laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלבום מוזיקה

אלבום מוזיקה הוא אוסף קטעי מוזיקה, בדרך כלל שירים, היוצאים לאור כיחידה אחת. מקור המושג "אלבום מוזיקה" הוא באלבומי תקליטים שיצאו לאור במחצית הראשונה של המאה ה-20. התקליטים באותה תקופה היו בדרך כלל בקוטר של 10 אינץ' (25 סנטימטר) והסתובבו במהירות של 78 סיבובים לדקה, נתונים אלה הגבילו את תכולתו של צד אחד של תקליט לכשלוש דקות. משך זמן זה הספיק לשיר אחד בלבד, כך שבתקליט אחד היו שני שירים (שיר אחד בכל צד) או שני קטעי מוזיקה. התקליטים נמכרו אז בעטיפות מרובעות מנייר פשוט עם פתח עגול באמצע, על מנת שיראו דרכו את התווית במרכז התקליט שם היה המידע על השיר. בשנת 1909 חברת התקליטים Odeon הוציאה לאור מארז מעוצב שהכיל את "הסוויטה – מפצח האגוזים" של המלחין צ'ייקובסקי על גבי ארבעה תקליטים בעלי שני צדדים, הכרוכים יחד בכריכה קשה. מארז זה כונה לראשונה בשם "אלבום". פורמט זה אומץ בהדרגה על ידי חברות התקליטים. בכריכה החיצונית והפנימית של האלבום היה מקום לתמונות, עיצוב גרפי, רשימת שירים, וכן מידע על האמן וההפקה. אלבומים אחרים הכילו יצירות ארוכות של מוזיקה קלאסית או אופרות שחולקו למספר תקליטים. בשנת 1948 הגיע פורמט תקליטים חדש: אריכי הנגן בקוטר של 12 אינץ' (30 סנטימטר) המסתובבים במהירות של 33 ו-1/3 סיבובים לדקה עם חריצים צפופים וצרים יותר. בתקליטים אלה העשויים מוויניל היה מקום שהספיק לעשרה או לעשרים שירים בתקליט אחד. עם הופעת אריך הנגן הופסקה ההוצאה לאור של האלבומים מרובי התקליטים והמונח אלבום היגר לתקליט הויניל אריך-הנגן, ומאז הוא נקרא גם כן אלבום. מאז שהתרחב השימוש בתקליטורים המונח אלבום עבר לתקליטור המוזיקה ולמעשה מתאר היום כל אוסף מוזיקלי שמוצא לאור ללא קשר לפורמט ההפצה שלו. זמן ההשמעה המוגבל לשלוש עד ארבע דקות של התקליטים הישנים השפיע על הרגלי ההאזנה למוזיקה פופולרית, ואף כיום מקובל בתעשיית המוזיקה ליצור שירים ולהיטים לפי המגבלה הזו. השאלה כמה קטעי מוזיקה זכאים להקרא "אלבום" עודנה פתוחה. יש הגורסים כי חייבים להיות לפחות 8 קטעים, ואילו חוקי המצעדים הבריטים קובעים שבאלבום צריכים להיות לפחות 4 קטעים או 20 דקות של מוזיקה. להקות וחברות תקליטים נוהגות להוסיף לאלבומים תוספות ומידע ההופכים את אריזת האלבום לפן נוסף של היצירה האומנותית. תוספות כאלה הן: מילות שירים מידע על המחברים, המלחינים והנגנים תמונות והגיגים אריזות מעוצבות גרפית באופן מיוחד אריזות העשויות מחומרים בלתי רגילים, כמו עץ או פלסטיק אטום נכון להיום, אלבום המוזיקה הנמכר ביותר בכל הזמנים עם כ-110 מיליון מכירות הוא Thriller של מייקל ג'קסון. האלבום ידוע כנמכר ביותר עוד משנת 1984 (כשנה אחרי צאת האלבום) ועד היום. אלבום אולפן – אלבום שהוקלט באולפן הקלטות. אלבום הופעה – אלבום שהוקלט בהופעה חיה. אלבום בכורה – האלבום הראשון של זמר, להקה או פזמונאי. מיני-אלבום – אלבום קצר. סינגל – תקליט, קלטת שמע או תקליטור המכיל שיר בודד או מספר שירים מצומצם. אלבום להיטים – סוג של אלבום אוסף שיכול לכלול שירים מצליחים שכבר יצאו לאור בעבר, שירים נדירים (Rarities) או שילוב של שניהם. אלבום זהב – הוא אלבום מוזיקה שנמכר במספר גבוה ומוגדר מראש של עותקים אלבום קונספט – יצירה המגובשת רעיונית, לרוב ממקור השראה ספרותי, או מעולם התיאטרון אלבום רמיקס – אלבום המכיל בעיקר רמיקסים או גרסאות אקוסטיות של שירים אשר נכללו בדרך כלל בתוך אלבום אולפן או מיני-אלבום במקור
פוליקורו

