laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרי אואו

הָרֵי אוֹאוּ (ביפנית: 奥羽山脈) הם רכס הרים בחבל טוהוקו שבאי הונשו ביפן. זהו רכס ההרים הארוך ביותר במדינה, המשתרע לאורך 500 ק"מ דרומה, מחצי האי נצודומרי שבמחוז אאומורי עד להרי נאסו בגבולו הצפוני של חבל קאנטו. למרות אורכו, רכס זה צר, ורוחבו 35 ק"מ. ההר הגבוה ביותר ברכס הוא הר איוואטה שגובה פסגתו הוא 2,038 מ'. הרי אואו החלו להיווצר בתקופת הפליוקן. הם יושבים באמצעה של הקשת הפנימית של הקשת היפנית הצפון-מזרחית. זוהי תוצאה של הפחתת הלוח הפסיפי תחת הלוח הצפון-אמריקאי. שרשרת של הרי געש רביעוניים לאורך הרכס יוצרים את החזית הגעשית שלו. מדיה וקבצים בנושא הרי אואו בוויקישיתוף הרי אואו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הליגה האכאית

הליגה האכאית (ביוונית: Κοινὸν τῶν Ἀχαιῶν) הייתה קונפדרציה של ערי מדינה יווניות בתקופה ההלניסטית בחבל אכאיה שבצפון חצי האי הפלופונסוס. בהמשך התפשטה הליגה לכל רחבי חצי האי פלופונסוס שביוון. מדינות הליגה היו ביחסים מתוחים ולעיתים אף במצב מלחמה עם הליגה האיטולית. לא אחת היו בברית עם מצרים התלמית. אישיות בולטת בליגה זו, היא אראטוס מסיקיון שהיה סטרטגוס של הליגה במשך 23 שנה – לא ברציפות אלא במספר תקופות. הליגה האכאית נלחמה למען האינטרס שלה, אף שנלחמה בשלטון המקדוני, לא חששה לבקש סיוע כאשר נלחמה בספרטה שהייתה בשלטון המלך אגיס הרביעי. הליגה האכאית הביאה שגשוג כלכלי לחברות בה, ותמרנה את דרכה בין חילופי השלטון של בית אנטיגונוס, ולימים גם תחת שלטון רומא. הליגה האכאית הייתה מבוססת על מוסדות כגון: אספת העם, המועצה (בולה) וסטרטגוס. ההיסטוריון פוליביוס נהג לשבח את הליגה האכאית על תפקודה, ועל שיטת השלטון שהנהיגה. יש האומרים כי ההיסטוריון הגזים בדבריו עקב פטריוטיות. דימה, פתרס, פארי, טריתיה, אֵכְיִוֹן (Aegion), בורה, כרוניה, לאונטיום, אֵרייה, פלטאיה, אלנוס, הליק, סיקיון, קורינתוס. מדיה וקבצים בנושא הליגה האכאית בוויקישיתוף הליגה האכאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הליגה האכאית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מידאזולאם

מידאזולאם (Midazolam, מוכרת גם בשם דורמיקום) היא תרופת הרגעה ממשפחה הבנזודיאזפינים. התרופה משמשת להרדמה, הרגעה פרוצדורלית (אנ'), בעיות שינה, ותסיסה קשה. ניתן לתת את התרופה דרך הפה, בהזרקה לשריר, בריסוס לתוך האף, או ברירית הלחי. כאשר היא ניתנת דרך הווריד, היא מתחילה להשפיע בדרך כלל תוך חמש דקות, וכאשר היא מוזרקת לשריר - כחמש עשרה דקות. השפעתה נמשכת בין שעה לשש שעות. התרופה משמשת במדינות מסוימות בארצות הברית לצורך סדציה במהלך הוצאות להורג. התרופה אסורה לנשים בהריון בעיקר בשליש השלישי. התרופה אסורה בהנקה. בגיל מבוגר גובר הסיכון להופעתן של תופעות לוואי וזאת בגלל פינוי וסילוק איטיים של התרופה מהגוף. אין לטפל במידאזולאם בחולים המכורים לסמים או אלכוהול. אותו איסור חל על חולים עם הפרעות פסיכיאטריות נלוות. אין לתת מידאזולאם לחולים עם רגישות לתרופות בנזודיאזפיניות, לסובלים מפגיעות ראש, מלחץ דם נמוך ומגלאוקומה צרת זווית. תופעת לוואי נפוצה היא אובדן זיכרון. התרופה עלולה לגרום לדיכאון ולתופעות פרדוקסליות המתבטאות בהתנהגות תוקפנית או החרפה של התכווצויות בעיקר אצל ילדים ומבוגרים מעל גיל 65. כמו כן, התרופה יכולה לגרום לדיכוי נשימה משמעותי, בעיקר במינון יתר של התרופה. מידאזולאם הוא בנזודיאזפין בעל פעילות קצרת טווח במבוגרים עם מחצית חיים של 1–4 שעות; עם זאת, בקשישים, כמו גם ילדים ובני נוער צעירים, מחצית החיים ארוכים יותר. מידאזולאם, כמו שאר התרופות ממשפחת הבנזודאזפינים, עובדת על מערכת העצבים המרכזית, ובעיקר על קולטנים של הנוירוטרנסמיטור הנפוץ GABA. השפעה על הקולטנים הללו היא האחראית להשפעה המרגיעה של התרופות. מדיה וקבצים בנושא מידאזולאם בוויקישיתוף מידאזולאם באתר פסיכיאטריה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2006 היא המהדורה ה-15 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בפורטוגל בין ה-23 במאי ל-4 ביוני 2006. בפעם האחרונה בהיסטוריה עד כה, שוחק הטורניר בשנה זוגית. הטורניר הבא שוחק שנה בלבד אחר כך. נבחרת הולנד זכתה בטורניר לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בתוצאה 0–3 על אוקראינה. קלאס יאן הונטלאר כבש צמד במשחק הגמר וארבעה שערים בכל הטורניר, וזכה בתוארי מלך השערים והשחקן המצטיין. שלב המוקדמות התקיים בין החודשים אוגוסט 2004 לנובמבר 2005. הנבחרות הצעירות חולקו לבתים שחפפו, במידת האפשר, לבתים האירופיים של מוקדמות מונדיאל 2006. ההבדלים היחידים בין הבתים היו חסרונן של נבחרות אנדורה, צפון אירלנד, ליכטנשטיין ואיי פארו מטורניר המוקדמות של אליפות אירופה עד גיל 21, והכללתה של גרמניה, שלא הייתה צריכה להשתתף בטורניר מוקדמות המונדיאל מאחר שהיא אירחה את מונדיאל 2006. לאחר שלב הבתים, הוגרלו ראשי הבתים למשחקי פלייאוף בשיטת בית חוץ מול סגניות הבתים, ושמונה הנבחרות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לטורניר הגמר. פורטוגל הדיחה בשלב זה את שווייץ, נבחרה ב-15 בדצמבר 2005 להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר. נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השלישי של בית 4. היא סיימה את השלב עם 15 נקודות, מאזן זהה לזה של שווייץ שסיימה במקום השני. שווייץ זכתה במקום בפלייאוף בזכות חוק שערי חוץ. בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה קלאס יאן הונטלאר, שחקנה של הנבחרת הזוכה, נבחרת הולנד ומלך שערי הטורניר. 4 שערים הולנד קלאס יאן הונטלאר 3 שערים דנמרק תומאס קאלנברג הולנד ניקי הופס 2 שערים צרפת בריאן ברגוניו אוקראינה רוסלן פומין אוקראינה ארטיום מילבסקי דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א
ביט (אמנות הבמה)

ביט (באנגלית: Bit) הוא שחקן המגלם תפקיד שיש בו אינטראקציה ישירה עם אחד או יותר מהשחקנים הראשיים, ולא יותר מחמש שורות של דיאלוג (לעיתים קרובות הם מכונים "five or less" בארצות הברית; בטלוויזיה הבריטית, ביטים מכונים "under sixes"). שחקן שמופיע בקביעות בתפקידי ביט, בין אם כתחביב או לצורך פרנסה, נקרא "שחקן ביט" (bit player), מונח המשמש גם על מנת לתאר שחקן בתחילת דרכו, שעדיין לא לוהק לתפקידים משניים או ראשיים משמעותיים. בניגוד לניצבים, שלהם בדרך כלל אין כל אינטראקציה עם השחקנים הראשיים, ביטים לעיתים מופיעים ברשימת הקרדיטים. יוצאים מן הכלל לנוהג זה הם הופעות קמאו, שבהן שחקנים ידועים או ידוענים אחרים מופיעים בתפקיד של ביט; מקובל כי הופעות כאלו אינן מציונות. דוגמה לחריגה היא סרט הקולנוע משנת 1951 של חברת MGM, המבוסס על המחזמר "ספינת השעשועים", שבו התפקיד של הטבחית קוויני (פרנסס א. ויליאמס) הופחת מתפקיד משנה משמעותי בגרסה הבימתית, תפקיד קצר של ביט בגרסה הקולנועית. ויליאמס, שהופעתה לא הייתה אמורה להיות הופעת קמאו, לא מופיעה כלל ברשימת הקרדיטים. מצד שני, גם תפקידו של ויליאם וורפילד, שגילם את ג'ו, בעלה של קוויני, התקצר באופן דרסטי בסרט לעומת התפקיד הבימתי המקורי, אך שמו כן הופיע בקרדיטים, שכן הוא ביצע את אחד מהשירים שבסרט. לעיתים קרובות, לביטים יש תפקידים משמעותיים במהלך העלילתי של הסיפור, לעיתים אף תפקיד מכריע, כמו בתפקידו של ג'ק אלברטסון כעובד דואר בסרט באורך מלא משנת 1947 בשם "נס ברחוב 34".
