מיכל טל (פסנתרנית)

מיכל טל (נולדה ב-11 באפריל 1962) היא פסנתרנית ישראלית בינלאומית. מלמדת בכיתות אמן ושופטת בתחרויות בישראל ומחוצה לה, יזמת ומנהלת. מייסדת ומנהלת אמנותית של פסטיבל הפסנתר הבינלאומי בערד. משנת 2020, טל עוסקת באקטיוויזם בנושא הנשים במוזיקה: היא ייסדה את ההאשטאג #weeklywomancomposer ברשתות החברתיות אינסטגרם וטוויטר, ומבצעת יצירות רבות מאת מלחינות. היא הוציאה אלבום שעוסק בהלחנה נשית בשם GEMS ואלבום חדש בשם Noblesse (אצילות), על טהרתן של יצירותיה של הלן דה מונטג'רו. כמו כן, היא עוסקת בהרצאות ובחינוך בנושא יצירה נשית ומקומה במהלך ההיסטוריה. מיכל טל נולדה בתל אביב. היא בתם של הכנר אלכסנדר טל ואהובה פנקס לבית קפלן (1936–2017), שניהלה את "גלריה אהובה פנקס" ברחוב פרוג בתל אביב בשנות השבעים. אמה נישאה למשורר ישראל פנקס, שגידל אותה כאב מגיל שלוש. החלה לנגן בפסנתר בגיל רך משמיעה, והחלה ללמוד בשיעורים מסודרים וקריאת תווים בגיל חמש אצל הגב' מדלן אופהויזר, ובהמשך, אצל ולטר אופהויזר. בגיל 15 החלה ללמוד בבית הספר התיכון "תלמה ילין". בגיל 18 שירתה בצה"ל, במשרד הביטחון ובארכיון צהל. טל למדה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, וב-1985 סיימה תואר Artist Diploma באוניברסיטת אינדיאנה. ב-1987 קיבלה תואר ראשון במוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, וב-1988 סיימה תואר שני במוזיקה באוניברסיטת ניו יורק. בקיצים של 1986 ו-1987, השתתפה בפסטיבל "טנגלווד" במסצ'וסטס. בין מוריה ומדריכיה בשנים אילו, היו פרופ' אריה ורדי, ליאון פליישר, פיטר סרקין, יוזף גינגולד, יאנוש שטארקר, ג'וליוס לוין, ג'ואל קרוזניק, ג'יימס באסוול וגילברט קאליש. בשנת 1988, חזרה מלימודיה בחו"ל לישראל. בשנת 2005 סיימה את הדוקטורט שלה בחוג למוזיקולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, בהדרכתו של פרופ' יהואש הירשברג; עבודת הדוקטור שלה עסקה במלחין הצרפתי אריק סאטי, ונושאה היה: "אריק סאטי: מקומו במוזיקה הצרפתית בתחילת המאה העשרים". בגיל 16 ניגנה לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של נועם שריף ובגיל 17 ניגנה בכיתת אמן במרכז למוזיקה ירושלים עם ארתור רובינשטיין. בשנת 1981 הופיעה כסולנית עם תזמורת הרדיו ההולנדית. בשנת 1982 ניגנה לראשונה רסיטל במוזיאון תל אביב. בשנת 1983 זכתה בכמה פרסים: פרס ראשון- בתחרות "האמן הצעיר", במענק ע"ש מוריס קלירמונט, ובפרס פרנסואה שפירא (מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל). בזמן שהותה כסטודנטית בארצות הברית (משנת 1983–1988) זכתה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית בדאלאס בשנת 1986, והופיעה כסולנית עם התזמורת בניצוחו של אדוארדו מאטה, בשנת 1987. כן השתתפה בפסטיבל "פוקוס" בלינקולן סנטר בשנת 1986. בקיץ 1986 ו-1987, השתתפה בפסטיבל "טנגלווד" במסצ'וסטס, וזכתה להופיע בקונצרטים רבים, להשתלם ולחוות כיתות אמן וקונצרטים עם ליאונרד ברנשטיין, אוליבר קנוסן, לואי קרזנר, סז'י אוזווה ורבים אחרים. בפסטיבל זה זכתה בפרס ג'קסון ב-1987. עם שובה לישראל מלימודיה, ב-1988, המשיכה קריירה עשירה כסולנית ומבצעת מוזיקה קאמרית עם כל התזמורות בארץ, בהן התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה והתזמורת הקאמרית הישראלית. כן ניגנה עם תזמורות רבות בעולם: התזמורת הפילהרמונית של שטרסבורג (בביצוע הקונצ'רטו לפסנתר מס 2 מאת לוצ'יאנו בריו, בניצוחו של המלחין), התזמורת הסימפונית של דאלאס, הסימפונית של וירג'יניה, תזמורת הרדיו ההולנדית, והתזמורות הסימפוניות של מינסטר, קלרמון-פראן ולאס פאלמס. ניגנה תחת שרביטיהם של המנצחים והמלחינים ליאונרד סלטקין, אדוארדו מאטה ולוצ'יאנו בריו. היא השתתפה בפסטיבלים יוקרתיים רבים, בהם פסטיבל טנגלווד, פסטיבל "פוקוס" בלינקולן סנטר, פסטיבל מוזיקה ישראלית ויהודית בקלן, פסטיבל ישראל ופסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. ניגנה רסיטלים וקונצרטים קאמריים רבים בקרנגי הול בניו יורק ובאירופה. הצטרפה לאנסמבלים "מוזיקה נובה" ו "אנסמבל המאה העשרים ואחת", עמם ניגנה כסולנית בביצוע בכורה בארץ את הקונצ'רטו מאת ליגטי (1994) ו"ציפורים אקזוטיות" מאת מסייאן. שיתפה פעולה עם מלחינים רבים והקליטה מיצירותיהם בבכורות רבות כאנדרה היידו, כאריק שפירא, בטי אוליברו, אייל באט, עודד זהבי, ורחל גלעין. הקליטה בקביעות בשידורים חיים ובהקלטות ל"קול המוסיקה" ובקונצרטי "אתנחתא". טל היא כלת פרסים רבים, ביניהם הפרס הראשון בתחרות הבינלאומית לפסנתרנים בדאלאס (1986), פרס פרנסואה שפירא (1983), פרס ראשון בתחרות התזמורת הסימפונית ירושלים (1983) פרס שרת החינוך והתרבות (בשנים 2000 ו-2005) ופרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (2012) כן זכתה בקביעות במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל (1978-1983). בשנת 2003 הקימה ביחד עם הכנר נתאי צרי והצ'לן הלל צרי את "המועדון הקאמרי הישראלי", שפעל כעשר שנים. בתקופת פעילותו, ביצע המועדון יותר משישים יצירות מאת מלחינים ישראליים, ועיקר פעילותו הייתה בחינוך לאהבת היצירה הישראלית ושילוב תלמידים מצטיינים בנגינה קאמרית. משנת 2013 טל חברה בהרכב "שלישיית אלכסנדר", עם הכנר נתאי צרי והצ'לנית אלה טובי. טל מבצעת יצירות רבות מאת נשים מלחינות, וכן הוציאה לאור אלבום שעוסק בהלחנה נשית GEMS ואלבום חדש Noblesse מיצירותיה של אלן דה מונז'רו. טל נמנית עם סגל ההוראה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, משנת 2009 ומרצה בקורס "מתודיקה של הוראת הפסנתר". מלמדת בארץ וברחבי העולם ושופטת בתחרויות בינלאומיות. מלמדת בכיתות אמן בפסטיבלים ובבתי ספר בעולם בארצות הברית, הונג קונג, סין, סטוקהולם, פריז, רוסיה, מוסקבה, אנגליה, תאילנד, ואיטליה). טל מלמדת בבית הספר למוזיקה בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב משנת 2009 ומרצה בקורס "מתודיקה של הוראת הפסנתר". מלמדת בכיתות אמן בארץ ובחו"ל. תלמידיה הרבים זכו בתחרויות ארציות ובינלאומיות. טל שופטת בתחרויות רבות בישראל ומחוצה לה. משנת 2004, מלמדת בהקונסרבטוריון העירוני גבעתיים, שם גם שימשה כמנהלת פדגוגית (בשנים 2005–2010). לימדה בקונסרבטוריון הישראלי בתל אביב וכן במכללת לוינסקי לחינוך וכן קיימה הרצאות רבות באוניברסיטה הפתוחה ובמכון מגיד ו"שרשים". מופיעה בקונצרטי-שיחה והרצאות בכנסים רבים בישראל ומחוצה לה. עוסקת בהרצאות ובחינוך ליצירה נשית ומקומה במהלך ההיסטוריה. בשנת 2009, יזמה וניהלה את קורס "פסנתר צעיר" במרכז למוזיקה ירושלים. בשנים 2014–2020 ניהלה את תוכנית הפסנתרנים הצעירים המצטיינים במרכז למוזיקה ירושלים. בין השנים 2003–2013, יזמה וניהלה מוזיקלית את המועדון הקאמרי הישראלי, ביחד עם הכנר נתאי צרי והצ'לן הלל צרי. טל היא ממייסדי IPTA, ארגון מורי הפסנתר הארצי (שלוחה של EPTA). בשנת 2020, בעיצומה של מגפת הקורונה, יזמה והקימה את פסטיבל הפסנתר הבינלאומי המקוון Pianowebfest. פסטיבל זה הפך ב-2022 לפסטיבל הפסנתר הבינלאומי בערד Pianofest Arad, אותו היא מנהלת אמנותית. משנת 2020, טל עוסקת באקטיוויזם בנושא הנשים במוזיקה: היא ייסדה את ההאשטאג #weeklywomancomposer ברשתות החברתיות אינסטגרם וטוויטר, טל נשואה למוזיקאי שלמה טינטפולבר (מנצח, מורה ומדריך לכלי קשת) (נ. 1954) ואם לבת ובן. 2001 - רם דע-עוז - יצירות לפסנתר (הפקה עצמית של המלחין) 2002 - אייל באט - יצירות לפסנתר (הפקה עצמית של המלחין) 2003 - פסנתרין: אנתולוגיה, מוזיקה ישראלית לפסנתר. דיסק 6 מתוך 9. (איגוד הקומפוזיטורים) 2006 - צבי אבני: סונטה מס. 1 - מתוך תקליטור מוזיקה לפסנתר 2009 - Great Short Masterpieces for piano (הוצאת Romeorecords) 2014 - Erwin Schulhoff - music for piano solo (הוצאת Centaur records) 2020 - GEMS (DK records) 2024 – Noblesse ( צנטאור) מיכל טל, "הוראה בראי הזמן". כתב העת פעימות, קיץ 2010, הוצאת רסלינג (קישור למאמר באתר של מיכל טל) יעקב בר-און, "רסיסי טל". מעריב, 3 בדצמבר 2014 Barry Davis, "Giving Schulhoff an airing". Jerusalem Post, 13 october 2014 Maxim Reider, The forgotten composer, 13 December 2011, The Jerusalem Post מדיה וקבצים בנושא מיכל טל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיכל טל נעם בן זאב, מדוע חשוב שהילדים ישמרו על מסגרת מוסיקלית גם בחופש הגדול? (ריאיון עם מיכל טל), באתר הארץ, 7 ביולי 2011 נעם בן זאב, "די לאט, אם לא אכפת לך", באתר הארץ, 11 באפריל 2008 חגי חיטרון, עכבר העיר אונליין, מיכל טל: חיוך קטן, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2009 עמיר קדרון, לגלות את שולהוף (ריאיון עם מיכל טל), באתר תו-עת, 10 בדצמבר 2011 חגי חיטרון, מיכל טל מנגנת שולהוף: לפלרטט עם מיניאטורות, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2014 אמיר מנדל, המלצות קלאסיות: 13.8 עד 20.8, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2020 שיחה עם אמיר מנדל רדיו 102 תל אביב פרק 16 - מיכל טל. אגדת פסנתר ישראלית, סרטון בערוץ "Amit Weiner - עמית ויינר", באתר יוטיוב (אורך: 01:14:52) שיחה עם עו"ד נורית בנדורי שם טוב ברדיו סול חגי חיטרון, "מלחינות לא היו נוכחות כלל בחומר הלימוד", באתר הארץ, 6 ביולי 2021 Keying up for Israel's first online piano festival, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2020-07-30 (באנגלית אמריקאית) Michal Tal - Israel, Piano Music She Wrote (באנגלית אמריקאית) Wilensky, David A.M. (2023-09-18). "'Incandescent' Israeli concert pianist, just 22, to perform in Berkeley". J. (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-12-25.