laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תמרת

תִּמְרַת הוא יישוב קהילתי כפרי בשיפולי הגליל התחתון לכיוון עמק יזרעאל, סמוך למושב נהלל. היישוב שייך מוניציפלית למועצה אזורית עמק יזרעאל והיה הראשון מבין שבעה יישובים קהילתיים הנמצאים בתחום השיפוט של המועצה. הוא ממוקם בתוך הגן הלאומי "שמרון". בסמוך לו נמצאים תל שמרון, שרידי העיר מתקופת המקרא, בית שני והתלמוד שימרון - סימוניא, וכן שמורת טבע תל שמרון, שהיא המקום הצפוני ביותר בעולם שבו גדלה השיטה המלבינה. תמרת נוסד בשנת 1981 ביוזמת המתיישבים, בני העמק והסביבה, ובהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני התיישבות ממרץ 1980. קודם לכן, בין השנים 1947–1954 שהו במקום זה אנשי קיבוץ תימורים אשר עקרו מאוחר יותר לדרום הארץ. מכאן נגזר שמו הנוכחי של היישוב, כאשר "תמרתא" (ו"כפר תמרתה") היה שמו של יישוב יהודי מימי התלמוד באזור. בשנת 1956 הוקמה במקום חוות תמרת להכשרת חיילים משוחררים לחקלאות. היוזמה להקמת היישוב עלתה בשנת 1976 על ידי האדריכלית ורדית (כיום דבורה) ושלמה בר-אילן, והאדריכל דני כץ. הם אספו גרעין מתיישבים מהאזור, והחלו בהליכי האישורים והתכנון. האישור הסופי התקבל על ידי וועדת השרים לענייני התיישבות וקרקע חקלאית, לאחר פגישה עם אריק שרון ב-1980. היישוב עצמו תוכנן על ידי ורדית בר-אילן ובוריס דיקרמן. תמרת מונה למעלה מ-400 משפחות וחיים בו מעל ל-2,000 תושבים (חברי אגודה שיתופית ושוכרים). רובם עובדים מחוץ לתמרת. ביישוב גני ילדים, אולם ספורט, מועדון נוער, בריכת שחיה, מגרשי טניס, מגרש כדור-עף חופים, מגרש כדורסל וקט רגל, ספריה, מרפאה, צרכניה, מועדון חברים ובית כנסת על שם גלעד שטוקלמן שנפל במלחמת לבנון השנייה. עד שנת 2005 פעל ביישוב בית ספר יסודי (א'–ו'). כיום ילדי תמרת לומדים בבית הספר היסודי בנהלל, ובבית הספר התיכון (ז'–יב') ויצו קנדה נהלל בנהלל. היישוב מקיים פעילות קהילתית מגוונת המתבטאת באירועי תרבות וספורט לכל הגילאים ומערכת ענפה של חוגים. קבוצה מהישוב מארגנת את מרוץ הר לעמק ורבים מתושביו מתנדבים לעזרת הרצים. טקס סיום המרוץ נערך בשדות הסמוכים ליישוב. פעם בשנה מתקיים בתמרת מרוץ תמרת המקיף את היישוב. עד 2007 פעל ביישוב קן של תנועת הנוער הנוער העובד והלומד. כיום משתייך נוער תמרת לנוער עמק יזרעאל הפועל בחסות חטיבת בני המושבים בנוער העובד והלומד. אתר האינטרנט הרשמי של תמרת סיפור מקומי תמרת - ארכיון חי וקהילתי המתאר את התפתחות היישוב באמצעות תמונות וסרטונים תמרת, באתר הרשות לפיתוח הגליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יוקמו שני ישובים חדשים - תימרת בגליל ועומר ב' בנגב, דבר, 24 במרץ 1980 תלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק ב', הלכה ח', תלמוד ירושלמי, מסכת חגיגה, פרק ג', הלכה ח', תלמוד ירושלמי, מסכת גיטין, פרק ט', הלכה י"א, תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ה, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ז, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף כ"ו, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ב, עמוד א'. א' מש, דבר 26/8/56 תמרת - חוות הכשרה לחיילים האתר של האדריכלית דבורה-ורדית בר-אילן אתר הנצחה לגלעד שטוקלמן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידריך השני, מרקיז באדן-אברשטיין

פרידריך השני, מרקיז באדן (נפטר ב-22 ביוני 1333) היה המרקיז השליט של באדן-אברשטיין מ-1291 ועד מותו. הוא היה בנם של הרמן השביעי, מרקיז באדן-באדן ואגנס מטרונהנדינגן (נפטרה לאחר 15 במרץ 1309). הוא התחתן פעמיים. הוא התחתן לפני 16 באוקטובר 1312 עם אגנס מויינברג (נפטרה ב-3 במאי 1320). לאחר מותה נשא לאישה את מרגרט מווייהינגן (נפטרה ב-1348). היו לו הילדים הבאים: הרמן התשיעי (נפטר ב-13 באפריל 1353), התחתן לפני 3 ביוני 1341 למתילדה מווייהינגן (נפטרה ב-13 באפריל 1381) פרידריך אגנס, (נפטרה ב-1361), אם מנזר ליכטנטל אירמגארד, נזירה במנזר ליכטנטל מריה, נזירה נוספת במנזר ליכטנטל בנו הרמן התשיעי היה מנישואיו הראשונים. לא ברור לאיזה נישואים נולדו הילדים האחרים.
הורה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הורה (ריקוד) – ריקוד מעגלי הורה (שיר) – שיר שזכה בקדם אירוויזיון והגיע למקום השני בתחרות האירוויזיון הורות – הפעילות בתוך המשפחה הכרוכה בגידולו של ילד עד להפיכתו לאדם עצמאי. הורה – הורות בביולוגיה הורה (מיתולוגיה) – ההורות במיתולוגיה היוונית יוסף הורה – משורר צ'כי 1891-1945
רודולף השלישי, מרקיז באדן-באדן

רודולף השלישי, מרקיז באדן-באדן (בגרמנית: Rudolf III. von Baden; נפטר ב-2 בפברואר 1332) היה בנם של רודולף הראשון, מרקיז באדן-באדן ואשתו, קוניגונדה מאברשטיין. לאחר שאביו נפטר ב-1288, הוא שלט במרקיזות במשותף עם אחיו הסו, הרמן השביעי ורודולף השני. רודולף השלישי היה נשוי ליוטה משטראסברג. נישואים אלה נותרו ללא ילדים.
מיכאל מאיר

האם התכוונתם ל... מיכאל מאיר (ביוכימאי קליני) – פרופסור לביוכימיה רפואית בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה מיכאל מאיר (ארכאולוג) – ארכאולוג ישראלי מיכאל מאיר (היסטוריון) – היסטוריון יהודי אמריקאי, פרופסור לתולדות עם ישראל בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, אוהיו
פיצה מרגריטה

פיצה מרגריטה היא פיצה נפוליטנית, אשר מכינים עם עגבניות סן מרזאנו, גבינת מוצרלה, בזיליקום, מלח ושמן זית. פיצה מרגריטה היא אחת מסוגי הפיצה הכי מוכרים וידועים בעולם. האגדה מספרת שביוני 1889 הפיציולו (שף פיצה) רפאלה אספוזיטו, השף של "Pizzeria Brandi", המציא מנה אשר נקראת "פיצה מרגריטה" לכבוד המלכה של איטליה, מרגריטה, נסיכת סבויה, ובשביל איחוד איטליה, מאחר שהתוספות מייצגות את דגל איטליה: עגבנייה (אדום), מוצרלה (לבן) ובזיליקום (ירוק). מקורה של פיצה מרגריטה הגיע מערבוב תוספות דומות, שכבר היו בנאפולי בין 1796 ל-1810. המטבח האיטלקי מדיה וקבצים בנושא פיצה מרגריטה בוויקישיתוף Pizza Margherita | Traditional Pizza From Naples | TasteAtlas, tasteatlas.com Pizza Margherita, Recipes Wiki (באנגלית) Food Fit for a Queen: The Invention of the Margherita Pizza, History Hit (באנגלית)
ניתאי גרייס

ניתאי גרייס (נולד ב-8 ביולי 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער במכבי חיפה מליגת העל. גרייס נולד בפתח תקווה שבישראל. גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-5 בפברואר 2021 הצטרף למחלקת הנוער של אודינזה האיטלקית. בקיץ 2022 חזר לישראל והצטרף לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. ב-3 באוגוסט 2023 הושאל להפועל עפולה. גרייס החל לשחק בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 בשנת 2022. נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023, כשזומן במקומו של השוער ליאור גליקליך שנפצע באותה עת טרם פתיחת הטורניר. ניתאי גרייס, ברשת החברתית אינסטגרם ניתאי גרייס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניתאי גרייס, באתר Transfermarkt ניתאי גרייס, באתר Soccerway ניתאי גרייס, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏עוד אקזיט: שוער פ"ת בנוער חתם באודינזה, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2021 יגאל גולדשטיין, ‏רשמית: ניתאי גרייס חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביולי 2022 יגאל גולדשטיין, ‏מכבי חיפה השאילה שלושה שחקני נוער לעפולה, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2023 יגאל גולדשטיין, ‏בשל פציעה: ניתאי גרייס הוקפץ במקום ליאור גליקליך, באתר ערוץ הספורט, 18 במאי 2023
סר גאווין והאביר הירוק

סר גאווין והאביר הירוק הוא שמה של רומנסה ארתוריאנית(אנ') מהמאה ה-14. שמו של מחבר היצירה אינו ידוע. החיבור כולל מוטיבים רבים מסוגת ספרות האבירים וגם מן הספרות עממית, כדוגמת משחק עריפת הראש והחלפת הזכיות. שפת החיבור המקורית היא אנגלית תיכונה, והוא זכה לשלל תרגומים ועיבודים במהלך ההיסטוריה, בין היתר תורגם לאנגלית מודרנית בידי טולקין. החיבור מתאר את קורותיו של סר גאווין, אחד מאבירי השולחן העגול בקמלוט. בתקופת חגיגות חג המולד בקמלוט מגיע למקום יצור משונה, כולו ירוק ורכוב על סוס ירוק, בידו האחת גרזן ובידו השנייה ענף של שיח צינית. האביר הירוק מציב לנוכחים אתגר - אחד מאבירי השולחן העגול יערוף את ראשו של האביר הירוק ובתמורה האביר הירוק יערוף את ראש האביר בעוד שנה ויום. גאווין נענה לאתגר וערף את ראשו של האביר הירוק, אך למרבה ההפתעה האביר לא מת, אלא אסף את ראשו בידו, הזכיר לגאווין את חלקו בהתערבות ועזב את המשתה. כעבור כשנה, לקראת חג המולד יצא גאווין למסע כדי להשלים את חלקו בעסקה. במהלך מסעותיו הוא מפגין כבוד, נאמנות ומיישם את הקוד האבירי באופן מושלם, עד למבחן הסופי המערב את בעל הטירה, אשתו ומתנתה. בסופו של המסע מגיע גאווין לטירה מסתורית ולא נודעת. אדון הטירה מזמין אותו להתארח ואף מציע לו משחק: בזמן שגאווין נח בטירה, יצא האדון לציד, ובערב יחליפו ביניהם את שהצליחו להשיג במהלך היום. וכך, בזמן שאדון הטירה יוצא לציד, גאווין מנסה לא להתפתות לגבירת הטירה, ובערב "מחזיר" את הנשיקות שקיבל ממנה אדון הטירה. ביום השלישי הגבירה מעניקה לגאווין אבנט מיוחד המגן על בעליו מכל פגע. גאווין לוקח את האבנט אך לא מעביר אותו בערב לידי האדון כפי שהוסכם ביניהם. למחרת גאווין יוצא לפגוש את האביר הירוק ולמלא את חלקו בעסקה, כשהוא לובש את האבנט המיוחד סביב מותניו. הוא כורע בפני האביר הירוק וזה מהתל בו, ורק שורט את צווארו. לבסוף מגלה האביר הירוק את זהותו האמיתית: הוא אדון הטירה בה שהה גאווין בימים האחרונים, ומטרת ההתערבות הייתה לבחון את יושרתם של אבירי השולחן העגול במצוות מורגן לה פיי. האבירים, שיוצגו על ידי גאווין, זוכים לתהילה והשריטה שספג גאווין נגרמה כיוון ששיקר ולא מילא את חלקו בהסכם עם אדון הטירה. גאווין חוזר לקמלוט מבויש אך שאר האבירים מקבלים אותו בשמחה ומוחלים לו על החטא הפעוט, ואף מחליטים לענוד בעצמם אבנט ירוק לזכר האירוע. בשנת 1898 תרגמה החוקרת ג'סי ווסטון את היצירה תרגום ראשון בפרוזה לאנגלית מודרנית, ומאז התפרסמו עוד תרגומים רבים אחרים. היצירה תורגמה לעברית באופן חלקי בידי שמעון זנדבנק במסגרת "אנתולוגיה של ימי הביניים" (הוצאת דביר 1991) בעריכת לורנס בסרמן. בשנת 2007 ראה אור תרגום מלא לעברית בידי אריה סתיו: "עלילות אבירי השולחן העגול: מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית" (הוצאת הקבוץ המאוחד 2007). 1973 - Gawain and the Green Knight - במאי: סטיבן ויקס 1984 - Sword of the Valiant - במאי: סטיבן ויקס 2021 - האביר הירוק - במאי: דייוויד לאורי מדיה וקבצים בנושא סר גאווין והאביר הירוק בוויקישיתוף סר גאווין והאביר הירוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Masters of British Literature Volume A. Pearson Longman. 2008. pp. 200–201 Borroff, Marie; Howes, Laura L., eds. (2010). Sir Gawain and the Green Knight : an authoritative translation, contexts, criticism (1st ed.). New York: W.W. Norton. p. vii
טובי גד

טוביאס "טובי" גד (באנגלית: Tobias "Toby" Gad; נולד ב-28 במרץ 1968) הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי גרמני, שמתגורר בלוס אנג'לס, הידוע בעיקר בשל שיתוף הפעולה במספר שירים, בין היתר השירים "All of Me" של ג'ון לג'נד,‏ "Big Girls Don't Cry" של פרגי, "If I Were a Boy" של ביונסה,‏ "Skyscraper" של דמי לובאטו, "Who You Are" של ג'סי ג'יי, "Untouched" של הוורוניקס, "A Year Without Rain" של סלינה גומז & הסצנה, "Don't Hold Your Breath" של ניקול שרזינגר, "Love You More" של JLS ו-"I Do" של קולבי קאליי. ב-2014, המגזין בילבורד דירג את גד ככתוב השירים האמריקאי במקום השלישי, אחרי ראיין טדר ופארל ויליאמס. מדיה וקבצים בנושא טובי גד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טובי גד טובי גד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טובי גד, באתר MusicBrainz (באנגלית) טובי גד, באתר Discogs (באנגלית) טובי גד, באתר SecondHandSongs Gad, Toby (2022). All of Me. Munich: Riva. p. 58. ISBN 978-3742320315. "John Legend's 'All of Me' Ties 'Despacito' as Highest Certified Track in RIAA History - That Grape Juice". thatgrapejuice.net. ארכיון מ-2021-01-30. נבדק ב-2021-01-22. Moore, Jayne "Writer/Producer Toby Gad Has Breakthrough Success, Co-Writing #1 Hit "Big Girls Don't Cry" With Fergie'" (אורכב 13.08.2018 בארכיון Wayback Machine), 'Songwriters Universe'. Profile (אורכב 12.06.2019 בארכיון Wayback Machine), billboard.com; accessed 9 May 2015.
הסו, מרקיז באדן-באדן

הסו, מרקיז באדן-באדן (בגרמנית: Hesso von Baden; ‏ 1268 – 13 בפברואר 1297) היה בנם של רודולף הראשון, מרקיז באדן-באדן ואשתו, קוניגונדה מאברשטיין. לאחר שאביו מת ב-1288, הוא שלט במרקיזות באדן יחד עם אחיו רודולף השני, הרמן השביעי ורודולף השלישי. הסו התחתן שלוש פעמים: קלרה (נפטרה לפני 10 ביוני 1291), בתו של הרוזן ולטר השלישי מקלינגן. ממנה נולד לו בן: הרמן השמיני (נפטר 1338) אירמנגרד (1261/64 – לפני 1295), בתם של אולריך הראשון, רוזן וירטמברג ואגנס מלגניצה אדלייד (נפטר ב-1299), בתו של הרוזן גרהרד הרביעי מריינק. ממנה היה לו בן נוסף: רודולף הסו (נפטר ב-13 באוגוסט 1335)
זכויות האדם באבחזיה

זכויות האדם באבחזיה מוענקות על ידי חוקת אבחזיה, המתייחסת לדבקותה של אבחזיה בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, ובאמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות ובאמנה הבין-לאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות (סעיף 11). עם זאת, אבחזיה אינה מדינה חברה באו"ם ואינה בצד של אמנות זכויות אדם של האו"ם, בניגוד לגאורגיה, שהריבונות שלה על אבחזיה מוכרת על ידי חלק גדול יותר מהקהילה הבין-לאומית. אבחזיה סווגה כחופשית בחלקה על ידי ארגון Freedom House. הדו"ח שלו משנת 2009 מנה שחיתות, בעיות במערכת המשפט ובעיית הפליטים הגיאורגים הבלתי פתורה כסוגיות זכויות האדם העיקריות. בשנות ה-90 התרחש הטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה; גאורגים אתניים רבים נותרו עקורים עד היום. תפקיד של נציב זכויות אדם (נכון לשנת 2008 – גיאורגול אוטירבה) תחת נשיא אבחזיה. משרד זכויות האדם של האו"ם אבחזיה, גאורגיה (HROAG), הוקם בשנת 1996 כדי להגן ולקדם את זכויות האדם שם. ישנם מספר עיתונים עצמאיים ותחנת רדיו SOMA עצמאית אחת ומדיה אלקטרונית נשלטת חלקית על ידי המדינה. ב-21 בספטמבר 2009 נידון העיתונאי אנטון קריבניוק על ידי בית המשפט בעיר סוחומי לשלוש שנות מאסר על תנאי בגין הוצאת דיבה של הנשיא סרגיי בגאפש. ב-8 ביוני כתב קריבניוק מאמר לאתר רוסי שפורסם מחדש בהרחבה בעיתונים אבחזים, בו מתח ביקורת על החלטתו של בגאפש להעביר את השליטה על מסילת הברזל האבחזית לידי רוסיה. קריבניוק היה העיתונאי הראשון שהועמד לדין באבחזיה מאז נפילת ברית המועצות, והרשעתו נתפסה על ידי כמה עיתונאים אחרים כחלק מתקיפה ממשלתית נגד תקשורת עצמאית לקראת הבחירות לנשיאות אבחזיה בדצמבר 2009. החוקה מאפשרת רק לאנשים ממוצא אבחזי להיות נשיאי רפובליקת אבחזיה (סעיף 49; במילות התרגום הנ"ל משמשות לאום אבחזי, אולם עבור אזרחים נעשה שימוש במונח אחר - אזרח הרפובליקה של אבחזיה, כמו בסעיף 38. חוץ מזה, בטקסט של החוקה בשפה הרוסית הרשמית נעשה שימוש במילה национальность המציינת בבירור אתניות). זכויות להט"ב באבחזיה חוקת הרפובליקה של אבחזיה, ‏3 באוקטובר 1999 freedom-house-1992-annual-report-28-pp, Human Rights Documents online 2. The High Commissioner for Human Rights, Toronto: University of Toronto Press, 2009-01-31 ICNM'09 Referees, 2009 International Conference on Networking and Media Convergence, IEEE, 2009-03 doi: 10.1109/icnm.2009.4907172 Screenshot of Itunes Library - Archived Platform Itunes 2010, dx.doi.org
ג'יזס קולג' (קיימברידג')

ג'יזס קולג' (באנגלית: Jesus College) היא מכללה מרכיבה של אוניברסיטת קיימברידג'. השם המלא של המכללה הוא הקולג' של מרי הבתולה הקדושה, ג'ון הקדוש האוונגליסט והבתולה המפוארת הקדושה רדגונד, ליד קיימברידג'. השם הנפוץ שלה בא משמה של הקפלה שלה, קפלת ג'יזס. ג'יזס קולג' הוקמה בשנת 1496 באתר של המנזר הבנדיקטיני מהמאה ה-12 של סנט מרי וסנט רדגונד על ידי ג'ון אלקוק, אז הבישוף של אילי. התרנגול הוא הסמל של ג'יזס קולג', על שם משפחתו של מייסדו. במשך 300 השנים מ-1560 עד 1860, ג'יזס קולג' הייתה בעיקר מכללה להכשרה לכמורה של כנסיית אנגליה. לג'יזס קולג' יש נכסים של כ-344 מיליון ליש"ט, מה שהופך אותה לקולג' הרביעי בעשירו של קיימברידג'. המכללה ידועה בשטחים רחבי הידיים שלה הכוללים את מגרשי הספורט שלה ובקרבה לבית הסירות שלה. שלושה חברים מג'יזס קולג' זכו בפרס נובל. שני עמיתים מהמכללה מונו לבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ). סוניטה אליין (Sonita Alleyne) נבחרה לתואר מאסטר של ג'יזס קולג' בשנת 2019, 40 שנה לאחר שהמכללה החלה לקבל נשים כסטודנטיות. היא גם המנהיגה השחורה הראשונה של מכללת אוקסברידג'. כאשר נוסד בשנת 1496, הקולג' כלל מבנים שהשתלטו על נזירות סנט מרי וסנט רדגונד, אשר נוסדה בתחילת המאה ה-12; הקפלה היא בניין האוניברסיטה העתיק ביותר בקיימברידג' שעדיין נמצא בשימוש והקדים את הקמת המכללה ב-350 שנה, ואת האוניברסיטה בחצי מאה. ג'יזס קולג' מקבלת סטודנטים לתואר ראשון ושני לכל המקצועות באוניברסיטה, אם כי הקולג' בדרך כלל מקבל מספר גדול יותר של סטודנטים להנדסה, רפואה, משפטים, מדעי הטבע, מתמטיקה, כלכלה, היסטוריה, שפות ומדעי האדם, החברה והמדינה. המכללה מציעה מגוון רחב של מלגות. המכללה מציגה ביצועים טובים באופן עקבי בטבלת טומפקינז (Tompkins table), המדרגת את מכללות קיימברידג' לפי תוצאות הסטודנטים לתואר ראשון. יחד עם סטודנטים מטריניטי קולג', קינגז קולג', קרייטס קולג' (Christ's College), וסנט ג'ונס קולג', סטודנטים של המכללה היו חברים ב-Cambridge Apostles. מדיה וקבצים בנושא ג'יזס קולג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יזס קולג' ג'יזס קולג', ברשת החברתית פייסבוק ג'יזס קולג', ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר ג'יזס קולג' אתר איגוד הסטודנטים של ג'יזס קולג' אתר האינטרנט של איגוד בוגרי המכללה של ג'יזס Walker, Timea (2022-02-02). "Jesus College". www.undergraduate.study.cam.ac.uk (באנגלית). נבדק ב-2022-11-02. H.M. Scott, Book Reviews : The New Cambridge Modern History. Volume Two, 2nd edition: The Ref ormation, 1520-1559. Edited by G. R. Elton. Cambridge University Press. 1990. x + 741 pp.  35.00, German History 9, 1991-06-01, עמ' 235–235 doi: 10.1177/026635549100900212 "History". "Jesus College Website, Nobel Laureates". אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2016. נבדק ב-29 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) College, Jesus. "Women at Jesus College". Jesus College University of Cambridge (באנגלית). נבדק ב-15 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Davies, Caroline (26 במאי 2019). "Sonita Alleyne to be first black leader of an Oxbridge college". The Guardian. נבדק ב-15 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Subject information - Jesus College Cambridge". אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2016. נבדק ב-13 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Fees and Scholarships - Jesus College Cambridge". אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-27 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה)
סויוז TM-29

סויוז TM-29(ברוסית: Союз TM-29) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת מס' 27. המשימה שוגרה ב-20 בפברואר 1999 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן שמנוהל על רוסיה. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים המשיכו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע ועבודות תחזוקה של תחנת החלל. צוות המראה: רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד צרפת ז'אן פייר אניירה - מהנדס טיסה סלובקיה איוואן בלה - קוסמונאוט חוקר צוות נחיתה: רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד רוסיה סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה צרפת ז'אן פייר אניירה - מהנדס טיסה רוסיה סליז'אן שריפוב - מפקד צרפת קלודי אניירה - מהנדסת טיסה סלובקיה מיכל פוליה - קוסמונאוט חוקר ב-20 בפברואר 1999 החללית שוגרה לחלל וכעבור יומיים התחברה למודול הבסיסי של תחנת החלל מיר. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-28 ושהה צוות משלחת מס' 26 בפיקוד גנאדי פדאלקה. הצוותים שכללו יחד 5 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לאחריות צוות משלחת מס' 27. איוואן בלה החל בביצוע תוכנית ניסויים בעיקר בתחום ביולוגיה. ב-27 בפברואר חללית סויוז TM-28 התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה גנאדי פדאלקה - מפקד ואיוואן בלה. הם חזור לכדור הארץ. סרגיי אוודייב נותר בתחנת החלל. צוות משלחת מס' 27 החל בביצוע ניסויים לפי תוכנית. חללית "סויוז TM-29" נותרה בתחנת החלל כחללית חירום. "סויוז TM-29" התנתקה מתחנת החלל ונחתה ב-27 באוגוסט 1999 כמתוכנן בשטח קזחסטן כאשר בתוכה כל הצוות של תחנת החלל. סרגיי אבדייב חזר לכדור הארץ לאחר כ-380 ימים בחלל. תחנת החלל "מיר" נותרה לא מאוישת. תוכנית סויוז תחנת החלל מיר מדיה וקבצים בנושא סויוז TM-29 בוויקישיתוף נתוני המשימה סויוז TM-29 באנציקלופדיה אסטרונאוטיקה (באנגלית)
רוברט מקגרגור

רוברט מקגרגור (באנגלית: Robert McGregor;‏ 1847 – נובמבר 1922) היה צייר נוף סקוטי, צייר ז'אנר, פורטרטים וצייר ימי. הז'אנר הנציח אנשים עובדים כדייגים, רועי צאן, כורמים, רוכלים ופועלי חווה. עם זאת, הוא צייר גם את נוף הארץ והחופים של סקוטלנד, צרפת והולנד. רוברט מקגרגור היה בנו של איש עסקים סקוטי שחי תחילה בברדפורד, יורקשייר, שם נולד רוברט ב-1847, ומאוחר יותר עבר עם משפחתו לדונפרמלין ולאחר מכן לאדינבורו כשרוברט עדיין היה צעיר. אף שבאותה עת לא עבר הכשרה באמנות, הועסק בהוצאות הספרים של נלסון באדינבורו כמאייר ספרים. הוא למד לצייר בבית הספר לאמנות באקדמיה הסקוטית ובמקביל על ידי אמן צרפתי. הוא הציג לראשונה באקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1873 ונבחר לחבר שם ב-1889. הוא המשיך להציג ב-RSA עד 1914. מקגרגור נסע לעיתים קרובות לצרפת, במיוחד לבריטני ונורמנדי ולהולנד. בצרפת הוא הושפע מהציירים ז'אן פרנסואה מילה (1814–1875) ומז'ול בסטיאן-לפאג' (1848–1889). בהולנד הוא הושפע מהציירים אנטון מאוב (1838–1888) ומיוזף ישראלס (1824–1911), ומכאן הסגנונות המשתנים של עבודתו. ג'יימס לואיס קאו (1864–1950), מנהל הגלריה הלאומית של סקוטלנד והגלריה הלאומית לפורטרטים, כתב על מקגרגור שהוא כנראה צייר הז'אנר הסקוטי הראשון שיישם מחקר קפדני של גוונים ביצירתו הצבעונית. אף שהוא למד הרבה מההולנדים המודרניים, תמונותיו היו אינדיבידואליות ובעלות רגש משלהן. אחרים שיבחו אותו על השילוב של גוון עם צבעים שקטים והאור העדין יותר של החוף ההולנדי. מקגרגור מת באדינבורו ב-1922. אנשי הכפר ציפיות גדולות סוחר האמנות מדיה וקבצים בנושא רוברט מקגרגור בוויקישיתוף The Dictionary of British Artists 1880–1940 compiled by J.Johnson and A. Greutzner, Antique Collectors Club, 1976, Baron Publishing, Woodbridge, Suffolk The Directory of Victorian Painters by Christopher Wood, Antique Collector's Club, Woodbridge, Suffolk. England Art UK | Discover Artworks, artuk.org (באנגלית)
סימני יום

סימני יום הם אותות ראש תורן המציינים באופן חזותי את מצבו של כלי שיט מול כלי שיט אחרים במים הנמצאים בטווח ראיה, בשעות היום, בין אם עוקפים, עוגנים או נמצאים על שרטון. האותות הללו מורכבים מקבוצה של צורות גאומטריות פשוטות – כדור, גליל, חרוט ויהלום – המוצגות, תלויות בתורן, באופן קבוע כדי לציין את המצב התפעולי של כלי השיט. חלק מסימני יום הם שילוב של כמה מהצורות האלה ביחד. המשמעויות של הצורות מוגדרות על ידי התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים (ColRegs). סימני יום הן בצבע שחור והגדלים שלהן נקבעים על ידי ColRegs; לדוגמה, גודל הכדור אינו קטן מ-0.6 מטרים (2.0 רגל). המרחק האנכי בין צורות הוא לפחות 1.5 מטרים (4.9 רגל). כלי שיט באורך של פחות מ-20 מטרים (66 רגל) עשוי להשתמש בצורות בגודל קטן יותר בהתאם לגודל הכלי. סימני יום בנויים בדרך כלל ממסגרת קלת משקל מכוסה בבד ואפשר לקפל אותם לנוחות האחסון. סימני יום נועדו להתאים לאורות הניווט השונים הנדרשים להצגה בלילה, ונדרשים לעמוד בהן ביום מהזריחה ועד השקיעה. האורות המתאימים עשויים להיות מוצגים גם במהלך היום בזמנים של ראות מוגבלת או נסיבות הכרחיות אחרות. כלי שיט באורך מתחת ל-7 מטרים אינם נדרשים בדרך כלל להציג סימני יום גם אם הם נדרשים להציג אורות בלילה. דגל שחור מרובע המוצג מעל הכדור עשוי לשמש כאות מצוקה. כמה מהאותות הנפוצים ביותר הם כדלקמן: תקנות הנמלים (מניעת התנגשויות בים), תשל"ז-1977 ארגון הימאות הבין-לאומי אורות ניווט ימיים משמר החופים של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא סימני יום בוויקישיתוף זיהוי סימני יום 75-90 זיהוי סימני יום ואותות קוליים התקנות באתר נבו הוצאה לאור
דייוויד מוריי

דייוויד מוריי (באנגלית: David Murray;‏ 29 בינואר 1849 – 14 בנובמבר 1933) היה צייר נוף סקוטי. דייוויד מוריי היה בנו של סנדלר, ג'יימס מוריי. הוא עבד במשך אחת עשרה שנים עבור שתי חברות מסחריות, בזמן שלמד בערבים בבית הספר לאמנות של גלאזגו בהדרכת רוברט גרינלס, ולבסוף הקדיש את עצמו במשרה מלאה לקריירה אמנותית משנת 1875 בערך. הוא הפך לשותף באקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1881, עבר ללונדון ב-1882 שם זכה להצלחה מיידית. "אהבתי לשייט" שלו, שהוצגה ב-1884, נרכשה עבור גלריית טייט. ב-1891 נבחר מוריי לשותף באקדמיה המלכותית, וחבר מלא באקדמיה המלכותית ב-1905. בערך ב-1886 הוא נסע לאירופה, אבל רוב עבודתו האופיינית נעשתה בסקוטלנד או באנגליה. מוריי היה חבר במועדון האמנות של גלאזגו והציג בתערוכות השנתיות של המועדון. הוא הפך לנשיא המכון המלכותי לציירים בצבעי מים אחרי סר ג'יימס לינטון ב-1917; בשנה שלפניה זכה בתואר אבירות ב-1918. מוריי לא התחתן ובמשך כל חייו בלונדון, הוא גר באותה דירת סטודיו של רווקים בפורטלנד פלייס. דיוקנו של סר דייוויד מוריי מאת הצייר הסקוטי ג'יימס קוטס מיצ'י מוחזק על ידי הגלריה לאמנות אברדין. מדיה וקבצים בנושא דייוויד מוריי בוויקישיתוף "Sir David Murray | Artist | Royal Academy of Arts". Royal Academy. Retrieved 15 May 2021. Murray, David, 1849–1933 | Art UK, artuk.org (באנגלית) "Bearnes Hampton & Littlewood (Scottish Artists): Sir David Murray RA (1849-1933)". Bearnes Hampton & Littlewood. 2021 The Glasgow Herald - Google News Archive Search, news.google.com SIR D. MURRAY DEAD". Courier-Mail (Brisbane, Qld. : 1933 - 1954). 16 November 1933. p. 13