laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברטולדו די ג'ובאני

ברטולדו די ג'ובאני (באיטלקית: Bertoldo di Giovanni, ‏אחרי 1420 - 28 בדצמבר 1491, בפוג'יו א-קאיאנו שליד פירנצה, איטליה) היה פסל איטלקי שהתמחה ביצירות קטנות. היה תלמידו של דונטלו ומורהו של מיכלאנג'לו. בנעוריו היה ברטולדו תלמידו ושימש כשוליתו של דונטלו, אחד מגדולי הפסלים האיטלקים של תקופת הרנסאנס. לאחר מות דונטלו, ברטולדו קיבל את האחריות לסיים תבליטים על שני דוכנים (pulpito) בבזיליקת סן לורנצו שדונטלו הותיר בלתי גמורים. ברטולדו פיתח סוג חדש של פסלי ברונזה קטנים למטרות אספנות, והתמחה גם בייצור מדליונים. אחת מיצירותיו הידועות של ברטולדו היא תבליט ברונזה של קרב (ראו צילום להלן) שבוצע עבור לורנצו דה מדיצ'י, אז מנהיגה של פירנצה. היצירה נעשתה בהשראת סרקופג יווני-רומי שנמצא בפיזה. סוג זה של פיסול התאים מאוד ללורנצו שהעדיף להשקיע באוספיו הפרטיים מאשר, כמו אבותיו, בפרויקטים ציבוריים גדולים. לקראת שנות ערוב ימיו של ברטולדו העביר לורנצו את רוב אוספיו, כולל יצירות אומנות עתיקות, אל גן מדיצ'י ליד מנזר סן מרקו, ופתח את הגן בפני אומנים לצורך הנאה ולימוד. לורנצו מינה את ברטולדו כאוצר העתיקות שם אך משימתו העיקרית הייתה לחנך דור חדש של אומנים מצוינים ולהיעזר לשם כך באוסף האומנות שבגן. ג'ורג'ו וזארי (היסטוריון אומנות הרנסאנס) כותב בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר שלורנצו ביקש מדומניקו גירלנדיו לשלוח לו מתלמידיו המצטיינים בפיסול כדי שיוכלו להתאמן בגנו. גירלנדיו שלח, בין השאר, את מיכלאנג'לו בן ה-15 שלאור כישרונו הרב נשאר ללמוד שם ואף לגור בבית הדוכס כ-4 שנים. אחת מיצירותיו הראשונות של מיכלאנג'לו, תבליט של קרב בין לפיטים וקנטאורים, הושפע מתבליט סצנת הקרב של ברטולדו. בערוב ימיו חי ברטולדו בווילה פוג'ו א קאיאנו של משפחת מדיצ'י שליד פירנצה, ושם מת ב-28 בדצמבר 1491. מדליה של הקיסר פרדריק ה-3 (1469) - צד קדמי מדליה של הקיסר פרדריק ה-3 (1469) - צד אחורי מדליה של מהמט השני (1480) - צד קדמי מדליה של מהמט השני (1480) - צד אחורי - מרס חוטף את יוון, טרבזון, ואסיה מדיה וקבצים בנושא ברטולדו די ג'ובאני בוויקישיתוף ברטולדו די ג'ובאני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברטולדו די ג'ובאני באתר https://www.wga.hu/ ברטולדו די ג'ובאני באתר http://www.oxfordreference.com קרב (עם הרקולס) באתר https://www.wga.hu/ ברטולדו די ג'ובאני באתר בריטניקה אמנות הרנסאנס באיטליה, יחידה 8 עמוד 220, האוניברסיטה הפתוחה, 1991, כתבו: אליק מישורי, עדה טיבר חיי מיכלאנג'לו מתוך "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" מדלית מהמט השני באתר אוספים דיגיטלים של ספרית מוזיאון הMET
יחסי ישראל–מונקו

יחסי ישראל–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל לבין נסיכות מונקו. ישראל אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מונקו אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את מונקו נמצאת בצרפת. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1964. בשנת 2012, ישראל ייצאה למונקו סחורה בשווי אלף דולר אמריקאי והיא כללה התקנים אורתופדיים. מדיה וקבצים בנושא יחסי ישראל–מונקו בוויקישיתוף שנתון מסמכי משרד החוץ הישראלי ייצוא וייבוא סחורות על פי הלשכה לסטטיסטיקה, באתר www.cbs.gov.il
ג'פרסון לרמה

ג'פרסון אנדרס לרמה סוליס (בספרדית: Jefferson Andrés Lerma Solís; נולד ב-25 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בתפקיד הקשר האחורי ולעיתים המגן הימני בקריסטל פאלאס ובנבחרת קולומביה. לרמה ערך את הבכורה הרשמית שלו במדי אתלטיקו וילה במגרשה הביתי, גיירמו פלסס אלסיד, ב-30 במרץ 2013 במשחק מול מיונאריוס. במהלך כל העונה רשם 26 הופעות. את שערו הראשון כבר בטורניר האפרטורה של 2014, כאשר וילה שיחקה מול פורטלסה ולרמה כבר את שערה ה-1,000 של וילה בהיסטוריה של הליגה המקצוענית וכן הוסיף שער נוסף במהלך המשחק. הבסזך הכל שיחק 93 משחקים בכל המסגרות במדי וילה וכבש שבעה שערים. בתחילת עונת 2015/16 עבר בהשאלה ללבאנטה הספרדית. בחוזהו הוכנס סעיף שאם הוא ישחק למעלה מ-25 משחקים, לבאנטה תהיה רשאית לרכוש את כרטיסו תמורת 900,000 אירו. ב-30 באוגוסט 2015 ערך כמחליף את הבכורה שלו מול לאס פאלמס ובמחזור הרביעי שיחק לראשונה בהרכב הפותח במשחק מול ברצלונה. ב-7 בדצמבר רשם את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 מול אספניול. ב-21 במאי 2017 השיג ביחד עם קבוצתו את אליפות הליגה השנייה לאחר שסיימו בתיקו 0-0 מול טנריפה. ב-7 באוגוסט 2018 חתם לרמה בבורנמות' מהפרמייר ליג, תמורת 25 מיליון ליש"ט. ב-1 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-0 לצ'לסי. ב-10 בנובמבר 2018 הבקיע את שערו הראשון בהפסד 2-1 לניוקאסל יונייטד. ב-8 ביוני 2023 חתם לרמה לשלוש שנים בקריסטל פאלאס. הוא שיחק עם קולומביה באולימפיאדת ריו ששובצה בבית אחד עם ניגריה, יפן ושוודיה. היא העפילה לרבע הגמר אך הודחה על ידי המארחת, ברזיל. לרמה שיחק את כל ארבעת המשחקים ולא כבש. ב-10 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו כשהחליף את סטפן מדינה בדקה ה-82 במשחק ההפסד לדרום קוריאה, משחק הכנה לקראת המונדיאל. הוא זומן לסגל הסופי של קולומביה ללמונדיאל וערך את הבכורה בהפסד ליפן 1-2 ב-19 ביוני. שיחק בכל ארבעת המשחקים של הנבחרת בטורניר, עד שהודחה בשלב שמינית הגמר לאחר הפסד בדו-קרב פנדלים מול אנגליה. אליפות הליגה הספרדית השנייה עם לבאנטה (2016/17) מדיה וקבצים בנושא ג'פרסון לרמה בוויקישיתוף ג'פרסון לרמה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'פרסון לרמה, באתר Transfermarkt ג'פרסון לרמה, באתר Soccerway ג'פרסון לרמה, באתר BDFutbol ג'פרסון לרמה, באתר WorldFootball.net ג'פרסון לרמה, באתר National Football Teams ג'פרסון לרמה, באתר FootballDatabase.eu ג'פרסון לרמה, באתר ESPN 13.8.15, El Espectador Colombiano Jefferson Lerma es nuevo jugador de Levante Dailymail.co.uk, 7.8.18 Bournemouth sign Colombia midfielder Jefferson Lerma from Levante in club record £25m deal Colombiareports, 4.6.18 Colombia names final squad for World Cup in Russia
לוקומוטיב מוסקבה (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל נשים לוקומוטיב מוסקבה (ברוסית: Женский футбольный клуб «Локомотив» Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי ממוסקבה, המתמודד באליפות רוסיה. נוסד ב-14 בפברואר 2018. מגרש הבית הוא אצטדיון "ספסאן ארנה" ברובע צ'רקיזובו שבמוסקבה, המכיל 10,000 מושבים. ספונסר הקבוצה הוא חברת הרכבות הרוסית. הניסיון הראשון להקים מועדון כדורגל נשים בחסות מועדון הכדורגל לוקומוטיב נעשה ב-1991, כמועדון כדורגל נשים של אגודת לוקומוטיב, אבל בעונת 1993 בשל קשיים כלכליים המועדון חדל להתקיים. הניצחון הגדול ביותר בתולדות הקבוצה, ב-1992, היה הניצחון על ז'מצ'וז'ינה סוצ'י בתוצאה 12:0. ההפסד הכי גדול שנרשם ב-1993, היה בתבוסה 1:4 למועדון סיומביק זילאנט מהעיר טוליאטי. ב-14 בפברואר 2018 באתר הרשמי של מועדון הכדרוגל "לוקומוטיב" נשיא המועדון איליה גרקוס הודיע כי כחלק ממועדון הכדורגל לוקומוטיב יוקם מועדון כדורגל נשים. באותו היום כבר מונתה ילנה פומינה למאמנת הקבוצה. המשחק הרשמי הראשון נערך ב-21 באפריל 2018 במשחק נגד יניסיי מקרסנויארסק בספסאן ארנה. המשחק הסתיים בשוויון 1-1. בעונת 2020 סיימה כסגנית אלופה וזכתה בגביע כאשר בעונת 2019 הישג השיא היה חצי גמר הגביע. בעונת 2021 התמודדה לראשונה בליגת האלופות אך הודחה כבר בשלב סיבוב המוקדמות השלישי. עם זאת, השיגה זכייה שנייה בגביע. בעונת 2021 זכתה באליפות רוסיה לראשונה בתולדותיה וזאת 4 מחזורים לסיום. בעונת 2021, קבוצת הנוער של המועדון העפילה לגמר טורניר אליפות רוסיה לנערות עד גיל 16, המכונה "ליגת הכדורגל לנוער–בנות" (ЮФЛ-девушки). קבוצת הנוער של לוקומוטיב זכתה באליפות הנוער בעונת 2022. אליפות רוסיה בכדורגל נשים זכייה: 2021 סגנות: 2019, 2020 גביע רוסיה בכדורגל נשים זכייה: 2020, 2021, 2024 הסופר קאפ הרוסי בכדורגל נשים זכייה: 2021, 2022 אתר האינטרנט הרשמי של לוקומוטיב מוסקבה פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net Спонсоры и партнеры «Локомотива» Добро пожаловать в клуб! Полуфинал Кубка России пройдет на "Сапсан арене" "Russia 1992 Women". RSSSF. נבדק ב-2018-04-24. "Russia 1993 Women". RSSSF.
כביש A1

האם התכוונתם ל... כביש A1 (בריטניה) – כביש בבריטניה המקשר בין העיר לונדון באנגליה ואדינבורו בסקוטלנד. כביש A1 (קפריסין) – כביש בקפריסין המקשר בין העיר ניקוסיה והעיר לימסול.
גאיוס ולריוס פלאקוס

גאיוס ולריוס פלאקוס (בלטינית: Gaius Valerius Flaccus; מת בסביבות 90 לספירה) היה משורר רומי מהמאה ה-1, שפרח ב"עידן הכסף" תחת השושלת הפלאבית, וכתב "ארגונאוטיקה" (Argonautica) בלטינית, החבה את חובה לארגונאוטיקה המפורסמת יותר של אפולוניוס מרודוס. האזכור המקובל היחיד של גאיוס ולריוס פלאקוס על ידי בני זמנו, מופיע אצל קווינטיליאנוס, שמתאבל על מותו לאחרונה של "ולריוס פלאקוס" כאבדה גדולה; מאחר שחיבורו של קווינטיליאנוס נשלם בסביבות 90 לספירה, פרט זה מציב בדרך כלל תאריך סף למותו של פלאקוס. עם זאת, חוקרים מציבים לאחרונה תאריך אלטרנטיבי של סביבות שנת 95, אך לכל היותר לפני מותו של דומיטיאנוס בשנת 96. אזכור שנוי במחלוקת של משורר בשם "ולריוס פלאקוס" נמצא אצל מרטיאליס, המתייחס אל איש יליד פדובה. חתימה בכתב היד של ספריית הוותיקן מוסיפה את השם Setinus Balbus, שם שמצביע על כך שבעליו היה יליד סטיה בלאטיום, אולם אין זה ברור אם כיתוב זה מתייחס ל"ולריוס פלאקוס" או למישהו אחר. הקשר של "ולריוס פלאקוס" זה לגאיוס ולריוס פלאקוס שנוי במחלוקת בשל ההנחה שמרטיאליס התייחס למצוקתו הכלכלית של החבר, ושגאיוס ולריוס פלאקוס היה חבר בקולגיום של החמישה עשר (Quindecimviri sacris faciundis) ולכן ככל הנראה היה אמיד. חיבורו היחיד ששרד של גאיוס ולריוס פלאקוס, האגרונאוטיקה, הוקדש לאספסיאנוס ביציאתו לבריטניה. הוא נכתב בזמן המצור, או מעט לאחר כיבוש ירושלים על ידי טיטוס בשנת 70 לספירה. מאחר שישנה התייחסות להתפרצותו של וזוב בשנת 79, נראה שכתיבתו העסיקה אותו במשך הרבה זמן. האגרונאוטיקה היא שירה אפית שככל הנראה יועדה להתכנס בשמונה ספרים, הכתובה בהקסמטר דקטילי מסורתי, המספר על מסע חיפושו של יאסון אחר גיזת הזהב. האגרונאוטיקה אבדה עד שנת 1411, כאשר ארבעה וחצי הכרכים הראשונים נמצאו בסנט גאל (אנ') בשנת 1417 ופורסמו בבולוניה בשנת 1474. הטקסט כפי ששרד נמצא במצב גרוע מאד; הוא מסתיים בכזו פתאומיות עם בקשתה של מדיאה להתלוות אל יאסון במסעו הביתה, שרוב החוקרים המודרניים משערים שהוא מעולם לא הושלם. זהו חיקוי חופשי ובחלקיו תרגום של האגרונאוטיקה של אפולוניוס מרודוס. על הנושא המוכר כבר נכתב קודם לכן בשירה הלטינית בגרסה הפופולרית של וארו אטאקינוס (אנ'). מטרת היצירה תוארה כגלוריפיקציה של הישגיו של אספסיאנוס בהבטחת השלטון הרומי בבריטניה ופתיחת האוקיינוס לשיט (כפי שהים השחור נפתח על ידי הארגו (אנ')). ולריוס פלאקוס מאזכר בפואמה את כיבוש ירושלים על ידי טיטוס ומשתמש בשם "אידומיאה" (אדום) לציון ארץ יהודה. ייתכן שהמשפט על השלכת הלפידים רומז על שריפת בית המקדש על ידי טיטוס. גאיוס ולריוס פלאקוס מופיע כדמות חוזרת בסדרת הספרים לילדים "The Roman Mysteries" (אנ') מאת קרוליין לורנס (אנ'). בעיבודים הטלוויזיוניים (אנ'), הדמות משוחקת על ידי השחקן הבריטי בן לויד-היוז (אנ'). C. Valerius Flaccus, Argonautica (בלטינית) Valerius Flaccus, Argonautica (באנגלית) גאיוס ולריוס פלאקוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קווינטיליאנוס, תורת הנאום, ספר 10, פרק 1, 90. מרטיאליס, מכתמים, ספר 1, 76. Argonautica, I, 1-20 מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXIX. Valerius Flaccus, p. 502, 505
ניקולאוס, נסיך הכתר של אולדנבורג

ניקולאוס, נסיך הכתר של אולדנבורג (בגרמנית: Nikolaus von Oldenburg;‏ 10 באוגוסט 1897 – 3 באפריל 1970) היה נסיך הכתר של הדוכסות הגדולה של אולדנבורג. ניקולאוס נולד ב-10 באוגוסט 1897 באולדנבורג, לפרידריך אוגוסט, נסיך הכתר של אולדנבורג ולאליזבת אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ומריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. בשנת 1900 מת סבו פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ואביו פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס ניקולאוס לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הדראגונים ה-19 (אולדנבורג). ב-11 בנובמבר 1918 התפטר אביו פרידריך אוגוסט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר התפטרותו מהשלטון חיה המשפחה באולדנבורג. ב-26 באוקטובר 1921 התחתן ניקולאוס עם הלנה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט ובטילדיס, נסיכת שאומבורג-ליפה, ממנה נולדו לו 9 ילדים. בשנת 1931 מת אביו, וניקולאוס הפך לראש בית אולדנבורג, ובשנת 1937 הוא היה נוכח בחתונת בת דודו יוליאנה, נסיכת אורנז' עם ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד. ניקולאוס היה חבר המפלגה הנאצית וחבר SA, ואף שימש כמיור במילואים בוורמאכט. בשנת 1948 מתה אשתו הלנה, וב-20 בספטמבר 1950 התחתן פרידריך אוגוסט עם אן-מארי פון שוצבאר המכונה מילשלינג, אך לא היו לו ילדים ממנה. ב-3 באפריל 1970 מת ניקולאוס בראסטדה, ובנו אנטון גינטר, דוכס אולדנבורג ירש את תאריו. ב-26 באוקטובר 1921 התחתן ניקולאוס עם הלנה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט ובטילדיס, נסיכת שאומבורג-ליפה, ממנה נולדו לו תשעה ילדים: אנטון גינטר, דוכס אולדנבורג (1923–2014) ריקסה, דוכסית אולדנבורג (1924–1939) פטר, דוכס אולדנבורג (1926–2016) איליקה, דוכסית אולדנבורג (1928–2016), התחתנה עם אמיך, נסיך ליינינגן השביעי אגילמאר, דוכס אולדנבורג (1934–2013) פרידריך אוגוסט, דוכס אולדנבורג (1936–2017), התחתן עם מארי ססיל, נסיכת פרוסיה אלטבורג, דוכסית אולדנבורג (נולד ב-1938) הונו, דוכס אולדנבורג (נולד ב-1940) יוהאן, דוכס אולדנבורג (נולד ב-1940) מדיה וקבצים בנושא ניקולאוס, נסיך הכתר של אולדנבורג בוויקישיתוף
הר ויליאם בות'

הר ויליאם בות' (באנגלית: Mount William Booth) הוא הר ברכס רם בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. גובהו של הרכס 2,730 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 795 מטרים מעל סביבתו. ההר הוא ההר ה-92 בהתנשאותו באלברטה. ההר נקרא על שם ויליאם בות', מייסד צבא הישע. שמו של ההר בפי האומות הראשונות היה "הר האינדיאני הישן". מדיה וקבצים בנושא הר ויליאם בות' בוויקישיתוף הר ויליאם בות' באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית הר ויליאם בות' באתר peakvisor הר ויליאם בות' באתר summitsearch הר ויליאם בות' באתר peakbagger הר ויליאם בות', וההיסטוריה של ויליאם בות' באתר peakfinder תצלום לוויין של הר ויליאם בות' תחזית מזג אוויר להר ויליאם בות' לפי גבהים מידע גאוגרפי והיסטורי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית מידע גאוגרפי הרי אלברטה לפי התנשאותם Joachim Fromhold, 2001 Indian Place Names of the West - Part 1
עמוד הברזל של דלהי

עמוד הברזל של דלהי הוא עמוד בגובה 7 מטרים שהוקם לכבוד האל וישנו, ממוקם במתחם קוטוב שבדלהי הודו. העמוד זכה לפרסום בעולם בשל תרכובתו המיוחדת שמונעת ממנו להחליד. העמוד עשוי פריט טהור, מצב גבישי של פלדה דלה מאוד בפחמן. המבנה הגבישי האחיד (פאזה אלפא של ברזל-פחמן) מונע התחמצנות. ארכאולוגים ומטלורגים רבים בחנו אותו בשל עמידתו הגבוהה בפני חלודה וקורוזיה, והוא תואר כ"עדות ליכולת ולכישורים של נפחי הברזל הקדומים של הודו". העמוד מצופה בשכבה דקה ואחידה של תרכובת מיוחדת של ברזל, חמצן וזרחן שמקנים לו עמידות כנגד מזג האוויר החם והלח של הודו. משקלו המוערך הוא יותר מ-6,000 קילוגרמים, מעריכים כי אחד משליטי ממלכת גופטה הוא שהורה על הקמתו. מדיה וקבצים בנושא עמוד הברזל של דלהי בוויקישיתוף A. P. Kulkarni and P. P. Deshpande, "Computer simulation studies on Delhi Iron Pillar: Estimation of weight", Current Science 94(1) (2008), pp. 120-123 Shelly Barclay, "Mysterious Iron Pillar of Delhi", Historic Mysteries
פייר לה מיר

פייר לה מיר (בצרפתית: Pierre La Mure;‏ 15 ביוני 1909 – 28 בדצמבר 1976) היה סופר אמריקאי ממוצא צרפתי, שנודע כמחברם של רומנים ביוגרפיים. פייר לה מיר נולד בשנת 1909 בעיר ניס שבדרום צרפת. למד משפטים באוניברסיטה באקס-אן-פרובאנס ובסורבון של פריז. עד מלחמת העולם השנייה חי בצרפת, ואז היגר לארצות הברית. לה מיר חיבר מגוון רומנים ביוגרפיים שזכו לפרסום ניכר ותורגמו לשפות רבות. ספרו הראשון, "מלך הלילה" (1937), עסק בחייו של איל ההון האמריקאי ג'ון ד. רוקפלר. ספרו "מולן רוז'" (Moulin Rouge), על חייו של הצייר הצרפתי אנרי דה טולוז-לוטרק, היה הצלחתו הגדולה הראשונה, והוא עובד ב-1952 לסרט אמריקאי בבימויו של ג'ון יוסטון, שזכה בשני פרסי אוסקר. עוד מספריו הידועים: "מעבר לתשוקה", על חייו של המלחין היהודי-גרמני פליקס מנדלסון-ברתולדי, ו"אור הירח" (1962), על המלחין הצרפתי קלוד דביסי. פייר לה מיר נפטר בשנת 1976 בקליפורניה, בגיל 67. Pierre La Mure, The Moulin Rouge: A Novel Based on the Life of Henri De Toulouse-Lautrec, New York: Random House, 1950. תרגום עברי: פיר לא-מור, מולין רוג': נובלה מבוססת על חייו של אנרי דה טולוז-לוטרק, תרגם מאנגלית: אריה ענבי, תל אביב: אנקור, 1953. (מהדורה ב: תשי"ד) Pierre La Mure, Beyond Desire: A Novel Based on the life of Felix and Cecile Mendelssohn, New York: Random House, 1955. תרגום עברי: פייר לה-מור, מעבר לתשוקה: רומן, עברית: שרה רזי, תל אביב: עירית, תשי"ט. Pierre La Mure, Clair de Lune: A Novel about Claude Debussy, New York: Random House, 1962. תרגום עברי: פייר לה-מור, אור הירח: סיפור חייו של קלוד דביוסי: רומן, עברית: ג. אריוך, תל אביב: מ. מזרחי ("מועדון הספר הטוב"), 1964. פיאר לה מיר, סייגון קוראת, עברית: א. הלפרין, תל אביב: ספרי תמר ("מסתורין"), תשכ"ז 1967. (רומן על רקע מלחמת וייטנאם) Pierre La Mure, Private Life of Mona Lisa, London: Collins, 1976. מדיה וקבצים בנושא פייר לה מיר בוויקישיתוף פיר לה מור, דף שער בספרייה הלאומית ביקורת: א. בן-זאב, מדוע קראו מיליונים את "מולן רוז'"?, מעריב, 28 באוגוסט 1953. סקירה: י. פ., "מעבר לתשוקה", חרות, 10 באפריל 1959. ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחמד חסן מחגוב

אחמד חסן מחגוב (בערבית: أحمد حسن محجوب; נולד ב-5 במרץ 1993; ידוע בכינויו קוקה) הוא כדורגלן מצרי המשחק בריו אבה בעמדת החלוץ. קוקה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אל-אהלי. בדצמבר 2011 הצטרף למחלקת הנוער של ריו אבה מליגת העל הפורטוגזית. ב-9 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד פאסוס די פריירה. בעונת 2014/2015 כבש 12 שערים והיה מלך שערי הקבוצה באותו עונה. ב-26 באוגוסט 2015 קוקה חתם לחמש שנים בבראגה. ב-22 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד אולימפיק מרסיי. את השער הקדיש לאביו שנפטר יום לפני כן. באותה עונה זכה עם הקבוצה בגביע הפורטוגלי. באוגוסט 2018 הושאל לאולימפיאקוס מליגת העל היוונית. ב-29 בפברואר 2020, קוקה הושאל בשנית לאולימפיאקוס עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בסוף העונה תמורת 2.5 מיליון אירו. ב-21 באוגוסט 2020 חתם באופן קבוע בקבוצה וחתם לשלוש שנים. קוקה שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של מצרים וזכה עם נבחרת הנוער באליפות אפריקה בכדורגל עד גיל 20 והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2013. ב-14 באוגוסט 2013 קוקה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מצרים בניצחון 0-3 נגד אוגנדה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. בראגה הגביע הפורטוגלי: 2015/2016 אולימפיאקוס אליפות יוון: 2019/2020 נבחרת מצרים אליפות אפריקה בכדורגל עד גיל 20: 2013 מדיה וקבצים בנושא אחמד חסן מחגוב בוויקישיתוף אחמד חסן מחגוב, ברשת החברתית פייסבוק אחמד חסן מחגוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אחמד חסן מחגוב, ברשת החברתית אינסטגרם אחמד חסן מחגוב, באתר Transfermarkt אחמד חסן מחגוב, באתר Soccerway אחמד חסן מחגוב, באתר BDFutbol אחמד חסן מחגוב, באתר WorldFootball.net אחמד חסן מחגוב, באתר National Football Teams אחמד חסן מחגוב, באתר FootballDatabase.eu אחמד חסן מחגוב, באתר ESPN فيتوريا يعلن قائمة منتخب مصر لبطولة أمم أفريقيا ٢٠٢٤ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל המצרית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
אנסבך (עיר)

