laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טראמפ: האמנות שלי – איך לעשות עסקים

טראמפ: האמנות שלי – איך לעשות עסקים (באנגלית: Trump: The Art of the Deal) הוא ספר זיכרונות וספר ייעוץ עסקי משנת 1987 שכתב איש העסקים ולימים נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ יחד עם העיתונאי האמריקאי, טוני שוורץ, זה הספר הראשון שטראמפ טען שכתב. הספר הגיע למקום הראשון של רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס ושמר על מקומו במשך כ-13 שבועות והיה ברשימה בסך הכל כ-48 שבועות (קרוב לשנה) הספר זכה לתשומת לב נוספת במהלך קמפיין הבחירות שערך טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. טראמפ החשיב את הספר כאחד מההישגים שהוא הכי גאה בהם וציין כי זה הספר השני שהוא הכי אוהב, לאחר התנ"ך. שוורץ כינה את כתיבת הספר "החרטה הגדולה ביותר בחיי, ללא ספק", וגם הוא וגם מו"ל הספר, הווארד קמינסקי, טענו שטראמפ לא מילא תפקיד בכתיבת הספר בפועל. טראמפ מסר דיווחים סותרים בשאלת היותו המחבר. הספר מדבר על ילדותו של טראמפ בקווינס. לאחר מכן הוא מתאר את עבודתו המוקדמת בברוקלין עוד לפני שעבר למנהטן ובנה את ארגון טראמפ, את פעולותיו בפיתוח מגדל טראמפ ומלון גראנד הייאט (אנ') ועל עוד מספר מיזמים אחרים שניהל. הספר פורסם בנובמבר 1987 בהוצאת Random House, עם פרסום הספר נערך קמפיין לקידום מכירות, הקמפיין כלל מסיבות שערך טראמפ במגדל טראמפ, פרסומות במגזינים והופעות בתוכניות טלוויזיה. קטעים מהספר פורסמו במגזין ניו יורק. מגזין התרבות האמריקאי "פיפל" נתן לספר ביקורת מעורבת. קצת יותר משלוש שנים לאחר פרסום הספר טען העיתונאי ג'ון טירני ש"נראה שטראמפ התעלם מכמה מהעצות שנתן בעצמו בספר בגלל משברים ביחסיו עם בנקים". בעיתון האטלנטיק פורסמה ביקורת לספר רק ב-2016, בביקורת טען המבקר כי טראמפ לא רואה את הקפיטליזם כשיטה כלכלית אלא כאחד מהבחירות במחזות מוסר. סרט פרודי עם שם זהה נוצר על בסיס הספר. טראמפ: האמנות שלי – איך לעשות עסקים, באתר OCLC (באנגלית) Ralph Novak (29 בפברואר 1988). "Picks and Pans Review: Trump: the Art of the Deal". People. נבדק ב-21 בנובמבר 2014. {{cite journal}}: (עזרה) Mayer, Jane (25 ביולי 2016). "Donald Trump's Ghostwriter Tells All". The New Yorker. נבדק ב-18 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Zuckerman, Alex; Farhi, Arden (2019-05-24). "Trump's ghostwriter says writing "The Art of the Deal" is the greatest regret of his life". CBS News. נבדק ב-2019-05-24. "Donald Trump reveals his favorite book". MSNBC. נבדק ב-2016-07-18. Mayer, Jane (July 25, 2016). "Donald Trump's Ghostwriter Tells All". The New Yorker. Retrieved July 18, 2016. Zuckerman, Alex; Farhi, Arden (May 24, 2019). "Trump's ghostwriter says writing "The Art of the Deal" is the greatest regret of his life". CBS News. Retrieved May 24, 2019. Linda Qiu (6 ביולי 2015). "Is Donald Trump's Art of the Deal the best-selling business book of all time?". PolitiFact. Tampa Bay Times. נבדק ב-28 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) John Tierney (6 במרץ 1991). "'Art of the Deal,' Scaled-Back Edition". The New York Times. נבדק ב-21 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) John Paul Rollert (30 במרץ 2016). "An Ethicist Reads The Art of the Deal". The Atlantic. נבדק ב-26 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב קופנהגן (1807)

הקרב השני של קופנהגן נמשך מ- 16 באוגוסט עד 5 בספטמבר 1807, והיה, כמו הקרב הראשון, התקפה בריטית על בירת דנמרק, קופנהגן. הממשלה הבריטית החליטה לתפוס את הצי הדני, כדי למנוע את לכידתו על ידי נפוליאון, ולכן תקפה את דנמרק ללא הכרזת מלחמה. הצבא הדני היה ערוך בגבול דנמרק, בדרום, נגד התקפה אפשרית של הצבא הצרפתי, והכוח שנותר להגנתה של קופנהגן היה מוגבל מאוד. חיילים בריטיים בפיקוד הגנרל ארתור ולסלי הביסו כוח דני חלש מדרום לקופנהגן. תוך כמה ימים הייתה קופנהגן מוקפת לגמרי. הבריטים הציעו לדנים להיכנע, ומשהצעה זו נדחתה הפגיז צי בריטי בפיקוד האדמירל ג'יימס גמבייר (אנ') את העיר. בלילה הראשון של ההפגזה נורו 5,000 פגזים אל קופנהגן. הבריטים, שראו את הנזק שגרמו, הורידו את עוצמת האש, כדי לאפשר למגינים מוצא של כבוד, וירו "רק" 2,000 פגזים אל העיר. ואולם, לנוכח סירובם של הדנים להיכנע, רגזו הבריטים והגבירו את קצב האש בלילה השלישי, ל-7,000 פגזים בלילה. ההפגזה נמשכה מ-2 בספטמבר עד 5 בספטמבר 1807. ב-7 בספטמבר נכנעו הן העיר קופנהגן והן הצי הדני (שמנה 18 אוניות קו, פריגטה אחת, 13 ספינות קטנות יותר ו-25 ספינות תותחים) לכוח העדיף בהרבה של הכוחות הבריטיים. מפקד העיר קופנהגן קיבל הוראות מנסיך הכתר לשרוף את הצי הדני (מלך דנמרק לא היה שפוי, ונסיך הכתר היה המושל בפועל). לא ברור מדוע לא בוצעה הוראה זו. יותר מ-2,000 אזרחים נהרגו, וכ-30% מהבניינים בעיר נהרסו. בהפגזה שולבו גם רקטות, שגרמו לשריפות רבות בעיר. ב-21 באוקטובר עזב הצי הבריטי את קופנהגן בדרכו חזרה לבריטניה. אוניית קו דנית אחת שנלכדה עלתה על שרטון ונשרפה; סופה הטביעה 22 ספינות תותחים. רק 4 אוניות קו דניות שהגיעו לבריטניה הוכנסו לשירות בצי הבריטי. פריגטה דנית אחת, שניתנה במתנה על ידי המלך ג'ורג' השלישי לדנים, הושארה בקופנהגן. כמה חודשים לאחר הקרב שלחו הדנים את הפריגטה חזרה לבריטניה, כשעליה שבויי מלחמה בריטיים, ופתק שאמר: "שכחתם משהו". מאיר שש, המערכה על הימים - תולדות העוצמה הימית, הוצאת משרד הביטחון, 1991 Natkiel Richard Preston Antony, Atlas of maritime history, Newyork, 1997 Pope Stephan Dictionary of Napoleonic war, 1999 Kemp Peter, The oxford companion ships and the sea, 1976 Dudlly Pope, The great gemble weidenfeld and wicolson, 1972 מדיה וקבצים בנושא קרב קופנהגן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאנדור דובו

שאנדור דובו (במקור עד 1918 שייבר, בהונגרית: Dobó Sándor; צ'אברנדק, 1 בספטמבר 1855 – גיור, 5 בדצמבר 1923) היה שחקן, יהודי-הונגרי, מנהל תיאטרון. שאנדור שייבר נולד במשפחה יהודית. אביו היה אדולף שייבר. הוא סיים את הגימנסיה בסומבטהיי בשנת 1873, ואז הפך לסטודנט למשפטים. הוא הפסיק את לימודיו, התגייס לצבא ובשנת 1878 לקח חלק בכיבוש בוסניה על ידי הצבא של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1880 הצטרף ללהקת שחקנים נודדות. החל את הקריירה שלו כשחקן בקצ'קמט עם וילמוש לאסי. בשנת 1881 שיחק בלהקות של וילמוש לאסי ויאנוש נייקי, בין 1882 לבין 1884 בלהקתו של ז'יגמונד שאגי, ב 1885 של לאיוש פשטי איהאס, בשנת 1886 קארוי בארודי, ב-1887 וינצה נאג'י; בשנת 1888 המשיך בקריירת המשחק שלו בלהקתו של אלק שומודי. בטרם הפך למנהל תיאטרון הוא חתם חוזה בלהקתו של יאנוש קומיאטי בדברצן. הוא הופיע בתפקידים קומיים ובאופרטות. משנת 1889 הפך לבמאי ולמנהל תיאטרון בקצ'קמט (שכר את תיאטרון קצ'קמט יחד עם לאיוש פשטי איהאס) ולאחר מכן סייר ברחבי ממלכת הונגריה עם להקה עצמאית שלו (1892:זנטה, 1893:בנסקה ביסטריצה, 1895:סקשפהרוואר). בין השנים 