laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החברה הרוסית לתקשורת לוויינים

"החברה הרוסית לתקשורת לוויינים" (ברוסית: ФГУП «Космическая связь»; ידועה באנגלית כRussian Satellite Communications Company) היא חברה רוסית בבעלות המדינה, מפעילת תקשורת לוויינים ארצית, הכפופה לסוכנות התקשורת הפדרלית. היחידה רלוונטית של משרד התקשורת של ברית המעוצות הוקמה בשנת 1967. במתכונת הנוכחית החברה פועלת משנת 2001. החברה מספקת שירותי תקשורת ברחבי העולם, היא בעלת לווייני תקשורת ושידור גיאוסטציונרי ברוסיה ונחשבת לאחת הגדולות בעולם. מנהלת תשתית קרקעית מוגבלת של מרכזי תקשורת לווייניים וקווי תקשורת של סיבים אופטיים. שירותי החברה כוללים שידור, טלפון, נתונים במהירות גבוהה וגישה לאינטרנט בפס רחב, תמיכה בועידת וידאו ורשת ארגונית בתחומי התקשורת הלוויינית. כחלק מיישום תוכנית היעד הפדרלית "פיתוח שידורי טלוויזיה ורדיו בפדרציה הרוסית לשנים 2009-2018", החברה מבצעת שידורי לוויין בתקן MPEG-4, שידור RTRS-1, מהמרכז הפדרלי במוסקבה (רח' שאבולובקה 37) ושידור RTRS-2 עבור רשתות טלוויזיה ארציות, טלוויזיה דיגיטלית בתקן DVB-T2 ותמיכה ברשת שידורי הרדיו והטלוויזיה הרוסית (RTRN). סדרת "Express-AMU" סדרת "Express-AM" סדרת "Express-A" המרכז לתקשורת חלל "דובנה" נבנה לקראת משחקים אוליפיים במוסקבה בשנת 1980. מתקן "אגם הדובים" נכנס לפעולה ב-2 בנובמבר 1967. המרכז הטכני שאבולובקה שנחנך בשנת 1980 ופועל כשירות טכני מאז 1994. המרכז לתקשורת חלל ז'לזנוגורסק, פועל מאז מאי 2004. מרכז תקשורת החלל סקולקובו הוקם באוקטובר 2003. מרכז תקשורת החלל חברובסק פועל מאז 2004. מרכז ולדימיר שנחנך בשנת 1971. עד 2008 פעל כמרכז תקשורת חלל. הרשת הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה אתר האינטרנט הרשמי של החברה הרוסית לתקשורת לוויינים Федеральное агентство связи (Россвязь) — Федеральное государственное унитарное предприятие «Космическая связь» (ФГУП «Космическая связь») Федеральное агентство связи (Россвязь) — Развитие сети спутниковой связи "ФГУП «Космическая связь» — В рамках выполнения ФЦП «Развитие телерадиовещания в Российской Федерации на 2009—2015 годы» ФГУП «Космическая связь» (ГПКС) приступило к распространению программ первого мультиплекса на Сибирь и Дальний Восток". אורכב מ-המקור ב-2014-03-15. נבדק ב-2013-06-07. Дубна ТЦ «Шаболовка»
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68

טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68 (באנגלית: 68th Primetime Emmy Awards) להענקת פרס אמי של האקדמיה האמריקאית לטלוויזיה, אומנויות ומדעים (אנ') (ATAS) למיטב תוכני הטלוויזיה ששודרו בשעות הפריים טיים של שנת 2016 נערך בתיאטרון מיקרוסופט שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-18 בספטמבר 2016 באירוחה של רשת ABC. את הטקס אירח הקומיקאי ג'ימי קימל. טקס פרס אמי האומנותי לבידור בפריים טיים ה-69, המשלים לטקס זה, נערך בין ה-10 ל-11 בספטמבר. הזמרת טורי קלי הופיעה עם השיר "הללויה" של לאונרד כהן. מדיה וקבצים בנושא טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68 טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בית ספר ביאליק (חולון)

