laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק אלוני

יצחק אלוני (שֶכטֶר) (Schächter;‏ 5 באפריל 1905 – 2 ביוני 1985) היה אמן שחמט יהודי-פולני וישראלי, שהיה אלוף ישראל בשחמט שלוש פעמים. אלוני נולד כיצחק שכטר בבוצ'אץ', באותה תקופה באימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה בפולין. הוא היה אלוף לבוב בשנים 1936 ו-1939 והשתתף באליפויות פולין בשחמט. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח לקזחסטן ושם גויס לצבא אנדרס בפיקודו של ולדיסלב אנדרס. צבא אנדרס נשלח לאיראן והמשיך למזרח התיכון וב-1944 במהלך המלחמה הגיע לארץ ישראל, התיישב בחיפה ועברת את שמו ל"אלוני". בישראל הוא הופיע במשחקים סימולטניים במקומות שונים והשתתף באליפויות השחמט המקומיות. היה אלוף חיפה, ובשנת 1945 כשהתקיימה אליפות ארצית, לראשונה אחרי חמש שנים, זכה במקום הראשון. שנים רבות שיחק במועדון השחמט המוביל דאז "לסקר". בשנת 1955 תיאר אותו שאול הון במעריב: "אלוני [...] איננו עשיר בידיעה של תאוריה, אולם הוא תכססן מעולה ולוחם נמרץ." ב-1938 נישא בלבוב למרים. ב-1948 התגייס לצבא והשתתף בהגנת שכונת התקווה. מ-1949 עבד כפקיד גבייה בעיריית תל אביב. נפטר ב-1985, בגיל 80. 1936, 1939 - זכה במקום ראשון באליפות לבוב 1938 - זכה במקום ראשון באליפות קרקוב 1945 - זכה במקום ראשון באליפות ארץ ישראל 1954 - זכה במקום ראשון באליפות תל אביב 1955 - מקום 2–4 באליפות ישראל 1957 - מקום 2 באליפות ישראל 1961, 1965 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל. יצחק אלוני השתתף 8 פעמים בנבחרות ישראל באולימפיאדות השחמט. משחקו באולימפיאדת 1954 בו ניצח את רב אמן קוטוב מברית המועצות, מנדולי שחקני השחמט בתקופתו, התפרסם בארץ ובעולם. באולימפיאדה זו גם סיים בתיקו עם רבי אמנים מפורסמים אחרים. באולימפיאדת 1960 ניצח את רב אמן דמיאנוביץ מיוגוסלביה. יצחק אלוני, באתר צ'סגיימס (באנגלית) שאול הון, שחמט, דבר, 30 באפריל 1947. חיפה - באגודת חובבי שחמט, משמר, 1 בדצמבר 1944 משחק סימולטני של האמן י. אלוני נגד 25 איש, הַבֹּקֶר, 10 בנובמבר 1944 משחק שחמט סימולטני, דבר, 30 באוקטובר 1945 אליפות א"י בשחמט, משמר, 9 במרץ 1945 שאול הון, הכוכבים לא הצטיינו הפעם, מעריב, 14 באוקטובר 1955 יצחק אלוני באתר חברה קדישא ת"א–יפו. ג. ולקובסקי, בהיכל מלכי השחמט, משמר, 29 באפריל 1945 שאול, יוסף פורת - אלוף השחמט, מעריב, 27 באוקטובר 1957 שאול הון, מת השחמטאי שניצח גם את הרוסים, מעריב, 3 ביוני 1985 שלמה קנדלשיין, הלוחם: יצחק אלוני, חייו ומשחקיו של אלוף שחמט, הוצאת רשפים, תל אביב, 1987, עמ' 18,59-60 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גורדון

גורדון הוא גם שם פרטי באנגלית וגם שם משפחה יהודי שנטבע ליהודי גורדונה, עיר באוקראינה. האם התכוונתם ל... אישים ששמם גורדון: אברהם זאב גורדון – עסקן, פעיל ציבור וחקלאי בן העלייה הראשונה, ממקימי רחובות אבישי גורדון – כדורסלן ישראלי אהרן דוד גורדון (א.ד. גורדון) - הוגה דעות, ממנהיגי הציונות המעשית אורי גורדון – מנהיג ציוני אילה גורדון – אוצרת ואמנית ישראלית, ממייסדות תחום החינוך לאמנות בישראל אליעזר גורדון – תלמיד חכם ליטאי נודע ממתנגדי תנועת ההשכלה היהודית, שימש כראש ישיבת טלז ארון גורדון – כדורסלן אמריקאי בארי גורדון (אנ') – שחקן יהודי-אמריקאי בן גורדון – שחקן כדורסל בליגת ה-NBA ג'ודי גורדון – דוגמנית ושחקנית אוסטרלית ג'ון גרדון – זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012 יהודה לייב גורדון (י. ל. גורדון) - מגדולי המשוררים העבריים בתקופת ההשכלה, פרשן מקרא יהודה לייב גורדון (רב) – רב וראש ישיבה בליטא, בלארוס ופולין דוד גורדון – עיתונאי ועורך עברי ציוני בן המאה ה-19, מראשוני תנועת חובבי ציון דקסטר גורדון – סקסופוניסט אמריקאי האנה גורדון – שחקנית סקוטית טל גורדון – זמרת ישראלית יחיאל מרדכי גורדון – מראשי ישיבת לומז'ה בפולין, ממייסדי ישיבת לומז'ה בפתח תקווה וראש הישיבה יקותיאל בן יהודה ליב גורדון – תלמידו ואיש סודו של רמח"ל לייזי גורדון – כדורסלן עבר ישראלי לינדה גורדון – היסטוריונית אמריקאית בנושאי משפחה ומגדר מולי גורדון – שחקנית, תסריטאית ובמאית אמריקאית-יהודיה נח גורדון – סופר יהודי אמריקאי עדי גורדון – שחקן כדורסל ישראלי פיליפ גורדון – דיפלומט וחוקר יחסים בינלאומיים אמריקאי פרדריק גורדון-סמית – שופט בריטי בארץ ישראל בתקופת המנדט צ'ארלס גורדון – קצין בריטי ומנהלן ריצ'רד גורדון – אסטרונאוט אמריקאי שמואל לייב גורדון – משורר ומתרגם עברי ופרשן מקרא משה גרדון (גורדון) - מחנך עברי בפולין, מראשי "תרבות", ומנהל מוסד ביאליק; בנו של שמואל לייב גורדון גורדון (עבד) – עבד נמלט שתמונת גבו המצולק מהצלפות הייתה לאחת הבולטות במאבק נגד עבדות שמות מקומות: גורדון (כפר בצרפת) – כפר בצרפת, במחוז האלפים הימיים אחר: גורדוניה – תנוער נוער ציונית שדגלה בערכי א"ד גורדון בית גורדון – מוזיאון לטבע, היסטוריה ואנתרופולוגיה בדגניה א' בית החינוך ע"ש א"ד גורדון – בית ספר מזרם העובדים בצפון תל אביב בריכת גורדון – בריכת שחייה בתל אביב גלריה גורדון – גלריה לאמנות בתל אביב האקדמית גורדון – מכללה להכשרת מורים בחיפה מהומות גורדון – מהומות אלימות בלונדון, שהתחוללו בשנת 1780 מודל הצמיחה של גורדון – בחשבונאות, שיטה למדידת ערכו של עסק פלאש גורדון – דמות קומיקס מדע בדיונית רחוב גורדון – רחוב בין רחוב הירקון לכיכר רבין בתל אביב, המאופיין בגלריות רבות גורדון - דמות מ"פוקימון" גורדון הקטר הגדול - דמות מ"תומס הקטר וחברים" גורדון (1912-1916) – היא מכונית פתוחה, 2 מושבים מסוג Cyclecar (אנ') מתוצרת Gordon Armstrong East Riding Garage אשר יוצרה בין השנים 1912–1916 ב-בריטניה אישים ששמם הפרטי הוא גורדון גורדין גרדון
הסופר קאפ האסיאתי

גביע הסופר קאפ האסיאתי היה תחרות בה נפגשו אלופות שני הטורנירים החשובים של אסיה, אליפות אסיה לקבוצות וגביע אסיה למחזיקות גביע. התחרות נוסדה ב-1995, והיא בוטלה בשנת 2002 אחרי שה-AFC מיזג את שני הטורנירים הראשיים יחד בליגת האלופות האסיאתית. בתחרות האחרונה זכתה קבוצת סוואן סמסונג בלווינגס מקוריאה הדרומית.
תירסוס

תירסוס (יוונית עתיקה: θύρσος) הוא זמורת גפן בראשו אצטרובל עטוף עלי גפן, קיסוס ולעיתים סרטים. פלוטרכוס זהה את התירסוס כלולב. התירסוס הוא סמל של שגשוג, פריון, נהנתנות והנאה שכן במסורת היוונית העתיקה יוחס התירסוס כמקל בו אוחז דיוניסוס האל. במהלך הפולחן לדיונסוס, נהגו המינאדות, הנשים המשתוללות, להתהלך עם תירסוסים. מדיה וקבצים בנושא תירסוס בוויקישיתוף תירסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Cytoscape

Cytoscape היא תוכנה ביואינפורמטית מבוססת קוד פתוח לוויזואליזציה של רשתות אינטראקציות של מולקולות, פרופילי התבטאות גנים ואינטגרציה עם מידע נוסף. התוכנה תומכת בתוספים המרחיבים את יכולותיה בצורות הצגה נוספות, תמיכה בפורמטים נוספים וקישור לבסיסי נתונים נוספים. התוכנה כתובה בשפת Java, וקיים פרויקט מקביל Cytoscape.js אשר מבוסס על JavaScript ומאפשר ניתוח וויזואליזציה של גרפים בדפדפן. פיתוח Cytoscape החל ב-2002 על ידי המכון לביולוגיה מערכתית בסיאטל וכיום היא מפותחת על ידי קונסורציום בינלאומי של מפתחים. גרסה 0.8 של התוכנה יצאה לאור ביולי 2002, ובנובמבר אותה שנה יצאה גרסה 0.9. גרסה 1.0 יצאה במרץ 2003. גרסה 2.0 יצאה ב-2004, ובמאי 2012 יצאה הגרסה האחרונה של ‎2.xx גרסה 2.83. גרסה 3.0 יצאה בפברואר 2013. התוכנה מיועדת לניתוח וויזואליזציה של גרפים של רשתות מתחום הביולוגיה, אך יכולה לעבוד גם על סוגי רשתות אחרות. התוכנה יכולה לקבל כקלט קובצי אינטראקציות גולמיים (פורמט SIF), המתארים קשרים בין חלבונים או בין חלבונים ו-DNA. עבור שמרים ואורגניזמי מודל אחרים קיימים בסיסי נתונים גדולים של אינטראקציות כאלו כדוגמת BIND ו-TRANSFAC. את הרשתות או התכונות של הצמתים והקשתות יכולה התוכנה לשמור ולטעון בפורמט של GML ‏(Graph Modelling Language), פורמט XGMML ‏(eXtensible Graph Markup and Modeling Language). התוכנה יכולה לטעון מידע על התבטאות גנים מקבצי טקסט בפורמט csv ו-tsv. התוכנה מסוגלת להתממשק עם בסיסי נתונים KEGG וGene Ontology ‏(GO), המאפשרים לספק אנוטציות פונקציונליות לגנים. מדיה וקבצים בנושא Cytoscape בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cytoscape (באנגלית)
שפטיצקי (עיר)

המונח "קרסנופוליה" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיירה בבלארוס, ראו קרסנופוליה (בלארוס). שפטיצקי (אוקראינית: Шептицький) (שמה של העיר עד 2024 צֶ'רְבוֹנוֹהְרַאד באוקראינית: Червоноград, ‏בפולנית: Czerwonogród, ביידיש: קריסניפאָליע; שמה של העיר עד 1951 קריסטינופול (אוקראינית: Кристинопіль, Кристинополь)) היא עיר במחוז לבוב אוקראינה. העיר הוקמה ב-1692 בשם קריסטינופול על ידי פליקס-קאזימיר פוטוצקי, הוא קראה לה כך על שם אשתו קריסטינה. ב-1772 עברה קריסטינופול, יחד עם כל גליציה אחרי חלוקת פולין, לידיה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחרי זמן קצר משפחת פוטוצקי עזבה את העיר והיא עברה לבעלות מלאה של האימפריה. ב-1878 בעיר נבנה כביש, ב-1884 נבנתה מסילת רכבת. אחרי מלחמת העולם הראשונה חזרה העיר לידיה של פולין. ב-15 בפברואר 1951 פולין מסרה את קריסטינופול וסביבתה לברית המועצות, אז שונה שמה לצ'רבונוהראד. בתמורה קיבלה פולין את אוסצ'יקי דולנה וסביבתה. מהלך זה נעשה כתוצאה מהימצאות מצבורי פחם בסביבת צ'רבונוהראד ונפט בסביבת אוסצ'יקי. ב-1990 הפכה צ'רבונוהראד לעיר הראשונה בברית המועצות שבה הרסו את פסלו של ולדימיר לנין. בשנת 2024 הוחלט לשנות את שמה של העיר לשפטיצקי, על שמו של אנדריי שפטיצקי שהיה הארכיבישוף המטרופוליטני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית בלבוב. יהודים ישבו בעיר עם היווסדה, ובאמצע המאה ה-18 נמנו בה 759 משלמי מס יהודים. בשנת 1880 נמנו בעיר 2,747 יהודים, רוב מוחלט בקרב תושביה. רוב יהודי העיר נמנו בתקופה זו על חסידות בלז. בתחילת מלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים פוגרום ביהודי העיר, תוך רצח 5 יהודים, הרס וביזת רכוש רב ואונס של כ-30 נשים. לאחר מכן, הוצא צו גירוש לגברים היהודים מהעיר. מאורעות המלחמה, כמו גם השפל הכלכלי שנלווה לה, הביאו רבים מיהודי העיר לעזוב אותה. בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,086 יהודים מתוך 2,805 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית. בתחילת מלחמת העולם השנייה עברה העיר מיד ליד בין הפולנים, הרוסים והגרמנים, ובזמן זה נרצחו בה כ-20 יהודים. בהתאם להסכם ריבנטרופ מולטוב נקבעה העיר בתחום הכיבוש הגרמני בפולין, וכמעט כל יהודיה נמלטו ממנה בשלב זה לשטח השליטה הסובייטי. אוכלוסיית צ'רבונוהראד לפי שנים: יעקב אייכנבוים - היה איש תנועת ההשכלה ומחלוצי החינוך המודרני בקרב יהודי רוסיה. אתר האינטרנט הרשמי של שפטיצקי מרכז מורשת יהדות פולין "קריסטינופול (צ'רבונוהראד)", באתר השטעטל הווירטואלי "שפטיצקי (עיר)", באתר JewishGen (באנגלית) קריסנפוליו (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית http://lv.ukrstat.gov.ua/ukr/si/oper/2013/t180313_1.pdf Учительская газета № 33, 1990 г. החלטה על שינוי שמם של מספר יישובים באוקראינה http://world-gazetteer.com/wg.php?x=&men=gpro&lng=en&des=wg&geo=-3730&srt=npan&col=abcdefghinoq&msz=1500&pt=c&va=&geo=505388423 http://populstat.info/Europe/ukrainet.htm
מחרוזן דו-גוני

מחרוזן דו-גוני, נְחַשׁ הַמַּחֲרֹזֶת או מחרוזן הטבעות (שם מדעי: Micrelaps muelleri) הוא נחש תת-ארסי האנדמי למזרח התיכון. המחרוזן הדו-גוני אנדמי למזרח התיכון והוא מצוי בסוריה, ירדן, לבנון וישראל. בישראל הנחש מצוי באזורים מיושבים מצפון הארץ עד באר שבע, בבקעת הירדן או באזורים מזרחיים לארץ. במשך היום הוא מבלה את זמנו מתחת לסלעים ופעיל יותר בלילה. ניתן למצוא אותו במקווי מים שם שותה ואורב לטרף. נחש זה ניזון בעיקר מבעלי חיים קטנים כמו פרוקי-רגליים, עכברים ולטאות, אך תזונתו העיקרית היא טריפת נחשים אחרים הקטנים ממנו. הוא ניזון בעיקר בלילה. הנחש עשוי להגיע לאורך של כ-60 ס"מ, אך לרוב מגיע לאורך של כ-45 ס"מ. מראהו פסים בצבעי שחור וצהוב עד לבן. נחש זה מוגדר כתת-ארסי בעל שיני ארס אחוריות, אך במגע עם אדם הוא אינו תוקף או נושך במטרה להכיש. הכשה מלאה נדירה ואילו ברוב הפעמים מדובר בהכשה חלקית שאינה מתבטאת ביותר מנפיחות באזור המוכש. לרוב כאשר רוצה במרחק מבני אדם הוא מתנשף להרחקתם. ב-2006 פוצל מין זה לשני מינים, כאשר השני נקרא "מחרוזן אוכפים" (שם מדעי: Micrelaps tchernovi), אולם ב-2020 אוחדו שני המינים בחזרה. אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 216-217 מדיה וקבצים בנושא מחרוזן דו-גוני בוויקישיתוף מחרוזן דו-גוני, באתר ITIS (באנגלית) מחרוזן דו-גוני, באתר NCBI (באנגלית) מחרוזן דו-גוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מחרוזן דו-גוני, באתר GBIF (באנגלית) מחרוזן דו-גוני באתר "זוחלים ועוד" מחרוזן הטבעות (Micrelaps muelleri) באתר יוטיוב מחרוזן דו-גוני באתר הרשימה האדומה של IUCN נְחַשׁ הַמַּחֲרֹזֶת במילון בעלי חיים: זוחלים (תרצ"ח), 1938, באתר האקדמיה ללשון העברית To be or not to be tchernovi: a taxonomic revision of the snake genus Micrelaps (Squamata: Serpentes), in Israel
אל-איתיחאד (כדורגל)

אל-איתיחאד (בערבית: الاتحاد - "ההתאחדות") הוא מועדון כדורגל סעודי מהעיר ג'דה, המשחק בליגת העל הסעודית. אל-איתיחאד מארחת את משחקיה באצטדיון הראשי של ג'דה, עיר הספורט המלך עבדאללה, האצטדיון השני בגודלו בערב הסעודית, אשר מכיל 62,345 צופים. המועדון הוא אחד ממועדוני הכדורגל הפופולריים בסעודיה. לאל-איתיחאד יש יריבות ארוכת שנים עם אל-הילאל, המכונה האל קלאסיקו הסעודי ונחשב למשחק השנתי הבולט והנצפה ביותר בכדורגל הסעודי. המועדון המצוי בבעלות מוחמד אל-פאייז וחברת Sela Sport Co, שגם מממנת את נבחרת ערב הסעודית בכדורגל. בשנים 2007–2013, מומן על ידי חברת הטלקום הסעודית. המועדון נוסד בשנת 1927, מה שהופך אותו למועדון הספורט הוותיק ביותר שעדיין פעיל בסעודיה. התקופה המצליחה ביותר בתולדות המועדון הייתה שנות ה-90 וה-2000, כאשר המועדון השיג מספר רב של תארים והישגים מקומיים הבינלאומיים. בשנת 1999, זכה המועדון בגביע אסיה למחזיקות גביע אחרי ניצחון על צ'ונאם דרגונס. המועדון זכה בליגת האלופות האסיאתית בשנת 2004 לאחר ניצחון על אלהווה צ'ונמה, ובשנת 2005, לאחר ניצחון על אל-עין. המועדון הגיע למקום הרביעי באליפות העולם למועדונים ב-2005 ביפן. המועדון צפוי להשתתף בגביע העולם למועדונים 2023 שיתקיים בסעודיה. אל-איתיחאד נחשב לאחד המועדונים האסייתיים המצליחים ביותר ברמה המקומית והיבשתית, ובאמתחתו שתי זכיות רצופות בליגת האלופות האסייתית (אחת משלוש הקבוצות האסיאתיות היחידות שהשיגו זאת) גביע אסיה למחזיקות גביע פעם אחת, ליגת האלופות של המפרץ ותואר ליגת האלופות הערבית לפחות פעם אחת. ברמה מקומית, אל-איתיחאד הוא גם המועדון השני המצליח ביותר בסעודיה, לאחר שזכה בתשע אליפויות ליגה, חמש תוארי גביע המלך, שמונה תוארי גביע יורש העצר, שלושה תוארי גביע הפדרציה הסעודית וסופר קאפ סעודי. ב-2 באוקטובר 2023 סירבה הקבוצה לעלות לאחד ממשחקי ליגת האלופות האסיאתית מול הקבוצה האיראנית ספהאן, בגלל הצבה של פסלו של קאסם סולימאני בכניסה לאצטדיון בו היה אמור להיערך המשחק. בתחילת נובמבר, הודיעה התאחדות הכדורגל של אסיה כי אל-איתיחאד יזכו בניצחון טכני 3-0 על ספהאן. צרפת כרים בנזמה צרפת אנגולו קאנטה ברזיל פאביניו פורטוגל ז'וטה אליפויות זכייה (9): 1982, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2007, 2009, 2023 גביע המלך הסעודי זכייה (9): 1958, 1959, 1960, 1963, 1967, 1988, 2010, 2013, 2018 הסופר קאפ הסעודי זכייה (1): 2022 גביע יורש העצר הסעודי זכייה (9): 1958, 1959, 1963, 1991, 1997, 2001, 2004, 2017 גביע הפדרציה הסעודי זכייה (3): 1986, 1997, 1999 ליגת האלופות האסיאתית זכייה (2): 2004, 2005 גביע אסיה למחזיקות גביע זכייה (1): 1999 הסופר קאפ האסיאתי זכייה (1): 1999 ליגת האלופות הערבית זכייה (1): 2005 ליגת האלופות של המפרץ זכייה (1): 1999 הסופר קאפ המצרי-סעודי זכייה (2): 2001, 2003 מדיה וקבצים בנושא אל-איתיחאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל-איתיחאד (בערבית) אל-איתיחאד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אל-איתיחאד, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu FIFA.com, Welcome to FIFA.com News - Eighty years of Al Ittihad - FIFA.com, www.fifa.com (באנגלית) https://twitter.com/GLZRadio/status/1708888953003425933, X (formerly Twitter) https://twitter.com/GLZRadio/status/1719851678420132143?s=20, X (formerly Twitter) ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוראציו מלייאלה

הוראציו ולנטין מֶלֶייאֶלֶה (ברומנית: Horațiu Valentin Mălăele, נולד ב-31 ביולי 1952 בטרגו ז'יו) הוא שחקן ובמאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה רומני, ידוע גם כקריקטוריסט ומחבר. הוראציו מלייאלה נולד בטרגו ז'יו, בירת המחוז גורז' בחבל אולטניה. הוא למד בתיכון על שם טודור ולדימירסקו בטרגו ז'יו. בכיתה י"ב הציג תערוכת ציורים ראשונה בבית התרבות של העיר. התכוון ללמוד אמנויות יפות בבוקרשט אך אחרי שראה הצגות בתיאטרון בולנדרה החליט להיות שחקן תיאטרון. סיים בשנת 1975 לימודי משחק במכון לתיאטרון וקולנוע בבוקרשט על שם יון לוקה קאראג'אלה, בכיתה של אוקטביאן קוטסקו. כשחקן תיאטרון השתתף בהתחלה בהצגות בסטודיו קסנדרה ובתיאטרון הנוער בפיאטרה ניאמץ. אחרי שעבר לבוקרשט, שיחק בתיאטראות נוטארה, אודיאון, התיאטרון הלאומי, בולנדרה, בתפקידים כמו פדינאר ב"רובע הקש האיטלקי" מאת לאביש, המורה ב"השיעור" מאת אז'ן יונסקו, ואניה ב"הדוד וניה" מאת צ'כוב, טרטאליה ב"מלך צבי" מאת קרלו גוצי הופיע בבכורה בשנת 1974 בסרט "Muntele ascuns" ("ההר המוסתר"). מאז שיחק במספר רב של תפקידים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בשנת 1999 ביים שתי אפיזודות בסדרה Ministerul comediei ("משרד הקומדיה"). בשנת 2000 שיחק בין השאר, בסרט של קוסטה גברס, "הממלא מקום". בשנת 2008 ביים את סרטו הראשון לפי תסריט מקורי (נכתב ביחד עם אדריאן לוסטיג)-Nunta mută ("חתונה אילמת"). בנוסף לעיסוקיו תחום אמנויות הבמה, מלייאלה מצייר, בעיקר קריקטורות. הציג מעל 3,000 קריקטורות ב-36 תערוכות לאומיות ובינלאומיות. תערוכה קבועה של ציוריו נמצאת בכניסת המסעדה "נבאב" בבוקרשט. היה לתקופה העורך הראשי של כתב העת "סאטירול". מלייאלה נשוי לבוגרת פקולטה למחשבים ויש לו שני בנים. פרסים על משחקו במחזות "Tinerețe fără bătrânețe" (נעורים ללא זקנה - עיבוד מאת אדוארד קובאלי, לפי אגדה מאת פטרה איספורסקו, "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני, "ההר" מאת דומיטרו ראדו פופסקו, "טיל אוילנשפיגל"- עיבוד לפי שארל דה קוסטר 2008 - Nunta mută (חתונה אילמת- לעזאזל עם סטלין!), סרט קולנוע 2004 Pălăria (המגבעת) - טלוויזיה 1999 הסדרה Ministerul comediei (משרד הקומדיה) 2 פרקים - טלוויזיה Horațiu despre Mălăele Rătăciri (נדודים), רומן מדיה וקבצים בנושא הוראציו מלייאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוראציו מלייאלה הוראציו מלייאלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הוראציו מלייאלה, באתר AllMovie (באנגלית) הוראציו מלייאלה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הוראציו מלייאלה, באתר Discogs (באנגלית) ראיון של אואנה גרצ'ה עם מלייאלה, באתר נשים eva.ro ביוגרפיה התיאטרון בליפסקאן
עמיעד

עַמִּיעַד הוא קיבוץ השוכן ברמת כורזים, מדרום לראש פינה לצד כביש 90, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון. הקיבוץ נוסד בינואר 1946 בידי משוחררי הפלמ"ח מגרעין "החושלים", שהוכשר בגבע, והוקם בתחילה בגבעה שמצויה כשני קילומטרים מדרום לנקודת היישוב הנוכחית, סמוך לחאן ג’וּבּ-יוּסֶף. בזמן עלייתו לקרקע, נקבע שמו עמיעד, על ידי ועדת השמות של הקרן הקיימת. חברי הקבוצה סירבו לקבל את השם, ולכן במשך מספר שנים נקרא הקיבוץ "ג'יב יוסף" על שם האתר, אך מאז שנות החמישים המוקדמות, התקבל השם עמיעד. ענפי הקיבוץ: מפעל "עמיעד מערכות מים": מפעל שנסחר בבורסה בתל אביב ומפתח מערכות סינון מים לשימוש ביתי, לחקלאות, לתעשייה, לסינון מי נטל בספינות-סוחר ולתשתיות. חקלאות: מטעים של זיתים, ליצ'י, בננות, אבוקדו ופרדסים, בקר לבשר, לול, גידולי שדה. מוסך מורשה של לנד רובר אירוח כפרי ומסעדה למטיילים יקב עמיעד חלק מחברי הקיבוץ עוסקים כיום ביזמות פרטית. הקיבוץ ממשיך לקיים את כל מוסדות הקיבוץ: ספרייה, מרפאה, חדר אוכל, בריכת שחייה, מגרשי ספורט (טניס, כדורגל, כדורסל), חינוך משלים ועוד. צומת עמיעד מדיה וקבצים בנושא עמיעד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמיעד עמיעד מערכות מים "ההיסטוריה של קיבוץ עמיעד", סרטון באתר יוטיוב סיפור מקומי - עמיעד, ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן כולל תמונות, זכרונות ומסמכים עמיעד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 פלמ"ח - הכשרת "החושלים" (גבע 1945) הכשרת החושלים (1945), באתר מוזיאון הפלמ"ח עיתון הצופה, 6/2/1947 שנה לעליית שתי הנקודות בגליל ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל אלסופ

דניאל אלסופ (באנגלית: Daniel Allsopp; נולד ב-10 באוגוסט 1978, מלבורן) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי. ב-1995 סיים כמלך השערים באליפות העולם עד גיל 17 שנערכה באקוודור. אלסופ לא הצליח להשתלב בנבחרת אוסטרליה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סידני (2000). מלבורן ויקטורי הפרמיירשיפ האוסטרלי (2): 2006/2007, 2008/2009 הצ'פיונשיפ האוסטרלי (2): 2006/2007, 2008/2009 תארים אישיים נעל הזהב של גביע העולם עד גיל 17: 1995 נעל הזהב של ליגת העל האוסטרלית: 2006/2007 מדיה וקבצים בנושא דניאל אלסופ בוויקישיתוף דניאל אלסופ, באתר Transfermarkt דניאל אלסופ, באתר Soccerway דניאל אלסופ, באתר BDFutbol דניאל אלסופ, באתר WorldFootball.net דניאל אלסופ, באתר National Football Teams דניאל אלסופ, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג'ה מיכאיצה

ג'ורג'ה מיכאיצה (ברומנית: George Mihăiță, נולד ב-23 בספטמבר 1948 מורֶן (Moreni) מחוז דמבוביצה) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע, ופובליציסט רומני. החל משנת 2000 מכהן כמנהל התיאטרון לקומדיה בבוקרשט. ג'ורג'ה מיכאיצה נולד בשנת 1948 ביישוב מורן במחוז דמבוביצה. למד משחק במכון לתיאטרון וקולנוע על שם יון לוקה קאראג'אלה בבוקרשט, בכיתה של פרופ' סאנדה מאנו. הוא שיחק ב-110 תפקידים בתיאטרון ובסרטים, כולל 55 במופעי תיאטרון טלוויזיוני. התפקיד שלדבריו השפיע באופן המכריע ביותר בחייו היה ראש העיר ב"רביזור" מאת גוגל. מכאיצה השקיע מאמצים רבים ברפורמות של חינוך המתבגרים ברומניה שלאחר הדחת המשטר הקומוניסטי. הוא ניהל שני מגזינים לנוער, Salut ‏ (1990) ו-Salut Generation Pro ‏ (1998), והתמנה בשנת 2000 למנהל לשם כבוד של Super Magazine. בשנת 1994 יזם את קביעת יום המתבגר ביום א' השני של חודש מאי, תאריך שנחקק ברומניה בחוק בשנת 1997. בשנת 1992 כיהן גם כיושב ראש מועדון "אונסקו" למתבגרים. הקים את פסטיבל הקומדיה הרומנית בבוקרשט. 1975 - הפרס השלישי בפסטיבל התיאטרון בבקאו עם רסיטל מכתבי מרין סורסקו 1976 - פרס החוג "פלאקרה" (הלהבה) 1994 -פרס השחקן הטוב ביותר בתפקיד טרסיטס במחזה טרוילוס וקרסידה מאת שייקספיר, בבימויו של דרגוש גלגוציו 2001 - פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הלאומי לקומדיה בגאלאץ, עבור משחקו בתפקיד הנרי פרקינס ב"Bani din cer" (כסף קל) מאת ריי קוני, בבימויו של הוראציו מלייאלה 2002 - עיטור מסדר השירות הנאמן, בדרגת אביר - לרגל מלאת 150 שנה לתיאטרון הלאומי של בוקרשט (יחד עם שחקנים נוספים) 2010 -הפרס לשחקן הטוב ביותר בגאלת איגוד התיאטראות (UNITER) ברומניה- על משחקו בתפקיד אמטיסטוב ב"הדירה של זויה" מאת מיכאיל בולגקוב בבימויו של אלכסנדרו טוצ'ילסקו ריאיון אצל אלה ביטמן בעיתון הישראלי בשפה הרומנית "Gazeta românească" ב-5 בפברואר 2015, עמ' 9: Aștept cu emoție întâlnirea cu publicul israelian ("אני מחכה בהתרגשות למפגש עם הקהל הישראלי") מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ה מיכאיצה בוויקישיתוף ג'ורג'ה מיכאיצה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ורג'ה מיכאיצה, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ורג'ה מיכאיצה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הרפרטואר של מיכאיצה באתר port ro פילמוטקה ביוגרפיה באתר התיאטרון לקומדיה בבוקרשט
איגור קוליבנוב

איגור ולדימירוביץ' קוליבנוב (ברוסית: И́горь Влади́мирович Колыва́нов; נולד ב-6 במרץ 1968) הוא כדורגלן עבר סובייטי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות דינמו מוסקבה, פוג'ה ובולוניה. קוליבנוב הספיק לשחק גם בשלוש נבחרות - ברית המועצות, חבר המדינות ורוסיה. השתתף ביורו 1992 ויורו 1996. מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך למאמן כדורגל. נכון לשנת 2022 מאמן את קבוצת טקסטילשצ'יק איוואנובו מההליגה הרוסית השנייה מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1990 כדורגלן השנה בברית המועצות - 1991 מלך השערים של ליגת העל הסובייטית - 1991 מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 - 2006 אליפות מרכז של ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה - 2019 מדיה וקבצים בנושא איגור קוליבנוב בוויקישיתוף איגור קוליבנוב, באתר Transfermarkt איגור קוליבנוב, באתר Soccerway איגור קוליבנוב, באתר WorldFootball.net איגור קוליבנוב, באתר National Football Teams איגור קוליבנוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביטר למון

ביטר למון (אנגלית: Bitter lemon; מילולית: לימון מריר) הוא משקה מוגז המבוסס על לימון וכינין. שלא כמו מי טוניק, ביטר למון מכיל גם מיץ וקליפה של לימון. המשקה נשתה כמות שהוא או משמש מיקסר (הרכיב הלא-אלכוהולי העיקרי) בקוקטיילים. הוא נפוץ במדינות רבות מסביב לעולם, אך ישנן מדינות שבהן כינויו שונה; בדרום אפריקה, למשל, הוא מכונה "דריי למון" (לימון יבש). המשקה שווק לראשונה בשנת 1843. חברת שוופס משווקת אותו משנת 1957. מדיה וקבצים בנושא ביטר למון בוויקישיתוף Schweppes Original Bitter Lemon, Schweppes Deutschland ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.