laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרור חג'ג'

דרור חג'ג' (נולד ב-31 בדצמבר 1978) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז. חג'ג' גדל בנוער של מכבי ראשון לציון. למרות גובהו, הנמוך יחסית לשחקני כדורסל (1.78 מ'), הצליח להתברג בסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בגיל 20 עבר חג'ג' למכבי גבעת שמואל למשך שלוש עונות, שכללו ירידת ליגה, עליה חזרה בעונה שלאחר מכן, וחצי גמר גביע המדינה בכדורסל בעונה השלישית. לאחר מכן הוא עבר לשלוש עונות בהפועל תל אביב, איתה עלה ליגה בעונתו הראשונה. בעונה השלישית הגיע לגמר הפלייאוף, לחצי גמר גביע המדינה בכדורסל, ולמקום השלישי בגביע היורופליג. כמו כן נבחר חג'ג' לשחקן השישי של העונה. בזכות יכולתו הטובה במסגרת האירופית הוא נחשף לשוק האירופאי וקנה את כרטיסו לאירופה. הוא חתם בקבוצת לוון ברס מהעיר לוון, בלגיה בעונת 2005, איתה זכה בגביע הבלגי וסיים כמלך האסיסטים בליגה הבלגית. בעונה שלאחר מכן הוא עבר לא.א.ק. אתונה מיוון אשר שיחקה ביורוליג באותה עונה. בזכות יכולתו הוא זומן לנבחרת ישראל בכדורסל והגיע איתה למקום 9-12 באליפות אירופה בכדורסל בסרביה. באוגוסט 2006 חתם בקבוצת הפועל ירושלים, איתה זכה אחר כך בגביע המדינה בפברואר 2007 (18 נקודות גמר) ובפברואר 2008 (8 נקודות בגמר). ביוני 2008 חתם במכבי תל אביב. לאחר עונה אחת, שבה כמעט ולא קיבל הזדמנויות, חתם חג'ג' באוגוסט 2009 בקבוצת מכבי חיפה. ביולי 2010 חתם בקבוצת עירוני אשקלון. ב-27 ביוני 2011 חתם חג'ג' בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל. ביולי 2013 חג'ג' חזר למכבי ראשון לציון. בחודש ספטמבר 2014 חתם בקבוצת מכבי אשדוד בה שיחק שנתיים רצופות בשנים 2011–2013 בפברואר 2015 קבוצת הפועל ירושלים ערכה לדרור חג'ג' טקס לכבוד פרישתו, בו השתתפו קפטן הפועל תל אביב רביב לימונד וקפטן הפועל ירושלים יותם הלפרין. מדיה וקבצים בנושא דרור חג'ג' בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג
שולמית הרטל

שולמית הרטל (13 באפריל 1937 – 16 בנובמבר 2013) הייתה פסלת, מורה לפיסול, בעלת סטודיו הרטל לפיסול, למדה פיסול באוניברסיטת מינסוטה (ארצות הברית) ומכון אבני. הרטל, ילידת חיפה, פרסמה חמישה ספרים, הציגה שבע עשרה תערוכות בישראל, גרמניה, וארצות הברית ופיתחה שיטת פיסול חדשה – "שיטת הרטל" שהיא דרך קצרה בין רעיון לבין הגשמתו בתלת־ממד. ברשת ברזל מעצבים את מעטפת הפסל שהיא בו זמנית גם הקונסטרוקציה הנותנת חוזק לפסל וגם הפסל עצמו. אחת המכשלות בפיסול היא מכשלת הכובד של הפסל, בשיטה זו מתייחסים לקליפה בלבד. הפסל חלול והוא קל יחסית גם כשהוא מצופה בטון או חומר אחר. הרשת היא רשת ברזל צפופה וגמישה שארוגה שתי וערב והיא מהווה שלד חיצוני לפסל. נפטרה בתל אביב ב-16 בנובמבר 2013. שלב א:עיצוב פסל ברשת, יוצר:אדם דותן שלב ב:פסל מצופה בבטון לבן, יוצר:אדם דותן פסל מוגמר ברשת בלבד 1978 - השיטה פותחה בשנת 1978 והוצגה לראשונה לציבור בתערוכה ב-1980. 1981 - פיסול ברשת בביתן האמנים של אגודת הציירים והפסלים. 1982 - תערוכת עבודות ברשת ופסלי ברונזה במוזיאון יד לבנים פתח תקווה. 1983 - פתיחת סטודיו לפיסול בשיטת הרטל. 1985 - תערוכת פיסול ברשת באגודת הציירים והפסלים. 1993 - הוצאת הספר "קל וחומר - פיסול בשיטת הרטל" ותערוכת פיסול ברשת, דידקטית, לרגל הופעת הספר, במוזאון יד לבנים הרצליה. אוצר: יואב דגון. 2000 - תערוכת הפיסול ברשת בשיטת הרטל, בחסות עיריית תל אביב. בהשתתפות בוגרי ותלמידי השיטה. 2002 - מהדורה שנייה של הספר "קל וחומר - פיסול בשיטת הרטל". 1963 - במו ידיך 1975 -בוטיק בבית 1993, 2002 - קל וחומר 2011 - איך הפך אייל המטורלל לאייל המהולל 2013 - תרנגולת עיוורת. תורגם גם לאנגלית - Finding the grain מדיה וקבצים בנושא שולמית הרטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שולמית הרטל
