laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שולחן לחמישה

שולחן לחמישה (באנגלית: Party of Five) היא סדרת דרמת נעורים המשכית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב, אשר שודרה משנת 1994 עד שנת 2000 ברשת FOX. הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הדרמה הטובות של "פוקס" ביחד עם "בוורלי הילס 90210", ושתי הסדרות הסתיימו באותו זמן. הסדרה מתארת את חייהם של חמשת אחי משפחת סלינג'ר בבית המשותף. בשנת 1999 הולידה הסדרה ספין אוף, הנקרא: "Time of Your Life", אשר עוקב אחר דמותה של שרה (יואיט). הסדרה בוטלה לאחר עונתה הראשונה. בישראל שודרו במהלך שנות התשעים כל עונות הסדרה בערוץ הילדים. בשנת 2008 החלו שידורים חוזרים של הסדרה בערוצים yes stars Base ו-HOT Family. הסדרה מתרחשת בסן פרנסיסקו בשנות ה-90 ומתמקדת בחמשת האחים לבית סלינג'ר, שהתייתמו לאחר שהוריהם, ניק ודיאנה, נהרגו בתאונת דרכים. צ'ארלי, האח הבכור, הוא הבוגר היחידי במשפחה. בתחילת הסדרה הוא באמצע שנות העשרים לחייו. מרווק הולל וחסר אחריות הופך צ'ארלי לאפוטרופוס של ארבעת אחיו הקטינים. ביילי, בן 16 בתחילת הסדרה, הוא נער אחראי ורציני ובמידה רבה אחראי למשפחתו יותר מאשר אחיו הבכור. ג'וליה, בת 15 בתחילת הסדרה, קרועה תמידית בין רצונה להיות ילדה טובה לבין רצונה להשתלב בחברה. קלאודיה, בת 11, היא ילדה חכמה ובוגרת במיוחד וכנרת מוכשרת. אחרון הוא אוון, שהיה בן חודשים ספורים כשהוריו נהרגו. במהלך הסדרה מתמודדות הדמויות עם מגוון בעיות קשות, ביניהן אלכוהוליזם, זוגיות אלימה, התמודדות עם מחלת הסרטן ומאבק אפוטרופסות. סקוט וולף - ביילי סלינג'ר מת'יו פוקס - צ'ארלי סלינג'ר נב קמפבל - ג'וליה סלינג'ר לייסי שאברט - קלאודיה סלינג'ר פאולה דוויק - קירסטן בנט ג'ניפר לאב יואיט - שרה ריבס מארין (1995 - 1999) ג'רמי לונדון - גריפין צ'ייס הולברוק (1995 - 2000) ג'ייקוב סמית' - אוון סלינג'ר (1998 - 2000) "שולחן לחמישה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שולחן לחמישה", באתר נטפליקס "שולחן לחמישה", באתר AllMovie (באנגלית) "שולחן לחמישה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שולחן לחמישה", באתר Metacritic (באנגלית) "שולחן לחמישה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אחריות קפידה

במשפט הפלילי אחריות קפידה (מלשון קפדנות, מינוח ארכאי) היא ציפייה של החוק מאדם או ישות משפטית אחרת להתנהל בזהירות יתרה, כך אם עבר על החוק מניחים שנהג בחוסר אחריות. במקרה שהחוק קובע שיש אחריות קפידה על הנאשם להוכיח שלא נהג ברשלנות, זאת בשונה מהמצב הרגיל בו התובעת צריכה להוכיח רשלנות. עבירה של אחריות קפידה היא עבירה שבה די להוכיח כי התקיים היסוד העובדתי, ואין צורך להוכיח יסוד נפשי של מחשבה פלילית או רשלנות. כלומר, משעה שהוכח כי אדם ביצע את המעשה המהווה עבירה, חזקה עליו שעבר עבירה פלילית, והתביעה אינה צריכה להוכיח כי היה מודע לקיום נסיבות העבירה או כי התרשל במעשיו. זאת אומרת שנטל ההוכחה מתהפך בעבירות של אחריות קפידה. עם זאת, לפי סעיף 22(ב) לחוק העונשין, אם יוכיח הנאשם כי לא נהג במחשבה פלילית או ברשלנות ועשה כל שניתן למנוע את העבירה, לא ניתן יהיה להטיל עליו אחריות לעבירה. ההגדרה של עבירות מסוימות כעבירות אחריות קפידה נובעת מרצונו של המחוקק להפנות את האחריות על המעשה על מבצע הפעולה גם ללא הוכחת כוונה - היכן שהאדם הסביר היה נוהג קפדנות יתרה, וזו לא ננהגה כמצופה. שיקול נוסף להגדיר עבירות כעבירות אחריות קפידה היא עבור עבירות בהן לא ניתן להוכיח כוונה או רשלנות בקלות. בדרך כלל עבירות אחריות קפידה יהיו עבירות מסוג רע כי נאסר/עבירות הסדר – עבירות שנועדו להסדיר את החיים המודרניים. תיקון מספר 39 לחוק העונשין ביטל את האחריות המוחלטת ועבר לכיוון של אחריות קפידה. יש הבדל בין אחריות מוחלטת לקפידה: אחריות מוחלטת יוצרת חזקה משפטית חלוטה שקיימת לפחות רשלנות של הנאשם - הנחה שאי אפשר לסתור אותה. לעומת זאת, אחריות קפידה היא חזקה משפטית הניתנת לסתירה לגבי יסודו הנפשי של הנאשם. כלומר, באחריות קפידה, לנאשם יש אפשרות להתגונן. סעיף 19(2) לחוק העונשין מאפשר לקבוע כי נתהוותה עבירה של אחריות קפידה, קרי, עבירה ללא מחשבה פלילית או רשלנות (סעיף 19 בכללותו קובע כי כל עבירה שהיא חייבת להיות או של מחשבה פלילית, או של רשלנות או של אחריות קפידה). סעיף 22 לחוק העונשין קובע את פרטי האחריות הקפידה. אף שדי בהוכחת היסוד העובדתי בעבירה של אחריות קפידה לשם ההרשעה, קובע סעיף 22(ג) כי ניתן להטיל עונש מאסר בעבירה כזו רק אם הוכח יסוד נפשי- ס' זה הוא מעין הגנה לנאשם, אך מצד שני אין הגבלה למס' שנות המאסר. ס' 22 ב' מספק הגנה לנאשם שלא נהג ברשלנות או מחשבה פלילית- אם הוא הוכיח שעשה הכל כדי למנוע את הנזק אז הוא לא יישא באחריות. דוגמאות בולטות לעבירות של אחריות קפידה: נהיגה בשעות החושך ללא הפעלת פנסי הרכב, לפי תקנה 97(א) לתקנות התעבורה. גרימת רעש, ריח או זיהום אוויר בלתי סבירים, לפי חוק למניעת מפגעים. אי תשלום שכר מינימום, לפי חוק שכר מינימום. הפעלת מקור קרינה ללא היתר, לפי חוק הקרינה הבלתי מייננת. יעקב קדמי, על הדין בפלילים, כרך א', עמ' 237–244 יורם רבין ויניב ואקי, דיני עונשין, כרך א', פרק 15 (מהדורה שלישית, 2014) גבריאל הלוי, תורת דיני העונשין, כרך ב', פרק 4 גיל שפטל, האחריות הקפידה במשפט הפלילי (הוצאת נבו, 2018) חוק העונשין, תשל"ז 1977 (תיקון 39) ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ננדיים

המונח "ננדיים" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו ננדיים (דגים). נַּנְדִּיִּים ולעיתים ראיים (שם מדעי: Rheidae) היא משפחה של עופות גדולים חסרי יכולת תעופה במחלקת העופות, השייכת, יחד עם טינמו, היען, האמו, הקאזואר והקיווי לעל־סדרת העופות הקדומים חסרי השיניים. בעבר סברו שהננדיים שייכים לסדרת היענאים אך כיום רואים בהם סדרה עצמאית בשם ננדאים (Rheiformes). במשפחה זו נותר רק סוג אחד - ריאה ובו שני מינים: ננדו מצוי, שהוא גדול העופות האמריקאים וננדו הפונה. עופות אלה חיים באמריקה הדרומית והם בעלי נוצות שעירות ומבודדות. הם בעלי רגליים ארוכות העוזרות להם לרוץ במהירות כדי לברוח מטורפים. סדרה ננדאים (Rheiformes) משפחה Opisthodactylidae סוג Diogenornis? - נכחד סוג Opisthodactylus? משפחה ננדיים (Rheidae) סוג Heterorhea - נכחד סוג Hinasuri - נכחד סוג ריאה (Rhea) מין ננדו מצוי (Rhea americana) מין ננדו הפונה (Rhea pennata) מין Rhea fossilis - נכחד מין Rhea mesopotamica - נכחד מין Rhea pampeana - נכחד מין Rhea subpampeana - נכחד מדיה וקבצים בנושא ננדיים בוויקישיתוף ננדיים, באתר ITIS (באנגלית) ננדיים, באתר NCBI (באנגלית) ננדיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ננדיים, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם שטיינברג

ויליאם שטיינברג (בגרמנית: William Steinberg, במקור הנס וילהלם שטיינברג; 1 באוגוסט 1899 – 16 במאי 1978) היה מנצח גרמני-יהודי. שטיינברג נולד בקלן, אבל עזב את גרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1936. החלטתו לעזוב את גרמניה התגבשה כאשר הנאצים סילקו אותו מן האופרה של פרנקפורט בשנת 1933 והגבילו אותו לניצוח על תזמורות שכל חבריהן יהודים. כעבור שנים אחדות הצטרף אל ברוניסלב הוברמן בייסוד התזמורת הארץ ישראלית, שתהיה עם קום מדינת ישראל התזמורת הפילהרמונית הישראלית וניצח עליה. בשנת 1938 עזב שטיינברג את ארץ ישראל והיגר לארצות הברית. הוא ניצח על התזמורת הפילהרמונית של באפאלו משנת 1945 עד 1953. משנת 1958 עד 1960 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של לונדון. משנת 1969 עד 1971 ניצח על התזמורת הסימפונית של בוסטון, אך המשיך לכהן כמנהלה המוזיקלי עד 1972. בעיקר נודע בניהול התזמורת הסימפונית של פיטסבורג משנת 1952 עד 1976. ויליאם שטיינברג קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא מת בניו יורק. ויליאם שטיינברג היה מנצח ומנהל מוזיקלי של תזמורות רבות, ואלה הן: האופרה של קלן: 1924 האופרה של פראג: 1925–1929 תזמורת המוזיאון של פרנקפורט - 1929–1933 התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית (בהמשך התזמורת הפילהרמונית הישראלית): 1936 התזמורת הפילהרמונית של באפאלו: 1945–1953 תזמורת פיטסבורג: 1952–1976 התזמורת הפילהרמונית של לונדון: 1958–1960 התזמורת הסימפונית של בוסטון: 1969–1972 ויליאם שטיינברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויליאם שטיינברג, באתר AllMusic (באנגלית) ויליאם שטיינברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויליאם שטיינברג, באתר Discogs (באנגלית) ויליאם שטיינברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם שטינברג (1899-1978), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יעלים – תת-משפחה במשפחת הפריים. יעל – סוג של בעל חיים במשפחת הפריים. יעל נובי – תת-מין של יעל מצוי הנפוץ בארץ ישראל. יעל אשת חבר הקיני – דמות מקראית המוזכרת בספר שופטים. מרכז יעל – יישוב בחבל תענך. סיירת יעל – פלגת קומנדו, חבלה וסיור ביהל"ם, יחידת העילית של חיל ההנדסה הישראלי. מבצע יעל – מבצע לכיבוש מנרה במלחמת העצמאות. עין יעל – מעיין השוכן בנחל רפאים בירושלים. י.ע.ל – ארגון סיעודי התנדבותי יהל אישים ששמם הפרטי הוא יעל
סאלם מקוריה

סאלם מקוריה (באנגלית: Salem Mekuria; נולדה ב-1947) היא קולנוענית עצמאית ואמנית וידאו אתיופית-אמריקאית. מקוריה נולדה באדיס אבבה. היא התחנכה שם ובאקסום, ועברה לגור בארצות הברית בשנת 1967, שם למדה מדעי המדינה ועיתונאות במכללת מקליסטר. מקוריה השלימה תואר שני בטכנולוגיה חינוכית והפקה תקשורתית באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט ב-1978. מאוחר יותר היא עבדה בתחנת הטלוויזיה WGBH בבוסטון, שם התחילה כמזכירה אך בסופו של דבר נהייתה מפיקה בסדרת המדע הפופולרי Nova. מקוריה מחזיקה בפרופסורת לואלה לה מר ללימודי נשים בחוג לאמנות במכללת ולסלי. מקוריה כותבת, מפיקה, ומנחה סרטים ומיצבי וידאו הקשורים לאתיופיה. העבודה שלה הופיעה בביאנלה של ונציה ה-50, בפסטיבל CinemAfrica בשוודיה, במוזיאון לאמנות יפה, בוסטון, במוזיאון הלאומי לאמנות אפריקאית של הסמית'סוניאן, באירוע documenta 11 בברלין ובפסטיבל סרטי אפריקה בניו יורק. מקוריה הייתה עמיתת פולברייט בין 2003 ל-2004. היא זכתה במלגות רבות, כולל ממכון רדקליף ללימודים מתקדמים, מלגת ניו אינגלנד מדיה, מלגת מדיה בין-תרבותית מקרן רוקפלר בשנת 1995, נבחרה כאמנית הבית על שם ליילה וואלאס מטעם רידרס דייג'סט אינטרנשיונל בשנת 1993 ואת מלגת מכון באנטינג במכללת רדקליף. ב-1991, היא זכתה בפרס קרן האמנות של מדינת מסצ'וסטס. סרטיה של מקוריה זכו לציונים לשבח לסרט ולבימוי (ב-1991 ו-1997 בהתאמה) בפסטיבל הסרטים והווידאו מריה השחורה. Our Place In The Sun ‏(1988), זכה במועמדות לפרס אמי As I Remember It: Portrait of Dorothy West ‏(1991) Sidet: Forced Exile ‏(1991) – סרט תיעודי, זכה בפרס "תפוח הכסף" בפסטיבל הקולנוע והווידאו החינוכי ב-1993, ובמקום ראשון בקונסורטיום הלאומי השחור לתוכניות שחורות, וכן לסרט העצמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים והווידאו של ניו אינגלנד Ye Wonz Maibel (מבול) (1997), זכה במקום ראשון בקונסורטיום הלאומי השחור לתוכניות שחורות Ruptures: A Many-Sided Story, Venice Biennale ‏(2003) Imagining Tobia ‏(2006-2007) Square stories, Addis Ababa ‏(2010) אתר האינטרנט הרשמי של סאלם מקוריה סאלם מקוריה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Salem Mekuria". Ethiopian Women Unleashed.(הקישור אינו פעיל) "Artists". Possible Cities/Imaging Africa. Haverford College. "Salem Mekuria". Wellesley College. "Salem Mekuria". Institut für Raumexperimente. "SalemMekuria". Radcliffe Institute for Advanced Study, Harvard University. "Salem Mekuria". African Film Festival New York. Ukadike, Nwachukwu Frank; Teshome H. Gabriel (2002). Questioning African Cinema: Conversations with Filmmakers. pp. 239–252. JSTOR 10.5749/j.ctttv6tx. "Appendix A: The Mary Ingraham Bunting Institute of Radcliffe College 1991-92 Fellows" (PDF). Technical Report. Bunting Institute of Radcliffe College. p. 19. "Salem Mekuria". Women Make Movies.
כפיר

האם התכוונתם ל... אריה צעיר חטיבת כפיר – חטיבת חי"ר צה"לית עוצבת כפיר (חטיבה 500) - חטיבת שריון צה"לית שפורקה כפיר (מטוס) – מטוס קרב מתוצרת התעשייה האווירית לישראל כפיר רכבת קלה – החברה המפעילה את הרכבת הקלה בירושלים אישים: אילן כפיר – עיתונאי ישראלי אסתר כפיר – מלכת יופי ישראלית מיכאל כפיר – שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי רונית כפיר – אשת תקשורת ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא כפיר קפיר
וידאו טייפ

וידאו טייפ הוא מכשיר חשמלי להקלטת אות וידאו על-גבי סרט מגנטי, ולהקרנתו של האות המוקלט. במכשירים הראשונים השתמשו בסרט מגנטי על גלגלים נפרדים, מאוחר יותר הוכנסו הגלגלים והסרט המגנטי למארז הנקרא קלטת וידאו. הפורמט הדומיננטי של מכשירי וידאו טייפ לשימוש ביתי הוא VHS (קיימים פורמטים אחרים לשימושים מקצועיים, המתאפיינים ברוחב גדול בהרבה של הסרט, לטובת איכות התמונה). פורמט ה-VHS הפך, תוך כדי תחרות עם פורמט מקביל בשם BETA שהומצא על ידי חברת SONY, לפופולרי מאוד בתחילת שנות ה-80 והמשיך להצליח עד סוף שנות ה-90. השימוש בווידאו טייפ הלך והצטמצם מתחילת המאה ה-21, עקב המעבר לטכנולוגיות חלופיות בכלל, ובפרט DVD. VHS עידו גנדל, איך זה עבד: מכשיר וידאו, חלק ב', באתר ynet, 9 באוקטובר 2012 וידאו טייפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקליטי וידאו, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמיית המשמר השלישית

ארמיית המשמר השלישית (ברוסית: гвардейская армия ‏я‏-3) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. ארמיית המשמר השלישית הוקמה על בסיס יחידות של ארמיית המשמר הראשונה שפורקה. בדצמבר 1942 ארמייה הוצבה בחזית הדרום-מערבית. היא החלה את דרכה בשלב האחרון של קרב סטלינגרד כאשר היא הייתה חלק מיחידות הצבא האדום שהשלימו את כיתור הוורמאכט באזור. בהמשך היא התקדמה מערבה והשתתפה בשחרור אוקראינה הסובייטית לרבות דונבס וזפוריז'יה. בפברואר 1944 היא הגיע עד לניקופול. בהמשך היא נכללה בין היחידות של חזית האוקראינית הראשונה ולחמה במבצע לבוב-סנדומייז'. היא נכנסה לשטחי פולין ובינואר 1945 הייתה על גדות נהר נייסה. בשלבים האחרונים של המלחמה ארמיית המשמר השלישית לחמה באזור דרזדן ונכנסה לפראג. ביולי 1945 הארמייה פורקה. דמיטרי לליושנקו (דצמבר 1942 - מרץ 1943) גאורגי חטאגורוב (מרץ 1943 - אוגוסט 1943) דמיטרי לליושנקו (אוגוסט 1943 - פברואר 1944) דמיטרי ריאבישב (פברואר 1944 - מרץ 1944) וסילי גורדוב (אפריל 1944 - יולי 1945) ארמיית המשמר השלישית באתר samsv (ברוסית)
גבעת האיריסים השחורים

גבעת האיריסים השחורים הוא ספר מאת יצחק נוי, שיצא לאור בשנת 1984 בהוצאת כתר. הספר עוסק במפגש שבין נערות ונערים בשנים שלאחר הקמת המדינה עם תושבי המעברה שהוקמה בגבעה ששכנה שמול ביתם. הסיפור הוצג לראשונה בתוכניות הילדים של "קול ישראל" ורק לאחר מכן עלה אל הכתב. העלילה מתרחשת במושב נטעים שליד ראשון לציון. בתקופה המדוברת נבנתה מעברה על גבעה ששימשה מקום מפגש לנערים. הדחפורים שעולים על הגבעה, בה צמחו עד אז איריסים שחורים, כביכול מוחקים באחת את ילדותו של גיבור הספר, יפתח. יפתח הוא נער כבן 14, שנושא על כתפיו אחריות בוגרת. במבעים קטנים ושקטים, בהדרגה ונגד הזרם, הוא מצליח להיות גשר בין אנשי המעברה שסבלו מיחס מחפיר מהשכנים, לבין אנשי המושב, שבתקופה זאת של ימי הצנע, היו בראש הסולם החברתי. יפתח מתאהב בסוזי, נערה נבונה מהמעברה, אשר שבתה אותו ביושרה, חוכמתה ויופייה. סוזי ויפתח כאחד הם טיפוסים של מנהיגים, ואהבתם משמשת מופת לגיבורי הסיפור ולקוראיו. "גבעת האיריסים השחורים הוא סיפור אהבתם המיוסרת של יפתח נוילנד, הנער מן המושב, וסוזי אזולאי, הנערה מן המעברה הסמוכה. הסיפור מתרחש בשנותיה הראשונות של המדינה - שנות העלייה ההמונית. עלילותיהם של ילדי המושב ושל ילדי המעברה, וכמובן, המושב ואנשיו, משמשים רקע לאהבתם של סוזי ויפתח. שני האוהבים הצעירים, המסמלים את מפגש התרבויות הגורלי בישראל הצעירה, הם קורבנותיה של תקופה רבת-תלאות, שהמבוכה והניכור שולטים בה". הספר מתאר פן אחד בכור ההיתוך של מדינת ישראל, שקלטה בשנותיה הראשונות עלייה המונית ממקומות שונים בעולם, המורכבת מאנשים שהגיעו מארצות שונות, בעלי תרבות ומנהגים שונים, כדי להיקלט כאזרחים במדינה. המחבר אינו חושש לחשוף את פניה הפחות יפים של המדינה, שכוללים מדי פעם שתלטנות, ניצול ואי קבלת האחר. זקי אלקסלסי, העולה החדש, התבונן בשמשון נוילנד בקדרות. 'זה לא יפה, אדון שמשון', אמר בצער והיטיב את צווארון מעילו המרופט. 'אנחנו במרוקו חיינו חיים טובים מאוד, ואז באו השליחים של הסוכנות ואמרו: 'יש מדינה יהודים, ארץ ישראל, הכל יהודים, הכל טוב, תבואו'. ואנחנו באנו פה ארצה וראינו – באמת התורה – הכל יהודים: אבל זה יהודים אשכנזים וזה טוב, טוב מאוד, וזה יהודים מרוקו-תוניס, זה לא טוב. זה עולים חדש. זה מלוכלך'. — גבעת האיריסים השחורים כרמית ספיר ויץ, ‏הספר שלא קראתי – ובכל זאת הצליח לשנות את החיים שלי, באתר מעריב אונליין, 4 באוקטובר 2015 יצחק נוי, גבעת האיריסים השחורים, כתר, 1984
הרמטיציזם (שירה)

ההרמטיציזם (מאיטלקית: ermetismo) היה זרם בשירה מודרנית שאופיין בסגנון סתום וקשה לפענוח ושימוש רב בסימבוליזם ובהרמזים. ההרמטיציזם היה אחד הזרמים החשובים ביותר בשירה האיטלקית של המאה ה-20.[דרוש מקור] זרם זה הביא עמו חידושים מהותיים גם מבחינת השפה והסגנון וגם מבחינת התכנים. שלושת המשוררים נושאי הדגל של זרם ההרמטיציזם היו ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואוג'ניו מונטאלה. זרם זה קיבל את שמו מדברי הגנאי של המבקר קוסטנצו פלורה, אשר בספר שכתב בשנת 1936, הגדיר את השירה המאופיינת בערפול יתר מכוון ובכתיבה אנלוגית קיצונית כהרמטית, על שם התורה המיסטית המכונה גם היא הרמטיציזם. פלורה הביע בספרו זה ("השירה ההרמטית") את מורת רוחו על כך שהשירה מסתורית מדי, אישית מדי ומסובכת לפירוש ולפענוח, ודומה לכן לתורה המיסטית שבעיקרה נועדה להיות מובנת למעטים. הרמטיציזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
DVR

האם התכוונתם ל... מקליט וידאו דיגיטלי – Digital Video Recorder תחום הערכה דיסקרטית – Discrete Valuation Ring
מקדוניה הצפונית באירוויזיון למוזיקאים צעירים

מקדוניה הצפונית השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-1994. שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר האירוויזיון למוזיקאים צעירים מקדוניה הצפונית באירוויזיון Eurovision Young Musicians "Country profile: Macedonia". youngmusicians.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-17 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
ארמניה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

ארמניה השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2012. שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר האירוויזיון למוזיקאים צעירים ארמניה באירוויזיון ארמניה באירוויזיון לרוקדים צעירים Eurovision Young Musicians "Country profile: Armenia". youngmusicians.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-17 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
משוואת סווימי ג'יין

משוואת סווימי ג'יין (אנגלית: Swamee Jain) היא משוואה בהידראוליקה המשמשת לחישוב מקדם החיכוך בזרימה בצינור. משוואת סווימי ג'יין משמשת לחישוב ישיר של מקדם החיכוך הדרוש במשוואת דרסי וויסבך זאת לעומת החישוב הנומרי איטרטיבי הדרוש במשוואת קולברוק והדרך הגרפית בדיאגרמת מודי. f = 1.325 [ l n ( e 3.7 D + 5.74 R e 0.9 ) ] 2 ≈   0.25 [ l o g ( e 3.7 D + 5.74 R e 0.9 ) ] 2 {\displaystyle f={\frac {1.325}{[ln({\frac {e}{3.7D}}+{\frac {5.74}{Re^{0.9}}})]^{2}}}\approx \ {\frac {0.25}{[log({\frac {e}{3.7D}}+{\frac {5.74}{Re^{0.9}}})]^{2}}}} f - מקדם החיכוך בזרימה e - החיספוס של הצינור, מטר או פיט D - קוטר פנימי של הצינור, מטר או פיט e/D- החיספוס היחסי של הצינור, מספר חסר ממדים Re - מספר ריינולדס, מספר חסר ממדים R e = ρ v s L μ {\displaystyle {\mathit {Re}}={\rho v_{s}L \over \mu }} או R e = v s L ν {\displaystyle {\mathit {Re}}={v_{s}L \over \nu }\;} vs - מהירות ממוצעת בחתך הצינור, L - אורך אופייני ( L = 2r שווה לקוטר הצינור כאשר החתך של הצינור הוא עגול), μ - צמיגות דינמית ν = μ / ρ ν צמיגות קינמטית ρ - צפיפות הזורם Computer Applications In Hydraulic Engineering, 5th Ed., 2002. Haestad Press, pg. 16 מחשבון AJ Pipe Flow ונוסחאות חישוב ENGINEERING THE PLUMBING SYSTEM
טורנה

טוּרְנֵה (בצרפתית: Tournai; בהולנדית: Doornik) היא עיר בבלגיה, השוכנת 85 ק"מ מדרום-מערב לבריסל על גדות הנהר סכלדה במחוז אֵנוֹ. בתחילת 2018 מנתה העיר 69,554 תושבים. קתדרלת נוטרדאם בטורנה הוכרזה בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית. טורנה היא אחת הערים העתיקות ביותר בבלגיה, יחד עם ארלון וטונגרן. העיר הייתה קיימת כבר בתקופה הרומית, וב-432 עברה לשליטתם של הפרנקים הסאלים. בתקופת שלטונם של המלך כילדריק הראשון (מת בטורנה ב-481) ושל המלך כלוביס הראשון (נולד בטורנה ב-465) הייתה העיר בירת הממלכה הפרנקית. ב-486 העביר המלך כלוביס הראשון את בירתו לפריז, אך הפך את טורנה לדיוקסיה שסמכותה השתרעה על כל פלנדריה. במאה התשיעית, אחרי חלוקת האימפריה הפרנקית, השתייכה טורנה לממלכת פרנקיה המערבית, שלימים הפכה לצרפת. ב-862 הפך שארל הקירח, מלך פרנקיה המערבית, את טורנה לבירת רוזנות פלנדריה. טורנה הפכה לעיר מסחר חשובה שאזרחיה שאפו לאי-תלות בשליטים המקומיים. ב-1187 ביקר בעיר פיליפ אוגוסט, מלך צרפת. בישוף טורנה הפך לבן בריתו, והמלך לקח את העיר תחת חסותו. במלחמת מאה השנים בין צרפת ואנגליה נשארה טורנה נאמנה לצרפת, בעוד שפלנדריה תמכה במלך אנגליה. ב-1513 העיר נכבשה בידי הנרי השמיני, מלך אנגליה, אך ב-1521 הפכה לחלק מנחלות הקיסר קארל החמישי בארצות השפלה. ב-1581 נפלה העיר לידי הדוכס מפארמה, שהיה מושל ספרד בארצות השפלה. ב-1668 עברה העיר לשלטון צרפת, אך ב-1713 נפלה תחת שלטון אוסטריה בהתאם להסכם אוטרכט. ב-1815 הפכה טורנה לחלק מהולנד, ומ-1830 לחלק מבלגיה. ב-27 במאי 1653 התגלה קברו של כילדריק הראשון בעת שנעשו תיקונים בכנסיית סנט-בריס בטורנה. נמצאו שם מטבעות זהב וחפצים יקרי ערך רבים עשויים זהב ואבני חן, בהם טבעת עם הכתובת "של המלך כילדריק". נמצאו גם כ-300 דבורים עשויות זהב. אוצר זה הועבר תחילה לרשותו של בית הבסבורג בווינה, ואחרי כן נשלח כמתנה ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שלא גילה בו עניין רב ושם אותו בספרייה המלכותית. מדיה וקבצים בנושא טורנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנה (בצרפתית, בהולנדית, באנגלית ובגרמנית) טורנה, ברשת החברתית פייסבוק טורנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טורנה, ברשת החברתית אינסטגרם טורנה, ברשת החברתית LinkedIn טורנה, סרטונים בערוץ היוטיוב טורנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צ'ארלס קינגסלי

צ'ארלס קינגסלי (Charles Kingsley;‏ 12 ביולי 1819, דבונשייר - 23 בינואר 1875) היה כומר וסופר אנגלי. קינגסלי למד בקינגס קולג' לונדון ובמכללת מודליין (אנ') בקיימברידג', והחל מ-1844 היה כומר הקהילה באוורסלי (אנ')בהמפשייר. ב-1859 מונה לכומר האישי של המלכה ויקטוריה. שנה אחת לאחר מכן התמנה לתפקיד פרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת קיימברידג'. קינגסלי ביטא את תמיכתו בתנועת 'הסוציאליזם הנוצרי' ברבות מיצירותיו, ולחם למען רפורמות חברתיות שונות. יצירותיו כוללות את ספר הילדים הפופולרי ילדי המים (1863), רומנסות היסטוריות וספר הרצאות על היסטוריה, 'הרומאי והטבטוני' (1864). ב-1873 התמנה קינגסלי לכומר בכנסיית וסטמינסטר. אֶלְטוֹן לוֹק: חייט ומשורר (1850) — קורות בעל-מלאכה בעל נפש פיוטית. כחול-ירוק או פלאי החוף (1855) — תצפיות טבע לילדים. הו, מערבה! (1855. תר' יצחק לבנון, 1966) — סיפור הרפתקאות היסטורי המחייה ברוב תנופה את האבירות הרומנטית של המאה ה-16. הגיבורים (1856. תר' משה בן-אליעזר, 1934; שלמה סקולסקי, 1968) — עלילות פרסאוס, תסאוס, יאסון והארגונאוטים, הנאבקים בכוחות הרשע והכיעור למען ניצחון הטוב והיפה, כתובות מחדש בסגנון מקראי. ילדי המים: מעשיית-פיות לילד-יבשה (1863. תר' ג. גלברט, 1928; משה בן-אליעזר, 1934; דליה למדני, 1972; אוריאל אופק, 1985; יואב אבני, 2010) — קורות מנקה-ארובות קטן, המתגלגל אל ממלכה תת-מימית, בה הוא נמסר להשגחתה של 'אמא עין-צופיה' ומיטהר, והיא אגדה מוסרנית (אותה הקדיש הסופר לבן זקוניו, כפיצוי על שכתב קודם לכן את הגיבורים לאחיו הגדולים) שנועדה להראות לילדים כי 'קיים יסוד מופלא ואלוהי, המונח ביסודו של העולם הגשמי. הרוורד איש וייק (1866) — הרפתקאותיו של בן-בלי-חוק אנגלי בן המאה ה-11, המתגלה כפטריוט. גברת איך וליידי מדוע או שיעורים ראשונים לילדים (1870) סוף סוף (1870) — מסע לאיי הודו המערבית. צ'ארלס קינגסלי: מכתבים וזכרונות (1877. ערוך על ידי אשתו, פרנסס קינגסלי) סיפורו של מחנך (1916. הושלם על ידי בתו, מרי האריסון) מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס קינגסלי בוויקישיתוף צ'ארלס קינגסלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי צ'ארלס קינגסלי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) צ'ארלס קינגסלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'רלס קינגסלי (1819-1875), דף שער בספרייה הלאומית צ'ארלס קינגסלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלס קינגסלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט הארון

רוברט "בובי" הארון (באנגלית: Robert "Bobby" Harron;‏ 12 באפריל 1893 - 5 בספטמבר 1920), היה שחקן ראינוע אמריקני הזכור בעיקר בשל עבודתו עם גדול במאי התקופה, ד.וו גריפית'. הארון נולד בניו יורק כבן השני מתוך תשעה למשפחה שמוצאה מאירלנד. עוד כנער, עת עבד כשליח באולפני קולנוע, התגלה הארון על ידי הבמאי דייוויד גריפית, אשר ראה בו פוטנציאל קולנועי והחל לשבצו בסרטיו. התפקידים אותם גילם הארון היו בעיקר של "הבחור הטוב" ו"הרגיש", דבר אשר תרם להפיכתו לאליל ההמונים, ובעיקר לאליל הנשים. לשיא תהילתו הגיע הארון בשנת 1915 עם יציאתו של הסרט "לידתה של אומה" בו השתתף. גם לאחר "לידתה של אומה", המשיך הארון לשחק בסרטיו של גריפית, ובעיקר זכור הסרט "אי-סובלנות" משנת 1916 אשר יצא כתגובה למבקרים הרבים את "לידתה של אומה" כסרט בעל אלמנטים גזעניים. בשנת 1920 החלה להתפשט השמועה כי כוכבו של הארון דעך בעיניו של דייוויד גריפית, והדבר התעצם עם שכירת שחקן צעיר בשם ריצ'רד בארטלמס כשחקן ראשי בסרטו החדש של גריפית "Way Down East". בליל הבכורה של הסרט, בהיותו בן 27, מת הארון לאחר שירה בעצמו בחדר מלון בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא רוברט הארון בוויקישיתוף רוברט הארון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט הארון, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט הארון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוברט הארון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)