laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תקליד

תקליד (ערבית: تَقْليد) הוא מושג בפיקה אשר מתייחס להתנהגות של אדם בהתאם לפסיקותיו והבנותיו של אדם אחר. האדם שמבצע את פעולת התקליד נקרא מוּקַלִיד. המשמעות המובהקת של המונח משתנה בהתאם להקשר ולגיל. השימוש הקלאסי במונח שונה בין האסלאם הסוני לאסלאם השיעי. השימוש האסלאמי הסוני מייחס לעיתים את התקליד להתאמה הבלתי מוצדקת של אדם אחד להוראתו של אדם אחר, בעוד שבדרך כלל מדובר על ההתאמה המוצדקת של חסר הידע המתאים להוראתו של האדם המוסמך לפסוק הלכות. לעיתים המושג מתאר הליכה עיוורת אחר אדם, בין אם היא מוצדקת או לא. בניגוד לזרם הסוני, השיעים מדברים על התקליד כעל ההתאמה הכללית והמוצדקת של האדם הרגיל להוראותיו ופסיקותיו של האדם המומחה והמוסמך, כמו המרג'ע תקליד תקליד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Taqlid, Al-Islam.org (באנגלית) Hawza, www.parouse.com (ארכיון) imilationis in crosswords? check this answer vs all clues in our Crossword Solver, Anagrammer Scrabble Word Finder (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מי נהר

"מי נהר" הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ענת בן חמו. השיר יצא לאור ב-8 במרץ 2009, כסינגל החמישי מתוך האלבום "בין קירות ביתי", על ידי חברת התקליטים הליקון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד השבועי של רשת ג', ושהה שם למשך כ-12 שבועות. במצעד הפזמונים השנתי של התחנה, דורג השיר במקום ה-16. במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ דורג השיר במקום ה-15. נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ של השיר באתר יוטיוב עומד על כ-2 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כחצי מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית פטיפון - עידן רייכל - מי נהר, באתר פטיפון מי נהר, באתר "פזמונט" The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל - מי נהר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:05) Mai Nahar (River Waters), נבדק ב-2020-04-07
אייל לשם

אייל לשם הוא רופא ישראלי, פרופסור לרפואה פנימית ומחלות זיהומיות בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. מנהל את המכון לרפואת מטיילים ומחלות טרופיות בבית החולים תל השומר (משנת 2019). לשם הוא בוגר בהצטיינות של בית הספר לרפואה של הטכניון משנת 2000, ובעל התמחות ברפואה פנימית והתמחות-על מחלות זיהומיות בבבית החולים תל השומר. ב-2006, עבר השתלמות קלינית במרכז רפואי CIWEC בקטמנדו. בשנים 2012–2015, עבר השתלמות בהמרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) באטלנטה. בשנת 2019, קיבל תעודה ברפואה טרופית והיגיינה מאוניברסיטת גלאזגו בסקוטלנד. לשם עובד כרופא מומחה בכיר ביחידה למחלות זיהומיות, בכיר במחלקה פנימית ג', ומשנת 2019, מנהל את המכון לרפואת מטיילים ומחלות טרופיות בתל השומר. הוא מתמחה בזיהומים ויראליים ובמחלות הנרכשות בנסיעה לאזורים טרופיים ומדינות מתפתחות. לשם הוא עורך חבר בפרסום הרשמי של הארגון הבינלאומי לרפואת מטיילים (JTM), חוקר אורח ב-CDC באטלנטה ויועץ לארגון הבריאות העולמי. פרופ' לשם הוא פרופסור חבר קליני בחוג לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, חיבר מעל 100 מאמרים מדעיים והשתתף בכתיבת ספרי רפואה. חבר באיגוד הישראלי למחלות זיהומיות, האיגוד הישראלי לפרזיטולוגיה, פרוטוזואולוגיה ומחלות טרופיות ובאיגוד הבינלאומי לרפואת מטיילים. בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, בשל התמחותו במחלות טרופיות וזיהומים ויראליים, הרבה להתראיין בכלי התקשורת. קישור לרשימת מאמריו של פרופ' לשם באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא אייל לשם בוויקישיתוף פרופ' אייל לשם באתר בית החולים שיבא פרופ' אייל לשם באתר הרצליה מדיקל סנטר באתר PubMed אביבית מיסניקוב, ‏בדיקות דם המוניות לכל הציבור? זו הסיבה הרפואית שזה יכול לעזור למאבק בנגיף הקורונה, באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2020 ראיון ב-103fm רן רזניק, קורונה, באתר ישראל היום, 16 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אייל לשם".
גשר הדודות

גשר הדודות הוא גשר אירי (הבנוי מתחת לקו המים), שאיפשר לכלי רכב לחצות את נהר הירדן וחיבר את הגליל לגולן ובית צידא. מיקומו כקילומטר מצפון לכנרת. הגשר נהרס באחת מהצפותיו של הירדן ונבנה מחדש מספר פעמים על ידי צה"ל. כיום הגשר שבור, ואינו מאפשר מעבר. ב-29 בדצמבר 1975 רכב שהסיע 'דודות' של האגודה למען החייל מצפת לפעילות ברמת הגולן חצה את הגשר בזמן שיטפון ונסחף. הנהג ושתי נוסעות נוספות הצליחו להיחלץ מהזרם, נוסעת נוספת הצליחה לתפוס בסלע בולט וחולצה במסוק. הנוסעת החמישית, חנה איזנברג, נסחפה וטבעה למוות. במקום קיימת אנדרטה לזכרה. במקום קיימת גם פינת הנצחה לזכרו של גיא גמליאלי, חייל מודיעין שדה, שנהרג במהלך אימון צליחת הנהר. הגשר נמצא בסמוך ליישוב כרכום, וצפונית לגשר אריק. רועי אפרון, גשר הדודות מסלולים מיוחדים לחג הסוכות, באתר אקטואליק חדשות, ‏8.10.2014 ערן ודוד גל אור, תצפית נפלאה על מים גועשים, באתר ידיעות אחרונות, ‏19 בינואר 2019 עמית, מרחב השקט הטבעי:להתעורר בלב נופי הצפון, באתר טיולים בישראל טיולי, ‏13.5.2014 מאיר הראובני ומנחם רהט, "במשך שעתיים נצמדתי אל הסלע בכל כוחי", מעריב, 29 בדצמבר 1975 אמנון גופר, מופע אביב:6 מסלולים בצפון, באתר ynet, 20 במרץ 2015
סולניטסטה

סולניטסטה (בבולגרית: Солницата; "עבודות המלח"), היא עיר עתיקה, שנחשפה בבולגריה בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-2005 סמוך לפרובדיה, עיר מודרנית השוכנת בצפון מזרח בולגריה סמוך לחופי הים השחור. לפי הממצאים שנתגלו במקום מדובר ככל הנראה בעיר העתיקה ביותר באירופה ששגשגה באזור בשנים 4700-4200 לפנה"ס. במקום נתגלו שרידיהם של מכרות מלח ומשערים שהתקיימה שם תעשיית מלח משגשגת שהתבססה בסביבות 5500 לפנה"ס, והייתה הבסיס להתפתחותו של המרכז האורבני. העיר הייתה מוקפת חומה על מנת להגן על המלח שנחשב מוצר מבוקש ויוקרתי בעת העתיקה ותרם תרומה מכרעת לשגשוגה הכלכלי של העיר. על אף שמספר תושביה היה נמוך אף ביחס לערים עתיקות אחרות באותה תקופה ומנה כ-350 איש בלבד גורס וסיל ניקולוב, מנהל החפירות הארכאולוגיות במקום, כי היא עונה לקריטריונים של עיר פרהיסטורית. ייצור המלח היה הכוח המניע מאחורי כלכלת סולניטסטה שככל הנראה שימשה כמקור המרכזי או אף הבלעדי של אספקת המלח לאזור הבלקנים. כלי החרס הרבים פריטים מנחושת ומזהב שנמצאו במקום מצביעים על התעשרותם של התושבים כתוצאה מהמסחר המשגשג במלח. העיר נפגעה ברעידת אדמה קשה בשנת 4,550 לפנה"ס שגרמה לחורבן והרס רב של ביצורי העיר אך ככל הנראה הצליחה להשתקם וננטשה מסיבות לא ברורות בין 4000 ל-4200 לפנה"ס. מדיה וקבצים בנושא סולניטסטה בוויקישיתוף AP, האם העיר העתיקה באירופה התגלתה בבולגריה, באתר ynet, 1 בנובמבר 2012
תחושה מוקדמת (סרט, 2020)

תחושה מוקדמת (באוקראינית: Передчуття) הוא סרט דרמה אוקראיני בבימויו שלויאצ'סלב קרישטופוביץ'. הסרט שוחרר לאקרנים בשנת 2020 . מוטו: כל דבר בחיים צריך להיעשות בזמן. חייה האיטיים של עיירת החוף הפרובינציאלית N מעורערים פתאום בשל שערורייה מקומית, שמתרחשת סביב אדם שהלך לעולמו. רק האישה והחבר יודעים על מקום קבורתו, אך הם מסרבים מכל וכל לספר על כך לאחרים. כזו הייתה צוואתו של המנוח, אקסצנטרי המאוהב בים. כל אחת מהדמויות מחפשת תשובות לשאלות שלו, אך הן מחפשות את התשובות בחוץ, בחברה, באחרים, ולכן אינה מוצאת תשובה. תחושת חרדה מתמלאת כשמשהו עומד לקרות. סטניסלב בוקלן - פטרו קסניה ניקולאייבה - ליסה לריסה רוסנאק - אנה אולכסנדר טוקארצ'וק - שופט אירינה בניוק - מריה סרגיי פאשצ'נקו - ולנטין יבגניה מוץ - דאשה יורי יבסיוקוב - שען ביוני 2018 החל צילומי הסרט שנערכו בעיקר באודסה וצ'רנומורסק. ההפקה הסתיימה במאי 2019. פרויקט הסרט הפך לאחד הזוכים בבחירה התחרותית העשירית של הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע. העלות המשוערת של הסרט היא 27,155,500 הריבניה. מתוכם, הממשלה מימנה כ-50% מעלות הסרט (13.6 מיליון.) כמו כן, הוענקו כספים על ידי קרן אורקולית סלובקית. אתר האינטרנט הרשמי של תחושה מוקדמת (ברוסית) תחושה מוקדמת, ברשת החברתית פייסבוק "תחושה מוקדמת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תחושה מוקדמת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Vyacheslav Krishtofovich". IMDb. נבדק ב-2019-11-29. "Peredchuttya". נבדק ב-2019-11-29. "Съемки фильма «Предчувствие» Вячеслава Криштофовича стартовали в Одессе". zaodessu.news. נבדק ב-2019-11-29.(הקישור אינו פעיל)תבנית:Недоступная ссылка
פו הדב הכי טוב בעולם

פו הדב הכי טוב בעולם (באנגלית: Winnie-the-Pooh: The Best Bear in All the World) הוא ההמשך הרשמי השני, לאחר הספר "בחזרה ליער מאה העצים", לסדרת הספרים "פו הדב" מאת אלן אלכסנדר מילן. הספר יצא לאור לראשונה במקור ב-6 באוקטובר 2016, לציון 90 שנה לפרסום הספר הראשון בסדרה. הספר כולל ארבעה סיפורים קצרים, כאשר כל אחד מהם נכתב על ידי סופר ילדים מוביל - פול ברייט, ז'אן וויליס, קייט סונדרס ובריאן סיבלי. הספר תורגם לעברית על ידי עטרה אופק, ויצא לאור לראשונה בישראל בשנת 2016 על ידי דני ספרים. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בספר ארבעה סיפורים המחלקים את הספר לארבעה פרקים, כאשר כל סיפור מתרחש בעונה אחרת מעונות השנה. הפרק הראשון נקרא "סתיו" מאת פול ברייט, ובו מתכוננים פו הדוב וחבריו לפגישה עם דרקון נושף-אש, בזמן שכריסטופר רובין הנרגש מתכונן להופעתו במחזה של הכפר בתור ג'ורג' הקדוש. הפרק השני נקרא "חורף" מאת בריאן סיבלי, ובו מוצגת דמות חדשה - פינגווין. בסיפור זה יוצאת החבורה לחפש את כריסטופר רובין, שהשאיר להם פתק שאינם מצליחים לפענח, בדרכם הם משתעשעים במזחלת ונהנים בשלג החורפי. הפרק השלישי נקרא "אביב" מאת ז'אן וויליס, אשר עוקב אחר פו הדב וחזרזיר היוצאים לחפש חמור שאיה חושד כי הוא חושק בדרדרים שלו, ורק לאחר פגישה עם הינשוף החכם, שמאיר את עיניו, חוזר אליו ביטחונו העצמי. הפרק הרביעי והאחרון נקרא "קיץ" מאת קייט סונדרס, ובו יוצאים החברים למסע אל אפריקה החמה ואל מקורות הנילוס, בתקווה להגיע אל הגלידה שאולי מצפה להם שם. זמן קצר לפני פרסומו הוכרז כי בספר תופיע דמות חדשה, פינגווין. דווח כי פינגווין הוא הדמות החדשה הראשונה שהוסמכה על ידי אחוזת מילן. פו הדוב הכי טוב בעולם, באתר של עטרה אופק פליסיה שרון, פו - הדוב הכי טוב בעולם, בדף פרוזאין, 12 בינואר 2018 Dray, Kayleigh. "Winnie-the-Pooh's forgotten friend finally makes it to the Hundred Acre Wood". The Stylist. אורכב מ-המקור ב-2016-10-09. נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'וזף דה מיריבל

מארי פרנסואה ז'וזף דה מיריבל (בצרפתית: Marie François Joseph de Miribel;‏ 14 בספטמבר 1831 – 12 בספטמבר 1893) היה ראש המטה הכללי של צבא צרפת בין השנים 1878–1879 ואז שוב בין 1890–1893. משפחת מיריבל היא משפחה עתיקה אשר מוצאה מדופינה. ב-1692 עקרה המשפחה לגרנובל. המשפחה טענה להיותה חלק מהאצולה הצרפתית, וב-1954 זכתה להכרה רשמית כאשר צורפו בניה לאיגוד העזרה ההדדית של האצולה הצרפתית. ז'וזף דה מיריבל נולד ב-14 בספטמבר 1831 במונטבונוט-סן-מרטין, כבן הרביעי (מתוך חמישה) של ארטוס דה מיריבל אשר שימש כראש עיריית גרנובל בין השנים 1842–1845 ושל אלכסנדרינה דה ולורי. ב-1851 הוא התגייס לצבא צרפת ולמד באקול פוליטקניק ולאחר מכן הוצב בכוחות הארטילריה. הוא לחם במלחמת קרים ולאחר מכן במלחמת אוסטריה-סרדיניה ובמשלחת הצרפתית למקסיקו. ב-23 בנובמבר 1870 הוא הועלה לדרגת קולונל. הוא לחם במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ובין היתר השתתף במצור על פריז ובדיכוי הקומונה הפריזאית. ב-3 במאי 1875 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה. מכיוון שמיריבל נודע כמלוכני ב-1878 מינה אותו נשיא צרפת פטריס דה מק-מהון אשר היה מלוכני בעצמו, לראש המטה הכללי. כאשר התפטר מק-מהון מתפקידו ב-1879 סולק מיריבל מהתפקיד. ב-24 ביולי 1880 הוא קודם לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. הוא פיקד על הדיוויזיה ה-26 ואז על הקורפוס ה-6, וב-8 ביולי 1889 קיבל דרגת קצין גדול בלגיון הכבוד. ב-1890 מינה אותו הנשיא לאון גמבטה לראש המטה הכללי. גמבטה קיווה באמצעות צעד זה להתחנף למפקדי הצבא שמיריבל היה אהוד מאוד עליהם. לימים נמתחה על התנהלותו בתקופה זו ביקורת קשה, ונטען שהוא קידם את ידידיו לתפקידים שלא היו ראויים להם. כמו כן, הוא היה האיש שהכניס למטה הכללי רבים מהקצינים שהיו מעורבים לימים בפרשת דרייפוס. מיריבל נפטר ב-12 בספטמבר 1893 בגיל 61. את מקומו כרמטכ"ל מילא ראול לה מוטון דה בואדפר. מדיה וקבצים בנושא ז'וזף דה מיריבל בוויקישיתוף פייר מיקאל, פרשת דרייפוס, מ. מזרחי, 1964. עמ' 21.
Sabe Deus

Sabe Deus (בעברית: אלוהים יודע) הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי מוביל הפרויקט עידן רייכל בשיתוף הזמרת הפורטוגזית אנה מורה. השיר יצא לאור ב-29 באפריל 2013, כסינגל השלישי מתוך האלבום "רבע לשש", על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם ומשלב בתוכו פורטוגזית ועברית. השיר זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו ציון של חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה. מגזין "ג'רוזלם פוסט" תיאר את השיר כ"יהלום הכתר של האלבום". השיר הגיע בשיאו למקום ה-2 במצעד הרשמי של גלגלצ. במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ לשנת 2013 דורג השיר במקום ה-25. נכון לאוגוסט 2021, מונה הצפיות של הקליפ של השיר באתר יוטיוב עומד על כ-2.7 מיליון. גם ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי זכה השיר להצלחה תוך שצבר מעל ל-2 מיליון השמעות. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל (Ft. Ana Moura) – Sabe Deus (באנגלית), נבדק ב-2020-04-07 הפרויקט של עידן רייכל* - רבע לשש, באתר Discogs (באנגלית) בן שלו, עידן רייכל שולח גלויה מגן עדן, באתר הארץ, 21 במרץ 2013 sabe-deus, הפרויקט של עידן רייכל, באתר יוסמיוסיק, ‏2018-09-19 Idan Raichel waits for ‘Quarter to Six’, The Jerusalem Post | JPost.com המצעד השנתי הישראלי תשע"ג, באתר גלגלצ The Idan Raichel Project - Sabe Deus - הפרויקט של עידן רייכל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:23) Sabe Deus (God Knows) [feat. Ana Moura], נבדק ב-2020-04-07
קמט בזמן

קמט בזמן (A Wrinkle in Time) הוא ספר מדע בדיוני שנכתב בידי מדלן ל'אנגל במהלך 1959-60 ופורסם בשנת 1962 אחרי דחיות רבות מצד מוציאים לאור בגלל היותו, לדברי ל'אנגל, "קשה מדי". הספר זכה במדליית ניוברי (פרס יוקרתי לספרות ילדים), פרס ספר הסקויה, פרס לואיס קרול ואף היה מועמד לפרס אנדרסן. זהו ספרה הראשון בסדרתה של ל'אנגל, העוסקת במשפחות מארי ואוקיף. הספר יצא לאור בישראל בשנת 1982 בתרגומה של שרה קרן, בהוצאת עם עובד ובשנת 2012 יצאה מהדורה מחודשת בהוצאת מרגנית. בשנת 2018 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי בשם זה בלייב אקשן של דיסני, בבימויה של אווה דוברני ובכתיבתה של ג'ניפר לי. קמט בזמן, באתר OCLC (באנגלית) קמט בזמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קמט בזמן, באתר דף דף. "קמט בזמן": סיפורו של פולחן פנטסטי, באתר ynet ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תפילה זרה (סרט)

תפילה זרה (באוקראינית: Чужа молитва; שווק במדינות המערב בשם "87 ילדים") הוא הפקה משותפת של אוקראינה וגאורגיה, סרט היסטורי ודרמטי בבימויו של אחטם סייטבלאייב, המבוסס על אירועים אמיתיים. בכורת הסרט באוקראינה התקיימה ב-18 במאי 2017. הסרט מגולל את סיפורה של נערה טטרית מחצי האי קרים בשם סיידה אריפובה, שהצילה במהלך מלחמת העולם השנייה 88 יתומים יהודיים בסכנת חיים. באוגוסט 2017, הסרט השתתף בבחירה למועמד האוקראיני לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע, האוסקר, בטקס פרסי האוסקר התשעים בקטגוריית הסרט הטוב ביותר בשפה זרה. הסרט מגולל את סיפורה של סיידה אריפובה, אישה טטרית מקרים שהצילה 88 יתומים יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה בשתי הזדמנויות שונות: הראשונה - משואת הנאצים ובפעם השנייה - מכוחות נ.ק.ו.ד. שגירשו את הטטרים מקרים במאי 1944 והוכיחה כי הילדים הם יהודים ולא טטרים. לילי יאצבנקו - סיידה אריפובה תקציב הסרט היה 31 מיליון הריבנות, מתוכם 10 מיליון סופקו על ידי הסוכנות הממלכתית לקולנוע. הצילומים החלו ב-11 ביוני 2016. בשל סיפוח קרים על ידי רוסיה, מרבית הצילומים התרחשו בגאורגיה, לא הרחק מטביליסי, במקומות דומים לקרים. חלק מהסצינות בסרט צולמו באוקראינה ובישראל ובייחוד ביד ושם, הר הבית, הכותל המערבי ובכנסיית הקבר. הסרט הוקרן ב-18 במאי 2017 והוא הכניס סכום של 629,00 הריבניה (₴). תחת השם הבינלאומי "87 ילדים", השתתף הסרט במגוון של פסטיבלי קולנוע יהודיים ברחבי העולם, כולל "פסטיבל הקולנוע הבינלאומי SCHLINGEL - 2018", "פסטיבל הקולנוע היהודי הבינלאומי באוסטרליה - 2018" ו"פסטיבל הסרט היהודי בוקה רטון 2019" הוא זכה להכרה רבה ואף היה מועמד לפרס של האקדמיה האוקראינית לקולנוע. אתר האינטרנט הרשמי של תפילה זרה (באוקראינית) "תפילה זרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תפילה זרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תפילה זרה, בביצוע קדימון הסרט, סרטון באתר יוטיוב Вийшов трейлер фільму Ахтема Сейтаблаєва «Чужа молитва» — Радіо свобода («Крим. Реалії»), 18 Квітень 2017 "Український Оскарівський комітет завершив приймання заявок". Національна спілка кінематографістів України. 21.08.2017. נבדק ב-2017-08-23.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Катерина Сліпченко (17 במאי 2016). "Розпочались зйомки фільму Ахтема Сеітаблаєва «Її серце»". Zaxid.net. אורכב מ-המקור ב-2016-05-19. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Катерина Сліпченко (17 במאי 2016). "Розпочались зйомки фільму Ахтема Сеітаблаєва «Її серце»". Zaxid.net. אורכב מ-המקור ב-2016-05-19. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "В Україні знімуть фільм про кримськотатарську жінку, яка під час Другої світової війни врятувала майже 90 єврейських дітей". «УНІАН». 17 במאי 2016. אורכב מ-המקור ב-2016-05-19. נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Драму Ахтема Сеітаблаєва «Чужа молитва» у прокаті подивилися близько 10 тисяч глядачів". Національна спілка кінематографістів України. 28.06.2017. נבדק ב-2017-07-01.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) 87 Children. International Film Festival SCHLINGEL, 2017 (באנגלית) 87 Children. Jewish International Film Festival in Australia, 2018 (באנגלית) 87 Children. Boca Raton Jewish Film Festival, 2019 (באנגלית)
נקודת טשטגו

נקודת טשטגו או נקודת טאשטגו (באנגלית: Tashtego Point) היא לשון יבשה סלעית בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. הלשון מהווה את הקצה המזרחי של המצוק המהווה את הגדה הדרומית של קרחון סטאב. הנקודה נסקרה וצולמה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947. שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הנקודה נקראת על שם "טשטגו" - דמות מספרו של הרמן מלוויל, "מובי דיק". שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 276 נקודת טשטגו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת טשטגו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת טסטגו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה נקודת טשטגו באתר marineregions מפת אזור נקודת טשטגו גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי אתרים נוספים הקרויים על שם דמויות מהספר "מובי דיק"
משאבת מזרק

משאבת מזרק היא משאבת עירוי (אנ') קטנה (חלק מהמשאבות כוללות גם יכולת עירוי ושאיבה), המשמשת לאספקה הדרגתית של כמויות נוזלים קטנות (עם תרופות או בלי) לחולה או לשימוש במחקר כימי וביו-רפואי. היישומים כוללים טוויה אלקטרונית, ריסוס אלקטרוליטי, מיקרו-דיאליזה, מיקרופלואידיקה, זילוח איברים ורקמות, חלוקה, מהילה והזרמת נוזלים. שימוש נוסף במשאבת מזרק הוא בטיפול פליאטיבי, לאספקה מתמשכת של משככי כאבים, תרופות אנטימטריות (תרופות לדיכוי בחילות והקאות) ותרופות אחרות. שימוש זה מונע תקופות בהן רמות התרופות בדם הן גבוהות מדי או נמוכות מדי, ואת השימוש בטבליות מרובות (במיוחד אצל אנשים המתקשים בבליעה). מכיוון שהתרופות ניתנות באופן תת-עורי, תחום היישום הוא כמעט בלתי מוגבל, אם כי בצקת עלולה להפריע לפעולה של תרופות מסוימות. משאבות מזרק יעילות גם להעברת תרופות בעירוי לדם תוך מספר דקות. במקרה של תרופה שיש לספק אותה לאט לאט במהלך מספר דקות, מכשיר זה חוסך זמן לצוות ומפחית שגיאות. משאבות מזרק שימושיות גם ביישומים מיקרו-פלואידיים, כמו תכנון ובדיקת מיקרו-ריאקטורים(אנ'), וגם בכימיה לצורך שילוב איטי של נפח קבוע של נוזלים בתמיסה. מדיה וקבצים בנושא משאבת מזרק בוויקישיתוף
עד שאין יותר לאן

עד שאין יותר לאן הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2013, כסינגל הרביעי מתוך האלבום "רבע לשש", על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר מושר במשקל מורכב של 10/8, כאשר כל תיבה מחולקת בתוכה לקצב של 3-3-2-2 שמיניות. השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בין חמשת השירים הבודדים שביצע רייכל עצמו באלבום "רבע לשש". כמו כן, השיר הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום. השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ תוך ששהה שם כ-4 שבועות. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום הראשון גם כן. במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-35. במצעד הפזמונים השנתי של מדיה פורסט דורג השיר במקום ה-92. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מערכת וואלה! NEWS‏, בלעדי: שיר מהאלבום החדש של עידן רייכל, באתר וואלה, 12 במרץ 2013 בן שלו, עידן רייכל שולח גלויה מגן עדן, באתר הארץ, 21 במרץ 2013 Ad She'Ein Yoter Le'an (Until There's Nowhere Left), נבדק ב-2020-04-07 המצעד השנתי הישראלי תשע"ג, באתר גלגלצ Media Forest, ארכיון האינטרנט, ‏2018-07-08
גרג מרפי

גרגורי פרנסיס מרפי (באנגלית: Gregory Francis Murphy; נולד ב-5 במרץ 1953) הוא אורולוג ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית מאז ספטמבר 2019. מרפי גדל בראלי, בירת קרוליינה הצפונית. הוא למד במכללת דייווידסון ואחר כך בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר שסיים הכשרה כירורגית כללית, רעייתו והוא התיישבו בגרינוויל. טרם היבחרו לאספה הכללית של קרוליינה הצפונית ניהל מרפי קליניקה רפואית, והתמחה בתחום האורולוגיה. מרפי הוסיף להיות חבר בסגל בית הספר "ברודי" לרופאה באוניברסיטת מזרח קרוליינה וראש הצוות במרכז הרפואי וידאנט. בנובמבר 2015 מונה לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, שם ייצג את מחוז הבחירה השלישי, בו תָחום מחוז פיט. הוא מונה לבית הנבחרים כדי למלא את שארית כהונתו של בריאן בראון, אשר התפטר מתפקידו. ב-8 בנובמבר 2016, ביום הבחירות הכלליות שנערכו באותו היום, התמודד מרפי מול בריאן פארקס וניצח בבחירות עם כ-58% מקולות הבוחרים. במהלך כהונתו השנייה בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, היה מרפי יושב ראש בכיר לענייני מדיניות בריאות ויו"ר להקצבות שירותי אנוש. גם בבחירות 2018 הוסיף להתמודד לבית הנבחרים, וגבר על יריבו כריסטופר ריקסון, מועמד המפלגה הדמוקרטית. ב-2019 הודיע מרפי על התמודדותו בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית, כדי להחליף את נציג המחוז וולטר ג'ונס אשר נפטר בעודו בתפקיד. ב-9 ביולי 2019 מרפי התמודד בסיבוב שני בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית נגד רופאת הילדים ג'ואן פרי, עליה גבר ברוב של כ-19 אחוזים. ביום בחירות המיוחדות ב-10 בספטמבר 2019 הוא ניצח את ראש עיריית גרינוויל לשעבר אלן מ. תומאס עם כ-61% מקולות הבוחרים. הוא חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת המדע, החלל והטכנולוגיה. מדיה וקבצים בנושא גרג מרפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרג מרפי בבית הנבחרים (באנגלית) גרג מרפי, ברשת החברתית פייסבוק גרג מרפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גרג מרפי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) קולין קמפבל, Greenville doctor tapped for open NC House seat, באתר newsobserver‏, 9 באוקטובר 2015 (באנגלית) סימון פת'ה, Republican Greg Murphy wins special election in North Carolina’s 3rd District, באתר Roll Call‏, 10 בספטמבר 2019 (באנגלית)
אנרי ד'אבוביל

אלבר מריה אנרי ד'אבוביל (בצרפתית: Albert Marie Henri d'Aboville;‏ 26 במרץ 1848 – 1 ביולי 1941) היה ז'נרל דה בריגדה בצבא צרפת, אשר התפרסם בשל חלקו בפרשת דרייפוס. בנוסף על כך, הוא כיהן כראש עיריית קראק במשך כמעט עשרים שנה. ד'אבוביל נולד ב-26 במרץ 1848 בטירת שאטו דה רוביל הנמצאת בשטח הקומונה מלזרב. אביו, אוגוסט ארנסט ד'אבוביל, היה פוליטיקאי. סבו, אוגוסטין גבריאל ד'אבוביל, היה גנרל בגרנד ארמה. אנרי ד'אבוביל נרשם ב-1866 ללימודים באקדמיה הצבאית סן-סיר אותה סיים כעבור שנתיים. ב-1870 הוא לחם במלחמת צרפת–פרוסיה ובין 1871–1873 הוצב באלג'יריה. ב-1894 הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לסגן מפקד המשרד הרביעי האחראי על ההובלה ועל מסילות הברזל. היה זה ממש עם פרוץ פרשת דרייפוס. במשרדי המטכ"ל הסתובב מסמך אשר נודע בכינוי "הבורדרו", ונכתב בידי קצין בצבא צרפת המרגל עבור הקיסרות הגרמנית. רבים ניסו לזהות למי שייך כתב היד, אולם העלו חרס. כשהובא המסמך בפני ד'אבוביל, הוא הפנה את תשומת לבו של מפקדו, קולונל פאבר (Fabre), לעובדה שסוג הידיעות המוצגות בבורדרו מעיד שהכותב עבד בכל ארבעת המשרדים של הצבא, ופירושו של דבר שהוא אחד מ"המתמחים", היינו קציני המטכ"ל שהוסמכו לא מכבר והיו חייבים לעבור תקופה בכל אחד מהמשרדים לפני ששובצו ביחידותיהם. כעת החיפוש הצטמצם מאוד. המרגל היה מוכרח להיות מתמחה אשר משתייך לאגף הארטילריה. באותה עת עבד במשרדו של פאבר קצין יהודי צעיר בשם אלפרד דרייפוס, והוא התאים בדיוק לתיאור. פאבר לא חיבב את דרייפוס ולפיכך הביא טופס בכתב ידו והשווה בינו לבין תצלום של הבורדרו. אכן נמצא דמיון רב. חוקרים מודרניים אשר השוו את כתב ידו של דרייפוס עם הבורדרו הגיעו למסקנה כי אכן יש דמיון ביניהם, אולם הוא שטחי בלבד ונובע רק מצורת הכתיבה שהייתה מקובלת אז. באותה מידה יכול היה הכתב להיות דומה להרבה כתבים אחרים. פאבר העביר את מסקנותיו הלאה, וכך פרצה פרשת דרייפוס. ד'אבוביל זומן להעיד במהלך משפט רן. בין השנים 1912–1931 שימש ד'אבוביל כראש עיריית קראק. ב-1916 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה. הוא נישא לבתו של המרקיז אמדה דה גובלו. בנו היה הגנרל לואי ד'אבוביל. ז'אן דניס ברדן, פרשת דרייפוס, עם עובד, 2003. מאיר קוטיק, פרשת דרייפוס, מלא, 1982. ברדן, עמ' 96. רצה המקרה ובדיוק באותה העת היה פאבר עסוק ברשימת הערה לא מחמיאה על דרייפוס: "קצין הלוקה בחסר, אינטליגנטי ומאוד מוכשר, אבל יהיר. אך באשר לאופיו, הגינותו, והאופן שבו הוא ממלא את חובת השירות, אינו עומד במבחנים הדרושים כדי לשרת במטה הכללי של הצבא".