laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איוואן פוחיטונוב

איוואן פוחיטונוב (באנגלית: Ivan Pokhitonov;‏ 27 בינואר 1850 – 23 בדצמבר 1923) היה צייר נוף וגרפיקה רוסי/אוקראיני שבילה חלק ניכר מחייו בצרפת ובבלגיה. הוא נולד בחווה גדולה בשם מטריונובקה (מרוטוניבקה) במחוז חרסון, אז פלך חרבון של האימפריה הרוסית (באוקראינה הנוכחית). אביו היה איש צבא בדימוס שקיבל תואר אצולה, היה חבר במועצת חרסון, פיקח על בית הספר המקומי והיה שופט של כבוד. בגיל שבע הוא כבר הכין עותקים של התחריטים ההולנדיים שקישטו את ביתו. בשנת 1860, הוא הפך לאחד התלמידים הראשונים באקדמיה פרטית חדשה לנערים ביליסאווטגרד. מאוחר יותר למד בכמה בתי ספר אחרים. בשנת 1868, הוא נכנס לאקדמיה החקלאית פטרובסקיה במוסקבה. באותה תקופה, רבים מהתלמידים שם החזיקו בדעות מהפכניות, והוא השתתף בנאומים שהעלו את מצוקת החקלאים הקטנים. הוא נקלע לאירועים המסובכים בהם היה מעורב הניהיליסט סרגיי נצ'ייב, אך ניצל מעונש חמור. עם זאת, הוא גורש ונשלח לביתו כדי להיות בפיקוח אביו והמשטרה. בשנת 1871, הוא הורשה להירשם לאוניברסיטת אודסה, שם לקח שיעורים ברישום ובצבעי מים בנוסף למסלול לימודיו הקבוע. שיעורים אלה היו לימוד האמנות הרשמי היחידי שלו. זמן קצר לאחר מכן הוא נסע לז'נבה עם אמו ואחותו, שם הציג את ציורי צבעי המים שלו. הם זכו להצלחה ולכן, לאחר תקופה קצרה של עבודה ב"בנק הממלכתי של אודסה", הוא נסע לאיטליה, ולאחר מכן התיישב בפריז ומצא משרה בעבודה עם אז'ן קארייר. הוא הציג באופן קבוע בסלון וכמה מציוריו נרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב. מאוחר יותר, הוא חתם על חוזה עם סוחר האמנות הפריזאי החשוב ז'ורז' פטיט. ב-1881 הוא קיבל הוראה מממשלת רוסיה לצייר סדרה של לוחות המתארים סצנות ממלחמת רוסיה-טורקיה. הוא נסע לבולגריה כדי לעשות סקיצות לעבודה, מלווה במטילדה וולפרט (1856–1927), סטודנטית לרפואה שוודית-פינית שפגש במועדון האמנים הרוסי. הם נישאו בצ'רנוביץ ב-1882. היא הייתה פמיניסטית בוטה מאוד, ומסורה לקריירה שלה, מה שהביא להתנגשות ביניהם. ב-1892 הוא ביקש להתגרש, אך היא סירבה. בתגובה, הוא התחיל רומן עם אחותה הצעירה, אוגניה. בתמורה, אשתו לא אפשרה לו לבקר את שתי בנותיו עד שתהיינה בוגרות. היא המשיכה להיות רופאת עור וחוקרת רפואית בולטת. הוא בילה שמונה חודשים בציור באיטליה, בכפר קטן מחוץ לנאפולי, והחליט שהוא לא יכול יותר לגור בפריז, הוא ואוג'ניה עברו ללייז', בלגיה. הם המשיכו לטייל ברחבי מערב אירופה ורוסיה, וב-1895 הוא הפך לחבר כבוד של הנודדים. ב-1901 רכש אחוזה במחוז מינסק, שם חי ועבד עד 1906, אז חזר לבלגיה. הוא נבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1904. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא חי בסנט פטרסבורג עד תחילת המהפכה, ולאחר מכן ברח לקובאן, שם שהה שנה. בחזרה לבלגיה, הוא התגורר בתחילה בדה פאן, ולאחר מכן עבר לבריסל. ראייתו נחלשה והוא צייר מעט לאחר מכן. ב-1922 הציג את התערוכה האחרונה שלו. רטרוספקטיבה גדולה נערכה ב-1925. הבריכה צייר מצייר בחוף הים בית הדייג על החוף מדיה וקבצים בנושא איוואן פוחיטונוב בוויקישיתוף A CHRONICLE OF THE LIFE AND ART OF IVAN POKHITONOV | The Tretyakov Gallery Magazine, www.tretyakovgallerymagazine.com, ‏2015-03-25 (באנגלית) Brief biography MATILDA POKHITONOVA’S CORRESPONDENCE | The Tretyakov Gallery Magazine, www.tretyakovgallerymagazine.com, ‏2015-03-23 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איוואן פוחיטונוב".
דורה מילג'ה

