ג'ורג'ה, נסיך הכתר של סרביה

ג'ורג'ה, נסיך הכתר של סרביה (בסרבית: Ђорђе Карађорђевић‏ / Đorđe Karađorđević‏; 8 בספטמבר 1887 – 17 באוקטובר 1972), היה בנם הבכור של פטר הראשון, מלך סרביה ואשתו, זורקה, נסיכת מונטנגרו. הוא היה אחיו הבכור של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. ב-1909 הרג יורש העצר ג'ורג'ה את משרתו, ובעקבות מסע שלילי בעיתונות, הוא נאלץ לוותר על תביעתו לכס המלכות. בהמשך שירת בהצטיינות בצבא, נפצע קשה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובכך הפך לפופולרי בארץ, מה שעורר את הבהלה של אחיו הצעיר. בשנת 1925, אחיו, המלך, עצר אותו, הכריז עליו שהוא לא שפוי ונעל אותו בבית משוגעים. הוא נשאר מרותק שם במשך כמעט שני עשורים, עד ששוחרר על ידי כוח הכיבוש הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר שהמלחמה ההיא הסתיימה, הוא היה הבן היחיד במשפחת המלוכה שלא נשלח לגלות והוכרז כאויב המדינה. ג'ורג'ה נולד כחבר בבית קאראג'ורג'ביץ'. סבו, אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ', שלט לזמן קצר בנסיכות סרביה במהלך השנים 1842–1858, אך הוא היה השליט הראשון והיחיד מהמשפחה, שלא היה לה רקע מלכותי. לאחר שהודחו ב-1858, נאלצו סבו של ג'ורג'ה ומשפחתו לעזוב את מולדתם, ועד לידתו של ג'ורג'ה הם היו בגלות כמעט שלושה עשורים. אביו של ג'ורג'ה, פטר קאראג'ורג'ביץ' (לעתיד פטר הראשון, מלך סרביה), ערך נישואים מועילים די מאוחר בחייו עם זורקה, נסיכת מונטנגרו, בתו הבכורה של ניקולא הראשון, מלך מונטנגרו. לאחר שהתחתן עם הנסיכה, הוא הקים את ביתו בנסיכות מונטנגרו, ושם נולדו כל ילדיו. לפיכך, ג'ורג'ה נולד ב-8 בספטמבר 1887 בצטיניה ובילה את השנים הראשונות לחייו בחצר של סבו מצד אמו. הוא היה אחד מחמישה אחים, שניים מהם מתו בינקותם; לכן הוא גדל עם אחות אחת גדולה, ילנה, ואח צעיר אחד, אלכסנדר. במרץ 1890, כשג'ורג'ה היה בקושי בן שנתיים, אמו מתה בלידה. זמן קצר לאחר מכן העביר פטר את שלושת ילדיו חסרי האם תחילה לז'נבה (שם חי בגלות לפני נישואיו) ולאחר מכן לרוסיה. ברוסיה, ג'ורג'ה למד בבית הספר הצבאי של הצאר אלכסנדר השני. בשנת 1903, בגיל 17, חזר ג'ורג'ה לסרביה יחד עם משפחתו, בעקבות הפיכה בארמון כאשר מזימה של קציני צבא הפילה את בית אוברנוביץ' השלטת כדי להכריז על אביו כמלך סרביה. כתוצאה מכך, ג'ורג'ה הפך ליורש העצר. לנסיך היה מוניטין של חם מזג, ובהזדמנות אחת תקף את המורה שלו, מייג'ור לבסר, שנאלץ להישלח בחזרה לפריז. בשנת 1909 פרצה שערורייה חמורה יותר כאשר הרג את השרת שלו על ידי בעיטה בו למוות. למרות שנעשו מהלכים לטיוח על הרצח, האמת יצאה לאור, והוא נאלץ לוותר על זכויות הירושה שלו. ג'ורג'ה ניסה לחזור בו מהוויתור שלו במספר הזדמנויות, אך לא הצליח. הנסיך ג'ורג'ה השתתף במלחמות הבלקן וכן במלחמת העולם הראשונה, שם נפצע באורח קשה בקרב מאצ'קוב קאמן ליד קרופאני ב-1914. לאחר מות אביו והכתרת אחיו אלכסנדר לאחר מכן, התעוררו פעולות איבה בין שני האחים, שהובילו למעצרו של הנסיך ג'ורג'ה ב-1925. הוא הוכרז כמטורף וננעל בבית משוגעים ליד העיר ניש. לאחר רצח אלכסנדר בשנת 1934, ג'ורג'ה קיווה שהוא ישוחרר על ידי יורש העצר החדש הנסיך פאבלה, אך הוא נשאר בכלא עד מלחמת העולם השנייה כאשר שוחרר על ידי הכובשים הגרמנים. לאחר המלחמה הוכרזה משפחת קאראג'ורג'ביץ' כאויבת המדינה על ידי המשטר הקומוניסטי של יוסיפ ברוז טיטו. עם זאת, הנסיך ג'ורג'ה הורשה להישאר בבלגרד כבן משפחת המלוכה היחיד שהורשה להישאר במדינה. בשנת 1947, בגיל 60, הוא התחתן עם רדמילה ראדוניץ' (1907–1993), בת למשפחת האצולה ראדוניץ', שהחזיקה בתואר התורשתי גוברנאדור של מונטנגרו, שניתן להם על ידי הרפובליקה של ונציה ב-1756 והיו בהתנגדות פוליטית מתמדת ויריבות עם משפחת האם של ג'ורג'ה, בית פטרוביץ'-נייגוש. לבני הזוג לא היו ילדים. הוא כתב את זיכרונותיו Istina o mom životu (האמת על חיי). הוא מת ב-17 באוקטובר 1972 בבלגרד ונקבר בכנסיית סנט ג'ורג'ה בטופולה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. מותו חל יום לאחר יום השנה העשירי למותה של אחותו, ילנה, נסיכת סרביה. בזמן שהיה נסיך הכתר, ג'ורג'ה פיתח ידידות קרובה עם המתמטיקאי מיהילו פטרוביץ' אבוי, אשר הוחזק כדי להדריך אותו במתמטיקה. הם יצאו לדוג יחד והקימו מועדון סייף בבלגרד. ידידות זו נמשכה בתקופות קשות מאוחר יותר בחייו של ג'ורג'ה. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ה, נסיך הכתר של סרביה בוויקישיתוף ג'ורג'ה, נסיך הכתר של סרביה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Clark, p. 15. Robson, E. & Stedall, J., p 190. Марибор, IZUM-Институт информацијских знаности. "Истина о моме животу :: COBISS+". plus.sr.cobiss.net (בסרבית). נבדק ב-2021-01-13.