מנהלת הצי של ארצות הברית

מִנְהֶלֶת הַצִי (באנגלית: Navy Board, או Board of Naval Commissioners) היה המטה המינהלי האחראי להצטיידות ולאספקה בצי המלחמתי האמריקני בין השנים 1815 ל-1842. הוא כלל שלושה אנשים והוקם במסגרת הרחבתה של מחלקת הצי בסוף מלחמת 1812. את המערכת הקים בנג'מין קראונינשילד, מזכיר הצי בתקופת נשיאותם של ג'יימס מדיסון וג'יימס מונרו. כינון מנהלת הצי אושר בחוק על ידי הקונגרס ב-7 בפברואר 1815, ונבע מן הצורך הגובר להסיר מעל כתפי מזכיר הצי כמה מתפקידיו בעלי האופי האזרחי, כדי שיוכל להקדיש את מלוא זמנו לניהול הכולל של המשרד. ככל שהלוחמה הימית נעשתה יותר ויותר טכנולוגית, נסתבר כי שלושה קציני מנהלת הצי וקומץ אנשי המטה שלהם אינם מספיקים כדי להתמודד עם צורכי הרכש של הצי. בשנות הארבעים של המאה ה-19 הוחלט לנקוט גישה יותר פונקציונלית ולהקים כמה אגפים (bureaus) בתוך מחלקת הצי, שכל אחד מהם מופקד על תחום מוגדר כמו בניית אוניות או אספקה. הרפורמה אושרה במהלך כהונתו של הנשיא ג'ון טיילר, ויושמה על ידי מזכיר הצי אייבל פארקר אַפְּשׁוּר. חוק של הקונגרס, שהתקבל ב-31 באוגוסט 1842, ביטל את מנהלת הצי וכונן במקומה את "מערכת האגפים" של מחלקת הצי. מערכת זו, בשינויים אחדים, הוסיפה להתקיים עד אמצע שנות השישים של המאה העשרים. מנהלת הצי הייתה אחראית לרכש של ציוד וחומרי גלם ימיים; בנייה, חימוש, הצטיידות, תיקונים ואחזקת כלי שיט בעתודה; הכנת תחזית תקציבית ליחידותיו השונות של הצי; ופיקוח על המספנות, הבסיסים והסוכנים של הצי. מזכיר הצי המשיך להחזיק באחריות על כוח האדם של הצי, המינויים, תנועת האוניות ועניינים אדמיניסטרטיביים אחרים שלא נמסרו לפיקוח המינהלת. מנהלת הצי, כפי שקבע החוק, הייתה מסופחת למשרד מזכיר הצי, וכללה שלושה פוסט קפטנים, שמונו לתפקידם על ידי הנשיא באישור הסנאט. הקצין הבכיר מבין השלושה שימש כראש מנהלת הצי (president of the board). מנהלת הצי הייתה רשאית להתקין תקנות ולהעסיק מזכיר ושני פקידים. כל אחד מקציני מנהלת הצי (naval commissioners) קיבל 3,500 דולר לשנה שכללו שכר, קצובות ותשלומים אחרים שהיו מגיעים לו בשל היותו קצין ים בצי המלחמתי. במהלך 27 שנות קיומה עמדו בראש מנהלת הצי חמישה אנשים. כולם נשאו את הדרגה הייצוגית של קומודור, מאחר שדרגת אדמירל לא הייתה קיימת בצי האמריקני אלא רק לאחר מלחמת האזרחים. ג'ון רוג'רס, 1815-24 ו־1827-37; ויליאם ביינברידג', 1824-27; אייזק צ'אנסי, 1837-1840; צ'ארלס מוריס, 1840-41; לואיס וורינגטון, 1841-1842. צ'אנסי, וורינגטון ומוריס שירתו כקציני מנהלת הצי קודם שהועמדו בראשה. צ'אנסי שירת בין השנים 1822-24 ו-1833-36; מוריס שירת בין השנים 1823-25,‏ 1826-27 ו־1832-39; וורינגטון שירת בין השנים 1827-30 ו-1840. הקצינים הרשומים מטה שירתו כקציני מִנהלת הצי. אייזק האל, 1815. דייוויד פורטר, 1815-1822. סטיבן דיקייטר, 1815-1820. ג'ייקוב ג'ונס, 1824-26. תומאס טינגי, 1827. דניאל ט. פטרסון, 1828-32. צ'ארלס סטיוארט, 1830-33. אלכסנדר סקיימל וודסוורת', 1837-40. ג'ון ב. ניקולסון, 1840-41. ויליאם מונטגומרי קריין, 1841-42. דייוויד קונר, 1841-42. ג'יימס פאולדינג (לימים מזכיר הצי בתקופת נשיאותו של מרטין ואן ביורן) שימש כמזכיר מנהלת הצי מ-1815 עד 1823. החליפו מי שהיה שנים ארוכות הפקיד הראשי של מחלקת הצי, צ'ארלס ו' גולדסבורו. General Records of the Department of the Navy, 1798-1947 - U.S. National Archives and Records Administration. Records of Boards and Commissions, 1812-90, Inventory of the Naval Records Collection of the Office of Naval Records and Library, in Record Group 45. Located at the U.S. National Archives and Records Administration. Brief History of Civilian Personnel in the U.S. Navy Department, by Robert G. Albion, Recorder of Naval Administration, U.S. Navy, October 1943. Online. Last updated 6 November 2003.). מנהלת הצי המלכותי הבריטי נוסח החוק המורה על הקמת מנהלת הצי, 7 בפברואר 1815, בתוך: American Memory.