laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איב רוסי

איב רוסי (בצרפתית: Yves Rossy; נולד ב-27 באוגוסט 1959), המכונה "Jet Man" ("איש הסילון") הוא ממציא וטייס שווייצרי שהיה האדם הראשון שהצליח לטוס בעזרת כנפיים המורכבות לגופו. רוסי הוא האדם הראשון שהצליח להרכיב והאדם הראשון שהצליח להטיס מתקן המבוסס על כנפיים ומנוע סילון המחוברים לגוף האדם הדואה. מערכת היכולה להעביר את הדואה מרחק של מספר קילומטרים ובכך היה הראשון שהגשים את חזונם של דיידלוס ודה וינצ'י. הניסיון הראשון בטיסה באמצעות המתקן נעשה בנובמבר 2006, כאשר רוסי הצליח לשהות באוויר 6 דקות. ב-26 בספטמבר 2008 הצליח רוסי לעבור מרחק של 35 ק"מ כאשר חצה את תעלת למאנש מקאלה לדובר בעזרת מתקן במשקל של כ-50 ק"ג, המורכב מכנפיים שמוטתם כ-2.5 מטר שאליהם חוברו 4 מנועי סילון. מהירות השיא בזמן התעופה הייתה כ-300 קמ"ש (186 מייל לשעה) וזמן חציית התעלה היה כ-12 דקות. רוסי יצא בצניחה חופשית ממטוס בגובה כ-2.5 ק"מ, כעבור מספר שניות הפעיל את מערכת התעופה וכיוון עצמו ליעד בו השלים נחיתה בעזרת מצנח. ב-25 בנובמבר 2009 נפל רוסי למים כאשר ניסה לחצות את מיצרי גיברלטר אולם לא נפצע. מדיה וקבצים בנושא איב רוסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איב רוסי אתר האינטרנט הרשמי של איב רוסי איש הציפור - איש הסילון עושה את זה ביג טיים איש הציפור מתוך ערוץ נשיונל גאוגרפיק מטוס, ציפור, או אולי שווייצרי מתוך nrg "איש הרקטה" חצה בשלום את תעלת לה-מאנש, באתר ynet, 26 בספטמבר 2008 צפו: חיבר כנפיים ומנוע - וטס מעל הגרנד קניון - וואלה חדשות, באתר וואלה, 11 במאי 2011 סמדר שיר, עף על עצמו, באתר "ידיעות אחרונות", 12 במרץ 2019 איב רוסי ב-TED ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסיות

האם התכוונתם ל... תורת היחסות – שמן המשותף של שתי תאוריות פיזיקליות שפותחו על ידי אלברט איינשטיין בראשית המאה העשרים: תורת היחסות הפרטית ותורת היחסות הכללית; יחסיות תרבותית – גישה באנתרופולוגיה; יחסות (אשר) – הדפס אבן (ליתוגרפיה) של האמן מאוריץ קורנליס אשר. עקרון היחסיות יחסות יחס
יחסות (אשר)

יחסות או יחסיות הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בדצמבר 1953. היצירה מתארת עולם פרדוקסלי בו אינם חלים כללי כוח המשיכה הקיימים בעולמנו. היצירה מתארת מבנה, או כיכר עירונית, באותו עולם, ואת תושבי העולם ההולכים ברחובות או אוכלים בביתם. הדמויות לבושות באותם בגדים ולא מתוארים פרטי פניהם. בעולם זה קיימים שלושה מישורי משיכה האורתוגונליים אחד לאחר והמתקיימים בו זמנית באותו חלל, כאשר כל מישור משפיע על חלק מהדמויות ביצירה, אך לא על האחרות. 16 הדמויות המופיעות ביצירה מחולקות בין מישורי המשיכה השונים. בעקבות מצב זה, יכולות שתי דמויות לחלוק את אותו גרם מדרגות אך לנוע בכיוונים שונים (שתי דמויות יכולות בו זמנית לעלות על המדרגות ולרדת את המדרגות שהן פונות לאותו כיוון, אך הולכות במישור משיכה שונה), או לחלופין לעלות משני כיוונים של אותו גרם מדרגות (האחד מעל המדרגות שראשו פונה מעלה והאחר בצידן התחתון של אותו גרם מדרגות שראשו פונה מטה). וכך מתאר האמן את היצירה: לא ייתכן ששוכני עולמות שונים יהלכו, ישבו או יעמדו על אותה הקרקע, שכן מושגיהם בדבר מהו אופקי ומהו אנכי שונים אלה מאלה. עם זאת, הם יכולים להשתמש באותו גרם מדרגות. בגרם המדרגות העליון הנראה כאן, נעים שני בני אדם זה בצד זה ובאותו הכיוון, אך אחד מהם יורד והאחר עולה. הקשר ביניהם אינו אפשרי משום שהם חיים בעולמות נפרדים, ולכן נבצר מהם לדעת זה על קיומו של זה. — מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994 יצירה זו נחשבת לאחת הפופולריות והידועות ביצירותיו של אשר, והיא אוזכרה פעמים רבות באמנות הפופולרית. הסצנה האחרונה בסרטו של ג'ים הנסון, "המבוך", מתרחשת בעולם דמוי הציור "יחסיות", כאשר הגיבורה מנסה להציל את אחיה ממלך הגובלינים ג'ארת, המסוגל לנוע במישורי משיכה שונים. היצירה שימשה השראה לרצועת הקומיקס "החיים בגיהנום" של מאט גריינינג, וכן באחד מפרקי הסדרה "משפחת סימפסון" ואף בסרט "משפחת סימפסון - הסרט" של גרונינג. היצירה הופיעה בפרק "I, Roommate" של הסדרה "פיוצ'רמה" בה גיבורי הסדרה פיליפ ג. פרי ובנדר מחפשים דירה להשכרה, מגיעים לדירה דמות היצירה "יחסיות", ומסרבים לשלם דמי שכירות עבור מישורי משיכה בהם הם אינם משתמשים. היצירה הופיעה בסרט "לילה מוטרף במוזיאון." סצנת חלום מתוך הסרט התחלה (סרט) היא מחווה ליצירה. בסדרה "משחק הדיונון" מופיעים גרמי מדרגות בהשראת היצירה מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל. Yoo Kyung, 8 Squid Game Facts That Prove The Director Is A True Mastermind, TheSmartLocal South Korea - Travel, Lifestyle, Culture & Language Guide, ‏2021-09-24 (באנגלית אמריקאית)
קסטרוולווה

קסטרוולווה (Castrovalva) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בפברואר 1930. היצירה היא אחת מעבודותיו המוקדמות של אשר, ומתארת כפר שביקר בו באברוצי שבאיטליה. הכפר נמצא בראש מצוק תלול, הצופה בתמונה מביט לכיוון צפון מערב, כאשר בשמאל התמונה, באמצע המצוק ולרגלי הכפר ניתן לראות שביל צר היורד לעבר העמק. בקדמת התמונה, על השביל ניתן לראות מספר פרחי בר ועשבי בר, שרכים וכן ניתן לראות חיפושיות וחרקים. הציור משחק עם הפרספקטיבה כאשר בקדמת התמונה התמונה למעשה מוגדלת ביותר, ואילו במרחק ניתן לראות ערים נוספות ובהם אנוורסה דגלי אברוצי, וקאזאלה. אף שהתמונה נראית כתמונת נוף רגילה, הפרספקטיבה אינה אפשרית במציאות בשל ההגדלה הרבה בקדמת התמונה, והמרחקים אותם ניתן לראות בתמונה. עבודה מוקדמת זו של אשר מהווה הכנה למשחקים נוספים שביצע עם הפרספקטיבה ביצירותיו המאוחרות. היצירה היוותה השראה לפרק "קסטרוולווה" של סדרת הטלוויזיה דוקטור הו של רשת ה-BBC. בסדרה מגיע הדוקטור לעיר קסטרוולווה הדומה לכפר שבתמונה, ובה, בשל לולאת זמן רקורסיבית חוזרים אירועים על עצמם. במסגרת הסדרה מופיעים אלמנטים מיצירות נוספות של אשר, בהם "בלוודיר", "עולים ויורדים" ו"יחסיות". מ.ק.אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.
ג'יימס הראשון

האם התכוונתם ל... ג'יימס הראשון, מלך סקוטלנד (10 בדצמבר 1394 - 21 בפברואר 1437) ג'יימס הראשון, מלך אנגליה (הוא ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד) (19 ביוני 1566 - 27 במרץ 1625)
פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית

פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית הוא כנס שנתי הנערך על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה. החל משנת 1993. הפורום דן בנושאים כלכליים בעלי חשיבות, ועושה זאת ערב הדיונים על תקציב המדינה. במהלך שנות קיומו צבר הכנס יוקרה רבה והפך לכנס הכלכלי המוביל והמשמעותי ביותר בישראל. יושב ראש הכינוס הוא שר האוצר המכהן, ומשתתפים בו ראשי ממשלה (בהווה ובעבר), שרים, חברי כנסת, ראשי המשק והכלכלה בישראל, אנשי ציבור בכירים ואנשי אקדמיה. נידונות בו הסוגיות העיקריות שעל סדר יומו של המשק הישראלי. הפורום הוקם בהשראת כנס שערך ביל קלינטון במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית: הוא זימן לעיר הופ (Hope) בארקנסו כ-200 כלכלנים שיסייעו לו בגיבוש תוכנית כלכלית שאותה התעתד ליישם לאחר היבחרו לנשיא. ברוח זו, הועלה בשנת 1992, לאחר מינויו של אברהם בייגה שוחט לשר האוצר, הרעיון לייסד כנס לאומי-כלכלי בישראל. המכון הישראלי לדמוקרטיה לקח על עצמו לערוך כנס מעין זה, והכינוס הראשון של הפורום התקיים בעיר ערד. חמשת הכנסים הראשונים, בין השנים 1993-1997, התקיימו בקיסריה. מכאן מקור השם - "פורום קיסריה". בשנים 1998-2000 נערך הכנס בזיכרון-יעקב, באשקלון ובנצרת. בנצרת התמקד הכנס בבעיות המגזר הערבי ובאפשרויות לקידומו הכלכלי. בשנת 2001 ו-2002 נערך הכנס שוב בקיסריה. בשנת 2003 עבר הכנס לירושלים, מתוך החלטה אסטרטגית לחזק את מעמדה ואת תדמיתה הכלכלית של העיר. בשנת 2007, בעקבות מלחמת לבנון השנייה ולאות הזדהות עם תושבי הצפון לאחר המלחמה, נערך הפורום בחיפה. בשנת 2008 הוא נערך באילת, וזאת במטרה להדגיש את הקשר בין מדינות ובין שיתוף כלכלי אזורי, קשר שהוא ממאפייני הגלובליזציה. בשנת 2009 עמד הפורום בצילו של המשבר הכלכלי הגלובלי. בשנת 2010 נערך הכנס (שוב) בנצרת, עמד בסימן "מדינה אחת - כלכלה אחת", ועסק, בין היתר, בהשתלבות המגזר הערבי והחרדי בכלכלת ישראל, בתעסוקת עובדים זרים, בחברה אזרחית ומגזר שלישי ובמדיניות המקרו-כלכלית של ישראל לנוכח המשבר הכלכלי העולמי. החל משנת 2012 שינה הכנס את שמו והוא נקרא כנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה במשך שנות פעולתו של פורום קיסריה עלו בו לדיון נושאים רבים אשר הפכו למרכזיים בסדר היום הכלכלי: מס ההכנסה השלילי, אי השוויון בחלוקת ההכנסות, הרפורמה במערכת החינוך, עלות ההתנתקות והשלכותיה הכלכליות, העסקת עובדים זרים, הצורך ברפורמה בשוק ההון, השתלבות חרדים וערבים בשוק העבודה, החברה השלישית והמגזר האזרחי ועוד. הכנס גם סיפק כמה אירועים דרמטיים. הזכור ביותר הוא הודעת התפטרותו של דן מרידור מתפקיד שר האוצר בממשלת בנימין נתניהו בשנת 1997. מקרו-כלכלה תקציב המדינה (ישראל) כנס הרצליה על מאזן החוסן והביטחון הלאומי פורום קיסריה להתווית מדיניות כלכלית לאומית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה דף הבית של המכון הישראלי לדמוקרטיה כנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה, המכון הישראלי לדמוקרטיה
בלוודיר (אשר)

בלוודיר (Belvedere) או מרפסת תצפית הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר משנת 1958. בציור נראה מבנה, אשר במבט מעמיק מתברר שאינו יכול להתקיים במציאות. במרכז היצירה מוצג מבנה תלת-קומתי, הנראה במבט ראשון כמבנה רגיל. שתי הקומות העליונות הן מרפסות פתוחות; רצפת הקומה השלישית ותקרתה נתמכות על ידי עמודים. במבט ראשון נראים כל עמודי הקומה השנייה כשווים באורכם, אולם למעשה העמודים בקדמת המבנה תומכים את חלקו האחורי של המבנה, והעמודים בחלקו האחורי של המבנה תומכים את קדמת המבנה, פרדוקס זה מאפשר לסולם הנמצא באמצע הקומה השנייה להימצא מחוץ לקומה השלישית. לרגלי המבנה נראה אדם היושב על ספסל ומחזיק בידו קובייה בלתי אפשרית במציאות, שנבנתה על פי תרשים של קוביית נקר שנמצא לרגליו. הקומה הראשונה של המבנה היא למעשה כלא שבחלונו ניתן לראות ראש של אדם. סורגי החלון, בדומה לעמודי המבנה, מסודרים בצורה שאינה אפשרית במציאות. על מדרגות המבנה ניצבת אישה המבוססת על דמות מתוך לוח הגיהנום (הלוח הימני) של הטריפטיכון של הירונימוס בוש "גן התענוגות הארציים". בעולם תלת ממדי לא ייתכן קיום בו זמני של חזית ואחור, ולכן אי אפשר לציירם. אולם אפשר בהחלט לצייר עצם שבמבט ממעל ובמבט מתחת נראות בו מציאויות שונות. הנער היושב על הספסל מחזיק בידו קובייה אבסורדית ממש באותה מידה... דומה כי אינו ער לעובדה כי מרפסת התצפית שמאחוריו בנויה, אף היא, באותו סגנון לא אפשרי. על רצפת המשטח התחתון, כלומר בתוך המבנה, ניצב סולם ועליו מטפסים שני בני אדם. אך לכשיגיעו קומה אחת גבוה יותר, הם שוב יימצאו תחת כיפת השמים... האם ייפלא איפוא שאיש מן החבורה הזו אינו מוטרד מגורלו של האסיר בצינוק, התוחב ראשו בעד סורגים ומבכה על מר גורלו? — מ.ק. אשר, עבודות גראפיות, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994 מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל. תיאור היצירה (אורכב 30.03.2009 בארכיון Wayback Machine)
בלוודיר

בלוודרה (באיטלקית: Belvedere) משמעו "נוף יפה" או "יפה נוף". באנגלית נהגה השם בצורה "בלוודיר". האם התכוונתם ל... מבנים בשם זה: אחוזת בלוודיר – מבנה בקלקוטה שבהודו המכיל את הספרייה הלאומית של הודו ארמון בלוודר (וינה) – ארמון בווינה שבאוסטריה בלוודר (ורשה) – ארמון ליד פארק לזינסקי בוורשה שבפולין בלוודר (פראג) – ארמון קיץ בסגנון הרנסאנס ליד מצודת פראג, פראג, צ'כיה בלוודרה (אדריכלות) – מבנה פתוח המאפשר צפייה בנוף בלוודרה (מצודה) – מצודה בפירנצה שבאיטליה הבלוודרה על הקלאוסברג – בלוודרה השוכנת בפארק סנסוסי שבפוטסדאם, גרמניה חצר בלוודרה – חצר בארמון הוותיקן טירת בלוודיר – מבנה בסנטרל פארק, בניו יורק שבארצות הברית אתרים: בלוודיר (לונדון) – שכונה בלונדון קרחון בלוודיר – קרחון באיטליה בתרבות באמנות: אפולו בלוודרה – פסל אפולו המוצג במוזיאון הוותיקן בלוודיר (אשר) – תחריט אבן מעשה ידי מוריץ קורנליוס אשר בלוודיר (רומן) – רומן מאת גוון דוונפורט מר בלוודיר (אנ') – סדרת טלוויזיה קומית ששודרה בין השנים 1985–1990, המבוססת על הרומן בשם בלוודיר כלי רכב: בריסטול בלוודיר – הליקופטר פלימות' בלוודיר – רכב שיוצר על ידי חברת פלימות' בין השנים 1951–1970 מזון: בלוודיר (וודקה) – וודקה תואר: הרוזן מבלוודיר – תואר אצולה אירי בין השנים 1756- 1814
עולים ויורדים

עולים ויורדים (באנגלית: Ascending and Descending) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר ממרץ 1960. היצירה מתארת מבנה דמוי מבצר שעל גגו, לאורך החומה של המבצר עובר גרם מדרגות. גרם המדרגות מתחבר בקצהו אל ראשיתו, כך ששורות החיילים העולים והיורדים במדרגות ממשיכים לעלות ולרדת מבלי להגיע אי פעם לקצה כלשהו. שתי דמויות יושבות - האחת על מדרגות המבנה והאחת על מרפסת המבנה. הדמות במרפסת המבנה מביטה לעבר החיילים. אשר משתמש בפרספקטיבה תוך עיוות יחסי המרחק על מנת ליצור את האשליה האופטית. הציור מבוסס על מדרגות פנרוז (אנ') - רעיון שהוצג על ידי ליונל פנרוז בפברואר 1958 ב"כתב העת הבריטי לפסיכולוגיה". אשר השתמש במוטיב זה גם ביצירתו "מפל מים" משנת 1961. וכך מתאר אשר את המבצר: מבנה, מקורה בגרם מדרגות אינסופי, סוגר על חצר פנימית בצורת מלבן. דיירי הבניין נראים כנזירים בני כת עלומה כלשהי. ייתכן שאיזה פולחן דתי מחייבם לטפס במדרגות שעות אחדות בכל יום. דומה כי כשהם מתעייפים, מותר להם ליסוב לאחור ולרדת במקום לעלות. אך באף לא אחד משני הכיוונים - על אף שאינם נטולי משמעות - אין תועלת. שתי בריות סרבניות ממאנות, לפי שעה, להשתתף באימון הזה. אין הן מוצאות בו ערך. אך אין ספק כי במוקדם או במאוחר, יובהר להן כי סירובן לקבל מרות היה מיקח טעות. — מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994 גרם המדרגות הופיע בפרק "Treehouse of Horror IV" של הסדרה משפחת סימפסון והומר רודף אחרי בארט במעלה גרם המדרגות. גרם מדרגות דומה מופיע בסרט הנוקמים. בסרט "התחלה" מופיע קטע בו שתי דמויות הולכות בתוך מדרגות כאלו. מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל. סרטון אנימציה המבוסס על המדרגות של אשר, סרטון באתר יוטיוב
בזוקה (כלי נשק)

בזוקה (באנגלית: Bazooka) הוא מטול רקטות נגד טנקים, המבוסס על ראש קרב חלול. היה זה כלי הנשק הראשון אשר שילב באופן אפקטיבי את הרעיונות של מטען חלול ורקטה לכדי נשק אפקטיבי נגד טנקים. הבזוקה פותחה על ידי צבא ארצות הברית ונכנסה לשירות בזמן מלחמת העולם השנייה, שם שימשה בהצלחה מרובה בכל הזירות. משגרי בזוקה אמריקאים אשר נלקחו שלל על ידי הצבא הנאצי במהלך הקרבות בצפון אפריקה, שימשו בסיס לפיתוחו של הפנצרשרק. מקור שמו בדמיונו לכלי הנגינה בזוקה. הבזוקה היא מטול רקטות היורה רקטות בעלות ראש נפץ "חלול" המיועד לחדור שריון. המטען החלול מבוסס על מטען מעוצב, המכיל חרוט נחושת הפוך, המוצב בחזית מטען חומר הנפץ. הפעלת המטען (בעת הפגיעה במטרה) גורמת לקריסתו של חרוט הנחושת והפיכתו לסילון נחושת, בעל אנרגיה קינטית גבוהה ביותר, המסוגל לחדור שריון. עצם החדירה יוצרת רסס רב, המתפזר בתוך תא הלחימה. M1A1 – הדגם המקורי של הבזוקה. המטול היה באורך 1.2 מטר ונטען-אחורית ברקטות 60 מ"מ. חסרונו היה ההדף הגדול וענן הגזים הרחב שפלט בעת הירי. יכולת חדירת השריון של הרקטות שנורו בדגם זה הייתה כ-100 מ"מ שריון. M9 ו-M9A1 – דגמים משופרים, בעלי יכולת להתפרק למספר חלקים, בשביל להקל על הנשיאה בשטח. M20 – משגר שפותח בזמן מלחמת קוריאה, ויכול לשגר רקטות גדולות יותר של 89 מ"מ עם יכולת חדירה של 200 מ"מ שריון, בטווח 150 מטר. סופר בזוקה – חיקוי ישראלי לבזוקה, בעל יכולת חדירה של 400 מ"מ שריון, אך עם בעיות אמינות ובטיחות. M1A1: אורך: 1.37 מטר קליבר: 60 מ"מ משקל: 6.8 ק"ג טווח מקסימום: 365 מטר M9A1: אורך: 1.55 מטר קליבר: 60 מ"מ משקל: 7.5 ק"ג טווח מקסימום: 457 מטר Super Bazooka: אורך: 1.524 מטר קליבר: 89 מ"מ משקל: 6.4 ק"ג טווח מקסימום: 823 מטר לפי סדר אלפביתי: אוסטריה אוסטריה – סופר בזוקה; הוחלף, על ידי תול"ר קרל גוסטב 84 מ"מ ארגנטינה ארגנטינה – סופר בזוקה; הוחלף על ידי AT4 ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה ישראל ישראל פורטוגל פורטוגל פרגוואי פרגוואי צרפת צרפת קנדה קנדה פנצרשרק RPG-7 לאו (מחליפו של הבזוקה) מידע על הבזוקה באנגלית בזוקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כלומר צידו הרחב פונה לכיוון מעוף הקלע, וקודקודו לכיוון היורה.
אור (הרלדיקה)