בית ספר ביאליק בחולון (נקרא בעבר בית חינוך לילדים עובדים ע"ש ח.נ. ביאליק בקריית עבודה) הוא בית ספר יסודי ממלכתי שהוקם באוקטובר 1936, והוא בית הספר הראשון שהוקם בחולון. בית הספר קרוי על שם חיים נחמן ביאליק. מבנה בית הספר, הנמצא ברחוב ביאליק 21 בחולון, נחשב כאתר מורשת בישראל. בית הספר "בית חינוך לילדים עובדים ע"ש ח.נ. ביאליק בקריית עבודה" הוקם באוקטובר 1936 בבית פרטי ברחוב ארלוזורוב 46 בשכונת קריית העבודה בחולון, עוד כשחולון הייתה אוסף של שכונות מבודדות מדרום תל אביב. כמות התלמידים בתקופות הראשונות של בית הספר הייתה נמוכה, ובשנתו הראשונה למדו בו כ-73 תלמידים. בשנת 1937 בית הספר עבר לבניינו הנוכחי, ובשנת 1945 נבנה בו אולם ספורט ונוספה בו קומה מעל המבנה המערבי. בעקבות עליית מספר התלמידים בבית הספר בשנות ה-50 וה-60, הורחב מבנה בית הספר, כמו כן, כנהוג באותה תקופה הוחלט לפצל את שעות הלימודים לשתי משמרות מחוסר מקום: אחת בין 08:00 בבוקר ל-12:00 בצהריים, והשנייה בין 12:00 עד 16:00. בשנת הלימודים תשע"ז, בית הספר מנה כ-514 תלמידים שלמדו ב-19 כיתות שונות. רשימת בוגרי בית הספר אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר ביאליק בית ספר ביאליק בחולון, באתר גוגל מפות אורן שטרנברג, משנות ה-30 ועד היום: זכרונות מבית הספר ביאליק בחולון, באתר השקמה חולון, 24 בנובמבר 2017 בית ספר - ביאליק, באתר חולון כיום שטחי מקוה ישראל הם חלק מפארק אריאל שרון
ממעמקים (שיר)

ממעמקים הוא סינגל של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל, שהוקלט על ידי מוביל ההרכב, המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך אלבומו השני, ממעמקים. השיר יצא לאור בדצמבר 2004, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב והולחן על ידי רייכל, והופק על ידי רייכל בשיתוף גלעד שמואלי, שותפו להפקות המוזיקליות של שירי הפרויקט של עידן רייכל. זהו השיר היחידי באלבום שרייכל שר בעצמו. מתלווה אליו בשירה באמהרית ווגדרס אבי וואסה, שלא השתתף באלבום הראשון, אך הצטרף לסיבוב ההופעות שליווה אותו. שירתו של וואסה היא על פי השיר האתיופי של מולוכן מְלֶסֶה "Nanu Nanu Ney". כמו כן משתתפת בשיר כברה קסאי בקולות הרקע. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי ליאור מולכו ופורסם בערוץ היוטיוב של רייכל ב-3 באוגוסט 2011. נכון לינואר 2023, הצליח הקליפ לצבור כ-19 מיליון צפיות. השיר זכה להצלחה מיידית, כשנכנס היישר אל המקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', שאותו הוביל במשך שמונה שבועות רצופים. כמו כן, השיר הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' ולמקום הרביעי במצעד של גלגלצ. ב"מצעד העשור" של ערוץ 24 לסיכום העשור הראשון של המאה ה-21 נבחר השיר כ"שיר העשור". במצעד של שירי עידן רייכל שנערך ב-ynet בשנת 2016 הגיע השיר אל המקום הראשון. כמו כן, השיר הגיע למקום השני של השירים העבריים הכי מושמעים ב-2005 על פי נתוני אקו"ם. ביולי 2005 זכה השיר בתואר "רינגטון הפלטינה", על סך של 40,000 הורדות. סרטון השיר "ממעמקים" באתר יוטיוב מילות השיר "ממעמקים" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל - ממעמקים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:47) שיר העשור: "ממעמקים" בביצוע הפרוייקט של עידן רייכל, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2009 ynet, אתם בחרתם: "ממעמקים" הוא הלהיט הגדול ביותר של עידן רייכל, באתר ynet, 12 במאי 2016 מרב יודילוביץ', השיר העברי המושמע ב-2005: "השקט שנשאר", באתר ynet, 21 בפברואר 2006 גואל פינטו, "מי אוהב אותך יותר ממני" ו"תזיזי ת'ישבן" - הרינגטונים הכי פופולריים, באתר הארץ, 4 ביולי 2005 ממעמקים, באתר "פזמונט" פסקול העשור, באתר "פזמונט"
מרכז דובנה לתקשורת חלל

מרכז דובנה לתקשורת חלל, או המרכז לתקשורת החלל של דובנה (ברוסית: Центр Космической Связи (ЦКС) «Дубна») היא התחנה הגדולה ביותר לתקשורת חלל ברוסיה. זהו אחד מחמשת מרכזי תקשורת חלל של החברה הרוסית לתקשורת לוויינים. המרכז פועל מאז 1980 וממוקם בעיר דובנה שבפרברי מוסקבה. מרכז דובנה מספק הפעלת ערוצי תקשורת ושידורי לוויין. בנוסף, מארגן את שירות קווי התקשורת הממשלתיים באמצעות ערוץ מוסקבה (שובלובקה) - דובנה. 1980 - בניית המרכז הוזמנה על ידי שר התקשורת של ברית המועצות כמתקן אולימפי. לקראת אולימפיאדת הקיץ 1980, דרך דובנה, שודרה האולימפיאדה למדינות אירופה ומדינות האוקיינוס האטלנטי. לאחר המשחקים דרך המרכז, הקרמלין הקים ערוצי תקשורת עם נציגויות רשמיות של מדינות זרות. שנות השמונים - הורחב אזור השידורים למרכז ומזרח סיביר. 1997 - נחתם חוזה להקמת שמונה אנטנות טלמטריות לעשרה רכיבי חלל מדגם Eutelsat. 2003 - נקבעה הנקודה המערבית של המתחם והתשתית היבשתית לשליטה על קבוצת הלוויינים שבבעלות החברה הרוסית לתקשורת לוויינים. 1980-1990 - ו.פ. אוקרימנקו 1990-1998 - ס.נ. דוברומיסלוב 1998-2002 - א.פ. דוקה 2002-2003 - י.נ. אוקולוב מאז 2003 - א.פ. דוקה מדיה וקבצים בנושא מרכז דובנה לתקשורת חלל בוויקישיתוף Сайт ФГУП «Космическая связь»: ЦКС «Дубна» Сайт ФГУП «Космическая связь»: ЦКС «Дубна»
הכל שקוף

"הכל שקוף" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי מרגי. השיר יצא לאור ב-1 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים מובייל1 מיוזיק כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום מה יהיה. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט. כמו כן, הגיע למקום הרביעי במצעד הרשמי של גלגלצ. השיר נכתב על ידי מרגי, יונתן גולדשטיין ושי פינטו, הולחן על ידי מרגי וגולדשטיין והופק על ידי גולדשטיין. השיר עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי יחד עם צאת האלבום מה יהיה. הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרגי ב-1 בספטמבר 2019. נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.7 מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, שבוע 36, באתר mediaforest-group מה יהיה, נבדק ב-2019-09-28 מרגי - הכל שקוף | Mergui - Hakol Shakuff Prod. By Johnny Goldstein, נבדק ב-2019-11-08
לייפר

האם התכוונתם ל... אברהם אבא לייפר (1917–1990) – רב ואדמו"ר בחסידות פיטסבורג-פנסילבניה, מכונה "אמונת אברהם" על שם ספרו אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה) (1820-1898) – רב, אדמו"ר ואב"ד בנדבורנה אהרן אריה לייב מפרמישלאן (1739–1812) – רב ואדמו"ר בחסידות פרמישלאן אהרן משה לייפר (חוסט) (1905-1991) – האדמו"ר מחוסט בארצות הברית אהרן משה לייפר (גרוסוורדיין) (תרמ"ז - תש"ד, 1934) – האדמו"ר מגרוסוורדיין יהושע לייפר (יליד 1957) – דיין ופוסק המשמש כנשיא מכון עוז והדר במאנסי ובניו סקוור, ניו יורק יוסף לייפר (פיטסבורג) (1891–1966) – האדמו"ר הראשון מפיטסבורג, מכונה "הצדקת יוסף" על שם ספרו ישכר בער לייפר (נדבורנה) (1848-1789) – רב ואדמו"ר, מייסד חסידות נדבורנה ישכר בער לייפר (סאטמר) (1906-1850) – רב ואדמו"ר משושלת נדבורנה בעיר סאטו מארה ישראל יעקב לייפר (1857-1929) – האדמו"ר מחוסט מאיר לייפר (1881–1941) – רב ואדמו"ר בחסידות קליבלנד מלכה לייפר (ילידת 1966) – מורה ומנהלת שעמדה במרכז פרשיית תקיפה מינית והסגרה מישראל לאוסטרליה, ראו פרשת מלכה לייפר מרדכי ישכר בער לייפר (1955–2020) – רב ואדמו"ר בחסידות פיטסבורג, מחבר הספר "פתגמי דאורייתא" מרדכי לייפר (1824–1894) – רב ואדמו"ר בחסידות נדבורנה משולם אליעזר לייפר (יליד 1979) – רב והאדמו"ר הרביעי של חסידות פיטסבורג נתנאל לייפר (יליד 1983) – מוזיקאי חרדי־ישראל שמואל שמעלקא לייפר (1882-1934) – האדמו"ר מחוסט משפחת לייפר לאופר (פירושונים)
יחידת פלס

יחידת פלס (ראשי תיבות של פועלים ללא סיכון) או המפלג לחקירת תאונות עבודה היא יחידה משטרתית המשותפת למשטרת ישראל, המשרד לביטחון לאומי ולמשרד העבודה והרווחה, החוקרת תאונות עבודה. היחידה פועלת כחלק מיחידת להב 433. ראש היחידה הוא קצין בדרגת סגן ניצב. היחידה, שהוקמה בסוף דצמבר 2018, נועדה להיות חלק מהיחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית. מטרת היחידה להעלות את רף הבטיחות בתחום העבודה בישראל בכלל, ובאתרי הבנייה בפרט. בהודעה שפרסמו המשטרה והמשרד לביטחון פנים הוגדרה פעילות היחידה: עיסוק בגיבוש ראייה כוללת לטיפול בתופעת תאונות העבודה, חקירת אירועי תאונות עבודה חמורות וחשיפת עבירות פליליות נוספות המשיקות לתחום. עיקר העבירות הנחקרות ביחידה הן: גרימת מוות ברשלנות, חבלה ברשלנות, המתה בקלות דעת, עבירות מרמה וזיוף ועבירות על פקודת הבטיחות בעבודה ותקנותיה. יחידת פלס מונה 6 חוקרים משטרתיים, 2 קציני חקירות ויחד איתם 3 מפקחי מנהל הבטיחות. יחד עם זאת, היחידה נעזרת במומחים חיצוניים ואנשי מודיעין. באוקטובר 2019 עצרו חוקרי היחידה ארבעה ממנהלי חברת כח אדם שסיפקה שירות מנופאים לאתרי בנייה, בחשד למתן רישיונות מזויפים למנופאים וחקרו עשרה בני אדם נוספים בחשד למעורבות בפרשה. ביוני 2021 יחידת פלס חקרה את מותו של הרוג קריסת פיגום חשמלי באתר ברחוב דה וינצ'י בתל אביב. בפברואר 2022 חקרה היחידה אירוע נוסף של קריסת פיגום חשמלי, בו מצאו את מותם שני פועלי בנין אשר נפלו מגובה של כ-42 קומות באתר בנייה בתל אביב. באוגוסט 2022 פורסם כי לאחר חודשיים של חקירה סמויה, היחידה חקרה חשוד שנעצר בחשד לכך שסיפק תעודות הסמכה לעבודה בגובה לעשרות עובדים באתרי בנייה מבלי שהוכשרו לכך. זאת, ברקע גל של תאונות חמורות ואף קטלניות באתרי בנייה, בהן פועלים רבים שילמו בחייהם, בעיקר בשל נפילה מגובה. במרץ 2023 קיבלה היחידה לידיה את חקירת תאונת קריסת העגורן בתחנת הכוח רוטנברג באשקלון בה נהרג אדם אחד ואדם נוסף נעדר, וזאת בנוסף לנזקים כלכליים עצומים. הוקמה יחידת חקירות משותפת למשרד העבודה והרווחה ולמשטרת ישראל, באתר זרוע העבודה גיא ליברמן, ‏הכירו את "פלס": היחידה המשטרתית לחקירת תאונות עבודה, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2018 ניצן צבי כהן, ‏עם 6 חוקרים בלבד: יחידת פלס של המשטרה מנסה למנוע כמה שיותר תאונות בניין, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בנובמבר 2022 רועי ינובסקי, פרשת המנופאים המתחזים: הוגש כתב אישום ראשון, באתר כאן 11, ‏05 בנובמבר, 2019 דותן לוי, הרוג בקריסת פיגום חשמלי באתר בנייה בתל אביב, באתר כלכליסט, 20 ביוני 2021 בר פלג, הפיגום קרס, ושני פועלים נפלו אל מותם מגובה של כ-40 קומות בתל אביב, באתר הארץ, 9 בפברואר 2022 אלון חכמון, ‏חשד: חתם על תעודות הסמכה לעבודה בגובה לעובדי בניין - מבלי שעברו הכשרה, באתר מעריב אונליין, 31 באוגוסט 2022 קריסת העגורן: מאמצי החיפושים נמשכים; מפקד המרחב קיים הערכת מצב, באתר ashdods.co.il דוד רוזנטל‏, קריסת העגורן: מאירועי הביטוח המשמעותיים בשנים האחרונות, באתר וואלה, 16 במרץ 2023
ההיסטוריה הקצרה של כמעט הכל

