laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וולפרם אלפא

וולפרַם אַלפַא (באנגלית: Wolfram Alpha) הוא מנוע חיפוש חישובי, שפותח על ידי מעבדות וולפרם והושק במאי 2009. ייחודו הוא בביצוע שאילתות בשפה טבעית, בשילוב עם חישובים והחזיית מידע (ויזואליזציה) נרחבת. וולפרם אלפא מבוסס על תוכנת Mathematica ומאגרי מידע בתחומים כגון היסטוריה, מזג אוויר, נתונים מקרו-כלכליים, מוזיקה ועוד. הוא מאפשר גם ביצוע ניתוח נתונים אישי על סמך מידע בפייסבוק. וולפרם אלפא נמצא בשימוש על ידי מנועי החיפוש Bing ו-DuckDuckGo ועל ידי מערכות בינה מלאכותית כגון העוזר הווירטואלי של אפל, סמסונג ובלקברי ו-GPT-4. ישנו ויכוח בנוגע לזכויות קניין לתשובות שמספק מנוע חיפוש אוטומטי. מדיה וקבצים בנושא וולפרם אלפא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולפרם אלפא וולפרם אלפא, ברשת החברתית פייסבוק וולפרם אלפא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וולפרם אלפא, ברשת החברתית LinkedIn וולפרם אלפא, סרטונים בערוץ היוטיוב וולפרם אלפא, הבלוג הרשמי עידו גנדל, ההבטחה של וולפרם אלפא, באתר nana10‏, 19 במאי 2009 שי ענבל, תשובה לכל שאלה על פי וולפראם אלפא, באתר כלכליסט, 12 באוגוסט 2009 סיני גז, מחפשים תשובות, באתר nrg‏, 20 ביוני 2009 נעמי דרום, מהפכת המידע השנויה במחלוקת של סטיבן וולפרם, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2012 גל מור, מתחרה לגוגל? הצצה ראשונה ל-Wolfram Alpah, באתר ynet, 17 במאי 2009 [/2013/10/21/blackberry-teams-up-with-wolfram-alpha-for-blackberry-10-voice-control/ BlackBerry Teams Up with Wolfram Alpha For BlackBerry 10 Voice Control". BerryReview], ‏21 באוקטובר 2013 [/d/developer-world/how-wolfram-alpha-could-change-software-248 McAllister, Neil (July 29, 2009). "How Wolfram Alpha could change software". InfoWorld. Retrieved 2017-02-05] Richard Stallman, "How Wolfram Alpha's Copyright Claims Could Change Software" Access 2 Knowledge (Mailing list). (4 באוגוסט 2009) בתאריך 31 בדצמבר 2013, בארכיון האינטרנט ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוכסות טשן

דוכסות טשן היא דוכסות שהתקיימה באזור צ'שין בשלזיה בין השנים 1290–1918, התחילה כדוכסות עצמאית, ובהמשך תחת בית הבסבורג. צ'שין שלזיה נקרעה מפולין בשנת 1281 ובשנת 1290 הייתה לדוכסות בשליטת שושלת פיאסט. בשנת 1315 התפצלה ממנה דוכסות אושוונצים. בשנת 1327, קזימיר הראשון, דוכס טשן נשבע אמונים ליוהאן מלוקסמבורג מלך בוהמיה, והדוכסות הייתה לאוטונומיה בתוך ממלכת בוהמיה. לאחר מות הדוכסית האחרונה לשושלת פיאסט, אליזבט לוקרטה, בשנת 1653, עברה השליטה בדוכסות לבית הבסבורג. בתחילת המאה ה-18 ניתנה הדוכסות ללאופולד, דוכס לורן. בשנת 1804 הוכללה הדוכסות באימפריה האוסטרית ועם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 הייתה לחלק ממנה. עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית תבעו צ'כוסלובקיה ופולין את הדוכסות והיא חולקה ביניהם רשמית בשנת 1920. מדיה וקבצים בנושא דוכסות טשן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מועצה אזורית מנשה

