laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוחמד עאסם אבראהים

מוחמד עאסם אִבְּרָאהים (בערבית: محمد عاصم ابراهيم; תעתיק מדויק: מחמד עאצם אבראהים; נולד ב-1945) הוא דיפלומט מצרי, שהיה שגריר מצרים בישראל בשנים 2005–2008. אבראהים נולד באלכסנדריה. הוא החל את הקריירה הציבורית שלו בלשכת נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר לפני מלחמת ששת הימים. שימש כדובר המשלחת המצרית בשיחות שהתנהלו עם ישראל אחרי חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים. מילא תפקידים שונים בשירות החוץ המצרי בקנדה ובשגרירות מצרים באו"ם. אחר-כך שימש שגריר מצרים בזו אחר זו - בשלוש מדינות אגן הנילוס, סודאן, קניה ואתיופיה, ועסק בעיקר בעימות המתמשך בין מצרים למדינות אגן הנילוס בנוגע לחלוקת מי הנילוס ביניהן. בעקבות החלטת ממשלת ישראל לבצע את תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה ופגישת הפסגה בקהיר, בפברואר 2005, בין ראש ממשלת ישראל אריאל שרון לבין יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס (שבה הסכימו השניים על הפסקת אש מלאה בין הצדדים) החליט נשיא מצרים חוסני מובארכ למנות שגריר חדש בישראל (השגריר הקודם, מוחמד בסיוני, נקרא למצרים בסתיו 2000, בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה, ומאז פעלה שגרירות מצרים בישראל ללא שגריר, כאות מחאה מצרי על התנהגות ישראל בשטחים). מובארכ מינה את אבראהים, שנחשב לדיפלומט בכיר המקובל על נשיא מצרים, לשגריר בישראל, והוא החל את כהונתו ב-17 במרץ 2005. מינויו של אבראהים, שהיה מקורב מאוד לשר החוץ המצרי אחמד אבו אל-רייט, סימל את שדרוג היחסים בין מצרים לישראל. בניגוד לקודמו, בסיוני, עאסם אבראהים השתית את פעולתו על פיתוח סולידי של הקשרים המוסדיים והאישיים שלו ושל סגל השגרירות עם גורמים שונים ומגוונים בישראל. הוא דגל בפעילות שקטה, רחוקה מאמצעי התקשורת וחולל מהפך בעבודת שגרירות מצרים, שהסגל שלה גדל והתמקצע. עם זאת, ניסיונו ליצור שיתוף פעולה חקלאי מעשי, באמצעות הקהיליה החינוכית ניצנה שעל גבול מצרים, בראשות לובה אליאב, לא עלה יפה בגלל התנגדות מובארכ לרעיון. בתקופת כהונתו יצאה תוכנית ההתנתקות לפועל, וממשלת אולמרט קיימה קשרים הדוקים עם הממשל המצרי. אבראהים קשר קשרים ראשונים עם ראש האופוזיציה דאז, בנימין נתניהו, משהגיע להכרה שנתניהו יזכה בבחירות לכנסת שהוקדמו. ב-2008 סיים את כהונתו בישראל ופרש משירות החוץ לגמלאות. רעייתו, ניהאד זיקרי, הייתה גם היא דיפלומטית בכירה ומוערכת. בשנות כהונתו של אבראהים בישראל היא שימשה כשגרירת מצרים בשווייץ. עם חזרתם של אבראהים וזיקרי למצרים היא התמנתה לעוזרת שר החוץ אחמד אבו אל-רייט לקשרי תרבות ומדע בינלאומיים. כיום היא מכהנת כראש המחלקה לקשרים בינלאומיים של האוניברסיטה הגרמנית בקהיר. לזוג בת ובן המתגוררים מחוץ למצרים. אבראהים הוא מרואיין מבוקש על ידי אמצעי התקשורת במצרים אולם הוא ממעט להופיע בהם. הוא נחשב למומחה בכל הקשור לישראל ולסכסוך הישראלי-פלסטיני ולארצות אגן הנילוס באפריקה. כיום הוא מנהל חווה חקלאית פרטית באזור הדלתה של הנילוס. מדיה וקבצים בנושא מוחמד עאסם אבראהים בוויקישיתוף יואב שטרן‏, לאחר ארבע שנים, שגריר מצרים נחת בישראל, באתר וואלה, 17 במרץ 2005
הדרקון האדום (ספר)

הדרקון אדום הוא רומן מאת תומאס האריס, שפורסם לראשונה בשנת 1981. בספר מופיעה לראשונה דמותו של חניבעל לקטר. לספר יצאו שני ספרי המשך, ב-1988 "שתיקת הכבשים" וב-1999 "חניבעל". הספר עובד פעמיים לקולנוע, על ידי מייקל מאן כ"הצייד", ועל ידי ברט ראטנר כ"דרקון אדום". בשנת 2013 הוא עובד לסדרת טלוויזיה שהיא פריקוול לאירועים שקדמו לספר. שמו של הספר מתייחס לשני ציורים של ויליאם בלייק שבהם מופיעה דמותו של הדרקון האדום. תחילת שנות השמונים. רוצח מטורף המכונה בידי המשטרה והעיתונות "פיית השיניים", טובח במשפחות. הוא פורץ לביתן בלילה, הורג את כל בני הבית ומקיים יחסי מין נקרופיליים עם גופת האישה. הסוכן ג'ק קרופורד מבקש מוויל גרהאם, מאבחן פסיכואנליטי מבריק שהביא בעבר לכליאתו של הקניבל והרוצח הסדרתי חניבעל לקטר, לשוב לתפקידו כדי לסייע ל-FBI לתפוס את "פיית השיניים". גרהאם מסכים בחוסר רצון, ובשל ניסיונו מבין כי עליו להתייעץ עם לקטר. "פיית השיניים" הוא, למעשה, פרנסיס דולרהייד. אדם מופרע העובד כטכנאי במסרטת וידאו, ואובססיבי לסדרת הציורים "הדרקון האדום הגדול" של בלייק, במיוחד ל"הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש", המקועקע על גבו. רציחת אנשים גורמת לו להרגיש נעלה, בדיוק כמו אותו דרקון אדום. למעשה, מתגלה כי דולרהייד סבל נפשית כילד. פרדי לאונדס, כתב צהובון חטטן, מפרסם כתבה נרחבת שבה הוא כביכול משמיע טענות נגד הרוצח ומעודד את החוק וה-FBI, ובתוך זאת מציין את שמו של גרהאם. דולרהייד, שמאתר כתבה זאת, כועס על לאונדס ועל גרהאם, חוטף את לאונדס ורוצח אותו. בינתיים, דוקטור פרדריק צ'ילטון, הסוהר של חניבעל לקטר, מגלה התכתבות סודית בינו לבין דולרהייד, שבה לקטר מוסר לדולרהייד את כתובתו של גרהאם, כדי שיכול לרצוח אותו ואת משפחתו. גרהאם מנסה להפסיק את ההתקשרות הסודית בלא ידיעתו של לקטר. בזמן הזה, דולרהייד מתאהב בעמיתה עיוורת, ריבה מקליין. הוא נקרע בין עצמו, ומנסה לגרום לדחף הרומנטי שלו להביס את הדחף הרצחני שלו. הוא מופיע במוזיאון ברוקלין, גונב את הציור המקורי של בלייק ואוכל אותו. אך מאוחר מדי. "הדרקון" משתלט על רגשותיו של דולרהייד, והוא מתכנן את רציחתה של ריבה. דולרהייד מבעיר את ביתו בזמן שיחתו עם ריבה בה הוא מגלה לה שהוא הרוצח שהמשטרה מחפשת אחריו. ריבה מספיקה לברוח ומדווחת למשטרה שפרנסיס התאבד. מסתבר שדולרהייד לא מת, אלא רק ביים את מותו בשביל להטעות את המשטרה. הוא מגיע לבית משפחתו של גרהאם, שאתה כתובתו הוא קיבל מלקטר. דולרהייד פוגש את גרהאם ונאבק בו, אך גרהאם הורג אותו. לקטר שולח מכתב מניפולטיבי לגרהאם, ולגרהאם יש פלאשבקים מעברו. הדרקון האדום, באתר OCLC (באנגלית)
לעוף על הזמן

לעוף על הזמן (באנגלית: Free Birds, בתרגום מאנגלית: ציפורים חופשיות) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת. הסרט הוא סרט ההנפשה הראשון של אולפני Reel FX Creative Studios והוא מופץ על ידי Relativity Media (אולם, בכרזת הסרט בעברית רשום "מהיוצרים של שרק", אך הוא אינו שייך לאולפני ההנפשה של דרימוורקס). רג'י הוא תרנגול הודו שקיבל חנינה מארצות הברית, וג'ייק הוא תרנגול הודו שנחוש לשנות את מאכל חג ההודיה, תרנגולי הודו. ג'ייק לוקח את רג'י איתו לגנוב מכונת זמן ולחזור אחורה על מנת לשנות את המאכל, למרות שרג'י אינו רוצה בכך. במהלך הרפתקאותיהם, הם גורמים לשינויים בהיסטוריה. תחילת הפיתוח של הסרט, שנקרא במקור "Turkeys", החל ביוני 2009 וב-2011 החל הפיתוח הממשי. התקציב לסרט ניתן ב-2010 ל-Reel FX ועמד על $35,000,000. במרץ 2013 שונה שם הסרט ל-"Free Birds". במקור, תוכננה הפצת הסרט ל-14 בנובמבר 2014, אך ההפצה הוקדמה בשנה כדי לא להתחרות עם הסרט "מר פיבודי ושרמן". מדיה וקבצים בנושא לעוף על הזמן בוויקישיתוף "לעוף על הזמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לעוף על הזמן", באתר נטפליקס "לעוף על הזמן", באתר AllMovie (באנגלית) "לעוף על הזמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לעוף על הזמן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לעוף על הזמן", באתר Metacritic (באנגלית) "לעוף על הזמן", באתר אידיבי "לעוף על הזמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לעוף על הזמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ארז דבורה, "לעוף על הזמן": בלי לחזור למקור, באתר ynet, 19 בנובמבר 2013 לעוף על הזמן - סרט מצחיק ומצוין, באתר The Marker Cafe Shaw, Lucas (22 בפברואר 2013). "Relativity Moves 'Turkeys' Up a Year; Amy Poehler Joins Voice Cast (Exclusive)". The Wrap. {{cite news}}: (עזרה) Fleming, Mike (17 במרץ 2010). "Granat/Jones Start Family Friendly Bedrock". Deadline. {{cite news}}: (עזרה) Rebecca, Murray (27 במרץ 2013). "Turkeys is Now Free Birds". About.com. אורכב מ-המקור ב-2013-05-11. נבדק ב-2014-03-14. {{cite news}}: (עזרה)
רובל (פירושונים)

רובל הוא שמו של ההילך החוקי בכמה מדינות או אזורים במזרח אירופה כיום (רוסיה, בלארוס, אבחזיה, דרום אוסטיה, טרנסניסטריה). השם "רובל" שימש לראשונה כשם המטבע של נסיכות מוסקבה האם התכוונתם ל... רובל רוסי (Российский рубль) – ההילך החוקי של רוסיה, אבחזיה, דרום אוסטיה ובשטחים שנכבשו בידי רוסיה במהלך פלישתה לאוקראינה (בקרים ביחד עם הריבניה) רובל בלארוסי – ההילך החוקי של בלארוס רובל טרנסדנייסטרי – ההילך החוקי של טרנסניסטריה רובל סובייטי (1923–1991) – ההילך החוקי של ברית המועצות (לחצו לצפייה בשטר של רובל מ-1961 ) רובל לטבי – ההילך החוקי של לטביה בשנים 1919–1922, ‏1992–1993 רובל טג'יקי – ההילך החוקי של טג'יקיסטן בשנים 1995–2000 אישים איגור רובל (Игорь Георгиевич Рубель) – שחמטאי סובייטי טהוניה רובל (Tahounia Rubel) – דוגמנית ומגישת טלוויזיה ישראלית נעמי רובל (Nomi Rubel, ‏1910–1996) – סופרת גרמנייה-אמריקאית ממוצא יהודי רובלס רבל
שאנדונג

שַאנְדונְג (בסינית: ‏山东‏Ⓘ‏, פין-יין: Shāndōng, מילולית: "ממזרח להרים") הוא מחוז במזרח סין. שטחו 156,700 קמ"ר, אוכלוסייתו מונה כ-101.5 מיליון נפש, בירתו העיר ג'ינאן והעיר המאוכלסת ביותר בתחומו היא צ'ינגדאו. המחוז נמצא על שפך הנהר הצהוב ויש לו חלק בהיסטוריה של סין עוד מתקופת שושלת שאנג (החל במאה ה-15 לפנה"ס). בין השאר נולד כאן קונפוציוס במדינת לו (鲁国/Lŭguó) שהתקיימה כאן באלף הראשון לפנה"ס. ממלכה משמעותית יותר הייתה מדינת צ'י (齐国), שהתקיימה כאן במשך כל תקופת האביב והסתיו ותקופת המדינות הלוחמות, עד לכניעתה לצ'ין ב-221 לפנה"ס, תאריך המציין את תחילת עידן סין המאוחדת. במהלך המאה ה-19, כשסין נחשפה יותר ויותר למערב, הייתה שאנדונג אחד האזורים המושפעים יותר מהקולוניאליזם. העיר וֵיי-הָאי (威海/Wēihăi) שבחצי האי שאנדונג עברה לידיה של בריטניה, והעיר צִ'ינְגדָאו (青岛/Qīngdăo), גם היא בחצי האי, עברה לידיה של גרמניה, המחוז כולו הוגדר אז כ"אזור השפעה גרמנית". שתי הערים הושבו לסין רק ב-1930 וב-1922 בהתאמה, לאחר הקמת הרפובליקה הסינית. שאנדונג היא ברובה חלק ממישור צפון סין. מרכז המחוז הררי. מזרח המחוז הוא חצי האי שאנדונג התוחם מדרום את ים בוהאי. הוא מכוסה ברובו גבעות, חופו הסלעי צוקי ומפורץ ולאורכו איים. הנהר הצהוב זורם בצפון המחוז, והתעלה הגדולה עוברת במערבו. אקלים המחוז ממוזג, עם קייצים לחים וחורפים קרים ויבשים. המחוז, ובייחוד חצי האי שאנדונג, הוא אחד העשירים בסין, ונהנה מהשקעות רבות מיפן ומקוריאה. עיקר הכלכלה נשען על חברות מוצרי-צריכה גדולות. בולטת במיוחד העיר צ'ינגדאו, ביתם של ענקית מוצרי החשמל הסינית האייר (海尔/Hăiěr) ומבשלת הבירה צינגטאו (Tsingtao או 青岛/Qīngdăo). המחוז גם מדורג ראשון בסין במגוון תוצרים ככותנה, חיטה ואף זהב ויהלומים. במחוז גם מרבצי נפט משמעותיים, בייחוד באזור דונְגיִינג שבשפך הנהר הצהוב. מוצרים חשובים נוספים שהמחוז מפיק הם דורה, תירס ומלח. מדיה וקבצים בנושא שאנדונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאנדונג (בסינית) שאנדונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שאנדונג שנג (סין), דף שער בספרייה הלאומית
דרימוורקס הנפשה

דרימוורקס הנפשה בע"מ (באנגלית: DreamWorks Animation LLC; נקראה בעבר DreamWorks Animation SKG) הוא אולפן הנפשה אמריקאי גדול וחברת בת של סרטי יוניברסל שבבעלות תאגיד קומקאסט. משרדי החברה ממוקמים בגלנדייל, קליפורניה, ארצות הברית. בין המותגים הידועים של האולפן שרק, מדגסקר, בייבי בוס, קונג פו פנדה והדרקון הראשון שלי. נכון ליוני 2013 כל סרטי החברה הרוויחו 11 מיליארד דולר ברחבי העולם. בעבר החברה התעסקה גם באנימציות קלאסיות אך כיום היא מתעסקת רק באנימציות ממוחשבות. ראשי התיבות שנכללו בעבר בשם החברה, "ס.ק.ג.", לקוחים משמות משפחותיהם של המייסדים של חברת דרימוורקס המקורית: סטיבן ספילברג, ג'פרי קצנברג, ודייוויד גפן. ב-28 באפריל 2016, נודע כי חברת התקשורת קומקאסט, באמצעות אולפני יוניברסל שבבעלותה, רוכשת את אולפני ההנפשה של דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר. DreamWorks Experience הוא מתחם בתוך פארק שעשועים Dreamworld המוקדש לסרטי אנימציה של החברה וממוקם בגולד קוסט באוסטרליה. הפארק נפתח רשמית ב-31 במרץ 2012. דרימוורקס מדיה וקבצים בנושא דרימוורקס הנפשה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרימוורקס הנפשה דרימוורקס הנפשה, ברשת החברתית פייסבוק דרימוורקס הנפשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרימוורקס הנפשה, ברשת החברתית אינסטגרם דרימוורקס הנפשה, סרטונים בערוץ היוטיוב שחר שושן, קליפורניה, DreamWorks: כך הופכים חלומות לאנימציה, באתר ynet, 11 באפריל 2014 ערוץ היו-טיוב הרשמי של החברה עמוד הפייסבוק הרשמי של החברה הטוויטר הרשמי של החברה DreamWorks Delivers Outstanding Fourth Quarter And Year-End 2015 Results Highlighted By Strong Growth Across Core Business Segments שירות כלכליסט, רשמית: קומקאסט רוכשת את דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2016
שנת הדרקון (סרט)

שנת הדרקון (באנגלית: Year Of The Dragon) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1985. הסרט בוים על ידי מייקל צ'ימינו, ונכתב על ידי צ'ימינו ביחד עם אוליבר סטון על בסיס רומן של רוברט דיילי הנושא את אותו השם. הסרט מתרחש בצ'יינה טאון, ניו יורק ועוסק בנושא הפשע המאורגן והיחסים הבין-גזעיים בארצות הברית. סטנלי וייט (רורק) הוא שוטר מעוטר ויוצא צבא אשר שירת במלחמת וייטנאם. בתור קפטן המשטרה החדש בצ'יינה טאון, הוא מחליט לחסל את הפשע המאורגן ואת המאפיה הסינית הפעילה מאוד במקום. וייט מסתכסך עם ראש הטריאדה המקומית החדש ג'ואי טאי (לון), אשר התקדם בסולם הדרגות בצורה מושחתת ואלימה. ביחד, הם שוברים את הסטטוס-קוו אשר שורר בין המשטרה לבין הפשע המאורגן, למורת רוחם של פקידי המשטרה ושל ראשי ארגוני הפשע הוותיקים. במקביל, וייט הנשוי יוצר קשר רומנטי עם טרייסי צו, כתבת פלילים ממוצא אסיאתי (קואיזומי), ומנצל אותה למען מימוש מטרותיו. וייט מפתח במהלך הסרט אובססיה, אשר מתעצמת עם הרג אשתו ועמיתיו. בסיום הסרט, בניסיון לחשוף עסקת סמים בהיקפים גדולים מאוד, וייט נקלע לקרב יריות עם טאי ולבסוף הורג אותו. סצנת הסיום מתרחשת בהלווייתו של טאי, וייט הפצוע מגיע לשם ומתחיל לעצור בפזיזות את אנשי המאפיה הקשישים. בעוד שההמון מתנפל עליו ומגדף אותו, הוא מתעלם לחלוטין ומנשק את צו. הסרט קיבל ביקורות מעורבות. וינסנט קנבי מהניו יורק טיימס כתב על הסרט : ”הסרט רחוק שנות אור מלהיות קלסיקה, אך הוא לא מתיימר להיות יותר ממה שהוא — סרט גנגסטרים מיוצר בקפידה שלא משעמם לרגע, המורכב מחריגה בהתנהגות, שפה ומאפקטים חזותיים אשר לבסוף יוצרים השפעה היפנוטית משלהם”, בעוד שג'נט מסלין גם היא מהטיימס, גינתה את: ”חוסר התחושה, הסיבה והמשכיות הנרטיב” וציינה שמשחקה של קואיזומי היה גרוע במיוחד. הסרט קיבל ממוצע של 60% באתר Rotten Tomatoes. קוונטין טרנטינו ציין את הסרט כאחד מהאהובים עליו ביותר. "שנת הדרקון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שנת הדרקון", באתר נטפליקס "שנת הדרקון", באתר AllMovie (באנגלית) "שנת הדרקון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שנת הדרקון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שנת הדרקון", באתר Metacritic (באנגלית) "שנת הדרקון", באתר אידיבי "שנת הדרקון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שנת הדרקון, באתר Seret רחל נאמן, ביקורת קולנוע - 'שנת הדרקןן' - רב חן; תל־אביב, כותרת ראשית, 18 בדצמבר 1985 "שנת הדרקון", במסד הנתונים Box Office Mojo (באנגלית) וינסנט קנבי, "Film View: After Heaven's Gate, Dragon doesn't look bad", הניו יורק טיימס, 25 באוגוסט 1985 ג'נט מסלין, "Film: Year of the Dragon, Cimino in Chinatown", ניו יורק טיימס, 16 באוגוסט 1985 Year of the Dragon (1985), באתר Rotten Tomatoes
אברהם הלוי אמיגו

רבי אברהם הלוי אמיגו (ה'ש"ע 1610 (לערך), אדריאנופול - ה'תמ"ג 1683, ירושלים) היה מחכמי ארץ ישראל שבאו מטורקיה. פוסק נודע, מקובל, דרשן ובעל מוסר. נולד באדריאנופול בשנת ה'ש"ע (1610) לערך, למשפחה שמקורה בספרד. בעודו צעיר לימים נתקבל לרב בעיר אדריאנופול. עלה לארץ ישראל בערך בשנת ה'תט"ו (1655), התיישב בירושלים ונמנה עם חכמי ישיבת בית יעקב שבראשה עמד רבי יעקב חגיז. רבני מצרים וטורקיה הפנו אליו שאלותיהם בהלכה, ותשובותיו נחשבו בעיני חכמי דורו כמכריעות. כמו כן התכתב עם רבי אהרן אבן חיים (השני). ר' יעקב עמדין בספרו "תורת הקנאות" מנה את ר' אברהם בין שלושת גדולי הדור שהיו בירושלים. עמד בראש ישיבת "בעלי בתים". השתלם בקבלה והיה בחוג המקובלים של רבי יעקב צמח. בין תלמידיו היו ר' דוד הכהן מחבר דעת קדושים ור' חיים אבולעפיה, ממייסדי היישוב היהודי המחודש בטבריה. לחם בתקיפות נגד שבתי צבי ופעל להחרמתו. בשנת ה'תכ"ו (1666) נבחר בידי רבני קושטא כאחד מארבעת גדולי ישראל שנשלחו לעזה, לחקור את נתן העזתי, שליח של שבתי צבי. הרב אמיגו נפטר בירושלים בשנת ה'תמ"ג (1683). "פרי חדש" - על שולחן ערוך אורח חיים מהלכות פסח עד סופו (להבדיל מספר "פרי חדש" המפורסם של ר' חזקיה די סילוה) שו"ת, פסקים, וחידושים לתלמוד - הוזכרו על ידי החיד"א. רוב התשובות אבדו, וכמה מהם הודפסו בספרי חברו ר' שמואל גרמיזאן "משפטי צדק" וב"נהרות דמשק" לר' שלמה קמונדו. בשנת ה'תש"ן נדפס ספרו "חידושי מהר"א אמיגו" - על התנ"ך והש"ס. שמואל יוסף פין, הערך "הר"ר אברהם אמיגו", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 11, באתר היברובוקס אברהם אמיגו, דף שער בספרייה הלאומית שם הגדולים ערך רבי אהרן אבן חיים. רבי יעקב עמדין: "תורת הקנאות", עמוד 53
אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית

אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית היא מיזם שנוסד בחודש מאי 2012 באתר של נילי דגן. האנתולוגיה מאגדת מאות משוררים, ותיקים וצעירים, המייצגים מבחר מגוון של שירה עברית עכשווית. את האנתולוגיה יזמה, מפיקה ועורכת המשוררת נילי דגן. ייעוץ תוכן המשורר והעורך עמוס לויתן, הזנת תכנים ועיצוב שרית שץ, מייסדת ועורכת כתב העת המקוון הראשון "עיין ערך שירה". האנתולוגיה דינמית והיא גדלה ומתפתחת על בסיס קבוע. היא מהווה מרקם פואטי רב דורי ושיקוף של פני השירה הישראלית כיום. כמו כן מספקת האנתולוגיה במה למשוררים בתחילת דרכם. שירי האנתולוגיה מופצים בקרב תלמידים, סטודנטים, אנשי הוראה, משוררים, סופרים, וקהלים שוחרי שירה ותרבות ברחבי האינטרנט. במסגרת שיתוף פעולה בין האתר, לבין עיתונים וכתבי עת לשירה, מתפרסמים שירי האנתולוגיה במדורי התרבות בעיתון ישראל היום, בעיתון 77 ובערב ערב באילת. האתר של נילי דגן פועל ברישיון אקו"ם ובסיוע מועצת הפיס לתרבות ואמנות. האתר פועל להפצת השירה ללא מטרות רווח. האתר של נילי דגן אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית המשוררים המשתתפים באנתולוגיה אנתולוגיה מקוונת לאמרות שיר וסיפור אסופת מלחיני משוררים ישראלים
אנדרטת גדוד 52

אנדרטת גדוד 52 ניצבת בצפון הנגב ומנציחה את קרבות גדוד 52 במלחמת העצמאות ואת חלליו בכל מערכות ישראל. גדוד 52 הוקם בראשיתה של מלחמת העצמאות על בסיס פלוגות חיל השדה במושבות הדרום. הוא צורף לחטיבת גבעתי, השתתף בקרבות במרכז הארץ ובמבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים באפריל 1948 ולחם במבואות יפו. הגדוד אף כבש לזמן קצר את משטרת לטרון. לאחר מכן עבר הגדוד עם החטיבה כולה לחזית הדרום והשתתף בבלימת הצבא המצרי הפולש. במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948 נטל הגדוד חלק בכיבוש משלטי חוליקאת ופריצת המצור על הנגב, וכן פעל באזור בית ג'וברין. לאחר שהשתתף במצור על כיס פלוג'ה הועבר הגדוד בשלהי המלחמה לגזרת השרון. מפקדי הגדוד במלחמה היו יעקב פרי (פרולוב) ושמואל איל. לאחר מלחמת העצמאות הועבר הגדוד אל חטיבה 7 והמשיך לפעול כגדוד סדיר. הוא השתתף בפעולות התגמול ובכל מלחמות ישראל, לרבות מלחמת לבנון השנייה. לאחר מלחמת סיני הוסב מגדוד חי"ר לגדוד שריון. בהמשך הוצב תחת פיקוד חטיבה 14 ובתחילת מלחמת יום הכיפורים הועבר אל חטיבה 401, אליה הוא משתייך עד היום. האנדרטה ממוקמת באתר שדה הקרב של משלטי חוליקאת, בצד כביש 232, מדרום ליישוב כוכב מיכאל. היא ניצבת על גבי גבעה נמוכה, מיוערת בחלקה, שעליה שכן אחד המשלטים המצרים שנכבשו על ידי הגדוד במבצע יואב. שביל מעפיל אל ראש הגבעה. בתחילתו מוצבת לוחית זיכרון שנקבעה בעת הקמת האנדרטה (1971) ומקדישה אותה לזכר חללי הגדוד בכל תקופת קיומו. בראש הגבעה משתרעת רחבה התחומה בשני כתלים ניצבים הפונים לדרום ולמזרח ובה שלושה תרני דגלים. על גבי הכותל הקצר נרשמה הכתובת: בהיבקע השער, חללים נפלתם על סיפו. על גבי לוחות שיש על הכותל הארוך נקבעו באותיות ארד שמות 212 חללי הגדוד, מהם 132 שנפלו במלחמת העצמאות. במפלס שמעל הכותל הארוך מן השניים ניצב גוש בטון דמוי להב, המצביע דרומה, ומסמל את פריצת חיילי הגדוד לנגב הנצור. על גבי הלהב מוצג מספר הגדוד ומצידיו שני סמלי הגדוד (כגדוד חי"ר וכגדוד שריון) וסמל חטיבת גבעתי. שביל מעפיל מרחבת האנדרטה, חולף מתחת ללהב שבסיסו מבוקע לשניים ונמשך סביבו אל מורד הגבעה. בצד שביל הכניסה המוביל אל רחבת האנדרטה ניצבים שני לוחות זיכרון, שנוספו לאתר שנים לאחר הקמת האנדרטה. הראשון הוא לוח אבן אופקי, המתאר את הקרבות שניטשו על המשלט שעל הגבעה – קרב כושל ביולי 1948, שבו נפלו 21 לוחמים מחטיבת הנגב, והקרב במבצע יואב באוקטובר 1948 שבו כבש גדוד 52 את המשלט. בקרבתו ניצב לוח זיכרון נוסף שעליו הונצחו שמות 21 הנופלים בקרב על הגבעה ביולי 1948. לוח זה הוסף לאתר בשנת 2007. האנדרטה עוצבה על ידי הפסל צבי אלדובי. כחצי קילומטר מצפון לאנדרטה ניצבת אנדרטת גדוד 54. אנדרטת גדוד 51 אנדרטת גדוד 53 אריה יצחקי, בעקבות לוחמים: מדריך לאתרי גבורה בישראל, תל אביב: בר, 1988. אנדרטאות תש"ח בהוצאת המוסד לביטוח לאומי, 2009. האנדרטה באתר יזכור האנדרטה באתר גבעתי גדוד 52 באתר גבעתי גדוד 52 באתר יד לשריון מיכאל יעקובסון: סיבוב באנדרטת גדוד 52 בחוליקאת, באתר 'חלון אחורי', 6 ביולי 2019 חוליקאת (חלץ) – תיאור האנדרטה, מעריב, 17 באפריל 1988
ברטל

האם התכוונתם ל... אלכס ברטל – סוכן חשאי בדיוני ישראל ברטל – היסטוריון ישראלי דניאל בר-טל – פרופסור לפסיכולוגיה חברתית עדו ברטל – שחקן ישראלי קזימייש ברטל – מתמטיקאי ופוליטיקאי פולני רות ברטל – חוקרת תולדות האמנות
בראדלי ביל

בראדלי עמנואל ביל (באנגלית: Bradley Emmanuel Beal; נולד ב-28 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA. ביל נולד בסנט לואיס שבמיזורי, ושיחק בקבוצת הכדורסל של תיכון צ'מינייד בעיר מגוריו. בתום שנתו האחרונה בתיכון, שבה רשם בממוצע 32.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים, נבחר ל"מר הכדורסל של מיזורי" (Mr. Show-Me Basketball) ולשחקן השנה בתיכונים של גטורייד. לאחר סיום לימודיו התיכוניים התקבל ביל לאוניברסיטת פלורידה בה קיבל מלגת ספורט ללימודים, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבה הדרום-מזרחית של ליגת ה-NCAA (נקראת ה-SEC). במשחקו הראשון תחת המאמן בילי דונובן קלע ביל 14 נקודות. הוא סיים את עונת הפרשמן שלו עם ממוצע של 14.8 נקודות, שני בקבוצתו רק לקני בוינטון, והיה לפרשמן הראשון בתולדות האוניברסיטה שנבחר לחמישיית העונה בחטיבה. ביל העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2012 ונבחר בבחירה השלישית על ידי וושינגטון ויזארדס. הוא בחר לשחק עם הספרה 3, מספרו של אלן אייברסון אותו אהד בילדותו. ב-4 בינואר, במשחק נגד הברוקלין נטס, קלע ביל 24 נקודות וקבע שיא קריירה של אז, וקלע שלשה בסוף המשחק כדי לשלוח את המשחק להארכה כפולה בתבוסה קורעת לב. ב-17 בינואר, ביל קבע שיא קריירה עם 6 שלשות שנקלעו בהפסד לסקרמנטו קינגס. ב-11 בפברואר 2013, הוא קבע שיא קריירה חדש, עם 28 נקודות בניצחון על מילווקי באקס. הוא נבחר להופיע במשחק הכוכבים העולים במסגרת סוף-שבוע האולסטאר. ב-3 באפריל 2013, הוכרז כי ביל יחמיץ את שארית עונת 2012/2013 בגלל פציעה ברגל. בסוף העונה, לאחר ששיחק 56 משחקים, נבחר ביל לחמישיית הרוקיז הראשונה, וסיים שלישי בהצבעות לפרס רוקי השנה. ב-5 בדצמבר 2017 קלע שיא קריירה זמני של 51 נקודות במשחק הוויזארדס מול פורטלנד טרייל בלייזרס, וכחודש לאחר מכן נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לראשונה בקריירה. ב-22 בדצמבר 2018 קלע 40 נקודות, אסף 11 ריבאונדים ומסר שיא קריירה של 15 אסיסטים בניצחון מול פיניקס סאנס, ובכך רשם את הטריפל דאבל הראשון בקריירה. ביולי 2020 הודיע כי לא יצטרף לקבוצתו בחידוש עונת 2019/2020 ב"בועה באורלנדו", בשל פציעה בכתפו. באותה עונה קלע ביל שיא קריירה של 30.6 נקודות בממוצע למשחק, אך לא נבחר לשחק במשחק האולסטאר. בינואר 2021 קלע את שיא הקריירה שלו, 60 נקודות, בהפסד קבוצתו לפילדלפיה 76'. ביוני 2023 הועבר ביל בטרייד לפיניקס סאנס תמורת כריס פול, לנדרי שאמט ומספר בחירות סיבוב שני של הדראפט. מדיה וקבצים בנושא בראדלי ביל בוויקישיתוף בראדלי ביל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראדלי ביל, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל באתר האוניברסיטה סיכום המשחק בין וושינגטון לפורטלנד, באתר ESPN,‏ 6 בדצמבר 2017 סיכום המשחק בין וושינגטון לפיניקס, באתר ESPN,‏ 23 בדצמבר 2018 ביל לא ישתתף בחידוש העונה באורלנדו, באתר הוויזארדס, 7 ביולי 2020 NBA trade grades: Breaking down the most impactful deals
דריק ויליאמס

דריק לרון ויליאמס (באנגלית: Derrick LeRon Williams; נולד ב-25 במאי 1991) הוא כדורסלן אמריקאי. הוא נבחר בדראפט ה-NBA בשנת 2011 במקום השני על ידי מינסוטה טימברוולבס. דריק ויליאמס נולד בלה מיראדה שבקליפורניה. הוא סיים את לימודיו ושיחק בתיכון לה מיראדה. ויליאמס היה אמור לשחק באוניברסיטת דרום קליפורניה אך כישרונו התגלה על ידי המאמן של אוניברסיטת אריזונה והוא נענה להזמנה לשחק בשורותיה. בעונת הפרשמן של ויליאמס הוא זכה להצלחה אישית רבה ועמוסת תארים כאשר הוא מעמיד ממוצע של כ-15.7 נקודות למשחק. בעונת הסופמור במכללות הצלחתו נמשכה וממוצע הנקודות למשחק שלו עלה ל-19.5. ויליאמס נבחר בבחירה שנייה בדראפט ה-NBA בשנת 2011 על ידי מינסוטה טימברוולבס. בשבוע האול סטאר ניצח יחד עם קבוצת צ'אק את קבוצת שאק במשחק הריזינג סטארס. בקבוצה השנייה שיחק חברו לקבוצה הרכז ריקי רוביו. בנוסף השתתף בתחרות ההטבעות בה ניצח ג'רמי אוונס. ב-28 בפברואר 2012, קבע שיא קריירה בנקודות כשקלע 27 בניצחון נגד הלוס אנג'לס קליפרס. ב-17 במרץ 2013, שבר את שיאו בנקודות שהוביל את קבוצתו לניצחון נגד ניו אורלינס הורנטס עם 28 נקודות. ב-26 בנובמבר 2013 הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס עבור לוק רישר מבאה א מוטה. מכבי תל אביב גביע ווינר (1): 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא דריק ויליאמס בוויקישיתוף דריק ויליאמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל באתר NBA.com
תומאס רובינסון

תומאס ארל רובינסון (באנגלית: Thomas Earl Robinson; נולד ב-5 בפברואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר, בקבוצת חימקי מוסקבה מליגת ה-VTB והיורוליג. רובינסון החל את השנה השלישית ללימודיו באוניברסיטת קנזס, כשיחד עם חברו לקבוצה טיישון טיילור - היה צפוי להיות אחד ממנהיגי הקבוצה. ב-31 בדצמבר 2011, במשחק נגד אוניברסיטת צפון דקוטה, קלע רובינסון 30 נקודות ולקח 21 ריבאונדים. בטרם משחקם נגד אוניברסיטת טקסס ב-22 בינואר 2011 ערכו השחקנים, המאמנים והאוהדים של קנזס דקת דומייה לכבודו של רובינסון, שאיבד את סבתו, סבו ואמו והכל בטווח של שלושה שבועות זה מזה. ב-9 באפריל 2012 החליט רובינסון לוותר על העונה האחרונה שלו במכללה והכריז שהוא ייבחן לדראפט ה-NBA בשנת 2012. ב-28 ביוני 2012 נבחר רובינסון חמישי בדראפט ה-NBA על ידי הסקרמנטו קינגס. ב-7 בנובמבר 2012, ברבע ה-4 של משחק נגד דטרויט פיסטונס, פגע רובינסון ביונאס ירבקו בגרון עם המרפק, ויצא מהמשחק. ב-8 בנובמבר 2012 הושעה לשני משחקים. ב-20 בפברואר 2013 רובינסון הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס יחד עם פרנסיסקו גארסיה וטיילר האניקט בתמורה לפטריק פטרסון, טוני דאגלס וקול אולדריץ'. ב-10 ביולי 2013 הועבר רובינסון לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לזכויות דראפט על קוסטאס פאפאניקולאו ומרקו טודורוביץ', כמו גם שתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב שני. מדיה וקבצים בנושא תומאס רובינסון בוויקישיתוף תומאס רובינסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תומאס רובינסון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA