laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריס קולומבוס

כריס ג'וזף קולומבוס (באנגלית: Chris Joseph Columbus נולד ב-10 בספטמבר 1958) הוא במאי, תסריטאי ומפיק סרטים אמריקאי. קולומבוס מוכר בעיקר בזכות שני הסרטים הראשונים בסדרת הארי פוטר - "הארי פוטר ואבן החכמים", ו"הארי פוטר וחדר הסודות"; ובזכות הסרט "שכחו אותי בבית", אשר זכה בפרס באפט"א כסרט הטוב ביותר. קולומבוס נולד בפנסילבניה שבארצות הברית וגדל באוהיו. אמו, מרי איירין (לבית פוסקר), הייתה פועלת בית חרושת ואביו, אלכס מייקל קולומבוס, עובד במפעל אלומיניום וכורה פחם. קולומבוס למד בתיכון ג'ון פ' קנדי באוהיו, והמשיך בלימודי קולנוע באוניברסיטת ניו יורק, שם הכיר את צ'ארלי קאופמן, שהיה חברו ללימודים. קולומבוס נשוי, מאז 1983, למוניקה דוורו, ולהם ארבעה ילדים. הם מתגוררים בסן פרנסיסקו, וילדיהם לומדים (או למדו) בבית הספר התיכון הקתולי-ישועי סן אינטגיוס. קולומבוס תרם לבית הספר כסף להקמת בניין חדש, הקרוי על שמו. רבים מבני משפחתו - ילדיו, אחיינו, אשתו ואביה - הופיעו בסרטיו בתפקידים קטנים. קולומבוס עבד כתסריטאי באמבלין אנטרטיינמט, השייכת לסטיבן ספילברג. גרמלינס (1984) הגוניס (1985) שרלוק הולמס הצעיר (1985) גלקסיה גבוהה (1986) איפה אתם בחג? (2004) לאחר מכן ביים את סרטיו הראשונים, סרט הנעורים "הרפתקאות בבייבי סיטר" (1987), ו"מלון הלבבות השבורים" (1988). שכחו אותי בבית (1990) רק הבודד (1991) שכחו אותי בבית 2 (1992) גברת דאוטפייר (1993) תשעה חודשים (1995) אמא חורגת (1998) איש המאתיים (1999) הארי פוטר ואבן החכמים (2001) הארי פוטר וחדר הסודות (2002) אני אוהב אותך, בת' קופר (2009) פרסי ג'קסון וגנב הברק (2010) - גם מפיק פיקסלים (2015) נוספרטו (2024) פרסי ג'קסון וים המפלצות (2013) נוספרטו (2024) ב-1995 יסד קולומבוס את חברת ההפקות שלו, סרטי 1492. השם מתייחס לגילוי אמריקה בשנת 1492, על ידי הספן כריסטופר קולומבוס, בעל השם הזהה. הדמויות שקולומבוס מציג ברוב סרטיו הם אנשים רגילים: גברים, נשים וילדים אמריקאים הנאבקים לחיות לפי ערכי המשפחה המסורתיים, למרות השינויים מרחיקי הלכת העוברים על החברה המודרנית. בחלק מסרטיו אפשר לראות שהחליט לשלב בצורה נעימה וחגיגית את חג המולד באווירה של הסרט. בראיון ב-1993 אמר קולומבוס: "אני יכול להבין את הצורך להראות לאנשים את הרוע בעולם, אולם אני חושב שיש מקום, גם בסרטים, לתת לאנשים תקווה כלשהי. אם הסרט שלך לא עושה את זה, הוא לא שווה את הטרחה שבעשייתו". מדיה וקבצים בנושא כריס קולומבוס בוויקישיתוף כריס קולומבוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס קולומבוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי כריס קולומבוס, באתר AllMovie (באנגלית) כריס קולומבוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריס קולומבוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) כריס קולומבוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריס קולומבוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריס קולומבוס, באתר Discogs (באנגלית) כריס קולומבוס, באתר Songkick (באנגלית)
אלכסנדר טל

