אנתוני פרנציוזה

אנתוני פרנצ'וזה (באנגלית: Anthony Franciosa;‏ 25 באוקטובר 1928 – 19 בינואר 2006) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר לשנת 1959 על הופעתו בסרט "קריירה" ומועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1957 על הופעתו בסרט "כובע מלא גשם". נולד בשם אנתוני ג'ורג' פפלאו בניו יורק. גדל אצל אמו ואצל דודתו ואימץ את השם של אמו "פרנצ'וזה" בתור שם במה. פרנצ'וזה החל ללמוד משחק בבית ספר למשחק הפופולרי "אולפן השחקנים" והתאמן ב"תיאטרון צ'רי ליין שבמנהטן. בתחילת דרכו לא היה יכול להתפרנס באופן מלא ממשחק ולכן היה על פרנציוזה לעבוד בעבודות מזדמנות. בשנת 1956 זכה פרנצ'וזה להכרה בבימות ברודוויי לאחר שהועמד לפרס טוני על הופעתו במחזה "כובע מלא גשם", שעובד לאחר כשנה לסרט קולנועי מוערך. פרנצ'וזה פרץ לתודעה העולמית כשחקן קולנוע בשנת 1957 בזכות תפקידיו בדרמות "הרוח היא פראית" של ג'ורג' קיוקור בתפקיד בין, "פנים בהמון" של איליה קזאן בתור עובד המשרד ג'ואי דפלמה ו"זה יכול להיות הלילה" של רוברט וויז. על הופעתו בעיבוד הקולנועי של פרד זינמן ל"כובע מלא גשם".בתור פולו פופ זכה פרנציוזה בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל ונציה והועמד ל פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ו לפרס גלובוס הזהב. ב-1958 השתתף בסרטו של מרטין ריט "הקיץ הארוך והלוהט" בתפקיד ג'ודי בנו של וועל ורנר (אורסון וולס) וגילם את דמותו של הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה בדרמה הביוגרפית של הנרי קוסטר "המאחה העירומה". פרנצ'וזה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בשנת 1959 על הופעתו בתפקיד השחקן סם לאסון בדרמה "קריירה". ב-1962 שיחק בסרטו הראשון של במאי "הניצוץ" זוכה פרס האוסקר ג'ורג' רוי היל "מחזור של התאמה" בתפקיד הראשי. בשנת 1964 הועמד פרנצ'וזה לפרס גלובוס זהב שלישי בקריירה על תפקידו במערבון "ריו רונצ'וס" בתור הפושע המקסיקני חואן לואיז רודריגז ושיחק בקומדיה של ג'ין נגולסקו "מחפשי התענוג" בתפקיד הפלייבוי העשיר אמיליו לאציו. ב-1982 שיחק בסרט האימה המוערך של דאריו ארג'נטו "Tenebre" בתפקיד סופר ספרי האימה פיטר ניל והשתתף בהפקתם של מנחם גולן ויהורם גלובוס "משאלת מוות 2". לקראת סוף שנות ה-60 של המאה ה-20 התפרסם פרנצ'וזה בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "שם המשחק", שם שיחק בתור העיתונאי ג'ף דילון. את תפקידו הקולנועי אחרון עשה פרנצ'וזה בשנת 1996 במותחן "סיטי הול" לצידם של אל פצ'ינו, מרטין לנדאו וג'ון קיוזאק. לפרנצ'וזה היו שלושה ילדים משתי נשים במהלך ארבע מערכות נישואיו השונות. אשתו הראשונה הייתה ביאטריס באקלאייר ממנה התגרש לאחר חמש שנות נישואים. אשתו השנייה הייתה כוכבת הקולנוע שלי וינטרס לה היה נשוי משנת 1957 עד לגירושים בשנת 1960. את בתו הראשונה נינה הביא פרנציוזה לעולם מנישואיו לסופרת ג'ודית בלבן שהסתיימו בגירושין לאחר כשבע שנים ביחד. בשנת 1970 התחתן פרנציוזה בפעם הרביעית עם ריטה ת'ייל איתה הביא לעולם שני בנים מרקו והשחקן כריסטופר פרנצ'וזה. פרנצ'וזה ות'ייל נשארו נשואים עד לפטירתו של פרנצ'וזה משבץ מוחי ב-19 בינואר 2006. פנים בהמון (1957) זה יכול להיות הלילה (1957) הרוח היא פראית (1957) כובע מלא גשם (1957) הקיץ הארוך והלוהט (1958) המאחה העירומה (1958) הסיפור על עמוד אחד (1959) קריירה (1959) ללכת עירומים בעולם (1961) סנטילה (1962) מחזור של התאמה (1962) ריו רונצ'וס (1964) מחפשי התענוג (1964) שליחות סודית בליסבון (1966) המתקפה על המלכה (1966) הנסיעה המתוקה (1968) איש ושמו גאנון (1968) פנטום (1968) מעבדת העכביש (1971) המתקפה על רחוב 110 (1972) בריכת הטביעה (1975) קללת האלמנה השחורה (1977) עיזרו לי לחלום (1981) משאלת מוות 2 (1982) backstreet dreams‏ (1990) סיטי הול (1996) שם המשחק (1968–1971) מדיה וקבצים בנושא אנתוני פרנציוזה בוויקישיתוף אנתוני פרנציוזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנתוני פרנציוזה, באתר AllMovie (באנגלית) אנתוני פרנציוזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנתוני פרנציוזה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנתוני פרנציוזה, באתר Discogs (באנגלית) אנתוני פרנציוזה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)