laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארווין ואן דה לוי

ארווין ואן דה לוי (בהולנדית: Erwin van de Looi; נולד ב-25 בפברואר 1972) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל הולנדי. ארווין ואן דה לוי נולד בהויסן שבהולנד ושיחק במחלקות הנוער של ויטסה ארנהם. בשנת 1992 בהיותו בהשאלה הוא שיחק לראשונה במשחק בוגרים עבוד קבוצה דן בוס. בהמשך הוא שולב בהרכב של ויטסה ארנהם ושיחק בה 133 משחקים לרבות 10 משחקים במסגרת בין-לאומית. הוא הוזמן לנבחרת הולנד בכדורגל אך לא היה שותף באף משחק. לקראת עונת 1997/98 הוא עבר לנאק ברדה. בעקבות הפציעות הוא היה שותף למשחקים לא רבים ובמהלך נועת 1999/2000 עבר לקבוצת "שטוטגרט קיקרס" מבונדסליגה השנייה. הוא לא הצליח לשחזר את הישגיו ובסוף עונה חזר לחרונינגן. בשנת 2002, בעקבות פציעות ארווין ואן דה לוי החליט לפרוש מהמשחק בגיל 30. בשנת 2008 ארווין ואן דה לוי נקלט בהרונינגן כמאמן נוער, קודם לעוזר מאמן בקבוצה בוגרת ובשנת 2013 מונה למאמן ראשי של הקבוצה הבוגרת. בעונת 2014/15 המועדן זכה לראשונה בגביע ההולנדי ובעקבות כך היה שותף במשחקים של עונת 2015/2016 בליגה האירופית. בינואר 2016 הוא עזב את הקבוצה ובמאי 2016 מונה למאמן של וילם II. בשנת 2018 בלחץ אוהדי הקבוצה ארווין ואן דה לוי החליט לעזוב את הקבוצה ועוזרו רייניר רובמונד החליף אותו. במאי 2018 הוא מונה למאמן של נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21 והגיע איתה למקום הרביעי באליפות אירופה במרץ 2021. מדיה וקבצים בנושא ארווין ואן דה לוי בוויקישיתוף ארווין ואן דה לוי, באתר Transfermarkt ארווין ואן דה לוי, באתר WorldFootball.net ארווין ואן דה לוי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
Nimiq

נימיק (באנגלית: Nimiq, בקיצור: NIM) הוא מטבע מבוזר מבוסס טכנולוגיית הבלוקצ'יין, שמשמש כאמצעי להעברת כסף. הנימיק הוא מטבע בעל קוד תוכנה פתוח שהופץ תחת רישיון Apache License 2.0, מבוסס על רשת עמית לעמית (P2P), אינו מנוהל על ידי רשת מרכזית כלשהי, ומוכר כאחד המטבעות החדשים בשוק המטבעות הקריפטוגרפיים. הנימיק בנוי על JavaScript ומבוסס על הדפדפן, מה שהופך אותו זמין לכולם. נימיק עובר בקרוב ממנגנון Argon2d לAlbatross ולהעביר את המטבע למבוסס Proof-of-stake אתר האינטרנט הרשמי של Nimiq
הרפובליקה הסינית (1912–1949) במשחקים האולימפיים

הרפובליקה הסינית השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) בשם "סין", ועד אולימפיאדת לונדון (1948). היא לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים. יחד עם זאת, משלחת מטעמה השתתפה כבר בטקס הפתיחה של אולימפיאדת פריז (1924). אבל, ארבעת הטניסאים בחרו לפרוש מאותם משחקים ולא התחרו בהם. בסיום מלחמת האזרחים הסינית, הרפובליקה הסינית התפצלה לשתי מדינות נפרדות. הרפובליקה העממית של סין הוקמה על מרבית שטחה של סין, ואילו הרפובליקה הסינית נותרה רק באי טאיוואן ובמספר איים קטנים בסביבתו. בעקבות הפיצול הרפובליקה העממית הקימה ועד אולימפי לאומי שייצג אותה. שתי המדינות הוזמנו לאולימפיאדת הלסינקי (1952). אבל, הרפובליקה הסינית החרימה את המשחקים מאחר שלא הכירה ברפבוליקה העממית. לאחר מכן, הוועד האולימפי הבינלאומי הודיע לוועד האולימפי של הרפובליקה הסינית כי מאחר שהוא אינו מייצג את התאחדויות הספורט הפועלות בסין, הוא נדרש לשנות את שמו. לפיכך, הוועד נוסד מחדש בשם "הוועד האולימפי של הרפובליקה הסינית". באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נטל חלק ספורטאי סיני יחיד, האתלט ליו צ'אנגצ'ון, שהתחרה בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. בהמשך שלחה הרפובליקה הסינית משלחות גדולות יותר. המשלחת לאולימפיאדת ברלין (1936) הייתה הגדולה ביותר ומנתה 54 ספורטאים בעוד המשלחת לאולימפיאדת לונדון (1948) מנתה 31 ספורטאים. המשלחות באותה עת לא הגיעו להישגים משמעותיים. הרפובליקה הסינית במשחקים האולימפיים הרפובליקה העממית של סין במשחקים האולימפיים
ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד

ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד (נולד ב-25 באוגוסט 1993) הוא אתלט יליד סודאן במעמד של פליט בישראל. המתחרה בריצות ארוכות. הוא השתתף במשחקים האולימפיים במסגרת משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו. בשנת 2003, כשהיה בן 10, הגיעו אנשי מיליציית ג'נג'וויד לשרוף את כפרו והרגו 97 בני אדם, ביניהם את אביו. בשנת 2010 הוא ברח מסודאן למודת המלחמה בדארפור בגיל 17, חצה את מדבר סיני ממצרים לישראל ברגל. ניתן לו היתר שהייה בישראל מטעמים הומניטאריים מיוחדים. הוא מצא תעסוקה כמנקה בחוף הים בהרצליה, והצטרף בשנת 2014 למועדון הריצה התל אביבי "רצי הסמטה". בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצת שדה שנערכה באלבופיירה, פורטוגל ב-5 בפברואר 2017 הוא סיים במקום 40. שנה לאחר מכן, בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצת שדה שנערכה במירה, פורטוגל ב-4 בפברואר 2018 הוא סיים במקום 30. בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצה שדה שנערכה באלבופיירה ב-3 בפברואר 2019 הוא סיים במקום 22. כשלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בתל אביב ב-22 בפברואר הוא זכה במדליית כסף בריצת 10 ק"מ בשיא אישי חדש של 29:37 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בריצת שדה (10 ק"מ) שנערכה באורהוס, דנמרק ב-30 במרץ 2019 הוא סיים במקום 85 (מתוך 140 משתתפים) בתוצאה של 35:09 דקות, 3:29 דקות, אחרי המנצח ג'ושוע צ'פטגאי מאוגנדה. באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר אותה שנה הוא סיים במקום 32 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:15.32 דקות. מועצת המנהלים של הוועד האולימפי הבינלאומי החליטה שלראשונה ייקחו במשלחת הפליטים גם שני אתלטים השוהים בישראל: רץ המרתון תחלואיני מלקה מאריתראה וג'מאל עבדלמג'יד מדארפור המתחרה בריצת 5000 מטר. השניים יהיו חלק מ-29 הספורטאים שנבחרו להשתתף במשלחת הבינלאומית המתחרה תחת הדגל האולימפי. במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום 23 בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 13:42.98 דקות. עבדלמאג'י מהפועל תל אביב, שרץ 5,000 מטר בטוקיו, השתתף באולימפייאדת פריז כחלק ממשלחת הפליטים. הוא התחרה ב-10,000 מטר, שיפר את שיאו האישי ב-43 שניות וסיים במקום ה-17 (מתוך 27). מדיה וקבצים בנושא ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד בוויקישיתוף ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד, ברשת החברתית פייסבוק ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד, ברשת החברתית אינסטגרם ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד, באתר olympedia.org ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אתר הנבחרת האולימפית של הפליטים אבינעם פורת, המסע המטורף של ג'מאל לאליפות העולם, באתר ynet, 1 באוגוסט 2019 הם ברחו לישראל מהזוועות באפריקה - וירוצו באולימפיאדה. בנבחרת הפליטים, באתר הארץ, 20 ביולי 2021 אשר אטדגי, עובד ניקיון בחופי הרצליה יתחרה באליפות העולם באתלטיקה, באתר mynet‏ הרצליה, 6 באוגוסט 2019 המסע מהמדבר לטוקיו: הסיפור המדהים של האצנים הפליטים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:14) "Jamal Abdelmaji EISA MOHAMMED | Profile". worldathletics.org. אורן אהרוני, שני ספורטאים מישראל נבחרו למשלחת הפליטים לאולימפיאדה, באתר ynet, 8 ביוני 2021 "Jamal Abdelmaji Eisa Mohammed joins the IOC Refugee Olympic Team". Olympics.com. עוזי דן, בגיל 12 הוא ברח מאריתריאה. בישראל הוא מצא מקלט, ואת הדרך לפריז, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2024
אורנה ברומברג

