laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כדורעף חופים במשחקים האולימפיים

תחרויות כדורעף חופים נערכות כחלק מהמשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996), לאחר שבאולימפיאדת ברצלונה (1992) נערך טורניר כדורעף חופים שלא כחלק מהמשחקים. בכל טורניר משתתפים 24 זוגות, ולא יותר משני זוגות מכל מדינה. לאורך השנים נערכו מספר שינויים בשיטת הטורניר. באטלנטה ובאולימפיאדת סידני (2000) הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, אך באופן שנותן למפסידים בסיבוב המוקדם הזדמנות להתקדם בכל זאת. 12 הזוגות שניצחו בסיבוב המוקדם, העפילו אוטומטית לשלב שמינית הגמר. 12 הזוגות שהפסידו, המשיכו לסיבוב הראשון. ששת הזוגות שניצחו בסיבוב הראשון התחרו בסיבוב השני. שלושת הזוגות שניצחו בסיבוב השני, וכן הזוג שהפסיד בהפרש הקטן ביותר בסיבוב זה, הצטרפו ל-12 הזוגות שכבר העפילו לשלב שמינית הגמר. לאחר מכן נמשכו המשחקים כטורניר נוקאאוט רגיל. שני המפסידים בחצאי הגמר מתמודדים זה מול זה במשחק על מדליית הארד. באולימפיאדת אתונה (2004) השתנתה שיטת המשחקים. 24 הזוגות חולקו לשישה בתים. שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית, וכן ארבע נבחרות שסיימו במקום השלישי עם מספר הניצחונות ויחס הנקודות הטוב ביותר, העפילו לשמינית הגמר, ומכאן המשיכו בשיטת נוקאאוט רגילה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נערך שינוי נוסף. גם הפעם חולקו הנבחרות לשישה בתים. שתי הראשונות בכל בית העפילו אוטומטית לשמינית הגמר. שתי הנבחרות שסיימו במקום השלישי עם מספר הניצחונות ויחס הנקודות הטוב ביותר, העפילו אף הן לשמינית הגמר. ארבע הנבחרות הנותרות שסיימו במקום השלישי קיימו משחק נוסף, ושתי המנצחות בו הצטרפו אף הן למעפילות לשלב שמינית הגמר. לאורך השנים, ניכרת דומיננטיות של הזוגות האמריקאיים, שזכו בשלושה מתוך חמשת הטורנירים לגברים ובשלושה מתוך חמשת הטורנירים לנשים. קרי וולש ג'נינגס ומיסטי מיי-טרינור זכו שלוש פעמים ברציפות בטורניר האולימפי, בין 2004 ל-2012. מתוך עשרים הזוגות שהעפילו לאורך השנים לשלב הגמר בשני הטורנירים, שמונה היו אמריקאים ושמונה היו ברזילאים. עד כה, לפחות אחד מהזוגות בשלב הגמר היה תמיד מאחת משתי מדינות אלו. ארבעת הזוגות הנותרים היו מאוסטרליה, גרמניה, סין וספרד. עד כה, השתתפו זוגות מ-32 מדינות בתחרויות כדורעף החופים האולימפיות לנשים. ארצות הברית וברזיל שלחו שני זוגות לכל אחת מהאולימפיאדות (ארצות הברית אף שלחה זוג שלישי לאולימפיאדה אותה אירחה, אולימפיאדת אטלנטה (1996)). אוסטרליה, גרמניה והולנד שלחו לפחות זוג אחד לכל אחת מהאולימפיאדות. עד כה, השתתפו זוגות מ-36 מדינות בתחרויות כדורעף החופים האולימפיות לגברים. ארצות הברית וברזיל שלחו שני זוגות לכל אחת מהאולימפיאדות (ארצות הברית אף שלחה זוג שלישי לאולימפיאדה אותה אירחה, אולימפיאדת אטלנטה (1996)). גרמניה שלחה לפחות זוג אחד לכל אחת מהאולימפיאדות. כדורעף במשחקים האולימפיים מדיה וקבצים בנושא כדורעף חופים במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כדורעף חופים במשחקים האולימפיים
מארי אונדר

מארי אוּנְדֶר (באסטונית: Marie Under; ‏27 במרץ 1883 - 25 בספטמבר 1980) הייתה משוררת אסטונית בולטת, נמנית עם מייסדי איגוד הסופרים האסטוני. שירתה תורגמה ללמעלה מ-26 שפות, והיא הייתה מועמדת לפרס נובל לספרות לא פחות משמונה פעמים. אונדר נולד בטאלין, אז האימפריה הרוסית, ולמדה בבית ספר לבנות בשפה הגרמנית. לאחר שהשלימה את לימודיה, עבדה כזבנית בחנות ספרים. בזמנה החופשי חיברה שירה בגרמנית. בשנת 1902 נישאה לקארל האקר, רואה חשבון אסטוני, והשניים עברו להתגורר בפרוור של מוסקבה. לזוג נולדו שתי בנות שם. בשנת 1904, התאהבה אונדר באמן האסטוני אנט לאיקמה, שהיה אז בן 38. באותה שנה הוא צייר שני פורטרטים שלה, הנחשבים ליצירותיו הבולטות ביותר. לאיקמה שכנע אותה לתרגם את שיריה לאסטונית ושלח את שיריה לעיתונים מקומיים. שירה הראשון התפרסם ביומון האסטוני "פוסטימס" באוגוסט 1904. בשנת 1906, חזרה אונדר עם משפחתה לטאלין. בשנת 1913, פגשה את ארטור אדסון, שהפך למזכירהּ, ולימים ההדיר את ספרי השירה הראשונים שלה. בשנת 1924 התגרשה מקארל האקר ונישאה לאדסון. בשנת 1944 כבשה ברית המועצות את אסטוניה. אונדר ומשפחתה נמלטו לשוודיה, ושהו כשנה במחנה פליטים. בשנת 1945, עקרה המשפחה למלרהיידן, פרוור של סטוקהולם. אונדר חיה שם עד מותה, בשנת 1980. היא נטמנה לצד בעלה בבית העלמין סקוגשירקוגורדן בדרום העיר סטוקהולם. ביוני 2016 הועברו קבריהם של אונדר ובעלה, בתה הדה ואחותה ברטה מסטוקהולם לבית העלמין של טאלין. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בין אסופות שיריה נמנים הספרים: Hääl varjust‏ (1927) Rõõm ühest ilusast päevast‏ (1928) Õnnevarjutus‏ (1929) Lageda taeva all‏ (1930) מדיה וקבצים בנושא מארי אונדר בוויקישיתוף מארי אונדר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי אונדר, באתר Discogs (באנגלית) מארין לאק, "Estonian literature in the 1920s and 1930s", בתוך Estonian Literary Magazine, גיליון 11, סתיו 2000. Nomination%20archive, NobelPrize.org, ‏2020-04-01 (באנגלית אמריקאית)
עידית חכמוביץ

עידית חכמוביץ' (10 ביוני 1955 – 20 בינואר 2015) הייתה משוררת, פזמונאית ומלחינה ישראלית, חברת קיבוץ יגור. עידית חכמוביץ' נולדה וגדלה ביגור, בת שלישית לאהובה ויעקב חכמוביץ'. אביה, יליד בסרביה שברומניה, הצטרף לקיבוץ יגור בשנת 1940. היא למדה בבית הספר היסודי ביגור. בכיתה ט' הפסיקה לימודיה ועברה לעבוד בבית ילדים בקיבוצה. בנעוריה החלה לכתוב שירים. בהיותה בת 16 כתבה את "שיר שבת" שבוצע לראשונה על ידי מקהלת הקיבוץ המאוחד בכנס בבית השיטה. את שירותה הצבאי עשתה כמורה-חיילת בכפר הנוער שפיה. שירה הראשון שהתפרסם ברדיו היה "אישה", שהולחן על ידי מתי כספי בביצוע חני ליבנה. בהמשך כתבה את השיר "הייתי אומרת" שגם אותו הלחין מתי כספי בביצוע גלי עטרי. שני השירים בוצעו גם על ידי מתי כספי עצמו. שיריה הרבים זכו ללחנים וביצועים מגוונים. בן הזמרים שהקליטו שיריה: מתי כספי, גלי עטרי, חני ליבנה, הגבעטרון, הפרברים, אורנה ומשה דץ, דורית ראובני, רוחמה רז, גיתית שובל, יואב יצחק, דני בסן ואחרים. בין המלחינים שהלחינו את שיריה: סשה ארגוב, מתי כספי, נחום היימן, מוני אמריליו, אורי הרפז, אורי קריב ואחרים. חלק משירים שכתבה (מילים) הלחינה היא בעצמה. בשנת 1993 השתתף שיר שכתבה (מילים) "בית בקצה הקשת" בתחרות קדם-אירוויזיון (לחן - אורי הרפז, זמרת - דורית ראובני) וזכה במקום השני בנקודת השיפוט האחרונה, בתל אביב, ובמקום השישי הכללי. את השיר "ארץ השירים שלי", שכתבה והלחינה, הקדישה לזכרה של נעמי שמר ושיריה, את השיר עיבד צבי שרף ומבצעת להקת "דומיננטה". שירים נוספים של חכמוביץ שהתפרסמו הם: "נעורי זהב" שמבצעת מקהלת הגבעטרון, "קסם כלנית לעד" שנכתב לפי הזמנה לחג ה-25 של כרמיאל. בביצוע חני ליבנה, "ערב שבת" בביצוע אורנה ומשה דץ, "ונאהב לתמיד" בביצוע הפרברים ועוד. הרבתה לכתוב ולהלחין שירים לאירועי תרבות שונים ביגור. השיר "מראה מקום" שכתבה (מילים ולחן) ב-1982 לחג שנת ה-60 של יגור (יָגוּר נוֹתֶנֶת לִי מָקוֹם לָנוּחַ), כמעט הפך להמנון מקומי של יגור. עידית שימשה במשך כמה שנים בתפקיד עורכת ביטאון הקיבוץ, "דפי יגור", ושנים שימשה ספרנית בספריית בית הספר האזורי "כרמל זבולון" ובספריית יגור. ב-2010 כתבה עידית חכמוביץ ביחד עם אפרים סידון את קטעי הקריינות לסרט הטבע ארץ בראשית. בשנת 2012 יצאו לאור דיסק וספר שיריה הראשון "הייתי אומרת" ובו מיטב שיריה. הספר מעוטר בצילומיה של הצלמת מיכל מלכין, אף היא בת קיבוץ יגור. חכמוביץ נפטרה ב-20 בינואר 2015 ממחלת הסרטן בגיל 59. היא הובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוצה יגור. מדיה וקבצים בנושא עידית חכמוביץ בוויקישיתוף עידית חכמוביץ, באתר שירונט עידית חכמוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) עידית חכמוביץ, באתר Discogs (באנגלית) עידית חכמוביץ, דף שער בספרייה הלאומית עידית חכמוביץ, באתר שירה עובדת אריק בשן, יגור: שלושים למותה של המשוררת עידית חכמוביץ', באתר mynet‏ קיבוץ, 23 בפברואר 2015 אלי אלון, סיפור חייה של המשוררת עידית חכמוביץ', באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 באפריל 2015
ז'אן בורוטרה

ז'אן רובר בורוטרה (בצרפתית: Jean Robert Borotra;‏ 13 באוגוסט 1898 – 17 ביולי 1994), היה טניסאי צרפתי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כשלזכותו 3 זכיות בטורנירי גראנד סלאם אישיות, 14 בזוגות ו-6 זכיות בגביע דייוויס במדי נבחרת צרפת. כונה "הבסקי הדוהר". ז'אן בורוטרה נולד בביאריץ. הוא ניצח לראשונה בטורניר טניס משמעותי ב-1921. ז'אן בורוטרה הפך לחלק מדור זהב של הטניס הצרפתי, כשיחד עם רנה לקוסט, אנרי קושה וז'אק בריניון כונו "ארבעת המוסקטרים", אשר שלטו בטניס העולמי במהלך אותו עשור ובתחילת העשור הבא אחריו. עם רנה לקוסט זכה ז'אן בורוטרה בהישג בינלאומי משמעותי, כשבאולימפיאדת פריז (1924) זכו השניים במדליית ארד בטורניר זוגות הגברים. ב-1925 בורוטרה ניצח לראשונה באליפות צרפת הפתוחה. במשך מספר שנים הוא זכה ב-3 פרסי גראנד סלאם בתחרויות אישיות וב-14 בתחרויות זוגות. באליפות ארצות הברית הפתוחה הוא הגיע לשלב הגמר בלבד. בשנת 1928 הוא זכה ב-3 תחרויות במהלך אליפות אוסטרליה הפתוחה. עם נבחרת צרפת בורוטרה זכה 6 פעמים בגביע דייוויס (1927- 1932). ב-1976 התקבל ז'אן בורוטרה, יחד עם שלושת חבריו ל"ארבעת המוסקטרים", להיכל התהילה של הטניס. ז'אן בורוטרה השתתף בקרבות מלחמת העולם הראשונה וסיים אותה כמפקד יחידת תותחנים. לאחר המלחמה הוא למד בסורבון ממנה קיבל תואר במשפטים ומאקול פוליטקניק הוא קיבל תואר בהנדסה. במקביל לפעילות ספורטיבית בורוטרה עבד בחברה למכירת ציוד להפקת נפט. לאחר סיום הופעות ספורטיביות בורוטרה פנה לפוליטיקה. בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא גויס לצבא ונפל לשבי. לאחר קריסת המשטר הצרפתי הוא תמך במשטר וישי. אומנם כבר בשנת 1942 בורוטרה נעצר ונשלח למחנה ריכוז. הוא שוחרר רק במאי 1945. תחילה הוא הואשם בשיתוף פעולה עם הנאצים, אך תיק נסגר ובשנת 1977 הוא קיבל אות לגיון הכבוד. מדיה וקבצים בנושא ז'אן בורוטרה בוויקישיתוף ז'אן בורוטרה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ז'אן בורוטרה, באתר olympedia.org ז'אן בורוטרה, באתר ה-ATP ז'אן בורוטרה, באתר ה-ITF ז'אן בורוטרה, באתר גביע דייוויס ז'אן בורוטרה, באתר היכל התהילה של הטניס ז'אן בורוטרה, באתר ארכיון הטניס ז'אן בורוטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נסיגה (אדריכלות)

נסיגה (באנגלית: Setback או Step-back) היא פסיעה לתוך מישור הקיר היוצרת מראה מדורג. השימוש בנסיגות החל עוד בבנייה בעת העתיקה מסיבות מבניות של יציבות וכיום הן נבנות בעיקר כתוצאה מחוקי שימוש בקרקע כפי שמגדירה תוכנית בניין עיר או מסיבות אדריכליות. באזורים הבנויים בצפיפות גבוהה, כמו מרכזי ערים, נסיגות מבניות אלו תורמות בהחדרת אור השמש והאוויר למפלס הרחוב. הבנאים של העת העתיקה השתמשו בנסיגות כדי לשפר את היכולת לבנות לגובה. מאחר שחומרי הבנייה שהיו בנמצא באותה תקופה, כמו חומר, אבן ולבנים, היו בעלי משקל רב, צורות כמו פירמידות מדורגות בעלי ראש צר ובסיס רחב נמצאו יעילות בפיזור העומסים הגדולים לקרקע. דוגמאות בולטות לבנייה מדורגת בעת העתיקה הן הפירמידות המדורגות (אנ') שנבנו במסופוטמיה ומצרים העתיקה כדוגמת טפה סיאלק (Tepe Sialk) והפירמידה של ג'וסר. במאות השנים שלאחר מכן, השתמשו בטכניקת הנסיגות לצורך בניית מבנים בעלי משקל גדול. כשאדריכלים למדו כיצד לרתום את הנסיגות לטובתם והפכו אותה לתכונה אדריכלית, מידותיהן של הנסיגות קטנו ונראו פחות לעין לעומת הנסיגות של הפירמידות המדורגות. לעיתים נסיגות אלו הוסתרו על ידי קישוטים ועיטורים רבים בחזיתות המבנה. התפתחות שלד הברזל והפלדה במאה ה-19, ביטלה למעשה את הצורך בנסיגות אלו מבחינה הנדסית. שילוב שלד הפלדה לצד המצאות כמו המעלית פתחו את האפשרות לבנות גורדי שחקים רבים זה לצד זה בצפיפות גדולה וליצור מרכז אורבני שוקק. מההיבט הכלכלי, השימוש בנסיגות גם כן נראה מיותר מאחר שמשקיע רצה למקסם את רווחיו על ידי ניצול מלוא זכויות הבנייה שאושרו לו בקרקע. דוגמה בולטת לכך הוא בניין אקוויטבל במנהטן, שנבנה בשנת 1915 ללא נסיגות והותיר תחתיו צל גדול וכמעט תמידי על הרחובות והבניינים הסמוכים לו. השפעה שלילית זו הורידה את מחירי הבניינים הסמוכים לו ופגעה בבריאות הציבור. בתגובה לכך הוחלט לחוקק בניו יורק את ההחלטה על תוכנית בניין עיר של שנת 1916. החלטה זו הגדירה מערכת נסיגות בגורד שחקים ואומצה כמעט באופן מיידי בשאר הערים בארצות הברית ומאוחר יותר בעולם. גורדי שחקים מוקדמים בית מדורג Alexander, Christopher. A Pattern Language. Oxford University Press, 1977. Koolhaas, Rem. Delirious New York. Monacceli Press, reprint 1997. NYC Zoning History נסיגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Allen, Irving Lewis (1995). "Skyscrapers". In Kenneth T. Jackson (ed.). The Encyclopedia of New York City. New Haven, CT & London & New York: Yale University Press & The New-York Historical Society. p. 1074. ISBN 0-300-05536-6.
בוב מתיאס

רוברט ברוס "בוב" מתיאס (באנגלית: Robert Bruce "Bob" Mathias; ‏17 בנובמבר 1930 – 2 בספטמבר 2006) היה אתלט אמריקאי. שיאן עולם פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 1948 והלסינקי 1952) בקרב עשר. היה קצין בחיל הנחתים של ארצות הברית שחקן קולנוע וטלוויזיה בשנות ה-50 וחבר קונגרס אמריקאי. מתיאס נולד וגדל בטולרי, קליפורניה. באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מתיאס במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 7139 נקודות (6628 נקודות), לפני איגנק היינריך מצרפת שקבע תוצאה של 6974 נקודות (6559 נקודות) ובן ארצו פלויד סימונס שקבע תוצאה של 6950 נקודות (6531 נקודות) ובכך היה לאלוף האולימפי הצעיר ביותר באתלטיקה במשחקים האולימפיים. בתחרות שנערכה בעיר מגוריו ב-30 ביוני 1950 קבע מתיאס בקרב עשר שיא עולם חדש של 8042 נקודות (7287 נקודות), שיפור לשיאו בן ה-14 שנים של בן ארצו גלן מוריס שקבע תוצאה של 7900 נקודות (7254 נקודות). באולימפיאדת הלסינקי (1952) הגן מתיאס על תוארו וזכה במדליית זהב בקרב עשר בשיא עולם חדש של 7887 נקודות (7592 נקודות), לפני חבריו לנבחרת ארצות הברית, מילט קמפבל שקבע תוצאה של 6975 נקודות (6948 נקודות) ופלויד סימונס שקבע תוצאה של 6788 נקודות (6903 נקודות) ובכך היה לאתלט קרב עשר הראשון בהיסטוריה (מתוך שניים), שזכה פעמיים ברציפות בקרב עשר במשחקים האולימפיים. ריצת 100 מטר: 10.8 שניות (1952) ריצת 400 מטר: 50.2 שניות (1952) ריצת 110 מטר משוכות: 13.8 שניות (1952) קפיצה לגובה: 1.90 מטר (1952) קפיצה במוט: 4.00 מטר (1952) קפיצה לרוחק: 7.15 מטר (1952) הדיפת כדור ברזל: 15.82 מטר (1953) זריקת דיסקוס: 52.83 מטר (1951) הטלת כידון: 62.20 מטר (1952) ריצת 1500 מטר: 4:50.8 דקות (1952) קרב עשר: 7592 נקודות (1952) מתיאס היה חבר המפלגה הרפובליקנית ובשנים 1967 עד 1975 כיהן כנציג המחוז ה-18 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית. התפתחות שיא העולם בקרב עשר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא בוב מתיאס בוויקישיתוף בוב מתיאס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי בוב מתיאס, באתר olympedia.org בוב מתיאס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית בוב מתיאס, באתר Track and Field (גברים) בוב מתיאס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) בוב מתיאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בוב מתיאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עצלן דו-אצבע

עַצְלָן-דּוּ-אֶצְבָּעִי (שם מדעי: Choloepus) הוא הסוג היחיד שחי כיום במשפחה עצלני דו-אצבע והוא כולל שני מינים: מין: עצלן דו-אצבע של לינאוס (Choloepus didactylus) מין: עצלן דו-אצבע של הופמן (Choloepus hoffmanni) כל מיני העצלן דו האצבע חיים בדרום ומרכז אמריקה, וניזונים בעיקר מפירות ועלים. העצלן דו האצבע נמצא במשפחה שונה מעצלני תלת אצבע. בישראל חיים שני עצלנים דו אצבעיים בגן החיות בספארי ברמת גן. מדיה וקבצים בנושא עצלן דו-אצבע בוויקישיתוף עצלן דו-אצבע, באתר ITIS (באנגלית) עצלן דו-אצבע, באתר NCBI (באנגלית) עצלן דו-אצבע, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עצלן דו-אצבע, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עצלן דו-אצבע, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליקסופטוור טכנולוגיות

קליקסופטוור טכנולוגיות בע"מ היא חברת תוכנה ישראלית המייצרת ומשווקת תוכנה לניהול משאבים במערכי שירות. שירותיה ניתנים בתוכנה המותקנת בבית הלקוח ובשירותי ענן. החברה מעסיקה כ-700 עובדים. החברה טבעה בשנת 1996 את המושג אופטימיזציית שרשרת השירות. החברה הוקמה בשנת 1996 על ידי פרופ' משה בן בסט. בן בסט פעל בתחום זה משנת 1979 בחברה בשם IET–Intelligent Electronics, ששינתה שמה ל-ClickService Software. החברה התבססה על ניסיונו של פרופ' בן בסט כיועץ, פעילות שבה עסק בנוסף לפעילותו האקדמית באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת דרום קליפורניה ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). בשנת 2000 החלו ניירות הערך של החברה להיסחר בבורסת נאסד"ק. בשנת 2003 נבחרה החברה לספק פתרונות אופטימיזציה של שרשרת השירות לחברת דויטשה טלקום. באולימפיאדת בייג'ינג עסקה החברה בתיאום פעילותם של מאות טכנאים. בשנת 2012 החל החברה להפיץ אפליקציות לשימושם של עובדי שטח. האפליקציות משמשות להזנת נתונים, ניווט, שיתוף פעולה בין עובדים, דיווח נוכחות ועוד. בשנת 2014 רכשה החברה את חברת Xora, חברה מובילה במחשוב ענן של עובדי שטח ניידים, תמורת כ-15 מיליון דולר. רכישה זו הרחיבה משמעותית את גודל השוק הפוטנציאלי של קליקסופטוור. רכישות קטנות יותר שלה היו חברת מנצ'יטרה ההודית באפריל 2009, וחברת AST האמריקאית ביולי 2009. מוצרי החברה נמכרים לקשת רחבה של חברות בתחומי השירותים והמסחר. עם לקוחותיה של החברה בישראל נמנות החברות בזק ופרטנר תקשורת. לחברה שיתופי פעולה עם חברות כ-IBM,‏ SAP, אינפוסיס ועוד. באפריל 2015 נמכרה החברה לקרן פרנסיסקו פרטנרס, תמורת יותר 438 מיליון דולר. בעלי המניות הגדולים בחברה טרם מכירתה היו משה ועידית בן בסט (כ-13%) וכן קרן פידליטי, ניקולאס פיירוול, וג'ורג' סורוס. באוגוסט 2019 הודיעה חברת התוכנה הארגונית סיילספורס כי רכשה את קליקסופטוור מקרן פרנסיסקו פרטנרס תמורת 1.35 מיליארד דולר. אתר האינטרנט הרשמי של קליקסופטוור טכנולוגיות קליקסופטוור טכנולוגיות, באתר "ביזפורטל" קליקסופטוור, באתר של המדען הראשי של משרד הכלכלה Company Overview of ClickSoftware Technologies, באתר בלומברג (באנגלית) טל שחף, ‏"האתגר הוא לשלב בין חברה בת 15 לטכנולוגיות מודרניות", באתר גלובס, 15 ביוני 2018 ניר צליק, קליקסופטוור חתמה על הסכם המשך עם חברה בת של דויטשה טלקום במספר מיליוני דולרים, באתר TheMarker‏, 29 ביולי 2008 שמואל שוסטר, קליקסופטוור זכתה בפרויקט לניהול פעילויות השטח של טכנאי הטלקומוניקציה במהלך המשחקים האולימפיים של שנת 2008, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2008 קליקסופטוור חתמה על הסכם לרכישת Xora ב-14.7 מ' ד', באתר גלובס, 18 בפברואר 2014 ניר צליק, בקליקסופטוור לא שמעו על מחנק האשראי: רוכשת את Manchitra ההודית תמורת 2.65 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2009 שמואל שוסטר, קליקסופטוור מרחיבה את השוק הפוטנציאלי - רוכשת את איי.אס.טי בתמורה ל-1.7 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2009 קליקסופטוור השלימה הטמעת חבילת פתרונות בפרטנר, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2009 עופר וולפסון, קליקסופטוור הישראלית יוצאת מהבורסה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 באפריל 2015 דרור רייך, אקזיט לקליקסופטוור: תימכר לפרנסיסקו פרטנרס תמורת 438 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2015 טלי ציפורי, ‏אקזיט לקליקסופטוור: נמכרת לפרנסיסקו פרטנרס ב-438 מ' ד', באתר גלובס, 30 באפריל 2015 טלי ציפורי, ‏ג'ורג' סורוס הפך לבעל עניין בקליקסופטוור, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2011 יסמין יבלונקו, ‏סיילספורס רוכשת את קליקסופטוור מפתח תקווה ב-1.35 מיליארד דולר, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2019
מיקרוסופט קורטנה

מַיְקְרוֹסוֹפְט קורטנה (באנגלית: Microsoft Cortana) היא עוזרת אישית וירטואלית, המורכבת ממערכת בינה מלאכותית שפותחה בידי מיקרוסופט, עבור מערכות ההפעלה לטלפונים הסלולריים Windows Phone 8.1, Windows Phone 10 ושולבה גם בשעון החכם Microsoft Band ובמערכות ההפעלה השולחניות שלה - Windows 10 ו- Windows 11. מקור השם קורטנה הוא בדמות בינה מלאכותית מסדרת משחקי הווידאו Halo של מיקרוסופט. ג'ן טיילור, המדובבת של הדמות במשחק, היא גם זו שמדובבת את קורטנה בגרסה האמריקאית של התוכנה. המערכת הוצגה לראשונה ב־2014 בכנס המפתחים השנתי של מיקרוסופט "Build 2014" בסן פרנסיסקו ותויגה כ"מהפך" במערכות ההפעלה Windows Phone ו־Windows. נכון לאוקטובר 2022, קורטנה אינה זמינה בשימוש בישראל. בשנת 2020 יצאה גרסת חדשה של קורטנה. בגרסה החדשה היא דומה לאפליקציה רגילה של המחשב ויכולה לשנות צבעים. סירי Google Now וולפרם אלפא אמזון אלכסה מדיה וקבצים בנושא מיקרוסופט קורטנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיקרוסופט קורטנה (בשפות מרובות) שגיא כהן, כך יצרנו את הסייעת קורטנה, באתר "ידיעות אחרונות", 13 במאי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טורטית

טורטית הוא חטיף שוקולד ישראלי המיוצר על ידי חברת הממתקים עלית במפעל חטיבת הממתקים הממוקם בנוף הגליל, ישראל. החטיף עשוי ופל המצופה בשוקולד ובתוכו קרם שקדים בטעם רום. הטורטית נמכרת באריזה ירוקה במשקל של 40 גרם. החטיף כשר פרווה. המוצר הושק על ידי עלית בשנת 1975. באותה עת שווק שוקולד חלב ממולא בקרם בטעם רום תחת שם המותג "ג'מייקה". באותו קרם נעשה שימוש גם בופל המצופה, שמו של החטיף נקרא טורטית משום שהוא מזכיר במבנהו עוגת שכבות מסוג טורט. במהלך השנים שיווקה עלית מהדורות מיוחדות של החטיף כגון טוררררטית, חטיף ארוך בשליש מן האריזה הרגילה, טורטית עם שוקולד לבן, שוקולד פרה בטעם טורטית, משקה חלב בטעם טורטית, רולדה טורטית, מיני רולדה אישית עם קרם טורטית, גלידה בטעם טורטית, מילקי בטעם טורטית, ובראוניז טורטית. ב-2017, בעת שביתת רעב שהנהיג מרואן ברגותי בין האסירים הביטחוניים בבתי הסוהר בישראל, פורסם כי אנשי שב"ס הטמינו עוגיות, מלח וחטיף טורטית, כדי לפתותו לשבור את שביתת הרעב. לאחר מכן פורסם סרטון שבו ברגותי שובר את צומו. המוצר הוא טבעוני, ומכיל ופל מצופה (30%), סוכר, שומנים ושמנים מהצומח, קמח חיטה (מכיל גלוטן), קמח סויה, שקדים, אגוזי קשיו, עיסת קקאו, אבקת קקאו, מתחלבים (לציטין סויה/לפתית), חומרי טעם וריח, מלח, מתפיחים (E-500ii, E-503ii), אנזים (פרוטאינזה). מכיל סויה, גלוטן (ממקור חיטה), אגוזים (שקדים, אגוזי קשיו). עשוי להכיל עקבות מזעריים של שומשום, בוטנים, ביצים וחלב. מדיה וקבצים בנושא טורטית בוויקישיתוף המוצר באתר של עלית ערך תזונתי של טורטית, באתר מילון האוכל של ישראל עד כמה אתם מכירים את החטיף ששבר את ברגותי?, באתר nrg‏, 7 במאי 2017 אוכל ורק אוכל, עשרה דברים שלא ידעתם על החטיף "טורטית", באתר nana10‏, 15 בדצמבר 2016 אפרת נומברג יונגר , ‏"הקמפיין של טורטית בעיצומו", באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2017 משה נוסבאום, ‏טורטית בתא: כך הפילו את ברגותי, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2017
אורי (זן קלמנטינות)

אוֹרי הוא זן קלמנטינות מצליח במיוחד, שפותח בישראל מהזן אור, שבתורו פותח מהזן אורה. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אורה הוא למעשה זן של מנדרינה ומשווק בחו"ל ככזה. הזן אורי פותח במינהל המחקר החקלאי וולקני בראשון לציון בסיוע ענף ההדרים במועצת הצמחים והוא מצטיין במתיקותו, הוא חסר גרעינים, מתקלף בקלות ויש לו חיי מדף ארוכים. מפתחי הזן רשמו עליו זכויות במדינות האיחוד האירופי, כולל ספרד. הזכויות נרשמו לשלושים שנה החל מ-2013בספרד ניתנות זכויות שתילה לחקלאים המקומיים תמורת תשלום לפי עץ, תוך חישוב של שלושים שנות חיים לעץ. נכון ל-2013 הצטברו בספרד כחמישים מיליון יורו, שצריכים לעבור לידי הישראלים, אך סכסוך בין בעלי הזכויות, מינהל המחקר וולקני ומועצת הצמחים, מעכב העברת הכספים לישראל. בישראל נטעו 46,000 דונם בעצים מהזן "אורי", נכון ל-2013, והם מהווים 24% מענף הקלמנטינות והנטיעות נמשכות. הילה ויסברג, אור לגויים | איך הצליחה קלמנטינה אחת להציל את ענף ההדרים המקומי?, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2014 ענת ג'ורג'י, תככים, מיליוני יורו וקלמנטינות: מהו הסכסוך הגדול שמסעיר את ענף החקלאות?, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2015 קלמנטינות 'אור' ו'אורי' שוברות שיאי יצוא מנדרינות אורי: טעם מתוק ליצוא הישראלי, באתר "חדשנות ישראלית" ניר כרמי, יוסי יניב, קטלוג זני הדרים בישראל, באתר מינהל החקר החקלאי - מכון וולקני, ‏2014 Graham H. Barry, Frederick G. Gmitter Jr., Chunxian Chen, Mikeal L. Roose, INVESTIGATING THE PARENTAGE OF 'ORRI' AND 'FORTUNE' MANDARIN HYBRIDS, Acta Horticulturae, 2015-01, עמ' 449–456 doi: 10.17660/actahortic.2015.1065.55 Orri Jaffa – A taste of adventure in every bite (באנגלית אמריקאית) ידיעון ענף ההדרים במועצת הצמחים גיליון מס' 98 ספטמבר 2013
פורס ואן

פורס ואן (באנגלית: Force One) היא יחידת קומנדו עילית של משטרת מומבאי שהוקמה על ידי ממשלת מהאראשטרה. היחידה מתמחה במלחמה בטרור באזור המטרופולין של מומבאי, שהוא אחד מאזורי המטרופולין הגדולים בעולם, על בסיס משמרות הביטחון הלאומיות בהודו (NSG). בעקבות אירועי מתקפת הטרור במומבאי בשנת 2008, ממשלת מהאראשטרה החליטה על הקמת גוף חדש שמתמחה בלוחמה בטרור. ההכשרה הראשונית של היחידה נעשתה תחת העזרה והפיקוח של כוחות מיוחדים ישראליים מדריכי לוט"ר של מג"ב. אחרי חודשיים של טירונות על ידי מומחים ישראלים, Force One נוסדה. מפקדת המטה של Force One תתפרס על פני 390,000 מ"ר בצפון-מערב מומבאי. סה"כ ישנם 216 חיילי קומנדו תחת פיקוד היחידה. לוחמי הקומנדו של Force One מתאמנים באקדמיה למודיעין של מהאראשטרה, במכללה האקדמית להנדסה צבאית בפונה ובסוכנות למחקר ופיתוח ההגנה. במהלך ההכשרה הם לומדים שימוש בנשק מתוחכם וחומרי נפץ ופיתוח כישורי ירי מהיר. בעוד במשמרות הביטחון הלאומיות בהודו יש רכזת אזורית במומבאי, Force One צפויה להיות חלק מהתגובה הראשונית למתקפת טרור במומבאי שכן ביכולת לוחמיה להתכונן לאירוע טרור בתוך 15 דקות. אחת המשימות העיקריות של יחידה זו היא הגנה על המחוקקים של מהאראשטרה וכן גם מספר פוליטיקאים במדינה. פורס ואן אימנו את כוח המשטרה של מוזמביק. מלבד זאת, פורס ואן מאמנת את כל צוותי התגובה המהירה (אנ') של משטרת מהאראשטרה ומעורבים באימון כוח הגנת הרכבת ומשטרת ג'אמו וקשמיר. גלוק 17 גלוק 19 סמית' אנד וסון M&P Brügger & Thomet MP9 הקלר וקוך MP5 AKM קרבין M4A1 קלשניקוב AK-103 בארט M82 קולט M-203 מהינדרה מרקסמן משה נוסבאום, גאווה ישראלית: כך מלמדים את ההודים להילחם בטרור, ‏8 במרץ 2010 India’s Force One (Maharashtra State Police) (באנגלית)