laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tango

Tango (בתעתיק לעברית: טנגו) היא אפליקציית מובייל למסרים מיידיים עבור טלפונים חכמים ומחשבי לוח שפותח על ידי TangoMe inc. נכון למרץ 2014 יש ליישום מעל 200 מיליון משתמשים, ובמכשירי האנדרואיד היישום במקום ה-12 ברשימת הורדות היישומים. טנגו, פותחה במאונטיין ויו, קליפורניה, הוקמה על ידי אורי רז ואריק סטון. סטון משמש כיום כקצין מנהל הטכנולוגיה הראשי ואילו רז הוא המנכ"ל, רז יזם סדרתי, וסטון המחזיק בדוקטורט מסטנפורד בהנדסת חשמל, יצרו את השירות תוך שימוש בטכנולוגיית דחיסה "peer to peer" עם וידאו בעל יכולת בהיקף של מאות מיליוני משתמשים בעלויות תשתית נמוכות וידאו באיכות גבוהה. המייסדים גייסו הון סיכון מתוך מגוון רחב של משקיעים כמו החברות DFJ ולן בלווטניק. נכון לדצמבר 2012, טנגו מעסיקה 120 עובדים. במרץ 2014 פורסמה השקעת ענק של קבוצת עליבאבא (Alibaba Group) הסינית ב-TANGO של 215 מיליון דולר עבור כ-25% ממניות החברה. גיוס ההון הקפיץ את שווי החברה לכ-1.1 מיליארד דולר. טנגו הוא יישֹוּמוֹן חינמי אשר בנוסף לשיחות וידאו, הוא מותאם גם עבור שיחות קוליות, הודעות SMS, שיתוף תמונות ומשחקים. היישום מותאם בעיקר למערכת האנדרואיד, אך גם ל-IOS,‏ Windows Phone 7, ומחשבים. טנגו חתרה וזכתה להגיע ל-200 מיליון משתמשים אשר יוצרים את בסיס הרשת החברתית בקרב המשתמשים. היישום זמין ב-14 שפות שונות. אתר האינטרנט הרשמי של Tango (באנגלית) משה גולן, ‏עליבאבא השקיעה 215 מ' ד' ב-Tango של אורי רז, באתר גלובס, 20 במרץ 2014 עליבאבא משקיעה 215 מיליון דולר ב-TANGO, פורבס, מרץ 2014 (באנגלית)
אליזבת דביקי

אליזבת דביקי (באנגלית: Elizabeth Debicki; ‏24 באוגוסט 1990) היא שחקנית אוסטרלית ילידת-צרפת. מוכרת בזכות תפקידה בתור ג'ורדן בייקר בסרט "גטסבי הגדול" ובזכות תפקידה בתור הנסיכה דיאנה בסדרה הכתר עונה חמישית ועונה שישית, עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב. דביקי נולדה בפריז, צרפת לאם אוסטרלית ממוצא אירי ולאב פולני, זוג רקדני בלט. היא הבכורה מתוך שלושה ילדים, אח ואחות צעירים ממנה. כאשר הייתה בת חמש, עברה עם משפחתה למלבורן שבויקטוריה, אוסטרליה. בילדותה למדה בלט תקופה, ולאחר מכן תיאטרון. בוגרת המכללה הוויקטוריאנית לאמנויות של אוניברסיטת מלבורן, עם תואר בדרמה שהשלימה ב-2010. גובהה של דביקי הוא 1.91 מטר. דביקי התפרסמה לראשונה בשנת 2013 בדרמה התקופתית של באז לורמן "גטסבי הגדול" בה שיחקה בתפקיד שחקנית הגולף הצינית ג'ורדן בייקר. דביקי נבחרה לתפקיד על ידי לורמן שאהב את האודישן והתפקיד הקטן שלה בקומדיה האוסטרלית "מעט גברים טובים". דביקי זכתה לביקורות אוהדות על הופעתה והייתה לתגלית המפתיעה של הסרט. דביקי מגלמת את דמותה של הנסיכה דיאנה בעונות ה-5 וה-6 של הסדרה "הכתר" בנטפליקס. על תפקיד זה זכתה פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה ופרס גילדת שחקני המסך. מדיה וקבצים בנושא אליזבת דביקי בוויקישיתוף אליזבת דביקי, ברשת החברתית אינסטגרם אליזבת דביקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליזבת דביקי, באתר AllMovie (באנגלית) אליזבת דביקי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אליזבת דביקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אליזבת דביקי, באתר Discogs (באנגלית) שירית גל, "כדי לעשות את הסרט היינו חייבות לכייף", באתר ynet, 26 באוגוסט 2015 BAFTA Television 2024: The Winners and Nominations, www.bafta.org, ‏2024-03-15 (באנגלית) Jordan Moreau, Emmy Awards 2024 Winners List: ‘Shogun’ Dominates With 18 Wins, and ‘The Bear’ Cooks Up 11, Variety, ‏2024-09-16 (באנגלית אמריקאית)
מכשפת (מארוול קומיקס)

מכשפת (באנגלית: Enchantress) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. מכשפת המקורית הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #103 מאפריל 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. המכשפת השנייה הופיעה לראשונה בחוברת Dark Reign: Dark Avengers #1 מיולי 2009, ונוצרה על ידי הכותב פול קורנל והמאייר מארק ברוקס. מכשפת המקורית, אמורה, הייתה יריבתו המושבעת של תור. מכשפת השנייה, סילבי לאשטון, היא נערה צעירה מברוקסטון, אוקלהומה, שקיבלה את כוחות הכשף מידיו של לוקי, שיצר אותה כדי שתשמש ככוח הכאוס בזמן פלישת אסגרד לכדור הארץ. סילבי עיצבה את עצמה בדמותה של המכשפת המקורית אמורה. שלא כמו שאר האסגרדיים ביקום מארוול, המכשפת לא מבוססת על דמות מהמיתולוגיה הנורדית. אולם, במיני סדרה "תור: עידני הרעם", נאמר שהמכשפת נקראה בכינויים שונים לאורך ההיסטוריה, כמו פריה, גפיון ואידון, ועצם קיומה נקשר למיתוסים רבים הסובבים את הדמויות הללו. בהמשך התברר שסיפורים אלו התרחשו במחזורי זמן שקודמים לראגנארוק, וכי דמויות המתבססות על האלות הנורדיות קיימות בנפרד ביקום מארוול. דמותה של סילבי מופיעה בסדרה "לוקי" בגילומה של סופיה די מרטינו. שושלת היוחסין של אמורה אינה ידועה, פרט לעובדה שהיא נולדה באסגרד ויש לה אחות בשם לורליי. למדה את דרכי הקסם בידי מלכת הנורנות, אך גורשה והחלה לצבור ידע בעצמה דרך פיתוי קוסמים ולמידת סודותיהם. במרוצת הזמן, אמורה הפכה לאחת ממשתמשי הקסם החזקים ביותר באסגרד, כאשר לרוב היא משתמשת ביכולות הפיתוי ושליטת מחשבות שלה. בהופעתה הראשונה, אמורה נשלחה בידי אודין כדי להיפטר ממושא אהבתו של תור, אותה חשב אודין להסחת דעת על נסיך הכתר הצעיר של אסגרד. אמורה קיוותה להשיג את תור לעצמה, והשתמשה בשירותיו של סקורג', המוציא להורג. ניסיונותיהם של השניים לחתור נגד מלך אסגרד הובילו לגירושם לכדור הארץ. בהגיעם לשם, הם חברו לאדוני הרשע המקוריים של ברון היינריך זמו, יריביהם של האוונג'רס - אותה קבוצה שתור הצטרף אליה. מכשפת (DC קומיקס) - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכשפת (DC קומיקס)

מכשפת (באנגלית: Enchantress) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ליגת הצדק האפל ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Strange Adventures #187 מאפריל 1966, ונוצרה על ידי הכותב בוב הייני והמאייר הווארד פרסל. דמותה שימשה גם כגיבורת-על וגם כנבלת-על. מכשפת היא האלטר אגו של ג'וּן מוּן, אמנית עצמאית שהוזמנה למסיבת תחפושות בטירה עתיקה. היא נתקלה בחדר סודי שבו ישות קסומה ובלתי ידועה העניקה לה כוחות קסם כדי ללחום בנוכחות רעה ברחבי הטירה. באומרה את השם "מכשפת", היא עוברת שינוי צורה ומצליחה להביס מינוטאור בנבכי הטירה. אולם, בהופעתה הבאה מעל דפי הקומיקס, המכשפת מתוארת כדמות תועה הנלחמת בסופרגירל, שמנסה למנוע ממנה להשיג אומניפוטנטיות ולבטל את כוחות-העל בכדור הארץ. הצד הרשע שבה משתלט עליה, והמכשפת ממשיכה ללחום נגד הטובים בקבוצת "הנבלים הנשכחים". בהמשך, מכשפת מגויסת ליחידת המתאבדים של אמנדה וולר. אט אט היא מאבדת שליטה על כוחות הכשף שלה, ומאדאם קסנדו עוזרת לה להשתלט עליהם חזרה. היא עוזבת את יחידת המתאבדים מסיבות שאינן ידועות, ומתגלה רק לאחר 11 שנים בבית חולים פסיכיאטרי בניו ג'רזי. היא מסרבת בתחילה לעזור לגיבורי-העל בלחימתם בכוחות השאול, אך דדמן משתלט עליה ומפעיל עליה מניפולציה כדי לעזור להם. אישיותה של המכשפת נרצחת בידי פאוסט כאמצעי אחרון להצית את להבות השאול, וכתוצאה מכך ג'ון נותרת במצב קטטוניה. פאוסט מצליח להשיב לה את אישיות המכשפת לאחר שהתברר שרצח סוקובוס שעבד עבור קבוצת שדים כדי ליצור פתח לשאול ולהקים לתחייה מכשף מטורף. במאורעות "יום הנקמה", בהם הספקטר השתגע ויצא למסע השמדה של ישויות הקסם ביקום DC, מכשפת הצטרפה לחברי שאדופאקט במטרה להביס את הספקטר. באתחול המחודש של חברת DC קומיקס לאחר מאורעות "פלאשפוינט", מספר גיבורים על-טבעיים מתאחדים לקבוצת ליגת הצדק האפל לאחר שאישיותה של המכשפת הופרדה שוב מג'ון מון ויצאה מכלל שליטה. את דמותה של מכשפת גילמה בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקנית קארה דלווין. מכשפת (מארוול קומיקס) - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה אתר האינטרנט הרשמי של מכשפת (באנגלית) דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס Superman Family #204-205, November 1980-February 1981 בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה של סופרגירל שוכתבה מחדש כפאוור גירל, היות שדמותה של סופרגירל נמחקה מההמשכיות Day of Judgement #1, February 1999 Day of Judgement #2, November 1999 SUICIDE SQUAD Cast Named - WILL SMITH is DEADSHOT, JARED LETO is THE JOKER, More ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארטאווסדס השני, מלך ארמניה

ארטאווסדס השני (בארמנית: Արտավազդ Երկրորդ) היה מלך ארמניה בשנים 34 לפנה"ס - 54 לפנה"ס. ארטאווסדס ירש את כיסאו של אביו, טיגראנס הגדול בשנת 54 לפנה"ס. בראשית תקופת שלטונו (53-54 לפנה"ס) הוא המשיך את מדיניותו של אביו, שכרת ברית עם המצביא הרומי פומפיוס בשנת 66 לפנה"ס, ושמר על נאמנותה של ארמניה לרומא. הוא אף הציע למצביא מרקוס ליקיניוס קראסוס סיוע צבאי משמעותי במסע המלחמה, שתכנן האחרון נגד האימפריה הפרתית, בתנאי שהצבא הרומאי יתקוף את האימפריה הפרתית דרך ממלכתו, אך הצעתו נדחתה על ידי קראסוס. לאחר שהמלך הפרתי אורודס השני פלש לארמניה באביב 53 לפנה"ס, ובעקבות תבוסת הצבא הרומאי בקרב חרן, נאלץ ארטאווסדס לנטוש את בריתו עם הרומאים, להכיר בכפיפות ממלכתו לאימפריה הפרתית ולהסכים לנישואי בתו עם בנו של אורודס השני, פאקורוס. בשנת 36 לפנה"ס שוב מצא עצמו ארטאווסדס מעורב, שלא מרצונו, במאבק בין הרומאים לפרתים. המצביא הרומי מרקוס אנטוניוס פלש עם צבאו לארמניה, וארטאווסדס נאלץ להחליף צד ולהישבע נאמנות לרומא. אולם זמן קצר לאחר מכן, כשהצבא הרומאי עזב את ממלכתו כדי לפלוש לממלכת ארטופטינה, הוא חזר לתמוך בצד הפרתי. בשנת 34 לפנה"ס זימן אנטוניוס את ארטאווסדס לפגישה עמו בניקופוליס, כדי לדון במסע המלחמה החדש שתכנן כנגד האימפריה הפרתית, ואף הציע לו להסכים לנישואי בתו עם בנו הקטין של אנטוניוס, כדי לחזק את בריתו עם רומא. כאשר ארטאווסדס היסס ונמנע מלהגיע לפגישה עמו, שוב פלש צבאו של אנטוניוס לממלכתו, וצעד לבירת ארמניה, ארטאקסטה. הרומאים תפסו את ארטאווסדס והחזיקו בו כבן ערובה. לבסוף הוא נשלח לאלכסנדריה, שם נאלץ להשתתף במצעד הניצחון שארגנה המלכה קלאופטרה לאנטוניוס. ארטאווסדס עורר את חמתה של קלאופטרה, כאשר סירב להשתחוות לפניה ולהישבע לה אמונים. לאחר תבוסתו של אנטוניוס בקרב אקטיום בשנת 31 לפנה"ס, ניצלה קלאופטרה את ההזדמנות, הוציאה להורג את ארטאווסדס, ושלחה את ראשו לאויבו, ארטאווסדס הראשון מלך מדי ארטופטינה. בנו של ארטאווסדס השני, ארטקסיאס השני ירש את כיסאו כמלך ארמניה. מדיה וקבצים בנושא ארטאווסדס השני, מלך ארמניה בוויקישיתוף ארטאווסדס השני, מלך ארמניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוקפורד

רוקפורד (באנגלית: Rockford) היא עיר הממוקמת על שתי גדות נהר רוק שבצפון מדינת אילינוי שבארצות הברית, מושב המחוז של מחוז ווינבאגו. העיר מכונה לעיתים קרובות "עיר היערות" והיא בירת מחוז ווינבאגו שבאילינוי. כפי שדווח במפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר התגוררו 152,871 תושבים ובאזור המטרופולין של העיר התגוררו 348,360 תושבים. רוקפורד היא העיר ה-160 בכמות האוכלוסייה בארצות הברית. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, רוקפורד הייתה העיר השנייה בגודלה במדינת אילינוי. נכון לשנת 2014, העיר עדיין הכי מאוכלסת מחוץ למטרופולין של שיקגו. בשנים 1834 – 1835 הגיעו לראשונה מתיישבים אל רוקפורד, ג'רמניקוס קנט, תאצ'ר בלייק, ולואיס למון. הם הגיעו מגלנה והחלו להתיישב בגדה המערבית של נהר רוק. אזור זה שהיה בין שיקגו לגלנה נקרא בקיצור Midway (אמצע הדרך) אך נודע במהרה כרוקפורד בגלל ה-Ford (מעבר) נהר שחוצה את נהר רוק. בשנת 1837 הוקם סניף דואר, בשנת 1839 ההתיישבות הפכה לכפר ובשנת 1852 אושרה כעיר. העיתון השבועי הראשון פורסם בשנת 1840 והעיתון היומי המצליח הראשון הופיע ב-1877. בין 1830 עד 1930 היו לעיר כבר שלושה עיתונים יומיים מקומיים. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20, רוקפורד עברה מספר שינויים שהרחיבו את נוכחותה מבחינה אזורית ולאומית. במחצית הראשונה של המאה ה-20, רוקפורד ראתה נהירה של מהגרים מאיטליה וממזרח אירופה. בנוסף, גורמים כלכליים בזמנו הובילו את העיר לגוון את הבסיס התעשייתי שלה. בשנת 1910 נוסד זיכיון הארלי דוידסון בפריפורט, אילינוי, על ידי ג'וזף קגל. ג'וזף קגל והחברה שהקים עברו לרוקפורד בשנת 1923. בשנת 1917 הקים צבא ארצות הברית את מחנה גרנט, אחד ממתקני האימונים הגדולים ביותר בארצות הברית, במטרה לאמן את חיל הרגלים במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, המתקן שגודלו היה 73 קמ"ר נסגר. במהלך מלחמת העולם השנייה, מחנה גרנט שירת כלשכת גיוס עבור צבא ארצות הברית וכמו כן גם כבית מעצר לשבויים. ספינת המלחמה 'USS Rockford' נקראה על שם העיר ובמרץ 1944 קיבלה שני 'כוכבי שירות' עבור שירותה במלחמת העולם הראשונה. השטח הכולל של העיר הוא 160.4 קמ"ר אשר מתוכם 158.2 קמ"ר יבשה ו-2.3 קמ"ר מים. קהילות סמוכות שגובלות עם רוקפורד ונחשבות בתוך אזור המטרופולין של רוקפורד הם הערים: לאבס פארק, מצ'אסני פארק, בלווידר. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 152,871 תושבים ו-66,700 משקי בית. לבנים - 65.1% אפרו-אמריקנים - 20.5% אינדיאנים - 0.4% אסיאתים - 2.9% אחר - 7.5% משני גזעים או יותר - 3.6% על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2009, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר הם: אוקראינה ברובארי, אוקראינה הרפובליקה העממית של סין צ'אנגזאו, הרפובליקה העממית של סין שוודיה בורגהולם, שוודיה רומניה קלוז'-נאפוקה, רומניה איטליה פרנטינו, איטליה צרפת וו לה פניל, צרפת גרמניה שוויברדינגן, גרמניה קירגיזסטן טומוק, קירגיזסטן הונגריה טסזאר, הונגריה מדיה וקבצים בנושא רוקפורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוקפורד (באנגלית) אתר האינטרנט של רוקפורד רוקפורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לשון תשתית

לשון תשתית (בלועזית: לשון סובסטרט) היא מושג בבלשנות המתייחס ללשון שהייתה קיימת באזור כלשהו לפני שתושבי אותו אזור קיבלו על עצמם לשון אחרת, וכך היא הופכת לרובד התשתית של הלשון החדשה. דוגמה טובה לתופעה זאת היא לשונות התשתית של הערבית: עם התפשטות האסלאם וכיבושי הערבים, הגיעו הללו לטריטוריות שבהן דיברו ארמית (בסוריה, בלבנון ובעיראק), קופטית (במצרים), ושפות ברבריות (בצפון אפריקה). לשון התשתית משפיעה על הלשון החדשה המולבשת עליה (בלועזית: לשון הסופרסטרט), שכן דוברי לשונות התשתית מנסים להתאים את הלשון החדשה ללשון השגורה בפיהם. בדרך זאת אפשר להסביר תופעות שונות בלשון שהתגבשה באותה טריטוריה. כך למשל נהוג להסביר את סיומת גוף שני וגוף שלישי רבים בערבית הסורית: kon ו-hon בהתאמה - כהשתקפות של הסיומות "כון" ו"הון" בארמית, אשר הייתה לשון התשתית בטריטוריה זאת.[דרוש מקור] אורה שורצולד, לשון תשתית, מגעי לשון, ריבוד חברתי ומשתני לשון, כרמלים יא, תשע"ה, עמ' 55–71 לְשׁוֹן תַּשְׁתִּית, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוויברדינגן

שוויברדינגן (בגרמנית: Schwieberdingen) היא עיירה בדרום-מערב גרמניה עם אוכלוסייה של כ-10,700 תושבים. העיר שנוסדה בשנת 1304 נמצאת 10 קילומטרים מהעיר לודוויגסבורג ו-14 קילומטרים מהעיר שטוטגרט, בירת מדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. מועדון הכדורגל של העיירה הוא TSV Schwieberdingen אשר משחק בליגה החובבנית. בפברואר 2007 התפרסמו באתרי החדשות בישראל ידיעות שחברת אפריקה מלונות (מחברת אפריקה ישראל) מתעניינת ברכישת מלון העסקים 'אמברוסינו' אשר בעיירה ומוכנה לשלם עבורו 3.75 מיליון אירו. מדיה וקבצים בנושא שוויברדינגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שוויברדינגן נעמה סיקולר, מלונות אפריקה קונה מלון בגרמניה ב-3.75 מיליון אירו, באתר ynet, 18 בפברואר 2007
אבא שכטר

אַבָּא שֶׁכְטֶר (24 בדצמבר 1894 - 28 במאי 1977) היה חקלאי, בנם של אחת ממשפחות מייסדי זכרון יעקב, פעיל ציבור, ראש "ועד המושבה" ובהמשך ראש המועצה הראשון. אבא שכטר נולד ב-1894 בזכרון יעקב לישראל שכטר (1847–1912) ואשתו טובה. הוא למד בבית ספר עממי ביישוב, וכבר מגיל צעיר לקח חלק בעבודת האדמה ובפעילות הביטחון והשמירה על השדות. בשנת 1913 היה שותף לייסוד אגודת הגדעונים בראשות אלכסנדר אהרונסון, ששמה לה כמטרה להוביל את תחום השמירה וההתיישבות. בהמשך הצטרף להגנה. ב-1923 נשא לאישה את לאה לייבוביץ, גם היא בת לאחת ממשפחות המייסדים. ב-1936 מונה לראש "ועד המושבה" ביישוב, וכשהוכרז היישוב כמועצה מקומית ב-1950, מונה לראש המועצה הראשון שלה. כמו כן, כיהן כנשיא אגודת הכורמים של יקבי כרמל מזרחי. אבא שכטר נפטר בזכרון יעקב, וקבריהם שלו ושל רעייתו נמצאים בחלקת הוותיקים בבית הקברות בעיר. לו ולאשתו נולדו 2 ילדים, הבן ישראל והבת יובלה. בתו, יובלה, נישאה לישי שיבובסקי, שכיהן גם הוא כראש המועצה, החמישי במספר. דודו, התאום המבוגר של אביו, היה שניאור זלמן שכטר, שהתפרסם כחוקר גניזת קהיר וכמנהיג היהדות הקונסרבטיבית בצפון אמריקה. המועצה המקומית של זכרון יעקב קראה על שמו של אבא שכטר כיכר ברחוב המייסדים (בקרבת בית הקברות). אריה סמסונוב, זכרון יעקב: פרשת דברי-ימיה תרמ"ב-תש"ב, הוצאת ועד המושבה זכרון יעקב, 1943. אלבום משפחות זכרון יעקב, הוצאת "כרמים" מדיה וקבצים בנושא אבא שכטר בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "אבא שכטר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2344 משפחת שכטר באתר הוועד החקלאי משפחת שכטר (אורכב 24.11.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר יהדות פוקשני אבא שכטר למנוחות, דבר, 30 במאי 1977 טובה, אמו של אבא, הייתה אשתו השנייה של ישראל שכטר. ישראל ואשתו הראשונה, מרים צביה, עלו ב-1882 מפוקשאן ברומניה והיו ממקימי זכרון יעקב. לאחר פטירת מרים צביה ב-1891 נשא ישראל את טובה אברמוביץ. סה"כ גידל ישראל 12 ילדים: שישה מאשתו הראשונה, ארבעה מאשתו השנייה ושני ילדים שהביאה אשתו השנייה מנישואין קודמים. בפרטיכל הדיונים עם משרד הפנים מ-7 במרץ 1949 נרשמה ההערה: "מר שכטר מבאר שכיום אין עוד להימנע מאישור מועצה-מקומית בזכרון-יעקב..."
יוהאן אליאס באך

יוהאן אליאס באך (בגרמנית: Johann Elias Bach‏; 12 בפברואר 1705 שוויינפורט - 30 בנובמבר 1755) היה מלחין גרמני ממשפחת באך. למד תאולוגיה באוניברסיטה של ינה. מ-1737 עד 1742 התכתב עם בן דודו יוהאן סבסטיאן באך ששהה בלייפציג. מכתביו מתקופה זו הם מקורות חשובים לחייו של י.ס. באך. מאז 1743 היה זמר-כנסייה בשוויינפורט. שני פרקים של קנטטות שכתב לכנסייה זכו בשבחים רבים, אך הם אבדו. יוהאן אליאס באך היה אביו של יוהאן מיכאל באך (1745–1820) (אנ'). ראו משפחת באך, מספר 901 בטבלת בני משפחת באך. משפחת באך יוהאן אליאס באך, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאקאי

מאקאי (באנגלית: Mackay) היא עיר על חופה המזרחי של מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק של 970 ק"מ מצפון לבירת המדינה בריזביין על גדות נהר פיוניר (Pioneer). מאקאי מכונה "בירת הסוכר" של אוסטרליה עקב העובדה שהאזור בו היא שוכנת מייצר יותר משליש מתפוקת קנה הסוכר של אוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 74,219 תושבים במפקד 2011. האירופאי הראשון שביקר באזור היה ג'יימס קוק שהגיע למקום ב-1770. ההתיישבות המעשית הראשונה החלה ב-1860 על ידי קבוצת חוואים בראשות ג'ון מאקאי שהקימה שם חווה לגידול בקר. ב-1865 ניטע באזור מטע קני הסוכר הראשון ומועצת העיירה הוקמה ב-1875. ב-1903 הוכרזה מאקאי כעיר. ב-1918 הכתה סופת ציקלון חזקה את העיר שגרמה לנזקים ולהרוגים שאליהם נוספו אנשים שמתו עקב מגפת דבר. ב-1943 אירע במאקאי אסון התעופה הגדול ביותר בתולדות אוסטרליה. בהתרסקות מטוס B-17 מבצר מעופף שהמריא משדה התעופה של העיר, נהרגו 40 מתוך 41 אנשי הצוות שהיו על סיפונו. בפברואר 1958 אירע בעיר אחד מהשיטפונות החזקים ביותר בתולדות אוסטרליה. 878 מ"מ גשם שירדו תוך 24 שעות הציפו את רובה של העיר. תושבים חולצו מגגות הבתים ונלקחו למרכזי סיוע חרום. בפברואר 2008, בדיוק 50 שנה לאחר השיטפון הקודם, נפגעה מאקאי שוב משיטפון שהחריב את העיר. מעל 600 מ"מ גשם ירדו תוך 6 שעות וכ-2,000 בתים נחרבו או ניזוקו. במרץ 2010 הכתה סופת ציקלון באזור. מעל 60,000 בתים נותקו מזרם החשמל וכן נפגעה רשת הטלפונים. לא דווחו פגיעות בנפש. בעבר הייתה ידועה מאקאי כבירת הסוכר של אוסטרליה עקב מטעי קנה הסוכר שבסביבתה שהם מקור האספקה הראשי של הסוכר לתצרוכת מקומית וליצוא. אך מאז תחילת המאה ה-21 פינתה תעשיית הסוכר את הבכורה לטובת ענף כריית הפחם. 34 מכרות פחם באזור מספקים 100 מיליוני טונות פחם בשנה. תעשיית הסוכר החלה באמצע המאה ה-19 כאשר ניטעו מטעים קטנים של קנה סוכר כשבצמוד לכל אחד מהם הוקמה טחנה לריסוק קני הסוכר. בהמשך הוקמו קואופרטיבים שניהלו את גידול קנה הסוכר ועיבודו. במהלך המאה ה-20 נסגרו רוב רובן של טחנות עיבוד קנה הסוכר עד שנותרו רק שלוש טחנות. בשנים האחרונות שטחי גידול קנה הסוכר באזור משתרעים על פני 860 קמ"ר והם מייצרים 6.5 מיליוני טונות של קנה סוכר בשנה. מיבול זה מופקים כל שנה כ-850,000 טונות של סוכר ו-180,000 טונות של מוצרי לוואי. נמל מאקאי משמש כשער ליצוא התוצרת ברחבי העולם. באופן יחסי לאזורים אחרים בקווינסלנד תעשיית התיירות במאקאי קטנה יחסית ועדיין נמצאת בתהליך התפתחות. זאת למרות היותה קרובה לאתרי טבע כמו פארקים לאומיים ולשונית המחסום הגדולה. מספר התיירים הפוקדים את העיר ואת סביבתה עומד על 685,000 תיירים בשנה. מספר הלינות במלונות העיר עומד על 2.7 מיליון בשנה, גידול של מיליון לינות ביחס לשנת 2000. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ארצות הברית קאילואה (אנ'), הוואי, ארצות הברית יפן מאטסורה (אנ'), יפן איי שלמה הוניארה, איי שלמה הרפובליקה העממית של סין ינטאי, שאנדונג, הרפובליקה העממית של סין מדיה וקבצים בנושא מאקאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאקאי מידע על מאקאי מתוך אתר אוניברסיטת קווינסלנד אתר התיירות של האזור Mackay. Travel guide for Mackay: eGuide. Mackayeguide.com. מאקאי במפקד 2011
אורי מנוס

אורי מנוס (נולד ב-14 בדצמבר 1941) הוא איש צבא ואיש חינוך ישראלי. כיהן כנציב ומפקח כבאות ראשי, שירת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד והשתחרר בדרגת תת-אלוף לאחר שפיקד על מערך הגדנ"ע ושימש קצין הג"א ראשי בתקופת מלחמת המפרץ. מנוס נולד בפתח תקווה ולמד בתיכון בקיבוץ מעיין צבי. ב-1959 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. ב-1962 השתחרר בדרגת סגן. עבד במטעי הבננות בקיבוץ וכמדריך בחברת הנוער. במלחמת ששת הימים גויס לשירות המילואים, שירת בחזית המצרית ונפצע. ב-1969 חזר לשירות הקבע, פיקד על סוללה במלחמת ההתשה ושימש מדריך בקורס קציני תותחנים. בתחילת 1973 מונה לסגן מפקד גדוד 405. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה פרוס הגדוד ברמת הגולן. מפקד הגדוד, אריה מזרחי, שימש כמפקד הסיוע הארטילרי של חטיבה 7 ומנוס פיקד על כוחות הגדוד. במהלך המלחמה איבד הגדוד 21 לוחמים, ומנוס זכה על פועלו בצל"ש מפקד אוגדה. הוא יזם את הקמת אנדרטת גדוד 405 שנחנכה ב-2008 על שטח של 3 דונם ברמת הגולן, ומנציחה את לוחמי הגדוד שנפלו במלחמה. את האנדרטה תכננה רעייתו הפסלת, לביאה. בהמשך שירותו הצבאי פיקד על גדוד 403, במבצע ליטני שירת כסגן מפקד אגד ארטילרי 282, ובשנת 1979 מונה למפקד אגד ארטילרי 9222 (עוצבת התקומה). ב-1980 מונה למפקד התותחנים של פיקוד הצפון ושירת בתפקיד במהלך מלחמת לבנון הראשונה. לאחר המלחמה למד חינוך והיסטוריה בבית ברל. באוגוסט 1984 מונה למפקד הגדנ"ע ושירת בתפקיד עד 1988, בתקופתו שם דגש על שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל ובחברה הישראלית. בשנת 1989 מונה לראש הג"א ושירת בתפקיד עד 1992, כולל בתקופת מלחמת המפרץ. לאחר שחרורו מונה ב-1995 לנציב ומפקח כבאות ראשי וכיהן בתפקיד עד 1998. לאחר מכן עבד כמורה בחטיבת ביניים בכפר שמריהו עד צאתו לגמלאות בשנת 2007. הוא הקים וניהל מכללות לביטחון לאומי לנוער (מבל"ל) ברעננה ובהרצליה. מנוס נשוי ללביאה אותה הכיר בגיל 14 בקיבוץ מעיין צבי והם הורים לשלוש בנות ולבן. בנו, עומר, נפטר ב-7 בספטמבר 2015 בעת שהיה עמו בטיול בגאורגיה. שמעון גולן, טילים על ישראל, המחלקה להיסטוריה של צה"ל, מודן הוצאה לאור (הוצאת משרד הביטחון), 2020 שחר הלווינג, לכיוון הכנרת עם נגמ"ש בודד, אתר זרוע היבשה, אוקטובר 2008 סא"ל אורי מנוס, באתר הגבורה צל"ש מפקד האוגדה לאורי מנוס באתר "תמיד תותחן" אורי מנוס תא"ל (מיל') סמג"ד גדוד תותחנים 405 במלחמת יום הכיפורים 1973 דור כיפור תמיד תותחן, סרטון באתר יוטיוב המלחמה של מת"פ הצפון (במבצע שלום הגליל), באתר "תמיד תותחן", ‏ 20 באוגוסט 2013 טל אריאל אמיר, בשר תותחים: לוחמי גדוד 405 עדיין לא מאמינים שחזרו בשלום, סופהשבוע, 17 בספטמבר 2013 יהודה שלזינגר, עמוד האש, באתר ישראל היום, 10 באוקטובר 2016 אריה אברמזון, "חזר לארץ בארון: הבן נפטר במהלך טיול עם האב", 21.09.15
פלנטריום היידן

פלנטריום היידן (באנגלית: Hayden Planetarium) הוא פלנטריום הממוקם ברחוב סנטרל פארק ווסט באי מנהטן שבעיר ניו יורק, בארצות הברית. הפלנטריום מהווה חלק מהמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע. מאז שנת 2000 מהווה הפלנטריום חלק משתי אטרקציות תיירותיות במרכז רוז לחקר הארץ והחלל - בחלקו העליון של הפלנטריום מוצגת הדמיה המתארת את החלל, ובחלקו התחתון הדמיה המתארת את המפץ הגדול. בשנת 1933 תרם ה-Reconstruction Finance Corporation סכום של 650,000$, וצ'ארלס היידן סכום של 150,000 $ במטרה להקים את הפלנטריום, שנפתח שנתיים אחר כך. מטרת הפלנטריום הייתה להסביר לקהל הרחב את גודלו והיקפו של העולם תוך מתן פרספקטיבה נכונה לצופים אודות הדברים הנפלאים הקורים כל יום ברחבי היקום. בשנת 1960 הותקן בפלנטריום מקרן מסוג זיס IV, ובשנת 1973 שודרג המקרן למקרן מסוג זיס VI. בינואר 1999 נסגר הפלנטריום לסדרה של שיפוצים שנסתיימו בשנת 2000, עת הוקם מרכז רוז על פי תכנונו של ג'יימס פולשק. כעת התצוגות בפלנטריום מוצגות באמצעות גרפיקה ממוחשבת ומקרן מסוז זיס IX. מדיה וקבצים בנושא פלנטריום היידן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלנטריום היידן (באנגלית)