laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספסרטין

ספסרטין (בעבר היה מכונה גם ספסרטיט) – מינרל נזוסיליקטי השייך לקבוצת הגארנט. נוסחת המבנה הכימי של ספסרטין טהור היא Mn+23Al2(SiO4)3, אם כי בדרך כלל נוכחים במינרל יסודות נוספים בכמויות קטנות. ספסרטין משתתף בשורות איזומורפיות (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרלים פירופ (Mg3Al2(SiO4)3), ואלמנדין (Fe+23Al2(SiO4)3) הידועים באופן קיבוצי כקבוצת הפיראלספיט (פירופ, אלמנדין, ספסרטין), כשמגנזיום וברזל מחליפים את המנגן במבנה הספסרטין. אופטית המינרל הוא איזוטרופי, אך למרות זאת יש דגימות בהן המינרל הוא דו-צירי בצורה חריגה. מקדם השבירה הממוצע של הספסרטין הוא 1.8, והנפיצה שלו חלשה. צבעו הנפוץ של הספסרטין הוא אדום עד כתום. הספסרטין נתגלה לראשונה בשנת 1832 במחצבת זומר (Sommer) שברכס הרי ספסרט (Spessart), סמוך לעיירה הייבאך (Haibach), שבנפת אשפנבורג (Aschaffenburg) במדינת בוואריה שבגרמניה. מקור שם המינרל הוא ברכס ההרים בו נתגלה לראשונה. השימוש המסחרי הנפוץ ביותר הוא כאבן חן. הקשיות הגבוהה יחסית, והגוונים האדומים שלו הפכו אותו לאבן חן פופולרית, אם כי ספסרטין באיכות של אבן חן הוא נדיר למדי. הספסרטין מופיע בעיקר בפגמטיטים גרניטיים, בגרניט, בריוליט ובסוגי סלע נלווים. כמו גם בסלעים מותמרים בדרגה נמוכה ובינונית כדוגמת פיליט, ובסלעי סקארן וסלעים עשירים במנגן שעברו מטאסומטיזם. המקורות העיקריים לספסרטין באיכות של אבן חן הם סרי לנקה ומדינת מינאס ז'ראיס ברזיל. ספסרטין בגוון של צהוב תפוז נמצא בטסיליזינה (Tsilaizina) ובאנז'נאבונוניה (Anjanabonoina) שבמדגסקר. ספסרטין בגוון אדום-סגול נמצא בסלעי הריוליט באזור נתרופ (Nathrop) שבמחוז צ'אפי (Chafee) במדינת קולורדו, ובמדינת מיין שבארצות הברית. מקומות נוספים בהם אפשר למצוא ספסרטין כוללים את רכס הרי ספסרט (Spessart), סמוך לעיירה הייבאך (Haibach), שבנפת אשפנבורג (Aschaffenburg) במדינת בוואריה שבגרמניה (שם נמצא המינרל לראשונה); סריפוס שבאיים הקיקלאדיים שביוון; מארינפלוס (Mariefluss) שבנמיביה; ברוקן היל שבמדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה; ובהר סנט-אילר בפרובינציית קוויבק שבקנדה. בישראל ניתן למצוא ספסרטין (אם כי לא באיכות של אבן חן) באפליטים ובסלעי הגרניט של נחל שלמה באזור אילת. אתר WebMineral אתר Mindat אתר Mineral Galleries אתר Minerals Net פרויקט rruf ספסרטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
מדד מחירי תשומות בסלילה

מדד מחירי תשומות בסלילה הוא מדד המתפרסם על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, המהווה אחד מסוגי מדדי המחירים החודשיים, ומחשב על עלות סלילת ואחזקת קטע כביש. המדד המחושב בטכניקות סטטיסטיות ומיועד למדוד את שינויי המחירים של סל מוצרים ושירותים הדרושים לסלילת ולאחזקת כבישים כגון: מחירי מצע, אספלט, ברזל, שכר עבודה בענף ועוד. המדד נקוב בנקודות המבטאות את היחס במחירי הסל ביחס לתקופת הבסיס, שבה נקבעה רמת המחירים ברמה של 100 נקודות. סל המוצרים ותקופת הבסיס מוחלפים מדי זמן מה, וזאת בהתאם לשינויים הטכנולוגיים, שינויי התקינה והשינויים בביקוש. תקופת הבסיס הנוכחית היא שנת 2004 ותקופת הבסיס שקדמה לה היא 1992. המדד מורכב משלושה תתי מדדים: תשומות בכבישים עירוניים, תשומות בכבישים בין עירוניים, ותשומות לסלילת כביש חדש. המדד משמש בדרך כלל גורמים בענף התשתית, עבודות עפר ופיתוח סביבתי, לצורך הצמדת סכומים בהתקשרות ביניהם.
ליטוריה

