laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יונגפרנהוף

יונגפרנהוף (למפת לטביה מוגדלת)   ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטי יונגפרנהוף (למפת לטביה רגילה)   ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטי יונגפרנהוף יוּנְגְפֶרְנְהוֹף (בגרמנית: Jungfernhof) היה מחנה ריכוז מאולתר בלטביה, 3-4 ק"מ מריגה (במהלך השנים שחלפו הפך חלק משטחה של העיר). המחנה היה מבצעי מדצמבר 1941 עד מרץ 1942 ושימש עבור אסירים יהודים מגרמניה ומאוסטריה, שהיו מיועדים להישלח לגטו מינסק. גטו ריגה, שהיה ב-1941 היעד החדש למשלוחי יהודים, נעשה צפוף ולא היה יכול להכיל את היהודים שגורשו מגרמניה. המשלוח הראשון, עם 1,053 יהודים מברלין, הגיע לתחנת רכבת סקירוטבה (שסמוך לה עתיד לקום המחנה) ב-30 בנובמבר 1941. כל האנשים שם נרצחו באותו יום בטבח יער רומבולה ליד ריגה. על פי הוראותיהם של מפקדי האיינזצגרופן, פרנץ שטלקר ורודולף לנגה, ארבעת המשלוחים הבאים הובאו למחנה יונגפרנהוף שהוקם באחוזה בשטחי החקלאות הנטושים ליד נהר דאוגבה. רק המשלוח השישי, אשר הגיע ב-10 בדצמבר 1941 עם יהודים מקלן, הגיע אל גטו ריגה, שנוקה בינתיים מיהודים בעקבות הטבח שבוצע שם. יונגפרנהוף הוקם בתחילה בתור מיזם של האס אס, תחת סמכות השיפוט שלו וללא התייעצות עם המינהל האזרחי הגרמני בלטביה. על פי התוכנית החדשה, המחנה אמור לשמש דיור מאולתר לצורך עבודות בניית מחנה הריכוז סלספילס. המחנה הוקם בתוך אחוזה לשעבר, בגודל של 200 דונם, שהכילה מחסן, שלושה אסמים גדולים וחמישה צריפים קטנים. לא היו מגדלי שמירה או מערכת הסגר, אלא רק סיור נייד של משטרת העזר הלטבית. בדצמבר 1941 הובאו למחנה סך כולל של 3,984 בני אדם בארבע רכבות נפרדות, כולל 136 ילדים מתחת לגיל עשר ו- 766 זקנים. 1,013 יהודים מוירטמברג נשלחו ב-1 בדצמבר. 964 נוספים גורשו ב-6 בדצמבר מהמבורג, ליבק ומיישובים נוספים ברחבי שלזוויג-הולשטיין בגרמניה. לאחר מכן הגיעו משלוחים מנירנברג עם 1,008 נפשות ומווינה עם 1001. כ -800 אסירים מתו בחורף 1941–1942 כתוצאה מרעב, קור וטיפוס הבהרות. במרץ 1942 המחנה פורק. בין 1,600 ל-1,700 אסירים נלקחו ליער ביקרניקי ליד ריגה, תחת הבטחת שווא שהם נלקחים למחנה עבודה עם תנאים טובים יותר, ושם הם נורו ב-26 במרץ 1942 ונקברו בקברי אחים (טבח דונמונדה). 450 אסירים נשארו לשמש ככוח עבודה שנועד להסוות את שרידי המחנה בתור חווה חקלאית. כוח עבודה זה התקיים במשך שנה אחת וניצוליו נשלחו אל גטו ריגה. מתוך כ -4,000 אנשים שעברו במחנה, רק 148 שרדו. בין האסירים שנרצחו ביער ביקרניקי היו הרבנים לבית קרליבך, יוסף צבי קרליבך ובני משפחתו של יוסף (אשתו, שלוש בנותיו ובנו). בן נוסף שלו, שלמה פיטר קרליבך ניצל כשנכלל בכוח העבודה שהחזיק את המחנה עד סופו, והפך לרב בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא יונגפרנהוף בוויקישיתוף המגורשים מווירצבורג אל מחנה יונגפרנהוף - 27 בנובמבר 1941, אוסף תמונות באתר יד ושם
אוורון

