laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לי אייזנברג

לי אייזנברג (באנגלית: Lee Eisenberg; נולד ב-5 באפריל 1977) הוא תסריטאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה יהודי אמריקאי. לרוב עובד יחד עם ג'ין סטפינצקי (אנ') איתה הקים את חברת ההפקה "Quantity Entertainment". נולד בנידהם (אנ') שבמסצ'וסטס ב-1977. אביו היה מהגר מישראל. ב-1999 סיים את לימודיו בקולג' קונטיקט (אנ'), עם הסרט הקצר העצמאי שכתב "Flush". ב-2005 הצטרף יחד עם ג'ין סטפינצקי (אנ') לצוות של הסדרה "המשרד" של רשת NBC שם עבד בעונות 2–5. בנוסף לכתיבה, שימש כמפיק בפועל שותף וכבמאי של שני הפרקים "Michael Scott Paper Company" (אנ') ו-"The Lover" (אנ') מתוך הסדרה. ביים יחד עם סטפינצקי גם את סדרת הרשת The Outburst ששודרה ב-2008, מבית "המשרד". הופיע גם בשחקן משנה במספר פרקים של "המשרד". ב-2013, יחד עם סטפן מרצ'נט (אנ') יצר, הפיק בפועל וכתב את קומדיית המצבים Hello Ladies של רשת HBO. היה מפיק בפועל יחד עם ספינצקי בצוות קומדיית המצבים האמריקאית Trophy Wife (אנ') של רשת ABC . הצמד הפיק בפועל גם את הסיטקום מורה רעה (אנ') המבוסס על תסריט מקורי שכתבו. ב-2023 יצר את הסדרה שיעורים בכימיה המבוססת על ספר שכתבה בוני גרמוס. יחד עם ספינצקי, כתב והפיק אייזנברג מספר סרטים; בשיתוף עם הארולד ראמיס כתבו הצמד את התסריט לסרט Year One (אנ') שיצא לאקרנים ב-2009. הצמד כתב גם את התסריט לסרט מורה רעה, ואת התסריט של הסרט Good Boys (אנ') שיצא ב-2019. לי אייזנברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי אייזנברג, באתר AllMovie (באנגלית) לי אייזנברג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The Creators of Little America in Conversation, נבדק ב-2023-10-31 הוא לא קיבל קרדיט על אחד מהפרקים, כמו גם ג'ין סטפינצקי, בשל העובדה שרק אדם אחד יכול לקבל קרדיט על בימוי פרק. Lessons in Chemistry, Apple TV+ Press (באנגלית אמריקאית) Anthony D'Alessandro, Universal R-Rated Kids Comedy ‘Good Boys’ From Seth Rogen’s Point Grey Adds Four, Deadline, ‏2018-07-20 (באנגלית אמריקאית)
דמיטרי אורשקין

דמיטרי בוריסוביץ' אורשקין (ברוסית: Дмитрий Борисович Орешкин; נולד ב-27 ביוני 1953) הוא אקדמאי ופוליטיקאי סובייטי ורוסי. איש מדע המדינה המזוהה עם האופוזיציה למשטר פוטין. אורשקין נולד ב-1953 במוסקבה. סיים לימודי גאוגרפיה באוניברסיטת מוסקבה וקיבל תואר דוקטורט מהמכון הגאוגרפי של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (אנ'). ב-1993 ייסד עם עמיתים את קבוצת "מרקטור" ("Меркатор") לניתוח פוליטי. לדבריו, באמצעות השקעת כספי רווחים מסרט שהפיק על אסון ימת אראל. אורשקין מזוהה עם האופוזיציה ברוסיה, ב-2007 התמודד לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית מטעם ברית כוחות הימין ונאם בהפגנות נגד פוטין. הוא נחשב גם למבקר חריף של מדיניות החוץ הרוסית כלפי אוקראינה. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי אורשקין בוויקישיתוף ביוגרפיה של דמיטרי אורשקין
בית החולים בורייג'

