laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יונתן דרסלר

יונתן דרסלר (נולד ב-15 ביוני 1986) הוא ספורטאי פאראלימפי ברכיבת סוסים. דרסלר אובחן לאחר לידתו עם שיתוק מוחין וסובל משיתוק בצד ימין של גופו. בגיל שמונה החל ברכיבה טיפולית וכעבור שנתיים עבר להתאמן ברכיבה תחרותית. בשנת 2009 השתתף בנורווגיה באליפות אירופה ברכיבה פאראלימפית ודורג במקום השביעי. בשנת 2010 השתתף בארצות הברית באליפות העולם ודורג במקום השישי ברכיבה חופשית. בנוסף דורג במקום התשיעי ברכיבה אישית ובמקום ה-15 בתחרות עם נבחרת הרכיבה הישראלית. דרסלר השתתף במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) ודורג במקום התשיעי מבין 17 משתתפים. באליפות אירופה שנערכה בשנת 2013 סיים במקום החמישי. באליפות העולם שנערכה בצרפת בשנת 2014 הוענק לו ציון מיוחד לשבח מחבר השופטים על מקצוענות ורוח ספורטיבית. בתחרות רכיבה אישית דורג במקום ה-12. באליפות אירופה לשנת 2015 דורג במקום ה-17 ברכיבה אישית. לקראת המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) עמד בקריטריון ההשתתפות לתחרות אך לא נמצא גורם למימון עלויות ההשתתפות במשלחת. דרסלר תושב נורדיה ובעל תואר במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל עם התמחות בניהול עסקי בינלאומי. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) יונתן דרסלר, ברשת החברתית אינסטגרם יונתן דרסלר, באתר פדרציית הרכיבה הבין-לאומית DRESLER Yonatan Five minutes with Israeli equestrian rider Yonatan Dresler מקום שביעי ליונתן דרסלר ברכיבה פראלימפית, באתר ONE‏, 25 באוגוסט 2009 נכים: מקום 6 ליונתן דרסלר באלי' העולם Yonatan DRESLER, Israeli Dressage, Para Dressage athlete ‏3 ישראלים באל' העולם ברכיבה, באתר ספורט1, 21 באוגוסט 2014 Yonatan DRESLER, Israeli Dressage, Para Dressage athlete Yonatan Dresler חדשות השבת – יונתן דרסלר רוכב פראלימפי נשאר בארץ, סרטון בערוץ "כאן 11 – תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 05:19)
הגזמה

הגזמה (הִיפֶּרְבּוֹלָה) היא אמצעי פיגורטיבי (ציור לשוני) ואמצעי רטורי שמהותו תיאור מוגזם ומופרז, מעבר לאמת הגלויה. תיאור זה נועד להעצים את האובייקט המתואר, ובכך ליצור רושם, תדהמה ופליאה בקרב המאזינים או הקוראים. הגזמה אינה קריקטורה: מטרתה אינה ליצור רושם מגוחך או משעשע, אלא להדגיש את האובייקט או את עמדתו של הדובר. לצורך זה היא משמשת גם במסגרת הרטוריקה (אמנות הנאום) ובשפת הדיבור, במשפטים כגון "אבל אמרתי לך כבר מיליון פעם..." או "עמנו, הקיים לנצח נצחים..." ניתן לממש את ההגזמה באמצעות מטונימיה, על ידי החלפת מושג מדויק במושג קרוב אליו אך גדול ממנו, כמו בדוגמת "אמרתי לך מיליון פעם" לעיל או בשורה "אותו רגע וברחובות עמדה מלכת כל האנושות" (אמיר גלבע). לחלופין, ניתן לממש אמצעי זה גם באמצעות מטפורה או דימוי, על ידי השוואה המאדירה את האובייקט ("מנשרים קלו, מאריות גברו"). בפיוט "נשמת כל חי", הנאמר בפסוקי דזמרא של שבת, נאמר ”אִלּוּ פִינוּ מָלֵא שִׁירָה כַּיָּם, וּלְשׁוֹנֵנוּ רִנָּה כַּהֲמוֹן גַּלָּיו, וְשִׂפְתוֹתֵינוּ שֶׁבַח כְּמֶרְחֲבֵי רָקִיעַ, וְעֵינֵינוּ מְאִירוֹת כַּשֶׁמֶשׁ וְכַיָּרֵחַ, וְיָדֵינוּ פְרוּשׂוֹת כְּנִשְׂרֵי שָׁמַיִם, וְרַגְלֵינוּ קַלּוֹת כָּאַיָּלוֹת – אֵין אֲנַחְנוּ מַסְפִּיקִים לְהוֹדוֹת לְךָ, ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ, וּלְבָרֵךְ, אֶת שִׁמְךָ עַל אַחַת, מֵאֶלֶף, אַלְפֵי אֲלָפִים