laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רכס קוהלר

רכס קוהלר (באנגלית: Kohler Range), המכונה גם רכס וולטר קוהלר (באנגלית: Walter Kohler Range) הוא רכס הרים באזור ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אורכו של הרכס 64 קילומטרים. הרכס ממוקם בין מוצאו (ראשיתו) של חצי האי מרטין לבין קרחון סמית'. הרכס כולל שתי רמות מישוריות מכוסות קרח, מהן בולטים פסגות סלעיות. כיוון הרמות: מזרח - מערב, וקרחון קוהלר מפריד ביניהן. הרכס התגלה ממרחק ב-24 בפברואר 1940, על ידי אדמירל ריצ'רד בירד ואנשי משלחת השירות האנטארקטי של ארצות הברית, במהלך טיסה שיצאה מהספינה בר (Bear). בירד נתן לרכס את שמו. בירד קרא לרכס על שם התעשיין האמריקאי, שכיהן כמושל מדינת ויסקונסין שבארצות הברית, וולטר ג'י. קוהלר, הבן (Walter J. Kohler, Jr), שסייע במימון המשלחת, ומימון מטוס הים, שממנו התגלה הרכס. רכס קוהלר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס קוהלר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס קוהלר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה רכס קוהלר באתר mindat מידע גאוגרפי והיסטורי
אייפל

האם התכוונתם ל... מגדל אייפל – מגדל מפורסם בפריז, צרפת גוסטב אייפל – מהנדס צרפתי, מתכנן ובונה מגדל אייפל הרי אייפל – אזור הררי במערב גרמניה אייפל 65 – להקה איטלקית אייפל (יישוב) – יישוב בצ'ילה שפת התכנות אייפל
איברהימה קונטה (1991)

איברהימה סורי קונטה (בצרפתית: Ibrahima Sory Conté; נולד ב-3 באפריל 1991) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת החלוץ. קונטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של גנט. ב-23 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 0-0 מול וסטרלו. ב-20 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 4-4 נגד וסטרלו. ב-31 בינואר 2013 חתם בזולטה ורכם, ממנה עבר לאנדרכט בספטמבר 2014. בקיץ 2016 חתם באוסטנדה ובפברואר 2017 הושאל לוואסלנד-בוורן. בקיץ 2019 עזב לראשונה את בלגיה וחתם בברואה סטארה זאגורה מליגת העל הבולגרית. בעונתו הראשונה במועדון רשם את עונת השיא שלו בקריירה כאשר כבש שבעה שערים ב-24 משחקים. ב-24 ביולי 2021 חתם בבני סכנין. ב-19 בינואר 2023 חתם במכבי יפו. ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה בהפסד 1–2 לבורקינה פאסו. ב-15 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד בורקינה פאסו. השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2015. מדיה וקבצים בנושא איברהימה קונטה בוויקישיתוף איברהימה קונטה, באתר Transfermarkt איברהימה קונטה, באתר Soccerway איברהימה קונטה, באתר National Football Teams איברהימה קונטה, באתר FootballDatabase.eu שלמה וייס‏, בני סכנין: הקשר איברהימה קונטה חתם לשנתיים, באתר וואלה, 24 ביולי 2021 יגאל גולדשטיין, ‏רשמי: איברהימה קונטה חתם בבני סכנין, באתר ערוץ הספורט, 24 ביולי 2021
האטון

האם התכוונתם ל... אלן האטון – כדורגלן סקוטי בטי האטון – שחקנית אמריקאית ג'יימס האטון – מדען סקוטי טימותי האטון – שחקן אמריקאי פסקל האטון – שחקנית קנדית פרנק האטון – פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי
בגלל שאת שלי

בגלל שאת שלי (באנגלית: Because You're Mine) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1952 בבימויו של אלכסנדר האל, עם מריו לנצה, ג'יימס ויטמור ודורטה מורו בתפקידים ראשיים. זה סרטו הרביעי של לנצה, וגם כאן הוא משחק כזמר אופרה. קטע האופרה בסרט הוא סיום האופרה אבירות כפרית של פייטרו מסקאני. לצידו של לנצה מופיעה הזמרת והשחקנית דורטה מורו (אנ') שהופיעה על הבמה במחזות הזמר המלך ואני, קיסמט, אלדין ועוד. זה סרטה היחידי. שיר הנושא - "בגלל שאת שלי" מושר בפי מריו לנצה ודורטה מורו במהלך הסרט ובסופו. השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. זמר האופרה המפורסם רנלדו רוסאנו (מריו לנצה) מתגייס לצבא ארצות הברית לאחר שוועדת הגיוס מצאה אותו כשיר. הוא מופיע כעת בניו יורק באבירות כפרית ביחד עם ידידתו, זמרת הסופרן פרנצ'סקה לנדרס (ריטה קורדוי) ונפרד מהקהל. לאחר שנפרד גם מאמו (סיליה לובסקי), הוא מגיע למחנה אימונים למחלקת טירונים עליה ממונה סרג'נט "בט" בטרסון (ג'יימס ויטמור). בט הוא חובב אופרות מושבע ומעריץ את רוסאנו ומשחרר אותו מרוב העבודות למורת רוחם של הטירונים האחרים. גם מפקד הפלוגה קפטן לורינג (דון פורטר) לא רואה זאת בעין יפה ועוקב כל הזמן אחרי רוסאנו. לבט יש אחות בשם ברידג'ט (דורטה מורו) שמופיעה בפרסומות ורוצה להתקדם. בט משכנע את רוסאנו לראות ולבחון אותה. רוסאנו מתאהב בה מיד, ולמרות רמת שירתה שאינה מעולה, הוא מסכים לבקשתו של בט לסדר לה אודישן בעזרת אמרגנו אלברט פוסטר (אדוארד פרנץ). גב' עדנה מונטוויל (ספרינג ברינגטון) שמעריצה את רוסאנו מצליחה להשפיע על בעלה הגנרל מפקד הבסיס לתת לרוסאנו אישור יציאה לנסוע להקלטות בניו יורק למרות סירובו של הקפטן. פרנצ'סקה שרואה בעין קנאית את יחסיו של רוסאנו לברידג'ט אומרת לבט ולברידג'ט כי רוסאנו ניצל אותם כדי לסחוט חופשה להקלטות אתה ולהרוויח מזה כסף רב. הם עוזבים מיד ורוסאנו מופתע מדוע עזבו. יחסו של בט לרוסאנו משתנה. הוא מתחיל "לטרטר" אותו בעבודות ניקיון, קילוף תפוחי אדמה, שמירה ממושכת בגשם כש.ג, אימוני פזצט"א ועוד. לבסיס עומדים להגיע מפקדי צבא חשובים והגנרל רוצה שרוסאנו ישיר שם, אך הוא מסרב. הקפטן אומר לבט שאם לא ישכנע אותו, הוא יועבר למקום מרוחק כמו איסלנד. ברידג'ט רוצה לעזור לאחיה, מגיעה לבסיס ודרך הגדר מפצירה ברוסאנו שישיר כדי שאחיה לא ייפגע. רוסאנו מטיח בבט מדוע שלח את אחותו, והם מתחילים בקטטה שנעצרת על ידי הקפטן ששולח את שניהם למעצר לפני משפט. במעצר אומר לו בט כי לא הוא שלח את ברידג'ט ורוסאנו מצטער כי בגללו עלולה הקריירה של בט להסתיים. לבסיס מגיע גנרל צרפתי. רוסאנו מבחין בו מתא המעצר ומתחיל לשיר. הגנרל מזהה אותו, הוא מעריץ שלו, הוא רץ ומחבק אותו. רוסאנו ובט משתחררים ללא משפט ולבסוף עולה רוסאנו ושר את "גרנדה" ובסיום מצטרפת אליו ברידג'ט והם שרים יחד את "בגלל שאת שלי". "בגלל שאת שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בגלל שאת שלי", באתר AllMovie (באנגלית) "בגלל שאת שלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בגלל שאת שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בגלל שאת שלי, באתר TCM קדימון ל"בגלל שאת שלי", באתר יוטיוב מריו לנצה שר "אבירות כפרית" בסרט "בגלל שאת שלי", בערוץ יוטיוב מריו לנצה ודורטה מורו שרים "בגלל שאת שלי" באמצע ובסיום הסרט, באתר יוטיוב מריו לנצה שר "גרנדה" בסיום "בגלל שאת שלי, באתר יוטיוב
ז'ורק

ז'ורק (בהונגרית: Zsurk) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-11. בכפר יש כנסייה מאז סביבות שנת 1700. הכנסייה הנוכחית נבנתה בשנת 1891 והיא נבנתה בצורתה וגודלה כהעתק של הכנסייה הישנה. היא שופצה שוב בשנת 1924 ולאחר מכן בשנת 1997. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית ז'ורק קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 795 תושבים ובשנת 2020 רק 703 תושבים. יהודים חיו בז'ורק במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1867 הייתה הקהילה כפופה לקהילת מאנדוק, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר בשואת יהודי הונגריה מדיה וקבצים בנושא ז'ורק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ורק (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי ז'ורק שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קורדליה וילסון

קורדליה וילסון (באנגלית: Cordelia Wilson 28 בנובמבר 1873 - 7 ביוני 1953) הייתה ציירת שציירה בעיקר את נופי ניו מקסיקו ודרום מערב ארצות הברית. קורדליה נולדה במחוז קליר קריק, קולורדו. היא הייתה בתם היחידה של תומאס ואמה קרי. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע, והיא גדלה על ידי אמה יחד עם אחיה החורגים בוינפילד, קנזס וקולורדו. קורדליה התחתנה עם וילארד וילקינסון בבולדר, קולורדו, בשנת 1897 וילדה את ילדתה היחידה, לואיז בשנה שלאחר מכן. עם זאת, לאחר תקופה של פרידה, התגרשו בני הזוג בשנת 1910. קורדליה הכירה את ג'ון הנרי וילסון והם התחתנו בוויקטוריה, קולומביה הבריטית בשנת 1911, וחזרו לקולורדו זמן קצר לאחר מכן. לאחר מכן החלה קורדליה לפתח ברצינות את כישוריה כאמנית המונעת על ידי המגמות האחרונות בריאליזם האמריקאי בראשות רוברט אנרי. ההכשרה האקדמית שלה שמה דגש על פיתוח טכניקת הציור בחוץ, מה שעורר בה השראה לייצר עבודות אימפסטו נועזות במהירות. היא החלה לערוך נסיעות לניו מקסיקו והתיידדה עם ציירים בחברת האמנים טאוס ובמושבת האמנות של סנטה פה. רישומי שמן שלה וציורים מקומיים של נופים מחוספסים משכו את תשומת ליבם של סוחרי אמנות. היא, בעלה ובתה התיישבו בדנוור, קולורדו, ליד גלריית ג'יי גיבסון סמית' שהציגה ומכרה את יצירותיה. רבים מציוריה הם במסגרות שגולפו בעבודת יד בסגנון אמנותי כפרי, ומוזהבים ביריעות של עלי זהב. בשנת 1917 זכתה קורדליה וילסון לכבוד בכך ששני ציורים שלה נבחרו לתערוכת הפתיחה של המוזיאון החדש לאמנות בניו מקסיקו בסנטה פה. בתערוכה הוצגו עבודות ציור של ג'ורג' בלווז, רוברט אנרי ואחרים, שעבדו באותה תקופה בדרום מערב. יחד עם חברים אחרים באגודת אמני טאוס. אחד מציוריה שהוצגו בתערוכה, "בית מקסיקני", שוחזר בגיליון ינואר -פברואר 1918 של כתב העת Art and Archaeology ובו מאמר על פתיחת המוזיאון. בין הנופים הגדולים ביותר של קורדליה וילסון ניתן למצוא ציור גדול שנועד לתרומה לצבא במלחמת העולם הראשונה. הוא הוצג בסנטה פה בשנת 1917 עם ציורים של גוסטב באומן, ולטר אופר, לאון גספארד ואחרים. הם הוזמנו על ידי מועדון בניו יורק, שחבריו רצו לתרום תרומה מיוחדת למאמץ המלחמתי של אמריקה. ג'ון וילסון, בעלה, לקה בשחפת בשנת 1921 בערך. בני הזוג עברו לסיאטל לצורך טיפול בבית מרפא, שם הוא נפטר בשנה שלאחר מכן. בשנת 1923 נישאה קורדליה בפעם השלישית לג'ון פאנשטוק, אך נישואים אלה הסתיימו בגירושין בשנת 1928. קורדליה המשיכה להתגורר בצפון מערב ארצות הברית, והפיקה ציורי טבע דומם, פרחים וסצינות של האזור. היא הציגה את עבדותיה בדרום מערב. קורדליה וילסון מתה בגיל 79 והיא קבורה בחלקה המשפחתית של וילסון בבית הקברות לייק וויו בסיאטל. מדיה וקבצים בנושא קורדליה וילסון בוויקישיתוף קורדליה וילסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Other Exhibits" in El Palacio, vol. 5, no. 6 (1918), Journal of the Museum of New Mexico & the School of American Research, Santa Fe, NM, p. 91. Hewett, Edgar L., "On the Opening of the Art Galleries" in Art and Archaeology: The Arts Throughout the Ages, vol. 7, nos. 1-2 (January–February 1918), Washington D.C., pp. 50–54. Art and Archaeology, Archaeological Institute of America, 1918. (באנגלית) Walter, Paul A. F., "Art in War Service" in Art and Archaeology: The Arts Throughout the Ages, vol. 7, nos. 1-2 (January–February 1918), Washington, D.C., pp. 395–409 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קורדליה וילסון".
ברזילאים יפנים

ברזילאים יפנים או ניפו-ברזילאים הם אזרחי ברזיל שמוצאם יפני, בין אם היגרו לברזיל או נולד שם. ברזיל היא מדינה באמריקה הלטינית שקלטה את מרבית המהגרים שהיגרו מיפן למן ראשית המאה ה-20 ועד אמצע אותה המאה. כיום, היא המדינה המכילה את מספר היפנים הגדול ביותר בעולם, מלבד יפן. לפי הערכות, חיים בברזיל בין 2.0 מיליון אזרחים ברזילאים ממוצא יפני, וזאת בהשוואה ל-150,000 בארצות הברית. הם מרוכזים בעיקר בסאו פאולו. המהגרים היפנים הראשונים הגיעו לברזיל בשנת 1908 על האונייה קאסאטו מארו שיצאה מנמל קובה. הם היו קבוצה שמנתה כ-791 נפש, והם יצאו לברזיל במטרה למצוא תנאי מחיה טובים יותר. רבים מהם (כמו גם מהגרים סינים) הפכו לפועלים בחוות קפה. באותה עת, היה בברזיל מחסור בחוואים, ולכן זו קיבלה בברכה מהגרים מאירופה, וכן זרם של עובדים יפניים על מנת לספק את הדרישה. בדומה למקומות נוספים בעולם, הצאצאים למהגרים היפנים קיבלו כינויים: "ניקיי" לבני דור המהגרים עצמם, "ניסיי" לדור השני של המהגרים, ו"סנסיי" לדור השלישי למהגרים. חלק מהיפנים התחתנו עם ברזילאים ממגוון הקבוצות האתניות המרכיבות את אוכלוסיית ברזיל: אירופאים, אפריקאים, אינדיאנים ועוד. במפקד הברזילאי, ברזילאים שאינם ממוצא יפני, אך נישאו לברזילאים יפנים, מזהים עצמם לעיתים קרובות כברזילאים יפנים. במהלך מלחמת העולם השנייה, ברזיל (שהייתה מבעלות הברית) ניתקה את היחסים עם יפן (שהייתה ממדינות הציר). עיתונים ביפנית נאסרו, כמו גם ההוראה בשפה זו. בשל כך, לצאצאי היפנים לא נותר אלא ללמוד בשפה הפורטוגזית בזמן המלחמה. עיתונים בגרמנית ואיטלקית, שהופצו בקרב קהילות מהגרים הדוברים שפות אלה, נאסרו גם כן, שכן גרמניה ואיטליה היו גם ממדינות הציר. כשהעימות נגמר, פליטים יפנים רבים החליטו להתיישב בברזיל, ובכך יצרו קהילה יפנית גדולה בברזיל. בקרב הקהילה היפנית התפרסמה מחתרת בשם שינדו רנמי (臣道連盟), אשר חבריה האמינו שיפן לא הפסידה במלחמה, וכי סיום המלחמה לא היה אלא מהלך תעמולתי מצד בעלות הברית. חברי כת זו נשארו נאמנים להירוהיטו, הקיסר היפני. לאחר שרצחו חברי המחתרת 23 בני אדם בין 1946 ל-1947 פרקה המשטרה הברזילאית את המחתרת. כ-300 מחברי הכת נעצרו וכ-80 גורשו ליפן. מרבית צאצאי היפנים בברזיל מראים עניין מועט בלמידת השפה היפנית. רוב הניסיי והסנסיי מדברים פורטוגזית בלבד, ולומדים אנגלית בבית הספר. עם זאת, בחלק מבתי הספר היפניים מלמדים הן ביפנית והן בפורטוגזית. כיום, יפנית היא שפת אימם של כ-400,000 ברזילאים. המצב הכלכלי ביפן השתפר והגיע לידי יציבות. במקביל, המצב הכלכלי והפוליטי בברזיל הורע. לכן, ברזילאים יפנים רבים קיבלו מיפן אשרות עבודה, היגרו ליפן, ומאוחר יותר כונו "דקסגי". אזרחות יפנית הוצעה לדקסגים הברזילאים ב-1990, על מנת לעודד את ההגירה של היפנים מברזיל. כמה ברזילאים יפנים אף היגרו לארצות הברית, קנדה ופורטוגל. זרם המהגרים מברזיל ליפן היה וממשיך להיות גדול. מעל ל-270,000 ברזילאים יפנים חיים כיום ביפן. הם מהווים את אוכלוסיית דוברי הפורטוגזית הגדולה ביותר באסיה. מספרם אף עולה על סך דוברי הפורטוגזית במושבות העבר של פורטוגל באסיה, כמו מזרח טימור ומקאו. מרבית הברזילאים היפנים הם נוצרים, ברובם קתולים. עם זאת, כ-25% מהם מאמינים בזן בודהיזם ובשינטו. דמוגרפיה של ברזיל מדיה וקבצים בנושא ברזילאים יפנים בוויקישיתוף "Japan-Brazil Relations". Ministry of Foreign Affairs of Japan. אורכב מ-המקור ב-2021-02-25. "ブラジル連邦共和国（Federative Republic of Brazil）基礎データ｜外務省". 外務省. אורכב מ-המקור ב-2021-06-03.
ולטר אופר

ולטר אופר (באנגלית: Walter Ufer ‏; 22 ביולי 1876 – 2 באוגוסט 1936) היה אמן אמריקאי מטאוס, ניו מקסיקו. יצירתיו הבולטות ביותר מתמקדות בסצינות החיים של האינדיאנים, במיוחד הפואבלו. אופר נולד בגרמניה ועבר עם משפחתו ללואיוויל שבקנטקי בשנת 1880 שם גדל. לאחר התמחות כליתוגרף, הוא נסע לאירופה. כמו רבים מחבריו האמנים הקשורים לקהילה הגרמנית-אמריקאית של אינדיאנפוליס, הוא נסע לגרמניה ללמוד. הוא התאמן בהמבורג ובדרזדן. כשחזר לאמריקה, עבד כמדפיס בשיקגו ולימד בבית ספר, ולאחר מכן לקח שיעורים באמנות. הוא חזר למינכן בשנת 1911 להמשך לימודו כאמן. עם שובו לארצות הברית, נסע לטאוס בשנת 1914. שם הפך לאחד מעשרת אמני טאוס. בשנת 1917 חזר לשיקגו, לאקדמיה לאמנויות יפות. בנוסף לאמנות שלו, אופר ידוע בפעילות החברתית שלו. הוא עזר לקורבנות מגפת השפעת בשנת 1918 שטופלה בבית הספר המקומי ואסף כסף עבור כורים בשביתה בניו מקסיקו. הוא היה גם חבר בארגון עובדי התעשייה וחסיד של לאון טרוצקי. אופר מת מדלקת התוספתן. אפרו פוזר בנחל ליד ביתו בטאוס. בשנות העשרים זכתה עבודתו של אופר להצלחה מסחרית. הוא הפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב. ציוריו של אופר בניו מקסיקו מאופיינים בסצנות ז'אנר של החיים האינדיאנים ונופים. אחד הדוגמנים האהובים עליו ביותר היה אינדיאני בשם ג'ים מירבל. מוזיאונים המחזיקים ביצירתו כוללים את המכון לאמנות בשיקגו, המוזיאון לאמנויות יפות, יוסטון, מוזיאון ניו מקסיקו לאמנות, מוזיאון טאוס לאמנות ומוזיאון אינדיאנפוליס לאמנות. מדיה וקבצים בנושא ולטר אופר בוויקישיתוף ולטר אופר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Dearinger, David B. (2004). Paintings and Sculpture in the Collection of the National Academy of Design Volume I, 1826-1925. New York: Hudson Hills Press. p. 546 Eldredge, Charles, et al. (1986). Art in New Mexico 1900-1945: Paths to Taos and Santa Fe. Washington, DC: National Museum of American Art with Abbeville Press. p. 208. Nelson, Mary Carroll (1980). The Legendary Artists of Taos. New York: Watson-Guptill. p. 76 Nelson, Mary Carroll (1980). The Legendary Artists of Taos. New York: Watson-Guptill. p. 80 "Across An Arroyo"
Friends (אלבום של צ'יק קוריאה)

Friends (בעברית: חברים) הוא האלבום ה-13 של פסנתרן הג'אז האמריקאי צ'יק קוריאה. האלבום הוקלט בביצוע רביעיית (קוורטט) הג'אז של קוריאה, שכללה אותו על הפסנתר, את ג'ו פארל על הסקסופון, אדי גומז על הקונטרבס וסטיב גאד על התופים. האלבום שוחרר על ידי פולידור רקורדס בשנת 1978, עם עטיפה עליה הופיעו דמויות דרדסים שהיו פופולריים באותה תקופה. בשנת 1979 זכה הקוורטט בפרס גראמי על האלבום, בקטגוריית "אלבום הג'אז הטוב ביותר כקבוצה". האלבום הגיע למקום 86 במצעד הבילבורד 200, ולמקום ה-4 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד. צ'יק קוריאה - פסנתר כנף, פנדר רודס סטיב גאד - תופים, כלי הקשה אדי גומז - קונטרבס, גיטרה בס ג'ו פארל - סקסופון, חליל מידע על האלבום Friends באתר MusicBrainz האלבום Friends באתר Discogs ריצ'רד קוק ובריאן מורטון, The Penguin Guide to Jazz Recordings, עמ' 305; ספרי פינגווין 2008 Chick Corea, GRAMMY.com, ‏2021-04-22 (באנגלית) Friends - Chick Corea | Awards | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-08-17
טיסוושווארי

טיסוושווארי (בהונגרית: Tiszavasvári) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית. האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-14, בשנת 1941 התאחדו הכפרים בידסנטמיהאי (Bűdszentmihály) וטיסביד (Tiszabűd) והחל משנת 1952 נקראים טיסוושווארי. בשנת 1986 הפך הכפר לעיר רשמית. בבידסנטמיהאי, אחד הכפרים המרכיבים את טיסוושווארי חיו יהודים בתקופות זמן שונות עד להשמדתם בשואת יהודי הונגריה. ערך מורחב – סמיהאלי היישוב היהודי בבידסנטמיהאי (נכתב לעיתים גם כבודסנטמיהאי) החל להתפתח במחצית השנייה של המאה ה-19. רוב היהודים עסקו במסחר, בעיקר בשיווק דגן ומיעוטם היו בעלי משקים וחוכרי קרקעות. במקום היו חברה קדישא, בית ספר, מוסדות חינוך ואגודת נשים. בשנת 1942 נשלחו רוב הצעירים היהודים מהכפר לעבודות כפייה בחזית אוקראינה, שם נספו רובם. באביב 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, אספו את כל היהודים בבית הספר המקומי. כעבור יומיים, הוסעו לגטו נירג'האזה, שם רוכזו כל יהודי המחוז. מנירג'האזה שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו לעיירה כ-50 יהודים, מהם כ-20 מעבודות הכפייה. הם ניסו לחדש את חיי הקהילה, שיפצו את בניין בית הכנסת והקימו גלעד לזכר הניספים בשואה. בסוף שנות הארבעים החלו לעזוב את המקום ואחרוני היהודים עזבו את בידסנטמיהאי בשנת 1956, בעקבות מרד ההונגרים במשטר הקומוניסטי. במפקד קהילות הונגריה שנערך בשנת 1944 נכתב בדף קהילת מאנדוק שבקהילה יש 500–600 חברים, מנהיג הקהל הוא שמואל כהן ורב הקהילה הוא לזר רוטנברג. מדיה וקבצים בנושא טיסוושווארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיסוושווארי (בהונגרית) "טיסוושווארי", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת יהודי בודסנטמיהאי, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי בידסנטמיהאי שנרצחו בשואה באתר יד ושם דף קהילת בידסנטמיהאי במפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
Delphi I

Delphi I הוא אלבום סולו מאת פסנתרן הג'אז האמריקאי צ'יק קוריאה. זהו האלבום השלישי של קוריאה הכולל אך ורק את נגינת הפסנתר שלו, לאחר Piano Improvisations כרך א' וכרך ב'. האלבום מכיל אלתור בסגנון ג'אז חופשי בו קוריאה מאלתר על הפסנתר בלי יצירות הכתובות מראש לבדו. האלבום הוקלט במשך יומיים בבית הספר הפרטי "דלפיה" שבאורגון, ומכאן שמו ("דלפי"). האלבום לא זכה להצלחה ממשית. אמנם הוא הגיע למקום ה-24 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד, אך מיקום זה נחשב לנמוך יחסית ביחס לאלבומיו הקודמים של קוריאה, שרובם הגיעו לחמישייה הראשונה במצעד זה. באתר AllMusic קיבל האלבום ביקורת נוקבת, כשנכתב "מערך האלתורים של צ'יק קוריאה [...] משעמם באופן מפתיע. בהערות האלבום קוריאה כותב כי המסר שאותו הוא מנסה יתגבר בשני הכרכים הבאים. עד היום הם מעולם לא יצאו. ניתן לדלג על האלבום המאכזב הזה בבטחה". מידע על האלבום Delphi I באתר MusicBrainz האלבום Delphi I באתר Discogs Album Search for "delphi i solo piano improvisations", AllMusic (באנגלית) Delphi I: Solo Piano Improvisations - Chick Corea | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-08-17
דלפי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דלפי – אתר ארכאולוגי ועיר מודרנית ביוון, בחלק הדרום-מערבי של הר פארנאסוס בעמק פוקיס האורקל מדלפי – אורקל שפעל ביוון העתיקה, במקדש אפולו בעיר דלפי דלפי (שפת תכנות) – שפת תכנות אפטיב – חברה לייצור חלפים לרכב שנקראה בעבר דלפי ז'ולי דלפי – שחקנית, מפיקה, במאית וכותבת שירים צרפתייה-אמריקאית
רובע החלונות האדומים

רובע החלונות האדומים הוא כינוי לאזור עירוני, המשתרע על רחוב או מספר רחובות, שבו מתמקד עיסוק בזנות והיבטים אחרים של תעשיית המין. על פי מילון אוקספורד האנגלי, ההופעה המוקדמת ביותר של המונח "מחוז אור אדום" מודפסת בכתבה משנת 1894, מפרסומי Sandusky, עיתון בסנדסקי, אוהיו. המחבר פול וולמן מציע כי מונח זה קשור למערב האמריקאי הישן ומקורו בדודג' סיטי, קנזס, ביתו של מחוז זנות ידוע במהלך המאה ה-19, שכלל את סלון בית האור האדום (Red Light House saloon). קשר זה לא הוכח, אך עובדה זו הייתה אחראית ככל הנראה להפצת המונח. האטימולוגיה העממית טוענת כי עובדי הרכבת הראשונים לקחו איתם פנסים אדומים כאשר ביקרו בבתי בושת כדי שהצוות שלהם יוכל למצוא אותם במקרה חירום. עם זאת, הפולקלוריסטית ברברה מיקלסון רואה בטענה זו מופרכת. בביטוי "רובע החלונות האדומים" נעשה לראשונה שימוש בארצות הברית בסביבות 1890 לערך, והוא משקף את המנהג של הנחת אור אדום או עששית נייר אדומה בחלון, על מנת לסמן ללקוחות את אופיו של העסק. המפורסם באזורים מסוג זה הוא רובע החלונות האדומים באמסטרדם, בה הזנות חוקית, והרובע משרת, בנוסף לצרכני המין, גם את ענף התיירות. הרחוב מופיע בספרי תיירות של אמסטרדם מעל מאה שנה. על אף היותה של זנות בלתי חוקית בתאילנד, רובע החלונות האדומים קיים גם בבנגקוק והופך את העיר ליעד פופולרי לתיירות מין. אחד הרבעים הגדולים בעיר הוא רובע "ננה פלזה" (על שם הפוליטיקאי לק ננה שבבעלותו נמצא השטח). בתל אביב, רובע החלונות האדומים הראשי בעבר היה במתחם נווה שאנן רחוב פין. מדיה וקבצים בנושא רובע החלונות האדומים בוויקישיתוף שרית סרדס-טרוטינו, נערות עובדות בהולנד, באתר ynet ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירוסלאב מיחאליק

ירוסלאב מיחאליק (בסלובקית: Jaroslav Mihalík; נולד ב-27 ביולי 1994) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת החלוץ בסקליצה. מיחאליק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מ.ש.ק. ז'ילינה. ב-26 בנובמבר 2011, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו נגד דוקלה. ב-16 בספטמבר 2012, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד דוקלה. בעונת 2014/2015, מיחאליק הבקיע 12 שערים בליגה וסיים שני ברשימת מלך שערי הליגה. בינואר 2016, מיחאליק חתם בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית. ב-19 בפברואר, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ויסוצ'ינה ג'יהלאווה. ב-14 במאי, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-5 נגד ויקטוריה פלזן. בינואר 2017, מיחאליק הושאל לקרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית. בסיום העונה, חתם על חוזה בקבוצה. בינואר 2018, מיחאליק חזר כשחקן מושאל למ.ש.ק. ז'ילינה בה שיחק שנה וחצי. בקיץ 2019, מיחאליק הושאל ללכיה גדנסק מליגת העל הפולנית, במדיה שיחק שנה וחצי ולאחר מכן חתם בסיגמה אולומוץ. ב-6 באוגוסט 2021, מיחאליק חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. בצעירותו, מיחאליק השתתף עם נבחרת הצעירה של סלובקיה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017, וכבש את השער השני של הנבחרת בניצחון 0-3 נגד שוודיה במשחק הראשון בטורניר. בספטמבר 2017, מיחאליק זומן לראשונה לסגל נבחרת הבוגרת. ב-8 באוקטובר, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד מלטה. ב-7 ביוני 2019, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-5 נגד ירדן. ירוסלאב מיחאליק, באתר Transfermarkt ירוסלאב מיחאליק, באתר Soccerway ירוסלאב מיחאליק, באתר National Football Teams ירוסלאב מיחאליק, באתר FootballDatabase.eu תומר חבז, ‏לאמק בנדה וירוסלב מיחאליק חתמו במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ירוסלאב מיחאליק".
אובידיו ביק

אובידיו אלכסנדרו ביק (ברומנית: Ovidiu Alexandru Bic; נולד ב-23 בפברואר 1994) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת בקשר באוניברסיטת קלוז'. ביק, התחיל את הקריירה שלו המחלקת הנוער של ליברטי סלונטה ובקיץ 2011, ביק חתם בביהור אורדאה. ב-17 במרץ 2012, ביק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לפוליטכניקה טימישוארה. ב-9 באפריל, ביק הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-5 נגד מרמורש. בקיץ 2014, ביק חתם באולימפיה סאטו מורה, במדיה שיחק שנה. בקיץ 2015, ביק חתם בגז מתאן מדיאש, עמה עלה לליגת העל הרומנית. בהמשך, שיחק גם באוניברסיטטה קראיובה וצ'ינדיה טרגובישטה. ב-4 באוגוסט 2021, ביק חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל, אך בינואר 2022 חזר לקראיובה ממנה היה מושאל. בקיץ 2022 חתם באוניברסיטת קלוז'. גז מתאן מדיאש הליגה הרומנית השנייה: 2015/2016 אוניברסיטטה קראיובה הגביע הרומני: 2017/2018, 2020/2021 הסופר קאפ הרומני: 2021 אובידיו ביק, באתר Transfermarkt אובידיו ביק, באתר Soccerway אובידיו ביק, באתר FootballDatabase.eu שלמה וייס‏, עירוני קרית שמונה: הקשר הרומני אובידיו ביק חתם רשמית, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2021 https://www.israelhayom.co.il/sport/israeli-soccer/article/7305243