אוורון (בצרפתית: Aveyron, באוקסיטנית Avairon) הוא מחוז בדרום צרפת בחבל אוקסיטניה, הקרוי על שם נהר האוורון. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. עיר המחוז היא רודז. ילד הפרא ויקטור מאוורון נמצא במחוז זה בסוף המאה ה-18. אתר האינטרנט הרשמי של אוורון אוורון, ברשת החברתית פייסבוק אוורון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית עד תום 2015 השתייך המחוז לחבל מידי-פירנה. ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוב (מחוז)

אוב (בצרפתית: Aube) הוא מחוז בצרפת בחבל גראנד אסט הנקרא על שם נהר האוב. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 מחלק מהמחוז ההיסטורי שמפניה והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. בירת אוב היא העיר טרואה. עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל שמפאן-ארדן. אתר האינטרנט הרשמי של אוב (בצרפתית) אוב, ברשת החברתית פייסבוק אוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוב, ברשת החברתית אינסטגרם אוב, ברשת החברתית LinkedIn אוב, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דו (מחוז)

דו (בצרפתית: Doubs, בארפיטנית Dubs) הוא מחוז בצרפת בחבל פראנש-קונטה הקרוי על שם הנהר דו. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. ב-1816 מונבליאר סופחה למחוז. בירת דו היא בזאנסון. אתר האינטרנט הרשמי של דו דו, ברשת החברתית פייסבוק דו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ווקלוז

ווקלוז (בצרפתית: Vaucluse, באוקסיטנית Vauclusa או Vau-Cluso) הוא מחוז בדרום מזרח צרפת בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור הנקרא על שם מעיינות פונטיין דה ווקלוז. המחוז נוצר ב-8 בדצמבר 1793 ובירתו היא אביניון. שמו של ווקלוז בא לו מהשם הלטיני שהעניקו לו הרומים: 'וואליס קלאוסה' שפירושו העמק הסגור. הקהילה היהודית בקרפנטרה אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'ירונד

ז'ירונד (בצרפתית: Gironde, באוקסיטנית Gironda) הוא מחוז בצרפת בחבל אקיטן החדשה הנקרא על שם שפך הנהר ז'ירונד במקום בו פיות הנהרות גארון ודורדון מתמזגים. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. ז'ירונד נוצר מתוך חלקים של המחוזות ההיסטוריים גיין וגסקוניה. בין השנים 1793 ל-1795 נקרא המחוז Bec-d'Ambès כדי שלא יהיה משויך עם הז'ירונדינים. בירת ז'ירונד היא בורדו. עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל אקיטן. אתר האינטרנט הרשמי של ז'ירונד ז'ירונד, ברשת החברתית פייסבוק ז'ירונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'ירונד, ברשת החברתית אינסטגרם ז'ירונד, ברשת החברתית LinkedIn ז'ירונד, סרטונים בערוץ היוטיוב ז'ירונד (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלואר האטלנטי

הלואר האטלנטי (בצרפתית: Loire-Atlantique) הוא מחוז במערב צרפת בחבל פיי דה לה לואר, הנקרא על שם הנהר לואר והאוקיינוס האטלנטי. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. במקור היה שם המחוז Loire-Inférieure ("הלואר הנמוך"), אך הוא שונה לשם הנוכחי ב-1957. אזור הלואר האטלנטי נחשב כחלק מאזור ברטאן, ובירתו, נאנטנחשבת לבירת החבל ההיסטורי. עד 1941 היה המחוז חלק מחבל ברטאן, אך הוא הופרד ממנו בהחלטת ממשלת וישי וכיום משתייך לחבל ארצות הלואר. אתר האינטרנט הרשמי של הלואר האטלנטי הלואר האטלנטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הלואר האטלנטי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
או-דה-סן

