laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולוקוואנה

פולוקוואנה (Polokwane, בסותו צפונית "מקום מבטחים") היא בירת פרובינציית לימפופו שבדרום אפריקה. העיר הוקמה ב-1886 על ידי מהגרים ממושבת הכף אשר תרו אחר זהב. בעבר נקראה העיר פיטרסבורג (Pietersburg, באפריקנס פיטרסבורך), אך שמה שונה ב-2005 ללשון השבטים המקומיים (סותו צפונית, השייכת למשפחת שפות הבנטו). בשנת 1900 זו הייתה הבירה הזמנית הן של טרנסוואל והן של המדינה החופשית הכתומה במהלך מלחמת דרום אפריקה (1899–1902), והבריטים כבשו אותה בשנת 1901. פולוקוואנה היא העיר העיקרית בצפונה של דרום אפריקה. קרבתה לגבולות עם זימבבואה, בוטסוואנה ומוזמביק הפכה אותה ליעד תיירות. ב-2010 אירחה העיר חלק ממשחקי מונדיאל 2010. העיר ממוקמת בגובה של 1,280 מטר, באזור פורה ובמהלך השנים אוכלוסייתה שגשגה בהתבססה על חקלאות. פולוקוואנה מהווה מרכז מסחר עבור האזור החקלאי שמסביב, המייצר תפוחי אדמה, אספסת, שום, תירס, סורגום, בוטנים ופירות וכולל כמה מחוות הבקר המשובחות בדרום אפריקה. בסביבת העיר גם מחצבים עשירים של פלטינה, כרום, עפרת ברזל וטיטניום. מצפון לעיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי פולוקוואנה (PTG), ושדה תעופה קטן יותר נמצא בחלקה הדרום מזרחי של העיר. מאז הקמתה בעיר קיימת קהילת יהודית. בריאן כריסטי, סחר קטלני, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 221, אוקטובר 2016 אתר האינטרנט הרשמי של פולוקוואנה פורטל עירוני ובו מידע על העיר ואירועים בה Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Polokwane, South Africa ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
M19

M19 (מ-Messier 19, נקרא גם NGC 6273) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-28,000 שנות אור ממערכת השמש. זהו הצביר הכדורי הפחוס ביותר שהתגלה עד היום. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עגולה חסרת כוכבים". רק בשנת 1784 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 6.8, דומה לבהירותם של הצבירים M10 ו-M12 הנמצאים באותה קבוצת כוכבים, וניתן להבחין בו בקלות באמצעות משקפת. על מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14 יש צורך בטלסקופ, בו ניתן גם להבחין בקלות באליפטיות של הצביר. הצביר קל לאיתור כ-8 מעלות ממזרח לאנטארס. כמעלה וחצי ממזרח-דרום-מזרח ל-M19 נמצא הצביר הכדורי NGC 6293 שבהירותו היא מדרגה 8.4 ובערך באותו המרחק בכיוון צפון-צפון-מזרח נמצא הצביר הכדורי NGC 6284 העמום בהרבה שבהירותו היא מדרגה 9.5 בלבד. כ-3.8 מעלות מדרום לו על הגבול עם קבוצת הכוכבים עקרב נמצא הצביר הכדורי M62. צורתו של M19 היא אליפטית מאוד כך שלאורך הציר הראשי שלו יש כמעט כפול כוכבים מאשר לאורך הציר המשני. קוטרו לאורך הציר הראשי כ-140 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-28,000 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-17 דקות קשת. זהו אחד מהצבירים הקרובים ביותר למרכז הגלקסיה, כ-5,200 שנות אור בלבד ועוצמת כח הכבידה של מרכז הגלקסיה הוא כנראה הגורם לצורתו הפחוסה. מכדור הארץ הוא נראה כ-9 מעלות ממזרח למרכז הגלקסיה. צפיפותו של M19 גבוהה ועד היום התגלו בו 4 משתני RR בנבל. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא יותר מפי 120,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5. מדיה וקבצים בנושא M19 בוויקישיתוף M19 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M19, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
יעקב רוזנטל

האם התכוונתם ל... יעקב ניסן רוזנטל – רב, פוסק, דיין ואב בית דין בחיפה יעקב רוזנטל (תל אביב) – אב בית דין בתל אביב, רב שכונת הירקון-הצפון ורב בית הכנסת הגדול בצפון תל אביב יעקב (ג'מס) רוזנטל – משפטן, עיתונאי וכתב פרלמנטרי
קומפלקס (כימיה)

