סמיליאן צ'קאדה

ד"ר סמיליאן פרניו צ'קאדה (בקרואטית: Smiljan Franjo Čekada, ‏29 בנובמבר 1902 – 18 בינואר 1976) היה כומר קתולי בוסני ממוצא קרואטי, בישוף סקופיה ובהמשך גם ארכיבישוף וורחבוסנה (סרייבו) . במלחמת העולם השנייה התנגד בגלוי לנאצים והציל לפחות חמישה ילדים יהודים. נולד בשנת 1902 בדוני ואקוף שבבוסניה, תחת כיבוש אוסטרו-הונגרי, למשפחה עם חמישה ילדים. הוא ושני אחיו הפכו לכמרים. ב-5 באפריל 1925 סמיליאן פרניו צ'קאדה הוסמך לכומר. למד באוניברסיטה האפיפיורית הגיאורגיאנית ברומא ובשנת 1928 הפך לדוקטור בפילוסופיה. בין השנים 1928 ו-1933 היה העורך הראשי של העיתון הקתולי השבועי. החל משנת 1939 החל להתקדם בהיררכיה הכנסייתית ובשנת 1940 מונה לבישוף של סקופיה,עיר הבירה של מקדוניה אשר בתקופה זו הייתה חלק מיוגוסלביה. החל מדרשתו הראשונה, דיבר צ'קאדה על צדק בין בני אדם ללא קשר ללאום או לגזע. ערב מלחמת העולם השנייה, חיו במקדוניה קרוב ל-8,000 יהודים, כמחציתם בסקופיה.במהלך מלחמת העולם השנייה, באפריל 1941, סופחה מקדוניה כמחוז בולגרי. בשנת 1942 החלו המגעים בין בולגריה וגרמניה להעברת כל היהודים בשלטון הבולגרי למחנות הריכוז בפולין. ועידה מיוחדת לענייני יהודים, בהנהגת אלכסנדר בלב, הוקמה בשנת 1942 ומטרתה הייתה לבודד את היהודים מהחברה הבולגרית תוך ביטול זכויותיהם כדי לגרשם מהמדינה. ב-22 בפברואר 1943 נחתם ההסכם בין גרמניה לבולגריה שקבע כי ראשוני היהודים שיגורשו יהיו 20,000 יהודים מתראקיה, מקדוניה והעיר פירוט שבסרביה. כאשר נחתם ההסכם, כיהן צ'קאדה כבישוף הקתולי של סקופיה. צ'קאדה מחה בכתב בפני בוגדאנוב, מפקד המשטרה הבולגרי, על ריכוזם של יהודי מקדוניה במרץ 1943 לקראת שילוחם להשמדה בטרבלינקה. הוא דרש ממנו בין היתר, לבקר במחנה 'מונופול' בו רוכזו היהודים לפני שילוחם ואיים שאם לא יתייחסו ליהודים באופן אנושי, כי ייתן על כך את הדין. בוגדאנוב לא השיב על המכתב אך התלונן באוזני הקונסול הגרמני בסקופיה וזה צירף את התלונה לדיווח ששלח למשרד החוץ לגירוש יהודי מקדוניה. צ'קאדה שהה יום יום בשערי המחנה 'מונופול' ודרש בעל פה ובכתב לפחות לשחרורם של "יהודים בני דת קתולית" כהגדרתו ותבע רשות לבקר אישית את היהודים העצורים במחנה – אך לשווא. ד"ר צ'קאדה היה מעורב גם בהסתרה של קבוצת ילדים יהודים במנזרים קתוליים במקדוניה ומחוצה לה. במנזר בקרבת סקופיה הצליח ד"ר צ'קאדה להסתיר חמישה ילדים יהודים – 4 בנים ובת. בין השנים 1946–1951 שימש כמנהל השליחים של הבישופות והשתתף ב-4 הפגישות הראשונות של וועידת הוותיקן ה-2. ב-12 ביוני 1967 מונה כעוזר הארכיבישוף של וורחובוסנו וב-13 בינואר 1970 הוכתר כארכיבישוף של אותו אזור. צ'קאדה נפטר ב-18 בינואר 1976 בסרייבו ונקבר בבית הקברות בעיר. ב-28 באוקטובר 2011 הועברו עצמותיו לקתדרלת הלב הקדוש של ישו (בה קבורים הארכיבישופים של וורחובוסנו) ונקברו בקריפטה. ב-9 במרץ 2010, הוכר כחסיד אומות העולם על פועלו במלחמת העולם השנייה להצלת יהודים. מדיה וקבצים בנושא סמיליאן צ'קאדה בוויקישיתוף סמיליאן צ'קאדה, באתר יד ושם (באנגלית) ארכיבישוף סמיליאן פראניו צ'קאדה, אתר הארכיבישופות הקתולית (אנגלית) Portal Hercegbosna.Org, Vijesti - BiH - Po cijenu vlastitog života spašavao Židove - HercegBosna - Portal Hrvata Bosne i Hercegovine, www.hercegbosna.org (ב־) David M. Cheney, Archbishop Smiljan Franjo Cekada [Catholic-Hierarchy], www.catholic-hierarchy.org סמיליאן צ'קאדה, באתר יד ושם (באנגלית) יהודי מקדוניה | גילי חסקין - מדריך טיולים, באתר www.gilihaskin.com הבישוף הקתולי של סקופיה (מקדוניה) - 1943" מכתבו של ד"ר נסים יושע למנהל המחלקה של חסידי אומות עולם ביד ושם, מתוך התיק של ד"ר צ'קאדה במאגר חסידי העולם של יד ושם המלצתה של ג'ני לבל להכרזתו של צ'קאדה כחסיד אומות העולם,  מתוך התיק של ד"ר צ'קאדה במאגר חסידי העולם של יד ושם Zemni ostaci nadbiskupa Cekade preneseni u katedralu, www.katolicki-tjednik.com (ארכיון)