laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טמרין משופם

טמרין משופם (שם מדעי: Saguinus mystax) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצת טמרין זה הוא בברזיל ובפרו. למין זה בין 1 ל-3 תת-מינים. ישנם חוקרים המכלילים במין זה את הטמרין אדום-שיער כתת-מין ולא כמין נפרד. ישנו תת-מין פלוטו (Saguinus mystax pluto) אשר יש חוקרים המחשיבים אותו כמין נפרד. בערך זה אנו נלך לפי החוקר קולין גרובס אשר שייך את פלוטו כתת-מין של הטמרין המשופם וכמין נפרד את טמרין האדום שיער. קיימים שני תת-מינים: טמרין משופם פלוטו -(שם מדעי: S. m. pluto). טמרין משופם משופם - (שם מדעי: S. m. mystax). בנוסף, ב-1981 התגלתה אוכלוסייה נפרדת בצפון בוליביה אשר ייתכן כי הוא תת-מין של טמרין משופם או של טמרין לבן-שפתיים או שייתכן והוא אב קדמון משותף של שני המינים האלו. צבע שני תת-המינים הוא חום-שחור מלבד שערות אפורות בגב וצבע לבן מסביב לפה, לעיניים, לאוזניים ולעיתים באזור איברי הרבייה. ההבדל בין שני תת-המינים הוא שלמין המשופם כל הזנב בצבע חום-שחור ולתת המין פלוטו יש כתם לבן בקצה הזנב. אורך הגוף 25 ס"מ. אורך הזנב 39 ס"מ. משקל בין 500 לבין 640 גרם. טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים. את המין הזה טורפים נחשים (בעיקר בואה ואנקונדה), עופות דורסים (בעיקר ממשפחת הבזיים) ופרטים קטנים ממשפחת החתוליים. הנקבה השלטת מתעברת כל 11 עד 20 חודשים. לאחר הריון של 140 עד 150 יום נולדים תאומים לא זהים. בניגוד לשאר מיני הטמרין, במין זה הנקבה מטפלת בגורים לאחר לידתם ולא הזכרים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית לאחר 17 חודשים והזכרים לאחר 18 חודשים. מין זה חי 20 שנה. תת-מין פלוטו - תפוצתו בברזיל במדינת אמזונאס. תת-מין זה גובל במערב בתפוצת טמרין אדום שיער באזור נהר פורוס בצפון הוא מגיע עד לנהר אמזונאס תת-מין משופם - במזרח פרו מנהר אוקיאלי במערב ועד לגבול עם ברזיל (נהר ז'ורואה), במזרח בדרום ממפגש הנהרות אוקיאלי ואורובמבה ועד נהר מרניון בצפון. גודל הקבוצות הוא בין 5 ל-8 פרטים. שטח התפוצה הוא בין 250 ל-470 דונם (שטח לא ודאי) וצפיפות הפרטים הוא בין 30 ל-44 פרטים לק"מ2 תלוי באזור. תת מין זה חי ביערות גשם ראשוניים ומשניים עד לגובה של 600 מטר מעל לגובה פני הים. תת המין משופם חי באותו מקום חיות של תת-המין של טמרין חום-ראש (Saguinus fuscicollis fuscicollis). תת-המין פלוטו חי באותו מקום חיות של תת-המין טמרין חום-ראש אווילה-פירס (Saguinus fuscicollis avilapiresi), מלבד זאת נצפו קבוצות שמכילות פרטים משני מינים אלו כאשר תת-המין של טמרין משופם אחראי על ההגנה מצמרות העצים ותת-המין של טמרין חום-ראש אחראי על התקפות בקרקע ושל חיות מטפסות. כלל האוכלוסייה יציבה מלבד תת-מין פלוטו שאוכלוסייתו פוחתת, אולם כל תת-המינים אינם נמצאים בסכנה. מדיה וקבצים בנושא טמרין משופם בוויקישיתוף טמרין משופם, באתר ITIS (באנגלית) טמרין משופם, באתר NCBI (באנגלית) טמרין משופם, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טמרין משופם, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טמרין משופם, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טמרין משופם, באתר GBIF (באנגלית) טמרין משופם באתר הרשימה האדומה של IUCN על פי ספרו Primate Taxonomy שפורסם על ידי הוצאת הספרים של סמית'סוניאן ב-2001
מחוסר כיפורים

מחוסר כיפורים הוא סטטוס בהלכות טומאה, המסמל טומאה קלה, בדומה לטבול יום, שמונעת מהאדם במצב זה להיכנס למקדש ולאכול קורבנות. כדי לצאת ממנו על האדם להביא את קרבנותיו, ולאחר מכן יוכל להיכנס למקדש ולאכול קורבנות. לארבעה סוגי טומאות קבעה התורה שעליהם להביא קורבן להשלמת טהרתם, והם: זב, זבה, יולדת ומצורע. עד הבאת הקרבן אסור להם להיכנס לבית המקדש ולאכול מן הקרבנות, ומצב זה נקרא מחוסר כיפורים: זב וזבה - מביאים את קורבנם ביום השמיני מאז שהתרפאו (לאחר ספירת "שבעה נקיים" וטבילה במקווה), והוא מורכב משני עופות, אחד לחטאת והשני לעולה. יולדת - מביאה את קורבנה ביום הארבעים ואחד ללידת בן, או השמונים ואחד ללידת בת, והוא מורכב מכבש לעולה ועוף לחטאת. אם מצבה הכלכלי אינו מאפשר קניית כבש - יכולה היא להחליף אותו בעוף לעולה. מצורע - מביא קורבנות למחרת טבילתו השנייה: אשם חטאת ועולה (שני כבשים זכרים לאשם ועולה, וכבשה נקבה לחטאת. אם המצורע עני, הוא יכול להחליף את החטאת והעולה בעופות), בתוספת לוג (כרבע ליטר בערך) שמן. המצורע עומד בשער המקדש, והכוהנים מורחים על חלקים מגופו (תנוך האוזן, בהונות היד והרגל) מדם האשם ומן השמן. עד הבאת קורבנם הם מוגדרים כמחוסר כיפורים, ואסורים לאכול קרבן או להיכנס לבית המקדש. הרמב"ם פוסק כי מחוסר כפורים שנכנס לעזרת ישראל אינו לוקה, אבל מכין אותו מכת מרדות. אך הראב"ד, וכן בחכם צבי כתב בשם הר"ש שמחוסר כיפורים חייב כרת. ה"מרכבת המשנה" כותב כי אמנם קיימת תוספתא כדבריו של הראב"ד שמחוסר כיפורים חייב כרת על ביאת המקדש כשנכנס לעזרה, אך הרמב"ם סובר שדעה זו היא רק לפי מי שסבור ש"מחוסר כיפורים דזב - כזב דמי", כלומר זב שמחוסר כיפורים - חלה עליו עדיין טומאת זב, לעניין טומאת מקדש. אך דעת הרמב"ם היא כמו הדעה האחרת - הקיימת לשיטתו, שמחוסר כיפורים דזב לאו כזב דמי לביאת מקדש, והוא גורס במשנה במסכת כלים עזרת ישראל מקודשת ממנו שאין מחוסר כיפורים נכנס לשם וחייבין עליה חטאת ולפי גרסה זו הלשון חייבין ולא "חייב" מורה על כך שהחיוב חטאת אינו על המחוסר כיפורים, ולמרות שמחוסר כיפורים אסור להיכנס, חיוב החטאת הוא על שארי הטמאין החייבין חטאת בין טמא גמור או טבול יום, אך מחוסר כיפורים אפילו של זב אינו כזב ואינו נקרא טמא, ואפילו מלקות אינו חייב, שכן איננו בכלל הלאו של "ולא יטמאו את מחניהם", ואפילו אם נאמר שאסור מהתורה, מהכתוב "עוד טומאתו בו" - לרבות מחוסר כיפורים, הרי הוא רק איסור עשה ולכן כתב הרמב"ם שלוקה רק מכת מרדות. משנה מסכת כלים פרק א משנה ח, ומסכת נגעים פרק יד משנה ג. משנה, מסכת נגעים, פרק י"ד, משנה ג' משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק ג', הלכה ט'. שאלה קס"ב, שם סתר דברי הר"י קורקוס בדעת הר"ש. פ"ק דכלים. פרק א'. כך היא גרסתינו גם, ולא כגרסת התוספות זבחים דף י"ז ע"ב ד"ה קסבר, שגרסו "וחייב חטאת", דמשמע שהמחוסר כפורים עצמו חייב חטאת וכל שכן טבול יום וטמא. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ליונל בלו

הרב ליונל בלו (באנגלית: Lionel Blue, ‏6 בפברואר 1930 – 19 בדצמבר 2016) היה רב רפורמי, עיתונאי ושדרן רדיו אנגלי. בלו היה הרב הבריטי הראשון שיצא מהארון. בלו שירת ב"תנועה ליהדות רפורמית" בבריטניה. בין השנים 1985 ל-2010 פרסם בלו עשרה ספרים. בלו נולד באיסט אנד שבלונדון, בן לחייט ולמזכירה משפטית. למד היסטוריה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד ולימודי העמים השמיים באוניברסיטת לונדון, בטרם הוסמך לרבנות בשנת 1960. הוא שרת למשך זמן קצר בצבא בריטניה, אך שוחרר לאחר שעבר התמוטטות עצבים. בצעירותו התרחק מהיהדות, לדבריו לאחר שאלוהים לא נענה לתפילתו להעלים את היטלר במהירות. בזמן הבליץ על לונדון נאלץ לנדוד ב-16 כתובות שונות עד שיכל לחזור לעיר. הוא התקרב למרקסיזם ולנצרות. כאשר שקל להתנצר אימו איימה כי תתאבד ביחד עם אביו אם יעשה זאת. בסופו של דבר חזר ליהדות וקיבל תואר ברבנות במכללת ליאו בק, פינצ'לי, צפון לונדון. הוא לימד במכללה בשנים 1967-2013 ומילא תפקידים שונים בקהילה הרפורמית של אנגליה וגם במוסדות עולמיים של התנועה. משנת 1963 עד 1967 הוא כיהן בתפקיד המנהל האירופי של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת. הוא סבל פעמיים מהתמוטטות עצבים: כאשר שירת בצבא (ועל כן סולק ממנו) ובאוניברסיטה. את שני האירועים ייחס להיותו הומוסקסואל. באחד הראיונות שנערכו איתו סיפר שהיה לו רומאן "נלהב אך צנוע" עם אישה, שבסופו הבין שהוא הומו. ב-1980 יצא מהארון, והיה בכך לרב הראשון שעשה זאת. מאז שנות ה-80 השתתף בלו באופן קבוע בתוכנית "Thought for the Day" ברדיו 4 של ה-BBC. הפינה שודרה בימי שני בבוקר ובלו הסביר שעיקר מטרתו בשידור הייתה לשכנע אנשים להתחזק רוחנית ולצאת מהמיטה אחרי סוף השבוע. שידוריו לא היו שנויים במחלוקת והסתיימו בבדיחה. על פי סקר שנערך בשנת 2001, הוא היה מוערך בבריטניה כמנהיג רוחני יותר מאשר האפיפיור או הארכיבישוף של קנטרברי. הוא נפטר ב-19 בדצמבר 2016 לאחר שסבל ממחלות שונות כולל מחלת פרקינסון. A Backdoor to Heaven (Fount, 1985) Kitchen Blues (ISIS Large Print, 1986) Bolts from the Blue (Hodder & Stoughton, 1986) Bedside Manna (Victor Gollancz, 1991) Tales of Body and Soul (Coronet, 1995) My Affair with Christianity (Hodder & Stoughton General, 1999) Sun, Sand and Soul (Hodder & Stoughton General, 1999) Kindred Spirits (Fount, 1999). Hitchhiking to Heaven – Autobiography (Hodder & Stoughton General, 2004) The Godseeker's Guide (Continuum, 2010) ריאיון עם ליונל בלו, BBC, 2007 https://www.theguardian.com/world/2016/dec/19/rabbi-lionel-blue-obituary ליונל בלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק בן מרון הלוי

יצחק בן מרון הלוי היה מחכמי פרובנס בתחילת המאה ה-12. אביו, מרון הלוי, היה מנכבדי קהילת נרבונא ומעשיריה. רבי יצחק, "הגדול שבתלמידי רבי יהודה בן משה הדרשן", היה "חכם גדול והרביץ תורה בנרבונה והעמיד תלמידים הרבה". בין תלמידיו הרבים היו משה בן יוסף ומאיר בן יוסף (בני אחיו, יוסף בן מרון), רבי אברהם אב בית דין מנרבונא (ראב"ד השני - מחבר ספר האשכול) ומשה בן יעקב הנשיא. לדעת הרב צבי בנימין אויערבך בהקדמתו לספר האשכול, נפטר רבי יצחק בן מרון בערך בשנת ד'תת"ץ (1130) ובוודאי קודם שנת ד'תתק"א (1141). בספר התרומות (שער י"ד, סעיף ה) מובא פסק שיצא מבית דינו של בעל האשכול בקשר עם ירושתו של רבי יצחק. מתיאור המקרה עולה שרבי יצחק מת ללא צאצאים ואחיו רבי יוסף בן מרון בא לפני בית הדין לדון בעניין הירושה. פסקיו ותשובותיו צוטטו על ידי תלמידיו וחכמי הדורות הבאים, בהם ר"י מיגאש, "בעל האשכול" (ראב"ד השני) וחתנו אברהם בן דוד מפושקירה (ראב"ד השלישי), הרז"ה, בעל "ספר העיטור" והרמב"ן. ריצ'רד גוטהייל ו-A. Peiginsky, ‏"MERWAN HA-LEVI", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) שלום וחנוך אלבק, מבוא לספר האשכול. ירושלים: וגשל תשד"מ, פרק א', עמ' ג' (למקורותיו ראו הערה ג') צבי בנימין אוירבך, מבוא לספר האשכול, הלברשטאדט תרכ"ח, עמ' IX, עמ' XXI שלום וחנוך אלבק, מבוא לספר האשכול. ירושלים: וגשל תשד"מ, פרק א', עמ' ח' לדוגמה בספר המאור למסכת ביצה פרק שלישי (דף יג עמוד א) מובא פסק הלכה משמו
מרון הלוי

מרון הלוי היה מראשי הקהילה היהודית בנרבון במחצית השנייה של המאה ה-11. הוא היה בעל נכסים רבים והקדיש את הונו ואת זמנו לטובת אנשי עירו. כנראה שהיה מקורב גם לשלטונות ובזכות מעמדו הצליח לבטל "כמה גזירות". צאצאיו היו מגדולי חכמי פרובנס במאה ה-12, בהם, בנו רבי יצחק, ראש הישיבה בנרבונה, ונכדיו רבי משה בן יוסף ורבי מאיר בן יוסף. ריצ'רד גוטהייל ו-A. Peiginsky, ‏"MERWAN HA-LEVI", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) שלום וחנוך אלבק, מבוא לספר האשכול. ירושלים: וגשל תשד"מ, פרק א', עמ' ג' (למקורותיו ראו הערה ג') ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1991 בארצות הברית

1991 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 215 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ג'ורג' הרברט ווקר בוש (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: דן קווייל (המפלגה הרפובליקנית) יו"ר בית הנבחרים: טום פולי (המפלגה הדמוקרטית) מנהיג הרוב בסנאט: ג'ורג' מיטשל (המפלגה הדמוקרטית) הקונגרס: הקונגרס ה-101 עד 3 בינואר, הקונגרס ה-102 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 12 בינואר – מלחמת המפרץ - הקונגרס האמריקאי מאשר שימוש בכוח כדי להסיג את עיראק מכווית. 15 בינואר – תום האולטימטום האמריקאי על עיראק, החל מבצע "סופה במדבר" (מלחמת המפרץ). 17 בינואר – מלחמת המפרץ פורצת. כוחות הקואליציה בראשות ארצות הברית תוקפים בעיראק. 23 בפברואר – כוחות הברית מתחילים את המתקפה הקרקעית במלחמת המפרץ (נכנסים לעיראק מכוון ערב הסעודית). 27 בפברואר – מסתיימת מלחמת המפרץ: ג'ורג' בוש מכריז ש"כווית שוחררה" ומודיע על הפסקת אש 28 בפברואר – סיום מלחמת המפרץ. 11 ביולי – ליקוי חמה מלא נצפה בהוואי. 22 ביולי – המתאגרף מייק טייסון נעצר והואשם באונס באונס מלכת היופי השחורה של ארצות הברית דזירה וושינגטון שלושה ימים קודם לכן באינדיאנפוליס שבמדינת אינדיאנה. 22 ביולי – הרוצח הסדרתי ג'פרי דאהמר נעצר לאחר ששרידים של 11 אנשים נמצאים בדירתו במילווקי ויסקונסין. 24 בספטמבר – להקת נירוונה מוציאה לאור את האלבום Nevermind, שנחשב לאחד האלבומים המצליחים בשנות התשעים. 29 באוקטובר – החללית גלילאו מגיעה לקרבה מרבית לאסטרואיד 951 גאספרה, ובכך הופכת לחללית הראשונה הסוקרת אסטרואיד מקרוב. 7 בנובמבר – רכז קבוצת הלוס אנג'לס לייקרס מג'יק ג'ונסון חשף כי הוא נושא את נגיף ה-HIV, הגורם למחלת האיידס והודיע על פרישתו המיידית מליגת ה-NBA. 25-26 בדצמבר - המלחמה הקרה מסתיימת לאחר שנשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב מתפטר מתפקידו כנשיא הסובייטי וברית המועצות חדלה מלהתקיים. 10 בפברואר – אמה רוברטס, שחקנית אמריקאית 3 באפריל – היילי קיוקו, זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית 4 באפריל – ג'יימי לין ספירס, שחקנית אמריקאית 7 באפריל – אן-מארי, זמרת בריטית 10 באפריל – אמנדה מישלקה, שחקנית אמריקאית 30 באפריל – טראוויס סקוט, ראפר, זמר, כותב שירים ומפיק מוזיקלי אמריקאי 17 באוגוסט – אוסטין באטלר, שחקן אמריקאי 26 באוגוסט – דילן או'בריאן, שחקן אמריקאי. 18 באוקטובר – טיילר פוסי, שחקן וזמר אמריקאי 26 באוקטובר – אוון גרשקוביץ' עיתונאי 15 בנובמבר – שיילין וודלי, שחקנית אמריקאית 2 בדצמבר – צ'ארלי פות', זמר אמריקאי 30 בינואר – ג'ון ברדין, פיזיקאי אמריקאי, האדם היחיד שזכה בשני פרסי נובל לפיזיקה (נולד ב-1908) 6 בפברואר – סלבדור לוריא, מיקרוביולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נולד ב-1912) 20 באפריל – דון סיגל, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1912) 3 במאי – יז'י קושינסקי, סופר פולניאמריקאי יהודי, התאבד (נולד ב-1933) 1 ביולי – מייקל לנדון, שחקן ובמאי יהודי-אמריקאי (נולד ב-1936) 5 ביולי – הווארד נמרוב, משורר יהודי-אמריקאי (נולד ב-1920) 16 ביולי – רוברט מאדרוואר, צייר אמריקאי מזרם האקספרסיוניזם האבסטרקטי (נולד ב-1915) 3 בספטמבר – פרנק קפרה, במאי סרטים אמריקאי (נולד ב-1897). 24 בספטמבר – דוקטור סוס, סופר אמריקאי (נולד ב-1904) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דלתת המיסיסיפי

הדלתה של נהר המיסיסיפי היא שפך נהר המיסיסיפי למפרץ מקסיקו בחופה הדרומי של מדינת לואיזיאנה בארצות הברית. אין לבלבל מושג גאוגרפי זה עם האזור התרבותי הקרוי "הדלתא של מיסיסיפי", השוכן כ-400 ק"מ צפונה משם. שטחה של הדלתה כ-12,000 קמ"ר (לשם השוואה - כמחצית משטח מדינת ישראל) והיא מורכבת מ-40% ביצות מלחה. הדלתה נוצרה החל מתקופת ההולוקן (לפני כ-10,000 שנים) ונחשבת לכן "חדשה" במונחים גאולוגיים ועדיין נמצאת בתהליכי היווצרות. הנהר מתחתר בערוץ שונה כל אלף שנים לערך ויוצר אונת-סחף חדשה. הסחף הרב (אלוביום) שנשא עמו הנהר ב-5,000 השנים האחרונות "כבש מן הים" שטח יבשתי במניפות שהרחיקו את שטח היבשה 24 עד 80 ק"מ לתוך המפרץ, ביחס למקומו המקורי של קו החוף של לואיזיאנה (העיר ניו אורלינס, למשל, נמצאת בשטח זה ולכן היא נמוכה מאוד ומועדת לשיטפונות). האזור עשיר בדגה, והדיג בו מספק בעיקר חסילונים וסרטנים (Crab ו-Crayfish). מרכיב מרכזי בכלכלת האזור הוא שדות נפט, האזור מספק 16 עד 18 אחוזים מאספקת הנפט של ארצות הברית. ב-1698 חקר החוקר הצרפתי פייר לה מואן ד'איברוויל את דלתת המיסיסיפי, ולפני חזרתו לצרפת בנה את מבצר La Balize, שממנו התפתחה מאוחר יותר העיר בילוקסי שבמדינת מיסיסיפי. ד'איברוויל שימש כמושל לואיזיאנה בין השנים 1699 ל-1702. בראשית המאה ה-21 נפגעה הדלתא משני אסונות טבע: הוריקן קתרינה והוריקן ריטה שגרמו לשיטפונות באוגוסט ובספטמבר 2005 ודליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010). עליית גובה פני הים עקב ההתחממות העולמית גורמת להצפה קבועה של שטחים שבשנות ה-50 של המאה ה-20 עוד היו קרקע מוצקה. מדיה וקבצים בנושא דלתת המיסיסיפי בוויקישיתוף מאמר על הגאומורפולוגיה של הדלתה, אתר נאס"א (באנגלית) על האגן של הדלתה של נהר המיסיסיפי אתר רשות חוק תכנון ושיקום החופים (באנגלית) מצגת המתארת את היווצרות והרס שטחי היבשה בדלתה לפי פרסום פורט פורצ'ן מדצמבר 2006, עמוד 17 יש לשים לב שהמצגת איננה נייטרלית ונועדה לצורכי תעמולה. עם זאת, הצגת הנושא טובה ומאירת עיניים
בליינד למון ג'פרסון

למון ג'פרסון "העיוור" (באנגלית: Blind" Lemon Jefferson"; ‏24 בספטמבר 1893 - 19 בדצמבר 1929) היה מוזיקאי בלוז חלוצי ובעל השפעה, "אבי הטקסס בלוז". למרות שבני זמנו לא הושפעו ממנו בדרך כלל, פרט ליוצאי דופן כלדבלי ורוברט ג'ונסון, אמנים מהדור שלאחר מכן ובראשם טי-בון ווקר, בי בי קינג ולייטנינג הופקינס מצביעים עליו כעל משפיע מרכזי. הוא היה חבר בקבוצת האמנים הראשונה שנבחרה להיכל התהילה של הבלוז ב-1980. ג'פרסון נולד עיוור בחווה חקלאית טקסס, בה היו הוריו אריסים. בראשית שנות העשרה של המאה ה-20 החל נודד עם גיטרה באזור דאלאס, תוך שהוא מנגן בקרנות רחוב ולפני מספרות. קולו המיוחד, הגבוה מאוד, וסגנון הליווי העצמי הייחודי שלו בגיטרה (פינגר סטייל) בו אגודל יד ימין מפיק באס קצבי ומשתנה, בעוד יתר האצבעות פורטות אקורדים ומלודיה, משכו תשומת לב. בדאלאס פגש בזמרים לדבלי, לייטנינג הופקינס וטי-בון ווקר, שתמורת שיעורי גיטרה שימש לו כנער-נחייה. מרכזיותה של הגיטרה ושילוב הנגינה עם השירה יצרו את הסגנון שנקרא מאוחר יותר "טקסס בלוז". בינואר 1926 עבר לשיקגו ושם הקליט בחברת פרמאונט רקורדס. תקליטו הראשון כלל שני שירי גוספל ("I Want to be like Jesus in my Heart" ו-"All I Want is that Pure Religion") תחת השם דיקן אל. ג'יי. בייטס (Deacon L. J. Bates). התקליט הבא, ממרץ אותה שנה היה כבר תקליט בלוז שכלל את השירים "Booster Blues" ו-"Dry Southern Blues" והפך ללהיט. עד הקלטה זו הייתה מוזיקת הבלוז נחלתן של זמרות כמא רייני, שרה מרטין, ביג מאמא ת'ורנטון ובסי סמית וזמרים-גברים לא זכו להצלחה (גם קולו של ג'פרסון לא היה קול גברי). עד מותו הקליט ג'פרסון עבור פרמאונט למעלה מ-100 שירים. שירו "Match Box Blues" הוא בלוז 12 תיבות שהוקלט ב-1927. בשנת 1955 ביסס קארל פרקינס על לחן זה שיר רוקבילי והקליט אותו מבלי לתת מזכה (קרדיט) לג'פרסון. ב-1961 החלה להקת הביטלס בראשות ג'ון לנון ופיט בסט לנגן גרסת כיסוי לשיר זה בהופעותיה בהמבורג. השיר נבחר על ידי היכל התהילה של הרוק אנד רול לאחד מ-500 השירים שהשפיעו על הרוק אנד רול. Evans, David, "Musical Innovation in the Blues of Blind Lemon Jefferson", Black Music Research Journal, Vol. 20, No. 1, Blind Lemon Jefferson (Spring, 2000), pp. 83–116 Published by: Center for Black Music Research - Columbia College Chicago and University of Illinois Press Monge, Luigi; Evansy, David, "New Songs of Blind Lemon Jefferson", Journal of Texas Music History, Volume 3, Issue 2, 2003 (Fall 2003) Uzzel, Robert L., Blind Lemon Jefferson: his life, his death, and his legacy, Austin, Tex. : Eakin Press, 2002. ISBN 9781571686565 מדיה וקבצים בנושא בליינד למון ג'פרסון בוויקישיתוף בליינד למון ג'פרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר AllMusic (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר Yandex.Music (ברוסית) בליינד למון ג'פרסון, באתר Discogs (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר Genius דף בהיכל התהילה של הבלוז (באנגלית) תמלילי שיריו (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בליינד למון ג'פרסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תאריך לידתו לא ידוע בוודאות. הגרסה המקובלת היא 24 בספטמבר קבוצת הנבחרים הראשונה להיכל התהילה של הבלוז
יום דגל

יום דגל הוא חג לאומי המוקדש לרוב לדגל הלאום של המדינה. פעמים רבות זהו יום אימוצו של הדגל או יום בו קרה מאורע היסטורי לאומי חשוב. ימי דגל לרוב מעוגנים בחוקי המדינה, אך לעיתים נקבע יום זה בצו של ראש המדינה. לעיתים יום הדגל משולב בחוק הדגל, חוק המופיע בספר החוקים של מדינות רבות, וקובע מתי והיכן יונף הדגל, מתי יונף בחצי התורן וכדומה. במרבית המדינות יום הדגל הוא יום שבתון.
שבעת פלאי עולם הטבע

שבעת פלאי עולם הטבע היא רשימה שיצר תאגיד שווייצרי, של "שבעת פלאי תבל" שנוצרו על ידי הטבע - כלומר שאינם מעשה ידי אדם. האתרים שנכללים ברשימה נבחרו באמצעות תחרות בינלאומית. תהליך בחירת פלאי הטבע נמשך מ-2007 עד 2011. היוזמה אורגנה על ידי תאגיד שווייצרי, כאשר מייסד ונשיא התחרות הוא ברנרד ובר. בשנת 2000 נוסד בשווייץ תאגיד NEW7WONDERS במטרה ליצור רשימה חדשה של שבעת פלאי תבל. בשנת 2007 הושלמה המלאכה לאחר שנבחרו שבעה אתרים באמצעות הצבעה של גולשים באינטרנט ומשלוח מסרונים. לאחר שנבחרו פלאי תבל, הוחלט לקיים תחרות דומה עבור פלאי עולם הטבע. בתחרות הועמדו לבחירה 28 אתרים שמוגדרים "פלאי טבע", מתוך 440 אתרים שהוצעו. האתרים עמדו לבחירת אזרחי העולם עד 11 בנובמבר 2011, באמצעות הצבעה גלובלית דרך אתר התחרות או באמצעות משלוח מסרון. על פי ההערכות היו צפויות להתקבל כמיליארד הצבעות כך שנדרשו כ-400 מיליון קולות עבור כל אתר על מנת להיבחר לרשימה. התחרות התקיימה תחת הכותרת "אם אנו רוצים לשמור על משהו, אנחנו חייבים להעריך אותו באמת". לאחר שבתחרות לקביעת שבעת פלאי תבל החדשים לא הצליחה ישראל להכניס אף אתר לשלב הגמר של התחרות, הוחלט במשרד התיירות להשקיע מאמצים רבים בתחרות לקביעת שבעת פלאי עולם הטבע. ברשימה המקורית הופיעו ים המלח, עין גדי וראש הנקרה, אך מתוכם רק ים המלח (אשר נרשם לתחרות בשטח ישראל, ירדן והרשות הפלסטינית) עלה לגמר התחרות. ים המלח נרשם לתחרות ביוזמת המועצה האזורית מגילות ים המלח. משרד התיירות השקיע בפרסום התחרות בישראל ובכל העולם על מנת שאנשים רבים ככל האפשר יבחרו בים המלח. הממשלה אישרה תקציב של 8 מיליון שקלים כדי לממן את הקמפיין לקידום זכייתו של ים המלח. המשרד הקים אתר אינטרנט בשמונה שפות על מנת לקדם את הזכייה, ובנוסף נערכה תערוכת התיירות הישראלית IMTM-2011 בסימן הצבעה בעד ים המלח לשבעת פלאי עולם הטבע. בתערוכה הוקם דוכן על ידי המועצה אזורית תמר ובו הצביעו המבקרים בתערוכה בעד ים המלח. לאחר מכן השיק שר התיירות שעון ספירה לאחור במגדלי עזריאלי עד הזמן שנותר לסיום התחרות. כמו כן נערכו פעילויות אומנותיות רבות בים המלח כדי להגביר את המודעות לחשיבות ההצבעה ולפרסומו של ים המלח בארץ ובעולם, כמו הפרויקט "הים העירום", שהוא צילום העירום שנערך ב-17 בספטמבר 2011 שנערך על ידי הצלם ספנסר טוניק למרות התנגדות מצד גופים שונים; בצילום השתתפו כאלף איש בחוף "מינרל" בים המלח, הסמוך למצפה שלם. לו זכה ים המלח הייתה זכייתו בתחרות צפויה להביא לישראל שלוש מאות אלף תיירים בנוסף על אלו הבאים בכל שנה לישראל[דרוש מקור]. ים המלח העפיל לרשימת 14 פלאי עולם הטבע, אך לא נבחר בין שבעת הזוכים. שבעת פלאי תבל החדשים מדיה וקבצים בנושא שבעת פלאי עולם הטבע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שבעת פלאי עולם הטבע (באנגלית) New 7 Wonders of Nature אתר התחרות האתר לקידום ים המלח שהוקם על ידי משרד התיירות
בר-יוסף

האם התכוונתם ל... אבריאל בר יוסף – קצין צה"ל, ראש מספן הציוד בחיל הים אורי בר-יוסף – פרופסור במחלקה ליחסים בינלאומיים חמוטל בר-יוסף – משוררת וחוקרת תרבות ישראלית, אשתו של יוסף בר-יוסף יהושע בר-יוסף – סופר ומחזאי ישראלי יוסף בר-יוסף – מחזאי וסופר עברי, בנו של יהושע בר-יוסף יצחק בר-יוסף – סופר ישראלי, בנו של יהושע בר-יוסף עופר בר-יוסף – פרופסור ישראלי לאנתרופולוגיה רבי חייא בר יוסף – אמורא בדור השני רבה בר יוסף – רבה יוסי, מאחרוני האמוראים בבבל רבקה בר-יוסף – פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים
מרי וייט

מרי אליס וייט בראדבורן (באנגלית: Mary Alice Wayte Bradburne; נולדה ב-25 במרץ 1965) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות מהן 2 זהב וסגנית אלופת העולם וכן פרשנית ספורט בטלוויזיה. וייט נולדה וגדלה במרסר איילנד וושינגטון שם התאמנה במועדון השחייה צ'ינוק. היא למדה באוניברסיטת פלורידה שבגיינסוויל והתאמנה תחת הדרכתו של רנדי ריס. במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה בשנת 1983 זכתה בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:46.46 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.21 דקות, אחרי שיאנית העולם בת ארצה סינתיה וודהד (2:01.33 דקות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.23 דקות, לאחר שניצחה את וודהד (1:59.50 דקות) ואת אנמארי ורסטאפן מהולנד (1:59.69 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ונבחרת ארצות הברית זכתה בגמר לאחר מכן. באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.74 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.74 דקות, אחרי בת ארצה קרי סטיינסייפר (2:01.52 דקות). באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:02.12 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש 7:59.33 דקות ולפני הולנד 8:09.59 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.44 דקות. באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה ב-2 מדליות, מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.90 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא אולימפי חדש של 4:03.74 דקות ולפני קנדה (4:10.49 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.25 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:40.63 דקות והולנד (3:43.39 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.04 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה, המנצחת הייתה הייקה פרידריך ממזרח גרמניה שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:57.65 דקות. לאחר שפרשה משחייה תחרותית סיימה תואר ראשון בהנדסת מערכות תקשורת בשנת 1989 ועבדה כפרשנית שחייה ברשת NBC באולימפיאדת ברצלונה (1992). לאחר מכן, עבדה כפרשנית ברשת ESPN. וייט מתגוררת בשנאנדואה ואלי וירג'יניה ועובדת ביחסי ציבור. היא נשואה לאיש העסקים ג'ים בראדבורן משנת 1996 ולהם שתי בנות. בשנת 2000 זכתה וייט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא מרי וייט בוויקישיתוף מרי וייט, באתר olympedia.org sports123.com (אורכב 10.06.2020 בארכיון Wayback Machine) Mary Wayte Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com, web.archive.org, ‏2020-04-17 PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics Swimming - World Championships 1986 at Madrid (spa) - Women: 200 m Freestyle, באתר Sports123.com MARY WAYTE (USA) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame