laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ידיעה

ידיעה היא ההכרה הוודאית של אדם בכך שטענה מסוימת היא אמיתית. זאת להבדיל מסברה, שהיא האמונה שעובדה מסוימת היא אמת אך ללא ודאות. הידיעה נשענת על מידע המאוכסן בזיכרון סמנטי, שהוא חלק מהזיכרון מפורש של הזיכרון לטווח ארוך. ראשון הפילוסופים שהגדיר ידיעה היה אפלטון. הגדרתו מקובלת, במידה רבה, עד ימינו וכוללת שלושה תנאים הנדרשים על מנת שניתן יהיה לומר שאדם s יודע עובדה מסוימת p: s משוכנע ש־p אמיתית – לאדם אין ספק בנכונותה של הטענה. p אמיתית – לטענה יש ערך אמת חיובי. ל־s יש צידוק באמונתו ש־p – לא די ש־s יסבור שעובדה מסוימת היא אמיתית ובדרך מקרה זה אכן יהיה המצב – על התהליך שהביא את s להאמין בנכונותה של p להיות מקובל, לפי סטנדרטים מסוימים. בעוד ששלושת התנאים האלה מוסכמים במידה רבה, ואין ויכוח לגבי שני התנאים הראשונים, אין הסכמה לגבי השאלה – מהו הצידוק הנדרש כדי לספק את התנאי השלישי. רוב הפילוסופים המערביים הסכימו כי כדי לספק את התנאי השלישי הידיעה צריכה להתבסס על היסק לוגי תקף, שהנחותיו גם הן בגדר ידיעות. (על אף שמספר זרמים, בעיקר זרמים מיסטיים והניהיליזם, דחו את הדרישה לרציונליות). בשנת 1963 הציב הפילוסוף אדמונד גטייה (אנ') מספר סיטואציות שהציבו בסימן שאלה את תקפותם של שלושת התנאים, בכך שתיארו מקרים בהם התמלאו שלושת התנאים אך השכל הישר יטען כי לא התקיימה ידיעה. דוגמה אחת למקרה כזה: אדם משקיף ממרחק על הר, שעל ראשו פסל של סוס. למרגלות הפסל מתגורר עכבר. כאשר נשאל האדם האם יש בעל חיים על ההר, טועה האדם בפסל הסוס וסבור שהוא סוס – ועונה כי אכן יש בעל חיים על ההר. בדוגמה זו, מתקיימים שלושת התנאים שלעיל – האדם סבור שיש בעל חיים על ההר (הסוס). הטענה 'יש בעל חיים על ההר' היא אמיתית (העכבר). ולאדם יש צידוק בהאמינו שהטענה אמיתית (הוא הסתמך על חוש ראייתו). עם זאת, לכל בר דעת ברור כי לא ניתן לומר בתנאים אלו שהאדם ידע שיש בעל חיים על ההר. לאור דוגמה זו ודוגמאות דומות לה, טען גטייה כי שלושת התנאים שלעיל הם תנאים הכרחיים לידיעה, אך כנראה שאינם תנאים מספיקים. לאור פרסומיו, החל חיפוש מחודש אחר התנאים המספיקים לידיעה. אחד הכיוונים למענה לבעיית גטייה היה האינטרנליזם. לפי עמדה זו, על מנת להבטיח את ההצדקה הנדרשת לקיום התנאי השלישי אין להסתמך על היסק לוגי, אלא על בחינת התנאים והתהליכים הפנימיים שהביאו את האדם למסקנה שטענה מסוימת היא אמיתית. כך, צידוק אינטרנליסטי לא ייתלה דווקא בהיסק הלוגי שאיפשר קבלת מסקנה מסוימת, אלא בתהליכים קוגניטיביים ואף ביולוגיים שהובילו לקבלת המסקנה. ייצוג ידע תורת ההכרה התגבשות זיכרון יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
סמור אפריקאי

סמור אפריקאי (שם מדעי: Poecilogale albinucha) הוא מין יחיד בסוגו במשפחת הסמוריים. חי באפריקה ומזכיר בצבעו מעט בואש, אך קטן ממנו בהרבה וריחו חלש בהרבה. הסמור האפריקאי הוא אחד הטורפים הקטנים ביותר באפריקה. אורכו של פרט בוגר 27–32 סנטימטר. משקלם הממוצע של הזכרים הוא 339 גרם ושל הנקבות 251 גרם. גופו של הסמור שחור עם ארבעה פסים גדולים לבנים-חיוורים לאורך הגוף עד לראש. הזנב לבן וגם חלקו העליון של הראש. הראש קטן יחסית ואוזניים לא בולטות. יש לסמור בלוטות ריח הפולטות נוזל בעל ריח חריף כשהסמור מרגיש מאוים. סמורים אלה נפוצים ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה במגוון בתי גידול ומדינות. הם נמצאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו עד קניה בצפון ועד לדרום אפריקה בדרום. הם חיים בעיקר בסוואנות אבל גם ביערות ואפילו באזורים הרריים נמוכים. הסמורים הם ציידים ליליים נמרצים ואוכלי בשר של יונקים קטנים, זוחלים וציפורים ובעיקר מכרסמים קטנים. הם נושכים את טרפם בצוואר בעזרת ניביהם הארוכים וכך הורגים אותו. לעיתים הם לוקחים את טרפם למאורה שלהם. הם חיים לבד או במשפחה, במאורה שחפרו בעצמם או שמצאו. הזכרים טריטוריאליים מאוד וכאשר ייתקלו אחד בשני יתחילו מריבה אגרסיבית וקולנית ביותר. מדיה וקבצים בנושא סמור אפריקאי בוויקישיתוף סמור אפריקאי, באתר ITIS (באנגלית) סמור אפריקאי, באתר NCBI (באנגלית) סמור אפריקאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור אפריקאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור אפריקאי, באתר GBIF (באנגלית) סמור אפריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
OTR-23 אוקה

OTR-23 אוקה היא מערכת טילים אשר יוצרה בברית המועצות בין השנים 1979–1987, ה-OTR-23 אוקה החליף את ה-'Scud B'. המערכת הזאת שיפרה את יכולותיה הגרעיניות של ברית המועצות, משום שהוא יכלה לתקוף כעת מטרות קטנות יותר כמו שדה תעופה עם נשק גרעיני. המערכת פותחה במשרד לתכנון בעיר קולומנה והיית המיוצרת בעיר ווטקינסק שבאודמורטיה. ה-OTR-23 אוקה היה כלי יעיל משום שהיה קשה ביותר לזהות אותו ולפגוע בהגנות ולסייע לתקיפה. אורך השירות של ה-OTR-23 אוקה היה קצר, בברית המועצות היו מאוכזבים בגלל הטווח הקצר של הטיל (400 ק"מ מקסימום, בארצות הברית מעריכים שהטווח המקסימלי של הטיל היה הרבה יותר רחוק). בשנת 1987 פנה מיכאיל גורבצ'וב לג'ורג' שולץ ואמר שהוא היה באופן חד צדדי מוציא את ה-OTR-23 אוקה משירות אם זה יגרום לארצות הברית לפנות את כל הכוחות הגרעיניים שלה מאירופה, אבל בפועל, ה-OTR-23 אוקה היה אחד הכלים הנערצים בצבא האדום. באפריל 1990 ברית המועצות הודיעה שהיא מעבירה את כל 120 OTR-23 למדינות ברית ורשה (ליתר דיוק היא העבירה את הכלים ל:צ'כוסלובקיה, בולגריה ומזרח גרמניה), לפי הראיות הכלים הועברו עם ראשי נפץ קונבנציונלים בלבד. הטיל 9M714B בעל ראש נפץ גרעיני המגיע למקסימום 500 ק"מ הטיל 9M714F בעל ראש נפץ קונבנציונלי השוקל 450 ק"ג המגיע ל-450 ק"מ הטיל 9M714K בעל פצצת מצרר השוקל 750 ק"ג ומגיע ל-300 ק"מ ברית המועצות ברית המועצות – כל היחידות הושמדו כחלק מההסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני מזרח גרמניה מזרח גרמניה – היחידות הושמדו בשנת 1990 בולגריה בולגריה – היחידות הושמדו בשנת 2002 צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה – עברו לצ'כיה וסלובקיה צ'כיה צ'כיה – היחידות הושמדו בשנת 1990 סלובקיה סלובקיה – היחידות הושמדו בשנת 2000 מדיה וקבצים בנושא OTR-23 אוקה בוויקישיתוף מידע על המערכת באנגלית מידע על המערכת ברוסית
מישל נה

מישל נֶה (בצרפתית: Michel Ney; ‏10 בינואר 1769 - 7 בדצמבר 1815), דוכס אלכינגן, נסיך מוסקבה ומרשל של צרפת. נודע גם בכינוייו "אדום הראש" (Le Rougeaud) ו"האמיץ שבאמיצים" (Le Brave des braves). השתתף במלחמות המהפכה הצרפתית ובמלחמות נפוליאון. נה, חייל אמיץ ונמרץ, נודע כמי שעמד תמיד בראש חייליו. מעבר להיותו חם מזג (תכונה עליה זכה בכינויו Le Rougeaud) היה גם מפקד מוכשר, שהפגין ביצועים מעולים, אם כי לא בכל הקרבות אותם ניהל. מבקריו האשימו אותו בפזיזות. נה היה אחד המרשלים הראשונים שמונו על ידי נפוליאון, שהעריך מאוד את כישוריו. נולד בסארלואי שבאלזס, כבן למשפחת מהגרים מגרמניה. כנער עבד כפקיד מתלמד בסדנת מתכת, בטרם התגייס ב-1787 לצבא למורת רוחו של אביו, שהיה יצרן חביות ונמנה עם המעמד הבינוני. עם גיוסו הוצב נה ליחידת ההוסרים ה-5 בעיר מץ. במלחמת המהפכה נלחם בהולנד, על נהר הריין ובדרום גרמניה. ב-1792 נלחם בקרב ואלמי כסגן (לויטננט) בצבא הריין. ב-1794 הועלה לדרגת סרן (קפטן), וב-1796 לגנרל. ב-1799 מונה למפקד דיוויזיה, עליה פיקד בקרב הוהנלינדן (1800). ב-1802 התמנה למפקח חיל הפרשים, וב-19 במאי 1804 התמנה למרשל של צרפת, במסגרת המהלך של נפוליאון של קידום מפקדים על פי כישרונם, ויצירת אליטה צרפתית חדשה. בקרב אולם היה נה המפקד אשר הביא להכרעת הצבא האוסטרי, כתוצאה מההסתערות הנועזת של כוחותיו באלכינגן (14 באוקטובר 1805). על פעולתו זו, הוכתר לאחר קרב פרידלנד בתואר "דוכס אלכינגן" (6 ביוני 1808). במלחמת רוסיה–צרפת (1812) הצטיין נה כמפקד בקרב בורודינו, עליו קיבל את התואר "נסיך מוסקבה". נה גילה אומץ לב רב בעת הנסיגה מרוסיה. הוא פיקד על המשמר האחורי של צבא צרפת, בהגנה על שרידי הצבא הנסוגים. בתפקידו זה ניהל מערכת הגנה יומיומית כנגד הקוזאקים, לחם במאסף וסירב להצעות הכניעה של הרוסים. באחד המקרים אף נשאר נה לבדו לנוכח פני האויב לאחר נסיגה מבוהלת של חייליו, מעשה שהביא להפסקת בריחתם ולהתייצבות מחדש לצידו של מפקדם הנערץ. בפועל, היה נה החייל הצרפתי האחרון שעזב את אדמת רוסיה. על לחימתו זו זכה מנפוליאון לכינוי "האמיץ שבאמיצים". ב-1813 נחל נה מפלה כמפקד בקרב דנביץ. לאחר הגלייתו של נפוליאון לאי אלבה קורב נה על ידי לואי ה-18 לחצר המלוכה. על אף שנה הפגין נאמנות למלוכה המחודשת, זכה ליחס קריר מצד אנשי החצר, כנראה בשל מוצאו ה"נחות". עם נחיתתו של נפוליאון על חופי צרפת נשלח נה לאוסרו, אך למרות הצהרתו כי יחזיר את נפוליאון לפריז "בכלוב של ברזל" נשבה שנית בקסמו של נפוליאון וחבר אליו בחזרתו לצרפת. במערכה של "מאה הימים" עמד לצד נפוליאון ופיקד על כוחות צרפתיים בקרב ברס ובקרב ווטרלו. ביקורות רבות נמתחו על תפקודו של נה בקרב ווטרלו, אך עם זאת קשה לקבוע אם אי הצלחתו נבעה משגיאות פיקודיות שלו, או מהיעדר הבנה בינו לבין נפוליאון ולבין שאר מפקדי הצבא. גם בקרב זה הראה נה אומץ רב בהובילו חמש הסתערויות על החי"ר האנגלי, הסתערויות שהיו קרובות מאוד להכריע את המערכה לטובת הצרפתים. מפורסמת מאוד קריאתו בסוף הקרב כלפי החיילים שנשארו עמו: "בואו, ראו איך מרשל צרפתי מסתער אל מותו!". על קריאה מפורסמת זו העיר ויקטור הוגו "הו, איש אומלל - אתה נועדת לכדורים צרפתיים". לאחר שהוגלה נפוליאון בשנית (קיץ 1815) והבורבונים הושבו לשלטון, נשפט נה למוות על בגידה במלכות, והוצא להורג על ידי כיתת יורים. נה סירב לחבוש כיסוי עיניים בעת ההוצאה להורג, והותר לו להיות זה אשר יתן את פקודת הירי. פקודתו, ומילותיו האחרונות היו "חיילים, ישר אל הלב!". מדיה וקבצים בנושא מישל נה בוויקישיתוף מישל נה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מישל נה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עמינדב (דמות מקראית)

עַמִּינָדָב הוא דמות מקראית. הוא מוזכר כאביו של נחשון, נשיא שבט יהודה, ואביה של אלישבע, אשת אהרן. חוקרי המקרא מסבירים את השם "עמינדב", בתור שם תאופורי שמשמעותו עמי (האל) נדיב (אשר מעניק בן למשפחה). לשם זה קרבה לשם אבינדב. עם זאת, זה לא ההסבר הבלעדי, וגם לא ההסבר המרכזי. פירוש נוסף מבוסס על ההסבר הלשוני גרידא. הוא מתמקד במילה "עם", וקובע שהשמות נוצרו מהרכבה רגילה: קידומת+שורש. באותו אופן כמו השמות "אבינדב" או "אחינדב". כלומר שמות שבבסיסם קרבת משפחה. כדי לבסס הסבר זה, צריך להציב את המילה "עם" בשורה אחת עם המילים "אב" ו-"אח". ואמנם, בלשני העברית מציבים את המילה "עם" באותה קטגוריה כמו אב ו-אח. הם קובעים קביעה זו בהסתמך על שפות שמיות אחרות. למשל, בערבית, המילה "עם" פירושה "דוֹד": عم . אבל גם בעברית אפשר לציין את הזיקה בין "עם" לבין "חם" (האב של האישה). עמינדב היה נכדו של חצרון בן פרץ ובנו של רם, ודוד המלך הוא אחד מצאצאיו. יש הסוברים כי נישואי בתו של עמינדב, אלישבע לאהרון מסמלים ברית בין בני אהרון ושושלת הכהונה לבין מלכי יהודה, צאצאי דוד. על פי הברית החדשה (הבשורה על-פי מתי, פרק א'), דוד מיוחס למשפחת עמינדב, ומשושלתו נולד ישו: ספר היוחסין של ישוע המשיח בן-דוד בן-אברהם: [...] 4 רם הוליד את עמינדב, עמינדב הוליד את נחשון ונחשון הוליד את שלמון. 5 שלמון הוליד את בעז מרחב, בעז הוליד את עובד מרות ועובד הוליד את ישי. 6 ישי הוליד את דוד המלך. המושב עמינדב הממוקם ממערב לירושלים המשתייך לתנועת המושבים נקרא על שמו. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה Mitka R. Golub. Personal names from the Iron II, Southern Levant.[1]. Luke Ijezie. The interpretation of the Hebrew word "am" in Samuel-Kings. 2006. Gary Anderson. Priesthood and cult in ancient Israel. 1991. מדיה וקבצים בנושא עמינדב בוויקישיתוף יעקב מילגרום. עולם התנ"ך. במדבר. תל אביב. 1993. עמ' 18 גרשון גליל. עולם התנ"ך. במדבר. תל אביב. 1993. עמ' 19 גרשון גליל, עולם התנ"ך: במדבר, תל אביב, דודזון עתי, 1993, עמ' 19. שמו מופיע ברשימות היחס של שושלת דוד בספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק י' ומגילת רות, פרק ד', פסוק י"ט גרשון גליל, כהונה ומלוכה במגילת יוחסין של בית אהרון, כרך ל', בית מקרא, מוסד ביאליק, ירושלים, תשרי-כסלו, תשמ"ה 172-168.
BM-14

BM-14 המכונה גם RPU-14 הוא משגר רקטות סובייטי רב-קני (כ-16 קנים), שיוצר על ידי ברית המועצות. הרקטות של ה-BM-14 יכולות להתחמש בראש נפץ כימי, עשן או קונבנציונלי. הרקטות יכולות להגיע עד כ-9.8 ק"מ בערך וראש הנפץ שלהן שוקל 8 ק"ג. ל-BM-14 גרסאות בעלות 17 קנים. המשגר לא מדויק בגלל שחסרה מערכת כוונון אך הוא יעיל מאוד בהפצצות שטח. ה-BM-14 כמעט זהה ל-BM-13 קטיושה. ׂ(BM-14 (8U32 - גרסה בעלת 16 קנים, 2 שורות של 8 קנים. (BM-14M (2B2 - גרסה משופרת, מוצבת בדרך כלל על משאית ZIL-157 (BM-14MM (2B2R - הגרסה המשופרת והיעילה ביותר, מוצבת בדרך כלל על משאית ZIL-131 (BM-14-17 (8U35 - משגר בעל 17 קנים, מוצב בדרך כלל על משאית גא"ז 63, התחיל להתפתח בשנת 1959, מוצב גם על סירות מדי פעם. (RPU-14 (8U38 - משגר 16 קנים בעל יכולת גרירה, וו הגרירה מבוסס על זה של תותח ה-D-44. שימש בעיקר את חיל הצנחנים הרוסי והוחלף על ידי הגראד (BM-21V). אלג'יריה אלג'יריה- 50 אינדונזיה אינדונזיה- הצבא האינדונזי משתמש במשגרי BM-14-17 אנגולה אנגולה- כמה משגרים נהרסו במלחמת האזרחים באנגולה בורקינה פאסו בורקינה פאסו ברית המועצות ברית המועצות- המשגרים עברו למדינות ברית המועצות לשעבר לאוס לאוס מדגסקר מדגסקר מצרים מצרים מונגוליה מונגוליה סודאן סודאן- כ-200 משגרים סוריה סוריה- כ-200 משגרים, המשגרים נרכשו בשנת 1967. באוגוסט 2013, במתקפה הכימית בע'וטה נעשה שימוש במשגר, אך רבים מהכלים נשארו בשטח והמורדים לקחו אותם כשלל. קובה קובה קמבודיה קמבודיה- כ-10 משגרים רוסיה רוסיה- כ-50 משגרי BM-13 קטיושה ו-BM-14 תימן תימן- כ-30 משגרים משגר טילים 130 מ"מ Type 63 (סין) משגר טילים WP-8z (פולין) מדיה וקבצים בנושא BM-14 בוויקישיתוף תיאור המערכת
ג'איאפורה

ג'איאפורה (באינדונזית: Jayapura; בעבר בהולנדית: Hollandia - הולנדיה) היא בירת מחוז פפואה באינדונזיה. ג'איאפורה שוכנת בצפון האי גינאה החדשה לחופי מפרץ יוס סודרסו (אנ'), במרחק קצר מהגבול של אינדונזיה עם פפואה גינאה החדשה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בעיר 398,478 תושבים. ג'איאפורה נוסדה ב-7 במרץ 1910 תחת השם הולנדיה על ידי ההולנדים ששלטו אז במערב גינאה החדשה כדי לשמש מרכז שלטוני אזורי. ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, העיר נכבשה כמו כשני שלישים מהאי על ידי כוחות האימפריה היפנית שסללו בעיר 3 מסלולי המראה. ב-21 באפריל 1944 כוחות בעלות הברית ביצעו נחיתה אמפיבית ליד הולנדיה וכבשו אותה ב-22 באפריל 1944. האמריקנים הפכו את 3 המסלולים לשדה תעופה אחד. אנדרטה לזכר דגלס מקארתור ניצבת בתחומי העיר. לאחר המלחמה נוצרה הקולוניה גינאה החדשה ההולנדית שאיגדה בתוכה את שטחיה של הולנד במערב גינאה החדשה והולנדיה נבחרה להיות בירתה. בלילה שבין 14 ל-15 באוגוסט 1962, במסגרת מבצע טריקורה, נחתו 400 עד 500 צנחנים אינדונזים בהולנדיה וניתקו אותה מאספקת החשמל שלה. סוהארטו היה מפקדם של אותם צנחנים. ב-15 באוגוסט בשעה 12:01 הושג הסכם בבניין האומות המאוחדות בניו יורק ונוצרה הפסקת אש מידית, שסיימה את המבצע. בהתאם להסכם ב-1 באוקטובר 1962 הועברה הקולוניה לשליטת האומות המאוחדות, כחלק מתהליך המעבר שלה לידי אינדונזיה, ושמה שונה לקוטה ברו (Kota Baru), "עיר חדשה". ב-1 במאי 1963 השטחים הועברו לידי אינדונזיה והשם נשמר, אך כעבור זמן קצר שונה לסוקרנאפורה (Sukarnapura), "עיר סוקרנו" על שם נשיא אינדונזיה סוקרנו. ב-1968 השם שונה בהוראת הנשיא סוהארטו לשם הנוכחי. משמעות השם הנוכחי בסנסקריט היא "עיר הניצחון", והשם ניתן לה כדי להנציח את ניצחונה של אינדונזיה על הולנד במבצע טריקורה ב-1962. בעיר נמצאת אוניברסיטת צ'נדראוואסיהּ (Universitas Cenderawasih, מילולית: "צפור גן עדן"). אינדונזיה ייסדה אותה בשנת 1963 בתגובה לשאלתו של ג'ון פיצג'רלד קנדי ששאל את נציגי הולנד בזמן המשא ומתן לסיום מבצע טריקורה: "כמה אוניברסיטאות הקמתם בגינאה החדשה?".[דרוש מקור] האינדונזים נצלו את העובדה שהיה בעיר בית ספר למנהל שיסדו ההולנדים. כשקבלו את השלטון במחוז בשנת 1963 הפכו את בית הספר לאוניברסיטה. בשנת 1990 היו בה 4 פקולטות. את העיר משרת נמל התעופה סנטני, המציע טיסות למספר יעדים ברחבי אינדונזיה. קבוצת הכדורגל של העיר פרסיפורא ג'איאפורה זכתה ב-9 תארים לאומיים, נכון ל-2018, בהם 4 אליפויות. הפיליפינים קזון סיטי, הפיליפינים הפיליפינים פוארטו פרינססה (אנ'), הפיליפינים קוסטה ריקה סן חוסה, קוסטה ריקה תאילנד סונגלה (אנ'), תאילנד מדיה וקבצים בנושא ג'איאפורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'איאפורה ג'איאפורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Indonesia: Papua Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
בי קומיוניקיישנס

בי קומיוניקיישנס בע"מ היא חברת החזקות הנסחרת בבורסה בתל אביב . החברה הנה בעלת השליטה בחברת "בזק", שבבעלותה המלאה נמצאות החברות פלאפון תקשורת, בזק בינלאומי, Yes הטלוויזיה בלוויין ובזק און ליין. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החברה נוסדה בשנת 1999 ובתחילת דרכה עסקה בעיקר בתחום המדיה והסחר האלקטרוני, בשנת 2006 רכשה את השליטה בקבוצת "012" ולאחר מכירתה בשנת 2010, רכשה את השליטה בקבוצת "בזק" - בה היא מחזיקה עד היום. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מחזיקה ב-26.34% ממניות חברת בזק. בעלת השליטה בחברה היא קרן סרצ'לייט האמריקאית, המחזיקה כ-60.18% ממניותיה, איש העסקים דוד פורר ורעייתו מיכל פורר המחזיקים בכ-% 11.39 ממניות החברה (באמצעות חברת ט.נ.ר השקעות בע"מ). יושב ראש דירקטוריון החברה הוא דארן גלאט מטעם קרן סרצ'לייט, ומנכ"ל החברה הוא תומר ראב"ד. אתר האינטרנט הרשמי של בי קומיוניקיישנס דף הבית של בי קומיוניקיישנס בי קומיוניקיישנס בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב בי קומיוניקיישנס בע"מ, באתר "מאיה" בי קומיוניקיישנס, באתר Crunchbase (באנגלית) מידע עסקי על חברת בי קומיוניקיישנס באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) בי קומיוניקיישנס, בגוגל פיננסים בי קומיוניקיישנס, באתר Crunchbase (באנגלית) בי קומיוניקיישנס, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) בי קומיוניקיישנס בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקרון קצה לקצה

בתקשורת נתונים, עקרון קצה לקצה הוא עיקרון עיצובי שנוסח באופן מפורש לראשונה בשנת 1981 על ידי ג'רי סלצר (אנ'), דייוויד ריד (אנ') ודייוויד קלארק (אנ'). עקרון קצה לקצה קובע כי בכל רשת כללית, פונקציות המיועדות למטרות אפליקטיביות ספציפיות צריכות להתממש בצד משתמש הקצה ולא בצומת אמצעי, כל עוד היא יכולה להתממש שם "במלואה ובצורה נכונה". העיקרון חוזר אחורה עד לעבודתו משנת 1960 של פול ברן להשגת אמינות מרכיבי תקשורת לא אמינים. האינטואיציה הבסיסית היא שפחות משתלם להוסיף פונקציות לרשת, בעיקר במקרים בהם משתמשי הקצה צריכים לממש אותן בכל מקרה מסיבות של שלמות ונכונות. נוסף על כן, כאשר מימוש פונקציה מסוימת יגרור קנסות גם אם לא נעשה שימוש בפונקציה, מימושה ברשת יגרור את הקנסות הללו לכלל המשתמשים, גם אם הם לא משתמשים בה. דוגמה לשימוש בעקרון קצה לקצה היא העברת קבצים אמינה באופן שרירותי בין שני משתמשי קצה ברשת מבוזרת מגודל לא טריוויאלי: הדרך היחידה בה משתמשי הקצה יוכלו להעביר את הנתונים באופן אמין לגמרי היא על ידי שליחת Checksum על כלל זרם המידע, והודעות ACK. ניתן להצדיק פחות בדיקות שגיאות רק כדי למקסם ביצועים ברשת, ולמרות שהעברת נתונים אמינה חשובה לרוב הצרכים של משתמש ברשת, זה לא מספיק בשביל לממש את בדיקות האמינות ברשת. נוסף על כן, אם בדיקות שגיאות ממומשות בכל קפיצה בין רכיבי רשת בדרך שעובר המידע בין משתמשי הקצה, עדיין יהיה צורך לממש אותן במשתמשים עצמם, שכן יכולה להיות שגיאה בקפיצה האחרונה (כלומר, אל משתמש היעד). על כן, Checksum מתבצע במשתמשי הקצה כאשר הם רוצים העברת נתונים אמינה, והרשת שומרת על רמת סיבוכיות נמוכה וזמן ביצוע סביר לכלל המשתמשים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוגר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בגרות – תקופה המסמלת האטה בהתפתחות והתייצבות זהותו של האינדיבידואל בוגר אוניברסיטה – תואר אקדמי אישים: אילן בוגר – איש צבא ישראלי וילהלם בוגר – איש סגל מחנה הריכוז אושוויץ חיים בוגר (בוגרשוב) – מחנך עברי נחום בוגר – רופא ישראלי, בנו של חיים בוגר בגר
ספוטיים

ספוטיים (שם מדעי: Sapotaceae) היא משפחת בעלי פרחים מסדרת האברשאים. במשפחה כ-800 מינים של עצים ושיחים ירוקי-עד הנפוצים לרוב ברחבי האזור הטרופי כולל אסיה הטרופית,אמריקה הטרופית ואפריקה הטרופית. רבים מבני המשפחה מניבים פרי הראוי למאכל אדם, או בעלי שימוש כלכלי כלשהו. לדוגמה: פרי הפלא (סינסֶפּאלוּם דוּלסיפיקוּם, או בשמו המדעי: Synsepalum dulcificum), צמח השיה (ממנו מופקת חמאת שיה), הקניסטל ועץ הארגן שמזרעיו מופק שמן ורבים אחרים. מקור שם המשפחה הוא משפת הנאוואטל למין ממשפחה זו, שם שתועתק ללטינית בידי ליניאוס, אם כי הגדרת המשפחה נעשתה בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה. הסוף! מדיה וקבצים בנושא ספוטיים בוויקישיתוף ספוטיים, באתר ITIS (באנגלית) ספוטיים, באתר NCBI (באנגלית) ספוטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ספוטיים, באתר Tropicos (באנגלית) ספוטיים, באתר GBIF (באנגלית) ספוטיים, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפולו 9

אפולו 9 הייתה המשימה המאוישת הרביעית בתוכנית אפולו. היא שוגרה ממרכז החלל קנדי בפלורידה ב־3 במרץ 1969 על גבי טיל סטורן 5. זו הייתה המשימה הראשונה בה היה רכב ירח מאויש, והיא נועדה לבדוק את תפקודו ותפקוד הצוות בעת תפעול הרכב. כ־70 שעות לאחר השיגור, נפרד מודול הירח משאר החללית, התהפך, והתחבר חזרה, כל זאת במסלול סביב כדור הארץ. המשימה הייתה אמורה גם לבדוק יכולות בתחום הפעילות החוץ רכבית, אך עקב מחלתו של שוויקארט, רוב הפעילויות בוטלו. במהלך היום הרביעי למשימה, יצא שוויקארט ממודול הירח, לאחר שרוקן מאוויר, ושהה מחוץ לחללית במשך 47 דקות. באותו זמן, יצא סקוט באופן חלקי מן הפתח של מודול הפיקוד, כאשר הוא עדיין מחובר למערכות תמיכת החיים של המודול. הוא ביצע תצפיות, צילומים, ואסף דגימות תרמיות. שוויקארט אסף גם הוא דגימות תרמיות שהיו צמודות לדופן החיצונית של המודול. מעבר חיצוני ממודול הירח אל מודול הפיקוד לא בוצע, עקב הביטולים שהוזכרו. במהלך היום השישי בוצעו תמרוני ניתוק ועגינה של מודול הירח, במהלכם הופעלו מנועי התמרון, הנחיתה וההמראה של המודול. לאחר שביצעה הקפה אחת יותר מהמתוכנן, עקב תנאי מזג אוויר בעייתיים, חזרה המשימה לכדור הארץ כעבור 10 ימים במסלול, ב־13 במרץ, ונחתה באוקיינוס האטלנטי. היא חולצה על ידי ה־U.S.S Guadalcanal. ערך מורחב – ג'יימס מקדיוויט מפקד המשימה. (נולד ב-10 ביוני 1929) יליד שיקגו, אילינוי. ב־1951 התקבל לחיל האוויר האמריקאי, שם ביצע 145 משימות קרביות במהלך מלחמת קוריאה, במטוסי F-80 ו־F-86. הוא בוגר בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקאי וקורס טייסי מחקר אירוספייס של חיל האוויר. הוא שירת כטייס ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה. ב־1959 קיבל תואר בוגר במדעים בהנדסת תעופה מאוניברסיטת מישיגן. בשנת 1962 נבחר על ידי נאס"א כאסטרונאוט. היה מפקד ג'מיני 4, ביוני 1965, ובמרץ 1969 היה מפקד אפולו 9. ערך מורחב – ראסל שוויקארט טייס נחתת הירח. לפני שהצטרף לנאס"א שירת כטייס בחיל האוויר האמריקאי והמשמר הלאומי, משנת 1956 עד שהצטרף לנאס"א. בוגר במדעים בהנדסה אווירונאוטית ומוסמך במדעים באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. למד במעבדה לאסטרונומיה ניסויית של המכון, ועבודתו שם כללה מחקרים בפיזיקה של האטמוספירה העליונה, מעקב אחרי כוכבים, וייצוב של תמונות של כוכבים. היה אחד מ־14 האסטרונאוטים שנבחרו באוקטובר 1963, בקבוצה השלישית. לאחר משימת אפולו 9, היה מפקד גיבוי של משימת סקיילאב הראשונה ב־1973. ערך מורחב – דייוויד סקוט טייס תא הפיקוד. ב־16 במרץ 1966 שוגר עם ניל ארמסטרונג למשימת ג'מיני 8, שהייתה המשימה הראשונה בה התחברו שני כלי רכב חלליים במסלול. לאחר משימת אפולו 9, היה מפקד הגיבוי של אפולו 12. טיסת החלל השלישית שלו הייתה במשימת אפולו 15, ששוגרה ב־26 ביולי 1971. במסגרת משימה זו נחת על פני הירח יחד עם ג'יימס אירווין, וביצע מגוון פעילויות. צ'ארלס קונראד הבן - מפקד ריצ'רד גורדון - טייס אלן בין - טייס יחידת נחיתה מדיה וקבצים בנושא אפולו 9 בוויקישיתוף דיווח לעיתונות (PDF) תיאור המשימה איתי נבו, המבחן הראשון של רכב הירח, מדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 3 במרץ 2019
שונו יוריקו

שונו יוריקו (ביפנית: 笙野頼子) היא סופרת יפנית. שונו נולדה בעיר איסה שבמחוז מיאה שביפן בשנת 1956. השם שקיבלה בילדותה היה בשם אישיקווה יוריקו (Ishikawa Yoriko). למדה משפטים באוניברסיטת ריטסומיקאן (Ritsumeikan) בקיוטו, אותם סיימה בשנת 1980. בתקופת לימודיה התחילה לכתוב סיפורים קצרים שהתפרסמו בכתבי עת ספרותיים שונים. שנה לאחר תום לימודיה פורסמה נובלת הביכורים שלה 'גן עדן' (גוקוראקו). נובלה זו מבוססת על סיפורו של אקוטגאווה ריונוסקה "ג'יגוקוהן" (מסך גיהנום). באותה שנה זכתה בפרס גונזו (Gunzō) לספרות. למרות הצלחה זו, שונו נעלמה למשך עשר שנים. בשנת 1991 פרסמה את הספר 'לא עושה דבר' (Nanimo Shitenai ). גיבורת הספר שכמעט איננה יוצאת מביתה, חוטפת פריחה מוזרה בידיים, בדיוק בזמן שהיא צופה בטקס הלווייתו של הקיסר היפני בטלוויזיה. ספר זה זיכה אותה בפרס נוֺמָה לסופרים מתחילים (noma bungei shinjinshō). בהמשך פרסמה רומנים, מאסות ומאמרים רבים. פרס אקוטגאווה (1994) על הנובלה 'מפעל עיוות הזמן' (Taimu surippu konbinato), שהגיבורה שלו חולמת שהיא מאוהבת בדג טונה, ומתעוררת מהחלום על ידי צלצול טלפון, רק כדי להישלח אל עיירה תעשייתית של ילדותה ולחזות במקום לאחר התפוצצות הבועה הכלכלית של יפן. פרס מישימה (1994) על יום הזיכרון המאתיים (Nihyakkaiki), סיפור קצר, שגיבורתו מגיעה לאירוע זיכרון שנהוג לערוך במשפחתה לרגל השנה המאתיים למותו של אחד מבני המשפחה. במהלך האירוע הגיבורה בועטת בגבר שכל הזמן פונה אליה כאילו היא כלתו, ומקבלת את ברכת המשפחה כ"פמיניסטית". פרס נומה לספרות (2014) על 'קורות המלחמה הבלתי נגמרת שלי– מחלת קולגן, מחלת רקמת חיבור מעורבת' (Mitōbyōki – kōgenbyō kongōsei ketsugō soshikibyō no), בו שונו עוסקת בהתמודדותה עם מחלת החיסון העצמי ממנה היא סובלת. יפן מונוגטארי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.