laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיברפאב אוונג'ר GT

פיברפאב אוונג'ר GT (באנגלית: Fiberfab Avenger GT) היא "מכונית ערכה" בתצורה מכונית ספורט מתוצרת יצרנית "מכוניות ערכה" Fiberfab (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1965–1978 בארצות הברית. בין השנים 1970–1978 "פיברפאב אוונג'ר GT" יוצרה בקנדה על ידי Fiberfab Canada Limited (FCL). "פיברפאב אוונג'ר GT" מוגדרת כ"מכונית ערכה" ("Kit car" (אנ')). "GT-12" - שלדת הדגם נלקחה מחיפושית או מפולקסווגן קארמאן גיאה. "GT-15" - שלדת הדגם ורכיבי המתלים נלקחו משברולט קורווייר. "GT-15X" ,"GT-12X" - דגמים מאוחרים יותר של ה-"פיברפאב אוונג'ר GT" יועדו עם X וזכו לתיקוני גוף קלים. אלה כללו בדרך כלל דלתות בסגנון ארוך, קשתות גלגלים מתרחבות וספוילר קדמי. "GTE" - מהנדסי נאס"א השתמשו ב"פיברפאב אוונג'ר GT" כרכב בסיס בפיתוח טכנולוגיית סוללות חשמליות. מארז הסוללות תפס את המנהרה המרכזית של השלדה וחלק גדול ממפרץ המנוע. כמה בונים פרטיים ייצרו מנועים חשמליים שהורכבו ב"פיברפאב אוונג'ר GT". העיצוב של "פיברפאב אוונג'ר GT" מזכיר את עיצוב דגם מכונית הספורט והמרוץ "Ford GT40" (אנ') מתוצרת פורד. "פיברפאב אוונג'ר GT" הייתה בעלת שלדה מותאמת אישית עם מקום למנוע V8. מנוע אחורי. סוג הנעה: הנעה אחורית. מספר מושבים: 2+2. "פיברפאב אוונג'ר GT" "פיברפאב אוונג'ר GT" "פיברפאב אוונג'ר GT" "פיברפאב אוונג'ר GT" מדיה וקבצים בנושא פיברפאב אוונג'ר GT בוויקישיתוף דגם Aztec coachbuilt.com/bui/f/fiberfab/fiberfab ערכה - מערכת פריטים לביצוע עבודה מסוימת ארוזים יחד "פיברפאב אוונג'ר GT" barnfinds.com/gt40-wannabe-1968-fiberfab-avenger-gt Kit car - הוא רכב זמין כמערכת של חלקים, חלק מחלקי הרכב מיוצרים על ידי יצרניות רכב אחרות (כגון: מנוע, תמסורת, שמשות, פנסים). הקונה מרכיב את החלקים לרכב תפעולי לחלוטין. הערכות משתנות במלואן, מורכבות על פי ספר תוכניות דגם "GT-12" .rcnmag.com/fresh-finds/fiberfab-avenger-gt
טור דה פראנס 2021

טור דה פראנס 2021 הוא המהדורה ה-108 של הטור דה פראנס. המרוץ תוכנן במקור להתקיים בין התאריכים 2–25 ביולי 2021 אך לבסוף נערך בין התאריכים 26 ביוני–18 ביולי 2021, כדי לאפשר לרוכבים להשתתף במרוצי אולימפיאדת טוקיו (2020). במרוץ ניצח הרוכב הסלובני טאדיי פוגאצ'אר מקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. היה זה ניצחונו השני הרצוף בטור דה פראנס, לאחר שגם ב-2020 ניצח במרוץ. במקום השני סיים הרוכב הדני, יונאס וינגגור מקבוצת יומבו–ויסמה ובמקום השלישי סיים הרוכב האקוודורי, ריצ'רד קאראפאס מקבוצת אינאוס גרנדיירס. בקטגוריית החולצה הירוקה ניצח הרוכב הבריטי הוותיק, מארק קוונדיש, מקבוצת דקונינק קוויק-סטפ. קאוונדיש ניצח בארבעה קטעים במרוץ ובכך סימן את חזרתו אל החבורה המובילה של הספרינטרים בדבוקה. בקטגוריית החולצה המנוקדת ("מלך ההרים") ניצח טאדיי פוגאצ'אר מקבוצת יו. איי. אי. אמירטס, שאף ניצח בקטגוריית החולצה הלבנה (הרוכב הצעיר). בקטגוריה הקבוצתית ניצחה קבוצת בחריין ויקטוריוס. בקטגוריית הרוכב ההתקפי במרוץ זכה הרוכב הצרפתי פרנק בונאמור (אנ') מקבוצת B&B Hotels. המסלול לטור דה פראנס 2021 הוכרז ב -1 בנובמבר 2020. המסלול נקבע באורך של 3,383 ק"מ (2,102 מייל), ובמירוץ נקבע הקטע הארוך ביותר מאז טור דה פראנס בשנת 2000, עם מסלול של 248 ק"מ (154 מייל) בקטע השביעי. במקור תוכננה בירת דנמרק, קופנהגן, לארח את תחילת המרוץ (המכונה גם Grand Départ) אך בסוף הועברה ההתחלה לברסט הנמצאת במערב צרפת, עקב השפעת מגפת הקורונה. קופנהגן תארח את ההתחלה ב-2022. מדיה וקבצים בנושא טור דה פראנס 2021 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טור דה פראנס (באנגלית)
מייבל אספלין

