ויזה (חברה)

ויזה (באנגלית: Visa Inc) היא חברה עולמית המנהלת רשת בנקאות המספקת שירותים פיננסיים התומכים ברשת הבנקים המנפיקים והסולקים את כרטיסי האשראי תחת מותג ויזה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החברה הוקמה ב-18 בספטמבר 1958 כיוזמה של בנק אוף אמריקה, אשר שלח ל-65,000 מלקוחותיו כרטיסי אשראי בעיר פרזנו שבקליפורניה, לצד הסברים על אופן השימוש בהם. באותה העת איפשרו כרטיסי אשראי ביצוע עסקאות רק בעסקים אשר צורפו מבעוד מועד גם הם לתוכנית. העיר פרזנו נבחרה כיוון שהייתה ל-Bank of America נוכחות משמעותית בה הן בצד הלקוחות והן בצד העסקים הסולקים, (45%) לצד אוכלוסייה בגודל מתאים. (250,000 אזרחים באותה העת, גדולה דיה כדי לאפשר אפקט רשת משמעותי, אך לא גדולה כל כך שעלות היוזמה תפגע מאד בביצועי הבנק אם תיכשל) הניסיון הצליח, ובתחילת 1959 הורחב הניסוי לערים סן פרנסיסקו וסקרמנטו במרץ, בלוס אנג'לס ביוני ועד חודש אוקטובר 1959 חולקו כבר 2 מיליון כרטיסי אשראי שכובדו על ידי 20,000 בתי עסק שונים. עם ההתרחבות רשת ויזה בסוף שנות ה-60 לבנקים נוספים נוסף על בנק אוף אמריקה, הופיעו קשיים שונים. בשנת 1968, מנהל בבנק הלאומי למסחר בשם Dee Hock, אשר לימים יוביל את חברת ויזה, הוביל ועדה שנועדה לחקור את קשיי ההתרחבות של תוכנית הזיכיונות. לוועדה שהוביל היו מסקנות שונות, אך אחת המרכזיות בהן היא שהובלת ארגון בין בנקאי שכזה לא צריכה להיות מנוהלת על ידי אחד הבנקים החברים, אף אם הוא מייסדה וכי עדיף יהיה להקים תאגיד במדינת דלאוור שיאפשר לנהל את פרויקט כרטיסי האשראי ובו יהיו חברים הבנקים וינהל את פעילות הכרטיסים כזכיינות. לתאגיד החדש קראו National BankAmericard Inc. (עד שבשנת 1976 שונה שם הרשת ל-Visa על מנת לסמן בינלאומיות) מודל הרשת הפתוחה שהציע Dee Hock לרשת ויזה (בשונה למשל מאמריקן אקספרס שהחלה בשנת 1957 ולקחה גישה ריכוזית לניהול הבנקים המצטרפים לרשת ןדיינרס שהחלה בכך כבר ב-1950) איפשר הפצה והתרחבות מהירים בהרבה של הרשת והפך אותה במהרה לרשת דומיננטית בארצות הברית ובהמשך גם בשאר העולם. ב-2007 הודיעה החברה על יצירת ארבע חברות אשראי נפרדות ועצמאיות תחת השם ויזה: ויזה הבינלאומית, ויזה ארצות הברית, ויזה קנדה, וויזה אירופה. ב-2015 הודיעה החברה האמריקאית על רכישת ויזה אירופה. ויזה אירופה הפכה לחברה בע"מ ביולי 2004. היא נמצאת בבעלות של יותר מ-3,700 בנקים אירופאים המפעילים אותה. באוקטובר 2007 היא הפכה לחברה עצמאית בנפרד מחברת ויזה הבינלאומית, עם רישיון בלעדי, תמידי ושאינו ניתן לשינוי באירופה. במהלך 2011 14% מההוצאות של לקוחות בנקודות המכירה באירופה נעשו באמצעות אמצעי תשלום ויזה, ויותר מ-80% מתוכם בכרטיסי ויזה דֶּבִּיט. ויזה ישראל מהווה חלק מפעילות ויזה אירופה. סמליל ראשון (1992–2005) סמליל שני (2005–2015) סמליל שלישי (2015-כיום) מדיה וקבצים בנושא ויזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויזה (באנגלית) ויזה, ברשת החברתית פייסבוק ויזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויזה, ברשת החברתית אינסטגרם ויזה, ברשת החברתית LinkedIn ויזה, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר ויזה ארצות הברית אתר ויזה אירופה Joseph Nocera, A Piece of the Action: How the Middle Class Joined the Money Class, page 24 הסיבה לבחירה במדינת דלאוור היא שבאותה תקופה זו הייתה המדינה הנוחה היחידה בארצות הברית למבנה בעלות מהסוג לו שאף די הוק, כאשר באותם ימים הוטלו מגבלות משמעותיות על פעילות עסקים בין מדינתית בתוך ארצות הברית (הגבלות שאינן קיימות כבר ברובן) Bank Americard to Get A New Name: Visa, New York Times, Sept 11, 1976 "ויזה רוכשת את ויזה אירופה ב-21.2 מיליארד יורו", באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2015 David L. Stearns, Electronic Value Exchange, History of Computing, 2011 doi: 10.1007/978-1-84996-139-4 David L. Stearns, Electronic Value Exchange, History of Computing, 2011 Joseph Nocera, A Piece of the Action: How the Middle Class Joined the Money Class, 1994 Acquired Podcast: The Complete History & Strategy of Visa, November 26, 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.