laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קריסטה סיגפרידס

קריסטה סיגפרידס (בפינית: Krista Siegfrids; נולדה ב-4 בדצמבר 1985) היא זמרת פינית. ייצגה את פינלנד באירוויזיון 2013. סיגפרידס נולדה בעיירה באוסטרובוטניה למשפחה דוברת שוודית. ב-2009 החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כחברה בלהקת "Daisy Jack" והסינגל הראשון שלהם "Perfect Crime" יצא בסוף 2011. ב-2009 גם החלה להופיע במחזמר בתיאטרון השוודי של הלסינקי. ב-2011 ניגשה לתוכנית The Voice הפינית אך הודחה בחצי הגמר. ב-2013 השתתפה ב-Uuden Musiikin Kilpailu, האירוע לבחירת נציגות פינלנד לאירוויזיון והיא נבחרה למקום הראשון. היא ייצגה את פינלנד באירוויזיון 2013 במאלמה עם השיר "Marry Me", הופעתה על הבמה כללה נשיקה עם אחת הרקדניות וזאת במטרה לקדם את החוקיות של נישואים חד מיניים בפינלנד. באירוויזיון עלתה לגמר ובגמר הייתה במקום ה-24. ב-2013 יצא אלבומה הראשון הנקרא "Ding Dong!" באירוויזיון 2015 הייתה מגישת הניקוד של פינלנד. מ-2016 היא המנחה של "Uuden Musiikin Kilpailu" מדיה וקבצים בנושא קריסטה סיגפרידס בוויקישיתוף קריסטה סיגפרידס, ברשת החברתית פייסבוק קריסטה סיגפרידס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קריסטה סיגפרידס, ברשת החברתית אינסטגרם קריסטה סיגפרידס, סרטונים בערוץ היוטיוב קריסטה סיגפרידס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר ספוטיפיי קריסטה סיגפרידס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר Last.fm (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר AllMusic (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר דיזר קריסטה סיגפרידס, באתר Discogs (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר Songkick (באנגלית) קריסטה סיגפרידס, באתר Genius אריאנה מלמד, זה היה אירוויזיון או מופע הצדעה לאבבא?, באתר ynet, 19 במאי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וסילי איגנאטנקו

וסילי איבאנוביץ' איגנאטנקו (ברוסית: Васи́лий Ива́нович Игнате́нко; ‏13 במרץ 1961 – 13 במאי 1986) היה כבאי סובייטי, בין הקורבנות הראשונים באסון צ'רנוביל. מת מתסמונת קרינה חריפה. ב-2006 קיבל את התואר "גיבור אוקראינה", התואר הגבוה ביותר במדינה. הסיפור של איגנאטנקו סופר לראשונה על ידי אשתו, לודמילה איגנאטנקו, בספר "קולות מצ'רנוביל" (Voices from Chernobyl), שנכתב על ידי סבטלנה אלכסייביץ'. ב-2019 יצאה מיני-סדרה בת חמישה פרקים בשם "צ'רנוביל", המספרת על האסון שקרה ועל האירועים שהתרחשו לאחר מכן. את איגנאטנקו מגלם השחקן הבריטי אדם נגייטיס.‏ מדיה וקבצים בנושא וסילי איגנאטנקו בוויקישיתוף וסילי איגנאטנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Adam Higginbotham, Midnight in Chernobyl: The Untold Story of the World's Greatest Nuclear Disaster, Simon and Schuster, 2019-02-12. (באנגלית) Про присвоєння звання Герой України, zakon.rada.gov.ua Andrew Whalen On 5/8/19 at 3:57 PM EDT, Much of the HBO ‘Chernobyl’ cast is playing real people from the nuclear disaster, here are their true stories, Newsweek, ‏2019-05-08 (באנגלית) Molli Mitchell, Chernobyl: Was firefighter Vasily Ignatenko a real person?, Express.co.uk, ‏2019-05-28 (באנגלית)
לגונדה V12

לגונדה V12 (באנגלית: Lagonda V12) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הבריטית Lagonda בין השנים 1938–1940. סך הכול יוצרו 189 יחידות. סלון - 4 דלתות. קבריולה - 2 דלתות. קופה - 2 דלתות (2+2 מושבים) (דגם: "Tourer"). "לגונדה V12" קבריולט שנת 1939 "לגונדה V12" קבריולט שנת 1939 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "לגונדה V12" קבריולט שנת 1939 "לגונדה V12" קבריולט שנת 1940 לגונדה 16/65 לגונדה 16/80 לגונדה 2.6 ליטר לגונדה 3 ליטר מדיה וקבצים בנושא לגונדה V12 בוויקישיתוף לגונדה V12, סרטון באתר יוטיוב משנת 1947 בעלי השליטה ב"Lagonda " היא חברת ייצור מכוניות היוקרה הבריטית אסטון מרטין Sedgwick, M. (1989). A-Z of Cars of the 1930s. Devon, UK: Bay View Books. ISBN 1-870979-38-9. Classic Cars av Graham Robson, 1989. ISBN 1-85501-022-4 "לגונדה V12" classicdriver.com/en/car/lagonda "לגונדה V12", קבריולה, שנת 1939 supercars.net/blog/1939-lagonda-v12
גוסטבו קואיאר

גוסטבו לאונרדו קואיאר גאייגו (בספרדית: Gustavo Leonardo Cuéllar Gallego) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בתפקיד הקשר האחורי בקבוצת אל-הילאל. קואיאר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו קאלי ובשנת 2009 הועלה לקבוצה הבוגרת וערך את הבכורה. את שערו הראשון בבוגרים כבש בטורניר האפרטורה של 2013 במשחק מול אונסה קלדס. קואיאר כבש בדקה ה-85 ונתן לקבוצתו ניצחון 1–2 במחזור הראשון. למרות מספר הצעות שקיבל, כולל ממקסיקו ומאיטליה, העדיף קואיאר להישאר בדפורטיבו קאלי. תחת המאמן לאונל אלברס שהגיע, תפס קואיאר את מקומו בהרכב הראשון והיה מהמצטיינים בקבוצה שסיימה כסגנית ב-2013. באמצע שנת 2014 עבר בהשאלה לאתלטיקו ג'וניור, אך ההתאקלמות שלו בקבוצה לא הייתה טובה. בדומה לחבריו לקבוצה, קואיאר לא הצליח על רמת משחק גבוהה וג'וניור נכשלה בכל הטורנירים ששיחקה. עם הגעתו של המאמן אלכסיס מנדוסה בשנת 2015, הפך קואיאר לאחד השחקנים החשובים בקבוצה והיה לשחקן הרכב קבוע. בזכות היכולת הטובה שגילה, מאמן הנבחרת, חוסה נסטור פקרמן, החליט לזמנו לקרת משחק הידידות מול פרו ובנוסף החלו שמועות על מעבר צפוי שלו אל מחוץ למדינה. ב-20 בינואר 2016 עבר לקבוצת פלמנגו הברזילאית וערך את הבכורה ב-17 בפברואר מול אתלטיקו מיניירו. את שער הבכורה כבש ב-28 ביוני 2017 במשחק גביע מול סנטוס בניצחון 0–2. הפך לשחקן הרכב ואחד הבולטים בקבוצה שהגיעה ב-2017 לגמר הקופה סודאמריקנה. קואיאר עבר את כל נבחרות הנוער של קולומביה, החל מהנבחרת עד גיל 15, עד גיל 17 ועד גיל 20. השתתף ב-2009 במונדיאליטו עד גיל 17, כבש שני שערים ועזר לנבחרת לסיים במקום הרביעי. לנבחרת הבוגרת הוא זומן לראשונה על ידי המאמן, חוסה נסטור פקרמן, ב-28 באוגוסט 2015 כהכנה למשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול פרו. הבכורה הרשמית נערכה ב-29 במרץ 2016 גם כן באותה מסגרת, כאשר קולומביה גברה 1–3 על אקוודור בברנקייה. קואיאר נכנס בדקה ה-84 במקומו של סבסטיאן פרס. ב-14 במאי 2018 היה חלק מ-35 השחקנים שזומנו לקראת המונדיאל, אבל בסופו של דבר נופה לקראת בחירת הסגל הסופי. ב-30 במאי 2019 נכלל על ידי המאמן קרלוס קיירוש בסגל הסופי לקופה אמריקה 2019. פלמנגו אליפות הקריוקה (2017), (2019) גביע גואנברה (2018) גביע ריו דה ז'ניירו (2019) דפורטיבו קאלי קופה קולומביה (2010) סופרליגה (2014) ג'וניור ברנקייה קופה קולומביה (2015) מדיה וקבצים בנושא גוסטבו קואיאר בוויקישיתוף גוסטבו קואיאר, באתר Transfermarkt גוסטבו קואיאר, באתר Soccerway גוסטבו קואיאר, באתר WorldFootball.net גוסטבו קואיאר, באתר National Football Teams גוסטבו קואיאר, באתר FootballDatabase.eu
קסרודרמה פיגמנטוזום

