laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עמנואל מנדל

עמנואל מנדל (בגרמנית: Emanuel Mendel;‏ 28 באוקטובר 1839 – 23 ביוני 1907) היה נוירולוג ופסיכיאטר יהודי-גרמני, פרופסור באוניברסיטת ברלין, מנהל בית החולים הכללי בברלין ופוליטיקאי, חבר הרייכסטאג של הקיסרות הגרמנית. עמנואל מנדל נולד בשנת 1839 בבּוּנצלאוּ שבשלזיה תחתית (כיום בולסלבייץ בפולין). למד רפואה בברסלאו ובברלין. את תואר הדוקטור שלו קיבל ב-1860 בנושא אפילפסיה. בתחילה עבד כרופא מיילד. לאחר קבלת התואר עבד במרפאה של אדוארד היימן. בעקבות מחלה קשה של ד"ר היימן החל ב-1864 לנהל את המרפאה, וב-1868 הקים מרפאה פסיכיאטרית ברובע פנקו בברלין. בהמשך התמחה בנוירולוגיה ובפסיכיאטריה וקיבל את ההסמכה כמרצה באוניברסיטה ב-1873. מ-1884 לימד פסיכיאטריה באוניברסיטת ברלין וכן פסיכיאטריה משפטית, והתמנה למנהלה של המרפאה הפסיכיאטרית. ב-1885 התפטר מניהול המרפאה, ועשר שנים מאוחר יותר מכר אותה לגוסטב שולינוס (Scholinus). ב-1882 ייסד מנדל את כתב העת "כתב העת המרכזי לנוירולוגיה" (Neurologisches Centralblatt), שאותו ערך עד מותו. בכתב עת זה פרסם גם פרויד. עמנואל מנדל היה חבר במפלגת הקדמה הגרמנית. ביוזמתו נבנה ב-1905 בית חולים ברובע פנקו בברלין. קהילת פנקו העמידה לזכרו ב-1911 פסל בדמותו בגן בית החולים; בשנת 1935 סילקו הנאצים את הפסל, ומאז נעלם. מנדל היה חבר ברייכסטאג (הפרלמנט הגרמני) מ-1877 עד 1881 והיה מעורב בחקיקה בנושאי בריאות. תחומי ההתעניינות של מנדל היו שיתוק מתקדם, מאניה ואפילפסיה. הוא דגל בסינתזה של פסיכיאטריה ונוירולוגיה. ב-1893 החל להשתמש בתמצית של Duboisia myoporoides, מין עץ הגדל באוסטרליה, לטיפול במחלת פרקינסון. המרפאה והמעבדה שניהל היו קשורים (אך לא שייכים) לאוניברסיטה. אחד מחיבוריו היה ספר לימוד לפסיכיאטריה לתלמידי רפואה (Leitfaden der Psychiatrie für Studirende der Medicin) De operationibus ad sanandam epilepsiam adhibitis: Adjectis duabus observationibus]. Berlin 1860. Die progressive Paralyse der Irren. Berlin 1880. Die Manie. Eine Monographie. Wien 1881. Nachdruck: VDM, Müller, Saarbrücken 2007, ISBN 978-3-8364-1899-7. Der Hypnotismus. Hamburg 1889. Die hereditäre Syphilis in ihren Beziehungen zur Entwicklung von Krankheiten des Nervensystems. Berlin 1896. Leitfaden der Psychiatrie für Studirende der Medicin. Enke, Stuttgart 1902. Machdruck: VDM, Müller, Saarbrücken 2006, ISBN 978-3-86550-935-2. Uta Fleckner: Emanuel Mendel (1839–1907). Leben und Werk eines Psychiaters im Deutschland der Jahrhundertwende. Dissertation, Freie Universität Berlin, 1994. מדיה וקבצים בנושא עמנואל מנדל בוויקישיתוף ביוגרפיה של עמנואל מנדל (בגרמנית) ביוגרפיה של עמנואל מנדל (בגרמנית).
ספינת עבדים

ספינת עבדים הייתה ספינת משא גדולה שהוסבה במיוחד לצורך הובלת עבדים, בעיקר עבדים שנרכשו מאפריקה לאמריקה. המסלולים הבולטים ביותר של ספינות העבדים יצאו מחופי צפון מערב ומערב אפריקה לדרום אמריקה, ולחוף הדרום מזרחי (ארצות הברית של היום) והאיים הקריביים, מסלול שכונה מעבר הביניים. כ-12.5 מיליון אפריקאים הועברו בספינות מהסוג הזה. הסחר בעבדים האפריקאים הוצא מחוץ לחוק בשנת 1807, על פי חוק משותף של ארצות הברית ובריטניה. בתחילה החל הביטול בבריטניה, והחוק האמריקאי נכנס לתוקף מאוחר יותר, ב-1 בינואר 1808. לאחר תאריך זה נחשבו כל ספינות העבדים שיצאו מאפריקה לפיראטיות ונתונות ללכידתם של הצי האמריקני והצי המלכותי הבריטי. בשנת 1815, במועצת וינה, ספרד, פורטוגל, צרפת והולנד הסכימו לבטל את סחר העבדים מטעמן. במהלך תקופה זו הפכו ספינות העבדים לקטנות וצפופות יותר, בתמורה לביצועים משופרים, ושינו את ייעודם ככלי שיט להברחות במצור ימי. מרקוס רדיקר. ספינת העבדים: היסטוריה אנושית תרגום מאנגלית: עופרה אביגד ויואב כ"ץ. תל אביב, הוצאת בבל ומשכל, 2014. 480 עמ'. מעבר הביניים (באנגלית) מסעות - מסד הנתונים של סחר העבדים הטרנס אטלנטי (באנגלית) מסלול העבדות, אתר אונסק"ו (באנגלית) נירית בן-ארי, ספינת העבדים מגלמת את סיפור העבדות כולו. ריאיון עם ההיסטוריון מרקוס רדיקר, באתר הארץ, 17 באפריל 2014
אנזים מלאכותי

אנזים מלאכותי הוא מולקולה אורגנית סינתטית שמיוצרת במטרה לחקות את האתר הפעיל של אנזים טבעי. היא נבנית ממולקולה מארחת האחראית להתקשרות סלקטיבית עם הסובסטרט ואשר אליה מוסיפים קבוצות פונקציונליות כדי להשיג פעילות קטליטית. יצירתם של אנזימים חדשים מאפשרת מגוון יישומים עתידיים בתחומי הרפואה והתעשייה. צוות מדענים מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל וממכון ויצמן למדע, הצליח במשימה זו לראשונה ב-2008. הזירוז של תגובה כימית על ידי אנזים נעשה בקצב גבוה ותוך כדי סלקטיביות גבוהה. הפעילות מתרחשת בחלק קטן של המקרומולקולה המרכיבה את האנזים שנקרא האתר הפעיל. קשירת הסובסטרט בקרבה לקבוצות הפונקציונליות באנזים, גורם לזירוז התגובה על ידי 'אפקט פרוקסי'. הרעיון שבבסיס הסינתיזה המלאכותית הוא שאפשר ליצור זרזים דומים אך ממולקולות קטנות שיְחָקוּ את האתרים הפעילים באנזים. לשם כך, צריך ליצור במולקולות קטנות את היכולת לקשר סובסטרט עם קבוצות פונקציונליות מזרזות. את האתר הפעיל המלאכותי מרכיבים על מולקולות מארחות. בתחילה המולקולות המארחות היו בעיקר ציקלודקסטרין, אתרים כתריים או קליקסארן (Calixarene) (סוג של מקרומולקולה טבעתית). למרות יכולתן להאיץ את התגובה פי 1,000, המולקולות המלאכותיות נמצאות הרבה מתחת לביצועי האנזימים הטבעיים שמגיעים לפי מיליון (x106). נוסו גישות חדשות כמו שימוש בפפטידים או בנוגדנים קטליטיים. ניסויים הראו ש חומצת האמינו היסטידין יכולה לשמש לחיקוי מספר מטאלופרוטאינים ואנזימים. גם הוכח שניתן לחקות מספר חלבונים, ביניהם גם אנזימים, בעלי אטום נחושת (כמו טירוזינאז, המוציאנין, וקטכול-אוקסידאז) ואשר מכילים אתר בו קיים קשר כימי הנקרא 'קשר נחושת מסוג 3'. מדובר בזריקת עידוד לגישות חדשות שמתכוונות לחקות סמנים כמו חומצות אמינו ופפטידים על גבי האנזים. האנזים הוא זרז (קטליזטור) ביולוגי. זוהי מולקולת חלבון העשויה "מחרוזת" של חומצות אמינו, המתקפלות ליצירת מבנה תלת-ממדי מוגדר. צוות החוקרים שעסק בבניית האנזים המלאכותי - ניגש, בשלב ראשון, לעצב את ליבה של המכונה – "האתר הפעיל" - שבו מתבצעת התגובה הכימית. התפקיד אותו הועידו המדענים לאנזים החדש הוא סילוק פרוטון (אטום מימן טעון חיובית) מאטום פחמן. לשם כך יצרו מערך הכולל חומצת אמינו שתפקידה "לקטוף" את הפרוטון, וחומצות אמינו נוספות המזרזות את תהליך העברת הפרוטון. השלב הבא בבניית האנזים היה תכנון המקרומולקולה המארחת, כלומר קביעת הרצף של כ-200 חומצות האמינו המרכיבות את החלבון. לכאורה, מספר הדרכים לסדר חומצות אמינו מ-20 סוגים שונים, במחרוזת המורכבת מ-200 יחידות, הוא עצום. אך למעשה, רק מספר מצומצם של אפשרויות אכן בא בחשבון, משום שרצף חומצות האמינו קובע את המבנה המרחבי של האנזים, ולכן גם משפיע על פעילותו. לדעת החוקרים: "שילוב הטכנולוגיות – קביעת מבנה (האנזים המלאכותי) באמצעות תכנון ממוחשב, ותהליך אבולוציוני במבחנה – פותח אופקים חדשים בייצור אנזימים מלאכותיים" אומר פרופ' תופיק ממכון ויצמן; "הודות למחקר זה אנו מבינים יותר את המבנה ודרכי הפעולה של אנזימים. הבנה זו תאפשר תכנון וייצור של אנזימים ליישומים שהטבע לא "חשב" עליהם, כמו פירוק רעלים, ייצור תרופות, ותהליכים רבים נוספים". אנזים מלאכותי (אורכב 18.02.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר epochtimes אנזים מלאכותי Online ISBN 9783527606641Editor(s): Ronald Breslow Published Online: 24 MAR 2006 אנזים נולד, באתר מכון ויצמן
רואנדה במשחקים הפאראלימפיים

רואנדה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה רואנדה חלק מעולם. עד המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) כל המשלחות אותן שלחה רואנדה למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים. רואנדה זכתה במדליה פאראלימפית אחת, במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) במרוץ ל-800 מטר (קטגוריה T46). אל המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) שלחה רואנדה משלחת של 13 ספורטאים, שלא הצליחו לזכות במדליה פאראלימפית. רואנדה במשחקים האולימפיים רואנדה במשחקים האולימפיים לנוער ספורטאי רואנדה באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי רואנדה באתר המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
מרוקו במשחקים הפאראלימפיים

מרוקו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסיול (1988), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מרוקו חלק מעולם. בקרב הספורטאים המרוקאים בלטה האצנית צנעא בן חאמה שזכתה בשלוש מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) במרוץ ל-100, 200 ו-400 מטרים (קטגוריה T13). במירוץ ל-100 מטרים שברה בן חאמה את השיא הפאראלימפי במקצה המוקדמות והעמידה אותו על 12.38 שניות. במקצה הגמר היא שברה את השיא שנית, והעמידה אותו על שיא עולם בקטגוריית הנכות שלה עם 12.28 שניות. גם במקצה הגמר של התחרות ל-400 מטר קבעה בן חאמה שיא פאראלימפי כשהשיגה במקצה הגמר תוצאה של 55.56 שניות. מרוקו במשחקים האולימפיים מרוקו במשחקים האולימפיים לנוער Beijing 2008 Paralympic Games Women's 100 m T13 Beijing 2008 Paralympic Games Women's 400 m T13
אופיר דוידזאדה

אופיר דוידזאדה (נולד ב-5 במאי 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. נולד בבאר שבע, לשמעון דודזאדה, צבר ממוצא פרסי, ולרחל (לבית עמרני), צברית. החל את דרכו במחלקות הנוער של הפועל באר שבע וב-6 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, במשחק מול מכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר. בעונת 2010/2011 הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. ב-7 בפברואר 2012 הבקיע את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 4–1 על בני יהודה בגביע המדינה. ב-24 במרץ 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 להפועל חיפה. בעונת 2013/2014 היה דוידזאדה שותף לחזרתה של הפועל באר שבע לצמרת הכדורגל הישראלי, וסיים עמה במקום השני בליגה. בעונה שלאחר מכן סיים עמה במקום השלישי, והגיע עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בתבוסת קבוצתו 6-2 למכבי תל אביב. בעונת 2015/2016 היה שותף לזכייתה של הפועל באר שבע באליפות השלישית בתולדותיה. ב-5 באוגוסט 2016 חתם דוידזאדה על חוזה לארבע עונות בגנט מליגת העל הבלגית, אולם נשאר בב"ש עד לתום משחקי המוקדמות באירופה. ב-11 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בגנט, בניצחון 3–0 על לוקרן, אך לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה ועד תום העונה שותף בשלושה משחקי ליגה. ב-19 ביוני 2017 הושאל דוידזאדה למכבי תל אביב וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-29 ביוני 2017 במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק נגד קיי אף טירנה האלבנית. ב-6 בינואר 2018 כבש את שערו הראשון במועדון, בניצחון 3–0 על מ.ס. בני ממב"ע במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה. בסך הכל כבש דוידזאדה שלושה שערים ב-30 משחקי ליגה במכבי תל אביב, ובתום עונת 2017/2018 תמה השאלתו והוא חזר לגנט, אך הורד לקבוצת המילואים של המועדון והתבקש למצוא קבוצה חדשה. ב-7 בספטמבר 2018 חזר דוידזאדה למכבי תל אביב וחתם על חוזה לארבע שנים במועדון. בעונת 2018/2019 שותף בשמונה משחקי ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. עונה לאחר מכן זכה עמה באליפות נוספת, ובעונת 2020/2021 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, אך לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 2-1 את הפועל תל אביב. ביוני 2013 היה דוידזאדה חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל לטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל, ובסך הכל ערך 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה. ב-7 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל, במשחק מול נבחרת אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, שנערך באצטדיון רמת גן והסתיים בתיקו 1–1, ובאותו משחק בישל לאיתי שכטר את שער השוויון של הנבחרת. דוידזאדה שותף בשלושה משחקים במהלך מוקדמות מונדיאל 2014, ובמשחק אחד במסגרת מוקדמות יורו 2016. הפועל באר שבע אליפות: 2015/2016 מכבי תל אביב אליפות: 2018/2019, 2019/2020, 2023/2024 גביע המדינה: 2020/2021 גביע הטוטו: 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2023/2024 אלוף האלופים: 2019/2020, 2020/2021 2024 מדיה וקבצים בנושא אופיר דוידזאדה בוויקישיתוף אופיר דוידזאדה, ברשת החברתית אינסטגרם אופיר דוידזאדה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אופיר דוידזאדה, באתר Transfermarkt אופיר דוידזאדה, באתר Soccerway אופיר דוידזאדה, באתר WorldFootball.net אופיר דוידזאדה, באתר National Football Teams אופיר דוידזאדה, באתר FootballDatabase.eu יגאל ברמן, ‏ב"ש עושה כבוד: 20 הגדולים נכנסו להיכל התהילה, באתר ONE‏, 7 בינואר 2010 יגאל ברמן, ‏היהלום של הנגב: אופיר דוידזאדה בדרך למעלה, באתר ONE‏, 7 בספטמבר 2013 דוידזאדה יתאמן עם המילואים של גנט, באתר ערוץ הספורט, 4 באוגוסט 2018 תומר לוי, ‏הפתעה: אופיר דוידזאדה חתם ל-4 שנים במכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 7 בספטמבר 2018
דייוויד ויינברגר

דייוויד ויינברגר (באנגלית: David Weinberger; נולד ב-1950 בניו יורק) הוא טכנולוג אמריקאי, דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת טורונטו, מרצה לאינטרנט, חבר בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד ואחד מהחוקרים המכוננים של האינטרנט. עבודתו של ויינברגר מתרכזת בהשפעותיו של האינטרנט וביכולתו לשנות מערכות יחסים, תקשורת וחברות. אחד מהמסמכים המזוהים ביותר עם ויינברגר הוא מסמך שהיה שותף לכתיבתו בסוף שנות התשעים: "The Cluetrain Manifesto" (במקור אתר אינטרנט שהפך לספר המשמש אנשי שיווק אינטרנטי מסביב לעולם). הדוקטורט של ויינברגר הוא מתחום הפילוסופיה, ועם זאת, חוקרים רבים טוענים (ובהם חוקר האינטרנט הישראלי שיזף רפאלי) כי לאבחנותיו יש גם משמעות פרקטית. בשנות התשעים, כשכתב ביחד עם שותפיו את המניפסט וטען כי "שווקים הם שיחות", המשפט נשמע כמו מטאפורה פילוסופית. הפעילות המסחרית והמותגית במדיה החברתיים בשנות האלפיים התאימה לאבחנות אלו. בין השנים 1975–1983 היה ויינברגר שותף לכתיבת רצועות קומיקס בכיכובו של וודי אלן המכונות בשם: "Inside Woody Allen". בהמשך שימש כיועץ שיווקי למספר חברות הייטק גדולות, וכיום הוא משמש כעמית ב"מרכז ברקמן לאינטרנט וחברה" באוניברסיטת הרווארד, ומעביר שיעור בשם "הבדלי הרשת", בשיתוף עם עמיתו ג'ון פלפריי. ויינברגר שימש כיועץ ראשי לענייני אינטרנט בקמפיין הבחירות לנשיאות של הווארד דין בשנת 2004, ושימש כיועץ למדיניות טכנולוגית בקמפיין הבחירות לנשיאות של ג'ון אדוארדס בשנת 2008. בספרו "Too Big To Know" ("גדול מכדי לדעת") המתואר בכותרת המשנה כספר העוסק ב"חשיבה מחדש על הידע, כעת כשעובדות אינן עוד עובדות, המומחים בכל מקום, והאדם החכם ביותר בחדר הוא החדר עצמו", מציע ויינברגר את הרעיון שהרשת - האינטרנט והאנשים שמתחברים אליו - יודעת עוד ועוד, וכל אחד מאיתנו יודע פחות ופחות. לטענתו של ויינברגר הכיוון שאליו האנושות צועדת הוא שהרשת תידמה לבסוף למוח ענקי שהוא היחיד שהידע והבינה נמצאים בתוכו וכל בני האדם יישארו מחוץ לה. ויינברגר כתב כמה ספרים ביניהם: The Cluetrain Manifesto Small Pieces Loosely Joined: A Unified Theory of the Web Everything is Miscellaneous: The Power of the New Digital Disorder Too Big to Know: Rethinking Knowledge Now That the Facts Aren't the Facts, Experts Are Everywhere, and the Smartest Person in the Room Is the Room מדיה וקבצים בנושא דייוויד ויינברגר בוויקישיתוף דייוויד ויינברגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד ויינברגר, ברשת החברתית Goodreads אתר הבית של דייוויד ויינברגר הפרופיל של דייוויד ויינברגר במרכז ברקמן לאינטרנט וחברה באוניברסיטת הרווארד ריאיון עם דיוויד ויינברגר, סרטון באתר יוטיוב שיזף רפאלי, האם הרשת חכמה מאיתנו?, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2012
זמרת הארץ (כתב עת)

זמרת הארץ היה כתב עת עברי שיצא לאור ביאשי שברומניה, בעריכתו של הרב מתתיהו שמחה רבנר והיווה במה ושופר עבור המשכילים של יהדות רומניה. כתב העת נועד להיות רבעון ואף, אם ישגשג, להפוך לירחון, אולם בפועל, בגלל בעיות מימון והפצה, הופיעו רק שני קבצים, הראשון, בן 64 עמודים, בשנת 1872 והשני, בן 60 עמודים, בשנת 1877. במאמר, המופיע כהקדמה בחוברת הראשונה, פירט רבנר את מניעיו להוצאת כתב העת: להרחיב את העניין בשפה העברית בנשמות החיים בארץ הזאת (רומניה), כמקובל בארצות הנאורות. להציע לקוראים משהו, ממה שטוב בארץ (זמרת הארץ), מעט מדע, מילים מתוקות כמו דבש, יצירות ביכורים של אנשים טובים, מלומדי הדור המעדיפים את הקרבה שבין אמונה ובין מדע. רבנר התכוון להגיע ל"אוהבי ומכירי התורה וחוכמתה... לניזונים מפירות עץ החיים יחד עם פירות עץ הדעת". את הכנותיו התחיל רבנר כבר ב-1871, כשפרסם קול קורא בכתב העת עברי אנכי ופנה במכתבים למשכילים שונים ברחבי רומניה וגליציה וביקש את השתתפותם בכתב העת שעמד לצאת. הייתה היענות של משכילים מיאשי ומערים רומניות אחרות וגם כמה משכילים מחוץ לרומניה, בעיקר מגליציה ומהאימפריה הרוסית. בגיליון הראשון, כשליש ממנו כולל יצירות של רבנר עצמו, שירים פילוסופיים ודידקטיים, חלקם דנים ביחס שבין אמונה ובין מדע, שירים לזכרם של משכילים שהיו מיודדים איתו, ציונים ספרותיים, פרשנויות בלשניות לפסוקים מהתנ"ך ומהתלמוד, תרגומים של ביוגרפיות של אישים יהודים וסיפורים. בין יתר משתתפי הכרך הראשון נמנים מרדכי סטרליסקר והלל כהנא, שתי הצלעות הנוספות של "שלישיית הסופרים המשכילים". סטרליסקר פרסם שיר המוקדש למשה מנדלסון. הלל שלח גם מכתב בו התנצל על כך שלא שלח מאמר מובטח המפרשן את הקשר בין Spania ובין המושג התלמודי "אספמיא", אך הבטיח לשלוח מאמר זה לגיליון הבא של כתב העת. הסופר העברי דוד וכסלר (David Wechsler) מיאשי פרסם את החלק הראשון של פואמה משלו (החלק השני פורסם בכרך השני). הפובליציסט בנימין שוורצפלד פרסם מכתב בו הביע את דעתו על חשיבות הפצת התזות של ההשכלה בקרב יהדות רומניה. שוורצפלד פרסם בכרך זה גם תרגום של "תולדות דייגו ד'אגילר" מאת לודוויג אוגוסט פרנקל. ההיסטוריון לוסיאן-זאב הרשקוביץ' מציין שלכתב העת זמרת הארץ הייתה השפעה חשובה על התפתחות תנועת ההשכלה ברומניה, למרות שהופיעו רק שני כרכים. Lucian-Zeev Herşcovici, Matityahu Simcha Rabener şi revista Zimrath Haaretz: O pagină din istoria mişcării de Haskala din România în Istorie şi Memorie Evreiască(הקישור אינו פעיל), Anca Ciuciu, Camelia Crăciun (Eds.). Bucureşti: Hasefer, 2011. ISBN 978-973-630-228-2. pp. 59-70. מתתיהו שמחה רבנר, "זמרת הארץ" מס' 1, 1872, עמוד 3
עובד אייזנברג

עובד אייזנברג (13 ביוני 1896 – 17 ביוני 1956) היה איש ציבור ופעיל ציוני ביישוב. עובד אייזנברג נולד ברחובות, בנם של בלהה ואהרון אייזנברג, ממייסדי העיר, ואחיו של בן כרמי אייזנברג. למד בבית מדרש למורים בירושלים והחל את דרכו בפעילות ציבורית מקומית ברחובות ובעבודת חקלאות. בעשור הראשון של המאה ה-20 היה מנהל חוות סג'רה שבגליל התחתון. רעייתו הייתה מיכל כהן, בתו של המורה יצחק כהן, ממקימי העיר. אייזנברג כיהן כחבר ויו"ר הנהלת אגודת הפרדסנים "פרדס" ברחובות. ממייסדי תנועת המכבי ברחובות, יו"ר הסתדרות החקלאים בעיר, חבר מועצת העיר ומחזיק תיק החינוך. מ-1943 היה חבר נשיאות ועד האיכרים. היה ממייסדי בית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה ושימש כחבר הוועד המנהל שלו. היה גם חבר הוועד המנהל של בית הספר הריאלי בחיפה. היה ממייסדי תיכון רחובות. כן היה חבר מועצת אורט. כיהן גם כחבר המועצות הממשלתיות לכוח האדם ולחקלאות בישראל. בקונגרס הציוני ה-21 שהתקיים בז'נבה השתתף כציר. כתב מאמרים על תולדות היישוב החקלאי במספר כתבי עת, בהם "בוסתנאי", "הארץ" ו"הבוקר". אייזנברג הקים לזכר אביו מושב ליד רחובות - רמת אהרן אייזנברג, שמאז התרחבה ולימים הפכה לשכונה בתוך העיר. הוא גם הוציא את ספר זיכרונותיו של אביו, "ספר אהרן איזנברג". עובד אייזנברג נפטר בשנת 1956 ונקבר בבית קברות תר"ן המייסדים. אשתו מיכל נפטרה ב-1959. הותיר שלוש בנות ובן. דוד תדהר (עורך), "עובד אייזנברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1520 בית עובד אייזנברג, באתר לתולדות רחובות מידע על משפחת אייזנברג, באתר לתולדות רחובות עובד איזנברג למנוחות, דבר, 19 ביוני 1956 דוד תדהר (עורך), "יצחק כהן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1048 עובד אייזנברג, באתר BillionGraves
תוניסיה במשחקים הפאראלימפיים

תוניסיה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסיאול (1988), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה תוניסיה חלק מעולם. אל משחקי הקיץ הפאראלימפיים שנערכו בסיאול בשנת 1988 שלחה תוניסיה משלחת של ספורטאי בודד, האתלט מונעם אל-עבד שאף זכה בשתי מדליות ארד. גם אל המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) שלחה תוניסיה ספורטאי בודד, שלא זכה במדליה. עיקר הצלחתה של תוניסיה במשחקים החל במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) כשזכתה המשלחת ב-11 מדליות פאראלימפיות, עם 6 מדליות זהב. במשלחת בלט האצן מאהר בולג שזכה בשלוש מדליות זהב, במרוץ ל-5,000, 800 ו1,500 מטר (קטגוריה T13), ובאחרון אף שבר את השיא הפאראלימפי עם תוצאה של 3:56.97 דקות. מאז המשחקים בסידני המשיכה המשלחת התוניסאית והתקדמה, כשבכל טורניר היא מצליחה להשיג יותר מדליות מאשר בטורניר שקדם לו. במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) הצליחה המשלחת להשיג 18 מדליות, 8 מהן מזהב. במשלחת בלט שוב בולג שזכה בשלוש מדליות זהב נוספות, עליהן הוסיף מדליית כסף אחת. הוא זכה שוב בזהב במירוץ ל-1,500 מטרים, תוך שבירת שיא עולם בקטגוריית הנכות שלו עם 3:51.09 דקות, במדליית זהב במרוץ ל-10,000 מטרים עם שיא פאראלימפי של 32:02.16 דקות, במירוץ ל-5,000 מטר עם שיא פאראלימפי נוסף של 14:54.08 דקות, ובמירוץ ל-800 מטר נכנע לשיא עולם של האצן הספרדי אווילה איגנסיו וזכה במדליית הכסף. תוניסיה במשחקים האולימפיים תוניסיה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא תוניסיה במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף רשימת המשתתפים במשחקים 1988 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי ספורטאי תוניסיה באתר הוועד הפאראלימפי Sydney 2000 Paralympic GamesMen's 1,500 m T13 ATHENS 2004 Paralympic GamesMen's 1,500 m T13 ATHENS 2004 Paralympic Games Men's 10,000 m T13 ATHENS 2004 Paralympic Games Men's 5,000 m T12 ATHENS 2004 Paralympic Games Men's 800 m T12
גלוטוכרונולוגיה

גלוטוכרונולוגיה (מיוונית עתיקה, תיארוך שפה; גלוטו - שפה, לשון, כרונוס - זמן), היא הכינוי לשיטות לקביעת הזמן שבו שתי שפות או יותר התפצלו משפת אם מסוימת. הרעיון הוצע לראשונה על ידי הבלשן האמריקאי מוריס סוואדש בשנות החמישים של המאה ה-20. גלוטוכרונולוגיה מבוססת על ההנחה שקצב שינוי של מילים השייכות לקבוצת המילים הבסיסיות והשימושיות בשפה הוא קבוע. ההשראה לשיטה הייתה תיארוך פחמן-14. היום ניתן להשוות אותה לשיטת השעון המולקולרי לתיארוך התפצלות מינים באבולוציה. גלוטוכרונולוגיה, ובאופן כללי האפשרות לתיארוך של שינויים בשפה על-פי מידע בלשני בלבד (ללא מידע היסטורי או ארכאולוגי), שנויות במחלוקת ביותר בקרב בלשנים, ורבים רואים בהן שיטות פסבדו-מדעיות. לעיתים קרובות משתמשים במונח "לקסיקו-סטטיסטיקה" (Lexicostatistics) במקום גלוטוכרונולוגיה, אך שימוש זה אינו מדויק. לקסיקוסטטיסטיקה היא שם כללי לכל תהליך המשתמש בניתוח סטטיסטי של אוצר המילים (הלקסיקון) של השפה. מוריס סוואדש ערך רשימה של מילים בסיסיות (מילות ליבה), שכללה שמות גוף (אני, את/ה, אנחנו), חלקי גוף (ראש, יד), גופים שמימיים (שמש, ירח), חיות (ציפור, כלב), פעלים המתארים פעולות בסיסיות (אכילה, הליכה), מספרים (אחד, שתיים), צבעים וכו'. סוואדש הניח שמילים אלה אינן תלויות תרבות ואפשר יהיה למצוא אותן בכל שפה. כמו כן, הוא הניח שהיות שהמילים האלה נמצאות בשימוש תדיר, נדיר שהן יוחלפו על ידי מילים מושאלות. הרשימה המקורית, שפורסמה ב-1952, כללה 200 מילים; היא הוחלפה ב-1955 ברשימה של 100 מילים. כאשר רוצים למדוד את הזמן שעבר מאז התפצלות של שתי שפות זו מזו, יש לתרגם את רשימת סוואדש לכל אחת מהשפות, ואז לספור את הקוגנטים, כלומר המילים שצורתן דומה ומוצאן משותף. ככל שמספר הקוגנטים גדול יותר, השפות קרובות יותר, והזמן שעבר מאז שנפרדו זו מזו קצר יותר. על סמך קצב השינוי של כמה זוגות שפות שהיסטוריה שלהן מוכרת, העריך סוואדיש שהשפות מתרחקות זו מזו בקצב של 14 מילים (מתוך רשימת ה-100) ב-1000 שנים. השיטה המקורית של סוואדיש נדחתה על ידי רוב הבלשנים. ההתנגדות העיקרית היא להנחה המובלעת בשיטה, שקצב השינוי הוא קבוע ואחיד. מחקרים מראים שקצב השינוי בפועל שונה מאוד בין שפות שונות: לדוגמה, קצב השינוי של איסלנדית הוא כ-4%, בעוד קצב השינוי של השפה-האחות נורווגית ספרותית הוא כ-20%. בנוסף, אירועים היסטוריים וחברתיים משמעותיים נוטים לגרום לשינויים חד-פעמיים מהירים בשפה. גלוטוכרונולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גמישות פנוטיפית

גמישות פנוטיפית (Phenotypic plasticity) לעיתים נקראת גם הסתגלות פנוטיפית, היא תופעה ביולוגית נפוצה בה מערך גנטי (גנוטיפ) נתון מבטא פנוטיפים שונים של תכונה מסוימת תחת תנאים סביבתיים שונים. הגמישות הפנוטיפית מאפשרת לאורגניזם לייצר מופעים שונים או רמות ביטוי שונות של תכונות בהתאם לתנאי הסביבה ובכך לעזור לו להתמודד עם תנאים אלה. עם זאת, בתנאים מסוימים מנגנונים של גמישות התפתחותית עלולים גם לגרום למחלות ולפגיעה באורגניזם. העיקרון הוא נושא מחקר מרכזי ורב-תחומי בביולוגיה מודרנית. בביולוגיה אבולוציונית נחקרת האבולוציה של הגמישות הפנוטיפית כתכונה בפני עצמה וכן ההשפעה של תכונה זאת על מהלך האבולוציה. באקולוגיה נחקר מרחב המופעים של תכונות גמישות בכל מין וההשפעה של מרחב זה על יחסי הגומלין של המין עם סביבתו ועל תפקוד המערכת האקולוגית. בגנטיקה ובביולוגיה התפתחותית נחקרים המנגנונים המולקולריים שמאפשרים ביטוי משתנה של תכונות ממבנה גנטי נתון. בתחומים ביולוגיים נוספים גמישות פנוטיפית היא העיקרון מרכזי להסבר תופעות, כמו גמישות התפתחותית של רשתות עצביות בנוירוביולוגיה, דפוסי התנהגות תלויי-הקשר בהתנהגות בעלי חיים, וכו'. לאחרונה חדר העיקרון ממדעי החיים גם למחקר הרפואי, והתופעה נתפסת כגורם המשפיע על בריאותו של אדם לאורך חייו. סביבה (פסיכולוגיה) הפלסטיות של מערכת העצבים תורשה סביבה והתפתחות האדם כתבה על גמישות התפתחותית של ראשני הסלמנדרה המצויה בישראל. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן כרמי אייזנברג

בן כרמי אייזנברג (י"ד בטבת תרנ"ב 23 בדצמבר 1891 – י"ח בטבת תר"פ 9 בינואר 1920) היה לוחם ציוני. בן כרמי נולד במושבה נס ציונה, בנם של בלהה ואהרן אייזנברג ואחיו של עובד אייזנברג. שמו נלקח מן הכרמים הראשונים שנטעו במושבה. למד בבית הספר הירושלמי של אגודת עזרה והרבה לטייל ברחבי מדבר יהודה. בעת מהפכת הטורקים הצעירים נענה לקריאה לגיוס כללי והתגייס לצבא העות'מאני. התקבל לקורס קצינים והפך בסופו לקצין הטורקי העברי הראשון. השתתף במלחמת הבלקן הראשונה. מכתביו עולה כי מעשיו נועדו לייצג את עם ישראל וארץ ישראל ולהעלות את קרנה בעיני הטורקים. במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית הרוסית והגיע לדרגת קולונל בצבא הטורקי. למרות פציעתו בקרב ונפילתו בשבי הרוסי המשיך בפעילות למען השבויים והפך למנהיגם. דרגתו "בנבשה" מקבילה לדרגת קולונל או אלוף-משנה בישראל. בן כרמי חלה בטיפוס הבהרות בתחילת שנת תר"פ ונפטר בבית החולים במחנה ניקולסק-אוסוריסק בגיל 29. בהלווייתו השתתפו יהודים ומוסלמים בני אומות שונות שחלקו לו כבוד אחרון. נרשם בספר הזהב של הקרן הקיימת לישראל. בני משפחתו ניסו בתקופות שונות להעלות את עצמותיו ארצה אך הדבר לא עלה בידיהם. בן כרמי באתר "יזכור" דוד תדהר (עורך), "בן כרמי אייזנברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2196 בית עובד אייזנברג, באתר לתולדות רחובות אורי קיסרי, דמדומי מעריב: כרמי אייזנברג, מעריב, 29 במרץ 1948 אורי קיסרי, דמדומי מעריב: מכרמי ועד כרמי, מעריב, 7 באפריל 1948 מידע על משפחת אייזנברג, באתר לתולדות רחובות Ben-Bassat, Yuval. "A Zionist torn between two worlds: Aharon Eisenberg’s Correspondence after the Young Turk Revolution," Journal of Israeli History: Politics, Society,  Culture, Vol. 33/ 1 (2014), pp. 25-39