כלב נחייה

כלב נחייה הוא כלב שפועל כחיית שירות שעבר הכשרה מיוחדת ונועד לסייע ולענות לצרכיו של אדם עם עיוורון או לקות ראייה. כלבי נחייה נבחרים, על פי רוב, מגזעי כלבים חזקים ושקטים כמו לברדור רטריבר, גולדן רטריבר, פודל, בורדר קולי, לברדודל ורועה גרמני או מבן כלאיים בין הסוגים. בישראל נעשה שימוש בעיקר בגולדן רטריבר ובלברדור רטריבר. אחד האזכורים הראשונים בהיסטוריה לשימוש בכלב המסייע לכבד ראייה, מופיע בספרו של רבי יצחק עראמה "עקדת יצחק" (שער תשעים) מהחצי השני של המאה ה-15, בו הוא כותב: "הראית שהזקן כשחלשה ראיתו הלא יבקש לו המראות הזכוכיות [משקפיים], ובאין עיניים יקשור כלב בידו ומקלו יגיד לו". אימון כלבי נחייה בצורה מסודרת החל במהלך מלחמת העולם הראשונה בגרמניה, בארצות הברית נפתח בית הספר הראשון לכלבי נחייה ב-1929 בניו ג'רזי, ושנתיים לאחר מכן נפתח מרכז דומה בבריטניה. האנקדוטה מספרת על רופא בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, אשר טייל עם חייל פצוע שהתעוור בגן בית החולים. לפתע הרופא נקרא בדחיפות פנימה והוא השאיר את החייל ישוב על ספסל יחד עם כלבו של הרופא. לאחר זמן מה החל לרדת גשם והרופא נזכר בחייל היושב בגן. כאשר הגיע הרופא לגן נוכח לראות שכלבו הוביל את החייל פנימה. הרעיון שהבזיק בראשו של הרופא הביא להקמת בתי ספר לאילוף כלבי נחייה, במסגרת הצבא הגרמני בתחילה ואחר כך כגוף אזרחי. את בית הספר הראשון בארץ לכלבי נחייה הקימה ד"ר רודולפינה מנצל בקריית חיים בשנת 1953. המקום היה פעיל עד לתחילת שנות השבעים אך נסגר עקב הפסקת העברת תקציבים ממשרד הסעד וחוסר יכולתה של ד"ר מנצל להחזיק את המקום ללא תקצוב הולם. אולם כבר בספטמבר 1949, הוצמדו כלבי נחייה לחיילים נכי מלחמה. הכלבים סומנו בקולר לבן שעליו סמל מגן דוד אדום. במקביל להקמת בית הספר בקריית חיים קמה עמותת "העיוורים הנעזרים בכלבי נחייה" שהפכה לגוף המייצג את הצרכים של חבריו ומאגד אותם יחד. העמותה פעילה עד היום. לאחר סגירת בית הספר בקריית חיים החלו עיוורים לנסוע לבתי ספר בחו"ל. בשל הצורך לנסוע לחו"ל (לרוב לארצות הברית) נמנעה מאנשים רבים האפשרות לקבל כלב נחייה, על רקע העדר תקציב, העדר שפה, בריאות לא תקינה. מצב זה תוקן בתחילת שנות התשעים עם הקמת בתי הספר בארץ. מרבית בתי הספר לכלבי נחייה מפתחים גרעין רבייה, שנועד להספקה סדירה של כלבים באיכות מתאימה מבחינת בריאות ותכונות האופי הנדרשות. בגיל שישה שבועות עד חודשיים נמסר הגור למשפחה אומנת (בישראל המשפחות פועלות בהתנדבות מלבד מימון צורכי הכלב), המקבלת הדרכה מהארגון האחראי על הכשרת הכלב; הוא גדל שם כשנה. במהלך תקופה זו הוא נחשף לחיי היום-יום של משפחה ולגירויים סביבתיים עימם יתמודד בהמשך, כגון נסיעה בתחבורה ציבורית ושהייה במקומות הומים, סביבה מרובת ריחות מגוונים (לדוגמה שווקים), עלייה וירידה במדרגות נעות, כניסה דרך דלתות אוטומטיות, ועוד. הוא לומד מספר מיומנויות והרגלים שנדרשים להמשך, למשל לשלוט על צרכיו ולעשותם בעודו מחובר לרצועה לפי הוראת האדם המלווה אותו; להתנהג באופן רגוע ושקט (גם ללא נוכחות בעליו וגם בזמן שבעליו עסוק בישיבות, הרצאות, המתנה בתור ועוד); ללכת בקו ישר ובמרכז המדרכה, משמאל לאדם המוליך אותו. בסוף שנת האומנה חוזר הגור לארגון האחראי על הכשרתו. שם הוא עובר הערכה פיזית