בלוז לחופש הגדול

בלוז לחופש הגדול הוא סרט קולנוע עלילתי ישראלי של הבמאי רנן שור והתסריטאי דורון נשר מ-1987, שהפך עם השנים לסרט פולחן בקולנוע הישראלי. בתעלה נמשכת מלחמת ההתשה. אנחנו מתגייסים לצבא בתחושה שזה החופש הגדול האחרון שלנו. קיץ אחרון של שמש וים, קיץ אחרון שכולנו עדיין יחד וצריך לעשות דברים. להספיק. הזמן: קיץ 1970. המקום: תל אביב. — מתוך מילות הפתיחה של הסרט "בלוז לחופש הגדול" מלווה חבורה של שבעה נערים ונערות בחופש שבין בחינות הבגרות לבין הגיוס לצה"ל בתקופת מלחמת ההתשה ב-1970. חופש גדול אחרון שיקטע את התבגרותם ויחייב אותם בהחלטות שיקבעו את דימויים העצמי והחברתי ואת עתידם. באותם שבועות קצובים וטעונים ינסו כל אחד לעצמו, וכולם ביחד, לחלום, לממש שאיפות ולנסות ולשנות מציאות אישית וחיצונית. הסרט מחולק ל-4 פרקים, על פי שמות גיבוריהם בני העשרה: יוסי צוויליך – נער גמלוני ותמים, המתגייס ראשון מבין מחזור הלימודים. ארל'ה שכטר – פציפיסט המתלבט אם להתגייס או לא ובינתיים מרסס סיסמאות מחאה ברחובות תל אביב. מוסי שובל – מוזיקאי מחונן שהפרופיל הקרבי שלו אינו מאפשר לו להשתבץ ללהקה צבאית. מרגו (אפילוג) – חולה סוכרת שאינו יכול להתגייס עקב מחלתו ומתעד את חבריו במצלמת הסופר 8 שלו. קווי המתאר של סיפור הסרט נכתבו לראשונה ב-1976 על ידי רנן שור כבר במהלך לימודיו בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב והתבססו על חוויות שעבר עם בני מחזורו, מחזור מכתב השמיניסטים בתל אביב של 1970, בתקופת מלחמת ההתשה. שנתיים לאחר מכן הצטרף לכתיבת התסריט דורון נשר, אז שחקן צעיר ששיחק בסרטו הקצר של שור "הקרב על מבצר ויליאמס". נשר ושור כתבו בין השנים 1978–1985 שש גרסאות לתסריט שנדחו על ידי קרן הקולנוע הישראלי. במקביל, סירבו משקיעים פרטיים להשקיע בסרט על רקע שונותו מסרטי נעורים מסחריים נוסח "אסקימו לימון" שהופקו עד אז בישראל. גיבורים פציפיסטיים ודיונים פוליטיים נחשבו באותה תקופה ל"רעל קופתי". יותר מכך, משרד התעשייה והמסחר סירב להעניק סיוע בסיסי לסרט בטענה כי הוא סרט לא פטריוטי. הסרט אושר לבסוף להפקה על ידי קרן הקולנוע הישראלי ב-1985. ההפקה יצאה לבסוף לדרך בתקציב נמוך של 350,000 דולר, כאשר עבור מרבית אנשי הצוות היה זה סרט ארוך ראשון. חלק מרכזי מתפיסת הבימוי של הסרט הייתה החיבור להוויה הישראלית והתל אביבית, מתוך גאווה ותחושת שייכות לתרבות הישראלית, כנגד שיקולים מסחריים. מבחני הבד לסרט נערכו באוגוסט 1986. הליהוק של הסרט חיפש שחקנים עם מראה ישראלי טיפוסי, ולא נרתע משימוש בשחקנים לא מוכרים, מתוך כוונה ליצור תחושת מלאות ישראלית. המוזיקה המלווה את הסרט עושה שימוש מודע בפזמונים, טקסטים ואייקונים ישראליים מעוררי אסוציאציות כמו "יוסי ילד שלי מוצלח" (ע. הלל/סשה ארגוב), "הליכה לקיסריה" (חנה סנש/דוד זהבי), "למה לי לקחת ללב" (אריק איינשטיין ושלום חנוך/שלום חנוך), ו"טוב למות בעד ארצנו" – משפטו האלמותי של יוסף טרומפלדור. במהלך החזרות, מצאו שור ונשר לנכון להעביר לשחקנים הצעירים את רוח התקופה באמצעות ערימת תקליטים, ספרים וסרטים שביטאו את חוויית "אני ואתה נשנה את העולם" של סוף שנות ה-60. בין הסרטים היו "שיער", "אדם בעקבות גורלו" ו"המסעדה של אליס", מוזיקה של "הביטלס", לאונרד כהן, ג'ימי הנדריקס, "הדלתות", ג'ניס ג'ופלין וכדומה; וספרים של הרברט מרקוזה, פנחס שדה, יצחק אוורבוך אורפז ועוד. הסרט, שמתרחש בתקופת הקיץ והחופש הגדול, צולם בשל אילוצי הפקה בחורף 1986 בתל אביב, ששינתה את פניה מאז זמן התרחשות העלילה - שנת 1970. אתרי הצילום המרכזיים היו חוף רידינג, תיכון עירוני א' לאמנויות ורחוב הגלבוע, כאשר קטעי המופע צולמו בקיבוץ רמת הכובש, שרבים מחבריו לוהקו כשחקני משנה וניצבים בסרט. הקרנת טרום-הבכורה לעיתונאים, צוות ההסרטה ומשתתפי הסרט נערכה ביוני 1987, באולפני "ברקי־המפריס" בגבעתיים (מתחם סרטי גבע). הסרט היה הסרט הישראלי הראשון שנבחר לפתוח את פסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 1987, הוקרן בבתי הקולנוע וזכה לאהבת הקהל ולביקורת חיוביות. הסרט זכה להצלחה מיוחדת בתל אביב, שבה מילא אולמות במשך שישה שבועות רצופים[דרוש מקור]. תוך שלושה חודשים מיום יציאתו לאקרנים צפו בסרט כ-280,000 איש. בשנת 2009, הוקרן הסרט שוב בבתי הקולנוע של רשת לב, בנוסף באותה שנה יצא גם בפורמט DVD (בחברת אן-אם-סי יונייטד, במארז הכולל גם דיסק של פסקול הסרט). בשנת 2016, יצא הסרט מחדש אחרי שעבר דיגיטציה ושחזור והיה לסרט הישראלי הראשון הזוכה להפצה מחודשת בפעם השלישית. הסרט זכה בפרס "מנורת הכסף" שחולק לראשונה ב-1988 (המקביל לפרס אופיר של אותם ימים), בקטגוריות הסרט הטוב, התסריט והמוזיקה המקורית. כמו כן זכה הסרט בפרס הסרט הטוב ב"פסטיבל הישראלי בניו-יורק ובלוס אנג'לס" ב-1988, ובפרס חביב הקהל ב"פסטיבל שיקגו", 1988. הסרט הוקרן בכ-30 פסטיבלים בינלאומיים ובהם: פסטיבל מונטריאול (בתחרות הרשמית), פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ובפסטיבלים במוסקבה, שיקגו, לוס אנג'לס, הונג קונג, דבלין, וינה, ונקובר ועוד. הסרט הופץ בבתי קולנוע ובוידאו בארצות הברית ובקנדה על ידי Kino Films ו-Janus Films, הישג לסרט ישראלי באותה תקופה. אחת מהתופעות הבולטות שהתפתחו בהשראת הסרט היא כתובת הגרפיטי "ארל'ה צודק" שנכתבה ברחבי ישראל. בסרט ארל'ה מסתובב ברחובות תל אביב של שנות השבעים ומנהל מעין יומן על הקירות. הוא מרסס כתובות גרפיטי כמו "אין מלחמה צודקת". כאשר הוא נשאל מה יעשה אם יותקף על ידי האויב, הוא עונה: “לפציפיסט אין גבול שמאחוריו יש אויב. מאחורי מה שמכונה גבול יש אנשים כמוני, כמוך”. הוא גם חושב שאולי גולדה מאיר תבוא ותגיד: "אולי אהרלה צודק? אולי צריך להפסיק את המלחמה ולהחזיר את הילדים הביתה?". ב-2018 עלה בבית הספר לאמנויות הבמה של סמינר הקיבוצים עיבוד בימתי לסרט. העיבוד שנכתב ובוים על ידי תום ווליניץ, הציג את מרגו כיוצר תיאטרון מבוגר המעלה עם תלמידי שנה ג' את אותו מופע שצונזר לפני שנים רבות. ב-19 בינואר 2024 העלה תיאטרון בית ליסין גרסת מחזמר לסרט, בכיכובם של חני נחמיאס, טל גרושקה, נועם קלינשטיין ודור הררי. יותם קושניר ביים את ההצגה, אורן יעקובי כתב את המחזה, וכתב את מילות השירים בשיתוף עם עילי בוטנר, שגם הלחין את ההצגה. אמיר לקנר אחראי על הניהול המוזיקלי והעיבודים. המחזמר היה צפוי לעלות באוקטובר 2023, אך נדחה בשל מלחמת חרבות ברזל. חיים חזן, ד' נחמיאס וג' מנחם (עורכים) "ככה היינו: היחיד, החבורה והקולקטיב בתל אביב של בלוז לחופש הגדול", מחקרי תל אביב יפו, חוברת 261, 1993 מירי טלמון, "בלוז לצבר האבוד - חברות ונוסטלגיה בקולנוע הישראלי", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2001 יעל מונק, נורית גרץ, "במבט לאחור, קריאה חוזרת בקולנוע הישראלי 1948-1990, עמ' 163–168, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015 הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "בלוז לחופש הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלוז לחופש הגדול", באתר AllMovie (באנגלית) "בלוז לחופש הגדול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלוז לחופש הגדול", באתר ספר הקולנוע הישראלי "בלוז לחופש הגדול", באתר אידיבי "בלוז לחופש הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בלוז לחופש הגדול", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איתמר זהר, "בלוז לחופש הגדול" הוא הכל חוץ מסרט מחאה, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2016 שני ליטמן, "אני סוג של דרמה קווין". ראיון עם הבמאי רנן שור, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2016 גדעון לוי, בלוז לדור מזויין, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2016 ynet, כוכבי "בלוז לחופש הגדול", רגע לפני האקשן, באתר ynet, 1 בדצמבר 2016 "30 שנה ל'בלוז לחופש הגדול' - עכשיו בקולנוע'", עושים סדר חדש עם בן כספית, 28 בנובמבר 2016 "שיחה עם רנן שור, לכבוד העותק המחודש של 'בלוז לחופש הגדול'", באתר סינמסקופ, 17 בנובמבר 2016 רותי זוארץ, ‏"אם "בלוז לחופש הגדול" היה נעשה היום, רגב הייתה רודפת אותנו", באתר מעריב אונליין, 13 בנובמבר 2016 "סרט הקאלט הישראלי 'בלוז לחופש הגדול' בן 30 וחוזר לאקרנים", באתר TimeOut,‏ 10 בנובמבר 2016 "עולים השבוע: 'בלוז לחופש הגדול'", באתר הבמה, 10 בנובמבר 2016 "הבלוז חוזר - אבנר שביט על 'בלוז לחופש הגדול': 'שווה לצפות בו מחדש'", איריס קול, 103FM,‏ 7 בנובמבר 2016 "30 שנה לסרט הפולחן 'בלוז לחופש הגדול'", מבט בערוץ 1, 4 בנובמבר 2016 שגיא בן נון‏, "אנחנו, הישראלים, עוד לא יודעים למרוד כנגד המנהיגים שלנו", באתר וואלה, 30 באוקטובר 2016 "30 שנה ל'בלוז לחופש הגדול'", גיא פינס, 30 באוקטובר 2016 (סרטון לא זמין) קרן נתנזון ויץ, יואב צפיר: "בשנת 1987 הייתי אליל נוער", באתר ynet, 29 באוקטובר 2016 אורי קליין, צפייה חוזרת ב"בלוז לחופש הגדול", באתר הארץ, 2 בנובמבר 2009 אבנר שביט‏, "בלוז לחופש הגדול": 25 שנה לצאת הסרט והוא רלוונטי כפי שהיה, באתר וואלה, 25 באפריל 2012 חדשות 2, ‏אולפן שישי - 25 לצאת הסרט בלוז לחופש הגדול, באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2012 יאיר רוה, "בלוז לחופש הגדול" הפך מסרט מחאה לתמרור אזהרה, באתר כלכליסט, 8 בינואר 2024 עירית שמגר, קיץ אחרון של אושר, מעריב, 31 בדצמבר 1986 מאיה נחום שחל, רנן שור על המחזמר בלוז לחופש הגדול: "יותר רלוונטי מרלוונטי", באתר כלכליסט, 8 בינואר 2024 הנשר נחת במטבח, מעריב, 22 ביוני 1987 שי גל, ‏פגישת מחזור: 25 שנים ל"בלוז לחופש הגדול", באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2012 טל שחף, מבחני בד ל"בלוז לחופש הגדול", מעריב, 26 באוגוסט 1986 ירון פריד, אין תקציב, יש סרט, חדשות, 29 בדצמבר 1986 ירון פריד, הקרנה - "בלוז לחופש הגדול" שישי בבוקר, חדשות, 7 ביוני 1987 עירית שמגר, פסטיוואל הקולנוע נפתח ברעמי צחוק, מעריב, 28 ביוני 1987 ביקורות: רחל נאמן, בלוז לדור האבוד, כותרת ראשית, 8 ביולי 1987 מאיר שניצר, היד השנייה של טרומפלדור, חדשות, 26 ביוני 1987 תלו את הכפפות, חדשות, 1 באוקטובר 1987 מתן שירם, ‏בוז לבלוז, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2009 אורי קליין, צפייה חוזרת ב"בלוז לחופש הגדול", באתר הארץ, 2 בנובמבר 2009 שגיא בניטה, העיר תל אביב, בלוז לחופש הגדול: מרד נעורים מתוק, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2009 "סרט הקאלט הישראלי 'בלוז לחופש הגדול' בן 30 וחוזר לאקרנים", באתר TimeOut, ב-10 בנובמבר 2016 "מנורת הכסף"-השם העברי שיחליף את "האוסקר ישראלי", מעריב, 9 באוגוסט 1988 אמיר פלג, "מנורת הכסף" למצטייני הקולנוע הישראלי, חדשות, 19 בספטמבר 1988 עומר ברקוביץ, פרס, חדשות, 23 ביוני 1988 מאיר שניצר, קולנוע - "בלוז לחופש הגדול": תגובות חמות, חדשות, 2 בספטמבר 1987 הבלוג "גרפיטי בתל אביב" אתר נוסטלגיה http://idea.cinema.co.il/ideawebinter/multimedia_11/0251/02510159.pdf מאיה נחום שחל, עוד חוזר הבלוז: סרט הפולחן עובר לבמה, באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2018 בלוז לחופש הגדול - בסמינר הקיבוצים, באתר "הבמה" רלוונטי מתמיד: הקאמבק של "בלוז לחופש הגדול" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-01-18 בלוז לחופש הגדול - עכשיו בגרסת המחזמר, נבדק ב-2023-10-11 גיל משעלי, ‏הצצה ראשונה למחזמר "בלוז לחופש הגדול", באתר ‏מאקו‏, 27 בספטמבר 2023 נטע פלודרמן, ‏אהבה, חופש ושאלת הסרבנות: הסרט "בלוז לחופש הגדול" הופך למחזמר, באתר מעריב אונליין, 27 בספטמבר 2023 יובל אראל, בלוז לחופש הגדול – בגרסת המחזמר - יובל אראל, באתר הבלוג של יובל אראל, ‏2023-09-27 יובל אראל, עילי בוטנר עם נועם קליינשטיין - אם היה לנו זמן - יובל אראל, באתר הבלוג של יובל אראל, ‏2023-10-29