laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שיחנית הזית

שיחנית הזית (שם מדעי: Hippolais olivetorum) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים, היא השיחנית הגדולה ביותר מבין השיחניות והיא נודדת ארוכת טווח . חלקי גופה העליונים של שיחנית הזית הם בצבע חום אפור זית וחלקי גופה התחתונים בהירים יותר. ראשה קמור, גבת העין בהירה, המקור ארוך וצבעו חום-כתום. שולי הכנפיים שלה בהירים והרגליים כחולות-אפורות כהות . היא בונה את קנה על עצים נמוכים ושיחים . מידות גופה של שיחנית הזית הן- 16–18 ס"מ ומשקלה מגיע ל-50 גרם . שיחנית הזית ניזונה בעיקר מחרקים ופירות . מצב השימור הבין-לאומי והאזורי של שיחנית הזית הוא ללא חשש אך נראה שבספר האדום הקרוב תיכלל ברשימת המינים המצויים בסכנת הכחדה. בית גידולה של שיחנית זית הוא מצומצם ביותר ומשתרע באזור הבלקן, טורקיה, לבנון ובתקופות החורף נודדת השיחנית אל מזרח אפריקה . שיחנית הזית חיה בעיקר בשדות בעלי שיחים בעלי צפיפות לא כל כך גבוהה, בחורשים פתוחים, ביערות דלילים ובמטעים . בישראל שיחנית הזית נחשבת לדוגרת נדירה ולא הרבה ידוע על דגירתה בארץ, בשל העובדה שאינה מבקרת לרוב בישראל . מספרים קטנים של שיחנית הזית נצפים בישראל בחודשים יולי ואוגוסט, ובאביב היא נודדת בכמויות מעט גדולות יותר, מסוף חודש אפריל ועד תחילת חודש מאי באזור הערבה ובאזור הגליל העליון . מעבר לכך, התחנה לחקר ציפורים בירושלים מהווה אתר עצירה חשוב למין זה במהלך נדידת האביב, ומדי שנה מתועדים בו כ-100 פרטים . בשנים האחרונות [דרושה הבהרה] חלה עלייה עקבית אך הדרגתית בכמות הפרטים של שיחנית הזית המתועדים בישראל . שיחניות וסבכים מצקצקים במהלך היום. לכל מין צקצוק וצליל מיוחד. השיחנית הקטנה בעלת צקצוק חרגולי מעט. בתחילת עונת הנדידה דרושה הכנה ושינון מחדש של עוצמת הציקצוקים. בשיא הנדידה הציקצוק העמוק של שיחנית הזית מתערבב עם הצקצוק הצהבהב של צהובת הבטן ועם צקצוקה של השיחנית הגדולה. קינונה של השיחנית מתחיל מחציו השני של חודש מאי וממשיך במהלך יוני. קינה של השיחנית נבנה על עצים נמוכים (לרוב עצי אלון או עצי זית) או בשיח. קינה של השיחנית נבנה בצורה קערית עמוקה עשויה עשבים, גבעולים, קליפות גזע, שורשים, ולעיתים מכיל גם שיער סוס וקורי עכביש – המשמשים לחיזוק הקן בהיקפו החיצוני. מדיה וקבצים בנושא שיחנית הזית בוויקישיתוף שיחנית הזית, באתר ITIS (באנגלית) שיחנית הזית, באתר NCBI (באנגלית) שיחנית הזית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שיחנית הזית, באתר GBIF (באנגלית) שיחנית הזית באתר הרשימה האדומה של IUCN מגדיר הציפורים של ישראל - שיחנית זית, באתר פורטל צפרות שיחנית זית - במגמת עלייה, באתר פורטל צפרות [שיחנית זית - עופות בסכנת הכחדה - רשות הטבע והגנים https://aves.redlist.parks.org.il/birds/שיחנית-זית/ שיחנית זית], באתר הרשימה האדומה של העופות המקננים בישראל HIPPOLAIS OLIVETORUM - שיחנית זית,, באתר israelibirdsstamps.yardbirdsil.info תצפית סיורי צפרות- מגדיר ציפורי ארץ ישראל - ציפורי שיר - שיחנית זית, באתר www.tatzpit.com החברה להגנת הטבע - שיח שיחניות, באתר www.teva.org.il
אחינו

האם התכוונתם ל... אחינו כל בית ישראל – תפילה יהודית, בנוסח אשכנז חלק מתפילת שחרית בשני וחמישי, ידועה גם כשיר אחינו - ארגון החזרה בתשובה חלק מארגון דרשו ד' ועוזו, מפעיל בין השאר את ישיבת אחינו
יום הג'אז הבין-לאומי

