laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גרכינג ליד מינכן

גרכינג ליד מינכן (בגרמנית: Garching bei München), או גרכינג, היא עיר בבוואריה שבגרמניה. העיר, השוכנת סמוך לנהר האיזר, גובלת במינכן מצפון, ומחוברת אליה באמצעות קו 6 של הרכבת התחתית של מינכן. גרכינג היא ביתם של מספר רב של מוסדות מחקר ומחלקות אוניברסיטאיות. היא הוכרזה כעיר ב-14 בספטמבר 1990. לעיר ארבעה אזורים: גרכינג (Garching), דירניסמנינג (Dirnismaning), הוכברוק (Hochbrück), ואזור האוניברסיטאות ומרכז המחקר (Hochschul- und Forschungszentrum). מרכז המחקר כולל מספר רב של מוסדות ומתקני מחקר, ביניהם מאיץ חלקיקים קווי, וכור מחקר גרעיני. הכור הגרעיני, המכונה "Atomei" (ביצה אטומית), מופיע בסמל העיר, והחל את התהליך שהביא לריכוז מוסדות המחקר באזור. מספר דרכים ומקומות בעיר נקראים על שם מדענים, מתמטיקאים, ויזמים טכנולוגיים, ביניהם קרל פון לינדה, רודולף דיזל, אלברט איינשטיין, לאונרד אוילר, ורנר הייזנברג, מקס פלאנק, וילהלם רנטגן, וארווין שרדינגר. בין מוסדות המחקר והחינוך המדעיים בגרכינג ניתן למנות את: מחלקות של האוניברסיטה הטכנית של מינכן (TUM) פיזיקה הכור הגרעיני FRM-II פיזיקה של מוליכים למחצה והנדסה (מכון וולטר שקוטי) כימיה הנדסה מכנית מתמטיקה מדעי המחשב מכון מקס פלאנק מכון מקס פלאנק לאסטרופיזיקה (MPA) מכון מקס פלאנק לפיזיקה חוץ-ארצית (MPE) מכון מקס פלאנק לפיזיקת פלזמה (IPP) מכון מקס פלאנק לאופטיקה קוונטית (MPQ) מרכז החישובים של מכון מקס פלאנק (MPCDF) חלק מהמחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן המטה המרכזי של המצפה האירופי הדרומי (ESO) מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" של ESO מכון מחקר פדרלי לכימית מזון (Deutsche Forschungsanstalt für Lebensmittelchemie; DFA) מכון וולטר מייסנר (WMI) של האקדמיה הבווארית למדעים ואמנויות (BAdW), לפיזיקה בטמפרטורות נמוכות המרכז הבווארי למחקר אנרגיה יישומי (ZAE) מחקר בטיחות כורים גרעיניים מרכז מחקר ופיתוח של ג'נרל אלקטריק מרכז החישובים Leibniz-Rechenzentrum מרכז המחקר והפיתוח של BMW M נורווגיה לורנסקוג, נורווגיה גרמניה רדנברג, גרמניה מדיה וקבצים בנושא גרכינג ליד מינכן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרכינג ליד מינכן
ג'ורג' דאלאס

ג'ורג' מיפלין דאלאס (באנגלית: George Mifflin Dallas;‏ ‏ 10 ביולי 1792 – 31 בדצמבר 1864) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא ג'יימס נוקס פולק. קודם לכן כיהן כסנאטור מטעם מדינת פנסילבניה. דאלאס נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, בנו של מזכיר האוצר האמריקני אלכסנדר דאלאס. הוא למד בקולג' של ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון) בשנת 1810 והוסמך לעריכת דין בשנת 1813. בראשית פעילותו המקצועית שימש כמזכירו האישי של ציר ארצות הברית ברוסיה. עם שובו למדינה בשנת 1814 הוא עסק במשפטים באופן פרטי ובין השנים 1816–1817 שימש יועץ משפטי עבור הבנק השני של ארצות הברית. לאחר מכן חזר לחיות בפנסילבניה ומונה לסגן מזכיר המדינה לענייני משפט. בשנים 1828–1829 היה דאלאס ראש עיריית פילדלפיה. לאחר מכן, עד לשנת 1831, הוא חזר לעסוק במשפטים וייצג את המחוז המזרחי של פילדלפיה. באותה שנה מונה דאלאס לכהן בסנאט כממלא מקומו של אייזיק ברנרד. כהונתו, מטעם המפלגה הדמוקרטית, נמשכה פחות מארבעה חודשים עד לפיזור המושב. במהלך