laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוסה וסקונסלוס

חוסה וסקונסלוס קלדרון (José Vasconcelos Calderón;‏ נולד ב-28 בפברואר 1882 באואחאקה, מקסיקו; נפטר ב-30 ביוני 1959 במקסיקו סיטי) היה הוגה דעות, סופר ופוליטיקאי מקסיקני. וסקונסלוס היה חבר מייסד של הקולגיום הלאומי של מקסיקו. לאחר שסיים את חוק לימודיו כעורך דין בשנת 1907, ייצג את "המועדון נגד הבחירה מחדש" בוושינגטון, ארצות הברית, ותמך במהפכה המקסיקנית שפרצה בשנת 1910 בראשותו של פרנסיסקו מדרו. לאחר גלות בת כחמש שנים (1915–1920) בארצות הברית, בעקבות חילוקי דעות עם ונוסטיאנו קאראנסה (Venustiano Carranza), חזר וסקונסלוס למקסיקו ועמד בראש האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) וכן הקים את משרד החינוך המקסיקני. וסקונסלוס כיהן כשר החינוך הראשון של מקסיקו בתקופת נשיאותו של אלברו אוברגון בין השנים 1920–1925. במהלך כהונתו זו פעל למען חינוך להמונים והנהיג חינוך חילוני, אזרחי ופאן-אמריקני. הוא עודד חינוך לאוכלוסייה האינדיאנית, לאוכלוסייה הכפרית וכן הנהיג חינוך טכני ועירוני. הוא הקים ספריות רבות, מרכזים תרבותיים ובתי ספר. הוא תמך ביצירותיהם של המורליסטים הראשונים. בשנת 1925 כתב את ספרו החשוב הגזע הקוסמי, בו הציע את התאוריה שהחלה לקרום עור וגידים בקרב מספר אינטלקטואלים מקסיקניים אודות קיומו של גזע קוסמי באמריקות, שנוצר מעירובם של בני כל הגזעים האנושיים. וסקונסלוס התמודד למשרת נשיא מקסיקו בשנת 1929, אך הפסיד בבחירות לטובת פסקואל אורטיס רוביו (Pascual Ortiz Rubio) ועזב את מקסיקו בשנית. לאחר חזרתו ניהל את הספרייה הלאומית של מקסיקו (1940) והיה נשיאו של המכון המקסיקני לתרבות היספאנית (1948). על שמו הוקמה בשנת 2006 ספריית וסקונסלוס במקסיקו סיטי, שנבנתה כאחת הספריות הגדולות והמודרניות בעולם. La intelectualidad mexicana (1916) El monismo estético (1919) La Raza Cósmica (1925) (הגזע הקוסמי) Indología (1926) Ulises criollo (1935) Pesimismo alegre (1931) Estética (1936) La tormenta (1936) El desastre (1938) El proconsulado (1939) Ética (1939) Historia del pensamiento filosófico (1937) Lógica orgánica (1945) El ocaso de mi vida (1957) מדיה וקבצים בנושא חוסה וסקונסלוס בוויקישיתוף חוסה וסקונסלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ליקופילום

ליקופילום (שם מדעי: Leucophyllum) הוא סוג של שיחים ירוק-עד ממשפחת הלועניתיים, מקור הצמח במדבריות טקסס ומקסיקו. הפרחים הם בצורת פעמון או משפך, עם חמש אונות ושתי שפתיים, וצבעים הנעים בין לבן למגנטה לסגול. השם הגנרי נגזר מהמילים היווניות λευκός ( leukos ), שמשמעותן "לבן", ו-φυλλον ( phyllos ), שפירושו " עלה ", המתייחסות לעלווה המכוסה בטריכום. גובה השיח יכול להגיע עד 2–3 מטר. הפריחה היא בסוף הקיץ ובסתיו. העלים בצורה אליפטית, ומופיעים על הענפים בזוגות, וצבעם ירוק לבן. שיחים אלה גדלים בקרקעות חוליות ויש להם סבילות גבוהה למלח. הם הפכו פופולריים עבור נטיעות באזורים חמים יותר ובגינון יובשני ; הם דורשים מינימום מים, מעוצבים בקלות לגדר חיה ופורחים על פני כל פני השטח שלהם. פותחו זנים של L. frutescens, L. candidum, L. laevigatum, L. langmaniae, L. pruinosum, L. revolutum ו- L. zygophyllum. שיחי ליקופילום מפורסמים ביכולתם "לחזות" גשם, בדרך כלל פורחים מספר ימים לפני סופת גשם, ככל הנראה בתגובה ללחות. הם נקראים לפעמים "שיח ברומטר " מסיבה זו. מאמינים שזו תכונת הישרדות בבתי הגידול המדבריים למחצה של הצמחים. בישראל הצמח נמכר במשתלות, ומשמש כשיח מתאים לגינות ציבוריות. הסוג כולל 12 מינים, מתוכם אוקלמו חמישה זנים. Leucophyllum alejandrae GL Nesom Leucophyllum ambiguum Bonpl. Leucophyllum candidum IMJohnst. – שיח ברוסטר ברומטר Leucophyllum flyrii BL טרנר Leucophyllum frutescens ( ברלנד. ) IMJohnst. – מרווה טקסס, ריינג'ר טקסס, עלה כסף Leucophyllum hintoniorum GL Nesom Leucophyllum laevigatum Standl. – מרווה צ'יוואן Leucophyllum langmaniae Flyr – מרווה לנגמן, מרווה ריו בראבו Leucophyllum minus A.Gray – שיח ברומטר ביג בנד Leucophyllum mojinense Henrickson & T. Van Devender Leucophyllum pringlei (Greenm.) Standl. Leucophyllum pruinosum IMJohnst. Leucophyllum revolutum Rzed. Leucophyllum ultramonticola Flyr Leucophyllum zygophyllum IMJohnst. Leucophyllum × 'ענן שמימי' ( L. frutescens 'Green Cloud' × L. laevigatum ) Leucophyllum × 'ענן גשם' ( L. frutescens × L. minus ) מדיה וקבצים בנושא ליקופילום בוויקישיתוף ליקופילום, באתר ITIS (באנגלית) ליקופילום, באתר NCBI (באנגלית) ליקופילום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ליקופילום, באתר Tropicos (באנגלית) ליקופילום, באתר GBIF (באנגלית) ליקופילום, באתר IPNI (באנגלית) לויקופילום Leucophyllum – סקירת מינים וזנים באתר מכון וולקני ליקופילום באתר משתלת מלצר ליקופילום באתר משתלת בוטני עמוד על L. frutescens ממאגר הצמחים המקומיים של טקסס "Lady Bird Johnson Wildflower Center at The University of Texas at Austin - Leucophyllum frutescens". www.wildflower.org. University of Texas. נבדק ב-30 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Holloway, Joel Ellis; Neill, Amanda (2005). A Dictionary of Common Wildflowers of Texas & the Southern Great Plains. TCU Press. p. 90. ISBN 978-0-87565-309-9. "Love those Sages". Mountain States Wholesale Nursery. אורכב מ-המקור ב-2010-11-25. נבדק ב-2010-12-03. "Subordinate taxa of Leucophyllum Humb. & Bonpl". Tropicos. Missouri Botanical Garden. נבדק ב-2010-12-03. "Leucophyllums for central Arizona urban landscapes". Arizona State University. אורכב מ-המקור ב-2011-04-18. נבדק ב-2011-02-17.
טורוש

טוּרוֹש (בקרואטית: Turoš) הוא סוג של גבינה העשויה מחלב בקר. זהו מאכל מסורתי באזור Međimurje שבצפון קרואטיה. טורוש עשוי על ידי נתחי סוג גבינת קוטג' בצורת חרוט, בתוספת מלח ופפריקה (מתוקה). כיוון שהגבינה מתובלת בפפריקה אדומה, היא בדרך כלל בצבע כתום בהיר או משמש. גובה הקונוסים הוא בדרך כלל בסביבות 6 סנטימטרים. לאחר העיצוב, הגבינה נשארת להתייבש בעשן או באור שמש במשך כמה ימים. השם טורוש (turoš) מגיע מהמילה ההונגרית ההומופונית túrós שמבטאים כמובן טוּרוֹש, שפירושה "של גבינה לבנה חצי רכה" או "של גבינת קוואקר". Túró הוא שם העצם ההונגרי הן עבור "גבינת לבנה חצי רכה" והן עבור "גבינת לבנה מיושנת". הגבינה משמשת בהונגריה לאפייה למילוי ולמריחה. הגסטרונומיה המסורתית של מחוז Međimurje טורוש בין המנות של המטבח הקרואטי ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טורוש".
בילספור (מדינה בהודו)

מדינת בילספור הייתה מדינה הודית שהתקיימה מ-1948 עד 1954, סביב העיר בילספור (אנ'), כיום חלק הימאצ'ל פרדש. בילספור הוקמה ב-12 באוקטובר 1948, כשהמדינה הנסיכותית בילספור (אנ'), שהתקיימה בסוזרניות במסגרת הודו הבריטית, הצטרפה להודו כמחוז בילספור. הראג'ה של בילספור, אנד צ'נד, שימש כנציב כללי של המדינה עד אפריל 1949 עם כניסת חוקת הודו לתוקף ב-26 בינואר 1950, הפכה בילספור למדינה חלק ג', סיוג שהתייחס לחלקי הנספח לחוקת הודו שהגדיר את מעמד המדינות השונות ואשר המדינות שנכללו בו היו בשליטתה הישירה של ממשלת הודו. ב-1 ביולי 1954 אוחדה המדינה עם הימאצ'ל פרדש, והפכה למחוז בה. B. S. Khanna, “The Problem of Part C States”, The Indian Journal of Political Science vol. 14, no. 4, 1953, עמ' 356–60‏, JSTOR 41853771 States of India since 1947, World Statesmen The Himachal Pradesh and Bilaspur (New State) Act, 1954
קיאה וגיבורי קימוג'ה

קיאה וגיבורי קימוג'ה (באנגלית: Kiya & the Kimoja Heroes) היא סדרת טלוויזיה בהנפשה ממוחשבת שנוצרה על ידי קלי דילון, מארק דאי ורוברט ורגס. Triggerfish Animation Studios,‏ Frog Box Productions,‏ Entertainment One ו-TeamTO, בהשתתפות France Télévisions ודיסני ג'וניור. הסדרה שודרה לראשונה בדיסני ג'וניור ב-22 במרץ 2023. בישראל הסדרה צפויה להתחיל את שידוריה בדיבוב עברי ב-24 בדצמבר 2023. הסדרה הסתיימה לאחר עונה אחת ב-9 בפברואר 2024. הסדרה מתרחשת במקום בדיוני כלשהו באפריקה בשם 'קימוג'ה סיטי', ובמרכזה שלושה חברים טובים: קיאה, ג'יי ומאטסי. בכל פעם שיש בעיה בעיר, ניתן יהיה לשמוע צליל תוף. השלישייה פונה למטה שלהם בשם 'קריסטל-איי', שם הם לובשים את ציוד גיבורי העל שלהם. קאיה - ילדה בת 7 והמנהיגה של גיבורי קימוג'ה. הכוח שלה הוא שרביט שיוצר טבעות אנרגיה שיכולות להחזיק דברים שהם מקיפים. ג'יי - אחד מחבריה וגיבורי העל של קיאה. הכוח שלו הוא גיטרה שיוצרת בלוקי אנרגיה שיכולים לשמש כמחסומים. מאטסי - אחותו הצעירה של ג'יי ואחת מחברותיה וגיבורי העל של קיאה. תחומי העניין שלה הם החלקה על גלגיליות ובניית כלים בהייטק. הכוח שלה הוא כלי שמשמש לתפוס ולהניף דברים. היא מצוידת גם ברשתות מיוחדות ללכידת דברים. אבא ג'ו - אביה האלמן של קיאה והבעלים של משאית המזון. זיין/אקרוברט - קימוג'יאן צעיר שהופך לאקרוברט כשהוא לא מקבל את מה שהוא רוצה. בתור אקרוברט, הוא אתלטי כפי שמציע האלטר-אגו שלו, ויכול להתגלגל לכדור כדי לנוע מהר יותר. "קיאה וגיבורי קימוג'ה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קיאה וגיבורי קימוג'ה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קיאה וגיבורי קימוג'ה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
גיבניצה

גיבניצה (בקרואטית: Međimurska gibanica) היא סוג של עוגת שכבות שמקורה במחוז Međimurje, קרואטיה. היא עשויה מבצק עלים וארבע מילויים: אגוזים, גבינת קווארק טרייה, פרג ותפוחים, וכן ממרכיבים רבים נוספים. זהו מאכל מסורתי, פופולרי במיוחד בצפון קרואטיה, עשיר בטעם ומלא קלוריות, מעדן המהווה מרכיב בלתי נפרד מהמטבח הקרואטי. העוגה דומה מאוד לפלודני היהודי-הונגרי. בגביניצה שיכבת הריבה בפלודי מוחלפת בשיכבת גבינת קווארק. מתכון זה הוא אחד מהמספר הגדול של סוגים אזוריים של גיבניצה שפותחו ברחבי הבלקן. שכבת בסיס של בצק מוכן נמתחת בתבנית מתאימה ששומנה קודם לכן בשומן. לאחר מכן הבצק מכוסה בשכבת המלית הראשונה מתוך ארבע המורכבת מאגוזי מלך קצוצים או טחונים ספוג חלב, גבינת קווארק טרייה, פרג טחון ספוג חלב ותפוחים מגוררים. את שכבת המילוי מורחים על פני כל המשטח ולאחריה את שכבת הבצק השנייה, את שכבת המילוי השנייה וכן הלאה, עד שמניחים את כל ארבע שכבות המילוי. השכבה הסופית של הבצק מכוסה בשמנת חמוצה שנמזגת מעורבבת קודם לכן עם חמאה מומסת ו/או ביצה. את התבשיל מכניסים לתנור ואופים כשעה בחום של 200 מעלות. ניתן להגיש את העוגה כשהיא עדיין חמה ישירות מהתבשיל או להשאיר להתקרר לטמפרטורת החדר. אפשר לחתוך לרבעים או למלבנים ולבסוף לפזר אבקת סוכר . Međimurska gibanica הוא סוג ספציפי של גיבאניצה, אשר שונה מסוגים אחרים בכמה פרטים הנוגעים לבצק, המילוי, המראה וההרכב של כמה מרכיבים משניים או נוספים (סוכר, שמנת חמוצה, חלב, חמאה, ביצים, צימוקים, קינמון וכו'). בהשוואה, למשל, ל-prekmurska gibanica, היא מכילה בצק עלים במקום קלתית, כמו גם גבינת קווארק טרייה במקום גבינת ריקוטה או קוטג'. ממבט ראשון ניתן לראות של-međimurska gibanica יש ארבע שכבות פשוטות ועבות יותר במקום שמונה שכבות כפולות ודקות יותר של prekmurska gibanica. באופן כללי, הוא עסיסי ורך יותר מרוב סוגי הגיבניצה האחרים. בורקס מדיה וקבצים בנושא גיבניצה בוויקישיתוף Međimurska gibanica באתר הרשמי של לשכת התיירות של מחוז Međimurje מתכון של חברת מאפים מתכון ממסעדה המציעה מנות אזוריות ותיקות הליך הכנה מפורט עם תמונות Međimurska gibanica בין מספר רב של סוגי gibanica תוכנית תחרות אפייה של međimurska gibanica בטלוויזיה תמונות תקריב "MEĐIMURSKA GIBANICA". Coolinarika (בקרואטית). 2014-05-13. נבדק ב-2023-07-12.
נייתן בראונסון

נייתן בראונסון (באנגלית: Nathan Brownson;‏ 14 במאי 1742 – 6 בנובמבר 1796) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הקונגרס הקונטיננטלי ב-1777 וכמושל ג'ורג'יה ה-15 ב-1781. נייתן בראונסון נולד בעיירה וודברי שבמושבת קונטיקט כשישי מבין עשרת ילדיהם של טימותי ואביגייל ג'נר. ב-1761 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל ועסק ברפואה בעיירת הולדתו. ב-1769 הוא נשא לאישה את אליזבת לואיס. הזוג עבר לסנט ג'ון פאריש שבג'ורג'יה והחל לעבוד על אחוזת מטעים בשטח של 500 אקרים ליד סוואנה. ב-1764 הוא התיישב במחוז ליברטי והחל לעסוק שם ברפואה. רעייתו של בראונסון נפטרה ב-1775, ובשנה שלאחר מכן הוא נשא לאישה את אליזבת מקלין, שיחד איתה נולדו לו שני ילדים. ב-1774 היה סנט ג'ון פאריש חממה לפעילות מהפכנית. רבים מתושביו היו קונגרגציונליסטים מניו אינגלנד שעשו דרכם לדורצ'סטר קרוליינה הדרומית, יישוב ששכן על נהר אשלי מעל צ'ארלסטון ושנוסד על ידי פוריטנים ממסצ'וסטס. בראונסון ורופא אחר שהגיע מקונטיקט, ליימן הול, היו בין 11 הנציגים שנבחרו לייצג את הפאריש (המחוז) בקונגרס הפרובינציאלי, שהתכנס בסוואנה ביולי 1775. השניים נבחרו לייצג את ג'ורג'יה בקונגרס הקונטיננטלי השני. בראונסון שירת כנציג מינואר ועד מאי 1777 ושוב מראשית אוגוסט ועד ראשית אוקטובר באותה שנה. הפלישה הבריטית לג'ורג'יה בימים האחרונים של 1778 הייתה חלק מהזירה הדרומית של מלחמת העצמאות של ארצות הברית, אך עם גירושם של הכוחות הבריטים מאוגוסטה ביוני 1781, איימו עימותים סיעתיים לפגום בטעם הניצחון. באותו רגע גורלי, בראונסון, אז סגן הספק לבתי החולים בדרום, נשלח לג'ורג'יה עם מינוי כבריגדיר גנרל מטעם הקונגרס. בתחילה הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ג'ורג'יה, לפני שהושגה פשרה על פיה מונה בראונסון כמושל ג'ורג'יה, וג'ון טוויגס קודם לדרגת בריגדיר גנרל. בראונסון שיבח את הגנרל נתנאל גרין על מאמציו להשיב על כנה את הממשלה האזרחית בג'ורג'יה. תקופת כהונתו של בראונסון כמושל ג'ורג'יה בחודשים האחרונים של 1781 עמדה בסימן המשא ומתן עם שבטי המוסקוגי העוינים ועם הלויאליסטים ששוטטו ברחבי הארץ. המפקד של פנסקולה בפלורידה הספרדית, ארתורו אוניל, כתב לבראונסון ב-18 בנובמבר 1781, והביע את חששותיו בנוגע לניסיונות הסוחרים הבריטים באזור להשיג את תמיכת האינדיאנים באמצעות הענקת מנחות. בראונסון פנה לאנשי שבט המוסקוגי והאשים אותם בניסיון בלתי מוצלח לתקוף את החיילים האמריקאים ובלכידת סוחרים אמריקאים. הוא אמר להם שהאמריקאים מעוניינים בידידות, ואיים עליהם במעשי נקם אם הם לא ייכנעו. במהלך העשור שלאחר המלחמה, שירת בראונסון את הציבור באופן כמעט רצוף כשופט שלום, כחבר הוועדה להקמת בירה חדשה לג'ורג'יה בעיר לואיוויל, כחבר הוועידה לאשרור חוקת ארצות הברית, כנציג לוועידה שניסחה את חוקת ג'ורג'יה ב-1778 וכנשיא הראשון של הסנאט של ג'ורג'יה. הוא מונה על ידי הקונגרס כסגן הספק של בתי החולים ומאחר יותר כאחראי על בית החולים בדרום. הוא היה אחד מחברי חבר הנאמנים להקמת פרנקלין קולג', לימים אוניברסיטת ג'ורג'יה. נייתן בראונסון נפטר באחוזת המטעים שלו, ברייסבורו שבג'ורג'יה ב-6 בנובמבר 1796. הוא נטמן בבית הקברות של מידוויי שבג'ורג'יה. נייתן בראונסון באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) נייתן בראונסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) נייתן בראונסון באנציקלופדיה החדשה של ג'ורג'יה (באנגלית) נייתן בראונסון באתר The Political Graveyard (באנגלית) נייתן בראונסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי בחריין–סוריה

בחריין והרפובליקה הערבית הסורית כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 בינואר 1975. בחריין פתחה מחדש את שגרירותה בדמשק בדצמבר 2018. ב-8 באוגוסט 2013, בעקבות החלטתה של ערב הסעודית להחזיר את שגרירה, שר החוץ של בחריין, ח'אלד בן אחמד אאל ח'ליפה, הודיע כי מדינת הארכיפלג במפרץ תחזיר את השגריר שלה. השייח' הסוני עאדל אל-חמד אמר כי בנו עבדולרחמן נהרג במהלך לחימה בסוריה וכי הוא "קיווה ליפול כשאהיד". הוא הוסיף: "הוא ביקר פעם אחת בסוריה, ואז הוא חזר לבחריין שם התכונן לציוד הלחימה שלו וחזר לסוריה". בתגובה אמר שר הפנים רשיד בן עבדאללה אאל ח'ליפה כי יש לתת תמיכה מהקהילה הבינלאומית וכי אין להכניס אינדוקטרינציה ליחידים ולהקצין אותם. ב-19 ביוני 2022, נשיא סוריה בשאר אל-אסד קיבל את אישורו של השגריר וואהיד מובארק סאייר בטקס רשמי בהשתתפות שר החוץ פייסל אל-מקדאד. בחריין תמכה בקבלתה מחדש של סוריה לליגה הערבית. בחריין הביעה את תמיכתה המלאה ב"ריבונותה ויציבותה של סוריה" ובצורך "לבנות גשרים עם ידידות" בזמן שנפגשו שרי החוץ של שתי המדינות. שר החוץ הסורי, פייסל אל-מקדאד, אמר לעמיתו בבחריין, עבדולאטיף בן ראשיד אל-זאיאני, כי שיפור היחסים עם מדינות ערביות אחרות הוא בראש סדר העדיפויות של סוריה, כך לפי סוכנות הידיעות הממשלתית הסורית SANA. סוריה מחזיקה בבחריין שגרירות במנאמה. בחריין מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק. מדיה וקבצים בנושא יחסי בחריין–סוריה בוויקישיתוף "BILATERAL RELATIONS". mofa.gov.bh. אורכב מ-המקור ב-5 במאי 2012. נבדק ב-21 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Syrian leader receives credentials from Bahrain ambassador". Associated Press. 19 ביוני 2022. נבדק ב-15 באוגוסט 2022. {{cite news}}: (עזרה) "Kuwait, Bahrain, Saudi Arabia Pull Ambassadors From Syria". The Huffington Post. 8 באוגוסט 2011. נבדק ב-8 באוגוסט 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Bahraini killed in Syria fight, government warns citizens | News, Middle East". The Daily Star. נבדק ב-2014-03-12. "Syrian leader receives credentials from Bahrain ambassador". ABC News (באנגלית). נבדק ב-2022-06-21. The New Arab Staff, Bahrain tells Syria it wants to 'build bridges with friends', https://www.newarab.com/, ‏2022-09-22 (באנגלית)
ויליאם מיכאליס

וילהלם אוטו ארנסט מיכאליס (בגרמנית: William Otto Ernst Michaelis‏; 19 ביולי 1871 – 5 בינואר 1948) היה ויצה-אדמירל גרמני וראש הפיקוד הימי במשרד הרייכסווהר ברפובליקת ויימאר. מיכאליס נולד ב-19 ביולי 1871 בבישופסבורג שבפרובינציית פרוסיה למהנדס אזרחי, הוא סיים את בית הספר התיכון במקום ראשון. הוא הצטרף לצי הגרמני הקיסרי כצוער באפריל 1889 וקודם לדרגת אונטרלויטננט צור זי ב-1892. בדרגה זו הוא שירת משנת 1900 עד 1902 כקצין סיפון ומפקד בפלגת סירות הטורפדו הראשונה בקיל. הוא גם למד באקדמיה הימית של קיל מ-1900 עד 1902, ועבר לשרת עם ה-Reichsmarineamt‏ (RMA) כראש מחלקה ועם מטה האדמירליות. לאחר מכן שירת כקצין ראשון של אוניית ראשה ולאחר מכן כקצין מטה לאדמירל של שייטת. בשנים 1911 עד 1913 היה ראש מחלקה במטה האדמירליות ובמקביל עמיתו הקרוב ביותר של ראש מטה האדמירליות אוגוסט פון הרינגן, אחיו של שר המלחמה הפרוסי יוזיאס פון הרינגן. כמה חודשים לאחר קידומו לקפיטן צור זי, הוא הפך למפקד הצעיר ביותר של אוניית ראשה, SMS תירינגן באוקטובר 1913. מ-4 בפברואר 1915 עד 28 בינואר 1916 שימש כראש המטה של מפקד צי הים הפתוח, אדמירל הוגו פון פול. לאחר מינויו של יורשו של פול, ריינהרד שר, הוא מונה לראש מחלקה על פי בקשתו ב-28 בינואר 1916 ולאחר מכן למנהל המחלקה הימית הכללית בריירסמרינאמט מספטמבר עד נובמבר 1918. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, הוא מונה למנהל משרד הפיקוד באדמירליות בדצמבר 1919 לאחר קידומו לקונטר-אדמירל. ככזה, במרץ 1920, לאחר שויצה-אדמירל אדולף פון טרוטה הוחלף בגלל יחסו במהלך הפוטש של קאפ, הוא מונה לממלא מקום ראש האדמירליות ובכך לשמש כראש הרייכסמרינה. הוא החזיק בתפקיד זה עד שהוחלף באדמירל פאול בהנקה ב-1 בספטמבר 1920. לאחר מכן הוא פרש וקיבל דרגת ויצה-אדמירל ב-20 בדצמבר 1920. לאחר מכן חי מיכאליס בפוטבוס עד מותו ב-5 בינואר 1948. "Kaiser Wilhelm II. und seine Marine. Kritische Beobachtungen während des Kaisermanövers in der Nordsee Herbst 1912. Aus den Erinnerungen von Vizeadmiral William Michaelis" ("קייזר וילהלם השני והצי שלו - תצפיות קריטיות שנעשו במהלך התמרונים המלכותיים בים הצפוני בסתיו 1912, מתוך זיכרונותיו של ויצה-אדמירל ויליאם מיכאליס"), הודפס מחדש ב-1976 "Tirpitz' Wirken vor und während des Ersten Weltkriegs" ("העבודה של טירפיץ לפני ואחרי מלחמת העולם הראשונה"), מאמר משנת 1934 "High Seas Fleet Battle Squadron Commanders 1914-1918". www.gwpda.org. נבדק ב-2014-06-30. "German Navy 1897-1918, Expansion and Organisation". www.naval-history.net. נבדק ב-2014-06-30.
כוחות א-סאעקה

כוחות א-סאעקה (בערבית: قوات الصاعقة المصرية, בתעתיק מדויק: קואת אלצאעקה אלמצריה) היא יחידת הכוחות המיוחדים של הכוחות המזוינים של מצרים. היחידה נוסדה בשנת 1955 והם הכוחות בעלי הרמה גבוהה במיומנויות של הצבא המצרי. ייעודם של כוחות א-סאעקה הוא לבצע מבצעים מיוחדים, ולכן הם מאורגנים, מצוידים ומאומנים ביחידות רב-תכליתיות. כוחות א-סאעקה כוללים יחידות סיור מיוחד כוחות צנחנים, לוחמה בטרור, התערבות ויחידות טקטיות אחרות הפועלות התומכות במבצעים משולבים עם יחידות אחרות. כוחות א-סאעקה מורכבים משמונה רגימנטים של כוחות מיוחדים ושני רגימנטים קומנדו המתמחים בקומנדו הימי, סיור מיוחד ולחימה בטרור. רגימנט 117 רגימנט 123 רגימנט 129 רגימנט 135 רגימנט 141 רגימנט 147 רגימנט 153 רגימנט 159 יחידה 777 – מתמחה בפשיטות קומנדו, סיכול טרור, אבטחה, חילוץ בני ערובה, לוחמה לא סדירה, ומבצעים מיוחדים מאחורי קווי האויב. יחידה 999 – מתמחה במשימות סיור מיוחדות לאיסוף מודיעין. יחידה 888 – יחידת קומנדו סודית, הוקמה ב-2017; מתמקדת בסיכולים ממוקדים ובפשיטות מהאוויר ומהקרקע על יעדי טרור בחצי האי סיני. לוחם א-סאעקה לוחמי סאעקה מתרגלים פשיטה ממסוק חיילי הרגימנטים לוחמי יחידה 888 לוחמי יחידה 777 ללוחמה בטרור חיילי הרגימנט המוצנח צנחן מצרי של רגימנט הצנחנים David Witty, [https://www.washingtoninstitute.org/policy-analysis/us-egypt-military-relationship-complexities-contradictions-and-challenges The U.S.-Egypt Military Relationship: Complexities, Contradictions, and Challenges], Policy Analysis Policy Focus 176, May 23, 2022 יחידת הקומנדו החדשה שתלחם בדאע"ש בסיני, באתר mako, ‏2017-09-13
משה בן גדעון אבודיינטה

מֹשֶׁה בֶּן גִּדְעוֹן אַבּוּדִיֶנְטֶה (1610–4 במרץ 1688) היה משורר ומדקדק עברי בן לקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם. אבודיינטה נולד לגדעון ויעל אבודיינטה, משפחת אנוסים מליסבון, ובנעוריו עבר עם משפחתו לאמסטרדם. לפי מקורות אחרים נולד באמסטרדם. באמסטרדם למד לימודי יהדות וכשהיה בן 14 גילם את הר נבו במחזה וכוח שבעה הרים (Diálogo dos Montes) מאת חותנו לעתיד, רעואל ישורון, בבית הכנסת "בית יעקב". לימים עבר לגליקשטאדט שבהולשטיין, ועמד שם בראש הקהילה. בשנת 1633 עבר להמבורג, שם עמד בראש ישיבת "שערי צדק", ישיבה של בעלי בתים וסוחרים אמידים שנוסדה עם התעוררות התנועה השבתאית. הוא נשא לאישה את שרה ישורון ונולדו להם שני בנים. קבור בבית הקברות היהודי באלטונה. בצעירותו תרגם אבודיינטה לעברית את סיפור ניסיון הרצח של דוד קוריאל וכתב למגילה זו שיר הקדמה. עוד קודם לכן כתב שיר לכבוד חתונתו של קוריאל. בעת שהותו באמסטרדם כתב את היצירה "אבני שהם", הבנויה מ-102 אוקטבות, כמספר שמו בגימטריה (לפי הכתיב אובידינטי), שכל אחת מהן היא שיר חוכמה ומוסר בפני עצמו. טוריהן של שלוש האוקטבות הראשונות פותחים באותיות המרכיבות את שמו – משה. השיר זכה לחמש העתקות לפחות וישנם אף שנטלו משיריו וייחסו אותם אליהם. בנוסף, חיבר שירים לעת מצוא, שחלקם פורסמו בכתב העת המאסף. אבודיינטה חיבר ספר דקדוק עברי בפורטוגזית בשם "Grammatica Hebraica". בחלקו הרביעי של הספר הביא דוגמאות לסגנונות שירה שונים עם שירים פרי עטו. כמו כן, חיבר את הספר "ווי העמודים ושירים", ובו רשימת מילים הפותחות באות ו' שאפשר להעמידן בראשי העמודים של ספר התורה, כך שכל העמודים (פרט לחמישה) יתחילו באות זו. בהשקפתו הדתית היה חסיד של שבתי צבי, כמו רבים מקהילת האנוסים בהמבורג. האוסף המודפס של דרשותיו השבתאיות, "Fin de los Dias", צונזר על ידי פרנסי הקהילות של המבורג ואמסטרדם. בהמבורג, אף על פי שחלק מפרנסי הקהילה תמכו אף הם ברעיונותיו של שבתי צבי, הוחרם הספר בהחלטה משנת 1666, מתוך חשש שהספר עלול לפגוע במרקם היחסים עם החברה הנוצרית. באמסטרדם הספר הוחרם בטענה שנושאי הדרשות "נוגדים את האמת שבתורה הקדושה". צבי מלאכי, משה בן גדעון אבודינטי ויצירתו הספרותית, פעמים – רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, חוברת 1, אביב תשל"ט (1979), עמ' 67–75. מיכאל שטודמונד־הלוי, לא בן ואב ואח ינהלוני: משפחתו של גדעון אבודינטה בקריביים, בתוך: בדרך אל המודרנה שי ליוסף קפלן, עורכים: אבריאל בר־לבב, דב סטוצ'ינסקי, מיכאל הד. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, ירושלים, תשע"ט, עמ' 215–236. צבי מלאכי, משה בן גדעון אבודינטי ויצירתו הספרותית, פעמים – רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, חוברת 1, אביב תשל"ט (1979), עמ' 67-75. מיכאל שטודמונד־הלוי, לא בן ואב ואח ינהלוני: משפחתו של גדעון אבודינטה בקריביים, בתוך: בדרך אל המודרנה שי ליוסף קפלן, עורכים: אבריאל בר־לבב, דב סטוצ'ינסקי, מיכאל הד. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, ירושלים, תשע"ט, עמ' 215–236.
תא סולארי מרוגש צבע

תא סולארי מרוגש צבע (באנגלית: Dye-sensitized solar cell, בראשי תיבות: DSSC; נקרא גם תא גראצל) הוא תא פוטו-וולטאי גמיש, שיתרונו העיקרי הוא בעלותו הנמוכה. הוא מבוסס על מוליך למחצה המצוי בין אנודה מרוגשת אור ואלקטרוליט. תא סולארי מרוגש צבע הומצא על ידי ברייאן או'רייגן (אנ') ומיכאל גראצל (אנ') באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1988, ופותח על ידיהם בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן עד לפרסומו בשנת 1991. על המצאה זו קיבל מיכאל גראצל את פרס המילניום לטכנולוגיה (אנ') לשנת 2010. לתא סולארי מרוגש צבע מספר יתרונות שהביאו אליו התעניינות רבה. הוא קל לייצור בטכנולוגיית הדפסה, גמיש ושקוף למחצה, ועיקר החומרים הנדרשים לייצורו הם זולים. עם זאת, נדרשת כמות של רותניום ו/או פלטינה שהם חומרים יקרים יחסית. חסרון של התא הסולארי מרוגש צבע הוא הקושי לייצר אלקטרוליט המתאים למשרעת טמפרטורות רחב. נצילותו נמוכה מזו של התאים הסולאריים הדקים היעילים ביותר, אך למרות זאת חישובי עלות תועלת תאורטיים מייחסים לו יכולת להתחרות במחיר בתחנת כוח מבוססת דלק מאובנים. מחקר רב מושקע בניסיונות למצוא את הצבע הכי מתאים לשמש כאלקטרוליט. אחת מקבוצות המחקר העוסקת בכך היא בראשות פרופ' אריה צבן באוניברסיטת בר-אילן. תאים סולאריים מרוגשי צבע הגיעו בתחילת המאה ה-21 לייצור מסחרי, על ידי חברת Innovations 24G בשיתוף קבוצת המחקר של גראצל. חברת 3GSolar הירושלמית עוסקת בפיתוח תאים סולאריים מרוגשי צבע. מדיה וקבצים בנושא תא סולארי מרוגש צבע בוויקישיתוף O'Regan, Brian; Grätzel, Michael (1991). "A low-cost, high-efficiency solar cell based on dye-sensitized colloidal TiO2 films". Nature. 353 (6346): 737–40. Bibcode:1991Natur.353..737O. doi:10.1038/353737a0. S2CID 4340159. עמי רוחקס דומבה, ‏המהפיכה הסולארית, באתר "IsraelDefense‏", 11 באוקטובר 2012 לאון קרברסקי, מגמות בתעשייה סולארית פוטו-וולטאית 9, יולי 2010, סעיף 3.5 לאון קרברסקי, מגמות בתעשייה סולארית פוטו-וולטאית 9, יולי 2010, סעיף 4
קרב שג'אעייה

האם התכוונתם ל... קרב שג'אעייה (2014) – קרב בשכונת שג'אעייה בעזה במבצע מבצע צוק איתן המוכר גם בשם אסון הנגמ"ש קרב שג'אעייה (2023) – קרב במסגרת חרבות ברזל, בשכונת שג'אעייה במלחמת חרבות ברזל, שבו אירעה הריגת שלושת החטופים הישראלים בשג'אעייה קרב שג'אעייה (2024) – קרב במסגרת מלחמת חרבות ברזל, בין כוחות אוגדה 98 של צה"ל לבין ארגוני הטרור ברצועת עזה ובראשם חמאס