laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קייטנו ולוזו

קָייטנו ולוזו (בפורטוגזית: Caetano Veloso; נולד ב-7 באוגוסט 1942) הוא מלחין, גיטריסט וזמר ברזילאי, מהפופולריים והמשפיעים שבהם. נולד בבאהיה, ברזיל, כחמישי מבין שבעה אחים - אחת מהם הזמרת מריה בתניה. ולוזו החל את הקריירה שלו כזמר בוסה נובה, בהשפעת המוזיקאים ז'ואאו ז'ילברטו ודוריבאל קאיימי. מאוחר יותר, יחד עם זמרים ברזילאים כז'ילברטו ז'יל, גל קוסטה, שיקו בוארקי ואחרים ובהשפעת יצירות מאוחרות של הביטלס, פיתח את סגנון הטרופיקליה: שילוב של פופ ברזילאי, רוק'נ'רול ומוזיקה אמנותית מתקדמת, שהביא לסגנון בינלאומי יותר בעל גוון פסיכדלי ומסרים חברתיים. בשלבים מאוחרים יותר בקריירה שלו, שילב ולוזו מוטיבים אפרו-ברזילאיים מובהקים. ז'ואאו ז'ילברטו העיד עליו כמי ש"הוסיף מימד אינטלקטואלי לפופ הברזילאי". כבעל עמדה פוליטית שמאלית נחרצת, זכה ולוזו ליחס עוין מצד השלטון הדיקטטורי הצבאי ששלט בברזיל עד לשנת 1985. שיריו צונזרו לעיתים תכופות וחלקם אף נאסרו להשמעה. גם מהשמאל הסוציאליסטי הוחרם כי בחר לשלב השפעות חוץ-ברזילאיות (כמו רוק'נ'רול) ביצירתו. בשנת 1968 בילה מספר חודשים בכלא יחד עם ז'ילברטו ז'יל בעוון "פעילות נגד השלטון" ומיד אחר כך הוגלו שניהם ללונדון. בגלותו הקליט שני אלבומים, האחד הנושא את שמו, והשני, טרנזה. עם חזרתו לברזיל בשנת 1972 החל לשלב בשיריו מוטיבים אפרו-ברזילאיים נשכחים מבאהיה, מוטיבים מבניים וקצביים. בשנת 1980 צמחה מאוד הפופולריות של ולוזו מחוץ לברזיל, במיוחד בישראל, פורטוגל, צרפת ומדינות באפריקה. הוא שר לא רק בשפה הפורטוגזית אלא גם באנגלית (בעיקר ג'אז) ובספרדית. כמו כן השתתף בפסקול הסרט "פרידה" ובפסקול סרטו של פדרו אלמודובר "דבר אליה" בו הופיע בתפקיד עצמו, מבצע את השיר "קוקורוקוקו פלומה" (Cucurrucucú Paloma). ב-2015 ביקר בישראל יחד עם ז'ילברטו ז'יל ופגש את נשיא המדינה שמעון פרס. מדיה וקבצים בנושא קייטנו ולוזו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קייטנו ולוזו קייטנו ולוזו, ברשת החברתית פייסבוק קייטנו ולוזו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייטנו ולוזו, ברשת החברתית אינסטגרם קייטנו ולוזו, סרטונים בערוץ היוטיוב קייטנו ולוזו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קייטנו ולוזו, באתר AllMovie (באנגלית) קייטנו ולוזו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קייטנו ולוזו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר ספוטיפיי קייטנו ולוזו, באתר Last.fm (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר AllMusic (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר Yandex.Music (ברוסית) קייטנו ולוזו, באתר Discogs (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר Songkick (באנגלית) קייטנו ולוזו, באתר Genius קייטנו ולוזו, באתר בילבורד (באנגלית) רשימת הקלטות מלאה מרב יודילוביץ', הזמר קייטנו ולוזו: "לעולם לא אשוב לישראל", באתר ynet, 11 בנובמבר 2015 קייטנו ולוזו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נפשי

נפשי הוא סינגל מסוגת מוזיקה חסידית בביצוע דואט של הזמרים ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, שיצא בשנת 2018. השיר זכה להצלחה גדולה במגזר הדתי, ואף הגיע למקום הראשון במצעדים רבים של שירים חסידיים לשנת תשע"ח. מילות השיר הן: ”נַפְשִׁי חָמְדָה בְּצֵל יָדֶךָ, לָדַעַת כָּל רָז סוֹדֶךָ. יֶעֱרַב נָא שִׂיחִי עָלֶיךָ, כִּי נַפְשִׁי תַעֲרֹג אֵלֶיךָ” הקטע הראשון לקוח מתחילת שיר הכבוד, ואילו השני מסיומו. מלחין השיר הוא שמואל יפת. את השיר הפיקו נעמי ורובי בנט, דוד איכילביץ' וישי ריבו. הזוג בנט רצו ליצור דואט בין שני הזמרים הפופולריים, שסגנונם מוזיקלי שונה לחלוטין זה מזה, ואף הביאו אותם לשבת יחדיו ולבחור שירים. תחילה ניסה ריבו עצמו לכתוב שיר, אך גילה שמדובר באתגר גדול בשל הגישור בין הקולות והמנעדים השונים של השניים. בנט וריבו פנו למספר מלחינים, עד שנמצא הלחן המתאים שהלחין יפת. הלחן מורכב יחסית, כך שבמהלך השיר מתבצעות שתי מודולציות בין שלוש סולמות שונים, ובין משקל מרובע למשולש (הקטע "נפשי" במשקל מרובע, ו"יערב" במשקל משולש). השיר זכה להצלחה גדולה מאוד במגזר הדתי, ואף הגיע לראש מצעדי השירים החסידיים לשנת תשע"ח. כך לדוגמה במצעדים של רדיו קול חי, רדיו קול ברמה וכאן מורשת. גם במצעדי העשור של המוזיקה החסידית זכה השיר להצלחה רבה. במצעד העשור של רדיו קול ברמה הגיע השיר למקום הראשון, ואילו במצעד המקביל של רדיו קול חי זכה במקום השלישי. נכון ליוני 2024 לשיר למעלה מ-12 מיליון צפיות באתר יוטיוב. לשיר יצאו גרסאות כיסוי, ואף גרסאות ווקאליות, רבות, בהן של אברהם פריד באלבומו פרויקט רילקס עם אברהם פריד. סרטון השיר "נפשי" באתר יוטיוב גלית אור, הדואט הבלתי אפשרי: ריבו ושטיינמץ, באתר ערוץ 7, 10 ביוני 2018 יוסף ארנפלד, שירת הנפש, באתר ערוץ 7, 20 בספטמבר 2018 הדואט הבלתי אפשרי: ריבו ושטיינמץ באתר ערוץ 7 ובמקום הראשון: "נפשי"! באתר קול חי מיוזיק שיר השנה: ריבו ושטיינמץ "נפשי" באתר רדיו קול ברמה ישי ריבו הוא הזוכה הגדול של המצעד היהודי-חסידי השנתי באתר כאן אתם בחרתם: מצעד העשור - התוצאות באתר רדיו קול ברמה לאחר מצעד סוחף ודרמטי במיוחד "הנני בידך" הוא שיר העשור באתר רדיו קול חי
פסקוגל צפוני

פסקוגל צפוני (שם מדעי: Phascogale pirata) הוא מין של טורף כיס בינוני בסוג פסקוגל שאנדמי לצפון אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1904 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס בתור תת-מין של פסקוגל זנב-מברשת, והוכר כמין עצמאי בשנת 2008. לפסקוגל הצפוני מבנה גוף דק וקומפקטי, ראש מחודד ואוזניים רחבות ומשולשות שגדולות יותר מהמינים האחרים בסוג. מבחינה חיצונית הוא זהה כמעט לחלוטין לפסקוגל זנב-מברשת, אך קטן ממנו. כקרובו, גם הוא מתאפיין בזנב ייחודי דמוי מברשת בקבוקית של צמח הקליסטמון. הפסקוגל הצפוני מפגין דו-צורתיות זוויגית מועטת: אורך הזכר 21 סנטימטרים ומשקלו עד 230 גרם, בעוד שאורך הנקבה 15–19 סנטימטרים ומשקלה 108–150 גרם. אצל שני הזוויגים אורך הזנב בסביבות 20 סנטימטרים. הפרווה של הפסקוגל הצפוני בצבע אפור חיוור עד כהה, והוא נבדל מקרובו הגדול יותר בכך שכפות רגליו ופנים אוזניו בצבע לבן בוהק. בדומה לקרובו, גם הוא מתאפיין בפס שחור על המצח, טבעות לבנות סביב העיניים וחוטם ורוד. הזנב בצבע שחור מבריק. הפסקוגל הצפוני אנדמי לקצה הצפוני של אזור הטריטוריה הצפונית באוסטרליה. בעבר טווח התפוצה כלל את כל ארץ ארנהם, טופ אנד, וקו החוף מול מפרץ קרפנטאריה, אולם כיום הוא מוגבל בעיקר לאזור טופ אנד (כולל חצי האי קובורג וחצי האי גוב), ומצוי בשני איים: האי מלוויל והאי פלוו המערבי. שטח התפוסה המשוער הוא בסביבות 9,000 קילומטרים רבועים. בית הגידול של הפסקוגל הצפוני מורכב מיער אקליפטוס, חורש ים-תיכוני, סבכי גפניים, ומצוקים. הפסקוגל הצפוני הוא יונק לילי, יחידאי וטריטוריאלי. הוא מקנן על עצים חלולים, ומבלה בהם את שעות היום. עם דמדומי ערב, הפסקוגל מתעורר ויוצא לתור אחר מזונו העיקרי - חסרי חוליות. הפסקוגל מבלה את מרבית זמנו על העצים וממעט לרדת לאדמה. ההיריון נמשך כ-30 יום, ולאחריהם הנקבה ממליטה 7–8 ולדות זעירים. הם מבלים בכיס כחודשיים ונגמלים בגיל חמישה חודשים. תוחלת החיים של המין קצרה במיוחד; הזכרים מתים לרוב בגיל שנה לאחר עונת הרבייה הראשונה שלהם עקב תשישות, והנקבות עשויות לחיות שנתיים עד שלוש שנים. הפסקוגל הצפוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), מכיוון שאוכלוסייתו הכוללת קטנה מ-10,000 פרטים, והוא חווה ירידה מתמשכת במספריו. האיומים העיקריים עליו הם אובדן בית גידול למטרות חקלאות, משטרי אש לא-הולמים שמגבירים את נוכחותם של עשבים פולשים, והתפשטות חתול הבית וקרפדת הקנים הרעילה. חלק גדול מתפוצת הפסקוגל, נמצא בתוך אזורים מוגנים דוגמת הפארק הלאומי קקדו, הפארק הלאומי גרינג גונק והפארק הלאומי ליצ'פילד. אומדן האוכלוסייה העולמי אינו ידוע, אך עשוי לכלול 2,500 פסקוגלים בלבד. מדיה וקבצים בנושא פסקוגל צפוני בוויקישיתוף ‏ תמונות של פסקוגל צפוני מידע על פסקוגל צפוני פסקוגל צפוני, באתר NCBI (באנגלית) פסקוגל צפוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פסקוגל צפוני, באתר GBIF (באנגלית) פסקוגל צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
ניב זהבי

ניב זהבי (נולד ב-4 בספטמבר 1976) משמש כמנחה וכרוז של אירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים. זהבי נולד וגדל בירוחם ומתגורר בכפר סבא. בילדותו שיחק כדורסל בקבוצת הכדורסל הפועל ירוחם, בהמשך שיחק במספר קבוצות בליגות הנמוכות עד שפרש סופית בגיל 23. אחרי שנה באילת, שם שימש בצוות הווי של מלון עבר לתל אביב שם שיחק בהצגה נאסר א-דין בתיאטרון הבימה. באותה עת התחיל לשמש כתחביב ככרוז הפועל תל אביב בכדרוסל מעונת 2003/4 עד לפירוק הקבוצה. במקביל שימש ככרוז של קבוצת הנשים של רמת השרון ובהמשך לאחר פירוק הפועל תל אביב עבד בין השאר בקבוצות: בני השרון, בני הרצליה נשים, מ.כ. הבקעה גברים והפועל חולון. החל מ-2013 משמש ככרוז של מכבי ראשון לציון כדורסל ומעונת 2019/20 משמש ככרוז של עירוני רעננה מהליגה הלאומית. במקביל לעבודתו בקבוצות, החל מ-2010 משמש זהבי ככרוז של משחקי נבחרות ישראל בכדורסל והחל מ-2014 משמש ככרוז של משחקי נבחרת ישראל ומשחקי גמר הגביע בכדורגל. באוגוסט 2017 הנחה את טורניר אליפות אירופה בכדורסל שנערך בישראל. ובקיץ 2019 הנחה את טורניר אליפות אירופה בכדורסל לנבחרות עד גיל 20 שנערך בתל אביב ובו ניצחה נבחרת ישראל בפעם השנייה ברציפות. בנוסף למשחקי כדורסל וכדורגל, זהבי מנחה בין השאר את משחקי חצאי גמר וגמר גביע המדינה בענפי הכדורעף, טניס, אתלטיקה וכדוריד. זהבי מזוהה בין השאר עם הנחיית המשחקים של הגילאים הצעירים כחלק מהעבודה המתמשכת שלו עם התאחדות הספורט לבתי ספר וטורנירי הסטרייטבול שהוא מנחה. בנוסף לעבודתו ככרוז, זהבי מנחה טקסים ואירועים כדוגמת: פרס הספורט הישראלי של משרד התרבות והספורט, טקסים של ההתאחדות הישראלית לספורט נכים וטקסי זיכרון ציבורים. מדיה וקבצים בנושא ניב זהבי בוויקישיתוף בני קימרון, רחוק מהפרקט: הכרוז של המדינה מושבת ויש לו הרבה מה לומר על זה, באתר Mynet כפר סבא, ‏24 באפריל, 2020 יניב סול, קונצנזוס לאומי ושמו זהבי, באתר שבע, ‏21 בנובמבר, 2018 סיפורו של כרוז: ניב זהבי מוכן ליורובאסקט: “אירוע השיא בקריירה שלי”, באתר איגוד הכדורסל, ‏30 באוגוסט, 2017 סבב סטריטבול ישראל 2018 מגיע לכפר סבא, באתר One, ‏24 במאי, 2018
קרחון וייט (וושינגטון)

קרחון וייט (באנגלית: White Glacier) הוא קרחון הממוקם על מורדותיו הצפוניים של הר טום ברכס הרי אולימפיק בשטח הפארק הלאומי אולימפיק במדינת וושינגטון שבארצות הברית. מוצאו של הקרחון מצוי בגובה שבין 2,100 ו-2,000 מטרים מעל פני הים. מוצאו של הקרחון בבקע שמתחת לסלעי פסגת ההר. מספר מצוקים מפרידים בין חלקו המערבי של הקרחון מחלקו המזרחי. שני חלקי הקרחון זורמים לכיוון צפון. גובהו הממוצע של הקרחון 1,724 מטרים מעל פני הים. בגובה של 1,500 מטרים מעל פני הים הקרחון פונה לכיוון צפון-מזרח עד קצהו של הקרחון בגובה של 1,300 מטרים מעל פני הים. מצוקים תלולים מפרידים בין חלקו המזרחי של קרחון וייט לבין הקרקס הקרחוני של קרחון בלו, על הר אולימפוס הסמוך. קרחון וייט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפה טופוגרפית של קרחון וייט תצלומים היסטוריים של קרחון וייט(הקישור אינו פעיל) מסלולי הליכה באזור קרחון וייט קרחון וייט (תצלומים) באתר summitpost מידע גאוגרפי
אזניה

אזניה הוא שם ששימש לתיאור חלקים שונים באפריקה שמדרום לסהרה. האזכור המוקדם ביותר של השם היה ההתייחסות לקרן אפריקה וכל חופה של סומליה דהיום כולל אלו של קניה וטנזניה לצד האוקיינוס ההודי. בסוף המאה ה-20 השם שימש את מתנגדי משטר האפרטהייד בדרום אפריקה לתיאור המדינה. הכתובות המתייחסות לשם זה לא מסבירות מה מקור השם. החוקר ג'ון הילטון המציג אפשרות למקור השם והוא מילה בערבית או בפרסית המתארת את תושביה שחורי העור של אפריקה אך חוקר זה מציג את ההתייחסות הקולוניאלית באותה התקופה כלפי תושבי אפריקה. החוקר האנטינגפורד לעומת זאת הציג מספר אפשרויות לשם הראשון הוא מהמילה הערבית עז'אם שפירושו לא-ערבי, זר. השני הוא היותר סביר והוא במילה היוונית אזניאין שפירושו מיובש מילה המתאימה לתיאור חופה של סומליה היבשה. פליניוס הזקן בספרו היסטוריה טבעית מזכיר את הים האזני שמתחיל באזור אדוליס וממשיך לעבר חופה המזרחי של יבשת אפריקה. הספר השיוט בים האריתריאי מפרט יותר על האזור בפרקים 15,16 ו-18 . על פי החוקר האנטינגפורד פרק 15 בספר השיוט בים האריתריאי מדבר על חופה של סומליה במזרח, גבולה של אזניה הייתה העיר רהפטה שהייתה הדרומית ביותר וממקמת בטנזניה של היום ובכך אפשר לזהות את אזניה עם האזור המכונה בערבית זנג', אזניה מוזכרת גם בכתבים סיניים מהמאה ה-3 בשם זאסאן (澤散). יותר מאוחר אזניה הוזכרה על ידי תלמי וקוסמס אינדיקופלוסטס וקוסמס הזכיר שאזניה הייתה תחת שלטון ממלכת אקסום. חוקרים מסוימים אומרים שאזניה הייתה מחוז בסומליה, וששמה השתמר היום בשם "זנזיבר". ב-1958 השם אזניה הופיע שוב כתחליף לשמה של דרום אפריקה בכינוס העממי הכלל-אפריקאי שהתרחש באקרה בירת גאנה על ידי קוואמה נקרומה. השימוש הראשון שנעשה בהתייחס לדרום אפריקה היה על ידי לאומניים שחורים והחל להיות נפוץ ב-1979, השם אזניה החל להיות חלק משמות ארגוני הגרילה בדרום אפריקה כמו כן לאחר פירוק משטר האפרטהייד מספר אנשים הציעו את השם כתחליף לשם המדינה הנוכחי אך שם זה לא זכה לאהדה ציבורית. ב-1930 התגלה הקשר בין אזניה לדרום אפריקה כאשר נתגלו שרידי אדם שנראה שהגיע מאזור אזניה ובכך מספר ארגונים ראו את מוצאם של תושבי דרום אפריקה מאוכלוסייה שהגיע מאזור סומליה. ההתייחסות הדיפלומטית הרשמית של הרפובליקה הסינית כלפי דרום אפריקה כאשר שתי המדינות היו ידידות היה בשם "אזניה". פליניוס הזקן, היסטוריה טבעית, עמוד 634. אנשי המערב, תורגם על ידי ג'ון הייל. "הגאוגרפיה של ארטוסתנס"-דואן ו. רולר, עמ' 243
קרחון וייט

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון וייט (אנטארקטיקה) – קרחון יובלי בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה ניו זילנד קרחון וייט (ניו זילנד) – קרחון בחבל קנטרברי, באי הדרומי של ניו זילנד ארצות הברית קרחון וייט (וושינגטון) – קרחון ברכס הרי אולימפיק בשטח הפארק הלאומי אולימפיק, במחוז ג'פרסון, במדינת וושינגטון שבארצות הברית קרחון וייט (אלסקה) – קרחון במדינת אלסקה שבארצות הברית קנדה קרחון וייט (נונאווט) – קרחון בטריטוריית נונאווט שבקנדה
חן אלמוג

חן אלמוג הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר כיהן כמפקד עוצבת קלע דוד. אלמוג התגייס לצה"ל ושובץ בחיל התותחנים. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 334 בין השנים 2007–2009. לאחר מכן היה מפקד יחידה 5252 בין השנים 2011–2013. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת התבור, בתקופת פיקודו עבר האגד מפיקוד הצפון לפיקוד הדרום. בשנת 2016 מונה למפקד עוצבת קלע דוד וכיהן בתפקיד עד שנת 2018. לאחר מכן יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא חן אלמוג בוויקישיתוף אל"מ ת' מונה למפקד עוצבת "קלע דוד", באתר צה"ל ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגור מרקביץ'

איגור מרקביץ' (27 ביולי 1912 - 7 במרץ 1983) היה מלחין ומנצח יליד אוקראינה. מרקביץ' נולד בקייב, אך משפחתו היגרה לשווייץ בשנת 1914, כשהיה בן שנתיים. הראשון שעמד על כשרונותיו המוזיקליים היה הפסנתרן אלפרד קורטו, שלקח אותו לפריז בשנת 1926 להשתלם כמלחין ופסנתרן. הוא זכה להכרה בשנת 1929, עם ביצוע הקונצ'רטו גרוסו שלו בפריז. הופעתו הראשונה של מרקביץ' כמנצח הייתה בגיל 18, עם תזמורת הקונצרטחבאו. הוא השתקע באיטליה וקיבל אזרחות איטלקית. בתקופת מלחמת העולם השנייה היה פעיל בתנועת הפרטיזנים. הוא עקר ללונדון בשנת 1953 ומאז 1965 ניצח על תזמורת RTVE הספרדית. הוא מת באופן פתאומי באנטיב, ב-7 במרץ 1983. בנו של מרקביץ' מאשתו השנייה, דונה טופזיה קטאני, הוא המנצח אולג קטאני. אשתו הראשונה הייתה קירה, בתו של הרקדן ואצלב ניז'ינסקי. פרטיטה (1931) לפסנתר ותזמורת קטנה. L'Envol d'Icare בלט לתזמורת (1932). גן העדן האבוד (1934-35) אורטוריה לסולנים, מקהלה ותזמורת. לורנצו הנהדר (1940) לסופרן ותזמורת. "מחקרים היסטוריים, אנליטיים ומעשיים בסימפוניות של בטהובן", בהוצאת פיטרס, לייפציג. מדיה וקבצים בנושא איגור מרקביץ' בוויקישיתוף איגור מרקביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איגור מרקביץ', באתר ספוטיפיי איגור מרקביץ', באתר קומפוניסטן דר גגנווארט איגור מרקביץ', באתר AllMusic (באנגלית) איגור מרקביץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) איגור מרקביץ', באתר Discogs (באנגלית)
פאול שפיגל

פאול שפיגל (בגרמנית: Paul Spiegel; ‏31 בדצמבר 1937 וארנדורף (מינסטרלנד), גרמניה - 30 באפריל 2006 דיסלדורף), עיתונאי ויזם גרמני שהיה נשיאה של המועצה המרכזית של יהודי גרמניה. שפיגל נולד למשפחה של סוחרי בקר בנורדריין-וסטפאליה. לאחר עליית הנאצים לשלטון נמלטה משפחתו לבריסל. שפיגל שרד את השואה בפלנדריה, שם החביאה אותו משפחת איכרים. אחותו, אשר נעצרה לפני כן בפשיטה של הנאצים בבריסל, נרצחה במחנה ריכוז. את האירועים האלה תיאר בספרו "?Wieder zu Hause" (שוב בבית?). בשנת 1958 התחיל להתנדב ב"Allgemeine Jüdische Wochenzeitung" (השבועון היהודי הכללי) בדיסלדורף, שבו נשאר כעורך עד 1965. בשנות השישים עבד גם בשירותם של עיתונים אחרים. בשנת 1964 נישא לגיזלה שפאץ, ולבני הזוג נולדו שני ילדים. מאז שנת 1986 ניהל שפיגל סוכנות אמנים ותקשורת בדיסלדורף. בשנת 1993 הצטרף לוועד הפועל של המועצה המרכזית של יהודי גרמניה, אחר כך היה למשנה לנשיא המועצה, ובעקבות מותו של איגנץ בוביס ב-13 באוגוסט 1999 מונה ב-9 בינואר 2000 לנשיא המועצה. ב-11 בפברואר 2004 העניקה לו אוניברסיטת היינריך היינה בדיסלדורף תואר דוקטור לשם כבוד. עיר הולדתו וארנדורף (Warendorf) העניקה לו אזרחות של כבוד. שפיגל היה דמות מוכרת בציבוריות הגרמנית, ונחשב לאחרון נשיאי המועצה המרכזית של יהודי גרמניה שחווה את אימי השואה. בשנת 2001 קרא לצמצם את מספר המהגרים בגרמניה ולבחון את "רמת הגרמנית" של מהגרים יהודים מחבר המדינות. נפטר ב-30 באפריל 2006 לאחר אשפוז בן חודשיים בעקבות התקף לב, שבמהלכו הורדם. כלי התקשורת בגרמניה הבליטו את הידיעות על מותו בכותרות הראשיות. שרלוטה קנובלוך החליפה אותו בתפקיד נשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה. ?Wieder zu Hause (הוצאת Ullstein, שנת 2003) ?Was ist koscher (הוצאת Ullstein, שנת 2003) מדיה וקבצים בנושא פאול שפיגל בוויקישיתוף פאול שפיגל בויקיציטוט בגרמנית יאיר שלג, ראש הקהילה היהודית בגרמניה: לצמצם מספר המהגרים, באתר הארץ, 24 ביוני 2001
האחווה

האם התכוונתם ל... האחווה הסטודנטיאלית הגאה האחווה (סרט) האחווה (כתב עת) האחווה (אגודה סודית)
++J (שפת תכנות)

++J (או ++Visual J) היא מימוש של תאגיד התוכנה מיקרוסופט לשפת התכנות Java, אשר הופסק. תחביר השפה, והמילים השמורות שלה זהות לאלו של Java. היא הוצגה לראשונה בשנת 1996 ופיתוחה הופסק בשנת 2004. ++J הוחלפה ב-#J וב-#C. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אמנם J++ מתאימה לספציפיקציות (אנ') של שפת Java, מיקרוסופט לא מימשה פיצ'רים מסוימים שלה. יתר על כן, הוספה של callbacks ודלגייטים בשביל טיפול באירועים (Event Handling) תרמה להפיכה של J++ לשפת תכנות שונה מ-Java. בנוסף, תשתית ששמה J/Direct סיפקה מכניזם בסיסי אשר אפשר לאפליקציות ב- J++ לא להשתמש בכלל בספריות וב-API של Java בגישה למערכת ההפעלה. כתוצאה מכך, אפליקציות ב- J++ הצליחו להשתמש ב-API של Win32 באופן יותר יעיל מיישומים ב-Java. בעקבות שינויים אלו J++ לא יכלה לרוץ תחת ערכת פיתוח התוכנה (ה-SDK) של Java, אך פרויקט Kaffe (אנ') פיתח תוספים אשר אפשרו להריץ אפליקציות ב-J++ תחת JVM - המכונה הווירטואלית של Java. עם זאת, יישומים ב-J++ היו צריכים לעבור הידור לפני ש-Kaffe היה יכול להריץ אותם וכן תוספים אלו לא היו בשימוש נרחב. סאן מיקרוסיסטמס, תאגיד התוכנה אשר החזיק בזכויות על פיתוח Java, העניק רישיון למיקרוסופט אשר מקנה לה את הזכות להשתמש ב-Java, אך החל ליטיגציה כנגדה בעוון הפרת סימן מסחרי. הרישיון המסחרי לשימוש ב-Java דרש מענה על ספציפיקציות, וסאן טענה שמיקרוסופט הפרה אותם. מתבוננים מסוימים בנעשה טענו כי מיקרוסופט פועלת באופן לא תחרותי . הם העירו שחוסר ההתאמה לדרישות ברישיון מצד מיקרוסופט הוא מכוון, ונעשה על מנת להאט את התקדמותה של Java והטכנולוגיה הנלווית אליה. הכישלון של MSJVM (קיצור ל: Microsoft Java Virtual Machine) לענות על דרישות אלו היווה פקטור משמעותי בתביעה הראשונה. ב-24 בינואר 2001, הושג הסכם רחב בין מיקרוסופט לסאן אשר ביטל את כל התביעות בין שתי החברות. לפי הפשרה, על מיקרוסופט נאסר לשלב ב-J++ פיצ'רים מעבר לאלו של גרסה 1.1.4 של Java - תנאי אשר הפסיק בסופו של דבר את פיתוחה של J++. עם זאת, מיקרוסופט הורשתה לבצע עדכוני ותיקוני אבטחה ב-MSJVM. מיקרוסופט הפסיקה לתמוך ב-MSJVM ב-31 בדצמבר 2007. טכנולוגיית J++ שומשה לאחר מכן לזמן מה כחלק מסביבת NET. של מיקרוסופט ומשפת התכנות J# (שגם היא מבית מיקרוסופט) ++Visual J היה גם השם של סביבת הפיתוח המשולבת (IDE) בשביל ++J, והוא סיפק כלים ושירותים רבים על מנת לעזור למתכנתי ++J לנצל את Win32 API (באנ'). אתר האינטרנט הרשמי של ++J #Visual J - באתר של מיקרוסופט מאפייני ++J באתר Wayback Machine Dan Rogers, Microsoft's Visual J++ 1.0, Dr. Dobb's You'd Better Drop Microsoft's J++ Now | Case History | InformIT, www.informit.com FoRK Archive: JFC; Microsoft declares war, www.xent.com Transvirtual Adopts Microsoft Java Extensions | Linux Journal, www.linuxjournal.com "Microsoft A History of Anticompetitive Behavior and Consumer Harm" (PDF). European Committee for Interoperable Systems. . "We should just quietly grow j++ share and assume that people will take more advantage of our classes without ever realizing they are building win32-only java apps." Lohr, Steve (1998-05-25). "Still Another Adversary for Microsoft (Published 1998)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-02-23. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגריין האמיצה

איגריין האמיצה (בגרמנית: Igraine Ohnefurcht) הוא ספר ילדים מאת הסופרת הגרמניה קורנליה פונקה. איגריין ומשפחתה מתגוררים מאות שנים במצודה קטנה בשם מרגנית. לאורך ההיסטוריה ניסו אנשים לכבוש את המצודה מכיוון שברשות המשפחה ישנם סיפרי כישוף נדירים וחזקים. הוריה של איגריין עובדים על מתנת יום ההולדת לאיגריין כשעקב טעות בכישוף הם הופכים לחזירים. כדי להחזירם לצורת אדם איגריין צריכה שערות הענק ולכן היא יוצאת למסע למציאת שערות ענק. בזמן הזה גילגלד הקוסם הרשע צר על המצודה כדי להשיג את סיפרי הכישוף. איגריין - גיבורת הספר. בת 10 אלברט - אחיה של איגריין סיזיפוס - החתול המדבר של איגריין גילגלד - הקוסם המרושע שרוצה את ספרי הכישוף של המצודה האביר האומלל מהר הדמעות הדוכס בעל העין האחת גרלף - ענק סר לאמורק - אביה של איגריין. במשך רוב הספר הוא בצורת חזיר. מליסנדה - אמה של איגריין. במשך רוב הספר היא בצורת חזיר. רוואן חסר-הלב ברטם ביקורת על הספר מאת שלומית כהן-אסיף באתר הארץ - "איגריין האמיצה": קומנדו של נסיכה אחת ביקורת על הספר באתר סימניה, מאת רויטל ק. ספרן הלילה, איגריין האמיצה – קורנליה פונקה, באתר הספרייה הפנטסטית, ‏2012-08-26
רוך חוז'וב

רוך חוז'וב (בפולנית: Ruch Chorzów) הוא מועדון כדורגל פולני מהעיר חוז'וב. המועדון מהווה לאחד המעוטרים בפולין לאחר שזכה ב-14 אליפויות הליגה וזכה שלוש פעמים בגביע הפולני. משחק כיום בליגת המשנה הפולנית. המועדון נוסד ב-20 באפריל 1920 בביסמרקהוט (שמו הפולני הוא חיידוקי ולקי), לימים חלק מחוז'וב. בשנת 1922 שיחק לראשונה ברמה הלאומית, בשנת 1927 הפך לאחד המועדונים שלקחו חלק בליגת הכדורגל הראשונה אי פעם. בתקופת הכיבוש הגרמני, המועדון פורק, אם כי בפועל הוא המשיך להופיע בשם Bismarckhütter SV 99. הוקם מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה. משנת 1948 עד 1955 הוא נקרא "Unia", אז עד 1956 - "Unia Rukh", שאחריו הוחזר השם המקורי. הישג השיא במפעלים האירופיים הוא העפלה לרבע גמר ליגת האלופות בעונת 1974/1975. הקבוצה העפילה לשלב רבע הגמר גם בגביע אופ"א בעונת 1973/1974. בשנת 1998 העפילה לגמר גביע האינטרטוטו. למועדון יריבות עיקרית עם מועדון גורניק זאבז'ה המכונה "הקלאסיקו של שלזיה עילית", או הדרבי של שלזיה. בלארוס אולג קונונוב קזחסטן אלכסנדר קוצ'מה פולין מרצין בשצ'ינסקי פולין אנדז'יי בונצול פולין קשישטוף וז'יחה פולין ארנסט וילימובסקי פולין דמיאן גורבסקי פולין לוקאש סורמה אליפות פולין זכייה (14): 1933, 1934, 1935, 1936, 1938, 1951, 1952, 1953, 1960, 1967/68, 1973/74, 1974/1975, 1978/79, 1988/89 סגנות (6): 1950, 1956, 1962/63, 1969/70, 1972/73, 2011/12 מקום שלישי (9): 1937, 1948, 1954, 1955, 1967, 1983, 2000, 2010, 2014 הגביע הפולני זכייה (3): 1951, 1974, 1996 גמר (6): 1963, 1968, 1970, 1993, 2009, 2012 גביע האינטרטוטו גמר (1): 1998 מדיה וקבצים בנושא רוך חוז'וב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוך חוז'וב (בפולנית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
אתר הזיכרון למשה שרת

אתר הזיכרון למשה שרת הוא אתר הנצחה לראש הממשלה השני של ישראל, הניצב ביער המגינים שבקרבת לטרון. האתר ממוקם במצפה בקוע, גבעה ביער בגובה של 256 מטר מעל פני הים. פסגת הגבעה היא שטח פתוח ובלתי סלול. במרכזה מתנשא עץ דקל וסביבו סדורים במעגל תשעה סלעים טבעיים, כמעין מצבות. כתובות נקבעו על גבי צידיהם העליונים של הסלעים (במקור היו קבועים בהם תבליטים). אחת הכתובות מציינת את שנות לידתו, עלייתו לארץ ישראל ופטירתו של שרת. הכתובות האחרות מציגות תחנות עיקריות בחייו הציבוריים: בוגר המחזור הראשון בגימנסיה הרצליה, קצין בצבא הטורקי במלחמת העולם הראשונה ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, מבוני היישוב מנהיג ההתנדבות לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה והקמת הבריגדה היהודית עציר בלטרון מנהל המאבק לקבלת תוכנית החלוקה באו"ם מחותמי מגילת העצמאות, שר החוץ הראשון ראש הממשלה יושב ראש ההנהלה הציונית עצי היער מקיפים את ראש הגבעה שבה ממוקם האתר. בשולי היער בקרבת אתר הזיכרון ניצב מגדל תצפית אש הבנוי ממתכת. על המדרונות המקיפים את ראש הגבעה ממוקמים חורשה וחניון פיקניקים לזכרם של חללי צה"ל יצחק משאט ויונתן גוטהילף. האתר הוקם על ידי קרן קיימת לישראל. מדיה וקבצים בנושא אתר הזיכרון למשה שרת בוויקישיתוף טיול ביער המגינים, באתר e-ירוק
ורה-אלן

ורה-אלן (באנגלית: Vera-Ellen;‏ 16 בפברואר 1921 – 30 באוגוסט 1981) הייתה שחקנית ורקדנית אמריקאית. זכורה בעיקר בקטעי ריקוד בסרטים עם ג'ין קלי, פרד אסטר, דני קיי ודונלד או'קונור. נולדה בנורווד, אוהיו (פרבר של סינסינטי) בשם ורה-אלן ווסטמאייר רוהה להורים ממוצא גרמני. החלה ללמוד ריקוד בגיל 10 ובגיל 13 זכתה בתחרות לכישרונות צעירים. ב-1939 הופיעה לראשונה בברודוויי במחזמר "חם מדי למאי" של ג'רום קרן ואוסקר המרשטיין. השתתפה בלהקת "הרוקטס" בהופעות באולם המוזיקה רדיו סיטי. סמואל גולדווין צפה בה במחזמר "יאנקי מקונטיקט" של ריצ'רד רוג'רס ולורנץ הארט וליהק אותה בהופעת הבכורה בהוליווד בסרט "עושה הנפלאות" עם דני קיי ווירג'יניה מאיו. היא הופיעה עם דני קיי גם בסרטים "הנער מברוקלין" ו"חג מולד לבן". בסרטים הופיעה בעיקר כרקדנית וקול השירה שלה היה מדובב. בטלוויזיה הופיעה בתוכניות האירוח של פרי קומו ודינה שור. בעלה הראשון היה הרקן רוברט הייטאואר אליו הייתה נשואה בשנים 1941–1946. בעלה השני היה המיליונר ויקטור רוטשילד ממשפחת רוטשילד אליו הייתה נשואה בשנים 1954–1956. נולדה להם בת שמתה בגיל שלושה חודשים ממוות בעריסה. לאחר זאת פרשה מהופעות. היא מתה בגיל 60 מסרטן השחלות. עושה הנפלאות – 1945 הנער מברוקלין – 1946 שלוש נערות בכחול – 1946 מילים ומנגינה – 1948 יום בניו יורק – 1949 מאושרים באהבה - (1949) שלוש מילים בודדות - 1950 היפהפיה מניו יורק - (1952) קרא לי מאדאם – 1953 חג מולד לבן – 1954 בואו נשמח – 1957 (סרט אחרון) מדיה וקבצים בנושא ורה-אלן בוויקישיתוף ורה-אלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ורה-אלן, באתר AllMovie (באנגלית) ורה-אלן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ורה-אלן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ורה-אלן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ורה-אלן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)