1897–1901 היה במאי תיאטרון בעיר גיור במערב הונגריה. בסיום לימודיו באקדמיה לדרמה החל השחקו המפורסם לימים קלמן רוז'אהדי את קריירת המשחק שלו בשנת 1892 בלהקתו של שאנדור דובו. דובו פרש בשנת 1905 והפך לפקיד של מפעל קרונות הרכבת של גיור. בשנת 1913 נבחר לחבר הוועדה המחוקקת של העיר גיור (חבר מועצת העיר). סאליבן: מיקאדו - קוֹקוֹ הרווה: פרח הערפילית - לוריוט גנגהופר - ברוצינר: חתונת ולן - בארבו פולינוס.: נאני - מיהאי קרויצר לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת:אגנש קניירש 1967. עמוד 382 לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה . בודפשט 1994 ISBN 963-05-6635-4 "Születési bejegyzése a csabrendeki izraelita hitközség születési akv. 31/1855. folyószáma alatt".
וילי ג'ייקל

וילי ג'ייקל (בגרמנית: Willy Jaeckel‏; 10 בפברואר 1888 – 30 בינואר 1944) היה צייר וליתוגרף גרמני אקספרסיוניסטי, חבר הזצסיון הברלינאי. אביו של ג'ייקל היה מנהל אדמות ציבוריות ובמקור הוא התכוון להיות שומר יער, אך בריאות לקויה אילצה אותו לשנות את תוכניותיו. בשנים 1906–1908 הוא למד בבית הספר לאמנות בברסלאו, ואז נרשם לאקדמיה לאמנויות של דרזדן, בהנחייתו של אוטו גוטמן צייר עיטורים. בשנת 1913 עבר לברלין לעבוד כאמן חופשי והיה חבר בהזצסיון הברלינאי בשנת 1915. ארבע שנים לאחר מכן נבחר לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות והפך למורה באוניברסיטת אמנויות בשנת 1925. הציור המצליח הראשון שלו היה "המאבק", בד גדול ובו גבר שרירי עירום זועק. בשנת 1928 הוענק לו פרס גיאורג-שליכט על "הדיוקן היפה ביותר של אשה גרמנית". [2] עבודתו הייתה חלק מתחרויות האמנות באולימפיאדת קיץ 1928 ובאולימפיאדת קיץ 1932. הוא מונה לפרופסור חבר בשנת 1933, אך הודח עם עליית הנאצים לשלטון. תלמידיו מחו, ובסופו של דבר הוא הוחזר. אולם הניצחון הזה היה קצר מועד. מי שלמד שיעורים אצלו ככל הנראה לא סיים את לימודיו, ובשנת 1937 חלק מיצירותיו סווגו רשמית כאמנות מנוונת. בתגובה הוא צייר את "חריש בערב" (1939), שנועד לתאר את התפיסה הנאצית של דם ואדמה. רבות מיצירותיו שרדו את המלחמה רק משום שהממשלה הנאצית הסירה אותן מברלין. הוא איבד את הסטודיו שלו בהפצצה בשנת 1943 והוא נהרג במהלך פשיטה נוספת בתחילת השנה שלאחר מכן. אחת מיצירותיו הגדולות, ציור קיר פרסקו בן ארבעה חלקים במאפיית באלזן בהנובר משנת 1917, נהרס מאוחר יותר בשנת 1944. עירום נשי פרח עם פסל ליד הים דיוקן של אשה לידה המלט אשה שוכבת אשה באדום נוף הרים מדיה וקבצים בנושא וילי ג'ייקל בוויקישיתוף וילי ג'ייקל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Willy Jaeckel Hiddensee - Kulturelles in Vergangenheit und Gegenwart, www.hiddensee-kultur.de Willy Jaeckel 1888-1944. So war mein Denken, (exhibition catalog, Miesbach, Klinger, 2000 "Jaeckel, Willy", daten.digitale-sammlungen.de Olympedia – Willy Jaeckel, www.olympedia.org
שבועת האחים ההוראטים

שבועת האחים ההוראטים (בצרפתית: Le Serment des Horaces) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד. היצירה נחשבת בעיני ההיסטוריונים של האמנות כסנונית הראשונה המבשרת את בוא עידן הנאו-קלאסיקה. עידן זה הוא כינוי של סגנון האמנות הרשמי שהיה בצרפת במחצית הראשונה של המאה ה-19 (1790–1840). שכן, האמנות הצרפתית בסוף המאה ה-18 ובראשית המאה ה-19 הושפעה מאוד מהמהפכה הצרפתית ומהרעיונות שהובילו אליה. העבודה מציגה נושא פטריוטי ובעל מוסר גבוה, המספר את הסיפור מהמאה ה-7 לפנה"ס על שלושת הבנים של פוליבוס הוראטיוס, שמת