laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן

פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Friedrich Johann von Sachsen-Meiningen;‏ 12 באוקטובר 1861 – 23 באוגוסט 1914), היה נסיך גרמני וגנרל בצבא הקיסרות הגרמנית. פרידריך יוהאן נולד ב-12 באוקטובר 1861 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לגאורג, נסיך הכתר של סקסוניה-מיינינגן ולפאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ופאודורה, נסיכת ליינינגן. פרידריך יוהאן למד באוניברסיטת בון, אולם התרחק מגינוני המלוכה, ולא החזיק ברכב אישי לצידו. על אף היותו חבר באגודת הסטודנטים "בורוסיה", שבו היה חבר פעיל במיוחד וילהלם השני, קיסר גרמניה לעתיד, הוא כמעט ולא היה פעיל בה, והתמקד בעיקר בלימודיו. במהלך הלימודים נפצע פרידריך יוהאן באורח קשה, במהלך ניסוי כימי. בשנת 1878 התגייס פרידריך יוהאן לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-95 (תורינגיה ה-6). בשנת 1881 הוא הוסמך כקצין ברגימנט הארטילריה ה-15 (אלזס העליונה ה-1), ובשנת 1883 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט ברגימנט הארטילריה של המשמר ה-1. בשנת 1889 הוא הועבר לרגימנט האולאנים ה-13 (הנובר ה-1), ובשנת 1890 הוא הועבר שוב לרגימנט הארטילריה ה-11 (נסיכות הבוחר מהסן ה-1). בשנת 1891 הוא הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקד סוללה, ולאחר שירות קצר במטה הכללי הוא הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד ברגימנט הארטילריה ה-23 (ריינלנד ה-2). לאחר מכן הוא הועבר לרגימנט הארטילריה ה-59 (ברג), ובשנת 1902 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-76 (באדן ה-5). בשנת 1907 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הארטילריה ה-20, ובשנת 1913 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ולאחר מכן פרש מהצבא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פרידריך יוהאן מחדש לצבא, ומונה למפקד חטיבת הרגלים ה-39. ב-23 באוגוסט 1914 נהרג פרידריך יוהאן בטירת טארסיין בוואלקור בבלגיה, בעת שהיה בתצפית במהלך קרב שרלרואה, וכעבור 3 ימים נהרג בנו ארנסט ליד מובז'. ב-24 באפריל 1889 התחתן פרידריך יוהאן עם אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד, בתם של ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד וקרולינה, רוזנת ורטנסלבן, ממנה נולדו לו 6 ילדים: פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1890–1972), התחתנה עם וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1891–1971), התחתנה עם אדלברט, נסיך פרוסיה. גאורג, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1892–1946), התחתן עם קלרה מריה רוזנת קרוף, רוזנת שמיסינג-קרסנברוק. ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1895–1914). לואיזה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1899–1985), התחתנה עם הברון גץ פון ונגנהיים. ברנהרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1901–1984), התחתן עם מרגוט גרוסלר, ולאחריה התחתן עם הברונית ורה שפר. מדיה וקבצים בנושא פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן בוויקישיתוף פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד

אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד (בגרמנית: Adelheid zur Lippe-Biesterfeld;‏ 22 ביוני 1870 – 3 בספטמבר 1948), הייתה אחותו של לאופולד הרביעי, נסיך ליפה ואשתו של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן. אדלייד נולדה ב-22 ביוני 1870 באוברקאסל שהשתייכה לממלכת פרוסיה, לארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד ולקרולינה, רוזנת ורטנסלבן, בתם של לאופולד אוטו, רוזן ורטנסלבן ומתילדה האלבך. ב-24 באפריל 1889 התחתנה אדלייד עם פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשנת 1895 מת ולדמר, נסיך ליפה, ובמקומו עלה לשלטון אלכסנדר, נסיך ליפה שהיה ללא ילדים, ולא היה כל כך שפוי. בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין בית שאומבורג-ליפה לבין אחיה של אדלייד מבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1905 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, שהנסיכות תעבור לאחיה לאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד. במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרגו בעלה ובנה ארנסט בקרבות בחזית המערבית, וב-3 בספטמבר 1948 מתה אדלייד בדטמולד. ב-24 באפריל 1889 התחתנה אדלייד עם פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, ממנו נולדו לה 6 ילדים: פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1890–1972), התחתנה עם וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1891–1971), התחתנה עם אדלברט, נסיך פרוסיה. גאורג, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1892–1946), התחתן עם קלרה מריה רוזנת קרוף, רוזנת שמיסינג-קרסנברוק. ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1895–1914). לואיזה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (1899–1985), התחתנה עם הברון גץ פון ונגנהיים. ברנהרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן (1901–1984), התחתן עם מרגוט גרוסלר, ולאחריה התחתן עם הברונית ורה שפר. מדיה וקבצים בנושא אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד בוויקישיתוף אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בצלאל אליצדק (קלוזנר)

בצלאל אליצדק (קלוזנר) (3 ביוני 1884, י' בסיוון ה'תרמ"ד – 14 בספטמבר 1973) היה מורה, עיתונאי ומתרגם יהודי וציוני שנודע בשם העט "ב. אליצדק". אליצדק נולד בשנת 1884 באולקניקי, פלך וילנה שבליטא (אז האימפריה הרוסית) כבן שני ליהודה ליב קלוזנר (מצאצאי הרב אברהם קלוזנר) ולראשה קיילה (מצאצאי הרב אלכסנדר זיסקינד מהורודנה). אחיו הבכור הוא ההיסטוריון יוסף גדליהו קלוזנר, ואחיו הקטן הוא אלכסנדר זיסקינד קלוזנר, סבו של הסופר עמוס עוז. בבגרותו למד תורה בחדר ובישיבה שפעלה בעיר האוקראינית אודסה. ובמקביל לקח קורסים פרטיים בספרות ומדעים. לפרנסתו עבד כמורה לעברית. וכיהן כיו"ר אגודה ציונית בעיר לנציצה שבפולין. בשנת 1923 עלה לארץ ישראל. השתתף בפעילות תנועה הרוויזיוניסטית והיה לחבר בוועד סניפה שבירושלים. בשנת 1926 נשא לאישה את חיה קיפניס (אחותו של לוין קיפניס). בנם הוא מייסד "קבוצת יפעת" אריאל אליצדק ונכדם הוא יואב אליצדק מייסד חברת "ארגוס מידע קטעי עיתונות". אליצדק תרגם לעברית חלק מן הנוסח הרוסי של הספר "Państwo Żydowskie" (מדינה עברית). המהדורה העברית של הספר, שיצאה לאור באמצע שנת 1937, תורגמה על ידי יהושע השל. כתב מאמרים בעיתונים וכתבי עת רבים ובהם: "השילוח", (בעריכת אחיו), ב"הישוב", ב"המטרה", ב"חדשות" (של בן-ציון כ"ץ), ב"קולות" (ירחון ספרותי שיצא בוורשה בשנים 1924-1923), ואחר כך כחבר במערכת העיתונים היומיים הרוויזיוניסטיים "העם", "דאר היום" (בעת היותו עיתון הצה"ר), ב"הירדן", בין השאר, כתב שם כי המשפט שנערך בעקבות רצח ארלוזורוב הוא שהביא למותו של נתן מיליקובסקי. וכן כתב ב"המשקיף", ועוד בעיתונים שונים. בצלאל נפטר בספטמבר 1973 בירושלים. כתביו הונגשו על ידי נכדיו בפרויקט בן-יהודה. דוד תדהר (עורך), "בצלאל אליצדק (קלוזנר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 992 אב"א אחימאיר, "ילד בן-הדור" - לבצלאל אליצדק בן שבעים וחמש, חרות, 14 באוגוסט 1959 מאמרי דעה בצלאל אליצדק (קלוזנר), בת קול העתונים - לפני הקונגרס, דואר היום, 10 ביולי 1925 ב. אליצדק, על ועדת החקירה הנייטראלית, הירדן, 20 בנובמבר 1934 ב. אליצדק, הוקם איגוד עתונאי ארץ ישראל, המשקיף, 25 בפברואר 1946 בצלאל אליצדק (קלוזנר), טאטאו אותם!, המשקיף, 25 באוקטובר 1946 בצלאל אליצדק, בלקסיקון הספרות העברית החדשה קולות באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה עדי ערמון, המאבקים הלאומיים שעיצבו את עולמו של בנציון נתניהו, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2016 הוקרה ותודות, באתר פרויקט בן-יהודה
זברוז'ובקה Z 6 הורוינק

זברוז'ובקה Z 6 הורוינק (בצ'כית: Zbrojovka Z 6 Hurvínek) היא מכונית משפחתית קטנה, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כוסלובקית Zbrojovka Brno (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1935–1938 ב-צ'כוסלובקיה. סך הכול יוצרו 480 יחידות. 2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר הפתיחה של הדלת מנוגד לכיוון התנועה הקדמי) מנוע הנעה קדמית בין השנים 1935-1938 מחירו של דגם ה"זברוז'ובקה Z 6 הורוינק" עמד על 19,800 קורונה צ'כית זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק זברוז'ובקה Z 6 הורוינק (משמאל) זברוז'ובקה Z 5 אקספרס זברוז'ובקה Z 18 "זברוז'ובקה Z 6 הורוינק" - תמונות "זברוז'ובקה Z 6 הורוינק" - תמונה (flickr.com/photos) מדיה וקבצים בנושא זברוז'ובקה Z 6 הורוינק בוויקישיתוף "זברוז'ובקה Z 6 הורוינק" automobilrevue.cz/rubriky/historie/automobily-z-hurvinek-a-express Tuček, Jan (2017). Auta první republiky: 1918-1938. Prague: Grada. p. 303 "זברוז'ובקה Z 6 הורוינק" ://veteran.auto.cz/clanek/431/zetka-6-1935-1936-hurvinek-na-cestach
פרגה RV

פרגה RV (בצ'כית: Praga RV) היא משאית מתוצרת יצרנית המטוסים והרכב הצ'כית Praga (company) (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1935–1939. דגם ה"פרגה RV" שימשה בעיקר להובלת מטענים צבאיים, כוח אדם, אמבולנסים וכלי נשק ארטילריים בצ'כוסלובקיה, ובזמן מלחמת העולם השנייה בגרמניה ורומניה. 3,290 משאיות היו מיועדים לשימוש בצ'כוסלובקיה, ואילו השאר יוצאו לאיראן, לפולין, לשוודיה, לשווייץ ולטורקיה. בשנת 1938 59 משאיות מדגם "פרגה RV" שונו, כדי לשמש משאיות אלחוט וקשר, והיו קרויות: "Praga RVR". במהלך האנשלוס עם סיפוח אוסטריה לגרמניה בשנת 1938, נפלו שלל לידי הגרמנים 700 משאיות מדגם "פרגה RV". ארגז מטען פתוח ארגז מטען סגור על ידי "ברזנט" דגם סגור לחלוטין (ראו תמונה) אמבולנס יוצרו כ- 5,500 יחידות הנעה 6x4 מנוע 6 צילינדרים מטען - 2 טון יכולת גרירה - 3 טון שנוע 14 נוסעים - (בדגם סגור) קוטר סיבוב - 7.5 מטרים מצבר - 12 וולט מכל דלק - 137 ליטר (122 ליטר+15 ליטר רזרבה] טווח מכל דלק - 390 ק"מ (כביש סלול) פרגה RV פרגה RV (צולם בהונגריה, בודפשט) פרגה סופר פיקולו פרגה גרנד פרגה NDO "פרגה RV" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פרגה RV בוויקישיתוף משאיות פרגה autogallery.org.ru/m/pragagr "פרגה RV" - מפרט autogallery.org.ru/m/pragarv "פרגה RV" בצבא הגרמני kfzderwehrmacht.de/Homepage_english/Motor_Vehicles/Czechoslovakia/Praga/Praga_RV "פרגה RV" - משאית צבאית pragaglobal.com/praga-rv "פרגה RV" German Military Vehicles of World War II: An Illustrated "פרגה RV" pmilona.cz/lang-en/mitko-1-35/1420-praga-rv
