laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרך נמיר

דרך נמיר היא דרך ראשית בצפון תל אביב, הקרויה על שמו של ראש העירייה השביעי, מרדכי נמיר. הדרך היא המשכו של כביש 2 ממחלף גלילות דרומה, והיא נקראה בעבר "דרך חיפה" בהיותה הדרך הראשית המחברת בין תל אביב וחיפה. שמה שונה לדרך נמיר בשנות ה-80 בעקבות בקשתה של אורה נמיר, אלמנתו, לשנות את שמה של כיכר אתרים שנקראה אז "כיכר נמיר" ולקרוא למקום אחר בעיר על שמו של בעלה, זאת לאור כישלונה החרוץ של הכיכר והפיכתה למפגע עירוני. דרך נמיר מתחילה במפגשי הרחובות שדרות שאול המלך ודרך בגין וממשיכה צפונה עד מחלף גלילות, במפגש הדרכים של כביש 5, כביש החוף ורחוב יוניצמן. הדרך מקבילה לכל אורכה לנתיבי איילון אשר מאז סלילתם בשנות ה-80 הועבר אליהם חלק ניכר מתנועת כלי הרכב. הדרך מפרידה בין מספר שכונות: בקטע הדרומי בין רובע הצפון החדש לבין אזור פארק צמרת ושכונות בבלי וגבעת עמל. בקטע הצפוני של שכונות עבר הירקון בין השכונות המערביות כוכב הצפון, שיכון למד ואזורי חן לבין אזור קריית המוזיאונים (אזור מוזיאון ארץ ישראל) רמת אביב, נווה אביבים ורמת אביב ג'. בקטע הצפוני הדרך אינה עוברת באזור מגורים צפוף ומותרת בחלקו מהירות נסיעה גבוהה במקצת. בפברואר 1963 הורחב דרך חיפה ונוספו לו שני נתיבים נוספים ואי תנועה באמצע, בקטע שבין רחוב ארלוזורוב וגשר הירקון. מחלף גלילות וכביש 5 שדרות קק"ל רחוב איינשטיין (המוביל לאוניברסיטת תל אביב ובסופו כיכר אנטין) רחוב חיים לבנון סמינר הקיבוצים תל קסילה ומוזיאון ארץ ישראל שדרות רוקח, שבהן גשר המאפשר תנועה חופשית מעל דרך נמיר. גשר הירקון העובר מעל נחל הירקון פארק הירקון רחוב יהודה המכבי מגדלי צמרת מגדלי YOO ומגדלים נוספים בבנייה כחלק מפארק צמרת תיכון חדש ע"ש יצחק רבין תחנת הרכבת תל אביב מרכז ומסוף 2000 (רחוב ארלוזורוב ממערב ורחוב על פרשת דרכים ממזרח). מבט צפונה אל המפגש עם רחוב יהודה המכבי. ברקע גשר הירקון דרך נמיר בגשר הירקון דרך נמיר בכניסה לתל אביב, סמוך לקריית החינוך דרך נמיר ביציאה מתל אביב, סמוך לקריית החינוך (מבט לעבר מחלף גלילות) מדיה וקבצים בנושא דרך נמיר בוויקישיתוף מסלול נוסף בדרך חיפה-תל אביב נפתח לתנועה, הצופה, 17 בפברואר 1963
סרטן היטי

סרטן היטי (שם מדעי: Kiwa hirsuta) הוא מין של סרטן שהתגלה במרץ 2005 בדרום האוקיינוס השקט, כ-1,500 ק"מ מדרום לאי הפסחא, בעומק של כ-2,200 מטרים. הסרטן, באורך של 15 ס"מ, בעל 10 גפיים (צבתות ורגליים) המכוסות זקיקי שיער המסייעות לו לאחוז בקרקע. לסרטן עיניים מנוונות וחסרות פיגמנט, משום שאינו זקוק לחוש הראייה בעומק שבו הוא נמצא. הצבתות השעירות מכילות חיידקים שהוא נעזר בהם כדי לנקות רעלים מהמים החמים שבהם הוא חי. יש סברה שהוא אוכל את החיידקים הללו, וייתכן שהוא אוכל גם אצות ירוקות, סרטנים קטנים ובקטריות. הסרטן נמצא סמוך למקום שבו יש זרימה של מים חמים באזור הלוח הארקטי-הפסיפי. לפי הצורה והמבנה המולקולרי שלו זהו מין חדש ולא מוכר למדע. מדיה וקבצים בנושא סרטן היטי בוויקישיתוף סרטן היטי, באתר ITIS (באנגלית) סרטן היטי, באתר NCBI (באנגלית) סרטן היטי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סרטן היטי, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חפרפרת ככובת אף

