laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכבי סקציה מעלות תרשיחא

מכבי סקציה מעלות תרשיחא הוא מועדון כדורגל מהעיר מעלות-תרשיחא המשחק בליגה ג׳ מחוז גליל עליון, (נכון לעונת 2023/2024). נכון לעונה זאת, ככל והעיר מעלות תרשיחא חלק מיישובי קו העימות, הופסקה פעילות הקבוצה לפחות עד תום עונת הכדורגל הנוכחית עקב מלחמת חרבות ברזל. לכל אורך שנותיו המועדון שיחק בעיקר בליגות הנמוכות של הכדורגל הישראלי. בעונת 2004/2005, המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה א', אחרי שסיים במקום הראשון בליגה ב' צפון. את עונת הבכורה שלו בליגה א' צפון המועדון סיים במקום ה-6, אך בעונה שלאחר מכן המועדון ירד בחזרה לליגה ב'. בסוף עונת 2010/2011 המועדון עלה מליגה ב' אל ליגה א' בפעם השנייה בתולדותיו. בעונת 2011/2012 רשם המועדון את הישג השיא שלו לאורך ההיסטוריה כשסיים במקום ה-4 בליגה א' צפון. עם זאת, עונה לאחר מכן הוא ירד שוב בחזרה לליגה ב', לאחר שהקבוצה סיימה במקום האחרון בליגה. בעונת 2013/2014 רשם המועדון הישג מרשים במפעל גביע המדינה בכדורגל בעת ששיחק בליגה ב', הליגה הרביעית בכדורגל הישראלי, אחרי שגברה הקבוצה על הפועל בקה אל גרבייה 4:2, לאחר מכן ניצחה שני מועדונים מהליגה הלאומית: הכח עמידר רמת גן בתוצאה 0–3, ואחר כך את הפועל פתח תקווה בתוצאה של 2-1, והגיע עד לרבע הגמר הגביע. ברבע הגמר הובסה הקבוצה 0–8 על ידי מכבי פתח תקווה (מליגת העל), באצטדיון המושבה. בכך הפכה מכבי סקציה מעלות תרשיחא הפכה לקבוצה הראשונה והיחידה מהליגה הרביעית בישראל שמעפילה עד לשלב רבע גמר גביע המדינה. באותה העונה בליגה, המועדון סיים במקום השלישי בליגה ב' צפון א', ועל ידי זה הוא זכה בכרטיס לפלייאוף העלייה, לאחר שנאבקה עם מועדון כדורגל אחוה כפר מנדא, הפועל שפרעם, ומכבי אחי איכסאל על הכרטיס. הקבוצה התמודדה מול הפועל דליית אל כרמל בפלייאוף העלייה, ניצחה 5–6 בפנדלים לאחר תיקו מוחלט, ועלתה לליגה א' בפעם השלישית בתולדותייה. בעונת 2015/16 הקבוצה סיימה במקום ה-15 בליגה א' צפון וירדה לליגה ב' שוב. מכבי סקציה מעלות תרשיחא, ברשת החברתית פייסבוק מכבי סקציה מעלות תרשיחא באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליגה ב' צפון 2004/05, באתר ONE ‏ ליגה א' צפון, 2005/06, באתר ONE ‏ ליגה ב' צפון א' - 2010/2011, באתר ההתאחדות לכדורגל ‏ דורון בן דור, ‏סנסציה: צפו במעלות מדיחה את הפ' פ"ת עם 1:2, באתר ONE‏, 11 בפברואר 2014 סיון גולדנברג, ‏צפו ב-0:8 האדיר של מכ' פ"ת על מעלות בדרך לחצי, באתר ONE‏, 25 במרץ 2014 ליגה ב' צפון א' - 2013/2014, באתר ההתאחדות לכדורגל ‏ פרטי המשחק הפועל דלית אל כרמל - מכבי סקציה מעלות תרשיחא, באתר ההתאחדות לכדורגל ‏, 15 במאי 2014 בני אילת ומעלות/תרשיחא ירדו לליגה ב' - באתר דאבל פס
גלנדייל (מיזורי)

גלנדייל (באנגלית: Glendale) היא עיר במדינת מיזורי שבארצות הברית. זו קהילה קטנה בין שתי הערים הגדולות קירקווד וובסטר גרובס. דרכים חשובות לעיר הן דרך מנצ'סטר הסמוכה לגבול הצפוני שלה ומערב לוקווד כגבול הדרומי. העיר שולבה רשמית במדינת מיזורי בשנת 1916, אך קיבלה את שמה מתחנת גלנדייל, תחנה בתחנת הרכבת הפסיפית. בשנת 2010 היו בגלנדייל 5,925 תושבים 2,273 משקי בית ו-1,686 משפחות. 96.7% לבנים 0.7% אפרו-אמריקאים 0.9% אסייתים ו-0.4% אחרים. אתר האינטרנט הרשמי של גלנדייל (באנגלית) אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. City of Glendale Missouri, aboutstlouis.com
ג'ורג' ניונס

ג'ורג' נְיוּנֵס (באנגלית: Sir George Newnes, 1st Baronet ‏ 13 במרץ 1851 - 9 ביוני 1910) היה מו"ל ועורך אנגלי. בית ההוצאה שלו, "ג'ורג' ניונס בע"מ" המשיך להוציא ספרים זמן רב לאחר מותו. אביו, תומאס מולד ניונס, היה כומר בדרבישייר. ג'ורג' ניונס נולד במאטלוק באת', דרבישייר. הוא למד בוורוויקשייר ובלונדון. בשנת 1875 נשא לאישה את פריסילה היליארד. בשנת 1867 נכנס לעולם המסחר, בלונדון ובמנצ'סטר. את קריירת המול"ות שלו החל בשנת 1881 כשייסד את "טיט-ביטס" ("טעימות פיקנטיות") כתב העת יצא תחילה במנצ'סטר והכיל מובאות מתוך ספרים ושאר פרסומים. למימון כתב העת פתח מסעדה צמחונית במנצ'סטר. הוספת תחרויות הרחיבה את חוג הקוראים של כתב העת ובשנת 1884 העביר ניונס את ההוצאה ללונדון. הוא החל לעבוד עם ויליאם תומאס סטד, עמו ייסד את "Review of Reviews" ("סקירת סקירות") בשנת 1890. עד סוף המאה ה-19 הגיע "טיט-ביטס" למחזור של 700,000 ופילס את הדרך לעיתונות פופולרית - את הדיילי מייל ייסד אלפרד הרמסוורת'(אנ'), שתרם ל"טיט-ביטס", ואת הדיילי אקספרס השיק סר ארתור פירסון, שעבד ב"טיט-ביטס" במשך חמש שנים אחרי שזכה בתחרות לקבלת משרה בכתב העת. יש מקום להניח, שהעיתון הנודע ביותר שהוציא היה ה"סטראנד מגזין", שהחל להופיע ב-1891 ובו פרסם ארתור קונאן דויל לראשונה בהמשכים את סדרת שרלוק הולמס שלו. ניונס ייסד עוד כתבי עת, בהם "וסטמינסטר גאזט" (1873), "וייד וורלד מגזין" (1888) ו"קאנטרי לייף" (1897). בשנת 1891 התגבשו עסקי ההוצאה לאור שלו לחברה שנשאה את שמו, ג'ורג' ניונס בע"מ. בשנת 1897 נבנתה החברה מחדש, בהון של 1,000,000 ליש"ט, ופתחה בהוצאה לאור של ספרים. בהשקפתו הפוליטית נטה ניונס למפלגה הליברלית, והוא חידש את הופעת וסטמינסטר גאזט לשם תמיכה במפלגה כשה"פל מל גאזט" היה לעיתון המפלגה הליברלית המאוחדת (Liberal Unionist Party). בבחירות של 1885 נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה החדש של ניומרקט, מושב בו החזיק עד 1895. בשנת 1900 נבחר בשנית לפרלמנט ונשאר בתפקידו עד שפרש בשנת 1910. מגלה הארצות הנורווגי קאשטן בורשקרווינק פנה אל ניונס בבקשה לתרום למשלחת צלב הדרום, שעמדה לצאת בפיקודו לאנטארקטיקה. (יריבו העסקי אלפרד הרמסוורת' היה מפטרוני משלחת דיסקברי בראשות קפטן סקוט, שהחברה הגאוגרפית תמכה בה.) בורשקרווינק שכנע את ניונס לשאת במלוא העלות של משלחתו, בסביבות 40,000 ליש"ט. המתנה הזאת עוררה את חמת מרקהם והחברה הגאוגרפית, משום שתרומתו של ניונס, לו הופנתה אליהם, היה די בה "להעמיד את המשלחת הלאומית על הרגליים". ניונס התנה את תרומתו בכך, שמשלחתו של בורשקרווינק תפליג בדגל הבריטי ותיקרא בשם "המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה". בורשקרווינק ניאות לכך ברצון, אף כי רק שניים מכל צוות המשלחת היו בריטים. סר ג'ורג' ניונס מת בביתו בלינטון ב-20 ביוני 1910, בן 59, לאחר שסבל במשך שנים אחדות מסוכרת. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' ניונס בוויקישיתוף כתבי ג'ורג' ניונס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ורג' ניונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Story of The Strand Magazine http://john-adcock.blogspot.co.uk/2011/09/sir-george-newnes-bart1851-1910 http://www.south-pole.com/p0000087.htm Roland Huntford, "The Last Place on Earth", Pan Books 1985, ISBN 0 350 28816 4, pp 128-9
הליגה האוסטרית השנייה