בכימיה, קוֹמְפְּלֵקְס (לפי האקדמיה ללשון העברית: תַּצְמִיד) הוא מולקולה המורכבת מאטום או יון מרכזי, בדרך־כלל של מתכת, ומליגנדים (חומרים מקמפלקסים), המקושרים על ידי תרומה של זוג או מספר זוגות אלקטרונים של הליגנד לאטום או ליון המרכזי. תרכובות המכילות קומפלקס מכונות תרכובות קואורדינטיביות. קומפלקסים שבהם ליגנדים אורגניים קשורים לגרעין מתכתי באמצעות אטום פחמן קרויים קומפלקסים אורגנומתכתיים. דוגמאות לחומרים שהם קומפלקסים: כחול פרוסי, נחושת גופרתית, המוגלובין, כלורופיל איי. science/coordination-compound, science/complexation קומפלקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תַּצְמִיד במילון כימיה (תרצ"ט, תש"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטריצה נורמלית

באלגברה ליניארית, מטריצה נורמלית היא מטריצה ריבועית A, המתחלפת עם המטריצה הצמודה לה,   A ∗ {\displaystyle \ A^{*}} , כלומר:   A A ∗ = A ∗ A {\displaystyle \ AA^{*}=A^{*}A} . חשיבותה נובעת מן המשפט המרכזי על לכסון אוניטרי: מטריצה היא לכסינה אוניטרית אם ורק אם היא נורמלית. מחלקת המטריצות הנורמליות כוללת מחלקות מרכזיות רבות: מטריצות אוניטריות, מטריצות צמודות לעצמן (הרמיטיות) ואנטי-צמודות לעצמן, מטריצות ממשיות סימטריות ואנטי-סימטריות, ועוד. אם V מרחב מכפלה פנימית מממד סופי עם בסיס אורתונורמלי B, אז המטריצה המייצגת של העתקה ליניארית   T : V → V {\displaystyle \ T:V\rightarrow V} היא מטריצה נורמלית, אם ורק אם T היא העתקה נורמלית. במקרה כזה, המטריצה המייצגת של T ביחס לכל בסיס אורתונורמלי אחר היא מטריצה דומה אוניטרית למטריצה המייצגת ביחס ל-B, ולכן התנאי אינו תלוי בבחירת הבסיס. מטריצה נורמלית, באתר MathWorld (באנגלית)
אנדרטת אתונה לשואה

אנדרטת אתונה לשואה היא אנדרטה לזכר יהודי יוון שנספו בשואה, הניצבת בעיר אתונה, בירת יוון. האנדרטה נחנכה בשנת 2010. האנדרטה הוקמה באתר שנתרם על ידי עיריית אתונה במרכזה של העיר, סמוך לאקרופוליס ובקרבת בית הכנסת ברחוב מלידוני (Melidoni). מיקום זה נחשב סמלי משתי בחינות: כ-350 יהודים נלכדו בבית הכנסת בתקופת הכיבוש הגרמני של יוון (ב-24 במרץ 1944) לאחר שהגיעו למקום בעקבות שמועה כוזבת כי הגסטאפו מחלק שם מצות. הם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ ורובם המכריע נרצח. כמו כן, אתר האנדרטה משקיף על אתר בית הקברות, שבו נשא פריקלס בשנת 431 לפני הספירה את ההספד המפורסם שלו על הרוגי אתונה במלחמה הפלופונסית. כ-65,000 מיהודי יוון נרצחו בשואה אתונה הייתה האחרונה בין בירות מדינות האיחוד האירופי שבה הוקמה אנדרטה לזכר השואה. האנדרטה תוכננה על ידי האמנית היוונית-אמריקנית דאנה מגאניאס (DeAnna Maganias). ועדה מטעם קהילת יהודי יוון בחרה בתוכניתה מתוך 19 הצעות לתכנון האנדרטה, שהוגשו במסגרת תחרות בינלאומית שנערכה לשם כך. טקס חנוכת האנדרטה נערך ב-10 במאי 2010 במעמד ראש עיריית אתונה ונציגים של ממשלת יוון, הכנסייה האורתודוקסית והכנסייה הקתולית של יוון, נציגי קהילת יהודי יוון, קהילת יהודי אתונה והכנסת, וכן שגרירי גרמניה, איטליה, פולין והולנד. האנדרטה היא מבנה שיש בצורת מגן דוד, שנשבר וששת משולשיו מנותקים ממרכזו, וניצבים במרחקים בלתי שווים ממנו. קודקוד כל אחד מן המשולשים פונה לכיוונם של ערים וכפרים ביוון שמהם גורשו אל מותם אלפים רבים של יהודים. על גבי חלקיו של המבנה חרותים שמות מקומות היישוב מהם גורשו היהודים. מרכזו של המגן-דוד הוא שלם ומסמל את הישרדותו של גרעין הקהילה ופריחתו מחדש. המבנה ניצב בליבו של גן צמחים ועשבי מרפא, המסמל החלמה ושלווה. הגן בו מוצבת האנדרטה במבט מכיוון דרום השלט המותקן בכניסה לגן ועליו נוסח נאומו של אלי ויזל בשלוש שפות: אנגלית, יוונית ולאדינו מבט כללי על האנדרטה המורכבת ממשושה מרכזי וסביבו שישה משולשים המרכיבים יחד מגן דוד שבור אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות ברודוס וקוס אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בדידימוטיכו, אתונה, קומוטיני, ניאה אוריסטיאדה (אנ'), סופלי (אנ'), ואלכסנדרופולי אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בסלוניקי, קוואלה, דרמה, סרס, קסנתי, לאריסה, וריה, וולוס וכלקיס אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בקורפו, יואנינה, קסטוריה, פלורינה, ארטה, טריקלה וקרדיטסה אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בפרבזה (אנ'), פטרס, זקינתוס ואגריניו אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בחאניה והרקליון הגן בו מוצבת האנדרטה במבט מכיוון צפון אתר העיתון Guardian. תאריך כניסה: 14 במאי 2010. אתר HRI.org. תאריך כניסה: 14 במאי 2010. אתר JTA.org. תאריך כניסה: 15 במאי 2010. יהודי יוון מדיה וקבצים בנושא אנדרטת אתונה לשואה בוויקישיתוף תמונת האנדרטה וידיעה על חנוכתה באתר Guardian (באנגלית) הלנה סמית, האחרונה באירופה: אתונה חנכה אנדרטה לזכר השואה, באתר הארץ, 11 במאי 2010 ידיעה על חנוכת האנדרטה באתר JTA.org (באנגלית) יוון באתר מרכז המידע אודות השואה, יד ושם http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20446.pdf. Athens unveils its first Holocaust memorial
אצטדיון מבומבלה

אצטדיון מבומבלה (באנגלית: Mbombela Stadium) הוא אצטדיון בנלספרייט (בשמה האפריקאי - מבומבלה) שבדרום אפריקה. בניית האצטדיון החלה בשנת 2007, והוא אירח מספר משחקים במסגרת גביע העולם בכדורגל 2010. פרט לכדורגל, מארח האצטדיון משחקי רוגבי. בניית האצטדיון החלה בחודש פברואר 2007 והושלמה בחודש נובמבר 2009. במהלך הבנייה פתחו העובדים מספר פעמים בשביתות, וכתוצאה מהשביתה החמישית, פוטרו כל עובדי חברת הבנייה. בניית האצטדיון נמשכה והושלמה באמצעות קבלני משנה בלבד. בסך הכל נדרשו כ-5.5 מיליון שעות עבודה להשלמת המבנה. בהקמת האצטדיון נקשרו שערוריות של שחיתות, העלמת מס ואף רצח, בעקבותיהן נאלצה ממשלת הפרובינציה לקחת לידיה את המשך ניהול הבנייה החל מחודש ינואר 2009. מרבית המושבים באצטדיון מקורים תחת גג זיזי. תכונתו הבולטת של האצטדיון היא 18 תומכי הגג שלו, המזכירים בצורתם ג'ירפים, בין היתר בשל קרבתו של האצטדיון לפארק הלאומי קרוגר. כמו כן, מושבי האצטדיון צבועים בפסים שחורים ולבנים, המזכירים זברות. במהלך מונדיאל 2010, אירח האצטדיון ארבעה משחקים במסגרת שלב הבתים: מדיה וקבצים בנושא אצטדיון מבומבלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון מבומבלה (באנגלית) אצטדיון מבומבלה, ברשת החברתית פייסבוק אצטדיון מבומבלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אצטדיון מבומבלה, ברשת החברתית אינסטגרם בארי מודי, רויטרס, כך נבנה אצטדיון בדרום אפריקה: שחיתות, העלמת מס ורצח, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2009
וייסלב מניאק

וייסלב יאן מניאק (בפולנית: Wiesław Jan Maniak;‏ 22 ביוני 1938 – 28 ביוני 1982) היה אתלט פולני, אלוף אירופה (בודפשט 1966) בריצת 100 מטר. מניאק נולד בלבוב, אך את מרבית תקופת נעוריו העביר בבריטניה ובאירלנד. רק ב-1963 שב לפולין. הוא נכלל בסגל הפולני לאולימפיאדת טוקיו (1964), וזכה במדליית הכסף עם נבחרת השליחים במירוץ ל-100X4 מ'. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט ב-1966 זכה במדליית הזהב בריצת 100 מטר, בזמן של 10.5 שניות. באליפות אירופה באולמות סגורים שנערכה במדריד ב-1968 סיים במקום הרביעי בריצת 50 מטר. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) העפיל עם נבחרת השליחים לשלב הגמר, בו דורגו במקום השמיני. מניאק היה אלוף פולין בריצת 100 מטר בשנים 1965, 1966, 1967 ו-1971 ובריצת 200 מטר ב-1965. ב-1965 גם קבע שיא לאומי חדש, 10.1 שניות, שהחזיק מעמד עד 1984. מניאק מת בברית המועצות ב-1982. אצטדיון האתלטיקה בשצ'צ'ין נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא וייסלב מניאק בוויקישיתוף וייסלב מניאק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי וייסלב מניאק, באתר olympedia.org וייסלב מניאק, באתר Track and Field (גברים)
מכתב גלוי

מכתב גלוי או מכתב פתוח הוא מכתב שמיועד להקרא על ידי קהל רחב, או מכתב שמיועד לאדם פרטי, אך מופץ בתפוצה רחבה בצורה מכוונת. מכתב גלוי נכתב, בדרך כלל, כאילו הוא מופנה לאדם מסוים, אך מפורסם בציבור באמצעות אמצעי התקשורת, כגון העיתונות או האינטרנט. לעיתים קרובות מכתב גלוי עוסק בפנייה ביקורתית אל מנהיג פוליטי. קיימות מספר סיבות לכך שאדם יבחר לכתוב מכתב כמכתב גלוי, ובהן: לפרסם את עמדת הכותב בנושא מסוים ניסיון להתחיל או לסיים דיון ציבורי סביב נושא מסוים רצון למתוח ביקורת על פעולותיה של דמות ציבורית כלשהי ניסיון למקד את תשומת הלב הציבורית באדם אליו המכתב מיועד, וכך לאלץ אותו להגיב למכתב מטעמים הומוריסטיים רבות מהאיגרות בברית החדשה נכתבו כמכתבים גלויים, כמו למשל איגרות פאולוס. המאמר "אני מאשים...!" של אמיל זולא נכתב כמכתב גלוי הממוען אל נשיא צרפת פליקס פור. אלברט איינשטיין כתב מכתב גלוי שנקרא "מכתב לערבי" בשנת 1930.‏ פיליפ רות כתב מכתב גלוי לוויקיפדיה כדי שישמש כמקור משני מכיוון שעדותו לגבי ספרו לא התקבלה בתואנה של מחקר ראשוני. אנטואן דה סנט-אכזופרי כתב את ספרו (1943) Lettre à un Otage - מכתב לבן ערובה, כמכתב גלוי לידידו לאון ורת שהסתתר בצרפת מאימת הכובש הגרמני. במכתב-מסה זה העלה סנט-אכזופרי על הכתב את רשמיו ממלחמת העולם השנייה ואת מחשבותיו על אודותיה. בין השאר כתב סנט-אכזופרי לידידו היהודי ורת: "אם אלחם עוד, אלחם מעט למענך [...] אני חש צורך לעזור לך לחיות. אני רואה אותך כה חלש, כה מאוים, מושך את חמישים שנותיך, במשך שעות, כדי להתקיים עוד יום אחד [...] בהיותך צרפתי, אני חש שאתה בסכנה כפולה: גם כצרפתי וגם כיהודי". ספר-מכתב זה הגיע לידי ורת רק בתום המלחמה. מדיה וקבצים בנושא מכתב גלוי בוויקישיתוף אמיל זולא, "J'Accuse, ‏13 בינואר 1898, נוסח מלא של המכתב (באנגלית) הנוסח המלא של המכתב (באנגלית) הנוסח המלא של המכתב (באנגלית) אנטואן דה סנט-אכזופרי, תרגום: גדעון טיקוצקי, מכתב לבן ערובה, תל אביב: ספרית פועלים, 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל חכם

