זהבה גל

זהבה גל (נולדה ב-29 באוגוסט 1948) היא זמרת אופרה, מצו-סופרן-קולורטורה, ופרופסור לפיתוח קול ישראלית-אמריקאית. גל למדה במחלקה לפסנתר של האקדמיה למוזיקה בירושלים, אצל בנימין אורן ויהלי וגמן. כמו כן, למדה פיתוח קול במסגרת פרטית אצל ג'ולייט מדיוני. בירושלים פגשה בזמרת המצו-סופרן האמריקאית ג'ני טוראל, שעודדה אותה לעבור לניו יורק כדי להמשיך ללמוד. בשנים 1974–1978 למדה פיתוח קול אצל דניאל פארו ובמחלקת האופרה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. הוענקו לה מלגות שונות, וביניהן מלגה מלאה ללימודים ומחייה מקרן התרבות אמריקה-ישראל. בזמן לימודיה, הצטרפה למרכז האופרה בג'וליארד, הופיעה בתפקיד סוזוקי (Suzuki) במאדאם באטרפליי, בניצוח מיונג וון-צ'ונג. כמו כן, שרה שחרזדה-רוול עם הפילהרמוניה של ג'וליארד, בניצוחו של סיקסטין ארלינג. באותו קונצרט בקרנגי הול, הופיעה באריה-דואט מתוך המתאוס-פסיון "Erbrme Dich" של באך, עם הכנר אייזק שטרן. ב-1979 השתתפה בכיתת האומן של הטנור לוצ'אנו פברוטי בג'וליארד. בשנת 1978 זכתה גל בתחרות בין לאומית לזמרה בפריז "Concours International de Chant de Paris" - בשני פרסים: הפרס הגדול (Grand-Prix), ובנוסף למענק הכספי, הוענק לה רסיטל דביו בפסטיבל אקס-אן-פרובאנס, בלוויו של הפסנתרן האמריקני לורנס סקרובאקס. באותה תחרות זכתה בפרס נוסף: הפרס הראשון לביצוע שיר אומנותי צרפתי של המלחין הצרפתי דריוס מיו. באותה שנה, הגיעה גם למקום שני בתחרות הרדיו הבווארי שבמינכן "ARD International Music Competition". בשנת 1978 החלה את הקריירה האופראית בלה סקאלה שבמילאנו בתפקיד פיודור, בהפקה של בוריס גודונוב, מוסורגסקי, בניצוחו של קלאודיו אבאדו ובימויו של יורי ליובימוב, ושל הבאס הבולגארי ניקולאי גייאורוב. באותה עונה 1979, הוזמנה לאופרה בפריז לשיר בבוריס גודונוב, בניצוחו של סייג'י אוזאווה ובימויו של במאי הסרטים ג'וזף לוסי. בשנת 1984 שרה בבוריס גודונוב עם קלאדיו אבדו והתזמורת הסימפונית של שיקגו. בשנת 1979 זכתה בתחרות "Young Concert Artists NY" בניו יורק שהעניקה לה אמרגנות אמריקנית ראשונה. באותה תחרות הוענקה לה אות הצטיינות על שם הזמרת קאתלין פרייר. בשנת 1980 שרה את תפקיד "נערת הפרחים" באופרה "פרסיפל" מאת ריכרד וגנר, בפסטיבל זלצבורג, תחת שרביטו ובימויו של הרברט פון קאראיאן והתזמורת הפילהרמונית של ברלין. באותה שנה שרה בבית האופרה הלאומי באמסטרדם את תפקיד "סינדרלה" באופרה לה צ'נרנטולה מאת רוסיני. בשנת 1981 שרה את "כרובינו" בנישואי פיגארו מאת מוצרט, בבית האופרה במונטה קרלו. בשנת 1987 שרה כרובינו בבית האופרה הוינאית ובפסטיבל סנטה-פה בניו מקסיקו. בשנת 1994 עזבה את פריז ועברה להתגורר בניו יורק והחלה לעסוק בהוראה. היא הצטרפה לפקולטה הווקאלית בווסטמינסטר קוויאר קולג', שבפרינסטון, ניו-ג'רזי. היא לימדה שם כפרופסור חבר-נלווה למוזיקה במשך 21 שנים, עד שפרשה בשנת 2015. במקביל ניהלה סטודיו פרטי