ליטוריה (שם מדעי: Litoria) הוא סוג של צפרדעים ממשפחת האילניתיים, אשר נפוץ באוסטרליה, ארכיפלג ביסמרק, איי שלמה, גינאה החדשה, איי סונדה הקטנים, איי מאלוקו, ובטימור. לעיתים נקרא הסוג "אילנית אוסטרלו-אסיאתיות". מספר מאפיינים מייחדים אותן לעומת צפרדעי עצים אחרות - קשתית אופקית, היעדר פיגמנטציה של העפעף ותפוצתן הגאוגרפית. נכון לשנת 2008, קיימים כ-150 מיני ליטוריה. קיים מגוון רב בתוך הסוג עצמו, בחזות האילניות, בהתנהגותן ובבית הגידול שלהן. "אילנית החנית" (Litoria microbelos) היא קטנה ביותר; בעוד שהאילנית הענקית (Litoria infrafrenata) יכולה להגיע לגודל של 13.5 ס"מ. המראה, בית הגידול והתנהגות האילניות קשורים בדרך כלל - האילניות הקטנות והכהות חיות בדרך כלל על הקרקע וכמעט שלא מטפסות. לעומת זאת, המינים הגדולים והירוקים יותר חיים על עצים ובדרך כלל יורדים מהם רק על מנת להתרבות. Litoria gracilenta Litoria citropa מדיה וקבצים בנושא ליטוריה בוויקישיתוף ליטוריה, באתר ITIS (באנגלית) ליטוריה, באתר NCBI (באנגלית) ליטוריה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ליטוריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ליטוריה, באתר GBIF (באנגלית)
מייזל

מייזל (או מייזיל) הוא שם משפחה גרמני יהודי, שייתכן ומבוסס על השם "מיכל". האם התכוונתם ל... אליהו חיים מייזל – רבה של העיר לודז' גיטל מייזל – מתרגמת יידית ומבקרת ספרות ישראלית חנה מייזל שוחט – מחלוצות העלייה השנייה וממייסדות ומנהיגות תנועת הפועלות בארץ ישראל יוסף מייזל – מייסד הארכיון הכללי לתולדות ישראל לאה מייזל – עיתונאית וסאטיריקנית חרדית. הידועה בשם העט עליזה מרדכי מייזל – יזם, מצנט ופילנתרופ יהודי תושב פראג, ראש הקהל של קהילת פראג במאה ה-16 נחמן מייזל – סופר ועיתונאי סער מייזל – מעורכי האנציקלופדיה התלמודית בית הכנסת מייזל (מייזלובה) בפראג אלוף-משנה ד"ר דורון מייזל - הקצין הבכיר הראשון שצה"ל התיר לו להמשיך ולשרת למרות שהיה הומוסקסואל מייזלס https://dbs.bh.org.il/he/מייזל/שםמשפחה
מייקל וודרוף

סר מייקל פרנסיס אדיסון וודרוף (באנגלית: Sir Michael Francis Addison Woodruff;‏ 3 באפריל 1911 - 10 במרץ 2001) היה רופא מנתח וחוקר אנגלי הזכור במיוחד בזכות מחקריו בתחום השתלת איברים. וודרוף, יליד לונדון, בילה את שנות נעוריו באוסטרליה, שם סיים לימודי הנדסת חשמל ורפואה. עם סיום לימודיו, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, וודרוף הצטרף לחיל הרפואה האוסטרלי. הוא נפל בשבי הכוחות היפניים והוחזק במחנה שבויים. בעודו שבוי הוא פיתח שיטה מקורית להפקת חומרי מזון מפסולת חקלאית, זאת כדי למנוע תת-תזונה בקרב חבריו השבויים. עם תום המלחמה וודרוף שב לאנגליה והחל בקריירה ארוכה כחוקר רפואי, תוך שהוא משלב את עבודתו המעשית כמנתח עם מחקריו. עיקר עניינו היה בתחום דחיית שתלים ודיכוי המערכת החיסונית. עבודתו בתחומים אלה הביאה אותו, ב-30 באוקטובר 1960, לבצע את ניתוח השתלת הכליה הראשון בבריטניה. בעבור הישגו זה והישגיו המדעיים האחרים הוא נבחר בשנת 1968 כחבר החברה המלכותית ובשנת 1969 העניקה לו מלכת בריטניה תואר אבירות. אף שפרש מעבודתו כמנתח בשנת 1976, הוא המשיך לפעול בקהילה המדעית הבריטית, במחקר בתחום הסרטן ובשרות בוועדות מדעיות שונות. הוא הלך לעולמו בשנת 2001 בגיל 89. מדיה וקבצים בנושא מייקל וודרוף בוויקישיתוף
פיאנאמייל

פיאנאמייל אואה דונכאדו (Fiannamail ua Dúnchado - פיאנאמייל נכדו של דונכאד) היה מלך דאל ריאטה (בשטחי סקוטלנד ואירלנד של ימינו) בשלהי המאה השמינית. פיאנאמייל נפטר בשנת 700. פרטים מועטים ידועים על תקופת מלכותו. ב"דברי ימי אלסטר" מצוין כי מלך על ממלכת דאל ריאטה, וכך גם ב"דברי ימי טיגרנאך", אולם שמו של פיאנאמייל אינו מוזכר ב"ספר לנסטר". פיאנאמייל היה נכדו של דונכאדו, וייתכן ששם אביו היה אוסני. פיאנאמייל מלך שנתיים, והיו לו שני בנים: אינדרכטאך וקונאל, שניהם נהרגו בשנת 741 בקרב פורבורוס על ידי אואנגוס הראשון מלך הפיקטים. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
קייט ריצ'י

קייט ריצ'י (באנגלית: Katherine Leigh Ritchie; נולדה ב-14 באוגוסט 1978) היא שחקנית, שדרנית רדיו וסופרת ילדים אוסטרלית, המזוהה בעיקר עם דמותה של סאלי פלטשר, אותה גילמה במשך למעלה מ-20 שנה באופרת הסבון "קרוב רחוק". ריצ'י, ילידת גולברן, ניו סאות' ויילס, נולדה להת'ר וסטיב. השתתפה ב"קרוב רחוק" החל מיומה הראשון. צילומי הסדרה החלו ב-1987, זמן קצר לפני יום הולדתה התשיעי, והפרק הראשון שודר באוסטרליה ב-17 בינואר 1988. ריצ'י גילמה בסדרה את דמותה של סאלי פלטשר, ילדה שגודלה בידי משפחת אומנה, ובבגרותה גידלה בעצמה ילדים בהסדר דומה. הפרק האחרון בהשתתפותה צולם ב-13 בדצמבר 2007 ושודר באוסטרליה ב-3 באפריל 2008. ריצ'י והשחקן ריי מאר, שגילם את דמותו של אלף סטיוארט, היו לשחקנים היחידים מהצוות המקורי של הסדרה שעדיין השתתפו בה באותה העת, ושניהם נרשמו בספר השיאים של גינס כשחקנים שהשתתפו בסדרת דרמה אוסטרלית במשך התקופה הארוכה ביותר. מאר המשיך להשתתף בסדרה גם לאחר עזיבתה של ריצ'י, והיא אינה מחזיקה עוד בשיא. תפקידה ב"קרוב רחוק" זיכה את ריצ'י במספר פרסי לוגי, המוענקים בענף הטלוויזיה האוסטרלי: פרס האישיות הטלוויזיונית הפופולרית ביותר בשנים 2007 ו-2008, ופרס השחקנית הפופולרית ביותר בין השנים 2006 ל-2008. בשנת 2006 השתתפה ריצ'י בשעשועון הטלוויזיה "It Takes Two" שבו ידוענים שרים לצד זמרים. היא הופיעה לצדו של הזמר טרוי קסאר-דיילי, והשניים סיימו במקום הרביעי. ב-2008 וב-2009 הייתה לצוות תוכנית הרדיו הקומית "מריק ורוסו". ב-2010 השתתפה בדרמת המשטרה .Cops L.A.C, שלא זכתה להצלחה רבה, וירדה מהמרקעים לאחר עונה אחת. מדיה וקבצים בנושא קייט ריצ'י בוויקישיתוף קייט ריצ'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייט ריצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייט ריצ'י, באתר AllMovie (באנגלית) קייט ריצ'י באתר "קרוב רחוק"
פתיתים

