laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הולטאון

הולטאון (באנגלית: Holetown, לשעבר סנט ג'יימס טאון) היא עיירה קטנה במחוז סנט ג'יימס שבברבדוס. העיירה שוכנת על חופו המערבי של האי. ב-1625 היה המקום בו שוכנת הולטאון מקום תחילתה של התביעה האנגלית על הבעלות על ברבדוס. זאת למרות שחמש שנים קודם לכן עגנה בה ספינה אנגלית כדי להצטייד במים. המשלחת שהגיעה למקום סטתה מנתיבה בדרכה מדרום אמריקה לאנגליה ונצלה את ההזדמנות כדי לתבוע בעלות בשמה של ממלכת אנגליה. ב-17 בפברואר 1627 נחת במקום קפטן הנרי פאול, יחד עם נותן החסות למסעו, הסוחר האנגלי ממוצא הולנדי, ויליאם קורטן, חמישים מתיישבים ועשרה עבדים אפריקאים. באופן אירוני, על האנדרטה המנציחה את הנחיתה, מצוין התאריך 1605. מאז 1977 נהוג בעיירה חג המציין את אירוע הנחיתה. עד 1629 הייתה הולטאון היישוב היחיד בברבדוס ובה הוקמו המטעים הראשונים, הביצורים הראשונים, בית המשפט הראשון ובית המושל הראשון. העיירה הייתה גם חלק מרשת הסחר הטרנסאטלנטי עם בריסטול, לונדון ובוסטון, למרות שהסחר עם בוסטון היה למעשה לא חוקי. כאשר קיבל הלורד קרלייל את השליטה על ברבדוס כשטח חסות של הכתר, הוא החליט להקים יישוב חדש בחלקו הדרומי של האי וייסד את ברידג'טאון, בירת ברבדוס כיום. ב-1628 הוקמה בהולטאון כנסיית סנט ג'יימס, הקיימת עד היום והיא הכנסייה העתיקה ביותר באי. אוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה, מפעילה בהולטאון מכון מחקר העוסק בתחומי הביולוגיה הימית ולימודי סביבה. הממלכה המאוחדת הארינגיי, לונדון, הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא הולטאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הולטאון World Gazetteer ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קראב היל

קראב היל (באנגלית: Crab Hill; מילולית: "גבעת הסרטנים") הוא עיירה במחוז סנט לוסי שבצפון ברבדוס. המקום נקרא כך על שם הכמויות הגדולות של הסרטנים המופיעים באזור לאחר ירידת הגשמים. תושבי האזור לוכדים את הסרטנים ומגדלים אותם כחיות מחמד. העיירה נמצאת כ-20.8 ק"מ מברידג'טאון, בירת ברבדוס. הטמפרטורה הממוצעת היא 23 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ספטמבר (25 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 927 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (226 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (21 מ"מ גשם). World Gazetteer "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צורה (אתר אינטרנט)

צורה הוא אתר אינטרנט שבו מתפרסמות יצירות גולשים. האתר הוקם בשנת 2002 על ידי מנחם דוד ומנוהל על ידו. נכון לאוגוסט 2006 מופיעות באתר כ-22,000 יצירות של כ-2,200 יוצרים, רובן מתחום השירה ומיעוטן מתחומים אחרים כמו סיפורת, תרגום, צילום ועוד. האתר מתייחד בכך שלעומת אתרי יצירה אחרים, כמו במה חדשה או דג אנונימי, רוב מפרסמי היצירות בו נמנים עם החברה הציונית דתית ורבות מן היצירות עוסקות בתכנים הקשורים בדרך זו או אחרת לאמונה הדתית. מנגנון תגובות מאפשר לגולשים להגיב ליצירות המתפרסמות ולבחור אותן לרשימת היצירות האהודות וכך מתאפשרת חשיפת יצירות איכותיות מתוך ריבוי החומר המתפרסם. בנוסף קיימת קטגוריה של "המלצות העורכים". ברבות הזמן נוצרה סביב האתר קהילה ומדי פעם מקיימים חברי האתר מפגשים. אתר האינטרנט הרשמי של צורה אתרים דומים: פסיפס (מבית ערוץ 7) ביכורים (מבית כיפה)
גרינלנד (ברבדוס)

גרינלנד (באנגלית: Greenland) הוא כפר ובירת המחוז סנט אנדרו שבברבדוס. הכפר נמצא כ-13.7 ק"מ מברידג'טאון, בירת ברבדוס. הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 927 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (226 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (21 מ"מ גשם). הכפר ממוקם ליד הכביש H2. Greenland, Saint Andrew, Barbados, www.mindat.org Greenland, www.geonames.org גרינלנד, באתר גרינלנד (ב־) גרינלנד, באתר satellites.pro ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הילבי

