laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
NGC 5102

NGC 5102 היא גלקסיית עדשה שנמצאת בקבוצת הכוכבים קנטאור, במרחק של כ-12.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש, ושייכת לקבוצת קנטאור A. הגלקסיה נמצאת כשליש מעלה ממזרח-צפון-מזרח לכוכב ι בקנטאור, שבהירותו מקשה על הצפייה בה, וכ-9 מעלות ממערב למנקנט. כ-6.4 מעלות מדרום לה נמצאת הגלקסיה קנטאור A. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.65 והיא התגלתה ב-21 באפריל 1835 על ידי האסטרונום ג'ון הרשל, בזמן שצפה בשמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הרשל כלל אותה בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1847 כערפילית מספר 3492 ותיאר אותה כ"בהירה מאוד, עגולה ובהירותה גדלה מאוד בפתאומיות במרכזה". בשנת 1863 הוא כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 3504 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 5102 כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, קטנה למדי, עגולה ונעשית בהירה יותר באופן חד במרכזה. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8.7 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-30,860 שנות אור, כשליש מקוטר שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎1.2×1010‎ מסות שמש, כ-2% ממסת שביל החלב, כאשר כ-‎7×109‎ מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים שבגלקסיה ועוד כ-‎2×108‎ מסות שמש של גז מימן נייטרלי. נראה שבמיליארד השנים האחרונות הגלקסיה עברה תקופה אינטנסיבית של יצירת כוכבים שבה נוצרו כ-20% מהכוכבים שבה, ככל הנראה בעקבות אירוע של ספיחת ענן גדול של גז במסה של כ-‎2×109‎ מסות שמש שכיום כמעט כולו הפך לכוכבים, וקצב יצירת הכוכבים ירד מאוד, כך שכיום כמעט לא נוצרים בגלקסיה כוכבים חדשים. מדיה וקבצים בנושא NGC 5102 בוויקישיתוף NGC 5102, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: NGC 5102 NED: NGC 5102 H. van Woerden, W. van Driel, R. Braun & A. H. Rots: Distribution and motions of atomic hydrogen in lenticular galaxies. X - The blue S0 galaxy NGC 5102, Astronomy & Astrophysics, vol. 269, no. 1-2, p. 20 (1993) J. Herschel: Results of astronomical observations made during the years 1834, 5, 6, 7, 8, at the Cape of Good Hope, Smith, Elder and Co., p. 104 (1847) J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 142 (1888) T. J. Davidge: The Stellar Content of the Post-Starburst s0 Galaxy NGC 5102, The Astronomical Journal, Vol. 135, Iss. 4, p. 1647 (2008) S. F. Beaulieu, K. C. Freeman, S. L. Hidalgo, C. A. Norman & P. J. Quinn: The Recent Star Formation History of NGC 5102, The Astronomical Journal, Vol. 139, Iss. 3, p. 984-5 (2010) T. J. Davidge: The Stellar Content of the Post-Starburst s0 Galaxy NGC 5102, The Astronomical Journal, Vol. 135, Iss. 4, p. 1636 (2008)
יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ

יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית:  Johann Adolf von Schleswig-Holstein-Gottorf;‏ 27 בפברואר 1575 – 31 במרץ 1616), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1590–1616. יוהאן אדולף נולד ב-27 בפברואר 1575 בטירת גוטורפ, לאדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולכריסטינה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה. בשנת 1586 מונה יוהאן אדולף לנסיך-ארכיבישוף של ליבק. לאחר מותם של אחיו הגדולים, פרידריך ופיליפ, מונה יוהאן אדולף בשנת 1590 לדוכס הולשטיין-גוטורפ. יוהאן אדולף פיתח את הדוכסות יחד עם גיסו כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, ובשנת 1607 מסר את ליבק לאחיו יוהאן פרידריך מהולשטיין-גוטורפ. ב-31 במרץ 1616 מת יוהאן אדולף בשלזוויג, ובנו פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ עלה לשלטון במקומו. ב-30 באוגוסט 1596 התחתן יוהאן אדולף עם אוגוסטה, נסיכת דנמרק, בתם של המלך פרדריק השני, מלך דנמרק וסופיה ממקלנבורג-גיסטרוב, ממנה נולדו לו 8 ילדים: פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1597 – 1659). אליזבת סופיה מהולשטיין-גוטורפ (1599 – 1627), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-לאוונבורג. אדולף מהולשטיין-גוטורפ (1600 – 1631). דורותיאה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ (1602 – 1682), התחתנה עם יואכים ארנסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן. הדוויג מהולשטיין-גוטורפ (1603 – 1657), התחתנה עם אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך. אנה מהולשטיין-גוטורפ (1605 – 1623). יוהאן מהולשטיין-גוטורפ (1606 – 1655). כריסטיאן מהולשטיין-גוטורפ (1609). מדיה וקבצים בנושא יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יובל סער

יובל סער (נולד ב-20 ביולי 1973) הוא מעצב גרפי, אוצֵר, יועץ תוכן ומרצה במוסדות ללימוד עיצוב גרפי. סער נולד בתל אביב. בשנים 1997–1999 למד במחלקה לעיצוב גרפי במכון אבני. בין השנים 2001–2002 למד בסמינר ללימודי אוצרות, תרבות וביקורת, בבית הספר לאומנות "קמרה אובסקורה" בתל אביב. בין השנים 2002–2006 למד היסטוריה ותאוריה של סביבה חזותית, באקדמיה לאמנות ועיצוב בבצלאל. בשנים 1999–2002 עבד כמעצב גרפי ב"סטודיו אלדר" לעיצוב וזהות תאגידית, לאחר מכן (בשנת 2002) החל את דרכו העצמאית ופתח את הסטודיו לעיצוב גרפי "אדום אדום" ביחד עם המעצבת רייצ'ל מילר. החל מ-2004 סער כותב ביקורות במוסף הספרים של עיתון "הארץ". הוא גם כותב בנושא עיצוב ב"כלכליסט", ב"טיים אאוט", ב"מגזין את", במגזין "אטמוספירה" ועוד. בשנת 2005, פתח בלוג אישי בשם "פורטפוליו" העוסק בתחום העיצוב באתר "רשימות" שהתפתח ב-2010 למגזין "פורטפוליו" לעיצוב ואומנות. בשנת 2013 פנה לעסוק בתחום האוצרות. שנה לאחר מכן, יזם את "שבוע האיור" בעיר תל אביב, ומאז מכהן כמנהל אמנותי והאוצר הראשי שלו. בין השנים 2005–2009 לימד בבית הספר לפרסום "עבודי קריאייטיב" קורסים במגמות ארט־דיירקשן וקופירייטינג. משנת 2009 מלמד בתוכנית לתואר שני בעיצוב תעשייתי בבצלאל קורסים בנושא עיצוב עכשווי, יזמות תרבותית בעיצוב. בין השנים 2012–2014 לימד בתוכנית לתואר שני בעיצוב משולב במכון הטכנולוגי חולון (HIT) ובפקולטה לעיצוב קורסים בנושא עיצוב עכשווי. בין השנים 2019-2015 כיהן כראש "מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל", בנוסף מרצה במחלקה לתקשורת חזותית ובתוכנית לאוצרות בעיצוב של שנקר. בשנת 2014 יזם את "שבוע האיור" הראשון, העוסק בתחום האמנות והתקשורת החזותית במסגרת אירועי "אוהבים אמנות עושים איור" של המחלקה לאמנויות בעיריית תל אביב. שבוע האיור מתקיים בכל שנה בחודשים משתנים והוא פתוח לקהל ללא תמורה. מאז סער מכהן כאוצר הראשי והמנהל האמנותי של שבוע האיור. סער מתגורר בתל אביב עם בן זוגו. מגזין פורטפוליו שבוע האיור, האתר הרשמי מטעם עיריית תל אביב יפו כתבות מאת יובל סער, מגזין Time Out תל אביב מאמרי יובל סער, באתר "הארץ" מגזין Designer אנטייטלד בלוג אישי מגזין אקסטרה, הארץ תכירו את יובל סער, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2012 האנשים שעושים - יובל סער, מגזין טיים אאוט, 2014 חדשות 2, ‏כך בחרנו את 40 האדריכלים והמעצבים שאתם חייבים להכיר, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2018 חגית פלג-רותם, ‏איורים ומחשבות, באתר גלובס, 15 במאי 2014 נירית אנדרמן, מתכוננים לשבוע האיור הראשון בישראל, באתר הארץ, 19 במאי 2014
Zotye T500

Zotye T500 הוא דגם של קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (אנ') (שם מלא: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd") אשר מיוצר משנת 2017 (מודל 2018) ועד היום, ,, 5 דלתות 5 מושבים מנוע קדמי מנוע בנזין מגדש טורבו הנעה קדמית מכל דלק - 55 ליטר מחיר היחידה (בשנת 2017, בסין) : 69,800-123,800 רנמינבי דגם "Zotye T500" דגם "Zotye T500" דגם "Zotye T500" קרוסאובר (מכונית) Zotye T300 Zotye T700 דומי X5 דגם "Zotye T500" - תמונות מדיה וקבצים בנושא Zotye T500 בוויקישיתוף Zotye T500, סרטון באתר יוטיוב Zotye T500, סרטון באתר יוטיוב דגם "Zotye T500" carnewschina.com/2017/04/26/zotye-t500-suv-unveiled-shanghai-auto-show-china דגם "Zotye T500" carnewschina.com/2017/10/26/not-really-ripoff-zotye-goes-original-new-t500-suv דגם "Zotye T500" carnewschina.com/2018/03/08/zotye-t500-launched-on-the-chinese-car-market-and-it-is-not-really-a-copy-of-anything דגם "Zotye T500" carnewschina.com/tag/zotye-t500 דגמי "Zotye T500" - מפרט טכני chinamobil.ru/eng/zotye/t500/
החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא

החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא היה מוזיאון יהודי לאתנוגרפיה והיסטוריה יהודית שפעל בליטא והופעל על ידי ועד הנהלה של יהודים ציונים משכילים ומנהיגי הקהילה בקובנה. הרעיון הראשוני להקמת המוזיאון ההיסטורי אתנוגרפי היהודי הועלה בשנת 1911 על ידי ד"ר צמח שאבאד מווילנה. בהמשך ובהשראת החזון של שאבאד פעלה בווילנה בין השנים 1913-1919 החברה ליהדות עתיקה (JEWISH ANTIQUITY SOCIETY IN VILNIUS) על ידי קבוצת פעילים היסטוריונים יהודים. בעקבות סיפוח וילנה לפולין הועבר בשנת 1931 המוזיאון לקובנה, שם הוקמה מחדש החברה האתנוגרפית בהתארגנות חדשה שנקראה החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא על ידי ד"ר אבא לפין שהיה גם ליושב הראש הראשון שלה. בשנת 1940 הולאם המוזיאון על ידי השלטונות הסובייטים, וכעבור שנה ב-1941 הורו על סגירתו. יושב הראש האחרון במוזיאון היה ד"ר אבא בלושר. בחודש ספטמבר 1941 הקימו הנאצים את אוגדות וילנה וקובנה בפיקודו של אלפרד רוזנברג. מטרתן של יחידות אלה הייתה לאסוף את חפצי הערך היהודיים והתרבותיים של ליטא, ובין היתר נבזזה כמעט לחלוטין גם החברה להיסטוריה ולאתנוגרפיה למעט מספר פריטים שהוסלקו והוברחו במחתרת על ידי פעילים יהודיים. חברי ההנהלה היו ראשי הקהילה היהודית בקובנה, ציונים משכילים ואמידים בהם ד"ר אבא לפין, ד"ר דוד מרדכי שוורץ והגברת שוורץ, ד"ר אבא בלושר, דוד מתתיהו ליפמן, הרב ישראל רוזנסון, רחביה מוגיליוקר, נתן יונסביץ, ד"ר מנדל סודרסקי והגב' אלטה סודרסקי, נח לידסקי, יוסף ליוושין, שלמה חורונז'ינסקי. המוזיאון ההיסטורי אתנוגרפי היהודי הפך לשם דבר בעולם ובאוספיו הצטברו נכסי תרבות רבים ובהם כ-3,000 יצירות אמנות וקטעי שירה, 6,000 ספרים, וכ-100,000 מסמכים, פנקסים, תמונות ועיתונים, בנוסף לאלפי פרטי יודאיקה וחפצים עתיקים. Institutional entrepreneurs of a difficult past, Egle Rindzevicute, pages 72-73 עוד ראיתי תחת השמש אליהו (אליק) רחמילביץ, אוטוביוגרפיה, הוצאה עצמית יהדות ליטא, כרך III, עמוד 159 http://www.way2lithuania.com/en/travel-lithuania/vilnius-gaon-jewish-museum https://www.jewishvirtuallibrary.org/kovno-kaunas-lithuania-jewish-history-tour http://holocaustatlas.lt/website/en/museum-2/museum-his
ג'ונתן קריגן

ג'ונתן קריגן (באנגלית: Jonathan Kerrigan; נולד ב-14 באוקטובר 1972) הוא שחקן אנגלי המוכר מהופעותיו בסדרות טלוויזיה בהן "במועדון", "החמישייה", "חדר מיון", "בקצב הלב", "מרזיביט" ו-"Reach For The Moon". בקולנוע שיחק בסרטים "דיאנה", "FLiM", ו-"The Somnambulists". קריגן הוא גם מוזיקאי והלחין מוזיקה לסרטים ולטלוויזיה. קריגן נולד בלינקולנשייר שבאנגליה. הופעת הבכורה שלו על המסך הייתה בווידאו קליפ של השיר "Life Is Sweet" של The Chemical Brothers. בסדרה "Peak Practice" שיחק בתפקיד המטפס יואן הארווי. ב-2001 כיכב קריגן בתפקיד השוטר סטיב טריינור, ובנוסף הלחין את נעימת הנושא של הסדרה. ב-5 בספטמבר 2004 הופיע קריגן לראשונה בתפקיד השוטר רוב ווקר בסדרת הדרמה הוותיקה "בקצב הלב" שמתרחשת בשנות ה-60 של המאה העשרים בצפון ריידינג ביורקשייר. רוב היה דמות פופולרית מאוד והיה תמיד במרכז העניינים. הייתה לו מערכת יחסים עם הלן טרנט (בגילומה של סופי וורד). באפריל 2007 הודיע קריגן על החלטתו לעזוב את הסדרה. בעונות הבאות השחקן הסקוטי ג'וזף מקפאדן תפס את מקומו בתפקיד ג'ו מייסון שוטר העיירה. במאי 2010 הופיע קריגן בפרק בעונה השביעית של סדרת הפשע האמריקאית "NCIS" בתפקיד רקס קרהארט. ב-2012 שיחק קריגן בסרטו של ריצ'רד ג'ונסון "The Somnambulists" על אודות גברים ונשים בצבא הבריטי ועל פעילותם בבצרה בתקופת מלחמת עיראק. הוא הלחין חלק מהפסקול המקורי של הסרט כולל נעימת הפתיחה. עוד ב-2012 שיחק בתפקיד ג'ון אלקין בסרט הטלוויזיה "The Best Possible Taste" של ערוץ BBC Four, על הביוגרפיה של קני אוורט. הוא הופיע בסרט "דיאנה" בכיכובה של נעמי ווטס ובבימויו של אוליבר הירשבייגל, שיצא לאקרנים ב-2013. ב-2014 גילם קריגן את דמותו של ניל בסדרת הדרמה "במועדון" וחזר לגלם את אותה דמות בעונה השנייה ב-2016. קריגן הופיע בסרט "FLiM" מאת רפאלו דגרוטולה, וגם כתב את הפסקול המקורי לסרט. ב-2015 השתתף קריגן בסדרת הדרמה "החמישייה" שכתב הרלן קובן בתפקיד איש עסקים אמריקאי בשם סטיוארט קריו. עוד באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה "במועדון" ששודרה ב-2016. קריגן נשוי לשחקנית שלי קון. ב-2012 נולד בנם המשותף. ג'ונתן קריגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ונתן קריגן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ונתן קריגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-01-08. נבדק ב-2012-09-16. {{cite web}}: (עזרה) NCIS (2003– ) The Somnambulists (2011) Best Possible Taste: The Kenny Everett Story (2012) Diana (2013) Star of Mistress and By Any Means Shelley Conn tells of her secret marriage
הלן דה פורטאלה

הלן דה פורטאלה (באנגלית: Hélène de Pourtalès;‏ 28 באפריל 1868, ניו יורק, ארצות הברית – 2 בנובמבר 1945, ז'נבה, שווייץ) נולדה בשם הלן בארבי (Helen Barbey) הייתה שייטת אמריקאית-שווייצרית. האישה הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים המודרניים, והראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (פריז 1900). דה פורטאלה נולדה בניו יורק בשם הלן בארבי למרי לורילרד בארבי (אנ') ולבנקאי הנרי בארבי (Henry Barbey). סבה, פייר לורילרד השלישי (אנ'), היה הבעלים של חברת טבק משגשגת בשם 'Lorillard Tobacco Company' (אנ'). בשנת 1891, נישאה בקתדרלה האמריקאית בפריז (אנ') להרמן דה פורטאלה (אנ'), קפטן במשמר הקיסרי של הצבא הפרוסי. לזוג היו שלושה ילדים. להלן הייתה אזרחות אמריקאית ושווייצרית, ולבעלה אזרחות שווייצרית וגרמנית. במאי 1900 השתתפה דה פורטאלה באולימפיאדת פריז בתחרות השייט בנהר סן בשלושה מקצים, על מפרשית בשם לרינה (Lerina), בקטגוריית משקל מפרשית עד שני טון, עם צוות שכלל את בעלה הרמן דה פורטאלה ואת אחיינה, ברנרד דה פורטאלה (אנ'). בכך הייתה דה פורטלאה לאישה הראשונה שהתחרתה במשחקים האולימפיים. במקצה הראשון, שנערך ב-22 במאי 1900, הגיעה דה פורטאלה למקום הראשון ביחד עם צוותה, ובכך הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (לאחר חודשיים, הטניסאית הבריטית שארלוט קופר, הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית במסגרת תחרות אישית). שלושה ימים לאחר מכן, במקצה השני, זכתה עם צוותה בתחרות השייט במדליית כסף. את המקצה השלישי היא לא סיימה. קיניסקה - האישה הראשונה שזכתה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. שארלוט קופר - האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית. מדיה וקבצים בנושא הלן דה פורטאלה בוויקישיתוף הלן דה פורטאלה, באתר olympedia.org Hélène, Countess de Pourtalès, web.archive.org THE COUNTESS DE POURTALES - AFTER ALL THE FIRST MODERN FEMALE OLYMPIC STARTER by Karl Lennartz and Walter Teutenberg First Female Olympic Medalist: Countess Hélène de Pourtalès, topendsports.com
לוקמיה מיאלומונוציטית של הילדות

לוקמיה מיאלומונוציטית של הילדות (אנגלית: Juvenile myelomonocytic leukemia, מוכרת בקיצור JMML) היא סוג נדיר של מחלה המטולוגית המתרחשת בקרב ילדים צעירים. במחלה זו, תאים רבים מדי של מיאלוציטים ומונוציטים נוצרים מתאי דם לא בוגרים הנקראים בלאסטים. תאים אלו משתלטים על מח העצם ואיברים אחרים וגורמים לסימפטומים של JMML. הגיל הממוצע של המאובחנים במחלה זו הוא שנתיים. אף שהמילה "לוקמיה" נמצאת בשם המחלה, ארגון הבריאות העולמי אינו מגדיר מחלה זו כלוקמיה. היא נכללת בקבוצת מחלות הנקראת הפרעות מיאלופרוליפרטיביות ומיאלודיספלסטיות. הסימפטומים הנפוצים הם חיוורון, חום, זיהומים חוזרים, דימומים, עליה לא מספקת במשקל, פריחה מקולופפולרית, לימפאדנופתיה (הגדלה של קשרי לימפה, הפטומגליה מתונה (כבד מוגדל), ספלנומגליה (טחול מוגדל), אנמיה ותרומבוציטופניה. בכ-90% מהחולים נמצאים שינויים גנטיים בתאי הלוקמיה. ביניהם: 15%-20% מהחולים מאובחנים גם עם נוירופיברומטוזיס מסוג 1 (NF1). 25% מהחולים עם מוטציות באחד האונקוגנים ממשפחת ה-Ras ‏(רק בתאי הלוקמיה). 35% מהחולים עם מוטציות בגן בשם PTPN11 (רק בתאי הלוקמיה). הטיפול היחיד כיום למחלה זו היא השתלת מח עצם, עם שיעור הצלחה של 50%. הסיכוי לחזרת המחלה לאחר השתלה הוא גבוה. בדרך כלל חולה המאובחן במחלה יעבור השתלת מח עצם כמה שיותר מהר. גיל צעיר בהשתלה קשור לתוצאות טובות יותר. Juvenile myelomonocytic leukaemia (JMML) | Other conditions | Cancer Research UK, www.cancerresearchuk.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האי גלילנו

האי גלילנו (באנגלית: Galiano Island) הוא אחד מאיי המפרץ הדרומיים בין האי ונקובר לבין קולומביה הבריטית. הוא ממוקם ממערב למצר ג'ורג'יה, הוא באורך 27.5 קילומטרים, 6 קילומטרים בנקודה הרחבה שלו ובאורך 1.6 קילומטרים לאורך הנקודה הצרה שלו, והוא מופרד מהאי סאלטספרינג על ידי ערוץ טרינקומאלי. בצד המערבי של האי יש סדרה של מערות של אבני חול. האי נמצא מצפון מערב מהאי מיין, מצפון מזרח לאי סולט ספרינגס ומדרום מזרח לאי ולדס. יש באי פאונה של כ-1,044 בעלי חיים. האי נקרא על שם החוקר הספרדי דיוניסיו אלקלה גלילנו (אנ'), שגילה את האזור ב-1792. האי גלילנו היה מאוכלס בעמים ילידיים משבט הפנלקוט (אנ') ושבטים נוספים. לאחר מכן השתלטו מתיישבים אירופאים על האי, ובהמשך הגיעו גם אסייתים, בעיקר יפנים. בימינו מתגורר רק שבט אינדיאני אחד קטן מאוד בקצה הצפוני של האי. בעבר היו אנשי המקום דייגים. מדיה וקבצים בנושא האי גלילנו בוויקישיתוף BC Geographical Names, apps.gov.bc.ca Galiano Club, Japanese Pit Kiln, The Galiano Club (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נג'מה סדיק

נג'מה סדיק (באורדו: نجمہ صدیقی) (1943 – 8 בינואר 2015, קראצ'י) הייתה עיתונאית, סופרת, פעילת זכויות אדם, פמיניסטית, סביבתנית, וציירת פקיסטנית. היא גם ערכה מחקר בנושאים חברתיים-כלכליים, חיברה ספרים רבים, וכתבה מאמרים. היא ייסדה את שירקאט גאה ב-1975, ארגון נשים שמטרתו להעלות מודעות להפרות זכויות האדם נגד נשים. היא גם הקימה את פורום פעולת נשים (WAF) של פקיסטן. סדיק נולדה ב-1943 בבנגל, הודו הבריטית, וגדלה במזרח פקיסטן (היום בנגלדש) בסביבה חקלאית אשר השפיעה על חשיבתה בהמשך חייה. היא למדה בבית ספר תיכון בדאקה. לאחר שנישאה, עברה לקראצ'י שם התחילה לעבוד בתור קופירייטרית במשרד פרסום. כאשר הייתה בת 19 היא ערכה את תערוכת הציורים הראשונה שלה בקראצ'י. סדיק החלה לעבוד כעיתונאית עבור מספר עיתונים, בתחילה בעיתון היומי "Dawn" ולאחר מכן עבד גם ב"The News", "The News International", וב-"The Nation". בשנת 1975, כשהיא מוטרדת מהיקף הפרות זכויות האדם במדינתה, סדיק, יחד עם שבע נשים אחרות הקימה עמותה בשם שירקאט גאה. היא גם הקימה את פורום פעולת נשים (WAF) בפקיסטן ב-1981, יחד עם חברות מייסדות שביניהן פארידה שהיד והינה ג'ילאני. הן היו מונעות מהחוקים שקבע אז הגנרל זיא אל-חאק, ששלט אז כנשיא פקיסטן במשטר צבאי. הוא ביקש לאסלם את פקיסטן, והעביר בין היתר מגוון חוקים נגד זכויות נשים. היא יסדה את "WE", מגזין שבועי של עיתון "The News", אשר סקר קשת רחבה של נושאים. לאחר שעזבה את העיתון, היא עבדה בתור עיתונאית עצמאית עבור מספר עיתונים, וכתבה על נושאים הקשורים לזכויות האדם, מגדר, והסביבה. אחרי שהיא הפסיקה לעבוד בעיתונים, היא הקדישה את זמנה בעיקר בקידום הפעילות של שירקאט גאה ו-WAF. סדיק הייתה מתנגדת חריפה לגידול מהונדס גנטית (GMO) וכן של חקלאות תאגידית בינלאומית. היא הייתה אחת מהראשונות לחקור את נושא ההנדסה הגנטית, והיא קיימה פעילות לקידום חקלאות זעירה אורגנית. סדיק נפטרה עקב אי ספיקת כליות בקראצ'י ב-8 בינואר 2015 בגיל 72.  סדיק פרסמה ספרים ומאמרים רבים, ביניהם How They Run Pakistan, How They Run the World, How They Kill the World, Financial Terrorism, ו-Ground Realities. מאמרים שלה נכללו גם בכתבי עת וספרים בינלאומיים. בעת מותה, היא עסקה בעריכת תרגום לאנגלית של עבודתה של אמה סיידה פטימה סדיק, על הקוראן. אמה הייתה האישה המוסלמית היחידה מהודו המאוחדת שהחזיקה בשני תוארי דוקטור מבריטניה. Have, Václav l (2007). The View from Prague: The Expectations of World Leaders at the Dawn of the 21st Century. Central European University Press. ISBN 978-963-7326-95-0. Havel 2007, p. 275. Hasan, Shazia (9 בינואר 2015). "Rights activist, journalist Najma Sadeque is dead". Dawn. {{cite news}}: (עזרה) "Veteran journalist Najma Sadeque passes away". The News. 9 בינואר 2015. {{cite news}}: (עזרה)
פארק תעשייה ציפורית

פארק תעשייה ציפורית הוא אזור תעשייה בשטח של 6,000 דונם בגליל התחתון. הפארק ממוקם כ-9 ק"מ מצפון לנוף הגליל צמוד לכביש 77 מדרום, ונמצא בתחום השיפוט של עיריית נוף הגליל אף על פי שאין בינה לבין אזור התעשייה רצף טריטוריאלי (הכפרים משהד וכפר כנא ממוקמים בין נוף הגליל לציפורית). ממערב לציפורית ממוקם מצפה הושעיה. הקמת הפארק החלה בשנת 1992 ביוזמת עיריית נוף הגליל ומשרד המסחר והתעשייה, על שטח שהיה שייך למועצה אזורית עמק יזרעאל, שהועבר בהחלטת משרד הפנים לשיפוטה של נוף הגליל והוגדר כאזור עדיפות לאומית א'. המפעל הראשון שהוקם בפארק היה מפעל פניציה לייצור זכוכית שטוחה בשנת 1994 ומפעל התכוף בשנת 1996. בשנת 2001, נסגרה מחצבת ציפורית שפעלה במשך כ-12 שנה בצידו הצפוני של הפארק והייתה בבעלות קיבוץ כנרת. המחצבה פעלה בהיתר חורג של המועצה האזורית עמק יזרעאל בניגוד לתוכנית המתאר האזורית ועברה לשטח השיפוט של נוף הגליל יחד עם שטח הפארק. עם החברות הפועלות באזור התעשייה נמנות: סולאראדג', המ-לט (ישראל-קנדה), פניציה, כארמור, כרומגן ואי.אם.סי יציקות ופלרם 4 יו. אלי אשכנזי, דתיים וערבים חברו למאבק בגלל החשש מזיהום, באתר הארץ, 22 בינואר 2006 פאדי עיאדאת, התושבים הערבים נפגעים מהזיהום, הרשויות היהודיות נהנות מהארנונה, באתר הארץ, 7 במאי 2010 אביב לוי, ‏התכוף: זקוקה למזומנים ומהר, באתר גלובס, 24 בספטמבר 1996 עדה אושפיז, הוי כנרת שלי, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2001
אגדת המלך שלמה

אגדת המלך שלמה הוא סרט אנימציה ישראלי שהופק בשיתוף פעולה עם הונגריה. הסרט הוקרן לראשונה בישראל בתאריך 22 במרץ 2018. הסרט עוסק ברדיפתו של המלך שלמה אחר אהבתה של מלכת שבא, ועל ההרפתקאות שהוא עובר בדרך אל ליבה. המלך שלמה פוגש במלכת שבא, אישה יפה וחכמה מאוד, אך מלכת שבא אינה נענית בקלות לחיזוריו. היא מציבה בפניו אתגרים ומכשולים רבים ודורשת ממנו להוכיח לה את אהבתו אליה. שלמה המלך יוצא למסע הרפתקאות יחד עם גמל ושועל, מלכת שבא ואשתו נעמה, במסע אל ליבה של מלכת שבא, בה יוכיח לה את אהבתו. עודד מנשה - שלמה המלך. אוהב את מלכת שבא ורוצה להנשא לה תמורת כל מחיר שתבקש. עדן הראל - נעמה, נסיכת פטרה. אוהד שחר - אשמדאי, מלך השדים והנשר. חנה לסלאו - חנה וערוב. רותי אסרסאי - בלקיס. אורי לייזרוביץ' - טובי השועל, חברו הטוב של שלמה. אורי פפר - יהושפט. אלברט כהן - שמיר. גלעד קלטר - חדד והמספר. הסרט מופץ בישראל על ידי החברה סרטי יונייטד קינג בשפה העברית, ומופץ במקביל בהונגריה על ידי חברת Vertigo Média בשפה ההונגרית. הסרט אף דובב לשפה האנגלית, ושודר בארצות הברית בחודש אוגוסט.[דרושה הבהרה] בדיבוב האנגלי נעשה שימוש בצוות הדיבוב המקורי של השפה העברית. הטריילר העברי לסרט הטריילר ההונגרי לסרט הטריילר האמריקאי לסרט שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "אגדת המלך שלמה": מתקשה להתחרות בסרטים של פיקסאר, באתר ynet, 26 במרץ 2018 אבנר שביט‏, "שלמה המלך היה מאוהב גם באפריקאית וגם בערבייה, וחשוב שילדים יידעו מזה", באתר וואלה, 21 במרץ 2018 עמוד הסרט באתר מסד הנתונים Seret.co.il עמוד הסרט באתר IMDb ד"ר אלי אשד "שלמה המלך והשמיר כנגד אשמדאי -ביקורת סרט "מגזין "יקום תרבות "https://www.yekum.org/2018/05/%d7%a9%d7%9c%d7%9e%d7%94-%d7%94%d7%9e%d7%9c%d7%9a-%d7%95%d7%94%d7%a9%d6%b8%d7%81%d7%9e%d6%b4%d7%99%d7%a8-%d7%a0%d7%92%d7%93-%d7%90%d7%a9%d7%9e%d7%93%d7%90%d7%99-%d7%91%d7%99%d7%a7%d7%95/
סוניה לאנג

סוניה לאנג (באנגלית: Sonja Lang, בטוקי פונה jan Sonja; בעבר הייתה ידועה בשם סוניה אלן קיסה, באנגלית: Sonja Alan Kisa;‏ נולדה ב-1 בנובמבר 1978) היא בלשנית ואספרנטיסטית קנדית. היא ידועה כמי שיצרה את השפה המתוכננת "טוקי פונה", המבוססת על עקרונות הדאואיזם. נוסף על כך, היא מתרגמת. היא תרגמה חלק מספר השירים "דאו דה ג'ינג" לאספרנטו ולאנגלית. נולדה וגדלה במונקטון שבניו ברנזוויק וגדלה במשפחה דו-לשונית. אימה דיברה את השפה הצרפתית ואביה אנגלית. במהלך לימודיה ולאחריהם רכשה בקיאות בחמש שפות, ובכללן בשפת העזר הבינלאומית המתוכננת אספרנטו. לדבריה, שפה זו היא שנתנה לה ההשראה לעסוק בפיתוח שפות. בבגרותה עבדה לאנג בסוכנות תקשורת שסיפקה שירותי תרגום. בנוסף לימדה צרפתית במכללה קהילתית ועבדה באבטחת סייבר. בהמשך עבדה כמתרגמת סימולטנית עבור מועצת אירופה. כיום היא מתגוררת בטורונטו שבקנדה. בשנת 2001 לקתה לאנג בדיכאון. כדרך לפשט את מחשבותיה ולהתמודד עימו, פיתחה לאנג את השפה. בהמשך הביעה תקווה שהשפה הפשוטה שנבנתה תחילה מ-120 מילים בלבד תוכל לעודד אנשים לעבד דברים ולפתח חשיבה חיובית בהתאם להיפוטזת ספיר-וורף הקובעת כי יש יחס בין הקטגוריות הלשוניות בהן אדם מדבר לאופן שבו הוא מבין את העולם ומתנהג בו. השפה ובנייתה הושפעה גם מרעיונות דאואיסטיים שהשפיעו על לאנג. גרסה מוקדמת של השפה שוחררה על ידי לאנג לרשת בשנת 2001 והחלה לצבור פופולריות וקהילת דוברים קטנה. בשנת 2014 פרסמה ספר מורחב יותר בשנם 'טוקי פונה: שפת הטוב', שיצא בשנת 2016 גם בשפה הצרפתית. בשנת 2021 פרסמה לאנג מילון טוקי פונה מורחב, הכולל מספר מילים בסיסיות חדשות ובעיקר כ-11 אלף ערכים המורכבים מצירופי המילים הבסיסיות בטוקי פונה ותרגומים אפשריים שלהם לאנגלית, וכן מילים באנגלית ותרגומים אפשריים שלהם לצירופי מילים בטוקי פונה. מילון זה התבסס על השימוש של חברי קהילת הטוקי פונה ברשת. טוקי פונה מדיה וקבצים בנושא סוניה לאנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוניה לאנג (בבאנגלית) סוניה לאנג, ברשת החברתית פייסבוק סוניה לאנג, ביישום טלגרם סוניה לאנג, ברשת החברתית אינסטגרם סוניה לאנג, ברשת החברתית LinkedIn סוניה לאנג, ערוץ באתר Twitch.tv סוניה לאנג, ברשת החברתית Goodreads ראיון עם סוניה לאנג על טוקי פונה, בפודקאסט "Actual Fluency" (באנגלית)