laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספקס (מחוז)

מחוז ספֿקס (בערבית: ولاية صفاقس) הוא אחד ממחוזות תוניסיה. אוכלוסיית המחוז מונה 860,000 תושבים (על פי אומדן המכון לסטטיסטיקה של תוניסיה משנת 2005) ושטח המחוז הוא 7,545 קילומטר רבוע. בירת המחוז היא העיר ספֿקס. העיר ספֿקס - העיר השנייה בגודלה בתוניסיה, ממוקמת כ-270 ק"מ דרומית מזרחית לתוניס. העיר, שנוסדה בשנת 849 על חורבות היישובים הרומיים טאפארארה וטאיאנא, היא גם עיר הבירה של מחוז ספקס, וגם עיר נמל ים-תיכונית השוכנת במפרץ גבס. אוכלוסיית העיר מונה 340,000 תושבים (2005), ויש בה מפעל תעשייתי לעיבוד פוספט. הנמל של ספקס הוא גדול ומשוכלל, ודרכו נשלחים מדי שנה מאות אלפי טונות של סחורות: פוספטים, שמני זית, תמרים, שקדים, ספוג, עשב חלפה, אריגי משי, צמר, כותנה וסחורות אחרות מתוצרת המקום. גבולות המחוז הם: הים התיכון בצד המזרחי. מחוז גאבס בצד הדרומי. מחוז מאהדיה בצד הצפוני. מחוזות: קירואן, סידי באוזידס וגאפסס בצד המערבי. למחוז מיקום גאוגרפי טוב, עם קו חוף גדול (של קרוב ל-235 ק"מ). מחוז ספקס כולל בתוכו גם את הארכיפלג קארקאנאהס. הכלכלה של מחוז ספקס התבססה בעיקר על שמן זית, דיג ופוספטים. מאז שנות ה-60 של המאה העשרים החלה ספקס בתיעוש כלכלי, עם הופעתם של עסקים קטנים ובינוניים (מפעלים) ועם התפתחות הסקטור השלישוני. החקלאות, שבאופן ניכר משמשת בה התרבות של הזית, כובשת למרות כל השינויים האלה מקום חשוב בכלכלה האזורית של ספקס. מחוז ספאקס מפיק כ-40% מתפוקת שמן הזית וכ-30% מתפוקת השקדים של תוניסיה, מה שעושה אותו למפיק הלאומי העליון בחשיבותו בדברים אלו. מרכיב אחר של הכלכלה הספקסיאנית, הוא הניצול של הנפט (גז טבעי). האוכלוסייה הפעילה מחולקת לשלושה סקטורים: חקלאות ודגה (25,3%) שירותים (25,6%) תעשייה (24,4%) חקלאות (בהקטארים): שטחים ראויים לעיבוד: 639,000 שטחים מושקים: 12,300 יערות ושדות מרעה: 118,000 יצוא מוצרים: שמן זית שקדים תעשיית בגדים טקסטיל תעשיית כימיקלים פוספטים גז טבעי מדיה וקבצים בנושא ספקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספקס (בשפות מרובות) hikersBay, ספקס - מידע חשוב Recensement de 2004 (המכון הלאומי של תוניסיה לסטטיסטיקה)
טיפולוגיה

טיפולוגיה היא תורת הטיפוסים, מערכת של טיפוסים, המסודרת לפי התכונות שלהם. לטיפולוגיה יש מספר מובנים, בתחומים שונים. האם התכוונתם ל... טיפולוגיה (ארכאולוגיה) – תורת הטיפוסים. שיטה לקביעת המאפיינים של טיפוס ספציפי בממצא ארכאולוגי אשר מבדילים בינו לבין טיפוסים קרובים. הטיפולוגיה גם בודקת את ההתפתחות של הטיפוסים השונים ואת זיקתם לטיפוסים קרובים. טיפולוגיה (בלשנות) – סיווג של לשונות במונחי מאפיינים דקדוקיים משותפים טיפולוגיה (תאולוגיה) – מושג בתאולוגיה הנוצרית המתאר פירוש של דמויות וסיפורים מהתנ"ך כאלגוריות כמבשרות על דמויות מהברית החדשה טיפולוגיה (פסיכולוגיה) – תאוריות פסיכולוגיות על הטבע האנושי. טיפולוגיה (תכנון עירוני) – זיהוי וסיווג מבנים ומרחבים אורבניים לפי מאפיינים משותפים מספר טיפולוגי – מספר בעל משמעות מיוחדת על פי תרבויות ומיתוסים שונים טופולוגיה – ענף מתמטי
פירולוזיט

פּירוֹלוּזיט (באנגלית: Pyrolusite) הוא מינרל המורכב בעיקר ממנגן דו-חמצני (MnO2) (כ-60% מתכולת המינרל) והוא בצר חשוב של מנגן. זהו מינרל אמורפי, שחור ורך שמבנהו גרגרי, סיבי או עמודי כשלעיתים הוא יוצר צורת כליה. המינרל מלכלך בקלות את הידיים באבקה שחורה. פירולוזיט ורודוכרוזיט הם בין מינרלי המנגן הנפוצים ביותר. את המנגן מפיקים מהמינרל על ידי חיזור עם נתרן, מגנזיום או אלומיניום, או על ידי אלקטרוליזה. בפירולוזיט נעשה שימוש רחב בייצור "שפיגלאייזן" (מגרמנית "ברזל ראי" - סגסוגת של ברזל המכילה כ-15% מנגן), פרו-מנגן וסגסוגות שונות כגון מנגן-ברונזה. בפירולוזיט נעשה שימוש בהכנת כלור וחומרי חיטוי ולסילוק כתמי צבע מזכוכית. כחומר צביעה משתמשים בו בהדפסה וצביעה של בדי כותנה, ולהקניית הצבעים סגול, ענבר ושחור לזכוכית, כלי-חרס ולבנים, ובייצור הצבעים ירוק וסגול. מקור השם מיוונית, "פירו" –אש, "לואין" – לשטוף משום השימוש שנעשה בו לשטוף כתמי צבע מזכוכית. פירולוזיט הוא תוצר התחמצנות של מינרלי מנגן שעברו בליה ונוצר גם בסלעי משקע שהם תוצר של לגונות רדודות של מים עומדים או של ביצות, לעיתים בריכוז רב בצורת בצר. על פי רוב מופיע הפירולוזיט בכמות קטנה. ניתן למצוא פירולוזיט בגרמניה, ובמכרות הברזל במינסוטה ומישיגן ובמחוז לייק בניו מקסיקו, שבארצות הברית. ארצות רבות כורות פירולוזיט כשהפוריות ביותר הן גאורגיה, אוקראינה, הודו, סין, דרום אפריקה, ברזיל, אוסטרליה וגבון הסוג פוליאניט נפוץ במכרה קיסנגי בזאיר. מכרה מנגן פעיל קיים באום בוגמה שבחצי האי סיני. מצפון לבקעת תמנע מצוי פירולוזיט בכמות שהיא קרובה לכלכלית. מדיה וקבצים בנושא פירולוזיט בוויקישיתוף פירולוזיט באתר webmineral פירולוזיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שלום (כתב עת)

שלום (Şalom, תעתיק בטורקית של המילה שלום) הוא שבועון יהודי מאיסטנבול. הוקם בשנת 29 באוקטובר 1947 על ידי העיתונאי אברהם ליאון שעבד בעיתון הטורקי "ג'ומהורייט". מנהל העיתון הוא איוו מולינס. עורך העיתון הוא העו"ד יקופ (יעקב) ברוכאס (Yakup Barokas). מאז שנת 1999 איזל רוזנטל יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית. מריו לוי החל את דרכו הספרותית בכתיבת מאמרים לעיתון. העיתון כתוב בטורקית, למעט עמוד אחד שנכתב בלאדינו. החל ממרץ 2005 צורף לו גם מוסף בלדינו, הקרוי "אל אלמנסר" ("השחר"). תפוצה: 5,000, רובה למנויים - כמה מאות מהם בחו"ל. אקי ירושלים אתר האינטרנט הרשמי של שלום שלום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר העיתון (לאדינו) ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמיות כיס

נמיות כיס (שם מדעי: Dasyuridae) היא משפחה של חיות כיס הכוללת 61 מינים המחולקים ל-15 סוגים. הם נפוצים באוסטרליה ובגינאה החדשה. משקלן של נמיות הכיס הוא בין חמישה גרמים לשמונה קילוגרמים. למרות השוני הרב במשקלן, צורותיהן של מרבית נמיות הכיס דומות זו לזו. גופן ארוך, ראשן מחודד ומוארך, וזנבן שעיר, ארוך וקשה לתפוס אותו. אורך רגליהן קצר עד בינוני. למינים החיים בסביבות של עצים יש בוהן קטנה אך ניידת על רגליהם האחוריות, אולם אצל המינים שחיים ביבשה היא קטנה יותר ולעיתים אינה קיימת כלל. בנוסף, כפות רגליהן של נמיות הכיס היבשתיות נוטות להיות ארוכות יותר. לנמיות כיס רבות חסר הכיס (המאפיין את חיות הכיס); אצל מינים אלו מצויות הפטמות על חלק עור מעגלי בבטן. תת-משפחה: דסיורים (Dasyurinae) סוג: נמיית כיס (Dasyurus) סוג: שד הכיס (Sarcophilus) סוג: מולגרה (Dasycercus) סוג ומין יחיד: קווארי (Dasyuroides byrnei) סוג ומין יחיד: דיבלר (Parantechinus apicalis) סוג ומין יחיד: קאלוטה אדומה (Dasykaluta rosamondae) סוג: חדף הכיס (Phascolosorex) סוג: אנטכינוס (Antechinus) סוג: אנטכינוס מדומה (Pseudantechinus) סוג: דסיור ניו-גינאי (Murexia) סוג: דסיור מפוספס (Myoictis) סוג ומין יחיד: דסיור מנומר (Neophascogale lorentzi) סוג: פסקוגל (Phascogale) תת-משפחה: דונרטים (Sminthopsinae) סוג: דונרט (Sminthopsis) סוג: נינגאווי (Ningaui) סוג: פלניגל (Planigale) סוג ומין יחיד: ירבוע הכיס (Antechinomys laniger) סוגים נכחדים: Ankotarinja Barinya Dasylurinja Ganbulanyi Glaucodon Keeuna Wakamatha וולידוליה (Whollydooleya) מדיה וקבצים בנושא נמיות כיס בוויקישיתוף נמיות כיס, באתר ITIS (באנגלית) נמיות כיס, באתר NCBI (באנגלית) נמיות כיס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמיות כיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמיות כיס, באתר GBIF (באנגלית) animal/marsupial-mouse נמיות כיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מערכת העצבים ההיקפית

מערכת העצבים ההיקפית (TA: Pars peripherica; Systema nervosum periphericum) היא כינוי לחלקים של מערכת העצבים בבעלי-חוליות אשר ממוקמים מחוץ למערכת העצבים המרכזית ותפקידם לקשר אותה עם הגפיים ואיברי הגוף. מערכת העצבים ההיקפית מתפשטת מחוט השדרה ומהמוח בצורת עצבים רבים. היא מקשרת בין מערכת העצבים המרכזית לבין העולם החיצון, מספקת לה מידע מקולטני החישה ומעבירה הוראות מהמוח לאיברי הגוף ולשרירים. מערכת העצבים ההיקפית מורכבת משתי קבוצות של סיבי עצב. מרבית העצבים שייכים למערכת העצבים הסומטית האחראית על פעולות רצוניות וחלקם שייכים למערכת העצבים האוטונומית המווסתת את פעילותם של האיברים הפנימיים. מערכת העצבים האוטונומית מורכבת משתי תתי קבוצות: המערכת הסימפתטית והמערכת הפאראסימפתטית. בנסיבות רגילות נמצאות שתי המערכות האלה – הסימפתטית והפאראסימפתטית – באיזון ללא כל מאמץ מודע, כשהן משיגות הומיאוסטזיס. את המצב הזה משמרת פעולה החזרית שמקורה במבנים הפנימיים של בסיס המוח – ההיפותלמוס והמוח המוארך. במרכזי המוח האלה פוקדים החזרים על תגובות פנימיות לצורך תפקוד מרבי. אם משהו מתרחש ומשנה את התאים – הפנימיים או החיצוניים – מבנים אלה מכווננים אוטומטית את הרמות המטבוליות כדי לשמור על יציבות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך מורחב – מערכת העצבים הסומטית מערכת העצבים הסומטית, המכונה גם המערכת הרצונית, מסדירה את הפעילות של שרירי השלד של הגוף. היא מעבירה מסרים אל המוח ומהמוח לשאר חלקי הגוף, על ידי מערכת שפועלת בעצבים הסנסורים מעבירים מידע על גירויים דרך אברי חישה אל מערכת העצבים המרכזית. המערכת הזאת מיידעת אותנו לגבי גירויים חיצוניים כמו: טמפרטורה, כאב ולחץ מסוים. עצבים מוטוריים נושאים מסרים או אימפולסים שמגיעים ממערכת העצבים המרכזית אל השרירים, שם הם יוצרים פעילות. ערך מורחב – מערכת העצבים האוטונומית המערכת האוטונומית מווסתת תהליכי חיים חיוניים ושולטת על תפקודם הרציף של כלל האיברים הפנימיים בגוף. בניגוד למערכת הסומטית, המערכת האוטונומית אחראית על התהליכים האוטומטיים והלא מודעים בגוף, דוגמת שינוי פעימות הלב והפרשת הבלוטות. מערכת זו מתמודדת עם שני צרכים הישרדותיים של האורגניזם: תחזוקת הגוף והתמודדות עם איום חיצוני. בהתאם לכך, היא מתחלקת לשתי תת-מערכות: המערכת הסימפתטית – מערכת זו פועלת בעיקר במצבי מתח, חירום ולחץ, במטרה להכין את הגוף מיידית לתגובת הילחם או ברח. המערכת הפאראסימפתטית – מערכת זו פועלת להרגעת הגוף ולשמירתו במצב מנוחה. עצבים קרניאלים קרול הווארד, המסע שלא ייאמן, הד ארצי 2000. גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
זינגר

זינגר (בכתיב יידי: זינגער; בכתיב לטיני: Singer) הוא שם משפחה גרמני-יידישאי שפירושו 'זמר' או 'פייטן'. האם התכוונתם ל... אישים איתמר זינגר – ארכאולוג ישראלי גדעון זינגר – שחקן וזמר ישראלי גאורג זינגר – מנצח ופסנתרן ישראלי דוב זינגר – רב ישראלי יהודה דב זינגר – רבן של בית מאיר וגבעת שמואל יוסף זינגר – פרופסור לאווירונאוטיקה ולשעבר נשיא הטכניון יוסף (ספי) זינגר – עורך דין ישראלי, יושב ראש רשות ניירות ערך יעקב יוסף זינגר – רבה של בית מאיר, בנו של ר' יהודה דב יצחק בשביס-זינגר – סופר יידיש ישראל זינגר – מחנך ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כמנהל של תיכון בליך, וכראש עיריית רמת גן בין השנים 2013-2018 ישראל זינגר (רב) – רב הונגרי, מורה בשאטוראליאויהיי. ישראל יהושע זינגר – סופר ועיתונאי יידיש, אחיו של יצחק בשביס-זינגר מנדל זינגר – עסקן ופובליציסט, פעיל מפא"י וההסתדרות, סופר "דבר" בחיפה משה זינגר – משה הנעמי, משורר ומתרגם ישראלי ערן זינגר – עיתונאי וכתב רדיו ישראלי פאול זינגר – פיזיקאי ישראלי פינחס מנחם זינגר – רב פולני, אביהם של יצחק בשביס-זינגר וישראל יהושע זינגר שאול זינגר – סופר, עיתונאי, עורך ובעל טור ישראלי אמריקאי שלום זינגר – מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל הבנק הבינלאומי אחר זינגר (חברה) – יצרן מכונות תפירה זינגר וולוג – מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הבריטית Singer Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1961–1970 בבריטניה. זינגר SM 1500 – מכונית משפחתית קטנה מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הבריטית Singer Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1948–1954 בבריטניה זינגר הנטר – מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הבריטית Singer Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1954–1956 בבריטניה CMC זינגר – מיניוואן המיוצר בטאיוואן, ובסין ויוצר בפיליפינים (היה קרוי עד שנת 2015 : Mitsubishi Zinger) שמות במשמעות דומה: חזן חזנוב סינגר קנטור קנטורוביץ ספיבק
אצלי הכל בסדר (סרט תיעודי)

"אצלי הכל בסדר" הוא סרט תעודה ישראלי, בבימוי של ארז תדמור וירון אמיתי, שיצא בשנת 2005, ושודר במסגרת ערוץ יס דוקו. הסרט מתעד את חייה האישיים והמקצועיים של הזמרת ג'וזי כץ, מספר את סיפור חייה ואת ניסיונה לשוב לקדמת במת הזמר הישראלי אחרי שהות ארוכה בארצות הברית. בסרט משתתפים, בין היתר, מאיר בנאי, ישראל גוריון, מני פאר, חמי רודנר, אריק סיני וכץ עצמה. "אצלי הכל בסדר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אצלי הכל בסדר", באתר AllMovie (באנגלית) "אצלי הכל בסדר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אצלי הכל בסדר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תיאור הסרט, באתר הבמה הסרט לצפייה ישירה, באתר וואלה VOD רביד אורן, תמיד נופלת על הרגליים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבית של נינה

הבית של נינה (בצרפתית: La Maison de Nina) הוא סרט קולנוע צרפתי של הבמאי רישאר דמבו משנת 2005. עלילת הסרט מתרחשת בבית יתומים בצרפת, בתום מלחמת העולם השנייה. זהו סיפורה של מנהלת הבית - נינה, פליטה יהודייה מסלוניקי וסיפורם של הילדים: קשיי ההיקלטות, הגעגועים, כאב הפרידה וההתמודדות עם הידיעות על גורל ההורים. הסרט מתחיל בסיפור קליטתם של אח ואחות המגיעים למקום, עובר לנינה האוספת ילד מזרועות הוריו המאמצים הגויים. אולם ההרמוניה נשברת כאשר מגיעים למוסד ילדים ששוחררו ממחנות הריכוז. הילדים החדשים ממשיכים ללבוש את מדיהם ופועלים כחבורה מגובשת המונהגת על ידי מי שהיה מפקד הצריף במחנה. קשה להם לקבל מרות, קשה להם להאמין למבוגרים, קשה להם למצוא שפה משותפת עם ילדים שלא חוו את זוועות המחנות, קשה לילדים המסורתיים ממזרח אירופה להבין איך אחיהם הצרפתים מסוגלים להכניס אל פיהם מזון לא כשר. הסרט מבוסס על סיפורם של בתים דומים שהוקמו אחרי השואה, בתים ומוסדות שקלטו ילדים ניצולי שואה, למשל הבית שהקימה לנה קיכלר-זילברמן המתואר בספרה מאה ילדים שלי. הסרט "הבית של נינה" מצליח להביא את סיפורם מבלי לשקוע ברחמים או ברגשנות. הסרט זכה לציון לשבח במסגרת פרס יו"ר יד ושם לשנת 2006. הסרט הוקרן בישראל בחסות אגודת עלומים שחבריה היו בין הילדים שהוסתרו בצרפת בתקופת השואה ורובם עברו דרך בתים כמו הבית שהסרט מתאר. בית הילדים בבלנקנזה מאה ילדים שלי (סרט, 1987) "הבית של נינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבית של נינה", באתר AllMovie (באנגלית) "הבית של נינה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הבית של נינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פסטיבל 2006, באתר Jerusalem Film Festival
בובות נייר

"בובות נייר" הוא סרט תעודה ישראלי, בבימויו של תומר הימן, שיצא לאקרנים בשנת 2006, זוכה פרס טדי. הסרט התיעודי עוקב אחרי חייהם של שישה עובדים פיליפינים העובדים בבני ברק בסיעוד קשישים, ובסופי שבוע עורכים בתל אביב מופע דראג בשם "בובות של נייר". הסרט מציג את חייהם על רקע חששם ממשטרת ההגירה ומפיגועים. הסרט הופק תחילה כמיני-סדרה, ששודרה בשנת 2004 בשישה פרקים בערוץ "yes פלוס" בטלוויזיה בלוויין. "בובות נייר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בובות נייר", באתר AllMovie (באנגלית) "בובות נייר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בובות נייר", באתר Metacritic (באנגלית) "בובות נייר", באתר אידיבי "בובות נייר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תיאור הסרט(הקישור אינו פעיל), באתר חברת "סרטי האחים היימן" תיאור הסרט, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים מאת גואל פינטו‏, תיעוב ודראג בתחנה המרכזית, באתר וואלה, 20 בפברואר 2006 דפנה ארד, סיפור מהסרטים, באתר הארץ, 13 ביולי 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית קפה וינאי

בית קפה וינאי הוא מוסד וינאי טיפוסי, ולו חלק חשוב במסורת התרבותית של וינה ובהתפתחותה הספרותית והאמנותית. הסופר בן־העיר פטר אלטנברג תיארו כמקום שהוא "לא לגמרי בבית וגם לא ממש בחוצות העיר". לפי התיאור המסורתי, הקפה הופיע בעיר לעקבות קרב וינה שבסיומו נמצאו כמה שקים עם פולי קפה. בשנת 1891 באותו מקום הוקם מפעל של יוליוס מיינל. עדויות היסטוריות מוכיחות שבית קפה ראשון הוקם בעיר בשנת 1685 על ידי יורי פרנץ קולצ'יצקי. בניגוד למקובל בבתי קפה אחרים, בבית קפה וינאי זהו עניין שבשגרה שסועד יישב במקומו משך שעות רבות בעודו קורא בעיתוני היום, וזאת לאחר שהזמין כוס קפה אחת בלבד. עובדה זו היא שאפשרה לאמנים, סופרים ואנשי רוח ליצור בבתי הקפה של וינה את אחת מפסגות התרבות האירופאית, בעיקר בתקופת מפנה המאה העשרים. בשלהי המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים פקדו כמה מאנשי הרוח המובילים של אוסטריה באופן קבוע את בתי הקפה בווינה, ואלה שימשו בעבורם לא רק מקום למפגש ולשיחה, כי אם מקום עבודה ממש. כתב העת הנודע הלפיד (Die Fackel) שערך ופרסם העיתונאי, הסופר והמשורר המשפיע קרל קראוס נכתב ברובו בבתי קפה בווינה. בין אנשי הרוח האחרים שיצירתם נקשרה בתרבות בתי הקפה ניתן למנות את ארתור שניצלר, ליאו פרוץ, יוזף רות, אלפרד פולגר, פרידריך טורברג ואגון ארווין קיש. סצנת בתי קפה התקיימה באותה העת גם בפראג. לפי המקובל בבתי קפה וינאיים, ביחד עם הקפה מגיש המלצר כוס מים קרים וטריים, אשר נשתים ביחד עם הקפה או לאחריו. בבתי קפה אחדים מביא המלצר מים לסועדים המאריכים בביקורם, אפילו כשלא נתבקש. הסיבה המקורית להגשת המים כמעט ונשכחה בינתיים: בעבר, כאשר היה הקפה יקר מאוד וההנאה ממנו הייתה שמורה לבני אצולה בלבד, לא היה זה לפי כבודם ללקק את הכפית או להניח אותה פשוט בצלוחית, ליד כוס הקפה. משום כך הגישו עם הקפה כוס מים, שבה הונחה הכפית. בבתי הקפה הווינאים הומצא האיינשפנר, וריאציה של המוקה המוגש בכוס זכוכית, עם חלב ובתוספת קצפת. מדיה וקבצים בנושא בית קפה וינאי בוויקישיתוף
יחידת רפואה אווירית

יחידת רפואה אווירית (ירפ"א 112) היא יחידה רפואית בחיל האוויר הישראלי. בראש ירפ"א עומד קצין רפואה בדרגת סגן-אלוף, נכון לשנת 2024, מפקד ירפ"א הוא סא"ל ד"ר עומר טהורי. מפקד ירפ"א כפוף למפקדת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח). מקום מושבה של היחידה הוא מחנה דורי בתל השומר; זוהי יחידת חיל האוויר היחידה (בנוסף למקרפ"ח, המשתמשת באותו המתקן) בתל השומר. מבין שתי היחידות אחראית ירפ"א למנהלת הבסיס, והשירותים השונים (רס"ר הבסיס, קצין הביטחון) שייכים כולם לירפ"א. ירפ"א עוסקת בעיקר בבדיקות הכשירות הרפואית והפזיולוגית של אנשי צוות האוויר. במתקן היחידה מרפאה ובה רופאים מומחים מתחומים שונים המבצעים בדיקות שגרה לכל אנשי צוות האוויר בחיל האוויר. בנוסף מתבצעים ביחידה בחינות רפואיות למלש"בים המועמדים שקיבלו זימון לקורס טיס, או לסיירת מטכ"ל[דרוש מקור] וכן לצוערים בקורס הטיס עצמו. ביחידה נמצא גף פיזיולוגיה תעופתית המכיל מאמנים שונים אשר מדמים תנאים פזיולוגים אליהם צוותי אוויר עלולים להיחשף במהלך טיסה, אחד המתקנים הייחודיים האלו הוא מתקן התא-רום, המדמה את תנאי הלחץ וריכוז החמצן באוויר באירוע תקלה במערכת הדיחוס או במערכת החמצן. המאמן חושף ללחץ אטמוספירי נמוך ומאפשר אימוני היפוקסיה וראיית לילה תוך הסתכנות בבארוטראומה ובמחלת הדקומפרסיה. בנוסף נמצאים בגף סימולטור הורטיגון שמאמן תרחיש של התמצאות מרחבית שגויה, מאמן ROBD‏ (Reduced Oxygen Breathing Device, מדמה נשימה דלה בחמצן), מאמן AGSM (Anti G Straining Maneuver) המתרגל את הטכניקה הדרושה להתמודדות עם סכנות החשיפה לתנאי G גבוהים, ומאמן אמר"ל (אמצעי ראיית לילה). המיון בירפ"א הוא בין המחמירים בעולם[דרוש מקור]. היחידה מארגנת קורסים והכשרות לאנשי רפואה בחיל האוויר. אחת ההכשרות הקבועות היא "קורס רפואה אווירית", הניתן לאחדים מרופאי חיל האוויר והמכשיר אותם לטפל בבעיות רפואיות ייחודיות הקשורות לטיסה. תחום בריאות תעסוקתית היושב תחת ירפ"א עוסק בבטיחות בעבודה עם גורמי סיכון כימיים ופיזיקליים ומספק מענה לכלל יחידות חיל האוויר. במחנה ירפ"א שוכנת מפקדת קצין רפואה חילי של חיל האוויר, בה משרתים קצין רפואה חילי (קרפ"ח), ראש ענף מבצעים, קצין רפואת שיניים חילי (קרש"ח), וראש ענף פסיכולוגיה. המכון לרפואה ימית מדיה וקבצים בנושא יחידת רפואה אווירית בוויקישיתוף רוני קורן, ‏מינהל מקרקעי ישראל, בטאון חיל האוויר 211, אוגוסט 1996, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר שני פייס, ‏יד על הדופק, באתר חיל האוויר הישראלי מקדימים תרופה: מבחני הכשירות המורכבים שמצילים את חיי הטייסים, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 07:29)
מפקדת קצין רפואה חילי

מפקדת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח 5710) היא הסמכות המקצועית לרפואה בחיל האוויר הישראלי. בראש מקרפ"ח עומד קצין רפואה בדרגת אלוף-משנה: קצין רפואה חילי (קרפ"ח). נכון לשנת 2024 קצין הרפואה החילי הוא אלוף-משנה ד"ר ברק גורדון. מקום מושבה של היחידה הוא מחנה תל השומר; זוהי יחידת חיל האוויר היחידה (בנוסף לירפ"א, המשתמשת באותו המתקן) בתל השומר. מקרפ"ח עובדת בשיתוף פעולה עם מפקדת קצין רפואה ראשי (מקרפ"ר), השוכנת אף היא בתל השומר; רבים מענפי שתי המפקדות מקבילים (כדוגמת רפואה תעסוקתית). מקרפ"ח מרכזת את כלל הפעילות הרפואית בחיל האוויר. המפקדה נחלקת למספר ענפים. בראש כל ענף עומד קצין בדרגת סגן-אלוף. בשנת 2009, בעקבות ארגון מחדש, ענף אוה"ד נסגר והמדורים בו התחלקו בין ענף מבצעים לבין ירפ"א. אחראי לכתיבת תורת הלחימה הרלוונטית והנהלים לנושא הרפואה בחיל האוויר. ראש ענף מבצעים אחראי גם על תורת הרפואה בכוחות המיוחדים של חיל האוויר, כדוגמת שלדג ויחידת החילוץ והפינוי בהיטס, וביחידות ההגנה האווירית (הגנ"א). אחראי להצבת רופאים, חובשים ופרמדיקים ביחידות השונות. לענף זה כפוף מדור רפואה הכולל רמ"ד רפואה קרפ"פ ומיון רפואי והכשרות בחיל האוויר. בנוסף כפוף מדור רפואה מונעת (ברה"ץ), ובראשו קצין בדרגת רב-סרן. המדור אחראי לנושא התברואה, ההיגיינה, האפידמיולוגיה והדברת המזיקים בחיל האוויר. כל תברואני חיל האוויר כפופים מקצועית למפקד מדור רמו"ן. בנוסף משרתים במדור תברואנים המסיירים בכל בסיסי חיל האוויר, מבצעים ביקורות תברואה והדברות בהיקף נרחב. אחראי לתחום בריאות הנפש בחיל האוויר. כל קציני בריאות הנפש, הן פסיכולוגים קליניים והן עובדים סוציאליים (קפ"סים), במרפאות חיל האוויר כפופים לראש ענף פסיכולוגיה. בראש הענף עומד קצין רפואת שיניים חילי (קרש"ח). כל רופאי השיניים ומרפאות השיניים בחיל האוויר כפופים לקרש"ח. יחידת רפואה אווירית (ירפ"א) היא יחידה עצמאית במקרפ"ח האחראית לשמירת ובדיקת הכשירות הרפואית של כל אנשי צוות האוויר, של המועמדים לשירות כצוות אוויר ושל חניכי קורס טיס (פרחי הטיס). ירפ"א נחשבת כמוקד ידע לאומי בנושא כשירות רפואית לטיסה. בנוסף, לירפ"א כפוף גף רפואה תעסוקתית, ובראשו קצין בדרגת רב-סרן. הגף מרכז את נושא זה בחיל האוויר, אחראי לכתיבת נוהלי עבודה מההיבט הבריאותי בטייסות השונות (כולל עבודה עם חומרים מסוכנים) ולביצוע ביקורות בטייסות. סרטון על מערך הרפואה בחיל האוויר הישראלי, באתר חיל האוויר הישראלי ערב פרידה מקרפ"ח אוויר, אתר חיל רפואה, 24/7/2013, אורכב בארכיון האינטרנט. לכבוד יום הרופא הישראלי: הרופא החילי בראיון מיוחד, באתר חיל האוויר הישראלי.
קרפ"ח

האם התכוונתם ל... קרפ"ח – קצין רפואה (רופא) חטיבתי מקרפ"ח – מפקדת קצין הרפואה החילי של חיל האוויר הישראלי
גן הוורדים

האם התכוונתם ל... בישראל "גן הוורדים" (ירושלים) – גן וואהל לוורדים, גן ציבורי בלב קריית הממשלה (וראו גם גן השושנים (Rose Garden - "גן הוורדים") בשכונת טלביה) "צומת גן הוורדים" (נס-ציונה – ראשון-לציון) – כינוי לצומת וכיום מחלף ראשונים, מכיוון שבסמיכות לו ממוקם אולם האירועים "גן ורדים" "גן הוורדים" (רמת הנדיב, מדרום לזכרון יעקב) – אחד מגני רמת הנדיב בארצות הברית גן הוורדים של הבית הלבן (White House Rose Garden) – גן באגף המערבי של הבית הלבן, מעון נשיא ארצות הברית בבירה וושינגטון גן הוורדים על שם קרנפורד (Cranford Rose Garden) – אחד מהגנים הבוטניים של ברוקלין, ניו יורק בשאר העולם גן הוורדים זאקיר חוסיין (אנ') (צ'אנדיגאר, הודו) – גן ורדים בעיר צ'אנדיגאר, ראו צ'אנדיגאר#צ'אנדיגאר כיום גן הוורדים של מידאס – במיתולוגיה היוונית, גן ורדים של המלך מידאס
מיתרידטה מלך איבריה

האם התכוונתם ל... מיתרידטה הראשון מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה הקווקזית מיתרידטה השני מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה הקווקזית מיתרידטה השלישי מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה הקווקזית מיתרידטה הרביעי מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה הקווקזית מיתרידטה החמישי מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה הקווקזית
White Light/White Heat

White Light/White Heat ("אור לבן/חוֹם לבן") הוא אלבומה השני של הוולווט אנדרגראונד. האלבום הוקלט במשך יומיים בשלהי 1967 והצליל המעוות, מונחה-הפידבק והגס שלו הפך למקור השפעה לאינספור מוזיקאים, כמו הסטוג'ס, ולאחד מאבות הטיפוס של תנועת הפאנק. שיר הנושא "White Light/White Heat", הקצבי, המהיר והאגרסיבי יחסית, מהלל את השימוש בהרואין ובסמים מעוררים. הוא מתעד את תחושותיהם של חברי הלהקה כשיצאו אל אור הבוקר לאחר לילה ארוך של צריכת סמים, מושר בידי לו ריד ומלווה בצלילי פסנתר, בדומה לשיר "I'm Waiting for the Man" מן האלבום הראשון. השיר כוסה בידי דייוויד בואי ב-1973. "The Gift" הוא סיפור קצר שכתב ריד ומדוקלם בידי ג'ון קייל, העוסק באדם השולח את עצמו בדואר אל אהובתו. "Lady Godiva's Operation" מושר בידי קייל, כאשר לקראת סוף השיר צועק ריד את מילות השיר כשהוא דורס את קולו של קייל, ומלווה בנגינת ויולה אלקטרונית מעוותת של קייל. השיר עוסק בדראג קווין בשם ליידי גודייבה העובר ניתוח שלא עולה יפה. השיר "Here She Comes Now", שנחשב לקונבנציונלי ביותר באלבום, כוסה על ידי נירוונה ב-1991. "I Heard Her Call My Name" הוא שיר אגרסיבי ורועש במיוחד בזכות סולו גיטרה מעוות ועמוס בדיסטורשן של ריד, הנחשב לאחד הטובים שלו. הדעות בנוגע לנושא השיר מתחלקות בין יחסי מין, לאהובתו המתה של ריד שמטלפנת אליו וקוראת בשמו דרך השפופרת. השיר החותם "Sister Ray" נחשב לשיא האלבום. זוהי יצירה אפית ופרועה בת מעל ל-17 דקות שמקובל לחשוב שהוקלטה ב"טייק" אחד, תוך הסכמה מראש בין חברי הלהקה שלא לחתוך מן ההקלטה שגיאות שיקרו במהלכה. השיר עוסק בנושאים הטיפוסיים ליצירתו של ריד - התמכרות לסמים, אלימות, הומוסקסואליות וטרנסווסטיזם ומלווה בנגינת אורגן רועשת של קייל וגיטרה חורקת של ריד. השיר אינו כולל נגינת בס כלל, ומכיל כ-10 דקות של אקורדים ורעשים מאולתרים המזכירים ג'אז חופשי. ריד סיפר על תגובתו של טכנאי ההקלטות לשיר: "הטכנאי אמר, 'אני לא חייב להקשיב לזה. אני אלחץ על כפתור ההקלטה, ואז אני עוזב. כשתסיימו בואו לקרוא לי.'" השיר היה אהוב במיוחד על חברי הלהקה ורוב הופעותיה של הלהקה נחתמו אף הן בשיר "Sister Ray". השיר כוסה על ידי ג'וי דיוויז'ן וניו אורדר. על גבי עטיפת האלבום השחור, מודפס בשחור (מעט כהה יותר מהרקע) תצלום מעובד מעשה ידיו של אחד מהאמנים שטופחו על ידי אנדי וורהול ב"מפעל" - בילי ניים. בתצלום מוצגת כתף שעליה קעקוע של גולגולת. "White Light/White Heat" (ריד) – 2:47 "The Gift" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 8:19 "Lady Godiva's Operation" (ריד) – 4:56 "Here She Comes Now" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 2:04 "I Heard Her Call My Name" (ריד) – 4:38 "Sister Ray" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 17:27 מידע על האלבום White Light/White Heat באתר MusicBrainz מידע על האלבום White Light/White Heat באתר AllMusic האלבום White Light/White Heat באתר Discogs האלבום White Light/White Heat באתר ספוטיפיי American Masters: Lou Reed: Rock & Roll Heart documentary