laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסטינגראד

יוסטינגראד (ברוסית: Юстинград) הייתה עיירה יהודית (שטעטל) באימפריה הרוסית. כיום, היא מצויה במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה. העיירה נוסדה בשנת 1825 בעקבות גירושם של יהודים מהכפר סוקוליבקה. העיירה נקראה על שם יוסטינה, אשת האציל שמכר את אדמות העיירה ליהודים. בשנת 1900 היגרו רבים מתושבי העיירה לארצות הברית ובאוגוסט 1919 אירע פוגרום בעיירה. ב-27 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הושמדה העיירה בידי הנאצים. כיום על אדמות העיירה הוקמה רפת, אך השלט המציין את מיקום העיירה עדיין עומד על תילו. בשנת 1765 החלו יהודים להגר לעיירה סוקוליבקה שבאוקראינה, אז באימפריה הרוסית. בשנת 1825 גורשו יהודי העיירה בפקודת ניקולאי הראשון והקימו שטעטל מעבר לנהר בסמוך לעיירה. מקור שם השטייטל החדש הוא בשמה של אשת האציל יוסטינה, שמכר את האדמה ליהודים. שם העיירה נקבע על ידי מועצת העיר, ונרשם כך בטפסים רשמיים ובשלט הכניסה לעיירה. בתחילה ישבו בעיירה כ- 585 יהודים אך בשנת 1897 גדלה העיירה ומספר תושביה היהודיים עלה מעל 2,000 איש. בשנת 1939 ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, נשארו בעיירה כ- 150 יהודים. החינוך בעיירה היווה חלק משמעותי ועיקרי בחיי היהודים. בעיירה נבנה חדר בו למדו חמישה עשר תלמידים בניהולו של ברוך ברנסטיין. שיטת הלימוד של ברוך ברנסטיין הייתה חדשנית מכיוון שלימד עברית על פי שיטה חדשה שפיתח בעצמו. בעקבות זאת הוקמו כשמונה חדרים בעיירה וכל ילדי הקהילה היהודית דברו עברית שוטפת והביקוש ללימודים עלה. בשנות ה-20 נפתח בעיירה בית ספר עברי ובית מדרש ללימודי התורה כחלק מהביקוש ללימודי השפה העברית. יהודים רבים בעיירה עבדו בבית הספר ובבית המדרש כמורים. בעיירה הוקמו במהלך השנים שישה בתי כנסת: בית כנסת רבי פנחס, בית הכנסת הטולנר חסידי, בית המדרש הגדול, בית הכנסת הקנטקוזוב חסידי, בית המקדש הקטן בו השתמשו הנפחים ועובדי העבודה הפיזית ובית הכנסת החדש שיוסד על ידי הדורות הצעירים. רוב כספי בתי הכנסת הגיעו מאירועים כמו ברית, בר מצווה, חתונה ולוויה. כיום נשארו מהקהילה רק בית העלמין ושלט שעליו כתוב "ברוכים הבאים ליוסטינגראד". בין האנשים שנולדו ביישוב היה מוטל גרוביאן (1909-1972), משורר יידיש סובייטי. בשנת 1941 הגיעו הנאצים לעיירה וחייבו את היהודים לענוד טלאי צהוב, ולאחר מכן העיירה הושמדה. בזמן השואה כ-190 יהודים נהרגו בעיירה, שמותיהם של 184 מהם ידועים. "סוקוליבקה", באתר JewishGen (באנגלית) רשימת הנספים בשואה מהעיירה יוסטינגראד יוסטינגראד- ההיסטוריה של קהילות יהודיות באוקראינה סוקוליבקה/יוסטינגראד - מאה של קושי וסבל בשטעטל אוקראיני אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סוקולובקה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1604), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
קופיל (אוקראינה)

קופיל (באוקראינית: Купіль; ברוסית: Купель; בפולנית: Kupiel; הגייה ברוסית ובפולנית: קופל) הוא כפר במחוז המשנה וולוצ'יסק שבמחוז חמליניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1573, ובמאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים אשר הפכו בהמשך לרוב אוכלוסייתה. נכון ל-2015, חיים בעיירה כ-720 תושבים. העיירה הוקמה בשנת 1573. במאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים ובשנת 1897 מספרם היווה כ-63% מן האוכלוסייה המקומית (2,727). בין שתי מלחמות העולם שלטו הסובייטים בעיירה קופיל. גרמניה הנאצית כבשה את העיירה ב-5 ביולי 1941. בימים הראשונים רצחו הנאצים כ-90 גברים יהודים. חלק מבני הקהילה היהודית הוחזקו בגטאות והועסקו בעבודת כפייה. ב-21 בספטמבר 1942 נלקחו 600 יהודים ונורו למוות מחוץ לעיירה. יהודים אחרים, שהצליחו להסתתר, הוצאו להורג בבית הקברות היהודי בעיר. העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במרץ 1944. לאחר פירוק ברית המועצות, ב-1991, היא סופחה לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא קופיל בוויקישיתוף "קופיל (אוקראינה)", באתר JewishGen (באנגלית) מידע על העיירה באתר קופיל קופל במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) מידע גאוגרפי על קופיל (הקישור אינו פעיל) באתר International Jewish Cemetery Project מידע על קופיל משנת 1941 עד 1945 באתר Jewish Bubba אגדה על הקמת קופיל באתר geni אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), קופל, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1399–1400), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) https://www.adm-km.gov.ua/doc/office_ref/6viytovetska-otg.pdf קופל במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
רולס-רויס סילבר דאון

רולס-רויס סילבר דאון (באנגלית: Rolls-Royce Silver Dawn) היא מכונית סלון יוקרתית מבית רולס-רויס שיוצרה בין השנים 1949–1955. הדגם מאיץ מעמידה ל-100 ב-15.2 שניות. הקרבורטור היה יחיד מסוג "Stromberg", ובשנת 1952 הוחלף לסוג "Zenith". מחיר הדגם בהשקה בשנת 1949 בבריטניה עמד על 4,704 לירות שטרלינג. בסך הכול יוצרו 760 יחידות. רולס-רויס סילבר דאון שנת 1954 רולס-רויס סילבר דאון שנת 1955 רולס-רויס סילבר דאון שנת 1952 רולס-רויס סילבר דאון רולס-רויס סילבר דאון שנת 1955 רולס-רויס סילבר דאון מדיה וקבצים בנושא רולס-רויס סילבר דאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולס-רויס סילבר דאון
ברגין

ברגין (בבלארוסית: Брагін, ברהין; ברוסית: Брагин; ביידיש: בראָהין) היא עיירה הנמצאת בדרום מזרח בלארוס במחוז הומל כ-88 ק"מ מצפון לצ'רנוביל. בעיירה חיה קהילה יהודית גדולה בין השנים 1648 ועד 1941 עם פלישת הנאצים. נכון לשנת 2016 אוכלוסיית העיירה מונה כ-3,750 תושבים. האזכור הראשון של ברגין היה בשנת 1147 בכרוניקה ההיפאטית (אנ'). הסיבה לכך היא שברגין הייתה עיר חשובה בנסיכות קייב. בתאריך ה-1 בספטמבר 1924 נוסד מחוז המשנה ברגין. ב-9 ביוני 1927 סופח אזור זה למחוז הומל עד יוני 1930 ולאחר מכן בתאריך 15 בינואר 1938 סופח אזור זה למחוז פולסיה ולבסוף ב-8 בינואר 1954 סופח האזור חזרה להומל. בשנת 1648 החלה להתפתח בברגין קהילה יהודית. היהודים בברגין התפרנסו בעיקר מחקלאות. עד אמצע שנות ה-20 פעל בעיירה ארגון החלוץ. בשנת 1930 עם התחזקות האנטישמיות באירופה נסגר בית הכנסת של ברגין, ובבית הספר בו לימדו ביידיש עברו ללמד בבלארוסית. ב-22 ביוני 1941 החלו פעולות צבאיות של הצבא הגרמני על יד ברגין, כתוצאה מכך כשליש מהיהודים בעיירה ברחו לכיוון מזרח. הגברים גויסו לצבא האדום, ובעיירה נשארו נשים, ילדים וקשישים שלא הספיקו לברוח בזמן מהתקפה הגרמנית. בתאריך 28 באוגוסט 1941 כבשו הנאצים את ברגין מספר שבועות לאחר מכן בתאריך 12 בספטמבר 1941 הגיע גדוד אס אס לעיירה וכינס את כל יהודי העיירה (כ-300 איש) לפאתי העיירה, היהודים קובצו בעשר קבוצות ובכל קבוצה שלושים אנשים ושם נורו למוות בקבר אחים. כיום לא נשארו יהודים בעיירה, למעט אותו קבר אחים ופסל לזכר 300 יהודים שנרצחו בדם קר. מדיה וקבצים בנושא ברגין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברגין "ברגין", באתר JewishGen (באנגלית) אתר עיריית ברגין - היסטוריית ברגין (בשפה הרוסית) היסטוריית יהדות ברגין - מתוך האתר "אביב" (בשפה הרוסית) מספר התושבים נכון לשנת 2016, באתר עיריית ברגין
פונינקה

פונינקה (באוקראינית: Понінка) היא עיירה השוכנת במחוז משנה פולונה שנמצאת בתוך מחוז חמלניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1787 וקיבלה את מעמדה כעיירה בשנת 1938. מספר התושבים נכון ל-2011 הוא 7,440 איש. הענף העיקרי ממנו מתפרנס היישוב הוא ענף הנייר. ב-5 ביולי 1941 בזמן מלחמת העולם השנייה כבשו הגרמנים את העיירה. הדבר המייחד את העיירה הוא מפעל הנייר שעדיין פעיל ומייצר מחברות, ספרים, יומנים לבתי ספר ומוצרי נייר נוספים. בפונינקה נולדה וגדלה הציירת מרים ברמן (1906-1999). במהלך מלחמת העולם השנייה בסתיו 1941 השמידו הנאצים את האוכלוסייה היהודית של העיירה. היהודים לא הצליחו לברוח מחוץ לעיירה, ונהרגו באכזריות כאלף פשיסטים בעיקר נשים, ילדים וזקנים. רק שלושה אנשים שרדו: יהודי שניצל על ידי המשפחה האוקראינית השכנה, אשתו ובתו שניצלו על ידי פולני. שישה קברים קהילתיים ענקים נועדו לשמר את האפר של הרוגים. לאחר השחרור של עובדי מפעל הנייר פונינקוב, העובדים יצרו אנדרטה של מקומות המוות הקדושים של היהודים. בשנת 1953 המועצה המקומית החליטה לבנות גדר ברזל סביב האנדרטה במקום גדר העץ שהייתה שם כדי לשמר את האנדרטה. באתר ההיסטורי נעשה ונדליזם כאשר קבוצה של גונבי מתכת פירקו את גדר הברזל שנבנתה סביב האנדרטה. בתקופה הסובייטית נפתח בפונינקה בית ספר יסודי יהודי, שהכיל ארבע שכבות גיל. הקהילה היהודית בפונינקה גדלה עם פתיחתו של מפעל לייצור נייר בשנת 1870. בשנת 1897, חיו בעיירה 206 יהודים מתוך 1,025 תושבים שחיו בה. בשנת 1939 חיו בעיירה 675 יהודים. פונינקה נכבשה על ידי הנאצים ב-5 ביולי 1941. בסתיו של אותה שנה 485 יהודים נורו ביער הסמוך לפונינקה. ב-2 בספטמבר, נרצחו כ-2,000 יהודים מפונינקה ביער הסמוך לעיירה. במהלך כיבוש הנאצים נרצחו 4,000 יהודים מפונינקה ומיישובים הסמוכים לה. מדיה וקבצים בנושא פונינקה בוויקישיתוף "פונינקה", באתר JewishGen (באנגלית) הסבר על פונינקה באתר Jewishgen תמונות מפונינקה באתר Jewishgen Poninka, Ukraine, Jewishgen Kehilalinks
שובו של העדר

שובו של העדר הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב, שצויר בשנת 1565 ונמצא במוזיאון לתולדות האמנות שבווינה. זוהי יצירה גדולה, 117 × 159 ס"מ, המהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה. הציור מתאר את חודש נובמבר, בו מכנסים את העדר. ציור זה הוא חלק מסדרת חודשי השנה: ציידים בשלג (דצמבר - ינואר) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה יום אפרורי (פברואר - מאי) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה קציר התבואה (יולי - אוגוסט) 1565, המוזיאון הלאומי, פראג הקוצרים (אוגוסט - ספטמבר) 1565, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק שובו של העדר (אוקטובר - נובמבר) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה בציור מתוארים בוקרים העולים מן המרעה שבעמק, בידיהם מוטות והם מכנסים את העדר לכיוון משכן החורף שלו בכפר. כמו ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה, נמצאים ברקע צוקים שאינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן. כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור. עם זאת, בציור זה יש גם הולכה מעגלית של עין המתבונן, בכיוון השעון: הנהר זורם מלמעלה משמאל למטה מימין, והעדר עולה מימין למטה למעלה משמאל. הסופה המאיימת בפינה הימנית העליונה מתכתבת עם הצוקים בפינה השמאלית העליונה. כמו כן, הצבעים הקרים שבחלק העליון מתכתבים עם הצבעים החמים שבחלק התחתון. מדיה וקבצים בנושא שובו של העדר בוויקישיתוף Pieter Bruegel the Elder: Drawings and Prints, a full text exhibition catalog from The Metropolitan Museum of Art, which includes material on The Return of the Herd
עונת 1893/1894 בפוטבול ליג

עונת 1893/1894 הייתה העונה השישית של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1893 והסתיימה ב-23 באפריל 1894. הליגה כללה 16 קבוצות. דרוון ושפילד יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. אסטון וילה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. קבוצות שסיימו את העונה במקומות 14-16 היו צריכות לשחק משחקי מבחן מול הקבוצות החזקות בליגת משנה. במקרה של ניצחון, הן היו זכאיות להישאר בליגה. במקרה של הפסד, הקבוצה מליגת משנה הייתה זכאית לעמוד בבחירות לליגה. בסיום משחקי מבחן, פרסטון נורת' אנד נותרה בליגה, דרוון וניוטון היית' ירדו לליגת משנה ובמקומם נכנסו ליברפול וסמול היית'. ג'ון סאוטוורט מאברטון כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
רולס-רויס סילבר סראף

רולס-רויס סילבר סראף (באנגלית: Rolls-Royce Silver Seraph) היא מכונית סלון יוקרתית, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1998–2002. הדגם הוצג לראשונה בסלון המכוניות בז'נבה, ב-3 במרץ 1998. מחיר היחידה בבריטניה בשנת 1998 היה 155,175 לירות שטרלינג. מחיר היחידה בארצות הברית בשנת 1998 היה 220,695 דולר. בסך הכול יוצרו 1,570 יחידות. בשנת 2001 הוצגה הרולס רויס פארק ווארד, דגם זהה למעט בסיס הגלגלים שהוארך ב-250 מילימטר. עד סיום ייצור הדגם בשנת 2002 יוצרו ממנו 127 יחידות. תאוצת הדגם מ-0 ל-100 קמ"ש היא 7 שניות. רולס-רויס סילבר סראף, שנת 1999 רולס-רויס סילבר סראף, שנת 1999 רולס-רויס סילבר סראף רולס-רויס סילבר סראף רולס-רויס סילבר סראף רולס-רויס סילבר סראף - מבט לתא הנהג רולס-רויס סילבר סראף מדיה וקבצים בנושא רולס-רויס סילבר סראף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולס-רויס סילבר סראף
גילי איצקוביץ'

גילי איצקוביץ' (נולדה ב-20 בנובמבר 1994) היא שחקנית ישראלית. איצקוביץ' נולדה וגדלה בפרדס חנה-כרכור. סבה יליד-קלוז' (כיום ברומניה) הוא ניצול שואה ששרד את אושוויץ, ועלה ארצה עם גח"ל (גיוס חוץ לארץ). אביה, דני, עוסק בנדל"ן, ואימה נילי, סגן גונדר בדימוס, פיקדה על כלא אופק בשירות בתי הסוהר. היא למדה משחק בתוכניות לנוער של בית הספר לאמנויות "בית צבי" ובשנים 2010–2012 הייתה חברה בלהקת הנוער "השכנים של צ'יץ'". בשנת 2012 התגייסה לצה"ל, שירתה בחיל החימוש ובהמשך יצאה לקורס קצינים. השתחררה מהשירות בדרגת סגן. איצקוביץ' למדה משחק מול מצלמה אצל השחקן ניב רז ובשנת 2016, עברה קורס בשיטת צ'בק למשחק אצל שחר רוזן. בשנת 2018 למדה בקורס המתקדמים אצל גלית רוזנשטיין. בשנת 2022 נבחרה לשמש כמחליפה של מעיין בלום כפרזנטורית של האתר אינטרנט לחיפוש עבודה דרושים IL מבית חברת יד 2. בשנת 2011 השתתפה בקליפ "בצעדייך" של הזמר נאור אורמיה. איצקוביץ' ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן דין גרבר. איצקוביץ' מקיימת אורח חיים טבעוני. ב־27 ביוני 2022 נישאה לאסף עשור. מדיה וקבצים בנושא גילי איצקוביץ' בוויקישיתוף גילי איצקוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם גילי איצקוביץ', במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גילי איצקוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גילי איצקוביץ', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי גילי איצקוביץ', יומן הכדברא: גילי איצקוביץ' רוצה להשפיע על בני האדם, באתר פרוגי, 27 במאי 2019 נירית שפאץ, "קירקי ואני מאוד דומות באופי", חדשות חדרה, 5 במרץ 2018 בלקספייס | עונה 1 | פרקים מלאים| רשת 13, באתר חדשות 13, 19 באוקטובר 2020 רן בוקר, "בלקספייס" נמכרה לנטפליקס, באתר ynet, 22 באפריל 2021 מותק בול באמצע, באתר כאן 11 נועם כהן, ‏"הסדרה מראה את הצד העגום של עולם הזוהר, גם בתעשייה וגם ברמה האישית", באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2022 נאור אורמיה, בצעדייך (קליפ), באתר יוטיוב שיר זיו, גילי איצקוביץ': "אני לא רוצה להיות משפיענית. אני מרגישה שכולם ברשתות מזייפים", באתר ישראל היום, ‏6/7/2022 מיקי לוין, ‏גילי איצקוביץ' התחתנה ופרצה בבכי בחופה, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2022
בר-אשר

בר-אשר הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהדות מרוקו ומשמעותו היא מארמית: "בן אשר". האם התכוונתם ל... מאיר בר-אשר – פרופסור ישראלי יליד מרוקו לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית משה בר-אשר – בלשן ישראלי יליד מרוקו, שכיהן כנשיא האקדמיה ללשון העברית
רוברט סילברס

רוברט בנג'מין סילברס (באנגלית: Robert Benjamin Silvers, ‏31 בדצמבר 1929 - 20 במרץ 2017) היה עיתונאי אמריקאי ששימש כעורכו של כתב העת "ניו יורק רוויו אוף בוקס" משנת 1963 עד 2017. סילברס נולד למשפחה יהודית אמריקאית. סביו היגרו לארצות הברית מרומניה ורוסיה. הוא גדל בלונג איילנד, ניו יורק. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו בשנת 1947, בהיותו בן 17, והחל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אולם פרש מלימודיו לאחר זמן קצר. בשנת 1952 נשלח על ידי צבא ארצות הברית לפריז ככתב צבאי. בפריז סיים את לימודיו האקדמיים בסורבון ובמכון למדע המדינה. השתתף ככותב ועורך בכתבי עת רבים לספרות ואמנות, בהם ההארפרז. בשנת 1963 מונה לעורך ה"ניו יורק רוויו אוף בוקס", יחד עם ברברה אפסטין. לאחר מותה בשנת 2006 נותר עורך יחיד. כמו כן ערך ספרים בהוצאת הספרים של כתב העת. סילברס נודע בכך שגייס לשורות כתב העת עורכים שהתבלטו מאוחר יותר בעיתונות, באקדמיה ובספרות. הוא היה חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הבריטית. זכה במספר פרסים ותוארי כבוד, בהם המדליה הלאומית למדעי הרוח ואות לגיון הכבוד הצרפתי. רוברט סילברס מת בביתו במנהטן ב-20 במרץ 2017, בגיל 87, לאחר מחלה קצרה. מדיה וקבצים בנושא רוברט סילברס בוויקישיתוף צ'ארלס מקגראת, ניו יורק טיימס, מי יירש את עורך "ניו יורק ריוויו אוף בוקס"?, באתר הארץ, 3 באפריל 2012 אלוף בן, פרידה מרוברט סילברס, גדול העורכים והקול של הליברלים בארה"ב, באתר הארץ, 26 במרץ 2017
פונקציית מדרגה

במתמטיקה, פונקציית מדרגה, או פונקציית הביסייד (על שם אוליבר הביסייד) היא פונקציה המקבלת את הערך 0 עבור מספרים שליליים ואת הערך אחד עבור מספרים חיוביים, כלומר זוהי הפונקציה המציינת של הקרן   [ 0 , ∞ ) {\displaystyle \ [0,\infty )} : θ ( x ) = H ( x ) = u ( x ) = 1 [ 0 , ∞ ) ( x ) = { 0 x < 0 1 x ≥ 0 {\displaystyle \theta (x)=H(x)=u(x)=1_{[0,\infty )}(x)=\left\{{\begin{matrix}0&&x<0\\1&&x\geq 0\end{matrix}}\right.} (הערך ב- x = 0 {\displaystyle \,x=0} מוגדר לעיתים אחרת, למשל H ( 0 ) = 1 2 {\displaystyle H(0)={\frac {1}{2}}} ). תכונות הפונקציה: הפונקציה רציפה בכל נקודה פרט ל- x = 0 {\displaystyle x=0} . הפונקציה גזירה בכל נקודה פרט ל- x = 0 {\displaystyle x=0} . הפונקציה אינטגרבילית בכל קטע סופי. באופן לא פורמלי, "פונקציית הנגזרת" של   H {\displaystyle \ H} היא הדלתא של דיראק (נוסח זה אינו נכון מתמטית מכיוון שפונקציית מדרגה אינה גזירה באפס). זוהי דיסטריבוציה (Distribution) המקבלת בכל נקודה את הערך 0 {\displaystyle 0} , פרט לנקודה   x = 0 {\displaystyle \ x=0} בה היא "מקבלת את הערך אינסוף". זהו תיאור איכותי בלבד ואיננו מדויק מתמטית. באופן יותר ריגורוזי, מה שנכון לרשום הוא ש- H ( x ) = ∫ − ∞ x δ ( s ) d s {\displaystyle H(x)=\int _{-\infty }^{x}\delta (s)\,\mathrm {d} s} פרט אולי ל- x = 0 {\displaystyle x=0} . הפונקציה הקדומה של H {\displaystyle H} היא R a m p ( x ) = ∫ − ∞ x H ( t ) d t = x ⋅ H ( x ) {\displaystyle \mathrm {Ramp} (x)=\int _{-\infty }^{x}H(t)\,\mathrm {d} t=x\cdot H(x)} , שנקראת לעיתים פונקציית רמפה. התמרת לפלס של פונקציית המדרגה היא L { u ( t ) } = 1 s {\displaystyle {\mathcal {L}}\left\{u(t)\right\}={\frac {1}{s}}} . פונקציית מדרגות פונקציית היחידה מדיה וקבצים בנושא פונקציית מדרגה בוויקישיתוף פונקציית מדרגה, באתר MathWorld (באנגלית)
מינרבה (יצרנית רכב)

מינרבה (Minerva) הייתה חברה לייצור כלי רכב אשר נוסדה באנטוורפן, בלגיה בשנת 1902 על ידי סילבן דה-יונג. חברת "מינרבה" ייצרה אופניים (החל משנת 1897) ובהמשך אופניים עם מנועי עזר, אופנועים, וכלי רכב יוקרתיים עד שנת 1938. החברה הייתה קרויה: "Société Anonyme Minerva Motors". ב- 1897 התחילה חברת "מינרבה" לייצר אופניים, ומנועי אופניים. ייצור האופנועים נמשך עד 1909 או 1914, ובמהלך תקופה זו הפכה מינרווה לאחד השמות המובילים בעולם באופנועים ובמנועי אופנועים. מסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ייצרה ברישיון את דגם דה דיון בוטון תלת-אופן שהיה כלי תחבורה בתצורת תלת-אופן ממונע שנבנה בצרפת על ידי "De Dion-Bouton" (אנ') בשנת 1902 התחילה חברת "מינרבה" לייצר מכוניות, 4 צילינדרים, בהספק של 6 כ"ס. ב- 1904 גדל ייצור כלי הרכב, עם מנועים של 2 צילינדרים, 3 צילינדרים ו- 4 צילינדרים. בשנת 1908 התחילה חברת "מינרבה" לייצר מנועים מסוג "Knight engine". במהלך מלחמת העולם הראשונה נמצאו סילבין דה יונג והמהנדסים ב אמסטרדם, שם המשיכו בפיתוח המכוניות שלהם. מכוניות מינרבה שימשו למתקפות "פגע וברח" נגד הגרמנים וחומשוו ברובים ומקלעים קלים שהותקנו על מכוניות פתוחות וממוגנות קלות. כלי רכב אלה נעשו מתוחכמים יותר ויותר עד שמלחמת החפירות ייתרה את התועלת שבניידות הגבוהה עליה התבססו טקטיקות ה"פגע וברח" שלהם. בשנת 1920 חזרה החברה לפעול מבלגיה, וייצרה מכונית יוקרה, עם מנוע 3,600 סמ"ק בן 4 צילינדרים שהפיק 20 כ"ס, ומנוע 6 צילינדרים 5,300 סמ"ק שהפיק 30 כ"ס. המינרווה נחשבה באותה עת כממכונית איכותית ברמת דגמי היוקרה של חברת רולס-רויס, אבל הייתה קצת פחות יקרה. בשנת 1923 הוצגו מודלים קטנים יותר : מנוע 4 צילינדרים, 2,000 סמ"ק, המפתח 15 כ"ס ומנוע 6 צילינדרים, 3,400 סמ"ק המפתח 20 כ"ס. בעקבות המשבר הכלכלי של שנות ה-30 התמזגה החברה עם חברת אימפריה (יצרנית רכב) (Imperia Automobiles). לאחר מלחמת העולם השנייה הפיקה החברה גרסה של " לנד רובר 80" תחת רישיון לצבא הבלגי עד שנת 1954. עד שנת 1956 ייצרה את ה- "קונטיננטל-רובר". בינואר 1906 פתח צ'ארלס רולס את סוכנות המכוניות C.S.Rolls & Co אשר הייתה אחת מסוכנויות המכוניות הראשונות בבריטניה למכירת רכב. בסוכנות זו ייבא את המכונית הבלגית מסוג "Minerva" ואת המכונית הצרפתית פיג'ו. Minerva AB Minerva AC Minerva AD Minerva AF Minerva AH Minerva AK Minerva AL Minerva AM Minerva AN Minerva AP Minerva AR Minerva armored car (שריונית) Minerva EE Minerva GG Minerva KK Minerva NN Minerva OO Minerva S Minerva TT (ג'יפ) Minerva WT Minerva X M4 Minerva לוגו של חברת מינרבה על קדמת רכב מתוצרתה מינרבה Type A מינרבה GG, שנת 1913 (26 כ"ס) מינרבה AF, שנת 1926 (30 כ"ס) מינרבה AR, שנת 1929 (17 כ"ס) מינרבה AP, שנת 1937 (22 כ"ס) אופניים עם מנוע עזר של חברת מינרבה - שנת 1903 אופניים עם מנוע עזר של חברת מינרבה - שנת 1908 אופנוע מינרבה משאית כיבוי אש שייצרה חברת מינרבה מינרבה M4, שנת 1934 דגם ג'יפ של חברת מינרבה (דגם TT, סדרה C22 ), שנת 1957) משאית תוצרת מינרבה אימפריה (יצרנית רכב) רשימת דגמי המכוניות שחברת מינרבה ייצרה (All Minerva automobile Models: List of Minerva automobile ) היסטוריה של חברת מינרבה מדיה וקבצים בנושא מינרבה בוויקישיתוף Posthumus, Cyril; Richmond, Dave (1978). Motorräder gestern und heute [Motorcycles yesterday and today] (in German). Heyne. p. 15. ISBN 3-453-52080-7.
ניו זילנד במשחקים האולימפיים לנוער

ניו זילנד משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מניו זילנד 24 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. במשחקי הקיץ ניו זילנד מדורגת במקום השלושים עם 14 מדליות מתוכן שש מדליות זהב. הענף בו השיגאו ספורטאי הנוער הניו זילנדים את מירב המדליות הוא טריאתלון בה הם מוליכים את טבלאת המדליות עם שתי מדליות זהב ומדליית כסף. ניו זילנד מדורגת גם במקום הראשון בענף הרכיבה עם מדליית זהב יחד עם אורוגוואי ואיטליה. ניו זילנד מדורגת במקום השני בטרמפולינה אחרי סין, ובמקום השלישי ברוגבי יחד עם אוסטרליה. המשלחת הראשונה של ניו זילנד למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ניו זילנד עד כה. המשלחת כללה 54 ספורטאים שהתחרו ב-16 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבע מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת. המשלחת הניו זילנדית הגיעה להישגים נאים בענף הטריאתלון בה היא זכתה במדליית זהב בתחרות הנערים, במדליית כסף כחלק מנבחרת לאומים מעורבת יחד עם אוסטרליה ובמקום השמיני בתחרות הנערות. ענפים נוספים בהם בלטה המשלחת הם אתלטיקה, בה היא זכתה במדליית כסף בתחרות הדיפת כדור ברזל לנערים והגיעה למקום הרביעי המירוץ השליחות. בענף האיגרוף זכתה המשלחת במדליית כסף בתחרות הנערים במשקל סופר-כבד (91 ק"ג ומעלה), ובענף ההוקי שדה נבחרת הבנות זכתה במדליית ארד. בענף השחייה העפילו הספורטאים הניו זילנדיים לארבעה מקצי גמר, אך סיימו אותם במקומות 5 עד 7. בענפים בדמינטון, היאבקות, טניס שולחן וכדורסל, המשלחת לא העפילה מעבר לשלב הבתים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישים ספורטאים שהתחרו ב-15 ענפים. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף ההתעמלות עם זכייה במדליית זהב בתחרות הטרמפולינה לנערים ובענף הרכיבה עם זכייה בתחרות האישית. לעומת אולימפיאדת הנוער סינגפור המשלחת זכתה בענף הטריאתלון במדליית כסף בתחרות הנערים ובמדליית ארד כחלק מנבחרת לאומים מעורבת יחד עם אוסטרליה ובענף ההוקי שדה נבחרת הנערות סיימה במקום החמישי ונבחרת הנערים סיימה במקום השישי. אולם, המשלחת רשמה שיפור בהישגים בענף השחייה כאשר זכתה בשתי מדליות ארד במקצי שחיית גב. ניו זילנד השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 15 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט והיא המשלחת הגדולה ביותר שניו זילנד שלחה עד כה במשחקי החורף. המשלחת לא זכתה במדליות. המשלחת הגיעה להישג נאה בסקי בסגנון חופשי כאשר סיימה במקום הרביעי בתחרות הנערים בחצי צינור. בענף הוקי קרח ספורטאי המשלחת סיימו במקום ה-4, נערים, וה-8, נערות, בתחרות הכישורים האישיים למרות שהנבחרות של ניו זילנד לא השתתפו. בענף הגלישת שלג הם סיימו במקום העשירי בתחרות גלישת חצי הצינור לנערים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה אחת עשרה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפים. המשלחת זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. המשלחת המשיכה להציג שליטה בענף סקי בסגנון חופשי בה היא זכתה במדליית כסף ומדליית ארד בתחרויות הנערים. כמו כן המשלחת הציגה שיפור בביצועים בענף גלישת שלג כאשר סיימה במקום הרביעי בתחרות גלישת מדרון לנערים ובמקומות החמישי והשישי בגלישת חצי הצינור לנערים. לעומת זאת, בענף ההוקי קרח ספורטאי המשלחת סיים במקום ה-14 בתחרות הכישורים האישיים בניגוד לאולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה עשרים ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה.   מובילה בענף ניו זילנד במשחקים האולימפיים ניו זילנד במשחקים הפאראלימפיים
מחמוד עבאס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מחמוד עבאס – אבו מאזן - יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס (כדורגלן) – כדורגלן ישראלי תושב אום אל-פחם מחמוד עבאס חילמי – טייס מצרי שערק לישראל בשנת 1964