וְרִבֵּי רְבָבוֹת פְּעָמִים, הַטּוֹבוֹת שֶׁעָשִׂיתָ עִם אֲבוֹתֵינוּ וְעִמָּנוּ”. אמצעי זה נפוץ גם בשירה המודרנית: "מכפר השיחים הירוקים בירוק אחר, מקן הציפורים המחליבות חלב מתוק מכל מתוק" (דברי רקע ראשוניים / ארז ביטון): כאן ישנה הפרזה בתיאור הצבע הירוק ומתיקותו של החלב. "הערפל בינינו כחומה" (נפרדנו כך / לאה גולדברג): הפרזה בתיאור מוצקותו של הערפל באמצעות דימוי המשווה אותו לחומה, וזאת בניגוד לדימוי הריאליסטי בהמשך השיר: "הערפל תלוי כהינומה". בסיפורו של ש"י עגנון, "הנדח", מתואר "זנביל בעל בשר שהיה מאריך בסעודת מלווה מלכה ממוצאי שבת עד ערב שבת". גוזמה הגזמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טל ליפשיץ

טל ליפשיץ (נולדה ב-4 בפברואר 1976) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית לשעבר. בשנת 2011 סיימה לימודי עבודה סוציאלית, ומאז זהו תחום עיסוקה העיקרי. ליפשיץ בעלת תואר ראשון מהחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. היא החלה את דרכה בעולם המשחק כששיחקה בשנת 1996 בסדרה "מר מאני" בתפקיד לינה. באותה השנה גם הנחתה את תוכנית הילדים והנוער "זאפ לראשון" ששודרה בערוץ הראשון. היא שימשה גם כמנחה של תוכניות ילדים שונות, כגון הנחתה את רצועת תוכניות הילדים והנוער היומית של הערוץ הראשון בשנת 1997, ואת "מאז ועד זאפ" ב-1998. בשנת 1998 התארחה בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס" בתפקיד רונה, מלצרית. בשנת 1999 שיחקה בסרט "תסתכל לי בעיניים" בתפקיד טלי. בשנים 2001-2002 גילמה את הדמות קים נחמיאס בעונות השנייה והשלישית של סדרת הדרמה הטלוויזיונית "שבתות וחגים". באותה התקופה הופיעה בכמה תפקידי משנה בסדרות הטלוויזיה "חוצלארץ", בתפקיד נרקיס, בסדרה "צה"ל 1" ובסרט "חמש דקות בהליכה" בתפקיד מיכל. מלבד המשחק, עבדה ליפשיץ כמלהקת לסדרות הטלוויזיה "בטיפול", ולסרטים "שושלת שוורץ" ו"ריקי ריקי". בשנת 2002 שיחקה בסרט "אהבות אחרונות", בתפקיד נועה. בשנת 2003 הנחתה את התוכנית השידוכים והדייטינג "בקשר לאהבה" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2005 שיחקה בעונה השלישית של הטלנובלה "אהבה מעבר לפינה" בתפקיד איילת בכר, אשתו של רשף (אורן שבו). באותה שנה שיחקה בסרט "שושלת שוורץ" בתפקיד אחות. בשנת 2006 שיחקה בסרט "ילדי CCCP" בתפקיד חברה של מקסים, בה גם השתתפה בליהוק השחקנים. בשנת 2007 שיחקה בסרט הקולנוע מדוזות בתפקיד אמא שהופיעה בפלאשבק. באותה שנה שיחקה בסרט "כמו דג בלי מים", בתפקיד ענת. ב-2008 השתתפה גם בעריכת סדרת הדרמה "לאהוב את אנה" ששודרה בערוץ 10. בשנים 2008-2010 שיחקה בתפקיד הראשי את דמותה של איה שדות בשתי עונותיה של הסדרה "עד החתונה" גילמה את איה שדות. בשנת 2019 שיחקה בסדרת הדרמה "רק להיום" ששודרה בYes, גילמה את ענת. לאחר קריירת המשחק, סיימה תואר שני בעבודה סוציאלית קלינית וזהו תחום עיסוקה העיקרי. היא מתמחה בטיפול בילדים ועובדת במרכז לבריאות הנפש גהה. בשנת 2019, שיחקה בסדרת הטלוויזיה רק להיום בתפקיד הראשי את ענת, עובדת סוציאלית האחראית על הוסטל לאסירים משוחררים. ליפשיץ בזוגיות עם ד"ר אורי אליס, מנהל בית אריאלה ומ"מ מנהל אגף הספריות בעיריית תל אביב-יפו. הייתה בת זוגו של הבמאי שחר סגל ולהם בת אחת. היא גם אם לשתי בנות מנישואיה למוזיקאי גלעד כהנא. טל ליפשיץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טל ליפשיץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טל ליפשיץ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טל ליפשיץ, באתר "ספר הקולנוע הישראלי" מלי זיידמן, סטייל מסוג אחר: הלוק של טל ליפשיץ, באתר nrg‏, 27 באוקטובר 2008 איתי שטרן, טל ליפשיץ: "כשמישהו אומר לי שאני עושה עבודת קודש, בא לי לתת לו כפכף בראש", באתר הארץ, 5 באוקטובר 2019 ניר קיפניס, ‏קבלו את החתן והכלה, באתר גלובס, 16 במרץ 2010 יעל ברנובסקי, העובדים הסוציאליים מחו בת"א: "השכר עלוב", באתר ynet, 25 בפברואר 2011 קרן מלמד–מרגלית, ‏למצוא טוב ואולי גם להתאהב בעבריין משתקם, בעיתון מקור ראשון, 23 בספטמבר 2019 אריאנה מלמד, "רק להיום": יש כאן כל מה שאפשר לבקש מסדרת דרמה ישראלית, ועוד קצת, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2019 אור ברנע, שחר של יום חדש, באתר ynet, 14 ביוני 2005 יפעת הללי, ‏טל ליפשיץ ילדה בן, באתר ‏מאקו‏, 6 באוקטובר 2010
לירן גבע

לירן גבע הוא שחקן טניס שולחן פאראלימפי ישראלי. בשנת 1997 גבע נפגע קשה בתאונת דרכים ונפגע בעמוד השדרה. פגיעה בעקבותיה נותר משותק בכתף שמאל וברגל שמאל. לאחר השיקום הצטרף לפעילות איל"ן בחיפה ולאימוני טניס שולחן. בשנת 2004 זכה באליפות ישראל ובשנת 2006 דורג שישי באליפות העולם. בתחרויות איגוד הטניס שולחן העולמי זכה בן השנים 2005–2013 במדליות ב-38 טורנירים ואליפויות פתוחות, מהן 10 מדליות זהב. השתתף במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) (סיים בשמינית הגמר ודורג במקום 9) ובמשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) (בתחרויות היחידים לא התקדם משלב הבתים ובתחרות הזוגות התחרה עם שי סיאדה וסיימו ברבע הגמר). מדיה וקבצים בנושא לירן גבע בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) לירן גבע, באתר איגוד טניס שולחן העולמי זאב גולדשמיט, חובט לניצחון: סיפורו של לירן גבע, באתר ynet, 19 באוגוסט 2012 זאב גולדשמיט, חובט לניצחון: סיפורו של לירן גבע, באתר ynet, 19 באוגוסט 2012 פרופיל אישי באתר איגוד טניס שולחן העולמי
דוד טברסקי (בוהוש)

רבי דוד טברסקי (כונה ר' דוד'ל; לקראת סוף שנת ה'תרמ"ב, 1882 לערך – כ"א בכסלו ה'תרצ"ד, 1934) היה אדמו"ר בדור השלישי בחסידות בוהוש לצד גיסו רבי מנחם מנדל פרידמן. רובה של פסקה זו אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (23 באוגוסט 2023) נולד בבוהוש לרב מרדכי זוסיא טברסקי, לימים האדמו"ר מטריסק בהוצלס, ולחוה גיטל, בתו של הרב יצחק פרידמן האדמו"ר הראשון מבוהוש. נקרא על שם דוד סבו, הרב דוד טברסקי מטולנה, שנפטר בי' באייר תרמ"א, קצת יותר משנה לפני כן. עד גיל שבע שהה בבית הסבא רבה – הרב אברהם מטריסק. משנפטר הסב, חזר לבית הוריו בבוהוש. בשנת תרנ"א עבר יחד עם הוריו לעיר הוצלס שבמחוז חרסון, שם מונה אביו לאדמו"ר. נישא לגיטל, בת דודו הרב ישראל שלום יוסף פרידמן, האדמו"ר השני מבוהוש. לאחר נישואיו חזר לבוהוש ונסמך על שולחן חותנו. יחד עמו עבר לבוהוש מורו הפרטי מילדות הרב יואל צימרמן, שם המשיכו בלימודיהם. בשנת תרס"ט מונה יחד עם גיסו הרב מנחם מנדל פרידמן לנשיא ישיבת "בית ישראל" שהקים חותנו. על אף היותו ידוע בחולשתו הפיזית התעסק גם בפעילות ציבורית, טיפל בפליטים הרבים שהגיעו לרומניה במהלך מלחמת העולם הראשונה וארח רבים מהם בביתו במשך שבועות. בסוף חודש תשרי תרע"ח ביקר את אחותו (בלומה רייזיל שור) שהתגוררה באודסה (רוסיה) ובעקבות המהפכה שהתחוללה ברוסיה נאלץ להישאר בעיר. כאשר קוזקים פרצו לבית אחותו וחיפשו את יושביו שהסתתרו במרתף, הסגיר את עצמו על מנת להציל את בני משפחת אחותו מידי הקוזקים שהכו אותו עד שהתמוטט מחוסר הכרה וכל חייו סבל מכאבים מההצלפות והמכות שספג. לאחר פטירת חותנו בכ"ג בניסן תרפ"ג מונה יחד עם גיסו הרב מנחם מנדל פרידמן לאדמו"רי חסידות בוהוש. החסידים ייחסו לו תכונות של רוח הקודש ופעולת ישועות. נודע כאוהב ישראל. ניהל את עדת החסידים יחד עם גיסו – יחדיו ישבו לקבל את הפונים אליהם בבקשת עצה וברכה וחילקו בשווה את דמי הפדיונות, ערכו את הטישים וההתכנסויות בימים מיוחדים וחתמו על מכתבים שנשלחו לחסידים ועל הסכמות שונות. החסידים סיפרו שגם כאשר הפונים נכנסו לאחד האדמו"רים ולאחר מכן לשני קיבלו את אותה התשובה בדיוק. החל משנת תרפ"ח ועד תר"צ כיהן כאדמו"ר יחיד היות שגיסו ערך ביקור בארצות הברית ובקנדה. ניחן בכושר כתיבה, ניגון ובעיקר כצייר אמן. הלחין את הניגון הידוע בחצרות בוהוש 'ותגלה ותראה מלכותו'. התפרסם כחכם ונהג להאריך לשבת עם מבקשי פניו, בשונה מאדמו"רים אחרים לבית רוז'ין, אליהם הגישה הייתה מצומצמת. כמו כן התפרסם במתן צדקה ומסופר כי אפילו משכן חפצים בעבור מתן צדקה. בשנת תרצ"ד חלה ובהוראת אביו הועבר לעיר יאס, אך לאחר תקופה נפטר. השאיר אחריו שתי בנות, לאה (בעלה איליה) ומלכה. לא נתמנה לו ממלא מקום וגיסו ר' מנחם מנדל נותר לכהן יחידי כאדמו"ר. ישראל יעקב קלפהולץ, בית רוז'ין, בני-ברק: מישור, תשמ"ז מכתב של הרב דוד טברסקי וגיסו הרב מנחם מנדל פרידמן אחר פטירת חותנם, באתר בידספירט מכתב נוסף מהגיסים אל הרב אברהם לייב זילברמן, רבה של צפת.
גיא סמט

גיא סמט (נולד ב-20 בדצמבר 1972) הוא איש ציבור ישראלי. לשעבר מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה. סמט נולד ב־1972. בשנת 2000, עם סיום לימודיו בהנדסת סביבה בטכניון, חיפש עבודה בתחום ופנה לפרופסורים שלימדו אותו ושאל לעצתם. אחד מהפרופסורים, יעקב ממן, אמר שמחפשים עובד במשרד להגנת הסביבה בתחום איכות אוויר במחוז מרכז. במקביל הייתה לו עוד הצעה ממשרד תכנון אבל סמט החליט ללכת לעבוד במשרד ממשלתי. התפקיד הראשון של סמט במשרד להגנת הסביבה היה ראש ענף איכות אוויר במחוז מרכז. לאחר כשנתיים מונה לעוזר מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, שמואל הרשקוביץ, בתקופה בה צחי הנגבי כיהן כשר להגנת הסביבה. לאחר מכן המשיך בתפקיד עוזר המנכ"ל תחת מנכ"לית המשרד ד"ר מיקי הרן, וגם תחת המנכ"ל שי אביטל. בשנת 2008 מונה סמט לסמנכ"ל מינהל שאחראי בין השאר על נושאי תקציב, כוח אדם ומנהלה במשרד. 3 שנים לאחר מכן מונה למנהל מחוז דרום ובאפריל 2016 מונה סמט לתפקיד סמנכ"ל שלטון מקומי במשרד להגנת הסביבה, בו הוביל את הבנייה ותחילת היישום של תוכנית אסטרטגית חדשה לענף הפסולת בישראל. ב-1 בינואר 2019 עם התפטרותו של המנכ"ל המשרד להגנת הסביבה ישראל דנציגר מונה על ידי השר זאב אלקין למנכ"ל בפועל, למשך תקופה של שנה וחצי. במקביל שימש גם כסמנכ"ל בכיר לשלטון מקומי במשרד. הוא הוחלף בתפקיד על ידי דוד יהלומי ביוני 2020. מינואר 2021 עד ספטמבר 2022 שימש מִנהל אוצרות טבע במשרד האנרגיה. מינואר 2022 עד אוגוסט 2022 שימש מנהל חטיבת אנרגיה מתחדשת ואוצרות טבע (משנה למנכ"ל). ב-16 בינואר 2023 נבחר על ידי השרה להגנת הסביבה עידית סילמן לתפקיד מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, וב-22 בינואר אושר מינויו בממשלה. ב-30 ביוני 2024 סיים את תפקידו כמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה ועתיד לפרוש מהשירות הציבורי לאחר כ-23 שנים. סמט הוא בעל תואר בהנדסה סביבתית מטעם הטכניון. ומתגורר במושב צופית. מדיה וקבצים בנושא גיא