laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משרד ההגנה של ברית המועצות

משרד ההגנה של ברית המועצות (Министерство обороны СССР) היה המשרד הממשלתי בסובנרקום של ברית המועצות, שהיה אחראי לניהול הצבא האדום משנת 1953 (עת החליף את הקומיסריון העממי לענייני צבא ואת הקומיסריון העממי לענייני צבא) ועד 1992 (עת התפרקה ברית המועצות). את מרבית מחלקותיה קיבל משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. משרד ההגנה הנחה את חמשת השירותים המזוינים ואת כל הפעילות הצבאית על בסיס יומי. הוא היה אחראי על שדה, חימוש ואספקת השירותים המזוינים, ובימי שלום כל הפיקודים הטריטוריאליים של הכוחות המזוינים דיווחו לו. משרד ההגנה היה מאויש כמעט במלואו על ידי אנשי צבא מקצועיים, והיה לו מונופול על מידע צבאי מכיוון שלברית המועצות היו חסרים ארגוני מחקר ביטחוניים עצמאיים הנמצאים לעיתים קרובות במדינות אחרות. מונופול זה נתן לקצינים סובייטים בכירים ללא עוררין השפעה על מנהיגי המפלגה והממשל בסוגיות, החל מפיקוח על נשק, לפיתוח נשק ועד מכירת נשק למדינות זרות, המשפיעים על עמדתם ויוקרתם של הכוחות המזוינים. עד 1934 הגוף העיקרי האדום הצבא האדום היה הקומיסריון העממי לענייני צי וצבא (Народный комиссариат по военным и морским делам СССР) שבמרץ 1934 נקרא קומיסריון ההגנה העממי (Народный комиссариат обороны СССР). ב-25 בפברואר 1946 קומיסריון ההגנה אורגן ליצירת הקומיסריון העממי של הכוחות המזוינים של ברית המועצות (Народный комиссариат Вооружённых Сил СССР), שבמרץ 1946 הפך למשרד הכוחות המזוינים (Министерство Вооружённых Сил СССР). בפברואר 1950 המשרד פוצל למשרד הצבא (Военное министерство СССР) ומשרד הצי (Военно-Морское министерство СССР), אשר במרץ 1953 אוחדו ליצירת משרד ההגנה הסובייטי (Министерство обороны СССР). במרץ 1992 המשרד פורק סופית. המשרד אורגן כחלק ממועצת השרים והיה כפוף גם לסובייט העליון ולוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. המשרד הורכב ממטה כללי, מינהל פוליטי ראשי, מינהל המודיעין הראשי, מחלקת ברית ורשה, שירותים ומינהלים מרכזיים.
הר ליאמויגה

הר ליאמויגה (באנגלית: Mount Liamuiga) הוא הר געש בגובה 1,156 מטרים מעל פני הים, המהווה את חלקו המערבי של האי סנט קיטס. פסגתו היא הנקודה הגבוהה ביותר ברחבי האי, במדינת סנט קיטס ונוויס ואף באיי ליווארד כולם, והיא אחת מהפסגות הגבוהות ביותר במזרח האיים הקריביים. בפסגת הר הגעש מצוי לוע ברוחב של כקילומטר, אשר עד לשנת 1959 הכיל אגם רדוד. נכון ל-2006, נוצר האגם בתחתית המכתש בשנית. ההתפרצויות המאומתות האחרונות מהר הגעש התרחשו לפני כ-1,800 שנים, אף על פי שקיימים דיווחים על התפרצויות אפשריות בשנים 1692 ו-1843, שאמינותם מוטלת בספק. בעבר כונה ההר בשם הר מיזרי (באנגלית: Mount Misery). שמו הנוכחי של ההר הוענק לו ביום עצמאותה של סנט קיטס ונוויס, ה-19 בספטמבר 1983, אולם מבוגרים רבים אזרחי האי עודם מכנים את ההר בשמו הקודם. השם "ליאמויגה" נגזר משמו של האי סנט קיטס כולו בשפתם של תושבי הקריביים האינדיאנים, ומשמעותו "אדמה פורייה". מורדות ההר מכוסים באדמה חקלאית ובכפרים קטנים עד לגובה של 460 מטר לערך. החל מגובה זה מכוסים המדרונות ביער גשם טרופי עבות עד לגובה של כ-900 מטר, שלאחריו מכוסה ההר ביער עננים. סיורים וטיולים מודרכים רבים מאורגנים אל פסגת ההר ואל יערות הגשם המקיפים אותה, ומוצאם לרוב מהכפר סנט פול השוכן צפונית-מערבית לפסגה. מפסגת ההר ניתן לראות את האי כולו, את הים הקריבי ואת האיים השכנים, סאבא, סנט אוסטטיוס, סן ברתלמי, סן מרטן, אנטיגואה ונוויס. טיפוס על הר געש בסנט קיטס מידע על הר ליאמויגה מידע נוסף על ההר אתר Global Volcanism Program אוורי, רוברטה, 21.12.2006, "טרק לפסגת 'הר מיזרי' הוא פיקניק - גם בגשם"
מדינת מרניאו

מדינת מָרָנְיִאַוּ (בפורטוגזית: Estado do Maranhão) הייתה יחידה מנהלית קולוניאלית באמריקה הפורטוגלית שהתקיימה בין 1621 ל-1815 בחלק הצפוני של ברזיל המודרנית. לאחר כישלון שיטת הקפיטניות הכפיף פליפה השלישי, מלך ספרד ופורטוגל, מספר קפיטניות תחת סמכותה של יחידה מנהלית חדשה, "מדינה", וייסד שתי מדינות שכאלו: מדינת ברזיל, שכללה את רוב האזורים המפותחים דאז של אמריקה הפורטוגלית, ואת מדינת מרניאו מצפון לה. ב-1612 הגיעו לצפון ברזיל כ-500 פולשים צרפתים בפיקודו של דניאל דה לה טוש (Daniel de la Touche). הם התיישבו באי בדלתת נהרות הפינדארה והאיטאפקורו וכינו את היישוב בשם "Saint-Louis" (הקדוש לואי), לכבוד מלך צרפת לואי ה-13. התיישבות זאת היוותה תחילתה של העיר סאו לואיס. ב-8 בספטמבר 1612 התחילו את בנייתו של מבצר סאו לואיס. כשנודע לפורטוגלים על נוכחותם של פולשים צרפתים באזור, החלו לאסוף חיילים בקפיטניית פרנמבוקו. בנובמבר 1615 תקפו הפורטוגלים, תחת פיקודו של ז'רונימו דה אלבוקרקה (Jerônimo de Albuquerque), את הצרפתים והשתלטו בהצלחה על העיר. באותה התקופה, ועד 1640, שלטה ספרד על פורטוגל וכל מושבותיה, לרבות ברזיל. המלך פליפה השלישי של ספרד היה גם המלך פיליפה השני של פורטוגל. ב-1621 חילק פליפה השלישי את ברזיל הקולוניאלית לשתי מדינות: מדינת ברזיל ומדינת מרניאו. מטרת ייסוד מדינת ברזיל הייתה פיקוח הדוק יותר על השלטון המקומי. מטרת ייסוד מדינת מרניאו הייתה הגברת השמירה על הקפיטניות הצפוניות המרוחקות ממרכז הקולוניות בפני פלישות צרפתיות וכן עידוד הייצור החקלאי והמסחר בו. מדינת מרניאו כללה את הקפיטניות מרניאו, פרה, וסֶיאָרַה. בירתה הייתה סאו לואיס. ב-1641 שוב נכבשה המושבה על ידי פולשים זרים, הפעם מתיישבים הולנדים בפיקודו של מאוריץ ואן נאסאו, ורק בשנת 1644 היא חזרה לידיים פורטוגליות. ב-1737 הוחלף שמה של המדינה ל"מדינת גראו-פרה ומרניאו" (Estado do Grão-Pará e Maranhão) ובירתה הועתקה לבלם. מאוחר יותר, ב-1772, חולקה המדינה לשניים: "מדינת מרניאו ופיאאוי", שבירתה בסאו לואיס, ו"מדינת גראו-פרה וריו נגרו", שבירתה בבלם. בעקבות העתקת מושבה של החצר המלוכה הפורטוגלית אל ברזיל ב-1808, חדלו מדינות "ברזיל", "מרניאו ופיאאוי" ו"גראו-פרה וריו נגרו" להתקיים ב-16 בינואר 1815. אז העלה הנסיך העוצר ז'ואאו השישי את כל הקולוניה הברזילאית לדרגת ממלכה ואיחד אותה עם ממלכת פורטוגל ואלגארווש ביחידה מנהלית אחת, המכונה "הממלכה המאוחדת של פורטוגל, ברזיל ואלגארווש". עם הכרזת העצמאות של ברזיל ב-1822, שמרו המחוזות הצפוניים, מרניאו, פרה ופיאאוי, על נאמנותם לפורטוגל ורק שנה מאוחר יותר הצטרפו לאימפריה הברזילאית שאך נוסדה. ברזיל קולוניאלית באתר "בגרות" ברזילאי. (בפורטוגזית) תולדות העיר בלם. (בפורטוגזית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האסיסטנט של אלוהים

האסיסטנט של אלוהים הוא סרט טלוויזיה משנת 1992 המתאר את הקשיים של אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית (פיגור שכלי) להשתלב בחברה. התסריט נכתב בידי סביון ליברכט וזיכה את ליברכט בפרס אקו"ם. הסרט בוים בידי ברוך דינר ואורכו הוא 53 דקות. הסרט מצוי ברשימה הסרטים המומלצים על ידי משרד החינוך לצורך הדרכת חינוך מיני וחברתי עבור נוער עם מוגבלות שכלית התפתחותית. אסנת (אסנת בר-נט סנד) היא נערה עם תסמונת דאון, שכמו כל אדם המגיע לגיל הנעורים, היא תוהה על מקומה בחברה ועל עתידה בחיים. אסנת אינה מסתדרת עם בני גילה, משום שלחלקם יש דעה קדומה על אנשים עם לקות שכלית ומשום שאת שאר בני גילה, אמהּ מרחיקה ממנה. אמהּ של אסנת (אביבה גר) היא עורכת דין מצליחה ואם חד הורית, שמגלה חוסר סובלנות לאסנת ולאנשים אחרים עם לקות שכלית. חוסר סבלנות זה ברור מאוד לאסנת והיא תמהה אם היא עצמה הכישלון היחיד של האם המצליחנית. סבתהּ של אסנת (עדנה פלידל) היא בת המשפחה השנייה הדומיננטית בחייה וגם היא זוכה לבוז מאמהּ של אסנת בשל היותה אדם לא מלומד המאמין באמונות טפלות. אולם, למרות הבוז, אסנת ואמהּ מגיעות להתארח בכפר אצל הסבתא, לסוף שבוע. נדמה כי יחסיהן של בנות המשפחה עומדים להשתנות בעקבות ביקורו של קוסם (עזרא דגן) בכפר. הקוסם, שהוא בעצמו אדם חריג בשל היותו עולה חדש, מגלה גישה פשוטה וחכמה אל ליבן של אסנת וסבתהּ ומחזק את הביטחון העצמי שלהן. הקוסם ממנה את אסנת לאסיסטנטית שלו, להופעה אחת, והיא מסייעת לו להעלים חפצים. אחרי ההופעה היא מבקשת ממנו שיעלים את הנכות שלה והוא מסביר לה ברוגע, שהוא אינו יכול לעשות זאת משום שהוא בסך הכול האסיסטנט של אלוהים. בסופו של דבר, הקוסם נעלם כפי שהוא צץ ועל המשפחה למצוא בעצמה את הדרך לחיי אושר. סבתהּ של אסנת נאלצת להתעמת עם בתהּ כדי לעמוד על זכויותיה של אסנת. אסנת – אסנת בר-נט סנד אמא – אביבה גר סבתא – עדנה פלידל קוסם – עזרא דגן סַפָּר – אלברט אילוז הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים "האסיסטנט של אלוהים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית על פי הדף על ליברכט באתר אגודת הסופרים העבריים שני קטעים מתוך הסרט "האסיסנט של אלוהים" הספרייה הווירטואלית של המכון הפדגוגי קישור המתאים לגולשי אקספלורר בלבד רשימת סרטים מומלצים באתר משרד החינוך כתבה על אסנת בר-נט סנד, אתר www.artispo.com
אדנואיד

האדונואיד, המכונה לעיתים "שקד האף" או "שקד שלישי", היא רקמה הממוקמת בלוע שמטרתה ללכוד וירוסים ולייצר נוגדנים מולם. הרקמה הינה חלק ממערך השקדים המצוי בלוע. האדנואיד מתחיל להתפתח החל מהשבוע ה-16 לחיי העובר, וממשיך לגדול עד סביבות גיל 5-7. החל מגיל זה האדנואיד מתחיל להצטמק, ואצל מבוגרים הוא בדרך כלל קטן מאוד; אולם בלוטת אדנואיד מוגדלת עלולה להגיע לגודל שיחסום את מעבר האוויר בין האף ללוע, או יפריע לו במידה שנשימה דרך האף תדרוש מאמץ ניכר, דבר המוביל לנחירות והפרעות נשימה בשינה. במקרה של דלקת ניתן להסיר את האדנואיד, כאשר הדבר נדרש, בניתוח המבוצע בהרדמה כללית, אם כי בחלק מהמקרים גדל האדנואיד מחדש. לעיתים מוסר האדנואיד כחלק מהסרת שקדי החך. החגורה הלימפטית על שם ולדייר שקדי החך מדיה וקבצים בנושא אדנואיד בוויקישיתוף ניתוח להסרת שקדים ואדנואידים בילדים, באתר המרכז הרפואי על שם סוראסקי שקד שלישי מוגדל אצל ילדים - אדנואיד, בערוץ של "אסותא מרכזים רפואיים" באתר YouTube אדנואיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. השקד השלישי עשוי מרקמה הזהה לזו של השקדים אך למעשה מדובר באדנואיד. השקדים ממוקמים משני צדי הלשון ומגנים על הגוף מפני זיהומים. השקד השלישי ממוקם בחלקו האחורי של האף ומשמש כקו הגנה נוסף מפני זיהומים החודרים לגוף. כאשר הוא גדל, השקד השלישי חוסם את מעבר האוויר מהאף, גורם להיצרות דרכי הנשימה, ועשוי אף להביא לדום נשימה בשינה. שקד שלישי בילדים הוא תופעה נפוצה הגורמת להיצרות דרכי הנשימה, ובמקרים קיצוניים עשויה להוביל לפגיעות בריאותיות שונות. מהו השקד השלישי, מדוע הוא עשוי לגרום לנחירות ואיך מטפלים? מומחים מסבירים: נחירות הן רטט בדרכי האוויר שיוצר רעש מסוים. הן נגרמות לרוב בשל היצרות בדרכי הנשימה המביאה למאמץ נשימתי אצל הילד בזמן השינה. הסיבות לתופעה זו הן הגדלת יתר של השקדים והתפתחות שקד שלישי.
מרכז רבני אירופה

מרכז רבני אירופה הוא הארגון הרבני המרכזי באירופה המאגד תחתיו כ-700 רבני קהילות ברחבי היבשת. בעקבות מתחים וסכסוכים בין רבני ושלוחי חב"ד לבין רבנים מסוימים מקהילות אחרות ביבשת, המאוגדות ברובן בועידת רבני אירופה, הקימה בשנת 2000 קבוצה של רבני ושלוחי חב"ד ארגון מתחרה בשם "מרכז רבני אירופה". בראש הארגון עמדו אז הרב גרשון מנדל גרליק - רב במילאנו, הרב ברל לזר - רבה של רוסיה, הרב עזריאל חייקין - רב בבריסל, הרב דוד משה ליברמן ועוד. בפועל שני הארגונים עוסקים בתחומים מקבילים וחופפים. הארגון מארגן כינוסי רבנים, מפקח על בתי עלמין עתיקים ביבשת, מפקח על עריכת גיורים, מסייע בבירור יהדותם של מועמדים להצטרף לקהילות, מסייע בבניית מקוואות ומוציא לאור ספרים וקבצים תורניים. מדי שנה עורך הארגון כינוס שנתי לרבני אירופה וכינוס נוסף העוסק בתחום הכשרות באחת הבירות האירופיות. בכינוסים משתתפת משלחת של הרבנות הראשית לישראל בראשות אחד מהרבנים הראשיים לישראל. הארגון עומד בקשר עם גורמי שלטון באירופה כדי לקדם אינטרסים יהודיים. בכמה הזדמנויות נפגשו משלחות של חברי הארגון עם ראשי ממשלות ונשיאים אירופאים. הארגון מוציא מגזין יהודי בשם "קהילות" המופץ בריכוזים יהודיים באירופה ובריכוזים החרדים בארץ. כמו כן, הוא מפרסם עלונים תורניים המיועדים לרבנים. הוא הוציא מספר ספרי הלכה, המפורסם ביניהם הוא שו"ת רבני אירופה. מנכ"ל המרכז הוא מנחם מרגולין. משרדיו הראשיים של הארגון נמצאים בבריסל סמוך לבנייני האיחוד האירופי, כמו כן לארגון משרד בירושלים. בשנת 2006 הכריז הארגון על פרויקט גדול שבמסגרתו הוא תומך בהקמת 25 מקוואות בקהילות יהודיות באירופה בתקציב של מיליון וחצי אירו. הפרויקט הסתיים בשנת 2012, ועם סיומו הודיע הארגון כי יבנה 25 מקוואות נוספים בשנתיים הבאות. הרב יהושע סגל (עורך). שו"ת רבני אירופה: תשובות בהלכה לפי סדר ארבעה חלקי השולחן ערוך בשאלות מעשיות שנשאלו רבני הקהילות בתפוצות ישראל ובעיקר במדינות אירופה, ערוכות בשפה קלה וברורה. בריסל, בלגיה: בהוצאת אגף הוצאה לאור של מרכז רבני אירופה (תש"ע). ֿמאסף תורני בענייני כשרות המזון והשגחה. בריסל, בלגיה: בהוצאת אגף הוצאה לאור של מרכז רבני אירופה (תש"ע). הרב חיים שאול שמאהל. ספר עיוני חיים על