laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
העורק העקיף הגומדי התחתון

הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הַגָּמְדִּי הַתַּחְתּוֹן (TA: arteria collateralis ulnaris inferior) הוא עורק בזרוע המסתעף מעורק הזרוע ומשתתף באספקת הדם למרפק. ראשיתו של העורק כחמישה ס"מ מעל לשקע המרפק. הוא עובר בכיוון תיכון על פני שריר הזרוע, ובנקבו את החיץ הבין-שרירי התיכון, הוא מתעקל סביב גב עצם הזרוע, בין שריר הזרוע התלת-ראשי לעצם. בנקודה זה הוא יוצר, סמוך למפגש עם עורק הזרוע העמוק, קשת מעל גומץ זיז המרפק. בעודו נמצא על גבי שריר הזרוע, מסתעפים מן העורקים ענפים העולים ומצטרפים לעורק העקיף הגומדי העליון. ענפים אחרים יורדים מול עילית העלי התיכונה של הזרוע ויוצרים משיקים לענף הקדמי של עורק הגומד החוזר. מאחורי עילית העלי התיכונה משיק סעיף נוסף עם העורק העקיף הגומדי העליון ועם הענף האחורי של עורק הגומד החוזר. מדיה וקבצים בנושא העורק העקיף הגומדי התחתון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Step Into My World

Step Into My World (בעברית: צעד אל תוך עולמי) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית מרינה מקסימיליאן. האלבום יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013, על ידי חברת התקליטים NMC. שש שנים לאחר השתתפותה בגמר התוכנית "כוכב נולד". האלבום כולל שמונה שירים בשפה אנגלית ושיר אחד ברוסית המשלבים בין מגוון סגנונות מוזיקליים: פופ, ג'אז, סול ומוזיקה אלקטרונית. האלבום יצא בחברת אן אם סי וכל השירים בו הופקו על ידי עופר מאירי. באלבום משתתפים חברי הטריו LayerZ הכולל את הגיטריסט יונתן אלבלק, הבאסיסט גלעד אברו והמתופף אביב כהן, המלווים את הזמרת מתחילת דרכה. מארינה השתתפה בעונה החמישית של התוכנית "כוכב נולד" והגיעה למקום השני בגמר התחרות, אחרי בועז מעודה. במהלך השנים שחלפו מהזכייה בתוכנית המשיכה מארינה לעסוק במוזיקה, אך הוצאת האלבום הבכורה נדחתה שוב ושוב. בשנת 2009 העלתה את המופע "אקספרמנל" ,שכלל שירים מקוריים, אך הם לא הוקלטו. בשנת 2011 הוציאה סינגל בשם "עמוק בטל" ששילב מילים שכתבה לאה גולדברג בתוספת בית בשפה הרוסית שכתבה מארינה. השיר היה אמור להיות הראשון מתוך אלבום שלם המבוסס על טקסטים של שירי משוררים, אך בסופו של דבר העבודה לא הבשילה לכדי אלבום. בפברואר 2013 הוציאה מארינה את הסינגל הראשון מתוך האלבום - "Two Pigs" המתאר יחסי תלות בתוך מערכת יחסים זוגית ומבוסס על ההיסטוריה האישית של הזמרת. כחודשיים לאחר מכן הוציאה את הסינגל "Tango". ב-12 באוגוסט יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום-"Hurricane", באותו היום בו יצא האלבום למכירה בחנויות. למרות הביקורות הטובות שליוו את הוצאת הסינגלים הם זכו להתעלמות כמעט מוחלטת מצד תחנות הרדיו ובמיוחד מגלגלצ, שתחילה התעלמה מכל השירים ולבסוף הכניסה רק את השיר "Two Pigs" לפלייליסט ערב ולילה של התחנה כחצי שנה לאחר שהשיר יצא לראשונה. יציאת האלבום לוותה בהופעה שקיימה מארינה כחודש וחצי לאחר יציאת האלבום, הופעה בה התארחו דנה אינטרנשיונל וירמי קפלן וזאת לאחר שההופעה המקורית שתוכנה להיערך חודש לפני כן נדחתה עקב דלקת במיתרי הקול. ביוני 2014 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב לאחר שנמכרו למעלה מ-15,000 עותקים. עם יציאת האלבום הוא זכה לביקורות אוהדות והמבקרים הגדירו את מרינה כ"זמרת מליגה אחרת" וכ"גדולה מהחיים". השירים באלבום שונים זה מזה בסגנונם, אך עם זאת נוצרת תחושה של אלבום זורם ומגובש בסאונד שלו. הביצועים מסעירים, אך מצליחים שלא לגלוש לאובר-דרמה והשילוב בין המבצעת הייחודית והמפיק המסחרי עושים לאלבום טוב ומייצרים אלבום עם סאונד המזכיר הפקות הנעשות בחוץ לארץ מידע על האלבום Step Into My World באתר MusicBrainz אסף נבו, ‏אישה מהשמיים, באתר ‏מאקו‏, 26 בנובמבר 2009 אסף נבו, ‏מארינה: "שהמיינסטרים יבוא אלי", באתר ‏מאקו‏, 10 בנובמבר 2010 יונתן גת, סוף סוף: מארינה מקסימיליאן בדרך לאלבום, באתר ynet, 12 בפברואר 2013 אלעד בילו, זה קורה: מארינה מקסימיליאן קרני בדרך לאלבום ראשון, באתר Xnet‏, 11 במרץ 2013 הדר זילבשרטיין, האזינו: סינגל חדש למארינה מקסימיליאן בלומין, באתר הארץ, 29 באפריל 2013 מארינה מקסימיליאן בלומין בסינגל חדש: "Hurricane", באתר nrg, nrg, 12 באוגוסט 2013 ערן סויסה, מארינה מקסימיליאן VS גלגלצ, ישראל היום, 15 באוקטובר 2013 אסף נבו, ‏מארינה מקסימיליאן, החלום הרטוב של הפופ הישראלי, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2013 אסף נבו, ‏מארינה מקסימיליאן ביטלה את ההשקה הערב, באתר ‏מאקו‏, 20 באוגוסט 2013 שלמה בן דוד, אלבום זהב למרינה מקסימיליאן, מעריב, 2 ביוני 2014 יוסי חרסונסקי, מארינה מקסימיליאן, Step Into My World, באתר יוסמיוזיק גיא בניוביץ', אלבום: מארינה מקסימיליאן / "Step Into My World", באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2013 ביקורת באתר Musicaneto
יוהאן בוקסטורף

יוהאן בוקסטורף האב (בגרמנית: Johann Buxtorf der Ältere; ‏25 בדצמבר 1564 - 13 בספטמבר 1629) היה הבראיסט קלוויניסט מפורסם, בן למשפחת מזרחנים בבזל. הוא שימש כפרופסור באוניברסיטת בזל במשך 39 שנים, והתפרסם בעיקר בשל ספרו "De Synagoga Judaica" המתעד בקפדנות את המנהגים וחיי החברה של יהודי אשכנז בראשית העת החדשה. בוקסטורף נולד בקמן (אנ') שבנורדריין-וסטפאליה, פעל ונפטר בבזל, שהייתה אז קנטון בקונפדרציה השווייצרית שנפרדה מהאימפריה הרומית הקדושה. נפטר ב-13 בספטמבר 1629 ממחלה לא ידועה [יש רופאים הטוענים שמסוג כלשהו של מחלת הסרטן, שאז הייתה "עונש מוות", בשל הידע המאוד קטן שידעו אז עליה] נפטר והשאיר אחריו אישה בן וחברים. בנו היה יוהאן בוקסטורף הצעיר. מדיה וקבצים בנושא יוהאן בוקסטורף בוויקישיתוף "בּוּקְסְטוֹרְף, יוֹהְנֵיס", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ג, עמודים 13–14, באתר היברובוקס קרופורד האוול טוי ומאיר קייזרלינג, ‏"בוקסטורף, יוהאן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) בוקסטורף, יוהאן, ערכו במהדורת 1911 של אנציקלופדיה בריטניקה Stephen G. Burnett, ‏בוקסטורף, יוהן, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית, 14/07/2003 בוקסטורף, יוהאן (האב), ערכו בביוגרפיה הגרמנית החדשה (בגרמנית) בוקסטורף, יוהאן (האב), ערכו בביוגרפיה הגרמנית הכללית (בגרמנית) ספרו Synagoga Judaica (בתי הכנסת היהודיים) יוהנס בוקסטורף (1564-1629), האב, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק החישור החוזר

עוֹרֵק הַחִשּׁוּר הַחוֹזֵר (TA: arteria recurrens radialis) הוא עורק באזור המרפק המסתעף מעורק החישור ומשתתף באספקת הדם לשרירים באמה ולמפרק זה. עורק החישור החוזר הוא העורק הראשון המסתעף מעורק החישור, עת הוא מסתעף מיד לאחר התפצלותו של עורק החישור מעורק הזרוע. העורק עולה בין ענפיו של עצב החישור, על פני השריר הגבן, ולאחר מכן בין שריר הזרוע והחישור לשריר הזרוע, תוך שהוא מספק דם לשרירים אלה. בסופו משיק העורק לחלקו הסופי של העורק העקיף החישורי שמקורו בעורק הזרוע העמוק. מדיה וקבצים בנושא עורק החישור החוזר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תירוטרופין

תירוטרופין (Thyrotropin), המכונה גם הורמון מעורר בלוטת התריס (TSH – Thyroid Stimulating Hormone), הוא הורמון פפטידי טרופי המופרש על ידי בלוטת יותרת המוח הקדמית. תירוטרופין שולט על הפרשת התירוקסין, הורמון בלוטת התריס, ובכך שולט בקצב חילוף החומרים בגוף. ידועים שני מצבים קליניים הקשורים בהפרשת הורמון זה: היפותיאורודיזם (תת-תריסיות): ירידה בקצב חילוף החומרים. היפרתיאורודיזם (יתר-תריסיות): עליה בקצב חילוף החומרים. על מנת לזהות בוודאות מצבי תת-או יתר פעילות של הבלוטה יש לערוך בדיקת דם מתאימה. מדיה וקבצים בנושא תירוטרופין בוויקישיתוף הערך "הורמון ממריץ בלוטת התריס - Thyroid stimulating hormone", באתר ויקירפואה ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מסכת (כתב עת)

מסכת הוא כתב עת אקדמי רב־תחומי, שנושאו הוא האישה היהודייה בתרבות ובתולדות עם ישראל וההיסטוריה של האנושות. במסכת מתפרסמים מחקרים על היבטים שונים של חיי האישה היהודייה, מעמדה בחברה היהודית והכללית, תפיסתה העצמית והישגיה בתחומי יצירה מגוונים מאז תקופת התנ"ך. כתב העת "מסכת" הוקם ב-2002 על ידי פרופ' ישראל אומן, לימים חתן פרס נובל לכלכלה, לזכרה של רעייתו אסתר. כרך א' של "מסכת" ראה אור בתשס"ב - 2002 בהוצאת מת"ן - מכון תורני לנשים והעורכת הראשונה הייתה זיוה קוסופסקי. החל מכרך י"ב יוצא כתב העת לאור במסגרת הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן בעריכת ד"ר רבקה גולדברג. כתב העת חרת על דגלו להוות: "נקודת מפגש בין דיסציפלינות וגישות, בין דורות ועולמות, בין מוסדות אקדמיים ומחקריים ובין מרחבים רוחניים ואידאולוגיים שונים ומגוונים כשבמוקד – שאלות עיוניות, היסטוריות ומתודולוגיות הנוגעות למקומה של האישה ביהדות ולסוגיות הנלוות לכך. כמו כן מבקש כתב העת להעלות דמויות של נשים יהודיות מן העבר שבלטו בעשייה וביצירה תרבותית, חברתית, לאומית או רוחנית". העורך הראשי של כתב העת הוא פרופ' יהודה פרידלנדר והעורכת היא ד"ר רבקה גולדברג (חוקרת תנועת החסידות). חברי המערכת הם פרופ' יפה ברלוביץ, פרופ' זאב גריס, ד"ר מיכל הלד, ד"ר רות למדן, פרופ' לילך רוזנברג-פרידמן ופרופ' יעל שמש . האתר הרשמי של כתב העת מסכת קטלוג מסכת, באתר מת"ן מסכת, באתר הפקולטה למדעי היהדות, אוניברסיטת בר-אילן דוברות אוניברסיטת בר-אילן, כתב העת 'מסכת' יוצא מעתה בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן, 1 בינואר 2017, באתר אוניברסיטת בר-אילן ראו: האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המיגדר.
ענף שורש היד הכפי (עורק החישור)

עֲנַף שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַכַּפִּי (TA: ramus carpalis palmaris) הוא ענף עורקי קטן של עורק החישור המספק דם לשורש כף היד. ראשיתו של ענף שורש היד הכפי סמוכה לגבול התחתון של השריר הכפן המרובע. הענף מתקדם לאורך קדמת שורש כף היד ומשיק למקבילו מעורק הגומד. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ענף שורש היד הגבי (עורק החישור)

עֲנַף שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּי (TA: ramus carpalis dorsalis) הוא ענף עורקי קטן של עורק החישור המספק דם לשורש כף היד. ראשיתו של הענף מתחת לגידים הפושטים של האגודל. בחצותו את שורש כף היד לרוחב לכיוון הגבול התיכון של היד, הוא משיק לענף שורש היד הגבי של עורק הגומד ליצירת רשת שורש היד הגבית. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ענף שורש היד הכפי

האם התכוונתם ל... ענף שורש היד הכפי (עורק החישור) ענף שורש היד הכפי (עורק הגומד)
הענף הכפי השטחי

הֶעָנָף הַכַּפִּי הַשִּׁטְחִי (TA: ramus palmaris superficialis) הוא ענף עורקי בכף היד המסתעף מעורק החישור ומספק דם לכף היד. הענף הכפי השטחי מסתעף מעורק החישור בטרם האחרון מתעקל סביב צדו של שורש כף היד. בהתקדמו, הענף עובר דרך שרירי בליטת כף היד, שאותם הוא מספק, ולפעמים הוא עובר מעליהם. לעיתים הוא משיק לחלקו הסופי של עורק הגומד ליצירת קשת כף היד השטחית. גודלו של הענף משתנה מאדם לאדם. לרוב הוא קטן מאוד ומסתיים באזור שרירי האגודל, אולם לעיתים גודלו כשל המשך עורק החישור עצמו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רשת שורש היד הגבית

רֶשֶׁת שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּית (TA: rete carpale dorsale) היא רשת השקה בגב שורש כף היד בין ענף שורש היד הגבי של עורק החישור לענף שורש היד הגבי של עורק הגומד. הרשת מורכבת מענפי שורש היד הגביים של עורק הגומד ועורק החישור. רשת זו גם משיקה לעורק הבין-גרמי הקדמי ולעורק הבין-גרמי האחורי. מהרשת יוצאים שלושה מבין עורקי מתוך היד הגביים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורקי מתוך היד הגביים

עוֹרְקֵי מְתוֹךְ הַיָּד הַגַּבִּיִּים (TA: arteriae metacarpales dorsales) הם קבוצת עורקים בכף היד המזינים את האצבעות. עורק מתוך היד הראשון מסתעף ישירות מעורק החישור, בטרם האחרון חוצה דרך שני ראשי השריר הבין-גרמי הגבי הראשון. שלושת העורקים הצדיים בקבוצה יוצאים מתוך רשת שורש היד הגבית ונעים לאורך השרירים הבין-גרמיים הגביים השני, השלישי והרביעי, עד להתפצלותם לעורקי האצבעות הגביים. בסמוך לראשיתם הם משיקים לקשת כף היד העמוקה באמצעות עורקים נוקבים. הם משיקים גם לעורקי האצבעות הכפיים המשותפים, שמקורם בקשת כף היד השטחית, גם כן באמצעות עורקים נוקבים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיבן וורד

סטיבן וורד (באנגלית: Stephen Ward; נולד ב-20 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדות המגן השמאלי והקשר. וורד נולד בדבלין, גדל במחלקת הנוער של הום פארם ופורטמרנוק. הוא החל את הקריירה בבוגרים בקבוצה בוהמיאנס. ב-15 באוגוסט 2003 כבש צמד בהופעת הבכורה שלו בגביע האירי. ההצלחה שלו בקבוצה עוררה עניין ובינואר 2007 חתם בוולברהמפטון וונדררס לשנתיים וחצי מהליגה האנגלית השנייה. ב-3 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד פלימות' ארגייל, ולאחר התחלה טובה בקבוצה עם שלושה שערים בשישה משחקים נבחר לשחקן המצטיין של פברואר. עונתו השנייה בקבוצה הייתה פחות מוצלחת, כאשר שיחק בעמדת הקשר השמאלי ולאחר מכן סבל מפציעה שבעקבותיה לא שיחק ארבעה חודשים. בעונת 2008/2009 סייע לקבוצה להעפיל להפרמייר ליג. ב-29 בדצמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג, שהיה לשער הניצחון בניצחון 1-0 על ליברפול. בעונת 2011/2012, השנייה שלו בפרמייר ליג, הבקיע שלושה שערים ובסיומה ירד עם הקבוצה בחזרה לצ'מפיונשיפ. בקיץ 2013 הושאל לברייטון אנד הוב אלביון עד לסיום העונה, וורד כבש ארבעה שערים אך לא העפיל עם קבוצתו לפרמייר ליג לאחר שהפסידו בפלייאוף לדרבי קאונטי. ב-14 באוגוסט 2014 חתם לשלוש שנים בברנלי, ב-4 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד לסטר סיטי. וורד זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-11 במאי 2011 לקראת משחקי הידידות נגד צפון אירלנד וסקוטלנד ומוקדמות יורו 2012 נגד מקדוניה. ב-24 במאי 2011 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 5-0 על צפון אירלנד בה כבש את שערו הבכורה. וורד נכלל בסגל ביורו 2012, בו נבחרתו סיימה במקום האחרון בשלב הבתים. ב-14 במרץ 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת. מדיה וקבצים בנושא סטיבן וורד בוויקישיתוף סטיבן וורד, באתר Transfermarkt סטיבן וורד, באתר Soccerway סטיבן וורד, באתר BDFutbol סטיבן וורד, באתר WorldFootball.net סטיבן וורד, באתר National Football Teams סטיבן וורד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
עזרא גולדין

עזרא גולדין (בכתיב יידי: גאָלדין; לונה, 1868 ה'תרכ"ח – ריגה, 2 במאי 1915, ה'תרע"ה) היה סופר ומשורר עברי. נולד בעיר לונה שבמחוז הורדנה, בלארוס ליצחק. עד גיל עשר למד בעירו, ולאחר מכן נסע לוולקוביסק ללמוד אצל הרב אברהם פסח סג"ל. רב העיר אברהם שמואל דיסקין מחבר הספר "לבני בנימין" בחנו, והתרשם ממנו לטובה. כשהיה בן 12 עבר לביאליסטוק כדי ללמוד אצל צבי הירש שור, מחבר הספר "צבי וחמיד", שם שהה שנה. בשנת 1886 עבר לעיר ורשה, שם גרה אחותו, ושנה לאחר מכן כתב את ספר שיריו "שירי נוער". בספר שירים מקוריים, וכן שירים מתורגמים מרוסית, ונושאיו ציוניים. גולדין הושפע משירת רוסיה. בוורשה למד פולנית וגרמנית. במהרה עבר לכתוב ספרות פרוזה, וכתב סיפורים ביידיש ובעברית בעיתונות התקופה. ב-1893 עבר לעיר לודז', ועד סוף אותו עשור חיבר בה את עיקר יצירתו הסיפורית. בראשית המאה העשרים הפסיק לכתוב ספרות והחל לעבוד בטקסטיל. כמו כן נשא באותה תקופה נאומים באסיפות וכתב פילטונים לעיתון מלודז'. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, לפני הכיבוש הגרמני, ברח מלודז', ולאחר זמן התיישב בריגה, שם נפטר כעבור שנה. סיפוריו שראו אור כספרים הם: "שכול ואלמון" (1893), "אם ובת" (1893), "למקום תורה" (1894), "קרח מכאן ומכאן" (1896) ו"דמון יהודי" (1900). ב-1896 ערך קובץ ספרותי בשם "הזמן" (ווארשא תרנ"ו), בהשתתפותם של סופרי הדור, בהם ביאליק, טשרניחובסקי וי"ל פרץ. סיפורים / עזרא גולדין (ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"א 1970; ההדיר יוסף אבן) כתבי עזרא גולדין בפרויקט בן-יהודה בן-ציון אייזנשטט, עזרא גאלדין, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, באתר היברובוקס עזרא גולדין, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) עזרא גולדין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יוסף חבר, ניקרולוג., הפועל הצעיר, 23 ביולי 1915 עזרא גולדין ז"ל, הצפירה, 21 באפריל 1915 חליפת מכתבים בין גולדין לביאליק עזרא בן יצחק גולדין (1868-1915), דף שער בספרייה הלאומית עזרא גולדין, בלקסיקון הספרות העברית החדשה העברעאישער שריפטשטעלער עזרא גאָלדין געשטאָרבען, דער מארגען זשורנאל, 4 במאי 1915ּ. שירי נער, שירים... מאת עזרא גאָלדין., המליץ, 21 באוגוסט 1887 אהרן דוד מרקסון, בקורת של בנין ובקורת של הריסה (מכתב גלוי לדוד פרישמאן), באתר פרויקט בן-יהודה עזרא גולדין ז"ל, הצפירה, 21 באפריל 1915 ביקורת: דֶמון יהודי, מאת אורי ניסן גנסין באתר פרויקט בן-יהודה אליעזר אטלס, הזמן, ילקוט ספרותי
עורקי האצבעות הגביים (כף היד)

עוֹרְקֵי הָאֶצְבָּעוֹת הַגַּבִּיִּים (TA: arteriae digitales dorsales) הם קבוצת עורקים בכף היד המזינים את האצבעות. ראשיתם של עורקי האצבעות הגביים בפיצולם של עורקי מתוך היד הגביים, כל אחד לשני עורקים. העורקים נעים לצדן של האצבעות בהיבט האחורי של הגלילים של האמה, הקמיצה והזרת. בין העורקים מקשרים עורקי האצבעות הכפיים המיוחדים. העורקים מלווים בעצבי האצבעות הגביים של עצב הגומד ובעצבי האצבעות הגביים של עצב החישור. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2013/2014 בליגת העל בכדורגל

עונת 2013/2014 בליגת העל הייתה העונה ה-15 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסה"כ. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (6 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 משחקים כל אחד) ותחתון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) שכללו תוספת של 10 ו-7 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה. העולות החדשות שהצטרפו לליגת העל לקראת עונה זו היו מכבי פתח תקווה והפועל רעננה. העונה הסתיימה בזכייתה השנייה ברציפות של מכבי תל אביב באליפות, ושחקנה ערן זהבי סיים את העונה כמלך השערים (29 שערים) וזכה בתואר כדורגלן העונה. בסיום העונה הפועל רמת השרון ובני יהודה תל אביב ירדו ליגה. מהליגה הלאומית עלו בתום העונה מכבי נתניה והפועל פתח תקווה. ליגת העל בעונה זו כללה 14 קבוצות, 12 שהמשיכו מעונת 2012/2013, ושתי קבוצות שהעפילו בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית. התוצאות המפורטות של העונה אירחה בנתניה בעקבות אי אישורו של אצטדיונה הביתי קובי רפואה הצטרף לצוות האימון ב-19 בדצמבר כיון שבעונה זו זכתה בגביע עירוני קריית שמונה שסיימה במקום השלישי, גם המקום הרביעי הוביל למוקדמות הליגה האירופית
ציפורני-חתול מצויות

ציפורני-חתול מצויות (שם מדעי: Calendula arvensis), הוא מין של צמח בר ממשפחת המורכבים, בעל פרחים צהובים או כתומים. ציפורני-חתול מצויות הוא פרח עשבוני חד-שנתי שנפוץ ברחבי אירופה והמזרח התיכון ומשם התפשט ברחבי העולם. הפרח נפוץ מאוד בחבל הים תיכוני בארץ ישראל, בה הוא פורח בחורף ובאביב, מדצמבר ועד אפריל. העלים מסודרים על הגבעול בצורה לוליינית (מסורגים), אורכם נע בין 5 ל-18 סנטימטרים. הם פשוטים, והם מכוסים במעט שערות. פרחי התפרחת הם צהובים-כתומים; קוטרה של התפרחת לא עולה בדרך כלל על 3 סנטימטר. היא מכילה הן פרחים צינוריים במרכז, והן פרחים לשוניים בהיקף. יש להם ניחוח פיקנטי. מקור שמו העברי של הצמח, ציפורני חתול, נובע מהעובדה שפירותיו של ציפורני החתול, הנוצרים רק בפרחים הלשוניים, כפופים כלפי המרכז ודומים בצורתם זו לציפורניים שלופות של חתול. בישראל גדלים בבר עוד שלושה מינים מהסוג ציפורני חתול: ציפורני-חתול מכונפות (Calendula tripterocarpa) ציפורני-חתול עבות (Calendula pachysperma) ציפורני-חתול ארץ-ישראליות (Calendula palaestina) המינים דומים מאוד ויזואלית אחד לשני, ובפרט לציפורני-חתול מצויות וניתן להבחין ביניהם רק באמצעות בחינת הפרי. המין הנפוץ ביותר בישראל הוא ציפורני-חתול מצויות וכל שאר המינים נדירים יחסית בארץ ישראל. הם פורחים החל מתחילת החורף ועד אמצע האביב (חודשי דצמבר-אפריל). הם פורחים בכל החבל הים תיכוני, מהצפון ועד לנגב הצפוני. בחורף ניתן לראות לצד ציפורני-החתול גם כלניות פורחות. ציפורני-חתול מצויות (פרח ופרי) ציפורני-חתול מצויות (פרח) ציפורני-חתול מצויות (פרח) פרח סגור ציפורני חתול בטבע בנס ציונה ציפורני-חתול מצויות, באתר ITIS (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר NCBI (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר צמח השדה ציפורני-חתול מצויות, באתר צמחיית ישראל וסביבתה ציפורני-חתול מצויות, באתר Tropicos (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר GBIF (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר The Plant List (באנגלית) ציפורני-חתול מצויות, באתר IPNI (באנגלית) ציפורני חתול מצויות בגלריית Calphotos Photo gallery, University of California צחי אבנור, ציפורני-חתול בישראל, פליקר
עורק האגודל הראשי

עוֹרֵק הָאֲגוּדָל הָרֹאשִׁי (TA: arteria princeps pollicis) הוא עורק בכף היד המזין את האגודל. ראשיתו של עורק האגודל הראשי בהסתעפותו מעורק החישור, כאשר זה האחרון פונה תיכונית לעבר החלק העמוק של כף היד. העורק יורד בין השריר הבין-גרמי הגבי הראשון לראש המלוכסן של השריר מתוויך האגודל, לאורך הצד התיכון של עצם המסרק הראשונה, לעבר בסיס הגליל המקורב של האגודל, שם הוא עובר מתחת לגיד השריר כופף האגודל הארוך ומתפצל לשני ענפים. ענפיו של עורק האגודל הראשי נמצאים בין נקודות האחז התיכונה והצדית של השריר מתוויך האגודל, והם נעים לאורך צדי האגודל, עד שהם יוצרים בהיבט הכפי של הגליל המרוחק קשת, אשר ממנה מסופק דם לעור ולרקמה התת-עורית של האגודל. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנד ניקל

ברנד ניקל (בגרמנית: Bernd Nickel;‏ 15 במרץ 1949 – 27 באוקטובר 2021) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעיקר באיינטרכט פרנקפורט בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ. ניקל נולד בזיגבאך שבגרמניה המערבית. הוא החל את הקריירה שלו באיינטרכט פרנקפורט בשנת 1967, ושיחק במועדון במשך 16 עונות רצופות, בצוותא עם ברנד הולצנביין בחוד ההתקפה. ניקל הבקיע במדי פרנקפורט 141 שערים ב-426 הופעות בליגה הגרמנית, נתונים שמעמידים אותו במקום השני בדירוג המבקיעים של איינטרכט פרנקפורט בכל הזמנים, ובמקום ה-15 בדירוג המבקיעים של הליגה הגרמנית בכל הזמנים. בשנת 1974 זכה ניקל בתואר הראשון שלו במדי פרנקפורט, כשהיה שותף לניצחונה של הקבוצה בגמר הגביע הגרמני על המבורג בתוצאה 3-1 בהארכה, לאחר 1-1 בתום 90 דקות. כעבור שנה, בשנת 1975, זכתה פרנקפורט בגביע נוסף, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על דיסבורג משער של קרל-היינץ קורבל. בשני גמרים אלו, שיחק ניקל את מלוא הדקות. בשנת 1980 היה ניקל שותף לזכייתה של פרנקפורט בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר מול בורוסיה מנשנגלדבך. בשנת 1981 זכה ניקל בגביע המקומי השלישי שלו עם הקבוצה, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן, במשחק בו השלים 90 דקות. בשנת 1983 עבר ניקל ליאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית, וכעבור שנה פרש ממשחק פעיל. לניקל הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה המערבית הבוגרת בניצחון 1-0 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 1976. ניקל נכלל בסגל של גרמניה המערבית לאולימפיאדת מינכן בשנת 1972. בטורניר אולימפי זה הבקיע ניקל צמד פנדלים מול נבחרת מרוקו במשחק שהסתיים בתוצאה 3-0, ורביעייה מול נבחרת ארצות הברית, במשחק שהסתיים בתוצאה 7-0. נבחרת גרמניה המערבית הודחה מהאולימפיאדה בשלב הבתים השני. נפטר ב-27 באוקטובר 2021. עם איינטרכט פרנקפורט: הגביע הגרמני (3): 1973/74, 1974/75, 1980/81 גביע אופ"א: 1979/80 מדיה וקבצים בנושא ברנד ניקל בוויקישיתוף ברנד ניקל, באתר Transfermarkt ברנד ניקל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ברנד ניקל, באתר WorldFootball.net ברנד ניקל, באתר National Football Teams ברנד ניקל, באתר FootballDatabase.eu Trauer um Bernd Nickel, Eintracht Frankfurt (בגרמנית) טבלת שיאני המבקיעים של איינטרכט פרנקפורט בבונדסליגה, באתר worldfootball.net טבלת שיאני המבקיעים של הבונדסליגה באתר worldfootball.net
עורק האצבע החישורי

עוֹרֵק הָאֶצְבַּע הַחִשּׁוּרִי (TA: arteria radialis indicis) הוא עורק בכף היד המסתעף מעורק החישור המזין את האצבע המורה. ראשיתו של עורק האצבע החישורי סמוך להסתעפותו של עורק האגודל הראשי מעורק החישור. הוא יורד בין השריר הבין-גרמי הגבי הראשון לראש הרוחבי של השריר מתוויך האגודל. לאחר מכן הוא נע לאורך צדה של האצבע המורה עד לקצהה, שם הוא משיק לעורק האצבע הכפי המיוחד המספק את ההיבט התיכון של האצבע. בגבולו התחתון של הראש הרוחבי של השריר מתוויך האגודל, העורק משיק לעורק האגודל הראשי, ומסתעף ממנו ענף מקשר לקשת כף היד השטחית. בחלק מהאנשים עורק האגודל הראשי ועורק האצבע החישורי יוצאים מגזע עורקי משותף המכונה עורק מתוך היד הכפי הראשון. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן בוקסטורף הבן

יוהאן בוקסטורף הבן (לעיתים: הצעיר; בגרמנית: Johann Buxtorf der Jüngere; ‏13 באוגוסט 1599 - 16 באוגוסט 1664) היה הבראיסט קלוויניסט, בן למשפחת מזרחנים בבזל. בנו של ההבראיסט הנודע, יוהאן בוקסטורף. בוקסטורף חי כל חייו בבזל, נולד ונפטר בה. כבר לפני גיל 13 התקבל ללימודים סדירים באוניברסיטת בזל ובדצמבר 1615 סיים את לימודיו לתואר שני ונסע להשתלם באוניברסיטת היידלברג. בהיידלברג למד מפי דוד פרוז (אנ'), יוהאן היינריך אלטינג (אנ') ואחרים. הוא ירש את כסאו של אביו בקתדרה ללימודים עבריים באוניברסיטת בזל. כאביו, קיים קשרים עם מלומדים יהודים רבים, בהם: יעקב אבנדנה מלונדון ואחיו יצחק אבנדנה, מנשה בן ישראל מאמסטרדם, מנחם ציון פורטו כהן ויוסף שלמה דלמדיגו מקנדיאה. "בּוּקְסְטוֹרְף, יוֹהְנֵיס (הבן)", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ג, עמוד 14, באתר היברובוקס קרופורד האוול טוי ומאיר קייזרלינג, ‏"בוקסטורף, יוהאן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מעבודותיו של יוהאן בוקסטורף הבן, באתר הספרייה הדיגיטלית של הפוסט-רפורמציה (אנ') יוהן בוכסטורף (1599-1664), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קשת כף היד העמוקה

קֶשֶׁת כַּף הַיָּד הָעֲמֻקָּה (TA: arcus palmaris profundus) היא רשת עורקית בכף היד הנוצרת מהשקה בין חלקו הסופי של עורק החישור לענף הכפי העמוק של עורק הגומד. קשת כף היד העמוקה שוכנת על פני בסיסיהן של עצמות המסרק והשרירים הבין-גרמיים, והיא מכוסה על ידי הראש המלוכסן של השריר מתוויך האגודל, הגידים הכופפים של האצבעות והשרירים התולעיים. הקשת מקורבת יותר בכסנטימטר לעומת קשת כף היד השטחית. לצדה נע בכיוון הנגדי, כלומר לעבר צדה החישורי של כף היד, הענף העמוק של עצב הגומד. מהקשת יוצאים עורקי מתוך היד הכפיים. קשת כף היד העמוקה, כמו גם השטחית, היא עדות לאספקת הדם המקבילנית לכף היד, שבבסיסה עומד מבחן אלן. רשת שורש היד הגבית ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורקי מתוך היד הכפיים

עוֹרְקֵי מְתוֹךְ הַיָּד הַכַּפִּיִּים (TA: arteriae metacarpales palmares) הם קבוצה של עורקים בכף היד היוצאים מקשת כף היד העמוקה.  עורקים אלה נעים בכיוון האצבעות על גבי השרירים הבין-גרמיים ומשיקים במרווח האצבעות עם עורקי האצבעות הכפיים המשותפים של קשת כף היד השטחית. Anatomy, Shoulder and Upper Limb, Hand Volar Arch Arteries, The National Center for Biotechnology ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.