laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיאט 127

פיאט 127 היא מכונית סופרמיני מבית היצרן "פיאט" האיטלקי. הרכב יוצר בין 1971 ל-1987 והחליף את פיאט 850. המכונית נמכרה בישראל עד 1987 למרות כניסת דגם חדש בשם פיאט אונו בשנת 1983. הדגם הראשון יוצר עם שתי דלתות בלבד בשנת 1971 וגרסת סטיישן עם שלוש דלתות הושקה בשנה שלאחר מכן. דגם ה-127 היה חדשני בהציגו (בעקבות הפיאט 128) מבנה של מנוע רוחבי, הנעה קדמית וקפיץ עלים רוחבי במתלה האחורי שחסך מקום רב במכונית. המכונית צוידה במנוע שסתומים עיליים ותיק ומוכח בנפח של 903 סמ"ק. פיאט 127 הייתה אחת ממכוניות המיני הראשונות בעולם וזכתה בפרס על ניצול טוב של הנפח ואחיזת כביש. 80% משטח הרצפה היה נגיש לנוסעים ולמטען. ה-127 הייתה להצלחה מיידית, זכתה בפרס "מכונית השנה" ב-1972 והייתה לאחת המכוניות הנמכרות ביותר באירופה במשך שנים אחדות. משנת 1971 הועברו מנועי ה"פיאט 127" לדגם המסחרי פיאט 850T. הדגם השני יצא בשנת 1977 והופיע עם חזית מעוצבת מחדש, חלונות גדולים יותר, חלק אחורי מעוצב מחדש ואפשרות לבחור במנוע גדול יותר בן 1,049 סמ"ק. הדגם השלישי יצא בשנת 1982 והציג שינויים קוסמטיים, מנוע 1301 סמ"ק חדש ועיצוב פנים חדיש יותר. בין השנים 1984 ל-1987 נמכר בישראל הדגם שיוצר בברזיל כ-147, אך כונה בארץ 127. במצרים הורכב דגם "Nasr 127" (סדרה שלישית) בין השנים 1982–1987. בשנת 2013 הציג מעצב רכב עצמאי עיצוב מודרני המבוסס על ה-127, בתקווה שחברת פיאט תיצור דגם רטרו למכונית המקורית, בדומה למה שעשתה עבור פיאט 500. על בסיס ה-127 יוצר גם טנדרון בשם "פיורינו" עד שנת 1988, אז הוחלף בפיורינו על בסיס פיאט אונו. בשנת 2013 חידשה חברת פיאט את השם פיורינו בטנדרון קטנטן, לאחר שהדגם שהחליף את הפיורינו המקורי גדל עם השנים וקיבל את השם דובלו. יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט הרכיבה את הדגם סיאט פורה (1981–1986), אשר התבסס על דגם ה-"פיאט 127". דגם ה"פיאט פנורמה" קרוי גם "פיאט 147 פנורמה" (Fiat 147 Panorama), התבסס על "פיאט 147" (אנ') שיוצרה בברזיל (גרסת סטיישן במקום גרסת ההצ'בק), אשר התבססה על גרסת פיאט 127 אשר יוצרה באיטליה סדרה ראשונה (יוצר בין השנים 1971–1977) סדרה שנייה (יוצר בין השנים 1977–1981) סדרה שלישית (יוצר בין השנים 1982–1983. במצרים: 1982–1987) 903 סמ"ק (יוצר בין השנים 1971–1983) 1,049 סמ"ק (יוצר בין השנים 1977–1987) 1,049 סמ"ק (בדגם ספורט) (יוצר בין השנים 1978–1981) 1,301 סמ"ק (יוצר בין השנים 1981–1983 1,301 סמ"ק (מנוע דיזל) (יוצר בין השנים 1981–1985) 2 דלתות - סדאן 3 דלתות - האצ'בק 4 דלתות - סלון (יוצר בספרד) 5 דלתות - האצ'בק (יוצר בספרד) 3 דלתות - סטיישן (יוצר בברזיל) 2 דלתות - קבריולה פיאט 147 מדיה וקבצים בנושא פיאט 127 בוויקישיתוף פיאט 147 bestcars.uol.com.br/bc/informe-se/passado/historia-fiat-147-spazio-oggi-panorama "פיאט פנורמה 147" quatrorodas.abril.com.br/noticias/grandes-brasileiros-fiat-panorama
יאנה פלקונן

יאנה מאריט פלקונן (פינית: Jaana Maarit Pelkonen; נולדה ב-27 בינואר 1977 בלהטי, פינלנד) היא מנחת טלוויזיה ודוגמנית פינית. פלקונן החלה את הקריירה התקשורתית שלה כמשירה ברדיו 99 בלהטי, בו עבדה בין 1995 ל-1997. היא התפרסמה בפינלנד לאחר שהנחתה את תוכנית משחקי המחשב המקומית "Tilt" בין 1997 ל-2005, ואת תוכנית הנוער Jyrki בשנת 1998. היא הנחתה גם את מוקדמות האירוויזיון של פינלנד במשך חמש שנים. ב-12 במאי 2007 היא הנחתה את האירוויזיון ה-52 ביחד עם מיקו לפילאמפי. כמו כן, היא הציגה את ההצבעות של פינלנד באירוויזיון לרוקדים השני, שנערך בגלאזגו שבממלכה המאוחדת ב-2008. פלקונן לא המשיכה בקריירה התקשורתית לאחר מכן. ב-2007 סיימה תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת הלסינקי, והיא עובדת כעוזרת של שר התקשורת הפיני סובי לינדן. היא השתתפה גם בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בפינלנד ב-2008, ונבחרה למועצת העיר של הלסינקי מטעם מפלגת הקואליציה הלאומית. פלקונן היא סטודנטית לסוציולוגיה באוניברסיטת הלסינקי. אתר האינטרנט הרשמי של יאנה פלקונן יאנה פלקונן, ברשת החברתית פייסבוק יאנה פלקונן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יאנה פלקונן, ברשת החברתית אינסטגרם יאנה פלקונן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
1382

שנת 1382 היא השנה ה-82 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. העות'מאנים כובשים את סופיה מבולגריה. 1 במרץ – מרד המלוטינים: התקוממות בפריז נגד מס המלח שהנהיג שארל השישי, מלך צרפת אריק מפומרניה, מלך איחוד קאלמאר (נפטר ב-1459). לאיוש הראשון מלך הונגריה (נולד ב-1326). 10 בספטמבר – לאיוש הראשון, מלך הונגריה ופולין (נולד ב-1326) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1382‎ נפטרים ב-1382‎ מדיה וקבצים בנושא 1382 בוויקישיתוף
בורמידה (נהר)

בורמידה (Bormida) או Bormia בפיימונטזית הוא נהר שנובע בגובה 800 מטר מעל פני הים, ב"רוקה ברבנה" (Rocca Barbena) שבמחוז ליגוריה, בצפון-מערב איטליה. מקורות המים שלו הם בעיקר מהרי האפנינים ורק מעט מהאלפים הימיים. הנהר חוצה את מחוז "פיימונטה" לאורך 154 ק"מ ונשפך לטנרו, המהווה את היובל השמאלי של נהר הפו. אגן ההיקוות שלו משתרע על פני 3,000 מ². שפיעתו היא 40 מ³. חלקו העליון של הנהר נקרא "ברמידה די מיללסימו" (Bormida di Millesimo). ליד העיר "ביסטניו" (Bistagno) הוא מתחבר לנהר "בורמידה די ספינו" (Bormida di Spigno) ומשם נשפך בצפון-מזרח אלסנדריה לנהר ה"טנרו". מדיה וקבצים בנושא בורמידה בוויקישיתוף
יעקב מולכו

רבי יעקב ב"ר יוסף מולכו היה חכם חסיד שחי במאה ה-17 בירושלים והיה חבר בבית הדין עם משה בן חביב ומשה גאלנטי. היה גיסו של רבי אברהם יצחקי. נולד בסאלוניקי. למד בישיבת בית יעקב (וויגה) שהקים רבי ישראל יעקב חאגיז. לאחר פטירת הפרי חדש בשנת התנ"ו, עמד בראשות ישיבת בית יעקב פירירא עד פטירתו. רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) מזכיר אותו רבות בספריו, למשל בברכי יוסף וב"מחזיק ברכה". גם "שערי תשובה" מזכיר אותו מספר פעמים בשם הברכי-יוסף. מולכו כתב שו"ת שהיה אצל החיד"א בכתב יד. כתבי ידיו שהיו בידי החיד"א לא הודפסו. ככל הנראה כתבי היד שמצויים בבית הספרים הלאומי באוניברסיטה העברית הם אלו שהיו בידיו של החיד"א. בשנת תמ"ז ר' יעקב מולכו נתן הסכמה לספר השו"ת "שער אפרים" מאת רבי אפרים הכהן. יעקב גליס, אנציקלופדיה לחכמי ארץ-ישראל, הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ז, כרך ב', עמ' קמב. נתנאל מנצור, ספר אורחות יושר לר' יצחק מולכו, מכון שובי נפשי, ירושלים תשנ"ט, מבוא עמ' 36–38. ראו בספרו 'שם הגדולים'
נטליה בארבו

נטליה בארבו (Natalia Barbu; נולדה ב-22 באוגוסט 1979, בבלץ, מולדובה, אז חלק מברית המועצות) היא זמרת מולדובית. בתחילת הקריירה שלה, נטליה עבדה עם חבורת מוזיקאים בטריגון, להקת ג'אז מולדובית. היא כותבת לעצמה את מילות השירים, מלחינה לעצמה את מנגינות השירים, ומשתפת פעולה בתחומים מסוימים עם חברי להקתה. נטליה חתמה על חוזה של 3 שנים עם חברת "(Cat Music Records (Sony Music" מבוקרשט שברומניה ב-2001. ההצלחה המרכזית שלה הייתה עם הסינגל "מלאך שלי" ("Ingerul meu") ברומניה. השיר נשאר במצעד הטופ 100 הרומני במשך 11 שבועות רצופים והוצג רבות ב-MTV Romania. מאוחר יותר, היא נבחרה לייצג את מולדובה בתחרות אירוויזיון 2007, עם השיר "Fight" ("הלחמו"). היא הביסה בקדם האירוויזיון המולדובי את נציגת שנת 2005, זדוב שי זדוב. בארבו עברה בהצלחה את חצי הגמר והופיעה בשיר מס' 24 (השיר הסופי) בגמר התחרות. שירה סיים במקום ה-10, מיקום אשר הבטיח לכאורה למולדובה השתתפות בגמר אירוויזיון 2008, לולא שונו כללי התחרות: כל המדינות המתחרות משתתפות בחצי הגמר למעט "4 הגדולות". בשנת 2024 השתתפה בקדם המולדובי לאירוויזיון 2024, Etapa națională 2024, עם השיר "In the Middle". היא זכתה בו במקום הראשון, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון בפעם השנייה בחייה. היא הופיעה בחצי הגמר הראשון שהתקיים ב-7 במאי וכשלה בניסיונה להעפיל לגמר. Intre Ieri Si Azi - 2001 Zbor De Dor - 2003 Fight - 2007 מדיה וקבצים בנושא נטליה בארבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נטליה בארבו נטליה בארבו, ברשת החברתית פייסבוק נטליה בארבו, סרטונים בערוץ היוטיוב נטליה בארבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטליה בארבו, באתר ספוטיפיי נטליה בארבו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נטליה בארבו, באתר Last.fm (באנגלית) נטליה בארבו, באתר AllMusic (באנגלית) נטליה בארבו, באתר MusicBrainz (באנגלית) נטליה בארבו, באתר דיזר נטליה בארבו, באתר Yandex.Music (ברוסית) נטליה בארבו, באתר Discogs (באנגלית) Eurovision 2024 Semi-final 1 Results, eurovisionworld ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא מולדובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקטור באליי

הקטור באליי (נולד ב-16 בנובמבר 1950 בסן ניקולאס דה לוס ארוז'וס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער. במונדיאל 1978 היה השוער המחליף של קבוצתו. בגלל שיעור קומתו של עמיתו, השוער אובלדו פיליול, הוא כמעט שלא השתתף במשחקים של הנבחרת הלאומית של ארגנטינה בשנה זו, אך הופעתו במשחק הידידות בין ארגנטינה לגרמניה זכור היטב בקרב אוהדי כדורגל. הקריירה של באליי התחילה ב"סובלדיאה ארה" באסטודיאנטס דה לה פלטה, שם הוא היה אחד ממספר שוערים שניסו למלא את מקומו של אלברטו פולטי שהורחק. באליי, שהיה מוכר בכינוי "שוקולד" בשל עורו הכהה, שיחק גם בהוראקן, באינדפנדיינטה ובטאז'רס דה קורדובה שם נפצע בצורה קשה במשחק האחרון של עונת 1982/83. מחליפו במשחק היה אנחל קומיסו, שזאת הייתה הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הזאת. מדיה וקבצים בנושא הקטור באליי בוויקישיתוף הקטור באליי, באתר Transfermarkt הקטור באליי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) הקטור באליי, באתר National Football Teams הקטור באליי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קיר – חלק מבנה המשמש לתמיכה או בידוד (ראו גם: חומה). קיר שיגומים – קיר הבנוי מרצף כלונסאות התומך באדמה בצידו האחד. קיר טיפוס – קיר המשמש לטיפוס קירות. ציור קיר או "פרסקו" – ציור על גבי קירות של מבנה. קיר הדמוקרטיה – קיר ברובע שידאן בבייג'ינג. קיר – קוקטייל המכיל קרם דה קסיס. קיר מואב – עיר בירדן מזרחית לים המלח. קיר – נחל באנגליה. קיר (ארם) – על פי התנ"ך, מקום מוצא הארמים, אליו הוגלו חזרה על ידי אשור. קיר (עיר) – עיר באיראן. קיר (מחול) – מופע מחול של להקת בת שבע ומוזיקה של נקמת הטרקטור. קיר סטארמר – פוליטיקאי בריטי. קירות קר
נמייתיים

הנמייתיים (שם מדעי: Herpestidae) היא משפחה של יונקים בסדרת הטורפים. במשפחה זו כלולים שתי תת-משפחות ובהם 14 סוגים. רוב הסוגים נפוצים ביבשת אפריקה בלבד, אך הסוג נמייה התפשט גם למזרח התיכון, אסיה ודרום אירופה, והובא אף לאזורים אחרים בעולם. מין נמייה אחד, נמייה מצויה (Herpestes ichneumon) נפוץ גם בישראל. רוב מיני הנמיות בעלות גוף צר וארוך ורגליים קצרות, ראש פחוס ואף קצר ומחודד. טפריהן אינם נמשכים, וכפותיהם קרחות. משקלן נע בין קילוגרם אחד לשישה, ואורכן 23–75 ס"מ. הגדולה מביניהם הוא נמייה לבנת-זנב שמגיעה לאורך של עד 71 ס"מ ולמשקל של עד 5.2 ק"ג. בני המשפחה הם טורפים או אוכלי כל, הניזונים מחיות קטנות כמו: עופות וביציהן, חרקים, מכרסמים וזוחלים, ולעיתים אף אוכלים פירות. הנמיות ידועות במיוחד עקב העובדה שהן ניזונות מנחשים שונים לרבות נחשים ארסיים, אותם הם מצליחות לצוד עקב זריזותן ועמידותן לארס של נחשים רבים (ובעיקר פתניים אך לא צפעיים). בעבר נכללו בני המשפחה יחד עם בני משפחת הגחנים אך פוצלו לשלושה משפחות נפרדות: טורפי מדגסקר החיים במדגסקר, נמייתיים וגחניים. סוג ומין יחיד נמיית מרש (Atilax paludinosus) סוג נמייה עבת-זנב (Bdeogale) מין נמייה עבת-זנב (Bdeogale crassicauda) מין נמיית ג'קסון (Bdeogale jacksoni) מין נמייה שחורת-כפות (Bdeogale nigripes) סוג קוסימן (Crossarchus) מין קוסימן אלכסנדר (Crossarchus alexandri) מין קוסימן אנגולי (Crossarchus ansorgei) מין קוסימן מצוי (Crossarchus obscurus) מין קוסימן שטוח-ראש (Crossarchus platycephalus) סוג ומין יחיד נמייה צהובה (Cynictis penicillata) סוג ומין יחיד דולוגל הסוואנה (Dologale dybowskii) סוג נמייה דקה (galerella) מין נמייה דקה אנגולית (Galerella flavescens) מין נמייה דקה סומאלית (Galerella ochracea) מין נמייה דקה אפורה (Galerella pulverulenta) מין נמייה דקה שחורת-זנב (Galerella sanguinea) סוג נמייה ננסית (helogale) מין נמייה ננסית אתיופית (Helogale hirtula) מין נמייה ננסית מצויה (Helogale parvula) סוג נמייה (herpestes) מין נמייה קצרת-זנב (Herpestes brachyurus) מין נמייה הודית אפורה (Herpestes edwardsi) מין נמייה הודית חומה (Herpestes fuscus) מין נמייה מצויה (Herpestes ichneumon) מין נמייה אסייתית קטנה (Herpestes javanicus) מין נמייה הודית קטנה (Herpestes auropunctata) מין נמיית הצווארון (Herpestes semitorquatus) מין נמיית רודי (Herpestes smithii) מין נמייה מפוספסת-צוואר (Herpestes vitticollis) מין נמיית הסרטנים (Herpestes urva) סוג ומין יחיד נמייה ארוכת-אף (xenogale naso) סוג ומין יחיד נמייה לבנת-זנב (Ichneumia albicauda) סוג ומין יחיד נמייה ליבראית (Liberiictis kuhni) סוג מונגוס (mungos) מין מונגוס גמביה (Mungos gambianus) מין מונגוס מפוספס (Mungos mungo) סוג ומין יחיד נמיית סלווס (Paracynictis selousi) סוג ומין יחיד נמיית מלר (Rhynchogale melleri) סוג ומין יחיד סוריקאטה (Suricata suricatta) מדיה וקבצים בנושא נמייתיים בוויקישיתוף נמייתיים, באתר ITIS (באנגלית) נמייתיים, באתר NCBI (באנגלית) נמייתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמייתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמייתיים, באתר GBIF (באנגלית) נמייתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כחול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כחול – צבע כחול (להקה) – הרכב ישראלי שמנגן מוזיקה אירית שלושת הצבעים: כחול – סרט בטרילוגיית שלושת הצבעים (אנ') של קשישטוף קישלובסקי משנת 1993 כחול לבן (דף פירושונים נוסף) Blue בלו כחולים אדום (פירושונים) אפור (פירושונים) ירוק (פירושונים) לבן (פירושונים) סגול (פירושונים) שחור (פירושונים)
קיר (קוקטייל)

קיר (בצרפתית: Kir) הוא קוקטייל יין המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ 90 מ"ל יין לבן ו-10 מ"ל קרם דה קסיס. בצרפת נהוג לשתות משקה זה כאפריטיף. מקורו של המשקה בבורגונדי והוא קרוי על שם פליקס קיר (אנ'), ראש העיר של דיז'ון שבבורגונדי, אשר הגיש את המשקה לאורחים רשמיים שביקרו בעירו והפך את המשקה לפופולרי. המשקה שילב את שני התוצרים העיקריים של האזור - היין וליקר קרם דה קסיס העשוי מענבי שועל שחורים. את הקוקטייל נהוג להגיש בכוס שמפניה. ישנן מספר וריאציות ידועות של קוקטייל זה: קיר רויאל (Kir Royal) - שמפניה מחליפה את היין הלבן. קיר פטילאן (Kir Pétillant) - יין נתזים מחליף את היין הלבן. קרדינל (Cardinal) - יין אדום במקום יין לבן. קיר אימפריאל (Kir Imperial) - כמו קיר רויאל, רק שליקר פטל מחליף את הקרם דה קסיס. קיר נורמנד (Kir Normand) - סיידר מנורמנדי מחליף את היין הלבן. קיר ברטאן (Kir Breton) - סיידר מברטאן מחליף את הקרם דה קסיס. סיידר רויאל (Cidre Royal) - הקוקטייל מכיל סיידר וקלבדוס בנוסף לקרם דה קסיס. מדיה וקבצים בנושא קיר בוויקישיתוף
מדיאש

מדיאש (ברומנית: Mediaş; בהונגרית: Medgyes; בגרמנית: Mediasch) היא עיר במחוז סיביו, חבל טרנסילבניה, רומניה. מדיאש היא העיר השנייה בגודלה במחוז סיביו ומספר תושביה נכון למרץ 2002, הוא 55,153. לפי אותם נתונים חיים בעיר 45,376 רומנים, 6,554 הונגרים, 1,959 צוענים, 1,150 גרמנים ועוד 114 אחרים. העיר שוכנת באגם האמצעי של נחל טרנבה הגדולה, במרחק של 39 ק"מ מסיגישוארה ו־41 ק"מ מבלאז'. המרחק עד לבירת המחוז סיביו הוא 55 ק"מ. במרחק 18 ק"מ ממדיאש נמצא אתר מרפא תיירותי בשם באזנה. האזור מפורסם ביינותיו שהוזכרו גם בספר "דרקולה". מלכי הונגריה הושיבו במקום, במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13 מתנחלים גרמנים הקרויים סאשים. העיר מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1267. ולאד המשפד נכלא במקום בעקבות סכסוך עם מלך הונגריה ונסיך טרנסילבני, שטפן בטורי, נבחר במקום זה למלך פולין. אומנם אין יהודים בעיר מדיאש כיום, אך יש בה בית הכנסת הגדול והמפואר, שנבנה בשנת 1896. בימי הזוהר שלו הכיל בית הכנסת כ־1,000 מקומות, היו בכ-200 מתפללים קבועים, אך הם או עזבו ברבות השנים, או נרצחו בשואה. לבית הכנסת היו תקרה וקירות מעוטרים בציורים יפים, אך כיום הם מתקלפים ומוזנחים. לאחר מלחמת העולם השנייה, עזבו כל חברי הקהילה היהודית את העיר והמקום נותר ריק ועזוב במשך שנים רבות. רק בתחילת המאה ה-21 החלו לשקם את בית הכנסת ואת המתחם כולו, הכולל גם את בית הרב, את בית הספר היהודי ואת המקווה. עבודות השיקום נעשו בהתנדבות ובתקציבים נמוכים וכללו את ניקיון המבנים ואת טיפוח החצרות, במטרה להפוך את המקום למרכז מורשת ותרבות אזורית. בסביבות שנת 2013, נמצאו בקומה השנייה, בעזרת הנשים, מאות מסמכים, תמונות, חפצים וספרי תפילה, כולם מכוסים בשכבות אבק וחלקם מתפוררים למגע. בשנים שלאחר מכן החלו בפעולות אחסון ושימור של הפריטים שנמצאו וחלקם נשמרים בארכיון קטן, אולם העבודה עוד רבה ובינתיים החפצים, כמו גם המבנה עצמו, ממשיכים להתפורר ולהיהרס. באין יהודים באזור, סדר העדיפויות של השקעת המשאבים והתקציבים לא פועל לטובת המקום. כיום מתקיימים במתחם קונצרטים וערבי קולנוע, וגם ראש השנה היהודי וחגים נוספים מצוינים, באירועים משותפים עם הכנסייה הקתולית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא מדיאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדיאש "מדיאש", באתר JewishGen (באנגלית) מדיאש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיאש (רומניה), דף שער בספרייה הלאומית עדי סרנגה, קפיצה קטנה לרומניה העתיקה, באתר ישראל היום ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סומית

סומית (שם מדעי: Typhlocaris) היא הסוג היחיד של סרטן במשפחת Typhlocarididae. הסומית היא סרטן ארוך בטן, באורך של כ-5 ס"מ, בעל 10 רגליים (דקה-פודה), 3 זוגות מחושים (הנחוצים לתפקוד בחושך מוחלט) ו-2 זוגות הרגליים הקדמיות הן עם צבתות, העוזרים לו לחוש כל תנודה במים. הוא חסר פיגמנט וחסר עיניים. הסומית ניזונה על סרטנים הקטנים ממנה. קיימות שתי סברות למקורה של הסומית. או שמקורה מהים התיכון או שהיא התפצלה ממין שחי בים התיכון ונכחד באירוע המסיני (התייבשות כמעט מוחלטת של הים התיכון לפני כ-5 מיליון שנה), כאשר הסומית שרדה בזכות הסתגלותה למי התהום. סרטנים אלה התגלו במקומות המזוהים עם שולי האוקיינוס הקדום ים טתיס, אשר החלק שנותר ממנו היום הוא הים התיכון. הם נמצאו בלוב ליד העיר בנגאזי, באיטליה, במערות במחוז פוליה, ובישראל במערת איילון ובטבחה בצפון ים כנרת. עד כה התגלו ארבעה מיני סומית, שניים מהם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים בישראל. סומית איילון Typhlocaris ayyaloni צורנמל, 2008 סומית הגליל Typhlocaris galilea קלמן, 1909 Typhlocaris lethaea פאריסי, 1920 Typhlocaris salentina קארולי, 1923 מערת איילון טרוגלוביטים שטרגליים טתיסבאנה מדיה וקבצים בנושא סומית בוויקישיתוף סומית, באתר NCBI (באנגלית) סומית, באתר GBIF (באנגלית) צפריר רינת, מחקר חדש מגלה איך הגיעו לישראל הסרטנים העיוורים הנדירים, באתר הארץ, 24 ביולי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבוס

אֵבוּס הוא מתקן מוארך, עשוי עץ או אבן על פי רוב, המשמש להזנה של בהמות, הן במשק החי והן במרעה. בתנ"ך מוזכר האבוס בספר ישעיהו, פרק א', פסוק ג': ”יָדַע שׁוֹר קֹנֵהוּ וַחֲמוֹר אֵבוּס בְּעָלָיו; יִשְׂרָאֵל לֹא יָדַע, עַמִּי לֹא הִתְבּוֹנָן”. הפסוק בא כתוכחה לבני ישראל ומנגיד בין השור, שמכיר את קונהו ויודע שהוא דואג לצרכיו, והחמור, שמכיר את האבוס שבו מניח לו בעליו את מזונו, לבין עם ישראל, שאינו יודע שאלוהים הוא הדואג לו. על פי הברית החדשה, ישו נולד בעת שהוריו היו בדרכם מנצרת לבית לחם ובהיעדר מקום לינה, הושכב התינוק באבוס. מאז מופיע האבוס בהמחזות של לידת ישו הנערכות בחג המולד. במשק החי המודרני מותקנים אבוסים לפי תקני רווחה והיגיינה מתקדמים. שוקת חווה חקלאית קולומבריום הבשורה על פי לוקאס, ב, 4-7 ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גולאש

גולאש (בהונגרית: Gulyás - "גויאש" פירושו רועה בקר) הוא מרק סמיך הנוטה לנזיד שמקורו בהונגריה. מרק זה מכיל לרוב בשר בקר, בצלים, פלפל אדום או גמבה ופפריקה. יש המתבלים את התבשיל ביין. המרק יכול להיות סמיך יותר או פחות לפי שימושו בארוחה והגולאש או מרק גולאש (Gulyásleves) הוא מוגדר כ"הונגריקום". גויאש נאכל בהונגריה תמיד כמנה ראשונה (כלומר מרק). הגרסאות של התבשיל מחוץ להונגריה הן שונות ממקום למקום (לפעמים מרק לפעמים מנה עיקרית שאיננו גולש הונגרי) ואינן דומות כאמור לגויאש ההונגרי (כמו שהפיצות האמריקאיות אינן דומות למקור, כלומר לפיצות האיטלקיות). הגולאש הוא סמלו של המטבח ההונגרי, אולם הוא פופולרי בכל מרכז אירופה וארצות הבלקן. מקורו של מזון זה במאכל שהכינו רועי בקר החל מימי הביניים. נזיד זה התבשל בסיר מעל אש גלויה והיווה ארוחה שלמה. מאכל זה נחשב למאכל ביתי וחורפי, והיה נפוץ בשל פשטות הכנתו. הבישול הממושך מאפשר שימוש בחלקי בשר פחות איכותיים (ולכן זולים יותר) ובשל כך היווה הגולאש מאכל של פשוטי העם והשכבות הסוציו-אקונומיות הנמוכות. כיום הגולאש הוא מאכל פופולרי במדינות רבות. מאז שהחל ייבוא שיטתי ועקבי של תחליפי בשר שונים מסין לאירופה (אשר פותחו בעיקר על ידי נזירים בודהיסטים במזרח אסיה), החלו מופיעות גם גרסאות צמחוניות של הגולאש הנאכלות למשל על ידי צמחונים וטבעונים בהונגריה ומחוצה לה. מדיה וקבצים בנושא גולאש בוויקישיתוף גולאש - תיאור ומתכונים באתר מתכונים.נט רותי קינן, בהונגריה עושים את זה יותר לוהט: גולאש, באתר ynet, 18 בדצמבר 2005 מתכון באתר על השולחן אייל שני, מתנת הרועים ההונגרים, מתכון לגולאש באתר וואלה גולאש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טתיסבאנה

טתיסבאנה (שם מדעי: Tethysbaena) סוג במשפחה Monodellidae מקבוצת הסרטנאים. המין Tethysbaena relicta זוהה בישראל במעיין חם בשנת 1962. לפי מקומות הימצאותם מניחים כי בעידן המיוקן הם חיו בתחום הים טתיס. הם צאצאים לבעלי חיים שחיו בים הפתוח. ייחודם של הסרטנים הוא בכך שהם נושאים את ביצי הרבייה בצידי הגוף ולא צמוד לבטן או לגב כשאר הסרטנים. T. aiakos T. argentarii T. atlantomaroccana T. calsi T. colubrae T. coqui T. gaweini T. haitiensis T. halophila T. juglandis T. juriaani T. lazarei T. relicta T. sanctaecrucis T. scabra T. scitula T. siracusae T. somala T. stocki T. tarsiensis T. texana T. tinima T. vinabayesi מערת איילון טרגלוביטים שטרגל מדיה וקבצים בנושא טתיסבאנה בוויקישיתוף טתיסבאנה, באתר ITIS (באנגלית) טתיסבאנה, באתר NCBI (באנגלית) טתיסבאנה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גולש

האם התכוונתם ל... גולאש – נזיד הונגרי גלישה – פירושים אפשריים אחרים
טרנטלה

טרנטלה (באיטלקית: Tarantella) הוא ריקוד איכרים במשקל 6/8, מדרום איטליה. הטרנטלה הוא ריקוד עליז ומהיר שמקצבו הולך וגובר בהדרגה, עד לסיומו. השם טרנטלה משמש גם ליצירות מוזיקליות בסגנון זה. מקובל לנגן את הטרנטלה בליווי גיטרה, טמבורין ו/או קסטנייטות. שם המחול קרוי על שמו של עכביש הטרנטולה שעקיצתו, לפי אמונה שגויה מימי הביניים, הייתה גורמת למחולית. גישה אחרת סבורה ששמו של המחול נובע מהעיר מטאראנטו שבדרום איטליה. במאה ה-19 הולחנו טרנטלות רבות, המאופיינות בסגנון מבריק ווירטואוזי של תנועה מתמדת (למשל בידי שופן, ליסט, ובר ורחמנינוב; מנדלסון שילב טרנטלה בפרק האחרון של הסימפוניה האיטלקית). מדיה וקבצים בנושא טרנטלה בוויקישיתוף טרנטלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קפזנבאים

קְּפַזַּנְבָאִים או קְפִיץ-זַנְבָאִים (שם מדעי: Collembola) היא הגדולה בין שלוש הסדרות של מחלקת הזנבאים. השתיים האחרות הן קדם-זנבאים ודוזנבאים. הם בעלי לסתות פנימיות, אולם הן לא דומות האחת לשנייה יותר מאשר החרקים בעלי "לסתות חיצוניות". מחקרים גנטיים מעודכנים מצביעים על כך שהסדרה Collembola התפתחה אבולוציונית אחרת משאר הסדרות במערכת שש-רגלים. הבדיקה בוצעה על פי הקריטריון של רציפות המיטוכונדריה. האיברים של הקפזנבאים הם בדרך כלל קצרים מ-6 מ"מ. האיבר מתגמש לשישה או פחות חלקים. הוא בעל גמישות כמו לצינור, אשר מתחיל את הקפיצה מהחלק הראשון. הגמישות שלו מאפשרת לו לקפץ, ומכאן שמו, כאשר הוא חש בסכנה. קיים גם מעין "קפיץ" המאפשר לו לזנק בעת הצורך. הקפזנבאים מצויים בחומרי פסולת של ירק והם אחראיים לייצור הדשן הטבעי בקרקע. מספרם נאמד כאחד הגדולים מבין בעלי החיים המצויים בעולם. מדיה וקבצים בנושא קפזנבאים בוויקישיתוף קפזנבאים, ברשת החברתית פייסבוק קפזנבאים, באתר ITIS (באנגלית) קפזנבאים, באתר NCBI (באנגלית) קפזנבאים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קפזנבאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קפזנבאים, באתר GBIF (באנגלית) קפזנבאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 42 קְפִיץ-זַנְבָאִים במילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
סעדיה בן יוסף

הרב סעדיה בן יוסף היה מחכמי תימן במאה ה-16, רבה של העיר ג'יבלה ופייטן. קיים מידע מועט על קורות חייו של הרב בן יוסף. הוא מוזכר בספר "המוסר", חיבורו של הרב זכריה אלצ'אהרי. בספר זה מתאר הרב אלצ'אהרי קהילות ודמויות שהכיר בנסיעותיו בעולם. הוא כותב על הרב סעדיה בן יוסף: ... וחנן בה יחידים השרידים, פשטיה וסודות העמוקים: גאון הדור סעדיה בן יהוסף, שמועתו מעידה בשוקים: גבורתו בארבעה ועשרים, ודקדוקם בלבו הם חקוקים: שמו נודע בטיב משא ומתן, ומבין הוא לארבעה פרקים: ולו משרה ומוסר וענווה, ותוכחות בפיו כמה מתוקים: ...וכמה סבבו על חוג ארחיו, ונלאו מלהשיגו ענקים: ונלאתי להשיג קץ שבחו, וכוחותי ורעיוני רחוקים... — ספר המוסר להרב זכריה אלצ'הרי, מהדורת צדוק יצהרי, עמוד 40 כמו כן, הרב אלצ'אהרי מציין את בקיאותו בתנ"ך בש"ס וברמב"ם ובפירושי רס"ג. לדבריו, הרב סעדיה חי בצנעא בזמן הרדיפות האנטי-יהודיות של 1568 ולאחר מכן בג'יבלה. הרב סעדיה בן יוסף חיבר כמה פיוטים, חלקם פורסמו על ידי אברהם צבי אידלסון בספרו "שירת תימן". משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן חלק א, עמוד 409. הרב יצחק רצאבי, שולחן ערוך המקוצר, מבוא הספר פרק א - 'השתלשלות חכמי התורה בתימן לדורותיהם' - עמוד 13. Marvin J Heller, Studies in the Making of the Early Hebrew Book (עמ' 36-37), ‏2007 (באנגלית) Saadiah, Encyclopaedia Judaica Jewish Virtual Library, SAADIAH BEN JOSEPH HA-LEVI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.