חֲפַרְפֶּרֶת כְּכוּבַת-אַף (שם מדעי: Condylura cristata) היא חפרפרת קטנה החיה בצפון-מזרח אמריקה הצפונית. המין היחיד בשבט Condylurini ובסוג Condylura. לחפרפרת ככובת אף 44 שיניים, פרווה קצרה שחורה-חומה דוחת מים, רגליים גדולות ומקושקשות וזנב ארוך ודק. אורכה הוא 15–20 סנטימטרים, ומשקלה כ-55 גרם. החפרפרת מיוחדת בזכות מעגל של 22 משושי "ציד", ורודים, קטנים ובשרניים, בקצה האף. משושים אלה משמשים אותה לאיתור מזון על ידי מגע. הזרועות מכוסות בכמעט 100,000 עצבים. העצבים מכונים איברי איימר (על שם החוקר הגרמני תיאודור איימר). דרך גדילת זרועות האף אצל חפרפרת זו היא ייחודית ולא נראתה אצל אף סוג של חיה אחרת בעולם כולו. בניגוד לדרך שבה אצבעות גדלות מתוך היד החוצה, הם מתחילים לגדול באזור האף, כמה ימים לאחר הלידה הם מתרפים וזזים לאחורי ראשה, בדומה לאופן שבו מקלפים בננה. החפרפרת עיוורת כמעט לגמרי, ולכן קיימת סברה שבעזרת אפה הארוך היא חשה פעילות חשמלית של חיות קטנות. היא מאתרת ואוכלת פרטי מזון בפחות מ-120 אלפיות השנייה. מוחה מחליט תוך 8 מאיות השנייה האם הטרף אכיל. החפרפרת ניזונה מחרקים ורכיכות. היא שחיינית טובה ומחפשת מזון בקרקעיות נחלים ובריכות רדודות. כמו חפרפרות אחרות, היא חופרת מחילות נמוכות כדי לחפש מזון, ולעיתים קרובות שוכנות פתחי מחילות אלו מתחת למים. החפרפרת פעילה ביום ובלילה, יכולה לחפור מחילות דרך שלג ושוחה בברכות מכוסות קרח. החפרפרת מסוגלת להריח תחת המים בעזרת בועת אוויר שהיא נושפת לעבר עצמים או מקורות הריח, ואז שאיפת הבועה נושאת הריח בחזרה דרך אפה. מדיה וקבצים בנושא חפרפרת ככובת אף בוויקישיתוף חפרפרת ככובת אף, באתר ITIS (באנגלית) חפרפרת ככובת אף, באתר NCBI (באנגלית) חפרפרת ככובת אף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חפרפרת ככובת אף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חפרפרת ככובת אף, באתר GBIF (באנגלית) מהי חפרפרת מצוייצת?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה חפרפרת ככובת אף באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית Catania, K.C. (21 December 2006). "Olfaction: Underwater 'sniffing' by semi-aquatic mammals". Nature. 444 (7122): 1024–1025 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחש מעופף

נחש מעופף (שם מדעי: Chrysopelea) הוא סוג במשפחת הזעמניים. מינים בסוג זה נפוצים בדרום-מזרח אסיה, במלנזיה ובהודו. למרות שמו, הנחש דואה ולא עף. הדבר נעשה כדי לנוע מהר יותר, להימלט מטורפים או לתפוס טרף. הנחש דואה מעץ לעץ או צונח מהעץ לקרקע ומסוגל לעבור כך 100 מטרים. הדאייה מתרחשת כשהנחש מכפיל את רוחבו על ידי שיטוח גופו, מכווץ את אזור הבטן שלו פנימה בצורת פעמון, שמתפקד כמו מצנח. הנחש דואה בכיוון הרצוי באמצעות פיתול גופו ונעזר בזנב לשמירה על האיזון. אופן מעופם של נחשים אלה נחקר בידי פיזיקאים במשך שנים והתגלה שככל שהנחש קטן יותר מרחק הדאייה ומשכה ארוכים יותר. ישנם חמישה מינים מוכרים של נחשים דואים: Chrysopelea ornata Chrysopelea paradisi Chrysopelea pelias Chrysopelea rhodopleuron Chrysopelea taprobanica מדיה וקבצים בנושא נחש מעופף בוויקישיתוף נחש מעופף, באתר ITIS (באנגלית) נחש מעופף, באתר NCBI (באנגלית) נחש מעופף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נחש מעופף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נחש מעופף, באתר GBIF (באנגלית) נחש מעופף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ח'רטום

חֻ'רטוּם (בערבית: الْخُرْطُوم; תעתיק מדויק: אלְחֻ'רְטוּם; מילולית: "חדק פיל") היא עיר הבירה של סודאן ושל מדינת ח'רטום. העיר ממוקמת במקום מפגש הנילוס הכחול שמוצאו מאתיופיה עם הנילוס הלבן שמוצאו מאוגנדה. ממפגש שני נהרות אלה נוצר הנילוס, הזורם צפונה למצרים ונשפך לים התיכון. בעיר מתגוררים כ-6.54 מיליון בני אדם (2024) וכ-9.51 מיליון במטרופולין (2009), הכולל גם את הערים אומדורמאן וצפון ח'רטום (אנ') (עיר נפרדת הקרויה גם ח'רטום בחרי ומצויה מעבר לנילוס הכחול). ח'רטום שימשה כבירת התרבות הערבית לשנת 2005. ח'רטום נוסדה ב-1821 כעיר מוצב של הצבא המצרי, אך גדלה בשל חשיבותה המסחרית. ב-13 במרץ 1884 תקפו כוחות של מורדים סודנים בפיקודו של מוחמד אחמד שהכריז על עצמו כמהדי (משיח באמונה המוסלמית) את העיר, שעליה הגנו כוחות מצריים בפיקודו של הגנרל הבריטי צ'ארלס ג'ורג' גורדון. ב-26 בינואר 1885 נכבשה העיר על ידי תומכי המהדי, שהחזיקו בה עד שהובסו ב-2 בספטמבר 1898 על ידי הכוחות הבריטיים בפיקודו של הוריישו קיצ'נר בקרב אומדורמאן. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 התיישבו בעיר פליטים רבים שנמלטו מצ'אד, מאתיופיה ומאוגנדה. הפליטים התיישבו במחנות פליטים מסביב לעיר. בתחילת מרץ 1973 נערכה בעיר מתקפה על שגרירות סעודיה, בידי ארגון ספטמבר השחור. המחבלים חטפו 10 דיפלומטים זרים שהתכנסו בשגרירות הסעודית בעיר, לאחר ניסיונות להשיג שחרור אסירים בארצות הברית וישראל שלא צלחו, שחררו המחבלים את הדיפלומטים הערביים ורצחו באכזריות את שגריר ארצות הברית וסגנו ואת שגריר בלגיה. אחד המחבלים עקר את ליבו של שגריר ארצות הברית. בשנת 1977 הושלם צינור הנפט הראשון בין ח'רטום לפורט סודאן. בעקבות הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה, האשימה ארצות הברית את סודאן במתן מקלט לפעילים של אל-קאעידה, הארגון שנחשד באחריות לפיגועים, ותקפה בטילים ב-20 באוגוסט 1998 את מפעל התרופות א-שיפה בח'רטום. מנהיג הארגון אוסאמה בן לאדן אף התגורר בבית ברובע אל-ריאד שבעיר בשנים 1991- 1996, עד שגורש מן הארץ. עם מותו הפתאומי של מפקד צבא דרום סודאן וסגן הנשיא ג'ון גראנג בסוף יולי 2005, פרצו מהומות בעיר, שגרמו למותם של כ-24 איש. בעיר נמצאת אוניברסיטת ח'רטום, שנוסדה ב-1903 בשם "מכללת גורדון". כמו כן נמצאים בעיר שלוחה של אוניברסיטת קהיר והמכון הפוליטכני של ח'רטום. ירדן עמאן, ירדן. מצרים קהיר, מצרים. טורקיה איסטנבול, טורקיה. טורקיה אנקרה, טורקיה. אריתריאה אסמרה, אריתריאה. רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה. הרפובליקה העממית של סין ווהאן, הרפובליקה העממית של סין. ועידת ח'רטום המוזיאון הלאומי של סודאן אלדד בק, לסובב את החרטום, באתר ישראל היום, 17 בנובמבר 2017 ח'רטום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Khartoum Population 2024, worldpopulationreview.com
בריכת אידוי

בריכות אידוי הן בריכות מלאכותיות בעלות שטח פנים גדול מאוד, אשר מתוכננות כך שהן יאיידו מים ביעילות על ידי חשיפה לאור השמש ולטמפרטורות הסביבה. בריכת אידוי למלח ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית סנט ג'ורג'

האם התכוונתם ל... קתדרלת סנט ג'ורג' בירושלים כנסיית גאורגיוס הקדוש ביפו העתיקה כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון בלוד העתיקה קפלת ג'ורג' הקדוש (טירת וינדזור)
מרכז אפריקה

מרכז אפריקה הוא אזור גאוגרפי במרכז יבשת אפריקה. הגדרת תחומיו של האזור משתנה. המדינות הנכללות בהגדרות השונות לאזור זה הן: בורונדי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה המרכז אפריקאית צ'אד רואנדה גבון חלוקת העולם לאזורי משנה גאוגרפיים על ידי האו"ם מגדירה את אפריקה התיכונה כשטח שנמצא דרומית למדבר סהרה, מזרחית לאפריקה המערבית ומערבית לשבר הסורי-אפריקני. האזור נשלט טופוגרפית על ידי נהר הקונגו ופלגיו אשר מנקזים את השטח השני הגדול בעולם אחרי נהר האמזונאס. לפי האו"ם תשע המדינות של אפריקה התיכונה הן: אנגולה אנגולה קמרון קמרון הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית צ'אד צ'אד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו גינאה המשוונית גינאה המשוונית גבון גבון סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה ופרינסיפה כל המדינות באזור המשנה של האו"ם יחד עם בורונדי ורואנדה מרכיבות את "הקהילה הכלכלית של מדינות מרכז אפריקה" (ECCAS). הפדרציה המרכז אפריקאית (1963-1953), הנקראה גם הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, הורכבה מהמדינות מלאווי, זמביה, וזימבבואה של ימינו. מדינות אלו נחשבות כיום כחלק מאפריקה הדרומית או ממזרח אפריקה. רוב החוף האטלנטי של אפריקה מאופיין בלחות גבוהה ובטמפרטורות גבוהות. אקלים זה מקיים יערות גשם טרופיים צפופים. דרומית וצפונית לנהר הקונגו, נמצאים אזור רחבים של סוואנה טרופית. אזורים אלו חמים כל השנה, אבל הם בעלי עונות רטובות ויבשות מוגדרות. ההרים המזרחיים מאופיינים באקלים רמתי. בדרום האזור ניתן למצוא ערבות יבשות ומדבריות. מערב אפריקה מזרח אפריקה צפון אפריקה אפריקה הדרומית אפריקה שמדרום לסהרה מרכז אפריקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אפריקה המרכזית, דף שער בספרייה הלאומית "World Macro Regions and Components". United Nations. 2000. "Economic Community of Central African States". Africa-Union.org. 2007. אורכב מ-המקור ב-2007-12-14. נבדק ב-2008-06-13. "The Central African Federation". Encyclopedia Britannica. 2007.
גארדבאיר

גארדבאיר (איסלנדית Garðabær) היא עיר בדרום-מערב איסלנד השוכנת בין קואופווגיר מצפון להפנרפיירדיר מדרום, דרומית לבירה רייקיאוויק והיא שייכת למטרופולין שלה. העיר משתרעת על שטח של 71 קמ"ר וממוקמת כמו הפנרפיירדיר שמדרום לה על שדה לבה. בשנת 2011 התגוררו בה כ-10,909 איש, עובדה שהפכה אותה לעיר השישית בגודלה באיסלנד. אתר העיר יושב עם תחילת ההתיישבות באיסלנד במאה ה-9, ובלנדנאומאובוק (Landnámabók) נזכר כי במקום שכנו שתי חוות. עד שנת 1960 נשא המקום אופי כפרי והתגוררו בו כאלף איש בלבד, אולם עם ההגירה הפנימית מרחבי איסלנד לאזור הבירה, גדלה אוכלוסיית העיר במשך כחמישים שנה פי עשרה. ב-1976 הוכרזה גארדבאיר כעיר וכיום היא חלק מהאזור הבנוי הרציף של מטרופולין רייקיאוויק. נורווגיה אסקר, נורווגיה פינלנד יאקובסטאד, פינלנד שוודיה אסלב, שוודיה איי פארו טורסהאבן, איי פארו דנמרק בירקרד, דנמרק שטיארנן מדיה וקבצים בנושא גארדבאיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גארדבאיר
מאריה, צ'יף יג'ו

ראס מאריה (נפטר ב-14 בפברואר 1831) היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. הוא היה בנו של ראס גוגסה ואחיו של אימם. המיסיונר סמואל גובאט היה בעל דעה שלילית לגביו והוא כתב ביומנו: האופי גרוע ביותר מיוחס למריאם, שלא יכול להיות נסיך. הוא לא מתחשב באיש. הוא מתחמם מהר ויכול אפילו להרוג את חבירו, למרות זאת קרוביו משבחים אותו ומכנים אותו כאיש אמיץ. אחד מהמקרים האכזרים הם כאשר הראס ציווה על צבאו להיכנס לאובה ולהרוג שם את כולם מזקן ועד טף ללא רחמים. — היומן של שלוש שנות מגורים בחבש, עמוד 181. הסקת המסקנות של גובאט התרחשה כנראה בגלל הפשיטה שביצעו חיילי הראס לגונדר ב-14 במאי 1830. ראס מאריה יישב בעיר בירתו דברה תבור מ-1828–1831. אחד מהמערכות הצבאיות שיזם הראס היה נגד ראס סבגדיס מעגמה שיירש את וולדה סלאסי כשליט תיגראי. כשהוא נתמך על ידי המצביאים וובה היילה מריאם מסאמיאן וגושו זאוודה מגוג'אם מאריה הוליך את צבאו צפונה לנהר הטקזה שם הוא הביס את צבאו של סבגדיס בקרב דברה אבאי ב-14 בפברואר 1831. למרות ניצחנו בקרב ראס מאריה נהרג וראס סבגדיס נכנע לחברו הדאג'זמץ וובה. וובה העביר את סבגדיס לצבא האורומו של מאריה לאחר שהם הפנימו את מותו של הראס חיילי מאריה נכנסו לטיגראי והרסו אותה בנקמה למותו של מאריה. סמואל גובאט קורא למאריה בשם "מריאם" בספרו היומן של שלוש שנות מגורים בחבש.
חקירה

האם התכוונתם ל... חקירה / מחקר – פעילות שיטתית לאיסוף ידע או ניתוחו. חקירות פליליות משפטיות וחקירות דומות להן: חקירה משטרתית – פעולות חקירה המתבצעות על ידי שוטרים לשם השגת יעדים משטרתיים. חקירה פלילית – תחום במדע שימושי, שכרוך במחקר של עובדות, המשמשות לזיהוי, איתור להוכחת אשמתו של חשוד בפלילים. תשאול – ריאיון שהוא חלק מרכזי מחקירה משטרתית. לעיתים מכונה "חקירה". עבודתו של בוחן רכב – חוקר נסיבותיהן של תאונות דרכים. חקירה פרטית – עבודתו של חוקר פרטי – בעל מקצוע המנהל חקירה דומה לחקירה משטרתית מטעמם של אנשים פרטיים. חוקר ביטוח (אנ') – אדם שתפקידו לחשוף ניסיונות הונאה של לקוחות חברות ביטוח. ועדת חקירה – סוגים שונים של ועדות חקירה המקובלות בישראל. חקירת עדים – מתבצעת בעת מסירת עדות בבית המשפט, ומכילה שלושה שלבים: "חקירה ראשית" – השלב הראשון במסירת העדות; "חקירה נגדית" – השלב השני במסירת העדות; "חקירה חוזרת" – השלב השלישי והאחרון במסירת העדות. דרישה וחקירה – חקירת העדים בבית הדין על פי המשפט העברי. חקירת שבויים – חקירת שבויים לצורך השגת מודיעין חקירה בעינויים חוקר מס – אדם שתפקידו לחשוף ניסיונות הונאת רשויות המס. חקירת רקע דרישה וחקירה ביהדות. תנאי בקבלת עדות בבית דין. חקירות אקדמיות ומדעיות: מחקר – חקירה מדעית – חיפוש ידע חדש ואישוש תאוריות מדעיות בעזרתו. חקירה (לימוד תורה) – שיטה להסקת מסקנות חדשות מתוך ידע הלכתי קיים, באמצעות ניתוחו להגדרות מבחינות. ראה שיטת בריסק חקירה אפידמיולוגית – חיפוש סיבותיה של מגפה – חקירה שנעשית על ידי אנשי אקדמיה, מתחום האפידמיולוגיה בשירות משרד הבריאות. בנק ישראל#חטיבת המחקר חקר ביצועים – ענף מתמטי אחרות: מחקר מודיעיני – ניתוח הידע שאסף המודיעין מחקר עיתונאי – עבודה עיתונאית שבמרכזה מציאת ידע חדש
אאולפטאנס

אָאוּלְפְטָאנֶס (באיסלנדית: Álftanes) היא עיירה בדרום-מערב איסלנד, השוכנת על חצי אי קטן דרומית-מערבית לבירה רייקיאוויק ושייכת למטרופולין שלה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית העיירה 2,484 איש. העיירה נוסדה בשנת 1878 והיא משתרעת על שטח של 5 קמ"ר. בעיירה שוכן מעונו של נשיא איסלנד המכונה "בסאסטד'יר" (Bessastaðir). מדיה וקבצים בנושא אאולפטאנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אאולפטאנס
יוטרפטור

יוטרפטור (שם מדעי: Utahraptor) הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי לטאה שפרוש שמו הוא "השודד מיוטה". בסוג זה מין יחיד - Utahraptor ostrommaysi. השם של המין "ostrommaysi" הוא הלחם של שני הפלאונטולוגים: ג'ון אוסטרום וכריס מייס. היוטרפטור חי בתקופת הקרטיקון והיה דומה מאוד לדינוניכוס: לשניהם היו טפרים קטלניים (דינוניכוס פירושו "טופר מבעית") ושני המינים צדו בקבוצות. הציד בקבוצות היה, ככל הנראה, דומה לטכניקה של הלביאות הצדות בימינו את הגנואים המלחכים עשב בסוואנה האפריקאית. היוטרפטור היה מהגדולים שבדרומאוזאוריים. אורכו הגיע עד ל-6–7 מטרים (אף על פי שקיימת טענה, שלא אושרה עדיין, למאובן של פרט באורך 11 מטר). למרות גודלו הוא היה בנוי בצורה קלה יחסית ושקל רק כ-500 ק"ג. אורך הטופר הקטלני דמוי המגל ברגליו הוא כ-22–24 ס"מ. בשנים האחרונות, בדומה לרוב הדרומזאורים, הניחו שגופו היה מכוסה נוצות. נקבת יוטרפטור תוארה בספרו של הפלאונטולוג רוברט בקר, "Raptor Red" מ-1995. היוטרפטור מוצג בסדרת ה-BBC מ-1999 - הולכים עם דינוזאורים בפרק הרביעי, שם להקת יוטרפטורים אירופאים צדה להקת איגואנודונים. הסדרה כוללת חוסר דיוקים כמו ידיים מוטות מדי, אין לגופו נוצות והוא כלל לא נמצא באירופה אלא רק ביוטה. הצגה נוספת שלו הייתה בסדרה מועדון הקרב הג'ורסי ("Jurassic Fight Club") של ערוץ ההיסטוריה, שם הוא נראה נלחם עם אנקילוזאור מסוג גסטוניה. הוא מופיע גם בסדרה מהפכת הדינוזאורים של ערוץ דיסקברי ובסדרה פלאווורלד. הוא מופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive של פארק היורה אך לא מופיע בסרטים. בנוסף הוא נבחר להיות הדינוזאור הלאומי של יוטה, על שמה הוא קרוי. הוא החליף בכך את האלוזאורוס שגם חי ביוטה, אך בתור היורה. יוטרפטור נבעט על ידי הזאורופוד Brontomerus מדיה וקבצים בנושא יוטרפטור בוויקישיתוף יוטרפטור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יוטרפטור, באתר GBIF (באנגלית) Utahraptor במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מה עניין שמיטה אצל הר סיני

מה עניין שמיטה אצל הר סיני? הוא ביטוי עברי, המביע תמיהה על שני עניינים שנקשרו, אף שלכאורה אין כל זיקה ביניהם. מקור הביטוי בספרא לפרשת בהר סיני: ”'וידבר ה' אל משה בהר סיני לאמר', מה עניין שמיטה אצל הר סיני? והלא כל המצוות נאמרו מסיני! אלא, מה שמיטה נאמרו כללותיה ודקדוקיה מסיני, אף כולם נאמרו כללותיהם ודקדוקיהם מסיני.” (ספרא בהר פרשה א'). המדרש שואל כאן מדוע מציין הכתוב שמצוות שמיטה ניתנה במעמד הר סיני (בספר ויקרא, פרק כ"ה, וראו גם רש"י ורמב"ן לפסוק א' שם). ההסבר שנותן המדרש מציג זאת כהוכחה לכך שמקורה של התורה שבעל פה אף הוא במעמד הר סיני, ולכן קיים הטיעון ההלכתי המופיע מספר פעמים בתלמוד, "הלכה למשה מסיני". טיעון זה נאמר כאשר המקור הרלוונטי לטיעון מסוים הוא שהוא ניתן למשה בסיני ועבר במסורת, ומכאן תוקפו האלוהי הבלתי מעורער. מחוץ להקשרו המקורי משמש הביטוי להבעת תמיהה על דיון היוצר זיקה בין שני נושאים שכלל אינם קשורים זה לזה. דוגמאות: דבריו של חבר הכנסת מאיר וילנר: "אשר לנימוק שהכנסת לא צריכה להתערב בסכסוכי עבודה – מה הקשר? מה עניין שמיטה אצל הר-סיני? אנחנו מדברים פה על סכסוך עבודה? לא. גם אנחנו נגד התערבות הכנסת בסכסוכי עבודה, וכך נהגנו תמיד. אבל פה אין מדובר בסכסוך עבודה, פה מדובר בחוק עבודה." דבריו של חבר הכנסת דוד מנע: "בין מצרים לבין ישראל מפריד מדבר סיני, ויכולנו להחזיר את סיני. יש לנו ביטחון מספיק. אבל מה עניין שמיטה אצל הר סיני? אתה מדבר פה על יהודה ושומרון וחבל עזה, ואתה משווה את זה לסיני." מה לכהן בבית הקברות יהודה עמיטל, מה עניין שמיטה אצל הר סיני, באתר של ישיבת הר עציון דוד דב לבנון, מה עניין שמיטה אצל הר סיני, באתר "ישיבה" חיים סבתו, בהר - מה עניין שמיטה אצל הר סיני?, באתר של ישיבת ההסדר ברכת משה ישיבה המאתיים-שלושים-ושתיים של הכנסת האחת-עשרה, דברי הכנסת, 29 ביולי 1986 ישיבה המאה-ועשרים-ושמונה של הכנסת השלוש-עשרה, דברי הכנסת, 9 בספטמבר 1993
בעיטת קרן

בכדורגל, כאשר שחקן באחת הקבוצות נוגע אחרון בכדור, הנהדף אל מאחורי קו השער של קבוצתו שלו, וזה עובר את הקו במלוא היקפו אך לא בתחומי השער, כלומר לא הובקע שער - תיפסק בעיטת קרן. הבעיטה מבוצעת מפינת המגרש הקרובה ביותר למקום יציאת הכדור מתחומיו על ידי שחקן הקבוצה היריבה. על הכדור להיות נייח, ורק במצב כזה השחקן יוכל להמשיך את המהלך. על שחקני היריבה לשמור מרחק של כתשעה מטרים מן הכדור. השחקן שמבצע את בעיטת הקרן לרוב מעדיף להרים את הכדור לתוך הרחבה ("קרן ארוכה"), שם מתמקמים שחקנים מקבוצתו על מנת לנגוח את הכדור לתוך שער היריבה. שיטה מוכרת נוספת היא למסור לשחקן הנמצא קרוב לאזור בעיטת הקרן ("קרן קצרה") ולאפשר הרמה מזווית נוחה יותר. ייתכן מצב בו יובקע שער מבעיטת קרן, ללא נגיעה של שחקן אחר מלבד בועט הקרן, על ידי בעיטה מסובבת אל תוך השער- שער שכזה מכונה בשפת הכדורגל "שער אולימפי". על-פי חוקת המשחק, לא תיתכן עבירת נבדל כתוצאה מעמדת נבדל בבעיטת קרן, כפי שלא תיתכן בהוצאת חוץ או בבעיטת שער. במקרה של בעיטה חופשית, בעיטת קרן או זריקת חוץ רגילה שנכנסת לשער הקבוצה שזרקה או בעטה אותה, ללא נגיעה של שחקן אחר, תינתן בעיטת קרן לקבוצה היריבה, ולא שער עצמי כפי שהיה מתבקש. מצב כזה הוא נדיר. הכדור בתוך ומחוץ למשחק שאלות ותשובות על בעיטות קרן, Ask The Ref
קצח

קֶצַח (שם מדעי: Nigella בערבית: חָבָּא סוּדָא. וקָחטָה מכונה גם: כמון שחור) הוא סוג במשפחת הנוריתיים, הכולל כ-14 מינים של צמחים חד-שנתיים. מקור הקצח באגן הים התיכון ובדרום-מערב אסיה. זרעים של קצח נמצאו בקבר של תות ענח' אמון במצרים (1325 לפנה"ס), ומתקופת הברזל באתר דיר עלא שבירדן. נראה שהוא בוית מהמין הגדל בר באזור זה. הקצח צומח לגובה של 20 עד 90 סנטימטרים. בתקופת הפריחה מעלה הקצח פרח בודד לכל גבעול. צבעי הפרח הם לבן, צהוב, ורוד, כחול בהיר או סגול בהיר. לכל פרח חמישה עד עשרה עלי כותרת. ההאבקה של הפרחים נעשית על ידי חרקים. הפרי הוא נרתיק המורכב ממספר תאים, כשבכול תא כמה זרעים. המין קצח תרבותי (Nigella sativa) מתורבת וזרעיו משמשים הן כתבלין והן למטרות רפואיות. מין זה לא גדל בר בישראל, שאר המינים משמשים למטרות נוי. בצמחיית הבר של ארץ ישראל ניתן למצוא חמישה מינים: קצח השדה (Nigella arvensis) קצח ריסני (Nigella ciliaris) קצח הקמה (Nigella segetalis) קצח זעיר-פרחים (N. nigellastrum נקרא גם Garidella nigellastrum) קצח הציפורן (N. unguicularis נקרא גם Garidella unguicularis) מינים מוכרים נוספים: קצח דמשקאי (Nigella damascena) - בעל פרחים ייחודיים. למין זה יש גם כמה זנים מתורבתים בעלי פרחים בגווני כחול, ורוד וסגול. בגלל המראה המיוחד, לצמח מספר שמות באנגלית: השטן בשיח (Devil in the bush) והשטן בכלוב (Devil-in-a-cage). Nigella integrifolia Nigella orientalis הקצח נזכר שלוש פעמים בספר ישעיהו לצד הכַמֹּן כצמח שנזרע בהֲפָצָה, ונדוש במקל ולא בחָרוּץ. ”כה הֲלוֹא אִם שִׁוָּה פָנֶיהָ וְהֵפִיץ קֶצַח וְכַמֹּן יִזְרֹק וְשָׂם חִטָּה שׂוֹרָה וּשְׂעֹרָה נִסְמָן וְכֻסֶּמֶת גְּבֻלָתוֹ. כו וְיִסְּרוֹ לַמִּשְׁפָּט אֱלֹהָיו יוֹרֶנּוּ. כז כִּי לֹא בֶחָרוּץ יוּדַשׁ קֶצַח וְאוֹפַן עֲגָלָה עַל כַּמֹּן יוּסָּב כִּי בַמַּטֶּה יֵחָבֶט קֶצַח וְכַמֹּן בַּשָּׁבֶט” (ספר ישעיה, פרק כ"ח, פסוקים כ"ה–כ"ז ). רש"י מתאר את הקצח בפירושו המלמד על אי-ודאות בזיהויו: "רבותינו מפרשים נייל"א (niele), אבל אני שמעתי מין זרעים שזורעים אותו בארץ ישמעאל". הקצח מוזכר רבות במשנה. בגמרא, בברכות, מופיע שריחו רעיל אבל טעמו טוב והוא בריא ללב. ”אמר רב חמא ברבי חנינא: הרגיל בקצח, אינו בא לידי כאב לב. מיתיבי, רשב"ג אומר: קצח אחד מששים סמני המות הוא, והישן למזרח גרנו דמו בראשו. לא קשיא: הא בריחו, הא בטעמו. אימיה דרבי ירמיה, אפיא ליה ריפתא, ומדבקא ליה ומקלפא ליה” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ', עמוד א'). זרעיו משמשים כתבלין. במטבח הערבי נהוג להכין ממנו ממרח: "טחינת קצח" בתור "עוגת קצח" הנקראת: קיזחה או עבור קינוחים או בתוספת עבור תערובת זעתר. במטבח הסורי נהוג להכין ממנו "עוגת קצח". במטבח התימני מוספים הזרעים למאפים כמו כובנה ופיתות הסַלוּף. במטבח של ערביי ישראל נהוג להכין מטבל על ידי ערבוב קצח טחון עם סילאן או סירופ חרובים או סירופ ענבים. פרי מפיץ זרעים של קצח ריסני בכרמל פריחת קצח ריסני בכרמל הקצח הדמשקאי פרח קצח השדה פרח הקצח הספרדי (N.hispanica) Nigella orientalis - Museum specimen קצח, באתר ITIS (באנגלית) קצח, באתר NCBI (באנגלית) קצח, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קצח, באתר צמחיית ישראל וסביבתה קצח, באתר Tropicos (באנגלית) קצח, באתר GBIF (באנגלית) קצח, באתר IPNI (באנגלית) בעיקר בתימן قحطه עקב דמיון חיצוני אך אינו קשור בוטנית למין כמון (Cuminum cyminum)