חיל הרפואה המלכותי

חיל הרפואה המלכותי (באנגלית: Royal Army Medical Corps; בר"ת: RAMC) הוא החיל המרכז את יכולות ויחידות הרפואה בכוחות היבשה של הצבא הבריטי. יחד עם חיל הסיעוד המלכותי, חיל הוטרינריה המלכותי וחיל רפואת השיניים המלכותי, מהווה חיל הרפואה המלכותי חלק משירות הרפואה של הצבא. החיל מורכב כיום מ-17 רגימנטים הכוללים צוותי רפואה עם יכולת פריסת מרכזים רפואיים ניידים, ופועלים לרוב כחלק מחטיבה או דיוויזיה מבצעית. חיל הרפואה המלכותי נחשב לחיל לא לוחם אך תומך במערך הלוחם, משום כך באופן היסטורי חייליו משתמשים בנשקם האישי רק להגנה עצמית, דבר המתבטא באירועים טקסיים בכך שקצינים אוחזים בחרב ביד שמאל במקום ביד ימין כנהוג. למרות היותו חיל לא לוחם, לאורך ההיסטוריה חיילי החיל זכו לעיטורי גבורה רבים כולל 27 צלבי ויקטוריה, כאשר שניים מבין שלושת צלבי הוויקטוריה הכפולים (שתי הענקות לחייל אחד) שניתנו אי פעם, הוענקו לשני קצינים מהחיל; ארתור מרטין-ליק ונואל שוואס. ראשיתו של גוף המרכז את שירותי הרפואה בצבא הבריטי בשנת 1793, כאשר הוקמה המועצה הרפואית של הצבא. המועצבה כללה את המנתח הכללי, הרופא הכללי והמפקח של בתי החולים הרגימנטליים, והיא הקימה חמישה בתי חולים צבאיים כלליים עם היווסדה. ב-1799 עקב ביקורת רבה על עלויות תפעול גבוהות, המועצה נסגרה ורוב בתי החולים נסגרו או הוחלפו מחדש. עד לשנת 1807, רק בית החולים יורק ובית החולים פארקהרסט נותרו פעילים. בשנת 1810 הוקמה המחלקה הרפואית של הצבא, בראשות מנכ"ל, בשנים 1815 ל-1851 כיהן בתפקיד זה ג'יימס מקגריגור שביצע רפורמה בשירותי הרפואה של הצבא, עם פיתוחים רבים בתחום רפואת השדה. במהלך מלחמת קרים (1854-1856) נמצאו בעיות רבות בהתנהלות שירותי הרפואה הצבאיים, מה שהוביל בשנת 1855 להקמת חיל לריכוז הרפואה בצבא ובשנת 1857 שונה שמו לחיל בית החולים הצבאי, ואז לחיל צוותי הרפואה ב-1884. בשנת 1898, חיל הרפואה הצבאי המלכותי (RAMC) הוקם בצו מלכותי על ידי איחוד "חיל צוותי הרפואה" עם "צוותי הרפואה של הצבא". מיד לאחר הקמתו צוותי הרפואה של החיל לקחו חלק במלחמה האנגלו-סודנית (1896-1898) ומלחמת הבורים (1899-1902). במהלך מלחמת העולם הראשונה התרחב חיל הרפואה באופן משמעותי כשהוא הגיע לשיא של 13,000 קצינים ו-154,000 חיילים, והוקמה רשת נרחבת של בתי חולים שדה ומרפאות צבאיות. החיל עמד בקדמת פיתוחים רבים בתחום הרפואה. רופאי החיל פרצו דרך בתחומי כירורגיה פלסטית במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושימוש בפניצילין ומתן עירוי דם במהלך מלחמת העולם השנייה. רגימנט הרפואה הראשון - תחת פיקוד צוות קרב חטיבת השריון ה-20 רגימנט הרפואה השני - תחת פיקוד צוות קרב חטיבת השריון ה-12 רגימנט הרפואה השלישי - תחת פיקוד צוות קרב החטיבה הממוכנת הקלה השביעית רגימנט הרפואה ה-16 - תחת פיקוד צוות קרב חטיבת התקיפה האווירית ה-16 קבוצת הרפואה השנייה - תחת מפקדת צבא היבשה רגימנט הרפואה הרב-משימתי ה-21 רגימנט הרפואה הרב-משימתי ה-22 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (מידלנדס) ה-202 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (הוולשי) ה-203 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (צפון-מערב) ה-206 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (צפון אירלנד) ה-210 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (צפון-מזרח) ה-214 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (הסקוטי) ה-215 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (וסקס) ה-243 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (מזרח אנגליה) ה-254 רגימנט הרפואה הרב-משימתי (העיר לונדון) ה-256 רגימנט בית החולים ה-306 רגימנט הפינוי הרפואי ה-335 יחידת הסיוע המבצעי הרפואי חיל הרפואה רפואה צבאית אתר האינטרנט הרשמי של חיל הרפואה המלכותי אתר האינטרנט הרשמי של חיל הרפואה המלכותי (באנגלית) ההיסטוריה של החיל באתר מוזיאון הצבא הלאומי (NAM). מוזיאון חיל הרפואה המלכותי, מחנה קאו, סארי. מתוך ההיסטוריה של החיל באתר מוזיאון הצבא הלאומי.