laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קיפלינג (חברה)

קיפלינג (באנגלית: Kipling) היא חברה לייצור תיקים, אביזרים וכדומה. ידועה בעיקר בזכות התיקים שהיא מייצרת, כגון תיקי יד מניילון, תרמילים, מזוודות ועוד, וכן בזכות האביזרים שהיא מייצרת, המעוטרים במחזיק מפתחות שאליו צמודה דמות הקוף הפרוותי שמהווה את סימן ההיכר של החברה. החברה הוקמה ב-1987 באנטוורפן, בלגיה ומקור שמה הוא בשמו של הסופר והמשורר האנגלי רודיארד קיפלינג. ניתן להשוות את החברה לפראדה בשל קו תיקי הניילון היוקרתיים והיקרים שלה. עם זאת ניתן למצוא תיקי קיפלינג זולים יחסית לאלו של קו הניילון. החברה הגיעה לשיאה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשתיקיה הפכו לטרנד אופנתי והוחזקו על ידי כוכבים כמו טום קרוז, ג'ים קארי וג'ון טרבולטה. מדיה וקבצים בנושא קיפלינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קיפלינג קיפלינג, ברשת החברתית פייסבוק קיפלינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קיפלינג, ברשת החברתית אינסטגרם קיפלינג, סרטונים בערוץ היוטיוב Kipling-IL.co.il - אתר קיפלינג ישראל (בעברית) רועי ירושלמי‏, קיפלינג הפתיעו, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2006
פקעת

פקעת (באנגלית: Tuber) היא איבר אגירה תת-קרקעי הקיים בצמחים רב-שנתיים מסוימים. הפקעת היא למעשה פרק או מספר פרקים של גבעול, שעברו התמחות לשמש כאיבר אגירה, ובהתאם התעבו ואיבדו את הכלורופיל. מהפקעת יוצאים שורשים כלפי מטה, והמשך הגבעול ועלים כלפי מעלה. בניגוד לבצל, המותאם לאגירה הן של חומרי מזון (כמו עמילן) והן של מים, הפקעת מותאמת לאגירת חומרי מזון בלבד. הריכוז הגבוה של חומרי מזון בתוך הפקעת, מקנה לה ערך תזונתי גבוה עבור בעלי-חיים רבים, ולכן פקעות רבות נמצאות בסכנת טריפה מתמדת. בשטחים טבעיים בישראל ניתן לראות לעיתים קרובות סימני חפירה באדמה של חזירי בר או דרבנים, שנעשו תוך שיחור אחר פקעות של צמחי בר שונים. צמחים מסוימים התגברו על בעיית הטריפה על ידי ייצור רעלנים שונים בתוך הפקעת. דוגמאות לצמחים בעלי פקעת: כלנית מצויה רקפת מצויה הסוג כרכום הסוג סתוונית תפוח אדמה בצמחים מסוימים, כמו בטטה, קיימת התעבות מסוג אחר - התעבות של קנה-שורש. בצל גאופיט פקעת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פקעות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שארל השני, דוכס אורליאן

שארל השני, דוכס אורליאן (22 בינואר 1522 - 9 בספטמבר 1545 צרפתית: Charles II d'Orléans), היה בנו השלישי של פרנסואה הראשון מלך צרפת. שארל נולד ב-22 בינואר 1522, לפרנסואה הראשון, מלך צרפת ולקלוד, דוכסית ברטאן, בתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת. בשנת 1536, אחרי מותו של יורש העצר פרנסואה דה פראנס, בנו בכורו של המלך פרנסואה הראשון, קיבל שארל, בנו הצעיר של המלך, את התואר דוכס אורליאן מידי אחיו אנרי שהפך ליורש העצר. שארל שלקה במחלת אבעבועות שחורות בפניו, שגרמה לו לאבד את ראייתו באחת מעיניו, היה הבן המועדף על אביו המלך. בשנת 1542, כבש שארל השני את לוקסמבורג במלחמה נגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם נטש אותה על מנת לבוא לעזרתו של אחיו אנרי, שהטיל מצור על העיר פרפיניאן (שבדרום צרפת) ללא הצלחה. ב-19 בספטמבר 1544 נחתם הסכם קרפי בין צרפת לבין הקיסרות הרומית הקדושה, שלפיו שארל השני דוכס אורליאן היה אמור לשאת לאישה את אנה, ארכידוכסית אוסטריה, שהייתה אחייניתו של קרל החמישי, ולקבל לידיו כנדוניה את דוכסות מילאנו. אולם, הסכם זה לא היה מקובל על אנרי יורש העצר, שהיו לו תביעות לדוכסות מילאנו כצאצאה של ולנטינה ויסקונטי, בתו של הדוכס הראשון של מילאנו. התפתח מצב של יריבות בין שארל השני דוכס אורליאן לבין אחיו אנרי יורש העצר, יריבות שקרל החמישי קיווה לנצל על מנת להחליש את כוחה של ממלכת צרפת. בסתיו של 1545 המלך פרנסואה הראשון ובניו אנרי יורש העצר ושארל השני דוכס אורליאן היו בדרכם אל העיר בולון-סור-מר, שלחופי תעלת למאנש, שהושמה במצור. אך בדרכם זו נדבק שארל השני במגפה שגרמה למותו. שארל השני דוכס אורליאן נקבר לצד אחיו, פרנסואה דה פראנס, בבזיליקת סן-דני שליד פריז. מדיה וקבצים בנושא שארל השני, דוכס אורליאן בוויקישיתוף שארל השני, דוכס אורליאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קדם-סדר

בתורת הקבוצות, יחס המוגדר על קבוצה נקרא קדם-סדר אם הוא רפלקסיבי וטרנזיטיבי. קדם-סדר אנטי-סימטרי הוא יחס סדר, בעוד שקדם-סדר סימטרי הוא יחס שקילות. היחס היחיד השייך לשתי מחלקות אלה גם יחד הוא יחס השוויון. לדוגמה, יחס החילוק a ∣ b {\displaystyle a\mid b} בין מספרים שלמים הוא קדם-סדר, אך אינו סדר (למשל, המספרים ± 2 {\displaystyle \pm 2} מחלקים זה את זה). דוגמה זו ניתן להכליל לכל חוג, והיא שימושית בעיקר בתחומי שלמות. מקדם-סדר נתון R {\displaystyle {\mathcal {R}}} אפשר לקבל יחס סדר באופן הבא: מגדירים יחס שקילות ≡ {\displaystyle \equiv } עבורו a ≡ b {\displaystyle a\equiv b} אם ורק אם ( a , b ) ∈ R {\displaystyle (a,b)\in {\mathcal {R}}} וגם ( b , a ) ∈ R {\displaystyle (b,a)\in {\mathcal {R}}} . על מחלקות השקילות של יחס זה אפשר להגדיר את היחס [ a ] ≲ [ b ] {\displaystyle [a]\lesssim [b]} אם ורק אם ( a , b ) ∈ R {\displaystyle (a,b)\in {\mathcal {R}}} , וזהו יחס סדר. קדם-סדר, באתר MathWorld (באנגלית)
פו-שרומה

פּוּ-שרומַה או פּוּ-שַרוּמַש (וגם חִישְמִי-שַרוּמַש, שכן ההברה הראשונה בשמו נכתבה בשומרוגרמה PU, שהגייתה איננה ודאית וייתכן שנהגתה "חישמי", אך בודאי לא "פו") היה מלך החתים מסביבות שנת 1700 לפנה"ס ועד שנת 1680 לפנה"ס. פּוּ-לוּגַל-מַה נחשב לדמות חצי אגדית לפי חלק מהחוקרים ובהם אמיל פורר (Emil Orcitirix Gustav Forrer) שחקר את תרבויות אשור והחתים במאה ה-19. מסופר על פו-שרומה שעוד בהיותו מלך התמרדו נגדו בניו, ולכן עשה את חתנו לברנה הראשון ליורש העצר. בעקבות החלטה זו נגלתה מחלוקת בין פַּפַּחַדִלְימַה, בנו ויורשו הטבעי של פו-שרומה, אשר נתמך על ידי הקצינים הבכירים בצבא. מעט מאוד ידוע על המאבק בין פפחדלימה ללברנה הראשון, אך ברור שהאחרון ניצח במאבק והוכתר למלך החתים. פו-שרומה, באתר על מלכי החתים החתים, באתר היסטוריית העולם שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, החתים ותרבותם, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.
האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה

האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (בנורווגית: Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet; בראשי תיבות: NTNU) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר טרונדהיים שבנורווגיה. עם כ-42,000 סטודנטים, מהווה מאז 2016 האוניברסיטה הגדולה מבין שש האוניברסיטאות שבמדינה, כשבמקום השני אוניברסיטת אוסלו. כשם שמעיד עליה שמה, מתמקדת האוניברסיטה בטכנולוגיה ומדעי הטבע, אך מציעה מסלולים של שלושה תארים גם בהנדסה, סוציולוגיה, מדעי הרוח, אומנות ורפואה. האוניברסיטה מפוזרת במספר בניינים ברחבי העיר, כשאחד הבניינים הראשיים מצוי על גבעת גלסהאוגן (Gløshaugen), והשני בקמפוס הנקרא דראגוול (Dragvoll). האוניברסיטה הוקמה בשנת 1996, רקטור האוניברסיטה היא אן בורג (Anne Borg) והצוות מונה כ-9,000 עובדים. האוניברסיטה חברה בברית N5T וחברה בועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם. החל משנת 2016 לאוניברסיטה קמפוס בעיר יוביק. כתוצאה ממיזוג האוניברסיטאות בינואר 2016, גדל מספר הפקולטות של NTNU משבע לתשע - כולל מוזיאון האוניברסיטה. תשע הפקולטות של NTNU מאורגנות ב-55 מחלקות: המחלקה להנדסה אזרחית וסביבתית המחלקה להנדסת אנרגיה ותהליכים המחלקה למדע גאוגרפי ולנפט המחלקה לטכנולוגיה ימית המחלקה להנדסת מכונות ותעשייה המחלקה להנדסת מבנים המחלקה לייצור והנדסה אזרחית (ביוביק) המחלקה לתפעול אוקיינוס והנדסה אזרחית (באולסון) המחלקה למדעי המחשב המחלקה להנדסת חשמל המחלקה למערכות אלקטרוניות המחלקה לקיברנטיקה הנדסית המחלקה למדע כללי המחלקה לאבטחת מידע וטכנולוגיית תקשורת המחלקה למדעי המתמטיקה המחלקה לתקשוב ומדעי הטבע (באולסון) המחלקה להנדסת תוכנה לתואר שני המחלקה לעיצוב גרפי המחלקה לביולוגיה המחלקה למדעי המעבדה הביו-רפואית המחלקה לביוטכנולוגיה ומדעי המזון המחלקה להנדסה כימית המחלקה לכימיה המחלקה למדע והנדסת חומרים המחלקה לפיזיקה המחלקה למדעי הביולוגיה באולסון המחלקה לאדריכלות ותכנון המחלקה לאדריכלות וטכנולוגיה המחלקה לעיצוב האקדמיה לאמנות בטרונדהיים המחלקה לכלכלה המחלקה לכלכלה תעשייתית וניהול טכנולוגיה המחלקה לעסקים בין-לאומיים בית הספר למנהל עסקים של NTNU המחלקה לרפואה קלינית ומולקולרית המחלקה למחזור והדמיה רפואית המחלקה לבריאות הנפש המחלקה לנוירו-רפואה ומדעי התנועה המחלקה לבריאות הציבור וסיעוד מכון קוולי למדעי המוח המערכות המחלקה למדעי הבריאות ביוביק המחלקה למדעי הבריאות באולסון המחלקה לחינוך ולמידה לאורך החיים המחלקה לגאוגרפיה המחלקה לפסיכולוגיה המחלקה לאנתרופולוגיה חברתית המחלקה לעבודה סוציאלית המחלקה לסוציולוגיה ומדע המדינה המחלקה להכשרת מורים המחלקה ללימודי אמנות ומדיה המחלקה ללימודים היסטוריים המחלקה ללימודי תרבות בין-תחומיים המחלקה ללשון וספרות המחלקה למוזיקה המחלקה לפילוסופיה ולימודי דת המחלקה לארכאולוגיה ותולדות התרבות המחלקה להיסטוריה של הטבע מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (בנורווגית ספרותית ובאנגלית) האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה, ברשת החברתית פייסבוק האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
משפט ליוביל

מספר משפטים במתמטיקה קרויים על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל (1809–1882). האם התכוונתם ל... משפט ליוביל (אנליזה מרוכבת) – פונקציה שלמה וחסומה חייבת להיות קבועה. משפט ליוביל (קירוב דיופנטי) – חסם על הסדר של קירוב דיופנטי של מספר אלגברי אי-רציונלי והוכחת קיומם של מספרים טרנסצנדטיים. משפט ליוביל (אלגברה דיפרנציאלית) – אם לפונקציה אלמנטרית יש פונקציה קדומה אלמנטרית אז הן באותו שדה דיפרנציאלי עד כדי סכום סופי של לוגריתמים. משפט ליוביל (העתקות קונפורמיות) – פירוק העתקות קונפורמיות במרחב האוקלידי ממד 3 ומעלה. משפט ליוביל (מכניקה המילטונית) – תוצאה חשובה במכניקה אנליטית.
רגעים

האם התכוונתם ל... רגעים (אלתרמן) – טור מאת נתן אלתרמן שהתפרסם בעיתון "הארץ" רגעים (סרט) – סרט ישראלי מ-1979, בבימויה של מיכל בת-אדם אלבומים רגעים (אלבום של אריק איינשטיין ופיטר רוט) רגעים (אלבום של אילנה אביטל) רגעים (אלבום של רינת גבאי) רגע
אמרי

האם התכוונתם ל... ז'אן אמרי – סופר אוסטרי ממוצא יהודי ופעיל אנטי-נאצי אמרי – זמרת רית'ם אנד בלוז יוסף אמרי – פיזיקאי ישראלי אימרי – עיר באי קיושו שביפן איימרי
גמלוס

טיבריוס יוליוס קיסר נירון (10 באוקטובר 19–38) הידוע בכינויו גמלוס, היה אציל רומאי מן השושלת היוליו-קלאודית. הקיסר אוגוסטוס היה דודו מדרגה שלישית (אח של סבתו רבתא, אוקטביה), הקיסר טיבריוס היה סבו מצד האב, הקיסר קליגולה היה בן דודו מצד אמו, הקיסר קלאודיוס היה דודו מצד אמו, והקיסר נירון היה הבן של בת-דודתו, אגריפינילה. גמלוס נולד בשנת 19, אמו הייתה ליווילה בתו של נירון קלאודיוס דרוסוס ואנטוניה הצעירה ואביו היה דרוסוס יוליוס קיסר בנו של הקיסר טיבריוס. מכיוון שאחיו התאום מת בינקותו הוא קיבל את הכינוי "גמלוס" (התאום). אביו של גמלוס מת בנסיבות חשודות בשנת 23 וגמלוס התפוגג לאלמוניות וזכה להתעלמות מהמשפחה הקיסרית ומסבו טיבריוס. על כך תעיד העובדה שהוא קיבל את הטוגה וירליס כשהגיע לגיל שמונה עשרה בשנת 37, ארבע שנים לאחר המועד המקובל. אמו של גמלוס הוצאה להורג בשנת 31 לאחר שהתגלה שהיא הייתה, ביחד עם מפקד המשמר הפרטוריאני סיאנוס שהיה מאהבה, חלק מקשר שנועד להדיח את הקיסר מן השלטון ולהמליך את סיאנוס, ייתכן כעוצר לגמלוס. באותו הזמן החלו לצוץ שמועות על כך שאביו האמיתי של גמלוס היה סיאנוס. בזמן הזה טיבריוס החל להתייחס ולקרב אליו את נכדו, אולם המקורות העתיקים חלוקים בשאלת כוונותיו האמיתיות. טקיטוס ופילון האלכסנדרוני גורסים שטיבריוס תכנן להפוך את גמלוס ליורשו אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל בשל חוסר וניסיונו והעובדה שהקיסר נפטר זמן קצר אחר כך בעוד שסווטוניוס גורס שטיבריוס שנא את גמלוס מפני שהוא חשד שהוא לא באמת נכדו. דיו קסיוס מציג גרסה מאוזנת וטוען שטיבריוס העדיף את קליגולה כיורש כתוצאה מניסיונו ומהעובדה שהיה לו ספקות באשר למוצאו של גמלוס. כשטיבריוס נפטר ב-16 במרץ 37 קליגולה עלה לשלטון כיורשו, אולם בעת קריאת צוואתו של טיבריוס לפני הסנאט התגלה כי הוא ייעד את גמלוס להיות קיסר שותף יחד עם קליגולה. קליגולה אמנם נהג בנועם עם גמלוס ואף אימץ אותו כבן, אולם במקביל הוא ביטל את צוואתו של טיבריוס וכעבור שנה חיסל את גמלוס מפני שראה בו איום. מדיה וקבצים בנושא גמלוס בוויקישיתוף
התכנסות

האם התכוונתם ל... במתמטיקה: סדרה מתכנסת (ראו גם גבול של סדרה) התכנסות של סדרת פונקציות התכנסות במידה שווה התכנסות (הסתברות) התכנסות (מטאורולוגיה) אבולוציה מתכנסת – יצירה של תכונות משותפות אצל יצורים ממוצא שונה ובאופן בלתי תלוי זה בזה תוכנית ההתכנסות – תוכנית מדינית של אהוד אולמרט חשיבה מתכנסת – תהליך קוגניטיבי של פתרון בעיה המוביל לפתרון בודד אחד כנס
אשוט השני קורופלאטס

אשוֹט השני קורופלאטס (גאורגית: აშოტ II კურაპალატი‏, אשוֹט II קוּראפּאלאטי, 937-954) היה נסיך גאורגי משושלת בגרטיוני שנשא בתואר הביזנטי קורופלאטס (אנ'). אשוט היה בנו השני של אדרנסה הרביעי (אנ') ואחיו הצעיר של דוד השני (אנ'), שהיה נסיך גאורגי של ענף כארתלי משושלת בגרטיוני האיברית. כיוון שלדוד השני לא היה יורש ממין זכר, ירש אותו אשוט כמלך ממלכת האיברים בשנת 937. אף על פי שטכנית היורש היה דוד, הוא לא קיבל את התואר הביזנטי קורופלאטס והוענק לו התואר 'מגיסטרוס' (אנ') תואר ביזנטי נמוך יותר. בתקופת כהונתו של אשוט, חיבר גיאורגי מרצ'ולה (אנ') את הוויטה, "חיי גריגול חאנדזתלי הקדוש". אשוט תמך באופן פעיל בהתפתחות הנזירות בטאו-קלארג'תי ובנה מחדש את הכנסייה הראשית המנזר באופיזה (אנ'). אשוט מת ללא יורש ואדמותיו ותאריו עברו לאחיו המלך סומבט הראשון (אנ'). על פי ההיסטוריון הגאורגי וחטנג דג'ובדזה התבליט מאופיזה, שהובא לגאורגיה בסוף מלחמת העולם הראשונה ושמוצג כעת במוזיאון לאומנויות יפות בטביליסי לא מציג את אשוט הראשון ודוד המלך, אלה את אלה שבנו את המנזר מחדש במאה ה-10, אשוט השני ודוד השני חיי קדושים – סוגה ספרותית של ימי הביניים; נקראת בלועזית "ויטה" ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשוט

האם התכוונתם ל... אשוט דניאליאן – מרים משקולות ארמני אשוא אנסטסיאן – רב אמן (שחמט) ארמני אשוט מלך טאו-קלארג'תי (שושלת בגרטיוני) אשוט הראשון קורופלאטס – מלך טאו-קלארג'תי (813-830) מענף כארתלי של שושלת בגרטיד האיברית אשוט השני קורופלאטס – מלך טאו-קלארג'תי (937-954) מענף כארתלי של שושלת בגרטיד האיברית אשוט קוחי, אריסתוו-אריסתווי – דוכס-הדוכסים של טאו-קלארג'תי (896-918) מענף טאו של שושלת בגרטיד האיברית אשוט מלך ארמניה (שושלת בגרטוני) אשוט הראשון אוכל הבשר – מלך ארמניה (884-890) אשוט השני הברזל או אשוט יאגרט - מלך ארמניה (915-930) אשוט השלישי האדיב – מלך אני (אתר ארכאולוגי) (953-977) אשוט הרביעי האמיץ – מלך ארמניה (1021-1039/1040)
אשוט מלך טאו-קלארג'תי

האם התכוונתם ל... אשוט הראשון קורופלאטס – מלך טאו-קלארג'תי (830-813) מענף כארתלי של שושלת בגרטיד האיברית אשוט השני קורופלאטס – מלך טאו-קלארג'תי (954-937) מענף כארתלי של שושלת בגרטיד האיברית אשוט קוחי אריסתווי האריסתוויה – מלך טאו-קלארג'תי (918-896) מענף טאו של שושלת בגרטיד האיברית
אשוט השני

האם התכוונתם ל... אשוט השני קורופלאטס – מלך טאו-קלארג'תי (937–954) מענף כארתלי של שושלת בגרטיד האיברית אשוט השני הברזל או אשוט יאגרט - מלך ארמניה (915–930)
סטרלה

סְטְרִלָה (קרי סְטְרִי֫לָה) היא מילה ברוסית (Стрела) שפירושה חץ. השם ניתן לאמצעים שונים מתוצרת ברית המועצות ורוסיה. האם התכוונתם ל... טילי כתף מונְחים 9K32 סטרלה-2 – הדור הראשון של טילי נ"מ משוגרי כתף סובייטים, נכנס לשימוש בשנת 1968 9K34 סטרלה-3 – שיפור של הסטרלה-2, נכנס לשימוש בשנת 1974 מערכות טילי קרקע-אוויר ניידות 9K31 סטרלה-1 – בשימוש משנת 1968 9K35 סטרלה-10 – שיפור של הסטרלה-1, בשימוש משנת 1979 בתחום החלל סטרלה (סדרת לוויינים) – סדרת לווייני קשר סובייטית ורוסית (משוגרים משנת 1964 ועד ימינו) סטרלה (מרקיע) (אנ') – טיל לשיגור לוויינים וחלליות (הופעל לראשונה בשנת 2003), ראו משגר לוויינים וחלליות אחר סטרלה (מחשב) – המחשב המרכזי הראשון שיוצר בברית המועצות, בשנים 1953–1957 חץ (פירושונים) אם נדרש לקשר לערך על טילי כתף סטרלה ולא ידוע באיזה מהדגמים מדובר, ניתן לקשר לדף הפירושונים סטרלה (טיל כתף) שנוצר לשם כך. יש להשתמש בתבנית פירושון, כלומר בקוד {{פירושון|סטרלה (טיל כתף)}}.
פרס א.מ.ת.

פרס א.מ.ת. (אמנות-מדע-תרבות) הוא פרס המוענק בישראל מדי שנה, מאז שנת 2002. הפרס, בסך מיליון דולר אותו חולקים הזוכים, ממומן על ידי קרן א.מ.נ. - לקידום המדע התרבות והאמנות בישראל, אשר הוקמה לצורך עניין זה על ידי אגודת ידידי ישראל באמריקה הלטינית. את הקרן יזם וייסד הנדבן אלברטו מוסקונה ניסים (א.מ.ן - ראשי התיבות של שמו), שתחילה ביקש להישאר אנונימי. הפרס ניתן בחסותו של ראש ממשלת ישראל בחמישה תחומים: תרבות ואמנות, מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי הרוח ומדעי החברה. הפרס מוענק מדי שנה על-פי תחומי משנה המתחלפים במחזוריות מדי שנה. הקריטריונים לזכייה בפרס מבוססים על הצטיינות והישגים מקצועיים או אקדמיים שיש בהם פריצת דרך בתחום העיסוק של הזוכה וכן תרומה מיוחדת לתרבות ולחברה הישראלית. ההחלטה על הזוכים מתקבלת על ידי ועדה בראשות שופט, הממנה ועדות משנה שמורכבות ממומחים בתחומים הרלוונטיים. אתר האינטרנט הרשמי של פרס א.מ.ת. (בעברית ובאנגלית) פרס א.מ.ת, ערוץ היוטיוב של זוכי הפרס מאת ראלי סער, מיליון דולר פרס לעשרה מדענים ואנשי רוח, באתר הארץ, 10 ביולי 2002 שרה ליבוביץ-דר, הנדיב הלא ידוע, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2002 ראלי סער, מהשנה - ראש הממשלה יעניק פרס ל-5 יוצרים וחוקרים מצטיינים, באתר הארץ, 7 בינואר 2002 ראלי סער, מיליון דולר פרס לעשרה מדענים ואנשי רוח, באתר הארץ, 10 ביולי 2002 פרסי א.מ.ת מוענקים ל-11 זוכים בסכום של מיליון דולר, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2004200 אסתר זנדברג, פרס א.מ.ת לניצה סמוק וצבי נרקיס, באתר הארץ, 18 ביולי 2006 יהונתן ליס,יובל יועז, טקס פרסי א.מ.ת: אהרן ברק תקף את פרידמן; גרוסמן התעלם מרה"מ, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2007 רוני דורי, אוהד נהרין ויאיר ורדי בין הזוכים בפרס א.מ.ת לשנת 2009, באתר הארץ, 21 ביולי 2009 הזוכים בפרס א.מ.ת לשנת 2015, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2015 ynet, הכירו את הזוכים בנובל הישראלי, באתר ynet, 27 בספטמבר 2016 מעיין הופמן, ‏"מקווים לתת השראה": זוכי פרס אמת 2017 נחשפים בראיון מיוחד, באתר מעריב אונליין, 28 ביולי 2017 איתמר אייכנר, פרס א.מ.ת יוענק החודש ל-11 חוקרים מהאקדמיה, באתר ynet, 1 בדצמבר 2019
ים אוחוצק

ים אוחוצק או בתעתיק מדויק ים אוחוטסק (ברוסית: Охо́тское мо́ре) הוא ים שולי בצפון-מערב האוקיינוס השקט המשתרע בין חצי האי קמצ'טקה במזרח, האיים הקוריליים בדרום-מזרח, האי הוקאידו (שבצפון יפן) בדרום, והאי סחלין וחופה המזרחי של סיביר במערב. הוא קרוי על שם אוחוצק, היישוב הרוסי הראשון במזרח הרחוק הרוסי. ביפנית הים היה קרוי מסורתית "הוקאי" (北海), שמשמעותו "הים הצפוני". מכיוון שמונח זה משמש כעת לתיאור הים הצפוני באירופה, השתנה השם ל"אוהוצוקו-קאי" (オホーツク海), תעתיק של השם הרוסי. מגלי הארצות הרוסים איוואן מוסקביטין ווסילי פויארקוב היו האירופאים הראשונים שהגיעו לים אוחוצק ברבע השני של המאה ה-17. בחורף ההפלגה בים אוחוצק קשה ולעיתים בלתי אפשרית עקב קרחונים רבים הנוצרים בשל הזרמת מים מתוקים רבה משפך נהר האמור אל הים, המורידה את מליחות המים ומעלה את נקודת קפיאתם. פרט להוקאידו, הים מוקף מכל עבריו בשטחים שבשליטת רוסיה, ולכן נחשב לרוב תחת ריבונותה. עד סוף מלחמת העולם השנייה היה ים אוחוצק אזור דיג יפני ולצי היפני היו בסיסים בים. בסוף מלחמת העולם השנייה הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן ונטלה ממנה את השליטה בים אוחוצק. במהלך המלחמה הקרה התרחשו בים אוחוצק מספר מבצעים מוצלחים של הצי האמריקאי להאזנה לכבלי תקשורת תת-ימית של הצי הרוסי. שם גם הופלה בשנת 1983 טיסה 007 של קוריאן אייר על ידי מטוס קרב סובייטי. הצי הסובייטי הפסיפי השתמש בים אוחוצק כבסיס בטוח לצוללות טילים בליסטיים, אסטרטגיה הננקטת גם כיום על ידי רוסיה. במרכז הים נמצא חור הבוטן, אזור לגביו הייתה עד 2014 מחלוקת טריטוריאלית בין רוסיה לאומות המאוחדות. בים אוחוצק זוהו 29 שדות נפט וגז לאורך המדף היבשתי. כלל עתודות הנפט בים נאמדות בכ-3.5 מיליארד טונות של שווה ערך נפט, מתוכן 1.2 מיליארד טונות נפט ו-1.5 מיליארד מ"ק גז טבעי. הנמל הגדול ביותר בים אוחוצק הוא בעיר מגדן. מדיה וקבצים בנושא ים אוחוצק בוויקישיתוף ים אוחוצק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמריקה והמשק היפני, הצופה, 12 בספטמבר 1952 חשבונות נושנים לרוסיה עם יאפאן, הצופה, 17 במאי 1945 תכניות רוסיה בים הארקטי, חרות, 4 בספטמבר 1952
מרדכי סלומון

מרדכי סלומון (צורף) (ה'תקס"ו, 1806 – ט' בחשוון ה'תרכ"ו, אוקטובר 1865) היה רב ושד"ר, ממחדשי ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל. נולד בשנת ה'תקס"ו (1806) בליטא (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית) לאברהם שלמה זלמן צורף (הראש"ז). שנת ה'תקע"ב (1811) עלה עם הוריו ואחיו יצחק לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. שם היו מבין האשכנזים הראשונים בעיר מאז עליית ר' יהודה החסיד. מרדכי היה הראשון שנשא את שם המשפחה "סלומון", אותו הנחיל למשפחתו הידועה. השם-משפחה הוא פטרונים, על-שם אביו, שלמה-זלמן. סלומון היה פעיל בשטח המסחר הסיטונאי (יבוא מצרכי מזון ממצרים) שעליו שלטו עד אז סוחרים ארמנים ויוונים. בשנת ה'תקצ"ט (1839), חכר יחד עם שותף מהעדה הספרדית, שטח בכפר הערבי אל-מנסורה (בקרבתו הוקמה בהמשך המושבה מזכרת בתיה עקרון) והקימו בו משק חקלאי. על סמך התנסות זאת חיבר תזכיר בצירוף תוכנית מפורטת בדבר ייסוד כפר חקלאי בארץ ישראל. את התזכיר העביר לשר משה מונטיפיורי בעת שהשר ביקר בירושלים. למעשה ביקש סלומון ממונטיפיורי עזרה לביצוע תוכנית התיישבותית זו בשני שלבים: (א) להשתדל אצל יהודי הגולה לתרום מכספם למען תוכנית זו; (ב) לקבל מאת אבראהים פאשא ממצרים את הרישיון הדרוש לשם הקמת הכפר ולהעמיד לרשות התושבים, שומרים חמושים להגן מפני שודדים. אולם תוכנית זו לא הצליחה להתממש בין היתר גם מפני שאבראהים פאשא איבד את שלטונו במצרים, שחזרה לידי הטורקים . בעזרתם של משה מונטיפיורי והברון רוטשילד למד מרדכי את מלאכת האריגה באנגליה. בשובו לארץ בשנת 1854, הקים מפעל אריגה קטן בירושלים ללימוד מלאכה זו לצעירים ואף לצעירות, אך גם מפעל זה לא החזיק מעמד זמן רב. כאביו, נשלח אף הוא כמה פעמים לאירופה כשד"ר מטעם העדה האשכנזית לשם איסוף כספים לטובת העדה, שהייתה רוב הזמן במצב קיומי קשה מאד. במסגרת מסעות אלו כשד"ר, שהה בטורקיה ופעל לשם השגת רישיון להקמת בית כנסת גדול עבור העדה האשכנזית בירושלים על מגרש החורבה שכבר היה בבעלות העדה האשכנזית ובכוונתם הייתה גם להקים בו בתים לתלמוד תורה וישיבה (שמה קמה ישיבת עץ חיים). אך גם ניסיונות אלו לא הביאו תוצאות, והמקום הוקם על ידי אחרים מספר שנים מאוחר יותר. ב-ט' בחשוון ה'תרכ"ו, (1865) - נפטר ר' מרדכי צורף-סלומון ממגפת הכולרה, עשרה ימים לאחר מכן נפטרה ממגפה זו גם אשתו חנה. המוות הטראגי הותיר רושם עז בנפשו של בנו, ר' יואל משה סלומון שהמשיך את דרכו והיה מבין הדמויות הבולטות בתחיית היישוב היהודי בתקופה זו. בעקבות כך השתמש הבן בכינוי 'בהר"ם' - בן הרב רבי מרדכי - במשך כמה שנים, וזאת במקום השם סלומון. עדות לכך ניתן למצוא למשל, בפנקס ההכנסות וההוצאות של חברת 'נחלת שבעה' משנת 1869 בה היה סלומון הבן שותף, ואשר שם הוא מופיע תחת הכינוי בהר"ם. זאב ענר, סיפורי משפחות, סיפורן של חמישים משפחות בתולדות היישוב, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון. ישראל ברטל, חברה וכלכלה ביישוב הישן - מיתוסים ומציאות: מרדכי צורף כיזם כלכלי, בית סלומון; שלושה דורות של מחדשי היישוב, בעריכת ישראל ברטל, שמעון שמיר, ירושלים: מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, תשע"ד, עמ' 46-58 (מידע בקטלוג רמב"י) יעקב סלומון, זכות ראשונים, חיפה, תשל"ח מידע על מרדכי צורף בקטלוג הספרייה הלאומית דוד תדהר (עורך), "מרדכי (בן אש"ז צורף) סלומון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 49 שמואל קלמן מירסקי, ר' מרדכי צורף סלומון (מאה שנה לפטירתו), הצופה, 22 באוקטובר 1965 מתוך האתר הרשמי של משפחת סלומון ראו: דוד תדהר (עורך), "מרדכי סלומון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 50
הנג סמרין

הֶנְג סַמְרִין (בקמרית: ហេង សំរិន; נולד ב-1934), פוליטיקאי קמבודי קומוניסטי, היה שליט קמבודיה לאחר פלישת וייטנאם למדינה. סמרין נולד במחוז פריי-ונג (Prey Veng) בקמבודיה. הוא הצטרף לתנועת הקמר רוז' בהנהגתו של פול פוט והפך ל"קומיסר פוליטי" וראש דיוויזיה צבאית כשהתנועה השתלטה על המדינה ב-1975. ב-1978 הוא ערק משורות הקמר רוז' (שנתמכה על ידי סין) ונמלט לווייטנאם. בסוף השנה סמרין שב לקמבודיה ופיקד על מרד שנתמך על ידי וייטנאם וברית המועצות נגד הקמר רוז'. לאחר התמוטטות משטר הקמר רוז' ב-1979 סמרין הנהיג את הממשלה הקומוניסטית החדשה. למרות שהפרות זכויות האדם בתקופתו צומצמו באופן משמעותי יחסית למעשי הקמר רוז', עדיין בוצעו פשעים נגד האנושות ומשטרו סירב לקבל סיוע בינלאומי עד סוף שנת 1979. בשנת 1979 הפך סמרין ליושב-ראש מועצת המהפכה העממית. ב-1981 מונה ליושב ראש מועצת המדינה והמזכיר הכללי של מפלגת העם המהפכנית. תפקידו בשלטון הצטמצם באופן משמעותי לטובת הון סן שהפך לראש הממשלה ב-1985. לאחר ירידת המעורבות הווייטנאמית בקמבודיה ירדה קרנו של סמרין בקמבודיה - הוא עזב את משרת מזכ"ל המפלגה ב-1991 ואת מועצת המדינה ב-1992. לאחר שובו של המלך נורודום סיהאנוק לקמבודיה בשנת 1993 קיבל סמרין תואר כבוד, "הוד מעלתו" (Sâmdech) ותפקיד של יו"ר סמלי של המפלגה הקומוניסטית הקמבודית. מדיה וקבצים בנושא הנג סמרין בוויקישיתוף
מלחה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מלחה - אגם יבש (מלחה יבשה) או ביצה מלוחה או אגם של מים מליחים נחל מלחה – נחל בבקעת הירדן מלחה (שכונה) / מנחת – שכונה בדרום מערב ירושלים קניון ירושלים – קניון בשכונת מלחה בירושלים, נקרא גם 'קניון מלחה' היכל הספורט מלחה – אולמה הביתי לשעבר של קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים אל מאלחה – כפר ערבי בדרום-מערב ירושלים שחרב במלחמת העצמאות, באזור שכונת מלחה, כיום מלכה (פירושונים) מלאקה (פירושונים)