשר גדל, משפחתו הייתה ענייה ולעיתים קרובות חסרת בית. הוא אמר ששם משפחתו, קרושניק, "חוזר לקנדה שישה דורות אחורה, ואנחנו לא בטוחים מאיפה הם באו". הוא ממוצא יהודי חלקי מצד אביו. קולינס למד בבית הספר היסודי גרינפילד סנטר, לאחר מכן למד בבית הספר נורת'פילד מאונט חרמון (אנ'), פנימייה קדם אקדמאית הממוקמת בעיר גיל (אנ'), מסצ'וסטס משם סיים את לימודיו ב-1992. בהמשך, למד לתואר ראשון בתיאוריה חברתית (אנ') באוניברסיטת שיקגו. עם סיום לימודיו, בשנת 1995, הוא עבד כמתמחה בבית הלבן במשרד כוח אדם בזמן נשיאותו של ביל קלינטון. כחלק מעבודתו בוושינגטון, עבד קולינס עבור "רדיו המטה ציבורי הלאומי" (NPR) במשך שישה חודשים. בתקופה זו הוא הבין שהוא לא רוצה להיות פוליטיקאי. מאוחר יותר, ייסד חברת תוכנה חינוכית יחד עם אשתו, ובהמשך נרשם לשיעורי משחק. עד מהרה הבין שהוא לא אהב את ניהול חברת התוכנה, אבל נהנה מהמשחק, והחליט להמשיך זאת במשרה מלאה. הוא גם שותף בארגון צדקה הנקרא Random Acts, ויסד וריאציה בינלאומית של משחק "חפש את המטמון" הנקראת GISHWHES. "משימות רבות". המשחק מעודד עזרה הדדית ו"מעשים רנדומליים של טוב לב", ו-GISHWHES אף שבר 5 שיאי גינס. היו לו תפקידים חוזרים ונשנים בסדרות ER ו-24, והופעות אורח ב-NCIS, ניפ / טאק, NYPD Blue, CSI: New York, מונק ומכושפות. על המסך הגדול, קולינס מוכר בעיקר בשל תפקידו בסרט שנקרא "קרלה" על רוצח סדרתי אמיתי בשם פול ברנרדו, סרט עליו הוא אמר בגלוי שהוא מתחרט על השתתפותו בו, בשל אופיים של האירועים בחיים האמיתיים בסרט הוא המבוסס עליו. היה לו גם תפקיד קטן ב"נערה בהפרעה". בשנים 2008–2020, כיכב קולינס בסדרת הטלוויזיה המצליחה "על טבעי" (החל מעונתה הרביעית) בתור קסטיאל (אנ'), וכיכב שם לצד ג'נסן אקלס וג'ארד פדלקי. בשנת 2006 שיחק במותחן הפסיכולוגי "קרלה" (אנ') בבימויו של ג'ואל בנדר, ובכיכובה של לורה פריפון. ב-2008 השתתף קולינס בסרט "שלל" (אנ'), אשר זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס בשנת 2008. הסרט שודר ב-HBO בשנת 2009. בשנת 2023 שיחק בסדרת גיבורי העל "אבירי גות'אם" בדמותו של הארווי דנט / דו-פרצוף. ב-6 באוקטובר 2001 התחתן עם ויקטוריה ונטוץ' במיין. יש להם בן יליד 2010, ובת ילידת 2012. בשנת 2021 פרסם קולינס את ספר השירים, "Some Things I Still Can't Tell You", שם הוא הצהיר בין היתר שהוא ואשתו נפרדו. בשנת 2022 השניים התגרשו סופית. מדיה וקבצים בנושא מישה קולינס בוויקישיתוף מישה קולינס, ברשת החברתית פייסבוק מישה קולינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מישה קולינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישה קולינס, באתר AllMovie (באנגלית) מישה קולינס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מישה קולינס, באתר Metacritic (באנגלית) מישה קולינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מישה קולינס, בטוויטר האתר הרשמי של GISHWHES סרטון הסברה על Random Acts, סרטון באתר יוטיוב
גיא שרעבי

