laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סדרת 500 של סבב ה-ATP

טורנירי 500 של סבב ה-ATP (באנגלית: ATP Tour 500) הם סדרה של טורנירי טניס בסבב ה-ATP. טורנירים אלה הם הרביעיים ביוקרתם מבין טורנירי הגברים, אחרי ארבעת הגראנד סלאמים, גמר ה-ATP ותשעת טורנירי המאסטרס. מתחת אליה נמצא סבב ATP 250 שהוא סדרת הטורנירים הנמוכה ביותר. הסדרה כונתה בעבר בשמות שונים: טורנירי 500 של סבב ה-ATP העולמי (ATP World Tour 500), טורנירי זהב בסדרה הבינלאומית של סבב ה-ATP ‏(ATP International Series Gold), וטורנירי סדרת האליפות של סבב ה-ATP‏ (ATP Championship Series). הסדרה כוללת 13 טורנירים, המעניקים 500 נקודות דירוג למנצח, מה שנותן לסדרה את שמה. מספר המשתתפים בטורניר נע בין 32 ל-48 עבור היחידים, ובין 16 ל-24 בזוגות. שחקנים עם דירוג גבוה מחויבים לשחק בלפחות ארבעה טורנירי 500, כולל לפחות אחד אחרי אליפות ארצות הברית הפתוחה. רוג'ר פדרר מחזיק בשיא הזכיות בטורנירי יחידים של סדרת 500, עם 24 זכיות סך הכול. דניאל נסטור מחזיק בשיא הזוגות, עם 20 זכיות. 1990–1999 סדרת האליפות של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP Championship Series) 2000–2008 סדרת הזהב הבינלאומית של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP International Series Gold) 2009–2018 הסבב העולמי של ה-ATP 500‏(באנגלית: ATP World Tour 500) 2019–כיום סבב ה-ATP 500 (באנגלית: ATP Tour 250) נקודות דירוג המתקבלות מטורנירי ATP 500: כתיב מודגש מסמן שחקנים פעילים מדיה וקבצים בנושא סדרת 500 של סבב ה-ATP בוויקישיתוף מי הטניסאים המצליחים ביותר בטורנירי 500 של סבב ה-ATP?, יוביקה איליץ' באתר TennisWorldUSA ספר החוקים של סבב ה-ATP, עמ' 220, באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס לוח השנה הרשמי של סבב ה-ATP לעונות 2019-2020 מהאתר הרשמי לוח השנה הרשמי לעונת 2019 באתר סבב ה-ATP
מרמיטה אולימפית

מרמיטה אולימפית (שם מדעי: Marmota olympus) היא מין של מרמיטה החיה אך ורק במדינת וושינגטון בחצי האי האולימפי, שליד סיאטל. היא נפוצה בעיקר בפארק הלאומי אולימפיק. מרמיטה זו היא היונק הלאומי של מדינות וושינגטון (היונק האנדמי הלאומי), לצד הקטלן (היונק הימי הלאומי). אורכה של מרמיטה זו 67–75 ס"מ, עם זנב באורך 18–24 ס"מ ודומה לאורכו של חתול בית. משקלה הממוצע 2.7-11 ק"ג, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות בבני משפחת הסנאיים, דומה מאוד לזו של מרמיטת ונקובר (Marmota vancouverensis), מרמיטה שעירה או מרמיטה אלפינית. המרמיטה בעלת דו-צורתיות זוויגית גדולה כשהזכרים שוקלים 4.1-9.3 ק"ג והנקבות 3.1-7.3 ק"ג. המרמיטה בעלת פרווה עבה וחומה בהירה. המרמיטה מצויה בטבע רק במדרונות ההרריים של הרי אולימפיק, קרוב לחופי האוקיינוס השקט. היא מתחפרת באדמה במשך החורף ויוצאת רק באביב. המרמיטה ניזונה מצמחייה קרקעית כמו: טחבי עלים, גומא, אברשיים, ארכוביתיים, פעמונית, פרחים מהסוג Erythronium ותורמוסים. עם זאת בהתקרב החורף והרעב היא תאכל גם נבלות ואף תטרוף גורים של טמיאסים. המרמיטה נטרפת בידי שונרים, פומות וקויוטים וכן בידי עופות דורסים ודלקים גדולים. המרמיטה מתחפרת באדמה בקבוצות גדולות כדי להימלט מטורפיה. מדיה וקבצים בנושא מרמיטה אולימפית בוויקישיתוף מרמיטה אולימפית, באתר ITIS (באנגלית) מרמיטה אולימפית, באתר NCBI (באנגלית) מרמיטה אולימפית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מרמיטה אולימפית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מרמיטה אולימפית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרמיטה אולימפית, באתר GBIF (באנגלית) מרמיטה אולימפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי הממלכה המאוחדת – ליכטנשטיין

יחסי הממלכה המאוחדת–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין נסיכות ליכטנשטיין. הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד מקיימת יחסים דיפלומטיים עם ליכטנשטיין. ב-23 ביוני 2016 הצביעו תושבי הממלכה המאוחדת בעד עזיבת המדינה את האיחוד האירופי. כחלק מיצירת בעלות ברית מסחריות חדשות, כהכנה לעזיבה, בפברואר 2019 נחתם בין ליכטנשטיין לממלכה המאוחדת הסכם מסחר כחלק מהסכם גדול יותר בין הממלכה המאוחדת לשווייץ . אזרחי הממלכה המאוחדת ואזרחי ליכטנשטיין הם בעלי חופש תנועה בין מדינה למדינה. הממלכה המאוחדת אינה מיוצגת בליכטנשטיין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. הממלכה המאוחדת האמינה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ הסמוכה, על ליכטנשטיין. ליכטנשטיין אינה מיוצגת בממלכה המאוחדת, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Liechtenstein secures trade relations with the UK, אתר ליכטנשטיין British Embassy, אתר ממשלת הממלכה המאוחדת
לנין מורנו

לנין בולטייר מורנו גרסס (בספרדית: Lenín Boltaire Moreno Garcés; נולד ב-19 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי אקוודורי, אשר כיהן כנשיא אקוודור בשנים 2017–2021. מורנו היה סגן הנשיא בשנים 2007–2013, תחת הנשיא רפאל קוראה. הוא היה מועמד כמועמד מטעם ברית PAIS, מפלגה פוליטית סוציאליסטית-דמוקרטית, בבחירות לנשיאות 2017 וזכה בניצחון צר בסיבוב ההצבעה השני ב-2 באפריל 2017. עם זאת, לאחר בחירתו שינה מורנו באופן דרסטי את עמדתו הפוליטית והתרחק ממורשת השמאל של קוריאה וביצע שינויים נאו-ליברליים במדיניות הפנים והחוץ כאחד. ב-2019 נערכו הפגנות נרחבות נגד מדיניותו הכלכלית בהן נהרגו מספר מפגינים ובהמשך התמודד עם מגפת הקורונה שהכתה באקוודור בצורה משמעותית. אחוז התמיכה הציבורי במורנו בסקרים הידרדר בהדרגה עד לשפל של פחות מ-10% בחודשים האחרונים לכהונתו, והוא לא ניסה להתמודד לכהונה שנייה ב-2021. הוא סולק ממפלגתו לאחר שהיא איבדה באותן בחירות את כל מושביה בפרלמנט. מורנו נורה בשנת 1998 בניסיון שוד ומאז משתמש בכיסא גלגלים. כאשר נכנס לתפקידו ב-24 במאי 2017, מורנו הפך לראש המדינה היחיד המכהן שמשתמש בכיסא גלגלים. מדיה וקבצים בנושא לנין מורנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לנין מורנו (בספרדית) לנין מורנו, ברשת החברתית פייסבוק לנין מורנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לנין מורנו, ברשת החברתית אינסטגרם לנין מורנו, סרטונים בערוץ היוטיוב Ortiz-T., Pablo (2008), "Ecuador", The Indigenous World 2008, International Work Group for Indigenous Affairs: 147 (הקישור אינו פעיל, 23.11.2019)"Ecuador's ruling-party candidate Moreno declared presidential winner". ABC News. "OPINIÓN DE LA POBLACIÓN SOBRE MANDATARIOS SALIENTE Y ENTRANTE; EXPECTATIVAS HACIA EL FUTURO. Estudio cerrado al 21 de mayo de 2021". www.cedatos.com.ec. נבדק ב-28 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Secretary-General Appoints Lenín Voltaire Moreno Garces of Ecuador Special Envoy on Disability and Accessibility" (הודעה לעיתונות) (באנגלית אמריקאית). United Nations. 2013-12-19. נבדק ב-2017-02-20. Londoño, Ernesto (7 באפריל 2017). "Ecuador Elects World's Only Head of State in a Wheelchair". New York Times. נבדק ב-28 באפריל 2017. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Take Me Out

Take Me Out הוא מחזה משנת 2002 מאת המחזאי האמריקאי ריצ'רד גרינברג אשר הועלה לראשונה על ידי "דונמר ווארהאוס" שבקובנט גרדן, לונדון, בשיתוף עם "התיאטרון הציבורי". הצגת הבכורה של המחזה באוף ברודוויי התקיימה ב-5 בספטמבר 2002, בתיאטרון הציבורי ג'וזף פפה, והצגת הבכורה בברודוויי התקיימה ב-27 בפברואר 2003, בתיאטרון וולטר קר, שם הוצג המחזה 355 פעמים. בשנת 2003 המחזה זכה בפרס טוני למחזה הטוב ביותר. חלק גדול מעלילת ההצגה מתרחש בחדר הלבשה של קבוצת בייסבול מקצועית, בו צוות השחקנים משוחח על נושאים רבים, בהם הומופוביה, גזענות, מעמד וגבריות בספורט. הדמות הראשית של המחזה, דארן למינג, היא של שחקן בייסבול רב-גזעי פופולרי ומצליח שנמצא בשיא הקריירה שלו כשהוא מחליט לצאת מהארון. חבריו לקבוצה מגיבים בצורות שונות - חלקם תומכים ומקבלים, וחלקם לא. הדרמה נמשכת לאורך כל עונת הבייסבול, עד לסופה הטרגי. על אף שגלן בורק יצא מהארון בפני חבריו לקבוצה ובעליה בשנות השבעים ובילי בין יצא מהארון בשנת 1999 אחרי שכבר פרש מליגת MLB אחרי 8 עונות, בזמן כתיבת המחזה "Take Me Out" מעולם לא היה אף שחקן בייסבול מקצועי פעיל שיצא מהארון. מחזה זה הוא תיאור דרמטי של איך יכול אירוע שכזה להתרחש. המחזאי ריצ'רד גרינברג סיפר כי אחת הסיבות שמשכו אותו לכתוב מחזה על בייסבול הייתה עונת 1998, במהלכה לניו יורק יאנקיז היה שיא של 114 ניצחונות בעונה, שהחלו במשחק מושלם של דייוויד וולס. רבים מאמינים כי ההשראה לדמותו של למינג היא שחקן הבייסבול האמריקאי לשעבר של נשיונל ליג, דרק ג'יטר מהיאנקיז, וכי ההשראה לדמותו של המגיש (pitcher) הגזען שיין מונגיט היא ג'ון רוקר מהאטלנטה ברייבס. בבריטניה, המחזה Take Me Out הוצג ב-Donmar Warehouse שבלונדון ה-20 ביוני ל-3 באוגוסט 2002.‏ בארצות הברית, לאחר שהוצג ב-The Public Theater שבאוף ברודוויי, המחזה Take Me Out עלה לראשונה בברודוויי ב-Walter Kerr Theatre, החל מה-27 בפברואר 2003 ועד ל-4 בינואר 2004. הפקה מחודשת של המחזה צפויה להעלות ב-Hayes Theater שברודוויי במהלך 2020, עם הצגות הרצה החל מה-2 באפריל והצגת בכורה רשמית ב-23 באפריל. Greenberg, Richard (2003). Take Me Out: A Play. New York: Faber and Faber. ISBN 0-571-21118-6. OCLC 52722075. Take Me Out במסד הנתונים IBDB (באנגלית) Drukman, Steven (October 2002). "Greenberg's Got Game" (אורכב 01.01.2011 בארכיון Wayback Machine). American Theatre. Robert Dominguez (2002-09-06). "He Leads the League in Controversy". Daily News. New York. נבדק ב-2010-12-25. Brad Brantley (2003-02-28). "Love Affair With Baseball And a Lot of Big Ideas". הניו יורק טיימס. נבדק ב-2010-12-25. Ethan Stanislawski (2009-04-09). "The Top 10 Quotes from English-language Drama This Decade: 5-3". Tynan's Anger. נבדק ב-2010-12-25. "Past Productions" donmarwarehouse.com Jones, Kenneth. "Original Take Me Out' Cast, Minus One, Will Transfer to Bway Run" (אורכב 12.01.2014 בארכיון Wayback Machine) playbill.com, December 23, 2002 Clement, Olivia (5 ביוני 2019). "Jesse Tyler Ferguson to Join Jesse Williams in Take Me Out on Broadway". Playbill (באנגלית). נבדק ב-2019-06-13. {{cite web}}: (עזרה)
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי

פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי מוענק מטעם ה-BBC, לספורטאי אשר תרם תרומה חשובה לספורט העולמי במשך כל חייו. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2001 למנג'ר מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון. 2001 - אלכס פרגוסון (כדורגל) 2002 - ג'ורג' בסט (כדורגל) 2003 - מרטינה נברטילובה (טניס) 2004 - איאן בוטהאם (קריקט) 2005 - פלה (כדורגל) 2006 - ביורן בורג (טניס) 2007 - בובי רובסון (גדורגל) 2008 - בובי צ'רלטון (כדורגל) 2009 - סבי בלסטרוס (גולף) 2010 - דייוויד בקהאם (כדורגל) 2011 - סטיב רדגרייב (חתירה) 2012 - סבסטיאן קו (אתלטיקה) 2014 - כריס הוי (מרוץ אופניים) 2015 - אנטוני מקקוי (מרוץ סוסים) 2016 - מייקל פלפס (שחייה) 2017 - ג'סיקה אניס-היל (אתלטיקה) 2018 - בילי ג'ין קינג (טניס) 2019 - טאני גריי-תומפסון (אתלטיקה פאראלימפית) 2021 - סימון ביילס (התעמלות מכשירים) 2022 - יוסיין בולט (אתלטיקה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד

האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד היא הגוף המחוקק העליון והבכיר ביותר במחוז לנינגרד. האספה מורכבת מחמישים צירים שנבחרים על ידי תושבי המחוז על פי מערכת בחירות רובנית מעורבת-יחסית. תקופת כהונתה היא 5 שנים. לאספה המחוקקת יש מעמד של ישות משפטית. בניין האספה המחוקקת ממוקם ביחידה טריטוריאלית אחרת: סנקט פטרבורג ברחוב סובורוב. ב-20 במרץ 1994 נערכו לראשונה הבחירות לאספה המחוקקת ונערכים מאז מדי 5 שנים. בנוסף צירי האספה שולחים נציגים לאספה הפדרלית. אימוץ חוקים מחוזיים, כולל אמנת המחוז ותיקונים פיקוח על ציות ואכיפת חוקי המחוז בחירת נציגי המחוז למועצת הפדרציה של האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית אישור הקמת בית הדין סטטוטורי של מחוז לנינגרד, מינוי שופטי בית הדין החוקתי של מחוז לנינגרד, שופטי מחוז לנינגרד האספה המחוקקת מקימה את הוועדות הבאות: לענייני החקלאות והדייג לענייני תקציב ומיסים לענייני מבנה, יחסי ציבור ויחסים בין-פרלמנטריים שירותי דיור וקהילה ותחום דלק ואנרגיה חוק ובסדר ועדת החקיקה, התקנות וסוגיית האתיקה בריאות ממשל מקומי, מבנה מינהלי-טריטוריאלי, ששירות מוניציפלי לענייני חינוך, מדע, תרבות, תיירות, ספורט ונוער לענייני בנייה, תחבורה, תקשורת וכבישים לענייני אקולוגיה וניהול טבע למדיניות חברתית ויחסי עבודה לכלכלה, רכוש, השקעות, ותעשייה מדיה וקבצים בנושא האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד "Депутаты" (ברוסית). Государственная Дума. נבדק ב-2018-11-06.
יחסי ברזיל–פרגוואי

יחסי ברזיל – פרגוואי הם קשרי חוץ בין ברזיל לפרגוואי. היחסים בין ברזיל לפרגוואי השתפרו מאוד לאחר שהחלטת נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה "לולה" בשנת 2009 לשלש את תשלומיה לפרגוואי בגין אנרגיה מסכר הידרואלקטרי בגבולן. על פי הסכמה, ברזיל תשלם לפרגוואי 360 מיליון דולר בשנה עבור אנרגיה ממפעל סכר איטייפו המופעל במשותף. דה סילבה, כינה זאת "הסכם היסטורי" והעסקה נתפסה כניצחון פוליטי לנשיא פרגוואי פרננדו לוגו. אך עדין נתרו בעיות עמוקות במערכת היחסים בין המדינות, ובראשן התנאים השליליים של אמנת איטייפו משנת 1973 לפיה פרגוואי חייבת למכור אנרגיה הידראולית לברזיל במחיר מגוחך ונוכחותם של 300,000 חקלאים ברזילאים, בעיקר מגדלי סויה, בפרגוואי שמשלמים מס מינימלי וגרמו לעזיבה של חקלאים קטנים פרגוואים מאזורים כפריים. [1] ביוני 2012 הסנאט של פרגוואי הצביע ברוב של 44 מול 39 סנאטורים להדיח את הנשיא פרננדו לוגו מתפקידו. האירועים זכו לביקורת מצד מנהיגים של מדינות רבות באמריקה הלטינית, כולל ארגנטינה וונצואלה. כתוצאה מכך, פרגוואי הושעתה ממרקוסור, גוש הסחר הדרום אמריקני, הכולל את ארגנטינה, ברזיל, אורוגוואי, וונצואלה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ברזיל–פרגוואי בוויקישיתוף http://www.aljazeera.com/news/americas/2012/06/201262383641605671.html https://www.bbc.co.uk/news/world-latin-america-19069591 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי החוץ של פרגוואי

מדיניות החוץ של פרגוואי מתרכזת בשמירה על יחסים טובים עם שכנותיה והיא תומכת פעילה בשיתוף פעולה אזורי. היא חברה באו"ם וכיהנה כהונה אחת במועצת הביטחון של האו"ם בשנים 1967–1969. היא שומרת על חברות במספר מוסדות פיננסיים בינלאומיים, ביניהם הבנק העולמי, בנק הפיתוח הבין אמריקני וקרן המטבע הבינלאומית. ברמה הפוליטית הטיפול בעניינים דיפלומטיים ויחסים בינלאומיים של פרגוואי מטופלים רשמית על ידי משרד יחסי החוץ, העונה לרשות המבצעת של הממשלה. שר החוץ הנוכחי נכון לשנת 2018 הוא לואיס אלברטו קסטיליוני. שלא כמו כל מדינה אחרת בדרום אמריקה, פרגוואי מכירה ברפובליקה של סין במקום הרפובליקה העממית של סין. אף על פי שאינה מדינה גדולה במיוחד במונחים מוחלטים, פרגוואי כיום היא המדינה הגדולה ביותר המקיימת יחסים דיפלומטיים רשמיים עם הרפובליקה של סין. פרגוואי חברה בארגונים הבינלאומיים הבאים: CAN (עמית), ארגון המזון והחקלאות, G-11, G-77, הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח, סבא"א, הבנק העולמי, הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, בית הדין הפלילי הבינלאומי, הצלב האדום, IDA, הקרן הבינלאומית לפיתוח חקלאי, IFC, IFRCS, ארגון העבודה הבינלאומי, קרן המטבע הבינלאומית, ארגון הימאות הבינלאומי, אינטרפול, הוועד האולימפי הבינלאומי, ארגון ההגירה הבינלאומי, האיגוד הבין-פרלמנטרי, ארגון התקינה הבינלאומי (משקיפה), ITSO, איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, קונפדרצית איגודי העובדים הבינלאומית, LAES, LAIA, מרקוסור, MIGA, MINURSO, MINUSTAH, MONUSCO, המדינות הבלתי-מזדהות (משקיפה), ארגון מדינות אמריקה, OPANAL, הארגון למניעת הפצת נשק כימי, PCA, קבוצת ריו, האומות המאוחדות, UNASUR, ועידת האו"ם לסחר ופיתוח, אונסק"ו, UNFICYP, UNIDO, האיחוד הלטיני, UNMIL‏, UNMIS, UNOCI, UNWTO, UPU, WCO, ארגון הבריאות העולמי, הארגון העולמי לקניין רוחני, הארגון המטאורולוגי העולמי, ארגון הסחר העולמי. מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של פרגוואי בוויקישיתוף "Ministry of Foreign Affairs". Mre.gov.py. אורכב מ-המקור ב-2011-10-24. נבדק ב-2012-06-22. (בספרדית) "CIA World Factbook - Paraguay". Central Intelligence Agency. נבדק ב-2011-03-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפרלמנט של צ'צ'ניה

הפרלמנט של צ'צ'ניה, רשמית: הפרלמנט של הרפובליקה הצ'צ'נית (ברוסית: Парламент Чеченской Республики) היא הרשות המחוקקת הגבוהה ביותר ברפובליקה הצ'צ'נית, היא הגוף המחוקק העליון והיחיד של הרפובליקה. הפרלמנט של הרפובליקה הצ'צ'נית הוא הגוף המחוקק הגבוה ביותר ברפובליקה הצ'צ'נית, המונה 41 צירים ועשרה ועדות קבועות. כיום, 3 מפלגות מיוצגות בפרלמנט: רוסיה המאוחדת (37 מושבים), רוסיה הוגנת (2 מושבים) והמפלגה הקומוניסטית (2 מושבים). הוועדה לאינטראקציה עם גופים פדרליים וארגונים ציבוריים; הוועדה לחקיקה, מבנה ושלטון מקומי; הוועדה לענייני כלכלה, מדיניות השקעות וענייני נכסים; הוועדה לתעשייה, אנרגיה, תחבורה ותקשורת; הוועדה לתקציב, בנקים ומיסים; ועדת חוק, סדר וביטחון; ועדת מדיניות חברתית: הוועדה לחקלאות, אקולוגיה ומשאבי טבע; הוועדה לבנייה ושיכון ושירותים קהילתיים; הוועדה ליחסים בינלאומיים, בין-פרלמנטריים, מדיניות לאומית ומידע. דוקובאחה עבדורחמאנוב (30 באוקטובר 2008 - 29 ביוני 2015) סלמן זאקרייב (ממלא מקום; 29 ביוני 2015 - 3 ביולי 2015) מגומד דאודוב (מאז 3 ביולי 2015) אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט של צ'צ'ניה הפרלמנט של צ'צ'ניה, ביישום טלגרם הפרלמנט של צ'צ'ניה, ברשת החברתית VK הפרלמנט של צ'צ'ניה, סרטונים בערוץ היוטיוב
הדומה המחוזית של מוסקבה

הדומה המחוזית של מוסקבה (ברוסית: Московская Областная Дума) היא הגוף המחוקק החד-ביתי של מחוז מוסקבה, ברוסיה. הגוף הוקם בשנת 1993 עם פירוקה של ברית המועצות. הדומא מורכבת מ-50 צירים אשר מאז 2011 הם נבחרים במערכת בחירות פרופורציונלית ומעורבת כאשר 25 צירים נבחרים באמצעות ייצוג יחסי ו-25 נבחרים ממחוזות הבחירה. רוסיה המאוחדת היא המפלגה הגדולה ביותר בדומה עם 38 חברים שנבחרו בבחירות 2016. בשנת 1993, הוקמה במחוז מוסקבה הדומה של מחוז מוסקבה - גוף מייצג ומחוקק של המחוז. ב-10 בנובמבר 1993, על פי החלטת המועצה הקטנה של מועצת מחוז מוסקבה, אושרה ההוראה לעריכת בחירות לדומה המחוזית. ב-12 בדצמבר 1993, יחד עם אימוץ הטיוטה החדשה לחוקת הפדרציה הרוסית, לפיה הוקמה הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ובאופן משותף, עם הבחירות לדומה, נערכו גם הבחירות לדומה של מחוז מוסקבה. אלכסיי אלכסייביץ' וורונצוב נבחר כיושב ראש הדומה הראשון. בשנת 1995 הוארך המנדט של המושב הראשון ללא כל בחירות. בסוף 1996 אימצו חברי הדומה את אמנת מחוז מוסקבה. ב-14 בדצמבר 1997 התקיימו הבחירות למושב השני. יחד עם הבחירות נערך משאל עם בנושא העברת 50% מחברי הדומה לבסיס "חצי מקצועי" במטרה "לחסוך כספים תקציביים". הרכב הדומה של מחוז מוסקבה עודכן כך שרק 12 מתוך 50 חברים נבחרו מחדש. יושב ראש ועדת הבחירות המחוזית אלכסנדר יבגנייביץ' נבחרלראשות הדומה. כל התפקידים המובילים בפרלמנט, כולל עמדת היו"ר וארבעת סגניו, הוחזקו בידי תומכי ראש ממשלת המחוז אנטולי טיאזלוב. ב-16 בדצמבר 2001 נבחרה הדומה השלישית של מחוז מוסקבה לחמש השנים הבאות. ולרי יבגנייביץ' אקסקוב נבחר ליושב ראש החדש. ב-11 במרץ 2007, ביום ההצבעה בבחירות לרשויות המקומיות, נערכו הבחירות למושב הרביעי של הדומא המחוזית (2007–2012). ולרי אקסקוב נבחר ליושב ראש בפעם השנייה. חברי הפרלמנט הקימו 2 סיעות: "רוסיה המאוחדת" ו-"צמיחה". ב-25 במרץ 2011 ניצלו חברי הדומה המחוזית את תיקון החוק ואישרו החלטה על דחיית הבחירות לפרלמנט המחוזי לדצמבר 2011, כך שייערכו בצמידות לבחירות לדומא הממלכתית של הפדרציה הרוסית. במקביל, תקופת המנדט של חברי הדומה המחוזית קוצצה בשלושה חודשים. ב-4 בדצמבר 2011, נערכו הבחירות למושב החמישי (2011–2016). הבחירות למושב השישי התקיימו ב-18 בספטמבר 2016. בבחירות העניקו הבוחרים את מרבית הקולות לרשימת מועמדים יחידה של מפלגת רוסיה המאוחדת («Единая Россия») שגרפה - 43.15%. במקום השני נמצא הסניף האזורי של המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית, שצבר 15.88%. במקום השלישי נמצא הסניף האזורי של המפלגה הליברל-דמוקרטית, שזכה ל-14.43% מהקולות. מפלגת "רוסיה הוגנת" («Справедливая Россия») זכתה ב-5.06% מהקולות ודורגה במקום הרביעי. בשנת 2020 עברה הדומה לבניין חדש בקרסנוגורסק, מחוז מוסקבה. אתר האינטרנט הרשמי של הדומה המחוזית של מוסקבה (ברוסית) О Думе (ברוסית). Moscow Oblast Duma. נבדק ב-2017-10-03. "Election Results" (ברוסית). Electoral Commission the Russian Federation. "Жаров А.Е. (Московская область)", Ombu.ru/node/983, נבדק ב-17 בפברואר 2019 {{citation}}: (עזרה) "Подмосковье", Kommersant.ru/doc/190833, 22 בינואר 1998, נבדק ב-17 בפברואר 2019 {{citation}}: (עזרה) 25 лет Московской областной Думе
בערב יום העצמאות