פתיתים (מכונים גם "אורז בן-גוריון" או קוסקוס ישראלי מאנגלית: Israeli couscous) הם גרגרים העשויים מרכיבים הדומים לפסטה אך בניגוד לפסטה, עוברים תהליך של אפייה. הפתיתים הומצאו בישראל בתקופת הצנע, ונחשבים לאחת התרומות הקולינריות המקוריות של ישראל לעולם. הפתיתים שייכים למשפחת הצורה הקצרה של הפסטה, הכוללת גם את המאכל האשכנזי "פארפלעך", הלבנוני-פלסטיני "מַפְתוּל (ער')", ה"אורזו" האיטלקי, וה"פרגולה (אנ')" מסרדיניה. הפתיתים הומצאו בתקופת הצנע, כאשר היה מחסור באורז, על מנת לספק את צורכי העולים מארצות המזרח, שתזונתם התבססה במידה רבה על אורז וקוסקוס. ראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון, ביקש מאויגן פרופר, ממייסדי חברת אסם, לייצר תחליף מבוסס חיטה, אותה קיבל בהנחה מארצות הברית, לאורז. זה החליט להשתמש במאפה המזרח-אירופי פארפלעך, ששימש כמאכל טקסי בסעודה שלישית בשבת, ופיתח אותו למוצר תעשייתי הנמכר באופן מוכן לבישול. משום כך, זכה המוצר לכינוי "אורז בן-גוריון". הצורה הראשונה של הפתיתים הייתה צורת אורז, ובהמשך יוצרו צורות נוספות, כגון כדורים קטנים שכונו "קוסקוס" (דורעם), טבעות, כוכבים, צדפים, לבבות ועוד. מחוץ לישראל משווקים פתיתים כ"קוסקוס ישראלי" ("Israeli couscous"). לפי אחת הגרסאות, כניסת הפתיתים למסעדות ולשווקים בארצות הברית התחילה כאשר השף הניו יורקי, דון פינטבונה, שילב אותם בתפריט ה"מיוחדים" ("Specials") של מסעדתו, לאחר שהתארח בביתה של השפית מיקה שרון, וראה על השולחן סיר עם פתיתים שהכינה לבתה. גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "תעשו לנו אורז!", עמ' 46–49 מדיה וקבצים בנושא פתיתים בוויקישיתוף רותי רוסו, עידן הצנע: כולם אוהבים פתיתים, באתר nrg‏, 21 באוקטובר 2012 פתיתים: 10 מתכונים מנצחים, באתר ynet, 14 בדצמבר 2014 רונית פנסו, ‏פתיתים: "הקוסקוס הישראלי" כובש את העולם, באתר ‏מאקו‏, 27 באפריל 2009 Ben Gurion’s Rice and a Tale of Israeli Invention דורעם גונט, האורז של בן גוריון: ארבעה מתכונים מפתיעים עם פתיתים, באתר הארץ, 9 במאי 2008 כל הסודות מאחורי מפעל חייו: יו"ר אסם הפורש בריאיון פרידה, סרטון בערוץ "חדשות 13", באתר יוטיוב, 2 בפברואר 2023 אורז בן גוריון, דבר, 20 במאי 1954 Fave Levy, Petit ptitim, Jerusalem Post, ‏10 במאי 2007 מיכל מוזס, "פתיתים זה גורמה", על השולחן (גיליון 221), על השולחן – מרכז גסטרונומי בע"מ, 2009
אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית

אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית היא תנועת נשים מיסודן של הפועל המזרחי והמזרחי. התנועה מפעילה מעונות יום, בתי ילדים, בתי ספר, אולפנות, מדרשה ללימודי האישה והמשפחה, בתי מדרש לנשים ומרכזי ייעוץ למשפחה, ופועלת לקידום מעמד האישה. "אמונה" מפעילה גם מתנדבות שרות לאומי במסגרת ארגון "בת-עמי" מיסודן של אלומה-אמונה במסגרת לאומית-ציונית-דתית. ביום העצמאות ה'תשס"ח (2008) הוענק לתנועה פרס ישראל בתחום מפעל חיים על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. יושבת ראש התנועה מאז 2023 היא יפעת סלע והמנכ"ל מאז 2005 הוא דוד הדרי. במשך שנים פעלו במקביל ארגון הפועלות של הפועל המזרחי שנוסד בשנת 1935 וארגון נשי מזרחי בארץ ישראל. שיחות על איחוד הארגונים שהתקיימו בין נשות התנועות בשנת 1939 לא הביאו למיזוג. אולם לאחר הקמת המפד"ל היה לחץ גדול לאיחוד ארגוני הנשים ובחול המועד סוכות ה'תש"ך (1959) התאחדו ארגון הפועלות של הפועל המזרחי ו"תנועת אומן" להקמת "תנועת האישה הדתית לאומית". בשנת 1977 שונה שם הארגון ל"אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית". הנשיאה הראשונה של הארגון הייתה שרה הרצוג, אלמנתו של הרב הראשי לישראל, יצחק אייזיק הלוי הרצוג. בשנת 1977 הקימה הרבנית הרצוג את ארגון אמונה העולמי. בין נשיאות ויושבות ראש "אמונה" היו צפייה גורן (נשיאת כבוד), טובה סנהדראי, שרה שטרן-קטן, יהודית היבנר, רחל סילבצקי וליאורה מינקה. נכון לשנת 2024, הרשת מפעילה באמצעות כ-3000 עובדות ועובדים: 120 מעונות יום, 4 בתי ספר, 5 בתי ילד לנוער בסיכון (בית הילד - נווה מיכאל, בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי, בית הילדים אחוזת שרה, כפר הילדים אמונה נווה לנדי, מרכז הילדים והנוער אמונה ע"ש שרה הרצוג), 10 מרכזי טיפול, 30 סניפים ובתי מדרש, ואת מכללת אמונה. לילך רוזנברג-פרידמן (עורכת), מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת "אמונה", הוצאת כתר, ירושלים, תשס"ו 2006 (הספר בקטלוג ULI) אתר האינטרנט הרשמי של אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית שלוש תנועות הנשים, באתר פרס ישראל יהודית היבנר, אודות אמונה, Jewish Women Encyclopedia הענקת תואר דוקטור לשם כבוד לתנועת אמונה, סרטון באתר יוטיוב אמונה-תנועת האשה הדתית לאומית, באתר "גיידסטאר ישראל" משנה את חוקי המשחק, באתר ערוץ 7, 5 במרץ 2021 אמונה (תנועה), דף שער בספרייה הלאומית יהודית היבנר, אמונה תנועת האישה הדתית לאומית, באתר האנציקלופדיה שלווי / היימן לנשים יהודיות נעמי גוטקינד-גולן, מרים אליאש - דרך אמונה בחרתי, מורשת, עמ' 161 עוד אשה לכנסת, מעריב, 16 בספטמבר 1959 הוקמה התנועה המאוחדת של נשים דתיות־לאומיוה, הצופה, 19 באוקטובר 1959; המשך "אמונה - תנועה עולמית חדשה" של נשים דתיות לאומיות, דבר, 13 בפברואר 1977
סלבאך

סלבאך או סלבאך מק פרכייר (באנגלית: Selbach mac Ferchair - "סלבאך בנו של פרכייר"; נפטר ב-730 לערך) היה מלך דאל ריאטה, משנת 700 ועד שפרש מכסאו בשנת 723. סלבאך היה בנו של פרכאר פוטה, ומלך בקנל לואירן החל משנת 698. שליטתו בדאל ריאטה החלה רק בשנות מלכותו האחרונות, קודם לפרישתו בשנת 723. לסלבאך היו שני בנים דונגל ופרדראך. סלבאך מוזכר לראשונה לאחר מותו של פיאנאמייל בשנת 700 וככל הנראה הדיח את אחיו איינבכלאך בשנת 698. בשנת 701 הרס סלבאך את טירת דאנלוי אולם לא ברור האם הדבר אירע במהלך המלחמה נגד איינבכלאך. דברי ימי התקופה מתעדים מספר קרבות ובהם תבוסה ב"גלן למנאה" בשנת 704 וניצחון על הבריטנים ב"לורג אכלט" בשנת 711 ובשנית במקום המכונה "מיניואירק" בשנת 717 - סלבאך עצמו אינו מוזכר בקרבות אלה אולם ככל הנראה היה מעורב. בשנת 712 מצוין כי סלבאך צר על דונאוורטי שבמסוך לקינטרייר. בספטמבר 719 לחם סלבאך נגד אחיו איינבכלאך בפינגלן (כנראה בסמוך ללוך פיין) - בקרב זה נהרג אייבכלאך. חודש לאחר מכן לחם סלבאך בקנל נגבריין (שבט גבריין) שבראשם מלכם דונכאד בק (ככל הנראה מלך קינטייר). קרב זה נערך בחוף ארד נסבי וכלל ככל הנראה גם קרב ימי. סלבאך הובס בקרב, אולם דונכאד בק נהרג בשנת 721 וסלבאך נותר מלך דאל ריאטה הבלתי מעורער. בשנת 723 ויתר סלבאך על כיסאו ופרש למנזר. לאחריו, ככל הנראה, עלה לשלטון בנו דונגל מק סלבאך - אולם זה הובס בשנת 726 על ידי אאוכייד מק אכדאך - ובשנת 727 יצבא סלבאך ללחום כנגדו. סלבאך נפטר בשנת 730. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
אנדרוז

האם התכוונתם ל... אישים: אנתוני אנדרוז – שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי ג'ולי אנדרוז – שחקנית, זמרת ורקדנית אנגלית דיינה אנדרוז – שחקן קולנוע אמריקאי (1909 - 1992) דין אנדרוז – שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי האחיות אנדרוז – שלישיית זמר שבנויה משלוש אחיות ממינסוטה שבארצות הברית ו. ס. אנדרוז – סופרת אמריקאית (1923 - 1986) לואיס אנדרוס – מושל מחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי מארק אנדרוז – מתאבק ולשי נאבין אנדרוז – שחקן בריטי תרזה אנדרוז – שחיינית אמריקאית אחר: אנדראס הקדוש ("סנט אנדרוז" באנגלית) - אחד משנים-עשר השליחים של ישו כנסיית סנט אנדרוז – כנסייה הנמצאת ליד תחנת הרכבת ההיסטורית בירושלים והחאן הירושלמי על מורדות גבעת התנ"ך כנסיית אנדראס הקדוש (עכו) – כנסייה בעכו אוניברסיטת סנט אנדרוז – האוניברסיטה העתיקה בסקוטלנד אנדרוז (בסיס צבאי) – בסיס צבאי המשמש את צי ארצות הברית ואת חיל האוויר של ארצות הברית, ונמצא במרחק 13 קילומטרים מזרחית לוושינגטון די. סי. אדון וגברת אנדרוז – ציור שמן מאת הצייר האנגלי תומאס גיינסבורו אנדרוס אנדראס
מאסי אוקה

מאסי אוקה (באנגלית: Masayori Oka, ביפנית: 岡 政偉; נולד ב-27 בדצמבר 1974) הוא שחקן ואמן אפקטים ויזואליים אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו בתור הירו נאקומה בסדרת הטלוויזיה "גיבורים" (2006–2010), עבורו קיבל מועמדות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב. לאחר מכן נודע בתור ד"ר מקס ברגמן בסדרה "הוואי חמש-אפס" (2010–2017). אוקה נולד בטוקיו, יפן. הוריו התגרשו כאשר היה בן חודש אחד בלבד. אוקה גדל במשפחה חד הורית ומעולם לא פגש את אביו. בגיל 6, היגר עם אמו לארצות הברית והם התיישבו בלוס אנג'לס, קליפורניה. כאשר היה בן 8, השתתף בשעשועון "משחק ילדים" ברשת CBS. כאשר אוקה היה בן 12, הוא הוצג כאחד מכמה ילדים על שער המגזין "טיים", עבור המאמר "Those Asian-American Whiz Kids". למרות שהוא לא הוצג במאמר עצמו, הוא הכיר את הצלם שערך את הצילומים. שנה לאחר מכן, הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות המתמטיקה "MATHCOUNTS" של מדינת קליפורניה והיה אחד מארבעת התלמידים שייצגו את קליפורניה בתחרות הלאומית. אוקה למד באוניברסיטת בראון, שם היה המנהל המוזיקלי של קבוצת האקפלה. הוא סיים את לימודיו ב-1997 עם תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה ותואר שני באמנויות הבמה. בשנת 2000, הוא ניסה את מזלו במשחק בקולנוע. אחר כך, הוא עבר ללוס אנג'לס במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו. הוא קיבל מספר תפקידי אורח בסדרות, כמו: "סקראבס" ו"Yes, Dear", ושיחק בתוכנית המתיחות "הניסוי של ג'יימי קנדי" ברשת The WB. ב-2006, הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה גילם את הדמות הירו נקאמורה. תפקידו בסדרה זיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב. בשנת 2015 חזר לגלם את דמותו של הירו נקאמורה בסדרת הבת "גיבורים - התחייה". בשנת 2008 אוקה השתתף בשני סרטים: "שחק אותה סמארט" ו"שחק אותה סמארט עם ברוס ולויד: יוצאים מקונטרול". בשנת 2009 שיחק בקומדיה "מעודדים צמודים" של ויל גלאק. בשנת 2011 הצטרף אוקה לסדרת הרימייק "הוואי 5-0", בה הוא מגלם את הפתולוג מקס ברגמן. ושיחק בסרט "מחפשים את סוני". ב-2018 שיחק בסרט האימה "אימה במצולות". ב-2019 נתן את קולו לסרט האנימציה "מרגלים לא רגילים". אוקה דובר אנגלית, יפנית וספרדית באופן שוטף. הוא עבד באולימפיאדת ברצלונה 1992 כמתרגם לאנגלית, ספרדית ויפנית. הוא שיחק שחמט בצעירותו והיה לו דירוג של 1800. הוא בעל חגורה שחורה בקנדו. הוא גם אוטאקו מודה בעצמו וקורא מאנגה נלהב. מדיה וקבצים בנושא מאסי אוקה בוויקישיתוף מאסי אוקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאסי אוקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאסי אוקה, באתר AllMovie (באנגלית) מאסי אוקה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מאסי אוקה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דונכאד בק

דונכאד בק (Dúnchad Bec) היה מלך קינטייר שבדאל ריאטה בראשית המאה השמינית. דונכאד אינו מוזכר בסנכוס פר נ-אלבאן המזכיר את שמות המלכים עד אמצעו המאה השביעית אולם הוא מוזכר בכתבים היסטוריים מאוחרים יותר (ובהם "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך"). בשנת 719 לחם דונכאד בראש קנל נגבריין (שבט גבריין) נגד סלבאך מק פרכייר מקנל לואריין (שבט לואריין). קרב נוסף נערך בשנת 721 ובקרב זה מצא דונכאד את מותו. לא ידוע מי ירש את דונכאד ועמד בראש שבט גבריין לאחר מותו - וייתכן שמדובר באאוכייד מק אכדאך, אשר הדיח את דונגל מק סלבאך בשנת 726. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
קושנר

האם התכוונתם ל... ברנאר קושנר – פוליטיקאי צרפתי, ממקימי הארגון "רופאים ללא גבולות" ג'ארד קושנר – איש עסקים אמריקאי יהודי דייב קושנר – גיטריסט רוק אמריקאי הרולד קושנר – רב קונסרבטיבי אמריקאי טוני קושנר – מחזאי יהודי-אמריקאי קושניר
דונגל מק סלבאך

דונגל או דונגל מק סלבאך (באנגלית: Dúngal mac Selbaig - "דונגל בנו של סלבאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 723 עד שהודח מכסאו בשנת 726. דונגל עלה לשלטון לאחר פרישת אביו סלבאך מכס המלוכה וכניסתו למנזר. דונגל הודח על ידי אאוכייד מק אכדאך מקנל נגאבריין (שבט נגבריין). אירוע זה מוזכר ב"דואן אלבאנאך" אולם שם צוין כי דונגל היה "חסר הרסן" וכי מלך שבע שנים. לאחר הדחתו של דונגל בשנת 726, המשיך דונגל, כנראה, לשלוט בקנל לואיירן (שבט לואיירן). בשנת 731 שרף את טיירפרט בוייטרי (ככל הנראה טרברט שבקינטייר, על גדת לוך פיין). על פי "דברי ימי אלסטר" בשנת 733 כבש את האי טורי וגירש ממנו את ברויד, בנו של אואנגוס מק פרגוסה, מלך הפיקטים. לאחר אירוע זה מצוין כי בשנת 734 נמלט דונגל לאירלנד, להימלט מאואנגוס, ואחיינו, מוירדאך מק איינבכלייג עלה לשלוט במקומו על שבט לוריין. דונגל חזר לסקוטלנד בשנת 736 ונתפס על ידי אואנגוסה, יחד עם אחיו פרדאך, וככל הנראה שניהם הוצאו להורג על ידיו. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
אאוכייד מק אכדאך

אאוכייד או אאוכייד מק אכדאך (באנגלית: Eochaid mac Echdach - "אאוכייד בנו של אכדאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 726 ועד מותו בשנת 733. אאוכייד היה בנו של אאוכייד מק דומאנגארט - אף הוא מלך דאל ריאטה. אאוכייד עלה לשלטון כמלך דאל ריאטה בשנת 726 לאחר שהדיח את דונגל מק סלבאך. סלבאך, אביו של דונגל, ניסה לסייע לבנו לשוב לשלטון ולחם נגד אאוכייד באירוס פיוכנאה בשנת 727 אולם נחל תבוסה. על פי חלק מכתבי ההיסטוריה של התקופה שלח אאוכייד צי מדאל ריאטה לאירלנד על מנת לסייע לפלייתברטאך מק לוינגסיך במלחמתו נגד אאד אלאן. לאחר מותו עלה לשלטון בנו, אאד פינד ומלך על דאל ריאטה. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
מוירדאך מק איינבכלייך

מוירדאך או מוירדאך מק איינבכלייך (Muiredach mac Ainbcellaig - "מוירדאך בנו של איינבכלייך"; נפטר בשנת 771) היה מלך דאל ריאטה וראש שקנל לואיירן (שבט לואיירן), בין השנים 733 ועד שנת 733 והוא מוזכר בשירה מהמאה ה-11 -ה"דואן אלבאנאך". מוירדאך היה בנו של איינבכלייך. מוירדאך עלה לשלטון בשנת 733 לאחר מותו של אאוכייד מק אכדאך (אולם אין עדויות לכך שמוירדאך הדיח או הרג את אאוכייד). ייתכן שמוירדאך קיבל את השליטה על שבט לוריין לאחר בריחתו של אחיינו דונגל מק סלבאך. ככל הנראה מוירדאך הודח בשנת 733 לאחר ניצחון של צבא פיקטי שבראשו עמד טאלורגן מק פרגוסה, אחיו של אואנגוס הראשון. קרב זה מתואר ב"דברי ימי אלסטר" אולם לא מצוין מותו של מוירדאך, וככל הנראה מוירדאך נותר שליט ממלכת קנל לואירן לאחר שאיבד את שלטונו בדאל ריאטה, אולם בשנת 736 גם ממלכה זו נכבשה על ידי הפיקטים. המלך העצמאי הבא של דאל ריאטה היה אאד פינד (לפי "דברי ימי אירלנד") מקנל נגאבריין (שבט גבריין) ששלט החל משנת 768. לפי "דברי ימי מלרוז", אאוגאן היה בנו של מוירדאך. על פי "דברי ימי ארבעת המורים" מוירדאך נפטר ברישום המופיע בשנת 771 (המקבילה לשנת 776 או 778). דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
בנטלי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בנטלי – יצרנית רכב בריטית גלדיס בנטלי – זמרת בלוז קרוס דרסרית אמריקאית ג'רי בנטלי – היסטוריון אמריקאי דייוויד בנטלי – כדורגלן עבר אנגלי וס בנטלי – שחקן קולנוע אמריקאי רוברט בנטלי – רופא ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל אלבמה רוי בנטלי – כדורגלן עבר אנגלי ריצ'רד בנטלי – תאולוג, מלומד קלאסי ומבקר אנגלי פרדוקס בנטלי – פרדוקס-לכאורה שהציג ריצ'רד בנטלי בפני אייזק ניוטון ב-1692
קורטני תורן-סמית

קורטני ת'ורן-סמית' (באנגלית: Courtney Thorne-Smith; נולדה ב-8 בנובמבר 1967), היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל גילום דמויותיהן של אליסון פרקר בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס", ג'ורג'יה תומאס בדרמה הקומית "אלי מקביל", שריל בקומדיית המצבים "החיים על פי ג'ים", ובתור לינדזי בסיטקום "שני גברים וחצי". נולדה בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, בתם של וולטר, חוקר שוק המחשבים, ולורה, תרפיסטית, ולה אחות אחת. כאשר הייתה בגן הילדים הופיעה בהצגה "שלגיה ושבעת הגמדים", אז גילתה את אהבתה למשחק. כאשר הייתה בת שבע התגרשו הוריה, והיא התגוררה עם אביה ועם אמה לסירוגין בפרוורים של סן פרנסיסקו. במקביל ללימודיה התיכוניים למדה משחק, והופיעה במחזות תיאטרון. כאשר הצטרפה לגילדת שחקני המסך האמריקנית (SAG) שינתה את שמה לקורטני תורן-סמית, כאשר היא משלבת את השם האמצעי שלה, תורן, שהוא שם נעוריה של אמה, בשם המשפחה שלה. בסמוך לסיום לימודיה התיכוניים לוהקה תורן-סמית לתפקיד בסרט הקולנוע "לוקאס" (1986), קומדיית נעורים טרגית, לצדם של צ'ארלי שין, וינונה ריידר וקורי היים, אז ביטלה את תוכניתה ללמוד באוניברסיטה, ועברה להתגורר בלוס אנג'לס. באותה עת גם כיכבה בסרט הקולנוע "Welcome to 18", והשתתפה בסדרת הטלוויזיה "Fast Times". בהמשך גילמה תפקידים נוספים על המסך הקטן והמסך הגדול, בהם בקומדיות הנעורים הקולנועיות: "סאמר סקול" ו"נקמת היורמים 2: יורמים בגן עדן", שתיהן ראו אור ב-1987, ובקומדיית המצבים "המעון של משפחת הרפר" (אחד התפקידים הראשיים, לצדן של ג'וליה לואי-דרייפוס, ת'ורה ברץ' ושחקנים נוספים, ב-1988–1989). ב-1990 הופיעה תורן-סמית בשישה פרקים של הדרמה הטלוויזיונית הפופולרית "פרקליטי אל איי". התפקיד שהביא לה פרסום רב היה בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס", שם גילמה את דמותה של אליסון פרקר בשנים 1992–1997. בשנת 1997 החלה להופיע באחד התפקידים הראשיים בדרמה קומית חדשה, "אלי מקביל" של היוצר דייוויד אי קלי. תורן-סמית גילמה שם את ג'ורג'יה תומאס, עורכת דין צעירה ואשתו של בילי תומאס, אהוב הנעורים של אלי מקביל (גולמה על ידי קליסטה פלוקהארט). הסדרה זכתה לפופולריות רבה ברחבי העולם, ותורן-סמית הופיעה בשלוש העונות הראשונות. ב-2000 עזבה את הסדרה, לדבריה גם בשל הלחץ להיות רזה. לאחר מכן שבה לסדרה כשחקנית אורחת. ב-1999 החלה לשמש כ"פנים" של "Almay", מותג קוסמטיקה של חברת רבלון. ב-2001 החלה לגלם את דמותה של שריל, אשתו של ג'ים, בקומדיית המצבים "החיים על פי ג'ים". כן דיבבה את אשת החתול בסרט האנימציה הקצר "Batman: New Times" ‏(2005). בשנת 2009 שיחקה בקומדיית הנעורים "מלחמת בנות הקולג'" כאמא של לוסי הייל. ב-2007 הוציאה לאור רומן בשם "Outside In", בהוצאת Broadway Books. הספר עוסק בצד הפחות זוהר של החיים ההוליוודיים. בשנים 2010–2015 שיחקה בתור לינדזי מקלרוי (זוגתו של אלן) בסיטקום "שני גברים וחצי". ב-2000 נישאה תורן-סמית לאהובה דאז, מדען גנטי בשם אנדרו קונרד. השניים התגרשו לאחר כחצי שנה. בינואר 2007 נישאה בשנית, הפעם לרוג'ר פישמן, ושנה לאחר מכן נולד לשניים בן בכור. תורן-סמית מתגוררת בלוס אנג'לס, מגדלת כלבים ועוסקת ביוגה. קורטני תורן-סמית, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורטני תורן-סמית, באתר AllMovie (באנגלית) קורטני תורן-סמית, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קורטני תורן-סמית, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורטני תורן-סמית, באתר TV.com גילמה את דמותה של קימברלי דיוגן כוכבת "אלי מקביל" עוזבת את הסדרה לאחר שנמאס לה מהלחץ להיות רזה באתר geocities.com ISBN 9780767927505