laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משפחת בפטיסטינה

משפחת בפטיסטינה היא צביר אסטרואידים שעל פי התאוריות הנוכחיות נוצר לפני 160 מיליון שנים, בטווח טעות של כ-20 מיליון שנים, כאשר אסטרואיד בקוטר 60 ק"מ התנגש באסטרואיד בפטיסטינה, שקוטרו היה 170 ק"מ, ושבר אותו לחלקים. שברים רבים שנוצרו מבפטיסטינה הגיעו למערכת השמש הפנימית כתוצאה מתהודה מסלולית עם מאדים וצדק, ויצרו לפני 100 עד 50 מיליון שנים סדרת מטאוריטים מסוג Carbonaceous Chondrite הנעים במסלולים דומים ומהווים את משפחת בפטיסטינה. משפחת בפטיסטינה כוללת על פי ההערכה כ-300 אסטרואידים שקוטרם מעל 10 ק"מ, וכ-140,000 אסטרואידים שקוטרם עולה על קילומטר אחד. ריכוז כרום בשכבות משקע בנות 65 מיליון שנה בשכבת K-T, שהיא שכבת הגבול בין תקופת הקרטיקון לשכבת הטריאס, מעיד על התנגשות בכדור הארץ שגרמה להיווצרות מכתש צ'יקשולוב (Chicxulub) הנמצא במפרץ מקסיקו, ליד חצי האי יוקטן וכן מכתש טיכו על הירח. לפי סימולציות שנערכו, יש סבירות גבוהה מאוד שאחד מהשברים של בפטיסטינה פגע בכדור הארץ לפני כ-65 מיליון שנים ופגיעה זו גרמה להכחדת קרטיקון-שלישון ותום עידן הדינוזאורים. אסונות מהחלל אבי בליזובסקי, ‏התגלה מקור האסטרואיד שהכחיד את הדינוזאורים, באתר "הידען", 11 בספטמבר 2007
בפטיסטינה (אסטרואיד)

בפטיסטינה (שם מלא: 298 בפטיסטינה) הוא אסטרואיד הנמצא בחגורת האסטרואידים שהתגלה על ידי אוגוסט שרלו (Auguste Charlois) ב-9 בספטמבר 1890. אסטרואיד זה הוא הגדול באסטרואידי משפחת בפטיסטינה. על פי התאוריות הנוכחיות, לפני 160 מיליון שנים, בטווח טעות של כ-20 מיליון שנים, התנגש אסטרואיד בקוטר 60 ק"מ באסטרואיד 298 בפטיסטינה, שקוטרו היה 170 ק"מ, ושבר אותו לחלקים. חלקים אלה מרכיבים כיום את משפחת בפטיסטינה. על פי סימולציות שנערכו לאחרונה, יש סבירות של למעלה מ-90% שאחד מהשברים של בפטיסטינה פגע בכדור הארץ לפני כ-65 מיליון שנים, גרם להכחדת קרטיקון-שלישון וגרם לתום עידן הדינוזאורים. מדיה וקבצים בנושא בפטיסטינה בוויקישיתוף
בית בורגונדיה

בית בורגונדיה (פורטוגזית: Casa de Borgonha, קָזָה דֶה בוֹרגוֹנִיה) היה ענף צעיר של השושלת הקאפטינגית, שמוצאו מרובר הראשון, דוכס בורגונדיה, בנו הצעיר של רובר השני, מלך צרפת. בית בורגונדיה שלט על דוכסות בורגונדיה בין 1032 ל-1361. השושלת המרכזית של בית בורגונדיה הסתיימה עם מותו של פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה (המכונה פיליפ דה רובר) ב-1361. את הדוכסות ירש ז'אן השני, מלך צרפת, שאימו הייתה בת לבית בורגונדיה. בין החברים הבולטים בבית בורגונדיה: אנריקה, רוזן פורטוגל (1066–1112) הוגו השלישי, דוכס בורגונדיה אוד הרביעי, דוכס בורגונדיה מרגרט מבורגונדיה, מלכת צרפת ואשתו של לואי העשירי, מלך צרפת ז'אן מבורגונדיה, מלכת צרפת ואשתו של פיליפ השישי, מלך צרפת פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה מלכי פורטוגל מדיה וקבצים בנושא בית בורגונדיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקולה ז'יגיץ'

ניקולה ז'יגיץ' (בסרבית: Никола Жигић; נולד ב-25 בספטמבר 1980; בבאצ'קה טופולה שבסרביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי. זיגיץ' החל את הקריירה במספר מועדונים מקומיים בסרביה, ולאחר מכן להכוכב האדום בלגרד, שם שיחק במשך שלוש עונות. לאחר מכן הועבר לראסינג סנטנדר וממנה לוולנסיה, שהשאילה אותו בחזרה לסנטנדר למשך עונה אחת ב-2009. בקיץ 2010 חתם זיגיץ' במועדון ברמינגהאם סיטי מהפרמייר ליג באנגליה. עזב את המועדון בסוף עונת 2013/2014. את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת סרביה בשנת 2005 והבקיע את שערו הרשמי הראשון במשחק מול נבחרת חוף השנהב במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. הכוכב האדום בלגרד אליפות סרביה ומונטנגרו: 2003/2004, 2005/2006 הגביע הסרבי: 2003/2004, 2005/2006 ולנסיה גביע המלך הספרדי: 2008 ברמינגהאם סיטי גביע הפוטבול ליג: 2011 מדיה וקבצים בנושא ניקולה ז'יגיץ' בוויקישיתוף ניקולה ז'יגיץ', באתר Transfermarkt ניקולה ז'יגיץ', באתר Soccerway ניקולה ז'יגיץ', באתר BDFutbol ניקולה ז'יגיץ', באתר WorldFootball.net ניקולה ז'יגיץ', באתר National Football Teams ניקולה ז'יגיץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים סרבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פול רובינסון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ספרות פול (ספידר) רובינסון – סופר מדע בדיוני אמריקאי פול רובינסון (צייר רצועת קומיקס) ספורט פול רובינסון – שוער כדורגל אנגלי, שוערה של בלקברן רוברס פול רובינסון (מגן) – כדורגלן אנגלי בעמדת המגן, שחקן וסט ברומיץ' אלביון פול רובינסון (חלוץ) – חלוץ כדורגל אנגלי לשעבר פול רובינסון (מגן יליד 1982) – מגן כדורגל אנגלי, שחקן מילוול פול רובינסון (חלוץ יליד 1984) – חלוץ כדורגל אנגלי לשעבר, יליד 1984 פול רובינסון (פוטבול) – שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר
מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית

מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית בטביליסי (בגאורגית: საქართველოს საავტომობილო გზების სამინისტროს შენობა) הוא בנין בעל מבנה ארכיטקטוני ייחודי בטביליסי. הוא תוכנן על ידי האדריכל גיאורגי צ'אחווה (გიორგი ჩახავა) עבור המשרד לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית, ובנייתו נסתיימה בשנת 1975. בשנות השבעים כיהן צ'אחווה כשר לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית. לכן, הוא היה גם הלקוח וגם התכנן הראשי של הפרויקט. עקב היותו השר הממונה על הנושא הוא בחר את המיקום האידיאלי עבור המבנה במקום הבולט והאטרקטיבי ביותר בטביליסי באותם ימים. צ'אחווה נולד בשנת 1923 בטביליסי. בשנת 1941 הוא סיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון. לאחר מכן גויס לצבא האדום והשתתף במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה למד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הפוליטכנית של טביליסי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. מאותה תקופה עבד כאדריכל בסטודיו משלו והוציא לפועל פרויקטים בגאורגיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, אפגניסטן ולוב. בתקופת פעילותו קיבל צ'אחווה מספר פרסים ותעודות הוקרה, ביניהם: תעודה מאיגוד האדריכלים של ברית המועצות (נוסד ב-1932), העיטור הממלכתי של מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות בשנת 1983 ומדליה מאיגוד האדריכלים של גאורגיה - "עיטור מיוחד לאדריכלות". בשנת 1991 הוא הפך לחבר כבוד באקדמיה הבינלאומית לארכיטקטורה אוריינטלית. האתר המיוער שוכן בפרוורי העיר טביליסי על גדת נהר הקורה, על מדרון תלול, היורד ממערב למזרח. חלק גדול של המבנה מוגבה מעל פני הקרקע. את המבנה ניתן לראות ממרחק ושלושה כבישים מרכזיים המובילים מטביליסי צפונה חולפים בסמוך למבנה. ניתן להגיע למבנה דרך הקצה הגבוה שלו או הקצה הנמוך. המבנה כולל קומות בטון בצורת תיבות המונחות זו על זו שתי וערב. חמישה חלקים, שכל אחד מהם מהווה שתי קומות. בסך הכל שמונה קומות (שתי הקומות הלפני אחרונות נמצאות בשני חלקים מקבילים. שלושה חלקים פונים ממזרח למערב ושני החלקים הנותרים, המונחים במאונך אליהם, פונים מצפון לדרום. המבנה בנוי בסגנון אדריכלות קונסטרוקטיביסטית ומהווה אחת מהדוגמאות המובהקות לסגנון בנייה זה בטביליסי. אחד ממבקרי האכיטקטורה בהניו יורק טיימס תיאר את המבנה: הלבנות תמוכות הכבדות של המבנה, הצומחות מתוך מדרון בין שני כבישים ראשיים, משקפות את המשיכה של העידן הסובייטי לקנה מידה הרואי. ... הקומפוזיציה של הצורות המשולבות, הדומה לטור של גשרים, ומזכירות עבודה של התנועה המטבוליסטית (Metabolist Movement) היפנית של שנות השישים ותחילת שנות השבעים, מלמדת כי האדריכלים הסובייטים לא פעלו בוואקום אינטלקטואלי — הניו יורק טיימס אתר האדריכל גיאורגי צ'אחווה (באנגלית) האתר הרשמי משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה (באנגלית) ניקולאי אואורואוסוף, האדריכלים הסובייטים וארמונותיהם, הניו יורק טיימס, 15 במאי 2007 (באנגלית)
זורם לא-ניוטוני

זורם לא-ניוטוני הוא זורם, שבניגוד לזורם ניוטוני, תכונות הזרימה שלו לא ניתנות לתיאור על ידי ערך קבוע של צמיגות. בתנאי לחץ מסוימים זורם כזה יכול להתנהג כמוצק, ובמקרים מסוימים, ניתן אפילו ללכת עליו. תמיסות פולימר רבות הן זורמים לא-ניוטונים, בדומה לחומרים יומיומיים רבים, כגון קטשופ, תרחיפי עמילן, צבע, דם ושמפו. בזורם ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (קצב שינוי הצורה של הזורם) הוא ליניארי, כאשר הקבוע של היחס הוא מקדם הצמיגות של הזורם. בזורם לא-ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור הוא לא-ליניארי, ויכול להיות אפילו תלוי בזמן. לכן, לא ניתן להגדיר מקדם צמיגות קבוע. ניתן להגדיר יחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (או צמיגות שתלויה במאמץ הגזירה), כאשר יחס זה שימושי במיוחד עבור זורמים שהתנהגותם אינה תלויה בזמן. למרות שהמושג "צמיגות" נמצא בשימוש נרחב לאפיון חומרים, לעיתים הוא לא מתאים לתיאור ההתנהגות המכנית של חומר, כאשר המקרה הבולט הוא זורמים לא-ניוטונים. במקום זאת, זורמים אלה מאופיינים על ידי תכונות אחרות של מכניקת הזורמים. משוואות נאוויה-סטוקס נוזל-על חול טובעני מיסטוק מדיה וקבצים בנושא זורם לא-ניוטוני בוויקישיתוף אבי סאייג, איך להכין חומר שהוא גם נוזל וגם מוצק?, במדור "ניסויי מדע בבית" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 אוקטובר 2011 חומרים רכים: נקודת המפגש בין פיזיקה, כימיה, ביולוגיה ומדע החומרים, פרופ' דוד אנדלמן ופרופ' חיים דימנט, בשער ברשת, 2007 בתוכנית המדע הטלוויזיונית "Brainiac" הדגים ג'ון טיקל הליכה על רפרפת ביצים. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואי מרשאן