גיא שרעבי (נולד ב-20 במרץ 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. שרעבי גדל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב ובשנת 1986 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה זכה באליפות הראשונה בתולדותיה בשנת 1990, ובגביע הטוטו בשנת 1992. בסך הכל רשם 202 הופעות בכל המסגרות במדי בני יהודה, בהן כבש שמונה שערים. בשנת 1994 הוחתם שרעבי בקבוצת הפועל תל אביב, ולאחר שנה מונה לקפטן הקבוצה. שרעבי שיחק שלוש שנים בהפועל תל אביב, בהם שותף ב-76 משחקי ליגה. בשנת 1997 עבר למכבי עירוני אשדוד, ולאחר עונה אחת עבר למכבי נתניה מליגת המשנה, עמה עלה בחזרה לליגת העל, ובסך הכל שיחק שנתיים במדיה. עונתו האחרונה של שרעבי כשחקן הייתה בקבוצת הפועל ירושלים, ובשנת 2001 פרש ממשחק פעיל. בשנת 1992 רשם שרעבי שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, הראשונה במשחק ידידות מול נבחרת קפריסין, והשנייה במשחק ידידות מול נבחרת איסלנד. כיום שרעבי משמש כמאמן במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. בני יהודה תל אביב אליפות: 1989/1990 גביע הטוטו: 1991/1992 גיא שרעבי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גיא שרעבי, באתר Transfermarkt גיא שרעבי, באתר National Football Teams גיא שרעבי, באתר FootballDatabase.eu
כובע ים

כובע ים ( גם כובע רחצה וכובע שחייה) נחבש על ידי רוחצים בבריכה או בים, ועשוי לרוב לייקרה או סיליקון. הוא נועד לשמור על המסננים במקום השחייה מסתימה כתוצאה משיער. הכובע מאפשר גם לשמור על השיער יבש וללא מגע של כלור. הוא מונע חדירת מים לאוזניים, ובכך הכובע שומר על היגיינת האוזן מחיידקים וכלור. בתחילת המאה ה-20, כובעי הים היו עשוי מבד גומי, ובשנות ה-20 הם היו עשויים לטקס. בשנות ה-40, כובעי השחייה הפכו נדירים מכיוון שהגומי שימש לחומרי המלחמה. בשנות ה-50 החלו להופיע כובעים מעוטרים והם נכנסו לאופנה, ובשנות ה-60, כובעים שחייה צבעונים ובעלי עיטורים של פרחים הפכו לפופולריים. ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגימנט הפרשים השביעי

רגימנט הפרשים השביעי הוא רגימנט פרשים של צבא ארצות הברית. ההיסטוריה של הרגימנט מתחילה באמצע המאה ה-19. כינויו הרשמי של הרגימנט הוא גארי-אוון (באנגלית: Garryowen) על שם המנגינה האירית שאומצה כהמנון הרשמי של הרגימנט. הרגימנט נלחם באינדיאנים במהלך ההתפשטות של ארצות הברית מערבה. בין השנים 1881-1886 צעדו חיילי הרגימנט מרחק כולל של 292,342 ק"מ לאורך מדינות ארצות הברית קנזס, מונטנה וטריטוריית דקוטה. הרגימנט מפורסם בשל השתתפותו בקרב ליטל ביגהורן שנחשב לאחת התבוסות המחפירות ביותר בתולדות צבא ארצות הברית. חמש פלוגות מהרגימנט הושמדו לחלוטין בקרב עם האינדיאנים. מפקד הרגימנט ג'ורג' ארמסטרונג קסטר שהיה גיבור צבאי בארצות הברית של אחרי מלחמת האזרחים נהרג בקרב אף הוא. טבח ואשיטה מדיה וקבצים בנושא רגימנט הפרשים השביעי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רודולף למברט

לורד פילדמרשל פרדריק רודולף למברט, רוזן קוואן ה-10 (באנגלית: Frederick Rudolph Lambart, 10th Earl of Cavan; ‏ 16 באוקטובר 1865 - 28 באוגוסט 1946, גם לורד קוואן) היה ראש המטה הכללי של צבא בריטניה, מפקד הקורפוס ה-14 של צבא בריטניה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ומפקד חיל הסיוע הבריטי בחזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה. נחשב לאחד המפקדים הבריטיים המוצלחים במלחמת העולם הראשונה. למברט נולד באיוט סנט לורנס ב-16 באוקטובר 1865, התחנך באיטון קולג', קרייסט צ'רץ' (אוקספורד) ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-1885 התגייס למשמר הגרנדירים. ב-1891 התמנה לעוזר האישי של המושל הכללי של קנדה. ב-1897 קודם לדרגת קפטן ושירת בשירות קרבי במלחמת הבורים. ביוני 1910 התקבל כחבר המסדר הוויקטוריאני המלכותי. ב-1911 עלה לדרגת קולונל וב-8 בנובמבר 1913 פרש מהצבא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס מחדש ומונה למפקד בריגדת המשמר השנייה, אותה הוביל לקרב איפר הראשון באוקטובר 1914. בפברואר 1915 התקבל כחבר מסדר האמבט. ב-15 ביוני 1915 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל וקיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-50, לאחר חודשיים הוקמה בצרפת דיוויזיית העילית דיוויזיית המשמר ולמברט מונה למפקדהּ הראשון. ב-10 בספטמבר קיבל אות מפקד בלגיון הכבוד הצרפתי, שבועיים לאחר מכן נבחר לכהן כחבר בית הלורדים מטעם אירלנד. בינואר 1916 מונה לפקד על הקורפוס ה-14, אותו הוביל לקרב על הסום בקיץ אותה שנה. בנובמבר התקבל כאביר מסדר פטריק הקדוש. ב-1 בינואר 1917 קודם לדרגת לוטננט גנרל והוביל את הקורפוס שלו לקרב פשנדל. באוקטובר 1917 הועבר הקורפוס לחזית האיטלקית ולמברט מונה למפקד הכוחות הבריטיים בחזית זו. הוא הוביל את המתקפה העיקרית בקרב ויטוריו ונטו, שהביא להכנעת הצבא האוסטרו-הונגרי בראשית נובמבר 1918, תוך שהוא מוביל את הארמייה האיטלקית העשירית. עבור שירותו לממלכת איטליה קיבל את צלב המלחמה האיטלקי מאת ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ודרגת אביר צלב-גדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. במרץ 1920 מונה למפקד מצודת לונדון ובאוקטובר אותה שנה לשלישו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-2 בנובמבר 1921 הועלה לדרגת גנרל מלא. ב-19 בפברואר 1922 התמנה לתפקיד ראש המטה הכללי. בתפקידו כראש המטה היה ממונה על ההוצאה לפועל של דו"ח שהמליץ על צמצום ניכר בהוצאה הביטחונית הבריטית ועל צמצום הצבא. ב-1927 היה לאביר מסדר האימפריה הבריטית. ב-31 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת פילדמרשל. ב-12 במאי 1937 פיקד על המשמר בעת הכתרת ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת. בעת מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד יחידת משמר המולדת בהרטפורדשייר. למברט מת בלונדון ב-28 באוגוסט 1946, והוא בן 81 שנים. ב-1893 נשא לאשה את אינז קראולי (Inez Crawley ;1870–1920), לזוג לא נולדו ילדים. לאחר מותה, נשא לאשה בנובמבר 1922 את הסטר ג'ואן בינג (1888-1976; Hester Joan Byng). בתם, אליזבת מרי, הייתה ב-1947 אחת משמונה השושבינות של הנסיכה אליזבת בנישואיה עם פיליפ מאונטבאטן. מדיה וקבצים בנושא רודולף למברט בוויקישיתוף ביוגרפיה רשומה באתר גנאלוגי משפחתי של האצולה רשומת ארכיון כתביו דיוקנאותיו בגלריית הדיוקנאות הלאומית. רודולף למברט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי רודולף למברט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ביוגרפיה באתר מי ומי במלה"ע הראשונה הודעה על המינוי הודעה על המינוי הודעה על המינוי תיאור המשתתפים בהכתרה
המנון אקוודור

"אנו מצדיעים לך מולדתנו" הוא ההמנון הלאומי של אקוודור. הוא נכתב על ידי המשורר חואן לאון מרה (Juan León Mera, שלימים היה לנשיא בית הנבחרים של אקוודור) והולחן על ידי אנטוניו נאומנה (Antonio Neumane) לבקשת בית הנבחרים האקוודורי. ההמנון לא אומץ באופן רשמי על ידי המדינה עד 29 בספטמבר 1948. ההמנון כולל שש פסקאות. בצורה העממית שרים רק את הפסקה השנייה ואת הפזמון לפניה ואחריה. פזמון (בא לפני ואחרי כל פסקה): ¡Salve, Oh Patria, mil veces! ¡Oh Patria, gloria a ti! Y a tu pecho rebosa gozo y paz, y tu frente radiosa más que el sol contemplamos lucir. פסקאות ההמנון: Indignados tus hijos del yugo que te impuso la ibérica audacia, de la injusta y horrenda desgracia que pesaba fatal sobre ti, santa voz a los cielos alzaron, voz de noble y sin par juramento, de vengarte del monstruo sangriento, de romper ese yugo servil. Los primeros los hijos del suelo que, soberbio, el Pichincha decora te aclamaron por siempre señora y vertieron su sangre por ti. Dios miró y aceptó el holocausto, y esa sangre fue germen fecundo de otros héroes que, atónito, el mundo vio en tu torno a millares surgir. Cedió al fin la fiereza española, y hoy, oh Patria, tu libre existencia es la noble y magnífica herencia que nos dio el heroísmo feliz: de las manos paternas la hubimos, nadie intente arrancárnosla ahora, ni nuestra ira excitar vengadora quiera, necio o audaz, contra si. Cedió al fin la fiereza española, y hoy, oh Patria, tu libre existencia es la noble y magnífica herencia que nos dio el heroísmo feliz: de las manos paternas la hubimos, nadie intente arrancárnosla ahora, ni nuestra ira excitar vengadora quiera, necio o audaz, contra si. Nadie, oh Patria, lo intente. Las sombras de tus héroes gloriosos nos miran y el valor y el orgullo que inspiran son augurios de triunfos por ti. Venga el hierro y el plomo fulmíneo, que a la idea de guerra y venganza se despierta la heroica pujanza que hizo al fiero español sucumbir. Y si nuevas cadenas prepara la injusticia de bárbara suerte, ¡gran Pichincha! prevén tú la muerte de la Patria y sus hijos al fin; hunde al punto en tus hondas entrañas cuando existe en tu tierra; el tirano huelle solo cenizas y en vano busque rastro de ser junto a ti. מדיה וקבצים בנושא המנון אקוודור בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון אקוודור" באתר מיוזיק בריינז
ראי רחוק

ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות (באנגלית: A Distant Mirror) הוא ספרה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן, העוסק במספר משברים שפקדו את אירופה במאה ה-14, ואגב כך מתאר את הלכי הרוח ואת המאפיינים השונים של התקופה. הספר פורסם בשנת 1978 ותורגם לעברית ב-1995. את שם הספר, "ראי רחוק", בחרה טוכמן כדי לבטא את הדמיון הקיים לדעתה בין התקופה ההיא לבין המאה ה-20. בהקדמה לספר היא כותבת: כיום, לאחר ההתנסויות במוראות המאה ה-20, יש לנו תחושות אחווה לתקופה מבולבלת זו, שתפיסותיה וכלליה התמוטטו תחת לחץ המאורעות האלימים והשליליים. אנו מזהים בכאב חריף את סימניה של תקופת סבל כשאין תחושה של עתיד בטוח. — ראי רחוק, עמוד 14 לאורך הספר, משתמשת טוכמן רבות בחיבוריהם של בני התקופה, בהם כרוניקות, שירים, ספרי נימוסין והדרכות לבני האצילים ואף ספרי בישול. במיוחד היא מרבה לצטט את ההיסטוריון בן התקופה ז'אן פרואסאר. טוכמן סוקרת מספר רב של מלחמות, מאבקים ואסונות שפקדו את מערב אירופה במהלך המאה, בהם מלחמת מאה השנים, הדבר השחור וההתפרצויות האנטישמיות שבאו בעקבותיו, "גלות האפיפיור", מסעי ביזה שערכו קבוצות של שכירי חרב, מרד הז'אקרי, מרד הפטישאים ומרד האיכרים האנגלי, המאבקים שהובילו לעצמאותה של שווייץ וכן כיבושי האימפריה העות'מאנית באירופה. עם זאת, טוכמן לא מסתפקת בתיאורם של אירועים פוליטיים ודתיים בלבד והיא מנסה להביא תמונת מצב מקיפה ועמוקה יותר של החיים החברתיים. היא מתארת את חייהם של האנשים משכבות החברה השונות, כגון אצילים, אבירים, אנשי דת ואיכרים ומציגה את הפערים ביניהם. היא בוחנת את יחסם של אנשי החברה הגבוהה אל האיכרים, את מעמד הנשים, את צורות הלבוש והוראות הנימוסים השונות. בנוסף, היא מתייחסת ל"עידן הקרח הקטן" - שינוי באקלים שהחל באותה תקופה והפחית את הטמפרטורה הממוצעת של אירופה עד המאה ה-19. בנוסף לכל אלה, מנסה טוכמן לחדור אף אל מחשבותיהם ותחושותיהם הפנימיות של בני התקופה. היא מתארת בפרוטרוט את חדירתה של הדת והאמונה הנוצרית אל כל רובדי החיים, את החשיבות הרבה שיוחסה לאסטרולוגיה ואת השינויים שחלו ביחס למוות. לאורך כל הספר ישנה התייחסות נרחבת לתאולוגיה ולאמונות הרווחות, לרפואה ולמיומנויותיהם של הרופאים, לספרות, לכלכלה ולאמצעי הלחימה. כמו כן היא מתארת את יחסם של סופרים ומשוררים אל התקופה בה הם חיים כשהם משווים אותה אל תקופות שקדמו להם, ומראה כי רבים מהם חיו בתודעה של תקופת שפל ואף האמינו כי העולם מתקרב אל קיצו. חלק גדול מהסיפור שזור סביב חייו של האציל הצרפתי אנגרן השביעי, אדון קוסי, בעליה של טירת קוסי. טוכמן נימקה את בחירתה בו כדמות מרכזית מהסיבה שהוא חי חיים ארוכים יחסית ולכן יכול להישאר במסגרת הסיפור במשך רוב המאה ה-14. (הוא נולד בשנת 1340, שבע שנים לפני שפרצה מגפת המוות השחור בדרום איטליה ומת בשנת 1397). בנוסף, הוא גם היה קרוב לרבים מהקרבות והמאבקים באזור, והיה קשור הן לצרפת והן לאנגליה - הוא עצמו היה אציל צרפתי, אך הוא נישא לאיזבלה, בתו הבכורה של אדוארד השלישי, מלך אנגליה. ברברה טוכמן, ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות. תרגמה מאנגלית כרמית גיא. הוצאת דביר, תל אביב תשנ"ה, 1995
ז'אן-בטיסט פרן

