laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פר אלבין הנסון

פר אלבין הנסון (Per Albin Hansson;‏ 28 באוקטובר 1885 - 6 באוקטובר 1946) היה ראש ממשלת שוודיה בין השנים 1932–1946 (עם הפסקה קצרה בשנת 1936). הנסון, שעמד בראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה היה מזוהה עם בניית מדינת הרווחה השוודית. הנסון עמד בראש ממשלת שוודיה בתקופת מלחמת העולם השנייה, בה הכריזה שוודיה על נייטרליות, אם כי המידה בה שמרה על נייטרליות זו שנויה במחלוקת. פר אלבין הנסון נולד במאלמו שבשוודיה ב-1885 למשפחה ממעמד הפועלים. עוד בצעירותו החל להיות פעיל במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנת 1932 עמד בראש המפלגה, כאשר עמדה לבחירות. בשיתוף פעולה עם הכלכלן ארנסט ויגפורס דיבר הנסון על המפלגה הסוציאל-דמוקרטית כ"Folkhemmet" - ביתו של העם, מפלגה החוצה גבולות מעמדיים. ויגפורס עמד מאחורי המצע הכלכלי של המפלגה, ששאפה לרפורמות סוציאליות וליצירת מדינת רווחה. הישגיו בבחירות של הנסון איפשרו לו להקים ממשלת מיעוט בשנת 1932, אך לא היה בכך כדי לאפשר את יישומן של הרפורמות להן התחייב. ב-1933, במהלך המכונה בפוליטיקה השוודית "סחר הפרות" כרת ברית עם מפלגת האיכרים, שהביאה להקמת ממשלה בה היה רוב לסוציאל-דמוקרטים. היה זה מהפך בפוליטיקה השוודית, שהיטלטלה בין קטבים שונים במהלך כל שנות ה-20 לאחר מתן זכות הבחירה החופשית לכל. המהלך הביא לשבירת הקיפאון הפוליטי, ולהגמוניה של הסוציאל-דמוקרטים שנמשכה עשרות שנים. הנסון עצמו שימש כראש ממשלה כמעט ברציפות (הוא התפטר בשנת 1936 ולמספר חודשים נשלטה המדינה על ידי ממשלה שמרנית) עד לשנת 1946. הנסון מת בסטוקהולם באוקטובר 1946 מהתקף לב אותו קיבל כאשר כמנהגו מדי יום נסע לביתו בחשמלית כנוסע רגיל. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש הנסון כראש ממשלה בראשות ממשלת אחדות לאומית שכללה את כל הפלגים הפוליטיים פרט לקומוניסטים. בתקופה זו הכריזה שוודיה על נייטרליות, וסחרה עם שני הצדדים. נטען כי הסחר עם גרמניה במיוחד סחר הברזל, סייע מאוד למאמץ המלחמתי הגרמני. יתרה מכך, עם הפלישה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 הסכימה שוודיה להעניק ויתורים מסוימים להיטלר, בתחום הלוגיסטי, כגון מעבר חיילים גרמנים בסקנדינביה, בין פינלנד, נורווגיה ודנמרק. עם זאת היה זה הנסון שאישר לדיפלומט הגרמני, חסיד אומות העולם גאורג פרדיננד דוקוויץ כי אם יימלטו יהודי דנמרק לשוודיה, ייקלטו שם במעמד של פליטים ולא יוסגרו לידי הנאצים. הבטחה זו איפשרה את הצלתם של מרבית יהודי דנמרק, כ-7,200 יהודים. מדיה וקבצים בנושא פר אלבין הנסון בוויקישיתוף Per Albin Hansson - Svenskt Biografiskt Lexikon - Riksarkivet (בשוודית) פר אלבין הנסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פר אלבין הנסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פר אלבין הנסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) פר אלבין הנסון, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראלף דרלינג

גנרל סר ראלף דרלינג (באנגלית: Ralph Darling; 1772 – 2 באפריל 1858) היה מושל קולוניאלי מטעם הממלכה המאוחדת, ושירת כמושל ניו סאות' ויילס בין השנים 1825 ו-1831. דרלינג החל קריירה צבאית בצבא הבריטי בשנת 1793, בדרגת סג"ם (Ensign) בחטיבת חיל הרגלים ה-45. בשנת 1796 הוא מונה למזכיר הצבאי לסר ראלף אברקרומבי, וזכה לקידום לברבט-קולונל ב-1810 לאחר שפיקד על גדוד בקרב קרונה. הוא המשיך בקידומו הצבאי ב-1813 לדרגת מייג'ור גנרל וב-1814 לדפיוטי אדיוטנט גנרל. החל מפברואר 1819 ועד פברואר 1824, שימש דרלינג כמפקד הכוחות השולטים במאוריציוס, ובשלוש השנים האחרונות לשהותו באי כיהן במושל בפועל. תקופת שלטונו על האי לא זיכתה אותו בפופולריות רבה: אחת מהחלטותיו הייתה לתת לפריגטה בריטית, שמלחיה היו חולים בכולרה, לעגון באי למרות הוראת הסגר. בתגובה לתרעומת המועצה המחוקקת המקומית על מהלך מסוכן זה, דרלינג פיזר אותה. מיד לאחר פריצת ההסגר, אירעה התפרצות כולרה באי. עם זאת, תקופתו כמושל בפועל של מאוריציוס הכינה אותו לקבל את תפקידו הבא ב-1824 - מושל ניו סאות' ויילס השביעי. במהלך כהונתו כמושל ניו סאות' ויילס, דרלינג הורה על סלילתה של דרך הצפון הגדולה (The great North Road), שחיברה בין הפרברים הסובבים את אזור נהר הוקסברי לסידני ופרבריה, וכמו גם סייעה לסחורות להגיע מעמק הנטר השופע בצפון לשוקי סידני דרך היבשה. הדרך הייתה באורך 260 ק"מ ונסללה תוך עבודת פרך של אסירים. חלקים נרחבים ממנה לא היו בשימוש כבר ביום חניכתה, היות שדרכים חלופיות הציעו אלטרנטיבה טובה יותר לניוד סחורות, ולבסוף היא ננטשה לחלוטין כשדרכים טובות ממנה נסללו באזור. החלטה נוספת של דרלינג הייתה להסכים לניוד גבולה המערבי של ניו סאות' ויילס, מקו מרידיאן מזרח 135 (שנקבע כגבולה המדינה ב-1788, ומשמש כיום כגבול בין אוסטרליה המערבית לאוסטרליה הדרומית) למרידיאן מזרח 129. במהלך כהונתו כמושל ניו סאות' ויילס הואשם דרלינג פעמים רבות ברודנות ואכזריות. בעיתון האוסטרליאן התפרסמה כתבה שהאשימה את דרלינג בעינוי שני אסירים, שיהוו דוגמה ומופת לאסירים אחרים סביבם. עינוי זה גרם למותו של אחד מהשניים. האשמה זו מעולם לא הוכחה ואיש לא הועמד לדין; לדרלינג הייתה סמכות מלאה לפזר כל בית משפט. צעד אחר של דרלינג במהלך שהותו הייתה איסור מוחלט על כל הצגת תיאטרון או בידור. כל ניסיון להעלות מופע או קונצרט דרש אישור ממזכיר המדינה, ודרלינג מעולם לא אישר את הבקשות הרבות. ביום פרישתו של דרלינג ועזיבתו לאנגליה, העלו לכבודו מופעים והאווירה הייתה מהשמחות ביותר, על פי הכתוב בעיתוני התקופה. ראלף דרלינג פרש לאנגליה בתום שירותו כמושל ניו סאות' ויילס. במהלך פרישתו הוא קיבל אות אבירות על שירותו למען הכתר ב-1835, וקודם לדרגת גנרל ב-1841. הוא מת ב-2 באפריל 1858, והותיר אחריו אלמנה, שלושה בנים ומספר בנות. ראלף דרלינג היה מהמושלים המוקדמים של ניו סאות' ויילס, ולפיכך חילק מספר רב של שטרי קניין על קרקעות. בעקבות כך, מספר אחוזות שנבנו באזור ניו סאות' ויילס ומספר אתרים במדינה נושאים את שמו לאות הוקרה: דרלינגטון, דרלינגהרסט, דרלינג פוינט, דרלינג הרבור, דרלינג דאונס, דרלינג סקרפס, רחוב דרלינג החוצה את הפרבר בלמיין ונהר דרלינג, הנהר הרביעי באורכו במדינה. מדיה וקבצים בנושא ראלף דרלינג בוויקישיתוף
עיצומים

האם התכוונתם ל... עיצומים (יחסים בין-לאומיים) – סנקציות, פעולת ענישה הנהוגה במשפט הבין-לאומי כנגד מדינה סוררת עיצומים (יחסי עבודה) – צעדים לשיבוש העבודה, בפרט שביתה מלאה או חלקית, שנוקט ארגון עובדים במסגרת סכסוך עבודה עיצום (משפט) (אנ') – אמצעי ענישה כנגד מפר חוק עיצום כספי – עונש כספי המוטל על ידי רשות מנהלית ללא שימוש בהליך הפלילי
בן לוקח בת

בן לוקח בת הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1982 שכתבה וביימה מיכל בת-אדם. הסרט, ששמו לקוח ממשחק-ריקוד בשם זהה, הוא דרמה רומנטית שבה מככבים ילדי-קיבוץ ממעיין צבי וכפר גליקסון לצד שחקנים מקצועיים, ומתרחש על רקע נופי מעיין צבי של ראשית שנות השמונים. העלילה מבוססת על חוויותיה של היוצרת, ובמרכזה איה - ילדה תל אביבית שנשלחת לחיות תקופה של שנה בקיבוץ. הסרט דן בקונפליקטים בין התרבויות המנוגדות של אותה עת בחברה הישראלית שבה עוד נשאו הקיבוצים בתפקיד מפתח קאנוני, ובודק את היחסים בין בת-העיר הזרה לבת-המשק תוך שהוא מדגיש את ההבדלים והמתחים ביניהן. הוריה של איה הם זוג רופאים שיוצאים בשליחות לתאילנד במסגרת עבודתם, ומוסרים את איה בת ה-11 למשך זמן היעדרותם לקיבוץ. עם פרידתה מהוריה איה מוצאת את עצמה בתוך חברה סגורה שמערכת ערכיה ואורחות-חייה זרים לה. היא מצופה להשתלב בקרב שכבת בני גילה ומגלה עד-מהרה כי הם אינם מסבירים לה פנים. מעל כולם בולטת חנה הבלונדינית היפה, שעוינותה כלפי איה לובשת גוון של קנאה רומנטית סביב גיורא, בן כיתה ו'. בתוך כך ובהדרגה נוצרים גם קשרי ידידות והבנה מסוימים בין איה לבין חלק מהילדות והילדים. באחד מרגעי השיא של הסרט מבקשת חנה, שנואת נפשה של איה, להפליל את איה על מנת לפגוע בה, היא לוקחת בולים יקרים מאוסף הבולים של אורי, אחד הילדים ומניחה אותם במגירה של איה על מנת להפליל אותה. לאחר שכולם בטוחים כי איה היא זו שגנבה את הבולים ומנדים אותה, מתגנבת איה למיטתה של חנה, בעת שזו ישנה בלינה המשותפת, וגוזרת לה את שיערה הארוך. לצד תככים, נאמנות, רוע לב וחברות אישית, עובר הסרט דרך אירועים ומוטיבים שמאפיינים את התקופה וביניהם מוות בקרב של בן קיבוץ נערץ, ואי-ודאות כלכלית. "בן לוקח בת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בן לוקח בת", באתר AllMovie (באנגלית) "בן לוקח בת", באתר ספר הקולנוע הישראלי "בן לוקח בת", באתר אידיבי "בן לוקח בת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בן לוקח בת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "בן לוקח בת" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
קרב קאחול

קרב קאחול (קאגול בתעתיק רוסי) היה קרב שהתרחש ב-1 באוגוסט 1770 (21 ביולי 1770 לפי הלוח היוליאני) במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית, בין הכוחות של האימפריה הרוסית לבין כוח של האימפריה העות'מאנית וחאנות קרים. הקרב הסתיים בניצחון רוסי למרות נחיתות מספרית משמעותית, וכתוצאה מניצחונם, הרוסים כבשו מספר מבצרים באזור. המפקד הרוסי פיוטר רומיאנצב ידע על העדיפות המספרית המשמעותית של הטורקים. לכן הוא החליט לנצל את תנאי השטח ולאלץ את הטורקים לנהל את הקרב בשטח בין שתי גבעות, כך שרצועת הקרב לא תהיה יותר מ-1.5 ק"מ. בתנאים אלה הטורקים התקשו לנצל את מלואו הכוח. הוא גם החליט להתחיל את הקרב ולא לתת לטורקים זמן להתארגנות מיוחדת לתנאי הקרקע במקום. את הכוח העיקרי הוא מיקם במרכז ובצד הימני של חזית הקרב. הקרב התחיל ב-5 בבוקר. כאשר הטורקים ראו כוח רוסי מתקרב הם החלו בירי תותחים ובהתקפת נגד של הפרשים. הרוסים עמדו במתקפה של הפרשים והחלו להתקרב למחנה הטורקי. ברגע המכריע רומיאנצב בעצמו ניהל התארגנות נגד המתקפות של הטורקים. הוא לקח את כוח עתודה שהיה ברשותו והם החלו בפריצה בתוך המחנה. הפריצה הצליחה והניצחון היה מוחץ. מדיה וקבצים בנושא קרב קאחול בוויקישיתוף תיאור הקרב (ברוסית)
פיודור אושקוב

פיודור אושקוב (ברוסית: Фёдор Фёдорович Ушаков;‏ 24 בפברואר 1745 - 14 באוקטובר 1817) היה מצביא רוסי, אדמירל, בהתאם להחלטת הכנסייה האורתודוקסית הוכרז קדוש. אושקוב נולד בכפר במחוז ירוסלבל במשפחת אצילית לא עשירה. בשנת 1766 סיים את בית הספר הימי בסנקט פטרבורג והחל את השרות בצי הבלטי. בשנת 1769 הועבר לדרום במסגרת תגבור הכוחות המשתתפים במלחמת רוסיה-טורקיה (1774-1768). בשנת 1772 התמנה למפקד ספינת סיור. בשנת 1775 התמנה למפקד פריגטה. בשנת 1780 קיבל פיקוד על היכטה המלכותית, אך ביקש להעבירו לפיקוד על אוניית קו. כבר באותה שנה קיבל את המינוי והועבר לצי שבסיסו היה בים השחור. היה פעיל בהתרחבות בסיסי הצי בחרסון וסבסטופול. בתחילת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) היה מפקד של ספינת "הפאבל הקדוש" - אוניית הדגל של הצי. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) הוא היה המפקד של הצי בים השחור. הוא ניהל את המלחמה תוך ניצול שיטות לחימה חדשות שפיתח. ההיכר העיקרי של שיטת הלחימה שלו - התקרבות לצי האויב ללא שינוי סדר האוניות ומיקוד הקרב מול אוניות הדגל. הוא תמיד דאג להפריש עתודה שנוצלה לאש תותחים מדויקת ומרדף לאחר האויב הנסוג. בשנת 1790 ו-1791 ניצח את הצי הטורקי במספר קרבות. בשנת 1798 התמנה למפקד הצי הרוסי בים התיכון. מטרת הצי הייתה לתמוך בברית מדינות שלחמו עם צרפת. במסגרת התפקיד הוא הראה את עצמו כמפקד צבאי ופוליטיקאי מוצלח. הוא היה בין יוזמי להקמת רפובליקת שבעת האיים, הצליח לכבוש מספר איים בים האגאי ותמך בכוח היבשתי במצור על רומא, נאפולי וג'נובה. במהלך המערכה היו לו ויכוחים עם הוריישו נלסון בהקשר לצורת ניהול המערכה. בשנת 1799 קודם לדרגת אדמירל. בשנת 1800 הכוח שבפיקודו חזר לסבסטופול. הקיסר אלכסנדר הראשון לא העריך את אושקוב. הוא מינה אותו לתפקיד משני בצי הבלטי ובשנת 1807 הוא עזב את השירות. במהלך מלחמת רוסיה–צרפת (1812) הוא התמנה למפקד צבא מתנדבים של מחוז טמבוב, אך סירב לאור מצב בריאותו. הוא נפטר באוקטובר 1817 באחוזתו במורדוביה של היום. ביולי 2018 הועברו שרידיו לקבורה בקרונשטאדט. בנוסף לפאבל נחימוב, פיודור אושקוב מהווה דמות שקשורה עם מסורת ותהילה של הצי הרוסי. על שמו נקראו מספר אוניות הצי - אוניית נושא שריון שהוטבע בקרב צוסימה, אוניית קו של הצי הסובייטי שהייתה פעילה בשנים 1953-1987 וסיירת גרעינית מסדרת קירוב שנמצאת בשרות כיום. בשנת 1944 נוסד עיטור על שם אושקוב בעל שתי דרגות ומדליית אושקוב. סרט על פעילותו קורות חיים (ברוסית)
מידות הראי"ה

מידות הראי"ה הוא ספר מוסר שנכתב על ידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק. הספר מבאר מידות בעבודת ה', את הדרך להשיג אותם (או להימנע מהם), את חשיבותם והשפעתם על האדם והעולם, ועוד. גם ספר זה נערך על ידי בנו, הרב צבי יהודה הכהן קוק. הספר הוא במידה רבה המשך של הספר מוסר אביך, וברוב המהדורות נדפס בצמוד אליו. בסדרה הלבנה של מוסד הרב קוק (מהדורה שנייה בתשמ"ה), שני החיבורים כרוכים יחד עם אורות התורה, אורות התשובה אורות הראי"ה וראש מילין. בשנת ה'תש"ע יצא החיבור בהוצאת ראש יהודי עם ביאור של הרב יובל פרוינד שממשיך את ביאורו על מוסר אביך. לאחר הקדמה של הרב צבי יהודה הכהן קוק, הספר פותח בשתי פסקאות "אל המידות", מעין הקדמה קצרה, ולאחר מכן מתחיל לבאר את ח"י המידות לפי סדר האלף בית: מידות הראי"ה: טהרת מידות הנפש - 'מידות הראי"ה' עם ביאור של הרב יובל פרוינד, "ראש יהודי", תש"ע. (הספר בקטלוג ULI) הרב חגי לונדין, ביאור על מידות הראי"ה, סדרת הראי"ה קוק המבואר, הוצאת ידיעות ספרים, 2015. יסוד חיי עולם - הפרק "ברית" מספר מידות הראי"ה, עם ביאור מאת הרב מיכאל לוצקי, הוצאת מכון "מים חיים", ירושלים תשפ"א. (הספר בקטלוג ULI) מידות הראי"ה / הרב אברהם יצחק הכהן קוק ; עם ביאורים / מאת הרב זאב סולטנוביץ'. הר ברכה : מכון הר ברכה, ה'תשפ"ב 2021. (הספר בקטלוג ULI) שיעורים במידות הראי"ה באתר מכון מאיר ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקטל

האם התכוונתם ל... וילי מקטל העיוור – זמר בלוז וילי מקטל העיוור (שיר) – שיר של בוב דילן ראלף מקטל – זמר פולק רוק בריטי ("רחובות לונדון") משקל כלים ומכשירים בבלשנות עברית
רעידת האדמה בצ'ילה

האם התכוונתם ל... רעידת האדמה בצ'ילה (1939) רעידת האדמה בצ'ילה (1960) רעידת האדמה בצ'ילה (2007) רעידת האדמה בצ'ילה (2010) רעידת האדמה בצ'ילה (2015) רעידת האדמה בצ'ילה (קלייסט) – נובלה מאת היינריך פון קלייסט
ראלף מקטל

ראלף מקטל (באנגלית: Ralph McTell;‏ נולד ב-3 בדצמבר 1944) הוא זמר-יוצר בריטי בסוגת הפולק רוק הבריטי. שירו המפורסם ביותר, שאף זכה לגרסאות כיסוי רבות הוא "רחובות לונדון" (Streets of London) שיצא באלבומו מ-1969 "Spiral Staircase" ("מדרגות לולייניות") ושנית ב-1975. מקטל נולד בשם ראלף מאי (Ralph May) וחי בלונדון עם אמו. כבר כנער ביקר במועדוני ג'אז והאזין לתקליטי ג'אז ובלוז. במיוחד הושפע ממוזיקאים אמריקאים כרמבלינג ג'ק אליוט, וודי גאת'רי, לדבלי, רוברט ג'ונסון ומאדי ווטרס ובפרט מוילי מקטל העיוור, שאת שם משפחתו אימץ לעצמו באופן רשמי. כן הושפע מהסופרים ג'ק קרואק וג'ון סטיינבק והמשורר אלן גינסברג. לאחר סיום הלימודים נדד באירופה והכיר את אשתו ננה. ב-1968, לאחר הופעות במועדוני הפולק של הסוהו של לונדון, הוציא את תקליטו הראשון "8 פריימים בשנייה" ("Eight Frames a Second"), ששילב פולק-רוק בריטי ובלוז, וזכה להערכה רבה כגיטריסט. שנה לאחר מכן הוציא את האלבום "Spiral Staircase" ("מדרגות לולייניות"), שהכיל, בין השאר, את הגרסה הראשונה של "רחובות לונדון". מקטל לא רצה לכלול את "רחובות לונדון באלבום הראשון משום שסבר שהשיר מדכא מדי, אולם המפיק שלו הצליח לשכנע אותו לכלול את השיר באלבום השני. ב-1970 השתתף בפסטיבל האי וייט, וב-1972 יצא לסיבוב הופעות שכלל גם את ארצות הברית. ב-1975 הוציא את "רחובות לונדון" כסינגל בארצות הברית ובבריטניה, והשיר זכה להצלחה עצומה. הסינגל הגיע למקום השני במצעד המכירות בבריטניה וזכה בפרס איבור נובלו (Ivor Novello Award). בהמשך הוציא מספר תקליטים והשתתף בתוכניות טלוויזיה, בפרט בתוכנית הטלוויזיה לילדים "גן חיות אלפביתי" (Alphabet Zoo) בשנים 1983–1984 שסבבה סביב שירים פרי עטו. ב-1992 הוציא פרויקט שאפתני בשם "The Boy with a Note" אודות חייו של המשורר דילן תומאס בהפקת ה-BBC שכלל שירים מולחנים וקטעי קריאה. Hockenhull, Chris. Streets of London: The Official Biography of Ralph McTell, Northdown, 1997. ISBN 1-900711-02-8 מדיה וקבצים בנושא ראלף מקטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראלף מקטל (באנגלית) ראלף מקטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראלף מקטל, באתר AllMusic (באנגלית) ראלף מקטל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ראלף מקטל, באתר Discogs (באנגלית) ראלף מקטל, באתר Songkick (באנגלית) ראלף מקטל, באתר Genius ראלף מקטל, באתר SecondHandSongs
סאמי פרידריך

סאמי פרידריך (נולד ב-23 באפריל 1951) הוא מייסד ויו"ר חברת הייעוץ האסטרטגי שלדור, לשעבר מנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון וחבר הנהלה במספר מוסדות וארגונים ציבוריים. פרידריך, יליד צרפת, עלה לישראל לאחר סיום לימודיו בתיכון כדי להתגייס לצה"ל, בו הוא שימש כקצין בחיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי הוא השלים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו שימש כיועץ וראש צוות בתאגיד הייעוץ האסטרטגי הבינלאומי מקינזי. בשנת 1981, עם כינונה של הממשלה ה-19, מונה על ידי יעקב מרידור למנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון, תפקיד בו כיהן במשך שלוש שנים. לאחר סיום תפקידו, עם חילופי השלטון בשנת 1984, ייסד פרידריך את "שלדור", חברת הייעוץ האסטרטגי הראשונה מסוגה בישראל. גם לאחר הקמת החברה, פרידריך המשיך להיות פעיל בזירה הציבורית ובין השאר כיהן כחבר הנהלת המכון הישראלי לדמוקרטיה, חבר הנהלת הפורום הישראלי, כיו"ר עמית של ועדת המשנה לפיתוח המשאב החינוכי בסוכנות היהודית וחבר בחבר הנאמנים של הסוכנות וכחבר בצוות ההיגוי של תוכנית ישראל 2028. הרצאתו של פרידריך "כלים מוסדיים לניהול אסטרטגי ברמה הלאומית" בכנס חזון לישראל 2028 של מכון ירושלים לחקר ישראל הדר חורש, "עצות של דור חדש", באתר הארץ, 29 בספטמבר 2003
Loeb Classical Library

Loeb Classical Library (לוֹבּ קלאסיקל לייבררי, בראשי תיבות LCL) הוא שמה של סדרת ספרים בהוצאת אוניברסיטת הרווארד, הכוללת תרגומים לאנגלית של יצירות מן הספרות היוונית והרומית. הספרים ערוכים עמוד מקור (יווני או לטיני) מול עמוד תרגום. הוגה הסדרה היה ג'יימס לוֹבּ (James Loeb). עורכי הכרכים הראשונים היו פֵּייג' וקֶפּס (T. E. Page & W. H. D. Rouseand Edward Capps). הסדרה יצאה לאור על ידי William Heinemann and company בשנת 1919 כשכבר אז הוחל הנוהג הקיים עד היום ולפיו הטקסט היווני עטוף בכריכה ירוקה ואילו הטקסט הלטיני עטוף בכריכה אדומה. מאז נוסף מספר רב מאוד של כותרים חדשים, ואילו התרגומים המוקדמים הוגהו פעמים אחדות. בשנים האחרונות הדבר כלל הסרתה של צנזורה ספרותית מאת העורך שהייתה נהוגה בעבר, על פי רוב מדובר בהסתרתה של התייחסות הומוסקסואלית בטקסטים. הרווחים מההוצאות ממשיכים לממן מלגות לסטודנטים לתארים מתקדמים באוניברסיטת הרווארד. לוב קלאסיקל לייבררי אינה מיועדת למחקר רציני, מכיוון שיש בה מיעוט של הערות שוליים, היא גם אינה מיועדת לקורא הרגיל – יכולתם של המתרגמים לכתוב בצורה יפה ובשטף נפגמת תכופות בשל הצורך לשמור שתרגומם יהיה מדויק ככל האפשר ותואם למה שנכתב במקור. וירג'יניה וולף כתבה ב-1917 (ב-Times Literary Supplement): "לוב קלאסיקל לייבררי", בה יש טקסט יווני או לטיני בצד אחד וטקסט אנגלי בצד שני, היא מתנה נפלאה... ההוצאה של הסדרה היא הכרה בקיומו של החובב, ובמידה רבה היא נעשית בצורה הגונה... לא נותנים מספיק את הדעת לקושי ביוונית, ייתכן שהדבר נובע בעיקר מפני שהסירנות המפתות אותנו למים המסוכנים הללו הן בדרך כלל מלומדים ששכחו... מהם הקשיים הללו. אבל בשביל החובב הרגיל הם ממשיים מאוד וגדולים מאוד, ועלינו לשקול את הדברים על מנת להכיר בעובדה הזו ולהבין שלעולם לא נהיה עצמאיים בעזרת הלב שלנו. הוצאת אוניברסיטת הרווארד לקחה על עצמה את הוצאת הסדרה בשנת 1989 ובשנים האחרונות יוצאים מחדש ארבעה או חמישה כרכים חדשים שעברו עריכה מחודשת מדי שנה. בשנת 2001 הרווארד החלה להוציא סדרת ספרים שלישית בפורמט זהה. The I Tatti Renaissance Library כוללת יצירות מופת מתקופת הרנסאנס בלטינית עם תרגום לאנגלית, צורת הכריכה דומה לזאת של "לוב קלאסיקל לייבררי", אך צבעה כחול. Clay Sanskrit Library מעוצבת לפי המתכונת של "לוב קלאסיקל לייבררי". מדיה וקבצים בנושא Loeb Classical Library בוויקישיתוף אתר הוצאת הספרים
האנציקלופדיה של הקוראן

האנציקלופדיה של הקוראן (באנגלית: Encyclopedia of the Qur'an, בקיצור: EQ) היא יצירה מחקרית הכתובה בשפה האנגלית על הנושאים המרכזיים בקוראן, ומילון אנציקלופדי של הקוראן. זוהי העבודה המקיפה ביותר מסוגה בשפה מערבית. הוצאת בריל מתארת את האנציקלופדיה כדלקמן: נשענת על מסורת למדנית עשירה, וכוללת קרוב ל-1000 ערכים ב-5 כרכים, האנציקלופדיה של הקוראן של בריל היא מילון אנציקלופדי של מונחים, תפישות, דמויות, שמות מקומות, היסטוריה תרבותית ופרשנות על הקוראן, ובה מאמרי מסה מקיפים על הנושאים החשובים ביותר במחקרי הקוראן. Edited by Jane Dammen McAuliffe et al., Encyclopaedia of Qur'an 1st Edition., 5 vols. plus index., Leiden: Brill Publishers, 2001-2006, ISBN 90-04-14743-8 Vol. I: A-D (publication year 2001) Vol. II: E-I (2002) Vol. III: J-O (2003) Vol. IV: P-Sh (2004) Vol. V: Si-Z (2006) Index Vol. (2006) האנציקלופדיה של האסלאם אנציקלופדיה איראניקה אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה של הקוראן (באנגלית) האנציקלופדיה של הקוראן באתר הוצאת בריל מוצפר איקבל, "הקוראן, אוריינטליזם והאנציקלופדיה של הקוראן", מאמר ביקורת על האנציקלופדיה(הקישור אינו פעיל),Qur'anic Research and Studies Volume 3 Issue 5 2008 הפרויקט האינטרנטי של האנציקלופדיה של הקוראן
גרייס מיראבלה

גרייס מיראבלה (באנגלית: Grace Mirabella;‏ 10 ביוני 1930 – 23 בדצמבר 2021) הייתה העורכת של המגזין "ווג". היא החלה לעבוד ב"ווג" בשנות ה-50 והייתה העורכת שלו בשנים 1971–1988. גרייס מיראבלה נולדה בניוארק, ניו ג'רזי להורים ממוצא איטלקי. היא סיימה ללמוד בקולג' סקידמור (Skidmore College) ביוני 1950, תוך התמחות בכלכלה. בנובמבר 1974 התחתנה עם ד"ר ויליאם קהן. הקריירה שלה החלה אחרי שסיימה את לימודיה בקולג', אז היא עבדה בחנות לבגדי ספורט שהייתה שייכת לחברים של משפחתה, מיראבלה עבדה במספר משרות זוטרות בעסק הקמעונאי. אחרי כן עבדה במייסיס כ-executive trainee וב-Saks Fifth Avenue כעוזרת למנהל השיווק. בשנת 1953 התקבלה לעבודה כעוזרת לעורכת ב"ווג" והתקדמה במהירות. במהלך רוב שנות השישים הייתה מיראבלה עוזרתה של דיאנה פרילנד, העורכת הראשית של "ווג". ב-1971 היא קודמה למשרת העורכת הראשית. צלם האופנה הלמוט ניוטון פרסם מספר מאמרי מערכת בכתב העת החל מ-1971 ועד לסיום כהונתה של מיראבלה כעורכת. נוסף על כך, ריצ'רד אבדון, פטריק דמרשליה (Demarchelier), ארתור אלגורט (Elgort), אלברט ווטסון, מייק ריינהרדט, קורקן פקהניאן (Kourken Pakchanian) וכריס וון ונגהיים (Wangenheim) פרסמו מספר דוגמאות של עבודותיהם המוקדמות במהדורות שונות של כתב העת. במהלך כהונתה כעורכת של "ווג" חלה עלייה במספר הגיליונות שנמכרו מ-400,000 ל-1.2 מיליון. ההכנסות מפרסומות בעת שפוטרה היו 79.5 מיליון דולר, זאת לעומת המגזין המתחרה Elle, שהכנסותיו ממכירות היו 39 מיליון דולר. בשנת 1988 היא פוטרה, והחליפה אותה אנה וינטור. בבשנת 1989 החלה להוציא לאור מגזין משלה, תבנית:קישורי שפה, בתמיכתו הפיננסית של רופרט מרדוק. בשנת 1996 היא פרשה מניהול המגזין, ובשנת 2000 הוא הפסיק להתפרסם. מיראבלה נפטרה ב-23 בדצמבר 2021. Grace Mirabella, Who Brought Vogue Down to Earth, Dies at 92, New York Times, December 23, 2021
אלין

האם התכוונתם ל... אלין (שיר) – סינגל של הזמר הצרפתי כריסטוף אלין (סרט) – סרט צרפתי קנדי בית חולים אלי"ן – מוסד שיקומי בירושלים אישים: ג'י ג'י אלין – מוזיקאי אמריקאי דארבי אלין – מתאבק אמריקאי אילין אלן
תופל

תופל (למפת ירדן מוגדלת)   עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק ערב הסעודית ישראל תופל (למפת ירדן רגילה)   עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק ערב הסעודית ישראל תופל תֹּפֶל הייתה אחת מערי ממלכת אדום הנזכרת בתנ"ך. אֵלֶּה הַדְּבָרִים אֲשֶׁר דִּבֶּר מֹשֶׁה אֶל כָּל יִשְׂרָאֵל בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן בַּמִּדְבָּר בָּעֲרָבָה מוֹל סוּף, בֵּין פָּארָן וּבֵין תֹּפֶל וְלָבָן וַחֲצֵרֹת וְדִי זָהָב. — ספר דברים, פרק א', פסוק א' העיר המקראית תופל מזוהה עם טפילה שבירדן, צפונית לפטרה. ירדן ואתריה גאוגרפיה והיסטוריה ; קדמוניות ירדן עורכים: גבריאל ברקאי ואלי שילר, אריאל : כתב עת לידיעת ארץ ישראל - ירדן ואתריה : גאוגרפיה והיסטוריה, קדמוניות ירדן - חלק ראשון ,ירושלים, הוצאת ספרים אריאל, 1995, עמ' 33. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטמבוליסקי

סְטָמְבּוֹלִיסְקִי (בבולגרית Стамболийски) היא עיר בדרום בולגריה, במחוז פלובדיב, המנציחה בשמה את ראש ממשלת ממלכת בולגריה אלכסנדר סטמבוליסקי, שנרצח באכזריות בהפיכה צבאית ב-1923. העיר שוכנת 117 ק"מ מהבירה סופיה, במישור תראקיה העילי הסמוך לתוואי הנהר מריצה. היישוב נוסד ב-1873 כמחנה פועלים שעסקו בהקמת מסילת הרכבת מאיסטנבול לבלובו אשר מצויה בימינו במחוז פאזארדז'יק. בולגריה נתונה הייתה לשליטת האימפריה העות'מאנית אשר הייתה בתהליך הטנזימאט שהביא לרפורמות ובכלל זה בניית תשתיות תחבורתיות מודרניות. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לכפר הקטן, שעד אז מנה כ-200 נפשות, פליטים בולגרים אשר נטשו את חבלי תראקיה ומקדוניה בעקבות חוזה ניי, וב-1934 גדלה אוכלוסייתו לכדי 554 נפשות. בעת ההיא שמו של הכפר היה גארה קריצ'ים ובהמשך כונה נובי קריצ'ים. ב-1964 זכה היישוב למעמד של העיר. ב-1979 שונה שמה של העיר על ידי השלטון הקומוניסטי בבולגריה לשם סטמבוליסקי, לזכרו של מנהיג מפלגת האיכרים של בולגריה וראש הממשלה הבולגרי אלכסנדר סטמבוליסקי, שנרצח בהפיכה צבאית. אוכלוסיית העיר מונה כ-12,000 נפשות, במגמת קיטון (ילודה לעומת תמותה) ובמגמת הגירה מאוזנת. 83.5% הם ממוצא בולגרי, 3.9% הם בני רומה ו-2.3% הם טורקים.95% מהאוכלוסייה הם בני הדת הנוצרית אורתודוקסית. 22% מכוח העבודה מועסק במגזר השירותים. באזור העיר קיים מפעל לייצור נייר ובשטח השיפוט של העיר מגדלים פירות וירקות. בעיר קיימת תחנת רכבת המשמשת גם לצורכי הובלת מטענים. מדיה וקבצים בנושא העיר סטמבוליסקי בוויקישיתוף "העיר סטמבוליסקי", באתר bulgaria.domino (באנגלית).