laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מורטוריום

מורטוריום (Moratorium) פירושו עיכוב או השהייה של פעילות, והוא מיושם בתחומים שונים. פעילים למען זכויות בעלי חיים פועלים לעיתים להשגת מורטוריום של פעילות דיג או ציד באזורים מסוימים, כהגנה על מינים שונים של בעלי חיים בסכנת הכחדה. מורטוריום יכול להתבצע בעניין פעילות תעשייתית כגון כרייה, או ניסויים גרעיניים. אחר דליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010) הכריז שר הפנים של ארצות הברית על מורטוריום של קידוחי נפט תת-מימיים, למשך 6 חודשים. בארצות הברית מקובל להשתמש במונח "מורטוריום" בהקשר של עונש מוות. במקרים של ספק משפטי קל, נידונים למוות מקבלים מורטוריום, וביצוע גזר הדין נדחה במספר שנים, עד לבירור הספקות. כמו כן, מדינות רבות בארצות הברית (בהן קולורדו, אוקלהומה, אורגון, פנסילבניה ווושינגטון) הכריזו על מורטוריום כללי ללא הגבלת זמן, ובמדינות אלה מזה שנים רבות לא בוצע גזר דין מוות. בדיני חַדְלוּת פֵּרָעוֹן האנגליים, משמש המונח כמונח נרדף להקפאת הליכים. מקרה נוסף הוא עיכוב של הליכי גבייה. לדוגמה: גורם משפטי נותן צו עיכוב של תשלום בשל נסיבות מקלות. כחלק מהמחאה בארצות הברית נגד מלחמת וייטנאם, התרחשה ב-1970 שביתת סטודנטים שנקראה "המורטוריום לסיום המלחמה בווייטנאם" (Moratorium to End the War in Vietnam). השביתה התרחשה בתאריך ה-15 בכל חודש, עד לסיום המלחמה. בפסיכולוגיה משמש המונח, שהוצע על ידי הפסיכואנליטיקאי והתאורטיקן אריק אריקסון. מושג המורטוריום מתייחס לשלב החמישי בתאוריה הפסיכוסוציאלית של אריקסון- השלב של גיבוש זהות אל מול טשטוש/בלבול זהות. המושג מתייחס לשמיטת חובות של בן הנוער בגיל ההתבגרות ללא כל שפיטה או ביקורת עליו. הורים שיאפשרו זאת בשלב זה יגרמו לבן הנוער לחפש את זהותו ללא תחושת אשמה. בן הנוער בשלב החמישי יבדוק מה מתאים לו, מי קבוצת השווים שאליה יתחבר, בן הנוער יתנסה בדברים שונים-חיוביים או שליליים ולמעשה כך יבסס את זהותו. אריקסון מזכיר מושג נוסף בתקופה זו והוא 'זהות שאולה', רוצה לומר, בן הנוער "שואל" זהותם של החברים, בדרך כלל אנשים מוכרים ומשמעותיים עבורם (מפורסמים, שחקנים, זמרים) וכך מייחס לעצמו תכונות של אותם אנשים ומחליט לבסוף מה לאמץ לעצמו ומה לא. אלו למעשה מתארים את שלב "פסק הזמן" המתרחש בגיל ההתבגרות. בתקופה זו מקבלים המתבגרים חופש להתנסות בתפקידים חברתיים ואישיים שונים כאשר רק חובות מעטות מוטלות עליהם, על מנת שיוכלו לגבש את זהותם לאור התנסויותיהם. ההורים והחברה אמורים לאפשר למתבגר בתקופה זו מרחב של תמרון ובדיקה עצמית. אם פסק הזמן לא יתאפשר עלול הדבר לפגוע בגיבוש הזהות של המתבגר. legislation.gov.uk, Corporate Insolvency and Governance Act 2020
אלי ברקאי

אלי (יוסף אליהו) ברקאי (נולד ב-2 במרץ 1964) הוא פיזיקאי ישראלי, כיום פרופסור באוניברסיטת בר-אילן. נולד וגדל בתל אביב. אביו הוא הבלשן ד"ר מלאכי ברקאי. למד פיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם סיים דוקטורט ב-1998. לאחר מכן עבר לארצות הברית, שם החל בלימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-2002 הצטרף כחבר סגל באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה. ב-2004 חזר לארץ והצטרף למחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן. במהלך הקריירה המדעית עסק ברקאי בשבירה ארגודית חלשה, משוואות קינטיות שבריות ותאוריה של דינמיקה של מולקולות בודדות. פרס קריל על הצטיינות במחקר מדעי (2006) פרס מיכאל ברונו על תרומותיו בנושא שבירה ארגודית חלשה (2009) פרס פרידריך ווילהלם בסל למחקר קרן הומבולדט (2011) מדיה וקבצים בנושא אלי ברקאי בוויקישיתוף אלי ברקאי, באתר גוגל סקולר פרופסור אלי ברקאי באתר אוניברסיטת בר-אילן (באנגלית) Eli Barkai's Page (באנגלית) אבי בליזובסקי, ‏החוקים הפיסיקליים המוזרים של עולם הננו, באתר "הידען", 5 בדצמבר 2009
קוסטינברוד

קוֹסְטִינְבְּרוֹד (בבולגרית: Костинброд) היא עיר במערב בולגריה בשטח מחוז סופיה, השוכנת 15 קילומטרים מהבירה סופיה ושניים מיובליו של הנהר איסקר חולפים דרכה. לפי המסורת הבולגרית, בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה הקים נווד בשם קוסטה פונדק דרכים אשר מסביבו התפתח בהדרגה כפר. הכפר מתועד לראשונה בכתובים בתקופת איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש השטח על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש הכפר על ידי צבא האימפריה הרוסית ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. לאחר מלחמת העולם השנייה החליט השלטון הקומוניסטי לאחד מספר כפרים ובכלל זה קוסטינברוד לכדי עיר. בעידן הקומוניסטי של בולגריה התבססה כלכלת העיר על גידול בקר ולולים. בעיר הוקם מפעל לעיבוד בשר עוף. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי התחולל משבר כלכלי חריף במדינה שלא פסח גם על קוסטינברוד ומפעלי המזון נסגרו. בראשית המאה ה-21 הוקם בעיר מפעל של חברת קוקה-קולה המספק מקומות עבודה לתושביה. ב-2010 היה אחוז האבטלה בקוסטינברוד נמוך מהממוצע הארצי הבולגרי. העיר מצויה בצומת עורקי התחבורה 4 ו-10 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. אוכלוסיית קוסטינברוד מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ובשל שיעור הגירה שלילי, בעיקר הגירת עבודה. עם זאת שיעור הגירת העבודה התמתן לאחר הקמת מפעל קוקה קולה בעיר. בין 2007 ל-2010 קטנה אוכלוסיית העיר בשיעור של 21 אחוזים. מרבית תושבי העיר הם ממוצא בולגרי המחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ומיעוטם ממוצא טורקי והם מוסלמים סונים. מדיה וקבצים בנושא העיר קוסטינברוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוסטינברוד קוסטינברוד, ברשת החברתית פייסבוק קוסטינברוד, סרטונים בערוץ היוטיוב
דגור-נואין-גיליאת

בעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין, דַגוֹר־נוּאִין־גִילִיאַת (בסינדארין: Dagor-nuin-Giliath - הקרב תחת הכוכבים) היה הקרב השני במסגרת מלחמות בלריאנד. בקרב השתתפו סיעת הנולדור הגולים תחת הנסיך פֵאַנוֹר וכוחות האורקים של מלקור. הקרב נערך לאחר הריסת שני העצים, אך בטרם עליית הירח ועל כן שמו "הקרב תחת הכוכבים". סופו של הקרב בניצחון מזהיר של הנולדור, אך במחיר חייו של פאנור. הקרב התרחש לקראת תום שנות העצים. בטרם הקרב נחתו הנולדור הגולים מאמן, הממלכה הברוכה במפרץ דרנגיסט וחצו את שערי הנולדור לתוך היתלום. שם הם חנו לחופו הצפוני של אגם מיתרים. המולתם ושריפת ספינותיהם סייעו למורגות' לגלות על בואם, ובתקווה להביסם בטרם יספיקו להכות שורש בבלריאנד, שלח מורגות' סיעת אורקים ליפול על הנולדור. למרות נחיתותם המספרית, הנולדור המיטו מכה קשה לאורקים. האורקים השורדים ברחו לארד גלן, ואחריהם הזדנבו הנולדור במרדף. נמלי פלס של ממלכת הפלתרים היו תחת מצור אורקי מאז הקרב הראשון של בלריאנד. מורגות' קרא לכוח הצר לתקוף את הנולדור מהעורף, אך כוח בראשות קלגרום בן פאנור ארב להם. כוחות האורקים נקלעו בין שני כוחות הנולדור בסמוך לאֵיְתִיל סיריון. האורקים לחמו ללא הפסקה במשך עשרה ימים. רק סיעה זוטא של אורקים שרדה את המארב, אך פאנור סירב לתת להם לברוח ורדף אחריהם בתקווה לנצל את ניצחונו ולהביס את מורגות'. אומנם בהגיעם לדור דידלות יצאו הבאלרוגים ממצוקי התנגורודרים ושם לחמו בפאנור. רק גות'מוג, ראש הבלרוגים, הצליח להכניע את פאנור, ועל ערש דוויו הגיעו בניו לעזרתו. בניו של פאנור איחרו את המועד, ואביהם השביעם לנקום את דמו בטרם מותו. עם מות פאנור עלה הירח לשמים, ועם עלייתו נחת פינגולפין אחיו עם הכוח העיקרי של הנולדור בלמות. שם הותקפו על ידי כוח אורקים שמורגות' שלח להכות את פאנור. פינגולפין וסיעתו נתפסו לא מוכנים, ובנו של פינגולפין ארגון נהרג. לבסוף הייתה יד הנולדור על העליונה והם הרגו באורקים. אחר תבוסתם פתחו האורקים במנוסה למעוזו של מורגות' באנגבנד, אך נצודו על ידי אנשיו של פינגולפין. בתום קרב זה, קרב למות, עברה סיעת פינגולפין לתוך מיתרים. כך היה דבר בוא הנולדור לבלריאנד ניצחון מזהיר אשר בו נמחקו כל כוחות מורגות', אולם במחיר הכבד של חיי מנהיגם הבולט ואחד מנסיכיהם. קרב למות וארגון לא מופיעים בסילמריליון כלל וכלל משום שהם הופיעו רק בעבודותיו המאוחרות של ג'.ר.ר. טולקין. בסילמריליון פינגולפין וסיעתו מגיעים זמן-מה בתום הקרב.
רב הונא בריה דרב איקא

רב הונא בריה דרב איקא היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל ובבל. רב הונא למד בצעירותו בארץ ישראל, אצל רבי אבהו, ונחשב לתלמיד מובהק שלו. כאשר הוא דן עם רב כהנא, גם הוא תלמידו של רבי אבהו בנוגע לפסק של רבי אבהו, העדיף רב ספרא חבירם את גרסתו של רב הונא, בנימוק שזו הגרסה המדויקת יותר, שכן רב הונא ידוע כאדם הלומד מפי רבו תורה בדיוק נמרץ, כמו רחבא דפומבדיתא שגם הוא נודע כדייקן ומקור נאמן לדברי רב יהודה רבו. יחד עם חבריו רב כהנא ורב ספרא, הוא יצא מארץ ישראל לחוץ לארץ, שם הוא דן בהלכה יחד עם אביי, ועם רב פפא, שלעיתים גם התארח בביתו. אחיו, רב אחא בריה דרב איקא, הוא אמורא ידוע, המוזכר בתלמוד עשרות פעמים, לרוב דן עם רב פפא. בנוסף, אמורא בשם רב הונא בר מנוח, היה מוסר משמועותיו לעיתים רבות ולעיתים נדירות בשם אחיו רב אידי בריה דרב איקא. אח אחר הוא רב נחמן (או רב חיננא) בריה דרב איקא הרב אהרן הימן, "רב הונא בריה דרב איקא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק א, עמודים 384, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ב, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ט"ו, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ג, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ח, עמוד ב', מסכת גיטין, דף כ"ד, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ג, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"א, עמוד א'.
תרכובת רוויה

בכימיה, המונח רוויה משמש בהקשרים רבים בתחומי הכימיה השונים, שהעיקרי שבהם הוא בכימיה אורגנית, שם המונח תרכובת רוויה משמעותו היא תרכובת (או יון) המסוגלת לעמוד בפני תגובות סיפוח כגון הידרוגנציה, סיפוח חמצוני (אנ') והיקשרות עם בסיסי לואיס. באופן כללי, תרכובות רוויות הן פחות ריאקטיביות מתרכובות בלתי רוויות. משמעות המילה רוויה בעברית היא "חוסר יכולת לקלוט או להוסיף תוספת משמעוּתית", וכך באמת מתנהגות התרכובות הרוויות – הן מלאות עד מקסימום, יציבות, ולכן לא יכולות לקלוט ולהגיב עם אחרים. תרכובות אורגניות רוויות אתאן – תרכובת אורגנית רוויה פשוטה פרופאן – תרכובת אורגנית רוויה פשוטה 1-Octanol – תרכובת כהלית רוויה חומצת שומן רוויה בכימיה אורגנית, תרכובות בלתי רוויות לרוב יעברו תגובות סיפוח שאינן אפשריות עבור תרכובות אורגניות כמו האלקאנים – קבוצת התרכובות הרוויות הכי נפוצות בכימיה. תרכובת אורגנית רוויה תכיל רק קשרים יחידים בין אטומי הפחמן. לרבים מהתרכובות הרוויות יהיו קבוצות פונקציונליות, למשל, הכהלים. תרכובות אורגניות בלתי רוויות אתן – תרכובת אורגנית בלתי רוויה פשוטה עם קשר כפול אצטילן – תרכובת אורגנית בלתי רוויה פשוטה עם קשר משולש חומצה לינולאית – חומצת שומן רב-בלתי רוויה ניתן לתאר את מושג הרוויה באמצעות מערכות שמות שונות, נוסחאות ומבחנים אנליטיים. לדוגמה: מונחון ה-IUPAC – מערכת שמות המשמשת לתיאור סוג ומיקום חוסר הרוויה בתרכובת האורגנית (לדוגמה השם but-2-ene מתאר לנו כי יש לנו קשר כפול (שאינו רווי) בפחמן מספר 2). נוסחת דרגת חוסר רוויה (אנ') – המשמשת למציאת מספר אטומי המימן שיכולים להיות לתרכובת. שיטות אנליטיות כמו NMR, ספקטרוסקופיית פורייה וספקטרוסקופיית מסה שיכולים לעזור לנו לגלות את מבנה המולקולה והאם היא רוויה או לא. בכימיה אורגנו-מתכתית, לקומפלקס בלתי רווי יהיו פחות מ-18 אלקטרוני ערכיות לכן הוא יהיו יותר רגיש לסיפוח חמצוני (אנ') או להוספת ליגנד. קטליזטורים רבים הם בלתי רוויים, כיוון שבמצב זה יכול הזרז לקשור את הסובסטרט – החומר עליו הוא פועל. בעוד שקומפלקסים רוויים רק לעיתים רחוקות מציגים תכונות קטליטיות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בכימיה פיזיקלית, כאשר בוחנים תהליכים על פני שטח, רוויה היא המידה בה אתר קשירה תפוס על ידי מולקולות. לדוגמה, בתהליך ספיחה של גז על פני שטח, הרוויה היא אחוז אתרי הקישור התפוסים על ידי מולקולות הגז. דוגמה נוספת, רוויית בסיס המתייחסת לשבר הקטיונים הניתנים להחלפה שהם קטיוני בסיס. בכימיה פיזיקלית, רוויה היא הנקודה בה לא ניתן להמיס יותר חומר בתמיסה מסוימת – כל חומר נוסף לא יתמוסס, אלא ישקע. נקודה זו של ריכוז מרבי, נקודת הרוויה, תלויה בזהות הממס, זהות המומס, ובטמפרטורה. אם שינוי בתנאים (כמו קירור) גורם לכך שריכוז החומר בתמיסה גדול מריכוז הרוויה, החומר יכול לשקוע כמוצק, או עשויה להתקבל תמיסה על רוויה. בביוכימיה, נוהגים לקטלג את חומצות השומן, לחומצות שומן רוויות וחומצות שומן בלתי רוויות. שמנים צמחיים רבים מורכבים מחומצות שומן בלתי רוויות המכילות קשר כפול אחד לפחות. בנוסף, המושג רוויה מתייחס לאחוז האתרים הפעילים התפוסים בחלבון בזמן נתון. coordinatively unsaturated complex, IUPAC (באנגלית)
ניתוח סיכון-תועלת

ניתוח סיכון-תועלת הוא תהליך בו בוחנים סיכון צפוי אל מול התועלת הצפויה מלקיחת הסיכון לשם קבלת החלטה בתנאי אי וודאות. בניגוד לניתוח עלות-תועלת הנעשה כאשר ידועות העלויות והתועלות או אומדנים שלהן, פעמים רבות יש צורך בקבלת החלטות לגבי תהליכים אקראיים או בהינתן מידע סטטיסטי. הסיכון מחושב כמכפלה של עלות צפויה בהסתברות להופעתה, והתועלת מוכפלת גם היא בהסתברות לקבלתה. הכדאיות מחושבת כהפרש בין התועלת לסיכון, ובמידה והיא חיובית נאמר שההחלטה כדאית. במקרה שקיים אוסף של עלויות ותועלות אפשריות, הכדאיות מחושבת כתוחלת של פונקציית משקל שמגדירה את מידת העלות והתועלת של כל מאורע כך שהיא חיובית עבור תועלת ושלילית עבור עלות. על פי הגדרה זו, הכדאיות שווה למידת התועלת הצפויה ממספר רב של מאורעות. במרוצת השנים הלכה והתפתחה תורת ההחלטות בתחום של החלטות בתנאי אי ודאות, במיוחד ככלי ניתוח שכיח במודלים כלכליים, מכיוון שבמחקרים כלכליים נהוג להניח שהאדם הוא מקבל החלטות רציונלי ותנאי אי הוודאות מאפיינים תנאים של שווקים. במחקר רפואי, על החוקר להראות כי מידת התועלת מהמחקר גוברת על הסיכון שלו על מנת שהמחקר ייחשב אתי. תורת ההחלטות תורת הערך ההימור של פסקל