אלכסנדר טל (21 באוקטובר 1932 – 18 בינואר 2005) היה כנר ישראלי, ממקימי רביעיית המיתרים "הרביעייה הישראלית החדשה" שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-60 וה-70. נולד בשם אלכסנדר דויטל בטימישוארה שבטרנסילבניה, רומניה, לפרדיננד ורוזה דויטל. אביו נפטר בילדותו. טל החל לנגן בכינור בגיל שמונה, ובהמשך למד בקונסרבטוריון בבוקרשט. בשנת 1951, בגיל 19, עלה לישראל עם אמו, ועִברת את שם משפחתו לטל. התגורר בתל אביב. לאחר שלוש שנים, בדצמבר 1954, התקבל בהמלצת לורנד פניבש לאודיציה (בחינת קבלה) לתזמורת הפילהרמונית הישראלית, בה ניגן שאקון של באך ופרק ראשון מהקונצ'רטו לכינור של ברהמס; הוא התקבל כנגן לתזמורת. טל ניגן כסולן בתחילת שנות השישים עם התזמורת הפילהרמונית (בניצוחו של אישטוון קרטס) והתזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור (בניצוחו של ג'ורג' זינגר). כן עבד עם מנצחים רבים ידועי שם בישראל ובמדינות נוספות. ב-1957 התבקש למלא את מקומו של לורנד פניבש ברביעיית המיתרים בה היה שותף, לצד אליס פניבש כוויולנית, ותלמה ילין הצ'לנית, בקונצרט במוזיאון תל אביב (זו הייתה הופעתה האחרונה של תלמה ילין בקונצרט). משה קניוק, שהיה מנהל האירועים המוזיקליים במוזיאון זה, יזם את הקמתה של רביעייה ישראלית חדשה במקום זו הישנה של פניבש, שהייתה בשלבי התפרקות. מקימי "הרביעייה הישראלית החדשה" היו טל, הצ'לן יעקב מנזה, הוויולן דניאל בנימיני (הוחלף לאחר שנתיים בזאב שטיינברג), והכנר מרדכי יובל (הוחלף ברפאל מרקוס). בקונצרט הבכורה של הרביעייה, נוגנה רביעיית הדיסוננטים של מוצרט, חמישיית הקלרינט עם יונה אטלינגר ורביעייה של ראוול; הקונצרט זכה לתגובות חיוביות, בהן ביקורת טובה של מנחם אבידום. מאז הופיעה הרביעייה הישראלית החדשה בקונצרטים, הקלטות וסיורים רבים בארץ ובעולם, לאורך 15 שנה. אלכסנדר טל ניגן גם מספר שנים ככנר ראשי ב"אנסמבל הקאמרי", בניצוחו של גארי ברתיני, עם הקמת האנסמבל בסוף שנות ה-60, ואף הופיע עם האנסמבל כסולן. בשנת 1974 נסע להולנד עם אשתו השנייה, לידיה יגר, כנרת באנסמבל הקאמרי, וחי שם עד פטירתו. הוא ניגן ככנר ראשון בתזמורת הפילהרמונית של אמסטרדם, לימים הפילהרמונית של הולנד. היה למשך שנה קונצרטמייסטר של תזמורת הבלט ההולנדי, ואחר כך סגן קונצרטמייסטר של תזמורת רשות השידור ההולנדית בהילברסום. ניגן למשך כעשור גם ככנר ראשי ב"רביעיית היידן" מאיינדהובן, שעמה סייר ברחבי העולם והקליט מספר תקליטורים. מאוחר יותר ניגן בתזמורת הסימפונית פיליפס ובתזמורת הטיילת של אמסטרדם. טל היה נשוי תחילה לאהובה לבית קפלן, ובתם היא הפסנתרנית מיכל טל (נולדה ב-1962). ב-1964 התגרשו בני הזוג. ב-1972 נישא טל ללידיה יגר, ובתם מאיה טל נולדה ב-1974. טל נפטר בהולנד בשנת 2005. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר טל בוויקישיתוף אלכסנדר טל, באתר Discogs (באנגלית) הכנר אלכסנדר טל מת בהולנד, באתר וואלה, 19 בינואר 2005 כתבה באתר HVH בהולנד,1997 "הקיץ" ב"עונות השנה" מאת ויוואלדי 1966, סרטון באתר יוטיוב
סוכנות הביון והביטחון של סרביה

סוכנות הביון והביטחון של סרביה (בסרבית: Безбедносно-информативна агенција, בראשי תיבות БИА) הוא ארגון הביון העיקרי במדינה, המופקד גם על ביטחון הפנים, מאבק בפשע מאורגן ובטרור. הסוכנות הוקמה ביולי 2002 על בסיס חוק המודיעין והביטחון שהתקבל שנה קודם לכן על ידי הפרלמנט הסרבי. מטה הארגון נמצא ברחוב המלכה אן בבלגרד הבירה. ראש הארגון הנוכחי הוא ברטיסלב גאצ'יץ' (מאז מאי 2017). סוכנות הביון הסרבית אחראית למלחמה בטרור, איסוף מודיעין ומאבק, בפשיעה המאורגנת. בשנים הראשונות לקיומה עסקה בעיקר באיתור ולכידת פושעי מלחמה יוגוסלביים. הסוכנות מחויבת למסור פעמיים בשנה דו"חות על פעילויותיה לפרלמנט הסרבי, האספה הלאומית (Народна скупштина). הסוכנות היא יורשת לשירות ביטחון המדינה היוגוסלבי (Служба државне безбедности) שפורק בשנת 2001, לאחר כ-60 שנות קיום.. הסוכנות הוקמה ב-27 ביולי 2002 והחלה לפעול ב-1 באוגוסט אותה שנה. ביולי 2011 לכדו אנשי הסוכנות את גוראן האדזיץ', פושע המלחמה האחרון שהיה מבוקש על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר בהאג. גוראן היה מבוקש בגין השתתפותו ברצח העם הבוסני במלחמת בוסניה. עובד מדינה (סדרת טלוויזיה) אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות הביון והביטחון של סרביה "ZAKON O BUDŽETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2017. GODINU". paragraf.rs. Službeni glasnik RS. אורכב מ-המקור ב-2017-12-01. נבדק ב-2017-11-30. http://www.bia.gov.rs/eng/istorijat/vremeplov-006.html סרביה עצרה את גוראן האדז'יץ', פושע המלחמה האחרון המבוקש על ידי האג, באתר הארץ, 20 ביולי 2011
פול לה מאט

פול לה מאט (באנגלית: Paul Le Mat; נולד ב-22 בספטמבר 1945) הוא שחקן אמריקאי זוכה שני פרסי גלובוס הזהב על הופעתיו בסרט "אמריקן גרפיטי" ובהפקת הטלוויזיה "המיטה הבוערת". לה מאט נולד בעיר ראהווי שבניו ג'רזי, בנם של פאולה, ממוצא קובני, אירי ואנגלי, ושל מתיו לה מאט, ממוצא צרפתי וסקוטי. למד במכללת סן דייגו, במכללת עמק לוס אנג'לס ובאוניברסיטת צ'אפמן שבקליפורניה. לפני שהתגייס לצבא ארצות הברית התאגרף לה מאט באופן חובבני וזכה במספר תארים בתחרויות בלוס אנג'לס; הוא אף שקל באותו הזמן להפוך למתאגרף מקצועי. לה מאט השתתף במלחמת וייטנאם וקיבל על שירותו הצבאי בתור איש צוות מטוסים ימיים של הצי האמריקני את אות ההגנה הלאומית ואת אות השירות בווייטנאם. ללה מאט שלוש בנות עם אשתו המפיקה מועמדת פרס האוסקר סוזן דה פאס. לה מאט התפרסם לראשונה בקומדיית הנעורים של ג'ורג' לוקאס ופרנסיס פורד קופולה "אמריקן גרפיטי" בתפקיד ג'ון מילנר נהג המרוצים, שזיכה את לה מאט בפרס גלובוס הזהב לשחקן הצעיר המבטיח ביותר. שיחק בתפקיד ראשי גם בסרט ההמשך "עוד אמריקן גרפיטי". בשנת 1977 שיחק בסרטו של ג'ונתן דמי "לטל בזהירות" משנת 1977, לצדם של ברוס מק'גיל וקנדי קלארק. לאחר מכן בשנת 1980, הופיע בסאטירה של ג'ונתן דמי "מלווין והווארד" והועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בתור מלווין דאמר, הלוזר שעוזר למולטי מיליונר הווארד יוז (ג'ייסון רוברדס) ומקבל חלק מירושתו. לה מאט זכה בשנת 1984 בפרס גלובוס הזהב על הופעתו בהפקת הטלוויזיה "המיטה הבוערת", בהפקה גילם את מיקי בעלה המכה של פרנסיס האג'ס (פארה פוסט). ב-1998 השתתף בתפקיד קטן בסרט "אמריקה X". אתר האינטרנט הרשמי של פול לה מאט (באנגלית) פול לה מאט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)

אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) היא האולימפיאדה העשירית בעת החדשה. היא נמשכה 15 ימים מ-30 ביולי עד 14 באוגוסט 1932. בתחרויות השתתפו 1,332 ספורטאים מ-37 מדינות. והפך אותה לאולימפיאדה הרביעית בקוטנה בכמות המשתתפים (לאחר שלושת המשחקים הראשונים). שילוב של השפל הגדול, עם המרחק הגדול של לוס אנג'לס מאירופה הביאה לכך שכל המשלחות האירופאיות הביאו משלחות קטנות משמעותית מהכמויות שהיו באמסטרדם. ומספר המדינות קטן מ-46 ל-37. בייחוד לאור קושי של משלחות קטנות בעיקר ממזרח אירופה והמזרח התיכון לממן את הנסיעה הארוכה לחוף המערבי של ארצות הברית. המדינות שגרפו את מירב המדליות: נבנה הכפר האולימפי הראשון, בולדווין הילס ושוכנו בו הספורטאים הגברים. לראשונה השתמשו בדוכן מנצחים. ערך מורחב – אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) בייב דידריקסון (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות מהן 2 זהב, בהטלת כידון וריצת 80 מטר משוכות. סטניסלווה וואלסייביץ' (פולין פולין) זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר, לאחר מותה הטרגי בשנת 1980 התברר שהיא אינטרסקס. ליליאן קופלנד (ארצות הברית ארצות הברית) יהודיה אמריקאית זכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס. אדי טולן (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. רומאו נרי (איטליה איטליה) זכה ב-3 מדליות זהב, כולל בתחרות הקרב רב. אישטוון פלה (הונגריה (1920–1945) הונגריה) זכה ב-4 מדליות מהן 2 זהב ו-2 כסף. טקאיצ'י נישי (יפן יפן) זכה במדליית זהב בתחרות הקפיצות, מדליית הזהב היחידה עד כה ליפן בתחרות זו. הוא נהרג כקצין בקרב איוו ג'ימה. ערך מורחב – שחייה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הלן מדיסון (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות זהב, כולל במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. נבחרת הגברים של יפן יפן בשחייה זכתה בכל מדליות הזהב פרט לאחת וב-11 מדליות מתוך 16. היא כללה את האלופים האולימפיים יאסוג'י מיאזאקי, קוסו קיטאמורה האלוף האולימפי הצעיר ביותר אי פעם, יושיוקי צורוטה שהגן על תוארו ומאסג'י קיוקאווה. יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת לוס אנג'לס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת לוס אנג'לס (באנגלית) אולימפיאדת לוס אנג'לס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסידות פשדבורז'

חסידות פשדבורז' (ביידיש: פשעדבורז') הייתה חסידות פולנית. מקים החסידות היה רבי ישעיהו מפשדבורז' תלמידו של החוזה מלובלין. רבי ישעיה וולטפרייד מפשדבורז' (Przedbórz) נולד לרבי מאיר מאלעסק בשנת תקי"ח. היה חתן של הנגיד הרב דן לוינברג מפשדבורז'. היה מגדולי תלמידיו של החוזה מלובלין וחבירו של היהודי הקדוש מפשיסחא. היה לפעמים פוסק אצל רבו החוזה מלובלין ואף כונה על ידיו 'ארון ספרים'. בשנת תקמ"ח התמנה לרבנות פשדבורז'. אחר פטירת רבו 'החוזה' בשנת תקע"ה החל לנהל חצר בעיירתו. נפטר בד' באלול תקצ"א. חתנו היה רבי בריש וינברג (חותנו של רבי יעקב דוד מרדושיץ). מתלמידיו המפורסמים: רבי דוד יצחק ברומברג מפיטערקוב חתנו של המאור ושמש, רבי שלמה מרדומסק, רבי משה מלעלוב ורבי יעקב מווידאמה. אחריו כיהן בנו רבי עמנואל וואלטפרייד. נולד בשנת תקס"ב. על פי הוראת החוזה מלובלין נקרא בשם זה כסגולה שלא יפטר בצעירותו כמו אחיו. היה חתנו של רבי ישראל בנו של החוזה מלובלין ובזיווג שני חתנו של רבי משה אהרן מקוטנא. היה תלמידו של רבי ישכר בר מרדושיץ. לאחר פטירת רבי ישכר בר (שכיהן כרב בפשדבורז') החל לכהן כאדמו"ר בפשדבורז' ואת משרת הרבנות נתן לרבי משה מלעלוב. לאחר שרבי משה עלה לארץ ישראל החל רבי עמנואל לכהן גם כרב. נפטר בכ"ז בשבט תרכ"ה ונקבר בוורשה. מזיווג ראשון היו ילדיו; ממלא מקומו רבי אברהם משה מראספשה וחתנו רבי משה אונגר מדומברובה. מזיווג שני היו ילדיו; בניו רבי צמח אב"ד סילוב, רבי נח מבענדין, רבי שלום פנחס מפשדבורז' (חתן רבי אפרים משעננא בנו של רבי יחזקאל מקוזמיר), רבי יחזקאל יחיאל משפערוב וחתנו רבי קלונימוס קלמן בעער מווידאמה נכדו של ה'יהודי הטוב' מניישטאט ונינו של רבי קלונימוס קלמן מקראקא (צאצאו הוא הרב קלמן בר). אחרי רבי עמנואל כיהן בנו רבי אברהם משה מראספשה. נולד בשנת ת"ר. היה תלמידם של אביו ושל רבי חיים מצאנז. כיהן כאדמו"ר בפשדבורז' לאחר פטירת אביו. בשנת תרכ"ט החל לכהן כרב בסילוב אך לאחר שלוש שנים חזר לפדשבורז' עקב עלילת דם. בשנת תר"נ עבר לראספשה. בשנת תרע"ו חזר לפשדבורז'. נפטר בכ"ב באלול תרע"ח. ארבעת בניו של רבי אברהם משה כיהנו כאדמו"רים: רבי עמנואל כיהן כאדמו"ר בפאבניץ ובלודז', היה חתנו של רבי יהושע מדז'יקוב ובזיווג שני חתנו של רבי אריה לייב מאוז'רוב. נפטר בי"ט באדר תרצ"ט ונקבר בלודז'. חתניו היו רבי מנחם דוד הורוביץ בן גיסו רבי אלטר מדז'יקוב ורבי משה יחיאל אפשטיין בן גיסו רבי אברהם שלמה מאוז'רוב. רבי ישעיהו כיהן כאדמו"ר בקאליש. היה חתנו של רבי יחיאל מאלכסנדר. נפטר בי"ב באב תרצ"ט. רבי שלמה זלמן כיהן כאדמו"ר בטומשוב. נולד בשנת תר"ל. היה חתנו של רבי פנחס מקינצק. בשנת תרצ"ב עבד ללודז' ובפרוץ מלחמת העולם השנייה עבד לוורשה שם נרצח. רבי ישראל כיהן כאדמו"ר ברדומסק. נרצח בשואה. החסידות (1977) מאת יצחק אלפסי, עמ' 143-144. מדיה וקבצים בנושא אוהל רבי עמנואל וואלטפרייד בבית הקברות היהודי בוורשה בוויקישיתוף רבי יעקב היה גם תלמידו של רבי ישכר בר מרדושיץ ולאחר פטירת רבותיו נסע לרבי שלמה מראדומסק ולאחר פטירתו החל לכהן כאדמו"ר. ראו עליו עוד: פערל הורביץ, אבוקה בודדה תשע"ד.
אנטואן דה בורבון

אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום (בצרפתית: Antoine de Bourbon;‏ 22 באפריל 1518 - 17 בנובמבר 1562), היה ראש בית בורבון (1537–1562) ומלך נווארה (1555–1562). אנטואן נולד ב-22 באפריל 1518 בחבל פיקרדיה שבצרפת, כבנם של שארל דה בורבון, דוכס ונדום ושל פרנסואז ד'אלנסון. כיוון שהיה צאצא ישיר של לואי התשיעי, אנטואן היה יורש העצר לכתר הצרפתי, למקרה שבית ולואה לא יעמיד בן זכר שיוכל לרשת אותו. ב-1548 נישא לז'אן ד'אלברה שהייתה בתו של אנרי השני, מלך נווארה. עקב נישואים אלה, החלו ממלכות צרפת ונווארה להיות תחת שליט אחד מאז בנם אנרי. לזוג נולדו חמישה ילדים שמהם שרדו שניים בלבד: אנרי (לימים אנרי הרביעי, מלך צרפת) וקתרין דה בורבון (1559–1604). בשנת 1555 מת אביה של ז'אן ד'אלברה, אנרי השני, מלך נווארה ואנטואן ואשתו הפכו לשליטי ממלכת נווארה. המאבק בין הקתולים לפרוטסטנטים התפשט ברחבי צרפת והפך למלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562. אנטואן דה בורבון, שלחם נגד הקתולים, נפצע במצור על העיר רואן ומת ב-13 בנובמבר 1562. כתוצאה, בנו אנרי נעשה ליורש העצר הצרפתי. ב-20 באוקטובר 1548 התחתן אנטואן עם ז'אן ד'אלברה, ממנה נולדו לו 5 ילדים: אנרי, דוכס ביומונט (1551–1553) אנרי הרביעי, מלך צרפת (1553–1610) לואי, רוזן מרל (1555–1557) מדלן דה בורבון (1556) קתרין דה בורבון (1559–1604), התחתנה עם אנרי השני, דוכס לורן biography/Antoine-de-Bourbon-duc-de-Vendome אנטואן דה בורבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גביע חבר המדינות

גביע החבר (ברוסית: Кубок Содружества), בעבר גביע האלופות של חבר המדינות (ברוסית: Кубок чемпионов Содружества; בשמו המלא גביע אלופות חבר המדינות והמדינות הבלטיות (Кубок чемпионов Стран Содружества СНГ и Балтии), היה טורניר כדורגל הנערך בחסות פיפ"א, החל מינואר 1993 ברציפות בין מדינות ברית המועצות לשעבר. הטורניר נוהל על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית. הטורניר תוכנן להיות טורניר הכדורגל החשוב ביותר בין מועדוני הכדורגל של מדינות ברית המועצות לשעבר, אף שתוכנן להיערך בכמה מדינות, הוא נערך רק במוסקבה ובסנקט פטרבורג וחשיבותו הלכה ופחתה עם השנים, עד כי במשחקים השתתפה גם נבחרת רוסיה בכדורגל לנוער וקבוצות הכדורגל הרוסיות והאוקראיניות היו נוטות לשלוח את שחקני הנוער שלהן לטורניר. מינואר 2012 ועד ינואר 2016 הטורניר נערך בין הנבחרות הצעירות בכדורגל של חבר המדינות ושל נבחרות אורחות אחרות. ביולי 1992 התקיימה ישיבתה של התאחדות פדרציות הכדורגל של חבר המדינות (Ассоциации федераций футбола СНГ) שהחליטה לערוך את טורניר גביע אלופות חבר המדינות, שנערך לראשונה ב-25 בינואר 1993 ועד כה נערך מדי שנה ב-25 בינואר. הייתה הצעה לערוך את הטורניר בפגרת הקיץ, אך כיוון שלוח הזמנים של הליגות ב-15 המדינות המשתתפות לא היה שונה הוחלט להשאיר והוא נערך במחצית השנייה של ינואר, בעת פגרת החורף. גביע אלופות חבר המדינות מרכז תחת קורת גג אחת את 15 פדרציות הכדורגל של חבר המדינות, ולכן זוכה הטורניר לתמיכה וסיוע של אותן פדרציות ושל פיפ"א ואופ"א. בשני הטורנירים הראשונים לא השתתפו קבוצות הכדורגל האוקראיניות, לכן הקבוצות הרוסיות היו הפייבוריטיות (המועדפות) לזכות. מאז צירופה של אוקראינה לטורניר, ב-1995, החל הטורניר לצבור פופולריות. ב-5 בנובמבר 2011, באספת מארגני הטורניר, הוחלט כי מבנה הליגה ישונה ובמקום טורניר תחרותי בין מועדוני כדורגל הוחלט לערוך החל משנת 2012 טורניר בין הנבחרות הצעירות בכדורגל של חבר המדינות ושל נבחרות אורחות אחרות. ביולי 2016 הוכרז על סגירת הטורניר. בשנים 1993–1995 השתתפו 16 קבוצות כדורגל, שחולקו לארבעה בתים כאשר מנצחות הבתים העפילו לחצי הגמר. בשנים 1996–1998 והחל משנת 2002, מעפילות מנצחת הבית והמקום השני בבית, כששלב הפלייאוף מתחיל מרבע הגמר, אף שב-2005 לוקומוטיב מוסקבה ודינמו קייב העפילו לחצי הגמר אוטומטית. בשנים 1999–2000 משתתפות הטורניר חולקו לשתי ליגות בנות שני בתים, כאשר על ההעפלה לשלבי הגמר נאבקו שמונה קבוצות, משני המקומות הראשונים של הבית העליון בליגה הבכירה. מאחר שהטורניר נערך בין 15 מדינות חבר המדינות, לעיתים את המקום ה-16 בטורניר נטלה נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21, או נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 17 ולעיתים אף קבוצות הנוער של הקבוצות הבכירות ברוסיה. ב-2007 אף הוזמנה קבוצת OFK בלגרד הסרבית. לאחר 2012 בטורניר השתתפו רק נבחרות הכדורגל עד גיל 21. טורניר הערוץ הראשון הרוסי חבר המדינות מדיה וקבצים בנושא גביע חבר המדינות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע חבר המדינות Мутко объявил о закрытии Кубка Содружество
טירוזין

המונח "Tyr" מפנה לכאן. לערך העוסק באלבום של להקת בלאק סבאת', ראו Tyr (אלבום). טירוזין (Tyrosine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. מקור השם טירוזין ביוונית: טירוס פירושו "גבינה", וממנה אכן בודדה חומצת האמינו לראשונה. הטירוזין חיונית לתהליכים שונים בגוף. ממנה מיוצר הפיגמנט מלאנין.[דרוש מקור] היא ידועה כבסיס להורמון תירוקסין המופרש מבלוטת התריס ואחראי על חילוף החומרים בגוף. כמו כן, היא משמשת כמולקולת הקדם ממנה מסונתזים המוליכים העצבים המונואמינים מסוג קטכולאמין, דופמין ונוראדרנלין. למרות חשיבותה, אין זו חומצה חיונית לאדם, משום שגוף האדם מסוגל לייצרה מחומצת אמינו פנילאלנין בעזרת האנזים פנילאלנין הידרוקסילאז. השייר של טירוזין מורכב מקבוצת מתילן (CH2) וקבוצת פנול (המורכבת מטבעת בנזן אליה קשורה קבוצת הידרוקסיל: C6H5OH) הנמצאת בקצה. קבוצת ההידרוקסיל היא חומצית ומסוגלת ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים. לעומת זאת, טבעת הבנזן הידרופובית ונוטה לדחות מולקולות מים; לפיכך להידרופוביות ולכושר המסיסות במים של טירוזין, יש ערכים אמצעיים בהשוואה לשאר חומצות האמינו. ניתן לצרוך טירוזין מהמזון. מקורות תזונתיים שמכילים טירוזין הם המזונות עתירי החלבונים: מוצרי סויה, עוף ותרנגול הודו, דגים, בוטנים, שקדים, אבוקדו, בננות, חלב ומוצריו (בעיקר גבינה צהובה, יוגורט וגבינת קוטג'), שעועית, פול, גרעיני דלעת, גרגירי שומשום וכן תוספי תזונה שונים. טירוזינמיה היא מחלה תורשתית בה הגוף לא מסוגל לייצר כמה אנזימים המשתתפים בפירוק טירוזין. חומצת האמינו מצטברת וגורמת לתופעות חמורות רבות. מדיה וקבצים בנושא טירוזין בוויקישיתוף Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקובי דו והאחים בו

סקובי דו והאחים בו (באנגלית: Scooby-Doo Meets the Boo Brothers) הוא סרט טלוויזיה שהופק על ידי האנה-ברברה, כחלק מסדרת הסרטים "Hanna-Barbera Superstars 10". הסרט שודר במקור ב-18 באוקטובר 1987. שאגי מגלה שהדוד שלו, קולונל בורגארד, נפטר והשאיר לו את האחוזה הכפרית שלו שככל הנראה מלאה ברוחות רפאים. שאגי, סקובי וסקראפי בראשם נוסעים לדרוש את ירושתו של שאגי אך עם הגעתם למקום הם נרדפים על ידי פרש ללא ראש והשולייה שלו - רוחו של הקולונל, כביכול, שרודף אחריהם ומצווה עליהם לעזוב. בינתיים, הם פוגשים משרת מפחיד, פרקרד, שמספר להם שאוצר עצום של תכשיטים חבוי איפשהו באחוזה אבל אין להם בשביל מה להישאר מכיוון שהוא תובע את התכשיטים לעצמו וטוען שהם שייכים לו. למרות זאת החבורה יוצאת במצוד אחר תכשיטי המשפחה למגינת לבם של פרקרד והשריף המקומי, שלדבריו הוא ספקן לגבי קיומם של התכשיטים. תוך כדי מתחולל מרדף אחר קוף קרקס שנמלט מקרון רכבת שירד מהפסים. החבר'ה הולכים בעקבות התכשיטים בעזרת כמה רמזים שהקולונל השאיר להם אבל ההתקדמות שלהם נקטעת על ידי מספר התגלויות של רוחות רפאים הכוללות שלדים חיים, גופות ערופות ראש ורוחו של הקולונל. כדי להתמודד עם הרוחות הם מזעיקים לעזרה את האחים בו, שלושה ציידי רוחות שלמרבה הפלא - הם רוחות בעצמם! האם האחוזה באמת רדופה או שהרוחות נוצרו על ידי מישהו שמנסה להשיג את האוצר בשביל עצמו? יש הרבה מאוד חשודים כולל פרקרד והשכן של הקולונל המנוח; בילי בוב שמשפחתו הייתה יריבה של משפחת בורגארד במשך דורות. "סקובי דו והאחים בו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סקובי דו והאחים בו", באתר נטפליקס "סקובי דו והאחים בו", באתר AllMovie (באנגלית) "סקובי דו והאחים בו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סקובי דו והאחים בו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סקובי דו והאחים בו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פנולים

פנולים (Phenols) הוא שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על פנול (תרכובת אורגנית ארומטית). כל הפנולים מכילים טבעת בנזן ארומטית שאליה קשורה קבוצת הידרוקסיל (OH). נוסחתו של פנול, החומר הבסיסי, היא C6H5OH; לשאר הפנולים מבנה זהה, כשלטבעת הבנזן קשורים קבוצות פונקציונליות ואטומים שונים. לפנולים כמה תכונות דומות לאלו של הכהלים, המכילים אף הם קבוצת הידרוקסיל. פנולים חומציים יותר מכוהלים, שכן אטום המימן בפנולים קשור בצורה חלשה יותר לאטום החמצן מאשר בכוהלים (כך שהוא נוטה להשתחרר מהתרכובת; חומר המשחרר יוני מימן מוגדר כחומצה). טבעת הבנזן הסמוכה גורמת להחלשת הקשר. תרכובות רבות, חלקן טבעיות וחלקן מלאכותיות, הן פנולים: חומצה סליצילית (הורמון צמחי חשוב), התרופות אספירין ופרצטמול (אספירין - חומצה אצטיל סליצילית - היא נגזרת מלאכותית של החומצה הסליצילית הטבעית), חומצת האמינו טירוזין, THC - החומר הפעיל בצמח הקנאביס, המוליכים העצביים דופאמין, סרוטונין, אדרנלין ונוראדרנלין, האינדיקטור פנולפתלאין ועוד. מדיה וקבצים בנושא פנולים בוויקישיתוף פנולים, דף שער בספרייה הלאומית כימיה מולקולרית, יחידה 4, Open University of Israel, עמ' 11, מסת"ב 978-965-06-1132-3
סטיאווה בוקרשט (כדורסל)

סטיאווה טוראבו בוקרשט (ברומנית: CSA Steaua Turabo București) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר בוקרשט. המתמודדת בליגת העל הרומנית וביורוקאפ. אחרי המהפכה הרומנית, היה מועדון הכדורסל הראשון ברומניה שהפך לפרטי. למרות זאת, אחרי כמה שנים בלבד הוא פשט את הרגל. ונשארה רק מחלקת הנוער בכדורסל. בשנת 2009, התמזגה קבוצת הבוגרים עם קבוצת הכדורסל של טרגובישטה, וחזרה לליגה הבכירה. בעונת 2009/10 השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית ולא עברה את שלב הבתים. בעונת 2010/11 השתתפה הקבוצה בגביע היורוצ'לנג'. בעונת 2015/2016 התמודדה הקבוצה במסגרת היורוקאפ. ליגת הכדורסל הרומנית: אליפות (21): 1956, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1970, 1978, 1980, 1981, 1982, 1984, 1985, 1986, 1987, 1989, 1990 ו-1991 חצי גמר: 2011 הגביע הרומני: זכייה (2): 1966, 1981 גמר: 2011 מדיה וקבצים בנושא סטיאווה בוקרשט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיאווה בוקרשט ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בהצדעה

בהצדעה הוא מועדון צרכנים הכולל הטבות למשרתים פעילים בשירות המילואים ול"משוחררים בכבוד" מצה"ל. המועדון הוקם על ידי הקרן והיחידה לחיילים משוחררים במשרד הביטחון ואגף כוח אדם בצה"ל, אך מופעל על ידי חברה פרטית. החברות במועדון מקנה גישה לאתר האינטרנט של המועדון ובו הטבות והנחות במגוון תחומים. התשתית להקמתו וההחלטה לתקצבו התקבלה בשנת 2008 עם כניסתו לתוקף של חוק שירות המילואים, במטרה להטיב עם המשרתים הפעילים במילואים. המועדון הוכפף לענף תגבורת מילואים באגף כוח אדם בצה"ל. משרד הביטחון מעניק למועדון תקציב של כ-10 מיליון שקלים בשנה. זכאים להצטרף למועדון חיילי מילואים, בעלי תעודת משרת מילואים פעיל. בטרם הוחלט על הקמת מועדון "בהצדעה" הושמעה ביקורת מצד חיילי מילואים על כך שאינם מתוגמלים כראוי בהיבט הצרכני. חיילי המילואים דרשו כי יצורפו למועדון "חבר משרתי קבע והגמלאים". התנגדות מצד המועדון הובילה להקמת מועדון "בהצדעה", כמועדון נפרד למשרתי המילואים הפעילים. לבעלי תפקידים בכירים במילואים כגון מפקדי גדודים ומפקדי פלוגות ניתנה האופציה להצטרף גם למועדון "חבר". החל מ-15 באוקטובר 2017, מימוש ההטבות באתר המועדון מתאפשר רק לבעלי כרטיס האשראי של המועדון, המונפק על ידי חברת max. אתר האינטרנט הרשמי של בהצדעה בהצדעה, ברשת החברתית פייסבוק בהצדעה, ביישום טלגרם בהצדעה, ברשת החברתית אינסטגרם אליצפן רוזנברג, צה"ל משיק: המועדון החדש של חיילי המילואים, באתר ynet, 29 באפריל 2010 בהצדעה - באתר אגף כוח אדם של צה"ל אליצפן רוזנברג, לא רק חובות: כרטיס אשראי חדש למילואימניקים, באתר ynet, 28 במאי 2013 מירב קריסטל, בהצדעה: המחאה לא הצליחה, המילואימניקים יאלצו לעבור ללאומי קארד, באתר ynet, 3 באוקטובר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבה בר עולא

רבה בר עולא היה אמורא בדור הרביעי והחמישי לאמוראי בבל. הוא דן בהלכה עם רב כהנא, אביי ורבא. מוזכר בתלמוד, כי בחתונת בנו (ולפי גרסה אחרת - בתו), קיימו את המנהג הישן, ומשח שמן מיוחד על ראשי התלמידים. אף על פי שהיה בר גילם של אביי ורבא, הוא מתייחס בכבוד לרב ביבי בר אביי וקורא לו בתואר "רבי". שמו לא ברור אם "רבא" או "רבה", אך השם "רבה" נפוץ יותר. הרב אהרן הימן, "רבה בר עולא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"ז, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ח', עמוד א'. דקדוקי סופרים על תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף צ', עמוד ב', מובא בתלמוד בבלי מהדורת עוז והדר שם