התורה (שני חלקים). לונדון, אנגליה: בהוצאת אגף הוצאה לאור של מרכז רבני אירופה (תשס"ה - תשס"ט). הרב פנחס פדווא. ספר גרש ירחים על קהלת. ציריך, שווייץ: בהוצאת אגף הוצאה לאור של מרכז רבני אירופה (תשס"ז). הרב מנחם רוזנפלד (עורך). תפארת אירופה: מאסף תורני לשאלות הלכה וטכנולוגיה בענייני כשרות, מקוואות, רפואה ועוד (ארבעה חלקים). בריסל, בלגיה: בהוצאת אגף הוצאה לאור של מרכז רבני אירופה (תשס"ב - תשע"ב). ועידת רבני אירופה איחוד הארגונים היהודים באירופה אתר האינטרנט הרשמי של מרכז רבני אירופה מרכז רבני אירופה, ברשת החברתית פייסבוק אייל דץ‏, האם ברומניה סוחרים בעצמות של יהודים? - וואלה חדשות, באתר וואלה, 29 ביוני 2009 קובי נחשוני, פריז, הרב לאו נגד ברית הזוגיות: רוצים מדינה יהודית, באתר ynet, 3 במרץ 2009 קובי נחשוני, רבני אירופה: להוזיל מחיר הכשרות ביבשת, באתר ynet, 27 באוקטובר 2009 רבני אירופה נפגשו עם נשיא 'האיחוד', אתר בחדרי חרדים. מדור המגזין באתר המרכז, בו ניתן להוריד את כל הגיליונות בגרסת PDF. אליהו אקרמן (26 אפר' 2018). "חרדה בכיפה". משפחה. No. 1354. p. 27. {{cite news}}: (עזרה) פרויקט המקוואות הגדול בעולם, אתר צופר. קובי נחשוני, האם חיידקים צריכים הכשר?, באתר ynet, 22 במרץ 2010
קרייבן קוטג'

קרייבן קוטג' (באנגלית: Craven Cottage) הוא אצטדיון כדורגל אנגלי הממוקם ברובע האמרסמית' ופולהאם של לונדון בסמוך לנהר התמזה. האצטדיון מסוגל לקלוט קהל של 22,384 צופים במשחק, ומשמש כמגרשה הביתי של מועדון הכדורגל האנגלי פולהאם. בעבר, שימש כאצטדיון הביתי של מועדון הרוגבי של פולהאם (לימים, מועדון הרוגבי לונדון ברונקוס (אנ')). האצטדיון אירח משחק לראשונה בשנת 1896. נסגר לצורך שיפוץ בין השנים 2002 עד 2004. הקוטג' המקורי נבנה בשנת 1780, על ידי הברון וויליאם קרייבן, שהיה הברון השישי לבית קרייבן, והיה ממוקם קרוב למקום שבו נמצא כיום פסל ג'וני היינס. באותה תקופה, האזורים שמסביב היו יערות שהיוו חלק משטחי הציד של אן בולין, שהייתה אשתו השנייה של הנרי השמיני, ואימה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. בקוטג' התגוררו, בין היתר, אדוארד בולוור-ליטון (שכתב את הספר "ימי פומפיי האחרונים") ובהמשך אנשים בולטים (ובעלי כספים) אחרים, עד שהוא נהרס בשריפה במאי 1888. שמועות רבות נמשכות עד היום בקרב מעריצי פולהאם על דיירי עבר של הקרייבן קוטג'. סר ארתור קונאן דויל, ג'רמי בנת'ם, פלורנס נייטינגייל ואפילו המלכה ויקטוריה הוזכרו כמי שהתארחו שם לתקופות מסוימות, אולם אין הוכחות ממשיות לכך. בעקבות השריפה, האתר ננטש. לקבוצת פולהאם היו 8 אצטדיונים קודמים, לפני שהתמקמה סופית בקרייבן קוטג' (בשל כך הם גם מכונים "הקוטג'רס" - דיירי הקוטג'. כך שבסך הכל לקוטג'רס היו 12 מגרשים ביתיים (כולל שהייה זמנית בלופטוס רואד של היריבה העירונית קווינס פארק ריינג'רס (QPR)), ביניהם גם היה אצטדיון רנאלג, שהיה ביתם של הקוטג'רס בין השנים 1886 ל-1888, איפה שכיום נמצאים גני רנלאג בלונדון. למעשה, האצטדיון היה בתהליך בנייה החל מ-1894 ונמשך כ-11 שנים, אולם כבר ב-1896 נכנסה הקבוצה לארח בו משחקים כשבנייתו הסתיימה בפועל רק ב-1905. מדיה וקבצים בנושא קרייבן קוטג' בוויקישיתוף קרייבן קוטג' באתר הרשמי של פולהאם קרייבן קוטג' באתרWorld Stadiums הרחבת תקבולת האצטדיון באתר BBC (אנגלית) Fulham FC, Craven Cottage History, Fulham FC Premier League Handbook 2022/23 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל אנגלי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וסט פאלם ביץ'

וסט פאלם ביץ' (באנגלית: West Palm Beach), ובקיצור "וסט פאלם", היא עיר במחוז פאלם ביץ', במדינת פלורידה שבארצות הברית. וסט פאלם ביץ' היא העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר במחוז פאלם ביץ' שבפלורידה. מספר תושבי העיר עצמה, בשנת 2016, נאמד ב-108,896 נפש. העיר היא מושב המחוז פאלם ביץ' והיא אחת הערים הראשיות באזור המטרופולין של דרום פלורידה, אשר בשנת 2007 נאמדה אוכלוסייתו ב-5,413,212 נפש. הנרי פלאגלר ייסד את העיר כמושבה שתארח את עובדי שני מלונות הפאר שנבנו על האי השכן, מצידו השני של אגם וורת'. בתחילה נקרא שם העיר כמילה אחת (Westpalmbeach), אך עלה החשש כי המילה בת 13 האותיות תשמש סימן מבשר רעות עבור הקהילה הצעירה. ב-5 בנובמבר 1894 נפגשו 78 אנשים לדיון בו התקבלה ההחלטה לשלב את העיירה במחוז דייד השכן שכיום נקרא מיאמי-דייד. החלטה זו היא שהפכה את העיירה והמחוז לבעלי העירייה המשולבת הוותיקה ביותר בדרום פלורידה. מועצת העיר קבעה במהירות את נוהלי הבנייה בעיר, שגרמו להחלפת האוהלים והבקתות במבני לבנים, אבן וציפוי אבן. בשנות ה-20 של המאה הקודמת גדלה העיר, היסטריית הקרקעות בפלורידה הובילה לצמיחה מהירה של העיר ובתקופה זו נבנו בשכונותיה מבנים היסטוריים רבים. לפני ייסודה של מיאמי, הייתה וסט פאלם ביץ' מרכז תרבותי משגשג ביותר. במקור, ייעד הנרי פלאגלר את העיר להיות התחנה הסופית ברכבת החוף המזרחי של פלורידה שהקים. אך בשל תנאי הקור הקיצוניים ששררו במקום, החליט להאריך את הרכבת למיאמי. במשך שנים רבות הייתה יריבות בין שתי ערים אלו. שתי הערים פרחו בתחילת המאה ה-20. עם הזמן השתקעו בוסט פאלם ביץ' חברות כ-Pratt & Whitney, RCA, IBM שסייעו בפיתוחה הכלכלי. בשנות ה-60 הוקם בעיר הקניון הסגור הראשון של המחוז, ויחד עם פרויקטים נוספים הביאו להתחדשות העיר. יחד עם זאת היווה הפשע בעיר בעיה קשה, כמו גם מתחים בין-גזעיים ושיעור אבטלה גבוה. החל מ-1970 עברה העיר תנופת פיתוח נוספת, כשמהגרים חדשים יישבו את האזורים ההיסטוריים של העיר כמו גם את גורדי השחקים שלה (וביניהם ה'טראמפ פלאזה' שהקים דונלד טראמפ). המהגרים פיתחו גם את מרכזי הבידור והבילוי אשר עד היום משמשים מוקד לחיי הלילה בעיר. בשנות האלפיים מתגוררת בעיר אוכלוסייה מבוססת מן המעמד הבינוני-גבוה. אחד מענפי התעסוקה הבולטים בה הוא ענף התיירות. בעיר גם קהילה יהודית ולה מוסדות תרבות. אתר האינטרנט הרשמי של וסט פאלם ביץ' (באנגלית) וסט פאלם ביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מערב פאלם ביץ' (פלורידה), דף שער בספרייה הלאומית "WPB Detailed History". City of West Palm Beach (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-01-17. נבדק ב-2018-01-17. Chabad of West Palm Beach, www.jewishwpb.com (באנגלית) Synagogues in West Palm Beach - Shuls in West Palm Beach - Jewish Temples in West Palm Beach, www.mavensearch.com (באנגלית) "Palm Beach County: More Jewish than New York | Historic Palm Beach". אורכב מ-המקור ב-2018-01-17. נבדק ב-2018-01-17.
אברהם שם טוב

הרב אברהם יצחק שם טוב (נולד בה' באדר תרצ"ז, 16 בפברואר 1937) הוא יושב ראש "אגודת חסידי חב"ד העולמית", מוסד העל העולמי של חסידות חב"ד, מנהל "בית רבקה", מוסד החינוך לבנות בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, מנהל מחנה הקיץ "גן ישראל" בניו יורק, מנהל "חוג הידידות" של חב"ד בארצות הברית, וכלוביסט של חב"ד בממשלת ארצות הברית, שליח חב"ד הראשי בפילדלפיה, ומנהל פעילות חב"ד במדינת פנסילבניה שבארצות הברית. נולד במוסקבה שבברית המועצות לרב בן ציון וגולדה שם טוב. התחנך בישיבות חב"ד שהתקיימו במחתרת בימי השלטון הקומוניסטי בסמרקנד ובטשקנט שבאוזבקיסטן. לאחר הגירתו לארצות הברית, החל (בשנת 1952) ללמוד בישיבת תומכי תמימים בניו יורק, בה הוסמך לרבנות בשנת 1960. שם טוב, המכונה בחב"ד "השגריר של הרבי בוושינגטון", יצר קשר עם אישים רבים בוושינגטון ופעל לקידום ענייניה של חסידות חב"ד והרבי מנחם מנדל שניאורסון מול נשיאי ארצות הברית. ב-1972 הקים בהוראת האדמו"ר מלובביץ' את חוג ידידי חב"ד בארצות הברית. ב-1978 פעל להצבת ההחנוכייה הלאומית של ארצות הברית בסמיכות לבית הלבן. ב-1984 מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן לאחד מחמשת חברי המועצה הלאומית לחינוך מבוגרים בארצות הברית. שם טוב ממונה מדי שנה על המשלחת של רבני חב"ד לבית הלבן לפגישה עם נשיא ארצות הברית המכהן. באותו מעמד חותם הנשיא על הצהרת יום החינוך לכבודו של הרבי מלובביץ'. המשלחת קיימה את האירוע עם כל הנשיאים מניקסון ועד אובמה. שם טוב פעל להענקת מדליית הזהב של הקונגרס שניתנה לאדמו"ר המנוח בשנת 1995, אחרי מותו בשנת 1994. וקיבל בשמו את המדליה בטקס בבית הלבן. שם טוב היה פעיל בהבאת ארכיון ספריית אגודת חסידי חב"ד ששכן בפולין מאז מלחמת העולם השנייה. כמו כן פעל למתן רישיון להצבת חנוכיות ציבוריות ברחבי ארצות הברית. פעל במערכה להשבת הספרים שנלקחו מספריית אגודת חסידי חב"ד במשפט הספרים. בשנת 1964 החל לנהל את מחנה הקיץ (קעמפ) המרכזי של חב"ד - 'גן ישראל' (אנ'), תפקיד שהוא ממלא עד היום. בשנות השישים יצא בשליחות הרבי מלובביץ' למדינת פנסילבניה שבארצות הברית, ופתח את מרכז חב"ד בפילדלפיה. בשנת 1985 מינה אותו הרבי מלובביץ' ליו"ר הוועד הפועל של אגודת חסידי חב"ד העולמית. שם טוב מארגן התוועדות מרכזית בתאריכים חב"דיים חשובים, ובהם יום ההילולא של הרבי מנחם מנדל שניאורסון בג' בתמוז. האירועים מתקיימים במוסד "בית רבקה" בשכונת קראון הייטס שבברוקלין. מתחילת שנות השבעים מארגן שם טוב מדי שנה כינוס תורני מרכזי שנקרא "ירחי כלה". האירוע מתקיים בסמיכות לכ' באב, יום ההילולא של הרב לוי יצחק שניאורסון. בכינוס משתתפים רבני חב"ד וראשי ישיבות חב"ד ואישים תורניים אחרים מרחבי העולם והוא נערך בשטח מחנה גן ישראל. מבניו של הרב שם טוב מכהנים כשלוחי חב"ד: בנו הרב לוי מונה בשנות התשעים לשליח חב"ד בבית הלבן ובגבעת הקפיטול. בנו הרב אליעזר הוא שליח חב"ד באורוגוואי בנו הרב יהודה הוא שליח חב"ד ביארדליי שבפנסילווניה חתנו הרב מרדכי אבצן הוא שליח חב"ד בהונג קונג. מדיה וקבצים בנושא אברהם שם טוב בוויקישיתוף הרב אברהם שם טוב הגיע ל'גבורות' • גלריה מיוחדת COL, כ"ד אב תשע"ז. "הרבי והנשיא רונלד רייגן" באתר chabad.org כשהרבי אמר לשליח: "ממך ציפיתי ליותר" ● צפו, אתר col כסלו תשע"ו. Appointments, February 28, 1984,‏ Ronald Reagan Presidential Library,‏ באתר אוניברסיטת טקסס באוסטין Posthumous U.S. Medal for Hasidic Rabbi בניו יורק טיימס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נהר די-נור

נְהַר דִּי נוּר (בתרגום מארמית: נהר של אש) הוא נהר אגדי המוזכר במקורות יהודיים. בספר דניאל, פרק ז', מתואר נהר די-נור היוצא מלפני כיסא הכבוד. חז"ל אמרו עליו שיוצא מזיעת חיות הקודש, הנושאות את כיסא הכבוד. יש גם תיאורים של נהר די-נור המשמש כחלק מן הגיהנום ובו נענשים הרשעים, שעל ראשיהם הוא נשפך, ואולי דרכו יזוקקו נשמות כל בני האדם, בטבילת אש. מהנהר גם נבראים מלאכים רבים בכל יום. בקבלה ובחסידות מופיע נהר די נור פעמים רבות, רבות מהן בהקשר של היטהרות רוחנית. יש שמזהים את נהר די נור בדברי חז"ל כשביל החלב, עקב מאמר הגמרא (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח) לפיו אם לא היה זנב העקרב טבול בנהר די נור - לא היה אדם שנעקץ מעקרב יכול לחיות. ואכן, שביל החלב נראה כיוצא מתוך "זנבו" של מזל עקרב. נהר די-נור, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" משה גלנץ, חלב שנשפך או נהר של אש? "שביל החלב" חוזר, באתר ynet, 5 ביוני 2020
עבוט

עבוט הוא חפץ הניתן כמשכון, המשמש כערובה להלוואה. העבוט הוא לרוב חפץ בעל ערך כשעון או תכשיט. בית העבוט הוא המקום לקבלת חפצים הניתנים בעבוט, לעיסוק בהלוואה לה משמש העבוט כמשכון, ולמכירת חפצי עבוט שההלוואה עבורה ניתנו כמשכון לא הוחזרה. עסקת העבוט כוללת מתן חפץ כעבוט, וקבלת סכום כסף מזומן תמורתו. את החפץ ניתן לרכוש בתוך זמן מוסכם בהחזר ההלוואה לרוב בתוספת ריבית מוסכמת. אם בתוך פרק הזמן המוסכם אין הלווה מצליח להחזיר את ההלוואה, זכותו של המלווה למכור את החפץ למרבה במחיר. מקור המילה בספר דברים: ”בַּחוּץ תַּעֲמֹד וְהָאִישׁ אֲשֶׁר אַתָּה נֹשֶׁה בוֹ יוֹצִיא אֵלֶיךָ אֶת הַעֲבוֹט הַחוּצָה.” (דברים כד יא). במקרא מוזכר העבוט יחד עם האיסור על ריבית. במהלך השנים, התייחסה המילה עבוט לכל חפץ אישי הניתן כערובה לחיוב, או אף מעוקל על מנת לעמוד בחיוב. כמו כן, עם התפתחות מוסד העבוט בצורתו הידועה כיום, קיבלה המילה את המשמעות הנהוגה כיום, הכוללת התייחסות לעסקה הכוללת ריבית. עבוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 795-797 הצעת חוק המעביטים, באתר דעת. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאסו

האם התכוונתם ל... אוליבייה דאסו – מיליארד ופוליטיקאי צרפתי, בנו של סרז' דאסו מרסל דאסו – יזם ותעשיין צרפתי בתחום התעופה סרז' דאסו – איש עסקים ופוליטיקאי צרפתי, בנו של מרסל דאסו קבוצת דאסו – קבוצת חברות צרפתית בשליטתו של סרז' דאסו דאסו תעופה – יצרנית מטוסים צרפתית שנוסדה בידי מרסל דאסו דאסו סיסטמס – יצרנית תוכנה צרפתית מקבוצת דאסו דגמי מטוסים: דאסו אוראגן – מטוס קרב צרפתי משנות ה-50 דאסו מיסטר – משפחת מטוסי קרב צרפתיים משנות ה-50 דאסו מיסטר IV – המטוס העיקרי בסדרת דאסו מיסטר דאסו סופר מיסטר – מטוס קרב סילוני על-קולי דאסו מיראז' (משפחת מטוסים) - סדרה המונה מספר דגמים של מטוסי קרב מתוצרת דאסו