דורה מילג'ה (באנגלית: Dora Milaje) היא יחידה צבאית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. היחידה מורכבת מנשים בלבד, ולוחמת עבור הממלכה האפריקאית הבדיונית ואקאנדה. הדורה מילג'ה נוצרו בידי הסופר כריסטופר פרייסט והאמן מארק טקסיירה. הן הופיעו לראשונה בחוברת Black Panther, vol. 3 #1 מנובמבר 1998. כהשראה לכתיבתן שימשו האמזונות של דהומיי - יחידה המורכבת מנשים בלבד אשר לחמה עבור ממלכת דהומיי (כיום בנין). בין הדורה מילג'ה הבולטות ניתן למנות את אוקויה, אשר שימשה כשומרת הראש הנאמנה של טצ'אלה. דורה מילג'ה בולטת נוספת היא נקיה, אשר מאוחר יותר הפכה לבת בריתו של אריק קילמונגר ולאויבת של טצ'אלה. ביקום הקולנועי של מארוול, הופיעו הדורה מילג'ה בסרטים קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים (2016), הפנתר השחור (2018), הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018), הנוקמים: סוף המשחק (2019), והפנתר השחור: ואקאנדה לנצח (2022). כמו כן הן ממלאות תפקיד חשוב בסדרה הפלקון וחייל החורף. דף הדמות באתר Comic Vine דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
אבראהים נאג'י

איברהים נאג'י (בערבית: إبراهیم ناجي) (1898–1953) היה משורר, סופר, מתרגם ורופא מצרי. נאג'י היה רופא שהתמחה ברפואה פנימית. שירו המפורסם ביותר של נאג'י הוא אל-אטלאל (الأطلال – "ההריסות") אשר הושר על ידי הזמרת המצריה אום כלתום. הוא היה מייסד שותף של החברה הקהירית לשירה רומנטית. נישא לסמיה ונולדו לו שלוש בנות. وراء الغمام، מאחורי הערפל, 1934. ليالي القاهرة، לילות קהיר, 1944. في معبد الليل، במקדש הלילה, 1948. لطائر الجريح، הציפור הפצועה, 1953. חיבר יצירות ספרותיות נוספות בפרוזה וכן תרגם מצרפתית ורוסית. שירו "אל אטלאל" תורגם בידי סלמאן מצאלחה וכן תורגם על ידי צבי גבאי ופורסם בעתון 77. שירו "צִפִּיָּה" (الانتظار) תורגם בידי אליהו מנצור. הארץ, 25 באפריל 2000, ראה כאן גיליון 374 מרץ-אפריל 2014 אליהו מנצור, אסופת שירה ערבית קלאסית ומודרנית, 2004, עמ' 246
ניקולאי סקדובסקי

ניקולאי סקדובסקי (באוקראינית: Микола Скадовський;‏ 16 בנובמבר 1845 – 11 ביוני 1892) היה צייר אוקראיני שהתמחה בסצנות ז'אנר. הוא היה צאצא למשפחה ותיקה של האצולה הפולנית שנשבעה אמונים לאימפריה הרוסית בשנות ה-90 וקיבלה אדמות ליד סקדובסק. ילדותו עברה באודסה, שם למד. בשנת 1865, הוא נרשם לפקולטה לרפואה באוניברסיטת מוסקבה. במהלך אותה תקופה, הוא גם ביקר בשיעורים בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. עד מהרה גילה שהרפואה השאירה לו מעט זמן לעסוק בציור, אז הוא עבר ללמוד משפטים במקום. ב-1869 סיים את לימודיו באוניברסיטה ובבית הספר לציור, שם קיבל מדליית זהב, והחליט להתמסר כולו לאמנות. הוא למד זמן קצר באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, בהיותו בן למשפחה עשירה, הוא יכול היה לבלות את השנים הבאות בביקור בגלריות לאמנות מפורסמות ברחבי אירופה ולהעתיק את ציורי המאסטרים הישנים. ב-1876 חזר לבלוזיורקה והקים סטודיו משלו. הופעתו הראשונה הייתה ב-1879 בתערוכה של "החברה הקיסרית להערכת האמנויות", ושנתיים לאחר מכן, השתתף בתערוכה פרטית של ציירים אוקראינים שאורגנה על ידי רופין סודקובסקי. בשנת 1882, אחד מציוריו נרכש על ידי גלריית טרטיאקוב. בשנה שלאחר מכן, הוא חזר לאיטליה ויצר סדרה של צבעי מים. בשנת 1889, הוא היה ממייסדי "חברת האמנים הדרום-רוסים". לאחר מכן הציג בסדרת תערוכות, כולל אחת בולטת במיוחד ב-1892, שהתקיימה לטובת קורבנות הרעב. הוא נפטר לפתע מאוחר יותר באותה שנה, בעקבות מחלה קצרה. חסרי בית ארוחת ערב לפני הקונצרט המשוגע מדיה וקבצים בנושא ניקולאי סקדובסקי בוויקישיתוף Художник Николай Скадовский, artkavun.kherson.ua Скадовский Николай Львович. Виртуальный проект "Краеведение Таврии".ХОУНБ им. О. Гончара, krai.lib.kherson.ua ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניקולאי סקדובסקי".
אנטולי בונדרצ'וק