אנסבך (בגרמנית: ‏Ansbach‏Ⓘ‏) היא עיר במדינת בוואריה שבגרמניה המהווה עיר הבירה של אזור מרכז פרנקוניה. אנסבך ממוקמת 40 קילומטרים מדרום־מערב לנירנברג ו-140 קילומטרים מצפון למינכן. בשנת 2016 העיר מנתה אוכלוסייה של 41,532. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. במלחמת העולם השנייה היו בעיר בסיסים של לופטוואפה והוורמאכט. ב-18 אפריל 1945 הגיע הקורפוס ה-21 לאנסבך. רוברט לימפרט, סטודנט בן 19 ניסה לפעול לכניעת העיר ללא קרב לאמריקאים, וחתך את חוטי הטלפון שחיברו את מפקדת העיר למטה הוורמאכט - הוא נתפס ונידון למוות. הפיגוע באנסבך מדיה וקבצים בנושא אנסבך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנסבך אנסבך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנסבך (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית מאת Ami, עד יומו האחרון: נאמנים להיטלר ללא סייג | רגעים היסטוריים, ‏2013-05-18 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון קווייל (שחקן)

ג'ון קווייל (באנגלית: John Quayle; נולד ב-21 בדצמבר 1938) הוא שחקן אנגלי המוכר בעיקר מהופעותיו בקומדיות מצבים רבות בהן "All Gas and Gaiters", "טרי וג'ון", "סטפטו ובנו" ו-"The Liver Birds". קווייל נולד בעיר לינקולן שבלינקולנשייר. תפקידו הראשון בטלוויזיה היה ב-1951 בדמות ג'ים הוקינס בעיבוד של ה-BBC לרומן "אי המטמון" לצדו של ברנרד מיילד בדמות לונג ג'ון סילבר. ב-1952 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "Billy Bunter of Greyfriars School", וב-1953 הופיע בסרט "סיפורם של גילברט וסאליבן". תפקידיו בשנות השישים של המאה העשרים כוללים הופעות בסדרות "The Power Game" ו-"No Hiding Place". ב-1970 הופיע קווייל בסיטקום "All Gas and Gaiters". בהמשך שיחק בסדרות "סטפטו ובנו", "The Liver Birds",‏ "Doomwatch", "המופע של דיק אמרי", "החיים הטובים", "הדוכסית מרחוב דיוק", "Happy Ever After",‏ "Rising Damp", "האזרת סמית', "Mind Your Language",‏ "The Fall and Rise of Reginald Perrin" ובתפקיד באני ניוברי בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". בשנות השמונים של המאה העשרים שיחק קווייל בשני תפקידים שבזכותם הוא מוכר ביותר. האחד בתפקיד דוכס ברוטון בדרמה התקופתית "נני" של ה-BBC. השני בתפקיד מלקום החבר הטוב ביותר של מדפורד בסיטקום "טרי ג'ון". הוא היה השחקן השלישי שגילם את הדמות אחרי טרנס אלכסנדר וטים בארט. עוד שיחק קווייל בתפקיד ראשי בסיטקום " Farrington of the F.O." של טלוויזיית יורקשייר לצדן של ג'ואן סימס ואנג'לה ת'ורן. תפקידים נוספים שלו בשנות השמונים היו ב-"The Nineteenth Hole" של ג'וני ספייט ובסיטקום "רק כשאני צוחק". ב-2006 הופיע קווייל במיני-סדרה "קו היופי" בתפקיד ג'פרי טיצ'פילד. בהמשך הופיע קווייל בתפקיד מר וילקוקס בסדרה הקומית "היפיז", אנתוני סטיבנס באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", וכן בתפקידי אורח בסדרות "The Bill", "רציחות במידסומר", "בחזרה לאחוזת העמק", ו-"Lab Rats". בתיאטרון הופיע קווייל במחזה "Afternoon at the Seaside" מאת אגאתה כריסטי וב-"Light Up The Sky". קווייל השתתף בסרטים "Night Train to Paris",‏ "Privates on Parade",‏ "Longitude",‏ "Seeing Red", ו-"Fish Tales". בתקופת הסרטת העונה השנייה של "פרינגטון", בית החווה של ג'ון קווייל ואשתו שימש למעון מקלט לבעלי חיים. הם החלו בכך ב-1976 כשאימצו שני חמורים מארגון "The Donkey Sanctuary" בסידמות' שבדבון. ב-1984 אימצו חמור נוסף. בעלי חיים נוספים בחווה הם פוני, סוס, שלושה כלבים מסוג פאג וחתול רוסי כחול. ג'ון קווייל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ג'ון קווייל

האם התכוונתם ל... ג'ון קווייל (שחקן) – שחקן אנגלי (נולד ב-1938) ג'ון קווייל (עורך דין) – עורך דין מהאי מאן (1693–1755) ג'ון קווייל (פוליטיקאי) – פוליטיקאי אמריקאי (1868–1930) ג'ון קווייל (שחקן רוגבי ליג) – שחקן רוגבי ליג אוסטרלי (נולד ב-1947)
פורד טרנזיט בס

פורד טרנזיט בס (באנגלית: Ford Transit Bus) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית כלי הרכב פורד אשר יוצר בין השנים 1936–1947. לאחר מלחמת העולם השנייה דגמי "פורד טרנזיט בס" היו האוטובוס האוניברסלי ששווקו על ידי "פורד". שלדת הרכב יוצרה על ידי חברת "Union City Body Company" שמקום משובה היה ב-"Union City, Indiana" (אנ') באינדיאנה. בין השנים 1941–1943, יוצאו דגמי "פורד טרנזיט בס" לקנדה, שלדת דגמי "פורד טרנזיט בס" יוצרו בקנדה על ידי "Brantford Coach & Body" בוינדזור (אונטריו). מנוע קדמי - יוצר בין השנים 1936–1939, יוצרו יותר מ-1,000 יחידות מנוע אחורי - יוצר בין השנים 1939–1947, יוצרו 12,500 יחידות (2 דלתות כניסה, 27 מושבים) מודל 70 מודל 81-B מודל 91-B "פורד טרנזיט בס", שנת 1937 "פורד טרנזיט בס", שנת 1947 "פורד טרנזיט בס" פורד פורד סדרת R פורד טרנזיט מדיה וקבצים בנושא פורד טרנזיט בס בוויקישיתוף "פורד טרנזיט בס" imcdb.org/vehicle Johnson, Gary (October–November 1982). "Remembering the little Fords". Model Transport. Chicago: Don Wolters Design Advertising (2): 41–43 "פורד טרנזיט בס"
טטרה 75

טטרה 75 (בצ'כית: Tatra 75) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1933–1942. סך הכול יוצרו 4,501 יחידות. 4 דלתות - סדאן (6 מושבים) 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה (4 מושבים) 2 דלתות - רודסטר (2 מושבים) 2 דלתות - טנדר "טטרה 75", 4 דלתות "טטרה 75" קופה, 2 דלתות "טטרה 75" - טנדר "טטרה 75" - טנדר "טטרה 75" "טטרה 75" - קבריולט מבט לתוך הרכב "טטרה 75" - קבריולט "טטרה 75" - קבריולט מבט לתא הנהג "טטרה 75" - קבריולט "טטרה 75" - קבריולט טטרה 20 טטרה 49 טטרה 52 טטרה 81 טטרה 87 טטרה 90 טטרה 605 מדיה וקבצים בנושא טטרה 75 בוויקישיתוף טטרה 75, בביצוע טטרה 75 רודסטר, סרטון באתר יוטיוב טטרה 75, סרטון באתר יוטיוב טטרה 75, סרטון באתר יוטיוב "טטרה 75" - מפרט טכני ומידות eurooldtimers.com/cze/galerie-stroj/2435-1934-tatra-75 "טטרה 75" - קבריולה, מפרט ומידות auta5p.eu/lang/en/katalog/auto.php?idf=Tatra-75-Cabriolet "טטרה 75" - מפרט auta5p.eu/lang/en/katalog/auto.php "טטרה 75" tatraclub.at/en/fahrzeuge/tatra/43-tatra-75 "טטרה 75" tripadvisor.com/LocationPhotoDirectLink טטרה 75 - תמונה velike-rodinne-auto "טטרה 75" קבריולה - תמונה r=auto_ojetiny&c=A080623_130743_ak_aktual "טטרה 75" קבריולה ecorra.com/en/galerie/preview "טטרה 75" - היסטוריה automobilrevue.cz/rubriky/automobily/historie/tatra-75