חיים דוד כהנא

הרב חיים דוד כהנא (ה'תרפ"ב, 1922 – ו' בכסלו ה'תשי"א, 15 בנובמבר 1950) היה רב מחנה המעצר גילגיל של גולי אצ"ל ולח"י בקניה, ולאחר הקמת המדינה כיהן למשך כשנה כרבה הראשון של מגדל גד (אשקלון). נולד ברומניה בסביבות 1922 לאסתר חיה והרב מנחם כהנא. אביו כיהן כרב בטרגו ניאמץ ולימים כרב בחיפה. בגיל 18 בערך נסמך להוראה. עלה ארצה בגפו, למד בישיבת מרכז הרב, והיה פעיל בתנועת המזרחי. ביולי 1947 נשלח מטעם הרבנות הראשית לשמש כרבם של גולי אצ"ל ולח"י במחנה המעצר גילגיל בקניה. הוא דאג לצורכי הדת של הגולים, שימש כשוחט וכן דאג להעברת מכתבים וידיעות מהם לבני משפחותיהם בארץ ולהפך. הוא ניהל חליפות מכתבים עם דמויות בכירות ביישוב ובהנהגתו כמו משה שרתוק, הרב אריה לוין, זרח ורהפטיג ומספר ראשי ערים בעניינים שונים הנוגעים לצורכי הגולים ולהעלאתם ארצה. לאחר כשנה וחצי בקניה, שב עם הגולים למדינת ישראל שזה עתה הוקמה. הוא קיבל הצעה מהרב לואיס יצחק רבינוביץ לכהן כרב בדרום אפריקה, אך סירב. בשובו ארצה החל לכהן כרב באחד מבתי הסוהר. בנובמבר 1949 התמנה על ידי הרבנות הראשית לישראל לכהן כרב בעיירת העולים החדשה מגדל גד (לימים, העיר אשקלון). ב-13 בדצמבר נשא לאשה את הניה אפשטיין מירושלים (אחותה של מנוחה חרל"פ. גיסיו היו הרבנים יצחק מאיר חרל"פ ומרדכי זמל). במהלך כהונתו כרב, התגלעה מחלוקת חריפה בינו לבין השוחטים בני העדה התימנית, לאחר שפסל את שחיטתם משום שמצא פגם בסכיני השחיטה שלהם. השוחטים מצדם טענו כי לפי מנהגי יהדות תימן פגמים אלו אינם פוסלים את הסכין. הרב הראשי לישראל בן ציון מאיר חי עוזיאל והרבנים כתריאל פישל טכורש ויצחק ליברזון (מנהל מחלקת הבשר ברבנות הראשית) בדקו אף הם את הסכינים וגיבו את עמדתו של הרב כהנא. הוויכוח קיבל גוון פוליטי, כאשר הרב כהנא והחזית הדתית המאוחדת הואשמו מעל דפי עיתון "דבר" ברדיפה פוליטית של שוחטים חברי ההסתדרות ואילו עיתון "הצופה" האשים את מפא"י בהכשלת הציבור. הוא העיד בפני ועדת החקירה לענייני חינוך במחנות העולים, על כך שהמבנה שהוקצה לבית ספר דתי במגדל גד אינו מתאים לצורכי המקום, ולטענתו הדבר נעשה כדי לעודד את העולים לשלוח את ילדיהם לבית הספר של זרם העובדים. ב-15 בנובמבר 1950, נמצא הרב כהנא תלוי ללא רוח חיים בבית נטוש בעירו. שמועות שונות התהלכו בשאלה האם מדובר ברצח או בהתאבדות. גופתו נלקחה לבדיקה בבית החולים בסרפנד (צריפין). חלק מהעיתונים שיערו שמדובר בהתאבדות, וחלקם כתבו שהרב כהנא נרצח. חברת הכנסת אסתר רזיאל-נאור (שבעלה יהודה היה מגולי האצ"ל) הגישה שאילתא לשר המשטרה בכור שלום שיטרית, ותשובת המשטרה הייתה שבדיקת הרופא העלתה בוודאות שהרב כהנא שם קץ לחייו. נטמן בבית העלמין ברחובות. על שמו רחוב בשכונת כוכב הצפון באשקלון. רבי חיים דוד כהנא, אתר "אשי ישראל". מחנות מעצר אפריקה, המחנה בגילגיל, קניה - רב המחנה, הרב חיים דוד כהנא - התכתבות עם שונים, בארכיון מכון ז'בוטינסקי. מכתב הרב כהנא, המשקיף, 21 ביולי 1947 קברו, באתר BillionGraves. הרב ח.ד.כהנא רב לגולי קניה, הצופה, 8 ביוני 1947 חיפה, הצופה, 10 באוקטובר 1948. ראו אודות האב בקובץ "תורת אמת" שטנפנשט גיליון ה, תשע"ג, עמ' רכט. ראו: סיוע לרבנים פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 11 "לאסירי ציון יקרא דרור", הַבֹּקֶר, 17 ביולי 1947 ראו למשל תשובת הרב צבי פסח פרנק ל"בן ישיבה שנסע לקניא בתור רב להגולים שמה" (שו"ת הר צבי יורה דעה סימן רלז) ראו למשל: שולמית אליאש, 'גולי אצ"ל ולח"י במחנות המעצר באפריקה', עמ' 59, עמ' 62 ועוד; דב מילמן, 'תולדות אסירי ציון באפריקה' עמ' 184 דרישת שלום לגולי קניה, המשקיף, 4 ביולי 1947 מיתה מיסתורית של הרב ח. ד. כהנא, חרות, 17 בנובמבר 1950 הרב ח. ד. כהנא רבה של מגדל גד, הארץ, 30 בנובמבר 1949 הזמנה לחתונה, הצופה, 11 בדצמבר 1949 סכין שמגעה "כמגע ראש שיבולת" כשרה לשחיטה לדעת הרמב"ם (משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק א', הלכה י"ח), שכדעתו נוהגים רבים מיהודי תימן, אך לדעת הרמ"א היא פסולה (שולחן ערוך, יורה דעה, סימן י"ח, סעיף ו'). "החזית הדתית" מתאנה אל השוחטים מהעדה התימנית, דבר, 3 במרץ 1950 "שוחטים" מטעם מפא"י הכשילו תושבי מגדל גד בבשר טריפה, הצופה, 23 בפברואר 1950 מדריכים מתעללים במורות דתיות, הצופה, 20 ביוני 1950 מיתה חטופה של הרב ח.ד. כהנא, מעריב, 16 בנובמבר 1950 רב במגדל גד נמצא תלוי, הארץ, 17 בנובמבר 1950 שלח יד בנפשו?, דבר, 17 בנובמבר 1950 הישיבה המאתיים ושתים עשרה של הכנסת הראשונה, יום רביעי, ג' בשבט תשי"א, 10 בינואר 1951, באתר הכנסת.