laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
More Only

More Only הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביונסה. המיני-אלבום יצא לאור ב-24 בנובמבר 2014, על ידי חברות התקליטים פארקווד אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס. המיני-אלבום כולל רמיקסים לשירים מאלבומה החמישי ותוספת של שני שירים חדשים. בנוסף לכך, הוא מכיל את גרסתו המורחבת של Beyoncé, ו-DVD עם עשר הופעות מתוך סיבוב ההופעות "The Mrs. Carter Show World Tour", אשר שודרו בספיישל מיוחד של HBO. הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום היה "Flawless (Remix)", בו התארחה הראפרית ניקי מינאז'. הסינגל השני היה השיר "7/11" אשר יצא ב-25 בנובמבר 2014. השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שהגיע אל המקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השלישי היה השיר "Ring Off" אשר הופץ ב-28 בנובמבר 2014. עם יציאתו הגיע המיני-אלבום אל המקום השמיני במצעד הבילבורד 200, לאחר שנמכר בלמעלה מ-71 אלף עותקים, מתוכם 43 אלף נקיים. ביולי 2016 הוכרז כי האלבום זכאי למעמד כסף בבריטניה על מכירות משולבות של 60 אלף עותקים. "Beyoncé review: Beyonce's new album is an unashamed celebration of". The Independent (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-01-03. WebCite query result, www.webcitation.org BEYONCE' - Flawless Remix (feat. Nicki Minaj) (Sony) | Radio Date 10/10/2014, web.archive.org, ‏2014-10-26 HITS Daily Double, HITS Daily Double (באנגלית) Urban/UAC Future Releases | R&B, Hip Hop, Release Schedule and Street Dates | ..., All Access (באנגלית) Beyoncé Chart History, Billboard Daniel Kreps, Daniel Kreps, Beyonce Releasing 'Platinum Edition' of Self-Titled Album, Rolling Stone, ‏2014-11-04 (באנגלית) Snippets of Beyonce's '7/11' & 'Ring Off' Leak, Billboard Taylor Swift's '1989' Returns to No. 1 on Revamped Billboard 200, Billboard WebCite query result, www.webcitation.org "British album certifications – Beyonce – Beyonce". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Silver in the Certification field. Type Beyonce in the "Search BPI Awards" field and then press Enter. BEYONCÉ (More Only) - EP by Beyoncé (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-01-03
ארכיפלג

אַרְכִיפֶּלָג הוא קבוצת איים. ישנם ארכיפלגים באוקיינוסים, שם קבוצת איים קטנה מוקפת במאות ואלפי קילומטרים של מים, ואילו ארכיפלגים אחרים נמצאים בקרבת יבשות. ארכיפלגים נוצרים בתהליכים שונים. ישנם ארכיפלגים שנוצרים מהתפרצות הרי געש לאורך קווי שבר בקרום כדור הארץ. ארכיפלגים אלו נפוצים ב"טבעת האש", קו השבר שמקיף את האוקיינוס השקט, ובהם איי הוואי ופולינזיה. לעומתם, ארכיפלגים אחרים הם ארכיפלגים של אטולים, שנוצרים מ"בנייה" איטית על ידי מיקרואורגניזמים. מקור המילה הוא איטלקי, על שום הים האגאי שמכונה "ארכיפלגו" (Archipelago). אומנם המילים הבסיסיות מקורן ביוונית ("ארכי" (ἄρχι) פירושה "ראשי", ו"פלאגוס" (πέλαγος) פירושה "ים"), אך אין תיעוד של המילה ארכיפלג ביוונית. אי כך משערים שהאיטלקים, שהכירו את הים האגאי המשובץ באיים (כלומר בארכיפלגים), קראו לו כך, ומשם המילה הושאלה לכל מקבץ איים, לאו דווקא בים האגאי. האיים האזוריים האיים הבלאריים האיים הבריטיים האיים הדודקאנסיים איי מדלנה מצפון לסרדיניה איי פארו האיים הקיקלאדיים (בים האגאי) האיים הקנריים איי שטלנד איי פונטיין אינדונזיה איי אנדמן איי לקשאדוויפ האיים המלדיביים איי ניקובר האיים הקוריליים יפן הפיליפינים בחריין האיים האלאוטיים האיים האנטילים איי בהמה איי גלאפגוס איי הוואי ארכיפלג בוקאס דל טורו איי וינדוורד איי טריסטן דה-קונייה איי כף ורדה איי סיישל ארכיפלג קומורו ארכיפלג זנזיבר איי טואמוטו איי מרשל איי סמואה איי שלמה טונגה ניו זילנד פיג'י ארץ פרנץ יוזף איי סיביר החדשה איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים איי פוקלנד נוביה זמליה סברניה זמליה שפיצברגן National Oceanic and Atmospheric Administration US Department of Commerce, What is an archipelago?, oceanservice.noaa.gov (באנגלית אמריקאית) Atoll | National Geographic Society, education.nationalgeographic.org archipelago | Etymology of archipelago by etymonline, www.etymonline.com (באנגלית)