והתנהגותית מקיפה, כדי לבדוק תחומים כגון רצונו לרָצות את בעליו, הביטחון העצמי שלו, התנהגותו בסביבות השונות, דומיננטיות או כניעות מול המאלף, והתנהגותו החברתית. בסוף ההערכה נקבע האם הגור מתאים לתוכנית האימון. גורים שלא עוברים את ההערכה המקצועית מועברים לאנשים עם צרכים מיוחדים הנעזרים בכלבים, וחלקם מוחזרים למשפחות האומנה. בשלב השני עובר הכלב אילוף שנמשך בין חמישה לשבעה חודשים, במטרה ללמד אותו נחיית עיוורים ולקויי ראייה במצבים שונים. הוא לומד ללכת בקו ישר, לעצור בשפת המדרכה, לעקוף מכשולים, לחצות כביש בבטחה, ולא לעבור מתחת לעצמים שגבוהים ממנו אך עלולים לפגוע באדם העיוור. לאחר שלב האילוף, מועבר הכלב לאדם עיוור, ושניהם עוברים הכשרה משותפת של מספר שבועות בתנאי פנימייה, בה האדם לומד להכיר את הכלב ולטפל בו. בסיום ההכשרה במרכז, האדם חוזר עם כלבו לסביבת מגוריו, וממשיך הכשרה ביתית למשך שבוע. הכלב נושא בתפקידו בממוצע 7–8 שנים, ובפרישתו מתפקידו הוא מועבר למשפחה מאמצת כחיית מחמד, ובעליו יכול לקבל כלב נחייה אחר. מתוך כ-26,000 עיוורים ולקויי ראייה החיים בישראל, רק כ-200 נעזרים בכלב נחייה. עלות הכשרת הכלבים ממומנת על ידי "המרכז הישראלי לכלבי נחייה" או עמותת "עיניים מנחות לעיוור", לרוב מכספי תרומות וכן תמיכה ממשלתית. החל מהצמדת הכלב לאדם, ממומנת מחייתו על ידי קצבה שמקבל האדם העיוור מהמשרד הרווחה והביטחון החברתי. החוק בישראל מאפשר לנעזר בכלב נחייה גישה חופשית למקומות ציבוריים. החוק אוסר על אפליית אדם הנעזר בכלב נחייה בכל צורה שהיא. אדם הנעזר בכלב נחייה בתחבורה ציבורית פטור מתשלום בעבורו והכלב אינו מחויב במחסום לפה (להבדיל מכלבים אחרים). החל מיולי 2016, אושר סופית "חוק איסור הפליית עיוורים, גם על אומנים לכלבי נחייה" המחייב ארגונים ומקומות ציבוריים כגון: מרכזי קניות, מרכולים, מקומות בילוי ובתחבורה ציבורית לאפשר גישה לכלבי נחייה באימון ובעליהם. בעקבות חוסר מודעות הציבור הרחב לחוק זה - מונעים ממשפחות האומנה כניסה לאתרים ציבורים שונים והן נדרשות לא פעם להסביר לגופים שונים, פרטיים וציבוריים כאחד, על החוק וחשיבות של חינוך הכלבים והקניית המשמעת הבסיסית טרם הגעתם לקורס עצמו. המושג כלב נחייה מתייחס אך ורק לכלב המשרת אדם עיוור או לקוי ראייה לצורך ניידותו. כלבים המשמשים אנשים עם מגבלות אחרות מכונים כלבי שירות. כלב שירות יכול לסייע לאדם עם לקות תנועה קשה להשיג חפצים שונים. אדם לקויי תנועה קשה עם רגליים משותקות ותנועת גב וידיים מוגבלת עשוי להסתובב עם כלב שירות הקשור אל כיסא הגלגלים הממונע שלו ועוזר לו להרים חפצים שאין ביכולותו להשיג. אנשים עם אפילפסיה קשה עשויים להיעזר בכלבים ששומרים עליהם בזמן התקף כדי שלא יזיקו לעצמם כשהם לא בשליטה. אדם בהתקף אפילפטי עלול ליפול מהמדרגות או לקבל כווייה מחפץ חם. כלבים אלה מאומנים גם להגיש לאדם תרופות שמונעות התקפי אפילפסיה כאשר אלו מזהים סימנים ראשונים של התקף אפילפסיה, שאף נסתרים מאנשים, או כאשר האדם כבר בהתקף. כלב שירות ללוקים בתסמונות הקשת האוטיסטית הוא כלב ייחודי, שניתן אף לאפיינו כחיה המשמשת לטיפול בעזרת בעלי חיים. כלב כזה יכול לעזור לאדם עם אוטיזם, שאינו עומד ברשות עצמו, שלא לאבד את האנשים שהוא תלוי בהם. ישנם אנשים עם אוטיזם, שמתקשים להישאר בטווח ראייתם של בני לוויתם ומתקשים לענות, כשמי שמחפש אותם קורא להם. הכלב מסמן להם מתי הם מתרחקים מבני לוויתם ונובח כשקוראים להם. בכך הוא גם מסייע להם שלא להיתפס בעיני החברה כתמהונים, מסייע להם לתרגל שימוש בשפה למטרות תקשורת ולחוש פחות בדידות חברתית. הבדל נוסף בין כלבי שירות לאוטיסטים לבין כלבי שירות אחרים הוא העובדה שהם גדלים בביתו של האדם עם האוטיזם מינקותם ולא מבלים את השנים הראשונות של חייהם אצל משפחה אומנת. הסיבה לזה היא, שבגלל קשיי התקשורת של אנשים עם אוטיזם, יש הבדל משמעותי ביכולת להבין אותם בין מי שמכיר אותם היטב למי שמכיר אותם פחות - כלב שבילה שנה או שנתיים אצל משפחה אומנת עשוי להבין אותם פחות טוב מכלב שגדל אצלם מינקותו. לכן כלבים אלה מאומנים בחברת האנשים שהם עתידים לשרת, לעיתים בידי בני משפחתם. מרכז ישראלי לכלבי נחיה לעיוורים - עמותה ללא מטרות רווח, שנוסדה ב-1991 על ידי נח בראון. המרכז שוכן מ-1994 בבית עובד. עד להקמתו נאלצו העיוורים לקבל כלבי נחייה מחו"ל. המרכז מכשיר כיום כלבי נחייה ובנוסף נותן מענה טיפולי והדרכה גם לאחר קבלת הכלב. המתקנים במרכז כוללים כלבייה, תאי המלטה, חצר הרצה, מרפאה וטרינרית, מסלול מכשולים וכן בניין "ליידי קיי" בו מתקיימות הדרכות ופעילויות לעיוורים לקידום שיקומם. המרכז מפעיל גם קבוצות תמיכה, קייטנות וסמינרים לנוער עיוור, מפגשי הורים לילדים עיוורים ועוד. עיניים מנחות לעיוור בישראל - עמותה ללא מטרות רווח, שנוסדה ב-1989 ושוכנת סמוך לצבעון בגליל. המרכז מכשיר כלבי נחייה, בודק את ההתאמה בין הכלבים לעיוורים שמקבלים אותם, מבצע הדרכות לעיוורים בתנאי פנימייה במתקני המרכז, ומלווה אותם לאחר קבלת הכלב. כלב עבודה ושירות שמעון ענתבי, האיש של הכלבה הלבנה, הוצאת כתר 1983 המרכז הישראלי לכלבי נחייה לעיוורים הפדרציה הבינלאומית לבתי-ספר לכלבי נחייה לעיוורים עמותת עיניים מנחות לעיוור בישראל גיא שמחי, האור בתוך החשכה, באתר ynet, 16 באפריל 2012 כלב נחייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הלכות כלב נחייה בשבת מתוך פניני הלכה של הרב אליעזר מלמד כלבי-נחיה, דף שער בספרייה הלאומית עיניים שלי | סיפורם של כלבי הנחייה בישראל: ממשפחות האומנה ועד העיוורים שחייהם משתנים, סרטון בערוץ "חדשות 13", באתר יוטיוב (אורך: 14:06) כלבי נחייה עבור אנשים עם עיוורון ולקויות ראייה, באתר משרד הרווחה והביטחון החברתי דיוויד סלע, כלבי נחייה לחיילים, באתר ישראל היום, 20 בספטמבר 2019 אודות בתי הספר לאימון בארץ, באתר עמותת צמד שאלות ותשובות, באתר "עיניים מנחות לעיוור"(הקישור אינו פעיל, 12.3.2020) על הכנת כלבי נחיה בבית עובד, המרכז הישראלי לכלבי נחיה לעיוורים, באתר "חיות וחברה"(הקישור אינו פעיל, 12.3.2020) התהליך, באתר המרכז הישראלי לכלבי נחייה לעיוורים מי אנחנו, באתר המרכז הישראלי לכלבי נחייה לעיוורים הקיצבה החודשית - צמד | עמותת העיוורים הנעזרים בכלבי נחיה, באתר צמד | עמותת העיוורים הנעזרים בכלבי נחיה, ‏3 במרץ 2019 מגור...לכלב נחיה - IGD - Israel Dog Guide, באתר IGD - Israel Dog Guide, ‏10 בדצמבר 2016 כנסת ישראל, אושר סופית: החלת חוק איסור הפליית עיוורים, גם על משפחות אומנה לכלבי נחייה גלי לויטה ליבוביץ, נח בראון חש צורך להמשיך לעבוד גם עכשיו, כדי שאף אדם עיוור לא ייפגע, באתר Xnet‏, 25 במרץ 2020