9K38 איגלה

9K38 איגלה (ברוסית: 9К38 Игла (מחט), נאט"ו: SA-18 Grouse) הוא טיל כתף נגד מטוסים מונחה אינפרה אדום, נגד מטרות מנמיכות טוס. לטיל גרסה ראשונית ובסיסית יותר הנקראת 9K310 איגלה-1 ובעלת קוד דיווח נאט"ו: SA-16 Gimlet. פיתוח האיגלה, מערכת הגנה אווירית לטווח קצר המשוגרת על ידי חייל בודד, החל בשנת 1972. האיגלה לא פותחה כדגם מתקדם של טילי משפחת ה"סטרלה" (SA-7 ו-SA-14), אלא הייתה פרויקט חדש לגמרי. המטרות העיקריות היו ליצור טיל העמיד יותר בפני אמצעי הנגד של המטוסים ובעל מעטפת גישה רחבה יותר מאשר לטילים ממשפחת הסטרלה. קשיים טכניים הבהירו במהרה שהפיתוח ייקח זמן רב מהצפוי, ובשנת 1978 התחלק הפרויקט לשניים: פיתוח המערכת בעלת היכולות המלאות המשיך, ובמקביל נכנסה לשירות גרסה בסיסית יותר (איגלה-1) בעלת ראש ביות פשוט יותר המבוסס על ה"סטרלה-3". מערכת ה-9K310 איגלה-1 והטיל המשמש אותה, 9M313, נכנסו לשירות בצבא הסובייטי בשנת 1981. ההבדלים העיקריים בינה ובין מערכת הסטרלה-3 כללו את המאפיינים הבאים: אופציה למערכת זיהוי עמית-טורף למניעת ירי על מטוסים ידידותיים יכולת ירי פשוטה יותר וטווח מינימלי קצר יותר טיל מעט גדול יותר מערכת הנחיה מתקדמת יותר שאיפשרה את הגדלת הטווח המקסימלי וביצועים משופרים כנגד מטרות מהירות ומתחמקות מערכת קטלנית יותר הודות למרעום בעל השהיה גבוהה יותר עמידות גבוהה יותר כנגד אמצעי נגד המשוגרים מהמטרות וראש ביות מתקדם מעט יותר ובעל רגישות גבוהה יותר. מערכת ה-9K38 איגלה בעלת הביצועים המלאים והטיל המשמש אותה, 9M39, נכנסו לבסוף לשירות בצבא הסובייטי בשנת 1983. השיפורים המרכזיים שנעשו במערכת יחסית ל-"איגלה-1" כללו שיפור משמעותי בעמידות מול נורי הטעיה ושיבושים מצד המטרות, ראש ביות רגיש יותר, הגדלת יכולת הגישה הקדמית על מנת לאפשר גישה ישירה מול המטרות, טווח מקסימלי מעט ארוך יותר ומנוע רקטי בעל בעירה מהירה יותר המגיע למהירות גבוהה יותר בשיא. האיגלה נבחנה בפינלנד מול טיל המיסטרל. המבחנים הראו שלמיסטרל יש עדיפות בטווח המקסימלי, בגודל ראש הקרב וברגישות של ראש הביות, אך לאיגלה יש עמידות גבוהה יותר כנגד אמצעי נגד. קיימת גרסה ימית ל-9K38 איגלה בעלת הקוד דיווח נאט"ו: SA-N-10 Grouse. Igla-1E - דגם לייצוא. Igla-1M - דגם משופר של ה-9K38 איגלה. נכנס לשירות בצבא הסובייטי בסוף שנות השמונים. Igla-1D - דגם לצנחנים ויחידות מיוחדות בעל משגר וטיל נפרדים. Igla-1V - דגם המיועד לירי מכלי טיס, בעיקר ממסוקי קרב. Igla-1N - דגם בעל ראש קרב כבד יותר על חשבון מהירות וטווח פחותים במעט. Igla-S - הדגם החדיש ביותר, בעל ראש ביות רגיש יותר, טווח מקסימלי ארוך יותר, ראש קרב כבד יותר ועמידות גבוהה יותר לאמצעי נגד. הגרסה הזו נקראת 9K338 איגלה-S ובעלת קוד דיווח נאט"ו: SA-24 Grinch. נכנס לשירות בשנת 2004. מעל 30 מדינות מפעילות את טילי ה"איגלה", "איגלה-1" ו-"איגלה-S". אוקראינה אוקראינה איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות איראן איראן אנגולה אנגולה ארמניה ארמניה אקוודור אקוודור בולגריה בולגריה בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה גאורגיה גאורגיה קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית הונגריה הונגריה וייטנאם וייטנאם מיאנמר מיאנמר סוריה סוריה סלובניה סלובניה סלובקיה סלובקיה עיראק עיראק פולין פולין פינלנד פינלנד פרו פרו קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית קובה קובה קרואטיה קרואטיה רוסיה רוסיה ארמניה אוקראינה אינדונזיה איראן אריתריאה בולגריה בלארוס ברזיל גאורגיה הודו הונגריה וייטנאם ונצואלה זימבבואה מיאנמר מלזיה מצרים מקדוניה מקסיקו מרוקו סוריה סלובקיה סינגפור סרביה סרי לנקה פינלנד פרו קזחסטן רוסיה טורקיה תאילנד 9K32 סטרלה-2 9K34 סטרלה-3 David Crane,‏ KBM IGLA-S MANPADS: Russian Manpackable Shoulder-Launched Fire-and-Forget Surface-to-Air Missile System, באתר Defense Review,‏ 14 בספטמבר 2009