laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Super Mario World

Super Mario World (בתעתיק לעברית: סופר מריו וורלד, ביפנית: スーパーマリオワールド) הוא משחק פלטפורמה משנת 1990 שפותח על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת משחקי הווידאו סופר נינטנדו (SNES). עלילת המשחק מתמקדת במסע של מריו להציל את הנסיכה טודסטול ואת ארץ הדינוזאורים מהאנטגוניסט של הסדרה באוזר ומעוזריו הקופאלינגים. המשחק דומה במידה רבה למשחקים הקודמים בזיכיון של מריו - השחקנים משחקים במריו או באחיו לואיג'י וצריכים לעבור דרך שלבים שונים על מנת להגיע לשלב האחרון כדי לנצח את המשחק. במשחק סופר מריו וורלד הוצגה לראשונה דמותו של יושי, דינוזאור ידידותי קטן וירוק אשר מסוגל לאכול את האויבים. חברת Nintendo Entertainment Analysis & Development פיתחה את המשחק, כאשר את הפיתוח הובילו הבמאי טאקאשי טאזוקה והמפיק ויוצר של הסדרה שיגרו מיאמוטו. זהו משחק המריו הראשון שפותח עבור קונסולת הסופר נינטנדו והוא תוכנן להפיק את המרב מהתכונות הטכניות של הקונסולה. לצוות הפיתוח היו הרבה יותר אפשרויות בפיתוח המשחק בשל כך בהשוואה למשחקים שפותחו עבור קונסולת ה-NES של נינטנדו. דמותו של יושי הומצאה עוד במהלך תקופת הפיתוח של משחקי ה-NES בזיכיון של מריו, אך הוחלט שלא לשלבו במשחקים אז עקב מגבלות חומרה. לאורך השנים המשחק מכר מעל ל-20 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהפך אותו למשחק הסופר נינטנדו הנמכר ביותר. ההצלחה של המשחק הובילה גם לפיתוח של סדרת אנימציה שהופקה על בסיס המשחק. ונוצר משחק חדש לקונסולת ה״סוויץ׳״ שנקרא Super Mario 3D World לאחר שהצליחו להציל את עולם הפטריות במשחק האחים סופר מריו 3, האחים מריו ולואיג'י מחליטים לצאת לחופשה יחד עם הנסיכה טודסטול למקום שנקרא ארץ הדינוזאורים, מעין עולם פרהיסטורי בו חיים דינוזאורים רבים. בעת שהם ישנים על החוף הנסיכה טודסטול נחטפת על ידי באוזר. כאשר מריו ולואיג'י מתעוררים, הם מנסים למצוא אותה ולאחר שעות של חיפושים הם נתקלים בביצה ענקית בלב היער. הביצה בוקעת ומתוכה יוצא הדינוזאור יושי שמספר להם שגם חבריו הדינוזאורים נחטפו. מריו ולואיג'י מבינים שבאוזר והקופאלינגים אחראים לכך. מריו, לואיג'י ויושי יוצאים להציל את הנסיכה טודסטול ואת חבריו של יושי. מריו ולואיג'י עוברים ברחבי עולם הדינוזאורים, מביסים את כל הקופאלינגים, מצילים את חבריו של יושי, ובסופו של דבר הם מגיעים לטירתו של באוזר, שם הם נלחמים בו, מנצחים אותו ומצילים את הנסיכה טודסטול. מדיה וקבצים בנושא Super Mario World בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Super Mario World (ביפנית) Super Mario World, סרטונים בערוץ היוטיוב "Super Mario World", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Super Mario World (1990), MobyGames
אריך סלומון

אריך סלומון (בגרמנית: Erich Salomon;‏ 28 באפריל 1886 – 7 ביולי 1944) היה צלם חדשות יהודי גרמני הידוע בתמונותיו בתחומי הדיפלומטיה והמשפט ובשיטות החדשניות בהן השתמש. סלומון נולד בברלין. הוא למד משפטים, הנדסה וזואולוגיה עד מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה עבד במחלקת השיווק של בית ההוצאה לאור אולשטיין ועסק בעיצוב פרסומות ושלטי החוצות של ההוצאה. הוא החל לעסוק בצילום בשנת 1927, כשהיה בן 41, כדי לתעד דיונים משפטיים וזמן קצר לאחר מכן החביא מצלמת Ermanox בכובע הבאולר שלו. על ידי חיתוך חור בכובע עבור העדשה, צילם סלומון תמונה של רוצח שוטר שעמד למשפט בבית משפט פלילי בברלין. משנת 1928 עבד סלומון כצלם בעיתון Berliner Illustrirte Zeitung של בית ההוצאה אולשטיין. בזכות יכולתו הרב-לשונית וההסתרה החכמה, המוניטין שלו נסק באירופה. כאשר נחתם הסכם קלוג-בריאן ב-1928, סלומון נכנס לחדר החתימה, תפס את מקומו הפנוי של הנציג הפולני וצילם מספר תמונות. הוא אחד משני האנשים הידועים היחידים שצילמו ישיבה בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, ברח סלומון להולנד עם אשתו והמשיך בקריירת הצילום שלו בהאג. סלומון דחה הזמנה מהמגזין לייף לעבור לארצות הברית. הוא ומשפחתו נלכדו בארצות השפלה לאחר פלישת גרמניה ב-1940. סלומון ומשפחתו הוחזקו במחנה המעבר וסטרבורק, ולאחר מכן במשך כמעט חמישה חודשים בגטו טרזין, משם גורשו למחנה המשפחות בטרזינשטט במאי 1944. סלומון נספה באושוויץ ב-7 ביולי 1944. פרס ד"ר אריך סלומון הוא פרס על מפעל חיים לצלמי עיתונות שמוענק על ידי החברה הגרמנית לצילום. ועידת הפסגה (1928; מציגה את שרי החוץ של צרפת, גרמניה, בריטניה, פולין, יפן ואיטליה רגע לפני שחתמו על הסכם קלוג-בריאן). הסכם קלוג-בריאן (1928) ועידת הפיצויים בהאג (1930) מרלן דיטריך (1930) אריסטיד בריאן (1931) חתונתה של ג'וליאנה מהולנד (1937) בית המשפט העליון של ארצות הברית (1937) Helmut Gernsheim. "Dr Erich Salomon 1886–1944: Historian with a Camera". Creative Camera. January 1972. Repr. in: David Brittain, ed. Creative Camera: 30 Years of Writing, Critical Image. Manchester: Manchester University, 1999, ISBN 9780719058042. pp. 46–52. מדיה וקבצים בנושא אריך סלומון בוויקישיתוף הצילום ששינה את הפוליטיקה - פרק על אריך סלומון בהסכת ״עושים מינהר״ אריך סלומון, צלם – ביוגרפיה מאת פיטר האנטר (סלומון), בנו גלריית תמונות ה-Ermanox (המצלמה שבה השתמש אריך סלומון) אריך סלומון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אריך סלומון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריך סלומון, באתר Discogs (באנגלית) "Erich Salomon". International Center of Photography. 2 במרץ 2016. נבדק ב-17 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Green, David B. (28 באפריל 2013). "This Day in Jewish History 1886: The First Photojournalist Is Born". Haaretz. נבדק ב-17 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Farewell Appearance". Time. 7 ביוני 1937. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2010. נבדק ב-10 באוגוסט 2008. {{cite news}}: (עזרה) "How A Single Image Started Political Photography". 100 Photographs | The Most Influential Images of All Time. נבדק ב-17 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אלקטרופופ

אלקטרופופ (באנגלית: Electropop) הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית ופופ. הז'אנר הוא גרסה של סינת'-פופ עם דגש כבד על הסאונד האלקטרוני שלו, אשר פותח בשנות ה-80 וצבר פופולריות והשפעה בסוף שנות ה-2000. ערכים מורחבים – סינת'-פופ, מוזיקה אלקטרונית במהלך שנות ה-80 המוקדמות, החלו אמנים בריטיים כמו גארי ניומן, The Human League, סופט סל, ויסאג' וג'ון פוקס להוציא מוזיקה בסגנון סינת'פופ חדש שהזכיר מוזיקה אלקטרונית ונעשה בו שימוש עיקרי בסינתיסייזרים. את סגנון האלקטרו פיתח המוזיקאי אפריקה במבטה, שהושפע מה-Yellow Magic Orchestra ומקרפטוורק, והשפיע על סגנון הפופ משנות ה-80 של מדונה. מוזיקה חדשה ומרתקת החלה להגיע אל החופים הללו. היא זכתה לכינוי 'אלקטרופופ', מכיוון שמכשירים אלקטרוניים - בעיקר סינתיסייזרים וסינדראמים - שימשו ליצירת שירי פופ. אחד מהשירים הראשונים היה "Pop Muzik" של הלהקה M. הייתה הצטברות הדרגתית של שירי אלקטרופופ ראויים, אם כי הם עדיין נשמעו בעיקר רק בדיסקוטקים של רוק. ב-1981, סוף סוף עשתה המוזיקה החדשה רעש אדיר. השיר שפרץ את הדרך היה "Don't You Want Me" של The Human League. —  Anglomania: The Second British Invasion, מאת פארק פוטרבו, רולינג סטון, נובמבר 1983. בשנת 2008 הוציאה בריטני ספירס את אלבום האולפן החמישי שלה, Blackout, ששילב אלמנטים מהז'אנר והזניק אותו לרמת המיינסטרים. ב-2009 פורסמו בתקשורת כתבות ומאמרים שהכריזו על עידן חדש של כוכבי אלקטרופופ שונים, ואכן נרשמה עלייה בפופולריות של מספר אמני אלקטרופופ. בסקר "Sound of 2009" מטעם ה-BBC, עשרה מתוך 15 האמנים המובילים שנמנו היו מז'אנר האלקטרופופ. בשנת 2008 זכתה הזמרת האמריקאית ליידי גאגא להצלחה מסחרית גדולה עם אלבום הבכורה שלה, The Fame, השייך לז'אנר. גם סצנת הקיי-פופ הפכה לנשלטת ומושפעת מאלקטרופופ, בין היתר אצל להקות כמו סופר ג'וניור, שייני,‏ f(x) וגירלז ג'נריישן. בשנת 2019 כתב קנת וומאק כי הזמרת-יוצרת בילי אייליש "תפסה את מקומה כמלכת האלקטרופופ הנוכחית", לאחר שהוציאה את אלבומה הראשון, When We All Fall Asleep, Where Do We Go?, הכולל שירים השייכים לז'אנר. דאנס-פופ וייפורווייב Jones, Hollin (2006). Music Projects with Propellerhead Reason: Grooves, Beats and Styles from Trip Hop to Techno. PC Publishing. ISBN 978-1-870775-14-4. מדיה וקבצים בנושא אלקטרופופ בוויקישיתוף Jones 2006, p. 107. David Toop (במרץ 1996), "A-Z Of Electro", The Wire, no. 145 {{citation}}: (עזרה) "Anglomania: The Second British Invasion". Rolling Stone. נבדק ב-8 במאי 2022. {{cite journal}}: (עזרה) UK gaga for electro-pop, guitar bands fight back (אורכב 23.07.2009 בארכיון Wayback Machine), The Kuwait Times, January 28, 2009 Mullins, Michelle (15 בינואר 2012). "K-pop splashes into the west". The Purdue University Calumet Chronicle. אורכב מ-המקור ב-4 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה) Womack, Kenneth (10 במאי 2019). "Billie Eilish is the new pop intelligentsia". Salon. נבדק ב-8 במאי 2022. {{cite journal}}: (עזרה)
באוזר

באוזר (ביפנית: Koopa" ,クッパ" באנגלית: Bowser), אשר מכונה גם המלך קופה (באנגלית: King Koopa), הוא דמות בדיונית, והאנטגוניסט העיקרי בסדרת משחקי הווידאו מריו של חברת נינטנדו היפנית, בו הוא האויב המושבע של גיבור הסדרה מריו. ביפן הוא נושא את התואר "דאיימאו" (大魔王, "מלך השדים הגדול"). באוזר הוא המנהיג של גזע היצורים דמוי הצבים הקרויים "קופה". באוזר חותר תמיד לנסות לחטוף את הנסיכה פיץ' ולהביס את האחים מריו ולואיג'י במטרה לכבוש את ממלכת הפטריות. לבאוזר מראה מפלצתי עם אלמנטים של דרקון וצב, שאגה אימתנית, יכולת לירוק אש ואישיות אכזרית. באוזר הופיע לראשונה במשחק הווידאו האחים סופר מריו משנת 1985 בו הוא היה יריבו של מריו והבוס האחרון. במקור היוצרים תכננו לעצבו כשור בהשראת דמותו של מלך השוורים בסרט האנימציה של חברת טואי "אלאקאזאם הגדול", אך המעצב של נינטנדו טאקאשי טאזוקה ציין שהדמות דומה יותר לצב מאשר לשור. קנת' ג'יימס הוא המדבב הנוכחי שמדבב את באוזר. מדובבים אחרים שדיבבו את קולו לאורך השנים כוללים את סקוט ברנס, שהיה הראשון שדיבב את קולו של באוזר במשחק וידאו, אריק ניוסום, שדיבב אותו פעם אחת במשחק "Mario & Sonic at the Olympic Games", וצ'ארלס מרטינט, שסיפק אפקטים ווקאליים לבאוזר במשחק "Super Mario 64" ובגרסה המחודשת למשחק עבור נינטנדו DS. לאורך השנים דמותו של באוזר שולבה גם במשחקים בז'אנרים שונים כגון משחקי תפקידים ממוחשבים כמו המשחקים "Paper Mario" ו-"Mario & Luigi", ומשחקי ספורט כמו "Mario Kart" ו-"Mario Tennis". הוא הופיע בכותרים אחרים של נינטנדו, כמו בסדרת משחקי הלחימה "Super Smash Bros." באוזר הופיע גם בסדרות אנימציה שונות לאורך השנים, כולל שלוש סדרות שהופקו על ידי חברת DIC Entertainment (בכולן הארווי אטקין דיבב את קולו של באוזר, ועמי מנדלמן בדיבוב בעברית של האחרים סופר מריו), וכמו כן השחקן דניס הופר גילם את באוזר בסרט הלייב-אקשן ההוליוודי "האחים סופר מריו" משנת 1993. בשנת 2023 השחקן ג'ק בלאק מדבב את קולו של באוזר בהאחים סופר מריו - הסרט. באוזר נחשב לאחד מהנבלים המוכרים ביותר בתולדות משחקי הווידאו. מדיה וקבצים בנושא באוזר בוויקישיתוף キャラクター紹介, www.nintendo.co.jp
אללהייאר סייאדמנש

אללהייאר סייאדמנש (בפרסית: اللهیار صیادمنش; נולד ב-29 ביוני 2001 באמול שבאיראן) הוא כדורגלן איראני, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת האל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת איראן. סייאדמנש גדל במחלקות הנוער של אראש אמול, פדידה סארי וסאיפא. ב-12 ביוני 2018 חתם סייאדמנש על חוזה לחמש עונות באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-3 במאי 2019 חתם סייאדמנש על חוזה לחמש עונות בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. ב-2 בספטמבר הושאל למשך עונה אחת לאיסטנבולספור מליגת המשנה הטורקית. ב-6 באוקטובר 2020 הושאל סייאדמנש לזוריה לוהנסק מליגת העל האוקראינית למשך עונה וחצי. ב-25 באוקטובר ערך סייאדמנש את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על רוך לבוב במסגרת הליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה במועדון. בסך הכל ערך 35 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 12 שערים. ב-31 בינואר 2022 הושאל סייאדמנש למשך חצי עונה להאל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לפרסטון נורת' אנד במסגרת הליגה. ב-15 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על קארדיף סיטי במסגרת הליגה. ב-6 ביוני 2019 ערך סייאדמנש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בניצחון 0–5 על נבחרת סוריה במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, והפך למבקיע הצעיר ביותר בהיסטוריה של נבחרת איראן, כשהוא שובר את שיאו של סעיד עזת-אללהי בכשנתיים. מדיה וקבצים בנושא אללהייאר סייאדמנש בוויקישיתוף אללהייאר סייאדמנש, ברשת החברתית אינסטגרם אללהייאר סייאדמנש, באתר Transfermarkt אללהייאר סייאדמנש, באתר Soccerway אללהייאר סייאדמנש, באתר WorldFootball.net אללהייאר סייאדמנש, באתר National Football Teams אללהייאר סייאדמנש, באתר FootballDatabase.eu Allahyar Sayyadmanesh Joins Iran’s Esteghlal on Five-Year Contract באתר Tasnim News Agency, ‏ 12 ביוני 2018 (באנגלית) Iran’s Sayyadmanesh Officially Joins Fenerbahce באתר Tasnim News Agency, ‏ 2 ביולי 2019 (באנגלית) Fenerbahçe Allahyar Sayyadmanesh'i İstanbulspor'a kiraladı באתר Hurriyet, ‏ 3 בספטמבר 2019 (בטורקית) Официальный сайт ФК "Заря" – Луганск באתר הרשמי של זוריה לוהנסק, 6 באוקטובר 2020 (באוקראינית) Bilgilendirme באתר הרשמי של פנרבחצ'ה, 31 בינואר 2022 (בטורקית)
אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה

אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה (בפרסית: امیرحسین حسین‌زاده; נולד ב-30 באוקטובר 2000 בטהראן שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית ובנבחרת איראן. חוסיין-זאדה גדל במחלקות הנוער של מוקאוומאת טהראן ושל סאיפא. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סאיפא במסגרת ליגת העל האיראנית. בסך הכל ערך 47 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שבעה שערים. ב-21 באוגוסט 2021 חתם באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית. ב-24 במרץ 2022 ערך חוסיין-זאדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בהפסד 2-0 לנבחרת קוריאה הדרומית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה בוויקישיתוף אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה, ברשת החברתית אינסטגרם אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה, באתר Transfermarkt אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה, באתר Soccerway אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה, באתר National Football Teams אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיר-חוסיין חוסיין-זאדה".
קבוצת תיגבור

קבוצת תיגבור היא קבוצת חברות ישראלית העוסקת בארבעה תחומים: שירותי כוח אדם וסיעוד (איתור, גיוס, השמה והצבת עובדים במגוון מקצועות), שירותי שמירה ואבטחה, שירותי נגישות ונדל"ן מניב. החברה הראשית בקבוצה, תיגבור-מאגר כח אדם מקצועי זמני בע"מ הוקמה באפריל 1981, וביוני 2007 הפכה לחברה ציבורית, הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב. לחברה שלוש חברות בנות עיקריות: רשף ביטחון (1993) בע"מ: עוסקת בשמירה ואבטחה. חלקה של "תיגבור" בבעלות הוא 76%. תיגבור פרויקטים בע"מ: עוסקת במיקור חוץ. מהלב המרכז לאיכות חיים ונגישות בע"מ: עוסקת בנגישות - אספקת ציוד עזר לשמיעה, ייעוץ נגישות, התקנת אביזרי נגישות, הטמעת נגישות למקומות ציבוריים, פיתוח, ייצור והפצה של טכנולוגיות הנגשה לאנשים עם לקות ראייה. החברה הוקמה באפריל 1981 על ידי רינה ויינרייך בנבנישתי, כחברה לשירותי כוח אדם. נכון למאי 2022 רינה וינרייך בנבנישתי היא נשיאת החברה ומנהלת עסקים ראשית בה, ומחזיקה כ-44% מהבעלות בחברה. בתה, אורית בנבנישתי, היא מנכ"לית החברה ומחזיקה כ-22% מהבעלות בחברה. יו"ר הדירקטוריון של החברה הוא אברהם גוזמן. בשנת 1988 החלה החברה לפעול בתחום הסיעוד. בשנת 2000 רכשה החברה את חברת האבטחה "רשף ביטחון". ביוני 2007 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 2008 רכשה החברה את בית החולים הסיעודי "משכנות הזהב". בשנת 2014 נכנסה החבר לתחום השמת אנשים עם מוגבלויות. בשנת 2018 השקיעה החברה בסטרט-אפ בשם Echocare ובשנת 2019 רכשה החברה חברה בתחום הסיעוד. בסוף שנת 2019 היו לחברה 40 סניפים ברחבי ישראל. פעילות החברה בתחומי כוח אדם, שמירה ואבטחה כפופה לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם. פעילות החברה בתחום הסיעוד נעשית במסגרת הסכם עם המוסד לביטוח לאומי ובהתאם לחוק הביטוח הלאומי. תנאי העבודה של העובדים בתחום השמירה והאבטחה כפופים לצו ההרחבה בתחום זה. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת תיגבור תיגבור-מאגר כח אדם מקצועי זמני בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב תיגבור-מאגר כח אדם מקצועי זמני בע"מ, באתר "מאיה" קבוצת תיגבור, באתר Crunchbase (באנגלית) תיגבור-מאגר כח אדם מקצועי זמני בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. יעל ולצר, בנבנישתי מתגברת ותיקים, באתר ynet, 8 באפריל 2022 אורית בנבנישתי, ‏לפרוץ את החסמים להעסקת אנשים עם מוגבלות, באתר גלובס, 12 ביולי 2019 צו הרחבה להסכם קיבוצי בענף השמירה והאבטחה, ילקוט הפרסומים 6899 מ-26 באוקטובר 2014
אוגוסטו מוסיני

