laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסיב טאמו

מסיב טאמו הוא הר הגעש הגדול ביותר בכדור הארץ. חרוט המגן התת-ימי שוכן ברכס שטסקי (אנ'), כ-1,600 ק"מ מזרחית ליפן, וגילויו פורסם ב-5 בספטמבר 2013. מסיב טאמו הוא גם אחד ההרים הגדולים ביותר במערכת השמש: הוא קטן בכ-20% בלבד מהר הגעש אולימפוס מונס במאדים, ההר הגדול ביותר במערכת השמש. גובהו של מסיב טאמו כ-4.4 ק"מ מקרקעית האוקיינוס השקט, שעומקה באותו אזור 6.4 ק"מ. פסגתו מצויה 1,980 מטרים מתחת לפני הים. כיפתו העגולה משתרעת לאורך 650 ק"מ ולרוחב של 450 ק"מ על שטח של 260,000 קמ"ר, שטח הדומה בגודלו לזה של ניו מקסיקו או של האיים הבריטיים, וגדול לאין שיעור מזה של מאונה לואה, הנחשב להר הגעש הפעיל הגדול ביותר בכדור הארץ ושטחו 5,000 קמ"ר. תלילות מורדותיו נעה בין חצי מעלה בבסיסו לבין מעלה שלמה סמוך לפסגה. ויליאם סאגר, גאופיזיקאי ימי מהמחלקה למדעי כדור הארץ והאטמוספירה באוניברסיטת יוסטון, טקסט, החל לחקור את הר הגעש בשלהי המאה ה-20 עת שכיהן כפרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת טקסס A&M. הוא וצוותו יפרסמו את מסקנות המחקר בגיליון ספטמבר 2013 של המגזין Nature Geoscience. לדבריהם, מסיב טאמו הוא "חרוט המגן הגדול ביותר שהתגלה אי פעם בכדור הארץ". בנוגע למבנים געשיים גדולים אחרים, דוגמת רמת אונטונג ג'אווה (אנ'), משטח בזלת נרחב בדרום האוקיינוס השקט, טרם נקבע אם הם מורכבים ממבנה יחיד או שהם מתחמים געשיים. מסיב טאמו הוא המבנה הגעשי הגדול והעתיק ביותר ברכס שטסקי. הוא נוצר בקרטיקון תחתון לפני כ-145 מיליון שנים, ומורכב כולו מזרמי בזלת. החוקרים עשו שימוש בהדמיה מגנטית קווית, וגילו בהר שלושה גבהים בתימטריים ורכס נמוך, עובדות הרומזות על קיומם של שלושה הרי געש נפרדים. עם זאת, בהתבססם על מודל ראש תימרה שנערך ברמת שטסקי הגיעו החוקרים למסקנה כי מדובר בהר געש מסיבי יחיד. תמיכה לסברה כי מדובר במבנה יחיד התקבלה גם משימוש במאפיינים סייסמיים ומהרכב של סלעים בקידוחים שונים. השם TAMU נוצר מראשי תיבות של אוניברסיטת טקסס (Texas A&M University), המוסד בו כיהן סאגר כפרופסור לגאולוגיה. השימוש במילה מסיב מתייחס להר הגעש כאל מקטע בקרום כדור הארץ התחום בהעתקים ובקמטים. הכירו: הר הגעש הגדול ביותר בעולם, באתר ynet, 7 בספטמבר 2013 התגלה הר הגעש הגדול במערכת השמש - מתחת למימי האוקיינוס השקט באתר הידען פרסום ראשון אודות גילוי ההר פרסום באתר נשיונל ג'אוגרפיק תקציר המאמר ב-Nature Geoscience בתימטריה – מחקר עומק של קרקעית אוקיינוס או אגם ectonic Evolution of Shatsky Rise: A Plateau Formed by a Plume Head or Not?
מבצע תושייה

מבצע תושייה הוא מבצע ישראלי שנערך בחודש נובמבר 1956, להעלאת יהודים מפורט סעיד ופורט פואד שבמצרים לישראל. ערך מורחב – הזירה הימית במלחמת סיני במסגרת מבצע מוסקטר השתלטו כוחות של בריטניה וצרפת על הערים פורט סעיד ופורט פואד שבפתחה הצפוני של תעלת סואץ. בחסות המבצע הגיעה לפורט פואד ב-10 בנובמבר 1956, בטיסה מקפריסין יחד עם גדוד מודיעין צרפתי, חוליה של שלושה ישראלים, שני קצינים (לובה אליאב ואברהם דר) והאלחוטן טומי אריאלי, במדים צרפתיים. רופא האונייה היה ד"ר מוריס טימורטש (מעוז) ששרת כקצין מילואים, בשייטת. כמטרתה של החוליה הייתה להגיע לקהיר עם הכוחות הצרפתיים, לשם שחרור עצורי "העסק הביש". עצירת הלחימה הכשילה תוכנית זו, ודר החליט להחליפה בפעולה לחילוץ יהודי פורט סעיד. בעזרתם של אלי מאיו, בנו של ראש הקהילה היהודית בפורט סעיד, וז'אק עבו, בנו של שמש בית הכנסת בעיר, שכנעו דר ואליאב 67 מאנשי הקהילה היהודית, שמנתה כ-200 נפש, לעזוב בחשאי את מצרים, ולהגיע לישראל. התכנון המקורי היה להוביל את העולים בדרך היבשה, אך ב-11 בנובמבר הציעה החוליה למטה המבצע בישראל להוביל את העולים דרך הים. המשימה הוטלה על חיל הים הישראלי, שגייס למטרה זו שתי ספינות דיג ישראליות, שהוסוו כספינות איטלקיות. שמה של ספינת הדיג "אופיר" שונה ל"קאסטלה מארה" ושל ספינת הדיג "סער" ל"אפרודיטה". השתיים יצאו מנמל חיפה, ולוו על ידי טרפדת של חיל הים בפיקודו של מפקד פלגת הטרפדות, סא"ל נפתלי רוזן. במרחק 20 מייל מנמל פורט סעיד נפרדה הטרפדת משתי הספינות. בנמל פורט סעיד עלו העולים לשתי אסדות נחיתה של הצי הצרפתי, שהובילו אותם לשתי הספינות הישראליות, שהפליגו חזרה לישראל. בבוקר 18 בנובמבר הגיעו הספינות לנמל חיפה. לובה אליאב, שהספיק לטוס מפורט סעיד לקפריסין ומשם לישראל, המתין לבאים. מהנמל הועברו העולים אל שער העלייה. זמן קצר לאחר המבצע הכוחות הצרפתים בפורט סעיד העבירו עוד 170 מיהודי העיר לצרפת, בדרך הים. "מבצע תושייה בפורט סעיד", ראשי פרקים להסברה למפקד בחיל הים, מטכ"ל קצין חנוך ראשי, מפקדת חיל הים חינוך, 1966, עמ' 27-26. מבצע "תושייה", באתר חיל הים הישראלי, 2 שחר לנדאו, מבצע 'תושיה', "בין גלים" יוני 1979 עמ' 8. רותי רודנר, עם קצת תושיה, 'בין גלים' 172 אוקטובר 1987, עמ' 36. יריב פלג, ליאור יעקבי, הבריחה מפורט סעיד, באתר ישראל היום, 27 באוקטובר 2016 עם פינוי כוח מבצע מוסקטר הרס המון זועם את פסלו של פרדיננד דה לספס היות שראה בו תזכורת לקולוניאליזם.
התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר

התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר (בצרפתית: Orchestre National des Pays de la Loire) היא תזמורת סימפונית היושבת באנז'ה ובנאנט, צרפת. התזמורת פועלת בתמיכת המועצה המחוזית של ארצות הלואר. ההרכבים המקדימים שבישרו את הופעת תזמורת פיי דה לה לואר היו תזמורת האופרה של נאנט ותזמורת אגודת הקונצרטים הפופולריים של אנז'ה. בשנת 1971 התאחדו שתי התזמורות האלה לארגון יחיד, "התזמורת הפילהרמונית של חבל הלואר", ש-114 נגניה התחרו על מקומם ברחבי צרפת. הקונצרט הראשון של התזמורת בשמה הנוכחי התקיים בספטמבר 1971, בניצוחו של פייר דרוו, המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת. דרבו כיהן כמנהל מוזיקלי עד 1976. התזמורת שוכנת אומנם באנז'ה ובנאנט, אך היא מקיימת קונצרטים בכל הערים העיקריות של חבל הלואר. בשנת 1979 יצאה התזמורת לסיור הופעות ברומניה, בולגריה ופולין. ב-1980 יצאה לביקורה הראשון בלונדון. המנהלים המוזיקליים הבאים היו מארק סוסטרו (1994-1976), הוברט זודאנט (2004-1994) ואיזאק קאראבצ'בסקי (2010-2004). באפריל 2009 הודיעה התזמורת על מינוי ג'ון אקסלרוד למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בספטמבר 2010, בחוזה התחלתי לשלוש שנים. הקלטותיה הראשונות של התזמורת כללו יצירות תזמורתיות מאת ונסן ד'אנדי (גרנד פרי דו דיסק לשנת 1977), ומוזיקה מאת ראבו ופירנה (כולן בחברת EMI). תקליטורים מאוחרים יותר כללו קונצ'רטו גרוסו וקונצ'רטו מאת ז'אן גילו (2000), הבולרו של ראוול ויצירות אחרות, ואת הסימפוניה החמישית של צ'ייקובסקי. פייר דרוו (1976-1971) מארק סוסטרו (1994-1976) הוברט זודאנט (2004-1994) איזאק קרבצ'בסקי (2010-2004) ג'ון אקסלרוד (2010 - ממשיך) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר (בצרפתית) התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר, באתר Discogs (באנגלית)
טריגלב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טריגלב – ההר הגבוה בסלובניה הפארק הלאומי טריגלב – הפארק הלאומי היחיד בסלובניה, הכולל את ההר טריגלב טריגלב (מיתולוגיה) (אנ') – אל סלאבי מרכזי
LADEE

LADEE (מבוטא לאדי, ראשי תיבות של Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer, חוקר סביבת האטמוספירה והאבק הירחיים) הייתה גשושית מחקר בלתי מאוישת של נאס"א, אשר שוגרה ב-7 בספטמבר 2013 ממתקן הטיסה וולופס שלחוף האטלנטי במדינת וירג'יניה. השיגור בוצע על גבי טיל מינוטאור V בעל חמישה שלבים, של חיל האוויר של ארצות הברית. מטרת הגשושית הייתה לחקור את האטמוספירה הדלילה של הירח ואת האבק המרחף מעליו. הגשושית סיימה את משימתה ביום 18 באפריל 2014 בהתרסקות מכוונת על פני הירח. משימת המחקר של הגשושית כללה גם ניסוי של טכנולוגיית תקשורת חדשה, המבוססת על העברת מידע על גבי לייזר במקום בתקשורת רדיו. הציפייה היא שלייזר יאפשר העברת נתונים בקצבים גבוהים בהרבה, כ-600 מגהבייט לשנייה, ממה שמתאפשר בתקשורת רדיו. תחנת קרקע של סוכנות החלל האירופית תקלוט את שידור הלייזר, על מנת שתוכל לוודא שיש לה את היכולת הטכנית להמשיך את שיתוף הפעולה הקיים בינה לבין נאס"א גם כאשר ייעשה שימוש בלייזר במשימות עתידיות. האטמוספירה של הירח כה דלילה, עד שהמולקולות המרכיבות אותה כמעט אינן מתנגשות זו בזו. מצב זה מכונה אקסוספירה, והוא קיים גם בשכבות הגבוהות של אטמוספירת כדור הארץ. מדענים מתעניינים בסוג זה של אטמוספירה משום שהוא נפוץ במערכת השמש. גם לכוכב חמה יש אקסוספירה, וגם לרבים מהירחים של ענקי הגז. מחקר האבק הירחי יבדוק את ההשערה שאור אולטרה־סגול מן השמש גורם לחלקיקי אבק טעונים חשמלית להתרומם מעל פני הירח עם זריחת השמש מעל אופק הירח. הוא גם ישפר את הידע על ההשפעה של האבק על ציוד המשמש אסטרונאוטים, אם וכאשר ינחתו שוב על הירח. המשימה בת 100 הימים נוהלה על ידי מרכז המחקר איימס של נאס"א. עלות המשימה כ-280 מיליון דולר. מסלול הטיסה של הגשושית הוא ספירלי. לאחר השיגור היא ביצעה כשתי הקפות סביב כדור הארץ, שלאחריהן עברה למסלול אל הירח. בסך הכול עברו כחודשיים עד שהתייצבה במסלול בגובה 20 ק"מ מעל פני הירח. בסוף משימתה, היא כוונה למסלול התנגשות בירח, והתרסקה בצדו המרוחק ב-18 באפריל 2014. מדיה וקבצים בנושא LADEE בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של LADEE (באנגלית) LADEE, באתר נאס"א איתי נבו, ‏חללית חדשה תמריא במטרה לחקור את תעלומות הירח * תשוגר מבסיס שיגורים לא שגרתי – אי לחופי וירג'יניה,, באתר "הידען", 6 בספטמבר 2013 אי-פי, נאס"א שיגרה חללית מחקר חדשה לירח, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2013 דיווח באתר BBC (באנגלית) מסר וידאו של מנהל נאס"א לעובדיה אודות LADEE, סרטון באתר יוטיוב יוניברס טודיי, ‏החללית LADEE המריאה בהצלחה מוירג'יניה* שובל האש נראה היטב בניו יורק ובוושינגטון, באתר "הידען", 7 בספטמבר 2013 LADEE, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בחינת הבגרות בספרות

בחינת הבגרות בספרות היא בחינה חיצונית מטעם משרד החינוך של מדינת ישראל. הבחינה הבסיסית, בהיקף 1.4 יחידות לימוד, נדרשת מכל נבחן כדי לקבל תעודת בגרות מלאה. כמו כן, יש אפשרות להרחיב את המקצוע לחמש יחידות לימוד. מבחן הבגרות בספרות עוסק הן בספרות העברית והן בספרות הכללית. הבחינה כוללת ארבעה פרקים: שירה, סיפור קצר, רומאן ונובלה ודרמה. על הנבחנים לענות על שלושה מבין פרקים אלו. בבתי ספר דתיים הבחינה בספרות מתבצעת במתכונת בחינה פנימית ונבחנים במקצוע מחשבת ישראל בשתי יחידות חיצוניות, כתחליף לספרות. לחלופין, קיים שאלון בספרות לבתי ספר דתיים, שמבנהו שונה מהשאלון הרגיל, אך הוא כן חיצוני, והוא שווה יחידת לימוד אחת. בתי ספר דתיים משלבים את המקצועות כך שהציון בתעודת הבגרות יתבסס על יחידה אחת של מחשבת ישראל, והשנייה של ספרות. סביב בחינת הבגרות בספרות שורר פולמוס. שר החינוך לשעבר, שי פירון, היה מעוניין להפוך את הבחינה לפנימית, כלומר לבחינה שתיכתב ותיבדק על ידי בתי הספר, אולם סופרים ומשוררים רבים הביעו התנגדות עזה לביטול בטענה שביטול בחינה חיצונית יוביל לזניחת חשיבות המקצוע בקרב תלמידים ובקרב סגל בית הספר עצמו. שאלון 8281- מהווה 70% מהחומר, הנושאים: שירת המאה העשרים, שירת ימי הביניים, שירת ביאליק, סיפור קצר, רומן ונובלה, דרמה. בכל בחינה, אחד מהפרקים הוא פרק חובה, כאשר התלמיד אינו יודע איזה מבין יופיע כפרק חובה. מתוך שלושת הפרקים הנותרים, יש לבחור בשני פרקים בלבד. משך השאלון שעתיים וחצי. שאלון 8282- מהווה 30% מהחומר, בשאלון זה שלושה פרקים – שירה, דרמה וספרי קריאה. פרק השירה הוא פרק חובה. משך השאלון שעה וחצי. שאלון 8381- מהווה 70% מהחומר, פרק א' – מבחר יצירות מספרות העולם (50 נקודות).  פרק ב' – נושאים בין-ז'אנרים. (50 נקודות). משך השאלון כשעתיים וחצי. שאלון 8382- מהווה 30% מהחומר, בשאלון זה קיים פרק אחד בלבד – נושא בין־ז'אנרי: המשפחה בראי הספרות (100 נקודות). בפרק זה בוחרים שאלה אחת מתוך שתיים. השאלה שנבחרה מזכה ב-100 נקודות. משך השאלון כשעה וחצי. תנאים לקבלת זכאות לתעודת בגרות, באתר המינהל הפדגוגי, משרד החינוך תוכנית ההיבחנות החדשה, באתר משרד החינוך, פורטל תלמידים תוכנית הלימודים בספרות לכיתות י'-י"ב כפי שפרסם משרד החינוך מחאת המורים: "בלי היסטוריה וספרות אין עתיד", באתר ynet, 3 באוקטובר 2013 ירדן סקופ, היסטוריונים מזהירים: מסוכן לבטל את בחינת הבגרות במקצוע, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקיפדיה השוודית

ויקיפדיה השוודית היא גרסה שוודית של מיזם ויקיפדיה, והיא הוויקיפדיה הרביעית שהושקה, לאחר ויקיפדיה הגרמנית, ויקיפדיה האנגלית וויקיפדיה הקטלאנית. ויקיפדיה זו היא הרביעית בגודלה מבחינת כמות הערכים. באפריל 2016 ויקיפדיה השוודית הגיעה ל־3 מיליון ערכים. בנובמבר אותה שנה הגיע מספר הערכים בוויקיפדיה השוודית לקרוב ל-3.8 מיליון ערכים, רבים מהם נוצרו על ידי הבוט Lsjbot, אולם בעקבות ביקורת על שגיאות וליקויים בערכים שנוצרו על ידי הבוט, נמחקו רבים מהם. נכון ל-9 באוקטובר 2024 ישנם בוויקיפדיה השוודית 2,595,849 ערכים. ויקיפדיה השוודית אוסרת על שימוש הוגן בתמונות ולכן אין אפשרות להעלות אליה תמונות – כל המדיה שבה לקוחה מוויקישיתוף. מפעילי המערכת בוויקיפדיה השוודית נבחרים לתקופת כהונה של שנה אחת, לאחר מכן הם עומדים לבחירה מחדש. בתחילת דרכה התחרתה ויקיפדיה השוודית באתר ויקי שפעל תחת הכתובת susning.nu, אתר שנוסד בשנת 2001 והיה אתר הוויקי השני בגודלו בעולם ב-28 במאי 2003. בשל מחלוקות שונות שעלו בין הגולשים באתר לבין מייסד האתר, לארס ארונסון, ביניהן מחלוקות על כך שבאתר היו פרסומות, לא היו כלים לאתר השחתות ועוד – מרבית המשתמשים עברו מאתר זה לוויקיפדיה השוודית. ב-14 בינואר 2005 עבר מספר הערכים בוויקיפדיה השוודית את מספר הערכים באתר המתחרה. באוגוסט 2009 האתר הושבת, ללא שום הודעת הסבר. בחודש מרץ 2006 עיתון גדול בשוודיה פרסם מאמר שהשווה בין ויקיפדיה השוודית, האתר susning.nu וכרכים של האנציקלופדיה הלאומית של שוודיה. נבחרו מספר ערכים מייצגים והם נבחנו על ידי מומחים בתחום. האנציקלופדיה השוודית קיבלה את הציון הגבוה ביותר במדגם מבחינת נכונות הפרטים וכתיבה נייטרלית, אך ויקיפדיה השוודית קיבלה ציון משוקלל גבוה וצוין במאמר שהמידע בה עדכני והיא כוללת ערכים מתחומים רבים, ביניהם נושאים הקשורים בתרבות הפופולרית. ב-27 בספטמבר 2012 נכתב בוויקיפדיה השוודית הערך ה-500,000. ב-15 ביוני 2013 הגיעה ויקיפדיה השוודית למיליון ערכים, והדירוג של ויקיפדיה השוודית עלה מהמקום השמיני למקום החמישי ברשימת הוויקיפדיות. הכפלת כמות הערכים הושגה על ידי קבוצת בוטים שכתבו ערכים על כל זני הצמחים ובעלי החיים בטבע, פרויקט שיוסיף לוויקיפדיה השוודית מעל למיליון ערכים, רובם ערכים קצרים. למרות גודלה של ויקיפדיה השוודית, מדד העומק, המשמש מדד גס לאיכות ומייצג את כמות הפעמים שבהם הערכים נערכו, הוא 17.34 נכון לדצמבר 2023. זהו מדד נמוך ביותר בהשוואה למדד בוויקיפדיה האנגלית (1214.95) והעברית (267.86). לוגו ויקיפדיה השוודית לציון 500,000 ערכים (ספטמבר 2012) לוגו ויקיפדיה השוודית לציון 1,000,000 ערכים (יוני 2013) לוגו ויקיפדיה השוודית לציון 2,000,000 ערכים (ספטמבר 2015) לוגו ויקיפדיה השוודית לציון 3,000,000 ערכים (אפריל 2016) גרף כמות הערכים בוויקיפדיה השוודית משנת 2001 לשנת 2013 מדיה וקבצים בנושא ויקיפדיה השוודית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה השוודית (בשוודית) List of Wikipedias - Meta, meta.wikimedia.org Wikipedia: History of HomePage, web.archive.org, ‏2001-06-08 Gratis nätlexikon får bra betyg מדד העומק גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
RDS-1

RDS-1 (ברוסית: РДС-1) - שם הקוד של הפצצה הגרעינית הסובייטית הראשונה. עוצמת פיצוצה היה 22 קילוטון TNT. הפצצה לא הועברה ליחידות של הצבא האדום. כל הפצצות שנבנו נשמרו באתר מיוחד. עד סוף שנת 1951 נבנו עד 29 יחידות. ראשי תוכנית הגרעין הסובייטית החליטו לייצר פצצה שתהיה דומה מאוד לפצצה איש שמן האמריקאית. המודיעין הסובייטי השיג מידע רב על הטכנולוגיה של פצצה זו, בין היתר באמצעות ג'ורג' קובאל, אלן נאן מיי, קלאוס פוקס ותאודור הול. בעקבות החלטת מועצת השרים של ברית המועצות מ-21 ביוני 1946, בה דובר על "מנוע סילון מיוחד" - ברוסית "RDS" - החלו עבודות בניית הפצצה והוקמה מעבדה מיוחדת בראשות איגור קורצ'טוב בה היו מרוכזות עבודות תכנון הפצצה. לקראת קיץ 1949 הושלם ייצור הדגם הראשון ובצו מיוחד של מועצת השרים של ברית המועצות הוגדרה תוכנית הניסוי. האחריות על הניסוי הוטלה על יולי חריטון. הניסוי עצמו נערך באתר הניסויים סמיפלטינסק, בשטח קזחסטן של היום. לצורך הניסוי הוקצה שטח בקוטר 20 ק"מ שבמרכזו נבנה מגדל מתכת בגובה של 37.5 מ'. הפצצה הוצבה על המגדל. אתר הניסוי חולק למספר שטחי משנה בהם נבנו מבנים, הוצבו כלי נשק, מטוסים וחיות ניסוי. הניסוי בוצע ב-29 באוגוסט 1949. כתוצאה מהפיצוץ נעלם המגדל לחלוטין ובמקומו נוצר מכתש בקוטר של 3 מ' ובעומק של 1.5 מ'. במרחק 25 מ' מהמגדל היה מבנה מבטון עם מנוף. המבנה נהרס אך קונסטרוקציית ברזל של המנוף שרדה. מטוסים שהוצבו במרחק של עד כ-1,500 מ' ניזוקו. במרחקים של 1–5 ק"מ הוצבו מכוניות מדגם פובדה וכולן נשרפו כליל. כל מבני המגורים במרחק של עד 5 ק"מ מהפיצוץ נהרסו. מתוך כ-1,500 חיות הניסוי נהרגו 345. למדענים, אנשי תעשייה ואנשי המנגנון המפלגתי שעבדו על ייצור הפצצה הוענקו עיטורים ופרסי סטלין. פרטי ההענקה לא פורסמו ועד היום לא ברורה הרשימה המלאה של האנשים שהוזכרו בצו. ניתן לציין שליולי חריטון, איגור קורצ'טוב ואלכסנדר וינוגרדוב הוענקו תוארי גיבור העמל הסוציאליסטי, עיטור לנין ופרס לנין. לכ-800 מדענים ומהנדסים הוענקו עיטורים, פרסים ותוארי כבוד. ב-3 בספטמבר זיהה מטוס סיור של חיל האוויר האמריקאי שטס מעל קמצ'טקה שרידי נשורת גרעינית, וב-23 בספטמבר הודיע הנשיא הארי טרומן שברית המועצות ערכה ניסוי גרעיני. האמריקאים קראו לפצצה הסובייטית "Joe-1" (על שם יוסיף סטלין). ב-26 בספטמבר 1949 עיתון פראבדה פרסם הודעה בה צוין כי ברית המועצות בעלת נשק גרעיני וב־8 במרץ 1950 סגן ראש הממשלה קלים וורושילוב הוציא הודעה שבה הזכיר את פצצת האטום של ברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא RDS-1 בוויקישיתוף סרטון הניסוי(הקישור אינו פעיל) מסמכים אמריקאים על גילוי הניסוי תיאור הפצצה
גורגוס

גוֹרגוֹס בן כֶרְסִיס (ביוונית: Γόργος, בלטינית: Gorgus) היה מלך סלמיס שבקפריסין. תקופת שלטונו השתרעה משלהי המאה ה-6 לפנה"ס לערך עד העשור השלישי של המאה ה-5. מאז 545 לפנה"ס הייתה קפריסין חלק מן האימפריה הפרסית. כשפרץ בשנת 500 לפנה"ס המרד האיוני, שידל אונסילוס, אחיו של גורגוס, את אחיו להצטרף לערים האיוניות המורדות בשלטון פרס, אך הלה סירב להפצרותיו. הרודוטוס מספר כי כשיצא פעם גורגוס מן העיר, ניצל אונסילוס את שעת הכושר, סגר את שערי סלמיס ותפס את השלטון. גורגוס עצמו ברח ומצא מקלט בחצר דריווש מלך פרס. אונסילוס הצליח לעורר את כל ערי קפריסין למרד בשלטון הפרסי, זולת אמאתוס, אך המרד נכשל. ב-497 לפנה"ס הכניע חיל משלוח פרסי בקרב את צבא ערי קפריסין המורדות, השתלט מחדש בתוך חודשים אחדים על האי וגורגוס הושב אל כסאו. כשיצא קסרקסס ב-480 לפנה"ס למסע המלחמה על ארץ יוון, היו גורגוס ואנשיו חלק מן הצי הפרסי. לדברי הרודוטוס, אחיו של גורגוס, פִילַאוֹן בן כֶרְסִיס, נפל בשבי היוונים לאחר שאונייתו הוכנעה ביום הראשון ללחימה בקרב הים ליד ארטמיסיון. הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. הרודוטוס, ספר ה', 104. הרודוטוס, ספר ה', 115. הרודוטוס, ספר ז', 98. הרודוטוס, ספר ח', 11.
אנדורה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות: אנדורה – מדינה קטנה בדרום-מערב אירופה, בפירנאים המזרחיים, בין צרפת וספרד אנדורה לה ולה (הקהילה האוטונומית) – אחת מ-7 הקהילות האוטונומיות של אנדורה (לחצו לצפייה במפת מיקום ) אנדורה לה ולה – בירת נסיכות אנדורה ומרכז אדמיניסטרטיבי של הקהילה האוטונומית הנושאת אותו שם. נחשבת לבירה הגבוהה באירופה אנדורה (כדורגל) – מועדון כדורגל של העיר אנדורה, המתמודד בספרד בהיעדר ליגה מקצוענית במדינה. אנדורה (כדורסל) – מועדון כדורסל של העיר אנדורה, המתמודד בליגה הספרדית. אנדורה (איטליה) – רשות מקומית (comune italiano) בריביירה האיטלקית בפרובינציית סבונה, מחוז ליגוריה, איטליה אנדורה (טרואל) – עיר ורשות מקומית בפרובינציית טרואל (Teruel) הנכללת בתוך הקהילה האוטונומית אראגון של ספרד אחר: אנדורה (מחזה) – מחזה אנטי-פשיסטי המוקיע את האנטישמיות שכתב מקס פריש בשנת 1961 המתייחס לארץ דמיונית בשם "אנדורה". נחשב למחזה החשוב הראשון שנכתב על השואה בגרמנית כל הערכים המכילים את "אנדורה" בשמם
UHU

המונח "יוהו" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו יוהו (פירושונים). UHU (נהגה בגרמנית: אוּהוּ; הגייה נפוצה במדינות אחרות: יוּהוּ; או בשמה המלא: UHU GmbH & Co. KG) היא יצרנית דבק גרמנית, שמרכזה בבוּל (Bühl), באדן-וירטמברג, גרמניה. ב-1905 רכש אוגוסט פישר, כימאי לשעבר, מפעל כימי קטן לייצור דיו, משטחי חותמת גומי, צבעים ודבק. ב-1932 פיתח פישר דבק שקוף סינתטי, משרף, שיכול היה להדביק כל חומר. באותה תקופה היה נֹהַג, לקרוא למוצרים בתחום צורכי המשרד על שם ציפורים, ועל כן קרא פישר לדבק "UHU" (נהגה בגרמנית "אוּ-הוּ"), כמו השם האונומטופי בגרמנית של האוח המצוי, שהיה נפוץ באותו זמן ביער השחור. גרסה אחרת לשם החברה היא שהחברה סיפקה ציוד דבק לבניית דגם מטוס בשם "UHU" (אוח). הדגם תוכנן על ידי קבוצה של גרמנים צעירים עבור תחרות שנתית בשם "Der Kleine Uhu" ("האוח הקטן"). התחרות זכתה לפופולריות רבה, והדבק הפך לפריט פופולרי בקרב חובבי תעופה גרמנים - כך שהשם דבק בחברה. ב-1971 השתלטה על החברה של פישר, ששמה שונה בינתיים בעקבות מוצר הדבק הפופולרי, קבוצת ביקהאם (Beecham Group) האנגלית (שבהמשך התמזגה לתוך חברת GlaxoSmithKline), אך ב-1989 חזרה החברה לשלוט בענייניה על ידי תהליך של השתלטות ההנהלה (management buyout). ב-1994 הפכה חברת UHU לחברה-בת של קבוצת בולטון (Bolton Group), יצרנית של מוצרי צריכה. באוקטובר 2007 השיגה החברה שיא גינס בגרמניה. טנדר של פורד השוקל מעל 4 טונות נתלה ממנוף באמצעות שימוש בדבק UHU. שני חלקי פלדה בקוטר של 7 ס"מ הודבקו אחד לשני באמצעות דבק של UHU ושימשו כדי לחבר בין המכונית לבין הוו של המנוף. שיא זה נשבר במרץ 2009 על ידי החברה הגרמנית הנקל (Henkel), שהרימה משאית של פורד, שעל גגה מכונית מיני של סמארט, במשקל כולל של 5.02 טונות. מדיה וקבצים בנושא UHU בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של UHU אתר הבית של החברה "Guinness World Records - News - Records of the year" (באנגלית). Guinness World Records. 2007-12-21. נבדק ב-2009-08-25. "Guinness World Record holder UHU Alleskleber Super launched in the UAE" (באנגלית). ABQ Zawya Ltd. 2008-11-09. נבדק ב-2009-08-25. Primosch, Ernst (2009-03-27). "Henkel's Loctite breaks World Record" (באנגלית). Henkel AG & Co. נבדק ב-2009-08-25. "Guinness World Record for Henkel, Dublin" (באנגלית). directoryofdublin. 2009-05-18. אורכב מ-המקור ב-2009-08-20. נבדק ב-2009-08-25.
Prism

Prism (מעוצב כ-PRISM, ובעברית: פּרִיזמָה) הוא האלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאי קייטי פרי. האלבום יצא לאור ב-18 באוקטובר 2013, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים. "Roar" - יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013, כסינגל הראשון והפותח מן מהאלבום. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. "Unconditionally" - יצא לאור ב-16 באוקטובר 2013, כסינגל השני מן האלבום. "Dark Horse" - יצא לאור ב-17 בדצמבר 2013, כסינגל השלישי מן האלבום. בהתחלה יצא לאור ב-17 בספטמבר 2013, כסינגל שיווקי אך פרי החליטה לאור ההצלחה להוציאו כסינגל. קייטי הופיעה עם השיר לקידמו בטקס פרסי גראמי. "Birthday" - יצא לאור ב-21 באפריל 2014, כסינגל הרביעי מן האלבום. "This Is How We Do" - יצא לאור ב-12 באוגוסט 2014, כסינגל החמישי מן האלבום. ב-7 במאי 2014, החל סיבוב ההופעות הנקרא; "Prismatic World Tour", שעבר באמריקה הצפונית, אירופה ואוסטרליה, והסתיים ב-18 באוקטובר 2015. מידע על האלבום Prism באתר MusicBrainz מידע על האלבום Prism באתר AllMusic האלבום Prism באתר Discogs חנן ברנדס, שאגת הקיטש: קייטי פרי מצדיקה את הבאזז, באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2013 עדי סגל, קייטי פרי: פסטיגל של אשה אחת, באתר Xnet‏, 9 בנובמבר 2013 קייטי פרי, קלאס, בני בלנקו, ד"ר לוק PRISM, genius (באנגלית) Sep 2023 Accreds - Albums.pdf, Dropbox (באנגלית) Prism, נבדק ב-2020-05-11
היפיקפוניה פוהאמבה

היפיקֶֶֶפּוּנְיֶה לוקאס פוֹהאמבה (בכתב לטיני: Hifikepunye Lucas Pohamba; נולד ב-18 באוגוסט 1935 באוקאנגודי, אוהאנגוונה, אז אפריקה הדרום-מערבית) הוא פוליטיקאי נמיבי, שכיהן כנשיא נמיביה מ-21 במרץ 2005 ועד 21 במרץ 2015. בבחירות לנשיאות בסוף נובמבר 2009 הוא נבחר לקדנציה השנייה. פוהאמבה היה יושב ראש מפלגת סוואפו, בשנים 2015-2007 היפיקפוניה פוהאמבה נולד ב-1935 במשפחה של בני אובמבו ביישוב אוקאנגודי באזור אוהאנגוונה בצפון אפריקה הדרום מערבית שהייתה אז שלטון מנדטורי של האיחוד הדרום-אפריקאי. הוא למד בשנים 1954-1947 בבית הספר של המיסיון האנגליקני "Anglican Holy Cross" באונאמונאמה, בחבל אובמבולנד. בשנים 1960-1956 עבד כמזכיר במכרה נחושת בצומב. בגיל 24 בשנת 1959 הוא הצטרף למייסדיה של התנועה לשחרור סוואפו – ארגון העם של אפריקה הדרום-מערבית (South-West Africa People's Organisation – SWAPO) שנאבק בשלטון הכיבוש של דרום אפריקה. בגלל פעילותו הפוליטית נעצר על ידי המנהיגים המקומיים, נקשר בשלשלאות והוצלף בשוט בפומבי. נמלט אחר כך לרודזיה, אבל גורש משם בחזרה לאפריקה הדרום-מערבית. בהמשך נאסר בבית סוהר למשך 4 חודשים וקיבל מעצר בית לשנתיים. בשנת 1961 נאלץ פוהאמבה לצאת לגלות. בשנים הבאות הוא שהה בטנזניה ובאנגולה. בשנים 1978-1964 ייצג את מפלגת סוואפו בארצות אפריקאיות שונות. בשנים 1982-1981 למד בימי השלטון הסובייטי בברית המועצות מדעי המדינה באוניברסיטת "הידידות בין העמים על שם פטריס לומומבנה" במוסקבה. בשנים 1989-1975 מילא את תפקיד המזכיר של מפלגת סוואפו לעניינים פיננסיים. אחרי שנמיביה השיגה את עצמאותה כיהן בשנים 1990-1989 כנציב לענייני בחירות וצורף על ידי הנשיא סאם נוג'ומה לממשלתו כשר הפנים (1995-1990), כשר תעשיית הדיג (1998-1995), כשר בלי תיק (2000-1998) וכשר לעניינים אגרריים (2005-2001). בנוסף שימש בשנים 2002-1997 כמזכיר כללי של מפלגת סוואפו השלטת ובשנים 2007-2002 כסגן יושב ראש המפלגה. כשבשנת 2004 ביקש לפרוש מן החיים הפוליטיים ולהתמסר לחוות הבקר שלו, נענה לבקשת הנשיא נויומה והציג את מועמדותו לתפקיד הנשיא היורש. הוא נבחר עם 76.4% מקולות הבוחרים. בהמשך בשנת 2007 הוא ירש גם את תפקיד יושב ראש מפלגת סוואפו. היפיקפוניה פוהאמבה נשוי משנת 1983 לפֶּּנֶהוּפּּיפוֹ לבית האשו, ולזוג שישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא היפיקפוניה פוהאמבה בוויקישיתוף פרופיל הנשיא פוהאמבה באתר BBC, ב-27 בנובמבר 2009 היפיקפוניה פוהאמבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סוכה בשדה

"סוכה בשדה" או "קומפוזיציה על נושא סוכה בשדה" או "נושא סוכה" (1985) הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין. הפסל מורכב מקונסטרוקציה של צינורות ברזל מעוגלים המשולבים זה בזה ויוצרים מעין גריד. בין הצינורות הוסיף הפסל שלוש יריעות ברזל, שבהן מגרעות חלולות בצורה של קווים חופשיים. הפסל מהווה עיבוד לפסל קטן הממדים "וריאציה על נושא סוכה" שיצר פייגין בשנת 1980. בשנת 1985 היווה הפסל חלק מתערוכת פיסול בשטח פתוח שנערכה בעיר רמת גן. בשנת 1992 הוצב במיקומו הנוכחי בשדרות קק"ל. בשנת 2012 נצבע מחדש בצבע אדום כהה. מדיה וקבצים בנושא סוכה בשדה בוויקישיתוף