laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אד בגלי

אדוארד ג'יימס "אד" בגלי, האב. (באנגלית: Edward James "Ed" Begley, Sr.; ‏25 במרץ 1901 – 28 באפריל 1970) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. בגלי הוא זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1962 על תפקידיו בסרט "ציפור הנעורים המתוקה" על-פי מחזהו הנודע של טנסי ויליאמס. בגלי נולד בעיר הרטפורד בירת קונטיקט, בנם של חנה ומייקל ג'וזף בגלי, זוג מהגרים מאירלנד. התעניין במשחק עוד בגיל קטן ושיחק במחזות חובבים בהרטפורד. בגלי עזב את ביתו כשהיה ילד כדי לעבוד, בילה מספר שנים בצי האמריקאי ולאחר מכן החל לעבוד בברודוויי. רשם את הופעתו הראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1947 בסרטו של איליה קאזאן "בומרנג". בשנה לאחר מכן שיחק במותחן "סליחה, טעות במספר", במותחן הבילוש "הרחוב חסר השם" ובדרמה טולסה. בשנת 1956 זכה בגלי בפרס טוני על הופעתו במחזה "ירש את הרוח", בשנת 1965 הועמד לפרס אמי על הופעתו לצידו של מלווין דאגלס בהפקת הטלוויזיה שהופקה על פי אותו מחזה. החל להתפרסם בהוליווד לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 בדרמה "12 המושבעים" בתפקיד המושבע העשירי בעל המוסך הגזעני ובסרט הפשע של רוברט וייז "הסיכויים כנגד מחר". בגלי הפתיע את עולם הקולנוע בשנת 1962 כאשר הצליח לגבור על כוכב הקולנוע המצרי עומר שריף בהתמודדות על פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בגלי זכה באוסקר על הופעתו בדרמה "ציפור הנעורים המתוקה" בתפקיד הפוליטיקאי טום "בוס" פינלי. בגלי זכה לתפקיד גדול כשנתיים לאחר מכן בקומדיית המערבונים המוזיקלית המפורסמת "מולי בראון הלא ניתנת לטיבוע" בתור שיימוס טובין אביה של מרגרט בראון (דבי ריינולדס). בשנותיו האחרונות שיחק במערבון "תלה אותם גבוה" בתפקיד קפטן וילסון אחריו רודף מארשל ג'ד קופר (קלינט איסטווד), בסרט המרגלים הבריטי "מוח מיליון הדולרים" בתור איל הנפט גנרל מיידוינטר ובסרט האימה "אימת דאנוויץ'". ניהל בחייו שלוש מערכות נישואין: עם הלן ג'ורדן ממנה נולד לבגלי ילד אחד, דורת'י ריבס ואמנדה האף לה היה נשוי עד למותה, ממנה נולדו לבגלי שני ילדים, מביניהם השחקן אד בגלי הבן. בומרנג (1947) הרחוב חסר השם (1948) סליחה, טעות במספר (1948) לשבת יפה (1948) גטסבי הגדול (1949) כוכבים בכתר שלי (1950) עיר אפלה (1950) אתה בחיל הים עכשיו (1951) נקודת המפנה (1952) דדליין- ארצות הברית (1952) על שטח מסוכן (1952) כוכב בודד (1952) בוסט מאלון (1952) פטרונים (1956) 12 המושבעים (1957) הסיכויים כנגד מחר (1959) ההמלט הירוק (1961) ציפור הנעורים המתוקה (1962) מולי בראון הבלתי נלאית (1964) האוסקר (1966) יריית אזהרה (1967) מוח מיליון הדולרים (1967) תלה אותם גבוה (1968) הנוער לשלטון (1968) הדרך לסלינה (1970) אימת דאנוויץ' (1970) הנמלט (1965-1964) מדיה וקבצים בנושא אד בגלי בוויקישיתוף אד בגלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אד בגלי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אד בגלי, באתר AllMovie (באנגלית) אד בגלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אד בגלי, באתר Metacritic (באנגלית) אד בגלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אד בגלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אד בגלי, באתר Discogs (באנגלית) אד בגלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
חוק ראול

בכימיה פיזיקלית, חוק ראול קובע שלחץ הגזים הנמצאים בשיווי משקל נוזל-גז עם תערובת אידיאלית של נוזלים, הלחץ הכולל שווה לסכום לחצי האדים כפול השבר המולי של הגזים המרכיבים את התערובת. החוק נקרא על שם הכימאי פרנסואה-מארי ראול (François-Marie Raoult) שגילה אותו בשנת 1882. לדוגמה, עבור תערובת שני גזים: p = p A ∗ x A + p B ∗ x B + ⋯ {\displaystyle p=p_{\rm {A}}^{*}x_{\rm {A}}+p_{\rm {B}}^{*}x_{\rm {B}}+\cdots } כאשר: p i {\displaystyle p_{i}} הוא הלחץ החלקי של מרכיב i {\displaystyle i} בתערובת, p i ∗ {\displaystyle p_{i}^{*}} הוא לחץ האדים של המרכיב, x i {\displaystyle x_{i}} הוא השבר המולי של המרכיב בתערובת, הלחץ של כל מרכיב גזי בנפרד הוא: p i = p i ∗ x i {\displaystyle p_{i}=p_{i}^{*}x_{i}} . תמיסה המצייתת לחוק ראול במדויק ובכל ריכוז שהוא נקראת תמיסה אידיאלית. בתמיסה כזו אנתלפיית ההמסה היא אפס. לחץ חלקי חוק הנרי
ביילסקי

האם התכוונתם ל... האחים ביילסקי – קבוצת פרטיזנים יהודים, שהצילה יהודים בתקופת השואה ולחמה כנגד הכובשים הנאצים ותומכיהם המקומיים זאב בילסקי – חבר הכנסת מטעם מפלגת "קדימה", ראש עיריית רעננה ויושב ראש הסוכנות היהודית עדי בילסקי – שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע בילצקי
סרגיי סוקולוב

סרגיי סוקולוב (ברוסית: Сергей Леонидович Соколов‏; 1 ביולי 1911 – 31 באוגוסט 2012) היה קצין בדרגת מרשל ברית המועצות, ששימש כשר ההגנה של ברית המועצות בשנים 1984–1987. סרגיי סוקולוב נולד ביבפטוריה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחת פקיד. לאחר מהפכת אוקטובר המשפחה עברה לעיירה במחוז קירוב. לאחר סיום בית הספר סוקולוב החל לעבוד בחנות כלי בית. בשנים 1930–1932 הוא עבד במנגנון הקומסומול. בשנת 1932 סוקולוב גויס לצבא האדום ונשלח לחיל השריון. לאחר סיום קורס עבר לשרת במזרח הרחוק הסובייטי. בשנת 1938 במהלך קרבות עם היפנים באזור אגם חסן סוקולוב היה מפקד פלוגה. בתחילת מלחמת העולם השנייה נשלח לחזית אך כבר באוקטובר 1941 עבר לעבוד במטה חיל השריון. החל מינואר 1943 סוקולוב שירת בפיקוד השריון בחלק הצפוני של החזית. הוא סיים את המלחמה בקרליה בדרגת קולונל. בשנת 1947 סוקלוב סיים אקדמיה צבאית של חיל השריון במוסקבה. בשנת 1951 הוא סיים את האקדמיה הצבאית של המטה הכללי. הוא המשיך להתקדם בתפקידי פיקוד ובשנת 1960 התמנה למפקד ארמייה. בשנת 1965 סוקולוב התמנה למפקד הכוחות של פיקוד צבאי לנינגרד. באפריל 1967 סוקולוב הועבר למוסקבה והתמנה לסגן ראשון של שר ההגנה הסובייטי. בהיותו בתפקיד זה בשנת 1978 קודם לדרגת מרשל ברית המועצות. בשנים 1980–1985 סוקולוב פעל בארגון הכוחות הסובייטיים הלוחמים והפיקוד עליהם באפגניסטן זאת במקביל לתפקיד של הסגן הראשון של שר ההגנה. על פעילות זו בשנת 1980 (כבר בשלבים הראשונים של המבצע) הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות. ב-22 בדצמבר 1984 סוקולוב מונה לשר ההגנה של ברית המועצות. הוא כיהן בתפקיד זה עד ל-30 במאי 1987 כאשר פוטר בעקבות טיסת מתיאס רוסט. עד לשנת 1992 סוקולוב היה בין היועצים של משרד ההגנה. החל מתחילת שנות ה-90 סוקולוב פעל לריכוז ותאום בין ארגונים שונים העוסקים בתמיכה לגמלאי משרד הביטחון הרוסי. סוקולוב נפטר ב-31 באוגוסט 2012 שלושה ימים בלבד לאחר מות אשתו. הזוג הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. במהלך שרותו הצבאי הוענקו לו עיטורים שונים של ברית המועצות ושל מדינות נוספות לרבות אפגניסטן. את העיטור האחרון הוא קיבל בשנת 2011 לכבוד יום הולדתו ה-100. מדיה וקבצים בנושא סרגיי סוקולוב בוויקישיתוף סרגיי סוקולוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
מצב מטסטבילי

