laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לטאה (סכמת הסוואה)

סכמת לטאה (באנגלית: Lizard Pattern) המוכרת גם בכינוי סכמת נמר, היא סכמת הסוואה שפותחה עבור ציוד הלחימה והמדים של חיילי הצבא הצרפתי. עיצוב סכמת לטאה קיבל השראה מהסכמה ששימשה את הכוחות המוצנחים הבריטים במלחמת העולם השנייה מעיל דניסון (סכמת "משיכת מכחול"). סכמת הלטאה שימשה את חיילי הצבא הצרפתי משנת 1947 ועד לשנות ה-80 של המאה ה-20, בנוסף היא שימשה לאורך השנים מספר יחידות וצבאות סביב העולם, בהם צה"ל בשנות ה-60, הכוחות המיוחדים של סוריה ומדינות נוספות בהן רוסיה וברזיל. הסכמה מורכבת משני צבעים המודפסים בצורה של משיכת מכחול על גבי רקע בצבע שלישי, בשונה מסכימת דניסון הבריטית הצורות של כתמי הצבע נוטות לאופקיות במטרה "לשבור" את צורתו האנכית של החייל. מספר מדינות עיצבו גרסאות מקומיות של הסכמת המקורית עם שינויים קלים, הסכמה הסורית החליפה את הגוון החום בגוון אדמדם/כתום שהעניק לסכמה מראה של צבעים עזים יותר, הסכמה הפורטוגלית סובבה את כיוון ההדפס כך שהצורות נטו בכיוון אנכי, והסכמה הקובנית כללה גוונים בצבעים פחות עזים וכך ניתן לה מראה מעט אפור. בחריין בחריין - בשימוש הכוחות המיוחדים של בחריין. ברזיל ברזיל יוון יוון סוריה סוריה - העתק מקומי של הסכמה נמצאה בשימוש כוחות הקומנדו במלחמת יום הכיפורים, וכיום ניתן למצוא אותה במספרים מצומצים ברחבי הצבא. קפריסין קפריסין רוסיה רוסיה - שימוש מצומצם בעיקר ביחידות מיוחדות. משתמשים לשעבר: אנגולה אנגולה - בעבר נעשה שימוש בגרסה הקובנית של הסכמה. ברית המועצות ברית המועצות - בשימוש מספר יחידות ספצנאז. ישראל ישראל - עודפי הצבא הצרפתי נקלטו בצה"ל בשנות השישים ושימשו מספר יחידות לוחמות (בהם הצנחנים) במהלך מלחמת ששת הימים. קובה קובה - בעבר נעשה שימוש בגרסה מקומית של הסכמה. פורטוגל פורטוגל - צבא פורטוגל עשה שימוש בעיצוב מקומי של הסכמה לחיילים המשרתים באפריקה. מנומר (סכמת הסוואה) פלקטרן מעיל דניסון מדיה וקבצים בנושא לטאה בוויקישיתוף סכמת לטאה באתר Camopedia.
מאגר ניר עם

מאגר ניר עם הוא אגם אגירה מלאכותי, הממוקם ממערב לקיבוץ ניר עם שבנגב המערבי, במרחק קצר מהגבול עם צפון רצועת עזה. המאגר, בשטח של כ-40 דונם ובנפח של 1.5 מיליון מטר מעוקב, נבנה בשלהי שנות השמונים על ידי הקרן הקיימת. הוא נבנה במסגרת מפעל קו המים השלישי לנגב של חברת מקורות, אשר הופעל בשנת 1989. קו זה מזרים לנגב לצורכי חקלאות מי קולחין מגוש דן, אשר טוהרו במכון השפד"ן. המאגר מתמלא ממי הקו השלישי במהלך עונת החורף, שבה צריכת המים לחקלאות נמוכה יותר. בעונות האביב, הקיץ והסתיו שואבת מקורות מים מן המאגר באמצעות תחנת השאיבה הממוקמת בצידו, והם מוזרמים לשימוש חקלאי. בקרבת המאגר שוכן מוזיאון המים והביטחון בנגב. מאגר ניר עם, באתר הקרן הקיימת
הסבה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הסבה – תנוחת גוף. אחת ממצוות ליל הסדר הסבה מקצועית – לימוד מקצוע חדש לאדם המתמחה במקצוע אחר הסבה לגז – שינוי בכלי רכב המיועד להנעה בדלק כדי שיוכל לפעול באמצעות גפ"מ
גווינת' סטרונג

גווינת' סטרונג (באנגלית: Gwyneth Strong; נולדה ב-2 בדצמבר 1959) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בסיטקום של ה-BBC "על שוטים ואנשים" בתפקיד קסנדרה, חברתו ובהמשך אשתו של רודני (ניקולס לינדהרסט). סטרונג נולדה בלונדון. הופעת הבכורה שלה כשחקנית הייתה בגיל 11 כשהופיעה בהפקה של תיאטרון רויאל קורט של המחזה "Live Like Pigs". ב-1973 בעודה תלמידה בבית הספר הולנד פארק הופיעה סטרונג בסרט האימה "Nothing but the Night" בתפקיד מרי ואלי. בין השנים 1977 ל-1979 שיחקה בקביעות בתוכנית הטלוויזיה לילדים "The Flockton Flyer" בתפקיד ג'אן קרטר. סטרונג זכתה בהכרה בקרב הציבור הרחב בתפקיד קסנדרה פארי, אהובתו של רודני טרוטר ובהמשך אשתו, בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים" שבה הופיעה לראשונה בעונה השישית. עוד השתתפה סטרונג בשעשועון הבריטי "The Krypton Factor" בפרקים בשם "Observation" אודות הבלשית סמנתה סמית'. ב-1997שיחקה במיני-סדרה בשני חלקים "The Missing Postman" בתפקיד השוטרת רייצ'ל מקמהון. ב-1997 וב-1998 הופיעה בדרמה "Real Women" של ה-BBC. ב-1999 גילמה את הטי בעיבוד הטלוויזיוני של "Lucy Sullivan Is Getting Married" ברשת ITV. ב-2013 שיחקה בתפקיד אליזבת בסדרת הדרמה של ה-BBC "חדר מיון". ב-1975 הופיעה סטרונג בסרט הטלוויזיה "It's A Lovely Day Tomorrow", מאת ברנרד קופס ובבימויו של ג'ון גולדשמידט, המתאר את האסון שאירע בתחנת הרכבת בתנל גרין במלחמת העולם השנייה. עוד שיחקה בפרק כפול בסדרה "A Touch of Frost" בשם "True Confessions", שם שיחקה לצדו של דייוויד ג'ייסון מכוכבי "על שוטים ואנשים". ב-2008 שיחקה סטרונג בתיאטרון בווסט אנד במחזמר "Our House" בו גילמה את קאת' קייסי. במאי 2010 הופיעה סטרונג בפרק בסדרה "רציחות במידסומר". ב-2011 הצטרפה לצוות שחקני המחזה "Round Heeled Woman" בתיאטרון אולדוויץ'. ב-16 בספטמבר 2016 הצטרפה לצוות שחקני אופרת הסבון הפופולרית "איסטאנדרס" בדמות ג'רלדין קלאף. ב-15 ביולי 2000 התחתנה סטרונג עם השחקן ג'סי בירדסול שהופיע בעבר בסדרות הטלוויזיה "נשות הכדורגלנים" ו"אלדורדו". לבני הזוג נולדו בן ובת. הם חיים בבקסהיל שבמזרח סאסקס. (2008) Our House (2011) Alarms & Excursions (2011) A Round Heeled Woman גווינת' סטרונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Chapman, Hannah, ed. (7 בדצמבר 2018). "Mousetrap play to be performed". Darlington & Stockton Times. No. 49–2018. p. 38. ISSN 2516-5348. {{cite news}}: (עזרה) "Gwyneth Strong Joins A ROUND HEELED WOMAN At Aldwych Theatre". Broadway World. Broadway World. נבדק ב-14 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Lewis, Roz (27 במרץ 2018). "Gwyneth Strong: I still miss my mother every day". Express.co.uk (באנגלית). {{cite web}}: (עזרה)
איציאר איטוניו

אִיצִיאַר אִיטוּנְיוֹ מַרְטִינֶס (בספרדית: Itziar Ituño Martínez; נולדה ב-18 ביוני 1974) היא שחקנית ספרדייה. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור מפקחת המשטרה ראקל מורילו בסדרה "בית הנייר". איטוניו נולדה ברשות המקומית בסאורי (אנ') בחבל הבסקים שבספרד. היא למדה משחק בבית הספר המקומי לתיאטרון, ובנוסף למדה סוציולוגיה. שפת האם שלה היא ספרדית, אך היא למדה בסקית בגיל 19. את תפקידה הראשון כשחקנית היא גילמה בסרט הבסקי שלום אולנצרו, שלום (בבסקית: Agur Olentzero, agur), אשר יצא לאור בשנת 1997. בשנת 2001 היא שיחקה באופרת הסבון הבסקית גונקלה (בבסקית: Goenkale) את דמותה של נק'אן ביתיה, שוטרת לסבית מהכפר הבדיוני ארלדה. היא שיחקה את התפקיד עד 2015, כאשר הסתיימו שידורי הסדרה. תפקיד זה הגביר את חשיפתה בארץ הבסקים. היא המשיכה בקריירת המשחק, בסרטים פרחים (אנ') (2015, בבסקית: Loreak) וצפרדעים (2016, בבסקית: Igelak). בשנת 2017, היא עזבה את ארץ הבסקים לטובת סדרת הטלוויזיה בית הנייר שבה היא גילמה את תפקיד המפקחת ראקל מוריליו. אך הופיעה בסרט הבסקי "הנפח והשטן" בהופעת קמע כאנה. בנוסף לתפקידי הקולנוע, הטלוויזיה והתיאטרון שלה, היא גם זמרת בשלוש להקות: Dangiliske,EZ3 ו-INGOT. בשנת 2022 היא שיחקה בסדרת הדרמה של נטפליקס "חיים אישיים" בתפקיד הראשי של מאלן זובירי. בשנת 2023 שבה לגלם את דמותה של ראקל מורילו בסדרה "ברלין", ספין-אוף של הסדרה המצליחה "בית הנייר". מדיה וקבצים בנושא איציאר איטוניו בוויקישיתוף איציאר איטוניו, ברשת החברתית אינסטגרם איציאר איטוניו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איציאר איטוניו, באתר AllMovie (באנגלית) איציאר איטוניו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) איציאר איטוניו, באתר Metacritic (באנגלית) איציאר איטוניו, באתר AllMusic (באנגלית) Reparto de la película Agur, olentzero, agur - Actores de Agur, olentzero, agur, Actrices de Agur, olentzero, agur - Adictosalcine.com, www.adictosalcine.com Nekane Beitia, www.eitb.eus (בבסקית) 'Goenkale', la mítica serie de ETB1, finaliza tras 21 años de emisión, FormulaTV (בספרדית) Itziar Ituño - Loinaz Representación, www.loinazactores.com Itziar Ituño: «La candidatura a los Oscar parecía algo imposible», Ultima Hora, ‏2016-05-27 (בספרדית) Netflix have added the second season of the most addictive show in years, JOE.co.uk (באנגלית) Sarah Szabo, Money Heist trailer teases explosive end for massive bank robbery, Looper.com (באנגלית) Itziar Ituño, entre comisaria en 'La casa de papel' y activista del mundo proetarra, El Español, ‏2017-05-03 (בספרדית)
הפארק הלאומי בנדהאווגרה

הפארק הלאומי בנדהאווגרה (באנגלית: Bandhavgarh National Park) הוא פארק לאומי הנמצא במדינת מאדהיה פרדש בהודו אשר הוקמה בשנת 1968. משמעות שם השמורה הוא על שם אחת הגבעות שבהינדואיזם ניתנה מהאל ראמה לאחיו לקשמאנה (Lakshmana) לשמש כמצודה (בסנסקריט: "Bandhavgarh" פירושו - "מצודת האח"). אזור הפארק ידוע כשטח בעל ג'ונגלים ויערות שנשמרו כגנים לאומיים כבר מאות שנים בשל החיות המרשימות והנופים הפופולרים שבהם ומפוזרים בחלקם הרבה פסלים. באזור מצוי ריכוז גדול של נמרים וטיגריסים, לרבות טיגריסים לבנים שמנהיגים הינדים לכדו כבר ב-1951. הפארק הוכר ב-1968 אך רק ב-1972 הפך כחלק מפרויקט הטיגריס לאזור מוגן שכלל רק 105 קמ"ר. כיום ישנה פגיעה ביערות הפארק הקטן, מה שמגביל את אוכלוסיית הטיגריסים. בפארק מבקרים מעל 108,000 מבקרים בשנה אך רוב הדרכים לפארק הם באמצעות טיסה מהעיר ג'אבלפור (Jabalpur), העיר הקרובה ביותר. הפארק המצוי בקצה של רמת דקאן מכיל עמקים בעלי כרי מרעה, בעיקר סביב אזורי נהר. הפארק מוקף ביערות נשירים ויערות של עצי שאלה (Shorea robusta). בכמה אזורים הוא מוקף בסבכי במבוקים. בפארק ישנם מעל 250 מיני עופות, הבולטים מביניהם הם עגורי סארוס הנודדים בלהקות בעונה היבשה לפארק כדי ליזון משדות המרעה וכן ישנם מיני ציפורי שיר, תוכים, עופות דורסים כמו נשר הודי, תרנגולאים כמו טווס הודי ותרנגול בנקיבה ועופות מים. ישנם על פי הפקחים 80 מיני פרפראים וכמה מיני זוחלים. מספר היונקים בפארק הוא קטן מאוד, רק 35 מינים נמצאים בפארק וטורפי-העל שבהם כוללים את הטיגריס הבנגלי ונמרים. בפארק שגודלו רק 105 קמ"ר ישנם טיגריסים בטריטוריות שגודלם 4.77 קמ"ר בממוצע. מספר הטיגריסים בפארק על פי תצפיות מ-2012 הוא 42–47 פרטים, מספר צפוף יחסית לפארקים בהודו והוא מכיל טיגריסים גדולים יחסית. לעיתים נדירות הטיגריסים מהשמורה נודדים החוצה ומגיעים לעימות עם אנשים שחלקם נורים בהם. בפארק ישנם מיני פרסתנים שונים כמו הגאור, הפרה הגדולה בעולם שחי בעדרים קטנים לאורך הפארק. בתחילה היו מספר גאורים קטן אך הם נקטלו בשל מחלה שעברה מפרות. ב-2012 בפרויקט גדול של מספר מיזמים הועברו משמורת הטיגריס קאנהה 50 גאורים. אך הם כנראה שוב נעלמו מהשמורה. בפארק ישנם גם עדרים קטנים של אייל סמבר, אייל נקוד ומונטיאק וכן האנטילופה הגדולה נילגאי, אשר נפוץ באזורים הפתוחים יותר. מבין הטורפים הקטנים בולטים הזאב ההודי, הצבוע המפוספס והקרקל וכן מצויים בה דוב שפתני, תנים ונמיות. באזור ישנם גם להקות קטנות של מקוקים ולנגורים ומספר חזירי בר משוטטים. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי בנדהאווגרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי בנדהאווגרה
רביעי

האם התכוונתם ל... יום רביעי – היום הרביעי מצאת השבת רביעי - אחד מטעמי המקרא הרובע הרביעי של פריז – אחד מרובעי פריז ארבע
במנדה

במנדה (בצרפתית: Bamenda) היא עיר שמשמשת כבירת האזור הצפון-מערבי של קמרון. העיר ידועה גם בשם אבאקווה (בצרפתית: Abakwa) ובשם מנקון טאון (בצרפתית: Mankon Town). העיר נמצאת כ-267 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון. הטמפרטורה הממוצעת היא 18 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (20 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,592 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (317 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (6 מ"מ גשם). העיר ממקומת ליד הכבישים הלאומיים N6 ו-N11. הולנד דורדרכט, הולנד Christopher M. Awambeng, Evolution and growth of urban centres in the North-West Province (Cameroon) : case studies (Bamenda, Kumbo, Mbengwi, Nkambe, Wum), P. Lang, Bern, Berlin, 1991, 129 p.ISBN 3-261-04401-2 (texte remanié d'une thèse) Anne Lebel (et Emmanuelle Pontié), « Bamenda », in Le Cameroun aujourd'hui, Éditions du Jaguar, Paris, 2011, p. 112-113 ISBN 978-2-86950-464-6 מדיה וקבצים בנושא במנדה בוויקישיתוף במנדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "World Gazetteer". Toyin Falola, Daniel Jean-Jacques, Africa: An Encyclopedia of Culture and Society [3 volumes]: An Encyclopedia of Culture and Society, ABC-CLIO, USA, 2015, p. 142 "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
15 שנה

15 שנה (באנגלית: 15 Years) הוא סרט דרמה להט"בי ישראלי משנת 2019. זהו סרט ביכוריו של הבמאי והתסריטאי יובל הדדי, בכיכובם של עודד לאופולד, אודי פרסי ורותי אסרסאי. הסרט פתח את הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה; לאופולד ופרסי חלקו בו את פרס השחקן הטוב ביותר. הסרט יצא בהקרנה מסחרית ב-27 בפברואר 2020. יואב (עודד לאופולד) הוא גבר כריזמטי ומצליח שנמצא במערכת יחסים ארוכה בת 15 שנה עם בן זוגו הצעיר דן (אודי פרסי). הוא עובר את משבר גיל ה-40 כאשר חברתו הקרובה עלמה (רותי אסרסאי) נכנסת להיריון במפתיע. עולמו מתערער ומגדל חייו המוצלחים מתחיל להתמוטט. הסרט הופק על ידי שלום גודמן וחברת אנמוס הפקות; יצא בתמיכת קרן רבינוביץ. את שיר הנושא לאלבום "מעגל האור" כתב והלחין נועם רותם. "15 שנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "15 שנה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 15 שנה, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ‏2019 איתן ווייץ, 15 שנה: פסטיבל TLV2019, באתר קולנוע בראש צלול, ‏6 ביוני 2019 מאיה כהן, לאופולד: "הגוף הגברי לא דוחה אותי", באתר ישראל היום, 16 ביוני 2019 אורון שמיר, פרסי אופיר 2019: רשימת המתמודדים הראשונית, באתר סריטה, ‏21 באפריל 2019 15 שנים – אירוע פתיחה חגיגי, באתר הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, ‏מאי 2019 רשימת הסרטים הזוכים 2019, באתר הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, ‏2019 "אם אתה לא עושה תינוק, מסתכלים עליך עקום ודוחפים אותך חזרה לארון", באתר וואלה, 22 בדצמבר 2019 15 שנה - טריילר - 27.2.20 בקולנוע!, נבדק ב-2020-01-15 מעגל האור - נעם רותם - שיר הנושא מתוך 15 שנה, נבדק ב-2022-07-12 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נונאטאקי פיקרינג

נונאטאקי פיקרינג (באנגלית: Pickering Nunataks) היא קבוצה של נונאטאקים, ליד החוף המזרחי של ארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה. הנונאטאקים מצויים 3.7 קילומטרים דרומית מערבית להר פיבי, וצפונית מזרחית לקרחון סאטורן. הנונאטאקים צולמו לראשונה מן האוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בעת הטיסה שערך ב-23 בנובמבר 1935, ומופו על ידי וולפגנג ג'ורג בהתבסס על צילומי אוויר אלה. שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הנונאטאקים נקראים על שמו של האסטרונום האמריקאי ויליאם פיקרינג, אשר גילה את פויבה, אחת מטבעות כוכב הלכת שבתאי (קרחון שבתאי הסמוך נקרא אף הוא בהקשר זה). נונאטאקי אפאלאצ'יה נונאטאקי קרס נונאטאקי גאודה נונאטאקי פרנק נונאטאקי גאנון נונאטאקי וסטה נונאטאקי פיקרינג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נונאטאקי פיקרינג באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נונאטאקי פיקרינג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
מערכת הפצה גלובלית

מערכת הפצה גלובלית (באנגלית: global distribution system או בראשי תיבות: GDS) היא מערכת מחשוב רשתית המאפשרת לבצע עסקאות בין ספקי שירותים בתחום התיירות, כמו חברות תעופה, חברות להשכרת רכב, בתי מלון וחברות המפעילות רכבות, לבין סוכנויות נסיעות או ישירות מול לקוחות הקצה. בדרך כלל, לכל חברת תעופה בנפרד יש "מערכת ממוחשבת לביצוע הזמנות", (Computerized Reservation System ובראשי תיבות CRS), מערכת זו מתופעלת על ידי חברת התעופה והיא מכילה נתונים מפורטים על הטיסות, מושבים פנויים, קבוצות תעריף במחלקות השונות, מחירים וכדומה. לחברות התעופה יש אינטרס לאפשר תמחור שונה, לכל סוכנות נסיעות בנפרד, לכל עיר או מדינה בנפרד, לפי פרמטרים שונים הנוגעים לאפיון הנוסע וכדומה. ה-GDS, בהתאם, מצד אחד, מקושר לכל ה-CRS-ים של כל חברה ומצידו השני, הוא מחובר לסוכנויות הנסיעות. בשנים האחרונות, ייתכנו גם מצבים בהם הנוסעים, לקוחות הקצה, מזמינים כרטיסי טיסה ישירות מה-CRS של חברת התעופה באמצעות האינטרנט. ה-GDS צריך, בכל נקודת זמן להחזיק את "מלאי המושבים הפנויים" בכל טיסה, את התעריפים ואת פרטי הטיסות, כך שגם חברות התעופה וגם סוכנויות הנסיעות יכירו את "אותה תמונה" כדי למנוע מצב שבו מוכרים פעמיים כרטיס לאותו מושב למשל. במקרה של "טיסות המשך", ה-GDS יכול להחזיק את כל תוכנית המסע ואילו ה-CRS של חברת התעופה, יקבל רק את קטע הטיסה המבוצע על ידי אותה חברה מסוימת ואת זמני הנחיתה וההמראה בהתאמה של קטע הטיסה הקודם או המאוחר יותר. ה-GDS לכן, מחזיק "בסיס נתונים" לגבי כל חברות התעופה, סוכנויות הנסיעות והנוסעים שאותם הוא משרת (רשומות שמות הנוסעים נקראות Passenger name record) אם, לצורך הדוגמה, נוסע מזמין "תוכנית מסע" ולפיה הוא טס עם חברת KLM מאמסטרדם ללונדון, אחר כך, הוא טס מלונדון לניו יורק עם חברת "בריטיש איירווייז", אחר כך מניו יורק לפרנקפורט עם חברת "לופטהנזה" - כאשר ההזמנה מתבצעת באמצעות סוכנות נסיעות שעובדת עם GDS של חברת "אמדאוס". ה-GDS יחזיק כרשומת מחשוב את כל "תוכנית המסע". ה CRS של חברת KLM יחזיק את המקטע הרלוונטי לטיסה מאמסטרדם ללונדון ופרטי מידע חלקיים בנוגע לטיסת ההמשך בלבד (הטיסה מלונדון לניו יורק). ה CRS של חברת בריטיש איירווייז יחזיק את פרטי המידע הקשורים לקטע הטיסה מלונדון לניו יורק ופרטי מידע חלקיים על הטיסה מאמסטרדם ללונדון (הטיסה הקודמת למקטע) ועל הטיסה מניו יורק לפרנקפורט, שהיא טיסת ההמשך ב"תוכנית המסע". ה- CRS של חברת לופטהנזה יחזיק את רשומת המחשב בנוגע לטיסה מניו יורק לפרנקפורט ופרטי מידע חלקיים לגבי הטיסה מלונדון לניו יורק, שהיא הטיסה הקודמת ב"תוכנית המסע". החברות העיקריות הפועלות בשוק ה-GDS הן: Amadeus, Sabre Corporation, Travelport, חברות קטנות יותר הן: Galileo, Worldspan, Apollo ולמעשה, חברות אלו מחזיקות ברוב גדול של השוק העולמי. חברות נוספות הן KIU הפועלת מאמריקה הלטינית וחברת Travelsky הפועלת מסין. ככל שיש יותר חברות המאפשרות ללקוח הקצה, הנוסע, להזמין טיסות בצורה ישירה מהחברה דרך האינטרנט, ל-GDS נועד פחות משקל יחסי ובהתאם, יש פרשנים הגורסים שמערכות אלו, ביחד עם החברות שמפתחות ומחזיקות אותן, ייעלמו לאט לאט מהשוק. חברת "לופטהנזה" לדוגמה, החליטה כבר ב 2015 להטיל עמלה על הזמנות שמתבצעות דרך סוכנויות נסיעות. מאמר ב Business Travel News מאמר ב Travel Weekly מאמר בEmirates247
הבית האדום (מוצא)

הבית האדום במוצא הוא מבנה ששימש במקור כמפעל לייצור רעפים ולבנים במושבה מוצא. הבית הוקם בשנת 1923 ביוזמתו של יחיאל מיכל שטיינברג שרכש את חלקת האדמה במטרה לטעם בה כרם. במהלך עיבוד הקרקע גילה כי האדמה מכילה חרסית שיכולה לשמש חומר גלם איכותי לייצור לבנים ורעפים. תחילה הקים ב-1912 בית מלאכה קטן, ולאחר כעשר שנים בעזרת שותפים הקים על אדמתו מפעל לייצור לבנים ורעפים. את המפעל החדש והגדול תכננו האדריכלים-שותפים אליעזר ילין ווילהלם הקר. הודות לחומר הבנייה העיקרי שבאמצעותו נבנה הבניין, לבנים שרופות בגוון אדום, נקרא "הבית האדום". בשנת 1933 העסיק המפעל כ-40 עובדים. מנהל העבודה שלו, פסח פרידמן, הקים בשנות ה-40 של המאה ה-20 את מפעל הקרמיקה "לפיד". המפעל זכה להצלחה ורבים מבתי ירושלים שנבנו בעשורים הבאים הורכבו מתוצרת המפעל. במהלך פרעות הערבים בשנת תרפ"ט ותרצ"ו נפגע המפעל אך הפעילות בו המשיכה. לאחר מכן, אף רכש שטיינברג מיכון מתקדם אך המצב הכלכלי והביטחוני הלא יצב ששרר בארץ לא הביא להצלחה. ב-1949 נפטר שטיינברג, אך המפעל המשיך בייצור עד 1959 אז נסגר. המתחם בו עמד המפעל כלל גם בניינים נוספים, בנייני מגורים ויקב. בשנת 1984 רכש איש העסקים הירושלמי אלי גיל את מבנה המפעל ופתח במקום מסעדה בשם "הבית האדום". המסעדה נסגרה לאחר כ-10 שנים ובשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם במתחם פרויקט מגורי יוקרה בו כ-50 דירות, מבנה המפעל שומר חלקית (הקירות החיצוניים) והוסב למבנה מגורים, במגרש הוקמו מבנים נוספים ומרכז מסחרי קטן. בשנת 2000 הפקיעה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה ירושלים חלק מהשטח לצורך עבודות פיתוח כבישים באזור. בית המגורים של משפחת שטיינברג בסמוך למפעל, שהיה הבית הראשון שנבנה במושבה, נהרס בשנת 2010 לטובת הקמת בניין בגובה חמש קומות למסחר ולמגורים. מאוחר יותר התברר שבעלי המגרש קיבלו היתר מעיריית ירושלים להרוס את הבית עד היסוד בגלל "טעות ביורוקרטית". בעקבות כתבה בנושא בעיתון "הארץ" וגל מחאה ציבורי, שכלל גם החלטה של ועדת החינוך של הכנסת בעד שימור המבנה, מצאו היזמים בשיתוף עם העירייה פתרון, לפיו הבית יוקם מחדש באותה צורה ומאותן אבנים במיקום מעט שונה, והוא ישולב כחלק מהמרכז המסחרי ובניין המגורים. בניית בית החרושת לרעפים (1904) הבית האדום במוצא (2019) הבית האדום (2023) מדיה וקבצים בנושא הבית האדום בוויקישיתוף כל בית צריך גג - מפעל הרעפים של שטיינברג - סיפור ציוני-חלוצי ערש תעשיות החרסית הכבדה בארץ ישראל, הרצאה באתר יוטיוב דוד תדהר (עורך), "יחיאל מיכל שטיינברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 576 גיל גורדון, "גגות מתעופפים ברוח": כניסתם של רעפים ותעשיית החרסית לארץ ישראל, זמנים: רבעון להיסטוריה, סתיו 2006, גיליון 96 ראו: יחיאל מיכל שטיינברג, הכחשה, דבר, 25 באוגוסט 1933 מיכל אייזקס, האם הירושלמים מבלים, מעריב, 4 במאי 1984 הרצל לוי יבנה את "הבית האדום" במוצא בכ-4.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 7 ביוני 1999 אלעזר לוין, ‏מוצא: נמכרו 4 דירות בבית האדום, באתר גלובס, 7 בנובמבר 1999 גל ניסים, ‏מוצא: בקשה לפינוי "הבית האדום", באתר גלובס, 7 באפריל 2002 ניר חסון, הבית הראשון במוצא שבירושלים יהרס ובמקומו יבנה מרכז מסחרי, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2009 ניר חסון, הבית שיועד לשימור במוצא הפך לערימת אבנים, באתר הארץ, 25 בינואר 2011
כריש שחור-אונה

כריש שחור-אונה (שם מדעי: Carcharhinus sorrah) הוא מין של כריש בן למשפחת הכרישיים המצוי סביב האזור האינדו-פסיפי ומצוי גם במפרץ אילת. כריש זה קטן יחסית ומגיע עד לאורך 1.6 מטר ומשקל מרבי של 28 ק"ג. הוא בעל חרטום מחודד הפונה מעלה, עיניים גדולות מצידי הפנים וגוף זרים בצבע אפור עם בטן לבנה וקצוות סנפירים שחורים. סנפיר הגב העליון מתעקל כמעט כמו חרמש אחורה והסנפיר הגבי הקטן נמוך וכמעט שאינו נראה. הכריש בעל סנפירי חזה רחבים וכהים וזנב בעל אונה תחתונה שחורה הקטנה מעט מהאונה הקדמית. מבנה שיני הכריש מחודדות ומיועדות לתפיסה של דגים. כריש זה חי בימים טרופיים בין מזרח אפריקה וים סוף עד למלזיה, אינדונזיה, סין, הפיליפינים וצפון אוסטרליה והוא מצוי לצידי מדפי היבשת עד לעומק 72 מטרים, אם כי נמצא פרט בעומק 140 מטרים. הכריש מסתובב סביב קרקעית הים, בדר"כ בשוניות אלמוגים ויוצא בלילות לציד. הוא ניזון מסרטנים, סילוניות ומדגים מהירים כמו בוניטו ודגי בס שהוא תופס במהירות. כרישים אלה משריצים פעם בשנה צאצאים חיים, בדרך כלל 1-8 פרטים צעירים שנולדים באורך 20 ס"מ. אורך חיי הכרישים 5-7 שנים, כשהזכרים מאריכים יותר שנים. מדיה וקבצים בנושא כריש שחור-אונה בוויקישיתוף כריש שחור-אונה, באתר ITIS (באנגלית) כריש שחור-אונה, באתר NCBI (באנגלית) כריש שחור-אונה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש שחור-אונה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כריש שחור-אונה, באתר FishBase (באנגלית) כריש שחור-אונה, באתר GBIF (באנגלית) כריש שחור-אונה באתר הרשימה האדומה של IUCN
כריש לבן-לחי

כריש לבן-לחי (שם מדעי: Carcharhinus dussumieri) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישיים המצוי סביב מימי האזור האינדו-פסיפי לרבות במפרץ אילת. כריש זה קטן יחסית ומגיע לאורך של עד 121 ס"מ והוא בעל ראש קטן עם עיניים בולטות וחוטם קצר ומעוגל. הלסתות קצרות ובעלות 2 שורות שיניים משוננות וקטנות יחסית. סנפירי החזה ארוכים וכהים והגב מזדקר מעלה ומכיל סנפיר גבי נמוך אבל בולט, סנפיר גבי נוסף קטן הסמוך לזנב שצבעו שחור וזנב בעל אונות קצרות ומחודדות. צבע הכריש אפור עד חום-אפור כשהבטן והחזה בהירים מעט יותר. הכריש חי בימים מרוחקים סביב האזור האינדו-פסיפי, בדרך כלל סביב איים ועד לעומק 170 מטר. הוא מצוי ממפרץ אילת, המפרץ הפרסי והים הערבי עד לג'אווה שבאינדונזיה, צפון אוסטרליה ויפן. הוא צד סביב הקרקעית דגים, רכיכות כמו תמנוניים ודיונונים, סרטנים שונים ותולעים. כריש זה משריץ 4 צאצאים חיים בעונת הרבייה. מדיה וקבצים בנושא כריש לבן-לחי בוויקישיתוף כריש לבן-לחי, באתר ITIS (באנגלית) כריש לבן-לחי, באתר NCBI (באנגלית) כריש לבן-לחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש לבן-לחי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כריש לבן-לחי, באתר FishBase (באנגלית) כריש לבן-לחי, באתר GBIF (באנגלית) כריש לבן-לחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה

נמל התעופה הבינלאומי ניקולה טסלה (בסרבית: Аеродром Никола Тесла Београд) הוא נמל תעופה אזרחי בינלאומי בבלגרד בירת סרביה, המשמש כשער הכניסה העיקרי למדינה. הוא קרוי החל מיולי 2006 ע"ש ניקולה טסלה - פיזיקאי, מהנדס חשמל וממציא אמריקאי ממוצא סרבי. בנמל התעופה קיימים קווי תחבורה ציבורית למרכז בלגרד, שירותי מוניות והשכרת רכב. הנמל משמש כבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה הסרבית אייר סרביה וכן כבסיס משני של חברת ויז אייר. בנמל קיימים 2 טרמינלים בשטח כולל של 3065.8 מ"ר, שמחוברים באמצעות מסדרון, ומסלול המראה ונחיתה יחיד. נמל התעופה כולל בתוכו 66 דלפקי Check in ו-27 שערי עלייה למטוס (16 מתוכם כוללים גשרי עלייה למטוס). טרמינל 1 היה הטרמינל המקורי והיחיד של נמל התעופה כאשר נבנה. הטרמינל טיפל בטיסות פנים בתקופת יוגוסלביה וסרביה ומונטנגרו, ולאחר מכן שימש לטיסות בינלאומיות, בעיקר של חברות לטיסות חסך (לואו קוסט) וחברות לטיסות שכר (צ'רטר). הטרמינל עבר שיפוץ משמעותי בשנים 2016 ו-2017 כאשר פנים הטרמינל שודרג. טרמינל 2 הוקם בשנת 1979 עבור מספר הנוסעים הגדל של נמל התעופה. למסוף קיבולת של 5 מיליון נוסעים בשנה. המסוף מכיל משרדי חברות תעופה, דלפקי כרטוס וחנויות קמעונאיות שונות. אייר סרביה, ארקיע, אל על וישראייר מפעילות מספר טיסות שבועיות אל הנמל מנמל התעופה בן-גוריון. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה באתר Airport-Data.com Marko Stanic, Globuzzer, Belgrade Airport Nikola Tesla - Everything You Need To Know vesti :: Mondo WEB Portal, web.archive.org, ‏2007-09-27 Get link, Facebook, Twitter, Pinterest, Email, PHOTOS: Belgrade Airport overhaul ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא סרביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
145

שנת 145 היא השנה ה-45 במאה ה-2. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 145 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 11 באפריל – ספטימיוס סוורוס, קיסר רומא (נפטר ב-211) להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 145‎ נפטרים ב-145‎ מדיה וקבצים בנושא 145 בוויקישיתוף