laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כוכב הקופים (זיכיון)

כוכב הקופים (באנגלית: Planet of the Apes) הוא זיכיון מדיה מהסוגה מדע בדיוני אשר כולל סרטי קולנוע, ספרים, סדרות טלוויזיה, סדרות קומיקס ומדיות נוספות בהן העלילה מתרחשת בעולם פוסט-אפוקליפטי בו בני האדם וקופים הומינואידים אינטליגנטים נלחמים זה בזה על השליטה בכדור הארץ כמין הדומיננטי. תמות בולטות בסרטים ובסדרות של כוכב הקופים הם קריסה חברתית, סכנות המלחמה הגרעינית והדינמיקה המורכבת בין המדכאים והמדוכאים. הזיכיון החל עם הרומן הצרפתי משנת 1963 "כוכב הקופים" (בצרפתית: La Planète des singes) מאת הסופר הצרפתי פייר בול. העיבוד הקולנועי הראשון של הספר משנת 1968, בכיכובו של צ'רלטון הסטון, זכה להצלחה מסחרית ובעקבות כך הופקו לו מספר סרטי המשך. ארתור פ. ג'ייקובס הפיק את חמשת סרטי הקולנוע הראשונים בזיכיון עבור אולפני פוקס המאה ה-20. לאחר מותו של ג'ייקובס בשנת 1973, הזיכיון היה ברשות אולפני פוקס המאה ה-20, עד אשר בשנת 2019 הזיכיון נרכש על ידי חברת וולט דיסני. ארבעה סרטי המשך שהופקו בשנות ה-70 זכו להצלחה מסחרית, ובעקבות כך בשנת 1974 הופקה סדרת טלוויזיה מסוג לייב אקשן של כוכב הקופים, וב-1975 הופקה גם סדרת אנימציה של כוכב הקופים. התוכניות ליצירת עיבוד מחודש לסרט נתקעו בהמשך ב"גיהנום פיתוחי" במשך מעל לשני עשורים עד אשר בשנת 2001 הופק הסרט "כוכב הקופים", שהיווה גרסה מחודשת לסרט המקורי משנת 1968, ובוים על ידי טים ברטון. בין השנים 2011 ל-2024 הופקה גם סדרת סרטי אתחול שכללה את הסרטים "כוכב הקופים: המרד", "כוכב הקופים: השחר", "כוכב הקופים: מלחמה", ו"כוכב הקופים: ממלכה חדשה". סדרת סרטי האתחול עשו לראשונה בזיכיון שימוש נרחב בטכנולוגיית לכידת תנועה מתקדמת וטכנולוגיית הנפשה ממוחשבת מתקדמת אשר אפשרו יצירת קופים מציאותיים במיוחד. עלילת סדרת סרטי האתחול התמקדה באופן בו קופי האדם השתלטו במקור על כדור הארץ, וכמו כן עסקה בנושאים עכשוויים כמו הנדסה גנטית, זכויות בעלי חיים וההשלכות להיבריס של בני האדם. לאורך השנים יצאו לשווקים גם ספרים, סדרות קומיקס, משחקי וידאו וצעצועים של כוכב הקופים. כוכב הקופים היא סדרת סרטי המדע הבדיוני האמריקאית הוותיקה ביותר, והיא גרפה לאורך השנים הכנסות בסך מעל ל-2 מיליארד דולרים ברחבי העולם. קדימון של הסרט כוכב הקופים משנת 1968 צוות השחקנים הראשי בסדרת הטלוויזיה כוכב הקופים קוספליי של שתי דמויות מהסרט המקורי של כוכב הקופים אתר האינטרנט הרשמי של כוכב הקופים (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא כוכב הקופים בוויקישיתוף Bouie, Jamelle (18 במאי 2024). "The Underappreciated Genius of 'Planet of the Apes". The New York Times. ארכיון מ-18 במאי 2024. נבדק ב-20 במאי 2024. {{cite news}}: (עזרה) Gilchrist, Todd (8 במאי 2024). "'Planet of the Apes' Timeline Explained, From the 1968 Original to 'Kingdom'". Variety. נבדק ב-8 במאי 2024. {{cite news}}: (עזרה)
הגביע המזרח-גרמני

גביע הקונפדרציה הגרמנית החופשית (בגרמנית: Freier Deutscher GewerkschaftsBund Pokal או בקיצור FDGB-Pokal, הגביע המזרח-גרמני) היה טורניר גביע כדורגל בשיטת נוקאאוט שנערך בין השנים 1949 ועד ל-1991. הגביע נערך בגרמניה המזרחית עד לאיחוד גרמניה בשנת 1991. מפעל גביע זה, שפעל במקביל לגביע הגרמני של גרמניה המערבית, הכילה את כלל הקבוצות בגרמניה המזרחית. גביע זה היה השני בחשיבותו בגרמניה המזרחית, אחרי מפעל ליגת העל המזרח-גרמנית. תחרות הגביע הלאומי הגרמני הראשונה הייתה ה-"Tschammerpokal" שהחל ב-1935. לאחר מלחמת העולם השנייה, נוסד מפעל ה-FDGB-Pokal (המכונה בדרך כלל "הגביע המזרח-גרמני") שהחל בשנת 1949, ארבע שנים לפני תחילת מפעל מקבילו המערב-גרמני, הגביע הגרמני (DFB-Pokal). כל מועדון כדורגל שהשתתף במערכת ליגת הכדורגל של מזרח-גרמניה היה זכאי להיכנס לטורניר זה. מועדונים מהליגות הנמוכות שיחקו בסבבי מוקדמות אזוריים, כאשר המנצחים הצטרפו לקבוצות ה-DDR-Oberliga ו-DDR-Liga בסיבוב המרכזי של הטורניר של השנה העוקבת. כל התקדמות בטורניר נקבעה על ידי משחק נוקאאוט בודד שנערך באצטדיון של אחת משתי הקבוצות המשתתפות (גם המארחת הוגרלה). עד אמצע שנות ה-80 התחרות הייתה מורכבת מכ-60 קבוצות ששיחקו בחמישה סיבובים. החל משנת 1975, הגמר נערך מדי שנה באצטדיון דר-וייטיוגנד שבברלין ומשחקי הגמר משכו בין 30,000 ל-55,000 צופים. גמר הגביע האחרון, שנערך ב-1991 לאחר נפילת חומת ברלין, היה ניצחון 1-0 של הנזה רוסטוק על פני אייזנהוטנשטטר פ.צ. שטהל, אליו הגיעו 4,800 צופים בלבד. הקבוצה המצליחה ביותר ב-42 שנות תחרות של מפעל זה הייתה פ.צ. מגדבורג שזכתה בשבעה גביעי FDGB-Pokal (כולל את קבוצת SC Aufbau Magdeburg לפני 1965 שהתמזגה למועדון החדש); אחד מאותם ניצחונות הוביל בסופו של דבר להשתתפות וזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע של עונת 1973/1974. הקבוצה היחידה בתחרות הגביע המזרח-גרמני שהגיעה לגמר ה-DFB-Pokal (הגביע המערב-גרמני המאוחד המשוחק כיום) מאז איחוד גרמניה היא קבוצת אוניון ברלין, שהופיע בגמר הגביע הגרמני של עונת 2001, אך הפסיד 0–2 לשאלקה 04. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות הליגה המזרח-גרמנית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי מזרח גרמניה מזרח גרמניה ← גרמניה הגביע הגרמני (התמזגות לתוך מפעל הגביע הגרמני לאחר איחוד גרמניה) מדיה וקבצים בנושא הגביע המזרח-גרמני בוויקישיתוף
ט' באלול

ט' באלול הוא היום התשיעי בחודש השנים עשר בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשיעי בחודש השישי למניין החודשים מניסן. ט' באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו". ה'כ"ז – הרמב"ן, עולה לארץ ישראל ומחדש את היישוב היהודי בירושלים ה'תי"ד – יעקב ברסימסון, המהגר היהודי הראשון לעולם החדש, מגיע לניו אמסטרדם בספינה מהולנד ה'תרפ"ג – ההכרזה על לימוד הדף היומי, על ידי הרב מאיר שפירא מלובלין, בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל (הלימוד החל שלושה שבועות לאחר מכן, ביום א' של ראש השנה ה'תרפ"ד) ה'תשנ"ה – חגיגות 3000 שנה לירושלים ב'קצ"ח – דן בן יעקב אבינו (על פי 'תורה שלמה' שמות א, ו, אות נ') ה'תרע"ח – מנחם סבידור, יושב ראש הכנסת לשעבר (נפטר ב-ה'תשמ"ט) ה'תרצ"ב – חיים יבין, עיתונאי, במאי ומפיק טלוויזיה ישראלי. ידוע גם בתור מר טלוויזיה. ה'תש"ז – אברהם שטיינברג הלוי, רב, פרופסור, ומנהל האנציקלופדיה התלמודית ה'תש"י – יצחק אהרונוביץ, פוליטיקאי ישראלי והשר לביטחון הפנים ה'תצ"ו – רבי רפאל טריוויש, מחבר ספר צח ואדום ה'תר"ד – אהרן חורין, רב באראד שבהונגריה, בעל עמדות משכיליות שתמך בשינויים רדיקליים בהלכה, נחשב ממבשרי התנועה הרפורמית. (נולד בכ"ח באב ה'תקכ"ו) ה'תר"ס – רבי צדוק הכהן מלובלין, מחבר ספר צדקת הצדיק, רסיסי לילה, ועוד 20 חיבורים. (נולד בכ"ג בשבט ה'תקפ"ג) ה'תשי"ח – רבי יונתן שטייף, רבה של בודפשט – ארצות הברית, מחבר שו"ת מהר"י שטייף ה'תשכ"ח – רבי יצחק פרידמן מאדמו"רי הוסיאטין, מחבר ספר שיח יצחק ח' באלול – י' באלול אלול
חורבת מג'דוליה

חורבת מג'דוליה היא אתר ארכאולוגי ליד המושב נטור ברמת הגולן ובו שרידי יישוב יהודי ובית כנסת מהתקופה הרומית הקדומה, שהתקיימו עד המאה השלישית לספירה. זהו בית הכנסת השני בארץ ישראל בכלל ובגולן בפרט, חוץ מזה שבגמלא, שלא נחרב לאחר המרד הגדול. כלומר, בניגוד לסברה שהיישוב היהודי בגולן חרב לאחר המרד הגדול וחודש רק בתקופה הביזנטית, היא עדות לכך שהוא המשיך להתקיים בגולן. החורבה נסקרה במאה ה־19 על ידי שומכר שציין שלא ראה במקום שום דבר בעל עניין. כך היה גם בשנות האלפיים, כשהוחלט לסקור את האזור, היות שהיה על הגבול בין היפוס-סוסיתא שהיוותה אזור עם רוב נוצרי, לבין התחום המנהלי בשם גולן (גאלוניטוס) בתקופה הרומית ביזנטית, בו היו יותר כפרים יהודים. בסקרים הראשונים, נראה שמדובר בעוד כפר מיני רבים ברמת הגולן. אך אז נתגלו שרידי מבנה ציבור והוחלט לחפור את האתר. חפירה ארכאולוגית מבוצעת באתר משנת 2014. הייחודיות של האתר היא בעובדה שנתגלה בו יישוב ובית כנסת שלא חרבו בימי המרד הגדול, אלא שרדו והמשיכו להתקיים עד שהכפר ניטש במאה השלישית לספירה. בית הכנסת שנבנה בערך במאה הראשונה לספירה הוא בגודל של 13 מטר על 23 מטר. הוא נבנה מאבני בזלת מסותתות וכלל ספסלי ישיבה, עמודים, רצפות פסיפס עם ציורי בעלי חיים באולם המרכזי ודגמים גאומטריים ברצפות הצדדיות. בנוסף נחשפו שרידי מבנים למגורים שנבנו מבולדרים ואבני שדה, ארבעה בתי בד עם אבני ריסוק, אגנים, משקולות ואגני כתישה. ממצא ייחודי נוסף באתר הוא כבשן לייצור כלי חרס. הכלים שיוצרו בו הם בעיקר כלי בישול (סירים, פכים וקערות בישול). הממצאים באתר כוללים שרידי עמודים, כותרות דוריות באיכות גבוהה, שרידי פסיפס מבית הכנסת. באזור בתי המגורים כל החרס המאוחרים ביותר הם מהתקופה העבאסית, ועליהם שכבה עם שני תנורים מהתקופה הממלוכית. ממצאים נוספים כוללים מכלולים של בתי בד ובהם בית בד מהתקופה הרומית בשיטת משקולת ובורג, שהוא אחד הקדומים שנתגלו בארץ. שיטה זו מוכרת יותר מהתקופה הביזנטית. כמו כן נחשף בית יוצר לכלי חרס. המטבעות שנתגלו באתר מעידים על תחילת התיישבות בתקופה ההלניסטית, כאשר המטבע המאוחר ביותר שנתגלה הוא מהמאה השלישית לספירה, התקופה בה ניטש האתר. הייתה התיישבות קצרת מועד בימי הביניים, אך לא מעבר לכך. מיכאל אזבנד ובנימין ארובס, גיליון 134 לשנת 2022 – מג'דוליה, באתר חדשות ארכיאולוגיות – רשות העתיקות, ‏1 במרץ 2022 מיכאל אזבנד, מג'דוליה – גילויים חדשים בכפר עתיק בגולן, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת, ‏12 בנובמבר 2019
כן ציור

כן ציור (באנגלית:Easel) הוא תומך זקוף, המשמש לקיבוע או הצגה של המונח עליו בזווית של 20 מעלות לפחות. ציירים משתמשים באופן מסורתי בכן ציור כדי לתמוך בקנבס או בנייר בזמן העבודה עליו, כשהם עומדים או יושבים. על כן ציור מונחים לעיתים ציורים מוגמרים או פרזנטציות עבודה שונות. לאורך ההיסטוריה הכן ציור עשוי היה בדרך כלל מעץ (חומר גלם) אולם בימינו מייצרים גם מאלומיניום, פלדה או פלסטיק. ישנם עדויות לשימוש בכן ציור עוד מתקופת מצרים העתיקה. אמנות מדיה וקבצים בנושא כן ציור בוויקישיתוף Oxford Reference easel ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האחים קואלה

האחים קואלה (באנגלית: The Koala Brothers) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית-בריטית לילדים שנוצרה על ידי דייוויד ג'ונסון. בבריטניה הסדרה שודרה ב-CBeebies ב-1 בספטמבר 2003. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! בשנת 2005. הסדרה בת 3 עונות ו-79 פרקים באורך 12 דקות. שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי עמי מנדלמן. באסטר ופרנק הם שני קואלות בעלי אווירון, בכל פרק הם יטסו באווירון בכל רחבי אוסטרליה כדי לעזור לחבריהם. פרנק (Frank): קואלה סגול, רגוע וחזק, אחיו של באסטר. באסטר (Buster): קואלה סגול, הגיוני ואכפתי, אחיו של פרנק. נד (Ned): וומבט כתום, אדיב ורגוע, שכנם של פרנק ובאסטר. מיצי (Mitzi): אופוסמית צהובה, נועלת כפכפים, היא מעצמה קטנה של אנרגיה, שכנתם של פנרק ובאסטר. תני (Archie): תנין ירוק, קורא לאחרים עם השם ''מר'', שחקן טניס. אליס (Alice): ברווזנה כתומה, נוסעת על קטנוע, טובה בהכנת עוגות. ג'וזי (Josie): קנגורואית צהובה, מפעילה את משאבת הדלק בעיר. סמי (Sammy): קיפוד חום (יש כאלה שחושבים בטעות שהוא דוב נמלים), מנהל חנות יחד עם ג'וזי. ג'ורג' (George): צב ירוק, דוור. לולי (Lolly): אמוית מג'נטה, עובדת באוטו גלידה ומגישה גלידה. הדיבוב העברי הופק על ידי יונית עוזרי מנחם ובוים על ידי אורלי קטן. אתר האינטרנט הרשמי של האחים קואלה "האחים קואלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האחים קואלה", באתר נטפליקס "האחים קואלה", באתר Metacritic (באנגלית) "האחים קואלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האחים קואלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
י' באלול

י' באלול הוא היום העשירי בחודש השנים עשר בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשירי בחודש השישי למניין החודשים מניסן. י' באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה. ה'תש"ח – החל לפעול בית המשפט העליון של מדינת ישראל, והשופט משה זמורה התמנה לנשיאו הראשון ה'תר"ו – יעקב יצחקי, הרב הראשי ואב בית דין בדאגסטן שברוסיה, מחבר, אהלי יעקב, חוקר של ההיסטוריה של עם ישראל, ומייסד המושבה באר יעקב בארץ ישראל ה'תרכ"ה (או ה'תרכ"ט) – רבי אברהם דב פופל, רבה של מריאמפול, חבר הסיימאס ויו"ר אגודת ישראל בליטא. (נפטר בה'תרפ"ג) ה'תש"ו – מני פאר, שחקן ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו ישראלי (נפטר ה'תשע"ד) ה'תש"ז – הרב יחזקאל סופר, מרצה חסיד חב"ד; בעבר כיהן כרב הקמפוס באוניברסיטת בן-גוריון ה'תשכ"ח – גולן אזולאי, שחקן וזמר ישראלי ה'תשמ"ב – דור דניאל, זמר ומלחין ישראלי ה'תשמ"ג – ג'קי אזולאי, שפית וכוכבת ריאליטי ישראלית ה'תקנ"א – רבי פנחס שפירא מקוריץ, מגדולי תלמידיו של הבעל שם טוב. ה'תרנ"ו – רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש (נולד ה'תקצ"ה). ה'תרע"ה – הרב יצחק יעקב ריינס, מייסד תנועת המזרחי (נולד ב-ה'תקצ"ט) ה'תשנ"א – הרב ד"ר קלמן כהנא ממנהיגי פועלי אגודת ישראל, סגן שר החינוך והתרבות בממשלות ישראל, ורב הקיבוץ חפץ חיים. ט' באלול – י"א באלול אלול
הדיוויזיה ה-87 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-87 (בגרמנית: 87. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה בפברואר 1915 כקורפוס דיקהות הזמני (Korps Dickhuth), על שם מפקדה, והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-87 באוגוסט 1915. דיוויזיית הרגלים ה-87 שירתה בתחילה בחזית המזרחית, נלחמה על גבול פולין ובמתקפת גורליצה-טרנוב. היא נלחמה בקרב על אגם ניימן ובקרב וילנה בספטמבר 1915. מאוקטובר 1915 עד ספטמבר 1917, הדיוויזיה תפסה את הקו בין אגם נרץ' לאגם דרוקישיאי. בנובמבר/דצמבר 1917 היא החזיקה את הקו ליד דאוגבפילס. לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית נותרה הדיוויזיה נייחת על קו שביתת הנשק עד פברואר ומרץ 1918, אז הייתה מעורבת בלחימה באזור הבלטי. בסוף מרץ 1918 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם נכנסה לקו באזור שמפאן. מאוחר יותר היא נלחמה נגד התקפות הנגד של מדינות ההסכמה בקרב השני על המארן. הדיוויזיה נשארה בחלקים שונים של החזית עד סוף המלחמה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי. גנרל-לויטננט גוסטב פון דיקהות-הארך (25 בספטמבר 1915 – 5 ביולי 1916) גנרל-לויטננט גאורג פון שטנגן (6 ביולי 1916 – 3 בינואר 1918) גנרל-מיור אריך פלדטקלר (4 בינואר 1918 – 25 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-87 בוויקישיתוף 87. Infanterie-Division (Chronik 1915/1918) Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 563-565.
טרפאני שארק

טרפאני שארק (באיטלקית: Trapani Shark), בעבר פלקנסטרו טרפאני (באיטלקית: Pallacanestro Trapani), היא קבוצת כדורסל איטלקית מטרפאני, סיציליה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. הקבוצה הוקמה ב-1964 כאיחוד של מספר קבוצות מהעיר טרפאני, ועד שנות ה-90 של המאה ה-20 שיחקה בליגות הנמוכות באיטליה. עם זאת, ב-1990 עלתה טראפני לסרייה א'2 ושנה לאחר מכן עלתה לליגת העל האיטלקית בכדורסל. בעונת 1991/92 סיימה הקבוצה במקום ה-14 בסרייה א'1 ונשרה שוב לליגה השנייה, וב-1997 אף נשרה לליגה השישית. הקבוצה חזרה לליגת המשנה ב-2004 אך ירדה שוב ב-2006. ב-2013 חזרה הקבוצה לליגה השנייה. באפריל 2023 רכש איש העסקים ולריו אנטוניני את פלקנסטרו טרפאני ואת קבוצת הכדורגל טרפאני קלצ'ו ומיתג מחדש את שני המועדונים כטרפאני שארק (Trapani Shark). ב-2024 ניצחה הקבוצה את פורטיטודו בולוניה בגמר הפלייאוף ועלתה לסרייה א' לראשונה מזה 33 שנים. לקראת עונת 2024/25 מונה למאמן הקבוצה יסמין רפשה הקרואטי והוחתם הסנטר הגרמני טיבור פלייס. קנדה חואן מנדז ארצות הברית תומאס בריי ארצות הברית כריס הורטון גרמניה טיבור פלייס אתר האינטרנט הרשמי של טרפאני שארק (באיטלקית) טרפאני שארק, ברשת החברתית פייסבוק טרפאני שארק, ברשת החברתית אינסטגרם דני דניאלי, ‏רוצה הכל: קבוצת המיליונים החדשה באיטליה, באתר ערוץ הספורט, 7 באוגוסט 2024 Valerio Antonini: “Ero socio di Maradona ora porto Trapani in A”, לה רפובליקה, [ולריו אנטוניני: "הייתי השותף של מראדונה, עכשיו אני מביא את טרפאני לסרייה א'"] (באיטלקית) Il Nuovo Coach e’ Jasmin Repesa, טרפאני שארק, [המאמן החדש הוא יסמין רפשה], ‏10 ביולי 2024 (באיטלקית) Tibor Pleiss joins ambitious Trapani Sharks, Eurohoops, ‏8 באוגוסט 2024
שאנדור פפיר

שאנדור פפיר, במקור אוזיאס שרבאק-Oziás Scherbak, בהונגרית: Papír Sándor; קצ'קמט, 25 בפברואר 1877 – אויפשט, 9 בדצמבר 1911) היה שחקן תיאטרון יהודי-הונגרי, מנהל תיאטרון העם באויפשט. אביהם של מריה ספש סופרת, תסריטאית, משוררת ושל הסופר ויקטור כארון (שם ספרותי). אוזיאס שרבאק נולד במשפחה יהודית כבנה של רוז'ה שרבאק. הבן היחיד במשפחה אחרי עשר אחיות. המשפחה עברה לאויפשט זמן קצר אחרי לידתו. הוא איבד את אמו בגיל צעיר מאוד, כילד קטן. אביו רצה שבנו יהפוך לאומן, כך ששנדור הקטן מצא את עצמו עד מהרה בהדרכתו של הפסל המפורסם יאנוש פאדרוש, ממנו למד גילוף בעץ. אבל בפפיר, הרצון לקריירה במשחק בער יותר ויותר. הוא עלה לבמה באפריל 1900. תחילה היה במקהלה בתיאטרון העם, שם גילה את כישרונו הסופר, עיתונאי ומנהל תיאטרון קלמן פורז'ולט והוציא אותו מהמקהלה. מאוחר יותר הוא עזב את התיאטרון העם והלך להופיע בערי השדה, בהתחלה הצטרף להקות תיאטרון קטנות, בשנת 1900 היה חניך אצל שאנדור דובו. לאחר מכן היו לו תחנות במאקו (1901), דברצן (1902–1903), סטמאר ופרשוב (1904–1905). ב-1906 הצטרף ללהקה של קלמן באלה בברטיסלאבה (אז הונגריה) והפך לחבר קבוע. משם הוזמן לבודפשט באוקטובר 1907, להצטרף לתיאטרון קיראי היוקרתי ועד מהרה הפך לחביב הקהל של בודפשט. הקהל בבודפשט לא יכול היה לקבל מספיק מהסגנון הייחודי שלו, ונוכחותו על הבמה הפכה אותו למכריע גם בתפקידי משנה. המומחיות של הופעותיו הייתה שהוא יכול היה לגלם בצורה אותנטית דמויות מבוגרות ממנו בהרבה, לשם כך התחפש באופן קבוע, כך שהציבור חשב בדרך כלל שהוא מבוגר מגילו. מתפקידיו היו זטה מהאלמנה העליזה, לוטאר מוואלס החלום (גר') של המלחין אוסקר שטראוס (אנ'), סקורפ מהאישה הגרושה, ודראגוטין באהבה צוענית שהיו דמויות אופרטה מבריקות שלו, תפקידים ראשיים שזהכירו אותן לזמן רב לאחר מוצתו בטרם עת. הוא הקים את תיאטרון העם, אך עסקיו אלה נכשלו. הוא מת זמן לא רב לאחר מכן, שנדור פטרדי ובנצה פארטוש נפרדו ממנו בהלווייתו. אשתו הייתה מרגיט קורנאי, זמרת, איתה התחתן ב-30 באוקטובר 1906 בטרזווארוש, בודפשט. (מאוחר יותר היא הפכה לאשתו של השחקן ובמאי הקולנוע בלה באלוג) פאלק (יוהאן שטראוס הבן: העטלף) זטה (פרנץ להאר: האלמנה העליזה) לוטאר (אוסקר שטראוס: ואלס החלום (גר') פייגנבאום (יוהאן שטראוס הבן: העלמה המיליארדרית) דרגוטין (פרנץ להאר: אהבה צוענית) 1901: אנדור מזאי 1902: לאיוש מאקו 1903–1905 שנדור קרמר 1905: פטר אנדורפי בהמשך, היה שחקן ומנהל תיאטרון העם. לקסיקון הדרמה ההונגרית (1929-1931, בעריכת אלדאר שופפלין) לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי Magyar életrajzi lexikon II. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש). מדיה וקבצים בנושא שאנדור פפיר בוויקישיתוף נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי האם שאנדור פפיר גרם לפריחת תיאטרון העם? (בהונגרית) Papír Sándor, Országos Színháztörténeti Múzeum és Intézet (בהונגרית) "Halotti bejegyzése az újpesti polgári halotti akv. 1047/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-01. Bp. VI. ker. állami házassági akv. 1216/1906. folyószám.
ספקטר (ג'יימס בונד)

ספקטר (נקרא גם ספקטרה; באנגלית: SPECTRE; ראשי תיבות של: Special Executive for Counter-intelligence, Terrorism, Revenge and Extortion - הנהלה מיוחדת למודיעין נגדי, טרור, נקמה וסחיטה) הוא ארגון בדיוני המופיע בספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג, כמו גם סרטים ובמשחקי וידאו המבוססים על סדרת הספרים. בראש הארגון עומד ארנסט סטאברו בלופלד. הארגון הופיע לראשונה בספר "כדור הרעם" (1961) ובסרט "ד"ר נו" (1962). נוכחותם של חברי הגסטפו לשעבר בארגון יכולה להיחשב כסימן לאזהרותיו של פלמינג מפני פליטים נאצים לאחר מלחמת העולם השנייה, כפי שפורט לראשונה בספר "מונרייקר" (1954). הארגון החל בתור התקבצות קטנה של פושעים, אך בסרטים הוא מתואר כארגון בין-לאומי עצום עם בסיס אימונים משלו המסוגל להחליף את הסמרש הסובייטי. מדיה וקבצים בנושא ספקטר בוויקישיתוף Eliana Dockterman, Here’s Why the Next James Bond Film Is Called Spectre, Time, ‏4 בדצמבר 2014
קיילוס

קיילוס הוא אל השמיים במיתולוגיה תאולוגיה, באומנות ובספרות הרומית, הנחשב כאל פרימורדיאלי, כלומר אחד מהאלים הקדמוניים ביותר. מקור שמו בלטינית "caelum" שמשמעותו "שמיים" או "רקיע". שמו של קיילוס מעיד על כך שהוא היה המקביל הרומי לאל היווני אורנוס שהיה בעל חשיבות רבה בתיאוגוניה היוונית. לא ידוע שהיה שהתבצע פולחן כלשהו לקיילוס ברומא ולמרות זאת לא כל החוקרים רואים בו כהשראה מהמיתולוגיה היוונית שניתן לו שם לטיני הוא קושר עם סומאנוס, אל הרעם הלילי, כ"אל רומאי טהור". על פי קיקרו והיגינוס, קיילוס היה בנו של אתר ודיאס ("יום" או "אור יום"). קיילוס ודיאס היו במסורת זו הורי מרקוריוס. עם דיאנה, קיילוס היה אביו של האל הרומי יאנוס, כמו גם של סטורן ואופס. קיילוס מופיע במספר מיתוסים חשובים בתרבות הרומית. סיפור אחד המרכזיים הוא סיפור הסירוס שלו על ידי בנו, סטורן (מקביל לרעיון של אורנוס וקרונוס במיתולוגיה היוונית). לפי המיתוס, סטורן מרד באביו, קיילוס, וחתך את איבר מינו כדי לתפוס את מקומו כשליט השמיים. איבר המין הנופל נחת בים, ומשם נולדה האלה ונוס (אפרודיטה במיתולוגיה היוונית). קיילוס מופיע גם בקשר לסיפוריהם של אלים אחרים כמו אלת האדמה טלוס ואלת הפוריות אופס. השילוב בין קיילוס וטלוס מדגיש את ההרמוניה הקוסמית בין השמיים והארץ, רעיון שנראה גם במיתולוגיות אחרות. מדיה וקבצים בנושא קיילוס בוויקישיתוף Floro, Epitome 1.40 (3.5.30): "The Jews tried to defend Jerusalem; but he [Pompeius Magnus] entered this city also and saw that grand Holy of Holies of an impious people exposed, Caelum under a golden vine" (Hierosolymam defendere temptavere Iudaei; verum haec quoque et intravit et vidit illud grande inpiae gentis arcanum patens, sub aurea vite Caelum). Finbarr Barry Flood, The Great Mosque of Damascus: Studies on the Makings of an Umayyad Visual Culture (Brill, 2001), pp. 81 and 83 (note 118). El Oxford Latin Dictionary (Oxford: Clarendon Press, 1982, 1985 reprinting), p. 252, entry on caelum, cita a Juvenal, Petronio, and Floro como ejemplos de Caelus o Caelum "with reference to Jehovah; also, to some symbolization of Jehovah." Cicero, De natura Deorum 3.56; also Arnobius, Adversus Nationes 4.14. Caelus Roman God: Exploring the Mythology and Symbolism - Old World Gods, oldworldgods.com, ‏2023-10-05 (באנגלית) Caelus | Facts, Information, and Mythology, pantheon.org
הכוחות המזוינים של קומורו

הכוחות המזוינים של קומורו (בצרפתית: Armée nationale de développement או בקיצור AND) הם הצבא הלאומי של קומורו. הכוחות כוללים כוח צבאי קטן, כוח משטרה של 500 אנשי כוחות ביטחון וכוח הגנה של 500 אנשי צבא. יש לקומורו גם ברית הגנה עם צרפת, המספקת משאבים ימיים להגנה על המים הטריטוריאליים, אימון לכוחות הצבא של קומורו ופיקוח אווירי. צרפת מחזיקה בבסיס צי קטן ויחידה של לגיון הזרים הצרפתי במיוט. ה-AND מורכב מהיחידות הבאות: כוחות ההגנה של קומוריה הז'נדרמריה הלאומית הקומורית בית הספר הלאומי לצבא ולז'נדרמריה המשמר הנשיאותי של קומוריה שירותי בריאות צבאיים של קומוריה משמר החופים הקומורי רובה FN FAL רובה סער AK-47 רובה סער מסוג 81 מקלע NSV נשק נגד טנקים RPG-7 טנדר מיצובישי L200 מדיה וקבצים בנושא הכוחות המזוינים של קומורו בוויקישיתוף The Comoros, Encyclopedia.com CIA, Comoros, The World Factbook, Central Intelligence Agency, 2024-08-07 "Foreign Legion Detachment in Mayotte | French Foreign Legion Information".
ליחדא שמא

שגיאות פרמטריות בתבנית:אלבום 'סוג: אלבום אולפן' אינו ערך חוקי ליחדא שמא הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר החרדי-ישראלי נפתלי קמפה. האלבום יצא ב-21 באוקטובר 2018 בהפקתם המוזיקלית של אלי קליין ואיצי ברי. קמפה הוציא שלושה שירים מהאלבום טרם צאתו - במרץ 2017 את סינגל הבכורה שלו "בצאת ישראל", באוקטובר של אותה שנה את הסינגל "ליחדא שמא", ובמאי 2018 את הסינגל "בעבור אבותינו". באוקטובר 2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו "ליחדא שמא". באלבום שנים עשר שירים, כאשר מתוכם עשרה הולחנו על ידי קמפה עצמו והשניים הנוספים הם ביצועים של קמפה ללחנים לא מוכרים של המוזיקאי שלמה קרליבך. בדצמבר 2018 ערך קמפה את מופע ההשקה לאלבום. מבקר המוזיקה נתנאל לייפר כתב על האלבום ”'ליחדא שמא' של נפתלי קמפה הוא אחד האלבומים החסידיים היותר יפים ששמעתי כבר הרבה זמן. הוא אלבום שנתפר היטב למידותיו של הזמר בלי יומרות מיוחדות ודווקא בגלל כך הוא נשמע הרבה יותר טוב ונכון.” האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" במצעד סיכום שנת תשע"ט במוזיקה החסידית שערך נתנאל לייפר באתר כיכר השבת, ובמקום השני בקטגוריה זו במצעד שערך אליעזר חסיד באתר בחדרי חרדים. שלמה זינגר, ‏בְּצֵאת יִשְׂרָאֵל: בעל המנגן ר' נפתלי קמפה בלחן חדש • האזינו, באתר JDN‏, 19 במרץ 2017 קובי הר צבי, נפתלי קמפה מרגש בסינגל חדש: 'לְיַחֲדָא שְׁמָא' • האזינו, באתר בחדרי חרדים, 3 באוקטובר 2017 נתנאל לייפר, ‏נפתלי קמפה בסינגל חדש - בעבור אבותינו, באתר כיכר השבת, 8 במאי 2018 נתנאל לייפר, ‏נפתלי קמפה משיק אלבום הבכורה • צפו, באתר כיכר השבת, 24 באוקטובר 2018 לְיַחֲדָא שְׁמָא: נפתלי קמפה מרגש עם אלבום בכורה מקורי • צפו - חדשות JDN, באתר JDN - חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות - עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2018-10-24 נתנאל לייפר, ‏קמפה השיק, הקהל הצטרף בשירה אדירה, באתר כיכר השבת, 6 בדצמבר 2018 נתנאל לייפר, ‏נפתלי קמפה - לא רק קומזיצר / ביקורת אלבום, באתר כיכר השבת, 17 בנובמבר 2018 נתנאל לייפר, ‏סיכום תשע"ט במוזיקה: נתנאל לייפר מסכם, באתר כיכר השבת, 29 בספטמבר 2019 אליעזר חסיד, מסכמים שנה במוזיקה: הזמר שהביא מעל 12 מיליון צפיות, באתר בחדרי חרדים, 26 בספטמבר 2019
ברקלי מאתר

ג'ון אוון ווסטון-דייוויס (באנגלית: John Evan Weston-Davies;‏ 25 בפברואר 1909 – 9 באפריל 1996), שהיה ידוע בשם הבמה ברקלי מאתר, היה סופר בריטי שכתב חמישה עשר רומנים. הוא גם כתב לרדיו, לטלוויזיה ולקולנוע. זמן קצר לפני מלחמת העולם הראשונה היגרה משפחתו לאוסטרליה, שם חונך. הוא למד רפואת משפחה באוניברסיטת סידני. הוא מצא עצמו באנגליה ללא סיכויים להתקיים בשיא השפל הגדול והתגייס לרגימנט תותחי הסוסים המלכותיים (אנ'), אך לא הצליח להשיג עמלה. כתוצאה מכך ביקש להצטרף לצבא הודו הבריטית, בו עלה בסולם הדרגות ובפרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 היה בדרגת סרג'נט. הוא שירת במלחמה האנגלו–עיראקית תחת פיקודו של ויליאם סלים. לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה ב-1947 הצטרף מחדש לצבא הבריטי ושירת ברגימנט הארטילריה המלכותי עד שפרש ב-1959. באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 כתב את סדרת הטלוויזיה הראשונה שלו, "Tales From Soho", שהופקה על ידי טוני ריצ'רדסון. הרומן הראשון של מאתר, "The Achilles Affair", היה לרב-מכר, והרומן השני שלו, "The Pass Beyond Kashmir", זכה לביקורות מהללות מאיאן פלמינג וארל סטנלי גרדנר. מאתר היה שותף לכתיבת התסריטים של שלושת סרטי ג'יימס בונד הראשונים: "ד"ר נו" (1962), "מרוסיה באהבה" (1963) ו"גולדפינגר" (1964). ברקלי מאתר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברקלי מאתר, באתר AllMovie (באנגלית) Jack Adrian, Obituary: Berkely Mather | The Independent, The Independent, ‏15 באפריל 1996