laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הוואה ברזילאית

הוואה ברזילאית (שם מדעי: Hevea brasiliensis; קרויה גם עץ הגומי ולעיתים גם קאוצ'וק) היא עץ המהווה את המקור העיקרי לגומי טבעי. ההוואה הברזילאית גדלה פרא ביערות ברזיל, באגן האמזונאס, בעיקר מדרום לנהר. השימוש בעץ היה ידוע לאינדיאנים בני המקום והם יצרו מוצרים שונים מהלטקס. חוקר הטבע הצרפתי שארל מארי דה לה קונדמין (Condamine) הבחין בעץ ובאופן שימושו וכבר ב-1745 הביא כמות קטנה מהלטקס לאירופה ופרסם מחקר מקיף אודותיו. ב-1770 הובא הגומי לראשונה לאירופה, כחומר גלם למחקים. עם המצאת הגיפור על ידי צ'ארלס גודייר ב-1839 הלך וגדל השימוש בגומי, שהביא לשגשוג כלכלי בברזיל ונטיעת מטעי גומי, במסגרת "בום הגומי", בין השנים 1879 ל-1912. ערים כמנאוס, בלם ופורטו וליו שגשגו וצמחו באותה תקופה. באגן האמזונאס צמחו טייקונים של גומי, שנעשו לעשירים מופלגים. אחד מהם, חוליו אראנה, שלט על מטעים בשטח של קרוב ל-30,000 קמ"ר. העובדים בתעשייה זו חוו עבודה בתנאים קשים ובתשלום מינימלי. יצוא זרעי עצי ההוואה הברזילאית מברזיל נאסר, אולם קצינים בריטיים הצליחו להבריח מספר זרעים וזרעו אותם במושבות במזרח הרחוק. עם התבגרות המטעים בראשית המאה ה-20 קמה לראשונה תחרות לגומי הברזילאי. ההוואה הברזילאית משתייכת למין הוואה, ממשפחת החלבלוביים. חשיבותה הכלכלית העיקרית נובעת משרף הלטקס, נוזל חלבי לבנבן, המצוי בעיקר בשיפת העץ, וממנו מייצרים גומי. אזור הגידול של ההוואה הברזילאית הוא באקלים טרופי - בעיקר ביערות הגשם של ברזיל, והיא איננה סובלת קרה או כפור. החל מראשית המאה ה-20 מגדלים את העץ גם באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה - בתאילנד, וחצי האי המלאי. בטבע מגיעים העצים עד לגובה של יותר מ-40 מטרים, אולם במטעים מוגבל גובהם לכ-24 מטר, שהוא הגובה האופטימלי לייצור הלטקס. בטבע גדלים העצים בצפיפות נמוכה של כ-28 עצים בקילומטר רבוע. כאשר העצים הם בני שש שנים ניתן להתחיל באיסוף הלטקס. חתכים מתבצעים בניצב לעורקי הלטקס שבעץ, תוך פגיעה מינימלית בעץ עצמו. את השרף אוגרים בדליים קטנים הנתלים מתחת לחתכים אלה. להוואה הברזילאית שימוש גם כעץ לרהיטים. שימוש זה נחשב כידידותי לסביבה מאחר שהוא אינו כרוך בכריתת עצים, שכן באלו נעשה שימוש רק לאחר שסיימו את תפקידם כיצרני לטקס. קאוצ'וק מדיה וקבצים בנושא הוואה ברזילאית בוויקישיתוף הוואה ברזילאית, באתר ITIS (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר NCBI (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר Tropicos (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר GBIF (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר The Plant List (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר IPNI (באנגלית) הוואה ברזילאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הוואה ברזילאית באתר הרשימה האדומה של IUCN אם כי הפטנט נרשם על ידי תומאס הנקוק, שהיה שותפו של מקינטוש בעסקי הגומי
מטא-דאטה

מֵטָא דָאטָה (באנגלית: Metadata), בעברית מֵטָא-נתונים, הוא "מידע אודות המידע". מקור הקידומת מטא בשפה היוונית, ומשמעותה עשויה להיות: "על", "אחרי", "מעבר". הקידומת Meta עשויה לתאר גם משהו שהוא מעל המושג העוקב את קידומת זו, למשל: "מטאפיזי" הוא משהו שמעל לפיזי. באופן דומה המטא דאטה הוא מעל לנתונים, כלומר: מתאר את התכונות של הנתונים ברמת הפשטה גבוהה יותר. באמצעות המטא דאטה ניתן לאתר זהות מופעים שונים של נתונים המאוחסנים במקומות שונים (למשל: מסדי נתונים מסוגים שונים, קבצים שונים). במקרים רבים מימוש סכימות של Metadata נעשה במערכות מחשוב מודרניות באמצעות XML. נעשה שימוש שכיח לייצוג מטא דאטה גם בשפות SGML מבוססות תגיות אחרות. כמו כן קיימים מוצרי תוכנה ייעודיים לטיפול במטא דאטה הנקראים Metadata Repositories. מידע על מידע מתייחס בדרך כלל למערכות מחשוב אבל יכול להתייחס גם לעולמות תוכן אחרים. השימוש הנפוץ במטא דאטה הוא לצורך חיפוש: באמצעות המטא דאטה מחפשים פריטים התואמים אותו, למשל: חיפוש דפים באינטרנט שהכותרת שלהם כוללת נושא מסוים, אבל קיימים שימושים רבים אחרים כגון: הדפסה של מדריכים לפי נושאים, הפקת סטטיסטיקות של שימוש בפריטים לפי מאפיינים. שימושים נוספים למטא דאטה הם במסגרת מימוש ארכיטקטורות כלל ארגוניות (Enterprise Architectures) כגון: SOA, תפיסות מתקדמות בניהול מידע בארגון, כגון: EII ומודלים מתקדמים של טכנולוגיות Web. סכמה של מסד נתונים – מהווה מידע על המידע הנמצא במסד הנתונים ולכן הסכמה עצמה היא סוג של מטא דאטה. ספר – מטא דאטה הוא שם הסופר, שם הספר, מספר ISBN, נושא הספר, סוגה (ז'אנר) של הספר, שם ההוצאה, שנת ההוצאה, מחיר. במימוש אפליקציה ממוחשבת של ספרייה עשוי להיעשות שימוש בנתוני המטא דאטה, למשל: לצורך חיפוש ספר. צילום – נתונים כמו התאריך, מיקום GPS, זמן הצילום, צבעים, נתוני כוון המצלמה כגון: מרחק, הגדלת התמונה ועוד. במצלמות דיגיטליות כל זה עשוי להישמר כמטא דאטה הניתן להעברה לאמצעי ממוחשב. המאמר של טים ברי מבהיר את המושג באמצעות דוגמאות מעולמות תוכן שונים להן מטא דאטה משותף. באינטרנט Resource Description Framework או בראשי תיבות RDF היא מסגרת לתיאור ולהחלפה של מטא דאטה. תפיסות חדשניות כמו ווב סמנטי (Semantic Web) מבוססות על מטא דאטה. שפת תגיות XML HTML ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים אינטגרציית מידע ארגונית תוכנה להסרת metadata קטלוג (ספרנות) מדיה וקבצים בנושא מטא-דאטה בוויקישיתוף RDF and Metadata TiM Bray, 1998 Understanding metadata, NISO, 2004 מטאדטה, דף שער בספרייה הלאומית מֵטָא-נְתוּנִים במילון טכנולוגיית המידע: מסדי נתונים (תשנ"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית רן בר-זיק, המידע השקוף הזה נמצא בקבצים שאתם משתפים - ועלול לסכן אתכם, באתר https://www.themarker.com/, ‏20 ביוני 2024 במאמר של טים ברי, המופיע ברשימת הקישורים החיצוניים, מופיעה דוגמה בה לפריטים בספרייה, בספר טלפונים ובספרית וידאו עשויים להיות אותם מאפייני מטא דאטה.
רד בול פלוגטאג

רד בול פלוגטאג (מגרמנית: Flugtag, "יום תעופה") היא תחרות תעופה הדומה לבוגנור בירדמן. בתחרות הפלוגטאג, צריכים מתחרים להכין כלי טיס מעופף (לא מטוס אמיתי, אלא משהו דומה, ללא כל כוח חשמלי שמניע אותו), בו אורך מוטת הכנפיים לא יעלה על 10 מטרים, רוחב בסיס הגלגלים יגיע לרוחב מקסימלי של 4 מטרים, גובה הכלי לא יעבור 6 מטרים, ומשקל הכלי לא יעלה על 200 ק"ג (כולל הטייס). צוות השופטים מורכב מאנשים המבינים בתחומי הטיס, הבידור והספורט השונים. השופטים קובעים את מנצח התחרות לפי כמה קני מידה: מרחק הטיס של כלי התעופה יצירתיות (מראה כלי הטיס, צורתו וכו') יכולות תיאטרליות של המשתתפים תחרות הפלוגטאג הראשונה שהתקיימה בעולם הייתה באוסטריה (בווינה) בשנת 1991 על ידי חברת רד בול. הפופולריות של התחרות הייתה כה גדולה, כך שגם חברת רדבול הרוויחה מהתחרות, וגם התחרות התפשטה לערים נוספות: לונדון, אוסטין, שיקגו, לוס אנג'לס, ניו יורק, סן פרנסיסקו, מיאמי, אנטוורפן, ברלין, יוהנסבורג, סטוקהולם, ניו זילנד, תל אביב, לוזאן, דוברובניק ועוד כמה אחרים. תחרות הפלוגטאג הראשונה שנערכה בישראל הייתה בשנת 2003 בגני יהושע, בהשתתפותם של 33 צוותים. מארגני התחרות בנו בגני יהושע באגם המלאכותי מקפצה, ממנה נדרשו המתחרים לקפוץ. הצוות המנצח היה צוות "הדרקון מהירקון" מקיבוץ נירים, אשר הצליח לקפוץ למרחק של 10.5 מטרים. במקום השני זכה תומאס הקטר, אשר הגיע למרחק של 11 מטרים (נא לא לשכוח שלא רק המרחק קובע). במקום השלישי זכה "בליסטרה בול", שהגיע למרחק של 8.5 מטרים, וקיבל את פרס היצירתיות, אבל צוות "ברזונטאש" היה שהגיע למרחק הגדול ביותר - 24 מ' (אך לא זכה באף אחד מהמקומות הראשונים). בשנת 2010 בבוקרשט בירת רומניה אישה מחופשת למיס פיגי קפצה על פסנתר כנף, ועם פגיעת הפסנתר במים, נפלה על הפסנתר קיבלה מכה בראשה, איבדה את ההכרה, והיא נותרה שוכבת במקומה על גבי הפסנתר הצף. כמו כן סבלה מפגיעה בחוט השדרה, וייתכן שתישאר נכה בגפיה התחתונות. צוות החילוץ שניגש אליה מיד לא היה בעל הכשרה רפואית, ולא ידע כיצד לטפל בה. מדיה וקבצים בנושא רד בול פלוגטאג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רד בול פלוגטאג תחרות הפלוגטאג רד בול פלוגטאג ישראל המופע המלא של קבוצת royal flush בתחרות אשר התקיימה בישראל תאונת הפסנתר אתר סרטי חדשות לייבליק
מושל גיברלטר

מושל גיברלטר והמפקד העליון של גיברלטר הוא הנציג של המונרכיה הבריטית בטריטוריה הבריטית מעבר לים גיברלטר. המושל ממונה על ידי המונרך הבריטי בהמלצת ממשלת הממלכה המאוחדת. המושל משמש כראש הטריטוריה דה פקטו ואחראי על מינוי ראש השרים ואישים נוספים בממשלה של גיברלטר לאחר בחירות בטריטוריה. המושל אחראי גם להגנתה וביטחונה של הטריטוריה. מדיה וקבצים בנושא מושל גיברלטר בוויקישיתוף
מפרץ גיברלטר

מפרץ גיברלטר (באנגלית: Bay of Gibraltar; בספרדית: Bahía de Algeciras), הוא מפרץ השוכן בקצהו המערבי של הים התיכון בדרומו של חצי האי האיברי. צידו המזרחי של המפרץ תחום על ידי חצי האי של הטריטוריה הבריטית גיברלטר ואילו מצפון וממערב על ידי ספרד. אורכו של המפרץ הוא כ-10 ק"מ ורוחבו כ-8 ק"מ, והוא מכסה שטח של כ-75 קמ"ר. צורתו כשל פרסה, והוא נפתח בצידו הדרומי אל קצהו המזרחי של מצר גיברלטר. עומקם המרבי של מימי המפרץ הוא כ-400 מטר. קיימות ראיות להתיישבות של האדם הניאנדרטלי בגיברלטר. השימוש במפרץ לצורכי ספנות החל לפני כ-3,000 שנים אך הוא יושב אלפי שנים קודם לכן. הפיניקים הקימו יישוב במקום במאה ה-10 לפנה"ס, ויישוב רומאי בשם "פורטוס אלבוס" (Portus Albus - "השער הלבן") ניצב על חופו המערבי של המפרץ לאחר מכן. מאוחר יותר יושב האזור על ידי המורים והספרדים, והבריטים תפסו את גיברלטר בשנת 1704. מיקומו האסטרטגי של המפרץ, סמוך למצר גיברלטר המשמש ככניסה אל הים התיכון וכגוף מים צר המפריד בין יבשות אירופה ואפריקה, הפכו אותו למוקד של מאבקים צבאיים ופוליטיים לאורך השנים. במקום נערכו קרב גיברלטר ב-1607, בין הרפובליקה ההולנדית לספרד וקרב מפרץ אלחסירס ב-1801 בין בריטניה לספרד וצרפת. במלחמת העולם השנייה היה המפרץ זירת לוחמה ימית ואיטליה הפאשיסטית שגרה כוחות טורפדו מאויש מאלחסירס, אשר חצו את גוף המים אל גיברלטר בניסיון להטביע ספינות בריטיות. האזור היה גם לזירת לוחמה אווירית. באמצע המאה ה-20 התעורר סכסוך מתמשך בין בריטניה לבין ספרד על השליטה בגיברלטר, וכפועל יוצא מכך גם על מימי המפרץ. הספרדים טוענים כי השליטה הבריטית במימי המפרץ מוגבלת לשטח קטן סביב נמל גיברלטר, בעוד שהבריטים מצידם טוענים לרצועת מים טריטוריאליים ברוחב של 3 מיל ימי המגיעה עד למרכזו של המפרץ. חופיו של המפרץ מיושבים בצפיפות על ידי היישובים הספרדים אלחסירס (Algeciras), לוס בריוס (Los Barrios), סאן רוקה (San Roque) ולה לינאה דה לה קונספסיון (La Línea de la Concepción), וכן על ידי המושבה גיברלטר. שני מגדלורים ניצבים משני צידי הכניסה למפרץ - האחד בכף אירופה שבגיברלטר, והאחר בפונטה קרנרו (Punta Carnero) ליד אלחסירס. באלחסירס ובגיברלטר פועלים שני נמלים גדולים, ובראשון נערכות פעולות רחבות היקף של ייבוש מים והפיכתם ליבשה (Isla Verde, איסלה ורדה - "האי הירוק"). גם מסלול הטיסה של נמל התעופה גיברלטר משתרע בחלקו על קרקע שיובשה ממימי המפרץ. עוד פועלים לאורך חופיו של המפרץ מספר מעגנים קטנים יותר. בחלקו הספרדי של החוף התפתח מרכז לתעשייה כבדה שכולל, בין היתר, תעשייה פטרוכימית ובתי זיקוק ותעשיית פלדה. בשל מיקומו של המפרץ על קו הספנות שמוביל מהים התיכון אל האוקיינוס האטלנטי, הפכו הן נמל גיברלטר והן נמל אלחסירס למרכזי תדלוק חשובים לאוניות. מכלול הסיבות האלה הביא לכך שבמימי המפרץ יש תנועה ערה של ספינות משא ושל מכליות נפט, ולכך שמימיו מזוהמים. למרות זאת המפרץ היה ונותר אזור רבייה חשוב של מספר מינים של דולפינים, ומספר מיני לווייתנאים פוקדים אותו. תדלוק ספינות בנמל גיברלטר אודות הסכסוך על השליטה במימי המפרץ אודות הסכסוך על השליטה במימי המפרץ
נבחרת איסלנד בכדורסל

נבחרת איסלנד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איסלנד. הדירוג הנוכחי של נבחרת איסלנד ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-48 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. הנבחרת העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 2015, אך הפסידה בכל משחקיה בטורניר וכך קרה גם באליפות שנערכה בשנת 2017. דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
עמודי הרקולס

עמודי הרקולס (לטינית: Columnae Herculis, יוונית: Ηράκλειες Στήλες) הוא השם שניתן בעת העתיקה לשני צוקים בכניסה למצר גיברלטר, שסימלו את קצה העולם שהיה מוכר אז. העמוד הצפוני הוא צוק גיברלטר השוכן בטריטוריה הבריטית שמעבר לים גיברלטר, ועל תואר העמוד הדרומי מתחרים הר אצ'ו בסאוטה וג'בל מוסא השוכן במרוקו. על פי המסופר במיתולוגיה היוונית, הוטלו על הרקולס 12 משימות על מנת לכפר על חטאו - רצח אשתו הראשונה ושלושת ילדיו. משימתו העשירית הייתה לקחת מגריאון, ענק בעל שלושה גופים הדבוקים זה לזה במותניהם אשר ישב באי אריתיה, את עדר הפרות האדומות אשר אותם רעה עבורו אוריטיון בעזרת אורתוס כלבו, ולהביאו למיקנה. מסע זה, אשר הביא את הרקולס לגבולו המערבי של העולם הידוע, סימן את הנקודה המערבית ביותר במסעו של הרקולס. על פי מספר מקורות רומיים, מסעו של הרקולס הביא אותו אל ההרים אשר בעבר היו הטיטאן אטלס, ובמקום לטפס על ההרים פרץ לו הרקולס מעבר דרכם בעזרת כוחותיו העל-אנושיים, וכך חיבר למעשה בין האוקיינוס האטלנטי לים התיכון ויצר את מצר גיברלטר. העמודים מופיעים כהתקן הרלדי ומשמשים כתומכים בסמל ספרד. מקורם בשלט האצולה של קרל החמישי שמלך בספרד. המוטו "PLUS ULTRA" (לטינית: עוד מעבר) המופיע על העמודים, שמקורו גם הוא במלך קרל, מסמל את הרצון לראות העמודים כשער לעולם החדש ולא ככניסה לים התיכון, כמו גם את מעמדה של ספרד כאימפריה באותם הימים. הרקולס הוא מקבילו היווני של האל הפיניקי מֶלְקַרְת (שנקרא גם בעל-צור), שבחזית מקדשו בצור עמדו שני עמודים כמו במקדש שלמה בירושלים, שאותו בנו הצורים (מלכים א ז, יג-כו). לפי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, העמודים היו בנויים האחד מזהב טהור והשני מאבן איזמרגד (ברקת). הפיניקים היו הראשונים שהקימו מושבות סחר ימי בספרד כבר באלף השני לפני הספירה. בקדיס שבספרד עמד מקדשו של מלקרת ובחזיתו שני עמודי ברונזה. העיר נוסדה על ידי הפיניקים ב-1200 לפני הספירה. עמודי הרקולס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Seneca, Hercules Furens 235ff.; Seneca, Hercules Oetaeus 1240; Pliny, Nat. Hist. iii.4. הרודוטוס, ספר ב, פרק 44
1712

שנת 1712 היא השנה ה-12 במאה ה-18. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1712 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית הפכו למושבות שונות 6 במרץ – התקוממות עבדים בניו יורק גורמת למותם של 9 לבנים והוצאתם להורג של 21 שחורים 24 בינואר – פרידריך הגדול, מלך פרוסיה (נפטר ב-1786) 28 בפברואר – לואי ז'וזף דה מונקאלם, מצביא צרפתי ומפקד הכוחות הצרפתיים בצפון אמריקה ("צרפת החדשה") בזמן מלחמת שבע השנים (נפטר ב-1759) 28 ביוני – ז'אן-ז'אק רוסו, פילוסוף (נפטר ב-1778) 12 בדצמבר – קרל אלכסנדר, נסיך לורן, נסיך וגנרל-פלדמרשל אוסטרי ששימש כמפקד הצבאות האוסטריים בתחילת מלחמת שבע השנים וכמושל ארצות השפלה האוסטריות (נפטר ב-1780) 12 בפברואר – מריה אדליידה, נסיכת סבויה, בתו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה ואמו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת (נולדה ב-1685) 18 בפברואר – לואי, דוכס בורגונדיה, דופן צרפת (נולד ב-1682) 11 ביוני – לואי ז'וזף דה בורבון, הדוכס מוונדום, מפקד בצבא צרפת במלחמת תשע השנים ובמלחמת הירושה הספרדית, מרשל צרפת והדוכס השלישי מוונדום (נולד ב-1654) 13 ביולי – אייזק דה פורתאו, מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17 (נולד ב-1617) 14 בספטמבר – ג'ובאני דומניקו קאסיני, אסטרונום איטלקי (נולד ב-1625) דני פפן - פיזיקאי, מתמטיקאי וממציא צרפתי. להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1712 התחילה ביום ד' בשבט ה'תע"ב (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ב בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1712 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1712‎ נפטרים ב-1712‎ מדיה וקבצים בנושא 1712 בוויקישיתוף
דו-תור

דו-תור (אנגלית: Double-Ended Queue), הוא מבנה נתונים מופשט הדומה לתור אך מאפשר הכנסה והוצאה של ערכים משני צידיו. ניתן להגדיר גרסה של דו-תור המאפשרת הכנסה משני צידי התור אך הוצאה רק מראשו, או דו-תור המאפשר הכנסה רק מהזנב והוצאה משני הצדדים. בדומה לתור רגיל, ניתן לממש דו-תור באמצעות רשימה מקושרת דו-כיוונית או באמצעות מערך. הפעולות המוגדרות על מבנה הנתונים מתבצעות בסיבוכיות קבועה של   O ( 1 ) {\displaystyle \ O(1)} . ניתן להשתמש בדו-תור במקומות בהם נדרש מימוש של תור רגיל אך יש לאפשר הכנסה מיידית של נתונים כך שיופיעו בראש התור או כאשר יש צורך להוציא לעיתים נתונים שבזנב לפני העברתם ליעד. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואדי

ואדי (מערבית: وادي) הוא נחל או גיא המנקזים מי גשמים או מי מעיינות עונתיים, אולם נותרים יבשים בהיעדר גשמים, כיוון שאינם מוזנים ממעיין או ממקור מים קבוע אחר. ואדיות נפוצים באזורים צחיחים או מדבריים. המונח משמש בערבית גם כתחילית לשמות של יישובים, אתרים או נחלים. כמו כן הוא כולל את המושגים: אפיק נחל, גיא, עמק, בקעה וכדומה. כך למשל, אזור אפיק הנילוס על שתי גדותיו מכונה בערבית "ואדי א-ניל" (وادي النيل). ככלל, המושג ואדי נפוץ מאוד בטוֹפּוֹנִימים הערביים. המונח נפוץ גם בשפות נוספות, אם כי במשמעות רחבה יותר. באנגלית (Wadi) עשוי לשמש לתיאור עמק או ערוץ במדבר. בערבית הוא גם שם לנחל קטן. בעברית, המונח "ואדי" מקביל לרוב למונח נחל אכזב, או לנקיק. ואדיות נמצאים במקרים רבים סמוכים להתיישבות אנושית, משום שלעיתים קרובות ניתן למצוא בהם מים תת-קרקעיים. חציית ואדיות מסוימים, בתקופה מסוימת בשנה, עשויה להיות מסוכנת עקב שיטפונות לא צפויים שעשויים להפתיע את החוצים. שיטפונות מסוג זה גורמים למקרי מוות רבים בארצות המזרח התיכון ובאזורי אקלים דומים ברחבי העולם. נחל קניון ערוץ עמק גיא מדיה וקבצים בנושא ואדי בוויקישיתוף
גוסטב קייבוט

גוּסְטָב קֵייבּוֹט (בצרפתית: Gustave Caillebotte;‏ 19 באוגוסט 1848 – 21 בפברואר 1894), היה צייר צרפתי מזרם האימפרסיוניזם. גוסטב קייבוט נולד בפריז למשפחה מהמעמד העליון. אביו ירש סכום כסף גדול ואף היה איש עסקים אמיד בזכות עצמו, שהתאלמן פעמיים לפני שנשא לאשה את אמו של גוסטב קייבוט. עוד בילדותו של גוסטב קייבוט, נהגה משפחתו לנפוש בבית קיט בחודשי הקיץ, דבר המתבטא ברבים מציוריו. בעידוד משפחתו סיים בשנת 1868 לימודי משפטים ובשנת 1870 קיבל רישיון לעסוק בעריכת דין. בנוסף היה מהנדס בהכשרתו, ובמהלך מלחמת צרפת–פרוסיה שירת כקצין במשמר הלאומי הצרפתי. לאחר המלחמה החל קייבוט לבקר בסטודיו של הצייר ליאון בונה (Léon Bonnat) בפריז, החל ללמוד אצלו אמנות והצטרף לקבוצת האימפרסיוניסטים. את ציורו המפורסם ביותר "רחוב בפריז: יום גשום" צייר בשנת 1877. ב-1888 התיישב בפטי ג'נווייה שעל גדות הסיין, שם התגורר קלוד מונה. שני הציירים היו שותפים לאהבת הגינון, הפריחה והטבע. למרות השתייכותו של גוסטב קייבוט לזרם האימפרסיוניסטי, בציוריו ישנה גם השפעה חזקה של הריאליזם. קייבוט צייר ציורים המתארים מראות בתוך בתים: בני משפחה, דיוקנאות, אכילה סביב שולחן, נגינה בפסנתר, קריאה, תפירה ועוד, והן ציורים המתארים נופים עירוניים ונופי טבע. ב-1893, שנה לפני מותו, הציג קייבוט 26 ציורי פרחים וטבע דומם בגלריית ווינדשטיין. עצי התפוזים גשם איש וכלבו שיעור פסנתר שחיין עומד לצלול אחד מערוצי נהר הסיין בסתיו איש צעיר ליד החלון רחוב בפריז: יום גשום בתים בארג'נטוי Marrinan, Michael, Gustave Caillebotte: Painting the Paris of Naturalism, 1872–1887, Getty Research Institute; 1st ed., 2017. מסת"ב 978-1606065075 מדיה וקבצים בנושא גוסטב קייבוט בוויקישיתוף גוסטב קייבוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גוסטב קייבוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גוסטב קייבוט, באתר MusicBrainz (באנגלית) גוסטב קייבוט, באתר Discogs (באנגלית)
אנדרטת חטיבה 37

אנדרטת חטיבה 37 היא אנדרטה על גבעה בצד כביש מירון-צפת, ליד קדיתא, לזכר חללי חטיבת השריון 37. האנדרטה הוקמה בקרבת יערות עין זיתים במקום בו נערכה החטיבה בתקופת ההמתנה לפני פרוץ מלחמת ששת הימים. את פסל האנדרטה יצרה הפסלת דינה ניר–אבן-טוב מקיבוץ שער העמקים, שבעלה עודד, איש הסיירת של החטיבה, נהרג בקרב בשכם. האנדרטה נחנכה ב-12 ביוני 1969, בטקס בנוכחות דוד אלעזר. האנדרטה, המתנשאת לגובה 9 מטר, ניצבת על גבעה הצופה מזרחה על צפת ומערבה על הר מירון. היא עשויה ממוטות מתכת היוצרים את האות שי"ן המסמלת את המילים ששת הימים, שריון, שלום, שמע ישראל ושדי המופיעה בכל מזוזה. בסמוך לאנדרטה נמצא קיר הנצחה מאבני המקום ועליו חקוקים שמות 173 חללי החטיבה בכל מלחמות ישראל, ובהן מלחמת סיני (24 נופלים), ששת הימים (27 נופלים) ומלחמת יום הכיפורים (84 נופלים) שבה נלחמה החטיבה ברמת הגולן וספגה אבדות כבדות. על לוח אבן חקוקות המילים ”לאחינו גיבורי התהילה” אשר נאמרו במקור בהספד בעל אותו שם שנשא מפקד חטיבה 7, שמואל גונן (גורודיש), לזכר חללי החטיבה שנפלו במלחמת ששת הימים. למרגלות האנדרטה הוקם חניון ובו טנק צנטוריון. גן הזיכרון נחנך בשנת 1984 בעת ציון 30 שנה לחטיבה. אפשר להגיע למקום בדרך נוף מירון-עין זיתים היוצאת כ-350 מטר מזרחית לצומת מירון. מהחניון עולים במדרגות לאנדרטה כשבצידי הדרך תיאורים של הקרבות השונים בהם השתתפה החטיבה. צבי אילן, 78 טיולים ברחבי ישראל, הוצאת עם עובד, 1975 מדיה וקבצים בנושא אנדרטת חטיבה 37 בוויקישיתוף אנדרטת חטיבת שריון 37 (יער עין זיתים), תיאור האנדרטה באתר "יזכור" דרך נוף מירון עין זיתים ואנדרטת השריון באתר e- ירוק אנדרטת חטיבה 37 באתר "יד לשריון" הושלמה אנדרטה לחללי יחידה שלחמה בגולן, על המשמר, 17 באפריל 1969 הוקמה אנדרטה להנצחת זכרם של חיילי חטיבת השריון (מלואים), הצופה, 3 ביוני 1969 חטיבת שריון חנכה אנדרטה ביער עין זיתים, לזכר 27 חלליה, על המשמר, 13 ביוני 1969 מנחם רהט, עוצבת ראם חנכה אתר הנצחה לחלליה, מעריב, 7 באוקטובר 1984
דייוויד בראדלי

דייוויד בראדלי (באנגלית: David Bradley; נולד ב-17 באפריל 1942) הוא שחקן אנגלי, זוכה פרס אוליבייה לשחקן המשנה הטוב ביותר ל-1991 על גילום השוטה ב"המלך ליר". כיום הוא מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של ארגוס פילץ', השרת בבית הספר לקוסמים הוגוורטס, בסדרת סרטי הארי פוטר ובגילום וולדר פריי מהסדרה משחקי הכס של ג'ורג' ר. ר. מרטין. בנוסף גילם את דמותו של הדוקטור בספיישל "Twice Upon A Time" מ-2017. דייוויד בראדלי נולד ביורק שבאנגליה. הוא החל את קריירת המשחק בשנת 1971, כשגילם דמות של קצין משטרה בסדרה הקומית המצליחה "Nearest and Dearest". ב-1991 הופיע בתיאטרון המלכותי הלאומי וזכה בפרס אוליביה על תפקידו במחזה "המלך ליר". ב-1997 שיחק שוב בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "השב הביתה" מאת הרולד פינטר, וכן במחזה נוסף של פינטר "מנהל הבית" (The Caretaker) בהפקות בתיאטרון שפילד ובתיאטרון תריסייקל שבלונדון. בראדלי כיכב בסדרה הקומית של ה-BBC "מערב פרוע" (Wild West) בתפקיד ג'ק. ב-1996 גילם את אדי ולס, דמות של חבר פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור הבריטית, בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "ידידינו מהצפון". הופעות נוספות בטלוויזיה היו ב-2004 בדרמה המוזיקלית "בלקפול" ב-BBC1, בסרט הטלוויזיה "מר הארווי מדליק נר" בו גילם דמות של נהג אוטובוס קודר המסיע קבוצה של תלמידים פרועים ליום טיול בקתדרלת סולסברי, ב-2006 השתתף בדרמה של ה-BBC "סוויני טוד" בתפקיד האב לצידו של ריי וינסטון, וכן הופיע בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "טאגארט". עוד ב-2006 הופיע באחד הפרקים בסדרת המתח "רציחות במידסומר". ב-2002 שיחק בראדלי בסרט "ניקולס ניקלבי" וב-2007 בקומדיה "שוטרים לוהטים", בתפקיד איכר האוגר כלי נשק בין והשאר גם מוקש ימי. ב-2008 גילם את דמותו של "כהן הברברי" בעיבוד של סקיי-1 לספרו של טרי פראצ'ט "צבע הכשף". הוא הופיע במספר דרמות תקופתיות כגון עיבודים לספרי צ'ארלס דיקנס "מרטין צ'זלוויט", "ניקולס ניקלבי" ו"ידידנו המשותף" וכן גילם את סר פיט קראולי במיני-סדרה, עיבוד ל"יריד ההבלים" רומן מאת ויליאם מייקפיס תאקרי. בראדלי גילם את תפקיד השרת ארגוס פילץ' בכל סרטי הארי פוטר, החל מהסרט הראשון בסדרה "הארי פוטר ואבן החכמים". ב-2008 הופיע בראדלי בתפקיד ספונר במחזה מאת הרולד פינטר "No Man's Land" שביים רוברט גולד, בתיאטרון גייט בדבלין לצידו של מייקל גמבון בתפקיד הירסט ההפקה עברה לווסט אנד שבלונדון והוצגה בתיאטרון הדוכס מיורק. ב-2009 בראדלי מועמד על תפקידו זה לפרס לורנס אוליביה כשחקן הטוב ביותר. ב-2011 השתתף בראדלי בסדרת הפנטזיה משחקי הכס, המבוססת על סדרת ספריו של ג'ורג' ר. ר. מרטין, בתפקיד לורד וולדר פריי. הוא גילם את אותה דמות ב-2013 בעונה השלישית של הסדרה בפרק "גשמי קסטמיר" וכן בעונה 6. הוא הופיע בעונה 7 תחת אותה דמות, אך הפעם כתחפושת של אריה סטארק. ב-17 ביולי 2012 בראדלי זכה לדוקטור לשם כבוד מטעם "University of Warwick"‏. בראדלי מתגורר בעיר סטרטפורד אפון אייבון. הוא אוהד מושבע של קבוצת הכדורגל אסטון וילה. מדיה וקבצים בנושא דייוויד בראדלי בוויקישיתוף דייוויד בראדלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד בראדלי, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד בראדלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויד בראדלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דייוויד בראדלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) "Honorary Graduates 2012". warwick.ac.uk. 2012-07-05. נבדק ב-2012-07-18. "Harry Potter star Bradley: Villa Park is truly magical". Avfc.co.uk. 2011-11-14. אורכב מ-המקור ב-2012-01-17. נבדק ב-2012-03-11.