laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זיגפריד בינג

סמואל זיגפריד בינג (בגרמנית: Samuel Siegfried Bing‏; 26 בפברואר 1838 – 6 בספטמבר 1905) היה סוחר אמנות (אנ') גרמני-צרפתי שהתגורר בעיר פריז ועזר להכניס אמנות ויצירות אמנות יפניות למערב והיה גורם בהתפתחות סגנון האר נובו בסוף המאה התשע-עשרה. בינג נולד בהמבורג, בן למשפחת סוחרים גדולה. הוא עבר לצרפת בשנת 1854, כדי לסייע בניהול עסקי ייצור הקרמיקה של משפחת בינג, והתגורר בצרפת למשך שארית חייו. הוא הפך לאזרח צרפתי ב-1876. בינג התחתן עם בת דודה מדרגה שנייה, יוהנה בר, ביולי 1868. בנם מרסל בינג הפך בסופו של דבר לשותף עסקי של אביו, וכן למעצב תכשיטים בסגנון ארט נובו. בשנת 1873, עם מותו של אחיו הבכור מייקל, הפך זיגפריד בינג לראש מפעלי משפחת בינג בצרפת. בינג פיתח עסק משגשג של מסחר בין-לאומי משנות ה-70 ואילך, ועבד באמצעות מספר גופים מסחריים עם שותפים ובני משפחה שונים. הוא התרכז ביבוא ובמכירה של חפצי אמנות יפניים וחפצי אמנות אסייתיים אחרים, אם כי עסקיו ייצאו גם סחורות צרפתיות ליפן, דרך משרד ביוקוהמה בניהולו של אחיו הצעיר אוגוסט. בדצמבר 1895 הוא פתח את הגלריה המפורסמת שלו, "בית לאר נובו (אנ')", שהציגה יצירות של אמנים מה שנודעו כסגנון האר נובו. אנרי ואן דה ולדה עיצב את פנים הגלריה, בעוד לואיס קומפורט טיפאני סיפק את הויטראז'ים. הגלריה של בינג כללה חדרים שלמים שעוצבו בסגנון אר נובו על ידי מעצבי הבית שלו. במהלך התקופה המצליחה ביותר של הגלריה, 1896–1902, מכר בינג מגוון גדול של יצירות אמנותיות, כולל בדים בעיצוב ויליאם מוריס, כלי זכוכית של לואי קומפורט טיפאני, תכשיטים, ציורים, קרמיקה, ויטראז'ים ורהיטים בסגנון אר נובו. לקוחותיו היו אספנים פרטיים וגם מוזיאונים גדולים, והוא עזר לקדם שוק אמנות עולמי. הביתן שלו בתערוכה העולמית של פריז ב-1900 היה בולט במיוחד. בינג היה הסוחר האירופי העיקרי של חברות אמריקאיות. לזיגפריד בינג היה גם תפקיד משמעותי בקידום אמנים שהיו קשורים בתנועת הנאבי כולל פייר בונאר, אדואר וויאר, מוריס דני, פול סריזייה, פול רנסון ופליקס ואלוטון. בינג קידם את הקריירה של מגוון רחב של אמנים, אבל סגר את הגלריה שלו במהלך 1904, שנה לפני מותו, כאשר אופנת האר נובו החלה לדעוך. פעילותו של בינג הייתה חשובה וקריטית, להשפעה של אמנות יפן על האר נובו. הוא פרסם כתב עת חודשי, Le Japon Artistique, שהחל להופיע ב-1888 ונאסף בשלושה כרכים ב-1891. כתב העת השפיע על אמנים כמו גוסטב קלימט. מדיה וקבצים בנושא זיגפריד בינג בוויקישיתוף Dam, Peter van. "Siegfried Bing 1838-1905." Andon, Summer 1983, pp. 10–14. Weisberg, Gabriel P., Edwin Becker, and Évelyne Possémé, eds. The Origins of L'Art Nouveau: The Bing Empire. Amsterdam: Van Gogh Museum, distributed by Cornell University Press 2004. Siegfried Bing, 1838-1905., etchings.arts.gla.ac.uk Les Nabis et le décor. Musée du Luxembourg, Paris
סופווייב מדיקל

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] סופווייב מדיקל בע"מ, המוכרת בשם המקוצר "סופווייב", היא חברה ציבורית ישראלית המייצרת מכשור רפואי לטיפול בקמטים ולחידוש, מיצוק ושיפור של עור הפנים והצוואר. החברת נוסדה בינואר 2015, בשם ארכימדוס מדיקל בע"מ, על ידי אריאל סברדליק, המכהן כמנהל טכנולוגיות ראשי בחברה, וד"ר שמעון אקהויז, שהוא יו"ר דירקטוריון פעיל של החברה. עד לחודש מאי 2017 פעלה החברה כחברת חממה (חברת פרויקט הפועלת תחת חממה טכנולוגית וממומנת בחלקה על ידי רשות החדשנות), תחת חממת אלון מדטק ונצ'רס בע"מ. בספטמבר 2019 הקימה החברה חברה בת בארצות הברית בשם Sofwave Medical Inc, לשם הפצת מוצריה בצפון אמריקה, אזור שהוא שוק היעד העיקרי של החברה. לחברה יש מפיצים גם באסיה ובאירופה. מנכ"ל החברה מאז אוגוסט 2019 הוא לואיס סקאפורי, היושב בארצות הברית. המוצר הראשון של החברה, שמכירתו החלה בדצמבר 2019, קרוי Sofwave, והוא משמש להצערת ומיצוק של עור הפנים והצוואר (טיפולי אנטי-אייג'ינג), בטכנולוגיית אולטרסאונד. בכוונת החברה לאפשר בעתיד טיפולי הצערה ומיצוק של העור גם באזורי גוף אחרים. הטיפול באמצעות המכשיר נמשך כ-30–45 דקות, ולהשגת התוצאה הרצויה נדרשים למטופל טיפול אחד או שניים. המכשיר נמכר לרופאים העוסקים בטיפולים אסתטיים, בהם מנתחים פלסטיים ורופאי עור. באוגוסט 2019 גייסה החברה 8.4 מיליון דולר, ועד להנפקתה הושקעו בחברה בסך הכל כ-13.3 מיליון דולר. ב-12 במאי 2021 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ההפסד המצטבר בפעילות החברה, עד ל-30 ביוני 2021, הוא 21.16 מיליון דולר. בעלי המניות העיקריים בחברה (נכון לדצמבר 2021) הם מייסדיה: שמעון אקהויז (25.26%) ואריאל סברדליק (11.85%). אתר האינטרנט הרשמי של סופווייב מדיקל סופווייב מדיקל בע״מ - תשקיף להשלמה - הנפקה ראשונה לציבור, באתר "מאיה", 11 במאי 2021 סופווייב מדיקל בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב סופווייב מדיקל בע"מ, באתר "מאיה" סופווייב מדיקל בע"מ, באתר ביזפורטל סופווייב מדיקל בע"מ, באתר גלובס סופווייב מדיקל, באתר Crunchbase (באנגלית) סופווייב מדיקל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. סופווייב גייסה 8.4 מיליון דולר, באתר TechTime‏, 11 באוגוסט 2019 חזי שטרנליכט, סופווייב נהנתה מביקושים של יותר מפי שניים; תתחיל להיסחר בתל אביב בשבוע הבא, באתר כלכליסט, 13 במאי 2021
המועמדת (טלנובלה)

המועמדת (בספרדית: La candidata) היא טלנובלה מקסיקנית, שהופקה על ידי ז'יזל גונזלס בשנת 2016 עבור חברת טלוויסה, בכיכובם של סילביה נבארו וויקטור גונזלס. הסדרה תשודר בישראל בערוץ הטלנובלות הספרדיות, ואמוס. רחינה, סנטורית ואשת מושל העיר, נאלצת להתמודד עם מערכת היחסים השחוקה עם בעלה, מצד אחד, ועם בנה המתמרד, מצד שני. כאשר אלונסו, בעלה, מחליט להתמודד לנשיאות, הוא מגלה צד אכזרי ואלים באישיותו. כשהייתה בקולג' ניהלה רחינה מערכת יחסים עם חררדו, כעת יריבו של אלונסו בהתמודדות לנשיאות. חררדו מתחרה באלונסו גם על ליבה של רחינה. רחינה מחליטה לעזוב את אלונסו, וכדי להימנע מאסון היא מנסה למוטט את עולמו. אתר האינטרנט הרשמי של המועמדת "המועמדת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המועמדת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קלו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קלו – אזור היסטורי באתיופיה קלו (קומיקס) – דמות קומיקס דידייה קלו – אסטרונום שווייצרי מאשה קלו – סופרת ישראלית קאלו
שון קלייבר

שון דזמונד קלייבר (בהולנדית: Sean Desmond Klaiber; נולד ב-31 ביולי 1994) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי המשחק בעמדת המגן הימני בברונדבי. קלייבר, התחיל לשחק כדורגל במספר מועדוני כדורגל מקומיים ובהם גם זו של אייאקס. בשנת 2007 הצטרף לאקדמיה של אוטרכט. ב-29 באוקטובר 2013, קלייבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד קוזאקן בויס במסגרת הגביע ההולנדי. ב-23 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ההולנדית בניצחון 0-1 נגד חרונינגן. בינואר 2015 הושאל לדורדרכט עד לסיום העונה. ב-27 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד גו אהד איגלס. בסיום העונה, חזר לאוטרכט. ב-20 ביולי 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 1-3 נגד ולטה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-1 באוקטובר 2020 קלייבר חתם לשלוש שנים באייאקס עם אופציה לעונה נוספת, בה התאחד עם אריק טן האך שאימן אותו בעבר באוטרכט. הוא חתם בה כמחליפו של סרג'יניו דסט שעזב לברצלונה. ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-5 נגד הירנפיין. ב-29 באוגוסט 2022 חתם באוטרכט. ב-1 בספטמבר 2023 חתם בברונדבי מליגת העל הדנית. קלייבר נולד בהולנד להורים לממוצא סורינאמי ולכן היה זכאי לייצג את שני הלאומים בזירה הבינלאומית. בצעירותו, קלייבר שיחק בנבחרת הצעירה של הולנד. ב-13 ביוני 2021 קלייבר החליט לייצג את סורינאם וכעבור שבועיים זומן לסגל הנבחרת הלאומית לקראת גביע הזהב 2021. ב-12 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לג'מייקה. אייאקס ליגת העל ההולנדית: 2020/2021, 2021/2022 הגביע ההולנדי: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא שון קלייבר בוויקישיתוף שון קלייבר, באתר Transfermarkt שון קלייבר, באתר Soccerway שון קלייבר, באתר WorldFootball.net שון קלייבר, באתר National Football Teams שון קלייבר, באתר FootballDatabase.eu
לאסלו קמני

לאסלו קמני (בהונגרית: Kemény László; אוקאן, 1 בינואר 1899 – בודפשט, 8 במאי 1970) היה שחקן יהודי-הונגרי, זוכה פרס האמן המצטיין (1965). קמני היה אחד השחקנים בסרט המפורסם אי שם באירופה. לאסלו קמני נולד במשפחה יהודית בכפר הגדול אוקאן במחוז בקש כבנם של ינה (יעקב) קמני, רופא כללי, ושל מריאן לז'נסקי. לאסלו קמני היה חבר בתיאטרון אנגלס בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. הוא סיים את לימודיו באקדמיה לדרמה ב-1921, שיחק בקולוז'וואר מ-1922 עד 1930 ועבר לעיר מישקולץ בצפון הונגריה ב-1930. שם הפך לשחקן ולבמאי הראשי של הלהקה של מיהאי שבשטין. משנת 1933 שיחק בתיאטרון העיר סגד ואחר כך שוב במישקולץ. לאחר מכן הגיע לבודפשט בחוזה עם "התיאטרון ההונגרי". משנת 1938 לא הורשה לעלות על הבמה עקב החוקים ה(אנטי) יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) ושרד את תקופת השואה במשך כשש שנים. לאחר מלחמת העולם השנייה משנת 1945 שיחק בלהקות שונות בבודפשט, ואז ב-1955 הצטרף לתיאטרון הלאומי של בודפשט. הוא גם שיחק לעיתים קרובות ברדיו ובטלוויזיה. קמני שיחק בקביעות בסרטי קולנוע אחרי 1945. מ-1951 עד 1952 היה מרצה באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. ב-1965 קיבל את פרס האמן המצטיין. סיראנו (אדמונד רוסטנד : סיראנו דה ברז'ראק) לוציפר (אימרה מדאץ' : טרגדיית האדם) סלים (ג'ון סטיינבק : עכברים ואנשים) אוקייומוב (אפינוגנוב: ילד קטן) ורבצי (ג'ולה אייש : ג'רג' דוז'ה) קורבצ'יו (בנג'מין ג'ונסון : וולפונה) טריסוטין (מולייר : Les Femmes savantes) קלמאר (מיהאי ורשמארטי : צ'ונגור וטינדה) יהלומים שחורים (1938) אי שם באירופה (1947) מאגנאש מישקה (1948) יאניקה (1949) נישואים מיוחדים (1951) חנות הכלבו הממלכתית (1952) הים שקם לתחייה (1953) בפקודת הקיסר (1956) העשירים העניים (1959) מוזיקה צבאית (1961) אסור להתחתן (1963) הפחה האחרון בבודה (1963) מייצר הכסף (1964) סיפור רגיל (חלק 1–3, סרט טלוויזיה, 1966) תאונה (סרט טלוויזיה, 1967) אותלו בדיולהאזה (1967) הבלגן של הסופרים (סרט טלוויזיה, 1969) לקסיקון ביוגרפי הונגרי מדיה וקבצים בנושא לאסלו קמני בוויקישיתוף לאסלו קמני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאסלו קמני, באתר Discogs (באנגלית) "Születési bejegyzése az okányi polgári születési akv. 2/1899. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-19.
משפחת פרנג'יפאני

משפחת פרנג'יפאני (נכתב גם כ - Frangipane, Freiapane, Fricapane או Fresapane) הייתה שבט פטריציאני רומאי רב עוצמה בימי הביניים. משפחת פרנג'יפאני טוענת שמוצאה הוא ממשפחת הפלבאים הרומית של אניצ'י, אולם האזכור הראשון של המשפחה הוא רק משנת 1014, במסמך המתייחס למנזר פרפה. תעודת קלף של אוטו הראשון בארכיון פרנג'יפאני בקסטלו די פורפטו, בפריולי, מתוארכת ל-10 בינואר 973. משפחת פרנג'יפאני נטלה חלק משמעותי במאבק בין האפיפיור גרגוריוס השביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה היינריך הרביעי, ושלטו ברומא לזמן קצר בין 1107 ל-1108. בסכסוך בין משפחות אורסיני וקולונה הם תמכו באורסיני. הם הגיעו לשיא כוחם כשהצליחו לגרום לבחירתו של האפיפיור הונוריוס השני בשנת 1124. החל מ-1130 החזיקו בני משפחת פרנג'יפאני בקולוסיאום של רומא, אותו ביצרו ושהקנה להם שליטה אסטרטגית על הגישות לארמון הלטראנו, מעון האפיפיור, מצפון וממערב; המשפחה איבדה את השליטה בקולוסיאום למשפחת אניבלדי (Annibaldi) באמצע המאה השלוש עשרה. בשנת 1268 בגד ג'ובאני פרנג'יפאני, אדון אסטורה, בקונראדין, הדוכס המתבגר משוואביה ואחרון שושלת הוהנשטאופן, שמצא מקלט במצודת טורה אסטורה לאחר תבוסתו בקרב טאגליאקוזו. פרנג'יפאני עצר אותו ומסר אותו לשארל הראשון שערף את ראשו. למשפחה היו קרקעות בקמפניה הרומית מדרום לרומא, ביניהם אסטורה (אנ'), סיטרנה (אנ'), מרינו (אנ'), נינפה (אנ') וטרצ'ינה (אנ'), ומאוחר יותר גם בנמי. שני ענפי המשפחה, צאצאי הרוזנים Damiani di Vergada Gliubavaz Frangipani (Frankopan) Detrico[דרוש תעתוק] בדלמטיה וקרואטיה וצאצאי הרוזנים Frangipani (Frankopan)[דרוש תעתוק] של Vegle, Modrussa ו- Vinodol בקרואטיה, והרוזנים פרנג'יפאני באיטליה, עדיין קיימים. למשפחת פרנג'יפאני היו אחוזות בטרנצ'נטו ובפורפטו. מדיה וקבצים בנושא משפחת פרנג'יפאני בוויקישיתוף
דורית צמרת

דורית צמרת (30 באוגוסט 1942 – 5 בינואר 2023) הייתה מרצה לקולנוע, פעילת שלום ופזמונאית ישראלית. נולדה לשמריה צמרת, פעיל תנועת ההעפלה, ולהדסה צמרת בקיבוץ בית השיטה. היא שירתה בצה"ל בחטיבת הנח"ל, וכתבה בעיתון "במחנה נח"ל". לאחר שחרורה מצה"ל, חזרה לקיבוץ, שם ערכה את "יחד", ביטאון התק"ם בין השנים 1984–1986. צמרת כתבה את המילים למספר שירים שהולחנו. שירה המפורסם ביותר הוא "החיטה צומחת שוב", ללחן של חיים ברקני, אותו כתבה לאחר מלחמת יום הכיפורים לזכרם של 11 בני הקיבוץ שנפלו במלחמה. השיר בוצע, בין היתר, על ידי הגבעטרון, חוה אלברשטיין, אביבה שחף, קולות ירדן, אחינועם ניני, ירדנה ארזי, קרן פלס, שלומית אהרון, אוהד חיטמן, רוחמה רז, שי המבר ודודו זכאי. שירים נוספים שכתבה הם "זה רק מילים" ללחנו וביצועו של יחזקאל דורי, "יש מה לספור" שהלחין דן פלד, "סיפורי אהבה" שהלחין יחזקאל דורי וכן "וכל זה תם ולא נשלם יותם" ללחן של נחום היימן, שביצעה סי היימן. השיר נכתב לזכר יותם לוטן, בן בית השיטה, שנהרג במלחמת לבנון השנייה. בראיון איתה שפורסם ב-2014, סיפרה צמרת שכפעילת שלום, בין השאר, תמכה בתנועות ארבע אמהות, שוברים שתיקה ולוחמים לשלום והייתה פעילה בעמותת בדרך להחלמה. צמרת הייתה נשואה לניסן ארנברג, אם לארבעה ילדים וסבתא לתשעה נכדים. בתה היא התסריטאית והיוצרת נועה ארנברג. צמרת נפטרה בביתה ב-5 בינואר 2023 בגיל 80. דורית צמרת, באתר שירונט דורית צמרת, באתר MusicBrainz (באנגלית) דורית צמרת, באתר Discogs (באנגלית) דורית צמרת, באתר "שירה עובדת" יובל ניב, מחברת "החיטה צומחת שוב": "איך קורה עדיין שמלחמה פורצת שוב?", באתר Xnet‏, 29 ביולי 2014 דורית צמרת, אז מה אם החיטה צומחת שוב, באתר הארץ, 12 במאי 2019 אלחנן סמואל, ‏"חומר נפץ רגשי": ואיך קרה שהחיטה צומחת שוב?, בעיתון מקור ראשון, 8 באפריל 2021 מחברת "החיטה צומחת שוב" מספרת: "אנשים רוצים לקוות", באתר גלי צה"ל; במקור, מתוך התוכנית "בוקר טוב ישראל" עמית אטיאס, ‏דורית צמרת, מחברת "החיטה צומחת שוב", הלכה לעולמה בגיל 80, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2023 "בני הקבוצים- מאגר המפקדים של צה"ל", על המשמר, 29 במרץ 1962 עיתונות לוחמת, חדשות, 1 באוקטובר 1986 גיוסים לתנועה ולמדינה -אנשים ומשימות, באתר בית השיטה יובל ניב, מחברת 'החיטה צומחת שוב': "איך קורה עדיין שמלחמה פורצת שוב?", באתר Xnet‏, 30 ביוני 2005 איה חיות, הפזמונאית דורית צמרת ("החיטה צומחת שוב") הלכה לעולמה בגיל 80, באתר ynet, 5 בינואר 2023
טיטניה (ירח)

טיטניה הוא הירח הגדול ביותר של אורנוס. טיטניה נתגלה על ידי ויליאם הרשל ב-11 בינואר 1787. מקור השם "טיטניה", כיתר שמות ירחי אורנוס, הוא במחזות שייקספיר ואלכסנדר פופ. טיטניה היא מלכת הפיות במחזה "חלום ליל קיץ". ישנו גם אסטרואיד הנקרא 593 טיטניה. טיטניה מורכב מכחמישים אחוזים של קרח מים, כשלושים אחוזים של סלע צורני והיתר תרכובות אורגניות דמויות מתאן. הפרט הבולט על פני השטח הוא הגיא הענקי (Messina Chasmata) אשר מגמד את הגרנד קניון על פני כדור הארץ, ומשתווה לואליס מארינריס על מאדים ולשקע איתאקה על טתיס, ירחו של שבתאי. טיטניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kuiper, G. P. (1949). "The Fifth Satellite of Uranus". Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 61 (360): 129. Bibcode:1949PASP...61..129K. doi:10.1086/126146.
אזור ביוגאוגרפי

אזור ביוגאוגרפי (בלטינית: Ecozone) הוא שם לכלל האזורים הביוגאוגרפים לאורך כדור הארץ, כשחלוקתם היא לרוב קשורה ליבשות לרוב בהתבסס על טקטוניקת הלוחות, אף שישנם גם אזורים ביוגאוגרפים ימיים. המונח ליחידה אקולוגית קטנה מהם הוא אזור ביולוגי (bioregion) ואחריו אזור אקולוגי. מספר חוקרים רואים במקווי מים מתוקים עם אגני ניקוז בולטים, שאינם זורמים לים גם יחידות דומות (Endorheic basin). האזורים מכוונים לביוטות שלמות כשמונחים פחות רווחים כוללים את הזואוגאוגרפיה וממלכת צמחייה, אשר כיום נמדדים באותם אזורים ביוגאוגרפים. ההבדל בין אזור ביוגאוגרפי לביומה הוא שביומה כוללת בתי גידול, אשר נמדדים על בסיס צורת חיים או הסתגלות אבולוציונית של בעלי חיים, פטריות, מיקרואורגניזמים וצמחים לאקלים, טיב הקרקע ועוד. הקרן העולמית לשימור חיות הבר מציגה 8 אזורים ביוגאוגרפים יבשתיים: הקרן העולמית לשימור חיות הבר והחברה לשימור הטבע (The Nature Conservancy) מציגים גם 43 אזורים ביוגאוגרפים ימיים. עם זאת נפוץ יותר השימוש של ארגון "MEOW"‏ ("Marine Ecoregions of the World") בו ישנם 12 אזורים ביוגאוגרפים ימיים, המקבילים מעט ליבשות: האזור הארקטי מערב האינדו-פסיפי מרכז האינדו-פסיפי מזרח האינדו-פסיפי אוסטרליה הממוזגת הצפון-אטלנטי הממוזג הצפון-פסיפי הממוזג אמריקה הדרומית הממוזגת אפריקה הדרומית הממוזגת האטלנטי הטרופי המזרח פסיפי הטרופי האוקיינוס הדרומי מדיה וקבצים בנושא אזור ביוגאוגרפי בוויקישיתוף אחד משני חלקים של האזור ההולארקטי שאינו נחשב לאזור ביוגאוגרפי אמיתי
ג'וש פארקר

ג'ושוע קווין סטנלי פארקר (באנגלית: Joshua Kevin Stanley Parker; נולד ב-1 בדצמבר 1990) הוא כדורגלן אנטיגואי המשחק בעמדת החלוץ באוקספורד סיטי. פארקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס. בינואר 2010 הושאל לוילמבלדון AFC למספר חודשים בסיומם חזר לקווינס פארק ריינג'רס. ב-10 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד קריסטל פאלאס. באוקטובר 2010, הושאל לתקופה של חודש לנורת'המפטון טאון. ב-23 בנובמבר 2010 הושאל לוויקומב וונדררס. ב-5 באוגוסט 2011 פארקר חתם על חוזה באולדהאם אתלטיק. במחזור הראשון של העונה, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד שפילד יונייטד. ב-8 במרץ 2012 פארקר הושאל לדאגנהאם אנד רדברידג' עד לסיום העונה. בדצמבר 2012 חתם באוקספורד יונייטד. ביוני 2013 חתם בדומז'אלה מליגת העל הסלובנית. ב-4 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לאסטרה ג'ורג'ו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2013/2014 הבקיע 11 שערי ליגה בקבוצה. ב-8 בינואר 2015 חתם בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-20 באוגוסט הושאל לאברדין מליגת העל הסקוטית בה שיחק עד ינואר 2016. במרץ 2016 השתתף בתוכנית "בואו לאכול איתי" ששודרה בערוץ 4 שצולמה בתקופה בה שיחק באברדין. בינואר 2017 חתם בווילסדטון מהליכגות הנמוכות של אנגליה, אך כעבור שבועיים חתם בג'ילינגהאם. בהמשך הקריירה שיחק גם בצ'רלטון את'לטיק, וייקומב וונדררס ובורטון אלביון. בנובמבר 2010 הצטרף לנבחרת אנטיגואה וברבודה. ב-10 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד סורינאם. ב-8 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד סנט לוסיה. צ'רטון את'לטיק פלייאוף העלייה של הפוטבול ליג הראשונה: 2019 וייקומב וונדררס פלייאוף העלייה של הפוטבול ליג הראשונה: 2019 ג'וש פארקר, באתר Transfermarkt ג'וש פארקר, באתר Soccerway ג'וש פארקר, באתר National Football Teams ג'וש פארקר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'וש פארקר".
