laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טונשן

טונשן (בנורווגית: Tunnsjøen; בסאמי דרומי (אנ'): Dåtnejaevrie) הוא אגם בנפות רוירוויק ולירן במחוז טרנדלג שבנורווגיה. שטחו של האגם הוא 100.18 קמ"ר. מדרום לאגם נמצא האגם לימינגן וממערב נמצא הגבול עם שוודיה. גובה פני האגם הוא 358 מטר מעל פני הים ונפחו הוא 8.68 קילומטר מעוקב. עומקו המקסימלי של האגם הוא בעומק של כ-220 מטרים. זהו האגם השביעי בגודלו בנורווגיה. Store norske leksikon. "Tunnsjøen" (בנורווגית). נבדק ב-2011-09-07. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
של מי החיים האלה לעזאזל? (סרט)

של מי החיים האלה לעזאזל? (באנגלית: Whose Life Is It Anyway?) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1981, בבימויו של ג'ון בדהאם, עם ריצ'רד דרייפוס וג'ון קסאווטס בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי רג'ינלד רוז והוא מבוסס על המחזה "של מי החיים האלה לעזאזל?" של בריאן קלארק שהופק ב-1972 כסרט טלוויזיה וב-1978 הועלה בברודוויי בהפקה שהייתה מועמדת לפרס טוני גם כן עם ריצ'רד דרייפוס בתפקיד הראשי. העלילה היא על פצוע תאונה משותק בכל גופו שמבקש להפסיק את הטיפול בו כדי שיוכל למות ולהפסיק את מצבו הבלתי נסבל. זו דרמה המעלה שאלות מוסריות קשות על זכות האדם על גופו והחופש להחליט על חייו ומותו. ב-2019 הועלתה גרסה נשית למחזה בתיאטרון חיפה, עם אסי לוי בתפקיד הראשי. קן הריסון (ריצ'רד דרייפוס) הוא פסל שנפגע קשה בתאונת דרכים לאחר שבהיסח דעת נכנס עם רכבו מתחת למשאית. בגלל שבר בעמוד השדרה הצווארי הוא משותק בארבעת גפיו וגם זקוק לטיפולי דיאליזה לאחר שכליותיו נכרתו. חברתו פאט (ג'אנט אילבר) מבקרת אותו מדי יום אבל לאחר שמנהל המחלקה ד"ר אמרסון (ג'ון קסאווטס) מגלה לו כי אין סיכוי לשיפור במצבו הנוירולוגי, הוא מגיע להחלטה שאין לו רצון לחיות כך והוא מבקש ממנה שלא תבקר אותו יותר. קן שומר על חוש ההומור שלו ונקשר לד"ר סקוט (כריסטין לאטי) לאחות מרי ג'ו (קאקי הנטר) ולסניטר הג'יימקני ג'ון (תומאס קרטר). האחות והסניטר מחבבים אותו ומסדרים לו בסתר במרתף בית החולים, הופעת להקת רגאיי ונותנים לו לעשן ג'וינט. ד"ר אמרסון מתנגד לבקשת קן בטענה שהוא בדיכאון עמוק שפוגע בכושר השיפוט שלו. קן נפגש עם העורך דין שלו, קרטר היל (בוב בלבן) ומשכנע אותו להגיש תביעה למשפט. בגלל מצבו מתנהל המשפט בבית החולים. קן טוען כי אינו רוצה שימיתו אותו אלא רוצה פשוט להשתחרר מבית החולים כי זאת זכותו הבסיסית וכי הדיכאון אינו פתולוגי אלא תגובתי למצבו ולא פוגע בכושר השיפוט שלו. לאחר דיון מחליט השופט (קנת מקמילן) לאשר את בקשתו של קן. ד"ר אמרסון מתיר לו להמשיך להישאר בבית חולים ללא טיפול עד שימות. "של מי החיים האלה לעזאזל?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "של מי החיים האלה לעזאזל?", באתר נטפליקס "של מי החיים האלה לעזאזל?", באתר AllMovie (באנגלית) "של מי החיים האלה לעזאזל?", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "של מי החיים האלה לעזאזל?", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "של מי החיים האלה לעזאזל?", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לשל מי החיים האלה לעזאזל?, באתר יוטיוב הבמאי ג'ון בדהאם מספר על הסרט, באתר יוטיוב החלטת השופט, באתר יוטיוב אתר "הבמה"
סאלסוואטנה

