laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דני בויל

דני בויל (באנגלית: Danny Boyle; נולד ב-20 באוקטובר 1956) הוא במאי ומפיק אנגלי, זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס האוסקר, הידוע בעיקר כבמאי של סרט הקאלט "טריינספוטינג" ושל הסרט "נער החידות ממומביי". בויל נולד בפרבר של מנצ'סטר, שבאנגליה. תחילת עבודתו הייתה בתיאטרון בסטוק-און-טרנט, אנגליה. בהמשך לתיאטרון רויאל קורט, שם עבד כבמאי-משנה ובמאי אמנותי מ-1982 עד 1987. לאורך שנות ה-80 היה גם מפיק ב-BBC-צפון אירלנד. הכרתו הבינלאומית והצלחתו הגיעו עם סרט הקולנוע הראשון שלו, "חברים לרצח", בשנת 1994. בשנת 1996 יצא הסרט המצליח, ויש אומרים הטוב ביותר, "טריינספוטינג" בבימויו, ושנה אחר כך ביים את סרטו האמריקאי הראשון, "חיים לא רגילים". בשלושת הסרטים הללו עבד בויל עם התסריטאי והמעבד ג'ון הודג' והשחקן יואן מקגרגור. סרט נוסף בו עבד בויל עם הודג' היה "החוף" משנת 2000. ב-2002 עבד עם חברו הטוב, הסופר אלכס גרלנד, כשיצר את הסרט הפוסט-אפוקליפטי עטור השבחים, "28 יום אחרי". שנתיים לאחר מכן יצר את הסרט "מיליונים" שנבחר למקום ה-42 ברשימת "100 הסרטים הטובים ביותר" של המגזין הבריטי "אומנות ואמונה". בסרט זה השלים בויל את החסר מהסרט "טריינספוטינג" ("צפיית-רכבות") מ-1996 כאשר בסרט זה, על אף שמו, הושמט הקטע של צפיית-הרכבות, שהוא אחד מקטעי המפתח בספר שהסרט על פיו. בסרט "מיליונים" הכניס בויל את הרכבת כגורם המרכזי בסרט, ואת צפיית-הרכבות בפתיחתו. ב-2008 ביים את הסרט "נער החידות ממומביי", שהתבסס על ספרו של הסופר ההודי ויקאס סווארופ, ובגינו זכה בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר. ב-2010 הוא ביים את הסרט "127 שעות" שהיה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולשישה פרסי אוסקר. בויל ביים והפיק את טקס פתיחת המשחקים האולימפיים ב-2012 שהתקיימו בלונדון. ב-2013 ביים את המותחן טראנס. בשנת 2015 ביים בויל את הסרט "סטיב ג'ובס", המבוסס על חייו של מייסד אפל, סטיב ג'ובס, בכיכובו של מייקל פסבנדר. ב-2017 ביים את "טריינספוטינג 2", סרט ההמשך המצופה "לטריינספוטינג", סרטו המצליח מ-1996, בהשתתפות צוות השחקנים המקורי. במרץ 2018 הוכרז על בימויו של הסרט הבא בסדרת ג'יימס בונד, מס' 25, בכיכובו של דניאל קרייג, שהיה מתוכנן לצאת לאקרנים בנובמבר 2019.באוגוסט 2018 פורסם שהחליט לעזוב את הפרויקט לפני תחילת ההפקה בשל "פערי תפיסה אמנותיים" בין הבמאי למפיקי ומפיקות הסרט. ב-2018 ביים את שלושת הפרקים הראשונים בסדרת הטלוויזיה "Trust" מבית היוצר של FX Networks. בשנת 2019 ביים את הסרט המוזיקלי "יסטרדיי". בשנת 2022 ביים והפיק את המיני-סדרה "פיסטול" לרשת FX. בהמשך השנה, החל לעבוד על סרטו החדש "Methuselah" בכיכובו של מייקל בי. ג'ורדן. מדיה וקבצים בנושא דני בויל בוויקישיתוף דני בויל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דני בויל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דני בויל, באתר AllMovie (באנגלית) דני בויל, באתר Box Office Mojo (באנגלית) דני בויל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דני בויל, באתר MusicBrainz (באנגלית) דני בויל, באתר Discogs (באנגלית) ניב שטנדל, דני