אנטולי בונדרצ'וק (באנגלית: Anatoliy Pavlovych Bondarchuk, באוקראינית: Анатолій Павлович Бондарчук;‏ 31 במאי 1940) הוא אתלט עבר רוסי ביידוי פטיש. אלוף אולימפי (מינכן 1972) וזוכה מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) שהתמחה ביידוי פטיש. זוכה מדליית זהב (אתונה 1969) ומדליית ארד (הלסינקי 1971) ופעמיים שיאן עולם (ספטמבר ואוקטובר 1969). אנטולי בונדרצ'וק נולד ב-1940 בעיר סטרוקונסטנטינוב שבברית המועצות (כיום אוקראינה). למד באוניברסיטת Kamyanets-Podilsky Ivan Ohienko National University (אנ'). התמחה ביידוי פטיש ואת הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 ובמהלכה זכה במדליית זהב אולימפית. בשלהי הקריירה שלו החל לאמן ספורטאים בברית המועצות כשחניכו הידוע ביותר היה יורי סדיך. בתחילת המאה ה-21 היגר לקנדה והחל לאמן ספורטאים קנדים ביידוי פטיש והדיפת כדור ברזל. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון זכה בונדרצ'וק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא עולמי של 74.68 מטר לפני רומולד קלים מברית המועצות (72.74 מטר) וריינהארד ת'ימר (אנ') ממזרח גרמניה (72.02 מטר). שיאו העולמי של בונדרצ'וק שיפר את שיאו הקודם של רומולד קלים ב-16 ס"מ שנקבע ביוני 1969. באוקטובר אותה שנה שיפר בונדרצ'וק ב-80 ס"מ את שיאו העולמי וקבע 75.48 מטר בתחרות שנערכה ברובנו, ברית המועצות. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכה בונדרצ'וק במדליית ארד ביידוי פטיש אחרי אובה באייר (אנ') ממערב גרמניה (72.36 מטר) ו וריינהארד ת'ימר (אנ') ממזרח גרמניה (71.40 מטר). באולימפיאדת מינכן זכה בונדרצ'יק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אולימפי (75.50 מטר) לפני יוכן זקסה (אנ') ממזרח גרמניה (74.96 מטר) ווסילי חמיילווסקי (אנ') מברית המועצות (74.04 מטר). באולימפיאדת מונטריאול זכה בונדרצ'יק במדליית ארד בתוצאה של 75.48 מטר אחרי יורי סדיך (77.52 מטר) ואלכסיי ספירידונוב (76.08 מטר). כל שלושת הזוכים מברית המועצות. עיטור אות הכבוד עיטור הדגל האדום של העמל אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת עג'מאן (1972) אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972) אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972) אנטולי בונדרצ'וק, Transfer of Training in sport,‏2010 מדיה וקבצים בנושא אנטולי בונדרצ'וק בוויקישיתוף אנטולי בונדרצ'וק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנטולי בונדרצ'וק, באתר olympedia.org אנטולי בונדרצ'וק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אנטולי בונדרצ'וק, באתר Track and Field (גברים) אנטולי בונדרצ'וק, באתר sports-reference.com (אורכב) אנטולי בונדרצ'וק, באתר kamloopstrack.ca (אורכב) הספר של אנטולי בונדרצ'וק, באתר אמאזון
אל-אטלאל

