laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדולף רודר

אדולף רודר (בהונגרית: Roder Adolf; אצ'ני, מחוז שומוג', 11 בדצמבר 1833 – בלטון-ורש, 4 באוקטובר 1899) היה מנהל בית ספר ביישוב, מורה, עורך עיתון, סופר תאולוגיה יהודי-הונגרי אביו של אנטל ראדו. אדולף רודר נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט רודר בעל מסעדה ושל ארז'בט רינג. הוא למד בילדותו את מלאכת הכנת הסיגרים ולמד קרוא וכתוב רק בגיל שבע עשרה. בשנת 1851 הונהג מונופול הטבק בהונגריה ולכן נאלץ להפסיק לייצר סיגרים והפך לעוזר מורה בעיירה מרצאלי. הוא מילא בחריצות גדולה את תפקיד המורה ביישובים רבים. למשל משנת 1856 עד 1868 ברכניץ, מ-1868 עד 1893 בסומבטהיי, שלימים היה שם גם מנהל בית הספר היסודי היהודי. במחוז ואש עבד 25 שנה כדי להפוך את האוכלוסייה הגרמנית להונגרית. הוא לקח חלק בחיי התאחדות המורים, שהקים בשנות ה-60 של המאה ה-19. כהוקרה על פעולותיו בתחום זה נבחר לחבר כבוד באיגוד המורים של המחוז ובחוג ההוראה מוראסומבאט. בשנת 1893, לאחר 42 שנות הוראה פרש וקיבל על הישגיו את "מדליית צלב הזהב". את שנותיו האחרונות בילה בחלקו בבודפשט, משם עבר בעצת רופאו בשנת 1896 לכפר וגר ליד בנו שהיה קצין ניהול אחוזה במקום. כבר בשנת 1863 כתב בחריצות בעיתונים דתיים וחינוכיים יהודיים, ב"יהודי ההונגרי" של ז'נגרי, ב"בן חנניה (כתב עת)" של הרב לאופולד לעף, ב-Jüdische Volksschee, ב"יהודי מיינץ" ובכתב העת "מורי העם" (1869). הוא החל את עבודתו רחבת היקף כסופר וכעיתונאי רק בסומבטהיי. מאמרים ושירים פדגוגיים וספרותיים רבים הופיעו בכתבי העת שערך. אשתו הייתה תרזיה מנדל. תיאור קרקעות מקומי וכללי, בקשר עם ההיסטוריה והחוקה ההונגרית. 1871 Unterrichsttunden für das Studium der ungar. Sprache. Szombathely, 1873. Brieflicher Unterricht für das Selbstudium der Hungra Sprache. Szombathely, 1873. ספר שיחות בהונגרית ובגרמנית לפקידי רכבת, אוניות קיטור וטלגרף. Szombathely, 1876. חוברות תרגול בשפה ההונגרית-גרמנית למי שרוצה לרכוש בקיאות מושלמת בהונגרית או בגרמנית, כמו גם בספרות של שתי שפות אלה. 1885 Die ungarische Sprache für das Selbst-Studium nach der methode Toussaint-Langenscheidt. 30 Briefe. U. o., 1898. בשנת 1873 הקים אדולף רודר את כתבי העת "המשקיף של מחוז ואש" ואת Eisenburger Nachrichtent Szombathely שם ערך גם את השבועון Jenseits der Donau. בשנות ה-80 של המאה ה-19 והיה עורך משותף של כתב העת "המשקיף של מחוז ואש". הוא ערך גם את "אזרח המולדת ההונגרי", עיתון הונגרי לגרמנים, ובשנת הופעתו הראשונה, בשנת 1880 כותרותיו ומאמריו היו הן בהונגרית והן בגרמנית. כמה מיצירותיו, בעיקר בדקדוק, נותרו בכתב יד וביומנו האוטוביוגרפי, אותו החל לכתוב בשנת 1853 והמשיך עד 1874. Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914. לקסיקון יהודי הונגרי. אדולף רודר מקוון אדולף רודר בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי מדיה וקבצים בנושא אדולף רודר בוויקישיתוף "Halotti bejegyzése a balatonszentgyörgyi polgári halotti akv. 70/1899. folyószáma alatt". "Gyászjelentése (1899)".
פרגוס סוטר

פרגוס סוטר (באנגלית: Fergus Suter;‏ 21 בנובמבר 1857 – 31 ביולי 1916) היה סתת וכדורגלן בראשית ימי משחק הכדורגל. יש הטוענים שסוטר היה הכדורגלן המקצועי המוכר הראשון, סוטר היה יליד גלאזגו ושיחק בקבוצת הכדורגל הסקוטית, פרטיק לפני שעבר לאנגליה לשחק בדרווין ובבלקברן רוברס. סוטר שיחק תחילה בפרטיק (לא מועדון פרטיק ת'יסל המודרני). המשחקים הראשונים שלו מחוץ לסקוטלנד היו עם פרטיק, וב-1 בינואר 1878 הוא שיחק עמם נגד דרווין בבארלי בנק, ונגד בלקבורן רוברס באלכסנדרה מדוס למחרת. לקראת סוף אותה שנה החל לשחק עבור מועדון לנקשייר דרווין, זמן קצר לאחר הגעתו של ג'ימי לאב, שחקן פרטיק. למרות שמשחק הכדורגל היה אז חובבני, המעבר של סוטר לאנגליה לשחק עבור דרווין בשנת 1878 לאחריו הביא אותו לוותר על עבודתו כסתת. טענות הושמעו נגד המעבר כי שולמה לו משכורת כדי לשחק. באותם ימים לא היה נהוג לשלם לשחקני כדורגל עבור משחקם. במהלך קיץ 1880 הוא עורר מחלוקת רבה יותר בכך שעבר לקבוצת הכדורגל בלקברן רוברס, יריבתה המקומית של דארוון. המהלך עורר האשמות על רקע הטענות כי בלקברן הציעה לסוטר תנאים משופרים ועורר את להט היריבות המקומית בין שתי הקבוצות. הקריירה של סוטר הסתיימה כמעט עד שהפוטבול ליג הוקמה בשנת 1888. הוא הופיע רק בהופעה אחת בבלקבורן רוברס באותה תחרות, ב־22 בדצמבר 1888 מול וסט ברומיץ' אלביון כמחליפו של השוער הרבי ארתור. סוטר הופיע בארבעה גמרים בגביע ה-FA ואחרי שבלקברן הייתה סגנית של קבוצת הכדורגל אולד אלטוניאן בשנת 1882, הם זכו בגביע איתו ב־1884, 1885 וב־1886. דמותו של סוטר היא אחת הדמויות הראשיות במיני סדרה של נטפליקס "המשחק האנגלי" (2020), אותו מגלם קווין גתרי. הסדרה מתארת את סוטר עוזב את קבוצת הכדורגל דרווין כדי להצטרף למועדון המבוסס כלכלית בלקברן רוברס וזוכה בגביע באותה עונה עם ניצחון על אולד אתוניאן. "History of Football - The Global Growth". FIFA Official Website. נבדק ב-20 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) Metcalf, Mark (15 ביולי 2013). The Origins of the Football League: The First Season 1888/89. Amberley Publishing. ISBN 1445618605. {{cite book}}: (עזרה)
חוק האמברגו (1807)

חוק האמברגו משנת 1807 היה חוק שהטיל אמברגו סחר כללי על כל המדינות הזרות, שנחקק על ידי הקונגרס של ארצות הברית. החוק ירש או החליף את חוק אי היבוא משנת 1806 והמשיך ככל שהמלחמות הנפוליאניות עדיין התרחשו באירופה. החוק ייצג הסלמה של ניסיונות מצד ארצות הברית לכפות על בריטניה להפסיק כל גיוס כפוי לצי של מלחים אמריקאים. בבסיסו, נועד החוק לגרום לבריטניה לכבד את הריבונות האמריקאית ואת הנייטרליות שלה, וגם היווה מנוף ללחץ על צרפת ומדינות אחרות בחיפוש אחר מינוף דיפלומטי וכלכלי. בעשור הראשון של המאה ה-19 גברה הספנות האמריקאית. במהלך המלחמות הנפולאניות, המדינות המתחרות בריטניה וצרפת התמקדו בספנות אמריקאית נייטרלית כאמצעי לשבש את סחר העם האחר. סוחרים אמריקאיים שעסקו ב"אומות אויב "נתפסו כסחורות מלחמה בידי צי אירופי. הצי המלכותי הבריטי הרשים מלחים אמריקאים שנולדו בבריטניה או ששירתו בעבר באוניות בריטיות, גם אם הם טענו כי הם אזרחים אמריקאים עם ניירות אמריקאים. תקריות כמו פרשת צ'ספיק-ליאופרד את זעמם של האמריקאים. הקונגרס הטיל את האמברגו בתגובה ישירה לאירועים אלה. הנשיא תומאס ג'פרסון פעל באיפוק, שקל את התמיכה הציבורית ובתגובה הכיר כי ארצות הברית חלשה בהרבה מבחינה צבאית מבריטניה או צרפת. הוא המליץ לקונגרס להגיב בלוחמה מסחרית, מדיניות