laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גרי וורד

ג'רלד "גרי" וורד (אנגלית: Gerald "Gerry" Ward;‏ 5 באוקטובר 1936 - 13 בינואר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדות הקישור. וורד נולד בשכונת סטפני שבלונדון, והצטרף לארסנל כשחקן נוער ב-1952, כשתוך זמן קצר זכה לקידום לקבוצה הבגירה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כקיצוני שמאלי במשחק הבית נגד האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953, כשהיה רק בן 16 שנים ו-321 ימים; במשך שנים רבות הוא היה בזכות כך השחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת, עד שנעקף על ידי ג'רמיין פנאנט וססק פברגאס, ובשנת 2008 נשבר שיאו כשחקן הליגה הצעיר ביותר של ארסנל על ידי ג'ק וילשר. מאחר שהופעתו של וילשר הייתה כמחליף, וורד נותר השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארסנל שפתח במשחק ליגה. בתקופה זו היה וורד משחקני נבחרות הנוער של אנגליה. וורד חתם על חוזה המקצוען שלו זמן קצר לאחר הופעת הבכורה, ועד לסיום עונת 1953/1954 השתתף בשני משחקים. עם זאת, בארבע השנים שלאחר מכן הוא לא שיחק כלל עבור ארסנל; חלק ניכר מהתקופה הוא שהה בשירות לאומי שמנע ממנו לשחק. הוא שוחרר מהשירות בפברואר 1957, ובעונת 1957/1958 זכה מחדש במקום בהרכב, שהפך למקום קבוע בעמדת הקיצוני השמאלי בעונת 1958/1959 שבה קבע שיא קריירה מקצוענית עם 34 הופעות בהרכב הפותח של ארסנל ואף זכה להשתתף במשחק של נבחרת התאחדות הכדורגל האנגלית. אולם, בין 1960 ל-1963 הוא השתתף רק בחלק מהמשחקים מאחר שהתחרה על המקום בהרכב עם טומי דוקרטי, ובשלוש עונות צבר רק 21 הופעות. מאידך, במהלך השנים שלו בארסנל השתתף במשחקים רבים במדי קבוצת המילואים של המועדון, וצבר לזכותו 158 הופעות במדיה. הוא עזב את ארסנל ביולי 1963 ועבר ללייטון אוריינט תמורת 8,000 לירות שטרלינג, בה שיחק עונה אחת שבמהלכה השתתף ב-44 משחקים והבקיע שני שערים. לאחר מכן עבר לשחק בכדורגל מחוץ לליגה, ושיחק למשך תקופה קצרה בקיימברידג' סיטי ובבארנט, אותה אימן למשך תקופה קצרה בין 1973 ל-1974. הוא הוחלף על ידי שחקן ארסנל לשעבר, גורדון פרי. לאחר מכן פרש כליל מכדורגל. טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 298), מיינסטרים, 2007 (ISBN 1-84596-232-X) גרי וורד, באתר FootballDatabase.eu
ריק וסטיב

ריק וסטיב (או: ריק וסטיב: זוג ההומואים המאושר ביותר בכל העולם; באנגלית: Rick & Steve: The Happiest Gay Couple in All the World) היא סיטקום אמריקאי-קנדי שנעשה באנימציית סטופ-מושן ואשר נוצרה על ידי ק' אלן ברוקה, שאף מביים אותה. הסדרה היא ספין אוף של סרט קצר של ברוקה משנת 1999, באותו השם, אשר שודר לראשונה ביולי 2007 בערוץ הטלוויזיה האמריקאי "לוגו", המיועד לקהילת הלהט"ב, ובחודש אוקטובר של אותה השנה בערוץ Teletoon הקנדי. ב-17 בספטמבר 2008 שודרה התוכנית לראשונה בערוץ "E4" הבריטי, ובינואר 2010 שודרה בערוץ "Virgin 17" הצרפתי. בתום שידורי העונה הראשונה הזמין ערוץ "לוגו" עונה שנייה, אשר עלתה לאוויר ב-1 בנובמבר 2008. במקור, האנימציה של ריק וסטיב התבססה על דמויות ואבני לגו. השימוש בלגו הופסק לאחר איום בתביעה משפטית, אולם עדיין - דמויות ואבני לגו, כמו גם אלו של פליימוביל, מהווים מקור השראה ליוצרי הסדרה. הסדרה מופקת על ידי אולפני Cuppa Coffee שבטורונטו. בינתיים לא קיימות תוכניות ליצירת עונה שלישית לסדרה. הסדרה עוקבת אחר חייהם של שלושה זוגות: ריק וסטיב צ'אק ואוון - זוג גברים, עם פער גילאים של 31 שנים ביניהם דנה וקירסטן - זוג לסביות שמחליטות ללדת