laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איוואנו-פרנקובה

איוואנו-פרנקובה (באוקראינית: Івано-Франкове, עד שנת 1946: Янів, יאניב; בפולנית: Janów, יאנוב) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובשנת 1611 הוענקו לו זכויות עיר, ונקבעו בו ירידים שנתיים ויום שוק. בפשיטות הקוזקים והשוודים באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה. בעת הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה הועלתה העיירה באש, ורוב בתיה נשרפו. לאחר המלחמה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה, והיוותה אתר נופש מועדף על תושבי לבוב. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1614. במהלך פרעות ת"ח ות"ט הושמד היישוב היהודי בעיירה, וזה חודש רק בסוף המאה ה-17. בתחילת המאה ה-18 יצחק בן דוד התמנה לרב הקהילה וכיהן בתפקיד זה כמה עשרות שנים. בעקבות ההרס הרב שנגרם לעיירה במלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה רבים מיהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-500 יהודים, מתוך כ-1,800 תושבים, ורובם נמנו על חסידויות שונות. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב. ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים הוצאו בה להורג מספר יהודים שהואשמו בקומוניזם. בד בבד, שדדו גרמנים ושוטרים אוקראינים את בתי היהודים בעיירה, והטילו על היהודים בה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך רצח יהודים מעת לעת. בקיץ 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו שררה צפיפות רבה, וממנו שולחו צעירים יהודים למחנות עבודה. בנובמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו הזקנים והחולים, ויתר היהודים הועברו לגטאות הורודוק ויבוריב, שם גורלם היה כגורל יתר יהודי מקומות אלו. מדיה וקבצים בנושא איוואנו-פרנקובה בוויקישיתוף יאנוב (איוואנו-פרנקובה) באתר מרכז מורשת יהדות פולין ינוב (Janów Gródek), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), יאנוב לבובסקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 781–783), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
סקוט בראון

המונח "סקוט בראון" מפנה לכאן. לערך העוסק בפוליטיקאי ודיפלומט, ראו סקוט בראון (פוליטיקאי). סקוט בראון (באנגלית: Scott Brown; נולד ב-25 ביוני 1985) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי. לאחר פרישתו התחיל בקריירת אימון כדורגל ובינואר 2024 מונה לאמן את Eyr united מהליגה הסקוטית הבכירה. בראון החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היברניאן בסקוטלנד ב-1999 בגיל 13. חתם על חוזה מקצועני בהיברניאן בעונת 2002-03, והופעת הבכורה שלו בקבוצה התקיימה במאי 2003 מול אברדין, בגיל 17. בעונת 2003-04 בראון שיחק ב-41 משחקים וכבש 4 שערים. באותה עונה, הקבוצה העפילה לגמר גביע הליגה הסקוטית. בדרך לגמר היברניאן גברה על סלטיק וריינג'רס ובראון היה שותף בכל המשחקים, אבל בגמר הפסידה לליווינגסטון בתוצאה 2-0. בעונות 2004-05 וגם 2005-06 בראון נפצע ושיחק רק בחלק מהמשחקים, ובמרץ 2006 חתם על חוזה חדש בהיברניאן. בעונת 2006-07 סייע לקבוצתו לזכות בגביע הליגה, שהיה התואר הראשון של הקבוצה אחרי 16 שנים. בתום עונת 2006-07 עבר לסלטיק, ששילמה עליו כ-6.5 מיליון אירו. זו ההעברה היקרה ביותר בין שתי קבוצות בסקוטלנד. משחקו הראשון של בראון היה נגד קילמרנוק ב-5 באוגוסט 2007 ועשרה ימים מאוחר יותר שיחק בפעם הראשונה בליגת האלופות נגד ספרטק מוסקבה. לאחר שהעפילה לשלב הבתים, הוגרלה לבית עם מילאן, שחטאר דונצק ובנפיקה ליסבון. סלטיק העפילה מהמקום השני לשלבי הנוקאאוט, שם הוגרלה מול ברצלונה. במשחק הראשון בראון לא השתתף, ובמשחק השני בקאמפ נואו כן שותף אך סלטיק הפסידה 0–1 והודחה מהתחרות. בעונה הזו בראון שיחק ב-44 משחקים וכבש 3 שערים, בתום העונה זכה עם סלטיק באליפות סקוטלנד. ב-2009 מונה לקפטן סלטיק, ומאז הצטרפותו לקבוצה זכה בעשרה אליפויות סקוטלנד, שישה גביעים, ושישה גביעי ליגה. ב-1 ביולי 2021 הצטרף בהעברה חופשית לאברדין בתפקיד שחקן-מאמן בחוזה לשנתיים בהן שימש כעוזר מאמן, ובתאריך 8 במרץ 2022 הודיע על פרישתו מכדורגל מקצועני. בראון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במאי 2007 נגד גאורגיה במסגרת מוקדמות יורו 2008. כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-5 בספטמבר 2009 בניצחון 0–2 על מקדוניה. בנבחרת כבש ארבעה שערים ב-55 משחקים. גביע הליגה הסקוטית (1): 2007 אליפות סקוטלנד (10): 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2019/2020, 2020/2021 הגביע הסקוטי (6): 2010/2011, 2012/2013, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 גביע הליגה הסקוטית (6): 2008/2009, 2014/2015, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא סקוט בראון בוויקישיתוף סקוט בראון, באתר Transfermarkt סקוט בראון, באתר Soccerway סקוט בראון, באתר WorldFootball.net סקוט בראון, באתר National Football Teams סקוט בראון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
Unshine

