laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כתם יין פורט

כתם יין-פורט (באנגלית Port-wine stain), מכונה גם בשם "סימן אש", הוא ברוב המקרים כתם לידה. רק במקרים חריגים ביותר הכתם יכול להתפתח על העור בילדות. הכתם נוצר כתוצאה מהתפתחות לא תקינה של כלי הדם מתחת לעור. הכתם זכה לשמו הודות לצבעו המזכיר יין פורט, יין אדום מחוזק שמוצאו מפורטוגל. כתמי יין פורט יופיעו במרבית המקרים לאורך כל החיים. הכתם מתרחב וגדל בהתאם לגדילת שאר העור. כתמים אלה נוטים להופיע בעיקר על גבי הפנים, אך הם עשויים להופיע בכל איבר בגוף, בעיקר על הצוואר ופלג הגוף העליון. בהתחלה הכתמים ורדרדים ושטוחים ועם ההתבגרות הכתמים נהפכים לסגולים והם מקבלים גם עובי. בגיל מבוגר ייתכן שיופיעו פצעים או גושים קטנים על גבי הכתם. כתמי יין-פורט מופיעים אצל תינוקות בעלי מום בגן GANQ. מחקרים העלו גם קשר לפרוטאין RASA1. רופא יכול לאבחן בקלות רבה כתם יין פורט בהסתמך על ההיסטוריה הרפואית של האדם וכן ממראהו הפשוט של הכתם. רק במקרים נדירים ביותר יהיה צורך בביופסיה של העור. בהתאם למיקומו של הכתם וכן עקב סימפטומים נוספים, הרופא עשוי לדרוש בדיקת לחץ תוך-עיני או צילום רנטגן של הגולגולת. סריקת MRI תבוצע על תינוקות (תחת הרדמה) בעלי כתם יין פורט הנמצא באזור הראש והצוואר כדי לאבחן את סינדרום סטורג-וובר. אם הכתם מופיע בחלל הפה אז רצוי שתבוצע בדיקת גרון שתאשר שאין מדובר בגידול. כתם יין פורט יכול להופיע מסביב לעין ואפילו בתוך העין. במצב כזה התינוק יישלח לבדיקה אצל אופטימטריסט או אפילו אופתלמולוג כדי לבחון את הלחץ התוך עיני. אם כתם כזה יתנפח הוא עשוי לגרום לבעיות ראייה, גלאוקומה או אפילו עיוורון. טיפולים שונים הוצעו כדי לטפל בכתם, ביניהם הקפאתו, ניתוח, טיפול בקרינה וכן קעקוע מעליו. ניתן אף להסתיר את הכתם באמצעים קוסמטיים. טיפול בלייזר יכול לסייע בהקטנת והעלמת נימי הדם מבלי לפגוע בעור הבריא מסביב. טיפולים בלייזר ובאור יכולים לסייע להפחית את גוונו האדום של הכתם, אולם לא קיימות מספיק עדויות כדי להעדיף טיפול זה על אחר. אצל 25% מבין האנשים שעברו טיפול נסיוני בלייזר צבעוני הייתה ירידה באדמומיות של הכתם לאחר טיפול בודד עד שלושה טיפולים. לטיפול היו גם אפקטים שליליים בהם צבע העור הבריא השתנה, בעיקר אצל מטופלים ממוצא סיני בעלי עור כהה יותר. שבועיים לאחר הטיפול הניסיוני המטופל עלול לסבול מכאבים, יבלות והתגלדות הכתם. הניסויים עקבו אחר מטופלים במשך חצי שנה בלבד כך שלא ידועות תופעות לוואי ארוכות טווח. עד עשרה טיפולים יכולים להקטין את הכתם משמעותית אך לא להעלים אותו כליל. הוספת רפמיצין ללייזר הצבעוני עשויה לשפר את תוצאות הטיפול.[דרוש מקור] לרוב, הטיפול יינתן בטרם המטופל הגיע לגיל שנה. עם זאת, מומלץ לבצע את הטיפול תחת הרדמה מקומית (של עד 15 דקות) אצל ילדים קטנים, לא תמיד ניתן לקבל טיפולים בתדירות גבוהה. בפינלנד למשל, פעוט יכול לקבל טיפולים לכתם פעמיים עד שלוש בשנה כך שבהגיעו לגיל שבע (תחילת בית הספר היסודי בפינלנד) הכתם יהיה קטן וחיוור. בסיום טיפול הלייזר יופיעו סימנים שחורים על גבי הכתם, אך הם מתפוגגים לאחר 2-3 שבועות. הכתם יכול להתנפח ולצרוב לאחר הטיפול למשך מספר ימים. חשוב לטפל בכתם בשלב מוקדם ובגיל צעיר, שכן חוסר-טיפול עלול להוביל למצבים רפואיים לא רצויים. ביניהם ניתן לכלול חוסר תפקוד מלא (של הפה או העיניים), דימומים והתפתחות של מחלות עור שונות. כתם יין פורט שמופיע על גבי העין או הפנים עלול לגרום לקושי חברתי ורגשי ללוקה בו. ייתכן ובעתיד יהיה ניתן למנוע לידות עם כתמי יין פורט הודות לטיפול גנטי. ממחקרים שנערכו בנושא עלה כי ב-3 עד 5 מתוך 1,000 לידות העובר מפתח כתם זה. מדיה וקבצים בנושא כתם יין פורט בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רפיעה ע'ובאש