בית החולים בורייג היה בית חולים לחולי שחפת ברצועת עזה, עשרה קילומטר דרומית מהעיר עזה. בית החולים הוקם בראשית שנות ה-60 ובשנת 1967 היו בו 250 מיטות לחולי שחפת. בשנת 1970 דווח שכל המיטות תפוסות ולבית החולים רשימת המתנה ארוכה. בשנת 1983 היו בבית החולים 70 מיטות והוא טיפל בחולים של כל מחלות הנשימה. בשנת 1989 ירד מספר המיטות בבית החולים ל-50 ובשנת 1990, לאור הירידה בתחלואה, בית החולים נסגר והועבר למחלקה פנימית במבנה החדש של בית החולים שיפא. שיתוף הפעולה בעזה בעיקר בשטח הרפואה, מעריב, 20 ביולי 1967 סוניה ריטה דייץ, השגעון של ד"ר שני, מעריב, 29 במאי 1970 HEALTH CONDITIONS OF THE ARAB POPULATION IN THE OCCUPIED ARAB TERRITORIES, INCLUDING PALESTINE, World Health Organization, April 24, 1992, pages 17-18
בית החולים האירופי ברצועת עזה

בית החולים האירופי ברצועת עזה הוא בית חולים ברצועת עזה בדרום מזרח חאן יונס. אישור להקמת בית החולים כבית חולים כללי עם 220 מיטות שישרת את תושבי דרום רצועת עזה, ניתן לאונר"א בשנת 1991. עלות הקמת בית החולים הוערכה ב-30 מיליון דולר והבנייה תוכננה להתקיים בשנים 1992–1995. בניית בית החולים הושלמה בשנת 1996. במהלך קרבות השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007, הציבו אנשי חמאס עמדה על גג בית החולים. בתחילת מגפת הקורונה הוכשר בית החולים האירופי להיות בית החולים המרכזי לטיפול בחולי קורונה וחולים של שגרה הועברו לבתי חולים סמוכים. קיבולת בית החולים הועלתה ל-400 מיטות, מתוכן 100 מיטות טיפול נמרץ, כאשר ל-12 מהם מכונות הנשמה. HEALTH CONDITIONS OF THE ARAB POPULATION IN THE OCCUPIED ARAB TERRITORIES, INCLUDING PALESTINE, World Health Organization, April 24, 1992, page 18 Long and Healthy Lives, UNRWA, 2009, page 31 עזה: בתי החולים בחזית הקרבות, באתר ynet, 13 ביוני 2007 המערכה שמנהלת החמאס נגד נגיף הקורונה ברצועת עזה (עדכני ל-12 באפריל 2020)
קטה קול

קטלינה תומאס קול יוץ׳ (בספרדית: Catalina Thomas Coll Lluch; נולדה ב-23 באפריל 2002) הידועה יותר בשם קטה קול, היא שחקנית כדורגל ספרדייה המשחקת כשוערת בקבוצת ברצלונה ובנבחרת ספרד. קול נולדה בפורטול, שבמיורקה, והחלה לשחק כדורגל בגיל 6 בקבוצת בנים, בהתחלה כבלמית עד שבגיל 11 עברה לעמדת השוער. בגיל 14 עברה לקבוצת הנשים של אתלטיק מרצ׳י ולאחר מכן לקבוצת קוירנסה שבמיורקה. לאחר שהתבלטה בשער קבוצתה בעונת 2018/2019 כשזאת עלתה לליגת העל הספרדית, היא חתמה בברצלונה ביולי 2019, בחוזה עד יולי 2023. בעונתה הראשונה הושאלה לקבוצת סביליה ושחקה במדיה ב-16 משחקים בעונת 2019/20. היא חזרה לקבוצת ברצלונה ב- יולי 2020. היא שחקה לראשונה בקבוצה באוקטובר 2020 במקום סנדרה פאניוס שנפצעה. ב- דצמבר 2020 שחקה לראשונה בליגת האלופות לנשים במשחק נגד פסו איינדהובן. ב-יוני 2022 סבלה מפציעה במניסקוס וחזרה לשחק רק ב-במרצ 2023. ב-פברואר 2023 חתמה על הארכת חוזה בברצלונה עד יוני 2026. ב־2016 גיל 15 קול זומנה לסגל נבחרתה לטורניר אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17 - טורניר בו הפסידה נבחרת בגמר לגרמניה. ב-2018 זכתה עם נבחרתה באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בליטא. ב-אוגוסט 2018 שחקה עם נבחרת ספרד באליפות העולם עד גיל 20, קול עצרה פנדל בחצי הגמר מול צרפת אך נבחרתה הפסידה בגמר 1–3 לנבחרת יפן. בסוף 2018 היא זכתה עם נבחרתה בגביע העולם עד גיל 17 כאשר היא עוצרת שני פנדלים בחצי הגמר נגד קוריאה ונבחרה לשוערת הטורניר. בגביע העולם בכדורגל נשים 2023 קול הייתה בסגל הנבחרת, בתחילת הטורניר קול לא שחקה במשחקי נבחרתה בשלב הבתים אך החל משלב שמינית הגמר ועד הזכייה בגמר 0–1 מול אנגליה הייתה לשוערת הראשונה. ליגת האלופות לנשים: 2020/2021, 2022/23 אליפות ספרד (3): 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023 גביע המלכה (2):, 2021, 2022 אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018 גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018 גביע העולם בכדורגל נשים: 2023 מדיה וקבצים בנושא קטה קול בוויקישיתוף קטה קול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטה קול, ברשת החברתית אינסטגרם קטה קול, באתר Soccerdonna (בגרמנית) קטה קול, באתר Soccerway קטה קול, באתר BDFutbol קטה קול, באתר WorldFootball.net קטה קול, באתר FootballDatabase.eu נבחרות צעירות Cata Coll, www.fcbarcelona.com (באנגלית) CATA COLL: Catalina Thomas Coll Lluch (Portera) / Jugadora Fútbol Femenino, www.txapeldunak.com Redacción Deportes, El Collerense logra el ascenso a Primera B, Ultima Hora, ‏2019-04-14 (בספרדית) Cata Coll: “El Barça es un club con futuro y yo vengo para el futuro”, Mundo Deportivo, ‏2019-07-09 (בספרדית) Cata renueva hasta 2026, www.fcbarcelona.es (בספרדית) לראשונה בתולדותיה: נבחרת ספרד זכתה במונדיאל הנשים, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2023
כיכר אילן רמון

כיכר אילן רמון (הידועה גם ככיכר "השפיץ", "המחט" ו"הסיטי") היא מעגל תנועה ברובע הקריה ("הסיטי") באשדוד, המחברת בין שדרות מנחם בגין לרחובות העצמאות והציונות. הכיכר והפסל דמוי החרוט הכסוף שהקנה לה את כינוייה, עוצבה על ידי האדריכל יורם מילר. זהו אחד ממיזמי הבנייה היקרים ביותר שנעשו באשדוד בשנות ה-90. ב-2010 נקראה על שמו של טייס חיל האוויר וטייס החלל הישראלי הראשון, אילן רמון, שנספה באסון מעבורת החלל קולומביה ב-2003. בכיכר ניצב פסל דמוי חרוט כסוף המכונה "השפיץ" או "המחט" בפי התושבים, המוקפת במזרקה מרובעת מדורגת. בחלק הדרומי ובצפוני של המעגל, ישנם שערי כניסה לחצר פנימית הפתוחה לסירוגין – ומדרגות שבמעלן ישנה קומת תצפית לעבר שדרות מנחם בגין, ולמרינה הכחולה. מתחת לכיכר עוברת מנהרת הסיטי – על שם הרובע בו היא ממוקמת – ובו עובר עורק התחבורה הראשי של העיר, שדרות מנחם בגין. בקצה המזרחי של השדרות – הכניסה הדרומית לעיר, ומשם נמתחת מערבה לרובע המרינה, דרך כיכר גן העיר בקריית התרבות ע"ש צבי צילקר ומסתיימת בכיכר המפרשים. בעבר, יצאה מה"שפיץ" קרן לייזר שנראתה למרחקים, אך פעולתה הופסקה עקב טענות שהיא מפריעה לניווט כלי שיט במרחב הימי העירוני. ישנה ביקורת על הכיכר, שאינה מממשת את הפוטנציאל העירוני הטמון בה להשתלב עם הרחוב – וכי מדובר אך ורק בפסל סביבתי ולא בכיכר עירונית מהותית, הנבדלת ממעגל תנועה. כך למשל, תוכננה לקום מסעדה בלב הכיכר, אך לא הובא בתכנון כראוי כיצד יש לאפשר להולכי רגל לחצות את הכיכר בבטחה, וכיום המרחב בתוכה שומם. אף במדריך הרשמי העירוני למטיילים, נכתב כי על אף האטרקציה ”מומלץ שלא לחצות את הכביש הסואן אל הכיכר, כיוון שאין במקום מעבר חצייה מסודר”. ערך מורחב – Reway ב-2021, במסגרת מיזם "Reway" לשיפור מתווה התחבורה הציבורית באשדוד שהחל ב-2016, היו אמורים להתבצע שינויים בכיכר. לפי התוכנית, הכיכר תשמש רק אוטובוס חשמליים, ואילו מכוניות לא תוכלנה לחצות את הכיכר – ונהגיהן יצטרכו לבצע מעקף ברחובות הפנימיים (הציונות והעצמאות). כמו כן, תוכננו לקום שני מסופי אוטובוסים בסביבת הכיכר. לקראת תחילת העבודות, תושבים באזור התנגדו להסבה לתחבורה ציבורית, בטענה שהדבר יביא לעומס תנועה של מכוניות שיוסטו מהכיכר לעקיפות ברחובות אחרים ברובע הקריה הצפוף. כמו כן, התנגדו בעלי עסקים בשדרת החנויות של מרכז צימר מחשש שהסטת התנועה של הרכבים הפרטיים מהכיכר תרחיק את הלקוחות מעסקיהם. במאי 2024, פורסם כי המיזם צפוי לצאת לפועל, על אף ההתנגדויות. מדיה וקבצים בנושא כיכר אילן רמון בוויקישיתוף תמיר סטיינמן, ‏פרויקט תחבורה באשדוד תקוע, באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2019, על בעיית הסבת הכיכר לתחבורה ציבורית ועל עצירת העבודות בשדרות ז'בוטינסקי במסגרת מיזם "Reway" גליה גוטמן, אשדוד עדיין חושבת על עצמה בקטן, באתר Xnet‏, 28 במרץ 2013 שיחור, תיירות אשדוד, אשדוד – מדריך למטיילים (עמ' 85-86), באתר תיירות אשדוד (עיריית אשדוד) חי חביב, מסע בין כיכרות אשדוד, באתר אשדוד אונליין, ‏25 באפריל 2021 כיכר אילן רמון, באתר תיירות אשדוד (עיריית אשדוד) כיכר המחלוקת: התכנית שתושבי הסיטי לא מבינים מה יהיה בה, באתר אשדוד10, ‏3 ביוני 2021 תמי אברהמי, שובו של פרויקט רי-ווי לכיכר אילן רמון בסיטי: האישורים יינתנו היום והביצוע יתחיל בקרוב, באתר אשדוד היום, ‏1 במאי 2024
גביע גרד מילר

גביע גרד מילר (בצרפתית: Le trophée Gerd Müller) שהיה ידוע בשמות חלוץ השנה ופרס החלוץ הטוב ביותר, הוא פרס כדורגל המוענק מדי שנה על ידי פראנס פוטבול לכדורגלן שהבקיע הכי הרבה שערים בעונה הקודמת, לשם חישוב מספר השערים סופרים גם שערים במסגרת קבוצות וגם במסגרת נבחרות. הגביע ניתן מאז 2021, בשנה הראשונה בה הוא ניתן, מספר השערים חושבו על בסיס השנה הקלנדרית שחלפה, מאז מחושבים השערים על בסיס העונה שחלפה. שם הגביע שונה לשמו הנוכחי ב-2022 לזכרו של גרד מילר שנפטר ב-2021. הזוכה הראשון בגביע היה החלוץ הפולני רוברט לבנדובסקי. הוא זכה בפרס שנתיים ברציפות, בשנת 2021 בה הבקיע 64 שערים וב-2022, על עונת 21-22 בה הבקיע 57 שערים. כדור הזהב נעל הזהב האירופית אתר האינטרנט הרשמי של גביע גרד מילר (בצרפתית ובאנגלית) France Football dedicates its own trophy to Gerd Müller, ‏9 בספטמבר 2022 (באנגלית) Gerd Müller Trophy for year’s best striker awarded for the first time, ‏17 באוקטובר 2022 (באנגלית) Le trophée Gerd Müller 2022 attribué à Robert Lewandowski, ‏18 באוקטובר 2022 (בצרפתית) Robert Lewandowski wins Striker of the Year, ‏29 בנובמבר 2021 (באנגלית) Bayern Munich's Robert Lewandowski named Striker of the Year at 2021 Ballon d'Or ceremony (באנגלית) לאפורטה התרגש: זכינו בהכי הרבה פרסים בטקס, באתר ONE‏, 18 באוקטובר 2022 Lewandowski handed 2022 Muller Trophy in Ballon d'Or ceremony, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית) Ballon d'Or 2023 : Erling Haaland (Manchester City) remporte le Trophée Gerd Müller, ‏30 באוקטובר 2023 (בצרפתית) הפלא השמיני: ליאונל מסי זכה בכדור הזהב, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2023
המלכודת (רומן)

המלכודת (בצרפתית: L'Assommoir) הוא רומן, שכתב אמיל זולא והתפרסם תחילה בהמשכים בעיתונות הצרפתית. הרומן הוא החלק השביעי בסדרת רוגון-מקוואר. מדובר ברומן נטורליסטי שנוי במחלוקת, מצד אחד המבקרים את הסגנון הבוטה עד כדי פורנוגרפי ומצד שני המבקרים את התיאור חסר הרחמים העליבות של הפרולטריון הצרפתי. הספר היה לרב-מכר והסופר זכה באמצעותו לתהילה וגם לרווח כספי ניכר, שאיפשר לו לקנות בית, בית שלאחר מותו הפך למוזיאון פרשת דרייפוס. הספר הוקדש למעמד הפועלים ובו שחזר הסופר את שפתם ומנהגי הפועלים, תוך תיאור ההרס שנגרם על ידי עוני ואלכוהוליזם. המלכודת התחיל להתפרסם ב-1876 בכתב העת Le Bien public, אולם בעקבות חילוקי דעות בין הסופר ובין עורך העיתון פסק פרסום ההמשכים ועבר ל-La République des Lettres. ב-1877 פורסמו הפרקים יחד בצורת ספר. הספר נאסר למכירה בתחנות רכבת. זולא הואשם בפלגיאט מסופר אחר, אך זו הייתה האשמת שווא, הוא אומנם נעזר בספרו של אחר לצורך הרחבת אוצר המילים הנחוץ ליצירתו, אך לא מעבר לכך. ב-1879, שנתיים לאחר פרסום הספר, עובדה יצירה לבמה על ידי ויליאם בוסנאך ואוקטבה גסטינו בעזרתו של זולא. הצגת הבכורה התקיימה ב-18 בינואר 1879 וזכתה להצלחה גדולה. על בסיס הרומן כתב הסופר האנגלי צ'ארלס ריד את המחזה Drink ("שכרות"), שאף עובד לסרט באותו שם ב-1917. היו גם עיבודים קולנועיים רבים, אלה של אלברט קפלאני ב-1909, דייוויד וורק גריפית' ב-1931, גסטון רודס ב-1933, המפורסם שבהם הוא ללא ספק Gervaise מאת רנה קלמנט שיצא לאקרנים ב-1956. ב-1972 Zapandnia (L'Assommoir), סרט סובייטי. ב-1995 ג'רווייז מקוואר, אופרה מאת גיזלהר קלבה. ב-2022 L'Assommoir, ספר קומיקס מאת עמנואל מוינו, מתייה סולאל וחאווייר ברנוד. מדיה וקבצים בנושא המלכודת בוויקישיתוף
מארק אנדרט

מארק אנדרט (באנגלית: Mark Endert; נולד בשנת 1971) הוא מפיק מוזיקלי, מיקסר (אנ'), מעבד ומוזיקאי אמריקאי שזכה בפרס גראמי. מתחילת שנות ה-90 ועד 2023, אנדרט השתתף ביצירת והקלטת אלבומים המשתרעים על מגוון רחב של סוגות מוזיקליות שנמכרו ביותר מ-90 מיליון עותקים ברחבי העולם. הוא היה שותף ליצירת מספר שירים שדורגו במקום הראשון במצעדי הבילבורד, ביניהם: "This Love" של מארון 5, "I Don't Want to Be" של גאווין ד'גראו ו-"Everything You Want" של ורטיקל הוריזון. אנדרט היה מועמד למספר פרסי גראמי כולל מועמדויות בקטגוריית "אלבום השנה"; Ray of Light של מדונה, ו-The Blessed Unrest של שרה ברליס. הוא זכה בפרס גראמי על האלבום Look Up Child של לורן דייגל (אנ'). בשנת 2018 עבד עם קארי אנדרווד על Cry Pretty. אנדרט התחתן ב-2004 ועבר מלוס אנג'לס לחוף המזרחי של פלורידה כדי להקים משפחה. מאז, הוא מאזן את חייו המקצועיים והמשפחתיים עם אשתו, בנו ובתו. Mark Endert | Artist | GRAMMY.com, www.grammy.com Mark Endert, Mark Endert (באנגלית אמריקאית) Carrie Underwood - Cry Pretty (באנגלית), 2018, נבדק ב-2023-11-01 Secrets Of The Mix Engineers: Mark Endert, www.soundonsound.com
קארוי אנדרסון

קארוי זידאן לאבבורן אנדרסון (באנגלית: Karoy Zidane Lovebourne Anderson; נולד ב-1 באוקטובר 2004 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן ג'מייקני-אנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת צ'רלטון את'לטיק מהפוטבול ליג הראשונה ובנבחרת ג'מייקה. אנדרסון גדל במחלקת הנוער של צ'רלטון את'לטיק. ב-22 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-2 לפלימות' ארגייל במסגרת הסיבוב השני של פרס הפוטבול ליג לעונת 2022/2023. בשנת 2023 הושאל אנדרסון לאלדרשוט טאון מהנשיונל ליג, וערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון. בעונת 2023/2024 החל לשחק בצ'רלטון את'לטיק במסגרת הפוטבול ליג הראשונה. ב-12 באוקטובר 2023 ערך אנדרסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בניצחון 4-1 על נבחרת גרנדה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2023/2024. נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לטורניר קופה אמריקה 2024. קארוי אנדרסון, באתר Transfermarkt קארוי אנדרסון, באתר Soccerway קארוי אנדרסון, באתר National Football Teams קארוי אנדרסון, באתר FootballDatabase.eu Bailey included in Reggae Boyz squad for Copa America באתר Jamaica Observer, ‏ 12 ביוני 2024 (באנגלית)
חארב עבדאללה

חארב עבדאללה סוהיל אל-מאזמי (בערבית: حارب عبد الله سهيل المازمي, בתעתיק מדויק: חארב עבדאללה סהיל אלמאזמי; נולד ב-26 בנובמבר 2002 בשארג'ה שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת שבאב אל-אהלי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות. עאדל גדל במחלקת הנוער של שבאב אל-אהלי, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2019 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ב-12 באוקטובר 2020 ערך עבדאללה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בהפסד 1–2 לנבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות. ב-29 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 על נבחרת קוריאה הדרומית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023. חארב עבדאללה, באתר Transfermarkt חארב עבדאללה, באתר Soccerway חארב עבדאללה, באתר National Football Teams AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
מאג'ד ראשד

מאג'ד ראשד אל-מחרזי (בערבית: ماجد راشد المحرزي, בתעתיק מדויק: מאג'ד ראשד אלמחרזי; נולד ב-16 במאי 2000 בכלבאא שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת שארג'ה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות. ראשד גדל במחלקת הנוער של איתיחאד כלבאא. הוא ערך 83 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות וליגת המשנה של איחוד האמירויות הערביות. ב-1 ביולי 2021 חתם בשארג'ה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ב-23 בספטמבר 2022 ערך ראשד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בהפסד 1-0 לנבחרת פרגוואי במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023. מאג'ד ראשד, באתר Transfermarkt מאג'ד ראשד, באתר Soccerway מאג'ד ראשד, באתר WorldFootball.net מאג'ד ראשד, באתר ESPN AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
יאיר לוי (פוליטיקאי)

יאיר לוי (נולד ב-11 באוקטובר 1952) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת ש"ס. לוי למד בבית הספר תיכון, בסמינר לרבנות והוא בעל הסמכה לרבנות. בשירותו הצבאי, שירת בשריון כמפקד מחנה בחטיבה 9, ואף נפצע במלחמת יום הכיפורים. בשנים 1988–1992 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-12 מטעם מפלגת ש"ס והיה חבר בוועדות הכנסת השונות. לוי הוא מייסד מערכת החינוך העצמאית של ש"ס, "אל המעיין", וכן היה מנהלה. הוא הואשם כי במסגרת תפקיד זה העביר 300 אלף שקלים לגורמים פרטיים, ובהם לקרובי משפחתו. בכל זמן חקירותיו, טען כי מעולם לא לקח לעצמו אלא נתן לנזקקים. בעסקת טיעון נקבע שלקח את הכסף לנזקקים, אך השופט לא קיבל את עסקת הטיעון, ושלחו למאסר. לוי הורשע בעבירות של גנבה בידי מנהל, זיוף מסמך בנסיבות מחמירות, רישום כוזב במסמכי תאגיד ומרמה והפרת אמונים בתאגיד, ונידון ל-4 שנות מאסר בפועל, 3 שנות מאסר על-תנאי וקנס בסך 275,000 ש"ח. הוא שוחרר מהכלא ב-1996. לוי לא שב מאז לפוליטיקה. לאחר שחרורו עבר לוי לניהול סמינר אור החיים. יאיר לוי, באתר הכנסת יאיר לוי, באתר כנסת פתוחה ע"פ 1289/93 יאיר לוי נגד מדינת ישראל, ניתן ב-28 בדצמבר 1994, באתר "נבו" יעקב ריבלין, במשרדי הנגיד מצאנז: הח"כ שסירב לפיתוי, באתר בחדרי חרדים, 22 באוקטובר 2016
IRIS

IRIS (ראשי תיבות באנגלית של Interface Region Imaging Spectrograph - ספקטרוגרף לאזור המעבר ידוע גם כ-Explorer 94 ו-SMEX-12) הוא לוויין ששוגר על ידי נאס"א בשנת 2013 ונכון לנובמבר 2023 ממשיך בפעילות. הפרויקט נבחר על ידי נאס"א בשנת 2009 כהצעה לפרויקט במסגרת Small Explorer שהיא חלק של תוכנית אקספלורר. ספקטרומטר נבנה במעבדה של לוקהיד מרטין וטלסקופ נבנה על ידי מצפה כוכבים של סמית'סוניאן. הצילומים משוגרים כל שנייה עם רגישות של 0.05 מעלות. השיגור בוצע ב-16 באפריל 2013 מבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר פגאסוס. לאחר כיול ובדיקות העברת מידע מדעי החלה ב-17 ביולי. החל מ-31 באוקטובר החל שחרור מידע באתר הפרויקט. מאז התקבל מידע רב שהרחיב את הידע בנושא חקר השמש. פעילות מדעית ותפעולית מנוהלת על ידי לוקהיד מרטין ומרכז המחקר איימס. תחילה היה מתוכנן שפעילות תמשך כשנתיים. מאז היא הוארכה מספר פעמים. מדיה וקבצים בנושא IRIS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של IRIS (באנגלית) מידע באתק נאס"א דף משימה באתר מרכז גודארד דף משימה באתר לוקהיד מרטין מידע על הלוויין וממצעים שהתקבלו
שחרור בערבות

שחרור בערבות הוא תנאי שבית משפט רשאי לצוות על שחרורו של חשוד בערובה, תוך קביעת סוג הערובה, גובהה, תנאיה ומשך תוקפם. כאשר עניינו של אדם שנעצר מובא בפני בית המשפט, בית המשפט ישקול האם ניתן לשחרר את האדם בערבות. הטקסט המופיע באתר כל זכות (הערת שוליים מס' 1) יכול לשמש חלופה לתוכן הערך בכל הקשור למצב בישראל. במסגרת השחרור בערבות מתחייב הנאשם לא לשבש את הליכי החקירה, על מנת להקל את עונשו, ויגיע אל בית המשפט בכל פעם שיידרש לכך על מנת לסיים את החקירה בעניינו. המושג של שחרור נאשם בערבות הפך להיות נפוץ בישראל, ובמסגרת הליכי משפט רבים עושים זאת על מנת להקל על הנאשמים, כל זמן שאין מדובר בעבירות חמורות מאד שהמשטרה מבקשת מעצר עד תם ההליכים. ההליך השכיח הוא שחרור בתמורה להפקדה כספית, ו/או משולב באיסור יציאה מן הארץ תוך הפקדת דרכונו בבית המשפט. תנאֵי השחרור בערבות יכולים להיות משולבים גם באיסור כניסה ליישוב מסוים ו/או איסור לשוחח או להיפגש עם אדם מסוים, וגם בהתייצבות באופן קבוע בתחנת המשטרה שבמקום מגוריו של המשוחרר בערבות. שחרור בערבות יכול לכלול גם איסור יציאה מן הבית במשך כל שעות היממה או חלק ממנה. תנאי זה מכונה גם "מעצר בית". יש ומעצר זה נאכף על ידי שימוש באזיקים אלקטרוניים. בית המשפט ישקול מספר שיקולים שיכריעו האם יאתר לבקשה לשחרור בערבות ואיזו ערבות. חומרת העבירה היא הראשונה במעלה, גם מצב החקירה יקבע האם ניתן לשחרר בערבות מבלי שיעלה חשש לפגיעה בחקירה. סוגיה אחרונה זו קשורה בדרך כלל בסוגיה האם המשטרה מבקשת מעצר עד תם ההליכים, שהוא פועַל יוצא של חומרת העבירה. בארצות הברית, מקובל שהערבות היא פיקדון במזומן (או רכוש אחר). הערבות במזומן במדינות אחרות מוגבלת יותר. אם החשוד יגיע לכל ההופעות הנדרשות לבית המשפט, פיקדון זה יוחזר. ב-46 מדינות בארצות הברית, ניתן לשלם לפקיד ערבות מסחרי, כדי להפקיד כספי ערבות בשמו של אדם עצור. מנהג זה אינו חוקי ברובו בשאר העולם. שחרור בערבות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חלופת מעצר בהחלטת בית משפט (שחרור בערבות), באתר כל זכות מה זה שחרור בערבות, באתר עורך דין פלילי ליעד לק, חלופת מעצר חדשה: תכנית הפיקוח האלקטרוני יצאה לדרך, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, 06.07.2005 Gavin Newsome, "Only Duterte’s Philippines and Trump’s United States of America have money bail.", Politi Fact, October 8, 2018 Liptak, Adam. Illegal Globally, Bail for Profit Remains in U.S. The, New York Times, 29 January 2008
ארנה דיינש

ארנה דיינש (במקור גרינבלט, בהונגרית: Gyenes Ernő;‏ 27 בדצמבר 1891, הומנה – 1 בספטמבר 1937, בודפשט) היה רופא ילדים יהודי-הונגרי פרופסור, בולט בתחומו מחלוצי רפואת הילדים בממלכת הונגריה שנפטר בגיל צעיר. הוא כתב מספר ספרים בתחום רפואת הילדים. ארנה גרינבלט נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב גרינבלט (1835–1901) ושל רוזה פלגמן (1856–1909). בהומנה אביו היה רופא נפתי. הוא החל את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון הראשי בקושיצה (1901), ולאחר מכן המשיך בתיכון המלכותי ההונגרי הממלכתי ברובע 5 של בודפשט (1902–1909). את שנות האוניברסיטה שלו בילה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), בוורוצלב, בווינה ובברלין. התמחותו עברה במכון לאנטומיה, היסטולוגיה והתפתחות מספר 1 של אוניברסיטת בבודפשט. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא בילה ארבעים ואחד חודשים בחזית. ב-18 במאי 1916, כרופא במילואים בבית חולים של חיל מצב, הוא קיבל את צלב הזהב המוכתר על סרט מדליית האבירות. מפברואר 1917 הועלה לדרגת רופא ראשי במילואים. בשנה שלאחר מכן, עבד לצד פאל היים במרפאת הילדים של אוניברסיטת ארז'בט בברטיסלאבה. משם חזר למכון האנטומיה של אוניברסיטת בודפשט כמרצה. בשנת 1920 הוא הפך לרופא מחלקת הילדים של פוליקליניקת Charité, ולאחר 1929 עבד כרופא הראשי של מחלקת הילדים של המרפאה האמבולטורית של בודה. בנוסף לתפקידו בבית החולים, הוא קיבל את מטופליו בפרקטיקה פרטית במרפאתו בפשט (Vörösmarty utca 45) הוא מת בבית החולים סנט מרגיט משבץ מוחי. דיינש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. אשתו הייתה אליז פולאצ'ק, בתו של הנריק פולאצ'ק, סוחר עצים מבודפשט, איתה התחתן ב-18 במרץ 1918 בבודפשט. בתם הייתה אווה דיינש (1922–?). ספרו של ארנה דיינש Anatomiai compendium באתר bookline ספרו A csecsemő gondozása. Anyák naplója (הטיפול בתינוק. יומן האמהות) צלב הצטיינות מוכתר זהב על סרט מדליית האבירות (1916) Szentmiklóssy Géza, ed. (1930). A magyar feltámadás lexikona. (לקסיקון התחייה ההונגרית) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים – סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 20427/1908. Forrás: MNL-OL 30794. mikrofilm 770. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1908. év 14. oldal 3. sor "Születési bejegyzése a homonnai izraelita hitközség születési akv. 97/1891. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest III. kerületi polgári halotti akv. 442/1937. folyószáma alatt". "Grünblatt Jakab halotti bejegyzése az abaújszántói polgári halotti akv. 99/1901. folyószáma alatt". Budapesti Közlöny, 1916. május 12. (50. évfolyam, 109. szám) Budapesti Közlöny, 1917. február 25. (51. évfolyam, 46. szám) Világ, 1918. március 19. (9. évfolyam, 66. szám) "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 262/1918. folyószáma alatt".