laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מזראטי סוג 26

מזראטי סוג 26 (באיטלקית: Maserati Tipo 26) היא מכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזראטי אשר יוצרה בין השנים 1926–1932. הדגם יוצר כדי להשתתף במרוצי הגרנד פרי למכוניות. סך הכול יוצרו 11 יחידות. , האחים מזראטי ייצרו מכונית מרוץ לחברת מכוניות המרוצים האיטלקית שפעלה דאז, דיאטו (אנ'). ב-1926, דיאטו הודיעה שהיא מפסיקה לייצר מכוניות מרוץ. הפסקת ייצור מכוניות המירוץ של דיאטו הובילה לייצור מכונית המזראטי הראשונה שהייתה מדגם "מזראטי סוג 26". בגוף הדגם הורכבו שני מושבים מאלומיניום, מסגרת מורכבת משני חברי צד עם "crossbars" (הצלבה) בחלקי פלדה (יוצר על ידי מהנדס הרכב "Medardo Fantuzzi" (אנ') מנוע קדמי מאייד כפול הנעה אחורית בלמי תוף כוללים פיקוד הידראולי מתלים - "Leaf spring" (אנ') כולל בולם זעזועים "מזראטי סוג 26" מנוע "מזראטי סוג 26" "מזראטי סוג 26" "מזראטי סוג 26" "מזראטי סוג 26", שנת 1931 "מזראטי סוג 26" "מזראטי סוג 26" "מזראטי סוג 26" מזראטי "מזראטי סוג 26" - תמונות מדיה וקבצים בנושא מזראטי סוג 26 בוויקישיתוף אתר הבית של מזראטי מזראטי סוג 26, סרטון באתר יוטיוב מזראטי סוג 26, סרטון באתר יוטיוב מזראטי סוג 26, סרטון באתר יוטיוב "מזראטי סוג 26" supercars.net/blog/1926-maserati "מזראטי סוג 26" in2motorsports.com/greatest-cars-maserati-tipo-26-m ההיסטוריה של מזראטי (ראו "מזראטי סוג 26" maserati.com/maserati/international/en/brand/history "מזראטי סוג 26" finecars.cc/en/editorial/article/news/collectors-corner-maserati-tipo-26 דיאטו-מזראטי diatto.com/IT/pagine/maserati "מזראטי סוג 26" sportscarmarket.com/profile/1930-31-maserati-tipo-26-sport-road-racer
יוז'ף גראשי

יוז'ף גראשי (בהונגרית: Grassy József; ‏31 בדצמבר 1894, וינוהרדיב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 5 בנובמבר 1946, ז'אבאלי, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה), היה גנרל הונגרי אשר שירת בצבא ממלכת הונגריה ובוואפן אס אס, ממפקדי הטבח בדרום באצ'קה ב-1942. אחרי מלחמת העולם השנייה גראשי נשפט, הורשע והוצא להורג בתלייה בגין פשעי המלחמה. יוז'ף גראשי נולד בווינוהרדיב ובין 1908 ל-1912 למד במכללה הצבאית של חיל הרגלים האוסטר-הונגרי בשופרון. ב-1914 סיים את האקדמיה הצבאית "לודוויקה"(אנ') בבודפשט והוצב בגדוד רגלים. הוא לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה ועוטר בצלב הברזל דרגה שנייה. לאחר המלחמה השתלב בצבא ממלכת הונגריה וב-1941 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן מפקד חיל האוויר ההונגרי. בהמשך מונה למפקד אוגדת הרגלים ה-15 של צבא הונגריה. ערך מורחב – הטבח בדרום באצ'קה במהלך הטבח בדרום באצ'קה פיקד על אוגדה שחייליה ביצעו את הראצייה בנובי סאד. גראשי נצפה מפקד אישית על ביצוע הטבח ברחובות העיר. הטבח עורר הדים בהונגריה ובמדינות אירופיות והממשל הורה להפסיקו. גראשי הודח מהשירות הצבאי. לאחר שמיקלוש קאלאי התמנה לראש הממשלה הוחל בהליכים פליליים נגדו ובדצמבר 1943 הוא הורשע ונידון למוות. בינואר 1944 נמלט גראשי לווינה שבגרמניה הנאצית, ביקש וקיבל מקלט מדיני. גראשי הצטרף לוואפן אס אס ובמרץ 1944 הוצב בדיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית. בנובמבר 1944, לאחר הפיכת צלב החץ בהונגריה מונה למפקד דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-25 בדרגת גרוּפנפיהרר. ב-25 במרץ 1945 מונה למפקד דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26. במאי 1945 נשבה גראשי על ידי צבא ארצות הברית. בינואר 1946 הוסגר ליוגוסלביה ובה הועמד לדין בעוון פשעי מלחמה. ב-5 בנובמבר 1946 הוצא יוז'ף גראשי להורג בז'אבאלי. יוז'ף גראשי - תמונה ממשפטו ביוגוסלביה אודות השואה - באצ'קה, באתר יד ושם. יוז'ף גראשי, באתר hdke.hu (בהונגרית). יוז'ף גראשי, באתר www.generals.dk (באנגלית). יוז'ף גראשי, באתר mek.niif.hu (בהונגרית).
אוקסנה יבלונסקיה

אוקסנה יבלונסקיה (באנגלית: Oxana Yablonskaya, ברוסית: Оксана Михайловна Яблонская; נולדה ב-6 בדצמבר 1938) היא פסנתרנית יהודיה סובייטית-אמריקאית-ישראלית. נולדה במוסקבה בירת ברית המועצות למשפחה יהודית. בגיל שש החלה ללמוד בבית הספר המרכזי למוזיקה של מוסקבה (בית ספר לילדים מחוננים במוזיקה), שם למדה במשך עשר שנים אצל אניידה סומבטיאן (אנ'). בגיל שש עשרה החלה את לימודיה בקונסרבטוריון של מוסקבה בהדרכת אלכסנדר גולדנווייזר (אנ') וסגנו דמיטרי בשקירוב. ב-1965 סיימה את לימודי הדוקטורט שלה בקונסרבטוריון והצטרפה לפקולטה לפסנתר. היא זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות לונג-טיבו- קרספין ב-1963, בתחרות בריו דה ז'ניירו ב-1965 ובתחרות בטהובן בווינה ב-1969. היא התפרסמה והופיעה ברחבי ברית המועצות בעיקר עם התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה ותזמורת הבולשוי. השלטונות הסובייטים סירבו לתת לה לצאת לקונצרטים מחוץ לתחום ברית המועצות. ב-1975 הגישה בקשה לקבלת ויזת הגירה לארצות הברית ונענתה בשלילה. היא פוטרה מעבודתה בקונסרבטוריון של מוסקבה, הוכנסה לרשימה שחורה ונאסר עליה להופיע בקונצרטים בברית המועצות. היא חיכתה שנתיים לקבלת הוויזה. בתקופה זו הוגשה עצומה לשלטונות ברית המועצות בחתימת מנצחים, מוזיקאים, שחקנים, סופרים וסנטורים אמריקאים לתת לה להגר לארצות הברית; בין החותמים - אלי ויזל, ליאונרד ברנשטיין, יצחק בשביס-זינגר, קתרין הפבורן, שלי וינטרס, סטיבן סונדהיים ועוד. לאחר שקיבלה היתר, ב-1977 עברה לארצות הברית עם בנה, הצ'לן דמיטרי יבלונסקי. היא לימדה במשך יותר מ-30 שנה בפקולטה לפסנתר בג'וליארד, הופיעה בקרנגי הול וברחבי העולם עם תזמורות מפורסמות, הקליטה תקליטורים רבים וקבלה פרסום עולמי. ב-2006 זכתה במדליית איינשטיין להישגים יוצאי דופן באמנויות. ב-9 בנובמבר 2014 עלתה לישראל עם בנה, והם קיבלו אזרחות ישראלית. לדבריה, עשתה זאת בגלל התגברות האנטישמיות בעולם. יבלונסקיה מתגוררת ברמת גן, מלמדת באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ומופיעה בישראל וברחבי העולם. היא מנגנת בשלישייה עם בנה דמיטרי ואשתו הכנרת ז'אנה גנדלמן. מדיה וקבצים בנושא אוקסנה יבלונסקיה בוויקישיתוף אוקסנה יבלונסקיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוקסנה יבלונסקיה, באתר Discogs (באנגלית) אוקסנה יבלונסקאיה באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אוקסנה יבלונסקיה מתארחת בתוכנית "אינטרמצו עם אריק", 2017, סרטון באתר יוטיוב פסנתרנית מפורסמת מתיישבת בישראל, באתר israel 21c (באנגלית) אלעד חיימוביץ', שלישייה מוזיקלית ממשפחה אחת, "ערים: רחובות", 12 בפברואר 2018 Abigail Klein Leichman, Acclaimed pianist relocates to Israel, ISRAEL21c, April 8, 2015 Avigayil Kadesh, Renowned pianist Oxana Yablonskaya moves to Israel, Israel Ministry of Foreign Affairs, April 29, 2015 Avigayil Kadesh, Renowned pianist Oxana Yablonskaya moves to Israel, Israel Ministry of Foreign Affairs, April 29, 2015.
ג'וואן ג'ונסון

ג'וואן ג'ונסון (באנגלית: JaJuan Johnson, נולד ב-8 בפברואר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת באיירן מינכן. ג'ונסון החל את דרכו בעונת 2007–2008 באוניברסיטת פרדו, שם שיחק תחת הדרכתו של המאמן מאט צייר. בעונתו הראשונה (בגיל 17) העמיד ממוצעים של 5.4 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק וסייע לקבוצתו להעפיל לטורניר NCAA, כאשר את המשחק בסיבוב הראשון נגד ביילור סיים עם 10 נקודות, 8 ריבאונדים ו-2 חסימות ב-20 דקות. במהלך העונות שלאחר מכן, המשיך ג'ונסון את יכולתו הטובה בקבוצה, שיפר את ממוצעיו באופן ניכר והוביל את מכללתו להישגים מרשימים, כשעל הדרך אסף לא מעט תוארי הצטיינות אישיים ונכנס לספר השיאים של המכללה. לאחר מספר שנים בהם שקל לעשות זאת, העמיד ג'ונסון את עצמו לבחירה בדראפט 2011 ונבחר במקום ה-23 בסיבוב הראשון על ידי ברוקלין נטס, אלא שבמסגרת טרייד - הועבר לידי בוסטון סלטיקס יחד עם מארס ברוקס. במהלך עונת 2011–2012 קיבל ג'ונסון זמן משחק מוגבל, ואף שהצטיין במספר משחקים מיעט לקבל דקות, בעקבות חוסר העקביות אותו גילה. לאחר שלא מצא את מקומו בNBA, החל ג'ונסון לשחק בליגת הפיתוח וסיפק ממוצעים נאים. לקראת עונת 2013–2014 עבר לפיסטויה האיטלקית, לאחריה עבר לגואנגדונג מהליגה הסינית. לקראת עונת 2014–2015, חתם ג'ונסון בבשיקטש מליגת העל הטורקית בכדורסל, ששיחקה באותה עונה גם במפעל היורוליג. את משחק הבכורה שלו ערך ג'ונסון ב-11 באוקטובר ובו הרשים עם 28 נקודות, 7 ריבאונדים וחסימה אחת. את עונת היורוליג סיים ג'ונסון עם ממוצעים נאים של 14.1 נקודות ו-5.8 ריבאונדים. ב-31 ביוני 2015 חתם ג'ונסון בקרסני אוטיבר מליגת העל הרוסית. ב-26 בנובמבר חתם בקאנטו האיטלקית ובה שיחק עד לשנת 2017. ב-14 ביולי 2017 חתם ג'ונסון בקבוצת דרושפאקה מליגת העל הטורקית והיורוקאפ לשתי עונות. תחת המאמן הישראלי דייוויד בלאט, זכה ג'ונסון בעונת 2017–2018 - עונתו הראשונה במועדון עם קבוצתו באליפות היורוקאפ ונבחר לחמישייה השנייה של העונה במפעל. את העונה ביורוקאפ סיים עם ממוצעים של 13.9 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-0.3 חסימות למשחק. מדיה וקבצים בנושא ג'וואן ג'ונסון בוויקישיתוף ג'וואן ג'ונסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג ברק חקלאי, פירוט והרכבה: על העונה של בלאט בדרושפאקה, ynet ספורט, 20.03.18 Nets get G Brooks from Celtics in draft-day trade - WSJ.com, ‏2011-06-27 "Krasny Oktyabr signs JaJuan Johnson". Sportando (באנגלית). נבדק ב-2018-04-15.(הקישור אינו פעיל) קבלן תארים: בלאט ודרושפאקה אלופי היורוקאפ, באתר ONE‏, 13 באפריל 2018 "2017-18 All-7DAYS EuroCup Second Team". Welcome to 7DAYS EuroCup (באנגלית). נבדק ב-2018-04-15.
תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה

תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה היא תזמורת כלי נשיפה של בני נוער בישראל שהוקמה כחלק מפעילות הקונסרבטוריונים שמקיים משרד החינוך. התזמורת נוסדה באוגוסט 2012 כמסגרת חינוך מוזיקלי, ביוזמת הפיקוח על החינוך המוזיקלי שבמשרד החינוך, בראשות ד"ר יעל שי, בעת כהונתו של גדעון סער כשר החינוך. כנס הייסוד נערך בבית הארחה בנורדיה. מאז הקמתה הופיעה התזמורת ברחבי ישראל במספר אולמות, בהם אולם רקנאטי במוזיאון תל אביב לאמנות, אולם הנרי קראון בירושלים והיכל התרבות - יד לבנים כפר סבא. בקיץ 2015 הופיעה התזמורת בסן חוזה שבקליפורניה, במסגרת ועידת WASBE (World Association for Symphonic Bands and Ensembles) העולמית, ובקיץ 2017 השתתפה התזמורת בפסטיבל בינלאומי בצ'ינגדאו שבסין. התזמורת מונה כ-70 נגני כלי נשיפה (מעץ וממתכת) וכלי הקשה צעירים, תלמידי קונסרבטוריונים ומוסדות לחינוך מוזיקלי מרחבי ישראל, שנבחרו לנגן בתזמורת. לצד התזמורת הייצוגית פועלת תזמורת עתודה המונה כ-50 נגנים צעירים המופיעים אף הם במסגרת ההופעות של התזמורת הבוגרת. התזמורת מנגנת יצירות מהרפרטואר הסטנדרטי העולמי לתזמורות כלי נשיפה, עם דגש על יצירות מהמאה ה-20 והמאה ה-21. בנוסף מזמינה התזמורת יצירות מקוריות ממלחינים ישראלים. התזמורת פועלת מטעם הפיקוח על החינוך המוזיקלי במשרד החינוך ותחת פיקוחו של מר בצלאל קופרווסר. מנהל התזמורת הוא אלכס פיאלקו. על התזמורת הייצוגית ניצח מוטי מירון מיום היווסדה עד לשנת 2018. בשנים 2018–2021 ניצח על התזמורת הלאומית הבוגרת גל אלתרוביץ', ועל תזמורת העתודה ניצח יאיר משיח. החל משנת 2023, על התזמורת הלאומית הבוגרת מנצח רום שמיר ועל תזמורת העתודה מנצח אורי רייסנר. בשנת 2021 נערך ערב הוקרה לנחמן יריב שגם ניצח על התזמורת הבוגרת. מדיה וקבצים בנושא תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה בוויקישיתוף תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה, ברשת החברתית פייסבוק תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה, סרטונים בערוץ היוטיוב
אנרגומאש בלגורוד

אנרגומאש בֶּלְגוֹרוֹד (ברוסית: Футбольный клуб «Энергомаш» Белгород) היה מועדון כדורגל מקצועני מהעיר בלגורוד. נוסד בשנת 2014 ומאז עונת 2015/16, התמודד בליגת הכדורגל המקצוענית, השלישית בחשיבותה ברוסיה, עד לפירוקו ביוני 2018. המועדון מומן על ידי מפעל "Belenergomash – BZEM", המתמחה בייצור צינורות ובניית מבני פלדה. מועדון הכדורגל "אנרגומאש" נוסד ב-2014 לאחר פירוק קבוצת "סאליוט", במטרה להמשיך להעמיד נציגה עירונית בליגות הכדורגל הלאומיות. באוגוסט 2014, המועדון זכה בגביע צ'רנוזמיה ולאחר מכן גם באליפות צ'רנוזמיה. ב-26 במאי 2015 הקבוצה קיבלה רישיון מהתאחדות הכדורגל להשתתף בעונת 2015/16 באליפות הליגה השנייה. באוקטובר 2015 למאמן הראשי של המועדון מונה ויקטור נובוצ'נקו ב-18 ביוני 2018 המועדון פורק בשל קשיים כלכליים. חלק מהצות עבר לקבוצת סאליוט בלגורוד. מחזיקת גביע צ'רנוזמיה: 2014 אלופת צ'רנוזמיה: 2014 אתר האינטרנט הרשמי של אנרגומאש בלגורוד אנרגומאש בלגורוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנרגומאש בלגורוד, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu סרטונים בערוץ של אנרגומאש בלגורוד, באתר יוטיוב Футбольный клуб «Энергомаш» закрылся Футбольный клуб «Энергомаш» прекращает своё существование. О компании ООО «Белэнергомаш – БЗЭМ» הרשויות בבלגורוד יצרו את אנרגומאש במקום "סאליוט", דיווח ברוסית "האקדמיה לכדורגל של סאליוט" תהווה המקור העיקרי להכנת שחקנים עבור קבוצת הכדורגל "אנרגומאש" בלגורוד, דיווח ברוסית ФК «Энергомаш» успешно прошёл лицензирование РФС на сезон 2015/2016 гг. "В тренерском штабе «Энергомаша» произошли изменения". אורכב מ-המקור ב-2016-08-18. נבדק ב-2018-04-15.
סולימאן אוחנה

רבי סולֵימַאן אוחנה (נפטר ב-שע"ח, 1618) היה מקובל שנמנה עם גורי האר"י. נחשב לשני במעלה אחרי רבי חיים ויטאל. נולד בעיר פאס שבמרוקו, עלה לארץ לישראל בצעירותו, והתיישב בעיר צפת. היה גם סופר סת"ם והיה ידוע במומחיותו הרבה, כפי שמעיד החיד"א שהיו ברשותו תפילין שכתב רבי סולימאן. לפי עדות מתקופה מאוחרת, המנהג בצפת היה, שהיו מוציאים שני ספרי תורה שלוש פעמים בשנה: בראש השנה, ביום הכיפורים ובחג השבועות, ספר תורה אחד של רבי יצחק אבוהב והשני למפטיר של רבי סולימאן אוחנה. ספר התורה מצוי כיום בבית הכנסת אבוהב בצפת. על משניות מודפסות שהיו ברשותו כתב הגהות על נוסח המשנה והגהות והערות על פירוש המשנה לרמב"ם ופירוש הרע"ב. ההגהות והפירושים מצוטטים בפירוש מלאכת שלמה לר' שלמה עדני. הגיה את מדרשי ההלכה מכילתא, ספרא וספרי. הם מצוטטים בפירושיו של רבי דוד פארדו ובפירוש "שבות יהודה" למכילתא של רבי יהודה נג'אר שראה ההגהות בכתב יד ונדפס בליוורנו שנת תקס"א. ההגהות והביאורים שלו (מיוחסים ל"חכם קדמון ספרדי") נדפסו בסוף מהדורת וילנא לספרי. ההגהות על המכילתא נדפסו גם הם מגנזי הגר"א בווילנא, תר"ד. ושוב על ידי ר' שלמה אהרן ורטהיימר באוצר מדרשים חלק א'. בספר נאדר בקודש איזמיר תצ"ח נדפס "נוסח ספר יצירה מוגה מפי הרב המופלא המקובל האלהי שולימאן ן' אוחנה". בספר הזוהר הנדפס בווילנא בשנת תרכ"ו עם הגהות הגר"א הובאו הגהותיו של רבי סלימאן בסופו. חיבר חיבורים נוספים בתורת הנגלה והנסתר שחלקם לא נמצאים כיום בידינו, אך חלקים מהם מצוטטים בספרי חבריו המקובלים בני דורו, כמו אצל רבי יוסף מטראני. מספר כתבי יד שלו קיימים בספריה הלאומית. רבי משה גאלנטי כתב עליו: "זהו החכם השלם החסיד הסופר המובהק כותב תפילין בכוונות אלהיות בקדושה זורח אורו במחניכם קדוש... חכם החסיד ענוותן כהלל אין גומרין עליו את ההלל, סופר מהיר כותב תפילין בכוונות אלהיות, זה כמה שנים שיצאו מתחת ידו יותר מאלף זוגות של תפלין לארץ מרחקים". רבי חיים אלפאנדארי כתב עליו בספר מגיד מראשית: "ידיד נפש בנן של קדושים סופר מהיר בתורת האלהים בתפלין דבדיקי בכל אתוותא כתובים באצבע אלהים הרב האלהי מהר"ר סולימאן זלה"ה אשר כל רואיהם יכירום ויאמרו כי לאלהים קרובים והן בקדושיו לו יאמין". בספר באר שבע כתב עליו: "הרב הגדול ראש המדברים בכל מקום דכל רז לא אנס מיניה". רבי שלמה שלומיל כתב עליו: "מפורסם בישראל בחכמה וענוה יתירה ובחסידות מופלאה". הקדמה לספר בעלי ברית אברהם, אהבת שלום תשמ"ב. מנחם כהנא, פירושים לספרי הגנוזים בכתובי-יד, ספר זיכרון להרב יצחק נסים, ירושלים תשמ"ה, ב, עמ’ קז-קיג. סולימן אוחנה, דף שער בספרייה הלאומית מרדכי מרגליות (עורך כללי), "סולימאן אוחנה", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1188-1187, באתר היברובוקס יעקב נחום אפשטיין, מבוא לנוסח המשנה, ירושלים, תש"ח, באתר היברובוקס הגהותיו למכילתא בכתב ידו באתר הספרייה הלאומית ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני ספרד עמוד 1773 אברהם אוחנה, איש יהודי היה עמוד 44 ספר מבשרת ציון, הובא בספר טובת מראה דף צה ראה ספרי עם הגהות הגר"א, וילנא, תרכ"ו, באתר היברובוקס ראה כאן - שלמה אהרן ורטהיימר, אוצר מדרשים חלק א', ירושלים, תרע"ג, באתר היברובוקס שו"ת סימן קכד כריתות דף לד שבחי האר"י ז"ל דפוס ארץ טובה, עמוד יז
חדר הטיקי הקסום

חדר הטיקי הקסום (באנגלית: Walt Disney's Enchanted Tiki Room ) הוא מתקן בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה) (באנגלית: The Enchanted Tiki Room (Under New Management)) הוא גרסת המופע המוצגת בממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה. חדר הטיקי הקסום, שנפתח ב-23 ביוני 1963 היה המתקן האחרון שהשתמש באודיו אנימטרוניקס - המצאת חברת WED מיזמים. בהתחלה מומן המתקן על ידי חברת יוניטד איירלינז אולם המימון עבר לאחר זמן קצר לחברת המזון דול המממנת אותו עד היום. בעת הקמתה הייתה החברה בבעלות אישית של וולט דיסני דרך החברה שלו - WED מיזמים, ולא חלק מדיסנילנד (שבבעלות חברת וולט דיסני). המתקן לא תוכנן להיות אטרקציה בפארק אלא מסעדה, בה הנעימו ציפורים המופעלות על ידי אודיו אנימטרוניקס את זמנם של הסועדים. מאחר שהמתקן הופעל על ידי מחשבים, היה המבנה למבנה הראשון בדיסנילנד הממוזג במיזוג אוויר. המתקן מציג את התרבות הפולינזית באמצעות תוכים מזמרים שצבעיהם כצבע דגל המדינה ממנה לכאורה באו: "חוזה" - מקאו בצבעי אדום לבן וירוק (מקסיקני) - המדובב על ידי וואלי באואג, "מייקל" - מקאו בצבעי לבן וירוק (מאירלנד) המדובב על ידי פלטון בורלי, "פייר" בצבעי אדום לבון וכחול (צרפת) המדובב על ידי אנרי ניוטון ו"פריץ" בצבעי אדום שחור ולבן (גרמניה) מדובב על ידי ת'רל רייונקרופט. כמו כן משתתפים במופע 150 ציפורים, פרחים, עמודי טוטם, מפל, תופים ומסכות מדברות. בעת ההמתנה למופע נערך מופע מקדים. המופע שופץ בשנים 2004 - 2005 ונפתח מחדש לקהל במרץ 2005. כחלק מ"הצוות המזמר" של המתקן ישנם: 54 סחלבים מזמרים 4 עמודי טוטם 12 מתופפי תיקי 24 מסכות שרות 7 ציפורי גן עדן 8 תוכים מסוג מקאו 12 טוקאנים 9 סוגי ציפורי שיר 6 תוכים מסוג קקדו 20 ציפורים טרופיות שונות. חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה) נפתח לקהל בממלכת הקסם ב-1 באוקטובר 1971 בשם "הסרנדה הטרופית של וולט דיסני" (Walt Disney's Tropical Serenade). המופע זהה למופע בדיסנילנד אולם היו שינויים קלים במופע המקדים. המופע נסגר ב-1 בספטמבר 1997 לשיפוצים ונפתח כמופע חדש. במרכזו מופיע התוכי יאגו מהסרט אלאדין, וזאזו מהסרט מלך האריות. פתיחה: 23 ביוני 1963 מתכנן: WED מיזמים מספר הציפורים הכולל: 225 ציפורים מזמרות: 120 גוף תומך: דול אננס אורך המופע: 16:08 אורך המופע המקדים: 10:00 סוג המתקן: מופע תיאטרון עם אודיו אנימטרוניק פתיחה: 1 באוקטובר 1971 שיפוץ: מרץ, 1998 סוג המתקן: מופע תיאטרון עם אודיו אנימטרוניק גוף תומך מקורי: מגדלי ההדרים של פלורידה מדיה וקבצים בנושא חדר הטיקי הקסום בוויקישיתוף חדר הטיקי הקסום בדיסנילנד - אתר רשמי חדר הטיקי הקסום בדיסניוורלד - אתר רשמי
שארל, דוכס ונדום

שארל דה בורבון, דוכס ונדום (בצרפתית: Charles de Bourbon;‏ 2 ביוני 1489 - 25 במרץ 1537), היה נסיך צרפתי ומפקד בצבאו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת, וסבו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. שארל נולד ב-2 ביוני 1489 בוונדום, לפרנסואה, רוזן ונדום ולמארי מלוקסמבורג, רוזנת ונדום, בתם של פייר השני, רוזן סן-פול ומרגריטה מסבויה, רוזנת סן-פול. בשנת 1495 הצטרף שארל לצבאו של לואי השנים עשר, מלך צרפת באיטליה, ובאותה שנה מת אביו ושארל ירש את תאריו. בשל נאמנותו למלך הועלה שארל למעמד דוכס, ולאחר נפילת פרנסואה הראשון, מלך צרפת בשבי, בקרב פאביה, מונה שארל לראש המועצה. מותם של בני דודיו שארל הרביעי, דוכס אלנסון (1525) ושארל השלישי, דוכס בורבון (1527), הפכו אותו לרביעי בסדר הירושה של כס המלוכה, ממש לאחר בני המלך. אשתו, אחותו של דוכס אלנסון האחרון, הייתה אמורה לרשת את נחלות אחיה, אולם פרנסואה הראשון הרשה לאחותו, מרגריט מאנגולם, אשת הדוכס המנוח, לשמור עליהם, אף שלא היו להם ילדים. שארל גם היה היורש לדוכסות בורבון, אולם היא הועברה לידי הכתר, בשל בגידתו של שארל השלישי, דוכס בורבון, אולם לאחר מותו הפך שארל לראש בית בורבון. בנו אנטואן התחתן עם ז'אן ד'אלברה, מלכת נאווארה, בתה של מרגריט מאנגולם, שירשה את דוכסות אלנסון, ובנם עלה לשלטון כאנרי הרביעי, מלך צרפת. בניו אנטואן ולואי, נסיך קונדה, הפכו למנהיגים צבאיים במהלך מלחמות הדת בצרפת. שארל מת באמיין ב-25 במרץ 1537, ובנו אנטואן דה בורבון ירש את תאריו. ב-18 במאי 1513 התחתן שארל עם פרנסואז ד'אלנסון, בתם של רנה, דוכס אלנסון ומרגרט מלורן, ממנה נולדו לו 13 ילדים: לואי דה בורבון (1514–1516) מרי דה בורבון (1515–1538) מרגריט דה בורבון (1516–1589), התחתנה עם פרנסואה הראשון, דוכס נבר אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום (1518–1562) פרנסואה דה בורבון, רוזן אנחיין (1519–1546) מדלן דה בורבון (1521–1561) לואי דה בורבון (1522–1525) שארל הראשון, קרדינל דה בורבון (1523–1590) קתרין דה בורבון (1525–1594) רנה דה בורבון (1527–1583) ז'אן דה בורבון, רוזן של סואסון ואנחיין (1528–1557) לואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה (1530–1569) לאונור דה בורבון (1532–1611) מדיה וקבצים בנושא שארל, דוכס ונדום בוויקישיתוף שארל, דוכס ונדום, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מזראטי ביטורבו

מזראטי ביטורבו (באיטלקית: Maserati Biturbo) היא מכונית סלון, אשר יוצרה גם בתצורת קופה, ובתצורת ספיידר מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזראטי אשר יוצרה בין השנים 1981–1994. דגם הספיידר יוצר באמצעות חברת עיצוב הרכב האיטלקית "Zagato" (אנ'). דגם ה"מזראטי ביטורבו" היה קרוי עקב מגדש הטורבו הכפול אשר הורכב בדגמי ה"מזראטי ביטורבו". 4 דלתות - סלון (Maserati 4XX) 2 דלתות - קופה (Maserati 228), Maserati 222, 2 דלתות - ספיידר "Biturbo" (יוצר בין השנים 1981-1985) "Biturbo E" (יוצר בין השנים 1983-1985) "Biturbo S" (יוצר בין השנים 1983-1986) "Biturbo ES" (יוצר בין השנים 1984-1985) "Biturbo II" (יוצר בין השנים 1987-1985) "Biturbo S II" (יוצר בין השנים 1986-1985) "Biturbo E II" (יוצר בין השנים 1987-1985) "Biturbo ES II" (יוצר בין השנים 1985-1984) "Biturbo i" (יוצר בין השנים 1986-1990) "Biturbo Si" (יוצר בין השנים 1988-1986) "Biturbo Si Black" (יוצר בין השנים 1988-1986) "Biturbo iE" (יוצר בין השנים 1986-1987) "220" (יוצר בין השנים 1988-1990) "AM 471" (יוצר בין השנים 1988-1990) "2.24v" (יוצר בין השנים 1992-1988) "E" (יוצר בין השנים 1988-1990) "SE" (יוצר בין השנים 1990-1991) "SR" (יוצר בין השנים 1993-1991) "2.24v. II" (יוצר בין השנים 1991-1993) "4v" (יוצר בין השנים 1992-1994) "דגם מרוץ" (יוצר בין השנים 1990-1991) "מזראטי ביטורבו", 4 דלתות שנת 1986 (דגם 420) "מזראטי ביטורבו", 4 דלתות "מזראטי ביטורבו" - מבט לתא הנהג (דגם 420i) "מזראטי ביטורבו", 4 דלתות "מזראטי ביטורבו", 2 דלתות קופה "מזראטי ביטורבו", 2 דלתות קופה "מזראטי ביטורבו", דגם 222E "מזראטי ביטורבו", שנת 1989 - ספיידר "מזראטי ביטורבו", שנת 1987, ספיידר - מבט לתא הנהג "מזראטי ביטורבו" - ספיידר "מזראטי ביטורבו" - ספיידר מזראטי 3200GT מזראטי 3500GT מזראטי מקסיקו מדיה וקבצים בנושא מזראטי ביטורבו בוויקישיתוף מזראטי ביטורבו, סרטון באתר יוטיוב מזראטי ביטורבו, סרטון באתר יוטיוב "מזראטי ביטורבו" superstreetonline.com/features/epcp-0507-maserati-biturbo "מזראטי ביטורבו" omniauto.it/magazine/5024/maserati-biturbo "מגדש טורבו (Turbocharger)" הוא מערכת לדחיסת אוויר בלחץ גבוה למנוע בעירה פנימית, במטרה להפיק הספק גבוה יותר מהמנוע, וזאת מבלי להגדיל את נפח המנוע "מזראטי ביטורבו" קופה motor1.com/news/136352/worst-sports-cars-maserati-biturbo "מזראטי ביטורבו" קופה classicdriver.com/en/car/maserati/biturbo/1988 "מזראטי ביטורבו" ספיידר hemmings.com/magazine/hsx/2007/10/Maserati-Biturbo Gianni Cancellieri et al. (Hrsg.): Maserati. Catalogue Raisonné 1926–2003. Automobilia, Mailand 2003, ISBN 88-7960-151-2.
בשירים עבריים

בשירים עבריים, אשר יצא מאוחר יותר בשם פרח הלילך, הוא אלבומה השני של חוה אלברשטיין, שיצא לאור ב-1967. השירים הבולטים מן האלבום הם "כנרת" (מוכר גם כ"שם הרי גולן") מאת רחל המשוררת, שירו של חיים גורי "פנס בודד", "מקהלה עליזה" של לאה נאור שהולחן על ידי נורית הירש, "פרח הלילך", שכתב אורי אסף וגם אותו הלחינה הירש ו"מכתב לאברהם דחרוג" שנכתב על ידי אורי אסף, שהיה מפקדו. האלבום, באתר (דיסק סנטר) ב-1980 עובד לספר ובמשך למחזה בתיאטרון מופע כמו כן שימש השיר כפתיח תוכנית רדיו לילדים בגלי צה"ל בשם "הסביבון שלי" בלחן מוחדש של מתי כספי; ראו חבר ספרנים, לאה נאור לקסיקון הספרות העברית, שירי לאה נאור אורי אסף,הסיפור על מכתב לאברהם דחרוג, מתוך הדף האישי של אורי אסף, 1 באוגוסט 2016
אלכסנדר השמיני

אלכסנדר השמיני (בלטינית: Alexander VIII; ‏22 באפריל 1610 – 1 בפברואר 1691; נולד בשם פייטרו ויטו אוטובוני, Pietro Vito Ottoboni) היה אפיפיור מ-6 באוקטובר 1689 ועד מותו. אפיפיורותו הקצרה הייתה נגועה בנפוטיזם (חלוקת משרות ונחלות לבני משפחתו) והתנהלות כלכלית שגויה שהובילה את קופת הכס הקדוש כמעט להתרוששות. זהו האפיפיור האחרון שנשא בשם האפיפיורי "אלכסנדר". נולד בוונציה כבן התשיעי למשפחת אצולה. אביו, מרקו אוטובוני, כיהן כקונסליירי (סגן הדוג'ה) של הרפובליקה של ונציה. ב-1627 קיבל תואר דוקטור במשפט קאנוני ומשפט אזרחי מאוניברסיטת פדובה. לאחר מכן עבר לרומא ונכנס למינהל מדינת האפיפיור. במסגרת זו כיהן כמושל הערים טרני, צ'יטה די קאסטלו וספולטו וכדיין בבית הדין העליון לערעורים (בית הדין הקדוש של רוטה רומאנה - Tribunal Apostolicum Rotae Romanae). ב-1652 מונה לקרדינל על ידי האפיפיור אינוקנטיוס העשירי, לפי בקשת ממשלת הרפובליקה של ונציה. ב-1654 מונה לבישוף ברשה. ב-1677 מונה לקרדינל-הכומר של כנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה ברומא. ב-1687 מונה לבישוף הדיוקסיה של פורטו סנטה רופינה (Porto-Santa Rufina) השוכנת מערבית-צפון-מערבית לרומא. עם מותו של האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר ב-23 באוגוסט 1689 התכנסה קונקלווה לבחירת יורש. הקונקלווה התכנסה על רקע מתיחות בין מדינת האפיפיור לבין צרפת, שדרשה זכויות יתר למלך צרפת. הקרדינל פרנצ'סקו מריה דה מדיצ'י הציע את שמו של הקרדינל גרגוריו בארבאריגו, אף שידע שאין לו סיכוי להיבחר, רק על מנת לבדוק כיצד יתקבל מועמד ונציאני (בארבאריגו לא נבחר בקונקלווה הבאה, שהתכנסה לאחר מותו של אלכסנדר, עקב הטיעון שלא ניתן לבחור שני אפיפיורים ונציאנים בזה אחר זה). לאחר שהבין דה מדיצ'י שאפיפיור ונציאני יהיה מקובל, הציע את שמו של אוטובוני, שקיבל באופן מפתיע אף את הסכמת שגריר צרפת, אף שהוצע על ידי הסיעות היריבות. ב-6 באוקטובר נבחר אוטובוני כאפיפיור ונטל לעצמו את השם אלכסנדר לכבודו של הקרדינל פלאביו קיגי, אחיינו של האפיפיור אלכסנדר השביעי, שסייע לבחירתו. לפי אמרה ידועה טען האפיפיור שעקב גילו המופלג (79), זמנו אוזל ועל כן עשה במהרה על מנת להעשיר את משפחתו ככל הניתן בזמן הקצר שנותר לו. את שורות הקוריה הרומאית מילא באחייניו ובני-אחייניו, שמילאו משרות שונות, שמשכורת נכבדה בצידן, מקופת הכס הקדוש המתדלדלת. בין היתר מינה לקרדינל את בן-אחיינו, פייטרו אוטובוני, בהיותו בן 21 בלבד. במישור המדיני, הביאה אפיפיורותו הקצרה לרגיעה ביחסי הכס הקדוש עם צרפת וכמחווה של רצון טוב השיב לואי הארבעה עשר, מלך צרפת את אביניון לנחלת מדינת האפיפיור. כבן ונציה סייע במימון מלחמתה של הרפובליקה עם האימפריה העות'מאנית, דבר שהכביד עוד על האוצר. לאור טענות נתיני מדינת האפיפיור על קשיי הקיום, הוריד האפיפיור את נטל המס, דבר שהוביל את קופת הכס הקדוש להתרוששות. עם מותו נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש. מצבת הקבר שלו הוזמנה על ידי בן-אחיינו, פטרון האמנות פייטרו אוטובוני. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר השמיני בוויקישיתוף "כתר משולש", על האפיפיור אלכסנדר השמיני תפקידים ערך באנציקלופדיה הקתולית אלכסנדר השמיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדר השמיני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "כתר משולש" על אלכסנדר השמיני