laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קפה אצל ברטה

"קפה אצל ברטה" הוא שיר שנכתב על ידי אהוד מנור והלחין נתן כהן. את השיר עיבד מוזיקלית אלברט פיאמנטה. השיר יצא לראשונה באלבומו של יגאל בשן, "קפה אצל ברטה". השיר נכתב בשנת 1974, בתקופה בה צדי צרפתי החל בשלב המעבר ממשחק לבימוי. כאשר החל לביים פרויקט חדש חש צרפתי חרדה, ולכן פנה לקוראת בקלפים שגרה בקרבת ביתו. בהשראת הסיפור כתב מנור את השיר, ושינה את שמה של קוראת הקלפים מרחל לברטה, ואת הקלפים לקפה. ייתכן שעשה זאת כדי לשוות לשיר ניחוח מיסטי-רומנטי. כהן, שאהב את המילים, הלחין את השיר בשתי דקות. השיר, שהפך ללהיט, הושמע תדיר בתחנות רדיו רבות. השיר צעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל מה- 25 בפברואר 1974. הוא צעד במשך 11 שבועות, עד ה-13 במאי אותה שנה. בשיאו שהה השיר במקום הראשון במשך שבועיים. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ד (1974) דורג במקום השישי. השיר זכה לביצועים רבים שהידוע בהם הוא של יגאל בשן. את השיר ביצעו הנשמות הטהורות בהופעות. באחת ההופעות נכח הזמר יגאל בשן, והוא ביקש מכהן להקליט את השיר. הקלטת האלבום של הנשמות הטהורות התעכבה בחברת התקליטים, וכהן הסכים שבשן יקליט את השיר, בידיעה שגם ההרכב שלו יקליט את השיר לאלבומם. אלה הביצועים הידועים לשיר. בשנת 1994 הוציא מני בגר אלבום בשם "דרך השירים" ובו גרסאות כיסוי לשירי רוק ישראלים מכל הזמנים, בהם גרסת כיסוי לשיר. בשנת 2010 ביצע את השיר, הראל סקעת במסגרת ערב מחווה לצדי צרפתי, "עושים כבוד לצדי צרפתי". בשנת 2020 הוציא איתי לוי את השיר במסגרת פרויקט המחווה "אם הייתי שר לך- שרים יגאל בשן" לזכרו של בשן. את העיבוד וההפקה המוזיקלית עשו גיא ויהל. בשנת 2021 ביצע נתן כהן עם אושר כהן את השיר במסגרת "פרויקט צאן ברזל". בשנת 2023 ביצעו חברי התוכנית זהו זה! את השיר במסגרת תוכניתם. בשנת 2021 יצר המאייר עומר הופמן איור בהשארת השיר. האיור הוצג בתערוכה "צאן ברזל - גיבורי תרבות מאיירים שירים" במסגרת שבוע האיור 2021 בחסות "ארומה מיוזיק". יגאל בשן - קפה אצל ברטה, סרטון בערוץ "יגאל בשן - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 05:04) הנשמות הטהורות -קפה אצל ברטה, סרטון בערוץ "מוזיקה ישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 03:32) ynet, קפה ליד ברטה, באתר ynet, 24 ביולי 2007 עפר גביש-אירועי זמר, קפה אצל ברטה, איך שיר נולד, באתר עפר גביש - אירועי זמר דודי פטימר, ‏נתן כהן מ"הנשמות הטהורות": "השידור הציבורי הורג את המוזיקה", באתר מעריב אונליין, 6 בינואר 2018 קפה אצל ברטה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il רותי קדוש, ‏שירו המפורסם הופך לאיור בתערוכה חדשה: נתן כהן מדבר על הכל, באתר מעריב אונליין, 17 בנובמבר 2021 קפה אצל ברטה, סרטון בערוץ "מני בגר - Topic", באתר יוטיוב (אורך: 05:04) אסף נבו, ‏אחרי כמה צרות גדולות פתאום תרגיש נפלא, באתר ‏מאקו‏, 13 בדצמבר 2010 רז ישראלי, מרגש: איתי לוי שר יגאל בשן, באתר ישראל היום, 3 בפברואר 2020 זהו זה! | קפה אצל ברטה (שיר), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 04:30)
אגס נאשי

אגס נאשי או אגס אסייתי (בלטינית: Pyrus pyrifolia) הוא סוג אגס שמקורו במזרח אסיה. הוא נקרא גם אגס יפני, אגס סיני, אגס קוריאני, אגס חול, אגס תפוח ויחד עם זנים נוספים גם אגס נאשי, כאמור. אגס נאשי אינו דומה למין המוכר יותר של אגס (אגס תרבותי) שמקורו באירופה. האגס אשי הוא עגול, צהבהב, בצורת תפוח. בשרו עסיסי, ולכן משמש בעיקר כמרווה צימאון, הוא אינו מתאים לעוגות או לריבה, אך הוא משמש כממתיק טבעי בבישול, באפייה, בכבישה, ובסלטים. מאה גרם פרי מכיל 42 קלוריות. העץ סובל כפור ואוהב אדמה רופפת. הפירות בדרך כלל אינם נאפים בפשטידות או מכינים אותם לריבות כי יש להם תכולת מים גבוהה ומרקם פריך וגרגירי, שונה מאוד מהזנים האירופיים. הם מוגשים בדרך כלל גולמיים או מקולפים. הפרי נוטה להיות די גדול וריחני, וכשהוא עטוף בקפידה (יש לו נטייה לחבול בגלל העסיסיות שלו), הוא יכול להחזיק מעמד מספר שבועות (או יותר) במקום קריר ויבש. בשל מחירם הגבוה יחסית וגודלם הגדול של פרי על זניו, נהוג באסיה להגיש את האגסים לאורחים, או הם ניתנים כמתנות, או נוהגים לאכול אותם ביחד במסגרת משפחתית. בבישול, אגסים טחונים משמשים ברטבים המבוססים על חומץ או רוטב סויה כממתיק, במקום סוכר. הם משמשים גם למרינדת בשר, במיוחד בשר בקר, כאשר דוגמה בולטת היא במאכל הקוריאני בולגוגי, בשל נוכחותם של אנזים לריכוך החלבונים בבשר. באוסטרליה, אגסים אלה הוכנסו לראשונה לגידול מסחרי החל משנת 1980. פרחי עץ אגס נאשי הפרי שלו פונץ' קוריאני (hwachae) מאגס נאשי מדיה וקבצים בנושא אגס נאשי בוויקישיתוף אגס נאשי, באתר ITIS (באנגלית) אגס נאשי, באתר NCBI (באנגלית) אגס נאשי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגס נאשי, באתר Tropicos (באנגלית) אגס נאשי, באתר GBIF (באנגלית) אגס נאשי, באתר The Plant List (באנגלית) אגס נאשי, באתר IPNI (באנגלית) Bailey, L.H.; Bailey, E.Z.; the staff of the Liberty Hyde Bailey Hortorium (1976). Hortus third: A concise dictionary of plants cultivated in the United States and Canada. New York: Macmillan,.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) "Nashi asian pear varieties. Agfact H4.1.14". NSW Primary Industries. 2002. אורכב מ-המקור ב-2015-06-18. נבדק ב-2015-06-19. "Japán körte". kiskert.com. נבדק ב-2015-06-19.
אלישה ויר

אלישה ויר (באנגלית: Alisha Weir; נולדה ב-26 בספטמבר 2009) היא זמרת ושחקנית אירית. היא עשתה את הופעתה הבכורה בסרט "מטילדה" משנת 2022, כשגילמה את מטילדה וורמווד. ויר נולדה בדבלין, אירלנד, ב-26 בספטמבר 2009, וגדלה בפרבר נוקליון שבדרום דבלין. שתי אחיותיה למדו בשיעורי דרמה, ולאחר מכן, ויר הצטרפה אליהן; ויר היא האחות הצעירה מבין השלוש. כשהמחזמר "Once" חזר לתיאטרון אולימפה בדבלין, ויר גילמה את אחת הדמויות שם. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט המותחן "Don't Leave Home" בשנת 2018, וגם הופיעה בדרמת פשע "Darklands" ב-2019. בנסוף, ויר הופיעה גם במחזחמר "אוליבר!" ו"הקוסם מארץ עוץ" באולם הקונצרטים הלאומי. כשהייתה בת אחת-עשרה, ויר לוהקה לסרט בעיבוד הקולנועי "מטילדה" משנת 2022, וגילמה את מטילדה וורמווד. אלישה ויר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלישה ויר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלישה ויר, באתר Metacritic (באנגלית) אלישה ויר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלישה ויר, באתר ספוטיפיי Britt, Tabitha (22 December 2022). "All About 'Matilda the Musical' Actress Alisha Weir". People. Retrieved 2 March 2022. "Matilda Movie Premiere". Our Lady's School. 17 October 2022. Retrieved 10 March 2023. McCarthy, Ester N (19 November 2022). "Alisha Weir on being Matilda: 'I burst into tears because I just couldn't believe it'". Irish Examiner. Retrieved 10 March 2023. "Dublin teen poised for stardom after a lead role in Netflix's 'Matilda the Musical'". IrishCentral. 3 January 2023. Retrieved 2 March 2023. Coyle, Colin (17 January 2021). "Dublin actress Alisha Weir, 11, lands lead role in Netflix Matilda". The Sunday Times. Retrieved 10 March 2023.(subscription required)
שועל-מעופף קרוליין

שועל מעופף קרוליין (באנגלית: Caroline flying fox) או שועל מעופף פונפיי (Pteropus molossinus) הוא מין נדיר של עטלף פרי מסוג שועל-מעופף שאנדמי למיקרונזיה. הסוג הוגדר ב-1853 על ידי הזואולוג קונראד יעקב טמינק. בית הגידול הטבעי של העטלף הוא יערות יבשים סובטרופיים או טרופיים. בעבר הוא ניצוד לייצוא, מה שהיווה איום על קיומו. כיום הוא סובל מאיום על בתי הגידול שלו עקב התרחבות מטעים. הוא נכנס לרשימה האדומה של המינים המאוימים של IUCN בשנת 2019. שועל מעופף קרוליין הוא עטלף בגודל בינוני. אורכו הראש והגוף בין 140 ל-148 מ"מ, אורך הכנפיים בין 94 ל-98.5 מ"מ, אורך האוזניים בין 15 ל-17 מ"מ ומשקל של עד 129 גרם. פרוותו ארוכה למדי, רכה, צמרית וזקופה על הכתפיים. הצבע הכללי של הגוף הוא חום כהה, עם פזור של שערות אפרפרות. הכתפיים והראש בצבע חום שחור. הלוע קצר יחסית, בין העיניים יש כתם בהיר של שערות כתומות. הקשתית בצבע חום-צהבהב. האוזניים קטנות, צרות, מחודדות ומוסתרות חלקית על ידי פרווה. השוקה חסרת שיער. קרומי הכנפיים מחוברים בגב, קרוב מאוד זה לזה. אין לו זנב, והוא בעל קרום דק לאורך החלק הפנימי של הגפיים התחתונות. לזכרים יש שתי קווצות שיער נוקשה וכתום סביב בלוטות הממוקמות בצידי הצוואר. לרוב הוא מוצא מחסה לבד או בזוגות. רק לעיתים רחוקות ניתן למצוא אותו בקבוצות של 200–300 פרטים מעל לעצי היער. פעילויות האכלה מתקיימות הן במהלך היום והן מיד לאחר השקיעה והוא יכול לעבור מספר קילומטרים של ים פתוח כדי להגיע לאיים של שונית האלמוגים. נפנוף הכנפיים מהיר וחינני יותר מזה של שועלים מעופפים אחרים. הוא ניזון מפירות הפנדנוס, דקלים מקומיים מהסוג קלינוסטיגמה ופרחי קאפוק. נקבות ממליטה גור יחיד בכל פעם. הרבייה מתרחשת בכל השנה ללא עונה קבועה. מין זה נפוץ באיי סניאבין (אנ') אשר הם חלק מאיי קרוליין (משם שמו) בפונפיי, בארכיפלג המיקרונזי. הוא חי ביערות טרופיים מקומיים. החל מ-2019 המין נמצא ברשימה האדומה של IUCN, בהתחשב בכך שהאוכלוסייה התייצבה מאז שנות ה-80, אך בכל עת הציד יכול להתחיל מחדש או להאיץ את ההידרדרות של בית הגידול שלה, מסווגת כמין פגיע. האמנה בדבר הסחר הבינלאומי במינים של בעלי חיים וצמחי בר המצויים בסכנה (CITES) כללה את המין הזה ב-1992 בנספח הראשון של מינים בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא שועל-מעופף קרוליין בוויקישיתוף שועל-מעופף קרוליין, באתר ITIS (באנגלית) שועל-מעופף קרוליין, באתר NCBI (באנגלית) שועל-מעופף קרוליין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל-מעופף קרוליין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל-מעופף קרוליין, באתר GBIF (באנגלית) שועל-מעופף קרוליין באתר הרשימה האדומה של IUCN Waldien, D.L.; Wiles, G.; Buden, D.W.; Obispo, B. (2020). "Pteropus molossinus". IUCN Red List of Threatened Species. 2020: e.T18741A22084572. doi:10.2305/IUCN.UK.2020-2.RLTS.T18741A22084572.en. Retrieved 17 November 2021. Tim F. (Tim Fridtjof) Flannery, Mammals of the South-West Pacific & Moluccan Islands, Ithaca, N.Y. : Comstock/Cornell, 1995, ISBN 978-0-8014-3150-0 British Museum (Natural History). Department of Zoology . [Mammals], George Edward Dobson, Knud Andersen, Catalogue of the Chiroptera in the collection of the ... Museum, London, 1912 Mammal Species of the World - Browse: molossinus, www.departments.bucknell.edu
סטייק דלמוניקו

סטייק דלמוניקו או דלמוניקו סטייק (באנגלית: Delmonico steak) מוכן מאחד מכמה נתחי בקר (בדרך כלל ribeye, ה-ribeye המכונה "פילה סקוטי" באוסטרליה ובניו זילנד והוא סטייק צלעות ללא עצמות מגזרת צלעות הפרה), עם חיתוך נתח עבה שזכה לפופולריות על ידי הגשתו במסעדת דלמוניקו'ס בניו יורק במהלך אמצע המאה ה-19. סטייק דלמוניקו אמיתי נחתך משלושת האינצ'ים הראשונים של עין הצ'אק (סטייק עין הצ'אק מגיע מהכתף העליונה של הפרה). במקומות אחדים עשויים להשתמש בכל נתחי סטייק הבקר השונים למטרה זו, תוך הכנה המשתנה מאזור לאזור בארצות הברית. המונח "סטייק דלמוניקו" עשוי להתייחס לכל חיתוך של סטייק כנתח עבה. בנוסף לסטייק, כללה הארוחה המקורית גם מנת תפוחי אדמה, הידועה בשם Delmonico potatoes, שהוכנה על ידי הכנת מנת מחית תפוחי אדמה עם גבינה מגוררת ופירורי לחם מטוגנים בחמאה, שלאחר מכן נאפתה עד להזהבה והוגשה מהבילה. רשימת מנות סטייק רשימת מנות אזוריות של ארצות הברית Joe O' Connell. "Delmonico steak: a mystery solved". נבדק ב-2007-03-17. Derrick Riches. "The Delmonico Steak - New York's most famous steak". נבדק ב-2007-03-17. "What Exactly Is a "Delmonico" Steak?". 2017-09-21.
לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו

לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו (ביפנית: ルパン三世 カリオストロの城) הוא סרט פעולה-הרפתקאות-קומדיה יפני בסגנון אנימה משנת 1979 שבויים על ידי הייאו מיאזאקי, אשר גם לקח חלק בכתיבת התסריט. עלילת הסרט מבוססת על סדרת המאנגה לופן השלישי וזהו סרט האנימציה השני בסדרת הסרטים של הזיכיון. זהו סרט הבכורה של מיאזאקי כבמאי והשפעתו ניכרת בתשומת לב לפרטים הקטנים ובפיתוח הדמויות. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-15 בדצמבר 1979. הסרט לא זכה להצלחה רבה כאשר יצא לראשונה לקולנוע, אולם צבר פופולריות רבה לאורך השנים ואף זכה למעמד של סרט פולחן. ההצלחה של הסרט הניחה את הבסיס לקריירה המפוארת של הייאו מיאזאקי כיוצר קולנוע וכאחד מהמייסדים של סטודיו ג'יבלי. הסרט היה בעל השפעה רבה על אנימטורים ובמאים רבים ברחבי העולם, כולל הבמאי של פיקסאר ג'ון לאסיטר וכמו כן הייתה לו השפעה גם על מספר סרטי דיסני, בהם חלק מסרטי הרנסאנס של דיסני. עלילת הסרט עוקבת אחר הגנב לופין השלישי והשותף שלו ג'יגן אשר מצליחים לשדוד קזינו אך מגלים לאחר מכן שהכסף אותו הוא גנבו הוא מזויף. בעקבות כך לופן וג'יגן מבקרים בנסיכות האירופאית הקטנה קליוסטרו, משום שבה לפי השמועות הופקו במקור השטרות המזויפים. בנסיכות קליוסטרו הם נתקלים בנסיכה קלריס אשר מאולצת להתחתן עם הרוזן המרושע קליוסטרו. לופן מחליט להציל את קלריס. אלסנדרו קליוסטרו מדיה וקבצים בנושא לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו בוויקישיתוף "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", באתר נטפליקס "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", באתר AllMovie (באנגלית) "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", באתר Metacritic (באנגלית) "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "LUPIN III: THE CASTLE OF CAGLIOSTRO". AFI Silver Theatre and Cultural Center. ארכיון מ-15 בינואר 2024. נבדק ב-13 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) McCarthy, Helen (1999). Hayao Miyazaki Master of Japanese Animation. Stone Bridge Press. pp. 50–69. ISBN 1-880656-41-8.
איש ואישה בלילה

איש ואישה בלילה (באנגלית: Our Souls at Night) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה רומנטית משנת 2017 בבימויו של ריטש בטרא, עם רוברט רדפורד וג'יין פונדה בתפקידים ראשיים. התסריט מבוסס על רב המכר של קנת הארוף (אנ') שיצא לאור לאחר מותו ב-2014 ונקרא בישראל בשם "איש ואישה בלילה". זה הסרט החמישי בו מופיעים רדפורד ופונדה ביחד, לאחר: סיפור בדים, רדיפה, יחפים בפארק והפרש החשמלי. לואיס ווטרס (רוברט רדפורד) הוא גמלאי אלמן בודד שגר בעיירה קטנה בקולורדו. את הבקרים שלו הוא מבלה עם חברים הגמלאים ב"פרלמנט" בבית הקפה השכונתי ובבית הוא פותר תשבצים ובוהה בטלוויזיה. יום אחד נוקשת על דלתו אדי מור (ג'יין פונדה) גם היא אלמנה שמכירה את לואיס כשהיה מורה של בנה ג'ין (מתיאס שונארטס). היא אומרת לו שהיא בודדה ומבקשת ממנו שיגיע בלילות לישון אתה ללא סקס כדי שתישן יותר טוב. לאחר היסוס הוא מסכים. בפעמים הראשונות הוא נכנס בדלת האחורית אבל השמועה מתפרסמת במהירות בעיירה וכאשר דולן בקר (ברוס דרן) מ"הפרלמנט" מעיר לו בגיחוך, הוא מנתק את הקשר אתם. כעת הוא נכנס בכניסה הראשית ועובר לגור שם. הוא מספר לה כי בעבר בגד באשתו דיאן ועבר לגור עם אשה אחרת אבל לאחר זמן הביו שיש לו משפחה עם אשה ובת, הולי (ג'ודי גריר) וחזר למשפחתו. אדי מספרת לו על בתה שנהרגה בתאונת דרכים ומאז נהרסו חיי המשפחה שלה גם עם בעלה ועם בנה ג'ין. אשתו של ג'ין עזבה אותו והוא מביא את בנו ג'יימי (איאן ארמיטאג') לגור עם הסבתא. לואיס וג'יימי מתידדים וכולם יוצאים לפיקניק. הדבר לא מוצא חן בעיני ג'ין והוא מטיח באמו שהתנכרה לו מאז האסון ולוקח את ג'יימי בחזרה אליו. אדי ולואיס נוסעים לבלות בדנבר ומממשים שם את אהבתם. כאשר היא מקבלת טלפון מג'יימי היא ממהרת אליו ומוצאת את הבית הפוך ואת ג'ין במצב שכרות המטיח בה דברים קשים. אדי מחליטה לעבור לגור אתם כי זאת משפחתה היחידה. היא נפרדת מלואיס ששולח לג'יימי ממנה של רכבת חשמלית ולאדי טלפון סלולרי והם ממשיכים את הקשר ביניהם בשיחות טלפון. "איש ואישה בלילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איש ואישה בלילה", באתר נטפליקס "איש ואישה בלילה", באתר AllMovie (באנגלית) "איש ואישה בלילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איש ואישה בלילה", באתר Metacritic (באנגלית) "איש ואישה בלילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאיש ואישה בלילה, באתר יוטיוב רדפורד ופונדה על שיתוף הפעולה ביניהם, באתר יוטיוב איש ואישה בלילה, באתר סימניה
ערוץ TOV

ערוץ TOV אקטואליה יהודית (נקרא גם ערוץ TOV) הוא ערוץ אינטרנטי (עיקר פעילותו ביוטיוב) המפיק תוכני מקור בנושאים שונים שעל סדר היום, מנקודת מבט ישראלית-ימנית. מייסדי הערוץ הם איש העסקים ישראל זעירא ואיש הטלוויזיה טל ברקאי, אשר משמש גם כמנהל הערוץ והעורך הראשי. אולפן ערוץ TOV ממוקם בפתח תקווה. הערוץ מפעיל את המכללה הווירטואלית לחיים. ערוץ Tov אקטואליה יהודית עלה לאוויר בפברואר 2022. בגלגולו הראשון, נקרא הערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", והוא נוסד בשנת 2010 והופעל במסגרת אתר החדשות ynet. מנהלי הערוץ ישראל זעירא וטל ברקאי, היו בין יוזמי ומייסדי ערוץ 20 (כיום עכשיו 14). הערוץ משדר ראיונות בנושאים שונים שעל סדר היום. תוכן הערוץ עולה מדי יום לעמוד היוטיוב הרשמי, לאתר האינטרנט ולשאר הרשתות. מעת לעת, ובאירועים כדוגמת משדרי בחירות והפגנות, הערוץ משדר בשידור חי מהאולפן ומהשטח. בערוץ משולבות רצועות אקטואליה קבועות. לדוגמה, "התוכנית הביטחונית" עם המנחה אלעזר שטורם, אשר עוסקת בנושאי ביטחון עם מרואיינים שונים כדוגמת יצחק בריק, גרשון הכהן עוזי דיין, ד"ר מרדכי קידר ועוד. אלעזר שטורם עו"ד זיו מאור הרב יצחק זאגא מיכאל וילנסקי גלי בת חורין אליהו יוסיאן אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ TOV ערוץ TOV, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ TOV, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערוץ TOV, ברשת החברתית אינסטגרם ערוץ TOV, סרטונים בערוץ היוטיוב TOV מתרחבת: "נהפוך לזירת התרבות האיכותית של ישראל", באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2021 הרב יצחק זאגא, למה לעיתונאי השמאל מפריע שיש ערוץ שרוצה לעשות TOV?, באתר TOV אקטואליה יהודית, ‏11 בדצמבר 2023 רפאלה גויכמן, "למה אליהו יוסיאן בכה?": הפרשן לענייני איראן מפזר מסרים קיצוניים ברשת, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2023 איתמר ב"ז, כסף טוב, באתר העין השביעית, 16 בינואר 2024 מדוע ערוץ "טוב", מיזם מסחרי של איש הנדל"ן ישראל זעירא, מגייס..., באתר העין השביעית, 16 בינואר 2024
אה"מ קסטור (1915)

אה"מ קסטור הייתה סיירת קלה מסדרה C של הצי המלכותי, ששירתה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים ברוסיה. היא הייתה חלק מקבוצת קמבריאן של סדרה C. עיצוב תת-הסדרה קמבריאן התבסס על הסיירות הקלות המוקדמות יותר אה"מ צ'מפיון ואה"מ קאליופ, אשר בתורן, התבססו על תת-הסדרה קרוליין, תוך שימוש באותו גוף כמו תת-הסדרה קרוליין אך עם שתי ארובות ועובי שריון מרבי של 4 אינץ' (102 מילימטרים) בניגוד לעובי 3 אינץ' (76 מילימטרים) בתת-הסדרה קרוליין. קסטור נבנה על ידי קאמל ליירד בבירקנהד, אנגליה. היא הונחה ב-28 באוקטובר 1914, הושקה ב-28 ביולי 1915 והושלמה בנובמבר 1915. היא נכנסה בנובמבר 1915, קסטור הייתה אוניית הדגל של קומודור (D), שהוקצה לשייטת המשחתות ה-11 בצי הגדול. היא לחמה בקרב יוטלנד, בו נפגעה מירי גרמני וסבלה 10 נפגעים. ב-4 באוקטובר 1917, ספינת הסיור של צי ארצות הברית USS Rehoboth סבלה מדליפה בלתי נשלטת בגופה בזמן שהייתה בשירות סיור מול צרפת. היה צורך להוריד את הצוות של Rehoboth, וקסטור הטביעה אותה בירי. לאחר מלחמת העולם הראשונה שירתה קסטור בים השחור מ-1919 עד 1920 במהלך ההתערבות הבריטית במלחמת האזרחים ברוסיה. באפריל 1920, היא הוקמה מחדש במספנת צ'טם לשירות בשייטת הסיירות הקלות השנייה בצי האטלנטי. בשנת 1921 הצטרפה קסטור לסיירות הקלות קלדון, קורדליה קורקואה והמשחתות ואנקישר, וקטיס, ונטיה, וייסרוי, ויולנט, ויקונט, וינצ'לסי ו-וולפהאונד בשייט בים הבלטי, שיצאו מבריטניה ב-31 באוגוסט 1921. האוניות חצו את הים הצפוני ועברו את תעלת הקייזר וילהלם כדי להיכנס לאזור הבלטי, שם הם ביקרו בדנציג בעיר החופשית דנציג; ממל באזור קליפדה; לייפאיה, לטביה; ריגה, לטביה; טאלין, אסטוניה; הלסינקי, פינלנד; סטוקהולם, שוודיה; קופנהגן, דנמרק; גטבורג, שוודיה; וכריסטיאניה, נורווגיה, לפני חציית הים הצפוני וסיום ההפלגה בפורט אדגר, סקוטלנד, ב-15 באוקטובר 1921. קסטור סיירה מול חופי אירלנד ב-1922 במהלך מלחמת האזרחים האירית. היא שובצה לבית הספר לתותחנים בפורטסמות' מ-1923 עד 1924, ולאחר מכן הייתה בעתודה בנור מ-1924 עד 1925. קסטור עברה שיפוץ מנובמבר 1925 עד ספטמבר 1926, ולאחר מכן החלה להעביר חיילים לסין באוקטובר 1927. היא נכנסה לשירות מחדש בדבונפורט ביוני 1928 כדי לשרת בתחנת סין. היא נכנסה לעתודה בדבונפורט ביולי 1930, ולאחר מכן הושבתה במאי 1935. קסטור נמכרה ב-30 ביולי 1936 לגריטה והגיע למספנה ברוזית' באוגוסט 1936. מדיה וקבצים בנושא אה"מ קסטור בוויקישיתוף "Dictionary of American Naval Fighting Ships: Rehoboth I". אורכב מ-המקור ב-2 בנובמבר 2012. נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Naval History: HMS VANQUISHER, BALTIC CRUISE 1921
כריך הצייד

כריך הצייד (באנגלית: Shooter's sandwich) הוא כריך סטייק המורכב מסטייק צלוי ופטריות שמונחים זה על זה בתוך כיכר לחם חלולה. הכריך האנגלי הפופולרי הזה משול לבקר וולינגטון באמצעות שימוש בלחם ולא במאפה. כריך הצייד מוכן על ידי מילוי כיכר לחם ארוכה וחלולה בסטייק פילה מיניון מטוגן, פטריות מבושלות, מלח ופלפל. לאחר מכן מניחים משקולות על גבי הכריך כדי לסחוט אותו כלפי מטה. בדרך כלל הכריך נשאר עם המשקולת למשך הלילה, מה שגורם למיצי הבשר להיספג בלחם. נתחים אחרים של בשר בקר שמשתמשים בהם לכריך הם נתח סטייק סינטה או נתח סטייק ראמפ (באנגלית: Rump steak) נתחי ribeye משמשים כולם להכנת הכריך. לעיתים משתמשים בבצל מבושל או בצלצלי שאלוט, וכך גם בדיקסל, (הכנה מוקפצת של פטריות), בצל או שאלוט ועשבי תיבול שמצומצמים אותם לרוטב סמיך והעיסה נמרחת על הכריך עם חרדל דיז'ון וחזרת שמשמשים גם הם לעיתים כרוטב תיבול נלווה. מקורו של הכריך הצייד באנגליה בתקופה האדוארדית. הוא נוצר כדרך לציידים לקחת איתם ארוחת צהריים דשנה. כעת נהנים ממנו הן לארוחות בבית והן כפריט מזון נייד בעת נסיעה. הסנדוויץ' הפך לתופעת אינטרנט מינורית לאחר שמאמר ב-7 באפריל 2010 שנכתב על ידי טים הייוורד (אנ') ופורסם על ידי הגרדיאן הכריז על כריך הצייד ככריך הטוב בעולם. הכתבה של הגרדיאן תיארה גם את הכריך כ"ניצחון של המטבח האדוארדי". רשימת כריכים רשימת מנות סטייק כריך טוסט כריך הצייד. Food.com .
שי בן אליהו

שי בן אליהו (1935–2010) היה מחלוצי ההתיישבות בערבה, ממייסדי מושב עין יהב וראש המועצה האזורית הערבה התיכונה בין 1992 ל-2001. נולד בתל אביב ב-1935 לדוד בן אליהו (בבייב), יהודי הררי שעלה מבאקו ועבד בחברת החשמל. כשהיה בן שלוש נרצח אביו בקרב צומת מסמיה במהלך המרד הערבי הגדול. בילדותו נפצע ואיבד אחת מעיניו. למד בתיכון חדש, ולאחר גמר לימודיו לא גויס לצה"ל בשל הפציעה בעינו, והחל לעבוד במשק חקלאי של קרובי משפחתו בכפר יהושע. ב-1955 נענה לקריאתו של בן-גוריון לבני המושבים לעסוק בהדרכה במושבי העולים בנגב, והצטרף להדרכה בבית הספר אשל הנשיא במערב הנגב. ב-1957 התמנה למרכז חטיבת בני המושבים בארגון הנוער העובד והלומד. יחד עם חברו מכפר יהושע חגי פורת, יצא לחפש מקום מתאים להקמת מושב חדש, והם מצאו נקודה מתאימה ליד "עין וייבה" בערבה קרוב לגבול הירדני, במרחק רב מכל נקודת יישוב אחרת. במקום פעלה תצפית חקלאית ניסיונית של משרד החקלאות. הסוכנות היהודית סרבה לאפשר הקמת היאחזות נח"ל במקום, אך לאחר פנייה אישית לבן-גוריון הוקמה במקום היאחזות נח"ל "עין יהב" בנובמבר 1959. השניים היו המדריכים של הקבוצה הראשונה שעלתה על הקרקע, ובהמשך הובילו את אזרוח המקום והפיכתו למושב. בן אליהו היה מזכיר ההיאחזות והמושב. בהמשך פעל להקמת מושבים נוספים באזור, בהם חצבה, פארן, עידן, צופר והיישוב ספיר, ופעל להקמת מוסדות ציבור ופיתות תעשייתי ומסחרי באזור. בין השאר, יזם את הקמת מכון התערובות "משקי ערבה". ב-1978 נבחר לשמש כסגן המזכיר הכללי של תנועת המושבים, עד 1982. ב-1985 יצא בשליחות המחלקה להתיישבות לניו יורק לצורך גיוס גרעיני עלייה והתיישבות. ב-1988 שב ארצה. ב-1992 נערכו לראשונה בחירות לראשות המועצה האזורית הערבה התיכונה, ובהן נבחר בן אליהו כראש המועצה. בתקופת כהונתו פעל לשמירה על האדמות החקלאיות וקידוחי המים של המושב שהיו מעברו המזרחי של נחל הערבה, ואשר היו אמורים לעבור לשליטת ירדן במסגרת הסכם השלום עם ישראל, ובהשפעתו הוחלט להשאיר שטחים אלו בידי ישראל תמורת שטחים אחרים שהועברו לירדן. לאחר חתימת הסכם השלום פעל לשיתופי פעולה עם הירדנים מעבר לגבול. כמו כן, הקים במועצה מחלקת תיירות. בן אליהו סיים את כהונתו בסוף שנת 2001. נפטר לאחר מחלה ממושכת ב-7 ביוני 2010 (כ"ה בסיון ה'תש"ע) ונקבר בבית הקברות בעין יהב. החל משנת 1960 היה נשוי לרותי לבית זוהר, ולהם שלושה ילדים. לזכרו של שי בן אליהו, באתר המועצה האזורית הערבה התיכונה. אורי דרומי, בן גוריון של הערבה - שי בן אליהו, ממייסדי עין יהב, 1935-2010, באתר הארץ, 23 ביולי 2010 שי שבתאי ורינת אזולאי, ‏ההודים לא אכלו אותה, באתר גלובס, 5 בינואר 2014 תיירות מדבר בערבה, באתר "הערבה" גדי גולן, ‏נבחרו 11 ראשי מועצות אזוריות, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2001
שליט הגבול המזרחי

(בון) שליט הגבול המזרחי (באנגלית: Rock Jaw: Master of the Eastern Border) הוא ספר קומיקס מאת המחבר והמאייר ג'ף סמית', הכותר החמישי בסדרת ספרי בון. הספר פורסם באנגלית בשנת 1998 ובעברית ב־2010 בתרגום אורנה כץ. במהלך ניסיון להחזיר גור עכבראשים לביתו בהרי המזרח, בני בון וסמיילי נתקלים בטעות בשני עכבראשים עוינים. הם נמלטים מהם בעזרתו של שליט הגבול המזרחי, אריה בשם "שונרא". שונרא מספר להם כי "מכוסת הראש", דמות אפלה מסתורית, חושדת בבלופר בון ומעוניינת לפגוע בו. הוא מלווה את בני בון ואת סמיילי בהמשך דרכם במעלה ההרים, יחד עם שלושת הבנים של גברת פוסום, שהתיידדו עם בני בון וסמיילי בכרך הקודם, ודביבון בשם רודריק. החבורה מחפשת מחסה במערה בצלע ההר ומוצאת מעבר סודי אל מקדש נטוש שנבנה על ידי עכבראשים. הם נלכדים בידי מנהיג העכבראשים, קינגדוק, ושני עכבראשים נוספים, שמובילים אותם לאורך שביל על צוק רעוע. נחיל ארבה מופיע ומנסה להפיל את בני בון מהצוק, אבל מדליון שסבתא בן העניקה לבון מבריח את הנחיל. יחד עם הנחיל נעלם גם קינגדוק, שהיה הזיה שנוצרה באמצעות קסם הארבה. העכבראשים יורדים עם בני בון וחבריו מההרים כאשר שונרא עוקב אחריהם ומצותת להם מבלי ידיעתם. במהלך המסע העכבראשים חושפים כי "מכוסת הראש" עומדת מאחורי הארבה וההזיות שגרם. שונרא מופיע ומורה להם לחזור אל מעלה ההר. קינגדוק מופיע ושונרא נלחם איתו ומפיל אותו מהצוק בזמן שהחבורה בורחת. לאחר מכן גור העכבראשים מצטרף לשאר העכבראשים, שנושאים את קינגדוק מחוסר ההכרה בחזרה אל ממלכתו. הבנים של גברת פוסום וחבריהם עוזבים את החבורה, ובני בון וסמיילי חוזרים אל העמק. בני בון - גיבור הסדרה. מאוהב בת'ורן. בן דודם של בלופר וסמיילי בון. סמיילי בון - בן דודם של בלופר ובני בון. תמיד מחזיק סיגריה בפה. הבנים של גרבת פוסום - שלושת בניה הפוסומים הקטנים של גברת פוסום. חברים של סמיילי ובני בון, וכך גם של רודריק. רודריק - דביבון שרוצה להתנקם בעכבראשים. חבר של בניה של גברת פוסום, מכיר את ההרים המזרחיים. חברים של רודריק - כ-20 חיות קטנות. חברים של רודריק שהולכים אחריו לכל מקום. שונרא - אריה ענק, שליט הגבול המזרחי. בון וסמיילי בון מכנים אותו "שן רע". אויב של קינגדוק ושל הדרקונים. מלוויל - גור העכבראשים שסמיילי בון ובני בון מחזירים להרים המזרחיים. עוזב בסוף הספר. העכבראשים - קבוצת יצורים שעירים שרודפים אחרי בון, סמיילי בון, ת'ורן וסבתא-בן. מונהגים בידי קינגדוק. קינגדוק - מנהיג העכבראשים, תחת פיקודו של שר הארבה.