laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פני רוזנפלד

פאני "בובי" רוזנפלד (באנגלית: Fanny "Bobbie" Rosenfeld;‏ 28 בדצמבר 1904 – 14 בנובמבר 1969). הייתה אתלטית יהודייה-קנדית, אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות אולימפיות ושיאנית עולם. נחשבה לספורטאית אישה הגדולה ביותר בקנדה בחמישים שנים הראשונות של המאה ה-20. הייתה כוכבת כדורסל, הוקי קרח, סופטבול וטניס. רוזנפלד נולדה בדניפרופטרובסק שבאוקראינה לשרה ומקס. משפחתה היגרה לקנדה כשהייתה תינוקת והתיישבה בבארי (Barrie), שבאונטריו. בשנת 1922 עזבה משפחתה לטורונטו. בשנת 1924 זכתה באליפות טורונטו בטניס על משטח דשא. באליפות קנדה באתלטיקה לנשים שנערכה בשנת 1925 זכתה רוזנפלד ביום אחד בתואר האליפות במספר ענפים: בזריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל, ריצת 220 יארד, ריצת משוכות, ובקפיצה לרוחק ומקום שני בהטלת כידון ובריצת 100 יארד. אותה שנה בתחרות אתלטיקה היא השוותה את שיא העולם בריצת 100 יארד (11.0 שניות). באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים. רוזנפלד זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי בטי רובינסון מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 12.2 שניות ולפני בת ארצה אתל סמית' (12.3 שניות). לאחר מכן היא הובילה את נבחרתה לזכייה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 48.4 שניות, לפני ארצות הברית (48.8 שניות) וגרמניה (49.0 שניות), כבר בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה הקנדית שיא עולם חדש של 49.3 שניות. נוסף לכך, סיימה במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:22.4 דקות. רוזנפלד סבלה מדלקת מפרקים שאילצה אותה לפרוש מספורט תחרותי כבר בשנת 1933. שנה לאחר מכן, היא אימנה את נבחרת הנשים של קנדה באתלטיקה למשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בלונדון. בשנת 1969 נפטרה רוזנפלד בטורונטו. בשנת 1955 נכללה רוזנפלד בהיכל התהילה של הספורט הקנדי. [1] בשנת 1982 נכללה רוזנפלד בהיכל התהילה של הספורט היהודי. מדיה וקבצים בנושא פני רוזנפלד בוויקישיתוף פני רוזנפלד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פני רוזנפלד, באתר olympedia.org פני רוזנפלד, באתר Track and Field (נשים) אתר "היכל התהילה של הספורט היהודי" (באנגלית). פני רוזנפלד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צעירה יהודיה זוכה ברקורד באולימפיאדה, דואר היום, 6 באוגוסט 1928
גביע נוריס

גביע נוריס, ובשמו המלא הגביע לזכר ג'יימס נוריס (באנגלית: The James Norris Memorial Trophy), הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1954, למגן המצטיין של העונה בליגת ה-NHL. את הזוכה בפרס בוחר איגוד כתבי ההוקי קרח. הפרס קרוי על שם ג'יימס נוריס, הבעלים של דטרויט רד וינגס בין 1932 ו-1952.
לוגלזגיסי

לוגלזגיסי (לֻגֻלְזַגְגִסִ) היה מלך שומרי. הוא שלט במשך 25 שנים, בין השנים 2296 -2271 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) לערך. הוא היה המלך היחיד בשושלת שנקראת השושלת השלישית של ארך, כמו כן הוא היה גם אנסי (אנ') (הנסיך השליט של עיר מדינה) של העיר אומה והצליח להשתלט על כל שומר וארצות סמוכות. היה המלך השומרי האחרון לפני הכיבוש האכדי. אפשר לטעון שהיה המלך השומרי הראשון שהצליח לאחד את כל שומר. הוא הצליח לאחד את אומה וארך, ועיר הבירה של המדינה החדשה הייתה ארך. אחרי ארך הוא בהדרגה השתלט על שאר ערי שומר. בסופו של דבר התנהלה מלחמה בין לוגלזגיסי לסרגון מלך אכד, לוגלזגיסי הובס וכנראה הוצא להורג. רשימת המלכים השומרית שומר ארך מדיה וקבצים בנושא לוגלזגיסי בוויקישיתוף לוגלזגיסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 259ff. (The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature). שמואל נח קרמר, היסטוריה מתחילה בשומר, מרחביה: ספרית פועלים, 1982, עמ' 105 "Middle East & Africa to 1875". Sanderson Beck. 1998–2004. נבדק ב-2006-11-27.
כפרי

האם התכוונתם ל... כַּפְרִי - בן-כפר כפרי (בבל) – יישוב בבבל בתקופת האמוראים קאפרי – אי בים התיכון, השייך לאיטליה כֹּפְרִיים – משפחת צמחים בעלי פרחים אישים: דניאל כפרי – פסל ישראלי, מתמחה בעיקר בפסלים ותבליטי קיר. זוכה פרס ירושלים בפיסול יהודית כפרי – משוררת עברית, סופרת ומתרגמת ישראלית מרדכי כפרי – פסל ישראלי, עוסק בעיקר בפיסול הקשור בתהליכים ההיסטוריים שעברו על עם ישראל פרי כפרי – סוכנת שחקנים ישראלית רועי כפרי – קומיקאי ישראלי כפר (פירושונים) דורפמן
עלייה לקבר

עלייה לקבר היא מנהג המשמר את זכרו של המת. אדם נוהג לעלות לקבריהם של קרובי משפחתו. יש העולים לקבר של אדם הנערץ עליהם. פולחן קברי קדושים מקובל בדתות אחדות. ביהדות נהוג לעלות לקברו של קרוב שנפטר ולקיים אזכרה ביום סיום השבעה, ביום ה"שלושים", ומדי שנה ביום השנה. שומרי מצוות מקיימים באזכרה טקס לפי כללים קבועים, אך עלייה לקבר ואזכרה נהוגים גם אצל חילונים. כן יש הנוהגים לעלות לקבר בערב ראש השנה ובערב יום הכיפורים (מנהג זה הוזכר על ידי הרמ"א וקודם לכן על ידי המהרי"ל). יש הנוהגים לבקר בקבר לעיתים קרובות יותר, כחלק מאבלותם. יש הנוהגים להניח אבן על גבי המצבה טרם עזיבתם את הקבר. למנהג ישנם כמה טעמים. קברי צדיקים זוכים לביקורים של קהל רב של מאמינים, במיוחד בימים מיוחדים לעלייה לקבר המסוים, אך גם בכל שאר ימות השנה. עלייה לקברי צדיקים מוזכרת כבר בתלמוד הבבלי, שם מסופר שבעת שליחותם של שנים עשר המרגלים הלך כלב בן יפונה לחברון כדי לבקר בקברי האבות במערת המכפלה ולהתפלל שם. קברים של אחדים ממנהיגי מדינת ישראל ומנהיגי הציונות זוכים לביקורים מאורגנים של תלמידים וקבוצות אחרות, כחלק משימור זכרם ומורשתם. עם קברים אלה נמנים קברם של דוד בן-גוריון ורעייתו פולה במדרשת בן-גוריון, קבר הרצל בהר הרצל ועוד. קבריהם של כוכבי פופ אחדים זוכים אף הם לביקורי מעריצים. עם אלה נמנים קבריהם של הזמרת אדית פיאף והזמר ג'ים מוריסון בבית הקברות פר לשז בפריז וקברו של הזמר אלביס פרסלי ב"אחוזת גרייסלנד". הנחת אבן על קבר באתר ישיבה. תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ד, עמוד ב'.
הדרך לגן העדן

הדרך לגן העדן (באנגלית: Highway to Heaven) הייתה סדרת טלוויזיה ששודרה ברשת NBC במשך חמש עונות בין השנים 1984–1989, וכללה 111 פרקים. הסדרה יצרה תת-סוגה חדשה - דרמה פנטסטית דתית. מייקל לנדון הפיק את הסדרה, שיחק בתפקיד הראשי, ביים את רוב הפרקים, וכתב חלק מהם. הדמויות המרכזיות בסדרה הן המלאך ג'ונתן סמית' (מייקל לנדון), הנמצא על פני האדמה בתקופת מבחן, וחברו האנושי מרק גורדון (ויקטור פרנץ'). "הבוס" (אלוהים) מטיל עליהם משימות בהן הם נדרשים לעזור לנשמות סובלות להתגבר על בעיות שונות. משימות אופייניות היו סיוע בהתמודדות עם מחלות, עידוד עשירים קמצנים להשתמש בכספם למטרות טובות, ומאבק נגד אפליה ודעות קדומות. לצד התמודדותה עם בעיות חברתיות, השתמשה הסדרה גם בהומור, בפרט לתיאור היחסים בין הגיבורים. ג'ונתן היה רגיש יותר ולעיתים תמים, ומרק היה פרגמטי ולעיתים ציני. ג'ונתן, המלאך, היה אמור לצבור מספיק מעשים טובים כדי שיוכל לקבל את כנפיו ולחזור לגן העדן. מרק, שלא רצה לאבד את חברו, ניסה לעיתים למנוע זאת. עקב רייטינג נמוך החליטה רשת NBC, כבר ביוני 1988, להפסיק את שידור הסדרה בסוף העונה החמישית. הצילומים הסתיימו בסתיו 1988, והפרק האחרון שודר באוגוסט 1989 - אחרי מותו של השחקן ויקטור פרנץ', מסרטן הריאה, ביוני 1989. מגע של מלאכים "הדרך לגן העדן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדרך לגן העדן", באתר נטפליקס "הדרך לגן העדן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדרך לגן העדן", באתר Metacritic (באנגלית) "הדרך לגן העדן", באתר Prime Video (באנגלית) "הדרך לגן העדן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קורוליוב (עיר)

קורוליוב (ברוסית: Королёв) היא עיר במחוז מוסקבה שהוקמה בדצמבר 1938 על ידי ממשלת ברית המועצות בשם קלינינגרד, שם שנשאה לאורך כל התקופה הסובייטית ועד ה-8 ביולי 1996 עת הוענק לה השם קורוליוב, על שם המהנדס הראשי של תוכנית החלל הסובייטית, סרגיי קורוליוב. העיר מאכלסת את מרכז בקרת הטיסה של רוסקוסמוס ומאז ה-12 באפריל 2001 זוהי עיר סגורה (נאוקוגרד). העיר שוכנת מצפון מזרח למוסקבה והיא במרחק 23 קילומטר ממרכז המחוז ובמרחק של 6 עד 7 ק"מ מכביש הטבעת של מוסקבה. את גבולה המערבי של העיר חוצה כביש ירוסלבל, והעיר נושקת מדרום אל הפארק הלאומי "לוסייני אוסטרוב". מצפון ומזרח העיר גובלת עם חורשות ויערות שבהם פזורים בתי קיץ שונים. התיישבות סלאבית הייתה קיימת במקום עוד מן המאה ה-12 ולאורך המאות עברו וחלפו בה משלחות מסחר שונות. במאות ה-18 וה-19 הוקמו מספר מפעלי טקסטיל אולם לא הוקם יישוב קבע. עד 1928 הכפר שהיה באזור נשא את השם פודליפקי, ובאותה שנה קיבל את השם קאלינינסקוי, ב-1938 הוענק לכפר מעמד של עיר והוא נקרא קלינינגרד. ב-1998 הפכה העיר לקורוליוב, על שם סרגיי קורוליוב, מהנדס החלל הראשי שעמד בראש מפעל הטילים של העיר. השם קלינין הוענק לה של שמו של מיכאיל קלינין, ראש ממשלת ברית המועצות ומדינאי סובייטי שהיה מעורב בשנות ה-20 וה-30 במפעל הארטילרי ששכן במקום. לקורוליוב ארבע ערים תאומות: רוסיה ז'וקובסקי, רוסיה רוסיה מוסקבה, רוסיה רוסיה חימקי, רוסיה קזחסטן בייקונור, קזחסטן מרתון החלל מדיה וקבצים בנושא קורוליוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורוליוב (ברוסית) קורוליוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורוליוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חטיפת הנשים הסביניות

חטיפת הנשים הסביניות היא אגדה מיתולוגית הנוגעת לייסוד המלוכה הרומית, המתארת את פעולת הדור הראשון של הגברים הרומאים, שחטפו נשים משכניהם הסבינים (אנ'). האירוע נקרא לעיתים "אונס הנשים הסביניות" עקב תרגום לא מדויק של המילה הלטינית Rapere לאנגלית. למעשה תרגום המילה מלטינית הוא "חטיפה", וזה גם תרגום השם בשפות כמו צרפתית וגרמנית. רומולוס, מייסד רומא, וקבוצת הגברים שהיו עמו, רצו לשאת נשים על מנת להקים משפחות. ערי איטליה האחרות, שהיו במצב מלחמה עם רומא, לא הסכימו לתת להם את בנותיהם. רומולוס פנה אל טיטוס טאטיוס, מלך הסבינים, שאכלסו את האזור באותה תקופה, וביקש את רשותו לתת לרומאים נשים מבנות העם הסביני. מלך הסבינים סירב לאפשר זאת. ייתכן שחשש מאיבוד תרבותם הייחודית של הסבינים, וייתכן שסבר שמעמד הרומאים נחות ואינו מתאים למעמד בנות העם הסביני. עקב סירובם של הסבינים להתפשר תכננו הרומאים לחטוף את הנשים. רומולוס הזמין את המלך טיטוס טאטיוס ואת משפחות הסבינים החשובות להשתתף בפסטיבל לכבוד האל נפטון. בזמן החגיגה נתן סימן, והרומאים חטפו את הנשים ונאבקו בגברים. על פי הסיפור המיתולוגי לא נעשה שימוש באקט מיני. להפך הרומאים הציעו לנשים הסביניות שהסכימו להנשא להם מבחירה חופשית זכויות אזרח מלאות. רבות מאותן נשים קיבלו את ההצעה ונישאו לרומאים. כתגובה למעשה חטיפת הנשים הכריז טיטוס טאטיוס על מלחמה ברומא. אולם הנשים הסביניות שנישאו לרומאים שלחו משלחת והתחננו על לבו. שני הצדדים הסכימו להפסיק את המלחמה והוסכם שהסבינים יעברו לרומא, יקבלו אזרחות רומית, והמלוכה תתחלק במשותף בין רומלוס לטאטיוס. טיטוס טאטיוס עצמו מלך על רומא, במשותף עם רומלוס, במשך מספר שנים, עד מותו. הסיפור המיתולוגי הונצח ביצירות אמנות רבות, בהן פסלו של ג'אמבולוניה בכיכר הסיניוריה שבפירנצה, וכן בשני ציורי "חטיפת הנשים הסביניות" מאת ניקולא פוסן, הראשון בהם מוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק והשני במוזיאון הלובר שבפריז. הסיפור שימש השראה לסיפור "הנשים הסביניות" של סטפן וינסנט בנט וכן לסרט "שבע כלות לשבעה אחים", ואף מוזכר בו. חטיפת נשים מדיה וקבצים בנושא חטיפת הנשים הסביניות בוויקישיתוף
קזקוסמוס

קזקוסמוס הוא שמה הנפוץ של חברת החלל הלאומית (Қазақстан Ғарыш Сапары Ұлттық Компаниясы), שנודעה בעבר כועדת האוויר והחלל של משרד ההשקעות הקזחי (Аэроғарыш комитеті) וסוכנות החלל הלאומית של קזחסטן (בקזחית: Қазақстан Республикасы Ұлттық ғарыш агенттiгiнiң) והיא הסוכנות הממשלתית העיקרית בקזחסטן האחראית לפיתוח תוכנית החלל האזרחית הקזחית וחקר החלל. החברה הוקמה על ידי נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבאייב במרץ 2007, לאחר פירוק ועדת האוויר והחלל של משרד ההשכלה והמדעים הקזחי. לראש הסוכנות מונה הקוסמונאוט הרוסי-קזחי, טלגאט מוסאבאייב ואולם בשנת 2014 סוכנות החלל פורקה והפכה שוב לוועדת האוויר והחלל, הפעם בחסות משרד ההשקעות הקזחי ואורגנה לאחר מכן כחברה לאומית לענייני חלל. לאחר מכן הועברה לאחריות המשרד הממשלתי לענייני תעשייה צבאית, שנקרא רשמית בשם המשרד לתעשיית ההגנה והחלל. ב-2016 מונה ארקין שאימאגאמבטוב לראשה. החברה אחראית על כל תחומי המחקר בחלל ועל תשתיות החלל הקזחיות. כאשר אתר השיגור העיקרי שלה, קוסמודרום בייקונור הוא הוותיק והגדול בעולם ואחד משלושה נמלי חלל בעלי חשיבות בינלאומית אסטרטגית (שני האחרים הם מרכז החלל קנדי בארצות הברית ונמל החלל ג'יוצ'ואן בסין). רוסקוסמוס קוסמודרום בייקונור מדיה וקבצים בנושא קזקוסמוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזקוסמוס
יחידה אסטרונומית

יחידה אסטרונומית (באנגלית: Astronomical unit, או בקיצור: AU, au, a.u) היא יחידת מידה לאורך השימושית במדעי החלל. היחידה משמשת למדידת מרחקים מסדר גודל של מרחקים בין כוכבי לכת בתוך מערכת השמש או במערכת פלנטרית אחרת. גודלה של יחידה אסטרונומית אחת הוא 149,597,870.7 קילומטרים, קירוב של מרחקו הממוצע של כדור הארץ מהשמש. להמחשה, מרחקו הממוצע של כוכב חמה מהשמש הוא 0.38709893 יחידות אסטרונומיות, ואילו מרחקו הממוצע של פלוטו מהשמש הוא 39.48168677 יחידות אסטרונומיות. המרחק הממוצע בין מרכזו של הירח למרכז הארץ הוא כ-384,403 קילומטר שהם כ 0.00257 יחידות אסטרונומיות. יחידות אלו קטנות מדי כדי למנות מרחקים בין כוכבים ובוודאי שבין גלקסיות, לכן במרחקים אלה עוברים לציין את המרחק באמצעות המידות שנת אור או פארסק. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ויחידות אסטרונומיות (באנגלית) יחידה אסטרונומית: מרחק כדור הארץ מהשמש, באתר סוכנות החלל הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קובץ

קובץ הוא משאב מערכת לוגי המאפשר אחסון מידע, אשר זמין לתוכניות מחשב לקריאה או כתיבה. לרוב קובץ יישמר לטווח ארוך באמצעי לאחסון נתונים כגון דיסק קשיח, או דיסק און קי. בשל הגיוון הרב של המידע הקיים לרוב במחשבים, השימושים השונים והתוכנות השונות העושות שימוש במידע, קיימים סוגי קבצים רבים המותאמים לכל צורך. למעשה, קובץ אינו יחידה המיוצגת כפי שהיא על גבי אמצעי האחסון, אלא מדובר בהפשטה (אבסטרקציה) של מערכת ההפעלה. כלומר, מערכת ההפעלה מאגדת את פיסות המידע הבסיסיות המפוזרות על גבי התקן הזיכרון בצורה בעלת משמעות וקלה לשימוש אשר באה לידי ביטוי בקבצים. התכונות של הקובץ תלויות בסוג מערכת הקבצים שבה משתמשים, שהיא תלויה במידה רבה בסוג ובגרסת מערכת ההפעלה. כמו כן קיימים מספר סוגים שונים של קבצים: קובץ סדרתי – כמעט כל הקבצים כיום הם מסוג זה. קובץ אקראי – מופיע רק במערכות של מחשבים גדולים, ממומש לרוב על ידי אמולציה. קובץ אינדקס סדרתי – נדיר מאוד בימינו, ממומש לרוב על ידי אמולציה. מערכות הקבצים הן היררכיות ולכן כל קובץ נמצא בתיקיה שמוכלת בתיקיה נוספת וכך הלאה עד שמגיעים לכונן שהוא האלמנט הלוגי הגדול ביותר (ב-UNIX מגיעים לספריית השורש). המגבלות על שם הקובץ (256 תווים ב-NFS), החלוקה לחלקים שמתייחסים אליהם בצורה שונה (למשל 8 תווים + 3 לסיומת ב-FAT) והמגבלות על שמות כפולים (למשל שמות בעלי אותיות גדולות או קטנות הם נפרדים ב-JFS) משתנים ממערכת קבצים אחת לשנייה. לכל קובץ פורמט משל עצמו, שמגדיר את משפחתו ואת תת-סוגו. לכל פורמט של קובץ יש סיומת ייחודית שמאפשרת לנו לדעת את סוגו מבלי לפתוח אותו. באופן כללי רוב הקבצים מתחלקים למשפחות קבצים הבאות: קובצי הרצה ששומרים הוראות להפעלת המחשב (לרוב יהיו בסיומת COM ו-EXE בחלונות) קובצי טקסט שיש בהם טקסט שמקודד באופן כזה או אחר קבצים גרפיים שיש בהם מידע על תמונות, (הנפוצים הם BMP, GIF ו-JPG) קובצי אודיו ששומרים מידע קולי (הנפוצים הם MID ,WAV ו-MP3) קובצי וידאו ששומרים מידע של וידאו (הנפוצים בפורמט AVI וכעת גם ב-DivX) קובצי אנימציה ששומרים אנימציה קובצי שרטוט ששומרים מידע של תוכנות שרטוט קבצים דחוסים ששומרים את המידע דחוס ולעיתים אף מוצפן (הנפוצים בפורמט RAR ו-ZIP) בכל משפחה של קבצים יש סוגים שונים, חלקם הוגדרו על ידי גופי תקינה, וחלקם נוצרו בידי חברות פרטיות. לעיתים פורמט מסוים מאומץ על ידי הקהילה, והופך להיות נחלת הכלל, ולעיתים פורמט נשאר בשימוש של החברה שייצרה אותו. תכונות קובץ מאגר נתונים גדול המאפשר חיפוש סיומות קבצים רשימת סיומות עם התכנות שנועדו לשימוש איתן Filename.info — מידע אודות שמות הקבצים ב-Windows
1853 בארצות הברית

1853 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 77 שנה מיום היווסדה. הנשיא: מילרד פילמור (המפלגה הוויגית) עד 4 במרץ, פרנקלין פירס (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: התפקיד לא אויש עד 4 במרץ, ויליאם רופוס קינג (המפלגה הדמוקרטית) עד 18 באפריל, התפקיד לא אויש מ-18 באפריל פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 8 בפברואר – נוצרה טריטוריית וושינגטון 4 במרץ – פרנקלין פירס מושבע לנשיאות ארצות הברית 8 ביולי – קומודור מתיו פרי האמריקאי נוחת בחופי יפן ומכריח את שליטיה לבטל את הסגר שהטילו על עצמם ולהפתח בפני המערב מה שמביא לבסוף להסכם קנגאווה. 20 בספטמבר – תחנת הרכבת לנוסעים הראשונה (Union Station) נפתחת באינדיאנפוליס 20 בספטמבר – אלישע אוטיס מציג את המעלית הראשונה 30 בדצמבר – רכישת גדסדן: ארצות הברית רוכשת ממקסיקו שטחים לאחר סיום המלחמה בין השתיים פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 5 במרץ – הווארד פייל, סופר ואמן אמריקאי (נפטר ב-1911) 9 בנובמבר – סטנפורד וייט, אדריכל אמריקאי (נפטר ב-1906) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 18 באפריל – ויליאם רופוס קינג, סגן נשיא ה-13 של ארצות הברית (נולד ב-1786) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יימס פרקינסון

ג'יימס פרקינסון (באנגלית: James Parkinson‏; 11 באפריל 1755 - 21 בדצמבר 1824) היה רוקח ומנתח, גאולוג, פלאונטולוג, ופעיל פוליטי אנגלי. הוא מוכר בעיקר בזכות חיבורו "מאמר על שיתוק רועד", מצב פתולוגי שמאוחר יותר כונה בשם "מחלת פרקינסון" על ידי ז'אן-מרטן שארקו. ג'יימס פרקינסון נולד בשורדיץ' (Shoreditch) שבלונדון כבן הבכור למשפחה בת שלושה ילדים. היה בנו של ג'ון פרקינסון, רוקח ומנתח שעבד בהוקסטון סקוור שבלונדון. בשנים 1776-1784 הוא למד רפואה בבית חולים בלונדון. במהלך לימודיו עבד פרקינסון במרפאה של אביו. ב-21 במאי 1783, הוא התחתן עם מארי לבית דייל, (לשניים נולדו שישה ילדים). בשנת 1784 הוסמך פרקינסון על ידי האיגוד של לונדון כמנתח (בניגוד לדעה הרווחת, פרקינסון מעולם לא הוסמך כרופא). באותה שנה נפטר אביו ועקב כך הוא ירש את מקומו כמנתח במרפאה בהוקסטון סקוור. במקביל הוא הקשיב להרצאות של ג'ון הנטר (John Hunter), אחד המנתחים המוכרים ביותר בעת ההיא. פרקינסון שלט בקצרנות והאמין שידיעתה היא חובה על כל עוסק ברפואה. ג'יימס פרקינסון הלך לעולמו בלונדון בשנת 1824 ונקבר בבית הקברות הסמוך לכנסיית סנט לנרד בשורדיץ'. בכנסייה נמצא שלט זיכרון לכבודו. פרקינסון היה הראשון לתאר בצורה שיטתית שישה בני אדם עם תסמינים של המחלה אשר נקראה על שמו, מחלת פרקינסון. עם זאת, הוא מעולם לא בחן את החולים בעצמו, אלא צפה בהם בהליכות יומיות. היה זה ז'אן-מרטן שארקו שקרא למחלה על שם פרקינסון, יותר משישים שנה מאוחר יותר. פרקינסון גם התעניין מאוד בשיפור הבריאות הכללית והרווחה של האוכלוסייה. היא כתב מספר דוקטרינות רפואיות שחשפו התלהבות זהה לבריאות ולרווחה של הכלל, שהובעו גם דרך פעילותו הפוליטית. הוא היה "צלבן" של הגנה חוקית עבור חולי הנפש, וכמו כן של רופאיהם ומשפחותיהם. בשנת 1812 פרקינסון סייע לבנו עם המקרה המתואר באנגלית הראשון של דלקת התוספתן, והמקרה הראשון שבו ניקובו הוכח כגורם למוות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. Medical Admonitions, with observations on the excessive indulgence of children. 2nd. Ed. 2 Vol. London 1799. The Chemical Pocket-Book, or Memoranda Chemica. London 1799. The Hospital Pupil, or An essay intended to facilitate the Study of Medicine and Surgerey. In four letters. London 1800. Dangerous Sports. London 1800. Hints for the Improvement of Trusses. London 1802. Organic Remains of a Former World. 3 Vol. London 1804-1811. Observations on the Nature and Cure of Gout. London 1805. Mad-Houses. Observations on the Act for Regulating Mad-houses and a correction of the statements of the case of Benjamin Elliott, convicted of illegally confining Mary Daintree: with remarks addressed to the friends of insane persons. London 1811. An Essay on the Shaking Palsy. London 1817. (Reprint in: Critchley 1955, 145-218) Outlines of Oryctology. London 1822. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס פרקינסון בוויקישיתוף ביוגרפיה מקיפה, במאמר של החברה לחקר מחלת פרקינסון בבריטניה (PDS) (באנגלית) ביוגרפיה מקיפה (באנגלית) כתבי ג'יימס פרקינסון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'יימס פרקינסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
1852 בארצות הברית

1852 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 76 שנה מיום היווסדה. הנשיא: מילרד פילמור (המפלגה הוויגית) סגן הנשיא: התפקיד לא אויש פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 20 במרץ – יוצא לאור הספר "אוהל הדוד תום", ספרה של מתנגדת העבדות בארצות הברית הארייט ביצ'ר סטואו 2 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 26 בפברואר – ג'ון הארווי קלוג, ממציא הקורנפלקס (נפטר ב-1943) 19 בדצמבר – אלברט אברהם מייקלסון, מודד מהירות האור והאמריקני הראשון שזכה בפרס נובל (נפטר ב-1931) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 29 ביוני – הנרי קליי, סנאטור, מנהיג המפלגה הוויגית, מזכיר המדינה של ארצות הברית ומועמד לנשיאות ארצות הברית (נולד ב-1777) 24 באוקטובר – דניאל ובסטר, מדינאי ונואם אמריקאי בולט (נולד ב-1782) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוצץ ציפורניים

קוצץ ציפורניים או גוזז ציפורניים הוא מכשיר ידני שנועד לגזיזת ציפורני הידיים והרגליים. לקוצץ הנפוץ צורת מלקחיים והוא מורכב משני להבים מקבילים המחוברים זה מול זה, ומנוף המשמש שהצמדת הלהבים האחד לשני לביצוע פעולת הגזיזה. המנוף מוצמד ללהבים באמצעות ציר, כך שניתן לסובב אותו לצורך הפעלת הקוצץ, או לכוון אותו בצמוד ללהבים לצורך אחסון קומפקטי. קוצצי הציפורניים עשויים לרוב ממתכת אך ניתן לייצרם גם מפלסטיק. שתי צורות נפוצות הן זו של מגזריים, ומנוף מורכב. מרבית קוצצי הציפורניים כוללים פצירה שנועדה לשיוף הציפורן, ניקויה וטיפוחה. לעיתים מחוברת לקוצץ גם סכין קטנה או מלקטת. הקוצץ מורכב מראש שיכול להיות קעור או קמור, כאשר קוצצים ייעודיים לרגליים הם קמורים, וקעורים נועדו לידיים. הראש יכול להיות מקביל או מאונך לציר הראשי של הקוצץ. ראשים מקבילים נועדו לפתור בעיות נגישות בגזיזת ציפורני הרגליים. הממציא המקורי של קוצץ הציפורניים אינו ידוע, אך פטנט לשיפור הקוצץ נרשם ב-1875 על ידי ולנטיין פורג'רטי. פטנטים נוספים נרשמו במהלך השנים הבאות. ב-1947 הוסיף ויליאם א. באסט מספר שיפורים לקוצץ והיה הראשון שייצר אותו תוך שימוש בשיטות מתקדמות. יצרנים נוספים הם אבנלו (סין), רבלון (קוריאה) ו-DOVO זולינגן (גרמניה). הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר מתאר ברומן "קלאס" היסטוריה, פיקטיבית ככל הנראה, של המכשיר: חשוב על הרפרטואר של הדברים הלא חשובים, המאמץ העצום בלמידתם והשגת הידע הבסיסי אודותיהם. ההיסטוריה של קוצצי הציפורניים, 2,000 כרכים כדי לדעת שעד 1675 הדברים הקטנים הללו כלל לא הוזכרו. פתאום במיינץ מישהו יצר תמונה של אישה גוזזת ציפורן. אין אלו עדיין קוצצי ציפורניים, אך זה נראה כמותם. במאה ה-18, אחד, פיליפ מקיני מבולטימור רשם פטנט על קוצצי הציפורניים הראשונים בעלי קפיץ: הבעיה נפתרה, ניתן ללחוץ עם כל כוחן של האצבעות כדי לחתוך את ציפורני הרגלים הקשות ביותר, והקוצצים יחזרו אוטומטית למצבם הראשוני. חמש מאות הערות, שנת עבודה. מדיה וקבצים בנושא קוצץ ציפורניים בוויקישיתוף
פרפרים מוגנים בישראל

במרץ 2009 הוכרזו 14 מיני פרפרים כמוגנים בישראל, כאשר השר להגנת הסביבה גדעון עזרא הוסיף אותם לרשימת ערכי הטבע המוגנים בהתאם לחוק. מינים אלה הם כ-10% מתוך כ-150 מיני פרפרים המוכרים בארץ. בכך נוספו הפרפרים לדו-חיים, זוחלים, עופות, יונקים וצמחים המוגנים בארץ. תיעודים וניטור על מיני פרפרים בישראל קיימים עוד משנות ה-70 בארץ ישראל. איסוף המידע השתפר משמעותית בשנת 2009 עם הקמת ה-"תוכנית הלאומית לניטור פרפרים" אותה הפעילה אגודת חובבי הפרפרים בישראל. לאחר מאמצים אלו של האגודה, במרץ 2009 הוכרזו 14 מיני פרפרים כמוגנים בישראל, כאשר השר להגנת הסביבה גדעון עזרא הוסיף אותם לרשימת ערכי הטבע המוגנים בהתאם לחוק. מאז הניטור ואיסוף מידע אודות פרפרים אף השתכלל והוקמו מספר אתרים מקוונים, קבוצות ברשת החברתית פייסבוק ואף אפליקציה ייעודית בהם מפרסמים המשתמשים דיווחים על תצפיות פרפרים. בישראל קיימות אוכלוסיות פרפרים שונות לפי אזורים גאוגרפיים ותנאי אקלים שונים, כך למשל קיימים כ-20 מינים ממשפחת הכחליליים המתעופפים רק בחרמון וכ-10 המתעופפים רק במדבר הערבה ובבקעת הירדן. הרחבת הבניה, פיתוח תשתיות ותיעוש גורמים לצמצום סביבות המחיה של הפרפרים והצמחים הפונדקאים שלהם. הכרה והכרזה על שמורות טבע עוזרות להגן על מינים בסיכון. לעיתים המאבקים הבירוקרטיים או המשפטיים להגנת הפרפרים אורכים זמן רב, ומינים רבים ממשיכים להפגע במהלכם. ב-2020 למרות מאבק ממושך של פעילים, הוכרזה בניה של שכונה חדשה בחדרה הזכתה לשם העממי "שכונת הפרפרים". השכונה עתידה להיבנות על אחד מבתי הגידול הגדולים של נחושתן הנמלים הגלילי. אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח tamarz, שליש ממיני הפרפרים בישראל נמצאים בסכנה, באתר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, ‏2021-03-14 תוכנית לאומית לניטור פרפרים בישראל | BMS-IL, Israel Butterfly Monitoring Scheme, באתר www.gluecad-bio.com אגודת חובבי הפרפרים בישראל | Facebook, באתר he-il.facebook.com I Saw a Butterfly - ראיתי פרפר - Apps on Google Play, באתר play.google.com (באנגלית) כחליליים Lycaenidae, באתר מן השדה, ‏2020-09-27 ציאון, הילה (2020-12-23). "3,000 דירות ופרפר בסכנת הכחדה: אושרה הקמת שכונת הפרפרים בחדרה". Ynet. נבדק ב-2022-12-02.
נבחרת צ'אד בכדורסל

נבחרת צ'אד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של צ'אד. הדירוג הנוכחי של נבחרת צ'אד ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-112 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 3 מקומות לעומת דירוג קודם. נבחרת צ'אד העפילה לראשונה לאליפות אפריקה בכדורסל בשנת 2011 וסיימה במקום ה-15. עד לטורניר זה, לא השתתפה הנבחרת באליפות אפריקה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר. נבחרת צ'אד מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל. דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א