עונת 1968/1969 ב-NBA

עונת 1968/1969 היא העונה ה-23 של ליגת ה-NBA. בעקבות הביקורות שספג וילט צ'מברלין, כוכב קבוצת פילדלפיה 76' וה-MVP המכהן של הליגה, על כישלון קבוצתו בסדרת הגמר של העונה הקודמת, ביקש השחקן לעזוב את הקבוצה אותה הוביל לאליפות בעונת 1967. הסנטר קיבל את מבוקשו כשהועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, הצטרף לצמד כוכבי הקבוצה ג'רי וסט ואלג'ין ביילור והפך את הלייקרס למועמדת המובילה לאליפות. העונה הסתיימה עם סדרת הגמר הקלאסית בין הלייקרס לבוסטון סלטיקס שהוכרעה רק במשחק השביעי. דקות בודדות לסיום המשחק המכריע, שהתקיים באולמה הביתי של לוס אנג'לס,הפורום, נפצע צ'מברלין ברגלו ונאלץ להחמיץ את דקות הסיום הגורליות. כדקה לסיום ההתמודדות קלע דון נלסון מבוסטון סל שהכריע למעשה את המשחק, ובכך זכו הסלטיקס בפעם השנייה ברציפות וה-11 בסך הכול בתואר האליפות. בסיום הסדרה הודיע ביל ראסל על פרישתו ממשחק, לאחר שלקח חלק בכל 11 האליפויות של הסלטיקס כשחקן, ואף אימן את הקבוצה בשלוש עונותיו האחרונות בקבוצה. פרס ה-MVP של סדרת הגמר, שחולק בפעם הראשונה, ניתן לג'רי וסט מהלייקרס לאחר שקלע 37.9 נקודות בממוצע למשחק לאורך הסדרה. נכון ל-2015, זוהי הפעם היחידה בה הוענק הפרס לשחקן מהקבוצה שהפסידה בסדרת הגמר. ג'ון האבליצ'ק הוביל את קלעי הסלטיקס בסדרה, עם 28.3 נקודות למשחק. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה הרוקי וס אנסלד מבולטימור בולטס, שהעמיד ממוצעים של 13.8 נקודות ו-18.2 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו למאזן הטוב בליגה (57-25). בתחילת העונה הצטרפו ל-NBA שתי קבוצת – פיניקס סאנס ומילווקי באקס – שהגדילו את מספר קבוצות הליגה ל-14 בסך הכול. כמו כן עברה קבוצת "סנט לואיס הוקס" לאטלנטה שבג'ורג'יה, ושינתה את שמה ל"אטלנטה הוקס". סיבוב הבחירות הראשון בדראפט 1968 התקיים ב-3 באפריל, ו-20 הסיבובים הנוספים התקיימו ב-8 ו-10 במאי, כולם בעיר ניו יורק. סן דייגו רוקטס ובולטימור בולטס, שסיימו אחרונות בבית שלהן בעונה הקודמת, שובצו כשתי הבוחרות הראשונות והסדר ביניהן נקבע על פי הטלת מטבע. בהגרלה זכו הרוקטס, שבחרו במקום הראשון את אלווין הייז מאוניברסיטת יוסטון. בבחירה השנייה בדראפט, שביצעה בולטימור, נלקח וס אנסלד, שבסיום העונה זכה בתואר רוקי השנה ואף בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בכך הפך אנסלד לרוקי השני שזוכה בפרס, לאחר שוילט צ'מברלין עשה זאת בעונת 1960. בעונת 1978 זכו הייז ואנסלד, כחברים לקבוצה, באליפות ה-NBA כשחקני וושינגטון בולטס. לאחר פרישתם הוצגו שני השחקנים בהיכל התהילה של הכדורסל, ובשנת 1996 נכללו ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. בוב קאופמן, שנבחר בבחירה השלישית, הוא שחקן האולסטאר היחיד שנבחר בדראפט, פרט להייז ואנסלד. כמו כן נבחרו בדראפט דון צ'יני, שהוביל את בוסטון סלטיקס לשתי אליפויות כמאמן (בחירה 12), וריק אדלמן, שאימן את פורטלנד טרייל בלייזרס בשתי סדרות גמר (בחירה 79). להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 21 סיבובים): משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-14 בינואר 1969 בבולטימור שבמרילנד. המאמנים במשחק היו ג'ין שו מבולטימור בולטס וריצ'י גוארין מאטלנטה הוקס. חמישיית המזרח כללה את אוסקר רוברטסון, ארל מונרו, ג'ון האבליצ'ק, ג'רי לוקאס וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את לני וילקינס, ג'רי וסט, דון קוג'יס, אלג'ין ביילור ואלווין הייז. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 123-112, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה אוסקר רוברטסון מסינסינטי רויאלס, שקלע 24 נקודות עבור הקבוצה המנצחת. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. MVP של העונה הסדירה – וס אנסלד, בולטימור בולטס רוקי השנה – וס אנסלד, בולטימור בולטס מאמן העונה – ג'ין שו, בולטימור בולטס ארט האריס (סיאטל סופרסוניקס) ביל יואיט (לוס אנג'לס לייקרס) גארי גרגור (פיניקס סאנס) וס אנסלד (בולטימור בולטס) אלווין הייז (סן דייגו רוקטס) סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: ביל ראסל, ג'ון האבליצ'ק, אם בראיינט, סם ג'ונס, ביילי האוול, לארי זיגפריד, דון נלסון, סאץ' סנדרס, דון צ'ייני, ריץ' ג'ונסון ומל גראהם. מאמן ראשי: ביל ראסל. מדיה וקבצים בנושא עונת 1968/1969 ב-NBA בוויקישיתוף סיכום עונת 1968/1969, באתר nba.com סטטיסטיקות סדרת הגמר, באתר basketball-reference.com סיכום עונת 1968/1969, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1968, באתר basketball-reference.com סיכום משחק האולסטאר 1969, באתר nba.com דו"ח משחק האולסטאר 1969, באתר basketball-reference.com