בויל מתחנף להוליווד, nrg ‏, 24/1/2009 אמיר קמינר, דני בויל מפריח את השממה, באתר ynet, 19 בפברואר 2011 נירית אנדרמן, איך זה מרגיש לגדוע לעצמך את היד?, באתר הארץ, 7 באפריל 2011 דני בויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבמאי של "טריינספוטינג" יביים את ג'יימס בונד הבא וואלה! תרבות‏, דרמה: במאי הפרק הבא בסדרת סרטי "ג'יימס בונד" פרש לפני תחילת הצילומים, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2018 Katcy Stephan, ’28 Years Later’ Adds Aaron Taylor-Johnson, Jodie Comer and Ralph Fiennes, Variety, ‏2024-04-24 (באנגלית אמריקאית)
OpenCV

OpenCV (ראשי תיבות של Open Source Computer Vision) היא חבילת תוכנה שנועדה לעזור למתכנתים לפתח יישומים של ראייה ממוחשבת. OpenCV פתוחה לשימוש מחקרי ומסחרי כאחד (תחת רישיון BSD). הספרייה תואמת android,‏ windows,‏ לינוקס ו-MacOS. הספרייה מוכוונת בעיקר עבור יישומי ראייה ממוחשבת בזמן אמת. התוכנה פותחה במקור על ידי אינטל, ועם השנים הפכה לתוכנה חופשית הנתמכת על ידי קהילת קוד פתוח גדולה. יכולת לבצע מניפולציות מגוונות על תמונות (עיבוד תמונה). זיהוי אובייקטים בתמונה (בעיקר פרצופים לפי אלגוריתם Viola Jones משופר) מעקב אחרי תנועה זיהוי חיוויים אנושיים הקוד הוא חוצה-פלטפורמות ולכן עובד על לינוקס/חלונות/Mac OS/ וכן על GCC/וסביבות Visual למיניהן כולל .NET מדיה וקבצים בנושא OpenCV בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OpenCV OpenCV on SourceForge OpenCV Documentation Wiki פרויקט קוד פתוח לכתיבת Wrapper ל-OpenCV עבור סביבת DotNet
דגל בלארוס

דגל בלארוס אומץ ב-7 ביוני 1995 ואושר במשאל עם, כאשר הוא מחליף עיצוב קודם ששימש מאז קבלת העצמאות מברית המועצות. הדגל החדש דומה לזה שהיה בשימוש כאשר בלארוס הייתה חלק מברית המועצות, בהשמטת הפטיש והמגל. הדוגמה הדקורטיבית בצד שמאל של הדגל היא דוגמה בלארוסית מסורתית, והצבע האדום אמור לסמל את דמם של מגיני בלארוס. הירוק מסמל את היערות שבמדינה. הדגל הקודם של בלארוס (בין השנים 1991–1995) הוא לבן-אדום-לבן (עיצוב של קלאודזי דוז'-דושבסקי על ידי רפובליקה עממית קצרת זמן בשנת 1918). הנשיא לוקשנקו ביקש להחליפו בטענה ששימש את הבלארוסים ששיתפו פעולה עם הנאצים במלחמת העולם השנייה. ב-14 במאי 1995 נערך משאל עם בנושא והצעת לוקשנקו להחליף את הדגל התקבלה ברוב של 75% על-פי התוצאות הרשמיות. האופוזיציה הבלארוסית לרבות מפלגת הדמוקרטיה הנוצרית הבלארוסית לא מכירה בתוצאות משאל העם ובדגל החדש ומוסיפה להניף את הדגל הלבן-אדום-לבן בהפגנות ובאירועים אותם היא מארגנת. סמל בלארוס המנון בלארוס מדיה וקבצים בנושא דגל בלארוס בוויקישיתוף בלארוס, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל בלארוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תספיג DNA

תספיג DNA (באנגלית: Southern Blot) היא שיטה בביולוגיה מולקולרית לקביעת גודלו ונוכחותו של רצף DNA ייחודי. השיטה פותחה ב-1975 על ידי הביולוג הבריטי אדווין סאת'רן (Edwin Southern), והיא נקראת על שמו. פירוש שם המשפחה של הממציא הוא "דרומי"; שיטות נוספות, המבוססות על סאת'רן בלוט ואשר פותחו מאוחר יותר, זכו לשמות רשמיים חצי-היתוליים, אשר מהווים משחק מילים על השם המקורי: תספיג RNA מכונה "Northern blot" (תספיג "צפוני") ותספיג חלבון נקרא "Western blot" (תספיג "מערבי"). במעבדות בישראל מרבים להשתמש במונחים הלועזיים המקוריים ולא במונחים העבריים התקניים. לאורך גדיל ה-DNA מצויים רצפים קצרים (בגודל 15-4 נוקלאוטידים) המכונים אתרי הגבלה, ולכל אחד מהם אנזים הגבלה ייחודי, המזהה אותו ומבצע על-ידו חיתוך של הגדיל. תוחלת מספר אתרי ההגבלה בגדיל נתון המתאימים לאנזים הגבלה מסוים, גדל ביחס ישר לפי מספר הנוקלאוטידים בגדיל, וביחס הפוך-מעריכי למספרם באתר ההגבלה. את המקטעים המתקבלים מהחיתוך ניתן להפריד ולאפיין על-פי גודלם, על ידי הרצתם באלקטרופורזה בג'ל (בדרך-כלל של אגרוז). הג'ל מכיל מעברים מיקרוסקופיים, המאפשרים מעבר מוגבל של מולקולות דרכם, כאשר גודל המולקולה משפיע על יכולתה לעבור דרכו ועל מהירות המעבר (מולקולה קטנה תעבור מהר יותר). ניתן להכין ג'לים בריכוזים שונים עבור מקטעים בגדלים שונים. כדי לאפשר את התנועה, מופעל שדה חשמלי ומולקולות ה-DNA הטעונות שלילית נודדות מהקוטב השלילי אל החיובי. לאחר סיום ההפרדה החשמלית מניחים את הג'ל על גבי ממברנת ניטרוצלולוזה או ממברנת ניילון ובעזרת לחץ או דיפוזיה של נוזלים מעבירים את הדנ"א לממברנה. ה-DNA מקובע לניטרוצלולוזה על ידי חימום או לניילון על ידי קרינת UV. את המקטעים בעלי הרצף המבוקש ניתן לאתר בעזרת מולקולת "גלאי"- מולקולת דנ"א בעלת רצף משלים לרצף הנבדק. הגלאי מסומן באופן רדיואקטיבי או פלואורסצנטי. ממברנת ה-DNA, הגלאי ובופר ההיברידיזציה מוכנסים לתא חימום כדי לגרום לדנטורציה (פירוק) של ה-DNA, וכך להפוך אותו מדו-גדילי לחד-גדילי. הגלאי מזהה את הרצף המשלים לו ומתאחד עמו. בהמשך, הממברנה נחשפת לסרט צילום; במקום שבו נמצא הגן המבוקש נוצרים פסים (בנדים) על גבי סרט הצילום. ניתן לדעת את אורכה של מולקולת ה-DNA בהתאם למיקומה היחסי בג'ל (המולקולה רצה בהתאם לאורכה). לרוב משתמשים בבסיס לצורך הפרדת ה-DNA הדו-גדילי, ולא בחימום כנהוג בשיטת ה-PCR (המגבירה מקטע DNA מסוים). הבסיס מנתק את קשרי המימן המשולשים והכפולים בין הגדילים ומאפשרים הצמדות גלאי רדיואקטיבי\פלואורסצנטי המשלים לאותו גדיל שאנו רוצים לבדוק את נוכחותו. אלקטרופורזה בג'ל אנזים הגבלה מדיה וקבצים בנושא תספיג DNA בוויקישיתוף Southern blot, מצגת Shockwave
מרכז אירופה

מרכז אירופה הוא כינוי קיבוצי לקבוצת מדינות באירופה, השוכנות בין מזרח אירופה למערב אירופה. במהלך המלחמה הקרה, שחילקה את אירופה למזרח ולמערב, חולק מרכז אירופה לשני צידי מסך הברזל. מדינות מרכז אירופה הן: גרמניה גרמניה שווייץ שווייץ ליכטנשטיין ליכטנשטיין פולין פולין סלובקיה סלובקיה צ'כיה צ'כיה אוסטריה אוסטריה הונגריה הונגריה סלובניה סלובניה סה"כ מספר התושבים במדינות מרכז אירופה הוא כ-160 מיליון איש. השטח של האזור הוא למעלה ממיליון קמ"ר. מזרח אירופה מערב אירופה צפון אירופה דרום אירופה אירופה המרכזית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקימינים

ויקימינים הוא מיזם-אחות של ויקיפדיה, המנוהל על ידי קרן ויקימדיה. ויקימינים הוא מדריך חופשי המתמחה בתחום מיון עולם הטבע. המיזם משתמש בשמות המדעיים לטיניים של טקסונים ותרגום של שם ניתן בשפות רבות אחרות. נכון לינואר 2022 יש במיזם כ-785,000 ערכים. המיזם מוגש תחת רישיון CC-BY-SA. ויקימינים בעברית, ובשאר השפות השונות (שאינן אנגלית) - אינו קיים לעצמו, אלא מפנה לערך המקביל בוויקיפדיה. ב-10 באוקטובר 2006 הפרויקט הגיע ל-75,000 ערכים. ב-20 במאי 2007 הפרויקט הגיע ל-100,000 ערכים. ב-8 בספטמבר 2008 הפרויקט הגיע ל-150,000 ערכים. ב-23 באוקטובר 2011 הפרויקט הגיע ל-300,000 ערכים. ב-16 ביוני 2014 הפרויקט הגיע ל-400,000 ערכים. ב-7 בינואר 2017 הפרויקט הגיע ל-500,000 ערכים. ב-30 באוקטובר 2018 הפרויקט הגיע ל-600,000 ערכים, ו-1.12 מיליון דפים בסך הכל. ב-8 בדצמבר 2019 הפרויקט הגיע ל-700,000 ערכים, ו-1.33 מיליון דפים בסך הכל. ב-8 בינואר 2021 הפרויקט הגיע ל-750,000 ערכים, ו-1.5 מיליון דפים בסך הכל. Tree of Life Web Project מדיה וקבצים בנושא ויקימינים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקימינים (בשפות מרובות) ויקימינים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויקימינים בעברית ויקימינים באנגלית ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
טיילור היקס

טיילור רובן היקס (באנגלית: Taylor Reuben Hicks; נולד ב-7 באוקטובר 1976) זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני. זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול. היקס נולד בברמינגהאם, אלבמה. הוא נולד עם שיער בלונדיני, לאחר מכן שיערו השתנה לחום כהה/שחור, וכשהיה בן 13 שיערו הפך לאפור. ב-1995 נרשם היקס לבית ספר למוזיקה והתחיל להוציא דיסקים עצמאיים לבדו. היקס השתתף בעונתה ה-5 של אמריקן איידול לאחר שעבר את האודישנים בלאס וגאס. במהלך העונה שר היקס שירים רבים אשר התאפיינו בסגנונו המיוחד. לבסוף, ב-24 במאי 2006, גבר היקס על המתמודדת נגדו, קתרין מקפי עם יותר מ-63.4 מיליון קולות, והפך לזוכה אמריקן איידול המבוגר ביותר. מיד לאחר הניצחון בתוכנית, הוציא היקס את הסינגל הראשון שלו "Do I Make You Proud", אשר זינק מיידית למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית. אלבום הבכורה שלו יצא ב-12 בדצמבר 2006, זמן מה לאחר שחרור הסינגל הראשון מתוכו. כחודש לאחר יצא האלבום, הוא זכה למעמד של דיסק זהב לאחר שמכר מעל חצי מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. בינואר 2008 הודיעה חברת תקליטי RCA כי היקס שוחרר מההסכם להפקת תקליטים עם החברה. ביוני 2008, חתם היקס על חוזה בחברת התקליטים "ונגאורד". ב-12 באוגוסט הוא הוציא אלבום אוסף בשם "Early Works". ב-10 במרץ 2009, יצא אלבומו השני "The Distance". אתר האינטרנט הרשמי של טיילור היקס טיילור היקס, ברשת החברתית פייסבוק טיילור היקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיילור היקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טיילור היקס, באתר AllMusic (באנגלית) טיילור היקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) טיילור היקס, באתר Yandex.Music (ברוסית) טיילור היקס, באתר Discogs (באנגלית) טיילור היקס, באתר Songkick (באנגלית) טיילור היקס, באתר Genius טיילור היקס, באתר בילבורד (באנגלית) אתר מעריצים רשמי
בוכהולץ

האם התכוונתם ל... הורסט בוכהולץ – שחקן קולנוע גרמני פרנסיס בוכהולץ – נגן בס ממסר בוכהולץ – מתקן בטיחות, סוג של מבטח המותקן בשנאי כוח המבודדים ומקוררים על ידי שמן מינרלי שיטת בוכהולץ – שיטת דירוג בשחמט
רוסיה הקטנה

האם התכוונתם ל... רוסיה הקטנה (חבל היסטורי) – חבל ארץ המזוהה בחלקו עם אוקראינה הסימפוניה השנייה של צ'ייקובסקי – מכונה "רוסיה הקטנה" או "הרוסייה הקטנה"
שרפה (עם)

שֶׁרְפָּה היא קבוצה אתנית החיה במרומי רכס ההימלאיה בנפאל. מקור השם הוא במילה הטיבטית ཤར་པ། ("שר") שפירושה הוא "מזרח", ובמילה "פה" שפירושה הוא "אנשים". בני השרפה היו נוודים שהתיישבו לראשונה במחוז סולוכומבו (חומבו), נפאל. על פי המסורת של בני השרפה, ארבע קבוצות נדדו מח'אם (אנ') בטיבט ל סולוכומבו שבנפאל בזמנים שונים, מה שהוליד את ארבעת השבטים: מיניאגפה, תימי, סרטאווה וצ'אווה. ארבעת השבטים התפצלו בהדרגה ליותר מ-20 תתי-שבט שונים הקיימים כיום. ייתכן שסכסוכים על רקע דתי תרמו להגירה מטיבט במאות ה-13 וה-14 לאזור סולוכומבו שבנפאל. בני השרפה היגרו ממזרח טיבט לנפאל ב-300–400 השנים האחרונות. כיום חיים כ-150,000 בני שרפה, רובם בנפאל, אך חלקם בטיבט ובהודו (בעיקר בערים דרג'ילינג וקלימפונג במערב בנגל). 93% מהם משתייכים לדת הבודהיסטית. שפת בני השרפה דומה במידה רבה לטיבטית. בני השרפה סייעו רבות לחוקרים האירופאים הראשונים של אזור ההימלאיה. רבים מהם שימשו להם כמורי דרך וכסבלים בתנאים הקיצוניים של הפסגות והשבילים הגבוהים של האזור. כיום המושג 'שרפה' הפך שם נרדף של כמעט כל מדריך או סבל המועסק על ידי משלחת טיפוס בהימלאיה. השרפה הנפאלים נוטים להדגיש את ההבדל בינם לבין סבלים שאינם בני עמם. השרפה בדרך כלל מועסקים בתפקידי הדרכה ופיקוד, ומקבלים על כך תשלום וכבוד רב יותר מהאחרים המשמשים כנשאים, סבלים ובתפקידים שונים פחותי אחריות. בן השרפה הידוע ביותר הוא מטפס ההרים טנזינג נורגיי, שהיה הראשון שהגיע לפסגת האוורסט, יחד עם שותפו הניו זילנדי אדמונד הילרי. גם באבו צ'ירי שרפה ידוע כמטפס מוכשר. בני השרפה ידועים לשבח בקרב קהילת המטפסים העולמית, בזכות קשיחותם, מקצועיותם וניסיונם הרב בגבהים. למרות החשיבות הגדולה של עבודתם, התשלום המועט שניתן להם אינו מאפשר להם אפילו לקנות ציוד טיפוס כשל מעסיקיהם המערביים. מחקרים הראו כי השרפה עמידים בפני מחלת גבהים יותר מכל קבוצה אתנית אחרת בעולם גם אם לא ביקרו מעולם בהימלאיה. וישנם מספר מחקרים גנטיים הטוענים כי מקור של מאפיין זה של השרפה הוא תורשתי ותוצר של התאמה רב דורית לסביבות דלות בחמצן. מחקרים אלו מצאו מבנה המוגלובין היעיל יותר בהולכת חמצן ויצור כמעט כפול של חנקן חמצני, כמו גם העדר בצקת ריאות כתוצאה משהיה בסביבות ממועטות חמצן. מדיה וקבצים בנושא שרפה בוויקישיתוף Everything about himali Sherpa Culture Tapting Sherpa Kyidug – a Sherpa community group in Kathmandu Sherpa in Nepal: History, Culture, Religion, Language Sherpa dictionary Gaiety of Spirit: The Sherpas of Khumbu Beyul Khumbu: The Sherpa and Sagarmatha (Mount Everest National Park and Buffer Zone, Nepal שרפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שרפה (עם נפאלי), דף שער בספרייה הלאומית Genetic evidence of a recent Tibetan ancestry to Sherpas in the Himalayan region Robert S, ers, Media relations|, Tibetans adapted to high altitude in less than 3,000 years, Berkeley News, ‏-001-11-30T00:00:00+00:00 (באנגלית אמריקאית)
ברבו איסקובסקו

ברבו איסקובסקו (רומנית: Barbu Iscovescu; ‏24 בנובמבר 1816 – 24 באוקטובר 1854) היה צייר, גרפיקאי ומהפכן יהודי-רומני. ברבו נולד בבוקרשט בשם ברוך יהודה (Baruh Iehuda) כבנו של חיים איסקובסקו, המכונה "זוגרבו", צייר איקונינים. הוא יצא ללמוד ציור בווינה ולמד שם בין השנים 1835–1847. הוא למד יחד עם מישל מרטין דרולינג (Michel Martin Drolling), פרנסואה פיקו (Francois Picot) וקארול ואלנשטיין (Carol Wallenstein). מווינה יצא להמשך לימודיו בפריז, שם התחבר עם צעירים רומנים בעלי נטיות מהפכניות, ביניהם גם הצייר היהודי קונסטנטין דניאל רוזנטל והבנקאי היהודי הילל מנוח. הם שבו לרומניה ולקחו חלק במהפכת 1848 ברומניה. ברבו היה בקבוצה המנהיגה את המהפכה בבוקרשט והיה אחד משלושת השליחים שיצאו אל השליט, גאורגה ביבסקו, עם דרישות המהפכנים. על ברבו הוטל להכין את דגל המהפכה, דגל שלושת הצבעים עם הסיסמאות של המהפכנים "צדק, אחווה". הצבא הרוסי שדיכא את המהפכה, אילץ אותו לצאת לגלות, כמו חבריו למהפכה. יצא תחילה לפריז, עם שהות קצרה בסרביה, אך בסופו של דבר הגיע בשנת 1850 לקונסטנטינופול, שם נפטר כעבור כמה שנים ונקבר, על פי דרישתו, ליד חבריו המהפכנים, יון נגוליצ'י והכומר אטאנאסיה לוזין, בבית הקברות הנוצרי. המשורר הרומני קונסטנטין אריצ'סקו כינה את השלושה "שלישיית מרטירי החירות" ומשורר אחר, דימיטריה בולינטינאנו, כתב שיר הספד לאיסקובסקו, שיר שנחרט על מצבתו. ברבו איסקובסקו היה מציירי הנופים הראשונים של רומניה. הוא צייר כמה פורטרטים מפורסמים ובהם אברם ינקו, מיכאי האמיץ, מאתיי בסאראב, קונסטנטין שרבאן ועוד. גם ציורי הנופים פרי מכחולו מפארים מוזיאונים רבים ובהם המוזיאונים הלאומיים לאמנות בבוקרשט ובקלוז'-נפוקה. אין מסמכים המעידים על השתייכותו של איסקובסקו לקבוצה הסודית האחווה, אולם מעצם היותה קבוצה סודית היא נמנעה משמירת רשימות חברים. יונל ז'יאנו (Ionel Jianu), שכתב ספר ביוגרפי על ברבו איסקובסקו, סבר שאיסקובסקו היה חבר האחווה, לכן הוטל עליו לצייר את דגל המהפכה עם הסיסמה Dreptate - Frăție (צדק - אחווה), דגל שאיסקובסקו עצמו נשא בעת שההמון הקיף את ארמון השליט ביבסקו ב-11 ביולי 1848. מדיה וקבצים בנושא ברבו איסקובסקו בוויקישיתוף מאמר על הציירים היהודים ברומניה(הקישור אינו פעיל) (ברומנית) "ברבו איסקובסקו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) PICTORUL REVOLUTIONAR BARBU ISCOVESCU-IONEL JIANU (ברומנית)
אברם ינקו

אברם ינקו (ברומנית: Avram Iancu;‏ 1824 – 10 בספטמבר 1872) היה מהפכן, מראשי מהפיכת 1848 במחוז טרנסילבניה שברומניה. כמנהיג מיליציה של איכרים רומנים מהרי הקרפטים המערביים הוא התעמת עם "הצבא המהפכני ההונגרי" והיה לבן ברית של הכוחות האימפריאליים האוסטרים, מתוך תקווה להשיג שוויון זכויות לבני עמו הרומנים. ינקו נולד בכפר קטן בהרי הקרפטים המערביים למשפחה של צמיתים משוחררים. אביו היה יערן ואחר כך בעל תפקיד שיפוטי. ינקו החל ללמוד משפטים בקלוז' בשנת 1844. מ-1846 שימש כפקיד בטרגו מורש. בשנת 1848 עמד בהצלחה במבחנים והיה לעורך דין. ינקו היה מראשי האינטלקטואלים בטרנסילבניה שנאבקו למען קידום חברתי ושחרור לאומי של הרומנים. הוא היה מיוזמי ומארגני האספה של בלאז', כמנהיג חבורות חמושות של איכרים וכורים בקרפטים המערביים. בתור שכזה הוא זכה לאהדה עממית רחבה וכונה "נסיך ההרים". הוא נעצר לראשונה בדצמבר 1849, אך שוחרר במהרה עקב מחאות של האוכלוסייה הרומנית. לאחר שחרורו הוגבלה פעילותו, ספרייתו הוחרמה, והוא הושם תחת פיקוח. בפעם השנייה נעצר ב-1852, אחרי שנחשד בהסתה לפעילות לאומנית כנגד השלטונות האוסטריים. קצת לאחר שחרורו, ביקר ינקו בווינה שם ניסה להגיש עתירה לקיסר, אך המשטרה מנעה זאת ממנו, ועקב כך הוא סבל מהתמוטטות עצבים, ממנה לא התאושש עד מותו. ב-10 בספטמבר 1872 נמצא ינקו מת בכפר באיה קרישולוי (Baia Crișului) ונטמן כגיבור לאומי בבית הקברות בצבאה (Țebea). בשנת 1924, במלאת מאה שנים להולדתו, שונה שם כפר הולדתו לשמו. ב-1992 הופיע דיוקנו על שטר בערך של 5,000 לאי. בעיר קלוז'-נאפוקה ברומניה הוצב פסל בדמותו. כמו כן מוצב פסל בדמותו גם בעיר סאטו מארה שבמחוז טרנסילבניה. שדה התעופה של קלוז'-נאפוקה נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא אברם ינקו בוויקישיתוף אברם ינקו - היסטוריה (אורכב 10.10.2006 בארכיון Wayback Machine) (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תקנון הכנסת

תקנון הכנסת הוא מסמך המנסח את סדרי העבודה של הכנסת. תקנון הכנסת הוא קובץ תקנות, כללים והוראות שגיבשה הכנסת במהלך השנים, המסדיר את נוהלי עבודתה. ועדת הכנסת היא הוועדה המוסמכת לגבש תקנון לכנסת ולהכניס בו שינויים באישור מליאת הכנסת. ב-30 במאי 2012, לאחר עבודה שנמשכה שלוש שנים בוועדת הכנסת, אישרה מליאת הכנסת תקנון חדש. בתקנון החדש נעשו שינויים מהותיים המתאימים את עבודת הכנסת לעידן הנוכחי, והוא ערוך באופן התואם את מהלך העבודה במליאת הכנסת ובוועדות. עוגנו בו נהגים רבים שהתבססו בעבודת הכנסת ולא הופיעו בתקנון הקודם, וכן חוות דעת והנחיות של היועץ המשפטי לכנסת שניתנו בעשרות השנים האחרונות. התקנון עוסק בפרטי הפרטים של נוהלי עבודת הכנסת ומקבץ את כולם במסמך מנחה אחד. רוב תקנון הכנסת איננו מעוגן בחוק. סעיף 19 לחוק יסוד: הכנסת, קובע: הכנסת תקבע סדרי עבודתה; במידה שסדרי העבודה לא נקבעו בחוק תקבעם הכנסת בתקנון; כל עוד לא נקבעו סדרי העבודה כאמור, תנהג הכנסת לפי הנוהג והנוהל המקובלים בה. לפיכך, תקנון הכנסת, הגם שאיננו מעוגן בחוק, מחייב את חברי הכנסת ואת מוסדותיה השונים בעבודתם. העובדה שבספר החוקים הישראלי לא קיים חוק הקובע את סדרי העבודה של הכנסת, מתפרשת על ידי רבים כפגם. זאת משום שמבחינה תהליכית, ייתכן והתוקף של החוקים שמחוקקת הכנסת מכוח התקנון, הוא מוגבל. חלק א' של התקנון, מעוגן בחוק יסוד: הכנסת. מנסח אך ורק את התהליכים הקשורים בהיבחרם של חברי הכנסת ושל בעלי תפקידים נבחרים שונים בכנסת. חלקו השני של התקנון, העוסק בעבודת הכנסת, איננו מעוגן בשום חוק. פעמים מספר הועלתה על שולחן הכנסת הצעת חוק יסוד: החקיקה, אשר אמורה הייתה לעגן את תהליכי העבודה של הכנסת, אולם זו מעולם לא צלחה. עם התכנסות האספה המכוננת כוננה ועדת תקנון בת 18 חברים שתפקידה היה לגבש תקנון מעבר להתנהלות הכנסת. למעשה, לא גובש תקנון ותקנון מועצת המדינה הזמנית המשיך לשמש את הכנסת. לאחר הקמת ועדת הכנסת, שבין תפקידיה היה קביעת תקנון לכנסת, הוקמה ועדת תקנון כוועדת משנה שלה. ועדת משנה לענייני תקנון המשיכה להתקיים בכנסות הבאות. ב-14 ביולי 1949 אישרה מליאת הכנסת תקנון מעבר שהיה מבוסס על תקנון מועצת המדינה הזמנית. נועה קברטץ-אברהם, ‏סיפורו ההיסטורי של תקנון הכנסת: גורמים מעצבים והשלכות משטריות, חוקים י"ב, דצמבר 2018, 9–45, באתר SSRN תקנון הכנסת, באתר ויקיטקסט תקנון הכנסת, באתר הכנסת לקראת האסיפה המכוננת, הצופה, 9 בפברואר 1949 האסיפה המכוננת בדיונים מעשיים, דבר, 16 בפברואר 1949 עיתון רשמי מס' 10 תוספת ב (21 ביולי 1948), עמודים 40–42 מי קובע את סדר עבודתה של הכנסת, מעריב, 20 במרץ 1949 מציעים 16 ועדות לכל ענייני המדינה, דבר, 17 במרץ 1949 הועדה המתמדת תציע הקמת 9 ועדות ליד הכנסת, קול העם, 23 במרץ 1949 הכנסת נדרשת לעבד תקנון, הצופה, 26 באפריל 1949 ועדת החינוך בראשות י. רוקח, חרות, 22 בפברואר 1950 ראו למשל בכנסת השלישית: הכנסת הרכיבה 4 ועדות משנה, חרות, 2 בנובמבר 1955 ובכנסת התשיעית: ועדת התקנון תציע כללי התנהגות לח"כים, מעריב, 20 בספטמבר 1977 אשור תקנון מעבר לכנסת, הַבֹּקֶר, 14 ביולי 1949 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קידוד לגסי

קידוד לגסי הוא כינוי לכל קידוד תווים אשר אין בו ייצוג לכל התווים ביוניקוד. לרוב, קידודי לגסי מתרכזים בייצוג אותיות של שפה אחת או שתיים בלבד. קידודי לגסי היו בשימוש נרחב בעבר, וכיום משמשים בעיקר מטעמי תאימות. קידודי לגסי רבים נוצרו לפני המצאת היוניקוד, אחרים הם חידושים של קידודים ישנים יותר שמטרתם הוספת תווים חדשים שחשיבותם רבה, כמו למשל סימן היורו (€), או סיפוק מדינות שחשו ששפתן מוזנחת בקידודים הקיימים. הקידוד המוכר ביותר מסוג זה הוא כנראה קידוד ה-ISO-8859-15. קיימים מספר קידודי לגסי, העיקריים בהם מצויים בקבוצות הבאות: משפחת הקידודים ISO 8859 המשתמשת בבית יחיד לייצוג תו. סדרת OEM של דפי קוד של חלונות / יבמ / DOS המשתמשים בבית בודד לייצוג תו (437, 850 ואחרים). דפי הקוד "ANSI" של חלונות, המשתמשים בבית יחיד לייצוג תו (125x). דפי הקוד של חלונות המשתמשים במספר בתים לייצוג תו, בהם משתמשת חלונות הן כדפי קוד ל-ANSI ול-OEM עבור סינית, יפנית וקוריאנית (בקיצור באנגלית: CJK - Chinese, Japanese, and Korean). קידודים שונים אחרים לסינית, יפנית וקוריאנית המשתמשים במספר בתים לייצוג תו, לדוגמה ISO-2022 ו-EUC. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקופ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סקופ – ידיעה חדשותית המתפרסמת לראשונה, לפני שהספיקה להגיע לכלי תקשורת נוספים סקופ (אתר אינטרנט) – אתר חדשות ישראלי סקופ (רשת גלידריות) – רשת גלידריות הפועלת בישראל סקופ (סרט) – סרט בבימויו של וודי אלן סקופ (רשת חנויות נעליים) – רשת חנויות נעליים ישראלית סקופ אנד ראן ("חטוף ורוץ") - אסטרטגיית תפעול של אמבולנס המגיע לזירת פציעה. האסטרטגיה ההפוכה קרויה סטיי אנד פליי (הישאר ושחק) משקף תנודות – מכשיר מדידה בעל צג המציג אותות מתח חשמלי – בלועזית "אוסילוסקופ" ובקיצור מכונה "סקופ" קבוצת סקופ אישים: אריה סקופ – מייסד מיקרוסופט ישראל דמויות בדיוניות: סקופ – דמות מחפרון בסדרת הטלוויזיה לילדים "בוב הבנאי"