laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולנסיה (כדורסל)

מועדון הכדורסל ולנסיה (בספרדית: Valencia Basket Club) היא קבוצת כדורסל ספרדי מהעיר ולנסיה, המתמודדת בליגת העל הספרדית וביורוליג. המועדון נוסד בשנת 1986 מאיחוד של שני מועדונים מהליגה השנייה, "חימנסטיקה" ו"בי.סי ולנסיה". המועדון המאוחד נקרא פאמסה ולנסיה. בסיום עונת 1987/88, העפילה הקבוצה לליגה הבכירה, ובנוסף לכך הפכה לאחת הקבוצות הבכירות בספרד. בעונת 1997/98 זכתה הקבוצה בגביע הספרדי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת חובנטוד בדאלונה 75-89. בעונות 1998/99, 2001/02 הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע ספורטה, אך הפסידה לקבוצות בנטון טרוויזו ומונטפסקי סיינה האיטלקיות בהתאמה. בעונת 2002/2003 הגיע המועדון לגמר אליפות ספרד, שבה הפסיד לברצלונה. באותה עונה זכתה הקבוצה בתואר האירופאי הראשון שלה - גביע יול"ב. בגמר, הביסה את המועדון הסלובני נובו מסטו בסיכום שני מפגשים. בעונת 2009/2008 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר אליפות ספרד וגביע יול"ב. בעונת 2009/2010 גברה הקבוצה בגמר היורוקאפ על אלבה ברלין 44-67 והניפה שנית את הגביע. בעונת 2010/2011 השתתפה ולנסיה ביורוליג, והודחה בשלב ההצלבה על ידי ריאל מדריד. בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ, אך הפסידה לקבוצת חימקי מוסקבה 68-77. בעונת 2013/14 זכתה ולנסיה ביורוקאפ לאחר ניצחון 80-67 במשחק הראשון, ו85-73 במשחק השני. בעונת 2015/2016 סיימה במקום השלישי. בעונת 2016/1017 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון 3–1 על ריאל מדריד בסדרת הגמר. בעונת 2018/2019 זכתה הקבוצה ביורוקאפ בפעם הרביעית והעפילה ליורוליג. אולם הבית של המועדון הוא פואנטה דה סן לואיס אשר מכיל 8,500 מקומות ישיבה. הליגה הספרדית: אליפות: 2017 מקום שני: 2003, 1996 הגביע הספרדי: זכייה (1): 1998 גמר: 2000, 2006, 2013, 2017 גביע יול"ב/יורוקאפ: זכייה (4): 2003, 2010, 2014, 2019 גמר: 2012, 2017 חצי גמר: 2005 גביע ספורטה: גמר: 1999, 2002 חצי גמר: 2001 הסופר קאפ הספרדי זכייה (1): 2017 מדיה וקבצים בנושא ולנסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולנסיה (בקטלאנית)(בספרדית, באנגלית ובולנסית) סגל הקבוצה, באתר היורוליג
אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932)

אולימפיאדת החורף ה-3 נערכה מ-4 בפברואר עד 15 בפברואר 1932 בעיר לייק פלאסיד שבמדינת ניו יורק, בארצות הברית. באולימפיאדה זו השתתפו ספורטאים מ-17 מדינות. יהודים באולימפיאדת לייק פלאסיד מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת לייק פלאסיד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת לייק פלאסיד (באנגלית) אולימפיאדת לייק פלאסיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) משחקים אולימפיים בלייק פלאסים ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנריק הרינייבסקי

