יום המתים

יום המתים (בספרדית: El Día de los Muertos, או Día de Muertos; באנגלית: The Day Of The Dead) הוא חג מקסיקני השייך לחגיגות הקתוליות המוקדשות לזכרם של אבות המשפחה שהלכו לעולמם. החג נחוג ביום הראשון והשני של חודש נובמבר, באותו מועד בו חלים יום כל הקדושים ולאחריו יום כל הנשמות של הכנסייה הנוצרית קתולית. החג נחוג בעיקר במקסיקו, באזורים בהם קיימת מיעוט משמעותי של מקסיקנים כגון ארצות הברית, או היספני כמו בפיליפינים. כמו כן נחגג גם במדינות אחרות במרכז אמריקה, בדרום אמריקה ובאיים הקאריביים שביניהם; כגון בארגנטינה ובשאר אמריקה הספרדית; וכן בברזיל ובשאר אמריקה הלטינית). בחג זה נהוג לבקר בבתי הקברות ובכנסיות, ולהביא נרות ופרחים לקברי אבות המשפחה. על אף נושא החג, אין זה מועד עגום, והוא נחוג באווירה של שמחה וקרנבל (אווירה הדומה לזאת של ליל כל הקדושים האמריקני). בשנת 2008 הכיר ארגון אונסק"ו בחג יום המתים כמורשת תרבותית בלתי מוחשית. מקורו של חג זה בחגיגות של התושבים המקוריים של יבשת אמריקה - התרבות האצטקית, תרבות המאיה, הפורפרצ'ה, הנאהואל והטוטונאק. בתרבות האצטקית היה קשור החג למחזוריות בטבע, ולכן היה מקושר למחזוריות החקלאית של זריעה וקציר (כאשר הקציר מסמל סיום מחזור חקלאי ומוות). בשל כך הוא נחוג בתחילת אוגוסט, זמן הבשלת התירס ואיסופו, במשך כל תקופת הקציר. החג נחשב לחגה של האלה מיקטקאקיוואדל, "אלת המתים", ובמהלכו נערכו טקסים עבור נשמות הקרובים המתים. עם כיבוש מקסיקו על ידי הקונקיסטאדורים הספרדים במאה ה-15 פעלו המיסיונרים הנוצריים למגר את החג הפגני, ועשו זאת באמצעות דחיית החג ואיחודו עם החג הקתולי, יום כל הקדושים, שנערך ביום הראשון של חודש נובמבר. החג גם קוצר לשלושה ימים וכך ניתק הקשר בינו לבין המחזור החקלאי. ההכנות לקראת החג מתבצעות במהלך השנה וכוללות איסוף מתנות אשר יוענקו למתים במהלך החג. בתחילת החג, נוהגת המשפחה לעלות לקברי אבותיה, לנקותם ולשים עליהם פרחים ונרות. משפחות עשירות נוהגות להקים בביתם מזבח לכבוד האבות ולהניח עליו או על הקברים את מנחות ה-"ofrendas". הפרחים הם בעיקר פרחי ציפורני חתול (המכונים בספרדית: Flor de Muerto - פרחי המוות), שלפי האמונה קוראים אליהם את רוחות המתים, וכן בקבוקי טקילה. על קברי ילדים נהוג להניח צעצועים וממתקים. במדינות אמריקה הלטינית מתחפשים הילדים בחלוק לבן ומסיכה לבנה עם ציור גולגולת, ובחלקן עושים תהלוכות בתחפושת זו. יש המאמינים שהרוחות אוכלות את האוכל המוגש להם, וכל האוכל את המאכלים לאחר מכן יישאר רעב ולא ישבע. בגואטמלה מקובלת ביום המתים ארוחה משפחתית חגיגית, שהמאכל המסורתי המרכזי בה הוא פִיאָמְבְּרֶה, מעין סלט צבעוני וגדוש מרכיבים שונים: מינים רבים של בשר ונקניק, ירקות, גבינות, חמוצים ועוד. בפיליפינים נקרא החג Araw ng mga Patay ("יום המתים"), ונחשב לאחד החגים החשובים ביותר בשנה. החג מהווה רקע למפגשים משפחתיים יותר מאשר יום של חגיגות. במהלך החג מנקים את קברי בני המשפחה, צובעים אותם מחדש ומניחים עליהם נרות ופרחים. מאחר שנהוג לבלות זמן עם בני המשפחה, נוהגים בחג זה המשפחות לישון באוהלים משפחתיים בבתי הקברות על מנת להיות יחד, הן בני המשפחה המתים והן בני המשפחה החיים. ספרו של מלקולם לאורי משנת 1947 - "תחת הר הגעש" מתרחש במהלך יום המתים בעיר הדמיונית קורנאבקה. ספרה של ברברה המלי משנת 2003 - "ימי המתים" מתרחש בחגיגת יום המתים בשנת 1835. בסדרה "בבילון 5" בפרק משנת 1998 - "יום המתים" מתואר חג של חייזרים הדומה לחג המקסיקני, אולם בצורה יותר מוחשית - רוחות המתים אכן חוזרים לתחנת החלל, בזכות טקס של כוהני אותה דת חייזרית. בסדרה האמריקאית "מרי הורגת אנשים" עונה שנייה. מוזכר חג זה כחג עבור הנצחת המתים, לא להסתיר ולא להתבייש במוות, לחגוג אותו ולראותו כחלק מהחיים עצמם. בנוסף מוצגת בובה מעוצבת בסגנון התרבות והאירוע כמזכרת מהחג במקסיקו. בטלנובלה "הסוד של לאורה" (או culpable de este amor) (ארגנטינה, 2004) מוזכר יום המתים כיום שבו תנסה כת מסתורית להשתלט על תושבי כל העולם ולהפוך אותם לרובוטים שיצייתו לה ולמנהיג שלה המכונה "הנבחר" (el elejido). כאשר מגיע יום המתים בטלנובלה (הפרק האחרון) נלחמת המשטרה בליווי גיבורי הטלנובלה המייצגים את הטוב בחברי הכת המסתורית המייצגים את הרוע, הכת מובסת ותוכנית ההשתלטות על העולם מנוצחת. בטלנובלה "סוי לונה" שסימון מספר לאמבר ואמבר עושה יום המתים בגם אנד רולר. יום המתים מהווה קו עליל ראשי בכמה סרטי אנימציה כגון ״קוקו״, "חתונת הרפאים" ו-"ספר החיים". כלל עלילתו הסרט קוקו של חברת וולט דיסני, המפורסם מכל, היא על התרבות של יום המתים ועל מנהגי יום המתים. חלק עיקרי מהסרט משנת 1996 "העורב: עיר המלאכים" מתרחש במהלך יום המתים. בסרט "מתנקשים" בכיכובם של סילבסטר סטאלון ואנטוניו בנדרס, ישנה סצנה המתרחשת במהלך תהלוכת יום המתים, אולם סצנה זו אינה מתאימה למציאות מאחר שהסרט מתרחש בפוארטו ריקו בה חג זה לא נחוג. בסרט "יצרים בדם", המספר על שלושה חברים מקסיקנים שכל אחד מהם גדל להיות משהו אחר (אחד שוטר, אחד אמן מסומם והשלישי פושע בכלא) ביום המתים מחליטה הכנופיה המקסיקנית בכלא לעשות מהפכה ולרצוח את ראשי כל הכנופיות בכלא. בסרט "היו זמנים במקסיקו", השלישי בטרילוגיית מקסיקו, בכיכובו של אנטוניו בנדרס, מתואר ניסיון הפיכה תוך כדי תהלוכות יום המתים. הסרט העשרים וארבע של גיימס בונד "ספקטר" נפתח במעקב ומאבק של בונד בנבל איטלקי בתוך הפסטיבל של יום המתים במקסיקו סיטי. בכרזת הסרט עצמה בונד נראה ברקע עטוי במסכת הגולגולת אותה לבש במהלך המעקב. בזמן שצולם הסרט למעשה לא הייתה קיימת תהלוכה כזו במקסיקו סיטי ורק בעקבותיו היא מתקיימת היום. זוהי דוגמה לאפקט הפיצה בה רכיבים מתרבותה של אומה או עם משתנים או מתקבלים במידה רבה יותר במקומות אחרים, ואז חוזרים מחדש לתרבות המקור שלהם. משחק המחשב משנת 1998 בעריכתו של טים שאפר - "גרים פנדנגו" מתרחש במהלך יום המתים ב"ארץ המתים". מקסיקו מקסיקו סיטי מרכז אמריקה הקריביים דרום אמריקה אמריקה הספרדית אמריקה הלטינית אתר האינטרנט הרשמי של יום המתים (באנגלית) יום המתים במקסיקו יום המתים אופיר יעקבסון, יום המתים בגואטמלה, מגזין אימגו ד"ר חזי שקד, טיול ב"יום המתים" במכסיקו? שאלה של חיים וּמָוֶת, באתר ynet, 15 בספטמבר 2010 יונית קימחי, יום המתים: חוגגים עם צאת הנשמה, באתר ynet, 30 באוקטובר 2005 ד"ר דבי הרשמן, מקסיקו: קולות החיים והמתים, באתר מגזין מסע אחר