laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיל רנו

שארל-אמיל רנו (בצרפתית: Charles-Émile Reynaud;‏ 8 בדצמבר 1844 מונטריי-סו-בואה - 9 בינואר 1918) היה מורה צרפתי, ממציא הפרקסינוסקופ ואבי ההנפשה. כילד היה שוליה בבית מלאכה למכניקה עדינה, ואחר כך שוליית צלם. אימו שלמדה ציור תרמה לנטיותיו האומנותיות. כל אלה בנוסף לידע שרכש במכניקה ובאופטיקה, הספיקו לו כדי להמציא, בגיל 28, את הפרקסינוסקופ. מכשיר עגול, דומה לסיר רחב, שסדרת הציורים של שלבי תנועה שהוצמדה לדופן הפנימית שלו השתקפה במערכת מראות. זו הותקנה על ציר במרכז המכשיר ואפשרה, בזמן שה"סיר" מסתובב, לקבל אשליית תנועה: סרט מצויר. בשנים הבאות ייצר רנו ומכר פרקסינוסקופים רבים. במקביל שקד על שכלול ההמצאה והגדלתה, כך שתתאפשר הקרנת סרטים לקהל. למכשיר ההקרנה קרא תיאטרון חזותי. הוא כלל מרכיבים ליצירת פסקול והשמעתו. הקרנה נפרדת של רקע ותנועה על אותו מסך והמנועים שלו היו שלושה אנשים. לסדרת סרטיו הראשונה שהקרין פומבית קרא ריינו "פנטומימה קורנת", שם כלל שלושה מסרטיו:"בירה טובה", "הליצן וכלביו" ו"פיירו המסכן". הקרנה זו, שנערכה ב-28 באוקטובר 1892 במוזיאון גרוון בפריז, הייתה ההקרנה הראשונה בהיסטוריה של סרטים מצוירים ועל כן מצוינת כיום ההנפשה הבינלאומי מדי שנה. בשל כך נחשב רנו לאבי ההנפשה. החל משנת 1896 יצר רנו סרט ראינוע משל עצמו, "וילהלם טל", בהשתתפות הליצנים פוטיט ושוקולד. ביולי 1897 יצר סרט חדש של צילום מונפש בבימויו, "הסיגר הראשון" (Le premier cigare) בביצוע השחקן הקומי גליפו. ב-1899 שילב סרטי אנימציה מתוצרתו עם יומני החדשות גומון.(Gaumont) אמיל רנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיל רנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל ויגודה

האם התכוונתם ל... שמואל ויגודה (חזן) – חזן אמריקאי יליד פולין שמואל ויגודה (פילוסוף) – פילוסוף ישראלי
עירום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עירום – מצב שבו אנשים אינם לובשים בגדים לגופם עירום (אמנות) – ייצוג עירום ביצירות אמנות עירום (סרט, 1993) – סרט קולנוע בריטי של הבמאי מייק לי עירום (סרט, 2017) – סרט קולנוע אמריקאי עירום (סרט, 2018) – סרט קולנוע ישראלי, החלק הראשון ב"טרילוגיה על אהבה" של הבמאי ירון שני עירום יורד במדרגות – ציור שמן משנת 1912 מאת האמן הצרפתי מרסל דושאן
הרפתקאות הברון מינכהאוזן

הרפתקאות הברון מינכהאוזן (באנגלית: The Adventures of Baron Munchausen) הוא סרט הרפתקאות קומי בריטי משנת 1988, בבימויו של טרי גיליאם, בכיכובם של ג'ון נוויל, שרה פולי, אריק איידל, ג'ונתן פרייס, אוליבר ריד, ואומה תורמן. עלילת הסרט, אשר נכתב על ידי גיליאם וצ'ארלס מק'קיאוון, מבוססת על סיפורי מעשיות אודות האציל הגרמני מהמאה ה-18 הברון מינכהאוזן, ומעלליו במהלך המלחמה נגד האימפריה העות'מאנית. הסרט זכה לביקורות משבחות, אבל נחל כישלון בקופות הכרטיסים. "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר נטפליקס "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר AllMovie (באנגלית) "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר Metacritic (באנגלית) "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", באתר אידיבי "הרפתקאות הברון מינכהאוזן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "THE ADVENTURES OF BARON MUNCHAUSEN (PG)". British Board of Film Classification. 1988-12-12. נבדק ב-2013-05-22. יונתן ארוך, אמת לא חובה - "הרפתקאות הברון מינכהאוזן״ - קולנוע מוזיאון ת״א, חדשות, 18 במאי 1989 Robin Williams Fansite: FAQ: Films, Stand-Up, Comedy and TV Show Appearances. Q: Why is Robin credited in some projects as Ray D. Tutto, Marty Fromage and Sudy Nim? A: These are all in-jokes related to Robin's cameo appearances. In The Adventures of Baron Munchausen, Robin's King of the Moon character proclaims himself "re di tutto" ("king of everything" in Italian). [This phrase sounds identical to "Ray D. Tutto".] "The Adventures of Baron Munchausen" (PDF). The Buffalo Film Seminars. University at Buffalo. IV (14): 1. 4 בדצמבר 2001. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite journal}}: (עזרה)
פרקסינוסקופ

פרקסינוסקופ הוא מכשיר להקרנת סרטים מצוירים, שהומצא בשנת 1873 על ידי אמיל ריו. המכשיר עגול ודומה לסיר רחב. לדופנו הפנימית מוצמדת סדרת ציורים של שלבי תנועה, המשתקפת במערכת מראות. סדרת הציורים הותקנה על ציר במרכז המכשיר ואפשרה, בזמן שה"סיר " מסתובב, לקבל אשליית תנועה היוצרת מעין סרט מצויר. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גשר ברום

גשר ברום (באירית: Droichead Broome) הוא גשר החוצה את תעלת המים המלכותית בקברה, דבלין, אירלנד. הוא נקרא על שם וויליאם ברום (william broome) אשר היה אחד ממנהלי חברת התעלה המלכותית. הגשר ידוע בתור המקום שבו ויליאם רואן המילטון כתב לראשונה את הנוסחה היסודית לכפל קוונטרניונים ב-16 באוקטובר 1843, שהיא i 2 = j 2 = k 2 = i j k = − 1 {\displaystyle i^{2}=j^{2}=k^{2}=ijk=-1\,} . על הגשר מוצב שלט זיכרון לציון התגלית "בהבזק של גאונות" שעליה כתוב: Here as he walked by on the 16th of October 1843 Sir William Rowan Hamilton in a flash of genius discovered the fundamental formula for quaternion multiplication i² = j² = k² = ijk = −1 cut it on a stone of this bridge & בתאריך זה מתקיימת מדי שנה צעדה ממצפה דאנסינק לגשר. בין המשתתפים בצעדה ניתן למנות את: מארי גל-מאן, סטיבן ויינברג, פרנק ווילצ'ק, אנדרו ויילס, רוג'ר פנרוז ועוד. תאריך זה קיבל את השם ברומסדיי (broomsday) על שם הגשר ועל הדמיון בין תאריך בלומסדיי שנחגג ב-16 ביוני על שם ג'יימס ג'ויס. מדיה וקבצים בנושא גשר ברום בוויקישיתוף
מאפיין אוילר

בטופולוגיה אלגברית ובתורת הגרפים, מאפיין אוילר של גרף מוגדר כ- χ = V − E + F {\displaystyle \chi =V-E+F\,\!} כאשר E מייצג את כמות הצלעות, F מייצג את כמות הפאות ו-V מייצג את כמות הקודקודים או צמתים. ידוע על פי נוסחת אוילר שלכל גרף מישורי קשיר מאפיין אוילר שווה ל-2; כמו כן, לכל הפאונים האפלטוניים מאפיין אוילר שווה ל-2. כל פאון במישור פרויקטיבי הוא בעל מאפיין אוילר של 1. באופן כללי יותר, מאפיין אוילר של יריעה עם הומולוגיה נוצרת סופית שווה לסכום המתחלף χ ( A ) = ∑ i = 0 ∞ ( − 1 ) i rank ⁡ H i ( A ) . {\displaystyle \chi (A)=\sum _{i=0}^{\infty }(-1)^{i}\operatorname {rank} H^{i}(A).} . אם M × N הוא מרחב מכפלה אז χ ( M × N ) = χ ( M ) ⋅ χ ( N ) {\displaystyle \chi (M\times N)=\chi (M)\cdot \chi (N)} אם M ו-N הם מרחב אז המאפיין של ה איחוד שלהם הוא χ ( M ∪ N ) = χ ( M ) + χ ( N ) − χ ( M ∩ N ) {\displaystyle \chi (M\cup N)=\chi (M)+\chi (N)-\chi (M\cap N)} למרחב כיסוי מדרגה k M ~ → M , {\displaystyle {\tilde {M}}\to M,} אז χ ( M ~ ) = k ⋅ χ ( M ) {\displaystyle \chi ({\tilde {M}})=k\cdot \chi (M)} מאפיין אוילר, באתר MathWorld (באנגלית) מאפיין אוילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לייט שואו עם סטיבן קולבר

הלייט שואו עם סטיבן קולבר (באנגלית: The Late Show with Stephen Colbert) היא תוכנית לייט נייט אמריקאית, המשודרת בימי השבוע ברשת CBS מאז ספטמבר 2015. היא מונחת על ידי הקומיקאי סטיבן קולבר, שהחליף את המנחה הקודם של התוכנית דייוויד לטרמן. היא משודרת בערבי השבוע בין השעות 22:35 ל-23:35 לפי שעון החוף המזרחי. התוכנית מצולמת, כמו קודמתה, בתיאטרון "אד סאליבן" שבניו יורק. מדיה וקבצים בנושא לייט שואו עם סטיבן קולבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייט שואו עם סטיבן קולבר לייט שואו עם סטיבן קולבר, ברשת החברתית פייסבוק לייט שואו עם סטיבן קולבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לייט שואו עם סטיבן קולבר, ברשת החברתית אינסטגרם לייט שואו עם סטיבן קולבר, ברשת החברתית טיקטוק לייט שואו עם סטיבן קולבר, סרטונים בערוץ היוטיוב "לייט שואו עם סטיבן קולבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לייט שואו עם סטיבן קולבר", באתר Metacritic (באנגלית) "לייט שואו עם סטיבן קולבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חן חדד, קולבר נכנס לתפקידו כמגיש "הלייט שואו": חורק אבל מלא פוטנציאל, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2015
רונה ישראל קולת

רונה ישראל-קולת היא זמרת סופרן ישראלית בעלת קריירה בינלאומית, מוזיקולוגית ומנהלת המאסטרקלאס והתחרות ע"ש ז'מבוקי לשירה אומנותית, ירושלים. רונה ישראל-קולת נולדה בלונדון, אנגליה ועלתה לישראל בגיל 8. למדה בתיכון תלמה ילין במגמת אמנות פלסטית. בעלת תואר ראשון בביצוע מטריניטי קולג' אוף מיוזיק, לונדון, ותואר שני (אמן) מהקולג' המלכותי למוזיקה, לונדון. את תואר רב-אמן (קונצרט-אקזמין) רכשה באוניברסיטת מיינץ. לאחר לימודיה הייתה סולנית בבתי אופרה במיינץ, גיסן, דסאו, המבורג ועוד. השתתפה בין היתר בפסטיבל האביב בהיידלברג, פסטיבל היידן באייזנשטדט, פסטיבל האופרה הקאמרית של ריינסברג, בריטן פירס, פסטיבלי אבו–גוש ופסטיבל שלזויג–הולשטיין. הופיעה במגוון תפקידים אופראיים וקונצרטים עם תזמורות בישראל ומחוצה לה, ביניהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, התזמורת הפילהרמונית של ריינלנד פפלץ. הופעותיה ברדיו ובטלוויזיה כוללות הקלטות ל"קול המוסיקה" במסגרות "אתנחתא", עם אנסמבל המאה ה-21, רסיטל אמן, ופורטרט אישי ברשת הטלוויזיה הגרמנית מ.ד.ר. (MDR). בין היצירות שנכתבו עבורה והושמעו על ידה בהופעות בכורה: "נעימות שחורות" למילותיה של אלזה לסקר שילר (הגרסה לקול גבוה) "לא ילמדו עוד מלחמה" ו"תפילה חדשה" מאת רחל גלעין, יצירות משל הגר קדימה, יחזקאל בראון, אייל באט ועוד. מייסדת ומנהלת המאסטרקלאס הבינלאומי לשירה אמנותית, ירושלים (IMVAJ), וחברת פורום המלחינות בישראל. בשנת 2020 החלה להגיש פינה שבועית בנושאי שירה וחברה בתוכנית "שלושה שיודעים" ברשת כאן תרבות של תאגיד השידור הישראלי. רונה קולת מרצה בנושאי שירה ומוזיקה. מלמדת פיתוח קול ופדגוגיה ווקאלית במכללת לוינסקי ומנהלת את הסטודיו הישראלי להפקה קולית נכונה. דוקטורנטית בפקולטה למוזיקה באוניברסיטה העברית בהנחייתה של פרופסור רוני גרנות. בעלת תואר מוסמך (מחקרי) במוזיקולוגיה במסגרת התוכנית למדעי הקוגניציה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המחקר שלה מתמקדת בזייפנות ("הזייפנות כתופעה דינמית") בהפקה קולית נכונה וצמצום הפער בין אימון לביצוע. עבודת המאסטר הוצגה במספר כנסים בינלאומיים וזכתה לציטוטים רבים.[דרוש מקור] מתגוררת בזכרון יעקב עם משפחתה. פרס טריניטי קולג' אוף מיוזיק לשירת הליד הגרמני פרס רויאל קולג' אוף מיוסיק לשירת הליד הגרמני כלת המלגה לאופרה קאמרית בריינסברג, גרמניה. פרס על שם הופמן בתחרות בתי ספר למוזיקה בגרמניה. 1997-2001 כלת המלגה על שם אנני אייזלר-להמן במיינץ, גרמניה. 2000 פרס ביירוית של אגודת ריכארד ואגנר בוויסבאדן, גרמניה. 2002 זוכה בתחרות הבינלאומית לשירה אופראית על שם אריקה קוט, גרמניה. רונה ישראל קולת, באתר Discogs (באנגלית) רונה ישראל קולת, דף שער בספרייה הלאומית נירית שפאץ, "כשאמן שלימדתי מצליח בחו"ל אני כמו אמא גאה", באתר חדשות חדרה, ‏13 בספטמבר 2017
בסיס הצוללות בלוריאן

בסיס הצוללות בלוריאן היה מעגן צוללות מבוצר של גרמניה הנאצית שהוקם בעיר לוריאן במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא נבנה בין השנים 1941–1944, במהלך הכיבוש הגרמני בצרפת. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה תכנן הצי הגרמני בונקרים כמעגנים מוגנים עבור הצוללות שלו. קרל דניץ החליט לבנות את הבסיס ב-28 ביוני 1940 על שטחו של נמל הדיג קרומון (Keroman), כמה ימים לפני הנמל ננטש, בין 15–21 ביוני. הבסיס כלל שלושה בונקרים. בניית הבונקר הראשון החלה בפברואר 1941. בנייתו של הבונקר השני התחילה כשלושה חודשים לאחר מכן, הבונקר השלישי החל להיבנות כמה חודשים לאחר השני, וב-1944 התחילה העבודה על המבנה הרביעי. נדרשו 15,000 איש לבניית כל הבונקרים. לוריאן סבלה רבות בעקבות מלחמה, בתים נבזזו, נהרסו ומשפחותיהם נפרדו וחלקם נאלצו לשלוח את ילדיהם למקומות אחרים, קרובים וגם לא. בעלות הברית ערכו ניסיונות כושלים רבים להרוס את הבסיס בהפצצות אוויריות. לבסוף הוחלט להחריב את העיר לוריאן עצמה. מפציצים אמריקאיים ובריטיים הרסו את העיר בינואר 1943. ב-7 באוגוסט 1944 הוטלה על הבסיס הפצצה טולבוי, שפותחה במיוחד כדי לפגוע ביעדים מבוצרים, אך היא גרמה לו נזק שטחי בלבד. ב-1946 קראו את הבסיס על שם המהנדס סטוסקופף, שעבד בבסיס עבור הגרמנים, אך למעשה ריגל לטובת בעלות הברית, עד שנתפס על ידי הגסטפו והוצא להורג. הבסיס שימש את הצי הצרפתי עד 1997, ומאז האתר מוקדש לפעילות אזרחית. בתחילת המלחמה היה לגרמניה 26 צוללות פעילות, לקראת סוף המלחמה היו 1000. הצוללת הראשונה שנכנסה ללוריאן היא הU-30 ב-7 ביולי 1940 ובאוגוסט הגיעו U-334 ,U-32 ,U-99. עם הזמן צוללות נוספות פעלו בבסיס כמו U-48, U-38, U-101 ועוד וגרמו להרס רב אצל בעלות הברית, 2,500,000 טון ספינות ואספקה שטבעו בין יוני לספטמבר, 1940 בעוד שגרמניה הפסידה רק שתי צוללות בין יוני לאוקטובר באותה השנה. לתקופה הזאת צוותי הצוללות קוראים "The Happy Times". הבנייה החלה בפברואר 1941 והסתיימה בספטמבר 1941, כשבעה חודשי עבודה. היו בו חמש מכלאות, ובכל מכלאה היה עגורן נייד. המכלאות בבונקר היו באורך 120 מטר וברוחב 85 מטר. גג המבנה היה עשוי בטון בעובי שלושה מטרים. הבונקר השני הכיל שבע מכלאות, כל אחת באורך 138, ברוחב 120 מטר, ובגובה 18.5 מטר. בכל מכלאה היו שני עגורנים ניידים. העבודה על הבונקר השלישי החלה באוגוסט 1941 והסתיימה בינואר 1943. המכלאות בבונקר היו באורך 170 מטר, ברוחב 135 מטר, ובגובה 20 מטר, הגג 7 מטר. הבונקר הכיל גם ציוד שלא היה בבונקרים האחרים, תחנות כוח, מכשירים לטיהור מים, מתקני אחסון וחדרי שינה ועוד, וכל זה בשביל פועלי הבסיס. הפועלים חיו בתוך הבונקר במהלך כל שעות היממה, כל השבוע. הבונקר הרביעי תוכנן בשביל הצוללת החדשה XXI אך לא נבנה בשל המלחמה הקשה. סן-נאזר מדיה וקבצים בנושא בסיס הצוללות בלוריאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בסיס הצוללות בלוריאן "Nazi Mega Weapons (S01E02): U-Boat Base" (PBS), YouTube אתר המוזיאון היום Hitler's U-boat Fortresses Wolf Pack: The Story of the U-Boat in World War II . Tallboy. U-Boat Bases and Bunkers 1941-45 Lorient the Base. Lore submarine museum
אפיגרף (מתמטיקה)

במתמטיקה, האֶפִּיגְרָף של פונקציה f : Rn→R היא קבוצת הנקודות שנמצאות מעל או על הגרף: epi f = { ( x , μ ) : x ∈ R n , μ ∈ R , μ ≥ f ( x ) } ⊆ R n + 1 . {\displaystyle {\mbox{epi}}f=\{(x,\mu )\,:\,x\in \mathbb {R} ^{n},\,\mu \in \mathbb {R} ,\,\mu \geq f(x)\}\subseteq \mathbb {R} ^{n+1}.} האפיגרף המוגבל הוא האפיגרף ללא הגרף עצמו: epi S f = { ( x , μ ) : x ∈ R n , μ ∈ R , μ > f ( x ) } ⊆ R n + 1 . {\displaystyle {\mbox{epi}}_{S}f=\{(x,\mu )\,:\,x\in \mathbb {R} ^{n},\,\mu \in \mathbb {R} ,\,\mu >f(x)\}\subseteq \mathbb {R} ^{n+1}.} הגדרה זהה קיימת לפונקציה שלוקחת ערכים מהתחום R ∪ ∞., ובמקרה זה, האפיגרף הוא קבוצה ריקה אם ורק אם f זהה לאינסוף ( f ≡ ∞ {\displaystyle f\equiv \infty } ). אפשר גם להגדיר את האפיגרף כאשר התמונה היא כל מרחב וקטורי. בצורה דומה, אפשר להגדיר את קבוצת הנקודות שמתחת לגרף, שהיא ההיפוגרף. מאפיינים של האפיגרף הם: פונקציה היא קמורה אם ורק אם האפיגרף שלה היא קבוצה קמורה. פונקציה היא פונקציה רציפה למחצה אם ורק אם האפיגרף שלה היא קבוצה סגורה.
ועדת המוסדות לענייני ירושלים

ועדת המוסדות לענייני ירושלים (הייתה ידועה גם בשם המקוצר "ועדת ירושלים") הייתה ועדה, שהוקמה בראשית השלב הראשון של מלחמת העצמאות, כאשר ערביי ארץ ישראל פתחו בהתקפה על היישוב. הוועדה ניהלה את העניינים האזרחיים של ירושלים ותושביה היהודים עד סמוך להכרזת העצמאות ופתיחת השלב השני של המלחמה, עם פלישת צבאות ערב. ב-30 בנובמבר 1947, למחרת החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה, פתחו ערביי ארץ ישראל בהתקפה על היישוב. המהלך החל בהתקפה על אוטובוס 2094, שבה נהרגו חמישה נוסעים יהודים, ובהמשך בהתקפות על דרכי התחבורה, על יישובים מבודדים ועל תושבים יהודים בערים המעורבות. בזאת נפתח השלב הראשון של מלחמת העצמאות אשר נמשך עד להכרזת העצמאות ופלישת צבאות ערב. ב-2 בדצמבר התפוררה עיריית ירושלים המעורבת. החברים היהודים בעירייה התארגנו באופן עצמאי לשם טיפול בבעיות של העיר ותושביה היהודים, בתחום האספקה והתחבורה. ועד הקהילה של ירושלים התקשה לעמוד במשימה ועל כן הסוכנות היהודית, בשיתוף עם הוועד הלאומי, הקימו ב-22 בדצמבר שתי ועדות לעניין ירושלים. הוועדה הראשונה נועדה לתכנן את עתידה של ירושלים היהודית במסגרת משטר בינלאומי, שאמור היה לנהוג בירושלים בהתאם להחלטת החלוקה. על הוועדה השנייה, שנקראה "ועדת המוסדות לענייני ירושלים", הוטל לנהל את ענייני העיר. הוועדה מנתה שבעה חברים מאישי ירושלים מכל החוגים. ליושב ראש הוועדה מונה דב יוסף. דב יוסף, יושב ראש הוועדה, היה מבכירי עורכי הדין בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. היה פעיל בתנועת העבודה ומפא"י. שימש יועץ משפטי של הנהלת הסוכנות היהודית וממלא מקום ראש המחלקה המדינית של הסוכנות. דוד אבולעפיה היה עורך דין ואיש ציבור בירושלים ושימש נשיא ועד העדה הספרדית בירושלים. דניאל אוסטר היה ראש עיריית ירושלים בסוף תקופת המנדט הבריטי (וקודם לכן סגנו וממלא מקומו של ראש העירייה הערבי). חיים סלומון, בנו של יואל משה סלומון, היה תעשיין ופעיל ציבור בירושלים. שמואל פסמן היה פעיל ציוני בתנועות ההתיישבות בארץ ישראל ופעל במסגרת ארגוני סיוע וסעד. יצחק רפאל היה חבר הוועד הלאומי מטעם הפועל המזרחי. ראובן שרי היה חבר מפקדת ארגון "ההגנה" במחוז ירושלים ומזכיר מועצת פועלי ירושלים. דוד אבולעפיה דניאל אוסטר חיים סלומון ראובן שרי יצחק רפאל דב יוסף תמונת שמואל פסמן בעיתון דבר משכנה של הוועדה היה בבניין סנסור בהצטלבות של רחוב יפו עם רחוב בן-יהודה, ליד כיכר ציון במרכז העיר. הוועדה טיפלה בקיום השירותים הציבוריים, באספקת מזון, מים ושירותים רפואיים ובמניעת ספסרות. הוועדה טיפלה גם בפליטי שכונות הספר, הסמוכות לאזורים הערביים של ירושלים, שנסו למרכז העיר. כמו כן פיקחה הוועדה על הסדר וביטחון הציבור והרכוש בעזרת משמר העם, שהיה יחידת מתנדבים שנועדה לשמור על הסדר בערים הגדולות, בהן ירושלים, חיפה, תל אביב וצפת. בין היתר מנעו אנשי משמר העם, במחסומי היציאה מן העיר, בריחה של תושבים מירושלים. הוועדה פעלה עד ל-21 באפריל 1948, לקראת מועד הכרזת העצמאות ואז הוקמה רשות מרכזית לשעת חירום בירושלים, שנקראה גם היא "ועדת ירושלים", אשר ניהלה את העיר בתקופת הקרבות והמצור ודאגה, בין היתר, לשיכונם של כ-1,500 פליטי הרובע היהודי של העיר העתיקה בדירות בשכונת קטמון (הישנה) שנעזבה על ידי תושביה הערבים, ועדה זו פעלה עד ל-3 באוגוסט 1948, אז הוטל שלטון צבאי על העיר ודב יוסף נתמנה למושל הצבאי של ירושלים. הקרב על ירושלים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
היפוגרף

במתמטיקה, היפוגרף של פונקציה f : Rn → R הוא קבוצה של הנקודות הנמצאות מתחת הגרף של פונקציה או עליו: hyp f = { ( x , μ ) : x ∈ R n , μ ∈ R , μ ≤ f ( x ) } ⊆ R n + 1 {\displaystyle {\mbox{hyp}}f=\{(x,\mu )\,:\,x\in \mathbb {R} ^{n},\,\mu \in \mathbb {R} ,\,\mu \leq f(x)\}\subseteq \mathbb {R} ^{n+1}} וההיפוגרף המוגבל היא קבוצת הנקודות הנמצאות מתחת לפונקציה: hyp S f = { ( x , μ ) : x ∈ R n , μ ∈ R , μ < f ( x ) } ⊆ R n + 1 . {\displaystyle {\mbox{hyp}}_{S}f=\{(x,\mu )\,:\,x\in \mathbb {R} ^{n},\,\mu \in \mathbb {R} ,\,\mu <f(x)\}\subseteq \mathbb {R} ^{n+1}.} ההיפוגרף היא קבוצה ריקה אם הפונקציה שקולה לאינסוף ( f ≡ − ∞ {\displaystyle f\equiv -\infty } ). אפשר להגדיר היפוגרף גם לפונקציה שתמונה שלה היא קבוצה כלשהי. בצורה דומה, אפשר להגדיר את הקבוצה של הנקודות הנמצאות מעל לפונקציה, שהיא האפיגרף. מאפיינים של ההיפוגרף הם: פונקציה היא פונקציה קעורה אם ההיפוגרף שלה היא קבוצה קמורה. פונקציה היא פונקציה רציפה למחצה אם ההיפוגרף שלה היא קבוצה סגורה
רפש ורוד

רפש ורוד (אנגלית: Pink Slime) הוא כינוי לחומר גלם בתעשיית הבשר המכונה בז'רגון המקצועי בקר דל-שומן במרקם עדין (אנגלית: LFTB - lean finely textured beef) או נתחי בקר דלי-שומן ללא עצם. הרפש הוורוד מיוצר בארצות הברית מנתחי בקר לבשר שאינם ראויים למאכל אדם כשלעצמם בשל רמות גבוהות של חיידקים שהם מכילים. בהליך ההכנה של הרפש הוורוד, מחממים את הנתחים לטמפרטורה גבוהה ומפרידים מהם את השומן באמצעות צנטריפוגה ותהליכי הקפאה מהירה. לאחר מכן, נדחס הבשר דרך צינורות דקים, בהם הוא מושרה בתערובת של גז אמוניה ומים או חומצת לימון במטרה להשמיד חיידקים כגון סלמונלה ואי קולי. בשנת 2001, אישרה מחלקת החקלאות של ארצות הברית (ה-USDA) את המוצר לצריכה מוגבלת על ידי בני-אדם ומאז הוא משמש כתוסף מזון לבשר בקר מעובד. הרגולטור בארצות הברית מגביל את יצרני הבשר בשימוש ברפש הוורוד לרמות של לא יותר מ-15% עד 25% מהמוצר המוגמר לצרכן. בסדרת תחקירים בנושא שערך ערוץ הטלוויזיה ABC ושודרה בשנת 2012 נטען כי 70% ממוצרי הבשר הטחון הנמכרים בסופרמרקטים מכילים רפש ורוד. טרם המצאתה של הטכנולוגיה ליצירתו, היו נתחי הבשר מהם מופק הרפש הוורוד פסולים למאכל אדם ושימשו כתוסף מזון לחיות משק וכבסיס למזון כלבים. מדיה וקבצים בנושא רפש ורוד בוויקישיתוף "אין רפש ורוד" כתבה באתר The Marker יצרנית המוצר נגד ABC כתבה באתר גלובס ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמרה ג'אן

אֶמְרֵה גַ'אן (בטורקית: Emre Can; נולד ב-12 בינואר 1994) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות הקשר והבלם בבורוסיה דורטמונד, בה הוא גם הקפטן, ובנבחרת גרמניה. הוא החל את הקריירה הבוגרת שלו בבאיירן מינכן, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון לפני העברתו לבאייר לברקוזן ב-2013. עונה לאחר מכן, הוא חתם בליברפול, שם רשם למעלה מ-150 הופעות. הצטרף ליובנטוס ב-2018, וב-2020 הוא הושאל לבורוסיה דורטמונד. כמה שבועות לאחר מכן הוא עבר לקבוצה. ג'אן נולד בפרנקפורט להורים טורקים. בגיל 6 הצטרף לקבוצת הנוער המקומית של העיר פרנקפורט, בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של הקבוצה הבכירה בעיר איינטרכט פרנקפורט. בגיל 14 עבר למחלקת הנוער של באיירן מינכן. ב-2011 החל לשחק בקבוצה המילואים של באיירן. ב-12 באוגוסט 2012 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 על בורוסיה דורטמונד בסופר קאפ הגרמני. ב-13 באפריל 2013 ערך את הופעתו הבכורה בבונדסליגה בניצחון 0–4 על נירנברג. בסיום העונה זכה עם הקבוצה באליפות גרמניה, הגביע הגרמני, וליגת האלופות. ב-2 באוגוסט 2013 חתם לארבע שנים בבאייר לברקוזן, בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה הבקיע ארבע שערים, ובישל ארבעה שערים. יכולתו של ג'אן עוררה עניין בליברפול, ביניהן בהופעתו בהפסד 2–4 למנצ'סטר יונייטד. ב-3 ביולי 2014 חתם בליברפול מהפרמייר ליג עבור 12 מיליון אירו. ב-25 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–3 נגד מנצ'סטר סיטי. ב-8 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 1–2 לצ'לסי. בעונתו השנייה בקבוצה העפיל עמה לגמר הליגה האירופית 2016, ופתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה. למרות הצעת ליברפול לחידוש חוזה, צ'אן החליט שלא לחדש את חוזהו עם הקבוצה וב-21 ביוני 2018 חתם ביובנטוס מסרייה א' בהעברה חופשית. ב-18 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–3 על קייבו ורונה. לאחר שלא השתלב כמצופה ביובנטוס ואף נפלט מסגל הקבוצה לליגת האלופות, ב-31 בינואר 2020 הושאל לבורוסיה דורטמונד עד לסוף העונה. ג'אן זומן לכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ב-28 באוגוסט 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן יואכים לב לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016. ב-4 בספטמבר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1–3 על פולין. ב-8 באוקטובר 2017 כבש את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת בניצחון 5–1 על אזרבייג'ן במסגרת מונדיאל 2018. נכלל בסגל נבחרת גרמניה ליורו 2020. ב-12 ביוני 2024 זומן ג'אן לסגל נבחרת גרמניה ליורו 2024 לאחר שאלכסנדר פבלוביץ' נפצע ונגרע מהסגל. באיירן מינכן אליפות גרמניה: 2012/2013 הגביע הגרמני: 2012/2013 ליגת האלופות: 2012/2013 הסופר קאפ הגרמני: 2013 יובנטוס אליפות איטליה: 2018/2019 הסופר קאפ האיטלקי: 2018 בורוסיה דורטמונד הגביע הגרמני: 2020/2021 נבחרת גרמניה גביע הקונפדרציות: 2017 מדיה וקבצים בנושא אמרה ג'אן בוויקישיתוף אמרה ג'אן, ברשת החברתית פייסבוק אמרה ג'אן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמרה ג'אן, ברשת החברתית אינסטגרם אמרה ג'אן, באתר Transfermarkt אמרה ג'אן, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אמרה ג'אן, באתר Soccerway אמרה ג'אן, באתר BDFutbol אמרה ג'אן, באתר WorldFootball.net אמרה ג'אן, באתר National Football Teams אמרה ג'אן, באתר FootballDatabase.eu צפו: גרמניה שברה שיא ב-1:5 על אזרבייג'ן, באתר Sport5.co.il - אתר ערוץ הספורט Mitch Fretton, Euro 2024: Germany call-up Emre Can to replace Aleksandar Pavlovic, ‏2024-06-12 (באנגלית בריטית)
נדחפים

נדחפים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בשידור חי בערוץ הילדים וצולמה במשרדי הערוץ. התוכנית שודרה לראשונה ב-22 במרץ 2015 בשידור חי מאולפני ערוץ הילדים. אורכה של כל תוכנית היה בין 25–30 דקות, והיא שודרה מדי יום בימים ראשון עד רביעי, ובימי חמישי שודר לקט מתוכניות השבוע בשם "נדחפים לחמישי". את התוכנית הנחו ירמי שיק בלום, ניב מג'ר וליאור אמסטרדמסקי בפינות מתוסרטות לצד תחרות בין כיתות על טיסה לחו"ל, בדומה לשעשועון ששטוס. בהמשך הצטרפו לצוות המנחים תומר פישמן כמנחה ראשי ולצידו טום באום כמנחה "פינת המשימות" והפינה "הכי מצחיק בארץ", בה חיפשו את הילד הכי מצחיק בארץ שזכה בפינה משלו. לאחר יותר מ-100 תוכניות ירדה התכנית מהאוויר ב-28 באוקטובר 2015,. ב-27 באוגוסט 2015 שודר הסרט "נדחפים לספרד" שמתעד את טיסתה של הכיתה הזוכה לספרד עם המנחים. גלגל התירוצים - בכל תוכנית נבחרת שאלה (למשל: למה לא נעלת כפכפים כל הקיץ?) ונדחפים מוצאים תירוץ לשאלה (למשל: רציתי לנעול כפכפים בקיץ, אבל הם ברחו ממני). התירוצים חוזרים על עצמם, כל פעם עם חפץ אחר. המירוץ למשימות של טום באום - בכל תוכנית נבחרה משימה שעל טום באום לעשות והוא ביצע אותה. אהבה במרומים - טלנובלה מבית נדחפים. דניאל השפית בת ה-14 - פינה בה דניאל מלמדת להכין אוכל לא מוצלח ומבחיל. נהוראי מתופף על דברים - בכל תוכנית של הפינה נהוראי (ניב מג'ר) "מלמד" איך לתופף על דבר מסוים. טופ 5 - פינה בה המפורסם המתארח בתוכנית בוחר את 5 הדברים הכי אהובים עליו בנושא מסוים. עובדים על אנשים בטלפון - בכל תוכנית ירמי ותומר עובדים על אנשים בטלפון. צחיק צחוק - פינה שאותה מגישה הדמות פדי 420, אותו גילם תומר פישמן. פינה זו היא פינה של פספוסים שמשודרת לעיתים רחוקות. בית ספר לשטויות נדחפים, ברשת החברתית אינסטגרם "נדחפים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מתן שרון, "נדחפים": הדבר הכי מוזר על המסך הקטן בכלל משודר בערוץ הילדים, אוגוסט 2015, באתר טיים אאוט הכרזה על עליית הסדרה, בעמוד האינסטגרם של התוכנית הכרזה על תוכנית המאה, בעמוד האינסטגרם של התוכנית טריילר הסרט, בעמוד הפייסבוק של ערוץ הילדים