laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בסוד העניינים

בסוד העניינים היא תוכנית טלוויזיה לימודית ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בין השנים 1991–1992 ובשידורים חוזרים באמצע שנות התשעים. התוכנית יועדה לתלמידי כיתות ב'–ג', וביקשה להקנות להם מיומנויות של הבנת הנקרא. התוכנית הופקה בעקבות הפופולריות הגדולה לה זכתה התוכנית "בלי סודות". את התוכנית ליוו קלטות וידאו ושתי חוברות עבודה לתלמידים. התוכנית המחישה לצופה את תהליך הבנת הנקרא באמצעות שירים ומערכונים אותם הובילו מנחי התוכנית: חני נחמיאס, אושיק לוי, נתן נתנזון וחנן גולדבלט. בתוכנית נעשה גם שימוש באנימציה עם הדמויות "קפיץ קפוץ", "גלגול", "קומקום", "זומזום" ו"ראשראש". את הדמויות והפתיח יצר "איתן קדמי". "ראשראש" נתקל תמיד בבעיות בזמן שקרא והדמויות האחרות באו תמיד לעזרתו (דובב על ידי איילת לוין). "קפיץ קפוץ" הסביר כי יש להמשיך לקרוא (דובב על ידי אברי גלעד). "גלגול" הסביר כי ייתכן ויימצא רמז אם חוזרים לאחור (דובב על ידי אייל ברטונוב ובהמשך על ידי דודו זר). "קומקום" הסביר כי לעיתים לא כל המידע נתון ובמקרים אלו יש לחפש מידע בראש או במקום אחר (דובב על ידי ניקו בר). "זומזום" הסביר כי הפתרון עשוי להיות בפנים וכדאי לבדוק היטב את המילים (דובב על ידי דני שגב). בעידן החד ערוצי בישראל, התוכנית זכתה לאחוזי חשיפה גבוהים מאוד בקרב הילדים. את שיר הפתיחה של הסדרה כתבה אילנה לופט, הלחין שלמה יידוב ושר אריאל זילבר. לראשראש יש בעיה - ראשראש היה קורא משפט (שבדרך כלל היה קשור למערכון שבא לפניו) ומתקשה להבינו, ואז אחת מארבע הדמויות האחרות (קפיץ קפוץ, גלגול, קומקום וזומזום) הייתה מסייעת לו להבין אותה. סיפור קצר ארוך - פינת המשך לפינה "סיפור קצר" של בלי סודות. בפינה זו הוצגו סיפורי-עם, ובכל אחד מהם, אחת הדמויות (לרוב הדמות הראשית) לא ידעה מה לעשות במצב שאליו הגיעה, ומבקשת לעיתים מהמספר שישוב לדף שהיה לפני כן או שאחת הדמויות הייתה מסבירה לה את הביטוי שלא היה מובן. (לדוגמה: בסיפור העם הרשל'ה בפונדק, סופר שבעלי הפונדק לא מכניסים את אורחיהם ביד רחבה, והם חשבו שמדובר בידיים שלהם ובדף הבא מתגלה שמדובר בביטוי שמתאר אנשים קמצנים). המשרד - פינה שבה שתי עובדות (דבי בסרגליק ורובי פורת שובל) חולקות משרד משותף ומשוחחות זו עם זו. בתחילת כל פינה מראים את אופן הרכבת התפאורה של הפינה. חידה מצחיקה - פינת המשך לפינת הבדיחות של בלי סודות. בית המשפט - אושיק, בתפקיד השופט, דן בכל פעם במקרה תביעה אחר. בסוף כל מערכון התגלה כי המחלוקת בין שני הצדדים נוצרה עקב טעות בהבנת הנקרא מצד התובע או הנתבע. המסעדה - כהמשך לסדרת מערכוני המסעדה של "בלי סודות", גם כאן היה נתן בתפקיד המלצר. בחלק מהמערכונים השתתפו חני, אושיק וחנן בתפקיד העוזרים הלא-יוצלחים שלו. גשש-בלש - עקב הפופולריות הרבה לה זכתה הדמות ב"בלי סודות" השיבו אותה למספר מערכונים גם כאן. כהרגלו, היה הבלש מנסה לפתור בעיות ומסתבך עקב "קומדיה של טעויות". למשל, באחד הפרקים הוא חיפש מישהו שיתקן ספסל שנשברו לו הרגליים. כשראה שלט בו כתוב "אורתופד מומחה לשברים" הסיק בטעות שמדובר באדם המתקן שברים ברהיטים. כשסיפר לאורתופד (נתן) שהבעיה שלו היא רגליים שבורות, מצא עצמו בסופו של דבר עם גבס על שתי רגליו. "בסוד העניינים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "בסוד העניינים" - כולל פרקים לצפייה, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית מילות השיר "בסוד העניינים", באתר שירונט רותי זוטא, בסוד העניינים - תוכנית חדשה בטלוויזיה הלימודית, חדשות, 11 בדצמבר 1991
Candy Can Do It

Candy Can Do It היא תוכנית ללימוד אנגלית שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית הישראלית בסוף 1989 ושודרה ב-1990. הסדרה עקבה אחר קורותיהם של שני אחים, ילד דתי בשם רוני (ירדן צל) וילדה בשם שירלי (מיטל פישר), אשר פוגשים באולפן צילומים במאי וידאו קליפים בשם יונתן (איקה זהר), אשר לו מחשב-על שנקרא "קנדי" (גיליה שטרן). קנדי בעלת בינה מלאכותית ומסוגלת לדבר, לשיר, לנגן ולהקרין הולוגרמות תלת־ממדיות וסרטונים. קנדי אחראית על הפקת כל האלמנטים הוויזואלים בווידאו קליפים, וכן יצירת המנגינות. בתחילת התוכנית הילדים מתקבלים לעבוד כשחקנים בסטודיו, יחד עם קנדי והבמאי, לאחר שהם עוברים מבחן בד. במהלך התוכנית שולבו שירים שמטרתם הקניית השפה האנגלית. בסדרה שולבו בכל פרק קטעי שירה מתוכנית הטלוויזיה האמריקאית Kidsongs (אנ') ששודרה בין השנים 1985–1998. הסדרה הייתה מיועדת לשנה הראשונה של לימוד השפה האנגלית (כיתות ג' או ד'). לסדרה הופקו תשעה פרקים והתלוו אליה שני ספרי עבודה ושתי קלטות אודיו וכן גם שווקו שלוש קלטות וידאו עם פרקי הסדרה. איקה זהר – הבמאי יונתן ירדן צל – הילד רוני מיטל פישר – הילדה שירלי גיליה שטרן – מחשב העל "קנדי", דמויות-אורח אנושיות עדי אורני - הליצנית האפּי. אורה חיון - השופטת בתחרות הקט-רגל. "Old Mcdonalds's farm" "People in the bus" "Happy" (כולל גם השיר "Put up happy face") "Circus is coming to town" "Bingo" "Win or lose" "There's a hole in my bucket" "The Fireman" "These bones" "Candy Can Do It", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Candy Can Do It, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחלף גבעת שמואל

מחלף גבעת שמואל (נקרא גם "מחלף קוקה קולה") הוא מחלף בכביש 4 שנפתח לתנועה במרץ 1990‏. הוא משמש ככניסה הראשית לגבעת שמואל וככניסה דרום־מזרחית לבני ברק. המחלף בנוי מגשר העובר מעל כביש 4 שבשני קצותיו צמתים מרומזרים. הנוסעים דרומה בכביש 4 אל גבעת שמואל נכנסים לתוך העיר בני ברק לשם עלייה על הגשר. גשר זה סגור בשבתות וחגים. אתר החברה הלאומית לדרכים בישראל, סעיף בדרכים / מחלפים
מרחק גנטי

מרחק גנטי הוא מדד לסטייה הגנטית בין מינים או בין אוכלוסיות בתוך מין, בין אם המדד מתייחס לזמן קיומו של אב קדמון משותף או לדרגת בידול. לאוכלוסיות עם אללים רבים דומים יש מרחקים גנטיים קטנים. זה מצביע על כך שהם קשורים קשר הדוק ויש להם אב קדמון משותף צעיר יחסית. בבדיקת המרחק הגנטי מודדים את הדמיון של החומר הגנטי בין מינים שונים ובין פרטים בתוך אותו מין. הבדיקה מאפשרת לשחזר היסטוריה של אוכלוסיות. כדוגמה: עדויות למרחק גנטי מצביעות על כך שאוכלוסייה אנושית שמדרום לסהרה ואוכלוסייה אנושית באירואסיה התפצלו לפני כמאה אלף שנה לפחות. לרוב נבדקים המרחקים הגנטיים בין גזעים שונים של בעלי חיים מבויתים על מנת לקבוע על אילו גזעים יש להגן על מנת לשמור על גיוון גנטי. מרחק גנטי משמש גם להבנת מקור המגוון הביולוגי. האב הקדמון הכולל גן מדיה וקבצים בנושא מרחק גנטי בוויקישיתוף A critical review of the value of genetic distance studies in conservation of animal genetic resources ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקצ'ה (מטבע)

אקצ'ה (בטורקית: Akçe; בטורקית עות'מאנית: آقچه) היה מטבע באימפריה העות'מאנית עשוי כסף. במשך תקופות ארוכות היה יחידת הכסף העיקרית באימפריה העות'מאנית. שמו הטורקי של המטבע נגזר מהמילה ak (לבן), רמז לצבעה של המתכת. הוא נקרא בראשיתו akça, קרי "לבנבן", והוטבע לראשונה בעיר בורסה בשנת 1327, בידי אורהן הראשון; השם "לבן" או "לבנבן" בא משם מטבע ביזנטי מכסף הנקרא אף הוא "לבן", ביוונית "אספרון" או "אספרו" (ασπρον או ασπρο). הוא הוטבע על ידי בית קומננוס בטרפזונט. על כן, במקורות העבריים נקרא גם "לבן". באירופה נקרא אַסְפֵּר על שם מטבע יווני (יוונית: ασπρον – אספרון), ובמקורות עבריים גם אשפר ואשביר. וכן, בצרפתית (aspre), באיטלקית "אספרו" (aspro) ובנסיכויות הרומניות - aspru. בשנים הראשונות להטבעתו הייתה מתכת האקצ'ה בדרגת טוהר טורקית של 900 אָיָר (טורקית: ayar). אך בחלוף הזמן פחתה איכות המתכת עד דרגת טוהר של 465 אָיָר. לשם ציונה של דת האימפריה היו חקוקים על צדה האחד של המטבע השהאדה ושמם של ארבעת ח'ליפי האסלאם (הראשידון), ואילו בצדו השני (צד שמאל) הוטבע שמו של סולטאן התקופה (בתקופת בין המלכים נזכר על גבי המטבע גם שמו של טימור לנג, אך לימים הוסר ממנה.) תקופה ארוכה שלושה מטבעות אקצ'ה היו שווים לפארה אחד. 120 מטבעות אקצ'ה היו שווים למטבע אחד של קורוש. הקורוש היה יחידת החישוב (יחידת מטבע המשמשת כבסיס אחיד לחישוב מחירים) שמילאה את מקומו של האקצ'ה. בשנת 1870 הוחלף הקורוש בלירה. אף שבראשיתן לא צוין התאריך על גביהן, הרי שבימי הסולטאן באיזיט הראשון החלו להטביעו על גבי המטבעות. בניית מסגד סולימאן באיסטנבול מומנה בכ-59 מיליון מטבעות אקצ'ה, בשנת 1550. סכום נכבד זה היה שווה באותה העת ל-700,000 דוקאטים (מטבע אירופי ונציאני) בזהב. בשנת 1843 הצטרפה למטבע זה הלירה הזהובה, ושני המטבעות יצרו יחדיו בסיס דו מתכתי. מטבעות ארץ ישראל מדיה וקבצים בנושא אקצ'ה בוויקישיתוף לוצ'אנו רוקי - מחקרים בשפה העות'מאנית במאה ה-16, אוצר המלים של כתב היד של פיליפו ארג'נטי מפירנצה, הוצאת הראסוביץ, ויסבאדן 2007 (Luciano Rocchi – Ricerche sulla lingua osmanli del XVI secolo, Il corpus lessicale del manoscritto fiorentino di Filippo Argenti, Harrassowitz Verlag, Wiesbaden 2007 (באיטלקית)) האתר הנומיסמטי TreasureRealm מטבעות באות a, הערך asper ‏ (גישה ב-11 בפברואר 2012) Lucian Rocchi, עמ' 26. ראו: האתר treasure realm. במקביל גם האבירים של יוחנן הקדוש מרודוס הנפיקו מטבע בשם אספרון. בשיטה זו, כסף טהור נקוב בערך של 1000 אָיָר, כך ש־900 אייר מציינים סגסוגת של 90% כסף ו־10% נחושת, השקולים ל־21.6 קראט. ראו למשל:באתרים Şevket Pamuk, "A Monetary History of the Ottoman Empire",Cambridge University Press, 2000, ISBN 0-521-44197-8
בנדר בנדינג רודריגז

בנדר בנדינג רודריגז, או בקיצור בנדר (ידוע גם כיחידת כיפוף 22), הוא רובוט בדיוני בסדרת האנימציה פיוצ'רמה. בנדר מוצג כדמות האנטי-גיבור, ומתואר על ידי טורנגה לילה כ"אלכוהוליסט, סוחר בזנות, מהמר ומעשן כפייתי", ועל ידי עצמו כלטיני שחום כובש (בנדר יוצר במקסיקו). בנדר החל דרכו במפעל מקסיקני השייך לחברת הרובוטים של מאמ. הוא יוצר כחלק מסדרת הרובוטים המכופפים (Bending), שתפקידם לכופף קורות פלדה על מנת לייצר תאי התאבדות, תאים אשר נראים כמו תאי טלפון רגילים אך בניגוד להם, המשתמש מוצא את מותו בתום השימוש. שמו של בנדר הוא למעשה חצי בדיחה, כאשר בפרק אחד הוא טוען ששמו האמצעי זה "כיפוף"(Bending), כלומר הוא מומחה בדבר. לאחר מכן הוא מוסיף ששמו המלא הוא למעשה בנדר בנדינג רודריגז (שם משפחה מקסיקני נפוץ). בפרק Lethal Inspection (פרק 6 עונה 6) למעשה מתגלים פרטים נוספים על עברו של בנדר ומתגלה כי בניגוד לרובוטים אחרים בנדר הוא בן תמותה בשל טעות שנעשתה בפס הייצור והוא הורכב בלי יחידת גיבוי ולכן אם גופו נהרס אישיותו אינה יכולה לרדת לגוף חדש (הסבר שסופק על ידי פרופסור פארנזווארת'). לאחר מרדף אחרי מפקח פס הייצור שלו (Inspector #5) בעוד שהוא מלא זעם על המפקח שנתן לו להיוולד בלי יחידת גיבוי (מה שסותר את הכרטיס שקיבל ממנו בשהורכב שמאשר כי הוא "מושלם" לדבריו של בנדר ) בעזרתו של הרמס בנדר מקבל הסתכלות חדשה על החיים ומפסיק לכעוס על המפקח. בסוף הפרק למעשה מתגלה כי הרמס הוא מפקח מספר 5 וכי הוא אישר את הרכבתו של בנדר כי ריחם עליו ואינו רצה לשלוח אותו למגרש הגרוטאות ולמעשה לאחר מקרה זה הוא התפטר מחברת "מאמ" ועבר לעבוד בפלאנט אקספרס. לבנדר מעט מאוד ערכי מוסר או צניעות, והוא גס במיוחד (בסרט "Bender's big score", כאשר ה"רמאים" מחקו את הזיכרון, נאמר כי נמחקו 50 טרה בייט של פורנו). הוא מקלל, אוהב לריב, מעשן בכפייתיות, שותה ומהמר. הוא גם חסר טאקט לחלוטין, ומרבה להעליב ולפגוע באנשי "פלאנט אקספרס", או באנשים בכלל. למרות זאת, לבנדר יש את היכולת להרגיש (למרות שהוא טוען שהוא לא יכול). הוא נעלב ובורח כאשר הצוות מעליב את כישורי הבישול הנוראיים שלו, הוא חווה לעיתים קרובות זעם, וסימפתיה כשמדובר בחברו הטוב ביותר, פיליפ ג'יי פריי. למרות שהוא לא משדר כך תמיד, בנדר מתעב את רוב בני האדם ורוצה להשמידם בסתר. הוא מתנגד לשיעבוד הרובוטים וניצולם ויותר מפעם אחת מתחבר עם אחיו הרובוטים כנגד בני האדם. באחד מהפרקים מגלה בנדר שיש לו רובוט מקביל, פלקסו, שזהה לו מבחינה חיצונית אך בעל מגנט קטן בצורת זקן תיש על הסנטר (בפרק פארודיה על ספוק הרשע ממסע בין כוכבים). בהתחלה מתייחס הצוות לפלקסו כגרסה המרושעת של בנדר, אך לאחר מכן מסתבר כי למעשה, בנדר הוא הרשע. למרות שתפקידו המיועד של בנדר הוא כיפוף קורות ברזל, הוא יותר משמש כמסייע בחברת "פלאנט אקספרס", ולרוב מצטרף לפריי ולילה במשלוחיהם בגלקסיה. במהלך הסדרה בנדר הופך לטבח החברה, ומגלה במהרה כי אין לו שום כישרון ושאנשי הצוות נמנעים בכל מחיר מבישוליו. או אז הוא בורח ופוגש את השף הלמוט ספארגל, שף אגדי שירד מגדולתו שהיום מבשל פשטידות מנעליים עבור הומלסים. ספארגל מלמד את בנדר את רזי הבישול בסדרת משימות, והופך אותו לטבח מקצועי (למרות שבישולו של בנדר הורג בסופו של דבר את ספארגל). הוא מעניק לו מרכיב סודי. בנדר מוכיח את עצמו כשף כאשר מנצח את השף אלזר, ומגלה את המרכיב הסודי של ספארגל לשיפור כל מנה - מים, לכאורה כדי להוכיח על בנדר את אפקט הפלצבו. אחר כך מסתבר שהמים מהולים בכמה טיפות LSD. לבנדר היו עבודות צד נוספות - סרסור, שדכן, איש מאפיה, עובד בחברת הקפאה קריוגנית, סופר גיבור, ואף הצטרף לסיבוב הופעות עם הזמר בק. מדיה וקבצים בנושא בנדר בנדינג רודריגז בוויקישיתוף
שמורת נחל שורק

שְׁמוּרַת נַחַל שׂוֹרֵק היא שמורת טבע בהרי ירושלים, בין המושבים בר גיורא, נס הרים, מחסיה, נחם, כסלון ורמת רזיאל. שטח השמורה כ-12 קמ"ר והיא שמורת הטבע הגדולה ביותר בהרי יהודה. השמורה משתרעת על שתי גדותיו של נחל שורק בקטע שבין מפגשו עם נחל רפאים, ליציאתו מתחום ההרים אל השפלה. בקטע זה נחל שורק עמוק במיוחד (300–400 מטר), וזורם לאורך נפתולים עצומים שגדלם יותר מ-2 ק"מ. דרך היווצרותם של הנפתולים לא ברור, אך משערים שנחל שורק היה פעם נחל גדול בהרבה ממה שהוא היום, שהתחיל מעבר הירדן המזרחי. זרם המים האדיר שזרם בנחל כתוצאה מאגן ניקוז עצום של אלפי קמ"ר יצר במשך שנים את הנפתולים, וכשנוצרה בקעת הירדן ונחל שורק הצטמצם הנפתולים נשארו. גדות הנחל התלולות בקטע זה מכוסות בחורש טבעי צפוף ויפה שדרכו עוברים הרבה מסלולי טיול, המחברים בין האתרים בשמורה. "בר בהר" - בית קפה ומרכז מבקרים בטבע, בגובה 710 מטר מעל פני הים, החולש על נחל שורק ויובלו נחל קטלב. ניתן לקבל פה מידע על האתרים השונים באזור ולצאת למסלולי טיולים בנחל שורק, נחל קטלב ונחל המערה. קניון נחל קטלב - קטע יפה במיוחד ביובל של נחל שורק, המוצל על ידי חורש טבעי ומוקף במצוקים. קטע זה מתחיל מהמעיין עין גיורא, ובתוכו נובעים מעיינות עין קטלב. תחנת הרכבת בר גיורא (תחנת דיר א-שייח) - תחנת רכבת לא פעילה לאורך מסילת הרכבת ירושלים - בית שמש. הרכבת חזרה לפני מספר שנים להיות פעילה (המסילה לא נכללת בתחום השמורה), התחנה לא. דיר א-שיח' - כפר ערבי עד 1948 על הגדה הדרומית של נחל שורק, שממנו נותר רק קבר שייח' . חורבת טורה (ח'ירבת א-טנטורה) - חורבה עתיקה בראש פסגה תלולה ומחודדת, שנמצאת בראש השלוחה הארוכה ביותר המפתלת את הנחל. החורבה מוקפת בנחל שורק משלושה כיוונים ובעל מבנה של מבצר טבעי. הר יעלה - פסגה בגובה 664 מטר מעל פני הים ו-400 מעל נחל שורק והשפלה, במקום מגדל תצפית וחניון קק"ל. מערת שורק - מערת נטיפים גדולה מרשימה. המערה נמצאת מחוץ לשמורת נחל שורק, בשמורה משלה, אך ניתן להגיע אליה באמצעות כמה מהשבילים בשמורה. מערת שמשון - מערה טבעית בגדה הצפונית של נחל שורק, קרוב לשפכו. חצובה בתוך צוק תלול. שער נחל שורק - יציאת נחל שורק מתחום הרי יהודה, בזרם מי קולחין וביוב שרחבו כמה מטרים, לתחום השפלה. שביל נופי נחל שורק/קטלב (רגל, משפחות, 1.5 ק"מ) בר בהר - נחל קטלב - תחנת הרכבת בר גיורא (רגל, משפחות, 2.5 ק"מ) בר בהר - דאר-א-שייח' - חורבת טורה - הר יעלה (רגל, מיטבי לכת, 6 ק"מ) שביל נופי נחל שורק (שביל אופניים, 5 ק"מ) רמת רזיאל - הר פיתולים - תחנת הרכבת בר גיורא (4X4/רגל, בינוני, 3.5 ק"מ) הר יעלה - מערת שורק (רגל, משפחות, 2 ק"מ) כסלון - מערת שמשון - שער נחל שורק - מערת שורק (רגל, מיטיבי לכת, 4 ק"מ) מפגש רפאים/שורק - שער נחל שורק (11 ק"מ, 4X4) בועז זיסו, ‏המצודה ההלניסטית בחורבת טורה שבהרי ירושלים וזיהוי טור שמעון, קתדרה 112, יוני 2004, עמ' 18-5
מחלף חולות

מחלף חולות הוא מחלף המפגיש בין כביש 4 ונתיבי איילון. הוא מהווה את הקצה הדרומי של נתיבי איילון. המחלף נקרא על שם שטחי החולות והדיונות המאפיינות את האזור שבו נמצא המחלף. המחלף הוא מסוג "Y" חלקי, כיוון שמתאפשרת בו פניה שמאלה באמצעות רמפת יעף מכביש 4 לנתיבי איילון, בעוד שפנייה שמאלה מנתיבי איילון לכביש 4 לכיוון צפון אינה קיימת. המחלף נבנה בשנת 1995‏. המחלף מהווה את הקצה הדרומי של נתיבי איילון, אולם חברת נתיבי איילון מחזיקה בתוכנית להארכת הנתיבים עד לצפון אשדוד תוך חיבור לנמל אשדוד[דרוש מקור]. על פי תוכנית זו, מחלף חולות יהפוך ממחלף מזלג לנקודת חיבור והשקה בין שני הכבישים. אולם, תוכנית זו לא עתידה לצאת אל הפועל בשנים הקרובות, עקב מיקומם של בסיס פלמחים ומתקנים ביטחוניים שונים על התוואי המתוכנן[דרוש מקור]. אתר החברה הלאומית לדרכים בישראל, סעיף בדרכים / מחלפים
בית המכירות תירוש

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] בית המכירות הפומביות תירוש היא חברה העוסקת במכירה פומבית של יצירות אמנות ובתיווך בין מוכרים לקונים. החברה נוסדה ב-1992 וקיימה מאז מעל 170 מכירות פומביות, בהן נמכרו עשרות אלפי פריטי אמנות. היא מקיימת ארבע מכירות גדולות בשנה, של אמנות ואומנות דקורטיבית, כגון כלי כסף, תכשיטים, יודאיקה, שעונים, שטיחים, וכלי פורצלן. החברה מאפשרת מכירה של אמנות באמצעות המכירות פומביות חיות, מכירות ברשת, מכירות פרטיות, ומכירות בחנות אינטרנטית. במשך כ-20 שנים, תירוש הייתה הגוף היחיד שמוכר עבור האפוטרופוס הכללי את עיזבונות המדינה ומתנות הניתנות לאנשי ציבור. בין המכירות הפומביות שהתקיימו בתירוש בשנים האחרונות ניתן למנות מכירות של עיזבונות חשובים כגון עיזבון הברונית בת שבע דה רוטשילד, עיזבון סוזי ואבא אבן, אפרים קישון, ציורים מעיזבון לאה ויצחק רבין, גולדה מאיר ואחרים. בין הגופים והמוסדות שמכרו בתירוש ניתן למנות גם את אוסף האמנות של הפניקס חברה לביטוח, ואוסף האמנות של עמי וגבי בראון, אוסף האמנות של אל-על, מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד. ב-2014 החברה נבחרה על ידי בית המשפט להוציא לפועל את מכירת אוסף האמנות של חברת IDB אחזקות כחלק מהסדר החוב. במכירה נמכרו 100% מהפריטים ונשברו שיאי מחיר לאמנים ישראליים רבים, כגון לאה ניקל, רפי לביא, ניר הוד ואלי שמיר. תירוש גם מחזיקה בשיאי מחיר למרבית האמנים הישראליים, דוגמת יוסף זריצקי, משה גרשוני, משה קופפרמן ורבים נוספים. בית המכירות מלווה מלכ"רים ועמותות מקומיות במכירות צדקה וגיוס כספים. בית המכירות מנוהל על ידי דב חזן, ושני ילדיו – גליה ואמיתי חזן תירוש. ז'אן תירוש, אבי אשתו של דב, עלה לארץ והקים את גלריות האמנות הראשונות בישראל.[דרוש מקור] בתו של ז'אן, אורנה, נישאה לדב וביחד הפעילו במשך כעשרים שנה שתי גלריות בתל אביב ויפו. מדיה וקבצים בנושא בית המכירות תירוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית המכירות תירוש ראיון עם דב חזן בתוכנית "פרלמנט שישי" בהגשת רועי כ"ץ ברדיו תל אביב, מאי 2017 תירוש - בית מכירות פומביות, דף שער בספרייה הלאומית
פורמולה 1 עונת 1992

במסגרת פורמולה 1 של שנת 1992 נערכו 16 מרוצים. באליפות העולם זכה הבריטי נייג'ל מנסל ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת ויליאמס-רנו. עונה זו נשלטה בצורה ברורה למדי על ידי מנסל שניצח בתשעה מהמרוצים. שיא זה הושווה על ידי מיכאל שומאכר ב-1995 ונשבר גם כן על ידי שומאכר בעונת 2002. בעונה זו גם זכה שומאכר במרוץ הראשון שלו בקריירה. קבוצת מקלארן השיקה מנוע חדש רק באמצה העונה כך שלא יכלה לעמוד בתחרות בתחילתה, וגם המנוע החדש סבל מחוסר אמינות. גם פרארי לא הצליחו להעמיד מכוניות תחרותית וג'אן אלזי שהיה הנהג הבכיר שלהם נאלץ לנטוש בעשרה מרוצים. אלן פרוסט לא השתתף בעונה זו, אך חזר בעונה שלאחר מכן. הוא שימש כפרשן לערוץ טלוויזיה צרפתי ששידר את המרוצים. כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו: כל קבוצה רשאית לבחור באיזה דלק להשתמש התרת הוספת אלכוהול לדלק, אך לא תוספים מחמצנים מטפי כיבוי של 5 ק"ג עבור תא הנהג ושל 2.5 ק"ג עבור המנוע. על חיבורי המטפים להחזיק מעמד בתאוצות של עד 25g הגדלת שטח הפנס האחורי ל-20 סמ"ק ומיקומו כ-40 ס"מ מעל הקרקע. עצמת הפנס נקבעה ל-21 וואט שש נקודות חיבור לחגורת הבטיחות חלוקת נקודות אליפות חדשה: 1,2,3,4,6,10 לששת המסיימים ראשונים כל מרוץ כל המרוצים נחשבים במרוץ לאליפות מרוץ יימשך לכל היותר שעתיים ואורכו יהיה בין 305 ל-320 ק"מ מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 1992 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.
מסכי פרסום

מסכי פרסום הם פלטפורמת פרסום הכוללת שלטים אלקטרוניים או מסכים דיגיטליים הממוקמים באזורים ציבוריים ומאפשרים לשנות את התוכן המוצג בהם ללא צורך בעבודה פיזית. לרוב המטרה היא להגיע לקהל יעד ממוקד על פי מיקום או זמן. מסכי פרסום נחשב לטכנולוגיה בעלת 'החזר עבור השקעה' גבוה[דרוש מקור], יחסית לשיטת הדפוס המסורתית, בגלל העלות האפסית של שינוי התכנים המוצגים על המסך ובעקבות זאת העלאת תכיפות העדכון והרלוונטיות של המידע המוצג. הצגת התכנים במסכי הפרסום מנוהלת על ידי מחשב או כל נגן מדיה אחר, ומאפשרת למשתמש לערוך את התכנים המוצגים מרחוק, ללא צורך בגישה למסך המציג עצמו ולפעמים אף דרך האינטרנט. הפריטים המוצגים נעים החל מטקסט נגלל (לרוב מוזן מ־RSS) דרך תמונות ומוזיקה ועד וידאו ואתרי אינטרנט. מימוש בולט של מערכות מסכי פרסום, ניתן לראות בחנויות ומסעדות, אשר רוצות לשדר ללקוחות קידמה מצד אחד, ותוכן שיווקי מעודכן ומושך מצד שני. לפעמים המסכים משמשים גם להצגת ערוץ טלוויזיה עצמאי (לרוב בתחום העסקי) שמשדר תכנים מקוריים לבידור ותכנים פרסומיים. עם התפתחות מסכי הפרסום החלו להשתמש בפלטפורמה הדיגיטלית גם במקומות סמי-ציבוריים דוגמת בתי הכנסת המפרסמים על המסך את זמני היום ומודעות לקהילה בצורה דיגיטלית. לוח זה עורר שאלות הלכתיות האם מותר להשתמש במוצר בשבת. בבנייני מגורים החלו להחליף את עלוני הפרסום מסכים דיגיטליים המציגים מידע אינטראקטיבי המיועד ספציפית לאופי דיירי הבניין ומשולב בפרסומות המותאמות לדיירים. מסכים אלו, מאפשרים להפחית את זיהום הסביבה שנעשה על ידי חלוקת עלוני הפרסום שרובם נזרקים לפח, וכן מאפשרת לוועדי הבית להנגיש תוכן רלוונטי לדיירי הבניין תקשורת פנים-ארגונית - הצגת מידע חיוני לעובדים להגברת המוטיבציה, הצגת יעדים ומודעות לתהליכים בחברה. לוח זמנים - של טיסות, רכבות או אוטובוסים. קמעונאות - פרסום לשם הפניה למחלקות אחרות או לצורך הצגת מידע לגבי מוצרים בחנות. או פרסום על ידי צד שלישי בחנות לצורך הגדלת היקף מכירות של מוצר. הנעמת זמן ההמתנה של לקוח בתור לקופה או בחדר המתנה. מניעת עמידה מיותרת בתור - הפנייה לשירותים אוטומטיים בבנקים או בדואר, או הצגת מידע רלוונטי והוראות לקבלת שירות יעיל וזריז יותר. קיר וידאו - ליצירת תדמית מתקדמת ומודרנית ומשיכת תשומת לב. הרב אליעזר שמחה וייס, ‏שו"ת: האם מותר להציב לוח דיגיטלי בבית הכנסת?, באתר "סרוגים", 26 ביולי 2016 טליה לוין, ‏ועד הבית השתגע: לוח דיגיטלי במקום פליירים, באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2020
קורוש

קורוש (בטורקית: Kuruş) הוא מטבע שהיה נהוג באימפריה העות'מאנית ולאחר מכן בטורקיה. כיום הקורוש הוא יחידת המשנה של המטבע הטורקי לירה טורקית - לירה טורקית אחת שווה מאה קורוש. באימפריה העות'מאנית קורוש היה שווה בערכו ל-40 פארה. הקורוש העות'מאני (כונה גם פיאסטר) היה מלכתחילה מטבע עשוי כסף, אך במחצית השנייה של המאה ה-19 פוחת ערכו עד כדי כך שהוא הופץ גם כמטבע נחושת גדול וגם כמטבע כסף קטן. לאחר מכן, בשנת 1870, הפך ליחידת משנה של הזהב הטורקי, הלירה. הקורוש איבד את ערכו לחלוטין בעקבות האינפלציה הכרונית בטורקיה בסוף שנות השבעים של המאה ה-20. ב-1 בינואר 2005 החליטה ממשלת טורקיה להחליף את המטבע הטורקי, ולהנהיג את הלירה הטורקית החדשה. השם קורוש הוחזר לשימוש עבור יחידת המשנה של הלירה החדשה, כך שהחלק המאה של הלירה החדשה מכונה קורוש חדש. השם קורוש, בצורתו הערבית: קִרְש (قرش), התקבל גם במצרים בעת שהנהיגה מטבע עצמאי משלה - הלירה המצרית. עד היום נקרא החלק המאה של הלירה המצרית "קרש". בעת שהוחלפה הלירה המצרית בלירה הארץ ישראלית (פונט פלסטיני) בשטח המנדט הבריטי, נקבע שהיא תתחלק ל-1000 מיל, אולם בציבור עדיין רווח השם קרש או גרוש למטבע של 10 מיל. גרוש לירה טורקית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדוארד ג'נר

אדוארד ג'נר (באנגלית: Edward Jenner‏; 17 במאי 1749 – 26 בינואר 1823) היה רופא כפרי בריטי, שנחשב לרופא הראשון שגילה את החיסונים. המציא בשנת 1796 את החיסון נגד אבעבועות שחורות, מחלה קשה ומסוכנת שהמערכת הרפואית לא יכלה להתמודד עמה. כבר בגיל 14 היה ג'נר מתמחה עוזר למנתח בדרום גלוסטרשייר. התמחות זו נמשכה שבע שנים. ב-1770 הוא החל התמחות בבית החולים סנט ג'ורג', שנמשכה שלוש שנים. בבית החולים הוא קיבל עצה שהייתה מקובלת בעידן הנאורות, "אל תחשוב, נסה". הוא קיבל את תואר הרופא שלו MD בשנת 1792 מאוניברסיטת סנט אנדרוז. לאחר סיום ההתמחות שלו חזר לברקלי והקים מרפאה כרופא משפחה מצליח ומנתח. ב-1788 נבחר לחבר החברה המלכותית. הוא פרסם מחקר מפורט על הקוקייה המצוייה הכולל התבוננות, ניסוי וניתוח. ג'נר פיתח את החיסון מסרום של בקר לאחר שגילה כי הנערות החולבות שחלו באבעבועות הבקר (שהיא מחלה קלה) לא נדבקו באבעבועות שחורות. במסגרת מחקרו, ערך ג'נר ניסויים בילדים. באחד הניסויים, הוא החדיר לגופו של ג'יימס פיפס (אנ'), ילד בריא ועני בן שמונה, נגעים של אבעבועות הבקר, ולאחר מספר שבועות, החדיר לגופו נגעים של אבעבועות שחורות. מאחר שאת החיסון הרכיב ג'נר באמצעות וירוסים הגורמים למחלת אבעבועות הבקר, נקראים בימינו כל החיסונים בלועזית Vaccination, (בלטינית: Vacca, פרה). האנשים לגלגו על ג'נר וטענו שהוא מנסה להפוך אנשים לדינוזאורים, ורק לאחר שלואי פסטר, ממשיך דרכו, פיתח את השיטה לחיסון הוא הפך את המילה מגנאי למכובדת על ידי מתן השם למה שידוע לנו בעברית כחיסון. בימינו משתמשים בחיסונים כמעט בכל רחבי העולם באופן שגרתי, ובכך נחסכו מיליוני מקרי מוות ממחלות קשות. אדוארד ג'נר היה אח בלשכת Faith and Friendship מספר 449 של הבונים החופשים, בגלוסטרשייר, אנגליה. מדיה וקבצים בנושא אדוארד ג'נר בוויקישיתוף איתי נבו, הפרה שניצחה את המוות השחור, המאור הקטן, רשת ב', מאי 2013 כתבי אדוארד ג'נר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אדוארד ג'נר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדוארד ג'נר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך גילה ג'נר את החיסון נגד אבעבועות שחורות?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה Susan E. Lederer. "Children as Guinea Pigs: Historical Perspectives". Section of History of Medicine Yale University School of Medicine. 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר עמינדב

הר עמינדב הוא פסגה במערב ירושלים שעליה בנוי מושב עמינדב. גובה ההר כ-842 מטר. הפסגה הבולטת נמצאת על המשך הרכס עליו בנוי מערב ירושלים, בין עמקי נחל רפאים ונחל שורק, וכולל את פסגות הר הרצל (834 מ'), קריית יובל (815 מ'), קריית מנחם (814 מ') והר אורה (848 מ'). היא בולטת כ-300 מטר מעל סביבתה. על פסגה נמוכה יותר של ההר (821 מ') מתנשאת אנדרטת יד קנדי, לזכרו של הנשיא האמריקאי ג'ון קנדי.