laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בן-ציון נטלוביץ'

הרב בן-ציון חיים נטלוביץ (ה'תרמ"ו, 1886 – ח' בטבת ה'תשכ"ח, 10 בינואר 1968) היה רב של מספר עיירות בליטא ובארצות הברית, ומחבר תורני. חבר אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה. נולד בשנת 1886 (ה'תרמ"ו) לרבי אברהם נטלוביץ'. למד אצל הרב חיים עוזר גרודזנסקי ונסמך לרבנות על ידו ועל ידי הרב אליעזר רבינוביץ והרב העניך אייגש מווילנה. לאורך השנים מונה לרבן של כמה וכמה קהילות: בה'תר"ע-ה'תרע"ה היה רבה של קרקי, בה'תרע"ה-ה'תרפ"א לרבה של גנישצק ובה'תרפ"ב-ה'תרפ"ג לרבה של שאדווא. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) היגר לארצות הברית. שימש כאב בית דין בברוקלין, ולאחר מכן רב קהילת קשר ישראל שבהאריסברג, משנת תרפ"ה ועד תרצ"ב. לאחר מכן עבר לכהן כרבה של לואיוויל. באחרית ימיו שימש כרב בקיו גרדנס שבקווינס, כרב קהילת יוצאי רדישקוביץ. נפטר ב-1968 (ה'תשכ"ח). מודעות אבל על פטירתו התפרסמו בכמה כתבי עת תורניים, ובהם הוגדר כ'אחד מיחידי גאוני אמריקה'. נשא לאישה את בריינה, ביתו של הרב מאיר רבינזון, אב בית דין בעיירה רדושקביץ. הרב נטלוביץ' היה שותף בהרבה פולמוסים תורניים והרבה לפרסם מאמרים בכתבי עת תורניים. באחד המאמרים שפרסם פסק שיש להתיר גיור של נכריות שנשואות ליהודים בנישואים אזרחיים אף על פי שלפי דעת השואל הן לא ישמרו שבת כיוון שהיהודים להם הן נשואות אינם שומרי שבת, כיוון שההצהרה על קבלת המצוות בבית הדין היא הקובעת. לאורך השנים פרסם עוד כמה מאמרים בפרטי הלכות גיור בכתבי העת המאור והפרדס. כתב גם תשובה יסודית בדין חמץ שנמכר למחזיק עצמו לא יהודי ואחר כך הודה שהוא בן תערובות. בשו"ת פרי יהושע, נדפסה תשובה של הרב נטלוביץ' המתירה זקוקה ליבום שהיבם הוא משותק. רבי בן-ציון חיים נטלוביץ, ערכו בלקסיקון הרבני 'אישי ישראל' הארכיון שלו, באתר ישיבת רבנו יצחק אלחנן ספר היובל של הפרדס, עמ' 568 ערכו ב'אישי ישראל' להלן 'קישורים חיצוניים' פארװערטס⁩, 5 דצמבר 1952, עמ' 21 אוצר הרבנים, עמוד 132 התבונה, שנה ב', סימן טו פרי יהושע, סימן נח Kesher Israel History, Kesher Israel Congregation פרי יהושע, סימן סג המאור, קעג, עמוד 43 אור המזרח כרך טז, עמוד 87 תבונה, שנה ב - פרנקפרוט, סימן ט"ו המאור, שנה ח (תשיז), חוברת ה (עא)
הדיוויזיה ה-68 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-68 (בגרמנית: 68. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, ובמהלך פלישת גרמניה הנאצית לפולין הייתה חלק מהקורפוס ה-7 בעתודת קבוצת ארמיות דרום. היא השתתפה בקרב על צרפת באביב 1940 כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה במבצע ברברוסה ב-1941 כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת הארמייה ה-17. הדיוויזיה ה-68 לחמה בדרום רוסיה ואף השתתפה בקרבות בקייב בשנת 1943. במרץ 1944 כותרה הדיוויזיה בכיס קמנץ-פודולסקי יחד עם ארמיית הפאנצר הראשונה, אולם היא הצליחה להיחלץ ממנו. בינואר 1945 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית הפאנצר הרביעית, עמה לחמה במבצע ויסלה-אודר ובקרב על שלזיה, ולבסוף נכנעה לסובייטים בצ'כוסלובקיה. גאורג בראון (26 באוגוסט 1939 - 14 בנובמבר 1941) רוברט מייסנר (16 בנובמבר 1941 - 26 בינואר 1943) הנס שמידט (27 בינואר 1943 - 25 באוקטובר 1943) פאול שוירפפלוג (25 באוקטובר 1943 - 8 במאי 1945) הדיוויזיה ה-68 באתר lexikon-der-wehrmacht
הדיוויזיה ה-228 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-228 (בגרמנית: 228. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הייתה אחת הדיוויזיות שנפרסו לקראת הפלישה לפולין והייתה חלק מגל הגיוס השלישי. היא הוקמה לראשונה ב-16 באוגוסט 1939 באלבלונג ויועדה כדיוויזיית אימונים, אך ב-26 באוגוסט שונתה לדיוויזיה לוחמת. במהלך הפלישה לפולין, הדיוויזיה ה-228, בפיקודו של הנס זוטנר, הייתה תחת פיקוד הקורפוס ה-21 (ניקולאוס פון פאלקנהורסט) במסגרת הארמייה השלישית וקבוצת ארמיות צפון, לצד הדיוויזיה ה-21 (קונו-הנס פון בות). גם הדיוויזיה ה-21 וגם הדיוויזיה ה-228 הוצבו בדרום מערב פרוסיה המזרחית והיו אמורות לנוע בכיוון דרום-מערב לכיוון גרודז'ונדז והוויסלה כדי לחבור לכוחות הארמייה הרביעית. הדיוויזיה ה-228 נשארה עם הקורפוס ה-21 רק בימים הראשונים של המערכה, עבור הפעולה במסדרון דנציג, כולל קרב גרדז'דז' נגד דיוויזיות הרגלים ה-4 וה-16 הפולניות. הכוחות הגרמניים ניצחו, אך הפולנים הצליחו לסגת לדרום מזרח בצורה מסודרת. הדיוויזיה ה-228 נלקחה לאחר מכן מהקורפוס ה-21 כאשר יחידותיו של פאלקנהורסט הועברו דרך פרוסיה המזרחית לגזרה קדמית פעילה אחרת. למרות שהדיוויזיה הייתה אמורה בתחילה להשתתף בקרב על צרפת ב-1940, זה לא יצא לפועל, שכן הניצחון הגרמני של הצרפתים הגיע מוקדם מהצפוי. הדיוויזיה פורקה ב-1 באוגוסט 1940 במונסטרלאגר. רוב סגל המטה שלה צורפו למטה הדיוויזיה הממונעת ה-16 שזה עתה הוקמה. הנס זוטנר (אוגוסט 1939–מרץ 1940) קרל-אולריך נוימן-נוירוד (מרץ 1940–אוגוסט 1940) הדיוויזיה ה-228 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Tessin, Georg (1977). "228. Infanterie-Division". Die Landstreitkräfte 201-280. Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945 (בגרמנית). Vol. 8. Osnabrück: Biblio Verlag. pp. 131–134. ISBN 3764810971. Zaloga, Steven (2003). Poland 1939: The Birth of Blitzkrieg. Oxford: Osprey Publishing. p. 35. ISBN 1841764086. Kennedy, Robert M. (1956). "Map 6: The Concentration of German Forces". The German Campaign in Poland (1939) (PDF). Washington D.C.: United States Department of the Army. Zaloga, Steven (2003). Poland 1939: The Birth of Blitzkrieg. Oxford: Osprey Publishing. p. 37. ISBN 1841764086. Kennedy, Robert M. (1956). "Chapter 6: Attack and Breakthrough". The German Campaign in Poland (1939) (PDF). Washington D.C.: United States Department of the Army. pp. 78–90. Kennedy, Robert M. (1956). "Chapter 7: The Destruction of the Polish Army". The German Campaign in Poland (1939) (PDF). Washington D.C.: United States Department of the Army. pp. 91–108.
