laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי סין – פפואה גינאה החדשה

יחסי סין–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים הרפובליקה העממית של סין לבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו ב-1976, זמן קצר לאחר שפפואה גינאה הפכה למדינה עצמאית. כיום שתי המדינות מקיימים יחסים צבאיים, דיפלומטיים וכלכליים, והיחסים בין שתי המדינות הם לבביים; סין משקיעה משמעותית בפיתוח פפואה גינאה. בין סין לבין טאיוואן נערכת תחרות דיפלומטית מתמשכת על מדינות יבשת אוקיאניה. שמונה מדינות באוקיאניה מכירות בסין ושש מדינות מכירות בטאיוואן. מספרים אלו משתנים מדי פעם בפעם כשמדינות אלו מעריכות מחדש את מדיניות החוץ שלהן, ומשנות לעיתים את ההכרה הדיפלומטית שלהן בין בייג'ינג לטייפה. בשל מדיניות "סין אחת" מדינה לא יכולה לנהל יחסים דיפלומטיים עם סין ועם טאיוואן בעת ובעונה אחת. מדיניות זו הביאה את סין וטאיוואן לחזר אחר מדינות באוקיינוס השקט על מנת שיבחרו להכיר בהן ולא בשנייה. בשנת 2003 הודיעה הרפובליקה העממית של סין כי בכוונתה לקדם את הקשרים הדיפלומטיים שלה עם פורום האיים הפסיפיים ולהגדיל את חבילת הסיוע הכלכלית שהיא מספקת לארגון זה. במקביל אמר נציג הרפובליקה העממית של סין ג'ואו וונג-ג'ונג כי "על הפורום להימנע מכל שותפות רשמית או דיאלוג עם טאיוואן". כמו מדינות אחרות באוקיינוס השקט, פפואה גינאה החדשה מחוזרת על ידי בייג'ינג וטייפה. עד שנת 1999 היא נותרה קשורה באופן חד-משמעי לבייג'ינג אם כי בעשור הראשון של המאה ה-21 האפשרות של קשרים רשמיים בין פורט מורסבי לטייפה גרמה לממשלת סין להדק את היחסים את קשריה עם פפואה גינאה. בשנת 1999 ממשלת פפואה גינאה בראשות ביל סקייט, הכירה לזמן קצר בטאיוואן. שבוע לאחר מכן הפסיד סקייט בבחירות במדינה וההכרה של פפואה גינאה שבה לסין. במאי 2008 התפטר שר החוץ של טאיוואן, ג'יימס הואנג, לאחר שבזבז למעלה מ-19 מיליון אירו בניסיון כושל לזכות בהכרה דיפלומטית של פפואה גינאה החדשה בטאיוואן. השימוש לרעה בכסף גרם לזעם ציבורי, ואילץ את הואנג להתפטר מתפקידו. שר החוץ של פפואה גינאה החדשה הבהיר לאחר מכן כי לארצו אין כל כוונה להכיר בטאיוואן. יחסי פפואה גינאה החדשה-צרפת יחסי הממלכה המאוחדת-פפואה גינאה החדשה אתר שגרירות הרפובליקה העממית של סין בפפואה גינאה החדשה China announces initiatives to expand ties with PIF member countries, pg.china-embassy.org Taipei Times, www.taipeitimes.com Breaking News, World News & Multimedia (באנגלית) PNG dismisses Taiwan's diplomatic moves, www.radioaustralia.net.au (באנגלית)
יחסי אוזבקיסטן–יוון

יחסי אוזבקיסטן–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה ההלנית. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-16 במרץ 1992. במהלך השנים, היקף הסחר, היחסים התרבותיים והמדיניים התרחבו יותר ויותר. ב-3 באוקטובר 1994, במהלך ביקורו של שר החוץ היווני, המדינות דנו בסוגיית היחסים הדו-צדדיים והסכימו שניהם על פיתוח היחסים הכלכליים ביניהם. במסגרת החינוך האוזבקי, כ-100 תלמידים לפחות לומדים את השפה היוונית. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מיוון לאוזבקיסטן הגיעה לסך 1.14 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צמחים חיים, מכונות הרמה, מכונות לייצור חלב, נייר כסף ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוזבקיסטן ליוון הגיעה לסך 801 אלף דולר אמריקאי והיא כללה עופרת, ירקות משומרים ועוד. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מיוון לאוזבקיסטן הגיעה לסך 3.3 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן זית, צמחים חיים, תרופות ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוזבקיסטן ליוון הגיעה לסך 66.6 אלף דולר אמריקאי והיא כללה ירקות משומרים וחולצות גברים. אוזבקיסטן מיוצגת ביוון על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה באתונה, בירת יוון. יוון אינה מיוצגת באוזבקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את יוון נמצאת במוסקבה, בירת רוסיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–יוון בוויקישיתוף Greece’s Bilateral Relations, www.mfa.gr (באנגלית) Products that Greece exports to Uzbekistan (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Greece imports from Uzbekistan (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) Products that Greece exports to Uzbekistan (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Greece imports from Uzbekistan (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Consulate General of the Republic of Uzbekistan in Athens, Greece - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-10.
יחסי הפיליפינים – פפואה גינאה החדשה