שפנתה לג'פרסון גם על היותו ניסיוני וגם על פגיעה חזיתית ביריביו הפוליטיים הפנימיים יותר מבני בריתו, תהיה השפעתה על לוחמי אירופה. הקונגרס ה-10 נשלט על ידי בעלות בריתו והסכים לחוק, שנחתם בחוק ב־22 בדצמבר 1807. האמברגו נכשל באופן מוחלט. הוא לא הצליח לשפר את העמדה הדיפלומטית האמריקאית, הדגיש את החולשה האמריקאית וחוסר המינוף, פגע באופן משמעותי (ורק) בכלכלה האמריקאית, והגביר בחדות את המתיחות הפוליטית הפנימית. שתי ההתחמקות הנרחבת מהאמברגו ופרצות החקיקה צמצמו את השפעתה על יעדיה. הספנות המסחרית הבריטית, שכבר שלטה בסחר העולמי, הסתגלה בהצלחה למערכת הקונטיננטלית של נפוליאון על ידי רדיפה אחר שווקים חדשים, במיוחד במושבות ספרד ופורטוגל שבדרום אמריקה. לפיכך, סוחרים בריטים היו בעלי יכולת טובה לצמוח על חשבון אמריקה כאשר האמברגו צמצם בחדות את פעילות הסחר האמריקני. האמברגו ערער את האחדות האמריקאית בכך שהוא עורר מחאה מרה, במיוחד במרכזים מסחריים בניו אינגלנד. התמיכה במפלגה הפדרליסטית הפוחתת, שהתנגדה בעוצמה לג'פרסון, התאוששה זמנית והניעה את רווחי הבחירות בשנת 1808. האמברגו ערער בו זמנית את אמונתם של האמריקאים כי ממשלתם יכולה להוציא לפועל חוקים בצורה הוגנת וחיזק את התפיסה האירופית לפיה צורת השלטון הרפובליקנית אינה טובה ואינה יעילה. חקיקת החלפה של האמברגו הלא יעיל נחקקה ב־1 במרץ 1809, בימים האחרונים של נשיאותו של ג'פרסון. המתיחות עם בריטניה המשיכה ובסופו של דבר הובילה למלחמת 1812. The Embargo Act of 1807, The Great Republic By the Master Historians, Hubert H. Bancroft, Ed. (c.1900) חוק האמברגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרל סקוטצברג

קרל יוהאן פרדריק סקוטצברג (בשוודית: Carl Johan Fredrik Skottsberg;‏ 1 בדצמבר 1880 – 14 ביוני 1963) היה בוטנאי שוודי וחוקר ארצות שחקר את אנטארקטיקה. סקוטצברג נולד בקרלסאמן (אנ') ב-1 בדצמבר 1880 כבנו של קרל אדולף סקוטצברג (Carl Adolf Skottsberg), מנהל בית ספר, ואשתו מריה לואיסה פייפר (Maria Louisa Pfeiffer). הוא התחנך בעיירת הולדתו, ואחר כך למד מדעים באוניברסיטת אופסלה משנת 1898, כשהוא מתמחה בבוטניקה, וקיבל שם את הדוקטורט בשנת 1907. בין 1901 ל-1903 שימש סקוטצברג כבוטנאי רשמי במשלחת השוודית לאנטארקטיקה משנת 1901 עד 1903 באונייה אנטארקטיק. בשובו לשוודיה פרסם סקוטצברג (1905) את המחקר הפיטוגאוגרפי המקיף הראשון של הצמחייה בדרום פטגוניה וטיירה דל פואגו. מאוחר יותר הוא הוביל את המשלחת המגלנית השוודית (Svenska magellanska expeditionen) לפטגוניה, 1907 עד 1909. מאמינים כי קרל סקוטצברג היה המדען האחרון שראה את העץ האחרון מהמין סנטלום פרננדזיאנום (Santalum fernandezianum) האנדמי לאיי חואן פרננדס בשנת 1908. העץ נכרת זמן קצר אחר כך. בשנת 1909 נישא לאינגה מרגרטה רויטר (Inga Margareta Reuter). הוא היה אחראי שימור במוזיאון הבוטני של אוניברסיטת אופסלה מ-1909 עד 1914, אך הוביל את העבודה על הגן הבוטני החדש בגטבורג משנת 1915, ומונה לפרופסור ומנהל הגן שם, הגן הבוטני של גטבורג (אנ'), בשנת 1919. סקוטצברג היה חבר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים ובכמה אגודות מדע שוודיות אחרות, ונבחר לעמית של החברה המלכותית בשנת 1950. באותה שנה הוא עמד בראש הקונגרס הבוטני הבינלאומי ה-7. הוא זכה במדליית דרווין-וולאס (אנ') של האגודה הלינאית של לונדון בשנת 1958 ובמדליית ליניאן (אנ') בשנת 1959. הוא נקבר בבית הקברות Östra kyrkogården בגטבורג. The Wilds of Patagonia (1919) Remarks on the Hawaiian Flora (1939) Observations on Hawaiian Violets (1940) Communities of Marine algae (1941) Botanical Survey of the Falkland Islands The Natural History of Juan Fernandez and Easter Island Meddelanden (1963) מדיה וקבצים בנושא קרל סקוטצברג בוויקישיתוף עבודות של קרל סקוטסברג או עליו, בארכיון האינטרנט קרל סקוטצברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Salisbury, E. J. (1964). "Carl Johan Fredrik Skottsberg 1880-1963". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 10: 244–256. doi:10.1098/rsbm.1964.0015. Nordisk familjebok, vol. 25 (1917), col. 1180, and vol. 38 (Suppl., 1926), col. 368 Biographical Index of Former Fellows of the Royal Society of Edinburgh 1783–2002 (PDF). The Royal Society of Edinburgh. ביולי 2006. ISBN 0-902-198-84-X. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-04. {{cite book}}: (עזרה)
סוף העונה (שיר)

"סוף העונה" הוא פזמון שכתבה רוני ערן, הלחין יצחק קלפטר וביצעה גלי עטרי. הוא יצא לאור בשנת 1986. השיר נכלל באלבום "אמצע ספטמבר" שהוציאה עטרי. השיר דורג במקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ו (1986) דורג השיר במקום ה-20. גלי עטרי סיפרה על השיר: "חיפשתי שירים ל'אמצע ספטמבר'. הלכתי לכל מיני יוצרים, גם אל יצחק קלפטר. שמעתי כמה שירים שלו גם את סוף העונה בעיבוד קצת ג'אזי. התעלפתי על הלחן. הלכתי עם הלחן לרחל שפירא. היא כתבה מילים יפות וקראה לזה 'סוף העולם', אבל הייתה לי בעיה עם הכבדות, אז לא לקחתי. באותה תקופה קיבלתי טקסטים מבחור, כך חשבתי, בשם רוני ערן. אני מתקשרת לרוני, עונה לי בחורה ואומרת, 'כן, אני רוני ערן'. אילן וירצברג במגע קסם הפך את השיר מסגנון ג'אז לבלדה. יום אחד דני רובס סיפר לי, 'אני נוסע ושומע שיר נפלא, עצרתי בדרך, שקעתי לתוכו, ובהשראתו כתבתי את 'נוסעת בעקבות האהבה' לורדינה כהן". רונה קינן חידשה את השיר עבור האלבום "עבודה עברית" בשנת 2008. מילות השיר "סוף העונה", באתר שירונט גלי עטרי - סוף העונה - ביצוע מקורי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:46) "לעבר הטל הקריר" - כפי הנראה גרסת הג'אז המוקדמת בביצוע יצחק קלפטר. סוף העונה, באוסף המוזיקה הישראלית מידע על היצירה "סוף העונה" באתר מיוזיק בריינז יצחק קלפטר - לעבר הטל הקריר, סרטון בערוץ "מוזיקה ישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 03:29) רז שכניק, השירים שיביאו לך אהבה: הסודות מאחורי הלהיטים של גלי עטרי, באתר ynet, 1 בינואר 2021
מכתב לילד

מכתב לילד הוא קטע מתוך מכתבים של זלדה שנכתבו בירושלים, בשנות ה-30–40 בקירוב ונמצאו ב-2015, אז הם נאספו והגיעו לקדם (בית מכירות פומביות) למכירה פומבית. באותה שנה הרבה אנשים ראו את המכתבים וציטטו מהם קטעים שונים. המכתבים הללו נכתבו לנער דוד צבי הילמן ולבני משפחתו (שהיו קרוביה של זלדה). חלק מהמכתבים נכתבו לרגל הגיעו של הנער לגיל המצוות וחלק נכתבו לקראת נישואיו. זלדה מייעצת במכתביה הצעות לדרך חיים: לא לחיות לפי "מה יאמרו" ולא לשקוע בביקורת עצמית. במילים שלה מתוך אחד המכתבים: פעמים אני חושבת שהחטא הנורא והאפל ביותר של האדם הוא לחשוב רעות על עצמו (אני קוראת לזה להביט על עצמו 'בעיני השכנים' ולא בעיני האינסוף). ואין בזה ענווה כלל – כי אם רפיון ובריחה מבניין החיים, שהוא כמדומני אחד מיסודות היהדות. אהוב את האלוהי שבך ואת כישרונותיך שהם טיפה ממקור הנצח. אני מאמינה בכוחותיך ובעתידך דוד צבי הילמן הוא קרוב משפחתה של זלדה מצד דבורה, אמו של דוד, שהייתה בת דודתהּ של זלדה. במכתב אחר שכנראה נשלח לכבוד חגיגת בר המצווה של דוד, זלדה כותבת: היום אתה כבר גדול, חזק ואמץ בחור. כל כך קשה להיות גדול. אנחנו ידידים דוד ואני מתפללת עליך עכשו כמו על עצמי, יתן לך א-ל-ה-ים לב טהור וחיי יצירה ברוכים. החיים יכולים להיות וצריכים להיות יקרים ומפוארים... זלדה דוד צבי הילמן "החטא הנורא והאפל ביותר של האדם, לחשוב רעות על עצמו" - מפניני זלדה, באתר נוטריקון, ‏20 ביולי 2015 שלושה מכתבים מהמשוררת זלדה – שנות ה-30–40, באתר bidspirit, מידע מתוך מכתב שמוצג למכירה סיון רהב-מאיר, רגעים פוליטיים ורגעים נצחיים, באתר ערוץ 7 - דעות, ‏05.09.15
קתלין היקס

קתלין ה. היקס (באנגלית: Kathleen H. Hicks; נולדה ב-25 בספטמבר 1970) היא דוקטור ועובדת מדינה אמריקאית, המכהנת כסגנית מזכיר ההגנה של ארצות הברית. לפני כן היקס הייתה מנהלת תוכנית הביטחון הבין-לאומית במרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים ויועצת הפנטגון לשעבר של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה. בדצמבר 2020 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי בחר בהיקס להיות סגניתו של מזכיר ההגנה, לויד אוסטין בממשלו העתידי, היא האישה הראשונה שמאיישת תפקיד זה. היקס השלימה תואר ראשון בהיסטוריה ובפוליטיקה במכללת מאונט הוליוק בשנת 1991, היא סיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה, ב-1993 היא עשתה תואר שני בלימודי ביטחון לאומי באוניברסיטת מרילנד, ב-2010 עשתה היקס את הדוקטורט שלה במדע המדינה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בין 1993–2006 הייתה היקס עובדת מדינה במשרד שר ההגנה ועם הזמן קודמה, לאחר תום העסקתה במשרד הייתה היקס עמיתה בכירה במרכז ללימודים אסטרטגיים ובינלאומיים מ-2006 עד 2009, במכון הובילה מספר פרויקטים בנושא חקר ביטחון לאומי. ב-2009 הכריז נשיא ארצות הברית, ברק אובמה כי בחר למנות את היקס לכהן כתת-מזכיר ההגנה למדיניות הגנה. באפריל 2020 פרסמה מאמר נגד הוצאת הכוחות האמריקאים מגרמניה, מהלך שהכריז על ביצועו נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. ב-30 בדצמבר 2020 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי בחר למנות אותה להיות סגניתו של מזכיר ההגנה, לויד אוסטין בממשלו העתידי, מינויה אושר בקונגרס ב-9 בפברואר 2021 ועם מינוייה הפכה לאישה הראשונה שמאיישת את תפקיד זה. מדיה וקבצים בנושא קתלין היקס בוויקישיתוף קתלין היקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Hicks, Kathleen H." Virtual International Authority File. נבדק ב-2020-12-30. Seligman, Lara (30 בדצמבר 2020). "Kathleen Hicks is Biden's pick to be first female deputy Defense secretary". Politico (באנגלית). נבדק ב-2020-12-30. {{cite web}}: (עזרה) "Biography: Commission on the National Defense Strategy for the United States" (PDF). Commission on the National Defense Strategy for the United States. נבדק ב-2020-12-30. Zimmerman, Leda (4 במאי 2020). "A forum for female voices in international security". MIT News (באנגלית). נבדק ב-2020-12-30. {{cite web}}: (עזרה) Rozen, Laura (2 באפריל 2009). "Pentagon appointments". Foreign Policy (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-12-31. {{cite web}}: (עזרה) Lara Seligman, Kathleen Hicks is Biden’s pick to be first female deputy Defense secretary, POLITICO (באנגלית)
רשימת מחנות המשנה של זקסנהאוזן

להלן רשימת מחנות המשנה של מחנה הריכוז זקסנהאוזן שהקימה גרמניה הנאצית. המחנה הראשי, עם כ־50 צריפים לאסירים, נמצא בברלין, ופעל בין 1938 ל-22 באפריל 1945. במהלך מלחמת העולם השנייה כללו האסירים: גרמנים, פולנים, שבויי מלחמה סובייטים, ואחר כך יהודים. ההערכה היא כי מספר הקורבנות של זקסנהאוזן הוא בין 30,000 ל-35,000. עשרות מחנות משנה של זקסנהאוזן היו קיימים ישירות בעיר הבירה, ושירתו מפעילים עסקיים ומפעלים בודדים. באד סארו בארפלדה בשטיינהופל ברלין - אראדו-וורק ברלין-האקנפלדה ברלין-הלנזי ברלין-הסלהורסט סימנסשטאדט ברלין-הסלהורסט סימנסשטאט ברלין-קופניק ברלין-קופניק ברלין-ליכטנראד ברלין-ליכטרפלדה ברלין-מרינדורף ברלין-מרינפלדה ברלין-מואביט ברלין-מואביט (פרידריך-קראוזה-עופר) ברלין-מוגלהיים ברלין-נויוקלן ברלין-רייניקנדורף ברלין-ספנדאו ברלין-סודנדה ברלין-טגל ברלין-טגל ברלין-וילמרסדורף ברלין-וילמרסדורף ברלין-זהלנדורף ברלין-זהלנדורף ברנאו ביי ברלין ביסנטל ברנדנבורג אן דר האוול ברוקס דובריץ בדאלגו-דובריץ דרוגן-נינדורף פלקנהאגן בפלקנסי פירסטנוואלדה גלאו בטרבין גרוס רוזן הוהנליכן בליכן קרלסרוהה בפלטנבורג קניגס ווסטרהאוזן קולפין קוסטרין ליברוז ליבן מוגלהיים בברלין נויברנדנבורג נוידם מחנה הריכוז נוינגמה אורנינבורג פוליץ פרטין ריגה שנאלדה-גליאן שוורצהייד ספטנברג סטורקוב שטוטגרט טטנבורן ורדר וולבסבורג ויטנברג רשימת מחנות ריכוז נאצים-גרמנים רשימת מחנות משנה של דכאו מחנה משנה (SS) מדיה וקבצים בנושא רשימת מחנות המשנה של זקסנהאוזן בוויקישיתוף
מריסה מאייר (סופרת)

מריסה מאייר (באנגלית: Marissa Meyer; נולדה ב-19 בפברואר 1984) היא סופרת אמריקאית. רומן הביכורים שלה, "סינדר", יצא לאור ב-3 בינואר 2012 בשפה האנגלית. זהו הראשון בסדרה "תולדות הלבנה". מאייר נולדה בטקומה, וושינגטון ולמדה באוניברסיטה הלותרנית הפסיפית (אנ'), שם קיבלה תואר בכתיבה יוצרת. לפני שכתבה את "סינדר", מאייר עבדה כעורכת ספרים במשך חמש שנים וכתבה סיפורת מעריצים של "סיילור מון" בשם העט "אלישיה בלייד". בראיון ל"ניוז-טריביון" היא אמרה כי כתיבת ספרות החובבים סייעה לה ללמוד את מלאכת הכתיבה, נתנה לה משוב מיידי ולימדה אותה כיצד לקחת ביקורת. מאייר מצהירה כי בהתחלה קיבלה השראה לכתוב את "סינדר" לאחר שהשתתפה בתחרות NaNoWriMo 2008, שם כתבה סיפור המתמקד בגרסה עתידנית של "החתול במגפיים" "תולדות הלבנה" היא סדרה המכילה ארבעה ספרים המבוססת על האגדות של סינדרלה, כיפה אדומה, רפונזל ושלגיה. הספר הראשון, "סינדר", היה לרב מכר של הניו יורק טיימס. בשנת 2013 מאייר קיבלה מ-Feiwel & Friends עסקה בת שני ספרים לסדרה לנוער בוגר בהשתתפות מלכת הלבבות "מאליס בארץ הפלאות". הספר הראשון, "Heartless", יצא לאור בסתיו 2016. זהו ספר בודד. "Publishers Weekly" הודיעו שהיא תכתוב אחר כך סדרת גיבורי על. ספר זה נקרא "Renegades", ויצא בסתיו 2017. מאייר נשואה לג'סי טיילור. בשנת 2015 היא ובעלה אימצו את בנותיהם התאומות סלואן ודילייני. "סינדר" (2012) "סקרלט" (2013) "קרס" (2014) "ווינטר" (2015) (Fairest (2015: "פריקוול" "כוכבים מעל" (2016) – אנתולוגיה "חוטים ועצבים, כרך 1" (2017) – רומן גרפי, מאויר על ידי דגלאס הולגייט "חוטים ועצבים, כרך 2" (2018) – רומן גרפי, מאויר על ידי סטיבן גילפין (Renegades" (2017" (Archenemies"(2018" (Supernova" (2019" (Heartless (2016 (Instant Karma" (2020" אתר האינטרנט הרשמי של מריסה מאייר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מריסה מאייר (באנגלית) מריסה מאייר, ברשת החברתית פייסבוק מריסה מאייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריסה מאייר, ברשת החברתית אינסטגרם מריסה מאייר, ברשת החברתית Goodreads פרופיל Wattpad הרשמי של מריסה מאייר Sailor, Craig. "Tacoma novelist hits it big with her futuristic story "Cinder"". Tacoma News – McClatchy Company. אורכב מ-המקור ב-2012-06-03. 'Cinder' by Marissa Meyer joins fleet of fairy tale-based books (Exclusive excerpt) USA Today Fowler, Tara (14 בפברואר 2013). "Marissa Meyer talks 'Scarlet,' her worries over 'Cinder,' and a potential movie -- EXCLUSIVE". Entertainment Weekly. נבדק ב-30 בספטמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Deahl, Rachel (30 בספטמבר 2013). "Book Deals: Week of September 30, 2013". Publishers Weekly. נבדק ב-30 בספטמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Meyer, Marissa. "ID". Marissa Meyer. נבדק ב-1 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה)
הכל עומד במקום

הכל עומד במקום הוא פזמון שכתב יעקב גלעד, הלחין אילן וירצברג וביצעה גלי עטרי. השיר יצא לאור בשנת 1985. השיר נכלל באלבום "אמצע ספטמבר" שהוציאה עטרי. הוא דורג במקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. עטרי סיפרה על השיר: "במקור זה נכתב 'הכל חוזר על עצמו', והייתה לי בעיה עם השורה, היא נשמעה לא מספיק אנרגטית לפזמון. יעקב גלעד, שעבד איתנו על האלבום במקביל לעבודה עם פוליקר, כתב מחדש את המילים עם 'הכל עומד במקום' על מישהו שהכיר, קלידן שהתאבד. 'רצית לעוף כמו ציפור' נכתב על הקפיצה מהמרפסת של אותו בחור". ב־2023 פתח הזמר ישי ריבו את טקס הדלקת המשואות ערב יום העצמאות ה־75 בהר הרצל בביצוע לשיר, כשברקע מאחוריו סרטונים ותמונות של חיילים שנפלו. באפריל 2024 בצעו את השיר חברי התוכנית "זהו זה!" (מוני מושונוב, גידי גוב, שלמה בראבא, אבי קושניר ודבל'ה גליקמן) יחד עם הזמרת גלי עטרי. הכל עומד במקום [דף שיר], באתר הספרייה הלאומית גלי עטרי – הכל עומד במקום, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:00) מילות השיר "הכל עומד במקום", באתר שירונט הכל עומד במקום, באוסף המוזיקה הישראלית השירים שיביאו לך אהבה: הסודות מאחורי הלהיטים של גלי עטרי, באתר ynet, 1 בינואר 2021 הכל עומד במקום, באתר כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, ‏4.4.2024
Get to Know

Get To Know הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת-יוצרת הבריטית בקי היל. האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס. מידע על האלבום Get to Know באתר MusicBrainz מידע על האלבום Get to Know באתר AllMusic האלבום Get to Know באתר אפל מיוזיק Get To Know Becky Hill George Griffiths, Ireland's Official biggest albums of 2021 revealed, חברת המצעדים הרשמית, ‏9 בינואר 2022 (באנגלית) Get To Know (באנגלית) Get To Know 2019 re-release (באנגלית)
אליזבת פון איקן

אליזבת פון איקן (בגרמנית: Elisabeth von Eicken;‏ 18 ביולי 1862 – 21 ביולי 1940) הייתה ציירת נוף גרמנית. אליזבת פון איקן נולדה כבתם השלישית של הרמן וילהלם פון איקן (1816–1873) ואנה אליזבת בורכרס (1836–1916) במילהיים על הרוהר. היא למדה בליציאום העירוני "לואיסנשול" בעיר הולדתה בשנים 1871 עד 1878. לאחר לימודיה במראנו, מנטון, ז'נבה וברלין המשיכה את הכשרתה בפריז אצל אדמונד יון. בתקופה זו היא הושפעה מאוד, בציור הנוף שלה, מאסכולת ברביזון ומאלפרד סיסלי. משנת 1894 עבדה כפרילנסרית במושבת האמנים בארהנסופ ובברלין-גרונוולד. בשנת 1894 היא בנתה בית בארנשופ, שם הייתה קרובה למייסדי מושבת האמנים, ביניהם פאול מילר-קמפף, פרידריך וכנהוזן, אנה גררסהיים ופריץ גריבה. בברלין היא הציגה באופן קבוע, משנת 1894, בתערוכת האמנות הגדולה בברלין, וגם בתערוכות אמנות בינלאומיות, כולל במינכן, פריז וסנט לואיס. היא הייתה חברה באיגוד אמניות האישה בברלין ובקואופרטיב הכללי לאמנויות גרמניות. בשנת 1895 התחתנה עם הנרי אדלר פון פאפה, בעל אחוזה במקלנבורג. אפילו במהלך הנישואין, כשילדה שתי בנות ובן, היא נותרה פעילה אמנותית והמשיכה להשתמש בשם נעוריה פון איקן. אחוזת בעלה נמכרה בשנת 1905 ומאז המשפחה גרה בברלין-גרונוולד. אליזבת פון איקן עסקה גם בתחומי אמנות אחרים: בקרמיקה, בצביעת חרסינה ובריהוט חדרים. בתערוכה העולמית בסנט לואיס שנערכה ב-1904 קיבלה מדליית זהב עבור מספר עבודות. היא נפטרה בשנת 1940 ולבקשתה נקברה בבית העלמין בארנשופ. בית בחורף נוף סתווי טחנת רוח מדיה וקבצים בנושא אליזבת פון איקן בוויקישיתוף Ulrich Thieme, Felix Becker at all (1914). Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart (in German). Vol. 10. E. A. Seemann, Leipzig. p. 43. Grosse Berliner Kunstausstellung, Kataloge, web.archive.org, ‏2014-10-22
רפאל קרסטן

סיגפריד רפאל קרסטן (בשוודית: Sigfrid Rafael Karsten‏; 16 באוגוסט 1879 – 12 בפברואר 1956) היה אנתרופולוג חברתי פינו-שוודי ופילוסוף של הדת, הידוע בעיקר עקב מחקרים בקרב הילידים של אמריקה הדרומית. רפאל קרסטן נולד בקוובלאקס (Kvevlax), הדוכסות הגדולה של פינלנד, למשפחה דתית מאוד, ושפת האם שלו הייתה שוודית. הוא למד פילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי בשנים 1899–1902 ומקום העבודה הראשון שלו היה במוזיאון הבריטי. כתלמידו של אדווארד וסטרמרק (אנ'), היה קרסטן ביקורתי לגבי ההסברים התאולוגיים של דתות. הוא היה מבקר של הנצרות והדת הממוסדת, ותמך בחופש דת. קרסטן הגן על עבודת הדוקטורט שלו, "מקור הסגידה: מחקר בדת פרימיטיבית", בשנת 1905 באוניברסיטת הלסינקי. בסך הכול נסע קרסטן שש פעמים לאמריקה הדרומית, וחקר את הילידים ואת דתותיהם: בבוליביה ובארגנטינה, 1911–1913, באקוודור, 1916–1918, וביער האמזונאס, 1946–1947, ובמקומות נוספים, ופרסם בהרחבה עליהם בשוודית, פינית, גרמנית, אנגלית וספרדית. כמו כן חיבר כמה ספרי קורסים אקדמיים בנושא סוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית. קרסטן שימש כפרופסור לפילוסופיה מעשית באוניברסיטת הלסינקי בשנים 1922–1946. תלמידיו כוללים את האנתרופולוג ארנה רונברג (Arne Runeberg). קרסטן מת בהלסינקי, בגיל 76. The Origin of Worship: A Study in Primitive Religion (1905) Contributions to the Sociology of the Indian Tribes of Ecuador (1920) The Religion of the Jibaro Indians of eastern Ecuador (1922) Civilization of the South American Indians, with Special Reference to Magic and Religion (1926) Indian Tribes of the Argentine and Bolivian Gran Chaco (1932) The Headhunters of Western Amazonas (1935) A Totalitarian State of the Past: The Civilization of the Inca Empire in Ancient Peru (1949) מדיה וקבצים בנושא רפאל קרסטן בוויקישיתוף Rafael Karsten (1879–1956), a Finnish Scholar of Religion. Biography by Ilona Salomaa. Karsten, Rafael