אל אטלאל (בערבית: الأطلال ; 'ההריסות', או בתרגום חופשי – 'שרידי אהלים במדבר') – שירו המפורסם ביותר של המשורר המצרי אבראהים נאג'י. ידוע במיוחד בשל ביצוע השיר בידי אום כולתום בלחנו של ריאד אל סונבאטי. השיר הוא טקסט שנאמר כביכול בפיה של אהובה, אשר אהובהּ נטש אותה. היא נאמרת על שרידי אוהלים במדבר – מוטיב נפוץ בשירה הערבית הקלאסית. השיר תורגם לעברית מספר פעמים. פעם ראשונה בידי סלמאן מצאלחה וכן בידי צבי גבאי ולטיף ברטוב. להלן הטקסט המקורי והתרגום של שני הבתים הראשונים: אל אטלאל, בביצוע אום כולתום, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב אל אטלאל, בביצוע ויולט סלאמה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב אל אטלאל בתרגום צבי גבאי, עתון 77, גיליון 374 אל אטלאל בתרגום סלמאן מצאלחה, הארץ, 25 באפריל 2000 הארץ, 25 באפריל 2000 עיתון 77, גיליון 374, מרץ-אפריל-2014 לטיף ברטוב, מאה שירים ועוד שיר של כוכבת הזמר הערבי אם כלת'ום, ירושלים, 2011, עמ' 55
פרדוקס החתול המרוח בחמאה

פרדוקס החתול המרוח בחמאה הוא בדיחה נפוצה המבוססת על שילוב של שני פתגמים: חתולים תמיד נוחתים על הרגליים. לחם מרוח בחמאה תמיד נוחת עם צד החמאה כלפי מטה. הפרדוקס נוצר כשחושבים מה יקרה אם מחברים חתיכת טוסט עם חמאה (כשהצד המרוח בחמאה כלפי מעלה) לגב החתול, ואז מפילים את החתול מגובה רב. הפרדוקס, שהוגש על ידי האמן ג'ון פרייזי מקינגסטון מניו יורק, זכה ב-1993 בתחרות פרדוקסים של מגזין Omni. יש אנשים שטוענים בצחוק שהניסוי יפיק אפקט אנטי-גרביטציה, וכאשר החתול נופל לכיוון הקרקע, הוא יאט ויתחיל להסתובב, ובסופו של דבר יגיע למצב יציב של ריחוף במרחק קצר מהקרקע תוך סיבוב במהירות גבוהה. ביוני 2003, קימברלי מינר זכתה בפרס אוסקר לסטודנטים על סרטה Perpetual Motion. מינר ביססה את סרטה על מאמר שנכתב על ידי חברה לתיכון שחקר את ההשלכות הפוטנציאליות של רעיון החתול והחמאה. הפרדוקס המדומה כבש את דמיונם של הומוריסטים בעלי אוריינטציה מדעית. במאי 1992, האינטרנט אורקל (אנ') (Digest #441) כלל שאלה על הפרדוקס. ישנו פרק בקומיקס סיפורי המחר (אנ') שמוקדש לפרדוקס. הדמות הראשית מבקשת לבחון את התיאוריה הזו, מה שמוביל לכך שהחתול מרחף מעל הקרקע וזנבו המכשכש מספק הנעה. מותג משקאות האנרגיה הברזילאי "Flying Horse" פרסם פרסומת עטורת פרסים לשנת 2012 המדמה את השחזור של תופעה זו, המשמשת לאחר מכן ליצירת אנרגיה תמידית. לחתולים יש את היכולת להתיישר חזרה כך שרגליהם יהיו מטה וגבם מעלה, אם הם נופלים הפוך באוויר, במה שמכונה רפלקס ההתיישרות של חתולים. רפלקס זה מאפשר להם לנחות על רגליהם אם הם נופלים מגובה מספיק. ללחם, בהיותו אובייקט דומם, אין את היכולת לתקן את עצמו. מחקר שנערך באוניברסיטת מנצ'סטר שכלל הפלה של 100 פרוסות בתנאי מעבדה, קבע שהלחם נוחת בדרך כלל על הרצפה עם צד החמאה כלפי מטה כתוצאה מהאופן שבו הוא בדרך כלל נופל מהשולחן, ומהגרר האווירודינמי הנגרם מהאוויר והכיסים בתוך הלחם. הלחם בדרך כלל עם צד החמאה כלפי מעלה כאשר הוא נופל. תוך כדי הנפילה הוא מסתובב. בהינתן מהירות סיבוב האופיינית וגובה טיפוסי של שולחן, פרוסת לחם שהחלה עם צד החמאה כלפי מעלה על השולחן תנחת עם צד החמאה כלפי מטה על הרצפה ב-81% מהמקרים. נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה מדיה וקבצים בנושא פרדוקס החתול המרוח בחמאה בוויקישיתוף Morris, Scot (ביולי 1993). "I Have a Theory..." (PDF). Omni. 15 (9): 96. {{cite journal}}: (עזרה) Available at https://www.youtube.com/watch?v=QTQ93k5tlXg by https://www.youtube.com/user/minerkimberly/videos Snider, John C. (2004). "Oscar Nominated Animated Shorts 2003". Scifidimensions.com. אורכב מ-המקור ב-2012-02-04. נבדק ב-2012-06-20. Klein, PG (2002-12-16). "Perpetual Motion". University of Leeds, School of Physics & Astronomy. אורכב מ-המקור ב-2008-10-22. "Student wins Academy Award for animated film". Rochester Institute of Technology. Spring 2004. אורכב מ-המקור ב-2015-05-08. נבדק ב-2015-01-17. Gabriel Beltrone, Energy Drink Makes the Most of the Buttered-Cat Paradox, Adweek, ‏1 באפריל 2012
רות בן ארצי

