laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל יוסף זוין

ישראל יוסף זֶוִין (בכתיב יידי: זעווין; 1872–1926), סופר עברי ויידיש, ממשל משלים וסופר יידיש לילדים ונוער. ישראל יוסף זוין נולד בבלארוס בשנת ה'תרל"ב-1872. מוצאו ממשפחה חסידית אמידה. למד במסגרת חרדית והיה בין החסידים הצעירים שהיגרו לארצות הברית בשנות ההגירה הגדולה. הגיע לפילדלפיה בשנת 1889 ומיד החל בכתיבתו ביידיש ובעברית במקביל. כתב ופרסם סיפורים מחיי המהגרים בכתבי העת העבריים "העברי", "העם", "הלאום" ואחרים. את כתביו חתם בשם העט תשר"ק. בעוד שבכתיבתו העברית נשאר אלמוני יחסית, כתיבתו ביידיש הביאה לו פרסום רב. סיפוריו לילדים ובני נוער נדפסו בעיתוני היידיש הגדולים של התקופה: "יידישעס טאגבלאט", "די יודישע פרעסע" ואחרים. עבר לניו יורק, ושם כתב ופרסם גם באנגלית. היה בין היוצרים התלת-לשוניים של גלי ההגירה הגדולים לארצות הברית. תשר"ק היה גם ממשל משלים, עיבד את משלי העולם המפורסמים ליידיש ולעברית, וכן עיבד ופרסם ספרי נוער של מדע פופולרי ביידיש ובעברית. תשר"ק לא היה שם העט היחיד שלו, הוא השתמש גם בכינויים נוספים, שהיו בשעתו מוכרים בארצות הברית, בעיקר בין קוראי היידיש. הוא נחשב לאחד המבטאים המובהקים של לבטי ההגירה הגדולה לארצות הברית, שלפני מלחמת העולם השנייה. ישראל יוסף זוין נפטר בברוקלין, ניו יורק, בכ"ח בתשרי תרפ"ז, 6 באוקטובר 1926, בגיל 54 בלבד. בן-ציון אייזנשטט, זעווין, ישראל יוסף, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ה, עמוד 49, באתר היברובוקס תמונתו של זוין ופרטים נוספים עליו ישראל יוסף זוין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ישראל יוסף בן יהודה ליב זוין (1872-1926), דף שער בספרייה הלאומית ישראל יוסף זוין, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
יוסי מדר

