יוזף קוז'ניובסקי

יוּזֶף קוֹזֶ'נְיוֹבְסְקִי (בפולנית: Józef Korzeniowski; 19 במרץ 1797 בברודי – 17 בספטמבר 1863 בדרזדן) היה משורר, סופר רומנים ונובלות ומחזאי פולני. נחשב ליוצר מוביל של הדרמה הרומנטית (צר'), הנציג המצטיין ביותר של סוגת רומן בידרמאייר (אנ') ואמן הנרטיב; מבשר הריאליזם החברתי והרומן הפסיכולוגי, אבי הסיפורים הקצרים של הפוזיטיביזם, וכן יוזם הפנורמה החברתית של בלזק על בסיס הספרות הפולנית; חלק מיצירותיו הקטנות נושאות את סימני ההיכר של הרומנטיציזם האפל (אנ'), שבו אלמנטים של זוועה ומוזרות הוכפפו להדרכה מוסרית ברוח הנצרות הקתולית. הוא נחשב, לצד אלכסנדר פרדרו (אנ'), ככותב הקומדיות המצטיין של העידן הרומנטי. הוא תרם ליצירת מה שנקרא קומדיית אופי. הוא כמעט נשכח מאז תחילת המאה ה-20, וכפי שמעיד מבקר הספרות יז'י סטמפובסקי (Jerzy Stempowski) הוא נקרא רק על ידי קבוצה קטנה של חוקרים. הוא היה בוגר, ומאוחר יותר מורה ופרופסור לספרות פולנית בליציאום בקרמניץ. הוא התעניין באמנות הרטוריקה והפואטיקה מבחינה מדעית, מה שהוביל לכתיבת התזה התאורטית והספרותית – "קורס שירה". לאחר סגירת בית הספר בקרמניץ הוא לימד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קייב. בתור הוגה דעות וכמחנך, הוא הטיף שרק אמונה וערכים נוצריים מסוגלים להבטיח אושר. בתחילה התמקדה עבודתו בסוגיות של פגיעה ונקמה, באירוניה שבגורל ובמרד רומנטי; בהתבסס על אידיאלים כאלה, נוצרה הדרמה "אנשי הקרפטים" (Karpaccy górale), הדומה למחזה השודדים של פרידריך שילר, אחד מאירועי התיאטרון המפורסמים ביותר של התקופה. נטיות אלו לוו בדאגה לתיאור נאמן של הדימויים הפסיכולוגיים של הדמויות ולקידום מודלים אתיים מתאימים. מאוחר יותר התמקד קוז'ניובסקי בהתבוננות מציאותית בבעיות המוסריות והחברתיות של האצולה של המאה התשע-עשרה. המחבר עצמו תיאר זאת כ"אלמנט ההווה" ובמונח זה הניח את היסודות לפרוזה הפולנית הבשלה של תקופת הפוזיטיביזם. אף על פי שהרומנים שלו נחשבים היום לחלק בעל הערך הרב ביותר ביצירתו, פנייתו של הסופר לפרוזה ספגה ביקורת חריפה על ידי כמה חוגים אינטלקטואליים באותה תקופה, שהאשימו את קוז'ניובסקי בכך שנטש את האידיאליזם הדרוש לאומה לטובת בחינת חיי היומיום הרגילים, השמרנות והדבקות במודל הפטריארכלי של המשפחה. בשנים 1808–1819. למד בזברז', צ'רנוביץ ובליציאום של קרמנץ (אנ'). כמה שנים התגורר בוורשה, ועבד כמורה פרטי, בין השאר לימד את זיגמונט קרשינסקי. בשנת 1820 קיבל קוז'ניובסקי עבודה כספרן עבור משפחת זמויסקי והחל לשתף פעולה עם כתבי עת ידועים בוורשה. במקביל התקרב לסביבה התיאטרון בוורשה והתעניין בדרמטורגיה. ב-1823 חזר לקרמניץ, שם לימד פילולוגיה וספרות פולנית בליציאום. משנת 1829 היה חבר באגודת ידידי המדע בוורשה. בשנים 1833–1838, לאחר סגירת הליציאום בשל מאורעות 1830–1831, עבד כמורה לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קייב. בשנים 1838–1846 היה מנהל הגימנסיה בחרקוב. בשנת 1846 חזר קוז'ניובסקי לוורשה, שם כיהן כמנהל הגימנסיה המחוזית, משנת 1848 - מפקח, וגם חבר במועצה החינוכית. הוא נבחר כחבר מקביל של החברה המדעית בקרקוב. בהמשך עבד בוועדת האמונות והחינוך, לקח חלק ברפורמה במערכת החינוך ובהקמת בית הספר הראשי. בשנת 1863 חלה במחלה קשה ונסע לדרזדן לטיפול, שם נפטר. הוא נקבר בבית הקברות פובונזקי. מורשתו היצירתית של קוז'ניובסקי כוללת עשרות מחזות, שירים, נובלות וסיפורים קצרים. בפולין, יצירותיו הודפסו שוב ושוב. בשנת 1843 פורסם סיפורו הראשון של יוזף קוז'ניובסקי. בין יצירות הפרוזה הרבות של המחבר, המפורסמות ביותר הן: "אנשי הקרפטים" (Karpaccy górale‏, 1843) - יצירה חדשנית, בהתחשב בצורתה והסיקור של נושאים עממיים, שבה הוא נותן ביטוי לרצון לחופש של העם הסובל מהדיכוי האוסטרי. "יהודים" (Żydzi‏, 1843) – "קומדיה שהיא כתב אישום נגד האצולה המושחתת המתייחסת בבוז אל היהודי ההגון והישר, ורואה בו סמל לרדיפת בצע" "הספקולטור" (Spekulant, סיפור חברתי ויומיומי, 1845) הוא יצירה יוצאת דופן בתחום הפרוזה הפולנית, "מיקום משותף" (Kollokacja‏, 1847), יצירה מפורסמת שתפסה מקום מוביל בספרות הפולנית "בעל גיבנת" (Garbaty‏, 1853) "המסעות החדשים של המקור" (Nowe wędrówki oryginała‏, 1850) "קרובי משפחה" (Krewni‏, 1857) – תיאור מקיף של האצולה הפולנית והידרדרותה "עץ נשבר" (Drzewko złamane‏, 1821) "עבודה אחרונה" (Ostatnia praca‏, 1821) "אור" (Światełko‏, 1821) "השוחה של אומניה בעמק בדר" (Tren Omnii w dolinie Beder‏, 1821) "תהילה למשורר" (Chwała poety‏, 1821) "מחבר" (Autorka‏, 1849) "מאסטר ומתלמד" (Majster i czeladnik‏, 1851) "שני בעלים" (Dwaj mężowie‏, 1851) "בית משפט או הופעות של מושבעים" (Sąd przysięgłych albo Pozory‏, 1853) "בליני הגוי" (Gentile Bellini‏, 1856) "צוענים" (Cyganie‏, 1857) "קופידון ישן" (Śpiący Kupidyn‏, 1861) מדיה וקבצים בנושא יוזף קוז'ניובסקי בוויקישיתוף רשימת יצירותיו – (בפולנית) הערך קוֹזֶ'נְיוֹבְסְקִי, יוּזֶף באנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 232