ניסה

ניסה או פרתוניסה הייתה עיר עתיקה ששרידיה שוכנים כ-18 ק"מ דרומית-מערבית לאשגבאט, בירת טורקמניסטן. האתר כולל את שרידיהן של ניסה העתיקה וניסה החדשה, המרוחקים כ-1.5 ק"מ זה מזה. ניסה הייתה מרכז חשוב של האימפריה הפרתית, שהתקיימה מהמאה ה-3 לפנה"ס ועד למאה ה-3, עת נכבשה על ידי השושלת הסאסאנית. העיר המשיכה להיות מיושבת למשך כאלף שנים נוספות. האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2007. האזור יושב כבר באלף ה-4 לפנה"ס, וככל הנראה באלף ה-1 לפנה"ס התקיים במקום יישוב גדול. פריחתה של ניסה החלה במאה ה-3 לפנה"ס כאשר הפרתים הקימו בה ארמון מלכותי שהיה ככל הנראה הראשון מבין ארמונותיה של השושלת השלטת. במאה ה-2 לפנה"ס נקראה העיר בשם מיתרדטקרט ("מצודת מיתרדטס"), על שמו של המלך מיתרידטס הראשון, שמלך בין השנים 171 לפנה"ס עד 138 לפנה"ס. את העובה הזאת למדו מאחת מ-2,700 תעודות הקרמיקה שנמצאו באתר, ואשר עליה נרשמו שמה ותאריך ייסודה. העיר אוזכרה במספר מקורות עתיקים בשם פרתוניסה ותוארה כמרכז שלטוני וכלכלי חשוב. ניסה העתיקה שימשה כמתחם מלכותי, ולצידה התפתח יישוב עירוני בניסה החדשה. בשנת 224 התמוטטה האימפריה הפרתית, והעיר ננטשה באופן חלקי. בשנת 651 עברה העיר לשליטת החליפות הערבית, ונהנתה מתקופת שגשוג בין המאה ה-9 למאה ה-12, אך הדבר הגיע לסיומו עם כיבוש האזור על ידי המונגולים במאה ה-13. היישוב בניסה פסק במאה ה-14. ניסה העתיקה נבנתה על גבעה טבעית שהייתה לתל ועליו מבצר בצורת מחומש ובשטח של כ-140 דונם. פסגת הגבעה שוטחה והוקפה בחומות בעובי של כ-8-9 מטר בהן שולבו 43 מגדלי שמירה. בהתאם להשערת הארכאולוגים הגיעו החומות לגובה של כ-20 מטר. מספרם ומיקומם של שערי העיר אינו ידוע, אך השער הראשי, וייתכן שאף היחיד, מוקם, ככל הנראה, במרכזה של החומה המערבית. המבנים רוכזו ב-2 מתחמים – הצפוני והמרכזי. במתחם הצפוני שכנו מחסנים, בתי מסחר, בתי מלאכה ומבני מגורים, בעוד שבמרכזי הוקמו מקדשים וארמון המלך. במרכזו של המתחם הצפוני שוכן מבנה רבוע עשוי לבנים, שאורך כל אחת מצלעותיו 60 מטר. הוא כולל 12 חדרים הערוכים סביב חצר פנימית, ואלה שימשו למספר ייעודים. בחדרים התגלו פריטים בעלי ערך אומנותי – פסלי שיש, חפצי שנהב וכדים מכסף ומארד, והם מוצגים במוזיאון הלאומי של טורקמניסטן. בין היתר שימשו חדריו של המבנה כבית האוצר המלכותי, כמרתף יינות וכארכיון הממלכה ובו 2,700 מסמכי קרמיקה. במתחם המרכזי נמצאו חמישה מבנים עיקריים המחוברים זה לזה – בניין ובו אולם מרובע, בניין ובו אולם עגול, מגדל, הבניין הצפון-מערבי ואולם העמודים: המבנה עם אולם המרובע הוא המבנה החשוב במתחם. שטחו כ-1,000 מ"ר ועובי קירותיו מגיע לכ-4-5 מטר. הוא חולק למספר אולמות פנימיים שהגדול שבהם משתרע על פני שטח של 400 מ"ר, והוא עבר שינויים בצורתו. המבנה הצפון-מזרחי שוכן צפונית-מזרחית למבנה עם האולם המרובע. הוא כולל מספר חדרים ומשערים ששימש כארמון המלך. המגדל ממוקם על בסיס גדול בשטח של 20 על 20 מטר ומוקף בפרוזדורים ובהם קבועים חלונות קטנים. החלק התחתון של המבנה השתמר היטב והוא כולל שרידים של עיטורים שונים. המבנה עם האולם העגול רבוע בצורתו ובמרכזו אולם בקוטר של 17 מטר. ייעודו המדויק של המבנה אינו ברור, אך ייתכן כי ישמש כמקדש או מאוזוליאום. אולם העמודים מלבני בצורתו ובמרכזו ארבעה עמודים. שמונה חדרים מקיפים אותו משלושת צדדיו (למעט הדרומי), וככל הנראה שימש לעריכת טקסים. ניסה החדשה שנמצאת כ-1.5 ק"מ צפון-מערבית לניסה העתיקה, המשיכה והייתה נושבת גם לאחר נפילת הפרתים. הגבעה בשטח של 250 דונם הייתה מוקפת בחומות מגן בגובה של עד 9 מטר והיו קבועים בה שני שערים. בתקופת הפרתים נחלקה העיר לחלק עליון "ארק" (ark) ותחתון "שהריסטן" (shakhristan), והחפירות מראות כי יושבה בצפיפות. שרידי הבניינים זוהו כמבצר, בתי קבורה ומחסנים. מדיה וקבצים בנושא ניסה בוויקישיתוף אודות ניסה באתר רשמי של ממשלת טורקמניסטן אתר המשלחת הארכאולוגית האיטלקית לניסה ניסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)