laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יי פורמן

ג'יי פורמן (באנגלית: Jay Foreman; נולד ב-4 באוקטובר 1984) הוא קומיקאי, יוטיובר, גאוגרף חובב, מחנך וזמר-יוצר יהודי בריטי. פורמן נולד ב-4 באוקטובר 1984. הוא גדל בבית יהודי בהארו, בצפון מערב לונדון. בין הגלאים 12–18, פורמן התחנך ב"בית הספר המלכה אליזבת", בית ספר ממלכתי לבנים בבארנט, צפון לונדון, בהמשך למד באוניברסיטת יורק. פורמן יצר את ערוץ היוטיוב שלו באפריל 2006. התוכן שלו מתמקד במגוון סדרות קומיקס חינוכיות כגון "לונדון הבלתי-גמורה" "פוליטיקה לא משעממת" ו"איש המפות" (המוגש עם מארק קופר-ג'ונס), כמו גם קליפים לשיריו וקליפים שלו מופעי הקומדיה שלו. "לונדון הבלתי-גמורה" (מאנגלית Unfinished London) היא סדרה של סרטוני יוטיוב חינוכיים שהחלה ב-2009, כאשר כל סרטון או סט של טיפול באזור ספציפי של התפתחות התשתית, התכנון העירוני והשלטון המקומי של לונדון. הסדרה נועדה בתחילה להתקיים רק כסרטון בודד, אך הפופולריות שלו יצרה סדרת סרטונים. פוליטיקה לא משעממת (מאנגלית: Politics Unboringed) הייתה סדרה של סרטוני יוטיוב חינוכיים שרצה בין 2015 ל-2017. אורכו של כל פרק הוא בערך חמש דקות ומטפל בנושאים שונים הקשורים לפוליטיקה הבריטית. איש המפות (מאנגלית:Map Men) היא מיני-סדרה חינוכית שעלתה לראשונה ב-2016, פורמן כותב ומגיש את התוכנית עם שותפו ליוצר מארק קופר-ג'ונס. שבה יש סדרת סרטונים שהנה שילוב של קומדיה וגאוגרפיה. נכון לספטמבר 2024 לסרטונים בסדרה יש בין 2 ל-5 מיליון צפיות. מדיה וקבצים בנושא ג'יי פורמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יי פורמן (באנגלית) ג'יי פורמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יי פורמן, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'יי פורמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יי פורמן, באתר Songkick (באנגלית) ציוץ של פורמן דברים של פורמן, באתר TwitLonger מתוך אתר בית הספר Unfinished London returns to uncover the quirky history of The Tube map, ‏13 בינואר 2023 עמוד הסדרה, באתר יוטיוב
ג'יימס בונד ג'וניור

ג'יימס בונד ג'וניור (באנגלית: James Bond Jr.) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית. הסדרה אשר הייתה סדרת ספין-אוף בזיכיון ג'יימס בונד התמקדה בהרפתקאות האחיין המתבגר של הסוכן החשאי הבריטי הנודע ג'יימס בונד. הסדרה שודרה במקור במשך עונה אחת בלבד בין ספטמבר 1991 עד דצמבר 1991 וכללה 65 פרקים בסך הכל. זו הייתה סדרת הטלוויזיה המלאה הראשונה שהופקה אי פעם על בסיס הזיכיון של ג'יימס בונד. ג'יימס בונד ג'וניור הוא תלמיד בפנימיה היוקרתית אקדמיית וורפילד. לאורך הסדרה ג'יימס בונד ג'וניור נאלץ לסכל יחד עם חבריו את התוכניות של ארגון הפשע S.C.U.M., אשר מבוסס במידה רבה על ארגון הפשע ספקטר. ג'יימס בונד ג'וניור - הפרוטגוניסט של הסדרה. ג'יימס בונד ג'וניור הוא אחיינו המתבגר של הסוכן החשאי הנודע ג'יימס בונד. הוא לומד בפנימיית וורפילד ובזמנו החופשי ממוקד בסיכול תוכניותיהם של ארגון הפשע S.C.U.M.‏ הוראס "IQ" בוטרויד השלישי - תלמיד מבריק ונכדו של Q אשר בדומה לסבו, ממוקד בפיתוח גאדג'טים שימושיים אשר משמשים את ג'יימס בונד ג'וניור וחבריו במשימותיהם. טרייסי מילבנקס - בתו של מנהל פנימיית אקדמיית וורפילד וידידה קרובה של ג'יימס בונד ג'וניור. טרייסי היא נערה אינטליגנטית, אמיצה, והיא לעיתים קרובות מעורבת בהרפתקאות של החבורה. גורדו לייטר - בנו של סוכן ה-CIA פליקס לייטר. גורדו הוא החבר הכי טוב של ג'יימס בונד ג'וניור. פיבי פרגוט - החברה הכי טובה של טרייסי. טרוור - תלמיד עשיר ויהיר בפנימיית אקדמיית וורפילד אשר מנסה כל העת לסבך את ג'יימס בונד ג'וניור בצרות. המנהל ברדפורד מילבנקס - המנהל של פנימיית אקדמיית וורפילד ואביה של טרייסי. ברטון "באדי" מיטשל - סוכן FBI לשעבר ומורה להתעמלות של בפנימיית אקדמיית וורפילד. רבים מהנבלים בסדרה הם צאצאים של הנבלים הקלאסיים בזיכיון בונד, או דמויות שנוצרו בהשראת הנבלים הקלאסיים. סקאמלורד - המנהיג המסתורי של ארגון S.C.U.M. מלתעות - נבל בעל שיני פלדה. ד"ר דירינג' - מדען מטורף עם אובססיביה לחומרים רדיואקטיביים. אודג'וב - בעל כובע חד כתער. ברבלה - מפתחת גוף חזקה וערמומית. ד"ר נו - נבל בעל עור ירוק. גולדי פינגר - אחייניתו של הנבל הקלאסי גולדפינגר. בעלת אובססיה לזהב. וולקר די פלאנק - פיראט אשר עוסק בפעילויות לא חוקיות שונות. מיס פורצ'ן - פושע אריסטוקרט עשיר. הזיקית - פושע משנה צורה. התולעת - פושע היפוכונדר אשר נמנע מאור השמש. "ג'יימס בונד ג'וניור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'יימס בונד ג'וניור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Erickson, Hal (2005). Television Cartoon Shows: An Illustrated Encyclopedia, 1949 Through 2003 (2nd ed.). McFarland & Co. pp. 440–442. ISBN 978-1476665993. James Bond Jr BBC "James Bond Jr – the TV Series". BBC. 30 באפריל 2001. נבדק ב-6 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה)
פרנסיס דה וולף

פרנסיס מריה דה וולף (באנגלית: Francis Marie de Wolff;‏ 7 בינואר 1913 – 18 באפריל 1984) היה שחקן אופי אנגלי. נולד באסקס ב-1913. את דרכו בעולם הקולנוע החל בשנת 1935, כאשר שיחק בסרט "שרפה בהת'ר (אנ')". מאוחר יותר שיחק במגוון סרטי קולנוע דוגמת: "שרפה מעל אנגליה", "סקרוג'", "אייבנהו", מובי דיק" ו"מרוסיה באהבה" ו"שלושת המוסקטרים". הוא גם שיחק בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו". דה וולף מת בסאסקס ב-1984. פרנסיס דה וולף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנסיס דה וולף, באתר AllMovie (באנגלית) פרנסיס דה וולף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנסיס דה וולף, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסיס דה וולף, באתר Discogs (באנגלית) פרנסיס דה וולף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Steven Jay Rubin, Steven Jay Rubin remembering Francis de Wolff on his birthday, James Bond Sverige, ‏7 בינואר 2021
פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בנגב

פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בנגב הוא פסטיבל תיאטרון רחוב הנערך באופן שנתי בשדרות הרצל שבעיר אופקים מאז שנת 2016. מאז הקמתו, הפסטיבל נערך בחודש אוגוסט. האירוע נמשך לאורך יומיים, והוא מתקיים בשעות הערב. בעת האירוע, שדרות הרצל נסגרת לתנועת כלי רכב והופכת למדרחוב, במקטע שבין רחוב מבצע קדש עד לאחר רחוב מבצע משה. בפסטיבל מוצגים פסלים חיים ומופעי תיאטרון רחוב, מחול ומוזיקה. הפסטיבל מופק ומנוהל אמנותית על ידי ג'קי בכר. 2024 שלישיית גדולי האומה: פסלים חיים בדמויותיהם של בנימין זאב הרצל, מנחם בגין ודוד בן-גוריון באירוע – בביצוע "תיאטרון כפכף" אוולין גניס, נגנית אקורדיון ב"פרלה והפרלינים" הרכב השירים הצועניים "פרלה והפרלינים" פסל חי של שרוליק (תדמור ברטל) פסל חי של שוטר במשטרת ישראל – בביצוע אביעד מכלוף, תיאטרון ברמוזה פסל חי של טייס בביצוע תיאטרון ברמוזה בובת ענק רפונזל ביער (כלנית כץ מרגליות) מגן דוד: מופע לוליינות (עידו לבבי, מאיה גוטפריד) דואופ: מופע ליפ סינק של מוזיקה ישראלית פסטיבל עכו – פסטיבל שנתי לתיאטרון רחוב בעכו פסטיבל מדרחוב רוגוזין – פסטיבל שנתי לתיאטרון רחוב באשדוד פסטיבל רחובות הבינלאומי לפסלים חיים – פסטיבל שנתי לפסלים חיים ברחובות מדיה וקבצים בנושא פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בנגב בוויקישיתוף פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בנגב, ברשת החברתית פייסבוק נוצר על ידי קרולין אטון ואיתי מינאי בעיצובה של קרולין אטון בבימוי ג'רום ארוס
מקס קופשטיין

מקס קופשטיין (בגרמנית: Max Kopfstein;‏ פומאז, הונגריה, 8 בדצמבר 1856 – באד נאוהיים, 31 באוגוסט 1924) היה רב הונגרי וגרמני. הוא מונה למומחה במשא ומתן לשלום של חוזה ורסאי לשאלות היהודיות בשלזיה עילית. מקס קופשטיין נולד בפומאז, כמה קילומטרים צפונית לבודה (בודפשט). משנת 1874 היה קופשטיין רב ומורה דתי בפאסוולק (אנ'), מקלנבורג-מערב פומרניה. ב-1883 הפך לרב באלבלונג (פרוסיה המערבית; כיום ורמיה-מזוריה, פולין). ב-1886 הלך בעקבות בנימין הוכשטטר כרב מחוז בבאד אמס; זה היה קשור לחברות במועצת המנהלים של אגודת בתי הילדים הגרמנית-יהודית בדיז אן דר לאן (אנ'). ב-1889 התמנה לרב ומורה דתי במוסדות ההשכלה הגבוהה בביטום שבשלזיה עילית, שם קיבל על עצמו את תפקיד הרב הראשי של קהילת בית הכנסת ב-1919. ככזה, הוא מונה למומחה במשא ומתן לשלום של חוזה ורסאי לשאלות היהודיות בשלזיה עילית. הוא היה חבר באגודת המורים היהודים בשלזיה ובפוזנן, וכן באגודת הספרות העברית "מקיצי נירדמים". באגודת התרבות שלזיה עילית ייצג את החינוך היהודי. לייזר ויינגרטן (גר') כיהן אחריו בלשכת הרב המחוזי בבאד אמס ב-1890.. הוא מת מאי ספיקת לב בשנת 1924 במהלך שהות בספא בבאד נאהיים. תולדות קהילת בית הכנסת בביטוםO.-S. 1891; erneut abgedruckt in: Gemeindeblatt Oberschlesien. Band 3, 1938, Nr. 13, S. 3–5, und Nr. 14, S. 3.. CJA Berlin, 1, 75 E No. 286, fol. 1 CJA Berlin, 1, 75 A Pa 3 No. 92 (unfoiled) CJA Berlin, 1, 75 Me 1 No. 1, fol. 63 CJA Berlin, 1, 75 El 2 No. 18, fol. 163, 167, 169-170 CJA Berlin, 1, 75 No. 22, fol. 31, 82-82v. ליפה, 1899, א', עמ' 211 GB, 11 באפריל 1919 (כרך 83, מס' 15) GB, 13 ביוני 1919 (כרך 83, מס' 24), 4 Israelite, 10 ביולי 1919 (כרך 60, מס' 27) JLZ, 5 בספטמבר 1924 (כרך 4, מס' 30), עמ' 5 CVZ, 13 בספטמבר 1924 (כרך 3, מס' 37), עמ' 552ו Der Oberschlesier 7 (1925), עמ' 43–46 IFH, 5 בנובמבר 1925 CVZ, 30 באוגוסט 1934 (כרך 13, מס' 35), עמ' 8 ב-10. יום המוות גלייבצר-ביותנר-טרנוביץ היימטבלט, 16 (1966), מס' 9, עמ' 38–40 זיגברט נויפלד, 1971, עמ' 210 (השוו נויפלד, אלבינג, 1992, עמ' 68) ארנסט ג' לונטל : יהודים בפרוסיה. ריימר, ברלין 1982, ISBN 3-496-01012-6, עמ' 121. זיגברט נויפלד : תולדות הקהילה היהודית באלבינג. עריכה: אווה בלאו, פיטר הוניג, הנס-ויקטור שולץ-קלינגאוף. CH-Verlag, Regensburg 1992, עמ' 47–49 ג'וזף ווק (עורך) : ביוגרפיות קצרות על תולדות היהודים 1918–1945. הוצאת מכון ליאו בק, ירושלים. סאור, מינכן 1988, ISBN 3-598-10477-4, עמ' 202. פ"ק הסן, עמ' 377 מדריך רבני אוסטריה (?), 2:5514 מדיה וקבצים בנושא מקס קופשטיין בוויקישיתוף Kopfstein, Max. Hessische Biografie. (Stand: 5. April 2024). In: Landesgeschichtliches Informationssystem Hessen (LAGIS). Michael Brocke, Julius Carlebach (Hrsg.): Biographisches Handbuch der Rabbiner. Teil 2, Band 1, München 2009, ISBN 978-3-598-24874-0, Artikel 2308, Seite 346 f. Abkürzungen und Akronyme, s. Diskussion
פיצה מטוגנת

פיצה מטוגנת נקראת גם בשם פנצרוטו (באיטלקית: Panzerotto, Pizza fritta) היא מנה המורכבת מכיס עשוי בצק פיצה אשר מטוגן בשמן עמוק במקום לאפותו בתנור. כתוצאה מהטיגון למנה זו יש טעם וכן פרופיל תזונתי שונה. בעוד הגרסה האיטלקית מבוססת על טיגון כיס בצק מקופל, הגרסה הסקוטית מבוססת על טיגון פיצה אפויה למחצה, וצמחה כחלק מתרבות האכילה של חנויות הפיש אנד צ'יפס המקומיות, בדומה לחטיף מארס מטוגן בשמן עמוק. המנות האיטלקיות של pizza fritta ו-panzerotto מקורן בארץ המגף. הראשונה מנאפולי, בעוד השנייה ממחוז פוליה. ניתן להכין פיצה מטוגנת כחלופה לבסיס לכריך או מטוגנת עם מילוי. בגרסה הראשונה מטגנים עיגול עשוי בצק פיצה, ומוסיפים ממרחים ותוספות לאחר הטיגון. בגרסה השנייה, ניתן להכין כיס בצק ממולא ולטגנו בשלמותו כמו קלצונה. הטיגון מאפשר להכין פיצה ללא תנור פיצה, למשל בעגלת אוכל רחוב. מנות אלו מוכרות אף בשם :calzone fritto (מילולית:'קלצונה מטוגנת'). כפי הנראה המנה נוצרה במאה ה-16 בעיר בארי, פוליה, כחלק מתרבות cucina povera (אנ') (מילולית: מטבח העניים), כאשר היו משתמשים בשאריות בצק מהכנת הלחם במילוי שאריות המזון בבית כדי לייצר כיסונים. המילויים הנפוצים ביותר למנה זו הם עגבניות ומוצרלה. עגבניות שלמות קלופות מרוקנות מזרעיהן ומיובשות כדי לשמש כמילוי, שכן שימוש בעגבניות טריות יגרום לקריעת הבצק בגלל הלחות שלהן. מילויים פופולריים נוספים הם בצל מוקפץ בשמן זית ומתובל באנשובי וצלפים כבושים, או נקניק מורטדלה וגבינת פרובולונה. בגרסאות המתוקות שלו, המשווקות בדרך כלל בחגי הקרנבל, המילויים של הפנצרוטו מורכבים בדרך כלל מריבת פירות, קרם ריקוטה, קרם ג'נדויה או ריבת ערמונים ומוגשים מכוסים באבקת סוכר. במקרה הזה, גם בצק פריך עשיר מחליף את בצק השמרים. למנות אלו גרסאות אפויות לצד מטוגנות. הגרסות המלוחות, כוללות בדרך כלל מילוי של ריקוטה מפולפלת המשולבת בבשר מבושל חתוך לקוביות. שם העצם panzerotto מגיע מהקטנה של panza, וריאציה אזורית של pancia באיטלקית (מילולית: 'בטן'), המתייחסת לנפיחות הייחודית של המאפה הדומה לנפיחות בבטן.  פיצה מטוגנת בשמן עמוק זמינה לרכישה בחנויות פיש אנד צ'יפס רבות בסקוטלנד. הבסיס לגרסה זו הוא פיצה עם תוספות אפויה למחצה אשר מטוגנת בשמן עד שנהיית פריכה. ניתן להגיש את המנה עם צ'יפס. נהוג להגיש את המנה עם מלח וחומץ לתת, או עם "מלח ורוטב" (תערובת של רוטב חום וחֹמֶץ לֶתֶת) באדינבורו וסביבתה. לעיתים קרובות שופכים את הצ'יפס על צד אחד של הפיצה, ואז סוגרים את הפיצה בצורת חצי עיגול. פיצה זו מטוגנת בשמן עמוק ללא בלילה, אם כי וריאציה נוספת המכונה "פיצה קראנץ'" מורכבת מפיצה או מחציתה שנטבלו בבלילה וטוגנו בשמן עמוק, זו מוגשת בדרך כלל עם כמות דשנה של צ'יפס וחֹמֶץ לֶתֶת. המטבח האיטלקי המטבח הבריטי פיצה קלצונה מדיה וקבצים בנושא פיצה מטוגנת בוויקישיתוף "pizza fritta". ארכיון מ-30 בנובמבר 2023. נבדק ב-7 במאי 2024. {{cite web}}: (עזרה) Panzerotto: le origini di una specialità made in Puglia, panzerotto top academy "Panzerotto". Garzanti Linguistica. נבדק ב-2015-12-05. Owen, James (28 בדצמבר 2004). "Deep-Fried Candy Bars: Scotland's Worst Food?". אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2005. {{cite news}}: (עזרה) Alvarez, Lizette (7 בדצמבר 2004). "Ah, Scotland! The Moors, the Braes, the Fried Pizza". The New York Times. נבדק ב-19 ביוני 2016. {{cite news}}: (עזרה)
Festina lente

Festina lente (בתרגום מילולי לעברית: "החפז לאט") הוא מטבע לשון שמשמעותו כי יש לבצע פעולות באיזון נכון של דחיפות ושקידה. חיפזון עלול לגרום לטעויות ולנזקים לטווח ארוך. מקור הביטוי ביוונית קלאסית: σπεῦδε βραδέως. הביטוי קיים גם בערבית: العَجَلَةُ مِنَ ٱلشَّيْطَانِ وَالتَّأَنِّي مِنَ ٱلرَّحْمٰنِ, ונמצא בשימוש בעברית בתרגום: החיפזון מן השטן והמתינות מן הרחמן, או מבורא עולם. הרעיון כי עבודה קשה והתמדה עדיפות על שעננות המבוססת על ביטחון עצמי הוצג לראשונה על ידי איזופוס (620–564 לפנה"ס) במשלו "הצב והארנבת" (ביוונית Χελώνη καὶ λαγωός). ההיסטוריון הרומי סואטוניוס, בעבודתו חיי שנים-עשר הקיסרים מספר כי הקיסר אוגוסטוס, שמשל ברומה עד שנת 14 לספירה, נהג לומר למפקדיו: "מפקד שקול הפועל במתינות עדיף על מפקד אמיץ. דבר שנעשה טוב נעשה מספיק מהר". על מטבעות זהב מתקופת אוגוסטוס הוטבעו דמויות של סרטן ופרפר להמחשת השילוב בין מהירות לאיטיות. בספר "חלומו של פוליפילוס", שנכתב בשנת 1467 על ידי פרנצ'סקו קולונה ופורסם בשנת 1499 על ידי אלדו מנוציו, הביטוי Semper festina lente (תמיד החפז באיטיות) מוצג כחידה ויזואלית (רבוס) המורכבת מעיגול, עוגן ודולפין. העיגול מסמל קביעות (תמיד), העוגן מסמל יציבות (מתינות) והדולפין מסמל את המהירות (חיפזון). לאחר פרסום הספר, המוציא לאור אלדו מנוציו עיצב את סמל בית הוצאה לאור ברוח איור זה. קוזימו א' דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ושליט פירנצה בין השנים 1537–1574, אימץ את הביטוי כמוטו שהומחש באמצעות צב, סמל האיטיות והזהירות, שעל גבו מפרש. האמן ג'ורג'יו וסארי שילב כ-100 מופעים של הסמל בעיטורים ובציורי הקיר בארמונות הדוכס. שבעת התבליטים של אוניברסיטת סלמנקה עוצבו במאה ה-16 בהשפעת האיור שהופיע בספר "חלומו של פוליפיוס". שניים מתוך שבעת התבליטים מתארים את רעיון השילוב בין מהירות לאיטיות. בתבליט הראשון מופיעה אישה (סמל המתינות) המחזיקה ביד ימין כנפיים (סמל המהירות) וביד שמאל צב (סמל האיטיות והזהירות) וכותרת בלטינית שפירושה "מתן את המהירות שלך בישיבה ואת האיחור שלך בתנועה" (בלטינית: "velocitatem sepando tarditatem tempera surging" ). בתבליט השישי מוצגים שני עוגנים ששני דולפינים מסוגננים מפותלים סביבם ושני חבלים קשורים לטבעות העוגן. כתובות מופיעות משני הצדדים, בצד שמאל ניתן לקרוא ביוונית קלאסית ΑΕΙ ΣΠΕΥ ΔΕΒΡΑΔΕΟΣ (תמיד מהר לאט) ובצד ימין כתובת לטינית בעלת אותה משמעות: SEMPER FESTINA LENTER באוסף המשלים שפרסם בין השנים 1668–1694, כלל ז'אן דה לה פונטיין עיבוד למשל של איזופוס "הצב והארנבת", בו תיאר את הצב במילים "הוא ממהר לאט" (בצרפתית: Elle se hâte avec lenteur). מדיה וקבצים בנושא Festina lente בוויקישיתוף משל בערבית, החפזון מהשטן Σελίδα:Ésope - Fables - Émile Chambry.djvu/355 - Βικιθήκη, el.wikisource.org (ביוונית) JEAN DE LA FONTAINE, LE LIÈVRE ET LA TORTUE
ורד היידי קלום

ורד היידי קלום הוא זן של ורד שפותח על ידי החברה הגרמנית Rosen Tantau (אנ') ומהווה הכלאה של הזנים "Old Port ו-"Barkarole". הזן בעל ניחוח עוצמתי, ובתנאים רגילים מגיע ל-40 עד 50 סנטימטר[דרוש מקור]. הוא יכול לגדול בטמפרטורות נמוכות של עד 23 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (באזור עמידות 6), והוא רגיש במידה מסוימת לטחב. הורד זקוק לתחזוקה שותפת. נקרא על שם הדוגמנית היידי קלום ב-2005. Maria Mail-Brandt, Heidi Klum-Rose, welt-der-rosen.de (בגרמנית) מדיה וקבצים בנושא ורד היידי קלום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוסיאנו גונדו

לוסיאנו אמיליו גונדו זאנלי (בספרדית: Luciano Emilio Gondou Zanelli; נולד ב-22 ביוני 2001) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת החלוץ במועדון זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל. גונדו, שנולד ברופינו, סנטה פה, גדל באקדמיית הנוער בסרמיינטו לפני שהצטרף לריבר פלייט ב-2019. הוא התחיל את הקריירה שלו כקשר שמאל לפני שהתפתח לחלוץ שמאלי. במדי ריבר פלייט, הוא הגיע לגמר גביע ליברטדורס לגילאי 20 2020, שם הפסידה קבוצתו ל-Independentedel Valle האקוודורית. במרץ 2021 הוא חזר לסרמיינטו וחתם על חוזה מקצועי במועדון. בחודש שלאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בוגרת. ביולי 2023, גונדו חתם בארחנטינוס ג'וניורס לארבע שנים. על פי הדיווחים הקבוצה שילמה 3,500,000 דולר עבור 80% מזכויות המשחק שלו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס נגד פלומיננסה באוגוסט 2023. הוא הבקיע את שערי הבכורה ב-21 באוגוסט 2023, נגד קבוצתו לשעבר ריבר פלייט, כשכבש צמד כשהקבוצה שלו השלימה ניצחון ליגה בקאמבק 3–2. ב-27 באוגוסט 2024 חתם בזניט סנקט פטרבורג הרוסית למשך 4 שנים והבקיע כבר במשחק הבכורה שלו, ב-31 באוגוסט 2024, במשחק מול PARI ניז'ני נובגורוד במסגרת ליגת העל הרוסית בכדורגל שבו הוא כבש צמד. באותו משחק הוא הוכתר למצטיין המשחק. הוא שיחק בשורות נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 23 באולימפיאדת פריז (2024). מדיה וקבצים בנושא לוסיאנו גונדו בוויקישיתוף לוסיאנו גונדו, באתר Transfermarkt לוסיאנו גונדו, באתר Soccerway לוסיאנו גונדו, באתר FootballDatabase.eu
מ.ב. שטיין

משה אליעזר בורשנטיין (1898 - 30 בינואר 1961) הידוע בשם העט מ. ב. שטיין, היה סופר, מחזאי ועיתונאי יהודי-ישראלי. הוא נודע בכתיבתו על חיי היהודים בפולין, על העלייה החלוצית לארץ ישראל, ובמיוחד בעיסוקו הספרותי בדמותו של הרבי מקוצק. שטיין נולד בשנת 1898 בעיירה הפולנית סוכוטשוב. אביו, הרב שמואל בורנשטיין - לימים האדמו"ר השני לבית סוכוטשוב. מ. ב. שטיין התחנך אצל סביו, הרב אברהם בורנשטיין, מייסד חסידות סוכטשוב, מגדולי הפוסקים והלמדנים בדורו ומחבר הספרים: "אגלי טל" ושו"ת "אבני נזר". משחר ילדותו נודע שטיין כעילוי, ובמיוחד התעניין בתורתם של זקנו, האדמו"ר מנחם מנדל מקוצק והאדמו"ר מרדכי יוסף ליינר מאיז'ביצה. עניין זה השפיע רבות על יצירתו הספרותית בהמשך חייו. הוא פיתח תשוקה עזה ללימוד ולהפצת תורתם של גדולי החסידות. בבגרותו נטש את אורח החיים החסידי ופנה למחוזות הציונות. בשנת 1926 פרסם שטיין את מחזהו הראשון "היכל און עפר" ("שמים וארץ"). חמש שנים לאחר מכן, ב-1931, פרסם מחזה נוסף בשם "די חורבה" ("החורבה"), שעסק בחיי התפקרותו של הרבי בערניו מליאובה. במקביל, הוא פרסם סיפורים, פליטונים וכתבות בעיתונות היידיש. בתחילת מלחמת העולם השנייה חי שטיין בוילנה. למרות הקשיים, הצליח בשנת 1941 להגשים את שאיפתו ולעלות לארץ ישראל. תחילה התיישב בירושלים, ומאוחר יותר עבר לתל אביב. לאחר עלייתו ארצה, השתתף שטיין בפעילות ספרותית ענפה: כתב בעיתון "דבר" היה פעיל במחתרת אגודת הסופרים פרסם סיפורים בעיתון האמריקאי "דער מארגען זשורנאל" בשנת 1953 שהה בפריז, שם פרסם בעיתון "די פרעסע" יצירתו של שטיין התמקדה במספר נושאים מרכזיים: חיי היהודים בפולין, העלייה החלוצית לארץ ישראל, תיאור ההתיישבות הציונית, חלומות והגשמה בארץ ישראל. סיפוריו של שטיין מצטיינים בתיאור עלילה מפורט ובתפיסה פסיכולוגית עמוקה של הדמויות. הוא שילב בכתיבתו אלמנטים היסטוריים עם תובנות פסיכולוגיות, מה שהעניק לסיפוריו עומק ומורכבות. עיסוקו האינטנסיבי בדמותו של הרבי מקוצק היווה ציר מרכזי ביצירתו. שטיין ראה בסיפורים ובאגדות החסידיות מקור השראה עשיר, והשתמש בהם כרקע לדיוקנאות מורכבים של דמויות היסטוריות. מ. ב. שטיין מת בירושלים ב-30 בינואר 1961. הוא השאיר אחריו מורשת ספרותית עשירה, המשלבת בין עולם החסידות לבין המציאות הציונית המתחדשת בארץ ישראל. יצירותיו ממשיכות להיות נושא למחקר ועיון בקרב חוקרי ספרות יידיש וההיסטוריה היהודית המודרנית. "היכל און עפר" (1926) - מחזה "די חורבה" (1931) - מחזה "דער ערשטער יוד אין דארף" ("היהודי הראשון בכפר") - סיפור ארוך "הימעל און ערד" - אוסף סיפורים מאת מ. ב. שטיין "דער יודישער קעמפער" - מבחר מאמרים ורשימות שפרסם בעיתונות מ. ב. שטיין, באתר הספרייה הלאומית מ.ב. שטיין, באתר "Yiddish Book Center" (באנגלית) מ.ב. שטיין, באתר "אידישע וועלט פארומס" (ביידיש) ערך זה מבוסס על המסמך "על מ ב שטיין ויצירתו" - מ. ב. שטיין, באתר הספרייה הלאומית
ג'יימס דיקסון רומן

ג'יימס דיקסון רומן (באנגלית: James Dixon Roman‏; 11 באוגוסט 1809 – 19 בינואר 1867) היה פוליטיקאי אמריקאי. רומן נולד ב-11 באוגוסט 1809 במחוז צ'סטר, פנסילבניה, ולמד בבתי הספר הנפוצים ובבית ספר פרטי בווסט נוטינגהאם (כיום נוטינגהאם, פנסילבניה). מאוחר יותר הוא עבר למחוז ססיל, מרילנד, והחל ללמוד משפטים בפרדריק. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1834 והחל לעסוק בכך בהייגרסטאון. רומן כיהן כחבר בסנאט של מדינת מרילנד ב-1847 ונבחר כוויגי לקונגרס השלושים, וכיהן מ-4 במרץ 1847 ועד 3 במרץ 1849. הוא היה אלקטור לנשיאות מטעם הוויגים בבחירות לנשיאות 1848 ומטעם הדמוקרטים בבחירות לנשיאות 1856. הוא שב וחזר לעסוק בעריכת דין בהייגרסטאון, וכיהן כנשיא בנק הייגרסטאון הישן מ-1851 ועד מותו. הוא גם היה חבר בוועידת השלום שהתקיימה בוושינגטון הבירה ב-1861 במאמץ לתכנן אמצעים למניעת המלחמה הקרבה. רומן היה נשוי ללואיזה מרגרט קנדי (1809–1878), בתם של ג'ון קנדי ומרגרט (לבית וגנר) קנדי. יחד, הם היו ההורים של: לואיזה קנדי רומן, שמתה בצעירותה. שרה "סלי" רומן (1843–1873), שנישאה לכריסטופר קולומבוס בולדווין, קצין הצי של נמל ניו יורק. ג'יימס דיקסון רומן (1854–1875), שמת רווק זמן קצר לאחר שסיים את שנתו הראשונה באוניברסיטת הרווארד. רומן נפטר ב-19 בינואר 1867, ליד הייגרסטאון, מרילנד, ונקבר בבית הקברות של רוז היל. ג'יימס דיקסון רומן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'יימס דיקסון רומן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) (Howard, George W.)"James Dixon Roman" The Monumental City: Its Past History and Present Resources. Retrieved 2015-08-13. "ROMAN, James Dixon (1809-1867)". bioguideretro.congress.gov. Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-18 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Scharf, John Thomas (2003). History of Western Maryland: Being a History of Frederick, Montgomery, Carroll, Washington, Allegany, and Garrett Counties from the Earliest Period to the Present Day, Including Biographical Sketches of Their Representative Men (באנגלית). Genealogical Publishing Com. p. 1046. ISBN 9780806345659. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Hein, David (2009). Religion and Politics in Maryland on the Eve of the Civil War: The Letters of W. Wilkins Davis (באנגלית). Wipf and Stock Publishers. p. 125. ISBN 9781606086339. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) "DEATH OF C.C. BALDWIN; The Naval Officer of the Port of New York Passes Away at Newport. HIS END WAS NOT UNEXPECTED He Went to Newport Against the Advice of His New York Physician -- Career of Mr. Baldwin as a Railroad Man and Office Holder". The New York Times (באנגלית). 13 במאי 1897. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite news}}: (עזרה) The Sentinel Almanac and Book of Facts (באנגלית). Sentinel Company. 1898. p. 151. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה)
בול בפוני

בול בפוני היא סדרת רשת ישראלית לילדים ונוער אשר יצר נדב נוה, בשיתוף הפקה עם ערוץ מאיר לילדים. הסדרה מתמקדת במשפחת נוה. האב נדב, ושני ילדיו ליעד נוה ועמית נוה, שהראשי ביניהם הוא עמית. כל הסדרה מתמקדת בחינוך ילדים ונוער, כגון כך שבפרק הראשון ("מטלות") עמית לא רוצה לעשות מטלות אך לאחר שרואה את אביו נדב מנקה קשה, הוא מחליט כן לנקות ולעזור. נדב נוה - האב של המשפחה. עמית נוה - הבן הבכור במשפחה. הראשי בסדרה. ליעד נוה - הבן הקטן במשפחה. משני בסדרה. ירדן וליאור נוה - הבנות הקטנות במשפחה. אורחות במהלך הפרקים. נדב נוה - בול בפוני | פרק 1 - מטלות, סרטון בערוץ "נדב נוה", באתר יוטיוב, 30 ביוני 2024 נדב נוה - בול בפוני | פרק 5 - כשהילד חוזר מאוחר, סרטון בערוץ "נדב נוה", באתר יוטיוב, 25 באוגוסט 2024
אלעד גורן

אלעד גורן הוא קצין בדרגת תת-אלוף בצבא הגנה לישראל, ששימש כראש המחלקה האזרחית ביחידת מתאם פעולות הממשלה בשטחים, ומונה לשמש כראש המאמץ ההומניטרי-אזרחי ברצועת עזה, תפקיד שהוקם באוגוסט 2024 בעקבות מלחמת חרבות ברזל, ומקביל לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. עד אוגוסט 2024 שימש אלוף-משנה אלעד גורן בתפקיד ראש המחלקה האזרחית ביחידת מתאם פעולות הממשלה בשטחים. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל לאחר מתקפת הפתע של חמאס ופלגי הטרור ברצועת עזה על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, היה לו תפקיד מרכזי בניהול הכנסת הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה כחלק מניהול הלחימה ברצועה. במסגרת תפקידו הוא היה שותף במנגנון שהוקם בין ישראל, למצרים, ארצות הברית והאו"ם, ואחת ליומיים נועד עם שליח ארצות הברית לעניינים הומניטריים במזרח התיכון, דייוויד סאטרפילד, קונסול מצרים בישראל וצוותו של שליח האו"ם למזרח התיכון, תור ונסלן. ב-27 באוגוסט 2024 החליט הרמטכ"ל הרצי הלוי באישור שר הביטחון יואב גלנט, למנות את אלעד גורן לראש המאמץ ההומניטרי-אזרחי בעזה, תפקיד שהוקם בעקבות מלחמת חרבות ברזל והצורך להיערך לשהות ממושכת של צה"ל ברצועת עזה כחלק מהשלכות המלחמה. תפקיד זה מקביל לראש המנהל האזרחי באיו"ש, ובהתאם לכך הוא הועלה לדרגת תת-אלוף. מהות התפקיד הוא "תכלול המאמץ ההומניטרי ברצועת עזה בתיאום עם הקהילה הבינלאומית, באופן שיאפשר לממש את המאמץ ההומניטרי תוך הקפדה על האינטרסים הביטחוניים של מדינת ישראל". מינוי גורן תחת מתאם פעולות הממשלה בשטחים, עורר ביקורת בקרב פיקוד הדרום בצה"ל, שטענו כי יש להציבו במטה פיקוד הדרום תחת האלוף ירון פינקלמן במטרה לסנכרן בין המאמץ המבצעי במלחמה למאמץ האזרחי הכולל שיקום תשתיות אזרחיות. יואב זיתון, "קצין עזה ראשי": התא"ל החדש, שמסמל את כיבוש הרצועה לשנים הבאות, באתר ynet, 29 באוגוסט 2024 ספיר ליפקין, ‏מאחורי הקלעים: הצצה ראשונה לחמ"לים שמנהלים את הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2023 תפקיד חדש בצה"ל: ראש המאמץ ההומניטרי בעזה, באתר ערוץ 7, 28 באוגוסט 2024 יואב זיתון, תת-אלוף חדש בצה"ל: "יתכלל ויממש" את הפעולות ההומניטריות בעזה, באתר ynet, 28 באוגוסט 2024 לילך שובל, תפקיד חדש: ראש המאמץ ההומניטרי בעזה, באתר ישראל היום, 28 באוגוסט 2024 אמיר בוחבוט‏, הרמטכ"ל מינה "ראש מאמץ הומניטרי" ברצועה - וסופג ביקורת חריפה, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2024