laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זמן אמיתי עם ביל מאהר

זמן אמיתי עם ביל מאהר (באנגלית: Real Time with Bill Maher) היא תוכנית אירוח המשודרת מדי שבוע ברשת האמריקאית HBO. את התוכנית מנחה הקומיקאי והסאטיריקן הפוליטי ביל מאהר. כמו תוכניתו הקודמת של מאהר, "לא תקין פוליטית" (Politically Incorrect, (אנ'), ששודרה ברשת קומדי סנטרל), "זמן אמיתי" מציגה פאנל של אורחים הדנים באירועים אקטואליים בפוליטיקה ובתקשורת. אלא שבניגוד ל"לא תקין פוליטית" האורחים בתוכנית אינם קומיקאים (למעט אחד או שניים מתחום הבידור בכל פאנל) אלא מומחים והוגים פוליטיים ועיתונאים המומחים בתחומם. התוכנית אורכת כשעה ומצולמת בסטודיו עם קהל חי הממוקם בלוס אנג'לס. היא משודרת בימי שישי בשעה 22:00 לפי שעון קליפורניה. "זמן אמיתי" החלה את שידוריה בחלקים לאורך השנה, מחודש פברואר ועד למאי, ולאחריהם רצף שידורים עד הסתיו (מאוגוסט עד נובמבר). החל משנת 2009, התוכנית משודרת לאורך השנה באופן ממושך. העונה ה-22 של התוכנית עלתה בבכורה ב-HBO ב-19 בינואר 2024. בישראל התוכנית משודרת מאז 2018 ב-yes וב-HOT. מדיה וקבצים בנושא זמן אמיתי עם ביל מאהר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זמן אמיתי עם ביל מאהר זמן אמיתי עם ביל מאהר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זמן אמיתי עם ביל מאהר, ברשת החברתית אינסטגרם זמן אמיתי עם ביל מאהר, סרטונים בערוץ היוטיוב "זמן אמיתי עם ביל מאהר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זמן אמיתי עם ביל מאהר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זמן אמיתי עם ביל מאהר", באתר Metacritic (באנגלית) "זמן אמיתי עם ביל מאהר", באתר HBO Max (באנגלית) "זמן אמיתי עם ביל מאהר", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "זמן אמיתי עם ביל מאהר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יוני בינרט, "זמן אמיתי עם ביל מאהר": הגיעה באיחור, אבל בתקופה מושלמת, באתר ynet, 3 בפברואר 2017 Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
ברברה סטיל

ברברה סטיל (באנגלית: Barbara Steele; נולדה ב-29 בדצמבר 1937 בבירקנהד, צ'שייר, בריטניה), היא שחקנית קולנוע בריטית, אשר שיחקה בעיקר בסרטים איטלקיים, ונודעה כ"מלכת הצרחות" של ז'אנר סרטי האימה הגותיים האיטלקיים בשנות ה-60 של המאה ה-20. היא החלה את הקריירה שלה בהופעה ב"יום ראשון השחור" של הבמאי מריו באבה (Mario Bava) ב-1960 והופיעה, בין היתר, גם ב-8 וחצי של פדריקו פליני ובילדה יפה של לואי מאל. יום ראשון השחור (1960) טירת האימים (1961, עיבוד של רוג'ר קורמן לסיפור של אדגר אלן פו) 8 וחצי (1963) צמרמורת (1975, מסרטיו הראשונים של דייוויד קרוננברג) פיראנה (1978, פארודיה על סרטי אימה) חדר הפרפרים (2012) מדיה וקבצים בנושא ברברה סטיל בוויקישיתוף ברברה סטיל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברברה סטיל, באתר AllMovie (באנגלית) ברברה סטיל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האימה "Nightmare Castle" בכיכובה
קונוטופ

קונוטופ (באוקראינית: Конотоп) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה. בתחילת המאה ה-17 הקוזאקים היו ראשונים להתיישב באזור. היישוב מוזכר במסמכים המתוארכים ל-1634 ושמו הראשון היה נובוסליצה. ב-1642 פולנים בנו במקום מבצר וקראו לו על שם הנהר הסמוך בשם קונוטופקה שיותר מאוחר השתבש. ב-1648 היישוב קיבל מעמד של עיר. ב-28 ביוני 1659 התרחש כאן קרב מפורסם בין הכוחות של חאנות קרים והקוזאקים מצד אחד לבין הכוחות של רוסיה הצארית מצד שני שבו הובסו הרוסים. ב-1897 בעיר 73 אחוז מכלל הגברים ו-95 אחוז מכלל הנשים היו אנאלפביתים, בעיר התגוררו 19,000 תושבים, מתוכם: 10,290 אוקראינים, 4,415 יהודים ו-3,565 רוסים. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-9 בספטמבר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-6 בספטמבר 1943. ב-24 בפברואר 2022 כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה, הכוחות המזוינים של רוסיה השתלטו על העיר קונוטופ. הם נסוגו בהמשך והעיר שבה לשליטת אוקראינה. בראשית המאה ה-19 התגוררו בקונוטופ 80 יהודים, בעקבות הגירה המונית של יהודים מאזוריו הצפון-מערביים לאזוריו הדרום-מזרחיים של תחום המושב גדלה האוכלוסייה היהודית של העיר והגיעה ל-4,426 ליהודים ב-1897 שהיוו 23.5 אחוזים מכלל האוכלוסייה. ב-1892 היה בעיר בית חולים יהודי. בספטמבר 1941, מספר ימים לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים, נרצחו בה 123 יהודים. בנובמבר 1941 נרצחו כאלף יהודים וב-1 בדצמבר 1941 נרצחו 95 יהודים מקרב שבויי המלחמה הסובייטים. אוכלוסייה יהודית של קונוטופ לפי שנים: מדיה וקבצים בנושא קונוטופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונוטופ (באוקראינית) תולדות יהודי קונוטופ (באנגלית) קונוטופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונוטופ (מחוז סומי, אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית מנהלת הסטטיסטיקה של אוקראינה מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית מ-1897. תולדות יהודי קונוטופ
סיידי קאלבנו

סיידי אמארה קאלבנו (באנגלית: Sadie Amara Calvano; נולדה ב-8 באפריל 1997) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית, אשר התפרסמה בשל דמותה בתור ויולט פלאנקט בסיטקום "ממי".(2013–2016) מבית רשת CBS סיידי קאלבנו נולדה ב-8 באפריל 1997 בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתה של איימי, בת להורים מפולין ורוסיה ממוצא יהודי-אשכנזי, ואילו אביה, סטיבן קאלבנו, הוא קתולי עם שורשים איטלקים, אירים, אנגלים, בסקים ומקסיקנים. בילדותה הייתה למתעמלת תחרותית. ביולי 2009, היא זכתה במדליית זהב במשחקי מדינת קליפורניה בסן דייגו, אולם בסופו של דבר היא הפסיקה את קריירת ההתעמלות שלה בגיל 13 לטובת משחק. היא בוגרת לימודי תואר ראשון בחוג לאמנויות של מכללת אוקסידנטל (אנ') בלוס אנג'לס. קאלבנו החלה להופיע בתיאטרון מוזיקלי כאשר הייתה רק בת שבע, שם השתתפה בתפקידים ובניהם, אליס בארץ "אליס בארץ הפלאות" (2008) באל הפורטל, בל ב"היפה והחיה" (2008) בברנסלנד התיאטרון, שארפיי ב"היי סקול מיוזיקל" (2009) וטלול ב"באגסי מאלון" (2011) הן בתיאטרון מדריד וכריסטינה בארבע ריצת השבוע של קראון תיאטרון העיר של"מחזמר חג המולד של שיקגו"(2010). בשנת 2011, קאלבנו עשתה את הופעת הבכורה שלה על המסך הגדול כאחייניתו של לאונרדו דיקפריו בסרט הדרמה הביוגרפי ג'יי אדגר" בבימויו של קלינט איסטווד ועל פי תסריט מאת דסטין לאנס בלאק. בשנת 2013 החלה קאלבנו לשחק בסדרה הקומית של צ'אק לורי, "ממי" שם משחקת את ויולט פלאנקט, נערה בת 18, ובת לאמא אלכוהוליסטית (אנה פאריס) שהיא גם הדמות הראשית. דמותה הייתה מרכזית עד העונה השלישית ובעונה הרביעית הופיעה כדמות חוזרת וחזרה לבצע הופעת אורח בעונה השישית ב-2018. בשנת 2019 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "למה נשים רוצחות" ברשת CBS, לצידן של לוסי לו וג'יניפר גודווין. בשנת 2016 החלה לצאת עם הצלם והמפיק אלכס בריסקר; הם מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה. אתר האינטרנט הרשמי של סיידי קאלבנו סיידי קאלבנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיידי קאלבנו, ברשת החברתית אינסטגרם סיידי קאלבנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סיידי קאלבנו, באתר AllMovie (באנגלית) סיידי קאלבנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אודות סיידי קאלבנו באתר Affair Post
סמן ביולוגי (רפואה)

ברפואה, סמן ביולוגי או ביו-מרקר (באנגלית: Biomarker) הוא אינדיקטור לזיהוי ומדידה של נוכחות מחלה ומעקב אחרי מצב התפתחותה. במובן הרחב, סמן ביולוגי הוא כל דבר שיכול לתת אינדיקציה למצבו הפיזיולוגי של אורגניזם כלשהו. לסמנים הביולוגיים תפקיד מרכזי ברפואה הביולוגית, באבחון מוקדם של מחלות ובמניעתן. אף שהשימוש הרפואי בהם הוא חדש יחסית, העיקרון העומד בבסיס הסימון הביולוגי נמצא בשימוש כבר זמן רב; לדוגמה: טמפרטורת הגוף משמשת כסמן ביולוגי ידוע למצב מחלה, וחלבון מגיב C משמש כסמן ביולוגי לדלקת. הסמן הביולוגי מגיב בדרך ידועה מראש בבואו במגע עם חומרים מסוימים, תאים ומולקולות, אנזימים והורמונים; הרפואה עושה שימוש בידע זה כדי לבדוק את קיומם של תהליכים נורמליים או א-נורמליים בגוף, ובכך לאתר מחלה או לזהות את מצב התפתחותה. בדרך כלל משמש הסמן הביולוגי את הרפואה כאמצעי לבחינת תפקוד האורגניזם או היבטים אחרים במצבו שיש להם השלכה על מצב בריאותו של הנבדק, על ידי החדרת החומר לאורגניזם וביצוע בדיקות מסוימות בנוכחותו. כך לדוגמה, נעשה שימוש ברובידיום כלוריד (אנ') במהלך תיוג איזוטופי (אנ') כדי להעריך מצב של זילוף בשריר הלב. הם שימושיים מאוד במעקב אחרי תאים סרטניים, כדי לקבוע את מידת יעילות הטיפול. סמן ביולוגי בעיתון רפואי ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האחמניש

האחמניש (בפרסית: هخامنش, בפרסית עתיקה: Haxāmaniš; המאה ה-7 לפנה"ס) היה שליט העיר אנשאן, שנכבשה על ידיו מעילם, ושליטה הראשון של פרס ומייסד השושלת האחמנית, הנקראת על שמו. מעט מאוד ידוע עליו, ועצם קיומו ההיסטורי מוטל בספק - ייתכן שהיה דמות אגדית. לפי סברה אחת, הומצא על ידי דריווש הראשון על-מנת ליחס אב קדמון משותף לו ולכורש, ובכך להצדיק את טענתו למלוכה; על פי סברה אחרת, הוא חי בזמן שלטונם של המלכים האשורים סנחריב ואסרחדון. שלטונו התפרס על-פני אזור קטן בצפון-מערב פרס. בנו צ'ישפיש, שירש אותו, הרחיב את תחומי שלטונו על חשבונם של העילמים, אך רק בימי כורש הגדול, שחי ארבעה דורות לאחריו, השתלטה השושלת על כל פרס. אפלטון זיהה את האחמניש עם פרסס, בנם של הגיבור המיתולוגי פרסאוס ושל אנדרומדה. כותבים מאוחרים יותר זיהו אותו לא כפרסס עצמו אלא כצאצא שלו, שכן הזמן שאליו מיוחס פרסס קודם לתקופתו של האחמניש ביותר מ-500 שנה. Dandamayev, M., "Achaemenes". In Ehsan Yarshater (ed.), Encyclopædia Iranica, ‏vol. 3, Routledge & Kegan Paul. biography/Achaemenes-Persian-ruler-of-Parsumash האחמניש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרנד ראפידס

גרנד ראפידס (באנגלית: Grand Rapids) היא העיר השנייה בגודלה במדינת מישיגן שבארצות הברית, אחרי דטרויט. היא גם העיר הגדולה ביותר בחלקה המערבי של מישיגן. העיר ממוקמת במרחק של 48 קילומטרים מימת מישיגן. בגרנד ראפידס התגוררו בשנת 2010 כ-188,040 תושבים, ובמטרופולין העיר 1,005,648 תושבים. העיר היא גם מקום מושבו של מחוז קנט. בעיר קבורים נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד ורעייתו, ושם שוכנת גם הספרייה הנשיאותית שלו. אנשים נוספים המזוהים עם העיר הם סולן להקת רד הוט צ'ילי פפרז אנתוני קידיס ובמאי הקולנוע פול שרדר. מטה של חברה "Meijer" ממוקם בעיר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לגרנד ראפידס ארבע ערים תאומות: מקסיקו ספופן, מקסיקו איטליה פרוג'ה, איטליה פולין ביילסקו-ביאלה, פולין יפן אומיהצ'ימן, יפן מדיה וקבצים בנושא גרנד ראפידס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרנד ראפידס (באנגלית) גרנד ראפידס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גרנד רפידס (מישיגן), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנס אגדה

הנס אֶגֶדֶה (בנורווגית: Hans Egede;‏ 31 בינואר 1686 - 5 בנובמבר 1758) היה מיסיונר דני-נורווגי, שייסד בשנת 1721 את גוטהוב (נוק) בירת גרינלנד. הנס אגדה נולד בהארשטאד (אנ'), נורווגיה, במקום הממוקם כמעט 150 קילומטרים מצפון לחוג הארקטי. סבו מצד אביו היה כומר בדרום זילנד, דנמרק. הוא למד אצל דודו, איש דת בכנסייה הלותרנית המקומית. בשנת 1704 הוא נסע לקופנהגן כדי ללמוד באוניברסיטת קופנהגן, שם קיבל תואר ראשון בתאולוגיה. לאחר סיום לימודיו הוא חזר להארשטאד, ובאפריל 1707 הוא הוסמך והוקצה לקהילה בארכיפלג של לופוטן (אנ') שבצפון נורווגיה. ב-1707 הוא נשא לאישה את גרטרוד ראסק. הם היו נשואים 13 שנה ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. בלופוטן שמע אגדה סיפורים על ההתנחלויות הנורדיות הישנות בגרינלנד, שהקשר איתם אבד לפני מאות שנים. בשנת 1711 הוא ביקש רשות מפרדריק הרביעי, מלך דנמרק לחפש את המושבה ולהקים שם מיסיון. פרדריק נתן הסכמה לפחות חלקית להקים מחדש תביעה קולוניאלית אל האי. ב-2 במאי 1721 הספינה "Haabet" ("התקווה") ועוד 2 ספינות קטנות יותר נשאו את אגדה, אשתו ארבעת ילדיו, וכן ארבעים מתיישבים נוספים. ב-3 ביולי באותה השנה הם הגיעו ל-נופ כּאנגרלואה (אנ') והקימו שם מושבה. אגדה חיפש במשך חודשים צאצאים של המתיישבים הנורדים הישנים אבל הוא מצא רק את אנשי האינואיט המקומיים והחל ללמוד את שפתם. בסוף החורף הראשון חלק ניכר מן המתיישבים חלו בצפדינה ועזבו. אגדה ומשפחתו נשארו עם שאר המתיישבים ובשנת 1722 הגיעו שתי ספינות אספקה שמימן מלך דנמרק-נורווגיה בעזרת מס חדש. חקירותיו של אגדה לא העלו דבר בקשר לניצולים נורדים לאורך החוף המערבי. בסוף שנת 1722, הוא פנה צפונה וסייע בהקמת תחנת ציד לווייתנים באי ניפיסאט (אנ'). הוא נשאר במושבה עד 1736, אך נאלץ לחזור לאירופה בגלל מצבו הבריאותי. אגדה נפטר ב-5 בנובמבר 1758 בגיל 72. בנו, פאול אגדה, היה גם הוא מיסיונר בגרינלנד והשלים את התרגום שנכתב על ידי אביו לברית החדשה (1766), הוא פרסם מילון תרגום גרינלנדית-דנית-לטינית (1750), דקדוק גרינלנדי (1760) וכן קטכיזם בגרינלנדית (1756). מדיה וקבצים בנושא הנס אגדה בוויקישיתוף כתבי הנס אגדה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
למאר אלכסנדר

למאר אלכסנדר (באנגלית: Lamar Alexander; נולד ב-3 ביולי 1940) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. בשנים 2021-2003 כיהן כסנאטור מטעם מדינת טנסי. קודם לכן כיהן כמזכיר מחלקת החינוך של ארצות הברית בממשלו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, כמושל טנסי וכנשיא אוניברסיטת טנסי. אלכסנדר נולד במריוויל שבטנסי, דור שביעי לתושבי המדינה. ב-1962 סיים תואר ראשון בהיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת ואנדרבילט, ב-1965 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ניו יורק. לאחר הלימודים עבד כרשם בבית המשפט לערעורים ובהמשך שימש יועץ משפטי במטהו של הסנאטור הווארד בייקר ועבד במטהו של ברייס הרלו שהיה איש הקשר של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון עם הקונגרס. ב-1972 הקים פירמת עורכי דין פרטית. בשנים 1979 עד 1987 כיהן כמושל טנסי, כשבשנים 1985–1986 כיהן כיו"ר אגודת המושלים הלאומית. ב-1987 ייסד יחד עם שותפים חברה בתחום טיפול בילדים שב-1997 הונפקה בנאסד"ק. ב-1988 מונה לנשיא אוניברסיטת טנסי. במרץ 1991 מונה למזכיר מחלקת החינוך של ארצות הברית וחבר הקבינט של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש הוא כיהן בתפקיד עד ינואר 1993. בשנים 1996 ו-2000 התמודד ללא ההצלחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית. בעקבות החלטתו של פרד תומפסון לא להתמודד פעם נוספת לכהונה בסנאט של ארצות הברית, החליט אלכסנדר להתמודד לתפקיד שהתפנה. הוא נבחר ב-2002 והושבע לסנאטור בינואר 2003. הוא ניצח גם במערכות הבחירות ב-2008 וב-2014. מאז תחילת 2015 הוא מכהן כיו"ר ועדת הבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה. ב-17 בדצמבר 2018 הכריז אלכסנדר כי אין בכוונתו להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2020. בנובמבר 2020 נבחר ביל הגרטי, לשעבר שגריר ארצות הברית ביפן, לייצג את טנסי בסנאט במקומו של אלכסנדר. כהונתו של אלכסנדר הגיעה לידי תום עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. אלכסנדר נשוי ואב לארבעה. הוא פרסביטריאני באמונתו. אלכסנדר בוגר תנועת הצופים בארצות הברית ואף קיבל את אות "צופה הנשר", האות הגבוה ביותר שניתן לקבל בצופי אמריקה. מדיה וקבצים בנושא למאר אלכסנדר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של למאר אלכסנדר (באנגלית) למאר אלכסנדר, ברשת החברתית פייסבוק למאר אלכסנדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) למאר אלכסנדר, ברשת החברתית אינסטגרם למאר אלכסנדר, סרטונים בערוץ היוטיוב למאר אלכסנדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) למאר אלכסנדר (אורכב 29.05.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר הסנאט אקונומיסט, החזון החינוכי של ברק אובמה: לימודים ללא מחיר, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2015 למאר אלכסנדר באתר ontheissues.org למאר אלכסנדר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'סיקה טיילור, Tennessee Sen. Lamar Alexander, A Bipartisan Dealmaker, Will Retire In 2020, באתר NPR‏, 17 בדצמבר 2018 (באנגלית)
כריס מרפי

כריסטופר סקוט "כריס" מרפי (באנגלית: Christopher Scott "Chris" Murphy; נולד ב-3 באוגוסט 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת קונטיקט מאז 2013. מרפי נולד בוייט פליינס שבניו יורק כבנם של קתרין וסקוט מרפי במשפחה בת שלושה ילדים. הוא ממוצא אירי ופולני. אימו עבדה כמורה ואביו כשותף בפירמת עורכי דין. הוא למד לתואר ראשון בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קונטיקט וכן באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. לאחר מכן עבד כמנהל ועוזר בקמפיינים של פוליטיקאים דמוקרטים במדינתו, וכן אצל מנהיג הרוב בסנאט של קונטיקט. בשנת 1998 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט, והביס את המחוקק הרפובליקני שכיהן עד אותה עת 14 שנים. ב-2000 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס את יריבתו הרפובליקנית בפער גדול. בשנת 2002 החליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת קונטיקט, ולבסוף נבחר לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני. ב-2004 נבחר לכהונה שנייה ושוב זכה לרוב גדול ממניין הקולות. בשנת 2006 החליט להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-5 של קונטיקט. הוא הצליח לגבור על יריבתו הרפובליקנית, ננסי ג'ונסון, שכיהנה כחברה בבית הנבחרים זה 24 שנים. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-2008 ולכהונה שלישית ב-2010, ובשתי המערכות ברוב ניכר על פני יריביו. בינואר 2011 הכריז מרפי כי הוא יתמודד על המושב הפתוח שמותיר הסנאטור העצמאי הפורש ג'ו ליברמן. לאחר שגבר על מזכירת המדינה של קונטיקט לשעבר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, הביס את יריבתו הרפובליקנית בבחירות הכלליות בנובמבר 2012. ב-3 בינואר 2013 החל את כהונתו כסנאטור. בסנאט הוא מכהן כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת החוץ ובוועידה לחינוך, בריאות, עבודה ופנסיות. בבחירות בשנת 2018 נבחר לכהונה שנייה. מרפי נשוי לקתרין מאז אוגוסט 2007, ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא כריס מרפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריס מרפי (באנגלית) כריס מרפי, ברשת החברתית פייסבוק כריס מרפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס מרפי, ברשת החברתית אינסטגרם כריס מרפי, סרטונים בערוץ היוטיוב כריס מרפי, ברשת החברתית Goodreads כריס מרפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כריס מרפי, באתר הסנאט כריס מרפי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Murphy Defeats McMahon After Bitter U.S. Senate Race in Connecticut, הניו יורק טיימס, 6 בנובמבר
מוטלה (שוודיה)

מוטלה (בשוודית: Motala) היא עיר במחוז אסטרייטלנד שבשוודיה. העיר שוכנת לחופו של אגם וטרן. מוטלה היא עיר הולדתו של השחיין אנדרס סורן הולמרץ, אלוף העולם ואלוף אירופה, שזכה (בין היתר) ב-4 מדליות כסף אולימפיות. מדיה וקבצים בנושא מוטלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוטלה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרי עזוז

שרי עזוז (נולדה ב-15 באוקטובר 1973) היא במאית, עורכת ותסריטאית ישראלית. זוכת פרס וולג'ין לשנת 2006 בפסטיבל הקולנוע ירושלים על העריכה הטובה ביותר של הסרט "האולפן", זוכת פרס דוקאביב לשנת 2009 על העריכה הטובה ביותר של הסרט "בשם האם" וזוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2012 (יחד עם דוד אופק) על הבימוי הטוב ביותר של הסדרה "30 ש"ח לשעה". שרי עזוז נשואה לאלי ברגר ולהם 2 בנות משותפות. בשנת 2013 הקים הזוג את חברת ההפקה שריאלי סרטים www.sarieli.com המעודדת יוצרים הכותבים תסריטים על בסיס סיפורי חיים אמיתיים. עזוז למדה קולנוע בבית הספר קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות בתל אביב. במהלך השנים ערכה ובימה מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. ב-2004 ערכה וכתבה את תסריט הסרט "אור", בכיכובן של דאנה איבגי ורונית אלקבץ. בשנת 2006 שימשה כעורכת הסרט התיעודי "האולפן", עליו זכתה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים לקולנוע מטעם הרשות השנייה. ב-2007 ערכה את הסרט התיעודי "זרעי קיץ". בשנת 2009 ערכה את סרט הקולנוע "ציון ואחיו", בו כיכבו ראובן בדלוב, עופר חיון, רונית אלקבץ וצחי גראד. באותה שנה ערכה וביימה את הסרט התיעודי "בשם האם", עליו זכתה בפרס דוקאביב על העריכה הטובה ביותר. בשנים 2012-2014 ערכה וביימה את הסדרה של הערוץ הראשון "30 ש"ח לשעה". על בימוי סדרה זו היא חלקה יחד עם דוד אופק את פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה". ב-2015 פיתחה את תסריט הסרט "את לי לילה", בכיכובם של לירון בן-שלוש, דאנה איבגי ויעקב זדה-דניאל. שרי עזוז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שרי עזוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שרי עזוז, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
אלפרד ז'וסט

אלפרד ז'וסט (בצרפתית: Alfred Jost;‏ 27 ביולי 1916 - 3 בפברואר 1991) היה אנדוקרינולוג צרפתי שנודע בגילוי ההורמון האנטימילרי (AMH). ז'וסט נולד בשטרסבורג שבאלזס, אז בגרמניה, ב-27 ביולי 1916. הוא נפטר ב-3 בפברואר 1991 בגיל 75, בעודו מכהן כמזכיר האקדמיה הצרפתית למדעים. ז'וסט פתר את המחלקת בשאלת המכניזם המשפיע על האבחנה המגדרית בכך שהוכיח שהאפיון הזכרי מוטבע בעובר על ידי הורמון AMH המופרש על ידי תאי סרטולי שבאשכים במהלך ההתפתחות העוברית. ז'וסט גילה כי בהיעדר הורמונים אלה מין העובר נקבע כנקבה. קורות חייו של אלפרד ז'וסט
רון קלארק

רונלד ויליאם "רון" קלארק, מפקד, חבר (באנגלית: Ronald William "Ron" Clarke, AO, MBE; ‏21 בפברואר 1937 - 17 ביוני 2015) היה אתלט אוסטרלי. בשנות ה-60 קבע 17 שיאי עולם בריצות למרחקים ארוכים וזכה במדליית ארד אולימפית (טוקיו 1964). קלארק כיהן כראש עיריית גולד קוסט בין השנים 2004 - 2012. קלארק נולד וגדל במלבורן. באולימפיאדת מלבורן (1956) בהיותו בן 19 זכה קלארק לכבוד להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים שנערך באצטדיון הקריקט של מלבורן. בתחרות שנערכה במלבורן ב-18 בדצמבר 1963 קבע קלארק בריצת 10000 מטר שיא עולם חדש של 28:15.6 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה ו-4 חודשים של פיוטר בולוטניקוב מברית המועצות (28:18.2 דקות). במהלך הריצה הוא קבע שיא עולם גם בריצת 6 מייל בתוצאה של 27.17.8 דקות. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה קלארק במדליית ארד, בריצת 10000 מטר בתוצאה של 28:25.8 דקות, אחרי בילי מילס מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 28:24.4 דקות ומוחמד חמודי מתוניסיה (28:24.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום תשיעי, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:58.0 דקות ובריצת מרתון בתוצאה 2:20:26.8 שעות. בתחרות שנערכה בהובארט אוסטרליה ב-16 בינואר 1965 קבע קלארק בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 13:34.8 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-7 שנים ו-3 חודשים של ולדימיר קוץ מברית המועצמות (13:35.0 דקות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוקלנד ניו זילנד הוא שיפר את שיאו והעמיד אותו על 13:33.6 דקות. 4 חודשים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקומפטון קליפורניה ב-4 ביוני הוא שיפר פעם נוספת את שיאו העולמי והעמידו על 13:25.8 דקות. חודש ושבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו נורווגיה ב-14 ביולי הוא שיפר בריצת 10000 מטר את שיאו העולמי והעמידו על 27:39.4 דקות ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שירד מ-28 דקות בריצה זו. שיא זה החזיק מעמד כ-7 שנים ונשבר על ידי לאסה וירן מפינלנד (27:38.4 דקות). במהלך ריצה זו הוא קבע שיא עולם גם בריצת 6 מייל בתוצאה של 26.47.0 דקות. בתחרות שנערכה בסטוקהולם שוודיה ב-5 ביולי 1966 קבע קלארק בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 13:16.6 דקות. שיא זה החזיק מעמד 6 שנים וחודשיים ונשבר על ידי לאסה לירן (13:16.4 דקות). באולימפיאדת מקסיקו (1968) סיים קלארק במקום חמישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:12.4 דקות ובמקום שישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:44.8 דקות. ריצת 5000 מטר: 13:16.6 דקות (1966) שיא עולם ריצת 10000 מטר: 27:39.89 דקות (1965) שיא עולם ריצת מרתון: 2.20:26 שעות (1964) במהלך הקריירה קבע קלארק 17 שיאי עולם חדשים. 4 שיאי עולם בריצת 5000 מטר, 2 שיאי עולם בריצת 10000 מטר, שיא עולם בריצת 20000 מטר, שיא עולם בריצת שעה, 2 שיאי עולם בריצת 2 מייל, 4 שיאי עולם בריצת 3 מייל, 2 שיאי עולם בריצת 6 מייל ושיא עולם בריצת 10 מייל. בשנת 1966 זכה למינוי כחבר במסדר האימפריה הבריטית. בשנת 2000 זכה במדליית הספורט האוסטרלית (אנ'). בשנת 2013 זכה במינוי מפקד מסדר אוסטרליה. התפתחות שיא העולם בריצת 5000 מטר (באנגלית) התפתחות שיא העולם בריצת 10000 מטר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא רון קלארק בוויקישיתוף רון קלארק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רון קלארק, באתר olympedia.org רון קלארק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית רון קלארק, באתר Track and Field (גברים) רון קלארק, באתר האוסטרלי לאתלטיקה (באנגלית) CLARKE, Ronald William, Award: The Order of the British Empire - Member Civil CLARKE, Ronald William, Award:Australian Sports Medal CLARKE, Ronald William, Award:Officer of the Order of Australia
ורברג

ורברג (בשוודית: Varberg) היא עיירה בשוודיה השוכנת במחוז הלנד, נכון ל-31 בדצמבר 2014 מונה העיירה כ-60,422 תושבים. העיירה ממוקמת על חופה המערבי של שוודיה לים הצפוני וכ-70 ק"מ מהעיר גטבורג. חופה החולי הרחב הופך לסלעי ככל שממשיכים צפונה לכיוון הארכיפלג בבוהוסלן (Bohuslän). העיירה היא אתר נופש קייצי המושכת תיירי פנים וחוץ כאחד. ורברג ממוקמת באזור המאופיין בגבעות ומישורים אשר מלאים בסלעים וחול אזור שרובו אינו מיוער ודליל יחסית בצמחייה. באזור שוכן מבצר משנת 1280 הנקרא גם הוא ורברג (בעבר נקרא גם Wardbergh, שמשמעו "גבעת המצפה" ["Watch hill"]). המבצר נבנה כחלק ממערך צבאי הכולל מספר מבצרים לאורך חופה המערבי, אשר היה בשליטה דנמרק. בתקופה זו שכן היישוב "Getakärr" כק"מ צפונית למבצר ובאמצע המאה ה-14 קיבל את שמו, העיר עברה כ-3 ק"מ צפונה סביב שנת 1400. נהרסה במלחמת קלמר 1611–1612 (Kalmar War) ונבנתה מחדש על-יד המבצר. ב-1645 מחוז הלנד עבר זמנית משליטת דנמרק לידי שוודיה למשך 30 שנים בעקבות אמנת ברומסברו השנייה (Treaty of Brömsebro). בתקופה זו שכנו באזור כ-600 תושבים. בשנת 1658 בעקבות אמנת רוסקילדה (Treaty of Roskilde) ההעברה לשליטה שוודית הפכה לקבועה. בשנת 1666 לאחר שרפה, הועתקה העיר לאזור שהוא כיום העיר העתיקה של ורברג. בשנת 1863 נחרבה העיר כתוצאה משרפה גדולה, לאחריה נבנתה העיר מחדש מלבנים. בשנת 1890 אוכלוסיית העיר מנתה כ-4,000 תושבים ועם התיעוש שהגיע בשנת 1930 העיר גדלה לכ-8,500 תושבים. לאחר רפורמת השלטון המקומי בשנת 1971 גדל שטח השיפוט המוניציפלי של העיירה לכדי אזור שבו מתגוררים כ-56,000 תושבים. העיר העתיקה שהיא מרכז העיירה נשתמרה כמעט במלואה ואף על פי שמספר מבנים נהרסו בשנת 1970, רוב המבנים המקוריים נשתמרו. ליד העיירה נמצאת תחנת הרדיו בגרימטון המסווגת על ידי אונסק"ו כאתר מורשת ותרבות עולמית, וניתן לבקר בה במהלך חודשי הקיץ. כמו כן בעיירה ממוקם הבקסל קוטג' (Bexell Cottage) שהוא מבנה היסטורי. מדיה וקבצים בנושא ורברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ורברג ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.