בתרמודינמיקה, מצב מטסטבילי או מצב יציב למחצה הוא מצב במערכת תרמודינמית בעל זמן מחצית חיים קצר מאוד ביחס למצבים אחרים, יציבים, במערכת. האנרגיה של מצב מטסטבילי היא מינימום מקומי אך לא מינימום מוחלט של המערכת. בדוגמה יומיומית, מצב מטאסטבילי דומה לערמה לא יציבה של חפצים: הערמה עלולה ליפול עקב כל מגע קל, או סתם ליפול מעצמה. כאשר החפצים בערימה האנרגיה גבוהה מאוד אך היא במינימום מקומי, כי אפשר לנדנד אותה בעדינות רבה והיא תישאר עומדת. כאשר כל החפצים נפלו לרצפה הם במצב יציב, כי האנרגיה שלהם במצב הנמוך ביותר במערכת. דוגמה קלאסית למצב תרמודינמי מטאסטבילי היא קירור-על: כאשר מקררים מים מזוקקים במקפיא הם יכולים להתקרר הרבה מעבר לטמפרטורת הקיפאון, אך כל מגע קל מקפיא את המים באופן מיידי. בתורת הקוונטים מצבי האנרגיה הם בדידים, כלומר אנרגיה של חלקיק יכולה להיות אחת מסדרה של ערכים. המצב בעל האנרגיה הנמוכה ביותר נקרא מצב היסוד של המערכת, שאליו היא תגיע לאחר זמן מספיק ארוך. לשאר המצבים יש זמני חיים שונים. גרעין של אטום רדיואקטיבי נמצא במצב מטאסטבילי: זמן מחצית החיים שלו ארוך מספיק כדי להתקיים כחומר בפני עצמו, אך בהדרגה הגרעינים מתפרקים למצבים יציבים יותר. בפליטה רדיואקטיבית סך האנרגיה של התוצרים נמוכה יותר מהאנרגיה של הגרעין המקורי. לעיתים המצב החדש הוא גם מטסטבילי והגרעין מתפרק בשרשרת תגובות, שבסופה מתקבל המצב היציב בעל האנרגיה הנמוכה ביותר. היפוך אוכלוסייה הוא מצב תרמודינמי שבו מרבית האטומים במערכת הם במצב קוונטי מטסטבילי בעל אנרגיה גבוהה. מצב זה הכרחי למשל כדי ליצור לייזר. כדי להגיע למצב היפוך משתמשים ברמה מטסטבילית עם זמן חיים קצר בהרבה מהרמה המבוקשת, ועם אנרגיה גבוהה יותר מהרמה הגבוהה המבוקשת (פעולה הנקראת שאיבה קוונטית). האלקטרונים נופלים מהר מאוד מהרמה היותר גבוהה לרמה המבוקשת, ונשארים בה מספיק זמן ליצירת פליטה מאולצת. מצב מטסטבילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גייל ניל

גייל ניל (באנגלית: Gail Neall; נולדה ב-2 באוגוסט 1955) היא שחיינית עבר אוסטרלית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. ניל נולדה בסידני שבניו סאות' ויילס, הצעירה מתוך ארבעה ילדים ובהיותה בת שנה עברה משפחתה לבריזביין. היא גדלה בבית שהייתה בו בריכה פרטית דבר שהיה נדיר בשנות ה-50. היא התאמנה בהדרכתו דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, קווין ברי, בוב וינדל, בראד קופר ובוורלי ויטפילד). במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1970 זכתה ניל במדליית כסף בשמחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:15.82 דקות.[1]. באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה ניל במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 5:02.97 דקות, לפני לזלי קליף מקנדה (5:03.57 דקות) ונובלה קליגאריס מאיטליה (5:03.99 דקות). היה זה שיפור לשיא בן ה-4 שנים של קלאודיה קולב מארצות הברית (5:04.7 דקות), שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי אנגלה פרנקה ממזרח גרמניה (5:01.10 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:21.88 דקות ובמקום 15 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.64 דקות. באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 השתתפה ניל אך לא זכתה במדליית כלשהי. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכתה ניל במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:21.66 דקות. בשנת 1996 זכתה ניל להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[2] התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית) גייל ניל, באתר olympedia.org גייל ניל, באתר Swimrankings
שמחוני