במאבק בין רומא לאלבה לונגה. כאשר הוראטיוס מרומא משביע את בניו בחרב להילחם במשפחה מאלבה. האמהות והאחיות דואגות ובוכות לשלומם של הבנים. המשפחה היריבה הייתה קשורה למשפחת האימהות ולכן הנשים אבלות כי הן יודעות שיאבדו אח או בעל. אחד האחים ניצל, אך הרג את אחותו מכיוון שהיא בכתה על אחד מהאויבים שמתו בעקבות הקרב, לו הייתה מאורסת. הוא הורשע על רצח בן המשפחה אך נמחל לו עקב רצון העם. האמן מתאר את האחים שנשבעים לחרב ומתאחדים כאיש אחד למען אותה המטרה. הם מאמינים בצדקתם כאשר טובת המדינה היא עליונה וקודמת לשיקולים אישיים ואפילו קודמת למשפחה. שבועת ההוראטים נחשבת לפעמים כהתבטאות הברוכה ביותר של הנאו-קלאסיציזם בציור. כל אחד משלושת האלמנטים שבציור (הבנים, האב, הנשים) ממוסגר בחלק של הארקדה, והדמויות ממוקמות במעין במה צרה. דויד חילק את התמונה בין דמות האב, בין האחים, ובין דמויות הנשים. נקודת המגוז של הציור ממוקדת בחרבות שהוראטיוס נותן לבניו. בזמן ששני האחים שמאחור מחזיקים את החרבות שלהם ביד שמאל, האח הקדמי מחזיק את החרב ביד ימין ועמה הוא נשבע. נראה שדויד התכוון ליצור הרמוניה בין הדמויות ביצירה, אך רבים שמו לב לפרט זה והיו ששיערו שהאח הנמצא מלפנים יהיה זה שישרוד בקרב. החרבות המנצנצות בציור, בנוסף לזוויות הידיים המחזיקות אותן, יוצרות מעין משולש הרמוני. מדיה וקבצים בנושא שבועת האחים ההוראטים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שבועת האחים ההוראטים
יחסי אסטוניה–צ'כיה

יחסי אסטוניה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסטונית לרפובליקה הצ'כית. היחסים בין המדינות כוננו זמן קצר לאחר עצמאות אסטוניה, ואסטוניה יוצגה בצ'כוסלובקיה על ידי שגרירותה בברלין, רפובליקת ויימאר, ולאחר מכן על ידי שגרירותה בוורשה, פולין. היחסים הדיפלומטיים בין אסטוניה וצ'כיה נותקו במרץ 1939 לאחר כיבוש צ'כוסלובקיה וחודשו רק ב-9 בספטמבר 1991. ב-1 בינואר 1993, היחסים הדיפלומטיים הועברו אוטומטית למדינות היורשות של צ'כוסלובקיה, צ'כיה וסלובקיה. שגרירות אסטוניה החלה את עבודתה בפראג באוגוסט 1997, ובשנת 2010 היא פתחה קונסוליית כבוד בברנו. הקונסוליה הצ'כוסלובקית בטאלין החלה לעבוד בשנת 1921 והשגרירות הוקמה בשנת 1928. שגרירות צ'כיה בטאלין נפתחה ב-15 במאי 2000. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי, בארגון האמנה הצפון-אטלנטית ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. מאז שנת 2006 ביקרו באסטוניה הוועדה הסביבתית, הוועדה החוקתית, משלחת הגנת נתונים ומשלחת חברי ועדות כלכליות, חקלאות ותחבורה של הסנאט הצ'כי. מבקרים אחרים כללו את הוועדה לענייני האיחוד האירופי של בית הנציגים, משלחת הוועדה התקציבית, ויו"ר הסנאט הצ'כי פ' סובוטקה. בריגיקוגו הוקמה הקבוצה הפרלמנטרית אסטונית-צ'כית ובראשה עומדים נציגי מייליס. לאחר הבחירות לפרלמנט בשנת 2010, הוקמה בבית הנבחרים קבוצת ידידות בין-פרלמנטרית צ'כית-בלטית. במרץ 2010 נפגש ראש הממשלה אנדרוס אנסיפ עם ראש הממשלה יאן פישר. שר החוץ הצ'כי יאן קוהואוט יחד עם משלחת בת 10 חברים השתתפו בפגישת שרי החוץ של נאט"ו בטאלין באפריל 2010. בנובמבר 2010 שר החוץ הצ'כי קארל שוורצנברג הגיע לאסטוניה וביקר גם בטרטו וגם בטאלין. בנוסף לביקורים רמי דרג מתקיימים גם התייעצויות בין משרדי החוץ. צ'כיה היא שותפה חשובה לשיתוף פעולה הגנתי לאסטוניה. מטוסים צ'כים השתתפו במשימת השיטור האווירי הבלטי. אסטוניה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג וקונסוליה בברנו. צ'כיה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–צ'כיה בוויקישיתוף שגרירות אסטוניה בפראג שגרירות אסטוניה בפראג אתר על יחסי מדינות
יחסי הודו–סלובקיה

יחסי הודו–סלובקיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו לסלובקיה. שתי המדינות כוננו יחסים בשנת 1921 עם קונסוליה צ'כוסלובקית בבומביי. היחסים המודרניים החלו בשנת 1993 לאחר פירוק צ'כוסלובקיה. לשתי המדינות אין כל בעיה דו-צדדית, ובנוסף הן משתפות פעולה היטב בפורומים בינלאומיים. צ'כוסלובקיה הייתה אחת משותפות הסחר הגדולות ביותר של הודו במרכז אירופה. היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקה הסלובקית כוננו בשנת 1993. על פי הסכם הסחר שנחתם עם סלובקיה בשנת 1993, הוקמה במאי 1994 ועדה משותפת לשיתוף פעולה כלכלי ומסחרי (ISJEC)‏. המפגש ה-9 של INJEC נערך בברטיסלבה באפריל 2017. סלובקיה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ו-3 קונסוליות כבוד במומבאי, קולקטה ובנגלור. הודו מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלאבה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–סלובקיה בוויקישיתוף "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2016-10-06. נבדק ב-2018-04-07. {{cite web}}: (עזרה) India Slovakia relations באתר משרד החוץ הסלובקי Embassy and consulates of Slovakia in India Embassy of India in Slovakia
בולו דה מל

בולו דה מל (בפורטוגזית: ˈbolu ðɨ ˈmɛɫ מילולית: עוגת דבש) היא עוגה מסורתית מאיי מדיירה. עוגה זו נחשבת לקינוח העתיק ביותר של איי מדיירה. העוגה נוצרה לראשונה במאה ה-15 תוך שימוש בתבלינים מאירופה והודו, היא נוצרה לראשונה על ידי נזירות במנזר סנטה קלרה בפונשל. העוגה פופולרית גם באיים האזוריים של פורטוגל. העוגה מיוצרת באופן מסורתי עם דבשה, אולם בימינו רבים מכינים אותה עם דבש. לעיתים קרובות העוגה מכילה אגוזי מלך ושקדים. נהוג לא לחתוך את העוגה, אלא לקרוע חתיכות בידיים. הבולו דה מל מיוצרת באופן מסורתי בסביבות 8 בדצמבר כך שתהיה זמינה לקנייה במהלך חג המולד. לעיתים קרובות העוגה מיוצרת במנות גדולות מספיק כך שניתן יהיה לצרוך אותה במהלך כל השנה. מדיה וקבצים בנושא בולו דה מל בוויקישיתוף "Bolo de Mel-da-Madeira". נבדק ב-21 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Rafael Tonon, The 12 Must-Eat Portuguese Sweets, Eater, ‏2017-06-28 (באנגלית)
בועז פלג

בועז פלג הוא קצין בדרגת תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כטייס ומפקד בחיל האוויר. בעל שני עיטורי צל"ש אלוף ממפקד חיל האוויר. פלג נולד וגדל בחולון, למד בבית הספר אורט חולון והתגייס לחיל האוויר בשנת 1972, בו שירת כטייס מסוקים בשירות סדיר ומילואים במשך עשרות שנים. הוא פיקד על טייסת 124, טייסת מסוקי אנפה ועל טייסת 114, טייסת מסוקי יסעור. בהמשך שירותו פיקד על בסיס עובדה. במהלך שירותו עוטר פעמיים בצל"ש מפקד חיל האוויר: הצל"ש הראשון הוענק לו על חלקו במבצע צלצל ביולי 1981, כטייס יסעור הוא חילץ תחת אש כוח צנחנים מעומק לבנון, ומסוקו נפגע תוך כדי החילוץ. הצל"ש השני הוענק לו בתאריך 11 בינואר 1982 על חלקו במבצע חשאי שהתקיים באותה השנה במדינת אויב במרחק מאות קילומטרים מישראל. פלג שימש כקברניט יסעור שאחד ממנועיו הושבת כתוצאה מהתנגשות עם ציפורים והוא נאלץ לבצע תדלוק אווירי מורכב. לאחר שחרורו שימש משנה למנכ"ל חברת ישראייר, בעל חברת מסוקים פרטית ומנהל חברת המסוקים תל אביב הליקופטרס. בועז נשוי לעו"ד זיסי הצובאי. יש לו שני ילדים מנישואיו הראשונים, לימור ועידו, ושני נכדים. דוד גרינוולד, ‏יובל למובילים, באתר חיל האוויר הישראלי אין סרט כזה, באתר חיל האוויר הישראלי בועז פלג ואסף אגמון, מבצע ארוך טווח של מסוקים,מתדלק/מתודלק, אתר מרקיע שחקים מאת דרור מרום, ‏ועדת בדיקה בחיה"א: הענקת שירותי תחזוקה לישראייר בבסיס עובדה - בהתאם לכללים, באתר גלובס, 22 במרץ 1998 עירית רוזנבלום, מסוק? זה לא בשמים, באתר הארץ, 1 ביולי 2008 אסף גלעד, "ינאי נתן, ינאי לקח", באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. •
צאיניאו

צָאיְנְיָאו לוגיסטיקה חכמה בע"מ (בסינית מפושטת: 菜鸟网络科技有限公司, בפין-יין: càiniǎo wǎngluòkējì yǒuxiàngōngsī; נודעה בעבר בשם China Smart Logistics Network או CSN, רשת סין ללוגסיטיקה חכמה; מתועתקת לפעמים גם קיינאו או קייניאו) היא חברת לוגיסטיקה סינית שהושקה על ידי קבוצת עליבאבא, יחד עם שמונה חברות אחרות, ב-28 במאי 2013. נכון למאי 2018, צאיניאו הייתה אחת מחברות החד-קרן הגדולות בסין, בשווי של 100 מיליארד יואן. השם צאיניאו הוא כינוי לעופות משק המגודלים לשם הבשר שלהם,[דרוש מקור] ובסלנג הוא גם כינוי לטירון. מכיוון שהשם נכתב בפין-יין, שבו כותבים את האות הראשונה של השם ב-C, יש הטועים וכותבים את שם החברה כ"קיינאו", "קייניאו", ואפילו "צ'איניאו". החברה הוקמה בשנת 2013 על ידי קבוצת עליבאבא, בשיתוף עם קבוצות נוספות (בתוכן יינטאי, קבוצת פוסון, קבוצת פוצ'ון ואחרות) ומוסדות פיננסיים קשורים, אשר השיקו במשותף את "רשת עמוד השדרה הלוגיסטי החכמה של סין" (בראשי תיבות: CSN). טאובאו Tmall מדיה וקבצים בנושא צאיניאו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צאיניאו (באנגלית ובסינית מפושטת) צאיניאו, ברשת החברתית פייסבוק צאיניאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צאיניאו, ברשת החברתית LinkedIn "Cainiao". Bloomberg. נבדק ב-2018-10-01. "China's 12 highest-valued unicorn firms". China Daily. 2018-05-10. נבדק ב-2018-10-01. Liu, Cynthia. "One Platform to Rule Them All: The Brains Behind Cainiao Network (PI)". E Commerce Asia. E COm Asia. נבדק ב-17 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) 菜鸟, WordHippo מירב קריסטל, עלי אקספרס החלה לאחד חבילות, באתר ynet, 7 באוקטובר 2020 עליבאבא מצטרפת למאבק בנגיף הקורונה ופונה לספקי ציוד רפואי בישראל, באתר "אנשים ומחשבים", 9 בפברואר 2020 דניאל הרץ, ‏רכב המשלוחים האוטונומי של עליבאבא, באתר כיכר השבת, 3 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי בלגיה–הודו

יחסי בלגיה–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו לממלכת בלגיה. שגרירות הודו בבריסל נפתחה בשנת 1948. שגרירות בלגיה בניו דלהי נפתחה בשנת 1947. המתחם הנוכחי של השגרירות, שנבנה בשנת 1984, הוא פלא אדריכלי שתוכנן על ידי סטיש גוג'ראל. הודו ובלגיה חולקות את הערך המשותף של "דמוקרטיה, פלורליזם ושלטון החוק" ובלגיה תמכה במדינות ה- G4‏. סגן ראש ממשלת בלגיה סטיבן ואנאקר אמר כי "לאט אבל בטוח" הודו מקבלת את "המקום הראוי לה בממשל העולמי". הוא שב והדגיש כי בלגיה אישרה "באופן חד משמעי" את תמיכתה בהצעתה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם. להודו ובלגיה קשרי מסחר חזקים, כאשר הודו היא היבואנית השנייה בגודלה והיצואנית החמישית בגודלה למוצרים בלגיים. בשנת 2008 דיברה ממשלת הודו כיצד בלגיה והודו הן "שותפות בעולם גלובלי". בנובמבר 2017 ביקרו בהודו שבעה ימים המלך פיליפ והמלכה מתילדה מבלגיה. באנטוורפן יש הרבה סוחרי יהלומים הודים מגוג'ראט ומראג'סטאן. פתיחת קונסוליית הכבוד הבלגית באחמדאבאד הפכה את בלגיה למדינה הראשונה שעשתה זאת במרכז השירותים הפיננסיים הבינלאומי הראשון בהודו (IFSC). בלגיה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ו-4 קונסוליות במומבאי, צ'נאי, קולקטה ואחמדאבאד. הודו מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות כבוד באנטוורפן (בלגיה) ובקפלן (לוקסמבורג) מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–הודו בוויקישיתוף "Top 10 trading partners of India". Asiancorrespondent.com. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Indo-Belgium Relations". Whatisindia.com. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Belgium supports India's bid for permanent seat in UNSC". The Times of India. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-14 בנובמבר 2011. נבדק ב-7 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2013. נבדק ב-7 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Belgian royal couple arrives in India". The Times of India. "Belgium opens honorary consulate in GIFT City". Thehindubusinessline.com. 26 באפריל 2017. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Embassy of India in Brussels, Belgium". Embassypages.com. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Welcome to Embassy of India, Belgium, Luxembourg & European Union". Indembassy.be. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
פטר לקס

פטר לקס (בשמו המלא: פטר דוד לקס, בארצות הברית: פיטר ד. לקס; בהונגרית: Lax Péter; נולד ב-1 במאי 1926 בבודפשט) הוא מתמטיקאי יהודי-אמריקאי יליד הונגריה. לדברי ג'רג' מרקס הוא היה אחד מן המדענים מאנשי-המאדים. לקס עוסק בעיקר במתמטיקה יישומית, תחומי המחקר שלו הם: תורת משוואות דיפרנציאליות חלקיות, דינמיקת נוזלים, מדעי המחשב. לקס נולד במשפחה יהודית בבודפשט לאביו הנריק לקס ולאמו קלרה קורנפלד. פטר לאקס עבר לארצות הברית בשנת 1941 עם הוריו, שנתיים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ניו יורק. בהמשך קיבל את הדוקטורט שם ב-1949. המנחה שלו היה קורט או. פרידריכס. כותרת עבודת הדוקטורט שלו הייתה: "מערכת לא ליניארית של משוואות דיפרנציאל חלקיות היפרבוליות בשני משתנים עצמאיים" (Nonlinear System of Hyperbolic Partial Differential Equations in Two Independent Variables). כיום הוא פרופסור אמריטוס של מכון קוראנט למדעי המתמטיקה באוניברסיטה. לדבריו השפה והתרבות ההונגרית, כמו גם היחסים עם מתמטיקאים הונגרים, חשובים בעיניו, לכן השתתף גם בפיתוח תוכנית הדוקטורט במתמטיקה של האוניברסיטה המרכז-אירופית. 1974: פרס שובנט 1975: פרס נורברט וינר 1986: המדליה הלאומית למדע (ארצות הברית) 1987: פרס וולף 1993: חבר כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים 1992: פרס לירוי פ. סטיל, האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS)[1] 2005: פרס אבל 2005: הצלב האמצעי של מסדר הכבוד של הרפובליקה של הונגריה ביוגרפיה של פטר לקס באתר פרס אבל (בהונגרית) דנש פץ: פטר לקס הפך לחתן פרס אבל, נפסבדשאג, ב-19 במרץ 2005 פרס אבל במתמטיקה למתמטיקאי ממוצא הונגרי. נשיונל ג'אוגרפיק, 2005. "מהירות המחשבים תוכפל בתוך שלוש שנים" - שיחה עם פטר לקס, כתב העת HVG, ינואר 2008 מדיה וקבצים בנושא פטר לקס בוויקישיתוף פטר לקס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פטר לקס, באתר MacTutor (באנגלית) פטר לקס, באתר dblp פטר לקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Peter David Lax, TMGP A magyar származású Lax Péter az Abel-díj idei kitüntetettje, Mindentudás Egyeteme, 2005.