מועצה אזורית מנשה היא מועצה אזורית השוכנת בשטח שממזרח לחדרה, היא הוקמה בשנת 1950. המועצה כוללת בתוכה קיבוצים, מושבים ומעט כפרים ערביים שמדרום לנחל עירון, ושני יישובים קהילתיים. שטח המועצה הוא כ-160,000 דונם. שם המועצה נגזר מהתנ"ך. שטחי המועצה נמצאים בנחלת שבט מנשה. סמל המועצה מציג את הראם, כסמל לחיות הבר ששכנו באזור בעבר. המועצה תומכת בקבוצת הכדורסל "הפועל גן שמואל מנשה" וכן בקבוצת כדורעף בליגה הבכירה, בשיתוף עם מועצה אזורית עמק חפר ועיריית חדרה. ראש המועצה הוא אילן שדה. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית מנשה 22,808 תושבים (מקום 106 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.7%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 74.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 13,181 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). המועצה הוקמה בפברואר 1950 במסגרת הקמת רשויות מקומיות לכלל היישובים במדינה. בעת הקמתה הכילה המועצה 11 יישובים ואת כפר הנוער אלוני יצחק (שנקרא אז כפר יצחק גרינבוים), סמינר גבעת חביבה ואת מחנה עולים שער מנשה שקודם לכן נקרא מחנה עין שמר. בשנת 1965 צורף למועצה הכפר מייסר. בשנת 1967 היו במועצה כ-5000 תושבים. באוגוסט 2012, במסגרת פירוק הרשויות קציר-חריש, צורף היישוב קציר למועצה. באוגוסט 2023 הודיע שר הפנים ח״כ משה ארבל על בחינת איחודן של רשויות מקומיות, כולל הצעה לאיחוד מועצה אזורית מנשה עם מועצה אזורית אלונה, והנחה כי תהליך הבחינה יחל לאחר הבחירות לרשויות המקומיות. ביולי 2024 חתם מנכ"ל משרד הפנים רונן פרץ על כתב מינוי ועדה גאוגרפית לבחינת מעמד מוניציפלי ואיחוד רשויות מקומיות אלה. חיים כפרי ממענית (1950 - 1952) הלל גרביה מגן שמואל (1952 - 1958) לוי אדיב מעין שמר (1958 - 1962) יוסף מנחם ממענית (1962 - 1968) אברהם בראל מברקאי (1968 - 1975) בנימין פגי מגן שמואל (1979-1975) שמואל גבעוני מלהבות חביבה (1979 - 1984) יאיר גבאי ממצר (1984 - 1992) אילן שדה ממענית (מ-1992) אתר האינטרנט הרשמי של מועצה אזורית מנשה פרופיל מועצה אזורית מנשה נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס לטבלת הדירוג המלא. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מועצה אזורית לחבל מנשה, דבר, 10 בפברואר 1950 פרופיל מועצה אזורית מנשה באתר הלמ"ס מועצה אזורית ראשונה "מנשה" באזור השרון, דבר, 17 בפברואר 1950 מועצה אזורית מנשה מוקמת בשומרון, מעריב, 5 בפברואר 1950 כפר מיסר צורף למועצת אזור מנשה, דבר, 9 במאי 1965 ישראל שיוו, המסים בכפרים, דבר, 27 באפריל 1967 הוועדה לבחינת איחודי רשויות מקומיות יוצאת לדרך בומי (אברהם) בראל ז"ל באתר המועצה הצעה לשכנים מעבר לכביש, עלון 37 (2013) (5940) ה כסלו תשע"ד, עינת תומר אלי אשכנזי‏, הרעב והקור כמעט הכריעו את שמואל. אבל אז תמונת המושב הראשון בארץ ישראל עלתה בדמיונו, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2022 יאיר גבאי באתר המועצה הקלטות, סרטונים והשמצות: הקרב החם על מועצת מנשה, עדי לרנר, nrg, 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המנון מלטה

ההמנון המלטזי (במלטזית: L-Innu Malti) הוא ההמנון הלאומי הרשמי של רפובליקת מלטה. ההמנון נכתב על ידי דון קארם פסאליה והולחן על ידי רוברט סאמוט ב-1922. הוא אומץ רשמית בשנת 1964. דגל מלטה סמל מלטה מדיה וקבצים בנושא המנון מלטה בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון מלטה" באתר מיוזיק בריינז אודות ההמנון המלטזי וקובץ קול באתר הממשלה
עלה תאנה

עלה תאנה הוא, על פי המסופר בספר בראשית, הלבוש שתפרו לעצמם אדם וחוה לאחר שאכלו מעץ הדעת. בהשאלה משמש המושג עלה תאנה לתיאור להסוואת מעשה כלשהו, בדרך כלל בקונוטציה שלילית. עלה תאנה מופיע לראשונה בספר בראשית (ג', ז'), לאחר שאדם וחוה אכלו מעץ הדעת: וַתִּפָּקַחְנָה עֵינֵי שְׁנֵיהֶם וַיֵּדְעוּ כִּי עֵירֻמִּם הֵם וַיִּתְפְּרוּ עֲלֵה תְאֵנָה וַיַּעֲשׂוּ לָהֶם חֲגֹרֹת. רש"י מפרש: "עלה תאנה": הוא העץ שאכלו ממנו - בדבר שנתקלקלו בו נתקנו (סנהדרין ע), אבל שאר העצים מנעום מליטול עליהם. ומפני מה לא נתפרסם העץ? שאין הקב"ה חפץ להונות בריה, שלא יכלימוהו ויאמרו זהו שלקה העולם על ידו (מדרש רבי תנחומא). באמנות יוון העתיקה נהוג היה להציג עירום גברי, ללא הסתרה של הפין, אך בעירום נשי שנועד להצגה בציבור הוסתר אזור הערווה. גישה זו נהגה גם באמנות רומא העתיקה עד למעברה של האימפריה הרומית לנצרות. באמנות הרנסאנס הצפוני הוצגו אדם וחוה כשהם לובשים עלה תאנה, בהתאם לתיאור המקראי. משנת 1530, בתגובה לרנסאנס, הוחל בהסתרת אזור הערווה ביצירות אמנות ציבוריות, למשל באמצעות הוספת עלים משיח סמוך. בתקופה זו החל הנוהג להסתיר את אזור הערווה בפסלים בעלה תאנה (למשל בעותק של הפסל "דוד" של מיכלאנג'לו שהוצג בלונדון בתקופה הוויקטוריאנית). בעקבות הסיפור המקראי משמש הביטוי "עלה תאנה" לתיאור כיסוי או הסוואה, בדרך כלל בקונוטציה שלילית. דוגמאות: "מה שמוצע לנו היא ממשלת ימין, עם עלה תאנה של העבודה ובלי ציפי לבני" (דניאל בלוך) "ביגוד אקולוגי בישראל: אפילו לא עלה תאנה" (כלכליסט) "'הרכב מתון של הממשלה הפלסטינית' - זה הביטוי שכבר הושמע ב'קול ישראל' - יספק להם עלה תאנה לכסות את ערוותו של גירוש נוסף" (אליקים העצני) תאנה מדיה וקבצים בנושא עלה תאנה בוויקישיתוף דניאל בלוך, עלה תאנה בנזיד עדשים גלי ברגר, ביגוד אקולוגי בישראל: אפילו לא עלה תאנה, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2009 אליקים העצני, עלה תאנה לגירוש, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 בנובמבר 2006
בונגו (בעל חיים)

