laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכאיל חוזין

מיכאיל סמיונוביץ' חוזין (ברוסית: Михаил Семёнович Хозин; 22 באוקטובר 1896 - 27 בפברואר 1979) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על ארמיות במהלך מלחמת העולם השנייה. חוזין נולד ב-22 באוקטובר 1896, ולמד להיות טכנאי רכבת. ב-7 באוגוסט 1915 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט המילואים ה-60. ביוני 1916 הוא נשלח ללחום במלחמת העולם הראשונה כחלק מרגימנט הרגלים הסיבירי ה-37, אשר היה חלק מהדיוויזיה הסיבירית ה-10. הוא לחם בחזית המזרחית ובחזית הרומנית כמפקד צוות מקלע. ב-1917, בעקבות פיזור הצבא הקיסרי, פרש חוזין מהצבא. ב-1918 הוא הצטרף למפלגה הבולשביקית ולצבא האדום. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד ולאחר מכן כמפקד רגימנט. באפריל 1921 הוא מונה למפקד בריגדה, ולחם בדיכוי מרידות שונות נגד השלטון הקומוניסטי. ב-1924 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-32, וב-1926 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-34. ב-1932 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, וב-1935 הועבר לדיוויזיה ה-18. ב-1937 מונה למפקד הקורפוס הראשון. ביולי של אותה שנה מונה למפקח על כוחות הצבא במחוז הצבאי לנינגרד, בדצמבר מונה לסגן מפקד המחוז, ובאפריל 1938 קודם להיות מפקד המחוז. בינואר 1939 מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה. ב-4 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת לייטננט גנרל. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה ב-13 בספטמבר 1941, זמן קצר לאחר פתיחת המתקפה הגרמנית, מונה חוזין לראש מטה חזית לנינגרד. זמן קצר לאחר מכן, מונה במקביל למפקד הארמייה ה-54. כבר ב-27 באוקטובר מונה למפקד חזית לנינגרד, ולחם עמה במהלך המצור על לנינגרד. ב-8 ביוני 1942 הוא הוחלף בתפקיד בלאוניד גובורוב, ונמתחה עליו ביקורת קשה מאוד. הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-33. באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למפקד "קבוצת וולחוב", וזמן קצר לאחר מכן מונה לסגן מפקד החזית המערבית. ב-4 בדצמבר 1942 מונה למפקד הארמייה ה-20. בתחילת שנת 1943 הוא הועלה לדרגת לדרגת גנרל פולקובניק, ובמהלך אותה שנה שירת כסגן מפקד החזית הצפון-מערבית ולאחר מכן מילא אותו תפקיד בחזית המערבית. במרץ 1944 מונה למפקד המחוז הצבאי וולגה עד סוף המלחמה. ביולי 1945 הועבר לאגף כוח האדם, ושנה לאחר מכן מונה למפקד המכון הפדגוגי הצבאי. בפברואר 1954 מונה לראש המכון הצבאי לשפות זרות. בין 1956–1963 עמד בראש מחלקת האקדמיה של המטה הכללי. הוא פרש מהצבא בנובמבר 1963. חוזין נפטר במוסקבה ב-27 בפברואר 1979 בגיל 82. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל חוזין בוויקישיתוף מיכאיל חוזין באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) מיכאיל חוזין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בשמלה אדומה

"בְּשִׂמְלָה אֲדֻמָּה" הוא שיר שכתבה רותי ספרוני, שהלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל. השיר נכתב במקור כשיר מחאה על הסיבות לרוע בעולם בהשראת אורח מארצות הברית שהתלונן על היעדרם של מזגנים בישראל. ישנה סברה נוספת שהשיר נכתב בעקבות הסיפור התנכי של בת יפתח והמדרשים סביבו [דרוש מקור]. לאחר שרוזנבלום קרא את מילותיו הוא ביקש מרותי ספרוני לשנות חלק מהן כדי שיוכל להלחין אותו ללהקת הנח"ל. בקשתו נענתה ומשפט הפתיחה של השיר המקורי, למשל, הוחלף מ"העולם עצר נשימתו" ל"בשמלה אדומה ושתי צמות". השיר נכלל בתוכניתה ה-21 של להקת הנח"ל, "קרנבל בנח"ל". סולן השיר היה מוטי פליישר, ושאר הזמרים היו מירי אלוני, מאיר פניגשטיין, דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, אלי מגן, אופירה גלוסקא ועמוס טל שיר. השיר יצא לאור בתחילת 1969, ובפברואר 1969 הגיע לראש מצעד הפזמונים העברי השבועי של גלי צה"ל. במצעד השנתי תשכ"ט של קול ישראל דורג במקום ה־11. להקת הנח"ל זכתה באותו מצעד בתואר "להקת השנה". השיר נכלל בפסקול הסרט "הלהקה", שיצא לאקרנים בשנת 1978, ומבוצע על ידי כל חברי הלהקה, כאשר הסולו הפותח מבוצע על ידי ששי קשת בדמותו כמפקד הלהקה. הכוריאוגרפיה של השיר, כאשר בנות הלהקה רוקדות בפנטומימה כבובות על חוט ומוחזקות על ידי בני הלהקה שמדמים משחק בבובות, הפכה למזוהה מאוד עם הסרט. הפתיח של השיר היה מושמע לעיתים בקול ישראל בלופ, כדי למלא את הזמן שנותר לפני מהדורת החדשות. להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר ביצעה את השיר בעיבוד חדש. השיר שולב בשיר בשם "את לא מבינה", שכתבו והלחינו שי להב ואורן ברזילי ועיבדו דודי לוי וכל חברי הלהקה. השיר נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "מופע הארנבות של ד"ר קספר", והגיע למקום ה-21 במצעד השנתי תשנ"ג (1993). נוסף על כך נעשה שימוש בפתיח של השיר בפזמון של השיר "יהיה פיצוץ" של שב"ק ס'. השיר נכלל בפרסומת לגבינת "נעם" של טרה, בכיכובו של מנשה נוי. כמו כן ביצועים לשיר היו בין היתר של מיכל ינאי ויעל בר זוהר ששרו את זה במסגרת אחת התוכניות של "קצפת" ושל רותי ספרוני עצמה. השיר מתאר ילדה קטנה השואלת שאלה תמימה: "למה?", אך כל המבוגרים אינם יודעים את התשובה: בשמלה אדומה ושתי צמות, ילדה קטנה, יחידה ותמה עמדה ושאלה - למה? וכל הרי הגעש וכל הסערות עמדו מזעפם ולא מצאו תשובה עמדו מזעפם ולא מצאו תשובה. מידע על היצירה "בשמלה אדומה" באתר מיוזיק בריינז "בשמלה אדומה" באתר בית לזמר העברי "בשמלה אדומה" באתר של אקו"ם מילות השיר "בשמלה אדומה" באתר שירונט שמלה אדומה, באתר פזמונט ביקורת על הביצוע של מופע הארנבות ותערובת אסקוט, באתר חרסונסקי מיוסיק אלי אלון, רותי ספרוני מחברת השיר "בשמלה אדומה", באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בפברואר 2015 "בשמלה אדומה", באתר יאיר רוזנבלום לביצועים של "בשמלה אדומה" באתר הספרייה הלאומית לו רק ניתן באתר "האיל" פרסומת מוזיקלית: בשמלה אדומה ושתי גבינות נעם באתר "מזבלה", 17 ביולי 2013
יחסי גאורגיה–קטר

יחסי גאורגיה–קטר הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה שבין הרפובליקה של גאורגיה לבין מדינת קטר. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-26 במרץ 1993 לאחר עצמאותה של גאורגיה מברית המועצות. נשיאי גאורגיה לדורותיהם ביקרו בקטר בשנים: 2008, 2009. ראשי ממשלת גאורגיה לדורותיהם ביקרו בקטר בשנים: 2010. מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–קטר בוויקישיתוף Relations between Georgia and the State of Qatar- מידע על היחסים באתר השגרירות הגאורגית בקטר.
צ'יזיק (לונדון)

צִ'יזְיק (באנגלית: Chiswick) היא אזור במערב לונדון, ממוקמת כ-9.5 ק"מ מערבית למרכז העיר, ומכסה את הצד המזרחי של רובע האונסלו. צ'יזיק איננה אזור מגורים בלבד, היא משלבת גם מסחר, קמעונאות, מסעדות ומלונות. בזכות הרחובות הרחבים, בתי קפה ומסעדות רבות מוציאים שולחנות לרחובות, מה שמקנה לצ'יזיק נופך של אזור בילוי. בנוסף צ'יזיק היא מושבה של מבשלת הבירה גריפין, שם מיוצרת הבירה זוכת הפרסים פולר. בסקר שנערך בשנת 2007 צ'יזיק נחשבה למקום המגורים השמיני בדירוג ביוקר המחיה בבריטניה. מקור השם "צ'יזיק" בא מאנגלית עתיקה, ופירושו המקורי הוא חוות גבינה. השם נבע, כנראה, מהחוות שהיו על גדות נהר התמזה שעובר באזור ואשר ייצרו גבינה. התיעוד הראשון לשימוש בשם הוא בערך מהמאה העשירית, והוא נכתב אז כך: Ceswican. הגיית השם לעיתים מבלבלת גם דוברי אנגלית, שטועים והוגים את שמה כ"צ'יזוויק" בהתאם לאיות Chiswick. מדיה וקבצים בנושא צ'יזיק בוויקישיתוף Katy Clifton, 'Chis-wick' or 'Chiz-ick'? How to pronounce some of west London's most confusing place names, 8 September 2017, MyLondon (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסטבורן

איסטבורן (באנגלית: Eastbourne ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר קיט גדולה, הנמצאת במחוז מזרח סאסקס ושוכנת על החוף הדרומי של אנגליה. העיר שוכנת 31 קילומטרים מזרחית לברייטון. באיסטבורן נמצאי צוקי דרום אנגליה, צוקי אבן גיר המהווים זכר להיווצרות האי הבריטי. איסטבורן היא הבסיס הכלכלי של מגוון חברות תעשייה והיא מרכז כלכלי חשוב במזרח סאסקס. נכון ל-2015 אוכלוסיית העיר מונה כ-101,547 תושבים, ושטחה של העיר הוא 44.16 קילומטר רבוע. כלכלתה של איסטבורן מבוססת בעיקרה על הכנסות מתיירות. באיסטבורן ישנן אטרקציות רבות וכנסים, אירועים ציבוריים ותרבותיים וסיורים. שאר הענפים העיקריים באיסטבורן כוללים מסחר וקמעונאות, בריאות, חינוך, בנייה וייצור. אוכלוסייתה של איסטבורן גדלה; בין השנים 2001–2011 האוכלוסייה נעה בין 89,800 תושבים עד לכדי 99,412 תושבים. באזורי הכפרים הסמוכים לאיסטבורן נמצאו שרידי צור וכלי אבן מתקופת האבן וישנם שרידים בריטים-רומיים הקבורים מתחת לעיירה, כגון מרחצאות רומיות וקטע מדרכה בין המזח הנוכחי השוכן בעיר לבין מבצר המצודה. רצועת החוף של איסטבורן תפושה כמעט לחלוטין על ידי בתי מלון. בעיר נולדה ראש ממשלת בריטניה לשעבר תרזה מיי. ראש העיר הנוכחית של איסטבורן היא פאט הירן מהמפלגה הליברל-דמוקרטית. מדיה וקבצים בנושא איסטבורן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איסטבורן (באנגלית) The Mayor of Eastbourne, באתר הרשמי של איסטבורן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שון מקפרלנד

שון ברי מקפרלנד (באנגלית: Sean Barry MacFarland; נולד ב-12 בפברואר 1959) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. מקפרלנד גדל בחווה חקלאית בצפון מדינת ניו יורק ולמד בבתי ספר קתוליים. ב-1981 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית. שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הפרשים המשוריין ה-3 בפורט בליס שבטקסס. שימש מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט הפרשים ה-12 בגרמניה המערבית, שמשימתה פטרול בגבול עם גרמניה המזרחית בסמוך לעיר פולדה. במהלך מלחמת המפרץ שירת במטה רגימנט הפרשים המשוריין השלישי שלחם בכווית. שימש קצין מבצעים של הגדוד השלישי וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים הרביעי שהוצב בגרמניה ובבוסניה. פיקד על הגדוד השני ברגימנט המשוריין ה-63 שהוצב במקדוניה ובגרמניה. שימש קצין תכנון של כוח הקואליציה המשולב השביעי במהלך מלחמת עיראק ולאחר מכן שימש קצין אג"ם של קורפוס V בגרמניה. ב-2005 מונה למפקד חטיבה 1 בדיוויזיה המשוריינת ה-1 בגרמניה. תחת פיקודו נשלחו כוחות החטיבה לעיראק ובמשך 14 חודשים, פיקד על צוות קרב שלחם באזור תל עפר ובאזור רמאדי, בו ניהל מערכה ממושכת נגד כוחות הסונים מאל-קאעידה והמדינה האסלאמית. במהלך הלחימה ברמאדי בנה קואליציה עם מנהיגים מקומיים וסייע בבניית כוחות משטרה מקומיים. החטיבה איבדה בקרבות 95 חיילים ו-600 נוספים נפצעו. בתפקידו הבא שירת כראש מחלקת עיראק באגף התכנון במטות המשולבים. שימש מפקד הכוח המשולב על גבול ארצות הברית–מקסיקו של פיקוד צפון. שירת כסגן מפקד מרכז הזרועות השלובים וסגן מפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת'. ב-2011 מונה לסגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במאי 2013 מונה למפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה ומפקד בסיס פורט בליס. באוגוסט 2014 מונה למפקד הקורפוס ה-3 בפורט הוד, במסגרת זו שימש מאוקטובר 2015 עד אוגוסט 2016 כמפקד הכוח המשולב למלחמה בארגון המדינה האסלאמית בסוריה ובעיראק. הוא נבחר לרשימת טיים 100 של האישים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2016. באפריל 2017 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית במקום קווין מנגום. שירת בתפקיד עד פרישתו מהצבא במרץ 2018. מקפרלנד בעל שלושה תארים שניים, בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת ג'ורג'יה טק, בלימודי צבא מתקדמים מהמכללה לפיקוד ומטה של הצבא ובאסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא נשוי ללינדה והם הורים לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא שון מקפרלנד בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית ביוגרפיה, בארכיון אתר כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי Lt. Gen. Sean B. MacFarland, former Fort Bliss commander, retiring after three decades, אל פאסו טיימס, 28 בפברואר 2018 An Army colonel's gamble pays off in Iraq, ‏ USA Today, ‏1 במאי 2007 Fort Hood Changes Commanders, אתר dfw.cbslocal.com, ‏11 באוגוסט 2014 Meet the New Army General in Charge of the ISIS War, ‏defenseone.com, ‏23 באוקטובר 2015 ג'ון מקיין, Taking the fight to ISIS, טיים מגזין, 21 באפריל 2016
פיג'ו 505

פיג'ו 505 (בצרפתית: Peugeot 505) היא מכונית משפחתית גדולה, אשר יוצרה על ידי חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1979–1992. סך הכול יוצרו 1,351,254 יחידות, מתוכן 1,116,868 יחידות בגרסת סדאן - 4 דלתות. הדגם יוצר גם בארגנטינה (1995-1981), סין (1997-1990), אינדונזיה (1987-1981) ובטאיוואן (1993-1981). הדגם הורכב באוסטרליה, ספרד, מצרים, צ'ילה, פורטוגל, מלזיה ובתאילנד. 4 דלתות - סדאן 5 דלתות - סטיישן פיג'ו 505 - Base (בסיסית) פיג'ו 505 GL פיג'ו 505 S פיג'ו 505 GLS פיג'ו 505 STI פיג'ו 505 DL פיג'ו 505 Liberté פיג'ו 505 STX פיג'ו 505 Turbo פיג'ו 505 GLX פיג'ו 505 SW8 פיג'ו 505 V6 פיג'ו 505 Turbo S פיג'ו 505 דגם STI, שנת 1984 פיג'ו 505 פיג'ו 505 דגם GRD, שנת 1982 פיג'ו 505 - סטיישן פיג'ו 505 - סטיישן פיג'ו פיג'ו 504 פיג'ו 405 פיג'ו 605 מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 505 בוויקישיתוף פיג'ו 505 - אנציקלופדיית רכבי אספנות כתבה מתוך אתר שוק הפשפשים באינטרנט
יקותיאל גרין

הרב יקותיאל גרין (י"ד בכסלו ה'תש"ד, דצמבר 1943 – ב' באדר א' ה'תשפ"ב, 3 בפברואר 2022) היה משפיע, מרצה לחסידות ומחבר ספרים חב"די. נולד בירושלים לדוד משה ולשרה, בתו של המשפיע ר' חיים משה אלפרוביץ'. למד בתלמוד תורה בכפר חב"ד, בישיבת הדרום ברחובות ובישיבת תומכי תמימים בלוד. בסוף שנת ה'תשכ"ג נסע להסתופף בחצרו של הרבי מלובביץ', והחל ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית 770. לאחר חודש כסלו חזר לישראל. בקיץ ה'תשכ"ד התחתן עם רחל, בתו של הבעל מנגן החב"די בנימין לוין. לאחרי שלוש שנות לימוד בכולל, החל ללמד בישיבת תומכי תמימים בלוד. בשנת ה'תש"ל החל ללמד בבית הספר למלאכה בכפר חב"ד. במשך הזמן ערך סיכומים על החומר הנלמד, אותם שלח לרבי מלובביץ' וקיבל את ברכתו. בשנת ה'תשמ"ב התחיל להוציא סיכומים על ספר התניא, בשם 'משכיל לאיתן'. במשך השנים הוציא ביאורים על ספר התניא ועל נושאים בתורת החסידות בכלל וחסידות חב"ד בפרט. בהוראת הרבי מלובביץ', התגורר הרב גרין בכפר חב"ד עד לפטירתו. לו בן ושלוש בנות. בנו בנימין הוא עסקן חב"די הפועל לקליטת יהודי אירופה. בב' באדר א' ה'תשפ"ב נפטר לאחר כשבועיים שחלה בקורונה ונקבר בבית הקברות אחיעזר ליד אשתו. ספר התניא עם ביאור משכיל איתן - 22 כרכים כללי החינוך וההדרכה - מאמר הרבי הריי"צ מנוקד ומבואר בנושא חינוך, תשס"א אהבת ישראל במשנת הצמח צדק - ביאור על מאמר מצוות אהבת ישראל שמופיע בספרו דרך מצוותיך באתי לגני המבואר - ביאור על מאמר באתי לגני של אדמו"ר הריי"צ, תשנ"ז הגדה של פסח מנהגי ופניני חב"ד, מנהגי הרבי בשילוב אמרות של אדמו"רי חב"ד על הגדה התפילין במשנת חב"ד - ליקוט וביאור על מאמר "איתא במדרש תילים" שאמר האדמו"ר הרש"ב והאדמו"ר הריי"ץ בבר מצווה שלהם סדר ברכת הנהנין - של אדמו"ר הזקן ערוך ומנוקד עם סיכום לברכות שונות ביאור סדר ברכת הנהנין - של אדמו"ר הזקן, 2 כרכים, תשנ"ג שנאת חנם ודרכי מניעתה - מאמר "איתא בזוהר" של הרבי הריי"צ מנוקד ומבואר, תשנ"ו יציאת מצרים "בכל דור ודור" - מאמר "בכל דור ודור" של הרבי מחב"ד מנוקד ומבואר, תשנ"ז אורה לתורה - מדברי הרבי הריי"צ על פרשת השבוע באור החסידות, בראשית, תשנ"ד. שמות, תשנ"ה. ויקרא, תשנ"ו אהבת ישראל במשנת הרבי הרש"ב - מאמר "החלצו" מנוקד ומבואר, תשס"ח פרקי אבות עם מילי דחסידותא - פרושי גדולי ישראל ואדמו"רי חב"ד על מסכת אבות, 2 כרכים, תשנ"ז יומן הרבי הריי"צ - המתאר את הרקע לכתיבת "קונטרס ומעין" של אביו עם תרגום, תשס"ו קונטרס ומעין מבית ה' - מאמר של אדמו"ר הרש"ב מנוקד ומבואר, תשס"ו התפילה והעבודה הרב ותלמידו - משלי חב"ד ומדרשי חז"ל, תשמ"ז. רשימת הפרסומים של יקותיאל גרין, בקטלוג הספרייה הלאומית הרב גרין בראיון באתר שטורעם מילה של חסיד באתר שטורעם כל ספרי הרב גרין ניצוצות של תשובה עילאה, מאמרו של הרב גרין. יקותיאל בן דוד משה גרין (1943-2022), דף שער בספרייה הלאומית שימי שפר, ‏חב"ד: החסיד שחיבר ספרי חסידות נפטר מהנגיף, באתר כיכר השבת, 3 בפברואר 2022
בית הכנסת בית-אל (קראקס)

אגודת בית-אל (בספרדית: Asociación Bet-El) הוא בית כנסת ספרדי-אורתודוקסי בעיר קראקס שבוונצואלה, המשויך לאגודה היהודית של ונצואלה (אנ'). בית הכנסת נבנה בין השנים 1969–1973, בעזרת תרומות מהבנקאי הברזילאי אדמונד ספרא, וממוקם בשכונת סן ברנרדינו (San Bernardino) בקראקס. הקהילה מורכבת ביקר מיהודים מחלב (סוריה), ממלייה (ספרד) ומצפון מרוקו, בעיקר מהערים טטואן ושפשאוון. בית הכנסת נמצא בשדרת קחיגל (Cajigal), ויכול להכיל כ-300 איש בעזרת הגברים שמעוטרת בחלונות ויטראז' שעיצב האמן הישראלי יעקב אגם; בנוסף, את הקיר שבו ההיכל עיצב כפסל האמן הוונצואלני הארי אבנד (אנ'). עזרת הנשים שבקומה השנייה יכולה להכיל כמאה אנשים, ובמרתף טרקלין שנחנך ב-1988 לשימוש מתפללי בית הכנסת; לרוב נערכות במקום מסיבות ואירועים, דוגמת בר מצווה ובת מצווה, קבלות פנים בחתונות, ארוחות חגיגיות ושבע ברכות. בקומה העליונה של בית הכנסת, סמוך לעזרת הנשים, ישנו חדר לימוד או בית מדרש. בבית כנסת סידורים עם תעתיק פונטי לספרדית עבור אלו שאינם שולטים בשפה העברית. רב בית הכנסת הוא יצחק סאנאנס (Isaac Sananes). גלריית תמונות מבית הכנסת באתר פדרציית הקהילות היהודיות בוונצואלה (CAIV) Harry Abend, באתר Museo Virtual - Venezuela Analítica (בספרדית) - מתוך ארכיון האינטרנט
רקוסנס

רקוסנס (מאנגלית: Rakusen's) היא חברה בריטית המייצרת אוכל כשר. החברה הוקמה ב-1900 בלידס. החברה ידועה בעיקר בזכות המצות שהיא מייצרת, אך יש לה מוצרי מזון נוספים כגון קרקרים, מרקים, שעועית, מרגרינה ועוד. החברה נוסדה על ידי השען לויד רקוסן שאפה מצות בביתו בחדרו האחורי, שהפך במרוצת הזמן למפעל שהקים בלידס. החברה המשיכה לשגשג גם לאחר מותו ב-1944, ונשארה בחזקת המשפחה. החברה נמצאת כיום בבעלות אנדרו סימפסון, שקנה שליטה בחברה ב-2015. מוצרי החברה מאושרים על ידי בית הדין הרבני בלונדון. ברוב המרכולים הבריטיים ניתן למצוא את מוצרי החברה בכל השנה, ובמיוחד מצות בפסח. אתר האינטרנט הרשמי של רקוסנס Rakusens Traditional Matzos 200G Matzah price wars: it's Rakusen's vs Tesco Rakusens Traditional Matzos 300 g (Pack of 10) MR ANDREW DOUGLAS SIMPSON ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת של לייפציג

בית הכנסת של לייפציג (בגרמנית: Große Gemeindesynagoge, בית הכנסת הגדול של הקהילה, או Alte Synagoge, בית הכנסת הישן) היה בית הכנסת העתיק והחשוב ביותר בלייפציג, סקסוניה, גרמניה. הוא נבנה בשנים 1854–1855 על ידי האדריכל היהודי-גרמני אוטו זימונזון (גר'), שלמד אדריכלות אצל גוטפריד זמפר (אנ'), שהיה האדריכל של בית הכנסת זמפר (אנ') בדרזדן. בית הכנסת בנוי בסגנון האדריכלי "התחייה המורית". בית הכנסת הוזמן על ידי הקהילה היהודית הקטנה בלייפציג וסוחרים יהודים מכל רחבי אירופה שהשתתפו ביריד לייפציג השנתי. בפנים המבנה קשתות פרסה, ארון קודש בסגנון מחראב ובימה בסגנון של מינבר. מאחר שכל-כך הרבה אנשי עסקים התכנסו בלייפציג עבור ירידים אלו, חשבו כי בית הכנסת ישפיע על ההחלטה לבנות בתי כנסת נוספים בסגנון "התחייה המורית" בערים אחרות. בית הכנסת נהרס בליל הבדולח על ידי המשטר הנאצי. לזכר המבנה הוקמה אנדרטת בית הכנסת בלייפציג. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת של לייפציג בוויקישיתוף "Synagogues in Germany: A virtual reconstruction 17 May until 01 October 2000". אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2011. נבדק ב-6 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Meek, H. A. (1995). The Synagogue. London: Phaidon. pp. 186, 188. ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפרש הכחול

קבוצת "הפרש הכחול" (בגרמנית: Der Blaue Reiter) היא קבוצה של ציירים אקספרסיוניסטים אשר נוסדה ב-1911 וירשה את מקומה של קבוצת "הגשר" שהתפרקה בשנת 1913. קבוצה זו כללה את פרנץ מארק (1880–1916), וסילי קנדינסקי (1866–1944) אוגוסט מאקה (1887–1914), גבריאלה מינטר (1877–1962), אלכסיי פון יבלנסקי (1864–1941), אלפרד קובין (1879–1940) ואחרים. אמן נוסף המזוהה עם הקבוצה הוא פאול קלה (1879–1940). הקבוצה החלה את פעילותה ב-1912 בעיר מינכן, ולאחר מכן עקרה והחלה לפעול בכפר הציורי מורנאו (אנ') בהרי האלפים שבדרום בוואריה. הקבוצה קיבלה את שמה מתוך יצירת ילדים שנקראה "הפרש הכחול", אגדה על אביר היוצא לתקן את עוולות העולם. כמוהו הרגישו חברי הקבוצה שעליהם ליצור זרם חדש ולתקן את העולם מכבלי האמנות המסורתית. הקבוצה היללה את אומנות הילדים ואת האמנות הפרימיטיבית, אבל לא היו לה יעדים אמנותיים ברורים. מבין השלושה קנדינסקי הוא המפורסם ביותר, ואף נודע כאחד מאבות הציור המופשט, אולם לא כל ציירי הקבוצה היו שותפים להתלהבותו מן הציור המופשט. הקבוצה הוציאה את "אלמנך הפרש הכחול" ובו הציגה יצירות פרימיטיביות, צילומים של אמנות עממית וציורי ילדים (בהשפעתו של פאול קלה). בתערוכות שארגנה הקבוצה הוצגו, לצד עבודותיהם, גם ציירים מודרניסטים אחרים כגון פבלו פיקאסו, ז'ורז' בראק ורובר דלונה. תפיסת עולמה של התנועה היא כי "הרוח היצירתית חבויה בתוך החומר" (קנדינסקי) והצורות והצבעים הם הביטוי החיצוני של אותה רוח. Düchting, Hajo, Der Blaue Reiter, Taschen Deutschland GmbH+, 2017. מסת"ב 978-3836537018 Price, Dorothy, German Expressionism: Der Blaue Reiter and its legacies, Manchester University Press, 2020. מסת"ב 978-1526121622 מדיה וקבצים בנושא הפרש הכחול בוויקישיתוף הפרש הכחול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרש כחול (קבוצת אמנים), דף שער בספרייה הלאומית
דייב ביידלר

ויליאם דייב "סמוק" ביידלר (באנגלית: William Dave "Smoke" Beydler) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. ביידלר סיים ב-1981 את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לחיל הנחתים. בספטמבר 1983 סיים קורס טייסי קרב והוצב בטייסת 122 בה שירת במשך חמש שנים. ב-1986 עבר עם הטייסת הסבה למטוסי F/A-18 הורנט. הוא בוגר בית הספר לטיסה קרבית של צי ארצות הברית ובוגר קורס טיסה קרבית של חיל הנחתים, בו גם שימש כמדריך. ב-1993 הוצב כקצין נשק וטקטיקה בלהק 31 וב-1994 הוצב בטייסת 251. במהלך שירותו בטייסת היא נשלחה על נושאת המטוסים "אמריקה (CV-66)" לפעילות מבצעית ב"מבצע כוח מכוון" (מלחמת בוסניה) ובעיראק. שירת כראש מחלקת אימונים וכוננות במטה פיקוד אירופה של ארצות הברית, שימש קצין קישור לחיל הנחתים במרכז המבצעים האוויריים של בעלות הברית בבסיס אל-עובייד שבקטר. בשנים 2006–2007 פיקד על להק 31 של חיל הנחתים. באוקטובר 2008 מונה למפקד פיקוד היכולות המשותפות בפיקוד הכוחות השלובים של ארצות הברית ולאחר מכן שירת כראש מחלקת תכנון במטה חיל הנחתים. ביוני 2010 מונה למפקד כנף הנחתים הראשונה באוקינאווה שביפן. ביוני 2012 מונה לראש מחלקת אסטרטגיה, תכנון ומדיניות בפיקוד מרכז של ארצות הברית. ביולי 2014 מונה למפקד כוח המשלוח השני של חיל הנחתים. באוקטובר 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. שירת בתפקיד עד יולי 2018. במהלך שירותו צבר כ-4,000 שעות טיסה, מתוכן כ-3,000 שעות על מטוסי F/A-18 הורנט. ב-2020 מונה לסגן נשיא לענייני דומיננטיות ימית בחברת ריית'יאון. מדיה וקבצים בנושא דייב ביידלר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים Col. Dave Beydler bids Fightertown farewell, אתר חיל הנחתים, 17 באוגוסט 2007 2015 Vice Admiral William P. Lawrence Ethics Essay Awards Dinner II MEF welcomes new commanding general, אתר חיל הנחתים, 22 באוקטובר 2015 MARCENT welcomes new commander, אתר פיקוד מרכז של ארצות הברית, 28 באוקטובר 2015 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייב ביידלר".
גן ארץ ישראל

גן ארץ ישראל הוא גן ציבורי הממוקם בטרמינל 3 של נמל התעופה בן-גוריון ונפתח בשנת 2004. הגן תוכנן על ידי אדריכל הנוף שלמה אהרונסון על בסיס תכנון ראשון של אדריכל הטרמינל, רם כרמי. הגן נועד לשקף את הנוף של ארץ ישראל ואת מגוון הצמחים ותנאי השטח שבה. שטחו של הגן הוא 65 דונם והוא ממוקם במרכז הטרמינל. יותר משנועד לשמש כמקום מנוחה ושהִיה, ממלא הגן, המצוי במיקום לא נגיש, תפקיד ויזואלי. הגן נצפה מעמדה גבוהה יותר בתוך מבנה הטרמינל הסמוך ונועד לשמש מעין תמונה או דיוקן. העיצוב הנופי של הגן כולל מטע הדרים, עצי דקל רבים, עצי זית, טראסה הבנויה מאבן לא מעובדת, מפלי מים ותעלות. בשנת 2005 זכה פיתוח הנוף של שדה התעופה, והגן בתוכו, בפרס "סנטרל גרדן" של החברה האמריקנית לאדריכלי נוף (ASLA) בקטגוריית עיצוב המרחב הציבורי. מדיה וקבצים בנושא גן ארץ ישראל בוויקישיתוף תכנון נוף נמל התעופה בן-גוריון באתר אהרונסון אדריכלים
חזקיה בן דוד

חזקיה בן דוד היה ראש הגולה של יהדות בבל בסוף תקופת הגאונים וראש ישיבת פומבדיתא האחרון. הרב גרשום הרפנס כותב, כי היה גם האחרון בתפקיד ראשות הגולה, וכי כשנרצח על ידי אל קאא'ם הראשון נסגרה גם ישיבת סורא סופית במקביל לישיבת פומבדיתא. מר חזקיה היה בנו של דוד נינו של רבי דוד בן זכאי, מצאצאי זרובבל בן שאלתיאל מצאצאי יהויכין. הוא מוזכר בתואר ראש גולה בבבל החל משנת ד'תשפ"א (1021). שלושת בניו היו: שאלתיאל בן חזקיה, יוסף אורובד (סבו של יהודה בן ברזילי הברצלוני) ודוד בן חזקיה. בשנת ד'תשצ"ח (1038) נפטר בבבל רב האי גאון שהיה ראש ישיבת פומבדיתא, ורב חזקיה מונה למלא את מקומו בראשות הישיבה. החוקרים נחלקו האם נשא גם בתואר "גאון", אך מוסכם הוא שהתעסק בהלכה ושלח אגרות הלכתיות לקהילות שונות. לאחר 20 שנה בהם כיהן כראש גולה וראש ישיבה, בד'תתי"ח (1058), הלשינו עליו שונאיו הלשנת שקר לח'ליפה המוסלמי אל-קאא'ם הראשון באמר אללה, הח'ליפה אסר את מר חזקיה, ושם עינוהו והוא הוצא להורג. מכיוון שנרצח, נסגרה ישיבת פומבדיתא ההיסטורית באופן סופי, ובכך תמה תקופת הגאונים בפומבדיתא. שלושת בניו נמלטו לגרנדה אל ביתו של רבי יהוסף הנגיד, אשר אביו, רבי שמואל הנגיד, היה ידיד נפשו של אביהם ואף כתב לו שיר מיוחד בד'תתט"ו שנדפס בקובץ "בן תהילים". לאחר שנרצח הופסקה משרת ראש הגולה לכמה עשרות שנים, ראש הגולה הבא, היה בן בנו דוד – חזקיה בן דוד השני. עם זאת, נמצאו מסמכי קניה של בתו של שאלתיאל, בנו השלישי של חזקיה, בה נזכר שאלתיאל בתואר "מר" – תארו של ראש הגולה, לכן נראה שזמן קצר לפני ששב חזקיה השני לבבל כיהן שאלתיאל כראש גולה. אך לדעת הרב גרשום הרפנס לא כיהנו עוד ראשי גולה אחריו. מחקרו של ד"ר משה שאלתיאל במבוא להגדת שאלתיאל. אבני חן – פרק ב. ה'תשע"ה, הוצאת ספרים קה"ת, אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר. ספר הקבלה לראב"ד, עמ' 44–45. Arthur F. Menton, The Book of Destiny – Toledot Charlap – Chapter XXV, ‏2021 (באנגלית) נגלית ישרה / שמואל הנגיד - פרויקט בן־יהודה