laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Die Zeit, die Tag und Jahre macht, רי"ב 134א

Die Zeit, die Tag und Jahre macht (בעברית: זמן, היוצר את היום והשנה) רי"ב 134א, היא קנטטה חילונית לחתונה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא הלחין אותה בהיותו בעיר קטן וביצע אותה ב-1 בינואר 1719, כברכה לנסיך אנהלט-קטן לכבוד השנה החדשה. ביצוע כזה לכבוד אדם מסוים נקרא גם סרנדה. באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר מוזיקה בסגנון חופשי יותר כגון הקונצ'רטי הברנדנבורגיים. המוזיקה לרוב הקנטטות שלו מתקופה זו אבדה, למעט שלוש: רי"ב 202, רי"ב 173א והנוכחית, שכולן נכתבו לביצוע לא כנסייתי. ב-1723 עבר ללייפציג וניהל בית ספר למוזיקה וכן היה אחראי למוזיקה בכמה כנסיות בעיר. את הלברית כתב כריסטיאן פרידריך הונולד (Christian Friedrich Hunold), סופר גרמני בן התקופה שלימד באוניברסיטת האלה-ויטנברג ושיתף פעולה עם באך בכתיבת טקסטים ליצירות שלו. הטקסט מתאר דו-שיח בין דמויות אלגוריות: הזמן שמייצג את העבר וההשגחה העליונה שמייצגת את העתיד, ועוסק בנסיכות ובהנהגתו של הנסיך. בשנת 1724, כשכבר עבד בלייפציג, חיבר באך טקסט חדש לאותה מוזיקה ויצר את הקנטטה רי"ב 134, אותה ביצע לכבוד חג הפסחא באותה שנה. את הטקסט החדש הוא כתב על דפי הקנטטה המקורית, מתחת לטקסט הקיים וערך קלות את המוזיקה. השינויים האלו גרמו לכך שהן הקנטטה המקורית והן החדשה ניזוקו. ב-1881 פרסמה חברת באך חלקים מהקנטטה ששרדו, בכרך 29 של פרסומיה. את השחזור של הטקסט המקורי ערך פיליפ ספיטה (Philipp Spitta), מוזיקולוג גרמני בן המאה ה-19 שכתב ביוגרפיה על באך, זמן קצר לאחר מכן. ב-1950 ערכה חברת באך החדשה מחקר נוסף ומצאה את המוזיקה המקורית והערוכה. הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. הקנטטה מורכבת משמונה חלקים של אריה ורצ'יטטיב לסירוגין, כשהסיום מבוצע על ידי המקהלה. רצ'יטטיב לטנור ולאלט: Die Zeit, die Tag und Jahre macht אריה לטנור: Auf, Sterbliche, lasset ein Jauchzen ertönen רצ'יטטיב לטנור ולאלט: So bald, als dir die Sternen hold אריה לאלט ולטנור: Es streiten, es siegen, die künftigen Zeiten רצ'יטטיב לאלט ולטנור: Bedenke nur, beglücktes Land אריה לאלט: Der Zeiten Herr hat viel vergnügte Stunden רצ'יטטיב לטנור ולאלט: Hilf, Höchster, hilf, daß mich die Menschen preisen מקהלה: Ergetzet auf Erden, erfreuet von oben היצירה לא מבוצעת רבות והיא הוקלטה פעמים ספורות בלבד, בעיקר כחלק מפרויקטים של הקלטת הקנטטות כולן. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את טון קופמן (ב-1998), הלמוט רילינג (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2011). פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן באתר All Music הקנטטה באתר IMSLP Klaus Hofmann, עמוד 7 רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
ארסניו ולפורט

ארסניו ולפורט (בהולנדית: Arsenio Valpoort; נולד ב-5 באוגוסט 1992 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקיצוני בארמיס ארדיפו הקפריסאית. ארסניו ולפורט, נולד וגדל בעיר אמסטרדם שבהולנד וכבר מגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של הירנביין מהעיר הירנביין. בתקופתו בקבוצת הנוער של הירנביין, כבש ולפורט 16 שערים שזיכו אותו בחוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בקבוצה הבוגרת של הירנביין. ב-4 בדצמבר 2011, ערך ולפורט את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כשעלה כמחליף בניצחון 1–5 של קבוצתו על א.ז. אלקמאר. ב-31 בינואר 2012, רשם הופעת בכורה בגביע ההולנדי במשחק נגד ויטסה ארנהם. בפגרת הקיץ של 2012, כשהירנביין שיחקה בליגה האירופית, כבש ולפורט את שער הניצחון של קבוצתו בניצחון 1–2 על מולדה. לאחר החצי הראשון של עונת 2012/13, שולפורט שיחק רק בחמישה משחקים, הוא הושאל לזוולה. בשני המשחקים הראשונים ולפורט ישב על הספסל ואת הופעת הבכורה שלו במדי זוולה ערך נגד פיינורד. במהלך חצי עונת ההשאלה בזוולה לא זכה ולפורט לדקות משחק רבות ולא הצליח להרשים, ולאחר שרשם תשע הופעות ושני שערי ליגה סיים את דרכו בקבוצה. לאחר שחוזהו בהירנביין לא חודש, ב-27 ביוני 2013, לאחר שערך התרשמות חתם ולפורט בפרנצווארוש אחת הקבוצות המצליחות והגדולות ביותר בהיסטוריה של ליגת העל ההונגרית. במשך עונה אחת, ולפורט לא השתלב במדי פרנצווארוש ולאחר שערך 10 הופעות ליגה בהן כבש שער אחד שוחרר מהקבוצה. ביולי 2014, כשהוא שחקן חופשי, חתם ולפורט בוואלביק מליגת המשנה בהולנד. ב-2 בפברואר 2016, לאחר שהיה מועמד למכבי נתניה חתם ולפורט בבית"ר ירושלים עד לתום העונה עם אופציה לעונה נוספת. ב-8 בפברואר ערך ולפורט את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בניצחון 0–2 את הפועל רעננה. ב-14 במרץ, כבש ולפורט את שער הבכורה שלו במדי בית"ר בניצחון 2–3 על מכבי חיפה. עד תום העונה כבש ולפורט שני שערי ליגה בתשע הופעות ליגה. ב-22 במאי 2016, האריך ולפורט את חוזהו בבית"ר בשלוש שנים נוספות. ב-30 ביוני 2016, ערך ולפורט את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי בית"ר בתיקו 0-0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-25 בינואר 2017 חתם באלמיירה סיטי. ב-27 ביוני 2018 חתם בפוסאן אייפארק הקוריאנית. לזכותו של ולפורט ארבע הופעות ושער אחד במדי נבחרת הולנד עד גיל 20. מדיה וקבצים בנושא ארסניו ולפורט בוויקישיתוף ארסניו ולפורט, ברשת החברתית אינסטגרם ארסניו ולפורט, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ארסניו ולפורט, באתר Transfermarkt ארסניו ולפורט, באתר Soccerway ארסניו ולפורט, באתר WorldFootball.net ארסניו ולפורט, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארסניו ולפורט".
סקאלה (פולין)

סקאלה (בפולנית: Skała) היא עיירה במחוז קרקוב שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. סקאלה נזכרת מהמאה ה-13 ככפר בבעלות הבישוף של קרקוב, ובמהלך המאה ה-14 הוענקו לה זכויות עיר והיתר לקיים בה ימי שוק וירידים שנתיים. בראשית המאה ה-18, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, הועלתה העיירה באש בידי השוודים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. יהודים ישבו בעיירה מסוף המאה ה-18, ובמהלך המאה ה-19 מספרם בה גדל, והם נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. לאחר מלחמת העולם הראשונה נמנו ביישוב 604 יהודים, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה, מונה בה יודנרט, והוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, איסור הליכה על מדרכות, חובת ענידת סרט זרוע וחובת תשלום סכומי כופר. מעת לעת ביצעו אנשי ס"ס שהגיעו לעיירה מעשי התעללות ורצח אקראיים בקרב יהודיה. בהמשך שולחו כ-300 יהודים מהעיירה למחנה העבודה פלאשוב. ב-28 באוגוסט 1942 פשטו על העיירה אנשי ס"ס ושוטרים גרמנים, פולנים ואוקראינים, וריכזו את יהודיה באלימות בכיכר השוק בה, תוך ירי בנמלטים. משם נלקחו יהודי העיירה למחנה המעבר בסלומניקי, בו הוחזקו כשבועיים בשדה פתוח. לאחר סלקציה שולחו רוב יהודי העיירה מהמקום למחנה ההשמדה בלז'ץ. יהודים מעטים שעוד נותרו בעיירה לאחר האקציה רוכזו ב-10 בנובמבר 1942, וגורשו לוולברום, תוך רצח כולם במהלך הדרך. מדיה וקבצים בנושא סקאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקאלה (בפולנית) סקלה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סקאלה", באתר השטעטל הווירטואלי
ראש המבצעים הימיים

ראש המבצעים הימיים (באנגלית: Chief of Naval Operations; בקיצור: CNO) הוא תפקיד המאויש על ידי קצין צי ארצות הברית בדרגת אדמירל, והוא הקצין הבכיר ביותר במחלקת הצי של ארצות הברית. ראש המבצעים הימיים משמש כיועץ צבאי וכסגנו של מזכיר הצי של ארצות הברית. בתפקידו הנוסף כחבר במטות המשולבים, משמש ראש המבצעים הימיים כיועץ צבאי למועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, למועצה לביטחון פנים, למזכיר ההגנה, ולנשיא. התפקיד הוא אדמיניסטרטיבי בפנטגון, ובעוד שאין לו סמכות פיקודית מבצעית על כוחות הצי כפי ששם התפקיד מרמז, ראש המבצעים הימיים מפקח על יישום ההנחיות של מזכיר הצי בקרב הכוחות הימיים. ראש המבצעים הימיים מדווח ישירות למזכיר הצי על ניצול המשאבים והיעילות התפעולית של כוחות הצי ועל פעילות הכוחות כפי שהוגדרו על ידי מזכיר הצי. כמו כן מבצע ראש המבצעים הימיים פעולות נוספות על פי הנחיית מזכיר הצי. הוא הקצין הבכיר ביותר בצי ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני צי ארצות הברית), וכמו שאר חברי המטות המשולבים הוא בעל סמכות אדמיניסטרטיבית בלבד ואין לו סמכות פיקודית על כוחות צי ארצות הברית. המועמד שנבחר לתפקיד על ידי הנשיא חייב לעבור אישור של סנאט. באופן קבע הקצין יהיה בדרגת אדמירל 4 כוכבים. בשנת 1893 נבנה מעגל מצפה הכוכבים מס' 1 השוכן בוושינגטון די. סי. ראש המבצעים הימיים אהב את המבנה, וב-1923 הפך אותו למעונו הרשמי. הבית נשאר מעונו הרשמי של ראש המבצעים הימיים עד 1974, אז אישר הקונגרס להפוך אותו למעונו הרשמי של סגן נשיא ארצות הברית. כיום שוכן מעונו הרשמי של ראש המבצעים הימיים ברובע A בשטח מספנות צי ארצות הברית לשעבר בוושינגטון. מדיה וקבצים בנושא ראש המבצעים הימיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש המבצעים הימיים (באנגלית) ראש המבצעים הימיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
פרובינקיה סיקיליה

סיקיליה הייתה הפרובינקיה הרומית הראשונה שיוסדה ושכנה באי הנקרא כיום סיציליה. היא הייתה מיושבת עוד מהעת העתיקה והייתה אחד האתר המרכזים להתיישבות יוונית מחוץ ליוון עם העיר הגדולה סירקוזי. הפרובינקיה סופחה לשטחה של הרפובליקה הרומית בשנת 241 לפנה"ס, לאחר שנכבשה מידי קרתגו במהלך המלחמה הפונית הראשונה. לאורך תקופת הרפובליקה ידעה הפרוביניקה מרידות עבדים ואיכרים רבות, בייחוד לאור הניצול הקשה שהפעילה רומא בשטחי האי וחוות העבדים הענקיות שהיו קיימות בה. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Astonishing

The Astonihshing הוא האלבום השלושה עשר של להקת המטאל הפרוגרסיבי דרים ת'יאטר, אשר יצא לאור כאלבום כפול ב-29 בינואר 2016. כפי שתואר במגזין הרולינג סטון, סיפור האלבום הוא על "להקה של מורדים שקוראת תיגר כנגד אימפריה מדכאת, כשהמוזיקה משחקת תפקיד מרכזי". הסיפור הושפע מהערצת ג'ון פטרוצ'י לכותרים כמו מלחמת הכוכבים ומשחקי הכס, כמו כן השקפת עולמו על תפקידה של הטכנולוגיה בחיי היום יום המודרניים.  בריאיון למגזין "פטיש המטאל", כינה דייב לינג את האלבום "מורכב, קולנועי, שאפתני, עד לרמה של טירוף", והעניק לו את הציון 8 מתוך 10. עלילת הסיפור מתרחשת בימיה האחרונים של שנת 2284 וימיה הראשונים של שנת 2285 ב"ממלכה הצפונית של אמריקה". שליט הממלכה הוא המלך נפאריוס, הוא נשוי למלכה אראבל ואב לנסיך דאריוס והנסיכה פיית', הוא שולט בממלכה ביד קשה ותושבי הממלכה חיים רובם בעוני חמור. באחד מחוקיו הוא אוסר על השמעת מוזיקה ושירה מכל סוג למעט מנגינת ה"נומאקס" (NOMAC - Noise Machine) - מכונות רעש, מין כלי טיס כדוריים המפיקים צלילים דיגיטליים "חסרי-נשמה" (מעיין ביקורת על המוזיקה האלקטרונית שהיא "חסרת נשמה" לעומת מוזיקת המטאל). מבירת הממלכה העלילה עוברת לעיירה Ravenskill, עיירה קטנה וענייה הנמצאת בקצה הממלכה, הרחק מהמרכז השלטוני שלה. בעיירה מתגורר אדם בשם אריס עם אשתו אוונג'לין ובנם זאנדר, אריס מספר על אחיו גבריאל, אדם בעל יכולות שירה מיוחדות כל כך עד שכשהוא שר, "ציפורי השיר נודמות ומקשיבות" ושירתו יכולה אפילו לרפא אדם חולה, גבריאל צובר תהילה בזכות שירתו ומתכנן קרוא תיגר על המלך נפאריוס כדי שייבטל האיסור על המוזיקה. לארמונו של נפאריוס מגיעות שמועות אודות גבריאל ולכן הוא ומשפחתו מגיעים ל-Ravenskill כדי לראותו במו עיניהם כאשר הוא מופיע באמפי-תיאטרון המקומי, בזמן ההופעה גבריאל מבחין בפיית' ומתאהב בה, ולאחר ההופעה נמלט מהמקום ומסתתר. נפאריוס אינו מרוצה משירתו של גבריאל ומצהיר כי אם לא יסגיר את עצמו בתוך שלושה ימים העיירה Ravenskill תיחרב עד היסוד. אריס מתלבט האם לעזור לאחיו במאבקו משום שלפני מות אשתו החולה הוא הבטיח לה שישמור על בנם זאנדר הרחק מכל הקרבות והמלחמות, הנסיך דאריוס חוטף את זאנדר ומודיע לאריס שיהרוג אותו אם לא ישכנע את גבריאל להסגיר עצמו. גבריאל ופיית, נפגשים ומחליטים לשתף פעולה גם כדי להציל את זאנדר וגם כדי להתיר את האיסור על המוזיקה, לאחר כמה פגישות ביניהם, דאריוס שריגל אחריהם אל האמפי תיאטרון, מגיע עם זנדר השבוי ומיד מופיע שם גם אריס שהחליט להגן על אחיו ומאבקו למען החופש המוזיקלי. בין אריס ודאריוס פורץ קרב חרבות במהלכו הורג דאריוס את אריס אך גם פוגע בטעות באחותו פיית' ופוצע אותה אנושות, גבריאל המזועזע ממה שראה מכסה את אוזניו של זאנדר וזועק זעקה חזקה כל כך עד שהחרישה את דאריוס. גבריאל מנסה להשתמש בשירתו כדי להציל את פיית' אך מגלה כי איבד את קולו בזעקתו, כאשר היא עומדת לנשום את נשימתה האחרונה מגיעים תושבי Ravenskill בהמוניהם ומנחמים את גבריאל, גבריאל מצליח עם עזרתם לשוב ולשיר ומציל את חייה של פיית' . לאחר שהמלך נפאריוס מגלה על מה שקרה הוא מחליט לבטל את החוק שלו שאוסר את המוזיקה, גבריאל ופיית' מתחתנים, מגדלים את זאנדר כבנם ומוחלים לדאריוס על פשעיו. מותר שוב להאזין למוזיקה ולשיר, המלך נפאריוס מורה לכבות את ה"נומאקס" ולהרוס אותם וכל תושבי הממלכה חוגגים. ג'יימס לאברי - שירה ג'ון פטרוצ'י - גיטרה, הפקה, סיפור ג'ורדן רודס - קלידים ג'ון מיונג - גיטרה בס מייק מנג'יני - תופים, כלי הקשה מידע על האלבום The Astonishing באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Astonishing באתר AllMusic האלבום The Astonishing באתר Discogs
עט תלת-ממד

עט תלת-ממד הוא כלי שמשמש ליצירת דגמים (מודלים), חפצי בית ועוד. נכון לשנת 2016 קיימים יותר מ-70 דגמים של עטי תלת-ממד של חברות שונות ביניהן: Scribller ,3Doodler, TLAT. מבנהו וצורתו של העט התלת־ממדי אינם מזכירים עט רגיל. עט רגיל מורכב מגוף, מיכל דיו וראש בעוד שעט תלת-ממד מורכב כך: בחלקו העליון מצויים שני פתחים: האחד משמש לכניסת חשמל דרך מתאם מסוג USB או מתאם חשמלי רגיל. השני משמש לכניסת הדיו, העשוי מפלסטיק מיוחד. בהמשך, הוא מורכב מגוף עליו מצויים כפתורים ששולטים על מהירות הוצאת הדיו מהעט וכיוון הוצאת הדיו, שמיועד להוצאת הדיו מהראש או מפתח כניסת הדיו, במקרה שהוא "נתקע" שם. כמובן שהעט מורכב גם מלוח בקרה ששולט על כל פעולותיו, אך ישנו גם צינור פלסטיק דקיק, שייעודו הוא להעביר את הדיו לראש הדיו. בנוסף קיים ראש הדיו, שמטרתו לחמם את הדיו שמגיע אליו מהצינור, ולהוציא אותו. הטמפרטורה הממוצעת בה מותך הABS היא 235 מעלות צלזיוס, בעוד שהPLA מותך כבר ב-210 מעלות. ישנו גם המאוורר שנועד כדי לקרר את הרכיבים שמתחממים. כדי שלא ישרפו כדאי לעשות הפסקה כל כ-15 כדי לתת למאוורר ולראש הדיו "לנוח" מעבודתם. במתקדמים מהעטים התלת-ממדיים, ניתן למצוא מסך LCD המציג את הפעילויות שהעט מבצע: האם הדיו נתקע, הטמפרטורה או סוג הדיו שהמשתמש מזין לו. עט תלת-ממד יכול להכין חפצים אמיתיים, תלת-ממדיים שהנפוצים ביותר מביניהם הם מוצרי צריכה לטלפון הסלולרי, כמו רמקול או כיסוי המעוצבים לפי בחירת המשתמשים ועלות הייצור שלהם נמוכה. הדיו עשוי להיות מסוגים שונים: "ABS", שגם המדפסות התלת־ממדיות משתמשות בו, או סוג נוסף של דיו בעל אותן תכונות הנקרא "PLA" ‏(Polylactic acid). גם במדפסת תלת-ממדית וגם בעט הדיו מגיע בצורת חוטי פלסטיק צבעוניים.
אבה-אל הראשון

אבה־אל הָרִאשׁוֹן (באמורית בתעתיק אכדי: a-ba-AN, שחזור: ʾaba-ʾilu (אל הוא אב)‏, מופיע במחקר גם בשמות אַבָּא-אֵל ואַבָּאֵל; מלך בין השנים 1720-1750 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך הרביעי בשושלת ממלכת ימחד, שמרכזה היה בעיר חלב. הוא ירש את אביו עמורפיא הראשון. עמורפיא הראשון השאיר לאבה־אל הראשון ממלכה משגשגת. תקופת מלוכתו הייתה שקטה באופן יחסי. ימחד שמרה על יחסי מסחר תקינים עם בבל ואבה־אל שמר על מערכת יחסים טובה עם שמשו-אילונה, בנו ויורשו של עמורפיא (חמורבי) מלך בבל. בתקופת שלטונו מרד בו זיתרדו מושל אירידו, עיר ששכנה בין חרן וכרכמיש, שהמריד ערי מדינה נוספות במסופוטמיה העליונה. ירים-לים, אחיו של אבה־אל, היה המושל של האזור שהעיר אירידו, הייתה העיר הראשית בה. בעקבות כך נהרסה אירידו, וירים-לים פוצה על ידי קבלת המלוכה על אללח', ונוצר ענף נפרד של שושלת בית ימחד. המידע על הסיבות להקמתה של שושלת המלוכה באללח' נמצא על גבי לוח שהתגלה בחפירות הארכאולוגיות בעיר. המלוכה שניתנה לירים-לים הייתה תחת הריבונות של ימחד, והיא הותנתה בכך שירים-לים ויורשיו לא יבגדו בימחד. אבה־אל הראשון נשבע שהוא לא יפקיע את המלוכה באללח' מידי אחיו, ואם יעשה זאת הוא יהיה מקולל. בתמורה, גם אחיו ירים-לים נשבע שבועת נאמנות לאחיו, תוך שהוא מציין שאם הוא או מישהו מיורשיו יחתור תחת ימחד, או יגלה את סודותיו של אבה־אל הראשון למלך אחר, השלטון על אללח' יופקע מידיהם. חלק מהקללה כולל נוסח למפר הברית: ”מי יתן ואישתר תטביע ערוות אישה על ברכיו”. המשמעות של ברכיו הוא אברי מינו, והכוונה היא אולי שאישתר תהפוך את מפר הברית לאישה ממש, כלומר סריס. בתקופת שלטונו התחזקה השפעת התרבות החורית בימחד, ולפנתאון האלים של הממלכה נכנסו מספר אלים חוריים. בטקסט שנמצא באללח' מציין המלך אבה־אל הראשון שקיבל תמיכה מהאלה החורית חֶבַּת, תוך שהיא מופיעה כבת זוג של האל הדד, האל הראשי של חלב. אבה־אל הראשון כונה בכתובות "המלך הגדול", כינוי המצביע על מעמדה של ימחד בתקופתו. הוא מת בשנת 1720 לפנה"ס, וירש אותו בנו ירים-לים השני. Mary E. Buck, "Western Amorite Corpus", in: The Amorite Dynasty of Ugarit, Brill, 2020 p. 272 Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253 Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge,‏ 2006, עמ' 255 Canaan in the 2nd Millennium B.C.E. מאת נדב נאמן, הוצאת Eisenbrauns,‏ 2005, עמ' 285–286 מאיר מלול, חברה, משפט ומנהג בישראל בתקופת המקרא ובתרבויות המזרח הקדום, הוצאת בר-אילן, 2006, עמ' 51–52 The Cambridge Ancient History, מאת E. Sollberger, הוצאת Cambridge University Press, ‏1970, עמ' 41
מנואל גונסאלס

מנואל דל רפוחיו גונסאלס פלורס (בספרדית: Manuel del Refugio González Flores; ‏18 ביוני 1833 - 10 באפריל 1893) היה גנרל ופוליטיקאי מקסיקני, נשיא מקסיקו ה-31. גונסאלס נולד בעיר מטמורוס שבמדינת טמאוליפס ב-18 ביוני 1833. לפני כהונתו כנשיא המדינה מילא גונסאלס תפקידים חשובים, בעיקר צבאיים; הוא שירת כלוטננט במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ובמלחמת הרפורמה כגנרל בשירות המפלגה השמרנית. הוא החל לעסוק בפוליטיקה, תחילה המדינתית ואחר כך הארצית וכיהן במשרות רמות: מושל מיצ'ואקאן (1877) ומושל גואנחואטו (1885), ושר המלחמה והצי בשנים 1878–1879. כשנבחר גונסאלס בשנת 1880 לנשיאות מקסיקו, היה הראשון האדם הראשון מטמאוליפס שנבחר לנשיאות בקולות הבוחרים בבחירות דמוקרטיות. תושב אחר של המדינה, אמיליו פורטס חיל, היה לנשיא ביניים של המדינה ב-1928 לאחר רצח אלווארו אוברגון. לאחר פרישתו בתום קדנציה אחת מן הנשיאות, בשנת 1884, נבחר גונסאלס "פה אחד" לכהן שוב כמושל מדינת גואנחואטו, תפקיד אותו מילא עד פטירתו ב-10 באפריל 1893. מדיה וקבצים בנושא מנואל גונסאלס בוויקישיתוף הידיעה על מותו, במהדורה המודפסת של "הניו יורק טיימס", 11 באפריל 1893 מנואל גונסאלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
זהריר הילדברנדט

זהריר הילדברנדט (שם מדעי: Lamprotornis hildebrandti) הוא מין בסוג זהריר במשפחת הזרזיריים מסדרת ציפורי שיר המצוי באפריקה וקרוב משפחתו של הזרזיר ההדור. הוא קרוי על שם החוקר שגילה אותו ג'ונתן הילדברנדט (1847–1881). זרזיר זה מגיע לאורך 18 ס"מ ולמשקל 50–69 גרם. הם מקושטים בצבעים עזים כחולים הנוצרים מפיגמנטים מיוחדים בנוצות. הכנפיים בצבעי ברונזה ירוקים, החזה סגול, הבטן כתומה וביניהם פס גדול לבן. הראש כחול כהה עם עיניים אדומות ומקור שחור קטן. שני המינים דומים במראם אך הצעירים כהים יותר. הזרזירים חיים בסוואנה האפריקנית בעיקר בקניה וטנזניה ומצוי גם בחורשים, גדות נהר, ביצות ואזורי תת-מדבריים. הוא לא נפוץ ביותר אבל גם לא בסכנה וחי בלהקות קטנות. כמו שאר הזרזירים הוא מחפש חרקים כמו חגבים וחיפושיות וכן זחלים, בתוספת זרעים של צמחים ופירות. הם מלקטים את מזונם מהקרקע ולעיתים הולכים אחרי פרסתנים גדולים וחוטפים את החרקים הנחשפים מתחת לרגליהם. הוא מקנן על עצים פזורים בסוואנה כמו השיטה וכן בחורים טבעיים או שנעשו על ידי נקרים. לא ידוע על הרגלי הרבייה שלו, אך ידוע שהם מטילים 3–4 ביצים, ושני ההורים מטפלים בגוזלים. לעיתים הם סובלים מהיטפלות של קוקייה מצויצת. מדיה וקבצים בנושא זהריר הילדברנדט בוויקישיתוף זהריר הילדברנדט, באתר ITIS (באנגלית) זהריר הילדברנדט, באתר NCBI (באנגלית) זהריר הילדברנדט, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זהריר הילדברנדט, באתר GBIF (באנגלית) זהריר הילדברנדט באתר birdlife זהריר הילדברנדט באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האסטה

האסטה (בלטינית: Hasta) היא מילה בלטינית שמשמעותה "חנית", אם כי כיום המונח משמש בעיקר לתיאור סוג של חנית כבדה שהייתה בשימוש בצבא הרומי. חנית מסוג זה הייתה באורך שש וחצי רגליים (בערך 4 מטר) ושימשה בעיקר לדקירה. בקרב המאניפולוס הרומאי, הייתה חנית מסוג זה מקובלת בעיקר בקרב החיילים בטור השני של המאניפולוס, שכונו על שמה "האסטאטים". בהמשך החליפו ההאסטאטים את ההאסטה בכידון הטלה שנקרא פילום, וההאסטה שימשה רק את הקו האחרון - הטריאריים. כלי נשק בצבא הרומי
זרזיר בקר אדום-מקור

זרזיר בקר אדום-מקור (שם מדעי: Buphagus erythrorhynchus) הוא מין של ציפור אפריקנית החיה בסמוך לאנטילופות ויונקים גדולים איתם היא חיה בשותפות הדדית. היא קרובה לזרזירים ושייכת לסוג נפרד יחד עם זרזיר בקר צהוב מקור. מין זה מצוי בסוואנות שונות במזרחה של אפריקה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו עד לדרום סודאן ובדרום עד צפונה של דרום אפריקה. הם לא נפוצים בכל חלקי התפוצה שלהם. זרזיר הבקר הוא בעל ראש חום, מקור אדום וגדול הפונה כלפי מעלה ועיניים קטנות בעלות סימונים צהובים גדולים. הגוף אפור בהיר עם כנפיים חומות ואחוריים חיוורים. הרגליים שחורות וחזקות ובעלות 2 טפרים הפונים מטה כמו הנקרים. אורכו מגיע ל-20 ס"מ והוא מעופף בצלילות קצרות. הזרזירים חיים יחדיו בסוואנה על אנטילופות שונות, היפופוטם, קרנף, זברה, ג'ירפה ותאו אפריקני ועליהם מחפשים חרקים וטפילים קטנים מוצצי דם כמו אקריות. זרזיר יכול לאכול יותר מ-100 אקריות ביום או 12,000 זחלי חרקים ביום. למרות שהם עוזרים לפונדקאיהם וכן גם מתריעים על סכנה, הם מנקרים להם לעיתים בפצעים ישנים ושותים מהם דם באופן ישיר, מה שיכול לגרום לזיהומים לבעלים. הם גם מטילים את הביצים בקינים עשויי שיער שמגיע ממארחיהם. זרזירים על קודו משורטט זרזיר על זברה זרזירים על גב אימפלה זרזירים על היפופוטם מדיה וקבצים בנושא זרזיר בקר אדום-מקור בוויקישיתוף זרזיר בקר אדום-מקור, באתר ITIS (באנגלית) זרזיר בקר אדום-מקור, באתר NCBI (באנגלית) זרזיר בקר אדום-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרזיר בקר אדום-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרזיר בקר אדום-מקור, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) זרזיר בקר אדום-מקור, באתר GBIF (באנגלית) זרזיר בקר אדום מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זרזיר בקר צהוב-מקור

זרזיר בקר צהוב-מקור (שם מדעי: Buphagus africanus) הוא מין של ציפור אפריקנית החיה בסמוך לאנטילופות ויונקים גדולים איתם היא חיה בשותפות הדדית. הוא קרוב רחוק של הזרזירים אך הוא והמין זרזיר בקר אדום מקור שייכים למשפחה וסוג עצמאיים. זרזיר הבקר חי באפריקה שמדרום לסהרה מסנגל עד סודאן ומצוי ברחבי הסוואנות החמימות של אפריקה. אורך הזרזיר מגיע ל-20 ס"מ ובעל גוף חום כהה עם ראש חום כהה בעל מקור צהוב המופנה כלפי מעלה וקצוותיו אדומות. העיניים בעלות סימנים אומים והבטן חיוורת. הרגליים בעלות טפרים חזקים ומופנות אחורה. הזרזירים מצויים על גופם של אנטילופות שונות כמו הגנו, היפופוטם, קרנף, תאו אפריקני, ג'ירפה, זברה וחזיר יבלות ומחפש חרקים וטפילים קטנים על גופם. הם מנקים יעילים היכולים ביום אחד לחסל 100 קרציות ו-13,000 זחלי חרקים. הם ניזונים גם מחומרים מגוף המארח כמו שיער, שעוות אוזניים ובמקרה שלחיה יש פצע הם ינקרו את הפצע וישתו ממנה דם, בכך הם הופכים למזיקים מעט למארחיהם מאחר הפצע עלול להזדהם. הם גם משתמשים בשיער גופם של המארחים בשביל הקן שלהם בו הם מטילים עד 3 ביצים. בלילות הם נחים על גוף המארחים שלהם. זרזירים על קרנף להקת זרזירים על גוף של תאו זרזיר על רגל של תאו מדיה וקבצים בנושא זרזיר בקר צהוב-מקור בוויקישיתוף זרזיר בקר צהוב-מקור, באתר ITIS (באנגלית) זרזיר בקר צהוב-מקור, באתר NCBI (באנגלית) זרזיר בקר צהוב-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרזיר בקר צהוב-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרזיר בקר צהוב-מקור, באתר GBIF (באנגלית) זרזיר בקר צהוב מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זרזיר בקר

זרזיר בקר (שם מדעי: Buphagus) הוא סוג יחידי במשפחתו בסדרת ציפורי שיר החיים באפריקה שמדרום לסהרה. בסוג שני מינים דמויי זרזירים (Sturnidae), המבלים בערבות הסוואנה הפתוחות על גבי אנטילופות ויונקים גדולים אחרים, עמם הם מנהלים סימביוזה על ידי ניקויים מחרקים ומקרציות המשמשים להם כמזון. בעבר הם נחשבו לסוג של זרזירים אך עתה הם שייכים למשפחה נפרדת. בסוג שני מינים הדומים אחד לשני במראם אך שונים במקורם: זרזיר בקר צהוב-מקור (Buphagus africanus) - בעל מקור צהוב עם קצה אדום וכן כתמי עיניים צהובים זרזיר בקר אדום-מקור (Buphagus erythrorhynchus) - בעל מקור אדום עם כתמי עיניים אדומים. שני המינים חיים רק בסוואנות ומבלים על גוף מארחיהם עליהם הם ניזונים, נחים ואף משיגים את חומרי הקינון. הם לא רק עוזרים ליונקים אלא גם שותים מהם דם מתוך פצעים, מה שעלול לגרום לזיהומים. ואולם כמעט כל יונק צמחוני באפריקה משתמש בכישורי הניקיון שלהם, העוזרים להם להתנקות מחרקים. מדיה וקבצים בנושא זרזיר בקר בוויקישיתוף זרזיר בקר, באתר ITIS (באנגלית) זרזיר בקר, באתר NCBI (באנגלית) זרזיר בקר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרזיר בקר, באתר GBIF (באנגלית) זרזיר בקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקיירביישוב

סקיירביישוב (בפולנית: Skierbieszów) הוא כפר במחוז זמושץ' שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר ווליצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה. הכפר נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, עת השתייך לבישופים של חלם, ובמשך השנים התפתח לכדי יישוב עירוני. בשנת 1564 נמנו בכפר 409 תושבים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמאה ה-16. בשנת 1921 נמנו בכפר 106 יהודים. בנובמבר 1941, תחת הכיבוש הגרמני, רצחו הגרמנים 82 מיהודי הכפר. ב-14 במאי 1942 רצחו אנשי ס"ס את 14 היהודים האחרונים שעוד נותרו במקום. מדיה וקבצים בנושא סקיירביישוב בוויקישיתוף סקיירביישוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סקיירביישוב", באתר השטעטל הווירטואלי "סקיירביישוב", באתר JewishGen (באנגלית)