ערצב הגינה

ערצב הגינה (שם מדעי: Gryllotalpa gryllotalpa) הוא חרק ממשפחת הערצביים המהווים חלק מסדרת חגבאים. ידוע בשפת העם בכינוי "כלב מים". אורך גוף הבוגר 40–60 מ"מ. צבעו חום, ראשו קטן, עיניו קטנות ומנוונות בחלקן. החזה הקדמי גלילי, הרגליים הקדמיות מיועדות לחפירה ומצוידות בשוקיים ובפיסות רחבות, הנושאות דורבנות לחפירה. המין מוכר ממערב האזור הפָּלֵאַרְקְטִי (אזור זואוגֵאוגרפי הכולל את אירופה, צפון אפריקה, אסיה מדרום להימלאיה והים האדום), ונמצא בכמויות קטנות באזורים מסוימים בישראל. ערצב הגינה ניזון מהחי ומהצומח. מין זה מיטיב להלך על הקרקע, לחפור, לעוף ולשחות. הוא שוכן בקרבת מקווי מים או באדמה לחה. הוא מעדיף קומפוסט או אדמה עשירה בחומר אורגני. בקרקע שלא הושקתה הוא חופר לעומק של 30 ס"מ ואף יותר. בלילות הוא נמשך אל אור החשמל בבתים. הזכרים מחזרים אחרי הנקבות תוך כדי השמעת קולות צרצור. הנקבה מטילה כ-200 ביצים אובאליות בתוך מחילה באדמה. כעבור שבוע עד עשרה ימים אחרי הטלת הביצים הן בוקעות וכעבור 4–5 חודשים נשלמת ההתפתחות ומופיעים הבוגרים. סך כל חיי הבוגר נמשכים כשישה חודשים. מדיה וקבצים בנושא ערצב הגינה בוויקישיתוף ערצב הגינה, באתר ITIS (באנגלית) ערצב הגינה, באתר NCBI (באנגלית) ערצב הגינה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) ערצב הגינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערצב הגינה, באתר GBIF (באנגלית) ערצב הגינה, באתר "בעלי חיים קטנים" של מכון מופ"ת
ראש מטה צבא ארצות הברית

ראש מטה צבא ארצות הברית (באנגלית: Chief of Staff of the Army, ובראשי תיבות: CSA) הוא הקצין הבכיר ביותר בצבא ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני צבא ארצות הברית) וחבר במטות המשולבים. תפקיד ראש המטה החליף את תפקידו של הגנרל המפקד של הצבא בשנת 1903, והוא השלישי בהיררכיית הצבא, שלישי למזכיר הצבא ולתת-המזכיר האזרחים. כראשי הזרועות האחרים בכוחות המזוינים, ראש מטה הצבא הוא תפקיד מנהלי ואין בו כל אחריות פיקודית על הכוחות המתמרנים מאז העברתו של חוק גולדווטר-ניקולס משנת 1986. ראש המטה כפוף למחלקת הצבא, מדווח ישירות למזכיר המשרד ומסייע למזכיר בכל הקשור בעיצוב מדיניות המשרד, תוכניותיו ומשימותיו. ראש המטה אחראי על תקציבו של הצבא, כוח האדם שלו ומשאביו, וכמו כן בייצוגו של הצבא במטות המשולבים, בוועדות הקונגרס ואל מול שאר הגופים הרלוונטיים. מדיה וקבצים בנושא ראש מטה צבא ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש מטה צבא ארצות הברית (באנגלית) ראש מטה צבא ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של ראש מטה הצבא Bell, William Gardner (2005). Commanding Generals and Chiefs of Staff 1775-2005:Portraits & Biographical Sketches of the United States Army's Senior Officer. Washington, D.C.: United States Army Center of Military History. ISBN 0-16-072376-0. CMH Pub 70–14.
ערצביים

ערצביים (שם מדעי: Gryllotalpidae), הם משפחת חרקים מסדרת החגבאים. זוהי משפחה קטנה, המונה כ־60 מינים. מתוכם ניתן למצוא בארץ ישראל חמישה: ערצב אפריקאי (Gryllotalpa africana) ערצב ים-המלח (Gryllotalpa marismortui) ערצב ננסי (Gryllotalpa minuta) ערצב טלי (Gryllotalpa tali) ערצב הגינה (Gryllotalpa gryllotalpa) גוף בני-המשפחה מכוסה מעטה קטיפתי, הגפיים הקדמיות רחבות ומותאמות לחפירה. במשפחה זו, לנקבה חסר צינור הטלה. הערצב הוא אוכל-כול – הוא ניזון מחי ומצומח. הוא פעיל בלילה. בעת שיחורו אחר מזון הוא חופר מחילות ארוכות וניתן לזהות את הימצאו באדמה לפי השברים בקרום האדמה בנתיב חפירתו. הערצב פוגע בעיקר בשורשים של שתילי מטע וירקות, על ידי כרסום צוואר השורש. בשל כך, הוא מזיק מאוד לחקלאות, ובייחוד לגידולי תפוחי אדמה, תות שדה ובצלים. הוא פוגע במנבטות ובגינות-ירק, כאשר תוך כדי חפירה הוא מזיז נבטים ושתילים רכים, וגם טורף שלשולים שנקרים בדרכו. ערצביים, באתר ITIS (באנגלית) ערצביים, באתר NCBI (באנגלית) ערצביים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ערצביים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערצביים, באתר GBIF (באנגלית) ערצביים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד

לנינגרד (למפת רוסיה מוגדלת)   מוסקבה נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט אוקיינוס הקרח הצפוני לנינגרד (למפת רוסיה רגילה)   מוסקבה נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט אוקיינוס הקרח הצפוני לנינגרד (למפת מחוז לנינגרד רגילה)   סנקט פטרבורג גטצ'ינה ויבורג טיחווין קירישי וסוולוז'סק קינגיספ וולחוב קרליה וול. טבר נובגורוד פסקוב אסטונ. פינלנד ימת לדוגה המפרץ הפיני לנינגרד (למפת מחוז לנינגרד מוגדלת)   סנקט פטרבורג גטצ'ינה ויבורג טיחווין קירישי וסוולוז'סק קינגיספ וולחוב קרליה וול. טבר נובגורוד פסקוב אסטונ. פינלנד ימת לדוגה המפרץ הפיני לנינגרד תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד (ברוסית: Ленинградская АЭС ,ЛАЭС) היא תחנת כוח גרעינית במחוז לנינגרד, 35 ק"מ מערבית לסנקט פטרבורג, רוסיה, לחופי המפרץ הפיני, בעיר סוסנובי בּור. תחנת הכוח מורכבת מארבעה כורים גרעיניים שהראשון שבהם פועל החל מ-1974 והרביעי מ-1981. מאז ה-1 באפריל 2000, התחנה נמצאת בבעלות התאגיד רוסאנרגו-אטום האחראי לתפעול תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה, התאגיד הוא חלק מחברת אטום-אנרגופרום שהיא חברת בת של רוסאטום, החברה הממלכתית לאנרגיה אטומית של רוסיה. כל אחד מארבעת הכורים, מגיע להספק של 1,000 מגה-וואט. ייצור האנרגיה השנתית של תחנת הכוח הוא כ-28 מיליארד קווט"ש (כמחצית מייצור החשמל בישראל). התחנה מספקת חשמל גם לפינלנד השכנה. ערך מורחב – תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד-2 תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד 2 הוא תחנת כוח גרעינית רוסית הנמצאת כרגע בבנייה, כאשר עד כה הושלמה בנייתם של 2 כורים. ב-25 באוקטובר 2008 חברת אטום-אנרגופרויקט סנקט פטרבורג הודיעה כי בתחנת הכוח הגרעינית לנינגרד 2 תוחל בניית היחידה הראשונה; עלות הפרויקט מוערכת ב-70 מיליארד רובלים רוסיים. היתר הבנייה שוחרר ב-22 ביוני 2009 כשעל פי התכנון הבנייה של היחידה הראשונה הייתה אמורה להסתיים ב-2015 והשנייה ב-2017. לאור הביקוש הנמוך לחשמל הוחלט לדחות את סיום העבודות ל-2018 ו-2019 בהתאמה. ארבעה כורים גרעיניים פועלים בתחנה: כור מס' 1 - נבנה בשנים 1970–1973, פועל מאז שנת 1974 (נסגר ב-2018) כור מס' 2 - נבנה בשנים 1970–1975, פועל מאז 1976 (נסגר ב-2020) כור מס' 3 - נבנה בשנים 1973–1979, פועל מאז 1980 (מתוכנן להיסגר ב-2025) כור מס' 4 - נבנה בשנים 1975–1981, פועל מאז 1981 (מתוכנן להיסגר ב-2025) 7 בינואר 1974 - פיצוץ בכור מס' 1 בשכבת הבטון של הכור, המגינה מפליטת חומרים רדיואקטיביים. התקרית לא הוחמרה ומומחים הצליחו להשתלט עליה. 6 בפברואר אותה שנה - פיצוץ בכור מס' 1 מביא למותם של שלושה מעובדי הכור. 30 בנובמבר 1975 - נפלטו חומרים רדיואקטיביים מסוכנים שהזכירו את מידת הסכנה האקולוגית בצ'רנוביל. 21 בינואר 1987 - הגדלת הספק הכור גורמת לפליטת צזיום-137 וחומרים רדיואקטיביים מחוץ למתחם הגרעיני. מרץ 1992 - פיצוץ בתעלת החימום של הכורים מגיעה עד לרמה 2 בשיעור רמת הקרינה הבינלאומית, שמשמעותה תקרית וחריגה קלה מעל התקן המותר. דצמבר 2005 - במתקן לעיבוד מתכות, סמוך לתחנת הכוח הגרעינית, אירע פיצוץ שגרם לסדרת שריפות. שלושה מעובדי הכור נשרפו, כששניים מהם סבלו מכוויות למעלה מ-90%. 27 באוגוסט 2009 - בכור מס' 3 נתגלה סדק מדאיג, אולם תודות למערכת בקרת הקרינה, ברדיוס של 30 ק"מ לא התגלתה קרינה חריגה, אולם עוררה את המדינות השכנות לסכנה האפשרית, בעת שהתקרית זכתה לסיקור בעיתונים סקנדינביים, הנהלת תחנת הכוח הגרעינית דחתה את הדיווחים בנושא. תחנת הכוח הגרעינית קולה מדיה וקבצים בנושא תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד
בראד דלסון

ברדפורד פיליפ "בראד" דלסון (באנגלית: Bradford Phillip "Brad" Delson), נולד ב-1 בדצמבר 1977, הוא מוזיקאי אמריקאי-יהודי, גיטריסט המנגן בלהקת לינקין פארק, איתה זכה ב-2 פרסי גראמי. דלסון הוא בן להורים יהודים מקליפורניה. למד בצעירותו בתיכון העיר "אגורה" יחד עם חברו מילדות מייק שינודה. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1995 וזמן מה לאחר מכן הקים יחד עם מייק ורוב בורדון את להקת Xero שהפכה מאוחר יותר את שמה ללינקין פארק. עוד בשנת 1995 החל בראד ללמוד באוניברסיטת UCLA בלוס אנג'לס לימודי מנהל עסקים, ובתקופת לימודים זו הכיר את דייב פארל שהפך גם הוא לחבר בלהקת לינקין פארק. בראד סיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1999, והפך מעורב בהיבטים העסקיים של הלהקה כאשר יחד עם אביו הוא מנהל את מכירות המרצ'נדייז של הלהקה. בשנת 2003 התחתן דלסון בחתונה יהודית עם אשתו כיום אליסה בורן, וביחד הם הביאו לעולם שלושה ילדים. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. בראד דלסון, שייסד את להקת לינקין פארק יחד עם מייק שינודה, שותף ביצירת כל אלבומיה ושיריה של הלהקה והטביע את חותמו כגיטריסט המוביל שלה. יחד עם הלהקה, בראד זכה ב-2 פרסי גראמי - ב־2003 השיר "Crawling" זכה בפרס עבור ביצוע הרוק הכבד הטוב ביותר וב-2006 השיר "Numb/Encore" זכה בפרס עבור שיתוף הפעולה הטוב ביותר בין ראפ לשירה, יחד עם הראפר הנודע Jay-Z. מעבר להיותו הגיטריסט של לינקין פארק, בראד היה זה שהחתים את הולי ברוק (הידועה היום בשם הבמה סקיילר גריי) בלייבל "Machine Shop Recordings" שתחת האחים וורנר. הוא גם הפיק רמיקס לשיר "Where'd You Go" של מייק שינודה בפרויקט "Fort Minor" והשתתף בהפקת השיר "We Made It" של באסטה ריימס ולינקין פארק. דלסון מחזיק במגוון גיטרות משלל המותגים המובילים בעולם, כמו גיבסון, פנדר, איבנז ועוד. הוא גם מנגן על גיטרות בס, קלידים, סקסופון, תופים ומשתתף בשירים כזמר רקע. בשיר "Until It Breaks" (מתוך אלבומם החמישי של לינקין פארק - "Living Things") דלסון, לראשונה, שר לבד בית שלם. מדיה וקבצים בנושא בראד דלסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראד דלסון בראד דלסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראד דלסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בראד דלסון, באתר AllMusic (באנגלית) בראד דלסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) בראד דלסון, באתר Discogs (באנגלית)
משרד החינוך של רוסיה

משרד החינוך של רוסיה (ברוסית: Министерство просвещения Российской Федерации) הוא המשרד הממשלתי הפדרלי ברוסיה האחראי לעידוד ופיתוח מערכת החינוך ותמיכה במוסדות חינוך והשכלה. גוף ממשלתי מרכזי ראשון לניהול תחום ההשכלה והחינוך ברוסיה החל לפעול לראשונה בשנת 1782 בשם הוועד להקמת מכוני לימוד עממים (ברוסית: Комиссия об учреждении народных училищ), אך ייעודה העיקרי היה סיוע להקמת מכוני חינוך ולא פיקוח והנהלה שלהם. לאחר הרפורמה הממשלתית של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה בשנת 1802 הוחלט על הקמת משרד ממשלתי לענייני חינוך והמשרד לחינוך העם (ברוסית: Министерство народного просвещения Российской империи) נוצר לראשונה ב-8 בספטמבר 1802. ב-1817 המשרד הפך למשרד לעניינים רוחניים והשכלת העם (ברוסית: Министерство духовных дел и народного просвещения Российской империи), בראשו עמד הנסיך אלכסנדר ניקולאייביץ' גוליצין (שקודם לכן עמד בראש הסינוד הקדוש שניהל את ענייני הדת באימפריה). אך ב-1824 הושב שמו המקורי של המשרד והמשיך לפעול כמשרד ממשלתי לענייני השכלה וחינוך עד לפרוץ מהפכת אוקטובר בשנת 1917. ב-1917 המשרד פורק והפך לקומיסריון העממי לענייני חינוך. ב-1946 נקרא משרד החינוך של ברית המועצות. ב-1990 אורגן מחדש ונקרא בשם משרד ההשכלה. בשנת 2004 בוצע רה-ארגון והרחבת המשרד תוך שילוב בו מחלקות שהיו שייכות למשרדים אחרים. במאי 2008 נקרא בשם משרד ההשכלה והמדעים והיה אחראי גם על פיתוח המדע. במאי 2018 המשרד פוצל למשרד החינוך ולמשרד המדע וההשכלה הגבוהה. השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע מדיה וקבצים בנושא משרד החינוך של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד החינוך של רוסיה משרד החינוך של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק משרד החינוך של רוסיה, ביישום טלגרם משרד החינוך של רוסיה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד החינוך של רוסיה, ברשת החברתית טיקטוק משרד החינוך של רוסיה, ברשת החברתית VK משרד החינוך של רוסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל המשרד באתר ממשלת רוסיה ערוץ יוטיוב
טייסת 125

טייסת 125, המכונה גם טייסת "המסוקים הקלים", הייתה טייסת מסוקי תובלה בחיל האוויר הישראלי. טרם סגירתה, הפעילה הטייסת מסוקים מסוג בל-206 ("סייפן") וְ- בל-206L ("סייפנית"), והייתה מוצבת בבסיס שדה דוב. הטייסת הוקמה בשנת 1967 כטייסת מסוקים. עם הקמתה שירתו בטייסת מסוקי אלואט II. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 רכש חיל האוויר מסוקי בל 206 שקיבלו את השם "סייפן". מסוקים אלו נרכשו מחברת אוגוסטה האיטלקית שקיבלה את הידע מחברת בל, יצרנית המסוק. דגם זה הוא דגם אזרחי. בחיל האוויר כונה המסוק סייפן א'. בהמשך שנות ה-70, רכש חיל האוויר את סייפן ב' שהוא למעשה מסוק צבאי מדגם בל OH-58 קיואה. לאחר מכן נרכשו מסוקים מדגם ג'ט ריינג'ר ששירתו בחצרים, בבית הספר לטיסה. מסוקים אלו כונו "סייפן ג'" ובעת חירום סופחו לטייסת 125, לצורך הגדלת סד"כ המסוקים של הטייסת. עם רכישת מסוק האנפה (גרסה אזרחית של ה-UH-1) של חברת בל, נפתח גף אנפה בטייסת, שהיה מיועד למשימות תובלת אח"מים. בשנת 1984 רכש חיל האוויר את ה"סייפנית" שהיא אותו המסוק, אבל בגרסת דגם ארוך יותר מדגם BELL-206L. לאורך שנות פעילותה לקחה הטייסת חלק במלחמת יום כיפור, במלחמת שלום הגליל ובמשימות הביטחון השוטף. בין משימותיה היו תובלת מפקדים, תצפית ואיסוף מודיעין, הנחתת כוחות קלים ומשימות תספוק. הטייסת נסגרה בשנת 2003. סא"ל יצחק שגב 1967-1969 סא"ל אמנון אורון 1969-1970 סא"ל ראובן לוי 1970-1971 סא"ל דני ברוס 1971-1972 סא"ל יוני גיל (ממלא מקום) 1972 סא"ל עפר בן פרץ 1972-1974 סא"ל יוסף בראל 1974-1975 סא"ל מנחם ארד 1976-1978 סא"ל דני אפרתי 1978-1979 סא"ל שלמה שמיר 1979-1981 סא"ל יוחנן אור 1981-1982 סא"ל ישראל גת 1982-1984 סא"ל חגי קושט 1984-1986 סא"ל איתן ניר 1986-1988 סא"ל עופר זיו 1988-1990 סא"ל שלמה משיח 1990-1992 סא"ל עירא לאור 1992-1994 סא"ל עמרי תמיר 1994-1996 סא"ל איתי רייס 1996-1998 סא"ל יוני מן 1998-2000 סא"ל הדר פורמן 2000-2002 סא"ל ערן פנקס 2003 מדיה וקבצים בנושא טייסת 125 בוויקישיתוף "לא קלה דרכנו" - כתבה על טייסת 125 באתר חיל האוויר.