laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוזף ברם

יוזף ברם (בגרמנית: Josef Bremm;‏ 3 במאי 1914 – 21 באוקטובר 1998), היה קצין בצבא גרמניה הנאצית שקיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות. ברם נולד ב-3 במאי 1914 במנבאך, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאדולף ברם, שהיה מורה בבית ספר יסודי, ולמריה לבית מילר. ב-1 בנובמבר 1935 התגייס ברם לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-7, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-8, ובשנת 1936 היווה את הבסיס להקמת הדיוויזיה ה-28. ב-31 באוקטובר 1938 הוא שוחרר מהשירות הצבאי בדרגת לויטננט, וצורף לרגימנט הרגלים ה-425, ולמחרת הוא הצטרף למפלגה הנאצית. עם פרוץ המלחמה מונה ברם למפקד מחלקה ברגימנט הרגלים ה-453, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-253, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת, שם קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ובאוקטובר 1940 הוא מונה לשליש בגדוד ה-3 של רגימנט הרגלים ה-426. במבצע ברברוסה הוא שוב פיקד על מחלקה, ובתחילת יולי נפצע לראשונה מרסיסים. ב-5 באוגוסט 1941 הוא מונה למפקד הפלוגה ה-5 ברגימנט הרגלים ה-426, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-126, ובאוקטובר הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט. במהלך קרבות החורף של 1941-42 הצליחו ברם ופלוגתו החלשה להדוף מתקפה רוסית כבדה, ועל כך הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-18 בפברואר 1942. באביב 1942 נפצע ברם בזרוע, ולאחר התאוששותו הוא מונה ב-28 בספטמבר 1942 למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-426. בסוף ספטמבר 1942 הצליחה היחידה שלו להחזיק בעמדות ההגנה מדרום-מזרח לאגם אילמן, ועל כך הוענק לו ב-23 בדצמבר 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בינואר 1943 נפצע ברם שוב וקיבל את אות הפציעה בזהב, ולאחר מכן הוא נשלח כמדריך באקדמיה הצבאית. ב-1 בפברואר 1943 הועלה ברם לדרגת מיור, וב-15 במרץ 1944 הוחזר על פי בקשתו לחזית, ומונה למפקד גדוד הרובאים בדיוויזיה ה-712 בחזית המערבית. לאחר הפלישה לנורמנדי הוא מונה באוגוסט 1944 למפקד רגימנט הגרנדירים ה-990, שהיה חלק מדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-277, וב-1 בנובמבר 1944 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. לאחר הנסיגה מצרפת ומבלגיה נפצע שוב מרסיסים ב-16 בדצמבר 1944, היום הראשון לקרב הארדנים, אך נשאר עם יחידתו. באפריל 1945 לחם ברם עם יחידתו כחלק מדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-326 בקרב קאסל, ועל פעולותיו בקרב הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ומיד לאחר מכן הוא נפל בשבי האמריקני. לאחר המלחמה הוא התחתן עם אגנס שטפנס, ועבר לגור במונטריאול, שם חי עד מותו ב-21 באוקטובר 1998. מדיה וקבצים בנושא יוזף ברם בוויקישיתוף יוזף ברם באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) ובכך היה לאחרון שקיבל את עיטור זה
קופיקו המנהל (סדרת טלוויזיה)

קופיקו המנהל הייתה סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים המהווה ספין אוף לסדרה "קופיקו". הסדרה ששודרה בין 1 ביולי עד 31 ביולי 2018 בערוץ ג'וניור לצופי yes. קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף מדבר. הופך למנהל החדש במקרה לאחר שסלחוביץ יוצא לטיול בחונטוזה, וממנה את אברום למזכיר שלו לאחר שנתן לחנה חופשה. שושנה כל הזמן מנסה להחליף אותו בתפקיד המנהל ונכשלת כל פעם מחדש. המפקח ברונטהיים אוהב את שיטת הלימוד שלו. קופיקו בעל שיטת ניהול מיוחדת משלו לאהוב על כל התלמידים. אברום תפוחי (רודי סעדה) - בעלה של שושנה. מפחד משושנה ורוצה שתיתן לו קצת שקט. מחליף את המזכירה של קופיקו שיוצאת לחופשה. שושנה תפוחי (טלי אורן) - אשתו של אברום. שונאת את קופיקו. מורה מחליפה בבית הספר שקופיקו מנהל ויושבת ראש וועד ההורים. מנסה כל הזמן מנסה להחליף אותו בתפקיד המנהל ונכשלת כל פעם מחדש. תמר לזר (עידית נוידרפר) - מורה ומחנכת בבית הספר שקופיקו מנהל. אישה מאוד מוכשרת וחכמה. אישה חמה ולבבית, חייכנית ורכה. בתחלית העונה רבה עם שושנה על תפקיד המנהל המחליף. מר סלחוביץ' (עודד מנשה) - מנהל בית הספר. בפרק הראשון יוצא לחופשה וממנה את קופיקו להחליפו. המפקח ברונטהיים (מולי שולמן) - המפקח של בית הספר. שושנה מנסה לשכנע אותו כל הזמן שקופיקו לא יכול להיות מנהל, והוא בכלל אוהב את שיטת ההנהלה והלימוד של קופיקו. קופיקו (סדרת טלוויזיה) קופיקו המנהל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
טרי ג'ונס

טרנס גרהאם פארי ג'ונס (באנגלית: Terry Jones; ‏1 בפברואר 1942 – 21 בינואר 2020) היה שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע וכותב ולשי. ג'ונס נודע בעיקר בזכות שיוכו לחבורת מונטי פייתון. הוא השתתף בכל התוכניות של הקרקס המעופף של מונטי פייתון ובכל הסרטים של הקבוצה אותם גם ביים. ג'ונס עסק בכתיבה של חלק מהמערכונים יחד עם מייקל פיילין. יחד עם פיילין גם כתב כמה שירים ביניהם "שיר חוטב העצים". לאחר פירוק מונטי פייתון הוא ביים ושיחק בסרט אריק הוויקינג שיצא בשנת 1983 ואף על פי שעריכתו לא נשלמה הסרט זכה להצלחה. ג'ונס ערך את הסרט מחדש, קיצר אותו והוציא אותו שנית אך הגרסה השנייה זכתה למעט תשומת לב. בשנת 1989 יצאה אל האקרנים גרסת עריכה שלישית של הסרט. העורך היה בנו של ג'ונס. הגרסה השלישית הייתה קצרה וקולחת יותר משתי הגרסאות הקודמות והיא זכתה להצלחה רבה יותר מקודמותיה ונחשבת לגרסה הרשמית של הסרט. מחבורת מונטי פייתון מופיע ב"אריק הוויקינג" גם ג'ון קליז. טרי ג'ונס לא השתתף בסרטים רבים לאחר התפרקות מונטי פייתון. הוא כתב תסריטים למספר סרטי קולנוע ומאז תחילת שנות השמונים הוא עסק בעיקר בכתיבה. ג'ונס הוציא לאור ספרים, ביניהם ספרי ילדים רבים. בעשור הראשון של המאה ה-21 הוא עסק בכתיבה של מאמרים פוליטיים בעיתונים בריטיים. עיקר כתיבתו עסקה בהתנגדות למלחמה בעיראק. בשנת 2015 אובחן ג'ונס כחולה באפאזיה (PPA), כתוצאה מכן איבד את יכולת הדיבור. הוא נפטר ב-21 בינואר 2020. מדיה וקבצים בנושא טרי ג'ונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרי ג'ונס (באנגלית) טרי ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרי ג'ונס, ברשת החברתית Goodreads טרי ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרי ג'ונס, באתר AllMovie (באנגלית) טרי ג'ונס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טרי ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טרי ג'ונס, באתר Last.fm (באנגלית) טרי ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית) טרי ג'ונס, באתר Discogs (באנגלית) טרי ג'ונס, באתר Songkick (באנגלית) עידו רוזן, סרט חדש למונטי פייתון - ריאיון עם טרי ג'ונס ומייקל פיילין בבכורת "סיפורו של שקרן", 25.1.13, ישראל היום טרי ג'ונס: הלב של חבורת מונטי פייתון: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב News Flash, באתר ynet nrg תרבות, חבר מונטי פייתון טרי ג'ונס לקה בדמנציה קשה, באתר nrg‏, 25 בספטמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליינרייפלינג

קליינרייפלינג (בגרמנית: Kleinreifling) הוא כפר קטן במחוז שטייר שבאוסטריה עילית באוסטריה. אוכלוסייתו כ-760 נפש, נכון לינואר 2018. Hofer Hans, Gerhard Sonnenschein, Kleinreifling: Geschichte eines Dorfes im oberösterreichischen Ennstal. Eigenverlag der Autoren, Weyer, 1997 מדיה וקבצים בנושא קליינרייפלינג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נווה תמרים

נווה תמרים הוא יישוב המתוכנן להיות מוקם בשטח המועצה האזורית רמת הנגב, בסמוך לקיבוץ רביבים. היישוב יוקם על קרקע פרטית בשטח של 1,640 דונם, הנמצאת בבעלות נווה תמרים מקבוצת סוטרה, סיאצ'י, חברת שיכון ובינוי ובעלים פרטיים נוספים, ויכלול 2,070 יחידות דיור, רובם בתים צמודי קרקע ומגרש גולף. הקרקע נרכשה בשנת 1998 על ידי חברת נווה תמרים וסיאצ'י, ומאז החברות פועלות להקמת היישוב. ההחלטה על הקמת היישוב התקבלה בשנת 1999 על ידי ועדת השרים להתיישבות, אז בראשות אריאל שרון. ב-2001 זכתה התוכנית לאישור של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה. אך משרד הביטחון עיכב את האישור בשל הקרבה של היישוב המתוכנן לשטחי אש. בשנת 2013 שיכון ובינוי הצטרפה כשותפה בפרויקט, לאחר שרכשה 240 דונם שהיו בבעלות המדינה. הקמת עיר הבה"דים וחיבור הנגב למרכז הארץ באמצעות תשתיות כבישים ורכבות מהווים נדבך משמעותי וזרז להקמת היישוב. קבינט הדיור אשרר את ההחלטה על הקמת היישוב בשנת 2018. עמוד פרטי תוכנית בניין עיר, באתר של מועצה אזורית רמת הנגב אהוד כהנים, וילות יוקרה ומגרש גולף: עיר לעשירים אושרה לבנייה בנגב, באתר "פורבס ישראל", 23 ביוני 2013 יעל דראל, חוש נבואי: האנשים שרכשו שטח אש במדבר - וקיבלו יישוב, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2018 עדי כהן, "קראו לנו ה'קיסריה של הנגב'. להיות בעל וילה זה פשע?", באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2020 נועה גבאי, ישוב חדש בנגב: לעשירים בלבד, באתר "באר שבע נט", 20 באוגוסט 2018 אריק מירובסקי, החזון ושברו: היישוב הכי יקר במדבר, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2018 שלומי שפר, הקמת היישוב נווה תמרים בנגב נדחית במשך 5 חודשים בשל עיכוב בקבלת אישור ממשהב"ט, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2001 שלומי שפר, המועצה הארצית אישרה את הקמת היישובים נוה תמרים וחירן בנגב, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2001יונתן קירשנבאום, ‏מפריטים את השממה "ציונות ואינטרסים עסקיים", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 באוגוסט 2018 עינת פז-פרנקל, יזמים בנגב מאיימים לתבוע את המינהל, באתר כלכליסט, 24 ביוני 2013 יעל דראל, השרים אישרו בחשאי יישוב לעשירים בלבד בנגב, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2018
רומא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רומא – בירת איטליה רומא (נפה) – הנפה בה נמצאת העיר רומא רומא העתיקה האימפריה הרומית הקיסרות הרומית כנסייה רומית-קתולית רומא החדשה – שם אחר לקונסטנטינופול רומה – עם נוודים הקרוי בעברית על פי רוב "צוענים" חורבת רומא – יישוב עתיק בגליל התחתון, מתקופת בית שני רומא (לסוטו) – עיירה בלסוטו רום (ניו יורק) – עיר במדינת ניו יורק בארצות הברית רום (ג'ורג'יה) – עיר במדינת ג'ורג'יה בארצות הברית תרבות פופולרית: רומא (כדורגל) – מועדון הכדורגל האיטלקי וירטוס רומא – מועדון הכדורסל האיטלקי רומא (סדרת טלוויזיה) רומא (סרט, 1972) – סרט קולנוע בבימויו של פדריקו פליני רומא (סרט, 2018) – סרט קולנוע בבימויו של אלפונסו קוארון רומא: מלחמה טוטאלית – משחק מחשב מז'אנר האסטרטגיה רומה
MG 7

MG 7 היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Motor (אנ') (שם מלא: "MG Motor UK Limited") אשר בבעלות תאגיד הרכב הסיני סאיק מוטור, אשר יוצרה בסין בין השנים 2007–2013. מנוע בנזין, מנוע הנעה קדמית 4 דלתות - סלון 5 נוסעים 6 כריות אוויר מצלמת רוורס מערכת בקרת אקלים מסך LCD צמיגים - חישוקי 17 אינץ' פליטת פחמן דו-חמצני ל-ק"מ - 193 גרם תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 9.5 שניות (מנוע 1.8 ליטר טורבו) טיפול - כל 12,000 מייל 1.8 ליטר טורבו 2.5 ליטר דגם "MG 7" מנוע V6, שנת 2010 דגם "MG 7" דגם "MG 7" דגם "MG 7", שנת 2008 מנוע 1.8 מגדש טורבו דגם "MG 7" MG GT מדיה וקבצים בנושא MG 7 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של MG 7 MG 7, סרטון באתר יוטיוב מכוניות MG בסין bbc.co.uk/2/hi/business נהיגה ראשונה ב - "MG 7" autoexpress.co.uk/car-reviews דגם "MG 7", מנוע 1.8 טורבו autocar.co.uk/car-review/first-drives
אלבין סטנרוס

אוסקר אלבינוס "אלבין" סטנרוס (בפינית: Oskar Albinus "Albin" Stenroos;‏ 25 בפברואר 1889 – 30 באפריל 1971) היה רץ פיני, אלוף אולימפי בריצת מרתון (פריז 1924) ושיאן עולם בריצות ל-20 ק"מ ול-30 ק"מ. בזירה הבינלאומית, סטנרוס וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "הפינים המעופפים". באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1909 רץ סטנרוס את המרתון הראשון שלו וזכה במדליית ארד. באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1910 הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה סטנרוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:21.8 דקות, אחרי בן ארצו הנס קולמיינן שקבע שיא אולימפי חדש של 31:20.8 דקות ולואיס טואונימה מארצות הברית (32:06.6 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת שדה האישית בתוצאה של 47:23.4 דקות. בריצת השדה שלושת האתלטים הראשונים מכל מדינה מעניקם לה נקודות לפני המיקום שלהם וכך נקבע הדרוג הסופי של התחרות הקבוצתית שבה הוא זכה במדליית כסף בריצת שדה הקבוצתית עם 11 נקודות, אחרי שוודיה עם 10 נקודות ולפני בריטניה עם 49 נקודות. בשנים 1912–1916 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות ל-5000 מטר ול-10000 מטר ובשנים 1915 - 1917 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות שדה. בשנת 1915 קבע סטנרוסבריצת 30 ק"מ שיא עולם חדש של 1:48:06.2 שעות שאותו האו שיר בשנת 1924 (1:46:11.6 שעות). בשנת 1923 הוא קבע בריצת 20 ק"מ שיא עולם חדש של 1:07:11.2 שעות. באולימפיאדת פריז (1924) זכה סטנרוס במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:41:22.6 שעות, לפני רומיאו ברטיני מאיטליה (2:47:19.6 שעות) וקלרנס דמאר מארצות הברית (2:48:14.0 שעות). במרתון בוסטון שנערך בשנת 1926 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:29:40 שעות אחרי ג'וני מיילס(אנ') מקנדה (2:25:40 שעות) ולפני קלרנס דמאר (2:32:15 שעות) בשנת 1927 פרש מתחרויות בגיל 38 לאחר שלא הצליח לסיים את המרתון בבוסטון. מדיה וקבצים בנושא אלבין סטנרוס בוויקישיתוף אלבין סטנרוס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלבין סטנרוס, באתר olympedia.org אלבין סטנרוס, באתר Track and Field (גברים) Boston Marathon History: 1926-1930, (באנגלית) (גר') תוצאות של מרתון בוסטון 1926 בגרמנית
טריגון נקוד

טְרִיגוֹן נָקֹד (שם מדעי: Himantura uarnak) הוא מין של טריגון ענקי החי במימי האזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה עד חופי אוסטרליה, גינאה החדשה וטאיוואן. הוא גם היגר למי הים התיכון ונמצא גם בחופי ישראל. טריגון זה שייך לסוג Himantura, בו גם טריגון הנהרות הענק מנהרות אינדונזיה. אורכו של הטריגון הנקוד מעל 6 מטרים, מוטת סנפיריו 2 מ' ומשקלו 120 קילוגרם בממוצע. זהו דג שטוח גדול בעל סנפירים גדולים דמויי-כנפיים העוזרים לו לרחף במים. פלג הגוף העליון אפור ומכוסה נקודות, מהם קיבל את שמו. הזנב דק וארוך ובקצהו עצם דוקרנית. לדג עיניים בולטות לבנות מפלג גופו העליון והפה מצוי בצידו התחתון והוא מכיל שיניים רבות. הטריגון ניזון על קרקעית הים מיצורי ים קטנים שונים כמו סרטנים, טרפידים, צדפות, חלזונות, מיני תולעים ודגי גרם קטנים. שאר הזמן הוא מעדיף לנוח קבור בחול הימי. הוא מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, חופים חוליים וסלעיים, עשבי ים ולעיתים יימצא גם בין מנגרובים או אף במים מתוקים לפרקים קצרים. נקבת הטריגון נמצאת בהריון במשך שנה שלמה ואז משריצה 1–5 טריגונים קטנים. טריגון זה נפגע בידי האדם עקב ציד ועקב פגיעה בבית גידולו והוא נמצא בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא טריגון נקוד בוויקישיתוף טריגון נקוד, באתר ITIS (באנגלית) טריגון נקוד, באתר NCBI (באנגלית) טריגון נקוד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טריגון נקוד, באתר FishBase (באנגלית) טריגון נקוד, באתר GBIF (באנגלית) טריגון נקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
מדלן לבו

מדלן לבו (בצרפתית: Madeleine Lebeau;‏ 23 ביוני 1923 – 1 במאי 2016) הייתה שחקנית צרפתייה. לבו נולדה בעיירה אנטוני בצרפת והחלה בקריירת משחק בסוף שנות ה-30. בשנת 1939 הופיעה בסרטה הראשון "נערות במצוקה" (Jeunes filles en détresse) של הבמאי גאורג וילהלם פבסט. היא נישאה לשחקן מרסל דליו, אשר היה ממוצא יהודי. עם נפילת צרפת לידי הנאצים בשנת 1940, נאלצו דליו ולבו להימלט, בשל יהדותו של דליו, אשר הנאצים השתמשו בו כדוגמן שלא מרצונו בפוסטר אנטישמי המראה את דמות "היהודי הטיפוסי". לאחר תלאות רבות ונדודים דרך ליסבון, צ'ילה, מקסיקו וקנדה הגיעו לארצות הברית. בארצות הברית ניסתה לבו לקדם את קריירת המשחק שלה, ובשנת 1942 הופיעה בתפקיד איבון, ידידתו המקומית של ריק בליין (המפרי בוגרט) בסרט קזבלנקה. לאחר צילום הסרט עלו נישואיהם של דליו ולבו על שרטון, והם נפרדו, כשכל אחד מהם ממשיך בקריירת משחק משלו. לאחר שחרור אירופה שבה לבו לצרפת, והמשיכה להופיע בסרטים צרפתיים ואירופים. בשנת 1963 הופיעה בתפקיד "שחקנית צרפתייה" בסרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי". בשנת 1970 חדלה מלשחק. בשנת 1988 נישאה שוב לתסריטאי האיטלקי טוליו פינלי שעבד עם פליני על כמה מסרטיו. לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016. מדלן לבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מדלן לבו, באתר AllMovie (באנגלית) מדלן לבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדלן לבו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זירוקוין

זירוקוין (ZeroCoin או Zcoin) הוא פרוטוקול קריפטוגרפי שפותח ב-2013 בידי צוות חוקרים מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס כהרחבה של פרוטוקול הביטקוין במטרה להגביר את ההצפנה ואת האנונימיות לעסקאות במטבע. ב-2016 הפך הפרוטוקול למטבע מבוזר ומתפקד וקיבל את הכינוי Zcoin. המטבע זירוקוין מספק אנונימיות באמצעות "שירות ערבוב" נפרד המכונה Zerocoin ומאוחסן בבלוקצ'יין. במקור אמנם השירות יועד לשימוש ברשת הביטקוין אבל בפועל, Zerocoin יכול להשתלב בכל מטבע מבוזר. אתר האינטרנט הרשמי של זירוקוין Zcoin (זירוקוין) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
MG Midget

MG Midget היא מכונית ספורט, בתצורת רודסטר, 2 מושבים מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars אשר יוצרה בין השנים 1960–1980, בבריטניה ובאוסטרליה. חברת MG Cars (אנ') הייתה בבעלות "British Motor Corporation" עד שנת 1967, ביו השנים 1967–1968 בבעלות "British Motor Holdings" (אנ') ומשנת 1968 בבעלות "British Leyland" (אנ'). יוצרו 226,001 יחידות. "MG Midget MkI" - יוצר בין השנים 1961–1964, יוצרו 16,080 יחידות "MG Midget MkII" - יוצר בין השנים 1964–1966, יוצרו 26,601 יחידות "MG Midget MkIII" - יוצר בין השנים 1966–1974, יוצרו 77,831 יחידות "MG Midget 1500" - יוצר בין השנים 1974–1980, יוצרו 73,889 יחידות 2 מושבים מנוע קדמי הנעה אחורית תאוצה בין 0 - 97 קמ"ש היא 18.3 שניות (מנוע 948 סמ"ק) תאוצה בין 0 - 97 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע 1,493 סמ"ק) דגם "MG Midget" דגם "MG Midget", שנת 1969 דגם "MG Midget" דגם "MG Midget", שנת 1979 דגם "MG Midget", שנת 1976 דגם "MG Midget", שנת 1972 דגם "MG Midget", שנת 1979 דגם "MG Midget", שנת 1967 - מבט לתוך הרכב דגם "MG Midget", 1967 - מבט לתא הנהג דגם "MG Midget", שנת 1972 - מבט למנוע דגם "MG Midget", שנת 1970 MG 14/40 MG L-type MG N-type MG P-type MG WA MG MGA MG MGB מדיה וקבצים בנושא MG Midget בוויקישיתוף MG Midget, סרטון באתר יוטיוב דגם "MG Midget" mgcarclubsydney.com.au/mg-midget-fwd-registrar דגם "MG Midget" - מפרט חלקי חילוף moss-europe.co.uk/shop-by-model/mg/midget דגמי "MG Midget" jacobsmidget.com Robson, G. (2006). A–Z of British Cars 1945–1980. Herridge. ISBN 0-9541063-9-3
קורט בואה

קורט בואה (Curt Bois;‏ 5 באפריל 1901 – 25 בדצמבר 1991) היה שחקן גרמני. בואה נולד בברלין בשנת 1901, והתגלה כ"ילד פלא", ובהיותו בן 6 הופיע באופרטה. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1907. בבגרותו הופיע יותר בקברט ועל הבמה, במיוחד בתפקידים שדרשו לבוש ואיפור נשיים. בה בעת הופיע בסרטים אילמים. אריך קסטנר בזכרונותיו, התבטא כי בואה היה לדור ילידי 1901, אשר היו בני עשרים בעת האינפלציה הגדולה בגרמניה, מקור לנחמה, ומשווה אותו להרולד לויד. סרטו המדבר הראשון, "השלומיאל" ("Der Schlemihl") משנת 1931) היה להצלחה, ובשנת 1932 ניסה את כוחו אף בבימוי. עם עליית הנאציזם לשלטון, נאלץ לעזוב את גרמניה בשנת 1933. הנאצים השתמשו בקטעים שצולמו בהם מופיע בואה, לתעמולת זוועה אנטישמית בסרטים כגון "יהודים ללא מסיכה" "Juden Ohne Maske" (1937) ו"היהודי הנצחי" (1940), תוך שהם מציינים את הדרך המנוונת לטעמם בה הופיע בואה לבוש כאישה. הסרט "היהודי הנצחי" מראה את בואה בסצנה בה הוא לבוש כאישה, והקריינות קובעת כי - "Der Jude Curt Bois gefällt sich in einer besonders perversen Darstellung." (היהודי קורט בואה נהנה מתפקיד סוטה במיוחד), וזאת על מנת להראות כי "היהודי מתעניין באופן אינסטינקטיבי בכל מה שהוא בלתי נורמלי וסוטה, על מנת להפריע לחוש השיפוט הבריא של העם". לפי מקורות שונים לא היה בואה כלל יהודי כי אם הוגנוט. בואה נדד בין פראג, וינה, לונדון ופריז עד שלבסוף הגיע לארצות הברית שם הופיע במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 על במת התיאטרון בניו יורק, כמו גם בתפקידים בסרטים הוליוודיים כגון "קזבלנקה" (1942), בו הופיע בתפקיד זעיר של כייס. בשנים אלו הופיע בארבעים ושלושה סרטים, עבור במאים כמייקל קורטיז, קינג וידור ומקס אופולס ("במלכודת"). בשנת 1950 שב בואה לגרמניה. בתחילה ניסה את מזלו כשחקן בגרמניה המזרחית, ושיחק בתיאטרונו של ברטולט ברכט, אך משראה כי אינו מקבל תפקידים הראויים לו לדעתו, עבר למערב ברלין, בשנת 1957 והמשיך בקריירת משחק משגשגת בקולנוע ובטלוויזיה הגרמנים. ב-1981 הופיע בסרט "הספינה מלאה" שעסק בסירובם של השווייצרים לקלוט פליטים יהודים בעת השואה. בסרטו האחרון, "מלאכים בשמי ברלין" של הבמאי וים ונדרס, שיחק דמות של משורר זקן, הומר, הנודד בפוטסדאמר פלאץ. הסרט צולם בשנת 1987, בדיוק שמונים שנה לאחר תחילת קריירת המשחק של בואה. ספר השיאים של גינס ציין קריירה זו כקריירת המשחק הארוכה ביותר בקולנוע. בשנת 1991 מת בברלין. מדיה וקבצים בנושא קורט בואה בוויקישיתוף קורט בואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורט בואה, באתר AllMovie (באנגלית) קורט בואה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורט בואה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורט בואה, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה קצרה באנגלית ביוגרפיה ופילמוגרפיה באנגלית אתר המראה צילומי סטילס מן הסרט "היהודי הנצחי". בין הצילומים תמונתו של בואה בלבוש אישה. אזהרה - קשה לצפייה. קורט בואה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוחנן טברסקי

האם התכוונתם ל... רבי יוחנן טברסקי, מייסד חסידות רחמסטריווקה רבי יוחנן טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקה בירושלים רבי יוחנן טברסקי, האדמו"ר מטולנא יוחנן טברסקי (סופר) יוחנן טברסקי (איש לח"י) (1925-2011)
קופיקו במשטרה (סדרת טלוויזיה)

קופיקו במשטרה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים המהווה ספין אוף לסדרה "קופיקו". הסדרה ששודרה בין ה-1 באוגוסט עד ה-14 באוגוסט 2018 בערוץ ג'וניור. הסדרה הופקה על ידי משטרת ישראל במטרה להציג את המשטרה באור חיובי[דרוש מקור]. קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף מדבר. שוטר מתלמד. בכל פרק ניצבת לו בעיה והוא מנסה לפתור אותה בדרכו היצירתית. גליה (אפרת אביב) - שוטרת בתחנת המשטרה. עוזרת לקופיקו להשתפר בתפקידו כשוטר. מונה (טל לוי) - שוטרת בתחנת המשטרה. עוזרת לקופיקו להשתפר בתפקידו כשוטר. אברום תפוחי (רודי סעדה) - בעלה של שושנה. מפחד משושנה ורוצה שתיתן לו קצת שקט. באחד הפרקים נדרס ואיבד את הזיכרון לזמן קצר. שושנה תפוחי (טלי אורן) - אשתו של אברום. שונאת את קופיקו. חושבת שקופיקו לא צריך להיות שוטר. מתקשרת למשטרה סתם ומטרידה את שוטרי התחנה. במהלך הסדרה עוברת על כמה חוקים שהם: התחזות לשוטר, רכישת אופניים גנובים, התחזות ברשת ועוד. קופיקו (סדרת טלוויזיה) קופיקו במשטרה, כל פרקי הסדרה בערוץ היוטיוב קופיקו במשטרה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
קאנאלטו

ג'ובאני אנטוניו קאנאלֶה (באיטלקית: Giovanni Antonio Canale;‏ 28 באוקטובר 1697 – 19 באפריל 1768), המוּכּר בכינויו קאנאלטו (Canaletto), היה צייר איטלקי שהתפרסם בציורי הנופים העירוניים של ונציה, לונדון ורומא. קאנאלטו החל את דרכו כשוליה בסדנה המשפחתית. ב-1717 עבר עם אביו לרומא לציור התפאורות לאופרות של אלסנדרו סקרלטי, ושם התוודע לסוּגת הודוטה והעדיף לצייר נופים עירוניים, בניינים ושרידי מונומנטים היסטוריים. ב-1720 חזר לוונציה והתקבל לגילדת הציירים. קאנאלטו התרכז בתיאורים צבעוניים ומוארים, מפורטים ומדויקים כבמעשה צילום, של מראות העיר ונציה. באותה התקופה הוא היה תלמיד של לוקה קרלוואריס. בשנים הראשונות נהג לצייר ישירות באתר, ממראה עיניים, ולא תמיד בסדנתו על סמך רישומים מכינים. יש סוברים שקאנאלטו נעזר בטכניקת קמרה אובסקורה לצורך עיבוד מדוקדק של פרטים אדריכליים ואחרים בציוריו. ציוריו נמכרו בעיקר לבני אצולה אנגלים כמזכרות מהטיול הגדול שלהם. אספן האמנות וקונסול אנגליה בוונציה, ג'וזף סמית (Joseph Smith), היה לקוחו העיקרי, סוכנו ופטרונו. קאנאלטו עבר בשנת 1746 ללונדון בתקווה ליהנות משוק קונים נרחב בחסות מיטיביו האנגלים, והפיק ציורים רחבי יריעה של העיר לונדון ואתרים נוספים באנגליה. קאנאלטו חזר למולדתו ב-1755, וב-1763 התקבל לאקדמיה לציור ולפיסול של ונציה. הוא התמיד לצייר עד מותו ב-1768 בגיל 71. ציוריו של קאנאלטו היו מבוקשים והקנו לו מוניטין ברחבי אירופה. רוב עבודותיו, שמספרן נאמד ב-1,500 ציורים ורישומים, נמצאות באנגליה – באוספי בית המלוכה הבריטי (Royal Collection) כמו גם ברשות הגלריה הלאומית, באוסף וולאס, במוזיאון סואן בלונדון ובמשכנם של דוכסי בדפורד (Woburn Abbey). כמה וכמה מיצירותיו נמצאות באוספי מוזיאונים מובילים בעולם. מדיה וקבצים בנושא קאנאלטו בוויקישיתוף קאנאלטו - פירוט עבודותיו קאנאלטו באוסף בית המלוכה הבריטי קאנאלטו באתר של בית המכירות סותבי'ס קאנאלטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קאנאלטו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קאנאלטו, באתר Discogs (באנגלית) הרצאה על קאנאלטו בגלריה הלאומית בלונדון (באנגלית) האנגלים, שהיו רוב לקוחותיו של הצייר, אייתו את שמו Canal וכך גם בוטא בפיהם, אך אין זאת כך באיטלקית גם אחיינו ותלמידו, הצייר ברנרדו בלוטו, נודע בכינוי 'קאנאלטו', אבל הוא פעל בארצות אחרות – בגרמניה ובפולין, שבהן לא הכירו את ג'ובאני אנטוניו קאנאלטו דוֹדוֹ האוסף הגדול שהיה ברשות ג'וזף סמית נמכר לג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת שני ציורים של קאנאלטו מוצגים בגלריה ע"ש רות וברוך רפפורט במוזיאון תל אביב לאמנות (אוסף אמנות המאות 16–19)
חן ליבגוט

חן ליבגוט (נולד ב-15 בדצמבר 1996, ראשון לציון) הוא שחקן כדוריד המשחק במועדון כדוריד חולון ובנבחרת ישראל בכדוריד. ליבגוט משחק עם החולצה מספר 96 בתפקיד הקיצוני הימני וידו החזקה היא יד שמאל. ליבגוט גדל והתחנך במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון והוקפץ לקבוצת הבוגרת בשנת 2012, כבר בגיל 15 (ותלמיד כיתה י"א) על ידי סער פרנקל, שאימן אותו בקבוצת הנוער וגם את קבוצת הבוגרים. עם סיום גיל הנוער, בעונת 2015/16, עבר ליבגוט לעונת השאלה באס"א ת"א - עמה הגיע לשלב חצי גמר גביע המדינה, ולרבע גמר הפלייאוף. בסיום אותה העונה החליט עידן מימון, אשר שימש כמאמן הקבוצה, להשיב את ליבגוט מן ההשאלה, היישר אל סגל הקבוצה הבוגרת של הפועל ראשון לציון לעונת 2016/17 - אך פציעה שספג בפתיחת העונה השביתה אותו מפעילות עד סופה, ולאחר ניתוח ושיקום ארוך - חתם ליבגוט בא.כ. נס ציונה מליגת העל, לעונת 2017/18. לקראת עונת 2018/19, ליבגוט נענה בחיוב להצעה שקיבל ממ.כ. חולון, והשתתף איתה בליגת העל בכדוריד ובגביע האתגר האירופי. ויחד עם חולון הגיע לגמר גביע היסטורי שבו הם הפסידו למכבי ראשון לציון (כדוריד), והוא היה שותף לעונה היסטורית כאשר מ.כ. חולון סיימה במקום ה-2 בליגת העל בכדוריד. בחודש יולי 2020, חתם ליבגוט על חוזה בקבוצת וילרבאן הצרפתית כשהייתה בליגה השלישית, ואיתה העפיל לליגה הצרפתית השנייה והחזקה, פרו-ליג. וילרבאן סומנה בתחילת העונה כמועמדת ודאית לירידת ליגה, אך לאחר עונה מלאת תהפוכות ליבגוט וחבריו עשו את הבלתי ייאמן ורשמו הישג חסר תקדים כשהצליחו להישאר בליגה השנייה. עם תום חוזהו בוילרבאן בשנת 2022, החליט ליבגוט לסיים את הפרק האירופי שלו ולחזור למועדון נעוריו, הפועל ראשון לציון. ליבגוט נמנה עם סגל נבחרת ישראל בכדוריד. ליבגוט לקח חלק בנבחרות ישראל החל מגיל הילדים ועד גיל העתודה (21). ליבגוט סיים את טורניר מוקדמות אליפות אירופה 2016 אשר התקיים בגיאורגיה, עם 14 שערים ב-3 משחקים, ונבחרתו הייתה רחוקה ניצחון אחד מההעפלה לאליפות אירופה. את מוקדמות אליפות העולם פספס עקב פציעה. החל משנת 2020 ליבגוט נמנה בסגל נבחרת הנבחרת הבוגרת. חן ליבגוט הוא בנו של שוער הכדוריד טולי ליבגוט, והוא אחיינו של דני ליבגוט. אחיו הם מושיקו אלימלך ואיליי ליבגוט. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים ובנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.