בערב יום העצמאות הוא סינגל רביעי מתוך האלבום תפתח חלון של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה בדואט עם רמי קלינשטיין, שיצא לאור באוקטובר 1999. השיר נכתב על ידי איתן גלס, הולחן על ידי רמי קלינשטיין ועובד על ידי משה לוי ולואי להב. סרטון השיר "בערב יום העצמאות" באתר יוטיוב מילות השיר "בערב יום העצמאות" באתר שירונט בערב יום העצמאות, באתר אקו"ם ריטה* ו רמי קלינשטיין* - בערב יום העצמאות, באתר Discogs (באנגלית) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 באוקטובר 1999, באתר "פזמונט"
מועצת המדינה של טטרסטן

מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן הוא הפרלמנט של הרפובליקה של טטרסטן, המהווה הרשות המחוקקת העליונה ברפובליקה של טטרסטן. מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן נבחרת לתקופה של חמש שנים ומורכבת ממאה צירים. אזרח הפדרציה הרוסית שהגיע לגיל 21 יכול להיבחר כחבר מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן. בראש המועצה עומד יו"ר מועצת המדינה של רפובליקת טטרסטן. המושב הרביעי למועצה (2009–2014) נבחר על פי מחוזות הבחירה (50 איש) ורשימות מפלגתיות (50 איש). אחוז החסימה בשנת 2009 הועלה ל-7% בעקבות שינויים בחוק הבחירות הפרלמנטריות הפדרליות. תחום השיפוט של הפרלמנט כולל אימוץ ותיקון חוקה לרפובליקה של טטרסטן, תקנת חקיקה בנושאי כשירות הרפובליקה של טטרסטן ונושאי השיפוט המשותפים של הפדרציה הרוסית וסמכויות הרפובליקה של טטרסטן, הקמת המבנה הניהולי-טריטוריאלי של הרפובליקה והליך שינויה, תיאום פעילויות של גופי הרשויות המקומיות בטטרסטן, אישור תקציב ועוד. הפרלמנט בוחר את בית המשפט החוקתי, מאשר את מועמדותו של ראש ממשלת הרפובליקה של טטרסטן, יו"ר וסגן יו"ר בית המשפט החוקתי של הרפובליקה של טטרסטן, בוחר את שופטי השלום של הרפובליקה של טטרסטן, הממונה על זכויות האדם ברפובליקה של טטרסטן ומאשר את המועמדות לתפקיד התובע של הרפובליקה. בהתאם לסעיף 82 לחוקת טטרסטן, יו"ר מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן מארגן את כינוסיה, מארגן את עבודת מועצת המדינה, מייצג את מועצת המדינה מול גופים אחרים בעיקר ברשויות המקומיות, בגופים הפדרליים של רוסיה, פרלמנטים של מדינות אחרות, עמותות ציבוריות. סמכויות אחרות הניתנות לו הן קבלה ודחיית חוקים ותקנות שנחקקו בפרלמנט. מדיה וקבצים בנושא מועצת המדינה של טטרסטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועצת המדינה של טטרסטן (ברוסית ובטטרית) הלשכה הציבורית של הרפובליקה של טטרסטן "Конституция Республики Татарстан :: Государственный Совет Республики Татарстан - официальный сайт". www.gossov.tatarstan.ru. אורכב מ-המקור ב-2016-11-30. נבדק ב-2017-01-11.
מועצת המדינה של קרים

מועצת המדינה של קרים הוא שם הפרלמנט של הרפובליקה של קרים כחלק מהפדרציה הרוסית. על פי החוקה של הרפובליקה של קרים, שאושרה ב־11 באפריל 2014, מועצת המדינה, נבחרת לכהונה של חמש שנים ומורכבת מ-75 צירים. זהו גוף השלטון הייצוגי והמחוקק הגבוה ביותר והיחיד ברפובליקה. הבחירות הראשונות התקיימו ב-14 בספטמבר 2014. הבחירות נערכו על פי מערכת מעורבת - 50 צירים נבחרו על פי רשימות המפלגה ו-25 במחוזות בחירה. מפלגת רוסיה המאוחדת קיבלה 70 מושבים, המפלגה ליברל-דמוקרטית קיבלה את יתר 5 המושבים. הבחירות למושב השני של מועצת המדינה נערכו ב-8 בספטמבר 2019, בהן רוסיה המאוחדת ירדה ל-60, אך נותרה המפלגה הגדולה, המפלגה ליברל-דמוקרטית העפילה את כוחה וכעת היו לה 10 מושבים, המפלגה הקומוניסטית השתחלה אף היא לפרלמנט ולה 5 מושבים. מדיה וקבצים בנושא מועצת המדינה של קרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועצת המדינה של קרים מועצת המדינה של קרים, ברשת החברתית פייסבוק נוסח החוקה באתר האינטרנט של מועצת המדינה של קרים מועצת המדינה של קרים באתר "קרים פוליטי" Закон Республики Крым «О Государственном совете Республики Крым — Парламенте Республики Крым»
יצחק שריון

יצחק שריון (זלקינד) (י"א בניסן ה'תרל"א, 2 באפריל 1871 – ז' באב ה'תש"א, 31 ביולי 1941) היה איש ציבור וסוחר בירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-20. נציג הקהילה היהודית-אשכנזית בירושלים במועצת עיריית ירושלים הראשונה בתקופת המנדט. ממייסדי אגודת אחווה וממייסדי המזרחי בירושלים. נולד בדיסנה, פלך וילנה (כיום בלארוס), לשיינה ויחזקאל זלקינד. בילדותו קיבל חינוך תורני. בגיל אחת עשרה התייתם מאביו, ולאחר מכן החל בלימודים כלליים. בשנת 1888 עלה לארץ ישראל. עם בואו נעצר בידי הפקידים העות'מאניים, בשל האיסור על עליית יהודים מרוסיה, ושוחרר בערבות. הוא קיבל עליו את הנתינות הטורקית, ובעקבות זאת החליף את שם משפחתו מזלקינד לשריון. במשך תקופה עבד כמזכיר אצל דודו, הנדיב משה ויטנברג. בשנת 1890 נישא לצפורה, בת חיים רפאל ויטנברג מוויטבסק, אחי דודו משה ויטנברג. בשנת 1891 פתח בית מסחר לעסקי נייר ומכשירי כתיבה ליד שער יפו. הוא פיתח את עסקיו, ובית מסחרו נחשב לאחד הגדולים בירושלים. בשנת 1926 פתח סניף בתל אביב ועמד בקשרי מסחר עם חלק ניכר מהוצאות הספרים ומוסדות ההדפסה בערי המרכז ובמושבות. בשנת 1895 טיפל בעיזבון דודו משה ויטנברג בסך כחצי מיליון רובל וסידר אותו לטובת מוסדות ירושלים. באותה שנה השתתף ביסוד אגודת "אחווה", והיה ממייסדי שכונת אחווה בירושלים. היה פעיל באגודת "בני ישראל" שפעלה כנגד המיסיון, וכן באגודת "המכבים הקדמונים" שנוסדה בירושלים בשנת 1896. היה גזברה של "האגודה הציונית" שנוסדה ב-1904 בירושלים. שימש איש הקשר של אנשי היישוב הישן בקונסוליה הרוסית. בשנות מלחמת העולם הראשונה עסק בפעילות ציבורית להקלת המחסור של תושבי ירושלים. לאחר המלחמה התמנה כחבר עיריית ירושלים כנציג העדה האשכנזית, לצד עמיתו יצחק שמעיה אלישר שכיהן כנציג העדה הספרדית. בשנת 1918 השתתף ביסוד הסתדרות המזרחי בירושלים ושימש גזבר וסגן יו"ר. היה בין החותמים על כתב הרבנות של הרב אברהם יצחק הכהן קוק לרב הראשי. התגורר בשכונת רחביה. לאחר מותו נקראה על שמו סמטה בשכונה זו. דודו שמואל זלקינד, היה סוחר ידוע במוסקבה ועסקן ציבורי. לימים עלה לירושלים. דודתו חסיה (חאשה), נישאה לנדיב משה ויטנברג, מייסד בתי ויטנברג בירושלים. ספר זכרונות שכתב באחרית ימיו יצא לאור על ידי בנו יחזקאל אהרן בשנת 1943, כשנתיים לאחר מותו. הספר תורגם לאנגלית על ידי נינו עמיחי ארגמן. עריצות הטורקים בימי המלחמה, מזכרונות יצחק שריון, תרע"ה (1915) ואילך. בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק צה, עמ' 1018–1020. כתבי יצחק שריון בפרויקט בן-יהודה ירושלים - ר' אליהו יצחק שריון, הצופה, 1 באוגוסט 1941 ד. קמחי, מן הצד - זכרונות ירושלמיים, באתר הארץ, 10 בספטמבר 1943 זכרונותיו, פרויקט בן יהודה, מיזם התנדבותי ליצירת מהדורות אלקטרוניות של ספרות עברית והנגשתן לציבור. רחביה רחוב אוסישקין מספר 21 ביתו של יצחק שריון זלקינד (אורכב 16.08.2019 בארכיון Wayback Machine), אתר מלון בכל מקום יצחק שריון, תדהר יצחק שריון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יצחק שריון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה יצחק שריון ז"ל, הַבֹּקֶר, 1 באוגוסט 1941 ספר חדש - יצחק שריון ז"ל - זכורונות, משמר, 19 בדצמבר 1943 ד. קמחי, מן הצד - זכרונות ירושלמיים, באתר הארץ, 10 בספטמבר 1943 זכרונותיו