laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שבתי דונולו

רבי שבתי דונולו (913–אחרי 982) היה רופא וחכם סוד יהודי-איטלקי מהעיר אוריה בחבל אפוליה שבדרום איטליה. שבתי דונולו היה הרב שכתב את ספר הרפואה העברי הראשון על אדמת אירופה הנוצרית. בהיותו בן שתים-עשרה (בט' בתמוז ד'תרפ"ה, 4 ביולי 925) נשבה דונולו בידי ערבים מהשושלת הפאטמית שכבשו את עיר מולדתו אוריה ונפדה על ידי הקהילה היהודית בטאראנטו. לבו נמשך אחרי הרפואה והאסטרונומיה, והוא נודע כרופא מומחה. ספרו של הרב דונולו, "חכמוני", נכתב כפירוש על ספר יצירה. בפירוש מוכנסים מוטיבים אסטרונומיים ואנטומיים, והמחבר מנסה להקביל ביניהם. רש"י, בפירושו לתלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נ"ו, עמוד א', כותב בהסבר על שבעת הכוכבים: "ור' שבתי דנול"ו הרופא זצ"ל פירשו היטב בספר חכמוני שלו". בפירוש רש"י לתלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ל"ג, עמוד א', מובא פירוש בשם "פיוט יוצר שיסד אחד מגאוני לומברדיאה", הדברים מופיעים בספר חכמוני ואולי זה מקורם. "ספר המרקחות" של הרב דונולו, שהודפס מכתב יד נדיר באמצע המאה ה-19, מכיל מרשמים להכנת 120 תרופות. כמו "חכמוני", גם ספר זה כתוב בעברית. "ספר המרקחות והמשקיות" מבוסס כולו על הרפואה היוונית, כמעט ללא השפעה ערבית. במחקר נוטים לזהותו עם שבתי סב סבו של אחימעץ בן פלטיאל מחבר מגילת אחימעץ, בשל דברי המגילה ששבתי היה מ"משפחת אמיתי", ועדותו של דונולו על היותו קרובו של חסדיה בן חננאל, הנזכר במגילה כנכדו של אמיתי. בית החולים הממשלתי ביפו, שפעל משנת 1949 עד לסגירתו בשנת 1980, נקרא על שם דונולו. זיסמן מונטנר, רבי שבתי דונולו, הוצאת מוסד הרב קוק שעל יד המזרחי העולמי, 1949 כתבי שבתי דונולו בפרויקט בן-יהודה מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שבתי דונולו", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1241-1238, באתר היברובוקס שבתי דונולו, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" שבתי דונולו, ספר חכמוני, נדפס בפירנצה תרמ"א, באתר היברובוקס שבתי דונולו, ספר המרקחת, באתר האקדמיה ללשון העברית שבתי דונולו, פרקי היפוקרט, באתר האקדמיה ללשון העברית פרקטיקה רפואית, מיוחס לשבתי דונולו, באתר האקדמיה ללשון העברית כתב יד, פרוש ספר יצירה, לונדון, מאה 13, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית כתב יד, חכמוני, לונדון, מאה 14, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית שבתי בן אברהם דונולו, דף שער בספרייה הלאומית על פי פתיחת ספרו, פורסמה על ידי אדולף נויבאואר. חלק ראשון פורטל הדף היומי. יש שהציעו להגיה בדברי רש"י 'בפירוש ספר יצירה' במקום המילים 'בפיוט יוצר'. מנחם שטרן, פילוסופים ואנשי מדע יהודיים ושומרוניים ב'חיי איסידורוס' לדמאסקיוס, בתוך: מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 561–562, הערה 34. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרש אבא גוריון

מדרש אבא גוריון הוא קובץ מדרשי על מגילת אסתר. הקובץ נקרא 'אבא גוריון' על-שם פתיחתו 'אבא גוריון איש ציידן אמר חמשה דברים...'. במהדורות הנדפסות (עליהן להלן) מחולק המדרש ל-7 'פרשות'. חלוקה זו, הקיימת רק בדפוסים, מתאימה לחלוקת הפרקים המקראית המקובלת, כאשר על פרקים ח-י של המגילה אין מדרש. הקובץ אינו עשוי מ'עור אחד': מקצת הפסוקים נדרשים בקיצור, בעוד שחלקים אחרים מהווים הרחבות אגדיות למגילה (כך סיפור הולכת מרדכי על הסוס, המורחב בסוף המדרש), או אף הרחבות אגדיות לדרשות גרעיניות קדומות (כמו הרחבת הדרשה הגרעינית המזהה את כיסא אחשוורוש עם כיסאו של המלך שלמה). המדרש חובר כנראה במאה העשירית והיה נפוץ מאוד בימי הביניים, אך לא ראה אור בדפוס עד המאה ה-19. נדפס לראשונה על ידי אהרן (אדולף) ילינק בלייפציג תרי"ג (1853) בראש הקובץ "בית המדרש", על פי כתב יד שהיה (ועודנו) בספרייה בהמבורג. כתב יד זה לקוי מאוד, וגם ההעתקה שעמדה בפני ילינק לא הייתה מושלמת. הקובץ תחילתו בשתי 'פתיחתאות' הדורשות את מילות הפתיחה של מגילת אסתר, 'ויהי בימי אחשורוש', כ'ווי (=לשון בכי) היה בימי אחשוורוש', ובהמשך נדרשים רבים מפסוקי המגילה. מהדורה משוכללת יותר יצאה לאור על ידי שלמה בובר, וילנה תרמ"ז (1887), בראש הקובץ 'ספרי דאגדתא על מגילת אסתר'. במהדורה זו נדפס המדרש על בסיס כתב יד השוכן בספריית הקזנטנזה ברומא ובציון שינויים מעוד 5 כתבי יד. גם מהדורה זו אינה מושלמת ובשנים אלו עובדים חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן, בריכוזו של פרופ' יוסף תבורי, על ההדרת מדרשי המגילה בכלל, ובכללם מדרש אבא גוריון. מדרש אבא גוריון עתיד להופיע במהדורה ביקורתית על פי 12 כתבי יד ועוד קטעי גניזה שונים ומקורות נוספים. מדרש אבא גוריון זכה לכמה עיבודים, החשוב שבהם הוא העיבוד המתועד בכתבי היד המסומנים א ו-פ, שבובר מציין למקצת גרסאותיהם בהערות למהדורתו, ובכתב יד נוסף שלא נעשה בו שימוש במהדורת בובר (כ"י א2). מהדורה זו היא עיבוד אשכנזי. עיבוד זה הוסיף למדרש כמה דרשות אך עיקר חשיבותו היא בתיקונים מסברה שנוספו בו. חשיבות זו נובעת גם מכך שדרשות א"ג שהובאו בילקוט שמעוני באו מטופס מעובד שכזה (וממילא יש להקדים את העיבוד לעריכת הילק"ש). דיון מלא בתיקונים אלו, כמו בעוד היבטים הנוגעים למסורת הנוסח של המדרש, נמצאים לע"ע בעבודת תזה של בנימין אלבוים שהוגשה לאוניברסיטת בר-אילן בסוף 2005. שאלות מחקריות חשובות הנוגעות לשאלת היחס (המורכב) של מדרש זה לשאר המדרשים למגילה, ובפרט לקובץ הגדול "מדרש אסתר רבה", נידונו בעבודת דוקטורט שהגיש בסוף 2005 ארנון עצמון מאוניברסיטת בר-אילן. חלק מאגדות המדרש מופיעות גם ב"תרגום שני" של המגילה לארמית. "אַבָּא גּוֹריוֹן, מדרש", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 7–8, באתר היברובוקס מדרש אבא גוריון, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" מידע על מדרש אבא גוריון בקטלוג הספרייה הלאומית טקסט המדרש ספרי דאגדתא על מגילת אסתר (הערות ותיקונים: שלמה באבער מלבוב), וילנה, תרמ"ז-1887: מדרש אבא גוריון: פרשה א-ב מדרש אבא גוריון: פרשה ג-ז
מחלת קרויצפלד-יעקב

מחלת קרויצפלד-יעקב (או קרויצפלד-יאקוב; Creutzfeldt-Jakob Disease, ובקיצור: CJD, תעתיק מדויק: קרויצפלדט) היא מחלה ניוונית, נדירה וקטלנית של מערכת העצבים, הדומה למחלת הפרה המשוגעת. אנשים בטווח הגילים 70-40 נמצאים בסיכון הגבוה ביותר לחלות בה, אך לעיתים נדירות היא פוגעת גם באנשים צעירים יותר. הסיכוי להיפגע שווה אצל גברים ונשים כאחד. מחלת קרויצפלד-יעקב מופיעה ברחבי העולם אצל אדם אחד למיליון, אולם באוכלוסיות ייחודיות, כגון יהודים ממוצא לובי ותוניסאי, השכיחות גבוהה יותר, בשל תורשה גנטית. ביטויי המחלה משתקפים בתחילה בשינויי התנהגות, שבתוך פחות משנה מלווים בשיטיון, בירידה מנטלית, בעוויתות, בקפיצות שרירים, בשיתוק ובאובדן הכרה. המחלה חשוכת מרפא, ועל פי רוב היא סופנית בתוך כשנה לכל היותר. קיים קשר בין המחלה לבין מבנה חלבוני הפריון. העברות מאדם לאדם תוארו במספר מקרים: הדבקה עקב תרומת דם נגועה תחלואה של מספר רופאי שיניים תחלואה של מנותחי מוח תחלואה אצל טכנאי פתולוגיה תחלואה של מושתלי קרנית תחלואה אצל בני אדם שטופלו על ידי הורמון גדילה שנלקח מבלוטת יותרת המוח ממקור אנושי תחלואה של חולי אפילפסיה שטופלו על ידי השתלת אלקטרודות כסף ששימשו קודם לכן לטיפול בחולי קרויצפלד-יעקב, אף שאלה חוטאו בפורמלדהיד ובאתנול תיתכן תחלואה של מטופלים במוצרי דם כגון אימונוגלובולינים. המחלה התגלתה לראשונה בשנת 1920 על ידי שני רופאים גרמנים, הנס גרהרד קרויצפלדט ואלפונס יעקוב. מחלה זו דומה למחלת קורו, שגם היא מופיעה אצל האדם, ולמחלת סקראפי שפוגעת בצאן. כל שלוש המחלות מאופיינות על ידי סוגים שונים של אנצפלופתיה ספוגית של המוח. המחלה באה לידי ביטוי בחורים וחללים רבים ברקמת המוח, שמקנים לו מרקם ספוגי לכאורה. רמז ראשון למקור המחלה הגיע ממחלה דומה, מחלת קורו, שהייתה נפוצה בין שבטים מבודדים בגינאה החדשה שבאוקיינוס השקט. מחלת קורו נחקרה ונלמדה בשנות החמישים של המאה העשרים, ואפיין אותה במיוחד אחוז התחלואה הגבוה לאין שיעור אצל ילדים ונשים, יחסית לתחלואה אצל גברים, שאצלם היא כמעט לא הייתה קיימת. נתון ייחודי זה הוביל לעובדה ששבטים אלה אשר נהגו לאכול בשר אדם, נהגו לתת את המוח למאכל נשים ולילדים, מסיבות של מסורת ואמונה שאכילת מוח תיטיב עמם. הסתבר לחוקרים, תוך כדי השוואה למחלת סקראפי התוקפת את הצאן והקשר לאכילת המוח, שתאי העצב שבמוח ובחוט השדרה, הם המקור למחלה. בתרומת דם בישראל קיומה של מחלה זו במשפחה הקרובה (עד קרבה שנייה) של התורם, או נאמר שבמשפחתו קיים סיכון למחלה זו, אינה מאפשרת להשתמש במנה לעירוי דם. חוסר שינה תורשתי קטלני הפרה המשוגעת ספגת המוח קניבליזם מחלת קורו מחלות הקשורות לחלבון הפריון מדיה וקבצים בנושא מחלת קרויצפלד-יעקב בוויקישיתוף מחלת קרויצפלד-יעקב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר עמותת קרויצפלד יעקב ישראל רוני לינדר, המסע של אליס ענן למציאת תרופה למחלה שסיכויי ההישרדות של החולים בה אפסי, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2022 מחלת קרויצפלד יעקב, באתר מרכז לטיפול בקשיש בקהילה ד"ר נורית עומר, ד"ר נועה ברגמן, ‏מחלת קרויצפלד יעקב: כל מה שצריך לדעת, באתר ‏מאקו‏, 18 בפברואר 2020 נורית עומר, מחלת קרויצפלד יעקב, באתר האיגוד הנוירולוגי בישראל התמודדות משפחתית עם מחלת קרויצפלד יעקב, מהדורת השבת ערוץ 13, נובמבר 2022 מחלת קרויצפלד-יעקב, סרטון באתר יוטיוב נורית עומר, מחלת קרויצפלד יעקב, 22 ביוני 2020 מי יכול / לא יכול לתרום דם, באתר מגן דוד אדום. (נצפה ב-16 ביוני 2018) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בלקפול (כדורגל)

בלקפול (באנגלית: .Blackpool F.C) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהפוטבול ליג הראשונה, אשר הוקם בשנת 1887 בעיר החוף בלקפול אשר נמצאת במחוז לנקשייר. מאז שנת 1899 אצטדיונה הביתי של בלקפול הוא בלומפילד רואד. לקבוצה יריבות מתמשכת עם קבוצת פרסטון נורת' אנד עקב הקרבה הגאוגרפית שלהם. משחקי הליגה בין שתי הקבוצות מוכרים כ"משחקי הדרבי של מערב לנקשייר". בעונת 1947/1948 הגיעה בפעם הראשונה לגמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת מנצ'סטר יונייטד. בעונת 1950/1951 הגיעה בפעם השנייה לגמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת ניוקאסל יונייטד. הישגה המשמעותי ביותר של הקבוצה היה זכייה בגביע האנגלי בעונת 1952/1953 בו ניצחה הקבוצה את קבוצת בולטון וונדררס. באותה עונה שיחק בשורותיה סטנלי מתיוס, הנחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים האנגלים. בעונת 1961/1962 הגיעה לחצי גמר גביע הליגה והפסידה לקבוצת נוריץ' סיטי. בתום עונת 2009/2010 העפילה הקבוצה לפרמייר ליג לאחר ניצחון 3 - 2 על קארדיף סיטי בגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ. בעונת 2010/2011 סיימה בלקפול במקום ה-19 בפרמייר ליג ונשרה בחזרה לליגת המשנה. בעונת 2011/2012 הגיע הקבוצה לגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ בו הפסידה בתוצאה 2 - 1 לווסטהאם יונייטד. בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השלישית. כעבור עונה נשרה לליגה הרביעית. בסיום עונת 17–2016 שנה אחרי שירדה לליגה הרביעית שבה בלקפול לליגת הפוטבול ליג הראשונה אחרי שנה של היעדרות ואחרי ניצחון בגמר הפלייאוף על אקסטר סיטי. בעונת 2020/2021 העפילה בלקפול לצ'מפיונשיפ אחרי היעדרות של 6 שנים לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף על לינוקלן סיטי. שנתיים לאחר מכן שבה לפוטבול ליג הראשונה. בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לפוטבול ליג הראשונה. נכון ל-11 בספטמבר 2022 אנגליה ג'ימי ארמפילד אנגליה סטנלי מתיוס אנגליה אלן בול אנגליה סטן מורטנסן גביע ה-FA: זכייה (1): 1952/1953 סגנות (2): 1947/1948, 1950/1951 מדיה וקבצים בנושא בלקפול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלקפול בלקפול, ברשת החברתית פייסבוק בלקפול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלקפול, ברשת החברתית אינסטגרם בלקפול, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ספגת המוח

ספגת המוח של הבקר (או מחלת הפרה המשוגעת; באנגלית: Bovine Spongiform Encephalopathy, ובראשי תיבות: BSE) היא מחלת בקר, שכאשר היא מועברת לאדם היא גורמת למחלה דמוית מחלת קרויצפלד-יעקב (CJD). זוהי אחת המחלות הבודדות הנגרמות על ידי פריונים - חלבונים אשר בשל פגם בקונפורמציה שלהם יוצרים משקע עמילואידי[דרוש מקור]. זהו משקע רעיל הגורם לתמותת נוירונים וכתוצאה מכך להיווצרות חללים ברקמת המוח עד שהיא הופכת ספוגית (ומכאן שם המחלה). ספגת המוח, ככל מחלות הפריונים, היא חשוכת מרפא וגורמת למוות תוך כמה חודשים מהופעת התסמינים הראשונים. באמצע שנות ה-90 חלה התפרצות של מחלת הפרה המשוגעת בבריטניה (משערים שהמגפה החלה כבר באמצע שנות ה-80). המחלה התפשטה בקרב אוכלוסיית הפרות של בריטניה בשל הנוהג להאכילן בבשר טחון העשוי מבשר פרות, שחלקן היו חולות במחלה זו. פרות שמוחן הכיל את הפריון, ואשר בשרן נטחן והפך למזון, העבירו בקלות את המחלה לפרות שניזונו ממנו. להתפרצות בבריטניה היו השלכות כלכליות חמורות (יצוא הבשר מבריטניה הופסק לחלוטין למשך כמה חודשים) ואלפי פרות הושמדו בניסיון למגר את המחלה. ביקורת הושמעה בעקבות התפרצות המחלה. האכלת פרות בבשר טחון החליפה את הנוהג הקודם, להאכילן בסויה, זאת משיקולים כלכליים. בארצות הברית מואכלות רוב הפרות בסויה, כיוון שגידול צמח זה בכמויות גדולות אפשרי; בצפון אירופה קיימים תנאים המקשים על גידול סויה. באוסטרליה ובניו זילנד לא נרשם אף לא מקרה אחד של BSE. הפרות במדינות אלו רועות בצורה חופשית וניזונות מעשב. משערים כי כ-400,000 פרות נגועות חדרו לשוק המזון מאז פרוץ המגפה. בני אדם אשר צרכו מוצרי בשר חלו בזן חדש של מחלת קרויצפלד-יעקב (CJD)[דרוש מקור]. מאז פרוץ המגפה בבריטניה חלו במחלה 148 איש במדינה זו, וכן 6 בצרפת ואחד באיטליה. היות שהמחלה דוגרת בגוף האדם במשך שנים ארוכות לפני שהיא פורצת, גם נכון לשנת 2015, לאחר מיגור המגפה, מתגלים מדי פעם אנשים החולים במחלה - כך שטרם ניתן להעריך את מידת הנזק הכולל שנגרם. מחלת קרויצפלד-יעקב מחלות הקשורות לחלבון הפריון חוסר שינה תורשתי קטלני קניבליזם מחלת קורו מדיה וקבצים בנושא ספגת המוח בוויקישיתוף ספגת המוח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אביב שחק, "מי משוגע?" באתר האוניברסיטה הפתוחה. פורסם במקור ב"גליליאו" גיליון 43, עמ' 25-22, ינואר-פברואר 2001. יואל דונחין, כבשים מתגרדות, פרות משוגעות ומוות מחוסר שינה, באתר הארץ, 27 באפריל 2008 לא ברור שהפריונים הורגים נוירונים על ידי יצירת משקע עמילואידי כמו באלצהיימר הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גישת המערכות

גישת המערכות במדע המדינה פותחה בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי דייוויד איסטון (Easton), מדען מדינה מוביל בזרם הביהביורליזם. איסטון הציע מסגרת כללית, נייטרלית, בה יקובצו המחקרים של הביהביורליזם. גישת המערכות פותחה כתגובה לקשיים בהם נתקלה הגישה הדומיננטית דאז במדע המדינה, הגישה הביהביורליסטית. עד 1945 היו רק שלושה דגמים עיקריים של מדינות: דמוקרטי, פשיסטי וקומוניסטי. לאחר מלחמת העולם השנייה קמו מדינות חדשות שלא פעלו לפי מודלים אלו, וקיים היה רצון לכלול גם מדינות אלו בתוך תאוריה אחת גדולה. התאוריה צריכה להיות מספיק מופשטת כדי לכלול את כל סוגי ההתארגנויות הפוליטיות הקיימות (מדיניות ותת-מדיניות). איסטון טוען כי המשתנים היסודיים של החיים הפוליטיים הם הקצאת ערכים לחברה והתדירות היחסית של הציות להקצאה, וכי שני האינדיקטורים המשפיעים ביותר לכך הם התשומות והתפוקות של החברה. הגישה מנסה להתמודד עם האינדיבידואליזם המתודולוגי, אותו הוא רואה כחסרון המרכזי של הביהביורליזם. הביהביורליזם רואה את חקר הפוליטיקה כחקר ההתנהגות, לכן תוצאת מחקריו היא אוסף פרטים אשר אינם יוצרים תמונה שלמה. לעומתה, גישת המערכות מנסה ליצור תמונה מלאה. במסגרת גישה זו, כל הפעילות הפוליטית מתרחשת בתוך המערכת הפוליטית, המגדירה את מסגרת הפעולה האפשרית. מערכת זו היא נייטרלית ולא ערכית. אין לה קיום משל עצמה, והיא בגדר רעיון, או מסגרת תפיסתית בלבד. לפי תפיסה זו, לכל פרט יש קיום עצמאי אבל הוא נמצא ביחסי גומלין עם אחרים. כל שינוי במיקומו היחסי או במאפייניו של פרט אחד משפיע על הפרטים האחרים. פשטות המערכת מונעת את הראיפיקציה של המערכת, כלומר הפיכתה לישות בפני עצמה. איסטון מניח ארבע הנחות יסוד של הפוליטיקה כמערכת: המערכת קיימת - פעולות הגומלין בחברה יוצרות מערכת של התנהגויות. יש סביבה מסביב למערכת - המערכת הפוליטית נתונה בין מערכות חברתיות אחרות. המערכת היא פתוחה - יש יחסי גומלין בין המערכת הפוליטית למערכות האחרות. הסתגלות - המערכת מגיבה על שינויים בסביבה באופן אקטיבי או פאסיבי. כל המערכות הפוליטיות חייבות לקיים שני תפקידים: חלוקת משאבים ולגיטימציה. המערכת הפוליטית פועלת בשתי סביבות עיקריות: החברה - סביבה זו כוללת את כל המערכות שהן לא פוליטיות אבל הן ממלאות תפקיד בחברה. הסביבה החוץ חברתית - ההקשר הבינלאומי. ההשפעות שמגיעות מתוך הסביבה מוגדרות כהפרעות. המערכת מתמודדת עם ההפרעות האלו באמצעות התשומות והתפוקות שהיא מספקת. תפוקות המערכת יכולות להיות דו סטריות (הדדיות) או חד סטריות. התשומות יכולות להתבטא כתביעות של החברה כלפי המערכת או כתמיכות שהיא מעניקה. אם המערכת אינה מצליחה לאזן את ההפרעות במידה מספקת, היא עלולה להגיע למצב של לחץ ואף לקרוס. הרעיון מופשט מדי - לא ניתן להכניס את התמונה הפוליטית לשיח מסודר, זה כללי מדי ולא ניתן לפרוט את המערכת לתוך מערך מחקרי, יש יותר מדי פרטים שלא ניתן להכניסם לאמירה מחקרית- מדעית איסטון לא מגדיר מהי נקודת הלחץ, ההגדרה הזו היא גמישה ומשתנה מחברה לחברה. המערכת שאיסטון מצייר היא מערכת ששומרת על איזון, הוא מתייחס רק למי שהצליח להיכנס אל תוך המערכת הפוליטית, כל מה שלא נכנס לא מעניין אותו, כלומר יש אנשים שנשארים מחוץ למערכת הפוליטית. אנשים אלו הם בדרך כלל אנשים שסובלים מחוסר צדק, בגלל שהמערכת הפוליטית לא מכירה בהם הם ימשיכו לסבול מחוסר הצדק. מערכת מורכבת
רעידת האדמה באלסקה (1964)

ב-27 במרץ 1964 התרחשה רעידת אדמה באלסקה, שהייתה רעידת האדמה השנייה בעוצמתה שנמדדה בהיסטוריה, והחזקה ביותר ביבשת אמריקה הצפונית. היא התרחשה בדרום אלסקה בשעה 17:36 (זמן מקומי) ביום שישי הטוב, נמשכה 4 דקות ו-38 שניות והגיעה לעוצמה של 9.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מוקד הרעש היה כ-123 ק"מ מזרחית לעיר אנקורג' ובעומק של 25 ק"מ. רובם של 131 הרוגי רעידת האדמה נספו כתוצאה מגלי צונאמי באזור מפרץ הנסיך ויליאם. גל הצונאמי, בגובה 67 מטר, החריב כליל את העיר הקטנה ואלדז. 30 מתושביה ששהו בקרבת הנמל, רובם ילדים שהמתינו לספינה, נהרגו. לאחר מכן נבנתה ואלדז מחדש במרחק מה מהעיר המקורית. באי קודיאק (ראו במפה שמשמאל) התרוממה הקרקע לגובה של 9.1 מטר. מזרחית לאנקורג' ירדו פני הקרקע ב-2.5 מטרים, והים הציף את האזור. במהלך רעידת האדמה נגרמו תזוזות קרקע חזקות מאוד (תזוזות אנכיות עד 11.5 מטרים). באנקורג', העיר הגדולה באלסקה, הורגש הרעש בעוצמה רבה, על אף מאה עשרים ושלושה הקילומטרים שהבדילו בינה לבין מוקדו. בעיר נגרם נזק רב לרכוש, בתים נחרבו, תשעה בני אדם נהרגו, צינורות מים נותקו ותושבים רבים נאלצו להתקיים משלג שהופשר. מגדל הפיקוח בנמל התעופה הבינלאומי קרס. אנקורג' ניצלה מהצונאמי ומאסון גדול בהרבה. גלי הצונאמי הגיעו עד לקליפורניה, שבה נספו שנים עשר איש בקרסנט סיטי שבצפון המדינה. באורגון נהרגו ארבעה אנשים. הדיה של הרעידה החזקה הגיעו למרחק אלפי קילומטרים, ואפילו בדרום אפריקה נצפו תנודות במעיינות. מכיוון שמוקד הרעש היה באזור שאינו מיושב, מספר ההרוגים (131) היה קטן באופן יחסי. תרמה לכך גם בניית העץ הנפוצה באלסקה והתרחשות הרעידה ביום שישי הטוב, שהוא בנצרות יום שישי שלפני חג הפסחא, יום שבתון. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה באלסקה בוויקישיתוף רעידת-אדמה בעוצמה אדירה זרעה הרס ברחבי אלאסקה, דבר, 29 במרץ 1964 מאות קרבנות והרס רב ברעש באלסקה, הַבֹּקֶר, 29 במרץ 1964; המשך הרעש באלסקה, הַבֹּקֶר, 29 במרץ 1964 מאות נהרגו ברעש אדמה באלסקה, הצופה, 29 במרץ 1964; המשך רעידת האדמה באלסקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רעידת האדמה באלסקה, באתר earthquake.usgs.gov (באנגלית).
אסם

אסם הוא מבנה חקלאי המשמש לאחסון תבואה, בית לבעלי חיים, מקום לאחסון כלי רכב חקלאיים ואזור עבודה מקורה. אסמים נמצאים בדרך כלל בחוות חקלאיות. אסם המשמש לאחסון פרות נקרא רפת. בעבר אסמים נבנו בדרך כלל מעצים הגדלים בסביבת החווה או בתוכה, אך לעיתים נבנו גם מאבן במקומות שבהם היו חומרי הבנייה זולים יותר. כיום, הם נבנים יותר ויותר מפלדה. בחוץ לארץ חלקו העליון של האסם שימש בדרך כלל לאחסון חציר ותבואה, ונקרא מתבן. החציר הונף והונח באסם בעזרת מערכת גלגלות. דלתות סתרים ברצפה אפשרו להעביר מזון אל האבוסים של בעלי החיים. בישראל מתבנים הם מבני משק נפרדים. מתבן מקורה הוא מבנה בצורת סככה גדולה הפתוחה בדרך כלל בשלוש או ארבע מקירותיה. מתבן פתוח הוא מערום גדול ומסודר של חבילות אשר עומד בשטח פתוח. החציר והקש במתבן הפתוח חשופים למשקעים, אלא אם מכסים אותם בכיסוי פלסטי. חווה חקלאית אסם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות ובנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסטונית

אסטונית (Eesti keel ‏– IPA: ‏[ˈeːsti ˈkeːl]‏Ⓘ‏) היא שפתה הרשמית של אסטוניה והיא מדוברת בפי כ-1.1 מיליון איש. השפות הקרובות ביותר לאסטונית הן פינית, קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), שלוש השפות הנפוצות פחות (ווֹדית, איז'וֹרית ווֶפּסית), המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (רוסיה), והשפה הליבונית (מדוברת בצפון-מערב לטביה). שבע השפות הללו מהוות את הענף הבַלטוֹ-פיני בקבוצת השפות הפינו-אוגריות (המשתייכת למשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת). ענף זה, ביחד עם שפת סאמי (או לאפּית, המדוברת במחוז לאפלנד, החולש על צפון-פינלנד וצפון-מזרח שוודיה), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית. קרובה רחוקה של אסטונית היא ההונגרית. שפה זו, ביחד עם השפות הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכל, רובן ככולן מדוברות ברוסיה) מהוות את משפחת השפות האוּרַאלִיוֹת. האסטונית היא שפה עשירה באוצר מילים, ביחסות דקדוקיות ובצורות פועל שונות. במילים האסטוניות נופל הטעם תמיד על ההברה הראשונה במילה; כך גם ברוב המילים הלועזיות ששאלה האסטונית, אך לא בכולן. אין באסטונית מין דקדוקי – לא בשם העצם, לא בכינוי הגוף ולא בנטיית הפועל. אין באסטונית יידוע: POISS – "נער (אחד)" וכן "הנער". האסטונית אינה פונטית לגמרי, אבל בדרך-כלל יש התאמה בין האופן שבו נכתבות המילים לבין הגייתן. החריגים העיקריים מכלל זה הם: H בראש מילה אינה נהגית. עיצור בין שתי תנועות נהגה כעיצור וחצי, בעוד ששני עיצורים נהגים כשני עיצורים וחצי. B ,G ו-D נהגות כבלתי-קוליות, ולכן נשמעות לדוברי העברית כמעט כמו P, K ו-T. במקרים מסוימים ישנו חינכוך של חלק מהעיצורים. באסטונית קיימות שלוש דרגות של אורך התנועות. אסטונית באתר אומניגלוט (באנגלית) אסטונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אסם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אסם – מבנה חקלאי אסם השקעות – חברת מזון ישראלית אסאם – מדינה בהודו, המיושבת ביותר והשנייה בגודלה מבין מדינות צפון-מזרח הודו אסם טיל בליסטי – מבנה תת-קרקעי מבוצר לאחסון בליסטי טיל בין יבשתי הדומה, בגלל צורתו העגולה, לאסם תבואה איסם – אסם (اسم) - השם הפרטי של אדם בערבית.
דבורנית שחומה

דבורנית שחומה (שם מדעי: Ophrys fleischmannii) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים. ככל הדבורניות היא בעלת חמשת עלי עטיף עליונים אשר במקרה זה צבעם ירקרק, ועלה נוסף תחתון צבעוני ובולט הנקרא שפית, אשר במקרה זה ציורו פשוט יחסית וצבעו חום. בארץ ישראל - הדבורנית השחומה היא הראשונה לפרוח מבין הדבורניות. היא פורחת כבר בחודש דצמבר ועד לחודש מרץ באזור ההר בחבל הים תיכוני. מדיה וקבצים בנושא דבורנית שחומה בוויקישיתוף דבורנית שחומה, באתר צמח השדה דבורנית שחומה, באתר Tropicos (באנגלית) דבורנית שחומה, באתר GBIF (באנגלית) דבורנית שחומה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמזונאס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אמזונאס – האדיר בנהרות תבל. אורכו 6,448 ק"מ, ספיקת מימיו 219,000 מ"ק לשנייה ושטח אגן הניקוז 7,050,000 קמ"ר. יער האמזונאס – היער הגדול בעולם. שטחו מעל 6 מיליון קמ"ר ומגוון היצורים בו הוא הרחב ביותר בתבל אמזוניה – אגן ההיקוות הגדול בעולם אשר תופס יותר משליש שטחה של אמריקה הדרומית, כ-7 מיליון קמ"ר אזור השימור מרכז האמזונאס – אזור שימור טבע באמזוניה טרנס אמזוניקה – דרך שנסללה על ידי ממשלת ברזיל במעבה יער האמזונאס מן החוף האטלנטי עד לגבול הפרואני. אורכה של הדרך 4,380 קילומטר. המשימה: אמזונס – תוכנית מציאות ישראלית יחידות מנהליות: אמזונאס (מדינה בברזיל) – המדינה הגדולה ביותר בברזיל אמסונאס – מדינה בוונצואלה אמסונאס (פרו) – מחוז בפרו אמסונאס (קולומביה) – מחוז בקולומביה אמזון – חברה אמריקנית למסחר באינטרנט, האתר ה-6 הנצפה ביותר באינטרנט. אמזונות – שבט של נשים לוחמות מיתי, שמקום משכנן כונה "ארץ האמזונות" ומוקם בקצה האויקומנה. האמזונות ראו את עצמן כבנותיו של ארס.
אלנין

אלנין (Alanine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. זוהי חומצת האמינו הפשוטה והקטנה ביותר, אחרי גליצין. השייר שלה הוא קבוצת מתיל (CH3). קבוצה זו אינה קוטבית; לפיכך אלנין אינה מסוגלת ליצור קשרי מימן עם מים והיא חומצת אמינו הידרופובית. חומצת האמינו פנילאלנין היא נגזרת של אלנין, והרכבה זהה כמעט לזה של אלנין, מלבד קיומה של טבעת בנזן (קבוצת פניל, C6H5). שמה הכימי של אלנין, לפי מונחון IUPAC, הוא 2-חומצה אמינופרופנואית. השם משקף את היותה של אלנין חומצה קרבוקסילית פשוטה, בעלת קבוצת אמינו הקשורה לפחמן השני בשרשרת. אלנין היא מהשכיחות שבחומצות האמינו, והיא מרכיבה בממוצע כמעט 8% מכלל החלבונים. אלנין מסונתזת על ידי תאי גוף האדם ולפיכך אינה שייכת לקבוצת חומצות האמינו החיוניות. אלנין נוצרת בגוף מחומצת אמינו אחרת - חומצה גלוטמית - בתגובת טרנסאמינציה (ניתוק קבוצת אמין). בדיקת ALT, אחת מבדיקות הדם הנפוצות לבחינת תפקוד הכבד, בודקת את רמת האנזים אלנין טרנסאמינאז, אשר מזרז תגובה כימית זו. במסגרת מעגל האלנין, אלנין בכבד הופך לפירובט - תרכובת חשובה בתהליכי הפקת האנרגיה בתאים. נגזרת נוספת של אלנין היא חומצה לקטית (חומצת חלב, חומצה הידרוקסיפרופנואית), המתקבלת כשמחליפים את קבוצת האמינו בקבוצת הידרוקסיל. אלנין בּוּדדה לראשונה בשנת 1879. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מדיה וקבצים בנושא אלנין בוויקישיתוף science/alpha-alanine אלנין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איית צרעים

אַיַּת צְרָעִים (שם מדעי: Pernis apivorus), עוף דורס בגודל בינוני (אורכו כ- 55 סנטימטר), ממשפחת הנציים. גב האיה שחום וגחונה אפור כהה עם כתמים. רגליה קצרות ומוצקות, בהן היא חופרת קיני צרעות ודבורים. על מצחה ולחייה קשקשים המגינים עליה מפני עקיצות. מקייצת באירופה וחורפת באפריקה הטרופית ובאסיה הדרומית. מזונה העיקרי של האיה מתבסס על איתור קיני צרעות ודבורים, פירוקן ואכילת הזחלים והצרעות, אך היא ניזונה גם מזוחלים ומכרסמים קטנים. מופע החיזור כולל סדרת צלילות, שסופן נסיקה עם מעין מחיאת כף אווירית באמצעות הכנפיים. כך, הזכרים מסמנים את הנחלה שלהם. קרחות יער ושטחים חשופים בצד יערות. בישראל איית הצרעים היא חולפת מצויה, והיא הדורס השכיח מבין העופות הנודדים. מספר הפרטים בלהקותיה מגיע עד אלפי פרטים. באביב מאחרות האיות לשוב, והן המסיימות את נדידת הדורסים. בדרך כלל נעות איות הצרעים מעל ישראל בציר המזרחי. פרטים צעירים הטועים בניווט נעים מעל מישור החוף, ולעיתים נפצעים כאשר הם נחבטים בבניינים או בתשתיות אחרות. בקיץ 2021, נצפתה בהר מירון פעילות חריגה ומיוחדת של איות צרעים, המעידה אולי, על קינון במקום, למרות, שבדרך כלל, הן רק חולפות בשמי ישראל. העוף מוזכר מספר פעמים בתנ"ך: ”וְאֶת הַדָּאָה וְאֶת הָאַיָּה לְמִינָהּ” (ויקרא יא יד) ”וְהָרָאָה וְאֶת הָאַיָּה וְהַדַּיָּה לְמִינָהּ” (דברים יד יג) ”נָתִיב לֹא יְדָעוֹ עָיִט וְלֹא שְׁזָפַתּוּ עֵין אַיָּה” (איוב כח ז) מדיה וקבצים בנושא איית צרעים בוויקישיתוף איית צרעים, באתר ITIS (באנגלית) איית צרעים, באתר NCBI (באנגלית) איית צרעים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) איית צרעים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איית צרעים, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) איית צרעים, באתר GBIF (באנגלית) איית צרעים באתר הרשימה האדומה של IUCN איית צרעים באתר הרשימה האדומה של IUCN תופעה מסתורית: מספר חריג של בזי חופים בשמי הר מירון, באתר ynet, 14 ביולי 2021 ארז ארליכמן, הכנף השבורה של איית הצרעים הנודדת ynet 13.10.2009