Unshine היא להקת מטאל גותי סימפוני מהלסינקי, פינלנד. מבקרי המוזיקה תיארו את הסגנון המוזיקלי של Unshine כמטאל גותי ומטאל סימפוני אווירתי, אך הלהקה עצמה הגדירה את סיגנונה כ"מטאל דרואידי", כלומר - פולק מטאל סימפוני שמושפע מהתרבות הדרואידית באירופה העתיקה. מספר מבקרי מוזיקה טענו שסגנונם המוקדם נע בין מטאל סימפוני דוגמת Nightwish לבין רוק סימפוני שנוטה למוזיקת פופ. הלהקה הוקמה במאי 2000 כאשר הזמרת סוזאנה וסילהטי ביקר בחזרה שבה שאר חברי הלהקה ניגנו ביחד במרתף מסעדה בהלסינקי. בעקבות אירוע זה הוקמה הלהקה. בשנים שחלפו ביצעו חברי הלהקה חזרות רבות ובתחילת 2002 הוציאו את הדמו הראשון שלהם שנקרא בפשטות "Promo 2002" וכלל שלושה שירים. בקיץ 2002 קיימו את הופעת הבכורה שלהם וב-2003 הוציאו דמו נוסף, שנקרא "Promo 2003". אלבום הבכורה שלהם Earth Magick הוקלט ב-2004 ויצא לאור ב-2005, אז הופץ בפינלנד ואמריקה הצפונית על ידי חברת התקליטים Crash Music. אלבומם השני, The Enigma of Immortals, יצא ב-2008. לאחר מכן חתמו בחברת התקליטים Massacre Records וב-2013 יצא אלבומם השלישי Dark Half Rising.‏ סוזאנה וסילהטי - סולנית, שירה נשית הרי האוטלה - גיטרה, קלידים יארי האוטלה - גיטרה יוקה "שטיבה" האנטולה - תופים טימו "טימל" והקנגס - גיטרת באס "Promo 2002" - דמו, 2002 דמו, 2003 Earth Magick - אלבום, 2005 The Enigma of Immortals - אלבום, 2008 Dark Half Rising - אלבום, 2013 אתר האינטרנט הרשמי של Unshine Unshine, באתר Last.fm (באנגלית) Unshine, באתר AllMusic (באנגלית) Unshine, באתר MusicBrainz (באנגלית) Unshine, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Unshine, באתר Discogs (באנגלית) Unshine, באתר Songkick (באנגלית) https://www.facebook.com/unshinefinland - דף הלהקה בפייסבוק "Review of Unshine's Earth Magick". Metal-archives. נבדק ב-2014-01-15. "Review of Unshine's The Enigma of Immortals". Lords of Metal. נבדק ב-2014-01-15. "Band". Unshine official website. אורכב מ-המקור ב-2015-12-08. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Review of Unshine's Dark Half rising". Sonic Cathedral. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2014-01-15.
Sails.js

Sails.js היא ספרייה מבוססת MVC לסביבת הפיתוח Node.js. Sails משמשת לפיתוח אתרי אינטרנט ואפליקציות Web גדולות וסקילאבליות, ומצטיינת בעיקר ב-Web Sockets ומסדי נתונים. הפרויקט נוצר בשנת 2012 על ידי בית תוכנה אמריקאי בשם balderdash, ומתוחזק על ידם עד היום. הליבה של Sails מורכבת ממודלים אחרים שכתובים בקוד-פתוח אשר חוברו יחדיו. Sails כוללת בתוכה בין השאר את: Express.js Waterline Grunt Node.js Express.js אתר האינטרנט הרשמי של Sails.js מדריכים מצולמים בעברית אשר מלמדים Sails.js (מאת אלירן פאר) בלוג בנושא Sails.js (אורכב 13.11.2015 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס למדן

פרס למדן הוא פרס על שם יצחק למדן לספרות ילדים ונוער שחולק בין השנים 1954–1983 על ידי עיריית רמת גן בשיתוף עם אגודת הסופרים העבריים. יצחק למדן (1899–1954) תרגם, ערך, אסף מעשיות ואגדות עמים מספרות העולם, והוציא אותן לאור בשורה של ספרים. הפרס חולק לראשונה בתחום ספרות ילדים ונוער מעט לאחר פטירתו של למדן, בשנת תשי"ד (1954). מאז חולק הפרס באופן שנתי, אך נדחק לשוליים ולא חולק עוד לאחר שנת 1983. באוגוסט 2009 הודיעה עיריית רמת גן על ייסוד פרס רמת גן לספרות כהרחבתו של פרס למדן. אפרים תלמי, 'פרסים בספרותנו לילדים', ספרות לילדים ונוער ב (חשוון תשל"ה). קרן לעידוד היצירה הספרותית ע"ש למדן, דבר, 9 בדצמבר 1954 רמת-גן מתגייסת לעידוד הספרות העברית: מדי שנה יוענק פרס רמת-גן לספרות, עיריית רמת גן. פרס-למדן של עיריית ר"ג – למשה סתוי, דבר, 25 בפברואר 1955. פרס למדן הוענק לנחמני ואקסלרוד, דבר, 30 במרץ 1956. פרס עירית ר"ג, מעריב, 25 בנובמבר 1956; חולק פרס לספרות ילדים ע"ש י. למדן, דבר, 28 בינואר 1957. פרסים לספרות ואמנות חולגו בר"ג, דבר, 7 באוגוסט 1958. הסופר י. בר-יוסף ייעדר מהטכס, מעריב, 27 באפריל 1960; חולקו פרסי ר"ג, דבר, 28 באפריל 1960. היום – חלוקת פרסי רמת-גן, מעריב, 16 במאי 1961; חולקו פרסי רמת-גן לספרות, דבר, 17 במאי 1961. פרס למדן – לשלשה, מעריב, 12 בספטמבר 1963. "פרסי רמת-גן" יחולקו בחול המועד סוכות, דבר, 7 באוקטובר 1965; הערב – חלוקת פרסי ר"ג, מעריב, 14 באוקטובר 1965; חולקו פרסי רמת-גן לברתנאי, אופק ובן-שאול, דבר, 15 באוקטובר 1965; חתני פרס רמת-גן – 1965, דבר, 22 באוקטובר 1965. פרסי עירית ר"ג הוענקו לששה סופרים וחוקרים, מעריב, טור 1, 19 באוקטובר 1966; 6 סופרים זכו בפרסים ספרותיים של עיריית ר"ג, דבר, 20 באוקטובר 1966; חולקו פרסי עירית רמת-גן, מעריב, 27 באוקטובר 1966. עירית רמת-גן קבעה פרסים ספרותיים, דבר, 23 באוגוסט 1968. חולקו פרסי ר"ג לספרות, מעריב, 15 באוקטובר 1969. חלוקת פרסי רמת-גן, דבר, 11 בדצמבר 1970; חולקו פרסי רמת-גן לספרות ולספרות-ילדים, מעריב, 14 בדצמבר 1970; חולקו פרסי ר"ג לספרות, דבר, 15 בדצמבר 1970. פרס למדן לשרה גלוזמן, מעריב, 17 בינואר 1972. וילנאי ושלו חתני פרס ר"ג, דבר, 5 במאי 1974. ביום א' – הענקת פרסי רמת-גן לספרות, דבר, 29 במאי 1975. הוענקו פרסי ר"ג לספרות, דבר, 13 באוגוסט 1976. אריאנה מלמד, מת הסופר עוזי בן־כנען, חדשות, 20 בנובמבר 1991
מדף הקרח שקלטון

מדף הקרח שקלטון (באנגלית: Shackleton Ice Shelf הוא מדף קרח רחב ידיים, מול חופי מזרח אנטארקטיקה. נקרא על שם מגלה הארצות ארנסט שקלטון. אורך המדף הוא כ-384 ק"מ (מ-95 מזרח עד 105 מזרח) והוא מזדקר לעבר הים כ-145 ק"מ בחלקו המערבי ו-64 ק"מ בחלקו המזרחי. הוא מכסה שטח של 33,820 קמ"ר. מדף הקרח הוא חלק מים מוסון (שם שהוצע ונדחה לאזור באוקיינוס הדרומי) וחוצץ בין ארץ המלכה מרי ממערב לחוף נוקס של ארץ וילקס ממזרח. מדף קרח זה התגלה על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בין השנים 1842-1838, בהנהגת צ'ארלס וילקס. וילקס מיפה חלק ממנו מעל סיפון האונייה האמריקאית "וינסנז", בפברואר 1840. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון (1914-1911)חקרה את מדף הקרח וקראה לו על שם סר ארנסט שקלטון. מיפוי מדף הקרח במלוא שטחו נעשה ביתר פירוט בשנת 1955, תוך שימוש בצילומי אוויר של מבצע הייג'אמפ של צי ארצות הברית, 1947-1946. מיפוי נוסף של המשלחת הסובייטית משנת 1956 הוכיח, שהקטע שממזרח לקרחון סקוט הוא חלק ממדף הקרח שקלטון. מדיה וקבצים בנושא מדף הקרח שקלטון בוויקישיתוף מדף הקרח שקלטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Shack http://www.eoearth.org/view/article/150102/
אלבטרוס לבן-ראש

אלבטרוס לבן-ראש (שם מדעי: Thalassarche steadi) הוא מין של אלבטרוס, שחי באיים הסמוכים לניו זילנד. ישנם חילוקי דעות לגבי הטקסונומיה של מין זה; לפי מיונים מסוימים, מין זה והאלבטרוס לבן-הכיפה הם אותו מין. אורכו כ-90 עד 99 ס"מ, ומוטת כנפיו כ-220 עד 256 ס"מ. הפנים אפורות, הכיפה לבנה, ומעל העין יש "פס גבה" כהה. הגב אפור כהה, והזנב שחור. צבע המקור נע בין אפרפר לכחלחל, וקצהו צהוב. רוב ככל שאר הגוף לבן. לפרטים מסוימים יש גב לבן, עם נוצות חומות פזורות. הצעירים בעלי גוון כהה יותר: הראש כהה, הגב והעורף אפורים, המקור אפור וקצהו שחור. האלבטרוסים ממין זה ניזונים מדגים, סילוניות, מיתרני זנב וסרטנאים. הם צדים בדרך כלל קרוב מאוד לפני המים, אם כי הם עשויים לצלול לעומק רדוד יחסית על מנת להשיג את מזונם. האלבטרוסים לבני-הראש מקננים כל שנה על איים קטנים וסלעיים שסמוכים לאזור מחייתם. מין זה אנדמי לאיים הסמוכים לניו זילנד. אוכלוסייתו כוללת, לפי ההערכות (נכון ל-2007), כ-350,000 עד 375,000 פרטים, ועד 75,000 זוגות מקננים. מדיה וקבצים בנושא אלבטרוס לבן-ראש בוויקישיתוף אלבטרוס לבן-ראש, באתר NCBI (באנגלית) אלבטרוס לבן-ראש, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אלבטרוס לבן-ראש, באתר GBIF (באנגלית) אלבטרוס לבן-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרחון סקוט (מזרח אנטארקטיקה)

קרחון סקוט (באנגלית: Scott Glacier') הוא קרחון בארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה. רוחבו של הקרחון 11.2 קילומטרים; אורכו של הקרחון 32 קילומטרים. הקרחון זורם בכיוון צפון-צפון-מערב אל החוף האנטארקטי ונשפך בין קרחון דנמן להאי מיל. קבוצת הבסיס המערבי של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון גילתה את הקרחון. מוסון נתן לקרחון את שמו. מוסון קרא לקרחון על שמו של קפטן רוברט פלקון סקוט.
פלאונזם

פְּלֶאוֹנָזֶם, פלאונאזם (מיוונית: πλεονασμός, פלאונזמוס, נגזר מ-πλέον, פלאון, שמשמעו "המון, יותר מדי"), הוא יתירות סמנטית, כלומר שימוש ביותר מילים או חלקי מילים מהדרוש לביטוי נהיר וחד-משמעי. חזרתיות כזו נחשבת מבחינה רטורית לטאוטולוגיה. ישנם מספר סוגים של פלאונזמים, למשל פלאונזם תחבירי או מורפולוגי, המצביע על קיומם של מורפמות או צירופים שאינם מעבירים מידע לשוני מחדש על יתר המשפט. דוגמה טובה לכך היא השלילה הכפולה בצרפתית, השייכות הכפולה באנגלית, והמושא הישיר הכפול ברומנית. לרוב, בפי לא-בלשנים, המונח מתייחס לפלאונזם הסמנטי, שמהותו משימוש בשני פריטים לקסיקליים בעלי משמעויות חופפות או זהות, זה לצד זה. בחלק מהמקרים השימוש בפלאונזם סמנטי הוא לצורך הדגשה, למשל "תעלה למעלה", "סרטן ממאיר", או "מתנה חינם", ובאחרים הוא נובע משחיקה במשמעות של מילה או ביטוי בשפה, למשל "שוב פעם", "חוט תיל" או "לצרף ביחד". לעיתים פלאונזמים סמנטיים נוצרים מחוסר הכרעה האם לתרגם שם מקום או לתעתקו משפת המקור, למשל "בניין האמפייר סטייט בילדינג", "הר מון בלאן", "מגדל בורג' חליפה", "עוגת אינגליש קייק", "מקדש ואט פהו" ואחרים. התופעה מתרחשת לעיתים קרובות גם עם מונחים בראשי תיבות, בתרגום מלועזית - למשל "וירוס ה-HIV", "מחלת הסארס" או "תאגיד ה-BBC", אך גם בעברית - למשל, "מג"ד הגדוד". במקרים אלה הכפילות מורגשת הרבה פחות מכיוון שראשי התיבות נוטים להפוך לשם פרטי שמתנתק מרכיביו המקוריים. לעיתים דוברים משתמשים בפלאונזם מסוג זה במודע ובכוונה הומוריסטית, למשל בביטויים כמו "יותר עדיף" "רחוב המלך קינג ג'ורג'" או "ארה"ב הברית". כלומר רכיבי מילים או רכיבי משפטים, בהתאמה ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק בושי

פארק בושי או הפארק מלא השיחים (באנגלית: Bushy Park) הוא הפארק המלכותי השני בגודלו בעיר לונדון. הפארק מצוי ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבדרום מערב העיר. שטחו של הפארק 4.5 קמ"ר והוא מצוי צפונית לארמון המפטון קורט ולפארק המפטון קורט. בפארק ישנם אזורי דיג ואגמים המשמשים לשייט סירות, אזורי רכיבה על סוסים וכן שמורת טבע רבות בהם גדלים חיות בר כגון אייל אציל ויחמור אירופי. בשטח הפארק התגלו שרדי התיישבות מתקופת הברונזה וכן שרידים של התיישבות מימי הביניים. כאשר המלך הנרי השמיני השתלט על ארמון המפטון קורט בשנת 1529 הוא השתלט גם על השטחים המהווים כיום את הפארק. באותה עת היה מדובר בשלושה שטחים נפרדים: "שטח גידול הארנבות" (Hare Warren), "הפארק האמצעי" (Middle Park) ו"פארק השיחים" (Bushy Park). הנרי השמיני הפך את הפארקים לאזור צייד איילים מלכותי. המלך צ'ארלס הראשון בנה במקום את נהר לונגפורד - תעלה שאורכה 19 ק"מ אשר שימשה אמצעי להובלת מים לארמון. שדרה המובילה אל הארמון, הקרויה "שדרת הערמונים" תוכננה על ידי סר כריסטופר רן. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש אזור הפארק כבית חולים שדה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש אזור הפארק כמקום ריכוז כוחות, ובו הייתה מפקדתו של דווייט דייוויד אייזנהאואר שבה תכנן את הפלישה לנורמנדי. מדיה וקבצים בנושא פארק בושי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק בושי
מרסיאל

האם התכוונתם ל... מרסיאל פינה – כדורגלן ומאמן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר שנודע בשל תקופתו במדי ברצלונה אנתוני מרסיאל – כדורגלן צרפתי שמשחק במדי מנצ'סטר יונייטד בעמדת החלוץ ז'והאן מרסיאל – כדורגלן צרפתי שמשחק במדי מועדון ספורט אשדוד בעמדת הבלם
קונצרט (אלבום)

קונצרט הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי והזמר הישראלי שלמה גרוניך. האלבום הוקלט בהופעה חיה והוא משלב בין סגנונות מוזיקליים רבים, דבר אופייני לגרוניך. באלבום מבצע גרוניך את השיר "אל מלא רחמים" שהלחין למילים של המשורר יהודה עמיחי, וכן שני שירים מוכרים מאלבומו הראשון: "רוזה מרציפן" ו"אל נא תלך". שירים 6–11 מושרים באנגלית ונלקחו מתוך המחזה "אמריקה" שהלחין גרוניך בסוף שנות ה-70 בעת שהותו בניו יורק. את המחזה כתב המחזאי והמשורר יורם לוי פורת. המחזה מבוסס על יצירתו של פרנץ קפקא באותו שם. האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון צוותא בתל אביב בספטמבר 1979, ויצא ביוני 1980. היוזמה להקלטת האלבום הייתה של המפיק נעם סמל, שהבחין בהתלהבות בה התקבלה הופעה של גרוניך ב'צוותא' באוגוסט 1979, בעת חופשת קיץ בישראל בזמן שהיה בלימודים בארצות הברית. והתקבלה החלטה לקיים הופעות נוספות ולהקליט אלבום המנציח אותם. גרוניך חזר ללימודים בארצות הברית ולכן לא היה מעורב בהחלטה על עיצוב עטיפתו של האלבום. בשנת 1993 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליטור. שיר אהבה טרי תלמיד בית ספר תיכון באירופה אל נא תלך אל מלא רחמים רוזה מרציפן רעמסס מאמא אני מנסה שיר אהבה ישן איש ההמצאות דיסקין שלמה גרוניך - שירה, פסנתר, פנדר, סינטיסייזר אילן גרוניך - כינור יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית מיקי שביב - גיטרה בס, קולות וכלי הקשה מאיר ישראל - תופים מורטון קם - קלרינט, סקסופון איתמר ארגוב - חצוצרה אדי קלובסקי - טרומבון זאב ברטוק - טובה צחי אוסטרובסקי ‏צחי אוסטרובסקי‏ (Q55753987) - צילומי עטיפה האלבום באתר הרשמי של שלמה גרוניך יואב קוטנר, מלחין נועז ומקורי - שלמה גרוניך "קונצרט" (הד ארצי), מעריב, 10 ביולי 1980 יוסי חרסונסקי, ערב עם גרוניך, מעריב, 22 באוגוסט 1979
בנימין וולף לעוו

רבי בנימין זאב וולף לעוו (ה'תקל"ז, 1777 - ב' באדר ב' ה'תרי"א, 6 במרץ 1851) היה רב יליד פולין, מגדולי רבני יהדות הונגריה, מחבר סדרת הספרים "שערי תורה", רבה של העיר ורבו וראש הישיבה בה. נולד בוודיסלב שבפולין ליוטה ולרב אלעזר לעוו. למד בישיבתו של הרב ירמיהו רוזנבוים במטרסדורף. כיהן כרב ברושפיצה ובשנת ה'תקע"ג, 1813, התמנה כרבה של קולין (אנ'), בוהמיה (כיום בצ'כיה), משרה בה החזיק 15 שנה. ב-1821, תקפ"א, הוציא את הכרך הראשון בסדרת ספרי "שערי תורה" וזכה להסכמתם של רבי עקיבא איגר, החתם סופר, רבי מרדכי בנט ורבי ברוך פרנקל-תאומים. בשנת 1827 עבר לכהן כרבה של טופולצ'אני, וכ-10 שנים מאוחר יותר נבחר לכהן כרבה של ורבו והמחוזות הסמוכים במקומו של הרב יעקב קופל אלטנקונשטט ("קופל חריף") שנפטר בפתאומיות ובנו אברהם יחזקאל רייך היה צעיר מכדי לרשת את מקומו מיד. הוא ירש גם את מקומו של הרב הקודם בראשות הישיבה המקומית ורבים מגדולי רבני הונגריה בדור שאחריו היו תלמידיו בישיבה זו. נפטר ביום חמישי ב' באדר ב' ה'תרי"א, 6 במרץ 1851. בנו היה הרב ירמיה לעוו מחשובי רבני הונגריה במאה ה-19 ומהבולטים ברבני קהילות הסטטוס קוו אנטה. שערי תורה - א, ה'תקפ"א. ד"צ ניו יורק תשל"ה שערי תורה - ב, וינה תרי"ב שערי תורה - ג, אוהעל תרל"ב שערי תורה - חידושים ושו"ת, ניו יורק תשמ"ט שערי תורה - עדות - א, ירושלים: מכון ירושלים, תשנ"ב שערי תורה - עדות - ב, ירושלים: מכון ירושלים, תשמ"ז שערי תורה - חזקה - א, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ד שערי תורה - חזקה - ב, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ה שערי תורה - על ארבעת חלקי שולחן ערוך, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ד שערי תורה החדשות, ירושלים תשס"ה שערי תורה - הודאה ונאמנות - א, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ז שערי תורה - הודאה ונאמנות - ב, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ח שערי תורה - רוב - א, ירושלים: מכון ירושלים, תשע"א שערי תורה - רוב - ב, ירושלים: מכון ירושלים, תשע"ב גוטהרד דויטש, ‏"לעוו, בנימין וולף", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) בנימין וולף בן אלעזר לב (1772-1851), דף שער בספרייה הלאומית
וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן

וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן (בגרמנית: Wilhelm I., Kurfürst von Hessen;‏ 3 ביוני 1743 – 27 בפברואר 1821), היה רוזן הסן-קאסל, ולאחר מכן הנסיך הבוחר של הסן, ושלט בנסיכות בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. וילהלם נולד ב-3 ביוני 1743 בקאסל לאביו פרידריך, שהיה מאוחר יותר רוזן הסן-קאסל, ולאמו מרי, נסיכת בריטניה, בתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. בשנת 1747 נטש אביו את המשפחה וחזר לנצרות הקתולית, ובשנת 1755 בוטלו נישואי הוריו באופן רשמי. לאחר פרידתם של הוריו, עברו וילהלם, אמו ואחיו לדנמרק, שם התגוררה אחות אמם לואיז, נסיכת בריטניה, אשת פרדריק החמישי, מלך דנמרק. בשנת 1754 העניק סבו של וילהלם וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל לווילהלם את רוזנות הנאו, שהייתה רוזנות קטנה מדרום לרוזנות הסן-קאסל. ב-1 בספטמבר 1764 התחתן וילהלם עם בת דודתו וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק החמישי, מלך דנמרק ולואיז, נסיכת בריטניה, והתגורר עימה בדנמרק עד 1785. בשנת 1766 התחתן אחיו של וילהלם קרל, נסיך הסן-קאסל עם לואיזה, נסיכת דנמרק, שהייתה אחותה של אשתו של וילהלם. ב-31 באוקטובר 1785 עלה וילהלם לשלטון בתור "וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל", וירש הון עצום מאביו. וילהלם מינה את מאיר אנשל רוטשילד אבי משפחת רוטשילד הידועה למפקח על כל נכסיו ועזבונו. וילהלם השתתף בלחימה כנגד צרפת המהפכנית, כחלק מהקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ובשנת 1795 חתם על שלום בזל. בשנת 1801 אולץ וילהלם לוותר על שטחי הנסיכות בגדה השמאלית של הריין, אך קיבל כפיצוי שטחים מנסיכות הבוחר ממיינץ. בשנת 1803 שודרגה הרוזנות למעמד של נסיכות הבוחר, ווילהלם קיבל את התואר "וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן", תואר שנשמר בידי וילהלם אף לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1806 חתם וילהלם על הסכם נייטרליות עם נפוליאון, אך לאחר קרב ינה וקרב אאורשטט ושלום טילזיט, כבש נפוליאון את הנסיכות וגירש את וילהלם, וצירף את שטחי הנסיכות לממלכת וסטפאליה. וילהלם מסר את כל הונו למאיר אנשל רוטשילד שישמור עליו מפני הצרפתים, והלה שמר על כספי וילהלם עד שובו לשלטון. לאחר קרב לייפציג גורשו הצרפתים משטחי הנסיכות, וב-21 בנובמבר 1813 חזר וילהלם לשלוט בנסיכות. ב-2 בדצמבר 1813 חתם וילהלם על הסכם עם מדינות הקואליציה, שבו הוסכם כי יוחזר לנסיכות כל השטחים שנלקחו ממנה, וכי תונהג מחדש החוקה שהייתה נהוגה בנסיכות קודם הכיבוש, אולם נדחתה בקשתו של וילהלם לקבל את תואר "מלך הקַטֶנִים". ניסיונות לשנות את החוקה בנסיכות, נדחו על ידי וילהלם בתמיכת קלמנס פון מטרניך. ב-27 בפברואר 1821 מת וילהלם בעיר קאסל, ובמקומו עלה בנו וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן לשלטון. בשנת 1764 התחתן וילהלם עם בת דודתו וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק החמישי, מלך דנמרק ולואיז, נסיכת בריטניה, ממנה נולדו לו 4 ילדים: מריה פרדריקה מהסן-קאסל (1768–1839), התחתנה עם אלכסיוס פרידריך כריסטיאן, דוכס אנהלט-ברנבורג קרולינה אמליה מהסן-קאסל (1771–1848), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג פרידריך (1772–1784) וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן (1777–1847) בנוסף היו לווילהלם למעלה מ-20 ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות, שלכולם הוא דאג לפרנס מכספו. מדיה וקבצים בנושא וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן בוויקישיתוף בית רוזנות הסן-קאסל בית המלוכה של דנמרק מאמר ב-ADB(הקישור אינו פעיל) וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מסופר שרוטשילד מסר את כל כספו לצרפתים בתור רכושו של וילהלם, כדי לא לפגוע בכספי וילהלם שהיו מופקדים אצלו
קאריה

קאריה (יוונית Καρία, טורקית Karya, לשונות חתיות Karkija) החלה את דרכה כממלכה חתית חדשה בדרום-מערב אסיה הקטנה, לאחר התמוטטות האימפריה החתית במאה ה-12 לפנה"ס', במקום בו שכנה לפנים חלק ממלכת ארזוה. אל היסודות החתים נוספו שבטים דורים אשר התיישבו בקאריה בסוף האלף השני ובתחילת האלף הראשון לפנה"ס. לפי מספר מקורות נקרא האזור בתחילה בשם "פיניקיה" בשל התיישבות פיניקית מוקדמת, ואת השם "קאריה" קיבל מהמלך האגדי "קַאר". קאריה גבלה באיוניה ממערב, בלידיה מצפון ובליקיה ממזרח. העיר החשובה ביותר בממלכה הייתה בירתה הליקרנסוס (בודרום בטורקיה). הרודוטוס, בעצמו בן הליקרנסוס, מסר כי הקארים היו חרשי נשק מוכשרים ועמדו בקשרי מסחר ותרבות עם המצרים, ובמיוחד עם פרעה פסכמתיך הראשון שמלך בין 664 עד 610 לפנה"ס. קשרים אלה היו הדוקים במידה כזו שבני קאריה התיישבו בדלתה של הנילוס ושלחו כוחות צבא לעזרת המצרים כשאלה נזקקו להם. במאה ה-6 לפנה"ס הייתה קאריה לחלק מממלכת לידיה, ויחד עם כל חלקה המערבי של אסיה הקטנה נכבשה על ידי הפרסים בשנת 546 לפנה"ס, והייתה לחלק מהממלכה האחמנית. בתקופה זו נבנה בהליקרנסוס המאוזוליאום, אחד משבעת פלאי תבל, שהוקם על ידי ארטמיסיה לזכר בעלה, המלך מאוזולוס, והעניק את שמו למושג. בשנת 334 לפנה"ס נכבש האזור על ידי אלכסנדר הגדול והפך לחלק מהאימפריה ההלניסטית. בהמשך הוא עבר לשליטת האימפריה הרומית. תושבי קאריה דברו יוונית וקארית, לשון הודו-אירופית מקורבת ללשונות לידיה וליקיה. הם האמינו באל-אב שהרודוטוס כינה "זאוס של הקארים", אף שבניגוד לזאוס, היה האל הקארי אל המלחמה. דמות אלילית שמצאה את דרכה מפנתיאון האלים הקארי אל המיתולוגיה היוונית, הייתה הקטה (Hekátē), אלת פרשת הדרכים, שבקאריה נחשבה לאלה מרכזית, אך ביוון תפסה מעמד שולי ובדרך כלל שלילי. בשטח נערכו חפירות ארכאולוגיות במספר אתרים. באזור העיר העתיקה אפרודיסיאס נמצאו שרידים של מספר מקדשים ובנייני העיר שנהרסה ברעידת אדמה במאה ה-7 ולא שוקמה. מדיה וקבצים בנושא קאריה בוויקישיתוף אתר אודות קאריה בעת העתיקה קאריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Express.js

Express.js היא ספריית קוד פתוח מבוססת MVC, שנוצרה עבור Node.js‏. Express נוצרה תחת רישיון MIT, והיא מתוחזקת על ידי הקהילה. Express נחשבת לחלק ממקבץ התוכנות MEAN, כחלק מצד השרת. להלן דוגמת קוד של שרת http המאזין בפורט 3000, ובתגובה לבקשה דוגמת "http://localhost:3000/john" מדפיס לקונסולה את הבקשה, ומדפיס לדפדפן "hello john": const express = require("express"); const app = express(); const port = process.env.PORT || 3000; app.use((req,res,next) => { console.log(req.url) next() }) app.get("/",(req,res) =>{ res.send(`hello ${req.url}`) }) app.listen(port, () => { console.log(`app started and listening on port ${port}`) }); Node.js Sails.js אתר האינטרנט הרשמי של Express.js Express.js, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.