יום הג'אז הבין-לאומי (באנגלית: International Jazz Day) הוא פרויקט של אונסק"ו שהחל ביוזמה של הפסנתרן האמריקאי הנודע הרבי הנקוק. הוא חל ב-30 באפריל. החל משנת 2011, מדינות החברות באו"ם מציינות את יום הג'אז הבינלאומי בסדרת מופעים, דיונים ושידורים המוקדשים לתרבות הג'אז, ככוח מקדם שלום, סובלנות ופתיחות תרבותית. האירועים תועדו באתר שהקים jazztlv.wordpress.com ובאתר הבינלאומי jazzday.com. החל משנת 2011, מדינות החברות באו"ם מציינות את יום הג'אז הבינלאומי בסדרת מופעים, דיונים ושידורים המוקדשים לתרבות הג'אז, ככוח מקדם שלום, סובלנות ופתיחות תרבותית. בשנת 2015 הפסנתרן גלעד חצב יזם סדרת הופעות, איתר וכן פנה לתקשורת בעניין יום הג'אז בישראל. כתוצאה מכך הופקו מספר הפקות מקור לצד מופעי ג'אז של אמנים ישראלים בערים: יפו, חיפה, תל אביב וירושלים, וכן התקיימו מספר שידורי רדיו שהוקדשו לנושא. בשנת 2015 זכה החצוצרן הישראלי אבישי כהן, לנגן בבמה המרכזית בפריז, לצד הרבי. הקונצרט משתרע כמעט על כל עידן הג'אז המוקלט, החל בביצוע מתנדנד של גרשווין "יש סירה של סאט לניו יורק" של הסולן קורט אלינג ופליקס סקסופון צ'יליאני מליסה אלדנה, כדי לקבל את "Buchame Mucho" מקוריאה הסולן יון סאן לא והכנרית רג'ינה קרטר, להופעה מקורית של למעלה מ-12 "מתנגדי הג'אז" הוותיקים של קובה. יחסי הגומלין ההיסטוריים בין ההשפעות הקובניות והאפריקאיות-אמריקאיות נחקרות על מנגינות כמו "ציפור" של פרדי האברד, שמציעות את החצוצרן הקובני חוליו פדרון ואת כוכבת הבס האמריקנית בן ויליאמס. בשנת 2015 הפסנתרן גלעד חצב יזם סדרת הופעות, איתר וכן פנה לתקשורת בעניין יום הג'אז בישראל. כתוצאה מכך הופקו מספר הפקות מקור לצד מופעי ג'אז של אמנים ישראלים בערים: יפו, חיפה, תל אביב וירושלים, וכן התקיימו מספר שידורי רדיו שהוקדשו לנושא. בשנת 2015 זכה החצוצרן הישראלי אבישי כהן, לנגן בבמה המרכזית בפריז, לצד הרבי הנקוק ואמנים מפורסמים נוספים בתעשיית הג'אז. סדרת ההופעות נחשבת למוצלחת מאוד והתפרסמה ברחבי הארץ בפסטיבלים יוקרתיים למיניהם. ביום הג'אז הבינלאומי, מעריצי ג'אז מרחבי העולם מתאספים יחדיו בפסטיבלים רבים על מנת לחגוג את היום, המסורות המלוות ליום זה הן שתיית בירה- ביום הג'אז הבינלאומי ישנו מנהג שמקורו מאירלנד והוא שתיית בירה מהחבית ביחד לצלילי הג'אז אזכרות לאמני ג'אז גדולים ביום הג'אז הבינלאומי קהילות רבות מרחבי העולם מתאספות ביחד לזכר אמניי ג'אז גדולים שנפלו, כגון: לואי ארמסטרונג ודיוק אלינגטון עם זאת, אמני ג'אז עכשוויים רבים מנגנים קלאסיקות ידועות של אמני ג'אז שהלכו לעולמם. מדי שנה מתקיימים גם אירועים רשמיים במספר ערים בעולם. בניו יורק נוהגים לציין את יום הג'אז הבינלאומי באירוע רשמי ומיוחד מסוגו בכיכר ה-"טיימס סקוור". אירוע רשמי זה הוא אירוע המנוהל על ידי עיריית ניו יורק ואמני ג'אז רבים מרחבי ארצות הברית מגיעים לכיכר בשביל לצפות ולהאזין למוזיקה של אמני הג'אז העכשוויים ביותר. בפריז מתקיים אירוע רשמי גם כן, אירוע הממומן על ידי אונסק"ו בהנחיית אירינה בוקובה, בכירה באונסק"ו. מדיה וקבצים בנושא יום הג'אז הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום הג'אז הבין-לאומי (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של יום הג'אז הבין-לאומי (באנגלית) יום הג'אז הבין-לאומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ABOUT, jazzday.com, ‏21 במאי, 2019 ום הג’אז הבינלאומי 2015 ברחבי ישראל, באתר jazztlv.wordpress, ‏21 למאי, 2019
דבר שבמניין

האם התכוונתם ל... דבר שבמניין – דבר חשוב הנמכר לפי יחידות, על פי ההלכה אינו בטל ברוב כל דבר שבמניין צריך מניין אחר להתירו – כלל הלכתי לפיו אין סמכות לבטל החלטה שהתקבלה אלא על ידי סמכות בעלת כח הלכתי שווה לה תפילות יהודיות שעל פי ההלכה דרוש מניין כדי לאומרם, לדוגמה קדיש קדושה ברכו ועוד.
סן H25A

סן H25A (בפולנית: San H25A) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים הפולנית Sanocka Fabryka Autobusów Autosan ששמה הרשמי שונה בשנת 1991 ל-Autosan (אנ') (שם רשמי: Autosan S.A) אשר יוצר בין השנים 1961–1967 בפולין. בין השנים 1958 - 1991 היצרן היה קרוי "Sanocka Fabryka Autobusów Autosan". היצרן "Sanocka Fabryka Autobusów Autosan" מוקם בעיירה סאנוק. מנועי בנזין מתוצרת "Fabryka Samochodów Ciężarowych Star". מנוע קדמי בחלקו ממוקם בקדמת תא הנהג. מערכת היגוי - משמאל. 2 דלתות כניסה. תצורות פריסת דלתות: 1-0-1. נוסעים - 43 (כולל נוסעים בעמידה). גובה רצפת אוטובוס מהכביש - 80 ס"מ, דלת כניסה באמצעות מדרגות. סן H01A סן H01B אוטוסן יורוליידר 12 אוטוסן A0808MN אוטוסן ווטלינה אוטוסן סולינה מדיה וקבצים בנושא סן H25A בוויקישיתוף מדגמי Autosan - תמונות archive.is/dp2G1 Andrzej Zieliński: Polskie konstrukcje motoryzacyjne 1961-1965. Warszawa: Wydawnictwa Komunikacji i Łączności, 2008. ISBN 978-83-206-1671-2. "סן H25A" - מפרט gsmk.org.pl/index דגם "סן H25A" - תמונה phototrans.eu/14,675183,0,San_H25A דגם "סן H25A" - תמונה autobusownia.pl/details
ז'ויטה

ז'ויטה (בהונגרית: Zsujta) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית ז'ויטה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-231 תושבים בשנת 1990 עד 149 תושבים בשנת 2020 (ירידה של כ-34%). בז'ויטה חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא ז'ויטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ויטה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2020 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פלשוואדאס

פלשוואדאס (בהונגרית: Felsővadász) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בפלשוואדאס חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו. מדיה וקבצים בנושא פלשוואדאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלשוואדאס (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 לוח זיכרון לזכר נספי השואה בסיקסו מאגר הנתונים של לוחות זיכרון לזכר נרצחי השואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
גדנה

גדנה (בהונגרית: Gadna) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בגדנה חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו. מדיה וקבצים בנושא גדנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גדנה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות בגדנה לוח זיכרון לזכר נספי השואה בסיקסו מאגר הנתונים של לוחות זיכרון לזכר נרצחי השואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ברהומט