מייבל אספלין (באנגלית: Mabel Esplin‏; 1874 – 1921) הייתה אמנית ויטראז'ים. אספלין נולדה בצ'ורלטון, מנצ'סטר, למשפחה של יצרני רהיטים עשירה בשנת 1874. הם סיפקו לה את הגיבוי הכספי ללכת לבית הספר לאמנות סלייד ולבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכה של מחוז לונדון (LCC), בו למדה מ 1906 עד 1910 ובו לימדו אותה קרל פרסונס, אמן הזכוכית הצבעונית כריסטופר וול ואמן הזכוכית הצבעונית אלפרד ג'יי דרורי מלונדס ודרורי. אף שיצרה בעיקר יצירות ויטראז', אספלין ציירה גם ציורי קיר. המשימה הגדולה ביותר שלה הייתה עבור קתדרלת חרטום, סודאן. אספלין הייתה פעילה גם בתנועת זכות הבחירה לנשים. מייבל ביצעה 3 ציורי קיר בכריסטצ'רץ' בספיטלפילדס באיסט אנד לונדון. כל הויטראז'ים שלה יוצרו בשיתוף פעולה עם לוונדס ודרורי בבית המלאכה לזכוכית בפולהאם. בשנת 1911 הייתה אמורה לתכנן שבעה חלונות ראשים ובשנת 1912 לקירות הצפוניים של הטרנספט הצפוני (הקפלה לזכר גורדון), אשר תיארה את סנט אדמונד, סנט תיאודור וסנט סבסטיאן. היא גם השלימה באותה שנה חלון לקפלת הזיכרון לגורדון עם הנושא "תקווה, אמונה וצדקה". בשנת 1912 אספלין סיימה את שבעת חלונות הויטראז' בקתדרלת כל הקדושים האנגליקנית בחרטום. בשנת 1914 היא השלימה חלון מערבי עגול לטרנספט הדרומי וחלון מזרחי עגול המתאר את "מוות ותחייה" וחלון נוסף בקפלת הזיכרון לגורדון עם הנושא "מבצר, צדק וחוכמה". בחלון אחד ובניסיון להכניס צבע מקומי, דמותו של בלתאר הוצגה בתחפושת של שייח' סודני. בשל מצבה הבריאותי, מייבל לא הצליחה להשלים את המשימה בחרטום ואת החלונות שנותרו ביצעה חברתה ג'ואן פולילוב שעבדה קודם לכן כעוזרת של מייבל. קתדרלת חרטום הוחרמה על ידי ממשלת סודאן בשנת 1971 ומגדל הכנסייה הושמד באוקטובר 1996. הקתדרלה הפכה למוזיאון אשר נקרא מוזיאון הארמון הרפובליקני ונפתח בשנת 2000. המוזיאון הותיר את חלונות הויטראז'ים על כנם. מייבל ניהלה עבודה בשתי כנסיות אנגליות, סנט ג'ון האלוקי, ריצ'מונד, סארי וסנט אן, לויס, סאסקס. בסנט ג'ון האלוקי היא ביצעה שני חלונות תאורה בודדים בשנת 1912, האחד שכותרתו "Spes" והשני "מטר דולורוזה". היא עבדה בסנט אן, לויס, בשנת 1913, שם השלימה חלון אור יחיד בצד הצפוני המתאר את סנט אן המלמדת את מריה הקדושה לקרוא. היא הייתה חברה פעילה בתנועת זכות הבחירה לנשים וסייעה בפעילות קונגרס הברית הבינלאומית לנשים (IWSA) בשנת 1909 באלברט הול בלונדון. בשנת 1916 היא סבלה מהתמוטטות נפשית קשה ולא הייתה מסוגלת להמשיך בעבודתה בוויטראז'ים. היא נפטרה בבית אבות בהיידוק בלנקשייר ב־30 באפריל 1921. מדיה וקבצים בנושא מייבל אספלין בוויקישיתוף "Women Stained Glass Artists of the Arts and Crafts Movement" William Morris Gallery Exhibition and Brangwyn Gift in 1985 "A Woman Stained Glass Artist.", paperspast.natlib.govt.nz Stained Glass Windows by Joan Fulleylove., www.stainedglassrecords.org Khartoum Guide. (ארכיון) Elizabeth Crawford, The Women's Suffrage Movement: A Reference Guide 1866-1928, Taylor & Francis, 2002-01-04, ISBN 978-0-203-03109-4. (באנגלית)
בלטונפירד

בלטונפירד (בהונגרית: Balatonfüred) היא עיר על גדות אגם בלטון הנמצאת במחוז וספרם, שבצפון-מערב הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבלטונפירד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיר 13,520 תושבים, ובשנת 2023 רק 13,053 תושבים. יהודי ראשון הגיע לבלטונפירד בשנת 1730 ויהודים נוספים החלו להתיישב בעיר בשנת 1746. רובם עסקו במסחר, ומיעוטם במלאכה ובמקצועות חופשיים. הקהילה נוסדה בשנת 1784. בית הכנסת נבנה בשנת 1840. כמו כן, פעלו במקום אגודת נשים, בית ספר וישיבה. הקהילה הצטרפה לזרם הקהילות האורתודוקסיות. בתקופת "הטרור הלבן" נרצחו כמה מיהודי המקום. ובשנת 1938, עם פרסום "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והחברה, נפגעה פרנסת יהודי העיירה. בשנת 1942 נשלחו צעירים לעבודות כפייה ורובם נספו. ב-16 במאי 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הובלו 130 יהודים מהעיר לגטו שהוקם בטפולצה. וב-20 ביוני, הועברו כולם לזאלאגרסג שם רוכזו עם יהודים נוספים מהסביבה. ביולי שולחו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו למקום 15 ניצולים וחידשו את חיי הקהילה. ובשנת 1949 הוקמה מצבה בעיר לזכר הניספים בשואה. מדיה וקבצים בנושא בלטונפירד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלטונפירד (בהונגרית) קהילת בלטונפירד, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "בלטונפירד", באתר JewishGen (באנגלית) נתוני היישוב באתר הלמ"ס ההונגרי אתר הנצחה ליהודי בלטונפירד (באנגלית) בית הכנסת בבלטונפירד מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פאנדיט

פאנדיט או פנדיט (בסנסקריט: पण्डित; בהינדי: पंडित) הוא אדם עם ידע מקצועי או מורה מכל תחום הדעת הקשור להינדואיזם, ובמיוחד בתחום הוודות, הדהרמה, הפילוסופיה ההינדית (אנ'), או לימודי חול, כמו מוזיקה. בסנסקריט, פאנדיט בדרך כלל מתייחס לכל "איש חכם, משכיל או מלומד" בעל ידע מיוחד. המונח נגזר מ-paṇḍ (पण्ड्) שפירושו "לאסוף או לערום", ושורש זה משמש במובן הידע. המונח נמצא בטקסטים וודיים ופוסט-וודיים, אך ללא כל הקשר סוציולוגי. בעבר, במאה ה-18 וה-19, שימשו הפאנדיטים כיועצי בתי משפט בהודו. בתחילה, לשופטים בריטים היה מעט מאוד ידע על מנהגים ומסורות של הינדואיזם והחוק בהודו, ויכלו לחפש מידע בנושאים מסוימים. בבתי המשפט של הודו היה קצין משפטי שנקרא פאנדיט של בית המשפט העליון, שייעץ לשופטים אנגלים בנושאי החוק ההינדי. הנוהג ננטש ב-1864, כאשר השופטים האנגליים צברו ניסיון מסוים בנושא המשפט ההינדי, והשתמשו בהיקף ההולך וגדל של הפסיקה שהתפתחה. כשנתיים לפני הפסקת השימוש בפאנדיטים, מוסד בתי המשפט העליונים של הודו (אנ') קידם את השימוש הרשמי בו. המילה פאנדיט שימשה גם עבור מודדים הודים שחקרו את אזורי צפון הודו במאה ה-19 כדי למלא את הצורך של הראג' הבריטי. פרשן (עיתונות) כמורה הינדואיזם מדיה וקבצים בנושא פאנדיט בוויקישיתוף Axel Michaels; Barbara Harshav (2004). Hinduism: Past and Present. Princeton University Press. p. 190. ISBN 978-0-691-08952-2. ארכיון מ-2019-01-06. נבדק ב-2020-11-10. Monier Monier-Williams (1872). A Sanskrit-English Dictionary. Oxford University Press. p. 527. ארכיון מ-2019-01-06. נבדק ב-2020-11-10. Monier Monier-Williams (1872). A Sanskrit-English Dictionary. Oxford University Press. pp. 526–527. ארכיון מ-2019-11-30. נבדק ב-2020-11-10. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל
מאיה האריס

מאיה לקשמי האריס (באנגלית: Maya Lakshmi Harris;‏ נולדה ב-30 בינואר 1967) היא עורכת דין ופעילה פוליטית אמריקאית. האריס נולדה באורבנה-שמפיין שבאילינוי, אביה, דונלד האריס (אנ') הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה שהיגר מג'מייקה לארצות הברית, אמה, שיאמלה גופלאן, הייתה חוקרת סרטן השד ממוצא טמילי, אחותה, קמלה האריס, היא סגנית הנשיא, ג'ו ביידן. האריס גדלה באוקלנד ולאחר מכן במונטריאול. בגיל 17 ילדה את בתה היחידה. לאחר הלידה החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי שם קיבלה את התואר הראשון שלה בשנת הלימודים של 1989, עוד באותה שנה נרשמה לבית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד והייתה פעילה במספר פרויקטים קהילתיים מטעם בית הספר ואף קיבלה שם את התואר הראשון שלה במשפטים, עם סיום לימודיה האקדמאים כיהנה כפקידה של שופט בית המשפט המחוזי, ג'יימס וור. בשנת 1994 הצטרפה למשרד עורכי דין והייתה אחת מהעובדות בתחום הליטיגציה הפלילית והאזרחית. בשנת 2012 הייתה הסמנכ"לית של אחראי זכויות וצדק בקרן הצדקה האמריקאית, קרן פורד. האריס הייתה בכירה במכון PolicyLink (אנ'), מכון מחקר שמטרתו היא קידום צמצום אי-השוויון הכלכלי אשר משפיע על קהילות המיעוטים בארצות הברית, היא ארגנה מטעם המכון מספר כנסים שדנו ביחסי המשטרה האמריקאית וקהילות המיעוטים שנמצאים במדינה ואף כתבה מאמר בו פירטה על תמיכתה ברפורמה במשטרה. בשנת 2015 מונתה לאחת משלוש יועצי מדיניות בקמפיין הבחירות של המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. לאחר הפסדה של קלינטון בבחירות שנערכו בשנת 2016 המשיכה האריס לנהל קמפיינים פוליטיים. במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית ב-2020 הייתה יו"ר קמפיין הבחירות של אחותה קמלה עד להחלטה על השעיית הקמפיין, על אף כישלון קמפיין הבחירות, קמלה הצליחה להיבחר למועמדת לתפקיד סגנית הנשיא לצד המועמד לתפקיד הנשיא, ג'ו ביידן. בבחירות לנשיאות שנערכו בנובמבר 2020 הצליחו השניים לנצח את המועמדים הרפובליקנים, הנשיא המכהן, דונלד טראמפ וסגנו, מייק פנס. האריס נשואה לטוני וֶסט מאז יולי 1998. בתה, מינה האריס סיימה את לימודיה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד בשנת 2012. מדיה וקבצים בנושא מאיה האריס בוויקישיתוף מאיה האריס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הכירו את האישה שתוכל לקרוע את טראמפ לגזרים, באתר הארץ, 5 בפברואר 2019 "Officially Speaking". Student Lawyer. Law Student Division, American Bar Association. 27 (2): 16. בדצמבר 1998. {{cite journal}}: (עזרה) Dzieza, Josh (10 במרץ 2012). "Legal Power Sisters Credit Mom". The Daily Beast. {{cite news}}: (עזרה) Dzieza, Josh (10 במרץ 2012). "Legal Power Sisters Credit Mom". The Daily Beast. {{cite news}}: (עזרה) Hafertepen, Eric (5 ביולי 2001). "News: We Have to Talk About This". CityBeat. {{cite news}}: (עזרה) "PolicyLink Guide Offers Innovative Strategies for Police Reform Advocates". PolicyLink. 8 באפריל 2004. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2010. נבדק ב-24 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Tony and Maya: Partners in Public Service "Meena Harris '12". Harvard Law Today.
RTV Slovenija

RTV Slovenija הוא תאגיד השידור הציבורי של סלובניה. הוא מפעיל ערוצי טלוויזיה ותחנות רדיו. 73% ממימון התאגיד מגיע מאגרת הרדיו והטלוויזיה. שידורי הרדיו בליובליאנה החלו ב-1 בספטמבר 1928 כשידורי ניסיון ובסוף אוקטובר היה כבר שידור מסחרי. באפריל 1949 החלו הכנות לשיורי טלוויזיה במסגרת מעבדה. שידורים רשמיים החלו בנובמבר 1958. באותה תקופה השידור מליובליאנה היה כ-30% מסך השידורים והיתר היה מתחנות אחרות ביוגוסלביה. בשנת 1960 לראשונה בוצע שידור לחוץ לגבולות המדינה במסדרת שידורי ספורט. שידורי צבע החלו בשנת 1966. בשנת 1968 החלו שידורי תוכנית החדשות בסלובנית. בשנת 1991 שם הארגון שונה מ-RTV Ljubljana ל-Radiotelevizija Slovenija. בשנת 1993 הארגון התקבל לאיגוד השידור האירופי ומציגי סלובניה החלו להשתתף שתחרות אירוויזיון. נכון לשנת 2020 בשרות משדר ב-3 רשתות רדיו ארציות ו-4 רשתות אזוריות. בנוסף מופעלות 3 ערוצי טלוויזיה ארציות, ערוץ באיטלקית וסלובנית ו ערוץ בהונגרית וסלובנית ממריבור. בשנת 1970 ליד הארגון הוקמה חברת תקליטים. חברה זו פעולת גם כיום ורשומות בה זמרים ולהקות סלובניות לרבות להקת אורלק. כמו כן ליד התאגיד ועל תקציבו פועלות תזמורת סימפונית וביג בנד. מדיה וקבצים בנושא RTV Slovenija בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של RTV Slovenija (בסלובנית) RTV Slovenija, ברשת החברתית פייסבוק RTV Slovenija, ברשת החברתית אקס (טוויטר) RTV Slovenija, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טירת הזהב הנצחית

טירת הזהב הנצחית (בסינית מסורתית: 億載金城), המוכרת גם בשם סוללת ארקונשן או מצודת ארקון (בסינית מסורתית: 二鯤鯓砲台) ובשם מצודת אנפינג (בסינית מסורתית: 億載金城), היא טירה מבוצרת היסטורית בטאינאן, מחוז אנפינג (אנ'), טאיוואן. הטירה נבנתה ב-1874–1876 על ידי הפקיד משושלת צ'ינג, שן באוז'ן (אנ'), במטרה להגן על החוף ולהגן על האי מפני פלישות יפניות. הטירה שומשה בפעם הראשונה במלחמת סין–צרפת ב-1884. כאשר טייוואן נמסרה לאימפריה היפנית, על ידי שושלת צ'ינג ב-1895, העם הטייוואני נלחם תחת דגל רפובליקת פורמוסה נגד ספינות הקרב היפניות הפולשות מהטירה הזאת. כאשר יפן השתלטה על הטירה, הטירה איבדה את ערכה הצבאי, והיא נאבדה לחלוטין כאשר בתקופת מלחמת רוסיה–יפן, מכרה ממשלת יפן כמה מתותחי המצודה. למרות זאת, היפנים רשמו אותה מאוחר יותר כנקודת נוף בעיר, ואז שיפצו את הטירה ושינו את גשר העץ שנכנס למבצר לגשר מבטון מעוטר בסלעים שטופות. לאחר מלחמת העולם השנייה, אזור הטירה הכיל מבני מגורים לא חוקיים, מה שהחמיר את מצבו של הטירה. רק ב-1975, במלאת 100 שנה להקמתה הטירה, ממשלת העיר טאינאן בנתה מחדש ושחזרה חלק גדול מהטירה וחיזקה את התותחים שנמצאים בטירה. ב-28 בדצמבר 1983, הודיע משרד הפנים של טאייואן על רשימת 15 אנדרטאות התרבות ברמה הראשונה, ביניהן נמצאה טירת הזהב הנצחית. במאי 1997, לאחר שתוקן "החוק לשימור נכסי תרבות", הסיווג לרמות ראשונה עד שלושה בוטל. טירת הזהב הנצחית הוסבה לאנדרטה לאומית. המבנה שוחזר פעם נוספת ב-1999, ואז נפתח מחדש. בנוסף, במהלך השיפוץ האחרון נמצאו חלק מהשרידים שנקברו מתחת לאדמה והוגנו בכיסוי זכוכית למבקרים. הכניסה לטירה החפיר שמקיף את הטירה אחד מהתותחים שנמצאים בטירה שרידי הטירה אחד מהתותחים שנמצאים בטירה Bender, Andrew et al. (2004). Taiwan. San Francisco: Lonely Planet. Fu Chaoqing, "An Overview of Tainan's Historic Sites and Historic Buildings", Tainan City: Taiwan Architecture and Cultural Assets Press, November 2001, pp. 30-31 ISBN 957-30880-4-5. Wang Haoyi, "Storytelling at Miaokou", Taipei City: Soul Workshop Culture, August 2008 ISBN 978-986-6782-47-3. מדיה וקבצים בנושא טירת הזהב הנצחית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת הזהב הנצחית "Attractions > Hot Spots > Tainan City > Eternal Fortress >". Eng.taiwan.net.tw. ארכיון מ-2014-05-25. נבדק ב-2014-05-25.
נחל דוד

נַחַל דָּוִד הוא נחל איתן הזורם בשמורת עין גדי שבדרום-מזרח מדבר יהודה. שמו של נחל דוד על שם דוד המלך אשר ברח מפני שאול בין היתר גם לאזור עין גדי בו זורם הנחל: "וַיַּעַל דָּוִד מִשָּׁם וַיֵּשֶׁב בִּמְצָדוֹת עֵין-גֶּדִי", "וַיְהִי כַּאֲשֶׁר שָׁב שָׁאוּל מֵאַחֲרֵי, פְּלִשְׁתִּים, וַיַּגִּדוּ לוֹ לֵאמֹר: הִנֵּה דָוִד בְּמִדְבַּר עֵין גֶּדִי". חלקו העליון והמערבי של הנחל, סמוך לרוג'ום א-נקה, אכזב ורדוד. כמו כל נחלי מדבר יהודה, כשהוא נכנס לבמת השוליים המזרחיים, מתקרב למצוק ההעתקים ונכנס לשמורת עין גדי, הוא נשבר במפל ענק שגבהו 184 מטרים. בקטע זה מתחיל קטע הערוץ הקניוני, היפה והמגוון של הנחל. חלקו העליון של הקניון יבש תמיד מלבד בזמן הגשמים ולכן מכונה "הקניון היבש". בחלק זה קיים מצוק ובתחתיתו גבים רבים המלאים מים גם בקיץ. סיומו של קטע ערוץ זה ב"מפל החלון" המזמן תצפית נאה אל ים המלח והרי מואב ומזווית מסוימת נראים שני צוקים אמתניים שסוגרים מעל התצפית, ומכאן שמו. בראש מפל החלון נמצא "גב חלון"- בריכת מי שיטפונות המתמלאת וניתנת לרחצה לאחר שיטפון גדול. מהבריכה ניתן לחזות בתצפית המפל. כמו כן מצויים בקרבת הנחל עוד שני מעיינות איתנים: האחד הוא "מעיין שולמית" הנראה לעין בלא יותר מאשר זרזיף מים בינות לערימת קנים, בדרך העולה מערוץ נחל אל עבר המעיין השני והנודע יותר, הוא מעיין עין גדי. בחלקו התחתון של הנחל זורמים מימיו כל השנה והוא פתוח לקהל הרחב בתשלום. "עין דוד" הוא המעיין העיקרי אשר מזין את הנחל במימיו. מקור המעיין הוא במי גשמים היורדים בהרי יהודה, מחלחלים למי התהום, זורמים מזרחה מתחת לפני הקרקע ובוקעים בראש מפל שולמית, המפל הראשון והגבוה ביותר (כ-22 מטרים) מתוך סדרה של ארבעה מפלים הזורמים כל ימות השנה בנחל. "מפל דוד" שבנחל סגור למטיילים בשל סכנת אבנים מידרדרות. באוגוסט 2023 אירעה מפולת סלעים בנחל שהובילה למותו של ילד בן 5 ופציעתם של מטיילים נוספים. בשנת 2005 פגעה בצמחייתו הטרופית הייחודית של הנחל שרפה שנגרמה ככל הנראה על ידי מטיילים לא זהירים והביאה להשמדתו של כ-80% מהצומח בנחל. צירוף המקום הגאוגרפי בבקע ים המלח, הנוף המצוקי ומקורות המים המתוקים, מאפשרים למגוון גדול של צמחייה ובעלי חיים האופייניים לאזורים גאוגרפיים שונים לחיות אלה בצד אלה. בביקור בנחל ניתן לראות יעלים נוביים ושפני סלע ממש בסמוך לשביל הטיול. מערות קבורה במצוק הנחל שפני סלע סמוך לנחל דוד עין גדי (קיבוץ) מדיה וקבצים בנושא נחל דוד בוויקישיתוף יום שדה "שביל צפית - נחל דוד", מנהל חברה ונוער אגף של"ח וידיעת הארץ. יעל זילברשטיין ברזידה, טיול קצר בנחל דוד, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2021 ספר שמואל א', פרק כ"ג, פסוק כ"ט ספר שמואל א', פרק כ"ד, פסוק א' איליה יגורוב, אסון בנחל דוד: ילד בן חמש נהרג במפולת סלעים סמוך לעין גדי, באתר ישראל היום, 24 באוגוסט 2023
דומניקו די מיקלינו

דומניקו די מיקלינו (באיטלקית: Domenico di Michelino;‏ 1417, פירנצה – 1491, פירנצה) היה צייר מתקופת הרנסאנס, תלמיד של פרה אנג'ליקו.[דרוש מקור] די מיקלינו הצטרף בשנת 1442 לאחוות הציירים הפלורנטינים - חבורת סן לוקה, ושנתיים אחר כך לאמנות מדיצ'י ורוקחות - גילדת הציירים. היה בעל סדנה בפירנצה אותה חלק עם דומניקו די זנובי. ציורו משנת 1465: דנטה עם הקומדיה האלוהית בין הר כור המצרף לפירנצה, נמצא על הקיר הצפוני של קתדרלת סנטה מריה דל פיורה. מעשה שושנה מיוחס לדי מיקלינו פרסקו של סנט ליאונרד משחרר אסורים בקפלה בסנטה מריה בפרטולה בפירנצה מיוחס לדי מיקלינו חטיפת אנטיופה מלכת האמזונות על ידי תזאוס, מיוחס לדי מיקלינו דנטה בין הר כור המצרף לפירנצה, על הקיר הצפוני של סנטה מריה דל פיורה. מדיה וקבצים בנושא דומניקו די מיקלינו בוויקישיתוף דומניקו די מיקלינו, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים ובנושא איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק המסילה

האם התכוונתם ל... פארקים בישראל: פארק המסילה (ירושלים) פארק המסילה (תל אביב)
המכון לעיוורים יהודים

המכון לעיוורים יהודים (בהונגרית: Zsidó Vakok Intézete) לא קיים היום כמוסד לעיוורים. המבנה משמש לבית ספר תיכון מקצועי, כמוסד מתודולוגי מאוחד לחינוך מיוחד וכבית סטודנטים. מוסד חינוכי הפועל ברובע 14 בבודפשט. בשנת 1903, האדריכל הנדבן (פילנתרופ) היהודי, בעל תואר האצולה (אבירות) איגנץ וכסלמן, חשוך הילדים, השאיר צוואה יחד עם רעייתו ז׳ופיה נוישלוס להקמת "מוסד להוראה ולטיפול בילדים לקויי ראייה". וכסלמן השאיר בצוואתו הוראה שעל המכון שיוקם תוטל החובה לקלוט אנשים ממוצא יהודי וממוצא לא יהודי בפרופורציות זהות (חצי־חצי). בניין הלבנים האדומים של המכון לעיוורים יהודים נבנה בחלקו בסגנון אר נובו ובחלקו בסגנון אר דקו והושלם בשנת 1908 על פי התוכניות של האדריכל ההונגרי־יהודי בלה לייטה (1873–1920). שני ראשי עמודים מברזל יצוק ומחושל שימשו במקור כנרות תמיד. בחלק הפנימי של ראש העמוד משמאל ('אייל') הכיתוב הוא: "הפנה את מחשבת העיוור לאבינו שבשמים", על ראש העמוד מימין ('דג') הכיתוב הוא: "אלוהים נותן לעין את הראייה". עבודת האמן שעיצב את העמודים של קישוטי הברזל המחושל בוצע כך שהמוטיבים יהיו של בעלי חיים (המותר על פי היהדות), לוחות של פסוקים מן התנ"ך בכתב ברייל וציטוטים הונגריים קלאסיים קישטו את גדר הבניין. הבניין הפך למכון לחירשים־אילמים בשנות העשרים של המאה העשרים. בשנת 1944 שימש כגטו, ואחרי מלחמת העולם השנייה הופעל כבית ספר יסודי. בשנות ה־50 של המאה ה־20 המכללה לשפות זרות פעלה שם כמה שנים ואחרי שנת 1956 שולב בו בהדרגה בית הספר לשיקום תנועה. בגב הבניין המקורי הוסיפו ב־1960 תוספת שהוחלט להרסה בתחילת שנות האלפיים ובמקומה נבנה מבנה מודרני שהוא עצמאי מבחינה ארכיטקטונית ביחס לבניין המקורי. השיפוץ של כל בניין פרי תכנונו של לייטה עדיין ממתין. הבניין ממרחק כניסה לוח עם שם המוסד היום קישוט גדר קישוט גדר קישוט גדר שער הגן קטע חזית עם חלונות חלון לוח בכתב ברייל "Az egykori Zsidó Vakok Intézetének kovácsoltvas oszlopfői – ראשי העמודים מברזל יצוק של המוסד לעיוורים יהודים, לשעבר". Köztérkép.hu.: Frojimovics Kinga – Komoróczy Géza – Puszta Viktória – Strbik Andrea: A zsidó Budapest I–II. Városháza-MTA Judaisztikai Kutatócsoport, Bp., 1995. "Magunkról röviden – בקיצור על עצמנו". Mozgasjavito.hu. פרנץ ואמוש: בלה לייטה, בודפשט, 1970 רשימת בתי חולים בבודפשט(הו') אתר האינטרנט הרשמי של המכון לעיוורים יהודים מדיה וקבצים בנושא המכון לעיוורים יהודים בוויקישיתוף
עיבוד אותות ספרתי

עיבוד אותות דיגיטלי או עיבוד אותות ספרתי (באנגלית: Digital Signal Processing, בראשי תיבות: DSP) הוא תחום בהנדסת חשמל, אלקטרוניקה ופיזיקה העוסק באותות, בייצוגם הספרתי ובשיטות העיבוד של אותות אלה. DSP ועיבוד אותות אנלוגי הם תחומים של עיבוד אותות. תחומי ה DSP מסווגים לפי סוגי האותות וכוללים: עיבוד אותות קול, עיבוד דיבור ועיבוד תמונה, עיבוד אותות מכ"ם וסונאר, עיבוד מערכי חיישנים, שערוך ספקטרלי, עיבוד אותות סטטיסטי, עיבוד אותות בתקשורת, עיבוד אותות ביולוגיים, עיבוד אותות אופטיים, עיבוד אותות סייסמיים ועוד. משימות עיבוד אותות ספרתי היא מדידה או סינון של אותות אנלוגיים רציפים, הצעד הראשון הוא בדרך כלל המרה של האות מצורתו האנלוגית לצורתו הספרתית באמצעות ממיר אנלוגי לדיגיטלי. בדרך כלל, האות המבוקש ביציאה הוא אות אנלוגי אחר, מה שדורש המרתו בממיר דיגיטלי לאנלוגי. דוגמה לממירים כאלו הם המודם וכרטיס הקול שבמחשב. האלגוריתמים הדרושים עבור DSP לעיתים מבוצעים תוך שימוש במחשבים מיוחדים, שעושים שימוש במיקרו־מעבדים מכווני עיבוד אותות הקרויים מעבדי אות ספרתיים או בלעז DSP. המעבדים הללו מסוגלים לעבד אותות בזמן אמת. ב־DSP, מהנדסים בדרך כלל לומדים אותות ספרתיים המצויים במרחב הזמן (אותות חד־ממדיים), במרחב המקום (אותות רב ממדיים), במרחב התדר, במרחב האוטוקורלציה ובמרחב הגלונים (wavelets). הבחירה במרחב שבו יש לעבד את האות נעשית על ידי ניסוי וטעייה ובהתאם לתכונות האות. רצף של דגימות מהתקן הדגימה מייצר ייצוג בזמן או במרחב, בעוד שהתמרת פורייה דיסקרטית מייצרת מידע במרחב התדר, כלומר את הספקטרום של התדרים. אוטוקורלציה היא הקרוס־קורלציה של האות עם עצמו לאורך מקטעי זמן או מקום משתנים. ערך מורחב – דגימה (עיבוד אותות) עם השימוש הגובר במחשבים עלה גם השימוש בעיבוד אותות ספרתיים. כדי להשתמש באות אנלוגי במחשב הוא חייב לעבור לאות ספרתי באמצעות ממיר אנלוגי לדיגיטלי (ADC). הדגימה מבוצעת לרוב בשני שלבים, דיסקרטיזציה וקוונטיזציה. בשלב הדיסקרטיזציה, מרחב האותות מחולק למחלקות שקילות והאות מוחלף באות מייצג ממחלקת השקילות המתאימה. בשלב הקוונטיזציה הערכים המייצגים של האות מקורבים באמצעות אוסף סופי של ערכים. כדי לדגום נכון אות אנלוגי משפט נייקוויסט חייב להתקיים. תדר הדגימה חייב להיות גדול מפעמיים רוחב הסרט של האות (אם הוא סונן נכון). ממיר דיגיטלי לאנלוגי (DAC) משמש להמרת האות הספרתי חזרה לאנלוגי. עיבוד אותות דיגיטלי הוא אבן היסוד של עיבוד וידאו כגון תקן DVD, עיבוד קול כדוגמת תקן MP3, עיבוד נתוני רדיו כגון תקן GPRS, הסלולרי ורבים אחרים. תורת הדגימה אלגוריתם גרצל עיבוד אותות Microcontroller.com The Scientist and Engineer's Guide to Digital Signal Processing קבוצות דיון בנושא DSP FPGA based DSP dev kit שאלות ותשובות בנושא DSP CDSP - Center for Digital Signal Processing (אורכב 25.01.2006 בארכיון Wayback Machine) Music DSP Source Code Archive מדריך טוב לתחום ה DSP עיבוד אותות - טכניקות דיגיטליות, דף שער בספרייה הלאומית
אלשוארש

אלשוארש (בהונגרית: Alsóörs) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. באלשוארש חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא אלשוארש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלשוארש (בהונגרית, בגרמנית, בצ'כית, בסלובקית ובפולנית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר גבאן

הר גבאן או הר גוואן (באנגלית: Mount Gavaghan) הוא הר ברכס פורתוס, בהרי הנסיך צ'ארלס, באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. ההר ממוקם בין הר קירקבי והר קרייטון. גובהו של ההר 1,525 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-2,863 בגובהו באנטארקטיקה. ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה. ההר נקרא ועל שמו של אי. ג'יי. גבאן (E.J. Gavaghan), שהיה מפעיל רדיו בתחנת מוסון בשנת 1963. הר גבאן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר גבאן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר גבאן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה האות ב רפה (לא דגושה) מידע גאוגרפי והיסטורי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם