laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוטו פרשנר

אוטו פרשנר (בגרמנית: Otto Förschner;‏ 4 בנובמבר 1902 – 28 במאי 1946) היה קצין ופושע מלחמה אס-אס גרמני בדרגת שטורמבאנפיהרר. שירת כמפקד מחנה העבודה דורה-מיטלבאו וכמפקד מחנה הריכוז קאופרינג. פורשנר נידון למוות ב-13 בדצמבר 1945 על זוועות שביצע בעת תפקידו בקאופרינג ונתלה בלנדסברג ב-28 במאי 1946. אוטו פרשנר נולד בדירנצימרן (נרדלינגן) שבבוואריה ב-4 בנובמבר 1902, וגדל בחווה של משפחתו. בשנת 1922 גויס לרייכסווהר ובו שירת במשך 12 שנים. לאחר יציאתו מהצבא בשנת 1934 היה לחבר באס אס ושובץ ביחידתו הצבאית, היחידה שלימים נהפכה לוואפן אס אס. בין אפריל 1934 לדצמבר 1936 עבר הכשרה בבית הספר לקציני האס אס בבאד טלץ והיה לחבר בשורות המפלגה הנאצית בשנת 1937. במהלך מבצע ברברוסה בשנת 1941, פרשנר שירת בדיוויזיית פאנצר אס אס החמישית. לאחר שנפצע בקרב הוגדר רפואית כבלתי כשיר לתפקיד לחימה, שובץ ביחידות גולגולת המת וקיבל את הפיקוד על גדוד שומרי האס אס במחנה בוכנוואלד באביב 1942. בספטמבר 1943 ניתן לפרשנר הפיקוד על מחנה דורה-מיטלבאו החדש, שבאותו זמן שימש כתת-מחנה של בוכנוואלד. תכליתו של מחנה דורה-מיטלבאו היה לספק עובדי כפייה למפעלי המתכת והנשק של חברת מיטלוורק. נוסף להיותו מפקד מחנה דורה, פרשנר היה מבחינה טכנית גם המנהל של חברת הקש מיטלוורק, שנוסדה על ידי גרמניה הנאצית לייצור טילי הווי. הוא החזיק במשרה זו עד אפריל 1944, אז הוחלף על ידי גאורג ריקהי. לפרשנר היו עליות ומורדות עם שירותי הביטחון הנאציים (האס דה והגסטאפו) שפעלו בשטח מחנה דורה-מיטלבאו. הפיקוד שלו על המחנה ספג ביקורות חוזרות ונשנות, בהן נאמר שהוא "רך" מדי הן עם האסירים והן עם סגל המחנה. מה שהפריע להם במיוחד היה המנהג שלו למנות לתפקיד קאפואים במחנה בעיקר אסירים גרמנים-קומוניסטים. המוניטין של פרשנר נפגע קשות בנובמבר 1944, לאחר שאסירים רבים שמינה לקאפואים נחקרו על ידי הגסטאפו ועלה שהיו מעורבים בפעילות מחתרתית במחנה, הבולטת שבהם, חבלה בנשק בתהליך הייצור. בהמשך התגלה שפרשנר לא דיווח על בונוס של 10,000 רייכסמארק שקיבל ממיטלוורק, הוא הודח מתפקידו כמפקד מחנה דורה-מיטלבאו בפברואר 1945, והוחלף על ידי ריכרד בר מפקדו של מחנה אושוויץ. לאחר ההדחה ממחנה דורה, פרשנר נשלח למחנה דכאו, שם שירת תקופה קצרה כמפקד מחנה קאופרינג. באפריל 1945 נעצר פרשנר על ידי צבא ארצות הברית. הוא הועמד לדין במסגרת משפטי דכאו והואשם בפשעי מלחמה עקב חזקתו על מחנה קאופרינג. בפועל, הוא הואשם באחריות פיקודית על התנאים האכזריים ששלטו במחנה ועל תפקידו בניהול הוצאות להורג של אסירים. הוא הורשע על ידי בית דין צבאי אמריקאי ונידון למוות, יחד עם 35 נאשמים נוספים ב-13 בדצמבר 1945. הוא הוצא להורג בתלייה בכלא לנדסברג ב-28 במאי 1946. מדיה וקבצים בנושא אוטו פרשנר בוויקישיתוף
ויאצ'סלב בוטוסוב

ויאצ'סלב בוטוסוב (ברוסית: Вячеслав Бутусов, נולד ב-15 באוקטובר 1961) הוא מוזיקאי רוק סובייטי ורוסי, סולנן של להקות הרוק Nautilus Pompilius ויו-פיטר. בוטוסוב נולד בכפר ליד קרסנויארסק. משפחתו העבירה מגוריה תכופות, והוא למד וחי בערים שונות בסיביר עד שעברו לסברדלובסק (כיום יקטרינבורג), שם למד במכון סברדלובסק לארכיטקטורה. כאדריכל צעיר השתתף בעיצוב של תחנות רכבת תחתית. באותו הזמן מתחיל לשיר ולנגן. ב-1982-1983 בוטוסוב ודמיטרי אומצקי הקליטו האלבום הראשון של הלהקה Nautilus Pompilius. בשנת 1985 הקליטו את האלבום המקצועי הראשון "בלתי נראה" (Невидимка). בשנת 1986 הקליטו תקליט "הפרדה" (Разлука), מאז התחילה הפופולריות הגדולה של "Nautilus Pompilius" בברית המועצות. בסוף 1989 עבר בוטוסוב ללנינגרד, והרכב הלהקה השתנה. גם סגנון המוזיקה השתנה, כאשר הושם דגש על צליל גיטרה, בניגוד לצלילי הפסנתר והסקסופון שרווחו בשיריו המוקדמים. את האלבום האחרון של הלהקה "יאבלוקיטאי" (Яблокитай) בוטוסוב ואיליה קורמילצב הקליטו ב-1996 באנגליה, בהשתתפותו של בוריס גרבנשצ'יקוב והמוזיקאי האנגלי ביל נלסון, שהפך להיות מפיק האלבום. הלהקה התפרקה ב-1997. בשנת 2001 בוטוסוב הקים את להקת יו-פיטר והיה שותף לכתיבת הפסקול לסרט "מלחמה". מדיה וקבצים בנושא ויאצ'סלב בוטוסוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויאצ'סלב בוטוסוב (ברוסית) ויאצ'סלב בוטוסוב, ברשת החברתית פייסבוק ויאצ'סלב בוטוסוב, ביישום טלגרם ויאצ'סלב בוטוסוב, ברשת החברתית אינסטגרם ויאצ'סלב בוטוסוב, ברשת החברתית VK ויאצ'סלב בוטוסוב, סרטונים בערוץ היוטיוב ויאצ'סלב בוטוסוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויאצ'סלב בוטוסוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויאצ'סלב בוטוסוב, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ויאצ'סלב בוטוסוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויאצ'סלב בוטוסוב, באתר Yandex.Music (ברוסית) ויאצ'סלב בוטוסוב, באתר Discogs (באנגלית) ויאצ'סלב בוטוסוב, באתר Songkick (באנגלית) ביוגרפיה באנגלית ביוגרפיה ברוסית קונצרט של ויאצ'סלב בוטוסוב, סרטון באתר יוטיוב
שריה בן נריה

שְׂרָיָה בֶּן נֵרִיָּה היה משרי צדקיהו מלך יהודה. שריה, בנו של נריה ונכדו של מחסיה, היה ככל הנראה אחיו של ברוך בן נריה ואם כך אבי סבו היה חלקיה. במקרא נזכר תפקידו של שריה כ"שר מנוחה". לדעת פרשני המקרא כוונת הדבר היא שהיה מביא אל המלך את האנשים הרוצים לתת לו מתנה וכך גם בתרגום השבעים ובתרגום יונתן. או שהכוונה שהיה עם המלך בזמן מנוחתו. במדרש נכתב על שריה שהיה נביא, והתלמוד אומר כי התנבא בסוף ימיו, בימי שיבת ציון. בספר ירמיה נזכר שריה, לאחר שירמיה כותב על ספר אחד את כל נבואות הזעם על בבל, הוא פונה אל שריה המלווה את צדקיה המלך כשהלך לבבל, ומורה לו לקרוא בבבל את הספר, ולאחר שיסיים, שיקשור אבן על הספר, ויזרוק אותו אל נהר פרת. לסיום מורה ירמיה לשריה לומר לאחר הטלת הספר למים; ”כָּכָה תִּשְׁקַע בָּבֶל וְלֹא תָקוּם מִפְּנֵי הָרָעָה אֲשֶׁר אָנֹכִי מֵבִיא עָלֶיהָ”. ב"בית הבולות" שבעיר דוד נמצאה בולה (חותמת) ועליה הכיתוב בן שתי השורות ”לשריהו \ נריהו”. הארכאולוגים יגאל שילה ופרופ' נחמן אביגד הסיקו כי מדובר בחותמו של שריה בן נריה. במקום נמצאו גם בולות של שני אחיו, ככל הנראה - ”לברכיהו בן נריהו הספר” ("הסופר", בכתיב חסר), ו”לרמליהו בן נריהו”. יגאל שילה, אוצר של טביעות-חותם ישראליות על בולות מעיר דוד, מתוך כתב העת קדמוניות שריה בן נריה באתר התנ"ך ספר ירמיהו, פרק נ"א, פסוק נ"ט ברוך בן נריה, מחבר: אבי ורשבסקי - ההנחה ששריה וברוך היו אחים מתבססת על שמות אביהם וסבם המשותפים רש"י על ספר ירמיה, פרק נ"א, פסוק נ"ט; "מנוחה" לשון "מנחה" יאיר הופמן, מקרא לישראל: ירמיה כו - נב', ירושלים, מאגנס, 2001, עמ' 867. רבי דוד אלטשולר, "מצודות דוד" על ספר ירמיה, פרק נ"א, פסוק נ"ט על פי המדרש "מנוחה" פירושה "נבואה" (כדוגמת "ונחה עליו רוח ה', ספר ישעיהו, פרק י"א, פסוק ב') במדבר רבה, פרשה י', פסקה י"ד תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ד, עמוד ב', וראו עוד רש"י שם טו. ירמיה, נ"א, נ"ט; לפי תרגום השבעים הוא רק שלח את שריה ולא הלך בעצמו. ספר ירמיהו, פרק נ"א, פסוק ס"ד נחמן אביגד, חותמו של שריהו בן נריהו, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה יד, 1978, עמ' 86–87 ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נחל שריה שריה בן נריה – משרי צדקיהו מלך יהודה שריה (כהן גדול) – כהן גדול בסוף תקופת בית ראשון סריה – מחוז היסטורי במרכז-דרום אריתריאה
גיור-מושון-שופרון

גיור-מושון-שופרון (בהונגרית: Győr-Moson-Sopron) הוא מחוז בצפון-מערב הונגריה. בצפונו זורם נהר הדנובה, המהווה גם את הגבול הבינלאומי עם סלובקיה, ממזרח הוא גובל עם מחוז קומארום-אסטרגום, מדרום עם מחוז וספרם, מדרום-מערב עם מחוז ואש וממערב עם אוסטריה. בירת המחוז היא העיר גיור. במחוז גיור-מושון-שופרון עוברים נתיבי התחבורה הראשיים שמחברים את מרכז אירופה למערבה. הכביש המהיר (M1), בין בודפשט לווינה ומסילת הברזל בין שתי ערי הבירה עוברים דרכו. עורק תחבורה חשוב נוסף שעובר בגבולו הוא נהר הדנובה. בהג'שהלום (Hegyeshalom) שבתחום המחוז נמצא מעבר הגבול היבשתי העמוס ביותר בהונגריה. בנוסף לעיר גיור, שמשמשת כבירת המחוז, גם העיר שופרון שבמחוז מפורסמת בזכות הרקע ההיסטורי והתרבותי שלה. במחוז 12 ערים ובסך הכל 183 יישובים. שם המחוז שונה מגיור-שופרון לגיור-מושון-שופרון ב-1990. שטחו הנוכחי נקבע ב-1950 במסגרת הגדרה מחודשת של המחוזות בהונגריה. הוא נוצר על ידי איחוד חלקים מהמחוזות ההיסטוריים: גיור (בלטינית: Jauriensis), מושון (בלטינית: Mosoniensis) ושופרון (בגרמנית: Ödenburg), שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה. ב-1921, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו החלקים המערביים של המחוזות ההיסטוריים מושון ושופרון לאזור בורגנלנד שבאוסטריה. מדיה וקבצים בנושא גיור-מושון-שופרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
היינריך אולק

היינריך אולק (בגרמנית: Heinrich Holk; ‏18 באפריל 1599 –ֻ 9 בספטמבר 1633) היה גנרל דני-גרמני שלקח חלק פעיל במלחמת שלושים השנים, תחילה בצד הפרוטסטנטי בצבאו של מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי ואחר כך בצד הקתולי בצבא האימפריה הרומית הקדושה. אולק היה איש סודם של הגנרלים הקתולים אלברכט פון ולנשטיין ויוהאן ט'סרקלס פון טילי נודע לשמצה בשל אכזריותו הרבה ובכך ששיבח את טבח מגדבורג שבוצע בידי טילי והדוכס גוטפריד היינריך פון פפנהיים. אולק נולד בטירת קרונבורג הנמצאת באי זילנד השייך לדנמרק. אביו, בן למשפחת אצולה דנית, היה מפקד המבצר. בילדותו למד בבתי ספר בדנמרק ובגרמניה וערך טיולים בצרפת איטליה ואנגליה. עם הפלישה הדנית לגרמניה במהלך מלחמת שלושים השנים התגייס אולק והפך לאחד ממפקדי הגייסות הדנים בתפקיד זה כבש כמה מבצרים גרמניים בשלזוויג-הולשטיין אולם נפל בשבי ונכלא בפראג. שוחרר תמורת כופר של 4,000 טאלר מיד עם שחרורו זימן אותו מלך דנמרק לפקד על חיל מצב דני שהגן על העיר שטרלזונד שהותקפה בידי אלברכט פון ולנשטיין שכיר החרב של הקיסר. כעבור 11 שעות נסוגו הקתולים אולם אולק נאלץ להתפנות יחד עם שאר חיל המצב הדני לטובת חיל המצב השוודי בפיקודו של אלכסנדר לסלי. לאחר חתימת הסכם ליבק בין האימפריה הרומית הקדושה לבין דנמרק קרא הקיסר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאולק והציע לו ללחום לצידו בתשלום אולק קיבל את ההצעה והפך לגנרל בצבא האימפריה. הגנרל הצעיר והנחוש משך את תשומת לבו של אלברכט פון ולנשטיין והפך לאיש סודו. אולק לא חשש למתוח ביקורת נוקבת על גנרלים רבים שגילו רכרוכיות אולם הוא שיבח את יוהאן ט'סרקלס פון טילי ואת גוטפריד היינריך פון פפנהיים על טבח מגדבורג בו טבחו באזרחיה הפרוטסטנטים של העיר מגדבורג כמו כן תמך אולק בזכותם של החיילים לרצוח ולבזוז ואף הראה דוגמה אישית בשלל מעשי זוועה שביצע באזורים שכבש יחד עם ולנשטיין. פיקד על הכוחות הקתוליים בקרב ליצן בו נהרג מלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס. בקרב זה איבד אולק את עינו השמאלית. לאחר הקרב קידם אותו הקיסר לדרגת פילדמרשל. חיבתו העזה של הקיסר לגנרל הדני עוררה לאולק אויבים רבים. אולק נפטר ב-9 בספטמבר 1633 ממגפה בסקסוניה. גופתו הועברה לאחר מותו לקופנהגן בירת דנמרק. Keegan, John; Wheatcroft, Andrew (1996). Who's who in military history: From 1453 to the present day (2 ed.). Routledge. ISBN 0-415-12722-X. נבדק ב-2009-08-02. Mackillop, Andrew; Murdoch, Steve (2003). Military governors and imperial frontiers c. 1600-1800: A study of Scotland and empires. BRILL. ISBN 90-04-12970-7. Jens E, Olesen (2003). "Christian IV og dansk Pommernpolitik". In Asmus, Ivo; Droste, Heiko; Olesen, Jens E. (eds.). Gemeinsame Bekannte: Schweden und Deutschland in der Frühen Neuzeit (בדנית). Berlin-Hamburg-Münster: LIT Verlag. ISBN 3-8258-7150-9. Wilson, Peter (2009). The Thirty Years War: Europe's Tragedy. London: Penguin Group. p. 529. ISBN 978-0-674-03634-5. מדיה וקבצים בנושא היינריך אולק בוויקישיתוף
הולידיי

הולידיי (Holiday) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו חג. האם התכוונתם ל... בילי הולידיי – זמרת ג'אז אמריקאית ג'ודי הולידיי – שחקנית קולנוע אמריקאית ג'וני האלידיי – זמר ושחקן קולנוע צרפתי ג'רו הולידיי – כדורסלן אמריקאי דוק הולידיי – מהמר, אקדוחן, ואיש חוק לעת מצוא בימי המערב הפרוע הארי הולידיי – שחיין אמריקאי, שיאן עולם קליפורד הולידיי – אדריכל ומתכנן ערים בריטי ראיין הולידיי – איש שיווק אמריקאי רובין הולידיי – ביולוג בריטי Holiday
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו

האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו ("איסקם") (באנגלית: International Society for Contemporary Music ‏ (ISCM) הוא ארגון מוזיקה המקדם מוזיקה קלאסית בת זמננו. הארגון נוסד בזלצבורג בשנת 1922 בשם 'Internationale Gesellschaft für Neue Musik ‏ ׁ(ISCM), לאחר פסטיבל מוזיקה קאמרית מודרנית שהיה חלק מפסטיבל זלצבורג שבין מארגניו היו רודולף רטי בסיוע אגון ולס ועוד כמה מלחינים וינאיים צעירים. בנוכחים היו וברן, הינדמית, בארטוק, קודאי, הונגר ומיו. בין מייסדיו היה המלומד הבריטי אדוארד ג'. דנט. עד 1938 כיהן דנט כנשיא האגודה, שנקטה גישה לקטנית ונמנעה יחסית מהליכה בתלם. מבחר היצירות שנוגנו בפסטיבלים שלה כללו מוזיקה מויליאם וולטון עד אנטון וברן וכל מה שביניהם. במרכז פעילותו עומד "פסטיבל ימי המוזיקה העולמית", המתקיים מדי שנה, בכל פעם במקום אחר. הפסטיבל כולל הפקות חדשניות וחלוציות של מוזיקה קלאסית בת זמננו. במסגרת הפסטיבל מתקיים כנס, המשמש כמקום מפגש לחברי הארגון. במסגרת מפגשים אלה יכול היה שנברג לפגוש את פוצ'יני ובריטן מצא מכנה משותף עם לנוקס ברקלי. החברות ב"איסקם" מאורגנת באמצעות סניפים לאומיים, המקדמים מוזיקה בת-זמננו בכל מדינה. סניפים אלה, על פי רוב, מתנהלים באופן עצמאי מארגון האם, ושולחים נציגים לכינוס הכללי של איסקם. כל חבר בסניף הלאומי הוא גם חבר באיסקם ורשאי לשלוח שש יצירות, שמוצגות להערכה לביצוע ב"ימי המוזיקה העולמיים". ארגונים לאומיים שמקדמים מוזיקה בת-זמננו, אבל לא הוגדרו כסניף לאומי של איסקם, מקבלים לעיתים מעמד של חברות נלווית. מעמד זה ישים גם לחברי הארגונים האלה. מוזיקאים מקצועיים מקבלים מדי פעם כפרטים מעמד של "חברות כבוד". איסקם מוציא לאור את כתב העת "מוזיקה עולמית חדשה" (World New Music). אוסטרליה המרכז המוזיקלי האוסטרלי קנדה ליגת המלחינים הקנדית אירלנד איגוד המלחינים האירים ניו זילנד איגוד המלחינים של ניו זילנד דרום אפריקה מוזיקה חדשה דרום אפריקה הממלכה המאוחדת האגודה לקידום מוזיקה חדשה (בריטניה) ארצות הברית ליגת המלחינים (ארצות הברית) מדיה וקבצים בנושא האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו (באנגלית) חדשות איסקם, קנדה איסקם, חדשות מוזיקה עולמית 2013 אנטון הפלי ורייהרד אהשלגל, "האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים, עמ' 346 נורמן לברכט, "אנציקלופדיה למוזיקה של המאה ה-20", עמ' 58
Work (שיר של איגי אזליה)

"Work " (בעברית: "עבודה") הוא שיר של הראפרית האוסטרלית איגי אזליה מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, The New Classic. השיר יצא לאור ב-17 במרץ 2013 כסינגל הראשון מהאלבום. השיר נכתב על ידי אזליה ועל ידי נטלי סימס והופק על ידי המפיקים 1st Down ו-The Invisible Men. השיר הוא בז'אנר היפ הופ אלטרנטיבי עם סגנון אלקטרוני. השיר עוסק בהשגת התהילה של אזליה בשל עבודתה הקשה לאחר שעזבה את עיר מולדתה בגיל 16. בסוף ינואר 2013 הופיעה אזליה עם השיר בפעם הראשונה בשידור חי במהלך סיבוב ההופעות Radioactive Tour של ריטה אורה. מאז, המשיכה להופיע עם השיר בכל ההופעות שלה. השיר מדבר על הניסיון של אזליה להצליח באמריקה כשהיא לבדה לגמרי ("בלי כסף, בלי משפחה, בת 16 באמצע מיאמי"). בנוסף, תיארה אזליה את השירים "Work" ו-"Rolex" כאישיים ביותר באלבום. האתר Digital Spy נתן לשיר דירוג של 4 כוכבים מתוך 5 ושיבח את קטע הפסנתר ואת "פזמון ההיפ הופ הקופצני". כמו כן, מבקרי מוזיקה רבים השוו את הסינגל למוזיקה של לנה דל ריי, של קשה ושל ליידי גאגא. בעקבות טקס פרסי ה-VMA ‏2013 של MTV, בו הציגה אזליה פרס, ובו שירה "Work" היה מועמד לפרס, המכירות הדיגיטליות של השיר בארצות הברית עלו ב-156 אחוזים ל-10,000 הורדות באותו שבוע. מבחינה מסחרית השיר זכה להצלחה, הוא הגיע למקום 17 בבריטניה ולמקום 3 במצעד האר אנד בי של בריטניה. השיר גם דורג במקום 54 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. הוידאו קליפ לשיר צולם בשבוע האחרון של פברואר 2013. הוא יצא רשמית ב-13 במרץ והועלה לערוץ ה-VEVO של הזמרת. הקליפ בוים על ידי הבמאי ג'ונס ופרנציוס. ב-3 באפריל 2013, סרטון של מאחורי הקלעים של הקליפ הועלה לערוץ ה-VEVO של אזליה. ב-17 ביולי 2013 הכריז MTV כי הקליפ מועמד לקטגוריית "אמן שמומלץ לעקוב אחריו" בטקס ה-VMA של שנת 2013. אזליה ביצעה את השיר לראשונה בינואר 2013 בסיבוב ההופעות Radioactive Tour של הזמרת ריטה אורה. הזמרת האמריקאית סלינה גומז נהגה לבצע את השיר כמאשאפ עם השיר שלה "B.E.A.T." בסיבוב ההופעות Stars Dance Tour. מידע על היצירה "Work" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Work" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Work" באתר יוטיוב Zak Stemer, CLASSIC IGGY AZALEA, Splash Robert Copsey, Iggy Azalea: 'Work' - Single review, March 20, 2013, Digital Spy Sam Weiss, Listen: Iggy Azalea "Work", Februar 25, 2013, Complex Music Iggy Azalea Debuts New Song In Manchester, HipHop-N-More, ‏2013-01-29 (באנגלית) Selena Gomez Works An Iggy Azalea B.E.A.T! Watch Her Rap HERE! | Washington Examiner Video, web.archive.org, ‏2014-05-13
גוטפריד היינריך פון פפנהיים

גוטפריד היינריך גרף פון פפנהיים (בגרמנית: Gottfried Heinrich Graf zu Pappenheim; ‏29 במאי 1594 טרויכטלינגן - 17 בנובמבר 1632 לייפציג) היה דוכס ופילדמרשל מהאימפריה הרומית הקדושה והיה אחד ממפקדי הצבאות הקתוליים בזמן מלחמת שלושים השנים. פפנהיים נולד למשפחת אצולה קטנה בעיר טרויכטלינגן שבבוואריה. הוא למד באוניברסיטאות של אלטדורף וטיבינגן ולאחר לימודיו יצא למסעות במרכז אירופה ובדרומה בחיפוש אחר הרפתקאות אביריות. במהלך טיוליו התגייס לצבא הפולני והפך לפרש. במסעות אלו למד שפות רבות וביסס לעצמו את האמונה הקתולית לה נותר נאמן כל חייו. לאחר מכן חזר פפנהיים לגרמניה ורצה להיות דיפלומט, אולם ויתר על הרעיון משפרצה מלחמת שלושים השנים. הוא התגייס לצבא הליגה הקתולית שבראשו עמד מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה. מפקדי הצבא הבחינו בכישרונו ובאומץ ליבו ונתנו לו לפקד על גדוד פרשים. פפנהיים קיבל משימה להשמיד את המרד הפרוטסטנטי באוסטריה ולחסל את הכוח המורד בפיקודו של היינריך מתיאס פון תורן שצר על וינה. הוא חבר אל הגנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי ויחד הם קטעו את צבאו של הרוזן ארנסט פון מנספלד שסיפק לתורן אספקה מפראג. ללא הסיוע ממנספלד פיזר תורן את צבאו. מנספלד עוד ניסה להניע את שאריות צבאו ולחבור אל הכוחות ההולנדיים אולם טילי ופפנהיים השמידו אותו. אז פלשו הכוחות הקתולים לבוהמיה עצמה ונערך קרב ההר הלבן ליד פראג. פפנהיים נפצע בקרב וטופל למחרתו בידי רופא כפרי בוהמי. פפנהיים החלים במהירות והצטרף לקרב מול הדנים שהצטרפו למלחמה. בתחילת המלחמה הייתה ממלכת סקסוניה בצד הקתולי אולם הקתולים חששו שהם מתכוונים לעבור לצד הפרוטסטנטי ולכן הגנרל טילי פלש לסקסוניה, דבר שאפשר למלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס לשכנע בקלות את יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לעבור לצידו. פפנהיים נשלח לכבוש את העיר מגדבורג שתמכה בפרוטסטנטים. העיר הופגזה קשות ולאחר מכן הורה פפנהיים לטבוח את התושבים - "הטבח של מגדבורג". בקרב ריין נהרג טילי. כעת נאלץ הקיסר להחזיר את שכיר החרב שפיטר לאחר הפלישה הדנית אלברכט פון ולנשטיין. ולנשטיין ערך את צבאו ליד העיר לייפציג לא רחוק מהצבא השוודי. גוסטבוס אדולפוס התקיף אותו במפתיע ב-6 בנובמבר 1632 ואף על פי שמלך שוודיה נהרג בקרב הצבא הקתולי ספג אבדות כבדות. פפנהיים ו-3,000 מאשיו חנו בקרבת מקום וולנשטיין שיגר אליו שליח עם בקשת עזרה. פפנהיים ואנשיו הסתערו ב-16 בנובמבר ובכך למעשה כמעט והצילו את הקרב. אולם מיד עם ההסתערות הראשונה נפגע פפנהיים קשה. אנשיו נבהלו והחלו לסגת. אחד מקציניו שמע אותו ממלמל: האם אין יותר מי שרוצה להלחם בנאמנות למען הקיסר? ולנשטיין הורה לקחת את פפנהיים הפצוע קשה אל לייפציג, שם שרד את הלילה בייסורים. למחרת, בבוקר ה-17 בנובמבר 1632, הוא נפטר. מדיה וקבצים בנושא גוטפריד היינריך פון פפנהיים בוויקישיתוף גוטפריד היינריך פון פפנהיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רשת חכמה

רשת חשמל חכמה הוא מושג המתייחס לרשת חשמל המתבססת על טכנולוגיות תקשורת ויישומים המאפשרים ניהול יעיל של ייצור חשמל, הפצה וצריכה של חשמל במגמה להביא לשיפור באמינות רשת החשמל, חיסכון בעלויות ושילוב של אנרגיות מתחדשות. ברשתות חשמל שאינן נחשבות "חכמות" ניטור ההתרחשויות ברשת המיושנות הוא מוגבל, ולא מסופקים נתונים מדויקים ונקודתיים אודות עומסים או תקלות הנובעות מפגעי טבע או עומסי יתר. מגבלה זו גורמת לכך שנדרש זמן רב לאיתור ותיקון תקלות ברשת החשמל וכתוצאה מכך נגרמים לתעשייה נזקים כלכליים וחוסר נוחות לצרכנים. בנוסף, הגידול המתמיד בצריכת החשמל דורש הקמת תחנות כוח חדשות אשר חלקן גורמות לזיהום ובאות בניגוד ליעדים גלובליים של הקטנת פליטה של גזי חממה. המרכיבים העיקריים ביישום רשת חכמה הם: מונים חכמים, המודדים את צריכת החשמל כל מספר דקות ומשדרים את קריאת המונה לחברת החשמל ברשת קווית או אלחוטית. מידע זה מאפשר לחברת החשמל לדעת במדויק את צריכת החשמל בכל בית אב ומפעל ולזהות ניתוקים בזמן אמת. ציוד המאפשר ניטור ובקרה של ניתוב החשמל ברשת כדי לשפר את זמינות החשמל לצרכנים. שילוב של אנרגיה מתחדשת ההופכת אנרגיה נקייה, כגון אנרגיית השמש ואנרגיית רוח, לחשמל. בעולם קיימים פרויקטים רבים של רשת חכמה בעולם וזאת לאור הרצון לנהל ולתחזק ביעילות את רשתות החשמל, ובנוסף כדי לעמוד ביעדים של הקטנת פליטת גזי החממה. כך למשל, התוכנית 20/20/20 באיחוד האירופי נועדה להביא לשימוש של 20% בייצור חשמל באנרגיות מתחדשות עד שנת 2020 ולהפחתה של 20% בפליטת גזי החממה. כדי לתמוך ביעד זה הותקנו מונים חכמים במספר מדינות באירופה והותקנו טורבינות לייצור חשמל באמצעות רוח. בישראל, חברת החשמל לישראל הכריזה על פרויקט "עיר חכמה" בבנימינה, אשר במסגרתו יחוברו 4,000 מונים חכמים בבתים לרשת החשמל לצורך ביצוע ניסויים לגבי התועלת אותה ניתן להפיק מרשת חכמה בישראל. בשנת 2017, זכתה חברת אריקסון ישראל במכרז לפריסת 200 אלף מונים חכמים ולהקמת מערת מניה חכמה. מדיה וקבצים בנושא רשת חכמה בוויקישיתוף רשת החכמה, חח"י סטנדרטים בתחום הרשת החכמה, באתר (IEEE) צפריר רינת, הטכנולוגיות של ערי העתיד, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2013 צפריר רינת, חוכמת העיר || הטכנולוגיות של ערי העתיד, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2013
קרל מרקס הוף

קרל מרקס הוף (בגרמנית: Karl Marx-Hof) הוא מכלול מגורים עירוני בווינה, בירת אוסטריה. הוא משתרע באורכו על פני 1.1 קילומטרים ובזכות כך הוא מכלול המגורים הגדול בעולם. המכלול נמצא בבעלות ציבורית של עיריית וינה ונבנה על ידי השלטון הסוציאליסטי בעיר. קרל מרקס הוף בנוי על חלקה שהייתה עד המאה ה-12 מתחת למי נהר הדנובה, בעומק המאפשר לספינות לעבור. בשנת 1750 יובש האזור כמעט לחלוטין על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונשתלו גנים. מאוחר יותר נעקרו הגנים ממקומם בהוראת מועצת העיר וינה, שנשלטה אז בידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, כדי להכשיר את השטח עבור הקמת הקרל מרקס הוף. המימון להקמת המכלול הגיע מהטלת מס מיוחד על שם חבר המועצה, הוגו ברייטנר (Hugo Breitner). המכלול נבנה לבסוף בין השנים 1927-1930 ותוכנן על ידי מתכנן הערים, קרל אן (Karl Ehn), שהושפע מאוטו וגנר. במכלול כולו קיימות 1,382 דירות (בגודל שבין 30-60 מ"ר כל אחת) והן נקראו בעבר "דרך הטבעת של הפרולטריון" (Ringstraße des Proletariats). במכלול מנהלים את חייהם 5,000 איש, וקיימים בו ספרייה, גני ילדים, מכבסות, חדרי רופאים ומשרדים. קרל מרקס מדיה וקבצים בנושא קרל מרקס הוף בוויקישיתוף Video on the Karl Marx-Hof and Red Vienna מכלול הקרל מרקס הוף באתר greatbuildings.com אודות מכלול הקרל מרקס הוף
תכנון

האם התכוונתם ל... תכנון (פעולה) – תהליך קוגניטיבי תכנון (הנדסה וכלכלה) – קביעת תהליכים לשיפור מוצר או פרויקט במקצועות ההנדסה והכלכלה תכנון דינמי – במדעי המחשב: שיטה לבניית אלגוריתם המשמשת לפתרון בעיות שאינן ניתנות לפתרון יעיל בשיטת הפרד ומשול נאיבית תכנון עירוני – קביעת תהליכים לתכנון עיר תכנון קיבולת – תהליך בו מעריכים את הקיבולת של משאב שתידרש בעתיד על מנת לאפשר היערכות מראש למענה לדרישות הקיבולת הצפויות תכנון (כתב עת) – כתב העת המקצועי של איגוד המתכננים בישראל תכנון ליניארי – בעיית אופטימיזציה של ביטוי ליניארי תחת אילוצים ליניאריים תכנון מס – שימוש בכלים שנותן החוק, בלקונות משפטיות ובתעלולים פרשניים על-מנת להפחית את חבות המס של יחיד או חברה תכנון שפה – מאמצים מכוונים להשפיע על התנהגותם של אחרים בנוגע לרכישה, מבנה, או הקצאה תפקודית של שפה תכנון תבוני – של תאוריה שלפיה הדרך הטובה ביותר להסביר את האבולוציה היא בכך שהיא תוכננה באופן תבוני