תחיה ותהיה

תחיה ותהיה (בצרפתית: Va, vis et deviens) הוא סרט קולנוע בבימויו של ראדו מיכאיליאנו, קופרודוקציה ישראלית-צרפתית משנת 2005. הסרט צולם בצרפת, באתיופיה ובישראל. הסרט מתחיל ב-1984/5 עם מבצע משה, שבמסגרתו עלו יהודי אתיופיה לישראל. הם צעדו ברגל למחנות בסודאן, שם המתינו להם מטוסים להביאם לישראל. אל המחנה מגיעים גם ילד נוצרי, גיבור הסרט, ואמו. האם, שרוצה להציל את בנה, אומרת לו: "לך, תחיה ותהיה! ואל תחזור לכאן." ושולחת אותו ממנה, למרות רצונו להישאר עימה. הוא מוצא אישה יהודייה ששמה חנה, מחזיק בידה והיא משתפת עמו פעולה, ומכריזה עליו כבנה ושמו שלמה לחיילים ולאנשים שבודקים אותם. היא מסבירה ששאר בני המשפחה נספו בסודאן, והם טסים לישראל. בישראל משביעה חנה את שלמה לפני מותה: "שמור על הסוד שלך, אל תגיד מילה לאף אחד, אחרת ישלחו אותך בחזרה לאתיופיה." בארץ משכנים את שלמה בפנימייה הדתית "אלומות", אותה מנהל אילן גונן (שמיל בן-ארי). לשלמה קשה מאוד להתאקלם והוא מתגעגע לאמו שנשארה באתיופיה. הוא רב עם ילדים, מנסה לברוח מהפנימייה, ועם זאת הוא תלמיד טוב. מאמץ אותו זוג עולים מצרפת, יעל ויורם הררי (יעל אבקסיס ורושדי זם). לזוג הררי שני ילדים נוספים: דני וטלי. שלמה מתחיל לבקר בבית הספר. יום אחד, כשיעל באה לקחת את שלמה בנה מבית הספר בסיום יום הלימודים אומר לה המנהל: "יש הורים שמאיימים להוציא את הילדים שלהם מבית הספר... הם מפחדים שהרמה שלו תרד. אני יודע שזה שטויות כי הציונים שלו טובים מאוד מאוד... הם גם מפחדים שהוא יביא מחלות מאפריקה". אמו יעל צועקת לפני כולם: "תקשיבו לי טוב חבורת מטומטמים, נמאסתם. הילד שלי הוא הילד הכי מדהים בעולם... והוא תלמיד בדיוק כמו הילדים שלכם, אולי אפילו יותר טוב. הוא בריא כמו שור... שלמה לא יזוז מבית הספר הזה!" כעבור זמן, שלמה מגיע לבדיקה רפואית ברבנות מלווה באביו יורם. מתברר להם שמנסים לגייר אותו יחד עם אתיופים אחרים - רוצים למול אותו ולטבול אותו במקווה. שלמה, יורם והאתיופים האחרים בורחים מהמקום. שלמה מגיע לקס עמרה ברחובות (יצחק אדגר), אותו הוא ראה בטלוויזיה. היות ששלמה לא יודע לכתוב באמהרית, הוא מבקש מקס עמרה שיכתוב מכתב באמהרית לאמו. מכאן ואילך שלמה וקס עמרה מתיידדים. ב-1989 מגיע שלמה לגיל בר מצווה והוא עולה לתורה. במקביל נערכת לו חגיגה בנוסח יהודי אתיופיה. שלמה מתיידד עם שרה סינגר (רוני הדר), מתאהב בה ואביה (אבי אוריה) אוסר עליהם להתראות בגלל מוצאו. למרות זאת הרומן ביניהם נמשך בסתר. שלמה נושא כל חייו את סודו (שאינו יהודי) ואינו מגלה אותו לאיש. יום אחד הוא מגיע לתחנת משטרה ומבקש מהשוטר (שלמה וישינסקי) שיעצור אותו בתואנה שאינו יהודי ושהוא משקר לכולם. השוטר מפסיק את דבריו, לפני שהוא ממשיך לדבר. הוא מסביר לו שאתיופים הם יהודים בדיוק כמוהם, שהם מופלים לרעה ושהוא מתבייש במה שהיהודים יוצאי אתיופיה עוברים. הוא אומר לו שכשיגדל יבוא אליו והוא יסדר לו עבודה במשטרה, שצריכה אנשים כמוהו. שלמה מחליט לא להתגייס לצה"ל, למרות התנגדותו הנחרצת של יורם אביו הפטריוט. הוא נוסע לפריז ללמוד רפואה ושב לישראל כרופא. עם שובו לארץ הוא מתגייס לצה"ל ונפצע בקרב. לאחר עשר שנות היכרות, שלמה ושרה מתחתנים. משפחתה של שרה (אביה, אמה ואחיה) מנתקת אתה את הקשר בשל כך. שרה נכנסת להריון. שלמה מספר לשרה את סיפור חייו ומגלה לשרה שאינו יהודי. היא כועסת עליו ונפרדת ממנו, כי היא חשה שהיא חיה עשר שנים בשקר, שהוא לא סמך עליה ולא משנה לה אם הוא יהודי או לא. יעל, אמו של שלמה, מבקרת את שרה ועוזרת להם להשלים. שלמה טס לאפריקה ומשרת שם כרופא. בינתיים נולד לו ולשרה בן. באפריקה הוא מצליח לאתר את אמו האמיתית, אותה עזב לפני שנים רבות. הסרט מסתיים בזעקה נרגשת של אמו ברגע פגישתם. מדיה וקבצים בנושא תחיה ותהיה בוויקישיתוף "תחיה ותהיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תחיה ותהיה", באתר נטפליקס "תחיה ותהיה", באתר AllMovie (באנגלית) "תחיה ותהיה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תחיה ותהיה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "תחיה ותהיה", באתר אידיבי "תחיה ותהיה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "תחיה ותהיה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "תחיה ותהיה" באתר טרנספקס הפקות "תחיה ותהיה" באתר קרן הקולנוע הישראלי גואל פינטו, "לך תחיה ותהיה", סרטם של הבמאי, באתר הארץ, 24 בינואר 2005 אורי קליין, כל פעם בכיתי מחדש, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2005 מרב יודילוביץ', סרט על עליית האתיופים לישראל בפסטיבל ברלין, באתר ynet, 31 בינואר 2005 מרב יודילוביץ', סזאר לסרט על העלייה האתיופית לישראל, באתר ynet, 26 בפברואר 2006 "תחיה ותהיה" מככב ברחבי העולם, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2005 מיכל ויניק‏, מבצע שלמה, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2005 אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 8 אלו הכנסות מהקרנותיו בישראל בלבד, ללא שקלול של ההכנסות מהקרנותיו בשאר העולם