גרהרד דומק

גרהרד יוהאנס פול דומק (בגרמנית: Gerhard Johannes Paul Domagk;‏ 30 באוקטובר 1885 – 24 באפריל 1964) היה כימאי ורופא גרמני, שעסק בעיקר בתחום הפתולוגיה והבקטריולוגיה. דומק זכה בשנת 1939 בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה, על גילוי האנטיביוטיקה סולפונאמיד פרונטוסיל (sulphonamide Prontosil), שהייתה התרופה היעילה הראשונה נגד זיהומים חיידקיים. גרהרד דומק נולד בשנת 1885 בעיר לגוב שבגרמניה. אביו היה איש חינוך ואמו הייתה עקרת בית ועסקה בחקלאות. עד גיל 14 למד דומק בבית הספר שאביו ניהל בעיר זומרפלד (כיום לובסקו (אנ'), בפולין). כאשר היה בן 14, עבר לבית ספר אחר בשלזיה. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1914, החל ללמוד רפואה באוניברסיטת קיל, אולם לימודיו נקטעו באמצע בשל התגייסותו לצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. בדצמבר של אותה השנה, נפצע דומק בשדה הקרב. לאחר שטופל והבריא, המשיך להתנדב כחובש עד לסיום המלחמה. בשנת 1918 חזר לאוניברסיטה והשלים את לימודי הרפואה לאחר שלוש שנים. בשנת 1923 החל לעבוד במעבדות המחקר במכון הפתולוגי של אוניברסיטת גרייפסוואלד. בהמשך שימש גם למרצה בתחום הפתולוגיה באוניברסיטה זו. ב-1925 עבר ללמד סטודנטים באוניברסיטת מינסטר. נוסף על כך, באותה השנה הוא נישא לגרטרוד סטריבה. לשניים נולדו שלושה בנים ובת אחת. על אף שדומק אהב ללמד ונהנה מכך, בין השנים 1927–1929 הוא החליט לקחת הפסקה לצורך מחקר במעבדות של חברת באייר (Bayer), אשר מימנה מכון מחקר חדש לפתולוגיה ובקטריולוגיה ומינתה את דומק למנהלו. במעבדות בייר עסק דומק בחקר זיהומים הנגרמים על ידי חיידקים. הוא בדק את השפעתם של חומרים העשויים צבעים מסונתזים על חיידקים במבחנה. בשנת 1932 גילה שקיים חומר כימי אדום היכול לרפא זיהומים חיידקיים. תחילה הוא ניסה את החומר על עכברים, ומצא כי החומר, שלו ניתן השם סולפונאמיד פרונטוסיל, מצליח לטפל בעכברים הנגועים בחיידק הסטרפטוקוק, גם אם מצבם קשה. גרהרד לא חשב שהפרונטוסיל יעבוד גם על גוף האדם, אך כאשר בתו חלתה בסטרפטוקוק והייתה במצב אנוש, הוא נאלץ לטפל בה עם החומר. כעבור מספר ימים, בתו נרפאה לגמרי מהמחלה. בזכות הגילוי, מדענים רבים החלו לעסוק בתחום התרופות האנטי-בקטריאליות. אמנם כעבור כמה שנים הוחלף השימוש בפרונטוסיל בתרופה אחרת, הפניצילין, אך דומק היה הראשון שגילה תרופה יעילה לטיפול בזיהומים חיידקיים. מלבד מחקרו בתחום הבקטריולוגיה עסק דומק בפיתוח טיפולים כימותרפיים נגד מחלת הסרטן. דומק עסק במחקר במשך שנים רבות, עד שנפטר בשנת 1964 כתוצאה מניוון בליבו. גילוי האנטיביוטיקה פרונטוסיל זיכה את גרהרד דומק בפרס נובל לרפואה ופיזיולוגיה בשנת 1939, אך הוא לא הוענק לו באותה השנה עקב התנגדות המשטר הנאצי בגרמניה לקבלת פרסי נובל בקרב מדענים גרמניים. רק לאחר סיום מלחמת העולם השנייה קיבל את הפרס, אך לא את המענק הכספי שהיה אמור לקבל, עקב הזמן שחלף. כמו כן, דומק קיבל גם אותות כבוד מאוניברסיטאות שונות כמו בולוניה, מינסטר, קורדובה, לימה, בואנוס איירס, פרנקפורט וגיסן. בשנת 1941, זכה לאות כבוד מצד החברה המלכותית האנגלית למדע. פרס פרזניוס (1937) מדליית אמיל פישר (1937) חבר זר של החברה המלכותית (23 באפריל 1959) Gran Cruz de la Orden Civil de Sanidad (1954) פרס אהרונסון (1940) פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1939) פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (1956) עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדרגת מפקד בכיר אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה פור לה מריט פרס קמרון של אוניברסיטת אדינבורו "Chemotherapie Der Tuberkulose Mit Den Thiosemikarbazonen" מאת גרהרד דומק (הוצאת Georg Thieme Verlag, ינואר 1950) מדיה וקבצים בנושא גרהרד דומק בוויקישיתוף גרהרד דומק, באתר פרס נובל (באנגלית) גרהרד דומק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גרהרד דומק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קורות חייו של גרהרד דומק באתר פרס נובל קורות חייו של גרהרד דומק במעבדות בייר קורות חייו של גרהרד דומק באנציקלופדיית בריטניקה קורות חייו של גרהרד דומק בעיתון "ניו יורק טיימס" על התרופה פרונטוסיל באנציקלופדיה בריטניקה קורות חייו של גרהרד דומק