Sealed with a Kiss

"Sealed with a Kiss" (בעברית: "חתום בנשיקה") הוא שיר מאת פיטר אדל וגארי גלד. השיר היה להיט בשנת 1962 בביצועו של בריאן היילנד. לדברי גלד, השיר "היה מבוסס, אבל לא לגמרי, על תרגיל לחמש אצבעות מאת יוהאן סבסטיאן באך". ההקלטה המקורית של השיר הייתה של להקת "The Four Voices", שהוציאה אותו כסינגל במאי 1960, אבל לא הפך ללהיט. מילות השיר הן מנקודת המבט של אחד מזוג אוהבים, שנאלצים להיפרד בעונת הקיץ. האוהב מבטיח לשלוח את אהבתו ואת חלומותיו כל יום במכתב ה"חתום בנשיקה". השניים גם מבטיחים, בנשיקה אמיתית, שהם יחזרו להיות יחד בספטמבר. ב-1962 הקליט בריאן היילנד, שהירבה לבצע שירים של אדל וגלד, גרסת כיסוי של השיר. השיר נכנס למצעד ב-9 ביוני 1962, והגיע למקום השלישי, גם בבילבורד הוט 100 וגם במצעד הסינגלים הבריטי. המוזיקאים שהקליטו את השיר עם בריאן היילנד, כללו את מונדל לואו, אל קאיולה בגיטרה, גארי גלד בפסנתר, ג'ורג' דוביבייה בבאס, בלאקי שאקנר בהרמוניקה, גארי צ'סטר על התופים, וסטיקס אוונס ואל רוג'רס בכלי הקשה. ההקלטה בביצוע של היילנד יצאה לאור מחדש בשנת 1975, והגיעה למקום השביעי בממלכה המאוחדת. היילנד הקליט את השיר גם בגרמנית. גארי לואיס והפלייבויז הקליטו גרסת כיסוי של השיר ב-1967 עבור האלבום "Gary Lewis Now!". גרסה זו הגיעה למקום ה-19 במצעד בילבורד הוט 100. ב-1972 הקליט בובי וינטון גרסה משלו לשיר, והיא הייתה השלישית במספר שהגיעה לארבעים הגדולים במצעד האמריקאי. הסינגל הגיע למקום ה-19 במצעד הסינגלים של הבילבורד. גרסה זו הגיעה למקום השני במצעד Adult Contemporary. וינטון עיבד את השיר בעצמו, בצליל מודרני שכלל פתיחה בבונגו. בעקבות הצלחת הסינגל הוציא וינטון אלבום בשם "Sealed With A Kiss" שהיה אף הוא רב מכר. סינגל זה, והסינגל שאחריו "Every Day of My Life", סימל את הקאמבק של וינטון ב-1971. הזמר הופיע בתוכנית הטלוויזיה American Bandstand ותוכניות נוספות. השיר דורג במקום ה-87 במצעד השנתי של 1971. הגרסה של וינטון בוצעה בקדימון ובכתוביות הסיום של סרט האימה "All the Boys Love Mandy Lane" משנת 2007. ב-1989 הקליט ג'ייסון דונובן גרסת כיסוי של השיר כסינגל השלישי מאלבום הבכורה שלו "Ten Good Reasons". הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ושהה בו במשך שבועיים. הוא הגיע לראש המצעדים בפינלנד ובאירלנד. מידע על היצירה "Sealed with a Kiss" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Sealed with a Kiss" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Sealed with a Kiss" באתר SecondHandSongs Moser, John J. "INTERVIEW: 'Sealed with a Kiss' singer Brian Hyland, coming to Easton's State Theatre, says 'American Bandstand' lineup's hits are all 'masterpieces'". Mccall.com. נבדק ב-23 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) James Christopher Monger (1996-03-01). "Teen Dreams - Various Artists | Songs, Reviews, Credits, Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-30. Jason Ankeny (1943-11-12). "Brian Hyland | Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-30. "Gary Lewis & the Playboys | Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-30. "Bobby Vinton | Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-30. Whitburn, Joel (1993). Top Adult Contemporary: 1961–1993. Record Research. p. 248. "Ten Good Reasons - Jason Donovan | Songs, Reviews, Credits, Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-30.
אביגייל פילמור

אביגייל פאוורס פילמור (באנגלית: Abigail Powers Fillmore;‏ 13 במרץ 1798 – 30 במרץ 1853), אשת נשיא ארצות הברית מילרד פילמור, הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1850–1853. אביגייל נולדה במחוז סרטוגה שבמדינת ניו יורק. באותה עת היה המחוז מחוז ספר, הנמצא "בשולי הציוויליזציה". אביה, כומר בפטיסטי בשם למואל פרוורס (Lemuel Powers) נפטר זמן קצר לאחר לידתה. אמה עברה עם המשפחה מערבה, וחינכה את אביגייל ואחיה באמצעות ספריו של בעלה המנוח. אביגייל פגשה את מילרד פילמור בהיותה בת 21 (ובהיותו בן 19) בעת לימודיהם במכללה שנפתחה באותה שנה בכפר ניו הופ, והם התאהבו במהרה, אך לא נישאו עד שמיליארד סיים לימודי המשפטים ופתח משרד עורכי דין. בני הזוג נישאו בשנת 1826. לאחר נישואיהם המשיכה אביגייל לעבוד כמורה בבית ספר (בניגוד למקובל באותה עת). נולד להם בן אחד - מיליארד פאוורס פילמור (Millard Powers Fillmore) בשנת 1828. לאחר שמשרדו הצליח, רכש מילרד פילמור בית בן שישה חדרים בבאפלו שבמדינת ניו יורק בשנת 1832 ושם נולדה בתם היחידה - מרי אביגייל בשנת 1832. בשנת 1847 כשנבחר מיליארד למבקר מדינת ניו יורק עברו בני הזוג לבירת המדינה אולבני (הילדים למדו באותה עת בפנימיות). בשנת 1849 נבחר מילרד פילמור כסגן נשיא ארצות הברית ובני הזוג עברו לוושינגטון הבירה. 16 חודשים לאחר מכן, עקב מותו של הנשיא זאכרי טיילור, היה מילרד פילמור לנשיא, ובני הזוג עברו לבית הלבן. בעת היותה הגברת הראשונה, ולאחר סיום תקופת האבל הרשמית על מותו של הנשיא, החלה אביגייל לקיים אירועים רשמיים בבית הלבן, אולם אלה היו מינימליים, ולמעט ארוחות רשמיות לא נערכו מסיבות בבית הלבן, ואביגייל העדיפה לבלות את זמנה בקריאה בפרטיות ועל כן העבירה את תפקיד הגברת הראשונה לבתה אביגייל. אביגייל פילמור קיבלה את אישור הקונגרס לבחור ספרים מספריית הקונגרס, והקימה את ספריית הבית הלבן. על אף בריאותה הרופפת נשארה לעמוד במהלך טקס השבעת הנשיא פרנקלין פירס שנערך בסופת שלג. לאחר תום הטקס חלתה אביגייל פילמור בדלקת ריאות ונפטרה זמן קצר לאחר מכן, ב-30 במרץ 1853. יום מותה נחשב יום אבל לאומי, הקונגרס הפסיק את דיוניו ומשרדי הממשלה לא עבדו ביום בו נלקחה גופתה לבאפלו לקבורה. מדיה וקבצים בנושא אביגייל פילמור בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הבית הלבן. ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות אביגייל פילמור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אביגייל פילמור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
4: The Remix

4: The Remix הוא מיני-אלבום ואלבום רמיקסים של הזמרת-יוצרת האמריקאית ביונסה. האלבום יצא לאור על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ופארקווד רקורדס ב-23 באפריל 2012. לפני שהאלבום יצא, עשתה ביונסה תחרות בין המעריצים בה ביקשה מהם להכין רמיקס לשירה "End of Time", כאשר המנצח ייכלל באלבום. הרמיקס המנצח היה של מעריץ בשם רדזימיר "ג'ימק" דבסקי, אשר הרמיקס שלו בסופו של דבר, נכלל באלבום. האלבום מכיל שישה רמיקסים לשירים מתוך אלבומה הרביעי כמו רמיקב לשיר "Run the World (Girls)" שנוצר על ידי דייב אודה והרמיקס של המעריץ רדזימיר דבסקי. עם הוצאתו, נחת האלבום במקום ה-181 במצעד הבילבורד 200, במקום ה-28 במצעד אלבומי ה-R&B הבריטי ובמקום ה-30 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ. בנוסף לכך, הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-11 במצעד אלבומי הדאנס\אלקטרוני של בילבורד. מידע על האלבום 4: The Remix באתר MusicBrainz האלבום 4: The Remix באתר ספוטיפיי 4: The Remix, נבדק ב-2020-01-03 Beyoncé - Chart history | Billboard, www.billboard.com "Beyonce Album & Song Chart History". Billboard Dance/Electronic Albums for Beyonce. Prometheus Global Media. Retrieved May 23, 2012. "British album certifications – Beyonce – Beyonce". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Silver in the Certification field. Type Beyonce in the "Search BPI Awards" field and then press Enter.
ליהיא ונעמה - מטראש לקלאס

ליהיא ונעמה - מטראש לקלאס הייתה תוכנית מציאות תיעודית קומית ישראלית העוקבת אחר חייהן של ליהיא גרינר ונעמה קסרי. הסדרה הופקה עבור חברת הכבלים "HOT" על ידי חברת ההפקות קודה תקשורת. הסדרה עלתה לשידור ב-6 בינואר 2020. עם זאת, שני פרקי הבכורה של הסדרה היו כבר זמינים לצפייה ב-HOT VOD מ-3 בינואר 2020. ליהיא גרינר, מלכת הטראש עם הפה הגדול, מתייצבת לסדרת חינוך אצל נעמה קסרי שהגדירה מחדש את המושג קלאס. נעמה מוציאה את ליהיא למסע, בו תלמד בכל פרק שיעור בדרכה להפוך לאיי ליסט שהיא חולמת להיות. ליהיא גרינר נעמה קסרי ליהי ונעמה - מטראש לקלאס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הוט מגזין, ליהיא ונעמה – מטראש לקלאס, באתר "HOT Magazine" הוט מגזין, ליהיא ונעמה – מטראש לקלאס - פרק 1 לצפייה ישירה, באתר "HOT Magazine"
תיק קוליני (סרט)

תיק קוליני (בגרמנית: Der Fall Collini) הוא סרט דרמה גרמני משנת 2019, המבוסס על הרומן פרשת קוליני מאת פרדיננד פון שיראך שיצא לאור בשנת 2011. עורך דין צעיר מתמנה להיות סנגור ציבורי של רוצח. הוא מגלה שיש לו קשר אישי לנרצח ושיש לרצח קשר לאירועים מן העבר הרחוק. הספר פרשת קוליני (מאת פרדיננד פון שיראך, הוצאת ידיעות ספרים, מגרמנית: נועה קול, 2013) מבוסס על אירוע אמיתי ודן באופן בו מערכת המשפט הגרמנית הגנה על רוצחים נאצים מפני משפט. הוא מבוסס באופן חלקי על פרשה שכונתה הקצב מגנואה, שארעה בזמן מלחמת העולם השנייה. קצין אס.אס בשם פרידריך אנגל ציווה להוציא להורג 59 אזרחים איטלקים כעונש על הריגתם של 5 חיילים גרמנים בידי פרטיזנים . בגרמניה בשנת 1968 חוקק חוק התיישנות על מקרי הרצח שבוצעו על ידי מפקדים זוטרים בתקופת הרייך השלישי. החוק כונה על שם אדוארד דרהר ששימש תובע מחוזי ראשי באינסברוק בזמן המלחמה. בסיום המלחמה הוא הורד בדרגה אך כעבור זמן מה הוא מונה לראש המחלקה הפלילית במשרד המשפטים הגרמני. החוק קבע שמפקדים זוטרים הוגדרו כמסייעים לרצח, כאלה שמילאו פקודות בלבד ולכן הם פטורים מעונש. אלכסנדרה מריה לרה - יוהנה מאייר אליאס מ'בארק - קספר ליינן מנפרד זפטקה - הנס מאייר יאניס ניוונר - הנס מאייר הצעיר פרנקו נרו - פבריציו קוליני ריינר בוק - התובע הראשי אתר האינטרנט הרשמי של תיק קוליני (באנגלית) "תיק קוליני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תיק קוליני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תיק קוליני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרמניה: שבע שנות מאסר ל"קצב מגנואה", באתר ynet, 6 ביולי 2002 יובל אלבשן, "פרשת קוליני": פושעי כס המשפט, באתר הארץ, 2 בינואר 2013
ציידים (סדרת טלוויזיה)

ציידים (באנגלית: Hunters) היא סדרת דרמה אמריקאית, שנוצרה על ידי דייוויד וייל, שעלתה בבכורה ב-21 בפברואר 2020 בשירות Amazon Video. הסדרה, שמתרחשת בשנות ה-70, מגוללת את סיפורה של חבורת נוקמים בהנהגת יהודי עשיר שיוצא למצוד אחר נאצים שחמקו ממשפט ועדיין חיים בארצות הברית. בסדרה מופיעים מספר דמויות היסטוריות כג'ימי קרטר ורנר פון בראון ושמעון ויזנטל ועולים מספר נושאים מהשואה והשלכותיה כולל סיפורו של מבצע מהדק נייר, שליחת ילדים יהודיים למנזרים נוצריים ומחירה של נקמה. חבורה מגוונת של ציידי נאצים החיים בשנת 1977 בניו יורק, מגלים שמאות בעלי תפקידים נאציים בכירים חיים בקרבנו וקושרים קשר ליצור רייך רביעי בארצות הברית. הצוות ייצא למסע עקוב