הילבי (באנגלית: Hillaby) הוא כפר במחוז סנט תומאס שבברבדוס. הכפר שוכן על הגבול של מחוז סנט תומאס עם מחוז סנט אנדרו, שהשליש העליון של הכפר נמצא בתחומיו. כפר הדייגים נמצא למרגלות ההר הגבוה במדינה וקרוי על שמו – הר הילבי, כ־8.8 ק"מ מברידג'טאון, בירת ברבדוס. הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 927 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (226 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (21 מ"מ גשם). Hillaby, www.geonames.org "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרינווד

גרינווד (באנגלית: Greenwood) הוא שם משפחה, ושמם של יישובים רבים בארצות הברית, בממלכה המאוחדת, אוסטרליה וקנדה. האם התכוונתם ל... ג'ואן גרינווד – שחקנית אנגלייה ג'וני גרינווד – גיטריסט בריטי; אחיו של קולין גרינווד הת'ר גרינווד – שחיינית עבר ואלופת עולם אמריקאית סם גרינווד – שחקן פוקר קנדי קולין גרינווד – מוזיקאי אנגלי; אחיו של ג'וני גרינווד מייסון גרינווד – כדורגלן אנגלי
מעכבי אצטילכולין אסטראז

מעכבי אצטילכולין אסטרז (אנגלית: Acetylcholinesterase inhibitor, נקראים גם AChEI או anti-cholinesterase) הם חומרים כימיים שמעכבים את האנזים אצטילכולין אסטראז מלפרק את האצטילכולין, מה שגורם להצטברות של אצטילכולין בסינפסה ומגדיל את משך הפעולה שלו. התוצאה של התהליך הזה היא תופעות של הפעלה כולינרגית. החומר משמש כארס ורעל טבעי, ככלי נשק כמו גז עצבים, וכן כקוטל חרקים. ברפואה משמש חומר זה לטיפול במחלות שונות, ביניהן: מיאסטניה גראביס, גלאוקומה, תסמונת הטכיקרדיה התנוחתית, כאנטידוט להרעלה אנטי-כולינרגית, לטיפול בתסמינים נוירו-פסיכיאטריים של מחלת אלצהיימר כמו אדישות, ומחלות רבות אחרות. שרירי שלד: במינונים נמוכים, מגביר את עוצמת הכיווץ. במינונים בינוניים, גורם לפסציקלוציה ופיברילציה. במינונים גבוהים הוא גורם לחסימה בזמן דפולריזציה. בנוסף, הוא גורם להגברת פעילות מערכת העיכול ולהגברה כללית של הפרשות. במערכת הקרדיו-וסקולארית קשה לנבא מה יהיה האפקט משום שהוא משפיע גם על מערכת העצבים הסימפתטית וגם על מערכת העצבים הפאראסימפתטית. בלב, לעומת זאת, שולטת בעיקר המערכת הפראסימפטטית, ולפיכך תהיה ירידה בקצב הלב. במוח יהיה אפקט מרכזי. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנט אנ'ס ביי

סנט אנ'ס ביי (באנגלית: Saint Ann's Bay) היא בירת מחוז סנט אן שבג'מייקה. העיר ידועה כמקום הולדתם של המוזיקאים פלויד לויד, ברנינג ספיר והמנהיג הפוליטי מרקוס גארבי. מחוז סנט אן היה המקום הראשון בג'מייקה בו נחת כריסטופר קולומבוס ב-1494. במסעו הרביעי שב קולומבוס לג'מייקה והתעכב שנה (מיוני 1503 עד יוני 1504) במקום בו נמצאת כיום העיר סנט אנ'ס ביי. קולומבוס קרא למקום סנטה גלוריה ופסלו המוצב ליד הצומת הראשי של העיר מנציח את גילוי המקום על ידו. היישוב הספרדי הראשון בג'מייקה היה בסביליה לה נובה (כיום סביליה), השוכן במרחק קצר ממערב לסנט אנ'ס ביי. סנט אנ'ס ביי, שהוקמה על ידי חואן דה אסקוויבל, המושל הספרדי הראשון של ג'מייקה, הייתה לעיר הבירה השלישית שהוקמה על ידי הספרדים בעולם החדש. המפעל הראשון לעיבוד קני סוכר הוקם על ידי הספרדים בסביליה לה נובה עוד לפני 1526. לאחר שהאנגלים השתלטו על ג'מייקה ב-1655 התפתחה סנט אנ'ס ביי בהדרגה ככפר דייגים ונבנו בה מחסנים ורציפים רבים. מחוז סנט אן נקרא על שמה של אן הייד, אשתו הראשונה של ג'יימס השני, מלך אנגליה. העיר הוגדרה כבירת המחוז בעיקר בשל הנמל הגדול שלה שממנו יוצאו מגוון של סחורות מבננות ועד בוקסיט. העיר השכנה אוצ'ו ריוס, נהנית מגידול מהיר והתפתחות המסחר והתיירות בה, אך סנט אנ'ס ביי שומרת על מעמדה כיעד פופולרי לתיירות לאלה המבקשים להתנסות בחוויה הג'מייקנית המסורתית.[דרוש מקור] בעיר ניצבים מבנים רבים מתחילת המאה ה-20 במצב תחזוקה טוב. שניים מהבניינים העתיקים ביותר בעיר הם הכנסייה של מחוז סנט אן, שנבנתה ב-1871 ובית המשפט, שנבנה ב-1860. בעיר נמצא גם בית הכלא הראשון בג'מייקה שנבנה כמבצר ב-1750 והוסב לשמש כבית כלא ב-1795. הממלכה המאוחדת גלוסטר, הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא סנט אנ'ס ביי בוויקישיתוף סנט אנ'ס ביי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) World Gazetteer Jamaica's history begins here, The Gleaner, June 4, 2009
פורט מריה

פורט מריה (באנגלית: Port Maria) היא בירת מחוז סנט מרי שבג'מייקה. העיר נקראה במקור "פוארטו סנטה מריה" והיא הייתה היישוב השני שהוקם על ידי המתיישבים הספרדים בג'מייקה (אחרי סנט אנ'ס ביי). מול העיר נמצא אי קטן, וממערב לה נמצא נהר אוטרם. מבנים הראויים לציון הם הכנסייה, שנבנתה ב-1861 ובית המשפט, מבנה בסגנון אדריכלות ג'ורג'יאנית שנבנה ב-1820 וכיום הוא משכנו של המרכז האזרחי של העיר. מדיה וקבצים בנושא פורט מריה בוויקישיתוף פורט מריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) World Gazetteer Port Maria - www.jamaicatravelandculture.com
תקיפת אי הארנבות

תקיפת אי הארנבות בידי כוחות של חיל האוויר וחיל הים של צה"ל נערכה ביוני 1984, בעקבות מידע מודיעיני על פעילות מחבלים באי. אי הדקלים (א-נח'יל) הנקרא גם "אי הארנבות" (אל-אראניב) הוא השני בגודלו[דרוש מקור: השני] בין האיים הסמוכים לעיר אל-מינא (ער') שבצפון לבנון, ושוכן כשמונה ק"מ מצפון-מערב לטריפולי. ביוני 1984 הגיע לצה"ל מידע מודיעיני לפיו שוהים באי מחבלים המתאמנים לקראת פיגוע בישראל. בצה"ל נשקלו שלוש דרכי תקיפה: באמצעות שייטת 13, באמצעות הפצצה אווירית והפגזה באמצעות סטי"לים. הוחלט על הפצצה אווירית, אך גם חיל הים נערך לחלופות שבאחריותו. ביוני 1984, הצוללת אח"י תנין, בפיקודו של רס"ן חיים כפיר-קופרט, נשלחה לתצפית על האי, וגילתה בו כתשעה מחבלים, עמדות מקלע כבד ותותח נ"מ, וכן סירה מהירה שהביאה לאי ציוד ותחמושת. האי הופצץ על ידי רביעיית מטוסי סקייהוק ורביעיית מטוסי פנטום. בהפצצה נהרגו מחבלים אחדים ונפצעו אחרים. לאחר ההפצצה דיווחה הצוללת על אנשים שהתרכזו בדרום האי, ואלה הופגזו על ידי הסטי"ל אח"י רשף, בפיקודו של רס"ן עמי שגב. בהמשך הצטרפו אליה אח"י מולדת ואח"י קשת, בפיקודו של מפקד שייטת ספינות הטילים, אל"ם שמעון מאיר, באח"י מולדת, שאליו הצטרף מפקד חיל הים, האלוף זאב אלמוג. על כוחות שייטת 13 באזור פיקד מפקד השייטת, אל"ם ידידיה יערי. בהיתקלות בין "סנונית" של שייטת 13 לסירת מחבלים נפגעו שניים-שלושה מחבלים ונפלו למים, ומחבל אחד נותר בסירה. יערי ולוחם נוסף נפצעו קל. אח"י רשף הופנתה לתקיפת הסירה, ולאחר חילופי אש עם המחבל שבה, שבהם נפצעו קל שלושה מלוחמי הסטי"ל, טובעה הסירה בניגוח על ידי הסטי"ל, והמחבל שבה נהרג. לאחר התקיפה הודיע ארגון "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" כי במהלך ההפצצה נהרג סמיר אסעד, שבוי ישראלי שהוחזק על ידי הארגון. אולם כשהוחזרה גופתו בשנת 1991, התברר מעל לכל ספק כי אסעד לא נפגע בהפצצה, אלא נרצח בידי שוביו. זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 1314-1309 הדר קנטור ואחרים, סיפורי דידי, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, הוצאת בית החובל 2020, עמ' 282. רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל - הקרב החשאי על השבויים והנעדרים, הוצאת כנרת, 2009
מונטיגו ביי

מונטיגו ביי (באנגלית: Montego Bay) היא בירת מחוז סנט ג'יימס שבג'מייקה. זוהי העיר השנייה בשטחה בג'מייקה והרביעית בגודל אוכלוסייתה. העיר מהווה יעד תיירותי ופועלים בה חנויות דיוטי פרי, מעגן לאוניות תענוגות וכמה חופי רחצה. העיר ניצבת על רקע גבעות ציוריות. כאשר הגיע כריסטופר קולומבוס לראשונה לג'מייקה, הוא קרא למפרץ בו ניצבת כיום העיר, "גולפו דה בואן טיימפו" (Golfo de Buen Tiempo – "מפרץ האקלים הטוב"). השם מונטיגו ביי הוא ככל הנראה שיבוש של המילה הספרדית "מנטקה" (manteca, "שומן חזיר"), לכאורה בשל היות המקום נמל ייצוא של שומן חזיר, עורות ובשר בקר. מאמצע המאה ה-17 ועד ל-1834, השנה בה בוטלה העבדות בג'מייקה, ובהמשך גם במאה ה-20, שמשה העיר כנמל ייצוא לסוכר. מרידת העבדים האחרונה שהתחוללה בג'מייקה בשנים 1831–1832, התרחשה באזור של מונטיגו ביי. מנהיג המרד, סמואל שארפ, נתלה כאן ב-1832. ב-1975 הוכרז שארפ כגיבור לאומי והכיכר המרכזית של העיר נקראה על שמו. ב-1980 הוכרזה מונטיגו ביי כעיר. כיום היא ידועה בשל בית החולים האזורי הפועל בה, הנמל, כמקום בו מחזיקים עשירי ג'מייקה וכן תושבי צפון אמריקה ואירופה בתי נופש, המסעדות הטובות שבה ומרכזי הקניות שבה. רצועת החוף של העיר מלאה באתרי נופש, שברובם נבנו בשנים האחרונות וחלקם נמצאים על אדמות מטעי קנה הסוכר לשעבר שבחלקם עדיין ניצבים המבנים של מפעלי העיבוד לסוכר. בעיר שוכנת נציבות האו"ם לחוק הים (UNCLOS). כ-5 ק"מ מזרחית לעיר שוכן נמל התעופה הבינלאומי סנגסטר, נמל התעופה העמוס ביותר בג'מייקה ובאיים הקריביים כולם. בסדרה האמריקאית מניפסט (סדרת טלוויזיה), טיסה 828 שנעלמה מעל פני האדמה למספר שנים, המריאה ממונטיגו ביי על ידי חברת התעופה הפיקטיבית ״מונטיגו״. כמה מהסצנות של הסרט מסדרת ג'יימס בונד, "חיה ותן למות" משנת 1973, צולמו בסביבות העיר. בשיר המלחים הפופולרי Stormalong John נקבר המלח המיתי אלפרד בולטופ סטורמאלונג(אנ') במונטיגו ביי. מדיה וקבצים בנושא מונטיגו ביי בוויקישיתוף מונטיגו ביי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) World Gazetteer
בנימין זאב וולף בוסקוביץ

בנימין זאב וולף בוסקוביץ (תק"ה 1745 בערך, בוסקוביצה, כיום בצ'כיה - י' בסיוון תקע"ח, 14 ביוני 1818, בוניהאד, הונגריה) היה רב ופוסק בערים רבות בבוהמיה, מוראביה ובהונגריה שתחת שלטון האימפריה האוסטרית. נודע בחידושיו שנדפסו במהדורות התלמוד הבבלי ובספריו, המפורסם שבהם "סדר משנה". בנו של הרב שמואל קעלין, מחבר "מחצית השקל". נישא לאסתר בתו של הרב דוד בוסקוביץ, והתגורר לאחר נישואיו באופן ישן. בין השנים תקמ"ב-תקמ"ד (1782-1784) שימש כרבה של העיר אסוד, ובחודש אלול תקמ"ד התמנה לרבנות העיר פרוסניץ (פרוסטיץ); בעיר זו הכיר את הרב משה סופר שהיה אז בחור צעיר מאורס לבת המקום, והם נעשו ידידים למרות פער הגילאים ביניהם. בשנת 1791 פגה אשרת השהיה שלו, והשלטונות סירבו לחדשה, בשל כך נאלץ לשוב לאופן-ישן, בה כיהן אז כרב מהר"ם מינץ, ופתח בה מחדש את ישיבתו. ב-1793 כילתה שרפה את כל רכושו וכתביו, ומאחר שבתקופה זו הותר ליהודים להתיישב בעיר החדשה פשט, עקר לשם והתגבשה סביבו קהילה יהודית, למעשה שימש רב"ז כרבה הראשון של קהילת בודפשט, ואף העניק תעודות הכשר לבתי אוכל יהודיים שהתקיימו בה. לאור התנגדותו של מהר"ם מינץ, וטענתו כי קהילת פשט משתייכת מבחינה רבנית לשטח השיפוט של אופן-ישן, התגלע סכסוך בין הקהילות, ואף שהסכסוך הוכרע בידי השלטונות בעד עצמאותה של קהילת פשט, נאלץ בוסקוביץ לוותר על רבנות הקהילה מטעמים טכניים. הוא נבחר כרבה של קהילת בלשג'רמט, כ-40 ק"מ צפונית לבודפשט ושימש במשרה זו חמש שנים בין תקנ"ח לתקס"ג, 1798-1803. בשנת תקס"ד, 1804, נבחר לכהן ברבנות עירו של אביו, קעלין (אנ'), אך בשל בעיות מעמד נאלץ לעזוב את העיר בשנת תקס"ט (1809) לאחר שכשלו הניסיונות להסדיר את שהייתו החוקית במדינה. בקיץ תק"ע (1810) עבר לכהן כרבה של בוניהד, וכיהן בה עד פטירתו בי' בסיוון תקע"ח, 14 ביוני 1818. החליף אותו הרב צבי הירש הלר. חידושים מהג"מ זאב וואלף הלוי מבאסקוויץ ז"ל (בעהמ"ס סדר משנה), נדפסו בכל מהדורות התלמוד הבבלי, החל ממהדורת וינה תק"צ. סדר משנה - על משנה תורה לרמב"ם שושן עדות - על מסכת עדיות מאמר אסתר - דרשות לבנימין אמר - על מאמרי רבה בר בר חנה קלבון השקל - על השולחן ערוך, רובו עדיין בכתב יד וחלק ממנו (על הלכות פסח) נדפס על ידי מכון ירושלים יצחק יוסף כהן, הגאון רבי וואלף בוסקוביץ זצ"ל, תולדותיו וספריו, בתוך: סדר משנה, ירושלים, תשנ"א, עמ' תכג-תנז. "וולף בוסקוביץ", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) בנימין זאב וולף בן שמואל בוסקוביץ (1740-1818), דף שער בספרייה הלאומית ספרו מאמר אסתר, אופן, תקצ"ב, באתר היברובוקס
באהיה

באהיה (בפורטוגזית: Bahia, מבוטא בָּאִייָה, משמעות מילולית: מפרץ) היא מדינה בצפון-מזרח ברזיל. מבחינה תרבותית, מתייחס המושג "באהיה" בעיקר לסלבדור בירת באהיה ולסביבתה, שבהם האוכלוסייה מושפעת מהתרבות האפריקאית, ולא לכל אזורי המדינה. המדינה כוללת את אזור החוף האטלנטי, (mata atlântica), אזור המטעים היוצא ממפרץ באהיה, בו גדלים טבק וסוכר, (recôncavo) והאזור הפנימי, אזור הפלאנלטו (planalto). נהר סאו פרנציסקו עובר מן האזור האטלנטי, דרך הפלאנלטו והגבול הצפוני של המדינה, לתוך המדינה השכנה, מינאס ז'ראיס. מלבד הבירה סלבדור, קיימות מספר ערים חשובות במדינה: אִילִיֶאוּס (עירו של הסופר ז'ורז' אמאדו), העיר העתיקה איטפריקה, השוכנת על אי הנושא את אותו שם, במפרץ באהיה, קצ'ואיירה, ויטוריה לה קונקוויסטה, ולנסויה. לפני ההתיישבות האירופית, התגוררו באזור קבוצות שונות של ילידים, ביניהן הפטקסו (Pataxó), אשר עדיין מצויים באזורים הפחות מיושבים של באהיה. בשנת 1500 הגיע הפורטוגזי פדרו קברל לאזור החוף הדרומי של באהיה (כיום, פורטו סגורו) והכריז על השטח כטריטוריה פורטוגזית. העיר סלבדור הוקמה על ידי פורטוגל ב-1549 בתקופת ברזיל הקולוניאלית. העיר שימשה כמרכז המנהלי (וכעיר בירה בפועל) של הקולוניות הפורטוגזיות ביבשת אמריקה עד 1763. עם זאת, במשך תקופה קצרה, בין מאי 1624 לאפריל 1625, החזיקו ההולנדים בבאהיה. אזור באהיה היה האחרון במדינות ברזיל שהצטרף לקונפדרציה העצמאית והוא נותר נאמן לכתר הפורטוגזי כשנתיים לאחר ששאר ברזיל קיבלה עצמאות. בין המאות ה-16 וה-18 הייתה באהיה מרכז לגידול סוכר, ומספר ערים היסטוריות הוקמו בתקופה זו. אחד מהגורמים החשובים בכלכלת גידולי הסוכר הייתה יבואם של עבדים מאפריקה. יותר מ-37% אחוזים מכלל העבדים אשר נלקחו מאפריקה הובאו לברזיל, ורובם עברו דרך באהיה, לפני שהועברו למטעים ברחבי המדינה. צ'ארלס דרווין ביקר בבאהיה ב-1832 במסעו המפורסם. באהיה היא מרכז הייצור והייצוא העיקרי של קקאו בברזיל. בנוסף לחקלאות והתעשייה החשובים, קיימים בבאהיה גם מרבצים של מינרלים ונפט. יסוד נוסף בכלכלה הוא תיירות: קו החוף הארוך, החופים היפים ואוצרות התרבות שלה הופכות אותה לאחד מן היעדים העיקריים לתיירות בברזיל. כאשר מתייחסים לתרבות בבאהיה, הכוונה בעיקר לתרבות בסלוואדור ובאזור מפרץ "כל הקדושים", שבהם נפוצה אוכלוסייה ממוצא אפריקאי. בגלל היותה המרכז העיקרי של סחר העבדים בברזיל, קיים גם כיום חותם אפריקאי על התרבות והמנהגים בבאהיה, המשפיעים על ברזיל כולה. בין ערכי התרבות החשובים בבאהיה אפשר לראות את דת הקנדומבלה המושפעת מהאמונות של היורובה, אמנות הלחימה קפואירה, מוזיקה המושפעת מאפריקה (כמו אשה), סגנון הריקוד אפוקסה וסגנון בישול המושפע מן המטבח המערב אפריקאי. באהיה היא מאים ברזילאים מפורסמים כמו דוריבאל קאיימי, ז'ואאו ז'ילברטו, ז'ילברטו ז'יל, קייטנו ולוזו ואחותו מאריה בתניה, ההרכב Novos baianos, דניאלה מרקורי, איווטי סנגלו, וקארליניוס בראון. במחוז פועלות להקות מפורסמות כמו אולודום, ארה קטו ואילה איה, וכן היא מחוז הולדתו של הסופר ז'ורז'י אמאדו. מדיה וקבצים בנושא באהיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באהיה האתר הרשמי של מדינת באהיה (בפורטוגזית) באהיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
SNCF

SNCF (ראשי תיבות של Société Nationale des Chemins de fer Français) היא חברת הרכבות הלאומית של צרפת, המנהלת את התנועה ואת שירותי הרכבת במסילות ברזל ברחבי צרפת ובנסיכות מונקו. החברה מפעילה שירותי רכבות נוסעים ומטען, ובין השאר היא מפעילה את מערכת הרכבות המהירות "TGV" ואחראית על מרבית תחנות הרכבת בצרפת. החברה נוסדה ב-1938, כאשר ממשלת החזית העממית הלאימה את חברות הרכבת הפרטיות שניהלו את הרשת המסילתית בצרפת. בעת מלחמת העולם השנייה תפקדה החברה עבור כוחות הכיבוש של גרמניה הנאצית בצרפת הכבושה ובצרפת של וישי, כולל גירוש היהודים מפריז ב-1942. לפיכך היו רכבותיה ותחנות הרכבת שלה יעד לפעולות מחתרת הרזיסטאנס. דו"ח אקדמי מפורט על ההיסטוריה של החברה בשנות המלחמה הוגש להנהלתה ב-1992. ב-2014 שילמה החברה פיצויים לניצולי השואה בארצות הברית בסך 60 מיליון דולר. לאחר המלחמה, השתקמה החברה כחברת רכבות לאומית-ממשלתית. המעצב התעשייתי פול ארזן (Paul Arzens) עיצב את הרכבות והקטרים והוא האחראי על תצורת "החטום השבור" האווירודינמי המאפיין בפרט את רכבות ה-TGV. החל משנות ה-60 של המאה ה-20, הפכה החרבה למפעילה משותפת של רשת הרכבות הפרבריות של פריז, ה-RER, יחד עם חברת התחבורה הציבורית של פריז, RATP. בשנת 1981 חנכה SNCF את קו הרכבת המהירה TGV מפריז לליון. הפרויקט פותח עם חברת אלסטום החל מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 והפך לסיפור הצלחה עם התרחבות רשת הרכבות המהירות והפיכתן לחלופה לטיסות קצרות, בפרט תוך חיבור הרשת הצרפתית לרשתות דומות ברחבי אירופה כגון Thalys (בלגיה, הולנד וגרמניה). משנות ה-90 של המאה ה-20 SNCF היא שותפה בכירה במיזם יורוסטאר, הרכבת המחברת את בריטניה ליבשת, ומחזיקה ב-55% מהבעלות על מיזם היורוסטאר. בסוף שנות ה-90 החלה SNCF לפתח את רשת TER (ראשי תיבות של Transport express régional) באזור איל-דה-פראנס כרשת פרברית למעגל השני והשלישי סביב פריז, המשלימה את רשת ה-RER. בשנות ה-2000 נוצרו רשתות דומות באזורים אלזס, ברטאן, בורגון, פראנש-קונטה, לורן, פיקרדי, נור-פה דה קאלה, רון-אלפ וקורסיקה. בשנת 2013 התרחשה תאונת הרכבת בברטיני-סיר-אורז' בה נהרגו 7 ונפצעו 192 אנשים. החברה היא בבעלות ממשלתית, עד 2012 שכנו משרדי ההנהלה שלה ברובע הארבעה-עשר של פריז, סמוך לתחנת מונפרנאס, אז עברו לפרבר סן-דני (סמוך לתחנת הרכבת סטאד דה פראנס). היא מעסיקה 245,090 אלף עובדים ב-120 מדינות ברחבי העולם. אורכה הכולל של מערכת הרכבות שבאחריותה הוא כ-32,000 קילומטר, מתוכם 1,800 קילומטר הם של קווי רכבות מהירות, ו-14,500 קווי רכבת חשמליים. החברה מפעילה מדי יום כ-14 אלף רכבות. ב-2010 דורגה החברה במקום ה-22 בצרפת וה-214 בעולם ברשימת פורצ'ן 500 (הכוללת את התאגידים המצליחים בעולם), עם מכירות של 34.585 מיליארד דולר. בשנת 2012 הקימה החברה שירות אוטובוסים בין-לאומיים, OUIBUS. השירות מחבר ערים מרכזיות בצרפת (ליון, פריז, ליל, מרסיי, ניס) עם לונדון, אמסטרדם, בריסל, אאכן, קלן, ברצלונה, סן סבסטיאן, ג'נובה וטורינו. מרכז הרשת נמצא בתחנת ברסי בפריז. מדיה וקבצים בנושא SNCF בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SNCF SNCF, ברשת החברתית פייסבוק SNCF, ברשת החברתית אקס (טוויטר) SNCF, ברשת החברתית אינסטגרם SNCF, ברשת החברתית LinkedIn SNCF, סרטונים בערוץ היוטיוב SNCF, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דוח על פעילות החברה בימי מלחמת העולם השנייה France to compensate American survivors of Holocaust, וושינגטון פוסט, 5 בדצמבר 2014 בריטניה מפריטה את הרכבת המהירה לפריז, באתר כלכליסט, 13 באוקטובר 2014 Global 500 2010: France. CNN
ריקלין

ריקלין הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... עידו ריקלין – במאי תיאטרון, מחזאי ומתרגם ישראלי עמיקם ריקלין – כדורסלן ושחקן כדוריד ישראלי. פרנץ ריקלין (אנ') – פסיכיאטר שווייצרי רומן ריקלין (גר') – מלחין, מוזיקאי וסופר שווייצרי שמעון ריקלין (איש תקשורת) – פובליציסט, פעיל ימין וארכאולוג שמעון ריקלין (סופר) – סופר ישראלי ריקליס
דיקנסון

דיקנסון (באנגלית: Dickinson) הוא שם משפחה, ושמם של כמה יישובים בארצות הברית ובקנדה. האם התכוונתם ל... אמילי דיקנסון – משוררת אמריקאית אנג'י דיקנסון – שחקנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 1974 ברוס דיקינסון – זמר מטאל אנגלי ג'יימס דיקינסון – גנרל אמריקאי תורולד דיקנסון (אנ') – במאי קולנוע בריטי
זוהיר מוראד

זוהיר מוראד (בערבית: زهير مراد, נולד ב-1971) הוא מעצב אופנה לבנוני. לאחר התיכון עבר מוראד מביירות לפריז, שם למד עיצוב אופנה. בשנת 1999 עשה מוראד את ההופעה הראשונה שלו במסלולי אופנה ברומא, וקיבל ביקורות חיוביות. בשנת 1995 פתח את החנות השלישית שלו בביירות. קווי הייצור שלו כוללים בגדי הוט קוטור, בגדים מוכנים ללבישה, אביזרים ומשקפי שמש. יש לו בוטיקים בביירות בשדרות צ'ארלס חילו, וכן בפריז, ברחוב פרנסואה ה-1. נוסף על כך, בבעלותו אולם תצוגה במילאנו. את השמלות שלו לובשות כוכבות רבות מרחבי העולם, בהן טיילור סוויפט, ביונסה, מיילי סיירוס וכריסטינה אגילרה. מדיה וקבצים בנושא זוהיר מוראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זוהיר מוראד (באנגלית) זוהיר מוראד, ברשת החברתית פייסבוק זוהיר מוראד, ברשת החברתית אינסטגרם זוהיר מוראד, סרטונים בערוץ היוטיוב זוהיר מוראד, באתר פינטרסט ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשטרה המלכותית של גיברלטר

המשטרה המלכותית של גיברלטר (באנגלית: Royal Gibraltar Police ובקיצור הנהוג בדרך כלל RGP) היא סוכנות אכיפת החוק האזרחית המרכזית בגיברלטר, וכוח השיטור הוותיק ביותר בחבר הלאומים הבריטי מחוץ לממלכה המאוחדת. הוקמה ב-25 ביוני 1830, 9 חודשים לאחר שסר רוברט פיל הקים את משטרת המטרופולין של לונדון. המשטרה המלכותית של גיברלטר קיבלה את התחילית "מלכותית" בשנת 1992 על ידי המלכה אליזבת השנייה, ולפני כן נקראה רק "משטרת גיברלטר". מספר החירום של המשטרה הוא 199. ה-RGP נחלקת למספר יחידות שונות, בהן מחלקת חקירות פליליות (CIDׂׂ), מחלקת סמים, יחידה חמושה, יחידת זיהוי פלילי, מחלקת תנועה, יחידת ימית, מחלקת מבצעים והענף המיוחד (Special Branch). כוח האדם של ה-RGP כולל כ-220 שוטרים. מפקד המשטרה מאז 2012, הוא אדוארד יום. היחידה הימית של ה-RGP הוקמה על מנת לאכוף את החוק במים הטריטוריאליים של גיברלטר, ולעיתים קרובות פועלת בשיתוף פעולה עם סוכנויות מקומיות ובינלאומיות שונות. היחידה הימית משחקת תפקיד מרכזי וחיוני במבצעים למניעת הברחות סמים באזור גיברלטר. הספינות של היחידה הימית הן: סר יהושע חסן (Sir Joshua Hassan), סר ויליאם ג'קסון (Sir William Jackson), סר פרנסיס ריצ'רדס (Sir Francis Richards) וסר ג'ון צ'אפל (Sir John Chapple). מאז הקמתה ועד ל-1999, אז הוקם סניף של הארגון אמבולנס סנט ג'ון, שימשה ה-RGG כשירות האמבולנסים היחיד בגיברלטר. במקרי החירום שבהם נדרשו האמבולנסים, הוקצו זמנית למשימה שוטרים ממחלקת המבצעים של המשטרה. נוסף על כך, עד תחילת שנות ה-90 פעלה ה-RGP כמשטרת הגירה בכל נקודות הכניסה לגיברלטר. המטה הראשי הנוכחי ממוקם ב-New Mole House Police Station, דרך רוֹסיה (Rosia Road). תחנה נוספת ממוקמת ב-Irish Town מס' 120, שם שכן בעבר המטה הראשי. רכב תגובה חמוש (ARV) בשירות המשטרה המלכותית של גיברלטר סירה מתנפחת קשיחת תחתית (RHIB) מדגם PMB-2 בשירות היחידה הימית יחידת מז"פ בגיברלטר מפקח של ה-RGP במדים כלי רכב משטרתיים חונים מחוץ למטה הראשי של המשטרה ספינת היחידה הימית "סר ויליאם ג'קסון" ספינת היחידה הימית "סר יהושע חסן" הונדה משטרתית מדיה וקבצים בנושא המשטרה המלכותית של גיברלטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה המלכותית של גיברלטר (באנגלית) Graeme R. Newman (2010). "Crime and Punishment around the World ", ABC-CLIO Publishing, volume 4, p. 133. ISBN 0313351333 "Gibraltar: Detailed Assessment Report on Anti-Money Laundering and Combating the Financing of Terrorism", p. 45, by the International Monetary Fund. "Appointment of Commisioner of Police", in the Gibraltar Police Authority official site.