בּוֹנְגוֹ (שם מדעי: Tragelaphus eurycerus) הוא מין בסוג קודו במשפחת הפריים. הבונגו הוא מגדולי אנטילופות היער האפריקניות, האוכל עשב והפעיל בעיקר בשעות הלילה. הבונגו מתאפיין בפרווה חומה אדמדמה בולטת, שעליה סימנים שחורים ולבנים ופסים לבנים-צהובים, ובקרניים ארוכות וסליליות. הבונגו הוא מין הקודו היחיד שלשני המינים יש קרניים. לאוכלוסיות בונגו יש מעמדות חברתיים מורכבים. הבונגו חי ביערות גשם טרופיים עם שיחים צפופים בגבהים של עד 4,000 מטר במרכז אפריקה, עם אוכלוסייה נפרדת בקניה, ובמדינות מערב אפריקה הבאות: אנגולה, בנין (ייתכן שנכחד מהאזור), בורקינה פאסו, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, קניה (המקום היחיד בו מתקיים בטבע תת-המין בונגו מזרחי), ליבריה, מאלי, ניז'ר, סיירה לאון, סודאן, טוגו (ייתכן שנכחד מהאזור) ואוגנדה (נכחד מהאזור). בעבר התקיים הבונגו בשלושה אזורים של אפריקה: מזרח, מרכז ומערב אפריקה. כיום שלושת אזורי תפוצה אלו הצטמקו, מפאת אובדן שטחי מחיה בגלל חקלאות וכריתת עצים לא מבוקרת וכן בשל ציד של בונגו, שבשרו משמש למאכל. גודלם של הזכרים הבוגרים ושל הנקבות הבוגרות דומה. גובהו של בוגר 1.1-1.3 מטר ואורכו 1.7-2.5 מטר. משקלן של הנקבות כ-210-235 ק"ג, ואילו משקלם של הזכרים כ-240-405 ק"ג. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים סליליות - קרניו של הזכר גדולים ומסיבים יותר משל הנקבות. משך ההיריון של נקבת הבונגו הוא 285 יום (כ-9.5 חודשים) בקירוב, ובסופו נולד גור יחיד הנגמל מיניקה כעבור שישה חודשים. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 24-27 חודשים. בונגו מערבי או בונגו השפלה (Tragelaphus eurycerus eurycerus) בונגו מזרחי או בונגו ההרים (Tragelaphus eurycerus isaaci) - מצוי במרכז קניה בלבד. ממדי גופו גדולים משל הבונגו המערבי. מדיה וקבצים בנושא בונגו בוויקישיתוף בונגו, באתר ITIS (באנגלית) בונגו, באתר NCBI (באנגלית) בונגו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בונגו, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) בונגו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בונגו, באתר GBIF (באנגלית) בונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בונגו באתר הרשימה האדומה של IUCN Bongo
כרטיס טיסה

כרטיס טיסה הוא מסמך המופק על ידי חברת תעופה או סוכן נסיעות ואשר מעיד כי אדם רכש מקום בטיסה מסוימת. כרטיס זה מאפשר לנוסע לקבל כרטיס עלייה למטוס בשדה התעופה בעת הרישום לטיסה. הכרטיס כולל את פרטי הטיסה לרבות: שם חברת התעופה, מחלקת הטיסה, עלות הטיסה, יעד, תאריכי הטיסה ועוד, בהתאם להוראות אמנת ורשה. כרטיס הטיסה מציין האם לנוסע יש מקום שמור על הטיסה או שמא מדובר ברכישת כרטיס Stand By, כלומר על בסיס מקום פנוי. עד תחילת המאה העשרים ואחת הנפיקו חברות תעופה כרטיסי טיסה עשויים מנייר שאותם התבקשו הנוסעים להציג בעת רישומם לטיסה בשדה התעופה. כרטיסי הנייר כללו שובר טיסה נפרד עבור כל חלק של הטיסה: הטיסה ליעד, טיסות המשך וטיסת החזרה לארץ המוצא במידה ומדובר בכרטיס הלוך-חזור. הואיל ולכל חלק של הטיסה היה שובר נפרד, הנוסע נשא עמו מעין "חוברת שוברי טיסה" שבה גם הופיעה הקבלה על התשלום עבור הטיסה. בכל חלק של הטיסה היה נלקח מהנוסע השובר הרלוונטי בעת רישומו לטיסה בשדה התעופה. ערך מורחב – כרטיס טיסה אלקטרוני מאז תחילת המאה העשרים ואחת החלו חברות התעופה להנפיק כרטיס טיסה אלקטרוני אשר ייתר את הצורך של הנוסע בנשיאת "חוברת שוברי הטיסה". עם רכישת מקום על טיסה מסוימת פרטי הנוסע והטיסה נקלטים מיידית במחשבי חברת התעופה והנוסע מקבל אישור מיידי על הרכישה באמצעות הודעת אימייל במידה והכרטיס הוזמן דרך האינטרנט או באמצעות קבלת דף אישור מסוכן הנסיעות אשר הזמין עבורו את הטיסה. כאשר מבצע הנוסע את הרישום לטיסה באמצעות האינטרנט או בעת הגיעו לשדה התעופה, הוא אינו נדרש להציג מסמכים כלשהם שכן פרטיו כבר נמצאים ברישומי חברת התעופה. החל מה- 1 ביוני 2008 מחייב IATA (ארגון התעופה הבינלאומי) את כל חברות התעופה החברות בו להנפיק כרטיסי טיסה אלקטרוניים עבור נוסעיהן. עד אז היו גובות חברות תעופה רבות תשלום נוסף מנוסעים אשר התעקשו על הנפקת כרטיס טיסה מנייר ואולם כיום כמעט ואין שימוש בכרטיסים מסוג זה.
ברייניגרברג

ברייניגרברג (Breinigerberg) הוא כפר בן כ-1,000 תושבים, בקרבת העיירה שטולברג אשר במחוז אאכן, מדינת נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. ההיסטוריה של הכפר והאזור קשורה ישירות למכרות המינרלים שבסביבתו. השימוש במינרל קלמין הוא ייחודי לאזור שטולברג, ונעשה בו שימוש לצורך יצור פליז (סגסוגת של נחושת ואבץ). ברייניגרברג נזכר במקורות עוד מן התקופה הרומית. 25 מטבעות המתוארכים לתקופה של 100 לפנה"ס ועד 92/3 לספירה, וכן נמצאו בכפר עדויות להתיישבות של בעלי מקצוע מן התקופה הרומית. מבנים מהתקופה הרומית באזור ברייניגרברג מתוארכים לתקופה שבין תחילת המאה ה-2 וסוף המאה ה-3. ממזרח לכפר נמצא יער שטולברג המהווה חלק משמורת טבע, ויחודה בקיומה של צמחייה עשירה במינרל קלמין האופייני לאדמת האזור. שמורות טבע נמצאות גם באזורים שמצפון ומדרום לברייניגרברג, ובהם שרידי מכרות של המינרל גיר. הממצאים הארכאולוגיים וההיסטוריים, וכן דוגמאות של הצמחייה הייחודית לשמורת הטבע ובעלי החיים המאכלסים אותה, מוצגים במרכז המידע בכפר אשר שימש בעבר כבית ספר. מדיה וקבצים בנושא ברייניגרברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברייניגרברג
מחוזות סינגפור

סינגפור היא עיר-מדינה בדרום-מזרח אסיה. לצורכי התכנון העירוני היא חולקה על ידי רשות לפיתוח ל-5 אזורים. עם הזמן, גם רשויות אחרות של העיר התחילו להשתמש בחלוקה זו. מבחינה מנהלית העיר מחולקת ל-5 מחוזות (מרכז, צפון-מזרח, צפון-מערב, דרום מזרח, דרום-מערב). אין חפיפה מלאה בין המחוזות לבין אזורי התכנון. יתרה מכך, גבולות המחוזות משתנות לקראת מערכות הבחירות העירוניות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות סינגפור בוויקישיתוף האתר הרשמי של תכנון העיר נתוני אוכלוסין, 2020 בנוסף קיימת אוכלוסייה של 1,641,597 תושבים שלא משויכת לאף אזור
יוסי בכר

האם התכוונתם ל... יוסי בכר (קצין) – אלוף בצה"ל, מפקד הגיס המטכ"לי יוסי בכר (קצין משטרה) – קצין במשטרת ישראל יוסי בכר (ראש עיר) – בעבר ראש עיריית בת ים יוסי בכר (רואה חשבון) – יו"ר קבוצת חיפה ומנכ"ל משרד האוצר בעבר, על שמו קרויה רפורמת בכר יוסי בכר (מתאבק) – אלוף העולם בפנקרטיון יוסי בכר (תמלילן) – תמלילן ישראלי
פיטר פאלק

פיטר פאלק (באנגלית: Peter Falk;‏ 16 בספטמבר 1927 – 23 ביוני 2011) היה שחקן יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות גילום הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה "קולומבו". השתתף בעשרות סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. היה מועמד פעמיים לפרס אוסקר וזכה חמש פעמים בפרס אמי ופעם אחת בפרס גלובוס הזהב. פיטר מייקל פאלק נולד בניו יורק למייקל פאלק, בעל חנות יהודי יליד פולין ממוצא צ'כי-הונגרי, ולמדלן, מנהלת חשבונות וקניינית יהודייה ממוצא רוסי. עינו הימנית הוסרה בניתוח בעודו בן שלוש בשל גידול, והוא השתמש בעין זכוכית לאורך מרבית חייו. למרות מוגבלותו השתתף פאלק בפעילויות ספורט, בעיקר בייסבול וכדורסל. בגיל 12 הופיע פאלק לראשונה על במה במחנה קיץ. למד בבית הספר התיכון באוסינינג שבמחוז ווסטצ'סטר, במדינת ניו יורק, שם זכה להישגים בתחום האתלטיקה. עם סיום לימודיו התיכוניים בשנת 1945, למד תקופה קצרה מאוד בהאמילטון קולג' בניו יורק. לאחר מכן ניסה להתגייס לצבא ארצות הברית לקראת סיומה של מלחמת העולם השנייה, אך נדחה בשל מוגבלותו. הוא הצטרף לצי הסוחר האמריקני ושימש כטבח. כעבור שנה ומחצה שב פאלק ללימודים בהאמילטון קולג', ומאוחר יותר למד גם באוניברסיטת ויסקונסין. משם עבר לבית הספר החדש בניו יורק, שם קיבל תואר ראשון בספרות ובמדע המדינה בשנת 1951. פאלק נסע לאירופה ועבד עבור חברת רכבות ביוגוסלביה למשך שישה חודשים. אז שב לניו יורק והשלים בשנת 1953 תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת סיראקיוז. ב-1963 שיחק בקומדיה של סטנלי קריימר מטורף, מטורף, מטורף העולם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. רוח מעבר לאוורגליידס (1958) ימי שיקגו העליזים (1964) המירוץ הגדול (1965) אישה תחת השפעה (1974) בלש בגרוש (1978) מלאכים בשמי ברלין (1987) הנסיכה הקסומה (1987) זעזועים (1988) קוקי (1989) הדודה ג'וליה והכתבן (1990) צמד בכותרות (1996) - סרט טלוויזיה Lakeboat ‏(2000) חבל על המאפיה (2001) מסודרים (2001) בדיקה (2005) הדברים על ההורים שלי (2005) גריפין ופיניקס (2006) נקסט (2007) אתר האינטרנט הרשמי של פיטר פאלק פיטר פאלק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר פאלק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פיטר פאלק, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר פאלק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיטר פאלק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר פאלק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר פאלק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פיטר פאלק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דף הבית של פאלק השחקן פיטר פאלק הלך לעולמו, באתר נענע10, 24 ביוני 2011 סוכנויות הידיעות, השחקן פיטר פאלק ("קולומבו") הלך לעולמו, באתר ynet, 24 ביוני 2011 עכבר העיר אונליין, עכבר העיר אונליין, השחקן פיטר פאלק הלך לעולמו, באתר הארץ, 24 ביוני 2011 יונתן גת, שנה למות "קולומבו": רק עוד פרידה אחת, אדוני, באתר ynet, 23 ביוני 2012
בדיקת תכונות מדגמית

בדיקת תכונות מדגמית (באנגלית: Property Testing) הוא ענף מחקר של מדעי המחשב העוסק באלגוריתמים אקראיים אשר תכליתם להבחין בין עצמים שיש להם תכונה מסוימת לבין עצמים הרחוקים מכל עצם שיש לו תכונה זאת. הבחנה בין המקרים האלו היא פתרון מקורב לבעיית ההכרעה הנסובה על זיהוי מדויק של עצמים שיש להם את התכונה האמורה (ודחיה של כל עצם שאין לו את התכונה). היתרון של אלגוריתמים מקורבים כאלו הוא שהם עשויים להיות הרבה יותר יעילים מאלגוריתמי הכרעה מדויקים, ובפרט האלגוריתמים המקורבים מסוגלים להסתמך על מדגם קטן של העצם הנבחן. התחום הוצג לראשונה בשנת 1998, במאמר מאת עודד גולדרייך, שפי גולדווסר ודנה רון. ניתן להבחין בין רשימה ממוינת (של ערכים שונים) לרשימה אשר רחוקה בכל רשימה כזאת על ידי בחינה של מספר לוגריתמי של איברים בסדרה. האלגוריתם פועל על ידי בחירה של איבר אקראי בסדרה, וחיפושו בסדרה על ידי ביצוע חיפוש בינארי. אם הסדרה אכן ממוינת וכל איבריה שונים - האלגוריתם תמיד ימצא את הערך שנבחר במיקומו הראשוני, אולם אם הסדרה רחוקה מכל סדרה ממוינת - בהסתברות לא קטנה האלגוריתם לא יחזור למיקום ההתחלתי. Eldar Fischer. The art of uninformed decisions: A primer to property testing, The Computational Complexity Column of The Bulletin of the European Association for Theoretical Computer Science 75, 2001, pages 97-126. O. Goldreich, S. Goldwasser, and D. Ron, Property testing and its connection to learning and approximation. Journal of the ACM, July 1998, pages 653-750. R. Rubinfeld and M. Sudan, Robust characterization of polynomials with applications to program testing. SIAM J. on Computing, Vol. 25 (2), 1996, pages 252-271. D. Ron. Algorithmic and Analysis Techniques in Property Testing, Foundations and Trends in Theoretical Computer Science: vol. 5, no. 2, 2009, pages 73–205. O. Goldreich, S. Goldwasser, and D. Ron, Property testing and its connection to learning and approximation. Journal of the ACM, July 1998, pages 653-750.
סג'יל (טיל)

סג'יל (בפרסית: سجیل, שפירושו כינוי לאבנים שהושלכו לעבר האויב בסורת אל-פיל) הוא טיל בליסטי דו־שלבי המונע בדלק מוצק, המיוצר באיראן. ככל הנראה, השם סג'יל החליף את השם הקודם של הטיל, "עשוראא'". לטיל טווח הנאמד בכ-2,300 ק"מ. נכון לפברואר 2010 מקובלת ההערכה כי הטיל אינו מצוי בשירות מבצעי בחיל האוויר של משמרות המהפכה באיראן, וכי הוא נמצא בשלבי ניסוי מתקדמים. היתרון המרכזי של טיל בליסטי המונע בדלק מוצק לעומת כזה המונע בדלק נוזלי (דוגמת טילי השיהאב האיראנים) הוא גמישות המבצעית בשיגור הטילים, היות שאין צורך בהכנות ארוכות הכוללות תדלוק, דיחוס גז ועוד טרם השיגור. טילים בליסטיים המונעים בדלק מוצק לרוב החליפו את קודמיהם המונעים בדלק נוזלי במדינות רבות נוספות המצוידות בטילים בליסטיים, דוגמת ברית המועצות (לשעבר), ארצות הברית וסין. שיגור ראשון של הטיל נערך ב-12 בנובמבר 2008 ונחשף באמצעי התקשורת.[דרוש מקור] שיגור שני התקיים ב-20 במאי 2009. באותו יום התאפשרה גישה של עיתונאים וצוותי טלוויזיה איראניים לטיל נוסף באתר השיגור, שהניב מידע טכני חדש על הטיל ומערכותיו. שיגור שלישי שהתקיים ב-16 בדצמבר 2009. הדגם ששוגר כונה "סג'יל 2".[דרוש מקור] עימאד מדיה וקבצים בנושא סג'יל בוויקישיתוף דניאל אדלסון, סג'יל 2: "האיום לא חדש, ההתקדמות מדאיגה", באתר ynet, 20 במאי 2009 דודי כהן, איראן: שיגרנו בהצלחה טיל קרקע-קרקע חדש, באתר ynet, 20 במאי 2009
אוגנדה במשחקים האולימפיים

אוגנדה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מלבורן (1956), עוד בהיותה מושבה בריטית. היא השתתפה מאז בכל האולימפיאדות למעט אולימפיאדת מונטריאול (1976), אותה החרימה, בדומה למדינות אפריקניות נוספות, במחאה על התנגדותו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד מהמשחקים בשל משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, עליה הוטל חרם בשל משטר האפרטהייד. במהלך השנים זכו הספורטאים האוגנדים ב-11 מדליות, בהן ארבע מדליות זהב. בארבע מהמדליות זכו מתאגרפים ובשבע הנותרות אתלטים. אוגנדה מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. הוועד האולימפי האוגנדי הוקם ב-1950, והוכר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי ב-1956. באותה שנה כבר שלחה אוגנדה, אז מושבה בריטית, את שלושת נציגיה הראשונים למשחקים, שלושתם אתלטים. המצליח שבהם היה הקופץ לגובה פטריק אטולו שסיים במקום ה-12. ההישגים המשמעותיים הראשונים הגיעו באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), בה זכה המתאגרף לאו רוואדבוגו במדליית ארד. יום למחרת זכה מתאגרף נוסף, ארידאדי מוקוואנגה, במדליית כסף. רוואדבוגו שיפר את הישגו באולימפיאדת מינכן (1972), בה זכה במדליית כסף, אך באותם משחקים בלט ספורטאי אחר, האתלט ג'ון אקיאי-בואה, שזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות. לאחר החרם על אולימפיאדת מונטריאול, שבה אוגנדה והשתתפה באולימפיאדת מוסקבה (1980). באותם משחקים זכה המתאגרף ג'ון מוגאבי במדליית כסף. בשלוש האולימפיאדות הבאות לא הגיעו הספורטאים האוגנדים להישגים משמעותיים, עד שבאולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה דייוויס קמוגה במדליית ארד בריצת 400 מטר. באולימפיאדת אתונה (2004) היה בוניפייס קיפרופ טורואיטיץ' קרוב להגיע להישג דומה, כשסיים במקום הרביעי בריצת 10000 מטר, במרחק של פחות מ-3 שניות מהאריתריאי זרסניי טדסה שסיים במקום השלישי. טורואיטיץ' הוביל לאורך 8,000 המטרים הראשונים, אך האט בהמשך. עם זאת, הקדים את האלוף האולימפי היוצא, היילה גבריסלאסי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שוב סיים אתלט אוגנדי במקום הרביעי, מוזס קיפסירו, בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה סטיבן קיפרוטיץ' במדליית הזהב בריצת המרתון, והיה לספורטאי האוגנדי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית לאחר 40 שנה. מוזס קיפסירו סיים במקום העשירי בריצת 10000 מטר ובמקום ה-15 בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הגיע ג'ושוע קיפרוי צ'פטגיי להישגים הגבוהים ביותר, כשסיים במקום השישי בריצת 10000 מטר ובמקום השמיני בריצת 5000 מטר. סולומון מוטאי סיים במקום השמיני בריצת המרתון, ואילו קיפרוטיץ', שאיבד את תוארו, סיים במקום ה-14. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: אוגנדה במשחקים הפאראלימפיים אוגנדה במשחקים האולימפיים לנוער "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
פרס סמי רוהר

פרס סמי רוהר לספרות יהודית (באנגלית: Sami Rohr Prize for Jewish Literature) הוא פרס שנתי בסך מאה אלף דולר. הפרס מוקיר את התרומה הייחודית של סופרים בני זמננו בכתיבה על נושאים יהודיים ערכיים ומיועד לעודד ולקדם כתיבה טובה במיוחד בנושאים הקשורים ליהדות. בכל שנה מוענק הפרס לסופר המתחיל שעבודתו הדגימה חשיבה מקורית והוכיחה כי הוא בעל פוטנציאל עתידי. הסופר חייב לכתוב ספר באיכות יוצאת דופן המעורר עניין ועוסק במובהק בנושאים יהודיים. בכל שנה מתחלף הפרס בין כתיבת ספר עיון וסיפורת. הפרס חולק לראשונה ב-2007, לכבוד יום הולדתו ה-80 של סמי רוהר, נדבן יהודי, ונוסד על ידי ילדיו ונכדיו כהוקרה לאהבת חייו לספרות יהודית. בנוסף יסדה המשפחה גם את "Sami Rohr Jewish Literary Institute", מכון שמטרתו קידום ועידוד הכתיבה בנושאים יהודיים. הזוכים נקבעים על ידי ועדת פרס עצמאית ונפרדת. אתר האינטרנט הרשמי של פרס סמי רוהר פרס סמי רוהר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דודי פטימר, ‏גאווה ישראלית: הישג בינלאומי מרשים לסופר עידו גפן, באתר מעריב אונליין, 2 במאי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.