laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עכסן פסיפי

עכסן פסיפי או עכסן מערבי (שם מדעי: Crotalus oreganus) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן המצוי במערב אמריקה הצפונית, מדרום-מערב קנדה, לאורך מערב ארצות הברית ועד צפון מקסיקו בסמוך לחופי האוקיינוס השקט ומכאן שמו. רוב העכסנים מגיעים לאורך של מטר אחד בממוצע אך הפרט הגדול ביותר מתת-המין C. o. oreganus, הגיע לאורך של 162.6 ס"מ. העכסן בעל קשקשים נוקשים בצבע אפור-כהה, אפרפר, חום-בהיר, צהוב, ורדרד או צהוב חיוור עם רצועות כהות יותר, בעיקר חומות, שבפרטים הצעירים יוצרת צורת פסים המובלטים בעיקר באזור העכס. ככל שהנחש מתבגר הוא נדרש פחות להבלטת העכס וצבעו הופך לצהוב-זהוב. הבטן בהירה יותר בצבע צהוב-קרם וחסרת פסים. לנחש זה חרטום רחב, נחיריים זקורות ועיניים שחורות גדולות שלאורכם עובר פס כהה עד אמצע הלחי. הנחש מצוי לאורך מערב אמריקה מקולומביה הבריטית בקנדה, דרך ארצות הברית בוושינגטון, אורגון, דרום ומערב איידהו, קליפורניה, נבאדה, יוטה, אריזונה ובמרכז ניו מקסיקו ודרומה לצפון מקסיקו בבאחה קליפורניה ועד באחה קליפורניה הדרומית. הנחש מצוי במגוון בתי גידול, חלקם צחיחים מאוד עד גובה 2,500 מטר. הנחש גם יכול לשחות מצוין, מה שאפשר לו להגיע למספר איים באוקיינוס השקט. עכסן זה יוצא בשעות הקרירות של בין הערביים והערב לציד ומחפש מיני עכברים, חולדות ושאר מכרסמים וגם ארנבים, מיני עופות וגוזליהם, זוחלים וכמה דו-חיים. הצעירים אוכלים גם חרקים. הנחש אורב לטרפו בעמדה פסיבית ותוקף בעזרת שיני הארס הגדולות שלו. נחש זה משריץ עד 25 צאצאים. אם הנחש ופתע מתוקף כמו דורס הוא יכשכש בעכס שלו בפראות וינסה להרתיע אותו. אם זה לא עוזר הוא יכיש את האויב. הארס שלו מזכיר ארס של עכסן מוהאבי, הקטלני יותר והוא בעל מינון גבוה של רעלנים ובעיקר רעלני דם, הפוגעים בקרישה וכן תוקף את העצבים, מה שעלול להוביל לשיתוק. עם זאת ישנם מעט נפגעים מהעכסן עקב האזהרה שהוא נותן ועקב קבלת הנפגעים נסיוב רפואי בזמן, זאת למרות שהוא חי בחפיפה גבוהה למגורי האדם ואף נמשך אליהם אחרי המכרסמים החיים בהם. לנחש זה ישנם 6 תת-מינים: Crotalus oreganus abyssus Crotalus oreganus caliginis Crotalus oreganus concolor Crotalus oreganus helleri - לעיתים מופרד למין עצמאי Crotalus oreganus lutosus Crotalus oreganus oreganus מדיה וקבצים בנושא עכסן פסיפי בוויקישיתוף עכסן פסיפי, באתר ITIS (באנגלית) עכסן פסיפי, באתר NCBI (באנגלית) עכסן פסיפי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכסן פסיפי, באתר GBIF (באנגלית) עכסן פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרייט מלאי

קרייט מלאי (שם מדעי: Bungarus candidus), הידוע גם בשם קרייט כחול, הוא מין של נחש ארסי בן הסוג קרייט שבמשפחת הפתניים החי לאורך דרום-מזרח אסיה בין תאילנד, קמבודיה, וייטנאם, סינגפור, מלזיה ועד לאיים סומטרה, ג'אווה ובאלי שבאינדונזיה. קרייט זה בעל צבעי שחור, אפור כהה או כחול כהה-לבן מפוספסים כשחלק הגוף הקדמי בעל פסים כהים מעט יותר ארוכים (לרבות הראש השחור מלמעלה למעט השפתיים) והקצה התחתון בעל פסים לבנים יותר ארוכים. ישנם בערך 27–34 פסים בממוצע, כשפרטים צעירים בעלי פסים בהירים גדולים יותר. אורכו מגיע ל-155 ס"מ עם זנב באורך 16 ס"מ. מטרת הצבעים היא להיות צבעי אזהרה