שיר של קשת וענן

שיר של קשת וענן (ביפנית: 虹の女神 - ניג'י נו מגאמי) הוא סרט קולנוע יפני מ-2006 בבימויו של נאוטו קומאזאווה. הסרט הוא דרמה המשרטטת את סיפור אהבתם המוחמצת של שני צעירים יפנים. הסרט, שעלילתו מדלגת קדימה ואחורה במימד הזמן, זכה להצלחה בינונית בלבד ביפן ובקוריאה הדרומית. השחקנית יו אאוי זכתה על משחקה בסרט זה (ובשני סרטים יפנים נוספים שיצאו למסכים ב-2006) בשלושה פרסים יפנים כשחקנית המשנה הטובה ביותר. הסרט מחולק ל-8 פרקים, שבראש כל אחד מהם כותרת שמו. הפרקים אינם עוקבים מבחינה כרונולוגית, אלא מדלגים בזמנים. הסרט נפתח כשבחור צעיר (טומויה) יוצא עם שחר למרפסת ביתו ורואה קשת בענן שטוחה ומוזרה למראה בתוך שמיים מעוננים. הוא מצלם אותה בטלפון הנייד שלו ושולח את התמונה לידידתו הנמצאת מעבר לים תוך ציון העובדה שהוא מתגעגע לקולה. טומויה קישידה (הייאטו איצ'יהארה) הוא צעיר המועסק כעובד זוטר על הסטים של חברת הפקות טלוויזיה יפנית קטנה. כדבריו בהמשך הסרט הוא "עֶבֶד במשרה חלקית". הוא אינו מצליח בתפקידו: אינו מבין את כוונת מנהליו, שוגה ללא הרף, שוכח לבצע מטלות וסופג השפלות מילוליות ופיזיות על ימין ועל שמאל. בסיום יום צילומים מפרך נפגש צוות ההפקה במשרד הקטן ומגלה לתדהמתו, משידורי החדשות בטלוויזיה המוצבת שם, כי חברתם לשעבר לעבודה, אאוי סאטו, נספתה בהתרסקות מטוס נוסעים בקליפורניה שבארצות הברית. חבריה האבלים וטומויה ביניהם, נוסעים לבית הוריה לנחמם. ההורים וקאנה, בתם העיוורת, אחותה של אאוי, מוסעים על ידי טומויה לשדה התעופה בדרכם לארצות הברית לזהות את בתם ולהביא את אפרה ליפן. בשדה התעופה מסרבת בתחילה קאנה לעלות לטיסה וחוזרת אל טומויה הממתין ליד שער העלייה למטוס. לאחר חיבוק ארוך עם טומויה היא מתרצה ועולה לטיסה. חיבוק זה מזכיר לטומויה את סיפור הכרותו עם אאוי. טומויה הוא צעיר חסר תעסוקה המנסה לחזר אחר מוכרת בחנות תקליטים, אך היא איננה מעוניינת בו. טומויה הוא עקשן ומנסה להגיע אליה דרך אאוי (ג'ורי אואנו), סטודנטית לקולנוע שעובדת באותה חנות תקליטים. בסופו של דבר, טומויה ואאוי מתחילים לבלות יותר ויותר זמן אחד עם השני, אך למרות שהם מחבבים אחד את השני לא מתפתח ביניהם קשר רומנטי. אאוי מביימת סרט סטודנטים קצר בהשתתפות חבריה הסטודנטים ומשתפת גם את טומויה כשחקן. בסצנת הסיום של הסרט הקצר אמורים האוהבים להפגש, להתחבק ולהתנשק. הסטודנטית השחקנית איננה מסוגלת לנשק את טומויה והשותפים האחרים לסרט אומרים לאאוי כי אין לה ברירה והיא צריכה להפוך לשחקנית הראשית בסרט ולבצע את סצנת הנשיקה. אאוי וטומויה נבוכים אך מתנשקים בכוח כה רב עד שאאוי נושכת את שפתיו של טומויה. באחת הפעמים יוצא טומויה לבלות יחד עם אאוי ועם אחותה העיוורת, קאנה, לפסטיבל ליד מקדש. אאוי מנסה להסתיר את קיומו של טומויה מאחותה, אך ללא הצלחה וקאנה מספרת לטומויה החברותי שהיא יודעת על קיומו כבר מזמן. כפי שקאנה עיוורת פיזית, כך נמשך עיוורונו של טומויה למציאות