laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנטוני קמינסקי

אנטוני קמינסקי, פולנית: Antoni Kamieński (21 ביולי 1860 – 12 בספטמבר 1933) היה צייר, מאייר וחרט פולני-בלארוסי. הוא נולד למשפחה בעלת קרקעות, אך בחר להתעלם מבקשותיו של אביו ועזב את הבית כדי ללמוד באקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1882 עד 1885. המדריך העיקרי שלו שם היה בוגדן וילוואלדה. בשנת 1886, הוא נאלץ להפסיק את לימודיו כאשר משפחתו נקלעה לקשיים כלכליים ולחזור הביתה כדי לעזור להציל את אחוזתם ב-1890 עבר לוורשה, שם מצא עבודה כמאייר בכתב העת Tygodnik Illustrowany. בשנת 1891, הוא החליט לנסוע לפריז וללמוד באקדמיה ז'וליאן, שם למד פיסול מאנטונין מרסיה וציור אצל ויליאם-אדולף בוגרו. איוריו הופיעו ב-Le Monde illustré, ומדי פעם, ב-The Graphic. הוא חזר לוורשה ב-1894 והמשיך לעבוד כמאייר עבור מגזינים מקומיים עד 1912, אם כי ערך נסיעות רבות לפריז כדי להציג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא היה בצרפת וכאזרח רוסי, נעצר בגבול אוסטריה כשניסה להגיע הביתה. בסופו של דבר הוא בילה את זמן המלחמה בשווייץ. ב-1919, כשפולין הפכה לעצמאית, הוא הצטרף לצבא הכחול והפך לתומך נלהב של התחייה הלאומית. הוא היה אחד מהאמנים הרבים שציירו את דיוקנו של יוזף פילסודסקי. אחת מיצירותיו הידועות ביותר היא האלבום, "סקיצות של יער ביאלוביה" (1912). הוא גם יצר סדרה של תחריטים פופולריים בהשראת המהפכה של 1905. בנוסף לאיורי המגזין שלו, הוא יצר רישומים לסיפורי האגדות של הנס כריסטיאן אנדרסן, וכן יצירות של אלייזה אורז'שקובה ומריה קונופניצקה, במגוון רחב של מדיה, כולל דיו, פחם ועפרונות צבעוניים. ב-1907 פרסם רומן משלו, שנקרא בוקר אביבי. לאחר מותו, הוא נשכח במידה רבה. מדיה וקבצים בנושא אנטוני קמינסקי בוויקישיתוף Brief biography @ the Internetowy Polski Słownik Biograficzny. Brief biography @ the Encyklopedia Puszczy Białowieskiej. Brief biography @ Agra Art.
איגור בוגומולסקי

איגור אלכסנדרוביץ' בוגומולסקי (בבלארוסית: Ягор Аляксандравіч Багамольскі, ברוסית: Егор Александрович Богомольский; נולד ב-3 ביוני 2000 במינסק שבבלארוס) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת נפטצ'י באקו מליגת העל האזרית ובנבחרת בלארוס. בוגומולסקי גדל במחלקת הנוער של דינמו מינסק. הוא שיחק בקבוצות הבוגרות של דינמו מינסק, דינמו ברסט, רוך ברסט ומינסק במסגרת ליגת העל הבלארוסית. עם דינמו ברסט זכה באליפות בלארוס בעונת 2019. ב-20 ביולי 2022 חתם בוגומולסקי על חוזה לשלוש שנים בנפטצ'י באקו מליגת העל האזרית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 27 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. ב-10 ביוני 2022 ערך בוגומולסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלארוס, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קזחסטן במסגרת ליגת האומות 2022/2023. דינמו ברסט אליפות בלארוס (1): 2019 איגור בוגומולסקי, באתר Transfermarkt איגור בוגומולסקי, באתר Soccerway איגור בוגומולסקי, באתר National Football Teams איגור בוגומולסקי, באתר FootballDatabase.eu Belarus milli komandasının hücumçusu "Neftçi"də באתר הרשמי של נפטצ'י באקו, 20 ביולי 2022 (באזרית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איגור בוגומולסקי".
תלמי בן מנאוס

תלמי בן מנאוס (ביוונית: Πτολεμαῖος,‏ Ptolemaeus, פטולמאיוס; שם אביו בלטינית: Mennæus) היה השליט (טטרארך) של ממלכת היטורים וכלקיס בשנים 85–40 לפנה"ס ועד מותו. בזמן שלטונו פעל תלמי להרחיב את שטחו במסעות צבאיים, השתלט על לבנון, איים על דמשק, הכניע מספר מחוזות לאורך החוף הפיניקי ותקופה קצרה אף השתלט על בניאס בגליל העליון. למעשה, קודם לכן הגליל כולו היה באופן פורמלי נתון בשליטתם של היטורים אך נכבש מידם על ידי יהודה אריסטובולוס הראשון החשמונאי בשנת 103 לפנה"ס. בעקבות התנגדותם של היהודים שחשו עצמם מדוכאים תחת שלטונו של תלמי, שלח הנסיך אריסטובולוס השני, במצוות אמו המלכה שלומציון אלכסנדרה, משלחת צבאית לדמשק על מנת להגן עליה בפני תלמי. זמן קצר לאחר מכן פלש המצביא הרומאי פומפיוס לשטחי הממלכה היטורית, החריב את מעוזיה בלבנון ונטל ממנה את השליטה בערים ההלניסטיות כפי שעשה ביהודה. כאשר אריסטובולוס השני נרצח על ידי סיעת תומכי פומפיוס ביהודה (49 לפנה"ס) מצאו בניו ובנותיו מקלט אצל תלמי, וייתכן שהסיעה היהודית-לאומית באותו הזמן נתמכה על ידי היטורים. מתתיהו אנטיגונוס השני, בנו של אריסטובולוס, נתמך גם הוא על ידי תלמי במאמציו להפוך למלך ביהודה. לפי יוסף בן מתתיהו, המלך החשמונאי אנטיגונוס היה קרוב משפחה של תלמי שנישא לאחותו של אנטיגונוס אלכסנדרה, שהייתה נשואה קודם לכן לבנו פיליפיון, אולם תלמי רצח את בנו ולקח את כלתו לעצמו. תלמי מת זמן קצר לאחר פלישתם של הפרתים ליהודה ואת מקומו ירש בנו ליסניאס (אנ'). ריצ'רד גוטהייל, שמואל קרויס, ‏"Ptolemy", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) Wright, N. L. 2013: "Ituraean coinage in context". Numismatic Chronicle 173: 55–71. (זמין כאן באנגלית, מצריך רישום) יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, ספר ראשון, פרק י"ב, פסקה ב' (בסופו): ”משנאתו את הורדוס עזר להביא את אנטיגנוס בן אריסטובולוס ובדבר הזה עשה גם נחת-רוח לפביוס, אשר כפר אנטיגנוס פניו במנחה והטה את לבו לעזרו בעלותו על הארץ. ואת כל הכסף הדרוש לדבר המציא תלמי בעל אחות אנטיגנוס.” (ראו בתרגום לעברית (pdf)‏ באתר דעת). יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר י"ד, פרק ז', פסקה 4 (בסופה): "אך תלמי, בן מנאוס, שהיה שליט כלקיס, תחת הר ליבנוס, לקח את אחיו אליו, ושלח את בנו פיליפיון לאשקלון לאשת אריסטובולוס, ורצה שתחזיר עמו את בנה אנטיגונוס ואת בנותיה; באחת מהן, ששמה היה אלכסנדרה, פיליפיון התאהב והתחתן איתה, אם כי לאחר מכן אביו תלמי הרג אותו, והתחתן עם אלכסנדרה, והמשיך לטפל באחֵיה." (ראו בתרגום לאנגלית באתר sefaria.org.il).
מעיין ארזי מלינרסקי

מעיין ארזי מלינרסקי (נולדה ב-15 בספטמבר 1974) מכהנת מ-2021 כמנכ"לית עמותת שוות, הפועלת לשינוי חברתי וצמצום פערי מגדר. ארזי מלינרסקי נולדה וגדלה בראשון לציון. בשנת 1996 סיימה ארזי מלינרסקי תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל ולאחר מכן תואר שני במנהל עסקים למנהלים (EMBA) באוניברסיטת תל אביב. היא החלה את דרכה במשרדי פרסום כתקציבאית ומנהלת לקוחות. בשנים 2016 עד 2020 שימשה כמנהלת מחלקת השיווק של בינ"ה - התנועה ליהדות חברתית. במסגרת תפקידה פרסמה טורי דעה חברתיים על פרשת השבוע, פיתחה את תחום פעילות החינוך הזהותי-פלורליסטי והייתה חלק מצוות הפיתוח של בתי בינ"ה למטיילים בהודו ובפרו. משנת 2021 מכהנת ארזי מלינרסקי כמנכ"לית עמותת שוות. בתקופת כהונתה הכפילה העמותה את היקף פעילותה פי שש. כמו כן, ארזי מלינרסקי קידמה את מיזם שבוע הנערה הישראלית בו נפגשות אלפי נשים בכירות מכלל המגזרים עם עשרות אלפי בנות ובני נוער ברחבי הארץ לשיחות השראה, אודות דרכי ההגשמה והקריירה השונות, במטרה לעודד נערות לשאוף ולחלום גבוה, לשאוב השראה ולקדם יחד שיח אודות שוויון הזדמנויות ושוויון מגדרי בחברה. במרץ 2022 זכתה ארזי מלינרסקי באשת השיווק של איגוד השיווק הישראלי בעקבות פעילות העמותה בשבוע הנערה הישראלית. קמפיין שבוע הנערה הישראלית גם זכה במקום הראשון בתחרות הפרסום אפי בקטגוריות עמותות בשיתוף עם משרד הפרסום מנצ' ודבי תקשורת. במלחמת חרבות ברזל, יזמה ארזי מלינרסקי יחד עם סיון מורג פרויקט בינלאומי הקורא לשחרור הילדים החטופים, ובו השתתפו אומנים רבים מהארץ ומהעולם, ביניהם ג'ייסון אלכסנדר, ג'ניפר גודווין, משתתפי הסדרה "פאודה" ועוד. הפרויקט יצא לאור לקראת יום הילד הבינלאומי. ארזי-מלנירסקי הייתה חלק מצוות המטה לשחרור בנות משפחת כץ אשר אשר נחטפו ביומה הראשון של המלחמה. בינואר 2024 יזמה יחד עם בן זוגה יניב מלינרסקי פרויקט להנצחת נרצחי מסיבת הנובה וחללי המלחמה, שיתוף פעולה בין יהורם גאון והרכב הטראנס אסטרל פרוג'קשן, שהיו אמורים לנגן במסיבה. ארזי מלינרסקי נשואה ואם לשניים, מתגוררת ברמת השרון. מעיין ארזי מלינרסקי, לפחות התקדמנו מהימים של מבצעים על ליפסטיק וחזיות תחרה, באתר הארץ, 7 במרץ 2022 מעיין ארזי מלינרסקי, אפשר לטעות ולחשוב שחופשת הלידה לגברים מיועדת לנשים, באתר הארץ, 17 במאי 2022 מעיין ארזי מלינרסקי, זהירות: תקרת הזכוכית הופכת לבטון, באתר הארץ, 8 במרץ 2023 בית אחד, זוג אחד, וחלוקה שווה בנטל באתר ישראל היום הקליפ של יהורם גאון ואסטרל פרוג'קשן אצל גיא פינס, באתר יוטיוב פרק 182 בפודקאסט השיווק בסימן מהלך שבוע הנערה הישראלית: מעיין ארזי מלינרסקי, מנכ"לית עמותת שוות, באתר מנהלי שיווק מצייצים, ‏23 בדצמבר 2021 כבוד למגדר | פרשת יתרו, ‏13 בפברואר 2020 צוות שוות, באתר עמותת שוות דו"ח פעילות שנתי לשנת תשפ"ג 2022–2023, באתר עמותת שוות מעיין ארזי מלינרסקי, מנכ"לית עמותת שוות, היא אשת השיווק של מארס 2022, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏מרץ 2022 פרסים גיל משעלי, ‏"שחררו אותם, עכשיו": היוזמה המרגשת לרגל יום הילד הבינלאומי, באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2023 מאיה כהן, בהשתתפות ניצולי מסיבת נובה: צפו ביהורם גאון בקליפ חדש ומצמרר, באתר ישראל היום, ‏3 בינואר 2024 כרמל קרמן, "נערות נוטות לייחס משקל יתר לכישלונות ומשקל חסר להישגים שלהן", באתר ynet, 11 בדצמבר 2022
גרודנו (פירושונים)

גרודנו היא עיר במזרח אירופה, שהיום שוכנת במערב בלארוס ונקראת גם הורדנה. על שמה של גרודנו נקראות מספר יחידות מנהליות. האם התכוונתם ל... מחוז גרודנו – אחד מששת מחוזות בלארוס, שבירתו העיר גרודנו מחוז משנה גרודנו – אחד מ-17 מחוזות המשנה של מחוז גרודנו פלך גרודנו – גוברנייה באימפריה הרוסית, שבירתה הייתה גרודנו גרודנו-93 – מועדון כדורסל בלארוסי גרודנה (פירושונים) נמאן גרודנו
הסיירות מסדרת קרסי

הסיירות מסדרת קרסי היו סדרה של שש סיירות משוריינות שנבנו עבור הצי המלכותי בסביבות שנת 1900. שילוב התכנון שלהם של זוג תותחי 9.2 אינץ' ודפנות משוריינות שימש כדי לתת מענה לביקורת שהופנתה נגד סדרת דייאדם הקודמת - התקדמות שהתאפשרה הודות לגידול של 1,000 טון בתפוסה לעומת קודמיהם. הספינות היו יציבות במיוחד, למעט רגישות לזינוק. עד 1908 שירתו הספינות במימי הבית, הים התיכון והמזרח הרחוק. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הקימו קרסי, אבוקיר, הוג, בקצ'אנטה ואוריאלוס את שייטת הסיירות השביעית. בשל התיישנות הספינות ובגלל שהן הופעלו על ידי חיילי מילואים חסרי ניסיון נודעה השייטת בשם "שייטת הפיתיון החי". כינוי זה התגלה כנבואי כאשר קרסי, הוג ואבוקיר הוטבעו בתקרית 22 בספטמבר 1914 על ידי הצוללת הגרמנית U-9 ליד החוף ההולנדי. לאחר שהסיירת הראשונה נפגעה, הסיירות הבאות נעצרו כדי לאסוף ניצולים, והפכו את עצמם למטרות קלות לטורפדות. אה"מ קרסי: הושקה ב-4 בדצמבר 1899, טורפדה וטבעה ב-22 בספטמבר 1914 אה"מ סאטלג': הושקה ב-18 בנובמבר 1899, הוצאה משירות ב-9 במאי 1921 אה"מ אבוקיר : הושקה ב-16 במאי 1900, טורפדה וטבעה ב-22 בספטמבר 1914 אה"מ הוג: הושקה ב-13 באוגוסט 1900, טורפדה וטבעה ב-22 בספטמבר 1914 אה"מ בקצ'אנט: הושקה ב-21 בפברואר 1901, הוצאה משירות ב-1 ביולי 1920 אה"מ יוריאלוס: הושקה ב-20 במאי 1901, הוצאה משירות ב-1 ביולי 1920 תרשים הסיירות, מ-Brassey's Naval Annual‏ 1906 מבט מימין על צריח התותח 9.2 אינץ' מבט מאחור על צריח התותח 9.2 אינץ' מדיה וקבצים בנושא הסיירות מסדרת קרסי בוויקישיתוף
מנזר המלאך גבריאל

מנזר המלאך גבריאל (מאנגלית: Latin Monastery of Archangel Gabriel) הוא מנזר קתולי השייך למסדר הפרנציסקני ושוכן בתחומה של העיר מגדל העמק. המנזר נקרא על שם המלאך גבריאל. המנזר הוא אחד משני מנזרים שנבנו בתחומי הכפר הערבי אל-מוג'ידל שהיה במקום לפני 1948 (המנזר השני שייך לכנסייה היונית האורתודוקסית). המנזר נבנה על שטח של כ-10 דונם שרכשה הכנסייה הפרנציסקנית ב-1904 מידי השלטון העות'מאני ומבעלי אדמות בסביבה. בשטח הוקם מבנה מגורים לנזירות וכן כיתות לימוד, מרפאה וכנסייה קטנה. הנזירות עסקו בעיבוד חקלאי של השטח וכן לימוד בבית הספר שפעל במקום. במלחמת העצמאות, עם כיבוש המקום במבצע דקל, כונסו תושבי אל-מוג'ידל בחצר המנזר ובהמשך הועברו לאזור נצרת. עם קום המדינה הוחזר השטח לרשות הכנסייה ומ-1950 המקום תופעל על ידי צוות קטן מאנשי הכנסייה. כיום משמש המקום לתנועה שנקראת "היהודים-נוצרים המשיחיים". ב-20 באוגוסט 2023, בלילה, יידו אלמונים אבנים לחצר המנזר. נציגי הקוסטודיה טרה סנטה פנו למפקד מחוז הצפון במשטרה בדרישה לחקור את האירוע. בעקבות האירוע ביקרה במקום משלחת של ארגון תג מאיר לתמוך באנשי המקום. מדיה וקבצים בנושא מנזר המלאך גבריאל בוויקישיתוף האב דויד במנזר המלאך גבריאל במגדל העמק, באתר catholic.co.il חלון אל מגדל העמק, באתר "שמתי לב", 16 בפברואר 2022 מנזר המלאך גבריאל במגדל העמק, באתר הושבילים יוסי אלי, לילה שני ברציפות: אבנים הושלכו על מנזר נוצרי במגדל העמק, באתר חדשות 13, 22 באוגוסט 2023 אברהם בלוך, ‏חשד: אלמונים יידו אבנים על מנזר במגדל העמק - "יכולות בקלות להרוג אדם", באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2023 יואב איתיאל, אלי אשכנזי‏, פשעי השנאה מתרבים: מי יידה אבנים לעבר המנזר במגדל העמק?, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2023 ביקור אנשי "תג מאיר" במנזר המלאך גבריאל, באתר "פייסבוק", 27 באוגוסט 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייפד 1

אייפד 1 (הדור הראשון של iPad) הוא מחשב לוח (טאבלט) של חברת אפל, שהיה הראשון בסדרת מכשירי האייפד. הוא הוצג לראשונה במסיבת עיתונאים ב-27 בינואר 2010, בסן פרנסיסקו. אייפד 1 כולל מסך רב-מגע מסוג LCD בגודל 9.7 אינץ', עוביו 1.3 סנטימטר ומשקלו 680 גרם. מהירות המעבד היא 1 גיגה הרץ. למכשיר יכולת תצוגת סרטים באיכות HD ותמיכה ב־Wi-Fi, בבלוטות' ובחלק מהגרסאות גם בתקשורת סלולרית. במהלך 80 הימים הראשונים נמכרו 3 מיליון יחידות. ב־2 במרץ 2011 הדגם הוחלף בהכרזה על אייפד 2, כשעד מועד זה נמכרו 15 מיליון יחידות. המחשב מגיע עם מסך רב-מגע (Multi-Touch) בטכנולוגיית Capacitive של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך האייפון. למסך תאורת לד אחורית בדומה למסכי ה-מקבוק של אפל. זכוכית המסך מבריקה, אך אפל ציינה שהיא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות. רזולוציית המסך היא 1024x768, המאפשרת הצגת סרטי HD ‏(ב-720p). מעבד המחשב המכונה "A4" (באייפד 2 "A5") תוכנן על ידי אפל ומיוצר על ידי סמסונג. הוא משלב יכולות עיבוד עם יכולות גרפיות מתקדמות. סוללת המחשב מסוג ליתיום פולימר מאפשרת פעולה של כ-10 שעות לכל טעינה, אך אינה ניתנת לפירוק. אחסון המידע במחשב מבוסס על זיכרון הבזק בגדלים של 16GB,‏ 32GB או 64GB. המחשב מצויד בחיישני תנועה בדומה לאייפון, כך שהטיה וסיבוב שלו משנים את מיקום התמונה. חיישן נוסף אחראי לוויסות עוצמת התאורה של המסך בהתאם לרמת התאורה החיצונית, ומסייע להארכת זמן השימוש בסוללה. הדגם המאובזר יותר של מחשב הלוח כולל רכיבי תקשורת סלולרית, AGPS ומצפן. האייפד הראשון לא כלל מצלמה. מדיה וקבצים בנושא אייפד 1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייפד 1 ניב ליליאן, ניצן סדן, אפל חושפת מחשב לוח: ה-iPad, באתר ynet, 27 בינואר 2010 דניס ויטצבסקי‏, iPad - בעד ונגד, באתר וואלה, 28 בינואר 2010 ניב ליליאן, גל מור, בעד ונגד ה-iPad: מהפך או ייזרק לפח?, באתר ynet, 2 באפריל 2010 אוסף כתבים עם תחילת המכירה של ה-iPad: ניצן סדן והסוכנויות, מחר בחנויות בארה"ב: היכונו לביאת ה-iPad, באתר ynet, 2 באפריל 2010 ניצן סדן, החלה מכירת ה-iPad בארצות הברית, באתר ynet, 3 באפריל 2010 דן סלע, עומרי לוי, הצצה ראשונה ל-iPad, באתר ynet, 3 באפריל 2010 פירוק מכשיר iPad לגורמיו, אתר ifixit (באנגלית) Emma Barnett,Emmabarnett, ‏Apple iPad 2: Steve Jobs makes surprise launch appearance, The Telegraph, 2 March 2011
פקיילה

פקיילה היא גרסה של חמין המגיעה מן המטבח התוניסאי, המורכבת מתרד, בשר ושעועית ובדרך כלל מלווה בקוסקוס. במטבח הטריפולטאי מכינים גרסה דומה מאוד של חמין, בה משתמשים בסלק עלים במקום בתרד, המכוּנה "טבחה בסלק". במהלך ההכנה קוצצים את העלים, מניחים אותם בסיר עם מעט שמן זית ומבשלים אותם לפרק זמן ארוך, עד אשר כל הנוזלים מתאדים מהם. במקביל, צורבים בשר בקר במעט שמן ותבלינים, טוחנים את העלים המוכנים ואז מבשלים הכל יחד למשך מספר שעות. פקיילה, באתר vardit.co.il תמצית פקיילה, באתר אוכל טוניסאי מבית אמא Yet another way to eat your spinach: try the Tunisian condiment pkaila – The Seattle Times, www.seattletimes.com Oz Telem, פקיילה טוניסאית מושלמת, באתר thekitchencoach, ‏2019-04-12 בישול פקיילה טוניסאית וטבחה בסלק, באתר matanot-ktanot.co.il ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פקיילה".
רעידת האדמה בדרום עמק נאפה (2014)

רעידת האדמה בדרום עמק נאפה (2014) התרחשה באזור צפון מפרץ סן פרנסיסקו ב-24 באוגוסט בשעה 03:20:44 (שעון מקומי). גודלהּ היה 6.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט כשהעוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה VIII (חמורה) בסולם מרקאלי. זו הייתה הרעידה הגדולה ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו מאז רעידת האדמה בלומה פריאטה ב-1989. מוקד רעידת האדמה נמצא מדרום לעיר נאפה (אנ') ומצפון-מערב לעיר אמריקן קניון (אנ') על שבר מערב נאפה (אנ'), שהוא מקטע של העתק קָלַאוֶורָס (אנ') המהווה סעיף גדול וצפוני של מערכת העתקי סן אנדריאס. עומק המוקד היה 11.3 קילומטרים. העיר נאפה סבלה מנזקים רבים במבנים ומפריצת 6 שריפות גדולות ברחבי העיר. נזק ניכר, בשיעור של כ-100 מיליון דולר נגרם ליקבים רבים בעמק נאפה. היקף הנזקים בעמק הגיע לכמה מאות מיליוני דולר. 200 בני אדם נפצעו כתוצאה מהרס המבנים, אשה אחת מהם מתה מפצעיה. כתוצאה מתנודות הקרקע הוגברה משמעותית זרימת המים במעיינות הסביבה, ומפלס המים בבארות עלה משמעותית גם כן, במקרה אחד המיפלס עלה במטר וחצי. מספר מעיינות שיבשו כבר, חזרו לזרום. גם ברעידה זו נמצאו תופעות של תגובת אתר סייסמית באתרים שבהם נמצא מתאם גבוה בין דרגת עוצמה סייסמית גבוהה לבין תשתית גאולוגית של מניפות סחף או משקעי נחלים רכים, המונחים על מסלע צפוף יותר. ברעידה זו פעלה בהצלחה מערכת התרעה על רעידת אדמה, שהפעילה צופרי אזהרה שניות בודדות לפני הגעת הגלים הסייסמיים ההרסניים. מערכת דומה קיימת גם בישראל. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה בדרום עמק נאפה בוויקישיתוף M 6.0 - South Napa, USGS, Aug. 28, 2014 Thomas M. Brocher, et al., 2015, The Mw 6.0 24 August 2014 South Napa Earthquake Berkeley University, p.309 Lee Romney et al., 2014, After earthquake near Napa, up to 100 homes labeled unfit to enter, Los Angeles Times Peter Fimrite, Boats, grapes and Poseidon at Napa quake's epicenter, SF Gate.com, Aug 27, 2014 Strongest Earthquake in 25 Years for Northern California’s Bay Area, CNN, September 9, 2014 Lori Carter, Napa Quake Damage Rises to $362 Million, The Press Democrat, August 28, 2014 Guy Kovner, Napa quake jumpstarts stream flows, though probably only temporarily, The Press Democrat, September 4, 2014 Peter Fimrite, Surprise Bonanza Since Napa Quake: Dry Creeks Now Flowing, SF Gate, Sep 8, 2014 Thomas M. Brocher, et al., 2015. The Mw 6.0 24 August 2014 South Napa Earthquake. Berkeley University, p. 319. המכון הגיאולוגי לישראל שבמשרד האנרגיה מציג: מערכת "תרועה" אשר תתריע מפני רעידות אדמה בישראל הופכת למבצעית, באתר משרד האנרגיה והתשתיות, 07/02/2022
ניסוי מילר-יורי

ניסוי מילר-יורי נחשב לניסוי פורץ דרך בחקר ראשית החיים. הניסוי שאף לדמות את הסביבה על כדור הארץ הקדמון והדגים יצירה ספונטנית (שעשויה מחומרי מוצא פשוטים) של מולקולות היסוד המאפיינות יצורים חיים. את הניסוי ערך סטנלי מילר בהנחייתו של הרולד יורי באוניברסיטת שיקגו בשנת 1953. מטרת הניסוי הייתה לדמות את הסביבה ששררה על כדור הארץ הקדמון, על פי ההשערות, במטרה לבחון האם מולקולות יסוד, המרכיבות את כל היצורים החיים על פני כדור הארץ, יכלו להיווצר באופן ספונטני בסביבה זו. יורי העלה את התאוריה כי האטמוספירה על כדור הארץ הקדמון הייתה אטמוספירה מחזרת, המורכבת ממימן, ממתאן, מאמוניה וממים, בדומה לאטמוספירה בענקי הגז, דוגמת צדק. אף על פי שהשערה זו התגלתה כמוטעית מאוחר יותר וכיום מקובל כי האטמוספירה על כדור הארץ הקדמון הייתה אטמוספירה חצי-מחזרת, על סמך השערתו זו ביצע יורי יחד עם הסטודנט שלו, סטנלי מילר, את סדרת הניסויים תחת התנאים המשוערים ששררו לדעתם על כדור הארץ הקדמון. הניסוי בוצע במערכת צינורות זכוכית סגורה ומעגלית (ראו תרשים) ובה תערובת גזים בהרכב המשוער של אטמוספירת כדור הארץ הקדמון (מתאן, אמוניה, מימן ואדי מים). למערכת חובר מכל מלא בתמיסה המדמה בהרכבה מי-ים. תמיסה זו חוממה ליצירת אדי מים שנחשפו לניצוצות חשמליים, שנוצרו על ידי אלקטרודות טונגסטן כדי לדמות ברקים. לאחר מכן קוררו אדי המים וחזרו למכל המקורי. באופן זה עברה התמיסה מחזורי אידוי ועיבוי, כפי שקורה למי ים ההופכים לאדי מים, עננים, ובסופו של דבר גשם. הניסוי נמשך כשבוע ובסופו נמדדו כמויות התרכובות שנוצרו מחומרי המוצא הבסיסיים. התמיסה שנוצרה בניסוי זכתה לכינוי "המרק הקדמון". בסופו של הניסוי נמדדו כמויות החומרים שנוצרו במערכת. נתגלה כי מכ-10%-15% מתכולת הפחמן במערכת הניסוי (שמקורו במתאן) נוצרו תרכובות אורגניות. 2% מתכולת הפחמן בניסוי הפכו לחומצות אמינו - 3 מתוך 20 חומצות האמינו המופיעות ביצורים חיים. חומצת האמינו שנוצרה בשכיחות הגדולה ביותר הייתה גליצין, חומצת האמינו הקצרה והפשוטה ביותר. לא הייתה העדפה לכיראליות מסוימת של התוצרים - התערובת שהתקבלה הייתה רצמית. הניסוי הדגים היווצרות ספונטנית של תרכובות אורגניות מורכבות, מחומרי מוצא פשוטים. מילר הראה לראשונה כי חומצות אמינו, חומר המוצא של חלבונים, יכולות בתנאים מסוימים להיווצר באופן ספונטני ממולקולות פשוטות ביותר. סדרת הניסויים עוררה עניין רב בקהיליה המדעית בעולם כולו והיא נחשבת לאחד מהניסויים הקלאסיים של חקר ראשית החיים. זאת למרות שכיום מקובל כי התנאים שבהם בוצע הניסוי אינם משקפים את ההרכב האטמוספירי ששרר על כדור הארץ הקדמון. ניסוי זה היווה מקור השראה לניסויים דומים רבים אחריו, שהראו מנגנונים שונים ומגוונים ליצירת תרכובות אורגניות מורכבות מחומרי מוצא פשוטים יותר, תחת מגוון תנאים שייתכן ששררו על כדור הארץ הקדמון. המרק הקדמון מוצא החיים בריאה ספונטנית עולם הרנ"א אטמוספירת כדור הארץ המאמר המקורי מאת סטנלי מילר בארכיון האינטרנט כפי שהתפרסם בכתב העת המדעי science. מדיה וקבצים בנושא ניסוי מילר-יורי בוויקישיתוף ראיון עם סטנלי מילר ניסוי מילר-יורי וירטואלי(הקישור אינו פעיל) הדגמה של ניסוי מילר-יורי (באנגלית) סימולציה והסברים על הניסוי (באנגלית) ז. שמואלי, היוכל המדע ליצור חיים?, חרות, 9 באוגוסט 1956
ברנאר פיקאר

ברנאר פיקאר (בצרפתית: Bernard Picart או: Picard;‏ 11 ביוני 1673 - 8 במאי 1733) היה שרטט, חרט ומאייר ספרים צרפתי שפעל באמסטרדם במאה ה-18. נודע בעיקר בשל עבודותיו על טקסים דתיים ומנהגים תרבותיים של עמים שונים. פיקאר נולד בפריז, למד ציור ופיסול באקדמיה המלכותית לציור ופיסול (אנ'). ב-1696 עשה את החורף באנטוורפן וקיבל הזמנות עבודה רבות בטרם חזר לצרפת בסוף 1698. בפריז ניהל את סדנת האמנות של אביו, ולאחר מות אשתו וילדיהם, עקר להאג יחד עם הביבליוגרף פרוספר מרשאן (אנ') בשל אווירת החופש הדתי ששררה ברפובליקה ההולנדית. שם הצטרפו לקבוצת אמנים שנמלטו לרפובליקה מסיבות דומות. ב-1711 עברו פיקאר ומרשאן לאמסטרדם. ב-1712 נישא בשנית לאנה וינסנט בהארלם, התאזרח באמסטרדם והצטרף לגילדה מקומית. פיקאר נודע בעיקר בשל ספרו "Cérémonies et coutumes religieuses de tous les peuples du monde" (בתרגום חופשי: "טקסים ומנהגים דתיים של כל העמים בעולם"), שיצא לאור בכמה כרכים החל מ-1723 וכלה ב-1743. הספר כלל 266 תחריטים שתיארו טקסים של יהודים, נוצרים, הינדים, מוסלמים ועמי אסיה ואמריקה. ליצירתם, הסתמך פיקאר על תיאורים של נוסעים וסוחרים ועל אוספים של פסלים הודים. הספר זכה להצלחה רבה, למרות שספג גינויים מהכנסייה הקתולית. פיקאר אייר גם ספרים רבים נוספים, בשיתוף עם אמנים מקומיים כמו חרארד הוט (אנ') וארנולד הוברקן. וב-1723 פתח בית ספר לאמנות התחריט. פיקאר מת ב-1733 ונקבר בכנסייה הוולונית באמסטרדם (אנ'). הוא הותיר אחריו אוסף גדול של רישומים ותחריטים. מדיה וקבצים בנושא ברנאר פיקאר בוויקישיתוף פיקאר, ברנאר באתר ביוגרפיה גרמנית (אנ') (מבוסס על הערך בביוגרפיה הגרמנית הכללית
תא הכתבים המדיניים

תא הכתבים המדיניים הוא התאגדות בלתי פורמלית של עיתונאים המסקרים את פעילותו של ראש ממשלת ישראל והפעילות המדינית-ביטחונית של ממשלת ישראל. התא נוסד ב-7 בפברואר 2014 על ידי עיתונאים, על מנת לקדם שיתוף הפעולה, ודיאלוג מקצועי מול המערכת המדינית והביטחונית, להגביר את הנגישות והשקיפות של גופים אלה כלפי התקשורת וממנה אל הציבור בישראל. תא הכתבים המדיניים מכסה לרוב את פעילותו של ראש הממשלה, קבלת אישורים להשתתפות באירועים, ביקורים מדיניים, ומסיבות עיתונאים של ראש הממשלה מטופלות מול מערך הדוברות והתקשורת במשרד ראש הממשלה שאותה מנהל דובר ראש הממשלה. בנוסף מצטרף תא הכתבים המדיניים לפמליות ראש הממשלה ונשיא המדינה בביקורים מדיניים בחוץ לארץ. עיתונאי תא הכתבים המדיניים עורכים מעת לעת פגישות תדרוך עם גורמים מקצועיים, בממשלה ומחוצה לה. יושב ראש תא העיתונאים נכון לשנת 2023 הוא עיתונאי ידיעות אחרונות ו-ynet איתמר אייכנר. נעים להכיר: תא הכתבים המדיניים - וואלה! ברנז'ה, באתר וואלה!, ‏2014-09-07 בלון הניסוי התפוצץ: הכתבים המדיניים יטוסו עם פמליית רה"מ לארה"ב - וואלה! ברנז'ה, באתר וואלה!, ‏2023-09-12 "הכתבים המדיניים מאיימים להיעדר מנאום נתניהו בעצרת האו"ם". הארץ. נבדק ב-2023-09-13. ורטהיים, דוד (2020-04-15). "ברק רביד: "נתניהו מעריך כוח ומבין כוח, וככה אני מתנהל מולו"". Globes. נבדק ב-2023-09-13.
מלאקי ברנהאם

מלאקי למאר ברנהאם (באנגלית: Malaki Lamar Branham; נולד ב-12 במאי 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. ברנהאם נולד בעיר קולומבוס שבאוהיו, ובנערותו למד בתיכון סנט וינסנט-סנט מרי, בו למד בעבר גם הכדורסלן לברון ג'יימס. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון קלע 21.3 נקודות בממוצע למשחק, וזכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אוהיו ("Ohio Mr. Basketball"). בשנת 2021 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, ובעונתו היחידה בליגת המכללות העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. ברנהאם נבחר בבחירה ה-20 של דראפט ה-NBA‏ 2022, על ידי סן אנטוניו ספרס. לאורך עונת הרוקי שלו ב-NBA פתח ב-32 משחקים, ורשם ממוצעים של 10.2 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
הכתובת מתיאטרון רבת עמון

הכתובת מתיאטרון רבת עמון היא כתובת עמונית ששריד קצר ממנה נמצא בתיאטרון הרומי שברבת עמון (אנ'), ומתוארך לסוף המאה ה־6 לפנה"ס. השבר ששרד הוא כמשולש ישר-זווית, שניצבו הארוך יותר הוא כ־27 ס"מ. תוכנה הוא: ...]בעל . אבנה[... ...]בנעמ[... המילה "בעל" מתייחסת ללא ספק לאל בעל, אך לא ברור אם הכתובת התייחסה לאלוהות, או לאדם שנשא שם תאופורי המזכיר אותה. האות ה' בסוף השורה הראשונה בקושי שרדה, והיו שהציעו השלמות שונות למלה, כגון "אבנר" או "אבנדב". את השורה הראשונה הציע שמואל אחיטוב להשלים "[... בית] בעל אבנה", כלומר כהבטחה לבנות מקדש לבעל. השורה השנייה משוחזרת כ"בנעמן", כלומר "בני עמון" בכתיב חסר (כמו על מעבד המלך עמנדב), או בסבירות פחות גבוהה "בן עמנדב", שם של כמה ממלכי עמון. כתובות עמוניות רשימת כתובות כנעניות וארמיות Kent P. Jackson, "The Amman Theater Inscription", in: The Ammonite Language of the Iron Age, Brill, 2019, עמ' 45–49 שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 357 William J. Fulco, The Amman Theater Inscription, Journal of Near Eastern Studies 38, 1979, עמ' 37 doi: 10.1086/372692‏, JSTOR 544572 B. Oded, The "Amman Theater Inscription", Rivista degli studi orientali 44, 1969, עמ' 187 B. Oded, The "Amman Theater Inscription", Rivista degli studi orientali 44, 1969, עמ' 188