צינור הנפט כירכוכ–בניאס

צינור הנפט כירכוכ–בניאס (בערבית: خط أنابيب كركوك–بانياس, באנגלית: Kirkuk–Banias pipeline), הידוע גם כצינור הנפט העיראקי-סורי, הוא צינור נפט באורך 800 ק"מ המוביל נפט גולמי. הצינור מחבר את עיר הנפט כירכוכ שבצפון עיראק לנמל בניאס שבסוריה. בשנות ה-30 החלה חברת הנפט העיראקית (IPC) בעבודות בניית צינור שיוביל את הנפט העיראקי לשווקים הבינלאומיים דרך הים התיכון. בשנת 1935 הושלמו העבודות לבניית צינור הנפט כירכוכ–חיפה באורך 942 קילומטר, בקוטר 305 מילימטר (12 אינץ') ובכושר הובלה של 28 אלף חביות נפט ביום. בשנת 1948, עם הקמת מדינת ישראל ופרוץ מלחמת העצמאות, הופסקה פעולת הצינור. אחר כך תבע עיראק גם שהצינור יפורק. בשנת 1950 החלה חברת הנפט העיראקית בעבודות בניית צינור נפט חדש בקוטר 720 מילימטר (30 אינץ') שיוביל 98 אלף חביות נפט ביום במקום צינור הנפט כירכוכ–חיפה. הצינור כולל 4 תחנות שאיבה. בניית הצינור הושלמה ב-23 באפריל 1952. פייסל השני, מלך עיראק חנך את הצינור בטקס שנערך בנובמבר 1952. בשנת 1956 הצינור נפגע קשה על ידי הצבא הסורי בתגובה להשתלטות האנגלו-צרפתית על תעלת סואץ (חברת הנפט העיראקית הייתה בבעלות חלקית של חברות מצרפת ובריטניה), אך בסופו של דבר הנזק תוקן. עם זאת החליטה עיראק להקים את צינור נוסף, צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן שעובר דרך טורקיה. בשנת 1966 פרץ סכסוך בין חברת הנפט העיראקית לסוריה על גובה התמלוגים שתשלם על מעבר הנפט בשטחה. במסגרתו אף סגרה בצעד הפגנתי את הצינור. בשנת 1972 הלאימה עיראק את חברת הנפט העיראקית על נכסיה, דבר שהוביל לצעד דומה מצד ממשלת סוריה שהלאימה את נכסי החברה על אדמת סוריה כולל החלק הסורי של הצינור. במשא ומתן לחידוש זרימת הנפט, דרשה סוריה להכפיל את התמלוגים. בתחילת 1973 נעתרה עיראק לדרישה. בשנת 1975 השלימה עיראק את בניית הצינור האסטרטגי של עיראק שהורכב משני צינורות מקבילים בעלי כושר הובלה של 700 אלף חביות נפט ביום כל אחד, הם הזרימו נפט מצפון המדינה למפרץ הפרסי וחשיבותו של צינור הנפט כירכוכ–בניאס ירדה. בשנת 1976 הפסיקה עיראק להזרים נפט דרך סוריה וחידשה את הזרימה רק בפברואר 1979. הזרימה דרך הצינור הופסקה שוב בספטמבר 1980 בעקבות מלחמת איראן–עיראק. במרץ 1981 הנפט חזר לזרום בצינור, אך בשנת 1982 הזרימה הופסקה בעקבות עסקה סורית ליבוא כמויות נפט משמעותיות מאיראן. בשנת 2000 אחרי 18 שנות השבתה, שופץ הצינור. הוא חזר לפעול בסוף אותה שנה ושימש דרך לעקיפת הסנקציות שהטיל האו"ם על עיראק. במרץ 2001 הסכימה סוריה ואישרה בפני הממשל האמריקאי, כי תעמיד את הצינור למסגרת הסנקציות הבינלאומיות. וזאת, במסגרת ניסיון לשפר את יחסיהן של שתי המדינות. באפריל 2003, במהלך מלחמת עיראק, הופצץ החלק העיראקי של הצינור על ידי הכוחות האמריקאים ומאז הצינור מושבת. ב-17 בדצמבר 2007 החליטו ממשלות עיראק וסוריה לשקם את הצינור. הפרויקט ניתן לחברת בת של גזפרום הפועלת בסוריה ולה ניסיון מוכח בבניית תשתיות אנרגיה בסוריה שכלל את בניית החלק הסורי של צינור הגז הערבי. באפריל 2009 בוטל הפרויקט שכן עלויות השיקום היו גבוהות יותר מעלות בניית צינור חדש, ולכן בספטמבר 2010 החליטו ממשלות עיראק וסוריה לבנות שני צינורות חדשים בתוואי הקיים, צינור אחד בעל כושר הובלה של 1.5 מיליון חביות נפט ביום אשר יוביל נפט גולמי כבד, וצינור נוסף בעל כושר הובלה של 1.25 מיליון חביות נפט ליום שיוביל נפט גולמי קל יותר. צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן צינור הנפט כירכוכ–חיפה ד"ר ר. וואלטש, עיראק עומדת בסירובה בענין הזרמת הנפט לחיפה, הארץ, 8 בנובמבר 1950 עיראק וירדן תובעות פירוק צינור הנפט לחיפה, הַבֹּקֶר, 28 בדצמבר 1953 צינורות נפט לאורך המדבר, על המשמר, 5 בדצמבר 1952 הושלם צינור הנפט העיראקי, מעריב, 24 באפריל 1952 נחנך צנור הנפט קירקוק-באניאס, הַבֹּקֶר, 19 בנובמבר 1952 צינור נפט חדש קירקוק־באניאס, קול העם, 20 בנובמבר 1952 כתוצאה מהחבלות-תניח עיראק צינור נפט לתורכיה, למרחב, 20 בדצמבר 1956 משה אפרת, סכסוך הנפט של דמשק, למרחב, 18 בדצמבר 1966 מאיר הראובני, המיכרים מלאו - צנור הנפט נסגר, למרחב, 14 בדצמבר 1966 ש. בן יהודה, חוסל סיכסוך־הנפט בעיראק, על המשמר, 7 במרץ 1973 דאגלאס ווסטסון, סוריה נאלצת לייבא נפט מסעודיה, מעריב, 23 במאי 1976 דוד חיון וחגי אטקס, ‏עיראק פותחת בדיפלומטיית נפט: תיתכן הפעלת צינור כרכוך-בניאס שהושבת ב-82', באתר גלובס, 6 ביוני 2000 רן דגוני, וושינגטון, ‏אנליסטים: עיראק הגדילה באורח "דרמטי" הכנסותיה מיצוא נפט תוך עקיפת עיצומי או"ם, באתר גלובס, 19 בפברואר 2001 ניצן הורוביץ, סוריה: צינור הנפט העיראקי יופעל במסגרת הסנקציות, באתר הארץ, 21 במרץ 2001 שרון שדה, דניאל סובלמן, נתן גוטמן, ארה"ב מאשרת: ניתקנו צינור הנפט מעיראק לסוריה, באתר הארץ, 16 באפריל 2003 Russia and the Geopolitics of the Kirkuk-Baniyas Pipeline - The Geopolitics, The Geopolitics, ‏באוגוסט 2019