laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ההראיון בסאמוס

ההראיון בסאמוס (יוונית Ηραίον Σάμου) הוא אתר על חופו הדרומי של האי האגאי סאמוס ביוון, הכולל את שרידיהם של שלושה מקדשים יווניים שניצבו במקום זה אחר זה בין המאה ה-8 לפנה"ס והמאה ה-6 לפנה"ס, לכבוד האלה הרה. כיום שרדו מהמקדשים שרידים בודדים, ויחד עם העיר העתיקה פיתגוריון השוכנת כ-6 ק"מ מזרחה ממנו, הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1992. מקורותיו של ההראיון במאה ה-8 לפנה"ס והוא נחשב למקדש היווני הראשון שהוקף בפריסטיל עמודים. במאה ה-7 לפנה"ס נוספה לו שורת עמודים נוספת בצד הסמוך אל הכניסה אליו, והוא היה לראשון המקדשים היווניים שהתאפיין בשתי שורות עמודים בכניסה. המקדש המקורי הוחלף במקדש גדול בהרבה בסביבות שנת 570 לפנה"ס כאשר נבנה במקום מבנה באורך של כ-80 מטר וברוחב של 45 מטר. לאורכו של המבנה ניצבו 21 עמודים ולאורך צלעות הרוחב היו 8 עמודים. המקדש חולק לשלושה מעברים אורכיים על ידי שתי שורות עמודים, וסך הכל כלל לפחות 100 עמודים. גם במהדורתו זו קבע ההראיון בסאמוס חידוש באמצו את לראשונה את סגנון הסדר האיוני החדש. שלושים שנים לאחר מכן הושמד המקדש בפלישת הפרסים, וגרסה שלישית של המקדש החלה להיבנות. גרסה זו של המקדש הייתה גדולה עוד יותר, ואורך המבנה בבסיסו הגיע ל-108 מטר בעוד שרוחבו עמד על 55 מטר. לשם ההשוואה הוא היה כפול בגודלו מהפרתנון באתונה ושטחו הוא הגדול בין כל המקדשים היווניים הידועים. עם זאת, המבנה לא הושלם מעולם, ולא נמצאו שרידים המעידים על כך שהותקן בו גג. במקום ניצב עמוד בודד בגובה של 10 מטר, אך נראה כי נישא במקור לגובה כפול. עוד נשתמרו במקום מזבחות, מקדשים קטנים יותר, סטואות ובסיסי פסלים, וכן שוכנים באתר שרידיה של בזיליקה נוצרית מהמאה ה-5. בהראיון נמצא גם עיטור מצח הסוס של חזאל, חפץ לבנטיני עם כתובת שמית-מערבית. מדיה וקבצים בנושא ההראיון בסאמוס בוויקישיתוף
הפיתגוריון בסאמוס

הפיתגוריון בסאמוס (ביוונית: Πυθαγόρειο Σάμου) הוא שמם של שרידי בירתו העתיקה של האי סאמוס, אשר שכנה לחופיו של מפרץ טבעי קטן בדרומו של האי בים האגאי ביוון. העיר שקמה על חצי אי מוגן על ידי הר קאסטרו מצפונה, הגיעה לשיאה בתחילת התקופה הקלאסית ביוון העתיקה, במאה ה-6 לפנה"ס. בשנת 1992 הוכרזו חורבות פיתגוריון, יחד עם מקדש ההריון שנמצא כ-6 ק"מ מערבית לה כאתר מורשת עולמית. האי סאמוס, המרוחק 2 ק"מ בלבד מחופי אסיה הקטנה, היה מיושב כבר באלף ה-4 או ה-3 לפנה"ס, אך יישוב של ממש החל במקום במאה ה-16 לפנה"ס עם הגעתם של תושבים מכרתים. גל נוסף של מתיישבים הגיע לאי במאה ה-11 לפנה"ס מאזור אפידאורוס ביוון, ובמאה ה-6 לפנה"ס כבר נחשבה פיתגוריון למרכז ימי חשוב במזרחו של הים האגאי, ועמדה בקשרי ספנות הן עם אסיה הקטנה והן עם יוון. היישוב בסאמוס היה חזק דיו כדי להקים קולוניות באסיה הקטנה ממזרח, בתראקיה מצפון, ואפילו בחלקו המערבי של הים התיכון, והגיע בתקופה זו לשיא כוחו ותפארתו. בסוף המאה ה-6 לפנה"ס כבשו פרסים את האי וכוחו הפוליטי ירד, אך הוא המשיך והיה למרכז מסחרי בתקופה ההלנסיטית והרומית. במאה ה-3 פלשו שבטים גרמאניים לאי, ולאחר מכן שוב לא הצליח היישוב להשתקם באופן מלא. האי נשלט על ידי האימפריה הביזנטית, ונציה והאימפריה העות'מאנית עד שהפך לחלק מממלכת יוון ב-1910. כיום שוכן במקום כפר קטן ובו כ-1,400 תושבים. הכפר נודע בעבר בשם טיגארי, אך שמו שונה ב-1955 והוא קרוי עתה על שמו של פיתגורס מסאמוס, המתמטיקאי והפילוסוף הידוע בן המאה ה-6 לפנה"ס. חפירות במקום חשפו את ביצורי העיר, מערכת הביוב, בנייני הציבור, המקדשים, האגורה, האצטדיון, המרחצאות הרומים ואת בתי מגורים מהתקופה ההלניסטית והרומית. הביצורים סביב העיר, באורך כולל של 6.5 ק"מ, הוקמו בתקופה הקלאסית, ונוספו להם תוספות שונות בתקופה ההלניסטית. בחומה נקבעו 35 מגדלי שמירה והיא מטפסת ומגיעה עד לפסגתו של הר קאסטרו. הממצא הידוע ביותר בפיתגוריון הוא מנהרת אפפליניון (ביוונית: Ευπαλίνιον όρυγμα) שנחצבה בצלעו של הר קאסטרו ואשר סיפקה את צריכת המים של העיר. המנהרה נחצבה על ידי אפפלינוס ממגארה במאה ה-6 לפנה"ס, והושלמה בשנת 524 לפנה"ס, לאחר 15 שנות עבודה. המנהרה אוזכרה על ידי הרודוטוס (היסטוריה ג' 60) כאחד משלושת פלאי התקופה, וייתכן שללא אזכור זה לא הייתה מתגלה. המנהרה שימשה להובלת מים במשך כאלף שנים והתגלתה בשנים 1882-1884. כיום היא פתוחה בחלקה למבקרים. רוחבה של המנהרה מגיע עד כדי 2 מטרים לכל היותר, אורכה עומד על 1,036 מטר, והיא נחשבה למנהרה הארוכה בזמנה. היא הובילה את מימיו של נחל אגיאדס מצידו השני של ההר אל העיר, והייתה חבויה כדי לא לאפשר לאויב אפשרי לנתק את העיר ממקורות המים שלה. עם סיום חציבתה היו שתי קבוצות הכורים אשר חפרו בהר מרוחקות מרחק סנטימטרים בודדים זו מזו. כדי להימנע מטעויות שיגרמו לכך ששתי קבוצות הכורים לא יפגשו, נקט אפפלינוס בשני צעדים. במישור האנכי הוא הגביה את תקרתה של המנהרה הצפונית והנמיך את רצפתה של המנהרה הדרומית. בפועל היה אמצעי זהירות זה מיותר שכן החישובים היו מדויקים. במישור האופקי שינה אפפלינוס את כיוון החפירה של שתי הקבוצות - האחת לימין והאחרת לשמאל, וכך הבטיח את מפגשן. רוני רייך, מנהרת איפלינוס בסאמוס, קדמוניות 118 (תש"ס), עמודים 119-115 Hermann J. Kienast, Die Wasserleitung des Eupalinos auf Samos, Deutsches Archaeologisches Institute (=Samos XIX), Bonn, 1995 מדיה וקבצים בנושא הפיתגוריון בסאמוס בוויקישיתוף אודות מנהרת אפפליניון אתר אודות מנהרת אפפליניון
Wonderland (אלבום)

Wonderland הוא אלבומם השני של להקת הפופ רוק McFly. הוא יצא ב-29 באוגוסט 2005 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. האלבום מכר פלטינה, ופרסם את McFly לאחר הביקור שלהם באוגנדה למען אירוע הצדקה של Comic Relief. שם הם גם צילמו את הקליפ לשיר You've Got A Friend. I'll Be Ok Iv'e Got You Ultraviolet The Balled Of Paul K I Wanna Hold You Too Close For Comfort All About You She Falls Asleep חלק 1 She Falls Asleep חלק 2 Don't Know Why Nothing Memory Lane "Ultraviolet/Ballad of Paul K" "I Wanna Hold You" "All About You/You've Got A Friend" "I'll Be Ok" Wonderland, ברשת החברתית פייסבוק מידע על האלבום Wonderland באתר MusicBrainz
תורת המבחנים

תורת המבחנים היא התחום החוקר את השימוש במבחנים השונים, ומקדם אותו. ניתן לחלק את תורת המבחנים לשתי גישות מרכזיות: תורת המבחנים בפסיכולוגיה (פסיכומטריקה): המטרה היא להשוות בין אנשים שונים, ולכן היא מעוניינת למדוד הבדלים בין אישיים. במבחני אישיות, מבחני אינטליגנציה, הבחינה הפסיכומטרית ומיון לעבודה – אמורה להתקבל שונות רבה, כלומר פיזור רב של הציונים. גישה זו משתמשת בנורמות קבוצה. תורת המבחנים בחינוך פורמלי (אדיומטריקה): המטרה היא לבחון מהו מיקומו של הפרט ביחס לנורמה או קריטריון מסוים (רמת ידע או מיומנות נדרשת), ולכן התורה מעוניינת למדוד הבדלים תוך אישיים. הבודק מעוניין לדעת האם התלמיד השתפר בתחום מסוים, ומה מיקומו ביחס לרמה הנדרשת בגיל. לפי גישה זו, המטרה במבחן היא לכלול פריטים שרגישים לשינוי, שיוכלו להעיד שהתרחשה למידה. גישה זו היא מרכז התחום של הערכה ומדידה בחינוך פורמלי, והשימוש העיקרי בה הוא בנורמות תוכן. שני גורמים חשובים בתורת המבחנים הם מהימנות ותוקף. זאת משום שהם משפיעים על דיוק ונכונות של המדידה. מונחים בהערכה פורמלית שגיאות מסוג I ו-II ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך ובנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואב אברמוביץ'

יואב אברמוביץ' (נולד בשנת 1978) הוא מפיק סרטים, תסריטאי ומבקר קולנוע ישראלי, סמנכ"ל קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. סיים את לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה אשר בירושלים. בין הסרטים אותם הפיק במסגרת לימודיו היו: "סמייל", "ליל גיוס", "צרצרים" ונוספים. בסיום לימודיו, זכה בפרס המפיק המצטיין של המחזור וכן במלגת השתלמות בחברת ההפקה "ndF" הגרמנית, והתקבל כמשתתף ל"Berlinale Talent Campus" של פסטיבל ברלין 2005. בתום לימודיו כתב כשותף עם טל חכים את התסריט לסרט התיעודי "חוצה את הקווים" אודות טלי פחימה. בהמשך שימש כמנהל ההפקות של חברת עדן הפקות. במסגרת עבודתו בחברה, ניהל את הפקת הסרטים התיעודיים "מלון תשעה כוכבים" (במאי: עידו הר, 2006), זוכה פרס וולג'ין לשנת 2006, "האולפן" (במאי: דוד אופק, 2006) ונוספים. אברמוביץ' החל את כתיבתו כמבקר קולנוע בשנת 1999 כמבקר הקולנוע של המקומון "כל הזמן" הירושלמי, והחל משנת 2004 התפרסמו ביקורותיו בסינדיקציה בכל רשת מקומוני מעריב. בשנים 2008-2012 כתב ביקורות קולנוע באתר האינטרנט נענע 10. בשנת 2013 מונה לסמנכ"ל קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן הקולנוע הגדולה במדינה. במסגרת עבודתו בקרן, החל מ-2015 משמש אברמוביץ' גם כמנהל האמנותי בתחום סרטים עלילתיים באורך מלא, ואחראי לבחירת הסרטים הנתמכים, ולליווי וייעוץ אמנותי ליוצרים בתחום זה במהלך ההפקה. בין הסרטים שנבחרו לתמיכה בניהולו האמנותי: סיפור על אהבה וחושך, נורמן, סופל חול, מילים נרדפות, לשחרר את שולי, אגדת חורבן, המזח ובחורים טובים. מדיה וקבצים בנושא יואב אברמוביץ' בוויקישיתוף יואב אברמוביץ', במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יואב אברמוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד

ג'ון הראשון, דוכס בדפורד (20 ביוני 1389 – 14 בספטמבר 1435) היה אחיו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, שעם עלותו על כס המלוכה ב-1414 העניק לו את התארים רוזן קנדאל וריצ'מונד ודוכס בדפורד. אחרי מות הנרי החמישי ב-1422, בדפורד נאבק באחיו המפרי, דוכס גלוסטר על כתר ממלכת אנגליה. בדפורד הוכרז למושל צרפת שהייתה תחת כיבוש אנגלי, ובנו הפעוט בן השנה של הנרי החמישי, הנרי השישי, הוכרז למלך אנגליה וצרפת. בדפורד היה בן בריתו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, נגד שארל יורש העצר הצרפתי (שארל השביעי, מלך צרפת לעתיד) ב- 14 ביוני 1423 נשא בדפורד לאישה את אן מבורגון, אחותו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, בעיר טרואה (כיום בחבל שמפאן-ארדן בצרפת). בתקופה זו צרפת סבלה מחוסר ביטחון בדרכים ומכנופיות שודדים. האיכרים נמלטו אל הערים שלא אבו לפתוח בפניהם את שעריהן, והאיכרים עצמם נאלצו להפוך לשודדים. ההרס היה נורא ומאות אלפים מתו מרעב וממגפה. בדפורד נחל ניצחונות על הצרפתים, התקדם אל עבר אורליאן, עיר המפתח שעל הנהר לואר, ומשם קיווה לתקוף את העיר בורז' שבמרכז צרפת, שהייתה מקום מושבו של יורש העצר שארל. הוא שם מצור על אורליאן במשך שישה חודשים ב-1429, אולם אז הופיעה ז'אן ד'ארק שבמנהיגותה נחלו הצרפתים ניצחות על האנגלים. ב-1430 ז'אן ד'ארק נתפסה בידי הבורגונדים בעיר קומפיין שמצפון לפריז, ונמכרה לבני בריתם האנגלים. בדפורד גרם להעלאתה על המוקד בעיר רואן שבנורמנדיה ב-30 במאי 1431, ואחרי כן ערך טקס הכתרה להנרי השישי בפריז. ב-1432 מותה של אן מבורגון, אשתו של בדפורד, שחרר את הבורגונדים מבריתם עם אנגליה, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה רצה בשלום עם הצרפתים. לצורך זה נערכו שיחות ב-1435 בעיר אראס (כיום בחבל נור-פה דה קאלה בצפון צרפת) שהסתיימו ללא תוצאות בגלל התנגדות האנגלים, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה חתם שם על הסכם שלום נפרד עם שארל שבינתיים נמשח והוכתר כשארל השביעי, מלך צרפת. באותה שנה בדפורד נפטר ונקבר בקתדרלה של רואן. מותו סימן את שחרורה של פריז שמרדה באנגלים ב-1436 ונשבעה אמונים למלך שארל השביעי. הדוכס מבדפורד היה פטרון האמנים והזמין אצלם כתבי יד מאוירים. שמו קשור בכתבי יד חשובים מן המאה החמש עשרה, ובהם "ספר השעות של בדפורד". שמו קשור גם בהקמת האוניברסיטה של העיר קאן שבנורמנדיה ב-1432. ג'ון בדפורד מופיע במחזהו של שייקספיר "הנרי החמישי". מדיה וקבצים בנושא ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד בוויקישיתוף ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Konqueror

קונקרור (מאנגלית: Konqueror) הוא דפדפן ומנהל קבצים שעוצב כחלק מליבת סביבת העבודה KDE. הוא פותח על ידי מתנדבים תחת הרישיון החופשי GNU GPL עבור מערכות הפעלה דמויות יוניקס ובפרט גנו/לינוקס, אך ישנן גרסאות עבור מערכות הפעלה אחרות כמו חלונות. ניתן לראות בשם קונקרור ("כובש") מעין משחק מילים על שמות דפדפנים אחרים: תחילה בא ה"נווט" (נטסקייפ), אחר כך "מגלה הארצות" (אינטרנט אקספלורר) ואז ה"כובש" (Konqueror). השם קונקרור מתחיל בשגיאת כתיב מכוונת (Konqueror במקום Conqueror), בדומה לתוכנות אחרות בסביבת העבודה KDE, על מנת להראות שמקורן בסביבת עבודה זו. בגרסה 4 של סביבת העבודה KDE הוחלף סייר הקבצים קונקרור בסייר קבצים חדש בשם דולפין (Dolphin) שכולל תכונות חדשות ומראה חדש. עם זאת עדיין ניתן להשתמש בקונקרור בתור סייר קבצים במערכות שכוללות גם אותו וגם את דולפין. מדיה וקבצים בנושא Konqueror בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Konqueror (באנגלית) windows.kde.org - A new browser at the windows heaven ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל קושלנד

