laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלל ניומן

הלל ניומן (נולד ב-1965) הוא דיפלומט ישראלי. היה שגריר ישראל לאוזבקיסטן וטג'יקיסטן. מאז שנת 2019 מכהן כקונסול ישראל בלוס אנג׳לס. ניומן נולד בקייפטאון, דרום אפריקה, ב-1965 וכילד עלה לארץ יחד עם משפחתו, והתגורר בנתניה. שירת כחובש קרבי בצה"ל. הוא בעל תואר דוקטורט בהיסטוריה יהודית ולימודי יהדות מאוניברסיטת בר-אילן. שימש כמרצה ללימודי יהדות גם בישראל וגם באוניברסיטת בוסטון. במשרד החוץ החל לשרת ב-1998. בשנת 2008 מונה לשגריר ישראל לאוזבקיסטן וטג'יקיסטן, ובשנת 2019 מונה לקונסול הכללי בלוס אנג׳לס. היה יועץ מדיני לשלושה שרי חוץ, כמו גם יועץ מדיני ליובל רותם בעת שזה כיהן מנכ"ל משרד החוץ. ניומן מתגורר בירושלים, נשוי לאיילה ואב לבן. Proximity to Power and Jewish Sectarian Groups of the Ancient Period, הוצאת בריל מאמריו באתר Jewish Journal הלל ניומן, ברשת החברתית פייסבוק הלל ניומן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הלל ניומן, ברשת החברתית אינסטגרם הלל ניומן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הלל ניומן, ברשת החברתית אינסטגרם הלל ניומן, ברשת החברתית פייסבוק הלל ניומן, באתר הקונסוליה הישראלית בלוס אנג׳לס הכירו את הקונסול החדש בלוס אנג'לס, באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2019 מערכת ישראל היום, הלו, ניומן: מאחורי המינוי החדש של הקונסול הכללי החדש בלוס אנג'לס, באתר שבוע ישראלי, ‏2019-06-11 הכירו את הקונסול החדש בלוס אנג'לס, באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2019 מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3074, באתר GOV.IL ד"ר הלל ניומן מונה לקונסול ישראל בלוס אנג׳לס, באתר עכשיו 14, 11 בפברואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רישארד ואלבסקי

רישארד ואלבסקי (בפולנית: Ryszard Walewski‏; 1906 – 1971) היה רופא, סופר והיסטוריון ישראלי ממוצא פולני ניצול שואה שלחם במרד גטו ורשה. בשנת 1926 סיים ואלבסקי את לימודי התיכון בגימנסיה היהודית לבנים, והחל ללמוד בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת ורשה. בשנים 1930–1931 שירת בצבא, וב-30 ביוני 1932 קיבל תואר שני בהיסטוריה. בשנת 1933 התקבל לפקלוטה לרפואה שבאוניברסיטה, אך בסוף למד במכון הרפואי הממלכתי בעיר לבוב, שם קיבל תעודה בתחום ב-1940. ואלבסקי שהה בלבוב עבור לימודיו כאשר פלש הרייך השלישי לפולין בספטמבר 1939. העיר נכבשה בידי ברית המועצות, ובתחילת מאי חזר לוורשה שם התגוררה משפחתו. בחודש דצמבר נלקחו לגטו בעיר, ושם שימש כרופא. אף שדגל בעמדות שמאל רדיקליות, כאשר ביקש להצטרף לאי"ל (הארגון היהודי הלוחם), המחתרת היהודית בגטו שזוהתה עם הצד השמאלי במפה הפוליטית ועם הסוציאליזם, סורב. על כן פנה לארגון אצ"י (הארגון היהודי הלוחם), שמזוהה היה עם בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית. הוא לחם במסגרת מרד גטו ורשה, והיה מניצולי השואה הבודדים מארגונו. במשך כחודשיים המשיך להסתתר בין החורבות, וביולי 1943 יצא מן הגטו והתחבא בצד הארי של העיר. בשנת 1944 נטל חלק במרד ורשה שנכשל במהרה. לאחר תום המלחמה הצטרף ואלבסקי למפלגת הפועלים הפולנית, ובשנת 1949 למפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית, אשר תפסה את השלטון במדינה. באותה התקופה עבד במשרד לביטחון פנים, ובהמשך כראש מחלקת הרפואה והתברואה בבתי הסוהר. ב-1951 העיד במשפטו של מחסל גטו ורשה, הגנרל יירגן שטרופ, שהוצא להורג כשנה לאחר מכן. בנובמבר 1957 עלה לארץ ישראל, והתגורר ברמת אביב. הוא עבד כרופא, תחילה בבאר יעקב ואחר כך ברמת אביב. הוא פעל רבות להנצחת קורבנות השואה, ופרסם בין היתר מאמרים שהוקדשו לנספי הקהילה היהודית בעיתונים מעריב ועל המשמר, עד לפטירתו בשנת 1971. חמש שנים לאחר מותו, בשנת 1976, יצא לאור ספרו 'יורק' – אוסף זכרונות שכתב עוד בחייו אשר הוקדשו לחברו הטוב יורק פלונסקי ולמורדים נוספים מגטו ורשה, בהוצאת מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'. רישארד ואלבסקי בארכיון מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'. עמוד הספר 'יורק' באתר 'Tania Ksiazka.pl' (פולנית) קטעים מיומנו של רישארד ואלבסקי ערב פרוץ מרד גטו ורשה, באתר של חיים לזר-ליטאי. אריאל כהנא, עם הפנים למזרח: עלייתה של סין מציבה את ישראל בדילמה, באתר ישראל היום, 20 באפריל 2023
אובדנות בצה"ל

אובדנות בצבא הגנה לישראל היא תופעה של אובדנות המתרחשת במסגרת השירות הצבאי. התאבדות נחשבת לאחת מסיבות המוות הנפוצות של חיילים. מספר החיילים המתאבדים מדי שנה: בשנת 2005 התאבדו 36 חיילים. בשנת 2006 התאבדו 28 חיילים. בשנת 2007 התאבדו 18 חיילים. בשנת 2008 התאבדו 22 חיילים. בשנת 2009 התאבדו 21 חיילים. בשנת 2010 התאבדו 28 חיילים. בשנת 2011 התאבדו 21 חיילים. בשנת 2012 התאבדו 14 חיילים. בשנת 2013 התאבדו 6 חיילים. בשנת 2014 התאבדו 15 חיילים. בשנת 2015 התאבדו 13 חיילים. בשנת 2016 התאבדו 15 חיילים. בשנת 2017 התאבדו 16 חיילים. בשנת 2018 התאבדו 9 חיילים. בשנת 2019 התאבדו 12 חיילים. בשנת 2020 התאבדו 9 חיילים. בשנת 2021 התאבדו 11 חיילים. בשנת 2022 התאבדו 14 חיילים. בשנת 2022 שליש ממקרי המוות של חיילים בצה"ל נבעו מהתאבדות. באותה השנה התקבלו בעמותת ער"ן כ-600 פניות שכללו כוונות אובדניות. לפי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בשנים 2007–2012 מספר החיילים שהתאבדו גדול מפי-שמונה ממספר החיילות שהתאבדו. 84% מההתאבדויות בוצעו בירייה, לעומת 13% בתלייה. 82% מהמתאבדים בשנים אלו היו בשירות החובה, ורוב החיילים שהתאבדו לא שירתו בתפקידי לחימה. אין נתונים על ניסיונות להתאבדות בשנים אלו. בעבר, רק 10% מכלל החיילים שהתאבדו היו מוכרים למערך בריאות הנפש, ואילו בשנים האחרונות 60% ל-70% מכלל החיילים שהתאבדו מוכרים לגורמי בריאות הנפש השונים. מחקר של ד"ר ירדן קציר מ-2005 מעיד כי שיא הנטיות האובדניות הן במהלך הטירונות (במיוחד באמצעה), זאת בשל הלחץ וקשיי ההסתגלות שמאפיינים את שלב זה בשירות, לעומת שלבים מאוחרים יותר. טיפול החירום בחייל אובדני מוגדר בפקודת מטכ"ל 33.0219. לפי פקודה זו, לחייל אובדני בסיכון מיידי יילקח הנשק, והוא יימצא בהשגחה של חיילים לכל הפחות מדרגתו, בעדיפות לקצינים או חוגרים בשירות קבע. על המשגיחים לא להחזיק נשק טעון, ונשקו של החייל יוחזר אליו רק באישור של קצין בדרגת סגן-אלוף ומעלה לפי חוות דעת של גורם בריאות הנפש. ההשגחה תהיה עד טיפול של גורם מקצועי. אם החייל האובדני שבסיכון אינו נמצא ביחידתו, הצבא ייעזר בחיל המשטרה הצבאית ובפסיכיאטרים המחוזיים. לפי נוהלי הסתדרות הפסיכולוגים בישראל וחוק זכויות החולה, פסיכולוג קליני אזרחי חיצוני המטפל בחייל יכול לעדכן את הצבא במידע על החייל המטופל – זאת ללא חיסיון רפואי. לפי חוק כלי הירייה, פסיכולוג החושש שהחייל המטופל עלול לפגוע בעצמו ומחזיק נשק- מחויבותו להודיע למשרד הבריאות שיעדכן את צה"ל. בריאות הנפש בצה"ל מתאבדים: אנשי צבא ישראלים המספר הגבוה זה 5 שנים: 14 חיילים התאבדו השנה במהלך שירותם, באתר ynet, 25 בדצמבר 2022 גילי כהן, בעיצומה של פרשת הבלוגר: צה"ל מפרסם את מספר המתאבדים, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2012 נועם אמיר, ‏עלייה במספר ההתאבדויות בצה"ל בשנת 2022, בעיתון מקור ראשון, 3 בינואר 2023 אטילה שומפלבי, אובדנות בצה"ל: "ב-2022 התקבלו 20 אלף פניות מחיילים שחוו מצוקה נפשית", באתר ynet, 22 בינואר 2023 אוריאנה אלמסי, אובדנות בצה”ל וסקירת הפעילות של משרד ההגנה האמריקני למניעת התאבדויות בצבא ארה"ב, באתר הכנסת, ‏21 ביולי 2013 ד"ר ורד תמיר, ‏אובדנות בצה"ל – טיוח או חוסר מקצועיות?, באתר גלובס, 28 בפברואר 2021 ד"ר ירדן קציר, אובדנות בצה"ל – תקציר עבודת מחקר מאת ד"ר ירדן קציר, באתר פסיכולוגיה עברית טיפול בחייל הנמצא במצוקה נפשית 33.0219, באתר צה"ל, 10 ביוני 1992 טיפול נפשי בחיילים בשירות סדיר, באתר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל
קהילת יהודי סלישץ'

קהילת יהודי הכפר [קליין סלישץ'] (ביידיש: סעלישטץ, סעליץ', סעלישטש) התקיימה ביישוב Siedliszcze Male במחוז ווהלין שבשטח אוקראינה כיום. סלישץ' הייתה מושבה חקלאית יהודית דרומית מזרחית לקוסטופול. ב-1921 התגוררו בסלישטץ' 996 תושבים, מהם 663 יהודים. הקהילה התקיימה עד להשמדתה בשואה בשנים 1942–1945. קליין סלישץ' אינה העיירה האוקראינית וינוהרדיב שכונתה ביידיש סעליש, ואינה העיירה שיידלישצ'ה בפולין (בפולנית: Siedliszcze; ביידיש: שעדלישטשע). סלישץ' נוסדה בשנת 1851 על קרקע שנרכשה מבעל האחוזה פרושינסקי. נקנו אז 670 דיסיאטינות (6,800 דונם בערך) באמצעות מתווך יהודי בשם מיכאל ליטבק, שרשם את האדמה על שמו. דבר זה הביא להתדיינויות ממושכות בבתי משפט עד שהוסדר העניין והחלקות נרשמו על שם המתיישבים. בשנת 1897 ישבו בסלישץ' 598 יהודים ו30 לא יהודים. ברשות החקלאים היהודים היו אז 535 דיסיאטינות (5,500 דונם בערך). כבר אז הייתה החקלאות עיסוק משני, ורבים התפרנסו ממלאכות כגון נגרות ובנאות בערים ובעיירות הסמוכות. בראשית המאה ה-20 התפרנסו מחקלאות רק 200 נפשות. על פי מיפקד שנערך בשנת 1921 התגוררו בסלישץ' 996 תושבים, מהם 663 יהודים. באמצע שנות השלושים התגוררו במקום בערך 120 משפחות יהודיות. הקרקע הדלה והקשיים שנתקלו בהם המתיישבים בפיתוח המשק גרמו לכך שכמעט מחצית מן האדמות שנרכשו בזמנו נמכרו. גודל המשקים היה בין 20 ל 115 דונם. בעזרת חברת "אורט" נעשה ניסיון לפתח את ענף החלב בצורה קואופרטיבית, אך הדבר הצליח רק בחלקו (למשל, נעשה ניסיון לייצר גבינות קשות, אך הוא נכשל). לרוב היהודים היו מקורות פרנסה אחרים. בידיהם היו 12 חנויות ו 3 איטליזים. אחרים עסקו במלאכות והיו ביניהם 10 חייטים, 8 צבעים 4 נגרים, 4 בנאים, 2 נפחים ו 2 סנדלרים. בין שתי המלחמות נכללה סלישץ' בנפת קוסטופול ויהודיה השתייכו לקהילת קוסטופול. בשנת 1928 נבחרו מטעמה 5 יהודים שייצגו אותה במועצת הקהילייה. נציג אחד מטעמה ייצג את יהודיה בהנהגת הקהילה בקוסטופול. במקום היו בנק קואופרטיבי מיסודו של "אורט", שסייע בידי החקלאים, וכן בית ספר יסודי פולני ממלכתי. מלבד זאת היו בעיירה שני בתי מדרש. יעקב לידרמן היה ראש הקהילה - "סולטס" מ-1922 עד סוף השלטון הפולני 1939 סלישץ' נכבשה בידי בצבא הגרמני בראשית יולי 1941. על יהודי המקום הוטלו גזירות, משק החי והציוד החקלאי הוחרמו. בי"ג באלול תש"ב (26 באוגוסט 1942) נרצחו כ-500 יהודים, ובהם תושביה היהודים של סלישץ', בקרבת קוסטופול. כ-20 איש ניצלו לאחר שברחו ליערות. סלישץ' שוחררה בידי הצבא האדום בסוף ינואר 1944. חברי הקהילה ששרדו את השואה הקימו לזכר הנספים מצבת זיכרון בבית העלמין בחולון. “Male Siedliszcze,” [in:] The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust, eds. S. Spector, G. Wigoder, vol. 2: K–Sered, New York 2001, p. 789. A.I. Kruglov, “Maloye Selishcha,” [in:] Holokost na teritoryi SSSR: entsiklopedya, ed. I.A. Altman, Moskva 2009, p. 563. סלישץ' זוטא באתר האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל אנדרטת המצבה לזכר קהילת קליין סעלישטץ העיירה קליין סלישץ' שאיננה עוד (מאת משה גליקמן, פייסבוק) מידע על יהודי היישוב האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל, סלישץ' זוטא, באתר האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל, ‏2020-01-27 העיירה קליין סלישץ' שאיננה עוד, באתר פייסבוק, ‏6/5/2021 The village of Małe Siedliszcze, Virtual Shtetl קליין סעלישטץ | מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל
איוון קורנחו

איבן קורנחו (באנגלית: Ivan Cornejo; נולד ב-2004 בריברסייד, קליפורניה) הוא זמר-יוצר מוזיקה מקסיקנית אזורית אמריקאי. אלבום הבכורה של קורנג'ו, Alma Vacia, הגיע למקום השני במצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד בארצות הברית ולמקום השביעי במצעד האלבומים הלטיניים. האלבום מכר 7,000 יחידות שקולות לאלבומים והגיע למקום ה-156 במצעד בילבורד 200, ונשאר בעשירייה הפותחת של מצעד האלבומים המקסיקנים האזוריים במשך 35 שבועות. כתיבת השירים שלו אפשרו לו להגיע לפסגת מצעד כותבי השירים הלטיניים של בילבורד באוקטובר 2021. Alma Vacia הוכתר כאחד האלבומים הטובים ביותר של 2021 על ידי "הניו יורק טיימס". הסינגל "Está Danada", הפך לוויראלי בטיקטוק בספטמבר 2021. הוא הגיע למקום ה-61 במצעד הבילבורד הוט 100, השיר המקסיקני האזורי השני במצעד ההוט 100. אלבום האולפן השני שלו, Dañado, הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים המקסיקנים האזוריים ביוני 2022. האלבום מכר 8,000 יחידות שוות ערך לאלבומים, עם 11.9 מיליון השמעות של שירי האלבום, בעוד שהוא הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הלטיניים. האלבום גם הגיע למקום ה-28 במצעד בילבורד 200. נכון לחודש מאי 2023, הוא צבר כ-1.1 מיליארד השמעות בפלטפורמות הסטרימינג. ב-19 ביולי 2024 הוציא לאור אל אלבומו השלישי, Mirada. 2021: Alma Vacía 2022: Dañado 2024: Mirada אתר האינטרנט הרשמי של איוון קורנחו (באנגלית) איוון קורנחו, ברשת החברתית פייסבוק איוון קורנחו, ברשת החברתית אינסטגרם איוון קורנחו, ברשת החברתית טיקטוק איוון קורנחו, סרטונים בערוץ היוטיוב איוון קורנחו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איוון קורנחו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איוון קורנחו, באתר ספוטיפיי איוון קורנחו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) איוון קורנחו, באתר AllMusic (באנגלית) איוון קורנחו, באתר MusicBrainz (באנגלית) איוון קורנחו, באתר Discogs (באנגלית) איוון קורנחו, באתר טיידל (באנגלית) Flores 2021. Bustios 2022. Pareles, Caramanica & Zoladz 2021. Billboard’s 21 Under 21: See Who Made the 2023 List, בילבורד, ‏15 במאי 2023 (באנגלית אמריקאית) Griselda Flores, Ivan Cornejo’s Captivating ‘MIRADA’ Has Arrived: Stream It Now, Billboard, ‏2024-07-19 (באנגלית אמריקאית) Cobo, Leila (2022-09-30). "Bad Bunny Wins Big at 2022 Billboard Latin Music Awards: Complete Winners List". Billboard (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-10-14. נבדק ב-2022-09-30. Karol G and Feid Dominate at the 2024 Latin American Music Awards (Complete Winners List), Variety, ‏26 באפריל 2024
הברבור

הברבור (באנגלית: The Swan) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1956 בבימויו של צ'ארלס וידור, עם גרייס קלי, לואי ז'ורדן ואלק גינס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזה "הברבור" (A Hattyú) של פרנץ מולנר משנת 1914 בהשראתו הופקו שני סרטים אילמים בשנים 1925 ו-1930. הצילומים נערכו באחוזת בילטמור בקרוליינה הצפונית. שנת 1910 בממלכה במרכז אירופה. הנסיכה אלכסנדרה (גרייס קלי), גרה עם אמה הנסיכה ביאטריקס (ג'סי דויס לנדס), דודה הכומר קרל (בריאן ארנה) דודתה של ביאטריקס סימפורוזה (אסתל וינווד) ושני אחיה הקטנים, אלכסנדר וארסן. בנוסף להם מתגורר בארמון גם ד"ר ניקולס אגי (לואי ז'ורדן) שמשמש כמורה לשני הבנים וכמדריך סיף של אלכסנדרה. זכויות המלוכה של המשפחה נשללו בשעתו על ידי נפוליאון וכעת מתרגשת ביאטריקס מבואו של יורש העצר הנסיך אלברט (אלק גינס) בתקווה שיכיר ויישא לאשה את אלכסנדרה והמשפחה תחזור לכס המלוכה. אלברט הוא מבוגר יחסית ופחות נאה ומושך מניקולס. הנסיכה אלכסנדרה מנסה למשוך את תשומת לבו אך הוא אדיש, ישן עד מאוחר, ומבלה יותר עם הבנים במשחק כדורגל. ביאטריקס מחליטה לגרום לאלברט לקנא ומזמינה את ניקולס לנשף גדול עם אלברט למרות שאינו שייך למעמד האצולה. אלכסנדרה וניקולס רוקדים בנשף ומתקרבים זה לזו כשהם רוקדים בנשף. לאלברט לא אכפת והוא ניגש לתזמורת ומלווה אותה בקונטרבס. מאוחר יותר, ניקולס מגלה לאלכסנדרה מה הוא מרגיש כלפיה. היא אומרת לו שהכל היה תכסיס לגרום לאלברט להציע לה נישואין והיא חשדה שהוא מרגיש כך. היא מבינה שיש לה כמה רגשות כלפיו, אבל הוא מסרב לה. אלברט בא לגלות על המצב הזה וקצת נדהם. אלברט וניקולס מחליפים עלבונות. ניקולס מחליט לעזוב למחרת בבוקר. אלכסנדרה, המומה ממה שקרה, מעדיפה את המורה הצעיר והשרמנטי על הנסיך המבוגר והיבשושי ומנסה לעזוב אתו, אך ניקולס מסרב לה שוב. אמו של אלברט, המלכה דומיניקה (אגנס מורהד), מופיעה ונדהמת למשמע הסיפור כולו. אלברט נותן את ברכתו לזוג ואומר שכשיהפוך למלך, הוא יאפשר להם לחזור לארץ. עם זאת, ניקולס בסופו של דבר עוזב את האחוזה ללא אלכסנדרה. אלברט מנסה לנחם את אלכסנדרה בכך שהוא אומר לה שהיא כמו ברבור: על המים היא נראית שלווה, אבל ביבשה היא יותר כמו אווזה. אלכסנדרה מבינה שאין לה ברירה. היא ואלברט משלבים ידיים וצועדים לפגישה עם המלכה. "הברבור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הברבור", באתר AllMovie (באנגלית) "הברבור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הברבור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לברבור, באתר יוטיוב סצנת הנשף, באתר יוטיוב המשך סצנת הנשף, באתר יוטיוב מפגש אלכסנרה והפרופסור, באתר יוטיוב סצנת הסיום - גרייס קלי ואלק גינס, באתר יוטיוב הברבור, באתר TCM
מוד ויניפרד שרווד

מוד ויניפרד קימבל שרווד (באנגלית: Maud Winifred Kimbell Sherwood;‏ 22 בדצמבר 1880 – 1 בדצמבר 1956) הייתה אמנית ניו זילנדית בולטת, שהציגה באקדמיה לאמנויות יפות של ניו זילנד, באקדמיה המלכותית לאמנויות, בלונדון ובסלון פריז. קימבל נולדה בדנידין, אוטגו, ניו זילנד ב-1880. בשנות ה-90 עברה משפחתה לולינגטון. היא למדה אמנות במכללה הטכנית של ולינגטון ולמדה אצל ג'יימס נירן, מולי טריפ ומייבל היל. קימבל נסעה ולמדה באירופה מ-1911 עד 1913. עם עזיבתה את אירופה התיישבה באוסטרליה. בשנת 1917 היא נישאה לאפרד צ'ארלס שרווד ממנו התגרשה בשנת 1922. בשנת 1925 היא חזרה לניו זילנד, וחזרה לאירופה בשנת 1926 שם שהתה והציגה במשך שבע שנים, כולל ותערוכה באקדמיה המלכותית לאמנויות . שרווד חזרה לאוסטרליה ב-1933, שם זכתה במדליית ההכתרה ב-1937 ובמדליית 150 שנה לתערוכת אוסטרליה ב-1938. היא הייתה חברה באגודת האמנים בסידני. היא נפטרה ב-1 בדצמבר 1956 בקטומבה, אוסטרליה. אוספים ציבוריים בניו זילנד ובאוסטרליה מחזיקים בציוריה. מדיה וקבצים בנושא מוד ויניפרד שרווד בוויקישיתוף "SHERWOOD, Maud Winifred née Kimbell 1880–1956 | NZETC". nzetc.victoria.ac.nz. "Maud Sherwood Artist". www.creative.massey.ac.nz. College of Creative Arts Toi Rauwharangi. Archived from the original Calhoun, Ann. "Maud Winifred Sherwood". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage. Calhoun, Ann. "Sherwood, Maud Winifred". Dictionary of New Zealand Biography. "Ferner Galleries | Maud Sherwood". www.fernergalleries.co.nz
ז'ורדי אמאט

ז'ורדי אמאט מאס (בקטלאנית: Jordi Amat Maas; נולד ב-21 במרץ 1992) הוא כדורגלן ספרדי-אינדונזי המשחק בעמדת הבלם בג'והור דארול טעזים. אמאט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אספניול אליה הצטרף בגיל שבע. בגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-24 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מיורקה במסגרת הלה ליגה. בעונת 2010/2011 רשם 26 הופעות בליגה, אך שנה לאחר מכן מיעט לשחק. בקיץ 2012 הושאל לראיו ואיקאנו עד לסיום העונה. ב-24 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בבעיטה מ-50 מטר בהפסד 2-1 לריאל ואיאדוליד. ב-27 ביוני 2013 חתם לארבע שנים בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג תמורת 2.5 מיליון פאונד. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד מאלמה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-11 במרץ 2015 האריך את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2018. ב-7 ביולי 2017 הושאל לריאל בטיס עד לסיום העונה. ב-9 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בראיו ואיקאנו. ב-1 באוגוסט 2019 הושאל לאויפן מליגת העל הבלגית. ב-29 ביוני 2022 חתם בג'והור דארול תעזים מליגת העל המלזית. ב-19 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 5-0 לאורווה רד דיימנודס במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות. בצעירותו, אמאט שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד ובנוסף רשם מספר הופעות בנבחרת קטלוניה שאינה חברה בפיפ"א. בזכות סבתו שנולדה במקאסאר שבאינדונזיה, אמאט קיבל אזרחות מקומית בנובמבר 2022. ב-23 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אינדונזיה בניצחון 1-2 נגד קמבודיה. ב-28 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד בורונדי. נכלל בסגל נבחרת אינדונזיה לטורניר גביע אסיה 2023. ג'והור דארול טעזים גביע ה-FA המלזי: 2022 הגביע המלזי: 2022 מדיה וקבצים בנושא ז'ורדי אמאט בוויקישיתוף ז'ורדי אמאט, ברשת החברתית אינסטגרם ז'ורדי אמאט, באתר Transfermarkt ז'ורדי אמאט, באתר Soccerway ז'ורדי אמאט, באתר BDFutbol ז'ורדי אמאט, באתר WorldFootball.net ז'ורדי אמאט, באתר National Football Teams ז'ורדי אמאט, באתר FootballDatabase.eu AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
פואנטס

פואנטס (Fuentes) הוא שם משפחה שמקורו בספרדית ומשמעותו מעיין. האם התכוונתם ל... אמאדו קריו פואנטס – ברון סמים מקסיקני דאשה פואנטס – מתאבקת אמריקאית דייזי פואנטז – דוגמנית קובנית-אמריקאית קרלוס פואנטס – סופר ומסאי מקסיקני
ג'ון קווינטון פרינגל

ג'ון קווינטון פרינגל (באנגלית: John Quinton Pringle;‏ 13 בדצמבר 1864 – 25 באפריל 1925) היה צייר סקוטי, שמזוהה עם "נערי גלאזגו". פרינגל נולד לעובד רכבת בדניסטון, גלאזגו. אף שהמשפחה עברה לזמן קצר (1869 עד 1874) ללנגבנק ברנפרושייר הסמוכה (שם מונה אביו למנהל התחנה), ג'ון קיבל את השכלתו בגלאזגו ואחר כך התגורר זמן מה במאוקינפאולד רואד, טולקרוס. הוא עזב את בית הספר ב-1876 ולמד אצל אופטיקאי. עשרים שנה מאוחר יותר הוא הקים עסק בעצמו, והציע תיקונים אופטיים וחשמליים בחנות שלו ליד גלאזגו קרוס. זו הייתה חנות מפורסמת בניהול כאוטי, אבל פרינגל החזיק אותה כעסק לצד האהבה שלו לציור במשך יותר מ-20 שנה. בינתיים, הוא רדף אחרי ייעודיו בציור. פרינגל השתתף בשיעורי ערב ושבת בבוקר (במקביל עם צ'ארלס רני מקינטוש) בין 1883 ל-1888. בשנת 1901 הוא זכה במדליית זהב עבור רישום מהחיים בתחרות הלאומית של דרום קנזינגטון. פרינגל השאיר כ-100 עבודות. רבות מהן בצבעי שמן על בד בקנה מידה קטן, כאשר הנושאים כוללים לעיתים קרובות את משפחתו, חבריו או הסביבה המקומית שלו. הוא לא צייר בשמנים בין השנים 1911 ל-1921. פרינגל ביקר בנורמנדי ב-1910 ובילה כמה קיצים באי השטלנדי וולסיי. בשני המקרים הוא הפיק מגוון של ציורי ים או נופים, ולעיתים קרובות התנסה באפקטים ציוריים. מאוחר יותר הוא הפיק פורטרטים (לעיתים קרובות מיניאטורות) בהזמנה, חלקם נמצאים במוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון. פרינגל הושפע מהצייר הצרפתי ז'ול בסטיאן-לפאג', שציוריו הוצגו בגלאזגו, יחד עם ציירים צרפתים אחרים, במהלך שנות ה-80. הוא הושפע בצורה ברורה בטכניקה, אם כי יישם אותה בנושאים מקומיים. בעבודות מאוחרות יותר הוא השתמש בצבע מומס בטרפנטין ומרח אותו בתנועות קצרות באמצעות מברשת מרובעת. לוח הצבעים שלו בכל ציור היה מוגבל אך אינטנסיבי - הטכניקה שלו נתנה לעיתים קרובות אפקט זוהר או מנצנץ. הוא הציג בתערוכת הזצסיון הווינאי ב-1902 ובגלריה לאמנות וייטצ'אפל, לונדון, ב-1914. תערוכת מאה התקיימה על ידי גלריה לאמנות קלווינגרוב, גלאזגו ב-1964. פרינגל נפטר באיסט קילברייד ב-25 באפריל 1925. נער עם כובע רחוב בעיירה ברידג'טאון טבע דומם מדיה וקבצים בנושא ג'ון קווינטון פרינגל בוויקישיתוף Dictionary of National Biography, Oxford, (2004) Scottish Arts Council Exhibition Catalogue (1981) by J Meldrum and D Brown John Q Pringle 1864-1925-a centenary exhibition (the catalogue) by J Meldrum and A Auld, Glasgow Art Galleries and Museums (1964)
טי. ג'יי. שורטס

טימות'י נאוקארטס "טי. ג'יי." שורטס השני (באנגלית: Timothy Neocartes "T. J." Shorts II; נולד ב-15 באוקטובר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בפריז בסקטבול מליגת העל הצרפתית בכדורסל והיורוליג. שורטס נולד וגדל באירוויין, קליפורניה, ולאחר ששיחק בבית ספר התיכון טאסטין המקומי לא קיבל הצעות למלגות מאוניברסיטאות והלך לשחק כדורסל מכללות במכללת סאדלבק, קולג' קהילתי ציבורי. לאחר שנתיים עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. ב-6 בפברואר 2018 רשם 31 נקודות, 7 אסיסטים ו-4 חטיפות בניצחון קבוצתו על לונג ביץ' סטייט אחרי הארכה כפולה. באותה עונה העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.3 אסיסטים ו-2 חטיפות למשחק, ובתום העונה זכה בפרס שחקן העונה באזור ביג וסט. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2019 חתם שורטס לעונה אחת בוונטספילס הלטבית. ב-30 ביולי 2020 חתם בהמבורג טאוורס מהבונדסליגה. ב-28 ביולי 2021 חתם בקריילסהיים מרלינס, גם היא מהליגה הגרמנית, ובתום עונת 2021/2022 זכה בתוארי מלך הסלים ושחקן ההתקפה הטוב ביותר בבונדסליגה, על אף שקבוצתו סיימה במקום התשיעי בלבד בליגה, וסיים כמלך הסלים של היורופקאפ עם 17.6 נקודות למשחק. שורטס נשאר בבונדסליגה גם בעונת 2022/2023, וב-22 ביוני 2022 חתם בטלקום בון. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום הראשון בטבלה, ושורטס זכה בתואר ה-MVP של הבונדסליגה. במקביל הוביל שורטס את קבוצתו לזכייה בליגת האלופות בכדורסל, תוך שהוא קולע 29 נקודות בניצחון 77–70 בגמר על הפועל ירושלים ומוביל את קבוצתו לזכייה בתואר ראשון בהיסטוריית המועדון. בשל כך זכה שורטס בתוארי ה-MVP של הפיינל פור ושל ליגת האלופות כולה. ב-8 ביולי 2023 חתם שורטס, יחד עם מאמנו בבון תומאס איסלו, בפריז בסקטבול מליגת העל הצרפתית בכדורסל. בעונת 2023/2024 הוא זכה עם פריז בגביע הליגה הצרפתית בכדורסל וביורוקאפ והעפיל עימה לגמר הליגה הצרפתית. בנוסף הוא נבחר ל-MVP של היורוקאפ, MVP של גמר היורוקאפ, MVP של ליגת העל הצרפתית ומלך הסלים של הליגה הצרפתית. ב-31 באוקטובר 2022 הצטרף כמתאזרח לנבחרת מקדוניה הצפונית בכדורסל. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר פיב"א Saddleback College’s T.J. Shorts lights up the scoreboard, Orange County Register, ‏3 בינואר 2017 Big West Men's Basketball All-Conference Team Revealed, Big West, ‏5 במרץ 2018 TJ Shorts signs at Ventspils, Eurobasket.com, ‏30 באוקטובר 2019 TJ Shorts (ex Ventspils) is a newcomer at Hamburg, Eurobasket.com, ‏30 ביולי 2020 TJ Shorts II signs with HAKRO Merlins Crailsheim, Sportando, ‏28 ביולי 2021 Bester BBL-Offensivspieler geht – TJ Shorts II kehrt nicht nach Crailsheim zurück, קריילסהיים מרלינס, ‏10 ביוני 2022 (בגרמנית) סטטיסטיקות, באתר היורופקאפ TJ Shorts II ist der neue Bonner Point Guard, טלקום בון, ‏22 ביוני 2022 (בגרמנית) TJ Shorts named the MVP of the German BBL, Eurohoops, ‏4 במאי 2023 MVP Shorts headlines BCL season seven award winners, ליגת האלופות בכדורסל On another level: Record-breaking TJ Shorts wins Final Four MVP award, ליגת האלופות בכדורסל אבי סגל, האורות נדלקים: פריז בדרך הבטוחה ליורוליג, באתר ישראל היום, 8 בנובמבר 2023 Ти Џеј Шортс, најдобриот стрелец во Бундеслигата, ќе биде нов репрезентативец на Македонија!, פדרציית הכדורסל של מקדוניה הצפונית (במקדונית)
דניאל אדלמן

דניאל אית'ן אדלמן (באנגלית: Daniel Ethan Edelman; נולד ב-28 באפריל 2003 בוורן שבניו ג'רזי, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי-יהודי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ניו יורק רד בולס מה-MLS. אדלמן גדל באקדמיה של PDA. בשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של ניו יורק רד בולס, ובאותה שנה החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-27 בפברואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-1 על סן חוזה ארת'קווייקס במסגרת ה-MLS. ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על אינטר מיאמי במסגרת הליגה. נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023. דניאל אדלמן, באתר Transfermarkt דניאל אדלמן, באתר Soccerway דניאל אדלמן, באתר WorldFootball.net דניאל אדלמן, באתר FootballDatabase.eu U.S. UNDER-20 MYNT HEAD COACH MIKEY VARAS NAMES USA ROSTER FOR 2023 FIFA UNDER-20 WORLD CUP IN ARGENTINA באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 10 במאי 2023 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דניאל אדלמן".