laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אאוסתנופטרון

אאוסתנופטרון (שם מדעי: Eusthenopteron; משמעות השם: "סנפירים מפותחים מאוד") הוא סוג של דג קדום מהמחלקה בעלי סנפירים בשרניים שחי בסוף תקופת הדבון. הוא היה מאובן מעבר בין הדגים האמיתיים לבעלי ארבע רגליים פרימיטיביים מאוד כמו האיכתיוסטגה. המאובנים שלו נמצאו לראשונה ב-1881 בפארק הלאומי מיגואשה שבקוויבק, קנדה. מאובנים נוספים התגלו באמריקה הצפונית ואירופה ב-3 מינים. דג זה דמה במראהו להינרייה, אך היה קטן יותר. הוא הגיע לאורך ממוצע של כ-1–1.5 מטר והיה בעל לסתות גדולות, מכסה זימים בולט ומכוסה עור ומספר סנפירים בשרניים לצידי הגוף שעזרו לדג להתקדם במים רדודים. היה לו זנב גדול בעל 3 אונות וזוג סנפירי זנב גדולים בקצה הגוף. בגלל העיניים הקטנות הראייה שלו הייתה חלשה מאוד והוא הסתמך על חישת זרימה סביב גופו במקום. ככל הנראה הוא היה טורף של חסרי חוליות וחולייתנים קטנים ממנו. מדיה וקבצים בנושא אאוסתנופטרון בוויקישיתוף אאוסתנופטרון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אאוסתנופטרון, באתר GBIF (באנגלית) אאוסתנופטרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ז'וזפין אלהאנקו

ז'וזפין אלהאנקו (בשוודית: Josephine Alhanko; נולדה ב-24 באפריל 1981) היא שחקנית שוודית. אלהאנקו נולדה בסטוקהולם ובנעוריה למדה בלט, ב-2002 הופיעה בתוכנית הילדים "Dieselråttor & sjömansmöss" ששודרה בערוץ SVT1, ב-2005. ב-2006 זכתה בתואר מיס שוודיה והלכה לייצג את שוודיה במיס תבל 2006 בלוס אנג'לס, שופטי התחרות תיארו אותה כ"מקצועית, צנועה וסימפתית" והיא גם עלתה לשלב 20 המועמדות הסופיות. ב-2006 גם שיחקה באחד התפקידים הראשיים של סדרת הפנטזיה "Världarnas bok", ב-2011 שיחקה בפרק של סדרת המשטרה "Irene Huss", ב-2012 שיחקה בהפקת תיאטרון המבוססת על הסרט פאני ואלכסנדר, באותה שנה החלה לשחק בסדרה אנשים אמיתיים. מדיה וקבצים בנושא ז'וזפין אלהאנקו בוויקישיתוף ז'וזפין אלהאנקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) [1] [2] [3] ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוגת עקיצת הדבורה

