laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברכת שהכל נהיה בדברו

ברכת "שֶׁהַכֹּל נִהְיָה בִּדְבָרוֹ" היא אחת מברכות הנהנין שיש לברך לפני האכילה. ברכת שהכל נתקנה על כל מאכל שאינו מהצומח, כגון בשר, חלב, ביצים ופטריות, וכן על כל המשקים מלבד יין ושמן זית. ככלל, ברכת שהכל היא הברכה על כל מאכל שאין לו ברכה מיוחדת אחרת. כמו כן תיקנו לברך 'שהכל' גם על מאכל שמקורו מן הצומח במקרה שהוא נאכל שלא כפי הדרך הרגילה לאכלו, כגון אכילת תפוח אדמה חי או פירות מקולקלים שעדיין ראויים קצת לאכילה. ברכה זו היא ברכה ראשונה, כלומר אומרים אותה לפני האכילה ואסור להפסיק בינה לבין האכילה. הברכה אינה כוללת בתוכה פירוט מסוים בדומה לברכות האחרות המפרטות את סוג המזון, כגון לחם, תבשיל או פרי, אלא משמשת כהודאה כללית "שהכול נהיה בדברו" ולכן היא פוטרת את כל סוגי המאכלים שאין עליהם ברכה ספציפית, ובדיעבד, גם אם עשו ברכה כזו על כל סוג אוכל אחר – היא פוטרת. בנוגע לדין אם בירכה על לחם ויין ראו להלן. ברכת שהכל נתקנה על מאכלים שאין גידולם מן הארץ, כגון מאכלים שמקורם בבעלי חיים - בשר דגים וביצים, או שמקורם אינו מהקרקע, כגון מים, החורגים מן הכלל הזה הן הפטריות שאפילו שהן גדלות בקרקע ברכתן שהכל, מכיוון שמבואר בתלמוד שיניקתן היא מהאוויר והן אינן יונקות מהקרקע. כמו כן מאכלים שברכתם המקורית אינה שהכל והתקלקלו או שהשתנתה צורתם עד שאין נכרת צורתם המקורית, כגון פירות שנטחנו, ברכתם שהכל וכן פירות בוסר שלא הבשילו. עַל דָּבָר שֶּׁאֵין גִּדּוּלוֹ מִן הָאָרֶץ - אוֹמֵר שֶׁהַכֹּל. עַל הַחֹמֶץ וְעַל הַנּוֹבְלוֹת וְעַל הַגּוֹבַאי - אוֹמֵר שֶׁהַכֹּל. עַל הֶחָלָב וְעַל הַגְּבִינָה וְעַל הַבֵּיצִים - אוֹמֵר שֶׁהַכֹּל. רַבִּי יְהוּדָה אוֹמֵר, כָּל שֶׁהִיא מִין קְלָלָה - אֵין מְבָרְכִין עָלָיו: — משנה, מסכת ברכות, פרק ו', משנה ג' בברייתא המובאת בתלמוד נאמר: "תנו רבנן: על דבר שאין גדולו מן הארץ, כגון בשר בהמות חיות ועופות ודגים אומר שהכל נהיה בדברו. על החלב ועל הביצים ועל הגבינה אומר שהכל". בהמשך הברייתא מפורט, כי לא רק על אוכלים שאינם מיני מזון (בורא מיני מזונות או המוציא לחם מן הארץ) או יין או פירות העץ או הארץ - מברכים "שהכול", אלא גם על מהמינים המנויים, אם נתקלקלה צורתם ואינם במעלה הרגילה של לחם, פרי העץ או האדמה, כמו הפת שעפשה, יין שהקרים, או תבשיל שעבר צורתו, גם עליהם אומר שהכל. כמו כן, על המלח ועל הזמית ועל כמהין ופטריות אומר שהכל, למרות שהם בוקעים מתוך הארץ או גדלים עליה (פטריות), אין הם יונקים מים ממנה אלא מהאוויר. בתלמוד נחלקו רבי יוחנן ורב זירא האם ברכת שהכל פוטרת בדיעבד גם לחם ויין או שמא משום חשיבותם של מאכלים אלו הם צריכים דווקא את ברכתם המיוחדת. לדעת ר' זירא לא פטר ולדעת ר' יוחנן פטר. להלכה נפסק כר' יוחנן ואף מאכלים אלו נפטרים בברכה זו. הרב אליעזר מלמד, על מה מברכים שהכל באתר פניני הלכה הערך "ברכת שהכל נהיה בדברו", באתר ויקישיבה לדעת הגר"א (מעשה רב עו) והחכמת מנוח (הובא במגן אברהם סימן ר"ד סעיף קטן י"ד) יש לומר: נהיֶה, בסגול מאחר שהוא לשון הווה, וכן כתב בערוך השולחן. אבל לדעת המגן אברהם (סימן קס"ז סעיף קטן ח') יש לומר בלשון עבר, נהיָה, בקמץ תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ', עמוד ב'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
חמסין

חַמְסִין (בערבית خمسين – ח'מסין) הוא רוח מדברית חמה ויבשה המנשבת באזור צפון אפריקה והמזרח התיכון, בדומה לסירוקו וסמום. התופעה נגרמת בשל שקעים ברומטריים (מהסוג המכונה בישראל שקע שרבי) שנעים ממדבר סהרה מזרחה לאורך חופיו הדרומיים של הים התיכון בתקופה שבין חודש פברואר לחודש יוני. החמסין מנשב בעיקר במצרים, שם הוא מופיע בסביבות חודש אפריל, ומביא עמו כמויות אדירות של אבק וחול ממדבר סהרה. במהלך החמסין הרוחות מגיעות למהירות של 140 קמ"ש והטמפרטורה עולה בשיעור של עד 20 מעלות צלזיוס על פני פרק זמן של שעתיים. על פי האמונה הערבית העממית, מספרם של ימי החמסין בשנה הוא חמישים, ומכאן שמה של תופעה זו. זאת, אף על פי שהחמסין אינו מנשב בדרך כלל בתדירות של יותר מפעם בשבוע. ישנה סברה נוספת שחמישים ימי החמסין מקבילים לחמישים הימים שבין חג הפסחא לחג הפנטקוסט. במהלך מסעו של נפוליאון במצרים התקשו החיילים הצרפתים לעמוד בפני החמסין. בעת שהמקומיים הלכו לתפוס מחסה, החיילים הצרפתים התעלמו מהמתרחש עד שכבר היה מאוחר מדי. באופן דומה, גם במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה נאלצו החיילים הגרמנים וחיילי בעלות הברית לעצור באמצע הקרב בשל חסימת שדה הראייה וההפרעות האלקטרו-מגנטיות. הפרעות אלו נגרמו כתוצאה מהחמסין והוציאו מכלל שימוש את המצפנים. בעברית החמסין משמש כשם נרדף לשָׁרָב אף שאלה הן שתי תופעות שונות, שכן השרב מאופיין בגלי חום וביובש אך בלי הרוח החזקה האופיינית לחמסין, השרב מופיע בארץ ישראל בעיקר בתקופות המעבר, בין חורף לאביב ובין הקיץ לסתיו. מטאורולוגיה - מונחים רוחות סנטה אנה שרב וחמסין, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏23 באפריל 2014 רוביק רוזנטל‏, חמסין, באתר "הזירה הלשונית", 28 באוקטובר 2014 ננה אריאל, מתלוננת על החום, איזה חום: הפואטיקה של החמסין, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2015 אילון גלעד, המקור האמיתי של החַמְסִין, באתר הארץ, 23 באפריל 2019 חמסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מחבר לא ידוע, Egypt Climate and Weather‏, Tour Egypt. שרב וחמסין, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏23 באפריל 2014 Burleigh, Nina (2007). Mirage. New York: Harper. P. 135. DeBlieu, Jan (1998). Wind. New York: Houghton Mifflin. P. 57.
השאלה האחרונה

השאלה האחרונה (באנגלית: The Last Question) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי סופר המדע בדיוני אייזק אסימוב בשנת 1956. הסיפור הוא חלק מסדרה של סיפורים בעלי קשר רופף אודות מחשב דמיוני שנקרא מולטיוואק. ביצירת מולטיוואק, אסימוב המשיך את המגמה של הריכוזיות שאפיינה את טכנולוגיות המחשוב של שנות החמישים, עד כדי יצירת מחשב עולמי בעל ריכוזיות מוחלטת. אסימוב חשב שסיפור זה הוא הטוב ביותר שכתב, ומיקם אותו קצת מעל לילד קטן ומכוער. הסיפור תורגם לעברית ב-1972 ושוב ב-2005 בקובץ 'מחר כפול תשע'; יצא בעברית גם כחלק מקובץ כתבי אייזיק אסימוב חלק 2 ב-2010. הסיפור מספר אודות מחשב אנלוגי שנקרא מולטיוואק אשר במהלך שבע סצנות מוצגת האבולוציה הן של המחשב והן של האנושות. הראשונה מביניהן מתרחשת בשנת 2061, ובכל אחת משש הסצנות הראשונות דמות מציגה למחשב שאלה חוזרת - כיצד ניתן למנוע את האיום של השמדת האנושות שתגרם על ידי מות היקום (כאשר החום ביקום ישתווה לכל אורכו ויתקרב לאפס המוחלט). הדמויות בסיפור מציגות את השאלה בצורה הבאה: "האם ניתן להפוך את החוק השני של התרמודינמיקה?". בכל פעם שהשאלה נשאלת, המחשב עונה כי "אין די נתונים על מנת לתת תשובה בעלת משמעות". בסצנה האחרונה, האנושות שכבר התמזגה לישות חושבת אחת מביטה ביקום שמתקרב למצב של אנטרופיה מוחלטת ושואלת את המחשב הקוסמי, שהוא שיא התפתחותו של מולטיוואק, את השאלה בפעם האחרונה. המחשב הקוסמי עדיין לא מסוגל לענות, אך ממשיך להרהר בשאלה. הוא קיים בעל חלל, מחוץ לחלל וזמן נורמלי, כך שמות היקום לא משפיע עליו. בסוף הסיפור המחשב הקוסמי מוצא את הפתרון, אך לא נשאר למי לתת את התשובה. לכן הוא מחליט ליישם את התשובה ולהפוך את כיוון האנטרופיה וכך ליצור את היקום מחדש. הסיפור מסתיים בהצהרתו של המחשב, "'יהי אור', ויהי אור...". בסיפור מציג אסימוב מספר רעיונות קלאסיים של מדע בדיוני: מחשב בעל יכולת חישוב גבוהה מאוד, אשר ככל שהוא מתפתח עולה יכולת החישוב שלו ובמקביל מצטמצם גודלו הפיזי. התפשטות של האנושות למערכות כוכבים ולגלקסיות אחרות, עד לכיבוש החלל כולו. ניצול הכוכבים כמקורות אנרגיה לפעילות האנושית. התגברות על ההזדקנות ולבסוף אף על המוות. ניתוק של פעולת החשיבה מהגוף ו"איחוד מחשבות" (מעין טלפתיה) כלל אנושית. סוף הסיפור מאחד דת, פילוסופיה ומדע. אסימוב כותב: "כל השאלות האחרות נענו, ועד ששאלה אחרונה זו תיענה גם כן, המחשב לא יוכל לשחרר את תודעתו." רמז לכך שלאחר יצירת היקום החדש ישחרר המחשב את תודעתו, בדומה לפילוסופית הדאיזם שעל פיה, אל יצר את היקום ואז נפרד ממנו. מות החום של היקום
סשה פיטרס

סשה פיטרס (באנגלית: Sasha Pieterse;‏ נולדה ב-17 בפברואר 1996) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית ילידת-דרום אפריקה. ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאליסון דילורנטיס (אנ') בסדרת המסתורין לנוער "שקרניות קטנות" (2010 - 2017) מבית רשת Freeform ובהמשכו "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" (2019). פיטרס נולדה ביוהנסבורג, דרום אפריקה ב-17 בפברואר 1996 למשפחה אפריקנרית, ובגיל 5 היגרה עם משפחתה לארצות הברית שם גדלה תחילה בלאס וגאס לפני שהשתקעו בלוס אנג'לס. פיטרס קיבלה חינוך ביתי וסיימה את לימודיה בגיל 14. הוריה היו צוות ריקוד אקרובטי מקצועי שהופיע ברחבי העולם, ופיטרס נהגה להופיע איתם על הבמה. סוכן שחקנים החתים אותה על חוזה, ומאז היא עוסקת בדוגמנות ובמשחק. פיטרס החלב לדגמן ולהופיע בפרסומות בגיל ארבע. היא הופיעה בפרסומת למוצרי לחם "Wenner" בגיל חמש, ומאוחר יותר הופיעה על שלט חוצות ארצי של רשת סלוני היופי סופרקאטס (אנ') ודגמנה בתצוגת האופנה של מייסי'ס. פיטרס הופיעה בפרסומות טלוויזיה רבות, בהן "Nesquik" ו"צמיגי פיירסטון". החלה לשחק בגיל 6, בתפקיד באפי במהדורה המחודשת של האחים וורנר לסדרת הקומדיה הפופולרית "מצב משפחתי" עם גארי קול. ב-2004 הופיעה בתפקידים קטנים ב"סטארגייט SG-1" ובסדרה "האוס", בה גילמה חולת סרטן. בשנת 2005 השיחקה בסרט "הרפתקאותיו של הילד-כריש" ובסרט הטלוויזיה "מבוקש" עם גארי קול, שכיכב לצידה ב"מצב משפחתי". בשנת 2010 לוהקה לתפקיד אליסון דילורנטיס בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות" מבית רשת Freeform, המבוססת על סדרת ספרים באותו שם של שרה שפרד. פיטרס הייתה בת 13 באותה העת, והשחקנית הצעירה ביותר בצוות. פיטרס הופיעה גם בתפקיד קטן בסרט "אקס-מן: ההתחלה" (2011). בשנת 2013 שיחקה בסרט "G.B.F" (החבר הטוב ביותר) בתפקיד ״פוסט ברוקס״. ב-2018 שיחקה בסרט הדרמה "רשימת הכבוד". ב-2019 החלה לשחק בסדרת הספין אוף "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות". בשנת 2022 שיחקה בשתי סרטי לייב-אקשן מקוריים של נטפליקס "אייבי ובין ורוח הרפאים" ו"אייבי ובין: מוכרחות לרקוד" בדמותה של ארובה טייט; הסרטים מבוססים על סדרת ספרי הילדים - אייבי + בין מאת אנני בורוז. ב-22 בדצמבר 2015, פיטרס התארסה לבן זוגה בשנים האחרונות, הדסון שיפר. הם נישאו ב-27 במאי 2018 בטירת לסלי בגלאסלו, אירלנד. בנם הבכור נולד בנובמבר 2020.החל משנת 2022, המשפחה מתגוררת בנאשוויל, טנסי. מדיה וקבצים בנושא סשה פיטרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סשה פיטרס סשה פיטרס, ברשת החברתית פייסבוק סשה פיטרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סשה פיטרס, ברשת החברתית אינסטגרם סשה פיטרס, סרטונים בערוץ היוטיוב סשה פיטרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סשה פיטרס, באתר AllMovie (באנגלית) סשה פיטרס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סשה פיטרס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סשה פיטרס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
סטרובוסקופ

סְטְרוֹבּוֹסְקוֹפ הוא מכשיר המיועד לצפייה בעצמים נעים, בהפרשי זמן קבועים. המכשיר משמש למדידת אותה תנועה ולחקירתה. לרוב משמש הסטרובוסקופ לצפייה בתנועה מחזורית מהירה. גליל שבהיקפו מספר זוגי של חריצים (מקבילים לציר הגליל) במרווחים קבועים. הצופה מביט בעצם הנע מבעד לזוגות חריצים נגדיים, בזמן שהגליל מסתובב סביב צירו בתדירות הרצויה. תדירות הצפייה היא מכפלת תדירות הסיבוב במספר החריצים. אפשרות אחרת היא שימוש בזוג חריצים - אחד קבוע והשני חולף על פניו בתדירות הרצויה. צפייה דרך חריץ אחד שנע לא מביאה לתוצאה הנדרשת. הסטרובוסקופ המכני מבוסס על המצאות דומות מהמאה ה-19, ששימשו להצגת סרטונים קצרים, כגון הפנקיסטיסקופ, והזואיטרופ. מקור השם "סטרובוסקופ" בשמה של אחת מהמצאות אלה. ביוונית, סטרובוס (στρόβος) פירושו סחרור. ערך מורחב – מבזק נורה מהבהבת בתדירות שניתנת לשינוי. לצורך כך דרושה נורה שיכולה להדלק ולכבות בזמן קצר בהרבה מזמן המחזור, למשל נורת התפרקות חשמלית בגז, או דיודה פולטת אור. המבזק המחזורי הומצא בשנת 1931, על ידי הרולד יוג'ין אדג'רטון מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, לחקר תנועת מנוע סינכרוני. לשימוש בסטרובוסקופ השפעה מיוחדת על מראיתה של תנועה מחזורית מהירה: כאשר תדירות הצפייה   f s {\displaystyle \ f_{s}} היא שבר יסודי מתדירות תנועת העצם   f r {\displaystyle \ f_{r}} , העצם יראה נייח. אם תדירות הצפייה נמוכה במעט מתדירויות אלה, יידמה כי העצם נע באיטיות קדימה (בכיוון התנועה האמיתי). אם תדירות הצפייה גבוהה במקצת, יידמה כי העצם נע לאחור. באופן כללי יותר, כאשר יחס התדירויות,   f r / f s = n / m {\displaystyle \ f_{r}/f_{s}=n/m} , הוא שבר (מדומה או אמיתי) מצומצם עם מכנה,   m {\displaystyle \ m} , קטן, העצם עשוי להיראות במנוחה ב-   m {\displaystyle \ m} מקומות לאורך מסלולו, בו זמנית. עם שינוי תדירות הצפייה בקרבת תדירויות אלה, יידמה כי דמויות העצם נעות באיטיות קדימה או אחורה. תדירות תנועה זו נתונה על ידי:   f w = f r − n m f s {\displaystyle \ f_{w}=f_{r}-{\frac {n}{m}}f_{s}} . עבור עצם מסתובב בעל סימטריה סיבובית   N {\displaystyle \ N} , למשל גלגל עם   N {\displaystyle \ N} חישורים, יש להכפיל את   f r {\displaystyle \ f_{r}} במספר זה. מספר החישורים הנצפה יהיה   m N {\displaystyle \ mN} . פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסטרובוסקופ משמש בעיקר לצפייה בגופים מסתובבים או רוטטים, ומדידת התדירות שלהם. אקדח הצתה למנוע בעירה פנימית הוא מבזק מחזורי, המשמש לקריאת הזווית של גל הארכובה ברגע ההצתה. סטרובוסקופיה של שפתות הקול משמשת לבדיקה רפואית של צרידות. כיול תדירות הסיבוב של מכשיר פטיפון, בעזרת נורת גז, שמאירה בתדירות כפולה משל רשת החשמל, ושנתות מתאימות על היקף הפלטה המסתובבת, או על התקליט. טיונר סטרובוסקופי לכיוון כלי נגינה. גלגל שבהיקפו שנתות מסתובב בתדירות מתאימה לגובה הצליל המיועד, מואר בסנכרון עם אות השמע. זהו הטיונר המדויק ביותר. בבתי דפוס, משמש מבזק מחזורי לבקרת איכות בזמן הדפסה מהירה ומתמשכת. המבזק מאיר בקצב שבו מודפסים עמודים זהים. אשליית גלגל העגלה Van Veen, Frederick (1966) Handbook of Stroboscopy, General Radio Company, West Concord, Massachusetts, USA סטרובוסקופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סיניה נתניהו

סיניה נתניהו (נולדה בשנת 1965) היא ד"ר לכלכלה, מומחית לכלכלת משאבי טבע ותשתיות מים. שימשה בתפקיד המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה מיוני 2011 ועד לאוגוסט 2018. נולדה בישראל ליעקב ונעמי הללי. למדה לתואר ראשון במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת מרילנד בארצות הברית, ואת עבודת הדוקטורט עשתה באוניברסיטה זו בתחום כלכלת חקלאות ומשאבי טבע. במשך השנים עסקה בשירותי ייעוץ בתחומי סביבה וכלכלה לממשלות בישראל ובחוץ לארץ ולארגונים בינלאומיים ובהם אונסק"ו והאיחוד האירופי. בין 1998 ל-2005 הייתה חברת סגל אוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע במחלקה להנדסת תעשייה וניהול ומרצה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2009–2011 עבדה כמנהלת בכירה בחטיבת הפיתוח העסקי של חברת תה"ל לתכנון מים ועסקה במימון הפרויקטים שהחברה מפתחת בישראל ומחוץ לישראל. ביוני 2011 התמנתה למדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, ופרשה מתפקידה באוגוסט 2018 לאחר 7 שנים בתפקיד. בסוף 2020 מונתה למנהלת התוכנית לסביבה והערכת השפעות בריאותיות באזור אירופה בארגון הבריאות העולמי. ב-1998 ערכה יחד עם מנחה הדוקטורט שלה, פרופסור ריצ'רד ג'סט (אנ'), את הספר "Conflict and Cooperation on Trans-Boundary Water Resources (Natural Resource Management and Policy)" העוסק בקונפליקטים ושיתופי פעולה סביב מקורות מים חוצי גבול מדינתי. הייתה נשואה לפרופ' נתן נתניהו ולהם בן ובת. הדר חורש, "מחירי המים נמוכים מדי", באתר nrg‏, 8 בינואר 2011 "סיניה נתניהו פורשת מתפקידה", באתר אינפוספוט, 20 באוגוסט 2018 שמעון וילנאי, ריאיון החודש עם סיניה נתניהו, "יבול שיא", 13 באוגוסט 2020, עמ' 20-12 סיניה נתניהו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה שמעון וילנאי, ריאיון החודש עם סיניה נתניהו, "יבול שיא", 13 באוגוסט 2020, עמ' 12 שמעון וילנאי, ריאיון החודש עם סיניה נתניהו, "יבול שיא", 13 באוגוסט 2020, עמ' 20
שמואל פרסוב (אמן)

שמואל פֶּרְסוֹב (א' באדר ה'תרמ"ה, 20 בפברואר 1885 – כ"ח בטבת ה'תשכ"א, 16 בינואר 1961) היה אמן ישראלי יליד רוסיה. פרסוב נולד בפּוֹצֶ'פּ שברוסיה. עד גיל 18 למד בישיבה מסורתית מקומית. ביחד עם בניו של הרב, אורי ניסן גנסין ומנחם גנסין, החל לעסוק באמנות, ובשנת 1905 עלה לארץ ישראל והצטרף למחזור הראשון של תלמידי "בצלאל" כתלמיד בכיתה העליונה. לאחר סיום לימודיו שימש פרסוב כראש המחלקה לעיצוב פיליגרן ב"בצלאל" והיה מעורב בניהול "מושבת בצלאל" בבן שמן. בשנת 1908 נישא לפועה הילמן (1885–1963), שאותה הכיר במטבח הפועלים בירושלים. לזוג נולדו חמישה ילדים, בהם בועז פרסוב, שהיה חבר ב"קבוצת הרועים" בשייח' אבריק ונפטר בשנת 1936 (נקבר בבית הקברות של אגודת השומרים), ושחקן הקולנוע והתיאטרון נחמיה פרסוף. ב-1913 היה שותף ביחד עם זאב רבן ומאיר גור אריה בהקמת בית המלאכה לאמנות "מנורה". בנוסף לפעילותו בבצלאל היה פרסוב חבר מפלגת "הפועל הצעיר" וחבר "חובבי הבמה העברית". בשנת 1923 היגר פרסוב לארצות הברית. משפחתו הצטרפה אליו ב-1929. בשנת 1949 חזר לישראל ושימש כמורה בבית הספר "מאיר שפיה". בשנותיו האחרונות התגורר בקיבוץ שדות ים, שם התגוררה בתו, תמר. ב-16 בינואר 1961, נפטר ונקבר בבית העלמין קיסריה. דוד תדהר (עורך), "שמואל פרסוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4213 ראו בועז פרסוב באתר נזכור. "אוהל על הגבעה - עבר והווה" באתר ספרייה ומרכז הנצחה קריית טבעון. דודו דיין, טבע הדברים, אוהל, אבנים ואהבה: קבר שומר בקריית טבעון, באתר ynet, 12 בדצמבר 2010. שמואל פרסוב, באתר BillionGraves ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דלתא B

הדלתא B או תור-דלתא B היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור תשעה לוויינים בין 1962 ל-1964. הטיל היה נגזרת של התור-דלתא והיה בן למשפחת טילי הדלתא. שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר 1. כל השיגורים בוצעו ב-LC-17B מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה למעט השיגור האחרון. שיגורו המפורסם ביותר הוא שיגור הלוויין סיינקום-2 שהיה ללוויין הראשון שהושם במסלול גאוסטציונרי (סיינקום-1 היה אמור להיות הראשון וגם הוא שוגר על משגר דלתא B אך כשל חלקי גרם ללוויין להגיע למסלול הלא נכון). משגר לוויינים מדיה וקבצים בנושא דלתא B בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Delta B (אנגלית)
מערכת ניהול תוכן

מערכת ניהול תוכן (באנגלית: Content Management System, בקיצור: CMS) היא יישום מחשב אשר מיועד לניהול, עריכה ופרסום תכנים באתר אינטרנט או אינטראנט (פנים ארגוני). המערכת מאפשרת בדרך כלל הרשאות למספר משתמשים. מערכת ניהול תוכן נועדה לפשט יצירה ותחזוקה של אתרי אינטרנט. בעזרת CMS ניתן לערוך, ליצור ולנהל תוכן, ללא יכולות טכניות מורכבות. מערכות אלה מאפשרות פרסום של דפי אינטרנט עשירים בתכנים, כגון: דפי חדשות, פוסטים, דפי וויקי, דפי מידע, רשימות, לוחות שנה דינמיים. מלבד זאת, משמשות כפלטפורמות לאתרים כגון: בלוגים, אתרי תדמית, אתרים עסקיים, חנויות, פורטפוליו וכדומה. תכונה חשובה שיש למערכות ניהול תוכן היא האופציה להוסיף MetaData – מידע אודות המידע, נמצא "מעל" הנתונים, מתאר את התכונות של הנתונים ברמת הפשטה גבוהה. בעזרת מטא-דאטה ניתן לתייג קבצים, דפי אינטרנט וישויות נוספות. מטא-דאטה מאפשר לנו לחפש בצורה חכמה יותר ולקטלג מידע בצורה קלה ואינטואיטיבית על ידי מילות מפתח (כמו שאנחנו עושים עם האש-טאגס ברשתות החברתיות, שהוא סוג של מטא-דאטה). את מערכות ניהול התוכן ניתן לחלק לשתי קטגוריות: מוצרי מדף בקוד סגור (Wix, SharePoint) ומוצרי מדף בקוד פתוח (WordPress, ג'ומלה ו-Ghost). אתרי אינטרנט עושים שימוש במערכות ניהול תוכן (מוצרי מדף סגורים, וכאלה אשר עושות שימוש בקוד פתוח). המערכת הכי פופולרית מבחינת כמות משתמשים היא WordPress. בעשור השני של המאה ה-21 נעשה מאמץ להנגיש את מערכות ניהול התוכן לציבור ולפשט את תהליך בניית האתרים. חברות מסחריות רבות לקחו על עצמן את הצורך לפשט את תהליך בניית האתרים ויצרו מערכות Drag and Drop ("גרירה") לבניית אתרים. אחת המערכות הפופולריות ביותר כיום היא Wix אשר מאפשרת בנייה של אתרים פשוטים במהירות. מערכת ניהול תוכן שנעשה בה שימוש נרחב אצל גופים וחברות גדולות היא SharePoint המתאפיינת בפונקציונליות רבה, אינטגרציה לכלי "אופיס", רמת אבטחה גבוה ועמידה בעומסים. מערכות נפוצות: דרופל ג'ומלה וורדפרס Google Sites SharePoint Umbraco מערכות ויקי כגון מדיה-ויקי בנוסף למערכות ניהול תוכן כלליות, המאפשרות שליטה נרחבת בתוכן האתר ובעיצובו, נפוצות גם מערכות ניהול תוכן ייעודיות, לניהול בלוגים, לניהול פורומים וכדומה. מערכות ניהול תוכן מאפשרות יצירה ועריכה של דפי אינטרנט בלי להכיר את תגיות HTML שביסודן של דפים אלה, באמצעות ממשק משתמש נוח (לעיתים ממשק WYSIWYG המאפשר לערוך תוכן בצורה שבה המשתמש רואה את התוצר הסופי של איך התוכן יראה כמו בעורך תמלילים). בניית אתר אינטרנט מדיה וקבצים בנושא מערכת ניהול תוכן בוויקישיתוף יונית רושו, איך תדעו באיזה פלטפורמה לבנות את האתר הבא שלכם, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2012 מערכת ניהול תוכן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גשר בן-אליעזר

גשר בן-אליעזר הוא גשר על נחל הירקון בתחומי העיר תל אביב המחבר את שדרות רוקח דרך רחוב התערוכה עם רחוב דיזנגוף ורחוב הירקון. ב-23 בפברואר 1938, תקופה של שגשוג והתרחבות של העיר תל אביב, הונחה אבן פינה לגשר, בטקס רב רושם בנוכחות ראש העיר ישראל רוקח והנציב העליון סר ארתור ווקופ שהיה אז ביום סיור ופרידה מתל אביב עם סיום תפקידו. פרנסי תל אביב הבטיחו לווקופ שהגשר ייקרא על שמו, בשל תרומתו לפיתוח תל אביב ואהדתו לנושא הציוני. אולם בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה ומחסור בכספים, הגשר לא הוקם. דיונים על הצורך לבנות גשר במקום התקיימו החל מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. בשלב מסוים הוצע להעביר את גשר הביילי ששימש את רחוב אבן גבירול עד השלמת גשר בר-יהודה, כחלופה זמנית, אולם גם כוונה זאת לא יצאה אל הפועל. בסופו של דבר הגשר נחנך בשנת 1977 ונקרא על שם אריה בן-אליעזר. בתודעה הציבורית, שמו של ווקופ שויך לגשר רדינג שהוקם על ידי חברת החשמל עוד באמצע שנת 1937. באוגוסט 1987 נסגר זמנית חלק הגשר המאפשר נסיעה דרומה לצורך עבודות תחזוקה דחופות. מדיה וקבצים בנושא גשר בן-אליעזר בוויקישיתוף אלי אלון, מי מכיר את גשר בן אליעזר?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 במרץ 2014 חנוכת "גשר ווקופ" על הירקון, דבר, 24 בפברואר 1938 השביל הירוק, סעיף 2, אתר התיירות של תל אביב יפו הכביש המחבר את הטיילת בת"א עם יפו תושלם בתוך שלושה חודשים, דבר, 14 באפריל 1969 הגשר הכחול ייקרא מהיום ע"ש א. בן אליעזר, דבר, 24 במרץ 1977 יעקב שביט, גדעון ביגר, ההיסטוריה של תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת רמות, 2002, עמ' 125. כשאין גשר - צריך לשנות את הקשר, מעריב, 6 באוגוסט 1987 מרדכי אלקן, חודש שיפוצים בגשר בן אליעזר החל בפקקי תנועה, מעריב, 6 באוגוסט 1987
Saxobeats

Saxobeats (בעברית: סקסובט) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן. האלבום יצא לאור ב-29 באוגוסט 2011, תחת חסותה של חברת התקליטים פליי און רקורדס. שירי האלבום נכתבו בעיקר על ידי מרסל פרודן ואנדרי נימירסקי, והקולטו בסטודיו "מען". שני כותבי ומפיקי האלבום גילו את סטאן בבר קריוקי, והציעו לה לחתום על חוזה שבו היא תוציא אלבום אולפן אחד. באותה שנה שבה יצא האלבום, סטאן הוציאה את הסינגל השיווקי הראשון מתוכו, "Show Me the Way". הסגנון המרכזי בו עוסק האלבום הוא הדאנס וה-Hi-NRG. מן האלבום יצאו ארבעה סינגלים, כשהבולט ביותר מביניהם הוא, "Mr. Saxobeat" שזכה להצלחה עולמית, ומכירותיו מסתכמות בכ-10 מיליון עותקים בכל רחבי העולם, כש-1 מיליון עותקים נמכרו בארצות הברית בלבד. את האלבום כתבו והפיקו מרסל פרודן ואנדריי נמירסקי, בין השנים 11–2009. השניים גילו את סטאן בבר קריוקי בין אותם שנים, ולאחר מכן חתמה סטאן על חוזה של הוצאת אלבום אולפן אחד. תאריך יציאתו המקורי של האלבום הוא ב-29 באוגוסט 2011, אך בשל הצלחתו הרבה הוחלט כי האלבום יצא מחדש בבריטניה, יפן, ומדינות נוספות ב-2012. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-15 ביפן, ועל פי איגוד תעשיית המוזיקה של יפן (RIAJ), מכירותיו במדינה עומדות על כ-68,000 עותקים. כדי לקדם את האלבום, הופיעה סטאן באולמות קונצרטים רבים, והוציאה מתוכו ארבעה סינגלים. "Lollipop (Param Pam Pam)", יצא כשיר ללא אלבום כבר ב-16 בדצמבר 2009, אך מאוחר יותר הוחלט שהוא יהיה הסינגל הראשון מתוכו. לאחר מכן יצא "Mr. Saxobeat", שזכה להצלחה עולמית ומכר למעלה מ-10 מיליון עותקים, והפך את סטאן לאחד מן האמנים הבודדים שעשו זאת. בסמוך להוצאת שני הסינגלים הראשונים מן האלבום, הוציאה סטאן שני סינגלים נוספים, "Get Back (ASAP)", ו-"1.000.000". שניהם זכו להצלחה פושרת בעולם, והיו הסינגלים הסוגרים מתוך האלבום. האלבום זכה להצלחה נאה במצעדים, ואף נכנס אל המקום ה-15 ביפן. מידע על האלבום Saxobeats באתר MusicBrainz מידע על האלבום Saxobeats באתר AllMusic האלבום Saxobeats באתר Discogs האלבום Saxobeats באתר ספוטיפיי Mr. Saxobeat by Alexandra Stan, נבדק ב-2017-11-18 Fonogram Entertainment | Alexandra Stan – “Cherry Pop”, ‏2015-11-20 Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2012-01-07. (באנגלית) "KEVIPOD Interviews Alexandra Stan..." Directlyrics (באנגלית). נבדק ב-2017-11-18. Saxobeats by Alexandra Stan on Apple Music, itunes.apple.com (באנגלית) "2012年03月05日～2012年03月11日 オリコン週間 CDアルバムランキング". ORICON NEWS (ביפנית). נבדק ב-2017-11-18. Steffen Hung, spanishcharts.com - Alexandra Stan - Mr. Saxobeat, www.spanishcharts.com