laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבטחות שצריך לקיים

הבטחות שצריך לקיים: על החיים והפוליטיקה (באנגלית: Promises to Keep: On Life and Politics) הוא ספר זיכרונות מאת נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן. הספר פורסם לראשונה בהוצאת רנדום האוס ויצא לאור ב-31 ביולי 2007. כותרת הספר נכתבה בהשראת משפט משיר שכתב המשורר האמריקאי רוברט פרוסט, וזאת מתוך שורה משירו של פרוסט "עצירה ליד חורש בערב מושלג". הניו יורק טיימס תיאר את הספר כ"סיפור אישי מרתק". בספר ביידן מספר על חייו, כילד שגדל במשפחה קתולית בסקרנטון שבפנסילבניה ולאחר כך גם בווילמינגטון שבדלאוור. בספר הוא מפרט על תאונת הדרכים שקרתה ב-1972, בה נהרגו את אשתו ניליה האנטר ובתם נעמי בת השנה, ואת המאבקים שניהל בעקבות התאונה. בבנוסף לכך הוא כותב על הניסיון השני שניתן לו בעקבות דייט שערך עם ג'יל ג'ייקובס בשנת 1975, בכך שהחל בקריירה של ייצוג דלאוור בסנאט. בספר ביידן סוקר קמפיין הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1988. מלבד זאת כתב כיצד גבר על הגמגום שבו לקה וזאת לאחר שבילה שעות רבות בציטוט שירה מול מראה. מדיה וקבצים בנושא הבטחות שצריך לקיים בוויקישיתוף Biden, Joe (2008). Promises to Keep: On Life and Politics. ISBN 978-0812976212. Dakss, Brian (1 באוגוסט 2007). "Joe Biden's "Promises To Keep"". CBS News. נבדק ב-7 באוגוסט 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Joe Biden's First Wife, Neilia, and Daughter Naomi Passed Away In a 1972 Accident". Marie Claire. 30 ביולי 2019. נבדק ב-6 באוגוסט 2020. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוריה (ספרד)

ס֫וֹרִיָה (ספרדית: Soria) היא עיר בצפון-מרכז ספרד, בקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון, והיא בירת פרובינציית סוריה. העיר שוכנת על גדותיו של הנהר דוארו ואוכלוסייתה מונה כ-38 אלף נפש (2006). השם היהודי-ספרדי צוריאנו מיוחס לעיר זו, וכך גם שם המשפחה סוריאנו הנפוץ כשם משפחה איטלקי וספרדי. הרפובליקה העממית של סין שה-ג'יאג'וואנג, חביי, הרפובליקה העממית של סין צרפת קוליור (אנ'), אוקסיטניה, צרפת מדיה וקבצים בנושא סוריה בוויקישיתוף האתר הרשמי של עיריית סוריה סוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סוריה (ספרד), דף שער בספרייה הלאומית ענבל כבירי, סוריה - בירת הפטריות העולמית, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן קוז'דוב

איוואן ניקיטוביץ' קוֹזֶ'דוּבּ (רוסית: Иван Никитович Кожедуб;‏ 8 ביוני 1920 - 12 באוגוסט 1991), טייס ואלוף הפלות סובייטי ממוצא אוקראיני שהפיל 62 מטוסי אויב. מגיבורי מלחמת העולם השנייה וגיבור ברית המועצות שלוש פעמים. קוז'דוב נולד בכפר אוברז'ייבקה שבאוקראינה, כבן הצעיר מבין חמישה אחים. ב-1940 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הטכני לכימיה "שוסטקה". לאחר שהתגייס לצבא האדום, אובחן כבעל כישורי טיסה מצוינים והושאר כמדריך בבית הספר הצבאי לטיסה "צ'וגוייב", שם אימן טייסים סובייטים צעירים רבים. הוא חש כי כישרונו יבוא ליתר ביטוי בחזית, והגיש בקשה להעברה לטייסת קרב. בחודש מרץ 1943 הוצב לטייסת מטוסי לאבוצ'קין La-5 והחל משרת כטייס קרב בדיוויזיית מטוסי הקרב מס' 302. הוא שירת בכוחות אוויר, אשר סיפקו סיוע למספר חזיתות סובייטיות - וורונז', הערבה, החזית האוקראינית השנייה והחזית הבלארוסית הראשונה - במהלך השלבים המאוחרים של המלחמה, ביצע מגוון של תפקידים, והגיע לדרגת סגן מפקד רגימנט מטוסי קרב. ב-2 במאי 1944 קיבל קוז'דוב מטוס לאבוצ'קין La-5F (מס' גוף 14), שהכסף לבנייתו נתרם על ידי דבוראי בשם ב.ב. קונייב ממחוז סטלינגרד. המטוס נקרא על שם אחיינו של הדבוראי, גיבור ברית המועצות סגן-אלוף קונייב, שנהרג בתחילת המלחמה. קוז'דוב החשיב מטוס זה כבר מזל במיוחד ומתוך 8 ההפלות שלו במטוס זה, חמש היו של מטוסי פוקה-וולף Fw 190 שנחשבו ליריב קשה. קוז'דוב נחשב לאלוף ההפלות הסובייטי הטוב ביותר במלחמה, והוא מזוהה בעיקר עם מטוס ה-La-7 שנהג להטיס. מטוס זה, מס' 27, שרד את המלחמה ומוצג במוזיאון מונינו. הוא מחזיק גם בשיא ההפלות המוכחות מבין כל טייסי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. באפריל 1951 מונה למפקד הדיוויזיה האווירית מס' 324 שנשלחה לסין להשתתף במלחמת קוריאה, בצד הצפון קוריאני. במלחמה זו הוא לא הורשה לטוס טיסות מבצעיות. לאחר המלחמה שירת כסגן מפקד הכוחות האוויריים במחוז הצבאי של מוסקבה. בשנת 1971 הועבר לשרת במטה הכללי של חיל האוויר הסובייטי ובשנת 1978 פרש למעשה מהשירות הצבאי, למרות שבאופן רשמי נשאר רשום כחבר בצוות המפקחים הכללים של משרד ההגנה, וכהוקרה על פועלו במלחמה הועלה לדרגת מרשל של חיל האוויר בשנת 1985. איוון קוז'דוב נפטר ב-8 באוגוסט 1991 במוסקבה ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה. גיבור ברית המועצות, שלוש פעמים 2 עיטורי לנין 7 עיטורי הדגל האדום עיטור אלכסנדר נבסקי 2 עיטורי הכוכב האדום עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה מדליות שונות קוז'דוב ביצע כ-330 גיחות מבצעיות, במהלכן היה מעורב בכ-120 קרבות אוויר. הפלתו הראשונה הייתה מפציץ צלילה יונקרס Ju-87 "שטוקה" ב-6 ביולי 1943. הוא הפיל 62 מטוסי אויב, מהם מטוס סילון אחד מדגם מסרשמיט Me-262. בנובמבר 1943 הוא הפיל 11 מטוסי אויב בעשרה ימים בחזית הדנייפר. להלן רשימת המטוסים שהפיל קוז'דוב: מדיה וקבצים בנושא איוואן קוז'דוב בוויקישיתוף איוואן קוז'דוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ביוגרפיה (באנגלית), באתר המוקדש לאלופי הפלות במלחמת העולם השנייה.
פיבי ארל

פיבי ארל (באנגלית: Phoebe Earle‏; 1790 – 1863), הידועה בשם הנשואים שלה: פיבי דיטון ופיבי מקינטייר, הייתה ציירת אנגלייה שמונתה כציירת הפרחים של המלכה אדליידה. נולדה ב-1 בספטמבר 1790 והוטבלה ב-3 באוקטובר 1790 בכנסיית מרילבו בלונדון, היא הייתה ילדם הראשון של הצייר ממסצ'וסטס ג'יימס ארל וג'ורג'יאנה קרוליין פילקינגטון (1757–1838), בתו האירית של ג'ון קרטרט פילקינגטון. אחיה הצעיר, גם הוא היה אמן, אוגוסטוס ארל ואחיה למחצה הבכור היה האדמירל ויליאם הנרי סמית'. ב־22 ביוני 1812 בכנסיית סנט פנקראס הישנה בלונדון היא התחתנה עם הצייר דניס דיטון ונולדו להם שני בנים, הראשון לא חי זמן רב ואילו השני, הנרי דניס דיטון (1817–1874), הפך לקצין בצבא הבריטי. בשנת 1820 התקבלה עבודתה לראשונה לתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות והיא הציגה שם במשך חלק ניכר משאר חייה. האגודה המלכותית של אמנים בריטים הציגה גם את עבודותיה משנת 1825 והיא הוצגה גם במוסד הבריטי. כשהבריאות הנפשית של בעלה החלה להתדרדר, היא עברה איתו ועם בנם שנותר בחיים לברטאן, וחזרה לאנגליה לאחר מותו בשנת 1827. היא התיישבה בעיירת הספא לימינגטון והחלה לאסוף קהל לקוחות כמורה לציור, רישום ופיסול בשעווה. המוניטין שלה גדל לרמה הלאומית, בשנת 1830 כאשר קיבלה את תפקיד ציירת הפירות והפרחים של המלכה אדלייד. היא גרה קרוב לסטרטפורד-אפון-אבון, ובשנת 1835 הפיקה ספר ליתוגרפיות בצבעי יד בשם "Relics of Shakespeare" ועבודותיה הוצגו באקדמיה הסקוטית המלכותית בשנת 1837. בשנת 1838 לאחר מותה של אחותה למחצה אליזבת סמית' (1787–1838), אשתו של ג'יימס מאריי (1779–1847), פיבי קיבלה את האחריות במקום אחותה לטפל בדוכס ג'ון מוריי החולה, ומכרה את עסקיה בלימינגטון. ב-7 בפברואר 1839 היא התחתנה, פעם שנייה, עם פטריק מקינטייר, בכיר בחברת ביטוח חיים של הממלכה המאוחדת, שעבר איתה לטפל בדוכס החולה. לאחר מותו של הדוכס בשנת 1846, עברו השניים לקנזינגטון והצליחו לצאת לחופשה ארוכה באירופה. היא הוצגה בפעם האחרונה באקדמיה המלכותית בשנת 1854, היא נפטרה באדינבורו ב־11 בדצמבר 1863 במהלך ביקור משפחתי. מדיה וקבצים בנושא פיבי ארל בוויקישיתוף Sara Gray, (2009) The Dictionary of British Women Artists, Casemate Publishers, Jenny Spencer-Smith, ‘Dighton, Denis (1791–1827)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Jan 2008 Relics of Shakspeare / from drawings by Mrs. Denis Dighton, by appointment fruit and flower painter to Her Majesty the Queen. - YCBA Collections Search, collections.britishart.yale.edu
Spooky (שיר)

Spooky (בעברית: מַפְחִיד או מַבהִיל) היה במקור שיר אינסטרומנטלי שביצע הסקסופוניסט מייק שארפ (שפירו). השיר נכתב על ידי שפירו והארי מיטלברוקס ג'וניור והופץ לראשונה כסינגל בשנת 1967, תוך שהגיע למקום ה-57 במצעד שירי הפופ של בילבורד. הגרסה הידועה ביותר שלו נוצרה על ידי ג'יימס קוב והיא הוקלטה על ידי קלאסיקס IV עם הזמר דניס יוסט. השיר נודע בזכות האפקטים של הצלילים המוזרים שלו, שמתארים ילדה קטנה ומפחידה. הוא הפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם ליל כל הקדושים. בשנת 1979 מדור הקצב באטלנטה הפיץ גרסה חדשה של השיר, שזכתה להצלחה רבה כאשר דורגה במקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, דורג השיר במקום ה-48 במצעד הסינגלים הבריטי והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר של מדור הקצב באטלנטה. הזמרת פופי (זמרת) הקליטה את השיר בשנת 2012. בשנת 2018, הקליטה אשלי מארי את השיר מחדש והוא הופיע בפרק מתוך העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "ריברדייל". מידע על היצירה "Spooky" באתר מיוזיק בריינז מייק שפירו, הארי מיטלברוקס ג'וניור, ג'יימס קוב, באדי בוי Sony/ATV, www.sonyatv.com Martin, Douglas (2008-12-10). "Dennis Yost, 65, Singer for the Classics IV, Is Dead (Published 2008)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-10-24. The Classics IV, www.classicbands.com Joel Whitburn's Top Pop Singles 1955–1990 – ISBN 0-89820-089-X The Atlanta Rhythm Section - "Underdog", www.atlantarhythmsection.com "Spooky (feat. Ashleigh Murray)". YouTube.
Halloween Night

"Halloween Night" (בעברית: "ערב ליל כל הקדושים") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הג'יי-פופ היפנית, AKB48. הגרסה של AKB48 ו-JKT48 יצאה לאור ב-26 באוגוסט 2015, בעוד הגרסה של SNH48, יצאה לאור ב-12 באוקטובר 2015, בסמוך לליל כל הקדושים. את השיר כתב והפיק יסושי אקימוטו. השיר הגיע למקום הראשון בשני המצעדים הראשיים של יפן. את הווידאו קליפ הרשמי של השיר ביים קאזואקי סאקי, שביים בעבר קליפים עבור מספר אמנים יפנים אחרים. מידע על הסינגל "Halloween Night" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Halloween Night" באתר יוטיוב "月間　CDシングルランキング 2015年08月度". Oricon Style (in Japanese). Oricon. Retrieved September 2, 2015. wingom, AKB48 - Halloween Night (ハロウィン･ナイト) Lyrics and Translation, Inv360 SWndmill, ‏2015-08-27 AKB48のシングル売上ランキング, ORICON NEWS Billboard Japan Hot 100 | Charts, Billboard JAPAN (ביפנית) AKB48、“最長8時間”特殊メイク＆仮装MV公開 指原「すごく華やか」, ORICON NEWS
Dark Eyes

"Dark Eyes" (ברוסית: "Очи чёрные"; בעברית: "עיניים שחורות") הוא שיר עם רומנטי רוסי ידוע ופופולרי. את מילות השיר כתב המשורר והסופר הרוסי-אוקראיני יבגני גרביונקה. הפרסום הראשון של השיר היה בגרסתו בשפה הרוסית, ב-17 בינואר 1843. הלחן של השיר אינו ידוע. בספר The Book of World-famous Music: Classical, Popular, and Folk, שיצא לאור בשנת 2000, ציין מחברו, ג'יי פולד, כי השיר הוא "שיר קברט" וכי מדובר ב"שיר שמדבר על רומנטיקה". במרוצת השנים, תורגם השיר ובוצע בשלל צורות ושפות שונות, תוך שהוא מזוהה עם חג ליל כל הקדושים. את הגרסה בעברית כתב אהוד מנור והוא נכלל באלבום נשמה צוענית של ירדנה ארזי. אנגלית (Dark Eyes) - לואי ארמסטרונג, פרנק סינטרה, דני קיי, אל בוולי (אנ'), האחיות ברי (אנגלית ורוסית) צרפתית (Les Yeux noirs) - פומפלמוס, מרגריטה פירי ספרדית (Negro Ojos) - פטרישיה אלקראז, חוליו איגסיאס ("נטלי"-מחווה ל"עיניים שחורות") גרמנית (Schwarze Augen) - ויקטוריה סאבנקו, איליה ליבשקוף (גר') הונגרית (Fekete Szemek) - רותקאי בורי יידיש (שווארצע אויגן) - יוני אילת מדיה וקבצים בנושא Dark Eyes בוויקישיתוף מידע על היצירה "Dark Eyes" באתר מיוזיק בריינז שיר בביצוע של ירדנה ארזי James J. Fuld, The Book of World-famous Music: Classical, Popular, and Folk, Courier Corporation, 2000-01-01. (באנגלית) PomplamooseMusic, Les yeux noirs, YouTube, ‏6.9.2023 Margherita Pirri, Les Yeux Noirs (Dark eyes - Otchi Tchornye) - Margherita Pirri, YouTube, ‏30.9.2022 Patricia Alcaraz, Ojos Negros, YouTube, ‏25.9.2019 Julio Iglesias, Nathalie (Nathalie), YouTube, ‏14.1.2017 Viktoria Savenko, Ochi Chernye Orig. (De) Schwarze Augen, YouTube, ‏30.3.24 Grammophonics - 78Up, Ilja Livschakoff - Schwarze Augen, YouTube, ‏31.10.2022 Thermomia, Rutkai Bori - Fekete szemek [Ocsi Csornije], YouTube, ‏10.7.2011 Yoni Eilat, יוני אילת - שווארצע אויגן - עיניים שחורות Очи Чёрные - Ochi chyornye - in Yiddish, באתר יוטיוב, ‏16.11.2011
פנגנגאלווה

פנגנגאלווה (באנגלית: Souling) היא מסורת טאגאלוגית שמקיימים מדי שנה ב-31 באוקטובר, במהלך ערב כל הקדושים. הפנגנגאלווה היא מסורת עממית במהלכה אנשים עוברים מבתים לבתים, תוך שהם שרים שירי יום כל הקדושים ויום כל הנשמות. ילדים קטנים ונערים אף מחלקים מתנות אחד לשני. על פי הוועדה הלאומית לתרבות ואמנויות (NCCA), המסורת מתקיימת בדרך כלל ב-31 באוקטובר, יום לפני "יום המתים" ("Araw ng mga Patay"), המכונה גם יום כל הקדושים. לפי המסורת, מקיימי הפנגנגאלווה שרים שירים שקשורים לימים אלו ומבקרים בבתים אחד של השני. בנוסף לכך, על פי המסורת, מאמינים כי הדלת שמחברת בין עולם החיים לעולם המתים נפתחת במהלך יום כל הקדושים, מה שגורם לנשמות שמתו ב-1 בנובמבר לחזור לעולם החיים. נהוג להכין מאכלים שעשויים מבטטה או יאם סגול עבור הנשמות המתות שלכאורה, חוזרות לתחייה באותה העת. ה-NCCA הזכיר את הפנגנגאלווה כהוכחה לכך שהפיליפינים מאמינים בחיים שלאחר המוות. Delfin T. Mallari Jr, ‘Pangangaluluwa’: Reviving a dying custom, INQUIRER.net, ‏2014-10-31 (באנגלית) "panganagaluluwa". Flickr (in Filipino). National Commission for Culture and the Arts. 9 June 2015. Retrieved 5 November 2018. ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טקסין הגדול, מלך תאילנד

טקסין הגדול, מלך תונבורי (בתאית: สมเด็จพระเจ้าตากสินมหาราช, תעתיק: סום דט פרה צ'או טקסין מאהאראט, ‏האזנה‏Ⓘ‏;‏ 17 באפריל 1734 – 7 באפריל 1782) היה גנרל סיאמי והמלך היחיד של ממלכת תונבורי. בשנת 1767, לאחר שבירת סיאם הישנה איוטהאיה נחרבה על ידי הכובש הבורמזי, הקים טקסין, כגנרל בכיר, ממלכה בעיר החדשה תונבורי והנהיג אותה להדיפת הכיבוש הבורמזי עד 1771. שלטונו התאפיין במלחמות רבות; הוא נלחם כדי להדוף פלישות בורמזיות חדשות ולהכניע את ממלכת לאנה בצפון תאילנד, נגד נסיכויות לאוטיות ונגד קמבודיה המאיימת. למרות שמלחמה תפסה את רוב זמנו של טקסין, הוא הקדיש תשומת לב רבה לפוליטיקה, לממשל, לכלכלה ולרווחת המדינה. הוא קידם סחר וטיפח יחסים עם מדינות זרות כולל סין, בריטניה והולנד. הוקמו לו דרכים ונחפרו תעלות. מלבד שיקום ושיפוץ מקדשים, המלך ניסה להחיות את הספרות, וענפי אמנות שונים כגון דרמה, ציור, אדריכלות ומלאכת יד. בשנות שלטונו האחרונות נעשה קנאי דתי, נחשב מלך אכזרי ושלטונו של טקסין היה מעורער ממילא, לכן שלטונו הופל בהפיכה על ידי ידידו הקרוב והבכיר בשלטונו טונדואנג צ'אקרי, והוא הוצא להורג ב-7 באפריל 1782. טונדואנג הקים את ממלכת ראטאנאקוסין והמליך את שושלתו לממלכת תאילנד החדשה. בשל היותו של המלך טקסין הלכה למעשה מאחד תאילנד, הוצמד לו לאחר מותו הכינוי "הגדול". מדיה וקבצים בנושא טקסין הגדול, מלך תאילנד בוויקישיתוף טקסין הגדול, מלך תאילנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארנה בלאגי

ארנה בלאגי (במקור בלוך עד 1912, בהונגרית: Ballagi Ernő; בודפשט, 4 במרץ 1890 – ? 15 בנובמבר 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי שנרצח בשואה. כתביו ויצירותיו נאסרו בהונגריה בתקופת השואה. הן היו אסורות הן להדפסה והן לקריאה ויועדו להשמדה על ידי גריסתן. (סופרים אסורים) בלאגי נולד במשפחה יהודית, בנם של ארתור בלוך ולאונורה שפיצר. משנת 1915 היה כתב פוליטי בכיר של כתב העת "שוויון" (Egyenlőség). הוא מילא תפקיד פעיל בחיי הקהילה היהודית של פשט ושל הונגריה בכלל. ובתנועות התרבות היהודיות. כסנגור הוא הופיע במספר רב של תביעות נגד העיתונות בהקשר ליהודים וליהדות. אשתו הייתה ארז'בט ראץ, אותה נשא לאישה ב-4 בינואר 1934 באויפשט. הוא נרצח בשנת 1944 בנסיבות לא מתועדות. פאל גויאש. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. מי זה מי? לקסיקון בני דורנו (1937). הספרייה הלאומית של ישראל. ארנה בלאגי:האמנציפציה אחרי 1848 ארנה בלאגי באתר peoplepill.com ארנה בלאגי:יהודים באקדמיה ההונגרית למדעים עד 1944 (בהונגרית) ספר מאת ארנה בלאגי: אמנציפציה ליהודים אחרי 1848 הארכיב הדיגיטלי ההונגרי-MANDA ארנה בלאגי:השאלה היהודית והאנטישמיות (בהונגרית) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ארנה בלאגי "ארנה בלאגי". אינדקס ביוגרפי הונגרי. מוזיאון ספרותי פטפי. הספרייה הלאומית של ישראל: ארנה בלאגי והאמנציפציה ל היהודים ב-1848 ארנה בלאגי באתר uniopedia ארנה בלאגי: דרכה של יהדות הונגריה (ספר) ספר: BALLAGI Ernő: A bélyeges seregben A Belügyminisztérium 1912. évi 164999. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1912. év 4. oldal 1. sor. Halálesete bejegyezve a Budapest VII. ker. állami halotti akv. 1328/1947. folyószám alatt. A halálozás bíróilag lett megállapítva. (Budapesti Központi Járásbíróság Pk. I.582349/1947-307.) A házasságkötés bejegyezve az újpesti állami házassági akv. 2/1934. folyószáma alatt.
תיאטרון הבלט האמריקאי

תיאטרון הבלט האמריקאי (אנגלית:ABT ;American Ballet Theater) היא להקת בלט קלאסי, שבסיסה בניו יורק. היא מקיימת עונת הופעות שנתית בת שמונה שבועות בלינקולן סנטר באביב ועונה קצרה יותר בתיאטרון דייוויד ה. קוך בסתיו; בשאר חודשי השנה יוצאת הלהקה לסיורי הופעות ברחבי העולם. ABT נוסדה בשנת 1939 על ידי לוצ'יה צ'ייז וריצ'רד פלזנט ומוכרת כאחת מלהקות הבלט הקלאסי המובילות בעולם. ABT היא להקת האם של בית הספר לבלט של ז'קלין קנדי אונאסיס, ובשנת 2006 הכיר בה הקונגרס של ארצות הברית כ"להקת הבלט הלאומית של אמריקה". ב-1939 לקחו על עצמם פלזנט וצ'ייז את רעיון יצירתה של "להקה גדולה עם רפרטואר מגוון". הצמד וקבוצה קטנה מן הבלט של מיכאיל מורדקין הקימו "תיאטרון בלט". ההופעה הראשונה של להקתם החדשה התקיימה ב-11 בינואר 1940. צ'ייז החלה לפתח את רפרטואר הלהקה מבלטים מוכרים באורך מלא, לצד יצירות מקוריות, תוך כדי התמודדות בבעיות כספים. ב-1945 הצטרף אוליבר סמית לתיאטרון הבלט והתמנה למנהל לצד צ'ייז. ב-1957 שינתה הלהקה את שמה ל"תיאטרון הבלט האמריקאי". היא המשיכה לשים דגש על קלאסיקות בלט, אך דאגות הכספים שהטרידו את הנהלתה לא נפתרו. במשך שנות ה-60' וה-70', השתפרו סיכויי הלהקה הודות למימון פרטי אוהד יותר. בתקופה זו, העביר תיאטרון הבלט האמריקאי את מוקד הבלט שלו לגיוסם של רקדנים כוכבים. ב-1977, החלה הלהקה את עונת האביב בבית המטרופוליטן אופרה, משכנה הרשמי החדש. ב-1980 התמנה מיכאיל ברישניקוב למנהל האמנותי של תיאטרון הבלט האמריקאי. ברישניקוב ביים, ביים מחדש ושיפץ מספר רב של בלטים קלאסיים ולדברי הלהקה, חיזק את המסורת הקלאסית שלהם. בשנת 1989 החליפו את ברישניקוב ג'יין הרמן ואוליבר סמית, שהמשיכו לכהן כמנהלים אמנותיים עד 1992, אז קיבל קווין מקנזי את המינוי. מקנזי ענה על דרישות קהל הבלט המסורתי כשנתן עדיפות לבלטים הסיפוריים באורך מלא. הוא הצליח גם למנוע את שקיעת הלהקה בתקופות של חוסר יציבות פיננסית. ב-2004 ייסד מקנזי בית ספר לבלט, "בית ספר ז'קלין קנדי", כנספח רשמי ללהקה. לאחר תקופה ממושכת של פעילות ללא כוריאוגרף בית, מינה מקנזי את אלכסיי רטמנסקי כ"אמן הבית" בינואר 2009. ב-2016 מונתה קארה מדוף ברנט למנהלת תיאטרון הבלט האמריקאי. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון הבלט האמריקאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון הבלט האמריקאי (באנגלית) תיאטרון הבלט האמריקאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תיאטרון הבלט האמריקאי, באתר MusicBrainz (באנגלית) תיאטרון הבלט האמריקאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניו יורק טיימס, סקירת מחול, אנה קיסלגוף, "לוצ'יה צ'ייז עזרה ליצור את עולם הבלט שאנחנו מכירים."19 בינואר 1986 הגרדיאן, סנג'וי רוי, "מדריך צעד אחר צעד למחול" תיאטרון הבלט האמריקאי" 29 במרץ 2009
מיקל לחרסה

מיקל לחרסה (בספרדית: Mikel Lejarza; נולד ב-1947) הוא סוכן בסקי לשעבר של סוכנות הריגול הספרדית. בתחילת שנות ה-70 הסתנן, מטעם סוכנות הריגול הספרדית, לארגון הטרור אט"א, שם תיפקד כסוכן כפול. לחרסה הגיע לדרגה בכירה בארגון והודות לכך נעצרו בשנת 1975 רבים מחברי אט"א, כולל המנהיגים הבכירים ונמנעה, ככל הנראה, סדרה של פיגועים מתוכננים וכן בריחה מסיבית של טרוריסטים מבית סוהר בעיר סגוביה. אט"א הבטיח נקמה ואף נקבע מחיר על ראשו של מיקל לחרסה. בארץ הבסקים הופצו תמונותיו והוא נמנה ברשימת החיסול של הארגון עד 24 במרץ 2006 (התאריך שבו נכנסה לתוקף הפסקת האש הסופית של אט"א). בשנת 2004 הופק סרט קולנוע בשם "El Lobo" (בספרדית: הזאב) על תולדות חייו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דומיניק שרווד

דומיניק אנתוני שרווד (באנגלית: Dominic Anthony Sherwood; נולד ב-6 בפברואר 1990) הוא שחקן ודוגמן אנגלי, הידוע בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "ציידי הצללים" ו"פני דרדפול: עיר המלאכים והמסלול לשותפות". שרווד נולד בעיירה טנברידג' וולס במחוז קנט שבאנגליה. הוא למד דרמה ותיאטרון במיידסטון ובסבנאוקס. תפקיד המשחק הראשון של שרווד הגיע בשנת 2010, עם הופעתו כג'ק סימונס בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "The Cut".‏ בשנה שלאחר מכן הוא שיחק מלצר בשם טום בפרק בסדרה "שריליסטיק". בשנת 2012 היה לו תפקיד קטן בסרט הדרמה "Not Fade Away" בתור מיק ג'אגר הצעיר. הוא קיבל את תפקידו הבולט הראשון בשנת 2014, ככריסטיאן אוזרה בסרט האימה הסאטירי "האקדמיה לערפדים", המבוסס על הרומן מאת רישל מיד. בפברואר 2015 התפרסם בהופעתו בקליפ של טיילור סוויפט לסינגל "Style", אותו ביים קייל ניומן. ב-20 באפריל 2015 פורסם כי נבחר לגלם את ג'ייס הרונדייל בסדרת הדרמה הפנטזית ציידי הצללים, עיבוד לסדרת הספרים "בני הנפילים" של קסנדרה קלייר. הוא גם השתתף לצד אד וסטוויק וג'רמי סמפטר בסרט המותחן "בית ספר במצור" משנת 2016, והופיע בסרט מותחן האימה "Don't Sleep" עם דראה דה-מתאו וקרי אלווס משנת 2017. בשנת 2020 כיכב שרווד בסדרת הטלוויזיה הפנטזית האפלה "פני דרדפול: עיר המלאכים", שבוטלה לאחר עונה אחת. שרווד יצא עם השחקנית שרה היילנד משנת 2015 עד 2017. לשרווד יש הטרוכרומיה; אחת מעיניו כחולה, והשנייה חצי כחולה-חומה. כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס. מדיה וקבצים בנושא דומיניק שרווד בוויקישיתוף דומיניק שרווד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דומיניק שרווד, ברשת החברתית אינסטגרם דומיניק שרווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דומיניק שרווד, באתר AllMovie (באנגלית) דומיניק שרווד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דומיניק שרווד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Personal Details for Dominic Anthony Sherwood, "England and Wales Birth Registration Index, 1837-2008"". FamilySearch. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "The Cut - Jack Simmons". BBC. Patten, Dominic (18 במאי 2013). "'Vampire Academy' Adds 'Modern Family's' Sarah Hyland, Gabriel Byrne & More To Cast". Deadline Hollywood. {{cite web}}: (עזרה) Harris, Kristin (13 בפברואר 2015). "Meet The Ridiculously Hot Actor From Taylor Swift's "Style" Video". BuzzFeed. {{cite web}}: (עזרה) Ge, Linda (20 באפריל 2015). "ABC Family's 'Shawdowhunters' casts 'Vampire Academy' star Dominic Sherwood". TheWrap. {{cite web}}: (עזרה) Hopewell, John (14 במאי 2014). "Ed Westwick, Dominic Sherwood Join Jim Gillespie's 'Take Down' (EXCLUSIVE)". Variety. {{cite web}}: (עזרה) McNary, Dave (5 בינואר 2015). "Dominic Sherwood, Jill Hennessy to Star in Horror Movie 'The Other'". Variety. {{cite web}}: (עזרה) Gomez, Patrick (18 באוגוסט 2018). "Sarah Hyland and boyfriend Dominic Sherwood break up". EW News. {{cite web}}: (עזרה) Ryder, Taryn (13 בפברואר 2015). "7 Things to Know About Taylor Swift's 'Style' Hottie Dominic Sherwood". Yahoo! News. {{cite web}}: (עזרה)
אמא אני לא רוצה להגמל

אמא אני לא רוצה להגמל הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הקליק אשר יצא ב-1981. האלבום לא הצליח מבחינה מסחרית, אך היווה פריצת דרך במוזיקת הגל החדש הישראלית. האלבום כלל את הלהיטים "אינקובטור", "אמא אני לא רוצה להגמל", "גולם" ו"צלקת קטנה". לאחר שנה של הופעות במועדונים, הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "אמא אני לא רוצה להגמל". האלבום הוא אלבום קונספט שעוסק בכישלון האדם מהלידה ועד המוות, בסמים ובמין, וקורא למרד פוליטי. הטקסטים הכילו תיאורים שכללו ניוון, עזובה ועצבות קודרת. האלבום נכתב במשך שבוע בלבד. דני דותן, הסולן, היה מתקשר לאלי אברמוב, הגיטריסט של הלהקה ומקריא לו טקסטים בשעות הלילה, ולמחרת כבר היו לחנים. השיר הראשון שנכתב היה "שלד אומלל". על גבי עטיפת האלבום ניתן להבחין ברווח גדול בין הפרופיל של עובד אפרת לפרופיל של ז'אן ז'אק גולדברג. במקור היה שם הפרופיל של עוזי בינדר, גיטריסט שהיה חבר בלהקה והועזב לפני הקלטת האלבום. ב-15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השמיני ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות. מילות השירים נכתבו על ידי דני דותן, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלי אברמוב. הקליק דני דותן, שובם של לוחמי הפאנק הכחול לבן שחור: דני דותן מספר על ימיה הראשונים של הקליק, באתר הארץ, 13 ביוני 2011 מאת אורי זר אביב, קיצור תולדות הקליק, באתר טיים אאוט, ‏4 במרץ 2015 יובל אראל‏, הקליק עדיין לא רוצים להיגמל, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 16 ביוני 2011 דודי פטימר, ‏השנאה לבית הספר והחיבה לסמים: "הקליק" הביאה את הגל החדש לישראל, באתר מעריב אונליין, 3 בנובמבר 2018 עיצוב: יעל פרדס כל ההתחלות קלות, מוסף 7 לילות, ידיעות אחרונות עמוד 6, 15 בפברואר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.