laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרב אניווטוק

קרב אניווטוק היה קרב בין האימפריה היפנית לבין ארצות הברית, שנערך באטול אניווטוק שבאיי מרשל בין 17 ל-23 בפברואר 1944, כחלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט של מלחמת העולם השנייה. ההתקפה על אטול אניווטוק התרחשה לאחר ההצלחה האמריקאית בקרב קווג'לין, השוכן דרומית-מזרחית לאניווטוק. האמריקאים ראו באניווטוק יעד חשוב בשל המעגן ושדה התעופה שבו, שהיו חיוניים לשם התקפה על איי מריאנה בצפון-מערב. מערך ההגנה באטול בשנת 1943 היה דליל, זאת בשל העובדה כי היפנים סברו שהצי האמריקאי יתקוף תחילה בדרום-מערב איי מרשל, אך בסוף השנה נשלחו תגבורות שמטרתן הייתה לגרום לאבדות רבות יותר בקרב האמריקאים, כשאלה יתקפו את האיים. החטיבה האמפיבית הראשונה הגיעה לאטול בינואר ועימה 9 טנקים קלים. מפקד חיל המצב באטול, מייג'ור-ג'נרל יושימי נישידה, החל בבניית ביצורים אך התקפות אוויריות חוזרות ונשנות הקשו על הבנייה ושטחם הקטן של איי האטול הפך את ההגנה עליהם לבלתי אפשרית. להתקפה על אניווטוק קדם מבצע כדור ברד, במהלכו שלח תת-אדמירל ריימונד ספרואנס שייטת של נושאות מטוסים ללגונת טרוק שבאיי קרוליין. השייטת השמידה 15 ספינות מלחמה ומעל 250 מטוסים, ובכך נותק אניווטוק ממקורות הסיוע והאספקה שלו. ההפגזה הימית על אניווטוק החלה ב-17 בפברואר, ורגימנט הנחתים ה-22, בפיקודו של קולונל ג'ון ווקר, נחת על האי אֶנְגֵבּי שבצפון האטול ב-18 בפברואר בשעה 08:44. הנחתים נתקלו בהתנגדות קלה בלבד והאי כולו נכבש תוך שש שעות. מסמכים יפניים שנתפסו הראו כי ההגנה על האי אניווטוק בדרום האטול, המטרה הבאה של הנחתים, קלה בלבד. ב-19 בפברואר, לאחר הפגזה ימית קצרה, נחת רגימנט הרגלים ה-106 מהדיוויזיה ה-27 על האי אניווטוק, בציפייה לקרב קל. ואולם, הסתבר כי בניגוד למידע המוקדם המגינים היפנים על האי אניווטוק היו מחופרים היטב והצליחו לעצור את התקדמות האמריקאים. החיילים האמריקאים השלימו את כיבוש האי רק ב-21 בפברואר, ובמהלך הקרב נהרגו מעל 800 חיילים יפניים ו-37 חיילים אמריקאים. האמריקאים למדו לקח באי אניווטוק, ולפני שנחתו על האי פָּארי הסמוך ירו עליו אוניות המערכה "טנסי" ו"פנסילבניה" מעל 900 טון פגזים. כשנחת הרגימנט ה-22 על האי ב-22 בפברואר הוא נתקל בהתנגדות קלה בלבד, ויום לאחר מכן הושלם כיבוש האטול כולו. אטול אניווטוק שימש בסיס ימי ושדה תעופה בעת המערכה על איי מריאנה ופלאו. המערכה באיי גילברט ומרשל Morison, Samuel Eliot. Aleutians, Gilberts and Marshalls, June 1942-April 1944, History of United States Naval Operations in World War II, University of Illinois Press, 2001. ISBN 9780252070372. Rottman, Gordon & Howard Gerrard, The Marshall Islands 1944: Operation Flintlock, the capture of Kwajalein and Eniwetok, Osprey Publishing, 2004. ISBN 9781841768519. ברטון רייט ה-3, Eastern Mandates, המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית. הנפשה של קרב אניווטוק.
ג'ורג' בונהאם

סר סמיואל ג'ורג' בונהאם (באנגלית: Sir Samuel George Bonham; בסינית: 文咸 או 般咸; ‏7 בספטמבר 1803 - 8 באוקטובר 1863) היה מושלה השלישי של הונג קונג. בונהאם נולד בפאוורשאם שבקנט והיה בנם של רב החובל ג'ורג' בונהאם (שעבד בחברת הודו המזרחית הבריטית) ושל איזבלה, רעייתו השנייה. אביו טבע עם ספינתו בשנת 1810 בהיותו בן 7. בשנת 1837 מונה בונהאם לתפקיד מושל מושבת המיצרים (סינגפור והסביבה), תפקיד בו כיהן עד שנת 1843. לאחר תום כהונתו שירת בחברת הודו המזרחית וב-20 במרץ 1848 מונה לתפקיד המושל השלישי של הונג קונג, וכן לתפקיד נציג מוסמך של החברה - האחראי על הסחר עם סין. בתקופת כהונתו כמושל הקפיד על תקציב מאוזן ועודד את שוק הנדל"ן בהונג קונג במטרה להגביר את הכנסות הממשל ממסים. במהלך כהונתו נאבק חיל הים המלכותי הבריטי על השליטה בים שסביב הונג קונג למול שודדי הים ששלטו אז באזור. בשנת 1850 קיבל את תואר אביר מסדר האמבט, ובשנת 1852 קיבל תואר ברונט. בשנת 1846 נשא בונהאם לאישה את אלן אמיליה ברנארד, ונולד להם בן אחד - ג'ורג' פרנסיס בונהאם. בונהאם פרש מתפקידו באפריל 1854. רעייתו של בונהאם נפטרה בשנת 1859. בונהאם עצמו נפטר ב-8 באוקטובר 1863. על שמו של בונהאם נקראים רחוב בונהאם בסינגפור, ומספר רחובות באי הונג קונג. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' בונהאם בוויקישיתוף ג'י. בי. אנדקוט, ביוגרפיה של ראשיתה של הונג קונג, 1862, הוצאת אוניברסיטת הונג קונג
הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול

הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול הוא סרט תיעודי שביים ניסים מוסק, ויצא לאקרנים ב-2008. הסרט עוסק בלהקת הרוק הבמה החשמלית ובנגן הגיטרה שהוביל אותה שלמה מזרחי, שהייתה בולטת מאוד בסצנה הירושלמית של סוף שנות השישים. הסרט מציג פרספקטיבה רחבה של חיים של חברי הלהקה מתקופת הזוהר שלהם ועד היום, במקביל עם תיאור של השינויים שחלו בירושלים בתקופות אלו. הסרט התחרה בתחרות הסרט התיעודי של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. להקת הבמה החשמלית הייתה מהלהקות החשובות של הרוק הירושלמי בפרט והישראלי בכלל. חברי ההרכב היו נערים שיצאו משכונות מצוקה, ממוסררה ומנחלאות. למרות הצלחתם הם מעולם לא הקליטו אלבום משלהם. הם הקליטו סינגל עם צביקה פיק (מתוך האלבום זוהי הדרך שלי) ואת חנטריש ¼3 עם דני בן ישראל, אך בשני המקרים לא קיבלו קרדיט. בסרט מוסק מוצא את כל חברי הלהקה ומציע להם לשוב ולנגן יחד כדי להפיק אלבום משל עצמם. הסרט עוקב אחרי סיפורי החיים שלהם מאז ועד היום, ומציג את תהליך העבודה המשותפת שלהם אחרי 37 שנים. הם לא מצליחים להקליט אלבום אלא מופיעים בצוללת הצהובה בירושלים עם הופעת אורח של המעריץ שלהם ברי סחרוף במופע שמשודר בערוץ הראשון. "הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול", באתר אידיבי על הסרט, באתר "הבמה" סיפורם של שלמה מזרחי ולהקת "הבמה החשמלית", וידאו באתר יוטיוב, הערוץ הראשון, 2008 אור ברנע, הקדימו את זמנם, באתר ynet, 14 בדצמבר 2008 ״הבמה החשמלית - אגדת רוקנרול״, הסרט המלא לצפייה ללא תשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים חזי מחלב, על "הבמה החשמלית", סרטו של ניסים מוסק, באתר "העוקץ", 12 בדצמבר 2008
המערכה על איי וולקנו וריוקיו

המערכה על איי וולקנו וריוקיו הייתה סדרת קרבות ועימותים בין כוחות בעלות הברית לבין כוחות האימפריה היפנית, מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. המערכה נמשכה מינואר עד יוני 1945. המערכה התרחשה באיי וולקנו ובאיי ריוקיו. שני קרבות הקרקע העיקריים במערכה זו היו קרב איוו ג'ימה (16 בפברואר - ‏26 במרץ) וקרב אוקינאווה (1 באפריל - ‏21 ביוני). בנוסף התרחש קרב ימי עיקרי מבצע טן-גו (7 באפריל), שקיבל את שמו משם המבצע היפני שממנו התפתח הקרב. המערכה הייתה חלק מהמערכה על יפן שמטרתה הייתה כיבוש אזורי היערכות לקראת פלישה ליפן, והקמת בסיסים אוויריים וימיים לסיוע לפלישה. הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי הביאו לכניעת יפן ולמעשה הפכו את הפלישה לבלתי נחוצה. מבצע נפילה Drea, Edward J. (1998). "An Allied Interpretation of the Pacific War," in In the Service of the Emperor: Essays on the Imperial Japanese Army, University of Nebraska Press, 1998, p. 42-60. ISBN 9780803266384. ארנולד פישר, Ryukyus, המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוגי דב (סרט)

יוגי דב (באנגלית: Yogi Bear) הוא סרט אנימציה המבוסס על הסדרה באותו השם. הסרט משלב אנימציה עם צילומים רגילים. כאשר פארק ג'ליסטון מאבד פופולריות, מחליט ראש העיר למכור אותו לחוטבי עצים, ולפנות את תושביו החיות. יוגי ובובו, שזה ביתם היחיד, מחליטים להצטרף ליריבם שומר היער סמית' ולהציל את הפארק. דן אקרויד בתפקיד יוגי דב (דיבוב) ג'סטין טימברלייק בתפקיד בובו (דיבוב) טום קוואנו בתפקיד שומר היער סמית' אנה פאריס בתפקיד רייצ'ל טי. ג'יי. מילר בתפקיד שומר היער ג'ונס אנדרו דאלי בתפקיד ראש העיר בראון מדיה וקבצים בנושא יוגי דב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוגי דב "יוגי דב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יוגי דב", באתר נטפליקס "יוגי דב", באתר AllMovie (באנגלית) "יוגי דב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יוגי דב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "יוגי דב", באתר Metacritic (באנגלית) "יוגי דב", באתר אידיבי "יוגי דב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יוגי דב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון מדובב של הסרט, קדימון הסרט באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוף טיקה מסאלה

עוף טיקה מסאלה (באנגלית: Chicken tikka masala - צ'יקן טיקה מסאלה; בהינדית: चिकन टिक्का मसाला; באורדו: مرغ تکہ مصالحہ) הוא מאכל בשר עוף המתובל בגאראם מסאלה או בקארי, המוגש ברוטב אדום המכיל לרוב עגבניות ולעיתים יוגורט או שמנת או חלב קוקוס. מאכל זה, שמקורו שנוי במחלוקת, הפך עם השנים, בשל ההגירה הגדולה לבריטניה מהודו ופקיסטן, למאכל נפוץ במטבח הבריטי, ויש אף הרואים בו "מאכל לאומי" בריטי. רשת החנויות הבריטית מרקס אנד ספנסר מוכרת מדי שבוע כ-18 טון ממאכל זה. ככל הנראה מקורו של המאכל באזור פונג'ב שבהודו, אולם יש הסוברים שאין מדובר במאכל הודי מקורי אלא במאכל שפותח במסעדות ההודיות באזור הסוהו של לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-20. מאכל זה מורכב מחתיכות עוף בסגנון טיקה - עוף המושרה ביוגורט והמבושל בתנור טנדורי. העוף מוגש עם רוטב המכיל גאראם מסאלה או תערובת תבלינים בעלת הרכב שונה, וכולל לרוב עגבניות או רסק עגבניות וכן שמנת או יוגורט ולפעמים חלב קוקוס. פפריקה או כורכום נותנים למנה את הצבע האדום או הכתום שלה. אין מתכון רשמי למאכל זה. הסברה המקובלת למקורו של מאכל זה היא כי הוא הומצא במסעדה הודית, בנגלדשית או פקיסטנית בלונדון, וכי אין מדובר במאכל הודי מקורי. ישנה מחלוקת בשאלה אם המאכל הומצא בלונדון או בגלאזגו שבסקוטלנד, אף שישנם מומחים הודים הטוענים שמדובר במזון שמקורו בפונג'ב ושהמתכון יובא לבריטניה. מחלוקת זו הגיעה לידי דיון בפרלמנט הבריטי עת שחבר הפרלמנט מוחמד סארוואר (ממוצא פאקיסטני) הגיש הצעת חוק לפיה הפרלמנט יתמוך בפנייה לאיחוד האירופי לצורך קביעה של האיחוד שמדובר במאכל לאומי של סקוטלנד. מתכון באתר ה-BBC (באנגלית) ynet, יאללה מסאלה: צ'יקן טיקה ברוטב, באתר ynet, 15 באוקטובר 2009 מתכון באתר "אכול ושאטו" עוף טיקה מסאלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבה בעיתון הגארדיאן, 19 באפריל 2001, המצטטת את נאומו של רובין קוק מקורו של העוף טיקה מסאלה הטיימז של הודו, הסקוטים טוענים כי הם המציאו את העוף טיקה מסאלה Dean Nelson and Jalees Andrabi, ‏Chicken tikka masala row grows as Indian chefs reprimand Scottish MPs over culinary origins, The Telegraph, 4 August 2009 הצעת חוק של הפרלמנט הבריטי בדבר הגדרת עוף טיקה מסאלה כמאכל לאומי סקוטי לצורך קבלת מעמד של מזון לאומי על פי חוקי האיחוד האירופי
פרדראג דנילוביץ'

פרדראג "סשה" דנילוביץ' (בסרבית: Предраг Даниловић; נולד ב-26 בפברואר 1970, בסרייבו, בוסניה והרצגובינה) הוא כדורסלן עבר סרבי ונשיא קבוצת הכדורסל פרטיזן בלגרד. דנילוביץ', המתנשא לגובה 1.96 מ', שיחק בעמדת הקלע ונחשב לשחקן קשוח בעל יכולת חדירה טובה. בנוסף הצטיין במשחק ההגנה. דנילוביץ' הוא בעל קריירה מפוארת באירופה ובליגת ה-NBA ונחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים הסרבים בהיסטוריה. דנילוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת פרטיזן בלגרד ושיחק בה בין השנים 1988–1992. במהלך תקופה זו זכתה הקבוצה בגביע קוראץ' ב-1989 ובגביע אירופה לאלופות בשנת 1992, כאשר דנילוביץ' קלע 25 נקודות במשחק הגמר הדרמטי מול חובנטוד בדאלונה שהסתיים בתוצאה 71-70 ונבחר לשחקן המצטיין של הפיינל פור. לאחר הצטיינותו במדי פרטיזן חתם דנילוביץ' במועדון הפאר האיטלקי וירטוס בולוניה, שם שיחק בין השנים 1992–1995. במהלך שלוש שנים אלו הוביל את המועדון לזכייה באליפות הליגה המקומית בכל עונה. דנילוביץ' נבחר בדראפט של 1992 על ידי הגולדן סטייט ווריורס במקום ה-43 אך המשיך לשחק באירופה. רק בעונת 1995/1996, לאחר שהזכויות עליו הועברו לקבוצת מיאמי היט, חצה דנילוביץ' את האוקיינוס והחל לשחק בליגת ה-NBA. במהלך עונת הרוקי השיג ממוצע של 13.4 נקודות ב-43.6% מקו השלוש, אך שיחק רק 19 משחקים עקב פציעה. בעונה הבאה המשיך במיאמי אך הוגבל שוב עקב פציעות ל-43 משחקים בהם השיג 11.3 נקודות בממוצע. בעונת 1997/1998 עבר לקבוצת דאלאס מאבריקס, אך שוב שיחק רק 13 משחקים עקב פציעות. לאחר שפרק הקריירה שלו ב-NBA הסתיים באכזבה יחסית, חזר דנילוביץ' בשנת 1997 לקבוצתו הקודמת, וירטוס בולוניה, ושיחק בה עד לפרישתו בשנת 2000. במהלך עונות אלו הציג דנילוביץ' יכולת עילאית. בעונת 1997/98 הוביל את המועדון האיטלקי לזכייה בגביע אירופה לאלופות ב-1998, אחרי ניצחון משכנע מול א.א.ק. אתונה בתוצאה 58-44, ולזכייה באליפות המקומית. בסוף עונה זו נבחר לשחקן השנה באירופה. בעונת 1998/1999 שוב הוביל את המועדון לגמר הפיינל פור האירופאי, אך הפעם נחלו הפסד מפתיע מול ז'לגיריס קובנה. בליגה המקומית זכה עם המועדון בגביע האיטלקי. בסוף עונת 1999/2000, אחרי קריירה רוויית פציעות, הודיע דנילוביץ' על פרישה ממשחק בגיל 30 בלבד. דנילוביץ' שיחק בנבחרת יוגוסלביה והוביל אותה לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה ב-1996 לאחר הפסד לנבחרת החלומות של ארצות הברית. בנוסף הוביל דנילוביץ' את נבחרתו לזכייה בארבע אליפויות אירופה (1989, 1991, 1995, 1997) ולמדליית ארד באליפות אירופה ב-1999. באליפות אירופה שהתקיימה ב-1997 נבחר לחמישיית הטורניר (בצוותא עם עודד קטש). כיום משמש כנשיא קבוצת פרטיזן בלגרד. בשנת 2007 היה מעורב בתקרית אלימה והורחק לשנתיים ממגרש הכדורסל לאחר ששלח אגרוף לשופט במהלך משחק נגד המופארם. דנילוביץ' נשוי לסווטלנה, שדרנית ספורט סרבית, ויש להם שתי בנות ובן. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן באתר ה-NBA ספורט - כדורסל ישראלי nrg - ...סשה דנילוביץ' הורחק לשנתיים
קורא ספרים אלקטרוני

קורא ספרים אלקטרוני הוא מכשיר ייעודי להצגת ספרים אלקטרוניים (להבדיל ממחשב, שהצגת ספרים אלקטרוניים היא אחת ממגוון רחב של המטרות שלו). בשלהי המאה העשרים הוחל בפיתוח קוראי ספרים אלקטרוניים - מכשירים ייעודיים לקריאה של ספר דיגיטלי. מכשירים אלה מתאפיינים בגודל קטן יחסית למחשב, גודל הקרוב לזה של ספר כיס, ויכולת לטלטל אותם בקלות ממקום למקום, ללא צורך בחיבור קבוע לרשת החשמל או לקווי תקשורת. דגמים בולטים של מכשירים כאלה הם סוני רידר, נוק, קובו ואמזון קינדל המוביל את הקטגוריה. מכשירי קריאה אלו מחולקים למכשירים בעלי צג LCD וכאלו בעלי תצוגה אלקטרופורטית ("דיו אלקטרוני") שנותנת תחושה של קריאה מנייר ולא כוללת תאורה אחורית כלשהי. גם מחשב לוח, הדומה בצורתו לקורא ספרים אלקטרוני, אך הוא מחשב, מתחרה בקורא האלקטרוני על לבם של הקונים. הטכנולוגיה הייחודית של דיו אלקטרוני (E-ink) היא זו שתרמה להצלחתם של קוראי ספרים אלקטרוניים ייעודיים. המכשיר "מדפיס את הדף" ולא מבזבז אנרגיה בין הדפסה אחת לאחרת. התוצאה היא זמן ארוך במיוחד שהמכשיר עובד ללא טעינה (עד חודש ימים), משום שהאנרגיה מבוזבזת אך ורק בדפדוף הדפים ולא בזמן הקריאה עצמו. בנוסף, מסכי הדיו אלקטרוני אינם מרצדים ואינם מעייפים את העיניים כמו מסכי מחשב. כל זה תורם לחוויית קריאה שמדמה קריאת ספר מודפס. קוראי ספרים אלקטרוניים תומכים על פי רוב במספר פורמטים של ספרים אלקטרוניים אך לא כל הפורמטים האלו תומכים בעברית. מכשירים רבים מתקשים להתמודד עם הצגה נכונה של העברית גם עם פורמטים שתומכים בה. לעיתים נדרשות התאמות מיוחדות או עדכונים שמאפשרים תמיכה כזו. קורא הספרים האלקטרוני הראשון שתמך בספרים בעברית היה של חברת Bookware הישראלית. קוראי ספרים אלקטרוניים נוספים התומכים בספרים בעברית הם: inkBOOK המגיע עם אפליקציית הליקון מותקנת, eSlick ,PAGEone, פוקטבוק, אמזון קינדל ו-Evrit. בשנים האחרונות נכנסו לישראל שתי חברות נוספות של קוראי ספרים אלקטרוניים: Onyx Boox הסינית ו-Pocketbook האוקראינית. כל הדגמים של חברות אלה מאפשרים לא רק תמיכה מלאה בקבצים בעברית, אלא אף תפריט מלא בעברית המותאם לקהל הישראלי. טלפונים חכמים ומכשירים מבוססי iOS כמו אייפון ,אייפוד ,אייפד עליהם מותקנת אפליקציית קריאה כגון iBooks או סטאנזה תומכים בספרים בעברית. באופן דומה, טלפונים חכמים וטאבלטים מבוססי מערכת הפעלה אנדרואיד כמו סדרת סמסונג גלקסי S, סמסונג גלקסי טאב, HTC Flyer ואחרים תומכים בקריאת ספרים בעברית כאשר מותקנת עליהם אפליקציית קריאה מתאימה כמו אפליקציית הליקון, אוברדרייב מדיה קונסול או מון רידר. E-learning גל מור, עידן הספר האלקטרוני? לא כל כך מהר, באתר ynet, 21 בנובמבר 2007 גילעד נס, הספרים האלקטרוניים: היו שלום ותודה על הדפים, באתר כלכליסט, 5 ביוני 2008 עידו גנדל, איך זה עובד: קורא ספרים אלקטרונים, באתר ynet, 25 בספטמבר 2013 הסבר על קוראי ספרים אלקטרוניים באתר mio4u http://seekingalpha.com/article/250507-amazon-positioned-for-50-overall-market-share-by-end-of-2012 דורה קישינבסקי, לראשונה בישראל: ספר אלקטרוני עם תמיכה בעברית, באתר כלכליסט, 12 ביוני 2009
עברית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עברית – השפה השמית, שבה כתוב דף זה תקופות וניבים של הלשון העברית: עברית מקראית העברית בתקופת בית שני עברית משנאית עברית ימי-ביניימית תחיית הלשון העברית עברית ישראלית עברית שומרונית עברית באינטרנט עברית בלינוקס עברית (הוצאה לאור) – הוצאת ספרים ישראלית עברית (חנות ספרים מקוונת) – חנות ספרים, ובעבר קורא ספרים אלקטרוני ישראלי העברית (פירושונים) עברי (פירושונים)
החג של החגים

החג של החגים (בערבית: مهرجان عيد الأعياد, בתעתיק מדויק: מהרג'אן עיד אלאעיאד, מילולית: "פסטיבל חג החגים") הוא פסטיבל הנערך בעיר חיפה מדי שנה, במהלך חודש דצמבר. הוא נועד לבטא את אופייה של חיפה כעיר בעלת אוכלוסייה מעורבת, שבה חיים במשותף בני כל הדתות, ולקדם דו-קיום וסובלנות ביניהם. שמו של הפסטיבל מבטא את כוונתו לציין את החגים הדתיים החלים בחודש דצמבר ובסמוך לו – חג החנוכה היהודי, חג המולד הנוצרי (החלים בסמוך זה לזה), חודש הרמדאן ועיד אל-פיטר או חג הקורבן האסלאמיים (החלים במועדים משתנים על פני השנה האזרחית ויכולים לחול בחודש דצמבר, על פי הלוח המוסלמי). פעילויות הפסטיבל נערכות בסופי השבוע (ימי שישי ושבת) של חודש דצמבר. הן מתקיימות באתרים שונים בעיר, אך מרביתן נערכות בשכונת ואדי ניסנאס ובשכונת המושבה הגרמנית הסמוכה אליה. בימי הפסטיבל פתוחים מוזיאוני העיר בחינם לכל המבקרים. הפעילויות כוללות מופעי במות, תהלוכות, הצגות, קונצרטים של מוזיקה מתקופות הבארוק והרנסאנס, תערוכות אמנות ומיצגי רחוב, סיורים וכנסים, ירידים ושווקים ופעילויות מיוחדות לילדים. בשנת 2010 במרכז המושבה הגרמנית הוצג לראשונה מיצג של עץ חג המולד. העץ נבנה על ידי המעצבת התעשייתית הדס איצקוביץ במשך חודש ימים. גובהו של עץ הבקבוקים היה 12 מטרים, והוא היה עשוי מ-5,480 בקבוקי פלסטיק משומשים, שהושלכו על ידי תושבים ברחבי העיר למכולות האיסוף הקבועות למיחזור בקבוקים. מאז התחילה מסורת הצגת עץ חג המולד כל שנה מחדש כחודש ימים בתאריכים הפסטיבל. במשך 3 השנים הראשונות הוצג ברציפות עץ הבקבוקים המקורי ולאחר מכן על אותה תשתית של העץ מציגים עיצובים שונים כל שנה מחדש. את הפסטיבל מארגנים עיריית חיפה, המרכז היהודי-ערבי "בית הגפן" וועד תושבי ואדי ניסנאס. את הקונצרטים הליטורגיים מארגן ה"חוג למוזיקה קאמרית" בראשותו של פרופסור עמוס לניר. הפסטיבל נערך מדי שנה מאז שנת 1993. בדצמבר 2021 הרחיבה עיריית חיפה את האירועים לשני מוקדים עיקריים. מוקד במושבה הגרמנית במסגרתו הואר כל קטע רחוב שדרות הציונות מכיכר המגינים ועד כיכר אונסקו לסובלנות ושלום בכניסה לגנים הבהאיים בפנסי אורות תלויים לרוחב האורות, כולל חנוכיות ואלמנטים קישוטיים אחרים. בכיכר בפינת המגינים ושדרות הציונות הוצבו 3 פסלים מוארים" עץ חג המולד, חנוכיה וסמל מוסלמי עם סהר מעליו. בכיכר הסובלנות שמו 3 פסלים מוארים של חנוכייה, כוכב בית לחם וסמל של סהר. מוקד נוסף הוא בטיילת לואי שם יתקיימו במשך 4 ימים בין ה-25 ל-28 בדצמבר פסטיבל הכולל 3 מופעים כל ערב, מופעי רחוב וממכר ושוק של אוכל. מספר רבנים, ובראשם הרב אביגדר נבנצל, קבעו כי ישנו איסור הלכתי להשתתף בפסטיבל, עקב התערובת בין חנוכה, שהוא חג יהודי, לבין חגים של דתות אחרות, המוגדרים כעבודה זרה. חנוכריסמס סינקרטיזם מדיה וקבצים בנושא החג של החגים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של החג של החגים אתר האינטרנט הרשמי של החג של החגים (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של החג של החגים (בערבית) HaifaHag.com - אתר האינטרנט של הפסטיבל אחיה ראב"ד, הכל מואר: "החג של החגים" בחיפה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2014 החוג למוסיקה קאמרית בחיפה עיריית חיפה, לראשונה בחיפה: יריד חג החגים "במרפסת של המדינה", באתר עיריית חיפה, ‏23 בדצמבר 2021 אביטל טרקיאלטאוב, ‏הרב נבנצל: פסטיבל "החג של החגים" הוא עבודה זרה, באתר כיפה, כ"ו בכסלו ה'תשע"ז. הרב ברוך אפרתי, ‏שו"ת: איסור גמור להשתתף בפסטיבל "החג של החגים", באתר "סרוגים", 3 בדצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיזיקה תאורטית

פיזיקה תאורטית היא ענף בפיזיקה המשתמש במודלים מתמטיים ומערכות פיזיקליות מופשטות כדי לתאר ולנבא התנהגות של מערכות פיזיקליות טבעיות. זאת בניגוד לפיזיקה ניסויית המשתמשת בכלים ניסויים כדי לבדוק מערכות אלו. התקדמות המדע תלויה באופן כללי ביחס בין מחקרים ניסויים לבין התאוריה. במקרים מסוימים, התאוריה מוגבלת על ידי כללים מתמטיים ומשאירה מעט משקל לתצפיות ותוצאות מחקר. לדוגמה כאשר פיתח אלברט איינשטיין את תורת היחסות הכללית, היה מוטרד מכך שטרנספורמציות לורנץ משאירות את משוואות מקסוול אינווריאנטיות, אך היה חסר עניין בניסוי מייקלסון-מורלי של מעבר כדור הארץ באתר (פיזיקה). מצד שני זכה בפרס נובל על הסבר האפקט הפוטואלקטרי, אשר היה עד אז אוסף תצפיות מחוסרות תאוריה שתסביר אותן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תרמודינמיקה של חור שחור מכניקה קלאסית שימור אנרגיה חומר אפל יחסות פרטית יחסות כללית פיזיקה גרעינית תורת המיתרים קוסמולוגיה תורת הקוונטים: מכניקה קוונטית כרומודינמיקה קוונטית מחשוב קוונטי אלקטרודינמיקה קוונטית אלקטרוכימיה קוונטית כבידה קוונטית מצב מוצק מכניקה סטטיסטית מדיה וקבצים בנושא פיזיקה תאורטית בוויקישיתוף חואן מלדסנה, ‏חורים שחורים, חורי תולעת וסודות המרחב־זמן הקוונטי, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 5 בינואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיצ'ר

האם התכוונתם ל... פִיצֶ'ר (מאנגלית: feature - מאפיין, סממן בולט): פיצ'ר - סרט קולנוע עלילתי באורך מלא פיצ'ר (מדיה) – אייטם תקשורתי הזוכה להבלטה פריט או אביזר מחשב (למשל: מקלדת) פיצ'ר (תוכנה) (אנ') – מאפיין מבחין של תוכנה פיצ'ר (למידת מכונה) (אנ') – מאפיין של אובייקט הנלמד על ידי מכונה Featuring (לעיתים בקיצור: ft,‏ feat,‏ ft. או f/) – מונח בתעשיית המוזיקה, המציין אומן שאינו האומן הראשי בביצוע השיר אחר: פיצ'ר (אוקלהומה) (Picher) – עיירת רפאים באוקלהומה מגיש (ספורט) (pitcher) – במשחק כדור בסיס המגיש זורק את הכדור לחובט
מקלע M60

מקלע M60 הוא מקלע בינוני אשר פותח בארצות הברית, הוא הוכנס לשימוש בשנת 1957 ונמצא כיום בשירות במספר מדינות סביב העולם. בארצות הברית ה-M60 הוחלף במהלך שנות ה-10 ברוב השימושים שלו על ידי מקלע ה-M240 ומקלע ה-M249. פיתוח המקלע החל לקראת סוף שנות ה-40 של המאה ה-20 כתחליף למקלע הM1919 בראונינג והרובה בראונינג אוטומטי בתפקיד מקלע כיתתי ומקלע בינוני. עיצוב המקלע נשען בעיקר על מקלעי הצבא הגרמני של מלחמת העולם השנייה; ה-MG42 וה-FG42. בשנת 1957 הוכנס לשירות בזרועות השונים של צבא ארצות הברית, כאשר הוא הועדף על פני ה-FN MAG הבלגי. המקלע שימש בצבא ארצות הברית כמקלע כיתתי בחיל רגלים ומקלע רכוב על שלל כלי הרכב וכלי התעופה של הצבא במהלך מלחמת וייטנאם ועימותים נוספים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 החל המקלע בתהליך יציאה משימוש הצבא כאשר ביחידות הרגלים הוחלף על ידי מקלע ה-M249 אך נשאר בשימוש כמקלע רכוב ברבים מכלי הרכב של הצבא. החל משנות ה-90 של המאה ה-20, מקלע ה-M60 הוחלף כמעט בכל שימושיו על ידי מקלעי ה-M240 וה-M249 (שניהם תוצרת FN Herstal הבלגית), כאשר נותר בשימוש בכמויות קטנות בחיל הים האמריקאי, משמר החופים האמריקאי, מספר יחידות מיוחדות ומספר יחידות מילואים, עד שיצא משירות באופן סופי במהלך שנות ה-10 של המאה ה-21. מקלע ה-M60 שימש בשירות מדינות שונות בעולם אשר קנו או ייצרו אותו ברישיון, ביניהם, קוריאה הדרומית, ירדן, אוסטרליה, יוון, מספר מדינות ביבשת אפריקה ובאמריקה הלטינית. M60: הדגם הבסיסי אשר הוכנס לשימוש בשנת 1957. M60E2: דגם אשר שימש כמקלע רכוב ומקביל אשר הופעל באופן אלקטרוני. M60B: דגם קצר יותר אשר פותח לירי ממסוק אך באופן לא רכוב (ללא חיבור לקנה). M60C: דגם אשר שימש כמקלע רכוב על כלי תעופה אשר הופעל באופן אלקטרוני על ידי הטייס. M60D: דגם המקלע להרכבה על קנה ברכב או מסוק אשר הופעל על ידי מקלען. M60E3: דגם אשר פותח בשנת 1986 כשיפור הדגם המקורי להפעלה במסגרת חיל הרגלים. הדגם היה קל יותר, הוא כלל ידית נשיאה, דורגלים וקנה משודרג. M60E4: דגם משודרג אשר מתקן מספר בעיות בדגמים הקודמים כגון עמידות המקלע. MK 43 Mod 0: דגם אשר פותח עבור אריות הים וחיל הים האמריקאי, בעל קנה קצר יותר ושדרוגים נוספים. MK 43 Mod 1: בעיקר הוספה של מסילות ושינוי צורת המתפסים. תיאור המקלע באתר גלובל סקיוריטי (באנגלית) תיאור המקלע ודגמיו באתר FAS (באנגלית)
המנון בוסניה והרצגובינה

ההמנון הלאומי של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית: Državna himna Bosne i Hercegovine) אומץ ב-25 ביוני 1999, עם חקיקתו של חוק ההמנון הלאומי של בוסניה והרצגובינה. ההמנון החליף את ההמנון הקודם, "האחת והיחידה" (Jedna si jedina). מנגינת ההמנון, אשר בתחילה היה ללא מילים, הולחנה על ידי דושאן שסטיץ' ונקראה "אינטרמצו", כותרת שעדיין משמשת לעיתים עבור שם ההמנון. המילים נכתבו על ידי שסטיץ' ובנימין איסוביץ', התקבלו על ידי ועדה פרלמנטרית בפברואר 2009, ובסופו של דבר לא אושרו באופן רשמי. ניסיונות נוספים לקבוע מילים רשמיות להמנון נעשו בשנים 2016 ו-2018, אך לא הצליחו. דגל בוסניה והרצגובינה סמל בוסניה והרצגובינה מידע על היצירה "המנון בוסניה והרצגובינה" באתר מיוזיק בריינז Bosnia renews efforts to find lyrics for its national anthem, euronews, ‏2018-02-07 (באנגלית)