ברהומט (באוקראינית: Берегомет; ברומנית: Bеrhomet pe Siret; בגרמנית: Bеrhometh; ברוסית: Берегомет, ברגומט) הוא יישוב עירוני במחוז משנה (ראיון) ויז'ניץ במחוז צ'רנוביץ במערב אוקראינה. היישוב שוכן על הנהר סירט. במפקד 2001 נמנו ביישוב 8,513 תושבים. ב-2018 נמנו ביישוב 7,647 תושבים. ערב מלחמת העולם השנייה היה ברהומט יישוב כפרי שהיווה מרכז מסחרי במחוז סטורוז'ינץ שברומניה. היישוב סופח לברית המועצות ב-1940. בעת זו היו ביישוב כ-5,000 תושבים, מתוכם כ-1,000 יהודים. ב-5 ביולי 1941 כבש צבא רומניה את ברהומט, בעת פלישת רומניה לברית המועצות, במקביל לפלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות ב"מבצע ברברוסה". במרס 1944 כבש את ברהומט הצבא האדום והיישוב נכלל באוקראינה הסובייטית. כיום נמצא היישוב ברהומט בשטח אוקראינה. יהודי ברהומט עסקו במסחר והיו בהם בעלי מלאכה, סוחרי עצים ובעלי יערות. בברהומט פעלו ארבעה בתי כנסת, שני מקוואות, שלושה חדרי לימוד, ותלמוד תורה אחד. עם הכיבוש בידי הסובייטים ב-1940 הוחרם רכוש יהודי וכן הולאמו עסקים יהודיים. מצבם הכלכלי של יהודים שעסקיהם הוחרמו החמיר. יהודים רבים שהיו בעלי רכוש והואשמו בהשתייכות למעמדות הבורגניים נחקרו וחלקם הוגלו ברכבות עם בני משפחותיהם לסיביר. בשלושת הימים שלאחר הכיבוש הרומני ביולי 1941, פרעו חיילים רומנים ביהודי ברהומט, רצחו בהם ובזזו מהם רכוש. חלק מהיהודים הצילו את רכושם על ידי הסתרתו או העברתו באופן זמני לשכנים נוצרים. לאחר אירועים אלה רוכזו יהודי ברהומט וגורשו ברגל בליווי ז'נדרמים רומנים לסטרוז'ינץ, עיר המחוז. בסטרוז'ינץ רוכזו היהודים בבית הכנסת. גברים יהודים נשלחו לעבודות כפייה. לאחר מספר ימים גורשו יהודי ברהומט בצעדות מוות לטרנסניסטריה. הברון אלכסנדר וסילקו פון סרצקי (1893-1823), מושל הדוכסות של בוקובינה וחבר בית הלורדים האוסטרי. (אנ') הרוזן גאורג וסילקו פון סרצקי (1864–1940), מושל הדוכסות של בוקובינה וחבר בית הלורדים האוסטרי. אנטין קרבס (Kravs‏; 1871-1945), גנרל בצבא הגליציאני האוקראיני. אודרקה קיסליציה (Kyselytsia), ציירת נוף ודיוקנאות אוקראינית. מדיה וקבצים בנושא ברהומט בוויקישיתוף "ברהומט", באתר JewishGen (באנגלית) מספר האוכלוסייה באוקראינה ב-1 בינואר 2018, שירות הסטטיסטיקה הממלכתי של אוקראינה (אנ') (באוקראינית) "Berehomet, Chernivtsi Oblast, Vyzhnytsia Raion". Regions of Ukraine and their Structure (באוקראינית). Verkhovna Rada of Ukraine. אורכב מ-המקור ב-7 באוקטובר 2015. נבדק ב-20 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) עדותו של אברהם איווניר, ניצול השואה מברהומט, באתר יד ושם כתבה על קיסליציה בעיתון בקייב (באנגלית)
פיטר מייהו

פיטר ויליאם מייהו (באנגלית: Peter William Mayhew; ‏19 במאי 1944 - 30 באפריל 2019) היה שחקן קולנוע אנגלי - אמריקאי הידוע בעיקר בשל גילום דמותו של צ'ובאקה בחמישה מסרטי מלחמת הכוכבים. מייהו נולד בלונדון בשנת 1944. גובהו הרב, 221 סנטימטר, נבע מתסמונת מרפן. תפקידו הראשון בקולנוע היה מינוטאור מכני בסרט סינבד ועין הנמר בשנת 1977. הוא קיבל את התפקיד לאחר שמפיקי הסרט ראו את תמונתו במאמר אודות אנשים בעלי רגליים גדולות. לאחר תפקיד זה לוהק בתור צ'ובאקה בסרט תקווה חדשה (שנקרא במקור מלחמת הכוכבים). שני הסרטים צולמו ב-1976 אך תקווה חדשה שהפקתו הסתיימה אחרי סינבד יצא לאקרנים לפניו והיווה את הופעת הבכורה של מייהו. התפקיד, שהצריך שחקן גבוה במיוחד הוצע קודם לכן לדייוויד פראוז שהעדיף לגלם את דארת' ויידר. מייהו, שזכה לפרסום רב מגילום דמותו של צ'ובאקה אף על פי שכל גופו למעט עיניו היה מכוסה בעת מילוי התפקיד וקולו לא נשמע כלל (קולו של צ'ובאקה נוצר מהקלטת מספר בעלי חיים), הופיע בדמות זו בסרטים תקווה חדשה, האימפריה מכה שנית, שובו של הג'דיי, נקמת הסית' והכוח מתעורר. לאחר שפרש מגילום הדמות בעקבות בעיות בריאותיות שימש כיועץ בהפקת הסרט אחרוני הג'דיי, בו גולמה הדמות על ידי יונאס סואוטאמו, ששימש ככפיל גוף עבור מייהו בהכוח מתעורר והמשיך כמחליפו גם בסרטים סולו: סיפור מלחמת הכוכבים ועלייתו של סקייווקר. מייהו, שקיבל אזרחות אמריקאית בשנת 2005, היה נשוי למרי אנג'ליק "אנג'י" לוקר ואב לשלושה ילדים. הזוג התגורר בטקסס, ארצות הברית. הוא נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-30 באפריל 2019. מדיה וקבצים בנושא פיטר מייהו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר מייהו (באנגלית) פיטר מייהו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיטר מייהו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר מייהו, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר מייהו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיטר מייהו, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פיטר מייהו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר מייהו, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר מייהו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הספר יק"א פיק"א

בית ספר יק"א פיק"א הוא בית הספר היסודי הראשון שהוקם בפתח תקווה. בית הספר נוסד בתמיכתו של הברון רוטשילד בשנת 1885, ברחוב רוטשילד פינת פיק"א בפתח תקווה. בניין בית הספר הוא אחד הבניינים הוותיקים ביותר בעיר והוא מוכרז לשימור. המוסד החינוכי, שנקרא בתחילה "בית הספר הברון" על שמו של הברון רוטשילד, הוקם בשנת 1885 בפתח תקווה בעקבות פנייה לברון רוטשילד מצד קברניטי המושבה, שהסבירו וטענו כי "תלמוד התורה" – שהיה מקובל באותה תקופה אינו מספק יותר. בית הספר הוקם בזכות תרומותיו של הברון רוטשילד. כאשר הברון רוטשילד העביר את עסקיו לברון הירש קיבל בית הספר את שם החברה שלו יק"א ולימים פיק"א. בשנותיו הראשונות לא נבדל המקום משאר ה"חדרים" בפתח תקווה, ותוכנית הלימודים בו כללה שיעורי תורה ותפילה בעברית עם ביאורים ביידש בלבד. בשנת תרס"ה 1904 התמנה דוד חיון כמנהל בית הספר יק"א לבנים. בית הספר החל לפעול עם תוכנית לימודים שכללה: לימודי תנ"ך, שפה, תפילה, חשבון, דברי ימי ישראל, דברי ימי העמים, כתיבת הארץ, כתיבה תמה, צרפתית, התעמלות, ציור ושירה. בשנת ה'תרס"ט, 1909 בתקופת ההנהלה של דוד חיון על בית הספר, דוד חיון הפך את בית הספר ל"בית ספר מעורב" שדגל בגישה ליברלית עם ערכים ציונים-לאומיים. עם הקמת בית הספר המעורב נערכה בו תוכנית לימודים לשמונה שנות לימוד. חיון קירב לעשייה סביב בית הספר את המורים, ההורים והחוגים המתקדמים במושבה. כמו כן קשר קשרים עם הסתדרות המורים בארץ ישראל. הכיתות בבית הספר חולקו לשתיים, בצד האחד ישבו הבנים ובצד השני ישבו הבנות. בית הספר גדל בהתמדה במספר תלמידיו ויצר לעצמו דמוי חיובי בקרב תושבי המושבה. תלמידיו נרתמו לסייע בעונות בוערות ואף השתתפו בגירוש הארבה שתקף את המושבה פעמיים. בית הספר פיתח תכנים חדשים ותוכניות לימודים ועבר לשיטת "עברית בעברית" שנלמדה בהוראת כל המקצועות. במלחמת העולם הראשונה גירשו הטורקים את תושבי תל אביב ורבים מהם הגיעו לפתח תקווה. כ-100 מילדי המגורשים למדו בבית הספר. בתקופת המנדט, למדו בית הספר גם חקלאות במקצועות: כוורנות, לולנות ושתלנות והתלמידים לטיולים רבים להכרת הסביבה והארץ. בית הספר גייס תרומות לקופתו ולספריה בו באמצעות: הצגות, חגיגות ונשפים, שהוצעו לכלל התושבים בפתח תקווה. בין השנים תרפ"ח–תש"ז בית הספר תוקצב על ידי ההנהלה הציונית, ועד המושבה וההורים של התלמידים הלומדים בו. מתש"ז ואילך בית הספר הפך לבית ספר עירוני בתקצוב מחלקת החינוך העירונית בפתח תקווה. מדיה וקבצים בנושא בית הספר יק"א פיק"א בוויקישיתוף רעות הרפז-עיני, מאברהם גרנט עד גילה אלמגור: חזרנו לבית הספר פיק"א שבו למדו הסלבס של העיר, באתר mynet,‏ 29 ביוני 2018 עליזה וורם, בית ספר פיק”א מהפכה בחינוך - בית ספר מעורב ראשון, באתר https://pisgapt.tik-tak.net, ‏נובמבר, 2009 (ארכיון) הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני, באתר http://www.ptarchive.co.il (ארכיון) מערכת ′פיתה′, 130 שנה לבית הספר פיק"א, באתר http://www.pi-ta.co.il, ‏13 באוקטובר, 2016
מערת האשכולות

מערת האשכולות היא מערת קבורה בצפון ירושלים מתקופת ימי בית שני. המערה ממוקמת לא הרחק מהמקום בו נמצאים קברי הסנהדרין שנחצבו באותה תקופה. שמה ניתן לה בגלל דגמי אשכולות הענבים המצויים במערה. המערה ממוקמת בלב גינה עירונית, המכונה "גן משולם" או "גן האשכולות", שבין השכונות רמת אשכול וסנהדריה המורחבת, ובסמוך לואדי פארק נחל צופים. סביב האתר נערך פיתוח נוף והמערה משולבת בצורה נאה בגן. לא קיימת כל מערכת שילוט והדרכה, לא סמוך לאתר ולא בכניסה לגן מרחוב ים סוף. המערה נחצבה בימי בית שני שבתקופה הרודיאנית. הקבורה במערה החלה במאה ה-1 לפני הספירה ונמשכה גם במאה ה-1 לספירה. הממצאים במערה מורים על שימוש במערה גם בתקופה הביזנטית. שנת גילוי המערה היא 1897. גודל המערה הוא כ-0.75 דונם. לפני מערכת הקבורה חצר רחבה ובכניסה גמלון מפואר עם דגמים של שריגי גפן ואשכולות ענבים. בקצה הגמלון למעלה תימורה ובשני צידיו דגמי ורדות. מיד לאחר פתח הכניסה למערה ישנו פרוזדור המוביל אל אולם הקבורה המרכזי שממנו יש יציאה לשלושה חדרי קבורה נוספים. מאחד החדרים יש המשך לחדר ארקוסוליות נוסף שכנראה נחצב לקראת סוף השימוש במערה. מערכת קבורה חצובה בסלע במדרון. חזית המערכת עוטרה בתבליט של מסגרת וגמלון ובתבליטים של דגמים צמחיים. את פינות הגמלון מעטרות אקרוטריות מיוחדות. בתחתית המשקוף הותקנו שלושה פנלים: שניים צדדיים בתבליט ואחד בשיקוע. בפינות אולם הכניסה עוצבו כותרות. תקרת החדר מעוטרת במעגל שקוע ובמרכזו עיטור דמוי חתך של עמוד מחורץ בעל 16 זוויות ובליבו מעגל קטן נוסף. מחצרה הנרחבת של מערכת הקבורה, כניסה לחדר מבוא. במערכת חדר מרכזי וארבעה חדרי קבורה. בדפנות של שלושה מן החדרים נחצבו כוכבים ובדפנות החדר הרביעי נחצבו שלושה מקמרים. בחדרי המערכת נמצאו שברים מעוטרים רבים מאוד של גלוסקמות, שברים של אבני סגירה ושברים של כלי חרס. במערה ניכרים סימנים המעידים על שימוש בתקופה הביזנטית: צלבים החקוקים מעל קירות חדרי המערה. המערה שימשה ככל הנראה גם למגורי קבע או ארעי בתקופה הביזנטית, הממלכות העות'מאניות או לפחות בחלק מהם. מדיה וקבצים בנושא מערת האשכולות בוויקישיתוף מערת אשכולות בירושלים, לימודי ירושלים, סיורים בירושלים ירושלים-תכנית מתאר מקומית: מערת האשכולות
מערת הורדוס

מערת הורדוס (או בית קבר הורדוס, ובשמה האחר ניקיפוריה) היא מערת קבורה שמיוחסת למשפחת הורדוס, הנמצאת בגן בלומפילד ירושלים, ליד מערת ימין משה, מדרום למלון המלך דוד. המערה התגלתה בשנת 1892. לפי תיאורו של יוסף בן מתתיהו, עבר במקום זה קו הדייק הרומי בזמן המרד הגדול. בחזית הקבר - חצר חצובה, ולידה שרידי בניין שהיה מבנה ה"נפש"- בניין המצבה. פתח המערה נסגר באבן גולל עגולה גדולה, שנחשבת לאבן היפה ביותר בישראל, וקירותיה מצופים באבני גזית משובחות. המערה כוללת ארבעה חדרים, הנפתחים אל חדר מרכזי קטן, כך שצורת המערה היא צורת צלב. בחדר הדרומי של המערה התגלו שני סרקופגים, אשר עשויים מאבן וחטובים יפה, ועליהם עיטורי תבליט בדגמים מעולם הצומח, מן היפים שהתגלו בירושלים. הארונות שמורים היום במוזיאון הפטריארכיה היוונית ברובע הנוצרי. למערה עצמה אין אפשרות להיכנס כיוון שהיא נעולה. ניתן לראות קשר ישיר בין בית קבר הורדוס לתקופה שאליה היא משויכת עקב קבורת בני המשפחה במערה שהייתה תופעה רווחת בתקופה ההורדיאנית.החוקרים בעבר שיערו החוקרים כי המערה היא מקום קבורתם של בני משפחת הורדוס ואולי אף של הורדוס עצמו. אולם, בעקבות גילוי מערות הקבורה המיוחסות לבני משפחת הורדוס וחשיפת קבר הורדוס בהרודיון, משערים כיום שהמערה היא מקום קבורת אמו של הורדוס ואולי גם של אשתו החשמונאית מרים. מראשית המאה נזכרת המערה בפעם הראשונה בשם "מצבת הורדוס" בספר "מלחמות היהודים" מאת יוסף בן מתתיהו הכוהן (פלביוס). מצב שימור האתר הוא טוב, ובוצעו בו עבודות שימור בשנת 1995, שכללו הסרת צמחייה, ניקוי פסולת והשלמת נדבך אבנים. יוחנן זליגמן, שחר פוני, מערת הורדוס, באתר רשות העתיקות, ‏חורף 2002 אלונה ורדי, מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלול טיול כרך 12: ירושלים, כתר, ידיעות אחרונות, משרד הבטחון ההוצאה לאור, 2001 זאב וילנאי, ירושלים בירת ישראל העיר החדשה וסביבת ד, אחיעבר- ירושלים, 1976 איל רגב, הקבורה המשפחתית והחוץ-משפחתית בירושלים ובסביבתה בתקופת בית הורדוס., קתדרה - לתולדות ארץ-ישראל ויישובה. ירושלים, 1970 מערת קבורת משפחת הורדוס האגדה בימין משה, באתר http://www.malon.co.il/ (ארכיון)
סלעית שחורת-בטן

סלעית שחורת בטן (שם מדעי: Oenanthe Leucopyga) היא מין ציפור קטנה, המשתייכת למשפחת החטפיתיים. מקור שמה של הסלעית נובע מהסימן המבדיל אותה מסלעיות אחרות -הצבע השחור של בטנה. פירוש שמה המדעי הוא לבנת זנב. הסלעית היא ציפור "סהרו-ערבית" בשל תפוצתה ממרוקו ועד חצי האי ערב. תפוצתה של הסלעית שחורת הבטן משתרעת ממרוקו ומזרחה לחצי האי ערב. בישראל היא מצויה בנגב במדבר יהודה וניתן גם למצוא אותה בערבה. הציפור אינה נמצאת בסכנת הכחדה, קבועה במקומה (אינה נודדת). ניתן לראות את הסלעית מתקופת החורף ועד לתחילת הקיץ. סלעית שחורת בטן מקננת לרוב בנקיקים הנמצאים בסלעים מתחת לאבנים. הנקבות הן אלה שבונות את הקן בעזרת עשבים, שערות וצמר. נקבת הסלעית מטילה בין שלוש לחמש ביצים בצבע קרם, או בצבעי ירקרק ותכלת. מראה הסלעית שחורת הבטן שונה משאר המינים בסוג. היא ציפור גדולה ושחורה המתאפיינת בכך שזנבה כולו בצבע לבן. אורכה מגיע עד 17 סנטימטרים, ומשקלה מגיע ל־40 גרם. המראה של הזכר והנקבה דומה - צבעם שחור כמו פחם, וכיפת ראשם וזנבם לבנים. הסלעית שחורת הבטן ניזונה מנמלים, מזבובים קטנים, מחגבים, מצרעות מקרציות וממיני חרקים, ולעיתים אוכלת גם פירות. כדי לתפוס את מזונה, היא עומדת במקום גבוה ואז לוכדת את הטרף, או מלקטת את מזונה מן הקרקע. מדיה וקבצים בנושא סלעית שחורת-בטן בוויקישיתוף סלעית שחורת-בטן, באתר ITIS (באנגלית) סלעית שחורת-בטן, באתר NCBI (באנגלית) סלעית שחורת-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סלעית שחורת-בטן, באתר GBIF (באנגלית) סלעית שחורת בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN מגדיר הציפורים של ישראל - סלעית שחורת-בטן, באתר הצפרות הישראלי סלעית שחורת בטן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה
אוטוסן יורוליידר 15LE

אוטוסן יורוליידר 15LE (בפולנית: Autosan Eurolider 15LE) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים Autosan (אנ') אשר מיוצר משנת 2010 ועד היום בפולין. 2 דלתות כניסה (1 קדמית, 1 במרכז המרכב). תצורות פריסת דלתות: 1-1-0. דלתות כניסה: מדרגות. 45-65 מושבים. 98-120 נוסעים (כולל נוסעים בעמידה). מנוע דיזל. מיקום מנוע: מנוע אחורי. 6 צמיגים (2 קדמיים, 4 אחוריים). ABS. מערכת בקרת יציבות (ESP). מערכת בקרת משיכה (ASR). מיזוג אוויר - אופציונלי. "אוטוסן יורוליידר 15LE" "אוטוסן יורוליידר 15LE", שנת 2010 "אוטוסן יורוליידר 15LE" "אוטוסן יורוליידר 15LE" "אוטוסן יורוליידר 15LE" "אוטוסן יורוליידר 15LE" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "אוטוסן יורוליידר 15LE" - מבט למושבי הנוסעים מבט למנוע האחורי מתוצרת דאף סן H01A סן H01B סן H25A אוטוסן A0808MN אוטוסן ווטלינה אוטוסן סולינה אוטוסן H6 אוטוסן יורוליידר 12 מדיה וקבצים בנושא אוטוסן יורוליידר 15LE בוויקישיתוף מדגמי Autosan - תמונות archive.is/dp2G1 אוטובוסים מסדרות אוטוסן betterworldbooks.com/product/detail/autobusy-firmy-autosan "אוטוסן יורוליידר 15LE" mascus.com/transportation/used-intercity-bus/autosan-eurolider-15le "אוטוסן יורוליידר 15LE" - תמונה truck1.eu/buses/suburban-buses/autosan-eurolider-15le-a12
יום השפה הרוסית

יום השפה הרוסית חל ב-6 ביוני. ביום זה חל יום הולדתו של אלכסנדר פושקין, משורר מודרני שנחשב בידי רבים כאבי הספרות הרוסית המודרנית. יום שפה הרוסית הוא אחד מהימים שנקבעו על ידי החלטת האו"ם מטעם אונסק"ו. יום השפה הרוסית הוא אחד מהימים הרשמיים של האו"ם לציון שש השפות הרשמיות של האו"ם: אנגלית, ערבית, ספרדית, סינית, רוסית וצרפתית. כמו כן נקבע על ידי אונסק"ו יום לציון השפות הילידיות, יום שפת האם ויום השפות. מטרה נוספת היא להעלות מודעות להיסטוריה ולתרבות ולפיתוח של אחת כל משש השפות הרשמיות של האו"ם בקרב אנשי הארגון. אחת הדרכים לחגוג את יום זה היא להיחשף ל:שיר רוסי, ספר, יצירות מוזיקליות, ספרותיות, תחרותיות, תערוכות, הרצאות, מופעים שונים ומופעים של אנשי תרבות ברוסית של אומנים שונים - ולמצוא את היופי בהן. svetkurs, June 6 is UN Russian Language Day, Light Russian, ‏2014-06-24 (ברוסית) День русского языка 6 июня, United Nations, ‏21 למאי , 2019 Celebrating Multilingualism, www.un.org, ‏2017-01-06 (באנגלית) יום השפה הרוסית- 6 ביוני
פפיון ערבות

פפיון הערבות (שם מדעי: Anthus godlewskii; באנגלית: Blyth's pipit) הוא עוף קטן ממשפחת הנחליאליים, אשר ניזון מחרקים קטנים, מזרעונים ומגרעינים. הוא חי ומתרבה באזורים סלעיים והרריים. גודלו נע בין 15 וחצי ל-18 סנטימטרים, ומשקלו כ-38 גרם. פפיון הערבות דוגר במונגוליה ובאזורים הסמוכים לה ברוסיה ובסין. להקת הפפיונים נודדת אל אתרי החריפה שבדרום אסיה הודו ומיאנמר וכן לאזור המפרץ בדובאי, לאיחוד האמירויות ולעומאן. פפיון ארוך רגליים פפיון הרים פפיון המים מדיה וקבצים בנושא פפיון ערבות בוויקישיתוף פפיון ערבות, באתר ITIS (באנגלית) פפיון ערבות, באתר NCBI (באנגלית) פפיון ערבות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פפיון ערבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פפיון ערבות, באתר GBIF (באנגלית) פפיון ערבות - פורטל הצפרות של ישראל פפיון הערבות באוסף הציפורים העולמי (באנגלית) פפיון ערבות באתר הרשימה האדומה של IUCN Blyth's Pipit (Anthus godlewskii), www.hbw.com (באנגלית) מגדיר הציפורים של ישראל - פפיון ערבות, באתר פורטל צפרות ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גג'באטור

גג'באטור (בהונגרית: Gagybátor) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גג'באטור קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-295 תושבים בשנת 1990 עד 190 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-35%). בגג'באטור חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא גג'באטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גג'באטור (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993