laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יער אפינג

יער אפינג (באנגלית: Epping Forest) הוא יער עתיק יומין הנמצא בין העיר לונדון רבתי לבין מחוז אסקס שבאנגליה. היער מצוי במקום ככל הנראה משנת 8,000 לפני הספירה, עם תום עידן הקרח האחרון. שטחו של היער 24 קמ"ר והוא כולל שטחי עשב, ביצה, נהר, ואגמים. אורך היער 18 קילומטרים והוא משתרע בין פורסט גייט שבדרומו ועד אפינג שבצפונו. רוחב היער 4 ק"מ ממזרח למערב. היער נמצא בין נהר לי לנהר רודינג. השם "יער אפינג" מופיע לראשונה במסמכים מהמאה ה-17. קודם לכן נודע היער בשם "יער ואלטהאם" (Waltham Forest) שעל שמו נקרא רובע יער ולטהאם - אחד מרבעי לונדון. במאה ה-12 קבע הנרי הראשון בצו כי היער הוא יער מלכותי. הותר לפשוטי העם לקושש עצים ביער ולרעות בו צאן, אולם רק למלך הותר לצוד ביער. בתקופת שושלת טיודור נהגו הנרי השמיני והמלכה אליזבת הראשונה לצוד ביער. בשנת 1543 הורה הנרי השמיני לבנות בקרבת היער מבנה בשם "גרייט סטנדינג" (Great Standing) ממנו יכול היה לראות את ציידיו. המבנה שופץ על ידי אליזבת הראשונה בשנת 1589. ניתן לראותו עד היום באזור צ'ינגפורד, והוא ידוע בשם "בקתת הצייד של המלכה אליזבת" ומשמש כמוזיאון. בשל המחלוקת בין בעלי הקרקעות לבין רועי הצאן נחקק ב-1878 חוק יער אפינג, ונקבע כי היער מפסיק להיות יער מלכותי וזכות בית המלוכה לצוד איילים ביער בוטלה. כמו כן נאסר קישוש הענפים ביער, אולם הותר לרועי הצאן להמשיך לרעות בו. החוק קבע כי היער יהפוך לשמורה ונאסרה הבנייה בו. ב-6 במאי 1882 ביקרה המלכה ויקטוריה ביער והכריזה כי "היער יוקדש להנאתם של תושבי הממלכה לנצח נצחים". היער מנוהל על ידי איגוד העיר לונדון. חוק יער אפינג (the Epping Forest Act) נחקק על מנת לשמר את היער, אולם כשל בהגנה על בעלי החיים ביער. קודם לחקיקת החוק נהגו תושבי האזור לקושש את ענפי העצים ובכך צמרות העצים היו מדוללות ושיחים וצמחים נמוכים מסוגים רבים גדלו באזור, אולם לאחר חקיקת החוק הופסק דילול הצמרות והצמרות הסבוכות של העצים מונעות כניסת אור ומונעות אפשרות גידול של שיחים נמוכים. עדרי האיילים הגדלים ביער הוסיפו אף הם לדילול הצמחייה הנמוכה. בעבר נהגו האיילים לרעות באזורי דשא סמוכים, אולם בשל גידור היער ובנייה סביבו נאלצו האיילים להישאר בשטחי היער. לאחרונה נעשים ניסיונות לדלל את העצים. היער הוא השטח הפתוח הציבורי הגדול ביותר באזור לונדון, והוא למעשה שמורת הטבע הגדולה בעולם הנמצאת בקרבת עיר בירה. סדרת הטלוויזיה הבריטית משנת 2005 "שבעת פלאי הטבע" מתארת יער אפינג כאחד מפלאי הטבע באזור לונדון. סופר האימה ג'יימס הרברט משתמש ביער אפינג כרקע לרומן "מאורה" (Lair) בו מוטנטים האוכלים חולדות והמתגוררים ביער תוקפים את בני האדם המתגוררים סביבו. באלבום Selling England by the Pound של להקת ג'נסיס נקראת אחת הרצועות The Battle of Epping Forest. בשרוול האלבום Trilogy של להקת אמרסון, לייק ופאלמר, נראים חברי הלהקה ביער בסתיו כשהם מכוסים בעלים. בספר ההרפתקאות "המחנה", יער אפינג הוא חלק גדול מן העלילה ומהווה את מיקומו של המחנה עליו מספר הספר. אתר האינטרנט הרשמי של יער אפינג מדיה וקבצים בנושא יער אפינג בוויקישיתוף
פסיון ירוק