לזמרה בניו יורק. בשנים 2002–2014 השתתפה בהדרכת סמינרים שנוהלו בווסטמינסטר קוויאר קולג' במסגרת "Saturday Seminars". הסמינרים נועדו לסטודנטים, זמרים, מנצחים ומורים לפיתוח קול, עם הרצאות וכיתות אומן, בנושא הפדגוגיה של אומנות השירה הקלאסית: יציבה, נשימה, תמיכה, אקוסטיקה ורגיסטרים- בליווי אנטומיה ופיזיולוגיה ודימויים, דיקציה וחשיבות השפה בשירה, שירת לגאטו, הכנת תפקיד תיאטראלי. סגנונם של הנדל-מוצרט-רוסיני וסגנון השירה היפה. גל הוזמנה להרצאות וכיתות אומן באוניברסיטאות ובבתי ספר ידועים למוזיקה, כמו בית ספר מאנס למוזיקה בניו יורק, באוניברסיטאות קולומביה, ייל, פרינסטון, וראטגרס, בפרי-קולג' שבג'וליארד בניו יורק, בבית ספר למוזיקה באוניברסיטת "הארט" ובבית ספר למוזיקה "קאלבארי" בקונטיקט. בישראל הגישה כיתות אמן בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב ובמרכז למוזיקה ירושלים. את תפקיד המפתח בקריירה שלה, "רוזינה" ב"ספר מסיביליה", ביצעה באחת-עשרה הפקות שונות: בשנת 1980 שרה את "רוזינה" עם האופרה של סנטיאגו, צ'ילה. באותה שנה, שרה את אותו תפקיד בהפקה שונה, בקנדי סנטר בוושינגטון. בשתי העונות 1981 ו-1982, הופיעה כ"רוזינה" בפסטיבל גליינדבורן באנגליה. בשנת 1985 הופיעה עם האופרה הסקוטית. בשנת 1987 שרה רוזינה עם בית האופרה הלאומי באמסטרדם, בהפקתו המיוחדת של הבמאי והמחזאי האיטלקי דריו פו. בשנת 1987 שרה רוזינה בהפקה שונה בבית האופרה באוויניון בצרפת. בשנת 1988 הופיעה בתפקיד רוזינה עם האופרה הישראלית החדשה ובאותה שנה עם האופרה של נונט. בשתי העונות 1989 ו-1990, שרה את "רוזינה" בבית האופרה בפרנקפורט בניצוחו של אולג קטאני. בשנת 1996 הופיעה כרוזינה עם בית האופרה של וויג'יניה, בנורפוק, ובוושיגטון משנת 1981 התגוררה בפריז והופיעה בשתי עונות מלאות 1981, 1982, 1983 בתפקיד כרמן, בהפקתם המיוחדת של הבמאי פיטר ברוק והמלחין-המנצח מאריוס קונסטאנט, בגרסתם המיוחדת, המבוססת על האופרה כרמן של ביזה, "הטרגדיה של כרמן", שהועלתה בפריז, בתיאטרון בוף-דו-נור. ב-1983 השתתפה בסיור עם הלהקה בציריך שווייץ, והמבורג, גרמניה. בשנת 1983 כיכבה באחד משלושת הסרטים של ״הטרגדיה של כרמן״ שצולמו בו זמנית בתיאטרון בפריז לדרמה קולנועית מלאה. הפסקול בביצוע זהבה גל, הופק לאלבום על ידי חברת EMI. בשנים 1989, 1991, 1994 שרה את התפקידים ניקולאוס והמוזה "Nicklausse", ב"סיפורי הופמן" מאת אופנבאך באופרה הישראלית החדשה. בשתי העונות של 1991–1992, הופיעה בתפקיד אורפאו, באורפאו ואורידיצ'ה מאת גלוק עם האופרה הישראלית בשנת 1984 הופיעה בפסטיבל רוסיני בפזרו בתפקיד "איזולייא" באופרה "הרוזן אורי" מאת רוסיני. בשנת 1985 שרה את תפקיד הילד באופרה הילד והקסמים מאת מוריס ראוול עם תזמורת הסוויס רומאנד בז'נבה, בניצוחו של ארמין ג'ורדן, בשידור טלוויזיוני ישיר באירופה. בשנת 1983, שרה את תפקיד אריאודנטה בבית האופרה ננסי בצרפת, תחת שרביטו של ז'אן קלוד מלגואר, בהפקה של לה סקאלה עם הבמאי פייר לואיג'י פידזי. בשנת 1985, לציון 300 שנה למותו של הנדל, שרה את תפקיד אריאודנטה, בהפקת לה סקאלה מילנו, בתיאטרון שאנז-אליזה בפריז עם אותה הפקה, הופיעה בבית האופרה בלוזאן בשווייץ בשנת 1985, גל החליפה את תרזה ברגנצה בתפקיד "רינאלדו" באופרה "רינלדו", בהפקתו של "פייר לואיג'י פידזי" וניצוחו של צ'ארלס מקקראס בתיאטרון שאטלה בפריז. בשנת 1986, הופיעה בתפקיד דג'אנירה באורטורה "הרקולס" של הנדל, בתיאטרון שאטלה בפריז בניצוחו של ז'אן קלוד מלגואר ותזמורתו. בשנת 1991, שרה טזאו באופרה "Teseo" של הנדל, בקובנט-גרדן בלודון ובפסטיבל הקיץ של אתונה באודאון הרודס-אטיקוס, תחת שרביטו של ז'אן קלוד מלגואר ותזמורתו. בשנת 1990, שרה את תפקיד אלמירה באופרה "פלורידנטה" עם המנצח אלן קרטיס בביצוע קונצרטנטי בטורונטו קנדה, וסן פרנסיסקו בקליפורניה. בשנת 1986, הופיעה בתפקיד הצועניה סלוד באופרה "החיים הקצרים" של מנואל דה פאייה, בהפקתו הבימתית של במאי הקולנוע הספרדי פרננדו ארבאל, בתיאטרון ננסי בצרפת. עם אותה הפקה היא מופיעה בפסטיבל-לוזאן בשווייץ. ובאותה עונה, בננסי, צרפת, שרה צרלינה בדון ג'ובאני, בכיכובו ובימויו של רוג'רו ריימונדי. בשנת 1986, הופיעה בתפקיד "אוקטביה" באופרה "קלאודיו מונטוורדי - הכתרתה של פופאה" בניצוחו של מישל קורבוז בבימויים של משה לייזר ופטריק קורייה בפסטיבל לוזאן, בשווייץ. בשנת 1988, שרה "אסטאזי Astasi" באופרה טרארה מאת אנטוניו סליירי בקרלסרוהא גרמניה, ובפסטיבל שווייצרינגן, בניצוחו של "ז'אן קלוד מלגואר" ותזמורתו. ההפקה הוסרטה ע״י הטלוויזיה האוסטרית לווידאו מסחרי. בשנת 1979, הופיעה במילאנו באטליה, עם תזמורת לה סקאלה בניצוחו של קלאודיו אבדו, בביצוע פולצ'ינלה סטרווינסקי. בשנת 1979, הופיעה עם המנצח ארמין ג'ורדן ותזמורתו Orchestre de la Suisse Romande ברסיטל אריות נבחרות בז'נבה שווייץ. בשנת 1980, הופיעה במיסה בדו מינור, מוצארט, בניצוחו של אדוארדו מאטה Eduardo Mata עם התזמורת הסימפונית הלאומית האיטלקית- RAI, שהוסרט בשידור אירופי ישיר-ארוביזיון, מקתדרלת אורבייטו באיטליה. בשנת 1980, הופיעה עם הפילהרמונית של ניו יורק במרכז לינקולן בניו יורק, בניצוחו של דניאל בארנבוים בסימפוניה הדרמטית של ברליוז, "רומאו וז'ולייט". בשנת 1982, הופיעה עם המנצח אדוארדו מאטה והתזמורת הסימפונית דאלאס, במרכז קנדי בוושינגטון די. סי. וכן בדאלאס שבטקסס בביצוע האריה הקונצרטנטית של מוצרט "Ch'io_mi_scordi_di_te?", והסוויטה של מנואל דה פאיה, "El_sombrero_de_tres_picos". בשנת 1982, הופיעה עם המנצח אדוארדו מאטה אדוארדו מאטה עם התזמורת הלאומית "NAC" בקנדה, בביצוע "פולצ'ינלה" של סטרווינסקי. בשנת 1983, שרה עם התזמורת הסימפונית של ברן בשווייץ בביצוע "שחרזדה" מאת מוריס ראוול, בניצוחו של אליהו עינבל. באותה שנה, הופיעה עם המנצח פייר בולז ב"פולצ'ינלה" של סטרווינסקי בפסטיבל בדרום צרפת. בשנת 1985, השתתפה בביצוע בכורה עולמי של הסימפוניה הרביעית "נירות זיכרון" ("Memorial Candels"), מאת המלחין האמריקני בנג'מין ליס, לטקסט של נלי זק"ש, עם התזמורת הסימפונית של דאלס בניצוח אדוארדו מאטה ובשיתוף עם הכנר פנחס צוקרמן, במרכז קנדי בוושינגטון די. סי. ובקרנגי הול בניו יורק. בשנת 1986, שרה את הרקווים של מוצרט עם המנצח אדו דה וארט עם התזמורת הסימפונית של פיטסבורג והתזמורת הסימפונית של יוסטון. בשנת 1987, הופיעה בפריז, באולם Salle_Pleyel עם התזמורת הלאומית של צרפת, ב"שחרזדה" של מוריס ראוול עם המנצח ז'ק מרסייה. בשנת 1990, חזרה לתזמורת הסימפונית של ברן, לביצוע סימפוניית "ירמיהו" מאת ליאונרד ברנשטיין, עם המנצחת דליה אטלס. בשנת 1992, שרה את הסימפוניה השלישית של מאהלר עם התזמורת הסימפונית הרומנית הלאומית, בפריז, בניצוחו של הוגו ריינר. בשנת 1993, שרה את הרקוויאם של מוצרט עם המנצח יואל לוי והתזמורת הקאמרית ההולנדית, בהיכל התרבות תל אביב. בשנת 1997 הופיעה עם התזמורת הקאמרית של אוהיו עם "השירים היוונים" של מוריס ראוול. בשנת 1998, 2000, 2002 שרה את הרקווים של מוריס דורופלה בכנסיית "הקולות של ההתעלות" בניו יורק, בניצוחו של דניס קין. בשנת 1979, הופיעה גל לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בניצוחו של זובין מהטה במבחר אריות של מוצרט ורוסיני. בשנת 1983, חזרה להופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע שהרזאד מאת מוריס ראוול, בניצוחו של אליהו ענבל. בשנת 1988, שרה עם זובין מהטה את הסימפוניה ה-9 של ביטהובן, בקונצרט גאלה לכבוד חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל. בשנת 1996, הופיעה עם התזמורת הסימפונית ירושלים, בנצוחו של תומאס הנגלברוק עם הקנטטה "לוקרציה". בשנת 1991, חזרה לפילהרמונית לביצוע הסימפוניה הרביעית של מאהלר בניצוחו של גארי ברתיני. כמו כן, הופיעה עם תזמורות ישראליות שונות, כמו התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית והקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוחו של אבנר בירון. עם התזמורת הסימפונית חיפה שרה מספר פעמים בניצוחו של סטנלי ספרבר - במיסה בדו מינור של מוצרט, סטאבט-מאטר של רוסיני, "שהרזאד" של מוריס ראוול, ואריות אופראיות. ג'ואקינו רוסיני, "משה במצרים" - מנצח: קלאודיו סימונה, 1981 (CD), חברת דקה אנטוניו סליירי, "Tarare" - הוקלט בפסטיבל שווצינגן, 1988 (DVD), חברת יורוארטס-ארטהאוז מוזיק קלאודיו אבאדו מנצח על מודסט מוסורגסקי, התזמורת הסימפונית של לונדון, 1992 (CD), חברת RCA רקורדס גדעון קליין, "Oeuvres Instrumentales et Vocales", מנצח: פאבריס פרמנטייה, 1994 (CD), חברת אריון גאטנו דוניצטי, לילות קיץ והקנטטה תרזה וג'נפלדוני, חברת טזיס מדיה וקבצים בנושא זהבה גל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זהבה גל זהבה גל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זהבה גל, באתר MusicBrainz (באנגלית) זהבה גל, באתר Discogs (באנגלית)