השרפה במרכז הקניות בקמרובו

השרפה במרכז הקניות בקמרובו אירעה ב-25 במרץ 2018 במרכז הקניות זימניאיה וישנייה (Зимняя вишня; "דובדבן החורף") בעיר קמרובו שבסיביר. על פי הגורמים המוסמכים נהרגו בשרפה 67 בני אדם, 40 מהם ילדים. רבים מהנספים נלכדו בבתי הקולנוע שבמתחם, שגגותיהם קרסו. רבים אחרים נפצעו. 7 מנהלי הקניון נלקחו למאסר, כולל ראש החברה שניהלה את המתחם. בעקבות מחדלי האסון מושל מחוז קמרובו אמאן טולייב התפטר מתפקידו, במקומו מונה סגנו סרגיי ציביליוב. אתר הזיכרון הארעי שארגנו תושבי קמרובו, סמוך לאתר השרפה, 27 במרץ ולדימיר פוטין פוגש אזרחים בקמרובו, 27 במרץ. אנשי דונצק מניחים פרחים לזכר קורבנות השרפה, 28 במרץ. למרות הדיווחים הרשמיים על 67 הרוגים בתקרית. במספר אתרי אינטרנט פורסמו טענות בשם אנשים שנכחו במקום וטענו להיקף של מאות הרוגים. מדיה וקבצים בנושא השרפה במרכז הקניות בקמרובו בוויקישיתוף 64 נספו בשרפה בקניון ברוסיה: "קונים קפצו מהחלונות", באתר ynet, 26 במרץ 2018 ארונות קטנים, אימהות בוכות: רוסיה קוברת את ילדיה, באתר ynet, 28 במרץ 2018 אתר מרכז הקניות "דובדבן החורף" "При пожаре в кемеровском ТЦ погиб 41 ребенок, сообщил источник". "Russia fire: Children killed in Kemerovo shopping centre blaze". BBC News. 25 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Fire tragedy at Kemerovo shopping mall leaves at least 64 dead". TASS. 26 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) 40 ילדים נספו בשרפה בקניון ברוסיה: "הם צפו בסרט וזעקו לעזרה" "Russian Shopping Mall Fire Kills 64; Alarms Silent, Staff Missing". Nemtsova, Anna (26 במרץ 2018). "'We Are Burning. I Love You': Dozens of Children Missing in Russian Mall Fire" – via thedailybeast.com. {{cite web}}: (עזרה) "Trapped children called their parents from burning mall – to say goodbye". 26 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Security guard switched off fire alarm system at Kemerovo shopping mall – investigators". TASS. 26 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Deadly fire in Russian shopping mall kills 64, many of them children". The Washington Post. ילדים נשרפים למוות, וברוסיה כבר לא מאמינים לשלטון מתחת לשרידי הקניון המפויח, הרשויות ברוסיה מנסות להסתיר את ממדי האסון הרשויות מסתירות את האמת: מאות נהרגו באסון ברוסיה, רובם ילדים ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא אסונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרגה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גוטלוב פרגה – פרידריך לודוויג גוֹטְלוֹבּ פְרֶגֶה (1848 – 1925) היה מתמטיקאי, לוגיקן ופילוסוף גרמני פרגה (סוג) – (שם מדעי: Glaucium) הוא סוג צמח ממשפחת הפרגיים פרגה ערבית – (שם מדעי: Glaucium arabicum) הוא צמח רב-שנתי, לא נפוץ, בן משפחת הפרגיים פרגה RV – היא משאית מתוצרת יצרנית המטוסים והרכב הצ'כית "Praga (company)" אשר יוצרה בין השנים 1935–1939
נובה אדומה ובהירה

נוֹבָה אדומה ובהירה (באנגלית: Luminous Red Nova, בקיצור LRN) הוא אירוע של התפרצות שבו הבהירות של כוכב עולה באופן משמעותי ופתאומי, בעיקר בתחום הספקטרום האדום והתת-אדום, ולאחר מכן דועכת לאט לאורך שבועות או חודשים. ההסבר המקובל לתופעה הוא מיזוג של זוג כוכבים שהקיפו זה את זה במרחק קטן מאוד. נובה אדומה ובהירה שונה מנובה רגילה, שבה העלייה בבהירות נגרמת מספיחת חומר העובר מכוכב הסדרה הראשית או מענק אל ננס לבן. נובה אדומה ובהירה מתאפיינת בעלייה חדה בבהירות של 9–10 דרגות (עלייה של בערך פי 10,000 העוצמת ההארה), בעיקר בתחומים האדום והתת-אדום, שלאחר מכן דועכת באיטיות במשך שבועות או חודשים. הדעיכה בקרינה בתחום האדום מלווה בעלייה בקרינה בתחום התת-אדום, שלאחר מכן דועכת גם כן, אך באופן לא סדיר תוך עליות וירידות לא סדירות, זאת בשונה מנובה רגילה שבה לאחר עלייה פתאומית בבהירות הבהירות דועכת לאט ובאופן אחיד בכל אורכי הגל. מקובל לחשוב שהשינוי הפתאומי בבהירות נובע מהמיזוג של שני כוכבים קרובים שבעקבותיו הגוף המאוחד מתנפח במהירות וקוטרו גדל מאוד תוך כדי ירידת הטמפרטורה שלו, כך שעוצמת ההארה גדלה מאוד והספקטרום של הקרינה מתאים לגוף קר יחסית. למשל, במקרה של הכוכב V838 בחד-קרן, שככל הנראה היה נובה אדומה ובהירה בשנת 2004, רדיוסו הגיע לכ-1,500 רדיוסי שמש, הטמפרטורה שלו ירדה לכ-1,950 קלווין ועוצמת ההארה הכוללת שלו הייתה פי 30,000 מעוצמת ההארה של השמש. נובות אדומות ובהירות הן נדירות יחסית וב-30 השנים האחרונות היו אירועים בודדים שזוהו ככאלה, חלקם בגלקסיות שכנות: M31 RV - האירוע הראשון שזוהה כנובה אדומה ננסית, נצפה בשנת 1988 בגלקסיית אנדרומדה V4332 בקשת - האירוע הראשון שזוהה כנובה אדומה ננסית בשביל החלב, נצפה בשנת 1994 V838 בחד-קרן - נצפה בשנת 2002 M85 OT2006-1 - נצפה בשנת 2006 בגלקסיה M85 V1309 בעקרב - נצפה בשנת 2008 חלק מהחוקרים מציעים הסברים חלופיים למנגנון היצירה של נובות אדומות ובהירות. הסבר אפשרי כזה הוא סופרנובה רגילה שמוסתרת על ידי חומר בין-כוכבי שגורם לעמעום של הקרינה היוצאת ממנה והאדמתה. אישוש אפשרי לתאוריה צפוי בשנת 2022 כאשר כוכב כפול שמסומן כ-KIC 9832227 צפוי לעבור התמזגות של בני הזוג הקרובים ויהיה ניתן לראות אם אכן תיווצר נובה אדומה ובהירה כתוצאה ממיזוג זה. B. F. Lane, A. Retter, R. R. Thompson, J. A. Eisner: Interferometric Observations of V838 Monocerotis, The Astrophysical Journal, Vol. 622, Iss. 2, p. L139 (2005) J. Wenz: Two stars will merge in 2022 and explode into red fury, Astronomy Magazine (2017)
אינוקנטיוס השנים עשר

אינוקנטיוס השנים עשר (בלטינית: Innocentius XII; ‏13 במרץ 1615 – 27 בספטמבר 1700; נולד בשם אנטוניו פיניאטלי), היה אפיפיור מ-12 ביולי 1691 ועד מותו. נאבק בנפוטיזם (נוהג רווח במדינת האפיפיור של חלוקת משרות, כיבודים ונחלות לבני משפחתו של האפיפיור) והוציא בולה אפיפיורית שאסרה על כך לחלוטין. נולד בספינצולה (Spinazzola) שבפוליה (דאז בממלכת נאפולי) כבן רביעי (בין חמישה) לאחד מבתי האצולה החשובים של הממלכה. התחנך ברומא וקיבל תואר דוקטור במשפט קאנוני ומשפט אזרחי. כבר בגיל 20 התקבל לתפקיד בקוריה של האפיפיור אורבנוס השמיני. כיהן כמושל נפות פאנו וויטרבו. בין 1646 ל-1649 שירת כאיקוויזיטור במלטה. ב-1652 מונה לבישוף טיטולרי (בתואר בלבד) של לאריסה. בין 1660 ל-1668 כיהן כנונציו לפולין ובין השנים 1668 ל-1671 כיהן כנונציו לממלכת הבסבורג (אוסטריה). ב-1671 מונה לבישוף של לצ'ה וב-1681 מונה לקרדינל על ידי אינוקנטיוס האחד עשר. ב-1686 מונה לארכיבישוף נאפולי. עם מותו של האפיפיור אלכסנדר השמיני ב-12 בפברואר 1691 התכנסה קונקלווה לבחירת מחליפו בתפקיד. הקונקלווה נקלעה למבוי סתום כאשר כוחות מספר התנגדו לבחירת גרגוריו בארבאריגו, שהוצע על ידי סיעות השמרנים ונחשב לפפאביל (מועמד מוביל לאפיפיורות), אך לא הצליחו למצוא מועמד נגדי מקובל. לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה טען שברבריגו לא בא בחשבון משום שהוא ונציאני כקודמו בתפקיד, דבר שיעניק כוח פוליטי רב וממושך מדי לרפובליקה של ונציה. מאידך, גם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת דחה את מועמדותו, אך השניים לא יכלו להסכים על מועמד אלטרנטיבי. עד אפריל התברר מצב בו כל מועמד מקרב הקרדינלים נפסל מסיבה זו או אחרת ונשקלה אף בחירתם של מועמדים מחוץ לשורות הקרדינלים. לאחר שהובטח שפיניאטלי, על אף מוצאו מנאפולי, יהיה נייטרלי ולא יתמוך בספרד כנגד צרפת, הובטחה תמיכה ניכרת במועמדותו, שנדחתה בשל חשש צרפתי זה בחודש מרץ. גם החום הגובר, מחלותיהם של מספר קרדינלים ומותם של שלושה, האיץ את ההחלטה ולבסוף זכה פיניאטלי ונבחר ב-12 ביולי. הוא נטל לעצמו את השם אינוקנטיוס השנים עשר, כהצהרת המשכיות לדרכו של קודמו בשם זה, אינוקנטיוס האחד עשר. הייתה זו הקונקלווה הארוכה ביותר מאז 1305. פחות משנה לאחר כניסתו לתפקיד, ב-22 ביוני 1692 פרסם האפיפיור את הבולה Romanum decet pontificem שאסרה מכל וכל על מנהג הנפוטיזם ובפרט על המינוי הרשמי-כמעט של "קרדינל-אחיין", במסגרתו מינו אפיפיורים את אחייניהם לקרדינלים מבלי להתחשב בסגולותיהם, ביכולותיהם או ברמת המוסר האישי שלהם כמנהיגים דתיים והתיר רק מינוי בן משפחה יחיד של האפיפיור לקרדינל וגם זאת בכפוף לסגולותיו. בהקשר זה הצהיר שהעניים הם "אחייניו". מבחינה פוליטית נטה האפיפיור לטובת צרפת (ולפיכך נגד בית הבסבורג). בוויכוח שהובא בפניו בין ז'אק-בנין בוסואה לפרנסואה פנלון בשאלת זכותם האלוהית של מלכים ותוקפה של המלוכה האבסולוטית, בעיקר בצרפת; נטה לדעתו של הראשון, כלומר שיש בכל דור אדם הנבחר על ידי האל לשמש כמלך ומכאן שהמלך אינו מוסר דין וחשבון לפני אף בשר ודם, אלא רק לפני האל ומכאן שכל מי שמתנגד לכוחו של המלך מתנגד לרצונו של האל המגולם בו. ב-1696 הכריז על זיטה מלוקה כעל קדושה. מדיה וקבצים בנושא אינוקנטיוס השנים עשר בוויקישיתוף "כתר משולש", על האפיפיור אינוקנטיוס השנים עשר תפקידים ערך באנציקלופדיה הקתולית אינוקנטיוס השנים עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אינוקנטיוס השנים עשר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טטרה 49

טטרה 49 (בצ'כית: Tatra 49) הוא רכב בתצורת תלת אופן למטרות הובלה, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצר בין השנים 1929–1939. מספר חלקים לדגם ה"טטרה 49" נלקחו מדגם "טטרה 12" (אנ') אשר יוצר בין השנים 1926–1933, ומדגם "טטרה 30" (אנ') אשר יוצר בין השנים 1926-1931. "טטרה 49" יוצר במספר תצורות. ארגז מטען קדמי פתוח ארגז מטען קדמי סגור מכונית סופרמיני (ארגז מטען קדמי) יוצרו כ-200 יחידות תלת אופן (2 גלגלים מקדימה, 1 גלגל מאחור) סוג מנוע : 4 פעימות בהצתת ניצוץ מאייד: מסוג "Zenith 26 ABC" אורך ארגז מטען - 1,300 מ"מ 2 מושבים בטור ארגז המטען - בנוי בקדמת הרכב מיקום המנוע - לימין הנהג מערכת חשמל - 12 וואט גובה נסיעה מהקרקע (ground clearance) - 200 מ"מ "טטרה 49" שלדת "טטרה 49" שלדת "טטרה 49" (המנוע 1 צילינדרים, לימין מושב הנהג) טטרה 20 טטרה 52 טטרה 81 טטרה 87 טטרה 90 טטרה 605 מדיה וקבצים בנושא טטרה 49 בוויקישיתוף "טטרה 49" tatraportal.sk/index "טטרה 49" - מידות ומפרט טכני auta5p.eu/lang/en/katalog "טטרה 49" auto.idnes.cz/foto.aspx?r=automoto תצורות "טטרה 49" strangernn.livejournal דגם "טטרה 49" tatra-club "טטרה 49" - ארגז מטען קדמי סגור sauto.cz/katalog-modelu "טטרה 49" - תמונה lidovky.cz/foto "טטרה 49" tyden.cz/rubriky/auta/zajimavosti/replika-modelu-tatra-49-poputuje תמונה שלדה "טטרה 49" ceskatelevize.cz/ct24/1532440-koprivnicka-firma-vyrabi-repliku-trikolky-tatra-49 "טטרה 49" tatraclub.at/en/fahrzeuge/tatra/36-tatra-49
צ'אד טרוחיו

צ'אדויק "צ'אד" טרוחיו (באנגלית: Chadwick A. "Chad" Trujillo‏; נולד ב-22 בנובמבר 1973) הוא אסטרונום אמריקאי. שגילה גופים טרנס-נפטוניים רבים במערכת השמש החיצונית, שהעיקרי שבהם הוא אריס - כוכב לכת ננסי הזהה בגודלו לפלוטו. הגילוי הוביל לשינוי סיווגו של פלוטו מכוכב לכת לכוכב לכת ננסי. נכון ל-2018 גילה 62 גופים ובהם 56 גופים טרנס-נפטוניים. טרוחיו גדל באוק פארק (אנ'), ליד שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. למד תואר ראשון במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אותו סיים ב-1995. בשנת 2000 סיים דוקטורט באוניברסיטת הוואי. היה חוקר פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 2003 החל לעבוד כחוקר במצפה הכוכבים ג'מיני שבהוואי. בין השנים 2013–2016 הוא היה ראש מחלקת הטלסקופ ותצפיות אופטיות במצפה הכוכבים. החל משנת 2016, הוא משמש כמרצה במחלקת האסטרונומיה ופיזיקה של אוניברסיטת צפון אריזונה. טרוחיו מעורב בגילויים של למעלה מ-56 גופים טרנס נפטוניים, רובם בין השנים 1996 ו-2013. בזמן גילוי של אריס, הוא היה נחשב יותר גדול ומסיבי מפלוטו ולכן כונה "כוכב לכת עשירי" על ידי המגלים. לאור גילוי גופים נוספים הדומים, קבע האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ב־24 באוגוסט 2006 אריס ופלוטו הם "כוכב לכת ננסי" מסוג פלוטואיד. בין הגופים שגילה היו: קווה-וואר, יחד עם מייקל בראון מאקה מאקה אריס האומיה - התגלה על ידי שני צוותים, ולאחר מחלוקת "רשמית" הזיהוי ניתן למצפה סיירה נוואדה אורקוס סדנה הגוף הראשון שהתגלה מעננת אורט חוקרים שהיו שותפים לגילוי: עם דייוויד ג'וויט עם ג'יין ליו עם ג'ו צ'ן עם ק. ברני עם דייוויד ת'ולן עם מייקל בראון עם ו. אוונס עם סקוט שפרד עם דייוויד רבינוביץ עם אנדז'יי אודלסקי עם מרצ'ין קוביאק עם פולסקי עם מייקל בראון, זיהוי ניתן לצוות מצפה הכוכבים פלומר התגלה גם בנפרד על ידי חוזה לואיס אורטיז מוראנו גילוי האומיה היה שנוי במחלוקת, רשמית הגילוי רשום תחת מצפה הכוכבים סיירה נוואדה, ללא שם המגלה עם צוות ההנדסה האופטית של מצפה הכוכבים קק ומגלי אריס האסטרואיד 12101טרוחיו שהתגלה במאי 1998, נקרא על שמו. בשנת 2006, הוכרז כאחד מפורצי הדרך במדע, ברשימת פורצי הדרך של העיתון Science Spectrum. מדיה וקבצים בנושא צ'אד טרוחיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אד טרוחיו (באנגלית) רשימה שמית של מגלי גופים, באתר ה-MPC "Chad Trujillo CV" (PDF). M. E. Brown; A. H. Bouchez; D. Rabinowitz; R. Sari; C. A. Trujillo; M. van Dam; R. Campbell; J. Chin; S. Hardman; E. Johansson; R. Lafon; D. Le Mignant; P. Stomski; D. Summers; P. Wizinowich (2005-09-02). "Keck Observatory Laser Guide Star Adaptive Optics Discovery and Characterization of a Satellite to the Large Kuiper Belt Object 2003 EL61". The Astrophysical Journal Letters. 632: L45–L48. Bibcode:2005ApJ...632L..45B. doi:10.1086/497641. "Dwarf Planets and their Systems". US Geological Survey Gazetteer of Planetary Nomenclature. נבדק ב-2008-09-17. אודות האסטרואיד 121101 Trujillo, באתר Springer "SCIENCE SPECTRUM MAGAZINE ANNOUNCES TOP MINORITIES IN SCIENCE" (PDF). 8 במאי 2006. נבדק ב-4 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה)
זדנייק קובק

זדנק קובק (בצ'כית: Zdeněk Koubek; ‏ 8 בדצמבר 1913 - 12 ביוני 1986) היה אתלט צ'כוסלובקי טרנסקסואל. הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק במשחקי העולם לנשים (לונדון 1934). הוא זכה במספר אליפויות צ'כוסלובקיה בריצות מ-100 מטר ועד 800 מטר, בקפיצה לרוחק בקפיצה לגובה וכן קבע מספר שיאי עולם בריצת 800 מטר. בשנת 1936 עבר ניתוח להתאמה מגדרית ופרש מספורט תחרותי. שיאיו העולמיים נמחקו. קובק נולד כנקבה בשם זדנה "זדנקה" קובקובה (Zdena "Zdeňka" Koubková) בפסקוב מוראביה ליד אוסטרבה, למשפחה בת 8 אחים ואחיות. מספר חודשים לאחר הולדתו המשפחה עברה להתגורר בברנו מוראביה, שם גדל והתחיל להתאמן באתלטיקה. בשנת 1930 הוא זכה באליפות צ'כוסלובקיה במדליית כסף בריצת 800 מטר (2:30 דקות) ובקפיצה לגובה (1.40 מטר). בשנת 1934 זכה קובק ב-5 תוארי אליפות צ'כוסלובקיה בריצות ל-100 מטר ל-200 מטר ול-800 מטר, בקפיצה לרוחק ובקפיצה לגובה. בתחרות שנערכה ב-14 ביוני 1934 קבע קובק בריצת 800 מטר שיא עולם חדש של 2:16.4 דקות. במשחקים העולמיים לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934 זכה קובק בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 2:12.8 דקות, לפני מרתה ורטמן משוודיה (2:13.8 דקות) והאלופה היוצאת גלאדיס לן מבריטניה (2:14.2 דקות). מדליית ארד, בקפיצה לרוחק בשיא לאומי חדש של 5.695 מטר, אחרי טראוטה גיפנר (5.805 מטר) והדוויג בושולטה (5.79 מטר), שתיהן מגרמניה. באותה העת החלו לדון בעיתונים בגבריותו המוגזמת ביחס לנשים, וציינו כי מכנסיים יתאימו לו יותר מחצאית. בשנת 1935 פרש מספורט תחרותי ונסע למסע של 6 חודשים בארצות הברית. שנה לאחר מכן, הוא עבר ניתוח לאישור מגדר ושינה את שמו. הוא ויתר על האפשרות להיות מאמן אתלטיקה ורק לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרף כשחקן בקבוצת הרוגבי של אחיו ירוסלב. הוא היה נשוי לאישה והזוג התגורר בפראג, עד למותו בשנת 1986 בהיותו בן 73. בשנת 1935 יצא רומן על אודותיו "שיא העולם של זדנה" מאת לידה מרלינובה, על קריירת הספורט שלו וחייו המוקדמים לפני השינוי המגדרי. טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט מדיה וקבצים בנושא זדנייק קובק בוויקישיתוף Vanessa Heggie, Testing sex and gender in sports; reinventing, reimagining and reconstructing histories, National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine (באנגלית) Zdeněk Koubek, ‏translide (בצ'כית) ינון, רשימות ספורטאים, דבר, 20 בדצמבר 1935 נ. בן-אהרון, בעולם - הסנסציה סביב לקובקובה, דואר היום, 26 בדצמבר 1935 בעולם - שיאי קובקובה נישארים בתקפם, דואר היום, 5 בינואר 1936