laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברוך יצחק לוין

הרב ברוך יצחק לוין (ז' תמוז תר"ע, יולי 1910 - כ"א באלול תשמ"ט, 21 בספטמבר 1989) היה ראש ישיבת מקור חיים ורב שכונות מקור חיים וקריית שמואל בירושלים. נולד בליטא לדוב זאב ופיגה לוין. למד בישיבת גרודנה והיה מתלמידיו המקורבים והמובהקים של הרב שמעון שקופ. אחרי שבע שנים בשנת תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל והמשיך כתלמיד ישיבה בישיבת לומז'ה פתח תקווה, וכאן נעשה לאחד ממקורבי החזון איש. זמן קצר לפני בואו ארצה נפטר רב שכונת מקור חיים, הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, הוא נישא לגולדה בתו והתמנה תחתיו כרב השכונה. במשך תקופה למד בכולל "אוהל תורה" שבראשות הרב שמואל יצחק הילמן. בין עמיתיו לכולל היו הרבנים יוסף שלום אלישיב, שלמה זלמן אוירבך ושמואל הלוי ואזנר. בשנת ת"ש (1940) הקים בשכונת מקור חיים את ישיבת מקור חיים כישיבה לצעירים מהראשונות בארץ, ועמד בראשה במשך עשרים ושתיים שנה. עם פרוץ מלחמת העצמאות, בשנת 1948, נאלץ לעזוב את שכונת מקור חיים, שהייתה אזור ספר, ועבר להתגורר בשכונת זיכרון משה במרכז העיר. במשך תקופה התגורר בשכירות בביתו של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, שבעקבות המלחמה עבר להתגורר בתל אביב. באותה תקופה כינס את תלמידי ישיבת מקור חיים בבית כנסת בשכונת זיכרון משה ומסר להם שיעורים. במקביל נסע לשכונת מקור חיים כדי לפקח על ענייני הדת בשכונה. כמו כן כיהן כרב של מחנה צבאי אנגלי בשכונת תלפיות הסמוכה למקור חיים ומסר שיעורים לחברי "ההגנה" במקום. בשנת תש"י מונה על ידי הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג לפקח על ענייני הדת במחנה העולים ששכן במחנה הצבאי אל עלמיין בסמוך למקור חיים. בתקופת מגוריו בשכונת זיכרון משה הוצעה לו משרת הרבנות בשכונה, אך הוא דחה את ההצעה. לאחר שוך הקרבות שבה הישיבה לשכונת מקור חיים והרב לוין המשיך לעמוד בראשה. בשנות ה-50 בעצת והכוונת החזון איש והרב מבריסק פתח את שערי הישיבה לקליטתם של העולים החדשים מארצות המזרח. הוא צירף לצוות הר"מים גדולי תורה ידועים ובהם הרב עובדיה יוסף והרב שלום מרדכי הכהן שבדרון. בי"ט באדר א' תשי"ט התמנה לרבה של שכונת קריית שמואל בירושלים, ובשנת תשכ"ב (1962) עבר להתגורר בה. באותה שנה החליט לסגור את ישיבת מקור חיים ובמקומה ייסד כולל אברכים. בראשית שנות תש"ל יסד את בית דין לממונות הראשון. יזם ופעל להכתרת הרב בצלאל ז'ולטי כרבה של ירושלים כרבם של החוגים החרדיים בשנת תשל"ב, לפני הבחירות שהתקיימו לבסוף בשנת תשל"ח. בחודשים האחרונים לחייו חלה בסרטן. נפטר בכ"א באלול תשמ"ט. הרב לוין נישא בי"א באב תרצ"ז לגולדה (ילידת 1909), בתו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי. בנותיהם הן לאה (נולדה בתרצ"ח), ציפורה (נולדה בתש"א) ואסתר (נולדה בתש"ד). בנם הוא הרב אברהם דב לוין (נולד בתש"ח), אב בית דין לדיני ממונות בירושלים. חתניו: הרב אריה לוי מראשי ישיבת הנגב, הרב יהושע מאיר רוזנטל רב שכונת שערי חסד, והרב חיים מאיר שטיינברג ראש כולל אור הנר ומחבר ספרי "משנת חיים". דברי לוי באורים ברמב"ם ובראב"ד הלכות כלים, ירושלים תש"ח. דברי לוי, באורים ברמב"ם ובראב"ד הלכות מקוואות, ירושלים, תשס"ג דברי לוי, באורים ברמב"ם ובראב"ד הלכות סנהדרין, ירושלים, תשס"ד י' סג"ל, עולמם של גדולים, בני ברק, תשנ"ט, (כולל קורות חייו של רבי ברוך יצחק לוין) ספר היובל לישיבת מקור חיים רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית ראו: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 291 הרב ב. לוין - רבה של ק. שמואל בירושלים, הצופה, 19 במרץ 1959, עמ' 4
שעוונית זוחלת

