הפריטנדרס

הפריטנדרס (באנגלית: The Pretenders; בתרגום חופשי: מעמידי הפנים) היא להקת רוק בריטית שנוסדה בהרפורד, אנגליה במרץ 1978. חברי ההרכב המקורי היו: כריסי היינד (כותבת השירים העיקרית, סולנית וגיטרה), ג'יימס האנימן-סקוט (גיטרה מובילה וקלידים), פיט פארנדון (גיטרה בס) ומרטין צ'יימברס (תופים). במהלך השנים הייתה תחלופה רבה בין חברי ההרכב, והיינד היא חברת ההרכב המקורי היחידה שנותרה בלהקה בכל גלגוליה עד היום. כריסי היינד, במקור מאקרון, אוהיו, עברה להתגורר בלונדון ב-1973, ועבדה בשבועון המוזיקה "NME" ובבוטיק "SEX" של מלקולם מקלארן וויויאן ווסטווד, שהתמחה בביגוד בהשראת הפאנק וה-BDSM. היא הייתה מעורבת בגרסאות המוקדמות של הלהקות "הקלאש" ו"הארורים". "הפריטנדרס" נוסדו במרץ 1978, לאחר שדייב היל מ"אנקור רקורדס" שמע הקלטות דמו של כמה שירים מקוריים שכתבה וביצעה היינד, והציע לה לגבש להקה ולהקליט אלבום עבור חברת התקליטים החדשה שהקים, "ריל רקורדס". היינד הקימה את הלהקה, שכללה מלבדה את פיט פארנדון (שלאחר מכן היה גם בקשר רומנטי עם היינד, על גיטרה בס), ג'יימס האנימן-סקוט (גיטרה) וגרי מקילדאף (תופים). הלהקה, בשלב זה עדיין ללא שם, הקליטה חמישה שירים ביולי 1978, ביניהם גם את "Stop Your Sobbing". גרי מקילדאף הוחלף במרטין צ'יימברס, והיינד החליטה לקרוא ללהקה "הפריטנדרס", על שם שירם המפורסם של "הפלאטרס", "The Great Pretender". הסינגל הראשון של הלהקה, "Stop Your Sobbing", גרסת כיסוי לשיר של להקת "הקינקס", יצא בינואר 1979, הגיע למקום ה-34 במצעד הסינגלים הבריטי, אך עורר את תשומת לבם של מבקרי המוזיקה. הסינגל השלישי של הלהקה, "Brass in Pocket", שיצא בנובמבר אותה שנה, הגיע למקום הראשון בבריטניה, וזכה להצלחה גם בארצות הברית, שם הגיע למקום ה-14 במצעד. אלבום הבכורה של הלהקה, "Pretenders", יצא בינואר 1980 וזכה להצלחה הן בבריטניה (מקום ראשון ואלבום זהב) והן בארצות הברית (מקום תשיעי ואלבום פלטינה). מלבד ההצלחה המסחרית, זכה האלבום גם לשבחים מצד מבקרי המוזיקה. במרץ 1981 הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם "Extended Play", שכלל את הלהיטים "Talk of the Town" ו-"Message of Love", וכן גרסה בהופעה חיה של השיר "Precious", שהוקלטה בסנטרל פארק. באוגוסט 1981 יצא אלבומה המלא השני של הלהקה, "Pretenders II", שהגיע למקום השביעי במצעד הבריטי ולמקום העשירי במצעד האמריקאי, וכלל את הלהיט "I Go to Sleep". ב-14 ביוני 1982 היינד פיטרה את פארנדון. יומיים לאחר מכן, ג'יימס האנימן-סקוט נפטר מהתקף לב, שנגרם כתוצאה משימוש בקוקאין. גם פארנדון נפטר, ב-14 באפריל 1983, לאחר שהשתמש בהרואין וטבע באמבטיה בביתו, וכך נותרה הלהקה עם שני חברים חיים בלבד. היינד המשיכה עם הלהקה. ביולי 1982, שבועות ספורים בלבד לאחר מותו של האנימן-סקוט, היא גייסה קבוצה של נגנים, בהם גם טוני באטלר, הבסיסט של להקת הרוק הסקוטית "ביג קאנטרי", והלהקה הקליטה את השיר "Back on the Chain Gang". השיר יצא כסינגל באוקטובר, והפך ללהיט המצליח ביותר של הלהקה בארצות הברית, שם שהה במקום החמישי במצעד במשך שלושה שבועות רצופים. לאחר מכן היינד שינתה שוב את הרכב הלהקה, השאירה את צ'יימברס וצירפה אליו את רובי מקינטוש (גיטרה) ומלקולם פוסטר (בס). האלבום הראשון של הלהקה בהרכב זה, "Learning to Crawl", יצא ב-17 בינואר 1984. שמו של האלבום ניתן לו על ידי היינד לאחר שבתה התינוקת, נטלי ריי היינד, בדיוק למדה לזחול בזמן שהלהקה חיפשה שם לאלבום. האלבום זכה לביקורות מצוינות מצד מבקרי המוזיקה, ואף זכה להצלחה מסחרית והגיע למעמד של אלבום פלטינה בארצות הברית ואלבום זהב בבריטניה. ההופעה האחרונה של הלהקה בהרכב זה הייתה במסגרת מופע הלייב אייד ב-1985. זמן קצר לאחר תחילת ההקלטות לקראת אלבום האולפן הבא של הלהקה, היינד הצהירה שהיא לא מרוצה עוד מתפקודו של צ'יימברס, ופיטרה גם אותו וגם את פוסטר. במקומם הצטרפו ללהקה הבסיסט טי. מ. סטיבנס והמתופף בלייר קניגהאם. בהרכב זה הוציאה הלהקה ב-4 בנובמבר 1986 את אלבומה הרביעי, "Get Close". האלבום, שהוקלט בלונדון, ניו יורק וסטוקהולם, כלל שניים מלהיטיה הגדולים של הלהקה, "Don't Get Me Wrong" (מקום עשירי במצעד הבריטי ובמצעד האמריקאי, ווידאו קליפ פופולרי שהיווה מחווה לסדרת הטלוויזיה המצליחה "הנוקמים") ו-"Hymn to Her" (מקום שמיני במצעד הבריטי). שני שירים של הלהקה, "If There Was a Man" ו-"?Where Has Everybody Gone", נכללו בפסקול הסרט "007 באזור המסוכן" מסדרת סרטי ג'יימס בונד, שיצא ב-1987, וגרסאות אינסטרומנטליות שלהם שולבו על ידי המלחין ג'ון בארי במספר סצנות בסרט. היינד ביצעה שינויים נוספים בהרכב הלהקה: צירפה את קלידן ה-"Talking Heads" לשעבר ברני וורל, מקינטוש עזב את הלהקה, וגיטריסט "הסמית'ס" לשעבר ג'וני מאר הצטרף אף הוא ללהקה לפרק זמן קצר ב-1987. לאחר מספר שנות הפוגה בפעילות המוזיקלית, ב-1990 גייסה היינד מספר נגנים והוציאה את האלבום "!Packed". היינד הופיעה לבדה על עטיפת האלבום, והייתה החברה הרשמית היחידה בלהקה. הלכה למעשה מדובר על אלבום סולו של היינד, שהשתמשה בשם הלהקה מסיבות של מחויבות חוזית לחברת התקליטים. עם זאת, המתופף בלייר קניגהאם, שהיה בעבר חבר בלהקה, ניגן בכל שירי האלבום, אם כי לא קיבל קרדיט כחבר להקה. האלבום זכה להצלחה מסחרית בינונית, הגיע למקום ה-19 במצעד הבריטי, ולא הצליח לנפק סינגלים מצליחים. ב-1993 היינד צירפה את הגיטריסט אדם סימור כחבר בלהקה. השניים גייסו מספר מוזיקאים נוספים ובמאי 1994 הוציאו את האלבום "Last of the Independents". בין הנגנים שהשתתפו באלבום היו גם הבסיסט אנדי רורק, שהיה בעבר חבר בלהקת "הסמית'ס", והמתופף מרטין צ'יימברס, שהיה בעבר חבר בלהקה, עד שפוטר על ידי היינד שמונה שנים לפני כן. האלבום הוקלט בלונדון, והיה לאלבום המצליח ביותר של הלהקה בשנות התשעים: הוא הגיע למעמד של אלבום זהב הן בבריטניה והן בארצות הברית, והסינגל השני מתוכו, הבלדה "I'll Stand by You", הפך ללהיט שהגיע ל"עשרת הגדולים" במצעד הבריטי ול"עשרים הגדולים" במצעד האמריקאי. לאחר הקלטת האלבום, הרכב הלהקה הרשמי התייצב וכלל ארבעה חברים: היינד, סימור, צ'יימברס ואנדי הובסון, הבסיסט לשעבר של להקת "Primitives". הרכב זה החזיק מעמד במשך כ-13 שנים. במהלך 1993 הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לשיר של ג'ימי הנדריקס "Bold As Love", שהופיע באלבום המחווה "Stone Free", וכן גרסת כיסוי לשיר של להקת "10cc", ‏"I'm Not In Love", שהופיעה בפסקול הסרט "הצעה מגונה". ב-1995 הוציאה הלהקה אלבום הופעה חיה ו-DVD בשם "The Isle of View", שהוקלט במהלך הופעה של הלהקה בלונדון. ב-1997 סיפקה הלהקה שני שירים לפסקול סרטו של רידלי סקוט "ג'י איי ג'יין": "Goodbye" ו"The Homecoming". ב-1999 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השביעי שלה, "Viva el Amor". תמונתה של היינד, שהופיעה על עטיפת האלבום, צולמה על ידי חברתה לינדה מקרטני. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית. אלבום האולפן השמיני של הלהקה, "Loose Screw", יצא בנובמבר 2002 בהוצאת "ארטמיס רקורדס", אך לא זכה להצלחה מסחרית. הייתה זו הפעם הראשונה שאלבום של הלהקה יצא שלא באמצעות חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ. במרץ 2005 נבחרה הלהקה להיכלל בהיכל התהילה של הרוק אנד רול. היינד וצ'יימברס ייצגו את הלהקה בטקס שנערך. במהלך נאום התודה שלה, היינד הזכירה והודתה לכל אחד מחברי הלהקה לדורותיה. במהלך אותה שנה, הובסון הבסיסט עזב את הלהקה והוחלף על ידי ניק וילקינסון. היה זה השינוי הראשון בהרכב הלהקה לאחר כ-13 שנים. ב-2007 עזב את הלהקה הגיטריסט סימור, שהוחלף על ידי ג'יימס וולבורן. באוקטובר 2008 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן התשיעי והאחרון שלה עד כה, "Break Up the Concrete", שיצא בחברת התקליטים הקטנה והעצמאית "שנגרי-לה מיוזיק". האלבום זכה להצלחה מסחרית בינונית, והצליח להיכנס ל-"40 הגדולים" במצעד האמריקאי לראשונה מזה 22 שנים. ב-23 בספטמבר 2017 הופיעה הלהקה בישראל בפעם השנייה, כ-30 שנים לאחר הופעתה הראשונה בפארק הירקון, בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב. "—" מסמל סינגל שלא דורג. מדיה וקבצים בנושא הפריטנדרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפריטנדרס הפריטנדרס, ברשת החברתית פייסבוק הפריטנדרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הפריטנדרס, ברשת החברתית אינסטגרם הפריטנדרס, סרטונים בערוץ היוטיוב הפריטנדרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הפריטנדרס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הפריטנדרס, באתר ספוטיפיי הפריטנדרס, באתר Last.fm (באנגלית) הפריטנדרס, באתר AllMusic (באנגלית) הפריטנדרס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הפריטנדרס, באתר דיזר הפריטנדרס, באתר Discogs (באנגלית) הפריטנדרס, באתר Songkick (באנגלית) הפריטנדרס, באתר SecondHandSongs הפריטנדרס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הפריטנדרס, באתר טיידל (באנגלית) Pretenders Archives ‏ האזנה לאלבום המלא של הלהקה מ-2008 אמת בפרסום, באתר הארץ, 31 במאי 2006 אפרת מלטר, הפריטנדרס בישראל: רוקנרול חם, אמיתי וכובש, באתר nrg‏, 24 בספטמבר 2017 אילת יגיל, כריסי היינד והפריטנדרס: עדיין מיוחדת, גם אחרי 40 שנה, באתר ynet, 24 בספטמבר 2017