היסטוריה של החקלאות

ההיסטוריה של החקלאות בת למעלה מעשרת אלפי השנים נחשבת לאחת המהפכות העיקריות של האנושות, אם לא העיקרית שבהן, החלה בתקופת האבן החדשה. המאפיין העיקרי של תקופה זו הוא המעבר ההדרגתי של בני האדם מחברות נוודיות של ציידים-לקטים לחברות חקלאיות נייחות. החקלאות החלה באופן עצמאי בחלקים שונים של הגלובוס, וכללה מגוון מגוּון של טקסונים. לפחות אחד עשר אזורים נפרדים של העולם הישן והחדש היו מעורבים כמרכזי תפוצה עצמאיים. התפתחות החקלאות לפני כ-12,000 שנה שינתה את הדרך שבה בני האדם חיו. הם עברו מאורחות חיים של ציידים-לקטים נוודים ליישובי קבע וחקלאות. דגנים פראיים נאספו ונאכלו מלפני 105,000 שנים לפחות. עם זאת, ביות לא התרחש הרבה מאוחר יותר. העדות המוקדמת ביותר לגידול בקנה מידה קטן של עשבים אכילים היא מסביבות שנת 21,000 לפני הספירה עם אנשי אוהלו 2 על שפת הכנרת. בסביבות 9500 לפני הספירה, שמונת גידולי היסוד הנאוליתיים - חיטת אמר (אנ'), חיטת איינקורן (אנ'), שעורה תרבותית, אפונה, עדשים, בקית הכרשינה, חומוס ופשתן - עובדו בלבנט. שיפון אולי עובד קודם לכן, אבל טענה זו נותרה שנויה במחלוקת. ללא קשר, התפשטות השיפון מדרום מערב אסיה לאוקיינוס האטלנטי הייתה בלתי תלויה ביבול גידולי היסוד הנאוליתיים. האורז בוית בסין בשנת 6200 לפנה"ס כשהגידול המוקדם ביותר הידוע הוא משנת 5700 לפנה"ס, ואחריו שעועית מאש, סויה ושעועית אזוקי. האורז גם בוית באופן עצמאי במערב אפריקה ועובד משנת 1000 לפני הספירה. חזירים בויתו במסופוטמיה לפני כ-11,000 שנה, ואחריהם כבשים. בקר בויתו משור הבר באזורי טורקיה והודו המודרנית בסביבות 8500 לפני הספירה. גמלים בויתו מאוחר יותר, אולי בסביבות 3000 לפני הספירה. באפריקה שמדרום לסהרה, דוִרָה בויתה באזור הסאהל באפריקה בשנת 3000 לפנה"ס, יחד עם דוחן פנינה בשנת 2000 לפנה"ס. יאם בוית בכמה מקומות שונים, כולל מערב אפריקה (תאריך לא ידוע), ולוביה בשנת 2500 לפני הספירה. גם אורז (אורז אפריקאי) בוית באופן עצמאי במערב אפריקה ותורבת בשנת 1000 לפני הספירה. טף ודוחן אצבע (אנ') כנראה בויתו באתיופיה בשנת 3000 לפני הספירה, יחד עם נוִג (אנ'), אנסטה (אנ') וקפה. מזונות צמחיים אחרים שבויתו באפריקה כוללים אבטיח, במיה, תמרהינדי ואפונה שחורה (אנ'), יחד עם גידולי עצים כמו אגוז קולה ודקל השמן (אנ'). פלנטיינים (אנ') עובד באפריקה בשנת 3000 לפנה"ס ובננות בשנת 1500 לפנה"ס. עוף הקסדה בוית במערב אפריקה. בקר סנגה (אנ') כנראה בוית גם בצפון מזרח אפריקה, בסביבות שנת 7000 לפני הספירה, ולאחר מכן הוכלא עם מינים אחרים. בדרום אמריקה החלה החקלאות כבר בשנת 9000 לפני הספירה, החל מגידול של כמה מיני צמחים שהפכו מאוחר יותר לגידולים מינוריים בלבד. בהרי האנדים של דרום אמריקה, תפוח האדמה בוית בין השנים 8000 לפנה"ס עד 5000 לפנה"ס, יחד עם שעועית, דלעת, עגבניות, בוטנים, קוקה, לאמות, אלפקות וחזירי ים. הקסאווה בויתה באגן האמזונס לא יאוחר מ-7000 לפני הספירה. תירס מצא את דרכו לדרום אמריקה ממסו-אמריקה, שם בויתו תאוסינטה פראית (אנ') בערך בשנת 7000 לפני הספירה ועובדה באופן סלקטיבי כדי להפוך לתירס ביתי. הכותנה בויתה בפרו בשנת 4200 לפני הספירה; זן אחר של כותנה בוית במסו-אמריקה והפך ללא ספק למין הכותנה החשוב ביותר בתעשיית הטקסטיל בעת החדשה. עדויות לחקלאות במזרח ארצות הברית מתוארכות לשנת 3000 לפני הספירה בערך. עובדו מספר צמחים, ולאחר מכן הוחלפו בגידולי "שלוש האחיות (אנ')": תירס, דלעת ושעועית. קנה סוכר ומספר ירקות שורש (אנ') בויתו בגינאה החדשה בסביבות שנת 7000 לפני הספירה. בננות גדלו והוכלאו באותה תקופה בפפואה גינאה החדשה. באוסטרליה הומצאה החקלאות בתקופה שאינה ידועה כרגע, כאשר מלכודות הצלופחים העתיקות ביותר בהר אקלס מתוארכות לשנת 6,600 לפני הספירה ופריסה של מספר יבולים החל מבטטות ועד בננות. תקופת הברונזה, משנת 3300 לפני הספירה, הייתה עדה להתעצמות החקלאות בתרבויות כמו שומר מסופוטמי, מצרים העתיקה, סודן העתיקה, תרבות עמק האינדוס של תת היבשת ההודית, סין העתיקה ויוון העתיקה. משנת 100 לפנה"ס ועד 1600 לספירה, אוכלוסיית העולם המשיכה לגדול יחד עם השימוש בקרקע, כפי שמעידים הגידול המהיר בפליטת מתאן מהבקר וגידול האורז. בתקופת הברזל והתקופה הקלאסית, התרחבותה של רומא העתיקה, הן הרפובליקה ולאחר מכן האימפריה, ברחבי הים התיכון העתיק ומערב אירופה נבנתה על בסיס מערכות חקלאות קיימות ותוך ביסוס מערכת האחוזה שהפכה לסלע החקלאות של ימי הביניים. בימי הביניים, הן באירופה והן בעולם האסלאמי, חל שינוי בחקלאות בטכניקות משופרות ובהפצת צמחי גידול, כולל הכנסת סוכר, אורז, כותנה ועצי פרי כמו התפוז לאירופה באמצעות אל - אנדלוס. לאחר מסעותיו של כריסטופר קולומבוס (אנ') בשנת 1492, הבורסה הקולומבית הביאה לאירופה יבולים מהעולם החדש כמו תירס, תפוחי אדמה, עגבניות, בטטה ומניוק, וגידולי עולם ישן כמו חיטה, שעורה, אורז ולפת, ובעלי חיים כולל. סוסים, בקר, כבשים ועיזים לאמריקה. השקיה, מחזור יבולים ודשנים הוכנסו זמן קצר לאחר המהפכה הנאוליתית והתפתחו הרבה יותר ב-200 השנים האחרונות, החל מהמהפכה החקלאית הבריטית (אנ'). מאז 1900, חקלאות במדינות המפותחות, ובמידה פחותה בעולם המתפתח, ראתה עליות גדולות בפריון, כאשר העבודה האנושית התחלפה במיכון, ובסיוע דשנים סינתטיים, חומרי הדברה וגידול סלקטיבי. תהליך האבר-בוש אפשר סינתזה של דשן אמוניום חנקתי בקנה מידה תעשייתי, והגדיל מאוד את היבול. החקלאות המודרנית העלתה סוגיות חברתיות, פוליטיות וסביבתיות, כולל אוכלוסיות יתר, זיהום מים, דלק ביולוגי, אורגניזמים מהונדסים גנטית, מכסים וסובסידיות חקלאיות. בתגובה התפתחה חקלאות אורגנית במאה העשרים כחלופה לשימוש בחומרי הדברה סינתטיים. חוקרים פיתחו מספר השערות כדי להסביר את המקורות ההיסטוריים של החקלאות. מחקרים על המעבר מחברות ציידים-לקטים לחברות חקלאיות מצביעים על תקופה קודמת של התעצמות והתגברות התיישבות הקבע; דוגמאות לכך הן התרבות הנאטופית בלבנט, והנאוליתים הסינים הקדומים בסין. מודלים עדכניים מצביעים על כך שצמחיית בר שנקטפה קודם לכן החלה להישתל, אך לא בויתה מיד. שינויי אקלים מקומיים הם ההסבר המועדף למקורות החקלאות בלבנט. כאשר התרחשו שינויי אקלים גדולים לאחר עידן הקרח האחרון (בערך 11,000 לפני הספירה), רוב כדור הארץ הפך להיות נתון לעונות יבשות ארוכות. תנאים אלה העדיפו צמחים חד-שנתיים שמתים בעונה היבשה הארוכה, ומשאירים זרע או פקעות רדומים. שפע של גרגרי בר וקטניות שניתן לאחסן בקלות אפשר לציידים-לקטים באזורים מסוימים להתיישב הכפרים המיושבים הראשונים בתקופה זו. האדם הקדום החל לשנות קהילות של החי והצומח לטובתו האישית באמצעים כגון חקלאות מקל אש וגינון יערות מוקדם מאוד. גרגרי בר נאספו ונאכלו מלפני 105,000 שנים לפחות, ואולי הרבה יותר. קשה לקבוע תאריכים מדויקים, שכן אנשים אספו ואכלו זרעים לפני ביותם, וייתכן ומאפייני הצמח השתנו במהלך תקופה זו ללא בחירת האדם. דוגמה לכך היא גזע העלה הקשיח למחצה וזרעים גדולים יותר של דגנים ממש אחרי הדריאס הצעיר (בערך 9500 לפני הספירה) בתחילת ההולוקן באזור הלבנט של הסהר הפורה. מאפיינים מונופילטיים הושגו ללא כל התערבות אנושית, מה שמרמז כי ביות לכאורה של גזעי העלה של הדגנים יכול היה להתרחש באופן טבעי למדי. החקלאות החלה באופן עצמאי בחלקים שונים של הגלובוס וכללה מגוון מגוּון של טקסונים. לפחות 11 אזורים נפרדים בעולם הישן והחדש היו מעורבים כמרכזי תפוצה עצמאיים. כמה מהביותים המוכרים המוקדמים ביותר היו של בעלי חיים. לחזירים ביתיים היו מרכזי תפוצה מרובים באירואסיה, כולל אירופה, מזרח אסיה ודרום מערב אסיה, שם בויתו לראשונה חזירי בר לפני כ-10,500 שנה. כבשים בויתו במסופוטמיה בין השנים 11,000 לפנה"ס עד 9000 לפנה"ס. בקר בוית משור הבר באזורים של טורקיה המודרנית ופקיסטן בסביבות 8500 לפני הספירה. גמלים בויתו מאוחר יחסית, אולי בסביבות 3000 לפני הספירה. רק לאחר 9500 לפני הספירה הופיעו שמונת הגידולים המכונים המייסדים של החקלאות: תחילה חיטת אמר ואינקורן, אחר כך שעורה תרבותית, אפונה, עדשים, בקית הכרשינה, חומוס ופשתן. שמונת הגידולים הללו מתרחשים פחות או יותר בו-זמנית בלבנט ובמסופוטמיה, אם כי החיטה הייתה הראשונה שעובדה בקנה מידה משמעותי. בערך באותו זמן (9400 לפני הספירה), בויתו עצי תאנה פרתנוקרפיים. שיפון מבוית מופיע בכמויות קטנות בחלק מהאתרים הנאוליתיים בטורקיה (אסיה הקטנה), כגון האתר Can Hasan III ליד צ'טלהויוק (בערך 7600 - כ-6000 לפנה"ס), אך אחרת הוא נעדר עד תקופת הברונזה של מרכז אירופה, 1500-1800 לפני הספירה. הטענות על גידול שיפון מוקדם בהרבה, באתר האפיפלאוליתי תל אבו הורירה בעמק הפרת שבצפון סוריה, נותרו שנויות במחלוקת. המבקרים מצביעים על חוסר עקביות בתאריכים של פחמן רדיו, ועל זיהויים המבוססים אך ורק על דגנים, ולא על מוֹץ (אנ'). בשנת 8000 לפני הספירה, החקלאות השתרשה על גדות הנילוס. בערך בתקופה זו, חקלאות פותחה באופן עצמאי במזרח הרחוק, כנראה בסין, עם אורז ולא חיטה בתור היבול העיקרי. התירס בוית מהתאוסינטה הפראית בדרום מקסיקו בשנת 6700 לפני הספירה. תפוחי האדמה (8000 לפנה"ס), עגבנייה פלפל (4000 לפנה"ס), דלעת (8000 לפנה"ס) וכמה סוגים של שעועית (8000 לפנה"ס ואילך) בויתו בעולם החדש. חקלאות פותחה באופן עצמאי באי גינאה החדשה. גידול בננות של Musa acuminata, כולל הכלאה, מתוארך לשנת 5000 לפנה"ס, ואולי לשנת 8000 לפנה"ס, בפפואה גינאה החדשה. דבוראות לצורך הפקת דבש החלה במזרח התיכון בסביבות 7000 לפני הספירה. עדויות ארכאולוגיות מאתרים שונים בחצי האי האיברי מרמזות על ביות של צמחים ובעלי חיים בין 6000 ל-4500 לפני הספירה. האתר הארכאולוגי Céide Fields באירלנד, המורכב משטחי אדמה נרחבים המוקפים בקירות אבן, מתוארך לשנת 3500 לפני הספירה ובו מערכות השדה העתיקות ביותר הידועות בעולם. הסוס בוית (אנ') בערבה הפונטית בסביבות שנת 4000 לפני הספירה. בסיביר, הקנאביס היה בשימוש בסין בתקופה הנאוליתית וייתכן שבוית שם; הוא היה בשימוש הן כסיב לייצור חבלים והן כתרופה במצרים העתיקה בערך בשנת 2350 לפני הספירה. בצפון סין, הדוחן בוית על ידי דוברי סינו-טיבטית מוקדמים בסביבות 8000 עד 6000 לפני הספירה, והפך לגידול העיקרי של אגן הנהר הצהוב בשנת 5500 לפנה"ס. אחריהם הגיעו שעועית המאש, סויה ושעועית אזוקי. בדרום סין, האורז בוית באגן נהר היאנגצה בסביבות 11,500 עד 6200 לפני הספירה, יחד עם התפתחות חקלאות ביצות, על ידי דוברי אוסטרונזיה והמונג-מיין (אנ') המוקדמים. כמו כן, נקטפו צמחי מזון אחרים, כולל בלוטים, ערמוני מים ואגוזי שועל. מאוחר יותר התפשט גידול האורז לדרום מזרח אסיה הימית על ידי ההתפשטות האוסטרונזית, החל בסביבות 3,500 עד 2,000 לפני הספירה. אירוע הגירה זה ראה גם את הכנסתם של צמחי מזון מעובדים ומבויתים מטייוואן, דרום מזרח אסיה הימית וגינאה החדשה לאיי האוקיינוס השקט כצמחי קאנוה (אנ'). מגע עם סרי לנקה ודרום הודו על ידי מלחים אוסטרונזיים הוביל גם לחילופי צמחי מזון שהפכו מאוחר יותר למקור לסחר בתבלינים יקר הערך. באלף הראשון לספירה, מלחים אוסטרונזיים התיישבו גם במדגסקר ובאיי קומורו, והביאו איתם צמחי מזון מדרום מזרח אסיה ודרום אסיה לחוף מזרח אפריקה, כולל בננות ואורז. אורז הופץ גם דרומה לתוך דרום מזרח אסיה היבשתית בסביבות 2000 עד 1500 לפני הספירה על ידי הגירות של דוברי אוסטרו-אסיה וקרא-דאי (אנ') הקדומים. באזור הסאהל של אפריקה, דוּרָה בויתה בשנת 3000 לפנה"ס בסודאן ודוחן פנינה בשנת 2500 לפנה"ס במאלי. גם אגוזי קולה וקפה בויתו באפריקה. בגינאה החדשה, עמי פפואה עתיקים החלו לעסוק בחקלאות בסביבות 7000 לפני הספירה, ובייתו קנה סוכר וטארו. בעמק האינדוס, מהאלף השמיני לפני הספירה ואילך, במהרגאר (אנ'), עיבדו שעורה בת שתי שורות ו-6 שורות, יחד עם חיטת אינקורן, אמר, חיטת דורום ותמרים. בתקופות המוקדמות יותר של מהרגאר, ציד בר כמו צבי, אייל ברסינגה, אנטילופה הודית, אייל נקוד, חמור הבר האסיאני, עז הבר, כבש הבר, חזיר הבר ונילגאי ניצודו כולם למאכל. אלה מוחלפים ברציפות בכבשים מבויתות, עיזים ובקר זבו עד האלף החמישי לפני הספירה, מה שמעיד על המעבר ההדרגתי מציד ואיסוף לחקלאות. תירס ודלעת בויתו במזו-אמריקה; תפוחי אדמה בדרום אמריקה, וחמניות ביער המזרחי של צפון אמריקה. חקלאים שוּמריים גידלו את הדגנים שעורה וחיטה, והתחילו לחיות בכפרים משנת 8000 לפני הספירה בערך. לאור כמות המשקעים הנמוכה של האזור, החקלאות הסתמכה על נהרות החידקל והפרת. תעלות השקיה המובילות מהנהרות אפשרו גידול של דגנים בכמויות גדולות מספיק כדי לתמוך בערים. המחרשות הראשונות מופיעות בפיקטוגרף מאֶרֶךְ בסביבות 3000 לפני הספירה; מחרשות זרעים שזרעו זרעים לתלם החרוש מופיעות על גבי חותם בסביבות 2300 לפני הספירה. גידולי ירקות כללו חומוס, עדשים, אפונה, שעועית, בצל, שום, חסה, כרישה וחרדל. השומרים גידלו פירות כולל תמרים, ענבים, תפוחים, מלונים ותאנים. לצד החקלאות שלהם, השומרים גם תפסו דגים וצדו עופות וצביים. בשר כבשים, עיזים, פרות ועופות נאכל בעיקר על ידי האליטה. דגים שומרו על ידי ייבוש, המלחה ועישון. הציוויליזציה של מצרים העתיקה הייתה אסירת תודה לנהר הנילוס ולהצפה העונתית המהימנה שלו. חיזוי הנהר והאדמה הפורייה אפשרו למצרים לבנות אימפריה על בסיס עושר חקלאי רב. המצרים היו בין העמים הראשונים שעסקו בחקלאות בקנה מידה גדול, החל מסוף התקופה הפלאוליתית אל תוך התקופה הנאוליתית, בין 10,000 לפנה"ס לסביבות 4000 לפנה"ס. זה התאפשר עם התפתחותה של השקיה באגן. גידולי המזון העיקריים שלהם היו דגנים כמו חיטה ושעורה, לצד גידולים תעשייתיים כמו פשתן ופפירוס. עדויות ארכאולוגיות מצביעות גם על כך שהתפשטות החקלאות התאפשרה על ידי נהירה של קהילות חקלאים מהסהרה הטרופית לפני 6,500 שנה. שיזף בוית בתת היבשת ההודית בשנת 9000 לפני הספירה. בעקבותיה עובדו שעורה וחיטה - לצד ביות בקר, בעיקר כבשים ועיזים - בתרבות המרגאר בין השנים 8000–6000 לפני הספירה. בתקופה זו נערך גם הביות הראשון של הפיל. חקלאות פסטורלית בהודו כללה דישה, שתילת יבולים בשורות - או של שניים או של שישה - ואגירת תבואה באסמים. כותנה תורבתה באלף החמישי-הרביעי לפני הספירה. באלף החמישי לפני הספירה, קהילות חקלאיות הפכו נפוצות בקשמיר. ההשקיה פותחה בתרבות עמק האינדוס בסביבות 4500 לפני הספירה. גודלה ושגשוגה של ציוויליזציית האינדוס גדל כתוצאה מהחידוש הזה, והוביל ליישובים מתוכננים בצורה יסודית יותר שהשתמשו בניקוז ובביוב. עדות ארכאולוגית למחרשה רתומה לבעלי חיים מתוארכת לשנת 2500 לפני הספירה בציוויליזציית עמק האינדוס. רישומים מתקופת המדינות הלוחמות, שושלת צ'ין ושושלת האן מספקים תמונה של החקלאות הסינית המוקדמת מהמאה ה-5 לפנה"ס ועד המאה השנייה לספירה, שכללה מערכת אסמים ארצית ושימוש נרחב בעיבוד משי (אנ'). ספר סיני מוקדם וחשוב על חקלאות הוא צ'ימין יאשו משנת 535 לספירה, שנכתב על ידי ג'יה סיקסי. סגנון הכתיבה של ג'יה היה ישר וצלול יחסית לכתיבה המפורטת והמרומזת האופיינית לתקופה. הספר גם היה ארוך מאוד, עם למעלה ממאה אלף תווים סיניים כתובים, והוא ציטט ספרים סיניים רבים אחרים שנכתבו בעבר, שלא שרדו. התוכן של ספרו של ג'יה מהמאה ה-6 כולל חלקים על הכנת קרקע, זריעה, טיפוח, ניהול מטעים, ייעור וגידול בעלי חיים. הספר כולל גם תוכן בהקשר משני המכסה מסחר ושימושים קולינריים לגידולים. העבודה והסגנון שבו היא נכתבה השפיעו על אגרונומים (אנ') סינים מאוחרים יותר, כמו וואנג ז'ן (אנ') וה-Nong Shu פורץ הדרך שלו משנת 1313. למטרות חקלאיות, הסינים פיתחו את הפטיש המונע הידראולית במאה ה-1 לפני הספירה.. הסינים גם החלו להשתמש במשאבת השרשרת (אנ') המרובעת במאה ה-1 לספירה, אשר הופעלה על ידי גלגל מים או שוורים המושכים מערכת של גלגלים מכניים. אף על פי שמשאבת השרשרת מצאה שימוש בעבודות ציבוריות באספקת מים למערכות צינורות עירוניות ושטחיות, היא שימשה בעיקר להעלאת מים מגובה נמוך במילוי תעלות השקיה ותעלות לאדמות חקלאיות. עד סוף שושלת האן, בסוף המאה ה-2, פותחו מחרשות כבדות עם חרש ברזל. אלה התפשטו לאט מערבה, וחוללו מהפכה בחקלאות בצפון אירופה עד המאה ה-10. (תומאס גליק, לעומת זאת, טוען להתפתחות של המחרשה הסינית במאה ה-9, מה שמרמז על התפשטותה מזרחה מעיצובים דומים המוכרים באיטליה במאה ה-7.) האורז האסייתי בוית לפני 8,200–13,500 שנים בסין, עם מקור גנטי יחיד מאורז הבר (אנ'), באזור עמק נהר הפנינה בסין. לאחר מכן התפשט גידול האורז לדרום ודרום מזרח אסיה. גידולי הדגנים העיקריים של אזור הים התיכון העתיק היו חיטה, אמר ושעורה, בעוד הירקות הנפוצים כללו אפונה, שעועית, פול וזיתים. מוצרי חלב הגיעו בעיקר מכבשים ועזים, ובשר, שלא נצרך לעיתים תכופות אצל רוב האנשים, כלל בדרך כלל בשר חזיר, בקר וכבש. החקלאות ביוון העתיקה לא התאפשרה כראוי אלא רק בכ-10% מהאדמה בגלל הטופוגרפיה של יוון היבשתית. במהלך התקופה ההלניסטית, האימפריה התלמית שלטה במצרים, קפריסין, פניציה וקירנאיקה, אזורים עיקריים לייצור תבואה שהיוונים היו תלויים בהם לקיום, בעוד ששוק התבואה התלמי מילא תפקיד קריטי בעלייתה של הרפובליקה הרומית. באימפריה הסלאוקית, מסופוטמיה הייתה אזור חיוני לעיבוד חיטה. בעולם היווני-רומי של העת העתיקה הקלאסית, החקלאות הרומית נבנתה על טכניקות שהחלו במקור על ידי השומרים, והועברו אליהם על ידי תרבויות שבאו אחריה, עם דגש ספציפי על גידול יבולים למסחר ויצוא. הרומאים הניחו את הבסיס למערכת האחוזה הכלכלית, הכוללת צמיתות, ששגשגה בימי הביניים. ניתן לחלק את גודלי החווה ברומא לשלוש קטגוריות: חוות קטנות היו מ-18 עד 88 איוגרה (איוגרום אחד שווה לכ-0.65 דונם); חוות בינוניות היו מ-80 עד 500 איוגרה; ואחוזות גדולות (הנקראות לטיפונדיה) היו מעל 500 איוגרה. לרומאים היו ארבע מערכות של ניהול חווה: עבודה ישירה של הבעלים ומשפחתו; עבדים העושים עבודה בפיקוח מנהלי עבדים; חקלאות חוכר או חקלאות שיתוף שבה הבעלים והחוכר מחלקים את תוצרת המשק; ומצבים בהם המשק הושכר לחוכר. באמריקה ההיסטוריה החקלאית הלכה בדרך שונה מהעולם הישן, שכן ביבשת אמריקה היו חסרים דגנים בעלי זרעים גדולים, המבויתים בקלות (כגון חיטה ושעורה) וחיות בית גדולות שיכולות לשמש לעבודה חקלאית. במקום הנוהג שהתפתח בעולם הישן של זריעת שדה עם יבול בודד, חקלאות אמריקאית פרה-היסטורית כללה בדרך כלל גידול יבולים רבים קרוב זה לזה תוך ניצול עבודת יד בלבד. יתרה מכך, אזורים חקלאיים ביבשת אמריקה חסרו את האחידות של האזור המזרח-מערבי של האקלים הים תיכוני והיבש למחצה בדרום אירופה ובדרום מערב אסיה, אך במקום זאת היו להם דפוס צפון-דרום עם מגוון אזורי אקלים שונים בסמיכות לכל אחד מהם. זה גרם לביות של צמחים שונים רבים. בזמן המגע הראשון בין האירופים לאמריקאים, האירופים עסקו ב"חקלאות נרחבת, המבוססת על חיות המחרשה", עם דיירים תחת בעלי-בתים, אך גם עבודת כפייה או עבדות, בעוד שהעמיים הילידים של אמריקה עסקו "בחקלאות אינטנסיבית, המבוססת על עבודה אנושית". האירופים רצו שליטה באדמות למרעה של בעלי החיים שלהם וזכויות קניין לשליטה בייצור. למרות שהם התרשמו מהפרודוקטיביות של טכניקות חקלאות מסורתיות, הם לא ראו שום קשר למערכת שלהם וזלזלו בשיטות האינדיאנים כ"גינון" ולא כמפעל שניתן למסחר. כתוצאה של כמה אלפי שנים של רבייה סלקטיבית, תירס, היבול החשוב ביותר בחצי הכדור, היה פרודוקטיבי יותר מגידולי תבואה מהעולם הישן. תירס הפיק פי שניים וחצי יותר קלוריות לדונם מאשר חיטה ושעורה. האזורים הידועים ביותר של חקלאות אפשרית בדרום אמריקה המתוארכים לשנת 9000 לפני הספירה לערך נמצאים בקולומביה, ליד פריירה של ימינו, ועל ידי תרבות לאס וגאס (אנ') באקוודור ובמחוז סנטה אלנה. הצמחים שעובדו היו שורש החץ (אנ'), דלעת ודלעת בקבוק (אנ'). כולם גדלים באקלים לח וקיומם בזמן זה בחצי האי סנטה אלנה הצחיח למחצה עשוי להוות עדות לכך שהם הושתלו שם מסביבות לחות יותר. במחקר אחר, אזור זה בדרום אמריקה זוהה כאחד מארבעת ממרכזי התפוצה העתיקים ביותר לחקלאות, יחד עם הסהר הפורה, סין ומס-ואמריקה, המתוארך בין 10000 לפנה"ס ל-6200 לפנה"ס. באזור האנדים, עם ציוויליזציות כולל האינקה, היבול העיקרי היה תפוחי האדמה, שבוית בין 8000 ל-5000 לפני הספירה. קוקה (עדיין גידול מרכזי עד היום), בוית בהרי האנדים, וכך גם הבוטנים, העגבנייה, הטבק והאננס. הכותנה בויתה בפרו בשנת 4200 לפני הספירה. גם בעלי חיים בויתו, כולל לאמות, אלפקות ושרקן. אנשי אימפריית האינקה של דרום אמריקה גידלו עודפי מזון גדולים שאחסנו בבניינים הנקראים קולקה. היבול החשוב ביותר שבוית באגן האמזונס ובשפלה הטרופית היה כנראה קסאווה, שבוית לפני 7000 לפני הספירה, ככל הנראה במדינות רונדוניה ומאטו גרוסו בברזיל. ארכיפלג הגואיטקאס (אנ') בצ'ילה המודרנית היה הגבול הדרומי של החקלאות הפרה-היספאנית ליד קו רוחב 44° דרום, כפי שצוין על ידי אזכור גידול תפוחי אדמה צ'ילואה (אנ') על ידי משלחת ספרדית ב-1557. במסו-אמריקה, הפכה התאוסינטה הפראית (אנ') (אנ') באמצעות הברירה האנושית לאב הקדמון של התירס המודרני, בערך בשנת 7,000 לפני הספירה. היא התפשטה בהדרגה על פני צפון אמריקה ועד דרום אמריקה והייתה היבול החשוב ביותר של אינדיאנים בזמן מסעות החקר האירופים. גידולים מסו-אמריקאים אחרים כוללים מאות זנים של דלעת ושעועית מבויתים מקומיים, בעוד שקקאו, שגם הוא מבוית באזור, היה גידול מרכזי. תרנגול ההודו, אחד מעופות העופות החשובים ביותר, בוית כנראה במקסיקו או בדרום מערב ארצות הברית. האצטקים היו חקלאים פעילים במסו-אמריקה והייתה להם כלכלה ממוקדת חקלאות. האדמה סביב אגם טקסוקו (אנ') הייתה פורייה, אך לא גדולה מספיק כדי לייצר את כמות המזון הדרושה לאוכלוסיית האימפריה המתרחבת שלהם. האצטקים פיתחו מערכות השקיה, יצרו מדרגות חקלאיות, דישנו את אדמתם ופיתחו איים מלאכותיים, הידועים גם כ"גנים צפים". בני המאיה בין השנים 400 לפנה"ס עד 900 לספירה השתמשו בתעלות נרחבות ובמערכות שדות מוגבהות כדי לעבד שטחי ביצות בחצי האי יוקטן. הילידים של מזרח ארצות הברית בייתו יבולים רבים. חמניות, טבק, זני דלעת וכף-אווז, וכן גידולים שאינם גדלים עוד, כולל סמבוק ביצות ושעורה קטנה. נקצר מזון בר כולל אורז בר וסוכר מייפל. התות המבוית הוא הכלאה של מין צ'יליאני וצפון אמריקאי, שפותח על ידי רבייה באירופה ובצפון אמריקה. שני גידולים עיקריים, אגוזי פקאן וענבי קונקורד, היו בשימוש נרחב בתקופה הפרהיסטורית, אך נראה כי לא בויתו עד המאה ה-19. הילידים באזור שהוא כיום קליפורניה ובצפון מערב האוקיינוס השקט תרגלו צורות שונות של גינון יערות וחקלאות מקל אש (אנ') ביערות, אדמות עשב, חורשות מעורבות ואדמות ביצות, מה שהבטיח שצמחי המזון והתרופות הרצויים ימשיכו להיות זמינים. הילידים שלטו באש בקנה מידה קטן כדי ליצור אקולוגיה של אש בעוצמה נמוכה שמנעה שריפות גדולות וקטסטרופליות וקיימה חקלאות בצפיפות נמוכה בסיבוב רופף; מעין פרמקלצ'ר "פרועה". מערכת נטיעות נלווית בשם שלוש האחיות פותחה גם בצפון אמריקה. שלושה גידולים שהשלימו זה את זה נשתלו יחד: דלעת חורף, תירס ושעועית. התירס מספק מבנה לטיפוס של הפולים, ומבטל את הצורך במוטות. השעועית מספקת את החנקן לאדמה בה משתמשים הצמחים האחרים, והדלעת מתפשטת לאורך האדמה, חוסמת את אור השמש ומסייעת במניעת היווצרות עשבים שוטים. עלי הדלעת פועלים גם כ"חיפוי חי". באזור הסאהל, תרבויות כמו האימפריות של מאלי וסונגהאי עיבדו דורה ודוחן פנינה, אשר בויתו בין 3000 ל-2500 לפני הספירה. החמור בוית בנוביה בערך בשנת 5000 לפני הספירה. עדויות ארכאולוגיות מצביעות על כך שייתכן שבקר סנגה בוית באופן עצמאי במזרח אפריקה בסביבות 1600 לפני הספירה. באזור הטרופי של מערב אפריקה, יבולים כמו אפונה שחורה, אפונה אדומה (סוג של לוביה), יאם, אגוזי קולה, אורז ג'ולוף (אנ') וקוֹקוֹרוֹ (אנ') בויתו בין השנים 3000 עד 1000 לפני הספירה. אזור החוף של מערב אפריקה מכונה לעיתים קרובות "חגורת היאם", בשל הייצור הנפוץ של בטטות. עוף הים המקומי (אנ') היא ציפור עופות שבויתה במערב אפריקה, ובעוד ששנת בייותו של העוף עדיין לא ברורה, יש עדויות לכך שהיא הייתה ביוון העתיקה במהלך המאה ה-5 לפני הספירה. כמה מינים של קפה בויתו גם ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה, כאשר קפה ערביקה שמקורו באתיופיה משמש כיצור העיקרי של הקפה המודרני מאז סוף המאה ה-15. הילידים האוסטרלים היו בעיקר ציידים-לקטים נוודים. האבוריג'ינים נחשבו כמי שלא היו מסוגלים לחקלאות מתמשכת. עם זאת, הקונצנזוס הנוכחי הוא ששיטות חקלאיות שונות הונהגו על ידם. בשני אזורים של מרכז אוסטרליה, החוף המערבי המרכזי ומזרח מרכז אוסטרליה, התנהלו צורות של חקלאות. אנשים המתגוררים ביישובי קבע של למעלה מ-200 תושבים זרעו או שתלו בקנה מידה גדול ואחסנו את המזון שנקטף. אנשי ה-Nhanda ו-Amangu של החוף המערבי המרכזי גידלו בטטות, בעוד קבוצות שונות במזרח מרכז אוסטרליה שתלו וקצרו בצל שיח, דוחן מקומי וספורוקרפ (אנ'). ילידים אוסטרלים השתמשו בשריפה שיטתית, חקלאות מקל אש, כדי לשפר את התפוקה הטבעית. בשנות ה-70 וה-80 מחקר ארכאולוגי בדרום מערב ויקטוריה קבע כי אנשי הגונדיטיימארה (אנ') וקבוצות אחרות פיתחו מערכות מתוחכמות לחקלאות צלופחים ולכידת דגים במשך תקופה של כמעט 5,000 שנה. הארכאולוג הארי לורנדוס סבר בשנות ה-80 של המאה ה-20 שיש עדויות ל'התעצמות' ההתקדמות ברחבי אוסטרליה, תהליך שנראה כאילו נמשך לאורך 5,000 השנים שקדמו. מושגים אלה הובילו את ההיסטוריון ביל גאמג' לטעון שלמעשה כל היבשת הייתה נוף מנוהל. כיום ידוע שתושבי האיים של מיצר טורס עיבדו בננות. בגינאה החדשה, עדויות ארכאולוגיות מצביעות על כך שחקלאות הופיעה באופן עצמאי לפני כ-7,000 שנה עם בייות יבולים כמו בננות וטארו. חזירים ותרנגולות יובאו לגינאה החדשה, וזכו לחידוש מאוחר יותר על ידי מדינות אחרות באיי האוקיינוס השקט, כמו אלה בפולינזיה. בימי הביניים נרשמו שיפורים נוספים בחקלאות. מנזרים התפשטו ברחבי אירופה והפכו למרכזים חשובים לאיסוף ידע הקשור לחקלאות וייעור. שיטת האחוזה אפשרה לבעלי קרקעות גדולים לשלוט באדמותיהם ובפועליה, בצורה של איכרים או צמיתים. בתקופת ימי הביניים, העולם הערבי היה קריטי בחילופי יבולים וטכנולוגיה בין יבשות אירופה, אסיה ואפריקה. מלבד הובלת יבולים רבים, הם הביאו את הרעיון של השקיית קיץ לאירופה ופיתחו את תחילתה של מערכת המטעים של גידול קני סוכר באמצעות שימוש בעבדים לגידול אינטנסיבי. עד שנת 900 לספירה, התפתחויות בהתכת ברזל אפשרו ייצור מוגבר באירופה, מה שהוביל להתפתחויות בייצור כלים חקלאיים כגון מחרשות, כלי עבודה ידניים ופרסות. המחרשה הכבדה של הקרוקה הייתה שיפור ניכר לעומת המחרשה המוקדמת יותר, עם אימוץ המחרשה הסינית כדי להפוך את הקרקעות הכבדות והרטובות של צפון אירופה. הדבר הוביל לפינוי יערות צפון אירופה ולגידול בייצור החקלאי, אשר בתורו הוביל לגידול באוכלוסייה. במקביל, חלק מהחקלאים באירופה עברו ממחזור יבולים של שני שדות למחזור יבולים של שלושה שדות, שבו שדה אחד מתוך שלושה הושאר חרוש בכל שנה. הדבר הביא להגברת הפרודוקטיביות והתזונה, שכן המחזוריות איפשרה עיבוד קטניות מקבעות חנקן כמו אפונה, עדשים ושעועית. רתמות סוסים משופרות ומכניקת הוויפל שיפרו עוד יותר את העיבוד. טחנות מים הוכנסו על ידי הרומאים, אך שופרו במהלך ימי הביניים, יחד עם טחנות רוח, ושימשו לטחינת גרעינים לקמח, לחיתוך עצים ולעיבוד פשתן וצמר. הגידולים כללו חיטה, שיפון, שעורה ושיבולת-שועל. אפונה, שעועית ובקיה הפכו נפוצים מהמאה ה-13 ואילך כגידול מספוא לבעלי חיים וגם בזכות תכונות הדישון שלהם לקיבוע חנקן. היבול הגיע לשיא במאה ה-13, ונשאר פחות או יותר יציב עד המאה ה-18. למרות שפעם חשבו שהמגבלות של החקלאות של ימי הביניים סיפקו תקרה לגידול האוכלוסייה באותה תקופה, מחקרים עדכניים הראו שהטכנולוגיה של החקלאות של ימי הביניים הספיקה תמיד לצורכי האנשים בנסיבות רגילות, וכי רק בזמנים קשים במיוחד, כמו הרעב הגדול של 1315–1317, לא ניתן היה לספק את צורכי האוכלוסייה. מהמאה ה-8 ועד המאה ה-14, העולם האסלאמי עבר מהפך בפרקטיקה החקלאית, שתואר על ידי ההיסטוריון אנדרו ווטסון כמהפכה החקלאית הערבית. השינוי הזה הונע על ידי מספר גורמים, כולל התפשטות יבולים וצמחים רבים לאורך נתיבי הסחר המוסלמיים, התפשטותן של טכניקות חקלאות מתקדמות יותר ומערכת חקלאית-כלכלית שקידמה יבול ויעילות מוגברת. השינוי בפרקטיקה החקלאית שינה את הכלכלה, תחום התפוצה, כיסוי הצמחייה, הייצור החקלאי, רמות האוכלוסייה, הגידול העירוני, חלוקת כוח העבודה, הבישול, התזונה והלבוש ברחבי העולם האסלאמי. סוחרים מוסלמים כיסו חלק ניכר מהעולם הישן, והמסחר איפשר הפצת יבולים, צמחים וטכניקות חקלאות רבות ברחבי האזור, כמו גם התאמה של יבולים, צמחים וטכניקות מעבר לעולם האסלאמי. התפשטות זו הכניסה יבולים עיקריים לאירופה דרך אל-אנדלוס, יחד עם הטכניקות לטיפוחם ולבישול שלהם. קני סוכר, אורז וכותנה היו בין הגידולים העיקריים שהועברו, יחד עם עצי הדר ועצי פרי אחרים, עצי אגוזים, ירקות כמו חצילים, תרד ומנגולד, ושימוש בתבלינים מיובאים כמו כמון, כוסברה, אגוז מוסקט וקינמון. השקיה אינטנסיבית, מחזור יבולים ומדריכים חקלאיים אומצו באופן נרחב. השקיה, שהתבססה בחלקה על הטכנולוגיה הרומית, עשתה שימוש בגלגלי מים של נוריה, טחנות מים, סכרים ומאגרים. לאחר 1492, התרחש חילוף עולמי (אנ') של גידולי עבר מקומיים וגזעי בעלי חיים. תירס, תפוחי אדמה, בטטה ומניהוט היו גידולי המפתח שהתפשטו מהעולם החדש אל הישן, בעוד זני חיטה, שעורה, אורז ולפת נדדו מהעולם הישן אל החדש. היו מעט מיני בעלי חיים בעולם החדש, כאשר סוסים, בקר, כבשים ועיזים לא היו ידועים לחלוטין לפני הגעתם עם מתיישבי העולם הישן. גידולים שנעו בשני הכיוונים מעבר לאוקיינוס האטלנטי גרמו לגידול אוכלוסין ברחבי העולם ולהשפעה מתמשכת על תרבויות רבות בתקופה המודרנית המוקדמת. תירס וקסאווה הוכנסו מברזיל לאפריקה על ידי סוחרים פורטוגזים במאה ה-16, והפכו למזונות עיקריים, שהחליפו גידולים אפריקאים מקומיים. לאחר הכנסתו מדרום אמריקה לספרד בסוף המאה ה-15, תפוח האדמה הפך לגידול עיקרי ברחבי אירופה עד סוף המאה ה-17. תפוח האדמה אפשר לחקלאים לייצר יותר מזון, ובתחילה הוסיף גיוון לתזונה האירופית. ההיצע המוגדל של מזון הפחית מחלות, הגדיל את הלידות והפחית את התמותה, מה שגרם לתנופת אוכלוסייה ברחבי האימפריה הבריטית, ארצות הברית ואירופה. הכנסת תפוח האדמה הביאה גם את השימוש האינטנסיבי הראשון בדשן, בצורת גואנו שיובא לאירופה מפרו, ולחומר ההדברה המלאכותי הראשון, בצורת תרכובת ארסן אשר שימשו למלחמה בחיפושיות תפוחי האדמה בקולורדו. לפני אימוץ תפוח האדמה כגידול עיקרי, התלות בתבואה גרמה לרעב אזורי ולאומי חוזר ונשנה כאשר היבולים כשלו, כולל 17 תקופות של רעב גדול באנגליה בין השנים 1523 ו-1623. עם זאת, התלות שנוצרה בתפוח האדמה גרמה לכשל האירופי בתפוחי אדמה (אנ'), כשל יבול הרסני כתוצאה מכימשון תפוחי האדמה שהביא לרעב נרחב ולמותם של יותר ממיליון בני אדם באירלנד לבדה. בין המאה ה-17 לאמצע המאה ה-19, בריטניה ראתה עלייה גדולה בפריון החקלאי ובתפוקה נטו. שיטות חקלאיות חדשות כמו גידור, מיכון, מחזור יבולים וברירה מלאכותית אפשרו גידול חסר תקדים באוכלוסייה ל-5.7 מיליון בשנת 1750, ושחררו אחוז משמעותי מכוח העבודה, ובכך סייעו להניע את המהפכה התעשייתית. התפוקה של החיטה עלתה מ-670 ליטר לדונם בשנת 1720 לסביבות 1100 עד 1840 ליטר לדונם, מה שמציין נקודת מפנה גדולה בהיסטוריה. רעיונות לגבי טכניקות פרודוקטיביות יותר לחקלאות החלו להופיע באנגליה באמצע המאה ה-17, מסופרים כמו סמואל הרטליב, וולטר בלית' ואחרים הבעיה העיקרית בקיום החקלאות במקום אחד לאורך זמן הייתה דלדול של חומרי הזנה, ובעיקר רמות החנקן, בקרקע. כדי לאפשר לאדמה להתחדש, קרקע יצרנית הונחה לעיתים קרובות חרושה, ובמקומות מסוימים נעשה שימוש במחזור יבולים. מערכת מחזוריות ארבעת השדות ההולנדית זכתה לפופולריות על ידי החקלאי הבריטי צ'ארלס טאונסנד במאה ה-18. המערכת (חיטה, לפת, שעורה ותלתן) פתחה גידול מספוא וגידול מרעה המאפשר גידול בעלי חיים כל השנה. השימוש בתלתן היה חשוב במיוחד שכן שורשי הקטניות חידשו את חנקות האדמה. המיכון והרציונליזציה של החקלאות היו גורם חשוב נוסף. רוברט בייוול ותומס קולה הכניסו את הברירה המלאכותית ויזמו תהליך של רבייה קרובה כדי למקסם תכונות רצויות מאמצע המאה ה-18, כמו הכבשה החדשה של לסטר. מכונות הומצאו כדי לשפר את היעילות של פעולות חקלאיות שונות, כמו מקדחת הזריעה (אנ') של ג'תרו טול משנת 1701 שמיכנה זריעה בעומק וברווח הנכונים, ומכונת הגורן (אנ') של אנדרו מייקל משנת 1784. המחרשות שופרו בהתמדה, ממחרשת הברזל של ג'וזף פולג'מבה ב-1730 ועד המתכת המשופרת של ג'יימס סמול ב-"המחרשה הסקוטית" ב-1763. בשנת 1789 ייוצרו 86 דגמי מחרשה עבור קרקעות שונות. מכונות חקלאיות מונעות החלו עם מנוע הקיטור הנייח של ריצ'רד טרווית'יק, ששימש להנעת מכונת דישון, בשנת 1812. המיכון התפשט לשימושים חקלאיים נוספים לאורך המאה ה-19. הטרקטור הראשון המונע בבנזין נבנה באמריקה על ידי ג'ון פרויליך בשנת 1892. ג'ון בנט לוז החל את המחקר המדעי של הפריה בתחנת הניסויים ברוטאמסטד בשנת 1843. הוא חקר את ההשפעה של דשנים לא אורגניים ואורגניים על תפוקת היבול והקים את אחד המפעלים הראשונים לייצור דשנים מלאכותיים ב-1842. דשן, בצורת מרבצי נתרן חנקתי בצ'ילה, יובא לבריטניה על ידי ג'ון תומאס נורת' וכן גואנו (צואת ציפורים). התהליך המסחרי הראשון לייצור דשנים היה השגת פוספט מהמסה של קופרוליטים בחומצה גופרתית. דן אלבון בנה את הטרקטור המוצלח הראשון מבחינה מסחרית המונע בבנזין בשנת 1901, והטרקטור פרמול (אנ') של חברת International Harvester משנת 1923 סימן את נקודה המפנה המרכזית בהחלפת חיות העבודה (במיוחד סוסים) במכונות. מאז, פותחו קוצרים מכניים (קומביין תבואות), שותלים מכניים וציוד אחר, אשר חוללו מהפכה נוספת בחקלאות. המצאות אלו אפשרו לבצע משימות חקלאות במהירות ובקנה מידה שהיה בלתי אפשרי בעבר, מה שהוביל את החוות המודרניות להפיק כמויות גדולות בהרבה של תוצרת איכותית ליחידת אדמה. תהליך הבר-בוש לסינתזה של אמוניום חנקתי ייצגה פריצת דרך גדולה ואפשרה לתשואות היבול להתגבר על אילוצים קודמים. הפטנט נרשם לראשונה על ידי הכימאי הגרמני פריץ הבר. בשנת 1910, קארל בוש סיחר בהצלחה את התהליך בזמן שעבד בחברת הכימיקלים הגרמנית BASF, ורשם פטנטים נוספים. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, השימוש בדשן סינתטי גדל במהירות, בהתאם לאוכלוסיית העולם הגדלה. חקלאות קולקטיבית הייתה נהוגה באופן נרחב החל משנות ה-30 של המאה העשרים בברית המועצות, במדינות הגוש המזרחי, בסין ובווייטנאם. אחת התוצאות הייתה הרעב הסובייטי של 1932–1933. תוצאה נוספת התרחשה במהלך הקפיצה הגדולה קדימה בסין שיזם מאו טסה-טונג שהביאה לרעב הסיני הגדול מ-1959 עד1961 ובסופו של דבר עיצבה מחדש את החשיבה של דנג שיאופינג. במאה האחרונה החקלאות התאפיינה בהגברת הפריון, החלפת דשנים סינתטיים וחומרי הדברה בעבודה, זיהום מים, וסובסידיות חקלאיות. יישומים נוספים של מחקר מדעי בחקלאות מאז 1950 כוללים הנדסה גנטית, הידרופוניקה, ופיתוח של דלקים ביולוגיים משתלמים כלכלית כגון אתנול. מספר האנשים המעורבים בחקלאות במדינות תעשייתיות ירד באופן קיצוני מ-24% מהאוכלוסייה האמריקאית ל-1.5% ב-2002. גם מספר המשקים ירד, והבעלות עליהם התרכזה יותר; לדוגמה, בין 1967 ל-2002, מיליון חוות חזירים באמריקה התאחדו ל-114,000, עם 80 אחוז מהייצור במפעלי חוות. לפי מכון וורלדוואטש (אנ'), 74 אחוז מהעופות בעולם, 43 אחוז מבשר הבקר ו-68 אחוז מהביצים מיוצרים בדרך זו. עם זאת, הרעב המשיך לשטוף את העולם לאורך המאה ה-20. בגלל ההשפעות של אירועי אקלים, מדיניות ממשלתית, מלחמה וכישלון יבול, מיליוני אנשים מתו בכל אחד מלפחות עשרה תקופות רעב באזורים שונים בין שנות ה-20 ל-1990. המהפכה הירוקה הייתה סדרה של יוזמות מחקר, פיתוח והעברת טכנולוגיה, בין שנות ה-40 לסוף שנות ה-70. זה הגדיל את ייצור החקלאות ברחבי העולם, במיוחד מסוף שנות ה-60. היוזמות, בראשותו של נורמן בורלוג אשר תרמה להצלת למעלה ממיליארד בני אדם מרעב, כללו פיתוח זנים בעלי תשואה גבוהה של דגנים, הרחבת תשתיות ההשקיה, מודרניזציה של טכניקות ניהול, הפצת זרעי הכלאה, דשנים סינתטיים וחומרי הדברה לחקלאים. חנקן סינתטי, יחד עם סלע פוספט שנכרה, חומרי הדברה ומיכון, הגדילו מאוד את יבולי היבול בתחילת המאה ה-20. היצע מוגבר של דגנים הוביל גם להוזלת משק בעלי החיים. יתר על כן, עליות יבול גלובליות נחוותה מאוחר יותר במאה ה-20 כאשר זנים בעלי תשואה גבוהה של דגני יסוד נפוצים כגון אורז, חיטה ותירס הונהגו כחלק מהמהפכה הירוקה. המהפכה הירוקה ייצאה את הטכנולוגיות של העולם המפותח (כולל חומרי הדברה וחנקן סינתטי) לעולם המתפתח. תומאס מלתוס חזה באופן מפורסם שכדור הארץ לא יוכל לתמוך באוכלוסייתו הגדלה, אבל טכנולוגיות כמו המהפכה הירוקה אפשרו לעולם לייצר עודף מזון. למרות שהמהפכה הירוקה הגדילה בהתחלה משמעותית את תפוקת האורז באסיה, התשואה מאז התאזנה. "פוטנציאל היבול" הגנטי גדל בחיטה, אך פוטנציאל היבול של האורז לא גדל מאז 1966, ופוטנציאל היבול של תירס "בקושי גדל ב-35 שנים". לוקח רק עשור או שניים עד שצצים עשבים עמידים לקוטלי עשבים, וחרקים הופכים עמידים לקוטלי חרקים תוך כעשור, תהליך שמתעכב במידת מה על ידי מחזור היבול. במשך רוב ההיסטוריה שלה, החקלאות הייתה אורגנית, ללא דשנים או חומרי הדברה סינתטיים וללא אורגניזם מהונדס גנטית. עם הופעת החקלאות הכימית, רודולף שטיינר קרא לחקלאות ללא חומרי הדברה סינתטיים, וקורס החקלאות שלו משנת 1924 הניח את היסודות לחקלאות ביו-דינמית. לורד נורת'בורן פיתח את הרעיונות הללו והציג את המניפסט שלו לחקלאות אורגנית ב-1940. זו הפכה לתנועה כלל עולמית, וחקלאות אורגנית נהוגה כיום במדינות רבות. המהפכה הירוקה היסטוריה של כותנה היסטוריה של הדשן הכימי מדיה וקבצים בנושא היסטוריה של החקלאות בוויקישיתוף "הליבה ההיסטורית של החקלאות" מספריית אוניברסיטת קורנל The Development of Agriculture | National Geographic Society, web.archive.org, ‏2023-01-30 Julio Mercader, Mozambican Grass Seed Consumption During the Middle Stone Age, Science 326, 2009-12-18, עמ' 1680–1683 doi: 10.1126/science.1173966 Snir, Ainit (2015). "The Origin of Cultivation and Proto-Weeds, Long before Neolithic Farming". PLOS ONE. 10 (7): e0131422. Bibcode:2015PLoSO..1031422S. doi:10.1371/journal.pone.0131422. PMC 4511808. PMID 26200895. Zeder, Melinda (באוקטובר 2011). "The Origins of Agriculture in the Near East". Current Anthropology. 52 (S4): 221–235. doi:10.1086/659307. JSTOR 10.1086/659307. {{cite journal}}: (עזרה) Hirst, Kris (ביוני 2019). "Domestication History of Rye". ThoughtCo. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}: (עזרה) Seabra, Luís; Teira-Brión, Andrés; López-Dóriga, Inés; Martín-Seijo, María; Almeida, Rubim; Tereso, João Pedro (10 במאי 2023). "The introduction and spread of rye (Secale cereale) in the Iberian Peninsula". PLOS ONE. 18 (5): e0284222. Bibcode:2023PLoSO..1884222S. doi:10.1371/journal.pone.0284222. PMC 10171662. PMID 37163473. {{cite journal}}: (עזרה) Jeanmaire Molina, Martin Sikora, Nandita Garud, Jonathan M. Flowers, Samara Rubinstein, Andy Reynolds, Pu Huang, Scott Jackson, Barbara A. Schaal, Carlos D. Bustamante, Adam R. Boyko, Michael D. Purugganan, Molecular evidence for a single evolutionary origin of domesticated rice, Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 108, 2011-05-17, עמ' 8351–8356 doi: 10.1073/pnas.1104686108 Jae Young Choi, Maricris Zaidem, Rafal Gutaker, Katherine Dorph, Rakesh Kumar Singh, Michael D. Purugganan, The complex geography of domestication of the African rice Oryza glaberrima, PLoS Genetics 15, 2019-03-07, עמ' e1007414 doi: 10.1371/journal.pgen.1007414 The Rise and Fall of African Rice Cultivation Revealed by Analysis of 246 New Genomes Winchell, Frank; Brass, Michael; Manzo, Andrea; Beldados, Alemseged; Perna, Valentina; Murphy, Charlene; Stevens, Chris; Fuller, Dorian Q. (2018). "On the Origins and Dissemination of Domesticated Sorghum and Pearl Millet across Africa and into India: a View from the Butana Group of the Far Eastern Sahel". The African Archaeological Review. 35 (4): 483–505. doi:10.1007/s10437-018-9314-2. ISSN 0263-0338. PMC 6394749. PMID 30880862. Manning, Katie; Pelling, Ruth; Higham, Tom; Schwenniger, Jean-Luc; Fuller, Dorian Q. (2011-02-01). "4500-Year old domesticated pearl millet (Pennisetum glaucum) from the Tilemsi Valley, Mali: new insights into an alternative cereal domestication pathway". Journal of Archaeological Science (באנגלית). 38 (2): 312–322. Bibcode:2011JArSc..38..312M. doi:10.1016/j.jas.2010.09.007. ISSN 0305-4403. Scarcelli, Nora; Cubry, Philippe; Akakpo, Roland; Thuillet, Anne-Céline; Obidiegwu, Jude; Baco, Mohamed N.; Otoo, Emmanuel; Sonké, Bonaventure; Dansi, Alexandre; Djedatin, Gustave; Mariac, Cédric (2019-05-03). "Yam genomics supports West Africa as a major cradle of crop domestication". Science Advances (באנגלית). 5 (5): eaaw1947. Bibcode:2019SciA....5.1947S. doi:10.1126/sciadv.aaw1947. ISSN 2375-2548. PMC 6527260. PMID 31114806. Herniter, Ira A.; Muñoz-Amatriaín, María; Close, Timothy J. (בדצמבר 2020). "Genetic, textual, and archeological evidence of the historical global spread of cowpea (Vigna unguiculata [L.] Walp.)". Legume Science (באנגלית). 2 (4). doi:10.1002/leg3.57. ISSN 2639-6181. {{cite journal}}: (עזרה) Edward, Sue B. (1991), Hawkes, J. G.; Engels, J. M. M.; Worede, M. (eds.), "Crops with wild relatives found in Ethiopia", Plant Genetic Resources of Ethiopia, Cambridge: Cambridge University Press: 42–74, ISBN 978-0-521-38456-8, נבדק ב-2022-08-09 "Finger Millet". Crop Wild Relatives (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-09. "Plant studies show where Africa's early farmers tamed some of the continent's key crops". science.org (באנגלית). נבדק ב-2022-08-09. "Why It's Difficult to Chart Banana History". ThoughtCo. נבדק ב-2022-08-11. "Early Africans Went Bananas". science.org. נבדק ב-2022-08-11. Shen, Quan-Kuan; Peng, Min-Sheng; Adeola, Adeniyi C; Kui, Ling; et al. (8 ביוני 2021). "Genomic Analyses Unveil Helmeted Guinea Fowl (Numida meleagris) Domestication in West Africa". Genome Biology and Evolution. 13 (6). doi:10.1093/gbe/evab090. PMC 8214406. PMID 34009300. {{cite journal}}: (עזרה) Pitt, Daniel; Sevane, Natalia; Nicolazzi, Ezequiel L.; MacHugh, David E.; Park, Stephen D. E.; Colli, Licia; Martinez, Rodrigo; Bruford, Michael W.; Orozco-terWengel, Pablo (בינואר 2019). "Domestication of cattle: Two or three events?". Evolutionary Applications (באנגלית). 12 (1): 123–136. Bibcode:2019EvApp..12..123P. doi:10.1111/eva.12674. ISSN 1752-4571. PMC 6304694. PMID 30622640. {{cite journal}}: (עזרה) Mwai, Okeyo; Hanotte, Olivier; Kwon, Young-Jun; Cho, Seoae (2015-06-11). "- Invited Review - African Indigenous Cattle: Unique Genetic Resources in a Rapidly Changing World". Asian-Australasian Journal of Animal Sciences (באנגלית). 28 (7): 911–921. doi:10.5713/ajas.15.0002R. ISSN 1011-2367. PMC 4478499. PMID 26104394. World Cotton Production, Yara North America National Heritage Places – Budj Bim National Heritage Landscape". Australian Government. Dept of the Environment and Energy. 20 July 2004. Retrieved 30 January 2020. See also attached documents: National Heritage List Location and Boundary Map, and Government Gazette, 20 July 2004. The biggest estate on earth: How Aborigines made Australia (עמ' 281–304) "Indigenous Australians 'farmed bananas 2,000 years ago'". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-08-12. נבדק ב-2024-02-07. Stromberg, Joseph (בפברואר 2013). "Classical gas". Smithsonian. 43 (10): 18. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2013. נבדק ב-27 באוגוסט 2013. {{cite journal}}: (עזרה) Hillman, G.C. (1996) "Late Pleistocene changes in wild plant-foods available to hunter-gatherers of the northern Fertile Crescent: Possible preludes to cereal cultivation". In D.R. Harris (ed.) The Origins and Spread of Agriculture and Pastoralism in Eurasia, UCL Books, London, pp. 159–203; Sato, Y. (2003) "Origin of rice cultivation in the Yangtze River basin". In Y. Yasuda (ed.) The Origins of Pottery and Agriculture, Roli Books, New Delhi, p. 196 Australia and the origins of agriculture / Rupert Gerritsen - Catalogue | National Library of Australia, catalogue.nla.gov.au "Climate". National Climate Data Center. נבדק ב-1 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) The biggest estate on earth : how Aborigines made Australia / Bill Gammage - Catalogue | National Library of Australia, catalogue.nla.gov.au Douglas John McConnell (2003). The Forest Farms of Kandy: And Other Gardens of Complete Design. Ashgate. p. 1. ISBN 978-0-7546-0958-2. McConnell, Douglas John (1992). The forest-garden farms of Kandy, Sri Lanka. Food & Agriculture Org. p. 1. ISBN 978-92-5-102898-8. Allaby, Robin G.; Fuller, Dorian Q.; Brown, Terence A. (2008). "The genetic expectations of a protracted model for the origins of domesticated crops". Proceedings of the National Academy of Sciences. 105 (37): 13982–13986. Bibcode:2008PNAS..10513982A. doi:10.1073/pnas.0803780105. PMC 2544565. PMID 18768818. Larson, G.; Piperno, D.R.; Allaby, R.G.; Purugganan, M.D.; Andersson, L.; Arroyo-Kalin, M.; Barton, L.; Climer Vigueira, C.; Denham, T.; Dobney, K.; Doust, A.N. (2014). "Current perspectives and the future of domestication studies". Proceedings of the National Academy of Sciences. 111 (17): 6139–46. Bibcode:2014PNAS..111.6139L. doi:10.1073/pnas.1323964111. PMC 4035915. PMID 24757054. Larson, Greger; Dobney, Keith; Albarella, Umberto; Fang, Meiying; Matisoo-Smith, Elizabeth; Robins, Judith; Lowden, Stewart; Finlayson, Heather; Brand, Tina (2005-03-11). "Worldwide Phylogeography of Wild Boar Reveals Multiple Centers of Pig Domestication". Science. 307 (5715): 1618–1621. Bibcode:2005Sci...307.1618L. doi:10.1126/science.1106927. PMID 15761152. Larson, Greger; Albarella, Umberto; Dobney, Keith; Rowley-Conwy, Peter; Schibler, Jörg; Tresset, Anne; Vigne, Jean-Denis; Edwards, Ceiridwen J.; Schlumbaum, Angela (2007-09-25). "Ancient DNA, pig domestication, and the spread of the Neolithic into Europe". Proceedings of the National Academy of Sciences. 104 (39): 15276–15281. Bibcode:2007PNAS..10415276L. doi:10.1073/pnas.0703411104. PMC 1976408. PMID 17855556. Ensminger, M.E.; Parker, R.O. (1986). Sheep and Goat Science (Fifth ed.). Interstate Printers and Publishers. ISBN 978-0-8134-2464-4. McTavish, E.J.; Decker, J.E.; Schnabel, R.D.; Taylor, J.F.; Hillis, D.M. (2013). "New World cattle show ancestry from multiple independent domestication events". PNAS. 110 (15): 1398–406. Bibcode:2013PNAS..110E1398M. doi:10.1073/pnas.1303367110. PMC 3625352. PMID 23530234. Sapir-Hen, Lidar; Ben-Yosef, Erez (2013). "The Introduction of Domestic Camels to the Southern Levant: Evidence from the Aravah Valley" (PDF). Tel Aviv. 40 (2): 277–285. doi:10.1179/033443513x13753505864089. Ladizinsky, G. (1998). Plant Evolution under Domestication. Kluwer. ISBN 978-0-412-82210-0. Kislev, M. E. (2006). "Early Domesticated Fig in the Jordan Valley". Science. 312 (5778): 1372–1374. Bibcode:2006Sci...312.1372K. doi:10.1126/science.1125910. PMID 16741119. Lev-Yadun, S. (2006). "Comment on "Early Domesticated Fig in the Jordan Valley"". Science. 314 (5806): 1683a. Bibcode:2006Sci...314.1683L. doi:10.1126/science.1132636. PMID 17170278. Zohary, Daniel; Hopf, Maria; Weiss, Ehud (2012). Domestication of Plants in the Old World: The Origin and Spread of Domesticated Plants in Southwest Asia, Europe, and the Mediterranean Basin. Oxford: Oxford University Press. p. 62. ISBN 978-0-19-954906-1 – via Google Books. Hillman, Gordon; Hedges, Robert; Moore, Andrew; Colledge, Susan; Pettitt, Paul (2001). "New evidence of Lateglacial cereal cultivation at Abu Hureyra on the Euphrates". The Holocene. 11 (4): 383–393. Bibcode:2001Holoc..11..383H. doi:10.1191/095968301678302823. Colledge, Sue; Conolly, James (2010). "Reassessing the evidence for the cultivation of wild crops during the Younger Dryas at Tell Abu Hureyra, Syria". Environmental Archaeology. 15 (2): 124–138. Bibcode:2010EnvAr..15..124C. doi:10.1179/146141010X12640787648504. Dolores, R.; Piperno, Anthony J.; Ranere, Irene Holst; Iriarte, Jose; Dickau, Ruth (2009). "Starch grain and phytolith evidence for early ninth millennium B.P. maize from the Central Balsas River Valley, Mexico". PNAS. 106 (13): 5019–5024. Bibcode:2009PNAS..106.5019P. doi:10.1073/pnas.0812525106. PMC 2664021. PMID 19307570. Smith, A.F. (1994). The Tomato in America: Early History, Culture, and Cookery. University of South Carolina Press. p. 13. ISBN 978-1-57003-000-0. Denham, T.P. (2003). "Origins of Agriculture at Kuk Swamp in the Highlands of New Guinea" (PDF). Science. 301 (5630): 189–193. doi:10.1126/science.1085255. PMID 12817084. Nelson, S.C.; Ploetz, R.C.; Kepler, A.K. (2006). "Musa species (bananas and plantains)" (PDF). In Elevitch, C.R. (ed.). Species Profiles for Pacific Island Agroforestry. Hōlualoa, Hawaiʻi: Permanent Agriculture Resources. Denham, T.P.; Haberle, S.G.; Lentfer, C.; Fullagar, R.; Field, J.; Therin, M.; Porch, N.; Winsborough, B. (2003). "Origins of Agriculture at Kuk Swamp in the Highlands of New Guinea" (PDF). Science. 301 (5630): 189–193. doi:10.1126/science.1085255. PMID 12817084. Widespread Exploitation Of The Honeybee By Early Neolithic Farmers, ‏2015 "Southern Europe, 8000–2000 B.C. Timeline of Art History". The Metropolitan Museum of Art. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2007. נבדק ב-2011-07-16. {{cite web}}: (עזרה) "Ceide Fields Visitor Centre, Ballycastle, County Mayo, West of Ireland". Museumsofmayo.com. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2011. נבדק ב-16 ביולי 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Ceide Fields – UNESCO World Heritage Centre". Whc.unesco.org. נבדק ב-16 ביולי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Anthony, David W. (2007). The Horse, the Wheel, and Language: How Bronze-Age Riders from the Eurasian Steppes Shaped the Modern World. Princeton University Press. Vergara, Daniela (2 בדצמבר 2014). "Cannabis: Marijuana, hemp and its cultural history". Cannabis Genomics. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 2016. נבדק ב-20 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) Prehistoric evolution of the dualistic structure mixed rice and millet farming in China Lu, H.; Zhang, J.; Liu, K.B.; Wu, N.; Li, Y.; Zhou, K.; Ye, M.; Zhang, T.; et al. (2009). "Earliest domestication of common millet (Panicum miliaceum) in East Asia extended to 10,000 years ago". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 106 (18): 7367–7372. Bibcode:2009PNAS..106.7367L. doi:10.1073/pnas.0900158106. PMC 2678631. PMID 19383791. Molina, J.; Sikora, M.; Garud, N.; Flowers, J. M.; Rubinstein, S.; Reynolds, A.; Huang, P.; Jackson, S.; Schaal, B. A.; Bustamante, C. D.; Boyko, A. R. (2011). "Molecular evidence for a single evolutionary origin of domesticated rice". Proceedings of the National Academy of Sciences. 108 (20): 8351–6. Bibcode:2011PNAS..108.8351M. doi:10.1073/pnas.1104686108. PMC 3101000. PMID 21536870. Bellwood, Peter (9 בדצמבר 2011). "The Checkered Prehistory of Rice Movement Southwards as a Domesticated Cereal—from the Yangzi to the Equator" (PDF). Rice. 4 (3–4): 93–103. Bibcode:2011Rice....4...93B. doi:10.1007/s12284-011-9068-9. {{cite journal}}: (עזרה) Gilboa, Ayelet; Namdar, Dvory (9 בפברואר 2016). "On the Beginnings of South Asian Spice Trade with the Mediterranean Region: A Review". Radiocarbon. 57 (2): 265–283. doi:10.2458/azu_rc.57.18562. {{cite journal}}: (עזרה) Zumbroich, Thomas J. (2007–2008). "The origin and diffusion of betel chewing: a synthesis of evidence from South Asia, Southeast Asia and beyond". eJournal of Indian Medicine. 1: 87–140. Mahdi, Waruno (1999). "The Dispersal of Austronesian boat forms in the Indian Ocean". In Blench, Roger; Spriggs, Matthew (eds.). Archaeology and Language III: Artefacts languages, and texts. One World Archaeology. Vol. 34. Routledge. pp. 144–179. ISBN 978-0-415-10054-0. Beaujard, Philippe (באוגוסט 2011). "The first migrants to Madagascar and their introduction of plants: linguistic and ethnological evidence" (PDF). Azania: Archaeological Research in Africa. 46 (2): 169–189. doi:10.1080/0067270X.2011.580142. {{cite journal}}: (עזרה) Walter, Annie; Lebot, Vincent (2007). Gardens of Oceania. IRD Éditions-CIRAD. ISBN 978-1-86320-470-5. [https://discovery.ucl.ac.uk/id/eprint/1574602/7/Fuller_693898.pdf#page=673 Evidence for Sorghum Domestication in Fourth Millennium BC Eastern Sudan] (עמ' 673–683) Katie Manning, Ruth Pelling, Tom Higham, Jean-Luc Schwenniger, Dorian Q. Fuller, 4500-Year old domesticated pearl millet (Pennisetum glaucum) from the Tilemsi Valley, Mali: new insights into an alternative cereal domestication pathway, Journal of Archaeological Science 38, 2011-02-01, עמ' 312–322 doi: 10.1016/j.jas.2010.09.007 Judith Carney, In the Shadow of Slavery: Africa’s Botanical Legacy in the Atlantic World, University of California Press, 2011-02-01, ISBN 978-0-520-94953-9 Denis Murphy, Plants, Biotechnology and Agriculture, CABI, 2011, ISBN 978-1-84593-913-7 Barker, Graeme (2009). The Agricultural Revolution in Prehistory: Why Did Foragers Become Farmers?. Oxford University Press. pp. 159–161. ISBN 978-0-19-955995-4. Anderson, David; Goudie, Andrew; Parker, Adrian (2013). Global Environments Through the Quaternary: Exploring Environmental Change. Oxford University Press. p. 283. ISBN 978-0-19-969726-7. "Farming". British Museum. אורכב מ-המקור ב-16 ביוני 2016. נבדק ב-15 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) Tannahill, Reay (1968). The fine art of food. Folio Society. Janick, Jules (2002). "Ancient Egyptian Agriculture and the Origins of Horticulture" (PDF). Acta Hort. 583 (582): 23–39. doi:10.17660/ActaHortic.2002.582.1. Kees, Herman (1961). Ancient Egypt: A Cultural Topography. University of Chicago Press. Jack, Harlan (2006). "Indigenous African Agriculture" In the origins of agriculture: an international perspective ([New] ed.). Tuscaloosa: University of Alabama Press. pp. 59–71. Gupta, Anil K (10 ביולי 2004). "Origin of agriculture and domestication of plants and animals linked to early Holocene climate amelioration". Current Science. Indian Academy of Sciences. 87 (1): 58–59. {{cite journal}}: (עזרה) Baber, Zaheer (1996). The Science of Empire: Scientific Knowledge, Civilization, and Colonial Rule in India. State University of New York Press. p. 19. ISBN 978-0-7914-2919-8. Harris, David R.; Gosden, C. (1996). The Origins and Spread of Agriculture and Pastoralism in Eurasia: Crops, Fields, Flocks And Herds. Routledge. p. 385. ISBN 978-1-85728-538-3. The Ancient Indus: Urbanism, Economy, and Society. Cambridge University Press. 2009. pp. 44, 51. ISBN 978-0-521-57652-9. Possehl, Gregory L. (1996). Mehrgarh in Oxford Companion to Archaeology, edited by Brian Fagan. Oxford University Press. Stein, Burton (1998). A History of India. Blackwell Publishing. 47. מסת"ב 0-631-20546-2. Rodda & Ubertini (2004). The Basis of Civilization – Water Science?. International Association of Hydrological Science. p. 279. ISBN 978-1-901502-57-2. Lal, R. (2001). "Thematic evolution of ISTRO: transition in scientific issues and research focus from 1955 to 2000". Soil and Tillage Research. 61 (1–2): 3–12 [3]. Bibcode:2001STilR..61....3L. doi:10.1016/S0167-1987(01)00184-2. Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 6, Part 2. Taipei: Caves Books Ltd. pp. 55–56. Needham, Volume 6, Part 2, 56. Needham, Volume 6, Part 2, 57. Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 2, Mechanical Engineering. Taipei: Caves Books, Ltd. p. 184 Needham, Volume 4, Part 2, 89, 110. Needham, Volume 4, Part 2, 33. Needham, Volume 4, Part 2, 110. Robert Greenberger, The Technology of Ancient China, Rosen Publishing Group, 2006, pp. 11–12. Wang Zhongshu, trans. by K.C. Chang and Collaborators, Han Civilization (New Haven and London: Yale University Press, 1982). Medieval Science, Technology And Medicine: An Encyclopedia. Volume 11 of The Routledge Encyclopedias of the Middle Ages Series. Psychology Press. 2005. p. 270. ISBN 978-0-415-96930-7. Huang, Xuehui; Kurata, Nori; Wei, Xinghua; Wang, Zi-Xuan; Wang, Ahong; Zhao, Qiang; Zhao, Yan; Liu, Kunyan; et al. (2012). "A map of rice genome variation reveals the origin of cultivated rice". Nature. 490 (7421): 497–501. Bibcode:2012Natur.490..497H. doi:10.1038/nature11532. PMC 7518720. PMID 23034647. Koester, Helmut (1995), History, Culture, and Religion of the Hellenistic Age, 2nd edition, New York: Walter de Gruyter, מסת"ב 3-11-014693-2, pp. 76–77. White, K. D. (1970), Roman Farming (Cornell University Press) Diamond, Jared (1999). Guns, Germs, and Steel (Paperback ed.). New York: W.W. Norton. pp. 123–128, 134–142. Sempat Assadourian, Carlos (1992). "The Colonial Economy; The Transfer of the European System of Production to New Spain and Peru". Journal of Latin American Studies. 24 (Quincentenary Supplement): 62. JSTOR 156945. Hill, Christina Gish (24 בנובמבר 2020). "Returning Corn, Beans, and Squash to Native American Farms". JSTOR Daily. JSTOR. נבדק ב-9 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Ensminger, Marion Eugene; Ensminger, Audrey H. (1994). Food & Nutrition Encyclopedia. London: CRC-Press. p. 1104. Zarrillo, S.; Pearsall, D. M.; Tisdale, M. A.; Quon, D. J. (2008). "Directly dated starch residues document early formative maize (Zea mays L.) in tropical Ecuador". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 105 (13): 5006–5011. Bibcode:2008PNAS..105.5006Z. doi:10.1073/pnas.0800894105. PMC 2278185. PMID 18362336. Piperno, Dolores R. (2011). "The Origin of Plant Cultivation and Domestication in the New World Tropics: Pattern, Process, and New Developments". Current Anthropology. 52 (S-4): S453–S470. doi:10.1086/659998. Larson, Gregor (29 באפריל 2014). "Current Perspectives and the Future of Domestication Studies". Proceedings of the National Academy of Sciences. 111 (17): 6139–6146. Bibcode:2014PNAS..111.6139L. doi:10.1073/pnas.1323964111. PMC 4035915. PMID 24757054. {{cite journal}}: (עזרה) Spooner, David M.; McLean, Karen; Ramsay, Gavin; Waugh, Robbie; Bryan, Glenn J. (2005). "A single domestication for potato based on multilocus amplified fragment length polymorphism genotyping". PNAS. 102 (41): 14694–14699. Bibcode:2005PNAS..10214694S. doi:10.1073/pnas.0507400102. PMC 1253605. PMID 16203994. Office of International Affairs (1989). Lost Crops of the Incas: Little-Known Plants of the Andes with Promise for Worldwide Cultivation. p. 92. doi:10.17226/1398. ISBN 978-0-309-04264-2 – via nap.edu. John Michael Francis (2005). Iberia and the Americas. ISBN 978-1-85109-426-4. Rajpal, Vijay Rani (2016). Gene Pool Diversity and Crop Improvement, Volume 1. Springer. p. 117. ISBN 978-3-319-27096-8. נבדק ב-9 באפריל 2016. {{cite book}}: (עזרה) Broudy, Eric (1979). The Book of Looms: A History of the Handloom from Ancient Times to the Present. UPNE. p. 81. ISBN 978-0-87451-649-4. Rischkowsky, Barbara; Pilling, Dafydd (2007). The State of the World's Animal Genetic Resources for Food and Agriculture. Food & Agriculture Organization. p. 10. ISBN 978-92-5-105762-9. Mumford, Jeremy Ravi (2012). Vertical Empire. Durham, NC: Duke University Press. pp. 15, 27. Isendahl, Christian (בדצמבר 2011). "The Domestication and Early Spread of Manioc". Latin American Antiquity. 22 (4): 464. doi:10.7183/1045-6635.22.4.452. JSTOR 23072569. {{cite journal}}: (עזרה) Bird, Junius (1946). "The Alacaluf". In Steward, Julian H. (ed.). Handbook of South American Indians. Bulletin 143. Vol. I. –Bureau of American Ethnology. pp. 55–79. Contreras, Andrés; Ciampi, Luigi; Padulosi, Stefano; Spooner, David M. (1993). "Potato germplasm collecting expedition to the Guaitecas and Chonos Archipelagos, Chile, 1990". Potato Research. 36 (4): 309–316. doi:10.1007/BF02361797. Johannessen, S.; Hastorf, C.A. (eds.). Corn and Culture in the Prehistoric New World. Westview Press. Speller, Camilla F.; et al. (2010). "Ancient mitochondrial DNA analysis reveals complexity of indigenous North American turkey domestication". PNAS. 107 (7): 2807–2812. Bibcode:2010PNAS..107.2807S. doi:10.1073/pnas.0909724107. PMC 2840336. PMID 20133614. Mascarelli, Amanda (5 בנובמבר 2010). "Mayans converted wetlands to farmland". Nature. doi:10.1038/news.2010.587. {{cite journal}}: (עזרה) Morgan, John (6 בנובמבר 2013). "Invisible Artifacts: Uncovering Secrets of Ancient Maya Agriculture with Modern Soil Science". Soil Horizons. 53 (6): 3. doi:10.2136/sh2012-53-6-lf. {{cite journal}}: (עזרה) Heiser, Carl B. Jr. (1992). "On possible sources of the tobacco of prehistoric Eastern North America". Current Anthropology. 33: 54–56. doi:10.1086/204032. Prehistoric Food Production in North America, edited by Richard I. Ford. Museum of Anthropology, University of Michigan, Anthropological Papers 75. Adair, Mary J. (1988) Prehistoric Agriculture in the Central Plains. Publications in Anthropology 16. University of Kansas, Lawrence. Smith, Andrew (2013). The Oxford Encyclopedia of Food and Drink in America. OUP US. pp. 1–. ISBN 978-0-19-973496-2. Hardigan, Michael A. "P0653: Domestication History of Strawberry: Population Bottlenecks and Restructuring of Genetic Diversity through Time". Pland & Animal Genome Conference XXVI January 13–17, 2018 San Diego, California. נבדק ב-28 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Pecans at Texas A&M University". Pecankernel.tamu.edu. 2006-08-18. אורכב מ-המקור ב-2010-05-25. נבדק ב-2010-06-03. The History of Concord Grapes, http://www.concordgrape.org/bodyhistory.html Sugihara, Neil G.; Jan W. Van Wagtendonk; Shaffer, Kevin E.; Fites-Kaufman, Joann; Thode, Andrea E., eds. (2006). "17". Fire in California's Ecosystems. University of California Press. p. 417. ISBN 978-0-520-24605-8. Blackburn, Thomas C. and Kat Anderson, ed. (1993). Before the Wilderness: Environmental Management by Native Californians. Ballena Press. ISBN 978-0-87919-126-9. Cunningham, Laura (2010). State of Change: Forgotten Landscapes of California. Heyday. pp. 135, 173–202. ISBN 978-1-59714-136-9. Anderson, M. Kat (2006). Tending the Wild: Native American Knowledge And the Management of California's Natural Resources. University of California Press. ISBN 978-0-520-24851-9. Wilson, Gilbert (1917). Agriculture of the Hidatsa Indians: An Indian Interpretation. Dodo Press. pp. 25 and passim. ISBN 978-1-4099-4233-7. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2016. {{cite book}}: (עזרה) Landon, Amanda J. (2008). "The "How" of the Three Sisters: The Origins of Agriculture in Mesoamerica and the Human Niche". Nebraska Anthropologist. University of Nebraska-Lincoln: 110–124. Beja-Pereira, Albano; et al. (18 ביוני 2004). "African Origins of the Domestic Donkey". Science. 304 (1781): 1781. doi:10.1126/science.1096008. PMID 15205528. {{cite journal}}: (עזרה) Grigson, Caroline (1991). "An African origin for African cattle? — some archaeological evidence". The African Archaeological Review. 9 (1): 119–144. doi:10.1007/BF01117218. "Celebrating Nigeria's yummy yams". BBC News. 2010-09-22. נבדק ב-2023-11-15. Blench, Roger; MacDonald, Kevin C. (1999). The Origins and Development of African Livestock. London: UCL. p. 10. Weinberg, Bennett Alan; Bealer, Bonnie K. (2001). The World of Caffeine: The Science and Culture of the World's Most Popular Drug (באנגלית). Psychology Press. pp. 3–4. ISBN 978-0-415-92723-9. Dark Emu Jones, R. (1969). "Fire-stick Farming". Australian Natural History. 16: 224. Williams, E. (1988) Complex Hunter-Gatherers: A Late Holocene Example from Temperate Australia. British Archaeological Reports, Oxford Lourandos, H. (1997) Continent of Hunter-Gatherers: New Perspectives in Australian Prehistory Cambridge University Press, Cambridge Bourke, R. Michael (2009), "History of agriculture in Papua New Guinea", in Bourke, R. Michael; Harwood, Tracy (eds.), Food and Agriculture in Papua New Guinea, Australian National University Press, pp. 10–26, ISBN 978-1-921536-60-1, JSTOR j.ctt24h987.12 Jourdan, Pablo. "Medieval Horticulture/Agriculture". Ohio State University. אורכב מ-המקור ב-14 באפריל 2013. נבדק ב-24 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Janick, Jules (2008). "Islamic Influences on Western Agriculture" (PDF). Purdue University. נבדק ב-2013-05-23. White, Lynn (1967). "The Life of the Silent Majority". In Hoyt, Robert S. (ed.). Life and Thought in the Early Middle Ages. University of Minnesota Press. p. 88. Andersen, Thomas Barnebeck; Jensen, Peter Sandholt; Skovsgaard, Christian Volmar (בדצמבר 2014). "The Heavy Plough and the Agricultural Revolution in Medieval Europe" (PDF). European Historical Economics Society. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-08-18. נבדק ב-2017-04-05. {{cite web}}: (עזרה) Fox, H.S.A. (בנובמבר 1986). "The Alleged Transformation from Two-Field to Three-Field Systems in Medieval England". The Economic History Review. 39 (4): 526–548. doi:10.1111/j.1468-0289.1986.tb01255.x. JSTOR 2596482. {{cite journal}}: (עזרה) White, Lynn Townsend (1978). Medieval Religion and Technology: Collected Essays. University of California Press. p. 143. ISBN 978-0-520-03566-9. Newman, Paul B. (2001). Daily Life in the Middle Ages. McFarland. pp. 88–89. ISBN 978-0-7864-5052-7. Campbell, Bruce M.S.; M. Overton (1993). "A New Perspective on Medieval and Early Modern Agriculture: Six Centuries of Norfolk Farming, c.1250-c.1850". Past and Present. 141: 38–105. doi:10.1093/past/141.1.38. Campbell, Bruce M.S. (2000). English Seigniorial Agriculture, 1250–1450. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-30412-2. Stone, David (2005). Decision-Making in Medieval Agriculture. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-924776-9. Langdon, John (2010). Bjork, Robert E. (ed.). The Oxford Dictionary of the Middle Ages. Oxford University Press. pp. 20–23. ISBN 978-0-19-866262-4. Jordan, William Chester (1997). The Great Famine: Northern Europe in the Early Fourteenth Century. Princeton University Press. Watson, Andrew M. (1974). "The Arab Agricultural Revolution and Its Diffusion, 700–1100". The Journal of Economic History. 34 (1): 8–35. doi:10.1017/s0022050700079602. Watson, Andrew M. (1983). Agricultural Innovation in the Early Islamic World. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-24711-5. Food Journeys of a Lifetime. National Geographic Society. 2015. pp. 126–. ISBN 978-1-4262-1609-1. Crosby, Alfred. "The Columbian Exchange". The Gilder Lehrman Institute of American History. נבדק ב-11 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Wagner, Holly. "Super-Sized Cassava Plants May Help Fight Hunger In Africa". The Ohio State University. אורכב מ-המקור ב-2013-12-08. נבדק ב-11 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Advances in Maize Streak Virus Disease Research in Eastern and Southern Africa". International Service for the Acquisition of Agri-Biotech Applications. 2000. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) Chapman, Jeff (2000). "The Impact of the Potato". History Magazine (2). ארכיון מ-11 במאי 2000. {{cite journal}}: (עזרה) Mann, Charles C. "How the Potato Changed History". Smithsonian (November 2011). אורכב מ-המקור ב-2013-11-02. נבדק ב-2013-11-28. Adapted from 1493: Uncovering the New World Columbus Created, by Charles C. Mann. Snell, K.D.M. (1985). Annals of the Labouring Poor, Social Change and Agrarian England 1660–1900. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-24548-7. Chapter 4 Harskamp, Jaap (2009). "The Low Countries and the English Agricultural Revolution". Gastronomica. 9 (3): 32–41. doi:10.1525/gfc.2009.9.3.32. JSTOR 10.1525/gfc.2009.9.3.32. Payne, F.G. "The British Plough: Some Stages in its Development" (PDF). British Agricultural History Society. נבדק ב-5 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) Barlow, Robert Stockes (2003). 300 Years of Farm Implements and Machinery 1630–1930. Krause Publications. p. 33. ISBN 978-0-87349-632-2. Hodge, James (1973). Richard Trevithick. Shire Publications. p. 30. ISBN 978-0-85263-177-5. Macmillan, Don; Broehl, Wayne G. The John Deere Tractor Legacy. Voyageur Press. p. 45. "The Coprolite Industry". Cambridgeshire History. אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2016. נבדק ב-5 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) Janick, Jules. "Agricultural Scientific Revolution: Mechanical" (PDF). Purdue University. נבדק ב-24 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Reid, John F. (2011). "The Impact of Mechanization on Agriculture". The Bridge on Agriculture and Information Technology. 41. "A Historical Perspective". International Fertilizer Industry Association. אורכב מ-המקור ב-9 במרץ 2012. נבדק ב-7 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Iordachi, Constantin; Bauerkamper, Arnd (2014). The Collectivization of Agriculture in Communist Eastern Europe: Comparison and Entanglements. Central European University Press. p. 9. ISBN 978-615-5225-63-5. Moss, Brian (2008). "Water Pollution by Agriculture". Phil. Trans. R. Soc. Lond. B. 363 (1491): 659–666. doi:10.1098/rstb.2007.2176. PMC 2610176. PMID 17666391. "Title 05 – Agriculture and rural development". אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2013. נבדק ב-16 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) James, Clive (1996). "Global Review of the Field Testing and Commercialization of Transgenic Plants: 1986 to 1995" (PDF). The International Service for the Acquisition of Agri-biotech Applications. נבדק ב-17 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) Weasel, Lisa H. 2009. Food Fray. Amacom Publishing Douglas, James S., Hydroponics, 5th ed. Oxford University Press, 1975. 1–3 "Towards Sustainable Production and Use of Resources: Assessing Biofuels" (PDF). United Nations Environment Programme. 16 באוקטובר 2009. אורכב מ-המקור (PDF) ב-22 בנובמבר 2009. נבדק ב-24 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Scully, Matthew (2002). Dominion: The Power of Man, the Suffering of Animals, and the Call to Mercy. Macmillan. pp. 26, 29. ISBN 978-0-312-31973-1. "State of the World 2006". Worldwatch Institute. 2006. "Ten worst famines of the 20th century". Sydney Morning Herald. 15 באוגוסט 2011. {{cite journal}}: (עזרה) Hazell, Peter B.R. (2009). The Asian Green Revolution. IFPRI Discussion Paper. International Food Policy Research Institute. GGKEY:HS2UT4LADZD. Barrionuevo, Alexei; Bradsher, Keith (8 בדצמבר 2005). "Sometimes a Bumper Crop Is Too Much of a Good Thing". The New York Times. {{cite news}}: (עזרה) Tilman, D.; Cassman, K.G.; Matson, P.A.; Naylor, R.; Polasky, S. (באוגוסט 2002). "Agricultural sustainability and intensive production practices" (PDF). Nature. 418 (6898): 671–677. Bibcode:2002Natur.418..671T. doi:10.1038/nature01014. PMID 12167873. {{cite journal}}: (עזרה) Paull, John (2011). "Attending the First Organic Agriculture Course: Rudolf Steiner's Agriculture Course at Koberwitz, 1924" (PDF). European Journal of Social Sciences. 21 (1): 64–70. Paull, John (2014). "Lord Northbourne, the man who invented organic farming, a biography" (PDF). Journal of Organic Systems. 9 (1): 31–53.