בהרלדיקה, אוֹר (מצרפתית: Or, זהב) הוא טינקטורת זהב. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע צהוב למרות שעלי זהב שובצו בשלטי אצולה רבים. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באור מיוצגים בתבנית של נקודות. השימוש במילה זהב (gold) בבלאזון האנגלי במקום המילה "אור" נועד לפעמים למנוע את החזרה על המילה "אור" בתיאור, כאשר ההחלפה הייתה באופנה כאשר הבלאסון נכתב לראשונה, או הועדף על ידי הממונה על השלטים. האור מייצג גם: באבני החן - את הטופז בגופים השמימיים - את השמש במתכות - את הזהב בסגולות - את האומץ והכבוד מדיה וקבצים בנושא אור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפל מים (אשר)

מפל מים הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר מאוקטובר 1961. היצירה מציגה פרדוקס בו מים המובלים באמת מים לעבר קצה מפל מים ומניעים טחנת מים נופלים אל אותה אמה ממנה יצאו (ויוצרים למעשה פרפטום מובילה ועובדת כבמעגל קסמים). האשליה האופטית נוצרת על ידי משחק על הפרספקטיבה והיחסים המוצגים בתמונה, המתבססת על רעיון משולש פנרוז אותו הגה רוג'ר פנרוז. היצירה מתארת מבנה כפרי הכולל במרכזו אמת מים המובילה מים למפל המפעיל טחנת מים. מהזווית אל אמת המים סובר הצופה כי המים זורמים במורד האמה, הפונה שמאלה, ממשיכה ישר ושוב פונה שמאלה (כך שהיא יוצרת צורת משולש). עמודים התומכים באמת המים ניצבים למעשה על חלקיה הקדמיים של האמה, כך שלמעשה קצה האמה הנשפך אל מפל המים ניצב למעשה מעל ראשיתה של האמה, ונוצר מעין פרפטום מובילה (אשר עצמו העיר שזו לא מכונה מסוג פרפטום מובילה מאחר שיצטרכו להוסיף מים לאמה בשל התאיידות, אולם למעט תוספת זו המכונה אמורה להניע את גלגל המים לנצח), או, כדבריו: על איש הטחנה אין אלא להוסיף דלי מים מדי פעם בפעם, כדי להשלים את החוסר הנובע מהתאדות. לשני המגדלים אותו הגובה, אולם המגדל הימני נמוך בקומה אחת מהמגדל השמאלי. — מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994 מעל אמת המים ניצבים שני מגדלים שלהם מצולעים משוכללים - משמאל - מבנה המרוכב משלוש קוביות ומימין נמצא דודקהדרון רומבי. בסמוך למבנה התחנה צייר אשר גינה של חזזיות וטחבים שהתבססה על ציור קודם שהכין בשנת 1942. ברקע התמונה ניתן לראות טרסות חקלאיות העולות במעלה התמונה, ולא ניתן לראות את קצה ההר שעליו הטרסות. מעגל קסמים מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל. הדמיה תלת ממדית של מפל המים של אשר, סרטון באתר יוטיוב
תל אביב אחת

תל אביב אחת היא רשימה מוניציפלית במועצת העיר תל אביב-יפו. הרשימה הוקמה לקראת הבחירות ב-1998 על ידי ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, בתמיכתה של מפלגת העבודה. עיקרי המצע של הרשימה היו: חיזוק תל אביב-יפו כמרכז כלכלי ותרבותי, הפיכת העיר לעיר כל תושביה, הגברת השקיפות בממשל העירוני ופיתוח סביבה עירונית אטרקטיבית. בבחירות 2003 זכתה הרשימה לארבעה מנדטים וחברי המועצה שהתמנו מטעמה הם: רון חולדאי, שנבחר ברוב של 63% לכהן בשנית כראש העיר; דורון ספיר, שהתמנה לממלא מקום ראש העירייה וסגן ראש העירייה; שולה אגמי ושמואל מזרחי. בבחירות 2008 התמודדה שוב הסיעה בראשות רון חולדאי, שהתמודד שוב לראשות העיר. הסיעה רצה ברשימה משותפת יחד עם מפלגת העבודה ומפלגת קדימה. חברת המועצה יעל דיין, שכיהנה כסגנית ראש העיר בקדנציה הקודמת מטעם מרצ, הצטרפה לרשימה לאחר שפרשה מהמפלגה. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים. בבחירות 2013 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי, עם שינוי של מספר חברים חדשים ברשימה, בין היתר אופירה יוחנן וולק, גל שרעבי דמאיו וליאור שפירא. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים. בבחירות 2018 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי בפעם הרביעית. חולדאי זכה בראשות העיר והרשימה זכתה בשבעה מנדטים. בבחירות 2024 זכתה הסיעה ב-7 מושבים במועצת העירייה. תל אביב אחת היא בעלת זיקה למפלגת העבודה הישראלית. המועצה ה-17 (1998) 5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, גילה אלמגור המועצה ה-18 (2003) 4 מנדטים (מתוך 31): רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי המועצה ה-19 (2008) 5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, יעל דיין המועצה ה-20 (2013) 5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, ליאור שפירא, גל שרעבי דמאיו המועצה ה-21 (2018) 7 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף המועצה ה-22 (2024) 7 מנדטים: רון חולדאי, אסף זמיר, אריאלי חן, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף תל אביב אחת, ברשת החברתית פייסבוק
עקרון היחסיות

האם התכוונתם ל... עקרון היחסיות (גליליי) – עקרון שנוסח לראשונה על ידי גלילאו גליליי, לפיו כל תנועה במהירות קבועה היא יחסית ולא ניתן להבחין בה מבלי להתייחס לנקודה חיצונית עקרון היחסיות בבחירות לכנסת – אחד מעקרונות שיטת הבחירות לכנסת בישראל יחסיות
מפל מים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מפל מים – מקום בנהר בו נופלים המים על פני קיר זקוף. מודל מפל המים – מתודולוגיה ותיקה ורווחת בהנדסת תוכנה לפיתוח מערכות תוכנה. מפל מים (אשר) – הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר. Waterfall (שיר של סטארגייט) – סינגל שהוקלט על ידי המפיק האמריקאי סטארגייט, בשיתוף פינק וסיה.
פרץ-דרור בנאי

פרץ-דרור בנאי (נולד ב-19 בפברואר 1947) הוא משורר ומתרגם ישראלי. נולד בעיר קמישלי שבצפון סוריה, והתחנך בבית ספר פרוטסטנטי בחלב. בילדותו סבל מעוני ותנאים קשים, שלימים באו לידי ביטוי בשיריו, וכבר בגיל 13 החל לעזור לפרנסת משפחתו. ב-1962 עלה עם משפחתו לישראל, והתיישב איתם בכפר סבא. במשך כשנה היה סגן מנהל מחלקת ספקים בתנועת המושבים. ממקימי איגוד כללי של סופרים בישראל, ובשלב מסוים יושב ראש הוועדה המקצועית בו. בנוסף, הוא עבד במשך שנים בתעשיית ליטוש היהלומים. שיריו הראשונים פורסמו בין השאר בכתבי העת עכשיו, סימן קריאה, מאזניים עיתון 77 ובמוספי הספרות של עיתונים חשובים כידיעות אחרונות, מעריב והארץ. הוא זכה פעמיים בפרס היצירה על שם לוי אשכול, וכן בעוד מספר פרסים. רבים משיריו נלמדים בבתי ספר ואוניברסיטאות, ואחדים תורגמו לעשרות שפות, בהן אנגלית, צרפתית, יידיש, סינית וטורקית, ולקחו חלק באנתולוגיות של שירה עברית. שהופצו ברחבי העולם. שירתו בעיקרה רגשית ואופטימית. כלולה בה ילדותו בסוריה, החיים במעברה ובבית הוריו הצנוע, הרהוריו על חייו הנוכחיים ואהבה לעירו כפר סבא. סיטואציות טריוויאליות לכאורה ("שלט כחול שמימי/ מניף גלידות שטראוס באוויר...") ומקשרן לרגשות עמוקים יותר ("... ואת הלב מניף חיוך ארצי/ אשר נחפז ומתרחק"). כיום הוא מידען וספרן עיון בספריית המרכז הקהילתי על שם זאב גלר בכפר סבא ובספרייה העירונית יד לבנים בה. חלק משיריו של בנאי זכו גם ללחן וביצוע. הזמרת חני דינור כללה באלבומה "עד קצה הבהירות" (1998) שישה שירים שכתב בנאי. פבלו רוזנברג הקליט שלושה משיריו של בנאי: "אל תבכי", שנכתב במשותף על ידי רוזנברג ובנאי (מופיע באלבום "בין ערביים"), "שני", שכתב מחמוד דרוויש ובנאי תרגם (מופיע באלבום "כל יום יותר") ו"פרצת לי את הלב" (מתוך האלבום "העולם שלנו"). רמי קלינשטיין כלל באלבומו "תגיד את זה" את שירו של בנאי "שלג". לפרץ ארבעה ילדים ונכדים. 1 בשביל 3, 3 בשביל 1 / עם רוני סומק ואלי בכר, (תל אביב : עכשיו, 1980) חמצן : שירים (תל אביב : סתוית בשיתוף עכשיו, תש"ם 1980) יפעת ולא משהו אחר (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ב 1982) קשת וכידון (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ה 1985) שאון ימים (תל אביב : הקיבוץ המאוחד, תשמ"ו 1985) בדים : שירים (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ז 1987) בעבור חיי : קשרים באויר, סעיף האהבה (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ח 1988) משנת אריות (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"א 1991) שירים מאותו הים - מחברות הזמן האבוד (תל אביב : ביתן, תשנ"ב 1992) טורקיז : מבחר [שירים] 1973–1993 (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ד 1994) שנות ה-90 בעיקר : שירים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ו 1996) נגיעות שפרחו בענן : שירים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ח 1997) גבול אחרון ליפי : שירים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ט 1999) מחברות קליפורניה (רעננה : אבן חושן, תשס"ד 2004) אפיקי ים (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ז 2007) שישים מתחת לאפס (תל אביב: קשב לשירה, 2008) מחמוד דרוויש, מעבר לזכוכית ההיעדרות (תל אביב : תג, תשנ"ה 1995) ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן, כנפיים שבורות (תל אביב : ביתן, תשנ"ז 1997) סעוד אלאסדי, במעגלות האהבה : שירים (תל אביב : ירון גולן, תשנ"ט 1999) פרץ-דרור בנאי, ברשת החברתית פייסבוק פרץ-דרור בנאי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" פרץ-דרור בנאי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" פרץ-דרור בנאי באתר המוזיאון הארכאולוגי כפר סבא פרץ דרור בנאי, נמוך מהשמיים, גבוה מהתריסים, באתר ynet, 24 בדצמבר 2009 פרץ-דרור בנאי, רודף אותי עמק הבכא, באתר ynet, 1 במרץ 2010 יקיר בן-משה, מה שהעין רואה נכנס לשיר, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
אזור (הרלדיקה)

בהרלדיקה, אַזוּר (מצרפתית: Azure, כחול או תכלת) היא טינקטורת כחול. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באזור מיוצגים בתבנית של קווים אופקיים או מסומנים בסימון .az או .b. המונח "אזור" מגיע מן השפה הפרסית, لاژورد (לזווארד) היה שם המקום ממנו הגיעו האבנים הכחולות אשר נקראו לפיס לזולי (האבנים של לזווארד). המילה השתרבבה לצרפתית העתיקה במאה ה-12 ומשם עברה לבלאסון שלטי האצולה. בנוסף לטינקטורה הכחולה "אזור", ישנו גוון בהיר יותר בנמצא בשם כחול שמיימי. הן לאזור והן לכחול השמיימי אין הגדרה מדויקת לגוון הכחול, אלא האזור פשוט נחשב כגוון כהה יותר. האזור מייצג גם: באבני החן - את הספיר בגופים השמימיים - את צדק מדיה וקבצים בנושא אזור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.