יוסי מדר (נולד ב-7 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. מדר גדל בשכונת כפר שלם בתל אביב ושיחק במחלקת הנוער של קבוצת בני יהודה תל אביב. בשנת 1987 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, ולאחר מכן שיחק בקבוצות רבות, ביניהן שמשון תל אביב, הפועל רמת גן ובית"ר תל אביב. לקראת עונת 1993/1994 הצטרף מדר להפועל תל אביב. כבר במחזור הראשון כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, שער ניצחון מול מכבי פתח תקווה באצטדיון רמת גן. בעונה זו כבש 11 שערים במדי הקבוצה, וכיכב במדיה לצידם של חיים רביבו וחזי שירזי. מדר כבש גם ברבע גמר גביע המדינה מול הפועל חיפה, וכן בחצי הגמר מול מכבי פתח תקווה, וסייע להפועל תל אביב להעפיל למשחק הגמר באותה עונה, אך בסיומה עבר לשחק בהפועל באר שבע. מדר שהתחיל את העונה בבאר שבע והמשיך במכבי הרצליה, חזר להפועל תל אביב בקיץ 1995, והיה שותף להופעותיה הראשונות אי פעם בגביע אופ"א. יחד עם קז'ימיש מוסקאל, הוביל מדר את קישור הקבוצה לאחר עזיבתו של רביבו. גם בעונה זו כבש את שער הבכורה שלו במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו, וכן כבש במחזור הראשון של הליגה, בניצחון 2-3 על הפועל באר שבע. ב-4 במאי 1996 כבש רביעייה בניצחון 0-5 על הפועל כפר סבא, ובסך הכל כבש 9 שערי ליגה בעונה זו. בעונת עונת 1996/1997 נקלעה הפועל תל אביב לתחתית הטבלה, ובמחזור ה-25 כבש מדר בדקה ה-85 את שער השוויון במשחק התחתית שנערך בהרצליה מול מכבי הרצליה, שהבטיח כמעט סופית את הישארותה של קבוצתו בליגה. בעונה זו הבקיע מדר 8 שערי ליגה במדי הפועל תל אביב, ובסיומה עזב את הקבוצה לאחר שהבקיע במדיה 28 שערי ליגה, ובסך הכל 34 שערים בכל המסגרות. בקיץ 1997 עבר מדר לשחק במכבי עירוני אשדוד, ולאחר עונה אחת חזר לבני יהודה ושיחק במדיה שנתיים נוספות. לקראת עונת 2000/2001 חתם מדר במכבי נתניה, אך במחנה אימון שקיימה הקבוצה לפני פתיחת העונה נכנס מנג'ר הקבוצה, אורי מלמיליאן, לאחד החדרים של השחקנים, ושם מצא את מדר ושחקנים אחרים (משה גלאם, רונן בדש, ועקיבא מגרלשוילי) במהלך משחק קלפים. מדר, ששוחרר בעקבות האירוע מהקבוצה וחתם בהפועל כפר סבא, פנה למוסד לבוררות ושם נפסק כי נתניה תשלם לו כ-655 אלף שקל כפיצויים. מדר שיחק כשנה וחצי בכפר סבא, ולאחר שהסתיים הליך הבוררות הוחתם בנתניה ושם שיחק עד תום העונה. בשנת 2002 עבר מדר לקבוצת הפועל רעננה, ולאחר ששיחק שנתיים במדי הקבוצה עבר למכבי רמת עמידר. בשנת 2005 עבר לקבוצת עירוני אור יהודה מליגה ב' ובקיץ 2006 פרש ממשחק פעיל. בסך הכל הופיע מדר ב-271 משחקים בליגה הבכירה בישראל, וכבש 68 שערים. לאחר פרישתו ממשחק, שימש מדר כמאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר שלם. מדר נשוי ואב לשלושה ילדים, והוא עובד במחלקת התברואה בעיריית תל אביב-יפו. יוסי מדר, באתר Transfermarkt ליאור דיין, אחרון גיבורי השכונה, באתר nrg‏, 28 במאי 2011 "השתמשתי בהרואין, ולא מתבייש בזה. היום אני נקי", באתר ערוץ הספורט, 7 ביולי 2015 מדר חתם בהפועל כפר סבא, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2000 בורר ההתאחדות: יוסי מדר יפוצה על ידי מכבי נתניה ב-650 אלף שקלים, באתר ynet, 9 בדצמבר 2001 גור מוטולה, יוסי מדר סיכם במכבי נתניה עד תום העונה, באתר ynet, 7 בינואר 2002
פארק אסטריקס

פארק אסטריקס (בצרפתית: Parc Astérix) הוא פארק שעשועים בצרפת, המבוסס על סדרת ספרי הקומיקס "אסטריקס" (מאת אלבר אודרזו ורנה גוסיני). לפארק כ-1,800,000 מבקרים בשנה, והוא פארק השעשועים הפופולרי ביותר בצרפת אחרי דיסנילנד פריז. הפארק ממוקם בשטח העיירה פליילי שבמחוז וָאז, כ-35 ק"מ מצפון לפריז ו-32 ק"מ מאתר הנופש דיסנילנד פריז. הקומפלקס כולל פארק שעשועים ומלון. הפארק הושק בשנת 1989 ובמהרה הפך לפארק השעשועים הפופולרי ביותר בצרפת, עד לפתיחתו של יורודיסני בשנת 1992. הפארק פתוח בין החודשים אפריל לנובמבר ונודע במיוחד ברכבות ההרים שלו. מופעל על ידי חברת "Grevin & Cie", המפעילה 13 פארקי שעשועים שונים באירופה. La Galère - ספינת פיראטים הממוקמת בחלק "הוויקינגים". Menhir Express - מתקן מים הממוקם בחלק "הכפר הגאלי". מדיה וקבצים בנושא פארק אסטריקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק אסטריקס (בצרפתית) פארק אסטריקס, ברשת החברתית פייסבוק פארק אסטריקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פארק אסטריקס, ברשת החברתית אינסטגרם פארק אסטריקס, ברשת החברתית טיקטוק פארק אסטריקס, ברשת החברתית LinkedIn פארק אסטריקס, סרטונים בערוץ היוטיוב
תשר"ק

האם התכוונתם ל... תשר"ק - האלפבית העברי כשהוא כתוב מהסוף להתחלה; משמש לעיתים כאקרוסטיכון בפיוטים תשר"ק – שם העט של הסופר ישראל יוסף זוין
ז'רביניו

ז'ֶרבֶה יאו קואסי, ידוע כז'רביניו (Gervinho) (Gervais Yao Kouassi נולד ב-27 במאי 1987 באנימה), הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק בעמדת החלוץ במספר מועדונים, בבלגיה, צרפת, אנגליה, איטליה, סין, טורקיה ויוון וכן בנבחרת חוף השנהב. ז'רביניו החל את הקריירה שלו בבוורן, אליה הצטרף בעונת 2004/2005 ושיתף פעולה עם חברו לנבחרת עמנואל אבואה. הוא שיחק במועדון במשך 2 עונות (2005–2007) וכבש 14 שערים ב-61 הופעות. בסוף עונת 2006/2007 עבר ז'רביניו לליגה הצרפתית למועדון לה מאן. בעונתו הראשונה בליגה הצרפתית כבש ז'רביניו 2 שערים, בעונתו השנייה הוא כבר כבש 7 שערים ובשתי עונותיו כבש 9 שערים ב-59 הופעות. לאחר הצלחתו בלה מאנס חתם ז'רביניו ליל לארבע שנים וסכום העברה עמד על 6 מיליון יורו. בעונתו הראשונה כבש ז'רביניו 13 שערים ב-32 הופעות, בעונתו השנייה ערך ז'רביניו 42 הופעות בכל המסגרות ובהם כבש 18 שערים ויחד עם אדן הזארד עזר לליל להשלים דאבל בכך שזכו באליפות צרפת ובגביע הצרפתי. ב-11 ביולי 2011 חתם ז'רביניו במועדון האנגלי ארסנל תמורת 12 מיליון יורו. ז'רביניו כבש צמד במשחק הבכורה שלו בארסנל נגד פ.צ. קלן. ב-8 באוגוסט 2013 חתם ז'רביניו ברומא, שהעבירה לארסנל עבורו סכום של 8 מיליון ליש"ט. ז'רביניו קיבל את חולצה מספר 27. ב-2016 עבר לקבוצת חביי צ'יינה פורצ'ן מליגת העל הסינית. ב-17 באוגוסט 2018 חתם ז'רביניו לשלוש שנים בפארמה. ב-15 ביולי 2022 חתם באריס סלוניקי. ז'רביניו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'רביניו, באתר Transfermarkt ז'רביניו, באתר Soccerway ז'רביניו, באתר BDFutbol ז'רביניו, באתר WorldFootball.net ז'רביניו, באתר National Football Teams ז'רביניו, באתר FootballDatabase.eu ז'רביניו, באתר ESPN
דני קרסנוב

יבגני דני קרסנוב (נולד ב-27 במאי 1970) הוא אתלט עבר ישראלי. אלוף ושיאן ישראל בקפיצה במוט. השתתף ב-3 אולימפיאדות (ברצלונה 1992, אטלנטה 1996 וסידני 2000) במדי נבחרת ישראל. היה לאתלט הגבר הישראלי הראשון שהשתתף בגמר אולימפי. קרסנוב נולד במוסקבה בירת רוסיה כיבגני ברמן. הוא התאמן בהדרכתו של אריה רוזנווייר במוסקבה. הוא עלה לישראל בשנת 1991 והתאמן בהפועל גבעת ­רם ירושלים, בהדרכתו של אריה רוזנוייר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בג'נובה, איטליה בשנת 1992 סיים קרסנוב במקום 17 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.15 מטר. באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים קרסנוב במקום שמיני בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ לגובה של 5.60 מטר ובכך היה לאתלט הישראלי הגבר הראשון שהשתתף בשלב הגמר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בטורונטו, קנדה במרץ 1993 סיים קרסנוב במקום 13 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוגוסט אותה שנה סיים קרסנוב במקום 19 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 סיים קרסנוב במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה הוא קבע את שיאו האישי, בתוצאה של 5.75 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברצלונה, ספרד במרץ 1995 סיים קרסנוב במקום 14 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר. בתחרות שנערכה בהדר יוסף, תל אביב ביולי 1996 שבר קונסטנטין סמיונוב את השיא הישראלי בס"מ והעמיד אותו על 5.76 מטר. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים קרסנוב במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר ובכך היה לישראלי הראשון שהצליח להגיע לשלב הגמר פעמיים ברציפות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיים קרסנוב במקום תשיעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיים קרסנוב במקום תשיעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באולימפיאדת סידני (2000) סיים קרסונוב במקום 20 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר. קרסנוב פרש מפעילות בשנת 2001 ומאז הוא עובד בחברת החשמל. קפיצה במוט: 5.75 מטר (1994) קפיצה לרוחק: 7.07 מטר (1994) דני קרסנוב, באתר olympedia.org דני קרסנוב, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דני קרסנוב, באתר Track and Field (גברים) אבינעם פורת, דני קראסנוב - האיש שהקפיץ את ישראל, באתר ynet, 17 באפריל 2015 [1] איגוד האתלטיקה בישראל – איגוד האתלטיקה בישראל
הפיות מקוטינגלי

הפיות מקוטינגלי (באנגלית: Cottingley Fairies) היא סדרה של 5 תצלומים שצולמו בשנים 1917 עד שנת 1921 בידי אלסי רייט, שהייתה בת 16 בעת צילום התמונות הראשונות, ודודניתה פרנסיס גריפינס, שהייתה אז בת 10. התמונות צולמו בכפר קוטינגלי ליד ברדפורד שבאנגליה. בתמונות מוצגות אלסי ופרנסיס ביחד עם פיות. אלסי ופרנסיס רצו להוכיח כי פיות אכן קיימות ותמונות אלה היוו אסמכתה לדבר במשך שנים, לרבות אמונתו של ארתור קונאן דויל באמיתותן, למרות שרבים האמינו שהתמונות מזויפות. ברבות השנים הפכו התמונות לסמל תרבות. אלסי ופרנסיס גדלו, התחתנו ועברו לגור מחוץ לאנגליה. בתחילת שנות ה-80 התקשורת שבה להתעניין בתמונות ובשנת 1983, 66 שנים לאחר שהתמונה הראשונה צולמה, הודו אלסי ופרנסיס בריאיון לעיתון "The Unexplained" כי התמונות היו מזויפות וכי הן גזרו תמונות של פיות מספר ילדים פופולרי של תקופת ילדותן. פרנסיס נפטרה בשנת 1986 בגיל 78. אלסי נפטרה בשנת 1988 בגיל 87. התמונות מוצגות כיום במוזיאון המדע והתקשורת הלאומי בברדפורד. מדיה וקבצים בנושא הפיות מקוטינגלי בוויקישיתוף "פרשת הפיות מקוטינגלי", באתר של ג'יימס רנדי (באנגלית) מירי פרקס, ‏גם אתם האמנתם: התמונות שעבדו על כולנו, באתר ‏מאקו‏, 25 בדצמבר 2014
פורד ארוסטאר

פורד ארוסטאר (באנגלית: Ford Aerostar) היה דגם מיניוואן אשר יוצר על ידי חברת פורד משנת 1986 עד 1997. הדגם היה המתחרה העיקרי של דגמי המיניוואן של קרייזלר: קרייזלר טאון אנד קאנטרי, דודג' קרוואן ופלימות' וויאג'ר. בשנת 1997, לאחר 3 שנים של אי הצדקה כלכלית, נסגר מפעלו. בשנת 1984 הוצגו לראשונה המיניוואנים של קרייזלר: דודג' קרוואן ופלימות' וויאג'ר. השניים, אשר היו קטנים מסטיישן מלא, הכו את העולם בתדהמה. הרכב הקומפקטי בעל 7 המקומות הפך במהרה למיניוואן הנמכר באמריקה : ארצות הברית, קנדה ומקסיקו. פורד הרגישה את התבוסה והנגיסות הרבות ברווחיה, עד אשר החליטה להחזיר מלחמה לקרייזלר. בשנת 1985 תכננה את המיניוואן "פורד ארוסטאר" לראשונה, אשר הוצג לציבור והחל ביצור המוני בשנת 1986. לרכב היו כריות אוויר ומחזיקי ראשים אשר היו חסרים לקרייזלר באותם הימים. אך גודל המיניוואן, היותו אוטומטי ואכילת הדלק הרבה בה התאפיין השאירה אותו הרחק מאחור. המיניוואן אמנם נשאר לסמל המאבק של פורד, אך לא הצליח לכבוש את הציבור. אחד מחסרונות המיניוואן היו חוסר המקום בתוכו, שכן היה המיניוואן צפוף ביותר, מה שגרם למספר מקסימלי של 4 נוסעים בלבד. הרכב החל לשמש יותר כרכב מסחרי והסעות מאשר מיניוואן משפחתי. סקר שנערך בשנת 1987 גילה כי רק 16% מהציבור האמריקני תומך בארוסטאר לעומת המיניוואן של קרייזלר. במקביל לתחרות עם קרייזלר, התחרה בשברולט אסטרו, המיניוואן שהפך, אחרי הסקר, לרכב מסחרי רגיל. לאחר כחמש שנים של עיצוב זהה, הצליחה פורד לרשום ניצחון קט לזכותה: שברולט אסטרו ירד לזמן קצר למקום השלישי. פורד החליטה לרענן מעט את הארוסטאר, להוסיף מנגנוני בטיחות מסוימים וכדומה. כמו כן החלה פורד בלכידת כוכבים שיפרסמו את דגמיה. בפרסומות באותה התקופה נעשו השוואות באופן תדיר בין הארוסטאר לשברולט למיניהם ולקרייזלר למיניהם. צעד, אשר התגלה כשגוי למחלקת הארוסטאר, היה להוציא בשנת 1994 את המיניוואן פורד ווינדסטאר והפיכת הארוסטאר לדגם משני. לאחר שלוש שנים ביצור לא משתלם מבחינה כלכלית, החליטה פורד לבטל את הארוסטאר ולהשאיר את הווינדסטאר כמתחרה יחיד. מדיה וקבצים בנושא פורד ארוסטאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורד ארוסטאר
קונסטנטין סימונוב

קונסטנטין מיכאילוביץ' סימונוב (ברוסית: Константи́н Миха́йлович Си́монов‏; 28 בנובמבר 1915, פטרוגרד, האימפריה הרוסית – 28 באוגוסט 1979, מוסקבה, ברית המועצות), היה סופר, משורר, עיתונאי ומחזאי סובייטי ממוצא רוסי שעיקר כתיבתו נסבה סביב מלחמת העולם השנייה. סימונוב נולד בפטרוגרד, אימו הייתה בת אצולה משושלת רוריק ואביו קצין בצבא הצאר שנמלט מרוסיה לפולין לאחר מהפכת אוקטובר ושם הלך לעולמו. אימו נישאה בשנית לקצין צבא שהוצב כמדריך בבית הספר הצבאי בעיר ריאזן. בהמשך עברה המשפחה לסראטוב, שם סיים קונסטנטין את השכלתו היסודית. בהמשך למד סימונוב בבית ספר מקצועי, הוסמך כחרט והחל לעבוד במפעל תעשייה בעירו. ב-1931 עברה משפחתו למוסקבה וקונסטנטין עבד במפעל תעשייה עד 1935, מועד בו החל לכתוב שירה אשר מקצתה התפרסמה בכתבי עת שונים. במהלך קרב חלקין גול הועסק סימונוב ככתב צבאי. ב-1940 כתב מחזה ראשון מפרי עטו שהוצג בתיאטרון בלנינגרד. ב-1942 מונה לקומיסר גדוד ובהמשך הועלה לדרגת לויטננט קולונל, תוך שהוא ממשיך בתפקידו ככתב צבאי. כתבותיו פורסמו בעיתון הכוכב האדום. הוא דיווח מבולגריה, רומניה, יוגוסלביה, פולין וגרמניה ונכח בקרב על ברלין. במהלך המלחמה כתב סימונוב שלושה מחזות, שני ספר שירה ונובלה בשם ימים ולילות שנסבה סביב קרב סטלינגרד. עם סיום המלחמה הועלה סימונוב לדרגת פולקובניק. בארץ ישראל הוצג הוצג המחזה פרי עטו - "אנשי רוסיה" בשנת 1943 בהבימה בבימוי צבי פרידלנד, אולם הוא התפרסם בזכות שירו "את חכי לי" בתרגומו של אברהם שלונסקי ובלחנו של שלמה דרורי. עם תום המלחמה הועסק סימונוב במשך שלוש שנים בשירות החוץ הרוסי. בין 1958 ל-1968 התגורר בטשקנט וכיהן ככתב לענייני הרפובליקות המרכז אסייתיות של הפראבדה. ב-1952 פרסם את הרומן "אחים לנשק" שהיה הראשון מפרי עטו ועד ל-1970 כתב עוד 2 רומנים ומחזה ובמקביל כיהן כעורך במספר עיתוני תרבות. מ-1967 ועד מותו כיהן כמזכיר התאחדות הסופרים הסובייטית. סימונוב זכה שש פעמים בפרס ברית המועצות וב-1974 גם בפרס לנין. הוא היה חבר של הסובייט העליון בשנים 1946–1954 ופעיל במנגנון המפלגתי. לאור תפקידו הרם הוא הצליח להביא להוצאה לאור חוזרת של מספר יצירות ספרותיות שהיו אסורות בתקופת יוסיף סטלין. עם זאת הוא השתתף באופן פעיל במאבק נגד הקוסמופוליטיות, השתתף ברדיפות של אנה אחמטובה וחתם על מכתבי גנאי נגד אלכסנדר סולז'ניצין ואנדריי סחרוב. קונסטנטין סימונוב הלך לעולמו במוסקבה ב-1979 והוא בן 64 שנים. מדיה וקבצים בנושא קונסטנטין סימונוב בוויקישיתוף קונסטנטין סימונוב-ביוגרפיה, באתר simonov.co.uk (באנגלית) קונסטנטין סימונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מילות השיר "את חכי לי" והאזנה לו, באתר זמרשת קונסטנטין סימונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
למור צווארון שחור לבן

למור צווארון שחור לבן (שם מדעי: Varecia variegata) הוא אחד משני המינים בסוג למור צווארון. ככל מיני הלמוריים, זהו מין בסכנת הכחדה חמורה: למרות שתחום תפוצתו גדול יותר מזה של למור הצווארון האדום, אוכלוסייתו קטנה יותר. המינים בסוג זה הם הגדולים ביותר במשפחה. למור הצווארון הוא שוכן עצים, והוא מבלה את רוב זמנו בחופת היער. המין ידוע בשל הקריאות הרמות שהוא מפיק. אורכו של הלמור כ-100 עד 120 ס"מ, ומשקלו כ-3.1 עד 4.1 ק"ג. הנקבות הן הדומיננטיות יותר, וקרבות בין זכרים ונקבות נגמרים כמעט תמיד כשיד הנקבות על העליונה, לעיתים אף כשהן לא מראות התנהגות אלימה. ייתכן שהסיבה לדומיננטיות הנקבות היא הצורך הדוחק שלהן במזון בעונת הרבייה - בשבילן ובשביל הגורים. בשונה מרוב מיני היונקים, מספר רב יחסית של גורים מוטל בכל שגר. הזכר לוקח חלק בגידולם. למור הצווארון הוא פעיל יום. מדיה וקבצים בנושא למור צווארון שחור לבן בוויקישיתוף למור צווארון שחור לבן, באתר ITIS (באנגלית) למור צווארון שחור לבן, באתר NCBI (באנגלית) למור צווארון שחור לבן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למור צווארון שחור לבן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למור צווארון שחור לבן, באתר GBIF (באנגלית) Hallgren, J. and J. Dubuc. 1999. "Varecia variegata", Animal Diversity Web. Accessed July 23, 2011 למור צווארון שחור לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN
ישראל דוד שלזינגר

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: כל הערך. הרב ישראל דוד שלזינגר (נולד בסביבות שנת תשכ"ד) הוא דרשן וראש קהילת שערי תפילה במונסי שבניו יורק. נולד לרב שמואל עקיבא מרגליות יפה שלזינגר, אב בית דין בשטרסבורג. למד בישיבת לוצרן אצל הרב יצחק דב קופלמן ונחשב לתלמיד מובהק שלו. בימים נוראים היה נוסע לישיבתו ומשמש שליח ציבור בחלק מהתפילות. חמיו הוא הרב אהרן פישר מבורו פארק. בימי החול הוא לובש חליפה קצרה, ובשבת לובש שטריימל וקפוטה. הוא רב בית הכנסת "שערי תפילה", שבו 400 מקומות ישיבה. שם בית הכנסת מבטא את עיסוקו הנמרץ בענייני תפילה. הוא נוהג לתקוף רבות את העיסוק במנהגים טפלים במקום בעיסוק בעיקר, כמו אכילת מאכלי חלב בשבועות לעומת קבלת התורה בחג השבועות. הרב שלזינגר מוסר עשרות שיעורים בשבוע, בהם שיעור יומי בגפ"ת ושיעורים על תפילה, מנחת חינוך, פרשת שבוע ופרקי אבות. בשיעורי המוסר משתתפים כ-500 אנשים. את דרשותיו ושיעוריו מוסר ביידיש כצוואת החתם סופר שלא למסור שיעורים בשפת המדינה. שערי ליל הסדר, מודיעין עילית תשע"ג שיעורו של שבת: שבת בבארא פארק בצל המגיד הגרי”ד שלזינגר באתר jdn. מידע על ישראל דוד שלזינגר בקטלוג הספרייה הלאומית
סנט אטיין

סנט אטיין (בצרפתית: Saint-Étienne) היא עיר במזרח מרכז צרפת, הממוקמת 60 קילומטר דרום מערבית לעיר ליון בחבל אוברן-רון-אלפ. סנט אטיין היא בירת מחוז לואר, ונכון ל-2007 אוכלוסייתה מונה כ-178,530 איש, וכ-317,000 איש באזור המטרופולין שלה. העיר נקראת על שם סטפנוס הקדוש. בעיר משחקת אחת מקבוצות הכדורגל המצליחות בצרפת, סנט אטיין, אשר זכתה ב-10 אליפויות צרפת. בעיר נמצאת קהילה יהודית קטנה עם בית כנסת. ארצות הברית דה מוין, איווה, ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של סנט אטיין (בצרפתית) סנט אטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סנט אטיין, ברשת החברתית אינסטגרם סנט אטיין (לואר, צרפת), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנדה ינסן

אמנדה קטרינה יֶנְסֶן (בשוודית: Amanda Katarina Jenssen; נולדה ב-12 בספטמבר 1988 בלונד, שוודיה) היא זמרת שוודית, שהתחרתה בתוכנית Idol 2007 - התוכנית המקבילה לאמריקן איידול, בשוודיה. אלבומה הראשון פורסם בשנת 2008, הפך לאלבום פלטינה בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. כמו כן שבעה סינגלים שפרסמה הגיעו למקום הראשון בדירוג הסינגלים השוודי. לפני שהתפרסמה, ינסן הייתה חברה בלהקות "Oh Hollie Neverdays" ו-"Amanda and the Papas", שביצעו גרסאות כיסוי לשירים קלאסיים. בשנת 2007 הגיעה למקום הראשון בתחרות השוודית "Musik Direkt", וזכתה בטיול לגמביה. באותה שנה התחרתה ב-Idol 2007, ובגמר שנערך בסטוקהולם זכתה במקום השני אחרי מריה פיקאסו, עם 48.7% מקולות המצביעים. בינואר 2008 חתמה ינסן על חוזה בחברת תקליטים, ופרסמה את הסינגל "Do You Love Me", ובאפריל של אותה שנה פרסמה את הסינגל השני שלה "Amarula Tree". אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", פורסם במאי 2008, הפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. את רוב השירים באלבום היא כתבה בעצמה, ויחד עם מריט ברגמן, וינסנט פונטרה ופר ויקסטן, שכל אחד מהם גם תרם שיר לאלבום. בסתיו 2008 ערכה ינסן סבב הופעות ברחבי שוודיה, יחד עם פר ויקסטון ולהקת "לעזאזל" (Demn), שהפך להצלחה גדולה. היא הוכתרה כ"מלכת טיולי הקיץ" על ידי עיתון הערב הנפוץ בשוודיה. בתחילת 2009 ינסן זכתה במספר פרסים בתחרות גראמי השוודית. לאחר הצלחת אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", היא הקליטה את אלבומה השני "Happyland", ופרסמה את הסינגל הראשון מהאלבום, בעל אותו השם. האלבום והסינגל דורגו במקום השלישי בדירוג האלבומים והסינגלים השוודי, בהתאמה. לאחר שבוע מכירות אחד האלבום הגיע למעמד "אלבום זהב". האלבום זכה לביקורות משבחות, וינסן זכתה בשני פרסי גראמי לאמנית הטובה ביותר. מדיה וקבצים בנושא אמנדה ינסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמנדה ינסן אמנדה ינסן, סרטונים בערוץ היוטיוב אמנדה ינסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר ספוטיפיי אמנדה ינסן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר Last.fm (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר AllMusic (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר דיזר אמנדה ינסן, באתר Yandex.Music (ברוסית) אמנדה ינסן, באתר Discogs (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר Songkick (באנגלית) אמנדה ינסן, באתר Genius אמנדה ינסן, באתר SecondHandSongs
ינסן

האם התכוונתם ל... אמנדה ינסן – זמרת שוודית ג'ון ינסן – כדורגלן־עבר דני ז'אן-בטיסט ינסן – כומר קתולי בלגי, ראש המסדר הישועי, וחסיד אומות העולם טובה ינסון – סופרת וציירת פינית, מחברת סדרת ספרי המומינים יוהנס וילהלם ינסן – סופר ומשורר דני, זוכה פרס נובל לספרות יוהאן ינסן – מתמטיקאי ומהנדס דני אי-שוויון ינסן – משפט במתמטיקה הקרוי על שם יוהאן ינסן מרסל ינסן – כדורגלן עבר גרמני פלור ינסן – זמרת מטאל הולנדית פמקה ינסן – שחקנית ודוגמנית הולנדית סיב ינסן – פוליטיקאית נורווגית קורנליוס יאנסן – תאולוג קתולי הולנדי יאנסן פרמסאוטיקל – חברת תרופות בלגית ובינלאומית
ה'תשע"ז

ה'תשע"ז (5,777) ובקיצור תשע"ז – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 באוקטובר 2016, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 20 בספטמבר 2017. המולד של תשרי חל ביום השבת, 20 שעות ו-724 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-305. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 9 (סימנה טלזא) במחזור השמש ה-207. שנה זו היא שנת 1,948 לחורבן הבית, ושנת 2,328 לשטרות. מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשע"ז 69 שנות עצמאות. ביום ירושלים ה'תשע"ז נחגגו 50 שנה לקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. י' בטבת – פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב בו נרצחו 4 חיילי צה"ל כ"ב בטבת – דונלד טראמפ מושבע כנשיא ה-45 של ארצות הברית ה' בשבט – החלה משטרת ישראל בפינוי עמונה במבצע שנקרא "מבצע גן נעול" ט"ז באדר – אדם הלוקה בנפשו מצית קופ"ח בחולון וגורם למותה של עובדת, וכתוצאה מכך ארגוני עובדים פותחים בשביתה כמחאה על התגברות האלימות כלפי אנשי מקצוע במדינת ישראל ו' בחשון – לאונרד כהן, זמר יהודי–קנדי ט"ז בחשון – הרב גבריאל טולדנו, מייסד וראש ישיבת אור ברוך בירושלים י' בטבת – הרב משה שפירא, הוגה דעות חרדי ליטאי ט"ו בטבת – מאיר בנאי, זמר-יוצר ושחקן ישראלי (נולד ב-ה'תש"ך) כ' בשבט – אלי ליפסקר, חזן, מוזיקאי, כותב ומלחין חסידי ידוע. כ"ז בשבט – הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון י"ח אייר – הרב שמואל יעקב בורנשטיין, ראש ישיבת קריית מלך כ"א בתמוז – הרב אליהו שטרנבוך, פוסק הלכה ורבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה. כ"ה בתמוז – הרב נחמן טוקר, מראשי ישיבת חברון כנסת ישראל  ג' באלול – הרב דוד פרץ רבה הספרדי של טבריה (נולד ג' בטבת ה'תרצ"ג) דוד בארי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה אריה ורדי – חקר המוזיקה יוסף ירדן – חקר מדעי החיים נילי כהן – חקר המשפט צביקה לוי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה יהודה ליבס – חקר מחשבת ישראל מלכה מרגלית – חקר החינוך אגנס קלטי – ספורט ותרבות הגוף אורי שקד – חקר ההנדסה להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת בחג שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר. כ"ז בניסן חל ביום ראשון, ולכן יום הזיכרון לשואה ולגבורה נדחה ליום שני כ"ח בניסן (כלל זה הוחל משנת ה'תשנ"ז - 1997). ד' באייר חל ביום ראשון, ולכן יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נדחה ליום שני ה' באייר ויום העצמאות נדחה ליום שלישי ו' באייר (כלל זה הוחל משנת ה'תשס"ד - 2004). י' באייר חל בשבת, ולכן יום הרצל נדחה ליום ראשון י"א באייר. לוח שנה ולוח תכנון לשנת תשע"ז להורדה
סקינס

סקינס (באנגלית: Skins) היא דרמת נעורים בריטית, זוכת פרס באפט"א, העוקבת אחר קבוצת בני נוער בבריסטול שבדרום-מערב אנגליה, במהלך השנתיים האחרונות של לימודיהם בבית ספר תיכון. קווי העלילה של הסדרה בוחנים סוגיות שונות השנויות במחלוקת, כגון: משפחות שאינן מתפקדות, הפרעות נפשיות (למשל: הפרעת אכילה), סקס, סמים ומוות. הסדרה נוצרה על ידי זוג כותבים, שהם אב ובנו - בריאן אלסלי וג'יימי בריטן, בעבור Company Pictures, חברת ההפקות הבריטית, ועלתה לאוויר לראשונה ב-25 בינואר 2007 בערוץ E4 הבריטי. התוכנית ידועה בליהוקם של שחקנים חובבים. צוות השחקנים מוחלף לגמרי בכל שתי עונות, כאשר הדמויות עוזבות את בית הספר התיכון ומתחילות את חייהן הבוגרים. בכל עונה, בדרך כלל, יש שמונה דמויות ראשיות. רוב השחקנים הראשיים הם חובבים, אך היו בעבר ליהוקים של שחקנים ידועים (למשל: ניקולס הולט) וכמה שחקנים יצאו לקריירות מצליחות אחרי הסדרה (למשל דב פאטל וקאיה סקודלריו). כמו כן, יוצרי הסדרה נוהגים ללהק לתפקידי אורח שחקנים קומיים בריטים ידועים, המגלמים את תפקידיהם של ההורים של הדמויות הראשיות.   דמויות "הדור הראשון"   דמויות "הדור השני"   דמויות "הדור השלישי" אתר האינטרנט הרשמי של סקינס (באנגלית) סקינס, ברשת החברתית פייסבוק סקינס, סרטונים בערוץ היוטיוב "סקינס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סקינס", באתר נטפליקס "סקינס", באתר Metacritic (באנגלית) "סקינס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערוץ סקינס הרשמי באתר יוטיוב סקינס - עונה 1, קדימון הסרט באתר יוטיוב סקינס - עונה 2, קדימון הסרט באתר יוטיוב "Skins 3". Company Pictures. בינואר 2009. אורכב מ-המקור ב-2009-09-22. נבדק ב-2009-10-07. {{cite web}}: (עזרה) Johns, Ian (2007-06-07). "Spaced out with the Skins generation". The Times. London. נבדק ב-2009-10-14.