laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איל רדנטורה

איל רנדטורה (באיטלקית: Il Redentore; "הגואל") או בשמה המלא "כנסיית סאנטיסימו רדנטורה (Chiesa del Santissimo Redentore; כנסיית הגואל הקדוש ביותר) היא כנסייה בתכנונו של אנדראה פלדיו הממוקמת באי ג'ודקה שבדרום העיר ונציה שבאיטליה, על גדת תעלת ג'ודקה. הכנסייה נבנתה לאות תודה על הצלת העיר מהמגפה השחורה אשר פגעה בעיר בין השנים 1575–1576 והרגה כ-46,000 מתושביה (25%-30% מתושבי העיר). סנאט העיר מינה את האדריכל פלדיו לתכנן את הכנסייה ועבודות הבניה החלו במאי 1577. הכנסייה נחנכה בשנת 1592 (טרם סיום עבודות הבנייה). מדי שנה נהגו הדוג'ים והסנאטורים לחצות את תעלת ג'ודקה מצטרה לג'ודקה על גבי גשר זמני עשוי סירות, ולערוך מיסה בכנסייה. אירוע זה, שכונה פסטה דל רדנטורה נערך מעת חנוכת הכנסייה ועד ימינו, ביום ראשון השלישי בחודש יולי. כיום, לאחר מופע של זיקוקים עוברת תהלוכה לאורך גשר הסירות אל הכנסייה. הכנסייה נחשבת לשיא יצירתו של פלדיו. חזית המבנה עשויה שיש לבן, ואילו המבנה מלבני ובמרכזו כיפה שבראשו פסלו של ישו. כיוון שהכנסייה היא אתר עלייה לרגל, פלדיו התבקש ליצור ספינה רחבת ידיים שתכיל את עולי הרגל. דרישה זו הקשתה על פלדיו אשר ניסה לתכנן מבנה בסגנון קלאסי. עמודי פנים המבנה, לאורך אולם התווך, הם מהסדר הקורינתי, ומיקום הכיפה במפגש הספינה והטרנספט מהווים שילוב שאינו מקובל באדריכלות הקלאסית או הנאו-קלאסית. בכנסייה מוצגות יצירות מעשה ידי פרנצ'סקו באסאנו, לזארו באסטיאני, קארלו סראצ'ני, ליאנדרו באסאנו, יאקופו באסאנו, פאולו ורונזה, רוקו מרקוני, ואלויזה ויוואריני, וכן יצירות מאת תלמידיו של טינטורטו. מדיה וקבצים בנושא איל רדנטורה בוויקישיתוף איל רדנטורה, באתר Great Buildings
לתת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לתת – גרעיני דגן שעברו תהליך של הלתתה ארגון לתת – ארגון סיוע הומניטרי ישראלי לאוכלוסיות במצוקה כח לתת – מפעל התנדבותי ישראלי לתת (שיר) – שיר של בועז שרעבי
מחוזות קוריאה הדרומית

מבחינה מנהלית קוריאה הדרומית מחולקת ל-8 מחוזות (do), מחוז אוטונומי מיוחד (teukbyeol jachido)‏, 6 ערים מטרופולינים (gwangyeoksi) ועיר מיוחדת (teukbyeolsi) ועיר עצמאי (teukbyeol-jachisi). כמו כן, קיימת חלוקה משנית לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות קוריאה הדרומית בוויקישיתוף נתוני אוכלוסין 2020 השלטון המקומי, קוריאה הדרומית ערך זה הוא קצרמר בנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שער עלייה

האם התכוונתם ל... שער עלייה למטוס – בשדה תעופה שער העלייה – מחנה עולים שהיה בדרום חיפה
גופן ברוחב אחיד

גופן ברוחב אחיד או מונוספייס (באנגלית: monospace; נקרא גם גופן ברוחב קבוע, fixed-width font, או גופן לא-פרופורציונלי, non-proportional font) הוא גופן שלאותיותיו רוחב אחיד – להבדיל מגופנים ברוחב-משתנה, variable-width fonts, שלא לכל אות בהם רוחב שווה (בעברית, שי"ן רחבה מיו"ד, למשל). מכונות הכתיבה הראשונות יכלו לנוע מרחק קבוע קדימה עם כל אות חדשה שנכתבת, ולכן השתמשו בגופן ברוחב אחיד (להבדיל מסדר דפוס, שבו שמשו גופנים ברוחב משתנה). מדפסות מחשב רבות הדפיסו גופן ברוחב אחיד. גם מסכי המחשב בתקופה שקדמה לממשק המשתמש הגרפי (למשל במערכת ההפעלה DOS) הציגו גופן ברוחב אחיד, והוא הקנה להם מראה אופייני. עם התקדמות הטכנולוגיה רבות מהתוכנות לעיבוד תמלילים והצגת טקסט עברו לגופנים ברוחב משתנה, שכן הוא עדיף חזותית, קרוב יותר לאותיות הנכתבות, ומקל את הקריאה. עם זאת, בתוכנות המיועדות לכתיבת קוד כגון סביבת פיתוח משולבת מקובל כברירת מחדל שימוש בגופן ברוחב אחיד. בכתיבת קוד יש חשיבות לכל תו ולכן יש הרואים בגופן מסוג זה גופן נוח למתכנתים, המגביר את רמת הקריאוּת של הקוד. שימושים אחרים כוללים הדמיית מסוף וסטים של נתונים מוזחים במסמכים עם טקסט ברור. שימוש אחר רווח במדריכים טכניים: ההבחנה בין מילת התפקוד for למילה for בתכנות, והצגת בלוקים של קוד באופן המבדל אותם מטקסט בשפה טבעית. גופנים מוכרים ברוחב אחיד הם Courier,Presitge Elite ו-Monaco. בקריפטוגרפיה מקובל להשתמש בגופן ברוחב אחיד לשם הצגת טקסט מוצפן. את הטקסט המוצפן נהוג לחלק לבלוקים בגודל קבוע ולשים רווח בסוף כל בלוק. שימוש בגופן ברוחב קבוע מאפשר הצגה של טקסט מוצפן כזה באופן שבו כל הבלוקים מיושרים זה מעל זה. גופנים ברוחב אחיד משמשים להצגת מעקובות של חומצות גרעין וחלבונים. הגופן מאפשר לכל חומצה נוקלאית או אמינית להתפרש על אותה כמות של מקום במעקובת ארוכה, ובנוסף להציג בתצוגה מתאימה (align) את המעקובות. מדיה וקבצים בנושא גופן ברוחב אחיד בוויקישיתוף
מחוזות קוריאה הצפונית

קוריאה הצפונית מחולקת מנהלתית ל-9 מחוזות (do), עיר מטרופולינית (Chikhalsi) ו-4 ערים מיוחדות (אחרון התווסף בשנת 2019). בנוסף קיימת חלוקה משנית לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות קוריאה הצפונית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קוריאה הצפונית ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גשר (אונייה)

גשר באונייה הוא האזור או התא שממנו נשלטת האונייה. בעת הפלגה מאויש הגשר על ידי קצין משמרת, כשעימו נמצא ימאי המשמש כצופה. בזמן מהלכים מורכבים יימצא בגשר רב החובל, כשלידו יהיו קצין המשמרת, צופה והגאי. באוניות מפרש היה רב החובל מפקד על האונייה מסיפון האחרה (quarter deck) או מסיפון האחרה העילי (poop deck), בירכתי האונייה. באמצע המאה ה-19 נכנסו לשירות גלגלי משוטות כאמצעי הנעה. בשל בתי הגלגלים הללו, שהיו ממוקמים במחצית אורכה של האונייה, לא ניתן היה לפקד עליה מאחור, שכן הראות קדימה הייתה מוגבלת; מעבר לכך, היה צורך במבנה שיאפשר למהנדסי האונייה לבדוק ולטפל בגלגלי המשוטה. לצורך זאת, נבנה מעין גשר באמצע האונייה, שעליו התמקם רב החובל, וממנו הייתה השליטה בכלי השיט. כעשור לאחר מכן עברה הנעת האוניות למדחפים, אך הגשר נותר כמרכז הפיקוד. בתקופה שבה החל השימוש בגשר פיקוד לא ניתן היה להפעיל מן הגשר את מערכות האונייה. הקצין שבגשר היה מעביר את פקודותיו למחלקות האונייה השונות באמצעים שונים: ההגאי עמד בבית ההגה (wheelhouse), שם היה ממוקם הגה הספינה, וקיבל את הוראותיו מן הגשר באמצעות צינור או שפופרת קול (התקן שאפשר העברת קול במרחקים קצרים); ההוראות לחדר המנועים הועברו בהתקן שנקרא "טלגרף חדר מנועים": הקצין בגשר היה מעביר ידית מחוון למצב הרצוי, ובחדר המנועים הייתה ההוראה מופיעה על מחוון נוסף. קצין המכונות היה מוודא שההוראה מתבצעת, באמצעות ויסות מתאים של סיבובי המנוע ולחץ הקיטור. מכיוון שגשר הפיקוד היה בדרך כלל חשוף לרוח וגשם, היה בו תא מוגן (pilothouse) ששימש את קצין הניווט, ובו היו העזרים הדרושים לו לניווט. במאה ה-19 הוחל בבניית אוניות ממתכת (תחילת מברזל, ומאוחר יותר מפלדה), והדבר גרם לסטיות במצפן האונייה. בשל כך, מוקם המצפן רחוק ככל האפשר מגוף האונייה, בדרך כלל בקומה שמעל הגשר, שמכונה "אי הקופים" (באנגלית monkey island), בצמוד למצפן ישנם בדרך כלל שני כדורי מתכת המשמשים לאיפוס המצפן ומכונים בפי הימאים בתור "הביצים של המצפן". באוניות מודרניות ניתן לשלוט על רוב מערכות האונייה מן הגשר עצמו. ההגה מותקן בגשר, וכך גם מערכות השליטה במנועים; חדר המנועים עצמו עשוי להיות בלתי מאויש במשך רוב ההפלגה. בגשר נמצאים גם כל אמצעי הניווט, מכ"ם (וסונאר, על פי מטרת האונייה), אמצעי קשר, ועוד. הגשר בדרך כלל סגור בגג ודפנות, אך מכיוון שתמיד עדיפה ראות טובה, ברוב האוניות מותקן חלק ממכשור הגשר (טלגרף מכונה, הגאים ושליטה במדחף חרטום) גם בכנף הגשר. מקובל שרב החובל שולט באוניה מהכנפיים בעיקר בעת תמרוני כניסה ויציאה מנמלים, או בזמן ערפל, על מנת לשמוע יותר טוב כלי שיט אחרים. באוניות מלחמה גדולות היו לעיתים כמה גשרי פיקוד. רב החובל היה ממוקם בגשר ניווט, שממנו פיקד על האונייה; גשר זה היה ממוגן כדי שמפקדת האונייה תוכל להמשיך ולתפקד תחת אש. בנוסף, היה גשר פיקוד שבו יכול היה להתמקם אדמירל, וממנו לפקד יחד עם מטהו על האוניות שתחת פיקודו, בלי להפריע לרב החובל. כיום נמצא ברוב אוניות המלחמה מרכז ידיעות קרב (מי"ק), הממוקם עמוק בקרבי האונייה, ובו מרוכז כל המידע המגיע לאונייה מחיישנייה שלה וממקורות אחרים (אוניות אחרות, כלי טיס, ועוד), ומשם גם מופעלים כלי הנשק של האונייה. מפקד האונייה שוהה במי"ק בעת קרב. ביתן (צוללת)
בחירות 2003

האם התכוונתם ל... הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2003 הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 2003 הבחירות הפרלמנטריות ביפן 2003 הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2003 הבחירות לכנסת השש עשרה הבחירות למושל סנקט פטרבורג (2003) הבחירות לראש עיריית מוסקבה (2003) הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2003)
בחירות 1996

האם התכוונתם ל... הבחירות הכלליות באוגנדה 1996 הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית 1996 הבחירות הפרלמנטריות ביפן 1996 הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה הבחירות למושל סנקט פטרבורג (1996) הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1996 הבחירות לנשיאות רוסיה 1996 הבחירות לראשות עיריית מוסקבה (1996) הבחירות ללוק סבהה (1996)
יונתן

האם התכוונתם ל... יהונתן – בנו של שאול המלך ואהוב נפשו של דוד יונתן בן אביתר – דמות מקראית בנו של אביתר הכהן. יונתן הוופסי (המאה ה-2 לפנה"ס) – מנהיג החשמונאים לאחר יהודה המכבי וכהן גדול יונתן בן עוזיאל – תנא בדור הראשון לתנאים, גדול תלמידיו של הלל הזקן יונתן בן חנן – כהן גדול מבית חנן בבית המקדש השני בשנים 37-36 לספירה רבי יונתן – תנא שחי בדור הרביעי של התקופה רבי יונתן בן אלעזר – אמורא ארצישראלי, שחי בדור הראשון של התקופה רבי יהונתן מלוניל – מהבולטים שבבעלי התוספות בפרובאנס, מחבר "פירוש רבנו יהונתן" על כל ספר ההלכות של הרי"ף שם משפחה משפחת כהן יהונתן – משפחת כהנים ממוצא אלג'יראי אשר התגוררה בג'רבא שבתוניסיה נתן יונתן – משורר ישראלי אחר יונתן (מושב) – מושב ברמת הגולן תרגום יונתן – תרגומו של יונתן בן עוזיאל לספרי הנביאים פלוגת יהונתן – יחידה של "ההגנה" (הוקמה באפריל 1948) אשר הורכבה מנערים מתחת לגיל גיוס ומנערים שהיו בגדנ"ע וממפקדיהם מבצע יהונתן – פעולת תגמול שביצע בשנת 1956 גדוד צנחנים כאשר פשט על בניין המשטרה הירדנית בא-רהווה בדרום הרי חברון מבצע יונתן – מבצע שערך צה"ל באוגנדה, במטרה להציל 105 חטופים יהודים וישראלים ובו נהרג מפקד הכוח, יוני נתניהו "יונתן הקטן" – שיר ילדים ידוע יונתן (שיר) – שיר של שי המבר יונתן – זן של תפוחים אישים ששמם הפרטי הוא יונתן אישים ששמם הפרטי הוא יהונתן מבצע יונתן (פירושונים)
מחוזות קירגיזסטן

מבחינה מנהלית קירגיזסטן מחולקת ל-7 מחוזות (oblast), ו-2 ערים בעלי מעמד מיוחד (shaar). על חלוקה זו הוחלט בשנת 2003 כאשר עיר אוש קיבלה מעמד מיוחד. כמו כן, קיימת חלוקה משנית לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות קירגיזסטן בוויקישיתוף נתוני אוכלוסין, 2018 שינוי מעמד של אוש בשנים 2003–2006 שימשה העיר טוקמק כבירת המחוז. ערך זה הוא קצרמר בנושא קירגיזסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליף האנגר

קליף האנגר (מאנגלית: Cliffhanger וגם Cliff-Hanger, מילולית: "תלוי/ה מצוּק") הוא סיום מותח ובלתי פתור של פרק ביצירת סיפורת בהמשכים, כגון סדרת ספרים, סדרת סרטי קולנוע או סדרת טלוויזיה. סיום מסוג זה נועד ליצור מתח שיביא להתעניינות בפרק הבא של היצירה, לכשיופץ. הדימוי מרמז על סיום שבו דמות נותרת תלויה מקצהו של צוּק, ורק מי שיצפה או ירכוש את הפרקים הבאים של הסדרה ידע מה עלה בגורלה. המונח נפוץ במיוחד בסדרת דרמה המשכית ובסרטי קולנוע עם תכנון להמשכון. ישנן סדרות טלוויזיה המסיימות עונה אחת ב"קליף האנגר" בפרק האחרון כדי למשוך את הקהל לצפות בעונה הבאה של הסדרה. כמקור למונח נחשב הרומן "A Pair Of Blue Eyes" (אנ') של תומאס הארדי שפורסם בהמשכים בין ספטמבר 1872 ליולי 1873, בכתב העת "Tinsleys' Magazine" שבו הארדי משאיר בסוף אחד הפרקים את הנרי נייט, אחת מהדמויות הראשיות, סוקר את ההיסטוריה של העולם כשהוא תלוי מעל צוק, ומביט למטה. עם זאת, כתב העת "קולייר'ז" (אנ') פרסם בשנת 1946 שהמונח הופיע לראשונה בדפוס תשע שנים קודם לכן, ב-1937. לפי הפרסום, מקור המונח מיוחס לסרט בהמשכים "The Perils of Pauline" (אנ') (מילולית" "הסכנות של פולין") משנת 1914. פרקי הסרט (20 פרקים בני כ-20 דקות כל אחד) הסתיימו ברובם כאשר הגיבורה, פולין, נתלית על חבל שחוק מצוק, בעוד הנבל מנסה לחתוך את החבל בסכין קהה. דוגמה ידועה לשימוש באמצעי זה היא סרט הקולנוע מסוגת המדע הבדיוני, "בחזרה לעתיד 2", הסרט השני בטרילוגיה. בסיום הסרט, מרטי מקפליי משלים את המשימה בשנת 1955 ומתקן בכך נזק חמור שקרה ב-1985. המדען אמט בראון מנסה לאסוף אותו עם הדלוריאן, אבל במהלך סופת ברקים חזקה, הדלוריאן נפגעת מברק ושולחת את בראון בחזרה בזמן 70 שנה, ומרטי נתקע בשנות ה-50, כמעט ללא תקווה לחזור להווה. לעיתים, סדרת טלוויזיה מתבטלת לאחר עונה שפרקה האחרון הסתיים באמצעי זה, ולכן נשארות שאלות פתוחות אצל הקהל. לעיתים רחוקות יוצא לאור פרק, סרט טלוויזיה או סרט קצר הסוגר את העלילה, ובדרך כלל מופץ ישירות ל-DVD או לאתר סטרימינג. ניר וולף, כל סוף הוא התחלה של סדרה חדשה, באתר ישראל היום, 4 באוקטובר 2013. Diniejko, Adrzej et. al., Thomas Hardy's A Pair of Blue Eyes As a Cliffhanger with a Post-Darwinian Message. In: English Literature and Culture, University of Warsaw; Contributing Editor, Poland. archived from the original in February 2, 2017. Retrieved January 26, 2022 cliff-hanger (n.). Etymonline.com. Retrieved January 26, 2022
שארל פגי

שארל פגי (בצרפתית: Charles Péguy;‏ 7 בינואר 1873 – 5 בספטמבר 1914), משורר ומסאי צרפתי. שארל פגי נולד למשפחת פועלים בעיר אורליאן שבצרפת. אמו עסקה בהתקנת מושבי קש לכיסאות ואביו, שהיה נגר, מת כתוצאה מסרטן הקיבה כאשר שארל היה בן מספר חודשים בלבד, והוא גדל אצל אמו ואצל סבתו. ב-1885 נכנס לבית ספר תיכון באורליאן וקיבל מלגה שאפשרה לו להמשיך בלימודיו. הוא השתתף בלימודי הדת הקתולית שאורגנו על ידי הקתדרלה של אורליאן. אחרי שקיבל תעודת בגרות ב-1891, שירת בחיל הרגלים הצרפתי עד 1893. ב-1894 התקבל לאקול נורמל סופרייר בפריז, שם היה תלמידם של רומן רולן ושל אנרי ברגסון. הוא נתפס לסוציאליזם וב-1897 פרסם את מאמרו הראשון בכתב עת סוציאליסטי. ב-1898 ייסד ספרייה בקרבת הסורבון בפריז, שהפכה למקום מפגש של אלה שדרשו את זיכויו בדין של אלפרד דרייפוס. ב-1900, משלא הצליח לקבל הסמכה כפרופסור לפילוסופיה, וספרייתו עמדה בפני סגירה, נפרד מחבריו הסוציאליסטים ובהם לאון בלום, וייסד כתב עת בשם "מחברות החמישה עשר" כדי לפרסם את יצירותיו ואת אלה של מחברים חדשים. רומן רולן, זוליין בנדה, ז'ורז' סורל, דניאל הלוי ואנדרה סוארה היו בין התורמים לכתב עת זה, שהתקיים עד מותו של שארל פגי ב-1914. הוא היה מתומכיו של המנהיג הסוציאליסטי ז'אן ז'ורס עד 1907, כאשר חזר בתשובה לאמונה הקתולית, והחל להאשים את ז'אן ז'ורס בבגידה בצרפת ובסוציאליזם. ב-1908 כתב לידידו ז'וזף לוט: "מצאתי את האמונה... אני קתולי." ב-16 בינואר 1910 פרסם את המחזה "מסתורי הצדקה של ז'אן ד'ארק", שבו ביטא את חזרתו בתשובה. למרות זאת, לא היה רצוי בחוגי הכנסייה הקתולית בגלל שהעז לתקוף את סמכותה. ב-1912 וב-1913 עלה לרגל לקתדרלת שארטר, אך מעולם לא עבר קונפירמציה. הוא התנתק מן השמאל הפוליטי, תקף את הסוציאליזם על עמדותיו נגד הדת ובזכות הפציפיזם והצטרף אל המחנה הלאומי שהשתוקק לצאת למלחמה נגד גרמניה כדי להשיב לצרפת את הטריטוריה שאיבדה במלחמת צרפת–פרוסיה. יצירתו של שארל פגי עוסקת בערכיו היסודיים של האדם כמו אלה של העבודה האדמה והמשפחה. אלה הם ערכים המועדפים על הפטריוטים. מחזהו "שער הכניסה המסתורי של המידה הטובה השנייה" (1912), שנכתב בסגנון פואמה, הודפס יותר מ-60 פעם, והיה אהוב ביותר על הגנרל שארל דה גול. במסה "הכסף" (1913) שארל פגי מותח ביקורת על המודרניזם ועל הקִדמה, בהצביעו על אפסיותו של האדם המתיימר לרשת את אלוהים, ועל השפל המוסרי שאין בכוחו של האדם המודרני להימלט ממנו. בכתב העת "מחברות החמישה עשר" כתב: "האדם המודרני נמצא במצב של מבוכה מבחינה מצפונית. לצערנו עלינו לומר כי העולם המודרני נמצא בכל רע." כאשר שירת כקצין מילואים בספטמבר 1914, ערב הקרב הראשון על המארן, שארל פגי נהרג מכדור שנורה בראשו, בעת שהפציר בחייליו לא לאפשר לגרמנים להשתלט על אף שעל של אדמת צרפת. אתר האינטרנט הרשמי של שארל פגי שארל פגי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שארל פגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי שארל פגי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) שארל פגי, ברשת החברתית Goodreads
מחוזות קמבודיה

קמבודיה מחולקת מבחינה מנהלית ל-25 מחוזות (חט). כמו כן קיימת חלוקה משנית לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות קמבודיה בוויקישיתוף נתוני אוכלוסין, 2019
סולימאן אבן עבד אל-מלכ

סלימאן בן עבד אל-מלכ (בערבית: سليمان بن عبد الملك; 675–717) משושלת בית אומיה, היה הח'ליף ה-11 של האסלאם והשליט השביעי מבני משפחתו. קודם לעלותו לשלטון היה מושל ג'ונד (נפת) פלסטין בח'ליפות האומיית, ויסד בה בירה חדשה, העיר רמלה. סלימאן נולד בעיר אל-מדינה בשנת 675. כאשר נקרא סבו, מרואן אבן חכם, להציל את שלטון השושלת האומיית, לאחר המשבר שפקד אותה בשנים 683–684, עברה המשפחה לדמשק. זמן לא רב לאחר מכן היה עבד אל-מלכ, אביו של סלימאן לח'ליף. סלימאן עצמו נזכר לראשונה במקורות כמוליך שיירת החג' ב-701. זמן לא רב לאחר מכן הוא נתמנה למושל ג'ונד פלסטין. בשנת 705 עלה לשלטון אחיו הבכור, אל וליד, שבימי שלטונו הוכפל שטח הח'ליפות ונבנו בה בנייני פאר רבים. בימי שלטונו של סלימאן בג'נד פלסטין, פרץ עימות חריף בינו לבין מושל עיראק וחווארזם, אל חג'אג' אבן יוסף אל ת'קפי, מן האישים החזקים והבולטים בתקופה. סכסוך זה לא הפריע לסלימאן ליזום הקמת בירה חדשה לג'נד פלסטין, היא רמלה. בשנת 715 הלך אל וליד לעולמו והח'ליפות הוצעה לסלימאן, אחיו. הוא שהה ברמלה כאשר קיבל את הח'ליפות. ייתכן שהתכוון לעשותה לבירת הח'ליפות כי העיר נבנתה בגודל ופאר מרשימים. מכל מקום, כאשר נעשה ח'ליף, הוא מיעט לשכון בה, שכן את עיקר מאמציו כשליט הקדיש למסעות מלחמה נגד האימפריה הביזנטית. לשם כך התיישב סמוך לגבולה, במרג' דאבק שבצפון סוריה, משם שלח משלחות צבאיות לצור על קונסטנטינופול. כן כבשו כוחותיו את טברסתאן וג'ורג'אן שהיו אז חלק מן העולם הפרסי (כיום בטורקמניסטן). ממעשיו המתוארים במקורות הקדומים, מצטיירת דמות של שליט מוסלמי אדוק שפעל בהגינות והשליט צדק בממלכתו. אף על פי כן זכה לדימוי שלילי אצל כותבים מאוחרים יותר, שתיארוהו כבליין קל דעת, השקוע בזימה ובזלילה. במאה ה-13 נאמר עליו: "בימי אל וליד היו הבריות מדברים על בניינים מפוארים; בימי סלימאן היו האוכל והמין נושאי השיחה, ואילו בימי עמר בן עבד אל עזיז סחו האנשים בקוראן ובדת." משפט זה ושכמותו הושפעו, קרוב לוודאי, מן היחס השלילי של כותבים אלה למרבית בני המשפחה האומיית. אין הוא עולה בקנה אחד עם הידיעות שסולימאן, כמושל ג'נד פלסטין, נהג לבלות זמן רב בהר הבית בירושלים ואת העובדה שאת שנות מלכותו הקצרות הקדיש למלחמות קודש בביזנטים, ופעמיים הוליך את שיירת החג' למכה. סלימאן מת באופן פתאומי בשנת 717, בעת שהנהיג מסע נוסף נגד הביזנטים. מדיה וקבצים בנושא סולימאן אבן עבד אל-מלכ בוויקישיתוף אבן אל את'יר, אל כאמל פי אל תאריח', כרך 5 עמ' 10
אצטדיון עירוני קריית שמונה

אצטדיון עירוני קריית שמונה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר קריית שמונה, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת עירוני קריית שמונה, המשחקת בליגת העל. האצטדיון הוקם בשנת 1989, והכיל יציע אחד בעל כ-2,300 מקומות ישיבה. האצטדיון עבר שיפוצים רבים ככל שהקבוצה טיפסה במעלה הליגות. על תכנון האצטדיון הופקד האדריכל יעקב (קובה) גבר. ב-2006, עם עליית הקבוצה לליגת העל, החלו עבודות הבנייה של היציע המזרחי, שהוסיף כ-3,000 מקומות ישיבה נוספים, והותקנו ביציע הקיים כיסאות מפלסטיק. כמו כן, הוקמה חנייה מרווחת בחלק הצפוני של האצטדיון. האצטדיון אירח הופעה של שלמה ארצי ב-13 באוגוסט 2009 לכבוד חגיגות 60 שנה לייסוד העיר. ב-2011 אירח האצטדיון את טקס הפתיחה של מכביית הנוער המאורגנת על ידי הקהילות היהודיות בארצות הברית וקנדה לספורטאים היהודים הצעירים שנערכה לראשונה בישראל ולא בצפון אמריקה. השיפוץ המשמעותי האחרון שעבר האצטדיון ב-2017 כלל התקנת ספסלי ישיבה חדשים, החלפת כל המושבים בטריבונה המערבית הוותיקה, שיפור תשתית ההשקיה והניקוז של הדשא למניעת הצפתו בחורף, התקנת מסך תוצאות ששטחו 40 מ"ר בצידו הדרומי ובניית תא שידור חדש ומוגבה בטריבונה המערבית לשיפור זווית הצפייה והשידור. כמו כן שופצו אז חדרי השירותים ונוספו מזנונים. ב-2021 נחשפה תוכנית שהוכנה במשרד האדריכלים מנספלד קהת להרחבת האצטדיון לכ-10,000 מקומות שעיקרם בבניית היציע המערבי מחדש, קירוי היציעים, יצירת חזיתות מודרניות לאצטדיון, הסדרת חניון ומבנה קופות מדרום לאצטדיון ועוד. עלות הפרויקט משוערת בכ-100 מיליון שקלים. לאצטדיון שני יציעים היציע המערבי הישן יותר המכיל 2,300 מקומות, והיציע המזרחי החדש יותר המכיל 3,000 מקומות, שלכל אחד מהם שתי כניסות לאוהדים. ברוב המשחקים נפתח היציע המזרחי בלבד, אולם במשחקים בעלי ביקוש גבוה נגד קבוצות מרובות קהל נפתח גם היציע המערבי. ביציעים ישנם כיסאות פלסטיק בצבעים כחול ולבן. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון עירוני קריית שמונה בוויקישיתוף אודות האצטדיון העירוני קריית שמונה, באתר עירוני קריית שמונה אודות האצטדיון העירוני קריית שמונה, באתר עירוני קריית שמונה תוכניות עבודה - אצטדיון, קריית שמונה, תיק 3 מתוך 4, ארכיון יעקב (קובה) גבר, הספרייה הלאומית יגאל גולדשטיין, ‏מתיחת פנים: האיצטדיון בק"ש ישופץ ויורחב, באתר ערוץ הספורט, 6 ביוני 2021 יוסי וקנין, חשיפה ראשונה: כך יראה האצטדיון החדש בקריית שמונה, באתר mynet‏ העמק, 6 ביוני 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ישראלי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלטי

האם התכוונתם ל... הים הבלטי – ים בצפון מזרח אירופה המדינות הבלטיות – שלוש מדינות לחופו של הים הבלטי אישים: ביאנקה בלטי – דוגמנית איטלקייה ברל בלטי – פעיל קומוניסטי ועיתונאי ישראלי ז'וליאנו בלטי – כדורגלן ברזילאי בלט
ים המוות

האם התכוונתם ל... ים המוות - כינוי נוסף לים המלח ים המוות (ספר) – רומן של ז'ורז' אמאדו ים המוות (סדרת טלוויזיה) – סדרת מתח של קשת 12
טחנת מים

טחנת מים היא טחנה שהכוח המניע שלה הוא מים זורמים. זהו מתקן המשתמש בגלגל מים או בטורבינת מים לביצוע תהליכים מכניים כגון גריסה, ערגול או בטישה. פעולות אלה נחוצות לייצורם של חומרי גלם רבים, כמו קמח, נסרי עצים, נייר, בדים ומוצרי מתכת. טחנות המים נחלקו על פי שימושן לסוגים שונים: טחנות קמח, מנסרות עצים, טחנות נייר, טחנות טקסטיל, טחנות גריסה, טחנות חישול, טחנות ערגול, טחנות למישוך תיל ועוד. אחת הדרכים העיקריות לסיווג טחנות מים היא על פי אופן הצבת גלגל המים: טחנות בעלות גלגל מים אופקי ותמסורת גלגלי שיניים וטחנות בעלות גלגל מים מאונך ללא תמסורת. את הטחנות בעלות גלגל המים המאונך ניתן להוסיף ולסווג על פי מקום פגיעת המים בכפות הגלגל: טחנות שבהן המים זורמים מתחת הגלגל ופוגעים בכפותיו התחתונות (undershot waterwheel), אלו שבהן המים באים מלמעלה ופוגעים בכפותיו העליונות (overshot waterwheel), אלו שבהן המים מגיעים אל אמצע היקף הגלגל ופוגעים בכפותיו האמצעיות (breastshot waterwheel), וסוג נוסף שבהן המים הבאים מלמעלה פוגעים בכפותיו העליונות אך מסובבים אותו במהופך לכיוון זרם המים (backshot waterwheel). דרך נוספת לסיווג טחנות מים היא על פי מאפייני המקום בו הן מותקנות: טחנות מים המונעות על ידי שטף הגאות (tide mill) וטחנות מים צפות, המותקנות על ארבות או סירות (ship mill). השימוש בטחנות מים קדם אף לשימוש בטחנות רוח. כבר בעת העתיקה השתמשו ביוון וברומא העתיקה בטחנות מים. הרומאים הפיצו את טכניקת הקמת טחנות המים בכל רחבי האימפריה הרומית. טחנה באמצעות טחנת מים מוזכרת כבר בתוספתא - "אין נותנין חטים לרחים של מים אלא כדי שייטחנו". מים המוסטים בתעלה מנהר או פלג מים אחר מופלים מגובה תוך דחיפתו של גלגל הטחנה. סיבובו של הגלגל מניע ציר אשר מסובב את אבני הרחיים של הטחנה. מהירות סיבוב הגלגל היא כשישה סיבובים בדקה, דבר אשר יכול לאפשר סיבוב של אבני הרחיים באמצעות מנגנון של גלגלי שיניים למהירות של עד 120 סיבובים לדקה. שימושים שונים של טחנות מים טחנת קמח מבטשה תוספתא, מסכת שבת, (ליברמן) פרק א, הלכה כ"ג ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לותר ברבנק

לותר ברבנק (באנגלית: Luther Burbank;‏ 7 במרץ 1849 - 11 באפריל 1926) היה בוטניקאי וגנן אמריקאי, מחלוצי האגרונומיה. ב-50 שנות עבודתו הוא הרכיב 618 סוגים חדשים של צמחים. אני אהיה מרוצה אם בזכותי יהיו בעולם פירות משופרים יותר ופרחים יפים יותר — לותר ברבנק ברבנק נולד בשנת 1849 במשק ליד לנקסטר שבמסצ'וסטס. אביו היה נשוי 3 פעמים, ולותר היה ה-13 מתוך 15 אחים. בילדותו למד בבית ספר בן כיתה אחת, בו לימדה אחותו החורגת. בגיל 15 נכנס לאקדמיה של לנקסטר ושם הרחיב את השכלתו. התעניינותו בצמחים התפתחה כתוצאה מן החיים במשק ומן הקריאה המרובה בספרייה הציבורית שבעיר. שם קרא, בגיל 19, את ספריו של חוקר הטבע האנגלי צ'ארלס דרווין. לימים, אמר כי זו הייתה נקודת המִפנה בחייו. מדרווין למד כיצד יכול האדם לפתח סוגים משופרים של צמחים. כעבור שנים אחדות, ניסה ברבנק הלכה למעשה את העיקרון של דרווין על הברירה הטבעית. בכסף שירש מאביו קנה שטח אדמה והתחיל לגדל בו את "יצירותיו", כפי שכינה את הצמחים שלו. הוא ביקש לגדל תפוחי אדמה גדולים וחזקים יותר. לשם כך זרע תפוחי אדמה, ולאחר שהבשילו בחר את הטובים שבהם. אחר-כך חזר וזרע אותם וקיבל יבול של תפוחי אדמה גדולים וחזקים יותר. המין שטיפח עודנו נקרא על שמו. בינתיים התיישבו בקליפורניה שלושה מאחיו הגדולים, ובשנת 1875 החליט להצטרף אליהם. הוא מכר את ביתו והעתיק את מעונו לסנטה רוזה. שם הקים משתלה קטנה, גידל בה תפוחי אדמה ומכר אותם כדי לממן את מחקריו. אחר-כך החל לעשות בצמחים רבים את מה שעשה בתפוחי האדמה. הוא אסף סוגים רבים, ובחר את אלה שתכונותיהם היו רצויות ביותר בעיניו. הוא אף יצר צמחים חדשים, כשהכליא בין מינים שונים. לשם כך נדרש לו שטח אדמה גדול. לכן קנה שטחים נוספים והקים חוות ניסיונות שהתפרסמה בעולם. את מחקרו ניהל בשיטות מדעיות, אך תכליתו הייתה מעשית ביותר. אורחים רבים ביקרו במשק והתפעלו ממעשיו. ברבנק עבד ללא לאות עד ליום מותו ב-11 באפריל בשנת 1926. מדיה וקבצים בנושא לותר ברבנק בוויקישיתוף לותר ברבנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לותר ברבנק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לותר בורבנק (1849-1926), דף שער בספרייה הלאומית