laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תיירות בזמביה

תיירות בזמביה מתייחס לענף התיירות ברפובליקה של זמביה, אפריקה. תעשיית התיירות היא תעשייה גדולה וצומחת בזמביה. בזמביה ישנם פארקים לאומיים רבים ומוקדי תיירות טבעיים רבים כגון מפלים, אגמים, נהרות, ומונומנטים היסטוריים.  זמביה הייתה מעורבת במספר הסכמי תיירות עם מדינות שכנות כמו אוגנדה וקניה. שר התיירות של אוגנדה, בוכאניינדי, אמר כי זמביה היא מודל תיירותי באפריקה. מועצת התיירות של זמביה (TCZ) משתפת פעולה עם הממשלה והמגזר הפרטי כדי לשפר את ההיבט השיווקי בענף התיירות. ציד גם הוא חלק חשוב בתעשיית התיירות הזמבית. על אף שהמדינה אסרה על כל סוג של ציד בינואר 2013, הדבר חזר להיות חוקי עבור מיני חיות רבים שנה לאחר מכן. בנוסף, שר התיירות הזמבי הודיע כי נמרים עשויים להתאפשר לציד באופן חוקי החל משנת 2015 ואריות עשויים להתאפשר שוב לציד החל משנת 2016. רוב המבקרים והתיירים שהגיעו לזמביה בשנים האחרונות היו ממדינות הלאום הבאות: גשר מפלי ויקטוריה מפלי ויקטוריה מדיה וקבצים בנושא תיירות בזמביה בוויקישיתוף Zulu, Delphine. "Zambia: Ugandan Minister Hails Zambia's Tourism". allAfrica.com. נבדק ב-2015-07-28. "Zambia, Uganda forge relations to improve tourism - Zambia Daily MailZambia Daily Mail". Daily-mail.co.zm. נבדק ב-2015-07-28. "Zambia, disease free Zone-ZTB | Zambia National Broadcasting Corporation". Znbc.co.zm. אורכב מ-המקור ב-2015-08-04. נבדק ב-2015-07-28. "Zambia : Zambia and Kenya signs several MOUs in Agriculture, Tourism". Lusakatimes.com. 2015-07-04. נבדק ב-2015-07-28. The Times of Zambia (Ndola) (2015-06-30). "Zambia: TCZ Strikes Strategic Partnership". allAfrica.com. נבדק ב-2015-07-28. David Smith (במאי 2015). "Zambia to lift ban on hunting of lions and leopards". The Guardian. {{cite web}}: (עזרה)
אלכסנדריה (מחוז)

אלכסנדריה (בערבית: محافظة الإسكندرية) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם בצפון מצרים. מחוז אלכסנדריה נחשב למחוז החשוב ביותר במדינה לאחר מחוז קהיר. הוא ממוקם על גדות הים התיכון, מה שהפך את המחוז למרכז חשוב של סחר ימי. כיום, הנמל המקומי באלכסנדריה הוא החשוב ביותר במצרים. בנוסף על כך, המחוז נחשב למרכז תעשייתי חשוב, ומתרכזים בו כ-40% מהתעשייה המצרית (בעיקר כימיקלים, מזון, אריגה וכן תעשיות דלק ודשנים). בירת המחוז היא אלכסנדריה, העיר השנייה בגודלה במצרים, אשר שימשה כבירת הארץ עד הקמתה של קהיר. נכון לשנת 2015, מתגוררים במחוז כ-4.8 מיליון תושבים ושטחו הוא כ-2,800 קמ"ר. המוסדות החינוכיים החשובים במחוז הם ביבליותיקה אלכסנדרינה ואוניברסיטת אלכסנדריה. האתרים התיירותיים הפופולריים הם המגדלור באלכסנדריה המוזיאון היווני-רומי. הקשר בין אזור אלכסנדריה לבין התרבות ההלניסטית החל מאות שנים לפני הופעתו של אלכסנדר הגדול. בסביבה זו התקיים סחר מפותח מאוד עם יוון, מה שגרם ליחסים טובים בין המצרים ליוונים בתקופת ממלכת פרס ששלטה בעמק הנילוס. בסתיו 332 לפנה"ס אלכסנדר הגדול כבש את האזור ללא קרב. החקלאים המקומיים (אשר התעמתו עם הפרסים פעמים רבות) קיבלו את אלכסנדר בשמחה רבה ובאופוריה. לאחר הכיבוש אלכסנדר הורה על הקמת עיר שתיקרא על שמו אשר הפכה בסופו של דבר לאלכסנדריה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדריה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
International Code of Zoological Nomenclature

International Code of Zoological Nomenclature (בראשי תיבות: ICZN; אנגלית: הקוד הבין־לאומי של הנומנקלטורה הזואולוגית) היא מוסכמה בזואולוגיה הקובעת את החוקים למתן שמות מדעיים של טקסונים בתחום הזואולוגיה. באופן לא רשמי הקוד מכונה גם ICZN Code על שם הארגון International Commission on Zoological Nomenclature, שמתחזק ומוציא אותו לאור. עיקרי החוקים נוגעים לנושאים הבאים: כיצד ניתן להשתמש בצורה נכונה בשמות מדעיים. איזה שם מקבל קדימות במקרה של קונפליקטים בין השמות. כיצד ספרות מדעית צריכה לצטט את השמות. הנומנקלטורה הזואולוגית היא מערכת עצמאית ואינה תלויה בהחלטות של מערכות מינוח אחרות, כגון הנומנקלטורה הבוטנית. ולכן בעלי חיים וצמחים למשל יכולים לכאורה לקבל את אותו השם מבלי להפר את הכללים של כל אחד מהמערכות העצמאיות. השם המדעי של המין, ולא של טקסון ברמות אחרות, הוא שילוב של שני שמות; תת-מין מוגדר על ידי שלושה שמות. עיקרון זה קובע כיצד לבחור את השם המדעי החוקי כאשר קיימים כמה שמות לאותו טקסון. עיקרון זה קובע כיצד שינויים ישפיעו על טקסונים אחרים. למשל פרסום שם סוג חדש יכול לשנות באופן אוטומטי את כל שמות המינים תחת אותו הסוג. עיקרון זה בא להסדיר מקרים של סכסוכים בין מאמרים שפורסמו בו-זמנית. לפי "עקרון הקדימות", הטקסון שפורסם ראשון זוכה לקבוע את השם המדעי אך פרסום המאמר נתון להשפעות שונות למשל אם עורך המגזין המדעי עסוק ופרסום המאמר התעכב מבלי שלכותב המאמר הייתה שליטה על כך. לפי עיקרון זה שמו של כל אחד מהטקסונים חייב להיות ייחודי. לפיכך לא ייתכן ש־junior homonym ישמש כשם תקין. לפי עיקרון זה כל טקסון נומינלי במשפחה, סוג, או מינים חייב להיות בעל שם. כלומר חייב להיות טקסון טיפוס שקבע את השם לקבוצה. אתר ICZN * International Commission on Zoological Nomenclature, 1999. International Code of Zoological Nomenclature edition 4th
בוחינסקה ביסטריצה

בוחינסקה ביסטריצה (בסלובנית: Bohinjska Bistrica, בגרמנית: Wocheine Feistrit) היא עיירה ברשות המקומית בוחין, באזור קרניולה עילית שבצפון מערב סלובניה. היישוב ממוקם באזור האלפים היוליאניים דרומית מערבית להר טריגלב ומישור פוקליוקה, בעמק סאבה בוהיניקה בין נהר הדוברבה וגבעות אידבוסקי גראדץ לערוצים ביסטריצה ובליצה. אגם בוהין ניצב מערבית ליישוב. בעיירה תחנת רכבת בקו יסיניצה-טרייסט. הדרך המובילה אל תחנת הרכבת ביישוב מחלקת את היישוב לשניים: החלק העליון זגרוניה ואס (Zgornja vas) והחלק התחתון ספודניה ואס (Spodnja Vas). ביישוב נמצא מוזיאון תומאז' גודץ, הניצב בבית הולדתו של תומאז' גודץ, שהיה בורסקאי, גולש סקי ופרטיזן במהלך מלחמת העולם השנייה. במוזיאון תערוכה המציגה את ההיסטוריה של האזור, מן התקופה הפרהיסטורית ועד לשתי מלחמות העולם. מדיה וקבצים בנושא בוחינסקה ביסטריצה בוויקישיתוף אתר מוזיאון תומאז' גודץ "Nadmorska višina naselij, kjer so sedeži občin" באתר webcitation BOHINJSKA BISTRICA באתר Citypopulation ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוהאג (מחוז)