ביחד תינוק, עם זרעו של ריק שלושת הזוגות חיים בשכונה להט"בית, בעיר הבדיונית West Lahunga Beach אשר בחוף המערבי, ונפגשים עם חבריהם ובני משפחותיהם. שם הסדרה - ריק וסטיב: זוג ההומואים המאושר ביותר בכל עולם - הוא שם אירוני. כמו לכל הזוגות בסדרה, גם לריק ולסטיב יש ריבים על נושאים הקשורים במערכת היחסים ביניהם. התוכנית בולטת בכך שהיא עושה שימוש רב בהומור המיועד למבוגרים בלבד, המבוסס על חוסר תקינות פוליטית, בדומה לסדרות כמו "סאות' פארק" ו-"איש משפחה". שערורייה התעוררה ב-2008, כאשר קרלו נרדלו, מנהל בכיר ברשת הטלוויזיה האיטלקית RAI, מתח ביקורת על התוכנית האמנותית של פסטיבל סרטי האנימציה "Cartoons on the Bay" אשר התקיים בסלרנו, וטען כי הכללת הסדרה ריק וסטיב בתוכה "אינה הולמת". אף על פי כן, הסדרה השתתפה בפסטיבל, וזכתה בפרס פולצ'ינלה עבור סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר של השנה. מלהקת הסדרה ג'יליאן אוניל זכתה בפרס מטעם Casting Society of America, בגין הישגים יוצאי דופן בליהוק - סדרת אנימציה טלוויזיונית לשנת 2008, על עבודה בסדרה. אתר האינטרנט הרשמי של ריק וסטיב (באנגלית) "ריק וסטיב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ריק וסטיב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ריק וסטיב", באתר Metacritic (באנגלית) "ריק וסטיב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריק וסטיב, קדימון הסרט באתר יוטיוב "Rick & Steve Do Outfest". לוגו. אורכב מ-המקור ב-2007-10-31. נבדק ב-2007-11-26.. Southern, Nathan. "Overview". The New York Times. נבדק ב-2007-11-26.. Finley, Adam. "Rick and Steve hit Logo in July". TV Squad. נבדק ב-2007-11-26.. "Logo Announces Full Slate of Gay Animation". The Advocate. 2 בנובמבר 2007. אורכב מ-המקור ב-2007-11-02. נבדק ב-2007-11-11. {{cite web}}: (עזרה) "Logo's Fall 2008 Gay TV Calendar". לוגו. "Boy Culture, Seattle, and the actors and models of LA". GayCities. נבדק ב-2007-11-29. Watercutter, Angela (21 ביוני 2007). "Lego My Gay-go". Blog.Wired.com. נבדק ב-2007-11-29. {{cite web}}: (עזרה) Dargis, Manhola (21 במאי 2006). "CalArts: The School With Antz in Its SquarePants". The New York Times. נבדק ב-2007-11-29. {{cite web}}: (עזרה) LogoTV Twitter account @LogoTV reply ""Rick & Steve": Animated gays and their lesbian friends", afterellen.com. "Cartoons on the Bay -- The Opera", Animation World, April 24, 2008. IMDb
לוס אנחלס

לוס אנחלס (בספרדית: Los Ángeles) היא עיר במחוז ביוביו בדרום-מרכז צ'ילה, בין הנהרות ביוביו ולאחה. בשנת 2002 התגוררו בה כ-166 אלף תושבים. העיר נוסדה ב-26 במאי 1739, בידי מושל צ'ילה חוסה מאנסו דה ולאסקו, בשם נואסטרה סניורה דה לוס אנחלס (Nuestra Señora de Los Ángeles; "גבירתנו של המלאכים"), כמצודה לשימוש הספרדים במלחמת האראוקו. ב-1748 היא הוכרזה כעיר, אך המשיכה להוות נקודה צבאית חשובה עבור הספרדים, בשל מיקומה מצפון לנהר ביוביו, ששימש כגבול בין הקפיטניה חנרל של צ'ילה לבין האזור שנותר בשליטת המפוצ'ה. לכיבוש אראוקניה בסוף המאה ה-19 הייתה השפעה גדולה על העיר, שהפכה מעיר ספר לעיר מרכזית יותר. בסביבותיה קמו יישובים נוספים וחוות, ובאזור התפתחה תעשיית עץ ותעשייה נלווית של רהיטים. כן מהווה העיר כיום מרכז לתוצרת החקלאית של סביבתה. מדיה וקבצים בנושא לוס אנחלס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוס אנחלס (בספרדית) לוס אנחלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צ'ילה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איאן גילן

איאן גילן (באנגלית: Ian Gillan; נולד ב-19 באוגוסט 1945) הוא זמר ופזמונאי אנגלי אשר נודע בעיקר כסולן להקת דיפ פרפל. גילן נולד וגדל בלונדון. בשנת 1962 הצטרף ללהקה בשם The Javelins בה היה חבר עד לשנת 1964, אז חבר ללהקת Wainwright's Gentlemen בה היה חבר כשנה. בשנת 1965 החל גילן להופיע עם להקת Episode Six אותה ייסד רוג'ר גלובר, אך הלהקה לא נחלה הצלחה מרובה. בשנת 1969, לאחר שראו אותו בהופעה, פנו אל גילן ריצ'י בלקמור וג'ון לורד בבקשה שייקח על עצמו את תפקיד הזמר בלהקת דיפ פרפל עם עזיבתו של רוד אוונס את הלהקה. הוא הצטרף ללהקה ועימו גם גלובר, לקראת הקלטת אלבום ההופעה Concerto for Group and Orchestra. במהלך שנותיו כסולן הלהקה, לקח גילן חלק גם בהקלטתם של מספר אלבומי אולפן, אשר החלו את הצלחתה הכלכלית של הלהקה. האלבום Deep Purple in Rock, היה לאלבומה הראשון של הלהקה אשר זוכה למעמד של אלבום זהב בארצות הברית, ולאלבום כסף בבריטניה. באותן השנים, השתתף גילן גם בהקלטות אלבום האולפן של ישו כוכב עליון, כשהוא משחק את תפקיד ישו. לקראת הפקת סרט הקולנוע הוצע לגילן לגלם את דמותו של ישו על המסך הרחב, אך הוא סירב מכיוון שהתפקיד דרש ממנו לבטל סיבוב הופעות מתוכנן עם הלהקה. בשנת 1973, לאחר הקלטת מספר אלבומי אולפן נוספים עם הלהקה, ולאור עימותים חוזרים ונשנים בין גילן לבלקמור, החליט גילן לעזוב את דיפ פרפל, ובמקומו הובא דייוויד קוברדייל. לאחר כשנתיים בהן לא עסק במוזיקה, חזר גילן וייסד הרכב חדש בשם Ian Gillan Band. הלהקה ניגנה מוזיקת ג'אז-פיוז'ן אך לא נחלה הצלחה. בשנת 1978 פירק גילן את הלהקה והקים יחד עם הקלידן קולין טאונס להקה נוספת על שמו - Gillan, אשר נטתה לכיוון ההארד רוק. הלהקה פעלה עד שנת 1982, והתפרקה לאחר פגיעה במיתרי הקול של גילן, אשר אילצה אותו לפרוש ולנוח. בשנת 1983 חבר גילן ללהקת בלאק סבאת' לאחר פרישתו של רוני ג'יימס דיו. הוא הקליט עם ההרכב אלבום בודד, Born Again, בטרם עזב לטובת איחוד עם דיפ פרפל. בתחילת 1984 חזר גילן להרכבה של דיפ פרפל, ובאוגוסט אותה השנה הוציא עימה את האלבום Perfect Strangers אשר הפך להצלחה. גילן פוטר מהלהקה בשנת 1989 והוחלף על ידי סולן להקת ריינבו לשעבר, ג'ו לין טרנר, אך שב להרכב בשנת 1992 לאור הפצרותיהם של לורד ואיאן פייס שרצו בשובו לקראת חגיגות ה-25 שנים להקמת הלהקה. מדיה וקבצים בנושא איאן גילן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איאן גילן איאן גילן, ברשת החברתית פייסבוק איאן גילן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איאן גילן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איאן גילן, באתר ספוטיפיי איאן גילן, באתר Last.fm (באנגלית) איאן גילן, באתר AllMusic (באנגלית) איאן גילן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איאן גילן, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) איאן גילן, באתר דיזר איאן גילן, באתר Discogs (באנגלית) איאן גילן, באתר Songkick (באנגלית) איאן גילן, באתר SecondHandSongs איאן גילן, באתר בילבורד (באנגלית) ריאיון עם גילן באתר knac.com גיא בניוביץ', המבוגר האחראי של הרוק, באתר ynet, 16 במרץ 2007
ברייטון

ברייטון (באנגלית: Brighton, ‏האזנה‏Ⓘ‏), הממוקמת בחופו הדרומי של מחוז סאסקס, בדרום-מזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת, היא אחת מערי הקיט הגדולות והמפורסמות בבריטניה. יחד עם שכנתה הוב (Hove), ברייטון מהווה רשות מוניציפלית אחת, אף שהאווירה הססגונית השוררת בברייטון עומדת בניגוד ישיר לשכנתה הניחנת בטבע שקט ומעודן יותר. שתי העיירות סופחו למועצה אזורית אחת בשנת 1997, ובשנת 2000 הוענק לה מעמד של עיר: ברייטון והוב. בשנת 2001 מנתה העיר 247,817 תושבים. ראיות מוצקות לקיומו של יישוב אנושי באזור בו שוכנת היום ברייטון קיימות עוד משנת 2000 לפני הספירה. הרומאים, שקיימו מפעלי בנייה בכל מחוז סאסקס, לא התעלמו מהאזור וישנן עדויות לקיומה של היאחזות רומאית צבאית מהמאה השנייה לספירה. בכתבים הסקסונים, מוזכר היישוב לראשונה בתור ‘Beorhthelmes tūn’ (החווה של באורט-הלם), ואילו במאה ה-11 נודע בתור Bristemestune. במאות הבאות נותר היישוב בגדר כפר דייגים קטן. בשנת 1514 נשרף הכפר, ששמו היה אז בריית'למסטון (Brighthelmstone), על ידי הצרפתים בעיצומה של המלחמה שפרצה בעקבות הסכם וסטמיניסטר (1511). תושבי הכפר ביקשו את עזרתו של המלך האנגלי; חלק מהעזרה הזו כללה מפה מפורטת של האזור, ששורטטה בשנת 1545. המפה מוצגת במוזיאון הוב. שינוי במעמד הכפר אירע במחצית המאה ה-18, עם פרסום מחקרו של ד"ר ריצ'רד ראסל (1753) בדבר התועלת הרפואית שיש ברחצה במי ים. הוא קבע את ביתו בברייטון ובעקבותיו נהרו עשירים ועניים מכל רחבי הממלכה לחוף הדרומי המפורסם. בעשורים הבאים חלה תנופת בנייה אדירה באזור, וכפר הדייגים הקטן הפך לברייטון, עיירת קיט אופנתית. עידוד נוסף לצמיחתה של העיר אירע בשנת 1786 כאשר יורש העצר הצעיר, שהפך לג'ורג' הרביעי מלך אנגליה, שכר חווה בברייטון כדי להתחמק מהחיים הציבוריים. חלק ניכר מזמן הפנאי שלו בילה בעיירה ואף הקים בה ביתן מלכותי מהודר, המהווה את סימן ההיכר המפורסם ביותר של העיר. האזור בו ישב בעבר כפר הדייגים ידוע היום בשם "ליינס" (על שם "ליין", שמה של יחידת מידה אנגלו-סקסונית עתיקה) - אוסף סמטאות צרות מלא בחנויות עתיקות, פאבים ומסעדות. שתי אוניברסיטאות פועלות בעיר: אוניברסיטת סאסקס ואוניברסיטת ברייטון. בעיר פועלות כחמישים כנסיות. בעיר ישנה קהילה הומו-לסבית גדולה (בעיקר באזור קמפטאון) וכן סצנת בילויים ומוזיקה. יש המכנים את העיר "לונדון שעל הים" נוכח האווירה הססגונית האופפת אותה כמו גם טבעה הקוסמופוליטי ומספרם הרב של מבקרים מלונדון. ככלל, טבעה וקצבה של העיר שונים מהותית מאזורים אחרים באנגליה. בעונות הקיץ, אלפי סטודנטים מכל רחבי אירופה מגיעים לברייטון כדי לשפר את שליטתם בשפה האנגלית[דרוש מקור]. העיר נחשבת למעוז השמאל האקטיביסטי של אנגליה ומשמשת מרכז לתנועות שונות לשינוי חברתי וסביבתי. לברייטון נציגה אחת בליגת הכדורגל האנגלית: ברייטון אנד הוב אלביון, המשחקת בפרמייר ליג. ב-1984 התרחש בעיר הפיגוע במלון גרנד, ניסיון התנקשות בחיי ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר. מסביב לערים ברייטון והוב וגם מעט בתחומן קיימים שטחים חקלאיים רבים אשר תורמים לנוף הפסטוראלי של עיר הנופש. כמו כן, בברייטון יש חוף נודיסטים מפורסם. אתר האינטרנט הרשמי של ברייטון סטיב אלן, ‏מסעותיי עם שלי: טיול לברייטון, באתר GoTravel מאיה אילני, יומני חוף ברייטון: עיירת הנופש הכי יפה בבריטניה, באתר הארץ, 24 בפברואר 2019 ברייטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברייטון (אנגליה), דף שער בספרייה הלאומית
1418

שנת 1418 היא השנה ה-18 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ספטמבר – תחילת המצור הבריטי על רואן מירצ'ה הזקן, שליט ולאכיה נפטר ויורש אותו מיכאיל הראשון, שליט ולאכיה 19 במאי – לכידת העיר פריז על ידי ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה פטר השני, דוכס ברטאן (נפטר ב-1457) 31 בינואר – מירצ'ה הזקן, שליט ולאכיה (נולד ב-1355) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1418‎ נפטרים ב-1418‎ מדיה וקבצים בנושא 1418 בוויקישיתוף
פסקטריאניזם

פסקטריאניזם (באנגלית: Pescetarianism; מכונה בעברית גם צמחודג) הוא אורח חיים תזונתי הכולל דגים ומאכלי ים אך לא בשר של בעלי חיים יבשתיים. בנוסף לדגים, מאכלי ים ורכיכות, התזונה הפסקטריאנית כוללת גם ירקות, פירות, אגוזים, פיצוחים, דגנים, קטניות, ובמקרים מסוימים גם ביצים ומוצרי חלב. עם זאת, יש פסקטריאנים שנמנעים מאכילת ביצים ומוצרי חלב, בהיותם תוצרים של בעלי-חיים יבשתיים. פסקטריאניזם הוא תחדיש שנוצר בארצות הברית בשנות התשעים של המאה העשרים, מהלחם של המילה האיטלקית "Pesce" (דג), עם המילה האנגלית "Vegetarian" (צמחוני). בעברית מוכרים כינויים מקבילים, כמו התואר "צמחודג" שהיא הלחם של המילים "צמחוני" ו"דג", התואר "פישיונר" (סלנג) והתואר "פישחוני" שהיא הלחם של המילים "פיש" (דג, באנגלית) ו"צמחוני". צמחונות טבעונות טבעונאות פירותנות תחליף בשר אתר בעל מידע רב על פסקטריאניזם מקור ואטימולוגיה של pescatarian במילון ובסטר רוביק רוזנטל‏, יש סרטון בן של זונה, באתר "הזירה הלשונית", 13 באפריל 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שארל אלבר גובאט

שארל אלבר גובאט (באנגלית: Charles Albert Gobat; ‏21 במאי 1843 – 16 במרץ 1914) היה עורך דין ומדינאי שווייצרי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1902, במשותף עם השווייצרי אלי דוקומון. גובאט נולד בעיר טרמלה בשווייץ, בן לכומר פרוטסטנטי ואחיינו של סמואל גובאט, מיסיונר אשר שימש כבישוף של ירושלים. בצעירותו זכה גובאט לחינוך נרחב ולמד בין השאר באוניברסיטאות של בזל, פריז וברן. לאחר שהשלים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת היידלברג ב-1867, עסק גובאט בעריכת דין בברן וכמו כן שימש כמרצה למשפטים. משרדו של גובאט הפך במהרה לאחד המובילים במדינה וההכרה לה זכה הובילה אותו לפתח קריירה פוליטית. ב-1882 מונה למפקח על החינוך בקנטון ברן ובתפקידו זה יישם מספר רפורמות חשובות. ב-1890 נבחר לשמש חבר במועצה הלאומית של שווייץ והחל להיות מעורב בארגונים בינלאומיים לקידום השלום. ב-1891 גובאט מונה למזכיר הכללי של 'לשכת השלום הבינלאומית בשווייץ' (בצרפתית: Bureau international de la paix) וב-1902 זכה בפרס נובל לשלום במשותף עם מנהל הארגון, אלי דוקומון. לאחר מותו של דוקומון, ב-1906, לקח גובאט על עצמו את ניהול הלשכה, שזכתה בפרס נובל לשלום ב-1910. מדיה וקבצים בנושא שארל אלבר גובאט בוויקישיתוף שארל אלבר גובאט, באתר פרס נובל (באנגלית) שארל אלבר גובאט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שארל אלבר גובאט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מרוץ שליחים

מרוץ שליחים הוא מקצוע ספורט בענף האתלטיקה, בו משתתפים ארבעה רצים, המעבירים מקל מאחד לשני עד סוף המסלול. במרוץ שליחים משתתפים ארבעה רצים, כשכל אחד מהם רץ רבע מהמסלול. הרץ מחזיק מקל, אותו עליו להעביר לרץ הבא בסיום הקטע אותו הוא צריך לעבור. העברת המקל נעשית בתחום מסוים בתוך המסלול. העברה מחוץ לתחום פוסלת את הקבוצה. במקרה שהמקל נופל מידי אחד הרצים הוא רשאי להרימו ולהמשיך במרוץ, אך הקבוצה מאבדת זמן רב. בתחרויות בין-לאומיות כל ארבעת הרצים הם מאותה המדינה. מקורם של מרוצי השליחים בדרך העברת המסרים בין מדינות בעת העתיקה, שנעשתה על ידי שליח. במשחקים האולימפיים שהתקיימו ביוון בעת העתיקה, מ-776 לפני הספירה עד 393 לספירה, לא נהגו להתחרות במרוץ השליחים, אולם מרוץ השליחים היווה חלק בלתי נפרד מההכנה למשחקים. המשחקים האולימפיים נערכו בחודש אוגוסט, ושלושה חודשים לפני עריכת המשחקים עברו שליחים-מודיעים בכל רחבי יוון ובישרו על האירוע, כדי שיבואו אנשים רבים לצפות ולהשתתף. בתקופה המודרנית, מרוצי השליחים הוכרו כמקצוע ספורט פורמלי רק בתחילת המאה ה-20. מרוצי שליחים לגברים באולימפיאדת סטוקהולם (1912), ומרוצי שליחים לנשים באולימפיאדת אמסטרדם (1928). בתחרויות אתלטיקה מקובלים מספר מרוצי שליחים: למרחק של 400 מטר, כאשר על כל אצן לעבור 100 מטר (100×4). שיא העולם לגברים עומד על 36.84 שניות (נקבע על ידי נבחרת ג'מייקה, אולימפיאדת לונדון, 2012) שיא העולם לנשים עומד על 40.82 שניות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, אולימפיאדת לונדון, 2012) למרחק של 1,600 מטר, כאשר על כל אצן לעבור 400 מטר (400×4). שיא העולם לגברים עומד על 2:54.29 דקות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, שטוטגרט, גרמניה, 1993) שיא העולם לנשים עומד על 3:15.17 דקות (נקבע על ידי נבחרת ברית המועצות, סיאול, קוריאה הדרומית, 1988) החל מ-2019, נבחרת מעורבת (נשים וגברים) למרחק של 1,600 מטר, כאשר על כל אצן/אצנית לעבור 400 מטר (400×4). * שיא העולם לקבוצה מעורבת עומד על 3:08.80 דקות (נקבע על ידי נבחרת ארצות הברית, בודפשט, הונגריה, 2023) בישראל מתקיימים מספר מרוצי שליחים שנתיים: מרוץ הר לעמק למרחק של כ-200 ק"מ שמתקיים בגליל התחתון ועד עמק יזרעאל מאז שנת 2009 מרוץ תנ"ך-תש"ח למרחק של כ-200 ק"מ שמתקיים במטה יהודה מאז שנת 2013 מרוץ שליחים היתולי של הפועל תל אביב, מרץ 1938, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים מרוץ שליחים – מרוץ באר שבע – ג'וליס לחיילי צה"ל. יומני כרמל, אוקטובר 1949 (התחלה 2:37) מרוץ השליחים בגליל, 1954, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים מרוץ שליחים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אליפות העולם באתלטיקה: שיא עולם לנבחרת השליחים המעורבת של ארה"ב, באתר ynet, 19 באוגוסט 2023
רט

האם התכוונתם ל... רט – אחד מאיי ניו יורק אבי רט – איש חינוך ותקשורת ישראלי, אביו של משה רט אנדריאס רט – נוירולוג אמריקני תסמונת רט – הפרעה רב תחומית בכישורים קוגניטיביים ואורתופדיים, שגילה הנירולוג אנדריאס רט ארי רט – עיתונאי ישראלי משה רט – רב פילוסוף וסופר ישראלי, בנו של אבי רט רוט רות (פירושונים)
המוסד לחוק בין-לאומי

המוסד לחוק הבין-לאומי (בצרפתית: Institut de droit international) הוא ארגון בין־לאומי שנוסד בעיר הבלגית גנט בשנת 1873 ומקום מושבו בז'נבה שבשווייץ. המוסד מוקדש למחקר ופיתוח של המשפט הבין־לאומי והוא נחשב בדרך כלל לאקדמיה העולמית הסמכותית ביותר למשפט בין־לאומי. המוסד הוא גוף פרטי המורכב משותפים, חברים וחברי כבוד והחברים בו הם עורכי דין מובילים בתחום מכל רחבי העולם. הארגון נוסד על ידי תשעה משפטנים ידועים ובהם גוסטב מויניה משווייץ, הבלגי גוסטב רולה-ז'אוקמה ויוהאן קספר בלונצ'לי. בשנת 1904 זכה המוסד בפרס נובל לשלום על מאמציו לנסח את העקרונות הכלליים של החוק הבין־לאומי והיה הארגון הראשון שזכה בפרס זה (עד אז זכו בו רק אנשים פרטיים). מוטו המוסד הוא "צדק ושלום". איגוד המשפט הבין־לאומי מדיה וקבצים בנושא המוסד לחוק בין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוסד לחוק בין-לאומי (באנגלית ובצרפתית) המוסד לחוק בין-לאומי, באתר פרס נובל (באנגלית) המוסד לחוק בין-לאומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקוט פולי

סקוט קלרמן פולי (באנגלית: Scott Kellerman Foley; נולד ב-15 ביולי 1972) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, הידוע בין היתר מתפקידו בתור נואל קריין בסדרת הדרמה "פליסיטי" (1998–2002), ולאחר מכן בתור בוב בראון בסדרת הפעולה "היחידה" (2006–2009) ובשל הופעתו בתור ג'ייק באלארד במותחן הפוליטי "סקנדל" (2013–2018). הוא גם מוכר מתפקידיו בסרטים "צעקה 3" (2000) ו"מתחת לפני המים" (אנ') (2002), ומשלל תפקידים נוספים בסדרות טלוויזיה כמו "סקראבס" (2002–2009), "האנטומיה של גריי" (2010–2012), "דם אמיתי" (2011–2012) ו"ויסקי קוואליר" (2019). פולי נולד ב-15 ביולי 1972 בקנזס סיטי, קנזס, הבכור מתוך שלושה בנים של קונסטנס ויו פולי. אביו היה בנקאי בינלאומי, והמשפחה התגוררה ביפן ובאוסטרליה במהלך ילדותו. המשפחה התיישבה בסנט לואיס, מיזורי כשסקוט היה בן 15; אמו נפטרה מסרטן השחלה באותה שנה. פולי למד בתיכון לאדו הורטון ווטקינס (אנ') לפני שסיים את לימודיו בתיכון קלייטון (אנ') השוכנת בעיר קלייטון (אנ'), מיזורי. מגיל צעיר ידע שהוא רוצה לעסוק במשחק, ולאחר התיכון עבר ללוס אנג'לס על מנת להגשים את חלומו. בהתחלה עבד בעסקי הביטוח ולאחר מכן בעסקי המסעדנות, תוך כדי שהוא לומד משחק וניגש לאודישנים שונים. בשנת 1997 קיבל פולי תפקיד אורח בסדרת הלהיט "דוסון קריק" בתור ספורטאי שהתחרה בדוסון על ליבה של ג'ן. קצת לאחר מכן קיבל פולי את תפקידו המשמעותי הראשון, נואל קריין, בדרמת הנעורים המצליחה "פליסיטי". פולי שיחק בתפקיד נואל במשך כל ארבע העונות של "פליסיטי", משנת 1998 ועד שנת 2002. ב-1999 התארח בסיטקום "זואי, דנקן, ג'ק וג'יין" של רשת The WB למשך שני פרקים. בשנת 2000 השתתף בסרט האימה "צעקה 3", בתפקיד רומן ברידג'ר, שמתגלה כנבל רוצח המרכזי בסרט זה לקראת סופו. בין 2009 ל-2010 השתתף בתפקידי אורח בסדרה "קוגר טאון" שם חזר לעבוד עם קורטני קוקס, אחרי שהשניים עבדו יחד על הסט של "צעקה 3", ובאותה שנה לוהק לשחק במותחן הפוליטי "סקנדל" יחד עם השחקנית קרי וושינגטון בתור ג'ייק באלארד, ואחר כך עם השחקן איאן גומז איתו עבד 4 שנים על הסט של "פליסיטי". בשנים 2010–2012 הוא גילם את דמותו של הנרי ברטון, מושא אהבתה של ד"ר טדי אלטמן בדרמה הרפואית המצליחה "האנטומיה של גריי" ברשת ABC. בשנת 2013 שיחק בסיטקום "משחקי גודווין" ברשת FOX, מבית היוצרים של איך פגשתי את אמא. בשנת 2017 שיחק בסרט הקומדיה "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס. בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה האמריקאית "וויסקי קוואליר" בתפקיד סוכן FBI. ב-19 באוקטובר 2000, פולי התחתן עם השחקנית ג'ניפר גארנר, לאחר שהכירו בצילומי הסדרה "פליסיטי" בשנת 1998. פולי וגארנר נפרדו במרץ 2003 וגארנר הגישה בקשה לגירושין חודשיים לאחר מכן, שנכנסו לתוקף ב-30 במרץ 2004. בשנת 2006 סקוט התארס לשחקנית האמריקאית ילידת פולין מריקה דומינצ'יק (אנ'), וביוני 2007, השניים נישאו בטקס פרטי בהוואי. יש להם שלושה ילדים: בת, מלינה (ילידת נובמבר 2009) והבנים, קלר (יליד אפריל 2012) וקונרד (יליד 13 בנובמבר 2014). דרך נישואיו, גיסתו היא השחקנית דגמרה דומינצ'יק (אנ'), הנשואה לשחקן פטריק ווילסון. מדיה וקבצים בנושא סקוט פולי בוויקישיתוף סקוט פולי, ברשת החברתית פייסבוק סקוט פולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סקוט פולי, ברשת החברתית אינסטגרם סקוט פולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סקוט פולי, באתר AllMovie (באנגלית) סקוט פולי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סקוט פולי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
דינמו סאסארי

דינמו באסקט סאסארי (באיטלקית: Dinamo Basket Sassari) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר סאסארי שבאי סרדיניה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל ובליגת האלופות. הקבוצה נוסדה ב-1960 על ידי סטודנטים מקומיים מ"תיכון אזוני", ושיחקה שנים רבות בליגות הנמוכות. בסיום עונת 2002/03 העפילה לליגה דואה (הליגה השנייה). ובסיום עונת 2009/10 העפילה לליגת העל (סרייה א'). בעונתה הראשונה בליגת העל, 2010/2011, סיימה במקום השישי והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לאולימפיה מילאנו. בעונתה השנייה (2011/2012) סיימה במקום הרביעי ונעצרה בחצי גמר הפלייאוף על ידי מונטפסקי סיינה. בעונת 2012/2013 ערכה הקבוצה את הופעות הבכורה שלה באירופה, כשהשתתפה לראשונה ביורוקאפ. בעונת 2013/2014 זכתה לראשונה בתולדתיה בגביע האיטלקי בכדורסל לאחר ניצחון 73–80 על מונטפסקי סיינה, ובעונת 2014/2015 זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות ובאליפות לראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה בסדרת הטוב מ-7 את פלקנסטרו רג'אנה. בעונה זו השתתפה הקבוצה לראשונה ביורוליג, אך הודחה בשלב הבתים הראשון של עונת 2014/2015. הקבוצה ירדה ליורוקאפ, אך הודחה גם בו בשלב 32 האחרונות. ב-2017 הגיעה סאסארי לגמר הגביע האיטלקי, אך הפסידה לאולימפיה מילאנו. הקבוצה גם ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגת האלופות בכדורסל ב-2016/2017, אך הודחה ברבע הגמר על ידי מונקו. בעונת 2018/2019 עלתה הקבוצה דרך המוקדמות ליורופקאפ, בו הגיעה לגמר וזכתה לאחר ניצחון על ס.אוליבר וירצבורג. ב-2019 עלתה הקבוצה לגמר הליגה בפעם השנייה, אך הפסידה לרייר ונציה 3–4 בסדרה. משחקיה הביתיים של הקבוצה נערכים בארמון הספורט רוברטה סראדימיאני (Palasport Roberta Serradimigni) בסאסארי, המכיל 5,000 מקומות ישיבה. בעקבות הסכמי חסות, שונה שם הקבוצה מספר פעמים: בנק פופולרה (1989–1990) בנקו די סרדיניה (1992–2005) דינמו (2005–2006) בנקו דה סרדיניה (2006–2010) דינמו סאסארי פורד (2010–2011) בנקו דה סרדיניה (2011-) ערך מורחב – קטגוריה: כדורסלני דינמו סאסארי ארצות הבריתישראל ג'ו אלכסנדר סרביהישראל רדיסאב צ'ורצ'יץ' ארצות הברית ג'רום דייסון ארצות הברית ג'סטין טילמן איטליה אקילה פולונארה ארצות הברית ליוואי רנדולף ארצות הברית טיירוס מגי הליגה האיטלקית (1): זכייה: 2015 גמר: 2019 הגביע האיטלקי (2): זכייה: 2014, 2015 גמר: 2017 הסופרקאפ האיטלקי (2) זכייה: 2014, 2019 יורופקאפ (1): זכייה: 2019 מדיה וקבצים בנושא דינמו סאסארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דינמו סאסארי דינמו סאסארי, ברשת החברתית פייסבוק דינמו סאסארי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינמו סאסארי, ברשת החברתית אינסטגרם דינמו סאסארי, סרטונים בערוץ היוטיוב
צומת התשבי

צומת התשבי הוא צומת מרכזי במערב עמק יזרעאל המחבר בין כביש 66 וכביש 722. הצומת ממוקם צפונית ליקנעם עילית. הצומת מקשר בין מרכז ודרום ישראל לעמק יזרעאל, אזור הכנרת וצפון ישראל. הצומת נקרא על-שם אליהו הנביא, הנקרא גם אליהו התשבי, מכיוון שהוא סמוך לאתר בו על-פי ספר מלכים א' שבתנ"ך, אירעה ההתמודדות של אליהו הנביא מול נביאי הבעל. בסמוך לצומת ממוקמת תחנת הרכבת יקנעם-כפר יהושע, אחת מתחנות מסילת העמק. בצומת מתוכנן מחלף עתידי שנועד לפתור חלק מהפקקים ולאפשר תנועה נוחה גם בכביש החינמי. מחלף תל קשיש - מחלף הממוקם מצפון לצומת התשבי צומת השומרים - צומת הממוקם ממזרח לצומת התשבי ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.