laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מג וייט

מג וייט (באנגלית: Meg White; נולדה ב-10 בדצמבר 1974) היא מתופפת אמריקאית הידועה בעיקר על פעילותה עם ג'ק וייט במסגרת צמד הרוק הווייט סטרייפס. נולדה בשם מייגן מרתה וייט בפרבר של דטרויט, מישיגן. לאחר סיום בית הספר התיכון, עבדה במסעדה, בה פגשה לראשונה את הזמר והגיטריסט ג'ון אנתוני גיליס (ג'ק וייט). הם נישאו ב-1996, והקימו את צמד הווייט סטרייפס ב-1997. תחילה זכו להצלחה בדטרויט, בשל המוזיקה החדשנית שיצרו, מסוגת גראז' רוק. עם צאת האלבום "White Blood Cells" ב-2001 זכה הצמד להכרה עולמית. וייט זכתה בפרסים רבים כחלק מפעילותה בהרכב, בהם 6 פרסי גראמי. סגנון התיפוף שלה מכונה "ראשוני" בשל פשטותו, והוא זכה לשבחים ולביקורות כאחד ממבקרי המוזיקה ומעריצי הלהקה. וייט מעידה על עצמה כביישנית, והיא שומרת על פרטיותה. ב-2011 הודיע הצמד על פירוק ההרכב. וייט לא הופיעה בהקשרים מוזיקליים בציבור מאז הפירוק. בני הזוג וייט התגרשו בשנת 2000, עוד בטרם זכו להצלחה עולמית. ב-2009 היא נישאה לגיטריסט ג'קסון סמית', בנם של המוזיקאים פטי סמית' ופרד "סוניק" סמית'. הם התגרשו ב-2013. מדיה וקבצים בנושא מג וייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מג וייט מג וייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מג וייט, באתר AllMovie (באנגלית) מג וייט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מג וייט, באתר AllMusic (באנגלית) מג וייט, באתר MusicBrainz (באנגלית) מג וייט, באתר Discogs (באנגלית) האתר של הווייט סטרייפס Meg White Biography, bio ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייצ'יסלב פלידרבאום

מייצ'יסלב (משה) פְלידֶרבאום (לעיתים נכתב פלידרבוים; בפולנית: Mieczysław Fliederbaum;‏ 1896 – 7 בנובמבר 1978) היה כנר פולני-ישראלי ממוצא רוסי, קונצרטמייסטר בתזמורת הפילהרמונית של ורשה (1918–1936) ומִשנֶה לנגן הראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית החל ב-1936 ובמשך שלושים שנה. פלידרבאום נולד ב-1896 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, שם למד בקונסרבטוריון אצל לאופולד אאואר וסיים ב-1917. באותה שנה ניגן כסולן את הקונצ'רטו לכינור של ברהמס עם התזמורת הממלכתית, ושנה לאחר זאת עבר עם משפחתו לפולין, שם ניגן כקונצרטמייסטר (כנר ראשון) בתזמורת הפילהרמונית של ורשה בשנים 1918–1936. הוא נחשב ככנר בעל תרבות מוזיקלית גבוהה וטכניקה נפלאה, ורוב מבקרי המוזיקה בפולין ראו בו כאחד מעמודי התווך של התזמורת הסימפונית בוורשה. הוא היה חבר ברביעיית מיתרים שהרכבה השתנה (בין חבריה: אירנה דוביסקה (אנ'), אמיל מלינרסקי (אנ')), עד שעזב אותה לאחר שנגן הוויולה מייצ'יסלב שָלֶסקי התגלה כאנטישמי. בשנת 1936 נענה להזמנה מברוניסלב הוברמן ועלה לארץ ישראל, לתל אביב, כדי להצטרף לפילהרמונית הארץ-ישראלית, שהוקמה באותן שנים והחלה את הופעותיה בדצמבר 1936. בפילהרמונית הארץ-ישראלית ובהמשך בפילהרמונית הישראלית כיהן ככנר ראשון ומִשנֶה לנגן הראשי. במקביל לעבודתו בתזמורת ולהופעותיו עמה כסולן, עסק גם בהוראה, בקונסרבטוריון של מנשה רבינא. לאחר יותר משלושים שנה עם הפילהרמונית פרש מעבודתו, ואז הזמין אותו פול פאריי לנגן ככנר ראשון בתזמורת קולון בפריז. לאחר שנתיים חזר ארצה ולימד בקונסרבטוריון של יריב אזרחי. בנוסף לנגינה, פלידרבאום שלח ידו בהלחנה, וכתב לחן לשיר "עקרה" לרחל המשוררת. לצד הקריירה המוזיקלית ארוכת-השנים שלו, היה פלידרבאום גם צייר. עבודותיו, ציורי נוף בצבעי פסטל ואקוורל וכן רישומי עיפרון, הוצגו בבית סוקולוב בתל אביב בנובמבר 1969. פלידרבאום התגורר בתל אביב. נפטר ב-1978, בגיל 83. הותיר את אשתו, לוֹלָה (הלנה) פלידרבאום (לבית סוּרָביץ'; 1906–1981), ילידת ביאליסטוק, שהייתה רקדנית בוורשה ובארץ מורה לריקוד בעלת סטודיו למחול; את בנם, אוּרי פֶּליאל (פלידרבאום; Georges E. Peliel) ממונטריאול, ושלושה נכדים. מייצ'יסלב משה פלידרבאום באתר השטעטל הווירטואלי (בפולנית) הלך כנור אצל מכחול, מעריב, 28 בנובמבר 1969 רחל אנגל, תמונות של נגן-צייר, מעריב, טור 3, 28 בנובמבר 1969 משה פלידרבאום, דף שער בספרייה הלאומית משה (מיאצ'יסלאב) פלידרבאום, מעריב, מודעת אבל, 8 בנובמבר 1978 ביקורות על נגינתו: י. גל, צלילים וצללים | מ. פלידרבוים, המשקיף, 18 באפריל 1946 אוליה זילברמן, רשימות מוזיקליות, משמר, טור 3, 30 באוגוסט 1946 מיאציסלאו משה פלידרבאום באתר חברה קדישא ת"א–יפו. משה (מיאצ'יסלאב) פלידרבאום, מעריב, מודעת אבל, 8 בנובמבר 1978. יששכר פאטר, "פלידרבאום מיצ'יסלאב, משה", מוזיקה יהודית בפולין בין שתי מלחמות עולם; תרגם מיידיש: אליעזר אסתרין, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1992, עמ' 316. ופאטר מצטט כי "נוסף לכל היה מלא חן וקסם ואצילי בהתנהגותו". ראו שני ביצועים לשיר: ביצוע מאת משה לוסטיג (פסנתר) ואורי פלידרבאום (בנו של המלחין) (קלרינט), באתר הספרייה הלאומית; ביצוע מאת אריה זקס (פסנתר) ומשה פלידרבאום (כינור), קול ישראל, 1952. הלך כנור אצל מכחול, מעריב, 28 בנובמבר 1969. הלנה פלידרבאום באתר חברה קדישא ת"א–יפו. "Lola Fliederbaum", ביאליסטאָקער שטימע, 1982, עמ' 85.
Golden Boy (שיר)

Golden Boy (בעברית: נער מוזהב) הוא השיר שהתמודד מטעם ישראל באירוויזיון 2015. הוא נכתב והולחן על ידי דורון מדלי ובוצע על ידי הזמר נדב גדג'. את השיר עיבד ינון יהל. השיר עוסק בגבר שלבו נשבר בעקבות אהבה נכזבת. הוא מוצא נחמה ביציאה בריקודים ומזמין אחרים להצטרף אליו. על בימוי הווידאו קליפ של השיר אחראים יואב צפיר ואלעד וייסמן. ביוני 2015 נרכשו זכויות השיר על ידי הזמרת היווניה אלני פוריירה שהקליטה אותו ביוונית. את מילות השיר ביוונית כתב ואגליס קונסטנטינידיס. באירוויזיון 2015 התמודד גדג' עם השיר בחצי הגמר השני של התחרות (שיר מס' 9 מתוך 17). לאחר שהשיר דורג במקום השלישי, הוא העפיל לגמר (עשרה שירים עלו לגמר מחצי הגמר השני). בגמר היה השיר השלישי בסדר ההופעה. את הגמר הוא סיים במקום התשיעי, מתוך 27 מדינות שהשתתפו בשלב זה של התחרות, לאחר שצבר 97 נקודות וניצב בפער של 44 נקודות מהשיר שדורג במקום העשירי. מבין כל השירים שייצגו את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון, "Golden Boy" הוא הראשון שהושר באנגלית בלבד. נכון לחודש פברואר 2016, צבר השיר מעל חמישה עשר מיליון צפיות ביוטיוב והגיע פעמיים למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט. ב-7 בספטמבר 2015 זכה השיר בטקס נבחרי הילדים בקטגוריית שיר השנה. בכ"ו באלול תשע"ה זכה בתואר שיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' ובמקום השלישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ בשיתוף עם אתר וואלה! NEWS. כמו כן, זכה בטקס פרסי המוזיקה של מדיה פורסט בפרס הקליפ הישראלי המשודר ביותר בערוצי הטלוויזיה. הטקס שודר בזכיינית ערוץ 2, רשת. השיר הגיע למקום השלישי וזכה בתואר קליפ השנה במצעד הישראלי השנתי לשנת תשע"ה של ערוץ 24 בשיתוף עם מאקו, רדיו חיפה, רדיו תל אביב, רדיו דרום ורדיו 99.5 חם אש. ב-2018 הגיע השיר למקום ה-41 במצעד החיילים שארגנה גלגלצ לרגל 70 שנה למדינת ישראל. מצעדים שבועיים: מצעדים שנתיים: סרטון השיר "Golden Boy" באתר יוטיוב מילות השיר "Golden Boy" באתר שירונט Golden Boy, באתר "פזמונט" הגמר באירוויזיון, בביצוע נדב גדג', סרטון באתר יוטיוב Golden Boy – פזמונט, באתר pizmonet.co.il ערן סויסה, קארי שמה פתק, באתר ישראל היום, 29 ביוני 2015 טבלת ניקוד חצי הגמר השני 2015, באתר האירוויזיון (באנגלית) נועם ברדין ושי סגל, ‏אירוויזיון 2015: שוודיה היא המנצחת הגדולה, ישראל במקום התשיעי, באתר ‏מאקו‏ שיר האירוויזיון של נדב גדג' ביוטיוב המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏15-21 במרץ 2015 מידע על Golden Boy, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Golden Boy, באתר המצעד הגרמני מידע על Golden Boy, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Golden Boy, באתר המצעד השוודי ואלו הזוכים בהשמעות… | הבלוג של יובל אראל (ארכיון)
עינחש עדינה

עינחש עדינה (שם מדעי: Ophisops elegans) היא מין של לטאה שחיה באגן הים התיכון ובמרכז אסיה. התפוצה שלה משתרעת מיוון במערב עד הודו במזרח. העינחש העדינה מתאפיינת בגוף צר וארוך, גב כחול-אפור, גחון ירוק-לבן, ראש צר בצורת משולש, וזנב ארוך. העינחש נפוצה יחסית ולמרות שהיא נפגעת קלות מהרס שטחי מחיה וטריפה על ידי חיות בית, בעיקר חתולים, היא לא מצויה בסכנת הכחדה, ואין צורך בתוכניות שימור או אמצעי שימור מיוחדים בשבילה ברוב אזורי תפוצתה. העינחש ניזונה בעיקר מחרקים ופרוקי רגליים אחרים, אך גם ממעט מזון צמחי. אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 115-116 מדיה וקבצים בנושא עינחש עדינה בוויקישיתוף עינחש עדינה, באתר NCBI (באנגלית) עינחש עדינה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עינחש עדינה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עינחש עדינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עינחש עדינה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. עינחש עדינה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אייריש טיימס

אייריש טיימס (באנגלית: The Irish Times) הוא עיתון יומי אירי, היוצא לאור בכל ימות השבוע למעט יום ראשון. הוא מעסיק 420 עובדים. על אף שהעיתון הזדהה בתחילת דרכו עם התנועה הבדלנית באירלנד, בעשורים האחרונים, תחת בעלים חדשים, חברת אירי טיימס, נוקט העיתון בעמדה הדוגלת בתמיכה באיחוד עם הממלכה המאוחדת. כמו כן, נוקט האייריש טיימס באידאולוגיה של ליברליזם חברתי, ועם זאת בעמדה מרכזית וימינה בענייני כלכלה. תפוצת העיתון פחתה בשנים האחרונות. לפי החברה הבריטית "ABC", לאייריש טיימס הייתה תפוצה יומית של 100,951 עותקים במשך חצי השנה הראשונה של 2011, וכי התפוצה היומית הממוצעת הייתה 92,565. העורך הנוכחי של העיתון הוא פול אוניל. מדיה וקבצים בנושא אייריש טיימס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייריש טיימס (באנגלית) אייריש טיימס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) O'Brien, Mark (2008). The Irish Times: A History. Four Courts Press. ISBN 978-1-84682-123-3. MEDIA BIAS/FACT CHECK, The Irish Times. ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוניקה קושינסקה

מוניקה קושינסקה (בפולנית: Monika Kuszyńska, נולדה ב-14 בינואר 1980) היא זמרת וכותבת פולנייה. בעברה הייתה הסולנית של להקת הפופ ואריוס מנקס (Varius Manx). ייצגה את מדינתה, פולין, באירוויזיון 2015 עם השיר "בשם האהבה" ("In the Name of Love"). קושינסקה נכנסה לסצנת המוזיקה הפולנית בשנת 2000, אז נבחרה כסולנית החדשה של להקת הפופ-רוק "Varius Manx", במקומה של קאשה סטנקיביץ' (Kasia Stankiewicz). בשנת 2001 הוציאה את אלבומה הראשון יחד עם הלהקה: "Eta", ובשנה שלאחר מכן הוציאה את אלבומה השני, "Eno". ב-28 במאי 2006 קושינסקה, יחד עם שאר חברי להקת ואריוס מנקס היו מעורבים בתאונת דרכים קשה בעיר מיליץ' שבדרום-מערב פולין. התאונה הותירה את קושינסקה משותקת ממותניה ומטה, ומאז היא מרותקת לכיסא גלגלים. בפברואר 2010 החליפה את קושינסקה כסולנית ואריוס מנקס הזמרת אנה יוזיפינה (Anna Józefina). ביוני אותה השנה הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Dzień Dobry", הופעתה הציבורית הראשונה מאז התאונה שעברה. בשנת 2012 הייתה אחת המנטורים בגרסה הפולנית של התוכנית "Clash of the Choirs". ב-9 במרץ 2015 נבחרה לייצג את פולין בתחרות אירוויזיון 2015 עם השיר "בשם האהבה" ("In the Name of Love"). בתחרות עצמה קושינסקה העפילה לגמר וסיימה בו במקום ה-23 מתוך 27 מדינות שהשתתפו בגמר. מדיה וקבצים בנושא מוניקה קושינסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוניקה קושינסקה (בפולנית) מוניקה קושינסקה, ברשת החברתית פייסבוק מוניקה קושינסקה, סרטונים בערוץ היוטיוב מוניקה קושינסקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מוניקה קושינסקה, באתר ספוטיפיי מוניקה קושינסקה, באתר Last.fm (באנגלית) מוניקה קושינסקה, באתר AllMusic (באנגלית) מוניקה קושינסקה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוניקה קושינסקה, באתר דיזר מוניקה קושינסקה, באתר Discogs (באנגלית) מוניקה קושינסקה, באתר Genius About Monika Kuszyńska באתר האירוויזיון (באנגלית) POWAŻNY WYPADEK VARIUS MANX‏, 28 במאי 2006
Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81

Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81 (האם יש מישהו שם בחוץ? החומה - חי 1980-81) הוא אלבום שיצא בשנת 2000 על ידי פינק פלויד. האלבום כולל שחזור חי של The Wall, עם ביצועים שונים מתוך הופעות חיות של הלהקה בשנים 1980–1981. המופעים כללו בנייה של חומה על הבמה באמצע ההופעה. כשה'בנייה' נגמרה, החלו חברי הלהקה לנגן בתוך פתחים בחומה, על החומה וגם מאחוריה. מסע ההופעות הזה כלל את השיר What Shall We do Now, שיר שהיה אמור להיות באלבום המקורי של The Wall, אך הוצא ממנו קצת לפני שהאלבום יצא לאור. בנוסף הוא גם כלל את The Last Few Bricks, שהיה גשר אינסטרומנטלי בין Another Brick in the Wall Part III לבין Goodbye Cruel World. Is There Anybody out There? מכיל את כל השירים המקוריים שמופיעים באלבום The Wall, בנוסף לשני שירים חדשים שלא הופיעו באלבום - "What Shall We Do Now?" ו-"The Last Few Bricks". בנוסף, ישנם עוד שני קטעים באלבום בשם "MC: Atmos", שמופיעים אך ורק בגרסה האמריקאית, לפני In The Flesh? בסיבוב ההופעות שמתועד באלבום הזה, ריק רייט השתתף כנגן שכיר, מכיוון שזמן קצר לפני הוא נזרק מהלהקה על ידי רוג'ר ווטרס. דייוויד גילמור - גיטרות, שירה, מנדולינה בשיר "Outside The Wall". רוג'ר ווטרס - בס, גיטרה, שירה, קלרינט בשיר "Outside The Wall". ריצ'רד רייט - קלידים, אקורדיון בשיר "Outside The Wall". ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, גיטרה אקוסטית בשיר "Outside The Wall". נגנים מלווים: סנואי וייט - גיטרה. וילי וילסון - כלי הקשה. אנדי בואן (Bown) - בס, גיטרה אקוסטית. פיטר ווד - קלידים. אנדי רוברטס - קולות ליווי. סטן פרבר - קולות ליווי. ג'ו צ'מני - קולות ליווי. ג'ון ג'ויס - קולות ליווי. כל השירים מאת רוג'ר ווטרס, אלא אם כן מצוין אחרת. מידע על האלבום Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81 באתר MusicBrainz מידע על האלבום Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81 באתר AllMusic האלבום Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81 באתר Discogs
ליליה שבצובה

ליליה שֶבְצוֹבָה (נולדה ב-1949 בלביב, אוקראינה הסובייטית) היא קרמלינולוגית אוקראינית. היא מכהנת כעמיתה בכירה בהקדש קרנגי לשלום עולמי, מכון מדיניות אמריקאי שפועל להשכנת יחסים חיוביים בין מדינות. שבצובה השלימה תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני בעיתונות במוסד הלאומי ליחסים בינלאומיים במוסקבה בשנת 1971. בשנת 1976 השלימה תואר דוקטור במדע המדינה באקדמיה למדעי החברה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית (המוסד הגבוה של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שבו הוכשרו אנשים מבחינה רעיונית לעבודה במוסדות המפלגה). היא כיהנה כמנהלת המרכז למדע המדינה במוסקבה, וכסגנית מנהל המכון למדע המדינה ולכלכלה בינלאומית במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות, לימדה שבצובה בארצות הברית, באוניברסיטת ברקלי, אוניברסיטת קורנל, ואוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשנת 1994-1995 חקרה במרכז הבינלאומי לחוקרים על שם וודרו ווילסון, ומאז 1995 היא חוקרת במסגרת הקדש קרנגי. בשנת 2008, קיים כתב העת Prospect Magazine משאל לדירוג 100 האינטלקטואלים המשפיעים ביותר. שבצובה דורגה במקום ה-36 במשאל. היא מפרסמת מאמרים בכתב העת Foreign Policy; תחומי המומחיות שמיוחסים לה בהקדש קרנגי הם ארמניה, אזרבייג'ן, הים הכספי, צ'צ'ניה, מזרח אירופה, גאורגיה, קוסובו, רפורמות פוליטיות, רוסיה, הקווקז, פוליטיקה של רוסיה, ואוקראינה. Yeltsin's Russia: Myths and Reality (May 1999) Lonely Power: Why Russia Has Failed to Become the West and the West is Weary of Russia (2010) Putin's Russia (January 2005) Lonely Superpower: Russia's Uneasy Relationship With the West (June 2010) Russia - Lost in Transition: The Yeltsin and Putin Legacies (November 2007) Russia's Engagement With the West: Transformation And Integration in the Twenty-first Century (June 2005) המלחמה הקרה כלכלת רוסיה כלכלת ברית המועצות יחסי ארצות הברית–רוסיה מדיה וקבצים בנושא ליליה שבצובה בוויקישיתוף שלמה אבינרי, ולדימיר הרפורמטור, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005 על פי דף פרופיל (אנגלית) שלה באתר מכון קרנגי. "Glasnost and the Role of the Intellectual in the Late Gorbachev Era" (אנגלית), באתר רשת PBS. תוצאות המשאל (אנגלית) באתר כתב העת Prospect Magazine,‏ 26 ביולי 2008. רשימת המומחים (אנגלית) באתר הקדש קרנגי.
פולינה גאגארינה

פולינה גאגארינה (ברוסית: Полина Сергеевна Гагарина, נולדה ב-27 במרץ 1987) היא זמרת, שחקנית, ודוגמנית רוסייה. ייצגה את מדינתה, רוסיה, באירוויזיון 2015 עם השיר "מיליון קולות" ("A Million Voices"), וסיימה במקום השני. גאגארינה נולדה במוסקבה שברוסיה, אך את מרבית ילדותה בילתה ביוון. לאחר מותו של אביה בשנת 1993 שבה משפחתה לרוסיה, אך עד מהרה שבה המשפחה ליוון והתיישבה בבירה אתונה. לאחר שסיימה את לימודיה, עברה גאגארינה לסראטוב כדי לחיות לצד סבתה. בשנת 2003 זכתה בעונה השנייה של תוכנית המציאות הרוסית "מפעל הכוכבים". לאחר ניצחונה, הוזמנה להופיע יחד עם להקת "Playgirls", אך הלהקה לא האריכה ימים והתפרקה. בשנת 2005 השתתפה בתוכנית "New Wave" שהתקיימה ביורמלה שבלטביה, וסיימה במקום השלישי. במאי 2015 ייצגה גאגארינה את מדינתה באירוויזיון שהתקיים בווינה, אוסטריה, וסיימה במקום השני, עם 303 נקודות. באוגוסט 2007 נישאה לשחקן הרוסי פיוטר קיסלוב, ובאוקטובר 2007 ילדה את בנם, אנדריי. במרץ 2010 התגרשו בני הזוג. בספטמבר 2014 נישאה לצלם דמיטרי איסחקוב. 2007: Попроси у облаков 2010: О себе 2016: 9 מדיה וקבצים בנושא פולינה גאגארינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולינה גאגארינה (ברוסית) פולינה גאגארינה, ברשת החברתית פייסבוק פולינה גאגארינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פולינה גאגארינה, ביישום טלגרם פולינה גאגארינה, ברשת החברתית אינסטגרם פולינה גאגארינה, ברשת החברתית טיקטוק פולינה גאגארינה, ברשת החברתית VK פולינה גאגארינה, סרטונים בערוץ היוטיוב פולינה גאגארינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פולינה גאגארינה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פולינה גאגארינה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר ספוטיפיי פולינה גאגארינה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר Last.fm (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר AllMusic (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר דיזר פולינה גאגארינה, באתר Yandex.Music (ברוסית) פולינה גאגארינה, באתר Discogs (באנגלית) פולינה גאגארינה, באתר Genius פולינה גאגארינה, באתר טיידל (באנגלית) About Polina Gagarina באתר האירוויזיון (באנגלית)
האיש המכני הענק

האיש המכני הענק (באנגלית: The Giant Mechanical Man) הוא סרט דרמה קומית שנכתב ובוים על ידי לי קירק. הקרנת הבכורה הייתה בפסטיבל הסרטים טרייבקה בשנת 2012. ג'ניס (ג'נה פישר) היא אישה בשנות השלושים לחייה שעדיין לא מצאה את מקומה בעולם. טים (כריס מסינה) הוא אמן רחוב המופיע כ"ענק מכני" - מוגבה על ידי קביים, לבוש ומאופר בצבעי אפור-שחור מתכתיים ועושה תנועות רובוט כששמים לו כסף בקופה. ההכנסות מהמלאכה נמוכות וחברתו עוזבת אותו עקב כך. ג'ניס מפוטרת מעבודתה ומגורשת מדירתה לאחר שלא הצליחה לשלם את שכר הדירה. היא עוברת לגור אצל אחותה, ג'יל (מולין אוקרמן). ג'יל לוחצת על ג'ניס לצאת עם דאג (טופר גרייס) מחבר ספרי עזרה עצמית. טים וג'ניס נאלצים לחפש עבודה ובצירוף מקרים שניהם מגיעים לעבוד בגן החיות המקומי, טים כעובד ניקיון וג'ניס כמוכרת משקאות. עם הזמן נוצרת ביניהם חברות והם מחליטים לצאת לדייט. לאחר הדייט ג'ניס עולה לדירתו של טים, הם מתנשקים והיא מתעוררת איתו במיטה. הוא שואל אותה אם היא יוצאת עם דאג, היא עונה שלא והם קובעים דייט נוסף. ג'יל לוקחת את ג'ניס לדייט כפול עם בעלה ועם דאג. במהלך הדייט חולפים דאג וג'ניס על פני הענק המכני תוך כדי שדאג מחבק ומנשק את ג'ניס. טים פגוע ומנתק ממנה קשר ואף לוקח חופש מהעבודה בגן החיות. ג'ניס אינה יודעת שהענק המכני הוא טים והיא מתפלאת על היעדרו, בפרט מהסרט שקבעו לראות. בחזרתה מהקולנוע, מאוכזבת, היא רואה את הענק המכני ומספרת לו על בעיותיה. הוא חושף בפניה שהוא טים ונותן לה את ידו. קטעים קצרים המשולבים בכתוביות בסוף הסרט מציגים את חייהם המאושרים יחד. ג'נה פישר - ג'ניס כריס מסינה - טים טופר גרייס - דאג מולין אוקרמן - ג'יל, אחותה של ג'ניס לוסי פאנץ' - פאולין, חברתו לשעבר של טים בוב אודנקירק - מארק, אחיו של פאולין ריץ' סומר - בריאן, בן זוגה של ג'יל צילומי הסרט החלו בנובמבר 2010 בדטרויט, מישיגן. חלק מהסצנות צולמו בגן החיות של דטרויט. נכון למרץ 2017 הסרט קיבל ציון של 73% באתר הביקורות Rotten Tomatoes מה שמעיד על ביקורות טובות באופן כללי. במגזין וראייטי נכתבה ביקורת חיובית, בין היתר נאמר שהסרט יעמוד בסטנדרטים של רוב הצופים ל"קסום". מייק מק'גרנגן נתן לסרט 3 נקודות מתוך ארבע וטען: "ג'נה פישר וכריס מסינה עושים פה עבודה יוצאת מהכלל וגורמים לצופים לחבב את דמויותיהם ולהזדהות איתן גם אם מעולם לא היו באותו מקום". אתר האינטרנט הרשמי של האיש המכני הענק "האיש המכני הענק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האיש המכני הענק", באתר AllMovie (באנגלית) "האיש המכני הענק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האיש המכני הענק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "האיש המכני הענק", באתר Metacritic (באנגלית) "האיש המכני הענק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לפי נתוני אתר מוג'ו. הנתונים כוללים הקרנות בארצות הברית בלבד שם הוקרן הסרט בבית קולנוע בודד. הסרט נמכר ב-DVD ואף הוקרן בפינלנד ושוודיה לרגל יציאת התקליטור (IMDb)
1915 בספורט

ערך מורחב – 1915 בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה רוב התחרויות בוטלו. טור דה פראנס - המרוץ נא נערך ג'ירו ד'איטליה - המרוץ נא נערך אליפות צרפת הפתוחה - התחרות לא נערכה אליפות וימבלדון - התחרות לא נערכה אליפות ארצות הברית הפתוחה - מולה מלורי (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - גורדון לוו (בריטניה בריטניה) אליפות צרפת הפתוחה - התחרות לא נערכה אליפות וימבלדון - התחרות לא נערכה אליפות ארצות הברית הפתוחה - ביל ג'ונסטון (ארצות הברית ארצות הברית) התחרות לא נערכה סרייה א' - המשחקים נערכו רק בחלקו. גנואה הוכרזה מנצחת לאחר מלחמת העולם הראשונה. פרמייר ליג - אברטון זוכה באליפות. הגביע האנגלי - שפילד יונייטד זוכה בגביע האנגלי. ליגת העל הארגנטינאית - ראסינג קלוב מאבז'אנדה זוכה באליפות בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל - "פלמיירס" ו"גרמניה" זכו באליפות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלמנגו זוכה באליפות בונדסליגה - התחרות לא נערכה. גביע המלך הספרדי - אתלטיק בילבאו זכה בגביע. ליבורנו - איטליה איטליה מרוצי הגרנד פרי למכוניות - המרוץ לא נערך אינדי 500 - ניצח רלף דל פלמה (איטליה איטליה) שנהג במכונית מתורצת מרסדס בנץ פאני דוראק (אוסטרליה אוסטרליה) 6 בפברואר בסידני, אוסטרליה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.2 דקות 4 במרץ בסידני, אוסטרליה - שיא עולם ראשון במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:56.0 דקות מדיה וקבצים בנושא 1915 בספורט בוויקישיתוף
1916 בספורט

ערך מורחב – 1916 בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה רוב התחרויות בוטלו. טור דה פראנס - המרוץ נא נערך ג'ירו ד'איטליה - המרוץ נא נערך אליפות צרפת הפתוחה - התחרות לא נערכה אליפות וימבלדון - התחרות לא נערכה אליפות ארצות הברית הפתוחה - מולה מלורי (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - התחרות לא נערכה אליפות צרפת הפתוחה - התחרות לא נערכה אליפות וימבלדון - התחרות לא נערכה אליפות ארצות הברית הפתוחה - רצ'רד ויליאמס (ארצות הברית ארצות הברית) התחרות לא נערכה קופה אמריקה- אליפות דרום אמריקה הראשונה. נבחרת אורוגוואי ניצחה בתחרות. סרייה א' -התחרות לא נערכה. פרמייר ליג - התחרות לא נערכה. הגביע האנגלי - התחרות לא נערכה. ליגת העל הארגנטינאית - ראסינג קלוב מאבז'אנדה זוכה באליפות בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל - "פאוליסטנה" וקורינתיאנס זכו באליפות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - אמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו) זוכה באליפות בונדסליגה - התחרות לא נערכה. גביע המלך הספרדי - אתלטיק בילבאו זכה בגביע. מרוצי הגרנד פרי למכוניות - המרוץ לא נערך אינדי 500 - ניצח דריו רסטה (בריטניה בריטניה) שנהג במכונית מתורצת פז'ו נורמן רוס (ארצות הברית ארצות הברית) 24 בנובמבר בסן פרנסיסקו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:21.6 דקות מדיה וקבצים בנושא 1916 בספורט בוויקישיתוף
הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה

הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה פועלת במסגרת אוניברסיטת חיפה ועוסקת בהוצאה לאור של ספרי עיון. במסגרת ההוצאה מוענק מדי שנה, החל משנת 1998, פרס בהט ל"כתב יד עיוני, מקורי ואיכותי בשפה העברית אשר לא פורסם בבמות אחרות, ואשר יש בו עניין לציבור הרחב". כתב היד הזוכה יוצא לאור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה בשיתוף הוצאת הספרים של קבוצת ידיעות אחרונות, ידיעות ספרים. להוצאה שיתופי פעולה גם עם פרדס הוצאה לאור והוצאת זמורה-ביתן. העורכת הראשית של הוצאת הספרים היא פרופ' דפנה ארדינסט-וולקן. בשנים 1996–2000 כיהנה פרופ' ניצה בן-דב בתפקיד זה, ובשנים 2000–2007 - פרופ' שולמית אלמוג. אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה
Echoes: The Best of Pink Floyd

Echoes: The Best of Pink Floyd הוא אלבום אוסף כפול הכולל שירים וקטעים שבוצעו על ידי להקת פינק פלויד. האלבום יצא ב-5 בנובמבר 2001, באנגליה, ולמחרת גם בארצות הברית. האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד האמריקאי בנובמבר 2001. האלבום זכה בפרס אלבום זהב, אלבום פלטינה ואף זכה בפרס "אלבום פלטינה כפולה" בדצמבר 2001, כחודש לאחר שיצא לשוק. לאחרונה זכה האלבום בפרס "אלבום פלטינה משולשת" (לאחר שנמכרו ממנו שלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד). באלבום זה יצא לראשונה בתקליטור השיר When The Tigers Broke Free, שהופיע בסרט The Wall. מאוחר יותר, הופיע השיר בהפצה מחודשת של האלבום The Final Cut, בשנת 2004. האוסף מקיף את הקריירה של הלהקה מהסינגל הראשון שהוציאו, Arnold Layne, בשנת 1967, ועד הקטע האחרון שהקליטו באולפן, High Hopes, בשנת 1994, במסגרת הקלטות האלבום The Division Bell. כל אחד מ-26 הקטעים המופיעים באלבום מתעמעם לקראת סופו, תוך כדי מעבר לקטע הבא. בכך נמנעת "שבירה" בין הקטעים, והמוזיקה אינה נפסקת (למעט החלפת התקליטור, לאחר סוף השמיעה בתקליטור הראשון). עבודת ה"חיבור" בין הקטעים בוצעה כמחווה על ידי המפיק-המהנדס ג'יימס גאת'רי. החיבור הצליח ליצור בקרב המאזינים תחושה שמדובר באלבום קונספט, כפי שהקליטה הלהקה ב"תקופת הזוהר" שלה. האלבום ספג ביקורת קשה מצד מעריצים מושבעים של פינק פלויד, משום שאינו כולל חומר מאלבומים כגון More ,‏ Ummagumma,‏ Atom Heart Mother ו-Obscured by Clouds, כמו גם על גרסאותיו המקוצרות ל-Echoes, Marooned, Shine On You Crazy Diamond ו-High Hopes. עם זאת, אפשר לטעון כי האלבום תוכנן כך כדי שיהיה נוח יותר לשמיעה למעריצים חדשים, ופחות עבור המעריצים הוותיקים, שממילא מחזיקים בכל אלבומי הלהקה. בסוגריים – האלבום המקורי של השיר. Interstellar Overdrive The Piper at the Gates of Dawn Chapter 24 The Piper at the Gates of Dawn Scarecrow The Piper at the Gates of Dawn Careful With That Axe, Eugene סינגל ללא אלבום צד ב' של הסינגל Point Me at the Sky מופיע בגרסת ההופעה של Ummagumma מופיע גם ב-Relics Grantchester Meadows Ummagumma גרסה מקוצרת ליצירה הארוכה Atom Heart Mother Suite If Atom Heart Mother Fat Old Sun Atom Heart Mother Fearless Meddle San Tropez Meddle Breathe וגרסת הרפרזיה של השיר שמופיעה ב-Time (אנ'). The Dark Side of the Moon Eclipse The Dark Side of the Moon Dogs Animals Mother The Wall Young Lust The Wall Nobody Home The Wall Your Possible Pasts The Final Cut Paranoid Eyes The Final Cut מידע על האלבום Echoes: The Best of Pink Floyd באתר MusicBrainz מידע על האלבום Echoes: The Best of Pink Floyd באתר AllMusic האלבום Echoes: The Best of Pink Floyd באתר Discogs