סאלסוואטנה הוא אגם בנפות נמסוס וניירהסן במחוז טרנדלג שבנורווגיה. עומקו המקסימלי הוא 464 מטרים, וזהו האגם השני הכי עמוק בנורווגיה ובאירופה (אחרי אגם הורנינדל). יש הטוענים שעומקו המקסימלי הוא 482 מטרים. האגם שוכן קרוב מאוד לאוקיינוס. גובה פני האגם הוא כ-9 מטרים מעל פני הים. שטחו של האגם הוא 44.77 קמ"ר ונפחו הוא 6.87 קילומטר מעוקב. אורכו של קו החוף של האגם הוא 105.61 קילומטרים. "Fakta om stedsnavn". kartverket.no (בנורווגית). Kartverket. נבדק ב-2019-05-26. Store norske leksikon. "Salsvatnet" (בנורווגית). נבדק ב-2011-09-22. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס ואט גרגורי

תומאס ואט גרגורי (באנגלית: Thomas Watt Gregory;‏ 6 בנובמבר 1861 – 26 בפברואר 1933) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בשנים 1914–1919 בממשלו של הנשיא וודרו וילסון. תומאס גרגורי נולד בקרופורדסוויל, מיסיסיפי. ב-1881 הוא סיים את לימודיו בבית הספר ווב שבבל באקל, טנסי. ב-1883 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הפרסביטריאנית הדרום-מערבית (כיום קולג' רודס) וכן למד באוניברסיטת וירג'יניה. ב-1884 הוא החל את לימודיו באוניברסיטת טקסס באוסטין ושנה לאחר מכן הוא סיים שם תואר במשפטים. ב-1885 החל גרגורי לעסוק בעריכת דין באוסטין. הוא שימש כחבר בוועד המנהל של אוניברסיטת טקסס במשך שמונה שנים. על שמו נקרא אולם ספורט באוניברסיטה. ב-1892 הוא דחה הצעה להתמנות כעוזר התובע הכללי של טקסס וב-1896 דחה הצעה להתמנות כשופט במדינה, אך צבר ניסיון כתובע וכיועץ מיוחד למדינת טקסס. גרגורי היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית. ב-1913 הוא מונה כעוזר מיוחד לתובע הכללי של ארצות הברית בחקירה ובהליכים נגד "חברת הרכבת ניו יורק, ניו הייבן והרטפורד" (אנ'). ב-1914 מינה הנשיא וודרו וילסון את גרגורי כתובע הכללי של ארצות הברית, ובתפקיד זה הוא כיהן עד 1919. על אף מחויבותו המתמשכת לרפורמה פרוגרסיבית, תפקודו של גרגורי כתובע הכללי עורר מחלוקות קשות בשל שיתוף הפעולה שלו עם המנהל הכללי של הדואר אלברט ברלסון ואחרים בנוהל המערכה לחיסול המחלוקת הפנימית במהלך מלחמת העולם הראשונה. גרגורי סייע לנסח את חוק הריגול (אנ') של 1917 שהיה התפשרות על הערבויות החוקתיות לחופש הדיבור והעיתונות וקידם את העברתו. הוא עודד ביצוע מעקב משפטי על ידי "ליגת ההגנה האמריקאית" (American Protective League) וניהל את העמדתם לדין של יותר מאלפיים מתנגדים למלחמה. ב-1918 עלה הוא יכול היה לומר: "ניתן לומר שמעולם בהיסטוריה לא הייתה מדינה שנשלטה באופן כה יסודי". ב-1916 ביקש הנשיא וילסון למנות את גרגורי כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, אך הוא דחה את ההצעה בשל שמיעתו הלקויה, רצונו להשתתף במערכת הבחירות של וילסון לכהונה שנייה ובשל אמונתו שהוא חסר את המזג הנחוץ לכהן כשופט. גרגורי היה חבר בוועידה התעשייתית השנייה של וילסון ב-1919 וב-1920. תומאס ואט גרגורי נפטר ב-26 בפברואר 1933 כאשר שהה בניו יורק כדי להיוועד עם פרנקלין דלאנו רוזוולט כתוצאה מדלקת ריאות. הוא נטמן באוסטין. מדיה וקבצים בנושא תומאס ואט גרגורי בוויקישיתוף תומאס ואט גרגורי באת מחלקת המשפטים של ארצות הברית (באנגלית) Handbook of Texas Online: Thomas W. Gregory תומאס ואט גרגורי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "The new Attorney General". The Independent. August 31, 1914. Peterson, H. C.; Fite, Gilbert C. (1957). Opponents of War, 1917-1918. Madison, WI: University of Wisconsin Press. p. 20.
טורגון, מלך גונדולין

טורגון (באנגלית: Turgon) הוא מלך בדיוני, המופיע בסיפורי הלגנדריום של טולקין. טורגון היה מלך גונדולין ועלף מן הנולדור. טורגון היה בנו השני של פינגולפין, אחיהם של פינגון, ארד'ל, ואביה של ידריל. בבלריאנד, טורגון היה מלך גונדולין והמלך העליון לנולדור לאחר מות אחיו פינגון. במשך מאות שנים של העידן הראשון, טורגון נשאר מוסתר בהצלחה ממורגות עד שבגידה מתוך גונדולין הביאה את נפילתה. באלדמר טורגון היה שרוי בידידות עם בניו של פינרפין, והתנגד לתוכניתו של פאנור לרדוף אחרי מורגות לאחר גניבת הסילמרילים, אך בסופו של דבר בחר ללכת אחריהם לארץ התיכונה והפך לאחד הגולים. אשתו אלנווה אבדה כאשר חצתה את ההלקרקסה אך טורגון ובתו ידריל הגיעו לנברסט, שם בנה את וינימר ואסף אליו שליש מהנולדור מעדת אביו פינגולפין ומספר גדול של עלפי סינדר. בשנת 50 לעידן הראשון, טורגון הונחה על ידי הולאר אולמו לייסד ממלכה חשאית ונתגלה בפניו העמק הנסתר של טומלדן בהרי אכוריאת (ההרים המקיפים). לאחר 52 שנים של עבודה חשאית, הוביל טורגון את עמו לגונדולין, שם שלט למעלה מ-500 שנה, תוך התעלמות רבה מאירועי מלחמות בלריאנד. כמאתיים שנה לאחר ייסוד גונדולין נסעה אחותו של טורגון, ארד'ל, להיפגש עם בני פאנור. אולם היא אבדה וחזרה עם בנה מיגלין כעבור כמה שנים. לאחר מותם של אאול ושל ארד'ל, טורגון לקח את מיגלין תחת חסותו והפך אותו לבן טיפוחיו. מיגלין אהב בחשאי את בתו של טורגון ידריל, אך היא דחתה אותו. פאר שלטונו של טורגון בגונדולין לא הופרע עד לדאגור ברגולך, אז נשא טורגון את גופת אביו פינגולפין, שנהרג בידי מורגות, על ידי ת'ורונדור, שר העיטים. שנתיים אחר כך ת'ורונדור הביא אליו את הורין ואת הואור, אותם טיפח במשך שנה ואז הרשה להם לחזור לדור-לומין. בשלב זה, טורגון חזה את אבדון הנולדור, והוא שלח בחשאי ימאים מערבה בניסיון להשיג את רחמי הולאר. אף אחת מהמשימות הללו לא צלחה ורק אחד הספנים שנשלחו, וורונווה, שרד את ים הצללים וסלל את הדרך לבואו של טואור לגונדולין. בשנת 472 לעידן הראשון טורגון הצטרף לאיחוד מיד'רוס עם צבא של עשרת אלפים עלפים ולחם לצד אחיו פינגון בנירנת ארנוידיאד. העלפים הובסו ופינגון נהרג, אך הקרבתם של הורין, הואור ובית הדור אפשרה לטורגון, שלאחר מות אחיו הפך למלך העליון על הנולדור, לסגת עם שרידי צבאו מבלי לחשוף את מיקומה של גונדולין. כשטואור הגיע לגונדולין בשנת 496 לעידן הראשון, טורגון קידם את פניו בברכה בברכה, אך בגאוותו, הוא סירב להיענות לעצתו של אולמו לברוח לשערי הסיריון. כעת הופנו מלוא זדונו ומחשבותיו של מורגות לעבר טורגון ועירו הנסתרת גונדולין, הנצר האחרון לבית פינווה ששלט בממלכה בארץ התיכונה. לבסוף, בסיוע בגידתו של מיגלין, מורגות גילה את מיקומה של גונדולין, וטורגון נהרג בהגנה על העיר. כמלך גונדולין, תואר כי טורגון היה לבוש "מלבושים לבנים, עם חגורה של זהב, ועטרת ספירים הייתה על ראשו". מורגות חשש ממנו מאוד, ואומרים בוולינור שמורגות ידע עוד אז שמבית טורגון יגיע חורבנו. ואמנם, נכדו של טורגון, אארנדיל היה זה שגרם בעקיפין לנפילתו במלחמת החרון.
אגם סולדל

אגם סולדל הוא האגם השישי בעומקו בנורווגיה. עומקו הוא 376 מטר והוא שוכן בנפת סולדאל שבמחוז רוגלנד שבנורווגיה. שטחו של האגם הוא 28 קמ"ר וגובה פני האגם הוא בגובה של 69 מטרים. נפחו הוא 4.49 קילומטר מעוקב. מדיה וקבצים בנושא אגם סולדל בוויקישיתוף Wilson, Damon (2004). The World's Greatest Unsolved Mysteries. New York: Barnes and Noble Books. p. 271. Fodor, Eugene (1977). Fodor's Scandinavia 1977. New York: David McKay Co. p. 272. Nordland, Odd (1969). Brewing and Beer Traditions in Norway: The Social Anthropological Background of the Brewing Industry. Oslo: Universitetsforlaget. p. 141. Store norske leksikon. "Suldalsvatnet" (בנורווגית). נבדק ב-2015-05-18. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלטווטן

אלטווטן (בנורווגית: Altevatnet, בסאמית צפונית (אנ'): Álddesjávri) הוא האגם ה-11 בגודלו בנורווגיה והאגם הגדול ביותר במחוז טרומס ופינמרק. שטחו של האגם הוא 79.71 קמ"ר והוא נמצא בנפת ברדו (אנ') שבמחוז טרומס ופינמרק. אורכו כ־38 ק"מ ורוחבו כ־2.5 ק"מ. בצדו הצפון-מערבי של האגם נמצא סכר. גובה פני האגם הוא 489 מטרים מעל גובה פני הים ועומקו המקסימלי הוא 99 מטרים. האגם שוכן כ-10 קילומטרים מהגבול עם שוודיה והוא ממוקם בין שני פארקים לאומיים: הפארק הלאומי אוורה דיווידול (אנ') והפארק הלאומי רוהקונבוררי (אנ'). מי האגם זורמים צפונה לנהר ברדואלווה (אנ'), הנשפך לנהר מולסלווה (אנ'), ולבסוף מגיעים לפיורד מלנגן (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אלטווטן בוויקישיתוף "De største innsjøene i Norge". Norges vassdrags- og energidirektorat. 2009-04-01. האנציקלופדיה הנורווגית הגדולה. אלטווטן (בנורווגית).
טיראיפיור

טיראיפיור הוא אגם בנורווגיה השוכן 40 קילומטרים צפונית מערבית לאוסלו והוא האגם החמישי בגודלו בנורווגיה עם שטח של 139 קמ"ר. נפחו של האגם הוא 13 קילומטר מעוקב. עומקו של האגם הוא 295 מטר וגובה פני האגם הוא 63 מטר מעל פני הים. המקור העיקרי של מי האגם הוא נהר בגנה. טיראיפיור ממוקם במחוז ויקן והוא גובל בנפות הול, ליאר, מודום ורינגריקה. באגם יש שלושה איים: אוטויה, סטורויה ופרוגנויה. ב-22 ביולי 2011, באי אוטויה התרחש טבח במחנה נוער של מפלגת העבודה הנורווגית. מדיה וקבצים בנושא טיראיפיור בוויקישיתוף טיראיפיור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Statistisk årbok 2009: Geografisk oversikt" (בנורווגית). Ssb.no. נבדק ב-2019-05-15. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאורג פון רוזן

יוהאן גאורג אוטו פון רוזן (בגרמנית: Johan Georg Otto von Rosen‏; 13 בפברואר 1843 – 3 במרץ 1923) היה צייר שוודי, שהתמחה בציורי היסטוריה ודיוקנאות. הוא נולד בפריז. כשהיה בקושי בן חמש חזרה משפחתו לשוודיה כתוצאה מהמהפכה הצרפתית בשנת 1848. אביו היה הקונסול הכללי, אדולף יוג'ין פון רוזן (1797–1886) שעבד עבור רשויות ציבוריות וממלכתיות בבניית רכבת שוודית. בין השנים 1855–1861 למד באקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות. לאחר שסיים את לימודיו, ביקר בלונדון כדי לראות את התערוכה הבינלאומית בשנת 1862, שם הושפע מהציורים על נושאי ימי הביניים והרנסאנס שנוצרו על ידי הנדריק לייס. מאוחר יותר הוא העיר שכשעזב את לונדון הוא היה "מבוגר ב -300 שנה". בשנה שלאחר מכן בילה זמן מה בסטודיו של לייס באנטוורפן. בהשראת חוויה זו, כשחזר הביתה הוא צייר סצנה היסטורית של ״כניסת המהפכן סטן סטור הזקן״ לסטוקהולם. הוא זכה לשבחים על ידי המלך אוסקר השני וקיבל "מדליה מלכותית". זמן קצר לאחר מכן יצא לסיור בים התיכון - ביקור במצרים, ארץ ישראל, סוריה ויוון וחזרה דרך הונגריה. בשנת 1866 הוא ביקר ברומא, ואז נסע לאנטוורפן, שם התגורר עם לייס עד מותו בשנת 1869. לאחר מכן עבר לעבוד עם האמן קרל פון פילוטי במינכן. לאחר חזרתו לשוודיה, בשנת 1872 הוא התקבל כחבר באקדמיה המלכותית השוודית. הוא הועלה לפרופסור בשנת 1874 והיה פרופסור מן המניין בשנת 1880. הוא שמר על התפקיד עד 1908. הוא כיהן גם שתי קדנציות כמנהל האקדמיה; 1881-1887 ו-1893–1899. במהלך הקדנציה הראשונה שלו, הוא הסתכסך עם קבוצת סטודנטים מתנגדים לשיטות האקדמיה. בשנים 1892 עד 1900 הוא היה יו"ר ארגון זכויות בעלי החיים (Djurens Rätt) שהתנגד לניסויים בבעלי חיים. הוא קיבל מספר רב של אותות הצטיינות, כולל מסדר כוכב הקוטב (1891) ומסדר ואסה (1897). בשנת 1915 הוא קיבל כמה אותות הצטיינות שקשורות למאמץ המלחמתי: מסדר איזבלה הקתולית, מסדר מסדר הדנברוג, מסדר ליאופולד ולגיון הכבוד הצרפתי. הוא נקבר בסטוקהולם. ניתן לראות את עבודותיו במוזיאון הלאומי, ספריית אוניברסיטת אופסלה ובמוזיאון גטבורג. אריק ה-14 מלך שוודיה יריד קריסמס הבן האובד הספינקס מדיה וקבצים בנושא גאורג פון רוזן בוויקישיתוף "Georg von Rosen", runeberg.org (בשוודית) Adolf E Rosen, von - Svenskt Biografiskt Lexikon, sok.riksarkivet.se "Vad hade de på paletten?" "Georg von Rosen - Uppslagsverk - NE.se"(הקישור אינו פעיל)
המכון הגבוה למוזיקה בתוניס

המכון הגבוה למוזיקה בתוניס (בערבית: المعهد العالي للموسيقى بتونس) הוא אחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה בתוניס. מכון זה הוקם בשנת 1982. במהלך השנה האקדמית 2007–2008 מנה המכון 431 סטודנטים, ומתוכן 130 סטודנטיות. בין הבוגרים הבולטים של המכון היא נביהה כרולי (ער'). מדיה וקבצים בנושא המכון הגבוה למוזיקה בתוניס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכון הגבוה למוזיקה בתוניס המכון הגבוה למוזיקה בתוניס, ברשת החברתית פייסבוק "معلومات عن المعهد العالي للموسيقى بتونس على موقع id.loc.gov". id.loc.gov. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפל לון קריק

מפל לון קריק (באנגלית: Lone Creek Falls) הוא מפל הממוקם כ-9 ק"מ מהכפר סאבי במפומלנגה, דרום אפריקה. גובהו של המפל הוא 70 מטר והוא נשפך לנהר בלייד. מדיה וקבצים בנושא מפל לון קריק בוויקישיתוף Mapstudio TouristGuide. Mpumalanga/Lowveld 2003 ISBN 1-86809-653-X ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפל מק-מק

מק-מק הוא מפל מים שנשפך אל נהר מק-מק במפומלנגה שבדרום אפריקה. גובהו של המפל הוא 65 מטרים. המפל מוכר בציבור, מכיוון שהוא נראה בחלקו מכביש R532 בין סאבי לגראסקופ. נכון ל-2021, המפל מחולק לשני אפיקים נפרדים, אך במקור, היה רק מפל אחד שנקרע לשניים בשנת 1873 על ידי פיצוץ של כורי זהב. מדיה וקבצים בנושא מפל מק-מק בוויקישיתוף מפלי מק-מק, באתר www.africansky.com מפלי מק-מק, באתר ההיסטוריה של דרום אפריקה אונליין www.sahistory.org.za ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפל ליסבון

מפל ליסבון (באנגלית: Lisbon Falls) הוא מפל מים בנחל ליסבון, יובל של נהר בלייד בפרובינציית מפומלנגה, דרום אפריקה. זהו המפל הגבוה ביותר במפומלנגה. גובהו של המפל הוא 94 מטרים והוא נקרא על שם ליסבון, עיר הבירה של פורטוגל. מדיה וקבצים בנושא מפל ליסבון בוויקישיתוף נתוני מפל ליסבון, באתר World Waterfall Database (באנגלית) "Panorama Route Waterfalls, Sabie & Graskop". ShowMe South Africa. 24 באפריל 2012. נבדק ב-19 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ים סרדיניה

ים סרדיניה הוא גוף מים בים התיכון בין הארכיפלג הספרדי של האיים הבלאריים והאי האיטלקי סרדיניה. הנקודה העמוקה ביותר בים היא בעומק של כ-3,000 מטר, כ-150 ק"מ צפונית מערבית לאי מנורקה. סרדיניה "Limits of Oceans and Seas, 3rd edition" (PDF). International Hydrographic Organization. 1953. נבדק ב-29 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ ג'נובה

מפרץ ג'נובה (נקרא גם מפרץ גנואה; באיטלקית: Golfo di Genova) הוא החלק הצפוני ביותר של הים הליגורי. רוחבו של המפרץ הוא כ-145 קילומטרים. המפרץ נמשך מהעיר אימפריה במערב עד לה ספציה במזרח. העיר הגדולה ביותר על חופי המפרץ היא ג'נובה. מדיה וקבצים בנושא מפרץ ג'נובה בוויקישיתוף מפרץ ג'נובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Gulf of Genoa". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-2020-01-11. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה ובנושא מפרצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ פטהייה

מפרץ פטהייה (בטורקית: Fethiye Körfezi) הוא מפרץ בים התיכון בדרום מערב טורקיה. הערים פטהייה וגוצ'ק (אנ') ממוקמות סביב המפרץ. זהו אזור פופולרי לתיירות ויאכטות. עד שנת 1923 הוא היה ידוע כמפרץ מגרי, השם היווני של פטהייה. מדיה וקבצים בנושא מפרץ פטהייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנני טיילור

אנני אדסון טיילור (באנגלית: Annie Edson Taylor‏, 24 באוקטובר 1838 – 29 באפריל 1921) הייתה מורה אמריקאית שב-24 באוקטובר 1901, יום הולדתה ה-63, הייתה לאדם הראשון ששרד נפילה ממפלי הניאגרה בחבית. על אף שהמניע שלה היה כלכלי, לא הרוויחה הרבה כסף מהתנסות זו. אנני אדסון טיילור נולדה ב-24 באוקטובר 1838, באובורן ניו יורק. היא הייתה אחת משמונת הילדים שנולדו למריק אדסון ולוקרטיה ורינג. אביה, בעל טחנת קמח, נפטר כשהייתה בת שתים עשרה. הוא הוריש למשפחה מספיק כסף כדי לנהל חיים נוחים. אנני הייתה מורה (היא קיבלה את התואר בהצטיינות במסלול בן ארבע שנים). במהלך הלימודים פגשה את דוד טיילור ונישאה לו. היא ילדה ילד שמת כתינוק. מעט לאחר מכן, בעלה נפטר. אחרי שהתאלמנה החליפה מספר משרות ומקומות מגורים. לבסוף התיישבה בביי סיטי שבמישיגן, שם רצתה להיות מורה לריקוד. מאחר שלא היו בתי ספר לריקוד בעיר באותו הזמן, היא פתחה בית ספר משלה. בהמשך עברה ל סאולט סט. מארי (sault ste. marie) ב-1900 בשביל ללמד מוזיקה. משם היא עברה אל סן אנטוניו שבטקסס, משם היא וחבר נסעו למקסיקו סיטי כדי למצוא עבודה. לאחר שנכשלה חזרה לביי סיטי. מתוך כוונה להבטיח רווחה כלכלית בשנותיה המאוחרות, החליטה טיילור להיות האדם הראשון לשוט את מפלי הניאגרה בחבית. טיילור השתמשה בחבית מותאמת אישית שנוצרה מעץ אלון וברזל, ורופדה במזרן. חלו עיכובים בייצור החבית משום שאיש לא רצה להיות חלק מהתאבדות פוטנציאלית. יומיים לפני הניסיון של טיילור שלחו חתול בתוך החבית מעבר למפלי הפרסה בשביל לבדוק אם החבית תישבר. בניגוד לשמועות, החתול שרד את הצלילה אך דימם מהראש, ושבע עשרה דקות לאחר מכן הצטלם עם טיילור. באוקטובר 24 ,1901 ביום ההולדת השישים ושלושה שלה החבית הונחה בצד סירת משוטים, טיילור קפצה פנימה עם כרית המזל שלה, בצורת לב. אחרי שהבריגו את מכסה החבית, חבריה של טיילור השתמשו במשאבת אופניים כדי לדחוס אוויר לחבית. לאחר מכן החור ששימש להכנסת האוויר נסתם עם פקק שעם וטיילור נסחפה ליד החוף האמריקאי מדרום לאי העזים. הזרמים של אגם הניאגרה סחבו אותה מעבר למפלי הפרסה הקנדים, אשר הפכו מאז לאתר של כל התעלולים הנועזים והמוצלחים במפלי הניאגרה. מצילים הגיעו לחבית שלה מעט אחרי הקפיצה. טיילור נותרה בחיים ויחסית ללא פגע. השייט עצמו לקח פחות מעשרים דקות, אולם לקח זמן מה לפני שהחבית נפתחה. אחרי המסע טיילור אמרה לעיתונות :“בנשימת אפי האחרונה אני מזהירה כל אדם שלא יתנסה בחוויה הזאת… הייתי מעדיפה לעלות לפיו של תותח, בידיעה שיפוצץ אותי לחתיכות, ולא לעבור מסע נוסף במורד המפלים”. בובי ליץ' שיחזר את החצייה בשנת 1911. טיילור בקושי הרוויחה כסף מהחוויה ומעולם לא התעשרה. היא כתבה ביוגרפיה וחזרה למפלי הניאגרה כדי למכור אותה. המנהל שלה פרנק מ. ראסל ברח עם החבית שלה ורוב חסכונותיה הושקעו בבלשים פרטיים כדי למצוא את החבית. החבית אותרה בשיקגו אך נעלמה זמן מה לאחר מכן. היא בילתה את שנותיה האחרונות בצילום תמונות עם תיירים בדוכני המזכרות שלה, וניסתה להרוויח כסף בבורסה של ניו יורק. היא דיברה על ניסיון שני לקפיצה ב-1906, ניסתה לכתוב רומן, ניסתה לשחזר את הקפיצה שלה בסרט (שמעולם לא יצא לאור), עבדה כמגדת עתידות, וכמטפלת ב"טיפול מגנטי" לתושבים מקומיים. טיילור נפטרה ב-29 באפריל 1921 בגיל 82, בבית החולים של מחוז ניאגרה בלוקפורט, ניו יורק ונקברה ליד יליד אנגליה-קרלייל ד. גרהם הנועז (1850–1905) בחלקת מנוחת הפעלולנים בבית העלמין אוקווד במפלי הניאגרה, ניו יורק. הלווייתה נערכה ב -5 במאי 1921. היא ייחסה את מצבה הבריאותי וליקויי הראיה החמורים שלה, לטיול שלה במפלים. מדיה וקבצים בנושא אנני טיילור בוויקישיתוף אנני טיילור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
M7 טרקטור שלג

M7 טרקטור שלג (באנגלית: M7 Snow Tractor) הוא טרקטור שלג (בעיקר שימש לגרירת "קרוואן "M19") מתוצרת יצרנית המכונות Allis-Chalmers (אנ'), שיוצר עבור הגיס האווירי של צבא ארצות הברית. דגם "M7 טרקטור שלג" הוכנס לשירות צבאי בשנת 1944 ונועדו לשמש ככלי הצלה בבסיסים מרוחקים. טרקטור השלג "M7" (קוד דגם: "T26E4") תוקן באוגוסט 1943, והועבר לסטנדרט מוגבל בנובמבר 1944. הטרקטור נועד למשוך קרוואן שלג אחד מדגם "M19" (קוד דגם: "T48"). הטרקטור השתמש ברכיבי טרקטור חקלאיים רבים של אליס צ'למרס. כמו כן, השתמש ברכיבי הנעה רבים של ג'יפים מסוג "MB" כדי להפחית את דרישות מלאי החלפים של הצבא. המאפיין המובהק של ה-"M7" הייתה מערכת הזחלים (halftrack). המסלול של הזחל ה- "M7" התנהל על שתי חגורות גומי ובתוכם ארבעה כבלי פלדה. למכונה הייתה נטייה שהזחלים ירדו בשימוש. מאפיין נוסף של הטרקטור והקרוואן הוא שאפשר להחליף את הצמיגים עם מגלשיים. טווח נסיעה עמד על 160 מייל (257.495 ק"מ). "קרוואן M19" יוצרו ב-2 סדרות: בשנת 1944 ובשנת 1950. לקרוואן "M19" משקל נקי של 272.16 ק"ג (600 ליברה), ומטען של 907.2 ק"ג (2,000 ליברה). היה לו גוף עץ על מסגרת חלולה מפלדה, עם מכסה מנוע, חישוקים, לוחות צד וקצה ניתנים לניתוק בקלות, והוא היה מצויד בדרך כלל בתנור חימום ושתי אלונקות, בנוסף לתא גג אחורי כך שניתן היה להכפיל את הנגררים. היו ל-"קרוואן M19" שלוש פונקציות עיקריות: חילוץ והתאוששות שבגינם היו מצוידים בשתי אלונקות ותנור כוח אדם, התחלת מטוסים (טפול לפני המראה), ונשיאת מטען, שעבורו הם יכולים להיות מופעלים עם או בלי מכסה המנוע מבד, קשתות עליונות, מסגרות צד וקצה. יחידות "קרוואן M19" משנת ייצור 1944 הגיעו עם חישוקי לחימה מפוצלים MB / GPW רגילים ("Jeep trailer" (אנ')), יחידות משנת ייצור 1950 הגיעו עם חישוקים מוצקים בגודל 15 אינץ', שהיו ניתנים להחלפה וייתכן שהיו מג'יפים מ"סדרת M". נראה כי המספרים הסידוריים ליחידות שיוצרו ב-1950 התחילו ב -1,000 ותוארכו בסביבות נובמבר אותה שנה, מה שמרמז על כך שהם הוסיפו להשלים קבוצה של מסמכי מקור של 1944 שהגיעו לנורווגיה, ונראה שהם היו בסביבות 1,150. 600 יחידות היו מספקים שני נגררים לכל "M7" שבנה אליס צ'למרס (Allis-Chalmers). הייצור הכולל המשוער היה סביב 750 יחידות (600 בשנת 1944 ו-150 בשנת 1950), אך נראה שקרונות נגררים רבים של 1950 שרדו עקב שימוש זהיר של צבא נורווגיה. חתול שלג ח'רקובצנקה מדיה וקבצים בנושא M7 טרקטור שלג בוויקישיתוף M7 טרקטור שלג, סרטון באתר יוטיוב M7 טרקטור שלג, סרטון באתר יוטיוב M7 טרקטור שלג, סרטון באתר יוטיוב אליס-צ'למרס הייתה יצרנית מכונות בארצות הברית לתעשיות שונות. קווי העסק שלה כללו ציוד חקלאי, ציוד בנייה, ציוד לייצור חשמל והעברת חשמל, ומכונות לשימוש במסגרות תעשייתיות כגון מפעלים, טחנות קמח, מנסרות, טחנות טקסטיל, טחנות פלדה, בתי זיקוק, מכרות ומפעלי עפרות ב-20 ביוני 1941 הוקם ממשיכו, חילות האוויר של צבא ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה בטל מעמדו של הגיס במידרג המינהלי, אך הגיס נותר אחת מהזרועות הקרביות של צבא ארצות הברית עד 1947 דגם "M7 טרקטור שלג" the.shadock.free.fr/Surviving_M7_Snow_Tractors דגם M7 טרקטור שלג / דגם קרוואן M19 scribd.com/document/246679716/TM-9-774-SNOW-TRACTOR-M7-AND-1-TON-SNOW-TRAILER-M19 דגם "M7 טרקטור שלג" williammaloney.com/Aviation/WrightMuseum/M7SnowTractorSnowCat
מפרץ פלמה

מפרץ פלמה הוא מפרץ שנמצא מדרום לפלמה דה מיורקה, ספרד. המפרץ נמצא בדרום מערב האי הבלאארי של מיורקה. הנמל של פלמה דה מיורקה ממוקם על החוף הצפוני יחד עם כמה חופים מפורסמים. המפרץ גובל במערב כף קאלה פיגוארה, בצפון בעיר פלמה, בדרום הים התיכון ובמזרח הכף הלבן. מדיה וקבצים בנושא מפרץ פלמה בוויקישיתוף "PALMA DE MAJORCA AREA HOLIDAY APARTMENTS & VILLAS - 1,047 HOLIDAY APARTMENTS IN PALMA DE MAJORCA AREA". homeaway.co.uk. אורכב מ-המקור ב-13 במרץ 2014. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Palma Bay, Mallorca". seemallorca.com. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Tourism in Palma in Balearic Islands, Spain". spain.info. נבדק ב-13 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) Anna Nicholas, ‏How to spend the perfect weekend in Palma, The Telegraph, 1 June 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ קושדסי

מפרץ קושדסי (ביוונית: Κόλπος Εφέσου, בטורקית: Kuşadası Körfezi) הוא מפרץ ומצר קטן בים האגאי, המפריד בין האי היווני סאמוס לטורקיה. קושדסי היא עיירת נופש בחוף האגאי המערבי של טורקיה, במפרץ קושדסי. סאמוס ביוון גובל במפרץ מצפון וממזרח, וטורקיה גובלת ממערב. מצר מיקלה מפריד גם בין האי סאמוס לבין הטורקיה, ומחבר בין מפרץ קושדסי למים מדרום מערב לטורקיה ודרומית לאי סאמוס. ב-30 באוקטובר 2020 רעידת אדמה פגעה במפרץ וגרמה לצונאמי שהרג 117 אנשים בטורקיה ושניים באי סאמוס. מדיה וקבצים בנושא מפרץ קושדסי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מפרצים ובנושא גאוגרפיה של טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.