שסביבו ולרגשותיה של אאוי כלפיו. בינתיים, מתקבלת אאוי לחברת ההפקות הקטנה, לאחר שמנהלה ראה סרט תיעודי שביימה וסבור כי יש לה כישרון. לאחר תקופת זמן שבה היא מתקדמת בחברה, ממליץ לה המנהל שלמען עתידה בתחום הקולנוע כדאי לה להסתובב בעולם וללמוד להכיר את "החיים האמיתיים" והוא מקשר בינה ובין ידידו הנמצא בלוס אנג'לס. בעקבות התפטרותה הצפויה, מתפנה משרת עובד זוטר ואאוי ממליצה על טומויה לתפקיד והוא מתחיל לעבוד שם. לפני נסיעתה ללוס אנג'לס משתתפים טומויה ואאוי בספיד דייט שבסיומו עולה אאוי לבמה ומחכה שגבר כלשהו יזמין אותה לצאת עמו. למרבה המבוכה, אף גבר אינו מזמין אותה, כולל טומויה חסר הטקט והיא יורדת מושפלת מהבמה. השניים צועדים ברחובות העיר וטומויה אומר לה כי חיי שניהם ללא בן זוג הם עלובים ומציע שיינשאו אחד לשני מתוך "רחמים". אאוי פורצת בבכי הנובע מאכזבתה על הסיבה להצעת הנישואין. מרוב תסכול היא תוקפת את טומויה בצעקות, בבעיטות ומכה אותו עם תיקה ואומרת לו להסתלק. לאחר עזיבת אאוי לארצות הברית מתדפקת אחת מהבחורות שבספיד דייט על דלתו של טומויה. היא מפלסת את דרכה למיטתו ולחיים משותפים איתו כשהיא משקרת לגבי גילה ולגבי פרטים נוספים. רק לאחר שטומויה נפגש עם הוריה ומגלה שגם הם, כמוה, משקרים לו, הוא מתגבר על תמימותו וטוב לבו ומבקש ממנה לעזוב. לאחר שובם של הורי אאוי מארצות הברית עם אפר בתם מתכנסים חבריה מהחוג לקולנוע וטומויה אתם, בבית המשפחה ומגלים שם עותק של סרט הסטודנטים של אאוי שנקרא "סוף העולם" וצופים בו מחדש. הסרט מספר על זוג אוהבים המנסה להתאחד לפני "סוף העולם" שיתרחש כשמטאור יפגע עוד שבעה ימים בכדור הארץ ויכחיד אותו. טומויה ואאוי מגלמים את זוג האוהבים שמצליחים להתאחד ביום האחרון לפני "סוף העולם" בחיבוק ונשיקה ארוכים. לאחר הקרנת הסרט, עולה טומויה הנרגש לחדרה של קאנה והיא נותנת לו לקרוא מכתב שכתבה אאוי בעבר, לבקשת טומויה, בעת שניסה לחזר אחרי חברתה. טומויה מגלה שלמכתב שלא נשלח הוסיפה אאוי מספר שורות המתוודות על אהבתה לטומויה למרות כל מגרעותיו. קאנה גם מוסרת לו את הטלפון הנייד של אאוי, ששרד את התרסקות המטוס, והוא רואה שהשיחה האחרונה שקיבלה אאוי לפני מותה הייתה של התמונה ששלח של הקשת בענן. רק לאחר קריאת מכתבה, מבין טומויה את עומק רגשותיה של אאוי אליו ורק אז הוא מבין כי בעצם גם לו היו רגשות כלפיה ומבין את גודל ההחמצה שהביא עליו עיוורונו למציאות שסביבו. חלק גדול מהסרט צולם באוניברסיטת סייג'ו (אנ'), אוניברסיטה פרטית הנמצאת ברובע סטגאיה שבטוקיו. "שיר של קשת וענן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שיר של קשת וענן", באתר AllMovie (באנגלית) "שיר של קשת וענן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שיר של קשת וענן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שיר של קשת וענן, באתר האוזן השלישית Rainbow Song, באתר AsianWiki NIJI NO MEGAMI (RAINBOW SONG), באתר Box Office Mojo