שמואל חכם (1929 - 8 ביוני 1994) היה ראש המועצה המקומית הרביעי של רמת השרון. חכם נולד בבגדאד להוריו כדורי ומסעודה ועלה לישראל ב-1949. הוא הצטרף תחילה לקיבוץ קדמה, וב-1950 הגיע לרמת השרון, ושימש כמזכיר מועצת הפועלים. לאחר מכן התגייס לצה"ל, וב-1959 נבחר למועצת העיר מטעם מפא"י וכיהן כסגנו של ראש המועצה דוד רשף. עם התפטרותו של רשף מראשות המועצה ב-1962 נבחר חכם לתפקיד במקומו, והוא נבחר לכהונה נוספת לאחר הבחירות ב-1964. חכם המשיך בקו שהוביל קודמו, של שינוי אופייה של המושבה ממושבה חקלאית ליישוב בעל אופי עירוני, אך ביטל את התוכנית להעברת מרכז העסקים הראשי מרחוב סוקולוב לאזור הרחובות אוסישקין-הראשונים. בנוסף, הושלמה במהלך כהונתו הקמת מערכת הביוב המרכזית. בבחירות שנערכו ב-1969 עמד חכם שוב בראש רשימת מפא"י, אך בבחירות ניצחה רשימה עצמאית בראשות פסח בלקין שהקימה קואליציה עם גח"ל. חכם נשאר חבר המועצה עד 1974. ב-1994 הלך חכם לעולמו ונקבר בבית העלמין הישן של רמת השרון. על שמו נקראת כיכר בשכונת נווה מגן בעיר. מדיה וקבצים בנושא שמואל חכם בוויקישיתוף מידע על שמואל חכם בקטלוג הספרייה הלאומית פרטי עיתונות היסטוריים על שמואל חכם באתר עיתונות יהודית היסטורית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביסטריצה (אלבניה)

ביסטריצה (באלבנית: Bistrica או Bistricë) הוא נהר בדרום אלבניה. ראשיתו של הנהר במעיין הקרסטי סירי אי קלטר ברכס מאלי אי ג'רה, בגובה של כ-180 מ' מעל פני הים. הוא זורם בכיוון כללי דרום-מערב ונשפך לים היוני מדרום העיר סרנדה, מרחק 25 ק"מ ממוצאו. בעבר נשפך הנהר לאגם בוטרינט, אך ב-1958 נחפרה תעלה שהיטתה אותו ישירות לים. ביסטריצה הוא הנהר היחיד באלבניה שנשפך לים היוני ולא לים האדריאטי. מי הנהר משמשים להשקיית השדות שסביבו, ובסמוך למוצאו יש סכר הידרואלקטרי. הדרך הראשית מסרנדה לג'ירוקסטרה עוברת לאורך תוואי הנהר, והיישובים העיקריים לאורכו הם פיניץ' ומסופוטם. מדיה וקבצים בנושא ביסטריצה בוויקישיתוף
אפיסקופ

אפיסקופ (באנגלית: Episcope) הוא מכשיר המציג חפצים אטומים לאור על ידי הקרנה של אור עליהם באמצעות מנורה. מערכת מראות, מנסרות ועדשות ממקדות את התמונה המתקבלת על המרקע. כיוון שהם חייבים להטיל את האור המוחזר, באפיסקופים דרושות עדשות גדולות יותר מאשר במטולי שקפים ונורות בעלות בהיקות גבוהה יותר. יש לוודא שהחפצים האטומים אינם ניזוקים כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה שגורם החום שפולט מקור האור. אפיסקופים כבר אינם נפוצים בעת המודרנית. מכשירי התצפית בחלק מהטנקים ששימשו במלחמת יום הכיפורים נקראו אפיסקופים. אפיסקופים שימשו בעבר להטלת שיקופים של דפים של ספר, ציורים, מינרלים, עלים וכדומה. הם יוצרו ושווקו ככלי אומן כדי לאפשר העברת תמונות אל משטחים כמו בדים, או למען הרצאות ושיעורים. זיו פארן מספר כיצד מפקדו נפגע במלחמה וישב המום בצריח עם שברי עדשות האפיסקופ בעיניו, באתר יוטיוב, ‏18 באפריל 2023
ביסטריצה

ביסטריצה (בצ'כית: Bystřice; בסלובקית: Bystrica; בפולנית: Bystrzyca; בסלובנית: Bistrica; בסרבו-קרואטית: Bistrica; בבולגרית: Бистрица; ברומנית: Bistriţa; בהונגרית: Beszterce או Besztercze; בגרמנית: Bistritz; בגרסה האוסטרית: Feistritz) הוא הִידְרוֹנִים (שם למקווה מים) שפירושו "זרם מהיר". האם התכוונתם ל... ברומניה ביסטריצה (עיר) – בירת מחוז ביסטריצה-נסאוד, בחבל טרנסילבניה (צפון רומניה) ביסטריצה (סומש) (אנ') – נהר בטרנסילבניה שעל גדתו שוכנת העיר ביסטריצה ביסטריצה (סירט) (אנ') – יובל של נהר סירט במחוזות ביסטריצה-נסאוד, סוצ'אבה, ניאמץ ובקאו מנזר ביסטריצה – מנזר בכפר ביסטריצה במועצה אלקסנדרו צ'ל בון במחוז ניאמץ ברומניה בסלובניה בוחינסקה ביסטריצה – עיירה ברשות המקומית בוחין, אזור קרניולה עילית, צפון מערב סלובניה ביסטריצה (סלובניה) – נהר במדינות אחרות באנסקה ביסטריצה – עיר במרכז סלובקיה על נהר הרון, בירת מחוז באנסקה ביסטריצה ביסטריצה (אלבניה) – נהר בדרום אלבניה ביסטריצה (בלארוס) – כפר במחוז גרודנו בבלארוס ביסטריצה (פולין) – נהר בפולין
עיקור (מיקרוביולוגיה)

עיקור (בלועזית: סטריליזציה) הוא חיסול של מיקרואורגניזמים מחוץ לגוף כולל נבגים. חפץ או משטח בו קיים העדר מוחלט של יצורים חיים נקרא מעוקר (סטרילי). נגיפים, אף שאינם יצורים חיים, מוכרחים אף הם להיעדר מחפץ מסוים על מנת שיוגדר כסטרילי. הרג מיקרואורגניזמים בתוך הגוף, תוך שימוש בתרופות (אנטיביוטיקה, למשל), אינו נחשב לעיקור. ההבדל בין עיקור וחיטוי הוא שבראשון המטרה היא חיסול כל המיקרואורגניזמים, ואילו בשני ההתמקדות היא בחיסול הפתוגנים (המיקרואורגניזמים גורמי המחלות) בלבד. בנוסף, חיטוי מתייחס כמעט תמיד לשיטות כימיות, ואילו את שיטות העיקור ניתן לחלק לשתי קטגוריות: שיטות פיזיות ושיטות כימיות. לעיתים, במיוחד ביום-יום, אין הקפדה יתרה על הפרדה בין שני המושגים, עיקור וחיטוי. כדי לבדוק את הסטריליות של חפץ מסוים, ניתן, אם החפץ אינו גדול במיוחד, לטבול אותו במצע נוזלי לגידול מיקרואורגניזמים (אגר, למשל) למשך כמה ימים. אם מיקרואורגניזמים היו על גבי החפץ, הללו יתרבו במצע הגידול ויהפכו אותו לעכור; מצע גידול בו הוטבל חפץ מעוקר יישאר צלול. קיימות שלוש שיטות פיזיות עיקריות לעיקור: סינון (פילטריזציה). שיטה זו מיועדת לנוזלים אותם מעוניינים לעקר. הנוזל מועבר דרך מסנן (פילטר) בעל נקבים זעירים. מיקרואורגניזמים הגדולים מהנקבים נותרים על-גבי המסנן. חסרונות: מיקרואורגניזמים רבים קטנים מהנקבים הזעירים ביותר שניתן לייצר; השיטה אינה גמישה, ומיועדת לנוזלים בלבד. יתרונות: שיטה זולה, מהירה ופשוטה, אשר אינה מצריכה רכישת ציוד יקר. קרינה. מיקרואורגניזמים רבים רגישים לסוגי קרינה שונים. במיוחד נהוג להשתמש בקרינה על-סגולה (UV). חום. מעל לטמפרטורה מסוימת לא קיימים יצורים המסוגלים לחיות. גם הציוד עצמו אותו מעוניינים לעקר יכול להיות רגיש לחום, ולפיכך לא ניתן להשתמש בשיטה זו בכל מצב. יתרון העיקור בחום הוא ההרג המוחלט של כל המיקרואורגניזמים, כולל נבגים (דבר ששתי השיטות הקודמות אינן משיגות תמיד). מבדילים בין שתי דרכים לעיקור בחום: חום "יבש": חימום בתנור ב-160-180 מעלות צלזיוס או העברת הציוד בלהבת אש. בשיטה זו ניתן לעקר מחטים, לולאות לזריעת חיידקים וכדומה (בעיקר ציוד מתכתי וזכוכית). חום "לח": חשיפת הציוד למים רותחים או לאדים. המכשיר הנפוץ ביותר לעיקור בחום לח הוא האוטוקלב (Autoclave). יתרון שיטה זו הוא שניתן לעקר בעזרתה כמעט כל חפץ שאינו רגיש לחום (באוטוקלב מדובר בטמפרטורה של 121 מעלות צלזיוס), כולל בגדים, ציוד זכוכית, מתכת, עץ ועוד. כימיקלים רבים קטלניים לרוב היצורים החיים. חומרים רבים הם קטלניים עבור יצורים מסוימים אך אינם מזיקים ליצורים אחרים, מהווה הדבר יתרון לעיקור הכימי, בכך שניתן לבצע עיקור סלקטיבי, בו מחסלים רק סוג מסוים של אורגניזם. כימיקלים מעקרים רבים הם קטלניים אף לאדם, והשימוש בהם מוגבל לפיכך רק לציוד שאינו בא במגע עם בני אדם. מדיה וקבצים בנושא עיקור בוויקישיתוף
סליטה איבנקס

סליטה איבנקס (באנגלית: Selita Ebanks; נולדה ב-15 בפברואר 1983) היא דוגמנית מאיי קיימן. היא ידועה בייחוד בשל עבודתה עבור ויקטוריה'ס סיקרט וכאנג'ל של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2005–2008. סליטה איבנקס נולדה בג'ורג' טאון, גראנד קיימן, איי קיימן שהייתה חלק מהטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. היא גדלה במשפחה גדולה שכללה שבעה אחים. משפחתה, אמה במיוחד עודדה את התפתחותה דרך חינוך משלים. אינדקס עברה לארצות הברית, היא התיישבה בסטטן איילנד, ניו יורק. אחרי שהיא עברה לעיר ניו יורק היא התקבלה לקולג' ספלמן, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק. בגיל 17 הבחין באיבנקס סוכן הדוגמניות של סוכנות עלית כשטיילה בפארק. איבנקס עבדה עם כמה מהצלמים הנודעים בעולם, בכללם פיטר לינדברג, ברוס וובר, סטיבן קליין, קרטר סמית ומיקאל ג'נסון, ודגמנה בכמה בפרסומות האופנה למותגים מובילים בכללם לראלף לורן, אברקרומבי אנד פיץ', לוי'ס, וטומי הילפיגר. איבנקס דגמנה לראשונה עבור ויקטוריה'ס סיקרט עבור קו חזיות Ipex שלהם, לפני שהיא הוחתמה כמלאכית. היא ואיזבל גולארט הופיעו לראשונה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט ב-2005, היא עבדה כאנג'ל עד ראשית 2009. היא הופיעה לראשונה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-2007. איבנקס הופיעה בתפקיד אורח מיוחד באיך פגשתי את אמא (בפרק "The Yips" ב-26 בנובמבר 2007 ביחד עם עמיתותיה מוויקטוריה'ס סיקרט דוגמניות העל (מירנדה קר, היידי קלום, אדריאנה לימה, מריסה מילר ואלסנדרה אמברוזיו). היא הקליטה מוזיקה והופיעה בסדרה South Beach של רשת UPN. היא הופיעה בעונה השלישית (עונת VIP) של תוכנית המציאות "המתמחה", אבל הועפה אחרי חמישה שבועות ב-11 באפריל, ודורגה במקום התשיעי. איבנקס הייתה מאורסת לראפר, השחקן והקומיקאי ניק קאנון. ב-4 באוקטובר 2007, מגזין פיפל פרסם שהזוג סיים את אירוסיהם. מדיה וקבצים בנושא סליטה איבנקס בוויקישיתוף סליטה איבנקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סליטה איבנקס, ברשת החברתית אינסטגרם סליטה איבנקס ב-Fashion Model Directory סליטה איבנקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליסון קוגל, סליטה איבנקס: הדוגמנית החדשה של ויקטוריה'ס סי'קרט, ראיון, pr.com,‏ 20 בפברואר 2007 דיוקן של איבנקס ב-Who2 חלום בית הספר של סליטה איבנקס הוא בדרכו לאיי קיימן, caymannetnews.com‏, 2 בינואר 2004 תוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2007,‏ CBS, ‏2007-12-04. הביוגרפיה של סליטה איבנקס, askmen.com ליהוק ל"ידוענית מתלמדת" חדשה בצילומי פרומו בעיר ניו יורק, nydailynews.com
וילה פורני צ'ראטו

וילה פורני-צ'ראטו (איטלקית: Villa Forni-Cerato) היא אחת הווילות הכפריות שבנייתה מיוחסת לאדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה. מאחר שווילה פורני-צ'ראטו איננה נזכרת בספרו של פלאדיו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות", ייחוסה לפלאדיו איננו ודאי. היא ממוקמת במונטקיו-פרקלצ'ינו (Montecchio Precalcino) ליד העיר ויצ'נצה. ייתכן שמשפחת פורני הייתה הראשונה להזמין את בניית הווילה, ומאוחר יותר עברה לחזקתה של משפחת צ'ראטו. למרות אי הביטחון בייחוסה לפלאדיו הוכרזה וילה פיובנה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו. בניין הווילה הוא רבוע וקטן למדי. בחזיתה מבואה המובלטת על ידי קשת סרליאנית, וגרם מדרגות צר עולה אל הקשת המרכזית, בדומה למה שתכנן פלאדיו בווילה גודי. המבואה מסתיימת בראשה בגמלון שבו שרד סמל המשפחה (כיום העתק מאוחר). מעל שני החלונות הצדדיים של הקשת נקבעו שני תבליטים (כיום העתקים מאוחרים) המראים אלי נהר. עיצוב דומה מצוי במקביל בחזיתה האחורית של הוילה, אלא ששם במקום פתח מרכזי עם גרם מדרגות, מצויה מרפסת במרכז הקשת הסרליאנית. הווילות הפלדיאניות בוונטו M. Wundram, T. Pape and P. Marton, Andrea Palladio 1508-1580, Architect between Renaissance and Baroque, Taschen Koeln, 2004, pp. 26-31. מדיה וקבצים בנושא וילה פורני צ'ראטו בוויקישיתוף
וילה פיובנה

וילה פיובנה (איטלקית: Villa Piovene) היא אחת הווילות הכפריות שבנייתה מיוחסת לאדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה. הווילה ממוקמת היישר ממול ובסמיכות רבה לווילה גודי שבנה פלאדיו בראשית דרכו. מאחר שווילה פיובנה איננה נזכרת בספרו של פלאדיו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות", ייחוסה לפלאדיו איננו בטוח. הווילה נבנתה בשנים 1539-1540 מול וילה גודי ודומה שהדבר נעשה מתוך תחרות בין שתי המשפחות. למרות אי הביטחון בייחוסה לפלאדיו גם וילה פיובנה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו. חזית הבניין נשלטת על ידי מבואה גדולה המורכבת משישה עמודים יוניים התומכים בגמלון. גרם המדרגות העולה אליה משני הצדדים הוא תוספת מאוחרת. לווילה שלוש קומות, כמקובל בווילות של פלאדיו, כאשר מעל קומת שירותים נמצאת קומת האדון בעלת החלונות המלבניים הגבוהים, ומעליה קומה בעלת חלונות קטנים שנועדה לאחסון תוצרת חקלאית. הווילות הפלדיאניות בוונטו M. Wundram, T. Pape and P. Marton, Andrea Palladio 1508-1580, Architect between Renaissance and Baroque, Taschen Koeln, 2004, pp. 20-25 . מדיה וקבצים בנושא וילה פיובנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וילה פיובנה
עיקור

האם התכוונתם ל... עיקור (רפואה) – שיטה כירורגית למניעת הריון. ראו גם: עיקור כפוי עיקור (מיקרוביולוגיה) – חיסול מיקרואורגניזמים מחוץ לגוף
סטריליזציה

האם התכוונתם ל... עיקור (מיקרוביולוגיה) – מושג במיקרוביולוגיה. סטריליזציה (כלכלה) – מושג במקרו כלכלה.
מוטי לוגסי

מוטי לוגסי (נולד בשנת 1991) הוא ספורטאי טאקוונדו ישראלי, המתחרה במשקל של עד 58 ק"ג. בעל מדליית ארד מאליפות אירופה. לוגסי מתאמן במועדון "אחי יהודה" בירושלים. בשנת 2009 זכה לוגסי במדליית ארד באליפות אנגליה ובמדליית זהב באליפות בלגיה. באליפות אירופה בטאקוונדו שנערכה בסנקט פטרבורג, רוסיה במאי 2010 זכה לוגסי במדליית ארד לאחר שלושה ניצחונות רצופים. בשלב חצי הגמר הוא הפסיד לאלוף אירופה רמזי בשקבודי מטורקיה, 18:8. אורן אהרוני, טקוואנדו: מדליית ארד ללוגסי באליפות אירופה, באתר ynet, 12 במאי 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

סמל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שונה מספר פעמים לאחר ההפיכה בשנת 1997. הסמל הנוכחי אומץ ב-2006. בשנת 1999 אומץ סופית עיצוב פשוט המתבסס על עיצובו מחדש בצורה אנכית של דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הסמל מהווה שילוב בין שישה כוכבים קטנים שתפקידם לייצג את שש הפרובינציות במדינה ודגל קולוניאלי ישן של הרפובליקה אשר עליו הופיעה כוכב צהוב על רקע כחול וללא הכוכבים בצידי הדגל. לאחר קבלת החוקה החדשה בשנת 2003 המדינה אימצה סמל חדש. בראש הסמל מופיע ראש של אריה, לצידי הסמל ישנה חיטה ובאמצע לחיצת ידיים משולשת המסמלת את האחדות. בתחתית הסמל ישנה כרזה ועליה חקוק המוטו הלאומי של המדינה - "דמוקרטיה, צדק, אחדות". דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המנון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מדיה וקבצים בנושא סמל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בוויקישיתוף סמל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.