פסיון ירוק (שם מדעי: Phasianus versicolor) הוא מין של עוף קרקע דמוי תרנגול מהסוג פסיון. הוא אנדמי לארכיפלג היפני והוא הציפור הלאומית של יפן. הוא קרובו לסוג של המין פסיון מצוי. אין עדין הסכמה גמורה על סיווגו כי יש המסווגים אותו כתת-מין של פסיון מצוי, אך רוב החוקרים מסווגים אותו כמין נפרד. אורך הפסיונים הזכרים 75-89 ס"מ ומשקלם 0.9-1.1 ק"ג. הנקבות קטנות יותר, אורכן 21-28 ס"מ ומשקלם 0.8-0.9 ק"ג. הפסיון הירוק דומה במידותיו לפסיון מצוי, אלא שצבעיו שונים: גופו ירוק וצווארו כחול. הראש בעל כרבולת אדומה גדולה. הכנפיים והזנב אפורים ומפוספסים בשחור בקצה. הנקבות אינן צבעוניות אלא מחאפיינות בצבעי הסוואה חומים. פסיון זה חי בטבע באיים היפנים הונשו, שיקוקו וקיושו וכן באיים קטנים יותר. הוא הופץ גם להוואי ולארצות הברית שם הוא ניצוד לשם ספורט. בתי הגידול שלו הם יערות, שדות גבוהים, כרי דשא והרים. מצב השימור של הפסיון הירוק מוגדר ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא פסיון ירוק בוויקישיתוף פסיון ירוק, באתר ITIS (באנגלית) פסיון ירוק, באתר NCBI (באנגלית) פסיון ירוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פסיון ירוק, באתר GBIF (באנגלית) פסיון ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
ואס (שרביט)

ואס ("כוח", "שליטה") הוא שרביט סמלי המופיע לעיתים קרובות בשרידים, אומנות וכתב חרטומים המשויכים לדת המצרית העתיקה. צורתו של הואס היא ישרה, בעלת ראש של חיה בקצה העליון ופיצול בקצה התחתון. שרביטי הואס שמשו כסמלים של כוח או שליטה, והיו קשורים עם האלים (כגון סת או אנוביס) ועם הפרעונים. בנוסף לכך השרביטים ייצגו את החיה של סת (קמע של האל המצרי סת). מאוחר יותר, השרביט היה סמל של שליטה על הפוטנציאל הכאוטי ששיקף האל סת. בהקשר של קבורה טקסית, השרביט היה אחראי על רווחתו של המנוח, ולכן לפעמים כללו אותו בציוד הקבר או בעיצובו של הקבר/ארון הקבורה. הואס נחשב גם כן לקמע. לפי תפיסת המצרים, השמים נתמכים בארבעה עמודים, שיכלו להיות שרביטי הואס. שרביטי הואס מתוארים כשהם נשאים על ידי אלים, פרעונים או כוהנים. הם מעוטרים בדרך כלל בציורים, רישומים וגילופים של אלים ונישאים לעיתים קרובות ביחד עם סמלים אחרים כגון הענח'. שרידים של שרביטים אמיתיים נמצאו, כאשר השרידים בנויים מעץ או פיינס. הואס (vas) היה גם סמל בכתב החרטומים שמשמעותו כח. מדיה וקבצים בנושא ואס בוויקישיתוף
חוגלה מצויצת

חוגלה מצויצת (שם מדעי: Rollulus rouloul) היא עוף טרופי מסדרת התרנגולאים וקרובה רחוקה של החוגלה, החיה ביערות דרום-מזרח אסיה והיא המין היחיד בסוגה. אורכה של החוגלה המצויצת עד 25 ס"מ והזכרים בעלי ציצה גדולה וזהובה שנתנה להם את שמם. הגוף כחול-כהה עם ראש שחור ועיניים אדומות גדולות ובקצהו עור לבן ממנו צומחת הציצה הזהובה. הזכרים גדולים מהנקבות, שצבען ירוק וכנפיהן כתומות. לשני המינים יש עור לבן סביב העין ורגליים אדומות ללא בוהן אחורית. חוגלות אלה חיות ביערות הגשם של מזרח אסיה: דרום בורמה, תאילנד, מלזיה, סומטרה ובורנאו. את הקן הן בונות על קרקע היער ומטילות 5-6 ביצים. בניגוד לרוב התרנגולים, אפרוחי המין הזה אינם מסוגלים ללקט מזון מיד עם בקיעתם, והם מוזנים בתחילה על ידי הוריהם. עם זאת, הם גדלים במהירות ונעשים עצמאיים תוך כמה שבועות. תזונה: מין זה מלקט על קרקע היער פירות, זרעים וחרקים ונוטה שלא לעופף הרבה. הם חיים בזוגות או ביחידות וינסו לרוץ כאשר מגיע טורף ורק כמוצא אחרון יעופו. החוגלות עלולות להימצא בסכנה עקב כריתת היערות בהם הם חיים. מדיה וקבצים בנושא חוגלה מצויצת בוויקישיתוף חוגלה מצויצת, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה מצויצת, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה מצויצת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה מצויצת, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חוגלה מצויצת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חוגלה מצויצת, באתר GBIF (באנגלית) חוגלה מצויצת באתר הרשימה האדומה של IUCN
פניבנה

פניבנה (באוקראינית: Пнівне; בפולנית: Pniewno) הוא כפר קטן במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הכפר נזכר מהמאה ה-17, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. טרם מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר כמה עשרות משפחות יהודיות, ולאחר המלחמה עברו אליו יהודים נוספים מכפרי הסביבה שהוחרבו בשנים אלה. בשנת 1920 רצחו כנופיות אוקראיניות 8 יהודים בכפר. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בכפר כ-650 יהודים, רוב תושביו, ופעלו בו שני בתי כנסת וכן תנועת הנוער החלוץ הצעיר, שחלק מבוגריה עלו ארצה. הפעילות הציבורית היהודית בכפר נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסבייטים בספטמבר 1939. עם פינוי השלטון הסובייטי מאזור הכפר בסוף יוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, רצחו לאומנים אוקראינים עשרה יהודים מהכפר. לאחר כיבוש האזור בידי הגרמנים, נמסרה השליטה בכפר לידי המשטרה האוקראינית, אשר אנשיה ביצעו מעשי שוד, התעללות ואונס ביהודי היישוב. לאחר חג הפסח תש"ב, באביב 1942, גורשו כל יהודי הכפר, שהורכבו מ-81 משפחות, לגטו בקאמין קושירסקי, ושם נרצחו כולם עד 2 בנובמבר 1942. יהודים בודדים מהכפר, בראשות שייקה צוויבל, הצליחו להימלט ליערות הסביבה, ולחבור ליחידות פרטיזנים סובייטיות, בהן חלקם נהרגו. פנייבנו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
ח'סאב

ח'סאב (בערבית: خصب; בתעתיק מדויק: ח'צב) היא בירת מחוז המובלעת מוסנדם שבעומאן. המחוז הוא מובלעת בתוך איחוד האמירויות הערביות, אך יש לו גישה לים. ח'סאב הוקמה בתחילת המאה ה-17 על ידי הפורטוגזים ששלטו שם באותה התקופה, בשיאה של הנוכחות הימית שלהם באזור. הנמל הטבעי נתן מקלט מסערות ומזרמים קשים למעבר. שלא כמו מבצרים רבים, שנבנו על קרקע גבוהה למטרות הגנה, ח'סאב תוכננה כנקודת אספקה ולימים לספינות שיט פורטוגזית במְצָרִים. היום, ח'סאב מוגנת משיטפונות על ידי שלושה סכרים גדולים. ח'סאב ידועה כעיר תיירותית וידידותית לתיירים, יש בח'סאב אטרקציות רבות כמו מבצר ח'סאב, המבצר שהוקם על ידי הפורטוגזים. נפתח גם כביש חדש בעיר המאפשר גישה מהירה מאיחוד האמירויות הערביות, מה שהופך את ח'סאב ליעד סוף שבוע פופולרי עבור אנשים המתגוררים באיחוד האמירויות. הכביש החדש מאפשר גישה גם לכפר טאווי, שבו ציורים פרהיסטוריים של סירות, בעלי חיים ולוחמים כפי שניתן לראות על הסלעים. בח'סאב יש גם מספר אזורי קניות מודרניים עם מוצרים מיובאים, וכמה מלונות, כגון: מלון מוסנדם רזורט ומלון אתנה, היושבים על צוק המשקיף על המפרץ. סירות מח'סאב לוקחות תיירים לטיולים לצפייה בדולפינים הנפוצים במים סביב מוסנדם, כמו גם לבקר באי טלגרף, תחנת מהאדר טלגרף הייתה מאוישת למשך זמן קצר (1865 - 1868) והיום היא הפכה לאתר עתיקות תיירותי. יש לח'סאב עמדת מסחר מעניינת, אשר נשענת על קרבתה לאיראן. האיראנים מייבאים כבשים ועזים לתעשייה המקומית ובתמורה העומאנים מאפשרים לאיראנים להבריח סחורות לאיחוד האמירויות הערביות ולתימן דרך ח'סאב (ועומאן כולה). יש בח'סאב אקלים מדברי חם עם קיץ חם מאוד וחורף מתון. רמת המשקעים נמוכה, וסוער בעיקר מדצמבר עד מרץ. נמל התעופה של ח'סאב, ממוקם כמה קילומטרים מהחוף. ב -27 ביוני 2011, נרשמה הטמפרטורה המינימלית הגבוהה ביותר בעולם עם טמפרטורה של 41.2 מעלות צלזיוס (106.2 פרנהייט) ח'סאב שברה את השיא של עמק המוות בקליפורניה ב-0.5 מעלות צלזיוס. ספינה בדרך לאי טלגרף דולפינים במי המפרץ הפרסי ליד ח'סאב מדיה וקבצים בנושא ח'סאב בוויקישיתוף האוכלוסייה במוסנדם the feel tree.com, the norway of arabia
פלוריאן קליין

פלוריאן קליין (נולד ב-17 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן אוסטרי, המשחק בעמדת המגן. קליין החל לשחק כדורגל בספטמבר 1994, בקבוצת הילדים של ל.א.ס.ק. לינץ. הוא עבר בכל מחלקות הנוער של המועדון, עד אשר קודם לסגל הבכיר של הקבוצה ביולי 2004. לפני כן, הספיק לשחק כמושאל לעונת 04–2003 בקבוצת בלאו-וייס לינץ. אחרי 14 שנים במועדון ילדותו, 163 משחקי ליגה ו-13 שערים, קליין חתם ב-30 באפריל 2009 על חוזה לשנתיים בקבוצת אוסטריה וינה. ב-2012 עבר לשחק בשורות רד בול זלצבורג. במדי רד בול, קליין היה שותף לזכייה בדאבל המקומי לעונת 14–2013. אחרי שפג חוזהו בזלצבורג, חתם ב-1 ביולי 2014 בשורותיה של שטוטגרט הגרמנית בהעברה חופשית. בעונת 2015/16 נשר קליין עם שטוטגרט לבונדסליגה השנייה. ב-23 באוגוסט 2017 חזר קליין לאוסטריה וינה. אחרי ששיחק בנבחרות האוסטריות הצעירות, קליין ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-19 במאי 2010, במשחק מול קרואטיה. מדיה וקבצים בנושא פלוריאן קליין בוויקישיתוף פלוריאן קליין, באתר Transfermarkt פלוריאן קליין, באתר Soccerway פלוריאן קליין, באתר WorldFootball.net פלוריאן קליין, באתר National Football Teams פלוריאן קליין, באתר FootballDatabase.eu
נאשיק

נאשיק (במראטהית: नाशिक, באנגלית: Nashik) או נאסיק (בהינדית ובסנסקריט: नासिक) היא עיר בצפון מערב מדינת מהאראשטרה בהודו, נכון ל-2011 גרים בעיר 1,486,973 איש והיא העיר הרביעית בגודלה במהאראשטרה, והעיר ה-24 בגודלה בכל הודו. העיר נמצאת במעלה הרי גהט המערביים על גדות נהר גודאוורי. היא ממוקמת בגובה 700 מטר מעל פני הים, ונחשבת כעיר הגבוהה ביותר במהאראשטרה. נאשיק נמצאת בצפון מהאראשטרה בגובה 700 מטר מעל פני הים. נהר גודאוורי מתחיל 24 ק"מ מנאשיק וזורם בחלק הצפוני לעיר דרך שכונת מגורים. נאשיק נמצאת במערב רמת דקאן. פנצ'וואטי הוא מקום מיוחד להינדים על נהר הגודאוורי, שם נמצא מקדם קלרם. זהו מקום עלייה לרגל, ואחד האתרים שבו נערך כינוס קומבה מלה, שבשנת 2013 השתתפו בו 100 מיליון אנשים. בדת ההינדית, פנצ'וואטי היא מקום ביער בממלכת דנדה, שבו האל ראמה בנה בית עם אשתו סיטה ועם אחיו לקשמן בזמן הגלות שלהם. רמקונד הוא מקום קדוש להינדים, שמאמינים שטבילה באגם מביאה לקיום משאלות. האקלים של נאשיק מתאים לגידול ענבים ליין, ונאשיק תוארה כ"בירת היין של הודו" בעיתון Business Standard בשל היקבים הרבים באזור. גידול הענבים התחיל בשנת 1994, כאשר רג'יב סמנט חזר מלימודיו בסטנפורד ושם לב שלמרות תנאי הטבע המתאימים אין תעשיית יין באזור נאשיק. הוא הביא ענבי סוביניון בלאנק ושנן בלאנק ונטע הכרמים הראשונים ב־1996. הבציר הראשון היה ב־1999 והיין הראשון היה מוכן ב־2000. דאדאסאהב פהאלקה, אבי הקולנוע ההודי טאטיה טופא, לוחם במרד ההודי הגדול הונגריה בודפשט, הונגריה מדיה וקבצים בנושא נאשיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאשיק נאשיק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) On a wine trail in Nashik
זאק גולדסמית'

זאק גולדסמית' (באנגלית: Zac Goldsmith; נולד ב-20 בינואר 1975) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, חבר המפלגה השמרנית. כיהן כחבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת מטעם מחוז ריצ'מונד פארק בלונדון וכשר במשרד הסביבה ובמשרד הפיתוח הבינלאומי וכשר לענייני אסיה, אקלים וסביבה במשרד החוץ הבריטי. גולדסמית' היה מועמד מטעם המפלגה השמרנית בבחירות לראשות עיריית לונדון שהתקיימו במאי 2016. גולדסמית' נולד בלונדון, בנם של איש העסקים והמיליארדר הבריטי-יהודי סר ג'יימס גולדסמית' ורעייתו השלישית ליידי אנאבל. הוא התחנך בפנימייה היוקרתית איטון קולג' ממנה סולק לאחר שמריחואנה נתפסה בחדרו, ובגימנסיה CCSS בקיימברידג'. בתום לימודי התיכון עבר לארצות הברית ובמשך שנתיים עבד בארגוני איכות הסביבה. ב-1997 הצטרף למערכת כתב העת "אקולוג'יסט" שייסד דודו וב-1998 מונה לעורכו. הוא הפך את כתב העת מכתב עת אקדמי לכתב עת הפונה לקהל רחב יותר ועוסק בענייני דיומא. הוא פרש מתפקיד העורך ב-2007. ב-2010 התמודד מטעם המפלגה השמרנית ונבחר לנציג אזור ריצ'מונד פארק בפרלמנט הבריטי. הוא נבחר לכהונה נוספת ב-2015 ברוב של 58.2%. באוקטובר 2015 נבחר גולדסמית' למועמד המפלגה השמרנית לקראת הבחירות לראשות עיריית לונדון. בסיבוב הראשון זכה ל-35% מקולות הבוחרים ובסיבוב השני זכה ל-43% מהקולות (הכוללים העדפות משניות) והפסיד לסאדיק קאן ממפלגת הלייבור. באוקטובר 2016 הודיע על התפטרותו מהפרלמנט עקב התנגדותו לתוכנית למסלול שלישי בנמל התעופה לונדון הית'רו, בבחירות מיוחדות שנערכו במחוז הוא התמודד כמועמד עצמאי והפסיד לשרה אולני, מועמדת המפלגה הליברלית-דמוקרטית. בבחירות שנערכו ב-2017 התמודד מטעם המפלגה השמרנית וניצח את אולני ברוב של 45 קולות בלבד. בבחירות 2019 הפסיד לאולני. בספטמבר 2019 מונה לשר במשרד הסביבה ולשר במשרד הפיתוח הבינלאומי. בינואר 2020 מונה כלורד לימי חייו לכהן בבית הלורדים והמשיך לכהן במשרד הסביבה. לאחר בחירתה של ליז טראס לראש הממשלה, מונה לשר לענייני אסיה, אקלים וסביבה במשרד החוץ הבריטי, הוא התפטר מתפקידו ביוני 2023. גולדסמית' נשוי בשנית לאליס רוטשילד, צאצאית למשפחת רוטשילד. הוא אב לארבעה ילדים, שלושה מרעייתו הראשונה ובת מרעייתו השנייה. על אף שחונך על ידי אביו (בעצמו בן לאב יהודי ולאם נוצרייה) לזהות יהודית, גולדסמית' אינו מגדיר עצמו ככזה. מדיה וקבצים בנושא זאק גולדסמית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זאק גולדסמית' (באנגלית) זאק גולדסמית', ברשת החברתית פייסבוק זאק גולדסמית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) זאק גולדסמית', ברשת החברתית אינסטגרם אנשיל פפר, האיש שעשוי להרוויח מההתבטאויות בלייבור - המתמודד היהודי לראשות העיר לונדון, באתר הארץ, 5 במאי 2016 זאק גולדסמית' באתר הפרלמנט הבריטי Who is Zac Goldsmith, the new Tory candidate for London Mayor? דיילי טלגרף, 2 באוקטובר 2015 תוצאות הבחירות באתר הגרדיאן Zac Goldsmith: I’ve been the victim of anti-Jewish abuse, ג'ואיש כרוניקל, 7 בדצמבר 2015
חוגלת שלג

חוגלת שלג (שם מדעי: Lerwa lerwa) היא חוגלה החיה בהרי ההימלאיה ומהווה מין יחיד בסוגה. אורכה של החוגלה הגדולה הזו 38-40 ס"מ ומשקלה 450-580 גרם בנקבות ו-550-700 גרם בזכרים. הגוף והראש אפור מפוספס עם מקור אדום, כנפיים וחזה חומים וצידיים מפוספסים בלבן. הבטן בהירה והרגליים אדומות ולחלק מהפרטים ישנו "כתר" שחור קטן. האפרוחים והצעירים נראים דומים מאוד לפסיון הדם החי באותם אזורים. הזכרים והנקבות דומים במראם אך לזכרים יש טופר על שורש הרגל שלהם. הם חיים בטבע בטונדרה אלפינית בגובה של 3,000-5,000 מ' בהרי ההימלאיה בהודו, פקיסטן, נפאל וסין. עם זאת הם אינם מקננים על השלג החשוף אלא יורדים יותר למטה למטרות רבייה. הם חיות בחבורות קטנות של 6-8 פרטים אם כי נצפו כבר יותר מ30 יחדיו. החוגלה היא מעופפת החוצה את ההרים בקריאות רועשות. בעונת הרבייה הם יורדים עד ליערות ההר. הם מזכירים מאוד את הפרנקולין האפור (Francolinus pondicerianus) החי באותו אזור וקל להתבלבל ביניהם. הם ניזונים מטחבים, חזזיות, זרעים ופירות יער שונים. כמו כן הם בולעים חצץ המסייע בעיכול המזון. מדיה וקבצים בנושא חוגלת שלג בוויקישיתוף חוגלת שלג, באתר ITIS (באנגלית) חוגלת שלג, באתר NCBI (באנגלית) חוגלת שלג, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלת שלג, באתר GBIF (באנגלית) חוגלת שלג באתר הרשימה האדומה של IUCN חוגלת שלג באתר הרשימה האדומה של IUCN
עצי אשוח 3

עצי אשוח 3 (ברוסית: Ёлки-3), הוא סרט דרמה קומי רוסי בהפקתו של טימור בקממבטוב והוא סרט ההמשך לסרטים "עצי אשוח" ו"עצי אשוח 2". הסרט יצא לאקרנים ב-26 בדצמבר 2013. הסרט נחשב לאחד מסרטי הקולנוע הפופולריים ביותר ברוסיה, לאחר שצפו בו 4.3 מיליון איש והרוויח יותר ממיליארד רובל רוסי. במתכונת דומה לסרטים הקודמים, הסרט מגולל כמה סיפורים אך מתמקד בנושא עיקרי לפיו כל מעשה טוב זוכה לתגמול. צילומי הסרט נערכו מפברואר ועד יוני 2013 באלמטי שבקזחסטן ובמספר ערים ברוסיה, לרבות אופה, סמרה, פרם, מגניטוגורסק, קרסנודר, יקטרינבורג, וורונז', אירקוטסק, נובוסיבירסק, סנקט פטרבורג, ולדיקווקז ובקלינינגרד. אתר האינטרנט הרשמי של עצי אשוח 3 "עצי אשוח 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עצי אשוח 3", באתר AllMovie (באנגלית) "עצי אשוח 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עצי אשוח 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים רוסיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עצי אשוח 1914

עצי אשוח 1914 (ברוסית: Ёлки 1914), הוא סרט דרמה קומי רוסי בהפקתו של טימור בקממבטוב והוא סרט ההמשך לסרטים "עצי אשוח", "עצי אשוח 2" ו"עצי אשוח 3". הסרט יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2014. במתכונת דומה לסרטים הקודמים, הסרט מגולל כמה סיפורים אך מתמקד למעשה באופן שבו חגגו את ליל השנה החדשה, בתקופת הצאר, בשנה הראשונה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה ובששת החודשים הראשונים למעורבות המדינה במלחמה. הסרט מורכב משש נובלות המספרות את סיפורם של משפחות עירוניות וכפריות, עשירות ועניות בבתי אחוזה, בערים ובעיירות הקטנות של רוסיה. האימפריה הרוסית, שנת 1914. תקופת מלחמת העולם הראשונה. בוריס דנדי רוכש אחוזת בית לחופי הים השחור על מנת לכבוש את לבה של בלה, נערה עשירה, אך בעלי הבית הקודמים של האחוזה, יבגני פאבלוביץ' לא הצליח לספר לדיירי הבית כי הוא מכר את הבית וזאת רגע לפני ליל השנה החדשה. איוואן הוא חייל בשירות הצבא השוכב בבית חולים צבאי בארמון קונסטנטין ומחליט לאסוף חתימות לעצומה שהוא מתכוון לשלוח אל ממשלת הצאר ולבקש להשיב בחזרה את עצי האשוח לחגיגות השנה החדשה, חרף החלטת הממשל להפסקת המנהג. במשימה זו מסייע לו קצין צבא הצאר. איש משטרת הצאר ואהובתו מתכוננים לקראת התמודדותם באליפות בינלאומית בהחלקה על הקרח, אך איש המשטרה מוצא עצמו על פרשת דרכים ונדרש לבחור בין אהבתו לבין שירותו במשטרה. איש הכפר סנקה מתיידד עם דוב ונאלץ להתמודד מול אציל המתגורר בשטח הכפר ומתכנן לצוד את ידידו הדוב. סטודנטים חברים מחליטים להתגייס לשירות צבאי בחזית בעודם רבים על לבה של קטיה שטרם החליטה במי היא מאוהבת. גלשה ואחיה הקטן גרישה לא יודעים כיצד יביאו אוכל לביתם ואל אמם החולה בהיעדר כסף למחיה. הם מחליטים לצאת לקבץ נדבות ונתקלים בשליאפין העשיר. צילומי הסרט החלו בפברואר 2014 ונערכו בסנקט פטרבורג, פרם, יקטרינבורג, וורונז', אומסק, אירקוטסק, קרסנויארסק, סראטוב ואסטנה שבקזחסטן. אתר האינטרנט הרשמי של עצי אשוח 1914 "עצי אשוח 1914", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עצי אשוח 1914", באתר AllMovie (באנגלית) "עצי אשוח 1914", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוגלה טיבטית

חוגלה טיבטית (שם מדעי: Tetraogallus tibetanus) היא מין חוגלה החיה בהרי ההימלאיה ובטיבט ומכאן קיבלה את שמה. זוהי חוגלה אפורה עם בטן לבנה מפוספסת וראש אפור כהה עם לחיים בהירות ומקור אדום. החזה אפור והכנפיים והעורף חומים בהירים. הזנב בצבע חום אדמוני. הרגליים אדומות. היא מגושמת מעט ומעופפת חלשה עם כנפיים מעוגלות. אורכה 50–60 ס"מ והזכרים גדולים מהנקבות. היא דומה מאוד לחוגלת ההימלאיה (Tetraogallus himalayensis) החיה באותם אזורים, אך בעלת עיניים אדומות ומצויה באזורים גבוהים יותר. החוגלה חיה ברמות ההימלאיה וכן ברמת טיבט. היא משוטטת בין ההרים ומעדיפה אזורי מצוקים בהם קשה לטורפים להתקרב. תפוצתה העיקרית היא במישורי עשבים וכרים על הרמות הגבוהות וכן באזורי סלעים. החוגלה מאוימת על ידי יונקים טורפים ועופות דורסים. אם היא מבחינה בטורף המתקרב אליה היא מתעופפת במורד הצוקים. אם מדובר בעוף דורס, היא מנסה להתחבא בין שיחים או סלעים. בין טורפיה ניתן למנות זאב, נמר שלג, שועל וחתול פאלאס. לחוגלות אלה יש קריאת אזהרה רמה שמטרתה להזהיר זו את זו מפני נוכחות של טורף. הן מקננות על הקרקע ברמות הגבוהות. זהו מין מונוגמי והנקבה מטילה 4–6 ביצים. מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש תת-מינים: T. t. tibetanus T. t. tschimenensis T. t. centralis T. t. przewalskii T. t. henrici T. t. aquilonifer T. t. yunnanensis חוגלת שלג שכווי השלג פסיון הדם מדיה וקבצים בנושא חוגלה טיבטית בוויקישיתוף חוגלה טיבטית, באתר ITIS (באנגלית) חוגלה טיבטית, באתר NCBI (באנגלית) חוגלה טיבטית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלה טיבטית, באתר GBIF (באנגלית) חוגלה טיבטית ב-birdlife חוגלה טיבטית באתר הרשימה האדומה של IUCN
חוגלית אפורה

חוגלית אפורה, קוֹרֵא אֵירוֹפִּי או חוגלה אנגלית (שם מדעי: Perdix perdix) היא עוף קרקע ממשפחת הפסיוניים החי בכרי דשא וערבות ברחבי אירופה ואסיה וכן נפוצה לאזורים רחוקים כמו לאמריקה הצפונית. החוגלית אפורה באורך 28-32 ס"מ. הראש והכנפיים חומים, ועל הראש כרבולת חומה עד כתומה, ושאר הגוף אפור עם מקור קצר ובטן לבנה עם סימן עגול על הבטן אצל זכרים. ההבדל העיקרי בין המינים הוא רצועת פסים על נוצות כנפי הנקבות החסרים בזכרים. הצעירים בעלי נוצות חומות-צהובות ואין להם סימונים על הפנים. כמו רוב התרנגולים הם מעופפים חלשים ואיטיים העפים רק בשעת הצורך. החוגלית נפוצה ברחבי אירופה ואסיה בערבות ושדות מרעה ומחפשים זרעים קטנים וחרקים. הצעירים ניזונים בעיקר מחרקים המכילים חלבונים רבים. על אף שהיום מספרם יציב, בעבר הם היו בסכנה גדולה בבריטניה וניצודו עד ש85% מהאוכלוסייה התמעטו עד 1995. כיום הם ניצלו ומספרם יותר יציב בעיקר עקב הפסקת הציד והפגיעה בשדות בה הם ניזונים ומקננים. הם הופצו על ידי האדם למקומות לא טבעיים כמו לארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. ישנם 8 תת-מינים לחוגלית: P. p. perdix P. p. armoricana P. p. sphagnetorum P. p. hispaniensis P. p. italica P. p. lucida P. p. canescens P. p. robusta מדיה וקבצים בנושא חוגלית אפורה בוויקישיתוף חוגלית אפורה, באתר ITIS (באנגלית) חוגלית אפורה, באתר NCBI (באנגלית) חוגלית אפורה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלית אפורה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חוגלית אפורה, באתר GBIF (באנגלית) חוגלית אפורה באתר הרשימה האדומה של IUCN החלטות האקדמיה העברית ללשון
חוגלת ראש-ארגמן

חוגלת ראש-ארגמן (שם מדעי: Haematortyx sanguiniceps) היא מין יחיד בסוגו בתת-משפחת החוגלות החיה אך ורק ביערות הררים וכן ביערות שפילה סובטרופיים בצפון בורנאו שבאינדונזיה. היא התגלתה בשנת 1879. לחוגלה זו גוף שחור עם ראש וצוואר אדמוני שנתן לה את שמה וכמו כן קצה הזנב אדום. המקור צהוב ומעל העין ישנה גבה שחורה. הזכרים גדולים מעט מהנקבות ומגיעים למשקל של 330 גרם. החוגלה חיה בעיקר במורדות הרים ולה טריטוריה של 1,000–1,500 מטר. תפוצתן מוגבלת וייתכן שנפגעה מכריתת היערות. הן אוכלות חרקים ופירות יער ומסתתרות בין הסבכים. מדיה וקבצים בנושא חוגלת ראש-ארגמן בוויקישיתוף חוגלת ראש-ארגמן, באתר ITIS (באנגלית) חוגלת ראש-ארגמן, באתר NCBI (באנגלית) חוגלת ראש-ארגמן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חוגלת ראש-ארגמן, באתר GBIF (באנגלית) חוגלת ראש-ארגמן באתר הרשימה האדומה של IUCN
לאפי (עיר)

לאפי (בפולנית: Łapy) היא עיר קטנה במחוז ביאליסטוק שבפרובינציית פודלסיה בפולין, לצד נהר נרב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. לאפי החלה ככפר בבעלות אצולה, ובשנת 1826 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. פיתוחה של העיר הואץ עם חיבורה לקו מסילת הברזל, ומהמחצית השנייה של המאה ה-19 הוקמו בה מספר מפעלי תעשייה קטנים. יהודים החלו לשבת בלאפי במאה ה-19, ולקראת סוף אותה מאה התקיימה בה קהילה עצמאית. הרב הלל ב"ר רפאל חותנו של החפץ חיים שימש כרב העיר בין השנים תרל"ד (1874) - תרנ"ט (1899), ולאחר מכן שימש ברבנות הרב ישראל רבינוביץ'. בין מלחמות העולם נמנו בעיר 623 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מחרם כלכלי על עסקיהם ומהתנכלויות אלימות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בספטמבר 1939, אלו הוציאו בה להורג 13 מנכבדי הקהילה היהודית. בחודשים שלאחר מכן המשיכו הגרמנים בביצוע הוצאות להורג בעיר. ב-2 בנובמבר 1942 פשטו הגרמנים על העיר, וריכזו את כ-400 היהודים שנותרו בה. יהודים אלו הוסעו ליער ליד היישוב קוסאקי, בסמוך לזמברוב, ושם נורו ונקברו חיים בקבר אחים. מדיה וקבצים בנושא לאפי בוויקישיתוף לאפי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "לאפי", באתר השטעטל הווירטואלי "לאפי (עיר)", באתר JewishGen (באנגלית) לאורה קרגו, לאפי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 916–917), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) על פי דברי בנו בהקדמתו לספר "בית הלל" מחבר ספר ישועת ישראל