laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עשים

העָשים (שם מדעי: Heterocera) הם קבוצה פראפילטית בתוך סדרת הפרפראים. המונח מוגדר על דרך השלילה - כל הטקסונים בסדרת הפרפראים שאינם פרפרים, הם עשים. כיום ידועים יותר מ-160,000 מיני עשים בעולם. רוב מיני העשים הם יצורים ליליים ("פרפרי לילה"), אך ישנם גם מינים הפעילים במהלך היום או בשעות הדמדומים. עשים רבים, כמו עש הצועני, מהווים מזיקים קשים לגידולים חקלאיים, בשלב הזחל שלהם. עשים ידועים ממשפחת העשיים הם עשי הבגדים, המזיקים לאריגים. מינים אחרים של עשים מועילים לחקלאות, ואף מתורבתים - הידוע שבהם הוא טוואי המשי, המפיק את סיבי המשי. לעשים חשיבות רבה גם במערכות אקולוגיות. בין השאר, הם משמשים כמאביקים של פרחים שונים. העש הכבד בעולם, עש העץ הענק שוקל עד 30 גרם. עש הקיסר הוא מהגדולים בעולם מגיע ל-255 מילימטר. שטח כנפיים של עש הרקולס מגיע ל-265 סנטימטר רבוע. פרפראים פרפרים אפקט עין העש מוזיאון ויט בגרמניה, הכולל את אוסף העשים הגדול בעולם עשנור הקמח מדיה וקבצים בנושא עשים בוויקישיתוף עשים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עש, דף שער בספרייה הלאומית אתר אגודת חובבי הפרפרים בישראל - אתר הבית של אגודת חובבי הפרפרים בישראל פרפר או עש? על הבחנה בין עש לפרפר באתר "עמותת מן השדה" עש לילה: המדריך המלא למלחמה בעש, באתר וואלה, 29 באפריל 2015 מורן רגב, פרפר לא נחמד: איך נפטרים מעש בבית, באתר ynet, 15 ביולי 2015 הניו יורק טיימס, לזחל השעיר הזה יצא שם רע בגלל זלילת עלים מעצים - וזו לא הבעיה היחידה שלו, באתר הארץ, 21 ביולי 2021 מילון עשים באתר האקדמיה ללשון העברית, 2022 קרן אור, ‏עשים רוחשים בלילה, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי‏, 23 ביולי 2023
פרפר לילה

האם התכוונתם ל... עשים – קבוצת חרקים, רובם פעילי לילה פרפר לילה (טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה
פקטור פנימי

פקטור פנימי (באנגלית: Intrinsic Factor) הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells. זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B12 במעי הדק. ויטמין B12 במזון, שמגיע לקיבה נקשר עם קושר R קיבתי ‎Gastric R Binder‏ (R בתרשים) - זהו חומר מסוג גליקופרוטאין הנמצא בנוזלים שונים רוק, מיץ קיבה, חלב. הקומפלקס (R-B12 בתרשים) ממשיך לתריסריון. במקביל, בתאי הדופן בקיבה (Parietal cells) מופרש הפקטור הפנימי. בתריסריון נקשר הפקטור הפנימי לוויטמין B12 במקומו של קושר R. הקומפלקס החדש (IF-B12 בתרשים) ממשיך לאילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק. באילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק מסייע הפקטור הפנימי לוויטמין B12 להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס. ויטמין B12 נקשר עם טרנסקובלמין 2 - ‎Transcobalamin II‏ (TCII בתרשים) - זהו חלבון שתפקידו להעביר את הוויטמין B12 בדם. חוסר של פקטור פנימי גורם לחוסר של ויטמין B12 ועקב כך לאנמיה מגלובלסטית. אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה Parietal cells, או בפקטור הפנימי, או בשניהם גם יחד. זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B12, חוסר שגורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות. לאחר כריתת קיבה מלאה / חלקית, לרבות ניתוחי קיבה לטיפול בהשמנת יתר. דלקת קיבה ניוונית Atrophic Gastritis. חוסר מולד של פקטור פנימי (נדיר). קיימות סיבות נוספות לחוסר של ויטמין B12, וסיבות נוספות לאנמיה מגלובלסטית, פרט לחוסר של פקטור פנימי. ערך מורחב – אנמיה ממארת למרות השם - אנמיה ממארת איננה מחלה ממארת הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מאמן השנה ביורוליג