דניאל אדוורד קושלנד הבן (אנגלית: Daniel Edward Koshland, Jr;‏ 30 במרץ 1920 – 23 ביולי 2007) היה ביוכימאי אמריקאי יהודי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. עבודתו המוקדמת של קושלנד הייתה בנושא קינטיקה אנזימטית בספרייה הלאומית של ברוקהבן שבלונג איילנד ובאוניברסיטת רוקפלר שבניו יורק. עבודתו זו הובילה לתאוריה על מנגנון הקטליזה של אנזימים בשם התאמה מושרית (induced fit model). מודל זה הציע כי רק לאחר התחברות הסובסטראט לאנזים חלים שינויי קונפורמציה מקומיים באתר הקישור באנזים. שינוי זה גורם להתאמה מבנית בין אתר הקישור לסובסטראט. כלומר, לאחר הקישור נוצרת התאמה מבנית בין הסובסטראט לבין אתר הקישור באנזים, התאמה אשר לא הייתה קיימת לפני הקישור. מודל זה עמד כנגד מודל מנעול-מפתח (lock and key), שבימינו פחות מקובל, אשר טוען כי האתר הקושר והסובסטראט התאימו זה לזה עוד לפני התחברות הסובסטראט. מודל נוסף שהוצג על ידי קושלנד הוא מודל KNF להסבר מנגנוני-מבני של תופעת הקואופרטיביות בחלבונים (Koshland, Nemethy, Filmer, 1966). קאופרטיביות באה לידי ביטוי בפעילות חלבונים בעלי מספר אתרים פעילים (בדרך כלל בחלבונים אוליגומרים, הבנויים ממספר תתי יחידות). בחלבונים קואופרטיביים קשירה של ליגנד (סובסטראט) לאחת מתתי היחידות משפיע על הזיקה (אפיניות) של אתרי הקישור בשאר תתי היחידות לקישורם של ליגנדים נוספים. במודל KNF קישור של ליגנד לתת יחידה אחת משרה שינוי קונפורמציה בתת-יחידה זו, בהתאמה עם מודל ההתאמה המושרית. קישור זה גורם לשינוי הזיקה של אתרי הקישור בתתי היחידות הסמוכות. מודל ה- KNF עמד כאלטרנטיבה למודל MWC בו תתי יחידות נמצאות בשיווי משקל בין הקונפורמציה עם האפיניות הנמוכה לקונפורמציה עם האפיניות הגבוהה גם ללא קישור ליגנד (Monod, Wyman, Changeux, 1965). למרות יתרונו של מודל MWC במספר הפרמטרים הקטן יותר הנדרש לצורך תיאורו, יש המייחסים למודל KNF יתרון בתיאור קואופרטיביות שלילית (ירידה בזיקה של תתי יחידות שכנות בעקבות קישור ליגנד). שני המודלים עמדו במשך שנים במרכזו של ויכוח לגבי נכונותם בחלבונים רבים ובהמוגלובין בפרט. כיום קיימות עדויות התומכות בשני המודלים לגבי חלבון ההמוגלובין, וכפי הנראה המודל המתאים לתיאור הקואופרטיביות של המוגלובין הוא שילוב של שני המודלים. כימוטקסיס - מנגנון שליטת החיידקים בתנועתם לכיוון גורם משיכה כימי. חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. עורך המגזין המדעי היוקרתי science, בשנים 1985-1995. יושב ראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. במסגרת תפקיד זה קושלנד ארגן מחדש וייעל את המחלקה לביוכימיה בכך שפיצל אותה למספר מחלקות שונות: התא, ביולוגיה מולקולרית, ביולוגיה אינטגרטיבית וביולוגיית חיידקים וצמחים. התאמה מושרית קואופרטיביות
מפעל הברזל באנגלסברי

אנגלסברי (שוודית Engelsbergs bruk, "מפעל אנגלסברג") הוא בית יציקה לברזל השוכן בכפר אנגלסבריי שברשות המקומית פאיירסטה במחוז וסטמנלנד שבשוודיה. בית היציקה נבנה בשנת 1681 ובמאה ה-18 הוא הפך לאחד מבתי היציקה המודרניים ביותר בעולם. כריית הברזל באזור זה החלה עוד בתקופת נדידת העמים באמצעות כבשני התכה פשוטים. האיכרים המקומיים החלו בכריית המחצבים ובהתכתם במאה ה-13 על מנת לספק תמיכה לתעשיית החקלאות המתפתחת. תחילת השימוש בגלגל מים על מנת לספק מים עבור הכבשנים והפטישים שמתחתיו סייעו לפיתוח תעשיית הברזל השוודית בתחילת ימי הביניים. מוט הברזל המחושל הופעל באנגלסברי בשלהי המאה ה-16, והחל מאמצע המאה ה-17 היקף הפעילות הפך למשמעותי. באותה תקופה נקטה הממשלה השוודית במדיניות של הגבלת ייצור הברזל הגולמי כך שרק האיכרים הורשו לייצרו, וזאת בנוסף להקמת בתי חישול מחוץ למכרות. צעדים אלו הובילו להקמתן של אחוזות עם בתי יציקה סמוכים השייכות לאצילים או לבני המעמד הבורגני, שהיו בעלי המשאבים הכספיים הדרושים לפיתוח כריית הברזל. הדברים הללו התרחשו גם באנגלסברי, וב-1681 החליט אציל מקומי לבנות תנור רם על מנת לייצר ברזל גולמי וברזל חשיל. כתוצאה משיפור שיטות הייצור ומרכישת כבשנים נוספים במהלך המאה ה-18 חלה עלייה בתפוקת הברזל מממוצע שנתי של 135 טון ב-1695 לממוצע שנתי של 264 טון ב-1767. בין 1778 ל-1779 נבנה תנור רם נוסף שכלל מספר חידושים טכנולוגיים, מגרסת עפרות ומחסן פחם. ב-1836 הובא למקום מפוח ממונע חדש שייעל את תהליך הייצור. ב-1848 נבנה במקום כבשן חדש לשריפת עפרות ברזל. לבית החישול, ששופץ במהלך המאה ה-18, הוספו מספר קמינים באמצע המאה ה-19. תחילת השימוש בתהליך בסמר ובתהליך ייצור פלדה בתנור פתוח בשנות ה-60 של המאה ה-19 גרם לירידה בייצור ברזל פחמי. אנגלסברי הצליח לשרוד בשנות ה-80 של המאה ה-19 בזכות הגדלת כבשני ההתכה והארכת משך פעולתם. באותה תקופה מתחם ייצור הברזל באנגלסברי היה בבעלותה של חברת פאיירסטה, שלאחר מספר דיונים קבעה כי המקום לא מניב רווחים כלכליים מספיקים והחליטה על סגירתו ב-1919. אנגלסברי הוא הדוגמה המשומרת בצורה הטובה ביותר לתעשיית הברזל השוודית שפרחה במאה ה-17 ובמאה ה-18. אחוזות ייצור הברזל כללו גם בניינים למטרות אזרחיות כגון ניהול ושיכון העובדים, בנוסף למבנים שבהם בוצעה העבודה הטכנית. במתחם אנגלסברי עצמו שרדו 50 בניינים שנבנו ששימשו למטרות שונות ונבנו בתקופות שונות. הבניין הראשי, שנבנה באזור 1750, הוא בית עץ דו-קומתי עם קירות עמידים בפני מזג האוויר וגג מצופה ברזל. חלק מהחדרים מקושטים בציורים בסגנון גוסטביאני והם מתארים את האחוזה עצמה, הכבשן ובית ההתכה. לאחר שהאחוזה נמכרה ב-1828 היא עברה את תהליך המודרניזציה האחרון. במסגרת התהליך הוספו לבית הראשי חלונות חדשים, ובחזית החצר נבנה מגדל שעון. לבניינים יש שני אגפים כאשר המזרחי מכיל את המטבח. בחזית כל אגף של בניין באחוזה יש ביתן עגול הבנוי מסיגים שהם תוצרי לוואי של תהליך ההתכה. פנים הביתנים מקושט. הבניינים האחרים הנמצאים מסביב לבית האחוזה הראשי הם מגורי הגנן (1790), מבשלת בירה (1829), ואסם גדול מאבן-סיגים (1872). בניינים ידועים אחרים באנגלסברי הם קוטג' סמית', בית המפקח, האורוות ובית אחסון מעץ. בית ההתכה שנבנה ב-1778 עד 1779, ביחד עם הבניינים הקשורים אליו שנבנו בתקופות מאוחרות יותר, שרד עד כה ללא פגיעה, וזאת בדומה לבית החישול מאמצע המאה ה-19 וכבשן שריפת עפרות הברזל. הבניינים הללו נותנים תמונה שלמה של הציוד הטכנולוגי ששימש את תעשיית הברזל השוודית המסורתית. מדיה וקבצים בנושא מפעל הברזל באנגלסברי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפעל הברזל באנגלסברי דף מידע על האתר חומר הנוצר כתוצאה מהתכה של פחם ועפרת ברזל
כירוקיטיה

כירוקיטיה (יוונית Χοιροκοιτία) הוא אתר ארכאולוגי מהתקופה הנאוליתית, בדרומה של קפריסין, בחצי הדרך בין לרנקה ללימסול, אשר התגלה בשנת 1934. חשיבותו של המקום היא בכך שזהו היישוב הראשון הידוע באי אשר התאפיין בתרבות מפותחת ומאורגנת, ומאז שנת 1998 הוא מוכרז כאתר מורשת עולמית. כעשרת אלפים שנה לפני זמננו התקיים יישוב ארעי של ציידים-לקטים בקפריסין, אך החוקרים בדעה כי הם עזבו את האי זמן קצר לאחר מכן. יישוב של קבע החל בקפריסין כתשעת אלפים שנה לפני זמננו, מועד בו הוקמה כירוקיטיה על גבעה סמוך לנהר מרוני, ככל הנראה בידי מתיישבים נאוליתיים שהגיעו מאסיה הקטנה או מהלבנט. מקימי היישוב היו חקלאים שגידלו דגנים והביאו עימם מארצות מוצאם חיות משק משלושה מינים - עיזים, כבשים וחזירים. מסיבה שטרם נתבררה, נינטשה כירוקיטיה, כמו גם כ-20 יישובים אחרים ברחבי האי, כ-7,500 שנה לפני זמננו, ויושבה מחדש רק אלף שנים לאחר מכן. יישוב מאוחר זה הותיר אחריו ממצאי מבנים מרשימים פחות מקודמו, אך מתקופה זו התגלו עדויות לגידול צמחים ובעלי חיים מסוגים נוספים, כמו האייל, וכן שרידי קדרות אופייניים, הרומזים לכך שהמתיישבים החדשים השתייכו לקבוצת מהגרים חדשה באי. האתר ננטש באופן סופי לפני כ-6,000 שנה. כירוקיטיה יושבת על מורדותיה של גבעה סמוך לפיתול בנהר מרוני, במרחק של כ-6 ק"מ צפונית לחופי הים התיכון. אורכו של האתר כ-200 מטר ממזרח למערב, והוא משתרע על שטח של כ-1.5 הקטאר. המבנים המוקדמים ביותר במקום עגולים ושוכנים על שיפוליה המזרחיים של הגבעה. מתחם זה הוקף בחומה ממנה נחשף קטע באורך של יותר מ-180 מטר. הגישה אל המתחם הייתה ממערב, ומיתר צדדיו הוא הוקף על ידי מורדותיו של עמק הנהר. חלקו המאוחר יותר של היישוב הוקם בצידה המערבי של הגבעה, והוקף גם הוא בחומה ממנה נחשף קטע של כ-60 מטר. חומה זו, העשויה מגושי אבן גדולים, נישאה לגובה של 3 מטר והייתה ברוחב של 2.5 מטר. כ-20 בתים נחשפו במקום. קוטרם החיצוני נע בין 2.3 ל-9.2 מטר וקירותיהם עבים למדי, כך שקוטרם הפנימי נע בין 1.4 ל-4.8 מטר בלבד. הבתים הוקמו בצפיפות מאבן גיר, צפחה ומלבני בוץ, ישירות על הקרקע וללא שימוש ביסודות. החוקרים סבורים כי הבקתות העגולות תפקדו כחדרים אשר נבנו סביב חצר מרכזית, ויחדיו יצרו יחידת דיור אחת. גגות הבתים היו שטוחים ועשויים מענפים ומגומא שצופו בצפחה, ובקירות חלק מהם נקבעו חלונות. במספר מקומות קיימות עדויות לכך שקירותיהם הפנימיים של הבתים היו צבועים, ונתגלו ראיות גם לעמודים שתמכו בקומות העליונות. בתוך הבתים התגלו תנורים וספסלים, ובסמוך להם שכנו אסמים, דירים ומבנים אחרים שנועדו לשימושים חקלאיים וביתיים. בחלק מהבתים התגלו שרידי אדם שנקברו מתחת לרצפת האדמה, ואלה מעידים על טקסי קבורה שנהגו במקום, או על צורה כלשהי של פולחן שהוקדש לאבות המשפחה. אוכלוסיית היישוב מנתה בין 300 ל-600 איש בכל פרק זמן נתון. התושבים היו נמוכים למדי - הגברים היו בממוצע בגובה של 1.61 מטר והנשים בגובה של 1.51 מטר. תוחלת החיים עמדה על 22 שנים בשל תמותת תינוקות גבוהה. באתר נמצאו כלים מאבן ומעצם, ומאוחר יותר גם כלי קדרות, אך הממצאים החשובים ביותר הם דמויות אנושיות מאבן, ובמקרה אחד גם מחרס, המצביעים על קיומה של אמונה רוחנית בקרב התושבים. מדיה וקבצים בנושא כירוקיטיה בוויקישיתוף כירוקיטיה באתר אונסק"ו
סמל מונגוליה

סמל מונגוליה הנוכחי משמש כסמלה הלאומי של המדינה מאז הרפורמה הדמוקרטית בשנת 1992, והוא נקבע בחוקה החדשה. הסמל מעוצב כמעגל כחול המסמל את השמים, על בסיס פרח לוטוס אשר מסמל טוהר. בקצה העליון של מסגרת המעגל ניתן לזהות את הצ'אנדאמאני, סמל לעבר, הווה ועתיד. במרכז הסמל נמצא שילוב של הסמל העממי סויומבו וסוס מכונף, המייצג חופש, עצמאות ואת רוחה של מונגוליה. בתחתית הסמל ניתן לזהות צורות הרים המסמלים את האדמה. בבסיס הסמל ניתן לזהות את גלגל הגורלות בבודהיזם, העטוף בצעיף הנקרא "חאדאג" - המסמל קבלת פנים. המסגרת של הסמל מעוטרת בצלבי קרס. הסמל בין השנים 1940 - 1941 הסמל בין השנים 1941 - 1960 הסמל בין השנים 1960-1991 מדיה וקבצים בנושא סמל מונגוליה בוויקישיתוף
וראנגל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אישים: פרדיננד וראנגל – אדמירל ומגלה ארצות שהיה מושל אלסקה תחת השלטון הרוסי (1797–1870) פיוטר וראנגל – המפקד האחרון של הצבא הלבן במלחמת האזרחים ברוסיה מקומות שנקראו על שמו של פרדיננד וראנגל: וראנגל – אי רוסי באוקיינוס הארקטי, אתר מורשת עולמית וראנגל (ארצות הברית) – אי ששטחו 544 קמ"ר, השוכן בדרום-מזרח אלסקה, בארכיפלג אלכסנדר וראנגל (אלסקה) – עיר באי מצר וראנגל – מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבדרום-מזרח אלסקה וראנגל-סנט אליאס – פארק לאומי ואתר מורשת עולמית באלסקה, ארצות הברית רכס הרים וראנגל – רכס הרים בדרום אלסקה הר וראנגל – הר ברכס ההרים וראנגל בדרום אלסקה, 4,317 מטר גובהו
הסופרימס

הסופרימס (באנגלית: The Supremes) היו שלישייה קולית נשית אמריקאית, שפעלה במסגרת חברת מוטאון בשנים 1959–1977. הסופרימס שרו בסגנונות הדו-וופ, פופ, מוזיקת נשמה ודיסקו. הסופרימס היו אחת הלהקות המזוהות ביותר עם צליל "מוטאון", והיו ללהקה האפרו אמריקנית המצליחה ביותר בשנות ה-60. בין 1964 ל-1969 הגיעו תריסר מלהיטיהן אל המקום הראשון במצעד הכללי של הבילבורד. את להיטיהן כתב צוות הכותבים המוביל של מוטאון, הולנד-דוזייר-הולנד. הצלחתן גם בקרב קהל שאינו אפרו-אמריקני, סללה את הדרך להצלחת זמרים אפרו אמריקנים אחרים בקהל הרחב, הן בארצות הברית והן בעולם. הסופרימס נוסדו בדטרויט ב-1959, והחלו כרביעייה בשם ה"פרימטס" (Primettes). החברות המייסדות היו פלורנס באלארד, מרי וילסון, דיאנה רוס ובטי מקגלאון, כולן תושבות שכונת העוני "ברוסטר-דאגלס" בדטרויט. ב-1960 החליפה ברברה מרטין את מקגלאון, והלהקה חתמה בחברת מוטאון בשם "הסופרימס" ב-1961. מרטין עזבה בתחילת 1962 ורוס, באלארד ווילסון המשיכו כשלישייה. השלישייה הגיעה להצלחה מרובה באמצע שנות השישים, ורוס הפכה למנהיגת הלהקה שנקראה "דיאנה רוס והסופרימס". בשנת 1967 הוחלפה באלארד בסינדי בירדסונג. רוס פרשה לקריירת סולו מצליחה ב-1970 והוחלפה בג'ין טרל. אחרי 1972 חלו חילופים רבים בהרכב הלהקה עד לסיום פעילותה ב-1977. הסרט "נערות החלומות" נעשה בהשראת הלהקה. You Can't Hurry Love מדיה וקבצים בנושא הסופרימס בוויקישיתוף הסופרימס, סרטונים בערוץ היוטיוב הסופרימס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הסופרימס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הסופרימס, באתר ספוטיפיי הסופרימס, באתר Last.fm (באנגלית) הסופרימס, באתר AllMusic (באנגלית) הסופרימס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הסופרימס, באתר דיזר הסופרימס, באתר Discogs (באנגלית) הסופרימס, באתר Songkick (באנגלית) הסופרימס, באתר Genius הסופרימס, באתר SecondHandSongs הסופרימס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הסופרימס, באתר בילבורד (באנגלית) הסופרימס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.