laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריצ'רד וידמרק

ריצ'רד וידמרק (באנגלית: Richard Widmark‏ ; 26 בדצמבר 1914 - 24 במרץ 2008) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. נולד בעיירה סנרייז במינסוטה. כבר בעת לימודי המשפטים בקולג' החל להופיע על הבמה והחליט על שינוי יעודו בחיים. הוא עבר לניו יורק והחל להופיע בתסכיתים ברדיו ובתפקידים קטנים בברודוויי. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1947 בסרט "נשיקת מוות" ("Kiss of Death") שם שיחק בתור גנגסטר חסר רחמים. על משחקו זה קיבל את פרס גלובוס הזהב לשחקן החדש המבטיח (קטגוריה שבוטלה ב-1983) וכן היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. וידמרק שיחק בעשרות סרטים בסוגות קולנוע שונות: סרטים אפלים, מערבונים, סרטי מתח, סרטי אימה וסרטי פשע, לרוב בתפקידי משנה. ב-1950 כיכב בסרט "ללא מוצא" ("No Way Out") כגנגסטר גזען הנזקק לשירותיו של רופא שחור (סידני פואטייה) ובסרט האפל "לילה והעיר" ("Night and the City") בבימויו של ז'ול דאסן. ב-1952 שיחק בסרט "אל תטרח לדפוק" ("Don't Bother to Knock") לצידה של מרילין מונרו. ב-1954 שיחק במערבון "כידון שבור" ("Broken Lance") בבימוי של אדוארד דמיטריק. ב-1955 כיכב בתפקיד ראשי בסרט "קורי העכביש" ("Cobweb") לצידה של לורן באקול בבימויו של וינסנט מינלי. ב- 1958 שיחק בסרט מנהרת האהבה לצידה של דוריס דיי. בין המערבונים בהם שיחק "האלאמו" (1960) לצידו של ג'ון ויין -"עיר היצרים" לצידו של הנרי פונדה. ב-1961 שיחק בתור התובע האמריקאי בסרטו של סטנלי קריימר, "יום הדין בנירנברג". ב-1968 שיחק בסרט המתח "מדיגאן" לצידו של הנרי פונדה ובבימויו של דון סיגל. הסרט הפך אחר כך לסדרת טלוויזיה באותו השם בה שיחק. ב-1969 שיחק במערבון "מותו של אקדוחן" ("Death of a Gunfighter") לצידה של לנה הורן והסתכסך עם הבמאי רוברט טוטן. דון סיגל נקרא להחליף את הבמאי וגם איתו הסתכסך וידמרק. סיגל לא הסכים ששמו יופיע על הקרדיט לסרט כבמאי. הפשרה הייתה שיופיע בשם אלן סמית'י ושם זה הופיע גם בסרטים נוספים שבהם הסתכסך הבמאי וסירב ששמו יופיע. ב-1974 שיחק בסרט "רצח באוריינט אקספרס" לפי ספרה של אגתה כריסטי בתור סמואל ראצ'ט, הנרצח. בשנת 1977 שיחק בסרט האסונות "רכבת הרים" לצד ג'ורג' סיגל. על תרומתו לתעשיית הקולנוע זכה וידמרק בכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד וידמרק בוויקישיתוף ריצ'רד וידמרק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד וידמרק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ריצ'רד וידמרק, באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד וידמרק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ריצ'רד וידמרק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריצ'רד וידמרק, באתר Discogs (באנגלית) 1.3823434, ריצ'רד וידמרק: סמל של אי נחת, באתר הארץ, 30 במרץ 2008 ריצ'רד וידמרק, באתר TCM ריצ'רד וידמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מרדכי זקהיים

רבי מרדכי זקהיים (ליל הושענא רבה, כ"א בתשרי ה'תרי"ט, 29 בספטמבר 1858) היה רב ומקובל ליטאי רבן של צ'חנוביץ ופינסק. נולד בקריניק לרב אהרן, גדל ברוז'אני ולמד אצל הרב יעקב מאיר מילובקה מבחירי תלמידיו של רבי חיים מוולוז'ין שנפטר בצעירותו. בראשית דרכו ברבנות כיהן כרבה של צ'חנוביץ ובשנת 1843 הוזמן לשבת על כס רבנות העיר פינסק, שעמד פנוי מאז פטירתו של רבי אהרן מקרטינגה, רבה הקודם של העיר ומחבר "תוספות אהרן". הוא הקים בפינסק יחד עם רבי שמואל אביגדור תוספאה, ישיבה גדולה. בין תלמידיו בישיבה זו היה המקובל הרב מרדכי רוזנבלט מאושמינה. התפרסם בסגנון לימודו החריף, ולפי הרב ברוך אפשטיין כונה בשעתו "גאון החריפים". לפני פטירתו המליץ לקהילתו לקחת במקומו את הרב אלעזר משה הורוויץ. בנו הרב משה זקהיים (1842–1903) כיהן כרבה של קובל. זאב רבינוביץ, מכתבי בקשה מאת גאוני ליטא אל אדמו"ר חסידי ליטא באמצע המאה ה־י"ט, נספח א: ר' מרדכי זקהיים. ציון, לג, תשכ"ח, עמ' 187 מרדכי נדב, תולדות קהילת פינסק 1506–1880, בתוך ספר פינסק, תל אביב תשל"ג, ח"א, עמ' 284 מחידושיו הגאון רבי מרדכי זקהיים זצ"ל גאב"ד פינסק: חידושים על מסכת מעילה (עם מבוא לתולדותיו), מוריה, רנ-רנב, סיוון תשנ"ח, עמ' מט-סג יב"יבּ, זכרון מות, פינסק, המגיד, 20 באוקטובר 1858 עליו ראו: לוי אובצינסקי, נחלת אבות, וילנה תרנ"ד, בערכו, באתר היברובוקס. ברוך אפשטיין, מקור ברוך, ח"ג, וילנה תרפ"ח, עמ' תקצ"ג.
אורין האץ'

אורין האץ' (באנגלית: Orrin Hatch;‏ 22 במרץ 1934 – 23 באפריל 2022) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת יוטה מ-1977 עד 2019. האץ' היה גם הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית מ-2015 עד תום כהונתו. אורין האץ' נולד בהומסטד (אנ'), פרבר של פיטסבורג שבפנסילבניה, בנם של ג'סי והלן. ב-1952 סיים את לימודיו בתיכון בולדין פארק שבפרברי פיטסבורג. ב-1959 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת בריגהאם יאנג שביוטה, ב-1962 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת פיטסבורג וב-1963 הוסמך כעורך דין. עבד כעורך דין בפיטסבורג וב-1969 עבר ליוטה והמשיך לעסוק במשפטים. ב-1976 זכה בבחירות לנציגות יוטה בסנאט לאחר שגבר על הסנאטור המכהן פרנק מוס מהמפלגה הדמוקרטית. מאז נבחר עוד שש פעמים לתקופות כהונה נוספות, בפעם האחרונה ב-2012 לתקופת כהונה שהסתיימה בינואר 2019. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, אך פרש לאחר שזכה לתמיכה מועטה באסיפות הבחירה באיווה ותמך במועמדותו של ג'ורג' ווקר בוש. כיהן כיושב ראש ועדת העבודה של הסנאט בקונגרס ה-97 וה-99 (1981–1987), יושב ראש ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית בקונגרס ה-104, ה-106, ה-107 וה-108 (1995–2001 ו-2003–2005) ויושב ראש ועדת המימון בקונגרס ה-114 (מינואר 2015). הוא כיהן בנוסף כחבר בוועדת המשפטים, בוועדת הבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה ובוועדה המשותפת של הקונגרס לענייני מיסוי. מינואר 2015 ועד תום כהונתו בסנאט, היה הנשיא הזמני של הסנאט, כסנאטור הוותיק ביותר במפלגת הרוב הרפובליקנית, ולפיכך היה השלישי בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית, לאחר סגן הנשיא ולאחר יושב ראש בית הנבחרים. הוא היה הסנאטור השני מבחינת משך כהונתו אחרי הסנאטור מורמונט, פטריק לייהי מהמפלגה הדמוקרטית. בינואר 2018 הודיע כי לא יתמודד בבחירות לתקופת כהונה נוספת. בנובמבר באותה שנה העניק לו הנשיא דונלד טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית. הוא כיהן בחבר הנאמנים של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. נפטר ב-23 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, איליין, לה נישא בשנת 1957, ושישה ילדים. האץ' ואשתו היו חברים בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. מדיה וקבצים בנושא אורין האץ' בוויקישיתוף אורין האץ', ברשת החברתית פייסבוק אורין האץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורין האץ', סרטונים בערוץ היוטיוב אורין האץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורין האץ' באתר הסנאט אורין האץ', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Candy Woodall, "Former Utah Sen. Orrin Hatch dies at 88 in Salt Lake City", USA Today, April 23 2022 יריבו של בוש במפלגה הרפובליקנית פרש מהמרוץ לנשיאות, באתר וואלה, 26 בינואר 2000 ארה"ב: הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר הודיע על פרישה, באתר ynet, 2 בינואר 2018
890-899 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 899 - 890 לפנה"ס 895 לפנה"ס - מותו של המלך שיאו משושלת ג'ואו בסין. 894 לפנה"ס - המלך אי משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין. 892 לפנה"ס - מגאקלס, מלך אתונה, מת לאחר שלטון שנמשך 30 שנה ומוחלף על ידי בנו דיאגנטוס. 891 לפנה"ס - תוכולתי-נינורתה השני מחליף את אביו אדד-ניררי השני ומתמנה למלך אשור. בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 903 לפנה"ס). אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס). אדד-ניררי השני, מלך אשור (מלך בשנים 891 - 911 לפנה"ס) תוכולתי-נינורתה השני, מלך אשור (מלך בשנים 884 - 891 לפנה"ס). מדיה וקבצים בנושא 890-899 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1962/1963 בלה ליגה

עונת 1962/1963 הייתה העונה ה-32 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-16 בספטמבר 1962 והסתיימה ב-21 באפריל 1963. הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שזכו במקום 13-14 השתתפו במשחקי המבחן מול קבוצות שזכו במקום השני בבתים של ליגת משנה. מליגת המשנה עלו טנריפה, דפורטיבו לה קורוניה, קורדובה וריאל ואיאדוליד. ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם התשיעית בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. אוססונה ומאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. דפורטיבו לה קורוניה ומיורקה הפסידו משחקי המבחן וירדו לליגת משנה. "פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לפרנץ פושקש (הונגריה הונגריה) מריאל מדריד. זאת בפעם השלישית בקריירה. בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP הוא כבש 26 שערים ב-30 משחקים. "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לחוסה ויסנטה טריין מריאל מדריד שספג 26 שערים ב-27 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
הפיגוע בקו 6

הפיגוע בקו 6 היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני ב-18 במאי 2003 באוטובוס אגד בקו 6 שנסע בגבעה הצרפתית בירושלים. שבעה בני אדם נהרגו בפיגוע וכ-20 נפצעו, בהם שניים באורח קשה. ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע. בבוקר 18 במאי 2003, עלה מחבל מתאבד פלסטיני לאוטובוס כפול של אגד בקו 6, בתחנה סמוך לצומת הגבעה הצרפתית בירושלים., לאחר יציאת אוטובוס קו 6 משכונת פסגת זאב מזרח. עבר האוטובוס את צומת הגבעה הצרפתית, עצר בתחנת האוטובוס העלה נוסעים ואת המחבל, בשעה 05:44 לאחר סגירת הדלתות הנהג החל בנסיעה מספר מטרים בודדים, המחבל פוצץ את חגורת הנפץ שלבש בחלקו הקדמי של האוטובוס, כשני מטרים מאחורי הנהג. המחבל היה מחופש ליהודי דתי, ולבש מכנס שחור חולצה לבנה ז'קט שחור, כיפה וטלית. כתוצאה מפיצוץ חגורת הנפץ שהכילה מטען בגודל בינוני, שבעה בני אדם נרצחו, ארבעה גברים ושלוש נשים, כ-20 נפצעו, בהם שניים באורח קשה. בין הנפגעים היו שישה חיילים, שנפצעו באורח קל. לאחר הפיצוץ כתוצאה מההדף, הנהג איבד את רגלו. מספר דקות אחר כך, לאחר שרוב הנוסעים ירדו מהאוטובוס, בדיוק בעת שהגיע אמבולנס אפסו כוחותיו של הנהג, האוטובוס הידרדר לאחור ופגע באמבולנס, האוטובוס סטה מהכביש, עלה על מדרכה סמוכה ונעצר. מיד לאחר הפיגוע הוצבו באזור מחסומים על ידי משמר הגבול, דבר שמנע פיגוע נוסף. מחבל מתאבד שני הגיע למחסום שהוקם בכפר דחיית אל בריד, הסמוך לשכונת נווה יעקב שבירושלים. לאחר שהמחבל נקרא פעמיים לעצור, הוא פוצץ עצמו ונהרג, איש לא נפגע. ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע באוטובוס קו 6 בגבעה הצרפתית. המחבל זוהה כפעיל חמאס מחברון. שלט הנצחה לנרצחי הפיגוע נמצא בכניסה לאתר ההנצחה של חטיבת הראל בגבעת המבתר. פיגועי התאבדות בישראל אפרת וייס ואילן מרסיאנו, 7 הרוגים בפיגוע בגבעה הצרפתית בירושלים, באתר ynet, 18 במאי 2003
פיוטר נסטרוב

פיוטר ניקולייביץ' נסטרוב (27 בפברואר 1887, ניז'ני נובגורוד - 8 בספטמבר 1914, ז'ובקבה (לפי הלוח היוליאני, לפי הלוח הגרגוריאני 15 בפברואר 1887 - 26 באוגוסט 1914)) היה טייס רוסי, מתכנן מטוסים וחלוץ אווירובטיקה. נסטרוב נולד ב-15 בפברואר 1887 בניז'ני נובגורוד, למשפחת קצין בצבא הרוסי. באוגוסט 1904 עזב את בית הספר הצבאי בעירו והשתלם באקדמיה לארטילריה בסנט פטרבורג, הגיע לדרגת סגן משנה ושירת בולדיווסטוק. על פי החוקים דאז, קצין שנישא לפני גיל 28 היה חייב להפקיד 5,000 רובלים עבור משפחתו במקרה וימות בקרב. הקצינים היחידים שהחוק לא חל עליהם היו קצינים שהוצבו במזרח המדינה. נסטרוב, שלא הספיק לצבור הון, ביקש להיות מוצב במזרח ולקח את אשתו עמו לעיר. בשנת 1909 נחשף לעולם התעופה כאשר הוצב בתור צופה בכדור פורח. בשנת 1911 בנה את הדאון הראשון שלו ולמד לטוס. הוא סיים קורס טיס בבית ספר לטיס בסנט פטרבורג ב-11 באוקטובר 1912. זמן קצר לאחר מכן עבר את המבחנים הדרושים למעבר להפוך לטייס קרבי. נסטרוב האמין כי מטוס יכול לטוס בלולאה, תמרון שלא נעשה עד לזמנו. למרות ספקות מצד עמיתיו, הוא ביצע את התמרון לראשונה ב-9 בספטמבר 1913 (27 באוגוסט לפי לוח השנה שהיה נהוג אז ברוסיה) והפך לטייס הראשון בעולם שהטיס מטוס בלולאה. על התמרון המסוכן הוא נעצר למשך עשרה ימים בגין "סיכון נכסי הממשלה". הישג זה פרסם אותו בן לילה, ולאחר שאדולף פגו הצרפתי ביצע אף הוא את התמרון, עונשו בוטל. לאחר מכן הוא קודם להיות מוביל מבנה ואף עוטר במדליה. נסטרוב התאמן רבות כדי לשפר את יכולותיו באוויר, ביצע תמרונים חדים וטיסות ארוכות על מנת לשפר את יכולות האימון של טייסי חיל האוויר הרוסי. באותם ימים, המטוסים לא צוידו בכלי נשק, ונסטרוב נהפך לטייס הראשון שמפיל מטוס אויב ללא נשק. ב-25 באוגוסט 1914 הוא נגח את מטוסו במטוס אויב של חיל האוויר האוסטרי. הוא היה להוט להלום באויב בחוזקה, אך הנזק שגרם למטוס היריב היה זהה לנזק שספג מטוסו ובפועל שניהם התרסקו. בימיו, הטייסים לא נחגרו בתא הטייס, וכתוצאה נסטרוב נפל ממטוסו ומת ביום שלמחרת. שמה של העיר ז'ובקבה, שהייתה קרובה לאזור הקרב, שונה בשנת 1951 לשם נסטרוב לזכרו. נסטרוב נקבר בקייב, האימפריה הרוסית. שיטת הניגוח שלו אומצה על ידי טייסי חיל האוויר הרוסי במלחמת העולם השנייה בהצלחה, מבלי שספגו אבדות. לכבודו, ברית המועצות ייסדה את "גביע נסטרוב" שניתן לצוותי אווירובטיקה מצטיינים. הגביע נתרם לפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה בשנת 1962. אסטרואיד "נסטרוב 3071" שהתגלה בשנת 1973 קרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא פיוטר נסטרוב בוויקישיתוף פיוטר נסטרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
איוואן טיולנב

איוואן ולדימירוביץ' טיולנב (ברוסית: Иван Владимирович Тюленев‏; 28 בינואר 1892 - 15 באוגוסט 1978), היה גנרל סובייטי שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה. טיולנב נולד ב-28 בינואר 1892 בכפר בפלך סימבירסק, לחייל משוחרר שלחם במלחמה העות'מאנית-רוסית, ובשנת 1906 נשלח לעבוד בטחנת קמח, אולם בשל השכר הנמוך חזר לכפרו. בשנת 1907 נאלצו בני המשפחה לברוח מהכפר, בעקבות דיכוי מהפכת 1905 על ידי הז'נדרמריה. בשנת 1913 התגייס טיולנב לצבא האימפריה הרוסית, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-5. טיולנב לחם בשורות הרגימנט במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף קיבל 4 פעמים את עיטור צלב גאורגי. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף טיולנב לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ובמהלך מלחמת פולין-אוקראינה. בשנת 1921 השתתף טיולנב בדיכוי מרד קרונשטאדט, ולאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-15. בשנת 1922 מונה למפקד דיוויזיית פרשים במחוז הצבאי מוסקבה, ובשנת 1924 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-14. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-10, ובשנת 1927 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הקווקזית ה-2. לאחר מכן מילא תפקידים שונים בחיל הפרשים, ובספטמבר 1939 מונה למפקד הארמייה ה-12, ופיקד עליה במהלך פלישת ברית המועצות לפולין. ביוני 1940 היה טיולנב אחד משלושת הגנרלים הראשונים בצבא האדום שקיבלו את דרגת "גנרל ארמייה", יחד עם גאורגי ז'וקוב וקיריל מרצקוב. לאחר מכן מונה למפקד המחוז הצבאי עבר הקווקז, ובאוגוסט מונה למפקד המחוז הצבאי מוסקבה. עם פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות מונה טיולנב למפקד החזית הדרומית, וב-29 באוגוסט 1941 נפצע קשה במהלך הקרבות על יד דנייפרופטרובסק. לאחר החלמתו מונה טיולנב למפקד המחוז הצבאי אוראל, וב-15 בפברואר 1942 מונה למפקד חזית עבר הקווקז, עמה לחם בקרב על קווקז, ומילא תפקיד זה עד סוף המלחמה. בשנת 1947 מונה טיולנב למפקח הכללי של חיל הפרשים, ולאחר מכן מילא תפקידים שונים בצבא עד לשנת 1958. ב-15 באוגוסט 1978 מת טיולנב בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה. מדיה וקבצים בנושא איוואן טיולנב בוויקישיתוף איוואן טיולנב (ברוסית) איוואן טיולנב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Type introspection

בתחום התוכנה, זיהוי עצמי של טיפוס (Type introspection) היא האפשרות של תוכנית לבדוק את הטיפוס של אובייקט (או איזו מחלקה הוא מייצג) או המאפיינים שלו במהלך זמן הריצה של התוכנית. אפשרות זו מופיעה בחלק משפות התכנות. את יכולת הזיהוי העצמי ניתן להדגים בדוגמת הקוד הבאה בשפת C++: Person* p = dynamic_cast<Person *>(obj); if (p != nullptr) { p->walk(); } בדוגמת קוד זו התוכנית מקבלת משתנה בשם obj שלא ידוע מה מראש מה טיפוסו. באמצעות שימוש בהמרה דינמית (dynamic_cast) מסוגלת התוכנית לבדוק במהלך ריצתה האם האובייקט הוא מסוג Person ולפעול בהתאם. תומכת במנגנון זיהוי עצמי באמצעות מנגנון ה-RTTI, אופרטור typeid והמרה דינמית (dynamic_cast). הביטוי dynamic_cast יכול להיות בשימוש כדי לזהות האם אובייקט מסוים הוא "תת" אובייקט של מחלקה אחרת. האופרטור typeid מחזיר אובייקט מסוג std::type_info שמתאר את הסוג (מחלקת אב, לרוב) של האובייקט עליו הוא מבוצע. דוגמה לשימוש: if (typeid(Person) == typeid(*obj)) { serialize_person( obj ); } בשפת Java הדוגמה הפשוטה ביותר של זיהוי עצמי של טיפוס הוא האופרטור instanceof. אופרטור זה בודק האם האובייקט המסוים שייך למחלקה מסוימת (או לתת מחלקה שלה, או למחלקת המימוש של ממשק). לדוגמה: if(obj instanceof Person){ Person p = (Person)obj; p.walk(); } המחלקה java.lang.Class היא הבסיס של זיהוי עצמי של טיפוס בצורה מתקדמת יותר. כך למשל, אם רצוי לקבוע את סוג האובייקט, ניתן להשתמש ב- Object.getClass ו Class.getName. לדוגמה: System.out.println(obj.getClass().getName()); Reflection (תכנות) Java SE Specifications, docs.oracle.com Java API: java.lang.Class ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאטו

האם התכוונתם ל... ארמדיל טאטו – בעל חיים מופע הטאטו המלכותי בטירת אדינבורו טאטו – להקת רוק ישראלית ט.א.ט.ו. – להקת פופ רוסית כתובת קעקע – שרטוט המוחדר אל מתחת לעור לשם קישוט
יעקב בנדטמן

רבי יעקב בנדטמן (ה'תק"ן, 1790 - שבת כ"ז באדר ה'תרכ"א, 9 במרץ 1861) היה רב ליטאי, רבה של בויסק שבקורלנד ומחבר הספר "זכרון יעקב". נולד לרב יהודה בנדטמן. שם המשפחה נקרא על שם סב המשפחה ר' בנדט, מניצולי גזרות ת"ח ות"ט שסיפור נישואיו התפרסם, כאשר גילה את כלתו שניצלה אף היא מהפרעות בלא ידיעתו בשולחן העניים שהוכן לכבוד חתונתו עם בת-עשירים, ונטש את האירוע למען ארוסתו הענייה. הוא התייתם בצעירותו וגדל בבית סבו הרב שמואל חסיד מראסיין. סבו השקיע את מיטב זמנו בגידולו וכבר בגיל עשר ידע לצטט על פה את כל ששה סדרי משנה. נישא לחנה בתו של גביר משקוד שבזאמוט, הוא שקע בלימוד תורה בבית מדרש מקומי ולמד בחברותא עם קרוב משפחתו רבי יוסף פיימר, רבה לעתיד של סלוצק. בהמשך עבר לגור בסוגינד שם למד בחברותא עם קרוב משפחתו, רבי אליהו רגולר, שהתגורר עדיין בעיר הולדתו. בסוגינד התמנה כמו"צ ומשם נקרא לכהן כרבה של שאוויל. בתקופת שאוויל התפרסם מאוד ברחבי ליטא, ולצד חידושי ההלכה שלו היה פעיל מאוד בתחום הסיוע הרפואי לחולים, בדגש על חולים נזקקים כלכלית. משאוויל עבר לכהן ברבנות העיר בויסק שבקורלנד. בעיר זו כיהן למעלה משלושים שנה. הוא הקים בעיר שיעורי תורה והעביר בעצמו רבים מהשיעורים מדי יום: בתלמוד בבלי, שולחן ערוך, משניות, מדרש ועין יעקב. כדי לעודד את קבוצת אומרי ה"תהלים", שהיו אנשים פשוטים, היה יושב כאחד מהם מדי שבת לפנות בוקר. שני בניו נפטרו על פניו בעודם צעירים. בנותיו נישאו לתלמידי חכמים: בלומה - נישאה לרב שמואל צבי הרץ, ששימש מו"צ בזאגר-חדש מלכה - נישאה לרב דוד ב"ר אברהם אבלי מזאגר, ולהם שתי בנות. אחרי פטירת בעלה הראשון נישאה בשנית לרב והגביר יוסף רוכביצקי (ראכעוויצקע) מראסיין והתפרסמה כפילנתרופית גרונה - נישאה לרב עזריאל בנו של רבי יצחק סירווינטר המו"צ מווילנה, שהתפרסם בצעירותו ברחבי ליטא כעילוי. הוא נפטר זמן קצר לאחר נישואיהם והותיר אחריו בת. היא נישאה בשנית לרב אלכסנדר משה לפידות מראסיין, אך נפטרה בגיל 36 בהותירה אחריה עוד שלוש בנות ובן לאה - נישאה לרב ישראל ליב, רבה של מיטאווי רחל דינה - נישאה לרב אליעזר דוד רוטנברג מוילקובישק זכרון יעקב - שו"ת וחידושים על הש"ס, וילנה תרלה, 1874, באתר היברובוקס
זכרון יעקב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... זכרון יעקב – מושבה ומועצה מקומית במחוז חיפה בישראל זכרון יעקב - שכונה בנחלאות, ירושלים, שנבנתה ב-1933 ספרים זכרון יעקב (1770) - ספרו של הרב יעקב ברלין מפיורדא זכרון יעקב (1874) - ספרו של הרב יעקב בנדטמן זכרון יעקב (1924–1930) - ספרו האוטוביוגרפי בשלושה כרכים של יעקב ליפשיץ
וירג'יניה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וירג'יניה – מדינה בארצות הברית וירג'יניה המערבית – מדינה בארצות הברית, נפרדה ממדינת וירג'יניה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית מושבת וירג'יניה – המושבה האנגלית הראשונה הקבועה בארצות הברית והמושבה האנגלית הראשונה של האימפריה הבריטית ויקרס ורג'יניה – מפציץ בריטי משנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 וירג'יניה (אוניית צי מדינות הקונפדרציה) – אונייה מחופת שריון בשירות מדינות הקונפדרציה צוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה אוניות המערכה מסדרת וירג'יניה סיירות המערכה מסדרת וירג'יניה (אנ') אישים ששמם הפרטי הוא וירג'יניה
מנהיימר

מנהיימר הוא שם משפחה של יוצאי העיר מנהיים. האם התכוונתם ל... דוד מנהיימר (1863-1919) – רב הדוכסות הגדולה של אולדנבורג חיים צבי מנהיימר – רבה של אונגוואר יצחק נח מנהיימר – דרשן ומנהיג יהודי וינה מקס מנהיימר – סופר, צייר וניצול השואה
הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני

הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני (בפורטוגזית: Liga Portuguesa de Futebol Profissional, או בראשי תיבות: LPFP) היא הגוף המנהל את תחרויות הכדורגל המקצועי בפורטוגל. הליגה הוקמה ב-1978, והיא עובדת כגוף עצמאי תחת פדרציית הכדורגל הפורטוגלית (אנ'). החל מיולי 2015 מכהן כנשיא הליגה שופט הכדורגל הבין-לאומי לשעבר, פדרו פרואנסה. הליגה אחראית על ארגון ופיקוח על שתי הליגות הבכירות בפורטוגל – ליגת העל הפורטוגלית והליגה הפורטוגלית השנייה בכדורגל, וכן על ארגון תחרות גביע הליגה הפורטוגלית. הליגה חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות. מדיה וקבצים בנושא הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני Pedro Proença é o novo presidente da Liga de Clubes ‏28 ביולי 2015
גוף מנהל (ספורט)

בתחומי הספורט השונים, גוף מנהל הוא הגוף האחראי על תחום ספורט מסוים. גופים מנהלים קיימים בצורות שונות: לעיתים הם בינלאומיים, בדוגמת פדרציות הספורט הבינלאומיות השונות, ולעיתים ברמה הלאומית. לגופים הללו יש לעיתים סמכויות לקביעת נורמות שונות ולאכיפתן, רבות מהן גם אחראיות על ארגון תחרויות שונות וכן הענקת פרסים בתחומן. גופים מנהלים ברמה הלאומית לעיתים מתאגדים יחד עם גופים ממדינות מקבילות ליצירת גופים עולמיים המפקחים על ענף ספורט מסוים וליצירת נורמות בינלאומיות אחידות. בישראל, קיימים מספר גופים המפקחים על תחומי ספורט שונים ברמה הלאומית, בדוגמת ההתאחדות לכדורגל בישראל, התאחדות ההוקי קרח הישראלית ואחרות. מדיה וקבצים בנושא גוף מנהל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיאודוסיוס

האם התכוונתם ל... תיאודוסיוס ראש המנזר – נזיר, אב מנזר, הוכר על ידי הכנסייה כקדוש תאודוסיוס הראשון – קיסר רומי והשליט האחרון של האימפריה הרומית המאוחדת תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית תאודוסיוס מביתיניה – ((Theodosius of Bithynia אסטרונום ומתמטיקאי יווני בן ביתיניה (160 לפנה"ס - 100 לפנה"ס) קודקס תאודוסיאנוס – קובץ חוקים שעבר קנוניזציה בימי תאודוסיוס השני אובליסק תאודוסיוס – אובליסק מצרי שהוצב בהיפודרום קונסטנטינופול בידי הקיסר תאודוסיוס הראשון
חיים צבי מנהיימר

הרב חיים צבי מנהיימר (בכתיב מיושן: מאננהיימער; ה'תקע"ד, 1814 - ליל י"ז בתמוז ה'תרמ"ו, 19 ביולי 1886) היה רב וראש ישיבה הונגרי, רבן של ורבוי ואונגוואר. ממנהיגי היהדות האורתודוקסית בהונגריה. נולד בפישטני לרב דוד יהודה ליב מנהיימר בשנת ה'תקע"ד. בילדותו הוכר כעילוי, מגיל עשר ועד שנעשה בר מצווה למד אצל רבי יעקב קופל אלטנקונשטט ואחר כך אצל רבי בנימין זאב לעוו. עוד לפני שנהיה בר-מצווה התקבל ללימודים בישיבת פרשבורג ונעשה תלמידו של החת"ם סופר. הוא נחשב לאחד מתלמידיו הקרובים. בראשית דרכו ברבנות כיהן כרב בשטמנסדורף ובשנות ה-60 של המאה ה-19 התמנה כרבה של ווערבוי. מינויו נתן תנופה מחודשת לישיבת ווערבוי שעמדה אף היא בראשותו. הוא שימש ברבנות ורבוי עד מינויו בשנת ה'תרל"א (1871) לרבנות העיר אונגוואר במקום רבי מנחם א"ש. למרות שנהג כדרכם של רבני אוברלנד האשכנזים, היה מקובל גם על צדיקי החסידות. בישיבותיו בוורבוי ובאונגוואר למדו רבים מרבני הונגריה בדור שאחריו. נישא בשנית לקלעריל בתו של הרב יעקב מאיר צבי פרידלנדר משוראן, אלמנתו של הרב יהודה בראָך. בנו החורג היה הרב מנדל בראָך, מהדיר הספר "אמרי יואב" (למברג תרנ"ה), שכלל בספרו מחידושיו של אביו החורג. בחמש עשרה שנותיו האחרונות כיהן כרבה של אונגוואר, עד פטירתו הפתאומית בי"ז בתמוז ה'תרמ"ו, 20 ביולי 1886. על מצבת קברו נחרת: מצבת קבורת שר וגדול בישראל אבי הרועים הארז אשר בלבנון גאון עולם וצדיק נשגב מו"ה חיים צבי מאנהיימער אב"ד ור"מ בקהלתנו בן מו"ה דוד יהודה זצ"ל חיילים הגביר וגבורתו הראה בתורת אל ידיו היו אמונה ורועה אבן ישראל ישרו ואמתו וצדקתו כהררי אל מוסר ה' ותוכחתו למד לבני ישראל צאנו צאן קדשים נהל על מי התורה בחכמה הנהיגם ופתח למו שערי אורה יתענג בצל שדי על כנפי איום ונורא עלתה נשמתו שמים ליל י"ז תמוז תרמ"ו לפ"ק ת. נ. צ. ב. ה. חתנו הרב ברוך רייכפלד כיהן אחריו כראב"ד אונגוואר. פינחס זליג שוורץ, שם הגדולים מארץ הגר, ח"א, עמ' לד (ערכו, אות ח' פריט לב). מעין הבדולח : מסכת חייו ופעליו של רבי חיים צבי מאנהיימער. בני ברק: שם עולם, תשע"ט. מידע על מאנהיימר, חיים צבי הירש בקטלוג הספרייה הלאומית יהודה שפיגל, על מינויו לרבנות אונגוואר ופרטים נוספים אודותיו, במאמר אונגוואר, בתוך: ערים ואמהות בישראל, ד, עמ' 17 ואילך, באתר אוצר החכמה מספריו שאלות ותשובות עין הבדֹלח, ניו יורק תשי"ד, באתר היברובוקס אשי ישראל - רשימות מפיו על המקרא, מיהאלעוויטץ תרפ"ט, באתר היברובוקס מכתב בכתב-ידו של הרב חיים צבי מנהיימר חיים צבי הירש מאנהיימר (1814-1886), דף שער בספרייה הלאומית ראו: חיים צבי מאנהיימר, עין הבדולח: חידושים על סוגיות הש"ס, ניו יורק, ארצות הברית: הרב זכריהו עלעפאנט, 1944, בל' 1-6 (הקדמה) ראו בהקדמה לספרו "ברכת יצחק" שם הוא כותב "והלכתי לווערבוי ולמדתי שם ג' שנים אצל הרב הגאון חו"ב נזר ישראל מו"ה ר' חיים צבי מאננהיימער ז"ל אב"ד דשם, ומשם הלך לאונגוואר להיות שמה אב"ד ור"מ ושם מנוחתו כבוד...".
דונייל מרשל

דונייל למאר מרשל (באנגלית: Donyell Lamar Marshall; נולד ב-18 במאי 1973 ברידינג, פנסילבניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 15 עונות בליגת ה-NBA בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. בצעירותו שיחק מרשל באוניברסיטת קונטיקט (לצידו של דורון שפר) ובשנת 1994 נבחר על ידי מינסוטה טימברוולבס במקום הרביעי בדראפט ה-NBA. במהלך עונת הרוקי שלו, הועבר לגולדן סטייט ווריורס, בה שיחק עד לשנת 2000. בשנים הבאות שיחק ביוטה ג'אז, שיקגו בולס וטורונטו ראפטורס ובעונת 2005/2006 חתם בקליבלנד קאבלירס. בקליבלנד תיפקד כ"שחקן שישי" ובעונתו השנייה בקבוצה, 2006/2007, אף סייע לה להעפיל לגמר ה-NBA, אך קבוצתו הפסידה בסדרה לסן אנטוניו ספרס. במהלך עונת 2007/2008 עבר לסיאטל סופרסוניקס ולאחר עונה נוספת במדי פילדלפיה 76' פרש ממשחק פעיל. מרשל החזיק בשיא ה-NBA לקליעת שלשות במשחק אחד, במשותף עם קובי בראיינט וסטפן קרי, לאחר שקלע 12 מתוך 19 זריקותיו מטווח השלוש במשחקה של טורונטו ראפטורס נגד פילדלפיה 76' ב-13 במרץ 2005. השיא נשבר על ידי קרי ב-8 בנובמבר 2016. דונייל מרשל הוא בן דודו של צ'סטר סימונס שמשחק בליגת העל הישראלית. מדיה וקבצים בנושא דונייל מרשל בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן באתר ה-NBA סטטיסטיקות קריירה באתר Basketball-Reference סיכום המשחק בין טורונטו לפילדלפיה באתר YAHOO! ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.