ארוחת בוקר בטיפאני (סרט)

ארוחת בוקר בטיפאני (באנגלית: Breakfast at Tiffany's; הופץ בישראל במקור בשם "סעודה בטיפאני") הוא סרט אמריקאי שיצא בשנת 1961, שמבוסס על הנובלה "ארוחת בוקר בטיפאני" של טרומן קפוטה ובוים על ידי בלייק אדוארדס, בכיכובם של אודרי הפבורן וג'ורג' פפארד. התסריט, אשר היה מועמד לפרס אוסקר נכתב על ידי ג'ורג' אקסלרוד בהתבסס על הנובלה של קפוטה. קפוטה מכר את זכויות ההסרטה בנובלה לאולפני סרטי פרמאונט אולם ביקש שמרילין מונרו תגלם את דמותה של הולי גולייטלי, כיוון שהוא התאים את התסריט למידותיה. קפוטה התאכזב מאוד כאשר שמע שאודרי הפבורן נבחרה לגלם את הדמות. ספרו של קפוטה הבוטה בלשונו עודן על מנת להתאים את התסריט למוסר ההוליוודי של התקופה. דמותה של 2E (המגולמת על ידי פטרישה ניל) נוספה לתסריט אף שאינה קיימת בנובלה. כמו כן התסריט כולל סוף טוב "הוליוודי" שאינו מופיע בנובלה. התסריט של הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית התסריט המקורי הטוב ביותר. גיבורת הסרט היא הולי גולייטלי (Holly Golightly), המגולמת על ידי אודרי הפבורן. גולייטלי שחיה על חשבונם של גברים, ומחפשת גבר עשיר להתחתן איתו, מנסה לברוח ממחויבות ומהמציאות. לאחר שהתייתמה עברו היא ואחיה פרד לביתו של חקלאי בשם דוק גולייטלי. בגיל 14 התחתנה הולי עם דוק, אולם לאחר מכן ביטלה את הנישואים וברחה להוליווד לפתוח בקריירה קולנועית. לאחר שקיבלה עבודה בתחום הקולנוע ברחה לניו יורק, שם היא חיה מתשרים שנותנים לה גברים שהיא יוצאת עימם, וממסירת הודעות מאת בוס של ארגון מאפיה היושב בכלא סינג סינג לחבריו שמחוץ לכלא (אף שהולי עצמה אינה מודעת לכך שהיא מעבירה הודעות אלה וחושבת שהיא מוסרת תחזיות מזג אוויר). הסרט מתחיל בסצנה ידועה בה ניצבת הפבורן, בתפקיד הולי גולייטלי, בשמלה שחורה ושרשרת פנינים, מול חזית חנות הדגל של טיפאני בשדרה החמישית בניו יורק, בשעת בוקר מוקדמת ואוכלת קרואסון מול חלון הראווה. בהמשך אותו בוקר מתברר שלבניין הדירות בניו יורק בו מתגוררת הולי, עבר סופר צעיר בשם פול וארג'אק (המגולם על ידי ג'ורג' פפארד). וארג'אק, אשר פרסם ספר מצליח אחד בעבר, חי עם אישה נשואה המממנת את הוצאותיו וחולם לכתוב רומן חדש. הולי ופול הופכים לחברים והיחסים ביניהם מאיימים על האיזון של החיים שבנו לעצמם. פול מגלה את האמת על חייה של הולי כאשר הוא פוגש את דוק גולייטלי (המגולם על ידי באדי אבסן), ובהמשך מחליט לעזוב את המממנת שלו בעקבות התאהבות בהולי. אולם הולי, לאחר שנכשלה בניסיונה להתחתן עם האיש התשיעי בעושרו בארצות הברית, מנסה להתחתן עם ברזילאי עשיר אשר עוזב אותה לאחר שהיא נתפסת על ידי המשטרה בשל מסירת ההודעות למאפיה. בסיום הסרט מבינה הולי שעליה להפסיק לברוח מעצמה והיא יכולה להישאר עם פול שאוהב אותה, והסרט מסתיים בסצנה המפורסמת בה הם מתנשקים ברחוב בניו יורק בגשם שוטף. אחת הסצנות המפורסמות בסרט היא הסצנה בה הולי שרה את השיר "מון ריוור" מאת הנרי מנסיני וג'וני מרסר. דמותה של הפבורן כהולי הדקיקה, המחזיקה את מחזיק הסיגריה הארוך הפך לתמונה איקונית של אמריקה של שנות ה-60 של המאה ה-20. מיקי רוני המגלם בסרט את דמותו של השכן היפני הנלעג הביא לביקורת על הגזענות המגולמת ביחס לדמות זו. כמו כן הסרט זכה בפרס גראמי לשיר "Moon River" ופרס איגוד הכותבים של אמריקה עבור הדרמה הטובה ביותר. הפסקול הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה. אודרי הפבורן: הולי גולייטלי ג'ורג' פפארד: פול "פרד" וארג'ק פטרישה ניל: 2E (על פי התסריט מקור כינוי זה בשמה של הדמות: Emily Eustace - אף שזה לא מוזכר בסרט) באדי איבסן: דוק גולייטלי מרטין בלזם: או ג'יי ברמן חוזה לואיז דה ויללונגה: חוזה דה סילבה פריירה מיקי רוני: מר. יוניאושי ג'ון מקגיבר: מוכר בטיפני אלן ריד: סאלי טומאטו דורותי וייטלי: מג ויילדווד סטלני אדמס: ראסטי טרולר בשנת 1995 הוציאה הלהקה הטקסנית Deep Blue Something באלבומה השני שיר הנקרא על שם הסרט "ארוחת בוקר בטיפני" (Breakfast at Tiffany's). השיר מספר על בני זוג העומדים להיפרד מנקודת מבטו של הגבר. המכנה המשותף היחיד בין בני הזוג היה העובדה שהם אהבו את הסרט. במקור השיר הזכיר את הסרט "חופשה ברומא", גם הוא בכיכובה של אודרי הפבורן אולם כותב השיר, טוד דייוויד פייפס סבר ששם סרט זה יתאים יותר לשיר. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי, ולמקום החמישי בארצות הברית. הלהקה הברזילאית Jets to Brazil נקראת על שם כיתוב שהופיע על פוסטר שהיה תלוי בדירתה של הולי גולייטלי. הסרט מוזכר בסדרה סיינפלד בו ג'ורג' קונסטנזה, החבר במועדון קריאה, מעדיף לראות את הסרט על קריאת הספר. הסרט אוזכר בסדרה משפחת סימפסון כאשר הומר סימפסון לועג לאפוּ שאוכל ארוחת בוקר בסניף טיפני'ז המקומי (אף שזו חנות תכשיטים). בשיר "Let Me Entertain You" של הלהקה קווין מוזכר שם הסרט. בסרט הדרקון: סיפורו של ברוס לי ישנה סצנה בה ברוס לי וחברתו לינדה רואים את הסרט "ארוחת בוקר בטיפני" אולם עוזבים אותו באמצע בשל הגילום הנלעג של דמותו של השכן היפני. בסדרה אחת שיודעת (gossip girl), הסרט מוזכר פעמים רבות כסרט האהוב על בלייר, ואף השחקנית הראשית - אודרי הפבורן, נזכרת כשחקנית האהובה עלייה. בסדרת הספרים, היא אף גזרה את שיערה עד מאחורי האוזניים, במטרה שיהיה דומה לשיערה של הפבורן. בשיר 7 rings של אריאנה גרנדה המשפט הראשון הוא Yeah, breakfast at Tiffany's and bottles of bubbles Sam Wasson, Fifth Avenue, 5 A.M.: Audrey Hepburn, Breakfast at Tiffany's and the Dawn of the Modern Woman, Harper Collins, 2010 (הספר בקטלוג ULI) Tison Pugh, Truman Capote: a Literary Life at the Movies, University of Georgia Press, 2014 (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא ארוחת בוקר בטיפאני בוויקישיתוף "ארוחת בוקר בטיפאני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארוחת בוקר בטיפאני", באתר נטפליקס "ארוחת בוקר בטיפאני", באתר AllMovie (באנגלית) "ארוחת בוקר בטיפאני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ארוחת בוקר בטיפאני", באתר Metacritic (באנגלית) "ארוחת בוקר בטיפאני", באתר אידיבי "ארוחת בוקר בטיפאני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארוחת בוקר בטיפאני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורי קליין, מה טרומן קפוטה שר במקלחת?, באתר הארץ, 8 בינואר 2009 פולחן במבחן: "ארוחת בוקר בטיפני" - קשקוש או הברקה?, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2011 סעודה בטיפאני - הצגת בכורה ארצית, מעריב, 22 בפברואר 1962 - מודעת פרסום לסרט תל־אביב, חרות, 23 בפברואר 1962 סעודה בטיפאני, מעריב, 19 בפברואר 1962