laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2012)

הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית נערכו ב-20 באוקטובר 2012, עם חלק שני שהתקיים ב-24 בנובמבר 2012 וכללו את 352 הרשויות המקומיות הפלסטיניות. הבחירות לרשויות המקומיות תוכננו במקור ל-17 ביולי 2010. עם זאת, ועדת הבחירות המרכזית הפלסטינית לא הייתה מסוגלת לפעול ברצועת עזה שבשליטת חמאס, וכתוצאה מכך הממשלה הפלסטינית הודיעה ב-25 באפריל כי הבחירות יידחו ברצועה. ב-10 ביוני 2010 הודיעה הממשלה כי כל הבחירות המקומיות בוטלו. ב-10 ביולי 2012 הודיעה הממשלה כי הבחירות המקומיות תתקיימנה ב-20 באוקטובר של אותה שנה. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בגדה המערבית ב-20 באוקטובר 2012, עם חלק שני שהתקיים ב-24 בנובמבר 2012, פת"ח טען לניצחון לאחר שחמאס הודיע שלא ישתתף בבחירות. ההצבעה התקיימה רק ב-92 מתוך 353 רשויות מקומיות, וביותר מ-80 כפרים לא הצליחו לייצר רשימות מועמדים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרגות פוטיומקין

מדרגות פוטיומקין (אוקראינית: Потьомкінські східці, רוסית: Потемкинская лестница) הוא גרם מדרגות באורך 142 מטרים באודסה, אוקראינה. המדרגות אשר מהוות למעשה את הכניסה הראשית לעיר מכיוון הנמל, הן הסמל הידוע ביותר של אודסה. מבנה המדרגות יוצר אשליה אופטית, כך שהעומד למרגלותיהן רואה גרם מדרגות אחיד ללא עשרת הפודסטים אשר ביניהן. העומד במרומי הגרם, רואה לעומת זאת את הפודסטים בלבד, כאשר המדרגות עצמן מחוץ לטווח הראייה. בנוסף, למביט מלמטה נראה כי גרם המדרגות ארוך מאורכו האמיתי ושכל המדרגות בו ברוחב אחיד, אף שבפועל המדרגות התחתונות רחבות יותר מהעליונות. עד ראשית המאה ה-19 החיבור היחיד בין העיר אודסה, היושבת על מישור ערבתי מוגבה, לבין המעגן שתחתיה היה באמצעות שביל מתפתל או מדרגות מאולתרות העשויות בולי עץ. גרם המדרגות הראשון, שמנה 200 מדרגות, נבנה בשנת 1825. המדרגות בצורתן הנוכחית נבנו בין השנים 1837 ו-1841 מאבן חול שהועברה דרך הים מנמל טריאסטה באוסטריה (כיום באיטליה). עם הזמן נשחקו המדרגות עקב תהליך סחיפה וב-1933 שופצו תוך החלפת אבן החול בגרניט בגוון אפור-ורדרד שמקורו באזור נהר הבוג הדרומי, והפודסטים כוסו באספלט. עקב עבודות הרחבת נמל אודסה, כוסו 8 המדרגות התחתונות, וכך מספרן כיום הוא 192. לצידו של גרם המדרגות הוקם בשנת 1906 מסלול פוניקולר, אשר שינע אנשים בין הנמל לבין העיר, וחסך את העלייה והירידה במדרגות. בשנת 1970 הוחלף הפוניקולר בדרגנוע, אך בשנת 1997 בוטל. בשנת 2005 נחנכה במקום מערכת פוניקולר חדשה. שמו המקורי של גרם המדרגות היה "פרימורסקי" (ליד הים), עד שבשנת 1955, בתקופת ברית המועצות, הוחלף השם ל"מדרגות פוטיומקין" לציון 50 שנים למרד על אוניית הקרב פוטיומקין. בתחילת שנות ה-90, לאחר עצמאות אוקראינה, הוחזר למדרגות שמן המקורי, אך השם הסובייטי נותר שגור בפי התושבים עד היום. במרומי המדרגות ניצב פסל ברונזה בדמותו של ארמן-עמנואל ויניירו דו פלסי, דוכס רישלייה החמישי, פוליטיקאי צרפתי, אשר בשנות גלותו היה ראש העיר הראשון של אודסה, ובהמשך כיהן פעמיים כראש ממשלת צרפת. הפסל הוא המונומנט הראשון שהוקם באודסה אי פעם. מדרגות פוטיומקין התפרסמו בזכות סרטו האילם של סרגיי אייזנשטיין מ-1925, אוניית הקרב פוטיומקין. באחד מקטעי הסרט נראים חיילי הצאר יורדים במדרגות בשורות מסודרות תוך כדי שהם טובחים באזרחים, ביניהם נשים וילדים, באמצעות ירי רובים. פסל בדמותו של הדוכס רישליו, ראש העיר הראשון של אודסה המדרגות במבט מלמטה - הפודסטים מחוץ לטווח הראייה. המדרגות במבט מלמעלה כשברקע נמל אודסה - המדרגות עצמן חבויות ורק הפודסטים בטווח הראייה. מדיה וקבצים בנושא מדרגות פוטיומקין בוויקישיתוף
התעמלות אמנותית במשחקים האולימפיים

התעמלות אמנותית היא מקצוע במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כחלק מענף ההתעמלות. זהו אחד משני הענפים היחידים, לצד שחייה צורנית, שבו מתחרות נשים בלבד. התחרויות כוללות קרב-רב ליחידות, ומאז אולימפיאדת אטלנטה (1996) גם תחרות לנבחרות. זאת, בניגוד לאליפויות עולם ואליפויות יבשתיות, בהן נערכות תחרויות גם בכל אחד מהמכשירים בנפרד (חישוק, כדור, אלות וסרט). בתחרויות היחידות רשאיות להשתתף שתי מתעמלות אומנותיות מכל מדינה, ובשלב הגמר משתתפות 10 מתעמלות. בתחרות הקבוצתית רשאית להשתתף נבחרת אחת מכל מדינה, ו-8 מתוכן מעפילות לשלב הגמר. מתעמלות אמנותיות מ-15 מדינות שונות זכו במדליות אולימפיות. מאז אולימפיאדת סידני (2000) נהנית רוסיה משליטה מוחלטת בענף, ומתעמלות אמנותיות ממדינה זו זכו בכל 10 מדליות הזהב שחולקו מאז ועד אולימפיאדת טוקיו 2020. באולימפיאדת טוקיו לא הצליחה רוסיה לזכות באף מדליית זהב בענף לאחר שלינוי אשרם מישראל זכתה באישי ובולגריה בקבוצתי עודכן לאחרונה לאחר המשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 ערך מורחב – התעמלות אמנותית בישראל מתעמלות אמנותיות ישראליות השתתפו במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), באולימפיאדת סיאול (1988) וב-5 האולימפיאדות שנערכו מאז אולימפיאדת סידני (2000). אירה ריסנזון הייתה המתעמלת הראשונה שהעפילה לשלב הגמר, באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וסיימה במקום התשיעי. באולימפיאדת לונדון (2012) רשמה נטע ריבקין את ההישג הגבוה ביותר למתעמלת יחידה, כשסיימה במקום השביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) רשמה נטע ריבקין את הופעתה השלישית ברציפות במשחקים האולימפיים, הישג השמור רק לעוד 2 מתעמלות בהיסטוריה של ענף זה, אך לא העפילה לשלב הגמר. נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית רשמה את הופעת הבכורה שלה באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וכבר בהופעתה הראשונה העפילה לשלב הגמר, וסיימה במקום השישי. באולימפיאדת לונדון (2012) שוב העפילה הנבחרת לגמר, וסיימה במקום השמיני. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שוב העפילה הנבחרת לשלב הגמר, והשוותה את מקום השיא של הנבחרת מאולימפיאדת בייג'ינג כאשר סיימה במקום השישי. באולימפיאדת טוקיו זכתה לינוי אשרם במדליית הזהב בתחרות קרב רב אישי, שהיא המדליה הראשונה של ישראל בענף ההתעמלות האמנותית. התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות אמנותית בישראל מדיה וקבצים בנושא התעמלות אמנותית במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התעמלות אמנותית במשחקים האולימפיים
פישינגיניה

אלפרדו דה רושה ויאנה הבן (בפורטוגזית: Alfredo da Rocha Viana Filho;‏ 24 באפריל 1897 – 7 בפברואר 1973), הידוע בכינוי פישינגיניה (Pixinguinha), הוא מגדולי המלחינים של מוזיקה עממית ברזילאית, במיוחד בסוגת השוׂרוּ. פישינגינה היה חלילן, סקסופוניסט, מלחין ומעבד. מעבר ללחניו הרבים שהפכו לנכסי צאן ברזל בברזיל, פישיניגיניה שכלל וקידם את מוזיקת השורו, מוזיקה אורבנית מריו דה-ז'ניירו, באמצעות הקלטותיו הרבות, תוכניות רדיו קבועות בהשתתפותו, וחידושים סגנוניים כמו אלתור וקונטרפונקט. מיצירותיו המפורסמות: Um a Zero, Carinhoso, Rosa. פישינגיניה נולד למשפחה של מוזיקאים, אביו שהיה עובד דואר היה גם חלילן ובעל אוסף גדול של מנגינות שורו עתיקות, וכמה מאחיו היו מוזיקאים בעלי שם. בגיל 14 הוא חיבר את היצירה הראשונה שלו, ובגיל 15 התחיל לעבוד כנגן במועדון בריו דה ז'ניירו. לאחר מכן היה חלילן בתזמורת מלווה באולם ראינוע, וב-1914 יצר עם חבריו את הרכב "קשנגה" (Caxangá) שזכה לפרסום ניכר. מתוך הרכב זה נוצרה ב-1919 הלהקה "שמונת הנגנים המדהימים" (Os Oito Batutas), שהייתה לאחד ההרכבים המשפיעים ביותר במוזיקה הברזילאית. הם ניגנו בלובי של בית ראינוע, ומשכו קהל יותר מהסרטים עצמם. בתחילה ההרכב היה מסורתי למדי ופישינגניה ניגן בחליל, אך עם הזמן הוא שילב במוזיקה השפעות של ג'אז ורגטיים, וניגן בסקסופון. "שמונת המדהימים" היו מוכרים ואהובים ברחבי ברזיל, אך הייתה עליהם גם ביקורת משני כיוונים, מצד אחד האליטה הלבנה שלא ראתה בעין יפה הרכב משולב של שחורים ולבנים מנגן באולמות פאר, ומצד שני אנשים שחרדו מן ההשפעה האמריקאית והאירופית על המוזיקה הברזילאית השורשית. המוזיקה של פישיניגיה הפכה לחלק בלתי נפרד מהקנון של השורו, הוא כתב ועיבד עשרות יצירות, ויום הולדתו, ה-23 באפריל, נחוג בברזיל כ"יום השורו הלאומי". פישינגיניה נשען על מסורת השורו של סוף המאה ה-19, אך שילב במוזיקה שלו קווים מלודיים מורכבים ומשתנים, קווי בס קונטרפונקטים, ומקצבים ג'זיים סינקופים. עם הזמן הוא הוסיף לעיבודים כלים לא מסורתיים כמו כלי נשיפה ותופים, וניצל במלואם את ההרכבים הגדולים שאיתם עבד. עיבודיו הושפעו מהג'אז והרגטיים האמריקאים שהיו פופולריים באותו תקופה. פישינגיניה השאיר אחריו עשרות יצירות, ביניהן: Sofres porque Queres - הקלטה של "שמונת הנגנים המופלאים" משנת 1919 Vou vivendo - הקלטה משנת 1946 ו"רוזה" (Rosa) - מנגינת שורו לירית באחד הביצועים היפים ביותר שלה. מנגנת קמילה סימונט (Camila Simont), גיטריסיטית ברזילאית מחוננת בראשית דרכה, שנרצחה בגיל 24 על ידי שיכור. שורו (מוזיקה) פולקלור ברזילאי מדיה וקבצים בנושא פישינגיניה בוויקישיתוף פישינגיניה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פישינגיניה, באתר AllMusic (באנגלית) פישינגיניה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פישינגיניה, באתר Yandex.Music (ברוסית) פישינגיניה, באתר Discogs (באנגלית) עוד על פישינגיניה ומוזיקת השורו(הקישור אינו פעיל) https://www.youtube.com/watch?v=iQ7TqSB7vks הקלטה של "שמונת הנגנים המופלאים" משנת 1919 https://www.youtube.com/watch?v=3dIahUWMNBY הקלטה משנת 1946
ישראל גל

המונח "ישראל גל" מפנה לכאן. לערך העוסק בהיסטוריון וחוקר ספרות ישראלי, ראו ישראל גל (פינצ'בסקי). ישראל גל (נולד ב-31 ביולי 1964) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית קריית אונו. גל נולד בתל אביב. אביו היה ניצול שואה שעלה לארץ ישראל ב-1947 ואמו עלתה ממרוקו. הוא גדל בקיבוץ עין המפרץ. בצה"ל שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים וכמפקד פלוגה בבקו"ם. לאחר שחרורו מהצבא, המשיך להתגורר בקיבוץ, עד שבשנת 1988 עבר לקריית אונו. ב-1989 מונה למזכיר הפועל קריית אונו, ולאחר מכן שימש יו"ר הסתדרות העובדים במרחב בקעת אונו וכן חבר בית נבחרי ההסתדרות, עד 1996. ב-1998 נבחר לחבר במועצת העיר, הוא שימש מחזיק תיק הכספים וכוח אדם, סגן וממלא מקום ראש העיר. ב-2003 וב-2008 התמודד בבחירות לראשות העיר מטעם מפלגת "קריית אונו ירוקה" אך הפסיד ליוסי נשרי. משנת 2009 עד 2013 כיהן כסגן ראש העיר ויו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה. בנוסף שימש יו"ר הנהלת עמותת אמנות לעם, יו"ר האגודה למען הקשיש בקריית אונו, היה ממייסדי "העמותה לחינוך מוזיקלי בקרית אונו" ועמותת "אפשרות - עמותה לפתוח שרותי רווחה ותרבות בקרית אונו". בבחירות 2013 עמד בראשות "הרשימה המאוחדת" שזכתה לתמיכת מפלגת העבודה ומפלגת קדימה. גל זכה לרוב של 55.3% ונבחר לראשות העיר והרשימה המאוחדת זכתה לחמישה מושבים במועצה. בבחירות 2018 עמד שוב בראש "הרשימה המאוחדת" וזכה לרוב של 54.56% ונבחר לראשות המועצה בפעם השנייה ברציפות ורשימתו בתמיכת מפלגת העבודה זכתה לחמישה מושבים במועצה. בבחירות 2024 התמודד לכהונה נוספת, אך הודח כאשר קיבל 37.9% מהקולות ובעוד שמיכל רוזנשיין קיבלה 43.3% מהקולות ונבחרה לתפקיד. רשימתו זכתה בבחירות אלו בארבעה מושבים. גל בעל תואר ראשון במדעי המדינה מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו. הוא נשוי ואב לשלושה. בנו הבכור, עמית גל, הוא שחקן נבחרת ישראל בכדוריד. מדיה וקבצים בנושא ישראל גל בוויקישיתוף גילי מלניצקי, תקועים בפקק: "בנו לידינו עיר שלמה – והמחיר יהיה קריסה שלנו", באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2021
מקדרמוט

האם התכוונתם ל... דאג מקדרמוט – כדורסלן אמריקאי דילן מקדרמוט – שחקן אמריקאי צ'ארלי מקדרמוט – שחקן אמריקאי
אגם בוחין

אגם בוחין (גם בוהין) (בסלובנית: Bohinjsko jezero, בגרמנית: Wocheiner See) הוא אגם הקבע הגדול ביותר בסלובניה. הוא שוכן בעמק בוחין אשר באלפים היוליאניים, בצפון-מזרחה של סלובניה, בשטח הפארק הלאומי טריגלב. אורכו המרבי 4.1 קילומטרים ורוחבו המרבי 1.2 קילומטר. עומקו 45 מטרים. האגם מוזן על ידי הנהר סאוויצה, אשר יורד מההרים בחלקו באמצעות מפל. מצידו השני האגם הוא המקור לנהר סאווה בוחינקה, אחד משני הנהרות היוצרים את נהר הסאווה. אגם בוחין הוא אגם קרחוני. היווצרותו החלה בתקופת האוליגוקן, והמשיכה לאורך עידן הקרח. האגם פופולרי בתור אתר תיירות וספורט מים. מדיה וקבצים בנושא אגם בוחין בוויקישיתוף כרמית וייס, ‏אגם בוהין - אגם טורקיז בלב אזור קסום, באתר GoTravel (הקישור אינו פעיל, 17 בנובמבר 2020) האתר הרשמי של אגם בוחין אגם בוחין, באתר bohinj.si אטרקציות באגם בוחין ערך זה הוא קצרמר בנושא ימות ואגמים ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוהין

האם התכוונתם ל... אישים גספר בוהין – בוטנאי שווייצרי, אחיו של הבוטנאי יוהאן בוהין. יוהאן בוהין – בוטנאי שווייצרי, אחיו של הבוטנאי גספר בוהין. מקומות אגם בוחין (Bohinj, לעיתים נקרא בטעות בוהין) - האגם הגדול ביותר בסלובניה.
מאחק

מאחק (בספרדית: Magec) הוא אל השמש במיתולוגיה הגואנצ'ית. על פי האגדה חטף גואיוטה את אל השמש והאור מאחק וכלא אותו בהר טיידה, ועקב כך חשך כל העולם. הגואנצ'ים פנו בבקשת עזרה לאל העליון אצ'מן. אצ'מן נלחם בגואיוטה, שחרר את מאגק מכלאו בהר, כלא במקומו את גואיוטה וחסם את הפתח העליון של אצ'יידה בחרוט סוכר. מאז לכוד גואיוטה בטיידה. כשהיו הגואנצ'ים עולים על טיידה בזמן התפרצות געשית הם נהגו להדליק מדורות על מנת להבהיל את גואיוטה. Leyendas Aborígenes Canarias.
מצר וילקינס

מצר וילקינס (באנגלית: Wilkins Strait) הוא מצר ים בארכיפלג הארקטי הקנדי, העובר בעיקרו בחלקן העליון של הטריטוריות הצפון-מערביות אף שמעברו המזרחי ביותר ממוקם בנונאווט. הגבול בין שתי הטריטוריות עובר לאורך קו אורך 110 מערב (110th meridian west). המצר מפריד בין האי בורדן (Borden Island) מצפון לבין האי מקנזי קינג (Mackenzie King Island) מדרום והאי ברוק (Brock Island) מדרום-מערב – שלושת האיים שהם חלק מאיי המלכה אליזבת. הוא קרוי על שמו של חוקר קוטב וגאוגרף אוסטרלי יוברט וילקינס. Wilkins Strait, Natural Resources Canada אי בלתי מיושב ששטחו 2,795 קמ"ר, הקרוי על שמו של ראש ממשלת קנדה בשנים 1911–1920 רוברט בורדן. אי בלתי מיושב ששטחו 5,048 קמ"ר, השוכן מצפון לאי מלוויל ומדרום לאי בורדן וקרוי על שמו של ראש ממשלת קנדה במשך חמש תקופות כהונה לא רצופות בשנים 1921–1948, ויליאם ליון מקנזי קינג. אי בלתי מיושב ששטחו 764 קמ"ר, השוכן 6 ק"מ בלבד ממערב למקנזי קינג. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרגרט אוסבורן דופונט

מרגרט אוסבורן דופונט (באנגלית: Margaret Osborne duPont ; ‏ 4 במרץ 1918 - 24 באוקטובר 2012) הייתה טניסאית אמריקאית, שהשתתפה בתחרויות בשנות ה-40 ושנות ה-50. היא דורגה במקום הראשון בעולם בשנת 1947. היא זכתה ב-37 תוארי גראנד סלאם, חמישית בכל הזמנים, מהם 6 ביחידות, 21 בזוגות נשים ו-10 בזוגות מעורבים, זאת ללא השתתפות כלל באליפות אוסטרליה הפתוחה. מרגרט אוסבורן דופונט זכתה לראשונה בטורניר גראנד סלאם בשנת 1946 ובפעם האחרונה בשנת 1962. הזוג אוסבורן דופונט/לואיז ברוף זכה 20 פעמים בתחרויות גראנד סלאם לזוגות נשים (כמו זוג מרטינה נברטילובה/פאם שרייבר). מרגרט אוסבורן התחתנה עם ויליאם דופונט בשנת 1947. בהתאם להסכם עם בעלה, היא לא השתתפה בתחרויות באוסטרליה. בשנת 1967 נכללה מרגרט אוסבורן דופונט בהיכל התהילה הבינלאומי בטניס. מדיה וקבצים בנושא מרגרט אוסבורן דופונט בוויקישיתוף מרגרט אוסבורן דופונט, באתר היכל התהילה של הטניס מרגרט אוסבורן דופונט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רוסלן ניגמטולין

רוסלן קרימוביץ' ניגמטולין (ברוסית: Русла́н Кари́мович Нигмату́ллин ; נולד ב-7 באוקטובר 1974 בקאזאן, ברית המועצות) הוא כדורגלן עבר רוסי ממוצא טטרי ששיחק בעמדת השוער בקבוצות לוקומוטיב מוסקבה, ספרטק מוסקבה וצסק"א מוסקבה. הוא שיחק שנתיים בנבחרת רוסיה. בסוף הקריירה שלו שיחק בישראל, בקבוצת מכבי אחי נצרת. אליפות ליגת העל הרוסית - 1996, 1997, 2004 הגביע הרוסי - 2000, 2001 כדורגלן השנה ברוסיה - 2001 מדיה וקבצים בנושא רוסלן ניגמטולין בוויקישיתוף רוסלן ניגמטולין, ביישום טלגרם רוסלן ניגמטולין, באתר Transfermarkt רוסלן ניגמטולין, באתר WorldFootball.net רוסלן ניגמטולין, באתר National Football Teams רוסלן ניגמטולין, באתר FootballDatabase.eu כתבה על ניגמטולין באתר וואלה ספורט ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לנין (שוברת קרח גרעינית)

לנין (ברוסית: Ленин) היא שוברת הקרח וכלי השיט האזרחי הראשון בעל הנעה גרעינית. לצורכי פעילותה כשוברת קרח השתמשה לנין בכוח הדחף שלה, במתקנים אולטרה סאונדיים רבי עוצמה וגם בפצצות טרמיות, שהוטלו ממסוק, שנשלח מהספינה. לנין פעלה באוקיינוס הארקטי שלוש שנים רצופות ללא קבלת דלק, בהתבססה רק על שלושת הכורים הגרעינים. לפי חישוב שנעשה לנין הייתה יכולה להקיף 8 עד 10 פעמים את כדור הארץ מבלי לחדש דלק לכורים. רק במהלך שנה אחת, 1962, לנין שחררה מהקרח 90 כלי שיט שונים. במהלך השרות התרחשו שתי תקלות שקשורות עם המערך הגרעיני שהצריכו הוצאת דלק גרעיני. תיקון התקלה השנייה אף דרש החלפה מלאה של הכור. פעילות שוברת הקרח "לנין" הופסקה ב-1985 משום שדפנותיה נשחקו על ידי הקרח. הספינה שופצה והוצבה במורמנסק כספינת מוזיאון. מדיה וקבצים בנושא לנין בוויקישיתוף לנין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
וסרפאל

ה- Wasserfall Ferngelenkte FlaRakete (רקטה נשלטת מרחוק מסוג A-A) היה טיל קרקע אוויר מתקופת מלחמת העולם השנייה שפותח בגרמניה במרכז פנמינדה. מערכת טילי הווסרפאל היוותה פריצת דרך בהתפתחות טילי קרקע אוויר, מבחינת האוטומציה שבה והאינטגרציה של מערכות שונות בה, ולמעשה זו הייתה מערכת טילי הקרקע אוויר המשוכללת בעולם באותה תקופה, אך לא נעשה בה שימוש במהלך המלחמה, אלא רק מאוחר יותר. טילי הנייק (Nike missile) וההרמס האמריקניים שפותחו בשנות ה-50 הם למעשה גרסה אמריקנית לטיל הווסרפאל, וזה האחרון אף היה זהה לו מכל הבחינות, אף בממדים. מערכת הווסרפאל הייתה מערכת הטילים המתקדמת ביותר שפותחה בגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה. כמערכת המנסה ליירט מטרות הנעות במהירות גבוהה, כדי לפתחה היה צורך בתיאום רב בין מערכות האיכון והמערכות שעל גבי הטיל כדי להבטיח דיוק גבוה. הצורך בשיתוף הפעולה בין מהנדס האלקטרוניקה, מדען האווירודינמיקה, והמתמטיקאי המתמחה בבקרה היה הבולט ביותר בפרויקט זה. ה-wasserfall היה במהותו גרסת נ"מ של טילי ה-V-2, וחלק איתו אותם מאפיינים צורניים וחומריים. כיוון שהטיל היה צריך לעוף רק אל גובהם של המפציצים התוקפים, והיה צריך ראש קרב קטן בהרבה כדי להרוס את אלו, הוא היה יכול להיות קטן בהרבה מה-V-2, בערך רבע בגודלו ממנו. הוא תוכנן כטיל על קולי במהירות של עד מאך 2 האמור ליירט מטוסים הנעים במהירות של 900km/h בגובה של 5 עד 20 ק"מ וברדיוס של עד 50 ק"מ. ניהוג הטיל היה מתוכנן להיות באמצעות שילוב של ניהוג וקטורי (הגאי סילון עשויי גרפיט, בדומה לטיל ה-V-2), וניהוג אווירודינמי, ועל כן וסרפאל כלל גם ארבעה כנפונים נוספים במרכזו כדי לספק יכולת תמרון נוספת. התוכנית הייתה להשתמש בניהוג וקטורי בתחילת מעוף הטיל כשמהירותו נמוכה, ולהחליף לניהוג אווירודינמי כשמהירות הטיל גבוהה מספיק. כטיל בעל מנוע דלק נוזלי, במהלך הפיתוח שלו צצו ונפתרו בעיות טכניות רבות המאפיינות את סוג הטילים הזה; ביניהם הבעיה של השפעת תמרון הטיל וכוחות ה-G הגבוהים (תאוצות רדיאליות גבוהות) שהוא חווה על קצב זרימת הדלק ממאגר הדלק למנוע, בעיה שנפתרה על ידי Werner Dahm בדרך מתוחכמת. ההנחיה הייתה באמצעות שליטה מרחוק באמצעות קשר רדיו, לשימוש כנגד מטרות באור יום, אולם שימוש בו בלילה היה משמעותית מורכב יותר, כיוון שגם הטיל וגם המטרה לא נראו בקלות. לתפקיד זה מערכת חדשה שנקראה Rheinland הייתה תחת פיתוח. Rhainland כללה יחידה מכ"ם לעקיבה אחר המטרה וטרנספונדר על הטיל כדי למקם אותו במהלך מעופו, אשר איתותו נקרא על ידי גלאי כיוון מקור רדיו (Radio direction finder) על הקרקע. מסלול הטיל היה מורכב משלושה שלבים: השלב הראשון היה שיגור וטיסה אנכית שארכה כ-6 שניות, השלב השני היה פאזת מעבר קריטית הנשלטת על ידי מחשב (שכונה Einlink-Rechner) ומהותה היא המעבר מתנועה אנכית למסלול עקום הנמשך עד להגעתו של הטיל לקו המחבר בין התחנה למטרה בצורה האופטימלית (כלומר מבלי לדרוש תמרונים עודפים מהטיל; המחשב צריך לחשב מסלול כזה שעם סיום הפאזה השנייה הטיל לא יחרוג מקו הראייה בה ברגע שהוא מגיע אליו), ואילו השלב השלישי היה נשלט מהקרקע ובמהלכו הטיל היה נמצא כל העת על קו הראייה למטרה (הנחיה דרך קו ראייה), כך שקו הראייה הנחה את הטיל אל עבר נקודת היירוט. התכנון המקורי של הטיל דרש ראש קרב של 100kg, אולם בגלל בעיות בדיוק הוא הוחלף בראש קרב גדול בהרבה (306kg) המבוסס על חומר נפץ נוזלי. הרעיון היה ליצור פיצוץ ברדיוס גדול במרכז זרם המפציצים של האויב, אשר יוכל להוריד כמה מטוסים בעבור כל טיל שנורה. לשימוש באור יום המפעיל היה יכול לפוצץ את חומר הנפץ בשליטה מרחוק. מדיה וקבצים בנושא וסרפאל בוויקישיתוף
ברכיה

האם התכוונתם ל... ברכיה (מושב) – מושב באזור אשקלון ברכייה – מין של ברווז ברכיה (להקה) – להקה שיצרה מוזיקה לסדרת הטלוויזיה "זינזאנה" אישים בשם ברכיה רבי ברכיה – אמורא בן הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל, עסק בעיקר באגדה ברכיה בן נטרונאי הנקדן – מדקדק, נקדן ומתרגם עברי שחי בצרפת בראשית המאה ה-13, מחבר משלי שועלים רבי ברכיה מניקולא – מגדולי בעלי התוספות באנגליה, חי בלינקולן במאה ה-13 רבי ברכיה טייטלבוים (ה'תרכ"ה - י"ב בניסן ה'תרע"ז) – אדמו"ר חסידי צאצא להישמח משה רב אחת מקהילות אוהעל בשאטוראליאויהיי וכיהן כאדמו"ר ומשפיע חסידי בגליציה ברכיה שיק – רב הונגרי ד"ר מרדכי ברכיהו (בורוכוב) – רופא ארצישראלי, איש העלייה השנייה, מניח היסודות להחדרת המודעות להיגיינה ורפואה מונעת בארץ ישראל ברכיה עפג'ין – רב ומשורר יהודי תימני ירושלמי ברוכים ברוך ברכר ברכות ברק ברקה ברוק ברכייה ברכו מבורך ברך בריכה ברכיאל בורוכוב ברוכי ברוכין ברכה ברכה והצלחה
יוסף גוזיקוב

מיכאל יוסף גוזיקוב (ביידיש: גאזיקאוו; 2 בספטמבר 1806 - 21 באוקטובר 1837) היה הכליזמר הראשון שהופיע במערב אירופה, בהשתמשו ב"כלי העץ והקש" שלו. גוזיקוב נולד למשפחת כליזמרים בעיירה שקלוב (כיום בבלארוס). בילדותו למד לנגן בחליל, כמו אביו, אך ריאותיו החלשות הכריחו אותו לחפש לעצמו התמחות אחרת. ב-1831 הוא המציא, ככל הנראה, את כלי הנגינה שלו, אותו כינה "כלי העץ והקש". כלי זה היה למעשה קסילופון שעוצב כצימבלום עם לוח תהודה שנבנה מגלילי קש. כיום, קיים ויכוח האם הכלי אכן הומצא על ידי גוזיקוב עצמו או שמא על ידי בן דורו שמשון יקובובסקי. גוזיקוב פיתח יכולות נגינה וירטואוזיות בכלי זה וב-1834 כבר הופיע באודסה, קייב ומוסקבה. באחת מהופעותיו באודסה שמע אותו הכנר הפולני קארול ליפינסקי אשר בתמיכתו ובתמיכת המשורר אלפונס דה למרטין יצא למסע הופעות במערב אירופה החל מ-1835. הופעותיו, בהן ניגן לרוב בלבוש יהודי מסורתי ובליווי בני משפחתו, זכו להצלחה מסחררת. בפריז נעשה פופולרי כל-כך שנקרא על שמו סגנון תספורת אשר חיקה את הפאות שלו. גוזיקוב נהג לנגן אלתורים על בסיס מוזיקה יהודית וכן על בסיס נושאים מפורסמים מהאופרה של זמנו. מלבד פריז, הופיע גוזיקוב גם בפראג, פרנקפורט ווינה. מוזיקאים יהודיים מקצועיים רבים התרשמו מנגינתו של גוזיקוב. פרדיננד הילר כתב בשבחו לג'אקומו מאיירבר ופליקס מנדלסון כתב עליו למשפחתו ב-1836: "אני סקרן לדעת האם גוזיקוב מצא חן בעיניכם כפי שמצא חן בעיני. הוא תופעה; טיפוס מפורסם שאינו נחות משום וירטואוז, הן בדיוק והן ברגש. לפיכך הוא מענג אותו בנגנו על כלי העץ והקש שלו יותר מרבים אחרים, בנגנם על הפסנתרים שלהם". פרנץ ליסט, לעומת זאת, התייחס לגוזיקוב בזלזול, בכנותו אותו "ניקולו פגניני של הרחובות, שכישרונו, או מוטב לומר גאונותו, הייתה מתאימה יותר להמצאת כלי חקלאי". ליסט אף הוסיף וטען בביטול כי "כישרונו הבלתי מפותח לא הוביל לדבר מלבד דברי הבל מוזיקליים". גוזיקוב זכה להערכתו של המוזיקולוג פרנסואה-ז'וזף פטי, עמו התיידד. פטי כתב עליו בהארכה במילון המוזיקלי שלו, בהתבסס על השיחות שערכו בבריסל. מותש ממסע ההופעות שלו, גוזיקוב נפטר משחפת באאכן. ימיו האחרונים עברו עליו בייסורים, לאחר שכלי הנגינה שלו נגנב ממנו ככל הנראה. מבין יצירותיו של גוזיקוב שרדה רק יצירה אחת - גרסה למזמור התהילים "שיר למעלות". מדיה וקבצים בנושא יוסף גוזיקוב בוויקישיתוף יוסף מיכאל גוזיקוב (1806-1837), דף שער בספרייה הלאומית
רון קפלן

רון קפלן (נולד ב-1 במאי 1970), הוא מתעמל עבר, אלוף ישראל בהתעמלות מכשירים. השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדי נבחרת ישראל וב-5 אליפויות עולם בהתעמלות. קפלן נולד וגדל בבאר שבע. הוא התאמן בהתעמלות מכשירים בהדרכת אביו יהודה, בקבוצה בעיר מגוריו. בתחרות ההתעמלות של הגימניסיאדה שנערכה בניס צרפת ביוני 1986 סיים קפלן במקום 16 בתחרות הקרב רב. הוא דורג במקום שישי בתרגיל הקרקע ובמקום שביעי בתרגיל על המקבילים. באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתחרות קרב רב בתוצאה של 105.75 נקודות, אחרי יעקב לוי מהפועל חולון (110.35 נקודות) ולפני עוזי רחמים חברו לקבוצה (104.65 נקודות). באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם, הולנד בשנת 1987 השתתף קפלן וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 23, הוא צבר בקרב רב 109.50 נקודות, שני בין הישראלים, אחרי יעקב לוי (110.05 נקודות). בשנת 1989 השתתף קפלן באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 110.15 נקודות, ראשון בין הישראלים. בתחרויות ההתעמלות של המכביה השלוש עשרה שנערכה ביולי 1989 זכה קפלן במדליית זהב בתחרות הקרב רב. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית בשנת 1991 השתתף קפלן וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 112.425 נקודות, ראשון בין הישראלים. באולימפיאדת ברצלונה (1992), סיים קפלן במקום 65 בתחרות הקרב רב, התוצאה הטובה ביותר במשחקים האולימפיים של מתעמל ישראלי באותה העת, במקום 36 בתרגיל קרקע, במקום 47 בתרגיל הטבעות, שתי התוצאות הטובות ביותר של מתעמל ישראלי במשחקים האולימפיים באותה העת, במקום 71 על המקבילים, במקום 86 בתרגיל על המתח, במקום 63 בתרגיל על סוס הסמוכות ובמקום 60 בתרגיל על סוס הקפיצות. בשנת 1993 סיים קפלן במקום 67 בתחרות קרב רב באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בתוצאה של 51.225 נקודות. שנה לאחר מכן, באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבריזביין, אוסטרליה הוא סיים במקום 54 בתחרות קרב רב בתוצאה של 52.300 נקודות. קפלן הוא הבעלים של משרד הפרסום בורודה קפלן מקבוצת אדלר חומסקי. רון קפלן, באתר olympedia.org תוצאות רשמיות מאליפויות העולם בהתעמלות מכשירים אלוף ישראל חדש בהתעמלות תוצרת הפועל באר שבע, מעריב, 10 בספטמבר 1989 מאיר ריפמן, המתעמל הבאר-שבעי רון קפלן, מעריב, 10 ביוני 1986 אלוף ההתעמלות יעקב לוי:הכל זהב, מעריב, 24 באוקטובר 1986 המתעמל האולימפי מברצלונה רון קפלן יוביל את קמפיין הפרסום של החוויה האולימפית, באתר one‏ 6 ביולי 2010
קולב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קולב – מכשיר לתליית מעילים אישים: אויגן קולב – מבקר אמנות יהודי-הונגרי, מנהל מוזיאון תל אביב לאמנות משנת 1952 ועד מותו ב-1959 איוואן קולב – איש צבא בולגרי קלאודיה קולב – שחיינית אמריקאית
רבי חנינא איש אונו

רבי חנינא איש אונו (לעיתים גם "חנניה איש אונו") היה תנא בדור השלישי, שהגיע מהעיר אונו הסמוכה ללוד. במשנה נזכרת הלכה אחת שמסר, במשנה, מסכת גיטין, פרק ו', משנה ז': ”וזו הלכה העלה רבי חנינא איש אונו מבית האסורין, מקבל אני באומר לשלשה תנו גט לאשתי, שיאמרו לאחרים ויכתבו, מפני שעשאן בית דין”. כמו כן, נזכר בתוספתא, כמעיד על הלכה אחת לפני רבן גמליאל ביבנה: ”שאין מעברין את השנה אלא ביהודה, ואם עיברוה בגליל מעוברת”. הרב אהרן הימן, "רבי חנינא איש אונו", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, באתר היברובוקס "חנינא מאונו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) תוספתא, סנהדרין, ב, יג; תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פרק א', הלכה ב', דף ד, ב; תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"א, עמוד ב' ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.