laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ונתן כהן

ג'ונתן רפאל כהן (באנגלית: Jonathan Raphael Cohen) הוא דיפלומט יהודי-אמריקאי המכהן כשגריר ארצות הברית במצרים. טרם מינויו לתפקיד זה כיהן כסגן שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. בעבר כיהן כסגן עוזר מזכיר המדינה של ארצות הברית לעניינים אירופיים ואירואסיינים, מאוגוסט 2016 עד יוני 2018. בראשית 2018 החליט נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנותו לסגן השגריר האמריקאי באו"ם, ומינויו אושר פה אחד על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-24 במאי אותה שנה. החל מ-1 בינואר 2019 כיהן כהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בפועל, אחרי שניקי היילי עזבה את התפקיד. בספטמבר חדל מלאייש תפקיד זה עם אשרור מינויה של קלי קרפט לתפקיד בידי הסנאט של ארצות הברית. כהן נולד בפאלו אלטו שבקליפורניה. הוא בוגר אוניברסיטת ג'ורג'טאון, אוניברסיטת פרינסטון והאוניברסיטה העברית בירושלים. כהן כיהן בתפקידים דיפלומטיים שונים המייצגים את ארצות הברית החל מ-1986, עת הצטרף אל מוסד שירות החוץ. הוא כיהן כסגן ראש המשלחת הדיפלומטית של ארצות הברית בניקוסיה בירת קפריסין בשנים 2008–2011. לאחר מכן, בשנים 2011–2013 היה ציר-יועץ לעניינים פוליטיים בשגרירות ארצות הברית בפריז שבצרפת, וכיהן גם כסגן ראש המשלחת הדיפלומטית בשגרירות ארצות הברית בבגדאד שבעיראק בשנים 2013–2016. כהן מילא תפקידים רבים בשגרירויות ובקונסוליות האמריקאיות בבנגקוק שבתאילנד, בירושלים שבישראל, בווינה שבאוסטריה, בסטוקהולם שבשוודיה, באנקרה שבטורקיה וברומא שבאיטליה. באוגוסט 2016 הוא הועלה לתפקיד סגן עוזר מזכיר המדינה של ארצות הברית לעניינים אירופיים ואירואסיינים, ובפרט עסק בענייני קפריסין, טורקיה ויוון. במהלך כהונתו כסגן עוזר מזכיר המדינה, נפגש כהן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול ברתולומאיוס מקונסטנטינופול וטען בפני הוועדה לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (Commission on Security and Cooperation in Europe) כי על ארצות הברית לשתף פעולה עם טורקיה במטרה להגביל את ההשפעות של איראן ורוסיה באזור. ב-13 בפברואר 2018 החליט הנשיא דונלד טראמפ באורח רשמי למנות את כהן לסגן שגריר ארצות הברית באו"ם. מינויו של כהן אושר פה אחד על ידי הסנאט ב-24 במאי. הוא הושבע לתפקידו ב-8 ביוני 2018. מאז 1 בינואר 2019 הוא שגריר ארצות הברית באו"ם בפועל, וב-11 באפריל 2019 נבחר בידי הנשיא טראמפ לכהן כשגריר ארצות הברית במצרים, וב-1 באוגוסט אושר מינויו בידי הסנאט של ארצות הברית בהצבעה קולית. ב-17 בנובמבר 2019 הגיש כהן את כתב ההאמנה שלו והגיע אל קהיר ובכך נכנס לתפקידו. מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן כהן בוויקישיתוף שמונה מועמדויות נשלחו היום אל הסנאט, באתר הבית הלבן, 13 בפברואר 2018 (באנגלית) מידע אודות ג'ונתן כהן, באתר הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ביוגרפיה של כהן, באתר המשלחת האמריקאית אל האומות המאוחדות (באנגלית) חנה לוי ג'וליאן, US Appoints New (Jewish) Ambassador to Cairo, באתר Jewish Press‏, 18 בנובמבר 2019 (באנגלית)
דסנתרורוס

דסנתרורוס (שם מדעי: Dacentrurus; מילולית: "זנב מלא נקודות") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים, שחי באירופה בסוף היורה לפני 150–154 מיליון שנה. דינוזאור זה התגלה ב-1902 בחופי בריטניה והוא נקרא גם בשם אומוזאורוס. סוג הדינוזאור קרוב לסטגוזאורוס האמריקאי. אורכו הממוצע כ-7–8 מטרים ומשקלו כ-5 טון. לדסנתרורוס ארבע-רגליים כבדות, גפיים אחוריות ארוכות יותר מהקדמיות וזנב ארוך וקוצני, שסביבו חוליות רבות. על כתפי היצור זיזים קטנים (בדומה לטואוג'יאנגוזאורוס), המשמשים אמצעי הגנה מפני תוקפים, ועל גבו שורת קוצים משולשים. הזיזים בקצה הזנב קטנים מאלה של הסטגוזאורוס. דינוזאור זה ניזון מצמחייה קרקעית באמצעות לסתותיו הקטנות. מדיה וקבצים בנושא דסנתרורוס בוויקישיתוף דסנתרורוס, באתר GBIF (באנגלית) Dacentrurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) מאובן
צלופיזואידה

צלופיזואידה (שם מדעי: Coelophysoidea) היא על-משפחה של דינוזאורים טורפים מקבוצת התרופודה, אשר חיו בין סוף הטריאס לתחילת היורה לפני 183–220 מיליון שנה. הם היו מהראשונים שבתרופודים שמהם התפתחו הטטנורים ואולי הדילופוזאוריים. מאובני בני הקבוצה נמצאו בכל היבשות. הם היו ציידים קטנים באורך 1–6 מטר, והיו בעלי גוף קל הבנוי לריצה. ייתכן גם שצדו בלהקות. כמה מהמאובנים הוכיחו שחלקם היו קניבלים שטרפו צעירים שלהם. סוג דרקורפטור (Dracoraptor) סוג Dolichosuchus סוג גוג'וזאורוס (Gojirasaurus') סוג Lophostropheus סוג פודוקזאורוס (Podokesaurus) סוג Powellvenator סוג Tawa משפחה צלופיזיים (Coelophysidae) הקלדוגרמה שלמטה נמצאה במחקר שבוצע על ידי Matthew T. Carrano, John R. Hutchinson and Scott D. Sampson, 2005. מדיה וקבצים בנושא צלופיזואידה בוויקישיתוף צלופיזואידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Carrano, M.T, Hutchinson, J.R, Sampson, S.D., "New information on Segisaurus halli, a small theropod dinosaur from the Early Jurassic of Arizona.", Journal of Vertebrate Paleontology, 25(4), 2005, עמ' 835–849
המיילד (סדרת טלוויזיה)

המיילד (באנגלית: The Delivery Man) הוא סיטקום בריטי ששודר בשנת 2015 ברשת ITV. בסדרה מככב דארן בויד בתפקיד מתיו בנטינג, שוטר לשעבר שעזב את המשטרה והתחיל לעבוד כמיילד. החל מאוגוסט 2015 שודרה הסדרה בנטפליקס בבריטניה, אירלנד, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד. פרק הפיילוט צולם בפברואר 2014. העונה הראשונה של הסדרה צולמה מאוקטובר עד דצמבר 2014 באולפני 3 Mills. דארן בויד – מתיו בנטינג אסלינג באה – ליסה מקגוגן, מיילדת זוטרה ג'ו דה קוסטה – ריאן סקסינגטון, החבר של ליסה פיי ריפלי – קייטלין טילבי, מיילדת בכירה פדי מקגינס – איאן הנוול, שוטר שהושעה, משמש כמאבטח בבית החולים אלכס מקווין – לוק אדוארד, רופא מיילד בכיר ליואלה גדעון – פטרישה פאטינסון, מיילדת בכירה ג'ני ז'אק – נטשה פיפס ("טאש"), מיילדת זוטרה "המיילד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המיילד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "המיילד" באתר British Comedy Guide "The Delivery Man, review: Fish-out-of-water sitcom is the best laugh". The Independent (באנגלית). 15 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה)
EAPPI

תוכנית הליווי האקומנית בפלסטין ובישראל (באנגלית: Ecumenical Accompaniment Programme in Palestine and Israel) היא תוכנית בינלאומית, אקומנית (כלל נוצרית), המגייסת משקיפים לכמה עיירות וכפרים פלסטיניים כדי לפקח על יחסי הגומלין בין התושבים הפלסטינים לבין הצבא הישראלי. הנוכחות של משקיפים נועדה לספק הגנה ולמתן את החיכוך. הפרות של ההסכמים מנוטרות ומדווחות והמשקיפים מספרים בפומבי על חוויותיהן. ארגון EAPPI נוסד בשנת 2002 בחסות מועצת הכנסיות העולמית, בתגובה לבקשות של ראשי הכנסיות בירושלים. באתר הארגון מצוין כי מתנדבים מתגייסים לשורותיו מאוסטריה, אוסטרליה, אורוגוואי, אירלנד, אקוודור, ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, בריטניה, גרמניה, דנמרק, דרום אפריקה, הולנד, נורווגיה, פולין, הפיליפינים, פינלנד, צרפת, קולומביה, קנדה, שוודיה ושווייץ. בדצמבר 2016 נמנעה כניסתה לישראל של איזבל פירי, מזכ"לית עמיתה במועצת הכנסיות, בטענה ש"המועצה מקדמת את תוכנית EAPPI, שפעיליה מגיעים לארץ לתקופות קצובות ומקדמים פעילות אנטי-ישראלית". בשלהי ינואר 2019 הודיע הארגון כי יוציא את פעיליו מהעיר חברון בעקבות החלטת רה"מ בנימין נתניהו שלא לחדש את המנדט לארגון TIPH בעיר. לטענת הארגון, מטרתו היא "לחוות את החיים תחת כיבוש, להשתלב עם פלסטינים וישראלים השואפים לשלום צודק, לשנות את המעורבות של קהילות בינלאומיות בסכסוך, להפציר בהם לפעול נגד חוסר צדק באזור". הארגון שולח כ-25–30 פעילים במקביל לירושלים ולגדה המערבית עם אשרות תייר, לתקופות של שלושה חודשים כל פעם. עד היום השתתפו בפעילות כ-1800 פעילים. הם עוסקים בהתבוננות ונטילת עדות, הגנה מפני ישראל ושינוי המצב על ידי הסברה לאחר החזרה לארצות מוצאם. הארגון נעזר בארגונים ישראליים כגון שוברים שתיקה, מחסום ווטש ובצלם. שלושה ראשי כנסיות בירושלים, בהם מישל סבאח, שיבחו בשנת 2004 את פעולות הארגון. הם ציינו כי פעילי הארגון עוקבים ומדווחים על הפרות של זכויות אדם והחוק ההומניטרי הבינלאומי ותומכים בהתנגדות לא-אלימה, ובכך מדגימים את התרומה החיובית של הכנסיות לחברה הפלסטינית, הן למוסלמים והן לנוצרים. TIPH אתר האינטרנט הרשמי של EAPPI נמנעה כניסתה של פעילת BDS שהגיעה לארץ כתיירת, באתר nrg, ‏06/12/2016 עידו בן פורת, ארגון השמאל הקיצוני: עוזבים את חברון, באתר ערוץ 7, ‏30/01/2019 יאיר אלטמן, פעילי BDS מתחזים לתיירים ופועלים מישראל, באתר ישראל היום, ‏12/07/2016 Jerusalem church leaders praise non-violent activists, באתר "Ekklesia", ‏5 באוגוסט 2004 (באנגלית).
ז'יל פרו

ז'יל-ז'וזף פרו (בצרפתית: Jules-Joseph Perrot;‏ 18 באוגוסט 1810 – 29 באוגוסט 1892) היה רקדן וכוריאוגרף צרפתי, שפעל בהמשך בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה. הוא יצר כמה מן הבלטים המפורסמים ביותר במאה ה-19, בהם "פה דה קאטר", "לה אסמרלדה", "אונדין" וז'יזל עם ז'אן קוראלי. פרו נולד בליון שבצרפת. הוא הרבה לרקוד עם מארי טליוני, אך שותפותם לא האריכה ימים. לאחר זמן מה סירבה טליוני לרקוד עמו מחשש, שיעיב עליה. הוא עזב את האופרה של פריז ב-1835 לתור מרכזי ריקוד אירופאים כגון לונדון, מילאנו, וינה ונאפולי, שם פגש את קרלוטה גריזי ועמד על כשרונה. הוא אימן אותה והציג אותה לפני העולם כבלרינה הגדולה הבאה בהופעה בלונדון בשנת 1836, כשהוא עצמו רוקד כבן-זוגה. בעקבות הצלחת תרומותיו לכוריאוגרפיה של ז'יזל, המשיך פרו וכתב את Alma ou La Fille du Feu ("אלמה" או "עלמת האש") (לונדון 1842) לפאני צ'ריטו. הכוריאוגרפיה זכתה להצלחה רבתי. במהלך שש השנים הבאות יצר בקביעות בלטים ב"תיאטרון הוד מלכותה" בלונדון, בהם "אונדין" (1843), "אסמרלדה" (1844), "משפט פאריס" (1846) ו"פה דה קאטר" (12 ביולי 1845). בבלט הזה, הצליח במשימה הקשה, לשכנע את ארבע הבלרינות המובילות באותם ימים להופיע יחד על במת תיאטרון הוד מלכותה בלונדון. רבים מן הבלטים שיצר פרו נכתבו למוזיקה של צ'זארה פוני. פרו הוזמן לרקוד בבלט האימפריאלי בסנקט פטרבורג ובהמשך התמנה למנהל הבלט שם. הוא נשאר עם הבלט הרוסי האימפריאלי עד 1858. בתקופת שהותו שם, נישא לקפיטולינה סמובסקאיה, תלמידה בבית הספר של התיאטרון האימפריאלי. לזוג נולדו שני ילדים. הוא חזר לפריז לחיים של בטלה יחסית. פרו מת בעת חופשה בפאראמה, ב-29 באוגוסט 1892. מדיה וקבצים בנושא ז'יל פרו בוויקישיתוף ז'יל פרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'יל פרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'יל פרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
תיאור קולי

תיאור קולי או תיאור חזותי היא רצועת קול מיוחדת עבור אמצעי מדיה חזותית (כגון טלוויזיה וקולנוע, מחול, אופרה ואמנות חזותית, הכוללת תיאור של המתרחש על המסך או הבמה, אשר מיועדת בעיקר לעיוורים וללקויי ראייה. היא מורכבת מקריין שמדבר במהלך ההתרחשות החזותית, בעיקר בזמן ההפסקות הטבעיות של השֶׁמַע. באמנויות הבמה (תיאטרון, מחול ואופרה) ובמדיה (תכנים טלוויזיוניים וסרטי קולנוע), התיאור הוא סוג של תרגום שמיעתי-חזותי, הנעזר בהפסקות בדיאלוג או בין מרכיבי קול נחוצים, כדי להוסיף נרטיב שמתרגם את התמונה החזותית לחוש, שנגיש למיליוני אנשים שחסרה להם גישה מלאה לתכנים טלוויזיוניים ולסרטים. מדי פעם, כאשר יש דיאלוג שמתבצע בשפה אחרת מן השפה הראשית של הסרט, מוקרא התרגום על ידי קריין (לרוב בעל קול שונה מהקריין הראשי). במוזיאונים או בתערוכות אמנות חזותית, סיורים עם תיאור קולי משמשים כדי לספק גישה למבקרים עיוורים או בעלי לקות ראייה. חוקרים פועלים כדי להראות כיצד התיאור הקולי, שנפוץ בו השימוש במבחר מילים מגוונות, כגון מילים נרדפות ודימויים, עוזר לא רק לילדים עיוורים וגם לסובלים מלקות למידה, אלא גם יכול לשפר את האוריינות של כלל הילדים. מדיה וקבצים בנושא תיאור קולי בוויקישיתוף הסבר על תיאור קולי, באתר הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה
הטרודונטוזאוריים

הטרודונטוזאוריים (שם מדעי: Heterodontosauridae) היא משפחת דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף אשר חיו בין היורה התחתון לקרטיקון התחתון ברחבי כל היבשות, למעט אוסטרליה. המאפיין העיקרי של בני המשפחה הוא שיניהם המוזרות אשר הזכירו ערכת שיניים של יונקים מודרניים. בקדמת הלסת שלהם היה מקור קרני ומאחוריו היו ניבים קדמיות, שיניים דמוי מלתעות ובאחורי הלסת שיניים טוחנות בדומה למרבי אוכלי הצמחים. כמה חוקרים רואים בכך הוכחה שהם היו טורפים או אוכלי כל ולא התבססו רק על צמחים. מינים אלה הגיעו לאורך 1–2 מטר והיו דו-רגליים. הם התפחתו אולי למינים גדולים יותר כמו ההדרוזאוריים שהיו צמחוניים לחלוטין. סוג אצ'ינודון (Echinodon) סוג Fruitadens סוג טיאניולונג (Tianyulong) תת-משפחה Heterodontosaurinae סוג ליקורינוס (Lycorhinus) סוג פגומסטקס (Pegomastax) סוג Manidens סוג אבריקטוזאורוס (Abrictosaurus) סוג הטרודונטוזאורוס (Heterodontosaurus) מדיה וקבצים בנושא הטרודונטוזאוריים בוויקישיתוף הטרודונטוזאוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הטרודונטוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית)
ארריפסוכוס

ארריפסוכוס (שם מדעי: Araripesuchus) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין אשר חי בתור קרטיקון שבעידן המזוזואיקון באמריקה הדרומית (בברזיל עד ארגנטינה), מרכז אפריקה ובמדגסקר. בעבר אזורים אלה היו מאוחדים תחת היבשת גונדוונה. הוא היה דומה בצורתו לאנטוסוכוס בעל מקור הברווז. נמצאו בסוג זה 5 מינים שונים כשמינים נוספים שויכו לסוגים אחרים. דמוי-תנינאי זה היה קטן יחסית, רק באורך 1-1.5 מטר והגיע למשקל 40 קילוגרם. הוא הותאם לחיי קרקע ולריצה מהירה והוא היה בעל ראש גדול עם לסת דמוית-מקור ובה שיניים מגודלות יחסית. לא ברור למה שימש אך אולי הוא עזר לו ללכוד טרף במהירות ממארב על גדת המים. נמצאו הוכחות לכך שהגוף שלו כוסה באוסטאודרם. מדיה וקבצים בנושא ארריפסוכוס בוויקישיתוף ארריפסוכוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארריפסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
אידו של מארס

המונח "אידי מארס" מפנה לכאן. לערך העוסק ברומן על רציחתו של יוליוס קיסר, ראו אידי מארס (רומן). אידו של מארס (לטינית: Idus Martiis) הוא כינוי בלוח השנה הרומי ליום ה-15 בחודש מארס. מונח זה משמש כיום כמטבע לשון שפירושו זמן מועד לפורענות. המילה martiis (מרטיוס Martius) מציינת את שם החודש, ואילו מקורה של המילה "אַיִד" (ides) במילה האטרוסקית שמשמעה "לחלק". באותה עת, לוח השנה לא היה מחולק לשבועות. לכל חודש בלוח השנה הרומי היו שלוש נקודות ציון: הקלנדה (Kalenda), היום הראשון של החודש. הנונה (Nona), היום החמישי או השביעי של החודש (תלוי באורך החודש). האידוס (Idus), היום ה־13 (של רוב החודשים) או ה־15 (של החודשים מארס, מאי, יולי ואוקטובר). מקור המלים 'קלנדה' ו'אידוס' באטרוסקית. הרומים נקטו לרוב לשון רבים: Kalendae, Nonae, Idus. ימים אלה נתנו את שמם לשאר ימות השנה: יום שלפני אחד הימים בעלי השם נקרא על שם היום שאחריו. למשל, 31 במארס הוא "היום הקודם לקלנדת אפריל" ("PRIDIE KAL APR"). שאר הימים נקראו לפי ספירה אל היום בעל השם הבא (כלומר, ספירה לאחור), בספירה הכוללת את אותו יום בעל השם. למשל, 30 במארס הוא "היום השלישי לפני הקלנדה של אפריל" ("AD III KAL APR"). בחירת התרגום אֵידוֹ של מארס במקום אִידוּס של מארס נובעת מהמילה העברית "איד" שמשמעה או חג (ואז הכוונה חגו של האל מארס), או אסון (ואז המשמעות נגזרה כנראה מהאסון שקרה ליוליוס קיסר ביום זה). ברומא העתיקה יום זה היה יום חגו של האל מארס ונערך בו מצעד צבאי לכבודו. כמו כן, היה זה היום האחרון לתשלום חובות. בשנת 44 לפנה"ס יוליוס קיסר נרצח באידו של מארס. על פי פלוטרכוס, הוא הוזהר מיום זה מפי חוזה עתידות: "רבים המספרים שרואה אחד יעץ לו לקיסר להיזהר מפני סכנה הצפויה לו באידו של מארס. הגיע היום, ובדרכו לישיבת הסינאט בירך קיסר את הרואה בדברי לגלוג: 'הנה בא אידו של מארס' אולם הרואה ענה לו חרש: 'אכן, בא – אך טרם חלף.'" — חיי גדולי רומי, תרגום: ישראל אחידוב הביטוי נפוץ בשל השימוש שעשה בו ויליאם שייקספיר במחזהו "יוליוס קיסר", שנכתב בשנת 1599. במחזה אומר חוזה בכוכבים את הביטוי "היזהר מאידו של מארס" (beware the ides of march) כדי להזהיר אותו מפני מועד הירצחו. הרומן "אידי מארס", מאת הסופר תורנטון ויילדר, עוסק בדמויות ואירועים שהובילו לרציחתו של יוליוס קיסר. בספרה של ג'ין ובסטר, "אבא ארך רגליים", נעשה שימוש בביטוי זה (בתרגום העברי "אידיו של מרס") כדי לציין את התאריך הגורלי של הבחינה בלטינית. הסרט ההוליוודי "The Ides of March" משנת 2011 (בעברית נקרא "משחקי שלטון"), שנכתב והופק על ידי ג'ורג' קלוני, מתכתב בתסריט עם הרעיון שחודש מארס נועד לפורענות בזירה הפוליטית. מדיה וקבצים בנושא אידו של מארס בוויקישיתוף אידו של מארס
שוטר (מקרא)

שוטר הוא תפקיד במערכות השלטון, המוזכר במקרא מספר פעמים. המילה "שוטר" נגזרה מהפועל שט"ר, שמשמעו באכדית, "לכתוב". בהתאם לכך, בתרגום השבעים המילה "שוטרים" מתורגם הרבה פעמים ל-γραμματεῖς ("סופרים"). מהעובדה שהשוטר מוזכר במקרא בדרך כלל לצד שרים, שופטים וזקנים, הסיקו חוקרים שתפקידו בתקופת המקרא היה מקביל למושל או למפקח. על סוף ימי דוד המלך כתוב שששת אלפים לויים שימשו כשופטים ושוטרים. כמו כן בספר דברי הימים מוזכרים שוטרים לויים שמינה יהושפט מלך יהודה בעת טיהור הפולחן; "וגם בירושלים העמיד יהושפט מן הלוים והכהנים ומראשי האבות לישראל למשפט ה' ולריב". על כך נכתב בתלמוד (מסכת יבמות פו עמוד ב): "אמר רב חסדא בתחלה לא היו מעמידים שוטרים אלא מן הלוים שנאמר (דברי הימים ב יט, יא) ושוטרים הלוים לפניכם עכשיו אין מעמידין שוטרים אלא מישראל שנאמר ושוטרים הרבים בראשיכם:" המשך חכמה משער כי עוד במהלך שעבוד מצרים החלו הלוויים לשמש כשוטרים כי היו פטורים מהשעבוד. בתקופת המשנה והתלמוד הוטל על השוטר גם תפקיד ביצועי, והוא להוציא אל הפועל את פסקי הדין של השופטים. כך במדרש תנחומא: "כיון שנתחייב אדם בבית דין לחבירו... מוסרו ביד שוטר והשוטר מוציא ממנו". בנוסף לתפקיד ההוצאה לפועל הוטל על השוטר לוודא, כי המשקלות של הסוחרים מכוילות למשקל הנכון, ולשמור באופן כללי על הסדר הציבורי, כדברי הרמב"ם: "שוטרים... המסבבין בשווקים וברחובות ועל החנויות לתקן השערים והמידות ולהכות כל מעוות". בשל משמעות זו, שמירת הסדר הציבורי, נבחר המונח "שוטר" עבור אנשי המשטרה בעת המודרנית. דברי הימים א כג א "ודויד זקן .. ויאסף את כל שרי שרי ישראל והכהנים והלוים ויספרו הלוים מבן שלשים שנה ומעלה .. שלשים ושמונה אלף .. מאלה .. ושטרים ושפטים ששת אלפים" ” המעט מכם כי הבדיל.. להקריב..ויקרב.. יתכן כי המה הובדלו מכל ישראל במצרים, שלא נשתעבדו שם (שמות רבה ה כ) והיו מקיימין המצות במצרים, וזהו שאמרו (שם יט ו): כי שמרו אמרתך כו' במצרים. ולדעתי היו השוטרים הם משבט לוי כי לא היו משועבדים ולכן אמר ביבמות (פו :) לא היו מעמידין שוטרין אלא מן הלוים כו', כי זכו זה ממצרים והיו מזוככי השכל ודבוקים במושכלות ולא היו טרודים בחומר ולבנים ולא עבדו ע"ז, לכן היו ראוים לעבוד עבודת ה” - משך חכמה לספר במדבר טז ט תנחומא בובר, שופטים, ג; ראו גם פירוש רש"י לדברים, ט"ז, י"ח רמב"ם, משנה תורה, ספר שופטים, א', א' ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיכאל בבלי

מיכאל (מיקי) בבלי (21 בפברואר 1936 כ"ח בשבט ה'תרצ"ו - אפריל 2018, י"ג באייר ה'תשע"ח) היה דיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל בהולנד וכסמנכ"ל אגף מערב אירופה במשרד החוץ. כיהן כנציג נציבות האו"ם לפליטים UNHCR בין 1999–2014. מגיש ועורך תוכנית הרדיו "אוסף פרטי" בקול המוסיקה וכאן קול המוסיקה. בבלי עשה את שירותו בצה"ל בלהקת הנח"ל. לאחר שחרורו למד מתמטיקה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים את התואר השני באוניברסיטת סורבון בפריז. 1961-1964 מתמחה במחלקת אפריקה, מחלקת מערב אירופה והמחלקה הכלכלית 1964-1966 מזכיר שני, ז'נבה (שווייץ) 1966-1969 מזכיר ראשון, יאונדה (קמרון) 1969-1971 עוזר ראשי במחלקת צפון אמריקה 1972-1975 יועץ (מקומי) בפריז (צרפת) 1975-1976 סגן מנהל המחלקה לאירופה ג' 1976-1978 סגן מנהל מחלקת צפון אמריקה 1978-1981 קונסול כללי בבוסטון (ארצות הברית) 1981-1983 ציר (מקומי) ברומא (איטליה) 1983-1987 חל"ת מנהל קשרי חוץ באוניברסיטה העברית בירושלים 1987-1990 מנהל מחלקת אירופה 1 1990-1995 שגריר ישראל בהולנד 1995-1997 סמנכ"ל אגף מערב אירופה איש מדור המוזיקה במשרד התרבות והספורט. חבר הוועד המנהל ונאמן כבוד של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בבלי ערך והגיש את התוכנית השבועית "אוסף פרטי" במשך שבע עשרה שנים בתחנת הרדיו קול המוסיקה וכאן קול המוסיקה. התוכנית הציגה נושאים מגוונים בעולם המוזיקה והתבססה על אוסף ההקלטות שבנה במשך שבעה עשורים. בסך הכל הוקלטו כ-700 תוכניות, מקצתן כוללות הקלטות וביצועים נדירים כמו הופעת הבכורה של מריה קאלאס. נולד בתל אביב, בנם של הכנרת וכוהנת הנימוסין חנה בבלי והדיפלומט יצחק בבלי, שהיו שניהם חברי "ההגנה". נישא לרעייתו רות לבית ואהל בשנת 1963, בנו הוא הדיפלומט הישראלי עפר בבלי. בנותיו הן השופטת הבכירה בבית משפט השלום שרון לארי-בבלי ותמר בבלי-רייטר. בבלי היה איש ספר, דיבר שבע שפות. נפטר בירושלים באפריל 2018. מיכאל בבלי, באתר משרד החוץ Status of UN refugee agency mission upgraded, https://mfa.gov.il, ‏20 דצמבר 2005 Jerusalem Post reporter, ISRAEL, UN TACKLE REFUGEE PROBLEM, The Jerusalem Post מדור המוסיקה, באתר http://archive.mcs.gov.il (ארכיון) נאמני כבוד של האקדמיה, באתר www.jamd.ac.il כאן קול המוזיקה, כאן קול המוסיקה אבלה על מותו של מיקי בבלי, באתר כאן קול המוסיקה בפייסבוק, ‏2 מאי 2018 יוסי ביילין, (ה)פוגה, באתר ישראל היום, 7 בפברואר 2012 קול המוסיקה, באתר הארץ, 5 באפריל 2004 עפר בבלי‏, לא אמליץ לילדיי להצטרף לשירות החוץ, באתר וואלה, 21 בינואר 2011 שרון לארי-בבלי
ז'ורדן פושה

ז'ורדן פושה (בצרפתית: Jordan Faucher; נולד ב-6 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא אלג'יראי המשחק בעמדת החלוץ. פושה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ עמה זכה בגביע הצרפתי לנוער. ב-9 ביוני 2010 עזב את מץ וחתם בטור. ב-17 בדצמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בטור במשחק הליגה נגד נים. ארבעה ימים לאחר מכן, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה נגד אנז'ה. בקיץ 2011 חתם בטורנה מהליגה הבלגית השלישית, בה שיחק עונה אחת וכבש 10 שערים ב-21 הופעות. בקיץ 2012 חתם ברויאל אנטוורפן מהליגה הבלגית השנייה. ב-5 בפברואר 2014 חתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון כבש 10 שערים ב-14 הופעות. הוא סיים את עונת 2016/2017 כמלך שערי הליגה עם 24 שערים. הוא שיחק בהרצליה 3 וחצי עונות. ב-9 ביולי 2017 חתם לשנתיים בהפועל רעננה מליגת העל. בינואר 2018 פושה עבר לבני סכנין. ב-2 באוגוסט 2018 חזר לצרפת וחתם ברד סטאר מהליגה השנייה בצרפת. ב-10 ביולי 2019 חתם בסקודה קסנתי מליגת העל היוונית. ב-5 באוגוסט 2020 חזר לבלגיה וחתם בוואסלנד-בוורן. ב-31 בינואר 2022 הושאל לווירטון. בקיץ 2022 הצטרף להפועל עכו מהליגה הלאומית. אישיים מלך השערים בליגה הלאומית: 2016/2017 (24 שערים) מדיה וקבצים בנושא ז'ורדן פושה בוויקישיתוף ז'ורדן פושה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ז'ורדן פושה, באתר Transfermarkt ז'ורדן פושה, באתר Soccerway ז'ורדן פושה, באתר FootballDatabase.eu מערכת ONE, ‏חלוץ בן 22 ממוצא אלג'יראי חתם במכבי הרצליה, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2014 תום נחום, ‏רשמית: ג'ורדן פושה חתם לשנתיים ברעננה, באתר ONE‏, 9 ביולי 2017 עינת הירש ויגאל גולדשטיין, ‏הטרייד נסגר: פושה לסכנין, כליבאת ברעננה, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2018 מערכת ONE, ‏רשמית: ג'ורדן פושה חתם ברד סטאר פאריס, באתר ONE‏, 2 באוגוסט 2018 ‏רשמית: אלכסיס סאנצ'ס חתם באינטר עד 2023, רכש חדש לברצלונה, באתר ספורט1, 6 באוגוסט 2020
מרטין זמאן

מרטין זמאן (בצ'כית: Martin Zeman; נולד ב-28 במרץ 1989) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת החלוץ בסלבוי מיטו. זמאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של טאבור, עיר הולדתו, ובגיל 12 הצטרף לספרטה פראג. בגיל 18, הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון. עד מהרה הפך לשחקן הרכב בקבוצה ובעונת 2009/2010, אף זכה עמה באליפות. בקיץ 2011 הושאל זמאן לאדמירה ואקר מליגת העל האוסטרית עד לסיום העונה. בסיום העונה חזר לפראג, והושאל לויקטוריה פלזן. בקיץ 2013 הושאל לסניצה מליגת העל הסלובקית ובמהלך העונה חזר לצ'כיה, הפעם חתם בפריבראם. בקיץ 2015 שוחרר מספרטה פראג וחתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. ב-24 באוגוסט 2016 חזר לקדנציה שנייה בוויקטוריה פלזן. ב-16 בינואר 2019 חתם בהפועל רעננה מליגת העל. ב-10 ביולי 2019 זמאן חזר לצ'כיה וחתם בפריבראם. ב-25 בפברואר 2020 חתם זמאן בסלובן ליברץ. ב-11 באוגוסט 2020, זמאן חתם בל.ק.ס. ניצ'יצ'ה מליגת העל הפולנית. ב-25 במרץ 2022 חזר לצ'כיה כאשר חתם בסלבוי מיטו. מרטין זמאן, באתר Transfermarkt מרטין זמאן, באתר Soccerway מרטין זמאן, באתר WorldFootball.net מרטין זמאן, באתר FootballDatabase.eu תום נחום, ‏רשמית: זמאן חתם והוצג ברעננה, ניקוליץ' הוקפא, באתר ONE‏, 16 בינואר 2019 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרטין זמאן".
איסק קיסה טלין

איסק קיסה טלין (בשוודית: Isaac Kiese Thelin; נולד ב-24 ביוני 1992) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מאלמה ובנבחרת שוודיה. קיסה טלין התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרלסלונדס, ממנה התקדם עד לקבוצה הבוגרת. בשנת 2011 חתם בנורשפין. ב-4 ביוני 2014 חתם לארבע עונות במאלמה. ב-16 ביולי 2014 ערך טלין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד ונטספילס במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. ב-19 ביולי 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קאלמאר. עד לסיום העונה בשוודיה הוא כבש 5 שערים ב-14 משחקים. ב-22 בינואר 2015 חתם לארבע וחצי שנים בבורדו. יומיים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בסטיה. ב-5 בינואר 2017 הושאל לאנדרלכט עד לסיום העונה, וב-24 במאי עבר לקבוצה באופן רשמי. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לואסלנד-בוורן. ב-7 באוגוסט 2018 הושאל לבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. ב-9 בינואר 2020, טלין הושאל למאלמה לכל השנה. ב-6 בינואר 2021, טלין הושאל לקסימפאשה מליגת העל הטורקית. ב-16 במרץ 2022 חזר לקדנציה שנייה במאלמה. קיסה טלין שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של שוודיה, ואף זכה עם נבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. ב-15 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד מונטנגרו. קיסה טלין נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018. מאלמה ליגת העל השוודית: 2014 הסופר קאפ השוודי: 2014 אנדרלכט ליגת העל הבלגית: 2016/2017 הסופר קאפ הבלגי: 2017 נבחרת שוודיה אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2015 מדיה וקבצים בנושא איסק קיסה טלין בוויקישיתוף איסק קיסה טלין, באתר Transfermarkt איסק קיסה טלין, באתר Soccerway איסק קיסה טלין, באתר WorldFootball.net איסק קיסה טלין, באתר National Football Teams איסק קיסה טלין, באתר FootballDatabase.eu