laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטיבן כץ

פרופ' סטיבן כץ (באנגלית: Steven T. Katz; נולד ב-24 באוגוסט 1944 בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי) הוא פילוסוף יהודי, יושב ראש מרכז אלי ויזל למדעי היהדות באוניברסיטת בוסטון במסצ'וסטס, ארצות הברית. כץ קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת קיימברידג', אנגליה ב-1972. לפני מינויו באוניברסיטת בוסטון, לימד כץ בקולג' דרטמות מ-1972 עד 1984. הוא הצטרף לפקולטה של אוניברסיטת קורנל ב-1984 עד 1998 כפרופסור ללימודים בנושאי מזרח (יהדות); במהלך השנים 1985-1989 כיהן כיושב ראש של המחלקה ללימודים בנושאי מזרח וכמנהל תוכנית הלימודים היהודיים. פרופסור כץ הוא העורך של הרבעון האקדמי "Modern Judaism". נמנה עם המערכת של האנציקלופדיה של השואה. פילוסופים יהודים (1975) רעיונות ומושגים יהודיים (1977) דיאלוגים שלאחר השואה (1984) היסטוריציזם, השואה וציונות (1992) השואה בהקשר היסטורי (1994) 1984 - פרס הספר היהודי הלאומי על "דיאלוגים שלאחר השואה". 1994 - "ספר יוצא מן הכלל בפילוסופיה ובתאולוגיה" (אגודה אמריקאית של מו"לים אוניברסיטאיים) על "השואה בהקשר היסטורי". 1999 - פרס לוקאס (אוניברסיטת טיבינגן). עמוד הבית של אוניברסיטת בוסטון (באנגלית) סטיבן תאודור כץ (1944-), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וויא

גְ'וַו֫יַּּא (בערבית: جويا, בתעתיק מדויק: ג'ויא, בהגייה לבנונית: זְ'וַ֫יַּּא; באנגלית: Jwaya; בעברית קיים גם הכתיב ג'ויא) הוא כפר שיעי בנפת צור שבמחוז דרום לבנון. הכפר שוכן בגובה כ-300 מטרים מעל פני הים, כ-16 קילומטרים מזרחית לעיר צור, בשכנות, מערבית לכפר מג'אדל (ער'). שטח הכפר והאדמות החקלאיות הוא 32,000 דונם בהם מגדלים: דגנים, ירקות, זיתים, תאנים והדרים. המזרחן האנגלי פאלמר ביקר בכפר ב-1881 וציין שהיישוב נקרא על שם אדם (שאינו ידוע). בשנת 1596, הכפר נזכר ברישומי המס של השלטונות העות'מאניים בשם ג'וּבָּה (Juba), במחוז (ליווא) צפת, עם אוכלוסייה של 87 בתי אב ו-38 רווקים, כולם מוסלמים. בסיור של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP), בשנת 1881, נמצאו ביישוב מספר משקופים עתיקים. היישוב תואר כ"כפר גדול, בנוי מאבן ומחומרים טובים, המכיל כ-1,000 מתאולים. הם אורגים וצובעים בדים, ויש להם שוק קטן. [היישוב] ממוקם על גבעה, והוא מוקף זיתים, תאנים ואדמה מעובדת. מים [מופקים] משני מעיינות ובורות מים רבים". לאחר מבצע דין וחשבון ביולי 1993, הקים צבא לבנון בסיס קטן בג'וויא. זה היה הבסיס הדרומי ביותר בפריסה לכיוון גבול ישראל. במהלך מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות ופעילים של חזבאללה בכפר, כמו: ב-11 ביוני 2024 תקף צה"ל מטרות חזבאללה בכפר. ב-20 ביוני 2024 חיסל צה"ל את עבאס אבראהים חמזה חמאדה שהיה מפקד המבצעים של גזרת ג'וויא בחזבאללה, ופיקד על הכוחות הרגליים של חזבאללה בגזרת ג'וויא. ב-7 באוגוסט 2024 הרג צה"ל בתקיפה בצור את מפקד יחידת הטילים נגד טנקים של חזבאללה, חסן פארס ג'שי (جشّي), שהיה תושב הכפר, ועימו עוד מחבל מג'וויא. מדיה וקבצים בנושא ג'וויא בוויקישיתוף Palmer, E.H., The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer., Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 23 Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 92, 116 اغتيال قائد عمليات قطاع جويا جنوب لبنان التابع لمنظمة حزب الله في غارة إسرائيلية, www.i24news.tv תקיפות צה”ל, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית, ‏24 יוני 2024 مقتل قائد وحدة الصواريخ المضادة للدبابات بحزب الله حسن فارس جشي بغارة إسرائيلية قرب صور, www.i24news.tv
אגם קנוזרו

אגם קנוזרו (רוסית Кенозеро) הוא אגם מים מתוקים השוכן בתחומו של הפארק הלאומי קנוזרו בדרום מערבו של מחוז (אובלסט) ארכנגלסק בצפון-מערב רוסיה. האגם משתרע על-פני שטח של 68.6 קמ"ר (99.4 קמ"ר יחד עם האיים בתחומי האגם) ואגן הניקוז שלו מכסה שטח של 5,450 קמ"ר באגן ההיקוות של הים הלבן. האגם שוכן בגובה של 85 מטרים מעל פני-הים ועומקו המרבי הוא 90 מטרים. לאגם צורה מורכבת ולמעשה הוא עשוי משלושה גופי מים המחוברים זה לזה במצרים - אגם קנוזרו עצמו שאורכו 24 ק"מ ורוחבו עד 5.5 ק"מ, אגם סווינויה ואגם דולגויה. הסיבה לצורה זו היא שהאגם שוכן בבקע בקרום כדור הארץ, בניגוד ליתר האגמים בסביבה שהם אגמים קרחוניים. אורך קו החוף של האגם מגיע ל-350 ק"מ, ושוכנים בו יותר מ-70 איים. סרט הדרמה לילותיו הלבנים של הדוור מאת הבמאי הרוסי אנדריי קונצ'לובסקי צולם באגם. מדיה וקבצים בנושא אגם קנוזרו בוויקישיתוף Поиск по данным государственного водного реестра Реки и озера
קיגומה

קיגומה (אנגלית: Kigoma) היא עיר במערב טנזניה. העיר שוכנת על החוף המזרחי של אגם טנגניקה ובקרבת הגבול עם בורונדי. היא משמשת כבירת מחוז קיגומה ונכון ל-2007 אוכלוסייתה מונה 135,234 נפשות. העיר ההיסטורית אוג'יג'י נמצאת כ-6 ק"מ דרומית לקיגומה. נמל קיגומה הוא הנמל הפעיל ביותר בטנזניה והיחיד המקושר עם ערים אחרות באמצעות מסילת ברזל. הנמל סובל בשנים האחרונות מבעיית סחף אשר הורידה את גובה המים במעגן ולפיכך גם את הפוטנציאל שלו. באמצע שנת 2007 הכריזה ממשלת טנזניה על כוונתה להקים אזור סחר בנמל. מן העיר מפליגות מעבורות לבוג'ומבורה, בירת בורונדי, למפלונגו אשר שוכנת לחופו הדרומי של האגם, לאובירה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בנוסף, מסילת ברזל שמפעילה חברת הרכבות הטנזנית מקשרת בינה לבין העיר דאר א-סלאם שלחוף האוקיינוס ההודי. המסילה הוקמה בשנת 1915 כשהאזור היה חלק ממזרח אפריקה הגרמנית. הכבישים המשרתים את העיר הם דרכי חצץ או עפר ומתחברים למערכת התחבורה הלאומית של טנזניה. מדיה וקבצים בנושא קיגומה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של טנזניה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' גייל

ג'ורג' גייל (באנגלית: George Gale‏; 3 ביוני 1756 - 2 בינואר 1815) היה פוליטיקאי אמריקאי והנציג הראשון של מחוז הקונגרס החמישי של מרילנד. גייל נולד במחוז סומרסט בפרובינציית מרילנד ב-3 ביוני 1756. הוא למד בבית ספר ציבורי ושירת בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. כשמרילנד כינסה את הוועידה שלה לאשרור חוקת ארצות הברית ב-1788, גייל היה חבר בוועידה. לאחר מכן הוא נבחר לקונגרס הראשון של ארצות הברית כחבר בבית הנבחרים. הוא שירת מ-1789 עד 1791, כאשר ג'ורג' וושינגטון מינה אותו למפקח על משקאות מזוקקים עבור מחוז מרילנד. גייל מת במחוז ססיל, מרילנד ב-2 בינואר 1815. הוא קבור במה שהיה בעבר בית הקברות של משפחת גייל. הוא נמצא כעת בשטח הכנסייה האפיסקופלית של סנט מרקו בפריוויל, מרילנד. בנו, לוין גייל, הלך מאוחר יותר בדרכו של ג'ורג' והפך לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. במלחמת העולם השנייה, אוניית ליברטי SS George Gale נקראה על שמו. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' גייל בוויקישיתוף ג'ורג' גייל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ורג' גייל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
ויליאם ואנס מארי

ויליאם ואנס מארי (באנגלית: William Vans Murray‏; 9 בפברואר 1760 – 11 בדצמבר 1803) היה עורך דין, פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי. הוא שירת בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1788–1790, ובבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1791–1797. הוא היה שגריר ארצות הברית בהולנד מ-1797 עד 1801. ויליאם ואנס מארי נולד ב-9 בפברואר 1760 בגלאזגו בקיימברידג' בפרובינציית מרילנד. הוא למד משפטים באנגליה. הוא שירת בבית הנבחרים של מרילנד מ-1788 עד 1790. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז החמישי של מרילנד, וכיהן מ-1791 עד 1793. לאחר מכן הוא ייצג את המחוז השמיני מ-1793 עד 1797. הוא מונה לשגריר האמריקני בהולנד משנת 1797 עד 1801. הוא תמך במשלחת ארצות הברית צרפת במשא ומתן לשלום. הוא כתב סדרה של שישה מאמרים, שפורסמו בפילדלפיה במהלך ועידת החוקה. מארי דחה את התפיסה, שהועלתה בין היתר על ידי מונטסקייה, לפיה סגולה היא שורש הדמוקרטיה. הוא הפנה את מאמריו לג'ון אדמס, שלאחר מכן הוצב בלונדון כשגריר ארצות הברית, ומארי היה "תלמידו הפוליטי". בשנת 1799, מארי מונה כנציג אמריקאי בצרפת. הוא מילא תפקיד מרכזי בהבטחת השלום ובסיומה של המלחמה הבלתי רשמית עם האמנה משנת 1800. מארי מת במרילנד ב-11 בדצמבר 1803. מדיה וקבצים בנושא ויליאם ואנס מארי בוויקישיתוף ויליאם ואנס מארי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם ואנס מארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אריאל אדרי

האם התכוונתם ל... אריאל אדרי (רב שכונה) – רב אריאל אדרי (מנכ"ל) – מנכ"ל ערוץ 14
תומאס ג'ונס פרי

תומאס ג'ונס פרי (באנגלית: Thomas Johns Perry‏; 17 בפברואר 1807 – 27 ביוני 1871) היה פוליטיקאי אמריקאי. פרי נולד ב-17 בפברואר 1807 בקמברלנד, מרילנד, השלים לימודי הכנה וגם למד משפטים. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1828 והתחיל לעסוק בכך בקמברלנד זמן קצר לאחר מכן. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1834 עד 1836 ונבחר כדמוקרטי לקונגרס העשרים ותשעה כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן מ-4 במרץ 1845 עד 3 במרץ 1847. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1846. לאחר כהונתו בקונגרס, שימש פרי כשופט מחוזי במחוז השיפוט השישי של מרילנד מ-1851 עד 1861 ושוב מ-1864 עד 1871. הוא גם היה ציר לוועידה החוקתית של המדינה ב-1867. הוא מת בקמברלנד, מרילנד ב-27 ביוני 1871 בגיל 64, ונקבר בבית הקברות של רוז היל. תומאס ג'ונס פרי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תומאס ג'ונס פרי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוטי גמיש

מוטי גמיש (נולד ב-12 ביולי 1982) הוא מנהל ישראלי המשמש כמנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה. גמיש נולד בשכונת קטמונים בירושלים. למשה, ממקימי בית הספר התיכון קדמה בשכונה, וסימה ששימשה כיו"ר ועד עובדי נעמ"ת ומנהלת מעון העמותה בקריית היובל. בילדותו כיהן כיו"ר מועצת התלמידים של בית הספר קדמה במשך חמש מתוך שש שנות לימודיו במוסד. אז גם הופיע בטלוויזיה בתוכניתו של דודו טופז, והגיע למקום השני בתחרות "מי יהיה ראש הממשלה ב-2040". בשנת 2000 התגייס לצה"ל במסגרת מסלול לקצונה ייעודית והיה מסופח לגדוד צבר בחטיבת גבעתי ובית הספר לקצינים במשך שנה ושמונה חודשים. הוא לא המשיך במסלול קצונה ועבר לפיקוד המרכז למשך תשעה חודשים. בשנת 2003 השתחרר מצה"ל. לאחר השחרור מצה"ל פעל למען מפלגת "ירושלים תצליח" של ניר ברקת ושימש רכז שטח. לאחר מכן שימש סמנכ"ל הפועל ירושלים בכדורגל, במשך קרוב לשנה. בשנים 2004–2005 שימש יועץ לשר התשתיות פואד בן אליעזר. מאוחר יותר עבר למפלגת קדימה ומונה ליועץ בכיר וראש מטה של דליה איציק בתקופה בה כיהנה כיושבת ראש הכנסת. ב-2009 עזב את תפקידו הפרלמנטרי והחל לשמש מנכ"ל משותף של רדיו ירושלים עם שלום אורן, אך עזב לאחר שנה. בשנים 2010–2012 שימש כמנכ"ל חברת ההפקות "ליאם הפקות". במאי 2012, עם עזיבתו את חברת "ליאם הפקות", מונה לראש הסגל של יו"ר סיעת קדימה. בשנים 2013–2014 שימש כיו"ר ומנכ"ל מועדון הכדורגל "הפועל ירושלים". בשנים 2014–2018 שימש שנתיים סמנכ"ל שיווק ופיתוח עסקי ושנתיים משנה למנכ"ל בחברה העירונית לספורט "אריאל". בהמשך הוא היה יועץ בשכר של ברקת. ב-2018 עזב את העירייה ועבר לעבוד כסמנכ"ל שיווק ופיתוח עסקי ברשת "זול ובגדול" של איש העסקים אבי יוחנן, במקביל שימש גם מנכ״ל חברת A.O.M מלונות שבבעלות יוחנן. כיהן כדירקטור בחברה המנהלת את מרכז ציפורי. בחברת מבטי - מפעלי ביוב וטיהור ירושלים ובחברת ממן, כחבר הוועד המנהל של הקריה האקדמית אונו, כדירקטור באל על, באאורה ריט ובחברה הדסית וכחבר בחבר הנאמנים של הדסה אינטרנשיונל ישראל. בשנים 2020–2023 שימש בעלים של חברת גם יזמויות ייעוץ ונכנסים - ייעוץ בתחום השיווק, רגולציה, פיתוח עסקי. בינואר 2023 מונה לראש המטה של שר הכלכלה ניר ברקת. ב-30 באפריל 2023 קודם למשנה למנכ"ל המשרד. ב-18 באוגוסט 2024, בעקבות פרישתו של אמנון מרחב, אושר מינויו של גמיש למנכ"ל המשרד, והוא נכנס לתפקיד ב-1 בספטמבר. הוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים במסלול פרסום ותקשורת שיווקית תואר שני במנהל עסקים במסלול מנהלים בכירים מהקריה האקדמית אונו. גמיש רווק ומתגורר בתל אביב. מוטי גמיש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עמרי מניב, העסקן: סיפורו של מוטי גמיש, באתר nrg‏, 4 בפברואר 2010 עמרי מניב, העסקן: סיפורו של מוטי גמיש, באתר nrg‏, 4 בפברואר 2010 ענת קם‏, מנכ"ל רדיו ירושלים עוזב את תפקידו, באתר וואלה, 17 בינואר 2010 מיקי לוין, אייל גולן נפרד, באתר nrg‏, 23 במאי 2012 שירי דובר, ‏מאייל גולן לדירקטוריון ממן: מוטי גמיש מחליף את עמיקם כהן, באתר גלובס, 29 בינואר 2017 יובל אזולאי, לאישור הממשלה: מקורבו של ניר ברקת ימונה למנכ"ל משרד הכלכלה, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2024 בדרך לרפובליקת בננות: 15 מ-18 המשנים החדשים למנכ"לי משרדי הממשלה - מינויים פוליטיים, באתר שומרים משרד הכלכלה -הסדר ניגוד עניינים מר מוטי גמיש, באתר מידע לעם מוטי גמיש מונה למשנה למנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה, באתר וואלה, 30 באפריל 2023 הממשלה אישרה: מוטי גמיש מונה למנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה, באתר מעריב אונליין, 18 באוגוסט 2024 מוטי גמיש, באתר משרד הכלכלה והתעשייה
לוין גייל

לוין גייל (באנגלית: Levin Gale‏; 24 באפריל 1784 – 18 בדצמבר 1834) היה פוליטיקאי אמריקאי. גייל נולד ב-24 באפריל 1784 באלקטון, מרילנד, ולמד בבתי הספר הנפוצים. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ועסק בכך באלקטון. הוא היה חבר בסנאט של מדינת מרילנד ב-1816, ונבחר מטעם המחוז השישי של מרילנד כמועמד ג'קסוני לקונגרס העשרים, וכיהן מ-4 במרץ 1827 עד 3 במרץ 1829. הוא סירב להיות מועמד למינוי מחדש בשנת 1828, וחזר לעסוק בעריכת דין. הוא מת באלקטון ב-18 בדצמבר 1834. אביו, ג'ורג' גייל, היה גם חבר קונגרס ממרילנד. לוין גייל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לוין גייל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
פרנסיס ברנגל

פרנסיס ברנגל (באנגלית: Francis Brengle‏; 26 בנובמבר 1807 – 10 בדצמבר 1846) היה פוליטיקאי אמריקאי ממרילנד. פרנסיס ברנגל נולד ב-26 בנובמבר 1807 בפרדריק, מרילנד. הוא למד משפטים ולאחר מכן התקבל ללשכת עורכי הדין. ברנגל החל לעסוק בעריכת דין בפרדריק. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בשנים 1834 ו-1836. בהמשך הוא נבחר כוויגי לקונגרס העשרים ושמונה עבור מחוז הקונגרס השני של מרילנד (שכלל אז את מחוזות אלגני, פרדריק וושינגטון) וכיהן מ-4 במרץ 1843. הוא כיהן קדנציה קצרה, ואיבד את מושבו לדמוקרט תומאס ג'ונס פרי ב-3 במרץ 1845. ברנגל מת בפרדריק ב-10 בדצמבר 1846. הוא נקבר בבית העלמין במאונט אולייב. פרנסיס ברנגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסיס ברנגל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Historical List, House of Delegates, Frederick County (1790-1974)". Maryland Manual On-Line. Maryland State Archives. 2010-01-04. נבדק ב-2024-03-03. "Archives of Maryland Historical List United States Representatives". Maryland State Archives. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'סיקה ראביט

ג'סיקה ראביט (באנגלית: Jessica Rabbit) היא דמות בדיונית שנוצרה על ידי הסופר גארי וולף ברומן ההומוריסטי שלו "מי צינזר את רוג'ר ראביט?". לימים נעשה שימוש בדמות על ידי חברת וולט דיסני ואמבלין אנטרטיינמנט, בסרט שהפיקו תחת השם "מי הפליל את רוג'ר ראביט" המבוסס אך בקושי על ספרו של וולף. על פי הספר, ג'סיקה הייתה דמות פורנו-קומית שתמונותיה הופיעו בלוחות שנה זולים ושהתאפיינה בגילויי אובססיביות ביחס לבעלה המנוכר אליה, שהיה כוכב פורנו-קומי בשם רוג'ר ראביט. בסרט, דמותה לובשת צורה מעט שונה בהשוואה לספר, בהיותה אדם "לוהט" למדי (ראביט היה שם משפחתו של בעלה) בצורת זמרת מונפשת במועדון ערב הקרוי בשם "מועדון הדיו והצבע". בסרט היא אחת ממספר דמויות אחרות החשודות בהפללת בעלה, כוכב מונפש מפורסם אחר. דיבוב קולה של ג'סיקה נעשה על ידי השחקנית קת'לין טרנר, שאומנם לא זכתה לשבחים רבים במיוחד על כך, אך זכתה להם בסרטים דומים שהופקו בעקבותיו. בסצנה הראשונה של ג'סיקה בסרט, רעייתו של מפיק הסרט סטיבן ספילברג, איימי אירווינג, לוהקה לשירת השיר "Why Don't You Do Right?‎" (למה שלא תנהג בהגינות?). היא אמרה לווליאנט: "אני לא רעה... אני פשוט מצוירת כך..." חובבי קולנוע רבים ראו בג'סיקה ראביט מעין "פרנקנשטיין של אלילות הקולנוע", שהורכב מקולה המדבר של לורן באקול, רגליה של בטי גרייבל, גופה וישבנה של מרילין מונרו, החזה של ג'יין מנספילד, השיער של ורוניקה לייק, העיניים של מרלן דיטריך וקול שירתה של ג'ודי גארלנד. לא פחות מכך, היא נחשבת לאישה המונפשת הסקסית ביותר לפי אתר הבידור Retrocrush. כשהסרט הופיע לראשונה, נתגלעה מחלוקת בענף הבידור הנוגעת לסצנה שבה נראים בחטף חלקיה המוצנעים של ג'סיקה. במהלך הסצנה, ג'סיקה ואדי נזרקים יחדיו ממונית, דבר שגרם לשיפולי השמלה האדומה שלה להשתפל לעבר ירכיה שנפשקו מעט. במשך מספר תמונות במהלך נפילתה השנייה, לבושה התחתון נעלם לכאורה תוך חשיפת אבריה המוצנעים. במהלך שלוש התמונות הללו האזורים המוצנעים של ג'סיקה כהים יותר בצבעם בהשוואה לעור רגליה החשופות ובוודאי שלא כמו הצבע האדום הכהה הדומה לצבע הלבוש התחתון שלה. צייר האנימציה וההיסטוריון של חברת דיסני, מארק קאוזלר, חקר את התמונות הללו והסיק שמדובר בטעות צבע. מדיה וקבצים בנושא ג'סיקה ראביט בוויקישיתוף Robinson, Tasha (12 בספטמבר 2008). "Book vs. Film: Who Framed Roger Rabbit". The Onion A.V. Club. נבדק ב-6 בנובמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Who Stripped Jessica Rabbit, באתר Snopes.com A revealing four-frame sequence of Jessica Rabbit from Who Framed Roger Rabbit, באתר Snopes.com
פאיסנדו (מחוז)

מחוז פאיסנדו (בספרדית: Departamento de Paysandú) הוא אחד מתשע עשרה המחוזות של אורוגוואי. בירת המחוז היא העיר פאיסנדו(אנ'). המחוז ממוקם בצפון מערב המדינה, גובל במחוזות סלטו מצפון, טקוארמבו ממזרח, ריו נגרו מדרום, ונהר אורוגוואי במערב. שטח המחוז הוא 13,922 קמ"ר, והוא השלישי בגודלו באורוגוואי (אחרי המחוזות טקוארמבו וסלטו. מחוז פאיסנדו הוכרז לראשונה ב-3 בפברואר 1816. בעת הכרזת החוקה של אורוגוואי, ב-1830 המחוז כלל את כל השטח של אורוגוואי מצפונית לנהר ריו נגרו, מה שהפך אותו, עם יותר מ-74,000 קמ"ר למחוז הגדול ביותר בהיסטוריה של אורוגוואי. והמחוז יחד עם המחוזות מונטוידאו, קנלונס, סן חוסה, קולוניה, סוראינו, דורסנו, מלדונדו וסרו לרגו, היו תשעת המחוזות המייסדים של אורוגוואי בעת השבעת החוקה של 1830. ב-16 ביוני 1837 הופרדו ממנו המחוזות טקוארמבו וסלטו ושטחו צומצם לכ-23,000 ק"מ. אך רק ב-1 באוגוסט 1881, עם הפרדת מחוז ריו נגרו מפאיסנדו, קיבל את גודלו וצורתו הנוכחית. עיר הבירה, נוסדה בשנת 1750 כעיר נמל לייצוא עורות ומוצרי בעלי חיים אחרים, בהתחשב במיקום הגאוגרפי האסטרטגי שהיה לה, גדלה במהירות באוכלוסייתה והייתה העיר השנייה בגודלה באורוגוואי עד עמוק לתוך המאה העשרים, בעיר היה בית החולים השני בחשיבותו במדינה, ומבנים חשובים נוספים. מדי שנה ב-8 ביוני חוגגת העיר את יום הכרזתה, בתהלוכות של גאוצ'וס ומופעי תרבות וספורט שונים. כ-100 ק"מ צפונית לפאיסנדו, בפוריפיקסיון (ספ'), הקים ב-1815 הגנרל ארטיגס את בסיס הקונפדרציה שלו שנודעה בשם "ליגת העמים החופשיים". גשר גנרל ארטיגס (ספ') נחנך בשנת 1975 והוא משמש גשר בינלאומי בין אורוגוואי לארגנטינה. חקלאות: גידול בקר וצאן, מטעי הדרים ואוכמניות, ושדות חיטה שעורה וסויה, ומעט דיג בנהר אורוגוואי. במחוז מפעלי תעשייה רבים, מפעלי עיבוד עורות גדולים, ייצור שמן, מבשלות בירה, הפקת סוכר, טקסטיל, פורמייקה, הדרים ועוד. הייצור התעשייתי של פאיסנדו מכניס כמות ניכרת של מטבע חוץ לאורוגוואי, ורוב תושבי המחוז משתכרים מהתעשייה המקומית. ראש העיר נבחר בבחירה ישירה, לתקופה של חמש שנים. ויכול לאחר מכן יכול להיבחר מחדש. הרשות המחוקקת היא מועצה מחוזית המורכבת מ-31 חברי מועצה, הנבחרים באופן דמוקרטי. חברי המועצה מופקדים על הצעת רפורמות עירוניות, צווים ומיסים, כמו גם כל פרויקט אחר שהם מוצאים לנכון בתאום עם ראש העיר. במחוז קיימים 7 עיריות אזורית. בעיריות מתקיימים בחירות אחת ל-5 שנים, בהם נבחר ראש העירייה ו-4 חברי מועצה, האחראים על הנושאים המוניציפליים באזור בחירתם. שבוע הבירה פאיסנדו הוא אחד האירועים התיירותיים החשובים ביותר במדינה. הוא מתקיים מאז 1966 במהלך שבוע התיירות. בשנת 1997 נחנך אמפיתיאטרון נהר אורוגוואי כדי לארח את האמנים המשתתפים בתוכנית השבוע. האמפיתיאטרון נבנה בהשראת תיאטראות יווניים עתיקים, ויש בו קיבולת של 20,000 מקומות ישיבה. בסביבת האמפיתיאטרון מתקיים יריד עם כ-250 דוכנים, מתחמי אוכל, מתחם בירה ולונה פארק. על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך בשנת 2019, אוכלוסיית מחוז פאיסנדו מנתה 119,636 תושבים, (מתוכם 58,876 גברים, ו-60,760 נשים). כשהאוכלוסייה העירונית מנתה 115,148 תושבים, והאוכלוסייה הכפרית הייתה רק 4488. רשימות עיירות או ערים עם אוכלוסייה של מעל 1000 תושבים (נתוני מפקד 2011): מדיה וקבצים בנושא פאיסנדו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאיסנדו (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של מחוז פאיסנדו (בספרדית) פאיסנדו באנציקלופדיה הגאוגרפית של אורוגוואי המקור ברשימות הלשכה הלאומית לסטטיסטיקה באורוגוואי
אלכסנדר לבנבוק

אלכסנדר לבנבוק (ברוסית: Александр Семёнович Левенбук;‏ 20 ביולי 1933 – 22 בדצמבר 2023) היה שחקן ובמאי תיאטרון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 2004 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. בשנים 1988–2021 הוא ניהל תיאטרון יהודי "שלום" במוסקבה. אלכסנדר לבנבוק נולד בשנת 1933 במוסקבה למשפחה יהודית. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות המשפחה פונתה לאופה. אמו עבדה במקצוע כרופאה ואחותו הגדולה למדה רפואה במכון בעיר. בשנת 1943 הם חזרו למוסקבה. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת סצ'נוב אותה סיים בשנת 1957. עוד היותו סטודנט הוא התחיל להופיע בתיאטרון סטודנטים לצד אלכסנדר ליפשיץ. לאחר סיום הלימודים הם החליטו להמשיך להופיע כדואט ולא עבדו במקצוע שלמדו. דואט ליפשיץ-לבנבוק הופיע עם קטעי הומור וסאטירה עם טקסטים שנכבו על ידי קורניי צ'וקובסקי, סמויל מרשק, סרגיי מיכאלקוב, אדוארד אוספנסקי וסופרים נוספים. הם זכו במספר פרסים בתחרויות לאמנים. בשנת 1970 הם התחילו להופיע בתוכנית רדיו "המטפלת" (Радионяня) שהייתה תוכנית חינוכית לילדים שיצאה פעם בשבוע. התוכנית זכתה להצלחה רבה. על בסיסה הוקלטו 20 תקליטים. בשנת 1978 ליפשיץ היגר לארצות הברית. לבנבוק המשיך להנחות את התוכנית עד סוף שנות ה-80. בחלק מהשנים ולדימיר וינוקור היה מנחה לצד לבנבוק. בשנת 1985 לבנבוק ביים הצגה בתיאטרון קאמרי יהודי שהוקם באותה שנה במוסקבה. משנת 1988 לבנבוק עמד בראש תיאטרון יהודי "שלום" במוסקבה וכיהן בתפקיד עד לשנת 2021. בנוסף לבימוי הצגות לבנבוק השתתף במספר הצגות כשחקן. על פעילותו בתיאטרון לבנבוק קיבל מספר עיטורים. תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית הוענק לו בשנת 2004. בשנת 2021 הוא קיבל פרס של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה. לבנבוק נפטר במוסקבה בשנת 2023 ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר לבנבוק בוויקישיתוף אלכסנדר לבנבוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית)
פיגוע הירי במחסום תרקומיא

פיגוע הירי במחסום תרקומיא היה פיגוע ירי שבוצע על ידי מחבלים פלסטינים ב-1 בספטמבר 2024 בכביש 35, סמוך למחסום תרקומיא שבמערב הר חברון. בפיגוע נרצחו שלושה שוטרים ישראלים. ביום ראשון, 1 בספטמבר 2024, בסביבות השעה 7:10 בבוקר, ירו מחבלים פלסטינים מרכב חולף לעבר שני שוטרים ושוטרת ממחוז ש"י, שהיו בדרכם לעבודתם בכביש 35, מזרחית למחסום תרקומיא שבמערב הר חברון. שלושת השוטרים נרצחו כתוצאה מהירי. המחבלים נטשו את הרכב ממנו ביצעו את הירי ונמלטו מהמקום. צה"ל פתח במצוד אחר המחבלים בכפרים הסמוכים, והטיל כתר על העיירה אידנא. אחד הנרצחים בפיגוע הוא רס"ם רוני שקורי משדרות, שבתו מור נרצחה בקרבות בתחנת המשטרה בשדרות ב-7 באוקטובר 2023. שני הנרצחים הנוספים הם פקד אריק בן אליהו מקריית גת ורנ"ג הדס ברנץ משדה משה. גדוד ח'ליל א-רחמן, המסונף לגדודי חללי אל-אקצא, קיבל אחריות על הפיגוע, וזכה לשבחים מטעם חמאס. כתשע שעות אחר הפיגוע, לוחמי דובדבן בהכוונת אמ"ן ושב"כ כיתרו מבנה שבו הסתתר המחבל שביצע את הפיגוע, ירו לעברו טיל נ"ט והרגו אותו. המחבל, מוהנד אל-עסוד, עבד כקבלן עבודות חשמל ובעברו שירת במשמר הנשיאותי הפלסטיני. ניר דבורי, אורי איזק, ‏פיגוע ירי ליד חברון: 3 ישראלים נרצחו, מצוד אחר המחבלים, באתר ‏מאקו‏, 1 בספטמבר 2024 פיגוע בתרקומיא: 3 הרוגים מירי לעבר רכב משטרה, באתר "סרוגים", 1 בספטמבר 2024 אלון חכמון,אבי אשכנזי,פלד ארבלי, ‏שלושה נרצחים בפיגוע ירי באזור מעבר תרקומיא, מצוד אחר המחבלים, באתר מעריב אונליין, 1 בספטמבר 2024 עוזי ברוך, שלושה ישראלים נרצחו בפיגוע ירי בהר חברון, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2024 אלישע בן קימון, מצוד נרחב אחר המחבלים מפיגוע הירי ליד חברון, כתר על הכפר אידנא, באתר ynet, 1 בספטמבר 2024 השוטר רוני שקורי שנרצח בפיגוע הבוקר - הוא אביה של השוטרת מור שנרצחה ב-7 באוקטובר, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2024 השוטרים אריק בן אליהו, רוני שקורי והדס ברנץ נרצחו בפיגוע ירי באזור חברון הבוקר, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2024 Israeli officers killed in West Bank shooting amid deadly Jenin raids, Al Jazeera (באנגלית) Palestinian militants kill 3 Israeli police in the West Bank, AP News, ‏2024-09-01 (באנגלית) חוסל המחבל שהרג 3 שוטרים - והיה קצין במשמר הנשיאותי של אבו מאזן | תיעוד, באתר ynet, 1 בספטמבר 2024
גאורגי נתנסון

גאורגי נתנסון (ברוסית: Георгий Григорьевич Натансон;‏ 23 במאי 1921 – 17 בדצמבר 2017) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. גאורגי נתנסון נולד בשנת 1921 בקאזאן למשפחה יהודית. אביו היה כלכלן, פרופסור באוניברסיטה רוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב. הוא נהרג בשנת 1941 בקרבות בקרבת מוסקבה. אמו הייתה זמרת אופרה. בשנת 1939 נתנסון סיים לימודי בית ספר והחל ללמוד במכון לקולנוע. בשנת 1941 הוא גויס לשורות הצבא האדום. תוך זמן קצר הוא חלה בדלקת ריאות קשה ולאחר החלמה שוחרר מהצבא. הוא עבר לאלמטי ועבד באולפני קולנוע. בשנת 1944 הוא סיים את הלימודים. בשנים אלו הוא היה עוזר במאי בסרטים של איוואן פירייב, אלכסנדר דובז'נקו ואלכסנדר פטושקו. בשנת 1956 נתנסון ביים קומדיה עם בובות של תיאטרון בובות של סרגיי אוברזצוב. הסרט קיבל פרס בפסטיבל הקולנוע בוונציה. בשנת 1957 הוא ביים סרט מוזיקלי על פי איסאק דונייבסקי. בשנת 1960 הוא ביים סרט "יום רועש" ביחד עם אנטולי אפרוס. סרט זכה להצלחה גדולה תוך מכירת 22,5 מיליון כרטיסים. בשנת 1966 נתנסון ביים סרט "האחות הגדולה" עם טטיאנה דורונינה בתפקיד ראשי. על משחקה היא הוכרזה "שחקנית השנה" בברית המועצות. בשנת 1968 הוא ביים איתה סרט נוסף "עוד פעם על אהבה". בסך כול נתנסון ביים כ-20 סרטים ובחלק מהם הוא היה תסריטאי. בשנים אחרונות נתנסון עבר בתחום של סרט תעודה. הוא עבד על סדרת סרטים על מיכאיל בולגקוב אך הספיק לסיים רק שתי פרקים משלוש. על פעילותו בקולנוע נתנסון קיבל מספר עיטורים ופרסים מקצועיים. בשנת 1977 הוא קיבל פרס ברית המועצות. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. בשנת 2004 הוא קיבל פרס נשר הזהב. נתנסון נפטר במוסקבה בשנת 2017 ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה. לנתנסון נולדה בת שגם הייתה במאית קולנוע. גאורגי נתנסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גאורגי נתנסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית) גאורגי נתנסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מצור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מצור – צורת לחימה מצור (קומיקס) – אירוע קרוסאובר ביקום מארוול מצור (סרט) – סרט משנת 1969 בבימויו של ג'ילברטו טופאנו מצר (פירושונים) מסור (פירושונים)