הליגה האוסטרית השנייה (בגרמנית: Liga ‏.2), אשר בין השנים 2002–2018 נקראה בשם הליגה האוסטרית הראשונה (בגרמנית: Erste Liga), היא הליגה המקצוענית השנייה בחשיבותה בכדורגל האוסטרי. הליגה כוללת 16 מועדונים, כשאלופת הליגה עולה לבונדסליגה האוסטרית, ואילו הקבוצות שמסיימות בשלושת המקומות האחרונים יורדות לליגה האוסטרית האזורית, שמחולקת לשלושה מחוזות. השתתפות בליגה האוסטרית השנייה מותנית ברישוי של המועדון על ידי הסנאט החמישי של הליגה הפדרלית. אם הרישיון סורב מסיבות כלכליות, קבוצה אחרת תעלה לליגה. 16 מועדונים מתחרים בליגה האוסטרית השנייה בעונת 2023/24 הם: אתר האינטרנט הרשמי של הליגה האוסטרית השנייה
מעלין בקודש (כתב עת)

מעלין בקודש - ביטאון לעניין המקדש וקדשיו, הוא כתב עת שעוסק בהלכות הנוגעות לבית המקדש, סדרי עבודתו, והלכות טומאה וטהרה הקשורות אליו. כתב העת נוסד בשנת תשנ"ט (1999) ויוצא לאור מאז באופן סדיר מדי חצי שנה, בחודשים אדר ואלול. מו"ל כתב העת הוא כולל 'בית הבחירה' ביישוב כרמי צור, בראשות הרב צבי שלוה, המשמש גם כחבר מערכת הביטאון מיום היווסדו. כתב העת מאגד תלמידי חכמים ואנשי אקדמיה, וסגנון המאמרים מגוון: בירורים מעשיים וריאליה הלכתית, למדנות, תנ"ך, מחשבת ישראל וביקורת ספרים. מדי עשרה גיליונות מתפרסם מפתח מפורט של המאמרים ומחבריהם. אחד הנושאים המרכזיים שנידונו בכתב העת לאור השנים, הוא איתור מקום המקדש בהר הבית. בשנת תשפ"ב יצא לאור על ידי כולל בית הבחירה, הספר 'איה מקום כבודו', המאגד מאמרים שפורסמו בביטאון ועוסקים בנושא זה. בין הכותבים הבולטים: הרבנים ישראל אריאל, זלמן נחמיה גולדברג, יהודה זולדן, אהרן ליכטנשטיין, זלמן קורן, עזריה אריאל, אברהם סתיו, אליקים קרומביין, יהודה שביב, צבי שלוה, והפרופסורים זהר עמר ואשר זליג קאופמן. ארכיון כתב העת, באתר כולל בית הבחירה גליונות כתב העת מעלין בקודש באתר ספריית אסיף
אבגתא

אֲבַגְתָא הוא דמות מקראית, אחד מסריסי המלך אחשוורוש המוזכר במגילת אסתר. אבגתא נזכר במגילת אסתר פעם אחת כאחד משבעת הסריסים שנשלחו להביא את ושתי במהלך המשתה שארגן אחשוורוש: ”בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי כְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ בַּיָּיִן, אָמַר לִמְהוּמָן, בִּזְּתָא, חַרְבוֹנָא, בִּגְתָא וַאֲבַגְתָא, זֵתַר וְכַרְכַּס, שִׁבְעַת הַסָּרִיסִים הַמְשָׁרְתִים אֶת פְּנֵי הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ”. ושתי סירבה לבוא, ובעקבות כך נגזר עליה עונש מוות. יש הסוברים שאבגתא הוא למעשה בגתא הנזכר לפניו ונפלה כפילות. לעומת זאת במדרשים נכתב: "בזתא בוז ביתיה, חרבונא אחריב ביתיה, בגתא ואבגתא בוז ובזבוז" בתרגום השבעים מתורגם שמו כ-"אביגתא" או "אגבותא". יש המעריכים שהשם אבגתא הוא למעשה מאותו מקור של השם בגתן. לפי מפרשים נגזר השם מבגא בסאנסקריט, שפירושו שמש, ומכאן בגדתא - בן-שמש או בן-מזל. במחזהו של אייסכילוס, "הפרסים", נזכר שם דומה, ושם נכתב שהוא היה ידיד קרוב של המלך קסרקסס ושהוא נהרג בקרב סלמיס. יש המזהים אותם כאותה דמות. מגילת אסתר, פרק א', פסוק י'. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, כרך א', עמ' 2. אסתר רבה (וילנא) פרשה ג. אבגתא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" ‏אנציקלופדיה לאישים בתנ"ך‏ (Q114876811), עמ' 13 אייסכילוס, הפרסים, 955. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב אריה לייב טברסקי

