laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טייג מרפי

טייג מרפי (באירית: Tadhg Murphy; נולד ב-30 במאי 1979) הוא שחקן אירי הידוע בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "ויקינגים" ו"מפרשים שחורים". מרפי נולד בדבלין, אירלנד. עינו הימנית מלאכותית, לאחר שאיבד אותה בתאונה תוך כדי משחק בקשת בגיל 13. מרפי שילב את מוגבלותו בכמה מתפקידי המשחק שלו. טייג מרפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Kirsty Blake Knox, ‘I was subconsciously hiding it the whole time’ – Conversations with Friends actor Tadhg Murphy on the trauma, Independent.ie, ‏17 במאי 2022 https://www.theirishworld.com/tadhg-murphy/
טן בום

האם התכוונתם ל... בטסי טן בום – חסידת אומות העולם הולנדית, בתו של קספר קורי טן בום – סופרת וחסידת אומות העולם הולנדית, בתו של קספר קספר טן בום – חסיד אומות העולם הולנדי אחר: מוזיאון טן בום – מוזיאון בהולנד
כדורסל באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות הכדורסל באולימפיאדת פריז (2024) התקיימו בין 27 ביולי ל-11 באוגוסט 2024. בתחרויות השתתפו 12 נבחרות גברים ו-12 נבחרות נשים. משחקי שלב הבתים התקיימו באצטדיון פייר מורואה בליל והשלבים הסופיים נערכו באקור הוטל ארנה בפריז. מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים זהה: לאולימפיאדה העפילו 12 נבחרות שחולקו לשלושה בתים, כאשר בשלב הבתים לכל נבחרת שלושה משחקים - אחד מול כל אחת מהנבחרות האחרות בבית. בסיום שלב הבתים עלו שתי הנבחרות המובילות בכל בית וכן שתי הנבחרות הטובות מבין הנבחרות שסיימו במקום השלישי לשלב הפלייאוף, שנערך בשיטת גביע. שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן במשחק על מדליית הארד. במקביל נערכו טורנירי גברים ונשים בכדורסל 3x3. MVP – לברון ג'יימס ( ארצות הברית) הכוכב העולה – ויקטור ומבניאמה ( צרפת) שחקן ההגנה – אלכסה אברמוביץ' ( סרביה) המאמן המצטיין – ונסן קולה ( צרפת) MVP – אייג'ה וילסון ( ארצות הברית) הכוכבת העולה – ג'ייד מלבורן ( אוסטרליה) שחקנית ההגנה – גבי ויליאמס ( צרפת) המאמן המצטיין – רנה ואקאמה ( ניגריה) מדיה וקבצים בנושא כדורסל באולימפיאדת פריז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כדורסל באולימפיאדת פריז (באנגלית) כדורסל, באתר אולימפיאדת פריז (2024) How to qualify for basketball at Paris 2024. The Olympics qualification system explained, הוועד האולימפי הבין-לאומי, ‏18 באוגוסט 2022 טבלת המדליות בכדורסל, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
המשטרה המשפטית הפדרלית

המשטרה המשפטית הפדרלית (בספרדית: Policía Judicial Federal, ובקיצור: PJF) היא סוכנות אכיפת חוק לשעבר במקסיקו שנאבקה בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה ובעשור האחרון לפירוקה התמקדה גם במאבק בסחר בסמים. המשטרה המשפטית הפדרלית הייתה גוף של התובע הכללי של מקסיקו במהלך המאה ה-20, שהיה אחראי על חקירת פשעים ועבירות, כמו גם איסוף ראיות ואבטחת עצורים לפני משפט. מאחת מסוכנויות אכיפת החוק הקטנות יותר במקסיקו, המשטרה המשפטית הפדרלית שילשה את גודלה ועד 1984 העסיקה יותר מ-1,500 שוטרים. בשנת 1988 הוקם בה משרד עזר של התובע הכללי לחקירות ולמאבק בסחר בסמים עם 1,500 סוכני המשטרה המשפטית הפדרלית. בשנת 1990 הורחב המשרד וקיבל גם את תפקידי תיאום בין-משרדיים במאבק נגד סמים לא חוקיים. בשנת 2001 הוחלפה המשטרה המשפטית הפדרלית בסוכנות החקירות הפדרלית, עקב בעיות שחיתות. בין דצמבר 1994 לאוגוסט 1996, 1,250 סוכנים, או 22% מהכוח בארגון, נעצרו בגין קשרים לקרטלי סמים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 דווח גם שלפקידים בכירים ומפקדי משטרה היו בריתות עם קרטל גוודלחרה. המשטרה המשפטית (Policía Judicial) הוקמה על ידי הנשיא פורפיריו דיאס ב-27 בנובמבר 1908 כדי לסייע למשרד התובע הכללי במשימות חקירה אכיפת צווים משפטיים. ב־1 באוקטובר 1934 היא שינתה את שמה למשטרה המשפטית הפדרלית. בשנת 1984, בתקופת ממשלתו של הנשיא מיגל דה לה מדריד, המשטרה הופרדה מאחריות משרד התובע הכללי ונקבעו קווים מנחים לפעילותה של המשטרה המשפטית הפדרלית, וב-8 במרץ 1984 הוקם המינהל הכללי של המשטרה המשפטית. ביולי 1991 נובפו למשטרה תפקידי תיאום בתחום המאבק הסחר בסמים לא חוקיים. בעקבות עליית כוחן של הקרטלים הפכה המשטרה בשנת 1993, שוב לחלק ממשרד התובע הכללי, שפיקח על פעילותה באופן רציף מאז 1996. במהלך המרד בצ'יאפס, סוכני PJF הואשמו על ידי שבויים זאפטיסטים שהם עונו והוכו על ידם בבתי כלא פדרליים. בתקופת ויסנטה פוקס הוחלט על פירוק המשטרה המשפטית בעקבות פרשיות שחיתות רבות בארגון והקמת סוכנות ממשלתית חדשה בדמות האף בי איי האמריקאי ובמקומה הוקמה סוכנות החקירות הפדרלית. הרקע לפירוק המשטרה המשפטית היה הקשרים ההדוקים בין הסוכנים הפדרליים לסוחרי הסמים בצפון מזרח המדינה ושחיתויות רבות בכוח. רשמית הסוכנות פורקה ב-30 באוקטובר 2001. למשטרה המשפטית הפדרלית היו שלושה עשר אזורים ובהן חמישים ושתיים סניפים. בתיאום התובע הפדרלי המקומי, בראש כל אזור עמד מפקד של המשטרה המשפטית הפדרלית, אשר בתורו מנחה את ראשי הסניף בגזרות המרוחקות. אנשים שנעצרו על ידי המשטרה המשפטית הפדרלית הועמדו לרשות התובע הפדרלי המקומי, אשר מינה עורכי דין בהתאם לתיק. כוחות השיטור הפדרליים במקסיקו Mexican Cartels and Their Integration into Mexican Socio-Political Culture Mexico: Reports of the Federal Judicial Police (PJF) detaining and torturing members of the Zapatista National Liberation Army (EZLN) (1994 to March 2001)
רוז מיד

רוז מיד, באנגלית: Rose Mead (4 בדצמבר 1867 - סוף מרץ 1946) הייתה ציירת דיוקנאות ילידת בריטניה שהציגה בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית והייתה עמיתה של אוגוסטוס ג'ון. מיד הייתה אמנית פורייה שפעלה בתחומים שונים - נופים, סצנות רחוב, טבע דומם ופרחים לצד עבודות הפורטרט שלה, תוך שימוש הן בשמן על בד והן בצבעי מים על נייר. מיד נולדה בבורי סנט אדמונדס, בתו של שרברב, זגג וסייד בתים. היא הייתה בת 20 לפני שעברה הכשרה אמנותית רשמית כלשהי כאשר למדה בבית הספר לאמנות לינקולן. היא עזבה שם כדי ללמוד בבית הספר לאמנות ווסטמינסטר, בלונדון בשנת 1892, בהדרכתו של פרדריק בראון ממש לפני מינויו לפרופסור בבית הספר סלייד לאמנות. בתקופה זו היא ציירה דיוקן עצמי בזמן בישול. חברה שייצרה כיריים דומות לאלה שבציור הציעה 500.00 ליש"ט (57,800 ליש"ט נכון לשנת 2023) כדי להוסיף את שמם, סכום שהיא סירבה כיוון שלא הייתה מוכנה "למסחר" את האמנות שלה. שהותה של מיד בווסטמינסטר הייתה קצרה לפני שנאלצה לחזור הביתה כדי לסעוד את אביה. לאחר מותו למדה מיד אצל אוגוסט ג'וזף דלקלוז בפריז, שם הציגה דיוקן פסטל בסלון פריז. אותו דיוקן הוצג באקדמיה המלכותית ב-1896. מיד חזרה לבורי סנט אדמונדס ב-1897, ונותרה שם. באותה שנה הוצג הציור Cuisine en Boheme בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית. שני ציורים של ״יום שישי בבוקר בסנט מרי״ ו״אמא שלי״ הוצגו בתערוכה של 1899. רוז מיד טיפלה באמה עד מותה ב-1919, תוך שהיא מתפרנסת מציור דיוקנאות, בעיקר בהזמנת אנשים מכובדים מקומיים. ב-1929 היא ביקרה בניולין בקורנוול, בקהילת האמנים שהייתה שם באותה תקופה. ציור אחד שלה בשם "צייר בסטודיו של דוד פרוקטר בניולין" הוא תוצאה של הביקור. ב-1933 היא ביקרה בדרום צרפת, ציור צבעי מים של ״סנט פול דה ואנס״ מספק תיעוד של אותה תקופה. האמנית נודעה על ידי המקומיים בפניה לנערות ולצעירות שישמשו כמודלים עבורה. היא הייתה שואלת רשות מהוריהם. בזמן שציירה אותן, היא יעצה להן לא להתחתן, דחקה בהן למצוא הגשמה בקריירה. אחת הנערות נזכרה, שברגע שהאמנית גילתה שהיא התחתנה - "היא הרגישה שדי השתניתי ושזה השפיע לרעה על האישיות שלי ". האמנית מעולם לא השיגה את ההבטחה שהציגה בתחילת הקריירה שלה. משערים כי בעיקר בגלל ההפסקות בציור שנגרמו על ידי מות אביה והצורך לטפל באמה עד גיל 52. היא נמצאה מתה בתחתית מדרגות הסטודיו שלה ברחוב קראון, בורי סנט אדמונדס בסוף מרץ 1946 בגיל 78. מדיה וקבצים בנושא רוז מיד בוויקישיתוף Reeve, Christopher. Rose Mead; Artist of Bury St Edmunds, 1867 - 1946. Bury St Edmunds: St Edmundsbury Borough Council. "Obituary report". Bury Free Press. 5 April 1946. "Bury St Edmunds' Blue Plaques Trail". Bury St Edmunds And Beyond. 24 November 2020. Archived from the original on 21 September 2022. Retrieved 25 November 2020. During 1896 Rose (Mead) travelled to Paris where she was influenced by Auguste Joseph Delecluse, who specialised in still life and portraiture. St Edmundsbury, Borough Council. "Paintings and Prints". Archived from the original on 29 June 2017 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוז מיד".
כדורסל 3x3 באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות הכדורסל 3x3 באולימפיאדת פריז (2024) התקיימו בין 30 ביולי ל-5 באוגוסט 2024. בתחרויות השתתפו 8 נבחרות גברים ו-8 נבחרות נשים. בטורניר הגברים זכתה נבחרת הולנד ובטורניר הנשים זכתה נבחרת גרמניה. מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים זהה: לאולימפיאדה העפילו 8 נבחרות בבית אחד, כאשר בשלב המוקדם כל נבחרת משחקת מול כל הנבחרות האחרות. בסיום השלב המוקדם עלו שתי הנבחרות המובילות לחצי הגמר והנבחרות במקומות 3–6 התמודדו במעין "פליי-אין", מקום 3 נגד מקום 6 ומקום 4 נגד מקום 5. המנצחות עלו לשלב הפלייאוף, שנערך בשיטת גביע. שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן במשחק על מדליית הארד. כדורסל 3x3, באתר אולימפיאדת פריז (2024) פריז 2024, באתר פיב"א 3x3 How to qualify for 3x3 basketball at Paris 2024. The Olympics qualification system explained, הוועד האולימפי הבין-לאומי, ‏27 ביוני 2023 FEDERATION RANKING, פיב"א 3x3 FEDERATION RANKING, פיב"א 3x3 טבלת המדליות בכדורסל 3x3, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
כנפי העל

כנפי העל (באנגלית: Top Wing) היא סדרת טלוויזיה קנדית בהנפשה ממוחשבת שנוצרה על ידי מתיו פרננדס מחברת Industrial Brothers. הוא הופק בבית על ידי Industrial Brothers בקשר עם 9n Story Media Group בקנדה, הסדרה עלתה לראשונה ב-Treehouse ב-6 בינואר 2018. ניקלודיאון רכשה את הזכויות על התוכנית מחוץ לקנדה, והיא עלתה לראשונה ב-ניקלודיאון בארצות הברית ב-6 בנובמבר 2017. בבריטניה, קולות השחקנים הראשיים מדובבים עם שחקני קול בריטיים, ומחליפים את הקולות הקנדיים המקוריים שלהם. ב-22 במאי 2018, הוכרז שהסדרה חודשה לעונה שנייה, שעלתה לראשונה ב-1 במרץ 2019. מאז 31 במאי 2019 עברו פרקים חדשים לערוץ ניק ג'וניור בארצות הברית. הסדרה עוקבת אחר 4 ציפורים, סוויפט, פני, ברודי ורוד, שנבחרו השנה להיות בבית הספר "רב כנף", ושם הם יוצאים להרבה הרפתקאות, הם פותרים תעלומות, ועושים טעויות רבות אבל בסופו של דבר מתקנים אותן. סוויפט (Swift) – הוא ציפור כחולה, הוא המנהיג של "כנפי העל" והוא ממש מעולה בלטוס במסוקים ובמטוסים ובכל דבר שעף בשמיים. צבע החתימה שלו הוא כתום, וכלי הטיס שלו הם "כנף הבזק". פני (Penny) – היא פינגווינית מומחית לחיים התת-ימיים והיא הצוערת הבת היחידה. צבע החתימה שלה הוא ורוד, וכלי הרכב שלה הוא "כנף הצלילה". ברודי (Brody) – הוא פאפין שאוהב לעוף עם הגלים, שוב ושוב ושוב. צבע החתימה שלו הוא ירוק, וכלי הרכב שלו הוא "כנף המתז". רוד (Rod) – הוא תרנגול שמוכן לטוס ברחבי האי עם מטוס השטח שלו. הוא גם צוער הסעד הקומי. צבע החתימה שלו הוא אדום, וכלי הרכב שלו הוא "כנף המסלול". ספידי (Speedy) – הוא עוזר לצוערי האגף העליון. הוא המפקד של "כנפי העל". הוא מטיס את פלייר הפיקוד של המפקדה שלהם. בי (Bea) – היא המכונאית הראשית שעוזרת במטה עם ספידי. ציף ושריק (Chirp and Cheep) – הם שני אפרוחים קטנטנים שנמצאים במפקדה של "כנפי העל". לשריק יש שתי נוצות ורודות על ראשה, ולציף יש שתי נוצות כחולות על ראשו. הם יכולים לומר רק את השמות שלהם. רונדה (Rhonda) – היא הבעלים של ביתן הלימון. שירלי (Shirley) – היא סנאית שמאוד נהנית לטוס, ולכן היא לובשת גלימה כמו אלו סנאי מעופף. טימי הצב (Timmy Turtle) – הוא צב צעיר והוא בנה של הונו. הונו הצבה (Honu Turtle) – היא אמא של טימי הצב והיא עובדת כנהגת קטר. בימוי הדיבוב על ידי תומר שביט (2018), וענת ניב (2019-2020). הפקת הדיבוב על ידי ענבר שטגר עזרא. "כנפי העל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כנפי העל", באתר נטפליקס "כנפי העל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כנפי העל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כנפי העל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הפרק עלה לראשונה ב-15 בנובמבר 2018 באפליקציית ניק ג'וניור, וב-VOD
פרשת טפאני

פרשת טפאני (ידוע גם בשם מרד טפאני) התרחשה ב-1915 והייתה מההתקוממויות הגדולות ביותר בידי בני האן ואבורג'ינים בטאיוואן נגד השלטון היפני. במהלך ההתקוממות הכריזו המורדים על הקמת "הרפובליקה הטאיוואנית" (泰共和国) אשר שרדה למשך 12 ימים בלבד לפני שפורקה בידי היפנים. תחנות משטרה יפניות ספגו הסתערויות על ידי לוחמים אבורג'ינים וסינים בפיקודם של צ'אנג טינג ויו-צ'ינג פאנג. בשלב זה הכריזו המורדים על הקמת "הרפובליקה הטאיוואנית" (泰共和国) שהתקיימה לאורך 12 ימים בלבד לפני שפורקה. היסטוריונים כיום מנסים לאפיין את המרד משני היבטים: התקוממות סינית (למטרת איחוד עם סין) או טאיוואנית (לעצמאות). היפנים לעומתם ראו במרד כתקרית בקנה מידה גדול בראשות עבריינים פליליים. עם זאת, הפרשה שונה מניסיונות מרידה אחרים בטאיוואן, משום שהיא כללה מאפיינים מילניאריסטיים ודתיים. עובדה זו אפשרה לגייס פעילים רבים שהאמינו כי אינם פגיעים בפני כלי הנשק המודרניים. קווי הדמיון בין הרטוריקה של מנהיגי המרד לבין זו של מרד הבוקסרים בסין גרמה ליפן אחרי המרד להשקיע מאמצים רבים בחיזוק הממשל הקולוניאלי בדרום האי. האבורג'ינים המשיכו להפעיל מאבק אלים נגד היפנים, בשעה שבני האן עצרו את פעולותיהם אחרי המרידה שנכשלה. מדיה וקבצים בנושא פרשת טפאני בוויקישיתוף Governmentality and Its Consequences in Colonial Taiwan: A Case Study of the Ta-pa-ni Incident [1] [2] [3] [4] When Valleys Turned Blood Red: The Ta-pa-ni Incident in Colonial Taiwan Taiwan in Time: Magic amulets, tax breaks and a messiah Maritime Taiwan: Historical Encounters with the East and the West. M.E. Sharpe. 2009. pp. 134–. ISBN 978-0-7656-4189-2. Shih-Shan Henry Tsai (18 בדצמבר 2014). Maritime Taiwan: Historical Encounters with the East and the West: Historical Encounters with the East and the West. Taylor & Francis. ISBN 978-1-317-46516-4. {{cite book}}: (עזרה) Katz, Paul R. (2005). When Valleys Turned Blood Red: The Tapani Incident in Colonial Taiwan. Honolulu: University of Hawaii Press. p. 110. ISBN 9780824829155. Steven Crook (5 ביוני 2014). Taiwan. Bradt Travel Guides. pp. 16–. ISBN 978-1-84162-497-6. {{cite book}}: (עזרה)
שקרים לבנים

שקרים לבנים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1999 בכתיבה ובימוי של יצחק רובין, עם אורנה פורת, שרון אלכסנדר וסמדר קילצ'ינסקי בתפקידים הראשיים. אורנה פרת הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר, וסמדר קילצ'ינסקי הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 1999. התסריט הוא על ניצולת שואה החולה במחלה סופנית. הזוועות שחוותה בשואה משפיעות על בנה ובתה שהם הדור השני לשואה שעזבו בגלל זה את הבית. הבן מנסה לשמור על המשפחה על ידי שקרים לבנים. יהודה (יהודל'ה) הרשקוביץ (שרון אלכסנדר) הוא במאי ומחזאי בתיאטרון צעיר בפריז. הוא בפריז עם נורה (ג'ינה לינדוני) שלא משתתפת בבעיותיו האישיות לאחר כישלון המחזה הראשון שכתב. בכדי לברוח ולנוח קצת מכישלון המחזה הראשון שכתב, הוא מחליט לעזוב את פריז ולחזור לישראל גם כדי לקבל ייעוץ מפסיכיאטר (יצחק רובין) ולהיפגש עם אמו מרים (אורנה פורת). מרים היא ניצולת שואה וקירות הבית מלאים בתמונות משפחתה הענפה שכולם נרצחו בשואה. היא לא חדלה מלספר על חוויותיה באושוויץ ופגישותיה עם ד"ר יוזף מנגלה. זאת למעשה הסיבה שיהודה ואחותו צילה (סמדר קילצ'ינסקי) עזבו את הבית. צילה מתגוררת בארצות הברית עם בן זוגה ביל (ג'ק אדליסט) והיא בהיריון. יהודה מקבל זימון למרפאת ריאות בבית חולים שם מגלה לו ד"ר אלפנדרי (אלכס מונטה) כי לאמו יש כתם חשוד כממאיר בריאות וכי עליה לעבור ביופסיה. הכתם נתגלה כבר לפני חצי שנה אבל רופא המשפחה ד"ר וייס (יוסי סגל) לא עשה דבר בקשר לזה. בהסכמת הרופאים מספר לה יהודה שקר לבן כי יש לה כנראה שחפת ישנה ועליה לעבור ביופסיה. מרים מקבלת זאת בחשדנות ובביופסיה מתברר שמדובר בסרטן ריאה. יהודה מזעיק את צילה וביל אבל לאחר זמן קצר פורץ ריב בין צילה למרים והיא וביל עוזבים במהירות לארצות הברית כשקללותיו של יהודה מלווים אותם. כעת נשאר יהודה עם אמו שהולכת ודועכת. לאחר שנפלה בבית היא מאושפזת במוסד סיעודי ושם מגלה לה הרופא שיש לה סרטן. יהודה סועד אותה עד הסוף והמילה האחרונה שלה היא "יהודל'ה". מצבו הנפשי מידרדר והוא מאושפז במוסד פסיכיטארי שם הוא נפגש עם ידיד מהצבא, פדלון (סלים דאו). צילה מגיעה מארצות הברית ופוגשת את יהודה במוסד. לשאלתה מה היו המילים האחרונות של האמא? הוא משיב בשקר לבן נוסף - "יהודל'ה וצילינקה". "שקרים לבנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שקרים לבנים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "שקרים לבנים", באתר אידיבי "שקרים לבנים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שקרים לבנים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
Car Keys (Ayla)

"Car Keys (Ayla)" הוא שיר של התקליטן הברזילאי, אלוק, והזמרת האמריקאית, אווה מקס. השיר יצא ב-30 ביוני 2023 בהוצאת חברות התקליטים קולומביה רקורדס ו-B1 רקורדינגס. בשיר קיים דגימה משיר הטראנס "Ayla Pt. 2" של איילה (אנ'). נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-12 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ לשיר, שצולם בהמבורג וסאו פאולו, יצא בערוץ היוטיוב של אלוק ב-19 ביולי 2023. נכון ליולי 2023, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-800 אלף פעמים. מידע על הסינגל "Car Keys" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Car Keys" באתר Discogs מילות השיר "Car Keys" באתר Genius סרטון השיר "Car Keys" באתר יוטיוב מידע על השיר "Car Keys" באתר ספוטיפיי Car Keys (Ayla), 2023-06-30, ארכיון מ-2023-07-18, נבדק ב-2023-07-29 Major, Michael (30 ביוני 2023). "Ava Max & Alok Share New Single 'Car Keys'". BroadwayWorld. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה) Alok & Ava Max – Car Keys (Ayla) Official Video, ארכיון מ-2023-07-22, נבדק ב-2023-07-29 CERTIFICADOS, Pro-Música Brasil (ב־Brazilian Portuguese)
ראש כוחות ההגנה (אוסטרליה)

ראש כוחות ההגנה (באנגלית: The Chief of the Defence Force; בראשי תיבות: CDF) הוא הקצין הצבאי בעל הדרגה הגבוהה והבכיר ביותר בכוחות ההגנה של אוסטרליה (ADF) והוא היועץ הצבאי הראשי של הוועדה לביטחון לאומי (NSC) ושר ההגנה. ראש כוחות ההגנה הנוכחי הוא אדמירל דייוויד ג'ונסטון, שנכנס לתפקידו ב-10 ביולי 2024. ה-CDF מפקד על ה-ADF בהנחיית שר ההגנה ומעניק ייעוץ בנושאים הנוגעים לפעילות צבאית, לרבות פעולות צבאיות. בדיארכיה, ה-CDF משמש כיו"ר משותף של ועדת ההגנה, יחד עם שר ההגנה, בפיקוד ובשליטה של ארגון ההגנה האוסטרלי (ADO). ה-CDF הוא העמדה המקבילה האוסטרלית של מה שבנאט"ו ובאיחוד האירופי ידוע בתור ראש ההגנה (CHOD), בבריטניה ידוע בתור ראש מטה ההגנה (CDS), ובארצות הברית ידוע בתור יושב ראש המטות המשולבים (CJCS), עם זאת, עם האחרון אסור על פי חוק להיות בעל סמכות פיקוד מבצעית על הכוחות המזוינים של ארצות הברית. מבחינה חוקתית, המושל הכללי של אוסטרליה, הוא דה יורה המפקד העליון של כוחות ההגנה של אוסטרליה. עם זאת, בפועל, ממשלת אוסטרליה מפעילה דה-פקטו, רשות מבצעת באמצעות המועצה המבצעת הפדרלית. ה-CDF ממונה על ידי המושל הכללי בעצת שריו. המינוי הוא נייטרלי מבחינה פוליטית, כמו כל התפקידים הצבאיים, ואינו מושפע מחילופי שלטון. מאז 4 ביולי 2014, ה-CDF מונה לתקופת כהונה קבועה של ארבע שנים על פי חוק ההגנה (1903). לפני מועד זה, המינוי היה לשלוש שנים. תפקידו של CDF עובר באופן עקרוני בסבב בין הצי המלכותי האוסטרלי (RAN), הצבא האוסטרלי וחיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF). אולם בפועל, זה לא היה המצב, מתוך עשרים מינויים, עשר היו מהצבא, שישה מהצי וארבעה מחיל האוויר. בזמן שלום, ראש כוחות ההגנה הוא הקצין היחיד בדרגת ארבעה כוכבים ב-ADF (אדמירל, גנרל או מרשל אוויר ראשי). ה-CDF נעזר בסגן ראש כוחות ההגנה (VCDF) ומשמש כיו"ר ועדת ראשי השירות, המורכבת מראשי הזרועות: ראש הצי (CN), ראש הצבא (CA) וראש חיל האוויר (CAF), כולם קצינים בדרגת שלושה כוכבים (תת אדמירל, לוטננט גנרל או מרשל אוויר), וכך גם ה-VCDF. לפני 1958 לא היה CDF או מקבילה. הייתה קיימת ועדת ראשי המטות (COSC) אך לא הוקם תפקיד נפרד כקצין הבכיר שלה. במקום זאת, כיהן ראש השירות הבכיר כיו"ר ועד הראשים. במרץ 1958 מונה לוטננט גנרל סר הנרי וולס ליושב ראש, ועדת ראשי המטות, תפקיד בלתי תלוי ובכיר באופן רעיוני במפקדי הצבא, הצי וחיל האוויר. עם זאת, וולס וממשיכיו לא פיקדו על הכוחות המזוינים האוסטרליים בשום מובן משפטי, ליושב ראש היה רק תפקיד מייעץ בהפעלת הזרועות הנפרדים. בפברואר 1976 פורק COSC ותפקידו החדש של ראש מטה כוחות ההגנה (CDFS) נוצר עם סמכות פיקודית על ה-ADF. באוקטובר 1984 שונה שם התפקיד לראש כוחות ההגנה כדי לשקף בצורה ברורה יותר את התפקיד וסמכותו. הרשימה הבאה מתעדת באופן כרונולוגי את מי שמילא את תפקיד ראש כוחות ההגנה או את תפקידיו הקודמים. התואר הרשמי של התפקיד באותו פרק זמן רשום מיד לפני הקצינים שמילאו את התפקיד. מדיה וקבצים בנושא ראש כוחות ההגנה בוויקישיתוף * Australian Government. Department of Defence ."Chief of the Defence Force – Roles and Responsibilities". Department of Defence. "The Secretary and Chief of the Defence Force – "the Diarchy"". Department of Defence. 10 USC 152. Chairman: appointment; grade and rank Federal Executive Council Handbook. Department of the Prime Minister and Cabinet Defence Act 1903 "New Australian Defence Force Command Team" (Press release). Office of the Prime Minister of Australia. 4 April 2014. "Chief of the Defence Force: Previous Chiefs". Department of Defence. Archive.
I Got U

"I Got U" הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, דיוק דומונט, בשיתוף פעולה עם המפיק המוזיקלי הבריטי, ג'קס ג'ונס. השיר יצא ב-13 בינואר 2014 בהוצאת חברות התקליטים וירג'ין EMI רקורדס ו-Blasé Boys Club. השיר הופיע כסינגל השני של המיני-אלבום השישי של דומונט, EP1. נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-328 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-337 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על היצירה "I Got U" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I Got U" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "I Got U" באתר יוטיוב מידע על השיר "I Got U" באתר ספוטיפיי I Got U, 2014-01-01, ארכיון מ-2021-08-14, נבדק ב-2023-07-29 Duke Dumont - I Got U ft. Jax Jones (Official Music Video), ארכיון מ-2018-01-18, נבדק ב-2023-07-29 "Duke Dumont feat. Jax Jones – I Got U". ultratop.be. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes – Music – I Got U (Remixes) [feat. Jax Jones] – EP by Duke Dumont". Itunes.apple.com. 14 במרץ 2014. נבדק ב-7 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה)
מקסים גרוסה

מקסים גרוסה (בצרפתית: Maxime Grousset; נולד ב-24 באפריל 1999) הוא שחיין צרפתי, אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-100 מטר פרפר ושותף לשיא העולם הנוכחי במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכה ב-2 מדליות, 1 כסף ו-1 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.64 שניות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (47.58 שניות) ולפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (47.71 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.57 שניות, אחרי בן פראוד מהממלכה המאוחדת (21.32 שניות) ומייקל אנדרו מארצות הברית (21.41 שניות). באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי ביחד עם פלורן מנודו, בריל קסטלדלו ומלני הניק בשיא עולם חדש של 1:27.33 דקות, לפני אוסטרליה (1:28.03 דקות) והולנד (1:28.53 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 20.92 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 45.41 שניות, אחרי קייל צ'למרס שקבע שיא אליפות חדש של 45.16 שניות ולפני אלסנדרו מירסי מאיטליה (45.57 שניות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 20.90 שניות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:41.56 דקות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לאומי חדש של 50.14 שניות, לפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ודייר רוז מארצות הברית (50.46 שניות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.42 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.15 שניות) וג'ק אלכסי מארצות הברית (47.31 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.82 שניות, אחרי תומאס צ'קון מאיטליה (22.68 שניות) ודייגו ריביירו מפורטוגל (22.80 שניות). 50 מטר חופשי: 21.57 שניות (2022) 100 מטר חופשי: 47.42 שניות (2023) 200 מטר חופשי: 1:49.05 דקות (2022) 50 מטר פרפר: 22.72 שניות (2023), שיא צרפת 100 מטר פרפר: 50.14 שניות (2023), שיא צרפת 50 מטר חופשי: 20.90 שניות (2022) 100 מטר חופשי: 45.41 שניות (2022) 200 מטר חופשי: 1:41.56 דקות (2022) מקסים גרוסה, ברשת החברתית אינסטגרם מקסים גרוסה, באתר olympedia.org מקסים גרוסה, באתר Swimrankings
ג'ק אלכסי

ג'ון קרול אלכסי (באנגלית: John Carroll Alexy; נולד ב-19 בינואר 2003) הוא שחיין אמריקאי, אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב וסגן אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חופשי. באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.82 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי לנוער של 48.69 שניות, שיפור לשיא בן 6 השנים של קיילב דרסל (48.78 שניות) ועלה מהמקום התשיעי לשלב חצי הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות ובמקום 33 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.47 שניות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק ודייר רוז בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין (3:29.00 דקות) ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.00 שניות. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 21.57 שניות, אחרי קמרון מקאבוי מאוסטרליה שקבע שיא אוקיאניה חדש של 21.06 שניות ולפני אלוף העולם היוצא בן פראוד מהממלכה המאוחדת (21.58 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 47.31 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.15 שניות) ולפני מקסים גרוסה מצרפת (47.42 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי ביחד עם מאט קינג, אבי וייצל וקייט דאגלס בתוצאה של 3:20.82 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:18.83 דקות ולפני הממלכה המאוחדת (3:21.68 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 47.68 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ראיין הלד, כריס ג'ואיליאנו ומאט קינג בתוצאה של 3:10.81 דקות, אחרי אוסטרליה (3:10.16 דקות) ואיטליה (3:10.49 דקות). כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.56 שניות. 50 מטר חופשי: 21.57 שניות (2023) 100 מטר חופשי: 47.31 שניות (2023) 50 מטר גב: 25.14 שניות (2023) 100 מטר גב: 55.47 שניות (2021) 50 יארד חופשי: 18.77 שניות (2023) 100 יארד חופשי: 40.88 שניות (2023) 100 יארד גב: 45.62 שניות (2023) ג'ק אלכסי, באתר SwimSwam