אנקלטוס השני

אנקלטוס השני (מת ב-25 בינואר 1138), נולד בשם פייטרו פיירלאוני, היה אנטי-אפיפיור ששלט באופוזיציה לאפיפיור אינוקנטיוס השני משנת 1130 ועד מותו ב-1138. לאחר מותו של האפיפיור הונוריוס השני, מועצת הקרדינלים הייתה מפולגת בהכרעה על יורשו. באופן חריג, הבחירות הופקדו בידי שמונה קרדינלים, שבחרו בפפרסקי לאפיפיור תחת השם אינוקנטיוס השני. גוף גדול יותר של קרדינלים בחר אז בפייטרו פיירלאוני, מה שהוביל לפילוג בכנסייה הקתולית. אנקלטוס זכה לתמיכת רוב האצולה הרומית, ואינוקנטיוס ברח לצרפת. מצפון לאלפים, אינוקנטיוס זכה לתמיכתם המכרעת של המסדרים הדתיים הגדולים, בפרט הציסטרציאנים של ברנאר מקלרבו, פיטר הנכבד (אנ'), אב המנזר של קלוני. ונורברט מקסאנטן (אנ'), הארכיבישוף של מגדבורג שהקים את מסדר הפרמונסטרנטנזים (אנ') והחזיק בדרגה גבוהה בחצר הקיסר הגרמני לותר השלישי. חוסר התמיכה מדמויות מפתח אלו הותיר את אנקלטוס עם מעט מאוד פטרונים מחוץ לרומא. אנקלטוס חי מספר שנים ומת כשהמשבר לא פתור. בשנת 1139 המועצה הלטרנית השנייה סיימה את הפילוג, אם כי הדעות נותרו חלוקות. פייטרו נולד למשפחה הרומית פיירלאוני, בנו של הקונסול פייר לאוני. אחד מסבותיו, בנדיקטוס, אולי ברוך בעברית, היה יהודי שהתנצר. כבן שני עם שאיפות, פייטרו נועד לקריירה כנסייתית. הוא למד בפריז ונכנס למנזר הבנדיקטיני של קלוני. מאוחר יותר הוא נסע לרומא ותפס כמה תפקידים חשובים. בשנת 1130 שכב האפיפיור הונוריוס השני גוסס והקרדינלים החליטו כי הם יפקידו את הבחירה בידי ועדה של שמונה אנשים, בראשות קנצלר האפיפיור היימריק, אשר המועמד שלו, הקרדינל גרגורי פפארסקי, נבחר בחיפזון לאפיפיור אינוקנטיוס השני. הוא הוכתר ב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של הונוריוס. באותו יום נפגשו שאר הקרדינלים, בראשות הבישוף הקרדינל הבכיר, פייטרו מפורטו, עם מנהיגי רומא בבזיליקת סן מרקו, והודיעו כי אינוקנטינס לא נבחר באופן חוקי. הבישוף מפורטו מינה את הקרדינל פייטרו פיירלאוני, רומאי שמשפחתו הייתה אויבתם של תומכי היימריק - משפחת פרנג'יפאני, שנבחר על ידי הקרדינלים, אנשי הדת, האצולה ואנשי רומא. תומכיו של אנקלטוס כללו את האצולה הרומית כולה, למעט משפחת פרנג'יפאני, ורוב הקרדינלים. בתמיכת העם, שהתנגד להיימריק הצרפתי, משפחת פיירלאוני היו חזקים מספיק כדי להשתלט על רומא, בעוד אינוקנטיוס ברח אל מצפון לאלפים. עם זאת, מצפון לאלפים, אינוקנטיוס זכה לתמיכתם המכרעת של ברנרד הקדוש מקלרבו, פטר המכובד, ורפורמטורים בולטים אחרים שעזרו לו באופן אישי לזכות בהכרה משליטי אירופה כמו הקיסר לותר השלישי, מה שהותיר את אנקלטוס עם מעט פטרונים. אנקלטוס היה מועמד מקובל יחסית לאפיפיור, בהיותו מכובד, ולכן הופצו שמועות שהתרכזו במוצאו היהודי כדי להשחיר את המוניטין שלו. בין תומכיו של אנקלטוס היו הדוכס גיום העשירי מאקוויטניה, שתמך באנקלטוס בניגוד לרצונם של הבישופים שלו, ורוג'ר השני מסיציליה, שתוארו "מלך סיציליה" אושר על ידי בולה אפיפיורית מאנקלטוס לאחר הצטרפותו לעדת תומכיו. עד 1135 עמדתו של אנקלטוס הייתה חלשה על אף התמיכה שזכה לה ברומא, אך הפילוג הסתיים רק עם מותו ב-1138, ולאחר מכן נבחר גרגוריו קונטי לוויקטור הרביעי אך הוא נכנע לאינוקנטיוס תוך חודש. אינוקנטיוס שב לרומא ושלט ללא התנגדות. הוא כינס במהירות את המועצה הלטרנית השנייה ב-1139 וחיזק את עמדת הכנסייה נגד ריבית, נישואי כמרים ובעיות אחרות. למרות שמשפחת פיירלאוני קיבלה ברובה את מרותו של אינוקנטיוס וממשיכי דרכו, אחיו של אנקלטוס, ג'ורדנו (אנ'), שהיה אז מנהיג הקומונה של רומא (אנ'), התנגד באופן פעיל ליורשיו של אינוקנטיוס בעשור שלאחר מכן. אנקלטוס השני באנציקלופדיה הקתולית. אנקלטוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שון ברדי

שון לאנס ברדי (באנגלית: Sean Lance Berdy; נולד ב-3 ביוני 1993) הוא שחקן, מפיק ותסריטאי אמריקאי. ברדי נולד בבוקה רטון, פלורידה. הוא חירש מלידה. הוא דובר שפת הסימנים האמריקאית (ASL) ובנוסף הוא דובר אנגלית. כילד, ברדי התעניין בקסמים. הוא זכה בפרס הקוסם הצעיר בפסטיבל הקוסמים העולמי שהתקיים בסנקט פטרבורג. ברדי אובחן עם הפרעה דו-קוטבית כשהיה בן 11. ברדי ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בסרט הקולנוע "The Sandlot 2" משנת 2005. לאחר מכן שיחק בסרטי הקולנוע, "Bondage" ,"The Deaf Family" ו-"Legend of the Mountain Man". ברדי הופיע במספר פרסומות בערוצים ציבוריים. ברדי עבר לקליפורניה בשנת 2011 כדי להשתתף בסדרה "הוחלפו בלידתן", בה כיכב בתפקיד ראשי. הוא גילם את אמט בלדסו, בנה של מלודי בלדסו, בגילומה של מרלי מטלין. הוא היה מועמד לפרסי בחירת הנוער לשנת 2011 בקטגוריית פריצת השנה. הוא סיים את התיכון תוך כדי הצילומים. ברדי דיבב בשפת הסימנים האמריקאית את סרט הקלונוע "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה". בשנת 2019 הוא שיחק בתפקיד סם אליוט, בסדרת הטלוויזיה "עולם חדש". הוא כתב, הפיק, צילם וביים את הסרט הקצר "Sean Berdy: Enrique Iglesias' Hero", סרט בשפת הסימנים. מדיה וקבצים בנושא שון ברדי בוויקישיתוף שון ברדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שון ברדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שון ברדי, באתר AllMovie (באנגלית) שון ברדי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Chow, Andrew R. (2019-05-11). "The Society's Sean Berdy on A.S.L. Representation, Teen Activism and His Buzzy New Netflix Drama". Time. נבדק ב-24 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Paulette, Cohn (2014-01-15). "Was Sean Berdy Born Deaf?". American Profile (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-01-21. Bedsole, Tori (2017-09-14). "'Switched at Birth' actor Sean Berdy to speak at TROY". Troy Today. נבדק ב-2019-12-02. Austin Considine, ‘Singing’ With Their Hands, ‏6 בינואר 2012
טי. ג'יי. ברמבל

תומאס-ג'יימס אברטון "טי. ג'יי." ברמבל (באנגלית: Thomas-James Everton "TJ" Bramble; נולד ב-9 במאי 2001 בדטרפורד שבאנגליה) הוא כדורגלן אנטיגואי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת דובר את'לטיק מהנשיונל ליג ובנבחרת אנטיגואה וברבודה. ברמבל החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ג'ילינגהאם. ב־4 בפברואר 2019 הצטרף לדיל טאון למשך 28 ימים. ב-31 במאי 2019 חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בג'ילינגהאם. ב-1 בנובמבר 2019 הצטרף לאיסט גרינסטיד טאון. הוא ערך שבע הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-22 בפברואר 2020 הושאל לסיטינגבורן. ב-24 ביוני 2020 שוחרר ברמבל מג'ילינגהאם מבלי ששיחק בקבוצה הראשונה של המועדון. ב-24 באוגוסט 2020 חתם ברמבל בדובר את'לטיק מהנשיונל ליג. ב-21 במרץ 2018 ערך ברמבל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנטיגואה וברבודה, בניצחון 3-2 על נבחרת ברמודה במשחק ידידות. בשנת 2021 הוא השתתף במשחק של הנבחרת במוקדמות של מונדיאל 2022. טי. ג'יי. ברמבל, באתר Transfermarkt טי. ג'יי. ברמבל, באתר Soccerway טי. ג'יי. ברמבל, באתר National Football Teams טי. ג'יי. ברמבל, באתר FootballDatabase.eu Scholars agree work experience deals באתר הרשמי של ג'ילינגהאם, 4 בפברואר 2019 (באנגלית) TJ Bramble, Miguel Scarlett and goalkeeper Joe Walsh have signed pro deals at Gillingham באתר Kent Online, ‏ 31 במאי 2019 (באנגלית) Wasps Confirm FIVE Signings באתר Isthmian League, ‏ 1 בנובמבר 2019 (באנגלית) Brickies Sign A Gill באתר Isthmian League, ‏ 22 בפברואר 2020 (באנגלית) Gillingham begin talks with Max Ehmer, Brandon Hanlan, Mika Mandron and Regan Charles-Cook over new contracts באתר Kent Online, ‏ 24 ביוני 2020 (באנגלית) National League news - May-August 2020 באתר BBC, ‏ 31 באוגוסט 2020 (באנגלית)