laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוברט טיילר

רוברט טיילר (באנגלית: Robert Tyler;‏ 9 בספטמבר 1816 – 3 בדצמבר 1877) היה בנם הבכור של ג'ון טיילר, הנשיא העשירי של ארצות הברית, ולטישה כריסטיאן טיילר. הוא שימש כרשם הקונפדרציה של מחלקת האוצר במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. בעבר שימש טיילר כמזכיר פרטי של הממשל הנשיאותי של אביו. בשלב מאוחר יותר, הוא שימש כעורך של Montgomery Advertiser. אשתו, פרסילה, שירתה במקום הגברת הראשונה של ארצות הברית מ-10 בספטמבר 1842 ועד 26 ביוני 1844, בין מות חמותה לבין נישואיו מחדש של הנשיא טיילר לג'וליה גרדינר טיילר. רוברט טיילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Millett, Wesley; White, Gerald (2008). The Rebel and the Rose: James A. Semple, Julia Gardiner Tyler, and the Lost Confederate Gold (באנגלית). Cumberland House Publishing. ISBN 978-1-58182-669-2. "Organization the Government of the Confederate States". Montgomery Daily Mail. 1864-05-22. p. 1. נבדק ב-2023-09-07. "Robert Tyler". Special Collections Knowledgebase (באנגלית). 2010-09-06. נבדק ב-2023-09-07. Tyler, Lyon Gardiner (1885). The Letters and Times of the Tylers (באנגלית). Whittet & Shepperson. p. 687. "Letitia Tyler Biography: National First Ladies' Library". Firstladies.org. 28 בדצמבר 1907. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2018. נבדק ב-16 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ודיטה

ג'ודיטה (בגרמנית: Giuditta) היא האופרטה האחרונה של פרנץ להאר. הלברית נכתבה על ידי פאול קנפלר (אנ') ופריץ לוהנר-בדה. הבכורה התקיימה ב-20 בינואר 1934 באופרה של וינה. מיקום: איטליה, לוב זמן: בסביבות 1930 מיקום: בשוק של עיירת נמל בדרום איטליה ג'ודיטה ואוקטביו נפגשים ונוסעים יחד ללוב. מיקום: גן לובי ג'ודיטה ואוקטביו נהנים מהחיים במלואם בווילה ליד הים. אוקטביו חייב לצאת למלחמה. מיקום: מחנה אוהלים בצפון אפריקה אוקטביו חולה אהבה, אבל צועד למלחמה. מיקום: מועדון לילה בטריפולי ג'ודיטה עובדת כרקדנית וחיה מכספו של ברימור. אוקטביו כבר לא בצבא. הוא מוצא את ג'ודיטה. התקווה להחזיר לעצמה את היפהפייה נידונה לכישלון. מיקום: במלון יוקרה אירופאי שנים לאחר מכן, אוקטביו עובד כפסנתרן בר ואינו אוהב יותר את ג'ודיטה. כשהם נפגשים שוב, הוא דוחה את ג'ודיטה. Nr. 1 Vorspiel (Orchester) & Ensemble-Szene: O mia cara Donna Emilia (Straßensänger, Pierrino, Chor) Nr. 2 Uns ist alles einerlei (Duett: Pierrino, Anita) Nr. 3 Alle Tage nichts als Müh und Plag (Duett: Manuele, Wirt) Nr. 4 Freunde das Leben ist Lebenswert (Lied: Octavio, später Chor und Antonio) Nr. 5a In einem Meer von Liebe – Schönste der Frauen (Lied und Duett: Giuditta, Octavio) Nr. 5b O Signora, O Signorina (Spielszene: Octavio, Wirt, Manuele) Nr. 6 Finale I Mein kleiner Vogel – Weit übers Meer – Herr Kapitän der Weg ist weit – Uns ist alles einerlei (Alle) Nr. 7a Zwei, die sich lieben vergessen die Welt (Duett: Pierrino, Anita) Nr. 7b Reminiszenz: Schönste der Frauen (Lied: Octavio) Nr. 8 Schön wie die blaue Sommernacht (Duett: Octavio, Giuditta) Nr. 9a Finaletto (Finale II) Reminiszenz: Zwei die sich lieben vergessen die Welt (Szene: Pierrino, Anita) Nr. 9b Intermezzo (Orchester) Nr. 10 Unsere Heimat ist die Wüste – Wie nahm Giuditta die Nachricht auf – Laß doch diese Gedanken (Chor, Antonio, Octavio) Nr. 11 Du bist meine Sonne (Lied: Octavio) (Richard Tauber gewidmet) Nr. 12 Finale III Giuditta was machst Du hier – Du bist meine Sonne – Trompetensignal – Tempo di marcia – und das soll Liebe sein- In die Stirn fällt die Locke (Szene: Octavio, Giuditta, Chor, Antonio) Nr. 13a In einem Meer von Liebe möcht ich ganz versinken (Lied: Giuditta, Chor) Nr. 13b Polonaise (Orchester) Nr. 14 Ich bin nicht schön – Ja die Liebe ist so wie ein Schaukelbrett (Lied und Tanz: Martini) Nr. 15 Ich hab mich so sehr gesehnt nach dem Heimatland – Schaut der Mond abends spät (Duett: Anita, Pierrino) Nr. 16a Ich weiß es selber nicht – Meine Lippen sie küssen so heiß (Lied: Giuditta mit Chor) Nr. 16b Giuditta ...Sie sind die schönste Frau (Barrymore, Giuditta) Nr. 17a Finale IV So wie um den Sonnenball – Schön so wie die Sonne – Meine Lippen sie küssen so heiß (Szene: Octavio, Martini, Barrymore, Giuditta, Chor) Nr. 17b Vorspiel zum 5. Bild (Orchester) Nr. 18a Schönste der Frauen, begann das Lied (Lied: Octavio) Nr. 18b Dialog & Reminiszenz Unser Lied – Wer spielt da? Nr. 19 Szene: Octavio Du? – Ich hab dich oft gesehen (Giuditta, Octavio) Nr. 20 Finale V Ich danke Ihnen schöne Giuditta – Schönste der Frau’n (Herzog, Giuditta, Octavio) יוסף ויינברגר: ג'ודיטה לקסיקון האופרטות: ג'ודיטה
האדס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... האדס – אל השאול במיתולוגיה היוונית. האדס (דיסני) – האנטגוניסט הראשי בסרט הרקולס. האדס (מערכת טילים) – מערכת טילים לטווח בינוני שפותחה על ידי צרפת. האדס (משחק וידאו) – משחק מחשב משנת 2020. האדס (פרק ביוליסס)
סכין מטבח

סכין מטבח היא כל סכין המיועד לשמש בהכנת מזון. סכיני מטבח קיימים בצורות, גדלים וסוגים שונים, וכל אחד מהם מותאם למשימות מסוימות כמו למשל חיתוך, גילוף, וכדומה. בעוד שניתן בפועל להשתמש רק בקומץ סכינים המיועדים לשימוש כללי - בעיקר סכין שף גדולה, קופיץ, סכין חיתוך קטנה, וסכין לחם - ישנם סכיני מטבח נוספים אשר מיועדים למשימות ספציפיות. העיצוב של סכין המטבח, והחומר ממנו הוא עשוי, יכולים להשפיע באופן מהותי על היעילות והקלות של השימוש בסכין. סכיני מטבח עשויים ממגוון חומרים, אך לרוב הם עשויים מנירוסטה, פלדת פחמן ופלדת אל-חלד. גם הידיות של סכיני המטבח לעיתים רבות עשויים מחומרים שונים, לרבות עץ ופלסטיק. עיצוב הידית משפיע רבות על נוחות השימוש בסכין המטבח. בישול כלי מדיה וקבצים בנושא סכין מטבח בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליקס לייטר

פליקס לייטר היא דמות בדיונית שנוצרה על ידי איאן פלמינג המופיעה בספרי ובסרטי ג'יימס בונד. לייטר הוא חבר ה-CIA ושותפו של בונד. לאחר שאיבד את רגלו וידו בהתקפת כריש הצטרף לייטר לסוכנות הבילוש פינקרטון. השם "פליקס" מגיע מהשם האמצעי של חברו של פלמינג איבר ברייס, בעוד שהשם "לייטר" היה שם המשפחה של חברתו של פלמינג מריון אוטס לייטר צ'ארלס, שהייתה אז אשתו של תומאס לייטר. לייטר הופיע גם ברומנים מאת מחברי המשך, וכן בעשרה מסרטי ג'יימס בונד ובפרק טלוויזיה אחד, "קזינו רויאל", שבו הדמות הפכה לסוכן בריטי, קלרנס לייטר, בגילומו של מייקל פיט. בקולנוע גולמה דמותו של לייטר על ידי ג'ק לורד, סס לינדר (אנ'), ריק ואן נטר (אנ'), נורמן בורטון (אנ'), דייוויד הדיסון (אנ'), ברני קייסי (אנ'), ג'ון טרי וג'פרי רייט. Mitchell Owens, A personal appreciation of Marion “Oatsie” Charles, New York Social Diary, ‏26 בדצמבר 2018
ג'ון קיצמילר

ג'ון קיצמילר (באנגלית: John Kitzmiller;‏ 4 בדצמבר 1913 – 23 בפברואר 1965) היה שחקן אמריקאי. הוא היה השחקן השחור הראשון שזכה בפסטיבל הקולנוע בקאן לשחקן הטוב ביותר בשנת 1957 על תפקידו בסרט "עמק השלום" (אנ'). הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כקוורל בסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "ד"ר נו". קיצמילר נולד בבאטל קריק, מישיגן, ארצות הברית, הצעיר מבין שני ילדיהם של ג'ון ושל מרי קיצמילר. בתיכון היה חבר במועדון הכימיה, ולאחר מכן למד באוניברסיטת מישיגן וקיבל תואר ראשון בהנדסה כימית ב-1937. הוא שירת בצבא ארצות הברית והגיע לדרגת קפטן בחיל ההנדסה. הוא הוצב באיטליה ב-1943 ושירת בדיוויזיה ה-92 במהלך הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה. שני הוריו מתו במהלך שירותו הצבאי, דבר שכנראה השפיע על החלטתו להפוך לאחד החיילים השחורים הבודדים שנותרו באיטליה לאחר המלחמה. קיצמילר התגלה ב-1946 על ידי לואיג'י זמפה (אנ') וקרלו פונטי בעת משחק פוקר במועדון קצינים. פגישה מקרית זו הובילה לתפקיד המשחק הראשון שלו, בסרט "לחיות בשלום (אנ')" משנת 1947. קיצמילר שיחק לעיתים קרובות בסרטים נאו-ריאליסטיים איטלקיים. הוא הפך את איטליה למקום מגוריו הקבוע ובסופו של דבר כיכב ביותר מחמישים סרטים באירופה, ולעיתים קרובות גילם דמויות הנאבקות בגזענות. בשנת 1957 היה לשחקן השחור הראשון שזכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן על תפקידו בסרט "עמק השלום" (אנ'). קיצמילר התפרסם בעיקר בזכות תפקידו כקוורל בסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "ד"ר נו". מדיה וקבצים בנושא ג'ון קיצמילר בוויקישיתוף ג'ון קיצמילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון קיצמילר, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון קיצמילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Robert Fikes, John Kitzmiller (1913-1965), Blackpast, ‏27 בינואר 2014
Nutsa22

Nutsa22 (בעברית: נוצה22) הוא המיני-אלבום הראשון והיחידי של הזמרת הגאורגית נוצה בוזלאדזה. הוא יצא דרך חברת תקליטים עצמאית ב-1 במאי 2019 לשירותי הסטרימינג השונים, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק, ולהורדה דיגיטלית. כדי לקדם אותו, פורסם ממנו סינגל מסחרי אחד בשם "White Horses Run", שהוכנה עבורו גם גרסה אקוסטית. Nutsa22 מכיל גרסאות כיסוי לשירים גאורגיים מסורתיים וכמה שירים מקוריים באנגלית. העטיפה מציגה את הזמרת עומדת על רקע אפור כהה. היא נועלת מגפיים גבוהים בצבע בורדו, חצאית קצרה וחולצה לבנה ללא שרוולים. המעיל השחור שלה פתוח וניתן לראות את הציפוי הפנימי שלו. הזמרת מניפה את ידיה כלפי מעלה. שם המיני-אלבום NUTSA 22 כתוב באותיות גדולות, כאשר NUTSA בלבן ו-22 בבורדו. "Nutsa 22 - EP by Nutsa Buzaladze". Spotify. ארכיון מ-13 בינואר 2024. נבדק ב-2024-01-13. {{cite web}}: (עזרה) White Horses Run – spotify White Horses Run – Acoustic
ג'יין האדלי בארקלי

אליזבת ג'יין בארקלי לבית ראקר, לשעבר האדלי (באנגלית: Elizabeth Jane Barkley;‏ 23 בספטמבר 1911 - 6 בספטמבר 1964), הידועה גם בשם ג'יין האדלי בארקלי, הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1949 עד 1953, כאשתו של סגן הנשיא אלבן וו. בארקלי. היא נולדה ב-23 בספטמבר 1911 בקייטסוויל, מיזורי אביה היה עורך דין ואמה פסנתרנית שלמדה באירופה. היא נישאה לבעלה הראשון, קרלטון האדלי, עורך דין, ב-1931. האדלי, אותו פגשה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, הפכה לפרקליטת רכבות בולטת. נולדו להם שתי בנות לפני מותו ב-1945 בגיל 42. קרלטון סטארטיבנט האדלי (23 בדצמבר 1902 לוול, מסצ'וסטס - 16 בפברואר 1945 סנט לואיס, מיזורי) הגיע ממשפחת האדלי הבולטת ממסצ'וסטס. הוא קיבל תואר ראשון (1923), LL. M.‏ (1927), ו-MA‏ (1929) מאוניברסיטת וושינגטון. הוא התחתן עם ראקר ב-1931, ונולדו לו שני ילדים. הוא היה עורך דין נערץ במדינה וחבר בולט במפלגה הרפובליקנית של סנט לואיס, ומת מהתקף לב בגיל 42 בסנט לואיס ב-16 בפברואר 1945. היא נישאה לסגן הנשיא אלבן בארקלי, אלמן, ב-18 בנובמבר 1949. היא הייתה אשתו השנייה, והוא היה בעלה השני. בזמן הנישואין בארקלי היה מבוגר ממנה ב-33 שנים. הוא היה בן 71 והיא בת 38. אשתו הראשונה של בארקלי, דורותי, נפטרה ב-1947. עד לחיזוריה עם בארקלי, ג'יין ראקר האדלי הייתה רפובליקאית מסורה. בשנת 1940, גברת האדלי עבדה במשרד בסנט לואיס של המועמד לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית, ונדל וילקי. כשהחלבן שלה הביע חיבה לנשיא פרנקלין ד' רוזוולט, היא השאירה פתק שאומר "לא וילקי, לא חלבי". לאחר שפגש את האלמן הצעיר במאי 1949 במסיבה בוושינגטון, סגן הנשיא חיזר אחריה בלהט. הוא לא נרתע מהפוליטיקה שלה או ממערכת יחסים למרחקים ארוכים. סגן הנשיא החל לבצע עצירות קבועות של חברת תעופה מסחרית בסנט לואיס. החיזור שלהם תפס את תשומת הלב הלאומית. היא התגוררה בדירת שבעה חדרים בשכונת סנטרל ווסט אנד היוקרתית של סנט לואיס, ליד אוניברסיטת וושינגטון וגם פארק היער הנודע. ב-30 באוקטובר 1949 הם הודיעו על אירוסיהם. הם נישאו בכנסייה המתודיסטית של סנט ג'ון בסנט לואיס ב-18 בנובמבר. בטקס השתתפו 33 בני משפחה וסגן נשיא אחד, יחד עם כ-60 כתבים. בחוץ, על פי ההערכות 5,000 אנשים הריעו לבני הזוג כשהם עזבו במכונית גג שחורה שנתן החתן כמתנת חתונה. כשנשאל על הפוליטיקה של אשתו, אמר סגן הנשיא, "היא נסחפה מהרגליים על ידי וילקי, אבל עכשיו היא חזרה לקבוצה". בעלה פרש מסגנות הנשיא בינואר 1953. הוא נבחר לכהונה נוספת בסנאט האמריקאי ב-1954, וכיהן עד מותו ב-1956. לאחר מותו של בארקלי, ג'יין בארקלי קיבלה תפקיד כמזכירה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון די. סי. גברת בארקלי פרסמה ספר זיכרונות ב-1958 עם הוצאת ואנגארד בניו יורק, בשם I Married the Veep. היא מתה ב-6 בספטמבר 1964 מהתקף לב בגיל 52, כאשר עדיין הועסקה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בארקלי נקברה בבית הקברות ואלהאלה בבל-נור, מיזורי. מדיה וקבצים בנושא ג'יין האדלי בארקלי בוויקישיתוף ג'יין האדלי בארקלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) William M. Blair. "Barkley Weds Mrs. Hadley; Couple Cheered by Throngs" (PDF). New York Times.
אוסוואלדו אלונסו

אוסוואלדו אלונסו מורנו (בספרדית: Osvaldo Alonso Moreno; נולד ב-11 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר קובני-אמריקאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. אלונסו גדל בקובה עד שבשנת 2007 ערק לארצות הברית והפך לאזרח המדינה 5 שנים לאחר מכן. אלונסו התחיל את הקריירה שלו בקבוצה פינאר דל ריו הקובנית, בה שיחק שנתיים עד לעריקתו לארצות הברית. בתחילת דרכו בארצות הברית התאמן עם צ'יבאס ארצות הברית, אך לבסוף החליט לחתום בצ'ארלסטון באטרי מה-USL. אלונסו כבש 7 שערים ב-31 משחקים והפך לחביב האוהדים. בשנת 2008 חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS. ב-20 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-3 נגד ניו יורק רד בולס. ב-18 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 3-3 נגד די. סי. יונייטד. באותה עונה הוסיף גם שלושה בישולים. בפברואר 2011 האריך את חוזהו בקבוצה עד 2014. עונה לאחר מכן רשם את עונת השיא שלו כאשר רשם 2688 דקות משחק, שיא מועדון לשחקן בעונה אחת. בעונה זו אף נכלל באולסטאר של ה-MLS והשתתף במשחק נגד צ'לסי. בשנת 2016 זכה עם המועדון בגביע ה-MLS. ב-14 באפריל 2017 הבקיע ל-20,000 דקות משחק במדי סיאטל והפך לכדורגלן הראשון שעושה זאת ה-MLS. ב-10 בינואר 2019 חתם במינסוטה יונייטד ובכך הפך לשחקן האחרון שעוזב את סיאטל מאז שהצטרפה ל-MLS. ב-13 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 נגד ניו יורק סיטי, שהיה גם השער הראשון של המועדון באליאנץ פילד, האצטדיון החדש של הקבוצה. במרץ 2021 אלונסו חזר למינסוטה יונייטד. ב-23 בדצמבר 2021 חתם לשלוש שנים באטלנטה יונייטד. באפריל 2022 קרע את הרצועה הצולבת ולמעשה סיים את העונה. ב-4 ביוני 2023 חזר למגרשים בקבוצת המילואים של המועדון. בהמשך העונה, חזר לקבוצה הבוגרת ורשם במדיה 7 הופעות עד לסיום העונה. ב-8 בינואר 2024 הודיע על פרישה מכדורגל. ב-29 בפברואר של אותה שנה חתם על חוזה ליום אחד בסיאטל סאונדרס. אלונסו שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של קובה ושימש כקפטן הנבחרת בקמפיין המוקדמות להעפלה למשחקים האולימפיים (2008). בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק נגד איי טרקס וקייקוס. ביוני 2007 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת במשחק נגד פנמה במסגרת גביע הזהב 2007. באותו טורניר אלונסו וחברו לסגל הנבחרת לסטר מורה, ניצלו את השהייה בארצות הברית על מנת לערוק אליה. העריקה בוצעה כאשר טייל עם חבריו לנבחרת בוול-מארט ועזב אותם בזמן שנכנסו לחנות. לאחר הליכה של מספר רחובות פגש באדם שדובר ספרדית שנתן לו להתקשר לחבר שחיכה לו במיאמי שבפלורידה. ב-19 ביוני 2012 קיבל אזרחות אמריקאית. למרות ששאף לשחק בנבחרת ארצות הברית, הוא לא יכל להגשים שאיפה זו בגלל שכבר רשם דקות משחק עבור קובה. פינאר דל ריו ליגת העל הקובנית: 2006 סיאטל סאונדרס גביע ה-MLS: 2016 אליפות ארצות הברית הפתוחה: 2009, 2010, 2011, 2014 מגן האוהדים: 2014 אישיים נבחרת האולסטאר של ה-MLS: 2011, 2012, 2013, 2014 מצטיין האולסטאר ב-MLS: 2012 מדיה וקבצים בנושא אוסוואלדו אלונסו בוויקישיתוף אוסוואלדו אלונסו, באתר Transfermarkt אוסוואלדו אלונסו, באתר Soccerway אוסוואלדו אלונסו, באתר WorldFootball.net אוסוואלדו אלונסו, באתר National Football Teams אוסוואלדו אלונסו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסוואלדו אלונסו".
נסיכת הקרקס

נסיכת הקרקס (בגרמנית: Die Zirkusprinzessin; בהונגרית: A cirkuszhercegnő; היא אחת האופרטות הפופולריות ביותר של אימרה קלמן, יצירה בשלוש מערכות. מיקום: סנקט פטרבורג, וינה זמן: 20. תחילת המאה העלילה סובבת סביב תככים רומנטיים עם קטעי קרקס משולבים. "מר X" המסתורי, אמן קרקס נועז, נשכר על ידי מחזר מאוכזב של הנסיכה פדורה פלינסקה להתחזות לאציל ולהתחתן איתה. "מר X" הוא למעשה אציל, אחיינו המנושל מירושה של נסיך שנפטר. אחת האריות הידועות ביותר של היצירה, Zwei Märchenaugen (שתי עיניים מהאגדות), תועדה על ידי כמה טנורים מפורסמים, ביניהם פריץ וונדרליך, צ'ארלס קולמן, וריצ'רד טאובר. Zwei Märchenaugen, Die kleinen Mädels im Triko, Ich und du, du und ich, Mein Darling, mein Darling muß so sein wie du. 1978 ו-1984: Seefestspiele Mörbisch 1958 מיסטר X (ברוסית: Мистер Икс) סרט טלוויזיה רוסי - במאי: יולי חמלניצקי מדיה וקבצים בנושא נסיכת הקרקס בוויקישיתוף קלמן DIE ZIRKUSPRINZESSIN 1955 Nordwestdeutscher Rundfunk Köln (WDR) (בגרמנית) Kalman Die Zirkusprinzessin - The Circus Princess - TV Film (ברוסית) מועדון אופרטה
פטר זנקוביץ'

פֶּטָר זנקוביץ' (במונטנגרית: Petar Zanković) היה מונטנגרי שנתן מחסה לשלוש משפחות יהודיות במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 2007 הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. במהלך הפלישה ליוגוסלביה, משפחה יהודית (משפחת ריכטר) ברחה מזאגרב לבלגרד. כאשר הצבא הגרמני ובעלי בריתם השתלטו על המדינה, מילאן ריכטר לקח את בנו, מריאן, לביתו של פטר זנקוביץ' בעיר סוטומורה שבשליטת איטליה. מילאן שירת במלחמת העולם הראשונה עם אביו של פטר, והמשפחות שמרו על קשר לאורך השנים. זמן מה לאחר מכן עשו גם שאר בני המשפחה את המסע לביתו של זנקוביץ'. בני הזוג ריכטר לא רצו לסכן את משפחת זנקוביץ', ולכן עברו לגור בבית מלון בעיירה בר יחד עם פליטים יהודים נוספים מבלגרד. בני הזוג ריכטר הצטרפו למורדים מקומיים, ובמהלך מתקפה שפתחו פרטיזנים, מילאן ריכטר נתפס ונשלח למחנה ריכוז בקלוס שבאלבניה. זנקוביץ' נעזר בבישוף בשם דובריצ'יץ' כדי להבטיח את שחרורו של מילאן, ולאחר מכן חזרו בני הזוג להתגורר עם משפחתו. המשפחה שהתה שם עד 1943. בספטמבר אותה שנה השתלטו הנאצים על שטחים שנכבשו בעבר על ידי איטליה. בתגובה, העביר פטר את בני משפחת ריכטר תחילה למנזר בבר ואחר כך לכפר ליווארי ליד בובובישטה. בפברואר 1944 תפסו אנשי מודיעין גרמנים את משפחת ריכטר ושלחו אותם למחנה הריכוז ברגן-בלזן. למרות זאת, המשפחה בת חמש הנפשות הצליחה לשרוד עד תום המלחמה. מאוחר יותר ביקרה אדל ריכטר את משפחת זנקוביץ' כדי להודות להם על שעזרו להם במהלך המלחמה. באותה עת נודע לה כי בני הזוג זנקוביץ' סיכנו את עצמם בכך שהצילו שתי משפחות נוספות, מה שהוביל למעצרם של כמה מבני משפחת זנקוביץ' ולעונשים שונים. בדצמבר 2006 הוכר פטר זנקוביץ' כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. "Israel Honors Serbians who saved Jews during WWII". Israel Ministry of Foreign Affairs. 30 באוקטובר 2007. {{cite web}}: (עזרה) "The Righteous Among the Nations Database". The Righteous Among the Nations Database. נבדק ב-14 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Israel honors Serbia's "righteous among nations"". B92.net (באנגלית). נבדק ב-16 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פטר זנקוביץ'".
שער ריק

שער ריק (באנגלית: Empty net goal, בקיצור EN או ENG) מתרחש במספר ענפי ספורט קבוצתיים כאשר קבוצה מבקיעה שער לרשת ללא שוער נוכח. בהוקי קרח יתרחש שער ריק בשני מקרים: בדקות האחרונות של המשחק, אם קבוצה נמצאת בטווח של שני שערים, היא לרוב תוציא את השוער ותותיר את השער חסר הגנה על מנת להכניס שחקן התקפי נוסף על מנת להעלות את סיכוייה להשוות את התוצאה. עם זאת, אם הקבוצה המובילה תשיג שליטה בדסקית היא לרוב תחבוט לכיוון הרשת הריקה ותנסה להבקיע שער. פחות נפוץ שקבוצה תחבוט מהאזור שלה לעבר שער ריק במטרה לגרום לאייסינג אם החובט מחטיא את השער. בנסיבות מסוימות קבוצה עשויה גם להוציא את השוער שלה כשהיא ביתרון של שני שחקנים, גם אם לא מדובר בסוף המשחק, על מנת להשיג יתרון של שישה תוקפים על שלושה ולהגדיל את סיכוייה להבקיע. במקרה של עונש מושהה, לעיתים הקבוצה שלא עברה עבירה תוציא את השוער שלה ותכניס שחקן התקפה נוסף. שערים ריקים שהובקעו במקרה זה הם שערים עצמיים מקריים מכיוון שהשריקה תישרק אם הקבוצה שנענשת תיגע בדסקית. שער עצמי מובקע בדרך כלל כאשר חלוץ מהקבוצה שלא עברה עבירה מוסר אחורה למגן שאינו בעמדתו, והדסקית גולשת לתוך שער הקבוצה עצמה, או כאשר שחקנים מהקבוצה שלא נענשת נלחצים באזור הקבוצה והם חובטים בטעות לשער. שער זה נזקף לזכות השחקן האחרון בקבוצה המבקיעה שנגע בדסקית. שערים ריקים יחויבו מהשוער שהיה בעבר בשער כשערי חובה ריקים (באנגלית: Empty net goals against, בקיצור EN, ENG או ENA). שערים ריקים אינם נחשבים שערי חובה לשוער לצורך חישוב הממוצע או אחוז ההצלה שלהם, אלא הם נמצאים במעקב נפרד. עם זאת, ניתן לזקוף לזכות שוער הפסד כתוצאה משער ריק (לדוגמה, אם קבוצה מפגרת בשער אחד, מוציאה את השוער שלה, סופגת שער ריק, לאחר מכן מבקיעה שער נוסף אך לא מספיקה להבקיע שער להשוות לפני תום הזמן; מאחר שאף שוער לא היה על הקרח בשער הניצחון, ההפסד מוצמד לשוער האחרון שהיה על הקרח). במקרה יוצא דופן, השוער אדם וילקוקס, בהופעתו הבודדת ב-NHL במדי באפלו סייברס, לא ספג שער אך נזקף לזכותו הפסד בשל התרחיש הנ"ל. שער ריק יכול להתרחש בכדורגל במצב בו קבוצה זקוקה לשער על מנת להשוות את התוצאה או לנצח ולכן שולחת את השוער שלה להתקפה של קבוצתו במהלך מצב נייח, בעיקר בעיטת קרן. במקרה זה, אם הקבוצה המגנה חוטפת את הכדור היא עשויה לכבוש לשער הריק. דוגמאות לשערים ריקים בכדורגל כוללות את צ'אבי אלונסו במדי ליברפול נגד לוטון טאון בגביע ה-FA ב-2006, סון יונג-מין במדי קוריאה הדרומית נגד גרמניה במונדיאל 2018 וגונסאלו מרטינס במדי ריבר פלייט מול בוקה ג'וניורס במשחק השני של גמר גביע ליברטדורס 2018 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו. עם שינויים בחוקה במהלך העשור השני של המאה ה-21, גם בכדוריד ניתן להוציא את השוער. בניגוד לדוגמאות הכדורגל וההוקי קרח, מקרה זה אינו נעשה רק לקראת סיום המשחק בניסיון לכבוש שער, שכן איבוד הכדור וחוסר היכולת להחזיר את השוער במהירות בזמן מביאה כמעט תמיד לשער ריק בענף זה. Buffalo Sabres: Adam Wilcox gets loss without allowing a goal, ‏7 באפריל 2018 (ארכיון) Liverpool fan won £25k after Xabi Alonso's iconic goal v Luton, OneFootball לא להאמין: גרמניה הודחה מהמונדיאל בשלב הבתים, באתר ynet, 27 ביוני 2018 ריבר פלייט ניצחה את בוקה ג'וניורס 1:3 בהארכה וזכתה בגביע ליברטדורס, באתר וואלה, 10 בדצמבר 2018
זנה מרשל

זנה מוירה מרשל (באנגלית: Zena Moyra Marshall;‏ 1 בינואר 1926 – 10 ביולי 2009) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית ילידת קניה. מרשל נולדה בניירובי וגדלה בלסטרשייר. היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ובמהלך מלחמת העולם השנייה עבדה ב-ENSA. הקריירה הקולנועית שלה החלה בתפקיד קטן בסרט "קיסר וקלאופטרה" משנת 1945, בכיכובם של קלוד ריינס וויוויאן לי. היא זכורה בעיקר בזכות הופעתה כמיס טארו בסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "ד"ר נו" (1962). היא גם הופיעה בסרט "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" (1965) בתור הרוזנת פונטיצ'לי, והופיעה במספר סדרות טלוויזיה. הופעתה הקולנועית האחרונה הייתה בסרט "הטרונאוטים (אנ')" ב-1967. מרשל נישאה שלוש פעמים. נישואיה האחרונים היו למפיק הסרטים איוואן פוקסוול (אנ'). מרשל נפטרה ממחלת הסרטן ביולי 2009, בגיל 83. אתר האינטרנט הרשמי של זנה מרשל זנה מרשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זנה מרשל, באתר AllMovie (באנגלית) זנה מרשל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זנה מרשל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Gavin Gaughan, Zena Marshall, The Guardian, ‏26 ביולי 2009
הכלה ההולנדית

הכלה ההולנדית (בגרמנית: Das Hollandweibchen; בהונגרית: A hollandi menyecske) היא אופרטה של אימרה קלמן, יצירה בשלוש מערכות. הנסיכה יוטה פון זונבורג-גליקסבורג הברונית אֶלי פון דר ויידֶה, הגברת הראשונה פון אבריוס, חצרן הנסיך אדלברט, הדוד של יוטה פון סטופ, חצרן ראשי סאלינה פון ובלהורסט, חצרנית ראשית פאול רודריך, יורש העצר של אוסינגן ד"ר אוּדוֹ פון סטרצל, שגריר אוסינגן מיקום: חצר דוכס גרמנית והולנד זמן: לפני מלחמת העולם הראשונה העלילה מתרחשת בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה בחצר המלוכה הגרמנית ובהולנד. הנסיך פול מאוסינגן והנסיכה יוטה מסונבורג-גליקסבורג היו מאורסים זה לזה בילדותם. עם זאת, השניים טרם נפגשו באופן אישי. כעת שניהם מבוגרים ומסתכלים על עניין האירוסין שלהם באותה תקופה בצורה שונה לחלוטין. הנסיכה למעשה התאהבה בנסיך. היא מקבלת כל הזמן מכתבי אהבה, כביכול ממנו, והיא גם קיבלה תמונה שלו. לא פלא שהיא חושבת שגם הנסיך מאוהב בה ורוצה להתחתן בקרוב. היא לא יודעת שהנסיך לא יודע כלום על כל מכתבי האהבה שלו וכוונות הנישואין שלו לכאורה. המכתבים נכתבו ונשלחו על ידי אודו פון סטרצל בהוראת אביו של פאול. הנסיך פאול עצמו כבר מזמן סיים את האירוסין באותה תקופה, וכך גם שכח מקיומה של הנסיכה יוטה. הוא מנהל חיים של פלייבוי ואינו חושב על נישואים כלל. בית, המשפחה מפעילה עליו לחץ ורוצה להכריח אותו להינשא ליוטה. פאול נמלט במהירות להולנד, שם הוא מחדש את חייו הרגילים. בינתיים, בבית נעשים מאמצים למנוע מחלוקת אפשרית בין שני בתי האצולה המעורבים בשל היעדרותו של פאול. סטרצל מקבל את הפקודה לנסוע לחצר הנסיכה. שם הוא מספר על חוסר כושרו של הנסיך. עם זאת, המצב מתפתח אחרת וסטרצל עצמו מתאהב בברונית אלי. אבל הבעיה הגדולה יותר שלו היא איך לספר למעורבים, כלומר לנסיכה ולפאול את האמת. לאחר שיוטה מגלה את העובדות האמיתיות, היא כועסת. היא חוקרת את מקום הימצאו של פאול בהולנד ונוסעת לשם כדי ללמד אותו לקח. שם היא מעמידה פנים שהיא מלצרית ומסובבת את ראשו של פאול. הוא מתאהב בה מיד, מבלי לדעת את זהותה האמיתית. ואז, כמקובל באופרטות רבות, הכל מתמוסס בשמחה. פאול מזהה את הנסיכה שבה הוא התאהב למעשה, והיא בתורה סולחת לו על התנהגותו הקודמת. השניים הופכים לזוג, בדיוק כמו אלי וסטרצל. Introduktion Duett: Jedes Mädchen träumt von Einem Marschlied: Weiber gibt’s zum Teufel holen Duett: Wenn im Walde froh erschallt Lied: Lacht uns der Mond heute Nacht ins Brautkämmerlein Finale I: In Liebe grüßen wir dich, o junge Braut Chor: Tanz der Holländerinnen Lied: Fröhlich bin ich durch die Welt gewandelt Stand das Fräulein am blauen Meere Terzett: Amsterdam und Rotterdam Das hätt ich mir nie gedacht Finale II: Mein musst du werden Musikalische Szene: Geliebter in der Ferne Quartett: Lockend soll ertönen Finale III: Hollandweibchen mit dem Häubchen הכלה ההולנדית (בהולנדית/בגרמנית) פורום TAMINO-CLASSIC (בגרמנית) קלנר רונדפונקרכסטר: הכלה ההולנדית (בגרמנית)