סמט בוויקישיתוף גיא סמט מונה למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, באתר infospot, ‏31 בדצמבר 2018 ראיון עם גיא סמט, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, באתר infospot, ‏7 בינואר 2020 שני אשכנזי, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה החדש: הממונה על הנפט לשעבר, באתר כלכליסט, 16 בינואר 2023 אילנה קוריאל, אלכסנדרה לוקש, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה על הפסקות החשמל: "במשבר האקלים צריך להתכונן לאירועי קיצון", באתר ynet, 7 ביוני 2023 גיא סמט מונה למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, באתר infospot, ‏31 בדצמבר 2018 שני אשכנזי, ‏מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה לשעבר, מונה לממונה על הנפט במשרד האנרגיה, באתר גלובס, 13 בינואר 2021 מערכת אייס, עידית סילמן בחרה: זה המועמד שלה למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, באתר אייס, 16 בינואר 2023
אנה ואריאש

אנה ואריאש, (במקור וייס, בהונגרית: Varjas Anna;‏ 10 בינואר 1921 – 1 בדצמבר 1999) הייתה פסנתרנית יהודייה-הונגרייה. בתחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר בוורשה זכתה בפרס המיוחד של ממשלת פולין. אנה וייס נולדה במשפחה יהודית כבתם של איגנץ ואריאש (וייס), עובד מסחר ושל אירן רוזנצווייג. בין השנים 1938 לבין 1941, ג'רג' פראגו ולאו ויינר היו המאסטרים שלה במחלקה לפסנתר של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. היא נאלצה לעזוב כי בשל החוקים היהודיים לימודים אקדמיים עבור יהודים נעשו בלתי אפשריים בשל שכר הלימוד המיוחד והמאוד גבוה אותו שילם עד אז עבורה, ללא ידיעתה, המאסטר שלה ג'רג' פראגו (שאביו היה גם הוא יהודי בשמו המקורי - גרוס). מ-1941 עד 1944 למדה קומפוזיציה ופסנתר בבית הספר למוזיקה גולדמארק אצל פאל קדושה (המקום שבו יהודים יכלו ללמוד אז). במרץ 1942, היא הייתה אחד המשתתפים בקונצרט מוצרט שאורגן במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. במהלך מלחמת העולם השנייה היא גורשה ביחד עם בעלה ועברה את מחנות הריכוז ראוונסבריק (מחנה הריכוז הגדול בגרמניה לנשים) וזקסנהאוזן. בעלה ניספה בשואה בגיל 25, היא שרדה, אך לאחר שחרורה, ימים ספורים לאחר ה-30 באפריל 1945 נדרסה על ידי מכונית של רופא איטלקי ונפצעה עד כדי כך שנאלצה ללמוד הכל מחדש, הליכה, נגינה בפסנתר ועד לדיבור. היא הצליחה וחזרה למולדתה, שם בין 1946 לבין 1949 למדה שוב אצל פאל קדושה במחלקה לפסנתר של האקדמיה למוזיקה. ב-1948 השתתפה בקורס של המאסטרית מרגריט לונג בפריז. בשנים 1948–1949 הייתה הסולנית של ההרכב "מוזה ההונגרית" (Magyar Múzsa). ניתן לקשור לשמה את הצגתן של מספר יצירות הונגריות, כולל הבכורה ברדיו של הסונטה לשני פסנתרים של זולטאן הורושיצקי. בתחילת שנות ה-50 היא לימדה בקונסרבטוריון סגד, לאחר מכן מ-1953 בבית הספר למוזיקה של בודפשט, ולבסוף מ-1976 בבית הספר הממלכתי למוזיקה גדלה. שמה קשור לקונצרטי בכורה של כמה יצירות מוזיקה קאמרית לשני פסנתרים בחברת הפסנתרן אנדרה פטרי. היא ציינה תמיד: "התמזל מזלי להיות תלמידם של המאסטרים ג'רג' פראגו, פאל קדושה, מרגריט לונג, לאזאר לוי ופרופסור לאו ויינר" אנה ואריאש הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי של אובודה. ב-1949, בתחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר בוורשה זכתה בפרס המיוחד של ממשלת פולין. בעלה הראשון היה ד"ר יאנוש נמש (1918–1944) מנצח שנרצח בשואה, ובעלה השני היה פרנץ בהם (1951–1983). בנה אנדראש בהם. מדיה וקבצים בנושא אנה ואריאש בוויקישיתוף ליום הולדתה ה-100 של אנה ואריאש באתר parlando.hu "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 228/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-16. Chopin-verseny (1949. október 14.) Kis Ujság, 3. évfolyam, 239. szám Varjas Anna temetése (1999. december 15.) Népszava, 127. évfolyam, 292. szám מודעה על מותה
תומאס סטיבנסון דרו

תומאס סטיבנסון דרו (באנגלית:Thomas Stevenson Drew;‏ 25 באוגוסט 1802 – 1 בינואר 1879) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו השלישי בשנים 1844–1849. תומאס סטיבנסון דרו נולד במחוז וילסון שבטנסי. הוא עבר עם משפחתו ללואיזיאנה, וב-1818, לטריטוריית ארקנסו. הוא עבד כסוכן מכירות נוסע וכמורה בבית ספר. הוא התיישב במחוז קלארק שבארקנסו, וב-1823 מונה כפקיד המחוז. ב-1827 עבר דרו לפוקהונטס שבארקנסו, ונשא לאישה את סינדרלה בטיס, בתו של מייסד העיר האמיד רנסום בטיס. חמו של דרו נתן לזוג הצעיר חלקת אדמה בשטח של 800 אקרים (3.2 קמ"ר) במפרץ צ'ירוקי, בעיירה ביגרס, באזור שבו נמצא כיום מחוז רנדולף (אז מחוז לורנס). בני הזוג דרו זכו לשיגשוג כלכלי, והם החזיקו בבעלותם 20 עבדים. ב-1832 נבחר דרו כשופט של מחוז לורנס. ב-1835 שיכנעו דרו ורעייתו את בית המחוקקים של הטריטוריה להקים את מחוז רנדולף בנפרד ממחוז לורנס. ב-1836 קיימו בני הזוג בפוקהונטס ארוחת ברביקיו עם שתייה חריפה ללא תשלום לכל אוכלוסיית המחוז. משתתפי הארוחה בחרו ביום המחרת בפוקהונטס כמקום מושב המחוז על פני העיר קולומביה המאוכלסת יותר. באותה שנה, העניק דרו למחוז חלקת אדמה במרכז פוקהונטס, שהם נבנה בית המשפט המחוזי. ב-1836 נבחר דרו כנציג לוועידת החוקה של ארקנסו. ב-1844 הוא נבחר כמושל ארקנסו מטעם המפלגה הדמוקרטית, בתמיכת סיעתם של המושל ג'יימס סווייר קונוויי והסנאטור אמברוז הנדלי סווייר, ששלטה בארקנסו מימי היותה טריטוריה ועד לשנות ה-50 של המאה ה-19. ממשלו של דרו התמקד בחיזוק כושר הפרעון של המדינה וניסה לשקם את האשראי שלה ואת חוסר האחדות המפלגתית. הישגים נוספים של תקופת כהונתו הראשונה של דרו כמושל כללו הפיכתה של ארקנסו למדינת הדרום הראשונה שהכריזה על חג ההודיה כחג מדינתי רשמי, ובעידודה של רעייתו של דרו, הוא דאג להעברת חקיקה כדי שארקנסו תהיה המדינה הדרומית הראשונה שתכריז על רכוש הנשים שאותו הן הביאו עמן עם נישואיהן כרכושן הפרטי, ולא של בני זוגם. ב-1848 נבחר דרו לתקופת כהונה שנייה כמושל. ב-1849 הוא שיגר כוחות מליציה למחוז מריון כדי לדכא את מלחמת טוט-אברט (אנ'). מתוך תקופת כהונתו השנייה של דרו כמושל הוא כיהן שנה אחת בלבד, שבסיומה הוא התפטר בשל שכר המושל הנמוך, לדעתו. הוא פרש מהחיים הפוליטיים וניסה לשקם את עצמו מהפסדיו הכספיים. ב-1860 הוא חי במחוז סבסטיאן שבארקנסו, אך בסופו של דבר עבר לטקסס, בתחילה לוות'רפורד, ולאחר מכן למחוז הוד. תומאס סבסטיאן דרו נפטר בליפאן שבטקסס בינואר 1879. בתחילה הוא נטמן בבית הקברות הבפטיסטי הישן של העיר, אך ב-1923 הוא הועבר על ידי שלטונות המדינה לבית הקברות של הבונים החופשיים בפוקהונטס, שם הוא נטמן לצד רעייתו ולצד חלק מילדיו. על שמו נקרא מחוז דרו שבארקנסו. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 65. מדיה וקבצים בנושא תומאס סטיבנסון דרו בוויקישיתוף תומאס סטיבנסון דרו באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) תומאס סטיבנסון דרו באתר The Political Graveyard (באנגלית) תומאס סטיבנסון דרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אריק ברליסון

אריק וויין ברליסון (באנגלית: Eric Wayne Burlison; נולד ב-2 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מיזורי מאז ינואר 2023. ברליסון, חבר המפלגה הרפוליקנית, שירת קודם לכן בבית הנבחרים ובסנאט של מיזורי. ברליסון נולד וגדל במיזורי, ולמד בתיכון פארקוויו בספרינגפילד, מיזורי. הוא קיבל תואר ראשון בפילוסופיה בשנת 2000 ותואר שני במנהל עסקים בשנת 2002 מאוניברסיטת דרום מערב מדינת מיזורי. ברליסון הועסק ב-CoxHealth כמהנדס תוכנה לפני שקודם למנתח עסקי. ברליסון חבר באיגוד הרובאים הלאומי, מיזורי הזכות לחיים, ובלשכת המסחר של מיזורי. ברליסון שירת בבית הנבחרים של מיזורי משנת 2009 עד 2016. במהלך אותה תקופה, הוא עמד בראש ועדת בית הנבחרים לרישום ורישוי מקצועי והיה סגן יו"ר הוועדה המיוחדת של הבית לביטוח בריאות. בשנת 2011, ברליסון נתן חסות להצעת חוק שגרמה למיזורי להצטרף לקומפקט בריאות. הקומפקט הפך לחוק במיזורי ובשבע מדינות נוספות. בשנת 2014, ברליסון העביר הצעת חוק למתן גישה טובה יותר לילדים עם דיסלקסיה לשירותים חינוכיים. החקיקה הוסיפה מענקים של המדינה כדי לסייע למשפחות של ילדים עם מוגבלות לשלם עבור תוכניות חינוך מיוחד. בשנת 2018 ברליסון נבחר לסנאט של מיזורי, המייצג את המחוז ה-20, הכולל את מחוז כריסטיאן וחלק ממחוז גרין. בשנת 2022, ניצח ברליסון את המועמדת הדמוקרטית קריסטן רדאקר-שיפר במירוץ לייצוג מחוז הקונגרס ה-7 של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית עם 70.9% מהקולות לעומת 26.9% של ראדאקר-שפר. כהונתו בקונגרס ה-118 החלה ב-3 בינואר 2023. בנאום שנשא בתחילת כהונתו, מתח ברליסון ביקורת על DirectTV על כך שהסירה את Newsmax TV מרשימת הערוצים שלה. הוא הזכיר את השואה תוך שהוא מגנה את מעשיה של DirectTV, וטען שחברות הכבלים מצנזרות ערוצים שמרנים. ברליסון גר ליד ספרינגפילד עם אשתו אנג'י ושתי בנותיו. הוא לומד ב-Destiny Church, מגה-כנסייה כריזמטית במיזורי, ופעיל בתמיכה במשרדי הקמפוס. הוא מכהן במועצת המנהלים של DREAM ובית ההרמוניה לנשים מוכות ומתעללות. מדיה וקבצים בנושא אריק ברליסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק ברליסון אריק ברליסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק ברליסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) https://www.facebook.com/saltlaketribune, Transportation bills give, or take, freedom on road, The Salt Lake Tribune (באנגלית אמריקאית) Dyslexia legislation approved, Springfield News-Leader (באנגלית אמריקאית) Newest Members of Congress, Representative Burlison, ‏2023-01-03 (באנגלית) Southwest MO's congressman invokes Holocaust quote during speech about Newsmax, Springfield News-Leader (באנגלית אמריקאית) 2011 40 Under 40 Honoree: Eric Burlison, Springfield Business Journal, ‏2011-05-16 (באנגלית)
אליס וודס אולמן

אליס וודס אולמן (באנגלית: Alice Woods Ullman;‏ 22 בנובמבר 1871 - 24 ביולי 1959) הייתה ציירת, מאיירת וסופרת אמריקאית. אולמן נולדה בגושן, אינדיאנה, בתו של השופט הפדרלי ויליאם אלן וודס. היא קיבלה את השכלתה המוקדמת ביותר בבית הספר הקלאסי לבנות של אינדיאנפוליס. באמצע שנות ה-90 היא למדה אמנות בבית הספר השני לאמנות אינדיאנה באינדיאנפוליס, לאחר מכן בבית הספר לאמנות הקיץ של שינקוק הילס, בניהולו של ויליאם מריט צ'ייס בשנת 1891. מ-1897 עד 1898 היא למדה בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק, ומ-1898 עד 1903 היא למדה בבית ספר פרסונס לעיצוב בניו יורק; היא גם בילתה בפריז באקדמיה קולרוסי ובאקדמיה כרמן. כאשר למדה בפריז שכרה לעצמה סטודיו גדול - בתקופה זו נפגשה והתיידדה עם מינה לויי שלמדה אף היא בפריז. המדריכים שלה כללו את צ'ייס, טי סי סטיל וויליאם פורסיית'. בזמן שהותה בפריז היא הכירה את מרגרט קרייבנס, גרטרוד סטיין, עזרא פאונד וחברים נוספים בקהילת האמנויות הגולה האמריקאית. מ-1903 עד 1921 הייתה אולמן נשואה לאמן יוג'ין פול אולמן, איתו נולדו לה שני בנים, הפסל אלן והאמן פול. בני הזוג נישאו בפריז והתגוררו באירופה, אך לאחר פרידתם היא חזרה לארצות הברית, שם הייתה פעילה מ-1917 עד 1925 בפרובינסטאון, מסצ'וסטס . היא הציגה תערוכות רבות לאחר שובה, בעיקר באינדיאנה, והשתייכה למספר ארגונים כולל האגודה הלאומית של נשים ציירות ופסלות ומועדון האמנויות הלאומי. אליס אולמן כתבה ואיירה שישה ספרים העוסקים בשחרור נשים בין השנים 1902 ו-1927 אחד מהם, הרומן "מחפשי התהילה" משנת 1912, התבסס על תקופתה כסטודנטית בפריז. היא גם תרמה יצירות קצרות למגזינים. אולמן מתה בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא אליס וודס אולמן בוויקישיתוף Judith Vale Newton and Carol Ann Weiss (2004). Skirting the Issue: Stories of Indiana's Historical Women Artists. Indiana Historical Society Press. Hanley, Terence E. (December 21, 2011). "Indiana Illustrators and Hoosier Cartoonists: Alice Woods Ullman (1871–1959)" Burke, Carolyn (1996). Becoming Modern: The Life of Mina Loy. HarperCollins. p. 71. Agnes Boulton (April 1, 2011). Part of a Long Story: "Eugene O'Neill as a Young Man in Love". McFarland. pp. 91–
סלאמה אליאס

סלאמה אליאס (בערבית: سلامة إلياس; 27 בפברואר 1911, קהיר - 19 באוקטובר 1994, קהיר היה שחקן יהודי-מצרי וזכור במצרים כאחד היהודים הבודדים שסירבו לעזוב את מצרים ולעלות לישראל אחרי מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952, כאשר הצהיר יותר מפעם אחת כי הוא ימות ויקבר במצרים, מה שאכן קרה בפועל. נולד ב-1911 בקהיר למשפחה יהודית. למד במכון למשחק ולאחר מכן עבד בכמה קבוצות תיאטרון, ביניהן נגיב אל-ריחאני ופאטימה רושדי. את הקריירה האומנותית שלו החל בשנות החמישים כאשר השתתף בסרט "גביע הייסורים" (ער'), שהוקרן ב-1952. לאחר מכן השתתף בסרט "המזל שלך השבוע" בשנת 1953, ולמרות שהשתתף ביותר מיצירה אחת במהלך תקופה זו הוא התפרסם בעיקר במהלך שנות השישים והשבעים כאשר שיחק בתפקידים שונים עם הכוכבים הגדולים של אותה תקופה ובראשם השחקן פואד אל-מוהנדס. נישא מחוץ לקהילה היהודית ונולדו לו 4 ילדים. נפטר במצרים מולדתו ב-1994 והותיר אחריו 150 יצירות בקולנוע, תיאטרון וטלוויזיה. סלאמה אליאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Salama Elias(1911 - 1994), באתר elcinema.com اليهودي الذي رفض الخروج من مصر.. من هو سلامة إلياس؟ أسرار لا تعرفها في حياة الفنان سلامة إلياس .. اليهودي الذي رفض الخروج من مصر ؟, news-alarab.net نجل سلامة إلياس: أبي رفض الهجرة لإسرائيل وعبد الناصر لم يضطهد اليهود, مصراوي.كوم (בערבית) من هو الفنان اليهودى الذى رفض الخروج من مصر ؟, الحكاية, ‏2023-01-10 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סלאמה אליאס".