laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בת'אל (אלסקה)

בת'אל (באנגלית: Bethel) היא עיר הממוקמת בסמוך לחוף המערבי של אלסקה, במרחק 640 קילומטרים מערבית לאנקורג'. בת'אל היא היישוב הגדול ביותר במערב אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-6,325 תושבים האזור הדרום מערבי אלסקה היה מיושב במקור על ידי אוכלוסייה ילידית במשך אלפי שנים. במהלך סוף המאה ה-19 הוקם באזור בו נמצא כיום היישוב מרכז סחר פרוות. במהלך 1885 הכנסייה המורבית הקימה מיסיון באזור בו נמצא כיום היישוב בת'אל בהנהגת הכומר ג'ון הנרי קילבוק ג'וניור, ואשתו אדית. בני הזוג למדו את שפת האוכלוסייה הילידית אשר סייעה להם לשפר את יעילותם בפעילות המיסיונרית באזור. כיום הדת הנוצרית נפוצה במיוחד בקרב האוכלוסייה הילידית של האזור. היישוב פותח במיוחד בעת מלחמת העולם השנייה. במהלך 1971 הוקמה ביישוב תחנת רדיו שסייעה רבות בפיתוח תחיית תרבות אוכלוסיית היופיק הילידית. ב-19 בפברואר 1997 בוצעה בתחום היישוב תקרית ירי בבית ספר מקומי אשר זכתה לסיקור בינלאומי נרחב. במהלך האירוע תלמיד התיכון אוון רמזי בן ה-16 רצח את מנהל בית הספר ותלמיד נוסף, ופצע שני תלמידים נוספים. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 5,471 תושבים, 1,741 משקי בית ו-1,190 משפחות. 26.83% מהתושבים הם לבנים, 0.93% אפרו-אמריקאים, 61.78% אינדיאנים, 2.87% אסיאתים ו-0.51% מגזע אחר ו-6.91% משני גזעים או יותר. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $57,321 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $62,431. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $45,321 לעומת $39,010 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $20,267. בערך 10.6% מהמשפחות ו-11.2% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 9.7% מתחת לגיל 18 ו-18.3% מגיל 64 ומעלה. בת'אל משתרעת על שטח של כ-126.1 קילומטרים רבועים, מתוכם 111.8 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-14.3 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה מטר מעל פני הים. מדיה וקבצים בנושא בת'אל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בת'אל (באנגלית)
חומצה אלפא-לינולנית

חומצה אלפא-לינולנית או ALA (באנגלית: α-Linolenic acid או alpha-Linolenic acid) היא חומצת שומן חיונית באומגה 3, המצויה בזרעים, הנפוצים שבהם: זרעי צ'יה, זרעי פשתן, זרעי מרווה מרושתת, באגוזים (בעיקר אגוז מלך) וכן בכמה שמנים צמחיים נפוצים. בספרות הפיזיולוגית הוא מצוין על ידי מספר הליפיד שלו 18:3. ALA היא חומצה קרבוקסילית עם שרשרת 18 פחמנים ושלושה קשרי ציס כפולים. הקשר הכפול הראשון ממוקם בפחמן השלישי מקצה המתיל של שרשרת חומצת השומן, הידוע כקצה ה ω ולכן הוא מסומן כחומצת שומן ω-3 ‏(omega-3). היא איזומר של חומצה גמא-לינולנית (GLA), המסומנת כחומצת שומן n-6 ‏(omega-6). מדיה וקבצים בנושא חומצה אלפא-לינולנית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל-עין (כדורגל)

