laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרכוס לא-אפילפטי

פרכוסים לא-אפילפטיים הם אירועים בהם יש התקפי עוויתות המחקים פרכוס אפילפטי אבל אינם כוללים יריות חריגות, ריתמיות של נוירונים. הם נגרמים על ידי תנאים פיזיולוגים או פסיכולוגים. יש ספקטרום רחב של תופעות שיכולות להיות דומות להתקפים אפילפטיים. דבר זה עלול לגרום לכך שאנשים שאין להם אפילפסיה יאובחנו, בטעות, כחולים בה. למעשה, אחוז ניכר של אנשים שאובחנו בתחילה כחולי אפילפסיה, אבחנתם כחולים תתוקן מאוחר יותר. במחקר אחד לרוב הילדים שהופנו למרפאה בשל התקפים, התעלפויות וכמעט התעלפויות לא הייתה אפילפסיה והתעלפות הייתה החלופה השכיחה ביותר. במחקר אחר ל-39% מהילדים שהופנו למרכז אפילפסיה שלישוני לא הייתה אפילפסיה. התופעה העוויתית השכיחה ביותר בקרב ילדים בעלי פיגור שכלי הייתה בהייה. אצל מבוגרים המספרים דומים. במחקר אחד דווח על 26% של מקרים בהם האבחנה הייתה שגויה. הליגה הבינלאומית נגד אפילפסיה (The International League Against Epilepsy) (ILAE) מגדירה פרכוס אפילפטי כהתרחשות ארעית של סימפטומים הנובעים מהתפרצות בלתי מבוקרת של פעילות חשמלית מוגברת ועודפת בתאי עצב בקליפת המוח. התקפים אפילפטיים יכולים לקרות למישהו שאין לו אפילפסיה כתוצאה מפגיעת ראש, הרעלה או מינון יתר של תרופות/סמים/אלכוהול, או פרכוסי חום (קורים לרוב אצל ילדים עד גיל 5 בערך). מבחינת רפואית, כשמשתמשים במונח המקצועי פרכוס מתכוונים לפרכוס אפילפטי. כשמשתמשים בצורה לא מקצועית במונח זה יכול להתייחס גם להתקפי מחלה, לאיבוד שליטה, לעוויתות או אף שבץ. כשרופא אינו בטוח באבחנתו, המונח הרפואי הנכון יהיה: "אירוע התקפי" (paroxysmal event), וכן המונחים הלא מקצועיים האפשריים "התקפים", "חרדת התעלפות". סיבות פתופיזיולוגיות אפשריות הן: ורטיגו פרוקסיזמלי פריפרי עצירת נשימה אצל ילדים קטפלקסיה. מצב בו האדם מתמוטט לפתע ונופל ללא איבוד הכרה היפראקפלסיה נקראת גם תסמונת בהלה היפוגליקמיה ונוירוגליקופניה – מחסור בגלוקוז במוח הקשורה אליה מיגרנה נרקולפסיה מיוקלונוס לא אפילפטי פאראסומניה כולל ביעותי לילה הפרעת תנועה התנהגות חוזרת על עצמה או טקסית התעלפות טיקים Nonepileptic Seizures patient resource site Joseph H. Ricker (ed), ed. (באוקטובר 2003). Differential Diagnosis in Adult Neuropsychological Assessment. Springer Publishing Company. p. 109. ISBN 0-8261-1665-5. {{cite book}}: (עזרה); |editor= has generic name (עזרה) Hindley D, Ali A, Robson C (2006). "Diagnoses made in a secondary care "fits, faints, and funny turns" clinic". Arch Dis Child. 91 (3): 214–8. doi:10.1136/adc.2004.062455. PMC 2065949. PMID 16492885.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) (טקסט מלא חופשי מקוון) Uldall P, Alving J, Hansen LK, Kibaek M, Buchholt J (2006). "The misdiagnosis of epilepsy in children admitted to a tertiary epilepsy centre with paroxysmal events". Arch Dis Child. 91 (3): 219–21. doi:10.1136/adc.2004.064477. PMC 2065931. PMID 16492886.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) (טקסט מלא חופשי מקוון) Fisher R, van Emde Boas W, Blume W, Elger C, Genton P, Lee P, Engel J (2005). "Epileptic seizures and epilepsy: definitions proposed by the International League Against Epilepsy (ILAE) and the International Bureau for Epilepsy (IBE)". Epilepsia. 46 (4): 470–2. doi:10.1111/j.0013-9580.2005.66104.x. PMID 15816939.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) (Free full text online). תרגום ההגדרה על פי יצחק שילר, אפילפסיה: מדריך לחולה ולבני משפחתו, עמ' 9
סווטוניוס

גאיוּס סוֵיטוֹניוּס טְראנקוִילוּס (75 - 160 לספירה) היה סופר והיסטוריון רומאי. הוא נולד בצפון אפריקה וחי שם זמן מה (לפי גרסה אחרת נולד ברומא למשפחה שמוצאה בצפון אפריקה). בראשית דרכו היה עורך דין, אך עבר לכתיבה ספרותית והיה מקורב לסופר פליניוס הצעיר. סווטוניוס כיהן כמזכיר לענייני תרבות של הקיסר טראיאנוס ובין השנים 119 ל־121 שימש מזכירו של הקיסר אדריאנוס, אחד מחמשת הקיסרים הטובים, שבתקופתם הייתה פריחה לאמנויות ולתרבות ברומא. הוא הודח ממשרתו אצל אדריאנוס כנראה עקב פגיעה בכבוד אשת הקיסר והקדיש עצמו לכתיבת ספרים. סווטוניוס חיבר ספרים רבים, ביוגרפיות ומחקרים בתחומי לשון ומדעי הטבע. ביניהם ספר על אנשי רוח רומים ידועים אשר רק חלקים מצוטטים ממנו שרדו. ספרו הידוע ביותר הוא "חיי שנים-עשר הקיסרים" (De Vita Caesarum). הספר, שהופיע לראשונה ברומי בשנת 121 לספירה, כולל ביוגרפיות מקוצרות של הדיקטטור הרומאי האחרון ואחד-עשר הקיסרים הרומיים הראשונים, והם: יוליוס קיסר, אוגוסטוס, טיבריוס, קליגולה, קלאודיוס, נירון קיסר, גלבה, אותו, ויטליוס, אספסיאנוס, טיטוס, דומיטיאנוס. הספר הוא ספר קריאה ומקור לחקר תקופת האימפריה הרומית. כפי הנראה בעת ששימש מזכירו של אדריאנוס היו גנזכי המדינה הרומית פתוחים בפני סווטוניוס, וניתנה לו גישה למסמכים אישיים הנוגעים לחיי הקיסרים. סווטוניוס עשה בחומר זה שימוש, לפחות לגבי שתי הביוגרפיות הראשונות. הביוגרפיות שכתב מתמקדות בחייהם האישיים של נשואי כתיבתו, ורק לאחר מכן בחייהם הציבוריים. המדובר באוצר בלום של מידע, הגולש לעיתים לרכילות אנקדוטלית, שאין ספק שלא היה משתמר ללא פעולתו של סווטוניוס. הקורא את הספר חש שהוא מכיר אישית את הקיסרים, על מעלותיהם וגחמותיהם, ולעיתים טירופם ופשעיהם. עם זאת אין המדובר ברכילות גרידא, כי אם בספר שהוציא מתחת ידו סופר מוכשר ומיומן המסוגל להתעלות לרמת כתיבה גבוהה כאשר הנושא מחייב אותו לכך, כגון בתיאור מותו של קיסר. הספר השפיע על הכתיבה ההיסטורית במשך שנים רבות, ולאחריו הייתה נטייה להיסטוריונים הרומים לתת לכתביהם צורה ביוגרפית. קאיוס סוטוניוס טראנקויללוס, חיי הקיסרים: 1: בית פלויוס – אספסיינוס, טיטוס, דומיטיינוס. מתורגם מן המקור הלטיני בצירוף מבוא והערות מאת מנחם שטיין. ורשה, א"י שטיבל, ת"ש 1940. גאיוס סויטוניס טרנקוילוס, חיי שנים-עשר הקיסרים. תרגם מרומית: ד"ר אלכסנדר שור. תל אביב, מסדה, תשט"ו. מדיה וקבצים בנושא סווטוניוס בוויקישיתוף כתבי סווטוניוס בפרויקט בן-יהודה סווטוניוס, חיי שנים-עשר הקיסרים, במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית סווטוניוס, אספסיאנוס האלוהי (אורכב 16.07.2013 בארכיון Wayback Machine), בתרגום לעברית סווטוניוס, טיטוס האלוהי (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), בתרגום לעברית סווטוניוס, על הרטוריקנים, במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית סווטוניוס, על המדקדקים, במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית סווטוניוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי סווטוניוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) גיוס סוטוניוס טרנקוילוס (בערך 69-בערך 122), דף שער בספרייה הלאומית סווטוניוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) סווטוניוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סווטוניוס, באתר Discogs (באנגלית) צבי יעבץ, טיבריוס וקליגולה, הוצאת דביר, 213 אלכסנדר פוקס, הקדמה לתרגום חיי שנים-עשר הקיסרים, הוצאת מסדה, תשט"ו
סורת א-צ'חא

סורת א־צֻּ֗חַא (בערבית: الضحى; "אור היום" או "שעות הבוקר"; נהגה: א-דֻּ֗חַא) היא הסורה ה־93 של הקוראן, המכילה 11 אַיַא֫ת. על אף שיש ויכוח מסוים בין החוקרים, מקובל לומר שסורה זו היא השנייה שהורדה למוחמד. אחרי רדתה של הסורה הראשונה, סורת אל־עלק, הייתה תקופה של שקט שבמהלכה לא ירדו מסרים. בזמן זה תהה הנביא החדש על מעשיו, שמא עשה דבר מה שאכזב את אללה, כיוון שנראה שזה אינו שולח את מסריו שוב. סורה זו שברה את השתיקה, והבטיחה למוחמד שהכל יובן בזמן המתאים. הדימוי של אור היום הוא המילה הראשונה בסורה, וניתן להבינה כדימוי ל"יומו החדש" של מוחמד כשליח האל, וכן כמו "השחר" שתביא דרך החיים החדשה של האסלאם. לאחר ירידת סורה זו, הפכו ביקוריו של המלאך גבריאל עם מילות הקוראן לסדירות עד מותו של מוחמד. בשל הנושא, האורך, הסגנון והמיקום בקוראן, לרוב מצמידים סורה זו לסורת אל־אנשראח. מאמינים לרוב[דרוש מקור: מי?] כי הן ירדו בערך באותו הזמן. הסורה מתחילה בציון היום והלילה, בכוונה שרצון האל פועל גם במהלך היום (כשאור האלוהים הוא ברור) ובמהלך הלילה (כשאור האלוהים נראה כנעלם). הקוראן מנחם את הנביא החדש עם מסר שלפיו אלוהים אינו כועס עליו וגם לא נטש אותו; אכן אלוהים מרוצה ממנו. הוא ממשיך ואומר כי "תהא אחריתך טובה מראשיתך" – דברים יהיו טובים משהם עכשיו, והכוונה היא גם לניצחונות מוחמד בעולם וגם לחיים שאחרי. כדי להוכיח את הנקודה הזו, הקוראן שואל את מוחמד האם אלוהים אי פעם אכזב אותו: הלא מצאך יתום ואספך? ומצאך תועה והדריכך? ומצאך נזדקק והעשירך? — סורה 93 (סורת א-צ'חא), פסוקים 6–8 זוהי שאלה רטורית, שכן מוחמד היה בכל אחד ממצבים אלו ואלוהים הרימו מהם – כשהיה יתום היה מוגן; כשחיפש תשובות הוא קיבל; כשהיה עני, דאג לו אלוהים. הקוראן אחר כך ממיר שאלות אלו לשלוש פקודות, ברומזו שכפי שהאל עשה לנביאו, נביאו חייב לעשות לכל האנשים: לכן את היתום אל תעשוק; ואת הקבצן אל תסלק; אשר לחסד ריבונך, עליו סַפֵּר — סורה 93 (סורת א-צ'חא), פסוקים 9–11
נייתן כהן (חותר)

נייתן כהן (באנגלית: Nathan Cohen; נולד ב-2 בינואר 1986) הוא חותר יהודי-ניו זילנדי, האלוף האולימפי (לונדון 2012) ואלוף העולם שנתיים ברציפות (2010 ו-2011). כהן נולד בכרייסטצ'רץ'. באליפות העולם בחתירה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2007 סיים כהן במקום שישי בזוגית כפולה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים כהן במקום רביעי ביחד עם רוב וודל בזוגית כפולה בתוצאה של 6:30.79 דקות. באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם קרפירו ליד קיימברידג' ניו זילנד בתחילת נובמבר 2010 זכה כהן עם בן זוגו ג'וזף סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:22.63 דקות, לפני בריטניה (6:24.21 דקות) וצרפת (6:28.54 דקות). באליפות העולם בחתירה שנערכה בפוזנן, פולין בשנת 2009 סיים כהן במקום רביעי בזוגית כפולה. באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם בלד ליד בלד סלובניה בתחילת ספטמבר 2011 זכה כהן עם בן זוגו סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:10.76 דקות, לפני גרמניה (6:10.82 דקות) וצרפת (6:14.31 דקות). באולימפיאדת לונדון (2012) זכה כהן במדליית זהב ביחד עם סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:31.67 דקות, לפני זוג מאיטליה (6:32.80 דקות) וזוג מסלובניה (6:34.35). מדיה וקבצים בנושא נייתן כהן בוויקישיתוף נייתן כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נייתן כהן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי נייתן כהן, באתר olympedia.org נייתן כהן, באתר World Rowing (באנגלית) מאמר, Gold again for dominant double sculls duo (באנגלית)
יוסף דוד טייטלבוים

רבי יוסף דוד טייטלבוים (נולד בב' באלול תשט"ז, 9 באוגוסט 1956) הוא האדמו"ר מסאסוב בקריית ישמח משה בגני תקווה מאז תשכ"ו (1966). נולד לרבי חנניא יו"ט ליפא ולבלומה בת הרב יוסף שטרום מצאצאי רבי מנחם מנדל מרימנוב. נקרא על שם סבו של אביו, רבי יוסף דוד מייער. לאחר פטירת אביו בי"א באדר תשכ"ו (1966) הוכתר כינוקא לאדמו"ר. בגיל 12 החל ללמוד בישיבת צאנז ומחשיב עצמו לתלמידו של הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם. בהמשך למד בישיבת חכמי לובלין שם הוסמך לרבנות על ידי הרב שמואל הלוי ואזנר. בשנת 1974 נישא לחנה ברכה בת רבי דוד משה רוזנבוים האדמו"ר מקרעטשניף. בגיל 20 הוסמך להוראה גם על ידי רבני העדה החרדית ובהם הראב"ד הרב יצחק יעקב וייס. לאחר נישואיו החל לכהן גם כרב קריית ישמח משה. בצעירותו הלך לחצרותיהם של רבי ישראל אלתר מגור, רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ ואצל דודו (וחותנו לשעבר של אביו) רבי יואל טייטלבוים מסאטמר. בשנת תשס"ג (2002) עבר אירוע לבבי ועל מיטת חוליו קיבל על עצמו להקדיש את חייו לפעילות חסד, בעיקר לבני נוער. הוא עוסק בחיזוק בחורים מתמודדים ובייעוץ בנושא זוגיות וחינוך ילדים לאברכים. הוא פתח ישיבה בשם "אוהל תורה" בקריית ישמח משה. בנוסף הוא מוסר שיעורים בחסידות וקבלה. מלכה אסתר רחל, אשת רבי יוסף מאיר רוקח בן רבי יהושע ממכנובקה רבי חנניה יום טוב ליפא, חתן רבי שלום אליעזר טייטלבום בן רבי משה מסאטמר. מכהן כרב החסידות בארצות הברית. רבי משה, חתן רבי אריה רוזנפלד מפינסק-קרלין רבי חנוך העניך, נשוי למלכה, בת רבי שמואל יעקב קאהן מתולדות אברהם יצחק. מכהן כרב החסידות בירושלים רבי יואל, נשוי לרעכיל דבורה, בת רבי אברהם יהושע השיל טברסקי מצ'רנוביל אשדוד מכהן כראש ישיבת 'אוהל התורה' ד'סאסוב בקריית ישמח משה רבי חיים מרדכי, חתן רבי אהרן קאהן, בנו של רבי שמואל יעקב קאהן. מכהן כרב החסידות בביתר עילית חיה שרה, אשת רבי יואל הורביץ בן רבי ישראל חיים רב חסידי סאטמר במנצ'סטר חוה רויזא, אשת רבי ישראל קורנרייך בן רבי נפתלי, האדמו"ר מקאסוב ויז'ניץ (חתנו של רבי אליעזר הגר מסערט ויז'ניץ) רבקה, אשת רבי יהודה ברנדסדורפר רב החסידות בבני ברק. בן רבי יוסף קדיש ברנדסדורפר רב קהילת החסידים בטבריה (בנו של רבי מאיר ברנדסדורפר). פערלא, אשת רבי אברהם הערשקוביץ ממונסי ארצות הברית. רבי ישראל, חתן רבי יוסף פנט מדעש ירושלים יוכבד שפרה, אשת רבי יחיאל קליין בן רבי עמרם מאונגוואר ארצות הברית דבורה מרים, אשת רבי יואל הורוויץ בן רבי יוסף מאיר הורוויץ מספינקא ויליאמסבורג (חתנו של אדמו"ר מקרעטשניף רחובות) יקותיאל יהודא, נשוי לצירל, בת רבי ברוך הגר חתן אדמור מקרעטשניף רחובות (גיס אדמור מסאסוב) יוסף דוד מכשיר עצמו להיות אדמו"ר של חסידים, מעריב, 22 בדצמבר 1968. אהרן פריאל, שידוך רב ייחוס נחתם בחצר הרבי ברחובות, מעריב, 21 ביולי 1974 צאצאית הבעש"ט תנשא לרבי הצעיר מסאסוב, מעריב, 18 בנובמבר 1974
אסון הונדה פוינט

אסון הונדה פוינט היה אירוע שבו איבד צי ארצות הברית את המספר הגדול ביותר של ספינות בעת שלום. תשע משחתות עלו על שרטון בשל טעות ניווט בערב 8 בספטמבר 1923, בעת ששטו במהירות של 20 קשר באזור הונדה פוינט, כמה קילומטרים מהצד הצפוני של תעלת סנטה ברברה לחופי קליפורניה. באסון נהרגו עשרים ושלושה מלחים, שבע מהמשחתות נהרסו לחלוטין ושתיים נוספות נפגעו בצורה קלה. הספינות, שהיו חלק משייטת המשחתות מס' 11 בפיקודו של קפטן אדוארד ה. ווטסון (אנ'), היו בדרכן מסן פרנסיסקו לסן דייגו. ווטסון היה בספינת הדגל שהובילה את השייטת, שמנתה ארבעה-עשרה משחתות, כולן מדגם Clemson, שהיו בשירות פחות מחמש שנים. הספינות פנו מזרחה, מתוך כוונה להיכנס לתוך תעלת סנטה ברברה, בשעה 21:00. הספינות נווטו על פי חישוב DR ולא על ידי ניווט חופי, והערכת מיקומן נעשתה על פי כיוון השיט וחישוב המהירות, כפי שנמדדה לפי סיבובי המדחף. באותו זמן היה הניווט על ידי משואות רדיו חדש יחסית וטרם זכה לאמון רב. במשחתת "Delphy" דווקא היה מקלט רדיו לשם ניווט, אולם הנווטים התעלמו מדיווחיו מתוך הנחה שהם שגויים. לא נעשה גם שימוש במדידות עומק, שכן לשם ביצוע מדידות אלו היה צריך להאט את הספינות. מוקדם יותר באותו יום עלתה ספינת דואר מונעת בקיטור בשם "Cuba" על שרטון באותו אזור. יש הסבורים ששתי התקריות קשורות לזרמים יוצאי דופן בתעלת סנטה ברברה שנגרמו עקב רעידת האדמה בקאנטו שאירעה שבוע קודם כן. בסופו של דבר פסק בית המשפט של הצי, שחקר בפרשה, כי האשמה בתאונה נחה על כתפי מפקד הכוח והנווטים. כמו כן הוטלה האשמה על כתפיהם של כל מפקדי האוניות המעורבות, על פי המסורת שלפיה בראש ובראשונה המפקד אחראי על ניווט ספינתו, גם אם היא חלק משייטת. (USS Delphy (DD-261: דלפי הייתה ספינת הדגל שבראש טור הספינות. היא עלתה על שרטון במהירות של 20 קשר. מיד הושמעה סירנת האזעקה, שבזכותה חלק מהספינות שבמבנה הצליחו לחמוק מהשרטון. שלושה ממלחי דלפי נהרגו, והספינה נהרסה כליל. (USS S. P. Lee (DD-310: אס. פי. לי הייתה כמה מאות מטרים מאחורי דלפי. כאשר צוותה ראה כי דלפי עוצרת לפתע, הוא הפנה את חרטום הספינה לשמאל, והספינה עלתה על החוף. גם ספינה זו נהרסה. (USS Young (DD-312: יאנג לא פנתה, וגוף האונייה נבקע בשל סלעים שהיו בקרקעית הים. מים זרמו אל בטן הספינה והיא התהפכה לצד ימין תוך מספר דקות. עשרים מלחים נהרגו. (USS Woodbury (DD-309: וודברי פנתה ימינה, אך נתקעה בסלע ונהרסה. (USS Nicholas (DD-311: ניקולס פנתה שמאלה ופגעה בסלע שבצבץ מהמים. היא נהרסה גם כן. (USS Fuller (DD-297: פולר נתקעה ליד וודברי. גם ספינה זו נהרסה. (USS Chauncey (DD-296: צ'ונסי ניסתה לחלץ מלחים מיאנג שהתהפכה. היא עלתה על החוף ונהרסה. (USS Farragut (DD-300: פאראגוט עלתה על החוף, אך הצליחה לחלץ את עצמה ולא נהרסה. (USS Somers (DD-301: סומרס נפגעה קלות. חמש משחתות הצליחו לצאת ללא פגע: (USS Percival (DD-298 (USS Kennedy (DD-306 (USS Paul Hamilton (DD-307 (USS Stoddert (DD-302 (USS Thompson (DD-305 על סיפון הדלפי היה אזרח אחד, יוג'ין דומן, שהיה אורחו של קפטן ווטסון. השניים נפגשו ביפן. דומן היה מומחה ליפן בשירות משרד החוץ האמריקאי. הונדה פוינט ("נקודת הונדה"), המכונה גם "פוינט פדרנלס", נמצאת ליד לומפוק שבקליפורניה. היא היום חלק מבסיס חיל האוויר האמריקאי ונדנברג. במקום ישנו לוח זיכרון לזכר האירוע. ד. יעקובסון, ניווט משוער, 'מערכות ים' 78, מאי 1966, עמ' 14. מדיה וקבצים בנושא אסון הונדה פוינט בוויקישיתוף אוסף התמונות של המרכז להיסטוריה של צי ארצות הברית אורי פרוסקאור, "האדמירל נתן פקודה" 'מערכות ים ל"ה' נובמבר 1957, עמ' 25.
בקתת סוכר

בקתת סוכר (או בית סוכר) הוא מבנה חקלאי-מסחרי הנפוץ בעיקר במזרח קנדה (אם כי באזורי ניו אינגלנד הנמצאים כיום בארצות הברית קיימות בקתות סוכר עתיקות בשטחים של משפחות המתיישבים הראשונים). בקתות הסוכר נמצאו בשטחים פרטיים או שטחי חוות ובהן בושל סירופ מייפל מלשד שנאסף מעצי אדר. הבקתות שכנו לרוב בחורשת עצי אדר ("חוות אדר") שגודלו למטרת הפקת לשד האדר בעבודת כפיים (זאת בניגוד למפעלים לייצור תעשייתי של סירופ מייפל שנבנו במהלך המאה ה-20). היסטורית, מוסד בקתות הסוכר הובא לאזור צרפת החדשה (כיום קוויבק) על ידי מתיישבים ממוצא שווייצרי ונורמני במהלך המאה ה-17. מטרתם הייתה לייצר סירופ מחמם וטעים, הן למכירה והן לשימוש אישי בחודשי החורף הקרים. עם הכיבוש הבריטי ב-1763 הועתקה המסורת גם לאונטריו ולניו ברנזוויק. לשד האדר הובל לבקתות הסוכר בחביות או דליים גדולים, על גבי עגלות שנגררו על ידי סוסים או שוורים. להפקת ליטר אחד של סירופ מייפל בושלו בבקתות הסוכר 20–50 ליטר של לשד אדר (בהתאם לסמיכות הלשד). הבקתות נבנו עם פתח בגג, מחופה תריס, כדי לאפשר אוורור העשן מהלשד המורתח. כיום בקתות סוכר רבות מנוהלות כעסק מסחרי, ואף מציעות פעילויות לציבור הרחב בחלק מחודשי השנה, למשל אירועי קבלת פנים, עם מאכלים מלווים בסירופ מייפל (כגון שינקן, בייקון, נקניקיות, שעועית אפויה, ביצים מקושקשות, גלדי שומן חזיר, פנקייק ועוד). פעילויות אחרות הן נהיגה במזחלות, סיורים מודרכים, ייצור ממתקי מייפל (מייפל טאפי) לעיני הקהל ומכירתם, מכירת מאכלים ביתיים כגון חמוצים, לחם ביתי ופאי. בקתות הסוכר משמשות בעיקר בין סוף אוקטובר לתחילת אפריל, חודשים בהם לשד האדר זמין ומתאים ליצירת סירופ מתוק (בשאר הזמן הרכבו הכימי שונה והסירופ לא יהיה מתוק). עם זאת, כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל-C° ‏0 לא ניתן מעשית להפיק את הלשד, לכן פעילות ההפקה מוגבלת לרוב לתחילת האביב, בדרך כלל בשבועיים הראשונים של אפריל. משום כך הפכה תקופה זו להיות חגיגת אביב שנתית ותזכורת לחג הפסחא, החל לעיתים באותם תאריכים. מדיה וקבצים בנושא בקתת סוכר בוויקישיתוף ‏Tapping the Flavors of a Quebec Sugar Shack, הניו יורק טיימס - Travel Maple Research Collection , אוסף תמונות מספרית אוניברסיטת ורמונט
Speedy Gonzales (שיר)

Speedy Gonzales הוא שיר הומוריסטי משנת 1961 מאת דוד דנטה העוסק בדמות העכבר המקסיקני ספידי גונזלס מהסרטים המצוירים של האחים וורנר. השיר הפך פופולרי רק ב-1962 בגרסת הכיסוי של פאט בון. בשנת 1961 פורסם השיר לראשונה בביצוע המקורי של דוד דנטה. השיר בגרסתו של דנטה לא זכה להצלחה רבה ונשכח עד מהרה. אף על פי כן, הזמר פאט בון שמע במקרה את השיר בפאב בפיליפינים, ובהמשך החליט להקליט גרסת כיסוי לשיר. המדבב מל בלאנק השתתף גם הוא בהקלטת השיר כאשר ביצע את קולו של ספידי גונזלס (דמות אותה דיבב בסרטי האנימציה של האחים וורנר). גרסת הכיסוי של פאט בון שפורסמה במהלך שנת 1962 זכתה להצלחה רבה בארצות הברית וברחבי העולם. גרסת הכיסוי של בון הגיעה בשנת 1962 למקום ה-6 במצעד הבילבורד הוט 100 ונשארה במצעד במשך 13 שבועות. הסינגל זכה להצלחה עצומה באירופה, שם נמכרו ממנו כמיליון עותקים. מידע על היצירה "Speedy Gonzales" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Speedy Gonzales" באתר SecondHandSongs עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) Pat Boone
הזרקת קוד

הזרקת קוד (באנגלית: Code Injection) היא טכניקת האקינג המנצלת חולשת אבטחה בתוכנה המאפשרת את שינוי מהלך הביצוע שלה. הדבר נעשה באמצעות העברת קלט לא צפוי, המכיל פקודות זדוניות, שמבוצעות כחלק מביצוע התוכנית. טכניקות נפוצות של הזרקת קוד כוללות הזרקת SQL למסדי נתונים ו-XSS לאתרי אינטרנט. הזרקת קוד נובעת לרוב מכך שהתוכנית אינה מבצעת בדיקת תקינות של קלטים המועברים אליה. התקפות הזרקת קוד נפוצות מאוד במערכות המתוכנתות בשפה מפורשת (שפת interperter) או שפת תסריט (script) כגון PHP ,SQL ,Perl שנפוצות מאוד בפיתוח ישומי web. עם זאת ניתן לבצע התקפות הזרקת קוד גם במערכות המבוססות שפות תכנות מהודרות כגון התקפת גלישת חוצץ (Buffer Overflow attack). המידע שמספק המשתמש משמש, לעיתים קרובות, כקלט עבור תוכנה שנכתבה בשפה מפורשת. הקוד שמבצע המפרש (interperter) הוא שילוב של פקודות שנכתבו מראש על ידי מפתח התוכנה ומידע שמסופק על ידי המשתמשים. התוקף, באמצעות תכנון קפדני, שותל בקלט מידע שיש לו משמעות בשפת התכנות. כתוצאה מכך המידע מפורש כהוראות בשפת התכנות, ופקודותיו של התוקף מבוצעות כאילו נכתבו על ידי מפתח התוכנה המקורי. דרך הפעולה משתנה בין התקיפות השונות. בתקיפת SQL injection השימוש הוא בשפת SQL על מנת למצוא פרצות בהוראת שליפה שנשלחת אל מסד הנתונים. בצורה כזו ניתן לבצע שליפה ממסד הנתונים על פי רצון התוקף ו"לדרוס" את השאילתא שהייתה אמורה להתבצע. כדי למנוע בעיות של הזרקת קוד, יש להשתמש בשיטות לטיפול מאובטח בקלט ופלט, כגון: שימוש בממשקי API שאם משתמשים בהם כראוי, מאובטחים מפני כל תווי הקלט. שאילתות עם פרמטרים (המוכרות גם בשם "שאילתות מלוכדות", "הצהרות מוכנות", "משתנים קשורים") מאפשרות לפרש את נתוני המשתמש מחוץ למחרוזת. בנוסף Criteria API וממשקי API דומים מתרחקים מהמושג של מחרוזות פקודה שיש ליצור ולפרש. עם הזרקת SQL, אפשר להשתמש בשאילתות עם פרמטרים, פרוצדורה מאוחסנת, אימות קלט ברשימה הלבנה ועוד כדי לעזור להפחית פגיעות על ידי הזרקת קוד. ניתוק מעטפת מודולרית מהליבה. אכיפת הפרדת שפה באמצעות מערכת טיפוסים. משתמש יכול להיות משתמש אנושי או מחשב. Dafydd Stuttard, Marcus Pinto, The Web Application Hacker's Handbook: Finding and Exploiting Security Flaws, שנייה, Wiley Antonio Goncalves, Java Persistence API, Berkeley, CA: Apress, 2013, עמ' 103–124, ISBN 978-1-4302-4626-8 Jon Heller, SQL Style Guide Cheat Sheet, Berkeley, CA: Apress, 2022-12-27, עמ' 605–606, ISBN 978-1-4842-8866-5
אישה עטויה יושבת

אישה עטויה יושבת (באנגלית: Draped Seated Figure) הוא פסלו של האמן הבריטי הנרי מור. עשוי ברונזה וסלעי בזלת, גובהו 185.4 ס"מ. נוצר בשנים 1957–1958. היצירה מייצגת מרכיבים אופייניים של עבודותיו של מור המוצבות ברחבי תבל: דמויות גדולות ממדים, המשולבות בטבע, שעיצובן משוחח עם האמנות של העת העתיקה, בד בבד עם ההכללה וההפשטה הצורנית המודרנית של המאה ה-20. דמויות הנשים בפסליו, על פי החוקרות יעל אשל ועדינה קמיאן-קשדן: "משרות עוצמה וביטחון. אלה נשים עצמאיות, לא קשורות עוד לתיאורי האם והילד או המדונה והילד. הן מושפעות מאמנות פרהיסטורית, מאמנות המזרח הקדום ומאמנות אגאית; הן על-זמניות ועכשוויות בעת ובעונה אחת". סימני ההיכר ביצירות הנשים אצל מור נכללות ב"אישה עטויה יושבת": דמות בעלת גוף עצום ורחב וראש קטן ממדים היושבת בנינוחות או בהסבה על עצם כבד ההולם אותה. לפי אליס מילר, בספרה- הדרמה של הילד המחונן, היא קראה או שמעה עדות של הנרי, שבעודו ילד, היה נוהג לעסות את גבה של אמו בשמן נגד שיגרון. מהפסל נוצרו 7 עותקים, השוכנים במקומות שו נים בעולם: קמפוס גבעת רם, ירושלים, ישראל – נתרם לאוניברסיטה העברית בירושלים על ידי הנדבנית שרלוט ברגמן לזכר לואיס ברגמן. מוזיאון פון דר הייט, וופרטל, גרמניה הגלריה הלאומית, מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה המוזיאון לאמנות מודרנית, בריסל, בלגיה הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית בניין המועצה של טאוור האמלטס, לונדון, הממלכה המאוחדת עותק בבעלות פרטית מדיה וקבצים בנושא אישה עטויה יושבת בוויקישיתוף עדינה קמיאן-קשדן, הנרי מור, מבט על האוסף, ירושלים: הוצאת מוזיאון ישראל, 2004, עמ' 51.
אוליב אן ברנס

אוליב אן ברנס (באנגלית: Olive Ann Burns;‏ 17 ביולי 1924 - 4 ביולי 1990) הייתה סופרת אמריקאית מג'ורג'יה, הנודעת בעיקר ברומן היחיד שאת כתיבתו השלימה, "קולד סאסי טרי" (Cold Sassy Tree), אשר יצא לאור ב-1984. אוליב אן ברנס נולדה במחוז באנקס שבג'ורג'יה. אביה היה איכר אך נאלץ למכור את חוותו בשנת 1931 בתקופת השפל הגדול. משפחת ברנס עברה לעיירה קומרס בג'ורג'יה. ברנס למדה באוניברסיטת מרסר, שם כתבה לעיתון הקולג'. בשנתה השנייה עברה לאוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל, שם סיימה את לימודי העיתונאות. ברנס עבדה ב"אטלנטה ג'ורנאל" וכתבה בשם העט "איימי לארקין". היא נישאה לאנדי ספארקס, עמית למקצוע. בשנת 1971 החלה ברנס לכתוב סיפורי משפחה מפי הוריה. ב-1975 אובחנה כחולת לימפומה והחלה להסב את סיפורי המשפחה לרומן, שיהיה בהמשך ל"קולד סאסי טרי". הרומן התפרסם לבסוף שמונה שנים אחרי שהחלה כתיבתו, ב-1984. ברנס קיבלה מספר רב כל כך של מכתבי בקשה והפצרה לרומן-המשך, שהחלה בכתיבת "Leaving Cold Sassy". היא מתה מהתקף לב בשנת 1990, בת 65, בבית חולים באטלנטה, ג'ורג'יה, לפני סיום כתב היד, והרומן הלא-גמור התפרסם בשנת 1992 יחד עם הערותיה. המלחין קרלייל פלויד כתב אופרה בשם Cold Sassy Tree על פי ספרה של ברנס, שהוצגה לראשונה בשנת 2000. הספר "Cold Sassy Tree" תורגם לעברית בשם "בצל האילנות האהובים", הוצאת לדורי בשנת 1997 בתרגומה של שלומית קדם. אוליב אן ברנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Olive Ann Burns, in The New Georgia Encyclopedia
קריית ישמח משה

קריית ישמח משה היא שכונה חרדית במערב גני תקווה. קריית ישמח משה הוקמה בשנות ה-60 ביוזמתו של האדמו"ר מסאסוב עבור חסידיו, שעלו מארצות הברית. הקריה תוכננה על ידי אבא אלחנני. אבן פינה לקריה, שתוכננה לכלול בשלב ראשון 300 יחידות דיור, ובהמשך להגיע ל-1500 יחידות דיור, נורתה במרץ 1963. הדירות בקריה היו גדולות יחסית לנהוג בישראל אז, לאור הצפי למשפחות גדולות. האדמו"ר נפטר בשנת 1965 ולא זכה לראות את הקריה שאוישה בשנת 1966. התוכניות לא עלו יפה ובסופו של דבר נבנו רק 200 דירות, מתוכן אוישו כ-150 חלקם על ידי עולים וחלקם על ידי תושבי ישראל. בתחילת שנות ה-70 מכרה חברת ישמח משה חלק משטח הקריה לחברת אפריקה ישראל לבניית שכונת גבעת סביון, כמו גם לבניית דירות נוספות לקריה. במרץ 1967 נורתה אבן פינה לבית המדרש של חסידות סאסוב בקריה, שגם אותו תכנן האדריכל אבא אלחנני. בקריה נמצא מרכז חסידות סאסוב. בקריה יש סמינר בית יעקב וישיבה של חסידות סאסוב. בקריה נמצאת ישיבת שערי תלמוד. כן נמצאת בקריה הישיבה התיכונית החרדית נהרדעא. בשנים 2000–2004 התמקמה בקריה ישיבת גרודנא באר יעקב, בראשות הרב צבי דרבקין והרב יצחק הקר, שהתפצלה מישיבת גרודנא (ישראל), בטרם עברה לבאר יעקב. גם ישיבת צ'רנוביל שכנה בעבר בקריה. הרב יוסף דוד טייטלבוים, האדמו"ר מחסידות סאסוב, משמש כרב הקריה. רב הקריה בעבר היה הרב יצחק יהודה שטרן, אב"ד ביליץ. ישעיהו אביעם, קרית "ישמח משה" מתחרה לקרית "צאנז", מעריב, 15 במרץ 1962; צבי אלגת, הגיע האדמו"ר מסאסוב, מעריב, 8 בינואר 1963 שפי גבאי, אדמו"רים וחצרותיהם עולים לישראל, דבר, 23 בספטמבר 1966. נורתה אבן-פינה ל"ישמח משה" מיסודו של האדמו"ר מסאסוב, דבר, 15 במרץ 1963 כשבאים הביתה, דבר, 1 במרץ 1964 שמשון עופר, כתב האשמה נגד המוסדות, דבר, 28 בדצמבר 1970 "אפריקה-ישראל" תבנה 1300 דירות ליד סביון, דבר, 22 בפברואר 1972 "אפריקה-ישראל" תבנה 400 דירות לזוגות צעירים, דבר, 17 בספטמבר 1973 אבן פינה לבית מדרש בקרית ישמח משה, מעריב, 29 במרץ 1967 תלמידי ישיבה ונערי סביון בסימן קירוב, מעריב, 25 בפברואר 1969