laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי הודו–ניז'ר

יחסי הודו–ניז'ר הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה של ניז'ר. להודו שגרירות בניאמיי, ואילו לניז'ר יש שגרירות בניו דלהי. במהלך מלחמת הודו–סין בשנת 1962 תמכה ניז'ר בהודו וגינתה את סין. הודו פתחה את השגרירות שלה בניאמיי במאי 2009, והשגריר ההודי הראשון בניז'ר נכנס לתפקידו באוגוסט 2010. ניז'ר פתחה את השגרירות שלה בניו דלהי בנובמבר 2011; השגריר הראשון של ניז'ר בהודו בינואר 2012. נשיא ניז'ר, מוחמד איסופו ומשלחת של 6 שרים, ביקרו בהודו בין התאריכים 27-30 באוקטובר 2015 במהלך ביקורו נפגש איסופו עם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי, ב-28 באוקטובר. במהלך פגישתו הביע נשיא ניז'ר את רצונו להרחיב את היחסים בין שתי המדינות. ראש ממשלת הודו או נשיא הודו לא ביקרו מעולם בניז'ר, אולם כמה שרים הודים ביקרו במדינה. הסחר הבילטרלי בין הודו לניז'ר הסתכם ב-80.48 מיליון דולר בשנים 16–2015. הייצוא ההודי לניז'ר הסתכם ב-80.16 מיליון דולר, ואילו הייצוא הניז'רי להודו הסתכם ב-320 אלף דולר בלבד. הסחורות העיקריות המיוצאות מהודו לניז'ר הן דגנים ופריטי מזון אחרים, כמו גם תרופות, כותנה, מכונות לייצור חשמל ופלסטיק. הייבוא ההודי מניז'ר כולל עורות ועופרת. נתוני הסחר הדו-צדדיים אינם משקפים את הסחר הכולל בין המדינות, מאחר שכמה אנשי עסקים מניז'ר רכשו מוצרים הודיים בדובאי. הודו מספקת סיוע כלכלי לניז'ר בתחומי הבריאות והחקלאות, כמו גם סיוע טכני וסיוע במזון. בספטמבר 2005 סיפקה הודו לניז'ר תרופות בחינם. בנוסף היא סיפקה לממשלת ניז'ר 100 מחשבים ו-100 מדפסות בשנת 2012. ממשלת הודו סיפקה גם מצלמות טלוויזיה ומחשבים ניידים לתעשיית המדיה של ניז'ר. להודו יש גם מעורבות באשראי של ניז'ר. ביולי 2005 סיפקה הודו לניז'ר 17 מיליון דולר לרכישת אוטובוסים, משאיות, טרקטורים, טחנות קמח ומשאבות. ביולי 2008, היא סיפקה עוד 20 מיליון דולר לפיתוח אספקת החשמל של ניז'ר. ביוני 2013 סיפקה הודו עוד 34.50 מיליון דולר עבור חשמל ל-50 כפרים בניז'ר, והקמת תחנת כוח סולארית. בינואר 2014 הודו סיפה עוד 25 מיליון דולר לבניית מתקני אספקת מים לקהילות עירוניות וכפריות. עוד 30 מיליון דולר סיפקה הודו לניז'ר בשנת 2016 עבור פינוי פסולת עירונית בנימאיי. נכון לדצמבר 2016, 150 תושבי הודו מתגוררים בניז'ר, ורובם עוסקים במסחר ובתחום האירוח. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–ניז'ר בוויקישיתוף שגרירות הודו בניאמיי שגרירות ניז'ר בניו דלהי, הודו גרובר, ורינדר. אפריקה ומדיניות הודו. p. 250. [1] יחסי הודו-ניז'ר. משרד החוץ ההודי. נבדק ב-22/06/2017 יחסים כלכליים ומסחריים, באתר שגרירות הודו בניז'ר
אומברטו השני, רוזן סבויה

אומברטו השני, רוזן סבויה (באיטלקית: Umberto II di Savoia; ‏1065 – 14 באוקטובר 1103), היה רוזן סבויה בין השנים 1080–1103. אומברטו נולד בשנת 1065 בקריניאנו, לאמדאו השני, רוזן סבויה ולז'אן מז'נבה, בתם של ז'רולד השני, רוזן ז'נבה וגיזלה. בשנת 1080 מת אביו אמדאו השני, רוזן סבויה, ואומברטו עלה לשלטון במקומו. באותה שנה פלשו כוחותיו של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בדרכם לרומא, וכבשו חלק מאדמות הדוכסות. במקביל בוניפאצ'יו דל ואסטו שהיה נשוי לבת דודו - אליצ'ה מסבויה, בתו של פייטרו הראשון, רוזן סבויה, פלש אף הוא לדוכסות, וטען לזכותו על מרקיזות טורינו, אולם אומברטו הצליח להדוף את כוחותיו של בונפאצ'יו, אך הפלישות החלישו מאוד את כוחו של אומברטו. במהלך שלטונו ניסה אומברטו להחזיר את הנחלות שנכבשו ממנו, אולם בעקבות מותו בגיל צעיר לא הצליח בכך. ב-14 באוקטובר 1103 מת אומברטו במוטייר, ובנו אמדאו השלישי, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1090 התחתן אומברטו עם גיזלה מבורגונדי, מרקיזת מונטפראט, בתם של גיום הראשון, רוזן בורגונדי וסטפני מויין, ממנה היו לו 7 ילדים: אמדאו השלישי, רוזן סבויה (1095–1148) גוליילמו, בישוף ליאז' רינאלדו מסבויה אומברטו מסבויה אדליידה מסבויה (1092–1154), התחתנה עם לואי השישי, מלך צרפת גידו מסבויה אגנזה מסבויה, התחתנה עם ארכימבלד השישי, אדון בורבון מדיה וקבצים בנושא אומברטו השני, רוזן סבויה בוויקישיתוף
תמהיל

האם התכוונתם ל... מיהול (כימיה) תמהיל השיווק תמהיל ייעודים בבינוי ערים – הפרק "ייעודי קרקע" בערך 'תוכנית בניין עיר' תמהיל לשונות – שפה קריאולית
לארי הוגאן

לורנס "לארי" ג'וזף הוגאן ג'וניור (באנגלית: .Lawrence "Larry" Joseph Hogan Jr; נולד ב-25 במאי 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כמושל ה-62 של מדינת מרילנד בין השנים 2015–2023. הוגאן גדל בלנדובר שבמחוז הנסיך ג'ורג' במרילנד. אביו היה סוכן FBI וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית והתפרסם כלוחם בשחיתות פוליטית. ב-1978 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של פלורידה, הוא היה מעורב בקמפיינים הפוליטיים של אביו למועצת המנהלים של מחוז הנסיך ג'ורג' ולבית הנבחרים. לאחר מכן הקים חברה בתחום הנדל"ן. ב-1981 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז החמישי בבית הנבחרים של ארצות הברית וסיים במקום השני. ב-1992 התמודד שוב וניצח בבחירות המקדימות, אך הפסיד בבחירות הכלליות לחבר הקונגרס המכהן מהמפלגה הדמוקרטית, סטני הוייר. בשנים 2003–2007 כיהן בקבינט של מושל מרילנד בוב ארליך, כאחראי על המינויים. בנובמבר 2014 נבחר למושל מרילנד לאחר שגבר על סגן המושל המכהן אנתוני בראון ברוב של 51% לעומת 47%. הוא נכנס לתפקידו בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 55.3%. בינואר 2023 תמה כהונתו כמושל עם השבעתו של וס מור. נשוי ליומי ואב לשלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא לארי הוגאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לארי הוגאן (באנגלית) לארי הוגאן, ברשת החברתית פייסבוק לארי הוגאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לארי הוגאן, ברשת החברתית אינסטגרם לארי הוגאן, סרטונים בערוץ היוטיוב לארי הוגאן, ברשת החברתית Goodreads לארי הוגאן, באתר מושל מרילנד
עונת 1966/1967 בסרייה א'

עונת 1966/1967 בסרייה א' הייתה העונה ה-65 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-18 בספטמבר 1966 והסתיימו ב-1 במאי 1967. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ונציה, מנטובה ולקו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-13 בתולדות המועדון. בעקבות הכוונה לצמצם מספר הקבוצות בליגה, בסיום העונה לליגת משנה ירדו 4 קבוצות: לאציו, פוג'ה, ונציה ולקו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו סמפדוריה ווארזה. לואיג'י ריבה מקליארי כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1966/1967 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
מחלקה (טקסונומיה)

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מחלקה היא אחת הרמות במיון עולם הטבע; היא נמצאת מעל לסדרה ומתחת למערכה: כל מערכה כוללת כמה מחלקות, וכל מחלקה כוללת כמה סדרות. כמה מחלקות עשויות להיות מקובצות בעל-מחלקה. מחלקה עשויה להיות מחולקת לתת-מחלקות, המחולקות לכמה אינפרא-מחלקות, בכל אחת כמה סדרות. לעיתים מחלקות מכילות אלפי מינים, כמו במיון החרקים, למשל, ולעיתים מינים בודדים בלבד. המחלקות הידועות ביותר לרוב האנשים הן אלו השייכות למערכת המיתרניים: מחלקת העופות, מחלקת הזוחלים, מחלקת הדו-חיים, שלוש מחלקות הדגים ומחלקת היונקים, אליה משתייך האדם. תאו מים – יונקים אווז הצפון – עופות קיימן ממושקף – זוחלים אילנית אוסטרלית לבנה – דו-חיים דג שמש – מקריני סנפיר מושית השבע – חרקים צמד הים – צמדים זנבתן מנומר – דגי סחוס לטימריה – בעלי סנפירים בשרניים רבנדל ארסי – נדלים רבגף חום – רבי-הרגליים
אמדאו השלישי, רוזן סבויה

אמדאו השלישי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo III di Savoia; ‏1095 – 30 באוגוסט 1148), היה רוזן סבויה בין השנים 1103–1148. אמדאו נולד בשנת 1095 בקריניאנו, לאומברטו השני, רוזן סבויה ולגיזלה מבורגונדי, מרקיזת מונטפראט, בתם של גיום הראשון, רוזן בורגונדי וסטפני מויין. בשנת 1103 מת אביו אומברטו השני, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. אמדאו הרחיב את תאריו וכלל בהם את התארים דוכס לומברדיה, דוכס בורגונדיה, דוכס שאבלה, וכומר האימפריה הרומית הקדושה. אמדאו שיקם את מנזר סן מוריס באגאנום, ואף שימש כאב המנזר עד לשנת 1147. אמדאו הרחיב את נחלותיו, ועל אף שהתחתן עם מאו מאלבון, נלחם נגד אחיה גיגה הרביעי, רוזן אלבון שנהרג בקרב מונטמליאן. כמו כן נלחם אמדאו נגד גיסו לואי השישי, מלך צרפת, וניצל רק על ידי התערבותו של פטרוס הנזיר והבטחתו לסייע למסע הצלב השני. בשנת 1147 ליווה אמדאו את אחיינו לואי השביעי, מלך צרפת ואשתו אלינור מאקוויטניה למסע הצלב השני, שאותו אף עזר לממן, ונלוו אליו אצילים רבים מנחלות בית סבויה. במהלך המסע הוחלט לפנות לעבר אנטיוכיה, אולם אמדאו חלה, וב-30 באוגוסט 1148 מת בניקוסיה, ובנו אומברטו השלישי, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. מאשתו הראשונה אדליידה הייתה לו בת אחת: אדליידה מסבויה, התחתנה עם אומברטו השלישי, רוזן בוז'ו בשנת 1123 התחתן אמדאו עם מאו מאלבון, בתם של גיגה השלישי, רוזן אלבון ומטילדה מאנגליה, ממנה היו לו 10 ילדים: מפאלדה מסבויה, מלכת פורטוגל (1125–1158), התחתנה עם אפונסו הראשון, מלך פורטוגל אגנזה מסבויה (1125–1172), התחתנה עם גיום הראשון, רוזן ז'נבה אומברטו השלישי, רוזן סבויה (1135–1188) ג'ובאני מסבויה פייטרו מסבויה גוליילמו מסבויה מרגריטה מסבויה איזבלה מסבויה ג'וליאנה מסבויה מדיה וקבצים בנושא אמדאו השלישי, רוזן סבויה בוויקישיתוף
סוצ'י (כדורגל, 2013)

מועדון הכדורגל סוצ'י (ברוסית: Футбольный клуб Сочи) היה מועדון כדורגל מקצועני רוסי מהעיר סוצ'י. הקבוצה הוקמה בשנת 2013, במקומה של קבוצת ז'מצ'וז'ינה סוצ'י ופורקה בשנת 2017. אצטדיון פישט היה אמור לשמש כמגרש הבית של הקבוצה, לאחר שנחנך בשנת 2013, אך הקבוצה פורקה לפני שהספיקה לארח בו משחקים. ערך מורחב – ז'מצ'וז'ינה סוצ'י קבוצת הכדורגל סוצ'י הוקמה ביוזמת עיריית סוצ'י על מנת להוות לקבוצת הכדורגל העיקרית של העיר, במקומה של קבוצת הכדורגל ז'מצ'וז'ינה סוצ'י שפורקה בשל קשיים כלכליים. הקבוצה התמודדה בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה וכבר בעונת הבכורה העפילה לליגה המקצוענית והתמודדה בליגה הרוסית השנייה, אך גם סוצ'י לא הייתה חפה מבעיות בניהולה הכספי וכבר ביולי 2015 הקבוצה איבדה את מעמדה המקצועני ופורקה. בעונת 2016/2017 חזרה לליגה המקצוענית ושוב התמודדה בליגה הרוסית השנייה, אך בתום העונה שוב עמדה בסכנת פירוק וביוני 2017 פורקה סופית. רוסיה דמיטרי פיאטיבראטוב (2013—2014, ממלא מקום בשנת 2015) רוסיה סרגיי גורלוקוביץ' (2014) רוסיה אולג ואסילנקו (2014—2015) רוסיה אלכסנדר טומסיאן (2015) רוסיה גנאדי בונדארוק (2016) רוסיה חזרט דיוקוב (2017) סמל הקבוצה בשנים 2013 - 2015 אתר האינטרנט הרשמי של סוצ'י סוצ'י, ברשת החברתית פייסבוק סוצ'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוצ'י, ברשת החברתית אינסטגרם סוצ'י, ברשת החברתית VK Стадион "Фишт" станет домашней ареной ФК "Сочи" Мутко считает, что футбольный клуб "Сочи" продолжит существование Подробнее на ТАСС: http://tass.ru/sport/4355781, סוכנות הטלגרף הרוסית ФК «Сочи» не будет расформирован, но клуб ждут большие перемены ФК "Сочи" взял паузу на один год, Vesti.ru Возрождаемый ФК "Сочи" утвердил гендиректора, спортивного директора и главного тренера Первенство России среди любительских команд 3-й Дивизион, Зона ЮФО/СКФО сезон 2013—2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא כדורגל רוסי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אורוגוואי–צרפת

יחסי אורוגוואי–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין הרפובליקה הצרפתית. לאורוגוואי ישנה שגרירות בפריז ולצרפת קיימת שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי הפכה למדינה עצמאית במהלך מלחמת חצי האי, סכסוך בין צרפת לספרד. אורוגוואי הייתה שטח ספרדי תחת מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, וכך במלחמה עם צרפת. המלחמה לא עזבה את אירופה ומלכות המשנה לא הותקפה ישירות על ידי הכוחות הצרפתיים. ההתקפה הצרפתית בספרד הייתה בעקיפין סימן לאורוגוואים להתחיל להילחם בעצמאותם. צרפת הכירה באורוגוואי כמדינה ב-1830. נוכחות הצרפתים באורוגוואי הייתה תמיד דומיננטית ומשפיעה. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19, אורוגוואי קיבלה את רוב הצרפתים שהיגרו מדרום אמריקה. קהילת הצרפתים באורוגוואי היוותה אז השנייה בגודלה בעולם החדש לאחר הקהילה בארצות הברית והקהילה הגדולה ביותר באמריקה הדרומית. בעוד ארצות הברית קלטה 195,971 מהגרים צרפתים בין 1820 ל-1855, אורוגוואי קלטה 13,922 מהגרים בין 1833 ל-1842. בתרבות האורוגוואית ישנה השפעה צרפתית חזקה. רוב שיטות החינוך של אורוגוואי מגן ועד אקדמיה מבוססות על החינוך הצרפתי. השגריר הצרפתי במונטווידאו הוא ז'אן לה אל פה פוטון. לצרפת לשכת מסחר במונטווידאו מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–צרפת בוויקישיתוף "Uruguayan embassy in Paris". נבדק ב-11 בספטמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "French Embassy in Uruguay". נבדק ב-11 בספטמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) L'immigration française en Argentine, 1850-1930. L’Uruguay capta seulement 13.922 [immigrants français] entre 1833 et 1842, la plupart d’entre eux originaires du Pays Basque et du Béarn. "The French Eastern Strip" (בספרדית). País. 10 דצמ' 2012. {{cite web}}: (עזרה) French Chamber of Commerce of Montevideo (בספרדית)
יחסי המלדיביים–קוסובו

יחסי המלדיביים–קוסובו הם היחסים בין רפובליקת המלדיביים לבין הרפובליקה של קוסובו קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, והמלדיביים הכירו בה ב-19 בפברואר 2009. ב-16 באפריל 2009 שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים. ב-7 במרץ 2009, נשיא האיים המלדיביים, מוחמד נשיד ביקש מהמשטרה לחקור את הטענות בדבר שוחד בהיקף של 2 מיליון דולר שניתנו לפקידים בממשלת המלדיביים כדי שהמדינה תכיר בקוסובו. ב-17 במרץ, ועדה של הפרלמנט המלדיבי פתחה בחקירה בדבר הטענות של המפלגה הדמוקרטית האסלאמית בנוגע לשוחד. ה"בלקן אינסייט" דיווח כי איש עסקים מקוסובו, בהג'ט פאקולי, שהנהיג את מפלגת הברית החדשה של קוסובו, הכחיש כל מעורבות בפרשת השוחד וציין כי רק דיבר על הכרה בקוסובו. שר החוץ, אחמד שהיד, נחקר על ידי הוועדה הפרלמנטרית ב-28 במרץ. החקירה המשטרתית נסגרה ב-6 במאי 2009 וסיכמה כי לא היו עדויות לשחיתות והתהליך המדיני נעשה בנורמות המקובלות. נציג המלדיביים נעדר בהצבעה של העצרת הכללית של האו"ם ב-8 באוקטובר 2008 בנוגע לשימוע של בית הדין הבינלאומי בעניין חוקיות עצמאות קוסובו. ב-21 באפריל 2009 הוכרז על ידי בית הדין הבינלאומי לצדק, כי המלדיביים היא אחת מ-36 המדינות החברות באו"ם שהעבירה הצהרה בכתב לבית הדין הבינלאומי בדבר חוקיות עצמאותה של קוסובו באופן חד צדדי. ההצהרה הכתובה של המלדיביים תומכת בחוקיותה של עצמאות קוסובו מסרביה. בית-הדין קבע כי הכרזת העצמאות של קוסובו היא חוקית. "המלדיביים מעניקים הכרה מלאה בקוסובו", באתר משרד החוץ של האיים המלדיביים "האיים המלדיביים וקוסובו מכוננים יחסים דיפלומטיים", באתר Telegrafi, ‏16-04-2009 Maldives News | Minivan News, ‏2009-05-29 BACKING REQUEST BY SERBIA, GENERAL ASSEMBLY DECIDES TO SEEK INTERNATIONAL COURT OF JUSTICE RULING ON LEGALITY OF KOSOVO’S INDEPENDENCE | Meetings Coverage and Press Releases, www.un.org (באנגלית) [1] "בהתאם למשפט הבינלאומי של הכרזת העצמאות החד צדדית של המוסדות הזמניים של הממשל העצמי בקוסובו - הגשת דוח"ות בכתב". בית הדין הבינלאומי לצדק. 21-04-2009 אדם טנר, "הכרזת העצמאות של קוסובו היא חוקית", באתר רויטרס, ‏22-07-2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרוופלי רדהקרישנן

סַרְוֶפַּלִי רַדְהַקְרִישְנַן (בטלוגו: సర్వేపల్లి రాధాకృష్ణన్‏; 5 בספטמבר 1888 – 17 באפריל 1975) היה פילוסוף ופוליטיקאי הודי. שימש כסגן נשיא הודו הראשון בשנים 1952–1962, וכנשיא הודו השני בשנים 1962–1967. נחשב לאחד מגדולי הפילוסופים של הדת בהודו במאה ה-20. עבד באוניברסיטת קולקטה ובאוניברסיטת אוקספורד. נחשב לחוקר פורץ דרך בתחום חקר ההינדואיזם, הן בהודו והן במערב. רדהקרישנן נולד ב-5 בספטמר 1888 בנשיאות מדראס בהודו הבריטית, (היום בטאמיל נאדו), למשפחה דוברת טלוגו. התחתן בגיל 16 ובהמשך נולדו לו חמש בנות ובן. בשנת 1906 סיים תואר שני בפילוסופיה. בשנת 1918 מונה לפרופסור וכתב מאמרים רבים ובשנת 1920 פרסם את ספרו הראשון. בשנת 1938 נבחר להיות חבר באקדמיה הבריטית. אחד מתפקידיו הפוליטיים הראשונים היה ייצוג הודו באונסק"ו (1952–1947), ובשנים 1949–1952 היה גם שגריר הודו לברית המועצות. בשנת 1949 נבחר לאספה המכוננת של הודו. בשנת 1952 נבחר לסגן נשיא הודו, ושימש בתפקיד זה במשך עשר שנים. לאחר מכן נבחר לנשיא הודו בשנת 1962. וכיהן בתפקיד עד 1967. לרדהקרישנן לא היה רקע פוליטי במפלגת הקונגרס הלאומי ההודי, והוא לא לקח חלק מרכזי במאבק נגד השלטון הבריטי. מדיה וקבצים בנושא סרוופלי רדהקרישנן בוויקישיתוף סרוופלי רדהקרישנן, ברשת החברתית Goodreads סרוופלי רדהקרישנן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סרוופלי רדהקרישנן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עקמומיות גאודזית

עקמומיות גאודזית ( k g {\displaystyle k_{g}} ; באנגלית: Geodesic curvature) של עקום נתון γ {\displaystyle \gamma } , בגאומטריה דיפרנציאלית, היא גודל המודד כמה רחוק העקום מלהיות מסילה גאודזית. בתוך יריעה נתונה M ¯ {\displaystyle {\bar {M}}} , העקמומיות הגאודזית היא פשוט העקמומיות הרגילה של העקום הנח בה. לעומת זאת, כאשר העקום חייב להימצא בתוך תת-יריעה M {\displaystyle M} של M ¯ {\displaystyle {\bar {M}}} (למשל, במקרה של עקומים על גבי משטח נתון), העקמומיות הגאודזית מתייחסת לעקמומיות של γ {\displaystyle \gamma } "הנצפית" מתוך תת-היריעה M {\displaystyle M} והיא שונה באופן כללי מהעקמומיות הנצפית של γ {\displaystyle \gamma } ביריעה בה היא משוכנת (כלומר ב- M ¯ {\displaystyle {\bar {M}}} ). העקמומיות k {\displaystyle k} של γ {\displaystyle \gamma } כפי שנצפית ביריעה הגדולה יותר תלויה בשני גורמים: העקמומיות של תת-היריעה M {\displaystyle M} בכיוון של γ {\displaystyle \gamma } (העקמומיות הנורמלית k n {\displaystyle k_{n}} ), שתלויה רק בכיוון של העקום, והעקמומיות של γ {\displaystyle \gamma } הנראית מתת היריעה M {\displaystyle M} (העקמומיות הגאודזית k g {\displaystyle k_{g}} ). הקשר המתמטי בין אלו הוא k = k g 2 + k n 2 {\displaystyle k={\sqrt {k_{g}^{2}+k_{n}^{2}}}} . בפרט, לעקומים גאודזיים על M {\displaystyle M} יש עקמומיות גאודזית אפס (הם "ישרים"), כך ש- k = k n {\displaystyle k=k_{n}} , מה שמסביר מדוע הם נראים עקומים במרחב המקיף בו משוכנת היריעה. מבחינה היסטורית, מושג העקמומיות הגאודזית קדם למושג היריעה, כך שקודם הוכח שהעקמומיות הגאודזית המוגדרת כ- k g = k 2 − k n 2 {\displaystyle k_{g}={\sqrt {k^{2}-k_{n}^{2}}}} היא אכן גודל פנימי "שמור" של המשטח. כדי לכמת את העקמומיות הגאודזית יש להתאים לכל נקודה על המשטח בנייה של בסיס אורתונורמלי כך ששני וקטורים שלו יפרשו את המישור המשיק למשטח בנקודה הספציפית, והווקטור השלישי יהיה הנורמל למשטח באותה נקודה. לאור ההתאמה הזאת, העקמומיות הגאודזית של עקום γ {\displaystyle \gamma } בנקודה X {\displaystyle X} מוגדרת כקצב הסיבוב של הווקטור המשיק לעקום מסביב לוקטור הנורמל למשטח n → {\displaystyle {\vec {n}}} , כאשר מתקדמים במהירות קבועה לאורך העקומה. הגדרה זאת כללית יותר מזו של עקמומיות של עקומה במישור ומכילה אותה; ההבדל החישובי נעוץ בכך שבעוד שבמישור וקטור הנורמל לא משנה את כיוונו, על גבי משטח כללי גם המשיק לעקומה וגם וקטור הנורמל משנים את כיוון ההצבעה שלהם במרחב. נניח ש- M {\displaystyle M} היא ספירת היחידה S 2 {\displaystyle S^{2}} במרחב אוקלידי תלת-ממדי. העקמומיות הנורמלית של S 2 {\displaystyle S^{2}} היא זהותית אחת, ללא קשר לכיוון החתך. למעגלים גדולים יש עקמומיות k = 1 {\displaystyle k=1} , כך שיש להם עקמומיות גאודזית אפס, ולכן הם עקומים גאודזיים. ל-"מעגלים קטנים" בעלי רדיוס r {\displaystyle r} יש עקמומיות 1 / r {\displaystyle 1/r} ועקמומיות גאודזית k g = 1 − r 2 r {\displaystyle k_{g}={\frac {\sqrt {1-r^{2}}}{r}}} . באופן כללי, בגאומטריה הלא אוקלידית שמתקיימת על פני משטחים עקומים, עקומים בעלי עקמומיות גאודזית קבועה שונה מאפס ניתנים למידול כמעגלים. משפט גאוס-בונה עקמומיות גאודזית, באתר MathWorld (באנגלית)
יחסי ירדן–קניה

יחסי ירדן–קניה הם היחסים בין ממלכת ירדן לבין קניה. לירדן שגרירות וקונסוליה בניירובי, ואילו לקניה שגרירות בקהיר המייצגת אותה גם בירדן, נוסף על קונסוליה בעמאן. בנובמבר 2014, במהלך ביקורו באיחוד האמירויות הערביות, שוחח נשיא קניה, אוהורו קניאטה עם המלך עבדאללה השני, מלך ירדן כדי להילחם בקיצוניות, ובמהלך השיחה ביקש נשיא קניה את סיועה של ירדן. מוחמד בן ראשד אאל מכתום, סגן נשיא איחוד האמירויות הערביות, היה מעורב אף הוא בשיחה. קניאטה ביקר גם בעקבה שבירדן שם הוא השתתף בפסגה בהשתתפות מנהיגים נוספים. בספטמבר 2016 ביקר בקניה המלך עבדאללה השני. במהלך הביקור שארך יום אחד השתתף המלך בתרגיל צבאי משותף וכן נפגש עם נשיא קניה, אוהורו קניאטה. בתחילת 2017 נחנכה בניירובי שגרירות ירדן במדינה. ירדן ביטאה בעבר רצונה בפתיחתה לסחר עם מדינות אפריקה השונות, לרבות קניה. קניה נחשבת לשלישית בגודלה בשוק האפריקאי הלא ערבי ביבשת ולשער עסקים חשוב באזור האגמים הגדולים של אפריקה. קניה מייבאת מירדן סחורות ובעיקר כימיקלים, דשנים, תרופות, מוצרי פלסטיק, רהיטים ומכונות למיזוג אוויר. מצידה, ירדן מייבאת מקניה סחורות שונות ובעיקר קפה, טקסטיל וממתקים. שגרירות קניה בקהיר היא האחראית גם על היחסים עם ירדן. אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ירדן בניירובי שגרירות הרפובליקה של קניה | קהיר קונסוליית ירדן בניירובי, קניה, EMBASSYPAGES.COM קונסוליית קניה בעמאן, ירדן, EMBASSYPAGES.COM "Uhuru holds security talks with UAE, Jordanian leaders » Capital News". Capital News (באנגלית אמריקאית). 2014-11-25. נבדק ב-2017-06-22. "קניה: אוהורו קניאטה משוחח עם מלך ירדן", ‏19-04-2015 KING ABDULLAH II OF JORDAN IN KENYA ON OFFICIAL VISIT, משרד החוץ של קניה "ירדן בוחנת הסכמי סחר חופשי עם קניה, טנזניה ואתיופיה", באתר The Jordan Times, ‏07-12-2014 עלינו, באתר שגרירות הרפובליקה של קניה (ארכיון)
אמאסטה

אמאסטה (באסטונית: Emmaste) הייתה בשנים 1992 - 2017 נפה במחוז היו שבאסטוניה. שטחה 192 קמ"ר, והיא ממוקמת בחצי-אי בדרום האי היומאה. בשנת 1780 נבנתה אחוזה בדרום היומאה הנושאת את שם הנפה המודרנית. בשנת 1867 נבנתה שם כנסייה. הנפה כללה כפר בעל אותו שם. בתחילת 2017 מנה הכפר 225 תושבים. ממשלת אסטוניה החליטה ב-22 ביוני 2017 על פירוק הנפה ומיזוגה לתוך הנפה הכפרית היומאה (Hiiumaa Parish) במסגרת הרפורמה המנהלית. הנפה התנגדה למהלך והגישה ערעור בפני בית המשפט העליון, אולם הערעור נדחה. באוקטובר 2017 פורקה הנפה. מדיה וקבצים בנושא אמאסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמאסטה מידע על דגל הנפה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אסטוניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית לורנץ הקדוש

כנסיית לורנץ הקדוש (גרמנית: St. Lorenz) היא כנסייה רבת חשיבות הממוקמת בליבה ההיסטורי של העיר נירנברג, גרמניה הקרויה על שם לאורנטיוס מרומא. הכנסייה נבנתה בין שנת 1243 ל-1315 לספירה בסגנון האדריכלות הגותית. היא נבנתה בליווים של שני מגדלים עצומים המתנשאים לגובה של כ-80 מטרים. חלון הרוזטה הגדול של הכנסייה הותקן במקום בשנות שלטונו של הקיסר קרל הרביעי בעוד שבניית בית המקהלה החל להיבנות בשנת 1445 על ידי קונראד רוריקזר (Konrad Roriczer). מבין יצירות האמנות החשובות שמכילה הכנסייה נמנה המשכן (אנ') שיצר אדם קראפט בשנים 1493–1496, כך גם הנברשת המרהיבה שנוצרה על ידי וייט סטוס (בין 1517-1518, גרמנית: Veit Stoß). וייט הכין גם את יצירת האמנות "הבשורה" השוכנת גם היא בכנסייה (נוצרה בשנת 1518), את מזבח דוקארוס (Deocarus) ומזבח קרל (Krell). נוסף על כך וייט יצר את הפסל המתאר את צליבת ישוע המתנוסס במזבח של המקהלה וגם פסל גדול ממדים של המלאך מיכאל. אדם קראפט לעומת זאת יצר מזבח משלו המלווה בחלונות ויטראז גדולים ברקע שחלקם נוצרו על ידיו. מדיה וקבצים בנושא כנסיית לורנץ הקדוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית לורנץ הקדוש (בגרמנית) מתקן בצורת קופסה או מגדל בכנסייה הנוצרית שבו מחזיקים את לחם הקודש המשמש בטקס האוכריסטיה. הוא עשוי בדרך כלל ממתכות יקרות, אבן או עץ, והוא ניתן לנעילה ומוצמד למזבח או לקיר הסמוך כדי למנוע את לקיחת האלמנטים המקודשים בפנים ללא אישור. "St. Lorenz Church". Live Like a German (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2016-08-25. נבדק ב-2017-06-22. St. Lorenz Church in Nuremberg, | Expedia, www.expedia.com (באנגלית) "St Lorenzkirche | Nürnberg Churches | Nürnberg Sightseeing". Germany Travel (באנגלית אמריקאית). 2010-12-05. נבדק ב-2017-06-22.
ורהגירי ונקטה גירי

ורהגירי ונקטה גירי (בטלוגו: వరాహగిరి వేంకటగిరి ‏האזנה‏Ⓘ‏,‏ 10 באוגוסט 1894 – 24 ביוני 1980) בקיצור ו. ו. גירי היה הנשיא הרביעי של הודו בשנים 1969–1974. כנשיא, גירי היה נשיא הודו היחיד להיבחר כפוליטיקאי עצמאי. גירי נולד בשנת 1894 באודישה שבמזרח הודו. אביו היה עורך דין מצליח ופעיל בקונגרס הלאומי ההודי. גם אמו הייתה פעילה בתנועה הלאומית. היה נשוי ואב ל-14 ילדים. בשנת 1913 נסע לדבלין שבאירלנד על מנת ללמוד משפטים. בזמן מלחמת העולם הראשונה נסע גירי ללונדון, שם נפגש עם מוהנדס קרמצ'נד גנדי. גנדי רצה שגירי יצטרף למאמץ המלחמתי של בריטניה כמתנדב של הצלב האדום. גירי נענה תחילה לבקשתו של גנדי, אך מאוחר יותר הצטער על החלטתו. בתקופה זו החל להיות פעיל פוליטית. כתוצאה מפעילות זו, הסתכסך עם המשטרה ואולץ לעזוב את אירלנד ב-1 ביוני 1916, מבלי שסיים את לימודיו. עם שובו להודו, החל לעבוד בבית המשפט בצ'נאי והצטרף למפלגת הקונגרס הלאומי. בשל פעילותו הפוליטית זנח את לימודי המשפטים שלו. בשנים שלאחר מכן החל לעסוק רבות בתנועת העבודה ההודית ונאבק למען זכויות עובדים. בשנת 1923 הקים את איגוד עובדי הרכבות ושימש כמזכיר הכללי שלו במשך למעלה מעשור. בשנים 1934–1937 היה חבר באספה המחוקקת הקיסרית. בשנת 1942 נאסר על ידי השלטון הבריטי, עקב מעורבותו בתנועת צאו מהודו. הוא השתחרר מהכלא לאחר שלוש שנים, בשנת 1945. בשנים 1947–1951 היה הנציב העליון של הודו בסרי לנקה. בשנים 1953–1954 כיהן כשר העבודה של הודו. הוא התפטר מהממשלה לאחר שזו צמצמה את שכר עובדי הבנקים. בשנים 1956–1960 שימש כמושל אוטר פרדש. לאחר מכן שימש כמושל קרלה (1960-1965) וקרנאטקה (1965-1967). בשנת 1967 נבחר לסגן הנשיא של הודו. היה סגן הנשיא הראשון שלא השלים כהונה מלאה בשל מינויו לנשיא והסגן השלישי שהפך בסופו של דבר לנשיא. לאחר מותו של הנשיא זקיר חוסיין ב-3 במאי 1969, נשבע גירי כנשיא בפועל באותו יום. בזמן נשיאותו הספיק לאשר את הלאמתם של כ-14 בנקים. ב-20 ביולי התפטר מהנשיאות על מנת להתמודד בבחירות כמועמד עצמאי. החליף אותו מוחמד הידאיטוללה, נשיא בית המשפט העליון של הודו. בזמן הבחירות זכה לתמיכת ראש הממשלה אינדירה גנדי. לבסוף גירי זכה בבחירות, למרות עתירה שהוגשה לבית המשפט העליון בחשד לזיופים. הוא הושבע לנשיאות ב-24 באוגוסט, והיה האדם היחיד בהיסטוריה של הודו שהיה גם נשיא נבחר וגם נשיא בפועל. גירי נחשב לנשיא נאמן ביותר לגנדי, ואף כונה "הנשיא של ראש הממשלה". בשנת 1974 בחרה גנדי שלא להריץ אותו לנשיאות. במקומו הורץ פקרודין עלי אחמד שלבסוף גם זכה בבחירות. נפטר ב-24 ביוני 1980. למחרת נקבר בהלוויה ממלכתית והממשל הכריז על שבוע אבל לאומי. מדיה וקבצים בנושא ורהגירי ונקטה גירי בוויקישיתוף ורהגירי ונקטה גירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)