מועדון כדורגל אל-עין (בערבית: نادي العين لكرة القدم) הוא מועדון כדורגל מהעיר אל-עין שבאיחוד האמירויות הערביות המשחק בליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. המועדון מקיים את משחקיו הביתיים באצטדיון הזה בין זאיד המכיל 25,500 מושבים. המועדון נוסד בשנת 1968 על ידי סטודנטים מבחריין וסודאן שלמדו באיחוד האמירויות הערביות, ובשנת 1977 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו. אל עין הוא המועדון המעוטר ביותר באיחוד האמירויות עם 11 אליפויות, 6 גביעים, 4 סופר קאפים, זכייה אחת בגביע המפרץ וזכייה אחת גם בליגת האלופות האסיאתית (2003) - המועדון היחיד מאיחוד האמירויות שזכה במפעל זה. המועדון הגיע לגמר גביע העולם למועדונים 2018 בו הפסיד לריאל מדריד בתוצאה 1-4. בפברואר 2021, לאחר חתימת הסכם הנורמליזציה של מדינת ישראל עם איחוד האמירויות הערביות, החל המועדון בשיתוף פעולה כולל, ספורטיבי, טכנולוגי ועסקי עם מועדון מכבי חיפה מליגת העל הישראלית. זהו הסכם ראשון מסוגו בכדורגל הישראלי עם מועדון ממדינה ערבית. במסגרת ההסכם ישתפו המועדונים פעולה בהשאלות והעברת שחקנים, השתלמויות, מחלקות נוער, השמה של טכנולוגיות, השתלמויות, מחנות אימון, משחק שלום הדדי, קשרים עסקיים וכל אספקט עתידי, שיבנה בחיזוק היחסים בין המועדונים והבעלים. ברזיל מישל באסטוס גאנה אסמואה ג'יאן גאנה עבדי פלה צ'ילה חורחה ואלדיביה סלובקיה מירוסלב סטוך צרפת ג'ירס קמבו אקוקו ארגנטינה חוסה סאנד שוודיה מרקוס ברג אוקראינה אנדריי ירמולנקו ישראל עומר אצילי ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות אליפויות (14) (שיא): 1976/1977, 1980/1981, 1983/1984, 1992/1993, 1997/1998, 1999/2000, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015, 2017/2018, 2021/2022 סגנות (9): 1975/1976, 1977/1978, 1981/1982, 1993/1994, 1994/1995, 1998/1999, 2004/2005, 2015/2016, 2022/2023 גביע הנשיא זכייה (7): 1998/1999, 2000/2001, 2004/2005, 2005/2006, 2008/2009, 2013/2014, 2017/2018 סגנות (8): 1978/1979, 1980/1981, 1989/1990, 1993/1994, 1994/1995, 2006/2007, 2015/2016, 2022/2023 סופר קאפ זכייה (5): 1995, 2003, 2009, 2012, 2015 סגנות (6): 1993, 2002, 2013, 2014, 2018, 2022 גביע הליגה זכייה (2): 2008/2009, 2021/2022 סגנות (3): 2010/2011, 2022/2023, 2023/2024 גביע הפדרציה זכייה (3): 1988/1989, 2004/2005, 2005/2006 סגנות (2): 1986, 1994 ליגת האלופות האסיאתית זכייה (2): 2003, 2024 סגנות (2): 2005, 2016 גביע העולם למועדונים סגנות (1): 2018 מדיה וקבצים בנושא אל-עין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל-עין אל-עין, ברשת החברתית פייסבוק אל-עין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אל-עין, ברשת החברתית אינסטגרם אל-עין, ברשת החברתית טיקטוק אל-עין, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu היסטוריה: נחתם ההסכם בין מכבי חיפה לאל עין, באתר רשמי: מכבי חיפה, ‏4 בפברואר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא איחוד האמירויות הערביות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון סירוקה

שמעון סירוקה (1919 - כ"ג באייר תשמ"ו, 1 ביוני 1986) היה ראש העירייה החמישי של בני ברק, מטעם תנועת אגודת ישראל. נולד בלוקוב שבפולין, למד בישיבות בוורשה ובטלז. היה פעיל בפולין בתנועות הנוער של אגודת ישראל, ובזמן מלחמת העולם השנייה פעל במסגרת צעירי אגודת ישראל להעלאת חברי התנועה לארץ ישראל. הוא עצמו עלה לארץ ישראל במהלך המלחמה, והגיע לבני ברק ב-1942. היה פעיל בתפקידי אבטחת יישובים באזור גוש דן במסגרת ההגנה. בהמלצת החזון איש הוצב כמועמד בבחירות לעיריית בני ברק, וב-1950 נבחר לראשונה כחבר העירייה. בחירתו לוותה בסאגה משפטית ממושכת בעקבות ערעור של תנועת החרות על תוצאות הבחירות, רק ב-1951 נדחה הערעור סופית. ב-1959 התמנה כסגן ראש העירייה, והיה ממונה על קשרי החוץ של בני ברק, עם עיריות בחו"ל. במקביל לפעילותו העירונית שימש כחבר במוסדות העליונים של תנועת אגודת ישראל העולמית. ב-1968 בעקבות פסק דין רבני, קיבל סירוקה רוטציה על משרת ראש העירייה והחליף בתפקיד את קודמו, שמואל וינברג. ואולם וינברג לא הסכים לוותר על הניהול הכלכלי של העיר ועל המנגנון העירוני, והמשיך לנהל אותם גם לאחר שעבר לשמש כסגנו של סירוקה. ב-1970 הוחלף סירוקה בתפקיד על ידי ישראל גוטליב, אך המשיך לכהן כחבר העירייה. לאחר בחירות 1984 התמנה כממלא מקום ראש העירייה משה אירנשטיין, ולפי ההסכם המוקדם ביניהם היה אמור להחליפו בתפקיד ראש העירייה ב-1986, אך סירוקה נפטר בכ"ג באייר תשמ"ו, 1 ביוני 1986, בטרם הגיע זמן הרוטציה. על שמו נקראו שכונת "נחלת סירוקה" המסופחת לקריית הרצוג, ושדרות שמעון סירוקה בבני ברק. אחד מחתניו הוא הרב צבי כץ, שכיהן ראש ישיבת חזון נחום. סגן ראש עירית בני־ברק דוחה טענות המפד"ל, מעריב, 14 בפברואר 1965 הסגן קיבל כהונת הראש והראש קיבל כהונת הסגן, מעריב, 29 ביולי 1968 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. נדחה ערעור "7" המעטפות בבני־ברק, הצופה, 16 במאי 1951.
חיים משה פרס

חיים משה פרס (פרעס), (תר"ד 1844 - כ"ד בכסלו תש"ט 26 בדצמבר 1948), היה הבולט בקבוצת המייסדים של המושבה עקרון, קצב המושבה ושליח בני המושבה ליהדות מזרח אירופה בתקופת מרד השמיטה. פרס נולד בכפר נובופבלובקה בקרבת העיירה רוז'ינוי, באימפריה הרוסית, בנם של יואל דב ועלקה ונשא לאישה את חנה בת שלמה בוכהלטר. הוא עבד בבית חרושת לאריגה ונחשב למשכיל בין בני הכפר. כאשר הגיע יחיאל ברי"ל לנובופבלובקה, כדי לגייס איכרים לייסוד מושבה עברית בארץ ישראל, הצטרף לתפילת השבת ובסיומה סיפר למתכנסים על מטרת בואו וביקש שהמעוניינים יבואו למחרת בבוקר לבית הגבאי - למחרת התייצב שם כל הכפר. ברי"ל בחר מתוכם עשרה גברים חזקים בעלי ידיים מיובלות, אך לאחר מכן העשרה ביקשו להשלים את מספרם לאחד עשר, כדי שיהיה להם מניין גם אם אחד מהם חולה ותבעו במפורש את צירופו של חיים משה פרס, כדי שיהיה מי שיכתוב עבורם מכתבים ויקרא את התשובות. האיכרים יצאו לארץ ישראל ללא משפחותיהם, כשלפי ההסכם היה עליהם לעבוד שנה במקווה ישראל ורק לאחר מכן לקבל נחלות ולהביא את המשפחות. בבואם ארצה גילו שעדיין לא נרכשו אדמות חקלאיות עבורם, לכן ביקשו מנציג הברון רוטשילד, הפקיד הירש, לאפשר להם לצאת לחיפוש אחר קרקעות מתאימות. הירש נענה ויצאו לדרך שלושה חלוצים, חיים משה פרס, משה ליב ברנשטיין ואליעזר ארקין יחד עם שני מלווים מטעם הפקיד. השליחים בחנו אדמות באזור ראשון לציון ופסלו אותן. הם הגיעו לאזור הכפר הערבי עאקיר, שם ראו אדמה שחורה המתאימה לגידול חיטין ובאמצעות הלוואה של הברון רוטשילד רכשו אלפיים וחמש מאות דונמים. הם התחילו לחרוש אותה ב-ז' בחשוון ה'תרמ"ד, 7 בנובמבר 1883, אירוע הנחשב לייסוד המושבה, וקראו לה "עקרון". פרס היה גם קצב היישוב ונהג למכור בהקפה למי שלא היה לו כסף לקנות בשר לשבת. לעיתים שולמו חובות אלה על ידי פקידי הברון רוטשילד. לאחר שעברו למושבה הביא פרס את בני משפחתו ארצה, כולל משפחה מורחבת. הוא הנהיג את בני המושבה בעימות נוסף עם פקידות הברון, כאשר נזקקו לזרעים, שהפקידים עכבו את קנייתם, כדי ללחוץ על האיכרים, ארגן רכישה באשראי. פרס הקים משפחה ענפה ולימים נינו, פרופ' יעקב ליפשיץ היה לחבר הנהלת הטכניון בחיפה. פרס היה חלוץ מזכרת בתיה היחיד שזכה לראות בתקומת מדינת ישראל, וזאת מפני שהאריך ימים. באחרית ימיו נהג להפחית שלוש שנים מסך שנותיו כנגד עין הרע ולכן כשנפטר בדצמבר 1948 סברו הכל כי הוא בן 101, אך בפועל היה כבר בן 104. עובדה זו מובאת בזיכרונותיו של זלמן ארקין, מצאצאי החלוצים הראשונים במזכרת בתיה וחברו הקרוב של פרס, שאף שימש כאפוטרופוס שלו בשנותיו האחרונות ומי שהקים את המצבה על קברו. שאול ורות דגן, בדרך הראשונה לציון מסיפורי מושבות העלייה הראשונה, הקרן הישראלית ע"ש תד אריסון, 1998. דוד תדהר (עורך), "חיים משה פרס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 406 פרס חיים משה באתר של מזכרת בתיה סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850 "זכרונות ממזכרת בתיה" - חנה פרס ליפשיץ, נכדתו של חיים פרס שאול ורות דגן, בדרך הראשונה לציון מסיפורי מושבות העלייה הראשונה, הקרן הישראלית ע"ש תד אריסון, 1998 עמוד 92 בנובופבלובקה (פבלובקה החדשה) הושבו ב-1807 יהודים שעסקו בחקלאות והובאו לשם מ"פבלובקה" (Ново-Павловка) שאול ורות דגן, בדרך הראשונה לציון מסיפורי מושבות העלייה הראשונה, הקרן הישראלית ע"ש תד אריסון, 1998 עמודים 92-93 הקלטת ריאיון עם זלמן ארקין, מוצ"ש פרשת חיי שרה תשמ"א, ארכיון מזכרת בתיה ואוסף משפחת ארקין
ברונר

האם התכוונתם ל... אלויס ברונר – פושע מלחמה נאצי ג'רום ברונר – פסיכולוג קוגניטיבי אמריקאי דניאל ברונר – רופא פנימי ישראלי ז'וזה ברונר – פרופסור למשפטים ישראלי יואב ברונר – איש צבא ישראלי יעקב ברונר – עסקן דתי ישראלי שמואל ברונר – זמר חסידי ישראלי בניהו ברונר – רב ודיין ישראלי. ג'ון ברונר – סופר מדע בדיוני בריטי ברנר ברונו
בויאן יוקיץ'

בויאן יוקיץ' (בסלובנית: Bojan Jokić; נולד ב-17 במאי 1986) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת המגן השמאלי. יוקיץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טריגלב קראן והוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל 17 בלבד. בקיץ 2005 חתם בגוריצה עימה זכה באליפות כבר בעונתו הראשונה במועדון. ב-5 ביולי 2007 חתם בסושו הצרפתית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוגוסט בהפסד 1–3 בבית נגד לה מאן. ב-30 בינואר 2010 הושאל לקייבו ורונה עד לסיום העונה, ולאחר 4 חודשים חתם במועדון ל-3 שנים תמורת מיליון אירו. ב-5 ביולי 2013 חתם בויאריאל ל-4 שנים אליה הגיע בהעברה חופשית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 בספטמבר בהפסד 0–1 נגד ריאל בטיס. בתחילת עונת 2014/2015 נפצע בברכו וחזר לשחק רק ב-12 באפריל 2015. ב-7 בינואר 2016 הושאל לנוטינגהאם פורסט עד לסוף העונה. ב-28 בדצמבר 2006 יוקיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה, בניצחון 0–1 נגד קפריסין. ב-3 במרץ 2010, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד קטר. הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010. בויאן יוקיץ', באתר Transfermarkt בויאן יוקיץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) בויאן יוקיץ', באתר Soccerway בויאן יוקיץ', באתר BDFutbol בויאן יוקיץ', באתר WorldFootball.net בויאן יוקיץ', באתר National Football Teams בויאן יוקיץ', באתר FootballDatabase.eu
מיכאיל שישקין

מיכאיל פבלוביץ' שישקין (ברוסית: Михаил Павлович Шишкин; נולד ב-18 בינואר 1961) הוא סופר, מתרגם וחוקר ספרות רוסי, המתגורר מאז 1995 בשווייץ. שישקין זכה בהצלחה מסחרית והוא הסופר היחיד שזכה בכל שלושת הפרסים הספרותיים החשובים ברוסיה. הגרדיאן כינה אותו ב-2013 "הסופר הרוסי החי הגדול ביותר". במסגרת דברי ההסבר לפרסים הושוותה כתיבתו לכתיבתם של צ'כוב, נבוקוב, ג'ויס ובונין. שישקין נולד במוסקבה ולמד אנגלית וגרמנית במכון הממשלתי הפדגוגי בעיר (Московский педагогический государственный университет). לאחר סיום לימודיו עבד כפועל פשוט, מורה, מתרגם ועיתונאי. בשנת 1993 פורסם לראשונה סיפור קצר פרי עטו בשם "שיעור בקליגרפיה" בירחון הספרותי זנמיה (Знамя). מאז היה לתורם קבוע לירחון. באותה שנה ראה אור הרומן הראשון פרי עטו, "הכל נצפה בלילה אחד" (Всех ожидает одна ночь). בשנת 1995 עבר עם להתגורר עם רעייתו פרנצ'יסקה בשווייץ, כיוון שלטענתו סופר או משורר כמו הרצן או גוגול יכול להתגורר בכל מקום. בשנת 1999 ראה אור ספרו "תפיסת ישמעאל" שזכה בפרס בוקר הרוסי. בשנת 2000 פרסם ספר עיוני אותו כינה "מדריך ספרותי-היסטורי" על התפוצה הרוסית בשווייץ (Русская Швейцария), ספרו "יועזר" (Венерин Волос) משנת 2006 זכה בפרס הספר הגדול ובפרס רב המכר הלאומי ותורגם למספר שפות. במאי 2015 ראה אור באנגלית תרגום קובץ סיפוריו הקצרים "Calligraphy Lesson". פרס בוקר הרוסי על "תפיסת ישמעאל", 2000 פרס "הספר הגדול" (Большая книга) הרוסי על "יועזר", 2006 פרס רב המכר הלאומי על "יועזר", 2006 פרס בולשאיה קניגה על "פיסמובניק", 2011 פרס הספרות הבינלאומי הגרמני (Internationaler Literaturpreis – Haus der Kulturen der Welt) על התרגום לגרמנית של "יועזר" שיעור בקליגרפיה, סיפורים קצרים (1993) הכל נצפה בלילה אחד / Всех ожидает одна ночь, רומן (1993) המוזיקאי העיוור / Слепой музыкант, נובלה (1994) תפיסת ישמעאל / Взятие Измаила, רומן (1999) יועזר / Венерин Волос, רומן (2005) פיסמובניק / Письмовник, רומן (2010) בהיר וכהה, רומן (2014) שווייצריה הרוסית / Русская Швейцария, מדריך ספרותי-היסטורי (2000) מונטרה-מיסולונגי-אסטפובו, בדרכי ביירון וטולסטוי / Montreux-Missolunghi-Astapowo, Auf den Spuren von Byron und Tolstoj, אסופת מסות בגרמנית (2002) מדיה וקבצים בנושא מיכאיל שישקין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיכאיל שישקין (בגרמנית) פרופיל באתר "לקרא את רוסיה"-סופרים Russia’s best-kept literary secret פרופיל בדף פרס big book הרוסי (ברוסית) דברי ביקורת על "הבהיר והכהה, הגרדיאן, 13 במרץ 2013 Russia’s best-kept literary secret פרופיל בדף פרס הספר הגדול הרוסי
שישקין

האם התכוונתם ל... איוואן שישקין – צייר נופים רוסי בן המאה ה-19 מיכאיל שישקין – סופר רוסי בן המאה ה-20/21
אריסטוטלס אונאסיס

אריסטוטלס אונאסיס (ביוונית: Αριστοτέλης Ωνάσης‏; 20 בינואר 1906 - 15 במרץ 1975) היה איש עסקים יווני, שהתמחה בעיקר בעסקי ספנות. היה נשוי לג'קלין קנדי, אלמנתו של הנשיא האמריקני ג'ון קנדי, מאוקטובר 1968. אונסיס נולד בעיר הנמל איזמיר שבטורקיה (אז חלק מהאימפריה העות'מאנית), למשפחה ממעמד הביניים שעסקה במכירת טבק. עיר הולדתו נכבשה על ידי היוונים אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1919, אך נכבשה מחדש על ידי הטורקים בשנת 1922 ובני המשפחה נאלצו להגר ליוון כפליטים. בתחילת שנות העשרים אונאסיס עסק במכירת טבק בארגנטינה, ובשנת 1925 קיבל אזרחות בארגנטינה וביוון. בתחילת שנות השלושים החל לרכוש ספינות, לרבות אוניות נוסעים ומכליות, ובמהלך העשור הפך לאחד מאנשי העסקים הבולטים והעשירים ביותר בעולם. ב-28 בדצמבר 1946 התחתן עם אתנה ליוואנוס, בתו של איל הספנות המתחרה סטאוורוס ליוואנוס. שני ילדיהם, אלכסנדר (1948-1973) וכריסטינה (1950-1988), נולדו בעיר ניו יורק. הזוג התגרש בשנת 1961, ובשנת 1971 אתנה נישאה לאלמן של אחותה, איל הספנות סטאוורוס ניארקוס. ב-10 באוקטובר 1974 אתנה התאבדה בפריז. בשנת 1954 הואשם על ידי ה-FBI האמריקני בעבירות הונאה, הורשע על פי הודאתו ושילם קנס של שבעה מיליון דולר. בשנת 1957 ייסד את חברת התעופה הלאומית של יוון, אולימפיק איירליינס. במקביל לנישואיו הראשונים ניהל רומן עם זמרת האופרה האמריקנית (ממוצא יווני) מריה קאלאס, שהייתה גם היא נשואה. ב-20 באוקטובר 1968 התחתן עם ג'קלין קנדי, אלמנתו של הנשיא האמריקני ג'ון קנדי שנרצח בנובמבר 1963. אונאסיס מת בצרפת ב-15 במרץ 1975, בגיל 69, מדלקת ריאות. בנו אלכסנדר נהרג בשנת 1973 (בגיל 24) בהתרסקות מטוס. בתו כריסטינה ירשה את הונו - היא נישאה ארבע פעמים, ומתה בארגנטינה ב-19 בנובמבר 1988 (בגיל 37) ממחלת בצקת הריאות, בעקבות שימוש בסמים. בתה היחידה - אתנה רוסל אונאסיס, שנולדה בשנת 1985 - ירשה את הון המשפחה, שנאמד בכ-22.7 מיליארד דולר. הגרדיאן, תם עידן ביוון: משפחת אונסיס מכרה את האי הפרטי, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2013 ירון רוולסצ'י‏, ספיריטס: אל הים, באתר וואלה, 17 ביולי 2013(הקישור אינו פעיל, 15 בינואר 2023) אריסטוטלס אונאסיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אריסטוטלס אונאסיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אריסטוטלס אונאסיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריאלה בנקיר, מלכה בשר ודם, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2007 עמית שניידר, ‏ג'קי קנדי. ראשונה בין ראשונות ה-גברת הראשונה, באתר גלובס, 28 ביולי 2016 2 קצינים ישראלים בחבורה שתכננה לחטוף את נכדתו של אונאסיס, באתר גלובס, 9 בנובמבר 1997
אמ;לק

אמ;לק (מאנגלית: TL;DR) הוא ביטוי סלנג באינטרנט, ראשי תיבות של "ארוך מדי; לא קראתי", או באנגלית: "Too Long; Didn’t Read". בדרך כלל, נעשה שימוש בביטוי זה בתגובה להודעה מקוונת ארוכה ומפורטת שלא לצורך (לדעת המגיב), או בראש תגובה המסכמת הודעה ארוכה. לא ניתן לקבוע בוודאות מתי הביטוי נכנס לשימוש. ככל הנראה, הופיע הביטוי האנגלי לראשונה באתר האינטרנט Something Awful בשנת 2002 ומשם התפשט לפורומים מקוונים. בינואר 2003 הופיע הביטוי לראשונה ב-Urban Dictionary, ונכנס למילון אוקספורד באוגוסט 2013. המקבילה העברית הופיעה לראשונה ב"מילון מונחי רשת" שהתפרסם בשנת 2011, ובשנת 2014 החל לפעול ברשת החברתית פייסבוק עמוד בשם זה. עודד ירון, האנשים שמנסים לגמול אתכם ממלכודות הקליקים, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2014 מתן שרון, בקיצור, אמן: התנ"ך, גרסת אמ;לק, באתר Time Out תל אביב, 1 בפברואר 2015 מה זה אמלק, TLDR ואיך לאמלק בעצם?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה Rebecca Hiscott, ‏Origins of the internet’s favourite acronyms revealed, במקור מאתר ההפינגטון פוסט, 18 ביולי 2014. (באנגלית) TLDR מתוך אתר Urban Dictionary‏, 15 בינואר 2003 (באנגלית) 28 August 2013: Oxford Dictionaries Online quarterly update: new words added to oxforddictionaries.com today, מתוך אתר oxforddictionaries.com (באנגלית) מילון מונחי רשת – וואללה אישי, באתר wallaishi.com אמ;לק, באתר www.facebook.com ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמלק

האם התכוונתם ל... יקונו אמלק, קיסר אתיופיה – הראשון מהשושלת הסולומונית צאגה אמלק – נזיר יהודי אשר חי ופעל במאה החמש-עשרה באימפריה האתיופית אמלק (כדורגל) – מועדון ספורט בגואיאקיל, אקוודור אמ;לק – סלנג אינטרנטי, ראשי תיבות של "ארוך מדי; לא קראתי" עמלק
מיסולונגי

מיסולונגי (ביוונית: Μεσολόγγι) היא עיר במערב יוון, המשמשת כבירת היחידה האזורית אטוליה-אקארנאניה. העיר הייתה זירת מצור דרמטי בעת מלחמת העצמאות של יוון והמקום בו בילה המשורר הבריטי הלורד ביירון את שנותיו האחרונות, בו מת ובו נקבר ליבו. העיר שוכנת על חופי מפרץ פטרס ומייצאת מנמלה הקטן תוצרי דגים, טבק ויין. הכביש המהיר יואנינה-פטרס (E55) עובר מצפון לעיר. העיר נזכרת לראשונה בתיאור ונציאני של קרב לפנטו (1571) וייתכן ששמה הוא הלחם בסיסים של המילים "אמצע" ו"אגמים" באיטלקית (messo+laghi). עד 1700 הייתה העיר, שלא הייתה גדולה בהרבה מכפר דייגים, תחת שלטון ונציה. לאחר מכן עברה לידי האימפריה העות'מאנית. בעת מרד אורלוב ב-1770 הגן צי העיר על מבואות מפרץ פטרס מפני צי הצבא העות'מאני. בעת מלחמת העצמאות היוונית הייתה העיר מרכז חשוב ומבוצר של המורדים היוונים בשלטון העות'מאני, והייתה בשנים 1821-1823 מושב הסנאט של יוון היבשתית המערבית. ב-1822 עמדה במצור עות'מאני. ב-15 באפריל 1825 החל מצור שני על העיר שנמשך כשנה תמימה עד ליציאתם של הכוחות החמושים מן העיר וכניעתה. למרות הכניעה ביצע הצבא העות'מאני בפיקודו של אבראהים פאשא (בנו של מוחמד עלי (שליט מצרים)) טבח באוכלוסיית העיר ובחמושים שעזבו אותה. עקב עמידתה ההירואית של העיר במצור הארוך והטבח שבסופו זכתה העיר במעמד של עיר קדושה (הייראס פוליס, ביוונית: Ιεράς Πόλεως Μεσολογγίου). יום הטבח מאוזכר מדי שנה ביום ראשון של הדקלים בטקס בהשתתפות גורמים רמי-דרג בממשל ובצבא יוון הנערך ב"שדות הגיבורים" בעיר. באותה עת שהה בעיר המשורר הבריטי הלורד ביירון שאהד את תנועת השחרור היוונית, והיה ממוביליה של התנועה הפילהלניסטית שהתפשטה באירופה בתמיכה במאבק היוונים לעצמאות. בסוף 1823 הצטרף ביירון באופן פעיל למאבק היווני. ב־19 באפריל 1824 מת במיסולונגי ממחלת המלריה בה לקה כאשר השתתף במלחמת העצמאות של יוון. היוונים, המעריצים את זכרו, קברו את לבו מתחת לעץ בעיר בעוד גופתו נשלחה לאנגליה. מדיה וקבצים בנושא מיסולונגי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיסולונגי (ביוונית מודרנית) העיר הקדושה מיסולונגי אתר תיירותי אגודת ביירון מיסולונגי
סיבוניסו גקסה

סיבוניסו גקסה (נולד ב-6 באפריל 1984) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדת המגן ימני. גקסה התחיל את הקריירה שלו בסופרספורט יונייטד בה שיחק 6 עונות וזכה עימה בגביע ובאליפות. בשנת 2008 חתם בממלודי סאנדאונס, וכעבור שנתיים יצא לאירופה כאשר חתם בלירסה הבלגית. ב-15 במאי 2012 חזר לדרום אפריקה כאשר חתם בקייזר צ'יפס ל-3 עונות עם אופציה לעוד עונה. ב-4 ביוני 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006 נגד כף ורדה. גקסה נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2005, גביע אפריקה לאומות 2006, גביע הקונפדרציות 2009 ומונדיאל 2010. סיבוניסו גקסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיבוניסו גקסה, באתר Transfermarkt סיבוניסו גקסה, באתר Soccerway סיבוניסו גקסה, באתר National Football Teams סיבוניסו גקסה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קארפי (כדורגל)

מועדון כדורגל קארפי 1909 הוא מועדון כדורגל מהעיר קארפי שנוסד ב-1909. המועדון משחק בסרייה ד'. המועדון הוקם בקיץ 1909 על ידי הסטודנט המקומי אדולפו פנקוני כ-Jucunditas (בלטינית "עליצות"). השם שונה ל-Associazione Calcio קארפי כמה שנים מאוחר יותר. המועדון שיחק שלוש עונות באליפות הכדורגל האיטלקית, אשר קדמה לסרייה א', מעונת 1919-1920 עד 1921-1922. החל מ-1930, הם שיחקו בעיקר בין סרייה ג' לסרייה ד'. המועדון השיג את התוצאה הטובה ביותר בשנת 1997, אז סיים במקום השלישי תחת המאמן לואיג'י דה קאניו בזכותו שיחקו בפלייאוף קידום לסרייה ב', אך המועדון הפסיד למונצה. המועדון פורק בשנת 2000 בעקבות ירידה לסרייה ד' ופשיטת רגל שלאחר מכן. לאחר פשיטת הרגל הוקם מועדון חדש בשם קלסיאו קארפי, לאחר שעלו לסרייה ד' והתמזגו עם קבוצתה השנייה של העיר, דורנדו פיאטרי קארפי, שזה עתה עלתה לסרייה ד' אף היא. המועדון שינה את שמו לשם הנוכחי בשנת 2002. בסוף עונת 2009-10, בשל קשיים כספיים של מספר קבוצות, המועדון ירד ל-סרייה ד'. בעונת 2010-11, המטרה הייתה לשוב ל-סרייה ג'. בעונת 2011-12, כתוצאה מהעבודה שנעשתה באצטדיון שלהם, סנדרו קאבסי, הקבוצה שיחקה באצטדיון סיטה דל טריקולור. בעונת 2012-13 המועדון עלה מ-סרייה ג' לסרייה ב' בפעם הראשונה אי-פעם בתולדותיו, כאשר ניצח את לצ'ה בגמר הפלייאוף 2-1 במצטבר. זו הייתה העלייה השלישית של המועדון בארבע עונות. המשחק הראשון אי-פעם של קארפי בסרייה ב' הסתיים בהפסד 1-0 בחוץ לטרננה קלצ'ו ב-24 באוגוסט 2013. הניצחון הראשון של המועדון בסרייה ב' היה 2-0 על ספציה. בסיום העונה הראשונה של קארפי בסרייה ב' המועדון סיים במקום ה-13. בעונת 2014-15 מאמן הקבוצה היה פבריציו קסטורי, המועדון סיים את המחצית הראשונה של העונה במקום הראשון עם 43 נקודות ויתרון של תשע נקודות מהמקום השני. ב-28 באפריל 2015 קרפי עלתה לסרייה א' לראשונה בתולדותיה לאחר 0-0 עם בארי ארבעה מחזורים לפני סיום העונה. ב-3 באוקטובר קארפי ניצחה בפעם הראשונה בתולדותיה בליגה הבכירה לאחר שניצחה את טורינו 1-2. אליפות הסרייה ב': (1) 2015 מדיה וקבצים בנושא קארפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קארפי תומר יצחק‏, האדמה שוב רועדת: קארפי בדרך לעלייה סנסציונית באיטליה, באתר וואלה, 24 באפריל 2015 פרופיל, באתר Transfermarkt צפו בניצחון הראשון של קארפי בליגה הבכירה, באתר ערוץ הספורט, 3 באוקטובר 2015
גלדיאטור (מלווין פוטר)

גלדיאטור (באנגלית: Gladiator) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #18 מיולי 1966, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ון רומיטה האב. גלדיאטור הוא האלטר אגו של מלווין פוטר, מעצב בגדים שהפך לפושע בכך שעיצב לעצמו חליפת שריון קטלנית, הכוללת להבים נשלפים. הוא נלחם בדרדוויל, ולאחר מכן נפגש עם השודד המחופש. הוא נלחם בדרדוויל באירופה, שם הצטרף למשפחת-הפשע מאגיה. הוא הצטרף לשגרירי הרשע של אלקטרו נגד דרדוויל, ועזר לוויטני פרוסט בקרב נגד איירון מן. הוא נלחם בדרדוויל פעמים רבות, עד שהחליט לחזור למוטב. הוא החל לקחת טיפול מבטסי ביטי, איתה הוא התחתן. הוא עזר לדרדוויל ואלקטרה נגד היד, פגש את ספיידרמן, עבד בשירות הקינגפין והרחיק בני-נוער מחיי הפשע. הוא אולץ לעבוד עבור לורד הפשע אלכסנדר בונט, שסחט את פוטר באיום שיהרוג את ילדתו. פוטר הביא את דרדוויל לבונט, שמת מהתקף לב בהשפעת סמים. מלווין הובס בידי טיגריס לבן, והוחזר לכלא. הוא הואשם ברצח שני אסירים אחרים והוגן בידי משרד עורכי-הדין נלסון ומורדוק, הלא הוא דרדוויל. למרות שדרדוויל גילה את מלווין חף מפשע, הוא איבד את התיק ומלווין הוחזר למאסר. לאחר שתקף אסיר נוסף וכמה שומרים, מלווין בורח מהכלא לביוב. לאחר שהשיג את תלבושתו הישנה, הוא הרג חפים מפשע בצ'יינהטאון ותקף את דרדוויל בזהותו האזרחית במסעדה. כאשר דרדוויל המעולף התעורר, הוא הציל את אשתו, והחזיר את מלווין לכלא. הוא סומם לאחר שהטיח את ראשו כנגד הקיר בתאו, והתגלה כי מיסטר פיר גרם להשתוללותו באמצעות כימיקלים. את דמותו של מלווין פוטר מגלם בסדרת הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן מאט ג'רלד. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס