קבוצת כוכבים

קְבוּצַת כּוֹכָבִים (קוֹנְסְטֵלַצְיָה בלעז) היא אוסף של כוכבים, שבמבט מכדור הארץ נראים קרובים זה לזה על כיפת השמיים. כמעט בכל המקרים הקרבה בין כוכבי הקבוצה היא אופטית בלבד, כלומר רק המרחקים הזוויתיים ביניהם קטנים; המרחקים האמיתיים בין הכוכבים בקבוצה לבין עצמם, בדרך כלל גדולים מאשר מרחקיהם מכדור הארץ, ואין ביניהם כל קשר פיזי; אך על כיפת השמים בלילה הם נראים סמוכים זה לזה. קבוצות הכוכבים מתחלפות בהדרגה עם המעבר בין קווי רוחב, ובין עונות השנה. לכן לפני המצאת אמצעי ניווט ומדידת זמן משוכללים, להכרה של קבוצות הכוכבים הייתה חשיבות רבה. ההגדרה ההיסטורית היא שקבוצת כוכבים היא אוסף של כוכבים שיוצרים צורה מסוימת. כיום, מגדירים קבוצת כוכבים כאזור בשמים, וכל מה שרואים באותו כיוון, כולל עצמים שנראים רק בטלסקופ, נחשב לשייך לקבוצת הכוכבים. קבוצות כוכבים מוכרות לאדם משחר ההיסטוריה, היות שלבני אדם יש יכולת מעולה לזיהוי תבניות, ומאז ומתמיד נטו לראות צורות וקבוצות בכוכבים. אך, כאמור, המרחקים האמיתיים בחלל בין הכוכבים בכל קבוצה הם גדולים מאוד, ולו היינו ניצבים בנקודה אחרת בחלל, הרחק ממערכת השמש שלנו, היינו רואים תבניות שונות לחלוטין. מיון הכוכבים לפי קבוצות הוא שרירותי, ואמנם במסורות של תרבויות שונות ניתן למצוא קבוצות כוכבים שונות, אף שכמה מן הבולטות שבהן מופיעות כמעט בכולן – כמו אוריון, הדובה הגדולה וקבוצת עקרב. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה־IAU) מחלק את השמיים ל־88 קבוצות כוכבים בעלות גבולות מוגדרים, כך שכל "נקודה" על כיפת השמים שייכת לקבוצת כוכבים אחת. הקבוצות שנראות מחצי הכדור הצפוני מבוססות לרוב על קבוצות הכוכבים של יוון העתיקה, מסורת שנשמרה גם לאורך ימי הביניים. שתים עשרה קבוצות כוכבים בחצי הכדור הדרומי, שלא היו מוכרות ליוונים, הוגדרו על ידי יורדי ים הולנדיים במאה ה־16 ונרשמו לראשונה על ידי יוהאן באייר. שתים־עשרה קבוצות הכוכבים הראשונות מרכיבות את גלגל המזלות. נוסף להן, תיאר תלמי עוד 36 קבוצות (אשר היום נספרות כ־39, כיוון שהספינה ארגו פורקה ל־4 קבוצות נפרדות). מאוחר יותר נוספו להן עוד קבוצות, הן כדי למלא את החללים הריקים ברשימה של תלמי (היוונים התייחסו לשמים כמורכבים מקבוצות כוכבים וביניהן קיימים מרווחים), והן כדי להשלים את קבוצות הכוכבים בשמי הדרום, לאחר שנראו לראשונה על ידי האירופים. להלן טבלת קבוצות הכוכבים, ממוינות לפי השטח אותו הן תופסות בשמים. שטח הקבוצה נמדד במעלות רבועות. ברשימה מופיעות 88 קבוצות הכוכבים כפי שנקבעו על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה־IAU). אזכור לקבוצות כוכבים מופיע בתנ"ך בספר איוב במספר קטעים המתייחסים לאזלת ידו של האדם מול הטבע: הָאֹמֵר לַחֶרֶס וְלֹא יִזְרָח וּבְעַד כּוֹכָבִים יַחְתֹּם. נֹטֶה שָׁמַיִם לְבַדּוֹ וְדוֹרֵךְ עַל בָּמֳתֵי יָם. עֹשֶׂה עָשׁ כְּסִיל וְכִימָה וְחַדְרֵי תֵמָן. — ספר איוב, פרק ט', פסוקים ז'–ט' הַתְקַשֵּׁר מַעֲדַנּוֹת כִּימָה אוֹ מֹשְׁכוֹת כְּסִיל תְּפַתֵּחַ? הֲתֹצִיא מַזָּרוֹת בְּעִתּוֹ וְעַיִשׁ עַל בָּנֶיהָ תַנְחֵם? — ספר איוב, פרק ל"ח, פסוקים ל"א–ל"ג הקבוצות המופיעות בתנ"ך משמשות גם בפיוטים חלקם שאומצו בתפילה היהודית, כמו הפיוט מראה כהן המשמש בסדר העבודה בתפילת יום הכיפורים ואף הולחנו לו מספר לחנים. בהמשך מ"ח צורות הגלגל של תלמי זכו לתשומת לב מיוחדת אצל רבי אברהם אבן עזרא בספרו "ראשית חכמה". הרבנים יוסף הארוך אשכנזי ומאיר הכהן פופרש בחיבורם קישרו אותן למסורת היהודית. אצל אינקה התייחסות העיקרית לקבוצות שמיים כללה את השטחים הכהים שבשביל החלב: למה, גור למה, רועה, קונדור, חוגלה, קרפדה, נחש, שועל וכוכבים המרכיבים את הצלב הדרומי, פליאדות, נבל ואחרים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חלוקת השמים הסינית הייתה חלוקה מדרגית שכללה, קבוצות גדולות המחולקות כל אחת לקבוצות קטנות יותר, המחולקות בתורן לקבוצות הבסיס פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. באסטרונומיה ההודית ישנם 27 קבוצות כוכבים המכונות 'Nakshatras'. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בעולם המערבי העתיק הייתה מקובלת חלוקה שונה של כיפת השמים מהחלוקה המודרנית ל־88 קבוצות כוכבים. חלק מהקבוצות שרדו עד היום וחלקם לא. על רוב אלו שלא שרדו בחלוקה המודרנית של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, ניתן לקרוא בערך קבוצות כוכבים מבוטלות. אסטריזם קבוצות כוכבים מבוטלות מ"ח צורות הגלגל יגאל פת-אל – האנציקלופדיה של קבוצות הכוכבים, הוצאת קוסמוס, 2005. מדיה וקבצים בנושא קבוצת כוכבים בוויקישיתוף מפות שמיים לכל זמן ומקום על כדור הארץ, באתר המועדון האסטרונומי צמ"ד אונליין – מאגר מדע: השמים בלילה סרטון עם הסברים. קבוצות שמיים באזור שביל החלב לפי אינקה קבוצת כוכבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונסטלציות, דף שער בספרייה הלאומית Uranometria 2000.0, ISBN 0-943396, pXXI-XXVII השטח הכולל של קבוצות הכוכבים בשמים זהה לשטחם של השמים והוא 4π סטרדיאנים או 4π × (180/π)2 מעלות רבועות, או בערך 41252.961 מעלות רבועות. עלייה ישרה ונטייה מתייחסות לנקודת האמצע של הקבוצה. מסיבה זו ייתכנו הבדלים עד כדי מחצית גדול הקבוצה בין הטבלה לבין הנתונים בערך של קבוצת כוכבים מסוימת (לעיתים מחשבים לפי הכוכב הבהיר ביותר ולעיתים בשיטות אחרות) רביע מתייחס למיקום בשמים N - צפון S - דרום והרביעים מ־1-4. קבוצת נחש מחולקת בשמיים לשתי קבוצות שאינן חופפות. ראש הנחש וזנב הנחש. ביניהן נמצאת קבוצת נושא הנחש. למרות זאת שתי הקבוצות נחשבות כקבוצה אחת. יוסף הארוך אשכנזי, "הקדמת יבש"ל לספר יצירה"; מאיר הכהן פופרש, "ספר מאורי אור, ערך מ"ח" Francisco de Ávila, "Errors, False Gods, and Other Superstitions of the Indians of the Provinces of Huarochiri, Mama, and Chaclla", 1608 Juan Polo de Ondegardo y Zárate, "Traslado de un cartapacio a manera de borrador que quedó en los papeles del Licenciado Polo de Ondegardo cerca del linaje de los Incas y como conquistaron", 1559