אוֹ-דֶה-סֶן (בצרפתית: Hauts-de-Seine, תרגום מילולי: רמות הסן) הוא מחוז בצרפת בחבל איל-דה-פראנס הקרוי על שם הנהר סן. המחוז כולל את הפרוורים המערביים של הבירה פריז, והוא החמישי בגודל אוכלוסייתו מכל מחוזות צרפת. בנוסף, קוטן שטחו ושיעור הצפיפות בו שניים רק לפריז. ברמות הסן ממוקם רובע העסקים לה דפאנס ובו הגרנד ארש (הקשת הגדולה). המחוז נוצר ב-1968 ובירתו היא נאנטר. מדיה וקבצים בנושא או-דה-סן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של או-דה-סן (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של או-דה-סן (בצרפתית) או-דה-סן, ברשת החברתית אינסטגרם או-דה-סן, ברשת החברתית LinkedIn אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השראנט הימי

השראנט הימי (בצרפתית: Charente-Maritime, "שראנט מריטים") הוא מחוז בצרפת בחבל אקיטן החדשה הקרוי על שם נהר השראנט. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. עד שנת 1941 נקרא השראנט הימי "Charente-Inférieure" ("השראנט הנמוך"), ואז הוחלף שמו על ידי משטר וישי. עיר המחוז היא לה רושל. עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל פואטו-שראנט. מדיה וקבצים בנושא השראנט הימי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השראנט הימי (בצרפתית) השראנט הימי, ברשת החברתית פייסבוק השראנט הימי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השראנט הימי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פה-דה-קאלה

פה-דה-קאלה (בצרפתית: Pas-de-Calais, מצר קאלה) הוא מחוז בצרפת בחבל נור-פה דה קאלה הזהה בשמו לשמו הצרפתי של המצר בו הוא גובל. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. פה-דה-קאלה הוא המחוז ה-7 בצרפת לפי גודל אוכלוסייה, ועיר המחוז שלו היא ארה. ערים נוספות בפה-דה-קאלה הן קאלה, בתון (Béthune), בולון, לאנס, מונטריי (Montreuil) וסן-אומה (Saint-Omer). האזור מאוכלס בצפיפות. האוכלוסייה גדלה בכמעט 140 אחוזים בין 1801 ל-1911, מה שמייצג את אחד המחוזות הבודדים של צרפת שהציג מגמה כזו בתקופה זו. מהגרים מבלגיה היוו חלק גדול מהגידול, אם כי מאוחר יותר הגיעו מהגרים מפולין ומדרום אירופה. גידול האוכלוסייה מפגר יותר ויותר אחר הממוצע הארצי מאז 1950, אולם הוא משקף את דעיכת התעשייה. למרות שרוב האוכלוסייה עירונית, האזור הכפרי גם הוא מאוכלס בצפיפות. האזור נהנה זה מכבר ממצב הכבישים שלו, שהתחזק בעקבות שיפורים בתשתיות התחבורה. יש בו סדרת כבישים מהירים המחברים לערים כמו פריז וריימס. קישורי הרכבת שופרו מאוד על ידי פיתוח הרכבת המהירה (רכבת TGV), עם קו מפריס למסוף מנהרת התעלה. ליל היא תחנת מחלף מרכזית, עם שדה תעופה אזורי מדרום, וקאלה ודנקרק נשארים נמלי ים חשובים. מדיה וקבצים בנושא פה-דה-קאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פה-דה-קאלה פה-דה-קאלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פה-דה-קאלה, ברשת החברתית אינסטגרם אתר המועצה הכללית Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Nord–Pas-de-Calais ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורסיקה עילית

קורסיקה עילית (בצרפתית: Haute-Corse, בקורסיקאית: Corsica suprana) הוא מחוז בצרפת בחבל קורסיקה הכולל את החלק הצפוני של האי. המחוז הוקם בשנת 1975 מפיצול מחוז קורסיקה לשניים, אך שטחו זהה לזה של מחוז גולו (Golo) אשר התקיים בין השנים 1793 ל-1811. המחוז גובל בדרום בקורסיקה הדרומית ובשאר צדדיו הוא מוקף בים התיכון. עיר המחוז של קורסיקה עילית היא בסטיה. מדיה וקבצים בנושא קורסיקה עילית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורסיקה עילית (בצרפתית) קורסיקה עילית, ברשת החברתית פייסבוק קורסיקה עילית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורסיקה עילית, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזל (מחוז)

מוזל (בצרפתית: Moselle) הוא מחוז במזרח צרפת בחבל גראנד אסט, הנקרא על שם הנהר מוזל. עיר המחוז היא מץ שהיא גם העיר הגדולה במחוז. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. ב-1793 סופחו למוזל שטחים שנכבשו מהאימפריה הרומית הקדושה אך רובם הוחזרו במסגרת חוזה פריז משנת 1814 שנחתם לאחר תבוסת נפוליאון לקואליציה האנטי-צרפתית השישית. מספר יישובים ובהם תולי (כיום בגרמניה) אשר היו בשטח המחוז כשהוקם נלקחו מצרפת. שטחים נוספים הועברו לשליטת אוסטריה ולאחר מכן לשליטת פרוסיה לאחר חוזה פריז משנת 1815. לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה 80% שטחי מוזל סופחו על ידי האימפריה הגרמנית בטענה כי התושבים באזורים אלו דוברים גרמנית. המחוז חדל מלהתקיים ב-18 במאי 1871 כאשר שארית המחוז בצרפת הועברה למרת ומוזל ואילו בגרמניה שטחי מוזל היוו חלק מאלזס-לורן. לאחר מלחמת העולם הראשונה המחוז נוצר מחדש ב-1919, אך בגבולות שונים. לאחר כיבוש צרפת ב-1940 על ידי גרמניה הנאצית המחוז שוב סופח לגרמניה, ובתום המלחמה חזר לידי צרפת. עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל לורן. בעיר אמנוויל פועל גן החיות שהוא בין הפופולריים בצרפת. מדיה וקבצים בנושא מוזל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזל מוזל, ברשת החברתית אינסטגרם אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סן-מריטים

סן-מריטים (בצרפתית: Seine-Maritime) הוא מחוז בצרפת בחבל נורמנדי עילית. המחוז נקרא על שם נהר הסן אשר נשפך לים בתחומי המחוז. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. עד שנת 1955 הוא נקרא סן תחתית (Seine-Inférieure). עיר המחוז של סן-מריטים היא רואן, ושוכנות בו גם הערים דייפ ולה הבר. עלילת הרומן "מאדאם בובארי" מתרחשת במחוז זה. אתר האינטרנט הרשמי של סן-מריטים סן-מריטים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סן-מריטים, ברשת החברתית אינסטגרם סן-מריטים, ברשת החברתית LinkedIn אתר הנציבות הרשמי אתר המועצה הכללית ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסולם

פירוש הסולם הוא פירוש לספר הזוהר שנכתב במאה ה-20 על ידי הרב יהודה לייב הלוי אשלג, שכונה על שם חיבורו "בעל הסולם". את כתיבת פירוש הסולם התחיל הרב אשלג בשנת תש"ג (1943) מתוך מטרה להרבות את לימוד הזוהר והקבלה. מטרת חיבורו הייתה לאפשר גם לאנשים ללא רקע מוקדם לקרוא ולהבין את דברי הזוהר הכתובים בארמית ומכילים מושגים קשים להבנה. באותה תקופה נהג לבלות את רוב שעות היממה בכתיבת הביאור. השגת המימון להדפסת ספרי "הסולם" לא הייתה קלה בשל התקופה הכלכלית הקשה ששררה באותם ימים. בעקבות שני התקפי לב שעבר בשנת תש"ט (1948) נאלץ להפסיק את הכתיבה לכמה חודשים וגם לאחריהם נאלץ לצמצם את פעילותו. בסיום כתיבת כל כרך נהג הרב אשלג לערוך סעודת מצווה. בשנת תשי"ג (1953) הושלמה כתיבת 21 הכרכים של פירוש הסולם. מאורע זה צוין על ידי נסיעה בל"ג בעומר לקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, שם נערכה סעודת סיום והודיה. בדבריו בסעודה אמר שעל ידי לימוד ספר הזוהר ניתן להתכונן לביאת המשיח וכי תופעת גילויו של ספר הזהר והתפשטות הלימוד בו מורים על כך שאנו אכן בדורו של המשיח. על מטרת פירושו כתב הרב אשלג: היות, שעומק החכמה שבספר זוהר הקדוש סגור ומסוגר באלף מפתחות, ושפתנו האנושית דלה ביותר מלהמציא לנו ביטוי נאמן ומספיק כדי לפרש דבר אחד שבספר הזה עד סופו, והביאור שעשיתי, אינו אלא סולם לעזור להמעיין לעלות לגובהם של הדברים, ולהסתכל ולעיין בדברי הספר עצמו. "וקראתי הביאור בשם "הסולם" להורות שתפקיד ביאורי הוא בתפקיד כל סולם, שאם יש לך עלייה מלאה כל טוב, אינך חסר אלא סולם לעלות בו, ואז כל טוב העולם בידיך. אומנם אין "הסולם" מטרה כלפי עצמו, כי אם תנוח במדרגות הסולם ולא תיכנס אל העלייה, אז לא תושלם כוונתך, כן הדבר בביאור שלי על הזהר, כי לבאר דבריהם, העמוקים מכל עמוק, עד סופם, עוד לא נברא הביטוי לזה, אלא עשיתי על כל פנים בביאורי זה, דרך ומבוא לכל בן אדם, שיוכל על ידו לעלות ולהעמיק ולהסתכל בספר הזהר גופו, כי רק אז תושלם כוונתי בביאורי זה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ביאור הסולם כולל כמה חלקים. בחלק המרכזי מתורגם ומבואר בקצרה ספר הזוהר ללא שום דילוג, "ומלבד אותם המקומות שבספר הזוהר העוסקים בחכמת הקבלה, הוא שווה לכל נפש". חלק נוסף בשם "מראות הסולם" מכיל ביאורים ארוכים יותר לנושאים שונים המוזכרים בזוהר. מלבד שני חלקים אלו קיימים מדורים העוסקים בהשוואת נוסחאות ובמראי מקומות. בראש כרך א' צורפה "פתיחה לחכמת הקבלה". כל הספר להורדה באתר "קבלה מהמקור" שיעורים על כל ספר הזוהר עם פירוש הסולם באתר "הזוהר היומי" חלק מהכרכים זמין באתר HebrewBooks: הקדמה - בראשית א, בראשית ב - חיי שרה, תולדות - ויחי, שמות - משפטים, תרומה - פקודי, במדבר - בלק, פינחס - האזינו, זהר חדש על חמישה חומשי תורה, זהר חדש על המגילות אתר "סולם יהודה" - מרכז לימודי קבלה וחסידות בדרך בעל הסולם ורבני אשלג אתר ספר הזוהר היומי, שיעורים מלאים על הזוהר הקדוש על כל פרשיות התורה. שער הספר
יתר הישמעאלי

יֶתֶר הַיִּשְׁמְעֵאלִי, דמות מקראית, היה אביו של עמשא (שר צבאו של אבשלום בעת המרד בדוד ולאחר מכן שר צבא דוד המלך), ובעלה של אביגיל בת ישי, אחות דוד. בספר שמואל מוזכר שמו של יתר כיתרא הישראלי: ”וְאֶת-עֲמָשָׂא שָׂם אַבְשָׁלֹם תַּחַת יוֹאָב עַל-הַצָּבָא וַעֲמָשָׂא בֶן-אִישׁ וּשְׁמוֹ יִתְרָא הַיִּשְׂרְאֵלִי אֲשֶׁר-בָּא אֶל-אֲבִיגַל בַּת-נָחָשׁ אֲחוֹת צְרוּיָה אֵם יוֹאָב.” (שמואל ב יז, כה), אך בספר דברי הימים מוזכר שמו כיתר הישמעאלי: ”וַאֲבִיגַיִל יָלְדָה אֶת-עֲמָשָׂא וַאֲבִי עֲמָשָׂא יֶתֶר הַיִּשְׁמְעֵאלִי” (דברי הימים א ב,יז). התלמוד הבבלי במסכת יבמות מיישב סתירה זו: ”כתיב ועמשא בן איש ושמו יתרא הישראלי, וכתיב יתר הישמעאלי, אמר רבא מלמד שחגר חרבו כישמעאל, ואמר כל מי שאינו שומע הלכה זו ידקר בחרב. כך מקובלני מבית דינו של שמואל הרמתי, עמוני ולא עמונית, מואבי ולא מואבית” (יבמות ע"ז). המדרש מתאר מפגש בין שאול המלך והנער דוד כאשר האחרון מגיע להילחם בגָּלְיָת, אולם נוצר שם ויכוח בין דואג האדומי ואבנר בן נר, לגבי ייחוסו של דוד, האם הוא יכול לבוא בקהל (להתחתן עם יהודיה) או לא, על רקע הבטחתו של שאול לתת את בתו לאישה להורג גלית. הוויכוח התעורר לאור נישואי בועז עם רות המואביה כמה דורות קודם (בועז פסק כי ציווי התורה לא להתחתן עם מואבי אינו מתייחס לנשים מואביות). דואג האדומי ניצח בוויכוח ונראה כי לא היו מקבלים את דוד לבוא בקהל. או אז נכנס יתר ואיים בחרבו על המתנגדים לשמוע את ההלכה שלמד בבית המדרש של שמואל הנביא. לאחר שההלכה נשמעה בבית המדרש, היא גם התקבלה מכיוון שהתברר כי היא הלכה למשה מסיני, ואז יכול היה דוד וכל משפחתו (ובכלל זה אשתו של יתר) לבוא בקהל.
טיסת בכורה

טיסת בכורה (באנגלית: Maiden flight) היא הטיסה הראשונה של כלי טיס חדש, כמו הפלגת בכורה אצל כלי שיט. טיסת בכורה נחשבת לאירוע חשוב עבור החברה המייצרת את המטוס. טיסה זו גם מסוכנת יותר, כיוון שעדיין אין מידע על מאפייני המטוס. לכן, את טיסת הבכורה מטיסים טייסים בעלי ניסיון (טייסי ניסוי). טיסות אלו מלוות, בדרך כלל, על ידי מטוסים אחרים, ותפקידם לאמת את יכולות המטוס, בגובה, מהירות, וכו'. לפני טיסת הבכורה עובר המטוס סדרת מבדקים, על מנת להבטיח את שלום הטייסים. כמו כן, החברה המייצרת צריכה לקבל את אישור רשות התעופה הפדרלית האמריקאית (FAA) או הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (EASA). 17 בדצמבר 1903 הטיסה הראשונה של האחים רייט 23 באוקטובר 1906 טיסתו הראשונה של אלברטו סנטוס דימון 28 ביולי 1935 טיסת הבכורה B-17 מבצר מעופף 17 בדצמבר 1935 טיסת הבכורה של DC-3 דקוטה 27 ביולי 1949 טיסת הבכורה של דה הבילנד קומט 23 באוגוסט 1954 טיסת הבכורה של C-130 הרקולס 9 באפריל 1967 טיסת הבכורה של בואינג 737 31 בדצמבר 1968 טיסת הבכורה של טופולב Tu-144 9 בפברואר 1969 טיסת הבכורה של בואינג 747 2 במרץ 1969 טיסת הבכורה של הקונקורד 19 בספטמבר 1969 טיסת הבכורה של מיל מי-24 28 באוקטובר 1972 טיסת הבכורה של האיירבוס A300 - המטוס הראשון של חברת איירבוס 22 בפברואר 1987 טיסת הבכורה של האיירבוס A320 21 בדצמבר 1988 טיסת הבכורה של אנטונוב An-225 12 ביוני 1994 טיסת הבכורה של בואינג 777 27 באפריל 2005 טיסת הבכורה של איירבוס A380 15 בדצמבר 2006 טיסת הבכורה של F-35 לייטנינג II 15 בדצמבר 2009 טיסת הבכורה של בואינג 787 29 בינואר 2010 טיסת הבכורה של סוחוי T-50 8 בפברואר 2010 טיסת הבכורה של בואינג 747-8 14 ביוני 2013 טיסת הבכורה של איירבוס A350 29 בינואר 2016 טיסת הבכורה של בואינג 737 MAX 5 במאי 2017 טיסת הבכורה של הקומק C-919 25 בינואר 2020 טיסת הבכורה של הבואינג 777X בנובמבר 1969 נערכה טיסת הבכורה של ה"ערבה", מטוס תובלה קל מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. בינואר 1970 נערכה טיסת הבכורה של ה"ג'ט קומנדר", מטוס המנהלים הראשון שייצרה התעשייה האווירית. ב־22 ביולי 1975 נערכה טיסת הבכורה של ה"ווסטווינד" 1124,מטוס מנהלים שייצרה התעשייה האווירית. אב הטיפוס של מטוס הקרב "לביא" טס לראשונה ב־31 בדצמבר 1986. ב־3 במאי 2005 בוצעה בהצלחה טיסת בכורה למטוס המנהלים חדש של התעשייה האווירית, "גאלפסטרים G150". מטוס מקטגוריה בינונית שיכול להטיס עד שמונה נוסעים. המטוס פותח ויוצר בתעשייה האווירית עבור גאלפסטרים איירוספייס. מדיה וקבצים בנושא טיסת בכורה בוויקישיתוף מטוס המנהלים "ג'ט קומאנדר" ביצע את טיסת הבכורה, מעריב, 21 בינואר 1970 "ווסטווינד "1124 סיים בהצלחה טיסת ניסוי ראשונה, דבר, 23 ביולי 1975 אורה קורן,אמנון ברזילי, מטוס המנהלים של התעשייה האווירית השלים בהצלחה טיסת בכורה, באתר הארץ, 4 במאי 2005
מינסק (כדורגל)

מועדון הכדורגל מינסק (בבלארוסית: ФК Мінск) היא קבוצת כדורגל מהעיר מינסק שבבלארוס המשחקת בליגת העל הבלארוסית. הקבוצה הוקמה בשנת 2006, כשקנתה את הזכויות של קבוצת זמנה מינסק שהייתה אז בליגה הבלארוסית הראשונה ולכן החלה את משחקיה בליגה זו (הליגה השנייה ברמתה בבלארוס) ולא בליגה הבלארוסית השנייה (הליגה השלישית ברמתה בבלארוס). כיום משמשת זמנה מינסק כקבוצת המילואים של מועדון הכדורגל מינסק. בשנת 2007 עלתה מינסק לראשונה לליגת העל הבלארוסית אך ירדה כעבור עונה אחת, אחרי עונה אחת בליגה הבלארוסית הראשונה עלתה מינסק שוב לליגת העל הבלארוסית. בשנת 2010 רשמה מינסק את מיקום השיא שלה בליגה וסיימה במקום השלישי ובכך היא הבטיחה השתתפות ראשונה בליגה האירופית. הישג השיא של מינסק בגביע בלארוס הוא הגעה לחצי הגמר בשנת 2007. בשנת 2013 זכתה בתואר הראשון שלה, כשזכתה בגביע הבלארוסי. הגביע הבלארוסי (1): 2013 הדרבי של מינסק מינסק (כדורגל נשים) מדיה וקבצים בנושא מינסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מינסק פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net אתר האוהדים של מינסק
איל (נהר)

מספר נהרות בעולם קרויים אִיל, בצורות איות שונות. האם התכוונתם ל... איל (אלזס) (Ill) - נהר במזרח צרפת, יובל של הריין, העניק את שמו לחבל אלזס איל (אקיטן) (Isle) - נהר בדרום-מערב צרפת, מיובליו של הדורדון, מקורו במסיב סנטרל איל (ברטאן) (Ille) - יובל של הנהר וילן שנשפך אליו בעיר רן והעניק את שמו למחוז איל ווילן איל (אוסטריה) (Ill) - יובל של הריין במדינת פורארלברג איל (נהר, קליפורניה) (Eel) - נהר במחוז המבולדט בצפון קליפורניה אייל (פירושונים)
פיליפ גולייה

פיליפ גולייה (צרפתית: Philippe Gaulier; נולד ב-4 במרץ 1943 בפריז) הוא שחקן, במאי, פנטומימאי וליצן, מייסד בית הספר École Philippe Gaulier ללימוד משחק. בסוף שנות השישים למד משחק ופנטומימה אצל ז'אק לקוק (Jacques Lecoq) ועד שנת 1980 לימד בבית הספר למשחק שלו. בשנת 1980 הקים את בית הספר לליצנות בפריז. בשנת 1991 הוזמן לפתוח סניף של בית הספר בלונדון, ונשאר שם ללמד במשך 11 שנים. בשנת 2002 חזר ללמד בפריז. אתר האינטרנט הרשמי של פיליפ גולייה בית הספר למשחק של פיליפ גולייה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מילים שלא אמרת

מילים שלא אמרת הוא אלבומו העשירי של ליאור נרקיס, שיצא לחנויות בשנת 2006, והוא משלב מוזיקת פופ עם מוזיקה ים תיכונית ומוזיקה טורקית. האלבום לא הצליח כמו קודמיו. נרקיס הלחין שניים משירי האלבום - "וזה הזמן" ו"רק את יודעת". חלק מהשירים הם תוצר של שיתוף פעולה בין נרקיס ליוצרים ישראלים אחרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צביה אגור

צביה אגור היא ביו-מתמטיקאית ישראלית, לשעבר פרופסור בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. מחקריה עוסקים בתאוריה של מחלות וייעול כימותרפיה וקביעת מדיניות חיסון. כיום משמשת כמדענית ראשית בחברת אופטימטה וכנשיאה של מכון מחקר עצמאי אותו היא ייסדה. אגור סיימה תואר שני בגנטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה את הדוקטורט שלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ומהאוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB). שימשה כמרצה אורחת באוניברסיטת אוקספורד. אגור היא המייסדת של המכון לביו-מתמטיקה רפואית (IMBM), וכיהנה כנשיאת החברה הישראלית לביולוגיה תאורטית ומתמטית. היא חברה בחבר הנאמנים של החברה האירופית לביולוגיה מתמטית, ומשמשת כעורכת של עיתונים מדעיים רבים. בשנת 2000 הקימה את חברת הביו-טכנולוגיה אופטימטה (Optimata) והיא משמשת כיו"ר והמדענית הראשית של החברה. בשנת 2010 היא הקימה מכון לביומתמטיקה רפואית ב-2023 נבחרה פרופסור אגור כעמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS) צביה אגור, סיינטיפיק אמריקן, החולה הווירטואלי, באתר ynet, 29 במאי 2006 מידע על צביה אגור בקטלוג הספרייה הלאומית פרופסור צביה אגור נבחרה כעמיתת האגודה האמריקאית לקידום המדע, ידיעה באתר וואללה, 31 בינואר 2023 https://www.themarker.com/misc/1.16021 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'והר אבו לאשין

ג'והר אבו לאשין (בערבית: جوهر ابو لاشين; נולד ב-5 באפריל 1971, בנצרת) הוא מתאגרף ערבי-ישראלי, שלוש פעמים אלוף העולם באגרוף למשקל בינוני (אם כי לא מטעם אחת מארבע התאחדויות האיגרוף הגדולות). נולד בנצרת למשפחה מוסלמית. הוא היה אלוף לשנת 1992 של ארגון התאחדות האגרוף העולמית (אנ') (WBF), אלוף לשנת 1998 של ארגון האגרוף הבינלאומי (אנ') (IBO) ואלוף לשנת 1999 של מועצת האיגרוף העולמית (WBC). אבו לאשין יזם את קיום משחק אליפות העולם בעיר הולדתו נצרת למרות הקשיים הלוגיסטים הרבים שהיו כרוכים בדבר. אחר כך ניסה בעזרתו של יאסר ערפאת לקיים אליפות עולם בעזה אולם לבסוף לא הצליח בכך. אבו לאשין עמד במרכזו של סרט דוקומנטרי, השכן של ישו בבימויו של דוקי דרור, אשר זכה בפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב בשנת 2002. כיום הוא מתגורר בטנסי שבארצות הברית. ג'והר אבו לאשין, ברשת החברתית פייסבוק ג'והר אבו לאשין, באתר BoxRec