סוהאג (בערבית: محافظة سوهاج) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם בדרום מצרים (מצרים העליונה). סוהאג שוכן על חלקים מנהר הנילוס. בירת המחוז היא העיר סוהאג. נכון לשנת 2014, מתגוררים בסוהאג כ-4.6 מיליון תושבים ושטחו של המחוז הוא כ-1,500 קמ"ר. במחוז שוכנים האתרים הארכאולוגיים אטריביס ואבידוס. המחוז הוא כפרי מאוד, כאשר רק כ-21.4% מהתושבים גרים בערים. מדיה וקבצים בנושא סוהאג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוהאג (בערבית) סוהאג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטארלייט

סטארלייט הוא חומר מוצק המסוגל לכאורה לעמוד בפני טמפרטורות גבוהות במיוחד וכן לבודד מפני חום. החומר הומצא ויוצר על ידי כימאי חובב וספר בשם מוריס וורד (1933-2011) במהלך שנות השבעים והשמונים. התגלית התפרסמה בארצות הברית בשנת 1993 הודות לתוכנית טלוויזיה שעסקה בתחום המדע בשם Tomorrow's World ("עולם המחר"). שמו של החומר ניתן לו על ידי נכדתו של וורד קימברלי. למרות שנאס"א הייתה מעוניינת בחומר וכן חברות טכנולוגיות אחרות, וורד מעולם לא היה מוכן לחשוף את הרכבו או את אופן הכנתו. בראיונות שנערכו עימו הוא סיפר שאשתו ובנותיו יודעות איך להכין את החומר, אך לאחר מותו אף אחת מהן לא הכינה כמות נוספת מהחומר או הודתה שהיא אכן יודעת כיצד לעשות זאת. לאחר בדיקות, נטען כי סטארלייט יכול לעמוד בפני קרן לייזר שהפיקה 10,000 מעלות צלזיוס. בתוכנית "עולם המחר" וכן בתשדיר רדיו של ה-BBC, נאמר שביצה שכוסתה בחומר לא בושלה לאחר שנחשפה למבער לוהט במשך חמש דקות, היא אפילו לא הייתה חמה במקצת למגע לאחר מכן. יתרה מכך, החומר הגן גם על יד אנושית מפני מבער פועל. היועץ המדעי של משרד ההגנה האנגלי, רונלד מייסון, אמר: "מוריס לעיתים אמר שטויות מבחינה מדעית, אך זהו החומר המיוחד ביותר". מהנדסי חומרים אחרים מן העולם הביעו התעניינות בחומר, בהרכבו ובאופן יצירתו. הדובר של נאס"א זאז רודי נרגנור סיפר על מגעי הסוכנות עם וורד: "ביצענו המון הערכות ו...אנחנו יודעים על כל האפשרויות העצומות שיש לחומר הזה". וורד התיר למספר ארגונים מדעיים לבחון ולבדוק את החומר שייצר, אך הוא אסר עליהם לשמור ממנו דוגמיות לאחר המבדקים שונים מחשש שיבצעו לו הנדסה הפוכה. וורד ציין כי המצאתו שווה מיליארדים והוא התעקש לבעלות על 51% מהנוסחה - דרישה שהקשתה רבות על המתעניינים והמשקיעים הפוטנציאליים בחומר. אם כי וורד היה מעורב במגעים עם נאס"א על השקעה במוצר שלו וכן עם גופים אחרים, הוא היה קנאי ביותר להגנה על סוד הפקת החומר או הרכבו (הוא אפילו חשש שדגימות יגיעו לידיים זרות מבלי ידיעתו). וורד מת במאי 2011, ולפי דיווחים שונים בכלי התקשורת, החומר אינו מיוצר מאז על ידי חברה או אנשים פרטיים כלשהם. כלומר, וורד לקח את סוד תגליתו עימו לקבר. בשנת 2011 עיתונאי חוקר של הגרדיאן פרסם כי את הסטארלייט שהיה למעשה אבקה דקה היה צריך לערבב עם דבק פלסטי, ולכן למוצר היה זמן חיים קצר ביותר. לפי טענתו זו "הייתה הסיבה שמר וורד מעולם לא הצליח למכור או להביא את המוצר לשוק". יתרה מכן, העיתונאי אמר שקם פיתוח למוצר מתחרה באותה תקופה ולכן הסטארלייט נשכח. כאמור, הנוסחה המדויקת של הסטארלייט אינה ידועה. אך, נאמר שהחומר הכיל מגוון של פולימרים אורגנים וקו-פולימרים יחד עם תוספים שונים, כגון בוראט וחומרים נוספים שסייעו לתכונות שלו - עד 21 חומרים שונים בסך הכל. לפי הערכות של כימאים, היותו של החומר מבודד חום וחסין ירי, מעידה על כך שהרכבו 90% חומרים אורגניים. מוריס ב"עולם המחר" מה קרה לסטארלייט? Rose George, ‏Starlite, the nuclear blast-defying plastic that could change the world, The Telegraph, 15 April 2009 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטארלייט".
אבק שרפה שימוסה

אבק שרפה שימוסה (ביפנית: 下瀬火薬) היה סוג של מילוי נפץ לפגז אשר פותח על ידי מהנדס הצי היפני שימוסה מאסצ'יקה (1860–1911). שימוסה נולד וגדל במחוז הירושימה, סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו והיה לראשוני היפנים אשר החזיקו בתואר דוקטורט בהנדסה. משנת 1887 הועסק על ידי הצי הקיסרי היפני כמהנדס כימיה וב-1899 מונה לראש יחידת מחקר על מנת לפתח סוג חזק יותר של אבק שרפה שישמש את הארטילריה הימית. שימוסה פיתח סוג חדש של חומר נפיץ המבוסס על צורה של חומצה פיקרית (טריניטרופנול). חומר הנפץ החדש היה יציב יותר מאשר סתם חומצה פיקרית, אשר יצר יותר חום ועוצמת פיצוץ גדולה יותר מאשר כל חומר נפץ אחר אשר היה זמין באותה העת. יתר על כך, הפיצוץ לא הפיק עשן רב, מה שהיווה יתרון רב על פני אבק שרפה רגיל בשדה הקרב. אבק שרפה שימוסה אומץ על ידי הצי הקיסרי היפני החל משנת 1893. בהמשך החל האבק לשמש גם במקומות נוספים כגון מוקשים ימיים, פצצות עומק ולראשי נפץ של טילי טורפדו. לאבק השרפה היה חלק רב בניצחון היפני במלחמת רוסיה–יפן אשר התרחשה בשנים 1904–1905.
בית הקלפים

האם התכוונתם ל... מגדל קלפים – מבנה שנוצר על ידי ערמת קלפים, כמטפורה: מבנה או טענה המתבססת על יסודות רעועים יצירות: בית הקלפים (סדרה בריטית) – מיני-סדרת דרמה-פוליטית בריטית ששודרה ב-BBC בשנות ה-90 בית הקלפים (סרט, 1993) (אנ') – סרט דרמה אמריקאי בית הקלפים (סדרת טלוויזיה אמריקאית) – סדרת דרמה-פוליטית אמריקאית, המשודרת החל מ-2013, עיבוד מחדש של סדרה בריטית בעלת שם זהה מבצע בית הקלפים – תקיפת חיל האוויר הישראלי וחיל התותחנים, כ-50 מטרות של כוח קודס בסוריה ב-10 במאי 2018, במסגרת עימות איראן-ישראל
פרנק קורצ'י

פרנק קורצ'י (באנגלית: Frank Coraci; נולד ב-3 בפברואר 1966) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי, המוכר בעיקר בזכות עבודתו עם אדם סנדלר. קורצ'י נולד בעיירה שירלי שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית. בשנת 1984 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ויליאם פלויד (אנ') בלונג איילנד, שם היה חלק מנבחרת ההיאבקות של בית הספר. בשנת 1988 סיים לימודי תואר ראשון בחוג לאמנויות של אוניברסיטת ניו יורק שבמנהטן. בשנת 1995 יצא לאקרנים סרטו הראשון 'Murdered Innocence' שאותו כתב, ביים, ובו גם שיחק. הוא שיתף פעולה עם השחקן אדם סנדלר בחמישה סרטים מצליחים (זמר החתונות, נער המים, קליק, תקועים בחופשה ו-'The Ridiculous 6'). קורצ'י ביים את ג'קי צ'אן ואת סטיב קוגן בסרט מסביב לעולם בשמונים יום משנת 2004 אך סרט זה כשל בארצות הברית לאחר שגרף רק 24 מיליון דולר לעומת תקציב של 110 מיליון דולר. בשנת 2011 יצא לאקרנים הסרט שומר גן החיות בבימויו של קורצ'י ובכיכובו של קווין ג'יימס וזכה להצלחה קופתית לעומת ביקורות מעורבות. בשנת 2014 ביים את הסרט תקועים בחופשה, הסרט השלישי שבו דרו ברימור ואדם סנדלר מככבים יחדיו. 'Murdered Innocence' ‏(1995) - גם תסריטאי זמר החתונות (1998) נער המים (1998) מסביב לעולם בשמונים יום (2004) קליק (2006) 'I'm in Hell' ‏(2007) שומר גן החיות (2011) הנה בא הבוקס (2012) תקועים בחופשה (2014) השישה המגוחכים (2015) 'Graves' ‏(2016) - סדרת טלוויזיה (עונה 1, פרק 9) Hot Air ‏(2019) מדיה וקבצים בנושא פרנק קורצ'י בוויקישיתוף פרנק קורצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנק קורצ'י, באתר AllMovie (באנגלית) פרנק קורצ'י, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרנק קורצ'י, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פרנק קורצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנק קורצ'י, באתר Discogs (באנגלית) הכנסות הסרט 'מסביב לעולם בשמונים יום', אתר Box Office Mojo
היהודי האחרון בוויניצה

היהודי האחרון בוויניצה הוא כינויו של תצלום שצולם בסמוך לעיר ויניצה שבאוקראינה במהלך השואה, ובו מוצג היהודי האחרון מהעיר כשהוא כורע על ברכיו לפני קבר אחים עמוס בגופות יהודי ויניצה וחייל איינזצגרופן מכוון אקדח לראשו, רגע לפני הוצאתו להורג, בעוד נאצים מהוואפן אס אס ושירות העבודה של הרייך מביטים במתרחש. תאריך הצילום המדויק אינו ידוע ומתוארך בין השנים 1941–1943. ישנם חוקרים הסבורים כי התמונה לא צולמה בווינציה, אלא בברדיצ'ב. לפי מרשם אוכלוסין מ-1939, חיו אז בעיר ויניצה 33,150 יהודים, שהיוו כ-38% מאוכלוסיית העיר. ב-19 ביולי 1941, במסגרת הפלישה לברית המועצות, כבשו הכוחות הנאציים את העיר ויניצה. מיד לאחר הכיבוש הוקם גטו ליהודי העיר, שלא שרד זמן רב. הרצח ההמוני של יהודי ויניצה החל בשלהי יולי 1941. ב-16 וב-22 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי הגטו ביער הסמוך לעיר. באתרי הריכוז ביצעו החיילים הנאצים ומשתפי פעולה אוקראינים רצח המוני ביהודים. עד תום אירועים אלו נרצחו רוב תושבי הגטו (כ-25,000 איש). היהודים המעטים שהושארו בגטו על ידי הנאצים והועסקו בעבודות כפייה נרצחו באוגוסט 1942. ניצול שואה יהודי-פולני בשם אל מוס קיבל את התצלום במאי 1945 מחיילי הארמייה השלישית של ארצות הברית מיד לאחר שחרורו ממחנה הבת של דכאו (אלאך). מוס, בעודו מתגורר בשיקגו בשנת 1961, רצה, כדבריו, שאנשים ידעו "מה התרחש בזמנו של אייכמן". סוכנות הידיעות יו-פי-אי (UPI) קיבלה את התצלום ממוס והפיצה אותה ב-1961, במהלך משפט אייכמן. על פי מקורות מאוחרים יותר, התצלום נמצא באלבומו של חייל איינזצגרופן, כשעל גב התצלום נמצא הכיתוב "היהודי האחרון בוויניצה". התצלום "היהודי האחרון בוויניצה" היה לתמונה איקונית. בשונה מתמונות שואה נודעות אחרות, לתמונה זו מספר מאפיינים ייחודיים: הפוקוס הוא בקורבן יחיד; התמונה מתארת רצח על ידי האיינזצגרופן ולא רצח בגטו או במחנה ריכוז או השמדה; התמונה לא צולמה על ידי בעלות הברית לאחר או במהלך שחרור מחנה עבודה או מחנה השמדה נאצי, אלא צולמה במהלך השואה וככל הנראה על ידי שותף לרצח (היינו, התמונה מראה את השואה מפרספקטיבה של חייל נאצי). התצלום שועתק לא פעם לספרים ולמטרת תצוגות בנושאי השואה. הוא מוצג במספר מוזיאונים, בהם מוזיאון טופוגרפיה של טרור בברלין, מוזאון ארצות הברית לזכר השואה ומוזאון יד ושם. מדיה וקבצים בנושא היהודי האחרון בוויניצה בוויקישיתוף German soldiers of the Waffen-SS and the Reich Labor Service look on as a member of an Einsatzgruppe prepares to shoot a Ukrainian Jew kneeling on the edge of a mass grave filled with corpses. - Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org (באנגלית). אהלי צדיקים, זעקת הקבורים בויניצא, באתר www.zadikim.org The Last Jew in Vinnitsa, Bulmash Family Holocaust Collection, Digital Kenyon: Research, Scholarship, and Creative Exchange. 'Photography describes everything and explains nothing' - SMU Adventures, blog.smu.edu (באנגלית). July 1941, a Member of the Waffen-SS Shoots a Jew at a Mass Grave in Vinnitsa, Ukraine | www.yadvashem.org, www.yadvashem.org (באנגלית)
טום צ'דבון

טום צ'דבון (באנגלית: Tom Chadbon; נולד ב-27 בפברואר 1946) הוא שחקן אנגלי שהירבה להופיע במהלך הקריירה שלו בטלוויזיה הבריטית. צ'דבון נולד בלוטון. הוא כיכב בכל 10 הפרקים של הסדרה "Crown Prosecutor" משנת 1995 וגילם את לני מונק. עוד השתתף בתפקידי משנה בסדרות "צ'אנסר", "The Liver Birds", "מקום בו נמצא הלב", "מחשבות רצחניות", ובעונה ה-23 של הסדרה "חדר מיון" בתפקיד הנרי ויליאמס. הוא מוכר מהופעותיו בתוכניות טלוויזיה בריטיות בהן "Out of the Unknown", המחזה "The Stone Tape", הסדרה "Softly, Softly", סדרת המדע בדיוני "Blake's 7", הסדרה "לא יאומן כי יסופר", סרט הטלוויזיה "Sherlock Holmes and the Leading Lady", הסיטקום "The New Statesman", "בין השורות", "Peak Practice", "חדר מיון", "הטי ויינת'רופ חוקרת", "עדות אילמת", "The Bill", "הולבי סיטי", "Heartbeat", "המלחמה של פויל", "רציחות במידסומר", "רבקה", "טאגארט", ובפרק בסדרה "האב בראון". ב-1979 שיחק צ'דבון בתפקיד דוגן במיני-סדרה "City of Death" של סדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו". הוא חזר להופיע בסדרה ב-1986 בתפקיד מרדין בפרק "The Trial of a Time Lord". צ'דבון משתתף לעיתים בתפקידי אורח בהפקות אודיו של חברת Big Finish. התפקיד הבולט שלו הוא בדמות ויל בעונה השנייה של סדרת התסכיתים "הרפתקאות שרה ג'יין סמית'". עוד השתתף בתפקיד אורח בתסכית הדרמה "No More Lies" בכיכובו של הדוקטור השמיני (פול מקגאן) בשנת 2007. בקולנוע שיחק צ'דבון בסרטים "The Alf Garnett Saga" (מ-1972), "The Beast Must Die" ו"ג'אגרנאוט" (1974), "טס" (1979), "Coming Out of the Ice" (מ-1982), "לרקוד עם זר" (1985), "משחקי נוכלים" (1997) ו"קזינו רויאל" (2006). טום צ'דבון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Tom Chadbon Biography (1946-) - Film Reference Tom Chadbon - Game of Thrones Wiki
מייקל רודה

מייקל רודה (באנגלית: Michael Rohde) (נולד ב-26 באוגוסט 1959 בניו יורק) הוא שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן. מייקל רודה נולד בניו יורק. בשנת 1975 הוא ניצח באליפות ארצות הברית בשחמט לבתי הספר ובשנת 1976 לבתי הספר תיכוניים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 הוא השתתף בתחרויות בינלאומיות רבות. בשנת 1987 הוא חלק מקום 7–8 בתחרות בבאר שבע עם נתן בירנבוים. באותה שנה הוא ניצח בתחרות בסן פרנסיסקו וחלק מקום 7–8 באליפות ארצות הברית עם מייקל ויילדר. בשנת 1991 רודה חלק את הניצחון באליפות ארצות הברית בפתוחה בשחמט עם ולדימיר אקופיאן. רודה הוסמך לעורך דין. 1976 - אמן בינלאומי 1988 - רב-אמן. מייקל רודה, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מייקל רודה, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאודי טייפ A

אאודי Type A (בגרמנית: Audi Typ A, באנגלית: Audi Type A) היא מכונית משפחתית בתצורת קבריולה, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית אאודי אשר יוצרה בין השנים 1910–1912. Type A היה הדגם הראשון שבנתה יצרנית הרכב אאודי. מרכב הרכב בעל 4 דלתות והוא יועד לארבעה נוסעים. מחירו עמד על 8,500 גולדמרק. סך הכול יוצרו 140 יחידות. "אאודי Type A "אאודי Type A "אאודי Type A "אאודי Type A מדיה וקבצים בנושא אאודי טייפ A בוויקישיתוף דגמי אאודי בין השנים 1911-1940 myautoworld.com/audi/cars/history דגם אאודי Type A audi.com/corporate/en/company/history/models/audi-1022-hp-type-a-phaeton-1911 "אאודי Type A" - מפרט
ראלי בן-יהודה

ראלי בן יהודה (נולדה ב-26 בספטמבר 1934) היא מתעמלת עבר ישראלית, פעמיים ברציפות אלופת ישראל (1958 ו-1959). היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת רומא (1960). בן יהודה התאמנה בקבוצת הפועל תל אביב בהדרכתה של אגנס קלטי. שלושה שבועות לפני אולימפיאדת רומא (1960) עברה בן יהודה תאונת דרכים ברומא יחד עם חברותיה המתעמלות אך נפצעה קלות. בסופו של דבר היא השתתפה במשחקים וסיימה במקום 81 בתחרות הקרב רב בתוצאה של 68.164 נקודות הטובה מבין 3 המתעמלות הישראליות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 62 בתרגיל על מקבילים המדורגים, במקום 72 בתרגיל הקרקע, במקום 86 בתרגיל הקורה ובמקום 96 בתרגיל הקפיצות. מדיה וקבצים בנושא ראלי בן-יהודה בוויקישיתוף ראלי בן-יהודה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ראלי בן-יהודה, באתר olympedia.org המתחרות שנפצעו לא יתחרו, למרחב, 19 באוגוסט 1960
יחסי אינדונזיה–לוב

יחסי אינדונזיה–לוב הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין מדינת לוב. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-17 באוקטובר 1991. שתי המדינות הן חברות בארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי ובארגון המדינות הבלתי-מזדהות. בספטמבר 2003, ביקר נשיא אינדונזיה בטריפולי. בפברואר 2004, מועמר קדאפי, נשיא לוב ביקר בג'קרטה. לאחר האביב הערבי ונפילת קדאפי, ממשלת אינדונזיה סייעה ללוב להשתקם. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה ללוב הגיעה לסך 19.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה דגים מעובדים, סבון, מרגרינה, שמן דקלים, שמן קוקוס ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מלוב לאינדונזיה הגיעה לסך 40 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ברובה (97%) נפט גולמי. בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה ללוב הגיעה לסך 36.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מוצרי ניקוי, סבון, קינמון, דגים מעובדים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מלוב לאינדונזיה הגיעה לסך 52.3 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה נפט גולמי בלבד. לוב מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה. אינדונזיה מיוצגת בלוב על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בטריפולי, בירת לוב. Indonesian president leaves for Libya, Tunisia, US trip, www.radioaustralia.net.au (באנגלית) "Jubir Kemlu: Indonesia Siap Bantu Libya Jalani Proses Transisi". rmol.co. אורכב מ-המקור ב-2016-08-10. נבדק ב-2018-05-12. Products that Indonesia exports to Libya (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from Libya (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia exports to Libya (2014), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from Libya (2014), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of Libya in Jakarta, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-12. "Embassy of Indonesia in Tripoli, Libya - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-12.
הירוקים

האם התכוונתם ל... סוגי צבע ירוק מפלגת הירוקים – מפלגה ישראלית מפלגת הירוקים הגרמנית – מפלגה גרמנית מפלגת הירוקים הצרפתית – מפלגה צרפתית מפלגת הירוקים הרוסית – מפלגה רוסית מפלגת הירוקים האוסטרית – מפלגה אוסטרית תנועת הירוקים הישראלית-תנועה ישראלית מפלגת הירוקים האוסטרלית – מפלגה אוסטרלית מפלגת הירוקים בארצות הברית – מפלגה אמריקאית מפלגת הירוקים באנגליה ווליס – מפלגה בריטית הירוקים של אנדורה – מפלגה באנדורה ירוקים – כינוי למפלגה ירוקה תומכי סביבתנות הצבא הירוק של האיכרים בעת מלחמת האזרחים ברוסיה
פטולמאיוס כנוס

פטולמאיוס כנוס (ביוונית: Πτολεμαῖος Χέννος; המחצית הראשונה של המאה ה-2 לספירה), בנו של הפאיסטיון, היה מדקדק יווני מאלכסנדריה בזמן שלטון הקיסרים טראיאנוס ואדריאנוס. נראה כי הוא שהה במשך תקופה מסוימת ברומא. על פי הסודא, הוא היה מחברם של דרמה היסטורית בשם "ספינקס", של אפוס בשם "אנתומרוס" (Ἀνθόμηρον) ב-24 ספרים (שניהם חיבורים אבודים) ושל "היסטוריה מוזרה" ("סיפורים מדהימים") וחיבורים נוספים. החיבור "היסטוריה מוזרה" זהה ככל הנראה לחיבור "היסטוריה חדשה" בשישה ספרים, שפוטיוס מייחס לפטולמאיוס הפאיסטיון, שתקציר שלו נשמר בביבליותקה של פוטיוס. החיבור הוקדש לאשה בשם "טרטולה", שהמחבר מכנה אותה ה"גברת" שלו. פוטיוס הבחין בעוקצנות לגבי מחברו התמים שהוא חשב אותו ל"חיבור מאוד שימושי לאלה הלוקחים על עצמם לנסות להשיג בקיאות בהיסטוריה", מאחר ש"הוא עשיר במידע יוצא דופן ומדומיין באופן גרוע". החיבור הכיל תערובת של כל מיני אגדות ומעשיות השייכות הן לתקופה המיתולוגית והן להיסטורית. פטולמאיוס ציין בחיבורו זה אישים מפורסמים שמקור כינויים באחת מאותיות האלפבית היווני. האישיות היחידה מביניהם שלא הייתה יוונית או רומית, הוא משה. פוטיוס כותב ש"המיתוגרף הזה דובר שטויות, כאשר הוא אומר שמשה המחוקק של העברים נקרא 'אלפא' משום שהייתה לו צרעת לבנה רבה על גופו". הסבר זה מקורו ככל הנראה בחוגים של אלכסנדריה, בה התגורר פטולומאיוס, שהייתה קשורה בה המסורת שהיהודים היו מצורעים בתקופת יציאתם ממצרים. הסבר זה הוצע גם על ידי פילון איש גבל, ככל הנראה בהקשר לאלף בית הפיניקי, והופיע גם אצל הסופר היווני-מצרי ניקארכוס (Nicarchus, המאה ה-1 לספירה). בעבר הוצע לזהותו עם פטולמי אל-גריב (אנ')‏ (300 לספירה לערך), אולם זיהוי זה כבר אינו מקובל. סודא, פטולמאיוס – Suidas, s.v. Πτολεμαῖος מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II, XCIX. Ptolemy Chennus, p. 148 פוטיוס, ביבליותקה, קודקס 190. פטולמאיוס, באנציקלופדיה בריטניקה Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, XCIX. Ptolemy Chennus, p. 149 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.