ז'אן בטיסט פרן (בצרפתית: Jean Baptiste Perrin;‏ 30 בספטמבר 1870 – 17 באפריל 1942) היה מדען צרפתי שמחקריו בתנועה בראונית על חלקיקים זעירים בנוזל, אישרו את ההסבר של אלברט איינשטיין לתופעה ובכך גם את האופי האטומי של החומר. פרן נולד בליל, צרפת. הוא למד באקול נורמל סופרייר, הגרנד אקול היוקרתי בפריז. בשנים 1894-1897 הוא נהיה אסיסטנט (עוזר מחקר) והחל במחקר על קרני רנטגן וקרניים קתודיות. בשנת 1897 הוענק לו תואר דוקטור למדעים. כמו כן באותה שנה הוא מונה למרצה בכימיה פיזיקלית בסורבון שבפריז. בשנת 1910 הוא מונה לפרופסור באוניברסיטה והחזיק במשרה זו עד לכיבוש הגרמני של צרפת במהלך מלחמת העולם השנייה. פרן היה אתאיסט וסוציאליסט, הוא חשש שהשקפותיו הפוליטיות והדתיות יהיו בעיה ולכן כשגרמניה פלשה לצרפת ב-1940, הוא נמלט לארצות הברית. הוא נפטר בניו יורק ובשנת 1948 לאחר המלחמה, שרידיו הובאו לקבורה בפנתאון של פריז. בשנת 1895 פרן הראה שקרניים קתודיות הן בעלות מטען שלילי, כמו כן חישב את מספר אבוגדרו במספר דרכים והסביר את אופן פעולת אנרגיה סולרית באמצעות תהליכי היתוך במימן. לאחר שאלברט איינשטיין פרסם את מאמרו התאורטי (1905) על תנועה בראונית במונחים של אטומים, פרן עשה את העבודה הניסויית על מנת לבחון את מחקרו של איינשטיין בפרקטיקה, ובכך הכריע במחלוקת המתמשכת מאה שנים על התורה האטומית של ג'ון דלטון. על עבודתו זו ועל עבודתו על המבנה הלא רציף של החומר, ששמה סוף למחלוקת על הקיום הפיזי של מולקולות, פרן זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1926. פרן זכה במספר פרסים נוספים ביניהם, בפרס ג'אול של החברה המלכותית בשנת 1896 ובפרס לה קאזה של האקדמיה למדעים של פריז. כמו כן, הוא השתתף פעמיים בכנס סולווה בבריסל בשנים 1911 ו-1921, והיה חבר בחברה המלכותית של לונדון ובאקדמיות למדעים של שוודיה, בלגיה, פראג, רומניה וסין. בשנת 1919 פרן הציע שתגובות גרעיניות הן אלו שיכולות להוות מקור לאנרגיה של כוכב, הוא טען שמסת אטום הליום קטנה ממסת ארבעת אטומי מימן ובאמצעות ההקבלה בין מסה ואנרגיה של איינשטיין, האנרגיה שתשתחרר מתהליך הפירוק של ארבעת אטומי מימן לאטום הליום תוכל לגרום לכוכב לזהור במשך מיליארדי שנים. פרן נחשב לאב המייסד של המרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS). בעקבות עצומה על ידו שנחתמה על ידי 80 מדענים ביניהם 8 זוכי פרס נובל, שר החינוך הצרפתי הקים את המועצה הלאומית למחקר צרפתי באפריל 1933. בשנת 1936 פרן הקים את הסוכנות המרכזית הצרפתית לחקר מדעי, ושני המוסדות אוחדו תחת המרכז הלאומי ב-19 באוקטובר 1939. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-בטיסט פרן בוויקישיתוף ז'אן-בטיסט פרן, באתר פרס נובל (באנגלית) ז'אן-בטיסט פרן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ז'אן-בטיסט פרן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'אן-בטיסט פרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מושיקו שטרן

משה (מושיקו) שטרן (נולד ב-27 בדצמבר 1982) הוא שדר רדיו, קריין פרסומות, מנחה ותקליטן ישראלי מגיש תוכנית "VIP" ברדיוס 100fm, ו'נפגשים' עם הרב יגאל כהן בערוץ עכשיו 14. שטרן נולד בבאר שבע למשפחה מקריית גת שם גם גילה את זיקתו לתחום המוזיקה והרדיו והתחיל את דרכו ברדיו הפיראטי. לשטרן שתי אחיות, הוא נשוי למאיה ואב לחמש בנות ובן. בשנת 1992 בהיותו כבן 10 עבר שטרן את בחינות הקבלה ושימש ככתב צעיר בשבועון הילדים "כולנו" לצד סיון רהב-מאיר ואורי גרוס. בשנת 1996 החל שטרן לשדר תוכנית רדיו קבועה בתחנת רדיו פיראטי בשם "רדיו דור" ששידרה בשנות התשעים המאוחרות באזור הדרום. בשנת 2003 עבר להתגורר באילת, שם החל לשדר את תוכניתו היומית הראשונה Mo-Show איתה עבר לאזור המרכז לתחנת הרדיו לב המדינה ולאחר מכן לרדיוס 100fm משנת 2010 משדר שטרן בכל צהריים בין השעות 15:00 ל-17:00 את תוכנית הרדיו היומית "VIP" ברדיוס 100fm . התוכנית זוכה למדרוג גבוה ובה מארח שטרן אמני מוזיקה ובידור ישראלים ובינלאומיים ואף נותן במה ראשונה לאמנים חדשים. בין האמנים שזכו לבמה בתוכניות של שטרן בתחילת דרכם ניתן למנות את קובי אפללו, נתן גושן, עידן יניב, הראל סקעת, רותם כהן, אליעד נחום בניה ברבי ועוד. בתוכנית מבצעים האמנים גרסאות מיוחדות לשיריהם וכן גרסאות כיסוי שזוכות למאות אלפי צפיות ברשת תכנית הרדיו * ZE DJ- מושיקו שטרן גרופ, באתר moshiko.tv בשנת 2021 זכתה התכנית בפרס תוכנית המוזיקה הטובה בישראל מטעם אגודת העיתונאים תל אביב במסגרת כנס העיתונות השנתי של האגודה באילת [1] שטרן השתתף בתוכנית "בית הספר למוזיקה" בערוץ 2, כחבר בוועדת השופטים. בשנת 2011 השתתף שטרן בסרטו הדוקומנטרי של שלומי שבת "מודה אני" ששודר בערוץ 2 כאחד ממיסדי שיעור תורה קבוע בו שותפים שחקנים ואמנים ישראלים ביניהם דוד ד'אור, שלמה בר, נתי רביץ וקובי אפללו. בראיון שהעניק בשנת 2012 לערוץ הידברות סיפר שטרן כי הפסיק לעבוד בשבת ובחר באורח חיים דתי יותר עבור משפחתו. במרץ 2020 החל להפיק יחד עם הרב אהרן לוי את התוכנית הטלוויזיונית "אחד על אחד" המשודרת בערוץ הידברות וביוטיוב, ובה נידונים מגוון נושאים הנוגעים לדת ולחברה הישראלית. באוקטובר 2020 החלו השניים להפיק את תוכנית "אמנים מדברים", בה מתארחים אמנים ישראלים ומדברים על יהדות, אקטואליה ונושאים נוספים. במסגרת התכנית התארחו האמנים נתן גושן, קובי אפללו ועקיבא תורג'מן. שטרן מנהל חברת מוזיקה לאירועים ומשמש כ-DJ בחתונות ואירועים בארץ ובקהילות היהודיות בעולם, מקריין פרסומות לרדיו ולטלוייזיה ומרצה לתחום הרדיו וה-DJ. בין היתר מפיק שטרן מסיבות ואחת לשנה את ה"מושיקולדת" מסיבת יום ההולדת השנתית שלו בה מתארחים ידוענים רבים מתעשיית הבידור והמוזיקה הישראלית. במסגרת הפרויקט 40 צעירים מבטיחים מתחת לגיל 40 של אתר האינטרנט אייס נבחר מושיקו לאחד מהצעירים המבטיחים לשנת 2021 [2] מדיה וקבצים בנושא מושיקו שטרן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מושיקו שטרן מושיקו שטרן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית כתבה בחדשות הבידור של הוט על מסיבת היום הולדת השנתית של מושיקו שטרן מושיקו שטרן באתר הרשמי של רדיוס 100fm(הקישור אינו פעיל) דף הפייסבוק של מושיקו שטרן דף הפייסבוק של תוכנית הרדיו vip עם מושיקו שטרן ערוץ ה-YouTube הרשמי של מושיקו שטרן ראיון בערוץ "הידברות" מתוך אתר "מאקו" הסרט "מודה אני" - שלומי שבת מושיקו שטרן: "לא מעניין אותי להיות כוכב, רוצה להשפיע", באתר אייס, 30 ביולי 2020 התאונה, המשברים וההתקרבות לדת: דולי ופן & מושיקו שטרן פותחים הכל - עכשיו קרוב | פרק 3 אמנים מדברים, באתר יוטיוב
דאגלס בות'

דאגלס ג'ון בות' (באנגלית: Douglas John Booth; ‏נולד ב-9 ביולי 1992) הוא שחקן ודוגמן אנגלי. התפרסם בשל תפקידו בתור פיליפ "פיפ" פיריפ במיני-סדרה "תקוות גדולות" של רשת BBC, בתור שם בן נח בסרט התנ"כי "המבול" שביים דארן ארונופסקי, ובזכות הופעתו בתור ניקי סיקס בסרט הביוגרפי של נטפליקס "הלכלוך: סיפורה של מוטלי קרו". בות' נולד בגריניץ', לונדון שבממלכה המאוחדת, בנם של ויויאן (לבית דה-קאלה), ציירת, ושל סיימון בות', יועץ פיננסי בנושא ספנות ושימש כמנכ"ל לשעבר באגפי המימון של חברת סיטיגרופ ושל חברת דויטשה בנק. אביו ממוצא אנגלי, ואילו אימו ממוצא ספרדי והולנדי. אחותו הגדולה, אביגיל, היא בוגרת בית הספר לאמנויות בצ'לסי. בות' נולד וגדל בגריניץ', אך בגיל עשר עבר לסבנאוקס, קנט. הוא ניגן בחצוצרה בילדותו. בות' גילה עניין בדרמה בגיל שתים עשרה, לאחר שכיכב בהפקת בית ספר של "אגממנון" ואמר על כך "מצאתי את עצמי מרגיש מאורס בפעם הראשונה ... חשבתי, ואני מעדיף להיות מרכז תשומת הלב. זה המקום שבו אני רוצה להיות". בגיל שלוש עשרה היה כבר מעורב בהפקות של התיאטרון הלאומי לנוער ובית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. בות' החל לשחק בשנת 2009 בסרטו של ג'וליאן פלוז "מפעם לפעם". ב-2010 התפרסם כשגילם את דמותו של בוי ג'ורג' בסרט טלוויזיה של ה-BBC על חייו, "Worried About the Boy" של הבי בי סי. בשנת 2011 הופיע במיני-סדרת הדרמה התקופתית המצליחה "תקוות גדולות", בתפקיד פיפ. כן שיחק בדרמה "כריסטופר ובני מינו" לצד מאט סמית, בתפקיד מטאטא רחובות בשם היינץ נדרמאייר. בשנת 2012 הופיע בות' בקומדיית ההתבגרות "לול", בתפקיד קייל, חבר של המתבגרת לולה ויליאמס (מיילי סיירוס). בשנת 2013 שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד הקולנועי למחזה השייקספירי "רומיאו ויוליה". בשנת 2014 הופיע בסרט האפוס "המבול", בו גילם את שם בן נח. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי לצד סם קלאפלין ומקס איירונס בסרט הדרמה "מועדון הפרעות", אשר מבוסס על מועדון הבולינגדון. בשנת 2015 שיחק בסרט "עלייתה של ג'ופיטר" בתפקיד: טיטוס אברסאקס, אחיו של אדי רדמיין. בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "גאווה ודעה קדומה וזומבים" בתפקיד של מר בינגלי, בן זוגה של ג'יין (בלה היתקוט). בשנת 2017 שיחק בסרטים "מרי שלי" לצדה של אל פנינג, ו"לאהוב את וינסנט" אודות חיו של וינסנט ואן גוך. בשנת 2019 כיכב בסרט הדרמה הביוגרפי "הלכלוך: סיפורה של מוטלי קרו" בתפקיד ניקי סיקס, סולן להקת הגלאם מטאל מוטלי קרו. מדיה וקבצים בנושא דאגלס בות' בוויקישיתוף דאגלס בות', ברשת החברתית פייסבוק דאגלס בות', ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאגלס בות', ברשת החברתית אינסטגרם דאגלס בות', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דאגלס בות', באתר AllMovie (באנגלית) דאגלס בות', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נאוה סילוורה‏, דוגמנית השבוע הוא בכלל דוגמן שרוצה להיות שחקן, באתר וואלה, 29 במאי 2012