פרס מאמן השנה ביורוליג ע"ש אלכסנדר גומלסקי הוא פרס המוענק מדי עונה החל מעונת 2004/2005 למאמן המצטיין ביורוליג. הזוכה נבחר על פי הצבעותיהם של המאמנים הראשיים של כל הקבוצות המשתתפות במפעל באותה עונה. הפרס נקרא על שמו של אלכסנדר גומלסקי, מאמן סובייטי שזכה 4 פעמים באליפות אירופה: 3 זכיות רצופות עם א.ס.ק. ריגה בשנים 1957–1959 וזכייה נוספת עם צסק"א מוסקבה ב-1971. ז'ליקו אובראדוביץ' הסרבי (3 זכיות) ,אטורה מסינה האיטלקי ופאבלו לאסו הספרדי (2 זכיות כ"א) הם המאמנים היחידים שזכו בפרס יותר מפעם אחת. בעונת 2019/2020 לא הוענק הפרס.
חדקן רוסי

חדקן רוסי (שם מדעי: Acipenser gueldenstaedtii) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן. דג זה חי במים מלוחים במקצת או במים מתוקים, בעומק של כמטר אחד ובקרבת הקרקעית. זהו מין אנאדורמי שמהגר מהימים שבהם הוא חי לנהרות כדי להשריץ. הדג חי במים שהטמפרטורה הממוצעת שלהם נעה בין 10 ל-20 מעלות צלזיוס. תפוצת מרחב המחיה: 61° צפון - 36° צפון, 26° מזרח - 54° מזרח. הוא נפוץ באירואסיה, בים השחור ובים הכספי, ומגיע לכל הנהרות הגדולים הזורמים אליהם: קובן, דון, דנובה, דניסטר, דנייפר. הדג מגודל במספר מצומצם של חוות חקלאיות בעולם, ובנוסף ניצוד מהטבע. הוא משמש גם להפקת הקוויאר הרוסי. ניתן לצפות בו במספר אקווריומים ציבוריים. זמן הכפלת האוכלוסייה ארוך יחסית ועומד על למעלה מ-14 שנה. החדקן יכול להגיע לאורך של 235 סנטימטרים (7.71 רגל) ומשקל של 115 ק"ג. הוא נמצא בעיקר ליד החוף. בדרך כלל חי בבדידות ומתלהק לצורך שנת חורף או בזמן הנדידה לצורך רבייה. ניזון מרכיכות, מסרטנים ומדגים קטנים (אנשובי, שְׁפְּרוֹט (אנ') וגובי). עונת הרבייה היא ממאי עד יוני. המין מצוי בסכנת הכחדה חמורה. החדקן הרוסי מגודל בחוות דגי הדן בקיבוץ דן בגליל העליון. בתחילה הפיקו מדג זה רק בשר, שנחשב למעדן, אולם בשנת 2005 הוחלט לשנות אסטרטגיה ולהפיק מביצי הדג קוויאר. הקוויאר הוא מהסוג "אוסטרה", השני באיכותו רק ל"בלוגה", ומיועד לייצוא ולא לשיווק בארץ, מפני שדגי החדקן וביציהם אינם כשרים. מדיה וקבצים בנושא חדקן רוסי בוויקישיתוף חדקן רוסי, באתר ITIS (באנגלית) חדקן רוסי, באתר NCBI (באנגלית) חדקן רוסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חדקן רוסי, באתר FishBase (באנגלית) חדקן רוסי, באתר GBIF (באנגלית) חדקן רוסי באתר הרשימה האדומה של IUCN נורית פלתר, חדש: קוויאר ישראלי אמיתי, באתר ynet, 5 ביולי 2005
ינואר

ינואר (מלטינית Ianuarius, ההגייה העברית נגזרת מהשפה הגרמנית) הוא החודש הראשון בלוח השנה הגרגוריאני. חודש זה נקרא על שם האל הרומאי יאנוס, שהוא אל השערים, ההתחלות והסיומים, הוא מתואר כבעל שני פנים, שאחד מהם מביט לעבר העבר והאחר צופה אל העתיד ולכן על שמו של אל זה נקרא החודש שבו השנה הקודמת מסתיימת והשנה החדשה נפתחת ומתחילה, חודש זה הוא חודש ינואר. כיום החודשים ינואר ופברואר הם החודשים הראשונים בשנה, אולם למעשה הם חידוש מאוחר ונוספו על ידי נומה פומפיליוס, מלכה השני של רומא העתיקה, במאה השביעית לפני הספירה. ביסודו, היה לוח השנה הרומי בן עשרה חודשים בלבד. השנה הרומית החלה במולד הירח הראשון שאחרי יום השוויון האביבי, והסתיימה בחורף. השנה לא כללה את חודשי החורף, מכיוון שלא התבצעה בהם פעילות חקלאית. כך שהחודש הראשון של השנה הרומית היה מרץ. בכל שנה, חודש ינואר מתחיל בדיוק באותו היום בשבוע שבו התחיל חודש מאי בשנה הקודמת. בשנים שאינן מעוברות, חודש ינואר מתחיל בדיוק באותו היום בשבוע שבו יתחיל חודש אוקטובר; ואילו בשנים המעוברות, חודש זה מתחיל גם בדיוק באותו יום בשבוע שבו יתחילו החודשים אפריל ויולי. באזור של חצי הכדור הצפוני, ינואר הוא חודש חורפי ואילו באזור חצי הכדור הדרומי, ינואר הוא חודש קיצי. בחודש ינואר יש 31 ימים. בישראל חודש ינואר הוא שיא החורף ובו חלה תקופת הפריחה של צמחים רבים, חלקם התחילו לפרוח בדצמבר (כגון סביונים, חמציצים ונרקיסים) וחלקם רק בינואר (כגון כלנית מצויה, רקפת מצויה, אירוס ארצישראלי ומרגנית השדה). ינואר ליד האח, ציור על זכוכית מאנגליה, בסביבות שנת 1500. כלנית מצויה פורחת בינואר 2016 חודש ינואר באחד מדפי לוח השנה כפי שמופיע בספר השעות "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי" ינואר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בילי ברמנר

ויליאם ג'ון "בילי" ברמנר (באנגלית: William John "Billy" Bremner;‏ 9 בדצמבר 1942 - 7 בדצמבר 1997) היה כדורגלן סקוטי ששימש כקפטן והיה משחקניה הבולטים ביותר של קבוצת הכדורגל לידס יונייטד בשנות השישים והשבעים. כמו כן שימש כקפטן נבחרת סקוטלנד, והיה מן השחקנים המובילים בה באותה תקופה. ברמנר נולד בסטירלינג, סקוטלנד. הוא צד את עינם של מגלי הכישרונות של לידס יונייטד בגיל 17 בעת ששיחק כדורגל בבית הספר, והוחתם בקבוצה בשנת 1959. הוא ערך את הופעת הבכורה בלידס ב-1960 ושיחק בקישור הקבוצה במשך כ-16 שנה בתקופת הזוהר של המועדון תחת שרביט האימון של מאמנה המצליח והמפורסם ביותר בכל הזמנים, דון ריווי, במהלכן זכה עימה בשתי אליפויות אנגליה, בגביע האנגלי ובגביע הליגה, ובשני גביעי ערי הירידים, והיה שותף להופעתה ההיסטורית של לידס בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול מילאן ב-1973, ובגמר גביע אירופה לאלופות 1975 מול באיירן מינכן. ברמנר נודע כשחקן קשוח ולא מתפשר, וניחן בתזמון ובדיוק מעולים. הוא הצטיין במעמדים גדולים, וכבש כמה מן השערים המכריעים עבור המועדון במשחקים מסוג זה. לאחר פרישתו ממשחק שב ללידס באמצע שנות השמונים, הפעם כמאמן בניסיון להעלות את הקבוצה שבילתה כ-8 שנים מן העשור בליגת המשנה. ברמנר הצליח להביא את הקבוצה לגמר הפלייאוף בעונת 1986–1987, אך היא נוצחה במעמד זה על ידי צ'רלטון אתלטיק. הוא פוטר מלידס בעונת 1988, ושימש לאחר מכן כמנג'ר קבוצת הכדורגל של דונקסטר רוברס, שם סיים את תפקידו ב-1991. ברמנר הוא סגן שיאני ההופעות במדי לידס יונייטד (במקום הראשון ניצב ג'ק צ'רלטון) עם כ-772 הופעות, אחת פחות מלצ'רלטון. ברמנר היה בנוסף גם שחקן מפתח בנבחרת סקוטלנד המשתפרת של שנות השבעים. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-1965 מול נבחרת ספרד, וב-1967 שיחק בניצחון נבחרתו (2–3) על אלופי העולם, נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי. ב-1974 שימש כקפטן הנבחרת במסגרת טורניר מונדיאל 1974 שנערך במערב גרמניה. ברמנר נפטר בביתו שבדונקסטר כתוצאה מהתקף לב, יומיים לפני יום הולדתו ה-55. לאחר מותו הנציחה הנהלת הקבוצה את זכרו, והציבה בשערי אלנד רואד פסל ברונזה של השחקן שהפך לאגדה ולסמל בתנוחה אופיינית, כשידיו מונפות מעלה בתנועת ניצחון. מדיה וקבצים בנושא בילי ברמנר בוויקישיתוף בילי ברמנר, באתר Transfermarkt בילי ברמנר, באתר WorldFootball.net בילי ברמנר, באתר National Football Teams בילי ברמנר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
גיזברן

גיזברן (באנגלית: Gisborne) היא עיר נמל הנמצאת בניו זילנד, בחלק החוף הצפוני של מפרץ פוברטי, אשר נמצא בחוף המזרחי של האי הצפוני. סביב העיר ישנו אזור חקלאי עשיר ופורה, אשר מגדלים בו חזירים, כבשים ועצי הדרים. תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מענף הדיג ומתיירות. אוכלוסיית העיר נכון ל-2013 מונה 34,800 תושבים. בסביבת העיר נמצאת הנקודה בה ג'יימס קוק ירד לחוף ניו זילנד במעמד גילוי האי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא גיזברן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיזברן גיזברן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארקוברדה

ארקוברדה (בפורטוגזית: Arcoverde) היא מועצה אזורית (município) קטנה במדינה הברזילאית פרנמבוקו בעלת אוכלוסייה של 67,458 תושבים נכון ל-2008. פירוש השם הוא "קשת ירוקה". העיר שוכנת במרחק של כ-250 ק"מ ממערב לעיר הגדולה רסיפה והיא משתרעת על שטח של 353 קמ"ר בגובה של 663 מטר מעל גובה פני הים. באזור היו קיימים מספר כפרים שהוזכרו כבר בשנת 1812. אמנם התפתחות הייתה איטית. בשנת 1912 באזור נבנתה מסילת רכבת וזה תרם לפיתוח האזור. בשנת 1928 הוקמה רשמית המועצה הנוכחית. היישוב נקרא על שם קרדינל ז'ואקים ארקוברדה שהיה יליד ברזיל ונפטר בשנת 1930. כלכלת העיר מבוססת בעיקר על מסחר ומתן שירותים לתושבי האזור. היא מהווה מרכז רפואי אזורי ומדי יום מגיעים לטיפול מאות תושבי הסביבה. מדיה וקבצים בנושא ארקוברדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארקוברדה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטורה מסינה

אטורה מסינה (באיטלקית: Ettore Messina; נולד ב-30 בספטמבר 1959 בקטניה) הוא מאמן כדורסל איטלקי, המשמש כמאמן קבוצת הכדורסל אולימפיה מילאנו. היה בעברו מאמן נבחרת איטליה. מסינה נחשב לאחד מבכירי המאמנים בכדורסל האירופי מאז שנות ה-90. מסינה החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן וירטוס בולוניה, ושש שנים לאחר מכן קיבל את שרביט המאמן הראשי. השנה המוצלחת ביותר בקדנציה הראשונה של מסינה בווירטוס בולוניה הייתה בשנת 1990, שבה זכה בגביע האיטלקי ובגביע ספורטה. בשנת 1993 מסינה עבר לאמן את נבחרת איטליה. הישגו הגדול ביותר עם נבחרת איטליה היה זכייה במקום השני באליפות אירופה 1997. לאחר אליפות זו חזר מסינה לאמן את וירטוס בולוניה ואימן אותה עד שנת 2002, כשבשנים אלו הוא הוביל את קבוצתו לשלוש זכיות בליגה האיטלקית, לזכייה אחת בליגה האיטלקית ולזכייה ביורוליג (2001). אטורה עזב את וירטוס עקב בעיות כלכליות וחתם בבנטון טרוויזו כשהוא מחליף את המאמן מייק ד'אנטוני. לאחר שלש שנים בטרביזו, מסינה חתם בצסק"א מוסקבה, בתפקידו הראשון שאינו בקבוצה איטלקית. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה מסינה זכה ביורוליג כשבגמר הוא מנצח את מכבי תל אביב 73:69, ובעונתו השנייה הוביל שוב את צסק"א לגמר היורוליג, אך הפסיד לאובראדוביץ' ופנאתינייקוס. בשנת 2009 חתם מסינה בקבוצה הספרדית ריאל מדריד, אותה אימן עד התפטרותו במרץ 2011. בקיץ 2011 התמנה ליועץ בכיר בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. לאחר עונה לא מוצלחת, במהלכה פוטר המאמן מייק בראון, עזב מסינה את המועדון. בקיץ 2012 חזר לקדנציה שנייה בצסק"א מוסקבה. בסיומן של שנתיים בקבוצה, במהלכן לא הצליח לזכות שוב ביורוליג, ולאחר פרסומים רבים על יחסים רעועים עם שחקניו, הסכימו הצדדים על פרידה. בקיץ 2014 חתם בליגת ה-NBA כעוזר מאמן בשורות האלופה, סן אנטוניו ספרס. ב-11 ביוני 2019 חתם כמאמן ראשי בקבוצת הכדורסל אולימפיה מילאנו. יורוליג - 1998 ,2001, (קינדר בולוניה); 2006, 2008 (צסק"א מוסקבה). גביע ספורטה - 1990 (קינדר בולוניה). אליפות איטליה - 1992–1993, 1997–1998, 2000–2001 (וירטוס בולוניה); 2002–2003 (בנטון טרוויזו). אליפות רוסיה - 2005–2006, 2006–2007 (צסק"א מוסקבה). הגביע האיטלקי - 1990, 1999, 2001, 2002 (וירטוס בולוניה); 2003, 2004, 2005 (בנטון טרוויזו); 2021, 2022 (ארמאני מילאנו). הגביע הרוסי - 2006, 2007 (צסק"א מוסקבה). הסופרקאפ האיטלקי - 2002 (בנטון טרוויזו). משחקי הים התיכון - 1993 (נבחרת איטליה). מדיה וקבצים בנושא אטורה מסינה בוויקישיתוף דף המאמן באתר היורוליג SIMONE PIANIGIANI IS THE NEW OLIMPIA’S HEAD COACH
פיורד

פְיוֹרְד הוא עמק שהועמק על ידי קרחון יבשתי או רעש אדמה. פיורדים מאופיינים בדרך כלל בשוליים תלולים אשר ממשיכים מתחת לפני הים. פיורד נוצר כאשר קרחון אשר הטמפרטורה בו נמוכה מאפס מעלות צלזיוס, מעצב את צורת ה-U הטיפוסית של העמק, פוגש במי הים ומפשיר. התוצאה היא עמק בעל שוליים תלולים המוצף על ידי מי הים. ההצפה יוצרת אגם צר ועמוק המחובר לים. קיימים פיורדים שבהם האגם מגיע לעומק של 1,300 מטר. מורנת הקצה שהיא סחופת קרחונים הנדחפת מטה לתוך העמק על ידי הקרחון, נמצאת מתחת לפני המים בכניסה לפיורד וגורמת לצוואר פיורד רדוד בהשוואה למרכז הפיורד. פיורדים נפוצים במקומות בהם קרחונים הגיעו בעבר או מגיעים בהווה לפני הים. סף הכניסה הרדוד מן הים וההגנה על ידי שולי העמק התלולים הופכים את הפיורד לנמל טבעי מוצלח. בשל כך, פיורדים שימשו כנמל בית לציי דייג, ובאזורים תעשייתיים הפכו לאתרי גידול דגים ובניית ספינות. עם זאת, פיתוח נמלים תעשייתיים בפיורדים עלול להיות בעייתי עקב הכניסה הרדודה מן הים והניתוק היחסי משאר חלקי היבשה שנובע מקירות הסלע הגבוהים. ניתן למצוא פיורדים לאורך חופי נורווגיה, איסלנד וגרינלנד, בפינה הדרום-מערבית של ניו זילנד (ראו ארץ הפיורדים), בחוף המערבי של ניופאונדלנד, ובחופים הדרומיים והמערביים של אלסקה. החוף המערבי של סקוטלנד מכיל גם הוא פיורדים (הידועים כ-sea lochs), והמפרצים הארוכים דמויי הפיורדים של חופי ניו אינגלנד מכונים לעיתים "פיארדים" (fiards). הפיורד הגדול ביותר בעולם הוא קנגרטיטיווק שבגרינלנד, שאורכו 350 ק"מ. חצי האי איסטריה בקרואטיה הוא מקום בו יש תצורות הדומות לפיורדים של סקנדינביה. לים פיורד, שאורכו 12 ק"מ, נמצא מדרום לפורץ', ליד העיירות וורסאר ורוביני. טכנית, אין מדובר בפיורד, שכן הוא נוצר על ידי הנהר פזינקיקה, שגרם לבלייה בקרקע בדרכו לים האדריאטי. העמדה הרווחת בגאולוגיה גורסת כי היו פיורדים בישראל בעבר הרחוק, באזור מדבר יהודה. לים פיורד פיורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עודד כרמלי, יצאנו לחפש את הנוף העתיק בעולם. מצאנו אותו 100 ק"מ מצפון לאילת, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2021
קוד שתיים-מתוך-חמש

בתקשורת נתונים, קוד שתיים-מתוך-חמש הוא קידוד בינארי של מספרים עשרוניים, אשר בו: כל ספרה עשרונית מיוצגת על ידי רצף של חמש סיביות, אשר בדיוק שתיים מהן שווה לערך 1, ושלוש האחרות שוות לערך 0. בדרך כלל הסיביות ממושקלות (שוות ערך) על פי 0-1-2-3-6. עם זאת, כדי לשמור על הכלל הראשון, הספרה העשרונית אפס מקודדת כ"01100"; במובן הצר, המישקול לעיל 0-1-2-3-6 מהווה רק עזר זיכרון ולא חלק מהמבנה הממשי של הקוד. המרחק המינימלי בין מילות הקוד הוא 2, כלומר כל שתי מילים שונות זו מזו בלפחות שתי סיביות ולכן הקוד מסוגל לזהות שגיאה אחת, אך לא לתקן אותה. הברקוד "POSTNET" של שירות הדואר האמריקאי משתמש בקוד שתיים-מתוך-חמש כאשר הערך 1 מיוצג על ידי קווים ארוכים, וקווים קצרים מייצגים את הערך 0. ברקוד זה משמש לייצוג המיקוד הפנים-ארצי לציוד מיון וניתוב דואר אוטומטי. במקרה הזה, הסיביות ממושקלות בצורה מעט שונה: 0-1-2-4-7. כמו כן, האפס מקודד כ"11000" בינארי. המחשבים IBM 7070,‏ IBM 7072 ו-IBM 7074, שייצורם החל בשנת 1958, השתמשו אף הם בקוד שתיים-מתוך-חמש. הסיביות לא היו ממושקלות, ומוספרו רק לצורך סידורן: 0-1-2-3-4. לכל מילת מידע יכולה להיות מסומנת ב"סימנים" פלוס ומינוס עבור מילת מידע שמייצגת מספר, או A כדי לציין שמדובר במילה שמערבת ספרות וסימנים. "סימן" זה יוצג בעזרת הסיביות במקומות 0,3 ו-4 בלבד. הטבלה הבאה מציגה את הקידודים של הספרות 0-9 בווריאציות שונות של קוד שתיים-מתוך-חמש.
לפת

לפת (שם מדעי: Brassica rapa) היא ירק ממשפחת המצליבים, המשמש למאכל וכמספוא. זהו צמח תרבותי, שהיה ידוע ביוון וברומא העתיקה, בסין ובמצרים העתיקה וגם בישראל ועל כך מעידים המקורות שבמשנה. הלפת גדלה בייחוד בארצות של אקלים נח וממוזג. נזכרה במשנה בין ירקות הגינה: "הטומן לפת וצנונות תחת הגפן, אם היו מקצת עליו מגלין, אינו חושש לא משום כלאים, ולא משום שביעית, ולא משום מעשרות, ונטלים בשבת" (משנה כלאים א ט). בתקופת המשנה נחשב הלפת למאכל עניים ושימש גם כמספוא, ובמסכת ברכות מד ב' נאמר: "אוי לבית שהלפת עוברת בתוכו". לפת טרייה מכילה 30 קלוריות ל-100 גרם ולפת מבושלת 28 קלוריות ל-100 גרם. הלפת היא אשרוש עם שושנת עלים בראשו והוא דומה לצנון בחיצוניותו ובאופן גידולו. גם הלפת היא גידול חד-שנתי חורפי. ידועים זנים כדוריים, עגולים-פחוסים ושיפודיים. הוא גידול רב-שימושי הנאכל טרי או כבוש והעלים הירוקים מבושלים כתרד. במטבח העיראקי יש אף שימוש של לפת כקינוח חם ומתוק עם או בלי תמרים (שלרם - מקורה במילה הפרסית ללפת شلغم). במזרח אסיה קיימים שני זנים של לפת שנהוג להשתמש בעליהם, ולא בשורשיהם, למטרות קולינריות. לזנים אלו מספר שמות בשפות שונות. בארץ התקבעו השמות פאק צ'וי וכרוב נאפה לתיאור שני הזנים. אשרושי לפת דוכן לפת בשוק לפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אברהם אופיר שמש, צמחים, מאכלים ודפוסי אכילה בספרות הברכות 1492–2000, הוצאת אוניברסיטת אריאל בשומרון, אריאל, 2014 – באתר כותר wedo-net, לפת מבושלת של העיראקים, באתר foodsdictionary לאה מאיר, שלרם עיראקי מסורתי - לפת ותמרים קינוח מתקתק מהמטבח העיראקי של סבתא גלדיס., באתר imaot.co.il (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צומת ספרים

צומת ספרים היא רשת חנויות ספרים ישראלית. "צומת ספרים 2002 שותפות מוגבלת" החלה בפעילותה בחודש דצמבר 2002. השותפות היא מיזוג של שתי רשתות ספרים: רשת "יריד הספרים" (חברת א.ש. אורי בע"מ), שנוסדה בשנת 1981 ובעת האיחוד מנתה 15 סניפים ברחבי הארץ. רשת "צומת ספרים" (חברת צומת ספרים בע"מ), שנוסדה בשנת 1996 ומנתה בעת האיחוד 14 סניפים בפריסה ארצית. באוגוסט 2005 נכנסה הוצאת מודן שבבעלות עודד מודן כשותפה שלישית ברשת הממוזגת. רשת "צומת ספרים" נמצאת בבעלות של אבי שומר, יורם רוז, ערן זמורה ועודד מודן. אבי שומר מכהן כמנכ"ל החברה. בבסיס הרעיון של "צומת ספרים" ניצבה ההתמודדות עם מחסני הספרים של ההוצאות. קשה להוצאות לחזות את כמות העותקים שיימכרו מכל מהדורה. מצד שני שטחי המדף בחנויות הספרים מוגבלים ויש למלא אותם תדיר בספרים חדשים. על כן נותרים לעיתים במחסני ההוצאה ספרים רבים ללא דורש. חנות צומת ספרים הוקמה לראשונה על ידי הוצאת זמורה-ביתן במחסן ליד קיבוץ גבעת ברנר ב-1996 במטרה "לפנות את המחסנים" על ידי מכירה של עותקים (חלקם פגומים) במחירים שהיו נמוכים בכ-30% ממחירי ספרים חדשים. הצלחת המודל הייתה אדירה בשעתה. הרשת ידועה בסניפיה הגדולים, בהם הסניפים בגעש וברגבה. בחלק מסניפיה משולבים בתי קפה, פינות ילדים ושולחנות עיון. סניף הדגל של הרשת, הנושא את השם "הספרייה", נפתח בתחילת 2006 בדיזנגוף סנטר בתל אביב. סניף "הספרייה" מתאפיין בעיקר בגודלו (500 מ"ר), ובשולחנות הקריאה הארוכים המוצבים בו. בסניף זה נערכים אירועים ספרותיים: ערבי קריאה, השקת ספרים חדשים, מפגשי סופרים ומשוררים, שעות סיפור לילדים ועוד. בקניון חיפה חנות הספרים פתוחה ומשולבת לתוך מרחב של מסעדה פתוחה (כ-250 מ"ר). בגרנד קניון (חיפה) החנות גדולה ומציעה מבצעים על שטח חיצוני. הרשת היא חלוצה ישראלית בתחום המכונות האוטומטיות למכירת ספרים. כמו כן היא מפעילה אתר אינטרנט למכירת ספרים. הרשת מונה, נכון לשנת 2020, 100 סניפים ברחבי ישראל, כולם בבעלותה המלאה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הגדילה הרשת משמעותית את נפח פעילותה. מחזור המכירות של החברה עומד על 350 מיליון ש"ח לשנה, המהווה כ- 35% מנתח שוק חנויות הספרים בישראל. אתר האינטרנט הרשמי של צומת ספרים צומת ספרים, ברשת החברתית פייסבוק מיה סלע, עכבר העיר אונליין, אל תספרו לו סיפורים, ריאיון עם אבי שומר, מנכ"ל צומת ספרים, באתר הארץ, 10 ביוני 2009 נורית קדוש, אבי השיטה: אבי שומר מדפדף את המבקרים, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011 עדי דברת-מזריץ, "ספר? המוצר הכי נמכר אצלנו הוא מטען לפלאפון ב-30 שקל", באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2019 חיות כיס, פרק 294: שוק הספרים מת. הפעם באמת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 7 באוגוסט 2024 פרופיל חברה
הר גודרים

הר גודרים הוא שלוחת הר הסמוכה להר אדיר והר סאסא שגובהה 762 מטר מעל פני הים, צפונית־מערבית ליישוב דוב"ב, בסמוך לגבול ישראל–לבנון. ההר קרוי על שם הגודרים שעסקו בהקמת גדר הצפון שעברה בסמוך. מרבית השטח הוא שמורת טבע, השמורה מאופיינת בריכוז פרחי יקינתון רבים ועצי עוזרר חד- גלעיני ואפשר למצוא בו גם סחלבים. כמו כן את ההר חותך נחל צוער. במדרון המזרחי של ההר אפשר לראות עץ אלה אטלנטית ענקית. על ההר גם נמצא גם כרם דובב וגדל בו זן ענבים הנקרא ארגמן שהוא הכלאה מקומית ולכן הוא זן ענבים ישראלי. ספי בן יוסף, כך נולדה גדר המערכת, באתר ynet, 3 באוקטובר 2002 שמורת סאסא - שמורת הר גודרים באתר מנהלת הטיולים ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל אלבז

שמואל אלבז (נולד בשנת 1966) הוא מוזיקאי, מנצח, מעבד, מתזמר ונגן מנדולינה ישראלי. אלבז נולד וגדל בבאר שבע. הוא בוגר הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בפקולטות לביצוע וניצוח, והאקדמיה למוזיקה באמסטרדם. השתלם אצל המנצחים מנדי רודן, סטנלי ספרבר, ליאור שמבדל, פטר אטווש, דויד פורסליין ורולנד קיפט. ניצח על התזמורת הקאמרית החדשה של אמסטרדם ועל התזמורת הסימפונית של הארלם. בין השנים 2002–2014 שימש כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת האנדלוסית הישראלית, יחד איתה הוא זכה בשנת 2006 בפרס ישראל על תרומה לחברה ולמדינה בתחום התרבות. בין השנים 2016–2021 שימש אלבז בתפקיד מנהל אמנותי עמית של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית. אלבז מופיע כמנצח וכסולן במנדולינה במדינות רבות בעולם וכן עם מרבית התזמורות החשובות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, אנסמבל המאה ה-21, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת האופרה הקאמרית, סימפונט רעננה, תזמורת הבמה הישראלית ועוד. אלבז עוסק כמעבד ומתזמר בהפקות מוזיקליות ובהקלטות רבות עבור תזמורות, זמרים ואמנים רבים. אלבז הקים וניהל מוזיקלית את רביעיית המנדולינות רביעיית קרמן. באוגוסט 2003 זכה בפרס ראשון עם רביעייתו בתחרות בינלאומית יוקרתית להרכבי כלי פריטה, שנערכה בלה ריוחה, ספרד. אלבז הקליט את הסונטות והפרטיטות לכינור סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך בהקלטת בכורה עולמית, במנדולינה, וכן מחזור של סונטות לכינור מאת מוצרט בהקלטת בכורה עולמית במנדולינה. ההקלטות זכו להתעניינות ולהשמעות רבות בתחנות רדיו ברחבי העולם. בשנת 2000 יזם אלבז את "הפסטיבל הבינלאומי לכלי פריטה" בבאר שבע, ושימש גם כמנהלו האמנותי. בשנת 2007 זכה בפרס באר שבע למצוינות בתחום המוזיקה. אלבז עוסק במקביל לעבודתו כמוזיקאי, גם בחינוך מוזיקלי בבתי ספר, קונסרבטוריונים ומכללות. בשנים 2005-2002 שימש כמרצה באוניברסיטת חיפה בחוג למוזיקה ובחוג ללימודים רב תחומיים, ועסק בהוראת מקצועות תורת המוזיקה ותיזמור. בשנת 2004 הקים את בית הספר למוזיקה בנתיבות, ומאז מנהל אותו. עוסק בחינוך למצוינות ובטיפוח מרכזי מצוינות בנגב. אלבז קיים הרצאות ביחידה למצוינות בחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משנת 2011 הוא מרצה וחבר סגל בחוג לאומנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר. אלבז נשוי ואב לשניים, מתגורר בגבעות בר. אתר האינטרנט הרשמי של שמואל אלבז שמואל אלבז, באתר MusicBrainz (באנגלית) שמואל אלבז ב-YouTube