ראש הגשר אורנינבאום

ראש הגשר של אורנינבאום (ברוסית: Ораниенбаумский плацдарм) היה חלק מבודד ממחוז לנינגרד ברוסיה, אשר נשמר בשליטה סובייטית במהלך המצור על לנינגרד במלחמת העולם השנייה ומילא תפקיד משמעותי בהגנה על העיר. האזור ממוקם ליד העיירה לומונוסוב (לשעבר אורנינבאום) ובמרכזו מתחם מבצר קרסניה גורקה. הכוחות הגרמנים מקבוצת ארמיות צפון (דיוויזיית הפאנצר ה-1, דיוויזיות הרגלים ה-58 וה-254) התקרבו ללנינגרד בתחילת ספטמבר 1941 והגיעו למפרץ פינלנד ב-7 בספטמבר, ובידדו אזור באורך 65 ק"מ ובעומק 25 ק"מ לאורך החוף הבלטי. אזור זה בוצר והוגן על ידי חיילי הצבא האדום ומלחים של הצי הבלטי. ניסיון להתחבר עם הכוחות הסובייטיים העיקריים סביב לנינגרד, מבצע סטרלנה פטרהוף (ru) נערך בין ה-5 ל-10 באוקטובר אך נכשל. ב-2 בנובמבר 1941, קורפוס הרובאים ה-19 אורגן מחדש כקבוצת המבצעים השנייה של נווה, ולאחר מכן במהירות כקבוצת מבצעי החוף,של חזית לנינגרד כדי להגן על הכיס. בתחילה היא כללה את דיוויזיית הרובאים ה-48 ואת חטיבות רובאי הצי ה-2 וה-5, תחת המפקד לשעבר של קורפוס הרובאים ה-19, גנרל אנטונוב. מאוחר יותר כלל חיל המצב את דיוויזיות הרובאים ה-48, ה-98 וה-168 וחלקים מהצי הבלטי שסיפקו תמיכה ארטילרית. המפקד בין 1942 ל-1943 היה הגנרל ולדימיר רומנובסקי . הוא הוחלף על ידי איוואן פדיונינסקי בדצמבר 1943. בנובמבר 1943, ארמיית ההלם השנייה נשלחה אל ראש הגשר. חלק ממבצע לנינגרד-נובגורוד הייתה מתקפת קרסנוי סלו-רופשה שעזרה לשבור את המצור על לנינגרד. ב-14 בינואר 1944, ארמיית ההלם השנייה תקפה מראש הגשר וחברה לכוחות סובייטים שתקפו מלנינגרד. מספר מונומנטים מהחגורה הירוקה של התהילה ממוקמים בתוך ראש הגשר לשעבר. Erickson, John (1 בינואר 1999). Stalin's War with Germany: The road to Berlin. Yale University Press. pp. 167–171. ISBN 0300078137. {{cite book}}: (עזרה)
סטיב דיטקו

סטיבן ג'. דיטקו (באנגלית: Stephen J. Ditko;‏ 2 בנובמבר 1927 – 29 ביוני 2018) היה אמן, מאייר, וקומיקסאי אמריקאי שעבד לרוב כשותף של סטן לי בחברה מארוול קומיקס. ידוע בעיקר בזכות לקיחת החלק שלו ביצירת הדמויות ספיידרמן ודוקטור סטריינג'. דיטקו נולד ב-2 בנובמבר 1927 בג'ונסטאון, פנסילבניה. הוריו היו דור שני לאמריקאים: ילדים של מהגרים נוצרים- קתולים ביזנטיים מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו, סטיבן, היה אמן נגר מוכשר מבחינה אמנותית במפעל פלדה ואמו, אנה, עקרת בית. הילד השני בגודלו במשפחה ממעמד הפועלים, קדמו לו האחות אנה מארי, ואחריו האחות אליזבת והאח פטריק. בהשראת אהבתו של אביו לרצועות קומיקס בעיתונים, במיוחד הנסיך ואליאנט של האל פוסטר, מצא דיטקו בגיל צעיר את התעניינותו בקומיקס מואצת לאחר שקרא את הקומיקס הראשון של גיבור העל באטמן שיצא בשנת 1939, ועל ידי "הרוח" של ויל אייזנר, שהופיע בקטע קומיקס בצהובון. דיטקו החל ללמוד בבית הספר לקריקטוריסטים ומאיירים (לימים בית הספר לאמנויות חזותיות) בניו יורק לאחר שגילה שאחד המאיירים האהובים עליו, ג'רי רובינסון, מלמד שם. הוא נרשם לבית הספר לאמנות תחת ה-G.I. רובינסון, שהזמין אמנים ועורכים לדבר עם כיתתו, הביא פעם את סטן לי, שאז היה עורך של מארוול קומיקס מבשר משנות ה-50 של מארוול קומיקס (שאז נקראה: אטלס קומיקס) ותיאר את הפעם כנקודת המפגש של סטן לי עם דיטקו שממנה התפתחה השותפות ביניהם. כמה זמן לאחר מכן, דיטקו חלה בשחפת ועבר לגור עם הוריו לזמן מה- כאשר החלים, הוא חזר לניו יורק והחל לצייר עבור מארוול קומיקס, החל מארבעת העמודים "There'll Be Some Changes Made" ב-Journey into Mystery גיליון מספר 33 שיצא באפריל 1956. לאחר שהעורך הראשי של מארוול קומיקס, סטן לי, קיבל אישור מהמו"ל מרטין גודמן ליצור גיבור-על חדש "בן נוער" בשם "ספיידרמן", לי פנה במקור לאמן המוביל בחברה, ג'ק קירבי. קירבי סיפר ללי על תפיסת הדמות שלו משנות ה-50, שנקראת באופן שונה עכביש הכסף, שבה ילד יתום מוצא טבעת קסם שנותנת לו כוחות על. היסטוריון הקומיקס גרג תאקסטון אומר שלי וקירבי "ישבו מיד לכנס סיפורים" ולי לאחר מכן הנחה את קירבי לעצב את הדמות ולצייר כמה דפים. "יום או יומיים מאוחר יותר", קירבי הראה ללי את ששת העמודים הראשונים, ולי שנא את איך שהוא צייר את ספיידרמן. לכן החליט לי לפנות לדיטקו, והוא אהב את זה. לאחר מכן, הם הוציאו את הקומיקס הראשון של ספיידרמן באוגוסט 1962. לדיטקו יש אחיין שנושא את שמו (סטיב דיטקו). ככל הידוע, דיטקו מעולם לא לקח חלק במערכת יחסים ארוכת טווח ומעולם לא התחתן או הוליד צאצאים. ב־29 ביוני 2018 נמצא דיטקו חסר הכרה בדירתו בניו יורק עקב אוטם שריר הלב, מחלה ממנה סבל זמן רב, ונקבע מותו זמן-מה לאחר שנמצא. מדיה וקבצים בנושא סטיב דיטקו בוויקישיתוף סטיב דיטקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיב דיטקו, באתר AllMovie (באנגלית) סטיב דיטקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיב דיטקו, באתר Discogs (באנגלית) View Author Archive, Email the Author, Follow on Twitter, Get author RSS feed, The secret hero of Spider-Man, New York Post, ‏2012-07-03 (באנגלית אמריקאית) Andy Lewis,Aaron Couch, Andy Lewis, Aaron Couch, Steve Ditko, Spider-Man Co-Creator and Legendary Comics Artist, Dies at 90, The Hollywood Reporter, ‏2018-07-06 (באנגלית אמריקאית)
פלגת הארמייה נארווה

פלגת הארמייה נארווה (בגרמנית: Armeeabteilung Narwa) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר מתקפת הנגד של חזית לנינגרד בינואר 1944, נסוגו היחידות הגרמניות מערבה. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-227, דיוויזיית הרגלים ה-61 וקורפוס הפאנצר אס אס ה-3 נסוגו לאסטוניה. הם הובלו על ידי גנרל חיל הרגלים אוטו שפונהיימר, מפקד קורפוס הפאנצר ה-56. הכוח כונה "קבוצת שפונהיימר". בסוף ינואר 1944 התמקמה הקבוצה לאורך הנארווה. דיוויזיית הרגלים ה-61 התרעננה בנארווה. ב-13 בפברואר 1944 קיבל הגנרל וילהלם ברלין את הפיקוד על "קבוצת שפונהיימר", ששמה שונה לפלגת הארמייה נארווה ב-23 בפברואר. באותו יום קיבל גנרל לויטננט יוהנס פריסנר את הפיקוד על הכוח. עמדת הפיקוד הייתה ב-Jöhvi, ומה-4 במרץ ב-Püssi. בצפון היווה החוף הבלטי את הגבול השמאלי של גזרת היחידה, בדרום, החוף הצפוני של אגם פייפוס. בצפון ניצב קורפוס הפאנצר אס אס ה-3, באמצע הקורפוס ה-43 ובדרום הקורפוס ה-26. בחודשים פברואר ומרץ 1944 ניסה הצבא האדום מספר פעמים לפרוץ את חזית פלגת הארמייה נארווה. בדרום קרסו השרידים הקטנים של כמה דיוויזיות תחת מתקפה סובייטית חדשה זמן קצר לאחר מכן, כך שב-24 בפברואר השתלט הצבא האדום על קו הרכבת הראשי שאבטח את האספקה של הכוח ואיים לכתר את קורפוס הפאנצר אס אס ה-3. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-61 לא הצליחו לעצור את ההתקדמות הרוסית, כך שהיה צורך להשתמש בעתודת פלגת הארמייה (דיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה וגדוד הפאנצר הכבד ה-502) לתיקון המצב. ב-26 במרץ 1944 החל הקורפוס ה-43 עם דיוויזיות הרגלים ה-11 וה-227 בהתקפת נגד. במהלך לחימה מרה נדחקו הכוחות הסובייטים לאחור לעבר הנהר בדרום. רק את ראש הגשר הסובייטי מדרום-מערב לנארווה לא ניתן היה לחסל גם לאחר קרבות קשים. בחודשים שלאחר מכן נרגעה החזית באזור פלגת הארמייה. ביוני 1944 שוב התגברו ההתקפות הרוסיות על פלגת הארמייה. ב-24 ביולי 1944 החלה המתקפה הרוסית החדשה נגד פלגת הארמייה. הלחימה הקשה נמשכה עד סוף יולי, במהלכה הצליחה פלגת הארמייה לשמור על חזיתה. עם זאת, היא נאלצה לוותר על כוחות נוספים לדרום על מנת לתמוך בזרוע הדרומית הנצורה של קבוצת ארמיות צפון. בנוסף, נאלצה פלגת הארמייה להרחיב את חזיתה מערבה עד ל-Wirzsee על מנת לתגבר את החזית הגרמנית דרומה. הם עברו לעמדת אמבאך (האמבאך זורם מ-Wirzsee לתוך פייפוסי), שהותקף קשות על ידי הצבא האדום מה-21 באוגוסט. יחידת השריון של גראף שטראכוויץ שובצה בפלגת הארמייה על מנת להדוף את ההתקפות הרוסיות. המערך הרוסי הצליח לפרוץ בין פלגת הארמייה נארווה לארמייה ה-18 ולהתקדם לכיוון פרנאו. תחת קרבות קשים הצליחה פלגת הארמייה להחזיק בעמדותיה. ב-18 בספטמבר 1944 החל "מבצע אסטר", נסיגת פלגת הארמייה מעמדת נארווה, וב-25 בספטמבר 1944 שונה שם הפיקוד לפלגת הארמייה גרסר. יוהנס פריסנר (23 בפברואר 1944–3 ביולי 1944) אנטון גרסר (3 ביולי 1944–25 בספטמבר 1944) פלגת הארמייה נארווה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
Nvidia GameWorks

Nvidia GameWorks היא תווכה המהווה אוסף של תוכנות המפותחות על ידי Nvidia לצורך שימוש ברינדור גרפיקת תלת-ממד, בעיקר במשחקי וידאו. ערכות הפיתוח תוכנה של רכיבי ה-VisualFX,‏ PhysX ו-Optix מביאים מגוון רחב של שיפורים המותאמים במיוחד למעבדים גרפיים תוצרת Nvidia.‏ GameWorks היא בחלקה קוד פתוח. התווכה המתחרה ל-GameWorks היא GPUOpen תוצרת AMD, אשר חופשית ומופצת תחת רישיון MIT. התווכה מכילה 4 רכיבים עיקריים: VisualFX – לצורך אפקטים של רינדור כמו עשן, אש, מים, עומק השדה, הצללה רכה, HBAO+ (הצללה מתקדמת), TXAA (טכניקת החלקת עקומות), FaceWorks (רינדור פנים ריאליסטי) ו-HairWorks (רינדור שיער ופרווה באופן מציאותי). PhysX – לצורך אפקטים פיזיים כמו פיזיקה, הרס והדמיית נוזלים וחלקיקים. OptiX – לצורך רינדור תאורה וניתוב קרניים כללי. Core SDK – לצורך פיתוח והתאמה לחומרה תוצרת Nvidia. בנוסף, האוסף מכיל קטעי קוד לדוגמה למפתחי DirectX ו-OpenGL וכן כלים לניפוי שגיאות, פרופיל ואופטימיזציה וכן כלי פיתוח למערכת ההפעלה אנדרואיד. אתר האינטרנט הרשמי של Nvidia GameWorks (באנגלית) קוד מקור חלקי של Nvidia GameWorks, באתר GitHub (באנגלית) NVIDIA GameWorks, באתר Nvidia, ‏אוחזר ב-17 באוקטובר 2014 (באנגלית) No BS 226: Interview with AMD Graphics Guru Richard Huddy, ראיון בערוץ "Maximum PC", באתר יוטיוב (אורך: 1:14:27), 20 ביוני 2014 מארק קמפבל, Nvidia making GameWorks Source Code Publicly available!, באתר Overclock3D, ‏‏17 במרץ 2016 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה ובנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפרדה

האם התכוונתם ל... רזולוציה שבמשמעותה המילולית בתחומים שונים, היא כושר הפרדה או הבחנה מחסום הפרדה – מבנה הנדסי המפריד בין אוכלוסיות אנשים או מגביל את מעבר בני אדם דרכו גדר ההפרדה – גדר הנבנית על ידי ממשלת ישראל החל משנת 2002 בין תושבים יהודים לפלסטינים מדיניות ההפרדה – מדיניות הפרדת האוכלוסייה הפלסטינית ביהודה ושומרון וחבל עזה מישראל באופן חלקי או מלא, בה נקטו ממשלות ישראל לאורך השנים. גדר ההפרדה של סאוטה גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו כליאה בהפרדה מכשול המפריד בין מסלולים בכביש מהיר הפרדה מפלסית – מושג מתחום הנדסת תחבורה בו נבנית מיסעה או מסילת רכבת מעל מיסעה אחרת או מתחתיה אקסיומות ההפרדה ספרביליות – התכונה המתמטית "ניתן להפרדה". כמושג סוציולוגי: הפרדה מגדרית – הפרדה בין בנים לבנות הפרדה בין בנים לבנות בחינוך הפרדה מגדרית בישראל הפרדה בין דת למדינה הפרדה גזעית
מבצע ניצוץ (1943)

קרב לדוגה השני (נקרא גם מבצע ניצוץ, ברוסית: Операция Искра) היה מבצע צבאי שתוכנן על ידי מרשל גאורגי ז'וקוב של הצבא האדום בין 12 ל-30 בינואר 1943 במטרה להסיר את המצור על לנינגרד. לאחר סיום ההתקדמות הגרמנית בסוף 1941, לא הצליחו הכוחות הסובייטים לסיים את המצור על לנינגרד בקרב וולחוב בתחילת 1942 ובקרב לדוגה הראשון (אוגוסט – אוקטובר 1942). לחזיתות הסובייטיות בהנהגתם של הגנרלים לאוניד גובורוב וקיריל מרצקוב עמדו לרשותם 21 דיוויזיות עם 302,800 איש. בקרבות קשים נגד הארמייה ה-18 הגרמנית, ניתן היה לפרוץ את טבעת המצור ולפתוח מסדרון צר על החוף הדרומי של אגם לאדוגה. ב-12 בינואר נפתחה ההתקפה על ידי הארמייה ה-67 בפיקודו של גנרל מיכאיל דוכנוב ממערב וכוחות ארמיית ההלם השנייה בפיקודו של גנרל ולדימיר רומנובסקי ממזרח. ביום הראשון זכו הכוחות הסובייטים בראש גשר קטן בגדה השמאלית של נבה ליד מרג'ינו בגזרת דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-170. ממזרח, דרומית לכפר ליפא ומשני צידי גאיטלובו, דיוויזיות הרובאים הסובייטיות 128 וה-256 פרצו את החזית של דיוויזיות הרגלים הגרמניות ה-1 וה-227 ביום הראשון של המתקפה. מפקד הארמייה ה-18, גנרל גאורג לינדמן חיזק את הקורפוס ה-26 (גנרל ארנסט פון לייזר) מיד עם דיוויזיית הרגלים ה-96, אשר נלקחה מהקורפוס ה-28. עד 18 בינואר נכבשה העיר שליסלבורג מחדש על ידי הצבא האדום. באותו יום, בשעה 9:30 בבוקר, נפגשו יחידות של דיוויזיות הרובאים ה-18 (ממזרח) וה-136 (ממערב) במחנה עבודה מס' 1, ופתחו מסדרון יבשתי לעיר הנצורה. גם מחנה העבודה מס' 5 נכבש. דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-61, אשר נותקה בצפון, השאירה את הציוד הכבד שלה מאחור, ובפיקודו של לוטננט גנרל ורנר היהנר, פרצה דרך לסיניאווינו. עד ה-21 בינואר ניסה הצבא האדום לדחוף עוד יותר דרומה לכיוון סיניאווינו, אך הצליח לכבוש רק את מחנה העבודה מס' 6 מיד ממערב ליישוב, וב-30 בינואר הסתיים המבצע. על החוף הדרומי של אגם לאדוגה, הסובייטים יצרו מסדרון ברוחב 8 עד 11 קילומטרים, דרכו ניתן היה ליצור מחדש את הקשר היבשתי הישיר ללנינגרד. כבר ב-22 בינואר החל הצד הסובייטי לחדש את קו הרכבת ללנינגרד. מ-6 בפברואר, ניתן היה לתספק שוב את לנינגרד באמצעות רכבת, מה ששיפר מאוד את מצב האספקה בעיר. עם זאת, המסדרון הצר עדיין היה בטווח הארטילריה הגרמנית, אשר תפסה עמדות ירי מצוינות ברמת סיניאווינו. במסגרת מבצע כוכב הצפון (10 בפברואר - 1 באפריל 1943) ובקרב לדוגה השלישי (22 ביולי - 25 בספטמבר 1943), ניסה הצבא האדום ללא הצלחה לפרוץ סופית את המצור. רק במבצע לנינגרד-נובגורוד מינואר עד מרץ 1944 הצליח הצבא האדום לשחרר סופית את לנינגרד מהמצור הארוך. האבדות הסובייטיות במהלך המבצע כללו ל-115,082 לוחמים (33,940 מהם הרוגים ונעדרים). כמה טנקי טיגר שנתפסו במהלך המבצע שימשו את משרד ההגנה הסובייטי לפיתוח טקטיקות נגד יעילות יותר נגד טנקים גרמניים. מדיה וקבצים בנושא מבצע ניצוץ בוויקישיתוף
מחבר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מְחַבֵּר – אדם שחיבר יצירה ספרותית מחבר מובלע – מונח בנרטולוגיה שמשמש כקול שעוזר לקורא לעצב את דעותיו ומחשבותיו בנוגע לטקסט מחבר לוגי – מעגל ספרתי מַחְבֵּר – התקן שמאפשר לצרף יחד באופן מכני שני עצמים או יותר, הקרוי גם אביזר חיבור מחבר חשמלי מֶחְבָּר – כביש חיבור המתפקד כמעבר מדרך לדרך במֶחלף מַחְבָּר מחבר RF מחבר VGA מחבר XLR מחבר לייטנינג
MQ-20 אוונג'ר

ה- MQ-20 אוונג'ר (לשעבר Predator C) הוא הגרסה הכי חדשה של מל"טי תקיפה, בעל יכולת חמקנית. שנבנה על ידי ג'נרל אטומיקס מערכות אווירונאוטיקה (חברת בת של ג'נרל אטומיקס) עבור צבא ארצות הברית. בניגוד למל"טים הקודמים של החברה ה-MQ-1 פרדטור ו- MQ-9 ריפר, ה- MQ-20 מופעל על ידי מנוע טורבו-פאן, והעיצוב שלו כולל תכונות חמקנות כמו אחסון נשק פנימי ומפליטה בצורת S להפחתת חתימות אינפרא אדום ורדאר . הטיסה הראשונה שלו התרחשה ב-4 באפריל 2009. ה- MQ-20 יתמוך באותם כלי נשק כמו ה-MQ-9, וישא את מכ"ם הצמצם הסינתטי Lynx וגרסה של מערכת המיקוד האלקטרו-אופטית של ה-F-35, המכונה מערכת ALERT. האוונג'ר ישתמש באותה תשתית תמיכה קרקעית כמו ה-MQ-1 וה-MQ-9, כולל תחנת הבקרה הקרקעית ורשתות תקשורת קיימות. ארצות הברית ארצות הברית חיל האוויר של ארצות הברית - מטוס אחד לקוח לא מזוהה של ממשלת ארצות הברית - שבעה מטוסים מאפיינים כלליים צוות: 2 (שליטה קרקעית) אורך: 13 מ מוטת כנפיים:20 מטר זווית טאטוא 17° משקל המראה מרבי: 8,255 ק"ג קיבולת דלק: 3,600 ק"ג מנוע: Pratt & Whitney Canada PW545B turbofan, דחף 17.75 קילו-ניוטון ביצועים מהירות מרבית:740 קמ"ש, 400 ק"מ מהירות שיוט: 648 קמ"ש, 350 ק"מ משך זמן: 18 שעות סייג רום: 15,240 מטר חימוש מפרץ נשק פנימי עם קיבולת של 1,600 ק"ג. 6 נקודות קשיחות חיצוניות. מטען כולל של 2,900 ק"ג. טילי AGM-114 הלפייר GBU-39 SDB GBU-12 Paveway II GBU-38 JDAM GBU-16 Paveway II GBU-32 JDAM GBU-31 JDAM מדיה וקבצים בנושא MQ-20 אוונג'ר בוויקישיתוף MQ-20 אוונג'ר, סרטון באתר יוטיוב, 23 ביוני 2022 חיל האוויר של ארה"ב ממשיך לפתח יכולות שיתוף פעולה בין כלי טיס מאויישים ובלתי מאויישים, באתר Israel Defense, ‏2021-08-22 The MQ Predator UAV Family | MQ-1 vs MQ-9 vs MQ-20, נבדק ב-2022-03-31 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנס שמידט (1895–1971)

גנרל הנס שמידט (בגרמנית: Hans Schmidt;‏ 14 במרץ 1895 – 28 בנובמבר 1971) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. שמידט נולד ב-14 במרץ 1895 בביירוית, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1914 התגייס שמידט לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-7 (הנסיך לאופולד), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1935 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-41 בדיוויזיה ה-10, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-46. בתחילת אפריל 1940 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-245 בדיוויזיה ה-88, ופיקד עליו במהלך מבצע מקרה אדום, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא הוביל את הרגימנט שלו, ופיקד עליו בקרבות השונים בזירה הדרומית. ב-27 בינואר 1943 להוביל את הדיוויזיה ה-68 באזור וורונז', והוביל אותה בלחימה הקשה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור וכעבור 6 חודשים לדרגת גנרל-לויטננט. בתחילת נובמבר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-275 שזה עתה הוקמה במערב צרפת. בתחילת הפלישה לנורמנדי, נשלחו לאזור נורמנדי שני גדודי חי"ר, גדוד פוסילייר, גדוד ארטילריה אחד ופלוגת הנדסה מהדיוויזיה, ואילו שאר הדיוויזיה הגיעה באמצע יולי. הדיוויזיה ה-275 ספגה אבדות כבדות בקרב פאלז והועברה לאאכן להתארגנות מחדש. הדיוויזיה קיבלה את גדודי המבצרים של הלופטוואפה ה-XII וה-XX. הדיוויזיה ה-275 הועברה לאזור דירן - יער הירטגן שם ספגה אבדות קשות במהלך הקרב על יער הירטגן ופורקה. עם רענון הדיוויזיה באוקטובר 1944, הוא הועבר לעתודת המפקדים וחזר בנובמבר 1944 שוב כמפקד דיוויזיית הרגלים ה-275. הוא לחם איתה בחזית המזרחית עד שהושמדה בכיס האלבה, ואילו הוא נלקח בשבי על ידי צבא ארצות הברית. שמידט שוחרר מהשבי ב-1947, הוא התגורר בויידן בפפאלץ העילית. עד 1970 עבד בהצלחה כסוחר בביטוח ובפיננסים. בעיר הולדתו ביירוית היה יושב ראש אגודת החיילים הבוואריים במשך שנים רבות. הוא מת בבית החולים ויידן ב-28 בנובמבר 1971 בגיל 76. הוא נקבר בבית הקברות בעיר ביירוית. הנס שמידט באתר www.lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
חוליאן אראוחו

חוליאן ויסנטה אראוחו סונייגה (בספרדית: Julián Vicente Araujo Zúñiga; נולד ב-13 באוגוסט 2001 בלומפוק שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן מקסיקני-אמריקאי המשחק בעמדת המגן הימני בבורנמות’ מהלה ליגה שבספרד. אראוחו הגיע למחלקת הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי בשנת 2018. ב-17 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-2 על מינסוטה יונייטד במסגרת ה-MLS. ב 15 בפברואר 2023 חתם אראוחו בברצלונה בחוזה עד 2026. ב-1 באוגוסט 2023 הושאל ללאס פאלמאס. אראוחו נולד בארצות הברית, והוא ממוצא מקסיקני. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019. אראוחו זומן לסגל נבחרת ארצות הברית בחלון הנבחרות בחודש ינואר 2022, אך לא ערך הופעה רשמית. הוא זומן פעם נוספת לסגל הנבחרת בחודש דצמבר 2020 לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אל סלוודור, בו גם ערך את הופעתו הראשונה והיחידה בנבחרת. ב-18 ביוני 2021 נכלל אראוחו בסגל המורחב של נבחרת ארצות הברית לקראת טורניר גביע הזהב 2021, אך הוא לא נכלל בסגל הסופי שפורסם ב-1 ביולי. ב-13 באוגוסט 2021 דווח בתקשורת הספורט במקסיקו כי אראוחו הגיש בקשה לפיפ"א על-מנת לייצג את נבחרת מקסיקו. ב-4 באוקטובר פיפ"א אישרה את בקשתו של אראוחו. ב-27 בנובמבר 2021 נכלל אראוחו בסגל נבחרת מקסיקו לקראת משחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה ב-8 בדצמבר על-ידי המאמן חרארדו מרטינו. במשחק זה, שנגמר בתיקו 2-2, ערך אראוחו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב ושיחק 90 דקות. נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 גביע הזהב עד גיל 20 (1): 2018 מקסיקו גביע הזהב (1): 2023 מדיה וקבצים בנושא חוליאן אראוחו בוויקישיתוף חוליאן אראוחו, ברשת החברתית אינסטגרם חוליאן אראוחו, באתר Transfermarkt חוליאן אראוחו, באתר Soccerway חוליאן אראוחו, באתר WorldFootball.net חוליאן אראוחו, באתר National Football Teams חוליאן אראוחו, באתר FootballDatabase.eu Un Estados Unidos muy 'mexicano' clasifica al Mundial Sub-20 באתר מארקה, 17 בנובמבר 2018 (בספרדית) Julian Araujo added to U.S. roster for the 2019 FIFA U-20 World Cup באתר הרשמי של לוס אנג'לס גלאקסי, 22 במאי 2019 (באנגלית) Lompoc native Julian Araujo gets a potential starting chance as Galaxy resume season באתר Santa Maria Times, ‏ 7 ביוני 2021 (באנגלית) Reportes: Julián Araujo decide jugar con la Selección Mexicana באתר TUDN, ‏ 13 באוגוסט 2021 (בספרדית) Julián Araujo, joya de la MLS, ya es jugador elegible para el Tricolor באתר Medio Tiempo, ‏ 4 באוקטובר 2021 (בספרדית) Q&A: Julian Araujo on why he chose to represent Mexico instead of the USMNT באתר The Athletic, ‏ 5 באוקטובר 2021 (באנגלית) Convocatoria de la Selección Nacional de México באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המקסיקנית, 27 בנובמבר 2021 (בספרדית) La SNM cerró la actividad del 2021 con empate באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המקסיקנית, 8 בדצמבר 2021 (בספרדית)