אילן יגודה

אילן יגודה (נולד ב-5 באוגוסט 1958) הוא במאי ומפיק קולנוע ישראלי, המתמקד ביצירת קולנוע דוקומנטרי חברתי ופוליטי. אילן יגודה נולד וגדל בגבעת שמואל, בן למשפחת פועלים, להורים שעלו לישראל מפולין לאחר המלחמה. יגודה למד בתיכון חדש, בתל אביב. כבוגר תנועת הנוער "השומר הצעיר" הצטרף במהלך שירותו הצבאי לגרעין נח"ל לקיבוץ מגידו. החל לעסוק בקולנוע בעת שהותו בקיבוץ. הוא בוגר בית ספר לאומנות הבמה והקולנוע "בית צבי" 1983, בהצטיינות יתרה. בתום תקופת לימודיו ביים שני סרטי גמר – תיעודי ("דודו מה יגידו" - סוף שבוע בחייו של רמי לבנה, אסיר פוליטי לשעבר, ומשפחתו על רקע מלחמת לבנון הראשונה ורצח אמיל גרינצווייג, סרט שמעלה שאלות על המחיר אותו אנו מוכנים לשלם עבור עמדותינו) ועלילתי ("ריקושטים" - על פועל יהלומים צעיר ששואף לשנות את אורח חייו). בתום לימודיו ריכז במשך שנתיים את מגמת הקולנוע ב"בית צבי". לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בערוץ 1 וביים עבורם כתבות תחקיר שונות למגזינים השונים, ובהן גם לתוכנית "מבט שני". במסגרת זאת ביים את הסרט "בעניין הבאסים", שחקר את התופעה של צמיחת מאות להקות רוק בישראל של תחילת שנות התשעים. הסרט חשף לראשונה בטלוויזיה את להקת "כנסיית השכל", וליווה את "זקני צפת", חמי רודנר ו"איפה הילד", ערן צור, ירונה כספי ותמיר אלברט בראשית דרכם. עשר שנים לאחר מכן חזר אל חלק מהמשתתפים בסרט המשך שנקרא "זר במקום מוכר", שביקש לבחון את תהליך ההתבגרות של הלהקות וחבריהן. יגודה ביים כתבות רבות ל'תיק תקשורת' וליומן של ערוץ 2 בהנחיית ירון לונדון. עם ירון לונדון עבד גם במסגרת התוכנית "מסמך", במסגרתה ביים יחד עם נתן זהבי כתבה נרחבת על החיים ב"משולש אלנבי". בסרטו "גשם 1949" (1996) חוזר יגודה לקיבוץ מגידו ומספר את סיפורם של פליטי השואה שהקימו את הקיבוץ (עם גרעין המייסדים נמנתה גם אמו) ושל פליטי הכפר הערבי לג'ון, שחיו שם קודם לכן. הסרט הוקרן בפסטיבלים רבים ברחבי העולם וזכה לפרסים ולציונים לשבח. סרטו "מה שצפוי להיות" (2000) מספר את סיפורו של צעיר דרוזי שגדל בסביבה יהודית ונקרע בין שתי התרבויות. הוקרן בפסטיבל חיפה. בשנים האחרונות סרטיו של יגודה עוסקים יותר בטבע האדם ובתהליכי חיים כמו ביחס שלנו למוות ולזקנה. סרטו "חסד" (2005) מלווה שישה תהליכים של פרידה מהחיים בהוספיס לחולי סרטן בתל השומר. הוקרן בפסטיבל דוקאביב שם זכה בפרס העריכה, הוקרן בפסטיבלים חשובים בעולם: פסטיבל הוט דוקס, קנדה. וויז'ונס דה ריל (אנ'), ניון, שווייץ ונבחר לייצג את ישראל באינפוט העולמי (אנ') סרטו "שכונה" (2013) מלווה שנה בחייהן של ארבע נשים יוצאות תימן שנפגשות מדי יום על ספסל בשכונת מגוריהן וחוות את השתנות העולם שסביבן. הסרט צולם בהוד השרון, בשכונה בה הוא מתגורר. הוקרן בפסטיבל דוקאביב ובפסטיבלים ברחבי העולם. היה מועמד לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי 2013. סרטו "טיונינג"(כיוון, התכווננות) (2020) הוא סרט התבוננות שמלווה התרחשויות שמתחוללות סביב פסנתר כנף שמוצב בתחנת הרכבת מרכז בתל אביב. הסרט הוקרן בפסטיבל "דוקאביב" וכן בפסטיבלים חשובים בעולם: פיפאדוק (אנ') צרפת, ביוגרפילם (אנ'), איטליה, היה מועמד לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי 2020. הוא ביים את ההצגה "ציפור עיוורת", על פי מונולוג של חולת נפש שעובד להצגת יחיד בה שיחקה אשתו, איילת גבאי יגודה, ההצגה זכתה בפרס החממה בפסטיבל עכו, 1990. יגודה הוא זוכה "פרס אמנות הקולנוע" מטעם משרד התרבות (2012). הוא מורה לבימוי, מנחה סדנאות ואחראי על התחום הדוקומנטרי במגמת קולנוע במכללת "תל חי" (2021-1992). לימד בבי"ס לקולנוע "במעלה" ירושלים ובבית הספר לאמנות "מנשר", מלמד במדרשה לאמנות "בית ברל" וב"סמינר הקיבוצים". חבר הנהלת "פורום היוצרים הדוקומנטריים" (2000–2004). אילן יגודה נשוי לאיילת גבאי יגודה, שחקנית במקצועה, להם שני ילדים (עלמה ומיכאל) והם מתגוררים בהוד השרון. "דודו מה יגידו" – דוקומנטרי. 20 דק'. 1983. הוקרן בפסטיבלים בישראל ומחוצה לה. "ריקושטים" – עלילתי. 15 דק'. 1984. "הביקור" – עלילתי. 28 דק'. 1987. (שני צעירים שחולמים חלום של התעשרות מהירה שמתנפץ באכזריות.) "בעניין הבאסים" – סרט דוקומנטרי. 44 דק', 1992, עבור ערוץ 1. "משולש אלנבי" – דוקומנטרי. 25 דק'. 1995. עבור ערוץ 2. "הצ'ולנט של אמא" – דוקומנטרי. 13 דק'. בהפקת שירות הסרטים הישראלי. 1997. "גשם 1949" – דוקומנטרי. 53 דק'. בהפקת שירות הסרטים הישראלי ובסיוע הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בחיפה וצוין לשבח. הוקרן בפסטיבלים רבים ברחבי העולם בהם זכה לפרסים ולציונים לשבח. הוקרן בערוץ 1. 1999. "מה שצפוי להיות" – דוקומנטרי. 40 דק'. הוקרן בפסטיבל הסרטים בחיפה. הוקרן בערוץ 2. 2000. "זר במקום מוכר" – דוקומנטרי. 52 דק'. הוקרן בפסטיבל חיפה. הופק עבור ערוץ 1. 2001. "חסד" - דוקומנטרי. הוקרן בפסטיבל דוקאביב שם זכה בפרס העריכה. הוקרן בפסטיבלים: הוטדוקס, קנדה. וויז'ונס דה ריל (אנ'), ניון, שווייץ. נבחר לייצג את ישראל באינפוט העולמי (אנ') שנערך בטייוואן. הופק בתמיכת קרן רבינוביץ' והוקרן בערוץ 8. 2005. הפקה ובימוי. "שכונה" – דוקומנטרי. הופק בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן "רבינוביץ'", "מועצת הפיס לתרבות ואמנות" וערוץ 8. הוקרן בפסטיבל דוקאביב 2012. מועמד לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי 2013. הפקה ובימוי. "טיונינג (כיוון, התכווננות)" – דוקומנטרי. הופק בתמיכת קרן "רבינוביץ'" ו"מועצת הפיס לתרבות ואמנות". הוקרן לראשונה בפסטיבל דוקאביב 2020 וכן בפסטיבלים "פיפא-דוק" (אנ') צרפת, ביוגרפילם (אנ'), איטליה. מועמד לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי 2020. הפקה ובימוי. "תל אביב מעולם לא הייתה קטנה" – סדרה דוקומנטרית על תל אביב. במאי: עידו צוקרמן. 100 דק'. עבור ערוץ 1 (שותף בכתיבת התסריט) 1991. "דודא"– דוקומנטרי. במאית: ענת אבן. 63 דק'. הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בפסטיבל לייפציג בגרמניה (אנ') ובפסטיבלים נוספים בעולם 1994. "השמים הם גבול" – דוקומנטרי. במאי: אמנון בנימין. 24 דק'. עבור ערוץ 2. 1998. "חסד" – דוקומנטרי 2005. "שכונה" – דוקומנטרי 2012. "טיונינג (כיוון, התכווננות)" – דוקומנטרי. 2020. זוכה "פרס אמנות הקולנוע 2012" מטעם משרד התרבות, 2012. מועמדות לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי לסרט "טיונינג", 2020. מועמדות לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי לסרט "שכונה", 2013. פרס העריכה ל"חסד" בפסטיבל דוקאביב ישראל, 2005. Gold Panda ל"גשם 1949" פסטיבל SCTVF (אנ') סין, 2001. Honorable Mention ל"גשם 1949" פסטיבל "קולומבוס אינטרנשיונל" (אנ') ארצות הברית, 2000. ציון לשבח לגשם 1949 בפסטיבל חיפה, ישראל, 1999. אודות הסרט "חסד" אושרה שוורץ, "דוק של דמעות", בעיתון Time Out תל אביב, 31 במרץ – 7 באפריל 2005, עמ' 64 אושרה שוורץ, "החיים שאחרי" – ריאיון עם אילן יגודה, בעיתון Time Out תל אביב, 7 – 14 באפריל 2005, עמ' 58 חנה קליימן, "מת לחיות", בעיתון צומת השרון, 6 באפריל 2005 Christine Bloch, DISTRICT NYON (20 April, 2006) אודות הסרט "גשם" Greer Fay Cashman, 'Rain 1949': A disturbing documentary, The Jerusalem Post, February 5, 1999 אודות הסרט "שכונה" טל מילר, "שחקניות ספסל", בעיתון "ידיעות השרון", 14 בפברואר 2014, עמ' 256–258 דורון ברוש, "שכונה" – לראות, במוסף סופשבוע של העיתון מעריב. מדיה וקבצים בנושא אילן יגודה בוויקישיתוף אילן יגודה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אילן יגודה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קורות החיים של אילן יגודה, באתר מכללת בית ברל הסרטים של אילן יגודה באתר "האוזן השלישית" יריב פלג, חמישה זוכים בפרס אמנות הקולנוע(הקישור אינו פעיל), באתר קולנוען, 10 באוקטובר 2012 אודות הסרט "שכונה" קדימון הסרט, בערוץ פסטיבל דוקאביב באתר יו טיוב דרור קרן, בתוכנית "תמונה חדה", בערוץ רשות השידור באתר יו טיוב, 3 באפריל 2014, החל מדקה 12.40 דרור קרן, בתוכנית "תמונה חדה", בערוץ רשות השידור באתר יו טיוב, 24 באוקטובר 2013, החל מדקה 45 ועד דקה 56 מתוך התוכנית "ערב חדש", בערוץ הטלוויזיה החינוכית באתר יו טיוב, פורסם ב-19 ביוני 2013 איה מינסטר, "הלב שרוף מבפנים – על סרטו של אילן יגודה 'שכונה'", 22 באוגוסט 2013 באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה באתר פסטיבל דוקאביב באתר פסטיבל IDFA(הקישור אינו פעיל) באתר go2films באתר "תרבות לישראל" באתר עמותת ותיקי הגליל אודות הסרט "חסד" באתר של רותי דיסקין באתר הבמה קיצוצים באתר "עכבר העיר", באתר הארץ, 17 בדצמבר 2001 הסדרה ’בטיפול’ והסרט התיעודי ’חסד’ התקבלו לכנס הטלוויזיה הבינלאומי INPUT, באתר אייס, 14 במרץ 2006 תעודה ישראלית בקנדה, באתר nrg מרב יודילוביץ', פרס עריכה בפסטיבל דוקאביב, באתר ynet, 12 באפריל 2005 באתר פסטיבל ויז'יון דה ריל אודות הסרט "גשם 1949" באתר שירות הסרטים הישראלי, משרד התרבות והספורט באתר jewishfilm.org באתר פסטיבל IDFA אודות הסרט "זר במקום מוכר" גואל פינטו, "זר במקום מוכר" הערב בסינמטק תל אביב, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2001