laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ואט ארון

ואט ארוּן (בתאית: วัดอรุณ; בתרגום לעברית: "מקדש השחר") הוא מקדש בודהיסטי (ואט) בבנגקוק, תאילנד. המקדש נמצא במחוז בנגקוק יאי, על הגדה המערבית של הנהר צ'או פראיה. שמו המלא של המקדש הוא "ואט ארונראטצ'אווררם ראטצ'וורמאהוויהארה" (באלפבית לטיני: Wat Arunratchawararam Ratchaworamahavihara, תאית:วัดอรุณราชวรารามราชวรมหาวิหาร). הסמן הבולט של "ואט ארון" הוא הפראנג המרכזי (מגדל בסגנון קמבודי). מדרגות תלולות מובילות לשתי מרפסות. מקורות שונים מדווחים על גובה המגדל בין 66.8 מטרים ל-86 מטרים. פינות המקדש מוקפות בארבעה פראנגים לוויינים קטנים יותר. הפראנגים מקושטים בצדפים ופיסות חרסינה שבהם נעשה שימוש קודם כזבורית לספינות שהגיעו לבנגקוק מסין. סביב בסיסם של הפראנגים יש דמויות שונות של חיילים סינים וחיות קדומים. על המרפסת השנייה יש ארבעה פסלים של האל ההינדי אינדרה רוכב על אראוון (פיל מיתי במיתולוגיה של תאילנד). על שפת הנהר יש שישה ביתנים (בתאית סאלה) בסגנון סיני. הביתנים עשויים מגרניט ירוק. בסמוך לפראנגים מצוי אולם ההסמכה ובו דמותו של בודהה ניראמיטר שעל פי המסורת תוכננה על ידי המלך ראמה השני. מעל חזית הכניסה הקדמית לאולם ההסמכה יש גג ומעליו צריח מחודד המקושט בקרמיקה צבעונית ועבודות גבס מצופות בחרסינה צבעונית. בחזית יש פסלים של שני שדים - דמויות השומרים. המקדש נבנה בימי הבירה העתיקה של ממלכת איוטהאיה ונקרא במקור ואט מאקוק (מקדש הזיתים). בתקופה שבה ת'ונבורי הייתה בירת תאילנד, המלך טאסקין שינה את שמו לואט צ'נג. למשך תקופה קצרה שכן במקדש בודהה מאזמרגד, אך בשנת 1784 הועבר הפסל לואט פרה קוו. במאה ה-19 שינה המלך ראמה השני את שם המקדש לואט ארונראטצ'את'רם. הוא שיקם את המקדש והגדיל את הפראנג המרכזי, ואת העבודה סיים המלך ראמה השלישי. ראמה הרביעי נתן למקדש את שמו הנוכחי ואט ארונרראטצ'אווררם. הפראנג המרכזי מסמל את ההר המיתולוגי "הר מארו" מהקוסמולוגיה ההודית. הפראנגים הלוויינים מוקדשים לאל הרוח "פרה פאי". השדים בשביל הכניסה הם מהראמאיינה. הדמות הלבנה מכונה "סאהאססאטג'ה" והירוקה ידועה כ"טאסאקאנת". אתר האינטרנט הרשמי של ואט ארון ואט ארונראטצ'אווררם ראטצ'וורמאהוויהארה
אולם תיאטרון

המונח "במה" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו במה (פירושונים). תיאטרון, פירוש השם מיוונית "מקום להסתכלות", ולכן לאולם התיאטרון, למקום הפיסי, חשיבות מכרעת והשפעה גדולה על ההצגה. גודל האולם משפיע על המשחק, הסגנון, התפאורה ועוד. תקרה: בעיות אקוסטיקה, תאורה, אווירה ועוד. היערכות הקהל והשחקנים (במה) בחלל האולם. הבמה היא המקום שעליו מציגים שחקני התיאטרון את המחזה. לארגון מקום ההצגה יש חמש צורות יסוד: תיאטרון הפרוסניום (או פרוסקניון) (המבנה הסגור): הבמה מופרדת מהאולם בקיר שבו פתח הבמה, שהוא הפרוסצניום, כך שההצגה כולה נתונה כאילו במסגרת, בה צופה הקהל היושב מולה, באולם התיאטרון. לצופה קשר מינימלי עם צופים אחרים – ההצגה היא חוויה פרטית (אינדיבידואלית לכל צופה). זוהי במה המתאימה לניסיון של יצירת אשליה של מציאות (ריאליזם, נטורליזם). זוהי הצורה הקונבנציונלית והנפוצה להצגות תיאטרון. במת זירה: הבמה במרכז, והקהל מקיף אותה, במעגל או בריבוע. השחקן חייב להתייחס לקהל הסובבו מכל העברים, הקשר בין השחקנים לקהל הוא דיפוזי, לכל הכיוונים בבת אחת. בדרך כלל במות זירה הן קטנות ולכן הקשר בין הקהל לשחקנים הוא אינטימי וקרוב. אולם כזה דורש השקעה כלכלית נמוכה (הוא קל לארגון, לאלתור תפאורה מצומצמת וכדומה, אבל מאחר שהוא בדרך כלל קטן, גם ההכנסות קטנות, וכך בתיאטרון מקצועי זוהי במה יקרה לתפעול). הכניסות של השחקנים גלויות לעיני הקהל ונמשכות זמן רב. במה פורצת: הקהל יושב בשלושה צידיה של הבמה. דומה למבנה "הזירה" אך ללא חסרונותיה – יש לה רקע ותפאורה, הכניסות והיציאות של השחקנים מהתפאורה שברקע. הקשר האינטימי נשמר. מקום הצגה מאולתר: המטרה בבמה זו לבטל את ההפרדה שבין האולם לבמה וכך ליצור יחסים חדשים בין הקהל לשחקנים, כאלה שיגרמו לקהל למקסימום אקטיביות, תגובה, והבאתו למודעות גבוהה, המקום המאולתר מחוץ לאולמות הקונבנציונלים – באולמות מאולתרים שארגון החלל בהם מיוחד או אולמות תיאטרון רגילים בהם בעזרת בניית תוספת לבמה היא "פורצת" לאולם. שימוש במספר צורות, לחלופין בהצגה אחת מולטיפוקוס: סביב לצופה התרחשויות ואפקטים מיוחדים ושונים, הוא בוחר במה לצפות ובמה להתמקד והוא זה שמחבר לכלל משמעות. החומרים המוגשים לו מתחומים ומסוגים שונים כמו: הצגה של שחקנים, סרטים, שקופיות, ריקוד, מוזיקה ומשחקי תאורה. אולם תיאטרון מופעל במודלים אחדים: משכן מפיק: אולם התיאטרון משמש תיאטרון יחיד באופן קבוע. בית הבימה הוא דוגמה למשכן מפיק, בהיותו המשכן הקבוע של תיאטרון "הבימה". משכן מקבל (מכונה גם "מרכז לאומנויות הבמה"): אולם תיאטרון שאינו מפיק רפרטואר משלו, אך במקום זאת מקבל חבורות תיאטרון מסיירות, בדרך כלל לתקופה קצרה, כגון שלושה ימים או שבוע. החבורה הנכנסת יכולה לקבל נתח ממכירות הכרטיסים או תשלום מינימום מובטח. תיאטראות וסט אנד בלונדון ותיאטראות ברודוויי בניו יורק הם משכנות מקבלים, כיוון שהמקום מספק אך ורק מתקנים למופע הנכנס, אף שההפקה יכולה להישאר למשך שנים רבות. מודל מעורב: אולם התיאטרון הוא משכנו הקבוע של תיאטרון מסוים, ובנוסף מארח לעיתים חבורות תיאטרון אחרות. מדיה וקבצים בנושא אולם תיאטרון בוויקישיתוף תיאטרונים, דף שער בספרייה הלאומית
פרושוטו

פרושוטו (באיטלקית: Prosciutto) הוא שוק וירך חזיר מומלחות ומיובשות (פרושוטו קרודו) או מבושלות (פרושוטו קוטו) בנוסח צפון איטליה. העיר פארמה נחשבת למולדת הפרושוטו. מקור המילה "פרושוטו" מלטינית: perexsuctum משמעו "שיובש לחלוטין", "שנמצץ לשדו לגמרי". "פרושוטו קרודו" מיוצר מירך ושוק חזיר שלמים שלא בושלו אלא נמרחו במלח ותבלינים, ולאחר מכן נתלים להתיישנות, ואילו "פרושוטו קוטו" מיוצר מאותם נתחי בשר מומלחים ומבושלים. תהליך הכנת הפרושוטו אורך ממספר חודשים ועד שנים, כתלות במספר גורמים כגון במסורת ההכנה העוברת מדור לדור, תנאי האקלים האופייניים לאזור, גודל הנתח וכדומה. מבנתחי בשר שנשארו מהכנת פרושוטו מכינים סטרולגינו. פרושוטו קרודו פרוס לפרוסות דקיקות מוגש לעיתים קרובות במטבח האיטלקי כמנת אנטיפסטי, כרוך סביב מקלות גריסיני או (בעיקר בקיץ) עם פרוסות תאנים או מלון. אוכלים פרושוטו גם כתוספת לירקות מבושלים כאספרגוס ואפונה, כמרכיב ברוטבי פסטה וכמילוי למאכלי בשר עגל. כריכים עם פרושוטו הם בדרך כלל וריאציה של סלט קפרזה, עם בזיליקום, עגבנייה ומוצרלה.
דרמוט מק'מורו

דרמוט מק'מורו (אירית: Dermot Mac Murrough; ידוע גם כדרמוט נאנגאל "דרמוט של הזרים"; 1110 – 1 במאי 1171) מלך מחוז לנסטר באירלנד, והאדם שנחשב לבוגד הגרוע ביותר בהיסטוריה האירית. מק'מורו החל את שרשרת המאורעות שהסתיימה בבואו של המלך הנרי השני מממלכת אנגליה לאירלנד דבר שסימן את תחילת המעורבות האנגלית באי. לקראת אמצע המאה ה-12, הייתה אירלנד מורכבת ממספר ממלכות שנלחמו ביניהן, וקיימו מעין קונפדרציה רופפת, בה משל להלכה, אך לא למעשה, אחד מן המלכים שכונה "המלך העליון של אירלנד" ("Ard Rí na hÉireann"). אחת מממלכות אלו הייתה לנסטר. לאחר מות אחיו, מלך לנסטר, התמנה דרמוט מק'מורו במפתיע למלך לנסטר. המלך העליון שמשל אז, טורלוך או'קונור, התנגד לכך, שכן חשש כי מק'מורו יהיה יריבו על המינוי ל"מלך העליון". טורלוך שלח את אחד מבעלי בריתו, טירנן או'רורק, לכבוש את לנסטר ולהדיח את המלך הצעיר. או'רורק החל במסע כיבוש, שבמהלכו השמיד את כל הצאן בלנסטר על מנת להרעיב את תושבי המחוז. מק'מורו הודח מכס המלוכה, אך שב ועלה עליו בעזרת נאמניו בשנת 1133. לאחר מכן השתרר שלום מתוח למשך כשלושה עשורים בין מלך לנסטר ובין המלך העליון. בשנת 1166 הלך לעולמו "המלך העליון" החדש ובעל בריתו של דרמוט, מוינכרטך או'לכלין, וקואליציה בראשותו של טיירנן או'רורק ראתה בכך שעת כושר לכבוש את לנסטר. או'רורק כבש את לנסטר ומק'מורו הוגלה לאנגליה שם שהה בחצרו של המלך הנרי השני. הנרי השני סייע למק'מורו להקים צבא של שכירי חרב נורמנים וולשים בראשות הרוזן של פמברוק, ריצ'רד דה קלייר (הידוע בכינויו "הקשת החזקה"), אשר היו אמורים לסייע למק'מורו לשוב לכס המלכות של לנסטר, ואף להתמנות למלך העליון על אירלנד כולה. המלך העליון היה עתה רורי או'קונור (מלך אירלנד) (אנ'), בנו של אויבו הישן של מק'מורו. מק'מורו חזר לאירלנד בשנת 1167, וב-1 במאי 1169 נחתו על חופיה של אירלנד שכירי החרב בראשות "הקשת החזקה", והעמידו עצמם לרשותו של מק'מורו. עד מהרה נכבשה דבלין וכל מחוז לנסטר נפל לידי מק'מורו. מק'מורו צעד לכיוון הגבעה הקדושה בטארה, המקום בו הומלכו מלכי אירלנד, ובו שהה עתה המלך או'קונור. אך רורי או'קונור נקט בצעד בלתי מקובל. על פי המנהג האירי העתיק המלך העליון היה מקבל לידיו בני ערובה ממשפחות האצולה על מנת להבטיח את נאמנותם. או'קונור הוציא להורג את בני הערובה שבידו, ובהם בנו של מק'מורו. מק'מורו איבד את העניין במלחמה, ופרש לאחוזתו בפרנס, ולאחר מספר חודשים מת. בתו נשאה ל"קשת החזקה" אשר החל עתה בהקמת ממלכה נורמנית על אדמת אירלנד. בכך עורר את תשומת לבו של המלך הנרי השני, אשר ביקר באירלנד וקיבל שם את נאמנותו של "הקשת החזקה" ואת אדמותיו. הייתה זו תחילתה של המעורבות האנגלית בענייניה של אירלנד. בהיסטוריה האירית נחשב מק'מורו לבוגד, על אף שכוונתו מעולם לא הייתה להביא לפלישה אנגלית לאירלנד, אלא להיות בעצמו המלך העליון, בסיועו של מלך אנגליה. לא הייתה לו דרך לדעת לאן יביאו את עמו שאיפותיו האישיות. מדיה וקבצים בנושא דרמוט מק'מורו בוויקישיתוף דרמוט מק'מורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לורדים רוחניים

הלורדים הרוחניים או הלורדים של הכנסייה (באנגלית: Lords Spiritual) הם 26 אנשי דת של הכנסייה האנגליקנית המכהנים כחברי בית הלורדים - הבית העליון של הפרלמנט הבריטי. כנסיית סקוטלנד אינה מיוצגת בבית הלורדים כמו גם כנסיית ויילס והכנסייה האנגליקנית של צפון אירלנד שאינן כנסיות רשמיות של אזורים אלה. כנסיית אנגליה כוללת 44 דיוקסיות (מחוזות כנסייתיים) שבראשם עומדים בישופים. בראשות דיוקסיות קנטרברי ויורק עומדים ארכיבישופים. שתי דיוקסיות - דיוקסיית סודור ומאן (האי מאן) ודיוקסיית גיברלטר מצויים מחוץ לשטחה של הממלכה המאוחדת. הארכיבישוף מקנטרברי, הארכיבישוף מיורק, הבישוף של לונדון, הבישוף של דרהאם והבישוף של וינצ'סטר מכהנים תמיד כלורדים בבית הלורדים. הבישופים של סודור ומאן ושל גיברלטר אינם רשאים לכהן בבית הלורדים, כיוון ששטחים אלה אינם חלק מהממלכה המאוחדת. מבין יתר 37 הבישופים, 21 הבישופים בעלי הותק הרב ביותר במשרה מכהנים כלורדים בבית הלורדים. הוותק הוא ותק מצטבר, והמעבר של בישוף מכהונה בדיוקסיה אחת לכהונה בדיוקסיה אחרת אינו בפוגע בוותק של אותו בישוף. באופן תאורטי נבחרים הארכיבישופים והבישופים על ידי מוסדות הכנסייה אולם בפועל הבחירה נעשית על ידי ראש ממשלת בריטניה, אשר ממליץ למלך על מועמד מועדף וזה מורה למוסדות הכנסייה לבחור במועמד. עוד טרם הסדרת מעמד האצולה באנגליה במאה ה-14, הייתה מחלוקת בשאלה האם הבישופים הם אריסטוקרטים או לא ואם הם זכאים להנות מהפריבילגיות שלה. בתקופת מלכותו של המלך ריצ'רד השני טוען הארכיבישוף מקנטרבורי כי הלורדים הרוחניים הם אכן אצילים, ורשאים לדרוש ראיון אישי עם השליט וכולי. ב-1621 נקבע שהבישופים הם חברי הבית בלבד ואינם אצילים, וסדר התקנות של בית הלורדים מכיל עדיין הוראה זו. קודם לרפורמות של המלך הנרי השמיני היו הלורדים הרוחניים נתונים רק למרות האפיפיור. לאחר הרפורמציה והפילוג מרומא בימי הנרי השמיני, הם הוכפפו לסמכות בתי המשפט החילוניים. אחת התקריות הבולטות בהן נדונה הסוגיה אירעה בשנת 1688, במשפט שבעת הבישופים שסירבו להקריא את הצהרת ג'יימס השני על ביטול חוקי העונשין נגד לא-אנגליקנים, וטענו כי איננו מוסמך לחייב אותם לעשות כן. הסרבנים נשפטו בפני חבר מושבעים רגיל בעוולה של הוצאת לשון הרע. הבישופים טענו כי יש להם זכות לעתור אל המלך, כבני אצולה, ואילו התביעה טענה כי אין להם זכות זו. בפועל עתירתם לא נדונה כלל בפני המלך, מאחר שבית המשפט זיכה אותם. בראשית פעולתו של הפרלמנט הבריטי עלה מספר הלורדים הרוחניים על הלורדים הארציים. בבית הלורדים היו חברים גם אנשי דת מדרגה נמוכה יותר ובהם כל ראשי המנזרים באנגליה. בין השנים 1536–1540, בשל פירוק המנזרים באנגליה על ידי הנרי השמיני, בוטלו המנזרים ובהתאם גם בוטל תפקידם של ראשי המנזרים, והלורדים הרוחניים הפכו למיעוט בבית הלורדים. במשך שלוש מאות השנים שחלפו מאז ביטול המנזרים לא נוצרו מחוזות כנסייתיים נוספים ולכן לא נדונה שאלת מספר הלורדים הרוחניים. עם היווצרות בישופות ריפון בשנת 1836 אוחדו בישופות בריסטול ובישופות גלוסטר ועל כן לא התעוררה בעיה. עם הקמת בישופות מנצ'סטר בשנת 1844 עלה מספר הלורדים הרוחניים מ-21 ל-22 ונקבע כי מספר הלורדים הרוחניים בבית הלורדים לא יעלה בכל מקרה על 26 לורדים. עם הפרדתה של כנסיית ויילס ב-1914 פחת מספר הבישופים היכולים להתמודד על 26 המושבים בבית הלורדים, בארבעה. 26 הלורדים הרוחניים מהווים כיום 4% מחברי בית הלורדים. חוק הלורדים הרוחניים (נשים) (2015)
UTF-16

UTF-16 הוא קידוד של כל תו יוניקוד באמצעות קבוצה אחת או שתיים של 16 סיביות, כלומר 2 או 4 בתים לכל תו, בהתאם לתו. את רוב התווים מקודדים ב־16 סיביות, ורק תווים נדירים והיסטוריים מקודדים ב־32 סיביות. ב־1990, כאשר הוחל בתקינת תקן יוניקוד לקידוד תווים אחיד, עלה במחשבה כי אין צורך אלא בהרחבת הקידוד לכל תו מבית אחד (8 סיביות) ל־2 בתים (16 סיביות). קידוד כזה נותן מקום ל־65,536 תווים, והמייסדים של יוניקוד סברו כי מספר זה יספיק. תוכנן כי אותיות עם אקצנטים והברות קוריאניות יקודדו באמצעות יסודות מתחברים (combining characters), דבר שיחסוך במקומות, וכי תווים היסטוריים (כגון גותית ואוגריתית) יקודדו בתוך אזור השימוש הפרטי (private use area) של יוניקוד, במקומות U+A000 עד U+FAFF (מספרים הקסדצימליים). כך היה המצב בגרסה 1 של תקן יוניקוד. ברם, כעבור כמה שנים השתנו הדברים תכלית שינוי. לצורך תאימות לאחור הוחלט על הקצאת מקומות לתווים מחוברים, כלומר במקום לקודד את האות ē כשני תווים, האות e ולאחריה קו עליון מתחבר, לקודד את כל הסימן הזה כתו אחד. כך עלה הצורך להקצות אלפי קודים לקידוד ההברות הקוריאניות (אשר הועברו למקומות U+AC00 עד U+D7FF, ואזור השימוש הפרטי הועבר ל־U+D800 עד U+FAFF), והתחזיות לשימוש העתידי של קידוד 16 סיביות התבדו. מתכנני יוניקוד הבינו כי 65,536 תווים אינם מספיקים לכל הצרכים, וכך נולד UTF-16, שהוא הרחבה של גרסה 1 של יוניקוד. UTF-16 פועל כך: ב־2,048 = 1,024 + 1,024 תווים מתוך ה־65,536 הראשונים משתמשים למיעון 1024×1024, כלומר 1,048,576, תווים נוספים. הקודים האלה הם U+D800 עד U+DBFF לחצי הראשון ו־U+DC00 עד U+DFFF לחצי השני. צירוף של קוד מהחצי הראשון ולאחריו קוד מהחצי השני משמש למיעון תו יוניקוד מעבר ל־U+FFFF, כלומר מ־U+10000 עד U+10FFFF. למשל, הצירוף D84C DFB4 ממען את התו U+233B4 (שהוא סימן סיני נדיר). מנגנון זה נקרא מנגנון ממלאי המקום או באנגלית surrogates. תחת קידוד זה, יוניקוד מגרסה 2 ואילך יכול להכיל 1,112,064 תווים, די והותר לכל שימוש עתידי. בקידוד UTF-16 משתמשים מערכות Windows (החדשות יותר – NT ו־2000 ו־XP) ומצע Java. אלה השתמשו במקור ביוניקוד המקורי של 16 סיביות ועברו ל־UTF-16 לאחר מכן. ב־Windows ניתן לאחסן קובצי טקסט בקידוד UTF-16 או UTF-8, אך בזיכרון יימצא הטקסט תמיד כ־UTF-16. ב־Windows הבתים יופיעו בסדר little-endian, בשל השימוש של מעבדי אינטל בסדר זה, ואילו ב־Java הם יהיו בסדר big-endian. קידוד UTF-8 יכול למען בעיקרון עד 2,147,483,647 תווים, עד U+7FFFFFFF. תקן ISO 10646, שהיה תחילה נפרד מיוניקוד אך אוחד איתו אחר־כך, מכיל צורת קידוד של 32 סיביות לכל תו היכולה למען מספר זהה לזה של UTF-8. ואולם, כאשר UTF-16 פורסם, הוחלט כי תקני יוניקוד ו־ISO 10646 יגבילו את תחום התווים עד לתחום האפשרי של UTF-16, כלומר עד U+10FFFF. כתוצאה מכך, צורות הקידוד האחרות של יוניקוד, UTF-8 (אחד עד ארבעה בתים לכל תו) ו־UTF-32 (ארבעה בתים לכל תו), מוגבלות בגרסאות הנוכחיות של יוניקוד למיעון של קצת יותר ממיליון תווים, על אף שהן יכולות באופן עקרוני למען למעלה משני מיליארד תווים. מדיה וקבצים בנושא UTF-16 בוויקישיתוף
ג'ייק צאקאלידיס

יאקובוס "ג'ייק" צאקאלידיס (ביוונית: Ιάκωβος Τσακαλίδης, בגאורגית: იაკოვოს წაკალიდას; נולד ב-10 ביוני 1979) הוא כדורסלן ממוצא יווני-פונטי - גאורגי, יליד רוסתווי, גאורגיה. גובהו של צאקאלידיס 2.18 מטר והוא שוקל 132 קילוגרמים. צאקאלידיס החל לשחק ב-1996 בקבוצת א.א.ק אתונה. נבחר על ידי פיניקס סאנס בסיבוב הראשון (במקום ה-25 הכללי) בדראפט ה-NBA של שנת 2000, ובקיץ של שנה זו עבר לשחק בקבוצה. ב-30 בספטמבר 2003, הועבר צאקאלידיס מקבוצתו הקודמת, הממפיס גריזליס, אל שורות היוסטון רוקטס, ששלחה תמורתו את הפורוורד סקוט פדג'ט. הוא מחזיק באזרחות כפולה, גאורגית (מולדתו) ו-יוונית, היכן שגדל. בקריירת ה-NBA שלו הוא צבר ממוצעים של 4.8 נקודות למשחק ו-3.9 ריבאונדים למשחק, כאשר בעונה החולפת קלע 2.3 נקודות ואסף 3.1 ריבאונדים בלבד בשורות הרוקטס. בקיץ 2007 החליט לחזור לשחק ביוון וחתם בשורות אולימפיאקוס, בה שיחק במשך עונה אחת בסיומה שוחרר מחוזהו. מדיה וקבצים בנושא ג'ייק צאקאלידיס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג הפרופיל הרשמי באתר NBA.COM, באנגלית אמיר בוגן, רוסיה: ג'ייק צקאלידיס סיכם בדינמו מוסקבה, באתר ynet, 8 באוגוסט 2006
קורה (יפן)

קוּרֵה (ביפנית: 呉市) היא עיר הנמצאת במחוז הירושימה, יפן. העיר הוקמה ב-1 באוקטובר 1902. עד לסוף מלחמת העולם השנייה העיר הייתה מרכז צבאי ושימשה כמעגן לאוניות המערכה הגדולות ביותר בעולם, אוניות המערכה מסדרת יאמטו. מדיה וקבצים בנושא קורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורה (ביפנית) קורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורה, סרטונים בערוץ היוטיוב קורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לבאן קוביאשווילי

לבאן קוביאשווילי (בגאורגית: ლევან კობიაშვილი; נולד ב-10 ביולי 1977) הוא כדורגלן עבר גאורגי, ששיחק בעמדת הקשר. קוביאשווילי הוא יליד טביליסי שבגאורגיה. הקריירה המקצועית של קוביאשווילי החלה בקבוצה המקומית הקטנה אוואסה טביליסי, ממנה הוא עבר למועדון קטן נוסף, מטאלורג רוסתווי, לפני שערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הגאורגית במדי דינמו טביליסי. בשנת 1998, אחרי שנה בקבוצה הרוסית אלניה ולדיקווקז, עבר קוביאשווילי למועדון הכדורגל הגרמני פרייבורג שבאותה התקופה קלט מספר רב של כדורגלנים גאורגים. בפרייבורג שיחק קוביאשווילי עד שנת 2003, השנה בה עבר לשחק במועדון הצמרת שאלקה 04. לאחר שש שנים עבר קוביאשווילי לשורות הרטה ברלין וחתם עמה על חוזה עד יוני 2010. לאחר ירידת הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה האריך קוביאשווילי את חוזהו בקבוצה עד ליוני 2013. נכון לספטמבר 2010 רשומים לזכותו של קוביאשווילי 305 משחקי בונדסליגה, בהם כבש 29 שערים. בבונדסליגה השנייה זקופות לזכותו 43 הופעות בהן הבקיע 11 שערים. קוביאשווילי היה שחקן חשוב בסגל נבחרת גאורגיה, במדיה צבר 100 הופעות בינלאומיות וכבש 12 שערים. קוביאשווילי נשוי ואב לבן. דינמו טביליסי אליפות גאורגיה: 1995, 1996, 1997, 1998 הגביע הגאורגי: 1996, 1997, 1998 הסופר קאפ הגאורגי: 1996, 1997 שאלקה 04 גביע האינטרטוטו: 2003, 2004 גביע הליגה הגרמנית: 2005 מדיה וקבצים בנושא לבאן קוביאשווילי בוויקישיתוף לבאן קוביאשווילי, באתר Transfermarkt לבאן קוביאשווילי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לבאן קוביאשווילי, באתר Soccerway לבאן קוביאשווילי, באתר WorldFootball.net לבאן קוביאשווילי, באתר National Football Teams לבאן קוביאשווילי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt לבאן קוביאשווילי האריך את חוזהו בהרטה ברלין עד יוני 2013, (בגרמנית)
סימן לז'נדר

סימן לז'נדר (על שם המתמטיקאי הצרפתי אדריאן-מארי לז'נדר) הוא מושג בתורת המספרים. מופיע בהקשר של פירוק לגורמים ושארית ריבועית. סימן יעקובי וסימן קרונקר הם הרחבות של סימן לז'נדר. יהי p {\displaystyle p} מספר ראשוני אי־זוגי ויהי a {\displaystyle a} מספר שלם. סימן לז'נדר מוגדר על ידי: הגדרתו המקורית של לז'נדר הייתה באמצעות הנוסחה המפורשת: ( a p ) ≡ a ( p − 1 ) / 2 ( mod p ) : ( a p ) ∈ { − 1 , 0 , 1 } {\displaystyle \left({\frac {a}{p}}\right)\equiv a^{(p-1)/2}\!\!\!{\pmod {p}}\quad :\left({\frac {a}{p}}\right)\in \{-1,0,1\}} יהיו p , q {\displaystyle p,q} ראשוניים אי־זוגיים ו־ a , b {\displaystyle a,b} שלמים, אזי: ( a b p ) = ( a p ) ( b p ) {\displaystyle \left({\frac {ab}{p}}\right)=\left({\frac {a}{p}}\right)\!\left({\frac {b}{p}}\right)} ( 1 p ) = 1 {\displaystyle \left({\frac {1}{p}}\right)=1} ( − 1 p ) = ( − 1 ) p − 1 2 = { 1 : p ≡ 1 ( mod 4 ) − 1 : p ≡ 3 ( mod 4 ) {\displaystyle \left({\frac {-1}{p}}\right)=(-1)^{\frac {p-1}{2}}={\begin{cases}1&:p\equiv 1{\pmod {4}}\\-1&:p\equiv 3{\pmod {4}}\end{cases}}} ( 2 p ) = ( − 1 ) p 2 − 1 8 = { 1 : p ≡ ± 1 ( mod 8 ) − 1 : p ≡ ± 3 ( mod 8 ) {\displaystyle \left({\frac {2}{p}}\right)=(-1)^{\frac {p^{2}-1}{8}}={\begin{cases}1&:p\equiv \pm 1{\pmod {8}}\\-1&:p\equiv \pm 3{\pmod {8}}\end{cases}}} ( 3 p ) = { 1 : p ≡ ± 1 ( mod 12 ) − 1 : p ≡ ± 5 ( mod 12 ) {\displaystyle \left({\frac {3}{p}}\right)={\begin{cases}1&:p\equiv \pm 1{\pmod {12}}\\-1&:p\equiv \pm 5{\pmod {12}}\end{cases}}} ( 5 p ) = { 1 : p ≡ ± 1 ( mod 5 ) − 1 : p ≡ ± 2 ( mod 5 ) {\displaystyle \left({\frac {5}{p}}\right)={\begin{cases}1&:p\equiv \pm 1{\pmod {5}}\\-1&:p\equiv \pm 2{\pmod {5}}\end{cases}}} ( p q ) ( q p ) = ( − 1 ) p − 1 2 q − 1 2 {\displaystyle \left({\frac {p}{q}}\right)\!\left({\frac {q}{p}}\right)=(-1)^{{\frac {p-1}{2}}{\frac {q-1}{2}}}} (משפט ההדדיות הריבועית) שארית ריבועית סימן יעקובי משפט ההדדיות הריבועית פולינום פקטה סימן לז'נדר, באתר MathWorld (באנגלית)
סרפנטין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סרפנטין – מינרל אבקת סרפנטין – סוג של אבק שרפה אגם הסרפנטיין – אגם בהייד פארק שבלונדון גלריית סרפנטיין – גלריה בגני קנזינגטון שבהייד פארק בלונדון סרפנטין (אוסטרליה המערבית) עיר במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה סרפנטין (ויקטוריה) – עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה הפארק הלאומי סרפנטין – פארק לאומי באוסטרליה מפלי סרפנטין – מפלים באוסטרליה סרפנטין (נהר) – נהר באוסטרליה סרפנטינות מעלה העקרבים – דרך בנגב הצפוני
ירוק-עד

צמח יְרוֹק-עַד הוא צמח המחליף את עליו בהדרגה במשך כל השנה, להבדיל מצמחים ועצים נשירים, המשירים את כל עליהם בעונת שנה מסוימת. כל עלה של צמח ירוק-עד חי בין שנה לחמש שנים. עם זאת תועדו מקרים של עלים שחיו שנים רבות, עד 45 שנים. באזורים טרופיים חמים רוב הצמחים הם יְרֻקֵּי-עַד. אזורים בעלי אקלים יבש מתאפיינים באוכלוסייה הטרוגנית של צמחים ירוקי-עד ונשירים. באזורים קרים רוב הצמחים הם נשירים. ירוק-עד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'סי ג'יימס הוליווד

ג'סי ג'יימס הוליווד (באנגלית: Jesse James Hollywood; נולד ב-28 בינואר 1980 בלוס אנג'לס קליפורניה) היה סוחר סמים אמריקני. בנג'מין מרקוביץ היה סוחר סמים ולקוח של הוליווד, אשר צבר חוב של 1,200 דולר להוליווד. מרקוביץ גם איים לחשוף הונאת ביטוח בסך 36,000 דולר שבה הוליווד היה מעורב. ב-6 באוגוסט 2000 תכננו הוליווד וכמה מחבריו להתעמת עם בנג'מין מרקוביץ, אך לפני שהגיעו לביתו הם ראו את אחיו-למחצה של בנג'מין, ניקולס מרקוביץ, והחליטו לחטוף אותו. ניקולס לא היה ער לסכנה ובילה מספר ימים בלהתחבר ולחגוג במסיבות עם שוביו. כאשר הוליווד התייעץ עם עורך הדין של משפחתו, סיפר לו זה כי העונש שהוא יכול לקבל על חטיפה ודרישת כופר הוא מאסר עולם. בתגובה, הוליווד החליט לנסות ולגרום לכך שלא יִדעו שהוא ביצע חטיפה. ב-12 באוגוסט 2000, בהרים שמצפון לגולטה, קליפורניה, ניקולס נרצח ונקבר על ידי אנשים שעבדו עבור הוליווד. ג'סי ג'יימס הוליווד נתפס בריו דה ז'ניירו, ברזיל ב-8 במרץ 2005 על ידי המשטרה הפדרלית של ברזיל, אשר נעזרה במידע של הרשויות האמריקאיות כאשר הוא הלך לפגוש את בן דודו מחוץ לקניון. בספר ההתכתבות שלהם, "חמש שנים", המתרחש בדרום אמריקה, תיארו כריסטיאן קראכט ודייוויד וודארד את מצבו של ג'סי ג'יימס הוליווד בשנים 2004–2006. ב-8 ביולי 2009, לאחר שלושה ימים של דיונים, הגיעו המושבעים לפסק דין. הם מצאו את הוליווד אשם בחטיפה וברצח מדרגה ראשונה והמליצו על מאסר עולם. ב-5 בפברואר 2010, גזר השופט על הוליווד מאסר עולם ללא אפשרות לשחרור על תנאי. ערך מורחב – אלפא דוג סיפורו של הוליווד מוצג בסרט אלפא דוג שיצא בינואר 2007, אשר מתמקד בתהליך החטיפה והרציחה של הנער, תוך תיאור חלקם של כל המעורבים בתקרית. השחקן אמיל הירש מגלם את הוליווד בסרט תחת השם, ג'וני טרולאב. קראכט ו-וודארד, "חמש שנים" (הנובר: וורהאן פרסומים, 2011)
נהה

נָהָה (ביפנית: 那覇市) היא עיר הבירה של מחוז אוקינאווה ביפן. העיר המודרנית הוקמה ב-20 במאי 1921. היא הייתה אחד המקומות החשובים באיי ריוקיו כבירת ממלכת ריוקיו (אנ'), מתחילת המאה ה-15 עד 1879. נהה נמצאת באזור הדרומי של האי אוקינאווה, האי הגדול ביותר מבין שרשרת איי ריוקיו. היא מרכז פוליטי וחינוכי במחוז אוקינאווה. בתקופה הפאודלית הייתה גם מרכז מסחר גדול לממלכת ריו קיו. הרפובליקה העממית של סין פוג'ואו, הרפובליקה העממית של סין (מ־1981) ארצות הברית הונולולו, ארצות הברית (מ־1961) יפן קווסאקי, יפן (מ־1996) יפן נישינאן, יפן (מ־1969) ברזיל סאו ויסנטה, ברזיל (מ־1978) אתר האינטרנט הרשמי של נהה (ביפנית) נהה, ברשת החברתית אינסטגרם נהה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.