המורים לטורפים שהנחש ארסי ביותר. נחש זה הוא שוכן יערות וג'ונגלים בתחומי תפוצתו עד לגובה 1,200 מטרים. הוא נפוץ גם בביצות, גדות נהרות ואזורים מוצפים כמו שדות אורז או אף בחוות חקלאיות. הנחש נחבא אל הכלים ונרתע מאזורים חשופים לשמש ובדרך כלל יוצא לציד בלילה. מזונו העיקרי הוא נחשים אחרים וכן לטאות כמו חומטיים או צפרדעים. נקבת הנחש מטילה בגומות באדמה 4–10 ביצים. הצאצאים הבוקעים קטלניים כבר מהבקיעה. הקרייט ידוע בארסו החזק שעל פי מדד LD50 על עכברים מגיע ל-0.1 מ"ג/ק"ג. הארס מורכב מרעלנים הפוגעים בקרישת הדם ובפעילות העצבים וגורם לכאבים, הזעות, שיתוקים, דימומים פנימיים ולבסוף למוות. סבירות המוות היא 60-70% מהתקריות. עם זאת לארס ישנו נסיוב היכול להציל את המוכש. מדיה וקבצים בנושא קרייט מלאי בוויקישיתוף קרייט מלאי, באתר ITIS (באנגלית) קרייט מלאי, באתר NCBI (באנגלית) קרייט מלאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קרייט מלאי, באתר GBIF (באנגלית) קרייט מלאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אורלוב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אישים: אורלוב – שמה של משפחת אצולה רוסית, שהעמידה מתוכה מדינאים, דיפלומטים ומצביאים ידועי-שם. אלכסיי אורלוב (5 באוקטובר 1737 - 5 בינואר 1808) - מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה ואחיו של גריגורי אורלוב. גריגורי אורלוב (17 באוקטובר 1734 - 24 באפריל 1783) - מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה ומאהבה. אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב (19 באוקטובר 1786 - 2 ביוני 1862) - מדינאי רוסי, נסיך. צבי אריה נשרי (אורלוב) (14 בינואר 1878 – 22 ביולי 1973) - ממייסדי החינוך העברי בארץ ישראל והמורה הראשון לספורט של הגימנסיה העברית הרצליה, תרגם לעברית את חוקת הכדורגל, ממחדשי השפה העברית בתחום הספורט, נמנה עם מייסדיו של הוועד האולימפי הארץ ישראלי וחבר בו. חנה אורלוב (12 ביולי 1888 – 18 בדצמבר 1968) - פסלת יהודייה. אלכסנדר אורלוב (21 באוגוסט 1895 – 25 במרץ 1973) - קצין בכיר יהודי בנ.ק.ו.ד. אלכסנדר אורלוב (11 באוקטובר 1900 - 28 באפריל 1945) - יהודי סובייטי שהיה בין מפקדיו הבכירים של הצי הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה. גנאדי אורלוב (2 במרץ 1945) - כדורגלן עבר סובייטי, ששיחק בעמדת החלוץ, ופרשן ספורט. מרד אורלוב – התקוממו היוונים יושבי הפלופונסוס נגד השלטון הטורקי. אורלב
כריס פן

כריסטופר שאנון "כריס" פן (באנגלית: Christopher Shannon "Chris" Penn;‏ 10 באוקטובר 1965 – 24 בינואר 2006) היה שחקן קולנוע אמריקאי, ממוצא יהודי. פן נולד ב-1965 בלוס אנג'לס, קליפורניה. אביו היה ליאו פן (אנ') (1921–1998), שחקן ובמאי קולנוע וטלוויזיה יהודי. אמו של פן, איילין ריאן (אנ') (נולדה ב-1928), הייתה שחקנית קולנוע. אחד הסרטים הידועים בהם שיחקה האם היה דרמת הפשע "At Close Range", מ-1986, בו הופיעה לצידם של שני בניה, כריס ושון פן. כריס פן היה האח הצעיר מבין שלושת האחים לבית פן. שני אחיו הגדולים יותר: המוזיקאי מייקל פן, הבכור והשחקן שון פן. הוא נפטר ב-2006, מקרדיומיופתיה, שקשורה ככל הנראה לעודף המשקל שלו ואולי גם לשימוש בסמים, בגיל 40 בלבד. פן החל את קריירת הקולנוע שלו בגיל 12 והופיע במספר סרטים, לרוב בתפקיד משני. הוא זכור במיוחד עקב הופעתו בסרט "כלבי אשמורת" (1992) בתפקיד "אדי הנחמד" וכן בסרט "רומן על אמת" (1993). בנוסף, הופיע בסרטים "קדילאק של סופשבוע" (1995), "תמונות קצרות" (1993), "שעת שיא" (1998), "פוטלוס" (1984), "החיים הפרועים" (1984), "לימודים גנובים", "מחופשים ואנונימיים", "חבל על המאפיה" ועוד, ושיחק בסדרת הדרמה "האחווה של פולין, ניו המפשייר", שיצר דייוויד אי קלי לרשת CBS. פן, שהיה בעל חגורה שחורה בקראטה, השתתף ב-1989 בסרט "המובחר שבמובחרים" "Best of the Best" כטרוויס בריקלי, חבר צוות טאקוונדו אמריקני. בסרט כיכבו גם ג'יימס ארל ג'ונס, סאלי קירקלנד, אריק רוברטס, פיליפ רהיי וסיימון רהי, פן השתתף גם בסרט ההמשך "המובחר שבמובחרים 2". פן גם דיבב את השוטר פולאסקי במשחק המחשב "Grand Theft Auto: San Andreas". כריס פן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס פן, באתר AllMovie (באנגלית) כריס פן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריס פן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריס פן, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריס פן, באתר Discogs (באנגלית) כריס פן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Burlesque (פסקול)

Burlesque: Original Motion Picture Soundtrack (בעברית: בורלסק) הוא פסקול משותף של הזמרות האמריקאיות כריסטינה אגילרה ושר מתוך הסרט "בורלסק" (2010). הוא יצא לאור ב-19 בנובמבר 2010, בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס, במקביל לעליית הסרט לאקרנים. זהו האלבום הראשון של שר שמכיל מוזיקה מקורית, כמעט עשור לאחר אלבומה האחרון Living Proof (2001). הפסקול שואב רבות מסגנון הג'אז שהיה אופייני במופעי בורלסק ומכיל בעיקר שירים של אגילרה שמזכירים את הסגנון של אלבומה המצליח Back to Basics (2006), ושונים לחלוטין מהשירים באלבומה Bionic (2010) שהופץ במקביל באותם הימים של "בורלסק". הפסקול הגיע למקום הראשון במצעד הפסקולים. מידע על האלבום Burlesque באתר MusicBrainz מידע על האלבום Burlesque באתר AllMusic האלבום Burlesque באתר Discogs כריסטינה אגילרה, סטיב אנטין, סמואל דיקסון, רון פייר, מתיו ג'רארד, קלוד קלי, סטיב לינדזי, לינדה פרי, פנטום בויז, מאט סרליטיק, ג'י סטיוארט, מארק טיילור Soundtrack Chart History, Billboard AlbumsAccreds2017, www.aria.com.au (באנגלית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-30. bpi 一般社団法人 日本レコード協会, www.riaj.or.jp Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) (ארכיון) Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) par Various Artists (בצרפתית), נבדק ב-2019-06-03 „Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack)“ von Various Artists (בגרמנית), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) de Various Artists (בEuropean Portuguese), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) de Various Artists (בEuropean Spanish), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2019-06-03 Burlesque, 2010-11-19, נבדק ב-2019-06-03 Burlesque, 2010-11-22, נבדק ב-2019-06-03 www.amazon.com, www.amazon.com
גומצן האבו

גומצן האבו (שם מדעי: Protobothrops flavoviridis) הוא מין של נחש ארסי מתת-המשפחה צפעוני גומה שבמשפחת הצפעיים, המצוי אך ורק באיי ריוקיו שביפן. מין נחש זה מגיע לאורך 120-150 ס"מ כשהשיא מגיע לאורך 240 ס"מ. הוא בעל קשקשים בצבע צהוב עד ירוק-זית עם רצועות אפורות, דמויות טבעות מעליהם. הראש רחב, בהיר ובעל עיניים כתומות בולטות והלסתות לבנות. נחש זה בדומה למרבית הגומצנים בעל גומות בקרבת עיניו העוזרות לו לחוש בטרף בעל חום גוף קבוע. הנחש מצוי רק באיי ריוקיו, לרבות באוקינאווה ובאי אממי (אנ') וגם על כמה איים וולקניים קטנים. הנחש חי בעיקר ביערות דקלים ובין שדות חקלאיות. הוא מצוי גם על קירות סלעיים שונים ובמערות. זהו מין קרקעי, אף שהוא יכול גם לטפס והוא פעיל בלילה, אז הוא יוצא לצוד מכרסמים וזוחלים קטנים יותר ממארב. הגומצן בשונה ממינים אחרים של גומצנים איננו משריץ ולדות אלא מטיל בעונת הרבייה עד 18 ביצים באדמה. אוכלוסיית הגומצן אולי פחתה מעט עקב הבאה של נמיות אסיתיות כדי לצמצם את אולוסייתו. כמו כן פרטי גומצנים נתפסים כדי להתאכסן ביין נחשים, הנחשב לבעל תכונות מרפא. גומצן זה נמצא בקרבה רבה לאדם, בעיקר באיי אממי, שם הסיכוי להכשה הוא 2 ל-1,000. עם זאת אחוז המוכשים למוות הוא פחות מ-1%. הארס של נחש זה פועל בעוצמה גבוהה ויכול לגרום לכאבי בטן, בחילות, הקאות, לחץ דם מזורז ולעיתים גם למוות. עם זאת ברוב המקרים הקורבן מקבל טיפול רפואי בזמן. אף על פי כן הקורבן יכול להיוותר נכה וללא האיברים שהוכשו. מדיה וקבצים בנושא גומצן האבו בוויקישיתוף גומצן האבו, באתר ITIS (באנגלית) גומצן האבו, באתר NCBI (באנגלית) גומצן האבו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גומצן האבו, באתר GBIF (באנגלית) גומצן האבו באתר הרשימה האדומה של IUCN
גרמניה באירוויזיון 2001

גרמניה באירוויזיון 2001 השתתפה עם השיר "Wer Liebe lebt" בביצוע של מישל. התחרות לבחירת נציג גרמניה לאירוויזיון 2001 נקראתה "Countdown Grand Prix 2001" ונערכה באולם "Preussag Arena" בהנובר. התחרות נערכה בשני סבבים, בסבב הראשון הוצגו 12 שירים שמתוכם 3 עלו לסבב השני, ולאחר מכן בסיבוב השני נערכה הצבעה חוזרת לבחירת הזוכה מבין השלושה שעלו. GERMAN NATIONAL FINAL 2001, natfinals.50webs.com
אברהם אדגה (סופר)

אברהם אדגה (נולד בשנת 1965) הוא סופר, פעיל חברתי, מרצה במכללות, בתי ספר ומוסדות ציבור על מורשת העבר וההווה של יהדות אתיופיה, וכן מהנדס בניין וראש מחלקת מעבדות באגף הבינוי של הטכניון. על פועלו הספרותי זכה בפרס השר לקליטת העלייה לעולים יוצרים לשנת 2008 ע”ש יורי שטרן. אדגה נולד בכפר באתיופיה. אביו היה נפח. יש לו חמישה אחים ואחיות. הוא למד בבית ספר יסודי במרחק שעת הליכה מביתו. בית הספר התיכון היה במרחק שלוש שעות הליכה מביתו, ולכן שכר דירה בעיירה. בכיתה היו גילאים מעורבים. בגיל 17 ברח לסודאן לאחר ששמע שאנשי המוסד מארגנים נתיב עלייה למדינת ישראל. הוא הלך ברגל כ-600 ק"מ עם 15 יהודים אחרים. לאחר 38 יום נתפס בגבול בין אתיופיה לסודאן על ידי פטרול סודאני, והועבר למחנה פליטים, שם שהה כשנה. חלה במחלות טרופיות. הוא יצא בעזרת דרכון מזויף בטיסה לפריז, ובינואר 1984 הגיע לישראל. שנתיים לאחר עלייתו לארץ נוצר קשר עם הוריו. סיים בית ספר תיכון בחיפה. סיים לימודי הנדסת בניין בטכניון. משנת 1998 הוא מכהן כראש מחלקת מעבדות באגף בינוי ותחזוקה של הטכניון. אדגה מרצה במכללות, בתי ספר ומוסדות ציבור על מורשת העבר וההווה של יהודי אתיופיה. בשנת 2013 התמנה לחבר הוועדה בתחום ספרות השירה במשרד העלייה והקליטה. אדגה מתנדב באתר ההתייעצויות של ממשלת ישראל "דרך חדשה" לגיבוש המדיניות לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית. ב-28 בספטמבר 2017 הנחה אדגה, במסגרת פסטיבל הפיוט העשירי, "אירוע געגועים לירוסלם שירת הקודש של יהודי אתיופיה במפגש עם השפה העברית". "המסע אל החלום" - הוצאת המחבר, שנת 2000 "עם הפנים קדימה" - הוצאת צ'ירקובר, שנת 2002 "4000 יהודים שמקום קבורתם לא נודע" "מכתב אל הנספים בסודאן בדרכם לישראל" "סיפור" "הסיגד שלי" "הגדה של מסע" - פרויקט סיפור עלייתה של יהדות אתיופיה דרך סודאן", בהוצאת מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה במערכת החינוך, 2003 "זיכרונות אבודים" (אגודת יהודי אתיופיה, קטגוריה: תרבות ומורשת כתבות, 8 במאי 2008) "ליל הסדר: הזדמנות פז ל-והגדת לבניך ובנותיך על יציאת אתיופיה" (אגודת יהודי אתיופיה, קטגוריה: תרבות ומורשת כתבות, 8 באפריל 2008) מסלה אסייהן וספיר אייטגב, "המסע לירושלים לא הושלם. עכשיו תורנו", באתר ynet, 13 במאי 2018 "זו הייתה יציאת מצרים הפרטית שלי" (כל הזמן - חדשות הציבור החרדי מסביב לשעון, איתמר כצנלסון, 25 באפריל 2016) אברהם אדגה, סרטון באתר יוטיוב (ערוץ הכנסת - היו ימים עם אברהם אדגה 12 ביוני 2018) אברהם אדגה, סרטון באתר יוטיוב (ערוץ הכנסת - מחוץ לזמן - אברהם אדגה מתארח אצל אהרון ברנע 1 ביולי 2018) אברהם אדגה, סרטון באתר יוטיוב (אברהם אדגה, פרסם ספר ראשון "המסע אל החלום") אברהם אדגה ר' מחלקת מעבדות הטכניון [1] 13 אמנים ויוצרים זכו בפרס השר לקליטת העלייה לעולים יוצרים לשנת 2008 ע"ש יורי שטרן - כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏בינואר 2009 [2] נתונים על ועדות ציבוריות שהוקמו במשרד העלייה והקליטה ראו אברהם אדגה חבר הוועדה בתחום ספרות השירה במשרד העלייה והקליטה, שנת 2013 "דרך חדשה" אתר ההתייעצויות של ממשלת ישראל לגיבוש המדיניות לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית(כשנים עשר משרדי ממשלה חברו יחדיו למהלך, בהובלת המשרד לעלייה וקליטה) אירוע געגועים לירוסלם שירת הקודש של יהודי אתיופיה במפגש עם השפה העברית במסגרת פסטיבל הפיוט העשירי "המסע אל החלום", "עם הפנים קדימה" סימניה אברהם אדגה - "4000 יהודים שמקום קבורתם לא נודע" ארץ אחרת - עיתון בשירות החברה "מכתב אל הנספים בסודאן בדרכם לישראל" 13 במאי 2018 סיפור חיפאי אברהם אדגה "הסיגד שלי" אברהם אדגה מדרשת - בתי מדרש בישראל
מקס ואן דאם

מקס ואן דאם (19 במרץ 1910 – 20 בספטמבר 1943) היה אמן יהודי-הולנדי, שנספה במחנה ההשמדה סוביבור. ואן דאם היה בנם של ארון וג'ואנה ואן דאם. הוא נולד ב-19 במרץ 1910 בעיר וינטרסויק, עיירה הולנדית על גבול גרמניה למשפחה יהודית סוציאליסטית. כבר בילדותו הפגין כישרון רב בציור דיוקנאות ונופים. על אף שאביו לא תמך במקצוע הציור, הוא סיפק לבנו מקס את הכלים הדרושים לציור. ואן דאם הושפע מהאמנים וינסנט ואן גוך וקיוט הקולויץ. כישרונו ושאפתנותו עניינו את דוקטור ג'ייקוב המרליק ששכנע את אביו של ואן דאם לאפשר לבנו ללמוד אומנות ולפתח את הפוטנציאל שלו. על מנת להמשיך את לימודיו כמורה לציור בבית ספר, הוא היגר לאמסטרדם. אך בסיום לימודיו סירב לקבל תפקיד כמורה ובחר להמשיך את הכשרתו באקדמיה המלכותית לאמנויות באנטוורפן, שם למד במשך ארבע שנים, בין השנים 1933–1937. הוא התמחה בציור דיוקנים ולמד אצל איזודור אופסומר. בשנים אלו התחילה להתפתח התנועה הנאצית שבגרמניה שהפגינה אנטישמיות כלפי יהודים. ואן דאם התגורר בעיקר באנטוורפן, אך נדד גם בין הולנד לבלגיה וביקר באיטליה ובצרפת על מנת לפתח את כישורי הציור שלו ולשפר את המודעות החברתית שלו. בשנת 1932 עיצב ואם דאם חלון ויטראז' עבור דה דאגראד. העבודה הסתיימה בשנת 1934. באותה השנה עיצב גם פוסטר ל"הפגנה למען סוציאליזם ודמוקרטיה", שאורגנה ב־16.9 על ידי ה- SDAP– האיגוד ההולנדי של המקצוענים. בשנת 1936 ובשנת 1937 היה אורח קבוע של יאפה מלרייק ומשפחתו בברגן שבצפון הולנד, שם פגש את פרדריקה כהן שהייתה אמנית גרפיקאית והציירים ליאו גסטל צ'ארלי טולופ ומתיו ויגמן הקשורים לבית הספר בברגן. התעניינותו בציונות גברה והוא קיבל עמלה כדי לצייר את דיוקנו של תיאודור הרצל. למרות ההכרה הגוברת והשקעתו של ואן דאם, הוא התקשה להתפרנס מעבודותיו. בשנת 1938 עבר ואם דאם להתגורר באמסטרדם על מנת להכין את עצמו לקראת תחרות פרס רומא. בתחרות זכה במקום השני בזכות ציור השמן שלו "הגר וישמעאל". בשנה זו לא הוענק הפרס הראשון. הוא זכה בפרס יוקרתי נוסף[דרושה הבהרה], בתחרות הנקראת "אומנות וידידות". בשנת 1939 הציג את אחת מהתערוכות שלו במוזיאון "ריקסמוזיאום" שבאמסטרדם. ואן דאם חי תקופה מסוימת בהיחבא בברגן שבצפון-מערב גרמניה. בעודו מקבל סיוע מחברו ד"ר המלריק כאשר הולנד נכבשה על ידי הגרמנים. בשנת 1942 ניסה לברוח לשווייץ עם אליס דה יונג ובתה הקטנה, ז'קלין בת השנתיים וחצי. הוא נתפס ליד הגבול הצרפתי במונטליר ונשלח למחנה הצרפתי דראנסי. משם הועבר למחנה ההשמדה סוביבור שבפולין. בסוביבור גויס ואן דאם על ידיי קציני האס אס ליצור דיוקנאות שלהם לצד נופים. ככל הנראה בסיום עבודתו האחרונה נשלח ואן דאם אל מותו. לאחר המלחמה הוצגו יצירותיו בהולנד בתערוכות קבוצתיות וכן בתערוכות יחיד. כל משפחתו של ואן דאם נספתה בזמן המלחמה למעט אחותו רוז'י ששרדה. זכרו הונצח בעיר הולדתו ברחוב הנושא את שמו. חלק מיצירותיו מתקופת חייו במסתור נמסרו לאוסף לבית לוחמי הגטאות והובאו על ידי האוצרת הראשונה ומייסדת האוסף, מרים נוביץ'. מדיה וקבצים בנושא מקס ואן דאם בוויקישיתוף לימוד השואה באמצעות אומנות ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקס ואן דאם".
אברהם ברלין

אברהם ברלין (באוקראינית: Абрахам Берліне;‏ 5 באוקטובר 1894–1942) היה אמן יהודי שחי בצרפת. אברהם ברלין נולד בעיר נייז'ין באימפריה הרוסית, כיום באוקראינה, ללייב ברלין וחנה קגאנוב. בגיל 19 היגר לפריז ובה למד ב"אקדמיה לאומנויות יפות". אברהם ברלין השתייך לקבוצת אמנים יהודיים של אסכולת פריז. עבודותיו זכו להערכה רבה והוצגה בסלונים הפריזיים היוקרתיים ביותר, כגון: סלון ד'אומנה, סלון אינדפנדנס, סלון דה טילרי, גלריה פול אפל וגלריות פרטיות. עבודותיו של ברלין נכללו במוזיאון ההיסטורי "פריז" ובאוסף האומנות של המוזיאון "בית לוחמי הגטאות". הן פורסמו באלבומים, בספרים ובמחקרים רבים. בעת מלחמת העולם השנייה, עם פלישת צרפת, הצטרף ברלין למחתרת, אך במאי 1941 נעצר במבצע בילט ורט (Billet vert). כיהודי ממוצא רוסי הוא נכלא במחנה הריכוז קומפיין שנמצא ליד העיר קומפיין בצרפת. לאחר 7 חודשים הועבר למחנה המעצר דראנסי (Drancy), מחנה ריכוז שהוקם בעיר דראנסי שמצפון לפריז, ובשנת 1942 הועבר למחנה אושוויץ. שם נרצחו אברהם ברלין ואשתו צאצ'יה. במחנה הריכוז הוא המשיך לעסוק באמנות ודרכה ניסה להתעלות מעל חוויית המחנה. הוא צייר בעיקר את הטבע ואת הנופים של הסביבה, אך גם תיאר את הרחובות ואת האנשים במחנה. הציורים של ברלין הוצגו במחנה יחד עם יצירות של אמנים אחרים. אברהם ברלין היה אחד האמנים שהיו אסירים במחנות הנאצים והצליחו לתאר ביצירותיהם את המציאות הקשה ואת פרטי החיים של האסירים. אברהם ברלין, ביתני מחנה קומפיין, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות, ‏03.06.2019 אברהם ברלין, באתר בידספיריט, ‏03.06.2019
חולית (סרט)

האם התכוונתם ל... חולית (סרט, 1984) – סרט קולנוע בבימויו של דייוויד לינץ' חולית (סרט, 2021) – סרט קולנוע בבימויו של דני וילנב
עליונות שחורה

עליונות שחורה (באנגלית: Black Supremacy) היא כינוי לתורה גזענית המאמינה בעליונות הגזע השחור על פני שאר הגזעים. ארגון המרכז המשפטי לדרום העני השתמש במושג הזה כדי לאפיין קבוצות בארצות הברית שמאמינות בתורה גזענית זו. בין הקבוצות שסווגו כתומכות בעליונות שחורה על ידי הארגון ועל ידי גורמים אחרים: אומת האסלאם – תחת הנהגתו של לואיס פרחאן הארגון מסית ולהשמיץ את כל מי שאינו שחור, ובפרט יהודים (הארגון סווג כאנטישמי). הכנסייה הישראלית של האלוהים שבישו המשיח (אנ') – פלג קיצוני שהתפלג מהעבריים השחורים, מאמין כי 12 שבטי ישראל הם אבותיהם של השחורים באפריקה והאינדיאנים באמריקה, ושהם נבחרו על ידי האל כדי לשעבד את ה"אֱדוֹמִים", דהיינו הלבנים. בנוסף הם מאמינים שיהודים לבנים הם מתחזים. בית הספר הישראלי לידע פקרטי ואוניברסלי (אנ') - קבוצה שמרכזה בפילדלפיה שבארצות הברית והתפצלה בעצמה מקבוצת "הכנסייה הישראלית של האלוהים וישוע המשיח" שהוזכרה לעיל. נודעת בדעותיה הגזעניות כלפי לבנים, וכן באנטישמיות דתית, בהומופוביה, טרנספוביה ומיזוגיניה. אומת יָהוֶה (אנ') – קבוצה נוספת שפרשה מהעבריים השחורים. מרכזה במיאמי שבפלורידה. המייסד שלה כינה את עצמו בשם "יָהוֶה בן יָהוֶה " (מבוטא ונכתב Yahwe, הגיה משוערת של השם המפורש בתקופת המקרא), והורשע במעשי אלימות ורצח. תומכי הקבוצה מאמינים כי יָהוֶה הוא המשיח. יָהוֶה נפטר ב-2007 מסרטן הערמונית. האומה הנוואבית המאוחדת של המורים (אנ') – קבוצה גזענית שמאמינה בנחיתות האדם הלבן, ומערבבת גזענות שחורה יחד עם יסוד חזק של עבודת אלילים מצרית, אמונה בקיומם של חוצנים, ובתאוריות קשר על האילומינטי. על פי אמונתם, הלבנים הם יצירי כפיו של השטן, משוללי לב ונשמה, ושהצבע הלבן הוא תוצאה של צרעת ושל נחיתות גנטית. הקבוצה מתנהגת ככת, ומלבד מרכזי תפילה יש למאמיניה גם שפה משלהם עם מערכת כתב משלהם ופרשנות שונה למלים אנגליות נפוצות. חלק מתומכי העליונות השחורה מאמינים בתאוריית המלנין (אנ'), תאוריה פסאודו-מדעית לפיה אצל האדם השחור התפתחו כוחות נפשיים, כוחות פיזיים וכוחות על-טבעיים גבוהים במיוחד בזכות רמות גבוהות של מלנין, פיגמנט העור העיקרי בבני האדם. עליונות לבנה גזענות https://www.adl.org/resources/backgrounders/extremist-sects-within-the-black-hebrew-israelite-movement ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יו'שיונ'ג

יוּ'שְׂיונְ'ג (בסינית מסורתית ומפושטת: 鬻熊, בפין-יין: Yùxióng. המאה ה-11 לפנה"ס) הידוע גם בכינוי יוּ' דְזְה או מאסטר יוּ' (鬻子, בפין-יין: Yùzǐ) היה שליט קדום של המדינה הסינית העתיקה שנקראה מאוחר יותר צ'וּ. הוא היה בן ברית ומורה למלך ון מג'ואו, המלך הראשון בשושלת ג'ואו. בפיסות הבמבוק של צִ'ינְגְחְווָה נכתב שמו "שׂוֵּ'שְׂיונְ'ג" (穴熊, בפין-יין: Xuéxióng מילולית: "דב מערות"). יוּ'שְׂיונְ'ג השתייך לשבט מִי (芈). בנו ויורשו שְׂיונְ'ג לִי אימץ את הסימן השני בשמו של אביו, שְׂיונְ'ג, כשמה של השושלת המלכותית בצ'ו. כיום שם משפחה זה ניצב במקום ה-72 ברשימת שמות המשפחה הנפוצים בסין. על פי האגדות שתועדו ברשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין, יוּ'שְׂיונְ'ג היה צאצא של הקיסר הצהוב ושל נכדו ויורשו ג'וואנש'ו. ווּחְווֵי, נינו של ג'וואנש'ו מונה לאחראי על האש בממשלו של הקיסר קוּ, וקיבל את התואר ג'וּז'ונְג - ניצב האש. לבנו של ווּחְווֵי, לוּג'ונְג (陸終), היו שישה בנים שכולם נולדו בניתוח קיסרי. הצעיר מביניהם, גִ'ילְייֵן (季連), אימץ את שם המשפחה מִי והיה לו בן בשם פֿוּג'וּ' (附沮). שׂוֵּ'שְׂיונְ'ג היה בנו של פֿוּג'וּ'. סה-מה צ'יין טען כי יוּ'שְׂיונְ'ג היה צאצא של שׂוֵּ'שְׂיונְ'ג, ולא מדובר באותו אדם, אולם מפיסות הבמבוק של צִ'ינְגְחְווָה עולה כי אלו שני שמות לאותו אדם. ליוּ'שְׂיונְ'ג מיוחס הספר "יוּ' דְזְה" (鬻子), ספר מדיני-פילוסופי קדום המסווג סדרך כלל תחת הקטגוריה "דאואיזם" או תחת "אסכולת הזוטות", אם כי תוכנו מעיד כי הוא לא בהכרח מתאים לחלוקה הרעיונית של מאה האסכולות. נראה שהספר עבר תהפוכות רבות, חלקים נרחבים ממנו אבדו והוא התפזר וסודר מחדש עד שהגיע למצבו כיום: מגילה אחת בת 14 פרקים (מתוך 22 במקור), המכילה פסקאות בודדות לפרק, כאשר כותרת הפרק לא תמיד קשורה לתוכנו. הספר נשמר בעיקר הודות לפרשן היחיד שלו בהיסטוריה, הנזיר פאנג שינגגווי מתקופת שושלת טאנג. מלבד פרשנות זו זכה הספר להתעלמות של המלומדים בהיסטוריה הסינית, ואזכוריו מופיעים בעיקר בקטלוגים כגון אלו הנמצאים בספר האן. הוא נחשד לעיתים כזיוף, בעיקר על רקע ציטוטים מאוד שונים שהובאו לכאורה מתוכו בתקופות שונות, אולם היו גם מי שייחסו זאת לכמה ספרים שקיבלו את הכינוי "יוּ' דְזְה". הספר תורגם לעברית בידי עופר ולדמן בשנת 2018, וחלקים מן התרגום זמינים ברשת. לא ידוע על תרגום שלו לשפות אחרות. יוּ'שְׂיונְ'ג נפטר במהלך שלטונו של המלך ון מג'ואו, ואת מקומו ירש בנו, שְׂיונְ'ג לִי. לאחר ששושלת ג'ואו הדיחה את שושלת שאנג, העניק המלך צ'נג (שלט בשנים 1021-1042 לפנה"ס), נכדו של המלך ון, את תואר האצולה "דְזְה" (子) לשְׂיונְ'ג יִי נינו של יוּ'שְׂיונְ'ג. בנוסף לתואר הוענקה לו גם נחלת צ'ו, שבדורות הבאים התפתחה לאחת הממלכות החזקות ביותר בתקופת האביב והסתיו. Ziju (子居). "清华简《楚居》解析" [Analysis of the Tsinghua Bamboo Slips]. jianbo.org (בסינית). אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2015. נבדק ב-10 באפריל 2012. {{cite web}}: (עזרה) Li Xueqin (21 בספטמבר 2011). 论清华简《楚居》中的古史传说 (בסינית). Guoxue.com. נבדק ב-10 באפריל 2012. {{cite web}}: (עזרה) סה-מה צ'יין. "楚世家 (House of Chu)". רשומות ההיסטוריון (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2012-03-10. נבדק ב-10 באפריל 2012. {{cite web}}: (עזרה) עופר ולדמן. "תרגום יו' דזה לעברית, נספח א'" (PDF). no-camel.com. נבדק ב-3 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה)