laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קו 4 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 4 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 4) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1944 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין מספר קווים אחרים. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע חום ופועלות בו 23 תחנות על 16 קילומטר מקצה לקצה. בשנים האחרונות נמצא הקו בתהליכים ארוכים של שיפוץ והרחבה משמעותיים וכעת עקב הבנייה הוא אינו נגיש כל כך. הקו הנוסע במסלול בצורת חצי עיגול מתחיל את מסלולו באזור אורטלזה שבצפון מדריד. הקו נוסע בחצי עיגול קטן לכיוון מרכז העיר. הוא אומנם נפגש בתחנות הצטלבות עם קווים רבים נוספים אך את רוב המסלול הוא עושה במסלול המיוחד רק לו. באזור מרכז העיר פונה הקו לכיוון מערב ומגיע עד לשכונת צ'אמברי שבמערב מדריד, שם נמצאת תחנתו הסופית. מדיה וקבצים בנושא קו 4 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו 4
דינמו-אוטו טירספול

דינמו-אוטו טירספול (במולדובנית: Dinamo-Auto Tiraspol) הוא מועדון כדורגל מהעיר טירספול שבמולדובה. המועדון נוסד בשנת 2009 ומשחק בליגת העל המולדובית. בסוף עונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה המולדובית השלישית מחוז צפון ועלתה לליגת המשנה המולדובית. בסוף עונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגת המשנה ועלתה לליגת העל המולדובית. אתר האינטרנט הרשמי של דינמו-אוטו טירספול דינמו-אוטו טירספול, ברשת החברתית פייסבוק דינמו-אוטו טירספול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינמו-אוטו טירספול, ברשת החברתית אינסטגרם דינמו-אוטו טירספול, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net דינמו-אוטו טירספול באתר soccerway
קרלוס ריבאס

קרלוס אוגוסטו ריבאס מוריו (בספרדית: Carlos Augusto Rivas Murillo; נולד ב-15 באפריל 1994) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בז'ואן אאוריך. ריבאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של חאמונדי, עיר הולדתו. בשנת 2009 הצטרף לקבוצת הנוער של אמריקה דה קאלי, וכעבור חצי שנה הצטרף לאונסה קלדס. בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-9 במאי 2012, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד פורטלסה במסגרת הקופה קולומביה. בשנת 2013 הצטרף לדפורטיבו קאלי. ב-14 באוגוסט 2013 ערך ריבאס את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אוניון מגדלנה. ב-18 בספטמבר 2013, ריבאס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לריאל קרטחנה. את עונת 2014, ריבאס סיים עם 15 שערים ב-42 משחקים. ב-26 בינואר 2015 ריבאס חתם באורלנדו סיטי מה-MLS תמורת 1.5 מיליון דולר. ב-8 במרץ 2015, ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ניו יורק סיטי. ב-17 ביוני 2015 ריבאס כבש שלושער בתיקו 4–4 נגד צ'ארלסטון באטרי במסגרת ה-US Open, כאשר את כל שעריו כבש בפנדלים. ב-30 באפריל 2016 כבש את שער הבכורה שלו ב-MLS בתיקו 2-2 נגד ניו אינגלנד רבולושן. ב-3 בינואר 2018 ריבאס חתם בניו יורק רד בולס תמורת לכרטיס השחקן של סשה קלייסטן ו-150 אלף דולר. ב-22 בפברואר 2018 ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אולימפיה במסגרת ליגת האלופות של ה-CONCACAF. ב-10 במרץ 2018 כבש צמד בניצחון 0–4 נגד פורטלנד טימברס. ב-9 ביולי 2018 ריבאס הושאל לאתלטיקו נסיונל מליגת העל הקולומביאנית עד לסיום העונה, ודצמבר 2018 שוחרר מהמועדון. ב-24 ביולי 2019, ריבאס חתם בהפועל רעננה מליגת העל. ב-16 באוקטובר 2020, ריבאס חתם בדפורטיבו קואנקה מליגת העל האקוודורית. בקיץ 2021, ריבאס חזר לקולומביה וחתם ביאנרוס. קרלוס ריבאס, באתר Transfermarkt קרלוס ריבאס, באתר Soccerway קרלוס ריבאס, באתר FootballDatabase.eu תום נחום, ‏אחמד דראושה חתם לעונה אחת בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 24 ביולי 2019
פטרוקוב חנצ'שט

פטרוקוב חנצ'שט (במולדובנית: CS Petrocub Hîncești) הוא מועדון כדורגל מהעיר חנצ'שט שבמולדובה. המועדון נוסד בשנת ב-27 בנובמבר 1993 ומשחק בליגת העל המולדובית. הקבוצה השתתפה פעמיים במסגרות אירופיות. בסיבוב הראשון של מוקדמות עונת 2018/2019 בליגה האירופית הודחה הקבוצה לאחר הפסד 2–3 בסיכום שני המשחקים לאוסייק הקרואטית, ובסיבוב הראשון של מוקדמות עונת 2019/2020 בליגה האירופית הודחה הקבוצה לאחר הפסד 0–2 בסיכום לא.א.ק. לרנקה הקפריסאית. אתר האינטרנט הרשמי של פטרוקוב חנצ'שט (ברומנית) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu פטרוקוב חנצ'שט באתר soccerway Groll, Daniel. "- - - Club Profile, Club History, Club Badge, Results, Fixtures, Historical Logos, Statistics". www.weltfussballarchiv.com. אורכב מ-המקור ב-2017-08-29. נבדק ב-29 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)
לויד 300

לויד 300 (בגרמנית: Lloyd 300) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Lloyd Motoren Werke G.m.b.H (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1950–1952 בגרמניה. יוצרו 18,087 יחידות, המכירות החלו במאי 1950. 2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון הנסיעה). 4 נוסעים. מנוע קדמי רוחבי. מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה קדמית (כוח המנוע הועבר לגלגלים הקדמיים באמצעות ציוד הזזה שאינו מסונכרן). מנוע קירור אוויר. גוף המכונית נבנה על צינור מרכזי עם קורות צלב וצלחת בסיס עשויה פלדת סדין. מנגנון זה הורכב ממסגרת עץ שטבעה לוחות עץ לבוד וחלקי מתכת מעוגלת וכוסתה בעור סינתטי. חלונות קדמיים - חלונות הזזה ללא מנגנון פנימי. מכסה המנוע של הגרסה הראשונה היה קטן באופן יוצא דופן והוחלף בסוף שנת 1951 על ידי מכסה רחב יותר. ניתן היה להשתמש בתא המטען רק מבפנים מחיר היחידה במאי 1950 עמד על 3,334 מרק גרמני. סדאן ("Limousine" / saloon") "קופה" - דגם "LC300". "סטיישן" (Kombi" / estate") - דגם "LS300", יוצר משנת 1951. "לויד 300" "לויד 300", שנת 1951 "לויד 300", שנת 1951 "לויד 300" לויד LS 300 - סטיישן לויד LS 300 - סטיישן לויד LP 250 לויד LT 500 לויד 400 מדיה וקבצים בנושא לויד 300 בוויקישיתוף לויד 300, סרטון באתר יוטיוב לויד 300, סרטון באתר יוטיוב Ulf Kaack (2012). Minimalismus auf vier Rädern ... Lloyd LP 300. Borgward: Das Kompendium. GeraMond Verlag, München. pp. 77–79. ISBN 978-3-86245-667-3. "לויד 300" wheelsage.org/lloyd/300 "לויד 300" motorbase.com/vehicle/profile/borgward-lloyd-300 "לויד 300" borgward.com/pioneering-innovations-borgward-invented-the-compact-car-in-1950-with-the-lloyd-lp-300-model "לויד 300" - תמונה autobild.de/klassik/bilder/60-jahre-lloyd-300 Werner Oswald (2001). Lloyd 300 (1950-1952). Deutsche Autos 1945-1990. 4. Motorbuch Verlag, Stuttgart. pp. 424–425, 446–447. ISBN 3-613-02131-5. "לויד 300" - דגמים motor-car.net/hansa-lloyd/item/16446-lloyd-300 דגם "LS300" - סטיישן autobild.de/klassik/artikel/60-jahre-lloyd-300
פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו

פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו (ברוסית: Пётр Николаевич Дурново́;‏ 23 בנובמבר 1842 - 24 בספטמבר 1915) היה משפטן ומדינאי של האימפריה הרוסית. כיהן כשר הפנים של רוסיה במשך כשנה ועמד בראש מחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית. נודע במיוחד בעקבות פרסום מסמך שחזה את קריסת האימפריה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, במסמך הממוען לצאר ניקולאי השני ומכונה מסמך דורנובו. פיוטר דורנובו נולד בפלך מוסקבה למשפחת דורנובו האצילה בנובמבר או דצמבר של שנת 1842. דורנובו החל את דרכו בשירות הצי והצבא, בשנת 1881 הועבר למחלקת המשטרה במשרד הפנים, ומשנת 1884 עד 1893 היה מנהל המחלקה. הוא המשיך לתפקידים גבוהים במחלקות אחרות של אותו משרד, כולל תקופת כהונה קצרה (1905–1906) כשר הפנים של האימפריה. תפקידו העיקרי בעשור האחרון של חייו היה חבר המועצה המדינית. הוא היה בוגר בית הספר הימי הקיסרי והמכללה למשפט צבאי של חיל הים ושירת במשרד המשפטים והגיע לתפקיד עוזר התובע בבית הדין לערעורים בקייב, עד שהועבר למשרד הפנים בשנת 1881. דורנובו מונה למנהל מחלקת המשטרה בשנת 1884 ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1893, כאשר נאלץ להתפטר עקב מחלוקת בינו לבין שגריר ספרד ברוסיה, בה הואשם בשימוש לרעה בסמכויות המשטרה. הוא מונה לסנאט הרוסי בשנת 1893 שם התבלט מאוד בפועלו. בשנת 1900 התמנה לעוזר שר הפנים האחראי על שירותי הדואר והטלגרף לבקשתו של סיפיאגין ומילא תפקיד זה עד שנת 1905, כאשר מונה לשר הפנים, על פי המלצת ראש הממשלה, סרגיי ויטה. הוא פרש מתפקיד השר זמן קצר לאחר התפטרותו של ויטה מראשות מועצת השרים למרות מחלוקות קודמות בין השניים. דורנובו נודע בהתנגדותו הגלויה לקשרים הדוקים יותר עם בריטניה על חשבון היחסים עם גרמניה. הוא האמין שהאינטרסים הגרמניים והרוסים משלימים זה את זה ואילו מלחמה בין שתי האימפריות יכולה להביא רק להרס הסדר הפוליטי הקיים בשתי המדינות. דורנובו פירט את עמדותיו, שרובן היו אמורות להתגשם בעקבות מלחמת העולם הראשונה במכתב שנשלח לניקולאי השני בפברואר 1914. דורנובו צפה מלחמה קרובה בין רוסיה, צרפת ובריטניה נגד גרמניה, אוסטרו-הונגריה וטורקיה. הוא חזה במדויק כי התבוסה הרוסית תביא אחריה לדמורליזציה של הצבא הקיסרי והתמוססות מוסדות החקיקה הקיימים ומפלגות האופוזיציה האינטלקטואליות, לטובת "מהפכה חברתית במתכונת הקיצונית ביותר". המסמך נמצא בין ניירותיו של הצאר לאחר מהפכת פברואר . פיוטר דורנובו מת בספטמבר 1915 באחוזתו שבפטרוגרד. הוא היה שר הפנים הקיסרי הרוסי האחרון שמת בנסיבות טבעיות. ששת ממשיכי דרכו (פיוטר סטוליפין, אלכסנדר מקרוב, ניקולאי מקלקוב, [ניקולאי שצ'רטבטוב (נפטר בסטארנברג, בוואריה, גרמניה)], אלכסיי חווסטוב, בוריס שטירמר, [אלכסנדר חווסטוב (נפטר בילץ, רוסיה)] אלכסנדר פרוטופופוב) לא מתו בנסיבות טבעיות. אוכרנה מדיה וקבצים בנושא פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו בוויקישיתוף פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Vernadsky, George (1972). “Durnovo’s Advice to the Tsar, February 1914”, in: A Source Book for Russian History. New Haven: Yale University Press. pp. 793–798. - The Durnovo Memorandum, translated to English.
סורת אבראהים

סורת אבראהים (בערבית: سورة إبراهيم) היא סורה מספר 14 בקוראן, והיא מכילה 52 פסוקים, המורכבים מ-832 מילים, המכילות 3,541 אותיות. הסורה מדגישה את הטענה שרק אללה יודע לכאורה את אשר בלב האדם, ושמשום כך עלינו לקבל באמונה את מילותיהם של בני האדם. שם הסורה נגזר מפסוקים 35–41, שמתמקדים באבראהים, שהוא אברהם המקראי. בפסוקים 2–3 נטען כי הקוראן הוא ספר אלוהי שניתן לאנושות על מנת להוציא אותה מהחושך אל האור. פסוק 4 גורס כי כל שליחי האל דיברו בשפת האם של עמם. פסוקים 5–6 מספרים שהנביא משה נשלח על מנת להוציא את עמו מהחושך אל האור. בפסוקים 7–8 נאמר שגם אם כל שוכני העולם לא יאמינו באללה, הדבר לא ישנה כלום עבור אללה. פסוק 9 עוסק באומות שקדמו למוחמד, ובתגובתן לשליחים שהגיעו אליהן. פסוקים 10–12 ממשיכים לתאר את הדיאלוג בין שליחי האל לאומות הקדומות. פסוקים 13–17 מספרים שאללה מעניש את הרשעים. פסוקים 18–21 עוסקים בבריאת השמיים והארץ. פסוק 22 טוען שלשטן אין כל שליטה על בני האדם, ושהוא רק יכול לנסות לפתות אותם. פסוק 23 עוסק באופן שבו אנשי גן העדן בירכו זה את זה. פסוקים 24–27 עוסקים בהגדרת "מילים טובות" ו"מילים רעות". פסוקים 28–34 דנים בכך שאללה מספק לבני האדם אינספור ברכות וחסדים, ושאלו שאינם מכירים תודה לאללה, יוענשו על ידי אללה. פסוקים 35–41 עוסק בתפילתו של הנביא אברהם. פסוקים 42–51 מזכירים לאדם שאללה תמיד מודע לכל הנעשה, ושהוא לעולם לא יפר את הבטחתו. פסוק 52 מכריז שאללה הוא האל האחד והיחיד. מדיה וקבצים בנושא סורת אבראהים בוויקישיתוף סורת אבראהים, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט סורת אבראהים בתרגום חדש לעברית (עמ' 264 - 270) Sura Ibrahim, WikiShia (באנגלית) Islamic pedia, 14. Surah IBRAHIM (ABRAHAM) by Shaikh Maher Al Muaiqly, Islamic Pedia, ‏2019-03-04 (באנגלית) Surah ‘Ibrahim, Chapter 14, Al-Islam.org, ‏2014-01-24 (באנגלית) sanjaychange, 14 contents of surah ibrahim, 2017-12-29
פיוטר פאבלוביץ' דורנובו

פיוטר פאבלוביץ' דורנובו (ברוסית: Пётр Павлович Дурново́;‏ 6 בדצמבר 1835 – 19 באוגוסט 1919[דרושה הבהרה]) היה מדינאי של האימפריה הרוסית. עמד בראש המחלקה לניהול אדמות ורכוש המדינה בשנים 1882–1884 וכיהן כמושל חרקוב (1866—1870) ומוסקבה (1872—1878) ולאחר מכן במשך כשנה כיהן כמושל כללי של העיר מוסקבה מ-15 ביולי עד 24 בנובמבר בשנת 1905 והיה גם חבר המועצה המדינית. פיוטר דורנובו נולד ב-6 בדצמבר 1835 בעיר וינה שבאוסטרו-הונגריה. את השכלתו רכש תחילה בלימודים פרטיים בביתו, ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית הקיסרית הרוסית. שירת כקצין הגווארדיה הרוסית וכפרש בצבא האימפריה הרוסית. נטל חלק במבצע לכיבוש מבצר סוואבורג. בפברואר 1862 שירת בלשכת משרד המלחמה. שנה לאחר מכן נשלח לפקד על המחוז הצבאי של קייב וקודם לדרגת קולונל. בדצמבר 1866 מונה למושל העיר חרקוב, תפקיד שמילא עד יוני 1870. מדצמבר 1872 ועד ספטמבר 1878 כיהן כמושל העיר מוסקבה. ב-1872 היה מיוזמי הקמת הבנק המסחרי הסיבירי. בשנים 1878—1882 שירת במשרד הפנים הרוסי במחלקה לניהול אדמות ורכוש המדינה (1882—1884). משנת 1885 חזר למשרד ההגנה (עד 1904) ובאותו זמן עסק בפעילות ענפה בישיבות הדומה העירונית של סנקט פטרבורג, כשעמד בראש הוועדה הפיננסית. באוגוסט 1904 מונה לחבר המועצה המדינית. משנת 1881 ועד יולי 1917 היה מעורב בפעילות האספה המייעצת והיה חבר מועצת העיר. הוא היה ידוע כאספן של יצירות אמנות וצמחים אקזוטיים. מיולי ועד נובמבר 1905 כיהן בתור המושל הכללי המוסקבאי ופיקד גם על המחוז הצבאי של מוסקבה. פיוטר היה נשוי למריה קוצ'וביי — (1848—1896), בתו של הנסיך וסילי קוצ'וביי. בתו אלכסנדרה פטרובנה (1878—1951) — הייתה רעיית ההטמאן האוקראיני פבלו סקורופדסקי. בנו פאבל פטרוביץ' דורנובו (1872—1909), היה קצין הצי הרוסי הקיסרי שהשתתף בקרב צושימה ופיקד על כמה ספינות מערכה. פיוטר דורנובו באתר regiment.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבריאל ברנשטיין

גבּריאל ברנשטיין (באנגלית: Gabrielle Bernstein) היא סופרת, נואמת ומאמנת אמריקאית. ברנשטיין מלמדת, בעיקר מתוך הטקסט "קורס בניסים". היא מלמדת יישומים מעשיים של הקורס תוך שימת דגש על עקרונות של אהבה עצמית, סליחה, וגישה הוליסטית לרוחניות. בשנת 2009, ברנשטיין הוגדרה בניו יורק טיימס כ"גורו" של הדור הבא. בשנת 2008, ייסדה את אתר HerFuture.com, רשת חברתית חונכת לנשים. ברנשטיין כתבה ששה ספרים, וגם עבדה כיזמית יחסי ציבור והקימה את חברת יחסי הציבור SparkPlug Communications ואת Woman's Entrepreneurial Network, ארגון ללא כוונות רווח המקשר בין נשים יזמיות. ברנשטיין גדלה בלארצ'מונט, ניו-יורק, השתתפה במחנה קיץ יהודי והדריכה קבוצת נוער. ב-2001, היא סיימה לימודי תיאטרון באוניברסיטת סירקיוז. Add More ~ing To Your Life: A Hip Guide To Happiness ‏(2010) Medidating: Meditations for Fearless Romance ‏(2011) Spirit Junkie: A Radical Road to Discovering Self-Love and Miracles ‏(2011) May Cause Miracles: A 6-Week Kick-Start to Unlimited Happiness ‏(2013) The Universe Has Your Back: Transform Fear to Faith ‏(2016) Judgment detox: Release the Beliefs that Hold you Back from Living a Better Life ‏(2018) אתר האינטרנט הרשמי של גבריאל ברנשטיין (באנגלית) HerFuture.com האתר הרשמי (באנגלית) גבריאל ברנשטיין, ברשת החברתית פייסבוק גבריאל ברנשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גבריאל ברנשטיין, ברשת החברתית אינסטגרם גבריאל ברנשטיין, ברשת החברתית LinkedIn גבריאל ברנשטיין, סרטונים בערוץ היוטיוב גבריאל ברנשטיין, ברשת החברתית Goodreads גבריאל ברנשטיין, באתר פינטרסט Allen Salkin (18 בספטמבר 2009). "Seeing Yourself in Their Light". הניו יורק טיימס. נבדק ב-10 במרץ 2011. {{cite news}}: (עזרה) Ryan, Denise (15 במרץ 2013). "'Reconnect and recalibrate': Gabrielle Bernstein takes a Kundalini yoga approach to finding happiness". Vancouver Sun. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל, January 2017) Khidekel, Marina (13 בדצמבר 2012). "Gabrielle Bernstein, Guru to Young Professional Women". Businessweek. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה) Khidekel, Marina. "Gabrielle Bernstein, Guru to Young Professional Women". Bloomberg.com. נבדק ב-31 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Scodie, Louise. "Interview: Gabby Bernstein". The Jewish Chronicle. The Jewish Chronicle Limited. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Gabrielle Bernstein". syr.edu. נבדק ב-31 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Non-fiction Review: Add More -Ing to Your Life". Publishers Weekly. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) Rosenblit, Rachel (26 ביולי 2011). "SOUL PROVIDER". Elle Magazine. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה) "Nonfiction Review: Spirit Junkie". Publishers Weekly. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Review: Spirit Junkie". Kirkus Reviews. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Nonfiction Review: May Cause Miracles". Publishers Weekly. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה)
אברהם שמשון אונדרוויזר

אברהם שמשון אונדרוויזר (בהולנדית: Abraham Samson Onderwijzer; ‏24 ביולי 1862 – 17 בנובמבר 1934) היה רב ראשי בהולנד, מתרגם התורה להולנדית ומייסד האיגוד המקצועי היהודי-הולנדי "בצלאל". אונדרוויזר נולד בעיר מוידן בהולנד, לשמשון אונדרוויזר ואשתו אליזבת ואן חלדר (Elisabeth van Gelder). למד בבית המדרש לרבנים באמסטרדם, בהנחיית הרב הראשי ד"ר יוסף הירש דינר (Joseph Hirsch Dünner), וכן באוניברסיטת אמסטרדם, שם סיים את חוק לימודיו בהצטיינות יתירה. בשנת 1886, בגיל 24 שנים בלבד, הוסמך לרבנות. אונדרוויזר עמל על תרגום התורה עם פירוש רש"י לשפה ההולנדית. התרגום פורסם בחמישה כרכים בין שנת 1895 לבין שנת 1901. מטרתו של אונדרוויזר הייתה ליצור תרגום שיהיה נאמן ככל האפשר למקור, אך גם מובן לכל. התרגום נחל הצלחה ומצוי בשימוש עד היום. בשנת 1895 ייסד אונדרוויזר את האיגוד המקצועי היהודי "בצלאל". האיגוד מנה 200 חברים בשנת 1904, ברובם עובדי יהלומים, ופעל תוך שיתוף פעולה עם האיגודים המקצועיים הכלליים של אמסטרדם. אונדרוויזר שימש כנשיא-כבוד של האיגוד. בשנת 1888 החליף אונדרוויזר את רב הקהילה האשכנזית באמסטרדם, הרב אברהם ואן לוּן (Abraham van Loen), שם כיהן כרב הראשון יליד הולנד. בשנת 1917 נבחר אונדרוויזר לכהן כרב הראשי באמסטרדם ובכל מחוז צפון הולנד, תפקיד בו כיהן עד מותו בתאונת חשמלית בשנת 1934. הרב אונדרוויזר זכה להערכה רבה בהולנד. ביום השנה הארבעים לכהונתו ברבנות הוענק לו תואר אביר במסדר האריה ההולנדי (Order of the Netherlands Lion), מסדר הכבוד החשוב במדינה. כמה שנים אחרי מינויו לרב הראשי, הוא גם מונה לקצין ב"מסדר אורנג'-נסאו" (Order of Orange-Nassau). אונדרוויזר הונצח ברובע המרכז של אמסטרדם, ברחוב שנקרא על שמו (A. S. Onderwijzerhof). הרחוב מצוי בסמיכות למוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם. מדיה וקבצים בנושא אברהם שמשון אונדרוויזר בוויקישיתוף אברהם בן שמשון אונדרויזר (1862-1934), דף שער בספרייה הלאומית
אוסטין היילי 100-6

אוסטין היילי 6–100 (באנגלית: Austin-Healey 100-6) היא מכונית ספורט, פתוחה, בתצורות: רודסטר, ו-2+2 מושבים, מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט הבריטית Austin-Healey (אנ'), בבעלות חטיבת המכוניות Austin Motor Company (אנ'), חברת בת של British Motor Corporation (אנ') (BMC) בשיתוף (joint venture) יצרנית הרכב Donald Healey Motor Company (אנ') (Healey), אשר יוצרה בין השנים 1956–1959 בבריטניה. 2+2 מושבים (יוצר משנת 1956). 2 מושבים (יוצר בין השנים 1958–1959). מנוע קדמי. מנוע בנזין. תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 10.7 שניות. "אוסטין היילי 6–100" "אוסטין היילי 6–100" "אוסטין היילי 6–100" "אוסטין היילי 6–100" - רודסטר "אוסטין היילי 6–100" - רודסטר, שנת 1957 "אוסטין היילי 6–100" - רודסטר, שנת 1957 "אוסטין היילי 6–100" - רודסטר "אוסטין היילי 6–100", דגם 2+2 מושבים, שנת 1957 - מבט לתוך הרכב "אוסטין היילי 6–100" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים מדיה וקבצים בנושא אוסטין היילי 100-6 בוויקישיתוף אוסטין היילי 100-6, סרטון באתר יוטיוב אוסטין היילי 100-6, סרטון באתר יוטיוב "אוסטין היילי 6–100" healeysix.net Culshaw; Horrobin (1974). Complete Catalogue of British Cars. London: Macmillan. ISBN 0-333-16689-2. "אוסטין היילי 100-4", "אוסטין היילי 6–100" pinterest.com/victoriabritish/austin-healey-100-4-100-6-3000 "אוסטין היילי 6–100" - תמונות healeydata.com
פיוטר דורנובו

האם התכוונתם ל... פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו – משפטן ומדינאי רוסי פיוטר פאבלוביץ' דורנובו – מדינאי ואיש צבא רוסי, מושל מוסקבה
יצרים (אלבום)

יצרים הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר אדם ישראלי, שיצא בשנת 2016. את כל השירים באלבום כתב והלחין ישראלי, כמעין פסקול אישי לסיפור חייו ולחוויות כפי שחווה אותן בישראל ובעיקר בארצות הברית. האלבום, שהעבודה עליו נמשכה תשעה חודשים, מאופיין בסאונד אלקטרוני עשיר בשילוב סקסופון ופסנתר. בנובמבר 2016 שוחרר אנאל כסינגל הראשון מתוך האלבום. הוא זכה לאהדה מיידית ולמאות השמעות בתחנות הרדיו בארץ. הקליפ לשיר, בהפקת רוברט בן שושן, שודר בין היתר בערוץ 24 וצבר מעל למיליון צפיות ביוטיוב. הקליפ, שצולם בנתניה, עיר הולדתו של היוצר, וביפו, ממחיש את "הפער שבין השייכות שהייתה לזרות שקיימת" על ידי עריכה המשלבת לסירוגין צילומים של ישראלי עם מושא האהבה בשיר בגוונים מוארים וחמים, ולבדו עם נופי הים בגוונים קרים. בקליפ משתתפים שחקנים מסוכנות הדוגמנות "רוברטו". עיבודים והפקה מוזיקלית: דודי תמיר צילום עטיפה: סרג'ו ישראל עיצוב עטיפה: סטודיו גלובר האזנה לאלבום באתר של אדם ישראלי ריאיון עם אדם ישראלי בתוכנית "גומרים הולכים" עם דני סידס ואודי סגל ברדיו תל אביב, בתאריך 27 ביולי 2018 ריאיון עם אדם ישראלי בתוכנית "סוגרים שבוע עם אלון עוז" עם ברדיו קול ראשונים, בתאריך 13 בספטמבר 2018 מילים לשירים של אדם ישראלי, באתר "שירונט" מתוך ריאיון עם דני סידס ואודי סגל ברדיו תל אביב, 27 ביולי 2018 מתוך תיאור האמן בקליפ, נובמבר 2016
אן איגרטיבורו

אן איגרטיבורו (בספרדית: Anne Igartiburu; נולדה ב-16 בפברואר 1969) היא מנחת טלוויזיה ספרדייה. איגרטיבורו נולדה בחבל הבסקים, היא למדה שיווק תעשייתי. ב-1993 החלה לעבוד בטלוויזיה המקומית של העיר שלה, לאחר מכן החלה לעבוד ב-"EITB", רשת השידור הטלוויזיה הציבורית של חבל הבסקים ואז בערוץ הטלוויזיה "Telecinco". ב-1997 החלה להנחות את תוכנית חדשות הבידור "Corazón" ב-"Televisión Española", הטלוויזיה הציבורית של ספרד. ב-2002, 2003 ו-2004 הייתה מגישת הניקוד של ספרד באירוויזיון. ב-2003 שיחקה בסרט "El lápiz del carpintero" המבוסס על סיפור של הסופר הספרדי מנואל ריבאס. מ-2005 ועד 2009 הנחתה את "Mira quién baila", התוכנית "רוקדים עם כוכבים" של ספרד. מ-2005 היא מנחה את שידורי שנים עשר ענבי המזל מפוארטה דל סול. ב-2006 הנחתה את "Gala 50 años de TVE", תוכנית ספיישל לציון יובל שנים ל-Televisión Española. ב-2009 שיחקה את התפקיד הראשי של פסנתרנית בסרט "La felicidad perfecta". בשנים 2010–2012 וב-2014 ו-2016 הנחתה את האירוע הבוחר את נציגות ספרד לאירוויזיון. היא זכתה בפרס הטלוויזיה "Antena de Oro". מדיה וקבצים בנושא אן איגרטיבורו בוויקישיתוף אן איגרטיבורו, ברשת החברתית פייסבוק אן איגרטיבורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אן איגרטיבורו, ברשת החברתית אינסטגרם אן איגרטיבורו, סרטונים בערוץ היוטיוב אן איגרטיבורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אן איגרטיבורו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרדים ובנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורי גוטמן

אורי גוטמן (נולד ב-13 ביולי 1985) הוא מאמן כדורגל ישראלי. גוטמן נולד בחיפה והוא בנם הבכור של סמדר, ומאמן העבר אלי גוטמן. בצעירותו שיחק בהפועל חיפה עד גיל נערים א'. את קריירת האימון שלו החל גוטמן כעוזר מאמן של גילאי טרום ילדים ב' בבית הספר לכדורגל לילדים ולנוער בעיר נשר, שפתח כדורגלן העבר אייל ברקוביץ'. לאחר מכן עבר לאמן ילדים בגילאי ב' ו-א' ונוער בקבוצת הפועל אסי גלבוע, ובמקביל עבד בקבוצה הבוגרת יחד עם המאמן פליקס נעים. בין השנים 2014–2016 שימש כמאמן נערים במכבי חיפה, במהלכן זכה עם הקבוצה באליפות ובדאבל. ביוני 2016 סיכם בקבוצת הבוגרים של בני סכנין מליגת העל כעוזר מאמן תחת יוסי אבוקסיס. בסיום עונת 2016/2017 עבר אבוקסיס לאמן את בני יהודה, וגוטמן שימש כעוזרו בבני יהודה במהלך השנים 2017–2019. בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. ב-26 במאי 2019 מונה לראשונה למאמן ראשי בקבוצת בוגרים, כשמונה למאמנה של הפועל חדרה מליגת העל. ב-29 בנובמבר התפטר מאימון הקבוצה, בשל חילוקי דעות עם ההנהלה. ב-20 ביולי 2020 מונה למאמנה של סקציה נס ציונה, שעונה קודם לכן ירדה לליגה הלאומית. ב-13 במאי 2021 מונה למאמנה של הפועל כפר סבא שירדה מליגת העל לליגה הלאומית. ב-5 בינואר 2022 פוטר מהקבוצה. ב-12 במאי 2022 מונה למאמנה של בני יהודה תל אביב. ב-7 באוקטובר 2022 פוטר מתפקידו. ב-6 בפברואר 2023 מונה למאמנה של הפועל רמת גן. ב-5 בפברואר 2024 פוטר מתפקידו. ב-7 בפברואר 2024 מונה לעוזר מאמן בהפועל תל אביב, שוב תחת יוסי אבוקסיס. ב-28 באפריל פוטר מתפקידו בעקבות פיטוריו של אבוקסיס. ב-17 במאי מונה למאמן אנוסיס נאון פאראלימני. ב-7 באוקטובר 2024 פוטר מתפקידו. פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עמוד המאמן של אורי גוטמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דורון בן דור, ‏פיראס מוגרבי ייפגש עם אנשי הפועל חיפה, באתר ONE‏, 3 ביוני 2016 שלמה וייס ועמית גולדשטיין‏, בני יהודה: אורי גוטמן יהיה עוזרו של אבוקסיס, אלון מזרחי נפרד, באתר וואלה, 11 במאי 2017 אור בוקר, בדרכו של אבא: אורי גוטמן מונה למאמן הפועל חדרה, באתר הארץ, 26 במאי 2019 מיקי שורץ, אורי גוטמן התפטר מהפועל חדרה, באתר ynet, 29 בנובמבר 2019 ירדן בלחסן, ‏אורי גוטמן חתם לעונה אחת בסקציה נס ציונה, באתר ONE‏, 20 ביולי 2020 דורון בן דור, ‏רשמית: אורי גוטמן מונה למאמן כפ"ס לשנתיים, באתר ONE‏, 13 במאי 2021 תומר חבז, ‏אורי גוטמן פוטר מכפ"ס, הוכנבוים צפוי להתמנות, באתר ONE‏, 5 בינואר 2022 אורי גוטמן מונה למאמן בני יהודה: אתן את כולי, באתר ynet, 12 במאי 2022 בני יהודה הודיעה על סיום דרכו של אורי גוטמן, באתר ONE‏, 7 באוקטובר 2022 תומר חבז, ‏רשמית: אורי גוטמן מונה למאמנה של הפועל רמת גן, באתר ONE‏, 6 בפברואר 2023 תומר חבז, ‏חוזר לקווים: מנחם קורצקי מונה למאמן הפועל ר"ג, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2024 איציק כלפי, ‏אורי גוטמן מונה לעוזר המאמן בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2024 הדר יעקבי, ‏מאחורי הקלעים: היום שאחרי בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2024