יחסי סרביה–פולין

יחסי סרביה–פולין הם יחסי החוץ בין פולין וסרביה. היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1919 בין ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים והרפובליקה הפולנית השנייה. ידוויגה, מלכת פולין הייתה ממוצא סרבי חלקית, דרך המלך סטפן דראגוטין משושלת נמנג'יץ. כנרים סרביים הוזכרו בחצר המלך הפולני ולדיסלב השני יגיילו בשנת 1415. האביר הפולני זאווישה צ'ארני, שהצטרף למלחמתו של המלך הבוהמי זיגיסמונד נגד העות'מאנים, נפל במצודת גולובץ' שבמזרח סרביה בשנת 1428; ישנו לוח הנצחה על המבצר לכבודו. המפקד ההונגרי יאנוש הוניאדי הוביל מערכה ארוכה נגד העות'מאנים בשנים 1443–1444, מלווה בוולדיסלב השלישי, מלך פולין והונגריה, עריץ סרבי Đurađ Branković, ווויווד ולאכי ולאד דראקול, וקבוצה פולנית. הם צעדו ברחבי סרביה והביסו את העות'מאנים. מקורם של ההוסרים הפולניים (פרשים) ביחידות שכירים של לוחמים סרבים גולים, מקורו של המושג בסרביה בסוף המאה ה-14. האזכור העתיק ביותר של הוסרים במסמכים פולניים הוא משנת 1500, אם כי הם כנראה שירתו קודם לכן. לאחר הכיבוש העות'מאני של סרביה, גוסלים (כנרים) סרבים מצאו מקלט ברחבי אירופה, כאמור במקורות. משוררים פולנים של המאה ה-17 הזכירו ביצירותיהם את השירה האפית הסרבית ואת המפל. לאחר מרד נובמבר (1830–1831) ברחו המהפכנים הפולנים לנסיכות סרביה. מפקד סרבי, ופוליטיקאי מאוחר יותר, Ilija Garašanin יצר קשר עם המהגרים הפולנים האלו. היה זה פולני, אדם צ'רטוריסקי, שיזם את פרויקט Načertanije (מבשר סרביה הגדולה). המשורר הפולני הגדול אדם מיצקביץ' חשב מאוד על שירה אפית סרבית, ובחר בה כנושא של הרצאות בקולג' דה פראנס. הסרבים והפולנים היו חלק מארגוני סוקול הפאן-סלאביים, יחד עם מדינות סלאביות אחרות. במרץ 1914 נחתו באודסה כוחות מדינות ההסכמה, שכללו כוחות סרבים, צרפתים, פולנים ויוונים. בשנת 1918 היו הסרבים והפולנים יחד עם הסינים חלק מ"קורפוס הקצינים", יחידת הקונסול הרוסי בחרבין. סרבים ופולנים היו מהקורבנות הסלאביים הגדולים ביותר של פשעי מלחמה נאציים באירופה. הנאצים ראו את כל הפולנים והסרבים כתת-אדם. פולנים אתניים רבים וסרבים אתניים מתו במחנות ריכוז, או במהלך קרבות גרילה בתגובה. פולנים הצטרפו לפרטיזנים היוגוסלביים בתחילת המלחמה. הפרטיזנים היוגוסלביים הושוו לעיתים קרובות למדינת המחתרת הפולנית ולתנועת ההתנגדות הפולנית שהייתה תנועת הגרילה האנטי-נאצית הגדולה ביותר באירופה כולה. בהרי סרביה בשנים 1942–1943 היו שלוש פלוגות פולניות הקשורות לצ'טניקים. כללי לוחמת צ'טניק פורסמו לראשונה בפולנית ואז תורגמו לסרבית . ב-1 ביוני 1944 הוקם חיל האוויר הבלקני על ידי הבריטים. היו בה בעיקר טייסת יוגוסלבית בריטית, אך גם איטלקית, וטייסת פולנית. הדעה הפולנית על התערבות נאט"ו ביוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו (1998–1999) הייתה מעורבת: 37% העדיפו מעורבות ואילו 43% היו נגד. הממשלה החליטה לטובת פעולה בהובלת נאט"ו לשם הפסקת אש בסכסוך. במהלך הפצצת נאט"ו על יוגוסלביה במאי 1999, סקר מצא כי 51% חושבים שהתקפות מוצדקות, 26% התנגדו. סקר אחר מצא 53% בעד ו-35% התנגדו. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 ופולין הכירה בה ב-26 בפברואר 2008. פולין הייתה המדינה הסלאבית הראשונה שעשתה זאת. בספטמבר 2008, נשיא פולין, לך קצ'ינסקי, הצהיר כי הסיבה המקורית למלחמת דרום אוסטיה 2008 לא הייתה המבצע הגאורגי, אלא ההכרה בעצמאות קוסובו וכי הוא יחסום ניסיונות לכונן יחסים דיפלומטיים של פולין עם קוסובו ברמת השגרירות; עם זאת, הממשלה לא הציעה לשלוח שגריר לפרישטינה. ההכרה בעצמאות קוסובו ספגה ביקורת בפולין. עשרות הפגנות אורגנו על ידי קבוצות שונות בפולין לתמיכה בעניין הסרבי בקוסובו, כאשר חלקן מושכות עד 1,500 עד 2,000 איש. ארגון בשם "פולנים לקוסובו הסרבית" הוקם במטרה לספק ולסייע לסרבים בקוסובו. כמו כן פולין חברה באיחוד האירופי וסרביה מועמדת לאיחוד האירופי. לפולין היו (נכון ליולי 2009) 274 חיילים ששירתו בקוסובו כשומרי שלום בכוח קוסובו בהנהגת נאט"ו. במקור היו 800 חיילים פולנים ב-KFOR‏. השפות הפולנית והסרבית, שתיהן חלק מהשפות הסלאביות (ענפים מערביים ודרומיים, בהתאמה), קשורות אך אינן מובנות הדדית. קאיה i Bregović - אלבום שנוצר על ידי זמר פולני קאיה והמוזיקאי הסרבי גוראן ברגוביץ' הפך לרב מכר לאחר השקתו בשנת 1999. ישנם מסמכים על קצינים פולנים שהשתתפו במרד הסרבי הראשון (1804–1813). במחצית השנייה של המאה ה-19, במיוחד לאחר דיכוי מרד ינואר בפולין (1864), הגיעו לסרביה כ-20 רופאים פולנים, שרובם התיישבו ונתנו תרומה רבה להתפתחות התרבות הרפואית בסרביה. הליגה של יוגוסלביה – פולין הייתה פעילה בתקופה שבין מלחמות העולם, במטרה לשיתוף פעולה כלכלי ותרבותי עם פולין. חברי הליגה עזרו לחיילים ואזרחים פולנים שבסתיו 1939 ברחו מרומניה דרך יוגוסלביה למערב. מיד לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לסרביה כמה עשרות נשים פולניות עם בעליהן הסרבים. הם נפגשו במחנות כפייה וריכוז בגרמניה. החלק הגדול ביותר בפולוניה (הפזורה הפולנית) בסרביה מורכב מנשים שנישאו ביוגוסלביה בשנות ה-60 וה-70. במהלך מלחמות יוגוסלביה, כאשר יוגוסלביה התפצלה, פולנים רבים ובני משפחותיהם חזרו לפולין או היגרו למערב. על פי שגרירות פולין בסרביה, ישנם בסביבות כ-1,000 אזרחים פולנים. אלה אנשים שנולדו בפולין, כמו גם צאצאיהם מנישואין מעורבים. מלבד בלגרד, מספרים גדולים יותר קיימים בניש, נובי סאד, קרליובו, ורניצ'קה באניה וסובוטיצה. הטייסים הסרבים טדיג'ה סונדרמאג'ר וסטניסלב סונדרמאג'ר, הלוחם הצעיר ביותר בקרב סר (1914), היו ממוצא פולני. לקצין ולעיתונאי סרבי סטניסלב קרקוב (1895–1968) היה אב ממוצא פולני. העיתונאי והאנליטיקאי הצבאי מירוסלב לזנסקי הוא ממוצא פולני. במאי הקולנוע והפרשן הפוליטי בוריס מלאגורסקי הוא ממוצא פולני רחוק. פולין מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד. סרביה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה. שגרירות פולין בבלגרד שגרירות סרביה בוורשה מדיה וקבצים בנושא יחסי סרביה–פולין בוויקישיתוף Jacek Macyszyn (1 בינואר 2003). Polegaj jak na Zawiszy: mit czy rzeczywistość. Muzeum Wojska Polskiego. p. 309. ISBN 978-83-916229-1-9. {{cite book}}: (עזרה) "Zamek Golubac". Navtur. Donald Edgar Pitcher (1968). An Historical Geography of the Ottoman Empire: From Earliest Times to the End of the Sixteenth Century. Brill Archive. p. 73. Cathal J. Nolan (2006). The Age of Wars of Religion, 1000-1650: An Encyclopedia of Global Warfare and Civilization. Greenwood Publishing Group. p. 428. ISBN 978-0-313-33733-8. Richard Brzezinski (1987). Polish Armies 1569-1696. Osprey Publishing. p. 14. ISBN 978-0-85045-736-0. Balazs Trencsenyi; Michal Kopecek (1 בנובמבר 2006). National Romanticism: The Formation of National Movements. Central European University Press. pp. 240–. ISBN 978-963-7326-60-8. {{cite book}}: (עזרה) Jamie Bisher (2005). White Terror: Cossack Warlords of the Trans-Siberian. Psychology Press. pp. 79, 151. ISBN 978-0-7146-5690-8. Stanisław Okęcki (1987). Polacy W Ruchu Oporu Narodów Europy. PWN--Polish Scientific Publishers. p. 301. ISBN 978-83-01-06860-8. Tomislav Dulić (2005). Utopias of Nation: Local Mass Killing in Bosnia and Herzegovina, 1941-42. Uppsala University Library. p. 102. ISBN 978-91-554-6302-1. Walter R. Roberts (1987). Tito, Mihailović, and the Allies, 1941-1945. Duke University Press. pp. 230–. ISBN 0-8223-0773-1. Mary Buckley; Sally Cummings (2001). Kosovo: Perceptions of War and Its Aftermath. A&C Black. pp. 137–138. ISBN 978-0-8264-5669-4. Let's First Help Georgia, Then Talk about Russia "Kosovo Force (KFOR)" www.nato.int Link accessed 21-07-09 Dale A. Koike; Carl S. Blyth (2015). Dialogue in Multilingual and Multimodal Communities. John Benjamins Publishing Company. pp. 183–. ISBN 978-90-272-6833-4. K. M. Petyt (1985). Dialect and Accent in Industrial West Yorkshire. John Benjamins Publishing. pp. 357–. ISBN 90-272-4864-8. "Trzeszcząca płyta". Wprost 24. בפברואר 2004. {{cite web}}: (עזרה) Embassy of the Republic of Poland in Serbia. "Poljaci u Srbiji". "Rodom Poljaci, ali srcem Srbi". Novosti. "Vremeplov: Umro Stanislav Krakov". RTV. 15 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Istina se plaća" (PDF). Ona magazin. 19 במרץ 2013. אורכב מ-המקור (PDF) ב-8 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)