laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איגוד הכדוריד הרוסי

איגוד הכדוריד הרוסי (ברוסית: Федерация гандбола России; בעבר: איגוד שחקני הכדוריד של רוסיה, Союза гандболистов Россия) הוא הגוף המנהל של נבחרת רוסיה בכדוריד, ליגות הכדוריד והטורנירים השונים ברוסיה שנערכים בתחום הכדוריד. האיגוד הוקם ב-1989 כיורש לאיגוד הכדוריד הסובייטי ונקרא בשם איגוד שחקני הכדוריד של רוסיה. במרץ 2013 הוחלט לשנות את שם האיגוד והוא נקרא בשם "פדרציית הכדוריד הרוסית". האספה המכוננת של איגוד הכדוריד נערכה ב-1989 וייסדה את איגוד הכדוריד של רוסיה עם 32 חברים משותפים. למנכ"ל האיגוד נבחר ולדימיר סלמנוביץ' מקסימוב, שהיה אלוף אולימפי ב-1976. במרץ 1992 נערכה האספה השנייה בוולגוגרד ונבחרו רשויות האיגוד. באותו מעמד נבחר נשיא האיגוד הראשון: אלכסנדר בוריסוביץ' קוז'וכוב. למנכ"ל האיגוד וסגן הנשיא נבחר ולדימיר מקסימוב. יורי פיודורוביץ' רזניקוב נבחר לסגן הנשיא, כאשר בוריס ניקולאייביץ' מקארוב נבחר למזכ"ל האיגוד. ב-1992 איגוד הכדוריד הרוסי - כיורש פדרציית הכדוריד הסובייטית - היה לחבר רשמי בפדרציית הכדוריד הבינלאומית ופדרציית הכדוריד האירופית. מאז 1993 רוסיה היא משתתפת קבועה באליפויות אירופה וגביעי העולם בכדוריד. על פי הדירוג העולמי הכדוריד הרוסי נמצא במקום השני בחשיבותו בעולם כשדירוג השיא הוא מקום ראשון: ב-1993, 1995, 1997 ובין השנים 1999–2002 וב-2005. הנבחרת הרוסית בכדורעף מדורגת תמיד באחד מחמשת המקומות הגבוהים, מאז 1993. נבחרת הנשים היא נבחרת הכדוריד הטובה בעולם ומדורגת במקום הראשון. בשנת 2003 איגוד הכדוריד הרוסי ציין 75 שנה לכדוריד ברוסיה, יום שצוין בסדרת אירועים ששיאם היה במשחק ראווה של הנבחרת הרוסית מול נבחרת העולם. המשחק נערך בהיכל הספורט דינמו במוסקבה ונכחו בו 5,000 צופים. במרץ 2013 האיגוד שינה שמו ל"פדרציית הכדוריד הרוסית". ליגת העל הרוסית בכדוריד - תחרות הכדוריד הבכירה ברוסיה בה משתתפות כל מועדוני הכדורעף מן הליגה הבכירה. קיימת ליגה לגברים ונשים. ליגת הכדוריד הראשונה ברוסיה - ליגת המשנה בכדוריד - אלופת הליגה מעפילה לסופרליגה הרוסית בכדוריד אלכסנדר קוז'וכוב (1991 - 2004) ולדימיר מקסימוב (2004 - 2013) ולדימיר נליובין (2013 - 2015) סרגיי שישקאריוב (מ-2015) אתר האינטרנט הרשמי של איגוד הכדוריד הרוסי איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית פייסבוק איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית אינסטגרם איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית VK איגוד הכדוריד הרוסי, סרטונים בערוץ היוטיוב
מסגד אורטאקוי

מסגד אורטאקוי (בטורקית: Büyük Mecidiye Camii או Ortaköy Camii) הוא מסגד השוכן בשכונת אורטאקוי שברובע בשיקטש בעיר איסטנבול שבטורקיה. שמו הרשמי של המסגד הוא "המסגד הקיסרי הגדול על שם הסולטאן אבדילמג'יט הראשון". המסגד הראשון במקום נבנה במאה ה-18, והמבנה הנוכחי הוקם בהוראת הסולטאן אבדילמג'יט הראשון בשנים 1854–1856. המסגד הוקם על גדת הבוספורוס, והוא מהווה יעד תיירותי פופולרי בעיר. האדריכל הטורקי ממוצא ארמני, ניגואוס בליאן (Nigoğos Balyan; בנו של האדריכל אשר תכנן את ארמון דולמאבהצ'ה), תכנן את המסגד בסגנון הבארוק. פנים המסגד מקושט ברישומי קליגרפיה, בין היתר, מעשי ידיו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, אשר היה אומן בתחום זה. המסגד תוכנן כך שחלונותיו הרחבים והגדולים יקלטו אל תוכם את השתקפות האור המגיעה ממי הבוספורוס. מדיה וקבצים בנושא מסגד אורטאקוי בוויקישיתוף
אלרואי כהן

אלרואי כהן (נולד ב-7 בינואר 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. כהן התחיל את דרכו בכדורגל בקבוצת הילדים של קצרין, המועצה בה נולד. לאחר מכן עלה לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ושיחק גם בקבוצות הנוער של הכח רמת גן ובית"ר טוברוק. לאחר מכן חזר כהן לצפון ועבר לשחק בקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, עמה עלה לליגת העל לנוער. בעונת 2009/2010 עלה לקבוצה הבוגרת ששיחק בליגה הלאומית, והיה שחקן מרכזי מאוד בהתקפת הקבוצה, ואף עלה איתה לליגת העל. בתחילת עונתו הראשונה בליגת העל, 2010/2011, התפרסם כהן בעיקר בזכות הניצחון של קבוצתו על הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד במחזור הרביעי, בו בישל שני שערים. לאחר המשחק זומן לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדז. ב-9 באוקטובר 2010 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב נגד נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2012, ובסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת. לאחר שכבש 7 שערים עד לאמצע עונתו הראשונה בליגת העל, בסוף חלון העברות של ינואר 2011 רכשה הפועל תל אביב את כהן תמורת 800 אלף אירו ו-20% מסכום המכירה העתידית של איתי שכטר, וכהן חתם במועדון לארבע וחצי עונות. ב-14 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה בניצחון 2–0 על מכבי פתח תקווה. שלושה חודשים לאחר שעבר לתל אביב, זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. את שערו הראשון בהפועל תל אביב כבש ביולי 2011, בניצחון 4–0 על ואדוץ מליכטנשטיין במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתם של מרבית כוכבי הקבוצה שעברו לקבוצות באירופה, קיבל כהן מקום קבוע בהרכב הקבוצה וזכה עמה בגביע שני ברציפות. כהן פתח בהרכב בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר. הוא סיים את העונה עם שישה שערי ליגה ושישה בישולים, כשהקבוצה סיימה כסגניתה של קבוצתו הקודמת מקריית שמונה. בעונת 2012/2013 חל פיחות במעמדו של כהן בהרכב הקבוצה. הוא לא כבש שערים בעונה זו, ובחודשיים האחרונים של העונה לא שותף כלל במשחקי הקבוצה. ב-1 באוגוסט 2013 שוחרר כהן מהפועל תל אביב, לאחר שנתיים וחצי במועדון, וב-15 בספטמבר חתם לעונה אחת במכבי פתח תקווה. כהן לא הצליח להשתלב במכבי פתח תקווה, ולאחר עונת 2013/2014, בה שותף בשבעה משחקי ליגה בלבד, שוחרר מהמועדון. לאחר יותר משנה שלא שיחק, ב-30 ביוני 2015 הודיע כהן על פרישה ממשחק פעיל בגיל 26. ב-23 במאי 2013 נישא לדוגמנית שיר אלמליח. ב-20 בדצמבר 2016 השניים התגרשו. עירוני קריית שמונה גביע הטוטו (ליגה לאומית): 2009/2010 הפועל תל אביב גביע המדינה: 2010/2011, 2011/2012 מדיה וקבצים בנושא אלרואי כהן בוויקישיתוף אלרואי כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אלרואי כהן, באתר Transfermarkt אלרואי כהן, באתר Soccerway אלרואי כהן, באתר National Football Teams אלרואי כהן, באתר FootballDatabase.eu משה בוקר, ליגת העל: החיים הטובים של אלרואי כהן בעירוני קריית שמונה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2010 רון עמיקם ואלברט מנחם, האדום שבטנק: אלרואי כהן בדרך למעלה, באתר nrg‏, 8 בפברואר 2011 ארז נעמן, ‏איפה הילד: עלייתו ונפילתו של אלרואי כהן, באתר ONE‏, 12 באפריל 2014 רון עמיקם, אלרואי כהן חתם בהפועל תל אביב, באתר nrg מעריב, ‏ 8 בפברואר 2011 עמית גולדשטיין ואופיר סער‏, הפועל תל אביב: אלרואי כהן שוחרר רשמית, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2013 חן ששון, ‏אלרואי כהן חתם במכבי פ"ת: לא איבדתי את זה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2013 אלרואי כהן פורש בגיל 26: "שלם עם ההחלטה", באתר ynet, 30 ביוני 2015 רון עמיקם, ‏אלרואי כהן בראיון פרישה מכדורגל: "אתמקד בקריירה של שיר אלמליח", באתר גלובס, 30 ביוני 2015
נו (אל)

נוּ ("המימי") או נוּן ("האדיש") היה במיתולוגיה המצרית אל של התהום המימי הקדמוני. המצרים הקדמונים ראו את נו כתהום מימית, שבתוכה בועה שבה כמוסים החיים. במיתוסי הבריאה העתיקים של המצרים, התל הראשון של אדמה מגיע מתוך מי נון. נון הוא המקור של כל הקיים בעולם, ומקיף את כל ההיבטים של הקיום האלוהי והראשוני עלי אדמות. נו מיוצג בדרך כלל כזכר, אך יש היבטים שיכולים להתפרש כזכרים וכנקבות נונת היא נון בתוספת "ת", מה שבמצרית עתיקה (כמו בעברית) מתייחס לשמות נשיים, והיא ההיבט הנקבי של נו. ונון הוא ההיבט הגברי של נו, שנכתב עם "ן" בסוף, מה שבמצרית עתיקה מיוחס למין זכר. ההיבט הגברי של נו היה מתואר כצפרדע, או כאיש עם ראש של צפרדע. באמנות המצרית העתיקה, נון גם מופיע כגבר מזוקן, עם עור כחול ירוק, המייצג מים. נונת מיוצגת כנחש או כאישה עם ראש של נחש. עם תחילת הממלכה התיכונה נון הוא "אב האלים" ומאז הוא מתואר על קירות המקדשים, במשך כל תקופת מצרים העתיקה. ל"נו" לא יועדו מקדשים או מרכזי פולחן. אף על פי כן, נו היה מיוצג לעיתים על ידי אגם מקודש, או, כמו באבידוס, על ידי זרם תת-קרקעי. בתקופה מאוחרת, כאשר מצרים נכבשה, התפיסה הרווחת של נו הפכה להיות שלילית. נו הפך לאל התוהו והכאוס, שמשקף את כוחות ההרס שייצגו את איבוד כוחה של הממלכה. אלוהויות במצרים העתיקה מדיה וקבצים בנושא נו בוויקישיתוף נו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The Oxford Essential Guide to Egyptian Mythology", Daniel R. McBride, Berkley, 2003, ISBN 0-425-19096-X "Ancient Egypt", David P. Silverman, p. 120, Oxford University Press US, 2003, ISBN 019521952X
מרדכי זילברמן

האם התכוונתם ל... מרדכי כספי (זילברמן) – פעיל ציוני, מזכירו האישי של חיים ויצמן הרב מרדכי זילברמן - רבה הראשי של עדת האשכנזים של צפת
חנו הגדול

חָנוֹ הגדול (בפיניקית: 𐤇𐤍𐤀) היה אציל פיניקי עשיר שחי בקרתגו במאה השלישית לפנה"ס. עושרו של חנו נבע מאדמותיו בצפון אפריקה, וכינויו "הגדול", כנראה ניתן לו עבור כיבושיו בקרב האויבים האפריקנים של קרתגו. במהלך המלחמה הפונית הראשונה, הנהיג חנו את הסיעה שתמכה בהפסקת הלוחמה ברפובליקה הרומית. הוא העדיף להמשיך בכיבוש שטחים באפריקה מאשר לנהל קרבות ימיים עם רומא אשר לא יביאו לו רווח כלכלי. מתנגדו הראשי של חנו ושל סיעתו היה חמלקרת ברקה, אביו של חניבעל, שפיקד על צבא בסיציליה. בשנת 244 לפנה"ס לאחר הניצחון הימי הקרתגי בקרב דרפאנה, שחרר חנו משירות חלק גדול מהצי הקרתגי כדי לחסוך בהוצאות, ובכך נתן שהות לרומאים לבנות מחדש את הצי שלהם ולנצח במלחמה, שלוש שנים אחר כך בקרב אייגוסה. בתום המלחמה בשנת 241 לפנה"ס, חנו עשרות אלפי שכירי חרב סמוך לקרתגו והחלו לערוך את חישובי השכר אותם עמדו לתבוע מממשלת קרתגו. כאשר חנו הגדול נפגש עם מפקדי הצבא הוא דחה את דרישותיהם, וסירב לשלם את השכר שהבטיח להם חמלקרת בטענה שקרתגו לא תוכל בשום אופן לעמוד בתשלום כה מופרז בשל פיצויי המלחמה לרומא. חנו הגדול, אדם שמן הלבוש בבגדי פאר, נשא נאום ארוך בפיניקית שכלל לא הובן על ידי מרבית השכירים שדיברו בשבע שפות שונות. בשלב מסוים החיילים הממורמרים לא יכלו לשאת עוד את חזותו ואת דבריו ותקפו את פמלייתו תוך שהם מאלצים את האציל הקרתגי להימלט על סוסו. לאחר שנכשל משא ומתן נוסף פתחו שכירי החרב במלחמה גלויה. חנו לקח על עצמו את פיקוד הצבא בניסיון לנצחם. הוא הצליח להסיר את מצור המורדים מעל אוטיקה, אולם התקפת נגד מצד המורדים תפסה את צבאו לא מוכן, והוא מצא עצמו נצור עם צבאו המוכה באוטיקה. בהמשך נחלץ חנו מהעיר עם צבאו, אולם כשל בלחימה עם המורדים, והמצור נמשך. בעקבות כישלונו של חנו גויס בקרתגו צבא חדש, תחת פיקודו של חמלקרת, והמורדים הובסו בשנת 238 לפנה"ס. לאחר שהטיל חניבעל מצור על סגונטום, שיגר הסנאט הרומאי שליחים אל חניבעל בדרישה שיסיר את המצור מעל העיר, אך הוא דחה את הדרישה. המשלחת הרומית פנתה לקרתגו, ושם נחלקו הפוליטיקאים האם להיכנע לדרישות הרומאים ולהסגיר את חניבעל, או לסרב ולגרור בכך מלחמה נוספת עם רומא. חנו הנהיג את הסיעה הפציפיסטית שתמכה בכניעה, אך עמדתו נדחתה. לאורך המלחמה הפונית השנייה הנהיג חנו את הסיעה המתנגדת למלחמה, ומנע מתגבורות משמעותיות להגיע לחניבעל, בן יריבו, חמלקרת. לאחר קרב קאנאי שלח חניבעל את אחיו מאגו לקרתגו במטרה לשכנע את הסנאט לשלוח לו כוחות נוספים. מאגו שפך בפני חברי המועצה טבעות שנלקחו מסנטורים ואריסטוקרטים רומאים שנהרגו בקרב במטרה להרשימם, אולם חנו תקף אותו בתגובה בסדרת שאלות שהביכו אותו. לאחר תבוסת חניבעל בקרב זאמה (202 לפנה"ס), הוא היה בין השליחים שנשלחו לשאת ולתת עם הרומאים בדבר הסכם הכניעה. חנו הגדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפי נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפיניקיות, דביר, תש"ב, עמ' 129, מדובר בשם מקוצר נפוץ, ומבטאו, לפי התעתיקים הזרים, היה חנֹא (ומכאן הכתיב המודרני המשובש "חנו"); אך ביחסת גניטיב הוא בא כ-Hannonis.
השקה (ביולוגיה)

השקה (בלועזית: אַנַסטוֹמוֹזָה, ביוונית: ἀναστόμωσις – פתח מקשר) היא חיבורם מחדש של שני אפיקים אשר התפצלו מענף משותף. בבעלי חיים, לרבות האדם, קיימות השקות בין כלי דם או בין מבנים אחרים בצורת צינורות, כגון בלולאות המעי. השקות בין עורקים או בין ורידים מאפשרות גיבוי באספקת הדם לאיברים ובניקוזו מהם במקרה של חסימה באחד מכלי הדם. לדוגמה, עורק החישור ועורק הגומד מתפצלים מעורק הזרוע באזור המרפק ומשיקים בכף היד בשתי קשתות. השקה זו מאפשרת המשך אספקת דם לכף היד במקרה של חסימה של אחד מהם. כמו כן, השקות בין עורקים לוורידים מסייעות בוויסות חום הגוף, כאשר העורקיקים המובילים את הדם לנימים מוצרים, ואז הדם עובר ישירות אל הוורידים, ללא השתהות במצע הנימים ותוך שמירה על חום הגוף. אולם, ישנן השקות שנגרמות כתוצאה ממצב פתולוגי או באופן מכוון כתוצאה מניתוח. השקות פתולוגיות נקראות לרוב נצורים, ובמקרים של כלי דם הן מתרחשות בין עורקים לוורידים. דוגמה להשקה כירורגית היא ניתוח שבו כורתים חלק מהמעי ומחברים את הקצוות שנותרו. גם בצמחים יש השקות במערכת העורקים של עלים. במיקולוגיה, השקה היא איחודם של שני ענפי קורים, זהים או שונים. כך, באפשרות קורי הפטריות לטוות רשתות. על ידי שיתוף חומרים בצורת יונים מומסים, הורמונים ונוקלאוטידים, שומרת הפטרייה על תקשורת דו-כיוונית בתוכה. הרשת הפטרייתית יכולה לצמוח ממספר מקורות, כמו מספר נבגים, המכילים בחלקם ההיקפי אתרי קליטה והיטמעות. כאשר שני קצוות משני מקורות נפגשים, הם מזהים אחד את השני באמצעות פרומונים או בדרך אחרת ליצירת פרט גנטי אחד. כלומר, עבור הפטריות, השקה היא גם דרך רבייה. בפטריות מסוימות, יתמזגו זוויגים הפלואידיים שונים, היה והם מתאימים. ביתר חלקי הפטרייה, הם יוצרים חזית תפטיר אחת שממשיכה לגדול ולהתפשט, אך כל יחידה היא בעלת שני גרעינים, שלא התאחו, מכל אחד מההורים. בתורת האבולוציה, השקה היא יצירת מינים חדשים ממינים שונים שהתפצלו בעבר מאב קדמון משותף. מונח זה תקף גם בסימביוגנזה, כאשר מינים חדשים נוצרים כתוצאה מיחסי סימביוזה. מדיה וקבצים בנושא השקה בוויקישיתוף
בופנז'ה

בופנז'ה (בצרפתית: Bofinger) היא מסעדה פריזאית. בופנז'ה הוא הבראסרי הוותיק בפריז. המסעדה נבנתה ב-1864, מעוצבת בסגנון בל אפוק ושוכנת ברובע הרביעי, בסמטה הסמוכה לכיכר הבסטיליה. בופנז'ה מגיש מטבח אלזסי, אזור ממנו הגיעו בעליו. מנת הדגל היא שוקרוט, כשלפעמים דגים מחליפים את נקניק החזיר במנה, מנה מרכזית נוספת היא הפואה גרא; המנה הפופולרית ביותר היא פלטת פירות ים. בשנות התשעים של המאה העשרים נקנה בראסרי בופנז'ה על ידי תאגיד פלו FLO. שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 100. אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, 2003; עמ' 64, 311, 353. דיטה קול (עורכת), מטרופוליס, מגזין תרבויות העולם, חוברת פריז, מגזין ארץ הצבי, תל אביב, 2005, עמ' 153. בופנז'ה באתר dininginfrance ערך זה הוא קצרמר בנושא פריז ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בואינג C-17 גלובמאסטר III

C-17 גלובמאסטר (אנגלית: Boeing C-17 Globemaster III) הוא מטוס תובלה אסטרטגי צבאי כבד מתוצרת חברת בואינג. המטוס פותח על פי דרישות חיל האוויר האמריקאי כמטוס תובלה אסטרטגי שיחליף את ה-C-130 הרקולס. ה-C-17 נועד למשימות תובלה אווירית לכוחות נצורים, לבסיסי פריסה, ולבסיסי חזית קדמיים, והוא מתאים גם למשימות הצנחה. ארצות הבריתחיל האוויר של ארצות הברית הודוחיל האוויר ההודי הממלכה המאוחדתחיל האוויר המלכותי אוסטרליהחיל האוויר האוסטרלי קנדהחיל האוויר הקנדי נאט"ונאט"ו קטר (מדינה)חיל האוויר הקטרי איחוד האמירויות הערביותחיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות כווית חיל האוויר של כווית אתר האינטרנט הרשמי של בואינג C-17 גלובמאסטר III (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'ראר רבאה

ז'ראר רבאה (בצרפתית: Gérard Rabaey; נולד ב-6 בינואר 1948) הוא שף שווייצרי. נולד בקן, נורמנדי תחתית, צרפת. עם הגיעו לשארה (Charrat), שווייץ, הוא נטל את הפיקוד על המסעדה "Mon Moulin" וב-1978, ביחד עם אשתו, נעשה הבעלים של "l'Auberge de Veytaux". ב-1980 קנה הזוג מלון הרוס במונטרה והסב אותו למסעדת עילית ששמה לה פון דה ברן (Le Pont de Brent). רבאה קיבל את מדליית העיר פריז מידיו של ז'אק שיראק ב-1989. הוא השתתף בסלון הגסטרונומי בלוזאן לצד פרדי ז'ירארדה ב-1990. הוא זכה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום ב-1998 וב-2004 נבחר בשנית (הראשונה הייתה ב-1989) לשף השנה של מדריך הגו מיו. באותה שנה פרסם את ספרו הראשון "Le Pont des délices" והשתתף בתוכנית הבישול "L'école des chefs" בערוץ הטלוויזיה השווייצרי Télévision suisse romande. במרץ 2010 הכריז שהוא ואשתו יפרשו בסיום 2010 אחרי למעלה משלושים שנות פעילות. הוא מייעד את סגנו סטפן דקוטר (Stéphane Décotterd), השף הנוכחי שעבד עמו למעלה מעשר שנים, ליטול פיקוד על המסעדה ביחד עם אשתו החל מ-3 בינואר 2011. במדריך מישלן לשנת 2011 מדורגת המסעדה בשני כוכבים. שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום ציון של 19/20 במדריך גו מיו המסעדה זכתה בחמישה פרחים אדומים מטעם "Switzerland Gourmande" המסעדה שייכת לרשת רלה א שאטו גורמאן המסעדה חברה במדריך "השולחנות הגדולים בעולם" שף השנה של מדריך הגו מיו בשנים 1989, 2004 המסעדה נבחרה לאחת מעשר המסעדות הצרפתיות הטובות בעולם מחוץ לצרפת בידי האתר dininginfrance בשנת 2010 מדיה וקבצים בנושא ז'ראר רבאה בוויקישיתוף מסעדת לה פון דה ברן באתר dininginfrance אתר מסעדת לה פון דה ברן הטור של ז'ראר רבאה מסעדת לה פון דה ברן באתר רלה א שאטו ביוגרפיה של ז'ראר רבאה, באתר restaurant-ranking.com מסעדת לה פון דה ברן במדריך "השולחנות הגדולים בעולם" עשר המסעדות הצרפתיות הטובות בעולם מחוץ לצרפת לשנת 2010, באתר dininginfrance
NTSB

המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה (באנגלית: The National Transportation Safety Board, בראשי תיבות: NTSB) היא סוכנות חקירות פדרלית בארצות הברית שמתפקידה לחקור תאונות תחבורה אזרחיות. בין השאר המועצה חוקרת תאונות ותקריות אוויריות, תאונות דרכים, התנגשויות ימיות כתאונה בין ותאונות רכבת ופיצוצי צנרת הקשורים לתשתית משמעותית, כצינור מים או נפט. הסוכנות מעורבת לעיתים בחקירת תאונות תחבורה צבאיות, לבקשת הצבא, כמו כן נעשית המועצה למעורבת פעילה גם כאשר ישנה סכנה לדליפת חומרים מסוכנים בעקבות תאונה בתחבורה. המועצה הוקמה ב-1 באפריל 1967 כיורשת למועצת האווירונאוטיקה האזרחית. ללשכה, 4 משרדים אזוריים: באנקורג' שבאלסקה, דנוור שבקולורדו, אשבורן שבוירג'יניה וסיאטל שבמדינת וושינגטון. המועצה שואבת את מקורותיה מחוק המסחר האווירי של 1926 שהסמיך את מחלקת המסחר של הממשל הפדרלי לחקור תאונות אוויריות. בשנת 1940 סמכות זו הועברה לידי הלשכה לבטיחות בתעופה של מועצת האווירונאוטיקה האזרחית. ב-1967 הקונגרס האמריקאי הקים את מחלקת התחבורה ותחתיה הוקם מינהל התעופה הפדרלי כסוכנות כפופה למחלקת התחבורה. באותו הזמן הוקמה NTSB כסוכנות עצמאית כשסמכויות החקירה של הלשכה לבטיחות בתעופה הועברו לידי הסוכנות. אך עד 1975 לא פעלה באופן עצמאי ועבדה בסמיכות למינהל התעופה הפדרלי. על מנת להימנע מסכסוכים פנימיים, ב-1975 הקונגרס העביר את חוק מועצת הבטיחות העצמאית ובאותה שנה המועצה הפכה לסוכנות פדרלית עצמאית. נכון לשנת 2015, המועצה חקרה למעלה מ-140,000 תאונות אוויריות ואלפי תאונות תחבורה יבשתית. המועצה לחקירת חומרים מסוכנים ובטיחות כימית ועדת התעופה הבין-מדינתית מדיה וקבצים בנושא NTSB בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NTSB NTSB, ברשת החברתית פייסבוק NTSB, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NTSB, באתר פליקר המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה באתר הרשם הפדרלי Chief Records Officer, National Archives: Oversight Inspection Report 2014 "History of The National Transportation Safety Board". National Transportation Safety Board. נבדק ב-13 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) "A Brief History of the FAA". Federal Aviation Administration. נבדק ב-13 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Annual Report to Congress 2014" (PDF). National Transportation Safety Board. נבדק ב-13 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)
המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית (צרפת)

המשרד לחקר וניתוח לביטחון התעופה האזרחית של צרפת (בצרפתית: Bureau d'Enquêtes et d'Analyses pour la Sécurité de l'Aviation Civile;‏ בקיצור: BEA) הוא זרוע במשרד התחבורה הצרפתי שאחראית להנפקת המלצות תעופה, בהתאם למסקנות חקירת תאונות אוויריות, על מנת לשפר את בטיחות הטיסה. המשרד הוקם ב-1946. BEA אחראי לחקירת תאונות אוויריות בלבד. בצרפת קיימים עוד שני גופי חקירת תאונות נפרדים, כמו BEAmer - המשרד לחקירת תאונות ימיות וBEA-TT - המשרד לחקירת תאונות קרקעיות. כל הארגונים המוזכרים לעיל כפופים למשרד התחבורה הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית (באנגלית) המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מספר טבעי

במתמטיקה מספר טבעי הוא מספר שלם חיובי. המשמש בדרך כלל לתיאור מספר האיברים בקבוצה סופית, כמו 1,2,3 או כמו 72. מקובל לסמן את קבוצת המספרים הטבעיים באות N {\displaystyle \mathbb {N} } . קבוצה זו מכילה את כל המספרים השלמים בין 1 ועד אינסוף. בדרך כלל המספר אפס אינו נכלל בין המספרים הטבעיים, אך ישנן הגדרות הכוללות אותו. המספרים הטבעיים הם הקלים ביותר להבנה, והראשונים שנלמדים על ידי ילדים. למספרים טבעיים שתי מטרות: מנייה, למשל: יש שלושה תפוחים על השולחן. סדר, למשל: זו העיר השלישית בגודלה במדינה. תכונותיהם של המספרים הטבעיים נחקרות במסגרת תורת המספרים. מספרים טבעיים יכולים להיות זוגיים (כלומר מתחלקים ב-2 ללא שארית) או אי-זוגיים (אינם מתחלקים ב-2). קבוצת המספרים הטבעיים היא אינסופית ובת מנייה, כלומר עוצמתה היא ℵ 0 {\displaystyle \!\,\aleph _{0}} (אָלֶף אֶפֶס). המספרים הטבעיים הם הראשונים שהופיעו כמושגים נבדלים: מספר טבעי מונה את האיברים בקבוצה. אפשר לראות את ההבחנה שיש משהו משותף בקבוצה של שלושה אנשים, שלושה תפוחים או שלושה נמרים כהכללה המתמטית הראשונה שעשו בני האנוש (ישנם מחקרים המראים שגם לבעלי חיים מסוימים יש יכולת הכללה זו). לאופולד קרונקר אמר ש"האל יצר את המספרים הטבעיים – כל השאר הוא יציר האדם". במסגרת היציקה המודרנית של המתמטיקה לשפת תורת הקבוצות, הציע הלוגיקאי גוטלוב פרגה שהמספר שלוש הוא, בפשטות, קבוצת כל הקבוצות שיש בהן שלושה איברים (היינו, שהאיברים שלהן נמצאים בהתאמה לקבוצה מסוימת בת שלושה איברים). בגישה זו יש פרדוקסים, הנובעים מכך שאוסף כל הקבוצות הוא מקור לפרדוקסים מחמת גודלו, ואינו יכול להוות קבוצה בפני עצמו (ראו פרדוקס קנטור). הבניה של מערכת פאנו מאפשרת לקבוע שמספר טבעי הוא איבר של מערכת פאנו (כל המודלים של אקסיומות פאנו הם איזומורפיים). פון נוימן הציע בנייה מפורשת, המקובלת היום כייצוג סטנדרטי של המספרים הטבעיים בתוך תורת הקבוצות האקסיומטית: המספר 0 מוגדר כקבוצה הריקה, וכל מספר   n {\displaystyle \ n} מוגדר כקבוצה   n = { 0 , 1 , … , n − 1 } {\displaystyle \ n=\{0,1,\dots ,n-1\}} . כך למשל,   4 = { 0 , 1 , 2 , 3 } = { ϕ , { ϕ } , { ϕ , { ϕ } } , { ϕ , { ϕ } , { ϕ , { ϕ } } } } {\displaystyle \ 4=\{0,1,2,3\}=\{\phi ,\{\phi \},\{\phi ,\{\phi \}\},\{\phi ,\{\phi \},\{\phi ,\{\phi \}\}\}\}} . בתורת המספרים, מספר ראשוני הוא מספר טבעי גדול מ-1, שלא ניתן להציגו כמכפלה של בדיוק שני מספרים טבעיים קטנים ממנו. הראשוניים הם אבני הבניין של תורת המספרים, משום שאפשר להרכיב מהם, באמצעות פעולת הכפל, כל מספר טבעי. מספר טבעי גדול מ-1 שאינו ראשוני נקרא מספר פריק. המספר 1 אינו נחשב ראשוני, וגם לא פריק. לפי "המשפט היסודי של האריתמטיקה", שהוצג לראשונה עם הוכחה, על ידי אוקלידס, כל מספר טבעי גדול מ-1 אפשר להציג באופן יחיד כמכפלה של מספרים ראשוניים (למשל:   28 = 7 × 2 × 2 {\displaystyle \ 28=7\times 2\times 2} ). היסטוריה של האריתמטיקה – על ייצוגם של מספרים טבעיים בתרבויות שונות מידע על מספרים טבעיים מספר טבעי, באתר MathWorld (באנגלית) סדרת המספרים הטבעיים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
וארזה

וארזה (באיטלקית ‏Varese‏Ⓘ‏; בלטינית Baretium) היא עיר וקומונה בצפון מערב לומברדיה, איטליה, כ-55 ק"מ מצפון למילאנו המשמשת כבירת נפת וארזה. העיר שוכנת למרגלות סאקרו מונטה די וארזה וצופה אל אגם וארזה. שדה התעופה המשרת את העיר הוא נמל התעופה מילאנו-מלפנסה. קבוצת הכדורסל של העיר, פלקנסטרו וארזה, משחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל וזכתה באליפות עשר פעמים. בנוסף העפילה הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות במשך עשר שנים ברציפות, וזכתה בו חמש פעמים. רומניה אלבה יוליה, רומניה מדיה וקבצים בנושא וארזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וארזה (באיטלקית) דלית קצנלנבוגן, ‏אגמי וארזה – האחים הקטנים של אגם מאג'ורה, באתר GoTravel וארזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמקה סינית

דמקה סינית או הלמה כוכב הוא משחק לוח המיועד לשניים עד שישה שחקנים. המשחק הוא גרסה של המשחק הלמה שפותח בשלהי המאה ה-19, והמטרה בו היא להעביר את כלי המשחק, על פי רוב גולות או יתדות, לצד המנוגד של לוח המשחק. למרות שמו, המשחק דמקה סינית לא הומצא בסין או באסיה כלל. הוא אף אינו גרסה של המשחק דמקה. המשחק הומצא בגרמניה בשנת 1892 תחת השם "שטרן-הלמה" (הלמה כוכב), כגרסה למשחק הלמה האמריקאי. שמו הנוכחי ניתן לו בארצות הברית ב-1928, כאמצעי שיווקי של ביל וג'ק פרסמן, אך בטרם זאת נקרא דמקה הופ צ'ינג. לוח המשחק עשוי 121 שקערוריות (גומות) המסודרות בצורת מגן דוד, כאשר המשולשים הקטנים המרכיבים את פינותיו מכילים עשר שקערוריות כל אחד. בתחילת המשחק מציב כל שחקן עשרה כלי משחק מאותו צבע באחד מקדקדיו של הלוח. כאשר משחקים חמישה שחקנים נהוג שהשחקן המזיז את כליו אל עבר הפינה הריקה, דבר המעניק לו יתרון, יהיה השחקן החלש ביותר. משחק בארבעה שחקנים דומה למשחק בשישה, אלא ששתי פינות אינן בשימוש. כאשר ישנם שלושה שחקנים, ניתן לשחק עם ערכה אחת או עם שתי ערכות לכל שחקן. הצבת כלי המשחק במקרה של ערכה אחת לשחקן מתבצעת כך שכל שחקן נע לעבר פינה נגדית ריקה. במקרה של שתי ערכות מוצבים כלי המשחק של כל שחקן בפינות מנוגדות. כאשר משחקים שני שחקנים, ניתן לשחק עם ערכה אחת, עם שתיים או עם שלוש, ובהתאם להציב את כלי המשחק. הצבה שונה של כלי המשחק דורשת טקטיקה שונה, שכן שחקן המניע את כליו לעבר פינה נגדית התפוסה בכליו של היריב נוהג אחרת משחקן המניע כליו לפינה התפוסה בכליו שלו עצמו או לפינה ריקה. כל שחקן בתורו מזיז כלי משחק אחד, או לשקערורית סמוכה פנויה או תוך כדי דילוג מעל כלי משחק אחד אחר, אין זה משנה של איזה שחקן, אל השקערורית הפנויה הבאה אחריה. אסור לדלג מעל שני כלי משחק צמודים, אך ניתן לבצע באותו מהלך מספר דילוגים, ובתנאי שבכל דילוג בשרשרת יונח כלי המשחק בשקערורית פנויה. הדילוג יכול להתבצע בכל כיוון, וכלִי המשחק שמדלגים מעליו אינו מושפע מכך. מטרת המשחק היא להעביר את כל עשרת כלי המשחק של השחקן מפינה משולשת אחת אל הפינה המשולשת הנגדית בטרם יעשה זאת שחקן אחר. המנצח הוא הראשון שמצליח להעביר את כל כליו לפינה הנגדית.