פוליקורו (באיטלקית: Policoro) היא עיר וקומונה בנפת מטרה שבמחוז בזיליקטה, איטליה, השוכנת לחופי מפרץ טאראנטו. העיירה כשלעצמה היא קטנה יחסית, מתגוררים בה 17,022 תושבים (נכון ל-2013). אולם בימי הקיץ העיירה הופכת למרכז תיירותי חשוב כשהמוני תיירים פוקדים אותה ואת חופיה. העיירה ידועה כמקום ההיסטורי בו התחולל קרב הארקלה בשנת 280 לפנה"ס, בו לחמו כוחות האימפריה הרומית נגד צבאות היוונים בפיקודו של מלך אפירוס, פירוס. חורבות העיר הארקלה נמצאים בשולי העיר. העיר מפורסמת גם במוזיאון הארכאולוגי Museo della Siritide שמוצגים בו חפצים יווניים ורומאיים רבים -  חרבות, אגרטלים, סכינים, תכשיטים ואלמנטים דקורטיביים אחרים. בקרבת העיירה נמצאת שמורת הטבע Bosco Pantano Policoro, אשר מוקדשת להגנה על צבי ים וחיות בר אחרות, ובתוכה גם יער אורנים מרשים, הגובל בים מדיה וקבצים בנושא פוליקורו בוויקישיתוף מידע על המוזיאון הארכאולוגי https://www.e-borghi.com/en/sc/2-castles-churches-monuments-museums/matera-policoro/663/national-archaeological-museum-of-siritide. html אתר האינטרנט הרשמי של פוליקורו https://www.policoro.basilicata.it/ אתר האינטרנט הרשמי של פוליקורו תוצאות מפקד האוכלוסין, 2013. Policoro, ITALY Magazine (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאוריה

לאוריה היא עיר קטנה וקומונה בנפת פוטנצה שבמחוז בזיליקטה, על גבול מחוז קלבריה. בקומונה מתגוררים (נכון ל-2014) 13,040 תושבים. העיר שמרה על אופייה וסגנון ימי הביניים נשאר בולט בה. האזכור הראשוני בכתב לעיר הוא מ-1079, אך מסמכים רבים הושמדו בטבח לאוריה שהתרחש ב-1806, וסביר להניח שהאזור הנמצא בסמוך לדרך הרומית המובילה בין קפואה לרג'יו די קלבריה, היה מיושב קודם לכן. במאה ה-12 הפכה העיר לפייף, דבר שהעניק לה חשיבות אזורית ומשך אליה סוחרים ובעלי מלאכה. בעל האדמות היה ריקרדו, נאמנו של מנפרד, מלך סיציליה, שמת יחד עמו בקרב בנוונטו בשנת 1266 בידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה. ממלא מקומו של ריקרדו, רוג'רו, שימש כאדמירל בצבא אראגון תחת שלטון פרו השלישי, מלך אראגון ונודע כאחד הימאים המוכשרים ביותר של ימי הביניים וכמי שמעולם לא הפסיד בקרב. שלטון הדוכסות המשיך ברצף במשך שש מאות השנים הבאות, עד לשנת 1806, אז ז'וזף בונפרטה ביטל את השיטה הפאודלית באזור. סמל העיר הוא בסיליסק ליד צמח ער אציל, ושמתחתיו הכיתוב Noli Me Tangere (אל תיגע בי), כשמשמעות הדברים היא הדגשת ייחודיות המקום ושמירתו על אופיו העתיק. מדיה וקבצים בנושא לאוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאוריה תוצאות מפקד האוכלוסין, 2014
The Party's Over

The Party's Over (באנגלית: המסיבה נגמרה) הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1982 והופק על ידי קולין ת'רסטון, שעבד בעבר כטכנאי הקלטה בשביל דייוויד בואי אבל היה מוכר יותר תודות להפקתו של שני האלבומים הראשונים של דוראן דוראן. האלבום מציג את סגנון הלהקה המקורי, הסינת'-פופ, שהיה דומה לדוראן דוראן (שתי הלהקות חלקו את אותו מפיק באלבום זה). בהמשך, צליל הלהקה יהפוך ליותר ויותר אקספרימנטלי ויכלול יותר כלים אקוסטיים, עד שבאלבומים האחרונים הלהקה תמציא סגנון שייקרא מאוחר יותר פוסט רוק. זהו האלבום היחיד של הלהקה עם סיימון ברנר, הקלידן המקורי של הלהקה, שבהמשך יוחלף באופן לא רשמי על ידי טים פריס-גרין. מארק הוליס - שירה לי האריס - תופים פול ווב - גיטרת בס סיימון ברנר - קלידים מידע על האלבום The Party's Over באתר MusicBrainz האלבום The Party's Over באתר Discogs
It's My Life (אלבום)

It's My Life (תרגום מאנגלית: אלו הם חיי) הוא האלבום השני של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1984. באלבום זה טוק טוק הראו גרסה בוגרת יותר של הסינת'-פופ שמאפיין את התקופה המוקדמת שלהם, והוא הכיל את הלהיטים It's My Life (שמאוחר יותר התפרסם גם בזכות גרסת הכיסוי של להקת No Doubt) והשיר Such a Shame שהביאו ללהקה הצלחה בינלאומית בעיקר בארצות אירופה. לפני הקלטות האלבום פרש סיימון ברנר מהלהקה, והמפיק שהחליף את קולין ת'רסטון, טים פריס גרין, נהיה חבר הלהקה הרביעי באופן לא רשמי - מלבד ההפקה, הוא גם ניגן קלידים במקום ברנר והיה שותפו של מארק הוליס לכתיבה. מארק הוליס - שירה לי האריס - תופים פול ווב - גיטרת בס משתתפים נוספים טים פריס גרין - הפקה, קלידים איאן קרנאו - קלידים פיל ראמוקון - פסנתר רובי מקינטוש - גיטרה מוריס פרט - כלי הקשה הנרי לואות'ר - חצוצרה מידע על האלבום It's My Life באתר MusicBrainz מידע על האלבום It's My Life באתר AllMusic האלבום It's My Life באתר Discogs האלבום It's My Life באתר ספוטיפיי האלבום It's My Life באתר דיזר האלבום It's My Life באתר אפל מיוזיק האלבום It's My Life באתר Last.fm האלבום It's My Life באתר סאונדקלאוד האלבום It's My Life באתר יוטיוב
The Colour of Spring

The Colour of Spring (בעברית: צבע האביב) הוא האלבום השלישי של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1986, למרות שיצא לפני כן לאור בגרמניה ובהולנד בשנת 1985. האלבום הוא אלבום האולפן הנמכר ביותר של הלהקה, כאשר הגיע למיקום גבוה במספר רב של מצעדי מכירות באירופה, כולל בבריטניה שעד לאלבום הזה הלהקה לא זכתה להצלחה במולדתה. בארצות הברית הוא לא זכה להגיע למיקום גבוה כמו קודמיו, אבל כן נכנס למצעד הבילבורד והיה לאלבומם האחרון שעשה כן. עם הלהיט Life's What You Make It הלהקה הרחיבה את בסיס המעריצים שלה, והלהיט נהיה השלישי בשרשרת הלהיטים שהצליחו בארצות הברית - יחד עם It's My Life וSuch a Shame מהאלבום הקודם. מבחינה מוזיקלית, האלבום הווה התרחקות גדולה מהצליל המסותנז של השנים הראשונות של הלהקה, כאשר שילב יותר ויותר כלים אקוסטיים ונהיה יותר "אורגני", כפי שהלהקה תיארה את זה. האלתורים, שיהיו למעשה מרכז תהליך ההקלטה של האלבומים הבאים, החלו להיות נוכחים כבר באלבום הזה שרומז על הכיוון האקספרימנטלי שתיקח הלהקה בשנות קיומיה הנותרות. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מארק הוליס וטים פריס גרין.  Talk Talk מארק הוליס - שירה, אורגן (4), גיטרה (8), פסנתר (3, 5, 6 ו-7), מלודיקה (8), מלוטרון (6), ווריופון (4 ו-7), תזמור (1). לי האריס - תופים, כלי הקשה (1-3, 5, 6 ו-8). פול ווב - גיטרת בס (2, 5, 6 ו-8). משתתפים נוספים טים פריס גרין - הפקה, פסנתר (1, 2, 4 ו-8), מלוטרון (3), ווריופון (4 ו-7), סינתסייזר (1). איאן קרנאו - קלידים (2 ו-6) מרטין דיצ'מן - כלי הקשה (1, 3, 5, 6 ו-8) מארק פלת'מן - מפוחית (5) אלן גורי - גיטרת בס (1) רובי מקינטוש - גיטרה (1, 2, 5 ו-8), גיטרת דורבו (4 ו-7) מוריס פרט - כלי הקשה (1, 2, 5 ו-8) פיל רייס - כלי הקשה (1) דייוויד רודס - גיטרה (3, 5 ו-6) דייוויד רואץ' - סקסופון (2, 4 ו-5) גיינור סאדלר - נבל (2) דני ת'ומפסון - קונטרבס (1) סטיב וינווד - אורגן (1, 2 ו-5) מידע על האלבום The Colour of Spring באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Colour of Spring באתר AllMusic האלבום The Colour of Spring באתר Discogs האלבום The Colour of Spring באתר ספוטיפיי
פוש (עמותה)

פוש היא עמותה שמטרתה לצמצם פערים בחינוך באמצעות קידום תלמידים מרקע כלכלי-חברתי מוחלש. פוש נוסדה בשנת 2002 על ידי אודליה שפיטלני, המכהנת בהתנדבות כיושבת ראש העמותה. בוועד המנהל של העמותה מכהנים נושאי תפקידים בכירים במשק, בהם אלוף (מיל') אליעזר שקדי. בעבור הקמת וניהול המיזם החינוכי של עמותת פוש, הוענקו ליו"ר פוש אות הנשיא למתנדב, מגן שר הרווחה והשירותים החברתיים, תעודת תושב מצטיין מטעם היישוב סביון ואות יקיר החינוך מטעם העיר אור יהודה. עמותת פוש מתמקדת בהפעלת מערך מתנדבים, המעניקים סיוע לימודי ללא תשלום לתלמידים בכיתות א'-י"ב, שנבחרו על ידי צוות המוסד בו הם מתחנכים. המתנדבים מקבלים הכוונה מצוות בית הספר והכשרה מטעם העמותה. במסגרת הפעילות מלמדים המתנדבים שיעורי עזר במקצועות אנגלית, מתמטיקה, עברית ומקצועות נוספים, בהתאם לצורכי התלמידים והמוסדות החינוכיים. הסיוע הלימודי ניתן ברמות שונות - מהקניית קריאה וכתיבה ועד הכנה לבגרות. המתנדבים מגיעים למוסדות החינוכיים מדי שבוע לשעתיים לפחות ומלמדים תלמידים קבועים באופן אישי או בקבוצות קטנות. בפוש פעילים כ-1,900 מתנדבים המסייעים לכ-4,000 תלמידים ב-400 מוסדות חינוך ברחבי הארץ. עמותת פוש מוסיפה למערכת החינוך כ-150,000 שעות סיוע לימודי בשנה. לצד פעילות הליבה של המתנדבים, מעניקה פוש במספר בתי ספר יסודיים סיוע מקצועי לילדים לקויי למידה מרקע סוציו-אקונומי נמוך. הסיוע ניתן על ידי מורות להוראה מתקנת בשכר, להקניית מיומנויות הקריאה והכתיבה. בנוסף, פוש מקיימת פרויקט לחינוך פיננסי לבתי ספר יסודיים וכן הרצאות לתלמידי תיכון באמצעות מתנדביה, לעידוד מוטיבציה אישית ופיתוח יוזמות. מדיה וקבצים בנושא פוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוש פוש, ברשת החברתית פייסבוק פוש, ברשת החברתית LinkedIn פוש, סרטונים בערוץ היוטיוב מכתב שר החינוך לשעבר, הרב שי פירון, על פעילות פוש יו"ר עמותת פוש מתראיינת בפרויקט "ישראלים 10", בחדשות ערוץ 10, 2010. פוש, באתר "גיידסטאר ישראל" חברי הנהלת פוש אות הנשיא למתנדב מוענק לגב' אודליה שפיטלני פרוייקט הוראה מתקנת
Laughing Stock

Laughing Stock (באנגלית: מושא לצחוק) הוא האלבום החמישי והאחרון של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1991. זה היה האלבום היחיד של הלהקה ששוחרר בלייבל הג'אז Verve, אחרי שעזבו את EMI. כמו קודמו, Spirit of Eden, האלבום מכיל תזמור מאולתר ממספר רב של מוזיקאים, כולל שבעה נגני ויולה, ונושאי המילים הם דתיים ברובם. תהליך ההקלטה הפך להיות כמעט מיתי בקרב חובבי מוזיקה מחתרתית; המגזין Tape On עשה כתבה מפורטת על ההקלטות התובעניות, והצביעה על הנטיות הפרפקציוניסטיות של מארק הוליס, ושימושו בנרות ובקטורת על מנת ליצור אווירה ייחודית. למרות הדמיון של האלבום הזה לקודמו, הטכנאי פיל בראון אמר עליו ש"Laughing Stock הוא חיה אחרת. אני מאוד גאה באלבום, זה אולי אחד מהפרויקטים הטובים ביותר שלי... אני מוצא את האלבום מאוד אפל וקלאוסטרופובי. לפי הקלטות האלבום, עזב פול ווב את הלהקה והשאיר את טוק טוק כצמד בין מארק הוליס ולי האריס. לאחר יציאת האלבום, טוק טוק התפרקה ופנתה לפרויקטים שונים. האלבום התקבל על ידי מבקרים בהתלהבות. הוא נחשב עד היום לאחד האלבומים המשפיעים ביותר על הפוסט רוק והרוק האלטרנטיבי, ולעיתים אף מוכתר כאלבומה הטוב ביותר של טוק טוק עצמה. מגזין המוזיקה האלטרנטיבית פיצ'פורק אמר על האלבום שהוא "אלבום שיוצר לו סביבה משל עצמו והופך ליותר מסכום צליליו." בנוסף, הוא דירג את האלבום במקום האחד-עשר ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנות התשעים. Spirit of Eden, ביחד עם האלבום הבא, Laughing Stock, נחשבים למשפיעים במיוחד בז'אנר הפוסט רוק. בביקורת לאלבום Hex של בארק פסיכוזיס, אומר המבקר סיימון ריינולדס (שבאותה ביקורת טבע לראשונה את המושג פוסט רוק) שהאלבום מושפע מ"הפאר הבארוקי" של Spirit of Eden. אנדי וויטמן מהמגזין 'Paste' אומר שספיריט אוף אידן מייצג את התחלת הפוסט רוק - "הסימנים המסגירים של הז'אנר - טקסטורות של גיטרות, הקצב האיטי, והדגש על דינמיקות, אלקטרוניקה, אווירה ומינימליזם - כולם במקום, והם סוללים את הדרך ללהקות כמו סיגור רוס, מוגוואי, Godspeed You! Black Emperor, Low והתקופה המאוחרת של רדיוהד." סיימון הארפר מה'בירמינגהאם פוסט' אומר ש"ללא ספק, השילוב של ג'אז, מוזיקה קלאסית, רוק, והדים של דאב, השימוש בשקט כמעט כאילו היה כלי בעצמו, מוביל את עצמו לשפה של הפוסט רוק, ואפשר לטעון שטורטויז ושאר הלהקות משיקגו היו בקושי נשמעות אותו הדבר ללא ההישגים של הוליס ופריס-גרין." מספר רב של אמנים בעצמם שבחו את Spirit of Eden. הלהקה בון איבר ביצעה גרסת כיסוי לשיר "I Believe in You" בהופעותיהם ב-2008 בדבלין ואדינבורו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מארק הוליס, למעט איפה שצוין.  Talk Talk מארק הוליס - שירה, גיטרה, פסנתר, אורגן (גם ווריופיון, ללא קרדיט) לי האריס - תופים, כלי הקשה. משתתפים נוספים טים פריס גרין - הפקה, אורגן, פסנתר, הרמוניום מארק פלת'מן - מפוחית מרטין דיצ'מן - כלי הקשה לוין אנדרדה, סטפן טיס, ג'ורג' רוברטסון, גאווין רייט, ג'ק גליקמן, וילף גיבסון, גארפילד ג'קסון - ויולה סיימון אדוארדס, ארנסט מות'ל - גיטרת בס אקוסטית רוג'ר סמית', פול קג - צ'לו הנרי לואות'ר - חצוצרה, פלוגלהורן דייב וויט - קלרינט קונטרבס מידע על האלבום Laughing Stock באתר MusicBrainz מידע על האלבום Laughing Stock באתר AllMusic האלבום Laughing Stock באתר Discogs האלבום Laughing Stock באתר ספוטיפיי האלבום Laughing Stock באתר דיזר האלבום Laughing Stock באתר אפל מיוזיק האלבום Laughing Stock באתר טיידל
צפיית בינג'

צפיית בינג' או בולמוס צפייה (צְפִיַּת רֶצֶף על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית; באנגלית: Binge-watching, וגם: binge-viewing) – מושג המתאר נוהג שהפך לנפוץ בשנות האלפיים, של צפייה בסדרות טלוויזיה במשכי זמן ארוכים, ברצף, על פי רוב בסדרה ספציפית. "צפיית בינג'" הפכה לנפוצה יותר ויותר לאור התרחבותם של שירותי צפייה על פי דרישה, דוגמת VOD בחברות לוויין וכבלים, או חברות טלוויזיה באינטרנט דוגמת "נטפליקס" ו"הולו". המקור לתופעה נעוץ בספיישלים שנהגו ערוצי טלוויזיה שונים לערוך בעבר, בו שידרו בשידורים חוזרים פרקים של סדרות אהובות או סרטים בסדרה – ברצף, במסגרת של מרתון. צופים נהגו גם לערוך מרתונים דומים, של צפייה בסדרות אהובות, בעזרת השכרה של DVD. חברת "נטפליקס" הפכה את "צפיית הבינג'" לפופולרית במיוחד, כאשר שחררה בעת ובעונה אחת לצפייה עונות שלמות של סדרות דגל, מה ששלח צופים רבים אל המסך למרתון צפייה מרוכז. בסקר שנערך על ידי נטפליקס בארצות הברית, אמרו 73% מהנשאלים כי בעבורם, צפייה מסוג זה מוגדרת כצפייה בשניים עד שישה פרקים עוקבים של סדרת טלוויזיה ברצף. לא מעט צופים דיווחו כי האפשרות לצפייה מרוכזת גורמת להם להתמכרות של ממש, ולקושי להתנתקות מהמסך. הפופולריות ההולכת וגדלה של צפייה מסוג זה נחשבת לאחד הגורמים לפופולריות מחודשת שצברו סדרות עבר. הביקורות החיוביות שהן קיבלו והמלצות ששותפו ברשתות חברתיות, שלחו רבים למרתונים מרוכזים של צפייה בהן. צפיית הבינג' גרמה לשינויים בענף הטלוויזיה: בחלק מרשתות הסטרימינג ובפרט בהפקות המקור של נטפליקס מקובל לצלם מראש עונה שלמה ולהעלות את כל פרקיה ביום אחד ביחד, במקום להעלות אותה לצפייה שבועית. בשנת 2013, המושג אף נכלל ברשימת ביטויי השנה של מילון אוקספורד. בשנת 2021 החלו ערוצי הספורט להשתמש אף הם במושג. West, Kelly "Unsurprising: Netflix Survey Indicates People Like To Binge-Watch TV" Cinema Blend. Retrieved February 12, 2014. Bill Gardner, ‏Three people treated for 'binge watching' addiction to TV in first cases of their kind in Britain, The Telegraph, 6 January 2020 Oxford Dictionaries Word of the Year 2013. OxfordWords blog. Oxford Dictionariess. November 19, 2013. Retrieved December 15, 2013
ברדבורי

ברדבורי (באנגלית: Bradbury) הוא שם משפחה ושמם של מספר יישובים. האם התכוונתם ל... ברדבורי (קליפורניה) (אנ') – עיר קטנה ואמידה בעמק סן גבריאל, מזרחית ללוס אנג'לס ברדבורי (דרהאם) (אנ') – כפר במחוז דרהאם, בצפון מזרח אנגליה אישים מלקולם ברדבורי (אנ') – סופר אנגלי סטיבן ברדבורי – מחליק על קרח אוסטרלי קאי ברדבורי – שחקן קנדי ריי ברדבורי – סופר ופובליציסט אמריקאי
יוחנן טברסקי (ירושלים)

רבי יוחנן טברסקי (אב ה'תר"ס, 1900 - כ' בכסלו ה'תשמ"ב, דצמבר 1981) היה האדמו"ר מרחמסטריווקה בירושלים. משקם החסידות לאחר השואה. נולד ברוטמיסטריבקה (אז האימפריה הרוסית, כיום אוקראינה), לרבי דוד טברסקי ולשפרה (בת רבי אברהם יהושע העשיל טברסקי). למד אצל אביו. בתחילת המהפכה הקומוניסטית, נתפס כשהוא לומד תורה וכמעט הוצא להורג. בעזרת סרטיפיקט מסוג B2, בשנת ה'תרפ"ו עלתה משפחתו, בראשות הסב רבי מנחם נחום, לארץ ישראל. למד בישיבת שפת אמת של חסידות גור. לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תש"י, מונה לממלא מקומו. הוא פתח את ישיבת מאור עיניים לזכר אבי השושלת רבי מנחם נחום מצ'רנוביל. לאחר שחרור הכותל המערבי נהג לפקוד אותו הרבה. הוא נהג בפשטות ובמאור פנים עם תלמידיו. נודע כמתמיד. בתקופתו החלה להיווצר חצר בחסידות רחמסטריווקא, לאחר שבשני הדורות הקודמים של האדמו"רים בירושלים, לא התפתחה חצר סביב האדמו"רים. נקבר באוהל אדמו"רי רחמסטריווקא בהר הזיתים. נישא לאסתר רבקה, בתו של גבאי הצדקה רבי נחמן יוסף וילהלם, שחמיו היה בן למשפחת אזולאי, המתייחסת לחיד"א. ילדיהם: בנו הגדול, רבי ישראל מרדכי, מילא את מקומו בישראל. רבי חי יצחק, ממלא מקומו בבורו פארק. חתנו של רבי יעקב יוסף טברסקי מסקווירא. הרב חיים משה. הרב זאב ראש ישיבת מאור עיניים. חתן רבי לוי יצחק קלוגהויפט מסטרעליסק לונדון. בנו הרב דוד טברסקי, רב קהילת רחמסטריווקה בירושלים. חתנו רבי מאיר יצחק אייזיק רוזנבוים, האדמו"ר מנדבורנה בירושלים. הרב מנחם נחום מנהל ישיבת מאור עיניים. חתנו של הרב שמחה בונים דוד סופר מחבר הספר "עיטור סופרים". חתנו רבי יעקב דן שטרן האדמו"ר מסטריקוב ירושלים חתנו רבי יחיאל מיכל טברסקי האדמו"ר מסקווירא בורו פארק הרב יהושע העשיל (-ד' בתמוז תשס"ו). חתן הרב יהודה אריה דייטש. בנו הרב מתתיהו טברסקי, רב קהילת רחמסטריווקה בביתר עילית. הרב אברהם דב, חתנו של רבי מרדכי הגר מויז'ניץ מונסי בתו חוה, אשת רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין מקופיטשניץ, נפטרה בצעירותה בשנת ה'תשכ"ב. יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.
זיידמן

זיידמן הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... בוריס זיידמן – סופר ומתרגם ישראלי דניאל זיידמן – רופא ישראלי המתמחה ברפואת נשים ופריון הלל זיידמן – עסקן חרדי בפולין ובניו יורק, סופר ופובליציסט חיים זיידמן – בנקאי ואיש ציבור ישראלי מארק זיידמן - גיבור ספרו של הרלן קובן, "ההזדמנות האחרונה" תום זיידמן-פרויד – ציירת, סופרת ומאיירת ספרי ילדים יהודייה גרמנייה, אחייניתו של זיגמונד פרויד
יוחנן טברסקי (טולנא)

רבי יוחנן טברסקי (ו' באלול תרס"ו, 26 באוגוסט 1906 - כ"ה בכסלו תשנ"ט, 14 בדצמבר 1998) היה אדמו"ר מטולנא. נולד בטולצ'ין לרבי דוד מרדכי. בילדותו היגר אביו לארצות הברית. בבחרותו, עלה לארץ ישראל ללמוד בישיבה וקיבל היתר הוראה. הוא למד בישיבת אוהל משה ואצל רבנים נוספים. בשנת תרפ"ז חזר לבית אביו. נישא לצפורה פערל, בתו של רבי משה לנגר, האדמו"ר מסטרטין טורונטו, והתגורר לאחר נישואיו במונטריאול. הוא פתח בית מדרש בשם "קהל חסידים - קהלת דוד" וכיהן שם כאדמו"ר. בשנות השואה היה פעיל בהצלת יהודים ובעזרה לקליטתם. בשנת תש"א הוא סייע לחסידי חב"ד להקים את ישיבת תומכי תמימים במונטריאול. בשנת תשט"ו עלה לארץ ישראל והתגורר בשערי חסד, בית הכרם ולבסוף עבר לבית וגן ופתח שם בית מדרש. הוא נהג בפשטות ובצניעות, ונהג לבזות את עצמו בהנהגות מוזרות, כגון גלגולי ראש. הוא ראה את עצמו כחסיד גור, והלך תדיר לטישים של האדמו"רים. בסוף ימיו החלו להתקבץ סביבו חסידים. בשנתיים האחרונות לחייו התגורר בבני ברק, שם נפתח בית כנסת של החסידות, הפועל עד היום. בתו היחידה גיטל מירל בריינדל לאה נישאה לישראל צבי וינברג, שנטה לתנועת המזרחי. בנם, רבי יצחק מנחם, הוכתר על ידי מרבית החסידים לאדמו"ר. נכדם, הרב אמיתי מלכיאל-טברסקי, הוכתר לכהן כאדמו"ר באשדוד. לאחר פטירתו יצא הספר "שיח יחוננו" מדברי תורתו על חנוכה ועניינים שונים. נכדו מרדכי וינברג הוציא לאור יומנים ורישומים מחייו בספרים: "אמרתך חייתני", "דתשרי על עמיה", "כי חיים הם למוצאיהם". יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו. וזכרך לא ימוש מפינו - תולדות ואמרות מפיו, טבת תשע"ו. אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' יוחנן טווערסקי שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 54, באתר היברובוקס ניגון ‘התעוררות קודם הקידוש’ לאדמו”ר מטולנא, אתר jdn. כי חיים הם למוצאיהם
איי ספראטלי

איי ספראטלי (באנגלית: Spratly Islands, בווייטנאמית: Quần đảo Trường Sa, בפיליפינית: Kapuluan ng Kalayaan, מכונים בסינית: 南沙群岛 – איי נאנשה) הם קבוצה של איים במרכז ים סין הדרומי. הם ממוקמים מצפון למלזיה ונמצאים בערך באמצע הדרך בין וייטנאם לפיליפינים. לפני 1970 המשמעות העיקרית שקשורה לאיים הייתה מיקומם האסטרטגי. צרפת החזיקה אותם בשנים 1933–1939. במהלך מלחמת העולם השנייה כבשה יפן את הארכיפלג ופיתחה אותו כבסיס צוללות. לאחר המלחמה הקימה ממשלת סין הלאומנית חיל מצב על Itu Aba, אותו שמרו הלאומנים לאחר גלותם לטאיוואן בשנת 1949. כאשר יפן ויתרה על תביעתה לאיים בשנת 1951, טייוואן, סין היבשתית, וייטנאם הכריזו על עצמם כבעלי המקום, והפיליפינים הוסיפו תביעה על סמך קרבה בשנת 1955. האיים נתונים במחלוקת טריטוריאלית מתמשכת בין שש מדינות: סין (האינאן), טאיוואן (גאושיונג), מלזיה (סבה), וייטנאם (חאנחוא), הפיליפינים (פלאוואן) וברוניי (אזור כלכלי בלעדי). הקבוצה מכילה יותר מ-750 איים קטנים, שוניות ואטולים. האיים מכונים על שמו של החוקר הבריטי ריצ'רד ספראטלי אשר זיהה אותם בשנת 1843. שטחם הכולל הוא כארבעה קילומטרים מרובעים בשטח ימי של כ-425,000 קילומטרים מרובעים. סקרים סייסמיים מראים כי אזור ריד בנק (אנ') עשיר במרבצי נפט וגז. מדיה וקבצים בנושא איי ספראטלי בוויקישיתוף איי ספראטלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kenneth Pletcher, Spratly Islands, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנית ביצתית

אמנית ביצתית (שם מדעי: Amanita ovoidea) היא פטריית בסיסה בצבע לבן בסוג אמנית הנפוץ ברחבי אירופה, בעיקר בחורש ים תיכוני בדרום אירופה וגם בארץ ישראל. הפטרייה משגשגת הודות ליחסי הגומלין עם מיני עצים נשירים ומחטניים וניתן למצאה בדרך כלל תחת עצי אלון וערמון וביערות אורן. קוטר הכיפה הבשרנית של פטרייה בוגרת יכול להגיע עד 30 ס"מ, הגודל הרגיל הוא כ-15 ס"מ. הכיפה, הנבגים וה"רגל" לבנים, כאשר הרגל גלילית, מרכזית, זקופה, עבה ובעלת מרקם מחוספס. הפטרייה מופיעה החל מסוף נובמבר (אם גשום) ועד סוף ינואר. בראשית צמיחתה מזכירה הפטרייה ביצת תרנגולת, הן בצבע והן בגודל ומכאן שמה. צורת הביצה היא למעשה הכיפה העוטפת את בסיס הרגל. בהמשך התפתחותה, נפרדת הכיפה והרגל מתחילה להתפתח. הפטרייה טובה למאכל, אך דומה מאוד לפטריות הרעילות Amanita virosa ו-Amanita proxima והיו מקרי הרעלה עקב טעות בזיהוי. מדיה וקבצים בנושא אמנית ביצתית בוויקישיתוף אמנית ביצתית, באתר NCBI (באנגלית) אמנית ביצתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אמנית ביצתית, באתר GBIF (באנגלית) אמנית ביצתית, אתר הפטריות העברי-רוסי אמנית ביצתית, "פרחים, פרפרים וכל מיני" תיאור באתר פטריות האמנית (באנגלית) הפטרייה הרעילה דמתה לאכילה - בן 58 אושפז, ישראל היום, 27 בדצמבר 2012
בעשיקה

בּאשיקה (למפת עיראק מוגדלת)   בּאשיקה (למפת עיראק רגילה)   בּאשיקה בַּעשִׁיקַה (בערבית: بعشيقة, באנגלית: Bashiqa), לעיתים מכונה גם בַּאשִׁיקַה, היא עיירה אשורית במחוז נינוה שבצפון עיראק כ-12 ק"מ ממוסול. שמה מגיע מאשורית, שפה ארמית חדשה והיא הלחם של המילים "בֶּת" ו"אַשִׁיקַה" שפירושן "בית האוהבים". מרבית התושבים אשורים, יזידים, שבאקים ומעט ערבים מוסלמים. בשנת 2007 תושבת הכפר נרצחה על ידי ההמון על בסיס חילול כבוד המשפחה. אחד ההשערות שהיא התאסלמה. הדבר גרם לתסיסה באזור. כתגובה לכך, פעילים מוסלמים עצרו אוטובוס, נתנו למוסלמים ונוצרים לעזוב אותו והרגו 23 יזידים שהיו בין הנוסעים. העיר נשלטה על ידי ארגון המדינה האסלאמית בשנים 2014–2016 אולם שוחררה על ידי הכורדים באוקטובר 2016 ומאז היא נמצאת בשליטתם. מדיה וקבצים בנושא בעשיקה בוויקישיתוף הפשמרגה נערכים לכיבוש בעשיקה מהמדינה האסלאמית, AlJazeera, דצמבר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בעיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנוסקנדיה

פנוסקנדיה או פנו-סקנדינביה הוא אזור גאוגרפי הכולל את חצי האי סקנדינביה (נורווגיה ושוודיה), פינלנד, חבל קרליה וחצי האי קולה (רוסיה). מקובל להגדיר כי תעלת בלומורקנאל היא המחלקת בין שטחי רוסיה ופנוסקנדיה. האזור גובל בים ברנץ מצפון, והמפרץ הבוטני (חלק מהים הבלטי) הנמצא בתוכו. המונח משמש כאזור בעל מכנים משותפים בתחומים שונים: ארכאולוגיה, ביולוגיה, גאולוגיה ותרבות. הארצות הנורדיות מדיה וקבצים בנושא פנוסקנדיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן אריה

האם התכוונתם ל... שם משפחה אשר בן-אריה – פרופסור ומרצה, חוקר בעבודה סוציאלית, בנו של יהושע בן אריה זאב בן אריה – מדריך טיולים ישראלי, בנו של יהושע בן אריה זאב בן אריה (שגריר) – דיפלומט ישראלי יגאל בן-אריה – משורר ישראלי שחי ויוצר בירושלים יהושע בן אריה – גאוגרף ישראלי יעקב בן-אריה – אלוף פאראלימפי ספרים הגהות "בן אריה" - ספרו של הרב זאב וולף ליפקין, רבן של טלז וגולדינגן, אביו של רבי ישראל מסלנט חידושי "בן אריה" - ספרו של הרב ירחמיאל גרשון אדלשטיין, משומיאץ בן ארי