laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שי בנאי

שי בנאי (נולד ב-18 בנובמבר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. ב-6 בדצמבר 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד מכבי יבנה. ב-13 במאי 2003 בישל את שער הניצחון בחצי גמר גביע המדינה נגד מכבי תל אביב והיה שותף לזכייה ההיסטורית של רמת גן בגביע. בעקבות הזכייה בגביע, זכה לחשיפה והתעניינות בקרב קבוצות בליגת העל וחתם במכבי פתח תקווה. ב-15 בנובמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד בני סכנין. בנאי השתתף עם הקבוצה בשלב הבתים של גביע אופ"א. בקיץ 2006 בנאי חתם בהפועל נצרת עילית. כעבור עונה חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי הרצליה, בה רשם רק הופעה אחת במחזור הראשון של העונה. בינואר 2008 חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן. במהלך הקריירה שלו סבל מפציעות ובגיל 29 נאלץ לפרוש מכדורגל. כיום הוא בוגר תואר שני במשפטים מטעם הקריה האקדמית אונו ועוסק בעריכת דין. שי בנאי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שי בנאי, באתר Transfermarkt שי בנאי, באתר WorldFootball.net שי בנאי, באתר FootballDatabase.eu האתר הרשמי של עו"ד שי בנאי
קרלוס אקאפו

קרלוס אקאפו מרטינס (בספרדית: Carlos Akapo Martínez; נולד ב-12 במרץ 1993) הוא כדורגלן מגינאה המשוונית המשחק בעמדת הבלם בסן חוזה ארת'קווייקס ונבחרת גינאה המשוונית. אקאפו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קלמה בה שיחק עד גיל 15. בהמשך שיחק גם במחלקות הנוער של הרקולס, קדיס והורקאן ולנסיה. ב-22 בינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הורקאן בניצחון 1-2 נגד מאיורקה ב'. ב-11 ביולי 2013 אקאפו חתם לשנתיים בנומנסיה מהליגה הספרדית השנייה. ב-6 באוגוסט 2014 הצטרף לקבוצת המילואים של ולנסיה בה שיחק שנתיים. ב-14 ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בווסקה. בעונת 2018/2019 היה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל הספרדית לראשונה בתולדותיו. ב-25 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בהפסד 3-0 לאתלטיקו מדריד. ב-20 ביוני 2019 חתם לשלוש שנים בקדיס. ב-21 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד לבאנטה. אקאפו נולד בספרד להורים מהגרים מגינאה המשוונית ולכן היה זכאי לייצג את שתי המדינות. באוגוסט 2012 אקאפו זומן לסגל נבחרת גינאה המשוונית. ב-5 ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לטוגו. ב-4 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד דרום סודאן. כיום משמש כקפטן הנבחרת. נכלל בסגל נבחרת גינאה המשוונית לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא קרלוס אקאפו בוויקישיתוף קרלוס אקאפו, ברשת החברתית פייסבוק קרלוס אקאפו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרלוס אקאפו, ברשת החברתית טיקטוק קרלוס אקאפו, באתר Transfermarkt קרלוס אקאפו, באתר Soccerway קרלוס אקאפו, באתר BDFutbol קרלוס אקאפו, באתר WorldFootball.net קרלוס אקאפו, באתר National Football Teams קרלוס אקאפו, באתר FootballDatabase.eu José Nabil y Salomón Obama ilusionan la lista definitiva de los 27 guerreros de Juan Michá para la CAN Costa de Marfil באתר Huella Deportiva, ‏ 31 בדצמבר 2023 (בספרדית)
מרדכי שליין

מרדכי (מוטל'ה) שליין (1930, קרמנובקה, בלרוס – 1943) היה פרטיזן בן 13 בבלרוס הכבושה בידי גרמניה הנאצית, שהצטרף לפרטיזנים יהודים בראשות משה גילדנמן שפעלו נגד הנאצים באוקראינה. שליין נולד בקרמנובקה (Karmanovka, Кармановка) (רו') שבבלרוס, במחוז מוגילב, כ-160 ק"מ ממזרח למינסק. מגיל רך הראה שליין כישרון מוזיקלי. בגיל 8 החל ללמוד נגינה בכינור.  כשהיה שליין בן 11, עם הפלישה הגרמנית ב-1941, נכבש כפרו. בני משפחתו נשלחו להשמדה, והוא שרד בקרב בני משפחת גרנשטיין (Gernstein). כשנרצחו גם בני משפחת גרנשטיין, שרד שליין במסתור. ולאחר מכן ברח ליער עם כינורו, שם התקבל ליחידת הפרטיזנים היהודים של משה גילדנמן, במסגרתה פעל כלוחם מן השורה.  לפי זכרונותיו של גילדנמן, הוא בחר את שליין לפעולה בכפר אוברוץ' שבצפון אוקראינה ב-20 באוגוסט 1943 בזהות בדויה, מכיוון שלשליין היה שיער בלונדיני והוא לא נראה כיהודי. שליין התחזה לקבצן נוצרי וניגן בכינורו בסביבת הכנסייה של הכפר. קצינים גרמנים ששמעו אותו ציוו עליו להגיע למסעדה שהייתה פופולרית בקרב הגרמנים ולנגן בה. כשניגן שם, שמע את תוכניות הגרמנים שהתארחו במסעדה ודיווח עליהן לגילדנמן. הוא הביא חומרי נפץ למסעדה במספר מנות ופוצץ אותה כשחיילים גרמנים רבים היו בה. שליין נהרג ב-13 באוקטובר 1943  (לפי סברה אחרת נהרג ב-1944) בהפגזה גרמנית. כינורו של שליין נשמר בידי גילדנמן ובנו שמחה בהמשך המלחמה, ונתרם על ידי נכדיו של גילדנמן ליד ושם. הכינור מוצג במוזיאון יד ושם לתולדות השואה ומשמש בהופעות רשמיות וממלכתיות להנצחת זכר השואה, בין היתר בקונצרט זיכרון לציון 60 שנה לתום מלחמת העולם השנייה שהתקיים בשנת 2005 ביד ושם וכן ב-2009. משה גילדנמן, מוטל'ה דער יונגער פארטיזאן (מוטלה הפרטיזן הצעיר - 'Motele der yunger partisan, פריז, 1950), תורגם מיידיש לעברית על ידי נתן ליבנה, בשם מוטל'ה : נער יהודי לוחם בשורות הפרטיזנים (משרד הביטחון - ההוצאה לאור, תש"ן 1990) Misha Gildenman in They Fought Back: The Story of the Jewish Resistance in Nazi Europe, ed. and trans. Yuri Suhl (New York, 1967). כפי שמוזכר במאמרו של טימותי סניידר, The Causes of Ukrainian-Polish Ethnic Cleansing 1943, ע' 222, הערת שוליים 76. Crafting Beauty From Despair: Violins of Hope, Peter Duffy, Forward, April 29, 2009 The Story of Amnon Weinstein and Motele Schein, Facing History & Ourselves דיאדיה מישה [משה גילדנמן], מוטלה: נער יהודי לוחם בשורות הפרטיזנים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990 תרגום מיידיש - נתן ליבנה, עמ' 116, 168 על שליין, באתר יד ושם 12-Year-Old Jewish Hero of WWII, Dr. Yvette Alt Miller, Aug 17, 2020 תצלום של הכינור בתת-האתר "פרקים בתולדות השואה" באתר יד ושם, בסקציית "חפצים" "קשת זיכרון", מגזין יד ושם, 39, אוקטובר 2005, ע' 14 תמונות מעצרת הפתיחה הממלכתית לציון יום הזיכרון לשואה ולגבורה 20.4.2009, תמונה 6, הכנר דוד סטרוֹנגין (משמאל), בכינורו של שליין, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנדרו גוטל

סנדרו גוטל (בגרמנית: Sandro Gotal; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת החלוץ במונטליגן. גוטל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ברגנץ, בה הבקיע בשנתו הראשונה בקבוצה הבוגרת 8 שערים ב-21 משחקים. בינואר 2010 חתם בפירסט וינה ובסיום העונה חתם בוולפסברג. בעונתו השנייה במועדון, עלה עם הקבוצה לליגת העל האוסטרית. בקיץ 2014 גוטל חתם בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית, ממנה עבר לסנט גאלן ובהמשך שיחק גם בייני מלטיאספור ופיאסט גליביצה. בפברואר 2017 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל, אך שוחרר ממנה כעבור חודש וחצי בלבד. לאחר מכן שיחק חצי עונה באיסטרה 1961 ובדינמו ברסט. בספטמבר 2018 חתם בסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית, בה כבש 8 שערים ב-13 משחקיו והיה שותף לזכייה של הקבוצה באליפות. בקיץ 2019 חזר לאוסטריה וחתם בTSV הארטברג. וולפסברג הליגה האוסטרית השנייה: 2011/2012 דינמו ברסט הגביע הבלארוסי: 2017/2018 הסופר קאפ הבלארוסי: 2018 סודובה ליגת העל הליטאית: 2018 הסופר קאפ הליטאי: 2019 מדיה וקבצים בנושא סנדרו גוטל בוויקישיתוף סנדרו גוטל, באתר Transfermarkt סנדרו גוטל, באתר Soccerway סנדרו גוטל, באתר WorldFootball.net סנדרו גוטל, באתר FootballDatabase.eu שחר כחלון, רכש חמישי לאשדוד בחלון: סנדרו גוטאל חתם רשמית, מנגה טרם נחת בארץ וייעדר מהסגל מול רעננה, באתר אשדודנט, 3 בפברואר 2017 עמית קרקו, ‏לא רק ויגור: גם סנדרו גוטאל שוחרר ממ.ס. אשדוד, באתר ONE‏, 14 במרץ 2017 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סנדרו גוטל".
עבדוליי סניאנג

עבדוליי סניאנג (באנגלית: Abdoulie Sanyang; נולד ב-8 במאי 1999 בסרקונדה שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בירסחוט מליגת העל הבלגית, בהשאלה מסופרסטארס אקדמי, ובנבחרת גמביה. סניאנג גדל בסופרסטארס אקדמי הגמבית. בעונת 2018/2019 הושאל לבני יהודה תל אביב מליגת העל הישראלית, אך שיחק רק במחלקת הנוער של המועדון. בעונת 2019/2020 הושאל ללומל מהליגה הבלגית השנייה, במדיה ערך 22 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. ב-4 באוגוסט 2020 הושאל למשך שתי עונות לבירסחוט מליגת העל הבלגית. ב-12 בנובמבר 2020 ערך סניאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בהפסד 2-1 לנבחרת גבון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. עבדוליי סניאנג, באתר Transfermarkt עבדוליי סניאנג, באתר Soccerway עבדוליי סניאנג, באתר WorldFootball.net עבדוליי סניאנג, באתר National Football Teams עבדוליי סניאנג, באתר FootballDatabase.eu CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
גשר סנטאנג'לו

גשר סנטאנג'לו (באיטלקית: Ponte Sant'Angelo), אשר בעבר נקרא גשר איליוס (בלטינית: pons Aelius) או גשר אדריאנוס, הוא גשר מעל נהר הטיבר ברומא המצופה באבן טרוורטין וכולל חמש קשתות מעל הנהר. כיום משמש הולכי רגל בלבד. הגשר נבנה בין השנים 134-139 מעל נהר הטיבר ברומא על ידי הקיסר הרומי אדריאנוס, על מנת לקשר בין מרכז העיר למאוזוליאום שבנה - כיום טירת סנטאנג'לו בעבר השתמשו עולי רגל בגשר זה על מנת להגיע לבזיליקת פטרוס הקדוש ועל כן נקרא הגשר "גשר פטרוס הקדוש" (pons Sancti Petri). בתקופת כהונתו של האפיפיור גרגוריוס הראשון שונה שם הטירה והגשר ל"סנטאנג'לו", בשל האמונה שהמלאך גבריאל הופיע על ראש הטירה והכריז על סופה של מגפת הדבר שפשטה בעיר. בשנת 1450, בשל המון עולי הרגל, קרסו גדרות הגשר ורבים טבעו בנהר. בעקבות אירוע זה נהרס שער ניצחון רומי שעמד בפתח הגשר על מנת להרחיב את המעבר. בשנת 1535 הציב האפיפיור קלמנס השביעי פסלים של השליחים פטרוס ופאולוס, ובהמשך נוספו פסלי ארבעה שליחים נוספים, וכן פסלי אדם, נח, אברהם ומשה, מעשי ידי הפסל רפאלו דה מונטלופו. בשנת 1669, ביוזמת האפיפיור קלמנס התשיעי הוצבו פסלים חדשים עבור הגשר. הפסל ברניני תכנן הצבת עשרה פסלי מלאכים, אולם הספיק להקים שנים בלבד, ואלה לא הוצבו לבסוף על הגשר אלא ממוקמים כיום בכנסיית סנט אנדראה דלה פראטה. מלאך עם עמוד (הפסל אנטוניו ראגי, תחתיו הכתובת: "Tronus meus in columna").‏ מלאך עם שוט (מעשה ידי הפסל לאזארו מורלי, תחתיו הכתובת: "In flagella paratus sum").‏ מלאך עם כתר קוצים (פסל מעשה ידי הפסל ברניני ובנו פאולו, כיום מוצג בכנסיית סנט אנדראה דלה פראטה. על הגשר העתק מעשה ידי פול נלדיני) תחתיו הכתובת: "In aerumna mea dum configitur spina".‏ מלאך עם צעיף (הצעיף של ורוניקה) (מעשה ידי הפסל קוזימו פנצ'לי, ותחתיו הכתובת: Respice faciem Christi tui)‏[1].‏ מלאך עם גלימה וקוביה (מעשה ידי הפסל פול נלדיני) ותחתיו הכתובת: "super vestimentum meum miserunt sortem").‏ מלאך עם סיכה (מעשה ידי הפסל ג'ירולמו לוצ'נטי) ותחתיו הכתובת: "Aspicient ad me quem confixerunt").‏ מלאך נושא צלב (פסלו של ארקולה פראטה) ותחתיו הכתובת: "Cuius principatus super humerum eius").‏ מלאך עם סופרסקריפט (העתק פסלו של ברניני, כיום מוצג בכנסיית סנט אנדראה דלה פראטה. על הגשר מעשי ידי הפסל ג'וליו קרטארי) תחתיו הכתובת: "Regnavit a ligno deus".‏ מלאך עם ספוג (מעשה ידי הפסל אנטוניו ג'ורג'טי) ותחתיו הכתובת "Potaverunt me aceto".‏ מלאך נושא חנית (מעשי ידי הפסל דומניקו גווידי) ותחתיו הכתובת: "Vulnerasti cor meum". מבין הפסלים שקדמו לתוכניות השיפוץ של ברניני נותרו רק פסלי השליחים פטרוס ופאולוס טירת סנטאנג'לו מדיה וקבצים בנושא גשר סנטאנג'לו בוויקישיתוף תצלום פנורמי 360° ותמונות נוספות תצלום לוויין גשר סנטאנג'לו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כיסא מלכותי הוא על עמוד תהלים ל"ז, 18, Sixto-Clementine Vulgate Ed. (תהילים ל"א 4, Sixto-Clementine Vulgate Ed.) אני מביט על פני מושיעי תהילים כ"א 19 וְהִבִּיטוּ אֵלַי, אֵת אֲשֶׁר-דָּקָרו< (ספר זכריה י"ב, 10) ספר ישעיהו ט', 6 האל ישלוט מן הצלב תהלים ס"ח 22
סמיון שויחט

סמיון שויחט (ברומנית: Semion Șoihet וברוסית: Семён Михайлович Шойхет;‏ 1 בינואר 1931 – 24 בדצמבר 2010) היה אדריכל ופעיל ציבור יהודי בברית המועצות וברפובליקת מולדובה. שויחט נולד במשפחה יהודית בעיר דובסרי, אז בברית המועצות וכעת במולדובה ובהמשך המשפחה עברה לוורונז'. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס אביו, מיכאיל, לצבא האדום ואימו עם שלושת ילדיה פונו למרכז אסיה. אביו נהרג במלחמה. פרט לאימו ואחיו כל בני משפחתו המורחבת מתו בשואה. שויחט למד אדריכלות במכון הפוליטכני של טשקנט ולאחר סיום לימודיו עבד בבניית מסילות רכבת בנור-סולטן. בסיומו של משא ומתן ממושך קיבל שויחט אישור לחזור למולדובה. העבודה הראשונה שקיבל במולדובה הייתה פיתוח תוכניות בניין ערים עבור הערים לאובה, טירספול, ריבניצה, דובסרי, טיגינה, קומראט וקאחול. ביצוע תוכניות אלה בהצלחה היקנתה לשויחט מוניטין טובים. לאחר תקופת ניסיון של שלושה חודשים התקבל לעבודה ב-Urbanproiect, שם עבד יותר מחמישים שנים והגיע לדרגת מנהל הפרויקט. בשנים 1993 - 2004 הנהיג את התאחדות הארגונים והקהילות היהודיות ברפובליקת מולדובה. סמיון שויחט קיבל תואר אדריכל אמריט, ב-1984 קיבל את פרס המדינה בתחום הספרות, האומנות והאדריכלות, ב-1995 קיבל את אות תהילת העבודה וב-2004 את אות הכבוד (מולדובה). הקרקס של קישינב היכל התרבות של עובדי הרכבת בקישינב הבנק הלאומי של מולדובה אתר הזיכרון "ראש הגשר בשרפני" אתר הזיכרון "הנצח" בקישינב האנדרטה לזכר קורבנות גטו קישינב В этом году исполнилось 90 лет со дня рождения известного архитектора, нашего земляка Семёна Шойхета (ברוסית) Шойхет Семен (ברוסית)
אמצעי חיכוך (טיפוס)

אמצעי חיכוך הוא שם כולל לכל מכשיר המשמש לאיבטוח ולגלישה. אמצעי חיכוך מאפשר בקרה על מהירות זרימת החבל בטיפוס או בגלישת מצוקים (סנפלינג). מרבית אמצעי החיכוך מאלצים את החבל לעבור במסלול המאפשר לווסת את כמות החיכוך, ועל ידי כך לשלוט על מהירות מעבר החבל. ניתן לחלק את אמצעי החיכוך למספר קבוצות: דמויי שמינית, דמויי שטיכט, אביזרים ננעלים פשוטים כמו גיגי וגלובוס ומורכבים כמו גריגרי, Stop, Robot ועוד כל מיני. אמצעי חיכוך ננעלים אוטומטית - הכוללים מנגנון המאפשר לחבל "זרימה" בכיוון אחד, אך לא בכיוון השני; לדוגמה, "GriGri" או "YoYo". אמצעי חיכוך לא ננעלים - היוצרים חיכוך, המאפשר למשתמש בהם "לנעול" את החבל במקומו, אך לא מגבילים את החבל בזרימה בשני הכיוונים; לדוגמה - "ATC", "שמינית" ו"Reverso". טבעת (טיפוס) מדיה וקבצים בנושא אמצעי חיכוך בוויקישיתוף הערך "אמצעי חיכוך" באנציקלופדיית הטיפוס הערך "איך עובדים אמצעי חיכוך?" באנציקלופדיית הטיפוס הקטגוריה "אמצעי חיכוך" באנציקלופדיית הטיפוס ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדלי רובינסון

הדלי רובינסון (באנגלית: Hadley Robinson; נולדה ב-7 בינואר 1995) היא שחקנית אמריקאית. רובינסון נולדה ב-7 בינואר 1995 בחווה במונטפלייר, ורמונט. כשהייתה בת תשע עברה המשפחה להתגורר בלונדון ובשווייץ. כשחזרה לארצות הברית, למדה בשלושה בתי ספר שונים. היא סיימה את לימודיה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2014 הופיעה רובינסון בשני סרטים קצרים. בשנת 2019 שיחקה בתפקיד משני בסרט הקולנוע "נשים קטנות" שביימה גרטה גרוויג ומהווה עיבוד מחודש לספר נשים קטנות מאת לואיזה מיי אלקוט. שנה לאחר מכן שיחקה בסרטו של צ'ארלי קאופמן "אני חושבת לגמור עם זה" לספק שירותי הסטרימינג נטפליקס, אשר מהווה עיבוד חופשי לרומן הביכורים של הסופר הקנדי איאן ריד באותו השם, משנת 2016; רובינסון אף ביצעה את אחד משירי הפסקול. בשנת 2021 שיחקה לראשונה בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "מוקסי" שביימה והפיקה איימי פולר. היא שיחקה בתפקיד של ויויאן בת ה-16, תלמידת תיכון פמיניסטית שמעודדת את התלמידות בבית הספר שלה, להתמודד עם בריונות, הטרדות מיניות, ואונס. הסרט יצא לאקרנים ב-3 במרץ 2021 על ידי נטפליקס וזכה לביקורות מעורבות עד חיוביות מהמבקרים. בשנת 2022 גילמה רובינסון את אשת העסקים ונשיאת מועדון הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס; ג'יני באס בסדרת הדרמה "לייקרס: קבוצה מנצחת" שמביים אדם מקיי לרשת HBO. בפברואר אותה שנה פורסם כי רובינסון לוהקה לתפקיד ראשי בסרטו של ג'ורג' קלוני, הבחורים בסירה. בראיון שנתנה למגזין פלואנט סיפרה שהיא כותבת שירה בזמנה הפנוי. היא גם כתבה תסריט עם השחקן מייקל גנדולפיני, בנו של השחקן ג'יימס גנדולפיני אותו הם מתכוננים להפיק בעתיד. הדלי רובינסון, ברשת החברתית אינסטגרם הדלי רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Hadley Robinson - Age, Height, Movies, Biography, Husband, Wiki, FAQ's, Celebs99.com, ‏1 בנובמבר 2020 P. Claire Dodson, "Moxie" Star Hadley Robinson on Friendship, Intersectionality, and Rebel Girls, Teen Vogue, ‏3 בפברואר 2021 Adam Rathe, Actress Hadley Robinson Soars in Spring's Most Stunning Florals, Town & Country, ‏3 במרץ 2020 Hadley Robinson | Hail to Thee, Blithe Spirit! — Flaunt Magazine, Flaunt Magazine, ‏3 בפברואר 2021 Maxine Wally, In ‘Moxie,’ Hadley Robinson Became “Unapologetically Herself”, W Magazine, ‏5 בפברואר 2021 Kroll, Justin (10 בפברואר 2022). "George Clooney's Boys In The Boat Adaptation With MGM, Spyglass And Smokehouse Sets Top Tier Cast". Deadline Hollywood. נבדק ב-11 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
קומפולט

קומפולט (בהונגרית: Kompolt) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בקומפולט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,499 תושבים ובשנת 2021 רק 1,460 תושבים. האזור מיושב מהמאה ה-13, הוא מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1272 ומאז הוא מיושב לסירוגין. יהודים חיו בקומפולט במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא קומפולט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קומפולט נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי קומפולט שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
האוורד סספורטס

האוורד סספורטס (באנגלית: Howard Sasportas;‏ 12 באפריל 1948 – 12 במאי 1992) היה אסטרולוג יהודי-אמריקאי, מהדמויות המובילות בתחום האסטרולוגיה במאה ה-20. האוורד סספורטס נולד בהרטפורד, קונטיקט. הוא למד באוניברסיטת אנטיוך (אנ'), וקיבל תואר מוסמך אוניברסיטה בפסיכולוגיה הומניסטית. זמן קצר לאחר מכן, ב-1973, הוא עבר לאנגליה שם הוא המשיך את לימודיו בפסיכולוגיה במכון לפסיכוסינתזה ולחינוך. הוא גם החל לגלות עניין באסטרולוגיה. עם התגברות התעניינותו באסטרולוגיה, הוא היה לחבר בפקולטה ללימודי אסטרולוגיה (אנ'), ארגון בריטי חשוב שעוסק בתחום ושנוסד על ידי קבוצה של אסטרולוגים מובילים, כולל מרגרט הון (אנ') וצ'ארלס קרטר. ב-1979 הוענקה לו מדליית הזהב של בית הספר. באותה שנה הוא הצטרף לסגל ההוראה של בית הספר. הקריירה של סספורטס כאסטרולוג הובילה אותו להיכרות עם ליז גרין (אנ'), נציגה נוספת של הגישה הפסיכולוגית של תורת הפיענוח האסטרולוגית. ב-1983 הם הקימו יחדיו את "המרכז לאסטרולוגיה פסיכולוגית" (אנ') בלונדון. בית ספר זה הציע מגוון של סמינרים וקורסי למידה בפסיכולוגיה ובמיתולוגיה, בנוסף למסלול לימודים רגיל באסטרולוגיה. החל מ-1985 הוציא סספורטס סדרה של ספרים, כולל שלושת הכרכים של "סמינרים באסטרולוגיה פסיכולוגית" (Seminars in Psychological Astrology) בשיתוף עם ליז גרין, שעד מהרה היו לטקסטים פופולריים בקרב עמיתיו. ב-1987 הוא היה לעורך של סדרת הספרים "אסטרולוגיית ארקנה" שהוצאה לאור על ידי הוצאת הספרים Viking-Penguin. לצורך הוצאת סדרה זו הוא לא רק קיבץ כרכים פרי עטם של הקולות הבולטים ביותר באסטרולוגיה העכשוית, אלא גם כתב את הכרך הבולט ביותר בסדר הזו, "אלוהי השינוי" (The Gods of Change). בכתיבתו הוא הסתמך רבות על המיתולוגיה היוונית. התגברותה של האסטרולוגיה על הדעות הקדומות בארצות דוברות האנגלית בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 נזקפת בין השאר למאמציו. האוורד סספורטס נפטר ב-16 במאי 1992 בלונדון, כתוצאה ממחלת האיידס. נטמן בבית הקברות ג'ונתן וולפייר סוסייטי שבעיר הולדתו הרטפורד. Sasportas, Howard, Sasportas, Howard. The Gods of Change: Pain, Crisis, and the Transits of Uranus, Neptune, and Pluto, New York: Arkana, 1989 Sasportas, Howard, The Twelve Houses: Introduction to the Houses in Astrological Interpretation, Wellingborough, Northamptonshire, UK: Aquarian Press, 1985 Sasportas, Howard, and Liz Greene, The Development of Personality. Vol. 1. Seminar in Psychology Astrology, York Beach, Maine: Samuel Weiser, 1987 Sasportas, Howard, and Liz Greene, The Dynamic of the Unconscious. Vol. 2. Seminar in Psychology Astrology, York Beach, Maine: Samuel Weiser, 1989 Sasportas, Howard, and Liz Greene, The Luminaries: Sun and Moon. Vol. 3. Seminar in Psychology Astrology, York Beach, Maine: Samuel Weiser, 1992 האוורד סספורטס באתר www.encyclopedia.com (באנגלית) האוורד סספורטס באתר www.astro.com (באנגלית) האוורד סספורטס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "האוורד סספורטס".
לאסלו סירטש

לאסלו סירטש (במקור יוז'ף נייזר, בהונגרית: Szirtes László; לאפאפה, 26 באוקטובר 1904 – פראג, 27 במרץ 1959) היה שחקן, מנהל הפקה (Executive producer) (במשטר הקומוניסטי זה למעשה תפקיד המפיק) וכן היה מנהל אתרים (Location manager). הוא אביו של טמאש סירטש, במאי תיאטרון. יוז'ף נייזר נולד במשפחה יהודית כבנם של לאסלו נייזר, סוחר, ושל ארנקה וייס. בגיל חמש עשרה, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הצטרף לצבא האדום ההונגרי והשתתף במערכה בצפון הונגריה. הוא עבד כשחקן משנות ה-20 של המאה ה-20 ולאחר מכן הועסק ב"תיאטרון העיר" (Városi Színház). תקופה ארוכה היה קומיקאי רקדן ומנהל מחול בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר. הוא לא הורשה לעבוד בגלל מוצאו היהודי בתקופת מלחמת העולם השנייה. מהמחצית השנייה של שנות הארבעים ועד מותו היה מנהל הפקה (מפיק סרטים). אשתו הייתה רוז'ה בלאו-נויבאואר. Címzett ismeretlen (1935) Nem élhetek muzsikaszó nélkül (1935) Az új földesúr (1935) Dunaparti randevú (1936) Lovagias ügy (1936-37) Szerelemből nősültem (1937) Maga lesz a férjem (1937) A harapós férj (1937) Torockói menyasszony (1937) Érik a búzakalász (1938) Varjú a toronyórán (1938) János vitéz (1938) אחד במאי חופשי בבודפשט (1945, דיווח) זריחת השמש (1946, דוקומנטרי) אי שם באירופה (1948) Beszterce ostroma (1948) Nyugati övezet (1952) Vihar (1952) Színes szőttes (1953, rövid) A város alatt (1953) Vidám verseny (1953, rövid) Bűvös szék (1954, rövid) Rokonok (1954) Budapesti tavasz (1955) Az élet hídja (1955) Mese a 12 találatról (1956) Ünnepi vacsora (1956) Éjfélkor (1957) Láz (1957) Micsoda éjszaka (1958) A harminckilences dandár (1959) איבאן בולדיז'אר (1959-04-15). "אדם שכולם אוהבים – לזכרו של לאסלו סירטש". Filmvilág. 2 (8). "לאסלו סירטש". hangosfilm.hu. לאסלו סירטש ב-PORT.hu (בהונגרית) לאסלו סירטש ב-IMDb לאסלו סירטש ב-NFI "Születési bejegyzése a naki polgári születési akv. 71/1904. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi állami halotti akv. 100/1959. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a törökkoppányi polgári házassági akv. 4/1904. folyószáma alatt".
פידלר

פידלר (Fiedler) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ופירושו נגן פידל (כינור של ימי הביניים). האם התכוונתם ל... ארתור פידלר – מנצחה רב השנים של תזמורת הטיילת של בוסטון באה פידלר – שחקנית גרמנייה ג'ון פידלר (אנ') – שחקן אמריקאי כריסטיאן פידלר – כדורגלן-עבר גרמני פרידריך קורט פידלר – מעצב גרפי גרמני ופוליטיקאי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית פידר
West End Girls

"West End Girls" הוא שיר של הצמד הבריטי פט שופ בויז. הוא יצא במקור כסינגל הבכורה של הצמד בשנת 1984 ולאחר מכן, בגרסה מחודשת, בשנת 1985. הגרסה הראשונה של "West End Girls" הוקלטה עם המפיק בובי אורלנדו בניו יורק ויצאה כסינגל ב-9 באפריל 1984. הסינגל לא זכה להצלחה. הוא הגיע רק למקום ה-121 בבריטניה, אבל הפך ללהיט מועדונים בלוס אנג'לס, סן פרנסיסקו ובלגיה. הלהקה הקליטה מחדש את הסינגל ב-1985. מיד עם הוצאת הגרסה החדשה הפך הסינגל ללהיט בקנה מידה עולמי והגיע למקום הראשון במדינות רבות, בהן: בריטניה, ניו זילנד, ארצות הברית, הונג קונג, קנדה, פינלנד וישראל. בשנת 1986 נכנס הסינגל לאלבום Please. בשנת 1993 השיר כוסה על ידי איסט 17. השיר "Jump" של מדונה משנת 2006, מתבסס על "West End Girls". מידע על היצירה "West End Girls" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "West End Girls" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "West End Girls" באתר Discogs סרטון השיר "West End Girls" באתר יוטיוב The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)