laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חדרי המוח

חדרי המוח (Ventricles) הם מערכת של חללים במוח המחוברים ביניהם, ומלאים בנוזל המוח והשדרה (CSF). הם מצופים בשכבת אפנדימה שהיא אפיתל דק. במקומות מסוימים בחדרים מצויה מקלעת דמים (Choroid plexus), האחראית לייצור נוזל המוח והשדרה. במוח קיימים ארבעה חדרים: שני החדרים הלטרליים (הימני והשמאלי) החדר השלישי החדר הרביעי כל חדר הוא בצורת C הנמצא מתחת לקליפת המוח ועובר "דרך" כל האונות הקורטיקליות. מתקשרים עם החדר השלישי דרך החלל התוך-חדרי (הפורמינה של מונרו). כל אחד מהחדרים הלטרליים מתחלק לחמישה חלקים: Anterior horn - קרן קדמית לכיוון האונה המצחית, מקבלת את צורתה מראשו של הגרעין הזנבי, המגדיר את גבולותיו הצדדיים, ומכפיס המוח, המגדיר את גבולותיו העליונים. Body - גוף באזור האונות המצחית והקודקודית המגיע עד לכפיס המוח, מקבל את צורתו מגוף הגרעין הזנבי, המגדיר את גבולותיו העליונים, ומהתלמוס, המגדיר את גבולותיו התחתונים. Posterior horn - קרן אחורית לכיוון האונה העורפית - האחרונה בסדר ההתפתחות של החדרים, ובעלת שונות רבה בגודל. תופעה מעניינת היא שפעמים רבות, הקרן האחורית השמאלית גדולה יותר מזו הימנית, אצל אנשים הכותבים ביד ימין.[דרוש מקור] Inferior horn - הקרן התחתונה/ הרקתית, אשר מכוונת לאונה הרקתית, מקבל את צורתו מזנב גרעין הקאודט המגדיר את גבולותיו העליונים ומההיפוקמפוס המגדיר את גבולותיו התחתונים. Atrium/ Trigone - אטריום או טריגון - המקום בו הגוף פוגש את הקרן האחורית והקדמית. החדר השלישי ממלא את רוב החלל האמצעי של הדיאנצפלון וצורתו כשל דונאט מעוותת. החור של הדונאט הוא interthalamic adhesion, אשר חוצה את החדר השלישי אצל מרבית בני האדם. החדר השלישי מסתיים ב lamina terminalis - זכר לקִצו של הצינור הנוירונלי העוברי. החדר השלישי מקבל את צורתו בעיקר מהתלמוס וההיפותלמוס. בסופו של החדר השלישי ישנה היצרות שמסמלת את סוף החדר השלישי ותחילת האקוודוקט של סילביוס אשר חוצה את המוח האמצעי. המתאר של החדר השלישי חושף ארבע בליטות שנקראות recesses ומסמלות מיקומים שונים. שתי בליטות הנמצאות לפני ומאחורי תצלובת הראייה ושתי בליטות הנמצאות באזור בלוטת האצטרובל. גגו של החדר השלישי הוא למעשה ממברנה המכילה מקלעת דמים (רשת של כלי דם). החדר הרביעי נמצא בין המיספרות המוח הקטן בחלקו העליון ובין חלקי הפונס והמוח המוארך בחלקו התחתון. צורתו היא כצורת אוהל שגגו מורם מעט, ההתרוממות של הגג יוצרת בליטות אשר חודרות לתוך המוח הקטן. החלק שרוסטרלי לקודקוד האוהל נקרא Superior medullary velum, ואילו החלק הקאודלי לקודקוד האוהל נקרא Inferior medullary velum. הרצפה (rhomboid fossa) יחסית שטוחה ובעלת צורת יהלום, בהתאמה לכך שהחדר הרביעי הולך ומצר אל האקוודוקט של סילביוס ולבסוף לתעלה המרכזית - central canal. בנקודת הקודקוד של היהלום הופך החדר הרביעי לצינור צר (Lateral recess) שממשיך ומתלפף סביב גזע המוח ומסתיים בחיבור לפלוקולוס של המוח הקטן. ה-Superior medullary velum הוא שכבה דקה של חומר לבן - אקסונים הקשורים למוח הקטן, ואילו ה-Inferior medullary velum הוא ממברנה המכילה מקלעת דמים, בדומה לגג החדר השלישי. החדרים השלישי והרביעי מחוברים ביניהם על ידי Aquaductus cerebri Silvii. בחדרי המוח כאמור זורם הנוזל המוחי-השדרתי שמגיע דרך החדר הרביעי לתעלה המרכזית (Canalis Centralis) שנמצאת בחוט השדרה. מדיה וקבצים בנושא חדרי המוח בוויקישיתוף
כלקופיריט

