laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דאקה טריביון

דאקה טריביון (באנגלית: Dhaka Tribune – כלומר, "הבמה של דאקה") הוא עיתון יומי המופיע בשפה האנגלית בבירת בנגלדש, דאקה, החל משנת 2013. מייסדו הוא זאפאר סובהאן, שאליו פונים עיתונאים זרים רבים עם בקשה לפרשן חדשות מארצו . לעיתון גרסאות מודפסות ואון ליין והוא נקרא בבנגלדש ומחוצה לה. הבעלים של העיתון הוא התאגיד 2A Media Limited בראשות קאזי זאהין אחמד, מקבוצת ג'מקון, אליה שייכים גם העיתונים "באנגלה טריביון" (בשפה הבנגלית) והמגזין לספרות "בנגל לייטס" . כיום המוציא לאור של העיתון הוא קאזי אניס אחמד. הגיליון הראשון של "דאקה טריביון" יצא לאור דאקה ב-19 באפריל 2013. האירוע נחגג באופן רשמי במלון Pan Pacific Sonargaon בדאקה. זה קרה בימים שבהם קרה אסון קריסתו של בניין ראנה פלאזה בסאבאר, דאקה. בהמשך כתבי העיתון וצלמיו כיסו עוד אירועים בעלי הד והשלכות עולמיים כמו משבר הפליטים בעקבות רדיפת הרוהינגיה במיאנמר. הגליונות היו רחבים עד ל-1 במרץ 2015 כשהפכו לקומפקטים. החל מ-1 במאי 2019 הועבר העיתון שוב לפורמט ברודשיט (רחב). המוטו של העיתון הוא The news you want. No more, no less. מיוזמת העיתון מתקיימים בבנגלדש קמפיינים מסחריים המארגנים תחרויות עם פרסים בנושאים "אני שמח להיות בנגלדשי" ו"אני תוצרת בנגלדש". החל משנת 2015 "דאקה טריביון" הוא כלי התקשורת העיקרי השותף ב"פסטיבל הספרות של דאקה". העיתון מתאר את מדיניותו האדיטוריאלית כליברלית מבחינה כלכלית וחברתית. עורכיו שואפים להשיג דרכו את העלאת רמת הדיונים הפוליטיים בבנגלדש. הם רואים בו עיתון עצמאי, בלתי מפלגתי, המוקדש לקידומם של מה שהם מגדירים כערכי היסוד של המדינה - במיוחד דמוקרטיה, ריבונות לאומית וחילוניות ולבניית חברה משגשגת, צודקת וסובלנית. העיתון תומך באופן פעיל בשוויון הזכויות, כולל למיעוטים בתחום הג'נדר וקורא, בין השאר, לביטול החוקים נגד ההומוסקסואלים בבנגלדש העיתון כולל עמודי op-ed הנגישים לדעות שונות מאלו של מערכת העיתון. העיתון הוקיע את רציחתם של אינטלקטואלים חילונים או אתאיסטים על ידי איסלמיסטים והזהיר מפני הקיצוניות האסלאמיסטית. בעל המניות הראשי של העיתון הוא התאגיד 2A Media Limited בבעלות קבוצת ג'מקום של אחד ממנהיגי ליגת אוואמי של בנגלדש, קאזי נביל אחמד. היומון מפרסם גם מגוון מופסים כולל מוסף חודשי לאמנות ולספרות. אתר האינטרנט הרשמי של דאקה טריביון דאקה טריביון, ברשת החברתית פייסבוק דאקה טריביון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) על חניכת מהדורת און ליין של העיתון הגיליון הראשון על Dhaka litfest נגד הפללת היחסים החד-מיניים ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דאקה טריביון".
עתיד

עתיד הוא החלק של קו הזמן שעדיין לא קרה, כלומר המקום בזמן שבו נמצאים כל האירועים שעדיין לא קרו. במובן זה העתיד הפוך במשמעותו לעבר (הזמן והאירועים שכבר קרו). מבחינת ציר הזמן הכרונולוגי, העתיד והעבר שניהם מצויים בקצוות הקוטביים של ההווה שהוא האירועים שקורים כעת. בעת העתיקה מושג העתיד נתפס רק על ידי חלק מהקדמונים. בימי הביניים עסקו חכמים ופילוסופים בהערכת הזמנים והיחסים ביניהם. היו אשר סברו, כי אין הווה כלל אלא ”רק שני זמנים: עובר (עבר) ועתיד”. ניסיון לחזות את העתיד העסיק את האדם מאז ומתמיד, כך נוצרו תורות כגון האסטרולוגיה והנומרולוגיה ומוסד האורקל מדלפי ועוד אורקלים רבים יוון העתיקה. בחיזוי עתידות עסקו נביאים, מכשפים, קוסמים ומפענחי חלומות. העתידנות המודרנית עוסקת בהשערות לגבי העתיד. בפיזיקה הקלאסית, העתיד הוא רק מחצית מציר הזמן וזהה לכל הצופים. בתורת היחסות הפרטית, זרימת הזמן תלויה בנקודת ההתייחסות של המתבונן. ככל שצופה מתרחק מהר יותר מאובייקט התייחסות, נראה כי האובייקט נע מהר יותר בזמן. לפיכך, העתיד אינו מושג אובייקטיבי או בלתי תלוי. תפיסה מודרנית יותר היא עתיד מוחלט, או קונוס האור. בעוד שאדם יכול לנוע אחורה או קדימה בשלושת הממדים המרחבים, פיזיקאים רבים טוענים שניתן להתקדם קדימה בזמן ובכך שוללים מסע בזמן אל העבר. ספר העיון "המצאת המחר" מאת הפילוסוף דניאל ש. מילוא, טוען כי סוד הצלחתו חסרת התקדים של המין האנושי הוא היכולת לתכנן לעתיד, ונקודת המפתח בתולדות האדם היא הרגע שבו נוצרה היכולת הזאת – "המצאת המחר". מחר קפסולת זמן מסע בזמן ר' ש' אבן תיבון, פירוש המילים הזרות, הערך: עתה. You Can't Travel Back in Time, Scientists Say, live science ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוורלי פפר

בוורלי פפר (באנגלית: Beverly Pepper;‏ 20 בדצמבר 1922 – 5 בפברואר 2020) הייתה ציירת ופסלת יהודייה-אמריקאית. נודעה בעיקר בעבודות המונומנטליות שלה, שהיו מיוחדות בכך שהיו מוצגות ונדמות כאילו הן מגיחות מתוך האדמה ומשתלבות עם האתר והסביבה. היא לא השתייכה לשום זרם אמנות ספציפי. בין הישגיה נמנו זכייה בפרס מפעל חיים בפיסול מודרני של מרכז הפיסול הבין-לאומי (ISC) וזכייה בפרס אלכסנדר קאלדר, שניתן על עבודה חדשנית שיכולה לתרום רבות לתחום הפיסול. פפר נולדה בשם בוורלי סטול בברוקלין למשפחה יהודית ב-20 בדצמבר 1922 ומאז שנות השבעים גרה באומבריה, איטליה. אביה עסק בייבוא שטיחים מאסיה ואמה הייתה עקרת בית שהתנדבה באיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP). היא מעידה על עצמה שהאישיויות החזקות של אמה וסבתה שכנעו אותה שהיא יכולה לעשות הכול ולהצליח בחיים. כשהיא התבגרה היא למדה בבית הספר לאמנות, האקדמיה גראנד שומיאר בפריז, ואז היא פגשה גם את בן זוגה, העיתונאי קרטיס ביל פפר (אנ'). לזוג 2 ילדים: ג'ון רנדולף פפר, צלם ובמאי תיאטרון והמשוררת ג'ורי גרהם. כשבן זוגה התמנה לראש המחלקה הים תיכונית בעיתון ניוסוויק, הזוג עבר לרומא. בשנת 2014 נפטר בן זוגה לאחר 65 שנות נישואים. היא נפטרה בטודי שבאיטליה ב-5 בפברואר 2020. בתחילה בחרה פפר לפסל בעץ, אולם בהמשך החליטה ללמוד לפסל במתכת, על אף שטרם התנסתה בכך, בעקבות פנייה מאוצר של תערוכה ברומא. התערוכה הציגה יצירות מאת כמה מהפסלים הכי נחשבים של אותה תקופה, כמו הנרי מור, אלכסנדר קלדר, דייוויד סמית' ואדוארדו פאולוצי. כשנשאלה האם הייתה לחוצה להציג ליד אומנים בולטים ומנוסים, אמרה (תרגום חופשי): "הייתי מפוחדת. אבל דבר אחד שלמדתי כשגדלתי בברוקלין הוא שאם מציעים לך הזדמנות, קח אותה. אתה לא חייב להתאים אליה. רק צריכה להיות לך החוצפה להתמודד עם כל הכשלונות האפשריים". פפר עבדה במפעלי מתכת בצפון איטליה, דבר שהקנה לה מיומנות עם מתכות. היא הייתה בין הפסלים הראשונים שהשתמשו בקורטן, סוג של מתכת, בעבודותיהם. כיום המתכת נחשבת לנפוצה בתחום הפיסול. דבר נוסף שייחד את עבודותיה, בנוסף לעבודה במפעלים ושימוש בקורטן, היה השימוש שלה בטבע והחיבור לאזור שבו היצירות שלה מוצגות. היא "נטעה" את פסליה בקרקע בצורה שגרמה לפסל להיראות כאילו הוא בוקע מתוך האדמה. העבודות שלה הוצגו במוסדות כמו מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, מרכז ווקר לאמנות במיניאנפוליס, מרכז ג'ורג' פומפידו בפריז ומוזיאון דאלאס לאמנות (DMA). בנוסף לכך, היו לה תערוכות יחיד במוזיאון ברוקלין, מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית (SFMOMA) ומוזיאון ארה פאסיס ברומא. קרטיס ביל פפר (Curtis Bill Pepper) פלדת בליה מדיה וקבצים בנושא בוורלי פפר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוורלי פפר שרה קאסקון, At 96, the Sculptor Beverly Pepper Is Only Now Getting Credit for Using Cor-Ten Steel Way Before Richard Serra, artnetnews, ‏25 בפברואר 2019 Kate Salter, ‏The brilliant artist you've never heard of: interview with sculptor Beverly Pepper, The Telegraph, 29 June 2014 Beverly Pepper- Information, Beverly Pepper אל וולץ', DENVER MONOLITHS: DID YOU KNOW AN 80-SOMETHING SCULPTOR CREATED IT?, Denver Art Museum, ‏17 בדצמבר 2014
מדחול דוקרני

מדחול דוקרני (שם מדעי: Sporobolus pungens, שם נרדף: S. arenarius) הוא צמח בר עשבוני שגדל בדרך כלל על חוף הים. כמות הזרעים בצמח קטנה, הזרעים אינם מכוסים בשעם. המדחול מותאם לתנאים השוררים בים. לדוגמה, עליו מכוסים בשערות ארוכות בצדם העליון. שערות אלו מסייעות לצמח ליצור מיקרו-אקלים ולשמור על מאזן המים שלו. המדחול הדוקרני נפוץ באגן הים התיכון. הצמח בעל קנה שורש ארוך ומסועף אשר משתרש ממפרקיו. קנה השורש מקל על הצמח לעמוד בתנאי החולות הנודדים אשר לעיתים מכסים חלק מהצמח ולעיתים משאירים אותו חשוף. לעלים בלוטות להפרשת מלח. הן חלק ממנגנוני ההתאמה של הצמח לתנאי המליחות של חוף הים. המלח הנקלט יחד עם המים באמצעות השורשים, איננו מצטבר בתאים ומזיק לצמח, אלא מופרש אל מחוץ לעלה. גבישי המלח סופגים את הטל בלילה ומטפטפים בתמיסה חזרה אל פני החול. מדיה וקבצים בנושא מדחול דוקרני בוויקישיתוף מדחול דוקרני, באתר NCBI (באנגלית) מדחול דוקרני, באתר צמח השדה מדחול דוקרני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מדחול דוקרני, באתר Tropicos (באנגלית) מדחול דוקרני, באתר GBIF (באנגלית) מדחול דוקרני, באתר The Plant List (באנגלית) מדחול דוקרני, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אילזה בינג

אילזה בינג (בגרמנית: Ilse Bing‏; 23 במרץ 1899 – 10 במרץ 1998) הייתה צלמת יהודיה אמריקאית ממוצא גרמני. נחשבת לחלוצת הצילום האומנותי המודרני, ומוכרת בעיקר בזכות צילומי הרחוב והפורטרטים המורכבים שלה. היא פעלה בעיקר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, וזכתה במדליית הזהב הראשונה לצילום, של מועדון האמנות הלאומי של ארצות הברית. בינג נולדה בפרנקפורט, שבגרמניה, בשנת 1899, להורים יהודיים רפורמיםמהמעמד הבורגני. בחינוכה הושם דגש על אומנות ומוזיקה. בשנת 1920 החלה בינג ללמוד באוניברסיטת פרנקפורט, בתחילה מתמטיקה ופיזיקה, אך עד מהרה שינתה את מסלול לימודיה להיסטוריה של האומנות. ב-1924 החלה לעבוד על דוקטורט באדריכלות, אולם, בעודה מצלמת מבנים לתזה שלה גילתה את אהבתה הרבה לצילום. בעקבות תגלית זו, החליטה לזנוח את עבודת הדוקטורט ולעסוק בצילום. בתחילה צילמה בינג לעיתון פרנקפורט אילוסטרה ובשנת 1930 הגרה אל לב העולם האומנותי-אוונגרדי של הצילום, פריז. המעבר של בינג לפריז סימן את תחילתה של תקופת הזוהר שלה. בשנים בהן שהתה בעיר, עבדה עבור מוציאים לאור צרפתים (בעיתונים כגון לה מונד, אילוסטרה, בזאר הרפרווג), במקביל להמשך עבודתה עם העיתונים הגרמניים (שאתם סרבה לעבוד עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון, החל משנת 1933 ואילך). בשנות שהותה בפריז צילמה בינג בעיקר תצלומי אפנה, פרסום ואדריכלות, ואף התמקצעה בצילום חיי הלילה של העיר. צילומיה התאפיינו ברכות צרפתית, אך שמרו משהו מהנוקשות הגרמנית. באותה עת, התמחתה בינג גם בשימוש במראות. ההצלחה הגדולה של צילומיה, והעובדה שהייתה הצלמת המקצועית היחידה בפריז באותה עת, שהשתמשה במצלמת לייקה, זיכו אותה בתואר מלכת הלייקה מהמבקר והצלם עמנואל סוזז. בשנת 1936, נכללו עבודותיה בתערוכת הצילום המודרנית הראשונה שהתקיימה בלובר. ב-1937 ביקרה בניו יורק,לרגל תערוכת תמונותיה שהוצגה בגלריה של העיר, ועל אף שהוצעה לה שם עבודה, העדיפה לחזור לפריז, שם התחתנה, כעבור זמן קצר, עם קונרד וולף, מוזיקולוג ופסנתרן, שהכירה ב-1933. בשנת-1940 נכבשה פריז על ידי הנאצים ובינג ו-וולף נכלאו במחנות שונים בדרום צרפת. ב-1941 הצליחו שניהם לברוח לניו יורק, אולם, את תמונותיה נאלצה בינג להשאיר אצל ידידים. כאשר נשלחו אליה לאחר המלחמה, לא היו ברשותה האמצעים לשלם את עמלות המכס, ומספר תמונות מקוריות אבדו לאחר שנאלצה לבחור אילו מהתמונות לשמור. בניו יורק, נאבקה בינג למצוא עבודה כצלמת עיתונות, אולם עקב הפופולריות של המקצוע - התקשתה בכך, ולכן על אף שמצאה לבסוף עבודה כצלמת פורטרטים, שכרה היה נמוך. סגנון צילומיה של בינג בניו יורק, היה שונה מסגנונה בפריז. את הרכות הצרפתית האופיינית, החליפו קווים נוקשים, וחפצים המשדרים בדידות ודממה. ב-1957 החלה לצלם בצבע, אולם כעבור שנתיים זנחה את הצילום למען שירה, ציור וקולאז. בשנת 1976 חודש העניין בצילומיה, עקב תערוכה של תמונותיה בניו-יורק, ובשנת 1993 הוענקה לה מדליית זהב בצילום על ידי מועדון האומנות הלאומי של ארצות הברית. בינג המשיכה לכתוב שירה ולעסוק בציור ובקולאז עד יום מותה. אילזה בינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) [1. "Ilse Bing | German-born photographer". ilse bing] Jane Kamine, ["Ilse Bing | Jewish Women's Archive". ilse bing] Ilse Bing, 98, 1930's Pioneer Of Avant-Garde Photography Ilse Bing – life and work
ג'קלין מוריארטי

ג'קלין מוריארטי (באנגלית: Jaclyn Moriarty; נולדה בשנת 1968) היא סופרת פנטזיה לנוער, זוכת פרס Aurealis לספרות נוער. מוריארטי נולדה וגדלה בסידני, אוסטרליה, במשפחה בת חמש בנות ובן אחד. שתיים מאחיותיה סופרות גם הן (ניקולה מוריארטי וליאן מוריארטי). מוריארטי סיפרה שאביה היה מעודד אותה ואת אחיה ואחיותיה לכתוב סיפורים, על כל מחברת שהיו ממלאים, היה נותן להם דולר וחצי. את ספרה הראשון כתבה כבר בגיל שבע. מוריארטי סיימה תואר באנגלית ובמשפטים באוניברסיטה של סידני. לאחר מכן התמחתה במשפטים באוניברסיטת ייל והשלימה דוקטורט במשפטים באוניברסיטת קיימברידג'. היא נישאה לקולין מקאדם, סופר קנדי, ולשניים נולד ילד, צ'ארלי. קולין מקאדם גר במונטריאול, קנדה. במהלך חייה התגוררה בסידני, בארצות הברית, בבריטניה, בקנדה ועדכנית ל-2019, היא גרה שוב בסידני עם בנה צ'ארלי. בזמן שעבדה על הדוקטורט, היא כתבה רומן בשם "Sorry For Celia" המיועד לנוער. היא שלחה את הספר לחמש הוצאות לאור שונות באנגליה שלא הסכימו להפיץ אותו. היא חזרה לסידני, עבדה כעורכת דין ושלחה את "Sorry For Celia" להוצאה לאור מקומית, שהוציאה אותו לאור באוסטרליה, בארצות הברית ובבריטניה. לאחר ש"מרחמים על סיליה" יצא לאור, מוריארטי המשיכה לכתוב את ספרה הבא שנקרא Finding Cassie Crazy שבארצות הברית ובקנדה נקרא Year Of Secret Assignments The. נכון ל-2019 ספריה טרם תורגמו לעברית. מוריארטי נודעה במיוחד בזכות שתי סדרות: "ashbury/brookfield", "The Colors Of Madeline": "ashbury/brookfield" היא סדרת ספרים בעלת ארבעה ספרים. הספרים קשורים אחד לשני אך הם אינם ספרי המשך, כלומר לכל ספר יש עלילה שונה שלא בהכרח תלויה בעלילה של הספר הקודם, אבל כל העלילות מתרחשות באותו עולם. הספרים בסדרה זו לפי סדר יציאה לאור הם: לרחם על סיליה (Feeling Sorry For Celia), פורסם בעברית בהוצאת כתר, 2004. Finding Cassie Crazy בארצות הברית ובקנדה ספר זה נקרא The Year Of Secret Assignments The Murder Of Bindy Mackenzie The Ghosts Of Ashbury High "The Colors Of Madeline" היא טרילוגיית פנטזיה לנוער שכתבה מוריארטי. בטרילוגיה זו משולבים שני עולמות, עולם הקסם והפנטזיה והעולם המודרני שלנו. ילדה אחת בשם מדלן שנמצאת בעולם המודרני, מתכתבת דרך סדק שקיים בין שני העולמות, עם ילד בשם אליוט שנמצא בעולם הקסם. הספרים בטרילוגיה לפי סדר יציאה לאור הם: A Corner Of White The Cracks In The Kingdom A Tangle Of Gold שני הספרים הראשונים בסדרה זכו בפרס קווינסלנד לספרות לשנת 2014 ובפרס NSW פרימייר לספרות לשנת 2015. מסע בו מתעמתות הדמויות עם עברם בחיפוש אחר פיוס ושמחה. הספר נע בגבול הדק שבין מציאות לדמיון ובין האפשרי לבלתי אפשרי. הקשרים הנרקמים בין הדמויות מאפשרים חמלה וקבלת הכאב כחלק ממסלול החיים. ההרפתקאות הבלתי נוחות בעליל של ברונטה לב-בזלת (The Extremely Inconvenient Adventures Of Bronte Mettlestone) - יצא בעברית בהוצאת מודן, 2020. Gravity Is The Thing I Have A Bed Made Of Buttermilk Pancakes The Slightly Alarming Tale of the Whispering Wars אתר האינטרנט הרשמי של ג'קלין מוריארטי (באנגלית) ג'קלין מוריארטי, ברשת החברתית Goodreads Jaclyn Moriarty, allen and unwin book publishers about me, jaclin moriarty author Jaclyn Moriarty Interview: Moriarty on Publishing Her First Book, scholastic Ashbury/Brookfield Series, goodreads erary-awards/18/4/2016 jaclyn moriarty awards, curtis brown(הקישור אינו פעיל) ג'קלין מוריארטי, שיעורים בתעופה, מושב בן שמן: הכורסא, 2022
אהבה כזו

אהבה כזו הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי והזמר הישראלי עידן רייכל בשיתוף הזמרת הישראלית זהבה בן. השיר יצא לאור ב-2 במאי 2017 כסינגל השני מתוך אלבום הסולו השני של רייכל, "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הליקון. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. כמו כן, זכה במקום ה-77 במצעד העשור של כאן גימל ובמקום ה-34 במצעד העשור של וואלה! NEWS. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם. השיר יצא בשלוש גרסאות: גרסה רגילה, גרסת "אינטרו רייכל", שבה רייכל מבצע את פתיחת השיר, וגרסה אינסטרומנטלית. השיר זכה לביצוע של רייכל בליווי פסנתר באלבום ההופעה הראשון שלו, "רייכל - פסנתר - שירים". יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית ואף נתן לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ של עידן רייכל ב-2 במאי 2017, בסמוך לצאת הסינגל. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עידן רייכל, זהבה בן, אהבה כזו, באתר יוסמיוסיק, ‏2017-05-03 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group כאן גימל גאה להציג: מצעד העשור הרשמי של ישראל, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי נדב מנוחין‏, מהמסיבה בחיפה ועד יהיה בסדר: השירים שעשו את העשור - מקומות 50-26, באתר וואלה, 25 בספטמבר 2019 אהבה כזו, נבדק ב-2019-11-14 אהבה כזו (גרסה אינסטרומנטלית), נבדק ב-2019-11-14 (אהבה כזו (אינטרו רייכל, נבדק ב-2019-11-14 Idan Raichel - Ahava Ka'zo (A Love Like This) feat. Zehava Ben עידן רייכל - אהבה כזו | שירה: זהבה בן, נבדק ב-2019-11-14
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1957

הענקת פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1957 הייתה הפעם השלישית בה חולקו פרסים בתחום הטלוויזיה שנודעו בהמשך בשם פרסי באפט"א לטלוויזיה. שחקן מייקל גוף שחקנית רוזלי קראצ'לי עיצוב ריס פמברטון אישיות כריסטופר צ'טאוויי הפקה ג'וי הרינגטון תסריט ספייק מיליגן פרס הכותבים ספייק מיליגן "BAFTA Awards, Television Actor in 1956". awards.bafta.org (באנגלית). BAFTA. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה)
גלגל מסתובב (שיר)

"גלגל מסתובב" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2017 כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של עידן רייכל, "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הישראלית הליקון. עם יציאתו, נכנס השיר למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט ושל רשת ג', ולמקום השני בגלגלצ. כמו כן, השיר זכה במקום ה־31 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ. השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם. שם השיר ומילותיו מזכירים את שירם של דם, יזע ודמעות, "Spinning Wheel". השיר זכה לביצוע בליווי פסנתר של רייכל באלבום ההופעה הראשון שלו, "רייכל - פסנתר - שירים". יוסי חרסונסקי העניק ביקורת חיובית לשיר ואף נתן לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה רייכל לערוץ היוטיוב שלו ב-14 בינואר 2017 את האודיו הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל, ואף מילותיו של השיר. נכון לאוגוסט 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ־5 מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית גלגל מסתובב, באתר יוסמיוסיק, ‏2017-01-15 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group 2.3.2017 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il המצעד השבועי, באתר גלגלצ, ‏23 בפברואר 2017 עידן רייכל - גלגל מסתובב - (Idan Raichel - Galgal Mistovev (Spinning Wheel, נבדק ב-2019-11-14
עבר

במושג הליניארי של זמן, העבר הוא החלק של קו-הזמן שכבר קרה, כלומר המקום במרחב-זמן שבו נמצאים כל האירועים שכבר קרו. במובן זה העבר הפוך במשמעותו לעתיד (הזמן והאירועים שטרם קרו) וההווה (האירועים שקורים כעת). במרבית השפות קיימת צורה דקדוקית מיוחדת לזמן זה. חשיבה של אדם על העבר נקראת זיכרון והתמקדות בו בתשומת לב קרויה נוסטלגיה. התנהלות המתאימה לעבר קרויה פאראכרוניזם (בעברית: מַעַתָּק לֶעָבָר). ישנם גם חפצים עתיקים, בהם השתמרו בעבר וכיום אינם פופולרים. לדברים שקרו בעבר הרחוק מיוחסת חשיבות רבה כתחומים כמו: היסטוריה, ארכאולוגיה, פלאונטולוגיה, פלאוקלימטולוגיה, אונטולוגיה, גאולוגיה וגאוכרונולוגיה. לעומת זאת דברים יכולים לקרות גם בעבר קרוב, למשל בעברו של אדם ספציפי, של ארגון או של מדינה. ידע של עבר קרוב חשוב עבור הפסיכולוגיה (למשל הצפת זכרונות מהילדות), תקשורת, משפטים, ביטחון לאומי, שמירת הסביבה, הצעות ייעול בהתבסס על העבר ולעיתים גם בתרבות ובקולנוע (למשל ביצירת רימייקים ליצירות קודמות). זיכרון נוסטלגיה פלשבק (פסיכולוגיה) רטרו ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה ובנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר אדר (אנטארקטיקה)

הר אדר (באנגלית: Mount Ader) הוא הר בצפון ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. ההר המשתרע לאורך צידו הצפוני של קרחון ברגה ונמצא דרום-מזרחית להר קורנו. גובהו של ההר 952 מטרים מעל פני הים. ההר מופיע לראשונה על גבי מפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. ההר נקרא על שמו של קלמנט אדר, חלוץ בתחום האווירונאוטיקה - שהמציא דאון בעל מנוע קיטור - שהיה ככל הנראה האדם הראשון לעזוב את הקרקע במכונה הכבדה מהאוויר המתרוממת באמצעות מנוע. שם זה ניתן להר, בדומה לאתרים אחרים בסמוך, שנקראו על שמם של חלוצים בתחום התעופה. הר אדר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר אדר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מפת אזור הר אדר תצלום לוויין של אזור הר אדר מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
ג'רלד אסתרין

ג'רלד אסתרין (באנגלית: Gerald Estrin;‏ 9 בספטמבר 1921 - 29 במרץ 2012) היה מדען מחשב יהודי-אמריקאי, פרופסור במחלקה למדעי המחשב של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. ידוע בעבודתו בתחום מבנה המחשב ועיבוד מקבילי, ובעמידתו בראש המיזם לבניית המחשב ויצק. ג'רלד אסתרין נולד בשנת 1921 בניו יורק. בשנת 1941 פגש את תלמה אוסטרן בסיטי קולג' של ניו יורק, והשניים נישאו כשהוא בן 20 והיא בת 17. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית, ולאחר המלחמה למדו בני הזוג אסתרין באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם קיבלו שניהם תארים בהנדסת חשמל. ג'רלד אסתרין קיבל תואר ראשון ב-1948, תואר שני ב-1949 ותואר דוקטור ב-1951, על עבודה שכותרתה "A Study of Artificial Dielectric Media". בשנים 1950–1956 עבד כמהנדס מחקר בצוות של ג'ון פון נוימן במיזם מכונת IAS במכון למחקר מתקדם. בשנת 1954 עבר עם רעייתו לישראל, כדי לעמוד בראש המיזם לבניית המחשב ויצק במכון ויצמן למדע, ובשנת 1955 חזרו בני הזוג לארצות הברית והשתקעו בלוס אנג'לס, שם הצטרף אסתרין לסגל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בסוף שנות ה-50 הציג את העיקרון של reconfigurable computing (אנ') המאפשר שילוב בין מעבד סטנדרטי לחומרה ייעודית, לשם שיפור מהירות המחשב. אסתרין היה ראש המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנים 1979–1982 ו-1985–1988. אחד מתלמידיו לתואר דוקטור הוא וינט סרף. בשנת 1991 פרש כפרופסור אמריטוס. היה עמית IEEE וקיבל מלגת גוגנהיים. בשנת 1995 הוענק לו אות חלוצי המחשוב מטעם IEEE. במשך יותר מעשרים שנים היה חבר במועצה הבינלאומית של מכון ויצמן למדע ודירקטור בחברת האלקטרוניקה Gould Electronics (אנ'). לזוג אסתרין נולדו שלוש בנות. ג'רלד אסתרין נפטר ב-29 במרץ 2012 בביתו שבסנטה מוניקה. Leo Corry and Raya Leviathan, WEIZAC: An Israeli Pioneering Adventure in Electronic Computing (1945-1963), Springer Verlag 2019. ג'רלד אסתרין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'רלד אסתרין, באתר dblp ג'רלד אסתרין, באתר ResearchGate ארץ קטנה עם מחשב, "המכון", גיליון 46, מרץ 2007, באתר מכון ויצמן Archives:The Computer Pioneers: Weizmann Institute Video Oral History, Engineering and Technology History Wiki Gerald Estrin, IAS מוח אלקטרוני - במכון וייצמן, הַבֹּקֶר, 23 בפברואר 1955 Estrin, Gerald (31 באוקטובר 1960). "Organization of Computer Systems: The Fixed Plus Variable Structure Computer". ACM. pp. 33–40. doi:10.1145/1460361.1460365 – via ACM Digital Library. {{cite web}}: (עזרה) GERALD ESTRIN, John Simon Guggenheim Memorial Foundation Gerald Estrin, באתר IEEE Computer Society Tom Tugend, Gerald Estrin, U.S. and Israel computer pioneer, dies at 90, Jewish Journal, April 3, 2012
איסידרו לאנגרה

איסידרו לאנגרה (בספרדית: Isidro Lángara Galarraga; ‏25 במאי 1912, פסאיה שבספרד – 21 באוגוסט 1992, אנדואין, ספרד) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. בין השנים 1934–1936 זכה לאנגרה שלוש פעמים ברצף בפרס הפיצ'יצ'י. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לאנגרה החל את הקריירה בכמה קבוצות מקומיות. בגיל 18 כששיחק במועדון טולוסה מהליגה השלישית בספרד, ריאל אוביידו צירפה אותו לשורותיה והוא נשאר באוביידו עד תחילת מלחמת האזרחים בספרד (1936). בין השנים 1930–1936 בהן שיחק באוביידו, זכה לאנגרה בשלושה פרסי פיצ'יצ'י בשלוש עונות רצופות. בעונת 1933/1934 כבש 60 שערים ב-32 הופעות בלבד, דבר ההופך אותו לשחקן הספרדי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת. לקראת תחילת מלחמת האזרחים שיחק משחק אחד במועדון אתלטיק בילבאו בדצמבר 1936. בזמן המלחמה שיחק לאנגרה משחקי ראווה ברחבי אירופה עם הצוות הלאומי הבסקי כדי לגייס כספים למאמץ המלחמתי. במהלך המלחמה שיחק גם בקבוצה אוזאקי שבמקסיקו וסיים איתה במקום השני בליגה המקסיקנית. לאחר המלחמה חברו לקבוצה, אננגל זובייטה, הציע לו לשחק בסן לורנסו שבארגנטינה, וכך גם עשה. בשנת 1939 כבש רביעייה בהופעת הבכורה שלו נגד ריבר פלייט וגם הפך למלך השערים של הליגה בשנת 1940 כשכבש 33 שערים. בסך הכל כבש 110 שערים ב-121 הופעות עבור סן לורנסו, כולל זכייה בגביע והגעה לגמר הקופה אדריאן סי אסקובר בשנת 1939. בשנת 1943 חתם במועדון אספנייה מהליגה המקסיקנית שם זכה בתואר הליגה בפעם הראשונה (והיחידה), והיה מלך השערים של הליגה פעמיים. לאנגרה הוא השחקן היחידי עד היום שזכה גם בתואר מלך השערים שלוש פעמים בליגה בכירה באותה מדינה וגם בתואר בליגה הבכירה בשלוש יבשות שונות. לאחר שנים רבות בחו"ל חזר לריאל אוביידו שבספרד לשנתיים, בהן כבש 23 שערים ב-29 משחקים. לאנגרה זכור ככובש מצטיין ובגיל 34 עדיין היה יכול להופיע ברמות הגבוהות ביותר. לאחר הפרישה חזר להתגורר במקסיקו. לאחר פרישתו מקריירת משחק אימן לאנגנה את הקבוצה הצ'יליאנית אוניון אספניולה וזכה עימה בליגה הצ'יליאנית. לאחר מכן אימן גם את הקבוצה פואבלה המקסיקנית בין השנים 1952–1953 וזכה עימה בגביע מקסיקו. לאחר פרישתו מקריירת האימון בילה את מרבית חייו בדרום אמריקה, ולאחר מכן חזר לאזור ביתו בספרד בסוף שנות השבעים לחייו, שם נפטר ב-21 באוגוסט 1992. מדיה וקבצים בנושא איסידרו לאנגרה בוויקישיתוף איסידרו לאנגרה, באתר Transfermarkt איסידרו לאנגרה, באתר BDFutbol איסידרו לאנגרה, באתר WorldFootball.net איסידרו לאנגרה, באתר National Football Teams איסידרו לאנגרה, באתר FootballDatabase.eu
הר קורנו

הר קורנו (באנגלית: Mount Cornu) הוא הר בצפון ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. ההר מתנשא מעל מוצאו של קרחון גרגורי; והוא נמצא צפונית לקרחון ברגה. גובהו של ההר 1,450 מטרים מעל פני הים. ההר מופיע לראשונה על גבי מפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. ההר נקרא על שמו של פול קורנו, חלוץ בתחום האווירונאוטיקה - שהמציא מסוק והיה הראשון שהצליח להמריא איתו (המראה אלכסונית, ולא אנכית). שם זה ניתן להר, בדומה לאתרים אחרים בסמוך, שנקראו על שמם של חלוצים בתחום התעופה. הר קורנו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר קורנו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix תצלום לוויין של אזור הר קורנו מפת אזור הר קורנו מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר גובהו של ההר 983 מטרים מעל פני הים מידע גאוגרפי