laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הכנסת בסופיה

בית הכנסת בסופיה (בבולגרית: Софийска синагога) הוא בית הכנסת הגדול ביותר בבלקן, והשלישי בגודלו באירופה. נבנה בין השנים 1905–1909 ונחנך ביום כ"ג באלול ה'תרס"ט - 9 בספטמבר 1909 במעמד הצאר פרדיננד הראשון. מיקומו במרכז סופיה, מאחורי בניין השוק המרכזי. האדריכל שתכנן את המבנה היה פרידריך גרינאנגר. הבניין משלב סגנונות בנייה שונים - בעיקר בסגנון נאו-מורי, עם אלמנטים של סגנון ונציאני ושל סגנון "הזצסיון הווינאי". דומה לבית הכנסת הספרדי העתיק בווינה. שטח המבנה 659 מטר רבוע, מכיל 1,170 מקומות ישיבה. הנברשת המרכזית יוצרה בווינה, גובהה 19.2 מטר, ומשקלה כ-1,700 קילוגרם, והיא נחשבת לגדולה ביותר בבולגריה. גג המבנה, שגובהו כ-33 מטר, מורכב מ-6 קמרונות, הגדול שבהם מתומן בקוטר 20 מטר, וכן מ-6 מגדלים. הקמרונות והמגדלים מעוטרים ב-12 מגיני דוד. העמודים עשויים שיש איטלקי, והחלל הפנימי מעוטר בגילופי עץ ובפסיפס בסגנון ונציאני בחלונות. בשנת 1955 הוכרז בית הכנסת כמרכז תרבות לאומי של בולגריה. זהו אחד משני בתי הכנסת הפועלים בבולגריה. המקום מנוהל על ידי ארגון יהודי בולגריה "שלום". בקומה השנייה של המבנה ספרייה ומוזיאון יהודי בולגריה, אשר נפתח בשנת 1992. בקומת הגג מוזיאון חדש בשיפוץ. בית הכנסת פעיל ומקימים בו מניינים קבועים בשבת ושחרית בימי חול. רב הקהילה היהודית ובית הכנסת הוא הרב יואל יפרח. נכון לשנת 2015, בקהילה היהודית של סופיה כ-1,000 נפש, ובבולגריה כ-4,000 נפש. יהדות סופיה אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת בסופיה האתר הרשמי של כשרות רבנות ראשית בולגריה (עברית)
חלוקה מנהלית של עומאן

מבחינה מנהלית, החל מ-28 באוקטובר 2011 עומאן מחולקת ל-11 מחוזות (מֻחַאפַזַה, מדויק: מחאפט'ה, محافظة).המחוזות מחולקים לנפות (וִלַאיַה, ولاية). מדיה וקבצים בנושא חלוקה מנהלית של עומאן בוויקישיתוף מחוזות עומאן ערך זה הוא קצרמר בנושא עומאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1846

שנת 1846 היא השנה ה-46 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1846 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 5 בינואר – בית הנבחרים של ארצות הברית מחליט לבטל את השלטון המשותף עם הבריטים באורגון 24 באפריל – תחילת הקרבות במלחמת ארצות הברית–מקסיקו 23 במאי – מלחמת ארצות הברית–מקסיקו: מקסיקו מכריזה מלחמה על ארצות הברית 10 ביוני – מלחמת ארצות הברית–מקסיקו: הרפובליקה של קליפורניה מכריזה על עצמאות ממקסיקו 15 ביוני – הסכם אורגון קובע את קו הרוחב ה-49 כגבול בין ארצות הברית וקנדה 22 באוגוסט – ארצות הברית מספחת את ניו מקסיקו 10 בספטמבר – אליאס האו מקבל פטנט על מכונת התפירה 12 בספטמבר – אליזבת בארט נישאת בסתר לרוברט בראונינג 23 בספטמבר – כוכב הלכת נפטון נצפה לראשונה בטלסקופ על ידי יוהאן גלה במצפה הכוכבים של ברלין 28 בדצמבר – איווה מתקבלת כמדינה ה-29 של ארצות הברית 5 בינואר – רודולף אויקן, פילוסוף גרמני (נפטר ב-1926) 19 בפברואר – שארל קלרמון-גנו, דיפלומט, מזרחן וארכאולוג צרפתי (נפטר ב-1923) 26 בפברואר – באפלו ביל קודי, לוחם ובדרן בתקופת המערב הפרוע (נפטר ב-1917) 4 במאי – הנריק סנקביץ', סופר פולני, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-1916) 6 ביולי – דוד צבי מילר, בלשן, חוקר המקרא וחוקר המזרח הקדום (נפטר ב-1912) 29 ביולי – הנסיכה איזבל, הנסיכה הקיסרית האחרונה של ברזיל ומי שחתמה על חוק הזהב, שהביא לביטול העבדות בברזיל (נפטרה ב-1921) 6 באוקטובר – ג'ורג' וסטינגהאוז, מהנדס אמריקאי (נפטר ב-1914) 21 באוקטובר – אדמונדו דה אמיצ'יס, סופר איטלקי (נפטר ב-1908) 23 בנובמבר – ארנסט פון שוך, מנצח אוסטרי (נפטר ב-1914) 21 בפברואר – דוב בעריש הרציגר, רבה של העיר בנדין בפולין 26 באוגוסט – אסתר אברהמס, נידונה לונדונית שהוגלתה לאוסטרליה (נולדה ב-1767 או 1771) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1846 התחילה ביום ט"ו בטבת ה'תר"ו (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-ג' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1846 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1846 במדע‎ ילידי 1846‎ נפטרים ב-1846‎ מדיה וקבצים בנושא 1846 בוויקישיתוף
דרגה (מוזיקה)

בתאוריית המוזיקה, דרגה הוא השם הניתן לתו בסולם מסוים, או לאקורד המבוסס עליו, ביחס לצליל הטוניקה - דהיינו לצליל הבסיס של הסולם. הדרגה היא לעולם יחסית לסולם, ולכן האקורד G (סול מז'ור), לדוגמה, יכול לתפקד כדרגה הרביעית בסולם רה מז'ור וכן כדרגה החמישית בסולם דו מז'ור. דרגות הסולמות המז'וריים והמינוריים המסורתיים יסומנו בדרך כלל באחת מהדרכים הבאות: כמו כן, ניתן לכנות את הדרגות באמצעות שיטת הסולפג' של "הדו הנייד", אשר מאפשרת לכנות כל דרגה באמצעות הברה בודדת. בשיטה זו, יכונו הדרגות המרכזיות בפשטות דו (Do), רה (Re), מי (Mi), פה (Fa), סול (Sol), לה (La) וסי (Si), ללא קשר לצליל האמיתי בסולם אותו הן מבטאות. טונאליות מדיה וקבצים בנושא דרגה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנגד כל הסיכויים (טלנובלה)

כנגד כל הסיכויים (בספרדית: Contra viento y marea) היא טלנובלה מבית טלוויסה. הטלנובלה היא גרסה מחודשת לטלנובלה "La Loba Herida", משנת 1993. כוכבי הטלנובלה הם: מרלן פבלה וסבסטיאן רולי. נטליה ריוס היא נערה יפהפייה אשר גרה עם דודתה אינס ועם בעלה הרשע של דודתה, ארקדיו. אחרי שניסה לאנוס את נטליה, מוכר אותה ארקדיו לקבוצת בריונים. ולנטה אורטיגוזה, אחד מחברי הקבוצה, מרגיש רחמים על הנערה, ועוזר לה לברוח בחזרה לביתה. נטליה חוזרת שבורה לביתה, רק כדי למצוא את דודתה על ערש דווי. לאור בקשתה האחרונה של דודתה, עוברת נטליה לגור בבית משפחת סרנו, שם היא מתקבלת בברכה על ידי דיירי הבית, אולם אפולוניה, בעלת הבית, מתייחסת אליה בזלזול ועוינות. סבסטיאן קארדנס הוא בן למשפחה ענייה. הוא אחיו של אדוארדו ובנה של אמפרו, אשר מעולם לא קיבלה אותו והעדיפה על פניו את אחיו, אדוארדו. יום אחד, באחד מהערבים, אדוארדו מותקף על ידי שיכור. סבסטיאן מגיע ומציל אותו ומשאיר את השיכור חסר הכרה, אך כאשר השיכור נמצא חסר חיים, סבסטיאן נשלך לכלא. השנים עוברות, ונטליה ואדוארדו, אשר לומדים יחדיו בקולג', הופכים לחברים טובים ללימודים. יום אחד, סבסטיאן משתחרר מהכלא ופוגש את נטליה. השניים מתאהבים זה בזאת, אך גורמים בלתי צפויים גורמים לכך שאהבתם תעמוד בקשיים רבים. מרלן פבלה - נטליה ריוס סבסטיאן רולי - סבסטיאן קארדנס אדריאנה פונסקה - סנדרה סרנו רודל אזלה רובינסון - אפולוניה רודל דה סרנו קיקה אדגר - רחינה קמפוס/לונה הצוענייה/אלברו קמפוס ארנסטו דאלסיו - אדוארדו קארדנס ארמנדו אריזה - אימנול בלמסדה אלברטו אסטרז'ה - ולנטה אורטיגוזה/פרנקו גלארדו אויטה מונוז - דונה קרוס ביאטריס שרידן - קרלוטה רודל לואיס קוטורייר - תאודורו סרנו סילביה מנריקה - אמפרו קרדנס אלקסיס איילה - ריקרדו סנדובל חוליו קמחו - סאול טרחו "וננו" מרקו מנדס - רנאטו אלדי "כנגד כל הסיכויים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כנגד כל הסיכויים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גדעון שוקן

גדעון שוקן (28 בדצמבר 1919 – 24 בנובמבר 1981) היה אלוף בצה"ל, שימש כראש אגף כוח אדם בשנים 1956–1961. שוקן נולד בגרמניה ללילי ושלמה זלמן שוקן (בעל השליטה בעיתון הארץ ומקים בית ההוצאה לאור שוקן). שמו הפרטי הגרמני היה ולטר. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1934 וסיים לימודיו התיכונים בגימנסיה העברית רחביה. ב-1936 הצטרף לארגון ההגנה וב-1943 עבר קורס מפקדי מחלקות. שוקן למד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת אוקספורד. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, שירת בבריגדה היהודית, והשתתף בקרבות באיטליה . השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946 בדרגת מייג'ור. לאחר סיום המלחמה נסע לארצות הברית וסייע לאביו להקים בניו יורק את בית ההוצאה לאור "שוקן" (Schocken Books). ב- 1948 חזר לישראל התגייס לצה"ל ומונה לסגן ראש אגף כוח אדם. שימש כראש מחלקת תפקידי מטה באג"ם בשנים 1953 עד 1955 ואחר כך היה המרכז הראשון של ועדת משק לשעת חירום (מל"ח) במשרד ראש הממשלה. ב-15 בפברואר 1956 התמנה שוקן לתפקיד ראש אגף כוח אדם במטה הכללי של צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. את דרגת האלוף קיבל במהלך תפקידו, במאי 1959. עם סיום תפקיד ראש אכ"א פרש שוקן מצה"ל. בין תפקידיו האזרחיים שימש כממונה על הביקורת על מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה, וכן כחבר בדירקטוריון בנק לאומי. שוקן היה בעל השכלה רחבה ועסק בשירה אנגלית וגרמנית. כמו כן היה אספן נלהב של אמנות מודרנית ופרימיטיבית, ועסק בצילום. בין היתר, הוא עיצב את עטיפות הספרים הראשונים של פרנץ קפקא שיצאו לאור בשפה האנגלית. שוקן הלך לעולמו בנובמבר 1981 לאחר מאבק מחלה ממושכת. גופתו נטמנה בבית העלמין של כפר שמריהו. את רעייתו - דבורה הכיר שוקן, כששניהם היו תלמידים בגימנסיה בשכונת רחביה בירושלים. כמוהו, גם היא עסקה באמנות, היא למדה צילום אצל אלפרד ברנהיים, הייתה אוצרת אמנות וממקימות מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ומוזיאון ינקו דאדא בעין הוד. נפטרה בשנת 2020 בגיל 99. שתי בנותיו, יעל מירון ותמר שוקן-טופז, נפטרו. בנו, שמעון שוקן, הוא פרופסור למדעי המחשב והיה הדיקן המייסד של בית הספר אפי ארזי למדעי המחשב. מדיה וקבצים בנושא גדעון שוקן בוויקישיתוף היחידות העבריות בצבא הבריטי | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2 הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2 מת גדעון שוקן, בעיתון דבר, 25 בנובמבר 1981 נעמה ריבה, אספנית האמנות דבורה שוקן מתה בגיל 99, באתר הארץ, 12 בינואר 2020
תקיפה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תקיפה – ייזום אלימות ללא הסכמה ובניגוד לחוק עוולת התקיפה – עוולה חוקתית הדנה במעשי אלימות תקיפה מינית – פעולה אלימה שמפרה את פרטיותו המינית של הקורבן תקיפת מחשב – התחברות למחשב ללא הסכמת בעליו במטרה לגרום לו נזקים תקיפת בעלי חיים – אלימות הנגרמת בידי בעלי חיים תוקפים
