laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות הפרלמנטריות ביפן 1996

הבחירות הכלליות ביפן 1996 נערכו ב-20 באוקטובר 1996 עבור בית הנבחרים של הדיאט של יפן, לאחר שראש הממשלה ריוטרו האשימוטו פיזר את הבית התחתון. היו אלה הבחירות הראשונות תחת חוקי הבחירות החדשים שנחקקו ב-1993. לפני בחירות אלה יצגו מספר מתמודדים כל מחוז, לעיתים כולם מאותה מפלגה. לפי החוקים החדשים מועמד אחד יצג כל מחוז ואת כל מגוון האינטרסים שלו. ברשימת מפלגות נפרדת בחרו המצביעים במפלגה, במטרה לתת לקולות הבוחרים ייצוג יחסי מדויק יותר בבית הנבחרים. השיטה החדשה תרמה לכך שעל המועמד מכל מחוז לדאוג לקשת רחבה של אינטרסים בתוך המחוז שלו, וזאת בניגוד לשיטה הקודמת, לפיה מספר מועמדים מכל מחוז נטו לפנות לקהל יעד מסוים או לאזור מסוים בתוך המחוז ולדאוג לו. אף על פי שהבחירות אמורות היו להיערך ביולי 1997, פיזר השימוטו את בית הנבחרים ב-27 בספטמבר 1996. הסיבה לכך הייתה נעוצה בעובדה שהשימוטו נהנה מתמיכה רחבה בקרב הציבור, ושאף לחזק את מפלגתו, המפלגה הליברלית-דמוקרטית, בבית התחתון, בעיקר לאור העובדה שהעלאת מסים הייתה מתוכננת לאפריל 1997. מערכת הבחירות הציבה את המפלגה הליברלית-דמוקרטית - שהחזיקה בשלטון במשך 38 שנים עד 1993 - מול האופוזיציה שכללה את מפלגת האופק החדשה, את המפלגה הדמוקרטית - אותה הקימו פורשים מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית - ואת המפלגה הקומוניסטית של יפן. אחוז ההצבעה בבחירות עמד על 59% - הנמוך זה שנים ביפן. המפלגה הליברלית-דמוקרטית ניצחה בבחירות וחסרו לה רק שני-עשר מושבים על מנת להשיג רוב מוחלט בבית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות ביפן 1996 בוויקישיתוף סקירת הבחירות ביפן 1996, אתר האיחוד הבין-פרלמנטרי. סקירת הבחירות 1996.
טובה (קיסר יפן)

הקיסר טוֹבָּה (ביפנית: 鳥羽天皇;‏ 24 בפברואר 1103 - 20 ביולי 1156) היה קיסר יפן ה-74 לפי הרשימה המסורתית של קיסרי יפן. שלטונו נמשך מ-1107 עד 1123. בנם של הקיסר הוריקאווה ופוג'יווארה נו אישי. לאחר מות אביו בגיל 29, ב-9 באוגוסט 1107, עלה טובה לכס הקיסרות. עד עלייתו לכס הקיסרות היה שמו הפרטי מונהיטו-שינו (宗仁親王). במהלך השנים הראשונות לשלטונו של טובה הייתה השליטה נתונה למעשה בידיו של סבו, הקיסר-לשעבר שירקאווה, בהתאם למסורת בה הקיסר מפנה את כסאו ליורשו, אך ממשיך לשלוט במדינה. בשנה השבע עשרה לשלטונו, ב-25 בפברואר 1123, נאלץ טובה לוותר על כסאו בהוראת סבו. כס הקיסרות עבר לבנו אקיהיטו, שהיה לקיסר סוטוקו. טובה היה רק בן 21 כשנאלץ לוותר על הכס, אך כבר שלט במשך שש עשרה שנים. טובה נשא שלוש נשים ולקח מספר פילגשים, שהולידו לו 14 בנים ובנות. ב-1129, עם מות הקיסר-לשעבר שירקאווה, החל טובה לכהן כקיסר-לשעבר, תפקיד בו נשא לאורך תקופת שלטונם של שלושה קיסרים: סוטוקו, קונואה וגו-שירקאווה. מדיה וקבצים בנושא טובה בוויקישיתוף
מוטי חביב

מרדכי "מוטי" חביב (נולד ב-17 ביוני 1952) הוא עיתונאי ושדרן ספורט ישראלי. חביב החל את דרכו ככתב בעיתון "חדשות הספורט", שהיה עיתון הספורט הנפוץ ביותר בישראל בשנות ה-70 וה-80, ומשם הגיע לרדיו. באמצע שנות ה-70 אף התגורר בחיפה לצורך שידור משחקי הבית של הפועל ומכבי חיפה. חביב היה מהשדרים הבכירים של תוכנית הספורט הפופולרית ברשת ב' של קול ישראל, "שירים ושערים", יותר מ-30 שנה. המעבר לטלוויזיה התרחש ב-1998, כשהחל לשדר בערוץ המזרח התיכון את משחקיה של מכבי חיפה בגביע אופ"א, והנחה מדי מוצ"ש את תוכנית האולפן "מפגש מחזור". החל משנת 2004 משדר את הליגה גם בטלוויזיה, בערוצי הספורט של צ'רלטון. חביב שידר לרדיו משני מונדיאלים (איטליה 1990 וארצות הברית 1994), מאולימפיאדת סיאול (1988) ומעוד עשרות משחקי נבחרת ישראל בארץ ובעולם. במהלך שידוריו סיגל לעצמו את ה'ריש' המתגלגלת שהפכה לסימן ההיכר שלו לאורך השנים. מילים כגון: "ארררבע דקות" או "ארררבע אפס" הפכו להיות חלק ממנו ואף קיבלו דגש מיוחד בחיקוי שקיבל בתוכנית הספורט "בובה של לילה". במקביל לשידוריו ברדיו, שימש במשך שנים רבות כעורך מדור הספורט של העיתון "על המשמר" עד לסגירתו ב-1995. בתחילת שנות ה-90 היה ממקימי מחלקת הספורט ב"מת"ב", שם הגיש וערך תוכנית ספורט שבועית ואת מהדורת החדשות לסירוגין עם מיקי חיימוביץ'. במשך 13 שנה ניהל את מחלקת הספורט ובד בבד שידר וערך את משחקי הקבוצות השונות בכדורגל, כדורסל, כדוריד וכדורעף באזור השידור של החברה (חולון-בת ים, נתניה-חדרה, חיפה והגליל העליון). חביב ערך את השבועון "שבועספורט" לבני נוער ואת השבועון "לעניין" שיצא באזור המרכז. מתחילת שנות ה-90 עובד כעיתונאי ספורט ברשת המקומונים של "ידיעות תקשורת" באזור השפלה, חולון-בת ים ורמלה-לוד, וכן בחינמון "ישראל פוסט" מיום הקמתו ב-2007. בשנת 2002 לוהק לסרט הקולנוע הישראלי "בית"ר פרובנס" שביים אורי ענבר, על פי תסריט של יובל פרידמן. חביב שיחק בתפקיד עצמו, כלומר שדר הספורט שמשדר את המשחק הגורלי בין בית"ר גבעת צורים הצנועה למכבי תל אביב במסגרת גביע המדינה. בתחילת עונת המשחקים של 2019/20 החל להגיש את התוכנית הפרלמנט של ספורט1 אשר שודרה בחבילת הערוצים של ספורט1 בבעלות צ'רלטון בכל יום שישי בשעה 17:00 יחד צוות הפאנל הכולל את יעקב בוזגלו, שייע פייגנבוים וג'ימי טורק. בספטמבר 2023 זכה בתואר יקיר העיר בת ים על פועלו לאורך השנים בתחום התקשורת והעשייה למען העיר. יוסי פרץ ארי, אגדת דשא: "שירים ושערים" חוגגת 40, באתר nrg‏, 18 באפריל 2011 כבוד: אלו 13 יקירי העיר בת-ים לשנת 2023, באתר השקמה בת ים, ‏2023-09-26
אנרגיה אפלה

אנרגיה אפלה היא אנרגיה היפותטית שעל פי ההערכה המקובלת מהווה כ-68% מכלל המסה-אנרגיה של היקום. לפי המחקרים הטוענים לקיומה של אנרגיה כזו, השפעתה על מבנה היקום ועל התפשטותו תואמת את ההתנהגות הצפויה מקיומו של הקבוע הקוסמולוגי של אלברט איינשטיין, על פי משוואות פרידמן. התנהגות כזו בהקשר של יקום מתפשט משמעותה "עיקום המרחב" בכיוון הפוך מהכיוון בו מסה גורמת לעיקום המרחב על פי תורת היחסות הכללית. תבנית ההתפתחות של אירועי סופרנובה מסוג Ia היא כמעט אחידה, ועל כן ניתן להשתמש בקרינה הנפלטת במשך האירוע כנר תקני למדידת מרחק הגלקסיה שבה הוא התרחש. תצפיות בסופרנובות מסוג זה ב-1998 הובילו את החוקרים למסקנה שהיקום מאיץ את קצב התפשטותו. זו מסקנה מפתיעה, מכיוון שעל פי חוק הכבידה האוניברסלי צפוי שמהירות התפשטותו של היקום תואט בגלל כוח המשיכה הפועל בין כל המסות בו. על-מנת להסביר את חוסר הדומיננטיות של הכבידה האוניברסלית ביקום שהתפשטותו מואצת, מניחים החוקרים את קיומה של אנרגיה אפלה שצפיפותה במרחב מוערכת בהתאם לתצפיות, על פי משוואות השדה של איינשטיין. על גילוי ההתפשטות המואצת של היקום הוענק לאדם ריס, בריאן שמידט וסול פרלמוטר פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011. טיבה של האנרגיה האפלה, ולחלופין של הגורם לתצפיות המפתיעות המתקבלות מסקרי סופרנובות מסוג Ia, היא אחת השאלות הפתוחות בפיזיקה, ומהווה נושא מחקר פעיל בקוסמולוגיה. צורת היקום קוסמולוגיה הקריעה הגדולה חומר אפל בעיית המסה החסרה מדיה וקבצים בנושא אנרגיה אפלה בוויקישיתוף מאיר ברק, מה זה אנרגיה אפלה מה גודלה כמותה בחלל?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 31 אוגוסט 2009 מריו ליביו, ‏שורקים באפלה, אודיסאה 3, אפריל 2009 עופר להב, ‏ויהי חושך ויהי אור, אודיסאה 6, ינואר 2010 אדם ג' ריס, ‏חידת האנרגיה האפלה, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 9 ביוני 2016 ד"ר עפר מתוקי, מכון דוידסון לחינוך מדעי, סודות היקום: מהי אנרגיה אפלה?, באתר ynet, 21 בספטמבר 2024 אנרגיה אפלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הבחירות הפרלמנטריות ביפן 2000

הבחירות הכלליות ביפן 2000 נערכו ב-25 ביוני 2000 עבור בית הנבחרים של הדיאט של יפן, לאחר שראש הממשלה יושירו מורי פיזר את הבית התחתון. הבחירות לבית הנבחרים היו אמורות להתקיים באוקטובר 2000, אך מכיוון שראש הממשלה מורי נכנס לתפקידו באפריל 2000 בעקבות שבץ מוחי בו לקה קודמו בתפקיד, קייזו אובוצ'י, הוא שאף לזכות בתמיכת הציבור. אולם, במהלך מסע הבחירות צנחה התמיכה במורי לאחר שהתייחס ליפן כמדינה אלוהית, שבמרכזה הקיסר. התמיכה צנחה מ-40% באפריל לפחות מ-20% בערב הבחירות. הבחירות נסבו סביב הכלכלה היפנית, והממשלה הכריזה שתזרים הון רב לפרויקטים ציבוריים, אך לא תמהר להסיר את הפיקוח הממשלתי מהשוק ולא תערוך רפורמות. האופוזיציה, מצידה, קראה לרפורמות כלכליות ולפחות פיזור כספי הציבור. תוצאות הבחירות הראו שהממשלה בראשות המפלגה הליברלית-דמוקרטית לא נהנתה מרוב מוחלט, ונאלצה לסמוך על קואליציה. לעומתה, יריבתה העיקרית - המפלגה הדמוקרטית - התחזקה מאוד. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות ביפן 2000 בוויקישיתוף סקירת הבחירות ביפן 2000, אתר האיחוד הבין-פרלמנטרי. סקירת הבחירות 2000.
זמשקו

זמשקו (בסלובנית: Zameško), הוא יישוב קטן בגדה הימנית של נהר קרקה במועצה המקומית שנטיירני (Šentjernej) שבדרום - מזרח סלובניה, במרחק של 69 ק"מ מזרחית ללובליאנה, עיר הבירה של המדינה. המועצה כולה היא חלק מקרניאולה תחתית וכיום היא כלולה כחלק מהאזור הסטטיסטי "אזור סלובניה דרום - מזרחית". ישנם מספר אתרי מורשת עולמית של אונסקו בקרבת מקום. אתר המורשת הקרוב ביותר בסלובניה הוא מערות סקוצ'אן במרחק של 109 ק"מ מערבה. אזורי סלובניה מדיה וקבצים בנושא זמשקו בוויקישיתוף Šentjernej Municipality site tripmondo, Discover Zameško ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובניה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יענקל אדלר

יענקל אדלר (בפולנית: Jankiel Adler; ‏26 ביולי 1895 - 25 באפריל 1949) היה צייר ואמן הדפס יהודי-פולני. נולד כשביעי מבן עשרה ילדים בעיירה טושין, פרבר של העיר לודז' בפולין. בשנת 1912 החל ללמוד תחריט אצל דודו בבלגרד. בשנת 1914 עבר לגרמניה שם התגורר זמן מה עם אחותו בבארמן (Barmen, כיום כלולה בעיר וופרטל) ולמד שנים במכללה לאמנות ולאומנות. בשנים 1918–1919 חזר ללודז' שם היה לקח חלק פעיל בקבוצה של אמני אוונגרד צעירים. בשנת 1920 הוא שב לגרמניה. בשנת 1922 עבר לדיסלדורף, שם החל ללמד באקדמיה המקומית לאמנות. בדיסלדורף אדלר נפגש עם פאול קלה, אשר ממנו הושפע בהמשך. בשנת 1928 זכה ציורו של אדלר במדליית זהב בתערוכת אמנות גרמנית בדיסלדורף. שם גם הצטרף לקבוצת האמנים יונג ריינלנד. בשנים 1929 ו-1930 הוא יצא לסיורי לימוד במיורקה ובאתרים נוספים בספרד. בעת מערכת הבחירות בגרמניה בחודש יולי 1932 הוא פרסם יחד עם קבוצה של אמנים ואינטלקטואלים פעילי שמאל מנשר נגד המדיניות של המפלגה הנאצית ובתמיכה ברעיונות הקומוניזם. עם עליית היטלר לשלטון בשנת 1933 הוצגו שתיים מיצירותיו על ידי המפלגה הנאצית בתערוכה שנערכה במרכז האמנות במנהיים כדוגמאות לאמנות מנוונת. אדלר עזב את גרמניה ומצא מקלט בפריז תוך שהוא יוצא לביקורים רבים בפולין, יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, רומניה וברית המועצות. בשנת 1937 הוחרמו 25 מיצירותיו בגרמניה מאוספים ציבוריים וארבע מהן נכללו בתערוכה הנודדת על אמנות מנוונת עת הוצגה במינכן. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב אדלר לצבא הפולני. בשנת 1941 שוחרר מן השרות מסיבות בריאות והגיע כפליט לסקוטלנד, שם התגורר ב-Kirkcudbright. בשנת 1943 עבר ללונדון ונהיה מעורב בעולם האומנות המקומי. הוא נפטר בוויטלי קוטג' (Whitley Cottage) באלדבורן שבאנגליה בשנת 1949. כל תשעת אחיו ואחיותיו נספו בשואה.הוא הובא לקבורה בבית העלמין בושי שבמחוז הרטפורדשייר. אדלר הושפע בעבודתו באופן בולט מיצירותיהם של פיקאסו ולז'ה. הוא נהנה לנסות שילובי חומרים שונים, כך למשל, הוא שילב ביצירותיו תערובות חול. רבות מיצירותיו עוסקות בנושאים יהודים ומעטות מהן יצירות מופשטות. יצירותיו של אדלר מוצגות במוזיאונים בולטים באנגליה, סקוטלנד, ארצות הברית, פולין, גרמניה וניו זילנד. רבות מיצירותיו נמכרו לאורך השנים במכירות פומביות, חלקן בעשרות אלפי דולר ב- 17.6.1975, הנפיק השירות הבולאי סדרה של שלושה בולי דאר שנקראה אמנות הציור 1975, שבה נכלל בול של ציור של אדלר שכותרתו משחק פורים שהוצג במוזיאון תל אביב. השירות הבולאי מכר 785.000 בולים של בול זה עד להפסקת המכירה ב-24.10.1975 . מדיה וקבצים בנושא יענקל אדלר בוויקישיתוף יצירות יענקל אדלר באוסף גלריית טייט ינקל אדלר (1895-1949), דף שער בספרייה הלאומית Jankel Adler. Artcylopedia Jankel Adler. Christie's יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח - תשכ"ב, קטלוג מס' 12, רשות הדאר - השירות הבולאי, הוצאת כרטא, 1989, עמ' 163-164
אפרת (דמות מקראית)

אֶפְרָת מוזכרת במקרא כאשת כלב בן חצרון, משבט יהודה. חצרון היה בנו של פרץ, בנם של יהודה ותמר. מסופר עליה שילדה את חור, סבו של בצלאל בן אורי בן חור, בונה המשכן. וְכָלֵב בֶּן חֶצְרוֹן הוֹלִיד אֶת עֲזוּבָה אִשָּׁה וְאֶת יְרִיעוֹת, וְאֵלֶּה בָנֶיהָ: יֵשֶׁר וְשׁוֹבָב וְאַרְדּוֹן. וַתָּמָת עֲזוּבָה, וַיִּקַּח לוֹ כָלֵב אֶת אֶפְרָת, וַתֵּלֶד לוֹ אֶת חוּר. וְחוּר הוֹלִיד אֶת אוּרִי, וְאוּרִי הוֹלִיד אֶת בְּצַלְאֵל — דברי הימים א פרק ב פסוקים יח-כ המפרשים חלוקים בשאלה האם "יריעות" הייתה בתו של כלב או אשתו. ממילא, לא ברור אם אפרת הייתה אשתו השנייה או השלישית. מאחר שחצרון, חמיה של אפרת, מופיע ברשימת משפחת יעקב היורדת למצרים, ואילו כלב בנו אינו מופיע בה, מסתבר שאפרת נולדה במצרים ומתה שם. לדעת אהרן דמסקי תחום ישיבת המשפחות המתייחסות אליה מכונה במקרא "אפרת" או אפרתה. מדרשי חז"ל זיהו את כלב בן חצרון עם כלב בן יפונה, אחד המרגלים שבאו ממדבר סיני לתור את ארץ ישראל, ואת אפרת זיהו עם מרים הנביאה, אחותם של משה ואהרן. כמו כן זיהו את חור, בנה של אפרת, עם חור המוזכר כשופט במדבר סיני. על רקע זה הסבירו המדרשים את השם "אפרת" במובן של פרייה ורבייה, שמיוחסים במדרש לפועלה של מרים בארץ מצרים כאחת מהמיילדות העבריות שהמשיכו ליילד למרות גזרת פרעה וכן כמי שנלחמה באופן ציבורי על המשך הילודה למרות הגזרות.(שמות רבה, שם). רבי אברהם אבן עזרא שלל את הזיהויים הללו, והצביע על קשיים כרונולוגיים שונים בהם. באשר לזיהוי של כלב בן חצרון עם כלב בן יפונה הוא כותב כי "על דרך הפשט כלב בן יפונה איננו כלב בן חצרון בראיות גמורות". על פי הסבר אחר, "אפרתי" הוא תואר כבוד, והשם "אפרת" מבטא את היותה בת למשפחה מיוחסת. בעקבות ההסבר המדרשי לשם "אפרת" קרויה בשם זה עמותת אפרת - אגודה לעידוד הילודה בעם היהודי - עמותה ישראלית הפועלת לשכנע נשים יהודיות שלא לבצע הפלה מלאכותית. בדומה קיים מכון פוע"ה - מכון לפוריות ורפואה על פי ההלכה אף הוא על שם מרים שכונתה ע"פ המדרש בשם המיילדת פועה. ספר שמות, פרק ל"ח, פסוק כ"ב ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י"ב אהרון דמסקי, אפרת - ולא אפרתה, מעריב, 3 במאי 1983 ספר שמות, פרק כ"ד, פסוק י"ד תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף י"א, עמוד ב'; מסכת סנהדרין, דף ס"ט, עמוד ב'; ספרי במדבר פיסקא עח; שמות רבה פרשה א, יז; פרקי דרבי אליעזר, פרק מד. בפירושו הקצר לשמות כד, יד פרקי דרבי אליעזר, שם
בנק הולנד

בנק הולנד (בהולנדית: Hollandsche Bank-Unie) היה בנק זר שפעל בישראל מתקופת המנדט הבריטי עד שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 2010 מוזג הבנק לתוך דויטשה בנק וחדל להתקיים כבנק עצמאי. בנק הולנד נפתח בחיפה ב-1 באוקטובר 1934 סמוך למרכז המסחרי החדש, ברחוב הבנקים, שהיה המרכז הפיננסי של העיר. הבניין היה בין הראשונים בעיר שכלל מיזוג אוויר וחדר כספות במרתף. סניף נוסף נפתח בתל אביב ב-1949. לניהול הבנק מונה ארווין פרוינד, נתין הולנדי. ראול ולנברג, שפרוינד היה ידיד של סבו, הגיע לארץ ישראל על מנת להתמחות בבנק הולנד. הבנק היה פעיל בעסקאות בניירות ערך ובסחר חוץ ועם לקוחותיו נמנו בעיקר יוצאי גרמניה והולנד. ב-1968 בעקבות החרם הערבי החליט בנק הולנד למכור את פעילותו בישראל לבנק דיסקונט. מפת חיפה 1954, בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון הבנק (מס' 49 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור ממול, למשל, נפתח בבניין, שתוכנן על ידי אלפרד גולדברגר, בנק דרום אפריקה. שלמה ז. קלונסקי, בנקים בארץ־ישראל בתקופת המנדט הבריטי, 1918–1947, חמו"ל, 1978 נספח 5 לדו"ח ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה. יובל אליצור, הבנקאים סיפורה של הרפתקה, הוצאת דומינו כתר, 1984. ערך זה הוא קצרמר בנושא בנקים ובנושא המנדט הבריטי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף בודנהיימר

יוסף שלמה בודנהיימר (1941 – 14 באוגוסט 2024) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור לאלקטרואופטיקה, נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב. בודנהיימר נולד ב-1941 בקיימברידג' שבאנגליה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שמונה. למד בישיבת קול תורה ובישיבת מרכז הרב. שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל. בעצתו של פרופ' זאב לב העדיף להישאר בארץ וללמוד פיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים על פני לימודים בארצות הברית, שם קיבל מספר מלגות לימודים. תחת הנחייתו של לב קיבל בודנהיימר תואר דוקטור בשנת 1971. נושא הדוקטורט היה חקירת פרוצן באמצעות פיזור ראמאן. עבודת הפוסט-דוקטורט של בודנהיימר עסקה בתחום סטרומטריית לייזר בקינגס קולג', אוניברסיטת לונדון. מחקרו זה הצליח לגלות שני מעברי פאזה חדשים, ופיתח טכניקה ספקטרומטרית חדשה. במהלך שבתון בשנת 1978–1979 במעבדות המחקר של קודאק, כחוקר-אורח הלא-אמריקאי הראשון, ביצע עבודה חלוצית בתחום הווידאו-דיסק. עם ייסוד המרכז האקדמי לב (בשמו דאז – בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים), הצטרף למחלקה לאלקטרואופטיקה, ומונה לראש המחלקה בשנת 1982. בהמשך קיבל תואר פרופסור מן המניין, ובשנת 1989 התמנה לרקטור המוסד. משנת 1993 עד 2009 כיהן כנשיא המרכז, (הכהונה הארוכה ביותר בתולדות המוסד). פרופ' בודנהיימר פרסם יותר מ-80 מאמרים בספרות המקצועית, והוא מחזיק ב-11 פטנטים בתחומי האלקטרו-אופטיקה. הוא שימש כיועץ לחברות היי-טק רבות בישראל ובארצות הברית ומכהן כחבר בוועדות מדעיות ולאומיות שונות. בשנת 2019 זכה בפרס "יקיר ירושלים" על תרומתו למדע בישראל ועל הכשרתם האקדמית והמקצועית של אוכלוסיות מגוונות ושילובם במעגל התעסוקה בישראל. בודנהיימר הלך לעולמו ב-14 באוגוסט 2024 כשהוא בן 83. הלווייתו התקיימה באותו יום בבית העלמין סנהדריה בירושלים. תחת הנהגתו נוסדו קמפוסים ותוכניות נוספות במוסד וביניהם: קמפוס טל תוכניות לציבור החרדי המאפשרות השתלבותו בכוח העבודה הישראלי תוכנית לימודי הנדסה לבני העדה האתיופית. בודנהיימר היה נשוי לרחל, ולהם שמונה ילדים, הוא התגורר בירושלים. אתר האינטרנט הרשמי של אתר המרכז האקדמי לב יוסף בודנהיימר, ברשת החברתית LinkedIn יוסף בודנהיימר, באתר Academia.edu יוסף בודנהימר (1941-), דף שער בספרייה הלאומית בודנהיימר יוסף, באתר jcc.org.il דביר עמר, פרופ' יוסף שלמה בונדהיימר, לשעבר נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב, הלך לעולמו בגיל 83, באתר ערוץ 7, 15 באוגוסט 2024 המכרז האקדמי לב, ברוך דיין האמת: בצער רב אנו מודיעים על פטירתו של פרופ' שלמה יוסף בודנהיימר ז"ל, באתר פייסבוק, ‏14 באוגוסט 2024 בודנהיימר יוסף, באתר jcc.org.il
מרבב

מרבב (באנגלית: Multiplexer או בקיצור Mux) הוא התקן אלקטרוני המממש פעולה בסיסית וחשובה הנקראת ריבוב, אשר בה מתבצעת בחירה של אחד מכמה ערוצי קלט לערוץ פלט בהתאם לערך בכניסות הבקרה. התקן המבצע את הפעולה ההפוכה למרבב הוא מפלג, Demultiplexer. המרבב בוחר את אחת הכניסות ומעביר אותה למוצא. הפעולה מתבצעת על ידי רכיבים אלקטרוניים המממשים שערים לוגיים כך שעבור כל צירוף של כניסות רק ערך של אחת הכניסות מועבר. המרבב מקבל N כניסות מידע אשר בכל אחת ייתכן ערך לוגי (0 או 1), שמייצגות ספרות של מספר בבסיס בינארי. בנוסף לכך המרבב מקבל log 2 ⁡ N {\displaystyle \log _{2}N} כניסות ברירה. המרבב בורר את אחת מכניסות המידע באמצעות ערך כניסות הברירה ומעביר את הערך של כניסת המידע שנבחרה למוצא ההתקן. למשל, עבור מרבב 2 ל-1 המקבל את כניסות המידע a ו-b, עבור ערך 0 של כניסת הברירה המרבב יפלוט את הערך של a, ועבור ערך 1 של כניסת הברירה יפלוט המרבב את הערך של b. התקן כזה הוא שימושי לצורך מיתוג במרכזיות - אם נתרגם את המספר שחייגנו למספר בינארי, ונזין אותו למערכת של מספר מרבבים, נוכל לקבל חיבור בין ערוץ הפלט שלנו לערוץ הקלט של מי שחייגנו אליו. סוג אחר של מרבבים משמש בתקשורת. המרבב מקבל מספר אותות, בדרך כלל ממקורות שונים, ומעלה את כולם על אותו ערוץ תקשורת. מרבבים אלו מאפשרים להשתמש ברוחב הפס העצום של סיבים אופטיים וכן להשתמש בטלפונים סלולריים. ערך מורחב – ריבוב ריבוב במרחב הזמן - TDM - מרבב זה מקבל מספר קלטים ממספר כניסות ומסדר אותם בערוץ אחד לפי הזמן - כל פרק זמן אחד הצרכנים מקבל את הערוץ. שיטת ריבוב זו יעילה כאשר כל הצרכנים משדרים במרבית הזמן, אחרת רוחב הפס לא מנוצל. ריבוב במרחב התדר (FDM) - מרבב מקבל מספר קלטים ממספר כניסות ומכניס אותם לערוץ רחב סרט, כל אחד על גל נושא אחר - כל אחד על תדר שונה. משמש בלוויני תקשורת לצורך הגברת כל ערוצי הכניסה. ריבוב במרחב אורך הגל (CWDM וגם DWDM) - המרבב מקבל אותות אופטיים בעלי אורך גל שונה ומוציא אותם על גבי סיב אופטי יחיד. קיימות טכנולוגיות שונות לייצור מרבב אופטי ביניהן מערך מוליכי גל ו־Thin Film. מרבב זה הוא אחד מאבני היסוד בתקשורת אופטית. מרבב נקרא אוניברסלי מכיוון שניתן להפיק באמצעותו כל פונקציה בוליאנית על פי כניסותיו. כל פונקציה בוליאנית בעלת N קלטים ופלט אחד יכולה להיות ממומשת באמצעות מרבב בעל N כניסות ברירה, באופן הבא: הקלטים מחוברים אל כניסות הברירה של המרבב, ועבור כל קומבינציה של N הקלטים, תוצאת הפונקציה, 0 או 1, מחוברת לכניסת המידע המתאימה של המרבב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ריבוב מדיה וקבצים בנושא מרבב בוויקישיתוף
היינקל

הַיִינְקל (בגרמנית: Heinkel Flugzeugwerke - "היינקל מפעל מטוסים") הייתה חברה גרמנית לייצור כלי טיס, שנוסדה על ידי ארנסט היינקל ונקראה על שמו. החברה נודעה בעיקר בשל ייצור מטוסי הפצצה למען הלופטוואפה בזמן מלחמת העולם השנייה וכן עקב תרומותיה בתחום "טיסה במהירות גבוהה". בשנות ה-50 של המאה ה-20 היא יצרה מכוניות מדגם "היינקל קבין". החברה התמזגה (ובכך חדלה להתקיים) בשנת 1965 לתוך "Vereinigte Flugtechnische Werke" ("מפעלי טכנולוגיית־טיסה מאוחדים") אשר בתורה התמזגה לתוך "מסרשמיט־בולקוב־בלום" (אנ'). מדיה וקבצים בנושא היינקל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיל שפר

גיל שפר (נולד ב-26 בינואר 1969) הוא איש מינהל ציבורי ישראלי. שימש כראש הסגל ומנהל לשכת ראש הממשלה. גיל ברוך שפר נולד בישראל, דור שביעי למשפחה של חסידי קרלין, שעלתה לארץ ישראל בעליית החסידים בשנת תקל"ז-1777. אביו, ישראל, הוא אחיו של אליעזר שפר. אמו, חוה, היא בתו של רבי ישראל דב אודסר. שירת בצה"ל כקצין מודיעין. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד לתואר ראשון בתקשורת, אך לא השלימו. בשנות ה-90 הקים חברת ייעוץ תקשורת. בין השאר עבד כאיש יחסי ציבור של הרשות השנייה. מונה לדובר המפד"ל בראשותו של זבולון המר. בין השנים 1998–2008 שימש כראש מינהל הטקסים וההסברה בעיריית ירושלים ונחשב למקורבו של אורי לופוליאנסקי. בשנת 2009 התמנה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו ליועץ ראש הממשלה לאירועים, סיורים וטקסים. בדצמבר 2010 מונה למנהל לשכת ראש הממשלה. בפברואר 2012, בעקבות התפטרות ראש הסגל בלשכת ראש הממשלה, נתן אשל, התמנה כממלא מקומו. סיים את כהונתו ביולי 2013, במקומו מונה ארי הרו. ביוני 2015 התמנה לקונסול כבוד מטעם יפן בישראל. בינואר 2017 המליצה המשטרה להעמידו לדין בחשד לעבירות מין שביצע בזמרת ישראלית שהסיע להופעה בפני דיפלומטים זרים, ובאוקטובר 2017 הודיעה הפרקליטות כי התיק נסגר מחוסר ראיות. שפר נשוי ואב לתאומים. מתגורר בגבעת שמואל ומנהל אורח חיים דתי. אלי סניור ואיתמר אייכנר, הבכיר לשעבר בלשכת רה"מ שנחקר - גיל שפר, באתר ynet, 1 בדצמבר 2016 ידיעות אחרונות, ‏שי בזק קיבל הנחה ניכרת במלון באילת, באתר גלובס, 23 ביולי 1997 לילך ויסמן, ‏שינויים בלשכת נתניהו: נתן אשל מונה לראש הסגל, באתר גלובס, 28 בדצמבר 2010 לילך ויסמן, ‏ראש הסגל של לשכת ראש הממשלה הודיע על פרישה מתפקידו, באתר גלובס, 3 ביולי 2013 שרון שפורר, מקורבו של נתניהו גיל שפר ימונה לקונסול של כבוד ביפן, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2015 נעמי צורף, המשטרה: התגבשה תשתית ראייתית להעמיד לדין את גיל שפר בחשד לעבירות מין, באתר כלכליסט, 1 בינואר 2017. דניאל דולב‏, נסגר התיק נגד ראש הסגל לשעבר של נתניהו, שנחשד במעשים מגונים, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2017. גיל שפר, הסרוג הכי קרוב לביבי, פורש, באתר כיפה, ‏2013-07-03
ברוך ויניצקי

ברוך ויניצקי (16 במרץ 1918 – נובמבר 2000) היה ממקימי סניף האצ"ל בפתח תקווה, כתב בעיתון "המשקיף" ואחד מגולי האצ"ל והלח"י ששהו במחנות המעצר הבריטים באפריקה. נולד בפתח תקווה לליפא ומרים ויניצקי, ממקימי המושבה, אח לשישה. למד בבית-הספר נצח ישראל במושבה ובבית הספר תחכמוני בתל אביב. נישא לשושנה סנדרוב ולזוג נולדו שלושה ילדים. החל את פעילותו המחתרתית בגיל 15. בשנת 1938 הקים את סניף אצ"ל בפתח תקווה עם עוד שישה אנשים. עיקר פעילותו הייתה בהברחת נשק. ב-19 באפריל 1944 כשהתחיל מרד האצ"ל, נעצר במערכת עיתון "המשקיף" יחדיו עם אחיו יוסף ויניצקי, אף הוא כתב העיתון. השניים הובלו לבית הכלא המרכזי במחוז, "הקישלה" שביפו. הם היו אסורים במשך יותר מ-4 שנים במספר מקומות שונים: תחילה שישה חודשים בלטרון, ומבוקר חמישי ב' בחשוון תש"ח הוטסו למחנות המעצר בסודאן, קניה ואריתריאה (לאריתריאה הוא הוגלה בקבוצת ה-251 עם שני אחיו). מכיוון שהיה כבר אב לילד, לא השתתף ויניצקי בבריחות ממחנות המעצר באפריקה. האחים שבו לארץ ביולי 1948. משנת 1952 שימש כגבאי וחבר הנהלת בית הכנסת הגדול בפתח תקווה. היה חבר בהנהלת חברה קדישא. בשנת 1983 הוא היה מועמד לראשות העיר מטעם הליכוד, ופעל כחבר במועצת העיר. בשנת 1988 הוענק לו התואר "יקיר פתח תקווה". נפטר בנובמבר 2000. דוד תדהר (עורך), "ברוך ויניצקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3330 סיבת העיטור באתר עיריית פתח תקווה אתר חברה קדישא פתח תקווה - בית עלמין סגולה
אריה (קבוצת כוכבים)

אריה (♌︎) היא קבוצת כוכבים על גלגל המזלות ששוכנת בין סרטן במערב ובתולה במזרח. קבוצת כוכבים זו מכילה הרבה כוכבים בהירים, כגון: רגולוס (α באריה), זנב האריה דנבולה (β באריה) ואלג'יבה (γ באריה). הקבוצה גם כוללת כוכבים עמומים רבים, ולחלק ניתנו שמות, למשל: זוסמה (δ באריה), כורט (θ באריה), אלמינליאר אלאסאד (κ באריה), אלטרף (λ באריה) וסוברה (ο באריה). רגולוס, η באריה, אלגיבה, אדהפרה (ζ באריה), ראס אלאסאד אשמאלי (μ באריה) וראס אלאסאד אלג'נובי (ε באריה), נקראים לעיתים המגל בשל הצורה שהם יוצרים. כוכבים אלה מייצגים למעשה את ראש האריה ואת רעמתו. קבוצת שערות ברניקי נכללה בעבר בקבוצה והיוותה את ציצית זנבו של האריה. כוכב וולף 359 באריה הוא אחד הכוכבים הקרובים ביותר - 7.7 שנות אור מאיתנו. גליזה 436, כוכב חיוור במרחק 33 שנות אור מוקף על ידי אחד מכוכבי הלכת הקטנים ביותר שנמצאו [1]. קבוצת אריה מכילה גלקסיות בהירות רבות, שמביניהן הזוג M65 ו-M66 והזוג M95 ו-M96 הן המפורסמות ביותר. במיתולוגיה היוונית מזוהה הקבוצה עם האריה מנמאה שניצוד על ידי הרקלס כאחת ממטלותיו, והושם על כיפת השמיים. המצרים סגדו לאריה משום שהשמש הייתה במזל זה בתקופת שיטפונות הנילוס. הקבוצה מופיעה בתור הסמליל של חברת הסרטים "Lion Gate". מזל אריה מדיה וקבצים בנושא אריה בוויקישיתוף תצלום של קבוצת אריה אריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)