קְסֵרוֹדֵ֫רְמָה פִּיגְמֶנְט֫וֹזוּם (Xeroderma pigmentosum, בקיצור: XP) היא מחלה תורשתית רצסיבית חשוכת מרפא שבה קיים פגם באנזימי תיקון ה-DNA המוגברים בעת חשיפה לקרינת UV. בחולי קסרודרמה פיגמנטוזום קיימת מוטציה בגן המקודד לאחד מהאנזימים המשתתפים בתהליך תיקון ה-DNA. חשיפה קלה לקרינה על-סגולה גורמת לנזקים גנטיים חמורים המובילים להתפתחות מהירה של גידולים סרטניים על פני העור. הסיכוי ללקות בסרטן העור אצל חולי המחלה גבוה פי 1,000 מאשר הסיכוי של אנשים בריאים. במקרים קיצוניים של המחלה, אסורה כל חשיפה לקרינה על-סגולית. קרצינומה של תאי בסיס וסרטן נמצאים בתדירות גבוהה יותר בגיל צעיר של חולי המחלה מאשר באוכלוסייה הכללית. גרורות ממאירות ומלנומה הם סיבות המוות העיקריות של מיתת חולי קסרודרמה פיגמנטוזום. מחלה זו נפוצה בשני המינים ובכלל הגזעים בשכיחות של 1 ל-250,000 איש, ושכיחות גן של 1 ל-1,200 איש. המחלה נפוצה בערך פי שישה אצל יפנים מאשר בקבוצות אחרות של אוכלוסייה. הפגם הנפוץ ביותר בקרב חולי המחלה הוא מוטציה בגן שאחראי על תיקון טעויות באמצעות חיתוך נוקלאוטידים (Nucleotide excision repair). המוטציה גורמת למחסור או לירידה בתפקוד של גן זה, וכתוצאה מכך טעויות בשכפול ה-DNA אינן מטופלות כהלכה, ונוצרות בגנום מוטציות שגורמות לתאים לתפקד באופן לקוי או למות. אם נוצרות מוטציות באונקוגן או בגנים לבקרה על גידולים, הדבר עלול לגרום להופעה של מחלת הסרטן. נזקים ושגיאות ב-DNA נגרמים באופן ספונטני בכל עת, אך חשיפה לקרינה על-סגולה שמקורה באור השמש מגבירה את היווצרותם. בספריו של דין קונץ "אל פחד" ו"תפוס את הלילה" הגיבור לוקה בפגם הגנטי הזה, וכתוצאה מכך, הסיפור ברובו מתרחש בלילה ומעניק לספרים נקודת מבט שונה מעט. בסרט "נשיקה בחצות" הגיבורה הראשית בסרט לוקה במחלה זו, ולכן רובו הגדול של הסרט מתרחש אך ורק בלילה. בסרט "האחרים" ילדיה של הגיבורה לוקים במחלה זו, ולמחלה תפקיד משמעותי בסרט. דמות האנטגוניסט בסרט "כיבוי אורות", דיאנה, סובלת ממחלה זו. מדיה וקבצים בנושא קסרודרמה פיגמנטוזום בוויקישיתוף קסרודרמה פיגמנטוזום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תמונה של אדם חולה בעל גידולים על העור אגודת הקסרודרמה פיגמנטוזום האמריקנית (באנגלית) אתר תמיכה לחולי XP ולמשפחותיהם (באנגלית)
ג'וליאנה טסורו

ד"ר ג'וליאנה טסורו (Giuliana Tesoro;‏ 1 ביוני 1921 – 29 בספטמבר 2002) הייתה כימאית ממוצא יהודי איטלקי, אשר רשמה במהלך חייה יותר מ-125 פטנטים. היא היגרה לארצות הברית בשנת 1939 בזמן שלטונו של בניטו מוסוליני. רוב הפטנטים שלה שימשו את תעשיית הטקסטיל האמריקאית, אחד המפורסמים מביניהם הוא הסיב העמיד לאש. ג'וליאנה קוואגלירי (Cavaglieri) נולדה ב-1921 בוונציה למשפחה יהודית. אביה, ג'ינו מארוני קוואגלירי, מת כשהיא הייתה בת 12 בלבד. לאחר סיום לימודיה, טסורו לא הורשתה ללמוד באקדמיה האיטלקית בגלל חוקי הגזע שהועברו במדינה. ב-1939 טסורו היגרה לארצות הברית כדי לרכוש חינוך אקדמי באוניברסיטת ייל. ב-1943 היא נישאה לוויקטור טסורו ואימצה את שמו. לזוג נולדו שני ילדים. היא יצאה לגמלאות בשנת 1996. טסורו נפטרה בגיל 81 בעיירה דובס פארי בניו יורק. בשנת 1943, בהיותה בת עשרים ואחת בלבד, טסורו קיבלה דוקטורט בכימיה אורגנית. ב-1972 היא קיבלה עבודה כפרופסור אורחת ב-MIT, ולאחר ארבע שנות הוראה היא החליטה לעבוד בפקולטה כמרצה מן החוץ. בנוסף, היא עסקה במחקר באוניברסיטה עד 1982. לאחר מכן היא התמנתה לפרופסור במכון הפוליטכני של אוניברסיטת ניו יורק, שם היא עבדה עד 1996. לאחר שקיבלה את הדוקטורט שלה טסורו עבדה בחברת קלקו כימיקלים (Calco Chemical Company). ב-1944 היא קיבלה תפקיד כחוקרת כימית באוניקס אוילז אנד כימיקלז (Onyx Oil and Chemical Company). היא קודמה להיות ראשת המחלקה לסינתזה אורגנית ב-1946, עוזרת הנהלת מחקר ב-1955, ומנהלת שותפה ב-1957. לאחר מכן היא התמנתה לעוזרת הנהלת מחלקת מחקר אורגני בג'יי. פי. סטיבנס (J.P. Stevens and Co.). מאוחר יותר היא עבדה במכון לחקר טקסטיל במשך שנתיים. היא הייתה כימאית בכירה ומנהלת מחקר כימי בתעשיות ברלינגטון (Burlington Industries). בתקופת עבודתה בתעשייה, טסורו רשמה מעל 125 פטנטים המסייעים לתעשיית הטקסטיל, ביניהם סיבים חסינים לאש, דרכים למניעת הצטברות חשמל סטטי ועוד. היא התמקדה במציאת רעיונות אשר ישפרו את תעשיית הטקסטיל וייעלו את דרכי היצור השונות. 1963 - פרס אולני של האגודה האמריקאית לכימאי טקסטיל וצובעים 1978 - פרס ההישג של אגודת המהנדסות. ג'וליאנה טסורו, באתר ResearchGate Montague, Charlotte,, Women of invention : life-changing ideas by remarkable women, New York, NY, 2018, עמ' 168 ג'וליאנה טסורו | היא-סטוריה Staff, Giuliana Tesoro | Introductions Necessary (באנגלית) (ארכיון) Wayne, Tiffany K., 1968-, American women of science since 1900, Santa Barbara, Calif.: ABC-CLIO, 2011, עמ' 912 1. Giuliana Tesoro's beginning, Heather Roger's Blog (באנגלית) Women's History Month - Giuliana Tesoro - Article Archive (Chronological) - Smithtown Matters - Online Local News about Smithtown, Kings Park, St James, Nesconset, Commack, Hauppauge, Ft. Salonga, www.smithtownmatters.com (באנגלית)
אליס גולסן

אליס גולסן (גולדשטיין) היא פיזיקאית יהודייה מומרת, שפעלה בגרמניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. מחקריה תרמו לפיתוח מכניקת הקוונטים המודרנית. אליס גולסן נולדה בשנת 1889 בעיר ויסבאדן שבגרמניה, בשם אליס גולדשטיין. משפחתה הייתה משפחה יהודית חילונית. היא הצטיינה תמיד בלימודיה, והתעניינה במיוחד במתמטיקה. בשנת 1909 החלה ללמוד רפואה באוניברסיטת ברלין. היא סבלה בלימודי האנטומיה, ולאחר זמן מה היא פרשה מאוניברסיטת ברלין על מנת ללמוד מתמטיקה ומדעים מדויקים, בהם התעניינה מאז ומתמיד, באוניברסיטת היידלברג. ב-1915 היא סיימה את לימודיה בהיידלברג, והשלימה גם תעודת הוראה. היא עבדה כחלק מצוות ההוראה באוניברסיטה עד סוף מלחמת העולם הראשונה. במהלך השנים הללו היא נטבלה כפרוטסטנטית ושנתה את שמה לאליס גולסן. ייתכן מאוד שהשינוי נעשה על מנת להימנע מאפליה על רקע מוצאה היהודי. ב-1920 עברה לאוניברסיטת פרנקפורט, שם עשתה דוקטורט בפיזיקה בהנחיית פרופסור ריצ'רד וואכסמות' (גר') ופרופסור וולטר גרלך (אנ'). עבודת הדוקטורט שלה, שעסקה במדידת לחץ-אור, דרשה דיוק רב. אליס ערכה את המדידות בלילות, על מנת להימנע מהפרעות שנגרמו בשעות היום ממעבר הרכבות. במהלך היום היא לימדה. סביב 1920 שברה אליס את קרסולה. השבר לא החלים סופית מעולם ואליס נשארה צולעת כל חייה. לאחר שהשלימה את עבודת הדוקטורט שלה גולסן המשיכה לגור בפרנקפורט, וככל הנראה המשיכה לעבוד במחקר ובהוראה, אם כי לא נמצאו מסמכים המוכיחים זאת. בתקופה בה גרה גולסן בפרנקפורט היא התגוררה בדירה עם ארבע שותפות. הן חיו בשיתוף כלכלי, ולאחר שאחת משותפותיה ירשה סכום כסף גדול הן עברו לנוי איזנברג (אנ'), פרוור של פרנקפורט, וקנו מכונית. אליס למדה נהיגה והפכה לנהגת הקבוצה. באותם ימים היה נדיר שכמה נשים יגורו יחד, ונדיר לא פחות שאשה תנהג במכונית. בשנת 1937 אליס גולסן ניהלה רומן עם רודולף בינגל (גר'), שהיה אז המורה הפרטי של אחיה הצעיר ובכיר בחברת סימנס. ב-1938, עם התחזקות השלטון הנאצי והאנטישמיות בגרמניה, פוטרה אליס מעבודתה והחליטה לברוח מגרמניה. היא הגיעה לאנגליה שם עבדה למחייתה כעוזרת אצל משפחה מקנט. בינגל הבטיח שיבוא אחריה לאחר שיתגרש מאשתו, אך הוא מעולם לא עשה זאת. כאשר היא הבינה שבינגל לא עומד להגיע היא התאבדה בטביעה בנהר התמזה. מחקרה החשוב ביותר היה עבודתה בתחום מדידת לחץ האור. המחקר היווה את עבודת הדוקטורט של אליס, ופורסם גם כמאמר בכתב העת Annalen der Physik. זו הייתה המדידה המדויקת הראשונה של לחץ האור, שקיומו הוכח בשנת 1900 על ידי פיוטר לבדב. הניסוי היה מהראשונים בתחום, ועזר לפתח את מכניקת הקוונטים המודרנית. ידוע שערכה מחקרים נוספים, בעיקר בתחום האופטיקה, אך הם לא נמצאו. ייתכן גם שחלקים מעבודותיו של פרופסור וולטר גרלך באותן שנים הם למעשה עבודתה של גולסן, אך אין לכך הוכחות. אפקט מטילדה מדיה וקבצים בנושא אליס גולסן בוויקישיתוף Boyd, Robert W., Lukishova, Svetlana G., Zadkov, Victor N. (Eds.) (2019) Quantum Photonics: Pioneering Advances and Emerging Applications. Switzerland:Springer International Publishing נתונים נלקחו מתוך מסמך ההרשמה של אליס גולסן לדוקטורט באוניבסיטת פרנקפורט, נמצא בארכיון אוניברסיטת פרנקפורט. מתוך יומנו של רודולף לפמן, אחיינה של אליס (צילום אישי): צילום 1, צילום 2, צילום 3. Golsen, A. (1924), Über eine neue Messung des Strahlungsdrucks. Ann. Phys., 378: 624-642.
עודד שוב

עודד שוב (נולד בשנת 1969) הוא מוזיקאי, גיטריסט קלאסי ישראלי. עודד שוב נולד וגדל במושב גני עם אחיו הם: עמוס שוב (1967-2015), יעל שוב, ומורן שוב. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בבית הספר למוזיקה ֫ בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב (1998), ולמד לתואר שני מ-2004 בקונסרבטוריון למוזיקה בסן פרנסיסקו (אנ'). תלמידם של יהודה שרייר, יוסי ירושלמי, ומאסטרו וולפגנג לנדלה (אנ') באקדמיה למוסיקה שבקאסל בגרמניה. שוב מופיע בקונצרטים, ברסיטלים ובמופעים כסולן ובמסגרת הרכבים שונים. הוא ניגן כסולן עם התזמורת הקאמרית הישראלית בביצוע ה"פנטזיה לבן אצולה" של רודריגו בניצוחו של ירון גוטפריד בפסטיבל הגיטרה בתל אביב, ובביצוע "קונסיירטו דה ארנחואס" של רודריגו במסגרת פסטיבל אילת למוזיקה קאמרית. ניגן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית; התזמורת הסימפונית ירושלים; האופרה הישראלית החדשה; מקהלת קולגיום תל אביב עם המנצח ישי שטקלר; האנסמבל הקולי החדש עם יובל בן עוזר; רביעיית כרמל, ועוד. שוב הוא חבר קבוע בהרכב לביצוע מוזיקה חדישה "מודאליוס" עם הזמרת אתי בן-זקן והמלחין איתן שטיינברג. הוא הופיע עם המוזיקאים רבים, ביניהם החלילנים מיכאל מלצר, שריג סלע וענבר סולומון; הצ'לנים עירא גבעול, דנה וקסמן ואורית מסר; הכנר עופר פלק, הוויולנית רונה שוב תוויאור, נגן הקונטרבס טל פדר, נגן כלי ההקשה אמנון יואל, ונגנית הקלרינט אורית אורבך. שוב משתף פעולה גם עם גיטריסטים אחרים. הוא ניגן בדואו גיטרות עם יורם זרביב, הופיע עם הגיטריסט חנן פיינשטיין בשידור חי בתוכנית "צעירים במרכז" בקול המוסיקה, ובדואו עם הגיטריסט יהודה שרייר בתוכנית הטלוויזיה "שיחה בעשר אצבעות" של אריה ורדי. עוד הוא ניגן עם רביעיית "דינמיקה" ונגן המנדולינה שמואל אלבז והזמרות ברכה קול ואורית שילוח. שוב מרבה להופיע עם זמרות, ביניהן שרון רוסטורף-זמיר, ברכה קול, יסמין נבות, סיון רותם, והדס פארן. בין המלחינים שאיתם עבד נכללים אהרון חרל"פ, דלית רייך, יואב קלי, ויוסף ברדנשווילי. חלקם אף הקדישו לו יצירות. שוב הוסיף לרפרטואר הגיטרה עיבודים רבים ליצירותיהם של מלחינים קלאסיים כמו שוברט, מנדלסון, דבוז'ק, רוול, פורה, ביזה, סן-סנס, באך, פרסל, הנדל, דה פאייה, לורקה, סרסטה וברטוק. לצד אלה הוא עיבד גם יצירות של מלחינים מתחומים אחרים כמו ז'אק ברל, מרסדס סוסה, קרלוס גרדל, אנדרו לויד וובר וגם רומנסות רוסיות, שירי לדינו, מוזיקה ישראלית ועוד. שוב זכה במקום השני בתחרות הבינלאומית לגיטרה בוולוס – יוון (1996), ובמקום הראשון בתחרות הגיטרה הראשונה לזכרה של אריאן אלדור-ירושלמי באקדמיה למוסיקה בירושלים (1999). זוכה מלגות קרן שרת במשך 12 שנים ברציפות. 2011 - Solo Guitar - יצירות נבחרות של מלחינים מספרד ודרום אמריקה. 2011 - I Love My Love - עם הזמרת אתי בן זקן. שלושה דיסקים עם הרכב "מודאליוס". אתר האינטרנט הרשמי של עודד שוב
הדפס רשת

הדפס רשת או הדפס משי הוא שיטת הדפסה והעתקה שבה האמן מדפיס דימוי דו-ממדי על משטח כגון נייר או בד בעזרת רשת חוטים צפופה. שיטה זו הופיעה לראשונה בסין בתקופת שושלת סונג (960-1279 לספירה), והגיעה מאסיה לאירופה בסוף המאה ה-18. בתקופה העתיקה נעשה תהליך יצירת ההדפס על ידי ציור הדימוי על גבי רשת משי המתוחה על גבי מסגרת עץ בעזרת שעווה. בכך אוטמים את האזורים בציור שרוצים שיישארו ללא צבע והופכים את הרשת לגלופה או לשבלונה מודולרית, שאפשר לשנות ולאטום אותה מחדש בהתאם לצבע שרוצים להדפיס. העברת הצבע מן הרשת אל המשטח המיועד להדפסה, נעשית על ידי הצבת הרשת מעל המשטח ו"ניגוב" הצבע הסמיך שנמצא על הצד העליון של הרשת בעזרת מגב העשוי מגומי. בתחילת המאה ה-20 חלה פריצת דרך בטכניקות האטימה בעקבות פיתוח אמולסיות הרגישות לאור שאפשרו אטימה חדה ומדויקת יותר של הרשת בשיטות צילום ללא צורך בשעווה. בכך נפתחה הדרך לשימוש התעשייתי של הדפסי המשי בתעשיות הטקסטיל והאלקטרוניקה ובענף הפרסום שבהן רשת ההדפסה משמשת להדפסות רבות יותר מאשר ליתוגרפיה, או הדפס עץ אשר המשיכו לשמש בתחום האמנות. השיטה מאפשרת הדפסה על מגוון חומרים החל מנייר וכלה בחומרים כמו פלסטיק, מתכת, טקסטיל, עץ וכדומה, ובשכבה משמעותית של צבע (פי 10 מעובייה של שכבת הצבע של דפוס אופסט), לקבלת המרקם ועוצמת הגוון הנחוצים בהדפסים אמנותיים. הטכנולוגיה של המאה ה-21 מאפשרת דיוק ומהירות, ועל אף שהרשתות עשויות מפוליאסטר ופלדה העיקרון הבסיסי של ההדפס המסורתי נותר ללא שינוי וגם השם של הטכניקה נותר בעינו. הרשתות המודרניות עמידות ובעלות רזולוציות גבוהות. שיטות הצילום, ההקרנה והפיתוח של הרשתות לאחר ציפוין באמולסיה דומות לתהליכי פיתוח צילומים והדפסת תמונות, בכך מועבר הדימוי בדייקנות לרשת ולמשטח המודפס. מדיה וקבצים בנושא הדפס רשת בוויקישיתוף "הכנת הדפס משי", באתר ויקיספר Who’s Who in Screenprinting (באנגלית)
אמיל גאלה (רופא עיניים)

אמיל גאלא (במקור גליק, בהונגרית: Galla Emil; אוסייק, 22 בנובמבר 1909 – בודפשט, 28 ביוני 1959) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עיניים, קולונל רופא בצבא ההונגרי. גאלה היה ממניחי היסודות של רפואת העיניים בצבא ההונגרי בכלל ובחיל האוויר ההונגרי בפרט. אמיל גליק נולד במשפחה יהודית, בנם של לאיוש גליק ושל אילונה פְלֶש. הוא השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ', שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1933 (בתקופה זו בממלכת הונגריה היה קשה ליהודים להתקבל לאוניברסיטאות, במיוחד לרפואה ובמיוחד בבודפשט הבירה, בגלל החוק המפלה שחוקק נגד היהודים ב-1920, הנומרוס קלאוזוס). לאחר מכן עבד שלוש שנים עם הפרופסור היהודי אמיל גרוס ומשנת 1936 עבד במחלקת רפואת עיניים של בית החולים ברחוב סאבולץ', בית החולים היהודי של הקהילה היהודית של פשט שנקרא היום המרכז הרפואי הלאומי. ב-1944 גורש למחנות ריכוז גרמנים בגלל מוצאו היהודי. הוא שרד, חזר הביתה ב-1945 והצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP). בשנים 1945–1947 היה פעיל באיגוד המקצועי הרפואי והבריאותי. בין 1947 ל - 1949 הוא היה רופא ומרצה במרפאת עיניים מס' 1 של אוניברסיטת בבודפשט. הוא הוזמן לארגן את השירות הרפואי בחיל האוויר ההונגרי. משנת 1949 עבד בשירות הרפואה האווירית של משרד ההגנה ההונגרי. מ-1951 עד 1957 גאלא היה גם מפקד בית החולים של חיל האוויר ההונגרי בדרך דיאלי (Gyáli út). הוא היה גם רופא העיניים הראשי של צבא העם ההונגרי בדרגת קולונל. עסק בעיקר באופטיקה של העיניים, וכן ביצע עבודה מדעית יסודית בתחום רפואת התעופה הקשורה לעיניים. נפטר בגיל 49. אשתו הייתה קלרה מולנאר, ילידת בודפשט ב-25 במאי 1913, בתם של ג'ז'ה מולנאר ושל יולאן ברוק, לה נישא ב-10 בינואר 1939 בבודפשט. בעת נישואיו אביו כבר לא היה בחיים. רפואת תעופה (עם מחברים משותפים, בודפשט, 1956) אסטרונאוטיקה (עם מחברים משותפים, בודפשט, 1957) פרס הרופא הדגול (1956) אמיל גאלה (16 באוגוסט 1959) שבועון רפואי, כרך 100, גיליון 33, עמ' 1202. אישטוואן גרוס: אמיל גאלה (1 בספטמבר 1959) רפואת עיניים, כרך 96, גיליון 3, עמ' 145. Magyar életrajzi lexikon כרך א' (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש). Magyar orvoséletrajzi lexikon. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי רפואי) ISBN 963-950-132-8 אמיל גאלא באתר Arcanum ספרו רפואת תעופה (Dr. Galla Emil (szerk.): Repülőorvostan) "Halotti bejegyzése a Budapest IX. kerületi állami halotti akv. 1069/1959. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-18. "Meghalt Galla Emil orvosezredes". נפסבדשאג (עיתון). 1959-07-01. "Gyászjelentése (1959)". נבדק ב-2021-02-18. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 22/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-18.
טורימפייטרה

טורימפייטרה (באיטלקית: Torrimpietra) היא עיירה ופרציונה (אנ') השייכת לקומונה פיומיצ'ינו בעיר המטרופולין של רומא "Metropolitan City of Rome Capital" (אנ') במחוז לאציו באיטליה, לחופי הים הטירני טורימפייטרה הייתה האזור הארבעים ושישה של רומא ברובע אגרו (איט'), מסומן ב-"Z. XLVI", שהוקם על ידי החלטה עירונית מיום 13 בספטמבר 1961. בהמשך בעקבות הקמת קומונת פיומיצ'ינו האוטונומית, באמצעות חוק אזורי מס' 25 מ-6 במארס 1992, "טורימפייטרה" הפכה לחלק ממנה. טורימפייטרה ידועה בשם "מבצר טורה בפייטרה" (איט') שנבנה ב-המאה ה-13 עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים, הכלכלה העירונית, לרבות גידול הבקר, הייתה קשורה בעיקר לחברה המקומית, שנקראה "טורה בפייטרה" (Torre in Pietra), שהפיקה חלב ויוגורט, שהיו שייכים פעם לבעלי הקרקעות. הייצור של יין במרתף הטירה ההיסטורי "מבצר טורה בפייטרה" (איט') עדיין פעיל כנסיית סנט'אנטוניו אבטה (Chiesa di Sant'Antonio Abate) כנסיית סן פייטרו (Chiesa di San Pietro) כנסיית הרחמים (Chiesa della Misericordia) פרג'נה פאסו אוסקורו מדיה וקבצים בנושא טורימפייטרה בוויקישיתוף "טורימפיטרה" uniroma1.it/arco/torre-pietra/torre-pietra (הקישור אינו פעיל, 23 בספטמבר 2024) "טורימפיטרה" uniroma1.it/arco/torre-pietra/torre-pietra מבצר Castello di Torre In Pietra web.archive.org/web/20150505004211 הטירה ב-"טורימפיטרה" residenzedepoca.it/matrimoni/s/location/il_castello_di_torre_in_pietra כנסיית סנט אנטוניו אבט - תמונה tesoridellazio.it/tesori/fiumicino-rm-loc-torrimpietra-chiesa-di-san-antonio-abate
ציר זמן של תגליות בתחום פיזיקת חלקיקים

ציר הזמן של תגליות בפיזיקת חלקיקים תת-אטומיים כולל בתוכו את גילויים של כל החלקיקים היסודיים אשר כיום פיזיקאים מאמינים כי הם לא מורכבים מחלקיקים אחרים (בלתי ניתנים לחלוקה). ציר זמן זה כולל גם את גילויים של חלקיקים מרוכבים ואנטי-חלקיקים שגילויים הוא בעלי חשיבות היסטורית מיוחדת. הקריטריונים המדויקים עבורם נקבע אילו חלקיקים כלולים בציר זמן זה הם: חלקיקים יסודיים השייכים למודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים אשר נצפו עד כה. המודל הסטנדרטי הוא המודל הכוללני ביותר של התנהגות חלקיקים. כל החלקיקים הכלולים במודל הסטנדרטי, כולל הבוזון היגס אומתו. כל חלקיק אחר שנצפה בנוי משניים או יותר חלקיקים מן המודל הסטנדרטי. אנטי-חלקיקים אשר הם בעלי חשיבות היסטורית בהתפתחותה של פיזיקת החלקיקים, בייחוד החלקיקים פוזיטרון ואנטי-פרוטון. גילויים של חלקיקים אלו, העשויים מאנטי חומר, דרשו שימוש בשיטות ניסוי וחקר שונות מאוד מן החלקיקים הרגילים שלהם, שעשויים מחומר. גילוי חלקיקים אלו סיפק הוכחה לכך שלכל חלקיק קיים אנטי חלקיק, רעיון מרכזי בתורת השדות הקוונטית אשר מהווה את התשתית המתמטית המודרנית לפיזיקת החלקיקים. בתגליות המאוחרות יותר, חלקיקים חדשים וכן האנטי-חלקיקים שלהם התגלו יחדיו. חלקיקים מרוכבים, אשר היו החלקיקים הראשונים שהתגלו והם מכילים מרכיב יסודי מסוים, או שגילויים היה קריטי להבנת פיזיקת החלקיקים. Hockberger (2002). A history of ultraviolet photobiology for humans, animals and microorganisms W.C. Röntgen (1895). Über ein neue Art von Strahlen. Vorlaufige Mitteilung
עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל

עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל היא העונה ה-66 של התחרות הארצית הבכירה לכדורסל בישראל וה-20 של ליגת העל. מספר הקבוצות הוא 12. על ניצחון במשחק מוענקות שתי נקודות ונקודה בודדת מוענקת על הפסד. ב-13 במרץ 2020 הופסקה העונה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-8 במאי 2020 מנהלת ליגת העל בכדורסל החליטה על חידוש הליגה ב-21 ביוני ועל שינוי בשיטת המשחקים עד לסיום העונה. קבוצות ליגת העל   הפועל אילת הפועל באר שבע הפועל גלבוע גליל מכבי חיפה הפועל חולון הפועל ירושלים הפועל תל אביב מכבי תל אביב עירוני נס ציונה מכבי ראשון לציון עירוני נהריה מכבי אשדוד ליגת העל בעונה זו כוללת 12 קבוצות, 11 ששיחקו בליגה ב-2018/19, ומכבי חיפה שהעפילה בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית. 4 קבוצות בבית העליון ו-4 הראשונות בבית התחתון יתמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני. היורוליג, היורוקאפ והיורופקאפ לא הגיעו לסיומם עקב מגפת הקורנה. גביע המדינה 2019/2020 גביע ווינר 2019/2020 אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל (באנגלית ובעברית) מידע מאתר מנהלת הליגה משרדי הבריאות והספורט הודיעו: הפעילות מושבתת, באתר ONE‏, 13 במרץ 2020 בשעה טובה: ליגת ווינר סל חוזרת!, באתר מנהלת הליגה‏, 8 במאי 2020 מתווה החזרה המלא של ליגת ווינר סל, באתר מנהלת הליגה‏, 10 במאי 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, המשחק התקיים באיחור רב בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, המשחק שוחק ללא קהל