מסע אלונקות (סרט)

מסע אלונקות הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1977 בבימויו של ג'אד נאמן ובכיכובם של מוני מושונוב, גידי גוב, שלמה בראבא ודליק ווליניץ. הסרט פרץ דרך חדשה בגישתו הביקורתית של הקולנוע הישראלי כלפי האתוס הצבאי. את התסריט כתבו דניאל הורוביץ, קובי ניב, רחל נאמן ורנן שור, והצילום נעשה על ידי חנניה בר. הבמאי, ג'אד נאמן, שירת בנח"ל המוצנח ובחטיבת הצנחנים כקצין לוחם ומאוחר יותר כרופא גדודי. הפסקול הוקלט על ידי להקת ששת, ויצא לאור כתקליט. סרט זה היה מהסרטים הראשונים בנושא של התאבדויות בצה"ל. בשנת 2014 יצא הסרט לראשונה בפורמט DVD, ובשנת 2016 ערך נאמן רסטורציה לסרט. חלקו הראשון של הסרט עוקב אחר צביקה וייסמן (מוני מושונוב), בחור ישראלי עירוני שרצה להיות לוחם, ולשם כך העלה פרופיל כדי להתקבל לטירונות בחטיבת הצנחנים. וייסמן רוצה להיות צנחן בשל ערכי החברה הסובבת אותו, וזאת אף על פי שהוא לא מצליח להשתלב בה. בתחילת הסרט, כשרופא המחלקה מבקש להדגים עצירת שטף דם על אחד החניכים, תוך שהוא מבקש אחד "שיהיה רזה, שיראו עצמות", הפלוגה של וייסמן מנדבת אותו. הוא מתבקש להתפשט לקול החיילים הלועגים לגופו. באותו ערב, מפקדי הפלוגות השונים דנים על וייסמן, ויאיר, המ"פ של וייסמן (גידי גוב), מסרב בתוקף להעבירו למחלקה אחרת, זאת לאחר שההצעה עולה על ידי דוביק המ"מ (דליק ווליניץ). למחרת, המחלקה יוצאת למסע אלונקות. חרף מאמצו של וייסמן להחזיק מעמד, הוא נשבר בשלב מוקדם ומבקש מיאיר לעצור בדחיפות בטענה שהוא צריך לשלשל. המחלקה עוצרת בשביל שוייסמן יוכל להתפנות, והוא לעומת זאת משתין ונח על אבן. אחד מהמפקדים רואה אותו נח, בועט בו ואומר לו לחזור למחלקה. בהמשך מסע האלונקות הוא קורס ומפיל את האלונקה ואת חברו למחלקה שנמצא עליה, ועקב כך מעלים את וייסמן לאלונקה בכוח, וחבריו לפלוגה מאיימים עליו ומתעללים בו. יאיר אשר מאוכזב מוייסמן, מזהיר אותו מההתנהגות שלו, ובתגובה מחליט וייסמן לרדת מהאלונקה ולנסות לברוח מהמחלקה שלו. המפקדים שלו תופסים אותו ודורשים מחבריו למחלקה לקשור אותו לאלונקה ולהמשיך במסע. בתום המסע ניגש וייסמן למב"ס (יאיר רובין) ומסביר לו שירדו עליו במסע ועקב כך הוא נשבר. כתוצאה מכך, יאיר מקבל נזיפה ממנו ומזהיר אותו מהתנהגותו כלפי וייסמן. בהמשך, וייסמן נכנס להתקלח עם חבריו למחלקה, ואלו נוגעים בו, צוחקים על גופו ומנסים להפשיט אותו בכוח בניגוד לרצונו. חברו היחיד של וייסמן, משה (שמעון כהן) מנסה לבלום את ההתעללות בוייסמן, אך לבסוף מגיע למקלחות אחד המפקדים ופוקד עליהם לצאת מהמקלחת. בלילה שטרית (יואל ליבה), אחד מחבריו של וייסמן למחלקה קם לשמירה, ומבחין בטרנזיסטור פועל שנמצא באוהל של וייסמן. בתגובה הוא מנסה לכבות אותו ומפיל את האוהל של וייסמן. וייסמן הכועס מחליט לזרוק את הטרנזיסטור פועל לבור, וכתוצאה מכך המפקדים מעירים את הפלוגה בלילה ויאיר מבקש מוייסמן להוציא את הטרנזיסטור. וייסמן לא מצליח להוציא את הטרנזיסטור, ובסופו של דבר, אחד המפקדים יורה בטרנזיסטור. יאיר מצווה על וייסמן להיכנס למעצר ועל הפלוגה להישאר שבת. בבוקר למחרת וייסמן מבריז ממסדר וטוען בפני יאיר שהוא במעצר. הוא מסביר לו שמתעללים בו והוא רוצה ללכת לראות קב"ן, אך יאיר לא מאשר זאת, ומבקש שיספר לו מה מפריע לו. וייסמן טוען שהיחס של המ"כ דאבל (עמי טראוב) אליו הוא לא הגיוני, ובתגובה יאיר עונה לו כי "אין היגיון בצבא" ומבהיר לו שאם הוא רוצה להיות צנחן, הוא צריך להתאמץ. לאחר המסדר, שטרית וחבר נוסף מגיעים אל וייסמן ודוחפים לו ביצים קשות לפה בכוח. בסוף היום, כשהמחלקה משתחררת הביתה לשבת וייסמן מסרב לחזור עם ההורים שלו ומבקש מהם ללכת. בסופו של דבר, וייסמן נהרג בעיצומו של תרגיל אש ספק בהתאבדות וספק משום שהתבלבל. חלקו השני של הסרט עוקב אחר דמותו של יאיר. בשבעה של וייסמן, כאשר הוריו שואלים אותו על אירוע המוות, הוא "מעדן" ו"מסלף" פרטים אודות שיחה שארעה בינו לבין וייסמן, רגע לפני מותו. בעקבות המקרה, משעה המב"ס את יאיר "עד להודעה חדשה". בהמשך, חוקר מצ"ח בשם שיינפלד (שלמה בראבא) מגיע למחלקה לחקור את מותו של וייסמן. כשהוא מתשאל את יאיר, יאיר מסלף פרטים אודות מותו של וייסמן שוב כמו שכבר עשה בשיחה עם הוריו של וייסמן. בסופו של דבר, יאיר חוזר לפלוגה, ופוקד על משה לעזור לרס"פ בעבודות המטבח, וזאת לאחר שהוא האשים אותו במותו של וייסמן. כדי ליצור רמת אמינות גבוהה אצל הצופים, התייצבו שחקני הסרט במאהל של פלוגת מאי 1976 בפיקודו של סגן יום טוב סמיה מגדוד 202, שהייתה אז באימון מתקדם במסלול בגבעות קולה-בית נחמיה. השחקנים וצוות ההפקה של הסרט שהו במאהל מספר ימים והשתתפו בישיבות הסגל של הפלוגה, יצאו עם הפלוגה לאימונים ומסעות ומאהל הפלוגה שימש רקע ותפאורה לצילומי הסרט. אף שהבמאי הגיע מראש עם תסריט ומסרים משלו, שרובם אינם קשורים לפלוגת מאי 1976 של סמיה, דפוסי הדיבור, העמידה של המפקדים והחיילים והאווירה בפלוגה סייעו לשחקנים להיכנס לתפקיד. המאהל והתפאורה סייעו לצוות ההפקה של הסרט. כמחווה לפלוגה, החליט הבמאי לבצע הקרנת טרום בכורה בפני חיילי הפלוגה. ערך מורחב – מסע אלונקות (פסקול) עם סיום העבודה על הסרט סירבה המועצה לביקורת סרטים ומחזות לאשר את הקרנת הסרט לציבור. הסירוב נעשה בשל שתי סצינות שנחשבו באותה עת כבעייתיות וכפוגעות בצה"ל. הראשונה הייתה סצנה בה נוטש וייסמן את יחידתו בזמן אימונים בסדרת שדה. השנייה הייתה התקלה בה נהרג (ואולי מתאבד) וייסמן. אנשי הוועדה ביקשו מהרמטכ"ל באותה עת, מרדכי גור, לפסוק בנושא וזה צפה בו בהקרנה אישית ואישר את הקרנתו לציבור הרחב. לימים שימש הסרט ככלי הדרכה בקורס קצינים כדי ללמד צוערים כיצד למנוע התאבדות טירונים. יעל מונק, נורית גרץ, "במבט לאחור, קריאה חוזרת בקולנוע הישראלי 1948-1990", עמ' 116–125, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015 "מסע אלונקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מסע אלונקות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מסע אלונקות", באתר אידיבי "מסע אלונקות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מסע אלונקות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה ישירה באתר יוטיוב הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים נורית גרץ, "שנות ה-70 - מסע אלונקות", ריאיון עם במאי הסרט יהודה ג'אד נאמן ועם השחקן דליק ווליניץ. בתוך: דני ולין (במאי), היו סרטים, עונה 3, פרק 2, הטלוויזיה החינוכית הישראלית, 2002. מרט פרחומובסקי‏, לא כולם עם דוד הנחלאווי: מבט על "מסע אלונקות", באתר וואלה, 4 במאי 2014 סנדרה מאירי, מסע אלונקות באתר ספר הקולנוע הישראלי. אורי קליין, ג'אד נאמן היה כעץ שניטע במרכזו של הקולנוע הישראלי, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2021 מונק וגרץ, עמ' 116 מאיר שניצר, "קרקס אירופה", מוסף "תרבות" של מעריב, 6 באוגוסט 2010 רן בוקר, הבמאי ג'אד נאמן ("מסע אלונקות") הלך לעולמו, באתר ynet, 26 בספטמבר 2021