שעוונית זוחלת (שם מדעי: Ceropegia woodii) היא צמח נוי מטפס ממשפחת האסקלפיים, שמוצאו מדרום אפריקה. לעלי הצמח צורת לב, והם יוצאים מגבעול בצורת חוט ארוך, שקוטרו כמילימטר. הגבעולים מגיעים לאורך של מספר מטרים, והם עשויים לצמח לאורכם מספר פקעות (הפקעות נוחות להוצאת שורשים כאשר הן מתכסות באדמה). לשעוונית תרמילי זרעים, ופרחים ורודים בעלי צוואר ארוך. השעוונית אוגרת מים בעליה, שצבעם ירוק, עם שרטוטים בצבע אפור. השעוונית זקוקה לתאורה טובה, אבל סובלת מקרינת שמש ישירה ומלאה. עלים שנחשפים לקרינת שמש ישירה מקבלים גוונים ורודים וסגולים. עלים וגבעול פרח פקעת על גבעול פקעות במחרוזת זוג תרמילים מדיה וקבצים בנושא שעוונית זוחלת בוויקישיתוף שעוונית זוחלת – מלכת הלבבות של הטבע, באתר פלנטיטה, 22 בדצמבר 2022 שעוונית זוחלת, באתר ITIS (באנגלית) שעוונית זוחלת, באתר Tropicos (באנגלית) שעוונית זוחלת, באתר GBIF (באנגלית) שעוונית זוחלת, באתר The Plant List (באנגלית) שעוונית זוחלת, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדם-עטלף

אדם-עטלף (באנגלית: Man-Bat) הוא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #400 מיוני 1970 ונוצרה על ידי הכותב פרנק רובינס והמאייר ניל אדמס. אדם-עטלף הוא האלטר אגו של רוברט קירקלנד "קירק" לאנגסטרום, מדען המתמחה בחקר עטלפים, מפתח נוסחה שמקנה לבני אדם את האפשרות להשתמש בחוש אקולוקציה כמו שיש אצל עטלפים. הוא מנסה את הנוסחה על עצמו מכיוון שיש לו לקות שמיעה. הנוסחה עובדת, אך גם גורמת לו לתופעת לוואי חמורה - היא הופכת אותו לאיש עטלף מפלצתי. הנסיוב גוזל ממנו את האינטליגנציה שלו, ולכן הוא יוצא למסע זעם מטורף עד אשר באטמן מסוגל לנטרל את ההשפעה. מאוחר יותר, לאנגסטרום לוקח את הנסיוב בשנית ומשתנה שוב. הפעם הוא משכנע את אשתו פרנסין לקחת את הנסיוב, והיא משתנה בהתאם. השניים מטילים את חיתתם על גות'אם סיטי עד אשר באטמן עוצר בעדם. במקרים מסוימים, לאנגסטרום נוטל את הנסיוב ומצליח להשיג מידה מסוימת של אינטליגנציה שמאפשרת לו לחזור למוטב. קירק לאנגסטרום הוא דמות ראשית ואדם-עטלף-ערפד בסרט "ליגת הצדק: אלים ומפלצות" (אנ'). הדמות שלו היא הכלאה של באטמן, מן-באט וערפד. אדם-עטלף מופיע בפרק הראשון של באטמן סדרת האנימציה בדיבובו של מארק סינגר וקולות נוספים של פרנק ולקר. דמותו של קירק לאנגסטרום מופיעה בשני פרקים נוספים בדמות אדם בלבד. כאשר באחד הפרקים האלה אשתו פרנסין נוטלת את הזהות של "שי-באט" בטעות. אדם-עטלף היה אמור להופיע כדמות נבל-על בסרט ההמשך ל"באטמן ורובין", שאמור היה להיקרא "Batman Triumphant", אך סרט זה לא הופק מעולם. דמותו הייתה אמורה להיות מגולמת על ידי מארק לין-בייקר. דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת

LNB (בשמה המלא: Ligue Nationale de Basket) היא התאחדות הכדורסל הלאומית של צרפת, המנהלת את שתי הליגות הבכירות בצרפת - פרו A ופרו B (הליגות המקצועניות היחידות במדינה). ה-LNB הוקמה ב-27 ביוני 1987 ומאז היא מנהלת את הליגות, אף על פי שאליפות צרפת הראשונה בכדורסל התקיימה כבר בשנת 1921. ה-LNB מורכבת בשתי ליגות: הליגה העליונה (pro A) וליגת המשנה (pro B), הכוללות 16 ו-18 קבוצות בהתאמה. בכל עונה משחקת כל קבוצה פעמיים מול כל קבוצה אחרת בליגה (משחק בית ומשחק חוץ), ובכך מגיע מספר המחזורים בעונה ל-30 בליגת pro A ול-34 בליגת pro B. בתום העונה הסדירה עולות שמונה הקבוצות הראשונות לפלייאוף, המתנהל עד משחק הגמר בשיטת הטוב מ-3, כאשר יתרון הביתיות מונח אצל הקבוצה שדורגה במקום גבוה יותר בתום העונה הסדירה. האליפות מוכרעת במשחק גמר בודד שנערך בברסי ארנה החל משנת 2005. ה-LNB מארגנת שני אירועים נוספים, נוסף על הליגות הסדירות: משחק אולסטאר - משחק המפגיש בדצמבר את השחקנים הצרפתיים הטובים ביותר מול השחקנים הזרים הטובים ביותר בליגה. שבוע האסים (Semaine des As) - שבוע זה מתקיים החל משנת 2003 בסיום הסיבוב הראשון של הליגה הבכירה ומפגיש את שמונה הקבוצות המדורגות ראשונות (או שבע המדורגות ראשונות והמארגנת) לטורניר גביע בשיטת נוקאאוט. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת (בצרפתית) היסטוריה של הליגה (עם גלריית תמונות) (בצרפתית)
חנוך בן קין

חֲנוֹךְ הוא דמות מקראית המוזכרת בספר בראשית, פרק ד', פסוקים י"ז–י"ח. חנוך היה בנו של קין והעיר חנוך, שהייתה העיר שנבנתה על ידי קין בארץ נוד קדמת עדן, נקראה על שמו. העיר נבנתה על אף הקללה שהטיל אלוהים על קין ”נָע וָנָד, תִּהְיֶה בָאָרֶץ” (ספר בראשית, פרק ד', פסוק י"ב), ויש המפרשים כי היא נבנתה מרגע שהקללה הוסרה. בהתאם לפסוק ”ויהי בונה עיר, ויקרא שם העיר כשם בנו חנוך”, העיר חנוך הייתה העיר הראשונה שנחנכה בעולם. על פי ספר הישר, בעת בניית העיר ניתנה לקין האפשרות למנוחה - ”ויבנה את העיר ויקרא את שם העיר חנוך כשם בנו , כי הניח לו ה' בארץ בימים ההם ולא נע ולא נד כבתחילה .” (ספר הישר) חנוך מוזכר כבנו של קין גם בספר היובלים: ”ויקח קין את אחותו עון לו לאשה ותלד לו את חנוך בקץ היובל הרביעי” (ספר היובלים, פרק ד, פס' ט). אלה הפסוקים המקראיים המזכירים את חנוך בן קין: ספר בראשית, פרק ד', פסוק י"ז: ”וַיֵּדַע קַיִן אֶת-אִשְׁתּוֹ, וַתַּהַר וַתֵּלֶד אֶת-חֲנוֹךְ; וַיְהִי, בֹּנֶה עִיר, וַיִּקְרָא שֵׁם הָעִיר, כְּשֵׁם בְּנוֹ חֲנוֹךְ.” ספר בראשית, פרק ד', פסוק י"ח: ”וַיִּוָּלֵד לַחֲנוֹךְ, אֶת-עִירָד” חנוך מוזכר במקום אחד כבנו של קין ובמקום אחר כבנו של מדין, יש שראו בכפילות זו הסבר לכך שהמדיינים הם "נעים ונדים" כעונשו של קין וזרעו. במקורות ארמניים חוזר הרעיון שלחנוך יש תפקיד בכפרה על חטאו של האדם הראשון. כאשר שת מספר לחנוך כי האדם הראשון עצוב, כי גורש מן הגן, אומר חנוך: "חובו של האב חייב להיפרע על ידי הבן ." ואכן, חנוך נוטע גן, משך זמן רב איננו אוכל דבר, וזוכה בזכות זה לכך שמלאכים יעלוהו חי לגן עדן. במקורות מודרניים נתפס חנוך כבעל תפקיד בהתמודדות ובכפרה של אביו קין עם רצח אחיו הבל. בנו של חנוך היה עירד. לאחר שניתק את קשריו עם מקורותיו, בודד, פגיע וחסר מקלט, מתמודד קין עם מצבו הקשה מתוך הסתכלות אל העתיד. מודע לאפשרות של מוות אלים המרחפת מעליו, הוא רוכש לעצמו ביטוח. הוא יודע את אשתו והופך אב לבן ששמו חנוך... קין מתחיל משפחה חדשה ולה יקדיש את עצמו ... העיר שבונה קין מוקדשת לבנו. העיר נוסדה, כמעט בוודאות, מתוך פחד מפני המוות ומודעות לצורך בביטחון. — ראשית חכמה: קריאה בספר בראשית, ליאון קאס, הוצאת שלם, עמ' 129 גם חנוך בן קין וגם חנוך בן ראובן הם הבנים הבכורים של הבנים הבכורים, הם ראשוני הדור השלישי (זה לאדם הראשון וחנוך בן ראובן הוא דור שלישי ליעקב. ייתכן גם שבשמו של חנוך נרמז גם עניין החנוכה של העיר שעתיד לבנות אביו, העיר הראשונה בעולם. השם עצמו נגזר מהשורש חנך, שמשמעותו העיקרית היא: להקדיש, לאמן. שורש זה, במשמעות דומה, נמצא גם בארמית ובערבית. השם Hanakku מופיע בתעודה בבלית מאוחרת . במחקר הלשון ישנה התלבטות האם מקור המילה "חינוך" הוא בשמו של חנוך בן קין, הראשון לתהליך העיור שעבר על האדם. חנוך בן קין, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) דב קמחי, אנציקלופדיה לאישים בתנ"ך, יהושע צ'צ'יק הוצאת ספרים בע"מ, תל אביב, כרך ראשון, 1969, עמ' 314 הוהדר על ידי יוסף דן, הוצאת מוסד ביאליק, 2005, עמ' 45 כנה ורמן, ספר היובלים: מבוא, תרגום ופירוש, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2015, עמ' 195 אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג: חבב - יתת, מוסד ביאליק, 1965, עמ' 1 משה אידל, עולם המלאכים: בין התגלות להתעלות, משכל (ידעות ספרים), 2008, עמ' 99 אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג: חבב - יתת, מוסד ביאליק, 1965, עמ' 203 עולם התנ"ך - בראשית, דברי הימים הוצאה לאור בע"מ, 1993-1996, עמ' 43 חנוך בן פזי, עמנואל לוינס - האמנה החינוכית: אחריות, תקווה וברית, הקיבוץ המאוחד מכון מופ"ת, 2016, עמ' 15
LNB

האם התכוונתם ל... מגבר LNB – רכיב אלקטרוני שתפקידו להגביר אות (סיגנל) הנקלט מאנטנה ולהמיר את התדר שלו (Low Noise Block Downconvertor) LNB - ‏Ligue Nationale de Basket, ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת
עירד

עִירָד הוא דמות מקראית, בנו של חנוך, נכדו של קין ואביו של מחויאל. עירד מוזכר בפסוק יחיד: ”וַיִּוָּלֵד לַחֲנוֹךְ אֶת-עִירָד וְעִירָד יָלַד אֶת-מְחוּיָאֵל” (בראשית, ד', י"ח). יש מספר השערות למקור השם עירד. יש הטוענים כי השם "עירד" שאול משפה שמית קרובה לעברית. כך, למשל, בארמית, משמעות המילה "ערק" היא "ברח". בערבית, משמעות המילה غرد (ע'רד) היא צייץ. בתרגום השבעים, השם "עירד" מתורגם כ-Γαιδαδ (גאידאד), כך שהאות רי"ש מתחלפת בדל"ת. יש האומרים שמקור השם עירד הוא בחיה ערוד ויש האומרים שהוא שיבוש של השם ירד. יש המציעים שמקור השם "עירד" הוא בעיר העתיקה ארידו. במדרש בראשית רבא מצוטט רבי רבי יהושע בן לוי: ”וַיִּוָּלֵד לַחֲנוֹךְ אֶת עִירָד וגו' (בראשית ד, יח), אָמַר רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בֶּן לֵוִי, כֻּלָּן לְשׁוֹן מַרְדּוּת הֵן, עִירָד, עוֹרְדָּן אֲנִי מִן הָעוֹלָם...”. למרות שאין הסכמה על משמעות השם עירד, הוא משמש בעברית כשם פרטי. אך נראה שמקור שמו הוא משורש שמי, ככל השמות הנזכרים מאדם ועד נח. שמואל אחיטוב, עירד, בתוך "אנציקלופדיה מקראית" ו', ירושלים: מוסד ביאליק, 1971, עמ' 219
סהר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סהר – הצורה המתקבלת כאשר חותכים עיגול מתוך עיגול אחר סהר וכוכב – הוא שילוב של שני סמלים הנפוצים, כל אחד לחוד, או יחדיו, כסמל של דת האסלאם. הירח – הלוויין הטבעי היחיד של כדור הארץ; נקרא בעברית גם "סהר" הסהר האדום – שמם של ארגוני סיוע ועזרה ראשונה בארצות מוסלמיות הסהר הפורה – אזור במזרח התיכון עמותת סה"ר – עמותה התנדבותית המספקת שירותי עזרה וסיוע לאנשים המצויים במצוקה אישים בשם זה: אושרי סהר – שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלי אלי סהר – עיתונאי ספורט ישראלי גדעון סהר – מנתח לב וריאות, פרופסור לכירורגיית חזה מנהל המחלקה לניתוחי חזה ולב בבית החולים סורוקה דורי סהר – כדורסלן ישראלי יחזקאל סהר – המפכ"ל הראשון של משטרת ישראל בן שהר – כדורגלן ישראלי (שמו במקור: בן סהר) סהרה סוהר סהרון
בטמן (עיר)

בָּטְמַן (בטורקית: Batman; בכורדית: Êlih/ئێلح - אלח) היא עיר בכורדיסטן הטורקית, העיר המרכזית בתת-הנפה בטמן (אנ') ובירת נפת בטמן (אנ') הקרויה על שמה. בטמן נמצאת 751 ק"מ דרומית-מזרחית לאנקרה בירת טורקיה. העיר משתרעת על רמה מישורית בגובה 550 מטרים מעל פני הים, סמוך לעיר משתלב כיובל נהר הבטמן בנהר החידקל. בפאתי העיר ממוקם שדה הנפט הגדול בטורקיה. קיים שדה תעופה מקומי, ובסיס חיל אוויר אשר סייע במהלך מלחמת המפרץ למטוסים ומסוקים לצאת למשימות חיפוש והצלה בעיראק. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 487,000 תושבים. עד שנות ה-50 של המאה ה-20, בטמן הייתה כפר שנקרא אילו עם כ-3,000 תושבים, שדות הנפט שנתגלו בסביבה בשנות ה-40 האיצו את פיתוח הכפר וגרמו לזרם גדול של תושבים אשר חיפשו עבודה במקום. ב-1957 שונה שמו של הכפר לבטמן על שם הנהר הזורם בקרבתו ושונה מעמדו של הכפר לעיר, העיר הפכה לעיר מרכזית בנפה. במהלך 50 השנים הבאות כמות האוכלוסייה גדלה פי 100, בתים רבים בעיר נהרסו ונבנו מחדש כבניינים רבי קומות. ב-1967 הונח צינור נפט באורך כולל של 511 קילומטר שקישר בין בטמן לעיר דורטיול (השוכנת בנקודה המזרחית ביותר של חוף הים התיכון). ב-1990, בטמן הוכרה כעיר הבירה של נפת בטמן. ב-2007, נוסדה אוניברסיטה בעיר והיא צורפה לתוכנית ארסמוס של האיחוד האירופי. בשנת 2008 תבע ראש העיר את חברת האחים וורנר על ״שימוש בשם העיר בסרט האביר האפל ללא רשותו״, וטען שהאחים וורנר ובמאי הסרט, כריסטופר נולאן, אחראים לסדרה של רציחות והתאבדויות בקרב נשים בעיר. התביעה נדחתה לאחר זמן קצר. בטמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בטמן, ברשת החברתית פייסבוק בטמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האינטרנט הרשמי של בטמן (בטורקית) מדיה וקבצים בנושא בטמן בוויקישיתוף Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map איתי שטרן, העיירה הטורקית באטמן תובעת את איש העטלף, באתר nrg-מקור ראשון, 11 בנובמבר 2008 ‏7 Things You (Probably) Didn't Know About The Dark Knight, באתר YouTube, ערוץ CineFix - IGN Movies and TV‏, 16 ביוני 2014
מחויאל

מְחוּיָאֵל (או: מְחִיָּיאֵל) הוא דמות מקראית, בנו של עירד ואביו של מתושאל אבי למך. נזכר בספר בראשית (פרק ד') בסדר הדורות של צאצאי קין. בנוסח שומרון לתורה מופיע השם מחיאל. פרוש השם האל מחייה אותו. ספר בראשית, פרק ד', פסוק י"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית

הפקולטה למדעי החקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית היא פקולטה של האוניברסיטה העברית הממוקמת בצפון רחובות. זוהי הפקולטה היחידה של האוניברסיטה שממוקמת מחוץ לירושלים. כמו כן, היא המכון היחיד ללימודים אקדמיים במדינת ישראל המציע גם תארים אוניברסיטאיים במדעי החקלאות. כיום לומדים בה למעלה מ-2,000 סטודנטים. הצעד החשוב הראשון לקראת הקמת הפקולטה ברחובות נעשה בשנת 1937, כאשר מר יצחק אוכברג, יהודי מדרום אפריקה, ייסד קתדרה לכלכלה חקלאית ע"ש בתו רות, ופרופ' יצחק אלעזרי-וולקני הופקד על הקתדרה. באותו הזמן ניסחה האוניברסיטה העברית גרסה סופית של לימודי החקלאות ברחובות, וקבעה משך לימודים של חמש שנים לתואר "מוסמך", מהן שנתיים בירושלים ושלוש שנים ברחובות. בשנת 1942 פתח המכון לחקלאות את שעריו ולמדו בו 21 סטודנטים לתואר שני. בשנת 1985 נפתח בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורֵט (Koret). זהו המוסד היחיד בישראל המעניק תואר "דוקטור לרפואה וטרינרית" (D.V.M). בשנת 1952 הפך המכון לפקולטה סדירה באוניברסיטה, המקנה תואר מוסמך ודוקטור לפילוסופיה. כמה שנים אחר כך, עקב הביקוש למורים ולמדריכים בעלי השכלה גבוהה, הונהגו בפקולטה גם לימודים לתואר בוגר במדעי החקלאות. נוסף על הלימודים הסדירים נפתחו מסלולים מיוחדים, ובהם הקורסים לרכזי משקים. בשנת 1978 הוקם בפקולטה בית-הספר לכלכלת-הבית, שהוסב מאוחר יותר לבית-הספר למדעי התזונה, והפקולטה הוסמכה להעניק תואר בוגר במדעי התזונה. משנת 1996 (תשנ"ז) החלה הפקולטה להעניק תואר מוסמך במדעי התזונה. בשנת 1986 הוקם בקריה החקלאית בבית דגן, סמוך למרכז וולקני, בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי. זהו בית החולים האוניברסיטאי היחיד לחיות בישראל. בבית החולים עוברים הסטודנטים לווטרינריה את הכשרתם הקלינית ולמעלה מ-10,000 בעלי חיים מטופלים בו מדי שנה. בשנת 1987 נפתח המדור ללימודי חוץ, המרכז את כל הלימודים שלא לתואר. המדור מנוהל על ידי ועד מנהל, המורכב מנציגי האוניברסיטה ומנציגי הפקולטה. כיום פועלים בפקולטה לחקלאות מספר בתי ספר ומכונים כולל המכון לביוכימיה, מדעי המזון והתזונה, המכון למדעי הצמח, וגנטיקה בחקלאות, המחלקות לאנטומולוגיה, כלכלת סביבה וניהול, מדעי בעלי-חיים, מדעי הקרקע והמים, מחלות צמחים ומיקרוביולוגיה ובתי הספר לתזונה ולווטרינריה, והחוג לניהול מלונאות, משאבי מזון ותיירות. בפקולטה קיימות גם חטיבות לימוד על-חוגיות לביוטכנולוגיה ולאגרואינפורמטיקה. כמו כן פועלים בה כמה מרכזי מחקר, ביניהם מרכז טריווקס לחקר דבורים, המרכז למחקר בנוטריגנומיקה ומזון פונקציונלי, מרכז מחקר לחקלאות סביבה ומשאבי טבע, המרכז למחקר בכלכלה חקלאית והמרכז למחקר מדעי הצמח בחקלאות. הפקולטה מציעה תוכניות אקדמיות ללימודי בוגר, מוסמך ותואר דוקטור בחקלאות, תזונה ורפואה וטרינרית. בנוסף, מציעה היחידה ללימודי חוץ תוכניות לימודים בינלאומיות מקוצרות למוסמך במדעי הצמח וכן קורסים קצרים בנושאים שונים. מתחם הפקולטה כולל מעונות סטודנטים הפזורים על פני 10 בנייני מגורים וכוללים כ-350 מיטות לסטודנטים רווקים. קיימות גם מספר דירות לסטודנטים נשואים. רשימת מרצים בפקולטה שיש להם ערך בוויקיפדיה העברית מדיה וקבצים בנושא הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית על הפקולטה, באתר עיריית רחובות מאמרים הקשורים לפקולטה, באתר הידען 60 שנה הפקולטה לחקלאות, סרטון ביוטיוב
מתושאל

מְתוּשָׁאֵל הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית (פרק ד', פסוק י"ח) בסדר הדורות כדור רביעי של קין. מתושאל הוא בנו של מחויאל ואביו של למך. לפי המדרשים (בראשית רבה ואחרים) השם בא מהמילה התשה - הא-ל התיש את בני דורו ועשאם יגיעי כח (הכוונה לבני דור המבול שנאבדו מן העולם). מתושאל ואביו מחויאל נודו כאנשים החוטאים הגדולים בדור המבול. פירוש נוסף לשם, הוא פירוק השם למילים מתו-ש-אל, כלומר איש של (ה)אל (באכדית, 'מתו' פירושו 'אדם', ו'ש' פירושו 'של'). אך פירוש זה פחות מקובל, כיוון שאין שום שם שמי המורכב בצורה הזאת. מתושאל., באתר כותר ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יובל (דמות מקראית)

יוּבָל הוא דמות מקראית, המוזכר בספר בראשית, פרק ד', פסוקים כ'–כ"א כבנם השני של למך בן מתושאל ועדה אשתו. יובל מתואר כשם בתור ”אֲבִי כָּל תֹּפֵשׂ כִּנּוֹר וְעוּגָב”, כלומר אביהם של המנגנים וממציא אומנות הנגינה. מבחינה משפחתית, יובל הוא אח ליבל גם מאב וגם מאם. מאשת אביו השנייה, צלה, הוא אחיהם של תובל קין ושל נעמה. שלושת האחים מייצגים את אבות הטיפוס של המלאכות האנושיות - תובל קין הוא ממציא חרשות המתכת, יבל פיתח את רעיית הצאן ויובל יצר מוזיקה. ייחוס המצאת פעילות אנושית לדמות מייסדת נפוץ במיתולוגיות רבות אם כי בדרך כלל הדמות המייסדת תהיה על־אנושית ויצורף גם סיפור המתאר את אופי ההמצאה, כמו אצל פרומתאוס שנתן לבני האדם את האש לפי המיתולוגיה היוונית. בספרות הכנענית, כפי שזו משתקפת בכתבי אוגרית, מוזכר אל שהמציא אף הוא את אומנות הנגינה. על פי המדרש, גם נעמה, אחותו של יובל עסקה בנגינה. בימי הביניים וברנסאנס היו פרשנים נוצריים שהציגו את פיתגורס ויובל כאבות המוזיקה. בפירוש אברבנאל לבראשית ד' כא' הוא מביא מסורת זו בשם ספר יוסיפון על פיה הזרז להתפתחות היצירה המוזיקלית אצל יובל היה הריתמוס שהפיק אחיו, תובל קין, במהלך עבודת המתכת. מקור שמו של יובל לא ברור. ייתכן ששמו הוא למעשה שיקוף של שם אחיו יבל, רועה הצאן שמכונה כך על שם היובֵל - הזכר המוביל את העדר. קיימים מספר אחים בגנאלוגיה המקראית בעלי שמות קרובים. היו שפירשו את שמו של יובל עצמו מלשון היובֵל, כאשר לפי פירוש זה משמעותו היא שופר. ייתכן גם כי מקור השם בכינוי בתנ"ך לפלג מים או ואדי, כפי שכתוב בספר ירמיה, פרק י"ז, פסוק ח': ”וְהָיָה כְּעֵץ שָׁתוּל עַל מַיִם וְעַל יוּבַל יְשַׁלַּח שׇׁרָשָׁיו”. "יובל" בתוך: אנציקלופדיה מקראית : אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג : חבב - יתת, מוסד ביאליק, ירושלים, 1965, עמ' 581, גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" מדיה וקבצים בנושא יובל בוויקישיתוף "יובל" בתוך: אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג : חבב - יתת, מוסד ביאליק, ירושלים, 1965, עמ' 581 בראשית רבה, כג, ג דב שוורץ, כינור נשמתי : מוזיקה בהגות היהודית, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013, עמ' 75 גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" פירוש אברבנאל לבראשית ד' כא', ירושלים תשל"ט, כרך א, עמ' קל
יבל

יָבָל הוא דמות מקראית, הוא אחד מבניו של למך בן מתושאל מאשתו עדה. יבל מוזכר בסדר הדורות שבין אדם לנח: וַתֵּלֶד עָדָה אֶת יָבָל הוּא הָיָה אֲבִי יֹשֵׁב אֹהֶל וּמִקְנֶה. — ספר בראשית, פרק ד', פסוק כ' על יבל נאמר שהיה אבי יושב אוהל ומקנה והכוונה היא לכך שהוא אביהם של יושבי אוהלים ובעלי מקנה. דהיינו, יבל היה זה שהמציא מחדש את שיטת הישיבה באוהלים וגידול הצאן (שכנראה נשכחה לאחר מותו של הבל נטול צאצאים). הכוונה היותו "אבי יושב אוהל ומקנה" היא גם שבניו ובני בניו של יבל הוסיפו לעסוק באומנותו וגם שהוא היה מורה ומייסד מנהגים ושיטות ודרכי חיים למעמד מסוים. פילון מגבל מספר על אינוס ומאגוס שלפי מסורות הפיניקים המציאו את הישיבה בכפרים ואת גידול הצאן. אח ליובל ואחיהם למחצה של תובל קין ונעמה, בני אשת אביו השנייה צלה. כמו כן, צאצא של קין, בנו של אדם הראשון. השם "יבל" נגזר מאותו שורש, שממנו נגזרו שמות אחיו יובל ותובל. הועלתה הצעה לקשור את שמו וכן את "יובל" עם המילה הפיניקית "יבל" הזהה כנראה עם המלה הארמית יובל שמשמעותה - איל, עז ממין זכר, דבר המתאים לתיאורו של יבל כאבי יושב אוהל ומקנה. אנציקלופדיה מקראית : אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג : חבב - יתת, ירושלים: מוסד ביאליק, 1965, עמ' 451 רן צדוק, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, 1993-1996, עמ' 45
מדד הידרופתיות

מדד הידרופתיות (באנגלית: Hydropathy Index), הוא השינוי באנרגיה החופשית המתרחש במולקולה כאשר היא עוברת מסביבה הידרופובית לסביבה הידרופילית, ומהווה הלכה למעשה מדד למידת ההידרופיליות או ההידרופוביות שלה. כאשר המדד שלילי, משמעות הדבר היא שהמעבר הביא לשחרור אנרגיה חופשית, או במילים אחרות, שהמולקולה מתמוססת בקלות רבה יותר בסביבה החדשה בהשוואה לסביבה הקודמת. מדד חיובי, לעומת זאת, משמעותו שכדי להעביר את המולקולה לסביבה החדשה יש להשקיע אנרגיה. המדד מיוצג ביחידות של יחידת אנרגיה ליחידה מולרית, בדרך-כלל kcal/mol. כל מולקולה מאופיינת במדד הידרופתיות הייחודי לה, בתנאים של סביבת מוצא, סביבת יעד ותנאים פיזיקליים מוגדרים (טמפרטורה ולחץ). ככלל, ככל שיש במולקולה קבוצות קוטביות רבות יותר, היא תאופיין במדד הידרופתיות שלילי יותר, שכן הן יוצרות קשרי מימן רבים עם מולקולות המים של הסביבה, ואילו ככל שיש למולקולה יותר קבוצות ארומטיות, מדד ההידרופתיות שלה יהיה חיובי יותר. למדד ההידרופתיות חשיבות רבה במחקר ביוכימיה של חלבונים ובהנדסה גנטית, לבחינת מידת ההידרופיות או ההידרופיליות של חומצות האמינו השונות, ושל רצפים שלהן. לדוגמה, מציאת מדד הידרופתיות חיובי ברצף של כעשרים חומצות אמיניות המצוי בחלבון טראנסממברנלי, רומז לכך שהוא חוצה את קרום התא ההידרופובי מקצה לקצה במבנה של סליל אלפא, שכן זהו עוביה של הממברנה הכפולה בעולם החי, ואילו מציאת רצפים בעלי מדד שלילי, מהווה רמז להיותם ממוקמים בחלבון באזור הבא במגע עם סביבה מימית, כמו הציטופלזמה או הסביבה החוץ-תאית. הערכת ההידרופתיות של רצף חומצות האמינו של חלבון קרומי יכולה לסייע לחוקר להעריך את המבנה המרחבי שלו, ולקבל מושג על המכוונות בה הוא ממוקם בקרום. מידע זה הוא רב ערך בחקר החלבונים, ולו תועלת יישומית רבה במחקר הביורפואי בפרט והביוטכנולוגי בכלל. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צלה (דמות מקראית)

צִלָּה, אשתו השנייה של למך בן מתושאל, היא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית (פרק ד') בסדר הדורות שבין אדם לנח. שמות בניה: תובל-קין ונעמה. למך שר לנשותיו, עדה וצלה: ”עדה וצלה שמען קולי, נשי למך, האזנה אמרתי: כי איש הרגתי לפצעי, וילד לחבורתי. כי שבעתיים יוקם קין, ולמך, שבעים ושבעה”. רש"י, בעקבות בראשית רבה, מסביר מדוע היו ללמך שתי נשים: "כך היה דרכן של דור המבול, אחת לפריה ורבייה ואחת לתשמיש. זו שהיא לתשמיש משקה כוס של עקרין כדי שתעקר ומקושטת ככלה ומאכילה מעדנים, וחברתה נזופה ואבלה כאלמנה". על צלה מוסיף רש"י "היא של תשמיש על שם שיושבת תמיד בצלו". בפירוש זה יש קושי, שהרי צלה ילדה בן ובת. הפירוש "דעת זקנים מבעלי התוספות" מנסה ליישב קושי זה על פי הכתוב "וגם צלה ילדה", ודבריו: "דלהכי כתיב גם, כלומר אף צלה שנבחרה לתשמיש ילדה, ולא הועיל לה כוס של עקרין".
נעמה

נַעֲמָה, בתו של למך בן מתושאל מצלה אשתו, היא דמות הנזכרת בספר בראשית בסדר הדורות שבין אדם לנח. אחיה היה תובל קין. לפי חז"ל, שמה של אשתו של נח בונה התיבה היה נעמה, אך נחלקו האם מדובר בנעמה בת למך, או שהיא הייתה אישה אחרת שאיננה מצאצאי קין. בספר היובלים אשתו של נח איננה נקראת נעמה, אלא אֶמְזָרָה בת רקיעאל (או רָכֵאֵל), בת אחות אביו. במדרש בראשית רבה נאמר: ”אמר רבי אבא בר כהנא: נעמה אשתו של נח הייתה, למה היו קורין אותה נעמה? שהיו מעשיה נעימים. ורבנן אמרו: נעמה אחרת הייתה, ולמה היו קורין אותה נעמה? שהייתה מנעמת בתוף לעבודת כוכבים”. נעמה (מיתולוגיה) מדיה וקבצים בנושא נעמה בוויקישיתוף ספר בראשית, פרק ד', פסוק כ"ב. רש"י בראשית ד, כב ראו בילקוט מעם לועז, בראשית, עמ' קצ. פרק ד', פסוק מ"ו ספר היובלות, פרק ד, פסוק לג: "רָכֵאֵל" (תרגום א. ש. הרטום). בראשית רבה, פרשה כ"ג, פסקה ג'. דב קמחי, אנציקלופדיה לאישים בתנ"ך, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1969, כרך ראשון, עמ' 641.