ההיסטוריה הקצרה של כמעט הכל (באנגלית: A Short History of Nearly Everything) הוא ספר מדע פופולרי מאת הסופר הבריטי-אמריקאי ביל ברייסון, הכתוב בסגנון מופשט המובן לקהל הרחב. המניע של המחבר לכתיבת הספר, הייתה הרגשתו שספרי הלימוד בנושא המדעים רחוקים מלתת מענה מספק. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2003. מהדורה מאוירת של הספר יצאה בנובמבר 2005 ולאחר מכן יצאו גם מהדורות כספרי שמע. מהדורה בעברית, בתרגום יכין אונא, יצאה בשנת 2016 (ה'תשע"ז) בהוצאת דביר. הספר נכלל ברשימת הספרים הנמכרים ביותר בבריטניה בשנת 2005, ונמכר ביותר מ-300,000 עותקים. הספר מתאר באופן גרפי ובמונחים המובנים גם למי שאינו מומחה למדע את גודל היקום וגודלם של האטומים והחלקיקים התת-אטומיים. בהמשך חוקר הספר את ההיסטוריה של הגאולוגיה והביולוגיה ומתחקה אחר החיים מהופעתם הראשונה לבני האדם המודרניים של ימינו, תוך שימת דגש על התפתחות ההומו ספיינס המודרני. חלק מהספר מוקדש להתייחסות לסיפורים על המדענים העומדים מאחורי המחקר והתגליות והתנהגויותיהם. בספר נסקרות גם השקפות מדעיות מודרניות בנוגע להשפעות אנושיות על אקלים כדור הארץ ועל מקורות המחייה של מינים אחרים, ועל גודל אסונות הטבע כמו רעידות אדמה, הרי געש, צונאמי, הוריקנים והכחדות המוניות שנגרמו כתוצאה מאירועים אלה. הספר מכיל כמה טעויות עובדות ואי דיוקים. חלק מאלה התעוררו מכיוון שהתגלו תגליות חדשות מאז פרסום הספר, וכמה סיווגים השתנו. לדוגמה, פלוטו סווג מחדש ככוכב לכת ננסי. הספר באתר הוצאת דביר תלמה אדמון, "סקרן בלתי נלאה: ביל ברייסון מגיש את הסיפור הגדול של העולם", מעריב, 17 בפברואר 2017 יואב שורק, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 3, פברואר 2017 ההיסטוריה הקצרה של כמעט הכל, באתר OCLC (באנגלית) ההקדמה לספר, עמודים 18-19 Staff of BBC Focus (July 2006). "How to... Make a Mint From Science". BBC Focus: 54 ב־24 באוגוסט 2006 הורד פלוטו ממעמדו ככוכב לכת בעקבות הצבעה שהתקיימה בוועידת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בפראג, והוגדר יחד עם 4 גופים נוספים (אריס, האומיה, מאקה־מאקה, קרס) ככוכב לכת ננסי.
שווה לך

שווה לך הוא ספר מאת פרופסור דן אריאלי העוסק בניתוח גורמי המוטיבציה האנושית. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2016, בשם Payoff: The Hidden Logic That Shapes Our Motivations. בשנת 2018 יצאה לאור המהדורה בעברית בהוצאת ידיעות ספרים. הספר מורכב מארבעה חלקים, אשר כל אחד מהם בוחן היבט שונה בגורמים למוטיבציה או להיעדר-מוטיבציה: "איך להרוס מוטיבציה או: העבודה כבית כלא" - מנתח את השגיאות של מעסיקים שגורמים לדיכוי המוטיבציה של העובדים שלהם. "כמה כיף ליצור משהו (ואפילו רק לחשוב שיצרנו משהו)" עוסק בחשיבות תחושת ה'יצירה' עבור הגברת המוטיבציה. "כסף ממאדים, פיצה מנוגה ומחמאות מצדק" - מנתץ סטיגמות על כוח הדרבון הכספי. על מוות, מערכות יחסים ומשמעות" - בוחן את כוחה המופלא של האהבה כיוצרת וכמעצימה מוטיבציה. כל אחד מהפרקים כולל מחקרים ותרגילים מחשבתיים על השפעת אותן גורמים על הגברת מוטיבציה או דיכויה, לצד אנקדוטות מחייו של המחבר המתכתבים עם אותן נקודות. בפרק השלישי לדוגמה, אחד המחקרים המרכזיים הוא מחקר מיוחד עבור הספר שנערך בחברת אינטל ישראל ובו נבדק באופן אמפירי מה מגביר לאורך זמן את פריון העבודה: בונוס כספי, מנת פיצה או מחמאה כנה. בנוסף הספר כולל מבוא בו מספר המחבר כיצד טראומה שעבר כנער הובילה אותו לחקור ולהבין את תחום המוטיבציה, ואחרית דבר בה מוסבר כי התובנות הרבות אינם מתיימרות להקיף את תחום המוטיבציה במלואו, אלא רק חלק קטן ממנו. ליאת נטוביץ-קושיצקי כתבה בביקורת על הספר: ”ספריו של אריאלי הם רבי מכר, וניכר שהוא עלה על הנוסחה המנצחת: שילוב של מחקרים פסיכולוגיים, דוגמאות מחברות הייטק מפורסמות, וגם סיפורים אישיים. תיאוריות מורכבות מוגשות בקלילות נוחה לעיכול... תובנות מנוסחות באלגנטיות ומשולבות באנקדוטות מעניינות... ההישג של אריאלי אם כך הוא בעיקר בהנגשת מחקריו הפסיכולוגיים ובחיבורם למציאות היומיומית”. עידן בכור כתב בביקורת על הספר: ”ספר קצר ורהוט אשר כתוב "בגובה העיניים", משלב שפע דוגמאות מחיי המחבר ואחרים ומציג את מכלול הגורמים המסייעים לנו לרתום ולהניע בהצלחה קהלים קיימים וחדשים - בעבודה ומחוצה לה” הספר באתר "ידיעות ספרים" הפרק הראשון באתר "עברית" הספר באתר 'כותר' על הספר: ליאת נטוביץ-קושיצקי, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 16, אוקטובר 2019 אהוד מקסימוב "לקום מחר בבוקר" מקור ראשון, 28-11-2018 עידן בכור, "האתגר: לרתום ולהניע לפעולה - את עצמנו ואחרים" Managing By The Book, ספטמבר 2018 ליאת נטוביץ-קושיצקי, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 16, אוקטובר 2019 עידן בכור, "האתגר: לרתום ולהניע לפעולה - את עצמנו ואחרים" Managing By The Book, ספטמבר 2018
סולומון רומנו

סולומון רומנו (בסרבית קירילית: Соломон Романо בבוסנית: Solomon Romano; ‏27 בנובמבר 1919, סרייבו, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים – 2010, בלגרד, סרביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה וגנרל-מאיור בצבא העממי היוגוסלבי. סולומון רומנו נולד בסרייבו ליצחק. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. בהמשך למד עיצוב גרפי ובמקביל הצטרף לאגודת הנוער היהודית "מתתיה". בהמשך, הועסק כמאייר וכמעצב גרפי במספר עיתונים יהודיים בסרייבו. ב-1941, לאחר הפלישה ליוגוסלביה הצטרף לשורות המפלגה הקומוניסטית ומאוחר יותר חבר לכוחות הפרטיזנים של טיטו. במהלך שואת יהודי יוגוסלביה איבד את כל משפחתו במחנות ההשמדה סטארה גראדישקה ויאסנובאץ. הוא לחם במזרח בוסניה וב-1942 נפצע במהלך התקפת כוחות צ'טניקים על מפקדת החטיבה אליה השתייך. בהמשך ובמקביל, הועסק כמאייר וכמעצב גרפי בבית הדפוס המרכזי של הפרטיזנים בבוסניה. ב-1944 מונה לקומיסר של חטיבת פרטיזנים. עם סיום מלחמת העולם השנייה וכינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה שירת במספר תפקידי פיקוד ומטה בצבא העממי היוגוסלבי ובכללם: ראש המטה הכללי של חיל ההנדסה, עוזר למפקד חיל ההנדסה וקצין השלישות של המחוז הצבאי השלישי ביוגוסלביה בדרגת קולונל. הוא נחשב לאחד מאבות חיל ההנדסה של צבא יוגוסלביה. ב-1968 מונה לראש מטה השר לענייני הגנה אזרחית ביוגוסלביה וב-1970 הועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-1971 סיים סולומון רומנו את שירותו הצבאי. הלך לעולמו בבלגרד ב-2010 והוא בן 90. יהודים נודעים בסרביה, עמוד 207 (בסרבית).
ינה בוזאנסקי

ינה בוזאנסקי (בהונגרית: Buzánszky Jenő;‏ 4 במאי 1925 בדומבובאר, הונגריה – 11 בינואר 2015 באסטרגום, הונגריה) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת המגן הימני. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים והיה השחקן היחידי בנבחרת שלא שיחק בקבוצות בודפשט הונבד ומ.ט.ק הונגריה. בוזנאסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה ב-12 בנובמבר 1950 בתיקו 1–1 נגד בולגריה. לאחר מכן שיחק 48 משחקים עבור הונגריה והיה חלק מ"נבחרת הזהב". הוא עזר להונגרים לזכות במדליית זהב באולימפיאדת הלסינקי בשנת 1952 וגם בגביע מרכז אירופה בשנת 1953. הוא גם שיחק בצמד המשחקים בהם הונגריה הביסה את אנגליה. במונדיאל 1954 הייתה הונגריה הפייבוריטית לזכות בטורניר, אך הפסידה בגמר 2–3 לגרמניה המערבית. בוזנסקי שיחק בכל חמשת המשחקים של אותו טורניר. בשנת 1996 הפך לסגן יו"ר הפדרציה ההונגרית בכדורגל. הוא נפטר ב-11 בינואר 2015 בגיל 89 לאחר מחלה ממושכת והיה לשחקן האחרון שנשאר בחיים מ"נבחרת הזהב" של הונגריה. נבחרת הונגריה אולימפיאדת הלסינקי: 1952 גביע מרכז אירופה: 1953 סגנית גביע העולם: 1954 מדיה וקבצים בנושא ינה בוזאנסקי בוויקישיתוף ינה בוזאנסקי, באתר Transfermarkt ינה בוזאנסקי, באתר Soccerway ינה בוזאנסקי, באתר WorldFootball.net ינה בוזאנסקי, באתר National Football Teams פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ינה בוזאנסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
1993 בטלוויזיה

4 בנובמבר – תחילת שידוריו המסחריים של ערוץ 2 בטלוויזיה בישראל. 29 בינואר – עדנה פלידל, שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית (נולדה ב-1931) 30 בנובמבר – אוריאלה וייט, שחקנית ורקדנית ישראלית (נולדה ב-1949) מדיה וקבצים בנושא 1993 בטלוויזיה בוויקישיתוף
מעבר זלוגוש

מעבר זלוגוש (באנגלית: Zlogosh Passage; בבולגרית: проток Злогош) הוא מצר ים בין האי דייוויס שמדרום למעבר, לבין נקודת שבו, שבאי לייז' שמצפון למצר, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. רוחבו של מצר הים 320 מטרים. המצר מחבר בין מפרץ בוקה לבין מצר ז'רלאש. מעבר נוסף המקשר בין שני גופי מים אלה הוא מעבר סומר. המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. המעבר נקרא על שם הכפר זלוגוש שבמערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מעבר זולגוש באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המצר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על מעבר סומר
גבעת ביקון (קונטיקט)

גבעת ביקון או ביקון היל (באנגלית: Beacon Hill) היא גבעה המשקיפה על חוף האוקיינוס האטלנטי, המצוייה 1.9 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר ניו הייבן במדינת קונטיקט שבארצות הברית. הגבעה מתנשאת מעל שפך נהר פארם אל תוך האוקיינוס, כ-2 קילומטרים צפונית למפרץ לונג איילנד. הגבעה היא הפסגה הדרומית הבולטת ביותר של רכס מטאקומט המשתרע ממפרץ לונג איילנד ליד ניו הייבן, קונטיקט, צפונה דרך עמק נהר קונטיקט שבמדינת מסצ'וסטס ועד גבול מדינת ורמונט . הגבעה ידועה בנוף הנשקף ממנה לעבר ביצות המלח בסובבות אותה, ובשל מערכות אקולוגיות ייחודיות בה וצמחים נדירים הגדלים עליה. את הגבעה חוצים מספר שבילי הליכה, שהידוע בהם הוא שביל ברנפורד שאורכו 45 קילומטרים. גובהה של הגבעה 40 מטרים מעל פני הים (מפרץ לונג איילנד הסמוך); ומתנשאת לגובה של 30 מטרים מעל סביבתה. אורכה של הגבעה 1.3 קילומטרים ורוחבה 0.5 קילומטרים. הגבעה מצויה בשטח המוניציפלי של העיר ברנפורד. נהר פארם זורם לאורך צידה המערבי של הגבעה, וביצה מלוחה משתרעת מדרום ומדרום-מזרח לגבעה. הכביש המהיר מספר 1 של ארצות הברית (U.S. Route 1) עובר מצפון לגבעה. מחצבת סלעים קטנה (מחצבת ג'ונסון) שננטשה בשנת 1942, מצויה בהקצה הדרומי של הגבעה. הגבעה מהווה את הקצה הדרומי של רכס מטאקומט הממשיך לכיוון צפון. גבעת ביקון, כמו חלק גדול מרכס המטקומט, מורכבת מסלע בזלתי וולקני. הגבעה התגבשה בסוף תקופת הטריאס עם הפרדותה של יבשת צפון אמריקה מיבשת אפריקה ומאירואסיה. לבה שבקעה מהבקע והתמצקה כשהתקררה, יצרה את שכבות הבזלת, שעוביים מאות מטרים. תנועת העתקים ופעילות רעידות אדמה מאוחרים יותר הטו את השכבות ויצרו את צוקי גבעת ביקון. המדרונות העליונים של הגבעה חמים ויבשים, ובין השכבות המוטות מצויים נקיקים קרירים ולחים, דרדרות בזלת לרגלי הבקעים, מהווים מייצרים שילוב של מערכות אקולוגיות ומיקרו-אקלים, המאפשר מערכת אקולוגית שאינה קיימת ביתר שטחי קונטיקט. בגבעת ביקון שבילי הליכה (הידוע בהם הוא שביל ברדפורד) וכן אתרי פיקניק, וצפייה בציפורים. קרן ברנפורד (Branford Land Trust) פעלה להכרזה על הגבעה כשמורת טבע, ומתחזקת את האתר. חשמלית היסטורית, המופעלת על ידי מוזיאון חשמלית החוף, מאפשרת גישת מטיילים לבסיס הגבעה מהעיר ברנפורד. חשמלית זו היא החשמלית הוותיקה ביותר הפועלת בארצות הברית. אתר האינטרנט הרשמי של גבעת ביקון גבעת ביקון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפה טופוגרפית של אזור גבעת ביקון שביל ברדפורד אתר מוזיאון חשמלית החוף גבעת ביקון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית 1מידע על גבעת ביקון מידע על פעילות פנאי ונופש מידע גאוגרפי אתר קרן ברנפורד
תעלול או ממתק

תעלול או ממתק (באנגלית: "Trick or treat") הוא מסורת ליל כל הקדושים הנהוגה במספר מדינות ברחבי העולם. בליל כל הקדושים ילדים מחופשים עוברים בין בתים ומבקשים ממתקים על ידי שימוש בביטוי "תעלול או ממתק", כאשר "ממתק" כוונתו לבקש סוכריות, ובמספר תרבויות נהוג לתת כסף במקום, ו"תעלול" כוונתו איום לפגיעה בבעלי הבית או ביצוע ונדליזם ברכושם, כאשר לרוב מדובר באיום סרק. לרוב נהוג לבצע זאת בערב 31 באוקטובר, ובעלי בתים המעוניינים להשתתף במנהג נוהגים לקשט את חזית ביתם ולהשאיר אור דולק או ממתקים מחוץ לדלתם. בסקוטלנד ובחלקים מבריטניה ומאירלנד המנהג מוכר עוד מהמאה ה-16, בדומה למסורת התחפושות, כאשר בתקופה זו היה נהוג לעבור בין בתים ולבקש אוכל בליל כל הקדושים. על אף היותן מזוהות עם המנהג זמן רב יותר, הביטוי "תעלול או ממתק" היה נפוץ תחילה במדינות אחרות, ביניהן ארצות הברית וקנדה, ורק מאוחר יותר בסקוטלנד ובאירלנד. באמריקה הצפונית הפך המנהג למסורת של ליל כל הקדושים החל משנות ה-20 של המאה ה-20. בתחילת המאה ה-21 מתקיימת מסורת זו בעיקר בארצות הברית, בקנדה, באירלנד ובממלכה המאוחדת (אנגליה, ויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד), וגם בקרב מיעוטים גדלים באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד בהונג קונג וביפן. ערך מורחב – ליל הקבצנים ליל הקבצנים מתאר ביצוע "תעלול או ממתק" לפני ליל כל הקדושים. אירוע זה נוצר עקב חשש מביטחון הילדים הקטנים המשתתפים בפעילויות "תעלול או ממתק" ללא השגחה, ולכן הם משתתפים במנהג לפני ליל כל הקדושים, בתאריך הנקבע לפי היום בו מתרחש החג בכל שנה. ליל הקבצנים מתחיל לרוב לאחר שעות הלימודים בבתי הספר ומסתיים בשעות הערב. מדיה וקבצים בנושא תעלול או ממתק בוויקישיתוף PHC Halloween "Trick or Treat", www.phc.gov.ph The Halloween Porch Light Code, Apartment Therapy (באנגלית) The Herald, Halloween: Why do children trick or treat?, The Herald (באנגלית) The History of Trick-or-Treating - HISTORY, www.history.com WeatherNation, Beggars’ Night: What Is It?, WeatherNation (באנגלית)