סטנלי ספרבר

סטנלי ספֶּרבֶּר (באנגלית: Stanley Sperber; נולד בינואר 1942) הוא מנצח ישראלי. ספרבר, יליד ניו יורק, רכש את השכלתו המקצועית באוניברסיטת קולומביה (מוזיקולוגיה) ולאחר מכן המשיך ללמוד לתואר שני בניצוח בבית הספר ג'וליארד, שניהם בעירו. הוא ייסד בניו יורק את מקהלת "זמיר", והופיע עמה בזמריה (מפגש מקהלות בינלאומי הנערך מדי שלוש שנים בישראל) ב-1967 וב-1970. בעקבות זאת עלה ספרבר לישראל בשנת 1972 ומיד נקלט בעשייה המוזיקלית המקומית כמנהל המוזיקלי והמנצח של המקהלה הפילהרמונית תל אביב. שנה לאחר מכן ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט למנויים כמחליפו של המנצח אישטוון קרטס, שטבע במהלך סדרת קונצרטים באפריל 1973. ספרבר ניצח על התזמורות החשובות בישראל, והמשיך להופיע תדיר בארצות הברית ובאירופה. הוא היה המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה. בשנים 1972–1985 שימש כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 2000 חידשה המקהלה את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי, ומאז ועד היום היא ההרכב המזוהה איתו יותר מכל. בסוף שנת 1978 הקים את מקהלת הגליל העליון, וניצח עליה עד שנת 1981. בשנים 1985–2000 שימש ספרבר כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה, ואף זכה בתואר "מנצח כבוד" כאות הוקרה. לאחר מכן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית חולון ושל מקהלת רינת. בשנת 1987 היה בין יוזמיו ומקימיו של בית הספר לשירת מקהלה בתל אביב. נוסף על עיסוקיו בתחום המוזיקה, ספרבר הוא שחקן טניס פעיל וכן שופט טניס בינלאומי מוסמך. ספרבר מתגורר ברמת אביב מאז שנות ה-70. נישא לריקי, פסנתרנית, והוא אב לבן בשם נועם ספרבר וסב לליאם, עילי ויובל. בשנת 1987 נפטרה אשתו, בגיל 38 ,וכיום, מתגורר סטנלי עם אורה וייסברג. סטנלי ספרבר, באתר ספוטיפיי סטנלי ספרבר, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו פרופ' סטנלי ספרבר באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים סטנלי ספרבר, מנצח באתר האופרה הישראלית (באנגלית) סטנלי ספרבר באתר "הבמה" זאב רב-נוף, אגדת ספרבר – פרק ראשון, דבר, 2 באוגוסט 1973 זאב רב-נוף, סטנלי ספרבר: בין מציאות, פשרה וחלום, דבר, 5 באוקטובר 1978 איש ההזדמנויות, מעריב, 10 ביולי 1985 חנה ידור, חלומות של גברת בת 30, מעריב, 6 בספטמבר 1985 ביקורות: מרים בר, מוסיקה | שני מנצחים צעירים, דבר, 28 באפריל 1974 טעו במנגינה, מעריב, 26 בינואר 1986; זאב רב-נוף, אגדת ספרבר – פרק ראשון, דבר, 2 באוגוסט 1973; Israelische Musiker spielen in KZ-Gedenkstätte, Die Welt Online, 16. Juni 2011. זאב רב-נוף, סטנלי ספרבר: בין מציאות, פשרה וחלום, דבר, טור 1, 5 באוקטובר 1978. רבקה ספרבר באתר חברה קדישא ת"א–יפו; ביקורת, הארץ, 1990, בדף של מני אדלר, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמון רומין

ארמון רומין (בצרפתית: Palais de Rumine) הוא מבנה בעיר לוזאן שבקנטון וו, בשווייץ. המבנה גובל בכיכר ריפון - כיכר גדולה בקרבת מרכז העיר. הוא נמצא בקרבה יחסית אל המוזיאון לעיצוב ואמנות שימושית בני זמננו. המבנה נבנה בסוף המאה ה-19, בסגנון אדריכלות הרנסאנס מכספי תרומות, שתרם האציל הרוסי גבריאל דה רומין. האדריכל היה גספר אנדרה. בתקופות שונות המבנה אוכלס במוסדות שונים, לרבות אגף של מכללה ואגף של אוניברסיטת לוזאן (UNIL). נכון לשנות האלפיים, המבנה מכיל את המוסדות הבאים: אגף של הספרייה העירונית והקנטונלית של לוזאן המוזיאון הקנטונלי לאמנות יפה המוזיאון הקנטונלי לארכאולוגיה והיסטוריה המוזיאון הקנטונלי לכסף (אמצעי תשלום) המוזיאון הקנטונלי לזואולוגיה המוזיאון הקנטונלי לגאולוגיה טירת מורז' מדיה וקבצים בנושא ארמון רומין בוויקישיתוף
נבחרת אוקראינה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת אוקראינה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של אוקראינה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האוקראינית, ומורכבת מכדורגלנים המחזיקים באזרחות אוקראינית ושגילם מתחת ל-21. הנבחרת משתתפת במשחקי המוקדמות לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, ולמשחקים האולימפיים המתקיים כל ארבע שנים. הנבחרת שיחקה לראשונה ב-28 באוקטובר 1992, מול בלארוס. התחרות הרשמית הראשונה בה נטלה הנבחרת חלק הייתה מוקדמות אליפות אירופה 1996. הישג השיא של אוקראינה היה העפלתה לגמר אליפות אירופה 2006, שם נוצחה 3-0 על ידי הולנד. החל משנת 2012, משתתפת אוקראינה בטורניר גביע אלופות חבר המדינות, בו משתתפות הנבחרות הצעירות של חבר המדינות ושל נבחרות אורחות אחרות. הישגי הנבחרת בטורניר: 2012: חצי הגמר 2013: מקום שני 2014: מקום ראשון מדיה וקבצים בנושא נבחרת אוקראינה בכדורגל עד גיל 21 בוויקישיתוף
אנדרה רוברסון

אנדרה לי רוברסון (באנגלית: André Lee Roberson; נולד ב-4 בדצמבר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. שיחק 3 עונות באוניברסיטת קולורדו, ונבחר במקום ה-26 של דראפט ה-NBA‏ 2013. הוא נחשב לשחקן הגנה מצטיין, ואף נבחר לחמישיית ההגנה השנייה בשנת 2017. בין השנים 2010 – 2013 שיחק רוברסון באוניברסיטת קולורדו. בעונת 2011/12 סיים במקום השלישי בממוצעי הריבאונדים למשחק ובעונת 2012/13 סיים במקום השני. בשתי העונות הוביל את הקבוצה לטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בעונתו השלישית בקבוצה השיג ממוצעים של 10.9 נקודות ו-11.2 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה הודיע על כוונתו להתמודד בדראפט ה-NBA. רוברסון נבחר במקום ה-26 דראפט של 2013 על ידי מינסוטה טימברוולבס, אך הועבר מיידית בעסקה משולשת לגולדן סטייט ווריירס ומשם לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. ב-12 ביולי חתם על החוזה ובאותו יום סייע לאוקלהומה לזכות באליפות ליגת הקיץ של אורלנדו, לאחר ניצחון 85 - 77 על יוסטון רוקטס. במהלך עונת הרוקי שותף ב-40 משחקים במדי הת'אנדר ועוד 8 משחקים במדי טולסה 66, קבוצת הבת של אוקלהומה המשחקת בליגת הפיתוח. ב-22 באוקטובר 2014 ניצלה אוקלהומה את הזכות שהייתה לה והאריכה את חוזהו של רוברסון ל-3 עונות. בעונת 2014/15 הפך רוברסון לשחקן חמישייה קבוע ופתח ב-65 מתוך 67 המשחקים בהם שותף. ב-23 באוקטובר 2015 האריכה אוקלהומה את החוזה עם השחקן עד סוף עונת 2016/17. ביולי 2017 חתם על הארכת חוזה באוקלהומה סיטי ל-3 עונות נוספות, עבור כ-30 מיליון דולר. בינואר 2018 נפצע בברכו השמאלית, ונאלץ לעבור ניתוח אשר השבית אותו ממשחק למשך מעל לשנתיים. ב-1 באוגוסט 2020 חזר רוברסון מפציעתו, כאשר שותף במשחק קבוצתו מול יוטה ג'אז, ועד לסיום עונת 2019/2020 שותף בשישה משחקים נוספים. ב-16 בפברואר 2021 חתם על חוזה בקבוצת ברוקלין נטס, שם חבר לקווין דוראנט עימו שיחק במשך 4 עונות. הוא שותף בשני משחקים בטרם נופה מסגל הקבוצה. שלושה ימים לאחר מכן הוחתם על חוזה ל-10 ימים ושותף בשלושה משחקים נוספים. רוברסון לא שיחק כלל בעונת 2018/2019 בשל פציעה. מדיה וקבצים בנושא אנדרה רוברסון בוויקישיתוף אנדרה רוברסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל שחקן באתר NBA.com #21 André Roberson, CUBuffs.com Andre Roberson entering NBA draft, ESPN.com, 29 April 2013 Thunder Signs Steven Adams and Andre Roberson, NBA.com, 12 July 2013 Recap: Thunder 85, Rockets 77, NBA.com, 12 July 2013 Thunder Exercises Options on Adams, Roberson Jones and Lamb, NBA.com, 22 October 2014 Thunder Exercises Options on Adams, Roberson and McGary ,NBA.com, 23 October 2015 רוברסון מסכם על הארכת חוזה באוקלהומה סיטי, באתר ESPN,‏ 6 ביולי 2017 רוברסון עבר ניתוח בברכו, באתר הת'אנדר, 28 בינואר 2018 סיכום המשחק בין הת'אנדר לג'אז, באתר ESPN,‏ 2 באוגוסט 2020 BROOKLYN NETS SIGN ANDRE ROBERSON, NBA.com, 16 February 2021 Brooklyn Nets Waive Three Players, NBA.com, 23 February 2021 Brooklyn Nets Sign Andre Roberson and Iman Shumpert to 10-day Contracts, NBA.com, 26 February 2021
Auld Lang Syne

"Auld Lang Syne" הוא ביטוי בסקוטית שפירושו, "זמנים עברו" או "לפני זמן רב". זה שמו של שיר סקוטי של המשורר הסקוטי רוברט ברנס משנת 1788. השיר מדבר על ידידות שעומדת במבחן הזמן. ברנס ליקט את המילים מפואמות מוקדמות יותר ובעיקר מהבלדה Old Long Syne שנכתבה על ידי ג'יימס ווטסון ב-1711. בשיר שלו יש מילים סקוטיות רבות בתוך הטקסט האנגלי. כיום מקובלת הגרסה האנגלית שבה נשאר רק הביטוי הסקוטי "Auld Lang Syne". המנגינה היא סקוטית עממית. בעיקר בארצות דוברות אנגלית נוהגים לשיר אותו בהזדמנוית שונות בעיקר בטקסי פרידה. בתחילת שנה אזרחית חדשה, עשר שניות לפני חצות מתחילים בספירה לאחור ובדיוק ב-24.00 שרים את Auld Lang Syne. סצנות כאלה מופיעות במחזות ובסרטים רבים. אחת הסצנות הידועות היא בסרט גשר ווטרלו שם מופיע השיר בשמו הידוע הנוסף, ולס הפרידה (Farewell Waltz), שלצליליו רוקדים רוברט טיילור וויוויאן לי כשנגני התזמורת מכבים בהדרגה את הנרות. שרים זאת גם בסיום שנת לימודים ובלוויות. בסקוטלנד הוא הפך לשיר המסורתי של Hogmanay, חגיגת ראש השנה האזרחית של סקוטלנד. שמשון בר-נוי שר זאת בשם "ולס הנרות" במילים עבריות של יחיאל מוהר שאין להן קשר לשיר באנגלית. להלן הגרסה האנגלית: Should old acquaintance be forgot- האם על הכרות ישנה להישכח and never brought to mind?- ולא להיזכר? Should old acquaintance be forgot- האם על הכרות ישנה להישכח and old lang syne? - וגם זמנים עברו פזמון: for auld lang syne my dear - לזכר זמנים עברו, יקירי for auld lang syne - לזכר זמנים עברו we'll take a cup of kindness yet - נרים כוס ידידות for auld lang syne - לזכר זמנים עברו פזמון: And surely you'll buy your pint cup - ובוודאי תקנה כוס בירה and surely I'll buy mine - ובוודאי אקנה את שלי and we'll take a cup o' kindness - ונשתה ביחד כוס ידידות for auld lang syne - לזכר זמנים עברו פזמון: We two have run about the slopes - רצנו יחד במדרונות and picked the daisies fine - וקטפנו פרחי חינניות But we've wandered many a weary foot - ושוטטנו הרבה ברגל עייפה since auld lang syne - מאז זמנים עברו פזמון: We two have paddle in the stream - שנינו חתרנו בזרם from morning sun till dine - מזריחת השמש בבוקר עד הערב But seas between us broad have roared - אבל ימים רחבים בינינו געשו since auld lang syne - מאז זמנים עברו פזמון: And there's a hand my trusty fried - והרי לך ידי, ידידי הנאמן And give me a hand o' thine - ותן לי את ידך And we'll take a right good will draught - ונשתה ביחד כוס רצון טוב של בירה מהחבית for auld lang syne - לזכר זמנים עברו פזמון: מדיה וקבצים בנושא Auld Lang Syne בוויקישיתוף מידע על היצירה "Auld Lang Syne" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Auld Lang Syne" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Auld Lang Syne" באתר SecondHandSongs סצנת ולס הפרידה, מהסרט "גשר ווטרלו", סרטון באתר יוטיוב ולס הנרות בביצוע שמשון בר-נוי, באתר זמרשת Auld Lang Syne באתר יוטיוב
הסופר קאפ האוקראיני

הסופר קאפ האוקראיני (באוקראינית: Суперкубок України) הוא מפעל כדורגל אוקראיני המוכרע במשחק אחד, ומפגיש בין אלופת אוקראינה לבין מחזיקת הגביע האוקראיני. אם האלופה היא גם מחזיקת הגביע, היא תפגוש במשחק את הקבוצה שהפסידה בגמר הגביע. המפעל נוסד בשנת 2004, ומאז הוא נערך בכל שנה, כשבאופן מסורתי הוא פותח את עונת הכדורגל במדינה. שיאניות הזכיות בתואר הן דינמו קייב ושחטאר דונצק עם תשע זכיות. שחטאר דונצק מחזיקת הגביע הנוכחי (2021), לאחר שגברה במשחק על דינמו קייב בתוצאה 0-3. טורניר הסופר קאפ האוקראיני הראשון נערך בשנת 2004, ובו גברה דינמו קייב על שחטאר דונצק בדו-קרב בעיטות עונשין. את התואר הראשון העניק לקבוצה המנצחת ראש ממשלת אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ'. בשנותיו הראשונות אירח אצטדיון צ'רנומורץ באודסה את הטורניר, אך בעקבות ההכנות ליורו 2012 נדד המפעל למגרשים שונים החל משנת 2008. המפעל זכה לשם ה-Inter סופר קאפ של אוקראינה, על שם ערוץ הטלוויזיה שהעניק לו חסות, בין השנים 2008 ל-2014. רק בשנת 2009 הצליחה לראשונה קבוצה שאינה דינמו קייב או שחטאר דונצק להשתתף במפעל. הייתה זו מחזיקת הגביע וורסקלה פולטבה, שהפסידה במשחק לדינמו קייב. המנצחת במשחק מופיעה בכתב מודגש. 1 הגיעה כסגנית מחזיקת הגביע או סגנית האלופה, לאחר שיריבתה זכתה בדאבל. מדיה וקבצים בנושא הסופר קאפ האוקראיני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסופר קאפ האוקראיני האתר הרשמי של הטורניר (ברוסית)
יוסף ענבר

יוסף "יושו" ענבר (בורשטיין) (17 במאי 1913, י' באייר תרע"ג – 19 בדצמבר 1989, כ"א בכסלו תש"ן) היה יו"ר הוועד האולימפי בישראל, יו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל (1961–1963), מזכ"ל "הפועל" (1962–1976), יו"ר חברת ספורטוטו, גזבר איגוד הכדורסל בישראל (1980–1982), יו"ר איגוד הכדורסל (1982–1986), גזבר הוועד האולימפי בישראל (1980–1989) ויו"ר "ספורטוטו". הישגו הבולט הוא ביטול הסכם ה"פיפטי פיפטי" בכל מוסדות הספורט, שהיה הסדר של פשרה שהיה נהוג בין "מכבי" ל"הפועל". ענבר נולד וגדל באוסטריה בשם יוסף בורשטיין למשפחה דתית בת שבעה ילדים, בנם של רבקה ושמואל בורשטיין. בהיותו בן שנה עברה משפחתו לגראץ. הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל עשר בקבוצת "הכח גראץ" ובשנים 1929–1932 שיחק בתפקיד שוער הקבוצה. הוא שימש בתפקיד ראש קן השומר הצעיר בגראץ ובוגר האקדמיה למסחר בשנים 1930–1932. בשנת 1932 הוא עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ ג' שתוך שנה עלה לקרקע בגבעת חיים. בשנים 1932–1934 שיחק כשוער כדורגל בהפועל חיפה ונבחרת "הפועל" והשתתף למסע לאירופה. ענבר ייסד וניהל בשנים 1937–1952 את "קואופרטיב עמק חפר", המשותף לכל קיבוצי עמק חפר. בשנת 1940 הוא נבחר למזכירות מרכז הפועל וכיהן בה 50 שנה עד לפטירתו. הוא נישא לשרה ובשנת 1943 נולד בנם הבכור, עמרי. יומיים לפני השבת השחורה נולד בנו יאיר, שאותו הוא ראה לראשונה כעבור חמישה שבועות, רק לאחר ששוחרר מהמעצר בלטרון. בשנים 1952–1955 שימש בתפקיד מזכיר קיבוץ בגבעת חיים (איחוד). בשנים 1956–1962 הוא ניהל את משרד "תחבורה", שהיה תאגיד הגג של הקואופרטיבים להובלת משאות בישראל. בשנת 1961 נבחר לתפקיד יו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל וכיהן עד שנת 1963. בשנים 1962–1976 שימש בתפקיד מזכ"ל "הפועל", יו"ר הוועד האולימפי בישראל ויו"ר "ספורטוטו". ענבר היה יו"ר ראש המשלחות הישראליות למשחקי אסיה בשנים 1966, 1970 ו-1974. לאחר הרחקתה של ישראל מהוועד האולימפי של אסיה, הצליח ענבר לצרף את ישראל להתאחדויות הספורט של אירופה וכך נתקבלה ישראל לפיפ"א, פיב"א ולכל יתר התאחדויות הספורט באירופה. ענבר עמד בראשן של ארבע משלחות ישראליות למשחקים האולימפיים (טוקיו 1964, מקסיקו סיטי 1968, מינכן 1972 ומונטריאול 1976). בשנים 1980–1989 שימש כגזבר הוועד האולימפי בישראל, גזבר איגוד הכדורסל בישראל (1980–1982) ויו"ר איגוד הכדורסל (1982–1986). בניו של ענבר, עמרי (נולד בשנת 1943), יאיר (נולד בשנת 1946), שנפל במלחמת יום הכיפורים וגדי (נולד בשנת 1949) מחזאי, במאי ורעיונאי. נקבר בבית הקברות בקיבוצו. מדיה וקבצים בנושא יוסף ענבר בוויקישיתוף יוסף ענבר, באתר גבעת חיים איחוד יעקב בר-און, ‏שומר אחי אנוכי: המחזאי שמנפץ את מיתוס הגבורה הישראלי, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2015 יוסף ענבר איננו, בעיתון מעריב, 21 בדצמבר 1989 ראשי הפועל לדורותיהם, באתר "הפועל" – התאגדות לתרבות גופנית בשנות החמישים נחתם הסכם בין ראשי "מכבי" ו"הפועל" על שיתוף "הפועל" במוסדות לפי עקרון פיפטי-פיפטי. הסדר הפיפטי פיפטי היה סוג של פשרה ונבע מכך, שכל מוסדות הספורט בארץ הוקמו על ידי "מכבי" ונוהלו במשך שנים רבות על ידי "מכבי". הפועל החליט לפעול לפירוק "הפיפטי פיפטי", מעריב, 4 בפברואר 1963 משלחת ישראל טוקיו 1964, באתר one משלחת ישראל מקסיקו סיטי 1968, באתר one משלחת ישראל מינכן 1972, באתר one משלחת ישראל מונטריאול 1976, באתר one
אביגדור משאלי

אביגדור משאלי (17 בדצמבר 1931 – 12 בינואר 2009) היה שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב (1996–2002) ובנצרת (1984–1996). אביגדור משאלי נולד בדצמבר 1931 בתל אביב לשלמה ולבלה משאלי. הוא למד בבית הספר היסודי "בילו" בתל אביב, ובמדרשיית "נועם" בפרדס חנה. שירת שירות סדיר בצה"ל ועם תום שירותו הצבאי למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב (לימים אוניברסיטת תל אביב). לאחר תקופת התמחות במשרד עורכי הדין א. רוזנבלום הוסמך כעורך דין. הוא עבד כשש שנים במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות' בתל אביב ואחר כך כעורך דין עצמאי, זאת עד למינויו כשופט בית משפט מחוזי בשנת 1984. מאז שחרורו משרות בצה"ל משאלי שרת במילואים בפרקליטות הצבאית בתפקידי סניגור, תובע, עוזר יועץ משפטי ואב בית דין צבאי ברצועת עזה ובצפון סיני ואחר כך כשופט ביחידת בתי הדין בפיקוד צפון, עד לשחרורו בדרגת סגן-אלוף. במהלך מלחמת לבנון הראשונה, שרת במילואים בכלא אנצאר בלבנון כיו"ר ועדה למיון והחלטה בגורל שבויים (על פי אמנת ז'נבה). משאלי היה נשוי ואב לשלושה ילדים. בתקופת עבודתו כעו"ד מילא שורה של תפקידים ציבוריים בהתנדבות, בין היתר: חבר מועצת עיריית גבעתיים והנהלתה (13 שנים), חבר ועדת בנין ערים ויו"ר ועדות עירוניות, חבר המועצה הדתית בגבעתיים, נשיא לשכת בני ברית בגבעתיים, חבר ועדות שונות של לשכת עורכי הדין בישראל ועוד. בשנת 1983 - טרם מינויו כשופט - כיהן כחבר בוועדת החקירה הממלכתית לחקירת אירועי כפר שלם. בין השנים 1984–2002 כיהן כשופט מחוזי, תחילה בבית המשפט המחוזי במחוז הצפון ומאז 1996 כשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו. הוא שימש דן יחיד, ראש הרכב ערעורים אזרחיים ופליליים, ראש הרכב פשעים חמורים ובהרכב ערעורי בית המשפט למשפחה. אף במהלך עבודתו כשופט מילא שורה של תפקידים ציבוריים בהתנדבות: חבר הנהלת תנועת ארץ ישראל הטובה, חבר נציגות השופטים בישראל, חבר דירקטוריון קרן השתלמות לשופטים. בד בבד עם עבודתו השיפוטית כיהן בשנים 1990–1992 כמרצה למשפטים באוניברסיטת חיפה ומשך כ-6 שנים שימש כמרצה לדיני עונשין בקורס קציני משטרה בשפרעם. כמו כן הרצה בפני פורומים שונים, כגון פקידי סעד במחוז הצפון, קורסים שונים של המשטרה, המועצה הלאומית לקידום ערכי שלטון החוק והדמוקרטיה ועוד. משאלי כיהן כ-5 שנים כיו"ר ועדה בבחינות התמחות של לשכת עוה"ד. משך שנות כהונתו כשופט מחוזי דן ופסק במשפטים רבים שחלקם זכה להד תקשורתי נרחב, ביניהם משפטים של חברי כנופיית מע"צ. כיהן כיו"ר ועדת החקירה מטעם משרד הפנים לעניין גבולות הכנרת וטבריה. כיהן כיו"ר ועדה מייעצת מטעם משרד התמ"ת לעניין עו"ז בתעשייה ובשירותים ובתפקידים נוספים. כיהן בהתנדבות כיו"ר הוועד הפועל של המועצה הלאומית למניעת תאונות. כיהן כנשיא בית הדין העליון של הליכוד. כנופיית מע"צ השופט משאלי, לרגל צאתו לגמלאות: מבחר הצעירים אינם פונים לשפיטה(הקישור אינו פעיל), באתר inn ורד לוביץ' ועתי"ם, מאסר עולם לרוצח חברתו, באתר ynet, 8 בנובמבר 2001 יצחק דנון המדינה תשלם פיצויים של 3.1 מיליון שקל לארבעת נאשמי כנופיית מע"ץ, באתר globes ביהמ"ש גזר 12 שנות מאסר על דוד בלחניס שניסה לרצוח את עו"ד סגל בהצתה, באתר גלובס, 14 בינואר 1999 אביגדור משאלי, באתר מחלקה ראשונה אביגדור משאלי, באתר הרשות השופטת
נבחרת צ'כיה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת צ'כיה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של צ'כיה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הצ'כית, ומורכבת מכדורגלנים המחזיקים באזרחות צ'כית ושגילם מתחת ל-21. הנבחרת משתתפת במשחקי המוקדמות לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, ולמשחקים האולימפיים המתקיים כל ארבע שנים. על אף שפירוק צ'כוסלובקיה אירעה ב-1993, הנבחרת הצעירה של צ'כוסלובקיה הוסיפה להתקיים עד לסיום טורניר אליפות אירופה 1994. לאחר מכן, פוצלה לנבחרות צ'כיה וסלובקיה. התחרות הרשמית הראשונה בה נטלה הנבחרת חלק הייתה מוקדמות אליפות אירופה 1996. נבחרת צ'כיה העפילה לראשונה לגמר בטורניר אליפות אירופה 2000, שם נוצחה על ידי איטליה. באליפות אירופה 2002 השלימה צ'כיה העפלה שנייה ברציפות לגמר, ואף הצליחה לזכות לראשונה בתולדותיה בתואר לאחר שגברה בדו-קרב בעיטות עונשין על צרפת, לאחר שוויון 0-0 בהארכה. מדיה וקבצים בנושא נבחרת צ'כיה בכדורגל עד גיל 21 בוויקישיתוף