laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'ורז' דה מסטראל

ז'ורז' דה-מסטרל (George de Mestral; ‏19 ביוני 1907 - 8 בפברואר 1990), היה מנהל סדנת מכונות וממציא שווייצרי אשר המציא את הצמדן (סקוץ'). דה-מסטרל יצא יום אחד ב-1948, לטיול רגלי עם כלבו בקרבת ביתו באלפים השווייצריים. לאחר הטיול ביערות חזרו דה-מסטרל וכלבו מכוסים בצמחים דביקים וקוצים שדבקו בבגדים. דה-מסטרל שתהה מה מביא אותם להיצמד לבד כל כך טוב, הניח את אחד הצמחים הדביקים תחת מיקרוסקופ וראה קרסים קטנים שנכנסו לתוך לולאות קטנות באריג של הבגד. באותו יום נולד הרעיון של "צמדן קרס ולולאה", שנודע לאחר-מכן כ'וולקרו' או כ'צמדן'. לאחר חיפוש נמצא משקיע: בעל מפעל טקסטיל גילה עניין ברעיון 'צמדן-זיפים' והשניים החלו יחד לעבוד. בעל מפעל הטקסטיל, ייצר בעזרת נול קטן פס כותנה עם קרסים זעירים ופס נוסף עם לולאות. כשהצמידו אותם יחד, הם נדבקו זה לזה. כעת צריך היה למצוא דרך ליצור פסים אלה באמצעות מכונה. דה-מסטרל מצא יצרן נולי אריגה שווייצרי שהסכים לנסות לייצרם, אך היצרן נסוג כשהתברר שהמשימה קשה מדי. במשך חודשים הוא ערך ניסויים שונים. ואז כשהוא השתמש במקרה באור אינפרה-אדום בעת אריגת הלולאות הוא גילה שהמכונה גורמת להן להיעשות נוקשות דיין כדי שניתן יהיה להשתמש בהן. אך עדיין אתגר נוסף עמד בפניו: תכנון מכונה שתעשה את הקרסים. במשך מספר חודשים חיפש דה מסטרל דרך ליצירת הקרסים וכשזו נמצאה החלו בייצור מסחרי של הצמדנים. דה-מסטרל קרא לצמדן "ולקרו" – vel מהמילה Velvet (קטיפה) ו–Cro מהמילה Crochet (סריגה במסרגה אחת). ב-1955 דה-מסטרל רשם על 'צמדן הזיפים' פטנט. מ-1955 ועד 1959 מכר דה-מסטרל כ-60 מיליון מטרים של צמדן זיפים מדי שנה. בשנה האחרונה הסתכמו מכירותיה השנתיות של החברה ביותר מ 250 מיליון דולר והיא מעסיקה יותר מ – 3,300 עובדים. מדיה וקבצים בנושא ז'ורז' דה מסטראל בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר היכל התהילה של הממציאים הספד בניו יורק טיימס ז'ורז' דה מסטראל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דני כסיף

דני כסיף (קסלסי) (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שכיהן כקצין תותחנים ראשי. כסיף נולד בפאס שבמרוקו, עלה עם משפחתו לישראל בגיל 12, גדל בקריית מוצקין ולמד בכפר הנוער הדתי. התגייס לצה"ל ב-1978, שירת כמשנה טכני בגדוד 405 של חיל התותחנים, בתקופה זו הוכנסו ראשוני המחשבים לשירות בחיל מה שמשך את כסיף לקריירה צבאית. ב-1980 סיים קורס קצינים, שירת כקת"ק (קצין תצפית קדמי), כקצין סיור בגדוד וסגן מפקד סוללה (קע"ת). הדריך בקורס קצינים, פיקד על סוללת תותחים ושימש קנ"א (קצין ניהול אש) גדודי. במלחמת לבנון הראשונה לחם כקמב"ץ הסיוע בחטיבת גולני ובמהלכה מונה למפקד הסיוע החטיבתי (מס"ח). בתום הקרבות נפצע בראשו מפגיעת רסיס במהלך מארב של מחבלים. בהמשך שירת כסמג"ד, כקצין אג"ם של אגד ארטילרי 282, פיקד על גדוד 404 באגד ובשנים 1988-1990 על בסיס הטירונות של חיל התותחנים בשבי שומרון. למד במשך שנתיים בבית הספר הגבוה למלחמה בפריז. בשובו כיהן כראש ענף תותחנות בבאלי"ש בדרגת סא"ל. בתקופתו הפך ענף תותחנים מחלק ממרכז שריון למרכז נפרד, כאשר הוא מפקדו הראשון (בדרגת אל"ם) ובמקביל פיקד על אגד ארטילרי 425, אגד מילואים. כאלוף-משנה פיקד על בית הספר לתותחנות שדה בשבטה ושימש מפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון בתקופת הנסיגה מלבנון. ב-2001 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין תותחנים ראשי. השתחרר ב-2006 משירות הקבע ומשרת במילואים כמפקד מערך האש בפיקוד הצפון. כסיף מכהן כיו"ר עמותת יד לתותחנים. דני כסיף (קסלסי)(הקישור אינו פעיל) באתר בית התותחן. אמיר בוחבוט, "אנו מתאימים לכל סוג לחימה", באתר nrg‏, 9 באפריל 2005. ynet, בני הישיבות ביקשו - והחיילות נזרקו מהתפקיד, באתר ynet, 7 בנובמבר 2001.
נאגה

נאגה (בסנסקריט: नाग, בסינית: 那伽, בטיבטית: ཀླུ་, בתאית: นาค, בבנגלית: নাগ) היא מילה המתארת ישות ימית הלובשת את צורתו של נחש עצום, בייחוד את הקוברה אשר חיה מתחת למים. ישות זו נפוצה במיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית. טקסים המוקדשים לישויות העל-טבעיות הללו מתקיימים ברחבי דרום אסיה במשך אלפיים שנה לפחות. מדיה וקבצים בנושא נאגה בוויקישיתוף נאגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Cozad, Laurie Ann, Nāgas, ‏2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהודה אבן תיבון

יהודה בן שאול אבן תיבון (בספרדית: Judá ben Saúl ibn Tibbón;‏ 1120–1190) היה מתרגם ורופא בממלכת ספרד בימי הביניים בתור הזהב של יהדות ספרד. כונה "אבי המעתיקים". היה אביו של שמואל אבן תיבון ובן למשפחת אבן תיבון. יהודה נולד בשנת 1120 בגרנדה, בצעירותו בהיותו כבן שלושים, נאלץ לעזוב את עיר מולדתו בגרנדה ועבר לפרובאנס שבדרום צרפת, ככל הנראה עקב פלישת אל-מוואחידון (שושלת מוסלמית קיצונית שהשתלטה על ספרד וצפון-אפריקה), שגזרו שמד על הלא-מוסלמים. בפרובאנס עסק ברפואה בעיר לונל ושירת בין השאר גם אבירים, נסיכים והגמונים. בעיר זו התקיימה ישיבה תחת חסותו של ראש העדה וגדול הדור הרב משולם בן יעקב מלוניל וחמשת בניו, שתמך מכספו בסיוע עשירי הקהילה בישיבה ובחכמיה, ואבן תיבון למד בישיבה זו. אבן תיבון נודע כאחד מטובי הרופאים. היו לו מהלכים וקשרים בבתי שרים והגמונים. כשעבר הנוסע רבי בנימין מטודלה בלוניל, מצא שם בין גדולי חכמיה גם את "רבי יהודה הרופא בן תבון הספרדי". היה בקשרי ידידות גדולים עם רבי זרחיה הלוי "בעל המאור". נפטר ונקבר בלוניל אחרי שנת 1190. אבן תיבון רחש חיבה גדולה לספרים, והחזיק בספרייה גדולה. אבן תיבון היה המתרגם הראשון של כתבים של סופרים ומשוררים מספרד אשר כתבו בערבית; הוא תרגם את כתביהם לעברית למען היהודים בארצות אירופה, שלא הכירו את השפה הערבית. על שם פועלו זה הוא כונה "אבי המעתיקים". גם ראש העדה, רבי משולם בן יעקב מלוניל, שהיה מידידיו, עודדו לתרגם לעברית את ספרי חכמת ישראל, שהיו כמעט כולם כתובים ערבית. במשך 25 שנה עסק בתרגום ספרי המופת של הפילוסופיה היהודית שנכתבו בערבית-יהודית. כתבים שתרגם: "חובות הלבבות" של רבנו בחיי אבן פקודה "תיקון מידות הנפש" ו"מבחר הפנינים" של רבי שלמה אבן גבירול ספר הכוזרי של רבי יהודה הלוי ספר הדקדוק של רבי יונה אבן ג'נאח "ספר האמונות והדעות" של רב סעדיה גאון בנוסף לכך גם כתב, סמוך לשנת 1190, צוואה ושמה "מוסר אב", המלמדת פרטים רבים על חייו ועל חיי בנו, שמואל אבן תיבון. משה שטיינשניידר, תולדות רבינו יהודה אבן תבון, ב"הכרמל", 9 במרץ 1868. איגרת רבינו יהודה בר שאול אבן תיבון, מכון מראה - קרית ספר ה'תשס"ז. במבוא מאת הרב צפניה שרעבי. אוצר השירה והפיוט, ג, עמ' 476, מס' 1487. האנציקלופדיה היהודית, IV, 1904, p. 544-545. מדיה וקבצים בנושא יהודה אבן תיבון בוויקישיתוף מוסר אב, צוואתו של רבי יהודה לבנו שמואל, באתר HebrewBooks כתבי יהודה אבן תיבון בפרויקט בן-יהודה יהודה אבן תיבון, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" "אבן תבון, יהודה בן שאול", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 65–66, באתר היברובוקס יהודה אבן תיבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתב יד, חובות הלבבות בתרגום יהודה אבן תיבון, וינה, מאה 13, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית כתב יד, אמונות ודעות, סנט פטסבורג, מאה 16, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית יהודה בן שאול אבן תבון, דף שער בספרייה הלאומית ד"ר מרדכי מרגליות, אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל
אח"י עכו

אח"י עכו הייתה ספינת טילים מדגם סער 2, ששירתה בחיל הים הישראלי משנת 1969 עד 1997. ערך מורחב – שייטת ספינות הטילים הספינה מדגם סער 2 נבנתה במספנות שרבור יחד עם הספינות האחרות בסדרה סער 2, אח"י חיפה ואח"י אילת. הספינה בפיקוד יעקב ניצן ועליה גם מפקד השייטת הדר קמחי יצאה משרבור בצורה מסודרת ב-31 בדצמבר 1968. בהיותה בגיברלטר הוחמר האמברגו הצרפתי על ישראל לכלול גם את הספינות הנבנות בשרבור. אח"י סער בפיקוד משה טבק יצאה בבהילות משרבור. אח"י עכו המתינה לה ולאחר תדלוק המשיכו שתי הספינות יחד והגיעו לישראל ב-10 בינואר 1969. ב־24 במאי 1971 עצרה אח"י עכו בפיקוד מאיר נוי, יחד עם אח"י מזנק בפיקוד אברהם אשור, ממערב לאשדוד סירה ובה 7 מחבלים, אמצעי לחימה וכרוזים ובכך נמנע פיגוע בחופי ישראל. ב-9 באפריל 1973 השתתפה אח"י עכו במבצע אביב נעורים ועסקה בתקיפת מטרות של מחבלים מצפון לביירות. ב-3 בספטמבר 1973 הוריד רס"ן יצחק שמיר מפקד הספינה את נס השירות הפעיל והיא נמסרה למספנה לשיפוץ חמש שנתי. מערכותיה פורקו והיא לא השתתפה בקרבות מלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 יצאו אח"י עכו ואח"י חיפה מבסיס חיפה בפיקוד אברהם בן שושן להפלגת יופי הקיפו את אפריקה בחניית ביניים בדרום אפריקה ותדלוק בלב ים הגיעו לבסיס חיל הים בשארם א-שייח'. הספינה ערכה סיורים ואימונים בים האדום בהתבססה בבסיס אילת. במסגרת הסכם השלום עם מצרים ופינוי סיני עברו אח"י עכו ואח"י חיפה בשנת 1980 דרך תעלת סואץ ונקלטו בפלגת ספינות הנצ"ל בבסיס אשדוד. ב-10–12 בדצמבר 1983, תפסה אח"י עכו יחד עם אח"י עליה את האנייה "ארקאן" 38 מיל מערבית לטריפולי (לבנון) בין אנשי הצוות נמצאו 3 חשודים כמחבלי פתח. בשנות ה-70 צוידה הספינה במערכת בקרת אש גבריאל, 8 טילי גבריאל, תותח 40 מ"מ L70 תוצרת ברדה, שני מקלעי 0.5, רקטות מוץ, סונאר קוער ופצצות עומק נגד צוללות, בשנות השמונים שופצה הספינה ונוספו לה מערכת טילי הרפון 4, תותח 40 מ"מ ברדה, סונאר עומק משתנה וטורפדו נגד צוללות דגם 44 / 46 תוצרת ארצות הברית. בשנת 1997 הוחלט להוציא את הספינה מהמערך. אל"ם מיל יעקב ניצן שהיה מפקדה הראשון הוזמן לבצע הפלגת סיום. בחזרתה לנמל נערך טקס הורדת נס השירות הפעיל. מאוחר יותר באותה שנה טובעה אח"י עכו במימי הים התיכון באמצעות טיל בניסוי אמל"ח. צוות אח"י עכו בפיקוד רס"ן יצחק שמיר, 1973. צוות אח"י עכו בפיקוד אלכס טל 1974. טקס חציית המשווה סיפון אח"י עכו במהלך הפלגת מבצע יופי 1975. צוות אח"י עכו על חרטום הספינה בטקס חציית משווה פברואר 1975. אלי רונן מפקד אח"י עכו בעת מעבר בתעלת סואץ 1980. משה אימבר וגד אריאל, שייטת 3 ספינו הטילים בחיל הים, הוצאה לאור משרד הביטחון, 2005. יעקב ניצן, סגירת מעגל פיקודית אל"ם יעקב ניצן שהיה מפקדה הראשון של אח"י עכו ...היה גם מפקדה האחרון, "בין גלים", מאי 2009, עמ' 29–30. מדיה וקבצים בנושא אח"י עכו בוויקישיתוף יעקב ניצן, ספינת הסער השישית אח"י עכו (ס-323) יוצאת משרבור וממתינה בגיברלטר לאח"י סער ינואר 1969. הפלגת אח"י עכו ואח"י סער לישראל, 1969. יעקב ניצן מכתב פרידה מצוות אח"י עכו 12 ביוני 1970, באתר משמר המורשת הימית. יעקב ניצן, סגירת מעגל פיקודית, "בין גלים", מאי 2009, עמ' 29. עם הגב למצלמה הנתב המצרי שסיפר כי שחה לאחר טיבוע ספינתו בקרב דמיאט במלחמת יום הכיפורים. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. משה אימבר וגד אריאל עמ' 71. משה אימבר וגד אריאל עמ' 72. הרשימה לפי סא"ל כוכבי אזרן במוזיאון ההעפלה וחיל הים
בסיס עתלית

בסיס עתלית הוא בסיס ימי מסווג של חיל הים ליד היישוב עתלית, המהווה את בסיס האם של יחידת הקומנדו שייטת 13. בתחומי הבסיס נמצאים שרידי המבצר הצלבני המוכר בכינוי "מבצר עתלית", אשר סגור באופן קבע לכניסת מבקרים. מתגייסי השייטת שוהים בבסיס החל מסוף הטירונות שלהם ולאורך תקופת הכשרתם. בשנת 2010 ביקר ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בבסיס כדי להצדיע ללוחמי הקומנדו שלקחו חלק במשט לעזה. מדיה וקבצים בנושא בסיס עתלית בוויקישיתוף בסיסים, באתר חיל הים הישראלי Netanyahu salutes Shayetet 13 soldiers in 'Marmara' raid, The Jerusalem Post | JPost.com ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרון דאגלס

אהרון דאגלס (באנגלית: Aaron Douglas; נולד ב-23 באוגוסט 1971) הוא שחקן קולנוע קנדי. ידוע בעיקר בשל משחקו בסדרת המדע בדיוני "באטלסטאר גלקטיקה" בתפקיד צ'יף גיילן טירול. אהרון דאגלס נולד בניו וסטמינסטר, שהיא פרבר של ונקובר. אביו מייקל דאגלס הוא מרצה ואמו ארלין אליוט היא פסיכולוגית. המשפחה חיה בוונקובר עד שהיה בן 10. כנער בתיכון הוא שיחק בהפקות של בית ספרו. בגיל צעיר השתתף במספר מחזות. במהלך עבודתו כמקריא במבחני בד, לוהק למספר תפקידים קטנים על ידי הבמאים שליהקו שחקנים, וכך צבר ניסיון וחשיפה. דאגלס דיבב במשחק של Ubisoft, ‏"Watch_Dogs" את קולו של ג'ורדי. בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי לצד זואי קאזאן בסרט האימה "המפלצת", המספר על אם ובת שנתקעות בכביש נטוש ונאלצות להתעמת עם מפלצת אימתנית. ב-1 בנובמבר 2004 אשתו של אהרון נפטרה לאחר מאבק בסרטן השד. צ'ק פתוח (2003) גאולה! (2004) אני, רובוט (2004) בראש מורם (2004) אשה חתול (2004) רידיק: המסע מתחיל (2004) רעש לבן (2005) גירוש השדים של אמילי רוז (2005) תאוריית האפס (2005) להסתדר בחיים ולהישאר נשוי (2006) התנפצות (2007) סיפורי ארצות הברית (2008) Death Do Us Part‏ (2014) המנטור (2014) - סרט טלוויזיה המפלצת (2016) מבצע חג המולד (2020) סטארגייט SG-1‏ (2000) הלקטס (2010) The Bridge ‏ (2010) המלוק גרוב (2013) ההריגה (2013) קמים לתחייה (2015) סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי (2016) מתחזים (2017) Unspeakable‏ (2019) A Clüsterfünke Christmas‏ (2021) - סרט טלוויזיה של קומדי סנטרל מולדת: פורט סאלם (2022) העין הפקוחה (2023) Murder in a Small Town ‏(2024) מדיה וקבצים בנושא אהרון דאגלס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אהרון דאגלס אהרון דאגלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אהרון דאגלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אהרון דאגלס, באתר AllMovie (באנגלית) אהרון דאגלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עיצור חיכי, סותם, אטום

עיצור חיכי סותם אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא C לטינית /c/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-c. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עיצור חיכי, סותם, קולי

עיצור חיכי סותם קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא F לטינית קטנה בהיפוכה /ɟ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-J\. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עיצור חיכי, חוכך, אטום

עיצור חיכי חוכך אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ç/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-C. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עיצור חיכי, חוכך, קולי

עיצור חיכי, חוכך, קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʝ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\j. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ספר המעשיות

ספר המעשיות (באנגלית: Storybook International) היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 3 עונות, אשר הופקה על ידי חברת ההפקות Harlech Productions בין השנים 1983–1986 עבור רשת הטלוויזיה הבריטית ITV. בישראל הסדרה שודרה במקור בשעות אחר הצהריים בטלוויזיה החינוכית, ובדיבוב לעברית, בשלהי שנות השמונים. הסדרה התבססה על אנתולוגיה של סיפורי ילדים שפורסמו על ידי המוציא לאור Victor Gollancz Ltd בשנת 1981. עלילות הפרקים השונים בסדרה התבססו על סיפורי עם שונים שמקורם היה בין היתר באנגליה, צ'כוסלובקיה, צרפת, רומניה, טורקיה, ויילס, ישראל, נורווגיה, סין, אפריקה והודו. כמו כן הסדרה כללה גם שני פרקים שהתבססו על סיפורי עם של השבטים האינדיאנים בניו אינגלנד ושל שבטי המאורים בניו זילנד. הסדרה צולמה במקומות שונים ברחבי העולם, בהם רוסיה, אירלנד וסקנדינביה. בפתיח המונפש של הסדרה נראה טרובדור ששר את שיר הנושא של הסדרה בעוד שהתלווה אליו שועל אנתרופומורפי ידידותי. הסדרה המלאה החלה להימכר לראשונה במהדורת DVD במהלך שנת 2006. "ספר המעשיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ספר המעשיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ספר המעשיות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ירון בוים

ירון בוים (נולד בשנת 1964) הוא איש חינוך והוראה ישראלי. בעבר קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. בוים נולד וגדל בקריית אתא. בנעוריו למד בישיבה התיכונית בנחלים השייכת לרשת ישיבות בני-עקיבא. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1983 שובץ בחטיבת הנח"ל. בנח"ל עבר בוים הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בוים שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה. בשנים 1996–1998 שימש כמפקד גדוד 50 (בזלת) בחטיבת הנח"ל, אותו הוביל בעת הלחימה בדרום לבנון. בהמשך פיקד בשנים 1999–2001 על בסיס האימון החטיבתי של הנח"ל. לאחר מכן הועלה לדרגת אלוף-משנה ושימש בשנים 2001–2003 בעת האינתיפאדה השנייה כמפקד חטיבת עציון באוגדת איו"ש. בשנים 2004–2006 שימש כמפקד חטיבת מילואים (חטיבת ירושלים) ובמקביל כמפקד בא"פ לכיש. בתפקידו הבא שימש בשנים 2006–2008 כסגן מפקד אוגדה 162. בשנים 2008–2011 שימש כמפקד חטיבת ביסלמ"ח, ובין השנים 2011–2013 שירת כמפקד מגמת אימוני מפקדות חטיבה בזרוע היבשה. לאחר סיום תפקידו האחרון השתחרר מצה"ל בשנת 2013. אחרי סיום הקריירה הצבאית שימש בוים כמורה להיסטוריה ואזרחות בתיכון הישיבתי "נריה" שבמועצה האזורית שדות נגב. בהמשך שימש כמנהל התיכון. כיום הוא מורה להיסטוריה ולאזרחות בבית הספר התיכון מקיף דרכא בנתיבות. אנשיל פפר, התרגיל המסכם של קורס מפקדי כיתות בבית הספר למקצועות חי"ר, באתר הארץ, 19 ביוני 2009. אור בוטבול, מקור בחי"ר, במחנה, ‏ 16 במרץ 2011. עמוס הראל, צה"ל נכנס מארבעה כיוונים לעומק שטחי הרשות בבית לחם, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2001 שיר פילו, לא משחקים באש, ביבשה 17, ‏ מאי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רתימנו

רֶתִימְנוֹ (ביוונית: Ρέθυμνο) היא העיר השלישית בגודלה באי היווני כרתים, אחרי הרקליון וחאניה. אוכלוסייתה מנתה בשנת 2011 35,687 נפש. היא נמצאת כ-40 קילומטרים ממזרח לחאניה וכ-55 קילומטרים ממערב להרקליון. העיר נבנתה בימי קדם, אבל מעולם לא שימשה כמרכז של התרבות המינואית. אך עם זאת, העיר הייתה חזקה מספיק כדי להטביע מטבעות משלה ולשמור על הצמיחה העירונית. אחת ממטבעות אלו מתארת כיום את סמל העיר, שני דולפינים במעגל. רתימנו עצמה החלה תקופה של צמיחה כאשר נכבשה על ידי הוונציאנים, שהחליטו להקים תחנת ביניים מסחרית בין הרקליון לחאניה. העיר העתיקה של היום (פליה פולי) נבנתה כמעט כולה על ידי הוונציאנים. זוהי אחת הערים הכי העתיקות שנשמרו בכרתים. כיום העיר עדיין שומרת על המראה האריסטוקרטי הישן שלה, עם בתים מהמאה ה-16, פתחים מקושתים, מדרגות אבן. הסגנון הביזנטי, הרומי והיווני נשאר, הנמל הוונציאני קטן וצר הרחובות. ניתן לראות את סגנון הלוג'יה הוונציאנית בניין המידע של משרד התרבות. פסטיבל היין המתקיים שם מדי שנה בתחילת חודש יולי. ופסטיבל נוסף, לזכר חורבן "מנזר ארקדי", מתקיים בתאריכים 7-8 בנובמבר. חופי העיר מהווים מוקד משיכה לתיירים, בעיקר בחודשי הקיץ. בעיר לומדים 2,500 סטודנטים[דרושה הבהרה] במסגרת אוניברסיטת כרתים (אנ'), המחולקת בין רתימנו להרקליון. בעיר קיימת קבוצת כדורסל ייצוגית: אגו רת'ימנו, המשחקת בליגת העל היוונית בכדורסל. רוסיה פושקין, רוסיה איטליה קסטנאזו, איטליה. קפריסין איה נאפה, קפריסין. החוף של רת'ימנו הנמל הוונציאני הישן השער הראשי (המזרחי) של המצודה הנמל בשעות הערב ציור של המצודה משנת 1700 אתר האינטרנט הרשמי של רתימנו (ביוונית ובאנגלית) רתימנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רת'ימנו (יוון), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב טליסו

קרב טליסו במלחמת רוסיה–יפן התרחש ב-14-15 ביוני 1904 במחוז ליאונינג ליד תחנת הרכבת ואפאנגואו - כ-130 ק"מ מפורט ארתור. הרוסים רצו להגיע לפורט ארתור הנצורה. הקרב הסתיים בניצחון יפני. לאחר שכוחות היפנים ניתקו את קשר היבשתי בין הכוחות הרוסים במבצר פורט ארתור לכוח העיקרי, גנרל אלכסיי קורופטקין החליט שיש לפעול לפתיחת ציר לפורט ארתור. המשימה הוטלה על כוח צבאי בהיקף של כ-33 אלף חיילים בפיקוד גאורגי שטקלברג. הפעולה בוצעה לפי דרישת מפקד הצבאי באזור, האדמירל יבגני אלכסייב, שדאג לגורל הצי הנצור. לשטקלברג ניתנה פקודה לנוע לכיוון פורט ארתור, להגיע למגע עם היפנים ועל ידי כך להקטין את היקף הכוח סביב פורט ארתור. יחד עם זאת, נדרש לא להגיע לעימות חזיתי עם כוח עודף ולא להגיע לניצול מלא של העתודות. המטרה הסופית של המבצע הייתה הגעת הכוח לפורט ארתור. שליחת כוח צבאי לכיוון פורט ארתור הייתה בניגוד לאסטרטגיה ההגנתית של אלכסיי קורופטקין ולכן הוא טען שיש קושי לתת לשטקלברג את כל מה שדרוש לו. גם הפקודות שניתנו לשטקלברג לא היו חדות מספיק. היפנים שיפצו את הנמל בדאליין ויכלו לתגבר את הכוחות ללא הפרעה. כאשר נודע להם על כוונת הרוסים להגיע לפורט ארתור, הכוח באזור חולק לצבא מס' 3 שנשאר סביב המבצר הנצור ולצבא מס' 2 שהתחיל לנוע צפונה לאורך מסילת רכבת במטרה להגיע למגע עם הרוסים. לפני הקרב הרוסים התרכזו דרומית לעיירה ואפאנגואו בקרבת מסילת הברזל. ב-14 ביוני היפנים התחילו במתקפה עם חלק מהכוח שהיה ברשותם. הרוסים עמדו במתקפה ולאחר גילוי שרק חלק מהכוח היפני משתתף בה אף תכננו לתקוף בחזרה ולהתקדם דרומה. במהלך הלילה היפנים שינו את מיקום הצבת התותחים ואף קיבלו תגבורת בכוח אש. במהלך היום התברר שליפנים קיימת עליונות בכמות כוח אש תותחים וגם בדיוק הירי. לרוסים שהחלו לתקוף מבוקר 15 ביוני נגרמו אבדות גדולות מירי תותחים כבד. היפנים מצדם החלו במתקפה באגף הימני של החזית הרוסית. לקראת 8 בבוקר האגף הימני של הרוסים כבר היה מותקף מ-3 חזיתות. לאזור זה נשלחה תגבורת והרוסים הצליחו להחזיק בעמדות. לקראת 11:30 הגיעו למטה הרוסי ידיעות על נוכחות יפנית משמעותית צפונית לעמדות המוחזקות. בשעה 14:00 הגיעו התגבורות והחלו בפריקה מהרכבת. לאור האש הכבדה של התותחים היפנים, תגבורות אלו לא יכלו להתארגן ולהשתתף בקרב. בעקבות הידיעות משדה הקרב ובמטרה למנוע כיתור של הכוח ניתנה פקודה לנסיגה כללית. הגשם החזק שפרץ באזור מנע מהיפנים להמשיך ולרדוף את הרוסים הנסוגים. לקראת הערב הנסיגה הסתיימה וכל היחידות הרוסיות התרכזו סביב תחנת רכבת ונזלין. כתוצאה מהקרב והנסיגה הרוסית, הכוחות היפנים סביב פורט ארתור יכלו להמשיך במצור ללא הפרעה. לא היו ניסיונות נוספים להגיע לפורט ארתור דרך היבשה מצד הרוסי. גנרל שטקלברג הואשם בכישלון המטלה שהוטלה עליו. מעשית, בין הסיבות העיקריות לכישלון היו הבדלים בהשקפת עולם של ניהול המלחמה בין שר המלחמה אלכסיי קורופטקין שדגל בהגנה לבין מפקד הכוחות באזור יבגני אלכסייב שדגל במדיניות התקפית. מדיה וקבצים בנושא קרב טליסו(1904) בוויקישיתוף תיאור מפורט של הקרב (ברוסית)
אפרים ברנד

אפרים ברנד (בר) (נולד ב-1936) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. ברנד נולד וגדל בעין חרוד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר ברנד מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר וכן לחם בפעולות התגמול ועוטר בצל"ש אלוף על גבורתו. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בסיירת צנחנים. ברנד לחם במלחמת סיני והשתתף בקרב המיתלה. על לחימתו בקרב הוענק לו צל"ש שהומר בהמשך בעיטור העוז. תיאור המעשה: ביום ה-1 בנובמבר 1956, בקרב המיתלה, שימש סג"ם אפרים ברנד כ-מ"מ. למרות שהיה פצוע מפעולה קודמת וידיו בגבס, ניהל את מחלקתו בהתקפת יום על אויב מבוצר בכוכים. סג"ם אפרים ברנד המשיך באיסוף פצועים מאנשינו תחת אש, ולאחר שפונתה יחידתו, הצטרף ליחידה שתקפה את האויב בהתקפת לילה, איתר את עמדות האויב ועזר למפקד היחידה בפיקוד על ההתקפה. על מעשה זה הוענק לו : עיטור העוז ניסן תשל"ג אפריל 1973, דוד אלעזר, רב-אלוף, ראש המטה הכללי — עיטור המופת לאפרים ברנד בשירות המילואים שימש ברנד, בתפקידי פיקוד שונים בחטיבת הצנחנים "הנשר השחור". במלחמת ששת הימים שימש כמפקד גדוד 57 תחת מפקד החטיבה דני מט ונטל חלק בקרב אום-כתף. במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד גדוד 469 בחטיבה. הגדוד שימש כעתודה באוגדה 143 ובין היתר כבש את שדה התעופה פאיד לאחר צליחת התעלה. בהמשך מונה ברנד למפקד חטיבה 55 בדרגת אל"ם. עיטור העוז שהוענק לסג"ם אפרים בר (ברנד), מתוך אתר "בעוז רוחם". צל"ש האלוף שהוענק לסג"מ אפרים בר (ברנד), באתר הגבורה, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה". אפרים ברנד, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון טל זגרבה, פתאום דוביק צעק לי: 'הוא חי, הוא חי', במחנה, ‏ 07.04.2008, באתר "שבוז חיילים". סג"ם אפרים בר (ברנד), מתוך אתר "הצנחנים העשור הראשון 1948-1958". קרבות חטיבה 80 בששת הימים, אתר "העמותה להנחלת מורשת הצנחנים" עלי מוהר ודוד טרטקובר, פלוגה גימ"ל, מחלקה שלוש, רשימות ורישומים ממלחמת יום הכיפורים, הוצאת כנרת, 2003, עמודים 9-11. איתן הבר וזאב שיף, "לקסיקון מלחמת יום הכיפורים", הוצאת דביר זמורה-ביתן, 2003, עמוד 179. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלאנה

סלאנה (בסלובקית: Slaná, בהונגרית: Sajó, בגרמנית: Salza) הוא נהר באורך של כ-230 קילומטרים הזורם במרכז סלובקיה ובצפון מזרח הונגריה. הנהר נובע מהר סטוליצקה, שהוא חלק מרכס ההרים המתכתיים של סלובקיה, בהרי הקרפטים המערביים, מדרום לברזנו. לאחר זרימה צפון מזרחית של כ-100 קילומטרים בסלובקיה הנחל אוסף מים מיובלים ובהמשך עובר את הגבול להונגריה באזור הררי. הוא חולף דרך מישקולץ, מתאחד עם הורנד ונשפך לתוך הטיסה. בהונגריה הנהר נושא את השם שאיו. מדיה וקבצים בנושא סלאנה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Summer '68

"Summer '68" הוא שיר של פינק פלויד הכלול באלבומם מ-1970 Atom Heart Mother. "Summer '68" נכתב והושר על ידי ריצ'רד רייט, והוקלט באולפני אבי רוד ביולי 1970. מילות השיר מתארות את פגישתו של רייט עם גרופי ב-1968. ב-4 בדצמבר 1968, גרסה לא שלמה של השיר, שכותרתה "One Night Stand", החלה באולפני Abbey Road. הלהקה המשיכה לעבוד עליו עד 16 בדצמבר, ובסופו של דבר היא בוטלה על ידי הלהקה ב-16 בינואר 1969 לאחר ישיבה באבי רוד. בביקורת רטרוספקטיבית לאלבום Atom Heart Mother, אירווינג טאן מ-Sputnik Music העניק ל-"Summer 68" ביקורת חיובית, ותיאר אותו כ"רצועה הקליטה והנגישה ביותר באלבום". טאן נהנה מאוד מהשירה של רייט, "ברייקים של סולו החצוצרה הבומבסטיים", והאמין שלשיר יש "פזמון גרובי". בסקירה רטרוספקטיבית נוספת לאלבום Atom Heart Mother,‏ IGN תיארו את "Summer '68" כ"נעימת פופ קליטה, מהירה ושמחה שנכתבה והושרה על ידי ריצ'רד רייט" אשר היא "אחד השירים הבודדים שרייט עשה אי פעם עבור פינק פלויד וזה למעשה די בסדר." ריצ'רד רייט - שירה מובילה, פסנתר, אורגן האמונד דייוויד גילמור - גיטרה אקוסטית גיטרה קלאסית, קולות רקע רוג'ר ווטרס - גיטרה בס ניק מייסון - תופים, כלי הקשה עם: Abbey Road Session Pops Orchestra – כלי נשיפה מידע על היצירה "Summer '68" באתר מיוזיק בריינז Strong, Martin C. (2004). The Great Rock Discography (7th ed.). Edinburgh: Canongate Books. p. 1177. ISBN 1-84195-551-5. Mabbett, Andy (1995). The Complete Guide to the Music of Pink Floyd. London: Omnibus Press. ISBN 0-7119-4301-X. Guesdon, Jean-Michel (2017). Pink Floyd All The Songs (באנגלית). Running Press. ISBN 9780316439237. Tan, Irving (18 בספטמבר 2010). "Review: Pink Floyd – Atom Heart Mother | Sputnikmusic". www.sputnikmusic.com. נבדק ב-23 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Reader Review: Atom Heart Mother". IGN. 11 בדצמבר 2003. נבדק ב-14 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)