בית הסוהר השרון

בית הסוהר השרון הוא בית סוהר של שירות בתי הסוהר שהוקם במצודת טגארט ששימשה בתקופת המנדט את משטרת הרוכבים הבריטית. בית הסוהר הוא חלק ממתחם השרון הכולל עוד 3 בתי סוהר: בית המעצר הדרים, בית הסוהר רימונים ובית הסוהר אופק. בית הסוהר השרון הוא הוותיק ביותר במתחם, ונקרא בעבר כלא תל מונד. "בית הסוהר השרון" שוכן בצד כביש 4 סמוך לצומת תל מונד, שמו הקודם "כלא תל מונד" היה הראשון מבין 4 בתי הסוהר במתחם השרון, הכולל גם את בית המעצר הדרים, בית הסוהר רימונים ובית הסוהר אופק. אוכלוסיית בית הסוהר מגוונת והיא כוללת אסירים פליליים (כולל שוהים בלתי חוקיים) ואסירים ביטחוניים. האגפים בבית הסוהר מדורגים לפי שלבי התקדמות. צוות מקצועי משבץ את האסירים לאגפים השונים, בהתאם לתפקודם ולמאפייניהם. בבית הסוהר כיתות לימוד ברמות שונות המאפשרות השלמת השכלה פורמלית. במסגרת החינוך הבלתי-פורמלי מתקיימות פעילויות רבות, חוגים וסדנאות בדומה למתנ"ס קהילתי. מכלול העשייה החינוכית מיועד להעשרת הידע ולהקניית כלים לפיתוח המודעות כבסיס לשינוי בדפוסי התנהגות וחשיבה. בשנת 1992 מנהל הכלא אבי הררי הוביל להקמת מרכז גמילה המערך הטיפולי שם דגש על גמילה מסמים, ומתמקד במתן טיפול לאסירים הרוצים להיגמל. במסגרת בית הסוהר פועל אגף השיקום המיועד להכנת האסיר לקראת שחרורו, כאשר הדגש הוא העברת האחריות לאסיר, אשר יוצא בבוקר לעבודה מחוץ לכותלי בית הסוהר וחוזר אחר הצהרים להמשך טיפול בקבוצות ובטיפול פרטני. בבית הסוהר קיימים מספר מפעלים יצרניים המעסיקים כ־100 אסירים בתמורה לתגמול כספי. סגל בית הסוהר כולל כ-260 אנשי צוות ובהם אנשי מנהלה, ביטחון וטיפול. עם הקמת המדינה הוחלט להקים מתקן כליאה מרכזי ב"כלא תל מונד" (שמו הקודם של בית הסוהר השרון), ואכלוס האסירים הראשוני בכלא היה בשנת 1952. לכלא תל מונד הועברו אסירים שנדונו לתקופה של יותר מ-6 חודשים, בעוד הנידונים לתקופות קצרות יותר הוחזקו בבית הסוהר ביפו. בבית הסוהר ישבו אסירי מחתרת מלכות ישראל ושלושת הנידונים למוות בטרם בוטל עונש המוות בישראל בסוף 1953. באותה עת שהו בבית הסוהר כ-160 אסירים והמחשבה הייתה לסגור את הכלא ולהעביר את כל האסירים לכלא רמלה שהוקם ב-1954. מפקד הכלא היה אברהם גולדברג. בשנת 1954 החל לנהל את הכלא צבי גבעתי. בסוף 1955 היו בכלא 130 אסירים והוא סווג ככלא המיועד לאסירים החמורים ביותר. האסירים יצאו לעבודה ועבודתם כיסתה כרבע מתקציב בית הסוהר. בשנת 1956 הוקם בכלא אגף לנערים. בשנת 1959 הוקם בכלא חוג דרמה, על ידי אלברט כהן. שחקן ראשי בהצגות היה דן שמר, מהמתנקשים בישראל קסטנר, שריצה את עונשו בכלא תל מונד יחד עם אקשטיין. בשנה 1967 השחקנית שושנה רביד ביימה את ההצגות. בשנת 1969 ניצלו שניים מהכלואים את השתתפותם בהצגה כדי לברוח מהכלא. ביוני 1962 נפתח בבית הסוהר בנין בית ספר עבור הכלואים הצעירים. בספטמבר 1966 נפתח מרכז להכשרה מקצועית. בבית הסוהר הוקמו שלושה אגפים שהיו מיועדים לקטינים מתחת לגיל 18, עם בניית בית הסוהר אופק הסמוך, הועברו כלל האסירים והעצירים הקטינים אליו. בשנת 1957 אירעו שני מקרי בריחה מהכלא. בתחילת 1964 מונה מיכאל אברהמי למפקד הכלא במקום צבי גבעתי. בעיתונות נטען שגבעתי הודח משום שהצליח ושאברהמי הפסיק את פעילות השיקום ועבר לענישה והפחדה, האשמות שהוכחשו על ידי נציב שירות בתי הסוהר. ועדת חקירה בראשות השופט יעקב סגל, הצדיק את התנהלות הנהלת בית הכלא. בראשית 1965 היו בכלא נערים בלבד, כ-150. ילדים בגילאי 14–16 הופרדו מהכלואים המבוגרים יותר בגילאי 16-21. 1992 הוקם בכלא השרון מרכז גמילה חינוך ושיקום אסירים על ידי מפקד הכלא אבי הררי, זה היה המרכז הגדול בשב"ס, כיום מאכלס בית הסוהר עד 450 אסירים, השפוטים לתקופות מאסר בדרגות שונות, וכולל אגפים לאסירים בהפרדה ארצית, ואגף שמור. בית הסוהר השרון, בשירות בתי הסוהר משטרת תל מונד, מעריב, 24 במאי 1948 האסירים בבתי הכלא מבלים זמנם באפס מעשה מאונס, קול העם, 6 במרץ 1950 148 אסירים ועצורים בכלא תל מונד, חרות, 13 ביולי 1949 הומתק דינם של אנשי המחתרת, הצופה, 22 בספטמבר 1953 שאול בן חיים, נידון למוות: אם אשמתי שיתלוני, מעריב, 29 בדצמבר 1953 יד לפה..., מעריב, 21 בפברואר 1954 רות בונדי, חופש מאחורי הסורגים: כן או לא?, דבר, 2 בדצמבר 1955 אסירים וסוהרים לעבודות ביצורים, חרות, 2 במאי 1956 ישעיהו אביעם, אסירים סיכנו את עצמם כדי לכבות דליקה בכלא, מעריב, 10 בספטמבר 1957 תמר אבידר, אסירי תל מונד כבני ערובה, מעריב, 8 בפברואר 1963 תמר אבידר, דן שמר רוצה להיות שחקן, מעריב, 27 במאי 1963 החוג הדרמטי של כלא תל מונד - לסיבוב הצגות, דבר, 15 בנובמבר 1967 שני אסירים ברחו לפני הצגת המחזה בו משחקים, מעריב, 23 במרץ 1969 בי"ס לנערים בכלא תל מונד, מעריב, 7 בדצמבר 1961 אלכס ינאי, שערי בי"ס - מאחורי שערי בית־סוהר, מעריב, 4 ביוני 1962 נחנך מרכז להכשרה מקצועית בכלא תל־מונד, דבר, 23 בספטמבר 1966 הבורח השני מכלא תל־מונד הסגיר עצמו למשטרה, הצופה, 12 ביוני 1957 אורי דן, ניסיתי לברוח מכלא תל מונד, מעריב, 11 באוגוסט 1957 חילופי תפקידים בשירות בתי הסוהר, דבר, 7 בינואר 1964 מפקד כלא תל־מונד הועבר מתפקידו בגלל "הצלחה יתירה", חרות, 5 בפברואר 1964 דב גולדשטיין, מנהלים מתקוטטים - האסירים חותכים ידיהם, מעריב, 23 ביולי 1964 דב גולדשטיין, המקטרג האלמוני על סדרי כלא תל מונד מגלה את זהותו, מעריב, 12 באוגוסט 1964 דו"ח ועדת החקירה משבח, מעריב, 16 בנובמבר 1964 יגאל לב, הדבר היפה ביותר אצלנו הוא משטר העבודה, מעריב, 16 בפברואר 1965 דנקה הרניש, פה מוכרחים להיות קשוח, דבר, 31 במאי 1966 אני רוצה פסיכיאטר! לא טוב לי פה!, דבר, 31 בדצמבר 1969