laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סנונית (סירה)

סנונית היא סירה מהירה מתוצרת חברת ברטרם מארצות הברית, ששימשה את שייטת 13 של חיל הים הישראלי החל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. בעקבות מינויו של רס"ן זאב אלמוג למפקד שייטת 13 במאי 1968, נרכשו לשייטת 10 סירות מהירות מתוצרת ברטרם באורך 28 רגל, וניתן להן השם "סנונית". הורכב עליהן מכ"ם, ולצורך לחימה במחבלים חומשו במקלעים. בשנת 1973 פותחה בשייטת 13 סירת נפץ שכונתה "פצחן", על בסיס גוף "סנונית", ונשאה 270 ק"ג חנ"ם. מפעיל הסירה השיט אותה לעבר מטרתה, וקפץ ממנה זמן קצר לפני פגיעתה במטרה. הסנוניות והפצחנים שימשו את לוחמי שייטת 13 במבצעים אחדים במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים ובלחימה בלבנון: במבצעי דבש ועוקץ שנערכו בלבנון בתחילת שנות ה-70 שימשו "סנוניות" בסיורים אלימים שנועדו לפגוע במחבלים. במבצע ליידי - פשיטה שביצעה שייטת 13 על נמל פורט סעיד בלילה שבין 16 ל-17 באוקטובר 1973 - שימשו שתי "סנוניות" לחילוץ הלוחמים שחדרו לנמל. במוצאי שבת 13 באוקטובר נעשה ניסיון לתקיפת המעגן באי שדואן, מתוך מחשבה שנמצאות בו סירות גומי. שתי "סנוניות" חמושות בפיקוד רס"ן אלי מרק לא מצאו סירות ותקפו באש את החוף. המצרים השיבו אש והסירות חזרו ללא תוצאות. במבצע מגבית 15, שנערך בנמל ע'רדקה בלילה שבין 19 ל-20 באוקטובר השתמשו לוחמי שייטת 13 בשתי "סנוניות" ובשני "פצחנים", בפיקוד רס"ן גדי שפי. בשלב זה הפצחנים טרם עברו ניסויי אמינות, ולא הוכרזו כמבצעיים. הפצחן הראשון סטה ממסלולו וביצע מעגלים בשטח המעגן עד שהתפוצץ ממנגנון ההשמדה העצמית. הפצחן השני פגע במזח של מעגן ע'רדקה בין שני קומארים אך לא התפוצץ. שני המפעילים נאספו תחת אש כבדה ב"סנוניות" האיסוף, ונסוגו לשארם א-שייח'. במבצע מגבית 16, שנערך בלילה שבין 21 ל-22 באוקטובר, יצאו לוחמי שייטת 13, חמושים ברקטות "לאו", בשלוש סנוניות, תקפו סטי"ל מצרי שעגן במעגן ע'רדקה, והעלו אותו באש. ביוני 1984 השתתפה סירת "סנונית" בתקיפת אי הארנבות בלבנון. ארבע סירות סנונית חדישות בצבעים בהם הגיעו מארצות הברית 1971. "סנונית" במוזיאון חיל הים מדיה וקבצים בנושא סנונית בוויקישיתוף זאב אלמוג, פעולות שייטת 13 במעגן ע'רדקה במלחמת יום הכיפורים, באתר של עמותת חיל הים אלי מרק, פעילותי במבצעי מגבית במלחמת יום הכיפורים באתר משמר המורשת הימית.
עונת 2001/2002 ביורוליג

עונת 2001/2002 ביורוליג הייתה העונה ה-45 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והשנייה שאורגנה על ידי חברת היורוליג בסקטבול. זו למעשה הייתה העונה הראשונה בה היורוליג היה המפעל הבכיר באירופה בהשתתפות הקבוצות הבכירות ביותר, אחרי קיום העונה הקודמת במקביל לסופרוליג שנחשב לבכיר יותר. המשחק הראשון התקיים ב-10 באוקטובר 2001 והתחרות הסתיימה ב-5 במאי 2002. בתחרות השתתפו 41 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינאיקוס, האליפות השלישית בתולדות המועדון. מירסאד טורצ'אן (טורקיה) מצסק"א מוסקבה נבחר לכדורסלן המצטיין של העונה. דיאן בודירוגה (סרביה) מפנאתינאיקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של שלב הגמר ושל פיינל פור. לאחר השלב המוקדם 32 קבוצות החלו בעונה הסדירה. המשחקים נערכו ב-4 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-4 בתים. מנצח של כל בית קודם למשחקי פיינל פור שנערכו ביוניפול ארנה, בולוניה. מכבי תל אביב השתתפה במשחקי פיינל פור והפסידה בחצי הגמר וסיימה את העונה. הפועל ירושלים הפסידה בשלב המוקדם ולא השתתפה בעונה הסדירה. פירוט התוצאות באתר הליגה תיאור מפורט של העונה משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
יחסי איחוד האמירויות הערביות – עיראק

יחסי איחוד האמירויות הערביות–עיראק הם היחסים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה העיראקית. בין המדינות מתקיימים יחסים טובים. עיראק מחזיקה שגרירות באבו דאבי וקונסוליה בדובאי ולאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות בבגדאד. בשנת 1991 הצטרפה איחוד האמירויות הערביות למספר מדינות שהתנגדו לפלישת עיראק לכווית ותמך בכוח שלחם בכוחות העיראקיים. בחודש יוני 2008 הודיעה ממשלת עיראק כי איחוד האמירויות הערביות תשלח שגריר לבגדאד תוך מספר ימים. שגריר זה הפך לשגריר הערבי הראשון בעיראק מאז חטיפתו ורציחתו של איהאב אל-שריף ביוני 2005. הכרזה זו נעשתה במהלך ביקור פתע של שר החוץ האמירתי, עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן בבגדאד. זו הייתה הפעם הראשונה שבעל תפקיד בכיר מהמפרץ הפרסי מבקר בעיראק מאז מרץ 2003. ב-31 ביולי 2007 לאחר ניצחונה של עיראק בגביע אסיה העניק מוחמד בן ראשיד אאל מכתום מענק של 5.5 מיליון דולר לנבחרת עיראק בכדורגל על הזכייה הראשונה שלה בכל הזמנים. Emirates to send envoy to Baghdad "UAE to name ambassador to Baghdad" Iraq football team awarded $5.5mn
לוקאס הרננדס

לוקאס פרנסואה ברנאר הרננדס (בצרפתית: Lucas François Bernard Hernández; נולד ב-14 בפברואר 1996 במרסיי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת הבלם והמגן השמאלי בקבוצת פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת צרפת. הרננדס נולד במרסיי שבצרפת, כאשר אביו שיחק באולימפיק מרסיי. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לספרד. בשנת 2007 החל לשחק במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על ל'הוספיטלט במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-21 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בניצחון 1–4 על אתלטיק בילבאו במסגרת המחזור ה-16. זו הייתה הופעת הליגה היחידה שלו בעונת 2014/2015. בעונת 2015/2016 ערך עשר הופעות ליגה. הוא לקח חלק גם בליגת האלופות 2015/16, עם הופעה אחת בשלב שמינית הגמר מול פ.ס.וו. איינדהובן, שתי הופעות בשלב רבע הגמר מול ברצלונה וכניסה כמחליף בדקה ה-109 במקומו של פיליפה לואיס בהפסד לריאל מדריד בגמר בדו-קרב בעיטות עונשין. במרץ 2019 חתם בבאיירן מינכן לחמש עונות בעבור 80 מיליון דולר. ההעברה הזאת היא ההעברה הגדולה ביותר בתולדות הבונדסליגה ובתולדות באיירן מינכן. ב-9 ביולי 2023 חתם בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית לארבע עונות. במרץ 2018 זומן הרננדס לנבחרת צרפת על ידי המאמן דידייה דשאן, לקראת צמד משחקי הידידות מול קולומביה ורוסיה. הרננדס נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2018, וערך את הופעת הבכורה שלו בטורניר ב-16 ביוני, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 נגד נבחרת אוסטרליה. הוא השתתף בכל משחקי הנבחרת בטורניר, כאשר בשישה מתוכם שיחק את כל הדקות, כולל בגמר מונדיאל 2018, בה ניצחה צרפת את נבחרת קרואטיה בתוצאה 2–4. נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022. אביו הוא כדורגלן העבר ז'אן-פרנסואה הרננדס, ששיחק בין היתר באתלטיקו מדריד, ואחיו הוא הכדורגלן תיאו הרננדס. ב 13 באוקטובר 2021 הורה בית המשפט במדריד על עונש מאסר של שנה אחת להרננדס, וזאת עקב הפרת צו הרחקה שקיבל ב-2017, בגין אירוע אלימות נגד בת זוגו. ב-27 באותו חודש התקבל ערעורו של השחקן, והמאסר הומר לעל תנאי. אתלטיקו מדריד הליגה האירופית: 2017/2018 הסופר קאפ האירופי: 2018 באיירן מינכן בונדסליגה (4): 2019/2020, 2020/2021,2021/2022, 2022/2023 הגביע הגרמני: 2019/2020 ליגת האלופות: 2019/2020 הסופר קאפ האירופי: 2020 הסופר קאפ הגרמני (3): 2020, 2021, 2022 גביע העולם למועדונים: 2020 פריז סן-ז'רמן אליפות צרפת (1): 2023/2024 הגביע הצרפתי (1) 2023/2024 הסופר קאפ הצרפתי: 2023 נבחרת צרפת מונדיאל 2018 ליגת האומות: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא לוקאס הרננדס בוויקישיתוף לוקאס הרננדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקאס הרננדס, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס הרננדס, באתר Transfermarkt לוקאס הרננדס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לוקאס הרננדס, באתר Soccerway לוקאס הרננדס, באתר BDFutbol לוקאס הרננדס, באתר WorldFootball.net לוקאס הרננדס, באתר National Football Teams לוקאס הרננדס, באתר FootballDatabase.eu לוקאס הרננדס, באתר ESPN מערכת אתר ערוץ הספורט, ‏רשמי: לוקאס הרננדז חתם בפריז עד 2028, באתר ONE‏, 9 ביולי 2023 Squad Announcement, בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
סיראנואיד

סיראנואידים, מונח אותו טבע הפסיכולוג סטנלי מילגרם, הם אנשים שאינם דוברים מחשבות שמקורן במערכת העצבים המרכזית שלהם, אלא מילים שמקורן במוחו של אדם אחר, אשר מעביר מילים אלו אל הסיראנואיד באמצעות שידורי רדיו. המושג סיראנואיד נהגה לראשונה בשנות ה-70 המאוחרות על ידי הפסיכולוג האמריקאי סטנלי מילגרם, שפיתח את הרעיון כאמצעי שנועד להמחיש את רעיון החיבור בין גוף לנפש שתיאר אדמון רוסטאן במחזהו סיראנו דה ברז'ראק. בסיפור, סיראנו מספק לכריסטיאן מילות אהבה, וכך הם מחזרים במשותף אחר רוקסן (משום שכל אחד בנפרד לא היה מסוגל, בעקבות המגבלות הפיזיות והלשוניות שלהם, לעשות זאת בכוחות עצמו). מילגרם הבחין בין המרכיבים השונים של האינטראקציה הסיראנית: ה"דובר" מקבל מילים שמספק "מקור" על ידי ממסר אודיו סמוי (למשל, שידור רדיו דיסקרטי) ומייד משחזר מילים אלה באמצעות טכניקת דיבור הנקראת "הצללת דיבור". ה"מגיב", בינתיים, מנהל דו-שיח פנים אל פנים עם ה"דובר". במידה והתרגיל מצליח, אופי האינטראקציה מוליד תופעה שמילגרם מכנה "האשליה הסיראנית", לפיה ה"מגיב" לא מצליח לזהות כי ה"דובר" רק חוזר על דברי "מקור" מרוחק. במחקרים המקוריים שלו, מילגרם בחן מגוון של אינטראקציות סיראניות, כולל תרחיש בו קבוצות של מורים ריאיינו ילדים בני 11 ו-12 שהם האמינו שמדברים בעד עצמם, כאשר במציאות מילגרם, כ"מקור", אומר לילדים מה לומר. אף אחד מהמורים לא חשד שהמרואיינים שלהם למעשה נשלטים על ידי אדם אחר על אף התשובות המתוחכמות שסיפקו לכאורה. תרחיש נוסף כולל מקורות מרובים ששולטים ב"דובר" יחיד. בעקבות מחקרים אלה, מילגרם הגיע למסקנה ששיטת הסיראנואיד צופנת בחובה עתיד ככלי מחקר בפסיכולוגיה החברתית, שכן היא מאפשרת לאדם להפריד את הדמות (האופי הפיזי) מהתוכן (מילים) שהיא מייצרת במפגשים חברתיים בין-אנושיים. לכן, בין היתר, שיטת הסיראנואיד משמשת כאמצעי לחקור תופעות כגון סטראוטיפים מבוססי גזע, מין וגיל, ומאפשרת לבדוק באופן דינמי כיצד "מקור" יחיד נתפס באופן שונה כשבאים איתו במגע דרך מגוון של "דוברים" בעלי מאפיינים פיזיים שונים. למרות שבתחילה סבל מהתעלמות, חוקרים החלו לאחרונה לחקור מחדש את המושג סיראנואיד במסגרות מדעיות. בשנת 2014, פסיכולוגים חברתיים בבית הספר לכלכלה של לונדון, פרסמו את השחזור הראשון של ניסוייו המקוריים של מילגרם (מילגרם עצמו מעולם לא פרסם את עבודתו בפיתוח הטכניקה באופן רשמי). אמן בריטי בשם רוב מיטשל, בהשראת ניסויו של מילגרם, חקר את ה"אשליה הסיראנית" ככלי למידה חווייתי בתוך כיתה (שימוש בילדים כ"דוברים" מול מורים "מגיבים" שאינם מודעים לתרגיל). שימוש ב"סיראנואידים" נעשה גם בסיטואציות בהן לנבדקים נאמרו משפטים של אנשים שהם מכירים דרך אנשים זרים. הניסוי של מילגרם Milgram, S. (1984). Cyranoids. In Milgram (Ed), The individual in a social world. New York: McGraw-Hill Revisiting Milgram's Cyranoid Method: Experimenting With Hybrid Human Agents. ר. מיטשל (2010). Teaching Via Human Avatar: Enlivening Delivery Through Students Acting as Proxies for Remote Lecturers. Cyranic Contraptions: Using Personality Surrogates to Explore Ontologically and Socially Dynamic Contexts.
אולריקה ג'ונסון

אולריקה ג'ונסון (בשוודית: Ulrika Jonsson; נולדה ב-16 באוגוסט 1967) היא מנחת טלוויזיה ועיתונאית שוודית, המתגוררת בבריטניה. ג'ונסון נולדה בשוודיה ולאחר מכן עברה לממלכה המאוחדת, היא עבדה תחילה כמזכירה ולאחר מכן שימשה כמגישת מזג האוויר בשני ערוצי טלוויזיה בבריטניה ושוודיה. ב-1991 היא החלה להנחות תוכנית של חידות טריוויה ולאחר מכן הנחתה את תוכנית הגרלת הלוטו הלאומית, בין עבודותיה כעיתונאית היא ראיינה את ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור וגורדון בראון. ב-1991 שיחקה בסרט "The Annunciation of Marie". היא הנחתה את אירוויזיון 1998, מיס עולם 1999 ומיס שוודיה 2002. ב-2002 יצאה האוטוביוגרפיה שלה "Honest". ב-2007 השתתפה בתוכנית "רוקדים על הקרח". בשנת 2009 השתתפה בעונת הVIP השישית של תוכנית המציאות הבריטית "האח הגדול", בה ניצחה ולקחה מקום ראשון, כאשר קיבלה 57% מהקולות במהלך הגמר שהתרחש ב-23 בינואר. בשנת 2019 השתתפה בתוכנית המציאות הבריטית "דייט ראשון", שם החלה לצאת עם בן זוגה ששודך לה, פול. ג'ונסון נישאה לראשונה ב-1990 לצלם ג'ון טארנבל, להם בן אחד, שנולד ב-1995. הזוג התגרש לאחר שנה, ב-1995. ג'ונסון הייתה נשואה שלוש פעמים, והיא אם לארבעה ילדים מארבע בעלים שונים. היא מתגוררת בדרום מורטון, אוקספורדשייר. אולריקה ג'ונסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולריקה ג'ונסון, באתר AllMovie (באנגלית)
פטרוס יוהנס ורדנבורג

פטרוס יוהנס ורדנבורג (בהולנדית: Petrus Johannes Waardenburg; ‏3 ביוני 1886 – 23 בספטמבר 1979) היה רופא וגנטיקאי הולנדי, שהתמחה ברפואת עיניים והיה לחלוץ בשילוב תחום הגנטיקה ברפואת העיניים. תסמונת ורדנבורג קרויה על שמו. ורדנבורג נולד בעיירה נייביין (הו') שבמחוז דרנתה, הולנד ב-3 ביוני 1886. הוא החל בלימודי הרפואה בשנת 1904 באוניברסיטת אוטרכט, אותם סיים ב-1911. לאחר לימודי הרפואה, התמחה ורדנבורג באופתלמולוגיה. את תואר הדוקטור שלו קיבל על עבודת המחקר שלו בנושא "בסיס תורשתי של מאפיינים פיזיולוגיים ופתולוגיים של העין" בשנת 1913. בשנת 1931, מונה למזכיר האגודה האופתלמולוגית של הולנד. בתפקיד זה כיהן עד לשנת 1935. החל משנת 1934 ועד 1940, היה למרצה ברפואה גנטית באוניברסיטת אוטרכט. בשנת 1952, כשהוא בן 66, מונה ורדנבורג לפרופסור לגנטיקה במכון לרפואה מונעת בליידן. בין השנים 1961 ו-1974 פורסמו שני הכרכים של ספרו "גנטיקה ואופתלמולוגיה" בשיתוף פעולה עם הפרופסורים אדולף פרנצ'סקטי (אנ') ודייוויד קליין (אנ'). ורדנבורג נפטר ב-23 בספטמבר 1979, בגיל 93. במהלך חייו פרסם כ-267 מאמרים, ביניהם מאמרים עם התייחסות מקורית ללבקנות ותנאים תורשתיים אחרים. Keith Hall, Brian (1999). The Neural Crest in Development and Evolution. Springer. pp. 154. ISBN 0-387-98702-9. Williamson, K F (במרץ 1980). "Petrus Johannes Waardenburg, MD". British Journal of Ophthalmology. 64 (3): 224. doi:10.1136/bjo.64.3.224. PMC 1039396. PMID 6992853. {{cite journal}}: (עזרה) Whonamedit - dictionary of medical eponyms, www.whonamedit.com (באנגלית)
גרישה פרומל

גרישה פרומל (בגרמנית: Grischa Prömel, נולד ב-9 בינואר 1995 בשטוטגרט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בהופנהיים הגרמנית בעמדת הקשר. פרומל שיחק כנער במועדון שטוטגרטר קיקרס (אנ') מעיר הולדתו שטוטגרט, ובשנת 2013 החל לשחק בנוער של הופנהיים, הידועה במחלקת הנוער האיכותית שלה. בשנת 2014 החל פרומל לשחק בקבוצת המילואים של הופנהיים, שם שיחק עונה אחת, והבקיע חמישה שערים ב-24 הופעות. בתום עונה זו, נרכש פרומל על ידי קרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה בקרלסרוהה פרומל היה אחד הקשרים המוכשרים ביותר בבונדסליגה השנייה, וזכה להתעניינות מקבוצות בכירות, ואף זומן לסגל הגרמני לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. בעונת 2016/17 פרומל ירד ליגה עם קרלסרוהה מהמקום האחרון. לאחר ירידת הליגה עם קרלסרוהה, חתם פרומל על חוזה לשלוש שנים באוניון ברלין מבונדסליגה השנייה ביוני 2017. בעונת הבכורה שלו באוניון ברלין, 2017/18, ערך פרומל 22 הופעות והבקיע שער אחד. בעונת 2018/19 לפרומל היה חלק משמעותי בהעפלה של אוניון ברלין לבונדסליגה לראשונה בתולדות המועדון. פרומל הבקיע שבעה שערי ליגה בעונה זו, ונטל חלק בצמד משחקי המבחן מול שטוטגרט, שבסיומם, אוניון ברלין העפילה לבונדסליגה לאחר שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה. פרומל שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, ובשנת 2016 זומן על ידי המאמן הורסט רובש לסגל נבחרת גרמניה האולימפית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. פרומל ערך ארבע הופעות בטורניר האולימפי, בכולן נכנס כמחליף. פרומל זכה עם גרמניה במדליית כסף אולימפית, לאחר הפסד לנבחרת ברזיל האולימפית בבעיטות הכרעה במשחק הגמר, בו נכנס פרומל כמחליף בדקה ה-67. עם נבחרת גרמניה האולימפית: אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף מדיה וקבצים בנושא גרישה פרומל בוויקישיתוף גרישה פרומל, באתר Transfermarkt גרישה פרומל, באתר Soccerway גרישה פרומל, באתר WorldFootball.net גרישה פרומל, באתר FootballDatabase.eu
הפועל טירת כרמל

הפועל טירת כרמל היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טירת כרמל, המשחקת בליגה ב'. המועדון נוסד בשנת 1949 ובילה את מרבית שנותיו בליגות הנמוכות. בשנת 1969 העפילה הקבוצה לליגה א', הליגה השנייה דאז, ושיחקה שש שנים רצופות בליגת המשנה. הישג השיא של הקבוצה היה המקום הרביעי, בו סיימה בעונת 1971/1972 ובעונת 1972/1973. בסיום עונת 1975/1976 דורגה הפועל טירת כרמל במקום התשיעי. באותה עונה העפילה הראשונה בכל מחוז לליגה הלאומית (שהייתה הליגה הבכירה), והקבוצות שסיימו במקומות 2-5 בכל מחוז עלו לליגה הארצית שהוקמה כליגת המשנה החדשה. הפועל טירת כרמל נשארה בליגה א', שהפכה בסיום אותה עונה להיות הליגה השלישית, אך כעבור עונה אחת העפילה לליגה הארצית ובה שרדה שלוש עונות, עד שירדה חזרה לליגה א' בסיום עונת 1979/1980. בשנת 1989 חזרה הפועל טירת כרמל לליגה הארצית לאחר היעדרות של תשע עונות, תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן. בליגה הארצית שרדה הקבוצה למשך שתי עונות בלבד, עד אשר ירדה חזרה לליגה א' בתום עונת 1990/1991. בשנת 1995 נשרה הפועל טירת כרמל לליגה ב', ובחלוף עונה נוספת ירדה לליגה ג'. בעונתה הראשונה בליגה ג' ניסתה הקבוצה להעפיל בחזרה לליגה ב' אך סיימה במקום השני, שתי נקודות פחות מהפועל דלית אל-כרמל, ובעקבות הכישלון פורקה הקבוצה. בשנת 2013 הוקמה הקבוצה מחדש על ידי שמעון פרץ ועידן אליאס, ונרשמה לליגה ג'. בתום עונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לליגה ב'. הפועל טירת כרמל, ברשת החברתית פייסבוק הפועל טירת כרמל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
מכוניות 3

מכוניות 3 (באנגלית: Cars 3) הוא סרט אנימציה שיצא לאקרנים ב-16 ביוני 2017, הסרט מהווה המשך לסרטים "מכוניות" משנת 2006 ו"מכוניות 2" משנת 2011. במאי הסרט הוא בריאן פי. ספידי מקווין הוא אחד ממכוניות המרוץ הגדולות בתחום לזמנו, מסלול המרוצים הוא כבר ביתו והקריירה שלו כבר נחשבת לאגדה. כאשר הוא כבר הופך למבוגר וותיק בתחום, נכנס לתמונה מכונית מרוץ טירון בשם - ג׳קסון סטורם - מכונית הייטק מתקדמת, חדשנית ומהירה יותר. סטורם מערער את ביטחונו של מקווין האגדי, מכוניות ותיקות בתחום מגיעות לסוף דרכן ומעוזבות מתחרויות, בזמן שמכוניות ההייטק נכנסות לתמונה, שוברות שיאים ומשנות את פני המשחק. במירוץ האחרון לעונה מנסה מקווין להוכיח לעצמו שזה לא הסוף שלו בעולם המרוצים, אך הוא מאבד שליטה ומתרסק על המסלול. זה נראה כאילו מקווין מגיע לקץ הקריירה שלו. הוא מכין את עצמו לעונה הבאה של המרוצים כדי להוכיח לעצמו כי הוא עדיין מסוגל להתעסק במקצוע שכל כך משמעותי עבורו. מכונית צעירה ונלהבת בשם קרוז רמירז מכינה את מקווין למרוץ הגורלי ביותר בקריירה שלו. מקווין נאבק בזקנה, בלחץ של החברה כלפיו, בקיומו של הדור הבא, ומנסה להבין מה אדם אמור לעשות כאשר הוא הולך ומזדקן, והדבר שהקדשת לו את כל חייך בורח לך בין הידיים ואינך יכול להימנע מכך. מדיה וקבצים בנושא מכוניות 3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכוניות 3 מכוניות 3, ברשת החברתית פייסבוק מכוניות 3, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכוניות 3, ברשת החברתית אינסטגרם "מכוניות 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכוניות 3", באתר נטפליקס "מכוניות 3", באתר AllMovie (באנגלית) "מכוניות 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכוניות 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכוניות 3", באתר Metacritic (באנגלית) "מכוניות 3", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "מכוניות 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מכוניות 3", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות אבנר שביט‏, רכב אספנות: "מכוניות 3" הוא סרט מקסים, פשוט ונוסטלגי, באתר וואלה, 18 ביוני 2017 ארז דבורה, ביקורת סרט: "מכוניות 3" - מכונת הכסף ממשיכה לדהור, ולשעמם, באתר ynet, 20 ביוני 2017 נעמה רק, ‏נהיגה מונעת, באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2017
בית ספר מירון תל אביב

בית ספר מירון הוא בית ספר יסודי ממלכתי דתי הנמצא בצפון תל אביב, על גדות הירקון. בית הספר נוסד בשנת 1957 כצריף ועבר למבנה קבע בשנת 1960. בית הספר מחנך לאחריות ומעורבות הדדית, יצירת קשר ושותפות עם הקהילה, והוא נבחר להוביל יוזמה חינוכית בתחום הסייבר.[דרוש מקור] תוכנית הסייבר בבית הספר משלבת את הטמעת ערכי "דרך ארץ" ו"אהבת הארץ" בזיקה למעגלי השייכות בתחומי הדעת השונים. התוכנית תורמת להוראת מקצועות היהדות בדרכים מגוונות של למידה בסביבה מתוקשבת. קמפוס בית הספר מכיל את האגף הצפוני שהוקם בשנת 1960 שבו נמצאים חלק מחדרי הכיתות, המזכירות וחדרי ההנהלה, ואת האגף הדרומי החדש שנחנך בספטמבר 2016. אגף זה כולל שתי קומות של כיתות לימוד ומעבדות המאורגנות סביב חצר פנימית מקורה וכן אולם ספורט הנמצא בקומה השלישית ומיועד לשימושם של תלמידי בית הספר ולשימוש הקהילה בשעות אחה"צ והערב. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים מוטי בודק ודנה אוברזון. האגף הצפוני הישן מבט מערבה מבט מגג המבנה לדרום מזרח מדיה וקבצים בנושא בית ספר מירון תל אביב בוויקישיתוף בית הספר מירון - אתר האינטרנט של בית הספר בית הספר מירון גלריה
אייפון 7

אייפון 7 (מאנגלית: iPhone 7) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע והמכשיר העשירי בסדרת הטלפונים החכמים של אפל, אייפון. המכשיר הוכרז באירוע השנתי של אפל ב-7 בספטמבר 2016, יחד עם שעון ה-Apple Watch והאייפון 7 פלוס. לראשונה ובאופן חריג, האייפון 7 הוכרז עם עיצוב כמעט זהה לסדרת האייפון 6, עם שינויים קטנים בעיצוב פסי האנטנה והוספת שני צבעים חדשים (Black ,Jet Black). על פי הערכות, אפל נמנעה מהוצאת עיצוב חדש עקב תכנון להשקת העיצוב החדש בשנת 2017, שתהיה שנת העשור להשקת האייפון הראשון. חומרת המכשיר כוללת מסך 4.7 אינץ' Retina HD ברזולוציית 750X1334, מעבד 4 ליבות A10, מעבד גרפי משופר, וארכיטקטורת 64 ביט, מצלמת iSight ברזולוציית 12 מגה פיקסל, חיישן טביעת אצבע Touch ID ותמיכה ב-תקשורת טווח אפס (NFC). האייפון 7 מגיע ללא כפתור הבית הפיזי הישן, אלא עם כפתור מגע עם משוב רטט למתן תחושת לחיצה. חיבור שקע האוזניות הוסר לטובת מעבר לחיבור אוזניות באמצעות מחבר ה-Lightning. על מנת לאפשר חיבור אוזניות רגילות למכשיר, פיתחה החברה מתאם ייעודי לסטנדרט הישן, שמסופק באריזת המכשיר. המסך בהיר ב-25% מאייפון 6S, ויכול לספק מגוון צבעים גדול יותר. המכשיר מצויד בשני רמקולים, עוצמתיים פי 2 מאייפון 6s, אחד בתחתית המכשיר ואחד בראשו לשמיעה סטריאופונית. עוד בגולת הכותרת הנוגעת למבנה המכשיר היא עמידות חדשה במים ואבק בעומק מטר 1 עד 30 דקות, תחת תקן IP67 (בניגוד ל-IP68 במכשירי ה-Galaxy S7 ו-Galaxy Note 7). באייפון 7 ישנו מעבד 4 ליבות, כאשר שתיים מהן חלשות, לצורך חיסכון באנרגיה, ושתיים עוצמתיות יותר, למתן ביצועים חזקים. האייפון מגיע בצבעים הרגילים - זהב, זהב-ורוד וכסף, ושני צבעים חדשים - צבע 'שחור ג'ט' (jet black) המציע מראה מבריק למדי ושחור סטנדרטי. חיישן המצלמה הוגדל, נוסף בקר המווסת את צריכת החשמל, פסי האנטנות מוקמו בקצוות המכשיר, ונוספו 4 נורות לד בפלאש. ב-21 במרץ 2017 אפל הכריזה, ללא אירוע עיתונאים, על צבע חדש לסדרת האייפון 7 - 'אדום בוהק' כחלק משיתוף פעולה עם קרן (RED) למלחמה באיידס. במסגרת שיתוף הפעולה, חלק גדול מההכנסות ממכירת האייפונים האדומים יועברו לקרן למען המלחמה בנגיף האיידס. אפל ציינה כי האייפונים האדומים יימכרו כמהדורה מיוחדת ולא כצבע קבוע לסדרת האייפון. מעבד: אפל A10, ארבע ליבות עם אות שעון בקצב 2.8 GHz בארכיטקטורת 64 ביט + שבב תנועה M10 זיכרון: 2GB RAM אחסון פנימי: 32, 128, 256 גיגה בייט מסך: 4.7 אינץ' LCD HD ברזולוציה 1334x750, כולל חיישן 3D, בהירות: 625cd /m2 רשת: GSM, HSDPA, LTE Advanced 450Mb/s, VoLTE, MIMO קישוריות: GPS ,USB, WiFi 802.11 a/b/g/n/ac, Bluetooth 4.2, תקשורת טווח אפס, GLONASS מצלמה אחורית: 12 מגה פיקסל, פלאש 4 LED, מייצב תמונה אופטי ודיגיטלי, 6 עדשות, צמצם f/1.8, זום דיגיטלי: x5, צילום וידאו: 4K 30/pfs, או 1080P 30/60pfs, הילוך איטי: 720p 240/pfs או 1080P /120pfs מצלמה קדמית: 7Mp, צמצם f/2.2, רשתית פלאש, וידאו: 1080p HD שמע: סטריאופונית, 2 רמקולים בתחתית ובראש המכשיר טביעת אצבע: כפתור מגע סוללה: ליתיום פולימר, 1,960 מילי אמפר שעה אייפון 7 הוכרז ב-7 בספטמבר 2016, הוא נמכר בארה״ב החל מתאריך 16 בספטמבר, והגיע לישראל ב-20 באוקטובר. מחירי האייפון בארה״ב ללא מיסים הם 649$ לדגם הבסיסי, ו- 749$ לדגם 128G. בישראל המחיר יתחיל מ-3,649₪ לדגם הבסיסי. מדיה וקבצים בנושא אייפון 7 בוויקישיתוף אתר אפל אילן גטניו, טירוף התפוח: אלפי מכשירי אייפון 7 נמכרו ביום ההשקה, באתר ישראל היום, 21 באוקטובר 2016
קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ

קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Karl II von der Pfalz; ‏31 במרץ 1651 - 26 במאי 1685) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1680–1685. קרל השני נולד בהיידלברג ב-31 במרץ 1651, לקרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ ושארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל ואמליה אליזבת, רוזנת הנאו-מינצנבורג. בשנת 1670 ביקר קרל במסגרת הטיול הגדול בשווייץ ובצרפת, ובשנת 1671 התחתן עם וילהלמינה ארנסטינה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, אך לא היו לו ילדים ממנה. בשנת 1680 מת אביו קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ, וקרל עלה לשלטון במקומו. קרל היה בעל אופי חלש וחסר ביטחון, ומינה את מחנכו הכושל לשעבר פאול הכנברג לראש ממשלתו. קרל שילם את כל חובותיה של אמו בקאסל, וחי בעיקר חיי צבא, תוך הקפדה רבה על הדת הקלוויניסטית. בשנת 1685 מת קרל השני ללא יורשים, וקרוב משפחתו פיליפ וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג עלה לשלטון במקומו. אולם אחותו של קרל אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ שהייתה נשואה לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן טענה אף היא לזכותה לשלטון, ובעקבות כך פרצה בשנת 1688 מלחמת הירושה הפלטינית. מדיה וקבצים בנושא קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ בוויקישיתוף קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קיפודן חרטומני אטנבורו

קיפודן חרטומני אטנבורו (שם מדעי: Zaglossus attenboroughi) הוא מין של קיפודן נמלים, ואחד משלושה מינים בסוג קיפודן חרטומני. הוא התגלה באזורים הרריים באי גינאה החדשה על הרי צ'יקלופס (אנ') שליד עיר הבירה של מחוז פפואה ג'איאפורה. הוא קרוי על שם החוקר סר דייוויד אטנבורו. מין זה של קיפודן נמלים הוא המין הקטן בסוגו ומזכיר בגודלו את קיפודן הנמלים האוסטרלי. משקלו הממוצע 5–10 ק"ג. הוא בעל גוף מסורבל בצבע חום ועליו שערות קשות שחורות, המזכירות קוצי קיפוד. הוא מתגלגל לכדור קוצים בעת סכנה. הקיפודן כמעט נכחד בטבע והוא אחד מבעלי החיים שנמצאים בסכנת ההכחדה הגדולה ביותר בעולם. הוא נפגע כתוצאה מציד, הרס יערות וציד על ידי שבטים שמשתמשים בבשרו כחלק מטקסים. מדיה וקבצים בנושא קיפודן חרטומני אטנבורו בוויקישיתוף קיפודן חרטומני אטנבורו, באתר ITIS (באנגלית) קיפודן חרטומני אטנבורו, באתר NCBI (באנגלית) קיפודן חרטומני אטנבורו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיפודן חרטומני אטנבורו, באתר GBIF (באנגלית) אסף גולן, לראשונה אי פעם: חוקרים תיעדו חיה בת כ-200 מיליון שנה, באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2023 קיפודן חרטומני אטנבורו באתר הרשימה האדומה של IUCN
קיפודן חרטומני מזרחי

קיפודן חרטומני מזרחי (שם מדעי: Zaglossus bartoni) הוא מין של קיפודן נמלים, ואחד משלושה מינים בסוג קיפודן חרטומני שחיים בגינאה החדשה. הוא חי על ההרים של פפואה גינאה החדשה בטווח של 2,000-3,000 קילומטרים וחי ביערות גשם טרופיים או ביערות סבוכים ואף ביערות אלפינים. הוא נחבא אל הכלים ומוגדר במצב שימור פגיע. אורכו של קיפודן זה 60–100 סנטימטרים ומשקלו עד 10 קילוגרם. הוא בעל גוף קוצני בצבע חום כהה ובעל אף ארוך ומחודד. הוא יכול להתגלגל לכדור בעת סכנה. הקיפודן ניזון מנמלים, טרמיטים, חרקים קטנים ותולעים, אותם הוא מחפש באדמה ולוכד עם לשונו הארוכה. מין זה מצוי בסכנת הכחדה קשה בעיקר עקב כריתת היערות בהם הוא חי. Z. bartoni bartoni Z. bartoni clunius Z. bartoni smeenki Z. bartoni diamondi מדיה וקבצים בנושא קיפודן חרטומני מזרחי בוויקישיתוף קיפודן חרטומני מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) קיפודן חרטומני מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) קיפודן חרטומני מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיפודן חרטומני מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) קיפודן חרטומני מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN