laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנציקלופדיה חיות הבר

אנציקלופדיה חיות הבר היא אנציקלופדיה העוסקת בבעלי חיים שיצאה בישראל בשנות ה-70. מדובר בגרסה העברית של האנציקלופדיה הספרדית "Enciclopedia Fauna" בעריכת הזואולוג הספרדי פליקס רודריגז דה לה פואנטה. בדומה לאנציקלופדיה תרבות, האנציקלופדיה יצאה בשתי מהדורות: מהדורה ראשונה כחוברות שהופצו על בסיס דו שבועי ונאגדו ל-11 כרכים ומהדורה שנייה כאנציקלופדיה מובנית ב-21 כרכים. בספרד החלה האנציקלופדיה לצאת בחוברות בודדות בשנת 1970 בהוצאת SALVAT מפמפלונה. החוברת לוותה בצילומים וציורים צבעוניים ברמה גבוהה מאוד. גרסאות של האנציקלופדיה המשיכו לצאת לאור עד 1979 והיא תורגמה למספר שפות. הכרכים חולקו לפי עולם החי באזורים גאוגרפיים שונים בעולם. כאשר כמעט חצי מהאנציקלופדיה מוקדשת לחי והצומח באפריקה. יש כרכים המוקדשים לאסיה, אירופה, אמריקה, אוסטרליה, אנטארקטיקה, בנוסף יש כרכים שמוקדשים לחיים באיים מבודדים ולחיים בים. תרגום מדויק ללא תוספות של הגרסה המקורית. למרות שאינה תרגום מקורי מספרדית אלא מהגרסה האנגלית "WORLD OF WILDLIFE". מהדורה ראשונה שיצאה כחוברות שנאגדו לספרים יצאה בשנת 1973. מהדורה שנייה שיצאה בספרים יצאה בשנת 1979. בכריכות האחריות של החוברות התפרסמו מאמרים שונים על עולם החי, חלקם של הקרן העולמית להגנת חיות הבר, וחלקם של כותבים ישראליים כמו עזריה אלון. אך מאמרים אלה לא נכנסו למהדורה השנייה. מהדורה ראשונה: אפריקה א' אפריקה ב' אפריקה ג' אירואסיה וצפון אמריקה א' אירואסיה וצפון אמריקה ב' אירואסיה וצפון אמריקה ג' דרום אסיה דרום אמריקה אוסטרליה החי באוקיינוסים אינדקס כללי מהדורה שנייה: אפריקה א' אפריקה ב' אפריקה ג' אפריקה ד' אפריקה ה' אפריקה ו' אירואסיה וצפון אמריקה א' אירואסיה וצפון אמריקה ב' אירואסיה וצפון אמריקה ג' אירואסיה וצפון אמריקה ד' אירואסיה וצפון אמריקה ה' אירואסיה וצפון אמריקה ו' דרום אסיה א' דרום אסיה ב' דרום אמריקה א' דרום אמריקה ב' אוסטרליה א' אוסטרליה ב' החי באוקיינוסים א' החי באוקיינוסים ב' אינדקס כללי לתחרות הסאפארי של האנציקלופדיה חיות הבר
קוליהו

קוליהו (Colihaut) היא בירת מחוז סנט פיטר שבדומיניקה. קוליהו נמצאת על חוף הים, בין רוזו לפורטסמות'. התושבים מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומדיג. מדיה וקבצים בנושא קוליהו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוליהו חוף קוליהו (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר caribya! מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011
פוטרג'איה

פוטרג'איה (במלאית: Putrajaya) היא עיר וטריטוריה פדרלית במלזיה. פוטרג'איה משמשת כמרכז השלטון הפדרלי, מרבית משרדי הממשלה הפדרלית נמצאים בה והיא משכנו של בית המשפט העליון של מלזיה (בית המשפט הפדרלי של מלזיה). למרות זאת היא אינה בירת מלזיה, תואר השייך לעיר קואלה לומפור הנמצאת במרחק של 25 קילומטרים צפונית לה ואשר בה שוכן היאנג די-פרטואן אגונג, השליט העליון של מלזיה, והפרלמנט המלזי. הטריטוריה הפדרלית מוקפת כולה על ידי מדינת סלנגור. בעקבות עומסים רבים על אזור קואלה לומפור בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ראש ממשלת מלזיה מהתיר מוחמד תכנן יצירה של מרכז פדרלי חדש למלזיה שיוריד את העומס. הוחלט לקרוא לעיר החדשה פוטרג'איה. השם מורכב משני חלקים: פוטרה (Putra), על שמו של טונקו עבדול רחמן פוטרה, ראש הממשלה הראשון של מלזיה, וג'איה (jaya), מילה מלאית שפירושה הוא "הצלחה" או "ניצחון". לאחר משא ומתן מדינת סלנגור הקצתה לעיר החדשה שטח באזור שנקרא עד אז פרנג בסר (במלאית: Prang Besar). העבודות על הקמת העיר המתוכננת החלו ב-1995. העבודות הואטו מעט בעקבות המשבר הפיננסי באסיה ב-1997. ב-1999 הסתיימו העבודות והחל מעבר של משרדי הממשלה הפדרלית מקואלה לומפור לפוטרג'איה. ב-1 בפברואר 2001 מהתיר בין מוהמד הכריז על פוטרג'איה כטריטוריה פדרלית. קיימת רכבת פרוורית שנחנכה ב-2002 המקשרת בין נמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור והעיר קואלה לומפור העוברת דרך פוטרג'איה. יש תוכנית להקמת מונורייל בעיר, אך הבנייה הופסקה עקב עלויות כספיות ב-2004. אינדונזיה טאנגראנג, אינדונזיה מדיה וקבצים בנושא פוטרג'איה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוטרג'איה (במלאית) פוטרג'איה, ברשת החברתית פייסבוק פוטרג'איה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פוטרג'איה, ביישום טלגרם פוטרג'איה, ברשת החברתית אינסטגרם פוטרג'איה, ברשת החברתית טיקטוק פוטרג'איה, סרטונים בערוץ היוטיוב פוטרג'איה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפקד 2010, מחלקת הסטטיסטיקה של מלזיה (במלאית). ערך זה הוא קצרמר בנושא מלזיה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גראנד ביי

גראנד ביי (באנגלית: Grand Bay, או בשם הרשמי ברקואה – Berekua, או בריקואה – Berricoa) היא בירת מחוז סנט פטריק שבדומיניקה. העיירה שוכנת בדרומו של האי והיא היישוב הגדול ביותר במחוז. גראנד ביי, או כפי שהיא מכונה "העיר הדרומית" (South City), הבירה התרבותית של דומיניקה, היא קהילה תוססת השוכנת לאורך חוף האוקיינוס האטלנטי בחלקה הדרום-מזרחי של דומיניקה. בשכנות לה, מעבר למיצר המפריד ביניהם, שוכן האי מרטיניק. העיירה מוקפת בכמה רכסי הרים, בואה דן מדרום, פלמיסטה ממערב, מורן פלה פאיי מצפון-מערב, מורן אנגליז ומורן וואט מצפון, ורכס פאונדלנד מצפון-מזרח וממזרח. במורד המדרונות של הרכסים הללו שוכנים כפרים שונים. חלקה העיקרי של גראנד ביי מתאפיין ברחוב ארוך ומפותל הקרוי לאלי, ולאורכו מתגוררים רוב תושבי העיירה. בנוסף קיימים רחובות שבהם מתגוררת האוכלוסייה המבוגרת של העיירה. לאחר סופה טרופית שאירעה בשנת 1979 התמזגו לגראנד ביי יישובים נוספים מהסביבה. גראנד ביי הייתה היישוב הראשון בדומינקה שהוקמו בו תחנת רדיו משל עצמו, המשדרת מאז אמצע שנות השמונים. תושבי גראנד ביי ידועים בתור אלה שמשמרים את המורשת התרבותית של דומיניקה בתחומי המחול, המוזיקה, האומנות, מלאכת היד והשפה. כלכלת העיירה מבוססת בעיקר על ענפי החקלאות כמו שורשים, בננות ירקות ופירות אחרים לשיווק מקומי ולייצוא. תעשיית ייצור רהיטים קטנה קיימת במקום ופועלות בו חנויות קטנות רבות. חלק מכוח העבודה מועסק בייצור מזכרות לתיירים. היסטוריה של העיירה פתיחת פסטיבל בגראנד ביי, סרטון באתר יוטיוב מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011
אהרן כהן (ראש ישיבה)

הרב אהרן כהן (י' בניסן ה'תרס"ד, 26 במרץ 1904 - י"ח בסיון תשכ"א, 2 ביוני 1961) היה ראש ישיבת חברון. נולד בעיירה גרינבארג הממוקמת בפאתי העיר קובנא לחיה שרה והרב אברהם מרדכי כהן, בנו של הרב יוסף כהן רב העיירה גרינבארג, חסיד קוידינוב שהיה מלמד בחדר של העיירה. בילדותו למד אצל אביו ולאחר מכן עבר ללמוד בישיבת לומז'ה לצד הרב מרדכי שמואל קרול והרב דב מאיר רובמן. בהיותו כבן חמש עשרה עבר ללמוד בישיבת כנסת ישראל שהייתה אז בקרמנצ'ונג ולאחר מכן עבר עמה לסלבודקה שם למד בחברותא עם הרב אפרים זאב גרבוז ויחדיו השלימו את לימוד כל מסכתות הש"ס. נודע בקרב רבני הישיבה ותלמידיה כגדול בתורה וכונה בפיהם "העילוי רבי אהרצ'יק קובנער" (העילוי רבי אהרן מקובנה). בשנת תרפ"ד עלה לארץ ישראל יחד עם בני ישיבת סלובודקה שהשתכנה בחברון. בי"ד בסיון תרפ"ט נישא לצילה, בתו של הרב משה מרדכי אפשטיין. בשנת תשי"ד היה פעיל בייסוד בית היתומות בית לפליטות בירושלים, ואף מינה את אשתו צילה להיות 'נשיאת ועדת נשים למען בית לפליטות' ועסקה בגיוס תרומות לצורך רכישת בנין עבור בית היתומות. בשנת תרצ"ד, לאחר פטירת חותנו, החל למסור שיעורים בישיבת חברון וכעבור זמן התמנה לאחד מראשי הישיבה. נפטר בי"ח בסיון תשכ"א לאחר מחלה. שמעון יוסף מלר, הכהן הגדול מאחיו, תולדות חייו, ירושלים, תשס"ט רבי אהרן כהן ראש ישיבת חברון, בבלוג תולדות ושורשים עצי משפחה, ‏27 במאי 2013 Looking for Epes Merrer..... Part I, ‏4 באפריל 2009 (באנגלית) כתביו בית אהרן על התורה ח"ב בית אהרן על מועדים ח"ב מאמרים בעניו רודף ובא במחתרת, בתוך ישורון י"ג
ג'סלין גונזלס

ג'סלין גונזלס (באנגלית: Jaslene Gonzalez; נולדה ב-29 במאי 1986) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה פוארטו ריקנית-אמריקאית, זוכת העונה השמינית של הטופ מודל הבאה. גונזלס נולדה בפוארטו ריקו, וגדלה בהומבולדט, שיקגו. למדה בבית ספר לבנות. דגמנה גם לפני השתתפותה בטופ מודל הבאה, כשיוצגה על ידי הסוכנות Avant Garde. בראיון שהעניק ל-CW גילתה כי דגמנה בעבר בתצוגות אופנה עבור מעצבי אופנה מקומיים בשיקגו, כמו מישל גומז ואלכסיס ארקט, וכן הופיעה במגזינים "Extra" ו-"La Nota". בריאיון למגזין "Seventeen" סיפרה כי הייתה חלק ממערכת יחסים פוגענית והרסנית, שתמה זמן קצר לפני צילומי העונה השביעית של "טופ מודל הבאה". בשנת 2006 גונזלס ניסתה להתקבל לעונה השביעית של הטופ מודל הבאה, אך נפסלה בשלב חצי הגמר של בחינות הקבלה. היא הבטיחה לשופטים שתשוב לבחינות של העונה הבאה. נחישותה מצאה חן בעיני מפיקי התוכנית שהאמינו כי קיים בה פוטנציאל, ובעונה השמינית היא עברה את מבחני הקבלה ונעשתה למתמודדת בתחרות. במהלך עונה זו תמונותיה נבחרות כטובות ביותר ארבע פעמים, והיא זכתה במשימה אחת. כמו כן היא הייתה המתמודדת השנייה והזוכה הראשונה שמעולם לא הייתה מועמדת להדחה. בגמר העונה זכתה בתואר "הטופ מודל הבאה", כשהיא הזוכה השנייה מאילינוי, אחרי אדריאן קורי. גונזלס דגמנה עבור "ניו יורק פוסט", "Us Weekly" ו-"In Touch Weekly", וכן הייתה עליה כתבה בת שישה עמודים ב-"VIBE Vixen", וכתבת אופנה בת שנים עשר עמודים ב-"ZooZoom". נבחרה לאחת מ"הלטיניות של השנה" ב-"Latina", הייתה עליה כתבה בת 9 עמודים ב-"Colures" והיא הופיעה במגזין "Trace". כמו כן הופיעה על שערי מגזינים רבים, שבהם Latina, ‏"Imagén", ‏"Hombre", ‏"Degrees‏ 6", "FN", ‏ZooZoom,‏ "Seventeen", ‏"Urban Latino", ‏"Bleu", ‏"Vanidades", ‏"Scene", ‏"JamRock", ‏"Nuovo" ‏"Splendor" ו-"Time Out". בנוסף דגמנה לקטלוג האופנה "Metrostyle". דגמנה עבור חברת האופנה Lot29 בקמפיינים של עונות סתיו-חורף 2007-08 ואביב-קיץ 2008. הופיעה עד היום בארבעה שלטי חוצות, בכיכר טיימס. הופיעה במגזינים "Living Proof", ו-"American Salon", ולאחרונה הצטלמה לקמפיין עבור Marianne. בנוסף הצטלמה לקמפיין אופנה של המעצב סזאר גאלינדו, עבור קולקציית אביב 2008. לקחה חלק בקמפיין "Heart On My Sleeve" מאת אוברי אודאיי. דגמנה עבור אתרי הבגדים "COACD", ‏fashionista.com ו-"Women's Wear Daily". לאחרונה הופיעה בקמפיינים הארציים של החברות גרנייה נוטריסה ו-Southpole. כמו כן דגמנה עבור "Kett Cosmetics", והופיעה בקולקציית סתיו-חורף 2009 של "Recession Denim". בהודו דגמנה עבור המגזינים "מארי קלייר" (יוני 2012), "New Woman" ו"גרציה". גונזלס דגמנה עבור חימנה ולירו וג'יימס דה קולון בשבוע האופנה הלטיני שבשיקגו. בנוסף דגמנה עבור אשלי פייג' בשבוע האופנה של מרסדס בנז, וכן עבור ארמני. מדיה וקבצים בנושא ג'סלין גונזלס בוויקישיתוף ג'סלין גונזלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סלין גונזלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פ. ג'. פטרסון

פרסיבל נואל ג'יימס פטרסון (באנגלית: Percival Noel James Patterson; נולד ב-10 באפריל 1935) היה ראש ממשלת ג'מייקה (ושר ההגנה) וראש מפלגת העם הלאומית בין 1992 ל-2006. כיהן כחבר הפרלמנט בין השנים 1970-1980 ו-1989-2006. פטרסון הוא דמות מובילה בקידום, פיתוח וחיזוק הקהילה הקריבית, יצירת בית המשפט הקריבי והשוק המשותף של האיים הקריבים נולד בהנובר (ג'מייקה), למד באוניברסיטת איי הודו המערבית ובלונדון סקול אוף אקונומיקס. לאחר סיום לימודי משפטים השלים את הכשרתו כעורך דין בלונדון במידל טמפל. בכל המסגרות הללו היה מעורב בקהילת מנהיגים צעירים מהאזור הקריבי, עמם המשיך בשיתופי פעולה בהמשך דרכו. החל מ-1969 היה פטרסון ליד ימינו של מנהיג מפלגתו, מייקל מנלי שמינה אותו, בגיל 33 בלבד לסגנו ולחבר הסנאט. ב-1970 נבחר פטרסון לחבר הפרלמנט. בשנת 1972 עמד בראש מטה הבחירות שהוביל את המפלגה לניצחונה הראשון מאז עצמאות ג'מייקה. תחת ממשלי מנלי כיהן כשר התעשייה, התיירות, החוץ וסחר חוץ, הפיתוח והאוצר. ב-1992, עם פרישתו של מנלי מתפקידי ראש המפלגה וראש הממשלה, נבחר פטרסון לרשת אותו בשני תפקידיו. פטרסון הוביל מדיניות סוציאל-דמוקרטית ברוח "הדרך השלישית" שעיקרה שילוב בין עקרונות של מדינת רווחה לבין מודרניזציה וליברליזציה של הכלכלה (בדומה לטוני בלייר בבריטניה באותה תקופה). פטרסון משך לאי משקיעים זרים והצליח לנתק את מערך ההלוואות של המדינה מקרן המטבע הבינלאומית. פטרסון הוביל את מפלגתו לניצחונות בבחירות 1993, 1997 ו-2002. לקראת בחירות 2002 פרצו מהומות דמים במדינה (בעיקר בבירה) בין כנופיות מתומכי שתי המפלגות היריבות ופטרסון נאלץ להפעיל כוחות צבא על מנת להחזיר את הסדר על כנו. ב-2006 הודיע על פרישה מתפקידי ראש המפלגה וראש הממשלה, פורשיה סימפסון-מילר נבחרה להחליפו בשני תפקידיו. פטרסון הצהיר שהיה מעדיף לסלק את שאריות הקולוניאליזם ולראות את ג'מייקה כרפובליקה ולא כממלכה בחבר העמים הבריטי, אך הודה שדעת הקהל איננה עמו בנושא זה. ב-2004, בעת שכיהן כיו"ר תורן של הקהילה הקריבית ניהל את מגעיה מול האיטי. פטרסון הוביל להחלטה שלא להכיר במשטר ביטר מטאייה (אנ') שהדיח את הנשיא הנבחר ז'אן-ברטראן אריסטיד ולא ליצור בכך תקדים מסוכן של הכרה בהפיכות לא דמוקרטיות. פטרסון הוא חבר Club de Madrid, ארגון של כ-80 ראשי מדינות לשעבר הפועל לחיזוק הדמוקרטיה בעולם. מדיה וקבצים בנושא פ. ג'. פטרסון בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר ארגון המנהיגות הגלובלי 'I am well aware of the IMF constraints', 17 בדצמבר 2014 P.J Patterson passes 'Reparations Torch' to Prime Minister Gaston Browne at Second Regional Conference on Reparations, 15 באוקטובר 2014 THE MOST HONOURABLE P. J. PATTERSON, ON, PC, OE, QC UPON BEING AWARDED THE ORDER OF THE CARIBBEAN COMMUNITY (OCC), 2 JULY 2009 No option - Jamaica returning to IMF - Shaw - No immediate effect on public sector, 22 ביולי 2009 איי. פי., ג'מייקה: 37 בני אדם נהרגו בקרבות בין מתפרעים למשטרה, באתר ynet, 11 ביולי 2011 Jamaica eyes republican future, כתבה ב-BBC‏ 22 בספטמבר 2003 PJ Patterson unhappy with pace of change, דיילי הראלד, 9 בפברואר 2012 No Permanent Solution for Haiti without CARICOM – Patterson, 25 במרץ 2004 דף בקלאב דה מדריד
קורוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קורוס – כינוי לפסלי גברים ונערים שנעשו ביוון הארכאית קורוס אוטו – יצרנית כלי רכב סינית קבוצת קורוס – יצרנית פלדה רב-לאומית שמרכזה בלונדון. קרויה כיום "טאטא פלדה אירופה" טורניר השחמט טאטא (Tata Steel Chess Tournament) - נקרא בעבר "טורניר השחמט קורוס", אחד מתחרויות העל
מספר אישי

מספר אישי הוא מזהה מספרי של אדם במערכת גדולה. האם התכוונתם ל... מספר תעודת זהות (ישראל) – בישראל, לכל תעודת זהות המונפקת לאזרח במדינה מוקצה מספר ת"ז ייחודי, בן 9 ספרות (אשר אחת מהן ספרת ביקורת) מספר אישי (צבא) (אנ') – בעקבות אמנת ז'נבה השלישית הוסכם על המדינות החתומות שכל חייל יחזיק במספר אישי מספר אישי (צה"ל) – מספר מזהה חיילי צה"ל. כולל 7 ספרות, אשר אף אחת מהן אינה ספרת ביקורת מספר אישי (משטרה) – במשטרות העולם, כמו בארגונים צבאיים למחצה אחרים, מקובלת גם כן חלוקת מספרים אישיים מספר אישי (משטרת ישראל) – כולל 6 ספרות
קאמינגס

האם התכוונתם ל... אי. אי. קאמינגס – משורר אמריקאי וונטיגו קאמינגס – כדורסלן אמריקאי קווין קאמינגס – אשת עסקים ושחקנית אמריקאית הרברט וסלי קאמינגס – פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי קאמינג
ברבור מחצצר

ברבור מחצצר (שם מדעי: Cygnus buccinator) הוא מין של ברבור, שמצוי באמריקה הצפונית. זהו מין העוף הכבד ביותר שמצוי באופן טבעי ביבשת זו. הברבור המחצצר קרוב מאוד לברבור השר, ושניהם לעיתים אף נחשבים לעיתים כמין אחד. זהו מין הברבור הגדול ביותר. אורכו כ-138 עד 165 ס"מ, אף שלעיתים זכרים מגיעים לאורכים שעולים על 180 ס"מ. משקלו של הברבור כ-7 עד 13.6 ק"ג, ומוטת כנפיו היא כ-185 עד 250 ס"מ. כל גופו לבן, מלבד מקורו השחור ורגליו האפורות-ורדרדות. הגוזלים נולדים עם פלומת נוצות אפורה, שמשתנה ללבנה בגיל שנה. בדומה לברבור השר, הברבור המחצצר שוחה בדרך כלל עם צוואר זקור. הברבור המחצצר מצוי בקנדה, אלסקה ובצפון ארצות הברית, בעוד האוכלוסייה הגדולה ביותר של זוגות מקננים נמצאת באלסקה. בעונת הרבייה הברבור מצוי בבריכות רדודות, אגמים שקטים וביצות של מים מתוקים; והוא חורף באגמים, מעיינות, מאגרים ונהרות שזרמם איטי. הברבור המחצצר מעדיף מקומות קינון שבהם יש שטח גדול מספיק של מים כדי שיוכל להמריא ממנו לאוויר, מים רדודים ובלתי-מזוהמים, ומעט ככל האפשר הפרעות שמקורן בבני אדם. הברבור נודד בחורף לדרום קנדה ולחלק המזרחי של צפון-מערב ארצות הברית, בלהקות גדולות שצורתן V. מדיה וקבצים בנושא ברבור מחצצר בוויקישיתוף ברבור מחצצר, באתר ITIS (באנגלית) ברבור מחצצר, באתר NCBI (באנגלית) ברבור מחצצר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברבור מחצצר, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ברבור מחצצר, באתר GBIF (באנגלית) ברבור מחצצר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברבור מחצצר באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תל א-סעידיה

תל א-סעידיה הוא תל גדול בעבר הירדן המזרחי, בגובה 232 מטר מעל פני הים, כקילומטר וחצי ממזרח לנהר הירדן, בין 60 ל-150 מטר (לפי פיתולי הנחל) דרומית לוואדי כופרנג'ה, מזרחית ליישוב חמדת. אורכו של התל (בין מזרח למערב) כ-415 מטר ורוחבו (בין צפון לדרום) כ-200 מטר. שטחו הכולל של התל הוא כ-61 דונם. הוא מתחלק לשני חלקים: חלקו המזרחי שמהווה כשני שלישים ממנו, מתנשא לגובה של 40 מטר מעל פני השטח, ואילו חלקו המערבי מתנשא לגובה 25 מטר. הכומר אבל וויליאם אולברייט ובעקבותיהם יוחנן אהרוני וכנראה אף שמואל ייבין וכן בצלאל בר כוכבא מזהים את תל א-סעידיה עם היישוב צפון, שלידו התחולל קרב צפון בין צבאו של תלמי התשיעי לתירוס לצבאו של אלכסנדר ינאי בשנת 103 לפנה"ס. לעומת זאת נלסון גליק זיהה את התל עם צרתן, על פי ספר מלכים א', פרק ז', פסוקים מ"ו–מ"ז: " בֵּין סֻכּוֹת וּבֵין צָרְתָן", יצק שלמה את הנחושת לכלי המקדש. במקום נמצאו שכבות מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. בקברים נמצאו גופות חנוטות בביטומן. בצלאל בר-כוכבא, ‏הקרב בין תלמי לתירוס לאלכסנדר ינאי בבקעת הירדן ושאלת זמנה של מגילת מלחמת בני אור, קתדרה 93, ספטמבר 1999, עמ' 56-7 תל סעידיה (ירדן), דף שער בספרייה הלאומית
GIOVE

GIOVE (ראשי תיבות של: Galileo In-Orbit Validation Element) הוא שמה של סדרת לוויינים. הלוויינים נבנו עבור סוכנות החלל האירופית לשימוש צוותי מחקר ופיתוח כדי לבחון טכנולוגיות למערכת הניווט הלוויינית גלילאו באיטלקית "Giove" הוא יופיטר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משלחת לואאיסה

גארסייה חוֹפְרֶה דה לוֹאַאִיסָה (בספרדית: García Jofre de Loaísa;‏ 1490 - 30 ביולי 1526) היה מגלה ארצות ספרדי מן המאה ה-16, שהצטווה על ידי המלך קרלוס הראשון לפקד על משלחת לאסיה, שנודעה בשם "משלחת לואאיסה". בשנת 1525 נשלחה בנתיב המערבי ליישב את איי התבלינים באיי הודו המזרחית, וכך חצתה את האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. יותר מ-450 איש הפליגו במשלחת, בהם בעלי מלאכה שונים וצוות מנהלי, במטרה להקים מושבות ספרדיות קבועות באיי הודו המזרחית. צי של שבע ספינות השתתף במשלחת: "סנטה מריה דה לה ויקטוריה", "אספיריטו סנטו", "אנונסיאדה", "סן גבריאל", "סנטה מריה דל פאראל", "סן לסמס" ו"סנטיאגו". חופרה דה לואאיסה התמנה לרב חובל יחד עם חואן סבסטיאן אלקנו, שהגיע אל איי התבלינים בשנת 1521 במשלחת של מגלן. הצי הפליג מלה קורוניה ב-24 ביולי 1525, והגיע לחופי פטגוניה בינואר 1526. בשבועות הבאים, התכנס הצי והתפזר לחלופין עקב רוחות עזות, בשעה שניסה ללא הצלחה להיכנס אל מצר מגלן. שתי ספינות נטרפו ואחת שינתה כיוון אל האוקיינוס האטלנטי וערקה מן המשלחת. בסופו של דבר הגיעו ארבע הספינות הנותרות, במזג אוויר סוער, אל האוקיינוס השקט במאי, שם נפוצו שוב, הפעם לצמיתות, בעוד סופה. "סן לסמס", ספינה תלת-סיפונית, נעלמה כליל בשעת הסופה. ה"סנטיאגו" הפליגה צפונה ובמסע מדהים של 10,000 ק"מ הגיעה לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו ביולי 1526, ובכך ביצעה את השיוט הראשון מאירופה לחוף המערבי של צפון אמריקה. הספינה השלישית, "סנטה מריה דל פאראל", הפליגה באוקיינוס השקט והגיעה אל איי סאנגיר סמוך לחוף הצפוני של סולאווסי, שם עלתה הספינה על שרטון ואנשי צוותה נקטלו או נשבו לעבדות בידי הילידים. משלחת ספרדית אחרת, שהגיעה ממקסיקו ב-1528, הצילה ארבעה מהם. התלת-סיפונית "סנטה מריה דה לה ויקטוריה" הייתה היחידה שהשלימה את הקפת העולם והגיעה אל איי התבלינים בספטמבר 1526. לואאיסה עצמו מת מצפדינה ב-30 ביולי 1526, אלקנו הלך לעולמו ימים ספורים אחריו, ואלונסו די סאלאסאר שלושה שבועות לאחר זאת. אינייגס הגיע אל איי ויסאיאס ומינדנאו בפיליפינים ואל איי מולוקה, אבל מת מהרעלת מזון. רק אנדרס דה אורדאנטה ועוד 24 אנשים שרדו ונחתו בשלום על איי התבלינים. הם חזרו לספרד בשנת 1536, בארמדה של הודו הפורטוגזית ותחת משמר פורטוגזי. המותחן של גרג סקואן, "הקסדה הספרדית", מתחקה לכאורה אחר גורלה של "סן לסמס". הספר מתבסס על התאוריה של החוקר האוסטרלי רוברט לנגדון (אנ'), לפיה עלתה הספינה על שרטון באי האלמוגים אמאנו (חלק מפולינזיה הצרפתית של ימינו), שם השליכה לים חלק מתותחיה כדי לצוף ואז עשתה דרכה אל טהיטי, שם נותרו חלק מאנשי הצוות, כאשר האחרים המשיכו בדרכם וגילו את ניו זילנד. היסטוריה של הפיליפינים Landín Carrasco, Amancio. España en el mar. Padrón de descubridores. Madrid: Editorial Naval ISBN 84-7341-078-5 Oyarzun, Javier. Expediciones españolas al Estrecho de Magallanes y Tierra de Fuego. Madrid: Ediciones Cultura Hispánica ISBN 84-7232-130-4. "Expedición de Loaysa ó Loaisa 1524-1536". Historia Naval de España Snow, Philip & Waine, Stefanie. The people from the horizon. London: Mclaren Publishing ISBN 0-947889-05-1 "Expedition of García de Loaisa 1525-26." In The Philippine Islands, 1493-1898, edited and annotated by Emma Helen Blair and James Alexander Robertson. Cleveland, Ohio: A.H. Clark Company, 1903-9. Vol. 2, 1529-1561. Pp. 25-35. Scowen, Greg. The Spanish Helmet. Whare Rama Books ISBN 978-1-4635-5848-2 מדיה וקבצים בנושא משלחת לואאיסה בוויקישיתוף
גביע דייוויס 1952

גביע דייוויס 1952 הייתה התחרות ה-41 במניין מאז ייסוד התחרות. מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל נבחרת הודו בלבד. בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. המשחק על התואר נערך ב-31-29 בדצמבר 1952 באדלייד, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-10 בסך הכל. בית הזה כלל 5 נבחרות כולל יפן, אשר הפסידה לארצות הברית במשחק המוקדם. הבית כלל 22 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ומצרים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1952 באוסטרליה. נתונים על התחרות
בולם זעזועים

בולם זעזועים הוא התקן מכני או הידראולי שמשמש לריסון הלמים, ומטרתו מזעור התנודות שחשה מערכת עקב עירור חיצוני. עקרון הפעולה של בולם זעזועים הוא המרת אנרגיה קינטית בכניסה לבולם הזעזועים, לצורת אנרגיה אחרת (בדרך כלל חום) אשר לאחר מכך יוצאת מהמערכת. בולמי זעזועים נמצאים בשימוש במגוון רב של יישומים, כאשר הנפוץ בהם הוא ריסון תנודות ברכבים. יישומים נוספים כוללים אופניים, מכונות כביסה, טנקים וכלי רק"מ, מערכות תצפית מגומבלות ועוד. מבחינה פיזיקלית, בולם זעזועים הוא מתנד הרמוני מרוסן המורכב ממסה, קפיץ ומרסן. המסה היא הרכיב אותו יש לרסן, כגון רכב. על ידי בחירת קפיץ ומרסן בעלי מאפיינים שונים ניתן לרסן תנודות בתדרים ומשרעות שונות. בעת בחירת מרסן חשוב שהתדר העצמי של המרסן יהיה רחוק מזה של המערכת אותה יש לרסן, אחרת המרסן עלול לגרום דווקא לגידול במשרעת של התנודות עקב תופעת תהודה. שימור תנע מדיה וקבצים בנושא בולם זעזועים בוויקישיתוף מדריך בנושא בולמי זעזועים בולם זעזועים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדריך כיוון בולמי זעזועים בסיסי, אתר BIKEDEALZ
וויצ'יץ'

וויצ'יץ' (בקרואטית: Vujičić, בסרבית: Вујичић) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... טניה וויצ'יץ' (אנ') – מלכת יופי בוסנית ניק וויצ'יץ' – מרצה ומטיף להעלאת מוטיבציה בקרב ילדים ובני נוער ניקולה וויצ'יץ' – כדורסלן עבר קרואטי ווצ'יץ'
לאו מולדובני

הלֶאוּ (ברומנית: Leu, ברבים: לֵיי, לפי תקן ISO 4217 סימנו: MDL) הוא ההילך החוקי של מולדובה. לאו אחד מחולק ל-100 באן. משמעות השם "לאו" הוא "אריה". לאו רומני מדיה וקבצים בנושא לאו מולדובני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבנק הלאומי של מולדובה (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מולדובה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיה לובינסקי

מאיה לובינסקי היא שחקנית בריטית. מאיה לובינסקי נולדה בישראל והעבירה את שנות ילדותה בשליחויות של הוריה בחו״ל. לבסוף השתקעה בלונדון, שם למדה לתואר ראשון במשחק בבית הספר לאמנות ArtsEd. ב-2014 שיחקה בסדרה "משפחה טובה" מאת איתן פוקס ובבימויו של אלון זינגמן ששודרה בערוץ 1. לובינסקי גילמה את ג'ו סמית, אשת עסקים יפה ומסתורית המגיעה לישראל לרכוש חברת סטארט אפ ישראלית. לובינסקי כיכבה במספר הפקות של חברת התיאטרון הבריטית פאנצ'דרנק. באנגליה כיכבה בהצגה שוברת הקופות "מסכת המוות האדום" כמדלן, דמות הלקוחה מסיפורו של אדגר אלן פו "נפילת בית אשר". בניו יורק השתתפה בהפקה "סליפ נו מור", המבוססת על יצירתו של שייקספיר "מקבת". לובינסקי מתגוררת כיום בברוקלין, כותבת ומשחקת. מאיה לובינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריאיון עם מאיה לובינסקי, The Flaneur Yes darlings it’s Maya (rhymes with fire) Lubinsky BEHIND THE SCENE: SLEEP NO MORE אורן פרנק, שוב לא תישנו - ולא תמצאו שום דבר דומה לחוויה הזאת, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע דייוויס 1953

גביע דייוויס 1953 הייתה התחרות ה-42 במניין מאז ייסוד התחרות. מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל את נבחרת הודו בלבד. בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. המשחק על התואר נערך ב-31-28 בדצמבר 1953 במלבורן, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-11 בסך הכל. הבית כלל 6 נבחרות כולל יפן. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי חצי הגמר. הבית כלל 22 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הפיליפינים, ציילון, מצרים וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1953 באוסטרליה. לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1953 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות. היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ספרד. נתונים על התחרות