פנחס ליטבינובסקי

פנחס ליטבינובסקי (נכתב גם ליטוינובסקי; 11 באוגוסט 1894; ט' באב תרנ"ד – 15 בספטמבר 1985; א' בתשרי תשמ"ו) היה צייר ישראלי. על יצירתו זכה בפרס ישראל לציור בשנת 1980. פיוטר ולדימירוביץ ליטבינובסקי נולד לזאב וחוה ליטבינובסקי בנובוגאורגייבסק (אנ') שבאוקראינה. אביו היה סוחר; פנחס התחנך בבית דתי ולמד בילדותו ב"חדר". ב-1912 קיבל מלגת לימודים לאקדמיה לאמנות באודסה, שם פגש את בוריס שץ, שהזמינו לעלות לארץ ישראל וללמוד באקדמיה לאמנות בצלאל, אותה הוא ייסד. ליטבינובסקי נענה להזמנתו של שץ, אך שב כעבור זמן קצר לרוסיה והחל ללמוד שם באקדמיה לאמנות בפטרוגרד. ב-1917 נשא את ליזה לבית טורגובסקי לאישה. ב־1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, עלה ליטבינובסקי בשנית לישראל בלווית רעייתו, על סיפון האונייה רוסלאן ובני הזוג התיישבו בירושלים, אך כעבור זמן קצר עברו לחיות בקומונה ביתניה עילית שבגליל. עבודתו בציור בירושלים נמשכה וזכתה להצלחה, ובשנים 1924–1928 הוצגו יצירותיו בתיאטרון "האהל" בתל אביב ובמגדל דוד בירושלים. ב־1926 עיצב את התפאורה למחזה "הדיבוק" בהבימה וב־1927 עיצב ליטבינובסקי את הסמל הראשון של איגוד הספורט הפועל. ליטבינובסקי הצטרף להתארגנות אגד של האמנים המודרניים והקבוצה ערכה תערוכה בשנת 1929 בדירה ברחוב אלנבי, מול קולנוע מוגרבי. תערוכה אחרת של אמנות מודרנית הוצגה ב־1930 במוזיאון תל אביב ונקראה "ראשית המודרניזם בציור הישראלי 1920–1930". בשנות השלושים הרבה ליטבינובסקי לשהות בפריז, והושפע מעבודותיהם של אנרי מאטיס, פיקאסו, סזאן ושל הציירים היהודים מאסכולת פריז. ב־1935 הוא ערך תערוכת יחיד ראשונה של יצירותיו בבצלאל. בשלהי תקופה זו הוא עבר עם משפחתו וחי במשותף עם האמן משה מוקדי; השניים הקימו ביחד סטודיו לציור. בשנים 1949–1955 סייר ליטבינובסקי בארצות הברית ובאירופה וב־1960, לאחר הפסקה של 17 שנים, העמיד תערוכה בביתן הלנה רובינשטיין שכללה 180 עבודות של 30 שנות יצירה. ליטבינובסקי הוא חתן פרס דיזנגוף מ־1939, יקיר ירושלים ב־1970 וחתן פרס ישראל לציור ב־1980 (יחד עם יוסל ברגנר ואנה טיכו). נפטר בערב ראש השנה תשמ"ו (1985) בירושלים, ונטמן בהר המנוחות. הוא הותיר אחריו שתי בנות. בתו דפנה היא משוררת. יצירותיו המוכרות ביותר הן של ציורי דיוקן של אנשי שם, בהם דמיות כמו נשיאי ארצות הברית ג'ון קנדי והארי טרומן, ראש הממשלה גולדה מאיר, הרב אברהם יצחק הכהן קוק והשחקנית חנה רובינא. בין הדיוקנאות ישנה סדרה יוצאת דופן של דיוקנאות ראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון אותו צייר עשרות פעמים בסגנונות שונים. ליטבינובסקי לא הסביר מדוע צייר את בן-גוריון שוב ושוב. לדעת האוצר עמיחי חסון יש מספר תשובות אפשריות: ייתכן כי מדובר בניסיון ליצור איקוניזציה של אבי האומה מתוך הכרה בגדולתו, או שמא דווקא שליטתו הדומיננטיות של בן-גוריון היא שעוררה את חושיו האינדיבידואליסטים של ליטבינובסקי, שביקש להביע מחאה אמנותית דרך שינויי הצורה של המנהיג. בשנת 2021, בעקבות דרישה לפינוי ציוריו של ליטבינובסקי מהבית בשכונת קטמון מצד עיריית ירושלים, החל אלון דין, נכדו, בהוצאת הציורים מהבית, העברתם לביתו בחיפה, והשמדת אלפים מהם במסור חשמלי. השלכת הציורים באה לאחר שדין ניסה במשך שנים למצוא מקום חליפי לאחסון הציורים ולהצגתם במסגרת תערוכה. במשך השנים נעשו גם ניסיונות, שלא עלו יפה, לייסד מוזיאון עבור ציוריו של ליטבינובסקי. החל משנת 2020 פועל בביתו בשכונת קטמון שבירושלים "סטודיו משלך" – גלריה לעידוד יצירה ואמנות נשית. ליטבינובסקי: לרגל יום הולדתו ה-50, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1944 ליטבינובסקי: טרוספקטיבה, ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1960 פנחס ליטבינובסקי, משכן הכנסת, ירושלים, 1986 פנחס ליטבינובסקי: סדרת הכנר, אוצר: גדעון עפרת, בית האמנים בירושלים, 1986 ליטבינובסקי, אוצר: יגאל צלמונה, מוזיאון ישראל, 1990 דיוקן וספר, אוצר: דוד בן-נעים, אוניברסיטת בר-אילן, 2010 פנחס ליטבינובסקי: ובחרת בחיים – זו אמנות, אוצר: עמיחי חסון, גלריית בית אבי חי בירושלים, 2024 קבוצת אמנים בתצלום (1925–1926) מאת אברהם סוסקין. משמאל לימין: יוסף זריצקי, אריה לובין, יונה צליוק, ראובן רובין, ציונה תג'ר, פנחס ליטבינובסקי (עומד, שני מימין), יצחק כץ, ברוך אגדתי ויצחק חזין דיוקנו של ליטבינובסקי בשנות ה־40 ערבי עם פרח, 1926 שמן על בד גובה 92 ס"מ, אורך 73 ס"מ מוזיאון תל אביב לאמנות דיוקן המשורר חיים נחמן ביאליק המוצג בבית אריאלה בתל אביב גבריאל טלפיר, אמנים בישראל – פנחס ליטבינובסקי, גזית (כתב עת), כרך ל', חוברת א'–ד' (349–352), אפריל–יוני 1973 מדיה וקבצים בנושא פנחס ליטבינובסקי בוויקישיתוף פנחס ליטבינובסקי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל דוד תדהר (עורך), "פנחס ליטבינובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2209 נעמה ריבה, שנים אחרי שעבודותיו נזרקו לפח הוא שוב זוכה לתערוכה, באתר הארץ, 15 ביולי 2024 מידע לאספנים אודות פנחס ליטבינובסקי, באתר עסקי אמנות תמונות מתערוכת "דיוקן וספר", באוניברסיטת בר-אילן מציוריו של פנחס ליטווינובסקי באתר תירוש פנחס ליטבינובסקי, דף שער בספרייה הלאומית נעמה ריבה, שנים אחרי שעבודותיו נזרקו לפח הוא שוב זוכה לתערוכה, באתר הארץ, 15 ביולי 2024 מירב מורן, הוא היה מגדולי הציירים בארץ. למה משמידים ציורים שלו במסור חשמלי?, באתר הארץ, 16 בפברואר 2022