עוגת עקיצת הדבורה / עוגת עוקץ הדבורה (בגרמנית: Bienenstich; ביננשטיך) היא עוגה שמקורה בגרמניה המשמשת כקינוח. העוגה מבוססת לרוב על תחתית של בצק שמרים מתוק עם ציפוי אפוי של שקדים מקורמלים וממולאת בחביצת וניל, קציפת חמאה (אנ') או שמנת. ניתן למצוא את המתכון במספר גרסאות, כמו בצורת מאפין ועוד. ישנן גם גרסאות שלא מבוססות על בצק שמרים, מרקמן מעט יותר אוורירי והן מהירות יותר להכנה. עוגת עקיצת הדבורה היא עוגה מסורתית הפופולרית למדי ברחבי הארצות הגרמניות וגם בחלקים אחרים של אירופה. נהוג להגיש אותה כמנה אחרונה לצד מאכלים נוספים בארוחה, או כקינוח לצד קפה או תה. ייתכן שהעוגה קיבלה את שמה בשל ציפוי הדבש שלה. לפי סיפור אגדה, דבורה נמשכה אל העוגה ועקצה את האופה שהמציא את העוגה. מקורות אחרים מצטטים סיפורים שונים, כמו למשל: אגדה של אופים גרמניים מהמאה ה-15, אשר השליכו כוורות מלאות בדבורים על פולשים שהגיעו מכפרים סמוכים, מה שסייע להדוף בהצלחה את אותם פולשים. לאחר שנהדפו פצחו תושבי הכפר בחגיגות על ידי אפיית גרסה של עוגה זו שנקראה על שם מאמצי ההדיפה שלהם שצלחו. ישנו גם סיפור על אופה גרמני שבזז להנאתו כוורות בכפר שכן, וחגג את מלאי הדבש החדש שלו בעוגה הזו שהכין. המטבח הגרמני עוגת מזון השטן מדיה וקבצים בנושא עוגת עקיצת הדבורה בוויקישיתוף רותי קינן, על הדבש ועל העוקץ: ביננשטיק בצ'יק צ'ק, באתר ynet, 9 באוקטובר 2011 אביבה פיבקו, ‏בתנור של אביבה: עוגת עוקץ דבורה, באתר ‏מאקו‏, 24 בנובמבר 2011 תתכוננו לאפקט וואו: עוגת עוקץ הדבורה, החדשות 13 "Bee Sting (Bienenstich) Recipe". נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Bienenstich Bee Sting Cake Recipe". נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ארנולד זאברט: Backen - Die neue große Schule, Zabert Sandmann, המבורג 1985, S. 125 תתכוננו לאפקט וואו: עוגת עוקץ הדבורה, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר) עקיצת הדבורה לעצלנים, באתר www.carine.co.il Bienenstich in German Food & Recipes, ilikegermany.com "Bienenstich Cake (Bee Sting Cake) - DianasDesserts.com". נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Get Stung By Cream-Filled German Bienenstich Kuchen (Bee Sting Cake), The Spruce Eats (באנגלית) פיית העוגיות מגשימה משאלות – עוגת עקיצת הדבורה – פיית העוגיות
דיק בארנט

ריצ'רד "דיק" בארנט (באנגלית: Richard "Dick" Barnett; נולד ב-2 באוקטובר 1936) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1959–1974. בעונת 1968 השתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובעונות 1970 ו-1973 זכה באליפות ה-NBA כשחקן ניו יורק ניקס. לאורך קריירת המשחק העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 2.9 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים למשחק.. נבחר לחבר היכל התהילה של הכדורסל בשנת 2024. בארנט נולד וגדל בעיר גארי שבאינדיאנה. בשנת 1955 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון תאודור רוזוולט" עד משחק גמר אליפות התיכונים של אינדיאנה, שבו הפסידה הקבוצה ל"תיכון קריספוס אטקס" שאותה הוביל אוסקר רוברטסון. בין השנים 1955–1959 למד באוניברסיטת המדינה של טנסי, וזכה עם קבוצת הכדורסל שלה ב-3 אליפויות "ליגת המכללות הקטנות" (NAIA) בעונות 1957–1959. ב-4 עונותיו בקבוצה קלע 23.4 נקודות בממוצע למשחק, ועזב אותה כקלע המוביל בתולדותיה עם 3,009 נקודות בסך הכול. בדראפט ה-NBA ‏1959 נלקח בארנט בבחירה הרביעית, על ידי סירקיוז נשיונלס. בשתי עונותיו בסירקיוז קלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק, והעפיל עם קבוצתו לשלב הפלייאוף. בעונת 1961/1962 עבר לקבוצת קליבלנד פייפרס מ"ליגת הכדורסל האמריקאית" (ABL), וזכה עמה באליפות הליגה. לקראת עונת 1962/1963 חזר ל-NBA, כאשר חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס. בסיום אותה עונה הפסיד עם הלייקרס בגמר ה-NBA מול בוסטון סלטיקס (2–4), כמו גם בעונת 1964/1965‏ (1–4). ב-3 עונותיו בקבוצה קלע 16.8 נקודות למשחק. באוקטובר 1965 הועבר בארנט בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לבוב בוזר, ונשאר בקבוצה במשך 9 עונות עד פרישתו בשנת 1974. בעונת 1965/1966 קלע שיא קריירה של 23.1 נקודות בממוצע למשחק, ובעונת 1967/1968 השתתף בפעם היחידה בקריירה במשחק האולסטאר. בעונת 1969/1970 סייע לניו יורק לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, כשהשלים חמישייה פותחת חזקה לצד חברי היכל התהילה לעתיד וולט פרייזר, ביל בראדלי, דייב דבושר וויליס ריד. לאורך אותו הפלייאוף היה בארנט הקלע השני בקבוצתו, עם ממוצע של 16.9 נקודות למשחק, ובסדרת הגמר מול הלייקרס אף שדרג את תפוקתו ל-18.6 נקודות למשחק. בעונת 1972/1973 היה שותף לזכייתה השנייה של הקבוצה באליפות ה-NBA, אך הפעם כשחקן ספסל שולי יחסית. באוקטובר 1973, לאחר 5 משחקים בעונת 1973/1974, נחתך מסגל הקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 37. בעת פרישתו ניצב במקום ה-17 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 15,358 נקודות. לאחר פרישתו ממשחק שימש במשך 3 עונות כעוזר מאמן בניקס, תחת רד הולצמן. לאחר מכן עבר לימודי דוקטורט בהוראה, והיה מרצה לניהול ספורט באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק. במרץ 1990 הופרשה גופייתו עם המספר "12" על ידי הניקס. באפריל 2007 הוצג בהיכל התהילה של כדורסל המכללות, יחד עם מאמנו בקבוצת האוניברסיטה ג'ון מקלנדון. מדיה וקבצים בנושא דיק בארנט בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של בארנט ב-NBA, באתר basketball-reference.com ביוגרפיה, באתר הרשמי של בארנט טנסי סטייט מפרישה את גופייתו של בארנט, באתר הקבוצה, 14 בפברואר 2005 רשימת הנבחרים בדראפט 1959, באתר basketball-reference.com הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, נכון ל-1974, באתר basketball-reference.com דיק בארנט, באתר היכל התהילה של כדורסל המכללות מספרי גופיות שהופרשו על ידי הניקס, באתר הרשמי, 6 באוגוסט 2014
מוסא מוגושקוב

מוסא חוש-אחמטוביץ' מוגושקוב (ברוסית: Муса Хож-Ахматович Могушков; נולד ב-6 בפברואר 1988) הוא ג'ודוקא רוסי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. מוגושקוב מחזיק בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2011 ו-2014. באליפויות אירופה הוא זכה במדליית כסף בשנת 2017 ומדליית ארד בשנת 2021. מוגושקוב התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2012 ו-2020. בלונדון 2012 הוא התחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג והודח בקרב הראשון לאחר הפסד לטרלאן קארימוב האזרי. בטוקיו 2020 הודח שוב בקרב הראשון לאחר הפסד בווזארי לרוסטם אורוג'וב האזרי. מוגושקוב לא התחרה בריו 2016, אז נבחר דניס יארצב להיות הנציג הרוסי בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג עקב ניקוד גבוה יותר בדירוג העולמי. במהלך הקריירה מוגושקוב זכה בשבע תחרויות מהסבב העולמי; מהם ארבע תחרויות גראנד סלאם ושלוש תחרויות גראנד פרי. מוסא מוגושקוב, באתר olympedia.org מוסא מוגושקוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי מוסא מוגושקוב, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
שחר גורדון

שחר גורדון (נולד ב-7 ביוני 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי אשר שיחק במספר קבוצות בליגת העל וכן בנבחרת ישראל. גורדון זכה להצלחה בצעירותו, כאשר זכה בתארים במדי קבוצת הנוער של מכבי תל אביב ובתיכון עירוני ט' במסגרת ליגת העל לתיכונים. גורדון שיחק בצעירותו בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא זכה עם הקבוצה באליפות בעונת 1996/7 (בהדרכת יעקב ג'ינו) ובגביע המדינה בעונת 1997/8 (בהדרכת ישראל לב). במקביל, השתתף גורדון בליגת העל לתיכונים במדי תיכון עירוני ט' בתל אביב וזכה עם הקבוצה באליפות ב-1997. בשנתו האחרונה בתיכון עבר גורדון לקונטיקט שבארצות הברית ושיחק כדורסל במדי קבוצת בית הספר סט. תומאס מור אקדמי. בשנים 1998–2000 שיחק גורדון בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי וב-1999 זכה איתה איתה באליפות טורניר ה-NIT. גורדון גם שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל. בין השאר, הוא שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה ב-1998 שנערכה בבולגריה, שם זכתה הנבחרת במקום השישי כאשר גורדון היה הקלע הבולט של הנבחרת בטורניר עם 13.5 נקודות למשחק. גורדון היה חלק מנבחרת העתודה שזכתה בהישגי השיא שלה עד אז, יחד עם טל בורשטיין ויניב גרין, כאשר בשנת 2000 סיימה כסגנית אלופת אירופה לנוער, לאחר שבחצי הגמר ניצחה את נבחרת ספרד של פאו גאסול; ובאליפות העולם לנוער בשנת 2001 סיימה במקום השביעי. גורדון החל את הקריירה המקצוענית שלו בעונת 2000/01 במכבי רמת גן וקלע כ-3 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2001/02 שיחק גורדון בהפועל ירושלים של קלע כ-5 נקודות ב-12 דקות בממוצע למשחק והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה ולחצי גמר גביע ספורטה. בעונת 2002/03 ירדו ממוצעיו לכ-3 נקודות ו-11 דקות. את עונת 2003/04 החל גורדון בגבעת שמואל שם קלע 4 נקודות בכ-15 דקות בממוצע למשחק. בינואר 2004 עבר גורדון למכבי ראשון לציון (בתמורה לשחקן יואב בר) שם קלע כ-2 נקודות בכ-6 דקות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה בישראל, עונת 2004/05 שיחק גורדון ברמת השרון שם קלע כ-2 נקודות בכ-12 דקות בממוצע למשחק. בעונת 2005/06 עבר גורדון לבי. סי. קייב האוקראינית שם שיתף פעולה עם אפיק ניסים והמנהל המקצועי רני כהנא והגיע עם הקבוצה למקום השלישי ביורוצ'לנג'. בנבחרת ישראל הבוגרת רשם גורדון 36 הופעות וקלע 148 נקודות. הוא נטל חלק באליפות אירופה ב-2001 שנערכה בטורקיה. במשחק על העלייה לרבע הגמר נגד נבחרת ספרד, כאשר הספרדים מובילים בנקודה, שבע שניות לסיום המשחק, החטיא גורדון זריקה מטווח קרוב, מה שהוביל להפסד הנבחרת והדחתה מהטורניר. גורדון גם השתתף באליפות אירופה ב-2003 שנערכה בשוודיה, שם זכתה ישראל במקום השביעי. בשנת 2006 פרש גורדון מכדורסל. עם השנים הוגדר כשחקן שלא הגשים את הפוטנציאל הגלום בו. לאחר פרישתו, השלים גורדון תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה, ולאחר מכן עבר לעבוד בסניף של חברת קרדיט סוויס בלונדון. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א דף השחקן באתר מנהלת הליגה אלופות ומחזיקות גביע הנוער בכל הזמנים, באתר ספסל Shahar Gordon Profile, Fiba Archive גמרי ליגת בתי הספר, באתר ספסל איתי שנקמן, שחר גורדון חתם במכבי ראשון לציון, באתר ynet, 21 בינואר 2004 כל הכדורסלנים הישראלים באירופה, באתר ספסל (ארכיון) אליפות אירופה: ספרד - ישראל 67:71, באתר ynet, 3 בספטמבר 2001 ערן סלע, גורדון, שחר - כבר לא יפציע, אתר כדורסלע ברק חקלאי, ההחמצות הגדולות של הכדורסל הישראלי, באתר ynet, 11 באפריל 2017
אקסל קלרז'ה

אקסל קלרז'ה (בצרפתית: Axel Clerget; נולד ב-28 בפברואר 1987) הוא ג'ודוקא צרפתי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. בפברואר 2009 זכה קלרז'ה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז. בדצמבר 2016 זכה במדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי ובפברואר 2017 זכה במדליית כסף נוספת בגראנד סלאם פריז. באליפות אירופה בשנת 2017, שנערכה בוורשה, הוא זכה במדליית הכסף לאחר שניצח בחצי הגמר את חוסיין חלמורזייב הרוסי והפסיד בגמר לאלכסנדר קוקול הסרבי. באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו זכה קלרז'ה במדליית הארד. הוא הגיע עד שלב חצי הגמר, שבו הפסיד לאיוון מוראלס הקובני, ונשר לקרב על מדליית הארד, שבו גבר באיפון על אדוארד טריפל הגרמני. קלרז'ה התחרה בגראנד פרי תל אביב 2019 וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את ניקולס מונגאי האיטלקי. באליפות העולם 2019, שנערכה בטוקיו, זכה פעם נוספת במדליית הארד. ברבע הגמר הפסיד לנואל ואן 'ט אנד ההולנדי, שזכה בסופו של דבר במדליית הזהב, ובבית הניחומים ניצח את ממדלי מהדייב האזרי ואת מרקוס נימן השוודי. באולימפיאדת טוקיו 2020, קלרז'ה זכה יחד עם נבחרת צרפת במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית לאחר שניצחו בגמר את נבחרת יפן. בתחרות האישית הוא הודח בסיבוב השלישי לאחר ניצחון אחד והפסד אחד. מדיה וקבצים בנושא אקסל קלרז'ה בוויקישיתוף אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית פייסבוק אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית אינסטגרם אקסל קלרז'ה, באתר olympedia.org אקסל קלרז'ה, באתר איגוד הג'ודו העולמי אקסל קלרז'ה, באתר JudoInside.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אזור הצפון הרחוק (קמרון)

אזור הצפון הרחוק (בצרפתית: Région de l'Extrême-Nord) הוא אזור בקמרון. באזור מתגוררים 3,993,007 תושבים (נכון ל-2015). בירת האזור היא מרואה. מבחינה מנהלית אזור הצפון הרחוק מחולק ל-6 נפות. מדיה וקבצים בנושא אזור הצפון הרחוק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תעלומת האלפא ביתא (סדרת טלוויזיה)

תעלומת האלפא ביתא (באנגלית: The ABC Murders) היא מיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 המבוססת על הרומן "רציחות האלפבית" מאת אגתה כריסטי. הסדרה שודרה בשלושה לילות רצופים החל מ-26 בדצמבר 2018. העיבוד נעשה בידי שרה פלפס, והבימוי בידי אלכס גבאסי. בסדרה מככב ג'ון מלקוביץ' בתפקיד הרקול פוארו, ולצדו מופיעים רופרט גרינט, אנדרו באקן, טרה פיצג'רלד ושירלי הנדרסון בתפקידי משנה. במרץ 2019 תופץ הסדרה על גבי DVD באמצעות Universal Pictures UK. ג'ון מלקוביץ' – הרקול פוארו רופרט גרינט – המפקח קרום אנדרו באקן – פרנקלין קלארק איימון פארן – אלכסנדר בונפרטה קאסט ג'ק פרת'ינג – דונלד פרייזר גרגור פישר – דקסטר דולי טרה פיצג'רלד – ליידי הרמיוני קלארק הנרי גודמן – סידני פריין שירלי הנדרסון – רוז מרבורי ברונווין ג'יימס – מייגן ברנרד פרייה מייבור – תורה גריי קווין מקנלי – המפקח ג'אפ איב אוסטין – בטי ברנרד אניה צ'אלוטרה – לילי מרבורי ליזי מקינרני – ליזי ברנרד סיריל נרי – האב אנסלם סוזן פאקר – קפסטיק מייקל שפר – סרג'נט ילנד כריסטופר וילרס – סר קרמייקל קלארק שיין אטוול – הבלש בונס טרניה אדוארדס – מיס לי טמזין גריפין – אליס אשר ניל הרסט – בני גרו איאן פירי – פיטר אשר קארן וסטווד – גברת קירקהם הסדרה צולמה באתרים ביורקשייר בהם גרוסמונט, לידס, פיקרינג, ריפון, סלטייר, וייקפילד וסקלטון-און-יור. ניובי הול שימש לצילומי האחוזה בצ'רסטון. בסדרה מופיע גם בניין De La Warr Pavilion בבקסהיל-און-סי. מדיה וקבצים בנושא תעלומת האלפא ביתא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תעלומת האלפא ביתא (באנגלית) "תעלומת האלפא ביתא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תעלומת האלפא ביתא", באתר Metacritic (באנגלית) "תעלומת האלפא ביתא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "All-star cast announced for new BBC One Agatha Christie thriller The ABC Murders". BBC Media Centre. 24 במאי 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "First-look image of John Malkovich as Hercule Poirot in BBC One's The ABC Murders". BBC Media Centre. 21 ביוני 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Agatha Christie: ABC Murders [DVD]". Amazon.co.uk. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "The ABC Murders Begins on BBC One on Boxing Day at 9pm". BBC Media Centre. 15 בדצמבר 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The ABC Murders: An A to Z". AgathaChristie.com. נבדק ב-22 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The ABC Murders episode 1". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The ABC Murders episode 2". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The ABC Murders episode 3". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אזור החוף (קמרון)

אזור החוף (בצרפתית: Région du Littoral) הוא אזור בקמרון. באזור מתגוררים 3,354,978 תושבים (נכון ל-2015). בירת האזור היא דואלה. מבחינה מנהלית אזור החוף מחולק ל-4 נפות. מדיה וקבצים בנושא אזור החוף בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרטק מוסקבה (פוטבול)

ספרטק מוסקבה (ברוסית: Клуб по Американскому Футболу "Спартак Москва") היא קבוצת פוטבול רוסית מהעיר מוסקבה המשחקת בליגת הפוטבול הרוסית. ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול סגנות (2): 2022, 2024 גביע רוסיה זכייה (1): 2022 הליגה הבכירה של ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול סגנות (1): 2020 אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק מוסקבה ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית VK Развиваем американский футбол! ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טימו סונינן

טימו סונינן (בפינית: Teemu Suninen; נולד ב-1 בפברואר 1994) הוא נהגי מרוצי ראלי פיני המתחרה עבור קבוצת אם-ספורט באליפות העולם בראלי. סונינן ערך את הופעת הבכורה באליפות העולם בראלי בעונת 2014 כשהשתתף בראלי פינלנד. הוא סיים כמנצח בקטגוריית ה-WRC3 ודורג במקום ה-17 בדירוג הכללי. בעונת 2015 לקח חלק בשלושה מרוצים בקטגוריה, והשיג ניצחון נוסף בראלי סרדיניה. בנוסף, התחרה בחמישה מרוצים בקטגוריית ה-WRC2, וניצח את ראלי ווילס, מרוץ סיום העונה. בעונת 2016 השיג שלושה ניצחונות ושני פודיומים, ודורג במקום השלישי בקטגוריה. לקראת עונת 2017 עבר להתחרות בקבוצת אם-ספורט. הוא ניצח את ראלי ספרד, הגיע שלוש פעמים למקום השני ובסיומה דורג שוב במקום השלישי. בעונת 2018 עבר להתחרות בקטגוריה הבכירה. מדיה וקבצים בנושא טימו סונינן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טימו סונינן טימו סונינן, באתר DriverDB לנהגי מרוצים WRC2 runner-up Suninen joins M-Sport fold for 2017, Neste Rally Finland, 10 January 2017 M-Sport adds Teemu Suninen to its 2018 World Rally Championship team, Autosport, 12 January 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שברולט סיטיישן

שברולט סיטיישן (באנגלית: Chevrolet Citation) היא מכונית קומפקטית, המוגדרת כמכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בארצות הברית ובמקסיקו בין השנים 1979–1985 (משנת המודל 1980). משנת 1980 יוצר דגם קופה שהיה קרוי "X-11". יוצרו 1,643,587 יחידות. 2 דלתות - האצ'בק. 3 דלתות - האצ'בק. 5 דלתות - האצ'בק. 2 דלתות - קופה. 811,540 יחידות (שנת המודל 1980). 413,379 יחידות (שנת המודל 1981). 165,557 יחידות (שנת המודל 1982). 93184 יחידות (שנת המודל 1983). 97,205 יחידות (שנת המודל 1984). 62,722 יחידות (שנת המודל 1985). "שברולט סיטיישן", 5 דלתות, האצ'בק "שברולט סיטיישן", 5 דלתות, האצ'בק, שנת 1981 "שברולט סיטיישן" 5 דלתות, האצ'בק "שברולט סיטיישן", שנת 1984, 5 דלתות, האצ'בק "שברולט סיטיישן" (ברקע נהר ההדסון) "שברולט סיטיישן" 3 דלתות, האצ'בק, שנת 1980 "שברולט סיטיישן" 3 דלתות, האצ'בק "שברולט סיטיישן X11", דגם קופה, 2 דלתות, שנת 1980 "שברולט סיטיישן X11", דגם קופה, 2 דלתות שברולט שברולט ברטה מדיה וקבצים בנושא שברולט סיטיישן בוויקישיתוף שברולט סיטיישן, סרטון באתר יוטיוב "שברולט סיטיישן" auto.howstuffworks.com/chevrolet-citation.htm/printable "שברולט סיטיישן" everything2.com/user/schizophasic/writeups/Chevrolet+Citation "שברולט סיטיישן" thetruthaboutcars.com/2010/12/curbside-classic-1980-chevrolet-citation
טלי קצף

טלי קצף ׁ(נולדה ב-31 ביולי 1985) היא זמרת סופרן ישראלית. קצף סיימה את לימודי התואר הראשון בזמרה בהצטיינות בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, והייתה חברה במקהלת מורן ובמיתר אופרה סטודיו של האופרה הישראלית החדשה. הרפרטואר שלה שם כלל את אדלה בעטלף, גרטל, פיית החול ופיית הטל בהנזל וגרטל, פמינה ופפגנה בחליל הקסם, סוזנה בנישואי פיגרו, דספינה בכך עושות כולן, הסופרן הראשית באימפרסריו, ג'ולייטה בקפולטי ומונטקי ותפקידים נוספים. הרפרטואר האופראי שלה כולל את ג'ילדה בריגולטו, המכשפה הראשונה בדידו ואניאס, ולנסיין באלמנה העליזה, תפקיד האש בהנער והקסמים, נאיידה באריאדנה בנקסוס, ועוד. הרפרטואר הקונצרטי שלה כולל את הרקויאם והמיסה הגדולה של מוצרט בדו מינור, הרקוויאם הגרמני של ברהמס, המגניפיקט של באך, הרקויאם של פורה, המגניפיקט והגלוריה של ויולדי, המגניפיקט של ראטר, הגלוריה של פולנק ועוד. בשנת 2010 זכתה קצף בפרס השלישי בתחרות האקדמיה למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בשנת 2015 זכתה בפרס ראשון ופרס הקהל בתחרות סדנת האופרה הבינלאומית בתל אביב ובשנת 2016 בפרס בוכוהולץ. היא זכתה במלגת אלי ליאון. מתגוררת בהרצליה. אתר האינטרנט הרשמי של טלי קצף (באנגלית) טלי קצף באתר האופרה הישראלית טלי קצף מתכוננת לטבילת האש שלה כטראוויאטה / עמיר קדרון, באתר music4awhile טלי קצף, סולנית סופרן קולורטורה מסבירה מה זה בעצם סופרן קולורטורה ומדגימה זאת בליוויו של הפסנתרן איאן שו, יוטיוב טלי קצף, ברשת החברתית אינסטגרם טלי קצף, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו חגי חיטרון, סדנת האופרה בתל אביב: מרוץ ישר ולעניין, באתר הארץ, 30 ביולי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שברולט ברטה

שברולט ברטה (באנגלית: Chevrolet Beretta) היא מכונית קופה, המוגדרת מכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בארצות הברית בין השנים 1987–1991 (משנת מודל 1988). סך הכול יוצרו 905,000 יחידות. בשנת המודל 1988 יוצרו 275,000 יחידות. "CL" (דגם בסיסי) - יוצר בין השנים 1987 - 1998. "GT" - יוצר בין השנים 1988 - 1993. "GTU" - יוצר בין השנים 1988 - 1989. "Indy" - יוצר בשנת 1990. "GTZ" - יוצר בין השנים 1990 - 1993. "Z26" - יוצר בין השנים 1994 - 1996. ב-25 במאי 1989 נפגש יו"ר ברטה, יצרנית נשק איטלקית, ונשיא ג'נרל מוטורס לחתום על הסכם ליישוב מחלוקת בנוגע לשימוש בסימן המסחרי, לדגם ה"שברולט ברטה", ובכך תרם לקרן ברטה באמצעות פרופ' גולדבירש (Prof. Goldbirsch). פייר ג'וזפה ברטה קיבל את התרומה של 500,000 דולר מאת רוג'ר ב. סמית', נשיא ג'נרל מוטורס, מטעם קרן Beretta לחקר הסרטן וטיפול במחלה. במקביל, יצרנית הנשק "ברטה" נתנה לקונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס את הזכות להשתמש בשם ובסימן המסחרי של מכונית שברולט היוקרתית "שברולט ברטה". "שברולט ברטה" "שברולט ברטה", שנת 1991 "שברולט ברטה", דגם 2.8 "GT", שנת 1990 "שברולט ברטה", דגם 2.8 "GT", שנת 1990 "שברולט ברטה", דגם "Indy", שנת 1990 "שברולט ברטה", דגם 2.0 "Fi", שנת 1988 "שברולט ברטה", דגם "GTZ", שנת 1993 "שברולט ברטה", דגם "GTZ", שנת 1993 "שברולט ברטה", דגם "GTZ", שנת 1993 שברולט מדיה וקבצים בנושא שברולט ברטה בוויקישיתוף שברולט ברטה, סרטון באתר יוטיוב James M. Flammang, Ron Kowalke: Standard Catalog of American Cars, 1976–1999. 3rd edition. Krause Publications, Iola WI 1999, ISBN 0-87341-755-0. "שברולט ברטה" beretta.net/model_info/1988 "שברולט ברטה" - תמונות cargurus.com/Cars/Chevrolet-Beretta-Overview "שברולט ברטה" auto.howstuffworks.com/chevrolet-beretta ג'נרל מוטורס תרמה 500,000 דולר לחברת הנשק Beretta fondazioneberetta.com/index.aspx
סיפורו של אדי דוצ'ין

סיפורו של אדי דוצ'ין (באנגלית: The Eddy Duchin Story) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1956 בסוגה של מלודרמה מוזיקלית עם טיירון פאואר וקים נובק בתפקידים הראשיים. צולם בצבעי טכניקולור ובשיטת סינמסקופ. התסריט נכתב על ידי סמואל טיילור והוא מבוסס על סיפור של ליאו קאצ'ר (אנ') ומתאר באופן חופשי את סיפור חייו של פסנתרן הג'אז אדי דוצ'ין (אנ') (1909–1951). דוצ'ין היה פסנתרן ג'אז ומנצח ביג באנד יהודי מפורסם בשנות ה-30 וה-40. הוא היה ללא השכלה מוזיקלית פורמלית אבל בעל יכולת טכנית מעולה בנגינת פסנתר. הוא ניגן מוזיקה לריקודים וקטעים קלסיים בלוויית תזמורת ג'אז גדולה. נגינתו השפיעה על רבים ובעיקר על ליברצ'ה שהעריץ אותו. את קטעי הנגינה בפסנתר מבצע הפסנתרן כרמן קבלרו (אנ') שגם הוא הושפע מנגינתו של דוצ'ין. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: על הצילום, פסקול מוזיקה מקורית, סאונד וסיפור מקורי (אנ'). אדי דוצ'ין (טיירון פאואר) מגיע מבוסטון לניו יורק בסוף שנות ה-20 כדי למצא משרה כפסנתרן בביג בנד של ליאו רייסמן (אנ') המופיע בסנטרל פארק קזינו. שם הוא מכיר את מרג'ורי אולריק (קים נובק), אשת חברה יפה ואמידה. נגינתו מוצאת חן בעיניה והיא עוזרת לו להתקבל למשרה קבועה בתזמורת. אדי מתחיל לחזר אחריה והיא נענית לו למרות הבדלי המעמדות. לבסוף היא נפגשת עם הוריו ובברכת מזל טוב הם מודיעים על נישואיהם. חתונתם נערכת במלון מפואר ואדי מאושר. הקריירה שלו נוסקת בעזרת ידידו ואמרגנו לו שרווד (ג'יימס ויטמור). הוא מופיע גם ברדיו, מתמנה למנצח תזמורת ומופיע בנשפי ריקודים של החברה הגבוהה במלון וולדורף אסטוריה ומתפרסם בכל ארצות הברית ומרג'ורי יולדת את בנם פיטר. מרג'ורי מתה לאחר הלידה ואדי נשבר. הוא יוצא להופעות באמריקה הדרומית ומנתק את עצמו מבנו פיטר הגדל אצל דודה ודודתה של מרג'ורי. במלחמת העולם השנייה הוא מתגייס לצי ארצות הברית ומשרת כקצין על משחתת באוקיינוס השקט. לאחר השחרור הוא משתכנע לחדש את קשריו עם בנו פיטר (רקס תומפסון) שהוא כעת ילד המנגן יפה בפסנתר. אדי נפגש עם האומנת של פיטר, צ'יקיטה, (ויקטוריה שו) (אנ') ומתאהב בה והם מתחתנים. הוא ופיטר מנגנים ביחד על שני פסנתרים. אדי מתחיל שוב להופיע אך חש בחולשה באצבעותיו ונאלץ להפסיק את ההופעה. הרופאים קובעים שהוא סובל מלויקמיה ואין לכך ריפוי. אדי משתדל ליידע את פיטר על מחלתו ולבסוף פיטר מבין את האמת והם מנגנים ביחד. "סיפורו של אדי דוצ'ין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיפורו של אדי דוצ'ין", באתר נטפליקס "סיפורו של אדי דוצ'ין", באתר AllMovie (באנגלית) "סיפורו של אדי דוצ'ין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סיפורו של אדי דוצ'ין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט סיפורו של אדי דוצ'ין, באתר יוטיוב ליבראצ'ה מנגן כמחווה לאלילו, אדי דוצ'ין, באתר יוטיוב בישראל הוא נקרא בזמנו "חיי אדי דאצ'ין"