רות בן ארצי (באנגלית: Ruth Ben-Artzi; נולדה ב-1972) היא פרופסור למדע המדינה במכללת פרובידנס ברוד איילנד. נולדה למתניה בן ארצי, פרופסור למתמטיקה ולעופרה לבית קסטלר, מורה לעברית ולספרות עברית. מצד אביה היא נכדתם של הסופר שמואל בן ארצי וחוה, מצאצאי תלמידיו של הגאון מווילנה. רות היא דור עשירי בארץ. אמה היא צאצאית של ר' שלמה מטולוצין ושל הראש"ז. שירתה בצה"ל בחיל האוויר. הייתה פעילה ב"שלום עכשיו" וחברה במפלגת מרצ. למדה לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה. את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת קולומביה ואת הפוסט דוקטורט במרכז בראון לפוליטיקה בין-לאומית באוניברסיטת פנסילבניה ובמכון למדע המדינה פריז. עבדה כחוקרת במרכז הפיתוח של ה-OECD. תחומי מחקרה הם יחסים בין-לאומיים, כלכלה פוליטית בין-לאומית, פיתוח וסיוע בין-לאומי, והמזרח התיכון. בן ארצי נשואה ואם לשלושה. מתגוררת ברוד איילנד. Ben-Artzi, R. (2016) Regional Development Banks in Comparison: Banking Strategies versus Development Goals. Cambridge University Press Ben-Artzi, R. Cristal, M. Kopelman, S. (2015) Conceptualizing Conflict Management and Conflict Resolution as Distinct Negotiation Processes in the Context of the Enduring Israeli–Palestinian Conflict. Negotiation and Conflict Management Research אתר האינטרנט הרשמי של רות בן ארצי רות בן ארצי, ברשת החברתית LinkedIn רות בן ארצי, באתר ResearchGate הדף של רות בן ארצי, באתר מכללת פרובידנס נטע אחיטוב, פרופ' רות בן ארצי, אחייניתה של שרה נתניהו, מתביישת. ראיון, באתר הארץ, 22 במרץ 2023
עד שתבואי עד אליי

"עד שתבואי עד אליי" הוא סינגל של הזמר הישראלי עדן חסון. הוא יצא לאור ב-29 בנובמבר 2022. את השיר כתבו והפיקו חסון וסתיו בגר. הרכבו המוזיקלי של השיר תואר במאקו כ"הפקת פופ-אלקטרוני אפלה, כינורות, שורות שפונות למכנה משותף גדול". השיר תואר ככזה אשר "יכול היה להיות מגה להיט מדינה, אבל החליטו לשים דרופ מעצבן במקום פזמון". עם זאת, בפרוגי ניתנה ביקורת חיובית לשיר בטענה ש"ממש לאחר שמיעה בפעם הראשונה, אפשר לדעת שמדובר בלהיט הבא". השיר זכה להצלחה רבה בפלטפורמות הסטרימינג בישראל. ביום הראשון לצאתו, צבר השיר למעלה מ-14 אלף השמעות בפלטפורמת ספוטיפיי, וחצה את רף 43 ההשמעות באותו השבוע. בשיאו, צבר השיר למעלה מ-180 אלף השמעות בשבוע. בתחנות הרדיו בישראל, הצליח השיר לצבור כ-125 השמעות בשבוע הראשון לצאתו והגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. שבוע לאחר מכן, צבר השיר כ-211 השמעות והגיע למקום הראשון. גם במצעד "העשירייה" של כאן גימל הגיע השיר למקום הראשון. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע בשיאו למקום השלישי. באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר העשירי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל. דור מאיר מועלם, ‏הבנו, אין פזמון. אפשר עכשיו להתקדם?, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2023 ענבר פלד, סיכומוזיקלי: אליאב זוהר ועדן חסון נכנסים ללב, באתר פרוגי, ‏5 בנובמבר 2022 Weekly Top Songs Israel, ‏1 בדצמבר 2023,‏ באתר Spotify Charts Weekly Top Songs Israel, ‏16 במרץ 2023,‏ באתר Spotify Charts יאיר מור, סאבלימינל והצל הרימו את הידיים של המדינה, באתר אייס, 24 בינואר 2023 יאיר מור, לאן נעלמו נועה קירל ואודיה אזולאי? דירוג תחנות הרדיו, באתר אייס, 10 בינואר 2023 רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023 המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לרשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023 המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023 דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023 תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, באתר web.archive.org, ‏26 בספטמבר 2023
יוסף כהן-צדק

יוסף כהן-צדק (ה'תקפ"ז, 1827, למברג – ה'תרס"ג, 1903, לונדון) היה סופר וחוקר עברי ותורני, ועורך כתבי-עת גליציאני-אנגלי. נולד בלמברג (כיום אוקראינה) במשפחה שהתייחסה למהרש"ל ולרמ"א. התחנך בחינוך מסורתי ולמד אצל רבי יוסף שאול נתנזון ורבי יוסף יעקל'ס רבה של יבורוב. בלמברג פרסם כמה שירים בעלי אופי פטריוטי בעברית. הוא גם ערך כרך בשם 'נוה תהילה' לכבודו של משה מונטיפיורי (למברג תרכ"ט). בהמשך ערך את כתבי העת התורניים: 'מגד ירחים' (1855–1857) ו'אוצר חכמה' (1859–1865). ואת כתב העת 'היהודי הנצחי' (תרכ"ו) שנמנים עם כתבי העת של הדור השני לתנועת ההשכלה בגליציה. בתקופה זו הוציא לאור את השבועון "המבשר" שהיה העיתון העברי הראשון בגליציה (1861–1866). כהן-צדק היה גם דרשן בעברית ושימש במשרות זמניות בקרקוב ובאלטונה. זמן מה עשה בפרנקפורט שם ערך את הגליונות הראשונים של כתב עת תורני אחר בשם "אור תורה" (פפד"מ תרל"ד). בשנת ה'תרל"ה, 1875, היגר לאנגליה, בה המשיך בפעילות המחקר שלו ובהדפסת ספרים. 'יוסף כהן-צדק', בתוך: נחום סוקולוב, אישים, ג, תל אביב: א. י. שטיבל, תרצ"ה, עמ' 205–215. ובמהדורת הספרייה הציונית, ירושלים 1958 בעריכת גצל קרסל, עמודים 205–213. שמואל אבא הורודצקי, חג השבעים, ב"הצפירה", 18 ביוני 1897. ג'וזף ג'ייקובס, ‏"צדק, יוסף כהן-", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) כהן-צדק, יוסף באתר Encyclopedia.com (אנ') (באנגלית) רשימת הפרסומים של יוסף כהן-צדק, בקטלוג הספרייה הלאומית
האקן

מועדון הכדורגל האקן (בשוודית: Bollklubben Häcken, או BK Häcken) הוא מועדון כדורגל שוודי הממוקם בעיר גטבורג שבשוודיה. המועדון משחק בליגת העל השוודית, ולאורך ההיסטוריה הקבוצה זכתה באליפות אחת (ב-2022) וסיימה פעם כסגנית האלופה (ב-2012). המועדון הוקם ב-1940, ועד לשנת 1983, בה שיחקה הקבוצה לראשונה בליגת העל השוודית, נעה הקבוצה בין הליגה השנייה לרביעית. מאז 1983 לא ירדה הקבוצה מהליגה השנייה, ומאז 2009 לא ירדה מהליגה הראשונה. את עונת 2022 סיימה הקבוצה עם 64 נקודות, 7 נקודות יותר מיורגודן השנייה, וזכתה באליפות. היריבות המרכזיות של האקן הן הקבוצות הבכירות של גטבורג: גטבורג, גאיס ואורגרייט. אליפות שוודיה (1): 2022 סגנות (1): 2012 הגביע השוודי (3): 2015/2016, 2018/2019, 2022/23 סגנות (2): 1989/1990, 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא האקן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האקן (בשוודית) האקן, ברשת החברתית פייסבוק האקן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האקן, ברשת החברתית אינסטגרם האקן, ברשת החברתית טיקטוק האקן, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway S. V. T. Sport, Fotboll: Utklassade Blåvitt – Häcken svenska mästare, SVT Sport, ‏2022-10-30 (בשוודית)
רחל הבר

רחל הֶבֶּר (נולדה ב-5 באוגוסט 1967, כ"ח בתמוז ה'תשכ"ז) היא אשת חינוך ויושבת ראש עמותת "מתנת חיים", כלת פרס ישראל בתחום מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשפ"ג (2023). נולדה בירושלים לאברהם ושרה כץ, אנשי חינוך, בת בכורה מתוך חמש בנות. בגיל 12 נסעה עם משפחתה לשליחות בשיקגו שבארצות הברית. לאחר שנתיים חזרה המשפחה לישראל. בגיל 19 התחתנה עם אברהם ישעיהו הבר. למדה הוראה בסמינר בית יעקב ועבדה כמורה, כמחנכת וכמנחת סטודנטיות להוראה בסמינר "בית יעקב". בשנת 2009 ייסד בעלה יחד איתה את עמותת "מתנת חיים", שמטרתה לסייע במציאת תורמי כליה למען חולי כליות בישראל. הבר הגיע לעיסוקו זה לאחר שנאלץ לעבור בעצמו השתלת כליה וראה את סבלם של החולים הממתינים בתור. במהלך מגפת הקורונה בישראל נדבק בעלה בנגיף, וב-23 באפריל 2020 נפטר מסיבוכי המחלה. לאחר מותו מונתה רחל ליושבת ראש העמותה, ובמקביל המשיכה לעבוד בהוראה. במסגרת פעילותה בעמותה נפגשת רחל הבר עם מנהלי מחלקות ומתאמי השתלות במרכזים רפואיים, מעבירה הרצאות על תרומת כליה, נמצאת בקשר עם ממתינים להשתלה ועם תורמים בתהליכי תרומה, ומבקרת תורמים בבתי חולים. בנוסף, היא מנהלת את עובדי המשרד ומתנדבי העמותה. מתחילת כהונתה ועד שנת 2023 בוצעו מעל 600 תרומות כליה באמצעות העמותה. בשנת 2023 זכתה בפרס ישראל למפעל חיים על פעילותה. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה כי היא "מפיחה בחולי הכליה רוח חיים ותקווה לחיים: היא מלווה את התורמים, המושתלים ובני משפחותיהם לאורך כל הדרך, ועד להחלמתם". בחודש יוני 2024 קיבלה תואר ד״ר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אריאל. מתגוררת בשכונת הר נוף בירושלים ואם לשניים. מדיה וקבצים בנושא רחל הבר בוויקישיתוף הרבנית רחל הבר, באתר פרס ישראל ראיון עם רחל הבר, ‏16 במרץ 2021 חגית רון רבינוביץ', "אני חשה חובה להמשיך את מפעל חייו", באתר ישראל היום, 30 באפריל 2020 יאיר קראוס, ‏"אני מבינה עכשיו שכבר שנים הוא הכשיר אותי למלא את מקומו", בעיתון מקור ראשון, 30 באפריל 2020 רבקי גולדפינגר, בעלי מלווה אותי מלמעלה, באתר ערוץ 7, 18 בספטמבר 2020 הרבנית רחל הבר באתר פרס ישראל מתנת חיים, מי אנחנו?
נני די ברטולו

נני די ברטולו (באיטלקית: Nanni di Bartolo ‏;המאה ה-15, פירנצה...) היה פסל איטלקי תלמיד של דונטלו. הנביא המזוקן במוזיאון הדואומו עקדת יצחק (דונטלו) - די ברטולו סייע לדונטלו הפסלים בצדו המזרחי של קמפנילה די ג'וטו: פסלי הנביא המזוקן ועקדת יצחק במרכז תבליט משפט שלמה מאת די ברטולו וניקולו די פיירו למברטי בארמון הדוג'ה תבליט המדונה והילד במוזיאון בודה מדיה וקבצים בנושא נני די ברטולו בוויקישיתוף
כנסת הגדולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כנסת הגדולה – המוסד הרוחני העליון של חכמי ישראל, מימי עזרא ונחמיה ועד סמוך לכהונתו של שמעון הצדיק כנסת הגדולה (ספר) – ספרו ההלכתי של רבי חיים בנבנישתי כנסת הגדולה (שנתון) (1890–1892) שנתון תורני-מדעי שראה אור בוורשה ישיבת כנסת הגדולה – ישיבה במודיעין עילית
Service Indicator

Service Indicator הוא מנגנון המשמש חברות או ספקי שירותים כדי לעקוב אחר מצב השירותים שלהם ולהתריע בפני משתמשים או לקוחות כאשר שירות זקוק לטיפול או תחזוקה. "מחוון שירות" יכול ללבוש צורות רבות בהתאם לשירות או לתעשייה הספציפית, ישנן כמה דוגמאות נפוצות כוללות נורות אזהרה בלוח המחוונים של המכונית או התראות באפליקציה לנייד. באופן כללי, מדדי שירות נועדו לנטר מדדי ביצועים ספציפיים, כגון זמן פעולה, זמן תגובה או שיעורי שגיאה, ולהפעיל התראות או התראות כאשר מדדים אלו נופלים מחוץ לטווחים המקובלים. זה מאפשר לספקי שירות לטפל באופן יזום בבעיות לפני שהן משפיעות על המשתמשים או הלקוחות, ויכול לעזור למזער זמן השבתה או שיבושים בשירות. מדדי שירות הם כלי חשוב לניהול סביבות שירות מורכבות, והם נמצאים בשימוש נפוץ בתעשיות כמו בריאות, תחבורה ו-IT. ניתן לשלב אותם במגוון מערכות ופלטפורמות שונות, וניתן להתאים אותם לצרכים הספציפיים של ארגונים או שירותים בודדים. חלק מהתקן של WAP המגדיר דחיפת סוגי תכנים כגון: Service Indicator ו-Service Loader. פורמטים אלו מאפשרים שליחת קישור לאתרי אינטרנט וניתנים להעברה באופן טקסטואלי או באופן בינארי (בתצורת WBXML) לצורך חיסכון במשאבים. לרוב, במכשיר היעד קיימת תיבת קישורים נכנסים, בדומה לתיבת הודעות נכנסות של SMS.
אנדורה (כדורגל)

מועדון הכדורגל אנדורה (בקטלאנית: Futbol Club Andorra) הוא מועדון כדורגל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגה הספרדית השנייה, כאשר אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורגל בספרד. המועדון נוסד ב-15 באוקטובר 1942, והיה מועדון הכדורגל הראשון שנוסד באנדורה. הקבוצה החלה לשחק בליגה החמישית, ומעונת 1963/1964 ועד עונת 1979/1980 שיחקה בליגה הרביעית, מלבד שלוש עונות בליגה החמישית. בעונות 1980/1981–1997/1998 שיחקה בליגה השלישית, מלבד עונה אחת בליגה הרביעית. לאחר מכן החלה הקבוצה להתדרדר, ובעונות 2001/2002–2004/2005 ירדה ברציפות מהליגה הרביעית לליגה השביעית. בדצמבר 2018, בעת שהיה בליגה החמישית, נרכש המועדון על ידי הכדורגלן הספרדי-קטלוני ג'רארד פיקה, אשר שיחק באותה עת בעמדת הבלם בברצלונה.את אותה עונה סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה, עם 22 משחקים ללא הפסד. ביולי 2019, לאחר התפרקותה של ראוס דפורטיו, ששיחקה באותה עת בליגה השלישית, שילמה אנדורה עמלה של כחצי מיליון אירו וקיבלה את המקום בליגה השלישית. את עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום הראשון בפרימרה דיויסיון RFEF, והעפילה, לראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה. בעונת 2023/2024 שבה לליגה השלישית. הגביע הקטלוני (2): 1993/1994, 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא אנדורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדורה (בקטלאנית) אנדורה, ברשת החברתית פייסבוק אנדורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדורה, ברשת החברתית אינסטגרם אנדורה, ברשת החברתית טיקטוק אנדורה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Andorra, el país de los Pirineos... ¡y el fútbol!, www.fifa.com (בספרדית) Andorra Difusió RTVA, Lluís España vol recuperar la memòria històrica de l'FC Andorra | Andorra Difusió, www.andorradifusio.ad (בקטלאנית) Andorra Difusió RTVA, L’acord de l'FC Andorra amb el grup Kosmos preveu construir dos camps de futbol | Andorra Difusió, www.andorradifusio.ad (בקטלאנית) Colin Millar, Gerard Pique's FC Andorra take final Segunda B place, Football España, ‏2019-07-29 (באנגלית) "Pique's Andorra pay £400k for promotion". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-03-23. El Andorra de Piqué y Eder Sarabia asciende a Segunda división, MARCA, ‏2022-05-21 (בספרדית)