רפיעה עובייד ע'ובאש (בערבית: رفيعة غباش ‏ נולדה ב-13 בנובמבר 1956) היא פסיכיאטרית ואפידמיולוגית דובאית, שכיהנה בשנים 2000–2009 כנשיאה של אוניברסיטת המפרץ הפרסי בבחריין. היא גם נשיאת הרשת הערבית לנשים במדע וטכנולוגיה, ארגון שמסייע לנשים להתקדם לתפקידי מנהיגות במדע, ולמשוך יותר נשים לתחום. עבור עבודתה בקידום השכלתן של נשים ערביות, זכתה ע'ובאש בפרס "הישגים בחינוך של נשים במזרח התיכון" ב-2002. ע'ובאש למדה לתואר ראשון ברפואה באוניברסיטת קהיר, והמשיכה לדוקטורט בפסיכיאטריה קהילתית ואפידמיולוגית באוניברסיטת לונדון. יש לה קליניקה פעילה כפסיכיאטרית, ובעבר החזיקה בתפקיד דיקנית הפקולטה לרפואה ושירותי בריאות באוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות, עד שנת 2001. היא כתבה בהרחבה על פסיכיאטריה, ואף זכתה בפרס "רופאי מצוינות" בשנת 2004. רפיעה ע'ובאש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רפיעה ע'ובאש, ברשת החברתית אינסטגרם רפיעה ע'ובאש, באתר ResearchGate אתר אוניברסיטת המפרץ הפרסי- במקור "המפרץ הערבי" "Local News Global genetics forum opens". ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רפיעה ע'ובאש".
חוגלית

חוגלית (שם מדעי: Perdix) היא סוג עוף קרקע ממשפחת הפסיוניים הקרובה לחוגלה החיה בכרי דשא וערבות ברחבי אירופה ואסיה וכן נפוצה לאזורים רחוקים כמו לאמריקה הצפונית. החוגלית אפורה ובעלת ראש וכנפיים חומים, מעל הראש כרבולת חומה עד כתומה, ושאר הגוף אפור או כהה עם סימנים לבנים. מיני החוגלית מותאמים לחיים בערבות הפתוחות וחלק מהמינים יכולים לשרוד גם ברמות גבוהות. הם ניזונים בעיקר מחזזיות ומזרעים אך האפרוחים ניזונים בעיקר מחרקים. הם חיים בלהקות קטנות ולעיתים מצויים עם מיני פסיוניים אחרים. מיני החוגלית אינם מגיעים לישראל. חוגלית אפורה (Perdix perdix) חוגלית דאוריה (Perdix daurica) חוגלית טיבטית (Perdix hodgsoniae) מדיה וקבצים בנושא חוגלית בוויקישיתוף חוגלית, באתר ITIS (באנגלית) חוגלית, באתר NCBI (באנגלית) חוגלית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלית, באתר GBIF (באנגלית)
תרנגול שלג

תרנגול שלג (שם מדעי: Tetraogallus) היא סוג של חוגלות החיים בהרים גבוהים וברחבי אירואסיה, בעיקר בהימלאיה. תרנגולי השלג הם עופות קטנים הקרובים לשליו ולא לתרנגול אך הם בעלי כרבולת שחורה על ראשם. הם חיים באזורים הרריים. צבע הנוצות אפור עם דפוסי צבע לבנים, שחורים, אדמוניים וורודים. הזכרים והנקבות דומים בהופעתם אך הנקבות קטנות יותר וצבעיהן דהויים יותר. לתרנגולי השלג יש פלומה עבה שבבסיסה נוצות מבודדות, מעטה המסייע להם לשרוד בקור עז, עד 40 מעלות מתחת לאפס. תרנגולי השלג כמעט אינם מסוגלים לעוף ומעופם מסורבל. עם זאת, הם נוהגים להפיל עצמם ממקומות גבוהים ולנווט במעוף את דרכם למטה. הם ניזונים בעיקר מצמחים, בתוספת חרקים מזדמנים. Tetraogallus caucasicus Tetraogallus caspius חוגלת ההימלאיה (Tetraogallus himalayensis) חוגלה טיבטית (Tetraogallus tibetanus) Tetraogallus altaicus מדיה וקבצים בנושא תרנגול שלג בוויקישיתוף תרנגול שלג, באתר ITIS (באנגלית) תרנגול שלג, באתר NCBI (באנגלית) תרנגול שלג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תרנגול שלג, באתר GBIF (באנגלית)
חוגלת הרים

חוגלת הרים (שם מדעי: Arborophila) הוא סוג ממשפחת הפסיוניים הקרובים למיני הפרנקולין. הם חיים ברחבי ההרים של מזרח אסיה ודרומה. מינים אלה קטנים יחסית ובעלי עיניים גדולות אדומות וסימני פסים לאורך הגוף. הגוף עגלגל והם בעלי כנפיים קטנות וזנב קצר אך רגליים ארוכות. הם מעופפות חלשות ויעדיפו לברוח לבין השיחים כשטורף מאיים עליהם. מינים אלה חיים באזורי יערות הרריים וחלקם נמצאים בסכנה עקב כריתת היערות וכן עקב ציד. Arborophila torqueola Arborophila rufipectus Arborophila mandellii Arborophila gingica Arborophila rufogularis Arborophila atrogularis Arborophila crudigularis Arborophila ardens Arborophila javanica Arborophila orientalis Arborophila sumatrana Arborophila campbelli Arborophila rolli Arborophila brunneopectus Arborophila davidi Arborophila cambodiana Arborophila hyperythra Arborophila rubrirostris Arborophila merlini המינים A. charltonii ו-A. chloropus הועברו ב-2021 לסוג נפרד חוגלית אסיה (Tropicoperdix). מדיה וקבצים בנושא חוגלת הרים בוויקישיתוף חוגלת הרים, באתר ITIS (באנגלית) חוגלת הרים, באתר NCBI (באנגלית) חוגלת הרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלת הרים, באתר GBIF (באנגלית)
האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו

האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו (ביפנית: 新国立競技場) הוא אצטדיון ספורט אשר אירח את טקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים האולימפיים 2020, תחרויות האתלטיקה במשחקים האולימפיים ושלבי הגמר של הכדורגל. בשנת 2007 העיר טוקיו התעניינה לארח את אולימפיאדת (2016) להרוס את האצטדיון הישן ולבנות אצטדיון שיכיל 100,000 מקומות ישיבה. טוקיו כשלה במכרז האולימפי 2016. לאצטדיון הייתה תוכנית שהאצטדיון יכיל 80,000 מקומות ישיבה לטובת מונדיאל 2022 וגביע העולם ברוגבי לשנת 2019. ב-2014 נהרס האצטדיון האולימפי הישן. ב-21 בדצמבר 2019 הושלמו עבודות הבנייה באצטדיון. הטורניר הראשון שנערך באצטדיון היה משחק הגמר של גביע הקיסר, ב-1 בינואר 2020, שבו ויסל קובה זכתה והיה לתואר הראשון שלה אי פעם. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו (ביפנית) "New National Stadium declared finished nearly eight months ahead of Tokyo Olympics". The Japan Times Online (באנגלית אמריקאית). 2019-11-30. ISSN 0447-5763. נבדק ב-2019-12-28. "Emperor's Cup final to be first event at new National Stadium in 2020". The Japan Times. 11 באוקטובר 2018. נבדק ב-4 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה)
דוד צדקה

הרב דוד שלום צדקה (נולד בה'תרצ"ו, 1936) הוא רבה הספרדי של פרדס חנה-כרכור. זקן רבני הערים במדינת ישראל בתפקיד רשמי, בנו של ראש ישיבת פורת יוסף הרב יהודה צדקה. נולד בירושלים לרב יהודה צדקה ולרבנית פהימה בשנות ה-30 של המאה ה-20, בן שני לאחר הבכור הרב משה צדקה. כשנה לאחר לידתו החל אביו למסור שיעורים בישיבת פורת יוסף, הם התגוררו באותה העת ברחוב חיים עוזר בשכונת בית ישראל בירושלים. בילדותו התחנך בתלמוד תורה בני ציון, ובבחרותו למד בישיבת פורת יוסף והיה תלמידו של הרב עזרא עטייה. לאחר מכן למד במכון הארי פישל שם הוסמך לכהן כרב עיר. נישא למרגלית לבית ויזאן. לאחר נישואיו התגורר ברחוב צפניה בירושלים, עד שנקרא לכהן כרב הקהילה היהודית בארגנטינה, בשנת 1971 התמודד על משרת רב העיר הספרדי של פרדס חנה-כרכור מול הרב שלמה משה עמאר, ניצח בבחירות והתמנה למשרה לצד רב העיר האשכנזי, הרב חיים יעקב לוין. מאז פטירת הרב לוין ב-1992 מכהן הרב צדקה לבדו כרב העיר. בנוסף לתפקידו, הרב מוסר שיעורי תורה ודרשות ברחבי הארץ, מלבד שיעוריו הקבועים בהלכה בפרדס חנה ובגבעת אולגה. עודד הקמת שיעורי ערב וכנסים לצעירים, יזם והקים רשת שיעורי תורה לתושבי פרדס חנה וחדרה יחד עם הרב שמעון ביטון והרב דוד משתה, שיעורים המכונים בשם "בר בי רב" ומתקיימים בימי חופשה וכדומה. הוא ידידו של הרב הראשי לישראל הרב יצחק יוסף, והיה מוסר את השיעור המקדים בבית הכנסת היזדים, מדי שנה במוצאי השבת הסמוכה ליום השנה של אביו הרב יהודה צדקה. כן הוא מעביר שיעור ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בבית "יד לבנים" בפרדס חנה. הוא עודד את הקמתם של בתי כנסת רבים בפרדס חנה וכרכור, ולאחר פטירת אביו הקים על שמו את בית הכנסת "קול יהודה" בעיר, שם הוא מקפיד להתפלל בהנץ החמה. משנת 1972 הרב משמש כחבר בגוף הבוחר למועצת הרבנות הראשית ואת הרבנים הראשים לישראל לצד רבנים ואישי ציבור אחרים. אביו, רבי יהודה צדקה. אחיו, הרב משה צדקה, ראש ישיבת פורת יוסף. אחיו, הרב אליהו צדקה, ראש כולל "דורשי תורה" ברמת גן. גיסו, הרב יעקב שכנזי, מו"צ בעדה החרדית הספרדית ומחבר ספרים. גיסו, הרב אבנר מרציאנו, אב בית דין וראש כולל בירושלים. הרב מרדכי אליהו הוא בן דודתו (אמו של הרב אליהו היא אחותו של אביו הרב יהודה צדקה). בנו, יעקב צדקה, הקים מוסדות חינוך ושימש ראש כולל, כיום חבר מועצה במועצת פרדס חנה באהלי תורה - מקבץ דרשותיו במסגרת "יום שכולו תורה". מגזין עונג שבת, יום ליום, גיליון 1527, כ"ה אדר תשע"ז, ראיון מקיף עם הרב. גיליון תור הזהב, הדרך, ו בחשון תשע"ח, ריאיון עם הרב דוד צדקה. מדיה וקבצים בנושא דוד צדקה בוויקישיתוף הרב דוד צדקה בשיחה לצעירים יוטיוב. עשרות משתתפים בכינוס תורה בפרדס חנה בראשות הרב צדקה. באתר חב"ד אינפו, כ'ניסן תשע"ח. הרב צדקה הקב"ה שמח שיש לו בנים כמוכם, באתר בחדרי חרדים 3.1.2016. רשומות - ילקוט הפרסומים, 7 בספטמבר 1972, עמוד 2444. צבי שיימן, ‏ואלה שמות: 150 חברי הגוף הבוחר את הרבנים הראשיים, באתר "סרוגים", 1 ביולי 2013
שליו במבוק

שליו במבוק (שם מדעי: Bambusicola) הוא סוג ממשפחת הפסיוניים הקרובים למיני הפרנקולין. סוג זה קרוב לסוג חוגלית ולמרות שמו אינו שליו. הסוג מצוי בעיקר ביערות במבוק ברחבי אסיה ובסין, אך חלקם הופצו לעוד אזורים על ידי האדם. שלווי הבמבוק קטנים, צבעוניים ובעלי גוף אדמוני עם פס כחול לאורך הפנים וכיפה חומה. אורכם הממוצע 30 ס"מ. הרגליים צהובות וארוכות ועוזרים להם לרוץ מהר כדי להימלט מטורפים. התזונה העיקרית שלהם מורכבת מעלי במבוקים וגם מזרעים, פירות יער, נבטים וחרקים שונים. Bambusicola fytchii Bambusicola thoracicus Bambusicola sonorivox מדיה וקבצים בנושא שליו במבוק בוויקישיתוף שליו במבוק, באתר ITIS (באנגלית) שליו במבוק, באתר NCBI (באנגלית) שליו במבוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו במבוק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שליו במבוק, באתר GBIF (באנגלית)
יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Joachim III Friedrich, Kurfürst von Brandenburg und Herzog von Preußen;‏ 27 בינואר 1546 – 18 ביולי 1608), היה הנסיך הבוחר של ברנדנבורג בין השנים 1598–1608. יואכים פרידריך נולד ב-27 בינואר 1546 בקלן, בן ליוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולסופיה מלגניצה, בתו של פרדריק השני, דוכס לגניצה. בשנת 1570 התחתן יואכים פרידריך עם קתרינה מברנדנבורג-קיסטרין, בתם של יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קיסטרין וקתרינה מבראונשווייג-וולפנביטל, ובשנת 1603 התחתן יואכים פרידריך עם אלאונורה מפרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה. בשנת 1598 מת אביו יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ויואכים פרידריך עלה במקומו לשלטון. ב-18 ביולי 1608 מת יואכים פרידריך בקפניק, ובמקומו עלה לשלטון בנו יוהאן זיגיסמונד. בשנת 1570 התחתן יואכים השלישי פרידריך עם קתרינה מברנדנבורג-קיסטרין, בתם של יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קיסטרין וקתרינה מבראונשווייג-וולפנביטל, ממנה נולדו לו 8 ילדים: יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1572–1619) אנה קתרינה מברנדנבורג (1575–1613), התחתנה עם כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק בת (1576) יוהאן גאורג, דוכס יגרנדורף (1577–1624) אוגוסט מברנדנבורג (1580–1601) אלברכט פרידריך מברנדנבורג (1582–1600) יואכים מברנדנבורג (1583–1600) ארנסט מברנדנבורג (1583–1613) ברברה סופיה מברנדנבורג (1584–1636), התחתנה עם יוהאן פרידריך, דוכס וירטמברג בת (1586) כריסטיאן וילהלם מברנדנבורג (1587–1665) בשנת 1603 התחתן יואכים השלישי פרידריך עם אלאונורה מפרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, ממנה נולדו לו בת אחת: מריה אלאונורה (1607–1675), התחתנה עם לודוויג פיליפ, רוזן פפאלץ-זימרן-קייזרסלאוטרן מדיה וקבצים בנושא יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חוגלה פסיונית

חוגלה פסיונית (שם מדעי: Tetraophasis) הוא סוג ממשפחת הפסיוניים הקרובים למיני הפרנקולין וכמוהם שייך לתת-משפחת החוגלות. החוגלות הפסיוניות חיות באזורים מיוערים, ברחבי מזרח אסיה מהודו ועד סין. הן מזכירות בצורתן את עופות המונאל החיים באותם יערות, אף שהם אינם קרובים. החוגלות מותאמות לחיים בגבהים ויש להן נוצות מבודדות חום. הצוואר של הזכרים מקושט באדום וזנבם ארוך כמו אצל פסיונים שונים. החוגלות הפסיוניות מחפשות בקרקע מיני פקעות, שורשים וחסרי חוליות קטנים למאכל והן מצויות רוב זמנן על הקרקע. Tetraophasis obscurus Tetraophasis szechenyii מדיה וקבצים בנושא חוגלה פסיונית בוויקישיתוף חוגלה פסיונית, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה פסיונית, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה פסיונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה פסיונית, באתר GBIF (באנגלית)
תרנגול דרבני

תרנגול דרבני (שם מדעי: Galloperdix) הוא סוג של שלווים ממשפחת הפסיוניים ותת-משפחת החוגלות. מיני התרנגול חיים בתת-היבשת ההודית והם בעלי ראשים צבעוניים, צוואר ארוך וגוף אפור המנוקד בנקודות לבנות לאורך כל הגוף. הראש אפור וקטן והמקור אפור או ורוד. הנקבות לעומתם דהויות ומוסוות כדי להגן על האפרוחים והביצים. הם חיים ביערות שונים או סבכים ומקימים טריטוריות ברורות בהם הם מצויים. בעונת הרבייה הזכרים לוחמים אחד בשני במאבק על הנקבות. Galloperdix spadicea Galloperdrix lunulée Galloperdix bicalcarata מדיה וקבצים בנושא תרנגול דרבני בוויקישיתוף תרנגול דרבני, באתר ITIS (באנגלית) תרנגול דרבני, באתר NCBI (באנגלית) תרנגול דרבני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תרנגול דרבני, באתר GBIF (באנגלית)
ריזוטרה

ריזוטרה (שם מדעי: Rhizothera) היא סוג של חוגלות החיים בהרים טרופיים בחצי האי המלאי. בסוג זה ישנם 2 מינים. הריזוטרות הם עופות דמויי-חוגלה המצויים ביערות במלזיה ובאיים באינדונזיה כמו סומטרה או בורנאו והם בעלי מקורים ארוכים, ראשים אדמוניים וגוף אפור-כתום. פלג גופם התחתון לבן והרגליים ארוכות ועוזרות להם לצעוד בזריזות. הם מחפשים על קרקע היער פירות שונים, ניצנים וחרקים שונים. ריזוטרה ארוכת מקור (Rhizothera longirostris) ריזוטרת האוס (Rhizothera dulitensis) מדיה וקבצים בנושא ריזוטרה בוויקישיתוף ריזוטרה, באתר ITIS (באנגלית) ריזוטרה, באתר NCBI (באנגלית) ריזוטרה, באתר GBIF (באנגלית)
פרנקולין מצויץ

פרנקולין מצויץ (שם מדעי: Dendroperdix sephaena) הוא מין דמוי-תרנגול ממשפחת הפסיוניים הקרוב לסוג פרנקולין ובעבר שייך אליו, אך כיום מהווה מין יחיד בסוגו. מצוי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה. אורכו של הפרנקולין המצויץ 33-35 ס"מ ומשקלו 240-460 גרם. הוא בעל צוואר ארוך וגוף מעול עם כנפיים חומות, בטן בהירה וצוואר מנומר בכתמים שחורים. הראש בעל כיפה שחורה וישנו פס שחור בין העיניים למקור השחור. מצוי באזורים שונים ברחבי הערבות והסוואנות האפריקניות והוא מסתגל גם לאזורים יבשים יותר. מזונו העיקרי הוא זרעים, ניצני עלים וחרקים. הוא מצוי מסודאן בצפון לדרום אפריקה בדרום. D. s. grantii D. s. rovuma D. s. spilogaster D. s. zambesiae D. s. sephaena ניזון מצואה בדרום אפריקה מדיה וקבצים בנושא פרנקולין מצויץ בוויקישיתוף פרנקולין מצויץ, באתר NCBI (באנגלית) פרנקולין מצויץ, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרנקולין מצויץ, באתר GBIF (באנגלית) פרנקולין מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
סן מיגל (נהר, קולורדו)

נהר סן מיגל (באנגלית: San Miguel River) הוא יובל של הנהר דולורס, באורך 130 קילומטרים בדרום-מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית. מקורותיו בהרי סן חואן מדרום-מזרח לטליורייד (37°55′37″N 107°46′33″W﻿ / ﻿37.926944°N 107.775833°W﻿ / 37.926944; -107.775833). הנהר זורם לצפון-מערב, לאורך המורד הדרומי של רמת אנקומפגרה, דרך היישובים פלייסרוויל (Placerville), נוקלה (Nucla) ונשפך לנהר דולורס, יובל של הנהר קולורדו, במערב מחוז מונטרוז, בערך 24 קילומטרים מזרחית לקו הגבול עם מדינת יוטה (38°22′48″N 108°48′12″W﻿ / ﻿38.38°N 108.803333°W﻿ / 38.38; -108.803333). הסן מיגל זורם בחופשיות פחות או יותר, עם זאת, סכרי הטיה מנקדים את הנהר ומשנים את הזרמים. שיפוע הנהר סן מיגל משתנה מתלול מאוד בחלקיו העליונים (כשהוא יוצר זרם רדוד, סלעי ובלתי עביר לשיט) לשיפוע מתון בחלקיו התחתיים, הפרש גובה של 9.5-5.7 מטר לקילומטר אורך, המאפשר שיט במים לבנים במגוון אשדות בתחום II+--III. הפרש הגבהים בין מקורות הנהר לשפך הוא 2,100 מטרים, מאזור אלפיני לאזור מדברי. הספיקה הממוצעת היא 17 מטרים בשנייה. שייטים בקיאקים וברפטינג במים לבנים יכולים ליהנות מקטעים רבים על הסן מיגל. מינימום ספיקה מומלץ לסירות קטנות הוא 7 מטרים בשנייה, כשהנהר ראוי לשיט סמוך לפלייסרוויל בשלהי אפריל או תחילת מאי. נוהגים לשוט בכמה קטעים באורכים שונים משם ועד השפך לדולורס, סמוך לעיירת המכרות אורניום הנטושה יוראוון (Uravan). רוב הנהר נחשב בדרגה 2 עם כמה אשדות בדרגה שלוש שעשויים להיות מאתגרים בזרימות חזקות, כאשר מהירות הזרם מקשה על עצירה לשם בחינת המעבר הטוב יותר. סכנות נוספות בנהר הם שלושת סכרי ההטיה בין נאצ'ריטה (Naturita) לגשר כביש 145 מזרחית לנורווד (Norwood). כולם נוחים לשאת את הסירה מעבר להם. עם זאת, כשהנהר מתפתל דרך העמק החקלאי מזרחית לנצ'וריטה, חוצים כמה גדרות בקר את הנהר. מדיה וקבצים בנושא סן מיגל בוויקישיתוף
חוגלה מדגסקרית

חוגלה מדגסקרית (שם מדעי: Margaroperdix madagarensis) הוא מין עוף דמוי-חוגלה ממשפחת הפסיוניים המהווה מין יחיד בסוגו. החוגלה אנדמית לאי מדגסקר שבאוקיינוס ההודי. אורכה של החוגלה המדגסקרית 24-28 ס"מ ומשקלה 220 גרם. היא בעלת נוצות אדומות עם חזה אפור ומעט מנומר וכנפיים חומות. ראשה שחור מפוספס בפסים לבנים מעל ומתחת לעיניים וצווארה אדום. הרגליים צהובות ובעלות אצבעות ארוכות. הנקבות קטנות מהזכרים. החוגלה מסתתרת בין סבכים ומעופפת לעיתים רחוקות בצורה מגושמת. היא משמיעה קולות צרודים העוזרים לזהות אותה ביער. היא חיה בעיקר ביערות הרריים או יערות טרופיים אחרים ולא באזורים פתוחים. היא ניזונה בעיקר ממיני צמחים ופירות קטנים, אך גם מיצורים קטנים כמו חרקים ותולעים. הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא חוגלה מדגסקרית בוויקישיתוף חוגלה מדגסקרית, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה מדגסקרית, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה מדגסקרית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה מדגסקרית, באתר GBIF (באנגלית) חוגלה מדגסקרית באתר הרשימה האדומה של IUCN
חוגלה שחורה

חוגלה שחורה (שם מדעי: Melanoperdix niger) היא מין חוגלה החיה באזורים הטרופיים בדרום-מזרח אסיה ומהווה מין יחיד בסוגה. חוגלה זו היא קטנה יחסית, אורכה רק 27 ס"מ והיא בעלת כסות נוצות שחורה כמעט לגמרי. אפילו האישונים שלה בעלי צבעי חום כהה. אך הרגליים, המקור ופלג הגוף התחתון לבנים. הנקבות קטנות מהזכרים ובעלות כסות יותר בהירה באזור הצוואר אך מקורן שחור. בית הגידול של חוגלה זו הוא ביערות גשם ברחבי מלזיה, בורנאו, סומטרה ואזורים נוספים בדרום-מזרח אסיה. בעבר נפוצה גם בסינגפור אך נכחדה שם. מצב השימור של חוגלות אלה מוגדר כפגיע עקב ציד, פגיעה אנושית בבית גידולן ואוכלוסיות מבודדות יותר ויותר אחת מהשנייה. מדיה וקבצים בנושא חוגלה שחורה בוויקישיתוף חוגלה שחורה, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה שחורה, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה שחורה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה שחורה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חוגלה שחורה, באתר GBIF (באנגלית) חוגלה שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
חוגלה חלודית

חוגלה חלודית (שם מדעי: Caloperdix oculeus) היא מין יחיד בסוג מתת-משפחת החוגלות שבמשפחת הפסיוניים. חיה בטבע ביערות דרום-מזרח אסיה. חוגלה זו היא קרובת משפחתם של השליו והפרנקולין והיא קטנה כמותם ומגיעה לאורך 23–27 ס"מ בממוצע. משקלה מגיע ל-230 גרם והיא בעלת גוף בעל נוצות חומות-זהובות, כנפיים חומות וצוואר ורוד. המקור צר ומחודד והעיניים צהובות עם עור אדום סביבן. הכנפיים שחורות ומעוגלות. החוגלה מעופפת לעיתים רחוקות בצורה מגושמת. חוגלה זו חיה ביערות הגשם הטרופיים של אינדונזיה, מלזיה, מיאנמר ותאילנד. מצב השימור שלה מוגדר קרוב לסיכון עקב פגיעה באזורי המחיה שלה וגם כתוצאה מציד. C. o. oculeus C. o. ocellata C. o. borneensis מדיה וקבצים בנושא חוגלה חלודית בוויקישיתוף חוגלה חלודית, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה חלודית, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה חלודית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה חלודית, באתר GBIF (באנגלית) חוגלה חלודית באתר הרשימה האדומה של IUCN
נורודום סוראמאריט, מלך קמבודיה

נורודום סוראמאריט (6 במרץ 1896 – 3 באפריל 1960) היה מלך קמבודיה משנת 1955 ועד מותו. סוראמאריט היה אביו של המלך נורודום סיהאנוק וסבו של המלך הנוכחי נורודום סיהאמוני. הוא נולד בפנום פן, בנו היחיד של הנסיך נורודום סות'ארוט (Norodom Sutharot) ונכדו של המלך נורודום. הוא היה אחיינו של המלך סיסוואת' מוניוונג (Sisowath Monivong). הוא היה לחתנו כאשר נשא לאשה את בתו סיסוואת' קוסאמאק ב-1920. נולדו להם שלושה בנים ובת. שימש כשלישו וכמזכירו של סיסוואת' מוניוונג (1918–‏1925) ואחר כך כראש לשכת הארמון המלכותי (1927–‏1929), כשר (1929–‏1938, 1939–‏1941) וכן כשליח מיוחד לצרפת ב-1939. כאשר מת סיסוואת' מוניוונג ב-1941 נבחר כמלך תחתיו נורודום סיהאנוק, בנו בן ה-18 של סוראמאריט. ב-1955 ויתר סיהאנוק על כתרו לטובת אביו סוראמאריט. סוראמאריט מת ב-1960 בגיל 64. אז ירש אותו בנו כראש המדינה (הוא קיבל שנית את תואר המלוכה רק ב-1993). אשתו של סוראמאריט נותרה המלכה האם עד מותה ב-1975. ב-1941 הוענק לסוראמאריט עיטור צלב האבירות הגדול של המסדר המלכותי של קמבודיה. הוא עוטר גם בעיטורים של צרפת, יפן, מיאנמר (בורמה), תאילנד, וייטנאם ולאוס. מדיה וקבצים בנושא נורודום סוראמאריט, מלך קמבודיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורודום סוראמאריט, מלך קמבודיה נורודום סוראמאריט, באתר Royalark
חוגלת טנזניה

חוגלת טנזניה (שם מדעי: Xenoperdix) היא סוג של חוגלות החיות בהרים טרופיים בטנזניה. סוג זה התגלה ב-1994, אך בתחילה נחשב המין חוגלת אודזונגווה (Xenoperdix udzungwensis) למין היחידי. המשך התגלה ע"פ בדיקות מולקולריות עוד מין - חוגלת יער רובהו Xenoperdix obscuratus), החיה כמה קילומטרים ליד החוגלה הראשונה. מינים אלה מזכירים במראה ובהתנהגות את חוגלת ההרים מדרום-מזרח אסיה ובעיקר למין Arborophila torqueola. כמותם הם חיים ביערות הגשם של הרי טנזניה והם בעלי מקור אדום, ראשים צבועים, חזה מפוספס וגוף אפרפר. הם מסתתרים בסבכי היער ומסווים את עצמם מטורפים. הם חפשים מזון קטן הכולל נמלים, חיפושיות, זרעים ופירות. שני המינים מצויים בסכנת הכחדה עקב תחום מחייתם הקטן והפגיעה ביערות. חוגלת יער רובהו (Xenoperdix obscuratus) חוגלת אודזונגווה (Xenoperdix udzungwensis) מדיה וקבצים בנושא חוגלת טנזניה בוויקישיתוף חוגלת טנזניה, באתר ITIS (באנגלית) חוגלת טנזניה, באתר NCBI (באנגלית) חוגלת טנזניה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלת טנזניה, באתר GBIF (באנגלית)
תומא למאר

תומא למאר (בצרפתית: Thomas Lemar; נולד ב-12 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר באתלטיקו מדריד ובנבחרת צרפת. למאר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת המשנה בצרפת במשחק הפתיחה של עונת 14–2013 כאשר הוא נכנס כמחליף בדקה ה-78 בניצחון קן 3-1 על דיז'ון. ב-22 בנובמבר 2016, למאר הבקיע את שער הניצחון במשחק הבית של מונקו 2-1 על טוטנהאם במסגרת שלב הבתים בעונת 2016/2017 בליגת האלופות, ובכך סייע לקבוצה לסיים את שלב הבתים במקום הראשון בבית E. ב-27 ביולי 2018 חתם למאר באתלטיקו מדריד, עמה זכה באליפות ספרד בעונת 2020/2021. למאר זומן לסגל של נבחרת צרפת לצמד המשחקים נגד נבחרת שוודיה ונבחרת חוף השנהב. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד חוף השנהב כאשר הוא מחליף בדקה ה-78 את אדריאן רביו, משחק שנגמר בתיקו אפס. למאר זכה עם צרפת במונדיאל 2018 שהתקיים ברוסיה. מונקו ליגת העל הצרפתית: 2016/2017 אתלטיקו מדריד הסופר קאפ האירופי: 2018 אליפות ספרד: 2020/2021 נבחרת צרפת אליפות העולם בכדורגל: 2018 מדיה וקבצים בנושא תומא למאר בוויקישיתוף תומא למאר, ברשת החברתית אינסטגרם תומא למאר, באתר Transfermarkt תומא למאר, באתר Soccerway תומא למאר, באתר BDFutbol תומא למאר, באתר WorldFootball.net תומא למאר, באתר National Football Teams תומא למאר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן, באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצרפתית