בריסאיס

בריסֵאִיס (ביוונית עתיקה: Βρισηΐς, "בתו של בריסאוּס"; ידועה גם בשם היפוֹדאמיאה, Ἱπποδάμεια) היא דמות משמעותית ב"איליאדה" של הומרוס. תפקידה כסמל סטטוס הוא בבסיס המחלוקת בין אכילס לאגממנון המתחילה את עלילת האפוס. היא הייתה נשואה למינס, בנו של מלך לירנסוס (אנ'), עד שאכילס פשט על עירה, והפך אותה לשפחתו זמן קצר לפני אירועי השיר. בריסאיס מקבלת באיליאדה את אותו תיאור פיזי מינימלי כמו רוב דמויות המשנה האחרות באפוס. היא מתוארת באמצעות האפיתטים (הכינויים הריתמיים הסטנדרטיים) בהם משתמש המשורר לתיאור יופי גדול, אם כי הופעתה נותרת לדמיונו של הקהל: "יְפַת-הַלְּחָיָיִם", "הַנַּעֲרה הַנָּאוָה", "יְפַת-הַמַּחְלָפוֹת" ו"דּוֹמָה לְאַפְרוֹדִיטָה הַזְּהוּבָה". כאלפיים שנה מאוחר יותר, דמיין את דמותה המשורר הביזנטי יואנס צצס: "גבוהה ולבנה, שערה היה שחור ומתולתל; היו לה שדיים ולחיים ואף יפהפיים; היא גם הייתה טובה למדי; חיוכה היה קורן, גבותיה גדולות". על פי המיתולוגיה, בריסאיס הייתה בתו של בריסאוס, אולם לא צוין שמה של אמה. היו לה שלושה אחים שמתו בפשיטה על לירנסוס. כאשר הוביל אכילס את ההתקפה על לירנסוס במהלך מלחמת טרויה, הוא שבה את בריסאיס והרג את הוריה ואת אחיה. לאחר מכן היא ניתנה לאכילס כפרס מלחמה, להיות פילגשו. באיליאדה, כמו ביוון המיקנית, נשים שבויות כמו בריסאיס היו שפחות וניתן היה לסחור בהן בקרב הלוחמים. על פי הספר הראשון של האיליאדה, כאשר אגממנון אולץ על ידי אפולו לוותר על שפחתו שלו, כריסאיס, הוא דרש לקבל את בריסאיס כפיצוי. הדבר עורר מריבה עם אכילס שהגיעה לשיאה עם מסירתה של בריסאיס לאגממנון ונסיגה מתמשכת של אכילס מהקרב. להיעדרו היו השלכות הרות אסון עבור היוונים. למרות הצעותיו הגדולות של אגממנון להעניק לו אוצר ונשים, הוא לא שב ללחימה עד מותו של פאטרוקלוס. אכילס כעס על אגממנון, ורתח מזעם באוהלו כי אגממנון העז להעליב אותו על ידי גזילת הפרס שהוענק לו. כשחזר אכילס ללחימה כדי לנקום את מותו של פאטרוקלוס ואגממנון החזיר לו את בריסאיס, נשבע אגממנון לאכילס שלא שכב איתה. כאשר אודיסאוס, איאס ופויניקס (אנ') מבקרים אצל אכילס כדי לנהל משא ומתן על חזרתה בספר התשיעי, אכילס מתייחס לבריסאיס כאשתו או כלתו. הוא טוען כי אהב אותה ככל שגבר אוהב את אשתו, ובשלב מסוים השתמש במנלאוס והלנה כדי להתלונן על חוסר הצדק בכך ש'אשתו' שנלקחה ממנו. השקפה משפחתית רומנטית זו על מערכת היחסים שלהם מנוגדת לספר ה-19, בו מדברת בריסאיס עצמה. כשהיא מקוננת על מותו של פאטרוקלוס, היא תוהה מה יקרה לה ללא התערבותו למענה, ואומרת שפאטרוקלוס הבטיח לה שהוא יביא את אכילס להפוך אותה לאשתו החוקית. ברומנסות מימי הביניים, הפכה בריסאיס לדמות בריסיידה והיא בתו של קאלכס (אנ'). היא אהובתו של טרוילוס (אנ') ולאחר מכן של דיומדס. מאוחר יותר התערבבה דמותה עם זו של כריסאיס ותחת וריאציות של שם זה עברה הדמות פיתוח נוסף והפכה לקרסידה של ויליאם שייקספיר. "איליאדה", שיר אפי יווני המיוחס להומרוס. "איגרות הגיבורות", יצירה של המשורר הרומי אובידיוס, מורכבת ממכתבים מגיבורות מיתולוגיות לגיבוריהן. "חטיפה של בריסאיס", ציור פפירוס, שמקורו אולי מצרי עתיק, מתאר את בריסאיס נחטפת על ידי שליחיו של אגממנון, טלתיביוס (אנ') ואאוריבאטס (אנ'). "I Modi"‏ (אנ') (בלטינית: "הדרכים"), ספר אירוטי מתקופת הרנסאנס, מציג את בריסאיס ואכילס בתנוחה מינית אחת מתוך סדרת תנוחות מצוירות בתחריטים. "The Fury of Achilles" (אנ') ("זעם אכילס"), סרט משנת 1962 בבימויו של מרינו גירולאמי (אנ'), את תפקיד בריסאיס מגלמת גלוריה מילנד (אנ'). "The Firebrand" (אנ'), רומן משנת 1987 מאת מריון זימר בראדלי, המספר את עלילת האיליאדה מנקודת מבטה של קסנדרה. "Daughter of Troy" ("בת טרויה"), רומן משנת 1998 מאת דייב דאנקן (אנ'). "קסנדרה" (אנ'), רומן משנת 1983 מאת כריסטה וולף. "טרויה", סרט משנת 2004 מאת וולפגנג פיטרסן (אנ'), את תפקיד בריסאיס מגלמת רוז ביירן. "The Song of Achilles" ("שיר אכילס"), רומן משנת 2011 מאת מדליין מילר (אנ'). "Hand of Fire" ("יד האש"), רומן משנת 2014 מאת ג'ודית סטארקסון. "Troy: Fall of a City" (אנ') ("טרויה: נפילתה של עיר"), מיניסדרה משנת 2018 בהפקת ה-BBC, את תפקיד בריסאיס מגלמת איימי לואיז וילסון. "The Silence of the Girls" (אנ') ("שתיקת הבנות"), רומן משנת 2018 מאת פאט בארקר. "A Thousand Ships" ("אלף אוניות"), רומן משנת 2019 מאת נטלי היינס (אנ'), המתאר את הנשים במלחמת טרויה. מדיה וקבצים בנושא בריסאיס בוויקישיתוף הגיית השם ביוונית: בריסֵאִיס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה). אצל משוררים עתיקים אחרים, למשל: יואנס צצס ודיקטיס איש כרתים (Dictys Cretensis)‏, ספר 2, פסקאות 17, 19 וכו'. איליאדה, שיר ראשון, 184, 323, 346; איליאדה, שיר תשיעי, 107; איליאדה, שיר תשעה עשר, 246; איליאדה, שיר עשרים וארבעה, 676. איליאדה, שיר ראשון, 336. איליאדה, שיר שני, 689. איליאדה, שיר תשעה עשר, 282. יואנס צצס. Antehomerica, 356-358 איליאדה, שיר תשעה עשר, 291–296. למשל: איליאדה, שיר שני, 689–690. איליאדה, שיר תשעה עשר, 261–263. איליאדה, שיר תשעה עשר, 297–299.