laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'רקסק

צֳ'רקֳסּק (ברוסית: Черкесск) היא עיר ברוסיה בהרי קווקז ובירת רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה. העיר שוכנת על גדתו הימנית של הנהר קובן. אוכלוסיית העיר מונה כ-129,069 תושבים (2010). כלכלת העיר מבוססת על תעשייה כימית, ייצור מקררים, מוצרי גומי, מוצרי חשמל, צמנט. בעיר נמצאים שני מכונים גבוהים, תיאטרון, מוזיאון לתרבות המקומית. נוסדה על ידי הקוזקים של קובן בשנת 1804 כההיאחזות צבאית לאחר הניצחון על טורקיה בשנת 1790 ומפקדם בטל-פשה, שעמד בראש צבא של 40,000 חייל. לאחר שנוסדה ההיאחזות נקראה על שם המפקד הטורקי, למרות שהיה הצד המפסיד בטלפשינסקיה (בנקבה ברוסית, שם שמתאים לכפר). ב-1825 לאזור עברו משפחות של קוזקים, והגדילו את מספר תושבי ההיאחזות. ב-1880 המקום נהיה מרכז אזורי בתוך חבל קובן. ב-1922 מרכז החבל האוטונומי קרצ'אי-צ'רקסיה, ב-1928 מרכז האזור הצ'רקסי האוטומי. ב-1931 שם העיר שונה לבטלפשינסק (בזכר ברוסית, שם שמתאים לעיר). ב-1934 השם שוב שונה לסולימוב על שם דניאיל סולימוב, יושב ראש המשרד לענייני לאומים. ב-1937 סולימוב הואשם בבגידה והוצא להורג ושם העיר שונה ליז'ובו צ'רקסק על שם ראש הנ.ק.ו.ד. ניקולאי יז'וב. כשיז'וב נעצר והואשם בבגידה שמו הורד משם העיר, ונשאר צ'רקסק בלבד. ב-1943 העיר משמשת כבירת החבל הצ'רקסי האוטונומי, מ-1957 כבירת החבל הקרצ'אי-צ'רקסי האוטונומי ומ-1991 כבירת רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא צ'רקסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'רקסק (ברוסית) צ'רקסק במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם הורוביץ

מנחם הורוביץ (נולד ב-10 באפריל 1956) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי. הורוביץ נולד ברמת גן, לרב ד"ר יעקב יהושע ואולגה אסתר הורוביץ לבית רוזנברג מוותיקי רמת גן. הגיע לקריית שמונה בשנת 1978 במסגרת שירותו הצבאי כאיש עתודה פדגוגית. בתום השירות החליט להישאר בעיר ושימש כמחנך בבתי ספר ממלכתיים-דתיים. בתקופה זאת התפרסם הורוביץ בציבור כאשר היה מתראיין לאחר נפילות הקטיושות בעירו, פרסום זה גרם לכך שלאחר כשנה הפך לכתב גלי צה"ל בצפון. בהמשך, שימש באותו תפקיד עבור העיתונים: "הארץ", "חדשות" ו"ג'רוזלם פוסט", לצד עבודה בעיתון "הצופה". ב-1994 מונה לכתב המסקר את אזור הצפון בחברת החדשות של ערוץ 2. סיים את תפקידו ככתב בצפון בחדשות ערוץ 2 ב-2010 ובגלי צה"ל ב-2011, כדי להתמקד בתוכנית "תוכנית חיסכון" ובפינת הצרכנות "שווה בדיקה" הזוכה לנתוני צפייה גבוהים. בשנת 2012 זכה הורוביץ בפרס חיפה לתקשורת מקומית ע"ש מארק ביאנו על הצטיינות והתמדה בשטח העיתונות המקומית. ביולי 2014 התחיל הורביץ להגיש תוכנית יומית בשם "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל ובאותה שנה אף שימש כמגיש משנה בתוכנית המילה האחרונה בגלי צה"ל לתקופה של מספר חודשים. בנובמבר 2016 זכה בפרס תוכנית המלל הטובה ביותר, שאינה אקטואליה, על תוכניתו "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל - המשודרת כיום מדי יום א'-ד' בין השעות 13:00-15:00. לאחר פיצולו של ערוץ 2 המשיך להגיש את פינתו "שווה בדיקה" המשודרת בערוץ קשת 12, ורעייתו תחיה הצטרפה אליו להנחיית הפינה. הורוביץ נשוי לתחיה (לבית שמש), ששירתה כקצינת מודיעין בדרגת סגן ניצב במשטרה, ואב לשני בנים ובת. הוא מתגורר בקריית שמונה ומנהל אורח חיים דתי. מנחם הורוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מנחם הורוביץ, ברשת החברתית פייסבוק מנחם הורוביץ, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות לי-אור אברבך, מאבד את הצפון, באתר nrg‏, 18 במרץ 2008 דודו כהן, הצפון הישן: מנחם הורוביץ מתגעגע לימים של לפני התאונה, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2009 ערן סויסה, כוכב הצפון: ריאיון עם מנחם הורוביץ, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2010 זוהר ישראל, ‏"אני חד משמעית חושב להצטרף לרשימה בכנסת", באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2012 אורלי גולדקלנג, "דתיים מתקלקלים בתקשורת, אבל בצבא יותר", באתר nrg‏, 2 במרץ 2015 ערן נבון, כוכבי הצפון, באתר ישראל היום, 22 באפריל 2015 שרון רופא-אופיר, זוגתי שתחיה, באתר Xnet‏, 10 בספטמבר 2013 שיר זיו, "הציעו לי מושב בטוח בכנסת. היום אני מודה לאלוהים שלא הסכמתי, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2020 דנה ויס, ‏בשם הבן: תחיה ומנחם הורוביץ חושפים לראשונה את הסיפור המשפחתי, באתר ‏מאקו‏, 28 בינואר 2024
רבי אמי

רבי אמי בן נתן, המוכר כרבי אמי (בירושלמי נקרא לפעמים רבי אימי), היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי לאמוראים. תלמידו של רבי יוחנן, חבר ובר פלוגתא של רבי אסי. נולד בבבל למשפחת כהנים. עלה מבבל לארץ ישראל והתיישב בקיסריה, שם למד אצל רבי אושעיא. לאחר מכן עבר לטבריה, שם למד אצל רבי יוחנן, רבו המובהק, וכשנפטר התאבל עליו כמו על קרובו. לאחר מותו של רבי יוחנן עמד ביחד עם רבי אסי, רבי אבהו, רבי יצחק ורבי שמואל בר נחמני בראש ישיבת טבריה. עיקר הפסיקה נשארה בידי רב הונא שישב בבבל, אך לאחר מותו עברה לרב אמי. דבריו מובאים בתלמוד על ידי רבי יוסנא. יצא בשליחות רבי יהודה נשיאה עם רבי אסי ורבי חייא בר אבא לבדוק את מצב החינוך. כמו כן היה מלווה את רבי יהודה נשיאה לחמת גדר פעמים רבות. באופן אישי מתח עליו ביקורת על שנהג למנות אנשים תמורת כסף. בנו היה רב פנחס בריה דרב אמי, ובן אחר שלו נקרא ינאי בריה דרבי אמי. מתלמידיו המובהקים, היה רבי זריקא. מסופר כי פעם אחת קיבל רבא מעות מאיפרא הורמיז אמו של שאפור המלך, לאחר שזו שלחה אותם לרבי אמי כדי שיחלקם לצדקה, והוא סירב לקבלם. כאשר שמע רבי אמי שרבא קיבל את הכסף וחילקו לצדקה, הוא הקפיד (כעס) על רבא. רבא, שקיבל את המעות, הסביר כי הוא קיבל אותם משום שלום מלכות. למרות זאת, רבי אמי הקפיד על כך שרבא לא חילק את הכסף לעניי גויים, כפי שהיה ראוי לנהוג לדעתו, ובתלמוד מובא כי הוא לא ידע שאכן כך נהג רבא למעשה. קברו המסורתי מצוין כיום במקום מגוריו - טבריה, על פי מסורת מהמאה ה-13, במתחם הסמוך לקבר הרמב"ם לצד רבי אסי. התוספות סבורים שהיו שני אמוראים: האחד נקרא רב אמי, והוא היה גדול מרב הונא, ואילו השני נקרא רבי אמי והוא היה כפוף לרב הונא. דאגה בלב איש - ישחנה. רבי אמי ורבי אסי, חד אמר: ישיחנה מדעתו, וחד אמר: ישיחנה - לאחרים. אין מטריחין את הציבור יותר מדאי. אין מיתה בלא חטא, ואין ייסורין בלא עוון. הרב אהרן הימן, "רבי אמי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט רבי אמי, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ה, עמוד ב'. ראו למשל תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ז', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קי"א, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י', עמוד ב'. תוספות, מסכת בבא בתרא, דף י"א, עמוד ב', ד"ה בעא יומא עה א תענית יד ב שבת נה א
נוודים

נוודים הם קבוצות של אנשים, נשים וטף אשר אורח חייהם נמשך בנדידה ממקום למקום והם אינם חיים באופן קבוע במקום מסוים. הנוודים נודדים בהתאם לזמינות של מים, מזון, מרעה, ביטחון וכדומה. לרוב נעשית הנדידה בשטח מוגדר, או במסלול מחזורי. אורח חיים של נוודות רווח מאוד בעבר, בעיקר אצל אנשים שחיו במדבר, אך כיום תופעה זו הולכת ומצטמצמת. נוודות למחצה: כאשר שבטים נודדים עם עדרי הצאן למרחקים קצרים, ובעונות מסוימות, ובשאר ימות השנה הם חוזרים לנקודת יישוב שממנה יצאו ומעבדים את האדמה. לאורך ההיסטוריה דוגמאות שונות לעמים נודדים אשר בתקופות בצורת ומחסור במזון הפכו לאלימים כחלק מהניסיון להשיג לעצמם מזון, והתקיפו את עמי הקבע, לעיתים לאחר דורות של שיתופי פעולה שלווים יחסית בין עמי הקבע לעמים הנודדים. ג'ון לנקסטר, "נוודים אבודים", נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל 141, פברואר 2010. נוודים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נוודים, דף שער בספרייה הלאומית היסטוריה ושינויי אקלים – פרק 5 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב כירונאה (338 לפנה"ס)

קרב כירונאה נערך ב-338 לפנה"ס בכירונאה אשר בבויאוטיה במהלך מלחמת הקודש הרביעית. הקרב היה ניצחונו הגדול ביותר של פיליפוס השני, אביו של אלכסנדר הגדול. בקרב הביסו המקדונים ובני בריתם את הכוחות המשולבים של אתונה ותבאי, ובכך הבטיחו את ההגמוניה המקדונית ביוון. קו הלחימה של הקונפדרציה הורכב מהאתונאים באגף השמאלי, וחיילי תבאי באגף הימני, כאשר הגדוד הקדוש של תבאי ניצבים בקצה הימני ביותר. במרכז עמדו חיילים משתי הערים. בצד המקדוני פיליפוס פיקד על האגף הימני, ואלכסנדר פיקד על האגף השמאלי תחת עינם הפקוחה של מיטב המצביאים המקדונים. ההטיירוי מוקמו בעורף המערך המקדוני. לפי המקורות, שני הצדדים לחמו בעוז במשך זמן רב, עד שפיליפוס הורה לאגפו הימני לסגת אחורנית, האגף האתונאי תקף בהתלהבות, ולמעשה חשף את עצמו לאגף שמאל של המקדונים. תחת פיקודו של אלכסנדר, הצליחו המקדונים לאגף את היוונים. פיליפוס ניצל את ההזדמנות והורה לאגף הנסוג שלו לשנות כיוון ולעבור למתקפה חזקה. האתונאים המבוהלים, לא החזיקו מעמד מול המקדונים המנוסים, וברחו משדה הקרב, בהותירם את בני תבאי לבדם מול צבא מוקדון. כוח תבאי המשיך להילחם בעוז, אך בסופו של דבר כותר והובס בידי המקדונים. הגדוד הקדוש של תבאי, גדוד עילית בן 300 לוחמים, הושמד כמעט לחלוטין – 254 מלוחמיו נהרגו והשאר נפצעו ונלקחו בשבי. בעקבות הקרב הושמד רוב צבא תבאי, וגם צבא אתונה ספג אבדות כבדות. פיליפוס, נפעם מאומץ לבם והקרבתם העצמית של התבאים, איפשר את הקמתו של גלעד לזכרם. המצביא האתונאי ליסיקלס הועמד למשפט באתונה, נמצא אשם בתבוסה המבזה, והוצא להורג. לאחר הקרב לא נותר, למעשה, כוח שיכול היה להתנגד למקדונים, ופיליפוס שלח את בנו, אלכסנדר בן ה-18, לנהל משא ומתן לכניעת אתונה. פיליפוס הבטיח לחוס על הפולייס שנלחמו מולו, בתנאי שיצטרפו אליו, ויספקו חיילים ומשאבים לצורך מלחמתו בפרסים. האתונאים ובני בריתם, הופתעו מרוחב ליבו, והסכימו מיד. פיליפוס הקים את הליגה הקורינתית, לפי דוגמת הליגה הדלית בהנהגת אתונה והליגה הפלופונסית בהנהגת ספרטה. בניגוד לבריתות יווניות קודמות, זכתה הליגה הקורינתית להצלחה, האריכה ימים והצליחה לגבש זהות לאומית יוונית ארוכת שנים. מסופר כי לאחר הקרב, אמר אלכסנדר הגדול: "אבוי לי, אבי כבש את כל העולם, ולי לא נשאר דבר...". מדיה וקבצים בנושא קרב כירונאה בוויקישיתוף קרב כירונאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרב כירונאה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
1926 בקולנוע

ערך מורחב – 1926 צעדים לקראת פריצת הסרט המדבר: האחים וורנר מתחילים להשתמש במנגנון הויטפון להשמעת קול מותאם לעלילה בסרטים, הסרט הראשון שהשתמש בטכנולוגיה זו היה דון ז'ואן, שיצא ב-6 באוגוסט שנה זו. הטכנולוגיה הייתה מבוססת על תקליטי ⅓33 שפותחה על ידי מעבדות בל. גם אולפני פוקס מתחילים לעשות שימוש בטכנולוגיה מתחרה, מוביטון. השימוש הראשון בטכנולוגיה זו היה ביומני חדשות. במקביל, מופק סרטו הקצר של אל ג'ולסון, A Plantation Act, שאינו יוצא לאקרנים, אך מהווה למעשה תקדים לסרטו זמר הג'אז (1927) הנחשב לסרט הראשון בו קיים פסקול סינכרוני. A Plantation Act משתמש בויטפון. רודולף ולנטינו מת בגיל 31 בלבד מסיבוכים לאחר ניתוח נתן אקסלרוד עולה לפלשתינה-א"י פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 16 ביולי – "בן השיח'" (נקרא בארץ גם:"בנו של השייך"), בכיכובו של רודולף ולנטינו, בסרטו האחרון לפני מותו הפתאומי. 25 בדצמבר – "הבשר והשטן". סרטו של קלרנס בראון, שהציג את גרטה גרבו כפאם פאטאל, בו גילמה אישה מפתה המסכסכת בין שני חברים. סרט זה נחשב לאחד הטובים ביותר של שנות העשרים בקולנוע אמריקני. "Battling Butler" של באסטר קיטון "מה מחיר התהילה?" (What Price Glory?) ו"אלומה מן הים הדרומי" (Aloma of the South Seas) הם הסרטים הרווחיים של השנה. לה בוהם, סרט של קינג וידור "הפיראט השחור" (The Black Pirate), סרט בכיכובו של דאגלס פיירבנקס Brown of Harvard, סרט הביכורים של ג'ון ויין (בתפקיד מזערי) דון ז'ואן בכיכובו של ג'ון בארימור "מאדאם מסתורין", הסרט האחרון הכיכובה של סמל המין תידה בארה פאוסט של פרידריך וילהלם מורנאו; כמו גם סרטו טרטיף "הרפתקאות הנסיך אחמד (Die Abenteuer des Prinzen Achmed), אחד מסרטי האנימציה הראשונים באורך מלא; בבימויה של לוטה רייניגר "Geheimnisse einer Seele" (מסתרי הנפש) של גאורג וילהלם פאבסט "ההר הקדוש", Heilige Berg, סרטה הראשון של לני ריפנשטאהל כשחקנית "אמא" (Мать) ז'אן רנואר מביים את ננה על-פי ספרו של אמיל זולא מאן ריי מוציא את סרטו האמנותי-אוונגרדי-ניסיוני Emak-bakia Aiyoku no arashi (יפן) 5 בינואר – מריה של, שחקנית (נפטרה ב-2005) 17 בינואר – מוירה שירר, שחקנית ורקדנית (נפטרה ב-2006) 20 בינואר – פטרישה ניל, שחקנית (הייתה נשואה לרואלד דאל, נפטרה ב-2010) 26 בינואר – יוסף שאהין, קולנוען מצרי (נפטר ב-2008) 11 בפברואר – לזלי נילסן, שחקן (נפטר ב-2010) 16 בפברואר – ג'ון שלזינגר, במאי (נפטר ב-2003) 6 במרץ – אנדז'יי ויידה, במאי (נפטר ב-2016) 16 במרץ – ג'רי לואיס, שחקן ובדרן (נפטר ב-2017) 5 באפריל – רוג'ר קורמן, במאי ומפיק 8 במאי – דון ריקלס, שחקן ובדרן (נפטר ב-2017) 1 ביוני – מרילין מונרו (נפטרה ב-1962) 1 ביוני - אנדי גריפית, שחקן (נפטר ב-2012) 28 ביוני – מל ברוקס, במאי ותסריטאי 21 ביולי – נורמן ג'ואיסון, במאי ומפיק 14 באוגוסט – לינה ורטמילר, במאית איטלקייה 18 באוקטובר – קלאוס קינסקי, שחקן (נפטר ב-1991) 30 בינואר – ברברה לה-מאר, שחקנית 23 באוגוסט – רודולף ולנטינו, שחקן 1925 בקולנוע 1926 1927 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1926 בקולנוע בוויקישיתוף
אכלני יתר אנונימיים

אכלני יתר אנונימיים (באנגלית: Overeaters Anonymous או בקיצור OA) היא תוכנית שנים עשר צעדים המציעה דרך להתמודד עם הפרעת אכילת יתר, בפרט והפרעות אכילה שונות בכלל כמו בולימיה ואנורקסיה וזאת על פי תוכנית 12 הצעדים של האלכוהוליסטים אנונימיים כפי שפורשו על ידי "אכלני יתר אנונימיים". המשתתפים אינם חייבים להיות בעלי עודף משקל - כאמור, חלק מחברי "אכלני יתר אנונימיים" הם בולימיים או אנורקטיים. כמו בתוכנית האלכוהוליסטים אנונימיים, חברי התוכנית מאמינים כי הם לוקים במחלה גופנית - חוסר יכולת א-נורמלית של שליטה באכילת סוגי מזונות שונים או בהתנהגויות אכילה שונות אשר גורמים, בדומה למצב אצל אלכוהוליסטים, לכמיהות ואכילה כפייתית בלתי נשלטת. חלק מתהליך הכפייתיות הוא הניסיון למצוא סיבות להמשך לאכילה הכפייתית - סיבות הנעות מאכזבות רגשיות ועד "רציונליזציה" של תהליך האכילה (לדוגמה: "אכלתי בסדר במשך שעה\יום\שבוע ועל כן 'מגיע לי'"). הפתרון המוצע על ידי "אכלני יתר אנונימיים" הוא פתרון רוחני - ביצוע של 12 הצעדים של האלכוהוליסטים האנונימיים בשינויים הנדרשים: החלפת המילים "אלכוהול" ו"אלכוהוליסט" ב"אוכל" וב"אכלן יתר כפייתי". על פי אמונת התוכנית, לא כל אדם רגיש לאותם החומרים או המאפיינים הגורמים לכמיהות ומשם לאכילה הכפייתית. הניסיון הראה שחברי OA שונים מפתחים כמיהות בעקבות מאכלים או הרגלי אכילה שונים ועל כן על כל חבר בתוכנית "לפתח" תוכנית אכילה פרטית לבד או באמצעות שימוש באנשי מקצוע. תוכנית "אכלני יתר אנונימיים" משתמשת ברעיון של "הימנעות" מאכילה כפייתית ולא של "פכחון" מאכילה שכזו. תוכנית אכילה, באופן אידיאלי אם כן, תנטרל את כל המאכלים ו\או הרגלי אכילה הגורמת לכאלה כמיהות. אכלני יתר אנונימיים אינם מתעסקים באספקטים הרפואיים של ההשמנה אלא רק בתכונה הכפייתית של אכילת היתר. גישת התוכנית משלימה את הטיפול הרפואי והתוכנית אינה מתיימרת למומחיות כלשהי בתזונה. כדי לקבל הדרכה ואישור תפריטי המזון, מופנים חברי התוכנית לרופאים ולדיאטנים מקצועיים. תוכנית ההחלמה של שנים עשר הצעדים נחשבת ל"רוחנית" מפני שהיא עוסקת בשינוי הפנימי. ל"אכלני יתר אנונימיים" אין כל השתייכות, דרישה או הכוונה דתית ועל כן חברים בתוכנית בעלי אמונות דתיות שונות וגם אחדים שהם אתאיסטים ואגנוסטיקנים. כמו קבוצות 12 צעדים אחרות, קבוצות OA נוהגות להיפגש על בסיס שבועי ואף על פי שבקבוצות ישנם מספר גדול יותר של נשים מגברים, הקבוצות מקבלות את כל המעוניינים להפסיק לאכול באופן כפייתי. התוכנית מבוססת על התנדבות חבריה ואין בה תשלומי חובה אלא רק תרומות הנועדו לקיים את הקבוצות באופן עצמאי וללא תמיכה חיצונית. תוכנית "אכלני יתר אנונימיים" הוקמה ב-19 בינואר 1960, בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. המטה הבינלאומי נמצא כיום באלבקרקי, ניו מקסיקו. החלטות מהותיות בנושאי התוכנית נערכות בצורה דמוקרטית על ידי נציגי הקבוצות מכל רחבי העולם. הצבעות אלה מכונות "מצפון הקבוצה". ישנם כיום כ-6500 פגישות בלמעלה מ-60 מדינות ומוערך כי יש ל-OA בעולם למעלה מ-70,000 חברים. בישראל יש כ-130 פגישות שבועיות בכל רחבי הארץ. לתוכנית ישנם מספר גדול של ספרים וחוברות עבודה - חלקם אף תורגם לעברית. אתר האינטרנט הרשמי של אכלני יתר אנונימיים ארגון OA העולמי ארגון OA בעברית ארגון AA העולמי
גספאר גוסטב קוריוליס

גספאר גוסטב קוריוליס (בצרפתית: Gaspard-Gustave Coriolis;‏ 21 במאי 1792 - 19 בספטמבר 1843) היה מתמטיקאי, ופיזיקאי צרפתי. נודע בזכות גילוי כוח קוריוליס, שנקרא על שמו. כוח זה הוא השפעתה של תנועה על גוף מסתובב, ויש לו חשיבות רבה למטאורולוגיה, לבליסטיקה ולאוקיינוגרפיה. כוח קוריוליס בכדור הארץ קובע את כיווני הרוח הכלליים ואחראי לסיבוב סופות ההוריקן וסופות הטורנדו. קוריוליס נולד בפריז. בשנת 1816 הוא החל להיות מרצה באקול פוליטקניק, שם עסק בניסויים בנושא חיכוך והידראוליקה. הוא הציג את המונחים עבודה ואנרגיה קינטית במשמעויותיהם המדעיות המודרניות בספרו הגדול הראשון, Du calcul de l'effet des machines (1829; " על חישוב הפעולה המכנית"), שבו ניסה להתאים עקרונות תאורטיים למכניקה יישומית. מדיה וקבצים בנושא גספאר גוסטב קוריוליס בוויקישיתוף גספאר גוסטב קוריוליס, באתר MacTutor (באנגלית) גספאר גוסטב קוריוליס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גספאר גוסטב קוריוליס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Gustave-Gaspard Coriolis|French physicist, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA Gaspard-Gustave de Coriolis | Biography, Force, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1951 בקולנוע

ערך מורחב – 1951 החותנת בירח הדבש היום בו עמדה האדמה הנווד הסחלב השחור הצעיף הכחול הקרנבל הגדול הרווח הקטן של אבא מותו של סוכן מקום תחת השמש סיפור בלשי סעדיה: שורשים במולדת ספינת השעשועים סקרוג' הסרט הטוב ביותר: "הכל אודות חוה" הבמאי הטוב ביותר: ג'וזף ל. מנקייביץ' ("הכל אודות חוה") השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר ("סיראנו דה ברג'ראק") השחקנית הטובה ביותר: ג'ודי הולידיי ("נולד אתמול") 8 בינואר – ג'ון מקטירנאן, במאי אמריקני 12 בינואר – קירסטי אלי, שחקנית אמריקנית 13 במרץ – צ'ארו, שחקנית וזמרת ספרדייה-אמריקנית 14 במרץ – סיסן האבלי, שחקנית אמריקנית 17 במרץ – קורט ראסל, שחקן אמריקני 13 ביוני – סטלאן סקושגורד, שחקן שוודי 8 ביולי – אנג'ליקה יוסטון, שחקנית אמריקנית 9 ביולי – כריס קופר, שחקן אמריקני 13 ביולי – דידי דון, שחקנית אמריקנית 21 ביולי – רובין ויליאמס, שחקן אמריקני 24 ביולי – לינדה קרטר, שחקנית אמריקנית 6 באוגוסט – קתרין היקס, שחקנית אמריקנית 5 בספטמבר – מייקל קיטון, שחקן אמריקני 25 בספטמבר – פדרו אלמודובר, במאי ספרדי 25 בספטמבר – מארק המיל, שחקן אמריקני 11 בינואר – צ'ארלס ו. גודארד, מחזאי ותסריטאי אמריקני 6 במרץ – אייבור נובלו, שחקן, זמר ומלחין בריטי 25 במרץ – אוסקר מישו, במאי ותסריטאי אפרו-אמריקני 4 באפריל – אל כריסטי, במאי ומפיק קנדי 6 ביוני – אוליב טל, שחקנית אמריקנית 9 ביוני – מאיו מתוט, שחקנית אמריקנית 23 ביולי – רוברט ג'. פלהרטי, יוצר סרטים דוקומנטריים אמריקני 28 באוגוסט – רוברט ווקר, שחקן אמריקני 30 באוגוסט – קונסטנטין מרשקה, צלם אסטוני 7 בספטמבר – מריה מונטז, שחקנית דומניקנית 1950 בקולנוע 1951 1952 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1951 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1943 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
1952 בקולנוע

ערך מורחב – 1952 "שיר אשיר בגשם" - סרט מוזיקלי, בכיכוב ג'ין קלי, דונלד או'קונור ודבי ריינולדס. "הנס כריסטיאן אנדרסן" - בכיכובו של דני קיי. "בצהרי היום" - מערבון בכיכובם של גרי קופר וגרייס קלי. "הרוע והיופי" - קומדיה בכיכובם של קירק דאגלס ודיק פאוול. "חמש אצבעות" - מותחן בכיכובו של ג'יימס מייסון. "מולין רוז'" - עיבוד לרומן "לה מיור", בכיכובם של חוזה פרר, ז'ה ז'ה גאבור וקולט מרשאן. האדם השקט - דרמה עטורת שבחים של ג'ון פורד בו מגלם ג'ון ויין מתאגרף אמריקני החוזר לכפר הולדתו באירלנד ומתאהב באחותו של אחד מיריביו. הסרט זכה בשני פרסי אוסקר: לצילום ולבימוי. 6 במרץ – שרון הראל, מפיקת קולנוע ישראלית 7 במרץ – סמדר ברנר, שחקנית קולנוע ישראלית 19 במרץ – מרק רוזנבאום, במאי ומפיק קולנוע ישראלי 14 במאי – רוברט זמקיס, במאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר 7 ביוני – ליאם ניסן, שחקן 20 ביוני – ג'ון גודמן, שחקן 1 ביולי – דן אקרויד, שחקן קנדי 18 באוגוסט – פטריק סווייזי, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2009) 27 באוגוסט – מיכה לבינסון, שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע ישראלי (נפטר ב-2017) 25 בספטמבר – כריסטופר ריב, שחקן (נפטר ב-2004) 22 באוקטובר – ג'ף גולדבלום, שחקן 27 באוקטובר – רוברטו בניני, שחקן ובמאי 21 באפריל – לזלי באנקס, שחקן 26 באוקטובר – האטי מקדניאל, שחקנית (עוזרת הבית ב"חלף עם הרוח") איטליה אומברטו דה צרפת משחקים אסורים יפן איקירו ארצות הברית ויוה זפאטה! ארצות הברית אורות הבמה ארצות הברית דודנית רחל ארצות הברית האדם השקט ארצות הברית ההצגה הגדולה בתבל ארצות הברית שלגי הקילימנג'רו ישראל קריה נאמנה חמש אצבעות חשיבותה של רצינות לפגוש את דני וילסון שובי שבא הקטנה 1951 בקולנוע 1952 1953 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1952 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1943 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1950 בקולנוע

ערך מורחב – 1950 סינדרלה ($4,300,000) רק אתמול נולדה ($4,100,000) אבי הכלה ($4,036,000) שמשון ודלילה ($9,000,000) פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר: הכל אודות חוה בהפקת דריל זאנוק (פוקס המאה ה-20) הבמאי הטוב ביותר: ג'וזף ל. מנקייביץ' על הסרט "הכל אודות חוה" השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר בתפקיד סיראנו דה ברז'ראק (מתוך "סיראנו דה ברז'ראק (אנ')") השחקנית הטובה ביותר: ג'ודי הולידיי בתפקיד אמה 'בילי' דאן (מתוך "רק אתמול נולדה") שחקן המשנה הטוב ביותר: ג'ורג' סנדרס בתפקיד אדיסון דה וויט (מתוך "הכל אודות חוה") שחקנית המשנה הטובה ביותר: ג'וזפין האל בתפקיד וייט לואיז סימונס (מתוך "הארווי") פרסי גלובוס הזהב: הסרט הטוב ביותר: שדרות סאנסט הבמאי הטוב ביותר: בילי ויילדר - שדרות סאנסט השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר - סיראנו דה ברז'ראק השחקנית הטובה ביותר: גלוריה סוונסון - שדרות סאנסט "ריו גראנדה". הסרט השלישי בטרילוגיית המערבונים של ג'ון פורד ובו מככבים ג'ון ויין ומורין אוהרה. "פחד במה". מותחן של אלפרד היצ'קוק, בו מככבת מרלן דיטריך, המתרחש בבית ספר למשחק. 22 בפברואר – ג'ולי וולטרס, שחקנית 13 במרץ – ויליאם ה. מייסי, שחקן 18 במרץ – בראד דוריף, שחקן 26 במרץ – מרטין שורט, שחקן 20 במרץ – ויליאם הרט, שחקן 30 במרץ – רובי קולטריין, שחקן 18 באפריל – קני אורטגה, במאי קולנוע (היורשים, היי סקול מיוזקל) 21 בספטמבר – ביל מארי, שחקן 31 באוקטובר – ג'ון קנדי, שחקן 28 בנובמבר – אד האריס, שחקן 8 בדצמבר – ריק בייקר, מאפר ("מלחמת הכוכבים", "כוכב הקופים") 2 בינואר – אמיל יאנינגס, שחקן 7 באפריל – וולטר יוסטון, שחקן (ואביו של הבמאי ג'ון יוסטון) 23 באוקטובר – אל ג'ולסון, שחקן 1949 בקולנוע 1950 1951 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1950 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1943 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1956 בקולנוע

ערך מורחב – 1956 "המחפשים", בבימויו של ג'ון פורד, ובכיכובו של ג'ון ויין. "מובי דיק", בבימויו של ג'ון יוסטון, בכיכובו של גרגורי פק על פי רב המכר של הרמן מלוויל. "האיש שידע יותר מדי", בבימויו של אלפרד היצ'קוק, ובכיכובו של ג'יימס סטיוארט. הסרט הטוב ביותר: "מסביב לעולם בשמונים יום" הבמאי הטוב ביותר: ג'ורג' סטיבנס ("ענק") השחקן הטוב ביותר: יול ברינר ("המלך ואני") השחקנית הטובה ביותר: אינגריד ברגמן ("אנסטסיה") 3 בינואר – מל גיבסון, שחקן, במאי ומפיק אמריקני 21 בינואר – ג'ינה דייוויס, שחקנית אמריקנית 12 באפריל – אנדי גרסיה, שחקן קובני 18 באפריל – אריק רוברטס, שחקן אמריקני 9 ביולי – טום הנקס, שחקן ומפיק אמריקני 20 באוקטובר – דני בויל, במאי קולנוע ומפיק אנגלי 21 באוקטובר – קארי פישר, שחקנית ותסריטאית אמריקאית (נפטרה ב-2016) 20 בנובמבר – בו דרק, שחקנית אמריקנית 16 באוגוסט – בלה לוגוסי, שחקן קולנוע הונגרי (נולד ב-1882) 1955 בקולנוע 1956 1957 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1956 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1956 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
אוויס

אוויס (באנגלית: Avis) היא חברת השכרת רכב בינלאומית, שבסיסה בניו ג'רזי, ארצות הברית. בשנת 1946 פתח וורן אוויס, טייס בחיל האוויר האמריקאי, סוכנות השכרת הרכב בשדה התעופה Willow Run ביפסילנטי, מישיגן שבארצות הברית. עד אז לא הייתה אפשרות לשכור רכב בנמלי התעופה, ואוויס, שרכב על אופניים מנמל התעופה לביתו, נאלץ לשאת את אופניו בבטן המטוס לכל מקום שטס אליו. בעת הפתיחה היו ברשות החברה 3 מכוניות. ב-1953 הקימה אוויס את סניפיה הראשונים מחוץ לגבולות ארצות הברית, באירופה, בקנדה ובמקסיקו. ב-1963 השיקה אוויס מסע פרסום עולמי, שסיסמתו, "We are No. 2. We try harder". הסיסמה ביטאה שינוי ניהולי וארגוני שהעמיד את הלקוחות והשירות ללקוחות בראש סדרי העדיפויות של החברה. נכון ל-2013 משתמשת החברה בסיסמה "We try harder" בפרסומיה. לאוויס יש כ-9,550 תחנות השכרת רכב ב-180 מדינות ברחבי העולם. הזמנות הרכב מתבצעות דרך האינטרנט, בטלפון ובאמצעות סוכני הנסיעות. צי המכוניות הבינלאומי של החברה כולל יותר מ-575,000 כלי רכב. מחזור המכירות השנתי של אוויס עומד על כ-2.5 מיליארד דולר. בכל שנה מבצעת החברה כ-38 מיליון השכרות רכב. בישראל פועלת אוויס מתחילת שנות השישים של המאה העשרים. חברת "דן רנט-א-קאר" הוקמה בשנת 1986 ונרשמה למסחר בבורסה בתל אביב ב-1993. שמה שונה ל-"דן רכב ותחבורה" בשנת 2002, בשנת 2011 הועברה הבעלות בזיכיון אוויס ל-"קרדן רכב בע"מ". עד אמצע שנות ה-90 התמקדה החברה בפעילות השכרת הרכב לזמן קצר בישראל ובחו"ל. מאמצע שנות ה-90 הפך הליסינג התפעולי לתחום הפעילות המרכזי של החברה. לזמן קצר משכירה אוויס מגוון כלי רכב, פרטיים ומסחריים, להשכרה לתקופה של עד שנה. לתקופות ארוכות יותר מציעה החברה ליסינג תפעולי - השכרת רכב לתקופות ארוכות (בין שנה לשלוש שנים) תמורת תשלום חודשי קבוע, וכן ליסינג מימוני/פרטי. בין לקוחותיה – מותגים בינלאומיים ומקומיים מובילים, כגון "טבע", "פלאפון", "אלקטרה", "מארוול", נייס" וכו'. בנוסף, עוסקת החברה במכירת כלי רכב מיד ראשונה מצי הליסינג וההשכרה - בכל שנה מוכרת החברה כ-10,000 כלי רכב. נכון לשנת 2016, מספר הרכבים של אוויס הוא כ-31,000 כלי רכב, רובם בליסינג תפעולי. החברה מפעילה 13 סניפי השכרה מנהריה ועד אילת ו-20 מרכזים למכירת רכב מיד ראשונה מצי הליסינג וההשכרה. החל משנת 2016, אוויס ישראל היא בבעלות קבוצת יוניברסל מוטורס ישראל. הרץ (חברה) מדיה וקבצים בנושא אוויס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוויס אוויס, ברשת החברתית פייסבוק אוויס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוויס, ברשת החברתית אינסטגרם דו"ח פעילות תקופתי לשנת 2015 - קרדן רכב בע"מ, עמ' 4