אנטי-דירינג

הפיכת המדע בידי מר אויגן דירינג (בגרמנית: Herrn Eugen Dührings Umwältzung der Wissenschaft) או בקיצור אנטי-דירינג (Anti-Dühring) הוא ספר מאת פרידריך אנגלס, שפורסם לראשונה בגרמנית ב-1877 בסדרת מאמרים בכתב העת Vorwärts (אנ') ולאחר מכן ב-1878 בכרך אחד. שם הספר מופנה באופן אירוני ופולמוסי כנגד הפילוסוף והכלכלן האנטישמי אויגן דירינג, לאחר שזה פיתח תורה סוציאליסטית המנוגדת למרקסיזם, והכותרת המקוצרת מרמזת כנראה לחיבורו האבוד של יוליוס קיסר אנטי-קאטו (Anti-Cato; נגד קאטו "הצעיר"). אולם, חשיבותו של החיבור של אנגלס לא נובעת מהוויכוח עם דירינג, אלא בכך שבספר זה אנגלס סיכם עשרות שנים של פעילות משותפת עם קרל מרקס תוך הצגת ניסוח שיטתי להנחות היסוד של המרקסיזם. בשנת 1880 קטעים מהחיבור פורסמו כחיבור קצר נפרד בצרפת תחת הכותרת סוציאליזם אוטופי וסוציאליזם מדעי בתרגומו של פול לפארג, חתנו של מרקס. ב-1959 פורסם לראשונה החיבור במלואו בעברית בתרגומו של יצחק מן, ככרך השלישי של כתבים נבחרים מאת מרקס ואנגלס בשלושה כרכים. החיבור נחשב ליצירה מכוננת בספרות המרקסיסטית. היא בנויה סביב ביקורת יסודית של רעיונותיו הפילוסופיים, הכלכליים והפוליטיים של דירינג, תוך הבהרה וחיזוק של מושגי המפתח של מרקס. הספר מחולק לשלושה חלקים עיקריים, כל אחד מתייחס להיבט אחר של רעיונותיו של דירינג: "פילוסופיה", "כלכלה מדינית" ו"סוציאליזם". בחלק הראשון, "פילוסופיה", אנגלס מנגיד בין האידיאליזם של דירינג למטריאליזם הדיאלקטי של המרקסיזם. אנגלס מדגיש את ההקשר ההיסטורי והחברתי שבו צצים רעיונות פילוסופיים, ומבסס אותם במציאות החומרית. הוא מבהיר את השיטה הדיאלקטית, תוך שימת דגש על הקשר בין תופעות וחשיבות השינוי לאורך זמן. הוא תוקף את השארתו המופשטת של דירינג שהמוסר הוא אמת-נצחית. אנגלס טוען שהמטריאליזם ההיסטורי מספק הבנה מדעית של התפתחות החברה, ומדגיש את תפקידו של המאבק המעמדי והתנאים החומריים בעיצוב ההיסטוריה האנושית. בחשבון אחרון שואבים בני־אדם, ביודעים ובלא־יודעים, את השקפותיהם המוסריות מתוך התנאים המעשיים, שמצבם המעמדי מיוסד בהם – היינו מתוך התנאים הכלכליים בהם מתבצעים הייצור והחליפין. [...] מכאן שאנו דוחים כל השערת־העזה, הרוצה לכפות עלינו דוגמאטיקה מוסרית איזו־שהיא כחוק־ומשפט נצחי, סופי, בלתי־משתנה מעתה־ועד־עולם – בטעת־אמתלה, שגם העולם המוסרי יש לו עיקרים קבועים משלו, העומדים מעל להיסטוריה ולהבדלי־עמים. ואנו טוענים, להיפך: כל תורת־מוסר, הידועה לנו עד כה, אינה, בסופו של דבר, אלא תולדת המצב הכלכלי אשר בחברה בכל זמן ועידן. ומתוך שהחברה התפתחה עד עכשיו בניגודים מעמדיים, הרי גם המוסר לא היה בכל זמן אלא מוסר־מעמדי; או שהצדיק את שלטונו וענייניו של המעמד השליט, או משנתעורר המעמד הנדכא והגיע לידי עוצמה מסוימת, היה המוסר מייצג את המרד בשלטון ההוא ואת ענייניהם־לעתיד־לבוא של הנדכאים. [...] ורק בשלב חברתי, שלא רק יתגבר על ניגודי־המעמדות, אלא שהללו לא יעלו ולא ייזכרו עוד בחיי המעשה יום־יום – רק בשלב זה יהא מקום למוסר, שיעמוד מעל לניגודי־המעמדות וזכרונם, ויהיה מוסר אנושי באמת. — אנטי-דירינג, חלק 1 פרק 9, עמ' 83–84 החלק השני של הספר עוסק בכלכלה המדינית: מדע הכלכלה המדינית, במובן הרחב ביותר, מטפל בחוקים השולטים בייצור ובחליפים של אמצעי־הקיום החומריים אשר בחברה האנושית. ייצור וחליפין שני תפקודים שונים הם. ייצור יכול לחול ללא חליפין, ואלו חליפין – מכיוון שמדובר מלכתחילה בחליפי־מוצרים – לא יחולו בלי ייצור. כל אחד משני תפקודי־חברה אלה נתון להשפעת גורמים חיצוניים, על הרוב מיוחדים, ומשום כך יש לו, על הרוב, גם חוקים מיוחדים משלו. אבל, מצד שני, הם מותנים כל רגע זה בזה ופועלים זה על זה, עד שניתן לציינם כאבסקיסה ואורדינאטה של העקומה הכלכלית. — אנטי דירינג, חלק 2 פרק 1, עמ' 127 אנגלס מבהיר את "תורת העבודה של הערך", ומדגים כיצד היא עומדת בבסיס הניתוח של הניצול הקפיטליסטי. הוא חוקר את מושג ה"ערך עודף", מאיר מהם מקורות הרווחים בחברות קפיטליסטיות ומבקר את ההצעות הכלכליות האלטרנטיביות של דירינג. אנגלס מאשר מחדש את האופי המדעי של הכלכלה המרקסיסטית, ומדגיש את כוח הניבוי ויכולת ההסבר שלה בהבנת הדינמיקה של הקפיטליזם. החלק האחרון של "אנטי-דהרינג" עוסק בעקרונות הסוציאליזם והקומוניזם. אנגלס מעמת את החזון הזה עם התפיסות השגויות של דירינג בנוגע לסוציאליזם, ומספק הסבר ברור וקוהרנטי של התיאוריה החברתית והפוליטית המרקסיסטית. אנגלס מתאר את המעבר הבלתי נמנע מקפיטליזם לסוציאליזם, ומדגיש את המאבק של הפרולטריון ככוח המניע מאחורי השינוי הזה. אנגלס דן בכך שהמדינה תמוגג בחברה הקומוניסטית, ורואה בעיני רוחו חברה חסרת מעמדות, שבה אמצעי הייצור נמצאים בבעלות ובשליטה קולקטיבית. בהקשר זה מופיעה לראשונה אמרתו הידועה של אנגלס, שהפכה לאפוריזם: ”המדינה – אין ’מחסלים’ אותה, היא דועכת וגוועת” (Der Staat wird nicht „abgeschafft“, er stirbt ab). עבודה זו הייתה אחת התרומות העיקריות של אנגלס לפיתוח ולהפצה של המרקסיזם. אנטי-דירינג השפיע למשל על ולדימיר איליץ' לנין, שמזכיר אותו בספרו מאטריאליזם ואמפיריוקריטיציזם (אנ'). יתר על כן, ההשפעה הגדולה של החיבור היא ברובה תולדה מכך שהטקסט המקורי עובד לספרון המקוצר התפתחות הסוציאליזם מאוטופיה למדע, שזכה לתפוצה נרחבת והפך לאחד החיבורים הסוציאליסטים המפורסמים בעולם. פרידריך אנגלס, אנטי-דיהרינג (הפיכת המדע בידי מר אויגן דיהרינג), תרגום: יצחק מן, ספרית פועלים, 1959. "אנטי-דירינג" – הטקסט המלא (בגרמנית) "אנטי-דירינג" – הטקסט המלא, באתר ארכיון האינטרנט המרקסיסטי (באנגלית) Engels, Friedrich (13 בספטמבר 2017). Herrn Eugen Dührings Umwälzung der Wissenschaft. BoD – Books on Demand. ISBN 9783843026062. נבדק ב-25 ביולי 2020 – via Google Books. {{cite book}}: (עזרה) J. Greguš, Anti-Nairobi: A Statement against the Nairobi Statement, Ceska Gynekologie 85, 2020, עמ' 443–447 כתבים נבחרים / ק' מרקס, פ' אנגלס | מרקס, קרל, 1818-1883 (אנגלס, פרידריך, 1820-1895 ) | אנגלס, פרידריך, 1820-1895 |, באתר הספרייה הלאומית אנטי-דירינג, חלק 3 פרק 2, עמ' 241 Solomon F. Bloom, The "Withering Away" of the State, Journal of the History of Ideas 7, 1946, עמ' 113–121 doi: 10.2307/2707273 Lenin: 1908/mec: 7. Two Kinds of Criticism of Dühring, www.marxists.org 1877: Anti-Duhring, www.marxists.org