נעמן בלקינד

נעמן בֶּלְקִינְד (16 בדצמבר 1888 – 16 בדצמבר 1917 א' טבת התרע"ח) היה מחברי ארגון ניל"י שתפיסתו על ידי העות'מאנים, בספטמבר 1917, סימנה את קיצו של הארגון. בלקינד נתלה בדמשק בדצמבר אותה שנה, ביחד עם יוסף לישנסקי. נעמן נולד בגדרה לפנינה ושמשון בלקינד, מאנשי ביל"ו וממייסדי ראשון לציון. הוא אחיינה של סוניה בלקינד רופאת הנשים הראשונה בישראל, ישראל בלקינד, מנהיג הבילויים, ובן דודו של אבשלום פיינברג, אף הוא חבר ניל"י. בלקינד הושפע רבות ממנו ומרוחו הלאומית. בצעירותו למד בלקינד בבית הספר בראשון לציון. בהמשך למד בבית הספר כל ישראל חברים בירושלים ובמצרים. בלקינד היה מראשוני היהודים לשרת בצבא הטורקי, אולם בעקבות התחברותה לגרמניה במלחמת העולם הראשונה והבנתו שגורל האימפריה העות'מאנית נחרץ, נענה לאבשלום פיינברג והיה מראשוני המצטרפים לניל"י. עוד בימים הראשונים של פעילותה הגיש לה סיוע, ובהמשך הפך למרכז הפעילות באזור הדרום, הוא אזור החזית. ממקום עבודתו, משרדי היקב בראשון לציון, הכיר קצינים טורקיים רבים, אשר בעזרתם יכול היה להודיע על תנועות הצבא, האספקה והמצב בחזית. בספטמבר 1917, ניסה לחצות את קווי החזית, בדרכו למצרים, במטרה לגלות את נסיבות העלמו של אבשלום פיינברג. בדרכו לשם נתפס ונכלא בכלא בבאר שבע, שם נשפט ונידון לתלייה, ואף הוכן גרדום לצורך ביצוע גזר הדין במרכז גן אלנבי. בהמשך שינו הטורקים את דעתם כדי לשאוב מפיו מידע. בניל"י תוכנן לשחררו על ידי שוחד או על ידי כניסה חמושה אל כלאו (כשאנשי ניל"י מחופשים לז'נדארמים טורקים), אך זה לא מומש. בינתיים נשבר בלקינד בחקירתו וסיפק לעות'מאנים פרטים על הרשת[דרוש מקור]. בעקבות זאת, החל מרדף אחר יתר אנשי ניל"י. בלקינד הועבר לאחר תקופה קצרה לבית כלא בדמשק ושם בוצע גזר הדין בתלייה. גזר דינו הוצא לפועל יחד עם יוסף לישנסקי, בא' בטבת ה'תרע"ח (16 בדצמבר 1917). יתר חברי ניל"י לא הוצאו להורג על ידי הטורקים. גזרי דין מוות נפסקו גם לבן דודו של בלקינד, אבשלום פיינברג, ולאחיו הצעיר איתן בלקינד. אבשלום פיינברג נהרג לפני כן ללא ידיעת הטורקים וגזר הדין נפסק שלא בפניו. גזר דינו של איתן בלקינד נדחה בשל גילו הצעיר, ובינתיים הצליח להימלט מידי הטורקים בזמן המולה שהשתררה בהתקפה בריטית על השיירה שבה היה. עצמותיהם של שני עולי הגרדום הועלו לארץ ישראל לאחר הכיבוש הבריטי והוטמנו בראשון לציון ב-24 באוקטובר 1919. נעמן בלקינד הניח אישה, רעיה בלקינד, ותינוק בן שנה. ב-1927 הקימו אחיו של בלקינד, ישי ואיתן, את אולם הקולנוע הראשון בראשון לציון, "קולנוע נעמן", על שמו. הבניין נהרס בעשור הראשון של המאה ה-21. חמישים שנה לאחר מותו הוכר נעמן בלקינד כהרוג מלכות על ידי מדינת ישראל ולמעלה משישים שנה לאחר מותו הוענק למשפחתו אות ניל"י בגין פעילותו במחתרת זו. בתאריך 22 בדצמבר 1982 דאר ישראל הנפיק גיליון מזכרת של 20 בולי דאר שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה" . אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרו של בלקינד שדיוקנו מופיע עליו. האמנית רות בקמן מלכא עיצבה את הדיוקן והאמן אריה גלזר עיצב את הגיליון. מדיה וקבצים בנושא נעמן בלקינד בוויקישיתוף קורות החיים של נעמן בלקינד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון דוד תדהר (עורך), "נעמן בלקינד", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2288 נדב מן, משפחת פיינברג: בחזרה לימי ראשית הציונות, באתר ynet, 4 ביולי 2008 נדב מן, משפחת פיינברג: בחזרה לימי ראשית הציונות ב', באתר ynet, 11 ביולי 2008 נעמן בלקינד באלבום המשפחות - עדת ראשון לציון מראשון לציון לדמשק: סיפורו של נעמן בלקינד, היסטוריום 56, 13.1.2020, אתר המרכז ללימודי רוח בספרייה הלאומית איתן בלקינד, אחיו של נעמן בלקינד על ניל"י, המשקיף, 12 בינואר 1940 לראשון לציון הובאו לקבורה, המזרחי, 3 בדצמבר 1919 מאורעות השבוע, הצפירה, 11 בדצמבר 1919 יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח - תשס"ב, קטלוג מס' 14, רשות הדאר - השירות הבולאי, כתר הוצאה לאור, 2008, עמ' 227 ‏