כַּלְקוֹפִּיריט הוא מינרל סולפידי, שנוסחתו הכימית CuFeS2, והוא מורכב מגבישים טטרהדריים. שמו הוא הלחם של המילה היוונית כַלְקוֹס (χαλκός, נחושת) ופיריט. בחשיפה לאוויר עובר הכלקופיריט תהליך של חמצון ומתפרק למגוון תחמוצות, הידרוקסידים וגופרות. מינרלי נחושת נלווים כוללים את הסולפידים בורניט (Cu5FeS4), כלקוציט (Cu2S), קובליט (CuS), דיגניט (Cu9S5) ; הפחמות מלכיט ואזוריט, ולעיתים רחוקות תחמוצות כדוגמת קופריט (Cu2O). לעיתים נדירות בלבד מוצאים כלקופיריט יחד עם נחושת טבעית. לעיתים קרובות טועים בין כלקופיריט לפיריט, אף על פי שהמבנה הקריסטלוגרפי של הפיריט הוא קובייתי ולא טטרגונלי כשל הכלקופיריט. בנוסף, הכלקופיריט מופיע בצורת גושים ולא גבישים, הוא פריך פחות, צבעו צהוב כהה יותר עם גוון ירקרק וברק שמנוני. לעיתים קרובות מכונה הכלקופיריט "נחושת צהובה" בשל צבעו ותכולת הנחושת הגבוהה שבו. הכלקופיריט הוא אחד המינרלים המכונים "זהב השוטים" בשל הגוון הצהוב שלו. כמעט ואין מצבים בהם מוחלפת הנחושת בכלקופיריט טבעי במתכות אחרות שמקורם בסולפידים אחרים. אבץ מחליף במידה מוגבלת את הנחושת אף על פי שלכלקופיריט יש מבנה גביש כמו לספלריט עם זאת, הכלקופיריט מזדהם לעיתים קרובות על ידי מגוון יסודות קורט אחרים כמו קובלט, ניקל, מנגן, ובדיל המחליפים את הנחושת והברזל, סלניום וארסן המחליפים את הגופרית, ויסודות הקורט כסף, זהב, פלטינה, עופרת, ונדיום, כרום פלדיום, אינדיום, אלומיניום ואנטימון. קרוב לוודאי שיסודות אלו נוכחים במינרלים הצומחים בתוך גביש הכלקופיריט, למשל לוחיות של ארסנופיריט מייצגים ארסן, מוליבדניט המייצג מוליבדן וכוך הלאה. כלקופיריט הוא אחד ממחצבי הנחושת החשובים ביותר. אומנם תכולת הנחושת בו נמוכה יחסית (כ-25%), אבל תפוצתו הנרחבת והכמויות הרבות של מינרל זה הופכים אותו למקור חשוב להפקת נחושת. מקור שם היסוד בלטינית "Cuprum" הוא קיצור של הביטוי "aes Cyprium" – "המתכת של קפריסין" רמז למקור הנחושת העיקרי בתקופת האימפריה הרומית, מחצבי הכלקופיריט שבהרי טרודוס בקפריסין. עפרת כלקופיריט מופיעה במגוון סוגי עפרות. מגושים גדולים כמו בטימינס (Timmins) באונטריו לעורקים בלתי סדירים ופיזור בסלעי יסוד כדוגמת גרניט ודיוריט כמו מחצבי הנחושת של ברוקן היל (Broken Hill) באוסטרליה, ושל הרי האנדים. מדיה וקבצים בנושא כלקופיריט בוויקישיתוף כלקופיריט באתר webmineral כלקופיריט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נתב (דולפין)

נתב או גלובי שחור (שם מדעי: Globicephala) הוא סוג יונק ימי בעל גוף בינוני המשתייך למשפחת הדולפיניים שבסדרת הלווייתנאים. בסוג נתב שני מינים הדומים מאוד מבחינה חיצונית: נתב גדול-סנפיר (G. melaena) נתב קטן-סנפיר (G. macrorhynchus) גופו של הגלובי השחור צבוע בצבע אפור או כחול כהה מאוד. בלידתו, משקלו הממוצע עומד על כ-60 קילוגרם כאשר משקלו של פרט בוגר נע בין טון אחד לשלושה טון, ואורכו של פרט בוגר נע בין ארבעה לשבעה מטרים. תוחלת החיים היא כ-45 שנים לזכרים ו-60 שנים לנקבות. הגלובי השחור הוא בעל חיים חברתי החי בקבוצות המונות בין 10 ל-30 פרטים. זהו בעל חיים חברתי, פעלתני ואינטליגנטי ולעיתים אף יתקרב לסירות השטות בקרבתו. תזונת הגלובי השחור מתבססת באופן מכריע על דיונונים, ובית הגידול המועדף עליו הוא אזורי מים עמוקים. בנוסף, הדולפין מעדיף מים קרירים כאזור מחיה. המינים בסוג גלובי הם בדרך כלל אפורים, חומים או שחורים; לעומת זאת, יש מספר חלקים בהירים בגופם. הדולפין ממין נתב גדול-סנפיר מאכלס בדרך כלל את מימי האוקיינוס הדרומי, ונמצאים ליד חופם של דרום צ'ילה, דרום ארגנטינה, דרום אוסטרליה, ניו זילנד, טסמניה, מזרח ארצות הברית ומערב אירופה. אוכלוסיית המין נתב קטן-סנפיר נפוצה בכל העולם, למעט צפון אלסקה, צפון אסיה, דרום אוסטרליה, דרום צ'ילה ודרום ארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא נתב בוויקישיתוף נתב, באתר ITIS (באנגלית) נתב, באתר NCBI (באנגלית) נתב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נתב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נתב, באתר GBIF (באנגלית)
דגש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דגש – סימן ניקוד עברי, ושני סוגיו: דגש קל או קשיין - סימן ניקוד המסמן את ההבחנה בין שתי דרכי ההגייה של העיצורים בג"ד כפ"ת דגש חזק או כפלן - סימן ניקוד המציין מכפל, כלומר מצב שבו עיצור נהגה בעוצמה רבה יותר או למשך זמן ארוך יותר מן הרגיל. דגש (מעבד תמלילים) – מעבד תמלילים עברי לחלונות מוחסן דגש – שוטר ישראלי בדרגת סגן ניצב במשמר הגבול, מעוטר עיטור האומץ דגש (חברה) (Degesch) - חברת בת של אי גה פארבן שייצרה את גז הציקלון בה בזמן השואה
הפרשים (מחזה)

הפָּרָשִׁים הוא מחזה של המחזאי היווני אריסטופאנס שהוצג באתונה במסגרת פסטיבל הדיוניסיה. המחזה שימש כלי לנגח את קליאון - אחד האתונאים החשובים והחזקים ביותר של אותה תקופה. המחזה נכתב כתגובה למעשיו של קליאון שהגיש קודם לכן תביעה נגד אריסטופאנס על כך שהוא "מביך את העיר בפני זרים" במחזותיו הקומיים (גם אזרחים זרים הורשו לצפות בקומדיות שהוצגו בפסטיבל). הדמות המרכזית במחזה הוא "דמוס" (ביוונית: אזרחי המדינה), שאינו חכם במיוחד, ועבדיו ניקיאס ודמוסתנס (שמותיהם של שני מנהיגי הצבא האתונאים במהלך המלחמה הפלופונזית). העבדים כועסים על הדרך שבה משרתו הראשי של דמוס, פאפלוגוניאן (המגלם למעשה את דמותו של קלאון) מתייחס לשאר העבדים ברשעות רבה, ומחליטים להביא לפיטוריו. העבדים מוצאים את מוכר הנקניקים שמסכים לסייע להם. מוכר הנקניקים מספר לדמוס כי יעשה לעבדיו את כל הדברים הרעים שעשה פפלוגוניאן במצוותו, ואף יותר מכך, ודמוס מסכים לשכור אותו כראש המשרתים. אולם, מוכר הנקניקים רק אמר שיעשה דברים אלה, ובעצם מצליח להביא שלום (המגולם על ידי אישה יפה). עונשו של פפלוגוניאן הוא לקבל את עבודתו הקודמת של מוכר הנקניקים ולמכור נקניקים עשויות מחמורים וכלבים לזונות. מחזה זה מציג את קלאון בצורה שלילית, אך גם לועג לעם האתונאי ומציג אותו כהפכפך, טיפש, וללא עמוד שידרה. אולם בסוף המחזה שב דמוס לנעוריו, דבר המשקף את התקווה האתונאית שעם סיום המלחמה הפלופונזית ישוב תור הזהב של אתונה. הפרשים, לעברית זיוה כספי, עריכה מדעית דבורה גילולה, הוצאת מאגנס, 2006. בשנת 2020 תרגם ניל בר (היסטוריה גדולה, בקטנה) באופן חובבני את המחזה על מנת להנגישו לקהל הרחב ג'ון הוקהאם פרר, 1839. בנג'מין ב. רוג'רס, 1924. ארתור ס. ויי, 1934. מדיה וקבצים בנושא הפרשים בוויקישיתוף The Knights המחזה בשלמותו (באנגלית) אריסטופאנס - פרשים בתרגום ניל בר
פלוטוס

פלוטוס (ביוונית: Πλοῦτος) הוא אל העושר והכסף במיתולוגיה היוונית. פלוטוס הוא בנם של דמטר ויאסיון. עיניו של פלוטוס נעקרו על ידי זאוס על מנת שיוכל לחלק את מתנותיו (העושר) בלא דעה קדומה. פלוטוס מתואר כנכה, ובשל כך לוקח לו זמן רב להגיע למחוז חפצו, אולם יש לו גם כנפיים, כך שאם הוא רוצה הוא עוזב מהר מכפי שהוא הגיע. על פי חלק מסיפורי המיתולוגיה, הוא מתגורר בשאול, מחוזו של אל המוות האדס (הגיהנום היווני) ומתואר כמחזיק בידו את קרן השפע. היפונקס היה הראשון שתיאר אותו כעיוור. בספרות היוונית מוזכר פלוטוס במחזה "פלוטוס" מאת אריסטופאנס עיוורונו של פלוטוס מתואר באופן אירוני כגורם לחוסר הצדק בחלוקת העושר, במהלך המחזה הושבה לו ראייתו לאחר שביקר במקדש אסקלפיוס וזה מאפשר לו לחלק את העושר בצורה צודקת, דבר שגורם לפגיעה בסדרי האלים והחברה. בדיאלוג הסאטירי "טימון" של לוקיאנוס מסאמוסאטה מציין פלוטוס להרמס כי: " לא זאוס הוא השולח אותי אלא פלוטו..." בספרו של דנטה אליגיירי "הקומדיה האלוהית" מוזכר פלוטוס (המכונה שם "פלוטו") כשד דמוי זאב האחראי על העושר, והשומר על המעגל הרביעי של הגיהנום, בו שוכנים הקמצנים והבזבזנים. מדיה וקבצים בנושא פלוטוס בוויקישיתוף פלוטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קליטמנסטרה

קְלִיטֵמְנֶסְטְרָה (יוונית: Κλυταιμνήστρα) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית. קליטמנסטרה היא בתם של טינדראוס ולדה, אחות למחצה של הלנה, אשת אגממנון, ואם איפיגניה, אורסטס, כריסותמיס ואלקטרה. קליטמנסטרה נישאה לאגממנון כאשר שהה עם אחיו מנלאוס בגלות בחצר המלך טינדראוס. לאחר מות טינדראוס ירש מנלאוס את המלוכה ועזר לאחיו, אגממנון, לכבוש את המלוכה במיקנה מידי תיאסטס ואייגיסתוס. אגממנון נבחר לעמוד בראש הצי היווני שעמד לצאת למלחמת טרויה, אך הצי לא הצליח לצאת כי לא נשבה רוח. התברר שהאלה ארטמיס מנעה את הרוח מהצי היווני כי בשעת ציד פגע אגממנון בצבי הקדוש לה. אגממנון, בלהיטותו לרצות את האלה כדי שיוכל לצאת למלחמה, הבטיח להקריב לה את בתו, איפיגניה, ועשה זאת. בתקופה הארוכה בה היה אגממנון במלחמת טרויה, ניהלה קליטמנסטרה פרשת אהבים עם אגיסתוס. אגממנון המנצח חזר מהמלחמה כשהוא מביא איתו את הפילגש שלו, קסנדרה, ואת התאומים שנולדו להם, פלופס וטלדאמוס. קליטמנסטרה העמידה פנים שהיא שמחה על חזרת בעלה, אך היא כעסה עליו על שהקריב את בתם, איפיגניה, ולכן קשרה קשר נגדו עם אגיסתוס. קליטמנסטרה הכינה לאגממנון אמבט חם, ובעת שהיה באמבט כיסתה את ראשו באריג ואיפשרה לאגיסתוס להרוג אותו. השניים הרגו גם את קסנדרה ואת ילדיה. שנים לאחר מכן נקמו ילדיה של קליטמנסטרה, אורסטס ואלקטרה, את מות אביהם והרגו את אימם ואת אגיסתוס. פרשות אלה זכו להנצחה בכמה טרגדיות קלאסיות כגון "אגממנון" של אייסכילוס ואף במחזות מודרניים כמו "הבכיינים" מאת חנוך לוין. מדיה וקבצים בנושא קליטמנסטרה בוויקישיתוף יעל רנן, ספרות המערב: אגממנון 2.1 קליטמנסטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שריר הטרפז

שריר הטרפז (TA: Musculus trapezius) הוא שריר שטחי ורחב הממוקם באזור הגב העליון. שמו העברי של השריר מטעה, שכן שמו הלועזי של השריר נגזר מהמונח trapezium המתאר מרובע (ולא טרפז) מכיוון שצורתם של שני שרירי הטרפז יחד מזכירה דלתון (סוג של מרובע). שריר הטרפז מחבר את חגורת הכתף לגולגולת ולעמוד השדרה בכיוונים שונים ומשמש להנעת עצם השכם במגוון תנועות. לשריר הטרפז נקודות התחלה רבות הנמשכות לאורך עמוד השדרה מהגולגולת ועד לחוליה החזית התחתונה: החל בקו העורפי העליון (Linea nuchalis superior) ובגבשון העורף החיצון (Protuberantia occipitalis externa) של עצם העורף, דרך רצועת העורף (Ligamentum nuchae) והזיז הקוצי של חולית הצוואר השביעית (C7) ועד הזיזים הקוציים של החוליות החזיות (T1-T12). מכל נקודות ההתחלה של השריר מתכנסים סיביו ומתחברים לשליש הצידי של עצם הבריח, לשיא הכתף ולקוץ השכם. צורת החיבור של השריר בכיוונים שונים ביחס לחיבורו לחגורת הכתף יוצרת לו שלושה חלקים מובחנים בפעולתם: חלק עליון עם סיבים היורדים אל עצם השכם (Pars descendens musculus