laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מעיין ברוך

מַעְיַן-בָּרוּךְ הוא קיבוץ השוכן בצפון עמק החוּלה, בין קריית שמונה לדפנה, ליד נחל שניר (חצבני), ברום 200 מטר. הקיבוץ שייך למועצה אזורית הגליל העליון. במקום נמצאים בין היתר מוזיאון האדם הקדמון וכן בקיבוץ פועלת שלוחה של מכינת גליל עליון. הקיבוץ הוקם סמוך למפגש הגבולות ישראל־סוריה־לבנון, על אדמת המושב חַמַרָה שנִנטש במאורעות תל־חי. המייסדים היו בני שלוש קבוצות שנפגשו בהכשרה בכפר גלעדי: הכשרת פלמ"ח יוצאי תנועת הנוער התנועה המאוחדת. הכשרת "הבונים" מארצות־הברית, מהם פעילים בהעפלה. גרעין "חיילים־חלוצים", שהתארגן בצבא הבריטי מחיילים יהודים מדרום אפריקה במלחמת העולם השנייה. בהמשך נוספו השלמות מן "התנועה המאוחדת" ולימים מן "הנוער העובד והלומד", וכן משפחות ובודדים מהארץ ומחו"ל. היישוב נוסד ב־11 במרץ 1947, כחצי שנה לפני מלחמת העצמאות, ונקרא על שם ברוך (ברנארד) גורדון, ציוני מדרום אפריקה שציווה את כל רכושו לקרן הקיימת. השתייך תחילה לקיבוץ המאוחד, אחר לאיחוד הקבוצות והקיבוצים ("האיחוד"), עתה לתנועה הקיבוצית המאוחדת. במשך כל תולדותיו, למרות ניסיונות לגדול, נותרה אוכלוסייתו בסביבות 150 חברים. היקף קטן זה של האוכלוסייה השפיע רבות על אופיו של היישוב – מצד אחד במגבלות שחלו על האפשרויות התרבותיות, ומצד שני בטיפוח אינטימיות ולכידוּת חברתית. גם מצוקה כספית מתמדת הטילה צל על תולדותיו של הקיבוץ והגבילה את רווחת חבריו. בשני העשורים האחרונים של המאה ה-20 עבר הקיבוץ מגמות צנטריפוגליות ("הפרטה") בכלכלה, בחברה ובתרבות, יציבות חברתית ביחס לשנים קודמות, ויחד עם זה גם הזדקנות האוכלוסייה במקום. בשנת 2005 החלה תוכנית להרחבה קהילתית של היישוב, דהיינו הקמת שכונה של תושבים שאינם חברים בקיבוץ. בשנים האחרונות הקיבוץ החל לשקם את עצמו תוך הגדלת מספר החברים ובניית מערכת חינוך מחודשת בתוך הקיבוץ. בני ובנות הקיבוץ החלו לחזור אליו ונוספו גם חברים חדשים. בקיבוץ היום פועלים להגברת שיתוף הפעולה בין ההרחבה לקיבוץ. ענפי הפרנסה העיקריים: מפעל מתכת - גל־גליל (גלגלי־תעשייה וכבישה קרה של מתכת), עבודות־חוץ, חקלאות, רפת (אוחדה עם זו של לוחמי הגטאות והועתקה לשם), לול תרנגולות, השכרת דירות (בעיקר לסטודנטים אשר לומדים במכללת תל-חי הסמוכה), תעשייה, תיירות ולאחרונה אף חברת תוכנה - קימאיה (שמספקת פתרונות תוכנה לטלפונים חכמים). מלבד אלו קיימים במקום גם מקומות הנותנים שירותים לתושבי המקום והסביבה – כגון מכבסה, מוסך, מסגריה, ושרברבייה – פועלים כמֶרכזי־רווח, ומשמשים גם את תושבי האזור רוב השטחים של גידולי השדה מפוזרים ומרוחקים מהבית. בעבר היו במקום מאפייה, גן ירק, דיר צאן, ושותפויות מוגבלות עם מפעלי התעשייה ביישובים הסמוכים דפנה והגושרים. אמנים אשר חברי הקיבוץ התפרסמו בעיקר בפיסול ובספרות. הסופר אמנון שמוש, שהיה ממייסדי הקיבוץ והתגורר בו עד יום מותו ב-1 במרץ 2022, עסק בחיי הקיבוץ בחלק מיצירותיו. חזית בניין חדר האוכל בניית השכונה הקהילתית "הכפר היווני" בפאתי היישוב, 2007 עמדת שמירה ישנה בקצה הקיבוץ אתר האינטרנט הרשמי של מעיין ברוך מעיין ברוך(הקישור אינו פעיל) במרכז המידע להתיישבות בגליל מעין ברוך, באתר מועצה אזורית הגליל העליון מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ מעיין ברוך, באתר 'חלון אחורי', 5 באפריל 2018 מעיין ברוך (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
פרדיננד נאימנה

פרדיננד נאימנה (נולד ב-15 ביולי 1950) הוא היסטוריון ופוליטיקאי רואנדי, שהורשע על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה בהסתה לרצח עם ובפשעים כנגד האנושות במהלך רצח העם ברואנדה. בשנת 1974 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הלאומית של רואנדה בבוטרה. בשנת 1977 סיים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת לבל שבקנדה. בשנת 1984 סיים דוקטורט באוניברסיטת הסורבון בפריז. נאימנה שירת בתפקידים בכירים באקדמיה, בשירות הציבורי ובממשל. היה דיקן פקולטה באוניברסיטה הלאומית של רואנדה ובשנת 1990 התמנה לראש סוכנות המידע ברואנדה, האחראית על שידורי הרדיו והטלוויזיה הציבוריים. בשנת 1993 היה ממייסדי התחנה הפרטית "הרדיו החופשי של אלף הגבעות" (RTLM), שהשתלחה בצורה חריפה כנגד בני הטוטסי ברואנדה. באפריל 1994, לאחר שהופל מטוסו של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה, עזרה תחנת הרדיו לתאם את הפעילות של המיליציות החמושות מבני ההוטו, בחסות הממשלה, שפתחו במסע של טבח המוני במיעוט הטוטסי. מכוון שברואנדה לא הייתה תשתית רחבה של שידורי טלוויזיה, והמיליציות לא החזיקו במכשירי קשר, שימשה התחנה ככלי מרכזי בארגון ובתכנון הטיהור האתני כנגד הטוטסי. השדרנים הקריאו הנחיות ומסרים מטעם השלטון, דברי הסתה, וקריאות מפורשות לפגוע בבני טוטסי, ובאינטקטואלים ואנשי מפתח מבני ההוטו שהתנגדו לטבח. בשנת 2003 נשפט למאסר עולם על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, יחד עם עוד שני בכירים בתחנת הרדיו. טענתו שלא היה מעורב בשידורי RTLM במהלך רצח העם נדחתה. בשנת 2007, לאחר ערעור, הופחת עונשו ל-30 שנות מאסר. שוחרר בשנת 2016. מדיה וקבצים בנושא פרדיננד נאימנה בוויקישיתוף החלטתו של תיאודור מירון, נשיא המנגנון השיורי הבין־לאומי לבתי דין פליליים, בעניין הבקשה לשחרור מוקדם שהוגשה של פרדיננד נאימנה(באנגלית)
בית המדרש (קובצי מדרשים)

בית המדרש הוא שמם של קובצי מדרשים קטנים, ספרים חיצוניים ומאמרים קבליים בהם פורסמו למעלה ממאה מדרשים נדירים. הקבצים פורסמו בשני חלקים על ידי אהרן ילינק. תחילה יצאו לאור ארבעה "חדרים" (כרכים) ב-1853, בלייפציג ולאחר מכן, ב-1877 יצאו בווינה עוד שני "חדרים". ילינק, מייסדו של בית המדרש לרבנים בווינה, היה אספן כתבי יד עבריים וביניהם מדרשים קטנים רבים (רובם מדרשי אגדה). בהמרצת ובתמיכת מורו יום-טוב ליפמן צונץ, החל לערוך את כתבי היד, לחקור אותם ולבסס מהם גרסאות על סמך מספר מקורות כהכנה להוצאתם בדפוס. בין המדרשים שהדפיס ילינק היו טקסטים מספרות ההיכלות, שזו הייתה הופעתם הראשונה בדפוס ובמהדורה ביקורתית. בתחילה הוציא קונטרסים נפרדים והחל מ-1853 קיבץ את המדרשים ל"חדרים", כל "חדר" הכיל מספר מדרשים בעלי זיקה משותפת. הקובץ "בית המדרש" הכיל שישה "חדרים" ומבוא בגרמנית. בראש החיבור נכתב: בית המדרש: בו נקהלו ... מדרשים קטנים ישנים ומאמרים שונים ... אספתי וערכתי על פי כתבי יד ודפוסים יקרים ... מבוא שמתי בראשם... כמעין המשך למפעלו של ילינק, בשנת 1865 החל תלמידו וידידו, אייזיק הירש וייס, להוציא בווינה כתב עת באותו שם ובו מדרשים נוספים שהתקין ילינק לדפוס וכן "מאמרים שונים בענייני תורה וחכמה וספור קורות ישראל בזמן העבר וההווה." כתב עת זה יצא לאור בין השנים תרכ"ה (1865) – תרכ"ח (1868) וזכה לארבעה גיליונות בלבד. הקבצים זכו להצלחה ונדפסו במספר מהדורות. מהדורה א – לפסיא (לייפציג): בהוצאת ניעס, 1853 (חדרים א–ד), וויען (וינה) בהוצאת ווינטער (חדרים ה–ו), תרל"ח (1877) מהדורה ב – במברגר את וואהרמאן, ירושלים, תרצ"ח מהדורה ג – ואהרמן, תשכ"ז (דפוס צילום של הוצאת תרי"ג–תרל"ח) עלי יסיף, לקט אגדות יהודיות מימי הביניים על סמך קובצי "בית המדרש", הוצאת האוניברסיטה העברית משה אידל, 'על אהרן ילינק והקבלה', פעמים 100 (תשס"ד), עמ' 15–22. מדיה וקבצים בנושא בית המדרש בוויקישיתוף בית המדרש חדר ג', חדר ד', חדר ה' וחדר ו' באתר HebrewBooks בית המדרש חדרים א–ב חלק חדרים ג–ד חדרים ה–ו באתר אוניברסיטת פוטסדאם 'בית המדרש' במהדורה מקוונת באתר "מרכז סיפורי עם ופולקלור" של הד"ר יואל פרץ. מידע על "בית המדרש" של ילינק בקטלוג הספרייה הלאומית בית המדרש, באתר OCLC (באנגלית)
שר-אל (זמר)

שר-אל הוא שם הבמה של ישראל פנחס (נולד ב-20 ביולי 1977 ברמלה), זמר מזרחי ישראלי. אביו היה הפייטן מרקו פינחס, ששימש גם כנגן העוד של הזמר פריד אל-אטרש במצרים. בגיל 14 החל לנגן על תופים וכלי הקשה ובמהלך שירותו כלוחם במשמר הגבול שימש כנגן ליווי לזמרים. בשנת 1999 החל לעבוד עם האמרגן אלי גואטה שארגן את הופעותיו הראשונות. בשנת 2001 הוציא אלבום בכורה "חתום בנשיקה". האלבום, ששיריו היו בסגנון טורקי, לא זכה להצלחה רבה. בשנת 2004 הוציא אלבום בסגנון קל וקצבי יותר הנקרא "חיוך של ניצחון", שזכה להצלחה רבה. האלבום כלל שיתוף פעולה עם הראפר הצל. לאחר מכן הוציא את האלבום "עניין של זמן". מאז הוציא עוד מספר אלבומים שהאחרונים ביניהם הם "לילה לבן" ו"מקום אחר", בשנת 2008. בין להיטיו ביצוע עברי לשיר "אובססיון" של להקת אבנטורה, אותו ביצע עם הזמרת יסמין סוויסה, בשם "אתה חי בחלום". שר-אל מוכר גם בקרב הציבור הרחב עקב החיקוי שעשה עליו מריאנו אידלמן בתוכנית הבידור ארץ נהדרת בתור הזמר "שיר-אל" שהיווה פארודיה עליו. אחיו של שר-אל הוא הזמר אביב טל. שר-אל, באתר Tab4u שר-אל, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
PubMed

PubMed הוא מאגר מידע ביבליוגרפי העוסק בתחומי מדעי החיים, מדעי הרפואה והמקצועות הפרא-רפואיים. המאגר מכיל רישום ביבליוגרפי של רובם הגדול של המאמרים המדעיים בתחומים אלו שפורסמו החל משנות החמישים של המאה העשרים ולעיתים גם מאמרים ישנים יותר, בכל השפות. PubMed היא חלק ממיזם NCBI של ממשלת ארצות הברית. רשומת PubMed כוללת את שם המאמר, שמות הכותבים, תאריך הפרסום, שם כתב העת, הגיליון והעמוד, רשימה של הנושאים המופיעים בו (מבוסס על תזאורוס המכונה MeSH), וכן תקציר (למאמרים שפורסמו לאחר 1969). המאמרים עצמם אינם נמצאים במאגר, אך אם המאמר פורסם בכתב עת אלקטרוני המאגר יקשר למקור המקוון. מאגר PubMed Central מכיל טקסטים מלאים של מאמרים מדעיים בנושא ביורפואה ומדעי החיים. המאגר מכיל, נכון לנובמבר 2016, כ-4,100,000 פריטים – ובכלל זה מאמרים, כתבות, מאמרי מערכת ומכתבים. מדיה וקבצים בנושא PubMed בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של PubMed (באנגלית) אתר PubMed Central ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולנית

פולנית היא שפה סלאבית מערבית במשפחת השפות ההודו־אירופיות הקרובה יחסית לצ'כית, סלובקית וסורבית. מדוברת בפי 38 מיליון איש בפולין המהווים 98% מהאוכלוסייה, מה שהופך את אוכלוסיית פולין לאחת ההומוגניות מבחינה לשונית באירופה. נכון ל-2016 מעל ל-43 מיליון בני אדם דוברים פולנית ברחבי העולם. בפולנית, כברוב השפות הסלאביות, קיימות שבע יחסות שמות עצם. שמות העצם הפולניים מתמיינים לפי שלושה מגדרים: זכר, נקבה וסתמי. זוהי השפה הסלאבית היחידה ששימרה את תנועותיה המאונפפות. הטעם בפולנית יהיה לרוב מלעיל, כלומר נופל על ההברה הלפני-האחרונה במילה. אוצר המילים הפולני עשיר במילים שאולות שמקורן בגרמנית, בלטינית ואיטלקית (שנשאלו בתקופת הרנסאנס) בצרפתית (שנשאלו במאות ה-17 וה-18), באנגלית עכשווית ועוד. בלקסיקון הפולני מילים רבות המשותפות לה ולסלובקית, צ'כית, אוקראינית ובלארוסית. התיעודים המוקדמים ביותר בכתב לפולנית, מקורם במאה ה-12. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה לעיצורים הפונמיים בפולנית מספר רב של אלופונים מותנים, שאת חלקם נביא כאן: בפולנית, כביתר השפות הסלאביות האחרות, קיימת תופעת ה"ריכוך" – חנכוך הצליל. בפולנית התבצעה תופעה של "ריכוך כפול", כמו בשפות מערב-סלאביות אחרות. זהו הריכוך של "r" -> "rz", "d" -> "dz", "k" -> "c" במקומות אשר לא מתבצעים בשפות המזרח-סלאביות, לדוגמה, ביחסת המיקום: Biblioteka -> w bibliotece Komputer -> na komputerze הכפילויות באופן הכתיבה מבדילות בין תצורות שונות של נטייה: 'ż'‏ 'rz' מייצגים אותו צליל, אך הראשון הופך ל 'g' בהטיות בעוד השני ל-'r'. שתי המילים może / morze נהגות זהה: może (הוא יכול) -> mogę (אני יכול) morze (ים) -> morskie (ימי) 'h'‏ 'ch' – הראשון משתנה ל'g' בנטיות, מקורו בדרך כלל משפות אחרות, בעיקר צ'כית, גרמנית ואנגלית. 'ó'‏ 'u', הראשון הופך ל'o' בהטיה, מקורו בתנועת 'o' ארוכה בפרוטו-סלאבית פולנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפה פולנית, דף שער בספרייה הלאומית נהגה אלופונית [ɣ] – גימ"ל רפה לפני עיצורים קוליים; בניבים ספורים נהגה [ɦ] – ה"א במילה "מהר" בקירוב – התנועה המדויקת קדמית יותר בערך לחצי הרוחב שבין הטורים אמצעית וכמעט-קדמית, ומוגבהת בקרבה מזערית לחצי הרוחב שבין השורות חצי-סגורה וכמעט-סגורה. לרוב מתייחסים לתנועה כ-[ɨ]
אליאס פיינגרש

אליאס פיינגרש (ברוסית: Элиас Файнгерш;‏ נולד ב-1968) הוא נגן טרומבון יהודי-רוסי-שוודי. נולד במוסקבה למשפחה יהודית בה שני ההורים היו מהנדסים. למד בילדותו לנגן בפסנתר ובגיל 14 עבר לנגן בטרומבון. הוא החל ללמוד מוזיקה במוסקבה אולם הפסיק את לימודיו באמצע, ובשנת 1989 עזב את ברית המועצות לטובת שוודיה, שם מתגורר עד היום. הוא המשיך ללימודים בבית הספר מנהטן למוזיקה. לאחר הלימודים החל להופיע בפני קהל כסולן ולהלחין מוזיקה מקורית. פיינגרש הופיע מספר פעמים בישראל. הוא נשוי ואב לבן. אתר האינטרנט הרשמי של אליאס פיינגרש אליאס פיינגרש, סרטונים בערוץ היוטיוב פרשת טרומבון-חברון, ראיון בעיתון מקור ראשון לרגל הגעתו לארץ. No orchestra man ראיון בג'רוזלם פוסט ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליאס פיינגרש".
ליגת העל האוסטרלית בכדורסל

ליגת ה-NBL‏ (National Basketball League) היא ליגת הכדורסל המקצוענית הבכירה של אוסטרליה, הכוללת גם קבוצה אחת מניו זילנד בעבר הייתה גם קבוצה מסינגפור. הליגה נוסדה בשנת 1978, במטרה לתת במה לטובי הכדורסלנים באוסטרליה. חלק ניכר משחקני נבחרת אוסטרליה ונבחרת ניו זילנד משחקים בליגה זו. אלופת הליגה הנוכחית (2024) היא טסמניה ג'קג'מפרס. בדומה לליגת ה-NBA קבוצות הליגה הן קבועות ואין עליה וירידת ליגה. כמו כן, מונהגת בליגה תקרת שכר. חוקי הליגה מתירים שיתוף שלושה זרים בכל קבוצה, אשר בפועל רובם אמריקאים. בנוסף הליגה מתירה זר נוסף שנחשב כישרון צעיר בעבר שחקו על משבצת זו שחקנים כמו לאמלו בול ואר ג'יי המפטון. שחקנים אסיאתים מורשים לשחק בליגה כמקומיים, כדי להגדיל את האטרקטיביות של הליגה בשווקים המתעוררים של מזרח אסיה. הליגה ידעה משברים גדולים ומספר הקבוצות בה גדל וקטן לסירוגין. כיום עומד מספר הקבוצות בליגה על עשר קבוצות. בין שחקני העבר הבולטים בליגה ניתן למנות את אנדרו גייז ומארק בראדקי האוסטרלים, ואת לירוי לוגינס האמריקאי. עוד שחקו בליגה סקוטי וילבקין, סי. ג'יי. ברוטון, ג'ו אינגלס, פאטי מילס, ג'יי. פי. טוקוטו, רימאס קורטינאיטיס, דונטה סמית', קירק פני ואחרים. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל האוסטרלית בכדורסל (באנגלית) ליגת העל האוסטרלית בכדורסל, ברשת החברתית פייסבוק ליגת העל האוסטרלית בכדורסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליגת העל האוסטרלית בכדורסל, ברשת החברתית אינסטגרם ליגת העל האוסטרלית בכדורסל, סרטונים בערוץ היוטיוב סטטיסטיקות כל הזמנים של הליגה
רביעיית קרונוס

רביעיית קרונוס (אנגלית: Kronos Quartet) היא רביעיית מיתרים שהוקמה ב-1973, ונחשבת לאחת מהרביעיות המובילות בעולם במוזיקה מודרנית. במהלך השנים חבריה ביצעו והקליטו מאות יצירות של מלחינים מובילים, בעיקר מלחינים בני זמננו, בהן יצירות רבות כביצועי בכורה. הרביעייה הוקמה על ידי הכנר דייוויד הרינגטון, ומשנת 1978 בסיסה ממוקם בסן פרנסיסקו. בין השנים 1978 ל-1999 הרכב הלהקה מנה את הכנרים דייוויד הרינגטון וג'ון שרבה, את נגן הויולה האנק דוט, ואת הצ'לן ג'ואן ג'אנרונאוד. בשנת 1999 החליפה ג'ניפר קולפ את ג'אנרונאוד, ובשנת 2005 החליף ג'פרי ציגלר את קולפ. בשנת 2013 קולפ הוחלפה על ידי סאני יאנג. הרביעייה הקליטה אלבומים רבים של מלחינים מהזרם המינימליסטי, ביניהם קלינט מנסל, ארוו פרט, סטיב רייך ופיליפ גלאס. בשנת 1997 הקליטה הרביעייה יחד עם דייוויד קרקאואר את יצירתו של אוסבלדו גוליחוב "חלומות ותפילות של יצחק העיוור". ב-1999 זכתה הרביעייה בפרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה. בשנת 2003 הם שיתפו פעולה עם הטייגר ליליז בהוצאת אלבום חדש. בשנת 2017, בפסטיבל בניו יורק הם ביצעו אופרה של יונתן ברגר. רביעיית קרונוס ביקרה בישראל מספר פעמים. הרביעייה ידועה במגוון הרחב של הסגנונות המוזיקליים אותם היא מבצעת, ביניהם מוזיקה מוקדמת, מוזיקה מודרנית, מוזיקה קלאסית, מוזיקה נסיונית, פסקולים (ביניהם של הסרט רקוויאם לחלום והמעיין), ג'אז וטנגו. כמו כן ביקשו חברי הרביעייה ממלחינים מרחבי העולם שישלבו מוטיבים אתניים ביצירותיהם. מלבד מלחינים, הופיעה והקליטה הרביעייה עם אמני במה רבים ומפורסמים: דייוויד בואי, טום וייטס, ביורק, נלי פורטדו, פיית' נו מור, ניין אינץ' ניילז, אסטור פיאצולה, רביעיית הג'אז המודרני והמשורר אלן גינסברג. מדיה וקבצים בנושא רביעיית קרונוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רביעיית קרונוס (באנגלית) רביעיית קרונוס, ברשת החברתית פייסבוק רביעיית קרונוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר ספוטיפיי רביעיית קרונוס, באתר AllMusic (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר Discogs (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר Songkick (באנגלית) רביעיית קרונוס, באתר בילבורד (באנגלית) האתר הרשמי של הרביעייה
הרמן גראסמן

הרמן גינתר גראסמן (בגרמנית: Hermann Günther Graßmann; ‏15 באפריל 1809 - 26 בספטמבר 1877) היה איש אשכולות גרמני. בתקופתו היה ידוע בעיקר בשל מחקריו בתחום הבלשנות, אך כיום הוא מוערך בשל מחקריו בתחום המתמטיקה. גראסמן עסק גם בפיזיקה, בהומניזם והיה גם מוציא לאור. בין היתר, הוא ידוע בשל פיתוח תורת הוקטורים והטנזורים. גראסמן נולד וחי רוב חייו בעיר שטטין (כיום שצ'צ'ין שבפולין), אחד מ-12 ילדיו של יוסטוס גינתר גראסמן, כומר ומחנך שלימד מתמטיקה ופיזיקה בגימנסיה של שטטין (שבה למד גם בנו). האב היה בעצמו בוגר אוניברסיטת האלה ולימד גם בפיז'יצה. הוא חיבר מספר ספרי לימוד בתחום המתמטיקה לבתי ספר וב-1835 אף הקים אגודה פיזיקלית. פעילות זו של האב השפיעה על דרכו המדעית של הבן. עם זאת, הרמן גראסמן לא הפגין הצטיינות יתרה בצעירותו. הוא התקבל לאוניברסיטת ברלין ב-1827 ולמד שם תאולוגיה, בין היתר בהשפעת הפייטיזם על משפחתו. אחד ממרציו באותה תקופה היה פרידריך שליירמאכר. הוא לקח גם קורסים בלימודים קלאסיים, פילוסופיה וספרות. ככל הנראה, לא לקח קורסים מתחומי המתמטיקה והפיזיקה. משתני גרסמן יריעת גרסמן נוסחת גרסמן מדיה וקבצים בנושא הרמן גראסמן בוויקישיתוף הרמן גראסמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הרמן גראסמן, באתר MacTutor (באנגלית) הרמן גראסמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התזמורת הפילהרמונית של באפלו

התזמורת הפילהרמונית של באפלו (באנגלית: Buffalo Philharmonic Orchestra) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא באפלו שבמדינת ניו יורק. אתר ההופעות העיקרי שלה הוא "אולם קליינהאוס", ציון דרך לאומי היסטורי. עונת הקונצרטים הסדירה שלה כוללת קונצרט גאלה, תוכנית מוזיקה קלאסית של רפרטואר ליבה, קונצרטים של מוזיקה קלאסית קלה, קונצרטים חינוכיים לנוער וקונצרטים למשפחה. בחודשי הקיץ, התזמורת מופיעה בפארקים ובאתרים שונים תחת כיפת השמיים במערב מדינת ניו יורק במופעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה קלה ובקטעי אופרה ובלט בארטפארק במפלי ניאגרה בלואיסטון, ניו יורק. קאמרון ביירד, פרדריק סלה וסמיואל קאפן ייסדו את התזמורת בשנת 1934. שמותיהם של ביירד וסלה מתנוססים כיום של שני הבניינים, שבהם פועלת מחלקת המוזיקה באוניברסיטה בבאפלו, ובניין המנהלה הראשי של האוניברסיטה נקרא על שם קאפן. הפילהרמונית של באפלו הופיעה בעונת 1935-36 בניצוח המנהל המוזיקלי לאיוש שוק ובשנת 1940, עם פתיחת אולם קליינהאוס, עברה לנגן בו. המנהלים המוזיקליים בעבר כוללים את ויליאם שטיינברג, יוזף קריפס, לוקס פוס, מייקל טילסון תומאס וסמיון ביצ'קוב. בתקופת כהונתו של פוס, נחשבה הפילהרמונית של באפאלו לראשונה בעולם בביצועי מוזיקה סימפונית מן המאה ה-20. בתפקיד המנהלת המוזיקלית הנוכחית מכהנת ג'ואן פאלטה, האישה הראשונה הנושאת במשרה זו. החוזה שלה תקף עד עונת 2011-12. רוברט פרנץ הוא מנצח הבית הנוכחי. התזמורת מנגנת גם תחת שרביטו של פול פרינגטון, המנצח עליה באירועים רבים במימון קהילתי בקליינהנס וברחבי ניו יורק המערבית. עוד מנצחים ידועי-שם ניצחו על התזמורת ובהם ליאונרד ברנשטיין, איגור סטרווינסקי, רייף וון ויליאמס, סר נוויל מרינר והנרי מנצ'יני. דוק סברינסן היה מנצח הבית של מופעי המוזיקה הקלה בשנות ה-90. ראוי לציון גם מנצח אחר של מופעי המוזיקה הקלה, מארווין האמליש, הנודע בעיקר בזכות המחזמר זוכה פרס פוליצר שלו, שורת המקהלה. התזמורת מרבה בהקלטות. בניצוחו של שטיינברג הקליטה התזמורת, לשבחי הביקורת, את הסימפוניה השביעית של דמיטרי שוסטקוביץ'. בניהולה של פאלטה מתמקדת תוכנית ההקלטות במוזיקה של מלחינים אמריקאים לחברת נאקסוס. בין המלחינים פרדריק קונברס, צ'ארלס טומלינסון גריפס ויצירות עכשוויות, כולל ההקלטה המסחרית הראשונה של Mr Tambourine Man מאת ג'ון קוריליאנו. את התזמורת אפשר לשמוע גם בפסקול סרטו של וודי אלן, "מנהטן". לאיוש שוק (1935-36) פרנקו אוטורי (1936-1945) ויליאם שטיינברג (1945-1952) אייזלר סלומון (1952-53, מנצח הבית) יוזף קריפס (1954-1963) לוקס פוס (1963-1971) מייקל טילסון תומאס (1971-1979) יוליוס רודל (1979-1985) סמיון ביצ'קוב (1985-1989) מקסימיאנו ואלדז (1989-1998) ג'ואן פאלטה (1999 - ממשיכה) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הפילהרמונית של באפלו התזמורת הפילהרמונית של באפלו, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הפילהרמונית של באפלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, ברשת החברתית אינסטגרם התזמורת הפילהרמונית של באפלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר ספוטיפיי התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של באפלו, באתר בילבורד (באנגלית) Discography at SonyBMG Masterworks SUNY Buffalo link to Buffalo Philharmonic page, performing archive
שפות סורביות

סוֹרְבִּית (נקראת גם וֶנְדִית או לוּסָטִיָאנִית) היא שפה סלאבית מערבית מתוך קבוצת השפות הסלאביות שבמשפחת השפות ההודו-אירופיות. דוברי הסורבית הם הסורבים צאצאי הוונדים, השבט הסלאבי שהתיישב בשטח שבין נהר האודר לנהר האלבה. הסורבית היא אחת משלוש שפות המיעוטים הרשמיות של גרמניה, בנוסף לדנית ופריזית (בגרמנית: Sorbisch). הסורבית נחלקת לשני דיאלקטים עיקריים, שביניהם כמה הבדלים בהגייה: הדיאלקט הצפוני (dolnoserbšćina) מדובר בפי שבעת אלפים עד עשרת אלפים איש במדינת ברנדנבורג בגרמניה (דיאלקט זה נמצא בסכנת הכחדה) המתגוררים בעיקר בעיר פורסט וסביבותיה, והדיאלקט הדרומי (hornjoserbšćina) מדובר בפי 13 עד 40 אלף איש במדינת סקסוניה בגרמניה. האזור בו מדברים בשני הדיאלקטים נקרא לוסאטיה (Lausitz בגרמנית, Łužica/Łužyca בסורבית). לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מדיה וקבצים בנושא שפות סורביות בוויקישיתוף שיחות מתוך ספר לימוד לסורבית Curs practic de limba sorabă שיחות מתוך ספר לימוד לסורבית Curs practic de limba sorabă בסורבית לוסאטיה התיכונה שפות סורביות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות סורביות, דף שער בספרייה הלאומית
טומי סמית' (אצן)

טומי סמית' (באנגלית: Tommie Smith; נולד ב-6 ביוני 1944), הוא אתלט ושחקן פוטבול אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) ושיאן עולם בריצת 200 מטר. סמית' שהתפרסם בצעד המחאה שנקט על דוכן המנצחים אחרי שזכה במדליית זהב בריצת 200 מטר באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). סמית' נולד בקלארקסוויל שבצפון-מזרח טקסס. הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת סן חוזה בקליפורניה, וזכה באליפות המכללות של ארצות הברית ב-1967 בריצת 220 יארד. בסוף אוגוסט אותה שנה בתחרויות האתלטיקה של האוניברסיאדה שנערכו בטוקיו, יפן הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.7 שניות. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה סמית' במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש של 19.83 שניות, לפני פיטר נורמן מאוסטרליה (20.06 שניות) וחברו לנבחרת ג'ון קרלוס (20.10 שניות). בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר הוא וזוכה מדליית הארד, קרלוס הצדיעו את הצדעת הכוח השחור בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. זוכה מדליית הכסף נורמן, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". סמית' הסביר כי הנפת ידו הימנית סימלה את כוחה של אמריקה השחורה, הנפת ידו השמאלית של קרלוס סימלה את אחדותה של אמריקה השחורה (אם כי מאוחר יותר התברר כי קרלוס שכח להביא את זוג הכפפות שלו, ולכן, לפי הצעתו של פיטר נורמן, חלקו בזוג של סמית'), הצעיף סימל את הגאווה השחורה, והיעדרן של נעליים סימל את עוניים של השחורים באמריקה. ראשי הוועד האולימפי הבינלאומי ראו במעשיהם של סמית' וקרלוס הבעת עמדה פוליטית שאין לה מקום במשחקים האולימפיים. נשיא הוועד, אוורי ברנדג', איים כי אם לא יסולקו השניים, תושעה מהמשחקים המשלחת האמריקנית כולה. בסופו של דבר, עזבו סמית' וקרלוס את הכפר האולימפי ושבו לארצם. לאחר המשחקים הצטרף סמית' לסינסינטי בנגלס מה-AFL, ושיחק בה במשך עונה אחת. לאחר מכן היה למאמן אתלטיקה במכללת אוברלין באוהיו. מדיה וקבצים בנושא טומי סמית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טומי סמית' (באנגלית) טומי סמית', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טומי סמית', באתר olympedia.org טומי סמית', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית טומי סמית', באתר Track and Field (גברים) חיים איסרוביץ', "אגרופי המחאה של מקסיקו 1968, באתר nrg", nrg,‏ 27.7.2008. פרק בפודקאסט ״מינהר הזמן״ בנושא ״המחאה השחורה של האיש הלבן״ בתאגיד השידור הישראלי ״כאן״ טומי סמית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Caroline Frost, "The other man on the podium ", BBC, 17.10.2008. "1968: Black athletes make silent protest" (באנגלית בריטית). 1968-10-17. נבדק ב-2021-01-20.
אגם תוניס

אגם תוניס (ערבית: البحيرة, אלבחירה, "האגם"; צרפתית: Lac de Tunis) הוא לגונה טבעית הנמצאת בין בירת תוניסיה, תוניס ומפרץ תוניס (שבים התיכון). שטח האגם הוא 37 קמ"ר, והוא רדוד מאוד (עומק ממוצע של מטר). האגם שימש בעבר כנמל טבעי וכנמל למטוסי ים של העיר תוניס. כבר הרומאים מתארים "ברכה" במקום, והיא קיימת לפחות מתקופת הגעתם של הפיניקים לאזור במהלך המאה ה-9 לפנה"ס. הרומאים בנו באגם תוניס סכר, על מנת לחבר בין שני חלקים חשובים להם - תוניס וקרתגו ובכך ליצור שליטה גם על השטחים שדרומית לאגם. ב-1888 החל הממשל הקולוניאלי הצרפתי בבניית תעלה וסכר מחודש. אורכה של התעלה הוא כ-10 ק"מ ורוחבה כ-45 מטר. הסכר חילק באופן מעשי את האגם לשניים: "האגם הצפוני" ו"האגם הדרומי". תוואי הסכר משמש כיום ככביש וחיבור רכבת מהירה (TGM) בין תוניס לנמל, לה גולט ולערי החוף של קרתגו, סידי בו-סעיד ולה מרסה. החלק הצפוני של האגם כולל גם את האי שיקלי, שבו עמד בעבר כוח ספרדי (מאז 1993 האי הוא שמורת טבע). רמת המליחות של האגם גבוהה מזו של הים התיכון והוא מתחבר למפרץ תוניס בשתי דרכי מים, היוצרות "טומבולו" כפול: נחל המג'רדא וואדי מליאן. קיימת כוונה כיום לפתח את חלקו הדרומי של האגם לתיירות ומגורים. מדיה וקבצים בנושא אגם תוניס בוויקישיתוף https://www.iadc-dredging.com/article/restoration-development-project/