laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1871 במדע

ערך מורחב – 1871 היינריך שלימן החל בחפירות בטרויה. שארל קלרמון-גנו מתחיל בחפירות בתל גזר. צ'ארלס דרווין פרסם את ספרו מוצא האדם 29 ביוני – משלחת אמריקאית לחקר הקוטב הצפוני על האוניה "פולריס" יוצאת לדרך. הקמת "איגוד מהנדסי חשמל" בבריטניה. המגדלור Souter Lighthouse החל לנצל זרם חילופין. שימוש ראשון בזרם חילופין. בניית גנרטור לייצור זרם ישר על ידי זנוב גראם. גילוי תופעת פיזור ריילי על ידי ג'ון ויליאם סטראט ריילי מציאת סיבה לפורפיריה על ידי פיליף הוף-סיילר 7 בינואר – אמיל בורל, מתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1956) 19 באוגוסט – אורוויל רייט, מחלוצי התעופה האמריקאית (נפטר ב-1948) 19 באוקטובר – וולטר קנון, פסיכולוג אמריקאי (נפטר ב-1945) 18 במרץ – אוגוסטוס דה מורגן, מתמטיקאי בריטי (נולד ב-1806) 11 במאי – ג'ון הרשל, מתמטיקאי ואסטרונום אנגלי (נולד ב-1792) 18 באוקטובר – צ'ארלס בבג', מתמטיקאי בריטי (נולד ב-1791) 22 באוקטובר – רודריק מורצ'יסון, גאולוג סקוטי (נולד ב-1792) מדיה וקבצים בנושא 1871 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולארד

מולארד או מולרד (בצרפתית: Mulard, באנגלית: Mulard,‏ Moulard,‏ Mule Duck) הוא ברווז מבוית בן-כלאיים המגודל לצורכי מאכל. המולארד הוא תוצר של הכלאת זכר ברווז מוסקובי (Cairina moschata), שמוצאו באמריקה, עם נקבת הברכייה (Anas platyrhynchos domestica). המולארד הוא עקר ואינו מסוגל להביא צאצאים. המולארד פותח בצרפת, כעוף נוח לפיטום ובעיקר לצורך ייצור פואה גרא. חקלאים צרפתים מצאו כי בהשוואה לאווז ולמיני הברווז המקוריים, המולארד בן הכלאיים מקדים להתבגר, התנהגותו שקטה וצייתנית, הוא מגיב טוב יותר לפיטום, ומניב כבד ובשר משובחים יותר. מרבית הפואה גרא המיוצר כיום בצרפת הוא מכבד מולארד, שהחליף בהדרגה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 את כבד האווז המסורתי. זכרי המולארד משמשים על פי רוב להפקת הכבד, והנקבות בעיקר כבשר מאכל. לבד מהכבד, נחשב גם חזה המולארד כנתח איכותי. אזורי הגידול העיקריים של המולארד הם צרפת, ארצות הברית ודרום-מזרח אסיה. מדיה וקבצים בנושא מולארד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיבור המתחיל

המונח "ד"ה" מפנה לכאן. לערך העוסק בדברי הימים, ראו דברי הימים. דיבור המתחיל (בראשי תיבות: ד"ה) הוא ביטוי המשמש כאמצעי הפניה, הנפוץ בספרות הפרשנות היהודית למקרא, למשנה, למדרש, לתלמוד, ועוד. הביטוי דיבור המתחיל מופיע לפני ציטוט שהפרשן מצטט מן המקור, כדי לפרשו. כוונת הביטוי היא שהפרשן מתייחס לקטע במקור (דיבור), הפותח (מתחיל) במילים מסוימות. לאחר הביטוי "דיבור המתחיל" מצטט הפרשן את המילים שבהן פותח הקטע המדובר. אם הפרשן עוסק במספר מקורות (כמו מפרשי התלמוד האחרונים), הוא פותח בשם המקור ולאחר מכן ציון דיבור המתחיל. לדוגמה, על הפסוק: ”וַיֹּאמֶר ה' אֶל אַבְרָם: לֶךְ לְךָ מֵאַרְצְךָ וּמִמּוֹלַדְתְּךָ וּמִבֵּית אָבִיךָ, אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַרְאֶךָּ.”, פרשן המקרא רש"י כותב: ”לך לך – להנאתך ולטובתך, ושם אעשך לגוי גדול, וכאן אי אתה זוכה לבנים. ועוד שאודיע טבעך בעולם.” פרשנים המתייחסים לפירושו זה של רש"י ישתמשו בביטוי: רש"י ד"ה לך לך. צורתו המקורית של המושג היא כאשר הוא מחובר למושא: "דיבור המתחיל: ...". זהו בעצם קיצור ל"דיבור המתחיל במילים...". אולם כיום שכיחה צורת שימוש שגויה של הביטוי, ללא מושא, כגון: "באיזה דיבור המתחיל זה?". במקרה שהפרשן מפרש קטע נוסף באותו "דיבור המתחיל", הוא לעיתים משתמש בסימן בא"ד, ראשי תיבות של באותו דיבור. כמו כן, שכיחים ראשי תיבות של צירופים כגון "תוד"ה" – תוספות דיבור המתחיל, ועוד רבים. אינציפיט דיבורי המתחיל בפירש"י עה"ת לחומש בראשית – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע עיון משווה בדבורי המתחיל בפירש"י לחמשת חומשי התורה – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע מדדים סטטיסטיים אודות דיבורי המתחיל בפירוש רש"י על התורה – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע הפניות והוכחות בפירש"י עה"ת: הצגת מסדי נתונים ומדדים סטטיסטיים – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע בראשית, י"ב, א' רש"י מסביר את כפילותה של המילה "לך" בפסוק, ומפרש שמשמעותה – "בשבילך".
מואסניט

מואסניט הוא מינרל נדיר מאוד. דרגת הקושי שלו היא 9.25-9.5 בסולם מוס שהיא הקרובה ביותר בכל החומרים בטבע לדרגת קשיותו של היהלום (10 בסולם מוס). המינרל נקרא על שם אנרי מואסאן, כימאי יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1906, אשר גילה אותו על מעטפת של מטאוריט בקניון דיאבלו שבאריזונה בשנת 1893. תחילה הוא סבר כי הגבישים הם שברי יהלומים עקב קשיותם הרבה ורמת הבוהקות הגבוהה שלהם, אך בשנת 1904 הוא זיהה גבישים אלו כ-SiC – צורן קרביד. עד לשנת 1950 הנחת היסוד הייתה כי מקורו של המינרל במטאוריטים. בשנת 1959 נתגלה המינרל במכרה יהלומים קימברליטי שביקוטיה. מקור המואסניט בטבע נחקר גם בשנת 1986 על ידי הגאולוג האמריקאי צ'ארלס מילטון. מחקרים הראו כי מואסניט נוצר בטבע כתכלילים ביהלומים, בקסנוליטים ובסלעים אולטרה-מאפיים בקימברליט ובלמפרואיט. עקב הנדירות של המואסניט וקרבתו בתכונותיו ליהלום, בשנת 1988 נרשם פטנט על ידי Charles Eric Hunter בנוגע לייצורו כחומר סינתטי. מאז הוא משמש כחיקוי ליהלום בתעשיית התכשיטים, עקב קשיותו הרבה ומקדם השבירה (RI) הגבוה שלו, שמשווה לו בוהק מיוחד העולה ברמתו על זה של היהלום. אם מסתכלים על המואסנייט דרך פאסטות הכתר, ההכפלה של הפאסטות האחוריות נראית בבירור גם במשקפת 10. חברת "שפע ימים (א.ט.מ.) בע"מ" שעסקה בחיפוש של יהלומים, אבני חן וזהב בצפון ישראל, דיווחה החל משנת 2001, כי במסגרת פעילותה מצאה גבישי מואסניט - באותה עת היה הגדול שבהם בגודל של 3.5 מ"מ. בחודש אוגוסט 2012 דיווחה החברה על מציאת גביש בגודל 4.1 מ"מ. בחודש דצמבר 2015 דיווחה החברה כי מצאה גביש נוסף של מואסניט בגודל 4.14 מ"מ. ב-2016 פעלה החברה תחת הערת עסק חי לגבי יכולתה להמשיך ולהתקיים. באוקטובר 2018 החליט דירקטוריון החברה על מכירתה כשלד בורסאי. פאסטות (Facets) הן משטחי הליטוש, כאשר יוצרים משטחי ליטוש בזוויות שונות על פני היהלום, נשברות קרני האור אשר חודרות אל היהלום וחוזרות בזוויות שונות, וכך נוצר הזוהר והברק. הפאסטות בחלקו העליון של היהלום נקראות פאסטות הכתר. Xu J. and Mao H. (2000). "Moissanite: A window for high-pressure experiments".Science 290 (5492): 783–787. Bibcode 2000Sci...290..783X. doi:10.1126/science.290.5492.783. PMID 11052937 Henri Moissan (1904). "Nouvelles recherches sur la météorité de Cañon Diablo". Comptes rendus 139: 773–786. Di Pierro S., Gnos E., Grobety B.H., Armbruster T., Bernasconi S.M., and Ulmer P. (2003). "Rock-forming moissanite (natural α-silicon carbide)". American Mineralogist 88: 1817–1821. J. Bauer J. Fiala, R. Hřichová (1963). "Natural α–Silicon Carbide". American Mineralogist 48: 620–634 H. E. Belkin, E. J. Dwornik (1994). "Memorial of Charles Milton April 25 1896 – October 1990". American Mineralogist 79: 190–192. http://www.charlesandcolvard.com/index.cfm [1] ו-[2] מואסנייט – האבן המדהימה - Cinnyris - תכשיטי יוקרה, באתר https://cinnyris.co.il/, ‏2023-01-20 [3] Shefa Yamim (A.T.M) Ltd., www.shefayamim.com גיא בן סימון, ‏הטיפ של הרבי מלובביץ' שהתגלגל לבורסה מסיים כשלד בורסאי, באתר גלובס, 11 באוקטובר 2018
מוראט יאקין

מוראט יאקין (בטורקית: Murat Yakın; נולד ב-15 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל שווייצרי ממוצא טורקי המאמן את נבחרת שווייץ. יאקין שיחק בין היתר בגראסהופרס, בשטוטגרט, בפנרבחצ'ה, בקייזרסלאוטרן ובפ.צ. בזל. במדי נבחרת שווייץ, הופיע 49 פעם, כבש 4 שערים וכן השתתף ביורו 2004. משנת 2012 ועד מאי 2014 אימן יאקין את פ.צ. בזל. משנת 2014 ועד שנת 2015 אימן יאקין את ספרטק מוסקבה. בעונת 2016/2017 אימן את שפהאוזן השווייצרית. משנת 2021 מאמן יאקין את נבחרת שווייץ. יאקין הוא יליד בזל, שווייץ. אחיו הצעיר, הקאן יאקין, היה כדורגלן אף הוא. מדיה וקבצים בנושא מוראט יאקין בוויקישיתוף מוראט יאקין, באתר Transfermarkt מוראט יאקין, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מוראט יאקין, באתר Soccerway מוראט יאקין, באתר BDFutbol מוראט יאקין, באתר WorldFootball.net מוראט יאקין, באתר National Football Teams מוראט יאקין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנוואנדש

אַרְנוּוַאנְדַש הוא שמם של שלושה מלכי חתים בתקופת הממלכה החתית החדשה. האם התכוונתם ל... ארנוואנדש הראשון – חתנו של תודחליאש הראשון. המלך השני בתקופת הממלכה החתית החדשה בין השנים 1400 - 1370 לפנה"ס. ארנוואנדש השני – בנו של שופיליליומש הראשון. מלך בין השנים 1323 - 1321 לפנה"ס. ארנוואנדש השלישי – בנו של תודחליאש הרביעי. מלך בין השנים 1209 - 1207 לפנה"ס.
משט יובל היהלום

משט יובל היהלום (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס משט יובל היהלום (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס משט יובל היהלום (למפת טאוור האמלטס רגילה)   משט יובל היהלום (למפת טאוור האמלטס מוגדלת)   משט יובל היהלום משט יובל היהלום (באנגלית: Thames Diamond Jubilee Pageant) הוא משט חגיגי שנערך על נהר התמזה בלונדון לציון יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה. המשט נערך ב-3 ביוני 2012, והשתתפו בו למעלה מ-1,000 ספינות. המלכה אליזבת השנייה ובני משפחתה הפליגו על אחת הספינות במשט. במשט הפליגו למעלה מ-20,000 משתתפים, ולפי ספר השיאים של גינס, זה המשט הגדול ביותר שהיה אי פעם. המשט אורגן על ידי קרן משט יובל היהלום (Thames Diamond Jubilee Foundation), ומומן בתרומות גופים פרטיים. המשט הפליג מוונדסוורת' לגשר מצודת לונדון. בשל המשט נסגרו נתיבי הנהר בתמזה לתנועת ספינות מסחריות וספינות נוסעים, וכן, על מנת להקל על הניווט בנהר ובטיחות הספינות במשט, נקבע מועד המשט למועד הניסוי השנתי של סגירת מחסום התמזה (ניסוי במהלכו נמנעת הפלגת ספינות במעלה הנהר לכיוון לונדון). לאורך כל הפלגת המשט נותר המחסום סגור, על מנת לשמור על מפלס מים גבוה ועל ביטחון ההפלגה בנהר). המלכה אליזבת השנייה ובעלה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו הפליגו על המעבורת הממונעת "הרוח של צ'רטוול" במהירות של 11 קשרים. המשט החל בציפרה מספינת הקיטור "הנסיכה אליזבת" בגשר הרכבת בטרסי בשעה 14:15. יאכטת הוד מלכותה בריטניה הביאה את המלכה ובעלה ל"רוח של צ'רטוול" שעגנה ברציף קאדוגן (Cadogan Pier), בסמוך לגשר אלברט. על מעבורת "הרוח של צ'רטוול" הוכנה עבור המלכה חופה מוזהבת, בסגנון המזכיר את הרפסודות המלכותיות שהיו בשימוש בית המלוכה במאה ה-17 ובמאה ה-18. בראש המשט הפליגה הספינה גלוריאנה שהונעה על ידי 18 חותרים אולימפיים ובהם זוכי מדליית הזהב האולימפית סטיב רדגרייב ומתיו פינסנט. הספינה נבנתה במיוחד כמתנה עבור יובל היהלום של המלכה. המשט הפליג לאורך נתיב שאורכו 12.1 ק"מ. במשט השתתפו למעלה מ-20,000 משתתפים, מרביתם מפליגים על ספינות נוסעים שהורשו להשתתף במשט. המשט חולק לחמישה מקטעים, כאשר בין המקטעים הפליגה רפסודה עם כרוז. על הרפסודה הראשונה בין המקטעים הראשון והשני הוצב מגדל פעמון, וכאשר צלצל פעמון מגדל זה, השיבו לו הכנסיות הסמוכות לגדת הנהר. מדיה וקבצים בנושא משט יובל היהלום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משט יובל היהלום חדשות ה-BBC
מאתיאס מאראס

מאתיאס מאראס (צרפתית: Mathieu d'Arras;‏ סביבות 1290 אראס – 1352, פראג) היה אדריכל צרפתי, הידוע בעיקר בזכות קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג. מעט ידוע על חייו של ובפרט על ימי נעוריו ותחילת הקריירה שלו. ב-1344 זומן לפראג על ידי קארל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, כדי להוביל את עבודות התכנון והבנייה של קתדרלת ויטוס הקדוש. מאתיאס, שהוכשר באדריכלות גותית בצרפת, שם דגש על תכנון גאומטרי והרמוני. מתיאס תכנן את המראה הכללי של הבניין בסגנון הגותי הצרפתי: בזיליקה בת שלוש ספינות עם תמיכות דואות, טרנספט (בית רוחב) קצר, בית מקהלה עם חמישה מפרצים ואפסיס בעל עשר צלעות עם אמבולטוריום שממנה בולטות קפלות. בתקופת חייו הספיקו לבנות רק את החלק המזרחי של בית המקהלה, הארקדה (מעין מעבר מקורה בקשתות), והאמבולטוריום. הניצבות האנכית והצרות של הגותיקה הצרפתית המאוחרת וקפדנותו בנושאי פרופורציה משמשים מאפיינים בולטים של עבודתו. הוא מת ב-1352 בטרם הושלמה הקתדרלה, וירש אותו האדריכל הצ'כי-גרמני פטר פארלר, שהשלים את בית המקהלה, בהתחלה לפי התוכניות המקורית של מאתיאס אך לאחר מכן לפי רעיונות מקוריים משלו (כגון קמרונות רשת). רוב החוקרים מסכימים שמאתיאס מאראס היה האדריכל של טירת קרלשטיין, למרות שעובדה זו לא אומתה לחלוטין. גם מעורבותו בתכנון "העיר החדשה" של פראג לא ודאית. מדיה וקבצים בנושא מאתיאס מאראס בוויקישיתוף מאתיאס מאראס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יסודות - המרכז לליבון ענייני תורה ומדינה

יסודות המרכז לליבון ענייני תורה ומדינה היא עמותה הפועלת להעמקת הדיאלוג בין השפה היהודית והשפה הדמוקרטית במדינת ישראל. העמותה מתמקדת בזירה החינוכית, מתוך תפיסה כי העמקת הדיון בזהות האזרחית-יהודית של מחנכי ומורי הדור הבא, תצמיח חברה יציבה יותר, ובעלת שורשים עמוקים של זהות משותפת. לצד זאת, העמותה פועלת גם במרחב התקשורתי והרעיוני בישראל. פעילותה של העמותה מסייעת לאנשי חינוך מכל גוני החברה הישראלית, להתמודד עם האתגרים והקונפליקטים שמזמנת המציאות הישראלית המורכבת, מתוך הנחה כי למרות ריבוי השסעים והזהויות, ניתן לכונן מרחב ציבורי משותף, יהודי ודמוקרטי. העמותה הוקמה בעקבות רצח ראש הממשלה יצחק רבין, על ידי קבוצת אנשי חינוך מן החברה הציונית דתית, ובראשם ד"ר שלמה פישר, הרבנית יפה גיסר וד"ר יהודה בן-דור, בוגרי 'מכון מנדל', מתוך הבנה שיש לחזק את יחסה של החברה הציונית-דתית לדמוקרטיה ולערכיה. בשנים האחרונות חברה עמותת יסודות למכללת הרצוג, ופועלת כעמותה רשומה במערכת החינוך הממלכתית דתית, בקרב מנהלים, מורים ובעלי תפקידים נוספים, בבתי הספר, הישיבות והאולפנות. בתשס"ז השתתפו בתוכנית כ-3,000 תלמידים ו-500 מורים צוות יסודות כולל בתוכו אנשי חינוך בעלי ניסיון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, בעלי השכלה תורנית וכללית רחבה. בין השאר נכללים בצוות רבנים, דוקטורים, פסיכולוגים ומנחי קבוצות. אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום על-שם אמיל גרינצוויג יסודות, אתר העמותה כתבה בערוץ 7 על פעילות העמותה דת ומדינה, יהדות ודמוקרטיה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה "יהדות ודמוקרטיה" במשנת הציונות הדתית, באתר דעת יהדות ודמוקרטיה (אורכב 09.07.2011 בארכיון Wayback Machine) באתר המכון לחינוך דמוקרטי בישראל יהדות ודמוקרטיה באתר הספרייה הווירטואלית של מטח יובל וורגן, ‏חינוך לדמוקרטיה, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 23 באוקטובר 2007, עמוד 13
פגז אנושי

פגז אנושי (באנגלית: Human cannonball) הוא אדם הנורה מתוך תותח ייעודי במהלך מופע בידור. מקורה של התנופה שגורמת לריחופו באוויר הוא בשחרור לחץ של אוויר דחוס, ולא בשריפת אבק שרפה. מופעי קרקס שכאלו מלווים לעיתים בפיצוץ שמקורו באבק שרפה, אך מטרת הפיצוץ היא ליצור אפקטים ויזואליים וקוליים מרשימים, ואבק השריפה אינו מעורב בתהליך השיגור. לאחר שיגורו ינחת הפגז האנושי על רשת פרוסה אופקית או על מזרן מתנפח, שמיקומיהם נקבעים על פי חישובי מכניקה קלאסית. בהופעות שאינן במתחם סגור, לעיתים ינחת האדם הנורה בגוף מים כלשהו. האדם הראשון שנורה מתוך תותח היה אדי ריבֶרז, ששם הבמה שלו היה "לוּלוּ". הוא נורה מתוך תותח "פאריני" ברויאל קרמורן מיוזיק הול (Royal Cremorne Music Hall) בלונדון ב-1871. האישה הראשונה שנורתה מתוך תותח היא רוסה מטילדה ריצ'טר (Rossa Matilda Richter), שנודעה בכינוי הבמה "זזל" ("Zazel"), אשר נורתה ב-1877, בגיל 14, מתוך תותח באקוויריום המלכותי בלונדון. היא נורתה מתוך תותח שעקרון פעולתו מבוסס על קפיץ, אשר הומצא על ידי הקנדי ויליאם לאונרד האנט (William Leonard Hunt, שנודע כ"פריני הגדול"; The Great Farini). בהמשך הקריירה שלה כאמנית קרקס הצטרפה למסעות קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי. דייוויד סמית' ג'וניור (David Smith Jr.‎) מחזיק בשיא הנוכחי למרחק הריחוף הרב ביותר כפגז אנושי - 59.05 מטר. את השיא קבע ב-10 במרץ 2011, במילאנו, איטליה, עת ששבר את השיא הקודם בו החזיק אביו. השיא הקודם, של אביו, דייוויד "קאנונבול" סמית' סניור (David "Cannonball" Smith Sr.‎), נקבע במרחק של 61.06 מטרים, ב-31 באוגוסט 2002 ביריד החינמי של מחוז סטיל (Steele Country Free Fair) במינסוטה, ארצות הברית.[דרושה הבהרה] במהלך תולדות הפעלול, מצאו מעל 30 "פגזים אנושיים" את מותם בעת ביצועו. כך למשל, במקרה המוות האחרון שעליו ידוע (ב-21 באפריל 2011), מת "פגז אנושי" בשל פגם ברשת הבטיחות שעליה היה אמור ליפול. מדיה וקבצים בנושא פגז אנושי בוויקישיתוף Cecil Adams (1991-06-21). "The Straight Dope: How do "human cannonballs" survive?". Chicago Reader. נבדק ב-2007-06-16. מידע נוסף עליו ניתן למצוא כאן: Olympians of the Sawdust Circle (Li - Ly), circushistory.org, תחת השם "Lulu" ספר השיאים של גינס/98, עמ' 166, הוצאת כרטא, ירושלים, 1998 7 Most Mind-Blowing She-Daredevils in History, Environmental graffiti Human Cannonball, Farthest Distance - GWR Video of the Week 31st August 2011, בחשבון ה-YouTube של ספר השיאים של גינס "Human Cannonball Show". אורכב מ-המקור ב-2012-03-23. נבדק ב-9 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) BBC News - 'Human cannonball' killed in Kent stunt show
טוני בראוור

טוני בראוור (באנגלית: Tony Brower; נולד ב-24 במרץ 1955) הוא מוזיקאי יהודי יליד בריטניה. בראוור נולד למשפחה יהודית בריטית וגדל בעיירה הוב (Hove) בדרום אנגליה. בשנים 1980-1974 פעל בישראל. הוא ניגן בכינור חשמלי בלהקת זינגלה. כמו כן השתתף בהקלטות של אלבומים רבים של אותה תקופה, ביניהם פלונטר ודרכים. בסוף שנות השבעים בראוור היה חבר בלהקת ברוש. ב-1979 ניגן באופרת הרוק "טרמפ למוות" שהועלתה בצוותא. ב-1980 היגר לארצות הברית. הוא התגורר בברוקלין במשך 25 שנה ואחר-כך עבר למרידייל, עיירה קטנה במחוז דלוואר שבצפון מדינת ניו-יורק. 1977 זינגלה - Peace 1978 רמי פורטיס - פלונטר 1978 אריאל זילבר ולהקת ברוש 1978 יענקל'ה רוטבליט - כך שחררתי את ירושלים 1978 מאיר אריאל - שירי חג ומועד ונופל 1978 יהונתן גפן - שיחות סלון 1979 שלמה ארצי - דרכים 1981 קווים 2017 זינגלה - השנים האבודות טוני בראוור, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) טוני בראוור, באתר MusicBrainz (באנגלית) טוני בראוור, באתר Discogs (באנגלית)
כביש 767

כביש 767 הוא כביש רוחב אזורי בצפון ישראל, המחבר את כפר תבור לדרום הכנרת. הכביש תוכנן בתחילת שנות ה-20 במטרה לחבר בין מושבות הגליל התחתון מכנרת ועד כפר תבור. סלילת הכביש החלה באוקטובר 1924 בקטע שחיבר בין יבנאל לבית גן. הסלילה בוצעה במימון עצמי של המושבות ובעזרת הלוואה שהעמידה לרשותן ההנהלה הציונית. מחלקת העבודות הציבוריות של ממשלת המנדט (Public Works Department כתוארה אז) סייעה בהשאלת מכונת סלילה לביצוע העבודות. עד לאוגוסט 1925 נסללו כ-3 קילומטרים. ממשלת המנדט הקימה עבור הכביש גשר מעל לואדי מיידאן אולם הגשר נהרס בינואר 1927 בשיטפון. במחצית הראשונה של 1926 התקיים משא ומתן למציאת מימון להמשך סלילת הכביש עד לכנרת. חנוכת הקטע הראשון של הכביש, מכנרת ליבנאל, התקיים בחגיגיות רבה במרץ 1929. בשנת 1933 הציעו חקלאי יבנאל למושל להעסיק את נפגעי הבצורת בסלילת הכביש מיבנאל לכפר תבור אולם זה לא בוצע. בינואר 1938 פנו איכרי הגליל לממשלת המנדט בבקשה נוספת להמשיך את הסלילה. קטע נוסף של הכביש, בין יבנאל לשרונה, נסלל במחצית הראשונה של 1940. בתחילת 1940 הוגש למוסדות היישוב תזכיר משותף של התאחדות האיכרים והסתדרות הפועלים ובו דרישה להמשך הסלילה בקטע שבין שרונה לכפר תבור, וזאת כצורך חיוני של ההתיישבות היהודית בגליל. קטע זה נסלל בשנת 1942. בספטמבר 1947 החלה סלילת קטע הכביש שבין כפר תבור לבין שדמות דבורה. בימי מלחמת העצמאות חסם הלגיון הערבי את כביש העמקים ונסיעה על כביש 77 הייתה מסוכנת. גם כביש עכו-צפת נשלט על ידי כוחות ערבים. כפועל יוצא הפך כביש 767 לעורק תנועה חשוב שחיבר את הגליל המזרחי עם שאר חלקי מדינת ישראל. לאחר תום מלחמת העצמאות שב הכביש לשמש בעיקר את תושבים היישובים לאורכו: כפר כמא, יבנאל, שרונה ושדמות דבורה. הכביש נסלל מחדש בשנת 1965. בשנים 2003-2018 התרחשו יותר מ-40 תאונות עם נפגעים על קטע הכביש שבין כפר תבור לכפר כמא, נהרגו בהן שמונה בני אדם ועשרות נפצעו. סלילת הכביש המקורית לא כללה שוליים ברוחב תקני ולכן הוא הוכרז כ"כביש אדום". בחורף 2014-5 נוצרו עשרות בורות בכביש, ובפברואר 2018 נערכה במקום הפגנה של כ-200 מפגינים בדרישה לטפל במפגעים. בחודש מרץ 2018 החלו עבודות שיפוץ נרחבות[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא כביש 767 בוויקישיתוף לסלילת כביש בין המושבות, הארץ, 27 באוקטובר 1924 על הכביש יבנאל בית גן, הארץ, 23 באוגוסט 1925 לסלילת הכבישים בין מושבות הגליל, הארץ, 5 בינואר 1926 השטפון הגדול בבית גן, הארץ, 9 בינואר 1927 לסלילת הכבישים בגליל, הארץ, 4 במרץ 1926 חנוכת כביש יבנאל כנרת, דבר, 25 במרץ 1929 אימת הבצורת בצפון הארץ, יבנאל, דואר היום, 10 במאי 1933 קול אכרי הגליל העליון, דבר, 27 בינואר 1938 כביש לוביה יבנאל, דבר, 15 באפריל 1940 תזכיר משותף, הצופה, 31 בינואר 1940 בין תבור לגלבוע, משמר, 30 בדצמבר 1943 שדמות דבורה, דבר, 5 בספטמבר 1947 חיים לנדוי, נוף ויישובים בגליל התחתון, על המשמר, 26 במרץ 1951 כבישים נסללו ליישובים בגליל התחתון, דבר, 18 ביולי 1965 עבודות כבישים ב-15 מליון לירות מבוצעות בגליל ובעמק, דבר, 7 בדצמבר 1965 אלי אשכנזי‏, כביש הדמים גבה קורבן נוסף: בן 81 נהרג סמוך לכפר כמא, באתר וואלה, 3 במרץ 2018 "'כביש הדמים' 767: עשרות הפגינו בדרישה לשידרוגו - mynet העמק". אורכב מ-המקור ב-2018-03-26. נבדק ב-2018-03-26. סכנה ממשית: 76 בורות בקטע כביש אחד, באתר nrg‏, 20 בינואר 2015 אלי אשכנזי‏, "אנחנו מופקרים": 200 מפגינים קראו להסדרת כביש 767 בגליל התחתון, באתר וואלה, 2 בפברואר 2018
1872 במדע

ערך מורחב – 1872 3 בדצמבר – ג'ורג' סמיט הציג תרגום של עלילות גילגמש בישיבת האיגוד הארכאולוגיה התנ"כית בלונדון. רוברט צ'יסיברו קיבל פטנט על וזלין. גילוי מחדש של פוליוויניל כלוריד על ידי אוגן באומן. גילוי תגובה אלדולית על ידי אלכסנדר בורודין ושארל אדולף וורץ. 1 במרץ – הקמת הפארק הלאומי ילוסטון צ'ארלס דרווין פרסם את ספרו The Expression of the Emotions in Man and Animals יולי – תחילת פעילות משלחת אוסטרו-הונגרית לחקר אזור הקוטב הצפוני. 21 בדצמבר – תחילת פעילות של משלחת צ'לנג'ר. ריכרד דדקינד פרסם את מחקרו על מספר אי-רציונלי. פליקס קליין פרסם את "תוכנית ארלנגן". תיאור של סרקומת קפוסי המצאת שיטת דיופטר לתיאור חוזק העין. 6 במאי – וילם דה סיטר, מתמטיקאי הולנדי (נפטר ב-1934) 4 באוקטובר – ארנסט פורנה, כימאי צרפתי (נפטר ב-1949) 2 באפריל – סמואל מורס, ממציא אמריקאי (נולד ב-1791) 6 במאי – רוברט גריי, זואולוג אנגלי (נולד ב-1808) 24 בדצמבר – ויליאם ג'ון מקורן רנקין, ממציא סקוטי (נולד ב-1820) מדיה וקבצים בנושא 1872 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משטח קשה (טניס)

משטח קשה הוא אחד מסוגי המשטחים בטניס. עשוי בדרך כלל מאספלט או בטון ומכוסה בצבע אקרילי, ששומר על המשטח מפני גשם ומעניק לו רכות. בעבר היו גם משטחי עץ קשים אבל כיום כבר כמעט ואי אפשר למצוא אותם. סוגי משטחים נוספים הם דשא וחימר. הרגשת המשחק בטניס שונה ממשטח למשטח. שני טורנירי גראנד סלאם משתמשים במשטח קשה - אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, גם רוב הטורנירים משתמשים במשטח קשה. במשטח קשה ניתן לשחק באיטיות וגם במהירות, תלוי בסגנון המשחק של הטניסאים. כמו במשטח דשא גם במשטח קשה הכדור קופץ לגובה. את המשטח מתחזקים במספר שיטות: צחצוח שטיפה בלחץ עם חומרי ניקוי מריחת המשטח באקריליק כל כמה חודשים לפני כל משחק המשטח צריך לעבור בדיקה. ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לברנש

לַבַּרְנַש הוא שמם של שני מלכי חתים בתקופת הממלכה החתית הקדומה. האם התכוונתם ל... לברנש הראשון – חתנו של פו-לוגל-מה. המלך הראשון בתקופת הממלכה החתית הקדומה בין השנים 1680 - 1650 לפנה"ס. לברנש השני – ידוע גם בתור חתושיליש הראשון, המלך השני בתקופת הממלכה החתית הקדומה בין השנים 1650 - 1630 לפנה"ס. מייסד הבירה בחתושש.
1873 במדע

ערך מורחב – 1873 גילוי ארץ פרנץ יוזף על ידי משלחת אוסטרו-הונגרית לאזור הקוטב הצפוני. לוי שטראוס ויעקב דייוויס קיבלו פטנט על שימוש במסמרי נחושת בג'ינס. בניית מערכת קירור ראשונה בעולם על ידי קרל פון לינדה. בניית מחרטה אוטומטית על ידי קריסטופר ספנסר. ספטמבר – הקמת ארגון מטאורולוגי בינלאומי קבוע מתמטי e הוכח כמספר טרנסצנדנטי. גאומטר צרפתי אנרי ברוקר פרסם את מחקרו בתחום המשולשים. יוהנס דידריק ואן דר ואלס פרסם את מחקריו בתחום הגזים כולל גז ואן דר ואלס. גילוי פליטה תרמיונית על ידי פרדריק גוטרי. 9 באוקטובר – קרל שוורצשילד, פיזיקאי ואסטרונום גרמני (נפטר ב-1916) 27 בינואר – אדם סדג'וויק, גאולוג אנגלי (נולד ב-1785) 30 במרץ – בנדיקט מורל, פסיכיאטר צרפתי (נולד ב-1809) 18 באפריל – יוסטוס פון ליביג, כימאי גרמני (נולד ב-1803) 15 בספטמבר – אלכסיי פדצ'נקו, גאוגרף רוסי (נולד ב-1844) 14 בדצמבר – לואי אגסי, זואולוג וגאולוג שווייצרי (נולד ב-1807) מדיה וקבצים בנושא 1873 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנדיק

פנדיק (בטורקית: Pendik) הוא רובע בעיר איסטנבול שבטורקיה. הרובע נמצא בצידה האסייתי של העיר, בין הרבעים קרטאל וטוזלה. מרבית אוכלוסיית הרובע מורכבת מאנשים ממעמד הפועלים, ועל כן מרבית בנייני הרובע הם בנייני שיכונים לפועלים. במערב הרובע נמצאות מספר וילות הצופות אל הבוספורוס. ברובע הוא כ-700,000 תושבים וראש העיר של הרובע הוא ארול קאיה (Erol Kaya). רובע פנדיק ייחודי בין רבעי איסטנבול האסייתית (ועימו רק רובע קדיקוי) בכך שבו זכתה המפלגה השמאלנית CHP במירב קולות המצביעים בבחירות בשנת 2003. ביתר רבעי איסטנבול זכו המפלגות הימניות והמפלגות האיסלמיות. מדיה וקבצים בנושא פנדיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנדיק
Corporal Clegg

"Corporal Clegg" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית פינק פלויד שנכלל באלבומם השני, A Saucerful of Secrets משנת 1968. השיר נכתב על ידי רוג'ר ווטרס ומשתתפים בו דייוויד גילמור, ניק מייסון וריצ'רד רייט החולקים את השירה המובילה, שהוא השיר היחיד שלהם שנעשה כך. השיר כולל גם קאזו. אתר פינק פלויד נותן קרדיט ל"תזמורת סטנלי מאיירס" על תפקידי כלי הנשיפה. השיר מדבר על חייל שאיבד את רגלו במלחמת העולם השנייה. זהו השיר הראשון של פינק פלויד המדבר על מלחמה. השיר נכתב על ידי רוג'ר ווטרס והשירה ניתנה לריצ'רד רייט. השיר גם כולל צלילי קאזו על ידי דייוויד גילמור ואפקט של מלחמה בסוף. בראיון אמר גילמור: "האם Corporal Clegg שב-Saucerful Of Secrets נכתב באופן מכוון כדי להשמע בסגנון הצליל של הנדריקס?" "לא, לא ממש. לא ידעתי מה לעזאזל ניסיתי לנגן באותה תקופה, אם להיות כנים. אין לי שום מושג. מה שנהגתי לנגן, הסגנון שהיה לי, לא התאים לפינק פלויד באותו זמן, ולא ידעתי למען האמת מה לעשות" דייוויד גילמור - מגזין "גיבורי גיטרה", מאי 1983. בסיקור של השיר צוין שהשיר הוא ״דוגמה קומית לכמה גרועה פינק פלויד מיד לאחר בארט״ (סיד בארט, שתקופה לא היה בלהקה) דייוויד גילמור - גיטרה חשמלית, שירה (בתים וגשרים), קאזו ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, שירה (פסוקים) ריק רייט - אורגן פרפיסה, אורגן האמונד, שירה מובילה (מקהלות), קולות רקע רוג'ר ווטרס - גיטרה בס, קולות רקע עם: תזמורת סטנלי מאיירס - כלי נשיפה מידע על היצירה "Corporal Clegg" באתר מיוזיק בריינז All 165 Pink Floyd Songs, Ranked From Worst to Best, מתוך אתר vulture.com
חנתיליש

חַנְתִילִיש הוא שמם של שני מלכי החתים. האם התכוונתם ל... חנתיליש הראשון – גיסו של מורשיליש הראשון. מלך בתקופה החתית הקדומה בין השנים 1590 - 1560 לפנה"ס. בונה העיר חתושש. חנתיליש השני – בנו של אלוומנש. מלך בתקופת הממלכה החתית התיכונה באמצע המאה ה-15 לפנה"ס.