אוגוסטו מוסיני (באיטלקית: Augusto Mussini;‏ 9 בינואר 1870 – 1 בנובמבר 1918) היה צייר ונזיר איטלקי. אוגוסטו מוסיני נולד ברג'יו אמיליה, ולמד בבית ספר רג'יה לציור, אצל גייטנו קייריצ'י וקירילו מניקרדי, וסיים את לימודיו ב-1888. בשנת 1890 הוא הקים את הארגון "Cooperativa pittori di Reggio Emilia", שלאחר מכן הפך למנהל האמנותי שלו. בשנת 1892 עבר לרומא, שם למד באקדמיה הצרפתית. לאחר מכן למד ציור דמויות באקדמיה לאמנויות היפות של רומא. בשנת 1893, בזכות מלגת לימודים, הוא עבר לפירנצה, שם נרשם לאקדמיה לאמנות בעיר. משנת 1896, התחיל מוסיני להציג את יצירותיו בתערוכות חשובות, כמו הביאנלה של ונציה, ועבד בשביל פטרונים חשובים, כולל בית מדיצ'י. ב-1903, הוא התחיל לשתף פעולה עם כתב העת "לאונרדו", תחת השם הבדוי אוגוסטוס. ב-26 באוקטובר 1903, מוסיני נעלם מפירנצה. הסתבר כי ברח מדו-קרב עם חברו הטוב ביותר, הצייר ג'ובאני קוסטטי, שהפך ליריבו בגלל אישה, הציירת ביאטריצ'ה אנצ'ילוטי גורטי. בדרך לאוסטריה, לאחר ששקל התאבדות, הוא התארח במנזר קפוצ'ינים בגוריציה. לאחר מכן, הוא עבר למנזר פרנציסקני בטריאסטה ולאחר מכן למנזר הפרנציסקני של אסקולי פיצ'נו. שם, לאחר שנה אחת של בידוד ושקיעה בהרהורים, בינואר 1905 הוא הפך לנזיר, וקיבל את שמו של הנזיר פאולו סארפי. לאחר מכן, הוא חזר לפעילותו האמנותית, וקישט כנסיות שונות במארקה, אחד מהן היא סנטה מריה דלה קונצ'ציונה. מדיה וקבצים בנושא אוגוסטו מוסיני בוויקישיתוף Francesco Santaniello (2012). "Mussini, Augusto". Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 77. Treccani.
ממשלת ישראל הראשונה

ממשלת ישראל הראשונה פעלה מ-10 במרץ 1949 עד 30 באוקטובר 1950, כשדוד בן-גוריון הגיש את התפטרותו לנשיא, והממשלה הפכה לממשלה זמנית במשך 16 יום, עד לכינון הממשלה השנייה. ייעודה המקורי של האספה המכוננת היה לכונן חוקה למדינה, אך עם קבלת חוק המעבר שינתה האספה את ייעודה והפכה עצמה לכנסת הראשונה. עתה קם הצורך להקים ממשלה. סיעת מפא"י הייתה הסיעה הגדולה ביותר, אך היא לא החזיקה ברוב מוחלט בכנסת, ולכן היה צורך לכונן קואליציה שתיתן אמון בממשלה. בן-גוריון התנגד בתוקף להכללתן של תנועת החרות ומק"י בקואליציה העתידית, תוך שהוא טובע את הביטוי "בלי חרות ומק"י", דהיינו, בלי הרוויזיוניסטים והקומוניסטים. מפ"ם קיוותה להקים עם מפא"י ממשלה סוציאליסטית צרה אך נתקלה בדחייה ונותרה באופוזיציה. בן-גוריון החליט לפנות אל החזית הדתית, הפרוגרסיבים, הספרדים ורשימות המיעוטים. בסך הכל תמכו בממשלה 73 חברי כנסת. בהסכמים הקואליציוניים נקבע שהממשלה תיתן שוויון זכויות גמור לכל אזרח, תחתור לשלום, תשמור על נייטרליות במלחמה הקרה, תעודד עלייה ותאכלס את המדינה. ממשלה זו חתמה על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, שכן מצעה העיקרי של מפא"י בבחירות אלה היה השגת הסכמי הפסקת אש. בהסכמים אלו נקבע הקו הירוק כגבולה של ישראל. בנוסף לכך נחקק חוק שירות ביטחון, שקבע את הקריטריונים לגיוס לצה"ל. מדיניותה הכלכלית של הממשלה, שנגזרה ברובה מהיותה של מפא"י מפלגה סוציאליסטית, הייתה מדיניות הקיצוב, אשר זכתה לשם "צנע". במסגרת מדיניות זו הוטלה הגבלה על כמות המצרכים שהותר לכל אזרח לקנות. במהלך כהונתה של הממשלה הציבור היה מאוחד יחסית בתמיכתו בצנע, אולם לאחר הרחבת המדיניות לקראת סוף כהונתה, התחיל לפרוח השוק השחור. ממשלה זאת נאלצה להתמודד עם השאלה של כינון חוקה לישראל הצעירה. החזית הדתית המאוחדת התנגדה לחלוטין לכינון חוקה מעשה ידי אדם. מפא"י תמכה בכינון חוקה, לאחר ביסוס המדינה ולאחר קליטת העולים, ואילו כל שאר סיעות הממשלה תמכו בכינון חוקה מידית. בסופו של דבר, התקבלה הצעתו של חבר המפלגה הפרוגרסיבית, יזהר הררי, לקראת סוף כהונת הממשלה, שקבעה שהחוקה לא תכונן מיד, אלא תיכתב פרקים-פרקים אשר יהוו חוקי יסוד, שלבסוף יתאגדו לכלל חוקת המדינה. הממשלה העלתה את עצמותיו של חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל. הממשלה תמכה בחוק השבות, אשר איפשר לכל יהודי לעלות ארצה. בן-גוריון התייחס אל החוק כאל אחד מ"חוקי השתייה של מדינת ישראל". הממשלה תמכה גם בחוק לימוד חובה, אשר לפיו כל ילד חויב ללמוד במסגרת חינוכית מגיל 5 עד גיל 16, שמומן על ידי תקציב המדינה למרות המצב הכלכלי הקשה. בן-גוריון הודיע על התפטרות הממשלה לנשיא ב-15 באוקטובר 1950, בעקבות דרישתו שאליעזר קפלן יועבר מתפקידו כשר המסחר והתעשייה, לטובת מינוי איש עסקים שאינו חבר כנסת (יעקב גרי). מכיוון שבאותה התקופה על מנת למנות שר חדש היה על הממשלה להתפטר, ולהציג את עצמה מחדש עם השר החדש להבעת אמון מחודשת, התפטרה הממשלה. לאחר מכן תוקן החוק בעניין זה. בישיבת הכנסת בה הודיע על התפטרות הממשלה, הציע בן-גוריון הקמת ממשלת מעבר בת 7 חברים שתכהן עד לבחירות החדשות שיערכו בהקדם, אבל הצעתו נדחתה. מספר הח"כים החברים בקואליציה 73 ח"כים במשך כל תקופת הממשלה הראשונה (10 במרץ 1949 - 30 באוקטובר 1950). הממשלה מנתה 12 שרים לכל אורך כהונתה. מזכיר הממשלה: זאב שרף מדיה וקבצים בנושא ממשלת ישראל הראשונה בוויקישיתוף ממשלת ישראל הראשונה באתר משרד ראש הממשלה ממשלת ישראל הראשונה באתר הכנסת הממשלה הראשונה, במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי - כאן
אדי נקטיה

אדוארד קדאר נקטיה (נולד ב-30 במאי 1999) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה. נקטיה נולד בלונדון וגדל באזור בלקהית', נקטיה החל את הקריירה שלו באקדמיה של צ'לסי. הוא שוחרר על ידי צ'לסי ב-2015. לאחר מכן הצטרף לאקדמיה של ארסנל ושיחק בקבוצות הנוער של המועדון. במהלך עונת 2016-17 כבש נקטיה 15 שערים ב-16 הופעות עבור ארסנל עד גיל 18 ובמקביל הבקיע 12 שערים ב-26 הופעות עבור הקבוצה עד גיל 23. לאחר העונה, נקטיה זומן על ידי מאמן הקבוצה הבוגרת ארסן ונגר, למסע טרום עונה של הקבוצה הבוגרת לאוסטרליה וסין. ב-28 בספטמבר 2017, נקטיה זומן לקבוצה הבוגרת למשחק במסגרת הליגה האירופית מול באטה בוריסוב. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-89 כאשר ארסנל ניצחה 4–2. ב-24 באוקטובר 2017, רשם נקטיה את הופעת הבכורה שלו בגביע הפוטבול ליג נגד נוריץ' סיטי לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-85. הוא כבש אחרי 15 שניות עם הנגיעה הראשונה שלו במשחק בכדי להשוות את תוצאת המשחק, והוסיף עוד שער בתוספת הזמן. נקטיה כבש את שערו הראשון בפרמייר ליג במחזור האחרון של העונה נגד ברנלי ב-12 במאי 2019. ב-8 באוגוסט 2019, הושאל נקטיה ללידס יונייטד. הוא בחר במספר 14 כמחווה לאחד ממאמני הנוער לשעבר שלו בארסנל, תיירי הנרי. המאמן של לידס מרסלו ביילסה, תיאר את נקטיה כ"שחקן צעיר וחשוב בכדורגל האנגלי". ביולי 2020, השיג נקטיה את התואר הראשון שלו בקריירה הבוגרת, כאשר זכה עם לידס יונייטד בצ'מפיונשיפ והעפיל עימם לפרמייר ליג. ב-30 באוגוסט 2024 עבר אל קריסטל פאלאס. ברמות הצעירות נקטיה ייצג את נבחרות אנגליה בנבחרת הנוער עד גיל 19 ובנבחרת הצעירה עד גיל 21. ב-31 באוגוסט 2023 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה הבוגרת על-ידי המאמן גארת' סאות'גייט במסגרת מוקדמות יורו 2024. ב-14 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת כשנכנס כמחליף בדקה ה-73 במקומו של אולי ווטקינס בניצחון 0-1 נגד נבחרת אוסטרליה במסגרת משחק ידידות. הגביע האנגלי: 2019/2020 מגן הקהילה: 2020, 2023 פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא אדי נקטיה בוויקישיתוף אדי נקטיה, ברשת החברתית אינסטגרם אדי נקטיה, באתר Transfermarkt אדי נקטיה, באתר Soccerway אדי נקטיה, באתר BDFutbol אדי נקטיה, באתר WorldFootball.net אדי נקטיה, באתר National Football Teams אדי נקטיה, באתר FootballDatabase.eu אדי נקטיה, באתר ESPN Arsenal’s Eddie Nketiah let go by Chelsea for being too small, thetimes, ‏26 באוקטובר 2017 Arsenal FC news: All you need to know about Eddie Nketiah, the Gunners and England talent making headlines, talkSport, ‏30 במרץ 2017 תקציר המשחק בין ארסנל לבאטה בוריסוב, באתר SOCCERWAY, ‏28 בספטמבר 2017 [bbc.com/sport/football/41647092 תקציר המשחק בין ארסנל לנוריץ' סיטי], באתר BBC, ‏24 באוקטובר 2017 תקציר המשחק בין ארסנל לברנלי, באתר BBC, ‏12 במאי 2019 EDDIE NKETIAH COMPLETES LEEDS UNITED MOVE, האתר הרשמי של לידס יונייטד, ‏8 באוגוסט 2019 Marcelo Bielsa draws comparisons with Tammy Abraham as Eddie Nketiah joins Leeds United on season-long loan from Arsenal, yorkshireeveningpost, ‏8 באוגוסט 2019 "Eddie Nketiah signs for Crystal Palace". Crystal Palace F.C. 30 באוגוסט 2024. נבדק ב-30 באוגוסט 2024. {{cite web}}: (עזרה)
אצטוניטריל

אצטוניטריל (Acetonitrile) היא תרכובת אורגנית שנוסחתה CH3CN. החומר הוא הניטריל הפשוט ביותר, בטמפרטורת החדר אצטוניטריל הוא נוזל שקוף. המולקולה קווית ואורך הקשר המשולש C≡N הוא 1.16 אנגסטרום. אצטוניטריל הוא תוצר לוואי בייצור אקרילוניטריל והוא משמש כממס א פרוטי. אצטוניטריל משמש בעיקר כממס. הוא מסיס לחלוטין במים ובמגוון ממסים אורגנים אך לא בפחמימנים, הוא מסוגל להמיס מגוון יונים ומולקולות לא-קוטביות. הודות ליכולת ההמסה הטובה והצמיגות הנמוכה משמש החומר כפאזה נעה בכרומטוגרפיית HPLC. אצטוניטריל משמש להפרדת בוטאדיאן במתקני זיקוק. היכולת להמיס יונים והמקדם הדיאלקטרי הגבוה - 3.92D מאפשר שימוש באצטוניטריל בסוללות. מדיה וקבצים בנושא אצטוניטריל בוויקישיתוף NIST Chemistry WebBook