קצ'ואה

קצ'ואה, או בשם אחר רונסימי (Quechua או Runasimi) היא קבוצת שפות, שבעבר שימשה כשפה הרשמית של אימפריית האינקה. כיום היא מדוברת בשפות וניבים שונים על ידי כ-8–12 מיליון אנשים. זו היא קבוצת השפות האמריקאיות הילידיות המדוברת ביותר בעולם, ובעיקר במדינות האנדים. קצ'ואה אף מדוברת בישראל על ידי מספר מצומצם של יהודים מפרו שעלו לישראל. מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של קצ'ואה לפני עלייתה של אימפריית האינקה, על אף שמניחים שהיא דוברה בסביבות פרו ואקוודור עוד לפני עליית האימפריה לשלטון. בתקופת האימפריה, שימשה קצ'ואה כשפה הרשמית של הממלכה ונכפתה על תושביה, ועל כן התרחבה לאזורים רבים בדרום אמריקה; כתוצאה מכך התפתחו ניבים רבים ושונים מאוד זה מזה. גם לאחר הכיבוש הספרדי של האימפריה המשיכה השפה לשמש כשפה העיקרית באזור. הספרדים התייחסו אליה כשפה הכללית של הילידים ולמדו אותה כדי לתקשר איתם. הכנסייה הקתולית אימצה את הקצ'ואה כשפה שתשמש למיסיונריות נוצרית, ועל כן מיסיונרים ספרדים רבים למדו אותה ובאמצעותה הפיצו את עקרונות הנצרות. מספר גורמים הובילו לירידה דרמטית בכמות דוברי השפה, אך הגורם העיקרי הוא מרד גדול של המקומיים נגד השלטון הספרדי בשנת 1780, בהנהגת טופאק אמארו השני. דיכוי המרד הוביל לאיסור על שימוש בשפה ועל התושבים הילידים נכפה מעבר לספרדית. אפילו שימושים נוצריים ומיסיונריים בקצ'ואה נאסרו על ידי השלטון. כתוצאה מכך מספר דוברי השפה צנח משמעותית, ועם השנים הפכה קצ'ואה למזוהה עם המעמד הנמוך של האוכלוסייה. בעקבות התדמית הגרועה שדבקה בשפה קצ'ואה נשארה במשך שנים רבות שפה דבורה בעיקר ולא נכתבו בה כמעט יצירות ספרותיות. אחד מהטקסטים הבודדים הכתובים בשפה הוא כתב היד הוּאַרוֹצִ'ירִי(אנ') מהמאה ה-16, המתאר מיתוסים ומסורות דתיות ילידיות. לאחר שפרו קיבלה עצמאות במאה ה-18 מספר הדוברים גדל במעט, אך היא נשארה מוגבלת בעיקר לאזורים כפריים מבודדים. כיום לשפה מספר דוברים מוערך של כ-8–12 מיליון, והיא שפה רשמית בפרו, בוליביה ואקוודור. אתר המכיל תכנים שתורגמו מקצ'ואה topic/Quichua קצ'ואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Adelaar, William, Cambridge University Press, 2004 University of Cumbria. , 2010, The Religion of the Quechua., Overview of World Religions. Division of Religion and .Philosophy, University of Cumbria, ‏15\05\2018 > "Peru | Country"., Ethnologue, ‏2018
גדנ"ע צלילה

גַּדְנָ"ע צלילה היא פעילות גיבוש לבוגרי כיתה י"א שמעוניינים להתגייס ליחידת הקומנדו הימי של צה"ל - שייטת 13. לפני ההצטרפות לגדנ"ע על המעוניינים לעבור מיונים, במטרה לסנן את המועמדים שאינם מתאימים איכותית או רפואית. בשלב המיונים הראשון לגדנ"ע בביתן חיל הים בשכונת בת גלים שבחיפה מוצגת היחידה ומתקיימים מבחנים פסיכוטכניים בדרגות שונות, בדומה למבחנים בצו הראשון. מי שנמצא מתאים ליחידה מוזמן ליום מיונים נוסף במרכז הרפואה הימי (מר"י), שם הוא עובר סדרת בדיקות. אלה שמילאו את כל הדרישות יקבלו הודעה מספר ימים לאחר מכן, ויוזמנו לגדנ"ע צלילה שנערך בחופש הגדול שבין כיתה י"א לי"ב. גדנ"ע הצלילה עצמו אורך חמישה ימים, והוא נערך בבסיס השייטת בעתלית. המוזמנים נדרשים לשלם סכום סמלי של כ-500 ש"ח עבור השתתפותם בגדנ"ע (הרוב מסובסד על ידי הצבא). בגדנ"ע מתחלקים המשתתפים לקבוצות בנות 12 איש, כל אחת בראשות לוחם שייטת במילואים. הקבוצות עוברות כל יום שיעורי תאוריה בנושאי הצלילה וסיכוניה, שבסופם תיבחנה במבחן תאורטי על החומר הנלמד, וכן צלילה מעשית לרמה של "כוכב 1" (צלילה לעומק של עד 20 מטר). חניכים שהגיעו לגדנ"ע עם "כוכב 1" יצוותו יחד ויעברו קורס של "כוכב 2" (צלילה בעומק 24-30 מטר) בבריכה ובים. בין שאר הפעילויות, נערכים למלש"בים היכרות עם כלי הנשק שאיתם עובדת היחידה (תצוגת אמל"ח), שיט בסירת המנוע המבצעית מורנה, שיחה עם מפקד פלגת ההדרכה ביחידה, הצגת תרגיל הסתערות יבש (ללא אש) לעבר מטרה יבשתית ולאחר מכן שיחה עם לוחמי היחידה שהציגו את התרגיל. בסוף הגדנ"ע מקבלים החניכים תעודת הסמכה ויומן צלילה שבו מפורטות כל הצלילות שביצעו בנוסף לחתימת המדריך, על מנת שיוכלו לגשת למכון צלילה אזרחי ולהנפיק רישיון צלילה בינלאומי על שמם. בסופו של הגדנ"ע, מי שעומד בכל התנאים עובר לשלב האחרון במיונים ליחידה שהוא הגיבוש לשייטת 13, וזאת בלי צורך לעבור יום סיירות או ימי גיבושים אחרים, אך עדיין יוכל להשתתף בהם. מי שעובר את הגיבוש היחידתי, יוכל להתגייס לשייטת. גדנ"עות זרוע הים 2018 גדנ"ע צלילה: כל מה שצריך לדעת. לפני צבא. המדריך המלא גדנ"ע צלילה, גדנ"ע שייטת. אדרנלין, כושר קרבי.
קוכיה הודית

קוכיה הודית (שם מדעי: Bassia Indica; ידועה גם בשם Kochia indica Wight) היא שיח חד-שנתי גדול השייך למשפחת הסלקיים. נפוץ בכל הנגב. גבול התפשטותו הצפוני במישור החוף הוא באזור צומת ראם (מעודכן ל-1977) במזרח – בקעת ים המלח ובקעת הירדן ובדרום בערבה ובאילת. צומח בעיקר בצידי שדות, לאורך גדרות ולאורך כבישים. השיח, בעל הצורה הכדורית, מגיע לגובה של 1–2 מטרים. גדל בשלהי האביב ובקיץ, עונות שבהן רוב הצמחים החד-שנתיים כבר מתייבשים. אורך העלים כ-1–1.5 סנטימטר. העלים איזמלנים בצורתם. הפריחה מתרחשת בחודשים יוני ויולי. הפרחים הזעירים בעלי צבע צהוב, אולם, בדומה לצמחים אחרים ממשפחת הסלקיים, הם אינם בולטים ונראים רק ממבט קרוב. כאשר הצמח מתייבש בשלהי הסתו, ניתק בסיסו היבש מן הקרקע והשיח הקל מתגלגל בעזרת הרוח למרחקים גדולים ומפיץ את זרעיו בצורה זו. ניתן לראות את הכדורים היבשים הגדולים של השיח כשהם צמודים לגדרות או לתעלות בצידי הכבישים, שם נעצר גלגולם. על פי הידוע, אין הקוכיה ההודית צמח טבעי בישראל. הוא נפוץ בייחוד בהודו, פקיסטן ואפגניסטן. על מוצאה של הקוכיה ההודית חלוקות הדעות. מיכאל זהרי טוען כי ארץ המוצא היא אוסטרליה, שבה גדלים רוב מיני הקוכיה, אך לפני שהספיקו להגדירה, הובאה להודו כצמח מספוא, שם התפשטה ואף הוגדרה כ"הודית". לארץ ישראל הגיע הצמח לראשונה, כנראה, במלחמת העולם הראשונה עם גייסות מהודו, ואחד מבוטנאי התקופה אף הגדירו ב-1921 כ"בסיה יפואית". בשנים לאחר מכן ניסו לאתר את הצמח, אך כנראה הוא נעלם עד אשר הגיע שנית לארץ ישראל עם הפלישה המצרית במלחמת העצמאות ב-1948. אבינעם דנין טוען לעומתו, כי זרעי הקוכיה ההודית הגיעו מהודו לאוסטרליה ומשם למצרים התחתונה במטרה לשמש כצמח מרעה. גבעוליה המסועפים והרכים שימשו לריפוד ארגזי התחמושת של חיל המשלוח המצרי לארץ ישראל ב-1948, נפוצו בנגב הצפוני והתפשטו. נראה שבסוף מלחמת העולם השנייה קיבל קצין בריטי במצרים זרעי קוכיה וזרע אותם באזור החוף של המדבר המערבי. התפשטות הצמח במצרים הייתה מהירה מאוד. חיילי הצבא המצרי נהגו לארוז חלק מהציוד והתחמושת בארגזים מרופדים בענפי קוכיה. במהלך הקרבות ב-1948 ועם השלל בתום המלחמה נפוצו הזרעים בנגב ומשם התפשטו. מדיה וקבצים בנושא קוכיה הודית בוויקישיתוף קוכיה הודית, באתר NCBI (באנגלית) קוכיה הודית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוכיה הודית, באתר צמח השדה קוכיה הודית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה קוכיה הודית, באתר Tropicos (באנגלית) קוכיה הודית, באתר GBIF (באנגלית) קוכיה הודית, באתר The Plant List (באנגלית) קוכיה הודית, באתר IPNI (באנגלית) אבינעם דנין, צמחיית באר שבע, באתר "צמחיית ישראל וסביבתה" אבינעם דנין, הצומח בנגב מצפון לנחל פארן, עמ' 15, ספרית פועלים, 1977 יהושע זמרה, אופקים, 1989, עמ' 270 מיכאל זהרי, נופי הצומח של הארץ, עמ' 231, הוצאת עם עובד, 1980
1099

שנת 1099 היא השנה ה-99 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 7 ביוני – החל המצור הצלבני על ירושלים, שנמשך 5 שבועות עד לכיבושה 15 ביולי – מסע הצלב הראשון: חיילים נוצרים מסיימים כיבוש העיר ירושלים כולל כיבוש כנסיית הקבר הקדוש לאחר מצור ממושך וטובחים בתושבים היהודים והמוסלמים 12 באוגוסט – מסע הצלב הראשון: קרב אשקלון: הצלבנים מביסים את הפאטימים כוחות המוראביטון החלו במצור על ולנסיה. אל סיד נפטר במהלך המצור. הקמת ממלכת ירושלים. 29 ביולי – האפיפיור אורבנוס השני, יוזם רעיון מסעות הצלב (נולד ב-1042) 31 ביולי – רודריגו דיאז דה ויוור ("אל סיד"), לוחם ספרדי (נולד ב-1045) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1099‎ נפטרים ב-1099‎ מדיה וקבצים בנושא 1099 בוויקישיתוף
ריצ'רד בורכרדס

ריצ'רד יואן בורכרדס (באנגלית: Richard Ewen Borcherds; ‏נולד ב-29 בנובמבר 1959) הוא מתמטיקאי בריטי המתמחה בתורת המספרים, בתורת החבורות ובאלגברות מממד אינסופי. בורכרדס נולד בקייפטאון והתחנך בבית הספר "המלך אדוארד" בברמינגהאם ובאוניברסיטת קיימברידג', שבה למד אצל ג'ון הורטון קונוויי. בגיל 18, בשנת 1977, הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית. בשנת 1978 זכה בה במדליית זהב. לאחר שקיבל תואר דוקטור, עבד בקיימברידג' בתפקידים שונים ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי כפרופסור למתמטיקה. בשנת 1998, בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים ה-23 בברלין, הוענקה לו מדליית פילדס. הפרס הוענק לו "עבור תרומותיו לאלגברה, לתורת התבניות האוטומורפיות ולפיזיקה המתמטית, לרבות גילויים באלגברות הקודקודים ואלגברות לי, הוכחת משפט ה'מונשיין' של קונוויי-נורטון, וגילוי סוג חדש של מכפלות אוטומורפיות אינסופיות". לאחר זכייתו בפרס, התראיין על ידי סיימון סינג לעיתון הגארדיאן. בראיון סיפר בורכרדס שהוא משער שיש לו תסמונת אספרגר. בורכרדס ומשפחתו הסכימו לעבור סדרת ראיונות ומבחנים אצל חוקר האוטיזם סיימון בארון-כהן, שאישר שלבורכרדס מאפיינים רבים מתחום קשת האוטיסטית אך לא ניתן להגדיר אותו כלוקה בתסמונת. מוחמד אסילה, Olympiades internationales de mathématiques : 1998-2002, Ellipses, 2003, ISBN 2-7298-1526-0 מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד בורכרדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד בורכרדס ריצ'רד בורכרדס, סרטונים בערוץ היוטיוב ריצ'רד בורכרדס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ריצ'רד בורכרדס, באתר MacTutor (באנגלית) סיימון סינג, "ריאיון עם ריצ'רד בורכרדס", עיתון הגארדיאן, 28 באוגוסט 1998 (באנגלית) ריצ'רד בורכרדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) M.Aassila 2003 עמ' 156
בואש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בואשיים – משפחה של בעלי חיים בואש (סוג) – סוג במשפחת הבואשיים בואש מפוספס – מין בסוג בואש בואש חוטמני – סוג במשפחת הבואשיים בואשן – סוג במשפחת הבואשיים בואשן הגירית – סוג במשפחת הבואשיים בואש (אמצעי לפיזור הפגנות) – אמצעי לפיזור הפגנות שפותח על ידי משטרת ישראל קוף בואש – קריפטיד (יצור דמיוני שאין הוכחה מדעית לקיומו) בדמות קוף דמוי אדם המפיץ ריח רע אישים ששמם בואש אנדרה וילאש בואש – מאמן כדורגל פורטוגלי
גביע המדינה בכדורסל

גביע המדינה בכדורסל הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורסל הישראלי אחרי אליפות המדינה. משחקי הגביע משוחקים בשיטת הנוקאאוט, משחק בודד בו המפסידה מודחת מהמפעל. עד שלב חצי הגמר מיקום המשחק נקבע בהגרלה. על פי רוב מ-1972 משלב חצי הגמר ואילך נערכו המשחקים בהיכל הספורט יד אליהו (היכל מנורה מבטחים). ב-1973 נערך הגמר באולם הפחים בחולון. ב-2000 בהיכל רוממה בחיפה. ב-2001 בהיכל הספורט באשקלון. ב-2002 באולם עין שרה בנהריה. מאז נחנך פיס ארנה ירושלים החלה רוטציה בינו לבין היכל מנורה מבטחים לאירוח משחקי גמר הגביע וכך את חצאי הגמר והגמר בשנים 2015, 2017 ו-2019 נבחרה הארנה בירושלים לארח בעוד בשנים 2016 ו-2018 חזר האירוע להתקיים בהיכל מנורה מבטחים שבתל אביב. המשחקים מתקיימים לרוב בחודשים דצמבר, ינואר ופברואר, החל משלב שמינית הגמר בו מתקיימים שישה משחקים. ארבע הקבוצות שהגיעו לשלב חצי הגמר בעונה הקודמת, עולות אוטומטית לשלב שמינית הגמר. בעונת 2018/2019 פרצה שביתה בליגה הלאומית ומלבד מכבי חיפה כל שאר קבוצות הליגה הלאומית הורחקו על ידי איגוד הכדורסל ממשחקי הגביע כך שמספר הקבוצות בו צומצם ל-13 בלבד, 12 קבוצות ליגת העל ומכבי חיפה מהלאומית. אף שהשביתה הסתיימה, טורניר הגביע נשאר מצומצם ונקבע כי הפועל חולון, מכבי תל אביב והפועל ירושלים יחלו לשחק בו משלב רבע הגמר ואילו שאר 10 הקבוצות ישחקו משחק נוסף שייחשב כשלב שמינית הגמר ומהם יעפילו 5 קבוצות נוספות לשלב רבע הגמר. החל מעונת 2021/2022 הכריזו איגוד הכדורסל על שינוי מהותי בתחרות, שבו יחולק טורניר גביע המדינה בין קבוצות ליגת העל לקבוצות הליגה הלאומית. כאשר רק 8 הקבוצות הראשונות בסיום הסיבוב הראשון של עונת 2021/2022 ישתתפו בתחרות, 4 הקבוצות המדורגות במקומות 1-4, יוגרלו נגד הקבוצות שבמקומות 5-8. מועדי משחקי רבע הגמר ייקבע על ידי ועדת הליגה והגביע ומשחקי חצי הגמר והגמר יתקיימו בשבוע אחד במהלך חודש פברואר. מהליגה הלאומית ישתתפו כל 15 הקבוצות בטורניר גביע הליגה הלאומית. במשך שנים רבות נערכו משחקי חצי הגמר והגמר בהיכל הספורט יד אליהו בתל אביב אם כי בשנת 2000 גמר הגביע נערך באולם רוממה בחיפה ובשנת 2001 גמר הגביע נערך באולם מלחה בירושלים ואילו החצי גמר באולם רוממה, זאת לבקשת דני קליין יושב ראש הפועל ירושלים. בשנת 2002 חזר גמר הגביע ליד אליהו. החל מעונת 2014/2015 נערכים משחקי חצי הגמר והגמר לסירוגין בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב ובפיס ארנה בירושלים. בעונת 2020/2021 חצאי הגמר נערכו בהיכל קבוצת שלמה בתל אביב ומשחק הגמר נערך בהיכל טוטו חולון. אור שקדי‏, גביע המדינה בכדורסל יכלול את 8 הקבוצות הראשונות בליגת העל בסיום הסיבוב הראשון, באתר וואלה, 10 במאי 2021
יוזף אלברס

יוזף אלברס (בגרמנית: Josef Albers;‏ 19 במרץ 1888, בוטרופ, גרמניה – 26 במרץ 1976, ניו הייבן, ארצות הברית) היה אמן גרמני ומחנך, נחשב לאחד מראשוני האופ ארט. לימד בבית הספר באוהאוס בין השנים 1923 ו-1933. לאחר עלייתם לשלטון של הנאצים וסגירת בית הספר היגר, יחד עם מורים נוספים, לארצות הברית, בה לימד בבלאק מאונטיין קולג', בית ספר לאמנות באשוויל שבצפון קרוליינה. עבודתו באירופה ובארצות הברית מהווה את הבסיס לכמה מתוכניות הלימוד החשובות ביותר בהוראת האמנות החזותית. יוזף אלברס חלק את חייו האישיים והמקצועיים עם אמנית הסיבים אנני אלברס. מדיה וקבצים בנושא יוזף אלברס בוויקישיתוף יוזף אלברס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוזף אלברס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוזף אלברס, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוזף אלברס, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמדר כץ

סמדר כץ (נולדה ב-1961) היא ציירת ומורה לאמנות. נולדה וגרה בנהלל, דור שלישי לחקלאים מראשוני העמק. למדה גרפיקה בטכניון, תולדות האמנות באוניברסיטה העברית, ציור בניו-יורק ובאנגליה. מציירת בכל הטכניקות - שמן, אקוורל, פסטל, רישום. עבודתה מתאפיינת בזיקה רבה לציור הריאליסטי-קלאסי, בנושאים מגוונים - פורטרטים, עירום, נופי כפר ועוד. מומחיות: פורטרטים קלאסיים בהזמנה; פורטרטים בשמן בטכניקת אלה-פרימה (ציור פורטרט מהיר ממודל חי). הציגה 16 תערוכות יחיד בארץ ובארצות הברית. כץ לימדה במרוצת השנים האחרונות אלפי תלמידי-אמנות בישראל, והותירה חותם ממשי בתחום זה. ידועה בעיקר טכניקת רישום באמצעות מוח-ימין שהרחיבה, המאפשרת גם לחסרי-ידע באומנות ללמוד את יסודות הרישום במהירות וביעילות. שיטת ההוראה מתבססת על ההשערה שמוח האדם מנסה למצוא תבניות מוכרות באובייקטים הנמצאים במרכז תשומת הלב של האדם, ושליפת התבניות מהזיכרון (הטרמה) מפריעה להתבוננות מעמיקה ולתפיסת מציאות האובייקט כהווייתה. שיטת מוח-ימין מלמדת לצייר את האובייקט מתוך התבונות עמוקה בחללים שבין האובייקט לבין מסגרת התמונה. כך, לפי השיטה, נמנע המוח מלפרש את האובייקט בעזרת תבניות מוכרות, ומציאות האובייקט המצויר נתפסת כהווייתה, ללא מסננים. בעשור השני של המאה ה-21, כץ מנהלת בית ספר גבוה לציור ריאליסטי בתל אביב. Edwards, Betty (1999). Drawing on the Right Side of the Brain, Tarcher, ISBN 0874774241 מדיה וקבצים בנושא סמדר כץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמדר כץ תערוכת שמים, ארץ ושביל מאמר - שקר הציור בישראל - הדיקטטורה של הממסד האמנותי
יעקב דוד קאליש

רבי יעקב דוד קאליש (תקע"ד, 1814 - ד' בכסלו תרל"ח, 10 בנובמבר 1877) היה האדמו"ר הראשון מאמשינוב, מכונה בחסידות אמשינוב "האדמו"ר הזקן". בנו הגדול של רבי יצחק מוורקא. נולד בזוריק לרבי יצחק ולרחל בת ר' מאיר מזוריק. בצעירותו התקבל לרב בגוברצ'וב, ובהמשך כיהן בפשיסחה ובגור, לפני שכיהן בה יצחק מאיר אלתר בעל ה"חידושי הרי"ם". בהמשך עבר לאמשינוב. בשנת תקצ"ו נישא לשרה לאה בתו של הרב שמואל מפרצובה ונולדה להם חיה פייגא אשת ר' ירחמיאל יהודה מאיר מפשיסחא. לאחר שהתאלמן בשנת תרי"ח נישא לחיה בתו של הרב יעקב מזרניבצה ונולדו להם שלושה בנים. לאחר פטירת אביו בשנת תר"ח (1848) קיבל את מרותו של רבי שרגא פייבל מגריצא, ולאחר חצי שנה, עם פטירת רבי פייבל, החל לכהן באדמו"רות באמשינוב, לצד אחיו הצעיר רבי מנחם מנדל מוורקא, שמילא את מקום אביו בוורקא. כאביו, פעל בעסקנות ושהה רבות בוורשה לצורך שתדלנות. לעיתים פעל בשיתוף עם החידושי הרי"ם. יחד עם רבי אליהו חיים מייזל הוא פעל לבטל "גזירת הלבוש" שנגזרה בתקופתו על ידי הממשלה הרוסית. כדרכה של חסידות וורקא הוא התבלט באהבת ישראל ובשמחה. הוא נהג לשתות משקאות חריפים ביותר, ועם זאת שמר על צלילות הדעת. בין חסידיו, רבי צבי מרדכי בוים מפשיסחה והרב שמחה מסוחדניוב. הוא זכה להערכתם של רבי מאיר מפרמישלאן ורבי מנדל מקוצק. נפטר בעיר המרפא מראנו שבאיטליה והובא לקבורה באמשינוב חמישה ימים לאחר פטירתו. ילדיו: בזיוג ראשון: חיה פייגא, נישאה לרבי ירחמיאל יהודה מאיר רבינוביץ, בנו של רבי יעקב יצחק מפשיסחה. נפטרה בצעירותה. ילדיו בזיוג שני: רבי מנחם קאליש ממלא מקומו באמשינוב רבי ישעיהו מפשיסחה (כ"ו בחשוון תרכ"ט-תש"ג, פשיסחה) חתן גיסו רבי ירחמיאל יהודה מאיר. אחרי פטירת אביו גדל בבית אחיו הגדול רבי מנחם. רבי ירמיהו מאופולה מצבתו והאוהל שעל קברו שוחזרו ונבנו מחדש. מעט מדברי תורתו כונסו בספר "אהל יצחק", בספר "בית יצחק" (הרב יהודה לייבל לוין, מכון הרי"ם לוין, תשל"ה) ובספר "יד דוד" (אופלע, מכון לב אריה תשנ"ח). יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, אישים, בערכו. אברהם יצחק ברומברג, מגדולי החסידות חלק ג', על רבי יצחק מוורקא, רבי יעקב דוד מאמשינוב, רבי מנדל מוורקא, רבי בונים מאוטבוצק ורבי מנחם מאמשינוב. דוד הלחמי, רבי יעקב דוד קאליש מאמשינוב, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' שכ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) יעקב דוד בן ישראל יצחק קאליש (1814-1878), דף שער בספרייה הלאומית
אקירה יושיזאווה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא יושיזאווה. אקירה יושיזאווה (ביפנית: 吉澤 章 ‏; 14 במרץ 1911 – 14 במרץ 2005) נחשב לגדול אמני האוריגמי. יושיזאווה נולד למשפחה של חקלאים ביפן. בגיל 13 עבר לטוקיו ועבד כפועל במפעל ובמקביל למד והפך לשרטט טכני, תוך שימוש באוריגמי היפני המסורתי כדי להבין ולפתור בעיות גאומטריות. בשנת 1937 הוא עזב את עבודתו במפעל למען העיסוק באומנות האוריגמי וזכה להכרה ראשונית בתחום. בשנת 1954 פרסם שיטה לרישום תהליכי הקיפול באוריגמי אשר גרמה למהפכה בתחום והפכה לסטנדרט. לאחר פרסום הספר יושיזאווה הקים את המרכז הבין-לאומי לאוריגמי בטוקיו ויצא לסדרה של תצוגות בעולם כולו אשר גרמו לפרסום האוריגמי במערב ולפריחתו בעולם. יושיזאווה המציא מעל ל-50,000 דגמי אוריגמי חדשים, שיטות חדשניות לקיפול ואף שיטות חדשות לייצור נייר המתאים יותר לאוריגמי. יצירותיו מזוהות בעיקר עם סוגת הקיפול הרטוב, שהיא שיטת לגימור הקיפולים, על ידי הרטבת הנייר. והוא בין האבות המייסדים שלה. יושיזאווה זכה בפרסים רבים, נבחר לאיש השנה של הניו יורק טיימס ואף קיבל ב-1983 תואר חברות במסדר השמש העולה מאת הקיסר היפני. נפטר ביום הולדתו ה-94 בשנת 2005. מדיה וקבצים בנושא אקירה יושיזאווה בוויקישיתוף על חייו של יושיזאווה בלונדון טיימס מאמרים על יושיזאווה בניו יורק טיימס
אברהם אלימלך פרלוב

רבי אברהם אלימלך פרלוב מקרלין (ד' באלול ה'תרנ"א – י"ד בחשוון ה'תש"ג; 7 בספטמבר 1891 – 25 באוקטובר 1942) היה האדמו"ר השמיני בשושלת אדמו"רי חסידות קרלין, שעמד בראשה משנת ה'תרפ"א (1921) ועד לרציחתו בשואה בשנת תש"ג (1942). רבי אברהם אלימלך, נולד בד' באלול התרנ"ב לרבי ישראל מסטולין ולברכה שיינדל בתו של רבי דוד מזלטיפולי. נישא בד' באדר תרפ"ב לחוה בת דודו רבי מרדכי יוסף מזלטיפולי. לאחר נישואיו נשאר להתגורר כמה שנים אצל חותנו בזלטיפולי ולאחר מכן חזר לסטולין. לאחר פטירת אביו מונה על ידי החסידים למלא את מקומו בסטולין על פי צוואת אביו, אך הוא סירב, ורק לאחר לחצים מצד חותנו ומצד רבי ישראל מטשורטקוב הסכים להתמנות כאדמו"ר מקרלין בקרלין (פינסק). הקים את ישיבת "אור ישראל" בלונינץ, יחד עם אחיו רבי משה, בה כיהן מספר שנים כראש ישיבה רבי אלעזר מן שך, כמו כן הקים את ישיבת "בית אהרן" בירושלים. תלמידו רבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב התבטא עליו כי הוא הבעל שם טוב של דורו. על פי עדות חסידיו, שהה בארץ ישראל (בה ביקר ארבע פעמים ביקורים ממושכים) כשהנאצים פלשו לעירו. כששמע זאת רצה לחזור לעירו כדי לעודד את היהודים שם, וחסידיו ניסו לעצור בעדו, אך הרבי התעקש לחזור ולא להשאיר את חסידיו לבד. האדמו"ר אכן חזר בספינה האחרונה שיצאה ונרצח שם. רבי אברהם אלימלך נרצח בחודש חשוון תש"ג. נסיבות מותו נותרו לוטות בערפל, כיוון שאין עדות אם נרצח על ידי הנאצים או על ידי האוקראינים. חסידי קרלין מציינים את יום השנה (יארצייט) בי"ד בחשוון, אך התאריך המדויק אינו ברור. (ישנה לכאורה עדות מאחד שראה אותו לאחר התאריך הנ״ל) כל משפחתו נרצחה בשואה בתו חנה נישאה לרבי שמואל נחמיה פרנקל, אחיה של חיה לאו, אשתו של הרב משה חיים לאו. בנו דוד בנו ישראל בנו מרדכי יוסף בנו אהרן בנימין בראון, כספינה מיטלטלת: חסידות קרלין בין עליות למשברים, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2018. אדמו"ר רבי אברהם אלימלך פרלוב מקרלין - באתר "MyTzadik" תיאור ביוגרפי עליו באתר "Tog חדשות ותוכן יהודי" הרב אברהם אלימלך פרלוב הי"ד, האדמו"ר מקרלין באתר תורתך לא שכחתי יוסף מאיר כהן, 'אדמו"ר', דואר היום 5 בנובמבר 1925, עמ' 4 ב. בן פורת, 'האדמו"ר מקרלין הי"ד', הצופה, 22 ביוני 1945, עמ' 6 'הרב מלך פרלוב', הבוקר, 3 באוגוסט 1945, עמ' 1 'זיכרון להולכים: האדמו"ר אברהם אלימלך מקרלין הי"ד', הצופה, 5 בנובמבר 1968, עמ' 5 בנו של רבי יוחנן טברסקי (רחמסטריווקה) אלטר אברהם שוורץ, מאורי אש, מכון משנת אברהם, ביתר עילית, עמ' תכט ועמ' תלו אלטר אברהם שוורץ, מאורי אש, מכון משנת אברהם, ביתר עילית, עמ' תמז בראשונה בתמוז תרפ"ה, ובשנית בשנת תרפ"ח, בשלישית בתרצ"ג ובאחרונה בתרצ"ט. ראו: 'הגיע הרבי מקראלין בנמל ת"א', הבוקר, 17 במאי 1939, עמ' 3; 'בין פליטי פולין ברומניה' - לשלום האדמו"רים, הבוקר, 10 באוקטובר 1939, עמ' 4; 'רישיון כניסה לאמריקה לרבי מקארלין', הצופה, 24 בנובמבר 1940, עמ' 4. בן ר' שמחה נכד הדברי חיים מצאנז ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמואל רנדלט

סמואל רנדלט (באנגלית: Samuel Randlett; נולד ב-11 בינואר 1930) הוא אמן אוריגמי בעל שם עולמי. מתגורר באולימפיה שבמדינת וושינגטון. פיתח יחד עם רוברט הרבין שיטה לרישום תהליך קיפול הנייר בדיאגרמות סטנדרטיות. בין ספריו החשובים: "אומנות האוריגמי" "המיטב של האוריגמי" ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.