הנריק הרינייבסקי (בגאורגית: ჰენრიხ ჰრინევსკი, הֶנריך הרינֶבסקי, ברוסית: Генрих Викторович Гриневский;‏ 22 בנובמבר 1869 – 4 במרץ 1938) היה צייר פולני-גאורגי, גרפיקאי, מאייר הידוע גם כאיש-אקדמיה בתחום האדריכלות הגאורגית המסורתית ומחנך. נעצר והוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים של סטלין, ורוב יצירותיו המקוריות הושמדו. הרינייבסקי נולד כבן לפטריוט פולני גולה במערב גאורגיה, בעיר כותאיסי, שהייתה באותם ימים חלק מהאימפריה הרוסית (פלך כותאיסי של מלכות המשנה של הקווקז). בין השנים 1895-1898 הוא למד אדריכלות בפירנצה וקארלסרוהה. בשנת 1898 הוא התיישב בטביליסי שם צייר ולימד. בתקופת העצמאות הקצרה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, בין השנים 1918-1921, הוא ניהל את בית הספר לאומנויות של טביליסי, ועזר להפיכתה לאקדמיה הגאורגית לאומנויות יפות. בשנת 1922 הוא מונה לפרופסור במוסד, ולאחר מכן בשנת 1927 הוא מונה לתפקיד סגן רקטור האקדמיה. באותם ימים היה הרינייבסקי מעורב בכל פרויקט תרבותי גדול; הוא היה חלק ממקימי מוזיאון ההיסטוריה של טביליסי והיה חבר בוועדה מיוחדת שפעלה להגן על המורשת התרבותית הגאורגית. הוא לימד פולקלור ואדריכלות כנסייתית והפיק אלבום של אקוורלים בשם "אדריכלות עתיקה של גאורגיה", וניתוח כולל של הלבוש המסורתי הגאורגי וספר לימוד על נקודות המבט החד־ממדיות ותאוריות של הצללים. איוריו של הרינייבסקי הופיעו בקביעות בעיתונות הגאורגית ובמהדורות של סופרים גאורגים מובילים, במיוחד איליה צ'בצ'בדזה. הוא גם יצר את הקיר עם ציורי הדמויות הדתיות שבכנסיית כשוותי. הוא היה מעורב בפרויקט משותף של הקמת מבנה בנק האצולה הגאורגי (כיום משמש המבנה את ספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה). הוא התנגד לתוכנית הרפורמות האידאולוגיות באקדמיה לאומנויות שקידמו השלטונות הסובייטים. בשנת 1937, בתקופת הטיהורים הגדולים, הוא נעצר והוצא להורג בירייה. הסטודיו של נהרס בידי אנשי הנ.ק.ו.ד., וחלק גדול מעבודתו אבד ללא תקנה. הנרייקה ג'סטינסקה (2001), "אמנים פולנים בגאורגיה, תערוכת קטלוג טביליסי", מסת"ב 999280260X (או מסת"ב 9994065580), אנגלית, פולנית וגאורגית ההיסטוריה של ספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה, באתר הספרייה, בגאורגית מדיה וקבצים בנושא הנריק הרינייבסקי בוויקישיתוף
חינוך בממלכה המאוחדת

בממלכה המאוחדת קיימות ארבע מערכות חינוך נפרדות: מערכת החינוך באנגליה מערכת החינוך בוויילס מערכת החינוך בסקוטלנד מערכת החינוך בצפון אירלנד ארבע מערכות החינוך דומות אחת לשנייה אבל קיימים הבדלים במבנה ובתכנים, הנקבעים על ידי פקידות מקומית בכל אחד מחלקי הממלכה המאוחדת ומושפעים גם מן העובדה שמערכת החינוך מופרטת בחלקה. באופן כללי, מתמקדות מערכות החינוך של אנגליה, צפון אירלנד וויילס בהקניית התמחות בנושאים מסוימים; בעוד שמערכת החינוך הסקוטית מעדיפה הקניית ידע כללי. סקוטלנד הייתה למדינה הראשונה בעולם שהכניסה לתוכנית הלימודים שיעורי חובה על הקהילה הגאה. קיימת בבריטניה חובת חינוך ילדים, אך לא קיימת חובת התייצבות בבתי ספר, וקיים – אם כי לא מאוד נפוץ – חינוך ביתי וחינוך מרחוק. באנגליה, ויילס וצפון אירלנד, מתחילים ילדים ללמוד בגיל חמש; בסקוטלנד בין גיל ארבע וחצי לגיל חמש וחצי; ובכל ארבעת האזורים חלה חובת החינוך על קטינים עד גיל 16. חינוך על-יסודי קיים מגיל 11. קיימים בתי ספר תיכוניים ציבוריים מקיפים (Comprehensive School); בתי ספר תיכוניים עיוניים ציבוריים (Grammar School); ואפשרות לחינוך עצמאי (Independent School) ופרטי (הקרוי בבריטניה דווקא Public School). סיום בית הספר התיכון הוא בגיל 17 בסקוטלנד ובגיל 18 בשאר חלקי הממלכה המאוחדת. האוניברסיטאות בממלכה המאוחדת הן ברובן ציבוריות, למעט אוניברסיטת בקינגהאם, שבה לא קיימת השתתפות ציבורית וממשלתית בעלות שכר הלימוד. מסקר שפורסם בינואר 2008, עלה כי 60% מיהדות הממלכה המאוחדת מעדיפה להקנות לילדיה חינוך יהודי, בבתי ספר פרטיים-עצמאיים או בבתי ספר המשתייכים לעמותות. בממלכה המאוחדת 93 בתי ספר יהודיים, מרביתם באנגליה; מהם 48 מקנים חינוך יסודי, 24 הם בתי ספר תיכון והשאר משלבים חינוך ייסודי ותיכוני. מדיה וקבצים בנושא חינוך בממלכה המאוחדת בוויקישיתוף הראשונה בעולם: סקוטלנד תשלב לימודי להט"ב בבתי הספר, באתר mako, ‏2021-09-29 "סקוטלנד הכניסה לתוכנית הלימודים שיעורי חובה על הקהילה הגאה". הארץ. נבדק ב-2021-10-06. Educating your child at home, GOV.UK What are the different types of schools?, BBC, ‏2017 Helena Miller, Supplementary Jewish education in Britain: Facts and issues of the cheder system, International Journal of Jewish Education Research, עמ' 95-115 ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיפלודוקיים

דיפלודוקיים (שם מדעי: Diplodocidae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת זאורופודה, המאופיינים בין השאר בראש קטן ומוארך עם שיניים דמויות עיפרון, צוואר ארוך וזנב ארוך במיוחד דמוי שוט. הדיפלודוקיים חיו בתור היורה העליון וסוג אחד - ליינקופל התקיים בקרטיקון התחתון. הם ניזונו בעיקר מצמחייה נמוכה אך כנראה אכלו לעיתים גם מעלי העצים הגבוהים. הדיפלודוקים היו ארוכים אך רזים יחסית: אורכו של הדיפלודוקוס היה כ-27 מטר ומשקלו לא יותר מ-20 טון. דיפלודוקיים אחרים היו כבדים יותר אך עדיין בעלי מבנה גוף רזה יחסית לטיטאנוזאורים. הגדולים שבמשפחה היו האפטוזאורוס (הדינוזאור הכבד ביותר במשפחה) והסופרזאורוס (הדינוזאור הארוך ביותר במשפחה) והסיסמוזאורוס (שמאוחר יותר סווג מחדש כמין של דיפלודוקוס). הם הגיעו לארכים של עד 34 מטרים, משקל של למעלה מ-40 טונות והיו מן היצורים הארוכים ביותר שחיו אי-פעם עלי אדמות, ומענקי תור היורה. ב-2015 התפרסם ב-PeerJ מחקר שמסווג מחדש את מיני משפחת הדיפלודוקיים, ובין השאר קבע שברונטוזאורוס הוא טקסון תקף ונפרד מאפטוזאורוס. אמפיקוליאוס (Amphicoelias) אפטוזאורוס (Apatosaurus) אטלנטוזאורוס (Atlantosaurus) ברונטוזאורוס (Brontosaurus) בארוזאורוס (Barosaurus) דינהרוזאורוס (Dinheirosaurus) דיפלודוקוס (Diplodocus) Galeamopus Kaatedocus ליינקופל (Leinkupal) סופרזאורוס (Supersaurus) טורניאריה (Tornieria) שלד של אפטוזאורוס, שזוהה אז כברונטוזאור דגם (מודרני) של אפטוזאורוס ציור של אפטוזאורוס ציור של דיפלודוקוס קרנגי דיפלודוקוס הלורום גולגולת של דיפלודוקוס איור של סופרזאורוס מדיה וקבצים בנושא דיפלודוקיים בוויקישיתוף דיפלודוקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיפלודוקיים, באתר GBIF (באנגלית) Tschopp, E., Mateus, O. & Benson, R. B. J. PeerJ http://dx.doi.org/10.7717/peerj.857 (2015). Tschopp, E., Mateus, O. & Benson, R. B. J. PeerJ http://dx.doi.org/10.7717/peerj.857 (2015).
ארדביל

ארדביל (בפרסית: اردبیل, באזרית: Ərdəbil, ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר בצפון-מערב איראן ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר מרוחקת כ-25 ק"מ מהגבול עם אזרבייג'ן, כ-70 ק"מ מחוף הים הכספי וכ-176 ק"מ צפון-מזרחית לתבריז. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן שנערך בשנת 2016 התגוררו בארדביל 529,374 בני אדם, רובם אזרים. במקום נערך בשנת 730 קרב ארדביל בו ניצחו הכוזרים את הצבא הערבי-מוסלמי. מתחם הקבר והמרכז הסופי של שייח' סאפי א-דין בעיר הוכרזו בשנת 2010 כאתר מורשת עולמית. מדיה וקבצים בנושא ארדביל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסה (אריזונה)

מסה (מספרדית: Mesa, "שולחן") היא עיר במחוז מריקופה שבמדינת אריזונה - ארצות הברית. העיר היא השלישית בגודלה במדינה, והיא נחשבת לפרבר של פיניקס. פיניקס, מסה ופרבריהן יוצרות יחד אזור מטרופוליטני ענק, שמבחינת שטחו הוא מדורג כ-28 בעולם. מסה ממוקמת על רמה שטוחה, שגובהה הממוצע הוא 378 מטר מעל פני הים. עובדה גאוגרפית זו היא שנתנה לעיר את שמה, שכן "Mesa" בספרדית פירושה "הר שולחן". שטחה של העיר על פי מדידות רשמיות הוא 324.2 קמ"ר, מתוכם 0.6 קמ"ר הם מים והשאר יבשה. אוכלוסייתה של מסה נאמדה בשנת 2006 בכ-460,000 נפש. בכך היא מקדימה ערים אמריקניות ידועות יותר, כקליבלנד, מיאמי וסנט לואיס. על פי עתודות הקרקע שלה, עשויה אוכלוסיית העיר לגדול עד כדי 630,000 נפש. למרות מספר התושבים הגדול, מתפקדת מסה בעיקר כעיר שינה. שכונותיה אינן עשויות מקשה אחת. חלקן בתהליך של שקיעה וניוון, וחלקן בתנופת בינוי ופיתוח מתקדמים. הידיעות הקדומות ביותר על פעילות אנושית באזור, מתוארכות בערך לשנת 1 לפנה"ס. על פי המשוער, חיו באזור באותה עת בני השבטים האינדיאניים הוהוקם ופימה, שהפכו את המדבר הצחיח למקום חי וצומח, בעזרת תעלות השקיה נרחבות שחפרו. התנחלויות אלו נמשכו כמעט ללא שינוי עד הכיבוש הספרדי, במהלכו ולאחריו הגיעו לאזור חיילים ומיסיונרים נוצריים. במאה התשע עשרה החלו להתיישב באזור קהילות מורמוניות ונוצריות אחרות. קהילות אלו, שמנהיגן היה דניאל ובסטר ג'ונס, ייסדו בשנת 1877 את ההתיישבות להי (Lehi), בשנת 1878 התפלגו חלק מבני הקהילה מקבוצתו של ג'ונס וייסדו בסמוך את העיר מסה. במשך הזמן הגיעו תושבים נוספים מאזורים אחרים והעיר הלכה והתפתחה. עד היום מהווים המורמונים כעשרה אחוזים מתושבי מסה. במסה קיימת רשת חינוכית ציבורית, המשרתת את רוב האוכלוסייה. בעיר נמצא גם קולג' קהילתי, הגדול במחוז מריקופה, ולומדים בו מעל 22,000 סטודנטים. הפוליטכניון של אוניברסיטת המדינה של אריזונה ממוקם אף הוא בעיר, ולומדים בו כ-6,000 סטודנטים לימודי הנדסה ומדעים מדויקים. מסה כרתה ברית ערים תאומות עם חמש ערים אחרות בעולם: קנדה ברנבי, קולומביה הבריטית, קנדה (מ־1998) פרו קאראס, פרו מקסיקו גוויימאס, מקסיקו הרפובליקה העממית של סין קאיפינג, הרפובליקה העממית של סין ניו זילנד אפר האט, ניו זילנד מדיה וקבצים בנושא מסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסה (באנגלית) מסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מסה, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קח את עיניי

קח את עיניי (בספרדית: Te doy mis ojos) הוא סרט דרמה ספרדי משנת 2003 בבימויה של איסיאר בויאין העוסק באלימות בתוך המשפחה. הסרט קיבל שבחים רבים על יכולת הצגת הנושא תוך הימנעות מקלישאות וסטריאוטיפים, וזכה בשבעה פרסי גויה, בין היתר פרס הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר לשנת 2004. הסרט מביא את סיפורה של פילאר, אישה מוכה הבורחת עם בנה חואן מביתה ומבעלה אנטוניו בשעת לילה מאוחרת, כשרק נעלי בית לרגליה. פילאר מוצאת מקלט בבית אחותה ומתחילה בחיים חדשים, מתמודדת עם אהבתה למי שהתעלל בה ומתחבטת בשאלה אם לחזור לאנטוניו ולהאמין לו כאשר הוא מבטיח להשתנות. העובדה שבמאית הסרט איסיאר בויאין הצליחה ליצור דמויות עגולות, מבלי לתאר את אלימותו של אנטוניו באופן חד משמעי ונחרץ מאפשרת לסרט להציג את הרבדים העמוקים הקשורים בנושא אלימותם של גברים כלפי בנות זוגן, ותורמת לתחושת האמינות שהוא יוצר. לאיה מארול - פילאר לואיס טוסאר - אנטוניו קנדלה פניה - אנה רוסה מריה סארדה - אורורה קיטי מנבר - רוסה סרג’י קלחה - התרפיסט אליזבת גלבר - לולה ניקולס הרננדז לונה - הילד חואן איסיאר בויאין - בימוי איסיאר בויאין, אליסיה לונה - תסריט אנחל הרננדז זויידו - עריכה סנטיאגו גרסיה דה-ליאניז - הפקה קרלס גוסי - צילום ויקטור מולרו - עיצוב אמנותי אלברטו איגלסיאס - מוזיקה "קח את עיניי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קח את עיניי", באתר נטפליקס "קח את עיניי", באתר AllMovie (באנגלית) "קח את עיניי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קח את עיניי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קח את עיניי", באתר Metacritic (באנגלית) "קח את עיניי", באתר אידיבי "קח את עיניי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט באתר בית נועם, למניעת אלימות במשפחה(הקישור אינו פעיל) פקח את עיני, יוכי שלח הפואטיקה של הכאפה, מירנדה לב
מסה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מסה – גודל פיזיקלי סקלרי מסה (חיבור עיוני) מסה (אריזונה) – עיר במדינת אריזונה הפארק הלאומי מסה ורדה – פארק לאומי במדינת קולורדו בארצות הברית פליפה מאסה – נהג מרוצים ברזילאי מסה (נהר) – נהר ברכס האלפים הברניים בקנטון ואלה בשווייץ מסע (פירושונים) משא (פירושונים)
שלדת אופניים

שלדת אופניים היא מסגרת שעליה מורכבים כלל המכלולים המשמשים לרכיבת אופניים. אליה יחוברו גלגלים, גלגלי שיניים ושרשרת, מערכות הילוכים ומעצורים, בולמי זעזועים ועוד. שלדות אופניים מיוצרות מחומרים רבים: באופן מסורתי, רובם של החומרים הם מתכות, אך בשנים האחרונות נוספו פולימרים חדשניים רבים. בעבר, אופניים היו עשוייום מברזל והאופניים הראשונים היו מעץ. כיום, מרבית האופניים בעולם עשויים מכרום או אלומיניום. ככל שהתקדם שוק האופניים נוצרה דרישה לחומרים עמידים יותר וקלים יותר והיצרנים החלו לייצר שלדות מוונדיום, מטיטניום ומסקנדיום. למשך מספר שנים יוצרו אף שלדות ממגנזיום, אך כיום רוב המגנזיום נדרש לתעשיית הרכב וכמעט ואין שלדות מגנזיום. עם התקדמות המדע ופיתוח פולימרים, החלו ליצור את שלדות הקרבון (סיבי פחמן) הראשונות. שלדות אלה, העשויות מפולימר המבוסס על פחמן, הן קלות משקל וחזקות, ומבוקשות בשל כך. חיסרון של הקרבון הוא מבנה הסיבים - במקרה שישנה פגיעה באופניים הסיבים עלולים להיפרם וכל הצינור עלול לקרוס. לעיתים לא ניתן לתקן פגמים בקרבון. בשלדות המתכת, חשיבות גבוהה ניתנת לנושא הריתוך: במרבית המפעלים המודרניים נעשה הריתוך על ידי מכונה, אך קיימים עדיין מספר יצרנים אשר מקפידים על ריתוך ידני. הדיוק בייצור שלדות הוא מהותי: שלדה שלא תוכננה ובוצעה כראוי, לא יהיה ניתן לחבר אליה את המכלולים הרבים. סכומי כסף גדולים מושקעים במציאת חומרים מתאימים לשלדות. שלדה לאופניים עשויה להגיע עד לסכום של כ 40,000 שקלים. המבנה הקלאסי של שלדת אופניים הוא מעוין המורכב משני משולשים. מבנה זה לא השתנה במאה השנים האחרונות והוא עדיין שולט בתחום אופני הכביש. השלדה צריכה לספק רמה מסוימת של ספיגת זעזועים מחד וקשיחות (על מנת להפוך כוח למהירות) מאידך. ככל שנגביר את ספיגת הזעזועים כך תיפגע הקשיחות והמהירות תרד. לכן, באופני כביש, השלדה היא קשיחה מאוד ואין כמעט בליעת זעזועים. באופני הרים המצב הפוך: יש בלימת זעזועים ואף מוסיפים בולמים ייעודיים לשלדה. לכן, קיימים עשרות עיצובים המנסים להגיע למצב שבו אין איבוד כוח על חשבון ספיגת הזעזועים. בכל מקרה, מנסים היצרנים להפוך את האופניים לקלים יותר, בדרך כלל על ידי יצירת שלדה קלה יותר. בתחתית השלדה מופיע לרוב מספר השלדה, ערך המורכב מאותיות ומספרים ומזהה בלעדית את זוג האופניים ליצרן נתון, ערך זה נועד בין השאר למלחמה בגנבות האופניים. בישראל מחוז תל אביב במשטרת ישראל משתמש במספר זה. שלדות אופניים פשוטות מאוד מיוצרות בדרך כלל במזרח הרחוק מסגסוגת פלדה הנקראת כרומולי המכילה כרום. יצרנית גדולה נוספת של שלדות אופניים היא ארצות הברית בה מיוצרות בעיקר שלדות לאופני הרים. באופן מסורתי, אופני כביש מיוצרים באירופה ומספר רוכבי עבר גדולים נותנים את שמם לבתי מלאכה ליצור שלדות עילית כדוגמת אדי מרקס וגרג למונד. מדיה וקבצים בנושא שלדת אופניים בוויקישיתוף השואת מידות של שלדה קשיחה - ”גאומטריה”, הקישור לא מכיל פרסומות. בשלדה קשיחה הכוונה לשלדה של אופניים שלא מותקנים בה בולמי זעזועים, ”ז.ק” (זנב קשיח) (באנגלית)
מולי שחור

מוֹלִי שחור או מוֹלִי חַד-רֹאשׁ (שם מדעי: Poecilia sphenops) הוא דג ממשפחת הגמבוזיים. קל לזהותו על פי צבעו השחור ומראהו הקטיפתי. אורך גופו יכול להגיע ל-70 מ"מ. צבעו שחור קטיפתי. הזכר קטן מן הנקבה. לזכרים יש סנפיר גב גדול יותר משל הנקבה. זהו דג כלאיים, זאת אומרת נולד מזוג של שני סוגי משריצים . ישנה וריאציה של מין זה שנקרא "מולי בלון" גופו קצר יותר, גבוה יותר ועגלגל ונראה כבלון, ומכאן שמו. המולי השחור נחשב כדג צמחוני ומרבה לאכול אצות. דגים אלו חיים בטמפרטורה של 24°C וחברותיים עם כל המינים. כיום הם מיובאים לחנויות בכל רחבי העולם. מגדלי הדגים נמשכים אליו בשל הטיפול הקל בו, רבייתו הקלה וצבעו השחור היפה. מולי נקבה וזכר אקווריום המלא במולים שחורים זכר מולי. העיגול מקיף את הגונופודיום, איבר ההזדווגות של הזכר. מדיה וקבצים בנושא מולי שחור בוויקישיתוף מולי שחור, באתר ITIS (באנגלית) מולי שחור, באתר NCBI (באנגלית) מולי שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מולי שחור, באתר FishBase (באנגלית) מולי שחור, באתר GBIF (באנגלית) מולי שחור, באתר fishy מוֹלִי שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוגו דה לאנטינס

הוגו דה לאנטינס (בפלמית: Hugo de Lantins, פעל בשנים 1420–1430), היה מלחין פרנקו-פלמי בשלהי ימי הביניים ובראשית תקופת הרנסאנס. הוא היה פעיל באיטליה, בייחוד בוונציה, וכתב הן מוזיקת קודש והן מוזיקה חילונית; אפשר שהיה קרוב משפחה של ארנולד דה לאנטינס, עוד מלחין שהיה פעיל באותה תקופה באותה אזור. לא הרבה ידוע על חייו, פרט שהיה כנראה בוונציה בשנות ה-20' של המאה ה-15, כיוון שכתב מוזיקה טקסית לדוכס פרנצ'סקו פוסקארי והמוזיקה שלו גם הופיעה בכמה קבצים מאותה עיר. מסתבר, שכתב מוזיקה לכלולות קליאופה מלאטסטה ותיאודור פאלאיולוגוס, נסיך ספרטה, בשנת 1421, הואיל ופרטים סביבתיים מדויקים מופיעים בטקסט למוזיקה. כמעט ודאי, שהיה מוכר לדופאי, כיוון ששני המלחינים כתבו מוזיקה בכמה מקרים לאותם אירועים עצמם ודופאי הזכיר אותו בטקסט לאחת היצירות שחיבר במהלך שהייתו ברימיני עם משפחת מלאטסטה (1420-1424). המוזיקה של הוגו מתקדמת מזו של ארנולד ועושה שימוש באימיטאציה, שתהיה לתחבולה המוזיקלית השכיחה למשך מאה השנים הבאות ומעלה; לאמיתו של דבר, אימיטאציה שכיחה במוזיקה של הוגו דה לאנטינס יותר מבזו של כל מלחין אחר מראשית המאה ה-15. רוב יצירותיו כתובות לשלושה קולות, אם כי מדי פעם הוסיף קול רביעי. כמה חלקי מיסות שרדו, אבל אף לא מיסה אחת שלמה; כמו כן שרדו חמישה מוטטים, אחד מהם איזריתמי. במחלקת המוזיקה החילונית כתב הרבה רונדו, כולם בצרפתית, כמו גם אי-אילו באלאטה באיטלקית (ככל הנראה לכלולות המלכותיות של משפחת מלאטסטה). ____ and J. Michael Allsen. "Lantins, de: (5) Hugo de Lantins", Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed January 6 2005), grovemusic.com (subscription access). Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4 --- ו-ג'. מייקל אולסן. "הוגו דה לאנטינס", "מילון גרוב המקוון למוזיקה ולמוזיקאים", עורך ל. מייסי. גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות', 1954. האסכולה הפרנקו-פלמית האסכולה הבורגונדית הוגו דה לאנטינס, באתר AllMusic (באנגלית) הוגו דה לאנטינס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הוגו דה לאנטינס, באתר Discogs (באנגלית)
איי דחלק

איי דהלכּ הם ארכיפלג הנמצא בים סוף, לא הרחק מהעיר מאסאווה, המהווים חלק מאריתריאה. בארכיפלג ישנם שני איים גדולים בנוסף ל-124 איים קטנים יותר. הארכיפלג היה ידוע לרומאים בשם "דגת הפנינה" בגלל הפנינים הרבות המצויות בו. רק ארבעה מהאיים מיושבים, והמאוכלס ביותר הוא דחלק כאביר שהוא גם האי הגדול ביותר. תושבי האי דוברים שפה המיוחדת לאזור הנקראת דחלקית המשתייכת למשפחת השפות שמיות. החוקר האנטינגפורד, מזהה עם דחלק את האיים הנקראים "אליו" ב"פֶריפְּלוּס הים האריתראי" (אנ') (פריפלוס - קובץ הוראות שיוט), אשר היוו מקור לשריון צבים. לפי ההיסטוריון אדוארד אולנדורף תושבי דחלק היו הראשונים[דרוש מקור] במזרח אפריקה שהתאסלמו ומספר כתובות בכתב כופי מצביעות על כניסה של תרבות ערבית לאזור. במאה ה-7 מדינה אסלאמית הוקמה בארכיפלג, אך נכבשה על ידי תימן, ויותר מאוחר על ידי האימפריה האתיופית. לאחר מכן הייתה תחת שליטתם של ממלכות האימפריה האתיופית האוטונומיות כגון מדיר בהר, ובסופו של דבר נכבשו האיים על ידי האימפריה העות'מאנית ב-1559 והיו תחת שלטונו של הפחה של עיר הנמל סואכין. בסוף המאה ה-19 האיים נהפכו לחלק מקולונית אריתריאה שהקימו האיטלקים ב-1890. בתקופה זו היו האיים לבתי מאסר של הצבא הקולוניאלי האיטלקי. בעקבות עלייתה של החונטה הצבאית האתיופית ושיתוף הפעולה האתיופי-סובייטי באיים הוקם בסיס צבאי של ברית המועצות. במלחמת העצמאות של אריתריאה נכבשו האיים על ידי ארגון השעביה יחד עם שאר אריתריאה ואתיופיה איבדה את שליטת באיים. בעקבות הכרזת העצמאות של אריתריאה ב-1993 היו האיים לחלק מהמדינה. בשנת 2012 דווח בארצות הברית כי ישראל מחזיקה בסיס צבאי (מעגן) באיים. מדיה וקבצים בנושא איי דחלק בוויקישיתוף כתבה על צבא אתיופיה אנשיל פפר, דיווחים: איראן וישראל מחזיקות בסיסים באריתריאה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2012
B3

B3 (בפורטוגזית: B3 - Brasil Bolsa Balcão S.A; בעבר: Bovespa או Bolsa de Valores de São Paulo) היא בורסה לניירות ערך הפועלת בעיר סאו פאולו שבברזיל. 80% מנפח המסחר בשוק ניירות הערך באמריקה הלטינית מתנהל בבורסת סאו פאולו. ב-8 במאי 2008 התמזגו הבורסה לניירות ערך של סאו פאולו (Bovespa) והבורסה הברזילאית לסחורות ולעסקאות עתידיות (BM&F), ושמן המשותף כעת הוא "BM&F Bovespa". בורסה זו קשורה לכל בורסות ניירות הערך בברזיל, ביניהן גם הבורסה לניירות ערך של ריו דה ז'ניירו (Boverj), בה נסחרות איגרות חוב ממשלתיות בלבד. האינדקס החשוב במסחר בבורסת סאו פאולו הוא אינדקס iBovespa, המשקלל 50 מניות מובילות. בין חברות מובילות אלה - אמבראר, יצרנית מטוסים ברזילאית, שלישית בגודלה בעולם; ופטרוברז, חברת הנפט הברזילאית, מובילה עולמית בתחום קידוחים עמוקים באוקיינוס, שבסוף שנת 2007 איתרה כיסי נפט נרחבים למול חופי ריו, העשויים להפוך את ברזיל ליצואנית נפט מסדר גודל של סעודיה או ונצואלה. נכון לאוקטובר 2022, נסחרו בבורסת סאו פאולו 475 חברות. ב-7 ליוני 2021, עם תום יום המסחר, הגיע אינדקס iBovespa לשיא של 130,776 נקודות. בבורסה בסאו פאולו נסחרות חברות ישראליות בודדות כמו גזית גלוב מדיה וקבצים בנושא B3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של B3 (בפורטוגזית) B3, ברשת החברתית אינסטגרם B3, סרטונים בערוץ היוטיוב סוכנויות הידיעות, גילוי שדה נפט אדיר ממדים מול חופי ברזיל עשוי להפוך אותה למעצמת נפט, The Marker,9 בנובמבר 2007 כבר כיום מספקת ברזיל את כל תצרוכת האנרגיה שלה - מנפט, מגז, ממקורות הידרואלקטריים, מביו דיזל וכן מכורים גרעיניים. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבריל

האם התכוונתם ל... אדואר-אנרי אבריל – צייר ופסל צרפתי ויקטוריה אבריל – שחקנית וזמרת ספרדייה תומאס אבריל – סוחר בריטי אפריל
גונזלו קסטרו

גונזלו "גונזו" קסטרו רנדון (בספרדית: Gonzalo "Gonzo" Castro Randón; נולד ב-11 ביוני 1987 בוופרטל) הוא כדורגלן גרמני ממוצא ספרדי המשחק בעמדת הקשר. קסטרו שיחק במועדוני נוער אזוריים ובגיל 12 עבר לשחק בקבוצת הנוער של לברקוזן. בתחילת עונת 2004, בגיל 17, עלה לסגל של הקבוצה הבוגרת ושיחק כבר בעונתו הראשונה. ב-24 במאי 2015 חתם קסטרו על חוזה ל-4 עונות בבורוסיה דורטמונד תמורת 11 מיליון יורו שעברו לקבוצתו הקודמת, באייר לברקוזן. ב-29 ביוני 2018 חתם קסטרו בשטוטגרט לשלוש שנים. לקסטרו הייתה אפשרות לבחור האם לשחק בנבחרת הגרמנית או בנבחרת הספרדית והוא החליט לייצג את המדינה בה נולד. קסטרו שיחק גם בנבחרת הצעירה של גרמניה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2006. שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת דנמרק ב-28 במרץ 2007. מדיה וקבצים בנושא גונזלו קסטרו בוויקישיתוף גונזלו קסטרו, ברשת החברתית אינסטגרם גונזלו קסטרו, באתר Transfermarkt גונזלו קסטרו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) גונזלו קסטרו, באתר Soccerway גונזלו קסטרו, באתר BDFutbol גונזלו קסטרו, באתר WorldFootball.net גונזלו קסטרו, באתר National Football Teams גונזלו קסטרו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריסטיאן פאנדר

כריסטיאן פאנדר (בגרמנית: Christian Pander; נולד ב-28 באוגוסט 1983 במינסטר) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי. פאנדר שיחק לאורך רוב הקריירה שלו בשאלקה 04 ובהנובר 96, וערך שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה בשנת 2007. פאנדר סבל לאורך הקריירה מפציעות רבות. פאנדר גדל בקבוצת הנוער של שאלקה 04, והחל לשחק בקבוצת המילואים בשנת 2003. באוגוסט 2004 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה, במשחק הבונדסליגה מול ורדר ברמן, בו הפסידה שאלקה בתוצאה 1-0. פאנדר שיחק בשאלקה 04 עד לשנת 2011, הן בקבוצה הבכירה והן בקבוצת המילואים, אך הרבה לסבול מפציעות, ובגינן החמיץ הן את עונת 2005/06 והן את עונת 2009/10 במלואן. בעונת 2010/11 זכה עם שאלקה 04 בגביע הגרמני, אך לא שיחק בגמר בו ניצחה שאלקה את דיסבורג בתוצאה 5-0. בקיץ 2011 עבר פאנדר להנובר 96. פאנדר שיחק במועדון עד לשנת 2015 אך לא באופן סדיר עקב הפציעות, וצבר 63 הופעות במשך ארבע עונות. בתום עונת 2015 לא הוארך חוזהו של פאנדר בהאנובר, והוא הפך לשחקן חופשי. בשלהי 2016 הודיע פאנדר על פרישה ממשחק פעיל, מאחר שלטענתו סבל מבעיות בריאותיות שלא איפשרו לו להמשיך לשחק כדורגל. בהופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה ב-22 באוגוסט 2007 נגד נבחרת אנגליה, כבש פאנדר שער בבעיטה חזקה מ-33 מטר. גרמניה ניצחה במשחק זה בתוצאה 2-1. פאנדר הופיע פעם נוספת במדי הנבחרת בשנה זו, בניצחון 2-0 על נבחרת ויילס במוקדמות יורו 2008, ומאז לא לבש יותר את המדים הלאומיים. עם שאלקה 04: הגביע הגרמני: 2010/11 מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן פאנדר בוויקישיתוף כריסטיאן פאנדר, באתר Transfermarkt כריסטיאן פאנדר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) כריסטיאן פאנדר, באתר Soccerway כריסטיאן פאנדר, באתר WorldFootball.net כריסטיאן פאנדר, באתר National Football Teams כריסטיאן פאנדר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.