מדם להביא את הנאצים לדין ולסכל את התוכניות החדשות שלהם לרצח עם. אל פצ'ינו בתפקיד מאיר אופרמן לוגאן לרמן בתפקיד יונה הידלבאום קייט מולווני בתפקיד אחות הארייט טיפאני בון בתפקיד רוקסי ג'ונס קרול קיין בתפקיד מינדי מרקוביץ' סול רובינק בתפקיד מורי מרקוביץ' ג'וש רדנור בתפקיד לוני פלאש לואי אוזאווה צ'אנגצ'יין בתפקיד ג'ו טורנס ג'ריקה הינטון בתפקיד מילי מלון גרג אוסטין בתפקיד טרוויס לייך דילן בייקר בתפקיד ביף סימפסון לנה אולין בתפקיד הקולונל ג'ונו דייוויס בתפקיד טוביאס ג'יימס לגרוס בתפקיד בלש גרימסבי אבוני אובסידיאן בתפקיד קרול הות'ורן קאלב אמרי בתפקיד ארתור מקגויגן הנרי האנטר הול בתפקיד שרמן "לחיים" ג'ונסון ג'וליסה ברמודז בתפקיד מריה אחות פיניקס נואל בתפקיד מליקה מייגן שאנל בתפקיד קתרינה לואו ג'יני ברלין ציידים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "ציידים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ציידים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ציידים", באתר Metacritic (באנגלית) "ציידים", באתר Prime Video (באנגלית) "ציידים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עידו ישעיהו‏, שואה וגבורה: "ציידים" היא התכה לא טבעית בין סרטי שואה, טרנטינו וגיבורי על, באתר וואלה, 19 בפברואר 2020 אמיר בוגן, "ציידים": לנקום בנאצים עם דמעות בעיניים, באתר ynet, 19 בפברואר 2020 "Video: Amazon Original "Hunters" Debuts Tease for Upcoming Series Starring Al Pacino and Logan Lerman". The Futon Critic. 1 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Amazon Prime Video Sets February 21 Debut for Al Pacino Conspiracy Thriller Series "Hunters"". The Futon Critic. 3 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) עידו ישעיהו‏, שואה וגבורה: "ציידים" היא התכה לא טבעית בין סרטי שואה, טרנטינו וגיבורי על, באתר וואלה, 19 בפברואר 2020 Andreeva, Nellie (17 במאי 2018). "Amazon Nabs Jordan Peele's Nazi Hunters Drama With Series Order, Sonar Produces". Deadline Hollywood. נבדק ב-17 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי מונטנגרו–שווייץ

יחסי מונטנגרו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטים אשר במסגרתם מתקיימים שיתופי פעולה בתחומים מגוונים מאוד ונחתמו בין שתי המדינות הסכמים רבים בתחומים שונים כראיה לכך. מונטנגרו קיבלה את עצמאותה בחזרה מסרביה ומונטנגרו ב-4 ביוני 2006 והוכרה מיד על ידי הקהילה הבינלאומית וגם על ידי שווייץ. שווייץ כוננה יחסים דיפלומטיים עם מונטנגרו ב-30 ביוני באותה השנה. האחריות על היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות ועל השירותים הקונסולריים המוענקים משווייץ לאזרחי מונטנגרו מופקדת על שגרירות שווייץ בבלגרד, בירת סרביה הסמוכה. מונטנגרו פתחה שגרירות בברן בשנת 2015. הסוכנות השווייצרית לפיתוח פעילה במונטנגרו מאז שנת 1991. מאז הכרזת העצמאות של המדינה בשנת 2006, עברה התוכנית להתמקד בסרביה. שווייץ ומונטנגרו חתמו על מספר הסכמים בילטרליים כלכליים בנושאים: סחר, שיתוף פעולה כלכלי, אמנה למניעת כפל מס והגנה וקידום השקעות הדדיות. יחסי הסחר שבין שתי המדינות הם יחסים צנועים, ולמרות זאת, שווייץ היא אחת המשקיעות המרכזיות במונטנגרו. קו החוף של מונטנגרו הוא יעד תיירות שהפופולריות שלו עולה בכל רחבי העולם וגם בשווייץ. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו במונטנגרו תשעים ושבעה אזרחים שווייצרים. שווייץ אינה מיוצגת במונטנגרו בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת במונטנגרו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בפודגוריצה, בירת המדינה. מונטנגרו מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. מונטנגרו מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך. מדיה וקבצים בנושא יחסי מונטנגרו–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Montenegro, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE GENERAL OF SWITZERLAND IN PODGORICA, MONTENEGRO EMBASSY OF MONTENEGRO IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF MONTENEGRO IN ZURICH, SWITZERLAND
פרגרינו אנסלמו

פרגרינו אנסלמו (בספרדית: Juan Peregrino Anselmo;‏ 30 באפריל 1902 – 27 באוקטובר 1975) היה כדורגלן ומאמן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת פניארול ובנבחרת אורוגוואי. אנסלמו נולד ב-30 באפריל 1902, במונטווידאו בירת אורוגוואי. הוא שיחק לאורך כל הקריירה שלו בקבוצה האורוגוואית פניארול, ולאחר מכן גם אימן אותה. כשחקן זכה עימה בשבע אליפויות אורוגוואי, וכמאמן הוא אימן אותה למשך שנה אחת ב-1962, בה הצליח להוביל אותה לאליפות נוספת. הוא החליף בתפקיד את בלה גוטמן ההונגרי, אך סיים לאמן אותה כנראה עקב חזרתו של גוטמן או החלפתו בתפקיד בידי רוקה מספולי. בנבחרת אורוגוואי זכה במדליית זהב באולימפיאדת 1928, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר. היה שותף בזכייה של אורוגוואי במונדיאל 1930, וכבש 3 שערים לאורך הטורניר, כולל צמד שערים בחצי הגמר נגד יוגוסלביה. הוא לא שיחק במשחק הגמר נגד ארגנטינה עקב פציעה, ומחליפו היה הקטור קסטרו. אנסלמו היה שותף לזכייתה של נבחרתו זכה בקופה אמריקה 1935. אנסלמו נפטר ב-27 באוקטובר 1975, בגיל 73. פניארול אליפות אורוגוואי (7): 1928, 1929, 1932, 1935, 1936, 1937, 1938 נבחרת אורוגוואי מדליית זהב אולימפית: 1928 מונדיאל: 1930 קופה אמריקה: 1935 פניארול אליפות אורוגוואי: 1962 מדיה וקבצים בנושא פרגרינו אנסלמו בוויקישיתוף פרגרינו אנסלמו, באתר Transfermarkt פרגרינו אנסלמו, באתר Soccerway פרגרינו אנסלמו, באתר WorldFootball.net פרגרינו אנסלמו, באתר National Football Teams פרגרינו אנסלמו, באתר FootballDatabase.eu
פרגיניו

ז'ואאו קואליו נטו (בפורטוגזית: João Coelho Neto;‏ 8 בפברואר 1905 – 1 באוקטובר 1979) המוכר כפרגיניו, היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק בעמדת החלוץ. פרגיניו נולד ב-8 בפברואר 1905, בריו דה ז'ניירו שבברזיל. אביו, קואלו נטו, היה סופר. פרגיניו מחוץ לכדורגל היה גם אתלט מגוון ששיחק כדורעף, כדורסל, הוקי וגם היה שחיין. בשנת 1952 זכה בתואר על השתתפותו במירב ענפי ספורט. בנבחרת ברזיל שיחק במונדיאל 1930, והיה קפטן הנבחרת. הוא כבש את השער הראשון בהיסטוריה עבור ברזיל במונדיאל במשחק נגד יוגוסלביה. לאחר מכן כבש צמד שערים נגד בוליביה. פרגיניו נפטר ב-1 באוקטובר 1979, בגיל 74. הקבוצה בה שיחק לאורך הקריירה, פלומינססה, הקדישה עבורו פסל. בטלוויזיה הברזילאית הוצגה תוכנית טלוויזיה עבורו, בה מספרים על קורות חייו. פרגיניו, באתר Transfermarkt פרגיניו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פרגיניו, באתר FootballDatabase.eu
קלשניקוב (סרט)

קלשניקוב (ברוסית: Калашников; שווק במדינות המערב בשם "AK-47: Kalashnikov") הוא סרט ביוגרפי רוסי בבימויו של קונסטנטין בוסלוב, בכיכובם של יורי בוריסוב וארתור סמוליאנינוב. הקרנת הבכורה נערכה ב-20 בפברואר 2020. הסרט שמגולל את קורות המצאת AK-47 הופק בחסות קונצרן קלשניקוב. קונסטנטין בוסלוב ביים סרט דומה על ממציא נשק סובייטי, "השמיים נמדדים במיל", אודות מיכאיל מיל, שזכה להצלחה פחותה. יורי בוריסוב זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-19 שנערך בינואר 2021. בתחילת המלחמה סמל חיל השריון מיכאיל קלשניקוב מבצע משימה קרבית במחיר פציעה קשה. לאחר בית החולים, בסדרה של חיפושים בחיים, הוא מתחיל ביישום המצאות, כשהוא מחפש להשתתף בתחרויות נשק לאומיות, שם הוא מתחרה בתנאים שווים עם הממציאים המובילים ובונה קשרים עם אשתו לעתיד יקטרינה. כתוצאה מכך, ה-AK-47 שפיתח מאומץ על ידי הצבא והממציא זוכה בפרס סטלין היוקרתי. יורי בוריסוב – מיכאיל קלשניקוב אולגה לרמן – קטיה ארתור סמוליאנינוב – קפטן ליוטי, מהנדס ואלרי בארינוב – לויטננט גנרל דגטיארב אלדר קלימולין – זאיצב ויטאלי חאייב – גנרל מייג'ור קורבאטקין אנטולי לובוצקי – קולונל גלוחוב אלכסיי ורטקוב – קפטן ביטחון המדינה לובוב סרגיי גזארוב – המפקד קרוטוב ואלרי אפאנסייב – ניקולאי וורונוב, מרשל הארטילריה הראשי הסרט נוצר במלאת מאה שנה להולדתו של קלשניקוב. התסריט נכתב על בסיס זיכרונותיו של המהנדס, מסמכים וזכרונות של אנשים שהכירו אותו, אך ז'אנר הסרט העלילתי הותיר מקום לשינויים ולדימויים קולקטיביים. מפיקי הסרט היו אדיבים במיוחד בכל הנוגע ליצירה מחודשת של תהליך פיתוח הנשק: המפעלים, שהתבססו על רישומים היסטוריים, ייצרו עבור הסרט כלי נשק מתת מקלעים ל-AK-47. השחקן הראשי יורי בוריסוב מדגיש כי למד באופן אקטיבי את מסלול חייו של דמותו, עסק בחיפוש ובאיסוף מקורות אלטרנטיביים, מתוך רצון לממש את המורכבות של דמותו של האיש. העבודה על הסרט החלה באוגוסט 2018, הצילומים בוצעו במוסקבה (כולל באחוזה בני אפראקסין), באי קרים, בטורז'וק ובשושארי ליד סנקט פטרבורג. התלבושות והאביזרים סופקו על ידי אולפני מוספילם, שגם ערכו את עבודת הדיבוב והקלטת הסאונד. זירת קרב הטנקים צולמה במתחם הקולנוע Voyenfilm הסמוך למדיניו, תוך שימוש בתפאורת הסרט "גבול אילינסקי". הטריילר הראשון של הסרט יצא ב-25 בספטמבר 2019, השני – ב-30 בדצמבר. "קלשניקוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קלשניקוב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קלשניקוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Фильм о Михаиле Калашникове выйдет в прокат 20 февраля". ТАСС. 2019-12-30. "Фильм «Калашников» к 100-летию великого конструктора-оружейника: режиссер и продюсер Константин Буслов рассказал о работе над картиной". Мосфильм. 2019-08-15. "Премьера трейлера фильма «Калашников»: Как создавался автомат №1". Комсомольская правда. 2019-12-28. "Съемки фильма о Калашникове проходят под Калугой". Известия. 2019-03-25. "Вышел трейлер фильма про Михаила Калашникова". Российская газета. 2019-09-25. "Вышел трейлер фильма о Михаиле Калашникове". Российская газета. 2019-12-30. קדימון הסרט באתר יוטיוב
סטפן וישינסקי

סטפן וישינסקי (בפולנית: Stefan Wyszyński;‏ 3 באוגוסט 1901 – 28 במאי 1981) היה כומר קתולי פולני וראש הכנסייה הפולנית בשנים 1948–1981. סטפן וישינסקי נולד למשפחת נגן עוגב בכנסייה. בשנת 1910 המשפחה עברה לאנדג'ייבו שם סטפן הצעיר למד בבית הספר בשפה הרוסית (באותה תקופה האזור היה בתחום האימפריה הרוסית). בשנת 1924 הוא סיים בית ספר לכמורה בולוצלבק והוסמך לכמורה. בשנים 1924–1929 הוא למד באוניברסיטה קתולית בלובלין ובסיומו קיבל תואר דוקטור. החל משנת 1944 סטפן וישינסקי שירת בארמייה קראיובה. קיימות עדויות על כך שעזר ליהודים. ב-4 במרץ 1946 סטפן וישינסקי מונה לבישוף בלובלין וב-12 בנובמבר 1948 מונה לראש הכנסייה הפולנית. ב-12 בינואר 1953 הוא קיבל דרגת חשמן, אך בעקבות הנגדות של השלטון הקומוניסטי של פולין לא היה יכול להגיע לרומא לקבלת התואר. בפברואר 1953 שלטונות פולין החליטו שהם יהיו ממונים על מינוי לתפקידים בתוך הכנסייה. סטפן וישינסקי כתב מכתב חריף לראש הממשלה בולסלאב ביירוט. בתגובה השלטונות החלו ברדיפת הכמורה ואף משפטי ראווה. ב-25 בספטמבר 1953 סטפן וישינסקי נעצר. ב-8 בדצמבר 1956 המחלוקת בין הכנסייה לשלטונות נפטרה והחלטה משנת 1953 בוטלה. בשנת 1957 סטפן וישינסקי הגיע לרומא. בשנת 1966 סטפן וישינסקי לקח חלק פעיל בחגיגות 1000 שנות נוצרות בפולין. כאשר בשנת 1980 החל גל שביתות בפולין, סטפן וישינסקי ניסה לפשר בין הצדדים. הוא נפטר בוורשה מסרטן ונטמן בקתדרלת יוחנן הקדוש. בשנת 1989 החל תהליך ל הענקת תואר מבורך, שצפוי להסתיים בשנת 2020. מדיה וקבצים בנושא סטפן וישינסקי בוויקישיתוף Czaczkowska E., Kardynał Wyszyński, Świat Książki, Warszawa 2009, ISBN 978-83-247-1341-7 סטפן וישינסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטפן וישינסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) https://telewizjarepublika.pl/kard-wyszynski-w-czasie-wojny-ukrywal-zydow-quotrzeczpospolitaquot-o-nieznanych-faktach-z-zycia-prymasa-tysiaclecia,29643.html
אלכסנדר סוחצ'בסקי

אלכסנדר סוחצ'בסקי (בפולנית: Aleksander Sochaczewski;‏ 3 במאי 1843, אילוב – 15 ביוני 1923, ליד וינה) היה צייר יהודי-פולני. אלכסנדר סוחצ'בסקי נולד בשם לייב זונדר למשפחה יהודית באילוב (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בפולין). בשנת 1860 הוא הגיע לוורשה והחל ללמוד ציור באקדמיה מקומית. בשנת 1862 הוא נעצר על ידי השלטונות הרוסים ולאחר סיום מרד ינואר נשפט לעונש מוות שהומר להגלייה של 20 שנים בסיביר. בשנת 1884 אלכסנדר סוחצ'בסקי קיבל אישור לצאת מסיביר אך היה צריך לעזוב את תחומי האימפריה הרוסית והתיישב בלביב שבאותה תקופה היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא המשיך בלימודי ציור ורוב יצירותיו הוקדשו לחיי של הגולים הפולנים בסיביר. עבודתו על הציור המפורסם שלו "פרידה מאירופה" הסתיימה בשנת 1894. בשנים 1897–1900 הוא התגורר בבריסל ואחר כך עבר לווינה. בשנת 1913 אוסף תמונותיו הוצג בלביב בתערוכה לכבוד ה-100 של המרד וזכה להצלחה גדולה. בסיום התערוכה סוחצ'בסקי תרם את התמונות למוזיאון של לביב. האוסף שרד מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1941, כאשר העיר הייתה בשליטת ברית המועצות כל התמונות הועברו לקייב. בשנת 1956 משרד התרבות הסובייטי העביר אותם לחזקת פולין. החל משנת 1963 התמונות מוצגים במוזיאון בוורשה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר סוחצ'בסקי בוויקישיתוף תמונות של סוחצ'בסקי(הקישור אינו פעיל)