laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רעידת האדמה בסוריה (1202)

רעידת האדמה של שנת 1202 היא רעידת אדמה שהתרחשה בסוריה ב-20 במאי 1202, כאשר מוקד רעידת אדמה היה בדרום-מערב סוריה. על פי אחת הערכות, מספר ההרוגים כתוצאה מהרעידה נאמד ב-1.1 מיליון נפשות, אם כי הערכות אחרות נוקבות במספר נמוך בהרבה. רעידת האדמה הורגשה על פני שטח נרחב, מסיציליה ועד מסופוטמיה, ומאנטוליה עד למצרים העליונה, והשפיעה במיוחד על השושלת האיובית ועל ממלכת ירושלים. הערים צור, עכו ושכם ספגו נזקים כבדים. על פי המחקר האחרון שהתבצע אודות רעידת האדמה הספציפית הזו, גודלה היה במגניטודה 7.6. מחקר מוקדם יותר, העריך שמדובר במגניטודה 7 בלבד. לפי מקורות שונים, רעידת אדמה גדולה או אוסף של מספר רעידות פגעו באזור בין השנים 1201 עד 1202. מן המקורות לא ברור אם מדובר ברעידה אחת עוצמתית מאוד או בסדרה של רעידות עוקבות שאין ביניהן כל קשר. בהתחשב בעובדה שרעידות אדמה גדולות לא פוקדות את האזור בתדירות גבוהה, סביר יותר להניח שמדובר ברעידת אדמה אחת גדולה. חוקרים אחרים הסיקו כי אירעו שתי רעידות אדמה גדולות בפרק זמן קצר אחת מהשנייה, הראשונה ב-6 ביוני 1201 והשנייה ב-20 במאי 1202. הרעידה הורגשה מסיציליה במערב ועד לצפון-מזרח איראן, ומקונסטנטינופול בצפון ועד לאסואן בדרום. האזורים בהם פגעה הרעידה והורגשה היטב - בסדר יורד לפי צפיפות האוכלוסייה הם: לבנון, צפון ארץ ישראל, ירושלים, ירדן, דרום טורקיה (אנטיוכיה, ממלכת קיליקיה הארמנית, מזרח אנטוליה), סיציליה, עיראק, איראן, מצרים (עד לאסואן), קונסטנטינופול ואף סאוטה שבחלקו המערבי ביותר של הים התיכון. האזורים שניזוקו הכי קשה מכולם היו הר הלבנון, צור, עכו, בעלבכ, בית ג'ן, שכם, שטח הבניאס, דמשק, חורן, טריפולי, וחמה. יש ארכאולוגים הסבורים שאבן הראשה בקשת השער המערבי של מצודת נמרוד נשמטה חלקית כתוצאה מרעידת האדמה הזו. אחרים המייחסים אפקט סייסמי זה של ערעור קשת השער לרעידת אדמה שהתרחשה בצפון ארץ ישראל ובלבנון בשנת 1759. גלי הצונאמי שהכו באזור ככל הנראה נצפו במזרח קפריסין ומחופי סוריה ולבנון. לפי הערכה גסה למדי, שכוללת את מניין ההרוגים כתוצאה מן הרעידה, ובכלל גם אנשים שמתו ממגפה כתוצאה מהצפה של נהר הנילוס, הרעידה קטלה את חייהם של כ-1,100,000 איש. הערכה ריאלית וזהירה יותר מציינת שסך ההרוגים מן הרעידה הגדולה נאמד בלא יותר מ-30,000 איש. רעידות האדמה בצפון ארץ ישראל ובלבנון (1759) Ambraseys NN, Melville CP (1988) An analysis of the eastern Mediterranean earthquake of 20 May 1202. In: Lee WKH, Meyers H, Shimazaki K (eds) Historical seismograms and earthquakes of the world. Academic Press, San Diego, pp 181–200 Susan E. Hough & Ron Avni, The 1170 and 1202 CE Dead Sea Rift earthquakes and long-term magnitude distribution of the Dead Sea Fault Zone, Research Gate, December 2009 Ronnie Ellenblum et al., 1998, Crusader castle torn apart by earthquake at dawn, 20 May 1202, Geologu, Volume 26 pp. 303–306. רעידות האדמה ההיסטוריות של סוריה: משנת 1365 לפני הספירה ועד שנת 1900 משה גלעד, לעמוד מול נוף רמת הגולן ולא להאמין: לפני 800 שנה היו כאן זברות?, באתר "הארץ", 21 בספטמבר 2023 רעידות האדמה ההיסטוריות של סוריה: משנת 1365 לפני הספירה ועד שנת 1900
הגיית האיטלקית

הגיית האיטלקית פשוטה יחסית, ונהוג לומר כי "האיטלקית נהגית כפי שהיא נכתבת". עם זאת, יש לשים לב לכללי ההגייה המפורטים להלן. באיטלקית חמש תנועות בסיסיות: /a e i u o/, אך השתיים המרכזיות, /e o/, נהגות לעיתים באופן פתוח יותר בהברה מוטעמת, כ-[ɛ ɔ], כך שלמעשה יש שבע תנועות (ראה תמונה). באיטלקית חשיבות רבה להגיית העיצורים הכפולים. הדגשת העיצור הכפול (כלומר: עצירה קלה על אותו העיצור המוכפל) היא חלק בלתי נפרד מההגייה, ולעיתים אי-הכפלה של עיצור, או הכפלה שגויה במקום בו העיצור בודד, מסלפת את משמעות המילה. להלן דוגמאות נפוצות: Bela (פועה) / Bella (יפָה) Caro (יקר) / Carro (עֲגָלָה) Ano (פי הטבעת) / Anno (שנה) Sera (ערב) / Serra (חממה) לשמיעת הדוגמאות ברצף על פי סדרן, מימין לשמאל כללי ההגייה הנזכרים לעיל הם כללי הגיית האיטלקית הסטנדרטית. עם זאת, בקרב דוברי האיטלקית נוכל להבחין בצורות רבות ושונות להגיית השפה, על פי מוצאו של הדובר, בין אם מדובר באיטלקית ובין אם בניב כזה או אחר. בנוסף, אף דוברי איטלקית סטנדרטית יוותרו על מספר הבחנות בדיבור מהיר. שתי דוגמאות נפוצות: את המילה Bene יש לבטא ב-e (זו הראשונה) "פתוחה" ולעומת זאת תדיר נשמע דווקא את ההגייה הסגורה, וכמו כן את המילה Quattordici יש לבטא בהגיית o סגורה אך תדיר נשמע את זו הפתוחה. רוב הסטיות מההגייה הסטנדרטית מתרכזות בתחום התנועות e/o אשר להן שני אופני הגייה, אך קיימות גם סטיות בנוגע להגיית האות Z, בהטעמה ואחרות. בדומה לצרפתית, באיטלקית נהוגים שלושה סימנים דיאקריטיים המסמנים הטעמה משנית הנקראים "אקצנט" (באיטלקית: אצ'נטו / accento): Accento grave: אקצנט היורד משמאל לימין (לדוגמה: ò). אקצנט בא לרוב בסופי מילה ותמיד מורה על הטעמת התנועה עליה נכתב. במקרי התנועות O\E, מורה אקצנט זה אף על הגייה פתוחה. Accento acuto: אקצנט העולה משמאל לימין (לדוגמה: é). אקצנט בא לרוב בסופי מילה ותמיד מורה על הטעמת התנועה עליה נכתב. במקרי התנועות O\E, מורה אקצנט זה על הגיית התנועה סגורה. Accento circonflesso: אקצנט בצורה ^ (לדוגמה: î). באיטלקית, אקצנט זה בא על האות i בלבד, ומורה על i נוספת שנעלמה. לדוגמה: ריבוי המילה esercizio הוא esercizii אשר יכול להיכתב גם -> esercizî. ההטעמה בשפה האיטלקית היא לרוב במלעיל (piano) או מלעיל דמלעיל (sdrucciolo). מילים מעטות טעמן מלרע (tronco). במילים שטעמן מלרע לרוב נראה אקצנט על התנועה האחרונה. דוגמאות: מלעיל - sera, balena, odore. מלעיל דמלעיל - soffice, articolo, salice. מלרע - però, così, anziché, città, laggiù.
גאורגי זנטראיה

גאורגי זנטראיה (בגאורגית: გიორგი ზანთარაია; באוקראינית: Георгій Зантарая; נולד ב-21 באוקטובר 1987) הוא ג'ודוקא אוקראיני יליד גאורגיה. זנטראיה מחזיק בשש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב אחת (2009), מדליית כסף אחת (2010) וארבע מדליות ארד (2011, 2013, 2014 ו-2018). באליפויות אירופה הוא זכה בארבע מדליות. שלוש מדליות זהב (2011, 2017 ו-2019) ומדליית כסף (2009). זנטראיה התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא הודח בסיבוב השני לאחר הפסד לאליו ורדה האיטלקי, באולימפיאדת ריו 2016 הוא הודח שוב בסיבוב השני לאחר הפסד לסרג'יו אולייניק הפורטוגלי ובאולימפיאדת טוקיו 2020 הוא הודח פעם נוספת בסיבוב השני לאחר הפסד לאדריאן גומבוץ הסלובני. מדיה וקבצים בנושא גאורגי זנטראיה בוויקישיתוף גאורגי זנטראיה, ברשת החברתית פייסבוק גאורגי זנטראיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גאורגי זנטראיה, ברשת החברתית אינסטגרם גאורגי זנטראיה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גאורגי זנטראיה, באתר olympedia.org גאורגי זנטראיה, באתר איגוד הג'ודו העולמי גאורגי זנטראיה, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
מתאו מרקונצ'יני

מתאו מרקונצ'יני (באיטלקית: Matteo Marconcini; נולד ב-26 באוגוסט 1989) הוא ג'ודוקא איטלקי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, סגן אלוף העולם (2017). בספטמבר 2014 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי, כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. מרקונצ'יני התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 וסיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לסרג'יו תומא שמייצג את איחוד האמירויות. באותה השנה הוא זכה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם באקו ובמדליית כסף בטורניר גראנד פרי אלמטי. באליפות העולם 2017 אשר נערכה בבודפשט, זכה מרקונצ'יני במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, לאחר שניצח בחצי הגמר את סעיד מולאי האיראני, והפסיד בגמר לאלכסנדר ויצ'רצ'ק הגרמני. מקור: אליפות העולם: בודפשט 2017: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי): גראנד פרי זאגרב 2014: מדליית ארד גראנד סלאם באקו 2016: מדליית ארד גראנד פרי אלמטי 2016: מדליית כסף מדיה וקבצים בנושא מתאו מרקונצ'יני בוויקישיתוף מתאו מרקונצ'יני, ברשת החברתית פייסבוק מתאו מרקונצ'יני, ברשת החברתית אינסטגרם מתאו מרקונצ'יני, באתר olympedia.org מתאו מרקונצ'יני, באתר איגוד הג'ודו העולמי מתאו מרקונצ'יני, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
דוריס שרדר-קפף

דוריס שרדר-קפף (בגרמנית: Doris Schröder-Köpf; נולדה ב-5 באוגוסט 1963) היא עיתונאית גרמנייה. הייתה אשתו הרביעית של קנצלר גרמניה לשעבר גרהרד שרדר. קפף נולדה בעיירה בבוואריה למכונאי ועקרת בית. בין השנים 1982–1984 עבדה במערכת העיתון "Augsburger Allgemeine" ושם שימשה גם כעורכת. ב-1987 הצטרפה לצוות העיתון בילד והייתה כתבת בבון. במסגרת עבודתה נשלחה לניו יורק שם הכירה את כתב ARD סוון קונץ וב-1991 נולדה בתם המשותפת קלרה. ב-1992 העתיקה את עבודתה לעיתון "פוקוס" שם עבדה במחלקת הפוליטיקה הפנים מדינתית. ב-1997 נישאה למושל סקסוניה התחתונה גרהרד שרדר, שהיה מבוגר ממנה ב-19 שנה. כעבור שנה נבחר בעלה לקנצלר גרמניה וקפף הפכה לאשת הקנצלר. במסגרת תפקיד זה הייתה פעילה בארגוני ילדים ונוער רבים. בשנת 2015 בני הזוג נפרדו, ובשנת 2018 הם התגרשו. מ-2011 ועד 2012 הייתה חברה בצוות ההנהלה של רשת חנויות הכלבו "Karstadt"‏. אתר האינטרנט הרשמי של דוריס שרדר-קפף (בגרמנית) דוריס שרדר-קפף, ברשת החברתית פייסבוק דוריס שרדר-קפף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דוריס שרדר-קפף, סרטונים בערוץ היוטיוב על ספר שכתבה (בגרמנית) הקריירה השונה של דוריס שרדר-קפף
דוד טיקטין

הרב דוד זאב טיקטין (תרכ"ו, 1866 – ג' בניסן תרפ"ד, 1924) היה מראשי ומנהלי ישיבת עץ חיים, שימש כמשגיח ובוחן ראשי בישיבה. נולד בשנת 1866 בטיקטין שבפולין, בנם של יצחק יעקב ושרה חאשה. למד בישיבת וולוז'ין. בצעירותו נפטר אביו, ואמו עלתה עם אחותו לארץ ישראל והן התיישבו בירושלים. בשנת 1884 עלה דוד טיקטין בגפו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הוא המשיך את לימודיו בישיבת עץ חיים. הוסמך על ידי הרידב"ז ורבי חיים ברלין. נשא לאשה את רבקה חיה בן צמח הכהן. הרב טיקטין התמנה לאחד מראשי ומנהלי ישיבת עץ חיים ושימש כמשגיח והבוחן הראשי. היה יושב במושב בית הדין בחורבת רבי יהודה החסיד. חיבר את הקונטרס "מגן דוד" שנדפס בספר "גידולי ציון" לידידו הדיין הרב יחיאל מיכל הורוויץ. בשנת 1906 ייסד עם קבוצה של תלמידי חכמים, בהם גיסו הרב ישראל פורת והרב יעקב משה חרל"פ, את "בית ועד לחכמים" - בית מדרש מיוחד שישמש מסגרת חברתית לטיפוחם של מצטייני תלמידי החכמים בירושלים. בית המדרש פעל כמה שנתיים. הרב טיקטין חתום על כרוזים בנושאים ציבוריים בירושלים, וכן כתב מכתבי סמיכה לרבנים בירושלים. בשנת תרע"ט נמנה עם החותמים על מינוי הרב יצחק ירוחם דיסקין והרב חיים זוננפלד כנשיאי "הסתדרות ירושלים". אחיו, אפרים שמואל טיקטין, יזם את הוצאת האנציקלופדיה לרבני דורו, שעליו עמל שנים רבות, אך לא הוציאו לאור. אחותו פשה מרים נישאה לרב ישראל פורת (על מצבתה נכתב: "אחות הרה"ג ר' דוד טיקטין"). נפטר בשנת 1924 ונקבר בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "ויהי דוד לכל דרכיו פ"נ הרב זאב דוד טיקטין ר"מ ומנהל ת"ת עץ חיים". תדהר ירושלים של זהב, אתר בידספיריט [ http://img2.tapuz.co.il/forums/1_158016703.PDF בתוך החומות עמ' 88], מנחם מנדל פרוש [ https://judaica.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/3025/lot/81760/מסמך-המינוי-הרשמי-של-הגרי-ח-זוננפלד?lang=he ירושלים של זהב], אתר בידספיריט [ https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/זאב-דוד-טיקטין-zeev-david-tiktin/ קברו של הרב טיקטין], אתר הר הזיתים
מישל (זמרת)

מישל (בגרמנית: Michelle; נולדה ב-15 בפברואר 1972) הוא שם הבמה של הזמרת הגרמנייה טניה היואר. היא ייצגה את גרמניה באירוויזיון 2001. מישל נולדה בבאדן-וירטמברג בשם טניה הוור, הוריה היו אלכוהוליסטים ומגיל עשר גדלה במשפחה אומנת. היא ניהלה מערכות יחסים עם מספר ידוענים ויש לה שלוש בנות. היא גרה בקלן. בגיל ארבע עשרה החלה לשיר בלהקה מקומית. ב-1993 הופיעה לראשונה בטלוויזיה הגרמנית והזמרת קריסטינה באך זיהתה את כשרונה, לאחר מכן הוציאה שיר שזכה להצלחה בהשמעות במדיה והוצע לה גם להופיע ב-ZDF-Hitparade, אחת מתוכניות המוזיקה המצליחות בגרמניה. היא השתתפה במספר פסטיבלי מוזיקה, באירוויזיון 2001 ייצגה את גרמניה עם השיר "Wer Liebe lebt" שם הגיעה למקום ה-8. ב-2005 יצא אלבומה "Leben" שזכה במספר פרסים, ב-2006 היא גם דגמנה תקופה. ב -2014 הוציאה את האלבום "The Ultimate Best of" שכלל שבעה שירים חדשים. מדיה וקבצים בנושא מישל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מישל (בגרמנית) מישל, ברשת החברתית פייסבוק מישל, ברשת החברתית אינסטגרם מישל, סרטונים בערוץ היוטיוב מישל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מישל, באתר ספוטיפיי מישל, באתר AllMusic (באנגלית) מישל, באתר MusicBrainz (באנגלית) מישל, באתר דיזר מישל, באתר Yandex.Music (ברוסית) מישל, באתר Discogs (באנגלית) מישל, באתר Songkick (באנגלית) מישל, באתר SecondHandSongs מישל, באתר טיידל (באנגלית)
אסאפקה לאפי

אסאפקה לאפי (בפינית: Esapekka Lappi, נולד ב-17 בינואר 1991) הוא נהג מרוצי ראלי פיני המתחרה עבור קבוצת טויוטה באליפות העולם בראלי. בעבר זכה באליפות פינלנד בראלי (2012), אליפות אירופה בראלי (2014) ואליפות קטגוריית WRC2 ‏ (2016). לאפי ניצח את אליפות פינלנד בראלי בשנת 2012, לאחר שניצח את כל שבעת המרוצים בעונה, כשהוא נוהג בפורד פיאסטה S2000. באוקטובר אותה שנה חתם בקבוצת סקודה מוטורספורט, וניצח עבורה את ראלי פולין, מרוץ שהתקיים במסגרת אליפות אירופה בראלי. בשנת 2013 התחרה באופן מלא באליפות אסיה-פסיפיק בראלי עם קבוצת MRF, ובמקביל השתתף במספר מרוצים במסגרת אליפות אירופה וקטגורית WRC2 עם קבוצת סקודה מוטורספורט. באליפות האסייתית ניצח שלושה מתוך שישה מרוצים, וסיים את העונה במקום השני אחרי גארוב גיל, בן קבוצתו. באליפות אירופה לקח חלק בשלושה מרוצים, וניצח את האחרון שבהם, ראלי שווייץ. בסיום העונה דורג במקום החמישי. לאפי השתתף גם בשלושה מרוצים במסגרת קטגוריית ה-WRC2, וניצח את ראלי פורטוגל. הניצחון הקנה לו נקודה ראשונה באליפות העולם בראלי לאחר שסיים במקום העשירי בדירוג הכולל. בשנת 2014 זכה באליפות אירופה לאחר שניצח שלושה מרוציםף ראלי לטביה, צפון אירלנד ושווייץ. בשנת 2015 הוחלף דגם הסקודה פאביה בו התחרה לדגם ה-R5 עימו התחרה ב-WRC2. הוא ניצח שני מרוצים (פולין ופינלד), סיים פעמיים במקום השני (פורטוגל וצרפת) ובסיום העונה דורג במקום השלישי בקטגוריה. ארבעה ניצחונות בעונת 2016 העניקו לו את תואר האליפות. טויוטה חזרה לפעילות באליפות העולם בראלי בשנת 2017 לאחר היעדרות של 18 שנים. לאפי הצטרף לקבוצה לצידם של יארי-מאטי לאטוולה ויוהו האנינן. בעונת הבכורה של הקבוצה התחרה באופן חלקי החל מהמחצית השנייה של העונה. בראלי פינלנד, המרוץ הרביעי בו השתתף, השיג את ניצחון הבכורה בסבב. בעונתו השנייה בקבוצה הגיע לפודיום בשלושה מרוצים וסיים את העונה במקום החמישי. באוקטובר 2018 הודיע לאפי על עזיבת קבוצת טויוטה ומעבר לקבוצת סיטרואן לצידו של סבסטיאן אוז'ייה, ששב לקחת חלק באליפות. במהלך העונה צבר שלושה פודיומים, אך נאלץ גם לפרוש ארבעה פעמים. את העונה סיים במקום העשירי. בסיום העונה הודיעה סיטרואן על פרישה מהאליפות ולאפי נאלץ לחפש קבוצה חדשה בינואר 2020 הצטרף לאפי לקבוצת אם ספורט לצד טימו סויננן וגוס גרינסמית'. מדיה וקבצים בנושא אסאפקה לאפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסאפקה לאפי אסאפקה לאפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אסאפקה לאפי, ברשת החברתית אינסטגרם Lappi claims title with Australia win, WRC, 20 November 2016 Incoming Toyota launches 2017 Yaris WRC, signs Latvala and Lappi, Autosport, 13 December 2016 WRC rookie Esapekka Lappi wins Rally Finland for Toyota, Autosport, 30 July 2017 Lappi to partner five-time WRC champion Ogier at Citroen in 2019, Autosport, 17 October 2018 Citroen WRC exile Lappi joins M-Sport alongside Suninen and Greensmith, Autosport, 2 January 2020
יחסי ברזיל – כף ורדה

יחסי ברזיל–כף ורדה הם היחסים הבילטרליים שמתקיימים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין הרפובליקה של כֵּף וֶרְדֶה. ב-2018, פורסם כי שר המדע והטכנולוגיה של ברזיל, ז'ילברטו קאסב (אנ'), הביע בברזיל כוונה לחזק את היחסים בין ברזל לכף ורדה, בין אם בתחום הממשלתי ובין אם בתחום הספרות והתרבות. שתי המדינות היו תחת השלטון של האימפריה הפורטוגזית עד לעצמאותן. ברזיל קיבלה את עצמאותה ב-7 בספטמבר 1822, וכף ורדה קיבלה את עצמאותה ב-5 ביולי 1975. השפה הרשמית של שתי המדינות היא פורטוגזית. לשתי המדינות, יש שורשים אפריקאים ופורטוגזים. שר ההגנה של ברזיל, סלסו אמורים, ושר ההגנה של כף ורדה, זרוז'ה טולנטינו, הביעו את כוונתם לחזק את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחומי הביטחון במהלך פגישה בבית הספר הגבוה למלחמה (בפורטוגזית) שבברזיל ב-9 במרץ 2012. נציג כף ורדה הביע את התעניינותה של המדינה בהשגת עזרה ברזילאית, במיוחד בתחום הבטיחות הימית ו-SAR (חיפוש והצלה). השרים הסכימו גם כי ברזיל תספק תמיכה טכנית ומדעית לכף ורדה עבור המדף היבשתי של המדינה. בשנת 2016, ייצאה כף ורדה לברזיל סחורה בשווי של 50.3 אלף דולרים אמריקאים. הסחורה כללה בעיקר מעגלים משולבים, סוודרים ותקליטים. באותה השנה, ייצאה ברזיל לכף ורדה סחורה בשווי של 22.8 מיליון דולר אמריקאי. הסחורה כללה בעיקר סוכר גולמי, אורז ובשר עוף. לברזיל יש שגרירות בפראיה וקונסוליה כללית במינדלו. לכף ורדה יש שגרירות בברזיליה וקונסוליה בריו דה ז'ניירו. מדיה וקבצים בנושא יחסי ברזיל – כף ורדה בוויקישיתוף "Brazil wants to strengthen relations with Cabo Verde in the governmental, cultural and literary fields". אורכב מ-המקור ב-2018-06-14. נבדק ב-2018-12-17. What does Cape Verde export to Brazil? (2016) What does Brazil export to Cape Verde? (2016) Brazilian Embassy in Praia, Cape Verde, EMBASSYPAGES.COM Brazilian Honorary Consulate in Mindelo, Cape Verde, EMBASSYPAGES.COM Cape Verdean Embassy in Brasilia, Brazil, EMBASSYPAGES.COM Cape Verdean Honorary Consulate General in Rio de Janeiro, Brazil, EMBASSYPAGES.COM
יהא מונח עד שיבוא אליהו

יהא מונח עד שיבוא אליהו הוא פסק הלכתי הקובע כי במצבי ספק שנוצר מוויכוח עובדתי אודות בעלות על חפץ כשנושא הדיון אינו בר הכרעה, קיימת עמדה הלכתית לפיה אין לתיתו לאף אחד מהצדדים כל עוד אין ראיות נוספות, כלומר, יש לשמר את המצב הקיים עד זמן התבררות הספקות על ידי אליהו הנביא, שעל פי המסורת היהודית יבשר את ביאת המשיח: ”הנה אנכי שולח לכם את אליה הנביא לפני בוא יום ה' הגדול והנורא” (ספר מלאכי, פרק ג', פסוק כ"ג). המקור הספרותי הראשון בו מופיע ביטוי זה אינו בהקשר של דיני ממונות, אלא בענייני איסור והיתר. המקור הוא הסכוליון למגילת תענית, על תאריך "עשרין ותלתא (23) למרחשון", שם כתוב שאבנים טובות שנמצאו בתקופת החשמונאים, ולא היה ידוע האם הן טמאות או טהורות, נגנזו "עד שיבוא אליהו ויעיד עליהן". בספרות חז"ל, אליהו, מבשר בואו של המשיח, הוא הגורם אליו נדחות הכרעות בשאלות שאינן ניתנות להכרעה באמצעות הכלים הקיימים. כך מופיע הביטוי 'יהא מונח עד שיבא אליהו' בספרות התנאית בכמה תרחישים שונים. הסברים שונים ניסו לקשור בין ההלכות השונות ולהצביע על מכנה משותף אחיד בגינו הוחלט כי הספק במקרים אלו ייפתר בצורת "יהא מונח". למעשה, קשה להצביע על תחום ספציפי המבדיל בין הלכות אלו להלכות אחרות, מלבד העובדה שבהלכות אלו אף לא נמצא 'קצה חוט', ואין אפילו תחילת דיון מבורר (זאת לעומת תיקו, המבטא דיון ברור בעל צדדי הכרעה שונים שלא הוכרע). הביטוי "היא מונח עד שיבוא אליהו" הוא גם בעל משמעות בדיני ממונות בהלכה. במסכת בבא מציעא (פרק ג' משנה ד') נכתב במשנה: שנים שהפקידו אצל אחד, זה מנה וזה מאתים, זה אומר שלי מאתים וזה אומר שלי מאתים, נותן לזה מנה ולזה מנה, והשאר יהא מונח עד שיבוא אליהו. אמר רבי יוסי, אם כן מה הפסיד הרמאי? אלא הכל יהא מונח עד שיבוא אליהו. זאת אומרת: במקרה של ספק כששני אנשים טוענים בעלות על הסכום הגדול. תנא קמא אומר שמעניקים לכל אחד את החלק הקטן והשאר יהא מונח עד שיבוא אליהו. רבי יוסי חולק וטוען כי מטרתנו היא לגרום לרמאי להודות, ואם ניתן לו את מה ששיך לו ממילא - לא יהיה לו תמריץ לעבוד ולכן לוקחים הכל משניהם וכך הרמאי ירצה את מעט כספו ויודה. בעלי התוספות מסבירים כי הדין המיוחד הזה קורה רק כאשר וודאי אחד הטוענים רמאי (בשונה מדין שניים אוחזין בטלית שבו אפשרי ששניהם תפסו ביחד ולכן הדין הוא יחלוקו) ויש חזקה לשניהם (בשונה מדין ארבא (=ספינה) שלה שני טוענים אך אין לאף אחד חזקה שבה הדין הוא כל דאלים גבר). בעלי התוספות מסבירים, כי החזקה של שניהם נגרמת כתוצאה מכך שהנפקד תופס בחזקת שניהם כאילו הם עצמם מוחזקים בו. ישנה מחלוקת בין הרמב"ם למרדכי האם מניחים את הממון בבית הנפקד או בבית דין. תיקו כל דאלים גבר ממון המוטל בספק חולקים האנציקלופדיה התלמודית כרך כ"ב תשנ"ה מעמ' כ"ו הערך "יהא מונח עד שיבוא אליהו", באתר ויקישיבה (מתוך ספרו של הרב אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם) במשנה בחמישה תרחישים שונים: מסכת שקלים פרק ב', ה'; מסכת בבא מציעא, פרק א', ח', בפרק ב', ח', ובפרק ג', ד'-ה'; פעם אחת בתוספתא: מסכת שקלים, פרק א', י"ב; מסכת בבא מציעא, פרק ג', ו'; ופעם אחת במדרש תנאים: ספר דברים, פרק כ"ב, ב'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אל-מסיח א-דג'ל

אל-מסיח א-דג'אל (בערבית: المسيح الدجّال) הוא דמות מרושעת באסכטולוגיה האסלאמית. משמעות השם היא "משיח שקר". על פי התאולוגיה האסלאמית, משיח השקר יופיע באחרית הימים, ויטען שהוא המשיח, דבר אשר יבשר על בואו הקרב של קץ העולם. הוא מקביל לאנטיכריסט באסכטולוגיה הנוצרית, ולארמילוס באסכטולוגיה היהודית. התאולוגים המוסלמים מתארים שמצב העולם עת הגעתו של משיח השקר יהיה כלהלן: עוד ועוד אנשים יפסיקו להתפלל. השקר ייתפס כמידה טובה. הרמאות תהפוך לדרך חיים אנשים ימכרו את אמונתם עבור שכר חומרי. הריבית תהפוך לדבר לגיטימי. תהיה בצורת קשה. לא תהיה עוד בושה בין בני האדם אנשים רבים יעבדו את השטן לא יהיה כבוד למבוגרים על פי התאולוגיה האסלאמית, ישנם כמה וכמה סימנים אשר מעידים על כך שמשיח השקר עומד להגיע. בין הסימנים הללו ניתן למצוא את: התייבשות הכנרת עצי הדקל של בית שאן יפסיקו לתת פרי עבודת השטן תהפוך לדבר נפוץ שחרור קונסטנטינופול על ידי הח'ילפה האסלאמית אל-מסיח א-דג'ל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Thomson, Ahmad., Dajjal : the AntiChrist, Rev. ed, London: Ta-Ha Publishers, 1997 Islamic channel - ASIF ASHRAF, THE DAJJAL IN ENGLISH -HD, נבדק ב-2018-12-17 Karim AbuZaid, The Dajjal (Part 2) || Major Signs Series || Karim AbuZaid, נבדק ב-2018-12-17 Karim AbuZaid, The Dajjal (Part 1) || Major Signs Series || Karim AbuZaid, נבדק ב-2018-12-17
פרידריך פרנץ, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין

פרידריך פרנץ, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich Franz Erbgroßherzog von Mecklenburg-Schwerin‏; 22 באפריל 1910 – 31 ביולי 2001) היה נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וחבר באס אס, אשר הפך לראש בית מקלנבורג-שוורין בשנת 1945. פרידריך פרנץ נולד ב-22 באפריל 1910 בשוורין, לפרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ולאלכסנדרה, נסיכת הנובר, בתם של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר, בן דודה מדרגה שנייה של המלכה ויקטוריה, ותירה, נסיכת דנמרק, בתו הצעירה של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, ויתר אביו ב-14 בנובמבר 1918 על סמכויותיו. במאי 1931 נגד רצונו של אביו, הצטרף פרידריך פרנץ לשורות האס אס, ובשנת 1936 הועלה לדרגת האופטשטורמפיהרר. הוא הוצב בדנמרק במהלך מלחמת העולם השנייה, שם שירת בשגרירות הגרמנית כעוזרו האישי של ורנר בסט. הוא בילה את חודשי הקיץ של 1944 בשירות בוואפן אס אס. במאי 1943, מועצת המשפחה המשפחתית החליטה כי אחיו הצעיר של פרידריך פרנץ, כריסטיאן לודוויג, דוכס מקלנבורג, יירש אחריו את רכוש המשפחה. ב-17 בנובמבר 1945 מת אביו, ופרידריך פרנץ הפך לראש בית מקלנבורג-שוורין. ב-11 ביוני 1941 התחתן פרידריך פרנץ עם קארין אליזבת פון שאפר, בתם של ולטר פון שאפר והברונית לואיז פון מיכהאוזן, וב-22 בספטמבר 1967 הם התגרשו, אולם התחתנו שוב עשור מאוחר יותר ב-27 באפריל 1977. לשניים לא נולדו ילדים, וב-31 ביולי 2001 מת פרידריך פרנץ בהמבורג, וראשות הבית עברה לבורווין, דוכס מקלנבורג. מדיה וקבצים בנושא פרידריך פרנץ, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין בוויקישיתוף Petropoulos, Jonathan. Royals and the Reich: The Princes Von Hessen in Nazi Germany. p. 72. Royals and the Reich: The Princes Von Hessen in Nazi Germany. p. 99. L'Allemagne Dynastique, Tome VI : Bade-Mecklembourg. p. 253.
גאי ערב

גאי ערב (באנגלית: Guy Arab) היא סדרת אוטובוסים דו-קומתיים מתוצרת יצרנית האוטובוסים והמשאיות האנגלית Guy Motors (אנ') אשר יוצר בין השנים 1933–1970 בבריטניה. מטה ומפעל היצרן "Guy Motors" ממוקם בעיר וולברהמפטון שבמערב המידלנדס באנגליה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, יוצרו דגמי "גאי ערב" מברזל יצוק, בגלל מחסור באלומיניום, מה שגרם לעלייה במשקל האוטובוס ב-20%. בשנות ה-70 של המאה ה-20 דגמי "גאי ערב" יוצאו להונג קונג. סך הכול יוצרו כ-2,700 יחידות. "Guy Arab" "Guy Arab II" "Guy Arab III" "Guy Arab IV" "גאי ערב" "גאי ערב" "גאי ערב" סדרה II "גאי ערב" סדרה II "גאי ערב" סדרה II "גאי ערב" סדרה II - מבט לקומה העליונה "גאי ערב" סדרה III "גאי ערב" סדרה III (צולם בשנת 1949) "גאי ערב" סדרה IV, שנת 1957 "גאי ערב" סדרה IV מדיה וקבצים בנושא גאי ערב בוויקישיתוף גאי ערב חדש - שנת 1933 archive.commercialmotor גאי ערב שנת 1945 londonbusmuseum.com/museum-exhibits/double-deck-buses/guy-arab-ii-g-351 היצרן Guy Motors לאחר מלחמת העולם השנייה historywebsite.co.uk/Museum/Transport/commercial/Guy/guyhistory6 "גאי ערב" מיוצא להונג קונג archive.commercialmotor