רבי יַעֲקֹב אַרְיֵה לֵייב טְבֶרְסְקִי (כונה גם: ר' יעקב לייב או ר' יעקב לייבניו; ה'תר"ח – כ"ח באייר ה'תרע"ח) בן רבי אברהם מטריסק (המגיד מטריסק) שימש כאדמו"ר השני מטריסק. נולד לרבי אברהם טברסקי. לאחר נישואיו לפייגה בתו של רבי יוחנן מרחמסטריווקה המשיך להתגורר בטריסק. בשנת תרמ"ה עקב גזירות ממשלת רוסיה נאלצו אחיו רבי מנחם נחום מטריסק-בריסק ורבי מרדכי מקוזמיר לברוח מעיר מולדתם, ורק רבי יעקב לייב יכול היה להישאר עקב כך שהציג עצמו כלפי השלטונות כסוחר. ומאחר שמבין שלושת אחיו נשאר רק הוא בעיר נטל הוא את כתרו של אביו כאדמו"ר מטריסק אף שהיה הצעיר שבאחים. בשנת תרס"ז העביר את חצרו לעיר קובל עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה אז נמלט לרוונא. לאחר המלחמה נזדמן לשבות בעיר הרוביישוב, ובערב שבת באמצע טבילתו במקוה נפטר בכ"ח אייר ה'תרע"ח ושם נקבר. בנו הצעיר רבי זאב עלה על כסאו בקובל שם כיהן באדמו"רות עד הריגתו במלחמת העולם השנייה. רבי משה מרדכי טברסקי מטריסק – לובלין רבי מנחם נחום טברסקי מטריסק – ווארשא רבי דוד אהרן טברסקי מזאריק רבי זאב טברסקי מקובל שיינדיל אשת רבי משה בן רבי דוד מסקווירא, בזיווג שני נישאה לרבי ישראל הגר מוויז'ניץ. חיקא אשת רבי נחום משה טברסקי אב"ד קובל ריקל אשת רבי צבי אברהם מאליק חי בסוף ימיו בברוקלין מקובל שחמיה ר' אברהם אמר לה שאם תחתום שמה "פייגה" ב'ה' ולא "פייגא" ב'א' תזכה לארבעה בנים צדיקים ראו כאן בהרחבה בפורום היידי "אידישע וועלט פארומס" ראו כאן ראה אודותיו באתר "קדם kedem"
אקדמוס

אקדמוס או הקדמוס (ביוונית Ἀκάδημος או Ἑκάδημος) היה גיבור אתונאי במיתולוגיה היוונית. פלוטרכוס, ההיסטוריון היווני בן המאה ה-1, בביוגרפיה שכתב על המלך האתונאי האגדי תסאוס (זה שהרג את המינוטאורוס), כתב כי לאחר שהגיע המלך לגיל 50 והתאלמן, הוא חטף את הלנה בת ה-12 (זמן רב לפני שהלנה נישאה למנלאוס מלך ספרטה, פגשה את נסיך טרויה פאריס, ברחה איתו לטרויה וחוללה את מלחמת טרויה). בתגובה לחטיפה זו, אחיה, התאומים קסטור ופולוקס הגיעו לאטיקה ואיימו להחריב את אתונה על יושביה אם אחותם לא תשוחרר. אקדמוס הציל את העיר באומרו להם היכן הלנה מוסתרת. לפיכך העריצו תושבי אתונה את אקדמוס כמושיעם וכמושיע העיר. וכן זכה להכרת התודה של טינדראוס, וכאשר אנשי לקדאימון פלשו לאתיקה הם פסחו על אדמותיו של אקדמוס בקיפיסוס (Κηφισός) שהיו 6 סטדיות (στάδιον) צפון-מערבית לאתונה. אדמותיו של אקדמוס שהיו מכוסות בעצי דולב ובעצי זית, והיו מקודשות לאתנה, אלת החוכמה, נקראו אקדמיה על שמו של הבעלים. בחורש זה קיים אפלטון את הרצאותיו והקים בו את האקדמיה האפלטונית.
נטשה אגילאר

נטשה אגילאר קומיסרובה (בספרדית: Natasha Aguilar Komissarova; ‏ 2 ביוני 1970 - 1 בינואר 2016) הייתה שחיינית קוסטה ריקנית בסגנון חופשי שזכתה בשתי מדליות, כסף וארד, במשחקים הפאן-אמריקאיים (אינדיאנפוליס 1987). אגילאר גדלה בבית של שחייניים מצטיינים. אחיה הגדול, אנדרי אגילאר, השתתף בשתי אולימפיאדת (מוסקבה 1980 ולוס אנג'לס 1984) בשחייה. במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטיאגו דה לוס קביירוס, ברפובליקה הדומיניקנית ביוני 1986 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 1987 זכתה אגילאר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום 34 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:10.22 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.67 דקות. ב-1 בינואר 2016, כשהיא בת 45, נפטרה אגילאר כתוצאה מסיבוכי שבץ מוחי עקב נפילה במדרגות. נטשה אגילאר, באתר olympedia.org נטשה אגילאר, באתר Swimrankings ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נוואנטיה

נוואנטיה (בספרדית: Navantia) היא חברת ספנות ממשלתית ספרדית המציעה שירותים עבור המגזר הצבאי והאזרחי. היא מייצרת הספינות השישית בגודלה באירופה והתשיעית בעולם נוואנטיה נמצאת באחזקה של 100% בידי SEPI (חברת החזקות ממשלתית בתחום התעשייה). מדיה וקבצים בנושא נוואנטיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוואנטיה נוואנטיה, ברשת החברתית פייסבוק נוואנטיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נוואנטיה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד ובנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט קראיובה (1936)

משפט קראיובה היה משפט צבאי מיוחד, שנערך ברומניה, ב-1936, נגד קבוצה גדולה של פעילים קומוניסטים עם אנה פאוקר בראשם, באשמה של פעילות נגד המדינה הרומנית והפרת השקט במדינה. תחילה תוכנן לקיים את המשפט ב-27 בפברואר, בבוקרשט, אבל לאחר הפגנות ענק של הזדהות עם הנאשמים, במהלך שלושה ימים רצופים, מול בנין מועצת המלחמה בבוקרשט, הפגנות שבמהלכן נאלצו החיילים לירות מעל ראשי המפגינים, כדי להרגיע את הרוחות, הועבר המשפט לקראיובה, שם החל ב-5 ביוני והסתיים ב-7 ביולי. השלטונות בחרו בעיר קראיובה משום שלא הייתה בה התארגנות קומוניסטית משמעותית וגם משום שכבר הצליחו בעבר לקיים בעיר זו משפט של שובתי בתי המלאכה של מסילות הרכבת. ליתר ביטחון המשפט לא קוים בעיר עצמה, אלא במפקדה צבאית במרחק שבעה קילומטרים מהעיר. סוכני סיגורנצה עקבו אחרי שני אישים המזוהים עם המפלגה הקומוניסטית, אנדריי ברנת (Andrei Bernath) שהיה ידוע גם בשמות המחתרתיים אנדור ברנרד, וָאס ו-סמי; ואסתרָה ראדוסובצקי (Estera Radosovețki), שעתידה להיות לאחר נישואיה סטלה מוגיורוש (Stela Moghioroș). המעקב הוביל לחשיפת הנהגת איגוד הצעירים הקומוניסטים, בית דפוס מחתרתי ופעילים נוספים, שנעצרו על ידי סיגורנצה. רשימת העצורים כללה את: אנדריי ברנת, ברוק סאמויל, הרבך יאנקס, שוין ארנסט, שטפאן קאזאר, אנה קאזאר, שטפאן נאגי, אלכסנדרו מוגיורוש, ליובה קישינבסקי, גרימברג לייזר ואלכסנדרו דרגיצ'י. בעקבות ידיעה שקיבלה סיגורנצה, עקבו סוכניה אחר בית בבוקרשט, שנחשד כמקום מפגש והתייעצות של פעילים קומוניסטים. ב-12 ביולי 1935, בסביבות השעה 23.00, סוכני סיגורנצה עצרו שלושה אנשים שיצאו מתוך הבית, אנה פאוקר, דימיטר גנב ושמיל מרקוביץ', שלושתם חברי מזכירות המפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית. במהלך המעצר ירו הסוכנים ופצעו את פאוקר ואת גנב. פאוקר, שנפצעה ברגליה מהירי, נשאה עליה תעודה מזויפת בשם "מריה גריגוראש" והסוכנים הופתעו מאוד בזיהויה, כי על פי שמועות, שהופצו בכוונה, פאוקר הורעלה ומתה. על גופם של שלושת העצורים נמצאו מסמכים רבים הנוגעים למפלגה הקומוניסטית של רומניה והם שימשו את התביעה במשפט. בנוסף לאנה פאוקר, דימיטר גנב, שמיל מרקוביץ' והזוג אמנואיל קאופמן ורעייתו, ששכרו את בית המפגש, נעצרו גם וילמה קאיסקו, דונקה סימו ולדיסלאו עדי, מפעילי בית דפוס מחתרתי ובעל הנכס בו ניצב בית הדפוס, סמואל קרוג. כדי להגן על הנאשמים נרשמו 24 עורכי דין מקראיובה ומבוקרשט, ובהם אלה נגרוצי, פאול איליסקו, יון גאורגה מאורר, לוקרציו פטרשקנו,ג' קוסטה-פוֹרוּ, ניק יוּניאן, ו"ו סטאנצ׳יוּ, וכן שט' ניצוּלֶסקוּ. Procesul de la Craiova (ברומנית) Procesul de la Craiova, actul de naștere a mitului Ana Pauker (ברומנית) Procesele comuniştilor în perioada interbelică(הקישור אינו פעיל) (ברומנית) Procesul de la Craiova (ברומנית) Comuniștii înainte de comunism, Editura universității din București, 2014, עמודים 181 - 184 Comuniștii înainte de comunism, Editura universității din București, 2014, עמודים 186 - 187
מיי בריט

מיי בריט (אנגלית: May Britt, נולדה ב-22 במרץ 1934) היא שחקנית קולנוע אמריקאית-שוודית-יהודייה שהתפרסמה בעיקר בסרטים בשנות ה-50 ובנישואיה המתוקשרים לשחקן סמי דייוויס ג'וניור. נולדה בשוודיה בשם Maybritt Wilkens. היא עבדה כעוזרת לצלם בסטוקהולם. ב-1951 הגיעו לשם המפיק האיטלקי קרלו פונטי והבמאי מריו סולדטי שחיפשו מועמדת לבנה ובלונדינית לסרט "Jolanda, the Daughter of the Black Corsair" הם בחרו בה ולאחר שינוי שמה עברה לרומא שם השתתפה במספר הפקות באולפני צ'ינצ'יטה שהידועה ביותר היא מלחמה ושלום לצידה של אודרי הפבורן (1956). לאחר מכן עברה להוליווד וחתמה חוזה עם פוקס המאה ה-20. היא הופיעה במספר סרטים בתוכם כפירי אריות (1958) לצידו של מרלון ברנדו וב-1959 שיחקה בסרט המלאך הכחול בתפקיד הראשי של זמרת הקברט לולה, תפקיד אותו ביצעה מרלן דיטריך בגרסה המקורית של הסרט מ-1930. ב-1959 הכירה את סמי דייוויס ג'וניור והם נישאו ב-13 בנובמבר 1960. הנישואים האלה עוררו עניין בכל העולם. צעירה לבנה ובלונדינית נישאת לאפרו-אמריקאי שתום עין ויהודי. לפני הנישואין היא עברה גיור והטקס נוהל על ידי רב. נולדה להם בת אחת ב-1961, טרייסי והם אימצו עוד שני בנים. הזוג נפרד ב-1968. לאחר הגירושין הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה שהאחרונה בהן הייתה ב-1988. לאחר מכן פרשה ועסקה בציור. מדיה וקבצים בנושא מיי בריט בוויקישיתוף מיי בריט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיי בריט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מיי בריט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מיי בריט, באתר Discogs (באנגלית) מיי בריט שרה "לולה-לולה" בסרט "המלאך הכחול (1959), באתר יוטיוב טרייסי דייוויס משוחחת על הוריה, באתר "יוטיוב"
צ'אק (פירושונים)

צ'אק הוא כינוי חיבה הנגזר מהשם צ'ארלס. האם התכוונתם ל... צ'אק – סדרת קומדיית-פעולה אמריקאית איבויה צ'אק – אתלטית הונגרייה-יהודייה מאתה צ'אק – אציל הונגרי צ'וק אישים ששמם הפרטי הוא צ'אק
קלודיה רנקין

קלודיה רנקין (באנגלית: Claudia Rankine; נולדה ב-1963) היא משוררת, מחזאית, מסאית ועורכת אפריקאית-אמריקאית, מרצה לספרות אנגלית באוניברסיטת דרום קליפורניה. רנקין נולדה בקינגסטון ולמדה בוויליאמס קולג' ובאוניברסיטת קולומביה. פרסומיה הופיעו במגוון כתבי עת בארצות הברית ובבריטניה, בהם גרנטה (אנ'), הארפר'ס (אנ'), קניון רוויו (אנ') ואחרים. בכתיבתה מרבה רנקין לעסוק בחוויית האפרו-אמריקאים במרחב העירוני המאוכלס ברוב לבן, וכן בתחושת הניכור בין שחורים ולבנים בארצות הברית. רנקין פרסמה חמישה ספרי שירה, שני מחזות ומאמרים רבים. היא ערכה מספר אנתולוגיות, בהן אנתולוגיה על משוררות אמריקאיות במאה ה-21. ספרה "Citizen: An American Lyric" ("אזרח: שירה אמריקאית") זכה בפרס הספרותי של הלוס אנג'לס טיימס ובפרס חוג מבקרי הספרים הלאומי (אנ') - הספר הראשון בתולדות הפרס שהיה מועמד גם בקטגוריית השירה וגם בקטגוריית ביקורת הספרות. כמו כן זכה הספר בפרס NAACP Image ובשורת פרסים נוספים. הוא היה מועמד לפרס הספר הלאומי. ספרה הוא היחיד שהגיע לרשימות רבי המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית העיון (non-fiction). (רשימה חלקית) Nothing in Nature is Private, Cleveland State University Poetry Center, 1994. ISBN 978-1-880834-09-1 The End of the Alphabet, Grove Press, 1998. ISBN 9780802116345 Plot, Grove Press, 2001. ISBN 978-0-8021-9852-5. Don't Let Me Be Lonely: An American Lyric, Graywolf Press, 2004. ISBN 9781555974077 Citizen: An American Lyric, Graywolf Press, 2014. ISBN 978-1-55597-348-3 מדיה וקבצים בנושא קלודיה רנקין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלודיה רנקין קלודיה רנקין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קלודיה רנקין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוני דיוה

רוני דיוה (נולד בשנת 1967) הוא רואה חשבון המכהן כמנכ"ל המכללה למינהל. נולד בגבעתיים בשנת 1967 לאורה ומנשה דיוה – הידועים בפעילותם הציונית בעיראק להשרשת וללמידת השפה העברית בסתר. דיוה הוא בעל תואר בוגר בחשבונאות ובמימון מהמכללה למינהל. בסיום לימודיו החל לעבוד במשרד רואי החשבון סומך-חייקין KPMG. לאחר מכן שימש כסגן חשב בחברת הכשרת הישוב, כחשב ברשת בתי מלון, כמנהל כספים בחברת טקסטיל, כמנהל כספים וסגן מנהל שלוחת ראשון לציון של המכללה למינהל וכמנהל הכספים במכללה למינהל. בשנת 2009 נקלעה המכללה למינהל למשבר כלכלי חמור וניצבה בפני פרשת דרכים. בעקבות המשבר פנה יו"ר הסתדרות המעו"ף, ארנון בר-דוד אל רו"ח דיוה, וביקש ממנו לעמוד בראש המכללה ולנסות להצילה מסגירה. החל משנת 2009 ועד היום, משמש רוני דיוה כמנכ"ל המכללה למינהל. עם כניסתו לתפקיד, ביצע תוכנית הבראה אינטנסיבית ויסודית, שכללה בדיקה והתאמת צורכי המכללה למינהל בתחומים: כח האדם, שלוחות, מקצועות לימוד, תכנים ותשתיות הארגון והנדל"ן הרב שבבעלות המכללה. בנוסף לכל אלה, דיוה הוא חבר בדירקטוריונים שונים ובראשם עמית לדרך- עמותה המקדמת ומעצימה את חיילי איתן (בעבר נערי רפול), לשם שילובם המיטבי בחברה. דיוה רואה בערך ההתנדבות ואיתנות החברה ערכים שאותם ינק מבית אבא, רתם מסביבו גורמים נוספים במכללה אשר הצטרפו אף הם לצוות המוביל של עמותת עמית לדרך וכן לפעילויות התנדבותיות נוספות. רוני דיוה נשוי לקרנית ואב לשלושה ילדים. מתגורר ברמת גן. רוני דיוה, הקץ לחלומה של האם היהודייה: תואר אקדמי לא מבטיח הצלחה, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2012 ynet, מיזם הפסיכומטרי של המכללה למינהל, באתר ynet, 3 באפריל 2013 ynet, שחקן חדש בשוק הפסיכומטרי, באתר ynet, 3 באפריל 2013 רוני דיוה, תנו סיכוי לחסרי הניסיון, באתר TheMarker‏, 5 בינואר 2014 דבר המנכ"ל באתר המכללה למינהל רו”ח רוני דיוה,שיתוף הפעולה עם הסתדרות המעו”ף היה המפתח להבראתה המלאה של המכללה למינהל, באתר הסתדרות המעו"ף כיכר השבת, ‏המכללה למנהל באשדוד: הצלחה מוכחת, באתר כיכר השבת, 24 באוגוסט 2011 רוני דיוה - חבר ועד מנהל, באתר "עמית לדרך"
פרנג'ליקו (ליקר)

פרנג'ליקו הוא ליקר אגוזים איטלקי עם תוספת קרמל, בנפח 24 אחוז אלכוהול. הליקר נוצר בשנת 1980 על–ידי חברה איטלקית. כדי לייחד את המשקה הוענקה לבקבוק דמות נזיר וכדי לבאר בחירה זו טענה החברה כי הוא מבוסס, כביכול, על ליקר אגוזים ופירות יער שיצר נזיר מן מאה ה-17 בשם אנג'ליקו. באיטלקית, משמעות המילה fra היא "אח", כלומר נזיר. כאשר מחברים את השם האח למילה אנג'ליקו מקבלים פרנג'ליקו. פרנג'ליקו נחשב לליקר איכותי וקל לשתייה, בגלל טעמו המתוק שאינו משאיר תחושה כבדה של אלכוהול. מדיה וקבצים בנושא פרנג'ליקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרנג'ליקו ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודטה (תוכנית טלוויזיה)

אודטה (נקראה בעבר "הבוקר של אודטה") היא תוכנית אירוח ופנאי בהנחיית אודטה שוורץ. התוכנית עלתה ב-2 בינואר 2003 בערוץ 10 וירדה ב-19 במרץ 2007. ב-16 בינואר 2019 עלתה התוכנית מחדש בקשת 12. התוכנית עוסקת בנושאים כגון משפחה, הורות, ילדים, אופנה, בסגנון חיים ולייף סטייל. התוכנית נודעה בטיפים והעצות שניתנו בה, ובכך שהיא מכוונת לקהל יעד נשי ולעקרות בית. בתוכנית היו אורחים שונים ומשתתפים קבועים שהגישו פינות שונות. התוכנית עלתה לראשונה ב-2 בינואר 2003 בערוץ 10 (שהיה בתחילת דרכו). התוכנית עלתה כתוכנית בוקר ועסקה בנושאים שונים. התוכנית השיגה נתוני מדרוג גבוהים יחסית לערוץ, ובעקבות כך הוחלט להעביר אותה לשעה 5 בערב בקיץ 2004 ולאחר מכן ב-2005 עברה לשעה 6 אחר הצהריים, והוחלט לקצר את התוכנית לשעה במקום שעתיים. בספטמבר 2005 השיגה שיא מדרוג (רייטינג) מיום עלייתה לאוויר. בעקבות הצלחת התוכנית אודטה שוורץ אף זכתה לחיקוי בתוכנית ארץ נהדרת. במרץ 2007, ביקשה שוורץ מערוץ 10 לצאת לחופשה. ב-19 במרץ 2007 שודרה התוכנית ה-1,000 בערוץ 10 כאשר אחריה אודטה הייתה אמורה לצאת לחופשה. לאחר התוכנית ה-1,000 לא שבה התוכנית למרקע והיא ירדה סופית מהאוויר. התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בין השנים 2007–2011. ב-17 בינואר 2019 התוכנית חזרה במתכונת חדשה בקשת 12. רוגל אלפר, המלכה אמרה, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2003 ארי ליבסקר, ‏נערצת, באתר גלובס, 14 בינואר 2004 ערוץ 10 עובר ליום שידורים מלא, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2002 מעיין כהן, ‏סקר: אודטה שוורץ - מנחת הטלוויזיה המוכרת ביותר בקרב נשים, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2005 אהוד אשרי, אודטה הרוסה, באתר הארץ, 16 ביולי 2004 גלי פיאלקוב, עכבר העיר, הקאמבק של הלייף סטייל: מי מחכה לאודטה?, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2011 בועז גריילסמר, ערוץ 10 מנסה לשפר את הרייטינג של "אודטה" - יקצר את התוכנית לשעה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2005 בועז גריילסמר, התוכנית "אודטה" שברה אמש את שיא הרייטינג מיום עלייתה לאוויר בערוץ 10, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2005 אורי ערן, עכבר העיר, "החיים על פי אודטה": מחפשת דרכים למנוע דכאון קיומי, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2011 יעל גאוני, ‏לאחר 1,000 תוכניות בערוץ 10: אודטה דנין שוורץ יורדת מהאוויר, באתר גלובס, 8 במרץ 2007 גילי איזיקוביץ, מטומטם ומהפנט: הרומן שלי עם אודטה, באתר הארץ, 19 ביוני 2019
גביע המדינה בכדורגל 1991/1992

גביע המדינה בכדורגל 1991/1992 הייתה התחרות ה-54 מאז היווסדה וה-39 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1991 והסתיימו ב-9 ביוני 1992. הפועל פתח תקווה ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע השני שלה. בעקבות הזכייה הקבוצה השתתפה בתחרות גביע אירופה למחזיקות גביע. בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השמיני לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית. הפתעה אחת נפלה בסיבוב השמיני כאשר הפועל אשקלון מליגה א ניצחה את הפועל ירושלים מהליגה הלאומית ועלתה על חשבונה לשמינית הגמר 4 קבוצות עלו לשמינית הגמר ללא משחק: הפועל רמת גן גבעתיים, עירוני אשדוד, הפועל טבריה ומכבי סקציה מעלות תרשיחא הקבוצה שאירחה את המשחק הראשון במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. בפנדלים יתרון שער חוץ בהארכה הערה: הקבוצה שיחקה בליגת משנה. ערך מורחב – גמר גביע המדינה בכדורגל 1992 תוצאות המשחקים החל מהסיבוב השמיני משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב