laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חתול ספרייה

חתול ספרייה הוא חתול מבוית החי בספרייה ציבורית. ניתן למצוא חתולי ספריות בספריות שונות ברחבי העולם. הקשר של חתולים עם ספריות נמשך מימי הביניים ועד ימינו. חתולי ספרייה עכשוויים הוצגו גם בקולנוע ובספרות. הקשר בין חתולים לספריות הוא בן מאות שנים. רישומים נזיריים מימי הביניים מצביעים על כך שחתולים הוחזקו במנזרים עוד מימי הביניים על מנת לשלוט באוכלוסיית חולדות שעלולות לאכול כתבי יד יקרי ערך. בשנת 1745 פרסמה יליזבטה, קיסרית רוסיה צו להעביר חתולים לחצרה. צאצאיהם של חתולים אלה חיים כיום במוזיאון הארמיטאז' הממלכתי. חתולי ספרייה הופיעו כדמויות בספרים ובסרטים, מונצחים באבן מול מוסדותיהם, וחלקם מקבלים תפקידים בדירקטוריון המוסד. חתולים רבים נהנים מתפקידים מקצועיים בעלי פרופיל גבוה של שיווק ויחסי ציבור. מערכת היחסים בין ספריות לחתולים היא לעיתים שנויה במחלוקת. באחד המקרים, היו ניסיונות להוציא חתול מספרייה, בהתבסס על חששות של לקוחות עם אלרגיות בטענה להפרות של חוק האמריקנים עם מוגבלויות. סיבה נוספת להוצאתן של חתולים הייתה בגלל תגובתו של חתול הספרייה לחיות שירות. כאשר חתול ספרייה הוצא ממוסדו בעמק פוטנם, ניו יורק, המוסד סבל כלכלית. שניים מחברי הקהילה היו כל כך מוטרדים מההוצאה שהם מחקו עזבונות לספרייה מצוואותיהם, מה שגרם להפסד של 80,000 דולר בהכנסות פוטנציאליות. אגודת חתולי הספרייה הוא ארגון שהוקם בשנת 1987 כדי לעודד הפצה, כבוד והכרה של חתולי ספרייה. האגודה כללה עשרות ספריות חברות שהחליפו מידע על החתולים שלהן, ופרסמו עלון אודותיהם. האנתולוגיה "חתולים, ספרנים וספריות: מסות עבור ועל אודות אגודת חתולי הספרייה" חקרה את הקשר הזה. חייהם של חתולי הספרייה נחקרו גם כן על ידי גארי רומא, דוקומנטרי שהפיק סרט בשם "Puss in Books: Adventures of the Library Cat". לפי האתר של רומא, ישנם יותר מ-800 חתולי ספרייה המקוטלגים ברחבי העולם. בנוסף, חתולים נמצאים לעיתים קרובות בחנויות ספרים עצמאיות ברחבי ארצות הברית. חתולי ספרייה שימשו כפטרונים, להגביר את המורל של הספרנים ולהעניק השראה לתוכניות קריאה ואוריינות. חתולים יכולים להיות שימושיים גם לקמפיינים שיווקיים, והם משמשים לעיתים קרובות כדי ליצור פרסום לספריות שלהם, במיוחד במדיה החברתית. נוכחותו של חתול יכולה ליצור סביבה רגועה ולהקל על הלחץ היומיומי עבור קוראים וספרנים כאחד. טבעם העצמאי בדרך כלל של חתולים עשוי להתאים גם לסביבה האינטלקטואלית של ספרייה, שכן הם דלי תחזוקה ועשויים להתאים ביתר קלות לאישים אינטלקטואלים עסוקים הפוקדים ספריות. דיואי קורא הספרים הוא ככל הנראה חתול הספרייה המפורסם ביותר. דיואי התגורר בספרייה הציבורית של ספנסר באיווה במשך 19 שנים. לאחר מותו יצא ספר אודותיו ובהמשך מספר ספרי המשך. טיפול בעזרת בעלי חיים חתול ספינה (אנ') Pacini, Daniela (Summer 2009). "Breaking Down Barriers: Dogs and Cats in Public Libraries". Stevens, Norman D. (2004). "Myeo: the First Library Cat". מדיה וקבצים בנושא חתול ספרייה בוויקישיתוף Cats, get off the page!. blogs.bl.uk. Russia’s Museum Cats. Send Me Your Library Cats. What is a cat? A Quick Guide to Library Cats. The love that dare not bark its name. Iowa Library’s Cat Has a Rich Second Life as a Biography.
קלוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קלוס – היווצרות זמנית של רקמה סביב עצם במקרה של שבר או סדק בעצם גיבון קלוס – מין של קוף בסוג גיבון שבמשפחת הגיבונים כף קלוס – לשון יבשה, באזור חוף גרהאם של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה שם משפחה ממקור גרמני (Kloss) אישים אילנה קלוס – טניסאית-עבר דרום אפריקאית-יהודיה אלון קלוס – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין תותחנים ראשי גוסטב אדולף קלוס – צייר ומאייר גרמני קרלי קלוס – דוגמנית ויזמית אמריקאית-יהודייה שטפן קלוס – כדורגלן-עבר גרמני
תלמה אדמון

תלמה אדמון (נולדה ב-25 בפברואר 1950) היא עיתונאית, סופרת, עורכת ומתרגמת. כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשס"ב 2002. נולדה כתלמה גורלניק בקיבוץ פלמחים. אביה ישראל גורלניק היה ממייסדי הקיבוץ ותלמה היא הבת הראשונה של הקיבוץ. את שירותה הצבאי עשתה ככתבת בבמחנה נח"ל. לאחר שהשתחררה מהצבא עסקה בכתיבה ובעריכה בעיתונים את ומעריב. בין השנים (1995־2005) ערכה את המדור "ספרות וספרים" של העיתון מעריב. במקביל עסקה כל השנים גם בכתיבה ספרותית. מתגוררת עם בן זוגה במושב שדמה. סיפורים מפרי עטה של אדמון פורסמו באנתולוגיות שונות ("בואי כלה", "טעם החיים" בהוצאת כרמל, "אלה החיים שהייתי רוצה לחיות" בהוצאת עם עובד) וכן במוספים ספרותיים ובכתבי-עת (קשת). זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים מטעם קרן ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול ז"ל לשנת תשס"ב. ספרה "מכתבים לעמוס" זיכה אותה ב-2007 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער לשנת תשס"ז. נועה כבר גרה כאן עיצוב ואיור, יעל ליאור, הוצאת ספרית מעריב, 1985 צריף עף ברוח, כתר הוצאה לאור, 1989 (לילדים) אגמים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2005 מכתבים לעמוס: רומן מכתבים לנוער, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006 שלי בוחרת מתנה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2008 אלה של החתולים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2011 בוקר ראשון באירופה: הערה על מקום אחר, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2014 תלמה אדמון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" תלמה אדמון, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" תלמה אדמון, דף שער בספרייה הלאומית תלמה אדמון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
ג'בון איסט

ג'בון רומאריו איסט (באנגלית: Javon Romario East; נולד ב-22 במרץ 1995 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דפורטיבו סאפריסה מליגת העל של קוסטה ריקה ובנבחרת ג'מייקה. איסט החל את הקריירה המקצוענית שלו בפורטמור יונייטד מליגת העל הג'מייקנית, איתה זכה בשתי אליפויות. ב-1 ביולי 2019 הושאל לסנטוס דה גואפילס מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-10 באוגוסט 2020 חתם בסן קרלוס מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-31 בדצמבר 2020 חתם בסנטוס דה גואפילס באופן קבוע. ב-30 בינואר 2018 ערך איסט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות. ב-18 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת גיאנה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2019/2020. הוא היה אמור להשתתף במשחקי גביע הזהב 2021, אך בעקבות פציעה לא היה יכול להתייצב ובמקומו הוצב אנדרה גריי. פורטמור יונייטד אליפות ג'מייקה (2): 2017/2018, 2018/2019 ג'בון איסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'בון איסט, ברשת החברתית אינסטגרם ג'בון איסט, באתר Transfermarkt ג'בון איסט, באתר Soccerway ג'בון איסט, באתר National Football Teams ג'בון איסט, באתר FootballDatabase.eu Portmore's marksman Javon East shooting for the stars באתר Jamaica Observer, ‏ 3 בינואר 2018 (באנגלית) Portmore hitman East makes move to Costa Rica's Santos באתר Jamaica Observer, ‏ 12 ביוני 2019 (באנגלית) Reggae Boy Javon East signs with another Costa Rican club באתר Loop, ‏ 12 באוגוסט 2020 (באנגלית)
ז'וליה דוקורנו

ז'וליה דוקורנו (בצרפתית: Julia Ducournau; נולדה ב-18 בנובמבר 1983) היא תסריטאית ובמאית קולנוע צרפתייה. סרטיה בדרך כלל מתמקדים בז׳אנר האימה המכונה "אימת הגוף" (Body Horror). סרטה "טיטאן" משנת 2021 זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. דוקורנו נולדה בפריז לאם גינקולוג ואב רופא עור. משיכתה לסיפורי אימה החלה כשהייתה בת שש כשראתה בסתר את הסרט "המנסרים מטקסס" משנת 1974, ומקריאת ספרי הרפואה של הוריה. בשנת 2004 היא למדה תסריטאות בבית הספר לאומנות La Fémis שבפריז. ב-2011 ביימה את סרטה הראשון, "ג’וניור" (Junior). סרט קצר על ילדה שבעקבות חיידק בבטנה "משילה את עורה" כמו נחש. הסרט זכה באותה שנה בפרס Petit Rail d'Or הניתן במסגרת תחרות שבוע המבקרים בפסטיבל קאן. בשנת 2012 הוציאה סרט טלוויזיה בשם "שחין" (Mange) שעוקב אחרי עורכת דין, בולמית לשעבר, שמחפשת נקמה במי שהציק לה בימי הקולג׳. בשנת 2016 יצרה את הסרט העלילתי הארוך הראשון שלה, סרט האימה "נא" (Raw), שעוקב אחרי צעירה צמחונית שלאחר שהיא טועמת בשר בפעם הראשונה מתפתחת לה תשוקה קניבליסטית. הסרט הוקרן במסגרת תחרות שבוע המבקרים בפסטיבל קאן וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של לונדון. סרטה העלילתי השני, "טיטאן" (Titane) זכה בפרס דקל הזהב בשנת 2021 והפך את דוקורנו לבמאית הקולנוע השנייה שזכתה בפרס הנכסף, אחרי ג׳יין קמפיון בשנת 1993 על סרטה "הפסנתר". במרכז העלילה של הסרט ניצבת רוצחת סדרתית המתעברת מכלי רכב ומתחזה לגבר כדי להעמיד פנים שהיא בנו האובד של כבאי בודד. מדיה וקבצים בנושא ז'וליה דוקורנו בוויקישיתוף ז'וליה דוקורנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'וליה דוקורנו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ז'וליה דוקורנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 1. "Qui est Julia Ducournau, la lauréate de la Palme d'or 2021?", (בצרפתית), 18 ביולי 2021. Godfrey, Alex (2017-03-30). "Raw director Julia Ducournau: 'Cannibalism is part of humanity'". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-10-27. "Julia Ducournau". La Fémis. Godfrey, Alex (2017-03-30). "Raw director Julia Ducournau: 'Cannibalism is part of humanity'". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-10-27. Fear, David (2017-03-13). "'Raw' Review: Cannibal Coming-of-Age Film Is a Modern Horror Masterpiece". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-10-30. "Diversity Reigns at the London Film Festival Awards". What's Worth Seeing. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Rubin, Rebecca (2019-09-10). "Neon Nabs 'Titane,' Follow-Up Feature From 'Raw' Director Julia Ducournau". Variety (באנגלית). נבדק ב-2019-10-27.
רוונה (נפה)

נפת רוונה היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה. בירת הנפה היא העיר רוונה. נכון לשנת 2015, אוכלוסיית הנפה מונה 391,997 תושבים על פני שטח של 1860 קמ"ר, המקנה לו צפיפות אוכלוסין של 210.81 תושבים לקמ"ר. נפת רוונה אוכלסה לראשונה על ידי שבטים איטליים מצפון איטליה, ונכבשה בשנת 191 לפנה"ס על ידי הרפובליקה הרומית. ליד קלאסה(אנ') נבנה נמל, והצי האדריאטי התבסס ברוונה. בשנת 402 לספירה הפכה רוונה לבירת האימפריה הרומית המערבית, והתקיימה עד להתמוטטות האימפריה ונפילת רומא ב-476. בעקבות כך שלטו ברוונה המלכים הברברים אודואקר ולאחר מכן תיאודוריק (אנ') עד שנכבשה על ידי האימפריה הביזנטית בשנת 540, הביזנטים הכריזו שזה יהיה שטח טריטוריאלי (האקסרקט)(אנ') שלהם. הנפה המשיכה להיות תחת שלטון ביזנטי עד פלישת הלומברדים בשנת 751, ולאחר מכן סופחה על ידי מלך הפרנקים פיפן הגוץ. הנפה הושמה תחת שלטון האפיפיור על ידי פיפן הגוץ ב-757. רוונה נשלטה לאחר מכן על ידי הכס הקדוש עד שקיבלה עצמאות במאה ה-12. האפיפיור השתלט שוב ב-1278 עד שנכבשה על ידי ונציה ב-1441. מלחמת ליגת קמברה התרחשה ליד רוונה ב-1512, בה הובסו כוחות האפיפיור, אך הכוחות הצרפתיים נהרגו כמעט לחלוטין וסולקו מאיטליה. הנפה נשארה תחת שלטונו של הכס הקדוש עד שהפכה לחלק מממלכת איטליה. בשנת 1921, התקוממויות ברוונה גרמו להתקדמות מהירה של התנועה הפשיסטית באזור. מבנים השייכים לרפובליקנים ולסוציאליסטים נתפסו או נשרפו על ידי איטלו באלבו, וב-29 ביולי, הוא ואנשיו עברו ברחבי נפות רוונה ופורלי, ושרפו כל מטה של ארגון סוציאליסטי בליל מעשי טרור. נפת רוונה היא אחת מתשע הנפות במחוז אמיליה-רומאניה בצפון מזרח איטליה. לנפה יש גישה אל הים האדריאטי . בצפון הנפה שוכנת נפת פרארה ונפת בולוניה במערב. העיר המטרופוליטנית של פירנצה שבמחוז טוסקנה שוכנת בדרום מערב, ומחוז פורלי-צ'זנה בדרום. בירת המחוז היא העיר רוונה (Ravenna), המחוברת לים האדריאטי באמצעות תעלת קנדיאנו(אנ'). נפת רוונה מרושת במסילות הרכבת בולוניה-אנקונה, רוסי -פאנסה, פאאנצה-פירנצה, פאאנצה-לבצולה וקסטל בולונז-רוונה. השירותים מופעלים על ידי חברת הרכבות Trenitalia. בנפת רוונה קיים שדה תעופה קטן בבירת הנפה רוונה, המשמש לטיסות פרטיות וממוקמים בו בתי ספר לטיסה. מדיה וקבצים בנושא רוונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוונה "Provincia di Ravenna". Tutt Italia. Segrè, Claudio G. (1987). Italo Balbo: A Fascist Life. University of California Press. pp. 86–87. ISBN 978-0-520-91069-0.
הרופאים הצעירים (סרט, 1961)

הרופאים הצעירים (באנגלית: The Young Doctors) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1961 בבימויו של פיל קרלסון, עם פרדריק מארץ', בן גאזארה ואדי אלברט בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על רב המכר "האבחנה הסופית" ("The Final Diagnosis") של ארתור היילי (אנ') משנת 1959. העלילה מתרחשת ברובה בתוך בית חולים עירוני ועוסקת בעיקר ביריבות בין פתולוג ותיק לבין פתולוג צעיר שנשלח על ידי הנהלת בית החולים כדי להחליף אותו. זה סרטו הראשון של ג'ורג' סיגל שמופיע בו בתפקיד קטן של מתמחה בפתולוגיה. בתחילת הסרט נשמע קולו של רונלד רייגן כשהוא קורא חלקים משבועת הרופאים שנוסחה ב-1948 על ידי ההסתדרות הרפואית העולמית. ד"ר פירסון (פרדריק מארץ') מכהן 25 שנים כמנהל המכון הפתולוגי והמעבדה בבית חולים עירוני. מנהל בית החולים תומסלי (ארתור היל) וחברי ההנהלה לא מרוצים מתפקודו כמנהל. תשובות פתולוגיות מתקבלות באיחור. פירסון מתלונן על חוסר בכוח אדם והם ממנים את ד"ר קולמן (בן גאזארה) כעוזר בתקווה שיחליף אותו בזמן הקרוב. פירסון אינו רוצה לעזוב. הוא מקבל את קולמן בקרירות ומנסה להצר את צעדיו. קולמן מתמנה לאחראי על המעבדה אך הערותיו נתקלות בהתנגדות של הלבורנט הראשי בניסטר (אדוארד אנדרוז) המקבל הוראות ישירות מפירסון. קולמן נפגש במכון באחות המתלמדת קטי האנט (אינה באלין) לאחר שחשה ברע בעת צפייה בניתוח גופה על ידי פירסון. הוא מחזר אחריה והיא מתאהבת בו. קטי סובלת מכאב בברך ובדיקה וצילומי רנטגן מעלים חשד לגידול בעצם. הכירורגית ד"ר גריינג'ר (אלין מקמהון) מבצעת ביופסיה מהברך שנבדקת במעבדה על ידי פירסון וקולמן. פירסון חושב שמדובר בגידול ממאיר מסוג אוסטאוג'ניק סרקומה וקולמן חושב שלא. הביופסיה נשלחת לשני מומחים נוספים שגם הם חלוקים בדעתם אך פירסון בטוח באבחנתו. קטי עוברת קטיעה ומתברר שפירסון צדק באבחנתו. דרמה נוספת היא של המתמחה במחלקת הפנימית ד"ר אלכסנדר (דיק קלארק) ואשתו אליזבת (פיליס לאב) שנמצאת במעקב היריון אצל ד"ר דורנברגר (אדי אלברט). ההיריון הזה חשוב להם כי הם איבדו תינוקת מדלקת ריאות. האם היא Rh שלילי והאב חיובי. ד"ר קולמן מבקש לבצע מבחן קומבס אך פירסון לא מאשר את רכישת הריאגנטים היקרים. הוא מבצע שתי בדיקות רגילות (חלבון גבוה בדם ובדיקת Saline) ומודיע שהכל בסדר. את ההזמנה לבדיקת קומבס הוא קורע. נולד תינוק שסובל מתמס דם של היילוד ומצבו קשה. בדיקת דם נשלחת לבית חולים אחר והתוצאה למבחן קומבס היא חיובית. פירסון מתוודה שלא ביצע את הבדיקה וד"ר דורנברגר גוער בו ומאיים עליו שאם התינוק ימות הוא יגמור איתו חשבון. ד"ר דורנברגר מבצע בתינוק החלפת דם וגם החייאה בתוך התהליך. לבסוף התינוק ניצל אך פירסון יודע שדרכו הסתיימה וכותב מכתב התפטרות. הוא נפרד בלחיצת יד מקולמן ומייעץ לו שיפעל רק בדרך רפואית ומדעית ולא ייתן לביורוקרטיה של בית החולים להפריע ולהתיש אותו. "הרופאים הצעירים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרופאים הצעירים", באתר AllMovie (באנגלית) "הרופאים הצעירים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרופאים הצעירים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הרופאים הצעירים 1961, באתר יוטיוב הרופאים הצעירים 1961, באתר TCM
רג'ו אמיליה (נפה)

רֶ֫ג'וֹ אֵמִ֫ילְיָה היא אחת מתשע הנפות של מחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה. עיר הבירה של הנפה היא רג'ו אמיליה. שטחה של הנפה כ-2,292 קמ"ר ואוכלוסיית הנפה, נכון לשנת 2017, 531,942 תושבים. בנפה ישנן 42 קומונות. בנפה נמצאת טירת קנוסה ההיסטורית, רכושה של הרוזנת מטילדה, מרקיזת טוסקנה. זה המקום שבו התרחשה ההליכה לקנוסה של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. נציגי הרשויות החופשיות של רג'ו, מודנה, בולוניה ופרארה נפגשו בסלה דל טריקולורה (אנ') של רג'ו אמיליה בשנת 1797 כדי להכריז על הרפובליקה צ'יספדנה, תוך אימוץ דגל שלושת הצבעים ירוק-לבן-אדום כדי לייצג את הרפובליקה החדשה שלהם שהוקמה; מאוחר יותר הוא אומץ בשנת 1848 כדגל הלאומי. ארבע פקולטות של אוניברסיטת מודנה ורג'ו אמיליה (אנ') ממוקמות ברג'ו אמיליה. הפקולטה להנדסה וחקלאות הוקמה ברג'ו אמיליה ב-1998, ואחריה הפקולטות למדעי התקשורת ולמדעי החינוך. גישת רג'ו אמיליה לחינוך לגיל הרך הוקמה על ידי בתי הספר של רג'ו אמיליה לאחר מלחמת העולם השנייה והיא ידועה בכל העולם, בהיותה אחת המערכות המתקדמות ביותר כיום. הגישה פותחה בהשראת התיאוריות של מאלגוצי, ברונר, ויגוצקי, דיואי, פיאז'ה וגארדנר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להזכיר את הקבוצות. בנפה יש פעילויות ספורט ענפות: טורנירי כדורסל וטניס ומשחקי כדורגל בכיכובה של קבוצת הכדורגל ההיסטורית פרימה דיוויזיה. מדיה וקבצים בנושא רג'ו אמיליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רג'ו אמיליה "Provincia di Reggio Emilia". Comuni-Italiani.it. University of Modena and Reggio Emilia (UNIMORE), Brief History of the University, Accessed 10 July 2011. "Italy - AC Reggiana 1919 - Results, fixtures, squad, statistics, photos, videos and news - Soccerway". soccerway.com.
אוצרות – אוסף המכתבים הלאומי

אוֹצָרוֹת – אוסף המכתבים הלאומי הוא אוסף מכתבים אישיים. מטרת האוסף היא לשמר את הסיפורים האישיים המרכיבים את הסיפור הקולקטיבי של ישראל, ולשתף ולהנגיש אותם עם דורות העתיד. באתר נמצאים למעלה מ-2,000 מכתבים מרחבי הארץ והעולם ובמגוון שפות, והוא מסתמך על אנשים שמבקשים להעלות אליו את ארכיוני המכתבים המשפחתיים שלהם. אוֹצָרוֹת הוא מיזם משותף של מרכז זלמן שזר, מרכז לחדשנות בטכנולוגיה וחינוך, משרד ירושלים ומורשת ותוכנית ציוני דרך. אתר האינטרנט הרשמי של אוצרות – אוסף המכתבים הלאומי אוצרות – אוסף המכתבים הלאומי, ברשת החברתית פייסבוק אתר האינטרנט של אוצרות רחלי מלק-בודה, וידויים של לוחמים: חייהם הסודיים של פעילי תש"ח, באתר מקור ראשון, 5 במאי 2020 נכון לאוגוסט 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאפס

מאפס של תת-קבוצה באלגברה, ובמיוחד בתורת החוגים, הוא אוסף האיברים שמכפלתם באיברי הקבוצה היא אפס. למאפסים חשיבות מרכזית במיקום ובתורת ההצגות של אלגברות. איברים בעלי מאפס לא-טריוויאלי הם בדיוק מחלקי אפס. יהי R {\displaystyle R} חוג ותהי S ⊆ R {\displaystyle S\subseteq R} תת-קבוצה כלשהי. המאפס (השמאלי) של S {\displaystyle S} ב- R {\displaystyle R} הוא: Ann R ⁡ ( S ) = { r ∈ R | r ⋅ s = 0   ∀ s ∈ S } {\displaystyle \operatorname {Ann} _{R}(S)=\{r\in R|r\cdot s=0\ \forall s\in S\}} . ניתן להגדיר את המאפס הימני באופן דומה; כאשר יש צורך להבהיר האם מדובר במאפס ימני או שמאלי, מוסיפים את האות l {\displaystyle l} או r {\displaystyle r} לסימון המאפס. בהמשך הערך נדון במאפסים שמאליים, אם כי ניתן להגדיר ולהוכיח תכונות מתאימות למקרה של מאפסים ימניים. המאפס של תת-קבוצה הוא אידיאל שמאלי, ומדובר באידיאל שמאלי אמיתי אם (ורק אם) תת-הקבוצה מכילה איבר שונה מאפס המאפס של אידיאל שמאלי הוא אידיאל דו-צדדי המאפס מונוטוני (הפוך) ביחס להכלה: אם S ⊆ T {\displaystyle S\subseteq T} תתי-קבוצות של חוג R {\displaystyle R} אז Ann R ⁡ ( T ) ⊆ Ann R ⁡ ( S ) {\displaystyle \operatorname {Ann} _{R}(T)\subseteq \operatorname {Ann} _{R}(S)} בכל חוג R {\displaystyle R} מתקיים Ann R ⁡ ( S ∪ T ) = Ann R ⁡ ( S ) ∩ Ann R ⁡ ( T ) {\displaystyle \operatorname {Ann} _{R}(S\cup T)=\operatorname {Ann} _{R}(S)\cap \operatorname {Ann} _{R}(T)} לכל שתי תתי-קבוצות S , T ⊆ R {\displaystyle S,T\subseteq R} תת-חוג של חוג פשוט ארטיני מקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים של תתי-קבוצות, כלומר כל שרשרת עולה של מאפסים של תתי-קבוצות - מתייצבת. ולהפך, משפט גולדי קובע כי חוג ראשוני למחצה בעל ממד אחיד סופי ומקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים משוכן בחוג פשוט ארטיני (למעשה, קובע המשפט כי חוגים אלו הם בדיוק אלו שחוג השברים הקלאסי שלהם הוא פשוט ארטיני) בתחום אין מחלקי אפס, ולכן אין מאפסים לא-טריוויאליים בחוג Z / n Z {\displaystyle \mathbb {Z} /n\mathbb {Z} } המאפס של m {\displaystyle m} הוא האידיאל הנוצר על ידי n gcd ⁡ ( n , m ) {\displaystyle {\frac {n}{\operatorname {gcd} (n,m)}}} (אכן, האיברים שאינם מחלקי אפס בחוג זה הם בדיוק האיברים ההפיכים, שהם המספרים הזרים ל- n {\displaystyle n} ) החוג: F × F × ⋯   {\displaystyle F\times F\times \cdots \ } אינו מקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים Goldie, A.W. (1958). "The structure of prime rings under ascending chain conditions". Proc. London Math. Soc. 8 (4): 589–608. Goldie, A.W. (1960). "Semi-prime rings with maximal conditions". Proc. London Math. Soc. 10: 201–220. Graduate Algebra: Noncommutative View, Louis Halle Rowen, Graduate Studies in Mathematics, Publication Year 2008: Volume 91
ג'וינר

האם התכוונתם ל... אוון ג'וינר – שחקן אמריקאי ג'ו ג'וינר – שחקנית אנגלייה פלורנס גריפית' ג'וינר – אתלטית אמריקאית ראסטי ג'וינר – דוגמן ושחקן אמריקאי
בזיל איידנבנץ

בזיל איידנבנץ (בגרמנית: Basil Eidenbenz נולד: 9 בינואר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה שווייצרי . איידנבנץ נולד בציריך, שווייץ ב-9 בינואר 1993. הוא למד פיתוח קול בקונסרבטוריון המוזיקה של ציריך לפני שהחל ללמוד בבית הספר האירופאי למשחק (אנ') ובמרכז ג'יילס פורמן למשחק בלונדון אותו סיים בשנת 2013. איידנבנץ החל את הקריירה שלו בסרט קומדיה גרמני "Liebling, lass uns scheiden" (גר') (יקירתי, בואי נתגרש) בשנת 2010. בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית "Boys Are Us". משנת 2010 הוא שיחק במשך שנתיים בתפקיד ראשי בסיטקום השווייצרי "Best Friends". בשנת 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הבריטית בדרמת ההיסטוריה ויקטוריה. בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע הכחשה. שנה לאחר מכן שיחק בסדרה "X Company" בתפקיד חוזר. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע בן של אם אחרת, המבוסס על סיפור אמיתי אודות הכיבוש הגרמני באיי התעלה, על אישה מהאי ג'רזי בשם לואיזה גולד (בגילומה של ג'ני סיגרוב), שמספקת מחסה לעובד כפייה רוסי צעיר הנמלט (בגילומו של ג'וליאן קוסטוב), ומסתירה אותו מהגרמנים בעזרת אחיה הרולד לה דרולינק ואחותה אייבי פורסטר. בשנת 2018 שיחק בתפקיד קטן בסרט המועדפת. שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסרט "הו רמונה", הפקת שירות הזרמת המדיה נטפליקס. באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "The Athena". הוא שיחק בסדרה בשתי עונותיה. בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Wildlings". בשנת 2021 לוהק לתפקיד אסקל בסדרת הטלוויזיה המכשף. בזיל איידנבנץ, ברשת החברתית אינסטגרם בזיל איידנבנץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) blue News, «In dem Moment hat mein Herz kurz ausgesetzt», blue News, ‏6 ביולי 2021 Molly Jae Weinstein, Witcher Season 2 Initially Had More Eskel Flashbacks, Says Showrunner, Screen Rant, ‏6 בundefined 2022 'The Witcher' Season 2: Who Is Eskel, and Which Actor Plays Him?, Showbiz Cheat Sheet, ‏5 בנובמבר 2021 Nellie Andreeva, Deadline, Deadline, ‏6 באוגוסט 2020 Iulia Blaga, Romanian Teen Film Oh, Ramona! Released on Netflix - FilmNewEurope.com, FilmNewEurope.com, ‏2 במאי 2019 Jo Craig, Why did they kill Eskel in The Witcher? Does he die in the books?, HITC, ‏6 בנובמבר 2021 Pavlina Jeleva, FNE at Golden Rose 2020: Wildlings - FilmNewEurope.com, FilmNewEurope.com, ‏1 באוגוסט 2020
קרל מולביידה

קרל ברנדן מולבַַַַַיידה (בגרמנית: Karl Brandan Mollweide;‏ 3 בפברואר 1774 - 10 במרץ 1825, לייפציג), מתמטיקאי אסטרונום גרמני. קרל מולביידה נולד בעיירה כ-15 ק"מ מבראונשווייג של היום. בגיל 14 הוא גילה כישרון למתמטיקה ולאחר סיום בית הספר בשנת 1793 החל ללמוד באוניברסיטה אצל יוהאן פרידריך פף. בסיום הקורס הוא קיבל הצעה ללמד באוניברסיטה זו. אמנם לאחר שלוש שנים מחלקת מתמטיקה נסגרה ומולביידה חזר הביתה. בשנת 1800 הוא קיבל הצעה למשרת פרופסור למתמטיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת האלה. הוא עבד שם במשך 11 שנים ורוב העבודות החשובות שלו בוצעו בתקופה זו. בשנת 1805 הוא פרסם עבודה בהקשר לבעיות של היטל מרקטור והציע שיטה חדשה שקיבלה שם "היטל מולביידה". שיטה זו נותנת דיוק משופר בתחומי של קו רוחב מ-40.7 מעלות צפון ועד ל-40.7 מעלות דרום. בהמשך שיטה זו קיבלה הרחבה ושיפורים על ידי מתמטיקאי צרפתי ז'אק בבינה והונגרי ג'רג' ארדי קראוס. עבודה נוספת של מולביידה הייתה קשורה עם טריגונומטריה והוכחת נסוחאות ידועות כ"נוסחאות מולביידה". בשנת 1811 מולביידה עבר לאוניברסיטת לייפציג קוביל מינוי לפרופסור לאסטרונומיה ומתמטיקה. אוגוסט פרדיננד מוביוס היה בין תלמידיו באוניברסיטה. בנוסף לתפקיד פרופסור מולביידה היה מנהל מצפה כוכבים של המוסד. בשנת 1814 הוא החליט לעבוד לתפקיד של פרופסור לאסטרונומיה ומוביוס ירש אותו בתפקיד פרופסור למתמטיקה. בשנים 1820–1823 מולביידה היה דיקן פקולטה לפילוסופיה של האוניברסיטה. מדיה וקבצים בנושא קרל מולביידה בוויקישיתוף קרל מולביידה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה קרל מולביידה, באתר MacTutor (באנגלית) ביוגרפיה ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה ובנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי ברגר

אבי ברגר (נולד ב-1963) הוא מנהל ישראלי ואל"ם במילואים, כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת בין השנים 2013–2015. ברגר בעל תואר B.Sc בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהנדסת חשמל מ-UCLA. ברגר התגייס לצה"ל ב-1985 ופרש ב-2007, תפקידו האחרון היה ראש מחלקת אמצעי לחימה באגף התקשוב, והיה אחראי בין היתר על מערכת הסלולר הצבאית ורד הרים על תשתית הסיבים האופטיים בצבא. הוא השתחרר בדרגת אל"ם. לאחר פרישתו מונה לסמנכ"ל פיתוח ומחקר עסקי בחברת תדיראן קשר. בשנת 2008 מונה לסמנכ"ל הטכנולוגיות של פרטנר ופרש בשנת 2012 על רקע שינויים ארגוניים בחברה. בתקופתו נבנתה הרשת המהווה את הדור הרביעי בחברה. בשנת 2013 החל לכהן כמנכ"ל משרד התקשורת תחת השר גלעד ארדן. בשנת 2015, עם החלטות של ארדן שלא להיכנס לממשלה החדשה שהוקמה, פוטר ברגר בשיחת טלפון ביומו הראשון של שר התקשורת הנכנס, בנימין נתניהו. ברגר כיהן כדירקטור בחברת חלל תקשורת משנת 2018 וזאת במקום בני משפחת אלוביץ' שנאלצו לוותר על השליטה בחברה, ופרש בשנת 2020. ברגר הוא אחד העדים במשפט נתניהו בתיק 4000, בעדותו הוא מסר כי הופעל עליו לחץ לאשר את עסקת בזק-Yes. אלכסנדר כץ, יש מחליף לעדן בר-טל: שר התקשורת ארדן מינה את אבי ברגר למנכ"ל המשרד, באתר אייס אופיר דור, הממשלה אישרה: אבי ברגר הוא מנכ"ל משרד התקשורת החדש, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2013 המלחמה הראשונה של אגף התקשוב, באתר הארץ, 23 ביולי 2006 גד פרץ, ‏סמנכ"ל הנדסה בפרטנר, אבי ברגר, יפרוש מתפקידו, באתר גלובס, 4 במרץ 2012 גילעד נס, אבי ברגר, סמנכ"ל הטכנולוגיה של פרטנר, פורש, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2012 אמיתי זיו, 3 סיבות מדוע אבי ברגר הוא בחירה מצוינת, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2013 נועם דביר, נקמה בארדן? נתניהו פיטר בשיחת טלפון את מנכ"ל משרד התקשורת, באתר ynet, 17 במאי 2015 למה פיטר נתניהו את מנכ"ל משרד התקשורת? -, באתר אנשים ומחשבים - פורטל חדשות היי-טק, מיחשוב, טלקום, טכנולוגיות, ‏2015-05-18 גולן חזני, חיים רומנו יפרוש מתפקיד היו"ר בחלל תקשורת, באתר כלכליסט, 26 בנובמבר 2020 אביב לוי, ‏האלוביצ'ים התפטרו מחלל תקשורת - מי הצטרף במקומם?, באתר גלובס, 29 במאי 2018 גלעד מורג, מנכ"ל משרד התקשורת שפוטר העיד על לחץ מלשכת נתניהו לאישור עסקת בזק-יס, באתר ynet, 26 באוקטובר 2021 איתמר ב"ז, בראש של ביבי, באתר העין השביעית, 4 בנובמבר 2021