מצוק האריסון

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה מצוק האריסון או ראש האריסון – מצוק באי רוס שבאנטארקטיקה ארצות הברית מצוק האריסון או ראש האריסון (טנסי) – מצוק במחוז המילטון, במדינת טנסי, שבארצות הברית
סטפני בייס

סטפני בָּייס (באנגלית: Stephanie Bice; נולדה ב-11 בנובמבר 1973 תחת שם המשפחה אסאדי (בפרסית: اسدی)) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אוקלהומה, מאז ינואר 2021. היא האיראנית-אמריקאית הראשונה שנבחרה לקונגרס האמריקאי. מאז 2014 ועד השבעתה לקונגרס הייתה חברה בסנאט המדינתי באוקלהומה, ובבחירות 2020 נבחרה לייצג את מחוז הקונגרס החמישי של אוקלהומה בבית הנבחרים האמריקאי אחרי שגברה על נציגת המחוז המכהנת קנדרה הורן. אביה של בייס, שנולדה אוקלהומה סיטי, היה מהגר מאיראן בשם חוסיין אסאדי, שנודע בשמו האמריקאי "ג'ו אסאדי". בייס השלימה באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה לימודי תואר ראשון בשיווק ותחום התמחות משני בעסקים בינלאומיים. היא עבדה במשך שמונה שנים בענף הפיקוח הפיננסי, וכעבור זמן מה התמקצעה בתחום האסטרטגיה העסקית עבור חברת הטכנולוגיה של משפחתה באוקלהומה סיטי. בהמשך סייעה להוביל סוכנות שיווק דיגיטלית באוקלהומה סיטי כסגנית נשיא לענייני פיתוח עסקי. בבחירות 2014 נבחרה בייס לראשונה אל הסנאט של אוקלהומה, הבית העליון בבית המחוקקים של המדינה. בשנת 2016 נבחרה בייס על ידי הסיעה הרפובליקנית בסנאט למלא את תפקיד עוזרת מנהיג הרוב בסנאט המדינתי. במהלך כהונתה בסנאט נתנה את חסותה למספר הצעות חוק, בהן זו שסיפקה שירותי סעד לתושבי אוקלהומה שריצו עונש מאסר בגין עבירות מסוג פשע, שבהווה הורדו ברמת חומרתן לעוון. באפריל 2019 בייס הודיעה כי בבחירות 2020 תתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אוקלהומה. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ב-30 ביוני 2020, סיימה בייס במקום השני אחרי טרי ניז, אשת עסקים שהייתה ב-1990 המועמדת הרפובליקנית לתפקיד סגן מושל אוקלהומה. משום שאף מתמודד לא גרף 50 אחוזים מקולות הבוחרים, העפילו ניז ובייס לסיבוב מכריע. בסיבוב זה גברה בייס על ניז, והמשיכה ליום הבחירות הכלליות מול נציגת המחוז המכהנת קנדרה הורן. בייס ניצחה את הורן והשיבה את המושב לידי המפלגה הרפובליקנית. מחוז הקונגרס החמישי, בו התמודדו הורן ובייס, היה מעוז רפובליקני במשך למעלה מארבעה עשורים עד אשר נבחרה הורן בבחירות 2018. מדיה וקבצים בנושא סטפני בייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטפני בייס לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) סטפני בייס, ברשת החברתית פייסבוק סטפני בייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטפני בייס, ברשת החברתית אינסטגרם קורות חייה של סטפני בייס, באתר הרשמי של הסנאט של אוקלהומה (באנגלית) סטפני בייס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) טל אקסלרוד, Bice wins Oklahoma GOP runoff to face Horn in November, באתר The Hill‏, 25 באוגוסט 2020 (באנגלית) ג'סטין וינגרטר, Kendra Horn upsets Steve Russell in an Oklahoma City stunner, באתר The Oklahoman‏, 6 בנובמבר 2018 (באנגלית)