בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה

בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה היה מוסד אקדמי שנוסד בתל אביב בשנת 1935, ולימים היה אחד המוסדות שהיוו את הגרעין שממנו צמחה אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1939 היו בבית הספר שלוש פקולטות: משפטים, כלכלה ומסחר. בשנת 1950 כלל בית הספר פקולטה למשפטים ופקולטה לכלכלה, וכן מכון ללימודי ראיית חשבון וקורס לפקידים. הלימודים התקיימו בערבים לאחר שעות העבודה. בשנת 1952 נוספה פקולטה למדע המדינה. בשנת 1958 פעלו בבית הספר ארבע פקולטות: למשפטים, לכלכלה, למדע המדינה ולמנהל עסקים וראיית חשבון. בשנת 1935 הרצו בבית הספר: ד"ר קפלינצקי (ערבית), ד"ר צידרוביץ (סטטיסטיקה), ד"ר בנימין זיו (קוניוקטורה), פרץ נפתלי (כלכלה מדינית), ובמשפטים: ד"ר שמואל אייזנשטדט, ד"ר פלטיאל דיקשטיין ומתתיהו (מקס) לזרסון וצבי קארל. בין בוגרי בית הספר: שופטי בית המשפט העליון לשעבר יצחק זמיר, מנחם אלון, דליה דורנר, עדנה ארבל ושר המשפטים לשעבר יוסף לפיד. כן למד בבית הספר משה דיין. בית הספר נוסד ביוזמת קבוצה שבראשה עמדו המשפטן והפובליציסט ד"ר שמואל אייזנשטדט, הכלכלן ד"ר בנימין זיו, עורך הדין ד"ר פלטיאל דיקשטיין והמשפטן מתתיהו (מקס) לזרסון. ראש עיריית תל אביב, מאיר דיזנגוף, תמך ביוזמה זו. אספה של תלמידים לרישום לקראת פתיחת בית הספר התקיימה בינואר 1935. במאי 1950, בעקבות הקמת הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, בקשה הכנסת לסגור את בית הספר הגבוה, כדי שעורכי הדין במדינת ישראל יהיו אקדמאים. במשך עשור לאחר הקמת מדינת ישראל סירבה הממשלה להעניק לבית הספר הכרה כמוסד חינוך גבוה, אף על פי שהתואר שהוא העניק הוכר על ידי אוניברסיטאות רבות מחוץ למדינה, ובוגריו נדרשו להיבחן בבחינות לעורכי דין זרים. בשנת 1959 הועבר בית הספר לניהולה של האוניברסיטה העברית, והפך לשלוחה שלה בתל אביב (וכונה בהתאם "השלוחה"). בשנת 1965 השתלבה השלוחה באוניברסיטת תל אביב כפקולטה למשפטים. עם הקמתו, התקיימו הלימודים בגימנסייה הריאלית בלפור ברחוב מזא"ה בתל אביב. זמן לא רב לאחר מכן עברו הלימודים לבית הספר תל נורדאו ברחוב פרישמן 28, בה התקיימו הלימודים עד שנות ה-50. עם התרחבות בית הספר התקיימו לימודים גם בבית ספר שבח ברחוב המסגר ובבית הספר הצרפתי ברמת אביב. בשנת 1959 הושלמה בנייתו של משכן הקבע של בית הספר, בניין טרובוביץ, שבו שוכנת כיום הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. בתחילת שנת הלימודים תשכ"ב הוחל ללמוד בבניין טרובוביץ, משכן הקבע של בית הספר. אורי כהן, המרדף אחר לגיטימציה אקדמית: בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב 1935–1948, מחקרי משפט כה(1) 212-179 (2009) אורי כהן, אקדמיה בתל אביב - צמיחתה של אוניברסיטה, הוצאת מאגנס, 2014, עמ' 23–75. מדיה וקבצים בנושא בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בוויקישיתוף בני הספל, אוניברסיטת תל אביב - אבני דרך (ע), סימפוזיון מדעי במלאת 20 שנה לביה"ס הגבוה למשפט וכלכלה, חרות, 15 במרץ 1955 מוסד בחיתולים מול מוסד בצילינדר, חרות, 27 בפברואר 1959 בית ספר גבוה למשפט ולכלכלה מכלל, דבר, 8 בספטמבר 1939 מודעה המתארת את בית הספר, מעריב, 6 באוגוסט 1950 פקולטה למדע המדינה, חרות, 29 בפברואר 1952 הרשמת תלמידים באינוברסיטה של ת"א, דבר, 24 ביולי 1958 בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, דואר היום, 28 באפריל 1935 תעודות גמר ל־257 בוגרים של ביהי'ס הגבוה למשפט ולכלכלה, דבר, 27 בפברואר 1959 לפתיחת בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, דואר היום, 21 בפברואר 1935 הצעה ליסד מכון תכנולוגי בת"א, דבר, 17 ביוני 1934 בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, הצופה, 21 בפברואר 1938 בית ספר למשפטים בתל אביב, דבר, 28 בינואר 1935 שמואל אייזנשטדט, מכתב גלוי לחבר הכנסת יעקב, קול העם, 24 במאי 1950 דין ביה"ס למשפט ולכלכלה בת"א, דבר, 16 במאי 1950 מ. דוד, בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה, מכתב למערכת, דבר, 14 בינואר 1958 תל אביב - "חוץ לארץ", מעריב, 15 במרץ 1955. מ. מייזלס, בעקבות סיפוחו של בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה - לאוניברסיטה בירושלים, מעריב, 1 במרץ 1959 בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, דבר, 25 במרץ 1935 פחות צפיפות לסטודנטים בת"א, דבר, 9 באפריל 1962 א. צבי, 1650 סטודנטים חונכים הערב בנין שלוחת האוניברסיטה בתל אביב, מעריב, 30 באוקטובר 1961