האם התכוונתם ל... אהוד שמחוני – תת-אלוף בצה"ל אורי שמחוני – אלוף בצה"ל אסף שמחוני (1956-1922) - אלוף בצה"ל יהודית שמחוני (1991-1902) - חברת הכנסת הראשונה מטעם מפא"י יעקב נפתלי שמחוני (1926-1884) - משכיל יהודי, היסטוריון ומתרגם עוגניה שמחוני (1982-1922) - שדרנית, עורכת ומנהלת תוכניות רדיו ומפיקת טלוויזיה ישראלית גלעד שמחוני שחקן כדורסל שמחון
לזלי קליף

לזלי קליף-טינדל (באנגלית: Leslie Cliff-Tindle; נולדה ב-11 במרץ 1955) היא שחיינית עבר קנדית, בעלת מדליית כסף אולימפית במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. קליף נולדה בוונקובר, שבקולומביה הבריטית. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בשנת 1971 זכתה קליף בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:30.03 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:13.31 דקות [1]. באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה קליף במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 5:03.57 דקות, תוצאה טובה משיא העולם בן ה-4 שנים של קלאודיה קולב מארצות הברית (5:04.7 דקות), אחרי גייל ניל מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 5:02.97 דקות ולפני נובלה קליגאריס מאיטליה (5:03.99 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.83 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:25.80 דקות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.29 דקות, במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.83 דקות, כשחיינית אחרונה היא קבעה תוצאה ב"זינוק שליחות" של 1:00.41 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:31.56 דקות. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכתה קליף בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.13 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:01.35 דקות [2]. לזלי קליף, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לזלי קליף, באתר olympedia.org לזלי קליף, באתר Swimrankings
ברקלדו

ברקלדו (בספרדית: Barakaldo) היא עיר נמל ותעשייה בחוף הצפוני של חבל הבסקים בספרד, במחוז ביסקאיה. ברקלדו נמצאת במרחק הליכה מבילבאו, מזרחית לה. העיר ממוקמת על הגדה השמאלית של אסטואר בילבאו. ברקלדו הייתה בעבר עיר תעשייה גדולה ושימשה כאזור שירות לנמל בילבאו. כיום ברקלדו משמשת בעיקר כעיר למגורים, והבניינים מחליפים את אזורי התעשייה. בברקלדו מתגוררים כמאה אלף תושבים נכון לשנת 2013. לפי אנציקלופדיה בריטניקה משנת 1911, ברקלדו היא אחת הערים שהתפתחו בקצב הכי מהיר בספרד, וכמעט הכפילה את אוכלוסייתה בין השנים 1880 ו-1900. מהגרים רבים הגיעו להתיישב בעיר בתקופה זו, ועבדו במפעלי הברזל והדינמיט. באותו זמן שגשגו המכרות של מחוז ביסקאיה, הוארכו מסילות הברזל באזור, והקרקע החקלאית באזור נוצלה לגידולי תירס וגפנים. לאחר תקופה זו, ברקלדו היוותה תחנת סיום לקו הרכבת למכרות הברזל, ותעשיית הפלדה פרחה עד לשנות ה-80 של המאה ה-20. בתקופה זו החל מיתון כלכלי, ותעשיית הברזל והפלדה נפגעה בצורה משמעותית. בעשורים האחרונים עברה ברקלדו שינויים באופי העיר, כאשר נסגרו מפעלי תעשייה מרכזיים (כמו סניף של המפעל האמריקאי לייצור חשמל באבקוק אנד וילקוקס). נשארו בברקלדו מספר מפעלי תעשייה, אך רוב השטחים הוסבו לשטחי מגורים, קניונים ופארקים. מפעל אחד בברקלדו הוסב לסניף של איקאה, ומפעל אחר משמש כיום את מרכז התערוכה והירידים של העיר בילבאו הסמוכה. בתקופת השיא של התעשייה בברקלדו, האוכלוסייה הגיעה למעל מאה אלף תושבים בתחילת שנות ה-90. עם עזיבת מפעלי התעשייה, נטשו את העיר תושבים רבים, ובשנת 2002 העיר מנתה 95 אלף תושבים בלבד. בשנים האחרונות ברקלדו נהנית מהגירה חיובית, ובשנת 2013 כללה 100 אלף תושבים. ברקלדו נהנית מחיבור למערכי הרכבת התחתית של בילבאו והרכבת הפרברית, ובתחומה ארבע תחנות של הרכבת התחתית ועוד שתי תחנות של הרכבת הפרברית. ברקלדו מחוברת בקווי אוטובוס לשאר חלקי מחוז ביסקאיה, וקרובה מאוד לבילבאו, ממנה אפשר להגיע לכל חלקי ספרד. בתוך ברקלדו יש מערכת עצמאית של קווי אוטובוס פנימיים, ובתכנון קו רכבת חשמלית נוסף, שיחבר את ברקלדו עם שאר הפרברים של בילבאו. ברקלדו שוכנת קרוב מאוד לכביש המהיר A8, המחבר אותה עם ערים בחלק הצפון מערבי של ספרד, כמו סנטאנדר, חיחון, באאמונדה ואוביידו. ישנם שירותי מעבורת, המקשרת את ברקלדו עם העיר ארנדיו שנמצאת בצד המזרחי של אסטואר בילבאו. ברקלדו רחוקה 15 קילומטר מנמל התעופה בילבאו, המשמש לטיסות בינלאומיות. אתרי התיירות העיקריים של ברקלדו הם הגן הבוטני המקומי, מרכז התערוכה והירידים של בילבאו, וגשר קסטרצ'נה שנבנה בימי הביניים. בעיר פסלי רחוב רבים. בכל חודש יולי נחגג בברקלדו פסטיבל "המסיבות של כרמן", הכולל הופעות חיות תחת כיפת השמיים, ירידים שונים ומסיבות עד אור הבוקר. בעיר ממוקמת לשכת תיירות. קבוצת הכדורגל העיקרית של ברקלדו היא מועדון כדורגל ברקלדו, המשחקת בליגה הספרדית השלישית נכון לעונת 2016/17. הקבוצה משחקת באצטדיון העירוני, קאמפו דה לאססארה, המכיל 8000 מקומות ישיבה. בעיר ישנו אולם כדורסל עצום בגודלו המכונה ביסקאיה ארנה, ומכיל 18640 מקומות. האולם הוא חלק ממרכז התערוכה והירידים של בילבאו. אולם זה אירח משחקים במסגרת גביע העולם בכדורסל 2014 שנערך בספרד כולה. ספורטאים מפורסמים שהגיעו מברקלדו הם מאמן הכדורגל חבייר קלמנטה והכדורגלן אסייר דל הורנו. מדיה וקבצים בנושא ברקלדו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברקלדו אתר העיר ברקלדו ברקלדו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פנימיית שטיינברג

פנימיית שטיינברג היא פנימייה השוכנת בעיר כפר סבא ומופעלת על ידי האגודה לקידום החינוך. מנהלת הפנימייה היא לירז אייל (בוגרת הפנימייה). הפנימייה נוסדה בשנת 1967 על ידי עיריית כפר סבא והאגודה לקידום החינוך, במטרה לאפשר לילדים ברוכי כישרונות ובעלי יכולת לימודית גבוהה, שתנאי החיים בסביבתם אינם מאפשרים להם לממש את הפוטנציאל שניחנו בו, למצות את יכולתם הלימודית והחברתית. בתי המגורים הראשונים הוקמו בפאתי כפר סבא, מכספי עיריית כפר סבא ועיזבון פירסט, תורם אמריקני שהוריש את כספו לטובת ילדי ישראל. מאוחר יותר תרמו סול ובטי שטיינברג, זוג נדבנים אמריקנים, תרומה נוספת, וכך קיבלה הפנימייה את שמה. בשנת 2017 מלאו לפנימייה 50 שנה. ארבעים שנים מתוכן הפנימייה הייתה מנוהלת על ידי דוד מיזלמן. את חגיגות היובל הפנימייה ציינה בחודש מאי 2017. במהלך השנים פותח בשטיינברג דגם ייחודי של "פנימייה בעיר", המאפשר לחניכים ליהנות מתחושת בית, לצד האפשרות ללמוד במערכות החינוך העירוניות. חניכי הפנימייה לומדים בשמונה בתי ספר בעיר: חטיבות הביניים שז"ר ושרת יורם טהרלב בר לב ואלון.והתיכונים כצנלסון, גלילי, הרצוג, רבין, אורט שפירא. הפנימייה מקיימת קשרי גומלין עם מוסדות התרבות, הפנאי והקהילה בעיר, בנוסף לכלל תנועות הנוער ונבחרות הספורט. דגם ייחודי זה מאפשר לכל חניך לבחור נתיב לימודי וחברתי המאפשר לו לממש את יכולתו וכישרונותיו. חניכי הפנימייה מחולקים לחמש קבוצות: בוגרי הפנימייה, תלמידי שכבת י"ב, תלמידי שכבת י"א, תלמידי שכבת י', והשכבה הצעירה- שכבות ז'-ט'. לכל קבוצה צוות חינוכי המונה מדריך ומדריכה. כמו כן, מלווה את הקבוצות אם בית וצוות טיפולי צמוד, הפועלים בשיתוף פעולה למען הצלחת החניכים. בפנימייה ישנו מח"מ - מרכזיה חינוכית מקומית. בקמפוס 7 בתי מגורים, חדר אוכל, ספרייה, חדר מחשבים, חדר מוזיקה, אמפיתיאטרון, דשא לישיבה בחברה, מגרשי קט-רגל וכדורסל צמודים. בשטח הפנימייה נמצאים גם משרדים של חברות היי-טק העוסקות בחינוך (הפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו ומפרש). מרכז למידה - כדי לגשר על הפער בין רמת הלימודים בערים מהן מגיעים החניכים, לבין רמת הלימודים בכפר סבא, פועל בפנימייה מרכז המעניק תגבור לימודי בכל המקצועות. הלמידה מתקיימת בקבוצות קטנות או באופן פרטני על ידי מורים מקצועיים. קדם עתידים - תוכנית בת של תוכנית עתידים, המאתרת את החניכים המצטיינים ביותר, ומעניקה להם תגבור במטרה לכוונם ללימודים אקדמיים בתחומי המדעים, ההנדסה והרפואה. החניכים זוכים לתגבור במקצועות מתמטיקה, פיזיקה ואנגלית. בנוסף, משלבת התוכנית פעילויות חשיפה לאקדמיה, מחנות קיץ וסדנאות מנהיגות. אורית זוארץ - חברת הכנסת ה-18. תמיר גרינברג - משורר, מחזאי ואדריכל. משמש כראש המחלקה לאדריכלות ועיצוב פנים בשנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב. יוסי אבני-לוי - סופר ודיפלומט ישראלי. נאווה מדינה - שחקנית וזמרת פנינה מוצפי-האלר - פרופסור חבר לאנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ופעילה חברתית ישראלית. משה שרון - סופר, מאמן אישי ומרצה אתר האינטרנט הרשמי של פנימיית שטיינברג אתר האגודה לקידום החינוך קנאה של נער החומד את אשר לידידו, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2005
נמל התעופה הבין-לאומי טשקנט

נמל התעופה הבינלאומי טשקנט על שם אסלאם קרימוב (באוזבקית: Toshkent Xalqaro Aeroporti) הוא נמל תעופה הנמצא כ-10 ק"מ דרומית לעיר טשקנט בירת אוזבקיסטן, והוא נמל התעופה הגדול ביותר בה וגם העמוס ביותר בכל מרכז אסיה מבחינת כמות נוסעים. בשנת 2012 עברו דרך הנמל כמעט 3 מיליון נוסעים. הנמל הוא בסיסה של חברת התעופה הלאומית אוזבקיסטן איירווייז. כיום פועלים בנמל התעופה שני טרמינלים - טרמינל 2 המשמש לטיסות בינלאומיות מכלל חברות התעופה, וטרמינל 3, אשר נחנך בשנת 2011, המשמש לטיסות פנים-ארציות של חברת אוזבקיסטן איירווייז. נמל התעופה, ובמיוחד טרמינל 2, סובל מבעיות יעילות אשר באות לידי ביטוי בעת נחיתה בו זמנית של מספר טיסות, כשהנוסעים המגיעים בטיסות אלו נאלצים להמתין בתורים ארוכים לביקורת הדרכונים ואיסוף הכבודה עקב כמות מוגבלת של עמדות שירות (4 עמדות ביקורת דרכונים ו-3 מסועי איסוף כבודה בלבד). לקראת שנת 2030 צפוי נמל התעופה להיסגר ולהיות מועתק למיקום חדש. מהנמל מופעלות טיסות למגוון יעדים ברוסיה ובחבר המדינות, מזרח אסיה, אירופה, המפרץ הפרסי, וכמו כן טיסות לניו יורק, איראן, טורקיה וישראל. טיסות פנים-ארציות מופעלות מהנמל לכל הערים הגדולות במדינה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי טשקנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי טשקנט
התעמלות מוח

האם התכוונתם ל... אימון מוחי – תרגול אזורים במוח על ידי התמודדות ממוקדת עם משימות הדורשות הפעלה יעילה של אזורים אלו, במטרה לשפר למידה ומיומנויות קוגניטיביות. נוירופידבק – סוג של ביופידבק המודד את פעילות המוח בזמן אמת באמצעות אלקטראנצפלוגרפיה (EEG) או המואנצפלוגרפיה (HEG), על מנת ללמד ולאמן מטופל לשלוט בגלי המח שלו. התעמלות המוח (פרויקט) – פרויקט הכולל 26 פעילויות פיזיות וקוגניטיביות שנועדו לשפר את תפקוד המוח.
אוקיינוס הסערות

אוקיינוס הסערות (בלטינית: Oceanus Procellarum) הוא הים הירחי הגדול ביותר. הוא נמצא בצידו המערבי של הצד הנראה של הירח. השם ניתן על ידי אסטרונום איטלקי ג'ובני בטיסטה ריצ'ולי בשל ההנחה שרווחה בזמנו כי מזג האוויר בכדור הארץ מושפע ממופעי הירח והסערות מתחילות עם הופעת האוקיינוס. אורכו מצפון לדרום גדול מ-2,500 ק"מ, ושטחו בערך 4,000,000 קילומטרים רבועים. בדומה לשאר ימות הירח נוצר אוקיינוס הסערות על ידי לבת בזלת שיצרה עמק בתקופה הקדם אימבריית. בחלקו הצפון-מזרחי מופרד האוקיינוס מים הגשמים על ידי הרי קרפטים. בצדו הצפון מערבי נמצא מכתש אריסטרכוס, שהוא הנקודה הבהירה ביותר בצדו הנראה של הירח. בצדו הצפוני הוא מסתיים בסינוס רוריס. הגשושיות הראשונות שנחתו בשטח האוקיינוס היו הגשושיות הסובייטיות לונה 5, לונה 9 ולונה 13, והגשושיות האמריקאיות ריינג'ר 7, סרוויור 1 וסרוויור 3. ב-19 בנובמבר 1969 רכב הנחיתה הירחי של משימת אפולו 12 הביא את פיט קונראד ואלן בין לטבעת השנייה של האוקיינוס, המכונה הים הידוע. הם נחתו במרחק 300 מטרים מן הגישושית סרוויור 3 ובמרחק 370 מטרים דרומית למכתש קופרניקוס. במהלך שהותם אספו כ-45 קילוגרמים מסלע הירח, שהיה בהיר יותר מזה שבים השלווה, והובא חזרה לכדור הארץ. מדיה וקבצים בנושא אוקיינוס הסערות בוויקישיתוף
יוסף צדנר

יוסף צדנר (בגרמנית: Joseph Zedner; ‏10 בפברואר 1804, גרוס-גלוגאו ‏– 10 באוקטובר 1871 ברלין) היה ביבליוגרף יהודי-גרמני וספרן. בצעירותו למד תורה מפי הרב עקיבא איגר, אחרי שגמר את לימודיו הוא עבד כמורה בבית ספר יהודי במקלנבורג-שטרליץ. אחד מתלמידיו היה המילונאי דניאל סנדרס. ב-1832 התחיל לעבוד כמורה פרטי במשפחת סוחר הספרים א. אשר בברלין, ומאוחר יותר עסק גם כן במסחר בספרים. היות שלא הצליח במסחר התחיל לעבוד כספרן במחלקה לעברית במוזיאון הבריטי בלונדון. הוא נשאר שם עד 1869 כאשר בשל בריאותו המעורערת נאלץ להתפטר. הוא חזר לברלין שם בילה את שתי שנותיו האחרונות. זמן קצר אחרי התחלת עבודתו במוזיאון הבריטי רכשה הספרייה את ספרייתו של הביבליופיל חיים מיכל (Heimann J. Michael) מהמבורג אותה קיטלג צדנר. צדנר כתב את הספרים הבאים: Auswahl Historischer Stücke aus Hebräischen Schriftstellern vom Zweiten Jahrhundert bis in die Gegenwart, mit Vocalisiertem Texte, Deutscher Uebersetzung und Anmerkungen – מבחר של קטעים מחיבורים של סופרים עבריים מהמאה השנייה עד זמננו, עם ניקוד, תרגום לגרמנית והערות. ברלין 1840. Catalogue of the Hebrew Books in the Library of the British Museum – קטלוג של הספרים העבריים בספריית המוזיאון הבריטי. לונדון, 1867. Ein Fragment aus dem Letzten Gesange von Reineke Fuchs – קטע הפואמה האחרונה של ריינקה פוקס. ברלין, 1871. סאטירה פואטית על נפוליאון השלישי. הוא תרם למהדורת ספר המסעות של בנימין מטודלה שיצא לאור בלונדון בשנת 1840. בזמן שהותו בלונדון פרסם מהדורה שנייה של פירוש אברהם אבן עזרא למגילת אסתר. הוא כתב לה מבוא בשם "ויוסף אברהם". Moritz Steinschneider, in Magazin für die Literatur des Auslandes, 1871, No. 44, abstracts of which are given in Allg. Zeit. des Jud. 1871, pp. 116–118, and in Generalanzeiger für die Gesammten Interessen des Judentums, Berlin, Feb. 22, 1904 יוסף צדנר (1804-1871), דף שער בספרייה הלאומית ע"פ הערך איגר (אגר) ר' עקיבא בן משה. באנציקלופדיה העברית, ירושלים-תל אביב, תשי"ד-תשמ"ג, כרך ב, עמ' 629.
היכל התרבות באר שבע

היכל התרבות באר שבע הוא מבנה ציבורי השייך להסתדרות העובדים הכללית. שוכן במרכז האזרחי בבאר שבע, בשדרות יצחק רגר, בסמוך לבניין עיריית באר שבע. הוא נועד לארח הצגות ומופעים מגוונים. ההיכל הוקם בסוף שנות ה-80. בעבר הוצגו בו חלק מהצגות תיאטרון באר שבע. משנות ה-90 פעלה מסעדה איטלקית "ריגולטו" בהיכל במשך שנים רבות ואחריה פעלה מסעדה סינית "ג'ייד פאלאס". המבנה כולל שני אולמות: האולם המרכזי, המיועד לקהל של עד 592 איש; ו"במה 2", החדשה יותר, המיועדת לקהל של כ-160 איש (או 100 איש במסגרת "קפה תיאטרון" הכולל שולחנות). המבנה שופץ בשנת 2003. ערך זה הוא קצרמר בנושא מבנים ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניית אספקה לאסדות

אוניית אספקה לאסדות (באנגלית: Platform supply vessel; בר"ת PSV) היא אונייה אשר עוצבה במיוחד למשימות אספקה לאסדות קידוח. אורכן של אוניות אלה נע בין 20 ל-100 מטרים והן ממלאות משימות מגוונות לצורכי אסדות הקידוח. אוניות אספקה רבות מעוצבות עם מבנה עילי ובראשו גשר האונייה, הממוקם סמוך לחרטום, עיצוב המותיר סיפון בודד, בעל גישה נוחה בחלקה האחורי של האונייה. חלק מאוניות האספקה מצוידות אף במנחת מסוקים מעל הגשר, ובמנוף בעל כושר הרמה גדול לטעינה ופריקה של משאות מן הסיפון. משימתן העיקרית של אוניות האספקה היא לשנע מוצרים שונים, חלקי חילוף ואנשי צוות בין אסדות קידוח ומבנים ימיים אחרים לבין הנמל. תפקידה העיקרי של אוניית אספקה הוא לשנע ציוד בין אסדת קידוח ימי לבין החוף. עיקר מטענה של אוניית אספקה טיפוסית המשרתת אסדת הקידוח הוא מיכלי בוץ קידוח, מלט ימי, סולר, מי שתייה ומים לשימושים אחרים, כימיקלים שונים לצורך תהליך הקידוח. אסדות קידוח זקוקות כמעט תמיד לאספקה שוטפת של דלק, מים וכימיקלים. אוניית האספקה מחזירה אל הנמל חומרים למחזור, או להטמנה. האונייה אינה משמשת בדרך כלל לשינוע נפט גולמי. על סיפונן של אוניות האספקה יש כלים מיוחדים למילוי משימותיה. ברוב אוניות האספקה קיים שילוב של מכלי מוצרים מתחת לסיפון ומטענים המונחים על גבי הסיפון. חלק מאוניות האספקה מצוידות בתותחי מים לצורך כיבוי שרפות העלולות לפרוץ על אסדת קידוח. חלק מאוניות האספקה מצוידות בחומרים וכלים לטיפול בזיהום נפט בים. קיימות אוניות אספקה המצוידות בכלים ל"חידוש" בארות נפט, לצורך הגברת יכולת ההפקה. צוות אוניית אספקה טיפוסית יכול למנות עד 20 איש, אולם על רוב אוניות האספקה קיים צוות מצומצם יותר מטעמי חיסכון. צוות אוניית אספקה מתגורר בדרך כלל במגורי צוות על האונייה לתקופות ארוכות של 3-6 שבועות, ולעיתים אף לתקופות ארוכות יותר. משמרות העבודה הן בדרך כלל ארוכות, עד 12 שעות במשמרת.