שמעון שלום קאליש

רבי שמעון שלום קאליש (תרמ"ג, 1883 - י"ט באב תשי"ד, 18 באוגוסט 1954) היה האדמו"ר מאמשינוב באוטבוצק ובארצות הברית. בנם של רבי מנחם ואסתר גולדה לבית אלברשטיין. נישא לפייגא ברכה בת דודו רבי ישעיהו קאליש מפשיסחה. לאחר פטירת אביו בשנת תרע"ח פנו מרבית החסידים לאחיו הבכור רבי יוסף. רבי שמעון שלום החל לכהן באדמו"רות בעיירת הנופש אוטבוצק, הסמוכה לוורשה. הוא הצליח לפתח את חצרו ונמשכו אליו חסידים רבים, בשל אהבתו לחסידיו. הוא פעל גם בעסקנות ציבורית ונודע כתלמיד חכם ויודע קבלה. כדרך אדמו"רי אמשינוב, הוא נהג להתפלל בשעה מאוחרת. הוא נהג לומר שלכל יהודי צריך שיהיו שני שעונים, אחד שיראה שכבר מאוחר ואחד שמראה שעדיין לא מאוחר והוסיף, באמשינוב השתמשו בדרך כלל בשעון השני. בשנת תרצ"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בה במשך שנה. החסיד הנודע הרב נח גד וינטרוב שהתגורר בישראל, ליווה אותו במהלך כל הביקור בארץ ישראל וכתב את דברי תורתו, שיצאו לאור בספר "אמרות טהורות". בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט יחד עם בנו רבי מאיר ואחיינו רבי יצחק לווילנה וקובנה ומשם ברכבת הטרנס-סיבירית ליפן וממנה לשאנגחאי. כשהנאצים לחצו על היפנים להסגיר את יהודי שאנגחאי, נקרא לשלטונות להבהיר את נושא היהודים. בפגישה השתתפו גם הרב משה שצ'קס, הרב שלמה שפירא וליאו חנין. המתורגמן היה אברהם סצוזו קוצוג'י. על פי המסופר, המשלחת נשאלה למה הנאצים שונאים את היהודים, והאדמו"ר ענה: כיוון שהיהודים מוצאם מאסיה והנאצים שונאים אסייתים, והוכיח זאת מכתבה בעיתון גרמני משנות ה-30, שגינתה קצין נאצי שהתחתן עם יפנית. בהשפעת פגישה זו לא נענו היפנים לנאצים, ותנאי היהודים שופרו. לקראת סוף 1946, לאחר שנכזבה תקוותו לקבל סרטיפיקט לעליה לארץ ישראל, היגר לארצות הברית ופתח בית מדרש בוויליאמסבורג. הוא תכנן לעלות לארץ ישראל, וכבר החל בבניית בנין לישיבתו בשכונת בית וגן בירושלים, אך בטרם הספיק חלה ונפטר, ב-18 באוגוסט 1954. ארונו הועלה לטבריה, בה נקבר ב-15 בספטמבר 1954, בבית החיים הישן בו קבורים גם תלמידי הבעל שם טוב. השאיר כתבי יד רבים. ספר אחד יצא מדברי תורתו, "משמיע שלום". לספר הקדמה מבנו ממלא מקומו רבי מאיר. בנוסף יצאו הספרים "אמרות טהורות" ו"אמרי רצון". יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו. מרדכי שלמה אייזנטל, משמיע ישועה - תיאור נתיב ההצלה שלו ושל בני משפחתו בשנות השואה מפולין דרך ליטא, רוסיה, יפן וסין עד אמריקה, ירושלים תשע"ו מרדכי שלמה אייזנטל, עובדות והנהגות - עובדות והנהגות, דברי תורה ויסודות ממשנתו של רבי שמעון שלום מאמשינוב. תשרי תשפ"ג. אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' שמעון שלום קאליש שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 111, באתר היברובוקס זאב בלוי, נחשפה תמונה נדירה של הרש"ש מאמשינוב בכותל המערבי לפני 94 שנים, ח׳ בכסלו תשע"ז באתר JDN דוד הלחמי, שר וגדול נפל בישראל, שערים, 20 באוגוסט 1954 המסע ההיסטורי של הרש"ש לארץ ישראל הגנזך נחשף שמעון שלום בן מנחם קאליש (1883-1954), דף שער בספרייה הלאומית אמה גם הייתה קרובת משפחתו, בתו של רבי ירחמיאל יהודה מאיר רבינוביץ' מפשיסחה, חתן סבו רבי יעקב דוד. כלומר, שחשוב לשפר את עבודת ה', אך אין להיכנס לעצבות על כך שעד עכשיו לא השתפרו. שלום האדמו"ר מאמשינוב, הצופה, 14 בנובמבר 1939 גדולי התורה שנמלטו לווילנה, הצופה, 6 בדצמבר 1939 טלגראמה מהאדמו"ר מאמשינוב, הצופה, 21 בספטמבר 1941 3000 עסקנים יהודים מפולין במחנה תופת בשאנחאי, הַבֹּקֶר, 18 בספטמבר 1942 צל ואור בשאנחיי היהודית, הצופה, 24 במרץ 1946 מוסף שבת המבשר, י"ט באב תשע"ד. שלום מאחינו במזרח הרחוק, הצופה, 29 באוקטובר 1946 האדמו"ר מאמשנוב הגיע ארצה, שערים, 15 בספטמבר 1954 ישראל אידלמן, הגה"ק ר' שמעון שלום קאליש זצ"ל מאמשינוב, שערים, 29 ביולי 1956 נפטר האדמו"ר מאמשינוב, שערים, 19 באוגוסט 1954 האדמו"ר מאמשינוב לקבורות בטבריה, חרות, 29 באוגוסט 1954 ארונו של הרבי מאמשינוב יגיע ביום ב' בערב ללוד, שערים, 10 בספטמבר 1954 האדמו"ר מאמשינוב זצ"ל הובא למנוחת עולמים בטבריה, שערים, 16 בספטמבר 1954 האדמו"ר מאמשינוב זצ"ל למנוחת עולמים, שערים, 22 בספטמבר 1954