laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אילנית אדומת-עין

אילנית אדומת-עין (שם מדעי: Agalychnis callidryas) היא מין צפרדע ממשפחת האילניתיים החיה ביערות הגשם של אמריקה המרכזית. הצפרדע היא קרובתה של האילנית הדואה מאותו אזור. אורכה של הצפרדע 59–77 מ"מ והיא בעלת עור רירי בצבע ירוק עם צדדים צהובים ותחתיהם אזור מפוספס בצהוב-כחול בוהק. כפות הרגליים כתומות, הבטן והחזה לבנים וכפי ששמה מרמז היא בעלת עיניים אדומות. הצפרדע חיה בין ענפי העצים של היער והיא פעילה בלילות. הצפרדע מתחילה אז להשמיע קריאות חיזור ולטפס במעלה העצים אל בני זוג. מטרתם של העיניים הגדולות הוא כנראה להרתיע טורפים אפשריים השוכנים ביער. שאר גופה של הצפרדע מוסווה. היא מחפשת חרקים ביער ותופסת אותם עם לשונה הדביקה. הצפרדע מטילה את ביציה על עלים הסמוכים למים וכשמגיע זמן הבקיעה הם נופלים למים. מדיה וקבצים בנושא אילנית אדומת-עין בוויקישיתוף אילנית אדומת-עין, באתר ITIS (באנגלית) אילנית אדומת-עין, באתר NCBI (באנגלית) אילנית אדומת-עין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אילנית אדומת-עין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אילנית אדומת-עין, באתר GBIF (באנגלית) אילנית אדומת-עין באתר הרשימה האדומה של IUCN
כריסטיאן לונדברג

כריסטיאן לונדברג (בשוודית: Christian Lundeberg;‏ 14 ביולי 1842 – 10 בנובמבר 1911) היה פוליטיקאי שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה מאוגוסט ועד נובמבר 1905. לונדברג נולד בעיירה וולוו (Valbo) שבמחוז יבלבורג. הוא היה בנם של יוהאן אולריק אוגוסט לונדברג, בעל טחנת קמח ושל רעייתו, מריה אקמן. הוא למד באולטונה והמשיך את לימודיו בבית ספר צבאי. בין השנים 1861 – 1874 הוא שירת כקצין בדרגת לוטננט ולאחר מכן עזב את השירות הצבאי. הוא עבד במפעל ברזל בשם Forsbacka bruk ובין השנים 1885 – 1906 הוא שימש כמנכ"ל המפעל. האו נבחר כחבר הבית העליון של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) מטעם המפלגה השמרנית והמפלגה הפרוטקציוניסטית וב-1899 הוא נבחר להיות יושב הראש שלו. לונדברג היה דמות מובילה במהלך דיוני הפרלמנט בנוגע לגורל האיחוד השוודי-נורווגי. הוא כיהן כיושב ראש הוועדה שבסופו של דבר הובילה להתפטרותה של ממשלתו של יוהאן רמסטט. ביוני 1905 הטיל עליו המלך אוסקר השני את מלאכת הרכבת הממשלה החדשה. לונדברג הרכיב ממשלה קואליציונית שבספטמבר 1905 הגיעה להסכם שאפשר לנורווגיה לקיים משאל עם בנוגע לשאלת עצמאותה משוודיה. בעקבות משבר פירוק האיחוד, ניסה לונדברג לחדש את המנדט להמשך כהונתה של ממשל הקואליציה כדי לפתור את בעיית זכות הבחירה. כאשר עלו מאמציו בתהו, הוא התפטר ושב להיות חבר פרלמנט מן השורה ומ-1909 ועד מותו הוא כיהן כיושב ראש הבית העליון של הריקסדאג. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן לונדברג בוויקישיתוף Christian Lundeberg - Svenskt Biografiskt Lexikon (בשוודית) כריסטיאן לונדברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כריסטיאן לונדברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוטיקה

אוטיקה (בלטינית: Utica, עותיקה) היא עיר פניקית עתיקה, ושמו של חבל הארץ בו שכנה ההתיישבות הפיניקית (בתוניסיה ולוב של היום) בצפון אפריקה. וממוקם בסמוך לשפך של נהר המג'רדה, 32 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר תוניס בתוניסיה. היא הייתה אחד היישובים החשובים בקרב היישובים הפיניקיים באפריקה. זמן ייסודה של אוטיקה איננו ודאי, ותארוכו תלוי בשאלות גדולות יותר הנוגעות לסיבת תחילת ההתפשטות הפיניקית מערבה; תארוכים מוקדמים מתייחסים לסוף האלף השני לפנה"ס, בסביבות 1,100 לפנה"ס. אוטיקה הייתה הקולוניה הראשונה של הפיניקים בצפון אפריקה, ומכאן פשר שמה: (עיר) עתיקה. אמנם שכנתה הצעירה קרתגו, עלתה עליה והפכה במהרה להגמונית באזור, תוך שהיא לוקחת תחת חסותה ערים פיניקיות אחרות דוגמת לפטיס מגנה, אך אוטיקה שמרה במשך תקופה ארוכה על עצמאות כלכלית ופוליטית וגם מאוחר יותר כשכבר הייתה תחת שליטה של קרתגו נחשבה לבעלת ברית מיוחסת. לפי מנאנדרוס מאפסוס ודיוס, חירם הראשון מלך צור יצא למסע נגד אנשי אוטיקה (Ἰτυκαίοις) שלא שילמו מס לצור. עם חורבנה של קרתגו בעקבות המלחמה הפונית השלישית הפכה אוטיקה לבירתה של הפרובינקיה הרומית אפריקה, אולם מעמד זה נלקח ממנה עם ייסודה של קרתגו הרומית בימיו של אוגוסטוס. סטראבון כתב שאוטיקה שנייה בחשיבותה רק לקרתגו, ולאחר חורבן קרתגו בידי הרומאים הפכה למטרופולין רומי ולראש לכל שלטונם באפריקה. תוך ירידת קרנה של הקיסרות הרומית המערבית נכבשה העיר בידי הונדלים ב-439 לספירה וכמאה שנים מאוחר יותר בידי הביזנטים. חורבנה הסופי של העיר הגיע עם כיבושה על ידי הערבים בסוף המאה ה-7. מדיה וקבצים בנושא אוטיקה בוויקישיתוף אוטיקה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) אוטיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Utica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA Maria Eugenia Aubet, The Phoenicians and the West: Politics, Colonies and Trade, Cambridge University Press, 1993, עמ' 50–52, ISBN 978-0-521-79543-2 Ora Negbi, Early Phoenician Presence in the Mediterranean Islands: A Reappraisal, American Journal of Archaeology 96, 1992, עמ' 599 doi: 10.2307/505187 יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, 8.5.3, יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, 1.17–1.18 משה אילת, תרשיש בישעיהו כג ובהיסטוריה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום י, 1986, עמ' 23 סטראבון, גאוגרפיקה, 17.3.13 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
AK-74

AK-74 (קיצור מרוסית: Автомат Калашникова образца 1974 года - רובה אוטומטי קלשניקוב מודל 1974), המוכר גם בשם קלשניקוב (רבים מבטאים "קלאצ'ניקוב", באופן מוטעה, או בקיצור: "קלאץ'"), הוא רובה סער מתוצרת סובייטית העושה שימוש בתחמושת בקליבר 5.45 מ"מ. הרובה הוא גרסה מחודשת של רובה הסער AK-47, שההבדל ביניהם הוא במעבר מקוטר 7.62x39 מילימטר ל־5.45x39 מילימטר. הרובה משמש את הכוחות המוטסים הרוסים שכן הקת הוחלפה לקת מתקפלת וחלקי העץ של הרובה הוחלפו בפלסטיק חזק. כמו AK-47, גם AK-74 פותח בידי מיכאיל קלשניקוב. הרובה הופיע לראשונה בשימוש מבצעי בשנת 1979, בעת ששימש את הכוחות הסובייטיים במלחמת אפגניסטן. הרובה נמצא עד היום בשימוש נרחב בצבאותיהן של מדינות ברית המועצות לשעבר. דגמים שונים של הרובה יוצרו גם בבולגריה, בגרמניה המזרחית וברומניה. ל-AK-74 פותחו דגמים אחדים, ובהם: AKS-74 - דגם עם קת מתכת מתקפלת, בעיקר לשימושם של כוחות מוטסים. AK-74U - גרסה מקוצרת, למעשה גרסת קרבין, עם קת מתקפלת. AK-74M - גרסה מתקדמת של הרובה, שייצורה החל בשנת 1991. הדגם AK-74M היווה בסיס לסדרת AK-100 של הרובה, שנועדה בעיקר לייצוא. סדרה זו כוללת את הדגמים הבאים: AK-101 (רובה סער) ו-AK-102 (קרבין), שניהם בקליבר המקובל בנאט"ו, 5.56 מ"מ. AK-103 (רובה סער) ו-AK-104 (קרבין), שניהם בקליבר הוותיק של 7.62 מ"מ. AK-105 - קרבין בקליבר 5.45 מ"מ. מחליף בצבא רוסיה את הדגם AKS-74U. AK-107, בקליבר 5.45 מ"מ ו-AK-108 בקליבר 5.56 מ"מ, שניהם עם מערכת רתיעה מאוזנת, שמקורה ברובה AEK-971, לצמצום הרתיעה ועליית הלוע. בסוף שנות ה-80 פותח דגם בולפאפ של רובה סער OC-14 המכונה "גרוזה" - סערה, שנקודת המוצא לתכנונו הייתה הדגם AKS-74U. מאפיינים: ממדים: משקל: 2.7 ק"ג, 3.1 ק"ג לפי הדגם) אורך כולל: 720 מילימטר, 720 מילימטר (לפי הדגם) אורך קנה: 240 מילימטר, 415 מילימטר (לפי הדגם) הזנה: 20\30 כדורים טווח ירי: 400 מטר קליבר: 9X39\7.62X39\5.45X39 (כדור ללוחמה בשטח עירוני מסוג SP-6 SP-5) מילימטר עיצוב: בולפאפ המבוסס על AKS-74U, שילוב עם מטול 40 מ"מ מסוג GP-25 כשלשניהם הדק אחד המעביר בין מטול לרובה בדומה להעברה של M-16 מאוטומטי לחצי-אוטומטי. בנוסף יש אפשרות הרכבה של כוונה אופטית X4 ומשתיק קול כוונת: כוונת הדומה לכוונת הסטנדרטית של M-16 עם מפצה, המשמשת גם כידית. בנוסף לכוונת ידית יש כוונת מתקפלת קדמית לירי מטולים. דגם זה נמצא בכמויות מוגבלות בשימוש הספצנאזים השונים, הכוחות המיוחדים של רוסיה. מדיה וקבצים בנושא AK-74 בוויקישיתוף
PDVSA

Petróleos de Venezuela, S.A. (בקיצור PDVSA) היא חברת הנפט והגז טבעי הממלכתית של ונצואלה. החברה עוסקת בגילוי, ייצור, זיקוק ויצוא של נפט ושל גז טבעי. מאז הקמתה ב-1 בינואר 1976 עם הלאמת תעשיית הנפט בוונצואלה, PDVSA היא הגורם המרכזי בתעשיית הנפט במדינה שהיא היצואנית החמישית בעולם של נפט. מאגרי הנפט בוונצואלה הם מהגדולים בעולם, והחברה הממשלתית משמשת עבור ממשלת ונצואלה מקור תקציבי חשוב. ממשלת ונצואלה מתייחסת לחברה כפרת מזומנים, והיא מעסיקה תומכים פוליטיים בנשיא. בשנת 1999 הפיקה החברה 3 מיליון חביות ליום, וב-2012 ירדה התפוקה ל-2.4 מיליון חביות. בין השנים 2004 ל-2010 תרמה החברה 61.4 מיליארד דולר לפרויקטים חברתיים של הממשלה. תחנות שאיבת הנפט העיקרית במדינה נמצאות בסביבות אגם מאראקאיבו, מפרץ ונצואלה ובקרבת אגן נהר האורינוקו, שבו נמצא מאגר הנפט הגדול ביותר במדינה. רצועת אורינוקו נחשבת למאגר הגדול בעולם של נפט כבד מאוד או נפט אקסטרה-כבד. השביתה הכללית בוונצואלה (2002–2003) מדיה וקבצים בנושא PDVSA בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של PDVSA PDVSA, ברשת החברתית אינסטגרם PDVSA, סרטונים בערוץ היוטיוב PDVSA, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Brazil's oil boom: Filling up the future". The Economist. 5 בנובמבר 2011. נבדק ב-24 בספטמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "Venezuela's oil industry: Up in smoke". The Economist. 27 באוגוסט 2012. נבדק ב-24 בספטמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות ובנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנית אסד

תוכנית אסד (מלשון אריה בערבית) הייתה תוכנית מצרית לכיבוש אילת ולפגיעה באזורים בנגב ב-27 במאי 1967. התוכנית התגלתה למודיעין הישראלי וב-25 במאי 1967 הועברה לידיעת שר החוץ אבא אבן בעת מסעו בארצות הברית בניסיון לפתור את המשבר שנוצר עקב חסימת מצרי טיראן על ידי מצרים. אבן העביר את הידיעה לממשל האמריקאי. כתוצאה מכך, פנה נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון להנהגת ברית המועצות בדרישה למנוע את התקיפה. שגריר ברית המועצות בקהיר דמיטרי פוז'דייב נפגש בדחיפות עם נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, והביע את התנגדותה של ברית המועצות לפעולה זו. בין אם בשל התנגדות ברית המועצות, ובין אם בשל העובדה שהתוכנית התגלתה, ביטל נאצר את ההתקפה המתוכננת. מיכאל אורן, מי רצה במלחמת ששת הימים?, הספרייה הווירטואלית של מט"ח. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוונטין בלייק

סר קוונטין בלייק (באנגלית: Quentin Blake; נולד ב-16 בדצמבר 1932) הוא מאייר וכותב ספרי ילדים בריטי. הוא נודע בעיקר בזכות איוריו המופיעים ברוב ספריו של רואלד דאל. בלייק נולד בסידקאפ, קנט, שבדרום-מזרח בריטניה. הוא פונה למערב המדינה במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך שנות בגרותו הוא יצר קשר והושפע מהצייר והקריקטוריסט אלפרד ג'קסון שהיה בעלה של המורה שלו ללטינית. כשהיה בן 16 ג'קסון עודד אותו להגיש את הפרסום הראשון שלו לשבועון הסאטירי פאנץ'. בלייק היה מורה בקולג' המלכותי לאמנות ובין השנים 1978–1986 ניהל את מחלקת האיור. בלייק צבר מוניטין כמאייר הומוריסטי של למעלה מ-300 ספרי ילדים, כולל כמה שנכתבו על ידי ג'ואן אייקן, אליזבת בואן, רואלד דאל, נילס-אולוף פרנז'ן, ויליאם סטייג וד"ר סוס. הוא כתב ואייר את הסיפור "כינור הפלא" שדודו זר סיפר ב"פרפר נחמד" בפרק "שקט בבקשה". עד לשנת 2006 בלייק אייר 323 ספרים, אשר 35 מתוכם הוא עצמו כתב ו-18 מהם כתב רואלד דאל. בשנת 2002 זכה בפרס אנדרסן למאיירים. בשנת 2005 בלייק מונה למפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE) עבור שירותיו לתחום ספרות הילדים. בשנת 2002 הוא מונה לאביר מסדר האמנויות והספרות בצרפת והועלה לדרגת קצין בשנת 2007. בשנת 2013 קיבל תואר אבירות, ובמרץ 2014 הוענק לו תואר לגיון הכבוד. מדיה וקבצים בנושא קוונטין בלייק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוונטין בלייק (באנגלית) קוונטין בלייק, ברשת החברתית פייסבוק קוונטין בלייק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קוונטין בלייק, ברשת החברתית Goodreads קוונטין בלייק (1932-), דף שער בספרייה הלאומית קוונטין בלייק באתר Internet Speculative Fiction Database הביוגרפיה של קוונטין בלייק באתר אוניברסיטת קאנט רשימה ביבליוגרפית של קוונטין בלייק http://www.gallimard-jeunesse.fr/Auteur/Quentin-Blake ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה גברא

משה גברא (נולד בא' באדר ה'תשי"ח, 21 בפברואר 1958) הוא חוקר ומחבר ספרים בנושא יהדות תימן. נולד ברחובות, בוגר ישיבת הר עציון שבאלון שבות, בעל תואר שלישי מאוניברסיטת בר-אילן במחלקה לתלמוד. עבודת הדוקטורט שלו (1991) עסקה ב"חכמי ההלכה בתימן במאה הי"ח". מ-2008 משמש גברא מרצה בכיר במכללה האקדמית אשקלון. עוסק עשרות שנים בחקר יהדות תימן, גולת הכותרת של מחקרו הוא "אנציקלופדיה לחכמי תימן" המונה כ-3,200 שמות רבנים, החל מהחכמים שחיו בתימן מתקופת המשנה ועד לחכמי תימן שעלו לארץ ישראל. כן הוציא גם "אנציקלופדיה לקהילות תימן" ובה מיפה 2,600 יישובים וערים שבהם התגוררו יהודי תימן. במחקריו דן גברא בהשתלשלות ההלכה בתימן, בסידור התימני, ואף הוציא כתבי יד עתיקים לאור. גברא ערך מאות ראיונות עם עולים מתימן ביישובים שונים ותיעד את ההווי והפולקלור שלהם. נשוי ואב לחמשה ילדים. בשנת תשס"ח הקים את "מוזיאון יהודי תימן" בעיר בני ברק. במוזיאון שחזורים של: בית כנסת תימני, מורי, צורף, האשה והמטבח בתימן. בנוסף, ישנה תצוגה של כתבי יד וספרי דפוס עתיקים, שטרות ומסמכי בית דין, מצגות, סרטונים, שיקופיות והרצאות. כמו כן, הקים בית כנסת בבני ברק - בו הוא משמש כגבאי. על מחקריו זכה בשנת ה'תש"ן בפרס שר החינוך ליוצרים בתחומי תרבות יהודית. ב-2017 זכה על עבודתו "העלייה הגדולה מתימן" בפרס ראש הממשלה לחקר יהדות המזרח. מחקרים בסידורי תימן חלק א' הגדה של פסח, קריית אונו, תשמ"ט. חכמי ישראל שבתימן- רבי דוד משרקי. בני ברק, תשנ"ג. חכמי ישראל שבתימן - מהרי"ץ גדול חכמי תימן. בני ברק, תשנ"ד. משנה ותלמוד עם פירוש המזרחי (מהרב יוחנן מזרחי) חלק א' מסכתות ברכות ופסחים, בני ברק, תשנ"ז. רבי שלום רדאעי וחיבוריו, בני ברק, תשנ"ט. אנציקלופדיה לחכמי תימן חלק א', בני ברק, תשס"א. אנציקלופדיה לחכמי תימן חלק ב', בני ברק, תשס"ג. עלית מרבד הקסמים, בני ברק, תשס"ג מפת היישוב היהודי בתימן, בני ברק, תשס"ה מחקרים בסידורי תימן חלקים א-ד, בני ברק, תש"ע. התכלאל המדעי המהודר, בני ברק, תשע"ב. כי במקלי- הווי והומור אצל יהודי תימן, בני ברק, תשע"ג שמות המשפחה של היהודים בתימן, בני ברק, תשע"ד העלייה הגדולה מתימן: תיאור עליית "על כנפי נשרים" מפי העולים, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ה. השמות הפרטיים בקרב יהודי תימן, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ו. חיי היהודים בתימן בדור האחרון, 3 כרכים, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ו תולדות עם ישראל בגולת תימן, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ז הרב ישעיהו משורר - חייו ותורתו, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ח עבודת חיים - פירושים מקוריים לתורה, חומש בראשית, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תשע"ט שמות 50,000 עולי תימן בעלייה הגדולה, ניתוח סיכומים וסטטיסטיקה, המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, תש"פ מאמרים של משה גברא באתר נוסח תימן. שירית אביטן כהן, פצע פתוח: הצד האפל של מבצע "מרבד הקסמים" נחשף, באתר nrg שמעון כהן, 'מורשת המזרח מעניינת גם יוצאי אשכנז', באתר ערוץ 7, 23 בפברואר 2017 יעקב נחומי, בחדרי חרדים, אי של צנעא באמצע בני ברק • וידאו ותמונות, באתר בחדרי חרדים, 24 בינואר 2010. תמונות מהמוזיאון באתר בחדרי חרדים. משה גברא, דף שער בספרייה הלאומית יעקב נחומי, בחדרי חרדים, אי של צנעא באמצע בני ברק • וידאו ותמונות, באתר בחדרי חרדים, 24 בינואר 2010 שמעון כהן, 'מורשת המזרח מעניינת גם יוצאי אשכנז', באתר ערוץ 7, 23 בפברואר 2017
הניו זילנד הראלד

הניו זילנד הראלד (באנגלית: The New Zealand Herald) הוא יומון היוצא לאור באוקלנד שבניו זילנד. העיתון בבעלות New Zealand Media and Entertainment ‏(NZME) המפעיל בניו זילנד עיתונים מקומיים, תחנות רדיו ואמצעי תקשורת נוספים. העיתון הוא בעל התפוצה הגדולה ביותר בניו זילנד, כשבשיא בשנת 2006 הגיעה תפוצתו ל-200,000 עותקים ביום, אך מאז ירדה ועמדה על 123,793 עותקים נכון לדצמבר 2016. עיקר תפוצתו של העיתון היא באזור אוקלנד. העיתון נוסד על ידי ויליאם צ'ישולם וילסון, שהיה שותף של ג'ון וילימסון בהוצאת העיתון "ניו זילנדר" (New Zealander). וילסון שראה בגדילתה של אוקלנד הזדמנות עסקית החליט להקים עיתון מתחרה, ויסד את הניו זילנד הראלד שיצא לאור לראשונה ב-13 בנובמבר 1863. סיבה נוספת לפיצול בין העיתונים הייתה מחלוקת באשר לקו המערכת ביחס למלחמה במאורים, כשווילסון תמך במאבק נגד המאורים. הניו זילנד הארלד התחרה ב- עד לסגירתו של זה ב-1866. מתחרה נוסף של העיתון היה The Daily Southern Cross, עד שבשנת 1876 נבלע לתוכו כשבעליו, אלפרד הורטון נכנס לשותפות עם משפחת וילסון. מדיה וקבצים בנושא הניו זילנד הראלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הניו זילנד הראלד (באנגלית) הניו זילנד הראלד, ברשת החברתית פייסבוק הניו זילנד הראלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הניו זילנד הראלד, ברשת החברתית אינסטגרם "ABC statistics". New Zealand Audit Bureau of Circulation. נבדק ב-5 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Daily Southern Cross". Papers Past. National Library of New Zealand. נבדק ב-23 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה)
יוהאן הראשון, דוכס בוואריה

יוהאן הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Johann I. von Bayern; ‏29 בנובמבר 1329 - 21 בדצמבר 1340), היה דוכס בוואריה-התחתונה בין השנים 1339–1340. יוהאן נולד ב-29 בנובמבר 1329, להיינריך הארבעה עשר, דוכס בוואריה ולמרגרט מבוהמיה, דוכסית בוואריה, בתם של יוהאן, מלך בוהמיה ואליזבת מבוהמיה. בצעירותו התחתן יוהאן עם אנה מבוואריה, בתם של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובאטריצ'ה משוויידניץ. בשנת 1339 מת אביו היינריך הארבעה עשר, דוכס בוואריה, ויוהאן עלה לשלטון במקומו. ב-21 בדצמבר 1340 מת יוהאן במפתיע, ומכיוון שלא היו לו יורשים ירש את נחלותיו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובכך איחד שוב את דוכסות בוואריה.
וונדר וומן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וונדר וומן – דמות בדיונית של גיבורת על המופיעה בחוברות הקומיקס של DC קומיקס וונדר וומן (סרט, 1974) – סרט טלוויזיה שהוקרן בשנת 1974 בכיכובה של קתי לי קרוסבי וונדר וומן (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה שהוקרנה בין השנים 1975–1979 בכיכובה של לינדה קרטר וונדר וומן (סרט, 2009) – סרט אנימציה שיצא בשנת 2009, דיבוב התפקיד הראשי על ידי קרי ראסל וונדר וומן (סרט, 2017) – סרט קולנוע הוליוודי שיצא בשנת 2017 בכיכובה של גל גדות וונדר וומן 1984 – סרט המשך הוליוודי שיצא בשנת 2020 בכיכובה של גל גדות וונדר גירל – דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס של DC קומיקס
הכומר מדיבלי

הכומר מדיבלי (באנגלית: The Vicar of Dibley) הוא סיטקום בריטי ששודר לראשונה בערוץ BBC One החל מ-10 בנובמבר 1994 עד 22 בינואר 1998. עוד שודרו סדרות ספיישל בחורפים של שנת 1999/2000, 2004/5 ו-2006/7. העלילה מתרחשת בעיירה בדיונית בשם דיבלי במחוז אוקספורדשייר. בעיירה ממונה אישה לתפקיד הכומר בעקבות השינויים בכנסייה האנגליקנית שאפשרה הסמכה של נשים לכמורה. הסדרה זכתה מספר פעמים בפרס הקומדיה הבריטי (בהם פרס השחקנית הקומית הטובה ביותר לאמה צ'יימברס), שני פרסי אמי הבין-לאומי, והייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה. בסקר של ה-BBC שנערך ב-2004 לבחירת הסיטקום הטוב ביותר בבריטניה הגיעה הסדרה למקום שלישי. לסדרה נוצרו שישה פרקי ספיישל קצרים עבור מופע הצדקה "קומיק ריליף", האחרון שבהם ב-2015. שחקנים ראשיים שחקני משנה שחקנים אורחים יו בונוויל – הכומר ג'רמי אוגילבי מל גדרויץ' – מרי טינקר, אחותה של אליס ריצ'רד גריפית'ס – בישוף מולברי מירנדה הארט – סוזי אליסטר מקגוואן – די ג'יי ברדיו פאם רודס, קיילי מינוג, טרי ווגן, הדוכסית מיורק, ג'רמי פקסמן, דארסי בוסל ושון בין הופיעו בדמות עצמם בפרק אחד בסדרה. ריצ'רד איואייד, אורלה בריידי, פיונה ברוס, אנט קרוסבי, ג'וני דפ, רות ג'ונס, דמיאן לואיס, מורין ליפמן, ג'ניפר סונדרס, סטינג, סטיבן טומפקינסון ואמה ווטסון הופיעו בפרקים שנוצרו עבור התוכנית "קומיק ריליף". יוצר הסדרה הוא ריצ'רד קרטיס, והיא נכתבה עבור השחקנית דון פרנץ' על ידי קרטיס ופול מייהו-ארצ'ר. הדמות הראשית היא יצירה של ריצ'רד קרטיס, אבל הוא ודון פרנץ' התייעצו עם ג'וי קרול, שהייתה אחת הנשים הראשונות שהוסמכו לכמורה. פרסי הקומדיה הבריטית – 1997, 1998, 2000 פרסי הטלוויזיה הלאומית – 1998 פרס אמי הבינלאומי – 1998, 2001 פרס באפט"א לטלוויזיה – 1998 (מועמדות), 1999 (מועמדות), 2000 (מועמדות), 2001 (מועמדות), 2005 (מועמדות), 2007 (מועמדות) הסיטקום הטוב ביותר בבריטניה (2004) – מקום שלישי על אף הסדרה מתרחשת בעיירה בדיונית באוקספורדשייר, הצילומים נערכו בכפר טורוויל שבבקינגהאמשייר ובכנסייה "St Mary the Virgin". בכפר צולמו סדרות טלוויזיה נוספות כגון "רציחות במידסומר", "לילה טוב מיסטר טום", "צ'יטי צ'יטי בנג בנג", "מיס מארפל" ו"המלחמה של פויל". חזית ביתו של דייוויד הורטון אינו בטורוויל אלא בכפר ליטל מיסנדן בבקינגהאמשייר. הכותרות בפתיחת כל פרק מציגות צילומי אוויר של כביש M40, סטוקנצ'רץ' גאפ, צ'ילטרן הילס באוקספורדשייר ובבקינגהאמשייר והכפר טורוויל. שיר הנושא הוא מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר בלחן של הווארד גודל, ובביצוע של מקהלת קתדרלת כרייסט צ'רץ' באוקספורד, והסולן הוא ג'ורג' המפריז. "הכומר מדיבלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכומר מדיבלי", באתר Metacritic (באנגלית) "הכומר מדיבלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הכומר מדיבלי" באתר BBC Online "הכומר מדיבלי" באתר British Comedy Guide מערכת וואלה! NEWS‏, מה יש, קטורזה כבר לא מספיק טוב?, באתר וואלה, 20 בדצמבר 2000 Joy Carroll (בספטמבר 2002). Beneath the Cassock: The Real-life Vicar of Dibley. HarperCollins. ISBN 0-00-712207-1. {{cite book}}: (עזרה) "Entertainment | Emmy success for Vicar of Dibley". BBC News. 24 בנובמבר 1998. נבדק ב-27 באפריל 2011. {{cite news}}: (עזרה) "French, Dawn (1957–) Biography". BFI Screenonline. נבדק ב-27 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) "ABC Classic FM Music Details: Saturday 10 June 2000". Australian Broadcasting Corporation. נבדק ב-27 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה)
טולקין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ון רונלד רעואל טולקין – סופר ובלשן אנגלי, מחברם של "ההוביט" ו"שר הטבעות" אדית טולקין – אשתו והמוזה של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין; ההשראה לדמויות לותיין וארוון כריסטופר טולקין – בנו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין ועורך הספרים של אביו שפורסמו לאחר מותו של הסופר
אלדראמין

אלדראמין או α בקפאוס (נקרא גם גליזה 826) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים קפאוס. מקור שמו הוא ככל הנראה שיבוש של השם בערבית الذراع الأيمن אל-ד'יראע אל-אימאן - זרוע ימין של קפאוס. לכוכב בהירות נראית מדרגה 2.46 והוא נמצא במרחק של כ-50 שנות אור ממערכת השמש ובשל כך הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. אלדראמין הוא כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A8 V, מסתו קרובה לשתי מסות שמש ורדיוסו כ-2.3 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-7,700 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 20 מעוצמת ההארה של השמש. אלדראמין מסתוב על צירו במהירות גבוהה יחסית של כ-246 קילומטר בשנייה, כך שהוא משלים סיבוב בפחות מ-12 שעות. נראה שעוצמת ההארה שלו משתנה בכמה מאיות של דרגת בהירות והוא מסווג ככוכב חשוד כמשתנה קפאידי ננסי מהסוג של δ במגן. נקיפת ציר כדור הארץ תביא בעוד כ-7,500 שנים את הקוטב השמיימי הצפוני של כדור הארץ למרחק זוויתי של כ-3 מעלות מאלדראמין, כך שהוא יהיה הכוכב הבולט הקרוב ביותר לקוטב השמיימי. אלדראמין באתר של ג'ים קלר אלדראמין, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Alderamin M. L. Malagnini & C. Morossi: Accurate absolute luminosities, effective temperatures, radii, masses and surface gravities for a selected sample of field stars, Astronomy & Astrophysics Supplement Series, vol. 85, no. 3, p. 1018-9 (1990) D. Hoffleit & W. H. Warren Jr.: Bright Star Catalogue, 5th Revised Edition VizieR On-line Data Catalog (1995) W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars - Gliese 826, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22, p. 84 (1969) General Catalogue of Variable Stars: α Cephei
אנטונוב An-32

מטוס האנטונוב An-32 הוא מטוס תובלה צבאי בעל שני מנועי טורבו-פרופ. המטוס הוא שדרוג של מטוס האנטונוב An-26. המטוס הושק לראשונה בשנת 1976 והמפעיל הראשון שלו היה חיל האוויר ההודי. המטוס תוכנן כך שיוכל להתמודד עם מצבי מזג אוויר קשים. מיקום המנועים על הכנפיים אפשר את הגדלת רדיוס הפרופלורים כך שהמנועים ייצרו פי-2 כוח מאשר באנטונוב An-26. המטוס ממשיך להיות מיוצר עד היום וכבר נבנו 361 יחידות ממנו. למטוס מספר רב של דגמים אשר נועדו להסבתו גם לשימוש תובלה אזרחית, מטוס כיבוי או הגדלת כמות המשקל שהמטוס יכול לשאת. כיום המטוס מופעל על ידי מספר חילות אוויר בעולם ביניהן: מקסיקו, הודו, עיראק ופרו. מדיה וקבצים בנושא אנטונוב An-32 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מים אפלים

האם התכוונתם ל... מים אפלים (ספר) – ספר אימה יפני מים אפלים (סרט, 2002) – סרט אימה יפני משנת 2002, המבוסס על אחד מהסיפורים בספר מים אפלים (סרט, 2005) – סרט אימה אמריקאי משנת 2005; רימייק לסרט מ-2002 אזור התהומות האזור ההאדלי