אורנה ברומברג (נולדה ב-1955 בתל אביב) היא ציירת ישראלית. אורנה ברומברג נולדה ב-1955 בתל אביב, בה היא יוצרת וחיה. בין השנים 1977–1980 למדה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל במחלקה לאמנות פלאסטית. החל מ-1985 מיוצגת ברומברג על ידי גלריה דביר בתל אביב ומציגה בה תכופות את יצירותיה. במהלך השנים הציגה ברומברג בתערוכות במוזיאון תל אביב לאמנות, המשכן לאמנות על שם חיים אתר, מוזיאון ארץ ישראל ובאוניברסיטת חיפה. כמו כן הציגה בתערוכות יחיד בגלריות פרטיות וציבוריות נוספות. שני מרכיבים מעצבים את אופן ציורה. האחד, תיעוד אוטוביוגרפי הבא לידי ביטוי בחזרה על דימויים המייצגים ומאפיינים את יצירתה, מלכה, רקדנית, ליצן, פרפר,דג, פרח וציפור. דימויים עליהם היא חוזרת באובססיביות ביצירותיה מזה שנים רבות והאחר, אופן ציור ילדי וסכמטי, בעל אופי מעט נאיבי, המבקש להדגיש את המימד המושגי או הסמלי של היצירה. עבודותיה מצוירות על נייר, בצבעי פסטל, גואש וטמפרה, עפרונות וגרפית. יצירותיה נמצאות באוספי מוזיאון תל אביב והמשכן לאמנות עין חרוד ובאוספים פרטיים. רקדנית, פרח ודגים, 2007 דיוקן ילדה וציפור, 2012 דיוקן ילדה ופרפר, 2014 דיוקן ילדה,ציפור ופרפר, 2014 שתי ילדות, פרח ופרפר, 2010 1985 - גלריה דביר, תל אביב 1986 - עבודות נבחרות, גלריה דביר, תל אביב 1996 - פרפרים, גלריה ידיים, תל אביב 2004 - גלריה דביר, תל אביב 2010 - גלריה דביר, תל אביב 2011 - אורנה ברומברג, תל אביב, ישראל, העולם, היקום, גלריית הקיבוץ, תל אביב die Blume des Mundes - 2016, גלריה דביר תל אביב 2017 - מלכה, ציפור, גלריה לאמנות גבעת חיים איחוד. מדיה וקבצים בנושא אורנה ברומברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורנה ברומברג (באנגלית) האתר הרשמי של אורנה ברומברג יצירותיה של אורנה ברומברג, באתר גלריה דביר לדף האמן של אורנה ברומברג, במרכז המידע לאמנות ישראלית של מוזיאון ישראל עוזי צור, הנדסת אנוש, הנדסת אמנות, באתר הארץ, 16 באפריל 2010 עוזי צור, שלושה מפלסים של עונג בגלריה דביר, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2016 על תערוכתה של אורנה ברומברג, "מלכה, ציפור", באתר גלריית גבעת חיים איחוד על התערוכה "האיש בעל ראש דלעת", במוזיאון עין חרוד רחל אנגל, אמנות - הרמוניה של ניגודים, מעריב, 16 באוגוסט 1985
קורגן (עיר)

קורגן (ברוסית: Курган) היא עיר ברוסיה, המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז קורגן. קורגן נוסדה בשנת 1679, אבל היישוב במקום זה קיים מאז שנת 1553. העיר ממוקמת במחוז הפדרלי של אוראל, על גדות נהר טובול (אנ') (בעיקר בגדה השמאלית). קורגן הוא אחד המרכזים הכלכליים, המדעיים והתרבותיים החשובים ביותר של המחוז הפדרלי של אוראל, מרכז תחבורה מרכזי ומרכז תעשייתי. קורגן הוא אחד ממרכזי הספורט המובילים באוראל. מספר גדול של ספורטאים, אלופי עולם ואלופים אולימפיים קשורים לעיר. מאז 1960, ספורטאי קורגן לוקחים חלק באופן קבוע במשחקים האולימפיים. מדיה וקבצים בנושא קורגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורגן (ברוסית) https://www.kurgan-city.ru/city/ ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רותם סיון

רותם סיון (נולד בחיפה, ישראל) הוא גיטריסט ומלחין ג'אז המתגורר בעיר ניו יורק. סיון הוא בוגר המרכז האקדמי ויצו חיפה. הוא המשיך ללמוד בבית הספר למוזיקה על-שם בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, שם סיים את לימודיו בהצטיינות וקיבל תואר BA בהלחנה קלאסית. בשנת 2008 עבר לניו יורק כדי ללמוד ב"ניו-סקול" לג'אז ומוזיקה עכשווית. סיון הוציא לאור חמישה אלבומי אולפן. בשנת 2013 הוציא את אלבומו הראשון, "Enchanted Sun", בחברת ההקלטות SteepleChase Records. אלבומו השני, "For Emotional Use Only", יצא לאור בשנת 2014 בחברת ההקלטות Fresh Sound New Talent Records. האלבום קיבל 4.5 כוכבים במגזין "דאון ביט", אשר כינה את סיון "כישרון יוצא דופן וקול חדש ומבורך בשטח". גם מבקר הניו יורק טיימס בן רטליף כתב עליו : "הוא מנגן הרבה תווים. אבל הוא שקט: כמעט תמיד שקט יותר מאשר מישהו עם הכשרה רבה ומוזיקליות נוטה להיות, וזה מה שהופך אותו לנגן גיטרה צעיר טוב מאוד." בשנת 2015 הוציא סיון את אלבומו השלישי, "A New Dance", שוב בחברת- Fresh Sound New Talent Records. בשנת 2017 הוציא סיון את אלבומו הרביעי, "Antidote", עם Aima Records. באלבום הופיעה הזמרת גרייסי טרזיאן בגרסת הכיסוי של סיון ל" Over the Rainbow ". לאלבום הייתה גרסה אלטרנטיבית לרצועה "For Emotional Use Only". בשנת 2018 הוציא סיון את אלבום האולפן החמישי שלו, "My Favorite Monster," ובו שיתופי פעולה עם הזמרות גרייסי טרזיאן, וסופיה אוריסטה ועם ההרכב המוזיקלי The Clichés. בניגוד לאלבומים הקודמים, "My Favorite Monster מכיל השפעות מחוץ לג'אז, כולל R&B, היפ הופ ומוזיקה צפון-הודית. קטע מנאום של מהטמה גנדי בשנת 1931 ב- Kingsley Hall הושמע על הרצועה "Knives B" ונתנה פרשנות מחודשת של הרצועה " Knives " מתוך האלבום Antidote. סיון הופיע עם מוזיקאים בעלי שם עולמי, ביניהם הגיטריסט האמריקאי פיטר ברנשטיין, המתופף ארי הוניג, נגן הקונטרבס בן סטריט, גרייסי טרזיאן ונגן הבס ההונגרי פרנץ נמט. הוא מופיע בקביעות במקומות המובילים בניו יורק כמו Smalls Jazz Club, בירדלנד, The Jazz Gallery, The Bar Next door ובלו-נוט. כמו כן, הוא מופיע לעיתים קרובות עם שלישתו בפסטיבלים בכל רחבי העולם. רותם סיון, באתר Discogs (באנגלית) רותם סיון - האתר הרשמי שלישית רותם סיון DV MARK | Rotem Sivan, DV MARK | Guitar Amplification (באנגלית) All About Jazz, Rotem Sivan: Enchanted Sun album review @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית) Technology Helps Rotem Sivan Tell Stories With His Music, TPR (באנגלית) Rotem Sivan - A New Dance (Digipack), Blue Sounds (באנגלית אמריקאית) Rotem Sivan, Rotem Sivan, America-Israel Cultural Foundation (באנגלית אמריקאית) Pizza Express Live, www.pizzaexpresslive.com (באנגלית) Rotem Sivan profile, SmallsLIVE (באנגלית)
SendGrid

סנדגריד (באנגלית: SendGrid) היא חברת תוכנה אמריקאית, המספקת שירותי דיוור אלקטרוני וניוזלטר. סנדגריד מעסיקה כ-500 עובדים ומספקת שירותים ללקוחות ברחבי העולם. משרדיה הראשיים נמצאים בעיר דנבר, קולורדו, ארצות הברית. סנדגריד הוקמה בשנת 2009 על ידי אייזק סלדנה (Isaac Saldana), חוסה לופז (Jose Lopez) וטים ג'נקינס (Tim Jenkins). בתאריך 16 בנובמבר 2017, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק. בשנת 2017, גייסה החברה כ-81 מיליון דולר. בחודש פברואר 2019, הודיעה חברת טוויליו (Twilio) על רכישת חברת SendGrid תמורת כ-2 מיליארד דולר. מדיה וקבצים בנושא SendGrid בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SendGrid דב מורן, ‏ההשקעות בזמן הקורונה מעידות: שוק חברות ה-API נמצא בנסיקה | דעה, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2020 יוסי גורביץ, אמאל'ה, הסייבורגים באים!, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2013 Working at SendGrid, Glassdoor (באנגלית) SendGrid partners with Heroku, Engine Yard, & others on email management, VentureBeat, ‏2012-07-25 (באנגלית אמריקאית) Ten of Southern California's Top Software Companies - socaltech.com, www.socaltech.com 10 Boulder startups we’re excited about, VentureBeat, ‏2013-02-18 (באנגלית אמריקאית) Twilio acquires email API platform SendGrid for $2 billion in stock, TechCrunch (באנגלית אמריקאית) Twilio Completes Acquisition of SendGrid, Twilio (באנגלית)
תומאס פ. ברנט

תומאס פ. ברנט (באנגלית: Thomas P. Barnett‏; 11 בפברואר 1870 – 23 בספטמבר 1929), הידוע גם בשם טום ברנט וטום פ. ברנט, היה אדריכל וצייר אמריקאי מסנט לואיס, מיזורי. ברנט זכה להכרה ארצית הן בעבודתו באדריכלות והן בציור. ברנט התאמן אצל אביו, אדריכל מסנט לואיס, שהיה ידוע בתכנון בניינים ציבוריים כמו שיפוץ בית המשפט הישן, אחוזת מושל מיזורי, ומבני הגן הבוטני במיזורי. בציור התאמן ברנט הצעיר בבית הספר לאמנויות יפות בסנט לואיס, עם רשימה ארוכה של פרסים ותערוכות. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת סנט לואיס בשנת 1886, הצטרף טום ברנט יחד עם אחיו וגיסו ג'ורג' דניס ברנט וג'ון איגנטיוס היינס, והקימו את משרד האדריכלים ברנט, היינס וברנט. המשרד המשיך במוטיבים המסורתיים של ג'ורג' ברנט הבכור. המורשת המשולבת של שני דורות של עיצובי ברנט היו האחראים במידה רבה לכך שהקלאסיות הייתה לה השפעה דומיננטית באדריכלות בסנט לואיס. בשנת 1904 כיהן ברנט בוועדת האדריכלים עבור תערוכת הרכישה בלואיזיאנה (הידועה יותר בכינוי התערוכה העולמית של סנט לואיס) ותכנן באופן אישי את ארמון האמנויות הליברליות שעליו זכה במדליית הזהב של היריד לאדריכלות. בשנה שלאחר מכן הוא זכה במדליית הארד באדריכלות בתערוכת המאה ללואיס וקלארק בפורטלנד, אורגון. פרויקטים אחרים שתכנן ברנט כללו מבני מסחר, מגורים (כולל מקומות פרטיים) ומספר לא מבוטל של מבנים דתיים. דוגמאות ששרדו כוללות את בזיליקת קתדרלת סנט לואיס, את מלון אדולפוס בדאלאס, טקסס, ואת הכנסייה הקתולית סנט קלמנט בשיקגו. בהמשך חייו הפנה ברנט את תשומת ליבו בעיקר לציור. הוא למד אצל פול קורנוייר, ויצר בסגנון האימפרסיוניזם האמריקני. ברנט השתמש באופן במשיחות מכחול רחבות ובצבעים עזים. עבודותיו היו הבעות רגשיות ואופטימיות. ציוריו של ברנט התקבלו היטב בחייו. עבודותיו הוצגו בתערוכה הבינלאומית פנמה-פסיפיק, התערוכה הראשונה של אגודת האמנים העצמאיים בניו יורק, המוזיאון לאמנות סינסינטי, המכון לאמנות בשיקגו, בהאקדמיה לאמנויות פנסילבניה, ובאופן קבוע במוזיאון לאמנות סנט לואיס. ברנט זכה בפרסים מקומיים וארציים, כולל מדליית הארד על ציור בתערוכת המאה לואיס וקלארק בשנת 1905. בשנת 1922 צייר ברנט את ציור הקיר בקפיטול מדינת מיזורי בג'פרסון סיטי. הציור מתאר מכרה אבץ בדרום מערב מיזורי, והיה חביב על מבקרי האמנות שהתפעלו מיכולתו של ברנט לתאר דרמה ויופי בסצנה עגומה ושוממת. הקתדרלה בסנט לואיס מלון אדולפוס, דאלאס ארמון האמנויות, בתערוכה העולמית 1904 חזית הכנסייה סנט קלמנט, שיקגו פארק ביער יום חורפי יום חורפי בהרי אוזראק אמצע החורף מדיה וקבצים בנושא תומאס פ. ברנט בוויקישיתוף Leonard, John W. The Book of St. Louisans. The St. Louis Republic, 1906, p. 38. Sharoff, Robert. American City, St. Louis Architecture, Three Centuries of Classic Design. The Images Publishing Group, 2010, p. xi. Robert M. Craig, Modern classic in American architecture, Oxford University Press, 2010-02-24, Oxford Art Online Levy, Florence N. American Art Annual. American Art Annual Inc, 1903, p. 246. Thomas P. Barnett "Barnett, Haynes & Barnett | Companies" Official Catalogue of the Panama-Pacific Exhibition. San Francisco, California, 1915
רוני קוזלוב

רוני קוזלוב (נולד ב-26 ביולי 1948) הוא כימאי תאורטי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית. קוזלוב נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בעת שהותם של הוריו שם לצורך טיפולים רפואיים של האב. הוריו היו ישראל (ריי) קוזלוב, מנכ"ל תעשיות אלקטרוכימיות לישראל, וג'יין קוזלוב-קדמון לבית בול, אמנית. הוריו התגרשו בצעירותו. סבו מצד אביו היה האפוטרופוס הכללי חיים קדמון, ואבות-אבותיה של אמו לחמו במלחמת העצמאות של ארצות הברית. אחיו הבכור דן קוזלוב-קדמון הוא פרופסור לגאופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, ואחיו הצעיר (למחצה) מיקי קוזלוב הוא ביולוג באוניברסיטת חיפה. ב-1949 שבה משפחת קוזלוב לישראל והוא גדל בירושלים. בשנת 1958 עקרה המשפחה לחיפה, שם סיים קוזלוב את בית הספר הריאלי בשנת 1966. התגייס לצה"ל לשירות קרבי בחיל השריון והשתחרר בדרגת סגן. בשירות המילואים התקדם עד לדרגת אלוף-משנה. בשנת 1969 החל קוזלוב את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה ובכימיה באוניברסיטה העברית, אותו השלים בהצטיינות בשנת 1972. מיד לאחר מכן המשיך לתואר שני (אותו סיים בהצטיינות יתרה) ולתואר שלישי בכימיה בהנחיית פרופ' רפאל לוין. כותרת עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה ב-1978, היא "הקשר בין תהליך המדידה לבין החוק השני של התרמודינמיקה". בשנת 1978 עבר קוזלוב לשיקגו ובמשך כשנתיים היה לעמית בתר-דוקטורי במכון ג'יימס פרנק באוניברסיטת שיקגו. ב-1980 שב לישראל והצטרף לסגל המכון לכימיה באוניברסיטה העברית, בתחילה בדרגת מרצה, והחל מ-1983 כמרצה בכיר. בשנת 1986 הפך לפרופסור חבר וב-1990 לפרופסור מן המניין. בשנים 1992–1998 כיהן קוזלוב כראש מכון פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית באוניברסיטה העברית, ובשנים 2001–2004 כראש יחידת ההוראה במכון לכימיה. בשנים 2002–2020 החזיק קוזלוב במשרת פרופסור על שם סונבורן לכימיה פיזיקלית, ובשנים 2009–2018 שימש כיושב ראש תחום מדעים מדויקים וטכנולוגיה בקרן הלאומית למדע. ברבות השנים כיהן קוזלוב בוועדת העריכה המייעצת של הירחון המדעי Chemical Physics Letters וכעורך מיוחד של הירחון המדעי Computer Physics Communications Package. הוא חבר באקדמיה הבינלאומית למדע קוונטי מולקולרי. בשנת 2020 יצא קוזלוב לגמלאות ובשנת 2021 נבחר כחבר באקדמיה יורופיאה. קוזלוב הוא בעל מספר ארדש 2. קוזלוב נשוי ליפה (לבית פרידהיים) ואב לשלושה. מתגורר בשכונת בית הכרם בירושלים. קוזלוב תרם רבות לפיתוח תאורטי של דינמיקה קוונטית מולקולרית. במסגרת כך פיתח שיטות למעקב אחר האבולוציה של מערכת מולקולרית באמצעות פתרון של משוואת שרדינגר התלויה בזמן. יחד עם דוד טנור וסטיוארט רייס, המציא את סכמת ה"pump-dump" לשליטה קוהרנטית. רעיון השליטה הקוהרנטית הורחב לטרנספורמציות אוניטריות, שהן מרכיב עיקרי בשערים קוונטיים. אחת מעבודותיו האחרונות עד כה עסקה בשליטה קוהרנטית של תגובות כימיות בינאריות. קוזלוב פיתח את החקר הדינמי של מנועי חום קוונטיים, אשר מהווה חלק מהתחום המתפתח של תרמודינמיקה קוונטית. ברבות השנים עבד קוזלוב בשיתוף פעולה נרחב עם החוקרים נמרוד מויסייב ואורי פסקין מהטכניון. אחת מתלמידותיו לשעבר לדוקטורט היא הפיזיקאית הגרמנייה כריסטיאנה קוך. פרס פהר לחוקרים מצטיינים במדעים (1995) פרס קולטוף בכימיה מטעם הטכניון (2003) פרס החברה הישראלית לכימיה (2007) מדיה וקבצים בנושא רוני קוזלוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוני קוזלוב רוני קוזלוב, באתר ResearchGate רוני קוזלוב, באתר גוגל סקולר דף אישי באתר האוניברסיטה העברית סוד ההצלחה של מר נפט, באתר מעריב, ‏31 באוקטובר 1980 עופר אדרת, מהזוהר הצפוני לנופי ירושלים: חיים שהקדימו את זמנם, באתר הארץ, 12 בפברואר 2015 Academy of Europe: Kosloff Ronnie, אקדמיה יורופיאה
אוטוטרוף

אוטוטרוף ("Autos" ביוונית פירושו "עצמי", ו-"Trophe" פירושו "תזונה"; Autotroph פירושו "מזין את עצמו"; בעברית: יצרן) מתייחס ליצור המייצר את מזונו בכוחות עצמו והראשון בזרימת האנרגיה לעולם החי. רוב היצורים בעולם, ובכללם האדם, אינם אוטוטרופיים, אלא הטרוטרופים; הם צורכים תרכובות אורגניות מהסביבה, ומשתמשים בהן לבניית התאים המרכיבים אותם, על כל מיליוני החומרים המצויים בהם. היצורים האוטוטרופים מסוגלים לנצל את הפחמן הדו-חמצני המצוי באוויר לשם ייצור התרכובות המרכיבות את התא. היצורים האוטוטרופים היחידים הם רוב הצמחים וקבוצות מסוימות של חיידקים ופרוטיסטים. הצמחים, למשל, סופגים פחמן דו-חמצני מהאוויר ומים מהקרקע ומרכיבים מהם, בתהליך הפוטוסינתזה (הטמעת אור, בעברית), גלוקוז, תרכובת אורגנית פשוטה ממנה ניתן ליצור חומרים רבים אחרים המרכיבים את תאי הצמח. היצורים האוטוטרופים מתחלקים לשתי קבוצות, לפי האופן בו הם מפיקים אנרגיה: פוטואוטוטרופים (Photoautotrophs) מפיקים אנרגיה בנצלם את אנרגיית אור השמש. רוב הצמחים, וכן קבוצות מסוימות של חיידקים, הם פוטואוטוטרופים; הם משתמשים בפוטוסינתזה לניצול אור השמש להפקת אנרגיה, וכן הם משתמשים בפחמן דו-חמצני לשם בניית תאיהם. כמואוטוטרופים (Chemoautotrophs) מפיקים אנרגיה מפירוק תרכובות אי-אורגניות. קבוצות מסוימות של חיידקים הן כמואוטוטרופיות; הם משתמשים בפחמן דו-חמצני לשם בניית תאיהם, אך לא קיים בהם המנגנון הפוטוסינתטי; לפיכך הם מפרקים תרכובות חנקן, גופרית, מימן וברזל כדי להפיק אנרגיה. מערכת אקולוגית כמואוטוטרופית
טאקוונדו באולימפיאדת טוקיו (2020)

תחרויות הטאקוונדו באולימפיאדת טוקיו (2020) התקיימו בין התאריכים 24 ביולי עד 27 ביולי 2021. בתחרויות השתתפו 131 ספורטאים שחולקו לשמונה קבוצות משקל שונות - ארבע קבוצות משקל לגברים וארבע קבוצות לנשים. אבישג סמברג הישראלית השתתפה בתחרות למשקל עד 49 ק"ג. מקרא   מדינה מארחת (יפן) אבישג סמברג, לוחמת הטאקוונדו הישראלית, היא הספורטאית הישראלית היחידה שלקחה חלק בתחרות הטאקוונדו באולימפיאדת טוקיו (2020). את מקומה במשלחת הישראלית הבטיחה לאחר שסיימה בין שתי הראשונות בטורניר הקדם אולימפי שנערך בסופיה שבבולגריה. סמברג התחרתה במשקל עד 49 ק"ג. בקרב הראשון ניצחה את ויקטוריה סטמבאו מפוארטו ריקו בתוצאה 22:2. בשלב שמינית הגמר הפסידה לפאניפאק וונגפטאנאקיט מתאילנד בתוצאה 29:5. לאחר ההעפלה של וונגפטאנאקיט, שובצה סמברג בבית הניחומים. בבית הניחומים ניצחה סמברג את טרואונג טי קים טוין מווייטנאם בתוצאה 22:1, והעפילה לקרב על מדליית הארד. בקרב על מדליית הארד זכתה סמברג לאחר שניצחה את רוקייה אילדירים בתוצאה 27:22. מדיה וקבצים בנושא טאקוונדו באולימפיאדת טוקיו בוויקישיתוף אתר אולימפיאדת טוקיו 2020
יוזף ילינק

יוזף ילינק (נולד ב-30 בדצמבר 1966) הוא כדורסלן צ'כי ומאמן כדורסל צ'כי. כדורסלן צ'כי דויד ילינק הוא בנו. דויד ילינק נולד בקוטנה הורה. הוא שיחק שנים רבות במועדון "ברנו". במדי המועדון הוא זכה ארבע פעמים באליפות צ'כוסלובקיה (1986, 1987, 1988 ו-1990). בנוסף לכך הוא היה פעמיים אלוף צ'כיה כאשר שיחק בקבוצות אחרות (1996, 1999). הוא שיחק מספר פעמים במסגרות אירופאיות בעקבות זכיית קבוצתו באליפות. יוזף ילינק נכלל מספר פעמים בנבחרת הליגה ו-6 פעמים היה הקלע המצטיין של העונה. בשנים 1991-1993 הוא שיחק באוסטריה וזכה באליפות המדינה. יוזף ילינק היה חבר בנבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל במשך שנים. בשנת 1987 הוא זכה איתה במקום השמיני באליפות אירופה. לאחר סיום קריירה כדורסלן הוא חזר לברנו והחל בקריירת מאמן עד לשנת 2010. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה סרצ'אג'ייבה

אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה (בבולגרית: Анна Сърчаджиева‏; 1914, סופיה, ממלכת בולגריה – 2007, סופיה, בולגריה) היא חסידת אומות העולם בשל השתתפותה בהצלתה של משפחת קאריו מסקופיה מגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה. נולדה בסופיה כאנה פאדנהכט. אביה יוסיף פאדנהכט היה נצר למשפחה יהודית שהתנצרה, כיהן כחבר האספה הלאומית של בולגריה וכשר המשפטים בממשלתו של אלכסנדר מלינוב. בראשית שנות ה-40 של המאה ה-20 עברה עם בעלה הבמאי סטפן סְרְצָ'אגִ'ייֶב לסקופיה, לרגל העסקתו כבמאי בתיאטרון הלאומי בסקופיה. במרץ 1943 נתנה אנה פופסטפנובה מקלט לבני משפחת קאריו שעתידים היו להיות מגורשים לטרבלינקה על ידי שלטונות בולגריה. לאחר מספר ימים עברו בני משפחת קאריו לדירתה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה והסתתרו בה. בקומה הראשונה של המבנה שכנה מפקדה גרמנית. למרות חיפוש שערכו בדירתה שוטרים בולגריים, בני משפחת קאריו לא נלכדו. לאחר מספר ימים שבה אנה פופסטפנובה עם בעלה, ובסיועה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה עלה בידם למלט את בני משפחת קאריו לאלבניה ולהציל את חייהם. ב-7 ביוני 1983 הוכרה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה כחסידת אומות העולם. היא הלכה לעולמה בסופיה ב-2007. אנה סרצ'אג'ייבה, באתר יד ושם (באנגלית) אנה פאדנהכט סרצ'אג'ייבה, באתר המרכז היהודי-בולגרי לשיתוף פעולה (בבולגרית)
גשר קונסטנטין הגדול

גשר קונסטנטין הגדול (ברומנית: Podul lui Constantin cel Mare ובבולגרית: Константинов мост) היה גשר מעל הדנובה, שנבנה בהוראת הקיסר הרומי קונסטנטינוס והיה בשימוש כ־40 שנים. הגשר היה באורך 2,437 מטרים, כאשר 1,137 מטרים מתוכם היו מעל מי הדנובה. זה היה הגשר הידוע הארוך ביותר בעולם העתיק ואחד הארוכים ביותר מאז ומתמיד. סיום בנייתו היה בשנת 328 ובשנת 332 עבר מעליו הצבא הרומי בפיקוד בנו של קונסטנטינוס הגדול, שיצא להילחם בוויזיגוטים. הגשר נבנה באזור הגבול הנוכחי בין רומניה ובין בולגריה, בקרבת העיר הרומנית קורביה ובעבר העיר הרומית Sucidava. את הגשר בנה הארכיטקט הרומי Theophilus Patricius והשתמש לשם כך באבן, עץ ונחושת. בגדה הרומנית נותרו מעט ממצאים המעידים על קיומו בעבר של הגשר. בגדה הבולגרית לא נשאר דבר. מדיה וקבצים בנושא גשר קונסטנטין הגדול בוויקישיתוף Podul lui Constantin cel Mare de la Sucidava- cel mai lung pod din Antichitate (ברומנית)
הנס דרנשוואם

האנס דרנשוואם (בגרמנית: Hans Dernschwam;‏ 1568–1494) היה סוחר גרמני. דרנשוואם היה פעיל בעיקר בהונגריה ובסלובקיה. בשנים 1553–1555 השתתף דרנשוואם במשלחת המלך פרדיננד הראשון לסולטאן העות'מאני סולימאן הראשון שישב בקונסטנטינופול, ולאחר מכן המשיך לאמאסיה. דרנשוואם כתב יומן נרחב על מסעו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.