trapezii) - מרים את עצם השכם. בפעולה משותפת עם החלק התחתון, מסובב את עצם השכם. חלק אמצעי עם סיבים רוחביים (Pars transversa musculus trapezii) - מקרב את עצם השכם. חלק תחתון עם סיבים העולים אל עצם השכם (Pars ascendens musculus trapezii ascendens) - מוריד את עצם השכם. בפעולה משותפת עם החלק העליון, מסובב את עצם השכם. שריר הטרפז מעוצב על ידי עצב הלוואי (CN XI) ועל ידי עצבי הצוואר (C3, C4). אנטומיה טופוגרפית (צוואר, גו במבט אחורי, בית חזה במבט צידי) אנטומיה - מונחים מדיה וקבצים בנושא שריר הטרפז בוויקישיתוף שריר הטרפז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הספק אפקטיבי מוקרן

הספק אפקטיבי מוקרן (באנגלית: Effective Radiated Power, בראשי תיבות: ERP) הוא מונח מתחום האלקטרומגנטיות המבטא את גודל ההספק, בוואטים, שקורן נתון פולט בכיוון האונה הראשית שלו. ההספק האפקטיבי המוקרן מתקבל מסיכום ההגבר והניחות על פני תפוקת הכוח המשודרת (TPO) של הקורן. לדוגמה, אם קורן נתון הוא בעל TPO של 1 ואט, ויש לו 30 דציבלים של הגבר ו-10 דציבלים של הפסד, אזי ההגבר הכולל שלו יהיה 30-10=20 דציבלים (פי 100) על פני ה-TPO וההספק האפקטיבי המוקרן (ERP) שלו יהיה 1*100=100 ואט. באנטנות כגון אלו של מכ"ם, הגבר זה נמדד ב-dBi (דציבלים ביחס לקורן איזוטרופי). ככל שהאונה הראשית של קורן מסוים צרה יותר כך יהיה ה-ERP שלו גבוה יותר ביחס ל-TPO. השגת אונה ראשית צרה תלויה בדרך כלל בשני גורמים עיקריים: תדר (ככל שתדר הרדיו של אנטנה גבוה יותר, כך האונה הראשית שלה צרה יותר) וקוטר האנטנה (ככל שמפתח האנטנה גדול יותר, כך האונה הראשית שלה צרה יותר). אנטנות גדולות מאוד, או לחלופין כאלו המשתמשות בטכנולוגיית מערך מופע, מסוגלות להביא את ה-ERP שלהן לפי 10,000 ואף פי 100,000 מערך תפוקת הכוח המשודרת. EIRP ערך זה הוא קצרמר בנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיהוי (תקשורת נתונים)

שיהוי (מאנגלית: Lag, או לאג) הוא עיכוב תקשורתי בין מספר מחשבים, בתקשורת נתונים, ובפרט באינטרנט, כך שהנתונים מגיעים אל היעד לאחר הזמן שבו הם נחוצים או רלוונטיים. מעבר של הנתונים דרך תווך תקשורתי אשר מוסיף השהייה ניכרת - כאשר הזמן שדרוש לנתונים לעבור ממחשב למחשב גדל, נוצר שיהוי יותר ויותר משמעותי. מעבר של הנתונים דרך מספר מערכות תקשורת שונות וצמתים ברשת (כגון נתבים או ספקי אינטרנט שונים) - כאשר בכל מעבר שכזה הנתונים עלולים לקבל עדיפות נמוכה, ומועברים הלאה לכיוון היעד רק לאחר שנתונים בעדיפות גבוהה יותר הועברו. מהירות תקשורת נמוכה שאינה מאפשרת לנתונים להגיע אל היעד בזמן שבו הם נחוצים או רלוונטיים. הסיכוי להיווצרות שתי הסיבות הראשונות (אחת מהן, או שתיהן) גדל ככל שהמרחק הפיזי בין שני הקצוות גדל. במשחקי רשת, השיהוי מורגש בעיקר כאשר השרת של המשחק נמצא במרחק רב יותר באופן משמעותי משחקן מסוים ביחס לשחקן אחר. כתוצאה מכך, כל הפעולות של השחקן הרחוק מגיעות מאוחר יותר מן הפעולות של השחקן הקרוב יותר לשרת, ונוצר חוסר תיאום בין פעולות השחקנים. זמן השהיה אינטרנט משחקי רשת Maximum Transmission Unit שִׁהוּי במילון טכנולוגיית המידע: מציאות מדומה (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באד אזז

באד אז (באנגלית: Bad Azz; ‏27 בנובמבר 1975 – 11 בנובמבר 2019) היה ראפר שהשתייך להרכב DPGC, אך היה מוכר יותר בזכות קריירת הסולו שלו. באד היה שייך לכנופיית Insane Crips הנחשבת לאלימה יחסית. באז נולד בשם ג'מאר אנטוניו סטאמפס, וגדל עם אמו ואביו המאמץ ב-Hawaiian Gardens (לונג ביץ'). הוא סולק מבית הספר בגלל בעיות התנהגות, והחל לסחור בסמים. באותה התקופה הוא הכיר את סנופ דוג בחנות תקליטים בלונג ביץ'. היכרות זו גרמה לבאד להתעניין בראפ ולחשוב על קריירה בתחום. כמו ראפרים אחרים, הוא התחיל להופיע בערבי 'מיקרופון פתוח' אשר נהוגים במועדוני מוזיקה שחורה. בהמשך הוא חבר לסנופ דוג וללייבל שלו Doggystyle/Death Row. בהמשך הדרך הצטרף באד ל-LBC Crew (הרכב לונג ביץ'), יחד עם הראפרים טכניק וליל' סי סטייל. בשנת 1998 יצא אלבום הבכורה שלו Word on tha Street under בחברת התקליטים Priority Records. נפטר ב-11 בנובמבר 2019. World On Tha Street ‏(1998) Personal Business ‏(2001) Money Run ‏(2003) Exceutive Decision ‏(2003) באד אזז, באתר ספוטיפיי באד אזז, באתר AllMusic (באנגלית) באד אזז, באתר MusicBrainz (באנגלית) באד אזז, באתר Discogs (באנגלית) באד אזז, באתר Songkick (באנגלית) באד אזז, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלופריניים

צפרדע טורקט-היל (שם מדעי: Allophryne ruthveni) היא צפרדע יחידה בסוגה ובמשפחתה. המשפחה שייכת לסדרת חסרי הזנב. הצפרדעים הללו חיות בגיאנה, ונצואלה, סורינאם, ברזיל ובוליביה. זוהי צפרדע קטנה. צבעיה משתנים- גופה יכול להיות שחור עם פסים ונקודות זהובים או צהוב חיוור, או מצב הפוך- גוף זהוב או צהוב חיוור, עם פסים ונקודות שחורים. גופה שטוח, וכך גם ראשה. יש לה שק קול אחד בלבד, הנמצא מתחת ללסתה התחתונה. הרפידות באצבעותיה גדולות יחסית, והם אף יותר גדולים מהאצבעות עצמן. האוזן התיכונה שלה גלויה. היא דומה לצפרדעים ממשפחת האילניתיים, אולם הן נבדלות בצורת הקצה של הגלילים שלהן. הצפרדע מהסוג Allophryne הוא חלק ממשפחה המכילה סוג אחד בסדרת חסרי הזנב: Allophrynidae. מחלוקות רבות התעוררו בנוגע לסיווגו של מין זה, בשל היחסים האבולוציוניים המורכבים שלו. הוא צורף למשפחות כמו האילניתיים, קרפדיים, לפטודקטיליים, ועד לאחרונה המינים הקרובים אליו ביותר לא היו מוכרים וידועים. Allophryne דומה בצורתו החיצונית לאילניתיים, אך הוא שונה מהם בצורת הגלילים באצבעותיו. אף על פי שיש להם דמיון מורפולוגי רב, מחקרים פילוגנטיים מ-2012 הראו כי משפחת האלופריניים היא הטקסון-אח של משפחת הצנטרולניים. גם האלופריניים וגם הצנטרולניים קרובים יחסית ללפטודקטיליים. צפרדעים אלה הן עציות למחצה, שכן הם מבלות חלק מהזמן בשהייה על עצים שגובהם נע בין מטר אחד לשלושה מטרים, ואת חלקו האחר על האדמה. הן נוטות להתרבות מהר, שכן הן מנצלות את שלוליות המים הקטנות שנוצרות לאחר תקופה גשומה. הן נמצאות ביערות דלילים יחסית, אך הן נמנעות מחיים ביבשה חשופה. מצב שימור המין הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא אלופריניים בוויקישיתוף אלופריניים, באתר ITIS (באנגלית) אלופריניים, באתר NCBI (באנגלית) אלופריניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אלופריניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלופריניים, באתר GBIF (באנגלית) אלופריניים באתר הרשימה האדומה של IUCN A molecular perspective on the evolutionary affinities of an enigmatic neotropical frog, Allophryne ruthveni
Jazz (אלבום)

Jazz (בעברית: ג'אז) הוא אלבומם השביעי של להקת הרוק קווין שיצא בשנת 1978. אלבום זה הורכב משילוב של סגנונות מוזיקליים: דיסקו-פאנק ("Fun it"), סגנון בידורי ("Dreamer's Ball"), הבי מטאל ("Dead On Time"), רוק כבד ("Fat Bottomed Girls"). למרות שמו, האלבום אינו כולל מוזיקת ג'אז למעט קטע בשיר "Dreamer's Ball".(למעשה אחד הפירושים למלה jazz באנגלית הוא התלהבות) האלבום הגיע למקום השישי במצעד מכירות התקליטים בארצות הברית. הלהקה התכוונה להפיץ את האלבום בצירוף כרזה המתארת מרוץ אופניים בו משתתפות רק נשים עירומות אשר בוים לצורך קידום המכירות שלו, אך הדבר לא יצא לפועל בארצות הברית. ניתן היה להזמין את הכרזות דרך הדואר וגרסה מוקטנת של הכרזה הופצה באחד מאלבומי האוסף שיצאו לאור אחרי מותו של פרדי מרקיורי בשנת 1991. ברשימת ה"תודות" בתקליט, ישנה תודה ל"הרעם באדיבותו של אלוהים" (הרעם עצמו נמצא בשיר "Dead On Time"). עיצוב עטיפת האלבום הוצע על ידי רוג'ר טיילור לאחר שראה עיצוב דומה על חומת ברלין. "Fat Bottomed Girls (Single version)" "Bicycle Race (Instrumental)" "Don't Stop Me Now (With long-lost guitars)" "Let Me Entertain You (Live in Montreal, November 1981)" "Dreamer's Ball (Early acoustic take, August 1978)" המסומנים יצאו כסינגלים. כל השירה מבוצעת על ידי פרדי מרקיורי, למעט: Fat Bottomed Girls: מרקיורי ומיי Fun It: מרקיורי וטיילר Leaving Home Ain't Easy: מיי More Of That Jazz: טיילור קולות ליווי מבוצעים על ידי קווין, למעט: Jealousy: מרקיורי Let Me Entertain You: מרקיורי Dreamer's Ball: מרקיורי Leaving Home Ain't Easy: מיי More Of That Jazz: טיילור תופים: רוג'ר טיילור פעמונה ב-'Don't Stop Me Now': טיילור כל הכלים (תופים, בס, גיטרות ומראקה) וכמו כן כל הקולות ב-'More Of That Jazz': טיילור גיטרה מובילה: בריאן מיי גיטרות בס: ג'ון דיקון גיטרות קצב: מיי ודיקון גיטרות אקוסטיות: מיי, למעט השיר "Seven Days" (דיקון) פסנתרים על ידי מרקיורי מידע על האלבום Jazz באתר MusicBrainz מידע על האלבום Jazz באתר AllMusic האלבום Jazz באתר Discogs האלבום Jazz באתר ספוטיפיי
ספרות מצריות

ספרות מצריות עומדות בבסיס שיטת הספירה המצרית העתיקה. המצרים הקדומים היו הראשונים שביצעו פעולות מורכבות בתחום המתמטיקה והאריתמטיקה. בסביבות תחילת האלף השלישי לפנה"ס, פיתחו המצרים שיטת ספירה לא-פוזיציונלית, המבוססת על חזקות של 10. דרכם הייחודית להצגת המספרים הייתה חיבורית, כלומר: כל ספרה ביטאה גודל מסוים, כאשר הגודל "הכללי" של המספר הוא סכום הגדלים של כל אחת מהן בנפרד, בלא תלות במיקום הספרות. שיטה זו הקדימה את השיטה הרומית, הדומה לה במקצת ומוכרת עד ימינו. שתיהן נבדלות משמעותית מהשיטה העשרונית בה הגודל שמתארת ספרה תלוי גם במיקומה במספר. בשיטת הספירה המצרית קיימות 7 ספרות בלבד. לציון מספרים שאינם חזקות שלמות של 10, השתמשו המצרים במספר סמלים רשומים זה מעל זה או זה ליד זה, כך שסכומם הוא המספר המבוקש. סמלים דומים נרשמו בקבוצות. למשל, המספר הנכתב בשיטה העשרונית כ-7507, ניתן לביטוי כסכום: 1×100+7×1000+5×7, ולפיכך ייכתב על ידי שבע פעמים הסימן של אלף, חמש פעמים הסימן של מאה, ושבע פעמים הסימן של אחת: בתקופה מאוחרת יותר, לאחר המצאת הפפירוס, נכנסה לשימוש שיטת סימון שונה כחלק מהכתב ההיראטי, שכללה סמל מיוחד לכל מספר מ-1 עד 9, לכל עשרת מ-10 עד 90, לכל אחת מהמאות וכו'. שיטה זו הקטינה את מספר הסימנים שנדרשו לרישום המספרים. למשל, המספר 5679 יכול להיכתב בארבעה סימנים בלבד, במקום 27. אך היא הייתה קשה יותר לשימוש, משום שהיו בה 36 סימנים שונים לחלוטין זה מזה, לעומת 7 סימנים בסיסיים בכתב הקודם. שיטה זו הייתה בשימוש בכתיבה על פפירוסים כבר ב-1800 לפנה"ס, במקביל לשיטה ההירוגליפית, בה המשיכו להשתמש לחריתה באבן. המצרים השתמשו בסימנים מיוחדים לציון פעולות אריתמטיות. כמו שאנו משתמשים בסימנים (+) ו- (-) כדי לציין חיבור וחיסור, הם השתמשו בסימנים: אם הסימן הצביע לכיוון הכתיבה, הסימן היה חיבור, אחרת הוא סימל חיסור. לפי השערות מסוימות מדובר בסימני רגליים ההולכות עם כיוון הכתיבה, או נגדו. חיבור וחיסור מסתכמים בספירה של כמה סמלים מכל סוג יש בביטויים המספריים ולאחר מכן כתיבה מחדש עם מספר הסמלים המתקבל. המצרים היו חלוצים גם בתחום השברים, ושיטת הכתיבה שלהם התבססה על שברים יסודיים, כלומר שברים שהמונה שלהם הוא 1 והמכנה הוא מספר שלם. הסימון להופכי, אשר יוצר שבר יסודי, הוא הסמל שנכתב מעל המספר. שברים אחרים נכתבו כסכום של שברים יסודיים שונים זה מזה. לדוגמה, השבר 2/5 ניתן להצגה כסכום ‎2/5 = 2/6 + 2/(5×6) = 1/3 + 1/15, ולכן נכתב כך: כיום ידוע שכל שבר פשוט ניתן לייצוג כסכום כזה, והצגה כזו נקראת שבר מצרי. שברים מצריים נוחים מאוד לשימוש כאשר יש צורך להשוות בין שני גדלים שונים. מאידך, חישובים שקל לבצע בעזרת שברים פשוטים הם לעיתים קשים למדי בעזרת שברים מצריים, והפיכת שבר פשוט לשבר מצרי עשויה להיות משימה מורכבת למדי. בממצא הארכאולוגי הקרוי פפירוס רינד נמצאו בעיות מתמטיות וטבלאות לפירוקם של שברים רבים לשברים מצריים, המדגימות את היכולת המתמטית של הכותב. בנוסף, היו גם סימנים מיוחדים לשברים 1/2, 2/3 ו-3/4, בהם השתמשו לעיתים קרובות: מדיה וקבצים בנושא ספרות מצריות בוויקישיתוף מתמטיקה מצרית (באנגלית) J J O'Connor and E F Robertson, Egyptian numerals, ‏דצמבר 2000 (באנגלית)
קרפדיים

קַרְפָּדִיִּים (בלטינית: Bufonidae) היא משפחה מסדרת חסרי הזנב. היא המשפחה היחידה מבין חסרי הזנב בה קיימות רק קרפדות, במובן הטקסונומי של המילה. במשפחת הקרפדיים נכללים מספר סוגים, כאשר הסוג קרפדה (Bufo) הוא בעל התפוצה הרחבה ביותר מביניהם. המינים בסוג Atelopus הם היחידים מהמשפחה שנקראים לרוב צפרדעים, למרות שהם אינם צפרדעים. תפוצת הקרפדיים רחבה, וניתן למצוא אותם בכל מקום בעולם, פרט לאוסטרליה ואנטארקטיקה, והם מיישבים מגוון רחב של בתי גידול, החל מאזורים צחיחים וכלה ביערות גשם. עורם של הקרפדיים לרוב מכוסה ביבלות, ובגב ראשם קיים זוג של בלוטות המפרישות רעל בשעת לחץ. הרעל בבלוטות מכיל שורה של רעלנים שהשפעתם שונה. אחד מן הרעלים, הידוע בשם Bufotoxin, משפיע על המוח, ואף היה בשימוש בתור סם למטרות שעשוע. Adenomus Altiphrynoides Anaxyrus - בה קרפדה מערבית Andinophryne Ansonia (כולל המין קרפדת הקשת מבורנאו) Atelophryniscus אֲטֵלוֹפּוּס (Atelopus) קרפדה (Bufo) מין יחיד - Bufoides meghalayanus Capensibufo Chaunus מין יחיד - Churamiti maridadi Crepidophryne Dendrophryniscus מין יחיד - Didynamipus sjostedti מין יחיד - Epidalea calamita Frostius מין יחיד - Laurentophryne parkeri Leptophryne Melanophryniscus Mertensophryne מין יחיד - Metaphryniscus sosai Nectophryne Nectophrynoides Nimbaphrynoides Oreophrynella - בו המין קרפדת המפל וקרפדת רוריימה Osornophryne מין יחיד - Parapelophryne scalpta Pedostibes Pelophryne מין יחיד - Pseudobufo subasper Rhamphophryne מין יחיד - קרפדה אדומה אפריקאית Schismaderma carens Spinophrynoides Stephopaedes Truebella Werneria Wolterstorffina קרפדיים, באתר ITIS (באנגלית) קרפדיים, באתר NCBI (באנגלית) קרפדיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קרפדיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרפדיים, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ע"פ החלטות האקדמיה