גמדות

גמדות או ננסות היא תופעה נדירה, בה יצור חי (אדם, חיה או צמח) הוא נמוך באופן משמעותי מבני מינו הטקסונומי, שגילם וזוויגם זהה לשלו. משרד הבריאות האמריקני מגדיר אדם מבוגר כגמד אם גובהו אינו עולה על 4 רגל ו-10 אינץ' (כ-147 סנטימטרים). גמדות נגרמת עקב עיכוב בגדילת השלד. הסיבות השכיחות ביותר לגמדות הן: הפרעות בבלוטות ההפרשה הפנימית, ובעיקר בלוטת יותרת המוח המפרישה את הורמון הגדילה, ובלוטת התריס. ישנם עוד גורמים לננסות, ובהם: חסר בחלבונים כתוצאה מתת תזונה, שיבוש האיזון בפעולת בלוטת התריס (כגון קרטנת), מחלות כרוניות בילדות (כגון מחלות כליות ומעיים מסוימות). ישנם סוגי גמדות שבהם האדם המבוגר הוא בעל פרופורציות גוף יחסיות הזהות לאלה של מבוגרים אחרים או זהות לאלה של ילדים. אולם, מרבית סוגי הגמדות כוללים גם עיוות פרופורציות. לגמדים רבים יש, לדוגמה, ידיים קצרות ביחס לגודל הכללי של עצמם וגוף רחב ביחס לגובהו. ישנם גמדים שלוקים בנוסף לקומתם הנמוכה גם בקשיים אחרים. בעיות כאלה יכולות להיות הגורם לגמדות (למשל, מי שיש לו גמדות בשל בעיות בכליות, יש לו קודם כל בעיות בכליות), לנבוע מאותו גורם שממנו נבעה הגמדות (גמדות בשל בעיה כללית בהפרשת הורמונים מלווה בבעיות אחרות שנובעות מהפרשה לקויה של הורמונים) ויכולות לנבוע מהגמדות עצמה (כושר תנועה נמוך בשל עיוות בעצמות). ישנם גם סוגי גמדות שמלווים בבעיות חישה וקוגניציה (כגון גמדות בשל מחסור חמור ביוד) אך סוגי גמדות אלה נדירים. סוג אחר של גמדות הוא האכונדרופלזיה: גמדות תורשתית חסרת תקנה, המאופיינת ביחס לא תקין בין ממדי איברי הגוף – הגפיים קצרים מאוד ואילו ממדי שאר חלקי הגוף תקינים למדי. המחלה נובעת מהתגרמות רקמת הסחוס (היעשותה לרקמת עצם) בעצמות הארוכות של הגפיים במהלך הגדילה. גמדות באדם יכולה להיות תוצאה של אחת ממאות מחלות, חשיפות לזיהום או לקויות גנטיות שונות. מרבית סוגי הגמדות באדם מלווים במגבלות נוספות מלבד הגובה, כגון טווח תנועת ידיים מוגבל או הליכה מסורבלת. על פי רוב אלה מגבלות תנועה שונות ותווי פנים ופרופורציות גופניות ייחודיים לסוג הגמדות. דוגמאות נדירות למקרים בהם הגמדות מלווה גם בלקויות שאינן לקויות תנועה, הן גמדות הנגרמת ממחסור קיצוני ביוד בעת הילדות וגמדות בשל תסמונת ההריון הרווי באלכוהול. בשני מקרים אלה קיימת גם לקות נוירולוגית. יש מספר שיטות לטיפול בגמדות. הזרקת הורמוני גדילה, אשר יעילה בעיקר עבור ילדים, כי השלד שלהם עדיין לא התייצב; השפעתה על מבוגרים מועטה ובנוסף יקרה. השלמת חסכים מטבוליים במהלך הילדות. הוחל השימוש בטיפולי החלפת אנזימים. טיפול זה מיועד למקרים של מחלות מטבוליות הגורמות לגמדות. שיטות להארכת הגפיים, כמו שיטת איליזרוב שהומצאה ברוסיה בשנות ה-70, ושיטות אחרות, מודרניות יותר, כגון "אורתופיקס", אך טיפול בשיטות אלה דורש זמן רב וגורם לכאבים עזים. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. סביבה בה גרים או עובדים אנשים הלוקים בגמדות אינה חייבת, על פי רוב, להיות מעוצבת באופן שונה במיוחד מהסביבה הרגילה. על פי רוב די לצייד את הסביבה בשרפרפים יציבים שאדם חלש יכול להזיז בקלות. במידת האפשר מומלץ גם לא לאחסן במקומות גבוהים חפצים שאנשים אלה עשויים להידרש להם. במקום ממנו שרפרפים כאלה נוטים להיעלם, ניתן להוסיף מדרגה שאנשים אלה יכולים לטפס עליה (באופן שאינו מפריע למשתמשי כיסאות גלגלים). סולמות אינם נוחים לרבים מהאנשים הסובלים מקומה נמוכה משום שהם גם בעלי תנועה מסורבלת. חלק מבעלי הקומה הנמוכה מצטיידים ביד עזר למוגבל מדגם שיכול להתקפל ולהיארז בתיק. לאנשים הלוקים בגמדות יש קשיים שונים הנובעים מגובהם השונה משמעותית מהממוצע, למשל: ברכישת בגדים והנעלה, טיפוס מדרגות האוטובוס והרכבת, שימוש בטלפון ציבורי ועוד. כמו כן לעיתים קיימים מקרים בהם ישנו קושי בהשתלבות בחיי החברה עקב שונותם הפיזית במראה החיצוני ובתנועות, כמו גם דעות קדומות. ברבות ממדינות ארצות הברית ואירופה הלוקים בגמדות מתאגדים באגודות לעזרה הדדית ולתביעת זכויות. בישראל פועל בנושא גוף המכונה ענ״ק - עמותת נמוכי קומה. התביעות של חלק מארגוני האנשים הסובלים מגמדות הן בתחום שפת היומיום. הכינוי האנגלי "גמד" נחשב לעיתים כביטוי מעליב ולא תקין פוליטית, ויש התובעים לשנותו ל-"נמוך קומה" או ל"אדם קטן". בתקופת ימי קדם רווחה לעיתים האמונה שאנשים הלוקים בגמדות הם בעלי סגולות מיוחדות, ערמומיים ופיקחים. מלכים ומלכות אהבו להחזיק בארמונם גמדי חצר מתוך אמונה בפיקחותם וגם כדי לשעשע את אורחיהם (כך, גוליבר מספרו הנודע של ג'ונתן סוויפט משמש בתפקיד זה אצל הענקים). לפליפה הרביעי מלך ספרד היה גמד חצר בשם "רישבנר" ובתקופת המהפכה הצרפתית היו מסיעים את רישבנר לפריז כשהוא לבוש בבגדי תינוקות שבהם היו מוסתרים מסמכים סודיים. הצייר דייגו רודריגז דה סילבה אי ולסקס צייר את רישבנר. המילה ”גַמָּדִים” מופיעה פעם אחת בתנ"ך, בספר יחזקאל: ”בְּנֵ֧י אַרְוַ֣ד וְחֵילֵ֗ךְ עַל־חוֹמוֹתַ֙יִךְ֙ סָבִ֔יב וְגַ֨מָּדִ֔ים בְּמִגְדְּלוֹתַ֖יִךְ הָי֑וּ שִׁלְטֵיהֶ֞ם תִּלּ֤וּ עַל־חוֹמוֹתַ֙יִךְ֙ סָבִ֔יב הֵ֖מָּה כָּלְל֥וּ יָפְיֵֽךְ”. פרשני המקרא פירשו את המילה כ"ננסים", "אנשים קצרי המידה" שהוצבו על המגדלים משום שקטנותם הקנתה להם יתרון במלחמה. המלבי"ם פירש את הפסוק כתיאור אשליה אופטית: כשעמדו על המגדלים הגבוהים, נדמו כננסים. פירוש זה מתבסס על המילה ”גֹּמֶד”, הנזכרת בתנ"ך פעם אחת, בספר שופטים, והיא מידת אורך: ”וַיַּ֩עַשׂ֩ ל֨וֹ אֵה֜וּד חֶ֗רֶב וְלָ֛הּ שְׁנֵ֥י פֵי֖וֹת גֹּ֣מֶד אׇרְכָּ֑הּ וַיַּחְגֹּ֤ר אוֹתָהּ֙ מִתַּ֣חַת לְמַדָּ֔יו עַ֖ל יֶ֥רֶךְ יְמִינֽוֹ”. לעומת זאת, אליה שמואל הרטום פירש כי ייתכן ו"גמדים" הם העם הנזכר בתעודות אל-עמארנה (המאה ה-14 לפנה"ס) בשם דומה, שישב מצפון להר חרמון. אפליה בגלל גובה אקרומגליה גמדות פרימורדיאלית ענקיות פיגמים שחקנים נמוכי קומה הערך "הפרעות גדילה", באתר ויקירפואה גמדות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Dwarfism, באתר National Institutes of Health ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק י"א. רש"י על יחזקאל כז יא. מצודות על יחזקאל כז יא: "אנשים קצרי המדה היו על המגדלים לראות משם מה הנעשה במחנה האויב ובעבור קטנותם לא ראם האויב לזרוק בהם חצים". מלבי"ם על יחזקאל כז יא: "בעת שעלו על המגדלים הגבוהים שלך היו נראים למטה כאנשים ננסין שגומד ארכם וזה הי' מרוב גובה המגדלות". ספר שופטים, פרק ג', פסוק ט"ז.