laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חדווה ושלומיק

חדווה ושלומיק היא סדרת טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה הישראלית, באביב 1971, והייתה לאחת הסדרות העלילתיות הראשונות שהופקו בישראל. הסדרה מבוססת על ספרו של אהרן מגד, "חדווה ואני", והיא עוסקת בזוג העוזב את הקיבוץ לטובת העיר הגדולה. את תסריט הסדרה כתבה ארנה ספקטור, שעיבדה אותו יחד עם יהונתן גפן, ובמאי הסדרה היה שמואל אימברמן. מירי אלוני הופקדה על ביצוע שירי הנושא של הסדרה - "הבלדה על חדווה ושלומיק" ו"להיות לבד", שכתב יהונתן גפן והלחין יאיר רוזנבלום. כששודרה לראשונה, בשנת 1971, הותקפה הסדרה על רמתה הנמוכה וה"לא חינוכית". אולם היא צברה תהודה ושודרה מספר פעמים על ידי הערוץ הראשון בשידורים חוזרים. במרץ 2005 יצאה לאור קופסת DVD עם פרקי הסדרה, המארז הראשון של סדרת דרמה ישראלית. פסקול הסדרה יצא על גבי תקליט. עם סיום שידורי רשות השידור בשנת 2017, שיר הנושא של הסדרה היה לשיר האחרון ששודר בערוץ הראשון (למעט ביצוע שירת התקווה של עובדי הרשות). השיר שודר בגרסת כיסוי בביצועה של מארינה מקסימיליאן, כפי שהוקלט שנה לפני כן, ובליווי קטעים והקלטות משידורי הערוץ לאורך השנים. יעל אביב - חדווה גפן מנחם זילברמן - שלמה גפן (שלומיק) ליא קניג - אריקה קרקובר, אמא של חדוה אברהם בן-יוסף - יוליוס קרקובר, אבא של חדוה יוסי גרבר - מישקה חודורוב, אמרגן יוצא קיבוץ שושיק שני - אשת מישקה יהודה אפרוני - יוסי, פרסומאי, בעלה של מירי, אחותה של חדוה דבורה דותן - מירי, אשתו של יוסי, אחותה של חדוה הלית ישורון - דניאל, בוהמיינית אברהם הפנר - הרצל, מחבר שירים טוביה צפיר - דותן, מעבד מוזיקלי אריה מוסקונה - מיכה דרור, קצין צנחנים מהקיבוץ וחבר של שלומיק ששי קשת - בוצי שאון, זמר גבי עמרני - יעקב קדוש, שוטר דודיק סמדר - נהג האוטובוס טליה שפירא - "נערה עובדת" בבר מבקרת התיאטרון הדה בושס אמרה: "אנטי תרבות, פירושה, שארץ שלמה עוסקת ב"חדווה ושלומיק" אם לרעה ואם לטובה, והדבר נעשה לשיחת היום. אנשים שלא היו יודעים מעודם על קיומה של סדרה כזאת בתנאים אחרים, דנים בנושא שאין מה לומר בו. על כן "חדווה ושלומיק" היא אנטי-תרבות מעליבה... יעל אביב היא אמנם שחקנית נאה וסימפתית, ונדיר מאוד לחזות באישה יפה ומושכת על הבימה והמסך הישראליים - וגם זו נחמה. מנחם זילברמן לעומת זה, דומה מזוהה עם דמותו של שלומיק, הגאון התורן הישראלי המצוי, בעל המבט האטום, הבעת הפנים הקפואה וחסרת הרגישות, ואמרי השפר האינפנטיליים... חדווה ושלומיק נעשו לגיבורים של עולם ילדות. ואם אני זוכרת את גיבורי עולם הילדות שלי זה לדעתי אנטי חינוכי. אולי גם משום כך יש להרהר בטרם מעלים סדרות מסוג זה." אורנה לביא-פלינט, ללכת אל, ללכת מ... דרמה ישראלית בטלוויזיה 1998-1968, הוצאת מאגנס, 2024 "חדווה ושלומיק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חדווה ושלומיק", באתר אידיבי "חדווה ושלומיק", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עמית קוטלר, ללכת כי כולם הולכים, כבר 40 שנה, באתר ynet, 20 במאי 2011 עפרי אילני, פולחן "חדווה ושלומיק": 71% רייטינג, באתר הארץ, 27 ביולי 2009 אריאנה מלמד, אני לבד בעיר גדולה, באתר ynet, 19 ביולי 2008 אורנה לביא-פלינט, "הבלדה על חדווה ושלומיק- ניהיליזם ומלנכוליה בסדרת טלוויזיה פופולרית", 2008. עבודה לתואר מוסמך במדעי-הרוח בהנחיית פרופ' ג'אד נאמן וד"ר אורלי לובין, אוניברסיטת תל אביב. דף האלבום באתר סטריאו ומונו מארינה מקסימיליאן - הבלדה על חדווה ושלומיק | כאן 11 לשעבר רשות השידור, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:28)
יהודה עייאש

רבי יהודה עייאש (סביב ה'ת"ס, 1700 - תשרי ה'תקכ"א, 1760) היה דרשן, דיין ופוסק, ראש הישיבה ורבה של אלג'יר במאה השמונה עשרה ומגדולי רבני אלג'יריה. נולד בשבת ראש השנה בכפר אלמדייה שבאלג'יריה, לרבי יצחק עייאש סביב שנת ה'ת"ס. לאחר שנולד עברו הוריו לגור באלג'יר, שם למד אצל הרב רפאל ידידיה שלמה צרור, ואף הוסמך על ידו להוראה, ומונה לרב ודרשן. בשנת 1728 מונה לרב העיר. כמו כן שימש כראש ישיבה בעיר. בשלב מסוים רצה לעזוב את תפקידו הרבני לאחר שהתרשם שהדור החדש כבר לא מציית לתקנות בית הדין. והביע נכונות לעלות לארץ ישראל. בני הקהילה הפצירו בו שלא יעזוב, והוא נעתר להם, כשהוא מנמק את סיבת הישארותו משום שבאותו הזמן היו מלחמות ויש סכנה מיוחדת בדרכים. מאוחר יותר באלול ה'תקט"ז, יצא מעירו לליבורנו ביחד עם בנו כדי להגיע ממנה לארץ ישראל, ושם הדפיס בנו את ספרו - "מטה יהודה". בשנת 1752 הגיע עם קבוצה מתלמידיו לירושלים, ובשנת 1757 עמד בראשות ישיבת כנסת ישראל, ושם נפטר בשנת 1760. מבין ספריו נמנים: קול יהודה - על התורה. מטה יהודה - על שולחן ערוך אורח חיים. שבט יהודה - על שולחן ערוך יורה דעה. בית יהודה - שו"ת וילקוט מנהגי אלג'יר. לחם יהודה - על משנה תורה. וזאת ליהודה - דרושים וביאורים שונים. הותיר אחריו ארבעה בנים: רבי יוסף, רבי אברהם יעקב, רבי יעקב משה, רבי יצחק. בין צאצאיו נמנית, רות רייכלברג פרופסורית ישראלית, ילידת אלג'יר. "עַיְיָאש, יהודה", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ח, עמוד 54, באתר היברובוקס יהודה עייאש באנצקלופדיה יהודית באתר דעת יהודה עייאש, באתר "החכם היומי" יהודה בן יצחק עייאש (1700-1760), דף שער בספרייה הלאומית ראו 'וזאת ליהודה' מכון משנת רבי אהרן, עמ' 9. ראו 'מלכי ישורון' בערכו שכתבו שנולד בין ה'תנ"ה לה'ת"ס. ע"פ החוקר ר' אהרן בניסטי נולד בשנת ה'ת"ס. וכ"כ באטלס עץ חיים ח"ז עמ' 145. ראו תיאור הקמת הישיבה בהקדמה לספר 'לחם יהודה' חלק א. ראו שו"ת בית יהודה ח"ב סימן קכד. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יונתן סאגיס

רבי יונתן סאגיס (או סאגיש. נפטר בשנת 1622) היה מקובל צפתי, מתלמידיו של האר"י שכונו "גורי האר"י". ר' יונתן סאגיס נמנה עם 10 - 12 חברי ה"כת הראשונה" של תלמידי האר"י, והוא מוזכר ב"סדר ישיבת החברים העיקריים" שסידר האר"י, מיד אחרי ר' חיים ויטאל שישב בראש. גם בשנת 1575, בעת החתימה על שטר ההתקשרות של תלמידי האר"י, הוא חתום שני, מיד לאחר חתימת ר' חיים ויטאל. ר' חיים ויטאל כתב על ר' יונתן סאגיס, שנשמתו משורש אהרון וחור, ובאותה הקדמה מפרט ר' חיים ויטאל את שורש נפשו של כל אחד מחברי הכת על פי תורת הקבלה, כשר' יונתן סאגיס בספירת הגבורה השנייה. בהמשך באותה הקדמה כותב ר' חיים ויטאל, על ר' יונתן סאגיס (בשם רבו האר"י) שרובו טוב ואין בו חשש שיטה לצד הרע. סאגיס גם פעל בכיתתו של ר' חיים ויטאל שפעלה לאחר חצות הלילה. ר' משה גאלנטי נשא את בתו של סאגיס, ועל שמו נקרא בנו ר' יהונתן גאלנטי שהיה רב ודיין בצפת. ר' יונתן סאגיס נפטר כפי הנראה בשנת ה'שפ"ב (1622) בצפת. סתירה לתאריך פטירתו היא מכך שר' חיים ויטאל מוסיף לשמו של סאגיס "ז"ל" בספרו "שער הגלגולים" - דבר שלא ייתכן משום שר' חיים ויטאל נפטר בשנת 1620 - שנתיים לפני סאגיס. דרוש מר' יונתן סאגיס על "ג' כדים יש לשכינה", נמצא במכון לכתבי יד שבספרייה הלאומית נמצאים גם ליקוטים שלו מקבלת האר"י (175- 8). באנציקלופדיה לתולדות חכמי ישראל, ליעקב גליס נכתב עליו כי כתב הגהות ל"עץ חיים" והם במכון. כלומר: אין סיכוי שיבחר ברע. ר' חיים ויטאל, "ספר הגלגולים" (ראו הערה 81 - בדף ס"ז ע"ב). פרופסור מאיר בניהו, "לקוטות לתולדות קשריהם של חכמי א"י עם חכמי איטליה". דוד הלחמי, "חכמי ישראל". אם כי ייתכן שהמילה נוספה בהדפסה מאוחרת של הספר בידי אחד המו"לים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצע שבא

מבצע שבא (אנגלית: Operation Sheba) או מבצע יהושע (Operation Joshua) היה מבצע שהתרחש בימים 28 - 29 במרץ 1985 במסגרת עליית ביתא ישראל, שבו הועלו כחמש מאות יהודים מאתיופיה שנותרו במחנות הפליטים בסודאן, ברכבת אווירית מסודאן לישראל. פרטים על מבצע משה שהחל ב-22 בנובמבר 1984 החלו לדלוף לעיתונות יומיים לפני המבצע עצמו והתעצמו עם הזמן. הראשונים לחשוף את המבצע בעקבות הדלפה היו עיתונים בארצות הברית, ולאחר מכן עיתונים ישראלים וסוכנות הידיעות AP ורויטרס. ב-4 בינואר 1985 אישר ראש ממשלת ישראל, שמעון פרס את קיומו של המבצע. בעקבות זאת דרשה סודאן מישראל לסיים את המבצע באופן מידי. המבצע הסתיים בסביבות 20 בינואר 1985 ולאחריו נותרו עדיין יהודים רבים במחנות הפליטים. לאחר המבצע הודיע נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי, כי היהודים יכולים לעזוב את המדינה, אך לא לישראל. בעקבות זאת כתב ארגון AAEJ מכתב שבו קרא לנשיא ארצות הברית להתערב בנושא היהודים שנותרו. המכתב נשלח לסנאטור אלן קרנסטון שהחתים עליו 80 סנאטורים. בנוסף נשלח מכתב אחר שביקש מהסנאטורים לשמור על כך בסוד, וכל 100 הסנאטרים הסכימו. הנושא הועלה בפני סגן הנשיא ג'ורג' בוש שהשיב כי ארצות הברית תטפל בעניין. במרץ יצא בוש לסודאן כדי לשוחח עם נשיא סודאן ועם אישורו של הנשיא רונלד רייגן הועלה גם נושא היהודים. נומיירי הסכים למבצע אווירי, חד פעמי, שייקח את כל יהודי המחנות ואשר יבוצע רק על ידי האמריקאים, ללא מעורבות ישראלית, ושהטיסות לא יצאו ישירות לישראל. ההסכמה של סודאן כללה שחרורם של כספי הסיוע הבינלאומי בסך של 215 מיליון דולר שאותו עצר הקונגרס. ב-28 במרץ יצא המבצע לפועל כאשר יהודים אתיופים מישראל שעבדו עם "המוסד" הגיעו למחנות כדי לאתר יהודים. שישה מטוסי הרקולס של חיל האוויר האמריקאי שהגיעו מבסיסם שבפרנקפורט נחתו לא רחוק מגדריף והללו הטיסו את היהודים, שלהם הונפקו ויזות למדינות אירופה. המטוסים נחתו למחרת, 29 במאי, בבסיס חיל האוויר הישראלי רמון (כנף 25). ההערכות דיברו על כ-2,000 יהודים שנותרו, אך במסגרת המבצע נמצא שהיו רק 494 יהודים. שלושה מטוסי הרקולס חזרו ריקים לבסיסם. מספר ימים לאחר המבצע, ב-4 באפריל הודח נשיא סודאן בעקבות שיתוף הפעולה שלו עם ישראל, והוצאה הוראה שאמרה כי מי שהיה שותף בעניין היהודים יוצא להורג או ייאסר. Mitchell G. Bard, From Tragedy to Triumph: The Politics Behind the Rescue of Ethiopian Jewry, 2002, ISBN 9780275970000 Mitchell G. Bard, From Tragedy to Triumph: The Politics Behind the Rescue of Ethiopian Jewry, 2002, ISBN 9780275970000, p. 153 - 155 Bard, p. 165 Bard, p. 166
יעקב צמח

האם התכוונתם ל... יעקב צמח (מקובל) – נודע בשם מהר"י צמח, תלמידו של רבי שמואל ויטאל, ועורך ספריו של רבי חיים ויטאל. יעקב צמח (שופט) – השופט יעקב צמח, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים לשעבר.
Greatest Hits (אלבום של קווין)

Greatest Hits הוא אלבום הלהיטים הראשון של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1981. אלבום זה הוא הנמכר ביותר בבריטניה בכל הזמנים. בשנת 1981 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף בתפוצה בינלאומית, אך רשימת השירים באלבום השתנתה בין המדינות וכן עיצוב העטיפה. הסיבה לכך הייתה חוסר האחידות במיקומם של הסינגלים והשירים במצעדים השונים, ועל אף הפופולריות של הלהקה במקומות מסוימים, לא היו מספיק שירים כדי לקיים אלבום שלם. לשם כך, בכל מקום נבחרו שירים שונים, לא בהכרח סינגלים, כדי למלא את האלבום. לעומת זאת, בבריטניה ובארצות הברית, שם הלהיטים המצליחים היו ברובם זהים, אלבום האוסף כלל רק שירים שהגיעו לעשרים המקומות הראשונים במצעדים, כדי להציג לקהל המאזינים את המיטב של הלהקה מהשנים האחרונות. בסופו של דבר, רשימת השירים בהוצאות התקליט בבריטניה ובארצות הברית היו כמעט זהות, פרט להבדלים מסוימים. באלבום האוסף שיצא בארצות הברית נוסף הסינגל הראשון של הלהקה – Keep Yourself Alive, שם זכה להצלחה בשנת 1975, שנתיים לאחר הוצאתו, בעקבות הצלחת הענק של "Bohemian Rhapsody". בנוסף, מאחר שהאלבום יצא בארצות הברית חודש מאוחר יותר מבריטניה, נוסף לו הדואט עם דייוויד בואי שזכה רק אז להצלחה בקרב המאזינים, Under Pressure. בשנת 1991 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף בהוצאה ועריכה מחודשת, כשעל העטיפה הופיע לוגו הלהקה על רקע אדום. בשנת 2004 הוצא שוב בהוצאה מיוחדת, לצורך קידום המחזמר We Will Rock You וכלל, בנוסף לשירים מההוצאה המקורית בבריטניה משנת 1981, שלושה קטעי בונוס. האלבום "Greatest Hits" של קווין הוא אלבום הרוק עם השהייה הארוכה ביותר במקום הראשון במצעד אלבומי קטלוג הפופ, עם 105 שבועות. לפי ההוצאה המקורית בבריטניה משנת 1981: Bohemian Rhapsody (פרדי מרקיורי) Another One Bites the Dust (ג'ון דיקון) Killer Queen (מרקיורי) Fat Bottomed Girls (בריאן מיי) Bicycle Race (מרקיורי) You're My Best Friend (דיקון) Don't Stop Me Now (מרקיורי) Save Me (מיי) Crazy Little Thing Called Love (מרקיורי) Somebody to Love (מרקיורי) Now I'm Here (מיי) Good Old-Fashioned Lover Boy (מרקיורי) Play the Game (מרקיורי) Flash (מיי) Seven Seas Of Rhye (מרקיורי) We Will Rock You (מיי) We Are the Champions (מרקיורי) פרדי מרקיורי – שירה, פסנתר וגיטרה בריאן מיי – גיטרה, פסנתר וקולות ליווי. רוג'ר טיילור – תופים וקולות ליווי. ג'ון דיקון – גיטרה בס מידע על האלבום Greatest Hits באתר MusicBrainz מידע על האלבום Greatest Hits באתר AllMusic האלבום Greatest Hits באתר Discogs Paul Grein, Queen, Taylor Swift, Michael Bublé and the Albums With the Most Weeks at No. 1 on Top Catalog Albums, Billboard, ‏2024-08-26 (באנגלית אמריקאית) ARIA Top 100 Albums Chart, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית) George Griffiths, Ireland's Official biggest albums of 2021 revealed, חברת המצעדים הרשמית, ‏9 בינואר 2022 (באנגלית) Billboard 200 Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Independent Albums 2023, Billboard, ‏2023 (באנגלית) Catalog Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Vinyl Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock & Alternative Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית) End of Year Albums Chart, חברת המצעדים הרשמית, ‏2023
At the Beeb

At the Beeb הוא אלבום הופעה השלישי של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1989. האלבום יצא בארצות הברית בשנת 1995 בשם Queen at the BBC בגרסת דיסק ובמהדורה מוגבלת של תקליט מצויר. האלבום כולל שירים של הלהקה בשני רצפי הקלטות שבוצעו עבור תחנת הרדיו של ה-BBC במסגרת התוכנית Sound of the 70s. ההקלטה הראשונה נעשתה ב-5 בפברואר 1973 והשנייה ב-3 בדצמבר באותה שנה. מלבד שיר אחד, כל שאר השירים שהוקלטו נכללו באלבום הבכורה של הלהקה, Queen. השיר הנוסף, Ogre Battle, מופיע באלבומם השני, Queen II. להבדיל מהגרסה המקורית של השיר, באלבום At the Beeb נכללה גרסה קרובה יותר לביצוע השיר בהופעות, ללא הפתיחה הממושכת ועל כן הוא נשמע פחות מעובד. אף על פי כן, בגרסה המקורית של ה-BBC כן נכללה פתיחה ארוכה של גיטרות, אך היא לא שולבה בגרסה הסופית בטענה שההקלטה המקורית נפגמה. כל השירים מתוך האלבום הופיעו במקור באלבום הבכורה של הלהקה משנת 1973, Queen, אלא אם צוין אחרת. פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר בריאן מיי - גיטרה, פסנתר, קולות רקע רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע, זמרה ב-"Modern Times Rock 'n' Roll" ג'ון דיקון - גיטרה בס מידע על האלבום At the Beeb באתר MusicBrainz מידע על האלבום At the Beeb באתר AllMusic האלבום At the Beeb באתר Discogs
העלייה מאמריקה הלטינית בשנות האלפיים

בין השנים 1999–2002, המשבר הפוליטי והכלכלי שפקד את ארגנטינה גרם למהלומה לענף הבנקאות, בעקבותיו נעלמו מיליארדי דולרים בפיקדונות ונוצרה פגיעה קשה במעמד הביניים במדינה. רוב יהדות ארגנטינה (כ־200,000 איש) הושפעה ישירות מהמצב. חלקם בחרו בעקבות כך להתחיל מחדש ולעלות לישראל משום שראו בכך הזדמנות לשינוי במצבם. יותר מ־10,000 יהודים מארגנטינה עלו לישראל משנת 2000, והצטרפו לקהילה הקיימת בישראל של אלפי עולים ארגנטינאים שעלו לישראל במשך השנים. המשבר בארגנטינה השפיע גם על המדינה השכנה אורוגוואי – מעל 500 יהודים מיהדות אורוגוואי עלו לישראל באותה תקופה. במהלך 2002 ו־2003 ערכה הסוכנות היהודית קמפיין ציבורי אינטנסיבי לקידום העלייה מאזורים אלו, והציעה סיוע כלכלי לעולים משתי הארצות. אף על פי שהכלכלה בארגנטינה השתפרה מאז, יהודים ממשיכים לעלות לישראל, אך במספרים קטנים יותר. במקביל, עולים שלא מצאו את מקומם בישראל, בעיקר בפן התעסוקתי, החליטו לחזור לארגנטינה. בין השנים 2000–2015 עלו מארצות שונות באמריקה הלטינית כ־30,000 יהודים. רנן יזרסקי, העלייה בת־זמננו מאמריקה הלטינית לישראל: אידאולוגיה, אתניות ודת, הד האולפן החדש, גיליון 103, 2015. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זווית מרחבית

זווית מרחבית של גוף ביחס לנקודה נתונה היא מדד לגודלו הנראה של הגוף מנקודת המבט של צופה מאותה נקודה. זוהי הכללה לשני ממדים של זווית ראייה, התלויה רק בקוטרו של הגוף. את הזווית המרחבית מודדים ביחידות של סטרדיאן, היינו רדיאן מרחבי. הזווית המרחבית שווה, על-פי ההגדרה, לשטח ההיטל של הגוף הנצפה על כדור יחידה שהצופה נתון במרכזו. הזווית המרחבית יכולה להגיע, לפיכך, עד שטח הפנים של כדור היחידה:   4 π {\displaystyle \ 4\pi } . עבור גופים מורכבים, אפשר לחשב את הזווית המרחבית כאינטגרל   Ω = ∫ A d A p r o j r 2 {\displaystyle \ \Omega =\int _{A}{\frac {dA_{proj}}{r^{2}}}} , כאשר   d A p r o j {\displaystyle \ dA_{proj}} הוא אלמנט שטח אינפיניטסימלי בכיוון הניצב לקרן המחברת את השטח עם נקודת הצפייה. מדיה וקבצים בנושא זווית מרחבית בוויקישיתוף זווית מרחבית, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית

נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית היא נבחרת הטניס של ארצות הברית המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה. ארצות הברית משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1963. החל משנת 1963 הנבחרת זכתה 18 פעמים. נכון לשנת 2022 שיחקה ארצות הברית מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 197 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 156 מפגשים. הדירוג הנוכחי של נבחרת ארצות הברית בדירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה, הוא המקום ה-5 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של 3 מקומות לעומת דירוג קודם. מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית (באנגלית) נבחרת טניס הנשים של ארצות הברית - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת גביע הפדרציה של צ'כיה

נבחרת גביע הפדרציה של צ'כיה היא נבחרת הטניס של צ'כיה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה. צ'כיה משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1963. באותן שנים הנבחרת שיחקה כנבחרת צ'כוסלובקיה וזכתה בגביע 5 פעמים. החל משנת 1993 הנבחרת מייצגת את צ'כיה. בין כוכבי עבר הנבחרת נמנית מרטינה נברטילובה. היא הייתה בסגל הנבחרת שזכה בגביע בשנת 1975, אך בשנת 1986 היא הייתה חלק של נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית שניצחה את צ'כוסלובקיה בגמר התחרות. נכון לשנת 2022 שיחקה צ'כיה מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 151 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 111 מפגשים. צ'כיה זכתה בגביע הפדרציה בשנים 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, ו-2018 הדירוג הנוכחי של נבחרת צ'כיה בדירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה, הוא המקום ה-2 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם. 1993 : סיבוב 1 1994 : סיבוב 2 1995 : אזור אירופה 1996 : בית עולמי ב' 1997 : בית עולמי 1998 : בית עולמי 1999 : בית עולמי ב' 2000 : בית עולמי 2001 : בית עולמי 2002 : בית עולמי 2003 : בית עולמי 2004 : בית עולמי 2005 : בית עולמי ב' 2006 : בית עולמי ב' 2007 : בית עולמי ב' 2008 : בית עולמי ב' 2009 : בית עולמי 2010 : בית עולמי 2011 : 2012 : 2013 : בית עולמי 2014 : 2015 : 2016 : 2017 : בית עולמי 2018 : 2019 : בית עולמי 2020-21 : משחקי הגמר 2022 : משחקי הגמר מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע הפדרציה של צ'כיה בוויקישיתוף נבחרת גביע הפדרציה של צ'כיה, ברשת החברתית פייסבוק נבחרת טניס הנשים של צ'כיה - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיגפריד

זיגפריד (בגרמנית: Siegfried) הוא שמה של האופרה השלישית ביצירתו של ריכרד וגנר, "טבעת הניבלונג". טבעת הניבלונג היא טטרלוגיה (יצירה המורכבת מארבע יצירות שונות) אפית המבוססת באופן רופף על "שירת הניבלונגים", אגדות גרמניות פאגאניות ומיתולוגיה נורדית. האופרה הושלמה ב-1871 והוצגה לראשונה ב-1876 בביירוית שבגרמניה. כתב היד של היצירה שמור במוזיאון ריכרד וגנר בביירוית. זיגפריד - טנור מימה - טנור נווד (תחפושת של האל ווטאן) - בס-בריטון אלבריך - בריטון פפנר (מחופש לדרקון) - בס ציפור היער - סופרן ארדה - קונטרה אלט ברונהילדה - סופרן העלילה היא עלילת המשך לאופרה "הוולקירה". זיגלינדה ילדה את זיגפריד ומסרה אותו למימה, תוך שהיא מבקשת ממנו לשמור עליו, ומוסרת לו את שברי החרב של אביו, זיגמונד. מימה, ניבלונג גמד ואחיו של אלבריך, גידל את זיגפריד וטען שהוא אביו. כאשר זיגפריד דורש לדעת מי הוריו האמתיים, מימה מספר לו כיצד נולד, ושאמו מתה בלידה ואביו מת קודם לכן בקרב (הוא אינו יודע מה שם אביו, זיגמונד). האל ווטאן מופיע בדמות נווד. הוא עורך חידון למימה, ומימה מפסיד מפני שהוא לא יודע להשיב על השאלה, מי יוכל לתקן את החרב ולהשתמש בה. הנווד אומר למימה שזה יהיה מי ש"אינו יודע פחד מהו", ועוזב. זיגפריד דורש לקבל את החרב. מימה מסביר לו שהוא אינו יכול לתקנה, ומנסה להסביר לו מה הוא פחד. כדי ללמדו הוא מציע לו לבקר במערה שבה הענק פפנר, מחופש לדרקון, שומר על אוצר הזהב של הניבלונגים. זיגפריד מסכים, ובזמן שהוא מתקן את החרב בעצמו, מימה מכין שיקוי רעיל כדי לתת לזיגפריד לאחר שזה יהרוג את פפנר. הנווד פוגש את אלבריך מחוץ למערתו של פפנר. אלבריך מזהה שזה ווטאן, ומספר לו על תוכניתו להשגת הטבעת. ווטאן אומר כי הוא לא מתכוון להתערב. ווטאן מעיר את פפנר, ואלבריך מזהיר אותו מפני זיגפריד ומציע לו עזרה תמורת הטבעת. פפנר מתייחס לכך בביטול, מסרב וחוזר לישון. מימה וזיגפריד מגיעים למערה של פפנר במעמקי היער. זיגפריד מעיר את הדרקון והורג אותו. בטעות, זיגפריד נוגע בדם שלו ומכניס טיפה ממנו לפיו. לפתע, הוא מתחיל להבין את משמעות שירתה של ציפור היער. היא מזהירה אותו מפני מימה. זיגפריד לוקח את הטבעת ואת קסדת ההסוואה. כאשר מימה מגיע עם השיקוי ומציע אותו לזיגפריד, הוא דוקר אותו. הציפור מספרת לזיגפריד על אישה הישנה על הר כשהיא מוקפת באש (זו ברונהילדה), והוא יוצא לחפש אותה. הנווד שואל את ארדה, אלת האדמה, על גורלם של האלים. היא מתקשה להשיב, והוא מביע אדישות לגורלו. כאשר מגיע זיגפריד, הנווד מנסה לחסום את דרכו, אך זיגפריד מצליח לעבור בעזרתה של חרבו (הוא אינו מזהה שהנווד הוא למעשה סבו). הוא מעיר את ברונהילדה, והיא מאושרת לראות שהוא העיר אותה ולא גבר אחר. לאחר שהיא מהססת מעט מפני שאיבדה את חיי הנצח שלה, היא מפויסת ומצטרפת לזיגפריד בשיר שבח לאהבה. דמותו של זיגפריד בסגנון היוגנדשטיל הופיעה בגלוית מזכרת של הקונגרס הציוני השני, שנערך בבזל בשנת 1898. מדיה וקבצים בנושא זיגפריד בוויקישיתוף כתב היד של היצירה במוזיאון ריכרד וגנר בביירוית. דניאל בויארין, "נשף המסיבות הקולוניאלי: ציונות, מגדר, חיקוי", תיאוריה וביקורת 11 / חורף 1997, עמ' 125.
על אהבות שלנו

על אהבות שלנו הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה. האלבום יצא לאור ב-6 במאי 1980, על ידי חברת התקליטים פונוקול. מתוך האלבום יצאו לרדיו כתקליטי שדרים: "שיר הפרחה", "כמו ציפור", "פלאש גורדון", "הגשם", "על אהבות שלנו" ו"שיר אהבה לחייל". במרוצת השנים זכה האלבום למעמד אלבום זהב על סך מכירות של כ-20,000 עותקים. האלבום יצא לאור כשנה לאחר פריצתה הגדולה של עפרה חזה עם הלהיט "שיר הפרחה". למרות הצלחתו העצומה של השיר, הוא יצר סטיגמה סביב הזמרת משכונת התקווה. בעקבות כך, כותבים ויוצרים מוכרים נמנעו מלכתוב לה שירים. האמרגן אברהם דשא (פשנל) אף נאלץ לשחרר אותה מהחוזה עליו החתים אותה והיא יצאה לדרך עצמאית. מי שהפך במהרה לאמרגנה האישי, בצלאל אלוני, החל לכתוב לה שירים, וחזה הגיעה לראש המצעד עם להיטי פופ כמו "הגשם", "שיר אהבה לחייל", "כמו ציפור" ו"פלאש גורדון". האחרון זכה באותה במקום הראשון בתחרות השירוויזיון הראשונה, שנערכה בחנוכה 1979. בזכות להיטי האלבום, זכתה חזה לראשונה בתואר "זמרת השנה" של רשת ג' וגלי צה"ל והאלבום עצמו הגיע למעמד של אלבום זהב. את שיר הנושא של האלבום ביצעה חזה לראשונה על בימת פסטיבל הזמר והפזמון תש"מ 1980. "על אהבות שלנו" "אתה קורא לי" "עיניים" "לצאת לצאת" "פלאש גורדון" "שיר הפרחה" "הגשם" "כמו ציפור" "לב אינו רחוב" "שיר אהבה לחייל" "מאמי" מידע על האלבום על אהבות שלנו באתר MusicBrainz Ofra Haza - Our Love = על אהבות שלנו, באתר Discogs (באנגלית) Ofra Haza, Discogs (באנגלית) Chansons Contre la Guerre - Ofra Haza / עפרה חזה, באתר www.antiwarsongs.org בר זגה, "עפרה חזה לא ידעה שהיא חולה באיידס", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 9 במרץ 2018 הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות, באתר www.ifpi.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
Greatest Hits II (אלבום של קווין)

Greatest Hits II הוא אלבום הלהיטים השני של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1991. האלבום כולל את להיטי הלהקה בין השנים 1981–1991. האלבום יצא פחות מחודש לפני מותו של פרדי מרקיורי ממחלת האיידס והיה זה האלבום האחרון שהלהקה הוציאה כאשר מרקיורי היה בחיים. מאוחר יותר האלבום נכלל בשני מארזים: Greatest Hits I & II ואוסף הפלטינה: Greatest Hits I, II & III. A Kind of Magic (רוג'ר טיילור) Under Pressure (קווין, דייוויד בואי) Radio Ga Ga (טיילור) I Want It All (קווין) I Want to Break Free (ג'ון דיקון) Innuendo (מרקיורי/טיילור) It's a Hard Life (מרקיורי) Breakthru (קווין) Who Wants to Live Forever (בריאן מיי) Headlong (קווין) The Miracle (קווין) I'm Going Slightly Mad (קווין) The Invisible Man (טיילור) Hammer to Fall (מיי) Friends Will Be Friends (דיקון/מרקיורי) The Show Must Go On (קווין) One Vision (קווין) פרדי מרקיורי - שירה, פסנתר וקלידים בריאן מיי - גיטרה, קלידים שירה וקולות רקע רוג'ר טיילור - תופים, קלידים, שירה וקולות רקע ג'ון דיקון - גיטרה בס וקלידים דייוויד בואי - שירה ב-Under Pressure מידע על האלבום Greatest Hits II באתר MusicBrainz מידע על האלבום Greatest Hits II באתר AllMusic האלבום Greatest Hits II באתר Discogs
יון ברטיאנו

יון קונסטנטין ברטיאנו (ברומנית: Ion Constantin Brătianu‏; 2 ביוני 1821 – 16 במאי 1891) היה אחד הדמויות המרכזיות בפוליטיקה הרומנית במאה התשע עשרה, ויחד עם המלך קרול הראשון, היה האדריכל הראשי של רומניה המודרנית. לאחר שהשתתף במהפכת 1848 בבוקרשט, עבר ברטיאנו לפריז, שם פעל למען האיחוד והאוטונומיה של נסיכויות דנוביה, מולדביה וולאכיה. ברטיאנו היה חבר ב"מחנה הלאומי" (Partida Naţională) בתקופת שלטונו של אלכסנדרו יואן קוזה, ובשנת 1875 הקים את המפלגה הלאומית ליברלית, יחד עם אחיו דומיטרו. כיהן כראש ממשלת רומניה בשלוש קדנציות: יולי, 1868 - 28 בנובמבר 1868; 24 ביולי 1876 - 9 באפריל 1881; 9 ביוני 1881 - 20 במרץ 1888. כראש ממשלה הוא מילא תפקיד מכריע בהבטחת עצמאות רומניה במלחמת רוסיה-טורקיה בשנים 78–1877 ובקונגרס ברלין (1878). כמו כן כיהן ברטיאנו כשר ההגנה וכשר האוצר של רומניה. כשר האוצר מילא ברטיאנו תפקיד חשוב בעיצוב החוקה הרומנית בשנת 1866. הוא היה מעורב בהבאתו של קרול הראשון, מלך רומניה לרומניה אך היה גם מעורב בקשר להפלתו, המכונה רפובליקת פלוישט. משפחת ברטיאנו מדיה וקבצים בנושא יון ברטיאנו בוויקישיתוף יון ברטיאנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Ion Brătianu premier of Romania ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא רומנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.