לופר (סרט)

לופר (באנגלית: Looper) הוא סרט מדע בדיוני הכולל מוטיב של מסע בזמן, שבוים על ידי ריאן ג'ונסון בשנת 2012. בסרט מככבים ברוס ויליס, ג'וזף גורדון-לוויט ואמילי בלאנט. הסרט מושפע מאלמנטים הקשורים לארגוני פשע, טכנולוגיית המסע בזמן וז'אנר הפילם נואר המתבטא בחזות חשוכה, מגורענת ומדממת. בשנת 2044, ג'ו בן ה-25 (ג'וזף גורדון-לוויט) הוא רוצח שכיר העובד עבור ארגון פשע בקנזס סיטי בתור "לופר" - מכיוון שמערכות העיקוב בעתיד גרמו לכך שכמעט יהיה בלתי אפשרי להיפטר מגופות, הארגון משתמש במסע בזמן שהומצא שלושים שנים לאחר מכן ומיד הוצא מחוץ לחוק. את פעילות המסע בזמן של הארגון מנהל אדם בשם אייב (ג'ף דניאלס) שחזר מהעתיד, ובמסגרתו הלופרים מסוגו של ג'ו מחסלים אנשים שהוחזרו אליהם מהעתיד על ידי סוכני הארגון ונפטרים מגופותיהם. היעדים לחיסול נשלחים אליהם מהעתיד כשפניהם מכוסות ולגופם מוצמדים מטילי כסף, שמשמש כתשלום עבור הלופרים על חיסולם. כדי למנוע יצירת כל קשר לארגון, החיסול הסופי של כל לופר הוא העצמי שלו לאחר שפרש ואז בעתיד נתפס והוחזר לעבר, ואותו ניתן לזהות על ידי מטילי הזהב שמוצמדים לגופו. על ידי חיסול העצמי העתידי שלו, הלופר מסיים את החוזה שלו עם הארגון, או "סוגר את הלופ" ופורש לגמלאות. חברו של ג'ו, לופר בשם סת' (פול דנו)- השייך למיעוט של אנשים בעלי יכולת נמוכה של טלקינזיס- בורח לביתו של ג'ו ומספר לו כי החיסול האחרון שלו היה העצמי העתידי שברח ממנו לאחר שהזהיר אותו כי בעתיד יקום אדם שייקרא "מוריד הגשם", ידיח את כל חמשת ראשי ארגוני הפשע הגדולים ויסגור את כל הלופים. ג'ו מסתיר את סת' בחוסר רצון במרתף ביתו, שם אגר את כל מטילי הכסף שקיבל על עבודתו, אבל נלקח לראות את אייב על ידי אחד מאנשי העלית שלו, או ה"גאט מן", בשם קיד בלו (נוח סיגן). כשאייב מאיים על ג'ו שהוא ייקח ממנו מחצית מההון שאגר, ג'ו מסגיר את מיקומו של סת'. אנשיו של אייב תופסים את סת' וחורטים על ידו את הכתובת אליה הם רוצים שהעצמי העתידי שלו יגיע, ומתחילים לחתוך את חלקי גופו. כשהעצמי העתידי שלו מחפש אחר הכתובת שנחרטה על גופו, חלקי גופו מתחילים ליפול וכשהוא מגיע לכתובת הוא נורה למוות על ידי קיד בלו. למחרת, כשג'ו מחכה ליעד הבא שלו שאמור להגיע אליו, הוא מגיע אליו מהעתיד ללא כיסוי הראש וג'ו מגלה שמדובר בעצמי העתידי שלו, או "ג'ו המבוגר" (ברוס ויליס). מעוצמת ההלם, ג'ו הצעיר משתהה ולפני שהוא מצליח להרוג את יעדו, ג'ו המבוגר מצליח להשתלט עליו ולהמם אותו. לפני שהוא בורח הוא משאיר לג'ו הצעיר פתק עם נתיב מילוט. כשג'ו הצעיר מתעורר הוא מתעלם מהפתק וחוזר לביתו, הוא נתקל בקיד בלו שמחכה לו כדי לחסל אותו על כישלון המשימה והוא מצליח לחמוק ממנו ולהימלט דרך יציאת החירום. בקו זמן חלופי, ג'ו הצעיר מצליח לחסל את עצמו העתידי ולאחר מכן אוסף את מטילי הכסף שאגר ועובר לשאנגחאי, שם הוא מבזבז את כל הכסף שצבר על סמים ומסיבות והופך למחסל של העולם התחתון. מספר שנים לאחר הגעתו, הוא פוגש בפאב באישה סינית ומתאהב בה והשניים מתחתנים. שלושים שנים לאחר מכן, בשנת 2074, מגיעים מחסלים לביתם של ג'ו המבוגר ואשתו כדי לקחת את ג'ו לחיסול בעבר אבל מחסלים בטעות את אשתו תוך כדי הלקיחה של ג'ו. כשהם מגיעים לנקודת השליחה בזמן, מצליח ג'ו המבוגר להשתלט עליהם ולהרוג אותם ולשלוח את עצמו אחורה בזמן לשנת 2044 ללא כיסוי הראש, ובכך משנה את ההיסטוריה. על ידי חריטת שמה של מלצרית שהכיר על ידו, מזמין ג'ו הצעיר את ג'ו המבוגר, שמחפש אחריו, להיפגש איתו על מנת לקבל הסבר ועל מנת להרוג אותו. ג'ו המבוגר מסביר לו שהוא הגיע לעבר כדי לנסות להציל את אשתו על ידי הריגת מוריד הגשם, והוא הביא עימו מפה מהעתיד ובה רשימת כתובות פוטנציאליות של הילד שעתיד להפוך למוריד הגשם. במהלך הפגישה מגיעים קיד בלו ואנשיו כדי לתפוס את השניים - ג'ו המבוגר נמלט וג'ו הצעיר משיג פינה מהמפה של ג'ו הצעיר ונמלט גם הוא. בעזרת הפינה מהמפה הוא מגיע לחווה, שם גרים אישה בשם שרה (אמילי בלאנט) וילד בשם סיד (פירס גאגנון). שרה מזהה מספר על המפה כקוד של יום הולדתו של סיד ובית החולים בו נולד. ג'ו הצעיר מנחש כי ג'ו המבוגר מתכנן להרוג את שלושת הילדים שנולדו באותו התאריך מבלי שהוא יודע מי מהם יהפוך בעתיד למוריד הגשם, ולכן הוא נשאר בחווה כדי לצפות לג'ו המבוגר. כאשר גאט מן אחר בשם ג'סי (גארט דילגונט) מגיע לחווה כדי לחפש אחרי ג'ו הצעיר וג'ו המבוגר, סיד וג'ו הצעיר מתחבאים בתעלה תת-קרקעית. באותו הלילה, ג'ו הצעיר ושרה מקיימים יחסי מין ושרה חושפת בפניו כי יש לה כוחות טלקינזיס די טובים. בבוקר שלמחרת מוצא ג'ו הצעיר את ג'סי מאיים על שרה באקדחו. הוא משחרר את שרה ופונה לג'ו. כשסיד יורד במדרגות ג'סי מכוון אליו אינסטינקטיבית את האקדח. סיד המבוהל נופל במדרגות שרה מנסה לרוץ אליו וכל החפצים בבית, כולל ג'סי, מתחילים לרחף עד שג'סי מת. ג'ו מבין שסיד הוא בעל כוחות טלקינזיס עצומים והוא מי שעתיד להפוך למוריד הגשם, ושכעת ג'ו המבוגר יבין זאת מזיכרונותיו שלו. קיד בלו תופס את ג'ו המבוגר ולוקח אותו לאייב, שם ג'ו המבוגר משתחרר והורג את אייב ואת אנשיו ונוסע לחווה של שרה. בזמן שג'ו הצעיר הורג את קיד בלו ששרד והמשיך לרדוף אחרי ג'ו המבוגר, ג'ו המבוגר רודף אחרי שרה וסיד. פניו של סיד מתעוותים לאחר שג'ו המבוגר יורה עליו קליע, אבל שרה מרגיעה אותו לפני שג'ו המבוגר מספיק להרוג אותם ומורה לו לרוץ לשדה הקנים הקרוב ונעמדת בין ג'ו המבוגר וסיד. בהבנה שמותה של שרה יגרום לסיד להפוך בעתיד למוריד הגשם ולהרוג את כל הלופרים כנקמה על מות אמו, ג'ו הצעיר מתאבד ובכך מוחק את קיומו של ג'ו המבוגר ומציל את שרה ואת סיד ומונע מסיד להפוך למוריד הגשם. ג'וזף גורדון לוויט - ג'ו בן ה-25 ברוס וויליס - ג'ו "המבוגר" אמילי בלאנט - שרה פירס גאגנון - סיד ג'ף דניאלס - אייב פול דנו - סת' נוח סיגן - קיד בלו גארט דילגונט - ג'סי את לופר כתב וביים ריאן ג'ונסון, לאחר סיים הפקת הסרט "הנוכלים בלום" בשנת 2008, הוא חבר מחדש למפיק רם ברגמן, שהפיק את שני סרטיו הקודמים של ג'ונסון, במטרה להתחיל בהפקתו של לופר בשנת 2009. במאי 2010 לוהק ג'וזף גורדון-לויט לאחד התפקידים הראשיים, בהמשך החודש לוהק גם ברוס ויליס. באוקטובר שלאחר מכן הצטרפה אמילי בלאנט לגורדון-לויט וויליס. תקציב ההפקה היה 30 מיליון דולר. הצילומים החלו בלואיזיאנה ב-24 בינואר 2011. הקרנת הבכורה של לופר נערכה ב-6 בספטמבר 2012, בערב הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-28 בספטמבר 2012. במהדורה הסינית של הסרט שולבו מחדש מספר משמעותי של סצנות המתרחשות בשנגחאי. המהלך התבקש על ידי חברת ההפקה הסינית DMG Entertainment במטרה לפנות לקהל הסיני. כמה מסצנות אלה קוצרו או נחתכו בגרסה האמריקנית. אתר האינטרנט הרשמי של לופר "לופר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לופר", באתר AllMovie (באנגלית) "לופר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לופר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לופר", באתר Metacritic (באנגלית) "לופר", באתר אידיבי "לופר", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "לופר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות "לופר", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג", 30 בספטמבר 2012 נועם סטולרמן‏, מה שהיה יהיה: ביקורת על "לופר", באתר "רוזבאד", 27 בספטמבר 2012 עומרי בר-לב, ביקור קצר: לופר- לופר בלופר, באתר העולם המופלא של התרבות, 5 באוקטובר 2012 אורון שמיר, עכבר העיר, "לופר": אחד משיאי השנה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2012 אבנר שביט‏, "לופר": ברוס וויליס נוסע בזמן וחוזר עם תובנות מעוררות מחשבה, באתר וואלה, 28 בספטמבר 2012 ארז דבורה, "לוּפר": תמצאו זמן לסרט הזה, באתר ynet, 28 בספטמבר 2012 אורי קליין, "לופר": סרט מרתק ומרגש, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2012 מאיר שניצר, מכונת הזמן התקלקלה: "לופר" רחוק מלהיות פורץ דרך, באתר nrg‏, 5 באוקטובר 2012 דנה שוופי, עכבר העיר, מדע בזיוני: העתיד של "לופר" נשמע זוועה, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2012 אמיר קמינר, ראיון עם המפיק הישראלי הכי מבטיח בהוליווד, באתר Xnet‏, 1 בדצמבר 2011 נירית אנדרמן, ברגמן, רם ברגמן, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2012