לואי מרשאן (בצרפתית: Louis Marchand; ‏2 בפברואר 1669 – 17 בפברואר 1732) היה מוזיקאי צרפתי, מלחין ווירטואוז בנגינת עוגב וצ'מבלו. מרשאן נולד בליון. בגיל שלושים ואחת היה ל"נגן עוגב מלכותי". מרשאן נודע בטבעו התוסס והססגוני, הן בחייו האישיים והן כמוזיקאי וכבש את פריז בסערה כשהגיע לשם מליון. יצא לו שם של אדם קשה ובלתי מהימן, אך אף על פי כן נודע ברבים כ"מרשאן הגדול". אנקדוטה אחת ששרדה מימיו מספרת עליו, כי בעת סיור בדרזדן ניאות לתחרות מוזיקלית עם יוהאן סבסטיאן באך, אך הסתלק מן העיר זמן קצר לפני המועד שנקבע לתחילת התחרות. הדעה הכללית הייתה, שמרשאן נמלט מן העיר משום שחשש לנחול מפלה מידי באך, אבל אין הוכחה חותכת לכך. תיאור מוסמך יותר של מרשאן נותר בכל זאת מן הימים ההם, והוא מעיד על עזות המצח שלו ובוטות הליכותיו. אחרי שאשתו של מרשאן עזבה אותו (ישנם מקורות המדווחים כי הכה אותה), פקד עליו המלך להעביר לה מחצית משכרו. כתוצאה מכך, קטע מרשאן אחוז החימה את אחד הקונצרטים שלו באמצע והודיע למלך, לפני כל אנשי החצר שהתכנסו לשמוע את נגינתו, שאם אשתו אמורה לקבל מחצית משכרו, מן הראוי שתבוא ותנגן את שארית הקונצרט. על אף הצלחתו של מרשאן והפופולריות שזכה לה בשעתו, רק מספר קטן של יצירות פרי עטו - ספר לעוגב, כמה שירים וקנטטות ושתי סוויטות לצ'מבלו (1702) יצאו לאור. ספר שלישי של קטעים לצ'מבלו, בסך הכל 14 במספר (12 בדו מינור, 2 בדו מז'ור), המיוחסים ברובם ללואי מרשאן, התגלה בפריז בשנת 2003. מרשאן מת בפריז. Listen to a dozen organ pieces from the Premier Livre d’Orgue by Louis Marchand on real french classical organs: Orgues Virtuels מדיה וקבצים בנושא לואי מרשאן בוויקישיתוף לואי מרשאן, באתר ספוטיפיי לואי מרשאן, באתר AllMusic (באנגלית) לואי מרשאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) לואי מרשאן, באתר Discogs (באנגלית) יצירתו של לואי מרשאן הדיאלוג הגדול, סרטון באתר יוטיוב יצירה לעוגב של לואי מרשאן, סרטון באתר יוטיוב Louis Marchand Sausagelynx Page
פול וידאל

פול אנטואן וידאל (בצרפתית: Paul Antoine Vidal; ‏16 ביוני 1863 – 9 באפריל 1931) היה מלחין, מנצח ומורה צרפתי. פול וידאל נולד בטולוז. הוא למד בקונסרבטוריון בטולוז ובזה של פריז, שם היה תלמידו של ז'יל מאסנה. וידאל זכה בפרס רומא בשנת 1883, שנה לפני שקלוד דביסי זכה באותו פרס. ב-8 בינואר 1886 ניגנו וידאל ודביסי את "סימפוניית פאוסט" של פרנץ ליסט בשני פסנתרים לפני ליסט עצמו, מופע שלאחר סעודה, שליסט העביר כנראה בשינה רצופה. למחרת ניגנו השניים את יצירתו של עמנואל שברייה, "ולסים רומנטיים" לשני פסנתרים, לפני ליסט. וידאל ניצח על האופרה הלאומית של פריז ועל האופרה קומיק ולימד בקונסרבטואר של פריז; בין תלמידיו היו ז'אק איבר ולילי בולאנז'ה. הוא מת בפריז בשנת 1931. כיום אין זוכרים עוד את יצירותיו. הן כוללות את האופרות "ארוס" (1892), "גרניקה" (1895) ו"לה בורגונד" (1898); הבלט "לה מאלדטה" (1893); קנטטה Ecce Sacerdos magnus; "חגיגה רוסית" (1893); ומוזיקה למחזות "Le Baiser" של תאודור דה בנוויל (1888) ו"La Reine Fiamette" של קאטול מנדז (1898). יחד עם אנדרה מסאז'ה גם תזמר מוזיקה לפסנתר של פרדריק שופן ל"סוויטת מחולות" (1913). וידאל מוכר יותר כיום הודות לתרגילי ההרמוניה שלו לכלי מקלדת, Basses et Chantes Données, שהיו כלי הוראה חביב על תלמידתו, המחנכת האגדית נדיה בולאנז'ה ובהמשך על רבים מתלמידיה, ביניהם נרסיס בונה, שהוציא לאור במהדורה מחודשת מבחר מתרגילים אלה תחת הכותרת: "פול וידאל, נדיה בולאנז'ה: אוסף של בסים נתונים ומלודיות". מדיה וקבצים בנושא פול וידאל בוויקישיתוף פול וידאל, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול וידאל, באתר Discogs (באנגלית) פול וידאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סלב'ס

סלב'ס היא סדרת טלוויזיה מצוירת סאטירית ישראלית ששודרה בערוץ yes stars ישראלי בין ה-19 בפברואר 2009 ועד ל-28 במאי 2009. הסדרה עוקבת אחר עיירה בדיונית סגורה בה מתגוררים ידוענים ישראלים. הסדרה כוללת עונה אחת בת 15 פרקים בני כ-25 דקות. הסדרה מתחילה עם עליית תוכנית מציאות ישראלית בשם "פפראצי נולד" (כפרודיה על התוכנית המציאות כוכב נולד), בה מתחרים צלמי פפראצי בצילום ידוענים. כל ידועני המדינה סובלים בשל כך ומחליטים לעבור למחנה צבאי סגור, שם יגורו ללא הפרעה. הם מכריזים על הקמת "עיירת הסלב'ס" וממנים לראש העיירה את משה איבגי. למרות שחשבו שבעיירה משלהם הם יהנו, רובם סובלים מחוסר תשומת הלב, מכיוון שבמקום בו כולם מפורסמים, אף אחד לא מפורסם. מרבית דמויות הסדרה הן של ידוענים ישראלים. ענת ניב – מירי בוהדנה גיל קפטן – גורי אלפי, משה דץ, איל קיציס, אבי קושניר, מוטי קירשנבאום, משה איבגי, אסי דיין, אקי אבני, מרגלית צנעני, דודו טופז, מנשה נוי ניקי גולדשטיין – ארקדי גאידמק, ליאור אשכנזי, מוש בן ארי, ירון לונדון, אביעד קיסוס, רפי גינת, ישו, ג' יפית, ריטה יונתן ברק – רן דנקר, אורי גלר, רועי לוי, עצמו טלי אורן – קרן פלס יניב ביטון – יהודה לוי, חיים רביבו, מודי בר-און, אושרי כהן גורי אלפי – מדבב את עצמו (כקריין בפרק 7) אלי בן זינו – רון קופמן, משה רבנו גיא רושיניאק – יאיר לפיד, סאבלימינל, צדי צרפתי, עידן רייכל סיון ניר – עדי אשכנזי, יונית לוי רויטל משאלי – מיכל ינאי, פנינה רוזנבלום נינט טייב – מדבבת את עצמה אלי לולאי – יהונתן גפן, גדי סוקניק איתי זבולון – עידו רוזנבלום דורי בן זאב – חיים נחמן ביאליק נתן זהבי – מוסטפא, התינוק המאומץ של משה רבנו וישו צחי גראד – אלוהים ירון שילון – המוות נועם אבירם – קריינות מתי אטלס – שלמה ארצי, יונה ד"ר שמעון ברק - הרופא "סלב'ס", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רותה קופפר, עשרה דברים לראות בסוף השבוע, באתר הארץ, 21 במאי 2009
ריאל איראני

ריאל איראני (בפרסית: ریال ایران, תקן ISO 4217:‏ IRR) הוא המטבע באיראן. הריאל האיראני מחולק ל-100 דינר. מאז 1932, באופן לא רשמי, 10 ריאלים איראנים שווים לטומאן אחד. ערכו של הריאל ביחס למטבעות בינלאומיים עבר שינויים וטלטלות במשך השנים. הסנקציות הבינלאומיות שהוטלו על המדינה מאז שנות התשעים ועד 2015 תרמו לירידה בערכו. ההסכם שהושג עם המעצמות על הסרת הסנקציות בתמורה להקפאת תוכנית הגרעין הביא להתייצבות מסוימת במצבה הכלכלי של איראן, אך מאז פרישתה של ארצות הברית מההסכם, במאי 2018, חוסר היציבות חזר והריאל האיראני הגיע לשפל חדש בעקבותיו התעוררה מחאה נרחבת באיראן. בספטמבר 2018 נמדד המחיר לריאל על 146,000 ריאלים תמורת דולר בודד אחד. נכון ל-דצמבר 2021 נסחר הריאל בלמעלה מ-300,000 ריאל לדולר אמריקני אחד בלבד. מדובר בשפל הגדול ביותר למטבע האיראני מהקמת המדינה. אתר העובדות של ה-CIA (נכון ל-2021) Iran's Battered Currency Falls As Nuclear Talks End Without Results, Iran International (באנגלית) "CIA - The World Factbook". Cia.gov. אורכב מ-המקור ב-2012-02-03. נבדק ב-2012-02-07. "Annual Review 2013/14" (PDF). Central Bank of Iran. בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link) מדיה וקבצים בנושא ריאל איראני בוויקישיתוף תמר עילם-גינדין, תומאן או ריאל: מה שם המטבע האיראני המרוסק?, באתר ynet, 28 בינואר 2012 דני זקן, ‏ריאל מחריד: המטבע באיראן מתרסק, האזרחים מחפשים דולרים, באתר גלובס, 15 באפריל 2018 סוכנויות הידיעות‏, עם תחילת השנה הפרסית החדשה: המטבע האיראני צנח לשפל חדש, באתר וואלה, 25 במרץ 2024 (כתבה בסוכנות הידיעות AP) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דין קיין

דין ג'ורג' קיין (באנגלית: Dean George Cain; נולד ב-31 ביולי 1966) הוא שחקן אמריקאי שהתפרסם בזכות כיכובו בתפקיד סופרמן בסדרת הטלוויזיה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן". נולד בשם דין ג'ורג' טאנאקה (Dean George Tanaka) במאונט קלמנס(אנ'), מישיגן שבארצות הברית, לשחקנית שרון תומאס (ממוצא ולשי, אירי וקנדי-צרפתי) ולרוג'ר טאנאקה (יפני למחצה), ששירת בצבא ארצות הברית. הוריו התגרשו זמן קצר לפני לידתו. ב-1969 נישאה אמו לבמאי הקולנוע כריסטופר קיין(אנ'), שאימץ את דין ואחיו. המשפחה עברה למאליבו שבקליפורניה. ב-1973 נולדה לשרון ולכריסטופר בת משותפת, כריסינדה, גם היא שחקנית. ב-1997 היה מאורס במשך כשנה לזמרת הקאנטרי מינדי מק'קרידי. היה במערכת יחסים זוגית עם הדוגמנית הספרדייה סמנתה טורס, ולשניים נולד בן ב-11 ביוני 2000, שנקרא כריסטופר על שם אביו החורג של קיין. באוקטובר 2023, קיין, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על ישראל. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס. מדיה וקבצים בנושא דין קיין בוויקישיתוף דין קיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דין קיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דין קיין, באתר AllMovie (באנגלית) דין קיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דין קיין, באתר Metacritic (באנגלית) דין קיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "CNN Almanac – Wednesday, July 31, 1996". 1996-07-31. ארכיון מ-21 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Graham, Adam (28 באוקטובר 2020). "Billie Eilish, Jeff Daniels, Tim Allen weigh in on Michigan's political races". The Detroit News (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-11 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
גראופל

גְּרָאוּפֶּל (בגרמנית: Graupel), או "ברד רך", הוא משקע שנוצר כאשר טיפות מים בקירור יתר (קירור-על) מתעבות סביב פתית שלג. התוצאה היא תלכיד של קרח אוויר וכפור, מעין ברד רך המתפורר כשהוא פוגע בקרקע. המשקל הסגולי של גראופל הוא 0.4 גרם/סמ"ק וקוטר פתית בודד הוא 2–5 מילימטר. יורד בטמפרטורה של 2–5 [מעלות צלזיוס] בערך. כדי שטיפות בקירור על יתעבו סביב פתיתי שלג צריך שהטמפרטורה באטמוספירה תהיה בין מינוס 40 למינוס 42 מעלות צלזיוס. קלקר (פוליסטירן) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיי עיר

חיי עיר (באנגלית: City Life, "סיטי לייף") היא יצירה מוזיקלית מינימליסטית בת 24 דקות שנכתבה על ידי סטיב רייך. היצירה נכתבה עבור שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני ויברפונים, שני דוגמי צלילים ("סאמפלרים"), שני פסנתרים, רביעיית מיתרים, קונטרבס ומערכת כלי הקשה שאינם מכוונים לטונים מוגדרים. על פי הוראות הנגינה של היצירה, על כל כלי הנגינה פרט לכלי ההקשה להיות מוגברים. היצירה, אשר הוזמנה על ידי ההרכבים המוזיקליים Ensamble Modern, The London Sinfonietta ו-Ensamble Intercontemporain, הועלתה לראשונה בחודש מרץ 1995 והוקלטה בשנת 1996. תפקידם של דוגמי הצלילים הדיגיטליים ביצירה להשמיע מגוון של דגימות צלילים וקטעי דיבור, אשר מרביתם הוקלטו על ידי רייך עצמו בעיר ניו יורק ובסביבתה. צלילים אלה כוללים צפירות של כלי רכב, רעש בלמים, אזעקות של מכוניות, טריקות דלת, שקשוק הרכבת התחתית וצלילים נוספים המשויכים מבחינה רעיונית לעיר. בפרק האחרון של היצירה אף נעשה שימוש במקטעים מתקשורת הרדיו של מכבי האש של העיר ניו יורק במהלך הפיגוע במגדלי התאומים בשנת 1993. השימוש שנעשה בדוגמי צלילים מביע את רעיון השימוש בצלילים ואף ברעשים יומיומיים כחלק מרכזי ביצירה מוזיקלית. דוגמאות מוקדמות יותר לשימוש ברעיון זה הן צפירת המונית ביצירה "אמריקאי בפריז" של ג'ורג' גרשווין (1928), צלילי האזעקה בהם השתמש אדגר וארז ביצירתו ורעש מדחף המטוס בו השתמש מלחין האוונגרד ג'ורג' אנתייל. דוגמאות מאוחרות יותר לשימוש בצלילים מחיי היום-יום ניתן למצוא במוזיקת הרוקנרול וכן במוזיקת הראפ המודרנית. אחד הרעיונות המרכזיים ביצירה הוא שימוש בקטעי דיבור אשר מאופיינים במוטיב מלודי מסוים, וחיקויים בצורה מוזיקלית על ידי כלי הנגינה. ביצירה נתן רייך דגש רב לאינטונציה של קטעי הדיבור, ו"תרגם" תבניות של אינטונציה לתווים מוזיקליים - בדומה לשימוש בטעמי המקרא. בפרק הראשון, לדוגמה, נעשה שימוש בקריאה "Check it out" (בתרגום חופשי: "תסתכלו!"), אותה הקליט רייך מפיו של מוכר בגדים היספני. רייך ניתח את האינטונציה המדויקת של דגימת הדיבור, והפך אותה למוטיב מלודי מוזיקלי המלווה את כל הפרק ומנוגן על ידי כלי הנגינה השונים. היצירה מחולקת לחמישה פרקים, אשר בדומה ליצירות נוספות של רייך מסודרים בתבנית הסימטרית A-B-C-B-A (תבנית דמוית קשת). הפרקים הם: Check it out Pile driver/alarms It's been a honeymoon -- can't take no mo Heartbeats/boats and buoys Heavy smoke כל פרק נקרא על שם דגימת הצליל המשמשת בו מוטיב מרכזי. הפרקים הראשון, השלישי והחמישי מבוססים על דגימות דיבור, אשר מלוות בכלי נגינה המנגנים את מלודיית הדיבור, והפרקים השני והחמישי משתמשים בדגימות הצלילים כמוטיבים קצביים. מאמר אודות היצירה "חיי עיר" מתוך המגזין Sound on Sound, אוגוסט 1995 (באנגלית) אודות השימוש באינטונציה מוזיקלית ביצירה (כולל ציטוטים של רייך עצמו) (באנגלית)
שמנת עשירה

שמנת עשירה (באנגלית: Clotted cream, מילולית: "שמנת קרושה") היא שמנת מהמטבח הבריטי המוגדרת לפי חוק כמכילה לפחות 55% שומן. כדי להכינה מחממים חלב פרה בלתי מפוסטר ומשאירים אותו מספר שעות בתבניות רדודות. במהלך זמן זה, השמנת עולה אל פני השטח ויוצרת קרישים. קרישים כאלו לא היו נוצרים בחלב מפוסטר. שמנת עשירה היא מאכל אופייני לדרום-מערב אנגליה, אך אין הסכמה האם מקורה בדבון או בקורנוול. קיימים טיעונים לכאן ולכאן, אך אין להם עדויות מתועדות. היצרנית העיקרית של שמנת עשירה בממלכה המאוחדת היא Rodda's מקורנוול, אך בנוסף קיימים יצרנים מקומיים רבים בדרום-מערב אנגליה, במחלבות וחוות המייצרות עבור בתי עסק מקומיים. שמנת עשירה היא חלק מארוחת Cream tea, בה היא מוגשת על גבי סקונס עם ריבת תות שדה או פטל. בדבון השמנת משמשת באופן מסורתי כתחליף לחמאה, והריבה נמרחת מעליה. בקורנוול השמנת מונחת מעל הריבה. באיחוד האירופי, שמנת עשירה מקורנוול (Cornish clotted cream) היא כינוי מקור אזורי (PDO) לשמנת עשירה המיוצרת על פי מתכון מסורתי בקורנוול. מוצר דומה המכיל 48% שומן נקרא שמנת דבון (Devon Cream) או שמנת דבונשייר (Devonshire cream). BRITAIN'S BEST AT TEATIME, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית): אודות תהליך ההכנה של שמנת עשירה The Cheese and Cream Regulations 1995 (SI 1995 No. 3240) ISBN 0110538536 Rodda's Clotted cream באתר Devon Cream Company Double Devon Cream באתר Devon Cream Company
מט סנדלרים

מט סנדלרים הוא מושג בשחמט המציין מט שהמשחק בכלים הלבנים נותן למשחק בכלים השחורים לאחר סדרת המסעים: ה4 ... מהח5 ... רג4 ... מה:ו7 # אין חשיבות למסעי השחור כל עוד הם אינם מונעים מט סנדלרים. ניתן להגיע לאותה עמדה בסדר מסעים שונה. ישנן מספר וריאציות למט זה, אך הרעיון המרכזי הוא שילוב של הרץ והמלכה המתקיפים את הערוגה ו7 (או את ו2, בווריאציה בה שהשחור מנחית מט סנדלרים על הלבן). ניתן לצפות בהתרחשות מט זה במשחקים של מתחילים, כי קל מאוד למנוע אותו. לדוגמה ביצוע המסע 3...ז6 מגן מפני המט. את המסע 4. מהו3 המחדש את איום המט ניתן לנטרל על ידי 4...פו6 והמשך השחור יפתח את הרץ על ידי המסע רז7. שיטת הגנה נוספת היא להגן על הרגלי בו7 על ידי 2...פח6. ניסיון של הלבן להשיג עמדה ממנה הוא יוכל לתת מט סנדלרים הוא שגוי טקטית, מכיוון שהשחור יכול למנוע את המט בקלות ולפתח את כליו תוך רדיפת המלכה, שיצאה מוקדם מדי ממקומה. הגם שנדיר לראות מט זה במשחקים תחרותיים, הרעיון הבסיסי מאחוריו (ניצול חולשת הערוגה ו7 המוגנת רק על ידי המלך השחור ולכן מהווה מטרה טובה להתקפה) מניע מספר פתיחות בשחמט. לדוגמה, בהגנת שני הפרשים ה4 ה5 פו3 פג6 רג4 פו6 המסע הרביעי הנפוץ ביותר הוא 4. פז5 התוקף את ו7. בנוסחים מסוימים הלבן מקריב את הפרש על ידי פ:ו7. גם בפתיחה האיטלקית מונע הרץ הלבן לג4 במטרה לאיים על ו7. למט זה כינויים שונים בארצות שונות: בצרפת, טורקיה, גרמניה, הולנד, ספרד, ברזיל ופורטוגל המט מכונה "מט הרועים". באיטליה "מט הספרים", באיראן, יוון ומרבית ארצות ערב מכונה "תוכנית נפוליאון". ברוסיה הכינוי הוא "מט הילדים". בפולין, הונגריה, סלובניה וישראל "מט הסנדלרים". באנגלית הוא מכונה "מט מלומדים" ולעיתים "מט תלמידים" ו-"Blitzkrieg" (מלחמת בזק). לעיתים משתמשים במונח "מט סנדלרים" לציון מט טיפשים (Fool's mate), המט הקצר ביותר האפשרי בשחמט: ו4 ה6 ז4 מהח#4. מט כזה מחייב שיתוף פעולה של הלבן עם השחור. Hooper, David; Whyld, Kenneth (1992), The Oxford Companion to Chess (second ed.), Oxford University Press, ISBN 0-19-280049-3 Kidder, Harvey (1960), Illustrated Chess for Children, Doubleday, ISBN 0-385-05764-4 Sunnucks, Anne (1970), The Encyclopaedia of Chess, St. Martins Press, ISBN 978-0709146971
ערפילית החזרה

ערפילית החזרה היא סוג של ערפילית המורכבת מענני גז ואבק המחזירים ומפזרים אור של כוכבים קרובים. האנרגיה של אור הכוכבים אינה מספיקה על מנת ליינן את מולקולות הגז וליצור ערפילית פליטה, אך אם יש מספיק אור שמתפזר אז ניתן להבחין בערפילית. ספקטרום הקרינה שמוחזר מהערפילית זהה לספקטרום הפליטה של הכוכבים המאירים אותה. ההבחנה בין ערפיליות החזרה וערפיליות פליטה נעשתה על ידי אדווין האבל בשנת 1922. הצבע של ערפיליות החזרה הוא בדרך כלל כחלחל, שכן אור כחול מתפזר יותר בקלות מאשר אור אדום (בדומה לפיזור האור הכחול על ידי האטמוספירה של כדור הארץ). בתוך ענני הגז ניתן למצוא אבק של יסודות שונים, ביניהם פחמן, ברזל וניקל. חלקיקי הברזל והניקל נוטים להתיישר עם השדה המגנטי של הגלקסיה ולגרום לאור המפוזר מהם להיות מקוטב מעט. בתוך ערפיליות החזרה יש לעיתים אזורים בהם נוצרים כוכבים חדשים מהגז והאבק של הערפילית. ידועות כיום כ-500 ערפיליות החזרה, הידועות ביותר הן הערפילית שמקיפה את הפליאדות וחלקים מערפילית אוריון (חלקים אחרים שלה הן ערפיליות פליטה ובליעה). סביב כוכבים בהירים רבים, כגון אנטארס ואלנילם, ניתן להבחין בערפיליות החזרה. מדיה וקבצים בנושא ערפילית החזרה בוויקישיתוף ערפילית החזרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) James B. Kaler (1998). Kosmische Wolken. Materie-Kreisläufe in der Milchstraße. Spektrum Akademischer Verlag