פלייבליה

פלייבליה (במונטנגרית: Пљевља) היא עיר השוכנת בצפון מונטנגרו, ומשמשת כבירת מחוז פלייבליה. ממוקמת כחמישה קילומטרים דרומית לגבול עם סרביה. על פי מספר התושבים בעיר, מדורגת פלייבליה שלישית ברשימת הערים הגדולות במונטנגרו. בשנת 2011 התגוררו בעיר 19,489 תושבים. בסביבות העיר התגלו עדויות פרהיסטוריות ליישוב בעידן הקרח. במערת מליסינה הסמוכה לעיר, התגלו ראיות הנחשבות למוקדמות ביותר בחלק זה של אירופה. בני האדם המודרניים הראשונים שהתגוררו באזור בו שוכנת כיום העיר, היו שבטים אילירים, הם חיו שם עד לפלישת האימפריה הרומית במאה ה-1. הרומאים בנו על חורבות העיר האילירית את המוניקיפיום S. העיר הרומית הייתה העיר השנייה בגודלה בשטח בו שוכנת כיום מונטנגרו, (אחרי דוקליה). בעיר היה מסחר גדול, והיא הייתה המרכז הדתי של הפרובינקיה הרומית דלמטיה. מתקופה זו נמצאו שרידים רבים, הבולט שבהם הוא גביע זכוכית מעוטר בחוטי זכוכית כחולים, הנחשב ליחיד מסוגו בעולם. הסלאבים כבשו את העיר במאה השישית, והם בנו עיר בשם ברזניצ'ה (Breznica). העיר פרחה במשך מאות שנים, והיא הפכה לאחת הערים המרכזיות במדינה הסרבית הצעירה רשקה. מיקומה של העיר, על אם הדרך המוליכה מדוברובניק, קוטור, וטריאסטה לקונסטנטינופול, סרייבו, ובלגרד, תרמה לשגשוגה של ברזניצ'ה, ובשנת 1338 החלו לגבות מכס מהעוברים בעיר. במאה ה-14 נקראה העיר בשתי שמות ברזניצ'ה ופלייבליה. בשנת 1368 כבש את העיר הז'ופאן הסרבי ניקולה אלטומנוביץ', והוא שלט בה עד לשנת 1373. בין השנים 1373–1435, נשלטה העיר על ידי מספר מלכים בוסנים. ומ-1435 שלט בה הדוכס סטייפן ווקאסיץ' קוסאצ'ה, עד ה-1 בספטמבר 1462 אז כבשו אותה העות'מאנים. שמה החדש; פלייבליה, לא היה בשימוש זמן רב. לאחר שכבשו העות'מאנים את העיר, הם שינו את שמה לטסילז'ה. במאה ה-15 וה-16 נבנו מבנים רבים בעיר. ב-1465 נבנה מנזר בעיר, ב-1569 נבנה מסגד על שם חוסיין פאשה, ובמהלך המאה ה-16 נבנתה מערכת הביוב העירונית. בשנת 1572 העבירה האימפריה העות'מאנית את סנג'ק הרצגובינה מפוצ'ה לטסילז'ה, דבר שגרם לעיר להתפתח במהירות. במאה ה-17 נבנה בית הספר המוסלמי הראשון. הקונסול הרוסי שביקר בעיר במאה ה-19 כתב, כי פלייבליה היא עיר מזרחית יפה עם גנים, מזרקות, מסגדים, וכנסיות, ומתגוררים בה כ-7,000 תושבים ביותר מ-800 בתים. לאחר שתי שרפות גדולולת שהחריבו את רוב העיר והרסו את כלכלתה, העבירו העות'מאנים בשנת 1833 את הסנג'ק למוסטר, דבר שגרם לדעיכה של העיר. בשנת 1875, לאחר התקוממות שנכשלה, החלה הגירה המונית מפלייבליה לאגן נהר דרינה ולולייבו, ואוז'יצה שבמרכז סרביה. בשנת 1878 נכבשה פלייבליה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, יחד עם שאר אזור סנג'ק. על פי הסכם ממאי 1879, השלטון בעיר, כבכל אזור סנג'ק נשאר בידי העות'מאנים, אך האוסטרים הורשו להחזיק צבא בעיר. חמשת אלפי אנשי הצבא האוסטרו-הונגרי, שהוצבו בעיר יחד עם נשותיהם וילדיהם, פתחו עידן חדש לעיר. האוסטרים הפכו את פלייבליה לעיר מערבית מודרנית, עם בתי מלון, חנויות, תיאטרון, ואירועי תרבות. האוסטרים הוציאו את כוחותיהם מהעיר בשנת 1908, תמורת הסכמתם בשתיקה של העות'מאנים לסיפוח בוסניה הרצגובינה במסגרת משבר בוסניה. באוקטובר 1912 כבשה מונטנגרו את העיר, בה נפגשו כוחות סרביה ומונטנגרו, שתקפו את אזור סנג'ק משני צידיו. העיר צורפה לממלכת מונטנגרו ב-1913, ולאחר מלחמת העולם הראשונה לממלכת יוגוסלביה. בספטמבר 1943 הודיעו הפרטיזנים של טיטו על כיבוש העיר מידי הגרמנים. אוכלוסיית העיר לפי שנים: 3 במרץ 1981 - 16,792 3 במרץ 1991 - 20,887 1 בנובמבר 2003 - 21,337 15 באפריל 2011 - 19,489 על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011, התגוררו במחוז פלייבליה 30,786 תושבים: פלייבליה היא אחת הערים הצומחות במונטנגרו, תחנת הכוח בעיר אחראית ל-45% מתצרוכת החשמל במדינה. סמוך לעיר ממוקמים המכרות הגדולות במדינה, בהם חוצבים פחם, אבץ, ועופרת. התעשייה המכניסה ביותר היא תעשיית העץ, תושבים רבים עוסקים בחקלאות. ענף מכניס נוסף הוא תיירות אקולוגית. קבוצת הכדורגל של העיר; רודאר פלייבליה (FK Rudar Pljevlja), משחקת בליגת העל של מונטנגרו. הכבישים הראשים היוצאים מהעיר הם לסרייבו שבבוסניה והרצגובינה, בלגרד שבסרביה, ופודגוריצה ושאר מונטנגרו על הכביש העובר על הגשר מעל נהר טרה. תחנת הרכבת הקרובה לעיר נמצאת בעיר הסרבית פרייפוליה (Prijepolje), המרוחקת כ-40 קילומטרים. מדיה וקבצים בנושא פלייבליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלייבליה (במונטנגרית) המלחמה עם סרביה, החרות, 4 בנובמבר 1912 הפרטיזנים עולים על בירת מונטנגרו, המשקיף, 29 בספטמבר 1943