חואן גבריאל ואסקס

חואן גבריאל ואסקס (בספרדית: Juan Gabriel Vásquez;‏ נולד בבוגוטה ב-1 בינואר 1973) הוא סופר, עיתונאי ומתרגם קולומביאני. הנחשב לאחד הסופרים החשובים ביותר באמריקה הלטינית הפועלים כיום. הוא מחברם של שבעה רומנים, שני כרכים של סיפורים ושני ספרי מאמרים ספרותיים, כמו גם מאות עמודי פרשנות פוליטית. הרומן שלו "קול הדברים הנופלים", שפורסם בספרדית בשנת 2011, זכה בין היתר בפרס אלפגוארה (Alfaguara) ובפרס הספרות הבינלאומי של דבלין לשנת 2014. בשנת 2012, לאחר שש עשרה שנה בפריז ובברצלונה, חזר לבוגוטה. ספריו פורסמו ב-28 שפות. ואסקס נולד לאלפרדו ופאני ואסקס, שניהם עורכי דין. הוא החל לכתוב כבר בגיל צעיר, ופרסם את סיפוריו הראשונים במגזין בית ספר בגיל שמונה. בשנות ההתבגרות שלו החל לקרוא בין סופרים לטינו-אמריקאים של דור הבום הלטינו-אמריקאי: גבריאל גרסיה מרקס, מריו ורגס יוסה וקרלוס פואנטס, בין היתר. בשנת 1990 החל ואסקס ללמוד משפטים באוניברסיטת דל רוסאריו. האוניברסיטה ממוקמת במרכז העיר בוגוטה, מוקפת ברחובות ובאתרים היסטוריים בהם מתרחשים הרומנים של ואסקס. במהלך לימודי התואר במשפטים הוא קרא בזריזות את חורחה לואיס בורחס וחוליו קורטאסר, יצירות של מחברים אחרים באמריקה הלטינית, ולמד את יצירותיהם של ג'יימס ג'ויס ווירג'יניה וולף. הוא סיים את לימודיו בשנת 1996 בתזה שכותרתה "נקמה כאב-טיפוס משפטי באיליאדה", שפורסם מאוחר יותר על ידי האוניברסיטה. עד שקיבל את התואר כבר החליט להמשיך בקריירה כסופר ימים ספורים לאחר קבלת התואר נסע ואסקס לפריז, ללימודי תואר שני בספרות אמריקה הלטינית בסורבון, אך מעולם לא סיים אותם. הוא הצהיר כי היו סיבות ספרותיות מאחורי הבחירה בפריז, עיר המקושרת במוחו ליצירתם של סופרים גולים שהיו חשובים לו: ורגס לוסה, קורטזר, ג'ויס. אך הייתה גם סיבה נוספת לעזוב את קולומביה: האלימות ואקלים של פחד שרווחו במדינה מאז שנות השמונים. בפריז סיים ואסקס את הרומן הראשון שלו, פרסונה (1997). זהו רומן קצר המתרחש בפירנצה; ניכרת בו ההשפעה של המודרניזם, ובמיוחד וירג'יניה וולף, אליה תמיד הרגיש וואסקס קרוב מאוד. הוא נטש את כתיבת התזה ב-1999 כדי להתרכז בכתיבה. וסיים את הרומן השני שלו, אלינה סופליקנטה. ואסקס הביע שוב ושוב את חוסר שביעות רצונו משני ספריו הראשונים, שנראים בעיניו כיצירות של חניך. הוא סירב להוציא אותם מחדש לאחר פרסומם הראשוני. שניהם רומנים קצרים באווירה אינטימית, אך יש להם מעט מאוד משותף. הוא אמר כי עוד לפני שפרסם את אלינה סופלינטה, חוסר שביעות הרצון שחש מהיצירות לאחר שהושלמו הביא אותו למשבר עמוק. הוא עזב את פריז בתחילת 1999 וחיפש מקום להמציא את עצמו מחדש. בין ינואר לספטמבר 1999 התגורר בעיירה קטנה באזור הארדנים בבלגיה. שם, בביתם של זוג מבוגר, בילה תשעה חודשים בכתיבה. בספטמבר 1999 התחתן ואסקס עם מריאנה מונטויה. הם התיישבו בברצלונה. בשנת 2000 החל ואסקס לעבוד כעורך במגזין "לטראל" (Lateral), כתב עת עצמאי בברצלונה שהתפרסם בין השנים 1994-2006. בהנחייתו של יוצא הונגריה, מיהלי דס, הפגיש המגזין דור של סופרים חדשים, כמו הסופר הצרפתי מתיאס אנארד. ומבקר התרבות הקטאלוני ג'ורדי קאריון. הסופר הצ'יליאני רוברטו בולניו היה קשור גם הוא למגזין. בזמן שעבד ב-"לטראל" כתב ואסקס סדרת סיפורים קצרים על פי קורותיו במהלך השנים שבילה בצרפת ובבלגיה. אוהבים ביום כל הקדושים פורסמו בקולומביה באפריל 2001; אף על פי שהוא התקבל היטב, ועורר השוואות לריימונד קארבר וחורחה לואיס בורחס, המבקרים הופתעו מהעובדה שסופר קולומביאני צריך לכתוב ספר עם דמויות בלגיות או צרפתיות. הביקורות המעטות שהופיעו בספרד שיבחו את "הדקויות של מספר מרכז אירופי" ודנו בהשפעה בו זמנית של בורחס והמינגווי. ואסקס מחשיב את המאהבים ביום כל הקדושים כספרו הבוגר הראשון. בשנת 2012, לאחר שש-עשרה שנה באירופה, חזר ואסקס עם משפחתו לקולומביה. בשנה שלאחר מכן היה עבד באוניברסיטת סטנפורד, בקליפורניה, ארצות הברית. שם סיים את הרומן הקצר "מוניטין, סיפורו של קריקטוריסט פוליטי". הספר פורסם באפריל 2013 וזכה בפרס האקדמיה המלכותית הספרדית ובפרמיו קאזה דה אמריקה לטינה דה ליסבואה, בין היתר. לאחר פרסום בארצות הברית, The New York Review of Books כינה אותה "העבודה הנבונה והמשכנעת ביותר" של ואסקס. 1997 - Persona 1999 - Alina suplicante 2004 - Los informantes (The Informers, 2008) 2007 - Historia secreta de Costaguana (The Secret History of Costaguana, 2010) 2011 - El ruido de las cosas al caer (The Sound of Things Falling, 2013) 2013 - Las reputaciones (Reputations, 2015) 2015 - La forma de las ruinas (The Shape of the Ruins, 2018) 2001 (Colombia; 2008, expanded version, Spain) - Los amantes de Todos los Santos (UK: The All Saints’ Day Lovers; US: Lovers on All Saints’ Day, 2016) 2018 - Canciones para el incendio 2004 - Joseph Conrad. El hombre de ninguna parte 2009 - El arte de la distorsión 2011 - La venganza como prototipo legal alrededor de la Ilíada 2017 - Viajes con un mapa en blanco המלשינים - רומן בקולומביה, תרגום: פרידה פרס-דניאלי, הוצאת כתר ספרים, 2011 קול הדברים הנופלים, תרגום: פרידה פרס-דניאלי, הוצאת כתר ספרים, 2015 שם טוב, תרגום: פרידה פרס-דניאלי, הוצאת כתר ספרים, 2018 מדיה וקבצים בנושא חואן גבריאל ואסקס בוויקישיתוף חואן גבריאל ואסקס (1973-), דף שער בספרייה הלאומית חואן גבריאל ואסקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הספרים של חואן גבריאל ואסקס, באתר "סימניה" ביקורת: יוסי קליין, ספר האי-נחת, באתר "העוקץ", 24 במאי 2011 עמיחי שלו, המלשינים מאת חואן גבריאל ואסקס - מטען צד קיומי, באתר הארץ, 11 במאי 2011 ביקורת: נורית וורגפט, הספר שנכנס לקרביים של הטרור בקולומביה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2015 לי פלר, ‏עיר האלוהים: הסופר חואן גבריאל ואסקס על החיים בצילם של ברוני סמים, באתר "Time Out ישראל", 20 במאי 2015 ביקורת: רמי סערי, "שם טוב" של חואן גבריאל ואסקס: חיות הטרף נמצאות בכל מקום, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2019 אלעד זרט, ספר טיסה: שם טוב - חואן גבריאל ואסקס, באתר "ידיעות אחרונות", 13 בדצמבר 2018