laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המלך מת, יחי המלך!

המלך מת, יחי המלך! (בעברית לעיתים: המלך מת, יחי המלך החדש!; בצרפתית: Le Roi est mort, vive le Roi!) היא הכרזה מסורתית המסמלת את מעבר השלטון בין מונרך אחד ליורשו, עם מותו של הראשון וללא אינטררגנום. חלקה הראשון של ההכרזה מתייחס למלך המת, ואילו חלקה השני – למלך היורש. מקורה של ההכרזה הוא בחוק "המת מוריש לחי" (le mort saisit le vif), שלפיו העברת המלוכה מתבצעת מיד עם מות המלך הקודם. השימוש בהכרזה נעשה לראשונה בהכתרתו של שארל השביעי, מלך צרפת, לאחר מותו של אביו, שארל השישי, בשנת 1422. באופן מסורתי, נישאה ההכרזה על ידי הדוכס מאוזה, מבכירי האצולה הצרפתית, בעת שארון הקבורה עם עצמותיו של המלך הקודם הורד לקברו מתחת לבזיליקת סן-דני. ההכרזה תפסה את מקומה עד מהרה גם בקרב האנגלים, משום ששיקפה מסורת דומה שהייתה באנגליה, לפיה המדינה לעולם לא תהיה בלא מונרך, שקיבלה חיזוק מכך ששפתה העיקרית של האצולה האנגלית הייתה בעבר צרפתית. מקורה של מסורת זו הוא בשנת 1272, אז הלך לעולמו הנרי השלישי, מלך אנגליה, בעת שבנו, אדוארד הראשון יצא להילחם במסעי הצלב. על מנת למנוע מלחמת אזרחים בשל סדר הירושה, יצאה המועצה המלכותית בהצהרה: "כס המלוכה לעולם לא יהא ריק; המדינה לעולם לא תהא בלא מונרך". אשר על כן, אדוארד הוכרז לאלתר למלך, ומלך בהיעדרו עד אשר חזר לאנגליה בעקבות קבלת ההודעה על מות אביו. יחד עם זאת, ההכרזה איננה חלק מהטקסט הרשמי של עלייתו לשלטון של המונרך, אלא נאמרת רק מתוקף מסורת, וכך גם באשר לקריאתה בראש חוצות. הורשת הכתר מועצת העלייה
ברמודה במשחקים האולימפיים

ברמודה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מהם פעם אחת בלבד, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. אף שברמודה היא מושבה בריטית, התירה בריטניה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי במושבה ב-1935, בדומה למושבות רבות אחרות. הישג השיא של ברמודה שייך לטריאתלטית פלורה דאפי, שזכתה באולימפיאדת טוקיו (2020) במדליית הזהב, דבר שהופך את ברמודה למדינה הקטנה בעולם שזכתה במדליית זהב במשחקי הקיץ. מדליסט נוסף הוא המתאגרף קלרנס היל, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול (1976). ספורטאים בולטים נוספים כוללים את הקופץ לרוחק בריאן ולמן שסיים במקום החמישי באולימפיאדת ברצלונה (1992), את השייטים פיטר ברומבי ולי וייט שסיימו במקום הרביעי בדגם סטאר באולימפיאדת סידני (2000), ואת טיירון סמית' שהעפיל לגמר הקפיצה לרוחק באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים במקום ה-12. מאז אולימפיאדת אלברוויל (1992), משתתפת ברמודה גם באולימפיאדות החורף. בכל אחד ממשחקי החורף שנערכו מאז, ייצג את ברמודה ספורטאי אחד, עד אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) בלוג', באולימפיאדת טורינו (2006) בסקלטון ומאז אולימפיאדת ונקובר (2010) בהחלקה מהירה, אך אף אחד מהם לא רשם הישגים משמעותיים. באולימפיאדות הקיץ:
איי קיימן במשחקים האולימפיים

איי קיימן משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976). האיים הם מושבת כתר בריטית, אך בריטניה אפשרה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי ב-1973, כשם שהתירה לעשות כן בטריטוריות ובמושבות אחרות בריבונותה. מאז החלה להשתתף במשחקים, נעדרה מהם המושבה רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. הישגיהם של הספורטאים מאיי קיימן היו נמוכים למדי לאורך השנים. להישג השיא הגיעה האצנית סידוני מאת'רסיל, שהעפילה לשלב הגמר בריצת 200 מטר באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וסיימה במקום השמיני. באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל קימאר היימן לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר, אך ויתר על ההשתתפות בשל פציעה. אולימפיאדת ונקובר (2010) הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתף ספורטאי מאיי קיימן, גולש הסקי האלפיני דאו טרוורס. הוא התחרה גם באולימפיאדת סוצ'י (2014) אך נפצע במהלכה ופרש. איי קיימן במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא איי קיימן במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של איי קיימן
איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים

איי הבתולה הבריטיים משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). האיים הם טריטוריה בריטית, אך בריטניה אפשרה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי, בדומה למושבות ולטריטוריות אחרות בריבונותה. הישגיהם של הספורטאים מאיי הבתולה הבריטיים נמוכים למדי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפילה האצנית טאהישה האריגן לשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר משוכות. היא השיגה את התוצאה ה-16 בטיבה, אך לא העפילה לחצי הגמר, מאחר שסיימה במקום החמישי במקצה שלה. איי הבתולה הבריטיים השתתפו בשתי אולימפיאדות חורף, אולימפיאדת סרייבו (1984) ואולימפיאדת סוצ'י (2014), לכל אחת מהן שלחה נציג אחד. איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של איי הבתולה הבריטיים
כדורגל בפינלנד

הכדורגל בפינלנד, בניגוד למרבית המדינות האירופיות האחרות, אינו ענף הספורט הפופולרי ביותר, מאחר שהוא נופל אחרי ההוקי קרח שבעל פופולריות גדולה במדינה והספורט הלאומי, פסאפאלו. עם זאת, לכדורגל עדיין יש תפקיד חשוב בפינלנד, והענף נהנה מהתקדמות עקבית המתבטאת בפופולריות של המשחק במדינה, במיוחד בקרב צעירים וילדים. התאחדות הכדורגל של פינלנד היא הגוף המנהל את הענף, והיא כוללת למעלה מ-1,000 מועדונים החברים בה ולמעלה מ-100,000 שחקנים רשומים. משחק הכדורגל הובא לראשונה לפינלנד במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 על ידי ספנים אנגלים, ושוחק לראשונה בטורקו. התחרות הלאומית הראשונה במסגרת הענף נערכה בשנת 1906, ובה ניצחה קבוצה שייצגה בית ספר מטורקו. התאחדות הכדורגל של פינלנד נוסדה ב-1907, והצטרפה לפיפ"א שנה לאחר מכן. בשל חשיבותו הנמוכה יחסית של הענף בפינלנד מבחינה היסטורית, המדינה מעולם לא הצטיינה במיוחד בכדורגל ביחס למדינות אחרות. מאז שנות ה-80, בשל התחדשות שנעשתה בכדורגל הפיני, ייצאה המדינה מספר כדורגלנים בולטים ברמה הבינלאומית, כדוגמת יארי ליטמאנן, סמי הופייה, מיקאל פורסל, טימו טאיניו ויוסי יאסקליינן. ערך מורחב – ליגת העל הפינית בכדורגל בין השנים 1908 ו-1930, אלופת פינלנד בכדורגל נקבעה בתחרות גביע. בשנת 1930 הוקמה הליגה הבכירה בכדורגל הפיני, "מסטרוסריה", שקבעה את זהות האלופה. בשנת 1990 שונה שם הליגה ל"וייקוסליגה", וכיום היא כוללת 12 קבוצות. הליגה השנייה בחשיבותה בפינלנד היא ה"איקננליגה" שכוללת 14 קבוצות. מתחת לליגה זו ישנן ליגות נמוכות, המחולקות לבתים לפי אזורן הגאוגרפי של הקבוצות. למעט הליגה הבכירה שמנוהלת באופן עצמאי, כל ליגות הכדורגל בפינלנד מנוהלות על ידי התאחדות הכדורגל של פינלנד. הגביע הפיני, שנוסד בשנת 1955, הוא טורניר הגביע הלאומי של פינלנד, והוא פתוח לכל המועדונים החברים בהתאחדות הפינית. לטורניר הגביע של שנת 2008 נרשמו 361 קבוצות על מנת לקחת חלק בתחרות - כולל קבוצות מכל הליגות הנמוכות, קבוצות ותיקים וקבוצות נוער. קבוצת פ.צ. האקה מחזיקה בשיא הזכיות בטורניר, עם 12 זכיות. מלבד הגביע הפיני, משוחק גם טורניר גביע הליגה הפינית, הנערך לפני פתיחת העונה. בניגוד למרבית מדינות העולם האחרות ובדומה לנהוג במדינות צפון אירופה, עונת המשחקים של כל תחרויות הכדורגל המקומיות בפינלנד נערכות בשנה קלנדרית - נמתחות על פני האביב, הקיץ והסתיו, במשל מצבי מזג אוויר שונים. שיטה זו נמצאת בשימוש גם בשאר המדינות הנורדיות. בכל עונה, הקבוצה שזוכה באליפות הליגה הפינית הבכירה נכנסת למוקדמות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן, בעוד שהקבוצות שסיימו במקומות השני והשלישי, בנוסף לקבוצה שזכתה בגביע הפיני, נכנסות למוקדמות הליגה האירופית. קבוצת ה.י.ק. הלסינקי מחזיקה בשיא הזכיות באליפות פינלנד, עם 21 זכיות. ערך מורחב – נבחרת פינלנד בכדורגל הנבחרת הלאומית של פינלנד מייצגת פינלנד בתחרויות בינלאומיות מאז שנת 1911. היא ערכה את משחקה הבינלאומי הראשון נגד נבחרת שוודיה, והפסידה בו 2–5. הנבחרת דורגה בשיאה במקום ה-33 בדירוג העולמי של פיפ"א, בשנת 2007. פינלנד השתתפה פעם אחת בטורניר הכדורגל האולימפי, באולימפיאדת סטוקהולם 1912 שבה סיימה במקום הרביעי. היא מעולם לא הצליחה להעפיל לגביע העולם. את הופעת הבכורה שלה באליפות אירופה עשתה במסגרת יורו 2020. השחקן אשר מחזיק במספר הרב ביותר של הופעות ושל שערים במדי נבחרת פינלנד הוא יארי ליטמאנן. אתר התאחדות הכדורגל הפינית
פרדי קרוגר

פרדי קרוגר (באנגלית: Freddy Krueger) הוא דמות בדיונית מפלצתית בסדרת סרטי האימה "סיוט ברחוב אלם". בשמונת הסרטים הראשונים בסדרה דמותו מגולמת על ידי רוברט אנגלונד, ואילו בסרט הרימייק לסיוט הראשוני "סיוט ברחוב אלם" משנת 2010 - הדמות מגולמת על ידי ג'קי ארל היילי. פרדי נולד בשנות ה-40 של המאה ה-20 המוקדמות כתוצאה מאונס שחוותה אמו. דמותו של הרוצח הפכה לאייקון ידוע בשנות השמונים. הדמות מופיעה גם בספרי קומיקס וספרים המושפעים מן הסדרה, בסרט אשר מפגיש אותו עם נבל אחר מסדרת "יום שישי ה-13", ג'ייסון וורהיס. בנוסף דמותו הופיעה כדמות שחקן (אנ') במשחק מורטל קומבט (אנ') משנת 2011. פרדריק צ'ארלס קרוגר נולד בשנת 1942, כתוצאה מאונס שחוותה אמו הנזירה, אמנדה קרוגר, בידי כמאה אסירים שאנסו אותה באכזריות במוסד שבו עבדה, בעת שהיא ננעלה בו בערב חג המולד. ביום שלמחרת, אמנדה נמצאה הרה ופצועה. לאחר המקרה, המוסד נסגר ושמו שונה. מספר חודשים מאוחר יותר, אמנדה ילדה את פרדי. לאחר הלידה, פרדי נמסר לאימוץ, והופקד אצל מר אנדרווד, אלכוהוליסט שהתעלל בו פיזית ומילולית בעת שכרות. מיום היוולדו ועד 1960 פרדי החל להראות התנהגות פסיכופתית, באמצעות הריגת חיות קטנות ועל ידי הריגת אביו המאמץ. לאחר אירועים אלה, פרדי התחתן עם אישה בשם לורטה, והתגורר עמה בבית ילדותו ברחוב אלם. בשנת 1961, נולדה בתו היחידה – קת'רין קרוגר. מיום הולדת בתו ועד 1965 פרדי החל להרוג את ילדי רחוב אלם, ולהחביא את גופותיהם בתחנת הכוח שבה עבד. בשנת 1966 נמצאות הוכחות שמעידות על מעורבותו של קרוגר ברציחות, בין היתר – אפר הגופות או חפצים אישיים של הילדים והוא נעצר. בשנת 1968, שנתיים לאחר מעצרו, פרדי שוחרר מהכלא מפני שצו החיפוש שהוצא לביתו לא נחתם כשורה. הוריהם של הקורבנות הצעירים לא מרוצים מהמצב ולוקחים את החוק לידיהם, כאשר הם רודפים אחר פרדי אל תחנת הכוח, ושם שורפים אותו בעודו בחיים. לאחר מותו, מקבל פרדי כוחות על טבעיים, משדי החלומות, שמאפשרים לו לחדור לחלומות של ילדי רחוב אלם ולרצוח אותם בשנתם. דמותו, כפי שמופיעה בחלומותיהם של הילדים, מצולקת כולה מכוויות השרפה בה נהרג. אמא - אמנדה קרוגר (נרצחה בכך שפרדי הוציא לה את הלב מהמקום) אישה - לורטה קרוגר (מתה מחניקה על ידי פרדי) בת - קת'רין קרוגר (חיה) בתוך הסרט "סיוט ברחוב אלם" ולכבוד הסרט עצמו, הולחן ונכתב שיר על דמותו של קרוגר. שיר זה זכה להצלחה רבה כמו הסרט ועד היום מעריצי הסרט עצמו שרים אותו. One, two, Freddy's coming for you. Three, four, Better lock your door Five, six, grab a crucifix. Seven, eight, Gonna stay up late. Nine, ten, Never sleep again... בינואר 2019 הודיעה חברת Mezco Toyz המתמחה בבובות של דמויות מן התרבות הפופולרית (קומיקס, סרטי קולנוע וטלוויזיה וכדומה), שבמהלך קיץ 2019 תופץ "בובה מדברת" של פרדי קרוגר, בעיצוב מחודש. גודל הבובה, באריזה לאספנים, יהיה 15 אינץ' (כ-38 ס"מ), והיא תשמיע חמישה ציטוטים מפורסמים של פרדי קרוגר מתוך סרטי הסדרה. מדיה וקבצים בנושא פרדי קרוגר בוויקישיתוף דרור עמיר, תמיד אותו סיוט, באתר ynet, 13 בנובמבר 2009 TV, Comic, Movie and Pop Culture Toys, Mezco Toyz Brian B., Talking Freddy Krueger Coming from Mezco Toyz This Summer, MovieWeb, ‏25.1.2019
עיגול לטובה

עיגול לטובה היא עמותה המעודדת תרומות קטנות לעמותות. באמצעות הוראה קבועה, ניתן לעגל כלפי מעלה כל עסקה בכרטיס אשראי או לעגל כלפי מטה את השכר נטו בתלוש המשכורת החודשי ואת ההפרש לתרום לעמותה או למטרה על פי רשימה גופים באתר "עיגול לטובה". הכסף הנתרם מועבר לעמותות הנבחרות. עיגול לטובה נוסדה בשנת 2008 על ידי אורני פטרושקה, יעקב בורק ויהושע אגסי. נכון לאוקטובר 2019, למעלה מ-294,000 איש תורמים באמצעות עיגול לטובה ומעבירים, מדי חודש, כ-4 ש"ח בממוצע, וסכום הכסף שנתרם הוא כ-55 מיליון ש"ח. העמותות העומדות לבחירת התורם הן עמותות שעברו את מבדקי "מידות – שיקוף ודירוג עמותות", חברה לתועלת הציבור וללא כוונת רווח, שמדרגת אותן ומנתחת את התחומים שבהם הן פועלות, כדאי לאמוד את יכולתן להשיג את היעדים והמטרות שלהן. בנוסף, העמותות עוברות סינון בידי ועדה ציבורית שבראשה עומד שופט בית המשפט העליון בדימוס פרופ' אליקים רובינשטיין. כל העמותות החברות בעיגול לטובה מחויבות באישור ניהול תקין ובסעיף 46א' לזיכוי התרומה במס. נכון ל-2019, עיגול לטובה מסייעת ל-168 עמותות, המחולקות ל-10 תחומי פעילות שונים: הגנת הסביבה ובעלי חיים, אנשים עם מוגבלויות, בריאות, חינוך, ילדים ונוער בסיכון, נשים במצוקה, סובלנות וזכויות אדם, אזרחים ותיקים וקהילות נזקקות, רווחה ותעסוקה, ותרבות והתנדבות. התורמים יכולים לבחור לתרום בשלוש אופנים שונים: תרומה ישירות לארגון ללא כוונת רווח (עמותה או חברה לתועלת הציבור). תחום – כאשר התרומה תחולק באופן שווה בין כל הארגונים המשויכים לתחום הנבחר. כללי (ברירת המחדל) – התרומה מחולקת באופן שווה בין כל הארגונים שמופיעים ברשימה. בשנת 2018 העבירה עיגול לטובה לעמותות החברות תרומות בסך 10,332,000 ש"ח. בנוסף היו לה הכנסות מתרומות בסך למעלה מ-1.5 מיליון ₪. סך ההוצאות של העמותה בשנה זו עמדו על למעלה מ-1.2 מיליון ש"ח. באוקטובר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, יצאה העמותה בקמפיין פרסום עם קשת 12 שמטרתו לגייס כסף לתושבי הדרום ולכוחות הביטחון. מדיה וקבצים בנושא עיגול לטובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עיגול לטובה עיגול לטובה, ברשת החברתית פייסבוק סרטונים בערוץ של עיגול לטובה, באתר יוטיוב עיגול לטובה, באתר "גיידסטאר ישראל" בתלושים המופקים על ידי חברות מחשוב השכר "חילן", "הר-גל" ו"מלם שכר" לפי אתר הארגון. עיגול לטובה - דוחות כספיים ל-31 בדצמבר 2019, באתר גיידסטאר
ניקולו סאגרדו

ניקולו סאגרדו (באיטלקית: Nicolò Sagredo; ‏ 8 בדצמבר 1606 - 14 בדצמבר 1676) היה הדוכס ה-105 של ונציה. סאגרדו כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-6 בפברואר 1675 ועד פטירתו, כשנתיים לאחר מכן. ניקולו נולד בוונציה לזכריה סאגרדו ולפאולה פוסקארי. רצונו של ניקולו לפעול בתחום הפוליטיקה נפגע משמו הרע של אביו - האב נטש את משמרתו באמצע קרב בואלגיו בשנת 1630, במסגרת מלחמת הירושה של מאנטובה. נטישה זו הביאה לפגיעה בשמה הטוב של המשפחה וגם ביכולתו של ניקולו להתקדם בסולם המשרות הציבורי. מלחמת כרתים אפשרה לבני המשפחה לרכוש מחדש שם טוב לעצמם, ולאחר שכמה מבניה מתו מות גיבורים, התאפשר שובם של בני המשפחה הנותרים לחיים הפוליטיים. סאגרדו עשה בצעירותו חיל רב בעסקים, ומשפחתו התעשרה. לאחר שנכנס לחיים הפוליטיים כיהן כשגריר לה סרניסימה במספר מדינות, ולבסוף מונה לתפקיד פרוקורטור. לאחר מותו של הדוג'ה דומניקו קונטאריני השני, ב-26 בינואר 1675, היה סאגרדו מועמד מועדף ונבחר לתפקיד הדוג'ה במהירות ב-6 בפברואר 1675. כמקובל, סאגרדו ערך נשפים וחגיגות לחוג את בחירתו. אהבתו של סאגרדו לנשפים התבטאה גם בנשף הנישואין שנערך מדי שנה המסמל את נישואיה הטקסיים של ונציה אל הים. נשף זה נערך בשנת 1676 בפאר שלא היה כדוגמתו לפניו ואחריו. סאגרדו נפטר ב-14 באוגוסט 1676. מדיה וקבצים בנושא ניקולו סאגרדו בוויקישיתוף
יצחק ענפי

יצחק ענפי (בירנצוויג) (1899 - 19 ביולי 1959) היה סופר, פובליציסט ומורה ישראלי. ענפי נולד בפולין, בעיירה סנדומייז'. הוא קיבל חינוך מסורתי, למד בישיבה והוסמך לרב. הוא השתלם בכוחות עצמו, למד עברית והיה ציוני. ענפי שאף לעלות לארץ ישראל ולהשתלם בסמינר בית הכרם בירושלים. במלחמת העולם הראשונה עזב את פולין והתיישב בבלגיה בעיר אנטוורפן, שם נישא לפנינה זילברברג (ילידת פולין) ובנה את ביתו. נולדו להם שלושה ילדים. בשנים אלו עסק בהוראה בבית הספר "תחכמוני" מיסודו של הרב משה אביגדור עמיאל. בשנת 1933 עלה לישראל עם משפחתו ועסק בהוראה בהרצליה ורמת גן. נפטר בשנת 1959 ונטמן בבית העלמין קריית שאול. בגיל צעיר התחיל יצחק בפולין בכתיבת פרוזה ושירה. לאחר מעברו לבלגיה החל לפרסם שירים וסיפורים בעיתונות היידיש המקומית. כמה משיריו ומאמריו תורגמו לפלמית והולנדית והופיעו בכתבי יד מקומיים. יצחק ענפי כתב רשימות וטורים לעיתוני "הארץ", "היסוד", "הצופה" ו"הצופה לילדים". בשנת 1956 פורסם סיפורו "ניסל הסבל" אודות חיי עיירה יהודית בפולין במסגרת הספר "חמישים סיפורים", בהוצאת "מוסד הרב קוק". בשנת 1958 יצא ספרו "בשבילי המקרא" ב"הוצאת יבנה", בו כתב והרחיב על סיפורי המקרא. בשנת 1960, ביום השנה לפטירתו, יצא ספרו "יחיד בין רבים" (בהוצאת יבנה), המתאר דמויות יהודים כפריים בודדים בתוך הכפר הנכרי. בחלקו השני הנציח את דמויות העיירה צוייזמיר, שהיא ערש ילדותו. יצחק ענפי סיים לכתוב את הספר, אך לא זכה להוציא אותו לאור בחייו. בשנת 2009, כ-40 שנה לאחר מותו, פורסם אוסף מכתביו הכולל משלים, אגדות וסיפורים בשירה ובפרוזה, במסגרת הספר "בשבילי הגן". כלל היצירות בספר זה מתייחסות לאדם וליחסיו עם החי והצומח שבסביבתו. ענפי, יצחק, "בשבילי המקרא", הוצאת יבנה, תשי"ח ענפי, יצחק, "יחיד בין רבים", הוצאת יבנה, תש"ך פלאי, פנחס, "חמישים סיפורים", הוצאת מוסד הרב קוק, תשי"ז יצחק ענפי באתר GRAVEZ
פלח

פלאח (משפחה) – הוא שם משפחה הנפוץ בעיקר בקרב יהודים יוצאי הארצות לוב ומצרים, ואף במדינות נוספות. האם התכוונתם ל... פלאח – ערבי כפרי מגזר – חלק מאוכלוסייה פלח שוק פלח (פרוסה) – פרוסה של פרי הדר ישראל פלח – פיזיקאי ישראלי ופרופסור באוניברסיטת תל אביב, מייסד הכור הגרעיני בנחל שורק דליה פלח – שם עט של משורר או משוררת ישראלי/ת
אייסבלומה

אייסבלומה (בגרמנית: Eisblume) היא להקת פופ רוק גרמנית. הסינגל הראשון ששחררה הלהקה, בשנת 2008, נקרא "Unter dem Eis" (מתחת לקרח). הסינגל השני ששוחרר הוא "Eisblumen", גרסת כיסוי של להקת Subway to Sally משנת 2005. אלבומהּ הראשון של הלהקה, Unter dem Eis, יצא במרץ 2009 בהפקת חברת יוניברסל, והגיע באותה שנה ל-Top Five hit single עם הסינגל Eisblumen. הלהקה נבחרה לפרס ה"ECHO" עבור הקליפ הטוב ביותר (לשיר Eisblumen). בינואר 2012 הוציאה הלהקה אלבום אולפן שני - Ewig. "ריה" (סוטיריה שנק) (Sotiria Schenk) - שירה גולו שולץ (Golo Schultz) - קלידים פיליפ שראדט (Philipp Schardt) - באס פיליפ שאדרברודט (Philipp Schadebrodt) - תופים כריסטוף הסלר (Christoph Hessler) - גיטרה מדיה וקבצים בנושא אייסבלומה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייסבלומה אייסבלומה, ברשת החברתית פייסבוק אייסבלומה, באתר ספוטיפיי אייסבלומה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אייסבלומה, באתר Discogs (באנגלית) אייסבלומה, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לירוי ווטרמן

לִירוֹי ווֹטֶרְמֶן (באנגלית: Leroy Waterman; ‏4 ביולי 1875 – 9 במאי 1972) היה ארכאולוג של המזרח התיכון, חוקר התנ"ך ופרופסור לספרות המזרח התיכון ולשפות שמיות באוניברסיטת מישיגן. היה חבר בוועדות שעסקו בתרגום התנ"ך ב"נוסח שיקגו" וב"נוסח הסטנדרטי החדש". לירוי ווטרמן נולד באוהיו ושם התחנך. קיבל תואר ראשון ושני באוניברסיטת הילסדייל ותואר דוקטור באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת שיקגו. הפך לפרופסור לתנ"ך ולהיסטוריה של הדתות באוניברסיטת מישיגן, ועמד שם בראש המחלקה לשפות שמיות. ווטרמן קיבל תואר דוקטור כבוד בשנת 1925 מאוניברסיטת הילסדייל ובשנת 1961 מאוניברסיטת בטלר. ווטרמן נישא למייבל אליס בשנת 1906 ונולדו להם שני ילדים. לימד תנ"ך עד מותו ב-9 במאי 1972. ווטרמן עמד בראש המשלחת הארכאולוגית של אוניברסיטת שיקגו לעיראק, אשר חפרה בשנים 1928–1931 בעתיקות עיר הבירה של הממלכה הסלאוקית על גדות נהר החידקל. בשנת 1931 עמד בראש החפירות בציפורי שבגליל התחתון. האתר נבחר עקב קרבתו לעיר נצרת ועקב אזכורו בתלמוד כמקום מושב הסנהדרין. כמו כן, על פי מסורת הנצרות, בציפורי שכנו יואכים וחנה, הורי מרים הבתולה, אם ישו. בחפירות בציפורי נתגלתה וילה רומית בעלת פסיפסים רבים ומרהיבים. בין הפסיפסים, תיאור של תחרות שתייה בין דיוניסוס והרקולס. כמו כן, נתגלה תיאטרון מן התקופה הרומית, מהמאה הראשונה לספירה. קוטרו היה 37 מטרים והיו בו כ-4,000 מושבים. בין יתר הממצאים, מצא ווטרמן פסיפס המתאר אישה יפה, אשר ר' לוי אמר (כנראה) עליה: "נראה להם הקב"ה [בעת מתן תורה] כאיקונין הזו שיש להם פנים מכל מקום, אלף בני אדם מביטין בה, והיא מבטת בכולם, כך הקב"ה כשהיה מדבר, כל אחד ואחד מישראל היה אומר ימי היה הדיבור" (תנחומא, בובר, יתרו, יז, עמ' מ)". מכאן ההשוואה לציורו המפורסם של לאונרדו דה וינצ'י - המונה ליזה. ווטרמן כתב שישה ספרים על תפקידה של הנצרות בעיצוב החברה. ווטרמן הביע את דעתו על המסר האמיתי העולה מדבריו של ישו ועל הרקע לכך הנובע מהברית הישנה. ווטרמן העריך מאוד את חזונם הערכי של הנביאים, החל מעמוס ועד ליונה, אך הסתייג מהקטעים המספרים על היהודים כ"עם הבחירה" ועל טקסי הקרבת הקורבנות. הוא חשב שישו האמין גם הוא בערכים שבהם דגלו הנביאים, אך דבריו פורשו בצורה אחרת על ידי השליחים ואפילו עוותו על ידי פאולוס. ווטרמן דגל באמונה נטורליסטית לא-אפוקליפטית בישו ההומאני. להלן רשימת הספרים שכתב: 1943- RELIGION FACES THE WORLD CRISIS - A Study of the Religious Aspects and Motivations of Civilization (Ann Arbor: George Wahr). 1952 - THE RELIGION OF JESUS - Christianity's Unclaimed Heritage of Prophetic Religion (New York: Harper and Brothers). 1955 - THE HISTORICAL JESUS - Hope of Mankind (New York: Exposition Press). 1959 - FORERUNNERS OF JESUS (New York: Philosophical Library). 1963 - RELIGION'S ROLE IN TOMORROW'S WORLD - A Challenging Summons to Current Christianity (New York: American Press). 1969 - THE CHRISTIAN OBJECTIVE [A summary booklet] (Ann Arbor: Ann Arbor Publishers). Leroy Waterman and the University of Michigan Excavations at Sepphoris, 1931: The Scientific Test of the Spade by Elaine K. Gazda and Elise A. Friedland תיאור חפירות ציפורי באתר אוניברסיטת מישיגן הארכיון ותיקי המסמכים של לירוי ווטרמן כלומר, אלף אנשים מסתכלים עליה מכיוונים שונים, אך כל אחד מהם חושב שהיא מסתכלת רק עליו.
סלמנדרת ענק

סלמנדרת ענק (שם מדעי: Andrias) היא סוג ממשפחת הסלמנדרות הענקיות שמרחב מחייתה ביבשת אסיה. סוג זה הוא בעל החיים הגדול בסדרת בעלי הזנב יחד עם סלמנדרת הענק היפנית שיכולה להגיע לגודל של 1.44 מטר, סלמנדרת הענק הסינית שיכולה להגיע לגודל של 1.80 מטר, וסלמנדרת שויכצרי, שבתור מין נעלם ידוע עליה רק ממאובנים, אך היא דומה מאוד לסלמנדרת הענק הסינית. סלמנדרת ענק יפנית (Andrias japonicus) סלמנדרת ענק סינית (Andrias davidianus) סלמנדרת ענק דרום-סינית (Andrias sligoi) סלמנדרת ענק ג'יאנשי (Andrias jiangxiensis) סלמנדרת שויכצרי (Andrias scheuchzeri) – נכחדה סלמנדרת מתאו (Andrias matthewi) – נכחדה סלמנדרת ענק, באתר ITIS (באנגלית) סלמנדרת ענק, באתר NCBI (באנגלית) סלמנדרת ענק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סלמנדרת ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סלמנדרת ענק, באתר GBIF (באנגלית) AmphibiaWeb – Andrias japonicus. AmphibiaWeb – Andrias davidianus.
אנדריי קומאץ

אנדריי קומאץ (בסלובנית: Andrej Komac; נולד ב-4 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר. קומאץ החל את הקריירה ככדורגלן בקבוצה המקומית גוריצה שבעיר מגוריו נובה גוריצה. לאחר שנה עבר ל-NK פרימורה. בעונת 2001/2002 שיחק באולימפיה ליובליאנה, ולאחר מכן חזר לשנתיים לפרימורה. ב-2004 חזר לקבוצת נעוריו גורציה, שם שיחק עד 2005 וזכה בשתי אליפויות. בהמשך עבר קומאץ לפורטוגל ושיחק למשך שנה בקבוצת מאריטימו, אך חזר ב-2006 לזמן קצר לגוריצה. לאחר מכן שיחק שלוש שנים בקבוצת יורגודן השוודית. באוגוסט 2009 הגיע קומאץ לישראל וחתם במכבי תל אביב לעונה אחת. בתום אותה עונה חתם בקבוצת רוך חוז'וב הפולנית. בשנת 2012 חזר לגוריצה, ולאחר תקופה קצרה עבר לשחק בליגות הנמוכות באיטליה, תחילה בטרוויזו ולאחר מכן במנזנסה. בנבחרת סלובניה ערך קומאץ 43 הופעות והיה חלק מהסגל שלה למונדיאל 2010. לאחר המונדיאל פרש מהנבחרת. אנדריי קומאץ, באתר Transfermarkt אנדריי קומאץ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנדריי קומאץ, באתר WorldFootball.net אנדריי קומאץ, באתר National Football Teams אנדריי קומאץ, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Emancipation of Mimi

The Emancipation Of Mimi (בעברית: האמנציפציה של מימי) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור בשנת 2005. מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-389 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר. האלבום נחשב לאלבום הקאמבק של מריה קארי. הוא יצא לאחר שורה של אכזבות מקצועיות בקריירה של קארי. לאחר כישלון הפרויקט Glitter, והאלבום Charmbracelet, קארי בילתה את השנתיים הבאות בכתיבת שירים ובהקלטת אלבומה הבא. קארי הייתה מועמדת לשמונה פרסי גראמי על האלבום. בין המועמדויות הן אלבום השנה. היא זכתה בשלוש קטגוריות: Best R&B Song ו-Best R&B Vocal Performance על "We Belong Together", ו-"Best Contemporary R&B Album", על האלבום עצמו. בטקס היא ביצעה את השיר הזוכה ואת "Fly Like A Bird". בינואר 2005 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "It's Like That", רצועת אר-אנד-בי קצבית שהופקה על ידי ג'רמיין דופרי. השיר הפך תוך מספר שבועות ללהיט הבולט ביותר של קארי מאז החל העשור, כשהוא מטפס בבטחה במצעד הבילבורד. תגובות דומות נרשמו גם מעבר לים, כשהשיר מצליח להתברג במיקומים גבוהים במצעדים גם בבריטניה ואוסטרליה. בישראל הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבינלאומי של גלגלצ. כשבועיים לפני צאת האלבום, יצא לרדיו הסינגל השני, "We Belong Together". השיר הוא בלדה קצבית שהופק אף הוא על ידי דופרי. השיר הפך ללהיט הגדול ביותר בקריירה של קארי. הוא רשם שיא כשכבש שמונה מצעדים במגזין הבילבורד בו זמנית. בסך-הכול שהה 14 שבועות לא רצופים בראש מצעד הבילבורד הכללי. כמו כן, הוא זכה להשמעות הרבות ביותר מעל גלי האתר אי פעם. השיר היה הצלחה גם מחוץ לארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון באוסטרליה ובקנדה ולמקום השני באנגליה. הסינגל השלישי מהאלבום, "Shake It Off", זכה להצלחה בארצות הברית. הוא הגיע למקום השני, שם שהה שישה שבועות. בשאר העולם יצא כסינגל כפול עם השיר "Get Your Number". הסינגל החמישי מהאלבום "Don't Forget About Us", נכלל במהדורה המחודשת של האלבום, והפך לסינגל ה-17 של קארי שהגיע למקום הראשון בארצות הברית. הסינגל האחרון מהאלבום, "Say Somethin'" לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו. מידע על האלבום The Emancipation of Mimi באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Emancipation of Mimi באתר AllMusic האלבום The Emancipation of Mimi באתר Discogs האלבום The Emancipation of Mimi באתר ספוטיפיי האלבום The Emancipation of Mimi באתר דיזר האלבום The Emancipation of Mimi באתר אפל מיוזיק האלבום The Emancipation of Mimi באתר טיידל האלבום The Emancipation of Mimi באתר יוטיוב Rolling Stone, Rolling Stone, The 500 Greatest Albums of All Time, Rolling Stone, ‏2020-09-22 (באנגלית אמריקאית)