יחסי הפיליפינים–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת הפיליפינים לבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה. לפיליפינים יש שגרירות בפורט מורסבי שאמונה גם על היחסים בין הפיליפינים לאיי שלמה, ונואטו ופיג'י ולפפואה גינאה החדשה שגרירות במנילה. ב-19 באוגוסט 1974, זמן קצר לאחר שפפואה גינאה החדשה קיבלה עצמאות מאוסטרליה, הקימה הפיליפינים קונסוליה כללית בפורט מורסבי. ב-16 בספטמבר 1975 שודרה הקונסוליה לשגרירות שהפכה את הפיליפינים לאחת המדינות הראשונות שייסדו יחסים דיפלומטיים עם פפואה גינאה החדשה. במרץ 2009 הפיליפינים ופפואה גינאה החדשה חתמו על מזכר הבנות שמטרתו להגביר את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בפיתוח הדיג. מזכר ההבנות מאפשר העברת טכנולוגיה לפיתוח חקלאות ימית, קידום מיזמים, השקעות, הכשרה טכנית, מחקר משותף ו"השלמה אסטרטגית" של תוכניותיה של כל מדינה במשולש האלמוגים - במרץ 2012 הלשכה הפיליפינית לדיג ומשאבים מימיים (BFAR) החלה בדיונים עם פקידים מפפואה גינאה החדשה בנושאים של גישה ומסחר. על פי ההסכם, פפואה גינאה החדשה מוכנה לתת זכויות דיג לדייגים פיליפינים במים הטריטוריאליים בתמורה לסחורות חקלאיות ואורז. נכון לשנת 2013 ישנם כ-25,000 פיליפינים בפפואה גינאה החדשה. יחסי סין-פפואה גינאה החדשה יחסי פפואה גינאה החדשה-צרפת יחסי גרמניה-פפואה גינאה החדשה Alave, Kristine L. "Papua New Guinea, Philippines mull pact on fishing, food exports" (באנגלית). נבדק ב-2018-05-10.
יחסי אינדונזיה–יוון

יחסי אינדונזיה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הרפובליקה ההלנית. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-1960. אולם, רק בשנות התשעים הקימו שתי המדינות את שגרירותיהם. השגרירות האינדונזית באתונה נפתחה בשנת 1994 בעוד שהשגרירות היוונית בג'קרטה נפתחה בשנת 1997. ישנם כמה עשרות יוונים המתגוררים באינדונזיה, רובם בג'קרטה ובאלי ורובם אנשי מקצוע עצמאיים. הממשלות של המדינות חתמו על מספר שיתופי פעולה שכללו הסכמים במגזרי התיירות, הסחר והשיט. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מיוון לאינדונזיה הגיעה לסך 94.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה כותנה גולמית, דיו, נייר ממוחזר, ענבים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה ליוון הגיעה לסך 175 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן דקלים, שמן קוקוס, מרגרינה, מקרנים, קפה, גומי ועוד. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מיוון לאינדונזיה הגיעה לסך 59.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טבק, כותנה גולמית, ענבים, נייר ממוחזר, חוטים מבודדים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה ליוון הגיעה לסך 156 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בגדי טקסטיל, שמן דקלים, שמן קוקוס, גומי, נייר לא מצופה ועוד. יוון מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה. אינדונזיה מיוצגת ביוון על ידי קונסוליה כללית בסלוניקי ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה באתונה, בירת יוון. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–יוון בוויקישיתוף Welcome to the official page of the Greek Embassy in Jakarta, ‏2014-04-20 "Indonesia dan Yunani Jalin Kerja Sama Penerbangan". Tempo (באינדונזית). 2008-06-24. נבדק ב-2018-05-10. מידע נוסף, באתר www.indonesia.go.id (ארכיון) Products that Greece exports to Indonesia (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Greece imports from Indonesia (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Greece exports to Indonesia (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Greece imports from Indonesia (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of Greece in Jakarta, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-10. "Honorary Consulate of Indonesia in Thessaloniki, Greece - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-10. "Embassy of Indonesia in Athens, Greece - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-10.
חיים אשר

חיים (דוּמּה) אשר (1924–2001) היה איש ציבור ישראלי, אלוף ישראל בסגנון יוני-רומי בהיאבקות. כיהן כסגן ראש העיר רמלה. הקים מפלגה עצמאית בשם "התנועה לאחווה" שסימנה ע.נ. (ראשי תיבות של עיראקים נאמנים), שמטרתה לדאוג לשוויון חברתי בעיקר לעולים החדשים שהגיעו לעיר רמלה. אשר נולד ב-1924 בבגדאד שבעיראק למרים וציון לבית אשר. הוא גדל במשפחה מרובת ילדים וקשת יום. בגיל 8, הוא זנח את לימודיו לטובת עזרה במאפיית הפיתות שבבעלות אביו. כבן למשפחת אופים, הוא עבד קשה משעות הערב ועד השעות הקטנות של הלילה, דבר שמנע ממנו לבקר בבית הספר. מאוחר יותר, הצטרף לאחיו הבכור במאפייתו, שם הועסק כעוזר ולאחר זמן מה, הייתה המאפיה בבעלותו. בגיל 14, בשנת 1938, אשר נקרא לשרת בצבא העיראקי. הוא אולץ להתגייס לצבא העיראקי, אף על פי שלא היה בן 18, עקב ממדי גופו. בצבא, הוא שירת שנתיים בעיר בצרה. את קריירת ההיאבקות שלו, הוא החל בזמן שירותו הצבאי, כאשר התאמן בזוארחנצ'י, שיטת אימונים פרסית עתיקה. בשנת 1943, בהיותו בגיל 19, התמודד לראשונה על התואר 'אלוף עיראק' והיה ליהודי היחיד שזכה בתואר זה. מאוחר יותר, בהיותו בגיל 25, התחרה שוב כנגד אלוף עיראק ממוצא מוסלמי שהתמודד מולו, הכניעו ונטל ממנו את תוארו. עקב איומים על חייו, הוא ברח לאיראן, שם שהה חצי שנה. בשנת 1949, הוא עלה לישראל. בבגדאד, שם החל את קריירת ההיאבקות שלו, הוא כונה "השור הבבלי". עם עלייתו ארצה פעל בעיר רמלה. לכבוד זכייתו באליפות ישראל, הוקם מועדון ספורט שהיה ממוקם ברחוב הגדוד העברי, אשר אותו ניהל. במקום התאמנו בעיקר צעירים ונזקקים. שימש כמתאבק גם כאשר כיהן כסגן ראש העיר. זמן קצר לאחר עלייתו ארצה, הקים אשר מפלגה עצמאית בשם "התנועה לאחווה" (ע.נ). המפלגה, שהוקמה ב-1959 בעיר רמלה, הייתה גוף שהורכב מבני עדות המזרח ומטרתו הייתה דאגה לשוויון חברתי בישראל עבור עולים חדשים שהגיעו לעיר רמלה. אשר היה ראש המפלגה והוא התמודד בבחירות באמצעותה ונבחר מספר פעמים למועצת העיר. פעילותו העיקרית הייתה בחתירה להקלה במסי עירייה, במציאת פתרון דיור למעוטי יכולת, באיתור תעסוקה למובטלים וחסרי פרנסה. כסגן ראש העיר היה אחראי על וועדת השמות והרחובות ופעל לראשונה להעניק שמות לרחובות העיר רמלה אשר נפטר בשנת 2001 ובשנת 2010 התכנסה וועדת שמות והנצחה בעירייה אשר החליטה להסב את רחוב "הפועל" על שם חיים אשר. למרות תרומתו הרבה, טוענים בעיריית רמלה כי להצעה לקרוא לרחוב בעיר על שמו היו כמה מתנגדים מכיוון התושבים המתגוררים במקום. לאחר פרסום ההצעה, הביעו המתנגדים את עמדתם בכתב בפני ועדת שמות והנצחה, אך לאחר שיקולי המתנגדים מול התומכים, קיבלו חברי הוועדה את בקשת המשפחה והמליצו על שינוי שם הרחוב. החלטת הוועדה בעירייה הועברה לאישור משרד הפנים ובאוקטובר 2010 הרחוב שונה באופן רשמי. mynet רמלה ולוד - נא להכיר: רחוב חיים אשר, באתר web.archive.org, ‏2018-05-29, באתר mynet mynet רמלה ולוד - רמלה: רחוב על שם חיים אשר, באתר web.archive.org, ‏2018-05-29, באתר mynet אהרן פריאל, אלוף עיראק ב"במשקל כבד" מטיל משקלו ליחסי-שכנות טובים ברמלה, מעריב, 26 בנובמבר 1969 ע. גרא, חיים אשר בא לעסקנות - דרך הספורט, מעריב, 6 באפריל 1964 א. פלג, רחובות ברמלה נקראו ע"ש ד"ר מרזוק ושפיק עדס, מעריב, 2 בפברואר 1961
לסצה

לסצה (בסלובנית: Lesce) היא עיירה בסלובניה הנכללת בתחומי הרשות המקומית רדובליצה, באזור קרניולה עילית, בחלקה הצפוני-מערבי של המדינה. העיירה היא מרכז תעשייתי ותיירותי. לסצה יושבת על הכביש המהיר E61 המקשר בין הבירה ליובליאנה למעבר הגבול סלובניה-אוסטריה. העיירה צמודה מצפון לעיירה רדובליצה והיא קרובה לאגם בלד. בעיירה תחנת הרכבת "לסצה-בלד". לסצה היא אחד היישובים הקדומים ביותר באזור, והיא נזכרת לראשונה בכתובים במסמך משנת 1004 יחד עם בלד ובוהין. במרכז העיירה העתיקה כנסייה המוקדשת לחג עליית מרים. במקור הייתה כנסייה גותית עם שרידים של ציורי קיר מהמאה ה -14 על צידה החיצוני, אך היא שונתה במידה ניכרת במאה ה-17 לעבר סגנון הבארוק. בתחומי העיירה שדה התעופה לסצה-בלד ואתר קמפינג גדול. מרכז העיירה מסילת הרכבת החוצה את היישוב לסצה מדיה וקבצים בנושא לסצה בוויקישיתוף LESCE באתר citypopulation.de LESCE BLED RAILWAY STATION / Bled באתר rail.cc
מונחון

מוּנָחוֹן או גְלוֹסָר (באנגלית: Glossary; מלטינית: Glossarium, מיוונית: γλωσσάριον‏ [glōssarion], מהמילה γλῶσσα‏ [glōssa] או γλῶττα‏ [glōtta], שפירושה "לשון" או "שפה"; לפי ההקשר גם מילון מונחים, רשימת מונחים, רשימת ביאורי מילים, גלוסריום) הוא רשימה אלפביתית של מונחים מוגדרים בידע תחומי מסוים. מונחון עשוי להופיע כפרסום נפרד או כרשימה הנספחת לפרסום אחר (ספר, מאמר). המילים המבוארות שבקובץ עשויות להיות מונחים טכניים-מקצועיים, מילים חדשות, מילים נדירות, מילים שיצאו מכלל שימוש או מילים זרות. מונחונים מופיעים על פי רוב בחיבורים עיוניים, אולם יש שהם מופיעים בסיפורת (לדוגמה, בספרי פנטזיה שעלילתם מתרחשת ביקום בדיוני). ח'ר-ר-ח'ובולו הוא מונחון מהתקופה הבבלית, בין הראשונים שנוצרו על ידי האנושות. ח'ר-ר-ח'ובולו אוצר מילים מילון אגרון (תזאורוס) לקסיקון מפתח העניינים מאגר מונחים (אנ') אונטולוגיה (מדעי המידע) מדיה וקבצים בנושא מונחון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדירוג העולמי של IIHF

הדירוג העולמי של IIHF היא מערכת לדירוג נבחרות הוקי קרח של המדינות החברות בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF). מובילת הדירוג הנוכחי היא קנדה בהוקי גברים וארצות הברית בהוקי נשים. כל נבחרת צוברת נקודות על פי תוצאות משחקיה וחשיבותם. ככל שמספר הנקודות גדול יותר, כך מקומה של הנבחרת בדירוג גבוה יותר, בדומה לשיטת הדירוג המונהגת על ידי פיפ"א בכדורגל. שיטת הדירוג אושרה בקונגרס פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית בספטמבר 2003. לדברי נשיא הפדרציה, רנה פאזל (René Fasel) השיטה עוצבה כדי להיות פשוטה ומובנת "ומשקפת את האיכות ארוכת הטווח של כל תוכניות נבחרות ההוקי קרח הלאומיות ומסירותן להוקי הבינלאומי." הדירוג משמש לצורך קביעת הנבחרות המשתתפות באליפות העולם בהוקי קרח ובטורניר ההוקי של אולימפיאדת החורף מבלי לעבור במשחקי מוקדמות. כך למשל באולימפיאדת סוצ'י (2014) תשע הנבחרות הראשונות בדירוג העולמי משתתפות ושש הנבחרות מהדירוג הנשי הורשו להשתתף בטורניר המוקדמות והורכב מהדירוג העולמי לשנת 2012. כך תשע הנבחרות הטובות ביותר באליפות העולם בהוקי קרח 2012 קיבלו העפלה אוטומטית לטורניר ההוקי קרח האולימפי. הדירגו העולמי מתבסס על המיקום הסופי של ארבע הנבחרות הטובות ביותר באליפות העולם בהוקי קרח ובטורניר ההוקי קרח באולימפיאדה. הניקוד מוענק על פי המיקום הסופי באליפות העולם או בטורניר האולימפי. אלופת העולם מקבלת 1,200 נקודות ולאחר מכן נשמר פער של 20 נקודות בין הנבחרות, כאשר פער של 40 נקודות נשמר בין אלופת העולם לסגניתה ובין המקום השלישי לרביעי ובין המקום הרביעי לחמישי ובין המקום השמיני והתשיעי. נקודות מוענקות בשנה הנוכחית בסכום הכולל. נקודות מהשנים הקודמות יורדות ב-25% עד השנה החמישית כאשר הן יורדות בספירה. כך למשל, אם לאחר אולימפיאדת 2018 הנבחרת זכתה במדליית זהב בארבע האליפויות האחרונות ובטורניר האולימפי האחרון הניקוד שלה יהיה 4,200 נקודות: דירוג הגברים לשנת 2018 מבוסס על תוצאות טורנירי אליפות העולם בהוקי קרח 2017, אליפות העולם בהוקי קרח 2016, אליפות העולם בהוקי קרח 2015, אליפות העולם בהוקי קרח 2014 וטורניר ההוקי של אולימפיאדת 2018. לקראת אולימפיאדת 2018, הוועד האולימפי ברוסיה ורבים מספורטאיה נאסרו להשתתפות בשל פרשיית אמרוץ. פדרציית ההוקי הבינלאומית חששה כי איסור הספורטאים הרוסיים יביא לכך שהנהלת ליגת ההוקי הקונטיננטלית תאסור על שחקניה להשתתף במשחקים האולימפיים, כפי שעשתה הנהלת ה-NHL, אך לבסוף הספורטאים נשלחו תחת משלחת "ספורטאים אולימפיים מרוסיה". בדומה לדירוג הגברים, דירוג הנשים לשנת 2018 מבוסס על תוצאות טורנירי אליפות העולם בהוקי קרח 2017, 2016, 2015, 2014 וטורניר ההוקי של אולימפיאדת 2018. הדירוג העולמי של פיפ"א הדירוג העולמי באתר פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית דרוג נבחרות לאומיות בהוקי קרח מתוך אתר IIHF The Associated Press (20 בספטמבר 2003). "Canadiens lose Koivu, Michaud to injury in 4-3 loss to Senators". Sports Illustrated. {{cite web}}: (עזרה) Edvinsson, Jan-Ake, ed. (בנובמבר 2003). "News release–Hockey fans are the best in the world" (PDF). International Ice Hockey Federation. p. 7work=Ice Times. {{cite web}}: (עזרה) "2014 Olympic Winter Games". International Ice Hockey Federation. "World Ranking". International Ice Hockey Federation. "2018 Men's World Ranking (פברואר)". iihf.com. IIHF
ואלי (תואר שלטוני)

וָאלִי (בערבית: وَالِي (وَالٍ); בטורקית: Vali) מילה שמשמעותה מושל או נציב. הוואלי היה תואר אדמיניסטרטיבי באימפריה המוסלמית ובאימפריה העות'מאנית. זהו היה תוארו של מושל על מחוז שהיה היחידה השלטונית הגדולה ביותר, הנקרא בערבית וילאיה (وِلايَة), ובטורקית היה קרוי איילט (Eyalet; בטורקית עות'מאנית: ايالت) עד 1864, ואחר-כך כונה וילאייט (Vilâyet), כגון איילט סוריה (הכולל את דרום סוריה, ארץ ישראל, ירדן ולבנון של ימינו) או איילט מצרים. מושלים עות'מאנים היו תחת פיקוחו הישיר של "השער הנשגב" - הממשל המרכזי שבאיסטנבול, ולרוב היו קצינים צבאיים בדרגת פאשה. ואלי מפורסם היה מוחמד עלי (1805-1840) במצרים. הוא התחיל את דרכו כקצין מצטיין ממוצא אלבני, שהובא על ידי העות'מאנים כחייל. אחר כך, צבר כוח פוליטי, מרד בהם, והקים שלטון עצמאי מטעמו בקהיר ב-1805. לאחר מכן, פתח במסעות כיבושים נגד העות'מאנים שבוצעו גם על ידי בנו, אבראהים פאשא, בשנות ה-30 של המאה ה-19. ולי ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא האימפריה העות'מאנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיפל

פיפל (מאנגלית: People, בתרגום חופשי: אנשים) הוא שבועון אמריקאי, שעוסק בסלבריטאים ובחדשות של תרבות פופולרית ונמצא בבעלות חברת טיים וורנר. על כריכת המהדורה הראשונה של "פיפל", אשר פורסמה ב-4 במרץ 1974, הופיע דיוקנה של השחקנית מיה פארו, וזאת בעקבות הופעתה בסרט גטסבי הגדול. ב-1997, החל המגזין להוציא מגזין לנערים שנקרא פיפל נערים. באוסטרליה מופיע המגזין תחת השם WHO, וזאת מכיוון שקיים מגזין גברים אחר שנקרא בשם פיפל. בכל שנה מפרסם המגזין שלושה פרסומים מיוחדים: "50 האנשים היפים ביותר בעולם" "המתלבש הגרוע ביותר" "הגבר הסקסי ביותר בעולם" החל משנת 1985. לאורך השנים נבחרו דמויות בולטות כמו: שון קונרי, קיאנו ריבס, בראד פיט, מת'יו מקונוהיי, ג'ורג' קלוני, ראיין ריינולדס, דייוויד בקהאם, מייקל בי ג'ורדן פול ראד (2021), כריס אוונס (2022) ועוד. פיפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פיפל פיפל, ברשת החברתית פייסבוק פיפל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיפל, ברשת החברתית אינסטגרם פיפל, ברשת החברתית טיקטוק פיפל, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הגבר הסקסי ביותר בעולם לשנת 2022: כריס אוונס, באתר pplus, ‏2022-11-08
כותח

כותח הבבלי הוא שמו העברי של מאכל שהיה נפוץ בעיקר בבבל וסביבתה. בארמית בבלית היה נקרא כמכא. מרכיביו היו בעיקר חלב או מי חלב, פירורי לחם יבש או קמח שעורים מגובל במים ומיובש על גבי רמץ, מלח, ולפעמים גם מעט מים. טעמו היה חמוץ מאוד ולא היה אפשר לאוכלו כשלעצמו על פי רוב היה עשוי רך ונוזלי ושימש כמטבל. הכותח מוזכר רבות בספרות חז"ל ונראה שחכמים הסתייגו מאכילתו ויחסו לו השפעות שליליות. במסכת פסחים כתוב שכותח הבבלי סותם את הלב ומחליש את הראיה ומכחיש את הגוף. במסכת כריתות המליץ רב משרשיא לבניו שעדיף לאכול דג כמעט מקולקל ולא כותח ששובר את האבן מרוב חריפותו. במקום אחר מובא שבני ארץ ישראל היו סולדים מהכותח הבבלי. אף שהיו בו רק מי חלב, הכותח נחשב לחלבי ואסור לאוכלו עם בשר. כמו כן יש בו דין תערובת חמץ ואסור בפסח. לגבי ברכתו לא מופיעה התייחסות בחז"ל אולי כיוון שהיה נאכל כטפל עם דברים אחרים לא בירכו עליו כלל. לגבי איסור פת עכו"ם ההלכה מתירה את הלחם שבכותח אף שנקנה מגוי. ביעתא בכותחא זום (תבשיל) רוטב לחם כותחא, באתר פורטל הדף היומי תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"ד תשובות הגאונים הרכבי סי' שנב רבי עובדיה מברטנורא תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קי"א, עמוד ב' משנה, מסכת פסחים, פרק ד'
מגאניסופטרה

מֶגָאניסוֹפּטֶרָה (שם מדעי: Meganisoptera) היא סדרת חרקים נכחדת מהקרבון פנסילבני עד הפרם שחיה כ-251–320 מיליון שנה לפני זמננו בביצות העתיקות של אירופה, רוסיה, סין ושתי האמריקות. חרקים אלו ידועים בעיקר בגלל שהם היו החרקים הגדולים בעולם. הם חיו בתקופה בה היה שפע חמצן באטמוספירה והאקלים היה לח בהרבה מאשר כיום. הגדולה בחרקי הסדרה הייתה המגאנוירה שמוטת כנפיה הגיעו ל-75 ס"מ. בצורתם דמו לשפיריות הקיימות והשתייכו לקבוצה אודונטופטרה, שבה מצויות גם השפיריות. ככל הנראה הם חיו בדומה לשפיריות ועפו בעזרת ארבע כנפיים, אך הם יכלו לצוד יצורים גדולים יותר מהשפיריות החיות. למעשה ייתכן שהיו להם מעט מאוד אויבים טבעיים. הסדרה כללה שתי משפחות: Meganeuridae – בה המגאנוירה Paralogidae מדיה וקבצים בנושא מגאניסופטרה בוויקישיתוף מגאניסופטרה, באתר GBIF (באנגלית)
בנדיקט ניזה

יורגן אנטון בנדיקט ניזה (Jürgen Anton Benedikt Niese;‏ 24 בנובמבר 1849 – 1 בפברואר 1910) היה מלומד גרמני של התקופה הקלאסית. ניזה נולד בבורג, על האי פמארן (אנ'), אז חלק מהקונפדרציה הגרמנית אולם תחת שלטונו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק. אביו היה אמיל אוגוסט ניזה, כומר בעיירה, ואמו נולדה בשם בנדיקטה מארי מטהיסן. הוא למד בדומגימנסיום בשלזוויג והחל מ-1867 באוניברסיטת בון ואוניברסיטת קיל, שם למד אצל אלפרד פון גוטשמיד (אנ'). לאחר שהתנדב לצבא במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, הוא קיבל דוקטורט בשנת 1872. לאחר שלימד במשך זמן קצר בבית ספר תיכון בפלנסבורג, הוא נסע לאיטליה ולצרפת. ב-1876 הוא הפך למרצה באוניברסיטת גטינגן. הוא היה פרופסור באוניברסיטת מרבורג (אנ') בין השנים 1877–1881, ולאחר מכן הפך לפרופסור לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת ברסלאו (אנ'). ב-1885 הוא קיבל את אותה משרה באוניברסיטת מרבורג וכיהן בה כרקטור בשנים 1900–1901. ב-1906 הוא מונה לפרופסור להיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת האלה-ויטנברג, ונפטר שם בשנת 1910. ב-1881 הוא נישא לברתה צימרמן (1859–1937). בנם, האנס, נולד ב-1882. הוא הפך למרצה להיסטוריה באוניברסיטת גוטינגן (Göttingen) ונהרג בשנת 1915 במלחמת העולם הראשונה. נכדתם, אנמארי, נולדה ב-1890 ונפטרה ב-1975. ניזה ידוע ביותר בשל "המהדורה הגדולה" שלו של ספריו של ההיסטוריון היהודי יוספוס פלאביוס, שהתבססה על מחקר מדוקדק של כתבי היד הטובים ביותר הקיימים. שיטת המספור שלו היא עדיין בשימוש הנפוץ ביותר ביחס לטקסט. עבודותיו האחרות כוללות את ההיסטוריה הרומית, מחקרים על סופרים יוונים קלאסיים, "התפתחות השירה ההומרית" ו"היסטוריה של יוון ומקדוניה מאז קרב כאירוניאה". אחותו של בנדיקט ניזה הייתה הסופרת שרלוטה ניזה (אנ'). De Stephani Byzantii auctoribus. Commentatio prima, etc. (מחקר על סטפנוס מביזנטיון. קיל, 1873) Der homerische Schiffskatalog als historische Quelle betrachtet (קטלוג הספינות (אנ') ההומרי נחשב כמקור היסטורי. קיל, 1873) Die Entwickelung der Homerischen Poesie (התפתחות השירה ההומרית. ברלין, 1882) Flavii Josephi opera (חיבורי פלאביוס יוספוס, 7 כרכים, ברלין 1885–1895) De Annalibus Romanis observationes (מרבורג, 1886) Geschichte der griechischen und makedonischen Staaten seit der Schlacht bei Chaeronea (היסטוריה של המדינות היווניות והמקדוניות מאז קרב כאירוניאה, פורסם בשלושה חלקים, 1893–1903) Grundriss der römischen Geschichte (שרטוטים של ההיסטוריה הרומאית, 1889–1895) Kritik der beiden Makkabäerbücher, nebst Beiträgen zur Geschichte der makkabäischen Erhebung (ביקורת על שני ספרי המקבים, עם תרומתם לחקר ההיסטוריה של המקבים, ברלין 1900) Staat und Gesellschaft der Römer (מדינה וחברה של הרומאים) Zur Geschichte Solons und seiner Zeit (על ההיסטוריה של סולון ותקופתו) מדיה וקבצים בנושא בנדיקט ניזה בוויקישיתוף
אודונטופטרה

אוֹדוֹנָטוֹפּטֶרָה (שם מדעי: Odonatoptera) היא על-סדרה של חרקים קדומים בעלי שני זוגות כנפיים, ובה סדרת השפיראים. קבצה זו החלה להתפתח בקרבון הפנסילבני, 320 מיליון שנה לפני זמננו. חרקים אלה הכילו בעבר סדרות רבות, אך מרביתן נכחדו בסוף עידן הפלאוזואיקון ומכולן נותרה רק סדרת השפיראים. המינים הנכחדים הכילו מינים גדולים בהרבה מרוב החרקים. הגדול שבהם היה המגאנוירה, שהגיעה למוטת כנפיים של 75 ס"מ. התכונות הבולטות שלהם הם גוף בעל ארבע כנפיים דמויות-להב, עיניים משוכללות ובטן ארוכה. מינים אלה הם טורפים וניזונים מחרקים קטנים יותר הנחטפים באוויר. הזחלים גדלים במים. משפחת Campylopteridae – נכחדה משפחת Lapeyriidae – נכחדה משפחת Erasipteridae – נכחדה סדרת Geroptera – נכחדה סדרת מגאניסופטרה (Meganisoptera) – נכחדה סדרת Protanisoptera – נכחדה סדרת Triadophlebioptera – נכחדה סדרת Protozygoptera – נכחדה סדרת שפיראים (Odonata) מדיה וקבצים בנושא אודונטופטרה בוויקישיתוף
יעקב בוימאן

הרב יעקב בוימאן (תרי"ט, 1871 - כ"ג בחשוון תש"א, 24 בנובמבר 1940) היה רבן של קהילות בלוס אנג'לס, מחבר ספרים ומאמרים תורניים. בוימאן נולד בשנת תרל"א בפולין בעיירה וולדיסלבוב רוססוציצ'ה (אנ') (במקורות יהודיים נקראה ריסעשיץ), לאביו הרב שמעון בוימאן. למד אצל בעל האבני נזר בשנות תרמ"ט-תר"ן והיה לתלמידו המובהק. בגיל עשרים וחמש נסמך לרבנות. בשנת תרס"ז היגר הרב בוימאן לארצות הברית והתיישב בלוס אנג'לס. הוא ששימש במשך שנתיים כרבה של קהילת "אגודת אחים", במשך שלוש שנים כרבה של קהילת "תלמוד תורה", ומאז ועד לפטירתו כרבה של קהילת "שערי תורה". הרב בוימאן כיהן למעשה כרב הראשון בעיר, הקים בה את בית הכנסת הראשון, ייסד את מערכת הכשרות בעיר וייסד בית אבות. במקביל לעבודתו בקהילותיו היה הרב בוימאן חבר באגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה, וכתב מאמרים רבים בירחון הפרדס. הרב בוימאן נפטר בלוס אנג'לס במוצאי שבת, ליל כ"ג בחשוון תש"א. הוא הותיר אחריו כתבי יד שלא נדפסו. חמדת יעקב, לוס אנג'לס תש"ב תנופת זהב, ירושלים תשכ"ו 'אבדות גדולות', בתוך: הפרדס, שנה יד חוברת ט, עמ' 28 בית התפוצות קהילת ריסעשיץ מראה הדשא, ספר על בעל האבני נזר עמוד קעא תולדות המחבר בספר חמדת יעקב חמדת יעקב באתר היברובוקס תנופת זהב באתר היברובוקס