שריע

שריע או שריני היה משיח שקר שנולד בסוריה ועלה לארץ ישראל בשנת ד'ת"פ (719-720). שריע ביטל את התפילות והתיר לאכול טרפות ולשתות יין נסך. כמו כן הוא ביטל גם יום טוב שני של גלויות ושינה את דיני המשפחה בישראל. שריע הבטיח למאמיניו כי ימגר את השלטון המוסלמי בארץ ישראל וגרם למאמינים רבים להתקבץ תחתיו, ויש שהגיעו אף מספרד וממדינות המערב. בסופו של דבר תפס אותו הח'ליפה יזיד בן אל-מוהלב ושפט אותו. שריע ניסה להציל עצמו בטענה כי רק הוליך שולל את היהודים אך הח'ליפה הרג אותו. מותו הוביל לגל של גזירות מצד הממשל האיסלאמי בארץ נגד הקהילות היהודיות. הוא גם השאיר קבוצה גדולה של יהודים שהפסיקו לשמור מצוות ורצו לחזור בתשובה. הבקשה עוררה מחלוקת בין הגאונים, אם יש לקבלם חזרה ללא תנאים, או שעליהם לעבור גיור (בשל התנהגותם כגויים בפרהסיה). רב נטרונאי בן נחמיה גאון החליט לקבל את אלה ששימרו את דיני הטהרה בתנאי שיחזרו בתשובה, אך לגבי אלו שילדיהם ממזרים, אין לקבלם חזרה מחשש לטומאה. גרשום הרפנס, עידן התלמוד (עמ' 233) הוצאת פלדהיים, ירושלים - ניו יורק, ה'תשס"ג "שריע", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סן אנטוניו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סן אנטוניו – עיר בטקסס סן אנטוניו סילבר סטארס – קבוצת כדורסל בליגת ה-WNBA סן אנטוניו ספרס – קבוצת כדורסל בליגת ה-NBA מפרץ סן אנטוניו – מפרץ במדינת טקסס, המהווה חלק ממפרץ מקסיקו סן אנטוניו (סרט) – מערבון בכיכובו של ארול פלין סן אנטוניו (צ'ילה) – עיר נמל במרכז צ'ילה סן אנטוניו דה ארקו – עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה סן אנטוניו דה לוס קוברס – עיירה בפרובינציית סלטה בצפון-מערב ארגנטינה סן אנטוניו דל טאצ'ירה – עיר בוונצואלה סן אנטוניו דה פאלה – עיר באי אנובון בגינאה המשוונית סן אנטוניו דה פדואה דה לה קונקורדיה – שמה הרשמי של קונקורדיה, עיר בפרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה סן אנטוניו (כדוריד) – קבוצת כדוריד ספרדית
מחוזות ערב הסעודית

מחוזות ערב הסעודית הם המחוזות האדמיניסטרטיביים המרכיבים את ערב הסעודית. ערב הסעודית מחולקת ל-13 אזורים מנהליים (מִנְטָקָה אִדַארִיָּה, منطقة إدارية), אשר מחולקים ל-118 מחוזות משנה (מֻחַאפָזָה, תעתיק מדויק: מחאפט'ה, محافظة) המחולקים למרכזים (מַרְכַּז, مركز). כל אזור מנהלי הוא למעשה נסיכות (אִמַארָה, إمارة) שבראשה עומד אחד מבני המלוכה הסעודית. על החלוקה הנוכחית הוחלט בשנת 1992 בהתאם לצו המלך. בראש כל מחוז עומד מושל שממונה על ידי המלך. להלן רשימה של מחוזות ערב הסעודית עם פרטי המחוזות: מדיה וקבצים בנושא מחוזות ערב הסעודית בוויקישיתוף מידע על המחוזות Saudi Arabia, City Population
חיים קלוגמן

חיים קלוגמן (נולד ב-1935) הוא משפטן שכיהן כמנכ"ל משרד המשפטים בין השנים 1987-1996, תחת השרים אברהם שריר, דן מרידור ודוד ליבאי. בשירותו הצבאי מילא תפקיד אב בית דין בבית הדין הצבאי, בדרגת סגן-אלוף. שימש במשך עשרים שנה כאב בית הדין למשמעת של רשות השידור. משנת 1963 ועד למינויו לתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים כיהן כיועץ מקצועי לשרי המשפטים חיים צדוק, שמואל תמיר, משה ניסים ויצחק מודעי. בפעילותו המקצועית עסק רבות בנושאי חקיקה. קידם את חוק הגנת הפרטיות בישראל שנחקק בשנת 1981. כיהן כיושב ראש המועצה הציבורית להגנת הפרטיות בין השנים 1986 עד 2008. בהודעת המועצה הציבורית להגנת הפרטיות ליו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת מיום 1 באפריל 2008 נאמר: "חברי המועצה מבקשים לנצל הזדמנות זו ולהודות לעו"ד קלוגמן על פעילותו החלוצית והמרשימה, רבת השנים, בנושא הגנת הפרטיות. עו"ד קלוגמן היה שותף לחקיקת חוק הגנת הפרטיות, לתיקונים משמעותיים שנעשו בו (למשל פרק ד לחוק שהוא תוצאה של ועדה בראשותו), והוא ליווה את החוק - ואת הגנת הפרטיות בישראל מראשיתם. תרומתו לקידום הנושא בישראל ולהגנת האזרח היא תרומה רבה וחשובה עד מאד." בתקופת כהונתו כמנכ"ל המשרד שימש כיו"ר מועצת רואי חשבון בישראל והפעיל בהרחבה את שיפוטה על עבירות רואי חשבון. כיהן כיושב ראש ועדות בין משרדיות שונות במינוי מטעם ממשלת ישראל. בין היתר - הוועדה להכרה במכללות למשפטים, הוועדה לבדיקת מבנים במזרח ירושלים (ועדת קלוגמן 1992) והוועדה לעניין הסגרת ויליאם נקש לצרפת . בשנת 1992 עמד בראש ועדת היגוי שהוקמה על ידי שרי המשפטים והמשטרה, והמליצה על הקמת מחלקה ארצית לחקירת חשדות לביצוע עבירות פליליות שבביצוען חשודים אנשי משטרה. היחידה (מח"ש) הוקמה באותה שנה במשרד המשפטים בכפיפות לפרקליטות המדינה. בשנת 1994 עמד בראש הוועדה שהמליצה על הקמת הסנגוריה הציבורית במשרד המשפטים, שמטרתה לתת לחסרי אמצעים ייצוג משפטי בהליכים פליליים. הסנגוריה הציבורית החלה בפעילותה בחודש יוני 1996. בעקבות פרסום דו"ח ועדת דוד ליבאי, לעניין עקורי הכפרים איקרית ובירעם שפונו במלחמת השחרור, נתמנה בינואר 1996 לעמוד בראש ועדת מנכל"ים לקידום יישום ההמלצות. פעילות זו נפסקה עם פרישתו ממשרד המשפטים. בשנים 1996–2003 שימש כמנכ"ל לשכת עורכי הדין בישראל והביא לרפורמה בדרכי הניהול והדיווח של הלשכה. כיהן כחבר הוועדה למינוי שופטים שבראשות שר המשפטים בשנים 1996–1998. כן כיהן כדירקטור בבנק הפועלים. משנת 2004 מכהן כחבר המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי. בשנת 2004 הצטרף לפעילות בארגון הבינלאומי של עורכי דין ושופטים יהודיים (IAJLJ) ומכהן כסגן הנשיא ומזכ"ל הארגון ומשנת 2011 כמשנה לנשיא. משנת 2008 עד שנת 2014 עמד בראש הוועדה הסטטוטורית לרישוי חוקרים פרטיים ושירותי שמירה במשרד המשפטים. בינואר 2014 נתמנה, לפי חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג–2012, ליושב ראש ועדת המשמעת להנדסאים וטכנאים מוסמכים. בפברואר 2020 נתמנה כממלא מקום יושב ראש המוסד לבוררות מוסכמת. קלוגמן נשוי ואב לשלוש בנות. הגנת הפרטיות בחקיקה הישראלית - עו"ד חיים קלוגמן
ברוס פורניס

ברוס מקפארלן פורניס (באנגלית: Bruce MacFarlane Furniss נולד ב-27 במאי 1957) הוא שחיין עבר אמריקאי. אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם ושיאן עולם שהתמחה בסגנון מעורב אישי ו-200 מטר חתירה. אחיו, סטיב זכה במדליה אולימפית, במדליה באליפות העולם ושיאן עולם לשעבר ובעל 4 מדליות זהב משני משחקים הפאן אמריקאים. ברוס פורניס נולד בפרזנו, קליפורניה. הוא החל לשחות בגיל 7 על מנת להקל על כאב שממנו סבל עקב דלקת מפרקים. במבחנים האמריקאים לאליפות העולם בשחייה שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה בארצות הברית ביוני 1975 קבע פורניס 2 שיאים עולמיים באותו משחה, ב-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.89 דקות. לאליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה ביולי 1975 הגיע פורניס כשיאן עולם ובתחרות עצמה זכה פורניס בשלוש מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:24.85 דקות, לפני מערב גרמניה (2:29.55 דקות) ואיטליה (3:31.85 דקות). שתי מדליות כסף במשחים האישיים ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.72 דקות, אחרי בן ארצו טים שו (1:51.04 דקות) ולפני בריאן ברינקלי מבריטניה (1:53.56 דקות) וב-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.71 דקות, אחרי שו (3:54.88 דקות) ולפני פרנק פיץ' ממזרח גרמניה (4:01.10 דקות). הוא וחבריו שהיו מועמדים בטוחים לניצחון גם במשחה ל-4x200 מטר חופשי, פסלו. באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בקנזס סיטי, מיזורי באוגוסט 1975 שיפר פורניס במשחה ל-200 מטר מעורב אישי את שיא העולם של אחיו, סטיב ושל דייוויד וילקי מבריטניה בתוצאה של 2:06.08 דקות. באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה פורניס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 1:50.29 דקות לפני חבריו לנבחרת ג'ון נייבר (1:50.50 דקות) וג'ים מונטגומרי (1:50.58 דקות). בשלב המוקדמות קבע פורניס שיא אולימפי חדש (1:50.93 דקות). במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש 7:23.22 דקות, לפני ברית המועצות (7:27.97 דקות) ובריטניה (7:32.11 דקות). הוא קבע את הזמן המהיר בתחרות והיה לשחיין הראשון בעולם שירד מ-1:50 דקות עם "זינוק שליחים" (1:49.56 דקות). לרוע מזלו הוועד האולימפי הבינלאומי החליט באופן לא ברור לבטל את המשחים ל-200 מטר מעורב אישי ומשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (משחה שארצות הברית לא הפסידה עד אז) ובכך מנעו ממנו לזכות בעוד שתי מדליות זהב במשחים שבהם שלט. באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 זכה פורניס במדליית זהב במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 7:20.82 דקות, לפני ברית המועצות (7:28.41 דקות) ומערב גרמניה (7:33.29 דקות). בשנת 1979 סיים פורניס את התואר הראשון בעיתונאות בבית ספר אננברג לתקשורת. פורניס עובד בשיווק ויחסי ציבור. כמו כן הוא בעל טור במגזין השחייה האמריקאי, סווימינג וורלד. הישגיו של פורניס מרשימים עוד יותר לנוכח העובדה שהוא נאלץ להילחם במחלת דלקת חוליות מקשחת (בלטינית Ankylosing spondylitis). בסך הכל שיפר פורניס 10 פעמים את שיא העולם (1 ב-200 מטר מעורב אישי, 4 ב-200 מטר חופשי, ו-5 במשחי שליחים), 19 פעמים את שיא ארצות הברית, זכה ב-11 תוארי אליפות ארצות הברית ו-6 תוארי NCAA. פורניס זכה בשנים 1975 ו-1976 בפרס קיפות'. בשנת 1987 זכה פורניס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. בשנת 2000 ניבחר פורניס לנבחרת השחייה האמריקאית של המאה העשרים לצדם של עוד 25 שחיינים גברים. מדיה וקבצים בנושא ברוס פורניס בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית) ברוס פורניס, באתר olympedia.org BRUCE FURNISS (USA), באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה
בן ארצי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בן ארצי – זמר ישראלי, בנו של שלמה ארצי "בן ארצי" - מוסף לילדים של עיתון הארץ אישים ששם משפחתם בן ארצי אברהם בן-ארצי – אלוף-משנה בצה"ל, מחבר הספר "נפילה מצוק גבוה" אפרים בן ארצי – אלוף בצה"ל, ראש אגף האפסנאות (אג"א) בשנים 1950 - 1952. יוסי בן-ארצי – פרופסור מן המניין בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה ורקטור האוניברסיטה ישראל בן ארצי – סרג' לנדסמן, אבי תורת המכ"ם בישראל ניר בן ארצי – מקובל ומנהיג קהילה בישראל צדוק בן ארצי – רב צבאי רות בן ארצי – פרופסור למדע המדינה שלמה בן ארצי – כלכלן ישראלי שמואל בן ארצי (האן) - מחנך, משורר וסופר, אביהם של שרה נתניהו, חגי בן ארצי ומתניה בן ארצי מתניה בן ארצי – פרופסור מן המניין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, אחיה של שרה נתניהו ואביו של סרבן הגיוס יונתן בן ארצי חגי בן ארצי – איש חינוך ומרצה למחשבת ישראל, לתנ"ך ולתלמוד שרה בן ארצי – שם הנעורים של שרה נתניהו, אשתו של בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל ארצי
1847

שנת 1847 היא השנה ה-47 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1847 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 4 בינואר – סמואל קולט מוכר את האקדח התופי הראשון שייצר לממשלת ארצות הברית 13 בינואר – מלחמת ארצות הברית–מקסיקו: נחתם הסכם קאוונגה המסיים את הלחימה בקליפורניה 23 בפברואר – קרב בואנה ויסטה במסגרת מלחמת ארצות הברית–מקסיקו: כוחות ארצות הברית הודפים את כוחותיו של סנטה אנה 24 ביולי – לאחר מסע של 17 חודשים מגיעים בריגהאם יאנג ו-148 מורמונים לעמק סולט לייק, שם יקימו את סולט לייק סיטי 26 ביולי – ליבריה זוכה בעצמאות 10 בספטמבר – התיאטרון הראשון בהוואי נפתח 1 באוקטובר – מריה מיטשל נהיית האישה השנייה שגילתה כוכב שביט, אחרי קרוליין הרשל 24 בנובמבר – הממציא האמריקאי ג'וסף גלידן (Joseph Farwell Glidden) ממציא את גדר התיל המסחרית הראשונה 11 בפברואר – תומאס אלווה אדיסון, מגדולי הממציאים בכל הזמנים (נפטר ב-1931) 3 במרץ – אלכסנדר גרהם בל, ממציא (נפטר ב-1922) 27 במרץ – אוטו וולך, כימאי גרמני יהודי (נפטר ב-1931) 10 באפריל – ג'וזף פוליצר, עורך ומו"ל עיתונות אמריקאי (נפטר ב-1911) 1 באוגוסט – פרנסיס וייט, פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-1922) 5 בספטמבר – ג'סי ג'יימס, פורע-חוק מהמערב הפרוע של ארצות הברית (נרצח ב-1882) 2 באוקטובר – פאול פון הינדנבורג, איש צבא ומדינאי גרמני (נפטר ב-1934) 8 באוקטובר – רוז סקוט, פעילה למען זכויות נשים באוסטרליה (נפטרה ב-1925) 2 בנובמבר – ז'ורז' סורל, פילוסוף וסוציולוג צרפתי, תאורטיקן חשוב בזרם הסינדיקליזם המהפכני (נפטר ב-1922) 8 בנובמבר – ברם סטוקר, סופר אירי (נפטר ב-1912) 8 בנובמבר – ז'אן קזימיר-פרייה, מדינאי צרפתי, נשיאה החמישי של הרפובליקה הצרפתית השלישית (נפטר ב-1907) 26 בנובמבר – דאגמאר, נסיכת דנמרק (מריה פיודורובנה), רעייתו של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה (נפטרה ב-1928) 16 בדצמבר – פרדיננד אסטרהאזי, קצין צרפתי שמכר בסוף המאה ה-19 סודות צבאיים לגרמניה (נפטר ב-1923) 9 במרץ – מרי אנינג, פליאונטולוגית בריטית (נולדה ב-1799) 15 במאי – דניאל או'קונל, פוליטיקאי אירי (נולד ב-1775) 22 באוקטובר – הנרייטה הרץ, סופרת יהודייה-גרמנית מומרת ובעלת סלון ספרותי בתקופת הסער והפרץ (נולדה ב-1764) 4 בנובמבר – פליקס מנדלסון-ברתולדי, מלחין (נולד ב-1809) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1847 התחילה ביום כ"ה בטבת ה'תר"ז (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-י"ג בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1847 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1847 במדע‎ ילידי 1847‎ נפטרים ב-1847‎ מדיה וקבצים בנושא 1847 בוויקישיתוף
.30-06 ספרינגפילד

כדור ה-30-06. ספרינגפילד (מכונה "שלושים-אפס-שש", "thirty-ought-six") או 7.62x63 מ"מ בשיטה המטרית, נכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1906 (ומכאן ציון ה-"06"). הכדור יועד לשימוש ברובים ובמקלעים, והוא החליף את כדורי ה-30-03., 6 מ"מ לי צי (Lee Navy‏ mm‏ 6), וה-30. צבא ארצות הברית (US Army‏ 30.), והפך לכדור התחמושת הסטנדרטי לנשק קל בצבא ארצות הברית. הכדור שימש ככדור התחמושת העיקרי לנשק קל בצבא ארצות הברית במשך כ-50 שנה, עד שהוחלף לבסוף על ידי כדור ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו. כדור ה-06–30. יצא משירות צבאי בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, אך הוא נותר הכדור הפופולרי ביותר למטרות ציד בארצות הברית, ואחד הפופולריים למטרה זו בעולם. בכדור השתמשו ברובים הבאים: ספרינגפילד (רובה) M1917 בראונינג M1918 M1919 בראונינג M1 גאראנד הכדור משמש ככדור עיקרי לציד במדינות רבות בעולם, כגון, גרמניה ארצות הברית קנדה ואזורים נרחבים באפריקה. הוא משמש לציד של אייל פרדי לבן-זנב אייל פרדי שחור-זנב ודוב גריזלי. בקנדה משמש הכדור גם לציד של דוב שחור הכדור יעיל עד 300 מטר, כדי לפגוע במטרות רחוקות יותר משתמשים בכדורים חזקים יותר כמו 300. וינצ'סטר מגנום, או כל קליבר אחר בסדרת ה־300. או 338. באפריקה, משתמשים בכדור נגד אנטילופות, והכדור פוגע במשקל כבד של 1000 קילוגרם. עד 300 מטר הכדור עובד מעולה, כמו ה-300. וינצ'סטר, וציידים רבים מעדיפים את הכדור הזה, במקום את הסדרה של מגנום. הכדור הזה מנצל היטב את האנרגיה שלו ב-300 מטר, ומחסניות מודרניות של הכדור עדיפות בהרבה על מחסניות של .300 וינצ'סטר ישנות בזכות כוח האנרגיה. ה30.06. הוא הכדור הנפוץ ביותר לציד לפני 0.338 לפואה מגנום ו-270. וינצ'סטר. לצד השימוש הנרחב בכדור, ה-30.06 הוא כדור מועדף גם בזכות כוח הרתע המתון שלו. הכדור נרתע לאחור קצת פחות מ-60 סנטימטר, ונורה יחסית לאט מקנה הרובה. כוח הרתע הקטן עוזר בדיוק הירייה, וגורם בציד לאובייקט שנורה ל-המטומה, מבלי לאבד כוח וגובה. יש מספר גדול של כדורים שמשתמשים בהם למטרה זו, כולל הקליע הנפוץ ביותר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. ניתן תמיד לטעון מחדש את הכדור ללא בעיות, והוא נחשב לכדור טוב. בדרך כלל אין בעיות באספקה כי המחסנית נפוצה בכל העולם. בסבאלברד משתמשים גם בכדור להגנה עצמית מפני דוב קוטב, ויש לזה יעילות טובה. מדיה וקבצים בנושא .30-06 ספרינגפילד בוויקישיתוף
הנבואה

האם התכוונתם ל... נבואה – התגלות ידיעות על העבר ועל העתיד הנבואה (סרט, 2009) – סרט אסונות אפוקליפטים אמריקאי מסוגות המתח, מדע בדיוני ופעולה. הנבואה (סרט, 1995) – הסרט הראשון בטרילוגית מתח בכיכובו של כריסטופר ווקן הנבואה (סרט, 1982) – בניב אינדיאני: Koyaanisqatsi ("קויאניסקאטסי", מילולית: חיים מתפרקים, חיים לא מאוזנים), סרט קולנוע משנת 1982 בבימויו של ג'פרי רג'יו
טורקמנבאשי

בטורקמנית: "אבי הטורקמנים" האם התכוונתם ל... ספרמורט ניאזוב – הנשיא הראשון של טורקמניסטן טורקמנבאשי (עיר) – עיר בטורקמניסטן, לשעבר נקראה קיזיל-סו וקרסנובודסק