מנגליצה

מנגליצה (בהונגרית: Mangalica) הוא סוג חזיר שמקורו בהונגריה, הוא אחת מהחיות המבויתות המוגנות על פי חוק בהונגריה וגזע חזיר מפורסם בעולם. לאחר גירוש הטורקים, נותרו מעט מאוד חזירים בתחומי ממלכת הונגריה, שכן הטורקים לא אכלו חזיר מסיבות דתיות. גידול חזירים הוגבל להרי הונגריה העליונה ולאזורי טרנסילבניה. למרות זאת, ישנם נתונים כבר בשנת 1750, לפיהם בעלי חיים גורשו מהמישור ההונגרי הגדול ליריד החזירים המפורסם בעולם של שופרון. במאה ה-18 עד סוף המאה ה-19, היה סחר משמעותי בחזירים בעיקר בין האזורים הטרנסדנוביים לבין אוסטריה, שהסוג העיקרי שלו היה חזיר הרי הבאקון, מכיוון שגזע זה יכול היה לעמוד היטב במסע הארוך. הביקוש המשיך לגדול והסוחרים הגיעו גם לקרואטיה. החזירים משם היו פופולריים יותר מהחזירים מהרי הבאקון, כי הם נתנו יותר שומן והבשר שלהם היה טעים יותר. הנסיך של סרביה, מילוש אוברנוביץ' הסרבי, מה שנקרא סומדיה החל לסחור בחזירים, הקים חוות גידול, ממנה קנו הבעלים ההונגרים גם חיות לגידול. כשהעדרים הסרבים הובלו דרך הונגריה אל ירידי בעלי החיים בשופרון ובגיור, חלק קטן מהעדר העצום גווע, נקנה בדרך, לפעמים נגנב והפרטים הללו התערבבו עם גזעי החזירים המקומיים. מנגליצה נוצר על ידי הכלאה של גזעי באקון וסאלונטה המקומיים -ה"מנגליצה" המקורי וחזירי הבר. התפשטותו הוקלה מאוד בשל העובדה שמדובר בגזע לא תובעני שניתן היה להחזיק בחוץ ושמר על רבים ממאפייניו של חזיר הבר. סוג זה של חזירים מפוטמים, שנקרא אז גם הגזע הטורקי, rátz, מנגריצה או מנגליצה, הפך יותר ויותר פופולרי בקרב האוכלוסייה. תוך 25 שנה הוא הגיע לכל חלקי הארץ ושינה לחלוטין את עדרי החזירים. חזיר באקון נעלם לחלוטין באמצע שנות ה-40. בשנת 1814, פרנץ פטה כתב על המנגליצה כבר כגזע רגיל. מנגליצה בלונד: זו הגרסה הנפוצה ביותר. הוא מנצל היטב את המזון ומתאים לגידול בחוץ ובפנים. הוא מוכיח את יתרונותיו גם בייצור שומן ובשר. ידועות סוגים רבים, שכן המגוון מושפע מהמזון וצורת הגידול. מנגליצה אדום: נוצר על ידי רביית כלאיים של המנגליצה הבלונד וחזיר סאלונטה המתולתל, מעט כבד יותר ופורה יותר מהבלונד. מנגליצה בעל בטן סנונית: נוצר מרביית כלאיים של המנגליצה הבלונד והשחור, בעל בטן בלונד וגב שחור. קטן יותר בקומה, אבל פורה יותר מהגרסה הבלונדינית. מנגליצה שחור: היה משמעותי בחלק הדרומי של הונגריה. הוא נוצר מרביית כלאיים של החזיר השחור והמנגליצה הבלונדיני, והייתה לו עמידות טובה יותר, אך מאפייני ייצור נמוכים יותר מהגרסה הבלונדינית. נכחד בתחילת המאה ה-20. מנגליצה פרא: גרסה נדירה מאוד, הנמצא בעיקר באזורים הרריים, שנוצר כנראה מהכלאה מקרית של מנגליצה בלונד וחזיר בר. תוצאות החוקרים אינן תומכות בהצהרות לפיהן שומן מנגליצה מכיל פחות כולסטרול מאשר סוגי חזירי השומן הנפוצים. השמועה על מנגליצה היא שהבשר שלו בריא יותר, קל יותר לעיכול, מכיל פחות כולסטרול ומכיל חומצות שומן בלתי רוויות החיוניות לבני אדם. לשומן מנגליצה יש אותה תכולת כולסטרול כמו לכל חזיר אחר. הרכב חומצות השומן של החיה מכיל חומצות שומן בלתי רוויות רק אם הוא גדל בסביבה המקורית והקשה ונותנים לבעל החיים לגדול בקצב שלו (ללא פיטום). במקרה זה, השומן שלו אכן נמס בטמפרטורה נמוכה מזו של חזירים אחרים. פסטיבל מנגליצה אורגן לראשונה בבודפשט ב-2008 בכיכר סבדשאג (Szabadság tér), ומשנת 2010 הוא הפך לאירוע לאומי. לפסטיבל מגיעים מגדלים מכמה אזורים בהונגריה. בנוסף למוצרי מנגליצה מוצגים גם מוצרי חלב, אותם ניתן לטעום. היריד מלווה בשורה של תוכניות תרבות. כיכר סבדשאג, בודפשט 2013 פסטיבל מנגליצה בכפר קותלי חזיר מנגליצה - פסטיבל מנגליצה - בודפשט, 2013 דברצן, 2016 חזיר הבית János Tőzsér - Sandor Bedő עורכים: אנציקלופדיה של מיני החיות היסטוריים שלנו, בודפשט, Mezőgazda Kiadó, 2003. מדיה וקבצים בנושא מנגליצה בוויקישיתוף אתר איסוף מנגליצה פסטיבל מנגליצה בבודפשט פסטיבל מנגליצה Magyar néprajz - Sertéstartás, mek.niif.hu "A 32/2004. (IV. 19.) OGY határozat". אורכב מ-המקור ב-2005-02-16. נבדק ב-2006-12-06. "OHKI Közhasznú Nonprofit Kht". אורכב מ-המקור ב-2015-07-25. נבדק ב-2015-08-09. Velvet.hu