מאמס מייבלי

ג'קי "מאמס" מייבלי (באנגלית: Jackie "Moms" Mabley; נולדה בשם לורטה מרי אייקין, Loretta Mary Aiken‏ 19 במרץ 1894 – 23 במאי 1975) הייתה קומיקאית, זמרת, ואמנית וודוויל שהופיעה במעגלי המופעים השחורים של תקופת ההפרדה הגזעית בארצות הברית. מאוחר יותר בחייה היא הופיעה גם בתוכניות בידור בטלוויזיה, כמו אלה של אד סאליבן, הארי בלפונטה והאחים סמאת'רס. היא הייתה ידועה בעיקר בשל ההומר ה"גס" שלה, וזכתה לפופולריות רבה בקרב קהלים שחורים במשך חצי מאה, עד שגם קהלים לבנים החלו להכירה בשנות ה-60. מייבלי נולדה ב-1894 במחוז ברברד בדרום קרוליינה, לג'יימס אייקין ומרי סמית. היא הייתה אחת מ-16 ילדים. אביה, שהיה כבאי מתנדב, נהרג בתאונת כבאית כשמייבלי הייתה ילדה צעירה, ואמה - שהייתה עד אז עקרת בית - לקחה על עצמה את ניהול עסקיו. אך גם אמה נדרסה למוות זמן לא רב לאחר מכן. כשמייבלי הייתה בת 11 היא נאנסה על ידי גבר שחור מבוגר, וכתוצאה נכנסה להריון. בגיל 13 אנס אותה השריף הלבן של העיר, וגם הפעם נכנסה להריון. שני התינוקות שנולדו לה בעקבות מקרי האונס נמסרו לאימוץ. בגיל 14 ברחה מייבלי לקליבלנד, שם החלה להופיע במופעי מינסטרל, ומשם התפתחה הקריירה הארוכה שלה. את השם מייבלי היא אמצה בעקבות מערכת יחסים עם ג'ק מייבלי, עליו אמרה "הבחור הזה לקח ממני כל כך הרבה, זה רק הוגן שאקח ממנו את שמו". מאוחר יותר הוסיפה את הכינוי "Moms", גם בגין הדמות הסבתית האהובה שלה, וגם כי הייתה סוג של אמא לקומיקאים ובדרנים אחרים בחוגי הוודוויל. בגיל 20 התחילה להופיע בדמות אישה זקנה שמספרת בדיחות מיניות ורודפת אחרי גברים צעירים. אחת הבדיחות האהובות עליה הייתה ש"כל מה שגבר זקן יכול לעשות עבורי זה למסור לי הודעות מגבר צעיר". אך בדמויותיה האחרות, נהגה מייבלי להופיע בבגדים אנדרוגניים, והיא עצמה יצאה כלסבית בגיל 27. היא נחשבת לקומיקאית השחורה הראשונה - והייתה מהמובילות בזמנה מכל המגזרים. בשיא הקריירה שלה הייתה מייבלי מרוויחה $10,000 לשבוע בתיאטרון אפולו בהארלם, והייתה האישה הראשונה שהופיע שם במופע קומי. כשקהלים לבנים החלו להיוודע אליה, הוזמנה גם להופיע בקרנגי הול. היו לה הופעות אורח בתוכניות טלוויזיה, והיא התארחה באופן קבוע בתוכניות בידור. בין צחוק לצחוק, מייבלי התעמתה במופעיה עם עניינים רציניים ושנויים במחלוקת, כולל גזענות, סקס, אלימות, שחיתות בממשלה, ועוד. בסרט "Amazing Grace" היא שיחקה את הדמות של גרייס טיזדייל גריימס, אישה פשוטה שמתוך היושרה הבלתי מתפשרת שלה מפילה את הרשות המקומית המושחתת. בראיונות היא התייחסה לגזענות הרצחנית של הדרום, אך גם ביקרה בחריפות את המשתתפים במהומות שהתחוללו במהלך המאבק השחור לזכויות בשנות ה-60. מייבלי שם הייתה שרה שירים סאטיריים במופעיה, והוציאה אותם בהקלטות לצד שירים רציניים יותר, ואלו היו לעיתים מוצאים את עצמם מובילים במצעדי הפזמונים. בגיל 75 נהייתה מייבלי לאדם המבוגר ביותר עם שיר במצעד ה-Top 40. למייבלי היו ארבעה ילדים נוספים לשניים שנמסרו לאימוץ, ובזקנתה חיה עם בתה בוני בהארטסדייל, ניו יורק, שם נפטרה מדום לב ב-1975. ב-2013 יצא ב-HBO סרט דוקומנטרי על מאמס מייבלי בהפקתה של וופי גולדברג. הסרט היה מועמד לשני פרסי אמי. לתקליטה של מייבלי מ-1960 - The Funniest Woman in the World - הוענק תקליט זהב. מייבלי נחשבת לחלק מתחיית התרבות השחורה של הרנסאנס של הארלם. במה Bowman's Cotton Blossoms (1919) Look Who's Here (1927) Miss Bandana (1927) Fast and Furious (1931) Blackberries of 1932 (1932) The Joy Boat (1930s) Sidewalks of Harlem (1930s) Red Pastures (1930s) Swingin' the Dream (1939) סרטים The Emperor Jones (1933 film) (1933) Killer Diller (1948 film) (1948) It's Your Thing (documentary, 1970) Amazing Grace (1974 film) (1974) טלוויזיה The Smothers Brothers Comedy Hour (1967) The Ed Sullivan Show (1969) The Bill Cosby Show (1970) Harry Belafonte: A Time for Laughter Merv Griffin Show Flip Wilson Show Grammy Awards of 1973 מדיה וקבצים בנושא מאמס מייבלי בוויקישיתוף מאמס מייבלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאמס מייבלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאמס מייבלי, באתר Discogs (באנגלית) ראיון של מאמס מייבלי ב-NPR מאמס מייבלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מאמס מייבלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Moms Mabley: She Finally Makes the Movies‏ Ebony Magazine, אפריל, 1974 "Mabley, Jackie “Moms” 1897(?)–1975." Escamilla, Brian. Contemporary Black Biography. 1997. The Pain Behind The Laughter of Moms Mabley‏ הניו יורק טיימס, 9 באוגוסט 1987. 1-Whoopi Goldberg Presents: The Moms Mabley Review‏ The San Francisco Chronicle, ‏8 בספטמבר 2014 Moms Mabley Dies at 77‏Associated Press, ‏23 במאי 1975