laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היפראילוריקטיס

היפראילוריקטיס (שם מדעי: Hyperailurictis) הוא סוג חתול קדום, שחי במהלך המיוקן באמריקה הצפונית שלפני 17.5 עד 12.7 מיליון שנה מזמננו, והוא נחשב לחתול הקדום ביותר שהתקיים באמריקה, אליה היגר מאסיה. מקובל להחשיב סוג זה כשייך לסוג פסדאלורוס (Pseudaelurus), ממנו הופרד בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי (אנ') ב-1929. כמה חוקרים גם סיווגו אותו כחלק מהסוג שונר (Lynx) וחתול (Felis), אליו סווג החתול הראשון מהסוג בידי החוקר ג'וזף ליידי ב-1858 על סמך ממצאי לסת תחתונה שבורה שנמצאה סביב הנהר ניוברארה בנברסקה. לאורך הזמן התווספו עוד כמה ממצאים, אך אלה נחשבו לשייכים לסוג פסדאלורוס, שתפוצתו הייתה גלובלית. סוג זה אם היה סוג תקף, כלל בתוכו 5 מינים: המין H. validus תואר ב-2001 וחי באזור של נברסקה וניו מקסיקו. המין H. skinneri התגלה ב-2003 גם בנברסקה והוא המין החדש ביותר שהתגלה. המין H. intrepidus התגלה ב-1858 מטקסס, קליפורניה, קולורדו, נבדה ונברסקה. H marshi מ-1922 התגלה בטקסס, קליפורניה, קולורדו ונברסקה. המין H. stouti מ-1972 התגלה בנברסקה וניו מקסיקו. מין נוסף שבוטל, H. aeluroides, התגלה גם הוא בנברסקה. ההיפראילוריקטיס היה קרוב כנראה לחתולים הקטנים, אך היה בינוני בגודלו, דומה לנמר קטן אצל המינים הגדולים שהגיעו למשקל 35 קילוגרם ואולי גם יותר. הוא היה נראה דומה לשונר בהסתמך על צורת הלסתות והגולגולת הדומה יחסית. עם זאת הוא לא שייך לקבוצת החתולים הקטנים וייתכן, שהיה בעל אבות פרימיטיביים דמויי-גחניים כמו הפרואילורוס. הוא חי באזורי היערות וההרים האמריקאים ושם ניזון ממכרסמים ומפרסתנים בינוניים. היפראילוריקטיס, באתר GBIF (באנגלית)
MWC

האם התכוונתם ל... Mobile World Congress – בראשי תיבות: MWC: ועידה המשלבת בין תערוכת מוצרי המובייל הגדולה בעולם ובין כנס מנהלים ובכירים המייצגים מפעילות סלולריות, יצרניות מוצרים, ספקי מכשור ומנהלי תוכן מכל רחבי העולם מודל MWC – בביוכימיה: מודל מתמטי להסברת מנגנוני-מבני של תופעת הקישור הקואופרטיבי. פותח במקור כדי להסביר את קינטיקת הקישור של חמצן להמוגלובין. האמנה להגנה על זכויותיהם של כל מהגרי העבודה ובני משפחותיהם – שם מקוצר באנגלית: Migrant Workers Convention, ובראשי תיבות: MWC
קרייג טאובמן

קרייג ריד טאובמן (באנגלית: Craig Reid Taubman; נולד ב-3 באפריל 1958) הוא זמר, מלחין ומפיק מוזיקלי יהודי-אמריקאי המתגורר בלוס אנג'לס, שבקליפורניה. באמצעות חברת ההפקה העצמאית שלו, קרייג אן קומפני, הפיק טאובמן 11 אלבומים. מרבית אלבומיו של טאובמן הם בעלי אופי יהודי כגון "חוגגים היפ הופ" ו"חוגגים את חג הפסח". We Were as Dreamers - 1981 Beginnings - 1982 Moment to Moment - 1985 Rhythm and Rhyme - 1986 Yad B'Yad: Hand 'N Hand - 1986 Karen and Craig Makin' Music - 1987 Pennies for Your Thoughts - 1988 Yad B'Yad: Together - 1988 Craig 'N Company - 1989 Encore - 1989 Journey - 1991 Rockin' Together - 1992 Heaven and Earth - 1993 Rock 'N Toontown - 1993 My Jewish Discovery - 1995 Imaginit - 1996 Voice of the Spirit - 1996 Kol Tikvah - 1997 My Newish Jewish Discovery - 1997 Friday Night Live - 1999 The Best of the Rest - 2001 One Shabbat Morning - 2002 Inscribed - 2005 Holy Ground - 2009 How Good - 2010 Here and There 2015 Dreidel I Shall Play - Samuel Goldfarb Jewish American Songster Zany Brainy אתר האינטרנט הרשמי של קרייג טאובמן קרייג טאובמן, ברשת החברתית פייסבוק קרייג טאובמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרייג טאובמן, סרטונים בערוץ היוטיוב קרייג טאובמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר ספוטיפיי קרייג טאובמן, באתר Last.fm (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר AllMusic (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר דיזר קרייג טאובמן, באתר Discogs (באנגלית) קרייג טאובמן, באתר Genius קריג טאובמן, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסוזו ג'ורני K

איסוזו ג'ורני K (ביפנית: いすゞ・ジャーニーK, באנגלית: Isuzu Journey-K) הוא אוטובוס בינוני מתוצרת יצרן הרכב היפני איסוזו, (באנגלית: Isuzu Motors Ltd, ביפנית: いすゞ自動車株式会社) אשר יוצר בין השנים 1984–1999. "P-LR212/311/312" - יוצרו משנת 1984. "U-LR312/332" - יוצרו משנת 1990. "KC-LR233/333" - יוצרו משנת 1995. אוטובוס ציבורי כולל שיבוץ בקווים בינעירוניים. הוצג לראשונה במרץ 1984. מנוע אחורי. דלתות: 1-2. דלת כניסה: באמצעות מדרגה (1 מדרגה, או 2 מדרגות). מערכת היגוי: מימין. בשנת 1984 הורכב בדגם "P-LR312" מתלה - קפיץ עלים בשני הסרנים. בשנת 1990 הורכב בדגם "U-LR332" מתלה - קפיץ עלים בשני הסרנים. "איסוזו ג'ורני K" בתצורת 2 דלתות כניסה "איסוזו ג'ורני K" דגם "U-LR332J" "איסוזו ג'ורני K" "איסוזו ג'ורני K" "איסוזו ג'ורני K" דגם "U-LR332F" "איסוזו ג'ורני K" "איסוזו ג'ורני K" "איסוזו ג'ורני K" - מבט למושבי הנוסעים איסוזו איסוזו גאלה מיו איסוזו סופר קרוזר איסוזו קיובק (אנ') מדיה וקבצים בנושא איסוזו ג'ורני K בוויקישיתוף מדגמי חברת איסוזו ranker.com/list/full-list-of-isuzu-models "איסוזו ג'ורני K" info.japanusedbuses.com/content-item/1467-isuzu-journey-k-japan "איסוזו ג'ורני K" - תמונה flickr.com/photos "איסוזו ג'ורני K" -תמונות auto-zer.com/page/isuzu-journey-k/default
שואת יהודי לוקסמבורג

השואה בלוקסמבורג מתייחסת לרדיפה ולהשמדה כמעט מוחלטת של 3,500 יהודי לוקסמבורג, שהחלה זמן קצר לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג במלחמת העולם השנייה. מיד לאחר הכיבוש שולבה לוקסמבורג רשמית בגרמניה הנאצית. הרדיפות נמשכו עד 1943, אז הכריזו הנאצים כי השטח נקי מיהודים, שגורשו למחנות השמדה וגטאות במזרח אירופה. לפני מלחמת העולם השנייה והשואה התגוררו בלוקסמבורג כ-3,500 יהודים. רבים מהם, היו יהודי גרמניה הנאצית שנמלטו מהרדיפות בגרמניה. חוקי נירנברג, אשר חלו בגרמניה מאז 1935, נאכפו בלוקסמבורג החל מספטמבר 1940, והיהודים עודדו לעזוב את לוקסמבורג לצרפת של וישי. הגירה נאסרה באוקטובר 1941, אך עד אז ברחו כמעט 2,500 יהודים. רבים מאלה שעזבו, גורשו מצרפת ונרצחו לאחר מכן. מספטמבר 1941 נאלצו כל היהודים בלוקסמבורג לענוד טלאי צהוב. מאוקטובר 1941 החלו הרשויות הנאציות לגרש את כ-800 היהודים שנותרו מלוקסמבורג לגטו לודז', לגטו טרזין ולאושוויץ. כ-700 יהודים גורשו ממחנה המעבר פינפברונן (Fuenfbrunnen) באולפלינגן (אנ') שבצפון לוקסמבורג. מבין היהודים בלוקסמבורג, ידוע על 36 ניצולי השואה. השואה בית הכנסת בלוקסמבורג מוזיאון ההתנגדות הלאומי בלוקסמבורג רות זריז, יהודי לוקסמבורג במלחמת העולם השנייה, בתוך דפים לחקר השואה ו', תשמ"ח, 1988, ע' 167-154 Artuso, Vincent (באוקטובר 2012). "Des excuses, mais au nom de qui? L'administration luxembourgeoise et la Shoah". Forum (322): 9–11. {{cite journal}}: (עזרה) Cerf, Paul (1986). L'étoile juive au Luxembourg. Luxembourg: RTL. pp. -. Clesse, René (1991). "Die Natur is gnädiger als die Menschen". Ons Stad. 36: 22–25. Clesse, René (2002). "Shoah in Luxemburg". Ons Stad. 71: 18–19. Hoffmann, Serge (1996). "Luxemburg - Asyl und Gastfreundschaft in einem kleinen Land". In Benz, Wolfgang; Wetzel, Juliane (eds.). Solidarität und Hilfe für Juden während der NS-Zeit. Vol. Regionalstudien I: Polen, Rumänien, Griechenland, Luxemburg, Norwegen, Schweiz. Berlin: Metropol-Verlag. pp. 187–204. ISBN 9783926893437. Zariz, Ruth (1993). "The Jews of Luxembourg during the Second World War". Holocaust and Genocide Studies. 7 (1): 51–66. מדיה וקבצים בנושא שואת יהודי לוקסמבורג בוויקישיתוף על בית הכנסת בעיר לוקסמבורג, באתר יד ושם על גירוש יהודים מלוקסמבורג, באתר יד ושם לוקסמבורג במוזיאון הזיכרון לשואה בארצות הברית (USHMM) לוקסמבורג בתשתית האירופאית למחקר השואה (EHRI) אתר אגודת MemoShoah "The Destruction of the Jews of Luxembourg". Holocaust Education and Archive Research Team. נבדק ב-11 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Luxembourg". מוזיאון השואה בוושינגטון. נבדק ב-11 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא לוקסמבורג. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקלוגיט

אקלוגיט הוא סלע מותמר מאפי המורכב בעיקר מגארנט ומאומפציט. צבעו של הסלע נובע ממרכיביו העיקריים, כלומר ירוק ואדמדם. הסלע נחשב למאפיין לסלעים מותמרים בתנאים גבוהים של טמפרטורה ולחץ ולכן שם הסלע "אקלוגיט" משמש כמונח שמאפיין סלעים כאלו כפציאס. בגלל תכולת הפירוקסן הגבוהה בסלע, יש לו משקל סגולי גדול יחסית לסלעים מותמרים אחרים. בדרך כלל מקורו של האקלוגיט בסלעים בזלתיים קבורים שמגיעים לטמפרטורות וללחצים בהם הפלגיוקלז מפסיק להיות יציב. בד בבד עם היותו של אקלוגיט סלע מותמר, חוקרים רבים משערים כי הוא יכול להיווצר בצורה ספונטנית בשכבות העליונות של קרום כדור הארץ, בתנאים שהיו מצויים בתקופת הפרקמבריון ולכן ניתן להגדיר אותו גם כסלע פלוטוני.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא אקלוגיט בוויקישיתוף אקלוגיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ישיבת צאנז

ישיבת צאנז (השם הרשמי: ישיבת דברי חיים) היא ישיבה חסידית שהוקמה על ידי רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מצאנז קלויזנבורג. הישיבה נמצאת בנתניה, ולה סניף בחיפה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הישיבה הוקמה בשנות ה-60 על ידי האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, במסגרת הקמת קריית צאנז שכללה הקמת מוסדות חינוך, מלון גלי צאנז ובית החולים לניאדו. בשנים הראשונות כיהן האדמו"ר בראשות הישיבה, ולאחר מכן שימש בתפקיד הרב אליהו שמרלר. הרב הלברשטאם חינך את תלמידיו ללימוד בבקיאות ולשליטה וידע מקיפים בש"ס, ולצורך כך הקים את מפעל הש"ס לאברכי הכוללים. בישיבה הנהיג הרב הלברשטאם מבחנים על מאות דפי גמרא, והבחורים הנבחנים זוכים לתואר כבוד. הנבחן על שלש מאות דפי גמרא עם תוספות זוכה לתואר "צורבא מרבנן" או בקצרה "צורבא", הנבחן על חמש מאות דפים מקבל את התואר "החבר" (בשנים האחרונות הועלה הסכום לשש מאות דפים) והנבחן על אלף דפי גמרא זוכה לתואר "מורינו". שני התארים האחרונים "חבר" ו"מורינו" משמשים את הבחורים כשהם נקראים ל"עלייה" בקריאת התורה. חלוקות התעודות והענקת התארים נקבעה על ידי המייסד לתאריך כ"ה בניסן, יארצייט של רבי חיים הלברשטאם מייסד חסידות צאנז שהישיבה נושאת את שמו. אחרי פטירתו הועבר טקס הענקת תעודות ה"מורינו" לט' בתמוז, יום היארצייט שלו, וחלוקת תעודות ה"חבר" נותרה בכ"ה בניסן. הישיבה המרכזית מיועדת לגילאי 16-19, והיא מחולקת לשתי ישיבות, המרכזית בנתניה והשנייה בחיפה, הוקמה בשנת תשע"ד. לבחורים המבוגרים יותר בגילאי ה"קיבוץ" הוקמה מסגרת מיוחדת בנתניה. ישיבות קטנות של החסידות נמצאות בנתניה (2) בירושלים בבני ברק וישיבה נוספת באלעד שהוקמה בשנת תשע"ח. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בראשות הישיבה עמד רבי אליהו שמואל שמרלר, למעלה משישים שנה, עם היחלשותו מינה האדמו"ר את בנו להיות לו כתומך ונקרא דער יינגער ראש ישיבה (הצעיר). כיום עומד בראשות הישיבה הרב יוסף משה דוב הלברשטאם, בנו השני של האדמו"ר הנוכחי הרב צבי אלימלך הלברשטאם. בין בוגרי הישיבה נמנים שני אדמו"רי החסידות, הרב צבי אלימלך ואחיו הרב שמואל דוד הלברשטאם, האחים הרב אשר וייס, הרב דוב וייס גאב"ד קריית צאנז, הרב חיים וייס רבה של ביתר עילית, הרב אברהם יצחק וייס ראש כולל חלקת יהושע. הרב חיים צבי שפירא גאב"ד בד"צ מחזיקי הדת. לבוגרים נוספים ראו גם בקטגוריה: בוגרי ישיבת צאנז קלויזנבורג - נתניה. זאב בלוי, ‏במעמד מרן האדמו"ר מצאנז • תעודת הוקרה למצטייני רשת ישיבות צאנז בארה"ק, באתר JDN‏ יעקב אבוביץ, ‏צאנז: זמן חדש – שתי ישיבות חדשות, באתר JDN‏ אלי בן דוד, ‏צאנז: תעודות חדשות, באתר JDN‏
חיים וייס (רב)

הרב חיים אלעזר וייס הוא רבה האשכנזי של ביתר עילית, רב הקהילה של חסידי הרב שמואל דוד הלברשטאם בירושלים, מחבר ספרים ור"מ בישיבות. נולד בארצות הברית למשה וייס, ניצול שואה שהיה סוחר נדל"ן ובמקביל היה למדן ואף למד ב"חברותא" עם האדמו"ר מוויז'ניץ רבי משה יהושע הגר. בשנת תשכ"ו עלה עם משפחתו לארץ ישראל, למד בישיבת צאנז והיה מראשוני הנבחנים במפעל הש"ס. בשנת תשס"ב החל לכהן כר"מ בישיבת ישועות משה בהר נוף ואחר כך בברכפלד. בשנת תשס"ו פתח אחיו הרב דב וייס את "ישיבת תורת חיים" - ישיבה כלל חסידית ברוממה, והוא מכהן גם שם כר"מ. במקביל כיהן כרב הקהילה של חסידי הרב שמואל דוד הלברשטאם בירושלים. הרב וייס חיבר את הספר "מרקחת חיים". בשנת תש"פ נפטר הרב דוד צבי אורדנטליך, רבה הראשי האשכנזי של ביתר עילית. כחודש לאחר פטירתו, הוכרז על מינוי של הרב וייס לממלא מקום הרב אורדנטליך כרב האשכנזי, לצד הרב הספרדי הרב יעקב תופיק אביעזרי. טקס ההכתרה התקיים בשילוב מעמד סיום הש"ס ה-13 של הדף היומי. חמיו הרב יוסף ליברמן, בעל "משנת יוסף" וראש כולל שומרי החומות. אחיו הרב אשר וייס אב בית דין "דרכי הוראה". אחיו הרב יהונתן בנימין, רב ואב"ד במונטריאול. אחיו הרב מרדכי דוד (חתן אליהו אנגלנדר), רב בית המדרש "אורייתא" בלונדון. אחיו הרב אברהם יצחק (חתן רבי בן-ציון רבינוביץ מביאלא), ראש כולל ביאלה בירושלים. משה ויסברג, פרופיל מיוחד: הגר"ח וייס - רבה החדש של העיר ביתר עילית, באתר בחדרי חרדים, 8 בינואר 2020
Smile (שיר של צ'ארלי צ'פלין)

"Smile" (מאנגלית: חיוך) הוא קטע אינסטרומנטלי מאת צ'ארלי צ'פלין, המופיע בסצנת הסיום של סרטו המפורסם של צ'פלין - זמנים מודרניים משנת 1936. על פי עדותו, הקטע הושפע מטוסקה של פוצ'יני. בשנת 1954, עובד הקטע לכדי שיר על ידי צמד הכותבים ג'ון טרנר וג'פרי פרסונס והזמר נט קינג קול. בשנת 1995 יצאה גרסת כיסוי לשיר, בעיבודו וביצועו של מייקל ג'קסון. הגרסה של נט קינג קול הגיעה למקום ה-10 במצעד הבילבורד ולמקום השני במצעד הסינגלים בבריטניה. בנוסף, סאמי דייוויס ג'וניור יצר גרסת כיסוי כהומאז' לזו של קול, וגרסה זו גם הופיעה בפתחית הסרט smile מ-1975. הגרסה של ג'קסון התבטלה למעשה ברגע האחרון, מה שהותיר מספר מצומצם של סינגלים, שתפקדו כגרסת פרומו, שהיום נחשבים לכדי חפץ אספנות נדיר. אנטרטיינמנט ויקלי הגדיר את הגרסה כ"כזו המתכתבת עם סרטי דיסני". ב-2009 ג'רמיין ג'קסון ביצע את השיר בהלווייתו של מייקל. Smile, though your heart is aching Smile, even though it’s breaking When there are clouds in the sky you’ll get by If you smile through your fear and sorrow Smile and maybe tomorrow You’ll see the sun come shining through for you Light up your face with gladness Hide every trace of sadness Although a tear may be ever so near That’s the time you must keep on trying Smile what’s the use of crying You’ll find that life is still worthwhile If you’ll just Smile — צ'ארלי צ'פלין מידע על היצירה "Smile" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Smile" באתר SecondHandSongs
טום וג'רי במשימת ריגול

טום וג'רי במשימת ריגול (באנגלית: Tom and Jerry: Spy Quest) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה, פעולה והרפתקאות. הסרט בוים על ידי ספייק ברנדט וטוני סרוון (אנ') ונכתב על ידי ג'ין גרילו. הסרט מספר על טום החתול וג'רי העכבר שחוברים אל ג'וני קווסט, האדג'י ובנדיט במשימת ריגול. טים מאת'סון, שדיבב את הנשיא בסרט, דיבב את ג'וני קווסט בסדרה עצמה. הסרט הופץ לראשונה ב-VOD בארצות הברית ב-9 ביוני 2015 וב-DVD ב-23 ביוני 2015. לטום החתול וג'רי העכבר יש יום רגוע בחוף הים עד שג'וני קווסט, האדג'י ובנדיט הגיעו. הם נאלצים לעזור להם למנוע מצבא החתולים של ד"ר זין לגנוב את ההמצאה החדשה של ד"ר בנטון קווסט. וויל האנה - טום החתול ג'ניס קאוואי - ג'רי העכבר ריס הארטוויג - ג'וני קווסט אריק באוזה - ד"ר בנסון קווסט מייקל הנקס - רייס באנון טיה קארר - ג'זאבל ג'ייד ג'יימס הונג - ד"ר זין ג'ו אלסקי - דרופי גרג אליס - טין ג'ס הארנל - פאן ריצ'רד מקגונגל - אלי ארני פאטונג'ה - האדג'י גריי דלייסל - קרול טים מאת'סון - הנשיא (מאת'סון דיבב את ג'וני קווסט בסדרה) ספייק ברנדט - ספייק "טום וג'רי במשימת ריגול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טום וג'רי במשימת ריגול", באתר AllMovie (באנגלית) "טום וג'רי במשימת ריגול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טום וג'רי במשימת ריגול", באתר HBO Max (באנגלית) "טום וג'רי במשימת ריגול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פסגת פטרמיגן (אלברטה)

פסגת פטרמיגן (באנגלית: Ptarmigan Peak) הוא הר הממוקם לצד פסגת פיקה בפארק הלאומי באנף שבאלברטה, קנדה. ההר נקרא בשנת 1909 על ידי ג'וסף וויליאם אנדרו היקסון לאחר שמצא כמה שכווי שלג במרעה שמתחת לפסגה. היקסון עלה את העלייה הראשונה בהדרכת אדוארד פוז הבן. אתר הנופש בהר לייק לואיז מפותח על מורדותיו הדרומיים של רכס מרלין, הכולל את הר ריצ'רדסון, שדרת פטרמיגן ופסגת פיקה. אתר קמפינג לאזור נמצא למרגלות ההר, סמוך לאגם הידן. מסלול הטיפוס בזחילה קיים דרך מדרונות דרומיים, החל מאגם הידן. כמו הרים אחרים בפארק באנף, ההר מורכב מסלע משקע שהונח בין תקופת הפרקמבריון לתקופת היורה. סלע משקע זה נוצר בים רדוד, נדחף מזרחה ומעל ראש סלע צעיר יותר במהלך האורוגנזה הלרמידית. בהתבסס על שיטת קפן למיון אזורי אקלים, פסגת פטרמיגן ממוקמת באזור אקלים תת-ארקטי עם חורפים קרים ומושלגים וקיץ מתון. הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל־20 מעלות צלזיוס עם אפקט צינון רוח מתחת ל־30 מעלות צלזיוס. אתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית: הפארק הלאומי באנף "Ptarmigan Peak", peakfinder.com Gadd, Ben (2008). Geology of the Rocky Mountains and Columbias. Peel, M. C.; Finlayson, B. L.; McMahon, T. A. (2007). "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification". Hydrol. Earth Syst. Sci. 11: 1633–1644. ISSN 1027-5606.
מוסדות פוליטיים ברומא

ברומא העתיקה שלטו מוסדות פוליטיים מיוחדים וייחודיים. ברפובליקה הרומית, במקום מלך, עמדו בראש הרשות המבצעת שני קונסולים למשך שנה. בין היתר, תפקיד הקונסולים היה להנהיג את הצבא. לאחר שנת שירות אחת, היה מקבל את מעמד ה"פרוקונסול" לשנה נוספת. בדרך כלל עשה את השנה הזאת באחת הפרובינקיות. ישנו חוק המאפשר לקונסולים לוותר על תפקידם לטובת דיקטטור בשעת חירום, החוק נקרא Lex Hortensia. הדיקטטור התמנה לתקופה שלא תעלה על חצי שנה או עד סיום העניין הספציפי שלשמו נבחר. הדיקטטור היה ממנה את מפקד הפרשים שהיה כפוף לו. בתום תקופת כהונת הדיקטטור הוא היה עלול לעמוד לדין אם נהג באכזריות כלפי העם. מתחת לקונסולים היו כמה בעלי תפקידים, החשובים ביותר היו הפרטורים, אשר שימשו תחילה כשופטים ברומא ואחר כך בכל האימפריה. בנוסף לכך, יכלו לקבל ניהול של שטח מסוים ולהנהיג את הצבא בקרב. פקידים נוספים היו הקנסורים. פקידים אלו היו אחראים על עריכת הקנזוס (מפקד אוכלוסין) שבו הם חילקו את הרומאים לפי המעמד הכלכלי. לחלוקה זו הייתה משמעות כלכלית ופוליטית חשובה. פקידים נוספים היו הקווסטורים, אשר שימשו כשרי אוצר. ברומא היו כמה אסיפות עם, החשובה שבהם הייתה הסנאט, שם ישבו בהתחלה 200, לאחר מכן 300 ובסוף 600 סנאטורים, שייצגו את בתי האב של רומא. תפקיד הסנאט היה לייעץ לקונסולים בענייני כלכלה ופוליטיקה. הם לא היו מוסד מבצע או מחוקק, אך הקונסולים לא העלו על דעתם לבצע דבר כלשהו מבלי לקבל את העצה של הסנטורים אשר ייצגו את המשפחות העשירות של רומא. אספת עם נוספת ברומא הייתה "אספת הקנטוריות", מבחינה פורמלית היא הייתה החשובה ביותר שכן היא הייתה המוסד המחוקק והיא זו שבחרה את בעלי התפקידים הציבוריים. הרכב האספה היה תוצאה של מפקד הקנזורים, באספה היו 5 מחלקות, במחלקה הראשונה היו העשירים שהייתה להם יכולת הכרעה. מבחינה פורמלית הם היו חשובים יותר מהסנאט. מעמד נוסף שהיה ברומא הוא מעמד הפלבס. מוצאם אינו ברור כנראה הם היו עבדים שהשתחררו או זרים שהגיעו לרומא ובמשך הזמן עלו במעמדם הכלכלי והחלו לתבוע זכויות פוליטיות. הפלבאים תבעו זכות להתמנות לקונסולים, זכות להיכנס לסנאט, זכות לקבל את אדמת הציבור וזכות לאספת עם משלהם. לאחר מאבק שפרטיו לא ידועים הפלבאים קיבלו את כל תביעותיהם ואף יותר. לפלבאים ניתנה משרה פוליטית חדשה ברפובליקה אשר נקראה טריבון הפלבס. תפקיד הטריבון היה להגן על הפלבאים מפני שרירות לבם של המגיסטראטים. לטריבון הייתה זכות להטיל וטו על כל ההחלטות והפעולות של כל מוסד או בעל תפקיד בתוך בעיר רומא. היסטוריה של החוקה הרומית (באנגלית) רומי, פוליטיקה וממשל, דף שער בספרייה הלאומית
פסגת פיקה

פסגת פיקה (באנגלית: Pika Peak) הוא הר הממוקם בין הר ריצ'רדסון ופסגת פטרמיגן בפארק הלאומי באנף שבאלברטה, קנדה. ההר נקרא בשנת 1928 על שם יונק ממשפחת הפיקתיים, "שפן הסלע" הקטן השוכן באזורים אלפיים. אתר הנופש לייק לואיז מפותח במורדות הדרומיים של רכס מרלין, הכוללים את הר ריצ'רדסון, פסגת פטרמיגן ואת פסגת פיקה. אתר קמפינג נמצא למרגלות ההר, סמוך לאגם הידן. העלייה הראשונה על ההר נערכה בשנת 1911 על ידי ל.ל. דלפילד ול.מ. ארל, שהונחו על ידי רודולף אמר ואדוארד פוז הבן. מסלול הטיפוס בזחילה דרך אוכף ריצ'רדסון-פיקה ורכס המערב מדורגים כקשים. ניתן לעבור את האוכף על ידי עלייה על הר ריצ'רדסון (שמסלול הטיפוס בזחילה שלו מדורג כקל) או על ידי טיפוס על האגפים הנמוכים יותר של פסגת פיקה מעל אגם הידן. "Pika Peak", peakfinder.com ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל ריו דל טיימפו

אל ריו דל טיימפו (בספרדית: El Rio de Tiempo; מילולית: נהר הזמן) היה מתקן אפל שפעל בתוך ביתן מקסיקו בגלריית מדינות העולם שבפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה עד שנת 2007. המבקרים נלקחו לביקור במקסיקו באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס, מוזיקה וסרטים. המבקרים נסעו בסירות מתחת לשמי הערב (המלאכותיים) דרך מקדש אצטקי וליד הר געש מעלה עשן. המבקרים צפו בסצנות המוקרנות על מסכים המהווים חלק מתפאורות המתקן. בסצנות אלה ראו המבקרים תצלומי ריקודים מקומיים, זיקוקים מעל מקסיקו סיטי ואת חופי הים של מקסיקו. בסוף המתקן עברו המבקרים בתוך סצנה של חנות בה המוכרים (המוקרנים על קירות החנות) מנסים לשכנע אותם לקנות מוצרים מקסיקנים ולהתמקח עם המבקרים. המתקן היה היחיד ממתקני אתר הנופש דיסניוורלד המתיר שתיית משקאות חריפים במהלך הנסיעה במתקן. באפריל 2007 הסתיים שיפוץ של המתקן והחלפת הרעיון במרכזו. מאז נקרא המתקן "סיור הפייסטה הגדולה בכיכובם של שלושת הקבלרוס" (באנגלית: " Gran Fiesta Tour Starring The Three Caballeros"). פתיחה: 1 באוקטובר 1982 (עם פתיחת פארק השעשועים) מספר מבקרים בסירה: 16 מספר מבקרים במתקן: 1656 מבקרים לשעה משך המתקן: 8:07 דקות סוג המתקן: נסיעה בסירות דף המתקן באתר WDWMAGIC
הר פוסיל (אלברטה)

הר פוסיל (באנגלית: Fossil Mountain) הוא הר הממוקם דרומית להר סקוקי בפארק הלאומי באנף, שבקנדה. ההר נקרא בשנת 1906 על ידי מ.פ. ברידגלנד, ממשלחת העלייה הראשונה, על שם המאובנים הרבים שניתן למצוא במורדותיו. הר פוסיל הוא האתר הראשון בהרי הרוקי הקנדיים שנודע במקרה מוות. ב-7 באפריל 1933 נהרג ריימונד פיילי במפולת שלגים בעת שניסה לגלוש במורד ההר. בפברואר 1988, בני הדודים וויין ודן הוגו (בני 27 ו־29 בהתאמה) טיילו וגלשו בהר פוסיל כאשר התרחשה מפולת שלגים. שניהם מתו. מסלול הטיפוס בזחילה מעלה אל מדרונות סלעיים קלים ממעבר דספשן. בשל המדרונות הקלים אלה, לפעמים בחורף גולשים מטפסים מעלה על ההר. דרך בטא הר פוסיל - דאו ויליאמס "Fossil Mountain", Bivouac.com. "Fossil Mountain", peakfinder.com קיין, אלן, "Fossil Mountain", Scrambles in the Canadian Rockies, Rocky Mountain Books, 1999, עמ' 253, ISBN 0-921102-67-4. (באנגלית) קוצ'ריין, א.ב., Banff & Mt. Assiniboine (מפה), GemTrek, 1997, מסת"ב 1-895526-04-3. (באנגלית)
מעבר דספשן (אלברטה)

מעבר דספשן (באנגלית: Deception Pass) הוא מסלול הליכה בפארק הלאומי באנף בפרובינציית אלברטה, שבקנדה. הוא נקרא כך מכיוון שהוא מטעה (באנגלית: "deception" – הטעיה) בכך שהוא נראה קטן אך לעולם לא נראה סופו לעין. הוא משמש לגישה לעמק סקוקי, לאגמי רד דיר ("הצבי האדום"), להר סקוקי ולהרבה אגמים אלפיניים קטנים ויפים יותר. המעבר מהווה אתגר עבור אורחי בקתת הסקי סקוקי (Skoki Ski Lodge). הוא ממוקם בין הר פוסיל לפסגת פטרמיגן. "Skoki Lodge: Getting to Skoki". ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זה שלנו

זה שלנו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-4 בפברואר 2016, כסינגל הראשון מתוך אלבומו הרביעי של גושן, שלושים, על ידי חברת התקליטים טדי הפקות. השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הפופ רוק המאפיין שירים נוספים מהאלבום. הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו ב-4 בפברואר 2016 את האודיו הרשמי של השיר. האודיו מציג בתוכו את עטיפת הסינגל. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-7.3 מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית נתן גושן* - זה שלנו, באתר Discogs (באנגלית) יוסי חרסונסקי, נתן גושן | זה שלנו, באתר יוסמיוסיק Nathan Goshen נתן גושן - זה שלנו, נבדק ב-2020-02-13
איפה את

האם התכוונתם ל... איפה את (שיר של נתן גושן) – שיר של נתן גושן איפה את (שיר של אליעד נחום) – שיר של אליעד נחום Show Yourself – שיר של אידינה מנזל ואוון רייצ'ל ווד
אריה מאובן

אריה מאובן הקרוי גם אריה מוסבך (שם מדעי: Panthera fossilis) הוא מין של פנתר פרהיסטורי, שחי בתקופת הפליסטוקן באירופה. הוא התגלה בממצאים מהעיר מאואר, על יד היידלברג שבדרום גרמניה, וגם במחוז סאפוק שבדרום-מזרח אנגליה, ותוארך לתקופה שלפני 680 אלף שנה מהיום. ממצאים נוספים של המין התגלו באיסרניה, איטליה ובדרום-מערב סיביר והם הממצאים הראשונים של אריה זה מאסיה. הממצאים תוארו בשנת 1906 בידי החוקר הגרמני וילהלם רייכנאו (גר') ובצורתם דמו למאובני אריות, אך היו חלקיים וכללו בעיקר לסתות, שיניים שבורות ועצמות גפיים. משמעות שם המין הוא: "מאובן". אריה זה היה גדול בהרבה מהאריות האפריקאים ואפילו מהטיגריס והוא הגיע לאורך 2.4 מטרים ולמשקל של מעל 350 קילוגרם. הוא התחרה אפילו עם האריה האמריקני שעלה על 2.5 מטר והיה גדול החתוליים מעולם. היו לו לסתות וגרון רחבים יותר מהאריות המודרניים ושיניים תחתונות קצרות יותר. הוא התמחה בחיים באזור קרים לאורך ערבות אירואסיה, בהם חיו מינים צמחוניים רבים ביניהם: היפופוטם אנתיקוס, סטפנורינוס, פיל ישר-חט, ממותות, יחמורים ועוד. האריה צד באזורים אלה לצד טורפים נוספים כמו צבועיים, זאבים, דוביים ושנחרבים. הוא חי גם ליד ראשוני האנשים, כפי שנראה משרידי לסת של הומו היידלברגנסיס שהתגלו במאואר בגרמניה סמוך לשרידיו. אריה זה התפתח בסוף הפליסטוקן לפני 300 אלף שנה לאריה אחר, ייתכן שלמין נפרד הידוע כאריה מערות (Panthera spelaea), אשר חי במהלך עידן הקרח האחרון עד ההולוקן. מדיה וקבצים בנושא אריה מאובן בוויקישיתוף