אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה

אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה (בגרמנית: Albrecht I., Herzog von Sachsen; ‏ 1175 – 7 באוקטובר 1260) היה דוכס סקסוניה, אנגריה, ווסטפאליה; הלורד של נורדלבינגיה; רוזן אנהלט; נסיך-בוחר ומרשל של האימפריה הרומית הקדושה. למרות שסבו, אלברכט הדוב החזיק את דוכסות סקסוניה בין 1138 ו-1142, אלברכט נחשב לדוכס הראשון מבית אסקניה. אלברכט נולד בשנת 1175, והיה בנם הצעיר של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה ובריגיטה מדנמרק, בתו של קנוט החמישי, מלך דנמרק. לאחר מות אביו בשנת 1212, חילקו אלברכט ואחיו את אדמותיו, על פי החוקים של בית אסקניה: הבכור היינריך קיבל את אנהלט, ואלברכט הצעיר קיבל את דוכסות סקסוניה. אלברכט תמך באוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, במהלך המלחמות נגד בית הוהנשטאופן. בשנת 1218 העניק אלברכט מקלט לדודו ולדמר מדנמרק, אשר היה הנסיך-בישוף של ברמן והודח מתפקידו. ב-22 ביולי 1227, אלברכט ניצח בקרב בורנהבד, לאחר שפיקד על האגף השמאלי של הצבא הקיסרי, ובעקבות כך זכה בתואר של רוזן שאונבורגו-הולשטיין, תואר שאותו איבד יורשו, יוהאן החמישי, דוכס סקסוניה-לאוונבורג בשנת 1474. אחרי הקרב התגורר אלברכט בטירת לאוונבורג על האלבה, אשר אותה הקים אביו, ברנהרד, בשנת 1182. אלברכט נכנס לסכסוך עם לודולף הראשון, הנסיך-בישוף של ראצבורג, וכלא אותו במאסר, שם הוא הוכה קשות, ומאוחר יותר שלח אותו לגלות. ב-7 באוקטובר 1260 מת אלברכט, ובניו יוהאן הראשון ואלברכט השני ירשו את נחלותיו במשותף. לאחר מותו של יוהאן הראשון, ירשו אותו במשותף שלושת בניו; אלברכט השלישי, אריך הראשון, ויוהאן השני, שהמשיכו לשלוט בשיתוף עם דודם עד לשנת 1296. בשנת 1296 חולקה הנחלה בין אלברכט השני לבניו של יוהאן הראשון; אלברכט קיבל את דוכסות סקסוניה-ויטנברג, ואילו בניו של יוהאן קיבלו את דוכסות סקסוניה-לאוונבורג. בשנת 1222 התחתן אלברכט עם אגנס מאוסטריה, בתו של הדוכס לאופולד השישי, דוכס אוסטריה, ממנה נולדו לו 5 ילדים: ברנהרד מסקסוניה (מת ב-1238) יודית מסקסוניה, התחתנה עם אריק הרביעי, מלך דנמרק, ולאחריו התחתנה עם בורכארד השמיני, רוזן קוורפורט-רוזנבורג, ורוזן העיר מגדבורג אנה מריה מסקסוניה (מתה ב-1252), התחתנה עם בארנים הראשון, דוכס פומרניה בריגיטה מסקסוניה (מתה ב-1266), התחתנה עם יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג מכטילד מסקסוניה (מתה ב-1266), התחתנה עם יוהאן הראשון, רוזן שאונבורג-הולשטיין-קיל בשנת 1238 התחתן אלברכט עם אגנס מתורינגיה, בתו של הרמן הראשון, רוזן תורינגיה, ממנה נולדו לו 3 ילדים: אגנס מסקסוניה, התחתנה עם היינריך הראשון מברסלאו יוטה מסקסוניה, התחתנה עם יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג, ולאחריו התחתנה עם בורכארד השמיני, רוזן קוורפורט-רוזנבורג, ורוזן העיר מגדבורג מרגרטה מסקסוניה (מתה ב-1265), התחתנה עם המולד השלישי, רוזן שוורין בשנת 1247 התחתן אלברכט עם הלנה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ומתילדה מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים: הלנה מסקסוניה (1247–1309), התחתנה עם היינריך השלישי הלבן, ולאחריו התחתנה עם פרידריך השלישי, רוזן העיר נירנברג אליזבת מסקסוניה (מתה ב-1306), התחתנה עם יוהאן הראשון, רוזן הולשטיין-קיל, ולאחריו התחתנה עם קונרד הראשון, רוזן ברהנה יוהאן הראשון, דוכס סקסוניה (1248–1285), התחתן עם אינגבורג בירגרסדוטר מזאמלאנד אלברכט השני, דוכס סקסוניה (1250–1298), התחתן עם אגנס מהבסבורג רודולף מסקסוניה (מת ב-1269), התחתן עם אנה מפפאלץ מדיה וקבצים בנושא אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה בוויקישיתוף Different counting traditions developed, following the arguments, that with Albert I's father Bernard ascending to dukedom, this was either (1) a successor of the old stem duchy of Saxony, with its two prior dukes named Bernard or (2) the sharply belittled territorial rest of Saxony remaining after the carve-up of the old duchy in 1180 formed the so-called Younger Duchy of Saxony, whose first duke of this name was then Albert I's father Bernard I (or III). Both traditions compete, more so with Bernard sometimes counted I or III, less so with Albert, usually counted I, but with his grandfather of the same name also having ruled as Saxon duke. Cordula Bornefeld, "Die Herzöge von Sachsen-Lauenburg", in: Die Fürsten des Landes: Herzöge und Grafen von Schleswig, Holstein und Lauenburg [De slevigske hertuger; German], Carsten Porskrog Rasmussen (ed.) on behalf of the Gesellschaft für Schleswig-Holsteinische Geschichte, Neumünster: Wachholtz, 2008, pp. 373-389, here pp. 373seq. Cordula Bornefeld, "Die Herzöge von Sachsen-Lauenburg", in: Die Fürsten des Landes: Herzöge und Grafen von Schleswig, Holstein und Lauenburg [De slevigske hertuger; German], Carsten Porskrog Rasmussen (ed.) on behalf of the Gesellschaft für Schleswig-Holsteinische Geschichte, Neumünster: Wachholtz, 2008, pp. 373-389, here p. 383. ISBN 978-3-529-02606-5 Cordula Bornefeld, "Die Herzöge von Sachsen-Lauenburg", in: Die Fürsten des Landes: Herzöge und Grafen von Schleswig, Holstein und Lauenburg [De slevigske hertuger; German], Carsten Porskrog Rasmussen (ed.) on behalf of the Gesellschaft für Schleswig-Holsteinische Geschichte, Neumünster: Wachholtz, 2008, pp. 373-389, here p. 375. ISBN 978-3-529-02606-5