laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסיי מורוזוב (שחקן קולנוע)

אלכסיי ולנטינוביץ' מורוזוב (נולד ב-16 בנובמבר 1979) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי, יוצר סרטים. אלכסיי מורוזוב נולד ב-16 בנובמבר 1979 בעיר לנינגרד. אלכסיי מורוזוב קיבל את חוויית המשחק הראשונה שלו בכיתה ב', כששיחק את התפקיד הראשי של הילד פרנצ'סקו במחזה הטלוויזיה "המסע של החץ הכחול" בבימויו של במאי הטלוויזיה המפורסם בלנינגרד ולרי סרוחאנוב בגיל 14 הוא לוהק לתפקיד באולפן התיאטרון "וואובראזיי" בטלוויזיה העירונית. התפקיד קיבע את הבחירה שלו בקריירה עתידית. בשנת 1996 התקבל לאקדמיה הממלכתית לאמנויות התיאטרון בסנקט פטרבורג בסדנה של וניאמין פילשטינסקי והתמחה כ"שחקן תיאטרון וקולנוע". לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה, בשנת 2001, הוזמן ללהקת תיאטרון הדרמה האקדמי מאלי - תיאטרון אירופה בניצוחו של לב דודין, שם עבד עד 2016. במהלך שיתוף הפעולה שלו עם תיאטרון הדרמה מאלי, הוא מילא כמה תפקידים בולטים בהצגות מקומיות. מאז 2001 הוא הופיע בסרטי קולנוע וטלוויזיה. בין התפקידים המשמעותיים היו הסופר וסילי אקסיונוב (בסרט כונה ווקסון) בסרט העלילתי "תשוקה מסתורית" (בהפקת הערוץ הראשון, 2016) המבוסס על הרומן באותו שם מאת וסילי אקסיונוב; המדריך הפוליטי קלוצ'קוב בסרט העלילתי עשרים ושמונה אנשי פנפילוב (2016); קפטן הק.ג.ב. סטרז'בסקי בסרטו של הבמאי והשחקן האנגלי ראלף פיינס "העורב הלבן" (2018); המוזיקאי מיכאיל בסדרה "נאדז'דה" (בהפקת Start.ru‏, 2020); הנציב פרושין בסרט "קפלת המלאך" (2008). בשנת 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו כבמאי כשביים את הסרט הקצר "אתר נופש" על פי הרומן מאת אריך מריה רמרק "שלושה חברים". הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל סתיו אמור בספטמבר 2019. עבודת הבימוי הבאה הייתה הסרט בן 4 הפרקים "ימים שמשיים" (2020), בו שיחק מורוזוב עצמו בתפקיד הראשי. 2020 - ימים שמשיים - "ארטיום בובנקו" (תפקיד ראשי) - שחקן 2020 - נטדז'דה - מיכאיל (תפקיד ראשי) - מוזיקאי 2018 - העורב הלבן - "סטרז'בסקי" - קפטן ק.ג.ב. 2017 - מומחים (קו-פרודוקציה רוסית-אוקראינית) - "אנדריי מקרוב" (תפקיד ראשי) - ראש המעבדה לזיהוי פלילי 2016 - תשוקה מסתורית - "ווקסון" (תפקיד ראשי) - סופר 2016 - 28 אנשי פאנפילוב - "וסילי קלוצ'קוב" (תפקיד ראשי) - מדריך פוליטי של חטיבת פנפילוב 2015 - יציאה (Der Auftritt) - "אלכסנדר" (תפקיד ראשי) 2014 - גריגורי ר. סגן סוכוטין 2011 - דוסטויבסקי - "מחבל סטודנטים" 2011 - הפיצול - "פיודור רטישב" 2010 - צלב במעגל - ואדים גריגורייב (תפקיד ראשי) 2009 - קפלת המלאך - מקסים פרושין (תפקיד ראשי) אלכסיי מורוזוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרופיל באתר רוסקינו
פריץ ארלר

פריץ ארלר (בגרמנית: Fritz Erler;‏ 15 בדצמבר 1868 – 11 בדצמבר 1940) היה צייר, מעצב גרפי ומעצב נוף גרמני. הוא ידוע בעיקר בזכות כרזות תעמולה שהפיק במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא נולד בפרנקנשטיין (שלזיה). החל משנת 1886 למד אצל אלברכט בראואר בבית הספר לאמנות בברסלאו. הוא השתתף גם באקדמיה ז'וליאן בפריז. בשנת 1895 עבר למינכן והתגורר מ־1918 בהולצהאוזן. העיצובים הראשונים שלו מתוארכים לשנת 1893: אגרטלים, חלונות זכוכית, כריכות ספרים, מאוחר יותר רהיטים, סטים תיאטרליים ועיטורי פנים. בשנת 1896 היה חבר מייסד בכתב העת הנוער. הוא גם צייר כמה פורטרטים בתחילת המאה ה-20, בעיקר של ריכרד שטראוס וגרהרט האופטמן. ציוריו וציורי הקיר של פריץ ארלר היו גדולים ודקורטיביים. המוטיבים הושאלו בעיקר מהמיתולוגיה הגרמנית. ארלר היה מיוצג עם רבות מהיצירות המוקדמות הללו באוסף היינריך קירכהוף. יחד עם ארתור קמפף היה ארלר אחד הציירים הצבאיים הרשמיים, ציוריו הוזמנו כתעמולת מלחמה. את כרזת מילווה המלחמה השישי עיטר ציורו (1917), אולי הידועה ביותר של ארלר. הוא הביא להכנסת לפחות 13.1 מיליון מארק יותר מכל קמפיין אחר. כוחו של הפרסום הנ"ל הושווה לפוסטר האייקוני של ג'יימס מונטגומרי פלאג של הדוד סם, בעוד שהרעיון נובע בסופו של דבר מהכרזה המשפיעה של "לורד קיצ'נר רוצה אותך" 1914. בכרזה נראה ראש של חייל, פניו כהים מבוץ התעלות, מביט מעבר לצופה עם עיניים זורחות כאילו מאור פנימה. דימוי הרואי זה מתאר את האמונה הנרחבת כי לוחמת תעלות תהיה איכשהו חוויה מנקה מוסרית. בתקופה הנאצית דיוקנאותיו של ארלר של אדולף היטלר, פרנץ פון אפ וילהלם פריק היו בעלי תפוצה רבה. ארלר נפטר במינכן ב-1940. ארלר היה חבר כבוד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן ובמילאנו, חבר בזצסיון הוינאי ובמינכן, בסלון ד'אוטום בפריז, חבר ב"דויטשר קונסטלרבונד", בדויטשר וורקבונד. מדיה וקבצים בנושא פריץ ארלר בוויקישיתוף Friedrich Ahlers-Hestermann: Erler, Fritz. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, S. 595 f. Clark, Toby. (1997) Art and Propaganda in the Twentieth Century: The Political Image in the Age of Mass Culture. New York: Harry N. Abrams. p. 107 Bernd Fäthke: Dekorativ und Konservativ, Die Fresken im Muschelsaal des Wiesbadener Kurhauses von Fritz Erler. In: Wiesbaden International. 4/1975, S. 22 ff Deutscher Künstlerbund e.V. - Mitglieder seit 1903, web.archive.org, ‏4 במרץ 2016
I Love You

האם התכוונתם ל... שירים: I Love You (שיר של בילי אייליש) – שיר של הזמרת בילי אייליש. I Love You (שיר של האחים טפלון ופנדורה) – שיר של האחים טפלון בהשתתפות הזמרת השוודית פנדורה. I Love You's – שיר של הזמרת היילי סטיינפלד. סרטים: אני אוהב אותך פיליפ מוריס – סרט בכיכובי של ג'ים קארי. אני אוהב אותך לאה – שיר של צביקה פיק. אני אוהב אותך, בת' קופר – סרט קומי בכיכובה של היידן פנטייר. אני אוהב אותך רוזה – סרט ישראלי משנת 1972. 'אחר: ILOVEYOU – תולעת מחשב
ליגת העל הבוסנית בכדורסל

אליפות הכדורסל של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית: Prvenstvo Bosne i Hercegovine u košarci) היא ליגת הכדורסל הבכירה של בוסניה והרצגובינה, מוכרת לרוב כליגת העל הבוסנית. אלופת הליגה זוכה בכרטיס לליגת האלופות וחלק מהקבוצות יכולות לשחק בליגה האדריאטית, או בליגה הליגה האדריאטית ה-2, כמו כן יכולות הקבוצות להרשם לליגה הבלקנית. ב-1992 עם התפרקות יוגוסלביה והקמתה של בוסניה והרצגובינה פרשו הקבוצות המקומיות מהליגה היוגוסלבית והקימו ליגה בת שלוש בתים אזורים המחולקים לפי קבוצות אתניות החברות בפדרציה של בוסניה והרצגובינה, המצחות בכל בית היו מעפילות לטורניר גמר בו הייתה נקבעת אלופת המדינה. בעונות 1998/99 ו-1999/2000 שונתה השיטה ומשחקי הגמר נערכו בטורניר פלייאוף. בשנת 2000 הוקם בית נוסף לליגה עבור קבוצות מרפובליקה סרפסקה שיטה זו נמשכה עד לעונת 2001/02. החל מעונת 2002/03 שונה מבנה הליגות במדינה והוחלט על הקמת ליגה בכירה יחידה ומדרג ליגות משנה ללא הבדלים אתנים בעלת מספר משתנה של קבוצות בכל עונה בין 11 ל-16 קבוצות. שיטת המשחקים בליגה השתנתה מספר רב של פעמים אך באופן קבוע הליגה פועלת במתכונת של צמד משחקים נגד כל אחת מקבוצות הליגה, כאשר בסופן חמש הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים מעפילות ל"בית ה-6" אליהן מצטרפת אלופת העונה הקודמת אשר משחקת בליגת האלופות ובהליגה האדריאטית אך לא משתתפת בליגה הסדירה. לעיתים שאר קבוצות הליגה ממקומות 6 ומטה עוברת לשחק בבית פנימי כנגד הירידה לליגת המשנה ולעיתים 2 או 3 האחרונות יורדות ישירות לאחר סיום הליגה הסדירה. נכון לעונת 2020/21, 3 האחרונות בתום הליגה הסדירה הן היורדות ללא בית תחתון. עונת 2002/03 עד 2014/15 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות כאשר 3 האחרונות ירודות לליגת המשנה ישירות. עונת 2015/16 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות כאשר האחרונה ירדה ישירה והקבוצות במקום 6 עד 11 שיחקו בבית פנימי של 4 סבבים (20 משחקים) ובסיומו שתי האחרונות הצטרפו ליורדת. עונת 2016/17 הליגה הורכבה מ-10 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 6 עד 10 שיחקו בבית פנימי בעל שני סבבים (8 משחקים) ובסיומו האחרונה ירדה לליגת המשנה. עונת 2017/18 הליגה הורכבה מ-11 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 6 עד 11 שיחקו בבית פנימי בעל שני סבבים (10 משחקים) ובסיומו שתי האחרונות ירדו לליגת המשנה. עונת 2018/19 הליגה הורכבה מ-11 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 7 עד 11 לבית פנימי תחתון (אחת הקבוצות התפרקה ובבית השתתפו 4 קבוצות) בו שיחקו הקבוצה ב-8 סבבים (24 משחקים) ועוד שני משחקים פנימיים, מקום ראשון נגד שני ושלישי נגד רביעי, שתי האחרונות בסיום בית זה ירדו לליגת המשנה. בעונה זו האלופה של העונה הקודמת זרינסקי מוסטר השתתפה בליגה ולכן כל 6 הראשונות העפילו לבית ה-6. עונה 2019/20 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות, האחרונה בטבלה ירדה בסיום הליגה הסדירה, הראשונה זכתה באליפות והעפילה לליגת האלופות, הקבוצות במקומות 2 עד 4 העפילו להליגה האדריאטית ה-2. עונה זו הופסקה לאחר 20 מחזורים (מתוך 22) ולא התקיים בית ה-6. עונת 2020/21 הליגה הורכבה מ-13 קבוצות, האחרונה בטבלה ירדה לליגה השנייה, 5 הראשונות העפילו לבית ה-6 6 הקבוצות משחקות בשיטה של 2 סבבים (10 משחקים) בסיומם 4 הראשונות עולות לפלייאוף כאשר הראשונה מארחת את הרביעית והשנייה את השלישית לסדרות הטוב מ-3 בחצי הגמר וסדרת הטוב מ-5 בגמר. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הבוסנית בכדורסל
א-סוואנה

א-סוואנה היא שכונה ערבית במזרח ירושלים, המהווה תת-שכונה של א-טור, בסמוך לואדי אל-ג'וז. זוהי השכונה היחידה הממוקמת במדרון המערבי של הר הזיתים. מהקמתה בסוף המאה ה-19 השכונה הייתה כפר עצמאי, עד שסופחה לשטח העיר עם איחודה בשנת 1967. כיום חיים בשכונה כ-3,000 תושבים בשטח של כ-480 דונם. ביחס לשכונות אחרות במזרח העיר, א-סוואנה היא שכונה אמידה למדי. השכונה גובלת בדרומה בגן לאומי עמק צורים ובבית הקברות היהודי בהר הזיתים. בצפונה ממוקם קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים, ובמזרחה פועלת אוניברסיטת בריגהאם יאנג. בעבר פעלו בשכונה שני בתי מלון, שכללו ביחד 113 חדרים, אך שניהם נסגרו. מיכל שילאור, מדריך למזרח ירושלים, באתר 0202 אס-סוואנה – כרטיס שכונה, באתר במקום תקציר בדף אינטרנט: תקציר, באתר במקום, ‏17 ביוני 2014 מפה עם ציון הכפר Akabet es sawan, 1917, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור כרמית ספיר ויץ, ‏פצצת זמן: מעמדם של ערביי מזרח ירושלים סופו להביא לפיצוץ, באתר מעריב אונליין, 16 בספטמבר 2017 גנים לאומיים בשלבי תכנון במזרח ירושלים, באתר בצלם 'יוצקים תוכן': פיתוח הגנים הלאומיים במזרח ירושלים – עדכון 2014, באתר עמק שווה, ‏28 במרץ 2014 השכונות הערביות במזרח-ירושלים — מחקר תשתית והערכה: א-טור
ליאל קייזר

ליאל קייזר (נולדה ב-2 בנובמבר 1988) היא עיתונאית וכתבת רדיו ישראלית, מגישת ״משחקי הכיס״ בכאן 11, וראש התחום הכלכלי ב"כאן – תאגיד השידור הישראלי". קייזר היא בתם של גדעון ושלי קייזר, תושבי חשמונאים. היא השנייה מבין ארבעה אחים. את שירותה בצה"ל עשתה בתחנת הרדיו הצבאית גלי צה"ל ולאחר שחרורה מצה"ל, למדה משפטים. היא התמחתה במשרד פישר בכר חן וול אוריון ושות' ועסקה בעריכת דין. בהמשך, עברה לעסוק בעיתונאות ושימשה כתבת הפלילים של אזור ירושלים בעיתון "הארץ" ולאחר מכן, מבזקנית בשידורי מחלקת הרדיו והטלוויזיה של "חדשות 10". ב-2017 הצטרפה ל"כאן חדשות" של תאגיד השידור הישראלי ככתבת כלכלית ומגישה בתוכנית הכלכלה היומית "משחקי הכיס". קייזר גרושה ומתגוררת בתל אביב. ליאל קייזר, ברשת החברתית פייסבוק ליאל קייזר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליאל קייזר, ברשת החברתית אינסטגרם ליאל קייזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאל קייזר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאל קייזר, ברשימת "הצעירים המבטיחים לשנת 2020" של אתר "אייס" היי, אנחנו כאן כלכלי, באתר "כאן", תאגיד השידור הישראלי דוד אברהם‏, ונעבור למבזק קצר, באתר וואלה, 19 בפברואר 2013 אריאל שנבל, ‏"ההגדרה הכי חשובה מבחינתי היא שאני לא עובדת בשבת", בעיתון מקור ראשון, 20 בספטמבר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליוויה רוטקירכן

ליוויה רוטקירכן (בסלובקית: Livia Rothkirchen‏; 1922, צ'כוסלובקיה – 2013, ישראל) הייתה היסטוריונית של השואה, חוקרת שואת יהודי צ'כוסלובקיה ועורכת כתב העת יד ושם: קובץ מחקרים. רוטקירכן הייתה בת אמצעית מבין בן וארבע בנות לבית דובר הונגרית וגרמנית בעיר וינוהרדיב. הבן נפטר בצעירותו. בבית הספר למדה רוטקירכן צ'כית וגרמנית, ובחוסט הסמוכה לווינוהרדיב רכשה השכלה גבוהה. במרס 1939 כבשו ההונגרים את חוסט ועל היהודים בה הוטל נומרוס קלאוזוס. עקב כך לא התאפשר לרוטקירכן להתקבל לאוניברסיטה. במרס 1944 נכבשה הונגריה בידי גרמניה. ב-26 במאי 1944 גורשה רוטקירכן עם משפחתה לאושוויץ. היא שרדה וכך שלוש אחיותיה, אך הוריהן נספו. לאחר המלחמה שבה רוטקירכן לווינוהרדיב, חלק מחבל זקרפטיה שהועבר מצ'כוסלובקיה לברית המועצות אחרי המלחמה, כדי למצוא שריד מבית הוריהן, אך לשווא. היא עברה לצ'כוסלובקיה והתיישבה בפראג עם אחיותיה. רוטקירכן התקבלה לאוניברסיטת קארל בפראג, למדה ספרות ולשון רוסית ואנגלית וב-1949 קיבלה תואר דוקטור. לאחר מכן למדה באוקספורד. ב-1956 הצליחה לעלות לישראל והגיעה לירושלים. היא החלה לעבוד ביד ושם. המורה שלה לעברית באולפן היה אביגדור המאירי. רוטקירכן הייתה אספנית מסמכים, חוקרת וכותבת, ועורכת כתב העת המחקרי יד ושם: קובץ מחקרים. היא הייתה עובדת האגף המדעי של יד ושם והועסקה בקִטלוג מדעי. היא הביאה תיעוד מצ'כוסלובקיה ומהונגריה ליד ושם, כולל ארכיונו של אוטו קומוי ותיעוד של קטרינה סנש, אמה של חנה סנש. רוטקירכן פרסמה מאמרים מחקריים בתחומים רבים, בעיקר בחקר צ'כוסלובקיה והשואה, ופרסמה מאמרים על הממשלה הגולה, הממשלה הצ'כית בפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה בפראג, ההנהגה היהודית בטרזין ועוד. רוטקירכן הייתה עורכת כתב העת המדעי של יד ושם, יד ושם: קובץ מחקרים במשך 15 שנים והוציאה לאור את כרך 7 עד 16 בעברית ובאנגלית. בין החוקרים שפרסמו את מחקריהם בקובץ המחקרים בתקופת כהונתה כעורכת היו רנדולף ל. ברהם, כריסטופר בראונינג, מרטין ברושאט, ישעיהו טרונק, יהודה באואר, ישראל גוטמן, אהרן וייס, אוריאל טל, לני יחיל, דניאל קארפי, יוסף קרמיש ועוד.  חורבן יהדות סלובקיה (ירושלים: יד ושם, 1961). הספר מתבסס על תעודות שאסף מרכז הקהילות היהודיות הסלובקיות בברטיסלבה לקראת משפטיהם של פושעי מלחמה סלובקים וגרמנים ב-1946 בברטיסלבה. התעודות כללו מסמכי משרד החוץ הגרמני בנוגע ליהודי סלובקיה ומסמכים של פעילי "קבוצת העבודה". הספר כולל ניתוח מקיף ראשון של שואת יהודי סלובקיה בה נרצחו כ-70,000 מיהודי סלובקיה. שואת יהודי אירופה (ירושלים: יד ושם, 1973, עורכת, עם ישראל גוטמן). תולדות השואה – בוהמיה ומורוויה. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2005 ובעברית בשנת 2008.  לזכרה של ליוויה רוטקירכן באתר יד ושם ליויה רוטקירכן, דף שער בספרייה הלאומית
אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו

אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו (בצרפתית: Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux) היא קבוצת אופני כביש בלגית בדרג ה-UCI World Team. אינטרמארשה, רשת מרכולים, ואנטי, חברת הנדסה, וגרופ–גובר מאטריו, ספקית חומרי בניין בלגית, הן הספונסריות הראשיות של הקבוצה, שקנתה ב-2021 את רישיון הוורלד טים של CCC. הקבוצה נוסדה ב-2008. בשנת 2011 הפכה למקצוענית עם הצטרפותה לדרג הפרו קונטיננטל. הקבוצה ידועה בעיקר ביכולות שלה במרוצים חד יומיים בבלגיה או בהולנד, המזכירים קלאסיקות, ורוב הישגיה בשנות קיומה הגיעו במרוצים כאלו. הרוכבים הבולטים שלה בשנותיה הראשונות היו דנילו נאפוליטאנו האיטלקי, סטיבן ואן דייק ההולנדי, ביורן ליוקמנס וז'מפי דרוקר. משנת 2013, הקבוצה מוזמנת לשלושה מונומנטים מתוך החמישה, לייז'–בסטון–לייז', רונדה ון פלנדרן ופריז - רובה. בשנת 2017, זכתה הקבוצה בכרטיס חופשי לטור דה פראנס, בשנה בה הוזנק מליאז'. גם בשנת 2018 ו-2019 נבחרה לטור, והרוכב הבולט שלה במרוץ היה גיום מרטן, שסיים בשלוש הפעמים שהקבוצה התחרתה בטור במקומות הגבוהים ביותר מבין הקבוצה, 23, 21 ו-12. בעונת 2020 עבר מרטן לקבוצת קופידיס. ב-2021, קנתה הקבוצה את רישיון הוורלד טים של CCC ועלתה לדרג הבכיר של קבוצות בענף, שקבע שתהיה מוזמנת לכל מרוצי הוורלד טור, והיא צפויה לערוך הופעות בכורה בג'ירו ד'איטליה והוואלטה אספניה. בלגיה יאן בקלנטס צרפת ז'רמי בליקו בלגיה איימה דה חנט בלגיה יספר דה פלוס בלגיה לודוויג דה וינטר צרפת טיאו דקלרואה אריתריאה ביניאם גירמאי בלגיה טום דוורינט נורווגיה אוד כריסטיאן אייקינג אוסטרליה אלכסנדר אוונס בלגיה קווינטן הרמנס צ'כיה יאן הירט גרמניה יונאס קוך הולנד וסלי קרדר הולנד מאוריטס למרטינק דרום אפריקה לואי מיינקיס איטליה ריקרדו מינאלי איטליה אנדראה פאסקואלון איטליה סימונה פטילי בלגיה בפטיסטה פלנקיירט איטליה לורנצו רוטה אסטוניה ריין טאראמיי הולנד טאקו ואן דר הורן הולנד קורנה ואן קסל בלגיה קווין ואן מלסן הולנד בוי ואן פופל הולנד דני ואן פופל בלגיה פיטר ואנספייברוק בלגיה לואיק וליגן גרמניה גאורג צימרמן בנובמבר 2013, פרש סטיבן ואן דייק, מרוכבי הקבוצה הבולטים בשנותיה הראשונות, לאחר שהושעה לתקופה של שמונה שנים בעקבות שימוש בחומר אלטרנטיבי שמטרתו להגדיל את האוזון בגוף. מדיה וקבצים בנושא אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו בוויקישיתוף אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו, ברשת החברתית פייסבוק אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו, ברשת החברתית אינסטגרם CCC Team sells WorldTour licence to Circus-Wanty Gobert, cyclingweekly.com
רוית יעקב

רוית יעקב כהן (נולדה ב-19 בינואר 1977) היא שחקנית, קומיקאית, חקיינית, מדבבת וזמרת ישראלית. יעקב דיבבה בסדרות וסרטים רבים, ביניהם "אגדות אנדרסן", "שרק לנצח", "עולם הווינX" בתפקיד מלכה, "פלא של פארק" שבו דיבבה את גרטה, "אגדה עם זנב" ו"הסוד של לילי" שם דיבבה את ונסה. היא גם דיבבה בסרט הקולנוע לילדים "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה..." שיצא לאקרנים באוגוסט 2021. יעקב ידועה גם בתור גילומה של דמותה של הבובה מימי בהפקות הילדים של רינת גבאי במקום איריס פן וכיכבה לצידה בתפקיד זה בקלטות והצגות רבות: השתתפה בהצגת הילדים "רינת בארץ השירים", והשתתפה פעמיים במופע החנוכה "מותק של פסטיבל", "פנטזיה", "השירים המשחקים" משירי עוזי חיטמן, "רינת בעולם האגדות" ו"אצלנו בחצר" משירי נעמי שמר. כמו כן גילמה את שושנית בסדרת הטלוויזיה שגבאי הובילה "גינת הפלאים של רינת" ששודרה בערוץ הופ!. רוית הייתה חלק מהלהקה במחזמר "עלובי החיים" שהועלה בתיאטרון "הבימה". יעקב למדה משחק באופן מקצועי בבית צבי. יעקב גם שיחקה בסדרה "גן חיות" לצד אודי ואביעד. בשנת 2020 גילמה את דורין בסדרה "צומת מילר". יעקב שרה קולות רקע בקלטת "עולמו של יובל המבולבל". בשנת 2007 שיחקה בקלטת "התנ"ך לילדים – סיפורים ושירים". בשנת 2006 שיחקה יעקב בקלטת "גינת השטוזים של דתיה" שם החליפה את רמה מסינגר בתפקיד שטוזית. יעקב ידועה גם כחקיינית במסגרת סרטוני חיקויים שהועלתה לערוץ היוטיוב שלה ובין החיקויים שביצעה של אופירה אסייג, בטי רוקוואי, חנה לסלאו, עדי אשכנזי, מירי מסיקה וניקול ראידמן, בעקבות כך הפכה יעקב לקומיקאית ובזכות הסרטונים הגיעה להתארח במספר תוכניות אירוח שם ביצעה כמה מהחיקויים הויראלים. רוית יעקב, ברשת החברתית אינסטגרם רוית יעקב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רוית יעקב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
נחל אלונה

נחל אלונה הוא נחל אכזב ברמות מנשה, מיובליו של נחל תנינים. ראשיתו של אפיק הנחל דרומית למושב גבעת ניל"י, והוא נמשך מערבה עד לשפכו צפונית למושב אביאל. מעל תוואי הנחל, סמוך לגבעת ניל"י, עובר מקטע 18 של כביש 6. בדומה לשאר הנחלים הגדולים המתנקזים מרמות מנשה מערבה. מעל הנחל בנוי גשר, שהוא למעשה סכר המטה את המים לתעלה מאספת המוליכה את המים אל מאגרי נחלי מנשה ממזרח לפרדס חנה. מועצה אזורית אלונה פארק אלונה מערכת מסע אחר אונליין, נחלי מנשה, אתר מסע אחר ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
.am

‎.am היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לארמניה. סיומת אינטרנט זו נוצרה ב-26 באוגוסט 1994. הרישום עבור הדומיין .am מופעל על ידי ISOC-AM, הסניף המקומי של איגוד האינטרנט העולמי הערות רגולציה: כל אדם בעולם יכול לרשום דומיין .am, org, net ו-com תמורת תשלום. כל שם של דומיין כפוף לבדיקה. בדרך כלל כל סקירה אורכת כיומיים או שלושה ימי עבודה. החוק הארמני אוסר על שימוש בשמות דומיינים לאתרי ספאם, פורנוגרפיה או טרור. ה-AM-NIC הועבר לתאימות כתובות IPv6 בהתאם למערכת ה-DNS העולמית. שמות Unicode לא יוקמו ב-AM-NIC עד שכל הבעיות הקשורות ל-IPv6 יפתרו. דומיינים ממשפחת ה-ccTLD בעלי סיומת האינטרנט .am חווים פופולריות רבה עקב היותם מחוברים לשידורי AM (בדומה לסיומות ccTLDs אחרים כמו .fm ו-.tv). בנוסף הדומיינים שנגמרים ב .am מושכים פופולריות גם בקרב דוברי אנגלית, למשל מילים המסתיימות ב- "am" - למשל שירות שיתוף התמונות הנייד אינסטגרם משתמש בשם הדומיין הארמני Instagr.am. שירות הזרמת הווידאו החי Stre.am משתמש ב-TLD של .am על מנת ליצור את מילת המפתח האופרטיבית שלהם, "סטרים". אמן המוזיקה האמריקאי והמפיק ויל.איי.אם משתמש בדומיין לאתר שלו. שימוש לא שגרתי שכזה ב-TLD נקרא "Domain Hacks" בשנת 2014 נרשם שם דומיין חדש לארמניה, המיועד לשמות דומיין בשפה הארמנית. הדומיין ברמה העליונה נקרא .հայ. סיומת זאת הפכה לפעילה בשנת 2016. מדיה וקבצים בנושא .am בוויקישיתוף Ինտերնետ Հանրություն, ISOC Armenia
מלך הפ'אנק

מלך הפ'אנק הוא המיקסטייפ הראשון של הראפר נתי חסיד. המיקסטייפ יצא לאור ב-2011. המיקסטייפ כולל 15 רצועות שהופקו על ידי שמעון וויינר, אורי שוחט, ג'וזף, שי פישמן, טונה, קספר וראף. במיקסטייפ מתארחים איזי, תכל'ס, ראף, אקסטרה ג'י, סגול 59, לוקץ', רבל סאן, וולקן, הקרטל, טונה, איתמר אליאסי, שי 360 ואורטגה. מלך הפ'אנק, באתר בנדקמפ שמעון וויינר, אורי שוחט, ג'וזף, שי פישמן, טונה, קספר, ראף
שארקו (אי)

האי שארקו (באנגלית: Charcot Island) או ארץ שארקו (באנגלית: Charcot Land) הוא אי בים בלינגסהאוזן בסמוך לארץ פאלמר שבאנטארקטיקה. האי נחשב חלק מהאזור המוגן במסגרת האמנה האנטארקטית. האי ממוקם 102 קילומטרים ממערב לאי אלכסנדר, ו-57 קילומטרים צפונית לאי לאטאדי. אורכו של האי 56 קילומטרים; ורוחבו 46 קילומטרים. האי מכוסה ברובו קרח, למעט מספר הרים בולטים המתנשאים מעל החוף הצפוני של האי. הנקודה הצפונית ביותר של האי היא כף בירד. שיא גובהו של האי - 600 מטרים מעל פני הים (בהר מוניק). האי שארקו התגלה ב־11 בינואר 1910, על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו. שארקו וצוותו ראו את האי ממרחק, ולא ידעו כי מדובר באי. העובדה שמדובר באי הוכחה על ידי סר יוברט וילקינס, שטס סביב האי ב-29 בדצמבר 1929 (קודם לכן לא ידעו אם מדובר באי או בחצי אי). האי צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית ב-8 בפברואר 1947, במסגרת מבצע קפיצה לגובה. האי צולם מהאוויר על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון (RARE), בפיקודו של פין רון ב-21 בנובמבר 1947. הראשונים שנחתו לחוף האי היו משלחתו של פין רון, ב-21 בנובמבר 1947. האי מופה לראשונה בשנת 1957 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי האוויר. צוותו של שארקו התעקש שקראו לאזור שהתגלה "ארץ שארקו" (בצרפתית: Terre Charcot) (בעת גילויו, לא ידוע כי מדובר באי). שארקו הסכים לכך, מתון כוונה ברורה לקרוא לאי על שם אביו - ז'אן-מרטן שארקו, רופא צרפתי מפורסם(ולא על שמו שלו). גשר הקרח שחיבר את מדף הקרח וילקינס עם חוף אנטארקטיקה ועם האי שארקו, היה גשר קרח שאורכו 40 קילומטרים, ורוחבו כ-500 מטרים (בנקודה הצרה ביותר). באפריל 2009 נשבר מגשר הקרח אזור שאורכו 30 קיומטרים ורוחבו 2.4 קילומטרים. בעקבות שבר זה קרס במהירות הגשר כולו, ונהפך למאות קרחונים צפים. • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 209 • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 379 • Searle, D. J. H., The Evolution of the Map of Alexander and Charcot Islands, Antarctica, The Geographical Journal, vol. 129, no. 2, 1963, pp. 156–166. JSTOR, www.jstor.org/stable/1792633. Accessed 23 Feb. 2021 • Convey, P., Smith, R. I. L., Peat, H. J., & Pugh, P. J. A. (2000), The terrestrial biota of Charcot Island, eastern Bellingshausen Sea, Antarctica: an example of extreme isolation,Antarctic Science, 12(4), 406–413. Cambridge University Press. מדיה וקבצים בנושא שארקו בוויקישיתוף האי שארקו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי שארקו באתר הסקר האנטארקטי הבריטי האי שארקו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה האי שארקו באתר earthobservatory של נאס"א וידאו המציג את נסיגת הקרחונים סביב האי שארקו, סרטון באתר יוטיוב נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור האי שארקו מזג אוויר נוכחי מעודכן האי שארקו תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי שארקו נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור האי שארקו סטטיסטיקות מזג אוויר עבור האי שארקו קורות חייו של ז'אן-באטיסט שארקו, ואתרים הקרויים על שמו גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האזור המוגן סביב האי שארקו Ice bridge holding vast Antarctic shelf shatters, כתבה בעיתון "אייריש טיימס" מיום 6 באפריל 2009 נסיגת הקרחונים סביב האי שארקו באתר נאס"א
ארץ שארקו

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה האי שארקו הקרוי גם "ארץ שארקו" – אי בארץ פאלמר למול חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה גרינלנד ארץ שארקו (גרינלנד) – חצי אי באזור הפארק הלאומי צפון מזרח גרינלנד, שבצפון-מזרח גרינלנד
סינדרלה (סרט, 1914)

סינדרלה (באנגלית: Cinderella) הוא סרט אילם מ-1914 המבוסס על האגדה סינדרלה. סינדרלה חיה עם אמה החורגת המרשעת ואחיותיה המכוערות. האם והאחיות מתעללות בסינדרלה ומשתמשות בה כשפחה לביצוע עבודות הבית, יום אחד הם מסרבות לעזור לקבצנית המופיעה אצליהן בדלת אך לעומת זאת סינדרלה מציעה לכבד אותה במזון ושתייה. הקבצנית מתגלה כפיה יפהפייה בתחפושת אשר עוזרת לסינדרלה עקב האדיבות וטוב הלב שהפגינה כלפיה. בין עצי היערות סינדרלה פוגשת את הנסיך והם מתאהבים אחד בשני. זמן קצר לאחר מכן מאורגן נשף בו ייתכן שהנסיך יימצא את אשתו לעתיד. האחיות החורגות פוגשות ביער מגדת עתידות אשר מנבא כי בת ממשפחתן תיבחר על ידי הנסיך והם בטוחות שזו תהיה אחת מהן. באותו לילה לאחיות יש סיוטים אודות מגדת העתידות בעוד שלסינדרלה יש חלומות נעימים על ריקוד פיות. כשהאחיות החורגות הולכות לנשף סינדרלה נשארת בבית, אז לפתע הפיה מופיעה ומבקשת ממנה שתביא לה דלעת ומספר עכברים, היא הופכת את הדלעת לכרכרה, את העכברים לסוסים ואת השמלה המרופטת של סינדרלה לשמלת נשף מפוארת, הפיה אומרת לסינדרלה שהיא חייבת לחזור הביתה לפני חצות שכן אז הקסם ייעלם והכול יחזור לקדמותו. סינדרלה מגיע לנשף ומקסימה את כל הנוכחים בו ובעיקר את הנסיך והם הולכים לרקוד ביחד בגן הארמון, רגעי הקסם שהם חווים ביחד נקטעים על ידי השעון המצביע על שעת חצות, סינדרלה ממהרת ללכת חזרה הביתה ותוך כדי הליכתה היא מאבדת את אחת מנעליה. הנסיך מוצא הנעל של סינדרלה ומטעם הארמון יוצאת הודעה לפיה הנסיך מעוניין להינשא לאישה שכף רגלה תתאים במידה לנעל שמצא. לבסוף הנסיך מוצא את סינדרלה והנעל אכן מתאימה לה והוא מבין שהיא האחת שהתאהב. מדיה וקבצים בנושא סינדרלה בוויקישיתוף "סינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)