סקונר

סְקוּנֶר (באנגלית: schooner) הוא סוג של ספינת מפרשים בעלת שני תרנים או יותר ומעטה אורכי, המניפה מפרש־גף על כל אחד מתרניה, מפרשי־קדמה משולשים ומפרשי גף עיליים (אורכיים) או מפרש עילי (רוחבי) על התורן הקדמי. מוצאו של הסקונר בהולנד של שלהי המאה ה־17, אף שלא נקרא אז בשם זה. מערך המעטה המאפיין אותו שימש ביכטות ובכלי שיט קטנים בנתיבי מים פנימיים ובקרבת החוף, והיה מוכר גם באנגליה השכנה. היכטה המלכותית "רויאל טרנספורט" (Royal Transport), לדוגמה, שנבנתה ב־1695 עבור המלך ויליאם השלישי ונודעה במהירותה ובכושר התמרון שלה, הייתה סקונר דו־תורני חמוש בתותחים, הראשון מסוגו הידוע לנו. סירות וספינות קטנות למסחר ולדיג, בעלות מערך מעטה של סקונר, היו בשימוש באותה תקופה גם מעברו האחר של האוקיינוס האטלנטי, במושבות האנגליות באמריקה הצפונית, אליהן הגיע המערך בין במישרין מהולנד או בעקיפין מאנגליה. למרות מוצאו האירופי נחשב הסקונר לכלי שיט "אמריקני" במהותו, שכן בוני ובעלי האוניות האמריקנים במאות ה־18 וה־19 תרמו יותר מכל אחד אחר לפיתוחו ולתפוצתו. הם אלה שהעניקו לו את שמו, והיו הראשונים להשתמש בו להנעתן של ספינות גדולות. זאת ועוד, הסקונרים האמריקנים היו ספינות הסוחר הראשונות בעלות מעטה אורכי שהרחיקו מקרבתו המגוננת של החוף ויצאו אל הים הפתוח, דבר שהיה שמור עד אז לאוניות בעלות מעטה רוחבי בלבד. עד אמצע המאה ה־18 כבש לו הסקונר מקום מרכזי במסחר הימי ובשדות הדיג בקולוניות האמריקניות, הן לאורך החופים, הן בנהרות הגדולים ובאגמים. סוד הצלחתו היה טמון במספר הקטן של אנשי צוות שנדרשו להפעלתו, במהירותו, וביכולתו לשוט קרוב יותר לרוח בהשוואה לאוניות המעטה הרוחבי. קווי הגוף של הסקונר היו חדים ונאים, הוא ניצל ביתר יעילות משבי רוח קלים, והיטיב לשוט ולתמרן לאורך החוף ובמים רדודים יחסית. יתרונות אלה, שקסמו לכל סוחר או בעל אוניות, לא נעלמו גם מעיניהם של הבריטים ששלטו בקולוניות באותו זמן. תחילה שכרו סקונרים מבני המושבות כדי להדביר את שודדי הים באיי הודו המערבית, ומשנות השישים של המאה ה־18 החלו מצרפים לשורות הצי המלכותי סקונרים שנבנו ונקנו באמריקה. חלקם, כמו אה"מ "סולטאנה", שימשו ללכידת מבריחים ולאכיפת חוקי המסחר והמכס בקולוניות, ואחרים, כמו אה"מ "פיקל", שהביאה אל לונדון את בשורת הניצחון בקרב טרפלגר, מילאו תפקידי סיור בקרבת החוף והעברה מהירה של ידיעות. סקונרים היו בשימוש פעיל גם במלחמת העצמאות האמריקנית ובמלחמת 1812, בעיקר כפריבטירים ובמשימות סיור. "הֶנָה" (USS Hannah), הנחשבת לאונייה הראשונה של הצי המלחמתי האמריקני, הייתה סקונר שנשכר מבעליו על ידי הצבא הקונטיננטלי והוסב ללחימה. אולם מעל הכל היה הסקונר כלי שיט מסחרי. הסחר החופי בתקופת היישוב בין ארץ ישראל לשכנותיה באגן המזרחי של הים התיכון התנהל באמצעות סקונרים. הם החליפו את סירות המפרשים הערביות המסורתיות נמוכות השוקע, שהועלו על חולות החופים ממש. McGowan, Alan. The Century before Steam: The Development of the Sailing Ship, 1700-1820. The Ship series, vol. 4. London, National Maritime Museum, 1980. Gardiner, Robert (editor). The Heyday of Sail: The Merchant Sailing Ship 1650-1830. Conway's History of the Ship. London, Conway Maritime Press, 1995. Gardiner, Robert (editor). Sail's Last Century: The Merchant Sailing Ship 1830-1930. Conway's History of the Ship. London, Conway Maritime Press, 1993. Gardiner, Robert (editor). The Line of Battle: The Sailing Warship 1650-1840. Conway's History of the Ship. London, Conway Maritime Press, 1992. Kemp, Peter (editor). Encyclopedia of Ships and Shipping. London, Stanford Maritime, 1980. Kemp, Peter (editor). The Oxford Companion to Ships and the Sea. London, Oxford University Press, 1976. מדיה וקבצים בנושא סקונר בוויקישיתוף סקונר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יכטה הוא השם שהעניקו ההולנדים לכלי שיט מהיר שהסיע את אנשי חצר המלך ואנשי מעלה אחרים ממקום אחד למשנהו. בתקופה זו, המאה ה־17, הייתה ההפלגה בים מהירה ובטוחה יותר מן הנסיעה ביבשה. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.