אנג'לה בורדט-קוטס

אנג'לה ג'ורג'ינה בוּרדֶט-קוּטס (Angela Georgina Burdett-Coutts;‏ 21 באפריל 1814, לונדון, אנגליה – 30 בדצמבר 1906, לונדון, אנגליה) הייתה נדבנית בריטית שנודעה במפעלי הצדקה שלה, ובמיוחד בתמיכתה בהקניית השכלה ופתרונות דיור לבני דלת העם. אנג'לה בורדט-קוטס הייתה בתם של פרנסיס בורדט (אנ'), פוליטיקאי טורי רדיקלי ושל סופיה קוטס (Coutts), יורשתו של בנקאי לונדוני עשיר. אנג'לה בורדט-קוטס השתמשה בעושרה המופלג, שאת רובו ירשה מידי סבתהּ החורגת (אנ'), כדי לממן מפעלי צדקה למיניהם והייתה לשם דבר בנדיבותה. בורדט-קוטס התמקדה בשיפור תנאי החיים של חסרי היכולת ובמערכות החינוך הציבורי, בעיקר בשכונות האיסט אנד של לונדון. היא חברה לצ'ארלס דיקנס בייסוד Urania Cottage – מעון מקלט לנשים במצוקה, בעיקר לחילוצן ממעגל הזנות. רבות מהן נשלחו לאדלייד, בירת אוסטרליה הדרומית, ובורדט-קוטס תרמה סכומים גדולים לביצור הכנסייה האנגליקנית שם. בורדט-קוטס תמכה, כאביה לפניה, בחיזוק הכלכלה האירית המדולדלת אחרי משברי הרעב הגדול. בין היתר הייתה פעילה בחברה למניעת אכזריות כלפי בעלי חיים (אנ') ודחפה להקמת מתקני מי שתייה במקומות ציבוריים. במקרים רבים תרמה בסתר ובשל כך דבק בה הכינוי "Lady Unknown" (גבירה אלמונית). חלק נכבד מן המימון שנדרש לסקר ירושלים של צ'ארלס וילסון ב-1864–1865 הגיעה מתרומתה. כוונתה הייתה להביא לפתרון הקשיים באספקת מים נאותים לתושבי העיר. עוד קודם לכן, ב-1850, תמכה בהקמת בית המומרים הפרוטסטנטי בירושלים. לאות הוקרה על מפעלי הצדקה שלה העניקה לה המלכה ויקטוריה ב-1871 תואר אצולה. בורדט-קוטס הייתה הראשונה ב-1872 בשורת הנשים יקירות העיר לונדון. ב-1874 הייתה ליקירת העיר אדינבורו. ב-1888, עם ייסוד מסדר ג'ון הקדוש, הייתה לאישה הראשונה שצורפה אליו כעמיתה. בורדט-קוטס, שחיי החברה שלה היו ענֵפים ופעלתניים מאוד, דחתה בעקביות הצעות נישואין רבות. על פי השמועה ביקשה להינשא לידידהּ הקרוב ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, למרות הפרש הגילים ביניהם. ב-1881, והיא בת 66, נישאה לוויליאם להמן אשמיד ברטלט (אנ'), יליד ארצות הברית ובוגר אוניברסיטת אוקספורד, שהיה צעיר ממנה ב-37 שנים ושימש כמזכירהּ. לבני הזוג לא היו צאצאים, ואחרי מותה ניהל את עיזבונהּ והמשיך לתמוך במפעלי הצדקה שלה. בורדט-קוטס מתה בגיל 92 ונקברה ב-7 בינואר 1907 ברוב טקס בכנסיית וסטמינסטר. זאב וילנאי, "בורדט-קוטס", בתוך: אריאל – אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, הוצאת עם עובד, 1978, עמ' 567 Clara Burdett Patterson, Angela Burdett-Coutts and the Victorians, London: John Murray, 1953 Edna Healey, Lady unknown: the life of Angela Burdett Coutts, London: Sidgwick & Jackson, 1978, 1984 Diana Orton, Made of gold: a biography of Angela Burdett Coutts, London: Hamish Hamilton, 1980 מדיה וקבצים בנושא אנג'לה בורדט-קוטס בוויקישיתוף אנג'לה בורדט-קוטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "אנג'לה בורדט-קוטס" במהדורת 1911 של האנציקלופדיה בריטניקה מסמכיה בארכיון הלאומי הבריטי אנג'לה בורדט-קוטס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Edna Healey, "Coutts, Angela Georgina Burdett-, suo jure Baroness Burdett-Coutts (1814–1906)", Oxford Dictionary of National Biography, 2004, 2012 John Parker Anderson "Burdett-Coutts, Angela Georgina", Dictionary of National Biography (Second Supplement), London: Smith, Elder, 1912, pp. 259-266 Charles C. Osborne (ed.), Letters of Charles Dickens to the Baroness Burdett-Coutts, London: John Murray, 1931 Frances Clarke, "Coutts, Angela Georgina Burdett", Dictionary of Irish Biography, 2009 דיקנס הקדיש לה את ספרו מ-1844 Martin Chuzzlewitr "Angela Burdett-Coutt – "Lady Unknown Frances Clarke, "Coutts Angela Georgina Burdett", Dictionary of Irish Biography, 2009 על תרומתה של בורדט-קוטס למיפוי ירושלים באתר הקרן לחקר ארץ ישראל יהושע בן אריה, עיר בראי תקופה: ירושלים במאה התשע-עשרה – העיר העתיקה, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשל"ז, עמ' 17, 101, 294 בורדט-קוטס הייתה הברונית הראשונה Suo jure – בזכות עצמה, לא בתוקף ירושה ולא בתוקף נישואין לפי תנאי הירושה נאלצה למסור שני שלישים מהונהּ לאחותה בעקבות הנישואין למי שאינו אנגלי במקורו, וההפחתה פגעה ביוזמות הצדקה שלה; בעלה, שאימץ את שם משפחתה הכפול, השתמש בהון שהועמד לרשותו לקידום מיזמים כלכליים, היה פעיל פוליטי וכיהן ב-1885 ועד מותו ב-1921 כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית על אנג'לה ג'ורג'ינה בוּרדֶט-קוּטס באתר כנסיית וסטמינסטר