תקופה זו הוא עמד בראש הוועדה לענייני חיל הים, אך בסיומה לא ניסה להתמודד שוב על מושב סנאט. דאלאס מונה למזכיר מדינת פנסילבניה לענייני משפט, תפקיד בו כיהן בשנים 1833–1835, ובשנה האחרונה לכהונתו היה גם מנהיג הבונים החופשיים במדינה. בין השנים 1837–1839 מונה, על ידי הנשיא מרטין ואן ביורן, לשגריר ארצות הברית ברוסיה. בשנת 1845 נבחר דאלאס לסגן נשיא ארצות הברית לאחר שהועמד לבחירה מטעם המפלגה הדמוקרטית יחד עם הנשיא ג'יימס פולק. כהונתו נמשכה עד 1849. הנשיא פרנקלין פירס מינה אותו בין השנים 1856–1861 לשגריר ארצות הברית בבריטניה. דאלאס נפטר בפילדלפיה בשנת 1864 והובא לקבורה בטקסס. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' דאלאס בוויקישיתוף ג'ורג' דאלאס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ורג' דאלאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ורג' דאלאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'וזפה פאטאנה

ג'וזפה פאטאנה (באיטלקית: Giuseppe Patané,‏ 1 בינואר 1932 - 29 במאי 1989) היה מנצח איטלקי, בנו של המנצח פרנקו פאטאנה. פאטאנה נולד ולמד בנאפולי, שם גם ניצח לראשונה לפני קהל ב-1951. פאטאנה היה מנצח ראשי באופרה של לינץ בעונת 1961-62 ובתזמורת הרדיו של מינכן משנת 1985 עד 1989. פאטאנה לקה בהתקף לב פתאומי בשעת ניצוח על הספר מסביליה של רוסיני באופרה הממלכתית של בוואריה במאי 1989. הוא נלקח לבית החולים ושם מת. ג'וזפה פאטאנה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וזפה פאטאנה, באתר ספוטיפיי ג'וזפה פאטאנה, באתר AllMusic (באנגלית) ג'וזפה פאטאנה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'וזפה פאטאנה, באתר Discogs (באנגלית)
לוקה טורילי

לוקה טורילי (באיטלקית: Luca Turilli; נולד ב-5 במרץ 1972 בטריאסטה, איטליה) הוא מוזיקאי איטלקי, גיטריסט, קלידן, מלחין, כותב שירים ומעבד מוזיקלי. ידוע בשל להקת המטאל שהקים, "רפסודי", שפעלה בשנות ה-90 וה-2000. לוקה טורילי נולד בטריאסטה שבאיטליה. כבר בגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה קלאסית ומאוחר יותר החל לנגן בגיטרה וקלידים. ב-1993 הקים את להקת "ת'נדרקרוס" (Thundercross), בשיתוף עם אלכס סטרופולי. ב-1994 הוציאו אלבום דמו בשם "Land Of Immortals". מאוחר יותר השתנה ההרכב, ושם הלהקה שונה ל"רפסודי" (Rhapsody). ב-2006 שונה שוב שם הלהקה, ל"רפסודי אוף פייר" (Rhapsody of fire), בעקבות בעיות הקשורות לזכויות יוצרים. במסגרת רפסודי הוציא טורילי 13 אלבומי מוזיקה. במקביל לרפסודי, הקים טורילי ב-1999 הרכב סולו על שמו, "לוקה טורילי". הוא הוציא במסגרת ההרכב ארבעה אלבומים וסינגל, הידוע בהם הוא "King of the Nordic Twilight", שיצא ב-1999. ב-2005 הקים את ההרכב "לוקה טורילי דרימקווסט" (Luca Turilli's Dreamquest). שנה אחר כך הוציא ההרכב אלבום וסינגל. בסוף שנת 2011 החליט טורילי לעזוב את רפסודי אוף פייר, לאחר כ-18 שנות פעילות בה, לטובת הקמת הרכב חדש בשם "Luca Turilli's Rhapsody", יחד עם פטריס גרס (שהיה חבר ברפסודי גם הוא). מיד לאחר עזיבתו בסוף שנת 2011, החליט טורילי להקים להקת רפסודי חדשה, יחד עם הבאסיסט פטריס גרס (חבר ברפסודי) והגיטריסט דומיניק לורקין (שסייע לרפסודי בהופעות ובהקלטות). טורילי החליט להקים את הלהקה כדי ליצור מוזיקת מטאל המבוססת על פסקולי סרטים, אותה הגדירו כ"מטאל סינמטי". אל הלהקה הצטרפו הסולן אלסנדרו קונטי והמתופף אלכס לנדנבורג, כאשר טורילי אחראי גם על הקלטת הקלידים. הלהקה הוציאה עד כה שני אלבומים, בשנים 2012 ו-2015. King of the Nordic Twilight - 1999 The Ancient Forest of Elves (Single) - 1999 Prophet of the Last Eclipse - 2002 Demonheart (Single) - 2002 The Infinite Wonders of Creation - 2006 Lost Horizons - 2006 Virus (Single) - 2006 1994 - Land Of Immortals Legendary Tales - 1997 Symphony of Enchanted Lands - 1998 Emerald Sword (Single) - 1998 Dawn of Victory - 2000 Holy Thunderforce (Single) - 2000 Rain of a Thousand Flames (EP) - 2001 Power of the Dragonflame - 2002 The Dark Secret (EP) - 2004 Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret - 2004 The Magic of the Wizard's Dream (Single) - 2005 Live in Canada 2005: The Dark Secret - 2006 Triumph or Agony - 2006 Visions from the Enchanted Lands (DVD) - 2007 The Frozen Tears of Angels - 2010 The Cold Embrace of Fear - A Dark Romantic Symphony - 2010 From Chaos to Eternity - 2011 Ascending to Infinity - 2012 Prometheus, Symphonia Ignis Divinus - 2015 מדיה וקבצים בנושא לוקה טורילי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוקה טורילי לוקה טורילי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקה טורילי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוקה טורילי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לוקה טורילי, באתר ספוטיפיי לוקה טורילי, באתר Last.fm (באנגלית) לוקה טורילי, באתר AllMusic (באנגלית) לוקה טורילי, באתר MusicBrainz (באנגלית) לוקה טורילי, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) לוקה טורילי, באתר Discogs (באנגלית) לוקה טורילי, באתר Songkick (באנגלית) לוקה טורילי, באתר SecondHandSongs רפסודי - אתר רשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבסובקה

שַׁאבַּאסוּבקה (בפולנית: Szabasówka; ברבים: Szabasówki, שַׁאבַּאסוּבקי) היה סוג של בית ספר ציבורי לילדים יהודים, שהוקם על ידי ממשלת פולין בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. קבלת העצמאות בתום מלחמת העולם הראשונה, עוררה גל של רומנטיקה פטריוטית פולנית, שבמסגרתו ביקשו לפתור את בעיית היהודים באמצעות התבוללות והתערות בקרב הפולנים. חזונם של אנשי הממשל והפדגוגיה הפולנים היה לכנס את כל ילדי ישראל במוסדות החינוך הכלליים הפולניים, כך שיזכו להתחנך בשפה הפולנית, ולהפוך לאזרחים טובים ונאמנים. היעדר תשתיות לקליטת הילדים היהודים במערכת החינוך הפולנית המתפתחת וההתנגדות העזה שצעד כזה יעורר, הן בקרב הפולנים (בשל אנטישמיות), והן בקרב היהודים (מסיבות לאומיות ודתיות, בעיקר בשל חובת הלימוד בשבתות ובחגים), הביאו את ממשלת פולין להחליט על הקמת בתי ספר עממיים, שיהיו זהים בכל (שפה ותוכנית לימודים) לבתי הספר הכלליים, מלבד העובדה שלא ילמדו בהם בשבתות ובמועדי ישראל, ומכאן כינוים – "שאבּאסוּבקי" (מלשון "שבת"; ביידיש ת' רפה נהגית כ-ס', כלומר "שבס"). בנוסף, בבתי הספר הללו נלמדו לימודי דת יהודיים ותנ"ך, במקום אלה הנוצריים. בספרות המחקרית מופיע השם לעיתים כ"שבתובקה" או "שבסובקה". בשאבאסובקי ביקרו תלמידים יהודים בלבד, ואף רוב המורים היו יהודים (אם כי רבים מהם מתבוללים). לקראת שנות השלושים החלה הממשלה להחליף את המורים היהודים במורים פולנים-נוצרים. שעתיים בשבוע הוקדשו ללימודי "דת משה", בדומה לנהוג בבתי הספר הכלליים, שכן שלטונות פולין ראו בהוראת הדת בכל מוסדות החינוך אחד מעקרונות הרפובליקה הפולנית. ערב מלחמת העולם השנייה למדו בשאבאסובקי כ-60% מילדי פולין היהודים (בגיל חינוך-החובה). ברוב היישובים בפולין בהם הייתה קהילה יהודית, למדו ילדי הקהילה במוסדות לימוד אחרים לצד השאבאסובקי, בין אם היו אלה מוסדות לימוד יהודיים פרטיים או ציבוריים, או מוסדות לימוד פולניים-כלליים כגון גימנסיות. הלימודים בשאבאסובקות ניתנו חינם, ולכן היוו פתרון נוח לילדי השכבות הנמוכות, שהוריהם לא יכלו להרשות לעצמם תשלום שכר לימוד לבית ספר יהודי פרטי, או שלא היו בעלי תודעה לאומית. רשת החינוך "תרבות" רשת החינוך "יבנה" רשת החינוך "חורב" ו"בית יעקב" בתי הספר הפולניים-העבריים ציש"א שול קולט פוליטיקה וחינוך ביהדות פולין בין שתי מלחמות העולם אלכסנדר גוטרמן, פרקים בתולדות יהודי פולין בעת החדשה, הוצאת כרמל, תש"ס. Celia S. Heller, On the Edge of Destruction: Jews in Poland between the two World Wars, Detroit: Wayne State University Pr., 1994. דוד שטוקפיש, "בית הספר "שבסובקה"", קול לובלין 40, עמ' 34, 2004 פנקס הקהילות: פולין, כרך 8: מחוזות וילנה, ביאליסטוק, נובוגרודק, ע' 56 למשל בשיירפץ, מתוך שיירפץ, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ובצ'יז'בו, מתוך צ'יז'בו (Czyżewo), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם. ראו גם דף מידע על יהודי קוטנו, באתר יד ושם
גונן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גונן – קיבוץ באצבע הגליל קטמון – שכונה בירושלים, ששמה העברי הוא גונן קטמונים (גוננים) - מקבץ של שכונות לוויין ליד שכונת קטמון (גונן) גונן - דרגה בכירה במשמר הכנסת אישים ששם משפחתם גונן אריאל גונן – קצין ישראלי טמיר גונן כהן – שחיינית ישראלית יואל גונן (גורודיש) - תת-אלוף בצה"ל בעל עיטור המופת, אחיו של שמואל גונן יוסף גונן (ג'ינו) - תת-אלוף בצה"ל, ראש להק האוויר יוענה גונן – עיתונאית ישראלית מיכל אגמון-גונן – שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב ניצה גונן – יוצרת, תסריטאית, במאית ומפיקה ישראלית סיגל גונן – אלופת ישראל, שיאנית ישראל, אלופת המכביה ושיאנית המכביה בקפיצה לרוחק עמירם גונן – גאוגרף ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים פרנקו גונן – תת-אלוף בצה"ל, מנכ"ל עיריית ראש העין, רחובות וראשון לציון רבקה גונן – ארכאולוגית ישראלית שמואל גונן (גורודיש) - היה אלוף פיקוד הדרום במלחמת יום הכיפורים באמנות חנה גונן – גיבורת הספר מיכאל שלי
שימוט

שימוט הוא אירוע של ירידת ציוד נייד (קרון, קטר, רכבת וכדומה) מהמסילה. בדרך כלל שימוט יהיה תוצאה או סיבה של תאונת רכבת, ועלול לגרום נזק לציוד שנשמט ואף לפגיעה באנשים שנסעו בו. שימוט יכול להיגרם מסיבות שונות: שבר במסילה או התעקמות של הפסים (למשל בעקבות רעידת אדמה או שחיקה) שבר או תקלה בחוגוני הרכבת או בגלגלים נסיעה במהירות גבוהה ממה שתנאי המסילה מאפשרים תוצאה של התנגשות בציוד מסילתי אחר או בחפץ אחר שנמצא על המסילה (למשל, כלי רכב שנתקע במפגש כביש מסילה) אי עצירה בקצה המסילה. שימוט מכוון של ציוד נייד שיצא משליטה. כשל מסילתי יכול להיגרם כתוצאה מחבלה, שחיקה שלא טופלה, תנאי סביבה קשים (שינויי טמפרטורה גדולים, קרקע לא יציבה, רעידת אדמה), שימוש בחומרי בנייה לא תקינים ועוד. המשקל הגבוה של רכבות (קטרים וקרונות מגיעים למשקל של עשרות טונות) ומהירותן הגבוהה, מביאים לשחיקה חזקה של המשטח העליון של פסי המסילה, במיוחד בנקודות החיבור בין הפסים, ולאורך זמן עלולים לגרום לעיוותים בצורת הפס ואפילו לשבירתו. כאשר רכבת נעה במהירות גבוהה, די בעיוות קל בצורתו של הפס כדי להביא לאובדן אחיזה בין גלגלי הרכבת והפסים ולגרום לשימוט. לדוגמה התעקמות כלפי חוץ של הפס עקב שינויי טמפרטורה עלול לגרום לרוחב המסילה לגדול מעט כך שיהיה גדול מהמרחק שבין גלגלי הרכבת. שחיקה של נקודות החיבור בין הפסים עלולה לגרום להקפצה של גלגלי הרכבת ולאובדן המגע ביניהם ובין הפסים. כדי למנוע שימוט עקב גורמים אלו יש צורך מתמיד בבקרת מצב המסילה והערכת המהירות והמשקל המקסימליים שבהם יכולה רכבת לנוע עליה. חוגוני הרכבת וגלגליה עומדים בעומסים קשים הנובעים מהמשקל הגדול של הציוד ומהמהירויות הגבוהות שבהן נעה הרכבת. עומסים אלו גורמים לשחיקה מוגברת, וחוסר תחזוקה הולמת עשוי לגרום לשברים בחוגונים, בצירי הגלגלים ואף בגלגלים עצמם. גם כאשר מסילה נמצאת במצב תקין לחלוטין יש מגבלת מהירות הנובעת מהחוזק המכני של המסילה ומהתנאים הטופוגרפיים של הדרך. כאשר רכבת נוסעת בעקומה, פועלים עליה כוחות אופקיים (צנטריפוגליים). אם מהירות נסיעתה תהיה מהירה מדי, כוחות אלו עשויים להטות אותה מעט על צידה כך שהגלגלים בצד החיצוני של העקומה יאבדו את המגע עם המסילה. כמו כן, מהירות גבוהה מדי עשויה לגרום נזק למסילה ולגלגלי הרכבת ולגרום לשימוט עקב כשל באחד מהם. כאשר רכבת פוגעת במהירות גבוהה במכשול שנמצא על המסילה היא עלולה לסטות מכיוון נסיעתה ולהישמט. ככל שהמכשול בו מתנגשת הרכבת מסיבי יותר, כך גדל הסיכון לשימוט. בתאונת הרכבת בבית יהושע ובאסון רבדים נשמטו הרכבות המעורבות בתאונה בעקבות התנגשות בכלי רכב שחצה את המסילה. כאשר ציוד נייד מסיבי (קטר או רכבת שלמה) מגיע לקצה של מסילה, הוא בדרך כלל יפרוץ את בלם הפגוש שנמצא שם וימשיך אל מעבר למסילה. שימוט כזה עשוי להיות מכוון בעקבות אובדן השליטה על הציוד והסטתו למסילה צדדית המסתיימת בבלם פגוש. שימוט מכוון מתבצע על מנת להוריד מן המסילה ציוד נייד שאינו בשליטה. ניתן לעשות זאת באמצעות הסטתו למסילה צדדית המסתיימת בבלם פגוש או על ידי שומטן. בדרך כלל נוהגים להגן על מסילות בהן יש תנועת רכבות סדירה מפני ציוד נייד העלול להידרדר מאזורים בהם מתבצעת פעילות מיוחדת כמו סלילת מסילות או תיקון, הרכבה ובדיקה של ציוד נייד. ההגנה מתבצעת באמצעות מסוט בין המסילה הראשית ובין אזור העבודה שמפנה את התנועה מאזור העבודה למסילה צדדית המסתיימת בבלם פגוש או באמצעות שומטן המורכב על המסילה הצדדית. כאשר יש צורך להעביר ציוד נייד מהמסילה הראשית לאזור העבודות או להפך, מסיטים את המסוט או מסירים את השומטן. מדיה וקבצים בנושא שימוט בוויקישיתוף
שומטן

שומטן הוא אמצעי בטיחות המגן על מסילות בהן יש תנועת רכבות סדירה מפני כניסת ציוד נייד מסילתי שאינו מורשה לנוע עליה, על ידי שימוט. על פי רוב, ממוקם השומטן במעבר בין מסילה פעילה למסילה הנמצאת בבניה או על שלוחה המחברת מסילה פעילה למתקן תחזוקה. במקרה של ציוד נייד שאיבד שליטה ומדרדר לכיוון המסילה הפעילה, יגרום השומטן לציוד הנייד שעובר עליו להישמט מהמסילה ובכך הוא ימנע ממנו גישה אל המסילה הפעילה, שם הוא עלול לגרום לתאונת רכבת. על מנת לאפשר מעבר של ציוד נייד מהמסילה הפעילה אל אזור העבודה בו הוא משמש או להפך, יש צורך בהסרה ידנית של השומטן, בדרך כלל על ידי אדם המוסמך לאשר את מעבר הציוד הנייד אל המסילה הפעילה.
סנט גאלן

סנט גאלן הוא מנזר בנדיקטיני עתיק בשווייץ הקרוי על שם גאל הקדוש (אנ'), סביבו התפתחה העיר סנט גאלן. כיום השם משמש מספר מקומות ומוסדות בשווייץ. האם התכוונתם ל... סנט גאלן (קנטון) – קנטון בצפון-מזרח שווייץ, הקרוי על שם העיר סנט גאלן המשמשת כבירתו סנט גאלן (עיר) – עיר בשווייץ ובירת הקנטון הנושא את שמה מנזר סנט גאלן – מנזר בעיר סנט גאלן (הקרויה על שמו) תוכנית סנט גאלן – תוכנית אדריכלית עתיקה של מנזר סנט גאלן סנט גאלן (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר סנט גאלן גאלוס
יש לי חלום

"יש לי חלום" (באנגלית: "I Have a Dream") הוא השם שניתן לנאומו הציבורי של מרטין לותר קינג, שבו קרא לשוויון בין-גזעי ולקץ האפליה על רקע זה בארצות הברית. קינג נאם ב-28 באוגוסט 1963, על מדרגות אנדרטת לינקולן, בזמן "המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות", מול 250,000 מפגינים. נאום זה היה לרגע מעצב בתולדות התנועה לזכויות האזרח בארצות הברית, ולמאבקם של השחורים בארצות הברית, ונחשב לאחד הנאומים הטובים והידועים ביותר בהיסטוריה. סקר שערכו חוקרים מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, הכתיר את הנאום כנאום הטוב ביותר במאה העשרים[דרוש מקור]. אחד ממנהיגי התנועה לזכויות האזרח תיאר את הנאום באומרו, "לד"ר קינג היה את הכוח, היכולת, והקיבולת להפוך את אותן מדרגות של אנדרטת לינקולן למקום שייצרב לעד בתודעה. בנאומו הוא יידע, חינך ונתן השראה, ולא רק האנשים שנכחו שם הקשיבו, אלא גם אנשים לאורך כל ארצות הברית, ואף הדורות שעדיין לא נולדו." ביוני 1963 הוגשה הצעת חוק על ידי הנשיא ג'ון קנדי המסדירה את נושא זכויות האזרח וההצבעה של השחורים בארצות הברית, על מנת לתמוך בהצעת החוק ערכו מנהיגי התנועה למען זכויות האזרח צעדת תמיכה המונית בוושינגטון הבירה, קינג ושאר מנהיגי התנועה הסכימו לשמור על נאומים בעלי אופי רגוע כדי להימנע ממרי אזרחי שהפך לסימן ההיכר של התנועה. נאומו של קינג תוכנן במקורו להיות מחווה להכרזת העצמאות של ארצות הברית וכן לנאום גטיסברג של אברהם לינקולן, מאה שנה אחרי שניתן בפנסילבניה. המאבק על זכויות היוצרים של הנאום מתנהל במספר ערכאות בארצות הברית. השאלה המשפטית היא האם יש זכויות יוצרים לנאום ששודר בשידור חי ברדיו ובטלוויזיה והוקלט על ידי רבים, וזכויות היוצרים שלו נרשמו על ידי קינג רק מאוחר יותר. בית המשפט קבע בתיק "עזבון מרטין לותר קינג נ' CBS" (אנ') כי השידור לא פגע בזכותו של קינג לקבל תמלוגים בגין הנאום. בסוף שנות ה-60 פורסם בישראל השיר "יש לי חלום", שנכתב על ידי יחיאל מוהר והולחן על ידי משה וילנסקי. השיר, שבוצע על ידי יהורם גאון ועל ידי דורית ראובני, עוסק בחלום על חופש, אחווה ושלום (”יש לי חלום, והוא ממש יותר מכל ממש ... ושיר פתאום ישירו ילדים מעם אל עם”). בשנת 1972 יצא בישראל המחזמר אל תקרא לי שחור ובו בלט השיר "יום יבוא", שמילותיו מתבססות על הנאום. השיר משתמש בחזות של המאבק לזכויות האזרח כדי להסוות ביקורת על מעמד המזרחים בחברה. בספרו "מקהלה הונגרית" מתאר יגאל שוורץ את הרושם העז שהותיר בו הנאום, בעת ששמע אותו בהיותו בכיתה ג': "לא הבנתי מילה, אבל הצטמררתי כולי, הקול הילך עלי קסם, הגביה את קומתי והצמיח לי כנפיים. האמנתי לו בלי לראות אותו ובלי להבין את כוונותיו ומטרותיו." I Have a Dream speech by Martin Luther King .Jr HD (subtitled), סרטון בערוץ "RARE FACTS", באתר יוטיוב (אורך: 06:47) נוסח הנאום באנגלית קובץ אודיו של הנאום סרטון הנאום איתן כהן, "יש לי חלום": שיעור חינוך לקראת חג החירות, באתר "תרבות•il" יום יבוא - להקת אל תקרא לי שחור, סרטון באתר יוטיוב - שיר המבוסס על נאומו של מרטין לותר קינג יש לי חלום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יגאל שוורץ, מקהלה הונגרית, הוצאת דביר, 2014, עמ' 114–115 2. יום יבוא - השיר והמילים - אתר המוסיקה, באתר sites.google.com
לוי פ. מורטון

לוי פארסונס מורטון (באנגלית: Levi Parsons Morton; ‏16 במאי 1824 – 16 במאי 1920) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא בנג'מין הריסון. לאחר סיום כהונתו כיהן כמושל מדינת ניו יורק. מורטון נולד בשורהאם שבוורמונט. אביו היה כומר הקהילה ואחיו, דייוויד מורטון, היה לימים ראש עיריית טולדו שבאוהיו. לאחר שעזב את לימודיו בגיל צעיר החל מורטון להתנסות בעסקי מסחר ובנקאות ושימש גם כמורה. במשך שנים אלו חי במסצ'וסטס, ניו המפשייר וניו יורק. בשנת 1876 התמודד מורטון על משרת חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, אך כשל. על אף כישלון זה, מורטון צבר ניסיון בקרב המפלגה הרפובליקנית. בשנת 1878 הוא מונה על ידי הנשיא רתרפורד הייז לנציב כבוד של התערוכה העולמית שהוצגה בארצות הברית. מורטון נבחר לראשונה לבית הנבחרים בשנת 1879. כהונתו, מטעם המפלגה הרפובליקנית, נמשכה עד להתפטרותו בשנת 1881. שנה קודם לכן הוא סירב לבקשתו של ג'יימס גרפילד להתמודד עמו בבחירות כמועמד לסגן הנשיא. מורטון נשלח, לבקשתו, לשמש כציר של ארצות הברית בצרפת. באופן אירוני, הנשיא גרפילד, שמורטון בחר שלא להיות סגנו, נרצח בשנת 1881 על ידי צ'ארלס גיטו – אשר ביקש להתמנות לציר בצרפת בעצמו. כהונתו בצרפת נמשכה עד לשנת 1885 ונחשבה למוצלחת ביחס לפיתוח המסחר בין המדינות. בתקופה זו החלה בצרפת בנייתו של פסל החירות. בשנים 1889 – 1893 היה מורטון סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא בנג'מין הריסון. לאחר מכן נבחר בשנת 1895 למושל ניו יורק, תפקיד בו הוא כיהן כשנה. בשנת 1896 נשקלה מועמדותו לנשיאות ארצות הברית, אך לאחר מכן חדל מורטון מפעילות ציבורית והתפנה לעסוק בנדל"ן. מורטון נפטר בריינברק שבניו יורק ביום הולדתו ה-96. מדיה וקבצים בנושא לוי פ. מורטון בוויקישיתוף לוי פ. מורטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) לוי פ. מורטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לוי פ. מורטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אקווטינטה

אקווטינטה או אקווטינט (Aquatint) היא טכניקת הדפס מפועלת בצורה של דפוס שקע. הטכניקה פותחה לראשונה במהלך המאה ה-17 ושוכללה במאה ה-18 על ידי מדפיסים כגון ז'אן-בטיסט לה פרנס (Jean Baptiste Le Prince). האמן הראשון שהשתמש בטכניקה בצורה עקבית היה הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה, שעשה שימוש באווירה הדרמטית הנוצרת על ידי השימוש בטכניקה זו. בתהליך יצירת ההדפס מצפים את לוח ההדפסה באבקה של גרגירי קולופוניום (המיוצר משרף) טחון בעזרת קופסה מיוחדת הנקראת "ארגז אקווטינטה" או בצורה ידנית. בשלב השני מחממים את לוח ההדפסה כך שגרגירי השרף נמסים ונדבקים אל לוח המתכת. לאחר מכן צורבים את לוח ההדפסה באמבט של חומצה המאכלת את השטח שבין הגרגירים. בדרך זו נוצר משטח בעל מראה גרגירי. האמן יכול לבחור את כהות המשטח על יד שליטה במשך הזמן שבו הלוח נצרב. בדרך כלל משמשת האקווטינטה כטכניקה נלוות לאחד מטכניקות התצריב האחרות. אקווטינטת סוכר אליק מישורי, תולדות האמנות: מבוא כללי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2000, עמ' 333–336 קריגר, דן, גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 81–87 Fordham, Douglas, Aquatint Worlds: Travel, Print, and Empire, 1770–1820 (Paul Mellon Centre for Studies in British Art), 2019 מסת"ב 978-1913107048 מדיה וקבצים בנושא אקווטינטה בוויקישיתוף אקווטינטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) * Mayor, Hyatt A., Prints and People, Metropolitan Museum of Art/Princeton, 1971 * Prideaux, S. T., Aquatint engraving; a chapter in the history of book illustration, Duckworth & Co: London, 1909
מגדלי פנורמה

מגדלי פנורמה הם זוג גורדי שחקים הממוקמים במרכז הכרמל בחיפה. אחד המגדלים הוא מגדל דירות יוקרה בן 24 קומות המתנשא לגובה של 88 מטרים. מגדל זה הוא מגדל המגורים הגבוה ביותר בחיפה. במגדל השני נמצא מלון דן פנורמה בן 23 קומות השייך לרשת מלונות דן. המלון מתנשא לגובה של 85 מטרים והוא המלון הגבוה ביותר בעיר. המגדלים, שתוכננו על ידי האדריכלים שלמה גלעד ויחיאל קומט, נבנו בין השנים 1986-1980 בשטח שהיה עד לקום המדינה בית הארחה גרמני (שדרות הנשיא 101 דהיום), כחלק מן ה"כרמל הגרמני" (ראו גם כאן). המגדלים נחשבו עד לבניית "מגדל המפרש" בשנת 2002 לגורדי השחקים השניים בגובהם בעיר חיפה לאחר מגדל אשכול של אוניברסיטת חיפה. מיקומם של המגדלים במרכז רכס הכרמל שובר את קו הרכס וניתן להבחין בהם בימים עם ראות טובה ממרחק של כ-100 ק"מ, דבר ההופך את המגדלים לאחד מסימני ההיכר של חיפה. בין המגדלים מרכז קניות המקושר למרכז הכרמל בגשר להולכי רגל. במרכז הקניות בתי קפה אחדים וחנויות אופנה. בעבר היו במקום בתי קולנוע אך הם נסגרו בשנת 2009. מרפסת נוף בקומה השנייה של מרכז הקניות מאפשרת תצפית על כל אזור מפרץ חיפה. מרפסת הנוף מקושרת לטיילת לואי, המובילה לעבר גני המרכז הבהאי העולמי. המגדלים נמצאים מול גן האם ובסמוך לתחנת הכרמלית. מגדלי פנורמה נשקפים משכונת הדר הכרמל מגדלי פנורמה (מימין), ומלון נוף (משמאל). ברקע - מפרץ חיפה הנוף הנשקף ממלון דן פנורמה שברובע הכרמל מדיה וקבצים בנושא מגדלי פנורמה בוויקישיתוף
ز

האות זאי (בערבית: زاي) היא האות ה-11 באלפבית הערבי. לפניה באה האות רא ואחריה סין. זאי מייצגת את העיצור /z/ (כמו זי"ן). זאי מעוצבת כגרסה של רא, אף שאין דמיון פונטי ביניהן כלל. משערים שזו תוצאת טשטוש ההבדל הגרפי בין האותיות במהלך התפתחות האלפבית הערבי, אפשר לראות את הדמיון בין האותיות המקבילות הסוריות ܪ (רא) ו- ܙ (זין). הדמיון הזה חייב הוספת נקודה דיאקריטית, על-מנת לאפשר הבחנה. תהליך דומה קרה לאותיות חא וג'ים, אם כי שם אין ראיות מאלפביתים מקבילים. על בסיס האות זאי נוצרה באלפביתים השאובים מהאלפבית הערבי, דוגמת האלפבית הפרסי, האות ז'אי, ژ (עם 3 נקודות דיאקריטיות) לייצוג העיצור /ʒ/ (כמו זי"ן גרושה). בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין אך לא משמאל, כשאר אותיות "דוד' ארז". מקור האות זאי הוא ב"זין" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים: אלפבית עברי – ז אלפבית לטיני – Z, z אלפבית יווני – Ζ,ζ אלפבית סורי – ܙ מדיה וקבצים בנושא ز בוויקישיתוף