INRI

INRI, או Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum, (בלטינית: "ישו מנצרת, מלך היהודים"), היא כתובת שהופיעה, על-פי המסורת הנוצרית, בשלוש שפות, בעברית, ביוונית ובלטינית, על-גבי הצלב שעליו צלבו את ישו. הכתובת, או ראשי התיבות בלַטינית (INRI) ובשפות אחרות, מופיעים לעיתים בציורים ועל פסלי הקרוסיפיקס. על פי הברית החדשה, משהוסגר ישו לידי הרומאים, הם עינוהו, שמו בראשו כתר-קוצים ואמרו לו: ”שָׁלוֹם לְךָ מֶלֶך הַיְּהוּדִים.” במהלך משפטו וטרום צליבתו שאל אותו הנציב פונטיוס פילטוס: וַיִּשְׁאָלֵהוּ הַהֶגְמוֹן לֵאמֹר הַאַתָּה הוּא מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים וַיֹּאמֶר יֵשׁוּעַ אַתָּה אָמָרְתָּ׃ — מתי, כ"ז, 11. על פי יוחנן, כאשר נצלב ישו, נרשמה הכתובת "ישו הנוצרי, מלך היהודים" על הצלב בשלוש שפות: עברית, יוונית ולטינית. על פי יוחנן, פילטוס עצמו הוא שרשם את הכתובת. ופִילָטוֹס כָּתַב עַל לוּחַ וַיָּשֶׂם עַל הַצְּלוּב וְזֶה דְּבַר מִכְתָּבוֹ יֵשׁוּעַ הַנָּצְרִי מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים׃ וִיהוּדִים רַבִּים קָרְאוּ אֶת הַמִּכְתָּב הַזֶּה כִּי הַמָּקוֹם אֲשֶׁר נִצְלַב שָׁם יֵשׁוּעַ קָרוֹב אֶל הָעִיר וְהַמִּכְתָּב כָּתוּב עִבְרִית וִיוָנִית וְרוֹמִית׃ — יוחנן, י"ט, 19–20 בתקופת הרומאים היה נהוג לכתוב את פשעו של הנצלב, בגינו הוצא להורג, על גבי הצלב, למען יראו וייראו. רישום זה נקרא "טיטולוס". היומרה להיות מלכם של היהודים הייתה אשמתו של ישו בעיני הרומאים, ואשמה זו נרשמה על הצלב. היהודים לא שבעו נחת מהכתובת וביקשו מפילטוס: אַל־נָא תִכְתֹּב מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים כִּי אִם אֲשֶׁר אָמַר אֲנִי מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים׃ וַיַּעַן פִּילָטוֹס וַיֹּאמַר אֵת אֲשֶׁר כָּתַבְתִּי כָּתָבְתִּי׃ — יוחנן, י"ט, 21–22 לסירובו של פילטוס לשנות את הכתובת שני הסברים. האחד, התואם את המסורת הנוצרית, הוא שפילטוס אכן הכיר במלכותו של ישו, והשני, הביקורתי, הוא שהחלטתו של פילאטוס לראות בישו "מלך היהודים", נועדה ליצור את הבסיס המשפטי להעמדת ישו לדין, כשאשמתו - מרידה ברומאים, שהעונש בגינה הוא צליבה. יתר הבשורות מביאות את דבר הכתובת, אם כי בנוסחים שונים מנוסח יוחנן: "ישו מלך היהודים", או סתם "מלך היהודים". בשתיים מהן נכתב במפורש שהיותו מלך היהודים הוא הדבר שבו הואשם. ”וַיָּשִׂימוּ אֶת־דְּבַר אַשְׁמָתוֹ מִמַּעַל לְרֹאשׁוֹ וַיִּכְתְּבוּ זֶה הוּא יֵשׁוּעַ מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים” (מתי, כ"ז, 37). ”וּמִכְתַּב דְּבַר־אַשְׁמָתוֹ כָּתוּב לְמַעְלָה מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים” (מרקוס, ט"ו, 26). ”וְגַם־מִכְתָּב הָיָה מִמַּעַל לוֹ בִּכְתָב יְוָנִי וְרוֹמִי וְעִבְרִי זֶה הוּא מֶלֶךְ הַיְּהוּדִים” (לוקאס, כ"ג, 38). הכנסייה הנוצרית אימצה את הנוסח היוחנני, המקוצר בראשי התיבות INRI, כקיצור המופיע על איקונינים וקרוסיפיקסים. בכנסיות אורתודוקסיות משתמשים בכיתוב INBI, המבוסס על המקור היווני בברית החדשה, שנכתבה במקור ביוונית, במספר גרסאות שאחת מהן היא: Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων, ובראשי-תיבות: INBI. ייתכנו גם כיתובים אחרים, כמו ΙΝΒΚ (ישו מנצרת, מלך העולם) ו-ΙΝΒΔ (מלך התהילה). בכנסיות בעלות אוריינטציה רוסית מופיע הכיתוב ІНЦІ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יהודי הונגריה נהגו לפתוח את ראשי התיבות כ־Itt Nincs Rendes Isten, כלומר 'כאן אין אלוהים אמיתי'. מחמת העלויות הגבוהות של הקרוסיפיקס, היו כפריי הונגריה העניים מעמידים צלבים העשויים משני מוטות עץ בלי דמות האיקונין, היהודים נהגו לומר על צלבים חסרים אלו כי משמעות ראשי התיבות בהם היא Indult Nazaretre Rendezni Iratokat, כלומר, 'נסע לנצרת להשגת המסמכים'. מדיה וקבצים בנושא INRI בוויקישיתוף הברית החדשה, הבשורה על-פי יוחנן, פרק י"ט, פסוק 3 עניין שלוש השפות נזכר גם בלוקאס, אך לא בשתי הבשורות הסינופטיות האחרות. הנוסח בלטינית ובעברית לא ניתן. חיים כהן, משפטו ומותו של ישו הנוצרי, עמוד 106 דוד זית (ע), קהילת חוסט והסביבה: ספר זיכרון, רחובות: ארגון קהילת חוסט והסביבה, תש"ס, 2000, עמ' 37 דוד זית (ע), קהילת חוסט והסביבה: ספר זיכרון, רחובות: ארגון קהילת חוסט והסביבה, תש"ס, 2000, עמ' 461