laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Westside Connection

Westside Connection הייתה להקת היפ הופ אמריקאית, שכללה את הראפרים אייס קיוב, מאק 10 ו-WC. האלבום הראשון של הלהקה, Bow Down, הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200 ולאלבום פלטיניום. Westside Connection התחילו להופיע ביחד ב-1994 באלבום הבכורה של מאק 10, "Mack 10", בשיר "Westside Slaughterhouse". כמה חודשים לאחר מכן הלהקה הופיע ביחד באלבום 'Curb Servin של הראפר WC, בשיר "West Up!". באותה תקופה הלהקה החלה לעבוד על אלבום הבכורה שלהם, Bow Down, ששוחרר ב-22 באוקטובר 1996. ב-1997 Westside Connection התארחו באלבום של מאסטר פי, West Coast Bad Boyz II, עם השיר "Bangin'" .נוסף לכך, ב-1999 הלהקה התארחה בפסקול של הסרט Thicker than Water עם השיר "Let It Reign" וב-2002 היא התארחה בפסקול של הסרט Friday After Next עם השיר "It's the Holidaze". ב-9 בדצמבר 2003, הלהקה הוציאה לאור את האלבום השני שלה Terrorist Threats, שכלל את הסינגל "Gangsta Nation" השיר הופק על ידי Fredwreck והתארח בו הראפר נייט דוג. "Gangsta Nation" הפך להיות השיר המפורסם ביותר של הלהקה והגיע למקום ה33 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה22 במצעד שירי הR&B\היפ הופ של בילבורד. ב-2005 הלהקה התפרקה בשל סכסוך בין מאק 10 לבין אייס קיוב. 1996 - Bow Down 2003 - Terrorist Threats Westside Connection, באתר Last.fm (באנגלית) Westside Connection, באתר AllMusic (באנגלית) Westside Connection, באתר MusicBrainz (באנגלית) Westside Connection, באתר דיזר Westside Connection, באתר Discogs (באנגלית) Westside Connection, באתר Songkick (באנגלית) Westside Connection, באתר Genius Westside Connection, באתר בילבורד (באנגלית)
תחנת הרכבת התחתית פינת הייד פארק

תחנת הרכבת התחתית פינת הייד פארק (באנגלית: Hyde Park Corner tube station) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת מצפון לפינת הייד פארק בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק ברובע הסיטי של וסטמינסטר. התחנה משרתת את קו פיקדילי וממוקמת בין תחנת הרכבת התחתית נייטסברידג' וגרין פארק. התחנה היא מהבודדות בלונדון שלא מקושרות למבנה מעל הקרקע, זאת לאחר שהמבנה המקורי ששימש את התחנה הוצא משימוש בשנות ה-30. התחנה מכילה מוטיבים הקשורים לארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון שפיקד על הכוחות הבריטים במהלך רוב המלחמות הנפוליאוניות וקרב ווטרלו, זאת משום שבאזור פינת הייד פארק נמצא בית אפסלי ששימש ביתו של ולסלי, מול הבית במרכז אי תנועה מוצבת גם קשת ולינגטון לצד אנדרטה לזכרו. אחד משני רציפי התחנה אחת מכניסות התחנה עם דיוקנו של ארתור ולסלי ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא תחנות רכבת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מויסיי אוריצקי

מויסיי סולומנוביץ אוריצקי (ברוסית: Моисей Соломонович Урицкий ;‏ 14 בינואר 1873 – 30 באוגוסט 1918) היה מהפכן בולשביקי ממוצא יהודי, ראש הצ'קה בפטרוגרד שנהרג בהתנקשות פוליטית. מויסיי (משה) אוריצקי נולד למשפחה יהודית בעיר צ'רקאסי (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה). לאחר קבלת חינוך יהודי מסורתי הוא למד בבית הספר בצ'רקאסי ובבילה צ'רקווה. בשנת 1897 אוריצקי סיים לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קייב. בשנת 1898 אוריצקי הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית וב-1899 נעצר ונשלח לגלות לגוברניית יאקוטסק במזרח סיביר. לאחר הכנס השני של המפלגה ב-1903, אוריצקי הצטרף למנשביקים. הוא היה פעיל באירועי מהפכת 1905, וב-1906 נעצר ונשלח לגלות במחוז ארכנגלסק. בשנת 1914 אוריצקי עזב את תחומי האימפריה הרוסית ועבר להתגורר בסטוקהולם. הוא כתב מאמרים בעיתון של לאון טרוצקי שיצא לאור בפריז. לאחר מהפכת פברואר אוריצקי חזר לסנט פטרבורג ובכנס ה-6 של המפלגה הצטרף לבולשביקים. אוריצקי נבחר לכהן כחבר בוועד המרכזי של המפלגה. באוגוסט 1917 אוריצקי התקבל כחבר בוועדת בחירות של האספה המכוננת הרוסית. במהלך מהפכת אוקטובר אוריצקי היה פעיל בארגון מאבק מזוין כנגד הממשל הקיים למען העברת השלטון לידי הבולשביקים. לאחר מהפכת אוקטובר אוריצקי התמנה ליושב ראש הוועדה לכינון האספה המכוננת. ב-6 בינואר 1918 אוריצקי וולדימיר לנין חתמו על צו לפיזור האספה בתום ישיבתה הראשונה. בדעת הקהל הרוסית אוריצקי נחשב לאחראי על פיזור האספה כי הוא היה יושב ראש הוועדה המכינה שלה. במהלך הדיונים בקשר להסכם ברסט-ליטובסק אוריצקי התנגד לחתימת המתווה שגובש. בכנס ה-7 של המפלגה הוא נבחר למועמד לחבר בוועד המרכזי. ב-7 במרץ 1918 הוקמה צ'קה בפטרוגרד ואוריצקי מונה ליושב ראש שלה. לדעת חלק מההיסטוריונים אוריצקי היה אחראי לתחילת "הטרור האדום" בעיר, אך ההנחה אינה נתמכת על ידי מחקרים שבוצעו לאחרונה. בכל מקרה, באותה תקופה אוריצקי נחשב לאחראי על הנעשה בעיר בנושא ההוצאות להורג של בני המעמד המבוסס. לאחר רצח ו. וולודרסקי, אוריצקי התנגד לתפיסת בני ערובה ולהוצאות להורג ללא משפט ועמדתו התקבלה על דעת ראשי העיר. בתחילת אוגוסט 1918 התקיים בעיר כנס של הסובייט המקומי ובו נאמו לאון טרוצקי ויעקב סברדלוב. בעקבות נאומיהם, חברי הסובייט אישרו הוצאות להורג ללא משפט של מתנגדי המשטר ובני אצולה. ב-18 באוגוסט החלטה זו אושרה בישיבת צ'קה ואושרה הוצאה להורג של 21 עצורים. על פי תקצירי הפרוטוקולים, במהלך ההצבעה אוריצקי נמנע. ב-30 באוגוסט 1918 אוריצקי נרצח בפטרוגרד על ידי לאוניד קנגיסר. קנגיסר לא ידע שאוריצקי התנגד לטרור וכלל לא הצביע בעד ההוצאות להורג, ביניהן גם של חברו, כמה ימים לפני כן. כדברי קנגיסר: "בהיותי יהודי הרגשתי חייב להרוג יהודי בולשביק שפועל להוצאתם להורג של אנשים חפים מפשע". קיימות עדויות שקנגיסר היה חבר בארגון שפעל נגד השלטון, וההתנקשות אושרה על ידי בוריס סבינקוב. ב-2 בספטמבר 1918 יעקב סברדלוב חתם על הצו להנהגת "טרור אדום" ברחבי המדינה. בכך ניתן הכשר רשמי למדיניות תפיסת בני ערובה והוצאה להורג של בני המעמד העליון, בעלי נכסים, קצינים, נזירים ושאר מתנגדי המשטר. לזכר הרצח, כיכר הארמון בעיר כונתה "כיכר אוריצקי", שם שהחזיק עד לשנת 1944. מדיה וקבצים בנושא מויסיי אוריצקי בוויקישיתוף
מרונית סרגלית

מרונית סרגלית (שם מדעי: Plantanthera holmboei) הוא מין במשפחת הסחלביים, מהנדירים בסחלבי ארץ ישראל. ידוע גם בשם "הסחלב הירוק". הצמח הוא פרח מוגן והוא נמצא בסכנת הכחדה המרונית הסרגלית היא בעלת עמוד פריחה אחד, על העמוד תפרחת בת 7–20 פרחים ערוכים בצורת שיבולת לא צפופה. הפרח הוא בצבע ירוק או לבן, מספר עלי הכותרת 5. הפריחה באפריל - מאי, אזור התפוצה שלו בארץ ישראל הוא רמת הגולן והגליל העליון. הפרח התגלה לראשונה ברכס הרי מירון במחצית השנייה של המאה העשרים. הפרח הוא אנדמי לצפון ארץ ישראל וקפריסין. תפוצתו העיקרית בארץ הוא יער אודם ברמת הגולן. בית הגידול שלו הוא באזורים גבוהים ברום שבין 800 עד 1,200 מטר, בחורש מוצל. מדיה וקבצים בנושא מרונית סרגלית בוויקישיתוף מרונית סרגלית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרונית סרגלית, באתר צמח השדה מרונית סרגלית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מרונית סרגלית, באתר Tropicos (באנגלית) מרונית סרגלית, באתר GBIF (באנגלית) מרונית סרגלית, באתר The Plant List (באנגלית) מרונית סרגלית, באתר IPNI (באנגלית)
מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח

מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח הוקם ב-26 בנובמבר 1947, ביוזמת יצחק בן-צבי, לימים נשיאה השני של מדינת ישראל. בן-צבי הגדיר את מטרת המכון "להציל מכיליון את נכסי הרוח של היהודים במזרח התיכון, ולעודד את חקר קורותיהם ותרבותם".[דרוש מקור: דרוש] משנת 1973 מנוהל המכון בשיתוף יד יצחק בן-צבי והאוניברסיטה העברית בירושלים לפי פקודת ההקדשות לצורכי צדקה. בשנת תשמ"ה (1985), זכה המכון בפרס ישראל על תרומתו הרבגונית לחקר ההיסטוריה והתרבות של יהודי ספרד והמזרח. תחומי המחקר של המכון הם: חיי הרוח, החברה והכלכלה, המעמד הפוליטי, ההיסטוריה, הספרות והתרבות החומרית של קהילות ישראל במזרח, ובכלל זה לשונות שהיו שגורות בפיהם. ההגדרה "קהילות ישראל במזרח" מכוונת לכל הקהילות שאינן שייכות ליהדות אשכנז; דהיינו, הן הקהילות בארצות האסלאם - מגבולות הודו ועד לקצות אפריקה המערבית, וממרכז אסיה ועד לתימן – והן לארצות שבהם שלטה הדת הנוצרית, כדוגמת ספרד, איטליה, גאורגיה, ארמניה ואתיופיה, וכן לפזורה הספרדית בארצות המערב. המכון זוכה להכרה בינלאומית כמוסד המוביל בעולם בתחום זה, מהווה מרכז למפגשי חוקרים מאוניברסיטאות רבות בארץ ובעולם, ויוזם ותומך במחקרים רבים. אירועי המכון כוללים כנסים בינלאומיים, ימי עיון, ערבי ספר ופעילויות ציבוריות וחינוכיות נוספות, הנתמכות על ידי "המרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח" ב"מזכירות הפדגוגית" במשרד החינוך. אוספי המכון השמורים בספריית יד יצחק בן-צבי כוללים מגוון כתבי יד עתיקים, ספרים נדירים ועיתונים בשלל לשונות היהודים כגון: לאדינו, ערבית יהודית, בוכרית, אמהרית, פרסית יהודית, מאליאלאם, קרימצ'אקית ועוד, מתקופות שונות ומקהילות יהודיות שחלקן כבר אינן וחלקן עודן קיימות. לצד זה מצויים בספרייה עשרות אלפי מסמכים מקהילות שונות. מסמכים ציבוריים, מכתבים, אוספי מסחר ותיעוד נדיר מארצות המזרח השונות. כתב היד החשוב, הנמצא ברשותו של המכון, הוא "כתר ארם צובא", אשר חוקרי המקרא רואים בו את הנוסח המדויק ביותר של התנ"ך. תנאי השימור הקפדניים של "כתר ארם צובא", גרמו להעברתו להצגה דרך קבע בהיכל הספר במוזיאון ישראל יחד עם המגילות הגנוזות. ראשת מכון בן-צבי (נכון למאי 2022) היא פרופ' מרים פרנקל ויושב ראש הוועדה האקדמית המכהן הוא פרופ' משה אידל. במסגרת המכון פועלים פרויקטים שונים וביניהם "מרכז תיעוד יהדות צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה" בהנהלתו של פרופ' חיים סעדון; מיזם קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20; מיזם רואים את הקולות - לתיעוד מורשתם של יהודי ארצות ערב ואיראן, כתב העת פעמים - רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח בעריכתו של ד"ר יאיר עדיאל; "המרכז לחקר יהודי בוכארה" בראשות ד"ר יוליה רובנוביץ ומיזמים נוספים. עד לספטמבר 2015 פעל במסגרת המכון "מפעל פרידברג לחקר הגניזה"; עד לספטמבר 2018 פעל במסגרת המכון "המרכז לחקר יהדות תימן ותרבותה ע"ש עובדיה בן-שלום" בראשות פרופ' בת ציון עראקי קלורמן. מרכז תיעוד יהדות צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה אתר האינטרנט הרשמי של מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח דף המכון באתר יד בן-צבי האתר של יד יצחק בן-צבי אתר רואים את הקולות מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, באתר "גיידסטאר ישראל" מכון בן צבי (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית על ייסודו וראשיתו של המכון לחקר קהילות ישראל במזרח, באתר www.ybz.org.il
תכביר

המונח "אללה אכבר" מפנה לכאן. לערך העוסק בהמנון לוב לשעבר, ראו אללה הגדול מכולם. התַּכְּבִּיר (בערבית تَكْبِير) הוא המונח הערבי לביטוי "אַללָּהֻ אַכְּבַּר" (آللّٰهُ أَكْبَر, מילולית: "האל גדול", "האל הוא כביר" או "האל הוא הגדול ביותר"; בכתיב לטיני: Allahu Akbar). "תכביר" משמעותו אמירת הביטוי "אללהו אכבר", שהיא רימום שם האלהים. זהו ביטוי ערבי מוסלמי נפוץ, והוא קיים בשימוש בהקשרים רבים, ובהם: בתפילה הרשמית, כביטוי ספונטני לאמונה, כביטוי הנאמר בזמני מצוקה, כביטוי בעת חגיגת ניצחון, כביטוי המביע נחישות או התרסה נחרצת. כמו כן, נשמעו באירועי טרור כריזות אלו. הביטוי נאמר במהלך האד'אן (הקריאה לתפילה) ובמהלך התפילה המוסלמית. הוא נאמר גם כביטוי לאמונה, בפרט לפני ביצוע משימה קשה או מסוכנת. הביטוי משמש גם נוצרים דוברי ערבית, כביטויי אמונה אחרים דוגמת אינשאללה ("בעזרת האל") או אלחמדולילה ("השבח לאל"). בתקופות מסוימות הייתה מוטלת חובה לומר זאת, ובספרות השריעה נידונה אמירתו, כאשר יש פעמים שאסור להפסיק במצוות שצריכות להיות עובר לעשייתן. לפעמים משלבים את התכביר עם התחמיד לנוסח הבא: الله أكبر ولله الحمد ("אַללָּהֻ אכּבַּר וַלִלָּהִ-לְחַמְד" – "אללה הוא הגדול מכול ולאללה השבח"). התכביר מופיע על דגל עיראק מאז שנת 1991, וכן 22 פעמים על דגל איראן מאז המהפכה האיראנית. בציבור היהודי הישראלי קיבל הביטוי משמעות שלילית, כיוון שהוא נשמע פעמים רבות מפי טרוריסטים מוסלמים לפני ביצוע פיגוע טרור או בזמן התאספויות, מתוך כוונה לשלהב את הציבור ולתת תוקף דתי לפעולתם. מוסלמים ברחבי העולם נמנעים מלקרוא את הביטוי בהתאספויות בעלות פרופיל תקשורתי גבוה מאותה הסיבה. אסלאם - מונחים בסמלה שמע ישראל מדיה וקבצים בנושא תכביר בוויקישיתוף יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, ביאור מונחים ערביים, עמ' 457. 'We Palestinian Christians say Allahu Akbar'
אורי כהן (ספורטאי)

אוּרי כהן (1927 – 1981) היה ספורטאי רב תחומי, אלוף (1945) ושיאן ארץ ישראל בקפיצה לגובה, מורה לחינוך גופני ומאמן כדוריד. אורי (במקור: אוריאל) כהן נולד בברלין בירת גרמניה, וכשהיה בן שלושה חודשים עלה לארץ ישראל עם הוריו והמשפחה התיישבה ברחובות. אביו, אהרן כהן, היה בעברו שחקן טניס ואתלט בעל הישגים, שהשתתף במכביה הראשונה. באליפות ארץ ישראל שנערכה במאי 1945 זכה כהן במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.67 מטר. כהן הצטיין כבר בנעוריו במגוון ענפי ספורט, וב-1952 היה לשיאן ישראל בקפיצה לגובה עם הישג של 1.75 מטר. בקפיצה משולשת שיאו היה 12.62 מטר ובקפיצה לרוחק 6.19 מטר. הוא גם הדף כדור ברזל למרחק 11.4 מטר וצבר נקודות רבות בקרב עשר. נוסף לכך, שיחק טניס זוגות, כדוריד, כדורגל והצטיין בהוקי שדה. אחד ממוריו בבית הספר, מירון אברמסון, משך אותו למשחקי ההוקי והכדוריד. במלחמת העצמאות התגייס לגדוד 52 של חטיבת גבעתי, לקח חלק בקרבות ונפצע בידו מכדור רובה בקרבת קיבוץ חולדה. בשנת 1951 יזם יחד עם מרדכי מוקסיי ויתר חבריהם ממכבי צעיר הקמתה של קבוצה כדוריד ראשונה בישראל, קבוצת מכבי רחובות. לפני מלחמת העולם השנייה היו קבוצות כדוריד בארץ ישראל המנדטורית, אך בתקופת מלחמת העולם, המאבק על העלייה של שארית הפליטה מהשואה ומלחמת העצמאות, הושבתה הפעילות והקבוצות התפרקו. כהן שיחק בקבוצה ושימש גם כמאמן הקבוצה. במסע שערכה מכבי רחובות בהולנד, ב-1954, הצטיין בתפקיד מבקיע השערים, כשהבקיע 11 שערים, מחצית מכלל השערים, שהבקיעה קבוצתו במשחקיה. בקבוצה שיחק בתפקיד שוער אחיו של אורי כהן, גדעון (גיגי) כהן. עם התארגנותה של ליגת כדוריד ישראלית זכתה מכבי רחובות באליפות הראשונה והשנייה ורק בשנה השלישית ירדה למקום השני, לאחר שהפועל רחובות כבשה את המקום הראשון, אך בשנתיים שלאחר מכן שבה למקום הראשון. כהן שיחק בתפקיד המקשר הימני ובמשך שנים נחשב לשחקן הכדוריד הטוב ביותר בארץ, אך לנבחרת הלאומית זומן רק פעם אחת, כי באותה תקופה כמעט ולא היו משחקים בינלאומיים. בחודש יולי 1963, לאחר שמכבי רחובות זכתה בפעם החמישית באליפות הארץ, נערכה מסיבה במועדון ובמסיבה זו הודיע כהן על פרישתו ממשחק הכדוריד. הוא המשיך באימון הקבוצה עד שעבר לאמן, במשך שנתיים, את מכבי ראשון לציון. כהן שימש כמורה לחינוך גופני בגימנסיה הריאלית בראשון לציון. הוא השתתף בארבע מכביות ובמכבי השישית הוטל עליו להשביע את אלפי המשתתפים. אורי כהן נפטר ב-1981. "ואלה תולדות ... כדוריד רחובות" מאת הלל ורד. "ואלה תולדות ... כדוריד רחובות" מאת הלל ורד
פארק ליין

פארק ליין (באנגלית: Park Lane) הוא רחוב העובר לאורך צידו המזרחי של הייד פארק בין פינת הייד פארק למארבל ארץ', בסיטי של וסטמינסטר, לונדון. רחוב פארק ליין (כביש A202) מתחיל מדרום במפגש עם אי התנועה של פינת הייד פארק במפגש עם רחוב פיקדילי, רחוב נייטסברידג' דרך קונסטיטושן וגרוסוונור פלייס. בהמשך הרחוב הוא נפגש בין היתר עם רחוב גרוסוונור עליון ורחוב ברוק עליון. בחלקו הצפוני מסתיים הרחוב באי התנועה של מארבל ארץ' במפגש עם רחוב אוקספורד, דרך אדג'וור (כביש A5) ודרך בייסווטר. בנקודה הצפונית והדרומית של הרחוב ממוקמות שתי תחנות הרכבת התחתית של לונדון מארבל ארץ' ופינת הייד פארק. הרחוב באורך 1.2 קילומטרים ומכיל בתים פרטיים לצד מלונות יוקרתיים המוצבים בצד המזרחי של הרחוב, בעוד בצידו המערבי נמצא הייד פארק. כבר מהמאה ה-18 נחשב הרחוב ליוקרתי מאוד עם הנוף לתוך הייד פארק, לכן ניתן למצוא לאורך הרחוב מבנים יוקרתיים ואחוזות מרשימות. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הורחב הרחוב לכדי שלושה נתיבים, מה שהפך אותו לכביש סוען ורועש והרחיק את הבתים מנוף הפארק, אך עם זאת לא נפגעה יוקרתו של הרחוב. הרחוב, לכל אורכו, מהווה חלק מהדופן המערבי של כביש הטבעת הפנימי של לונדון. מלון אינטרקונטיננטל לונדון פארק ליין מלון הילטון לונדון פארק ליין: המלון הוקם בשנת 1963 ומתנשא לגובה 101 מטרים. מלון דורצ'סטר מלון בית גרוסוונור: בית גרוסוונור שימש בעבר את דוכסי וסמינסטר ונחשב לאחת האחוזות הפרטיות הגדולות בעיר. בשנות ה-20 נהרס הבניין ובמקומו נבנה במקום המלון. האנדרטה לבעלי חיים במלחמה: אנדרטה לזכר חיות ששירתו את הצבא הבריטי במלחמות השונות. מדיה וקבצים בנושא פארק ליין בוויקישיתוף
ליאור פריד

ליאור פריד (נולד ב-31 ביולי 1983) הוא תסריטאי ופרסומאי ישראלי העוסק ביצירותיו בעיקר בסאטירה וקומדיה. פריד נולד בטירת כרמל. למד תסריטות וכתיבה יוצרת בקמרה אובסקורה והחל את דרכו כתסריטאי וכפרסומאי בתוכניתו של יאיר לפיד בפינתו הקומית של הסטנדאפיסט שלום אסייג, דודו מצד אמו. בספטמבר 2006 יצר פריד את פינת המערכונים של צמד הקומיקאים "עידן וטירן" בתוכנית "הכול 10 עם דודו טופז". במקביל, שימש כותב לתוכנית הטלוויזיה "מועדון לילה" בהנחיית ארז טל. בשנת 2007 שימש פריד כתסריטאי בתוכנית "כישלון או כישרון" ששודרה בזכיינית השידור רשת והחל משנת 2008 עסק כתסריטאי בתוכנית הבידור "צחוק מעבודה". באפריל 2010 שימש פריד כתסריטאי בסדרת המערכונים "הפרויקט הירוק", אשר הייתה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה לתוכנית הבידור הטובה לשנת 2012. בשנת 2012, ייסד פריד יחד עם לירן כהן את משרד הפרסום "Quicklead". בשנת 2013 שימש פריד, לצד התסריטאי מני אסייג, כתסריטאי בסדרה "שנות ה-80". בשנת 2015 כחלק משיתוף פעולה בין חברת Quicklead יחד עם פריד ושלום אסייג פיתחו הצוות את פורמט התוכנית "מלחמת המינים" שהופקה ושודרה בערוץ 2 בשידורי הזכיינית רשת. פריד מתגורר בעתלית, נשוי ואב לשניים. מדיה וקבצים בנושא ליאור פריד בוויקישיתוף ליאור פריד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאור פריד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיונקונדה טראורה

דיונקונדה טראורה (בצרפתית: Dioncounda Traoré; נולד ב-23 בפברואר 1942) הוא פוליטיקאי מאלי ששימש כנשיא הזמני שלה לאחר ההפיכה שבוצעה במדינה באפריל 2012. קודם לכן שימש כיו"ר הפרלמנט. דיונקונדה נולד בעיר קטי שבמאלי, בשנות ה-70 לאחר ששב מלימודים ברוסיה ובאלג'יר הצטרף לפעילות פוליטית בארצו ונאבק למען חופש ודמוקרטיה. בשנת 1992 בבחירות הדמוקרטיות שנערכו לראשונה במדינה נבחר לפרלמנט ושימש במגוון תפקידים תחת נשיאותו של אלפה עומאר קונארה ובהם שר החוץ והביטחון. באפריל 2012 לאחר שהצבא הדיח את הנשיא המכהן אמדו טומני טורה בשל חוסר רצונו להילחם במורדים בצפון המדינה נתבקש טראורה לשמש כנשיא הזמני שלה עד לבחירות. בחודש מאי ניצל מניסיון התנקשות לאחר שהמון זועם הכה אותו. בזמן כהונתו נלחם טראורה במורדים האיסלמיסטים וניהל יחד עם צרפת את מבצע סרוואל לכיבוש צפון מאלי מידי הקיצוניים. טראורה סיים את תפקידו באוגוסט 2013 לאחר שבבחירות שנערכו במדינה ניצח המועמד איברהים בובאכר קיטה. מדיה וקבצים בנושא דיונקונדה טראורה בוויקישיתוף ההפיכה במאלי: דיונקונדה טראורה הושבע לתפקיד הנשיא הזמני, באתר ynet, 12 באפריל 2012
דארקו פלאניניץ'

דארקו פלאניניץ' (בקרואטית: Darko Planinić; נולד ב-22 בנובמבר 1990) הוא כדורסלן קרואטי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת ציבונה זאגרב מליגת העל הקרואטית ובנבחרת קרואטיה. פלאניניץ' סומן כפוטנציאל עוד בילדותו במשחקי הנוער והוחתם על ידי הקבוצה הבוסנית שירוקי ל-3 עונות. הוא רשם בממוצע 16 נקודות ב-65 אחוזים מהשדה ו-6 ריבאונדים והיה לכישרון גדול בקרב מגלי כישרונות שחזו לו עתיד מזהיר. בדצמבר 2012 הוחתם על חוזה ל-3 שנים במכבי תל אביב. במכבי תל אביב מיעט לקבל דקות כמחליפו של הסנטר שון ג'יימס, ובסיום אותה עונה הושאל לציבונה זאגרב. בקיץ 2014 הוחלט במכבי תל אביב להתיר את חוזהו לעונה הקרובה, ולאחר מכן חתם בבודוצ'נוסט פודגוריצה. בקיץ 2015 חתם בקאחה לבורל ויטוריה ל-3 עונות, ולאחר ששוחרר מהקבוצה בקיץ 2016 חתם בגראן קנריה, גם היא מליגת העל הספרדית. בקיץ 2021 חתם בקבוצת פטקים ספור, מהליגה הטורקית. מדיה וקבצים בנושא דארקו פלאניניץ' בוויקישיתוף דארקו פלאניניץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) דארקו פלאניניץ', ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולומון גריפ

סולומון גריפ הוא מחזה קומי עם פזמונים שכתב חנוך לוין ואשר עלה לראשונה במאי 1969 בתיאטרון הפתוח בבימויו של הלל נאמן. המחזה כלול בכרך 1 של מחזות חנוך לוין, "חפץ ואחרים" ונחשב למחזהו הראשון של לוין (להבדיל מהיצירות שעלו לפניו ונחשבו קברטים או רביואים). אך תופס מקום פחות מרכזי ביצירתו של לוין בהשוואה למחזה "חפץ", אשר הועלה כשלוש שנים אחריו בתיאטרון חיפה ואשר הביא להכרה בלוין כמחזאי ולא רק כסאטיריקן. המחזה עוסק בסולומון גריפּ השוכב חולה במיטתו מזה ארבע שנים, על-מנת שאשתו פרציפלוכא תטפל בו. בעוד היא רק רוצה להתקדם בחיים ומתחתנת עם הרופא המצליח ד"ר בַּרמָלָי. בסופו של דבר, סולומון גריפ מביא את שניהם למצב שבו הם מאמצים אותו כילדם. סוֹלוֹמוֹן גריפ פַּרְצִיפְלוֹכָא, אשתו יהושע, אחיו דוקטור ויקטור ברמָלָי, רופא אדון גְלַכְטֶה, זמר חתונות המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הפתוח במאי 1969 בבימויו של הלל נאמן, אשר גם הופיע בתפקיד סולומון. תפאורה ותלבושות: מתי גרינברג מוזיקה: מישה סגל בהשתתפות: הלל נאמן - סולומון; רחל לוי - פרציפלוכא; נחום שליט - יהושע; ישראל גוריון - ברמלי; רמי קול - גלכטה. המחזה הועלה שנית בתיאטרון הקאמרי ב-1981 בבימויו של חנן שניר ובכיכובם של יוסף כרמון, חנה רוט, אלברט כהן, ראובן שפר ודב רייזר. המחזה עלה בתרגום ליידיש מאת אבישי פיש בתיאטרון יידישפיל ב-2013 בבימויו של יורם פאלק. תפאורה: אלכסנדר ליסיאנסקי תלבושות: מירב נתנאל-דנון מוזיקה: מישה בלכרוביץ' תאורה: מישה צ´רניאבסקי כוריאוגרפיה: צחי פטיש בהשתתפות: יעקב בודו, אנאבלה יעקב, ישראל טרייסטמן, אנדריי קשקר, יובל רפפורט חנוך לוין, "סולומון גריפ", חפץ ואחרים, הקיבוץ המאוחד, עמ' 8.
כפר קדם

כפר קדם הוא אתר תיירות המשחזר את החיים בגליל לפני 2,000 שנה, בתקופת המשנה וממוקם על כביש 77 בסמוך למחלף המוביל. האתר הוקם בשנת 1992 תשנ"ב ביישוב הושעיה, על ידי מנחם גולדברג. שטחו כולל כ-15 דונם של צמחי ועצי ארץ ישראל. האתר משחזר את חיי היהודים בגליל בתקופת המשנה. המקום שוכן בסמיכות לציפורי שהיה מיקומה של הסנהדרין, חכמיה, ולעומד בראשה רבי יהודה הנשיא עורך המשנה. בשנת 1992, החלו קבוצות ישראליות ראשונות להגיע. בשנת 1994, הגיעה קבוצה ראשונה של תיירים מהולנד. כל המבקרים בכפר קדם מתחילים הפעילות בשיחת פתיחה קצרה שמיד לאחריה הם עוטים על עצמם את "בגדי היהודים", בגד 4 כנפות ומטפחת (כאפייה) לכיסוי הראש. האתר כולל תחנות: שער הדגן - בו מתנסים המבקרים בחריש, זריעה, קציר, עבודה בגורן, טחינה באבן הרחיים, וכמובן באפיית פיתות על גבי קימורית. שער היצהר - פעילות עונתית (חורף), בה מתנסים המבקרים במסיק, עצירה והכנת שמן זית. שער הצאן - בו מתנסים המבקרים בגז, טוויה, חליבה גיבון גבינה בתנאי שטח, כפי שנעשו בתקופת המשנה. שער הבית - בו מתארחים ב"אוהל הרועים" העשוי משער עזים, מקבלים הסברים על חיי הנוודים בתקופות השונות, שומעים על הכנסת אורחים ולוגמים מתה הצמחים המתוק, או מהקפה המר. שער התירוש - פעילות עונתית (קיץ), בה מתנסים המבקרים בבציר ענבים, דריכת ענבים בגת והכנת יין התירוש. שער החמורים - בשער זה, יוצאים המבקרים לרכיבה ביער או ברחבי הכפר על גבי חמורים. יונת דואר - בסיום הפעילות הקבוצה לוקחת איתה יונה ליעד הבא שלה, שם היא מצמידה לרגל היונה פתק עם מסר כלשהו ומשחררת אותה. פעילות יצהר בכפר קדם פעילות צאן בכפר קדם פעילות חמורים בכפר קדם מדיה וקבצים בנושא כפר קדם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כפר קדם מהעיתונות: הרוכבים "נוערים" לרשת האלחוטית הראל עילם, בשולי הרשת: בכפר קדם, האינטרנט רוכב על חמור, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2012
קדר

האם התכוונתם ל... קדר – אדם העוסק בקדרות קדר (בית חרושת) – בית חרושת לקרמיקה שפעל בחיפה קידר (בעבר "קדר") – התנחלות ויישוב קהילתי כפרי הנמצא בהרי יהודה קדר (שבט וממלכה) – שבט וממלכה ערבית קדומה קאדר – טיל איראני נגד ספינות לשון קדר – קראימית, שפה טורקית עם השפעה עברית סורת אל-קדר – הסורה ה-97 בקוראן הקדרים באים – משחק ילדים אישים קֵדָר (דמות מקראית) – בנו של ישמעאל בנימין זאב קדר (יליד 1938) – איש אקדמיה ישראלי דן קדר (1929–2008) – היה צייר, מורה, במאי ושחקן תיאטרון ישראלי יאיר קדר (יליד 1969) – במאי, עיתונאי ופעיל חברתי ישראלי לו קדר (1913–2006) – הייתה מזכירתה של גולדה מאיר מירה קדר (ילידת 1956) – סופרת ומשוררת ישראלית נורית כנען-קדר (1938–2015) – הייתה אשת אקדמיה ישראלית רות קדר (ילידת 1955) – אמנית ומעצבת ישראלית שלמה קדר (1913–1987) – היה דיפלומט ישראלי שמואל אליקים קדר (1953–2006) – היה רב, ראש כולל ומחבר ספרי שו"ת היכל שלמה עדאל קדר (יליד 1981) – בנו, ממשיך בהוצאת ספרי שו"ת היכל שלמה שני קדר (ילידת 1982) – מעצבת וזמרת ישראלית קידר (פירושונים) קדרון (פירושונים) קדרי (פירושונים) ראו גם קדר (שבט וממלכה) ולשון קדר.
Puff, the Magic Dragon

Puff, the Magic Dragon (בעברית: פאף, דרקון הקסם) הוא פזמון פולק שהתפרסם בשנת 1963 בביצועה של להקת פיטר, פול ומרי. השיר, המולחן ומבוצע כשיר ילדים תמים, מספר על פאף, דרקון הקסם המשחק ליד הים בארץ האגדית הונלי (Honalee) עם הילד ג'קי פייפר, שהדרקון הוא למעשה יציר דמיונו. בחלק האחרון של השיר מתברר כי נושאו האמיתי הוא קינה על אובדן תום הילדות. דרקונים חיים לנצח, אך ילדים מתבגרים ומפסיקים לשחק עמם בדמיונם, וכך, בסוף השיר הדרקון, שנותר בודד וגלמוד, זוחל למערה. פרשנות אחרת לשיר טוענת שהוא עוסק בעישון סם המריחואנה במסווה של שיר ילדים. השיר נכתב ב-1959 על ידי לאונרד ליפטון, שותפו-לדירה של פיטר יארו, לימים חבר להקת "פיטר, פול ומרי", שהלחין את השיר, שעה שהשניים היו סטודנטים באוניברסיטת קורנל. לפי דבריו של ליפטון, ההשראה לשיר הייתה הפואמה "Custard the Dragon" מאת אוגדן נאש. יארו הצטרף ללהקה ב-1961 והביא עמו את השיר, ששולב בהופעות הלהקה החל מ-1962 וזכה לפופולריות רבה. התקליטון ובו הקלטת השיר מ-1962 צעד שבועיים במצעד בילבורד הוט 100, הגיע למקום הראשון במצעד השירים למבוגרים ולמקום העשירי במצעד הרית'ם אנד בלוז ב-1963. גרסה עברית לשיר, בשם "פאף דרקון הפלא", כתבה אירה ארמון ושרה גילה אדרי בתקליט הבכורה שלה ב-1965. מאוחר יותר, ביצעו סוזן ופרן גרסה עברית של דן אלמגור בשם "פאף דרקון הקסם". בינואר 2023 תורגם השיר לעברית על ידי ברק סלונים והוא בוצע על ידי גולי והגיטרה (גולי דרזי קול). בשנת 1964 הציע מאמר בניוזוויק פרשנות חסרת בסיס, שנוגדת הן את הסיפור התמים שבשיר והן את דברי חברי הלהקה. לפי הפרשנות הזאת השיר עוסק בעישון סמים, ובפרט מריחואנה. הפרשנות הסתמכה על דמיון בין מילים שונות, למשל שמו של הדרקון הוא puff שפירושו פלומת עשן, מה שמזכיר סיגריה, מריחואנה לפי הפרשנות. הטענה שהשיר עוסק בעישון סמים זכתה להיות מוזכרת בסרט "פגוש את ההורים". מטוס התקיפה דאגלס AC-47 ספוקי, ששימש את האמריקאים במלחמת וייטנאם זכה לכינוי "פאף", על שם השיר. מדיה וקבצים בנושא Puff, the Magic Dragon בוויקישיתוף מידע על היצירה "Puff, the Magic Dragon" באתר מיוזיק בריינז עובדות על שירים מילות השיר Puff, the Magic Dragon איתמר זהר, זה לא שיר על מריחואנה, באתר הארץ, 5 ביוני 2017 הפואמה של נאש פאף דרקון הפלא -Puff, the Magic Dragon- גילה אדרי מילים ולחן לני לפטון עברית אירה ארמון 1965, סרטון בערוץ "רחל פרומן קומלוש", באתר יוטיוב (אורך: 04:01) פאף דרקון הקסם- גולי והגיטרה- הופ ילדות ישראלית, סרטון בערוץ "גולי והגיטרה ששרה", באתר יוטיוב (אורך: 03:42) דקה עם פיטר יארו הפרכת האגדה האורבנית מאתר סנופס על המטוס