laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האהבה הישנה

"האהבה הישנה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי שלמה ארצי, מתוך אלבום האולפן העשרים שלו, שניים (1996). הוא יצא לאור בינואר 1996, בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום. את השיר כתב והלחין ארצי להפקה מוזיקלית של בן ארצי. השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג'. במרוצת השנים, הקליטו את השיר מספר מוזיקאים שונים, ביניהם הזמר אייל גולן שכלל אותו באלבום, חלומות (2003). השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי והופק על ידי בן ארצי. במצעד שיריו של שלמה ארצי שנערך ברשת ג' במרץ 2007, נבחר "האהבה הישנה" להיכלל בעשירייה הפותחת ודורג במקום התשיעי בסך הכול. במצעד של המדינה שכלל את "500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי" דורג במקום ה-429. שלושה עשורים לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-3 מיליון השמעות. האודיו הרשמי של "האהבה הישנה" פורסם ב-26 בינואר 2011, שלושה עשורים ליציאתו המקורית. נכון לינואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-10 מיליון צפיות. סרטון השיר "האהבה הישנה" באתר יוטיוב האהבה הישנה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il חלומות, 2003-06-20, נבדק ב-2024-01-29 מצעד שירי שלמה ארצי – פזמונט, באתר pizmonet.co.il המצעד של המדינה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il האהבה הישנה, 2005-09-22, נבדק ב-2024-01-29 שלמה ארצי- האהבה הישנה, נבדק ב-2024-01-29
פלוטיקזון

פלוטיקזון הוא גלוקוקורטיקואיד סינתטי (אנלוג פלואורי של קלוטיקזון) המשמש לטיפול בתסמיני מערכת הנשימה. נגזרות אסטריות שלו: פְלוּטִיקָזוֹן פְּרוֹפִּיוֹנָאט (הנמכר בשמות אלגרו, סרטייד, פלוטיפורם, פלוסלמר, פליקסוטייד, פליקסונז ופליקסרג'י) וגם פלוטיקזון פוּרוֹאָט (הנמכר בתכשירים בשם אבאמיס, טרלג'י אליפטה, רלבר אליפטה) נמצאות בשימוש נרחב להקלת תסמיני דלקת, אצל אנשים עם נזלת אלרגית, דלקת סימפונות, אסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית. ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי מופיעה פלוטיקזון כתחליף אפשרי לגלוקוקורטיקואיד סינתטי אחר בשם בּוּדֶנוֹזִיד (אנ'). בשנת 2021, ברשימת התרופות הנפוצות ביותר בארצות הברית, הגיעה משפחת תרופות הפלוטיקזון למקום ה-23, עם יותר מ-25 מיליון מרשמים בעלות כוללת של כ-3 מיליארד דולר, ונמכרה גם כתרופה ללא מרשם. תופעות הלוואי השכיחות של פלוטיקזון ונגזרותיה כוללות פטרת בפה ובגרון, צרידות, הופעת חבורות ודלקת ריאות, אך עלולים להתרחש גם דיכאון, תוקפנות, דימומים מהאף, טשטוש ראיה. בעיה נוספת, העלולה להיווצר בשימוש ממושך במינונים גבוהים, היא דיכוי הייצור העצמוני של קורטיזול (אי ספיקה אדרנלית). מדיה וקבצים בנושא פלוטיקזון בוויקישיתוף פלוטיקזונה Fluticasona, באתר מדריך התרופות | שירותי בריאות כללית "Fluticasone - prescribing information, side effects and uses". World Health Organization (2021). World Health Organization model list of essential medicines: 22nd list (2021). Geneva: World Health Organization. hdl:10665/345533. WHO/MHP/HPS/EML/2021.02. "The Top 300 of 2021". ClinCalc. ארכיון מ-15 בינואר 2024. נבדק ב-14 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Fluticasone - Drug Usage Statistics". ClinCalc. נבדק ב-14 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Fluticasone Nasal Spray". נבדק ב-21 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) GSK, פליקסוטייד דיסקוס - עלון לצרכן, באתר מאגר התרופות - משרד הבריאות, ‏6/2022 גמילה מסטרואידים | איכילוב, באתר תלות וגמילה מסטרואידים
יששכר איש כפר ברקאי

יששכר איש כפר ברקאי היה כהן גדול בבית המקדש השני. יששכר איש כפר ברקאי נזכר לגנאי, בשל זהירותו המופרזת שלא יתלכלכו ידיו בשעת עבודת הקרבנות, ומנהגו לעבוד בכפפות של משי בשל כך, דבר שנתפס כביזוי עבודת בית המקדש: תנו רבנן: ארבע צווחות צווחה עזרה... ועוד צווחה: צא מכאן, יששכר איש כפר ברקאי, שמכבד את עצמו ומחלל קדשי שמים! דהוה כריך ידיה בשיראי ועביד עבודה (=שהיה כורך ידיו במשי ועובד). — תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ז, עמוד א'; מסכת כריתות, דף כ"ח, עמוד ב'; ילקוט שמעוני ויקרא תסט. התלמוד מספר גם מה עלה בגורלו (בתרגום לעברית): מאי עלתה בו (מה אירע לו) ביששכר איש כפר ברקאי? אמרו: המלך (בכריתות: ינאי המלך) והמלכה היו יושבים. המלך אמר גדי טוב יותר, והמלכה אמרה כבש עדיף. אמרו: מי יוכיח? כהן גדול, שמקריב קרבנות כל יום. בא יששכר, הראה בידו (בתנועה של זלזול): אם גדי עדיף - יעלה לקרבן תמיד! אמר המלך: הואיל ולא הייתה לו אימת המלכות - יחתכו את יד ימינו! נתן יששכר שוחד, וחתכו את שמאלו. שמע המלך, וחתך את ימינו. אמר רב יוסף: ברוך הקב"ה שגבה מיששכר איש כפר ברקאי את גמולו בעולם הזה. — שם. התלמוד בהמשך מביא אמוראים שמסבירים מדוע דבריו של יששכר לא היו נכונים. בספרות התורנית מוזכר סיפורו לא אחת בהקשר של דיני חציצה במצוות (כגון לולב) ובזיון המצווה בכך.
לוח אם

לוח האם הוא המעגל המודפס הראשי של מחשב או מכשיר אלקטרוני מורכב אחר. במחשב אישי (PC) לוח האם הוא המשטח המרכזי עליו מתנהלת פעולתו הפנימית של המחשב. כל רכיב במחשב חייב להיות משובץ בלוח האם או מקושר אל רכיב שמשובץ בו. למחשבים שונים מבנה מעט שונה ולכן, למשל, במחשב אחד רכיבי עיבוד הקול יהיו בכרטיס הרחבה (שיהיה מקושר אל לוח האם דרך חריץ PCI) ובמחשב אחר יהיה כרטיס קול מובנה, דהיינו שרכיבי עיבוד הקול יהיו משובצים בקטע מתוך לוח האם. ישנן חברות המייצרות לוחות אם שעליהם כבר משולבים רכיבי חומרה למחשב (המכונים ON BOARD), כגון: כרטיס רשת, יחידת עיבוד גרפי, כרטיס קול וכדומה. כל לוח אם מבוסס על ערכת שבבים (Chipset) שאחראית על הגישור בין הרכיבים השונים המרכיבים את המחשב. בנוסף לערכת השבבים, לוח האם מכיל רכיבי אלקטרוניקה המסדירים את המתח החשמלי אל ובין השבבים כמו גם את התקשורת שלהם. רכיבים אלה הם נגדים, קבלים, סלילים וכיוצא באלו. רכיבים שכיחים של ערכת השבבים: תושבת המעבד (לא המעבד עצמו אלא רק התושבת שלו) חריצי כרטיסי הזיכרון של המחשב חריצי כרטיס המסך - AGP או PCI Express חריצי כרטיסי הרחבה (כולל כרטיסי קול ורשת) למשל חריצים לחיבורים מסוג PCI,‏ EISA, ו-ISA. באמצעות חריצי הרחבה אלו היה ניתן להוסיף פונקציונליות רבה לכל מחשב אישי. לכל חריץ הרחבה בנוסף לצורה החיצונית השונה מאפיינים שונים כמו למשל מהירות העברת הנתונים. חיבורים למידע חיצוני וציוד היקפי (USB), שמאפשרים לחבר אליו ציוד היקפי, כמו יציאות עכבר ומקלדת מחשב, יציאות טוריות, מקביליות ויציאות USB שמחליפים לא מעט את חריצי ההרחבה, ובקר קלט/פלט (Super I/O) המפקח עליהם. חיבורים לדיסק הקשיח (רק החיבורים, לא הדיסק) גשר צפוני. גשר דרומי. חומרת ה-BIOS. המבנה הפיזי של לוח האם נעשה על פי שיקולים של מיקום במכשיר האלקטרוני, עיגון מכני למסגרת המכשיר, שטח פנים, מרחק בין רכיבים, זרימת האוויר לקירור, מחברים לכניסה של חשמל ותקשורת, הפרעות כגון קרינת חום וגלי רדיו.השינויים בלוחות האם נעשים בעקבות המיזעור של המחשב האישי והמעבר למכשירים אלקטרונים נישאים. כיום לוחות האם העיקריים בנויים בצורה כזו שיהיו מתאימים לעבודה ולחיבור למעבדים של אינטל או של AMD, זאת בשל ריבוי תצורות החיבור של המעבדים (כגון: LGA1155 האופייני למעבדי אינטל החדשים, AM2 במעבדי AMD החדשים, 939, 754). החברות העיקריות והידועות לייצור לוחות אם הן: ASUS, Gigabyte, MSI, ASRock ,ABIT. בעבר ייצרה גם אינטל לוחות אם עבור מחשב שולחני. מונחים בחומרה "Intel exits the desktop motherboard business to focus on new form factors". PCWorld (באנגלית). נבדק ב-2017-09-23.
דוב (סוג)

דוב (נרשם גם: דב, שם מדעי: Ursus) הוא סוג במשפחת הדוביים מתת-משפחת הדובים, בתוכו מרבית מיני הדובים החיים – 4 מינים. דוב לבן ודוב קודיאק הם טורפי היבשה הגדולים ביותר כיום, עם משקל של 700 ק"ג ואף יותר. מינים אלה מצויים ביערות, שדות ומורדות הרים ברחבי אמריקה הצפונית ואירואסיה. הדוב הלבן הוא היחיד החי בקוטב הצפוני והוא מסוגל לשחות בלב הים הפתוח. הדובים הם אוכלי כל ברובם, למעט הדוב הלבן. הם משתמשים בכפותיהם הגדולות כדי לחפור ולהוציא שורשים או חרקים מהאדמה. הם גם ירדפו אחרי טרף כמו דגי סלמון ואף על גורי פרסתנים צעירים. בתזונתם הם נחשבים להיפוקרניבורים, אך הדוב הלבן, המצוי באזורים בהם אין כמעט אוכל הוא היפרקרניבור הצד כלבי ים, איילים וטרף דומה. הסוג כולל את המינים הבאים: דוב חום (Ursus arctos) דוב שחור אסייתי (Ursus thibetanus) דוב שחור אמריקני (Ursus americanus) דוב קוטב (Ursus maritimus) מינים נוספים שנכחדו: Ursus abstrusus Ursus arvernensis דוב דנינגרי (Ursus deningeri) דוב אטרוסכוס (Ursus etruscus) דוב אינגרסוס (Ursus ingressus) Ursus dolinensis Ursus inopinatus דוב רוסיקוס (Ursus rossicus) Ursus sackdillingensis דוב מערות (Ursus spelaeus) דוב מינימוס (Ursus minimus) מדיה וקבצים בנושא דוב בוויקישיתוף דוב, באתר ITIS (באנגלית) דוב, באתר NCBI (באנגלית) דוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דוב, באתר GBIF (באנגלית)
קיקה ברא"ז

קיקה (רבקה) ברא"ז שורץ (באנגלית: Kika Braz Schwartz; נולדה ב-20 באוגוסט 1959) היא אדריכלית ישראלית. בין הפרויקטים המרכזיים שתכננה נמנים שרונה מרקט במתחם שרונה בתל אביב, "הרצליה הילס" על כביש 2, "הבלוק" בבאר שבע ומעונות הסטודנטים של המכללה האקדמית ת"א-יפו. קיקה ברא"ז (בן רבי אלכסנדר זיסקינד) נולדה ב-1959 בפתח תקווה, בתם של השופט יצחק ברא"ז ורינה סגל ונכדתו של זאב ברא"ז, מיקירי פתח תקווה. סיימה את שירותה הצבאי בדרגת סגן בחיל התותחנים כקצינת מבצעים.[דרוש מקור] בוגרת הטכניון בארכיטקטורה ובינוי ערים בהצטיינות (1985). בעלת תואר שני בארכיטקטורה, מגמת תכנון בניינים, מאוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק, ארצות הברית (1988). עבדה במשרדו של אריה שרון ובשנת 1985 נסעה לניו יורק שם התמחתה במשרד משה ספדי אדריכלים ופרנק ויליאמס ושות'. הייתה שותפה לתכנון מגדל לשימושים מעורבים (מגורים, משרדים ומסחר) ברוקפלר סנטר. בשנת 1989 חזרה לישראל והקימה משרד אדריכלים עצמאי, בו היא מכהנת כמייסדת ומנהלת שותפה. משרדה מתמחה בפרויקטים עירוניים גדולי מידות. בשנת 2023 דורג משרדה במקום ה-12 למשרדי אדריכלים באתר הדירוג דן אנד ברדסטריט. נכון ל-2023 מונה המשרד כ-60 עובדים מקצועיים. נשואה לד"ר בעז שורץ, מנכ"ל דויטשה בנק ישראל לשעבר, ולהם שלושה ילדים. City Square, 2020 - מקום ראשון, משרד מוביל ארצית בהתחדשות עירונית Would Architecture Festival,2021 - פרויקט "הבלוק", באר שבע פרס מתחם המגורים "הרצליה הילס" זוכה בפרס המצוינות בבנייה לשנת 2021 מדד נדל"ן, 2022 - מקום רביעי בארץ מתחם שרונה מעונות הסטודנטים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו אתר האינטרנט הרשמי של קיקה ברא"ז אדריכלים ומתכנני ערים זרקור: פרויקטים בהיקפים גדולים/קיקה ברא"ז אדריכלים ומתכנני ערים, באתר מתחמי עיצוב ואדריכלות אורבניזם חדש, הסכת רפאל נדל"ן, ספטמבר 2023 אודית לורן בלקין, 90 שנות נדל"ן ובנייה בישראל, באתר הארץ, 23 במרץ 2023 הרצליה הילס - מגורים בפארק אורבני, ראיון עם קיקה ברא”ז, מגזין DA, יולי 2017 חגית פלג-רותם, ‏נוגעת בשמים: על בנייני היוקרה במרכזי ערים, באתר גלובס, 14 בפברואר 2010 משרדי אדריכלים, באתר דן אנד ברדסטריט מיטל ר. פישמן, בנייה מנצחת: הפרויקטים שזכו בתחרות "מצוינות בבנייה" לשנת 2021, באתר ynet, 27 במאי 2021
פרלה דנוך

פאר (פרלה) דנוך־צוקרל (נולדה ב-30 בינואר 1989) היא שחקנית, קומיקאית, חקיינית, טיקטוקרית ויוטיוברית ישראלית. דנוך נולדה בטבריה והיא הבת של הזמר רמי דנוך מלהקת צלילי העוד. כשהייתה בת שנתיים עברה המשפחה לראשון לציון. לא התגייסה לצה"ל מחמת תת-משקל. ב-2013 השתתפה בשלב האודישנים של התוכנית ״זה לא אמיתי״ ששודרה בערוץ 24. בשנת 2017 השתתפה בסדרה "להיות איתה" ששודרה בערוץ 2 וגילמה את פרלה. באותה השנה גילמה את איב המאפרת בתוכנית הרשת שיצרו רן סופר ורוני ששון, "בסלון אצל ששון". בשנת 2019 שיחקה בסדרה "בת אל הבתולה" ששודרה בחברת הכבלים של HOT בתפקיד סיגלית. באותה השנה שיחקה גם בסדרת הטלוויזיה "דוז פואה". בשנת 2020 דיבבה את מאמא בסדרה "חבורת חיות המחמד". באותה השנה השתתפה גם בתוכנית הילדים של מני, בעלה, שנקראת "מני ממטרה והמלון המטורף". בשנת 2021 גילמה את אדווה בסדרה "מה שבע" ששודרה בערוץ קשת 12. באותה השנה השתתפה לצד מני בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "זוג מנצח VIP" ששודרה בערוץ רשת 13. בחנוכה של שנת 2022 השתתפה במחזמר "הצגה של משפחה" לצד מני, מיכאל ושירן ספיר והשחקן מני צור. בשנים 2022–2024 שיחקה בשתי העונות של הסדרה הקומית המצליחה "שנות ה-90" ברשת 13 בתפקיד פרח פנסו. בשנת 2023 התארחה בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "קופה ראשית" בערוץ כאן 11 שם גילמה את לירי כהן, מועמדת רפת-שכל להחלפה זמנית של שירה (נועה קולר), שגם התקבלה לתפקיד אולם הגיעה לעבודה רק לאחר ששירה חזרה. בשנת 2024 גילמה את עדן בעונה השנייה של סדרת הדרמה ״בלקספייס״ ששודרה ברשת 13. דנוך נישאה בשנת 2021, לכוכב הילדים מני צוקרל המוכר בשם הבמה מני ממטרה. פרלה דנוך, ברשת החברתית פייסבוק פרלה דנוך, ברשת החברתית אינסטגרם פרלה דנוך, ברשת החברתית טיקטוק פרלה דנוך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרלה דנוך, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סרטונים בערוץ של פרלה דנוך, באתר יוטיוב אבי איצקוביץ', אני, מני והממטרה: פרלה דנוך, כוכבת "זוג מנצח VIP", מגלה הכל, באתר mynet‏ ראש העין, 28 במאי 2021 בר שם אור, פרלה דנוך: "החלטתי לא לחכות ולכתוב לעצמי תפקידים", באתר ynet, 15 בספטמבר 2023 שיר זיו, פרלה על בעלה מני ממטרה: "היו לי משברים מאוד קשים, ולא ממקום של קנאה", באתר ישראל היום, 9 בפברואר 2023 שרה פני עוזרי, ‏"פתאום ארץ נהדרת הייתה אצלי בבית": פרלה דנוך כבר לא רק כוכבת רשת, בעיתון מקור ראשון, 11 במאי 2023 יפעת הללי אברהם, ‏"אמא שלי עסוקה בלהסביר שהבת שלה לא בהיריון", באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023 בר שם-אור, פרלה דנוך: "החלטתי לא לחכות ולכתוב לעצמי תפקידים", פודקאסט "ברשת", ספטמבר 2023
נביולה

האם התכוונתם ל... נביולה (בעברית: ערפילית) היא ענן בין-כוכבי של גז ואבק המורכב מיסודות. בתרבות פופולרית נביולה (קומיקס) נביולה (היקום הקולנועי של מארוול)
קבוצת אוורגראנד

קבוצת אוורגראנד (China Evergrande Group) היא חברת יזמות בנייה ציבורית סינית גדולה. החברה שהייתה השנייה בגודלה בסין בתחום הנדל"ן נקלעה לקשיים פיננסים בעקבות משבר הנדל"ן בסין ב-2021, והגישה בקשה לפשיטת רגל ב-2023. בראשית 2024 הורה בית משפט בהונג קונג על פירוק החברה. נוסדה בשם Hengda Group על ידי שו ג'יאיין בגואנגג'ואו ב-1996, במקביל לתקופה שבה חל פיתוח אורבני נרחב בסין. המודל העסקי של הקבוצה התבסס על גיוס כסף רב כחוב לצורך רכישת קרקעות ולקידום פרויקטי בנייה עליהם, אותו מכרה לציבור. המלווים לחברה היו הבנקים הסינים הממשלתיים, לצד משקיעים בבורסת הונג קונג שם נסחרו מניות החברה ואיגרות החוב שלה, לאחר הנפקתה ב-2009. בנוסף, החברה גייסה כסף ממנהליה ועובדיה בריבית גבוהה. ב-2020 החל השלטון הסיני בצעדים לקירור שוק הנדל"ן במדינה, והציב תנאים לחברות היזמות לקבלת הלוואות חדשות מהבנקים. תנאים אלו הגבילו מאוד את יכולתה של החברה למחזור חוב ישן באמצעות גיוס חוב חדש. בספטמבר 2021 נכשלה החברה בתשלומי ריבית למחזיקי איגרות החוב, שער המניה וערך איגרות החוב שלה נפלו בחדות. הממשל הסיני החליט שלא להתערב, ולא להשקיע בחברה כסף ממשלתי בניסיון חילוץ, על אף גודלה. החשש מהשפעה כלכלית נרחבת בשל גודלה היחסי של החברה, הוביל לירידות שערים ניכרות במדדים שונים, על רקע הערכה שהחברה תקרוס. נכון ל-2021, החברה מעורבת בכ-800 פרויקטים שונים ברחבי סין הכוללים כ-1.6 מיליון דירות בשלבי בניה שונים שנמכרו, סה"כ חובותיה הרשמיים עומד על כ-300 מיליארד דולר, ובנוסף מוערך כי סכום נוסף בן כ-150 מיליארד דולר הוא חובות לא רשומים. הקבוצה העסיקה כ-200,000 עובדים החברה מחזיקה בבעלותה את קבוצת הכדורגל גואנגג'ואו, ומיזמים בתחומים נוספים כדוגמת רכב חשמלי. בראשית 2024 הודיע בית משפט בהונג קונג על פירוק החברה, לאור כישלון בשיחות בין הנהלת החברה ומחזיקי החוב שלה. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת אוורגראנד (בסינית) מדיה וקבצים בנושא קבוצת אוורגראנד בוויקישיתוף אופיר דור, ‏הכול התחיל בכפר קטן במזרח סין: עלייתו ונפילתו של האיש שמאחורי קריסת אוורגרנד, באתר גלובס, 22 בספטמבר 2021 בר לביא, ‏גדולה מדי כדי ליפול? הסיפור של ענקית הנדל"ן הסינית שהכניסה את השווקים בעולם למערבולת, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2021 אופיר דור, ‏למה אוורגרנד הסינית קורסת דווקא עכשיו, ומה הסיכוי שתפיל את השווקים בכל העולם?, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2021
Éditions L'Âge d'Homme

Éditions L'Âge d'Homme (ההוצאה לאור "ל'אז' ד'אום") היא הוצאה לאור שווייצרית של ספרים בשפה הצרפתית שנוסדה ב-1966 בלוזאן על ידי המו"ל ממוצא סרבי ולדימיר דימיטרייביץ' בעזרת הסופר והמו"ל דומניק דה רו (Roux) .אל המייסדים הצטרף קלוד פירושו (Frochaux). בנוסף לחנו, הספרים בז'נבה), עד 2016 להוצאת הספרים L'Âge d'Homme הייתה חנות ידועה ברחוב פרו (Rue Ferou) ברובע השישי של בפריז. הוצאת הספרים L'Âge d'Homme נודעה תחילה בהפצת ספרים מאת מחברים בשפות סלאביות לרבות בסדרה "קלאסיקונים סלאבים" (Classiques slaves) שכללה 500 כותרות. פורסמו שירים מאת אוסיפ מנדלשטאם, אלכסנדר בלוק, ספרי סטניסלב ויטקביץ', ולדיסלב ריימונט, כתבי אסתטיקה של קזימיר מלביץ', מסות ורומנים מאת זמיאטין, ניקולאי לסקוב, בוריס פילניאק, כתבי איוו אנדריץ' ודובריצה צ'וסיץ', וכו'. בהמשך היא גיוונה את הקו האידטוריאלי ופרסמה כתבי עת, עבודות אקדמיות, ספרות יפה כולל יצירות של מחברים שווייצרים כמו אנרי פרדריק אמייל, אטיין באריליה, גסטון שרפיו, שארל -אלבר סנגריא, ז'ורז' אלדאס, שארל פרדינאן ראמי, לאון סווארי, או צרפתים כמו פייר גריפארי, אלן פוקאר, פול-ז'ילבר לאנז'וון, כריסטיאן גייה או ז'אן-לוק קארון. בין שנות ה-1960–1980 היה L'Âge d'Homme אחד המו"לים העיקריים בצרפתית שפרסמו ספרים מאת מחברים דיסידנטים סובייטיים, כמו וסילי גרוסמן ואלכסנדר זינובייב. הם היו הראשונים שפרסמו יצירות של פייר גריפארי. בימי המלחמות שפרצו בנסיבות התפרקות יוגוסלביה פרסמה ההוצאה לאור מספר ספרים שתמכו בעמדה בסרבית. L'Âge d'Homme הוציא לאור מסות רבות על סוגיות פוליטיות, היסטוריות, תרבותיות או פילוסופיות. הוא פרסם גם מספר כרכים מאת אוקטאב מירבו: שלושה כרכים מ"התכתבותו הכללית", "המאבקים הספרותיים" שלו, "האב ז'ול" ו"סבסטיאן רוק", כמו כן לקסיקון מונומנטלי על אוקטאב מירבו. קטלוג ההוצאה לאור כולל גם מחברים אנרכיסטים כגון מקס שטירנר ("היחיד ורכושו" ו"התיק H") נואל גודן ("אנתולוגיה של החתרנות הרובאית") אך גם מחברים מן הימין הרדיקלי ומן הימין כמו אלן דה בנואה, פייר מארי גלואה, אריק ורנר, ספרים של מבקרים חריפים של האיסלמיזם כמו אבן ואראק או אלכסנדר דל ואל, כמו כן תיקי דאדא, אוסף שנקרא "Bibliothèque Mélusine" וכתב עת בשם "מלוזין" Mélusine (מחברות המרכז לחקר הסוריאליזם) שהוקדשו לסוריאליזם בעריכתו של אנרי בהאר. L'Âge d'Homme התייצב להגנת משוררים בלגים (לוסיין נולה), ושווייצרים (כמו פרנץ ראקוצי, מוניק לדראק או פיירט מישלו). עד 2011 פרסמה הוצאת L'Âge d'Homme כ-4500 ספרים שונים. « Bibliothèque Mélusine » (ספריית מלוזין) « Cahiers des avant-gardes » (מחברות אוונגארד) « Caryatides » (קריאטידות) « Classiques slaves » (קלאסיקונים סלאבים) « Dossiers H » (תיקי H) (מוקדשת לז'ורז' אלדאס) « La Fronde » (בניהולו של סלובודן דספוט) (פרונדה) « Les Grands poèmes du monde » (הפואמות הגדולות של העולם) « Grands Spirituels orthodoxes du s- XX e » (אנשי הרוח האורתודוקסים הגדולים) « Messages » (בניהול ז'אן-מרק ברטו) (מסרים) « Mobiles historiques » (מניעים היסטוריים) « Objections » (הערות) « Poche suisse » ספר כיס שווייצרי - (בניהול ז'אן -מישל אוליבייה) « Politica Hermetica » « Le rameau d'or » (ענף הזהב) « Sophia » (סופיה) « Symbolon » (סימבולון) « Être et devenir » (להיות ולהיעשות) « V » אתר האינטרנט הרשמי של Éditions L'Âge d'Homme (בצרפתית) כתבת הספד על ולדימיר דמטרייביץ' ב-Le Monde ב-6 ביולי 2006
לולי אבו אל-הודא

וֶלְיָה (לוּלִי) אַבּוּ אלְ-הֻדַא אוֹסְמַנאוֹלוּ (26 בינואר 1916/1919–29 בנובמבר 2012), המכונה גם הנסיכה לוּלִי, הייתה אשת חברה וחוקרת תולדות האמנות בריטית ממוצא סורי-כורדי-טורקי, האישה המוסלמית הראשונה שלמדה באוניברסיטת אוקספורד. אבו אל-הודא נולדה בקהיר שבמצרים למשפחה של דיפלומטים טורקים בגלות, אשר היו בשירות האימפריה העות'מאנית. סבה היה יועץ דת ואסטרולוג של הסולטן העות'מאני עבדול חמיד השני, ואביה, חסן ח'אלד אבו אל-הודא, ניהל את המשרד לעניינים טורקיים בקהיר תחת הח'דיו עבאס חלמי השני. לימים מונה לתפקיד ראש ממשלת עבר הירדן. אמה, דוולט אבו גבל, הייתה נצר למשפחת אצולה עות'מאנית. היא הייתה לאישה המוסלמית הראשונה שלמדה באוניברסיטת אוקספורד, עת למדה היסטוריה מודרנית ומדע המדינה בליידי מרגרט הול, שבאותה העת היה קולג' לנשים. היא סיימה את לימודיה ב-1939. במהלך מלחמת העולם השנייה היא גויסה על ידי שירותי המידע הבריטיים (ארגון תעמולה בריטי לקידום האינטרסים הבריטיים במהלך המלחמה) והוצבה בקהיר, שם פעלה יחד עם פרייה סטארק במסגרת ארגון "אחוות החופש" (Brotherhood of Freedom), אשר שם לו למטרה לשכנע ערבים לתמוך בבעלות הברית. בהמשך הוצבה בפלשתינה, והקימה את "אגודת הנשים לסולידריות" בירושלים. בתום המלחמה פנתה ללמוד תולדות האמנות בבית הספר סלייד לאמנות יפה ובמכון קורטולד בהנחיית אנתוני בלאנט, והתגוררה בצ'לסי שבלונדון. היא התחקתה אחר ציוריו של קאמי פיסארו, ואף החלה בכתיבת הביוגרפיה שלו. בשנת 1963 נישאה אבו אל-הודא לבן דודה, הנסיך אמר פווזי אוסמנאולו, במה שנראה כמו נישואי נוחות. כמו כן, ניהלה מערכת יחסים בת שלושים שנה עם חבר הפרלמנט הבריטי ג'ון פוסטר. היא נודעה בארוחות הערב הנוצצות שאירחה ובאישיותה הראוותנית. אבו אל-הודא הלכה לעולמה ב-29 בנובמבר 2012 בלונדון. מנאר חסן, סמויות מן העין – נשים והערים הפלסטיניות, הוצאת מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017, עמ' 80 הטקסט המלא של הספר East is West מאת פרייה סטארק בתאריך 23 בנובמבר 2018, בארכיון האינטרנט הרומן הפוליטי של לולה אבו אל־הודא, מעריב, 24 ביולי 1949 Sarin, Sophie (2013), Princess Lulie Flamboyant: Art historian and friend of Freya Stark and Anthony Blunt, The Independent, נבדק ב-20 בספטמבר 2017 {{citation}}: (עזרה) Alan Rush, Princess Lulie Abul-Huda Fevzi Osmanoglu (1919-2012), Al-Ahram Weekly, 26 Dec 2012
שמטרלינגה

שמטרלינגה (בגרמנית: Schmetterlinge) היא להקה אוסטרית, שייצגה את אוסטריה באירוויזיון 1977 עם השיר "Boom Boom Boomerang". שמטרלינגה הוקמה בווינה, בירת אוסטריה, בשנת 1969. ב-1970 עזבה בריג'יט שוסטר את הקבוצה. את מקומה תפסה פיפה ארמסטרונג. בשנת 1973 פרש פרדי רובטשק, שהוחלף על ידי הרברט צכלינג-טפייר. בשנת 1976, עם עזיבתה של ארמסטרונג, הפכה ביאטריקס נוינדלינגר לסולנית הנשית היחידה של שמטרלינגה. במקביל מונה גינטר גרוסלרכר, הגיטריסט, למנהל הלהקה. הוא ארגן עבורה כמה קונצרטים באולם שניהל בשם לה סאלטון. בשנת 1977 הוציאה הלהקה את Proletenpassion – אורטוריה פוליטית, שכללה עיסוק בעניינים פוליטיים מוכרים שפקדו את העולם החל מהמאה ה-16 ועד המאה ה-20. באותה שנה נבחרה על ידי תאגיד השידור האוסטרי לייצג את המדינה באירוויזיון 1977 עם השיר "Boom Boom Boomerang", סאטירה על תעשיית המוזיקה. בתום התחרות דורגה במקום ה-17 עם 11 נקודות. בשנת 1979 יצא לאור אלבומה השביעי של הלהקה, Herbstreise, שתואר כאלבום הפוליטי והמתוחכם ביותר של הקבוצה. הוא דן בנושאיה הפוליטיים של גרמניה. החל מעליית סיעת הצבא האדום, האמנציפציה, הנאציזם והתנועה האנטי-גרעינית. שם האלבום שאוב ממחאת הסתיו הגרמני ב-1977. בשנת 1982 מונה הלמוט גרסינג למתופף הלהקה. בשנת 1985 עזבו רסיטריטס וגרסינג את שמטרלינגה. ב-1987 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קטן בכמה ערים גדולות בגרמניה. משנות ה-90 ועד לשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 ערכה הקבוצה כמה קונצרטים קטנים. ב-24 במאי 2013 נפטר אריק מייקסנר, אחד ממייסדי שמטרלינגה, מסרטן. שמטרלינגה, באתר MusicBrainz (באנגלית) שמטרלינגה, באתר Discogs (באנגלית) Eurovisionworld, Eurovision 1977 Results: Voting & Points – Austria (באנגלית)
Dystopia: The Tree of Language

Dystopia: The Tree of Language הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הבנות הדרום קוריאנית דרים קאצ׳ר. הוא יצא לאור ב-18 בפברואר 2020 על ידי דרימקאצ'ר קומפני, בהפצת Kakao M. האלבום כולל ארבעה עשר רצועות, יחד עם הסינגל המוביל "Scream", והוא זמין בארבע גרסאות: "E", "V", "I" ו־L". האלבום מהווה התחלה לטרילוגיית Dystopia של דרים קאצ׳ר. בהמשך לטרילוגיה הופיעו המיני-אלבומים: Dystopia: Lose Myself, ו- Dystopia: Road to Utopia. האלבום מכר למעלה מ-59,899 עותקים, הגיע למקום השלישי במצעד סירקל צ׳ארט, וזכה לביקורות אוהדות. ב-3 בפברואר, הלהקה פרסמה את לוח הטיזרים לאלבום האולפן הראשון שלהם Dystopia: The Tree of Language. בין ה-4 ל-12 בפברואר חשפה הלהקה טיזרים עם תמונות אישיות וקבוצתיות. ב-12 בפברואר חשפה הלהקה סרטון עם מילים מהשיר, ועם קטע מכלי הנגינה שהשתתפו ביצירת השיר "Scream". בביקורת באתר Allkpop, ציין אריק וירסינג: "עם כל הרצועות שבאלבום, יש מעט מאוד תוכן. כל שיר הוא די קלסי של דרים קאצ׳ר בצורה כזו או אחרת. אמנם יש כמה סטיות מהנוסחה, אבל הן עדיין ׳עשו את זה׳". האלבום קיבל בביקורת זו דירוג של 9 מתוך 10. מגזין הטיים הגדיר את האלבום כ״אחד האלבומים שהגדירו הכי טוב את שנת 2020 ב-קיי-פופ״ ו״האלבום הכי טוב של דרים קאצ׳ר עד כה״. בנוסף, המגזין NME דירג את האלבום במקום ה-15 ברשימת ״25 האלבומים הטובים באסיה״ של שנת 2020. אורך המהדורה הסטנדרטית של האלבום הוא כארבעים ושתיים דקות. האלבום נכתב והופק על ידי 0to1, Chairmann, Dami, Hi5, JiU, Kim Bo Eun, LEEZ, Ollounder, Siyeon ו-Yohyeon. האלבום מגיע עם 14 רצועות, והוא היצירה הארוכה ביותר מבין היצירות של דרים קאצ׳ר לשוק הקוריאני. מבחינת סגנון מוזיקלי האלבום הוא תקליט רוק עם השפעות של EDM. החברות ג׳יו, דאמי ושיאון השתתפו בכתיבת השיר "Black or White". שיאון, דאמי, ג׳יו ויוהאון השתתפו בכתיבת "Jazz Bar". שיאון השתתפה בהלחנה ובכתיבה של "Paradise". השיר "Scream" עוסק בסיפור שקשור לציד מכשפות בימי הביניים. השיר "Red Sun" מדבר על אזהרה, באמצעות היפנוזה, לאנשים שאינם מודים בטעויותיהם. האתר סומפי תיאר את "Paradise" כרצועת פופ אלקטרונית ש"מספקת מסר מנחם לאנשים הבודדים של החברה המודרנית". השיר "Scream" משלב רוק עם מוזיקה אלקטרונית והוא "מושפע מציד מכשפות בתקופת ימי הביניים. הצעקה לפני הפזמון מדגישה את המוטיב הזה". מידע על האלבום Dystopia: The Tree of Language באתר MusicBrainz KPOP Ktown4u.com : [SET[4CD SET] DREAMCATCHER - Album Vol.1 [Dystopia : The Tree of Language] (E Ver. + V Ver. + I Ver. + L Ver.)], web.archive.org, ‏2020-10-26 2020년 08월 Album Chart [August 2020 Album Chart (see#133)]. Gaon Music Chart (בקוריאנית). נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) CIRCLE CHART - 써클차트, circlechart.kr (באנגלית) [Album and MV Review Dreamcatcher – 'Dystopia: The Tree of Language'], allkpop (באנגלית) The Songs and Albums That Defined K-Pop's Monumental Year in 2020, TIME, ‏2020-12-11 (באנגלית) NME, The 25 best Asian albums of 2020, NME, ‏2020-12-18 (באנגלית) "Dreamcatcher(드림캐쳐) 1st Album [Dystopia : The Tree of Language] Highlight Medley". YouTube. 13 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Foundation, The Korea International Broadcasting. "한국을 대표하는 글로벌 방송! The World On Arirang!". Simply K-Pop : ARIRANG (באנגלית). נבדק ב-2021-02-10. "Watch: DreamCatcher's Siyeon Lets Her Voice Shine In 1st Solo Single "Paradise" MV". Soompi (באנגלית). 23 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אבו אל-הודא

האם התכוונתם ל... חסן אבו אל-הודא – ראש ממשלת עבר הירדן הרביעי לולי אבו אל-הודא – אשת חברה וחוקרת תולדות האמנות, בתו של חסן ח'אלד אבו אל-הודא תאופיק אבו אל-הודא – ראש ממשלת עבר הירדן השביעי וראש ממשלת ירדן