מאיר ויזלטיר

מֵאִיר וִיזֶלְטִיר (8 במרץ 1941, ט' באדר ה'תש"א – 30 במרץ 2023, ט' בניסן ה'תשפ"ג) היה משורר ומתרגם ישראלי. מהבולטים שבמשוררי ובמתרגמי ישראל, פרופסור בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה. חתן פרס ישראל לספרות ושירה לשנת תש"ס (2000). ויזלטיר נולד במוסקבה, ברית המועצות, ב-1941. במהלך מלחמת העולם השנייה עברה משפחתו לנובוסיבירסק שבדרום-מערב סיביר. אביו נהרג כחייל בצבא האדום בלנינגרד (ויזלטיר הזכיר מוות זה בשירו: "אבי קיבל כדור בראש / בגיל ארבעים ושלוש, / ואני, בן שבעים ואחת, / עוד לא קיבלתי מט"). אימו נאסרה ב-1945 על ידי השלטונות הקומוניסטיים, ובעקבות זאת עברה עליו ילדותו עם אחותו הבכורה ובעלה, שעזבו ב-1946 את ברית המועצות לפולין. ב-1947 עברו לוויסבאדן שבגרמניה המערבית, וב-1949 עלו לישראל. לאחר עלייתו התגורר ויזלטיר תקופה קצרה בקיבוץ רמת השופט, משם עבר לשכונת עין התכלת בנתניה ולאחר מכן, בגיל 14, לתל אביב. שנה לאחר מכן, ב-1956, הותר לאימו לעלות לישראל. את לימודיו האוניברסיטאיים החל במהלך שירותו הצבאי, בשלוחה התל אביבית של הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, אך עזב ולבסוף למד ספרות אנגלית והיסטוריה כללית. לאחר סיום לימודיו שהה מספר שנים באירופה, שם השתתף בקורסים וסדנאות רבות בהיסטוריה של הספרות. היה פרופסור חבר בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה, ולאחר פרישתו היה פרופסור אמריטוס. כבר בתחילת שנות ה-60 נמנה בין המשוררים הישראלים הצעירים יחד עם דליה הרץ, יונה וולך ויאיר הורביץ. בשנת 1967 הקים איתם כתב עת בשם "פשיטא" שהוא היה עורכו. 1977, 1993, 2011 - זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשל"ז, שוב בשנת תשנ"ג ושוב בשנת תשע"א. 1984 - זכה בפרס יובל עלית לספרות 1995 - זכה בפרס ביאליק 2000 - זכה בפרס ישראל לספרות ושירה 2003 - זכה בפרס עדה בן-נחום לתרגום מחזות על תרגומו למחזה "האשליה" 2003 - זכה בפרס L'Olio della Poesia על מבחר שיריו בתרגום לאיטלקית 2009 - נבחר לעמית כבוד של מוזיאון תל אביב לאמנות. 2015 - זכה בפרס ניומן בתחילת שנות ה-60 היה נשוי לפסיכולוגית ורדה רזיאל-ז'קונט, ולהם בת יחידה בשם נטליה. אחר כך היה נשוי לעורכת הסרטים אתי ויזלטיר, ולהם בת יחידה בשם מרתה. מאוחר יותר היה במערכת יחסים זוגית עם ימפה בולסלבסקי (אחותה של המתרגמת נילי מירסקי), ובעקבות מותה ביוני 2015 כתב את "שברי שיר מול ימפה", שיר קינה בן 24 פרקים שראה אור תחילה כספר נפרד, ולאחר מכן חתם את ספר שיריו "האדם הנידף". בשנת 2007 עבר אירוע מוחי, שממנו התאושש כליל. בקיץ 2016, בעת חופשה בברלין, התמוטט ואושפז במחלקת טיפול נמרץ עקב פקיעת כלי דם בבטנו. על כך אמר ויזלטיר: "אין לי ספק שאלמלא נטליה הבינה מה קורה, הייתי מת. היא הצילה את החיים שלי". ויזלטיר נפטר ב-30 במרץ 2023, בגיל 82, עקב תגובה אלרגית לטיפול בסרטן. הוא נקבר בבית העלמין ירקון, בפתח תקווה. ויזלטיר ידוע בשיריו הפוליטיים. במהלך השנים כתב שירי מחאה רבים נגד שלטון ישראל בשטחי יהודה ושומרון, נגד מלחמת לבנון הראשונה ונגד המערכת התרבותית המקיימת את תרבות המלחמה הישראלית (אופנהיימר, 2004). כמו כן ידוע ויזלטיר בשירי האהבה החושניים שלו, בשיריו העירוניים ובשיריו הקוראים להתבוננות כמו "באמת". בנימוקי פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשע"א כתב חבר השופטים, כי "שירתו הבוטה, המעורבת, המשלבת רטוריקה פוליטית וחברתית עם ממדים אקזיסטנציאליסטיים, הייתה מן הכוחות המרכזיים שעיצבו את פני המודרניזם בשירה הישראלית בשנות השישים והשבעים; אולם היא הוסיפה להתפתח ולהתחדש גם בעשורים הבאים, ובין היתר גבר בה רישומם של היבטים אוטוביוגרפיים אינטימיים ומופנמים." כמה משיריו הולחנו והתפרסמו כפזמונים, בהם "יש לי סימפטיה" (לחן: שלמה גרוניך), "שובי לפרדס" (לחן: יהודית רביץ), "שוב יורד אור חקי אפרורי" (לחן: יהלי סובול). בשנת 1964 תרגם את המחזה "קשר דם" שהוצג בתיאטרון אהל. ויזלטיר תרגם מספר מחזות מאת ויליאם שייקספיר בלשון המשלבת בין משלבים שונים של השפה ומתוך זיקה לשירתו. המחזות שתרגם הם: "מקבת" (עם עובד, 1985), "אנטוניוס וקלאופטרה" (עם עובד, 1988), "טימון איש אתונה" (עם עובד, 1989), "ריצ'רד השלישי" (הקיבוץ המאוחד, 1991), "אגדת חורף" (הקיבוץ המאוחד, 1999), "יוליוס קיסר" (זמורה-ביתן, 1999) ו"סימבלין" (בבל, 2006). במבוא לתרגומיו הראשונים כתב ויזלטיר: "השתדלתי שלשון הנוסח העברי תהיה חיה, נוחה להגייה בפי השחקן ולקליטה באוזן, מעוגנת בעברית הישראלית ונקיה מסלסולים ארכאיים. אין פירוש הדבר שחתרתי לעברית מדוברת רגילה – נקודת המוצא האמיתית היא לשון השירה העברית של העשורים האחרונים... שקספיר דומה לנו במאפיין מרכזי ומכריע של לשונו – התנועה החופשית והמהירה להפליא, הלוך ושוב, בין רבדים רבים של הלשון, מן הנשגב (או המקודש) עד לוולגארי. רק כך ניתן לקיים את אמינות הרגש ואת החיוניות העצומה של השיח השקספירי... המתרגם את שקספיר חייב לזכור שהוא עובד בראש ובראשונה בשביל השחקן, ועליו להוציא מתחת ידו טקסט שיהיה נוח להגייה, ובמידת האפשר – קליט בשמיעה הראשונה". תרגם עשרות ספרים מאת מחברים אחרים. בהם רומנים מאת צ'ארלס דיקנס, רוברט גרייבס, אלדוס האקסלי, וירג'יניה וולף, ד.מ. תומאס וג'וזף הלר. טיול באיונה (1963) פרק א' פרק ב' (1967) מאה שירים (1969) קח (1973), ספרי סימן קריאה דבר אופטימי, עשיית שירים (1976), ספרי סימן קריאה פנים חוץ – מבחר שירים (1977), הוצאת הקיבוץ המאוחד פגימות – לקט תרגומים (1979), ספרי סימן קריאה מוצא אל הים (1981), ספרי סימן קריאה קיצור שנות השישים (1984), ספרי סימן קריאה אי יווני (1985), ספרי סימן קריאה מכתבים ושירים אחרים (1986), הוצאת עם עובד מחסן (1995), ספרי סימן קריאה שירים איטיים (2000) מרודים וסונטות (2009), הוצאת הקיבוץ המאוחד ארבעים (2010), הוצאת הקיבוץ המאוחד דבר אופטימי, עשיית שירים (2012), מהדורה חדשה + נספח, הוצאת הקיבוץ המאוחד מִכְלוֹל שִׁירִים (2016), כרך א' (שירים עד 1969), כרך ב' (1969–1980), כרך ג' (1980–2009), הוצאת הקיבוץ המאוחד האדם הנידף (2018) שירים לילדות נבונות (2018), הוצאת אחוזת בית פנקס הסונטות (2021), הוצאת הקיבוץ המאוחד קעקועים מאוחרים (2023), הספרייה החדשה יוחאי אופנהיימר, הזכות הגדולה לומר לא – שירה פוליטית בישראל, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2004, עמ' 289–318. נורית בוכוויץ, רשות מעבר: חילופי נורמות, מאיר ויזלטיר ושירת שנות השישים, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009. הלית ישורון, איך עשית את זה? – ראיונות 'חדרים', הוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה, 2016, עמ' 17–36, ראיון עם מאיר ויזלטיר מספטמבר 1981. מאיר ויזלטיר, שיחה עם רדיו, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 283–285, הוצאת כרמל, 2017. שלמה יניב, הבלדה העברית בת זמננו – מסורת וחידוש, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה וזמורה ביתן, 1999, הפרק "'הרס ובנייה' בבלדות ויזלטיר", עמ' 200–215. רפי וייכרט, השנים המופלאות – רשימות על שירת מאיר ויזלטיר, ספרי עתון 77, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021. מנחם פרי, תאורה מילולית: השיר הפרוטוטיפי של ויזלטיר, של עמיחי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024 מאיר ויזלטיר, ברשת החברתית פייסבוק מאיר ויזלטיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאיר ויזלטיר, באתר שירונט מאיר ויזלטיר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאיר ויזלטיר, דף שער בספרייה הלאומית מאיר ויזלטיר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מאיר ויזלטיר, בארכיון הבימה מאיר ויזלטיר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מאיר ויזלטיר, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" מאיר ויזלטיר, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) מילים לשירים של מאיר ויזלטיר, באתר "שירונט" מאיר ויזלטיר, באתר פרס ישראל מאיר ויזלטיר, מרצה באתר בסיס לאומנות ותרבות מאיר ויזלטיר מקריא שיר של יאיר הורביץ "לאהבתי כשתשכים", גלי צה"ל, נובמבר 2017 מאיר ויזלטיר, היה רגע מיוחד במינו, מקיקרו עד מרקוס אורליוס, שבו עמד האדם לבדו, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2024 חגית גרוסמן, מאיר ויזלטיר, המשורר הממאן לשגות באשליות, בבלוג של חגית גרוסמן, 27 במרץ 2013 שירי לב-ארי, עכבר העיר אונליין, למטה, קרוב לאמת, באתר הארץ, 20 ביוני 2008 נורית בוכוויץ, מעולם לא נשביתי בקסמי הפואטיקה האלתרמנית, ולא נזקקתי להשתחרר ממנה. דילגתי עליה, באתר הארץ, 22 במאי 2009 שירי לב-ארי, ‏גיבור בעל כורחו, באתר גלובס, 3 בפברואר 2010 קובי מידן בתוכנית אנשים בלילה של גלי צה״ל, דצמבר 2010, שידור חוזר לרגל פטירתו 1 באפריל 2023 (מתחיל בדקה 60). יניב מגל, ‏מאיר ויזלטיר: "אני פוחד מהפייסבוק, זה בולען זמן אימתני", באתר גלובס, 3 בספטמבר 2012 יהלי סובול, ‏שוברים שורות, באתר "Time Out ישראל", 27 במרץ 2014 דורון קורן, אין לו סימפטיה לערס פואטיקה. גם לא לאלתרמן. ראיון חג עם מאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2015 יעקב בר-און, ‏יש לו סימפטיה: מאיר ויזלטיר לא מצפה לקבל את פרס ישראל, באתר מעריב אונליין, 28 בספטמבר 2015 יהודה ויזן (מראיין), ‏על יהדות ושירה – שיחה עם מאיר ויזלטיר, דחק ו', ינואר 2016, עמ' 29–58, עמ' 29–58 גבי בר־חיים, מאיר ועצבני, באתר "ידיעות אחרונות", 20 בנובמבר 2017 שירים איטיים: ראיון רדיו עם המשורר מאיר ויזלטיר, 10 במאי 2000. הקלטת שמע מתוך אוסף אילנה צוקרמן באתר הספרייה הלאומית שני ליטמן, פתאום תפסתי שכולם הלכו. אני האחרון שנשאר, באתר הארץ, 4 במרץ 2021 חנה יעוז, השואה בשירת ויזלטיר: מחאה, חילון וגרוטסקה, בתוך "השואה בשירת דור-המדינה", הוצאת עקד, 1984, עמ' 119–122 אביבה קרינסקי, קריאת השיר "מלים" על פי תורת "ההתקבלות" של הנס רובט יאוס. נדפס בספרה "הדגם של ה"התקבלות" בהוראת הספרות- למידה בסביבה מתוקשבת". מכון מופת, בית ספר למחקר ולפיתוח תוכניות בהכשרת עובדי חינוך והוראה במכללות, 1997. עמ' 22–29. אביבה קרינסקי, אופן ההתקבלות של השיר "מלים" על ידי תלמידים מהווי חברתי תרבותי שונה. המקרה של שירה פוליטית ואידאולוגית. נדפס ב"חלקת לשון", קיץ תשנ"ז חוברת 24. קובץ סקריפ"ט. האגודה הישראלית לבלשנות שימושית ומכללת לוינסקי לחינוך. עמ' 93–119. חנן חבר, אל תטה אוזן ללהלוהי בן-יאיר, באתר הארץ, 22 במאי 2009 מנחם פרי, מבקרי השירה הלכו לים - על שירו של ויזלטיר "קח", באתר הספריה החדשה מנחם פרי, כל הגוף פנים: ויזלטיר – מטאפוריוּת מחוץ ללשון, סימן קריאה 18, מאי 1986 מנחם פרי, לפרגן לתל אביב רק ביידיש, באתר מנחם פרי, פורסם לראשונה ב-9 במאי 2009 יואב רינון, אי אפשר לשיר אלא רק לקשקש, באתר הארץ, 22 במאי 2009 עמינדב דיקמן, תרגום כבחירה באפשרות הקיצונית, באתר הארץ, 22 במאי 2009 אורי הולנדר, ויזלטיר מתרגם את קאמינגס, באתר הארץ, 22 במאי 2009 אלי הירש, על "מרודים וסונטות", ידיעות אחרונות, 12 ביוני 2009 גבריאל מוקד, המודרניסט, מוזת הזיכרון של מאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 27 ביולי 2009 יואב רינון, בלבו הדוחה של הזבל, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2009 נתן זך, עם המורדים המרודים של מאיר ויזלטיר. מחווה מרע-לעט, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2009 מנחם בן, קו המשווה: רק שני שירים, באתר nrg,‏ 3 בדצמבר 2011 יואב רינון, השיר ששר החתול לציפור, באתר הארץ, 11 במרץ 2011 אלי הירש, על "דבר אופטימי עשיית שירים", ידיעות אחרונות, 31 באוגוסט 2012 רן יגיל, שמאל ימין בשירה, מאיר ויזלטיר ואליעז כהן, באתר nrg מעריב, 31 באוקטובר 2012 יהודה ויזן, חומרים שמהם חונכים משוררים, מקור ראשון, מוסף "שבת", 19 ביוני 2016, בגיליון בהעלותך תשע"ו - 984 יצחק לאור, המוזיקה של מאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 20 בינואר 2017 רוני אלדד, ‏כנות מחוספסת: היופי והחום שבכתיבת ספרי ילדים, בעיתון מקור ראשון, 13 בדצמבר 2018 אביאל רובשוב, מורן שוב רובשוב, צָפוּן בָּרֵךְ | השירה כצֵיד החד־פעמי, באתר "מעלה", דצמבר 2021 – על "פנקס הסונטות" זיוה שמיר, "בלי דומן אין עתיד (2023)" – על מאיר ויזלטיר; קיצור שנות השישים; שירים 1959–1972, עתון 77, גיליון 56, 1984 שאול סתר, שירת הכוח הנשבר, באתר הזמן הזה, מאי 2023 אלכס בן ארי, כמה מילים אחרי הלוויה של מאיר ויזלטיר, באתר "מעלה", יוני 2023 | דברי פרידה ממאיר ויזלטיר אלון אלטרס, הים, הגוף, הקעקוע, על "קעקועים מאוחרים", פנס מוסף לביקורת ספרות, ינואר 2024. מזג האויר, מעריב, 6 בינואר 1967 יומי אחרי היום, מעריב, 25 באוגוסט 1967 שיר שנכתב לרגל שחרור טלי פחימה השיר "המשך יבוא", באתר הספריה החדשה שירים של מאיר ויזלטיר באתר הספריה החדשה השיר "אַבָּא וְאִמָא הָלְכוּ לַקּוֹלְנוֹעַ" מאיר ויזלטיר, יכולתו של הני, הארץ, 24 באוגוסט 1962 מאיר ויזלטיר, נסיון לכתוב סיפור תלוש, הארץ, 10 במאי 1963 כל האנשים שלא קוראים שירה, באתר הארץ, 22 במאי 2009 אם לא תהיה ירושלים - שיר במקור ובתרגום לאנגלית, באתר "יקום תרבות" מכתב לזאב ברגד (1983), באתר הארץ, 15 באפריל 2023 מכתב למרדכי אבי שאול (1971), באתר הארץ, 15 באפריל 2023 גילי איזיקוביץ, המשורר מאיר ויזלטיר מת בגיל 82, באתר הארץ, 30 במרץ 2023 עמית אטיאס, ‏המשורר מאיר ויזלטיר הלך לעולמו בגיל 82, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2023 בני ציפר, גם מאיר ויזלטיר הבין שאין לו סיכוי לנצח במלחמה נגד הבורגנות, באתר הארץ, 31 במרץ 2023 דורון קורן, מאיר ויזלטיר היה הכותב התל אביבי הכי מפוכח, מר ובוטה, באתר הארץ, 1 באפריל 2023 איה חיות, לא רק משורר ענק, אלא מנהיג ספרותי, באתר ynet, 2 באפריל 2023 מנחם פרי, זכרו איננו הוא, באתר מנחם פרי, פורסם לראשונה במוסף "ספרות ותרבות" של ידיעות אחרונות, 7 באפריל 2023 רוני סומק, החספוס, הנשיכה והליטוף, באתר הארץ, 11 באפריל 2023 מאיה בז'רנו, ילד ששני הוריו לצדו, באתר הארץ, 11 באפריל 2023 אילן ברקוביץ', חרחורי הגסיסה של האמביציה הספרותית שלי, באתר הארץ, 12 באפריל 2023 רפי וייכרט, שיר: גלויה למאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 12 באפריל 2023 אודי שרבני, שיר: מְשׁוֹרֵר עִם שֵׂעָר לָבָן, באתר הארץ, 12 באפריל 2023 אלון אלטרס, הדברים החכמים של ויזלטיר על מעשה הכתיבה, באתר הארץ, 14 באפריל 2023 גד קינר קיסינגר, שיר: מְשׁוֹרֵר תֵּל־אֲבִיבִי, באתר הארץ, 15 באפריל 2023 רונן סוניס, יזלטיר הוא ללא ספק המשורר והמתרגם האינטרטקסטואלי ביותר, באתר הארץ, 15 באפריל 2023 מאיר ויזלטיר, האדם הנידף, 2018, עמ' 29 מועדון מלוא, דבר, 17 בינואר 1964 בשתי מילים, מעריב, 21 ביולי 1967 מנחם בראון, דיוקנו של עיתון "שימושי", למרחב, 28 ביולי 1967 חגית פלג-רותם, ‏רון לאודר, רות שטרית ומאיר ויזלטיר - עמיתי כבוד של מוזיאון ת"א, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2009 זיו רביב, חופשת המחלה שלי, ידיעות אחרונות שגיא בן נון‏, המשורר וחתן פרס ישראל מאיר ויזלטיר הלך לעולמו בגיל 82, באתר וואלה, 31 במרץ 2022 איה חיות, "לא רק משורר ענק, אלא מנהיג ספרותי": מאיר ויזלטיר הובא למנוחות, באתר ynet, 2 באפריל 2023 מיה סלע, בין 14 זוכי פרס ראש הממשלה: ויזלטיר, קסטל בלום, פוצ'ו וגברון, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2010 קשר דם, על המשמר, 9 באוגוסט 1964 הצגת בכורה – קשר דם, למרחב, 20 באוקטובר 1964 מובא בסקירתו של רונן סוניס, שקספיר בן דמותנו, באתר "מכונת קריאה" אלי הירש, על "ארבעים", ידיעות אחרונות, 31 בדצמבר 2010 יהודה ויזן‏, 'ארבעים', באתר וואלה, 31 בינואר 2011 דרור בורשטיין, "ארבעים" מאת מאיר ויזלטיר, על חרדת הנשמה, באתר הארץ, 12 בינואר 2011 עופרה רודנר, "שירים לילדות נבונות" של מאיר ויזלטיר: שנונים ושופעי הומור מרושע, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2018 רן יגיל, "פנקס הסונטות" מוכיח ששירתו המוקדמת של ויזלטיר חזקה משירתו המאוחרת, באתר הארץ, 29 ביוני 2021 מאיר ויזלטיר, כבר לא אלך מפה לשום מקום. פה אתפגר, פה אקבר, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2023; שני פוקר, "קעקועים מאוחרים": מאיר ויזלטיר מיישיר מבט אל המוות בספרו האישי ביותר, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2023 רן יגיל, על הצבע הוורוד בשירת מאיר ויזלטיר, באתר הארץ, 18 באפריל 2021 שני פוקר, הספר מנתח את שירת ויזלטיר ועמיחי, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2024