laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סה-מה צ'יין

לא ידוע זהו שם סיני; שם המשפחה הוא סה-מה. סְה-מָה צְ'ייֵן (בסינית מפושטת: 司马迁; בסינית מסורתית: 司馬遷; בפין-יין: Sīmǎ Qiān; בערך 145 לפנה"ס – בערך 86 לפנה"ס) היה אבי ההיסטוריונים וההיסטוריוגרפים של סין ואחד ההיסטוריונים הראשונים שלה. מעמדו ופרסומו הוענקו לו בשל עבודתו הגדולה והחשובה ביותר רשומות ההיסטוריון, כתבים הסוקרים את תולדות סין במשך אלפיים שנה מהזמנים של סין המיתולוגית (הקיסר הצהוב) ועד זמנו (תקופת שושלת האן). עבודה זו הניחה את היסודות לעבודותיהם של היסטוריונים והיסטוריוגרפים סינים מאוחרים יותר. בנוסף להיותו היסטוריוגרף והיסטוריון מהחשובים בתולדות סין כמה מצאצאיו כמו סה-מה יאן ייסדו את שושלת ג'ין בסוף תקופת שלוש הממלכות של סין. עבודתו הידועה ביותר ,"רשומות ההיסטוריון", (בסינית "שְׁה גִ'י" - 史记/史記) קבעה מוסכמות חדשות הן בסגנון והן באיכות אליו ישאפו בעתיד היסטוריונים סינים. היא היוותה אבן דרך בכתיבת ההיסטוריה הסינית. בזמנים שקדמו להופעתו של סה-מה צ'יין ההיסטוריה הסינית נכתבה כהיסטוריה של שושלות בלבד, כאשר תקופה החלה עם עלייתה של שושלת והסתיימה עם נפילתה. החידוש שהכניס סה-מה צ'יין בכתיבת ההיסטוריה כהיסטוריה כללית הנוגעת לכל סין ולא רק לשושלות השליטים שלה השפיע על היסטוריוגרפים והיסטוריונים סינים מאוחרים יותר כגון גֶ'נְג צְ'יָאו וסְה-מָה גואנג. אף על פי שהיסטוריונים מאוחרים יותר רואים בכתיבתו של סה-מה צ'יין את המודל הרשמי לפיו צריך לכתוב היסטוריה, השיטה הסופית המנחה את ההיסטוריון הסיני כיצד לכתוב כתבים וספרים היסטוריים הופיעה מאוחר יותר בימיו של ההיסטוריון באן גו. סה-מה צ'יין היה גם זה שהציג דרך כתיבה חדשה לסינים - היא כתיבת היסטוריה בצורה של סדרת ביוגרפיות. עבודתו הידועה ביותר, שה ג'י, כוללת יותר מ-130 פרקים ומחולקת לנושאים ספציפיים בצורת תולדות, דיווחים וחיבורים, ולא בצורת ציר זמן כפי שנהוג במערב. בין שאר הנושאים שבהם סה-מה צ'יין עוסק בחיבורו אפשר למצוא דיווחים על כלכלה, מוזיקה, טקסים, דת, לוח השנה הסיני וביוגרפיות מורחבות. השפעתו של סה-מה צ'יין על כתיבת היסטוריה לא הצטמצמה לסין בלבד אלא הגיעה גם למקומות אחרים כדוגמת הממלכות הקוריאניות. מקום לידתו של סה-מה צ'יין נקרא בתקופתו לונגמן, ליד המקום שבו שוכנת כיום העיר האנצ'נג אשר במחוז שאאנשי. בתור צאצא למשפחת היסטוריונים ותיקה, אביו, סה-מה טאן, היה מנהל הספרייה הקיסרית והמְתארך הצופה למועד החגיגות של הקיסר האן וו-די. תחת השגחתו של אביו, החל סה-מה צ'יין ללמוד מגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל עשר היה בקיא בחלק ניכר מהכתבים הסינים הקלאסיים שנכתבו עד לתקופתו. כאשר התבגר עוד החל סה-מה צ'יין ללמוד אצל צמד הקונפוציאנים הידועים קוֹנג אנְגְווֹ ודונג ג'ונְגשוּ. כאשר הגיע לגיל עשרים החל סה-מה צ'יין בעידודו של אביו לנדוד ברחבי סין במטרה לאסוף חומרים לעבודתו ההיסטורית שה ג'י. במהלך מסעו ניסה לברר את אמיתותן של אגדות ושמועות שרווחו במקומות שבהם ביקר. כמו כן הוא גם ביקר באנדרטות ידועות בזמנו כאשר הבולטות ביניהן היו האנדרטות שייצגו את קברי המלכים המלומדים המיתולוגיים יו ושון. מדיה וקבצים בנושא סה-מה צ'יין בוויקישיתוף סה-מה צ'יין, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) כתבי סה-מה צ'יין בפרויקט גוטנברג (באנגלית) סה-מה צ'יין, ברשת החברתית Goodreads 'Sima Qian: China's 'grand historian סה-מה צ'יין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'יאן סה-מה (145 בערך-86 בערך לפנה"ס), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריה שרייבר

מריה אווינגס שרייבר (באנגלית: Maria Owings Shriver, נולדה ב-6 בנובמבר 1955) היא עיתונאית, מפיקת טלוויזיה וסופרת אמריקאית, זוכת פרסי אמי על סדרת התעודה לטלוויזיה "The Alzheimer's Project" שהפיקה בפועל לרשת HBO. שרייבר היא בת למשפחת קנדי. אמה, יוניס קנדי, הייתה אחותם של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי ושל הסנטורים רוברט קנדי ואדוארד קנדי. שרייבר נולדה בשיקגו שבארצות הברית למשפחה קתולית. אביה סרג'נט שרייבר אף הוא פוליטיקאי. היא הכירה את ארנולד שוורצנגר במשחק טניס לצורכי צדקה בשנת 1977, שנערך בבית אמה, ונישאה לו ב-26 באפריל 1986 במסצ'וסטס. לזוג יש ארבעה ילדים, שאחד מהם הוא שחקן הקולנוע והטלוויזיה פטריק שוורצנגר. במאי 2011 הודיעו השניים כי הם נפרדים לאחר 25 שנות נישואים. כעבור מספר ימים נודע כי העילה לפרידת השניים הייתה רומן שניהל שוורצנגר 10 שנים קודם לכן עם עוזרת הבית של הזוג, וילד מחוץ לנישואים שנולד מקשר זה. שוורצנגר תמך בילד כלכלית מלידתו. העוזרת עזבה את משרתה בביתם של בני הזוג שוורצנגר בינואר 2011. בעקבות הסיקור התקשורתי המופרז של מותה של השחקנית אנה ניקול סמית', הודיעה שרייבר שלא תחזור יותר לסיקור החדשות. אתר האינטרנט הרשמי של מריה שרייבר (באנגלית ובספרדית) מריה שרייבר, ברשת החברתית פייסבוק מריה שרייבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריה שרייבר, ברשת החברתית אינסטגרם מריה שרייבר, באתר פליקר מריה שרייבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מריה שרייבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שוורצנגר ושרייבר מפרקים את החבילה, באתר ynet, 10 במאי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלון פנקס

אלון פנקס (נולד ב-6 באוגוסט 1961) הוא דיפלומט ויועץ פוליטי ישראלי. שירת כקונסול הכללי של ישראל בניו יורק בשנים 2000–2004. פנקס נולד בתל אביב וגדל ברחובות. את שירותו הצבאי עשה בחיל השריון. הוא סיים תואר ראשון במדע המדינה בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן השלים תואר שני בממשל ופוליטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון. הוא כיהן כראש מטה שר החוץ במהלך כהונתם של שלמה בן עמי ודוד לוי כשרי חוץ. לאחר מכן היה יועץ מדיניות חוץ לאהוד ברק ויועץ פוליטי לשמעון פרס. שירת כקונסול הכללי של ישראל בניו יורק בשנים 2004–2000. פנקס התמודד בפריימריז לרשימת מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה ב-2006, אך נבחר למקום לא ריאלי. פנקס היה בין הכותבים הבולטים למגזין הגברים "בלייזר", כאשר יצא לאור, והוא בעל טור בנושא ארצות הברית באתר ynet. הוא משמש כפרשן חדשות חוץ לערוץ "פוקס ניוז" האמריקאי ולעיתים מופיע בערוצי החדשות המרכזיים ובתחנות הרדיו בישראל כפרשן בדיונים בנושא ארצות הברית. בנובמבר 2009 אישרה ועדה פנימית של שירות החוץ את מועמדותו לתפקיד שגריר ישראל באו"ם, אך ראש הממשלה בנימין נתניהו סירב למינוי. פנקס גרוש, ואב לשתי בנות. אלון פנקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חיים הנדוורקר, המסביר המרכזי, באתר הארץ, 19 ביוני 2002 ynet, אלון פנקס יכהן בתפקיד בכיר בקונגרס היהודי-אמריקני, באתר ynet, 12 באוגוסט 2004 בן כספית, סילבן, מאחוריך, באתר nrg‏, 3 בספטמבר 2004 ניר חסון, אנחנו העבודה, לא עמיר פרץ, באתר הארץ, 1 בינואר 2006 מכּתביו: מסעות ירי המוני הם הדבר הכי אמריקאי שיש, ויש להם רק את עצמם להאשים, באתר הארץ, 25 במאי 2022 ראש הממשלה הפוסט־ציוני הראשון, באתר הארץ, 10 ביולי 2023 מינוי בשירות החוץ | החלטה מס' 2666 של הממשלה ה-28, באתר משרד ראש הממשלה אילאיל שחר, אושר מינוי אלון פנקס לשגריר ישראל באו"ם, 19 בנובמבר 2009, אתר גלי צה"ל ברק רביד, בנימין נתניהו הטיל וטו על מינוי אלון פנקס, מועמדו של ליברמן, לשגריר באו"ם, באתר הארץ, 7 בינואר 2010
עין החתול

האם התכוונתם ל... עין החתול – עינו של חתול הבית בעלי חיים בשם זה: חפרית עין החתול – בעל חיים חסר זנב ממשפחת החפריתיים עין-חתול (סוג) – סוג נחש ממשפחת הזעמניים עין-חתול חברבר – נחש תת-ארסי שכיח בישראל תופעת עין החתול – תופעה אופטית המופיעה בכמה סוגים של אבני חן סימופאן – אחד מסוגי אבן החן כריזובריל, הקרוי גם "עין החתול" עין חתול (תחבורה) – התקן מחזיר אור מסוג מחזיר פינתי המותקן לאורך כבישים ערפילית עין החתול – ערפילית פלנטרית הנמצאת בקבוצת הכוכבים דרקון עין החתול (ספר) – רומן מאת מרגרט אטווד מה ראו עיני החתול – סרט המבוסס על סיפורי סטיבן קינג (1985)
מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP

מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP (באנגלית: ATP Tour Masters 1000; נקרא בעבר סדרת המאסטרס) היא סדרה של תשעה טורנירי טניס, החשובים ביותר בסבב העולמי לגברים (ATP), לאחר ארבעת טורנירי הגראנד סלאם ואליפות סבב המאסטרס העולמי. הזוכים באחת מתחרויות המאסטרס זוכים ב-1000 נקודות דירוג בסבב ה-ATP והפיינליסטים זוכים ב-600 נקודות דירוג. הסדרה נוסדה לראשונה בשנת 1990 עם תחילת סבב ה-ATP על ידי איחוד תשעת הטורנירים היוקרתיים ביותר שנקראו ה"גראן פרי של סבבי הטניס" (באנגלית: Grand Prix tennis circuit). התוצאות באירועי ה-ATP מאסטרס מזכות לשחקנים יותר נקודות דירוג מטורנירים רגילים אך פחות מאירועי גראנד סלאם או גמר ה-ATP של סוף השנה. עד 2007, רוב גמר המאסטרס התמודדו כמשחקי הטוב מחמש מערכות, אך מ-2008 כל האירועים הוכרעו במשחקי הטוב משלוש מערכות. כחלק ממהפכה שעבר סבב הטניס בשנת 2009, סדרת המאסטרס הפכה ל-ATP Tour Masters 1000, כאשר תוספת המספר 1000 מתייחסת למספר נקודות הדירוג שצבר המנצח בכל טורניר. בניגוד לתוכניות קודמות, מספר הטורנירים לא הצטמצם מתשעה לשמונה והמאסטרס של מונטה קרלו נשאר חלק מהסדרה אף על פי שבניגוד לשאר האירועים, אין לה מחויבות חובה לשחקן. אירוע המסטרס של המבורג הורד להיות אירוע ATP Tour 500. המאסטרס של מדריד עברו למאי ולמגרשי חימר. טורניר חדש בשנגחאי החליף את המאסטרס של המבורג והשתלט על המשבצת המקורה לשעבר של מדריד באוקטובר. ב-2011, שישה מתוך תשעת הטורנירים ברמת המאסטרס היו משולבים באירועי ATP ו-WTA. 1990–1995: סדרת האליפות של ה-ATP, שבוע יחיד ‏(באנגלית: ATP Championship Series, Single Week) 1996–1999: הסופר 9 של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP Super 9) 2000–2003 סדרת המאסטרס בטניס ‏(באנגלית: Tennis Masters Series) 2004–2008 סדרת המאסטרס של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP Masters Series) 2009–2018 הסבב העולמי של ה-ATP מאסטרס 1000 ‏(באנגלית: ATP World Tour Masters 1000) 2019–כיום סבב ה-ATP מאסטרס 1000‏(באנגלית: ATP Tour Masters 1000) הטורניר במדריד החליף ב-2002 את הטורניר שהיה נערך בשטוטגרט, גרמניה. הטורניר בשאנגחאי החליף ב-2009 את הטורניר שהיה נערך בהמבורג, גרמניה. נכון ל-5 בנובמבר 2023 כתיב מודגש מסמן שחקנים פעילים רביעיית הגדולים (נובאק ג'וקוביץ', רפאל נדאל, רוג'ר פדרר ואנדי מארי) זכתה מאז 2009 ב-83 תארים מתוך 110. נובאק ג'וקוביץ' זכה ב-6 תארים בשנה אחת יותר מכל טניסאי אחר (2015). עמוס מנסדורף זכה בשנת 1988 בתואר המאסטרס בפריז וניצח בגמר את ברד גילברט (4 בעולם בשיאו). הראל לוי הגיע עד לגמר טורניר המאסטרס בקנדה בשנת 2000, ובו הפסיד למאראט סאפין. אנדי רם ויוני ארליך זכו בשנת 2008 באינדיאן וולס. הם הגיעו לטורניר כמדורגים במקום הרביעי וגברו בדרך לניצחון על המדורגים במקומות השלישי והשישי. בנוסף, זכו בטורניר סינסינטי ב-2007. מדיה וקבצים בנושא מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP בוויקישיתוף האתר הרשמי של סדרת המאסטרס
פנקס

האם התכוונתם ל... מחברת#פנקס – אוסף דפי נייר הכרוכים ביחד לצורך כתיבה בהם פנקס ועד ארבע ארצות – ספר תקנות והלכות שכתבו רבנים נציגי יהדות פולין פנקס חבר – מסמך המעיד על חברותו של אדם בארגון פנקס שירות – ספר אוטוביוגרפי של יצחק רבין (1979) רמת פנקס – שכונה בתחומה של עיריית אור יהודה בבקעת אונו, הקרויה על שם דוד צבי פנקס פנקס הקטן – פזמון שכתב דן אלמגור והלחין מתי כספי (1970) פנקס המהנדסים והאדריכלים – מאגר נתונים של משרד הכלכלה והתעשייה שבו רשומים מהנדסים ואדריכלים ישראלים פנקס הפסיכולוגים – מאגר נתונים של משרד הבריאות שבו רשומים כל בעלי רישיון לעיסוק בפסיכולוגיה בישראל פנקס הקבלנים לעבודות הנדסה בנאיות – מאגר נתונים של משרד השיכון שבו רשומים קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות פנקס הרופאים – מאגר נתונים של משרד הבריאות שבו רשומים כל בעלי רישיון לעסוק ברפואה בישראל אישים: איתי פנקס – פוליטיקאי ופעיל בקהילת הלהט"ב בישראל, כיהן כיו"ר אגודת הלהט"ב בישראל כחבר מועצת עיריית תל אביב-יפו וכיו"ר שפד"ן אלון פנקס – דיפלומט ישראלי ששירת כקונסול הכללי של ישראל בארצות הברית דוד צבי פנקס – פוליטיקאי ישראלי, מחותמי מגילת העצמאות ושר התחבורה השלישי של מדינת ישראל יועז פנקס – קצין משטרה ישראלי ישראל פנקס – משורר עברי יליד בולגריה שחר פנקס – מחזאית ישראלית ז'יל פסקן (יוליוס מרדכי פנקס) (אנ') – צייר יהודי
אצבע אלוהים

"אצבע אלוהים" הוא ביטוי מקראי, המתאר אירוע המתרחש במעורבותו של כוח עליון. מקורו של הביטוי בפרשת וארא שבספר שמות, בתגובת המצרים למכת הכינים: ”וַיֹּאמְרוּ הַחַרְטֻמִּים אֶל־פַּרְעֹה, אֶצְבַּע אֱלֹהִים הִוא” (ספר שמות, פרק ח', פסוק ט"ו). המונח מופיע גם בספרי שמות ודברים בהקשר עשרת הדיברות, שנכתבו על לוחות הברית על ידי אצבע אלוהים. האם התכוונתם ל... אצבע אלוהים (סרט) – סרט קולנוע ישראלי אצבע אלוהים (כת) – קומונה שנוהלה על ידי רנה שני, והוגדרה ככת אצבע אלוהים (מחזה) – הצגה ישראלית מאת ובבימויו של רמי דנון שהועלתה בתיאטרון באר שבע בשנת 2000 "אצבע אלוהים" - תצורת סלע באזור הר מונטסראט "אצבע אלוהים" - כינוי עממי לציור "בריאת האדם" מאת מיכלאנג'לו המצויר על תקרת הקפלה הסיסטינית אצבעות קסם – משחק אסטרטגיה מתמטי לשני שחקנים, נקרא גם "אצבע אלוהים" שער יד האלוהים – כינוי שניתן לשער שהובקע על ידי הכדורגלן הארגנטינאי דייגו מראדונה בעזרת ידו, במשחק רבע הגמר של מונדיאל בכדורגל בין אנגליה וארגנטינה, שנערך ב-22 ביוני 1986.
אינטרקום

אִינְטֶרְקוֹם (באנגלית: Intercom, על פי האקדמיה ללשון העברית: "מַקְשֵׁר פְּנִים") הוא מכשיר דומה לטלפון, עם קו תקשורת חוטי, המשמש ככלי תקשורת בין חדרים וחלקים שונים של אותו בניין. השימוש הנפוץ ביותר במכשיר זה הוא לצורך שיחה לבירור זהותו של אדם המבקש להיכנס אל המבנה ועומד מחוץ לדלת הכניסה. קיים מגוון רחב של מערכות אינטרקום לבית ולמשרד: אינטרקום לאפרכסת, אינטרקום לקו טלפון, אינטרקום וידאו, אינטרקום עם או בלי קודן ועוד. במשרדים, מערכות אינטרקום משמשות בדרך כלל לתקשורת בין חדרים שונים ובין אנשים שונים. בראשית דרכו של האינטרקום, האינטרקום היה קווי והשתמש בחיווט פיזי כדי לחבר את עמדות האינטרקום הנמצאות בתוך הבניין. הוא סיפק אפשרות שמע בלבד, ואיפשר תקשורת בין חדרים שונים או בין כניסה ראשית לחדרים פנימיים במגורים או במסחר, למטרות תקשורת פנימית, גישה מרחוק ואבטחה. אחריו יצא האינטרקום האלחוטי, אשר לא נזקק לחיווט פיזי, וגם הוא סיפק שמע בלבד. הוא קל יותר להתקנה לעומת האינטרקום הקווי ואף גמיש יותר בכל הקשור לניידות והטווח. שימושו זהה לשימוש האינטרקום הקווי. לאחר מיכן פותחו מערכות אינטרקום הוידאו, שמאפשר לאנשים לא רק לדבר אחד עם השני אלא גם לראות אחד את השני. שימושו זהה לשימוש האינטרקום הקווי והאלחוטי, אך העובדה כי הוא כולל וידאו מספקת שכבת אבטחה נוספת על ידי זיהוי ויזואלי. מאוחר יותר הופיע אינטרקום שמבוסס על פרוטוקול אינטרנט, המשתמש באינטרנט כדי לאפשר למערכת לתפקד, ומציע אפשרויות נוספות כגון גישה מרחוק ואיחוד עם מערכות אחרות. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרפרים הם חופשיים

פרפרים הם חופשיים (באנגלית: Butterflies Are Free) הוא סרט קולנוע על פי מחזה של לאונרד גרש, שצולם בארצות הברית, בוים על ידי מילטון קצלס ויצא לאקרנים בשנת 1972. עלילת הסרט היא חצי ביוגרפית ומבוססת על חייו של המשפטן הרולד קרנץ. הסרט עוסק בסיפור האהבה של "פרפרית חופשייה", ג'יל טאנר (גולדי הון), גרושה בת 19 שמחליפה מאהבים ודירות מדי כמה ימים, וסטודנט עיוור, דון בקר (אדוארד אלברט), שאמו (איילין הקרט) מנסה לנהל את חייו. הקרט זכתה בפרס אוסקר על הופעתה בסרט זה. "פרפרים הם חופשיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרפרים הם חופשיים", באתר AllMovie (באנגלית) "פרפרים הם חופשיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פרפרים הם חופשיים", באתר אידיבי "פרפרים הם חופשיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסבר מעגלי

הסבר מעגלי או הצדקה מעגלית היא קבוצת כשלים לוגיים בה ההנחה עליה נשענת המסקנה זקוקה להוכחה בדיוק כמו המסקנה עצמה. ההסבר המעגלי אינו כשל לוגי פורמלי, אלא פגם פרגמטי בוויכוח. המרכיבים שלו יכולים להיות תקפים מבחינה לוגית, כיוון שבהתאם לטענת אם-אז, אם ההנחה נכונה אז המסקנה חייבת להיות נכונה. אולם כל עוד ניתן תוקף לרישא, לא ניתן להסיק את הסיפא. לכן הסבר מעגלי לרוב נופל בגדר הנחה טעונת הוכחה. ההסבר המעגלי מתקיימת לרוב בצורה של: "א' נכון כי ב' נכון וב' נכון כי א' נכון". הסבר מעגלי עלול להיות קשה לזיהוי אם מדובר בשרשרת ארוכה של טענות. לדוגמה: "א' נכון כי ב' נכון ; ב' נכון כי ג' נכון ; ג' נכון כי ד' נכון ; ד' נכון כי א' נכון". ד"ר דאגלס וולטון השתמש בדוגמה הבאה של הסבר מעגלי מוטעה: ולינגטון נמצאת בניו זילנד. לכן, ולינגטון נמצאת בניו זילנד. הוא מציין שאף על פי שהטיעון תקף מבחינה לוגית, אין הוא יכול להוכיח כי ולינגטון נמצאת בניו זילנד משום שאין בהנחה ראיות שונות מן המסקנה, ולכן זהו כשל. חוקרים נוספים מציגים דוגמאות דומות שעלולות יותר להטעות: אמנם המשפט "כל מה שהוא פחות צפוף מהמים יצוף, כי כל מה שהוא פחות צפוף מהמים יצוף" נשמע מטופש, אבל "כל מה שהוא פחות צפוף מהמים יצוף, כי חפצים כאלה לא שוקעים" עלול להישמע כמו טיעון של ממש. דוגמאות נוספות: "מגיע לי ללכת לישון מאוחר יותר, אז את צריכה לתת לי להישאר בחוץ עד 22:00!" "התורה היא אמת, אז אסור לך לפקפק במילתו של ה'" "אתה צריך לחסוך מספיק כסף כדי לשלם את החשבונות שלך כל חודש, כי חשבונות צריך לשלם" "לגיטימי להרוס רכוש כשכועסים, כי אנשים כועסים נוטים להרוס דברים" "יש לו הרבה מה להסתיר, והכחשותיו רק מוכיחות את זה" ישנם מספר כשלי הסבר מעגלי. ביניהם: הסתמכות על המסתורין - שבו ההסבר המוצע לתופעה או עובדה הוא שתופעה זו אינה ניתנת להסבר. הסבר ריק - בו מוצע הסבר, אך מנגנון הפעולה שלו אינו בעל משמעות ברורה לבד מהיותו "מה שמסביר את התופעה". הסתמכות על מונחים כמו "גורל", "טבע הדברים", או "כך זה קרה" אופיינית לכשל זה. השערות מבטלות - בו מגנים על השערה אחת באמצעות העלאת השערה שנייה. בורות בלתי-מנוצחת הנחה טעונת הוכחה (פטיציו פרינקיפי) שאלה מתבקשת כשל מעגל קסמים circular reasoning examples, Softschools
לופן השלישי (זיכיון)

לופן השלישי (ביפנית: ルパン三世) הוא זיכיון מדיה יפני בממוקד בהרפתקאותיו של הגנב המומחה לופן השלישי. הזיכיון נוצר במקור בשנת 1967 על ידי אמן המאנגה קאזוהיטו קאטו. עלילת הסדרה מתמקדת לרוב בביצוע גניבות ומעשי שוד מתוחכמים ומורכבים במיקומים אקזוטיים שונים ברחבי העולם. הזיכיון כולל סדרות מאנגה, סדרות אנימה, סרטי לייב-אקשן, משחקי וידאו ועוד. קאזוהיקו קאטו יצר במקור את דמותו של לופן השלישי בהשראת הדמות הספרותית הצרפתית הקלאסית ארסן לופן, אותה יצר במקור הסופר הצרפתי מוריס לבלאן. לופן השלישי - גנב מיומן וכריזמטי במיוחד. דאיסוקה ג'יגן - צלף מיומן. גואמון אישיקאווה ה-13 - סמוראי מיומן. פוג'יקו מינה - פאם פאטאל מסתורית ומושא אהבתו של לופן השלישי. מפקח המשטרה זניגאטה - מנסה כל העת ללכוד את לופן השלישי. זניגאטה עובד עבור האינטרפול. Lupin III ‏(1967 - 1969) Lupin III S ‏(1998) Lupin III Y ‏(1999 - 2004) Lupin III: World's Most Wanted ‏(2004 - 2007) Lupin III M ‏(2005 - 2014) Lupin III H ‏(2010 - 2016) Lupin III B ‏(2014) Lupin III: Neighbour World Princess ‏(2022 - 2023) Lupin the 3rd Part I (אנ')‏ (1971–1972, 23 פרקים) Lupin the 3rd Part II (אנ')‏ (1977–1980, 155 פרקים) Lupin the 3rd Part III (אנ')‏ (1984–1985, 50 פרקים) Lupin the Third: The Woman Called Fujiko Mine (אנ')‏ (2012, 13 פרקים) Lupin the 3rd Part IV: The Italian Adventure (אנ')‏ (2015, 26 פרקים) Lupin the 3rd Part V: Misadventures in France (אנ')‏ (2018, 24 פרקים) Lupin the 3rd Part 6 (אנ')‏ (2021–2022, 24 פרקים) Strange Psychokinetic Strategy (אנ')‏(1974) Lupin the 3rd (אנ')‏(2014) The Mystery of Mamo (אנ')‏(1978) The Castle of Cagliostro ‏(1979) Legend of the Gold of Babylon (אנ')‏(1985) Farewell to Nostradamus (אנ')‏(1995) Dead or Alive (אנ')‏(1996) Lupin the 3rd vs. Detective Conan: The Movie (אנ')‏(2013) Jigen's Gravestone (אנ')‏(2014) Goemon's Blood Spray (אנ')‏(2017) Fujiko's Lie (אנ')‏(2019) The First (אנ')‏(2019) Cliff Hanger (אנ') ‏(1983) Lupin the 3rd: Treasure of the Sorcerer King (אנ')‏(2002) מדיה וקבצים בנושא לופן השלישי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרטי יוניברסל

סרטי יוניברסל (באנגלית: Universal Studios או Universal Pictures) היא חברה אמריקאית להפקת סרטים והפצתם, אשר הוקמה ב-8 באוגוסט 1912. סרטי החברה מופצים בישראל על ידי חברת טוליפ אנטרטיימנט. החברה נמצאת כיום בשליטת חברת NBC Universal ונחשבת לאחת מששת אולפני הסרטים האמריקאים הגדולים ביותר. האולפנים של סרטי יוניברסל ממוקמים בעמק סן פרננדו במחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה. משנות השישים האולפנים מציעים גם סיורים מיוחדים אשר הפכו את האולפנים לאטרקציה תיירותית בפני עצמה. מחלקת ההפצה ומשרדי ההנהלה הנוספים של החברה ממוקמים בניו יורק. ברשות החברה גם רשת פארקי שעשועים עולמית שנקראת "פארק יוניברסל" (Universal Park). הפארקים הגדולים שבהם נמצאים בפאתי העיר אורלנדו בפלורידה, ארצות הברית סמוך לפארק דיסניוורלד, זאת על מנת להתחרות בפארק של חברת וולט דיסני. ב-28 באפריל 2016, נודע כי חברת הכבלים קומקאסט, בראשות סרטי יוניברסל, רוכשת את אולפני ההנפשה של דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר. סרטים בולטים שהופקו באולפני סרטי יוניברסל לאורך השנים: דרקולה (1931) פרנקנשטיין (1931) פסיכו (1960) ספרטקוס (1960) הציפורים (1963) העוקץ (1973) מלתעות (1975) צייד הצבאים (1978) האחים בלוז (1980) אי.טי. - חבר מכוכב אחר (1982) שליחות קטלנית (1984) בחזרה לעתיד (1985) תאומים (1988) משחק ילדים (סדרת סרטים) (1988) בחזרה לעתיד 2 (1989) שוטר בגן ילדים (1990) מותק, הילד השתגע (1990) בחזרה לעתיד 3 (1990) שליחות קטלנית 2 (1991) מותק, הילד השתגע 2 (1992) American Me‏ (1992) קוראים לי בטהובן (1992) פארק היורה (1993) בטהובן 2 (1993) רשימת שינדלר (1993) בייב (1995) 12 קופים (1995) הפרופסור המטורף (1996) שקרן שקרן (1997) פארק היורה: העולם האבוד (1997) אמריקן פאי (1999) המומיה (1999) גלדיאטור (2000) הגרינץ' (2000) פארק היורה 3 (2001) המומיה חוזרת (2001) מהיר ועצבני (2001) יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) זהות כפולה (2002) ברוס הגדול מכולם (2003) מהיר ועצבני 2 (2003) פגוש את הפוקרס (2004) ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים (2004) מינכן (2005) קינג קונג (2005) מהיר ועצבני 3 (2006) המומיה 3 (2008) מהיר ועצבני 4 (2009) רובין הוד (2010) גנוב על הירח (2010) הופ ארנב (2011) מהיר ועצבני 5 (2011) פיץ' פרפקט (2012) אמריקן פאי: האיחוד (2012) הלורקס (2012) שלגייה והצייד (2012) טד (2012) פארנורמן (2012) אבדון (2013) מהיר ועצבני 6 (2013) גנוב על המיניונים (2013) שכנים (2014) התאוריה של הכול (2014) מהיר ועצבני 7 (2015) עולם היורה (2015) טד 2 (2015) המיניונים (2015) סטיב ג'ובס (2015) פיץ' פרפקט 2 (2015) הצייד (2016) וורקראפט (2016) החיים הסודיים של חיות המחמד (2016) לשיר (2016) מהיר ועצבני 8 (2017) גנוב על העולם (2017) הגרינץ' (2018) החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019) מז"ל טוב 2 (2019) מהיר ועצבני 9 (2021) לא זמן למות (2021) לשיר 2 (2021) סיפור הברווזים (2023) בית הספר לטוב ולרע גנוב על החיים אולפני יוניברסל פלורידה מפלצות יוניברסל סרטי אולפני יוניברסל מדיה וקבצים בנושא סרטי יוניברסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרטי יוניברסל (באנגלית) סרטי יוניברסל, ברשת החברתית פייסבוק סרטי יוניברסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סרטי יוניברסל, ברשת החברתית אינסטגרם סרטי יוניברסל, סרטונים בערוץ היוטיוב סרטי יוניברסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סרטי יוניברסל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירות כלכליסט, רשמית: קומקאסט רוכשת את דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2016
פרנסס פרקינס

פרנסס קוראלי פרקינס (באנגלית: Frances Coralie Perkins; ‏10 באפריל 1882 – 14 במאי 1965) הייתה מזכירת העבודה של ארצות הברית בין השנים 1933–1945, האישה הראשונה בתולדות ארצות הברית שהייתה חברה בקבינט האמריקאי. היא נודעה כתומכת נאמנה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, וסייעה לו רבות בקבלת תמיכתם של ארגוני העובדים בתוכנית הניו דיל שהוא ביקש להעביר. פרקינס, וכמוה גם מזכיר הפנים הרולד איקס, היו שני האנשים היחידים שהמשיכו להיות חברי קבינט לכל אורך תקופת כהונתו הארוכה של רוזוולט. פרקינס נולדה בעיר בוסטון שבמדינת מסצ'וסטס לסוזן ולפרדריק פרקינס, בעל עסק של כלי כתיבה. פרקינס למדה בבית ספר לבנות "פרי הול" שבמדינת אילינוי. ב-1902 סיימה לימודי תואר ראשון במכללת מאונט הוליוק, וב-1910 סיימה לימודי תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה. באותה שנה זכתה פרקינס לראשונה בפרסום ארצי בעת ששימשה כראש איגוד הצרכנים של ניו יורק, ונאבקה בנחישות למען שיפור תנאיהם של העובדים. בשנה שלאחר מכן הייתה פרקינס עדה לאסון שרפה במפעל טריינגל שירטוייסט שאירע בעיר ניו יורק, וגבה את חייהם של 146 אנשים. ב-1913 נישאה פרקינס לפאול קאדוול וילסון אך לא שינתה את שם משפחתה לשם משפחתו של בעלה, דבר שנחשב חריג באותה תקופה. בתקופה זו החזיקה פרקינס לסירוגין במספר תפקידים בממשל של ניו יורק. ב-1918 קיבלה פרקינס את הצעתו של אל סמית', מושל מדינת ניו יורק, להצטרף לוועדה התעשייתית של ניו יורק ובכך הפכה לאישה החברה הראשונה בהיסטוריה של הוועדה. ב-1926 עשתה פרקינס היסטוריה נוספת כאשר מונתה ליושבת ראש הוועדה. ב-1929 מונתה פרקינס על ידי מושל ניו יורק החדש, פרנקלין דלאנו רוזוולט, לתפקיד נציבת התעשייה במדינה. בתקופת השפל הגדול הצליחה פרקינס להביא לשיתוף פעולה בין הפלגים הפוליטיים השונים, דבר שזיכה אותה בהערכה רבה. פרקינס הצליחה להציב את ניו יורק בראש המדינות שהעבירו רפורמות משמעותיות בניסיון להילחם במיתון שפשט במדינה. היא הגדילה את ההשקעה במפעלים, הקטינה את מספר שעות העבודה לנשים, ותמכה בחוקים שהבטיחו שכר מינימום והבטחת הכנסה. ב-1933, לאחר היבחרו לנשיא, מינה רוזוולט את פרקינס למזכירת העבודה הרביעית של ארצות הברית. פרקינס החזיקה בתפקיד זה 12 שנה, והייתה האישה הראשונה בתולדות ארצות הברית שמונתה לשמש כחברת קבינט. רוזוולט תמך באופן קבוע בתוכניותיה של פרקינס דבר שנחשב חריג באותה עת, שכן ממשלו נודע בפשרנותו הרבה. פרקינס מצידה הייתה אחראית לרבות מחקיקות הניו דיל, והיה לה תפקיד משמעותי במיוחד בהעברת חוק הביטוח הלאומי בשנת 1935. ב-1939 ספגה פרקינס ביקורת מצדם של מקצת חברי הקונגרס בעקבות חוסר נכונותה לתמוך בגירושו של הארי ברידג'ס, אחד ממנהיג ארגון העובדים הבולטים באותה תקופה, אשר נחשד כקומוניסט. ברידג'ס זוכה בסופו של דבר מכל אשמה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-1945 לאחר תום כהונתה כמזכירת העבודה, התבקשה פרקינס על ידי הנשיא החדש, הארי טרומן, לשמש כנציבת השירות הציבורי. פרקינס שימשה בתפקיד זה עד שנת 1952, אז היא התפטרה לאחר מות בעלה. בתקופה זו פרסמה פרקינס ספר זיכרונות מתקופת עבודתה תחת ממשלו של רוזוולט שנקרא בשם "הרוזוולט שהכרתי" (The Roosevelt I Knew) שהציג נקודת מבט אוהדת על הנשיא המנוח. בשנותיה האחרונות עבדה פרקינס כמורה וכמרצה באוניברסיטת קורנל. היא נפטרה ב-14 במאי 1965 בגיל 83. לכבודה, קרוי על-שמה בניין מטה מחלקת העבודה של ארצות הברית הנמצא בוושינגטון די. סי.. מדיה וקבצים בנושא פרנסס פרקינס בוויקישיתוף פרנסס פרקינס, ברשת החברתית Goodreads פרנסס פרקינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסס פרקינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)