laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טריצרטופסיני

טריצרטופסיני (שם מדעי: Triceratopsini) הוא שבט (קבוצה טקסונומית הניצבת מתחת לתת-משפחה) של דינוזאורים ממשפחת הצרטופסיים ותת-משפחת הכסמוזאורים, אשר התקיימו במהלך הקרטיקון העליון של הקמפן והמאסטריכט שלפני 74.73 עד 66 מיליון שנה לפני זמננו. הם נכחדו סופית עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. הם התגלו בקנדה ובמערב ארצות הברית. הקבוצה הוגדרה בשנת 2011 על ידי ניקולס לונגריץ' במאמר בו תיאר את הטיטאנוצרטופס, עם התקבצות של מאובני צרטופסים הקרובים לטריצרטופס. ההגדרה הפילוגנטית של ענף זה היא ”כל הדינוזאורים שקרובים יותר (פילוגנטית) לטריצרטופס מאשר לאנכיצרטופס ואריינוצרטופס”. ככל הנראה לכל חברי השבט יש מוצא משותף. כל חברי הקבוצה - למעט רגאליצרטופס וטטנקצרטופס - היו דינוזאורים גדולים, באורך של 7–9 מטרים (23–30 רגל) ומשקל של 5–12 טונות. בני הקבוצה נחשבים לכסמוזאורים בעלי מספר תכונות המתאימות לצנטרוזאורים כמו קרן אף ארוכה וצרה יחסית. הם היו בעלי עטרה ארוכה, גדולה וגבוהה: בחלק מהמינים בלטו סביבה בלטו בליטות משולשיות קטנות ובאחרים השפה הייתה חלקה (כמו בטורוזאורוס). בנוסף היו להם קרניים ארוכות מעל הגבות ששימשו להרתעת טורפים כמו הטירנוזאוריים ולתצוגה תוך-מינית. בחלק מהמינים ייתכן שהם גם שימשו ללחימה בפועל, הן בטורפים והן בפרטים אחרים מאותו מין. חברים רבים בשבט זה נחשבים למינים שמעמדם הטקסונומי נתון בספק ביניהם האגתאומס, הנדוצרטופס, הטטנקצרטופס והאוחוצרטופס. כמה מדענים כמו ג'ק הורנר סוברים שגם הטורוזאורוס הוא טקסון בטל שלמעשה שייך לטריצרטופס, אך הדבר טרם התקבל בקהילה המדעית. שבט טריצרטופסיני (Triceratopsini) סוג אגתאומס (Agathaumas)? סוג אאוטריצרטופס (Eotriceratops) סוג נדוצרטופס (Nedoceratops)? סוג אוחוצרטופס (Ojoceratops)? סוג רגאליצרטופס (Regaliceratops) סוג טטנקצרטופס (Tatankaceratops)? סוג טיטאנוצרטופס (Titanoceratops) סוג טורוזאורוס (Torosaurus) סוג טריצרטופס (Triceratops) כסמוזאורים צנטרוזאורים
לאון העתיקה

לֲאון העתיקה (בספרדית: Viejo León) או בשמה המלא Santiago de los Caballeros de León ("יעקב הקדוש של אבירי לאון") הייתה עיר בדרום-מערב ניקרגואה כ-30 ק"מ צפונית-מערבית לחופי האוקיינוס השקט. העיר נוסדה בתחילת המאה ה-16, הגיעה לשיאה בסופה של המאה, ושקעה וננטשה שנים מעטות לאחר מכן. חורבותיה הוכרו בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית. אף שלא נערך סקר ארכאולוגי ממצה בלאון, לפי הכתבים המוקדמים של האימפריה הספרדית היה המקום מיושב בצפיפות באינדיאנים, שהיו מאוגדים בחברה עובדת אדמה הכפופה למבנה היררכי שבראשו ניצבה מועצת זקנים נבחרת. העיר הספרדית נוסדה ב-19 ביוני 1524 על ידי פרנסיסקו הרנאנדס דה קורדובה (Francisco Hernández de Córdoba) שנשלח מפנמה, והיא נוסדה כערים קולוניאליות רבות באמריקה הלטינית, סביב כיכר ששכנה בצידו הצפון-מזרחי של אגם מנגואה. הרננדס הוצא להורג ב-1526, ופדרו אריאס דווילה (Pedro Arias Dávila) הגיע לעיר שנתיים לאחר מכן כמושל ניקרגואה. באותה שנה, 1528, הוקם המנזר הראשון בעיר, רעב קשה גבה את חייהם של אלפי אינדיאנים, ובסוף השנה הוקמה מטבעה בפקודת הכתר, אשר נועדה לנצל את זהב, הכסף (מתכת) והמתכות האחרות של האזור. למרות תפקידה כמרכז שלטוני, לאון מעולם לא כללה אלא צבר מבנים כפריים, שנבנו בעיקר מחומרים מסורתיים - עץ, בוץ וחזרן. רק הקתדרלה שהוקדשה ל"מריה הקדושה של החסדים" (Santa María de la Gracia), המנזר, בית המושל וקומץ בתי עשירים היו מתוחכמים יותר. המצודה שנבנתה בכניסה לעיר התדרדרה ונהרסה תוך עשרים שנה מהקמתה, תוך שהיא מעידה על הרגיעה באזור. בית המטבעה נבנה מחומרים פשוטים בדומה ליתר הבתים, והיה יעד לשריפות חוזרות ונשנות. ב-1545 הגיע העיר לשיאה בעת תקופת שלטונו של רודריגו דה קונטררס (Rodrigo de Contreras), אך רצח הבישוף המקומי חמש שנים לאחר מכן שינה את עתידה, שכן היא נתפסה כמקום שהוטלה עליו קללה, דבר שהתבטא באסונות ובמשבר כלכלי. ב-1578 התפרץ הר הגעש הסמוך, מומוטומבו (Momotombo), והבריח את המתיישבים האמידים מהמקום. ב-1603 נותרו רק עשרה בתים בעיר, וב-11 בינואר 1610 הושמדו אלה ברעידת אדמה. לאון ננטשה כליל ובחומרי הבנייה של בתיה נעשה שימוש לבניית העיר לאון החדשה, כ-30 ק"מ מערבית לה. תוואי העיר המקורי לא הונצח בכתובים וטרם שוחזר על סמך מידע ארכאולוגי מאז התגלה האתר ב-1968. נראה כי לעיר הייתה צורת מלבן, אך היא הייתה קטנה בהרבה מערים אחרות בנות זמנה. על המבנים החשובים שהתגלו באתר נמנית הקתדרלה שבה היו שלוש ספינות ובקצה המזרחי שלה היו מדרגות שהובילו אל מזבח מרכזי. הסברה היא כי שטח בנוי מחוץ למבנה שימש כבסיסו של מגדל פעמונים. מנזר "לה מרסד" (La Merced) היה עשוי מחמישה חדרים וחובר ישירות אל הכנסייה. כל המבנים באתר, ובכלל זה בתי העשירים ובניין גדול במיוחד ובו 11 חדרים, נבנו בפשטות ומחומרים מקומיים. אתר האינטרנט הרשמי של לאון העתיקה מדיה וקבצים בנושא לאון העתיקה בוויקישיתוף האתר הארכאולוגי בלאון (בספרדית)
מייקל איירונסייד

פרדריק רג'ינלד "מייקל" איירונסייד (באנגלית: Frederick Reginald "Michael" Ironside; נולד ב-12 בפברואר 1950) הוא שחקן, מדבב, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע קנדי. איירונסייד נולד בטורונטו, אונטריו, אחד מחמשת ילדיהם של פטרישה ג'ון פאסמור-איירונסייד ורוברט וולטר איירונסייד. הוא ממוצא אנגלי, אירי וסקוטי. בגיל 15 כתב את המחזה הראשון שלו, "The Shelter". נשוי לקארן מארלס דינווידי מ-1986. לזוג יש בת משותפת שנולדה ב-1998. יש לו גם בת מנישואיו הקודמים. החלים מסרטן בלוטת התריס ומסרטן הערמונית. מדיה וקבצים בנושא מייקל איירונסייד בוויקישיתוף מייקל איירונסייד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל איירונסייד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מייקל איירונסייד, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל איירונסייד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מייקל איירונסייד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייקל איירונסייד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מיס תבל 2002

מיס תבל 2002 היא תחרות מיס תבל ה-51 במספר, התחרות נערכה בסן חואן. 75 מתמודדות השתתפו בתחרות, בחלק האמנותי של הטקס הופיע הזמר מארק אנתוני. זוהי התחרות מיס תבל האחרונה ששודרה ב-CBS, שכן לאחר מכן הועתק שידור התחרות לרשת NBC. בתחרות זו לראשונה בהיסטוריה נשלל מהזוכה במיס תבל תוארה, וסגניתה החלה להחזיק בתואר. טייריס גיבסון מריסול מלרט כריסטופר מקדונלד מרשל פולק טטיאנה פטיץ מדיה וקבצים בנושא מיס תבל 2002 בוויקישיתוף "מיס יוניברס לשנת 2002 - מיס רוסיה". Ynet. נבדק ב-2019-12-06. התחרות המלאה תחרויות יופי: הסקנדלים, באתר ynet, 14 במאי 2012 לראשונה - מיס יוניברס הודחה מתפקידה, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2002
יאמה ספיקה

יאמה ספיקה (באנגלית: Yema Spica, קרוי גם: Yema M70) הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית כלי הרכב הסינית Yema Auto (אנ') (שם רשמי: Sichuan Yema Automobile Co., Ltd) אשר מיוצר משנת 2015 בסין. דגם "יאמה ספיקה" הוצג לראשונה בספטמבר 2015 בתערוכת הרכב הבינלאומית בעיר צ'נגדו בירת מחוז סצ'ואן שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. 7 נוסעים בתצורת ישיבה: 2+2+3. 5 דלתות, 2 דלתות צד אחוריות - דלתות הזזה. מנוע קדמי. מנוע בנזין. 3 רמות גימור. קיבולת מכל דלק - 50 ליטר מחיר היחידה נע בין 59,800 – 75,800 רנמינבי (ספטמבר 2015, בסין). 787 יחידות (נובמבר–דצמבר 2017). 9,200 יחידות (2018). 2,041 יחידות (ינואר–אוקטובר 2019). יאמה T70 יאמה T80 מדיה וקבצים בנושא יאמה ספיקה בוויקישיתוף יאמה ספיקה, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרן (אורכב 05.12.2019 בארכיון Wayback Machine) (yemaglobal.com/vehicles/Spica) "יאמה ספיקה" chinamobil.ru/eng/yema/spica "יאמה ספיקה" mekanika.com.my/memperkenalkan-alphard-china-yema-spica "יאמה ספיקה" carnewschina.com/2015/09/06/yema-m302-mpv-hits-the-2015-chengdu-auto-show-in-china "יאמה ספיקה" - תמונות chinacarforums.com/forum/showthread.php "יאמה ספיקה" - תמונות olx.com.pe/item/yema-spica-2020-minivan-7 "יאמה ספיקה" כולל תמונות chinacarforums.com/forum/showthread "יאמה ספיקה" (בסינית) car.autohome.com.cn/config/series "יאמה ספיקה" carsalesbase.com/china-car-sales-data/yema/yema-spica
ונק

ונק (בהונגרית: Vének) הוא כפר זעיר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. ישנו תיעוד להמצאות של 6 יהודים בונק בשנת 1880. מדיה וקבצים בנושא ונק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ונק (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
צ'ארלס ר. נייט

צ'ארלס רוברט נייט (באנגלית: Charles Robert Knight; ‏2 באוקטובר 1874 – 12 באפריל 1953) היה אמן פלאונטולוגי הידוע באיורי דינוזאורים ובעלי חיים פרהיסטוריים. הוא נולד בברוקלין, ניו יורק ב-1874. בצעירותו החל להתעניין בטבע ובבעלי חיים ולעיתים קרובות אייר מתוך ספרי הטבע של אביו, זאת אף על פי שהיה בעל אסטיגמציה מפגיעה בעינו הימנית. לשם כך הותאמו לו משקפיים מיוחדים. הוא למד רישום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות וב-1890 הצטרף לחברת אמני כנסיות בסגנון ויטראז'. כעבור שנתיים פרש והחל לאייר ספרים וחוברות כעצמאי. עיסוקו העיקרי כאומן פלאונטולגי, החלה עם ביקורו במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, בו התבקש בידי ד"ר ג'ייקוב וורטמן לאייר את החזיר הפרהיסטורי אנטלודון מתוך מאובנים ונייט עשה זאת באמצעות לימוד האנטומיה של החזיר ואיור של האנטלודון ע"פ הממצאים (למעשה האנטלודונט לא היה חזיר אמיתי אלא בן למשפחה עצמאית - האנטלודונטיים). את העבודה הוא הגיש מאוירת בצבעי מים. האיור הפך לפופולרי מאוד ולאורך הזמן נייט התמקד בעבודה של יצורים פרהיסטוריים בצבעי מים, אותם נתן למוזיאון הטבע. עבודה ידועה במיוחד שלו היא איור של שני פרטי דריפטוזאורוסים (שבעבר כונו בשם Laelaps) בעודם מזנקים זה מעל זה, אותו אייר עבור המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. איור זה הציג את הדינוזאורים לראשונה כיצורים פעלתניים ולא כזוחלים איטיים וכבדים כמו שתוארו במאה שלפני כן. עבודה ידועה מאוד שלו היא הדיורמה של טירנוזאורוס רקס נלחם בטריצרטופס אותה צייר ב-1942 עבור מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו. עבודות אלה השאירו רושם על הדימוי הציבורי של מינים נכחדים רבים. לאורך השנים הוא עבד בעוד איורים מרשימים רבים, אשר הציגו לראשונה מינים פרהיסטוריים משוחזרים כמו שהם חיו וגם מינים קיימים כמו עופות. בין השאר אייר את האגתאומס, האלוזאורוס, הברונטוזאורוס, ממותה צמרית וסמילודון. חלק מהיצירות קיבלו ביקורת שהם נעשו להצגה אמנותית וכללו פגמים בעייתיים רבים. בנוסף טענו שלנייט חסרה הכשרה בפלאונטולוגיה, מה שתרם לכך. את עבודתו האחרונה הוא ערך ב-1951 למוזיאון בסקרנטון, פנסילבניה ולאחר מכן פרש והפנה זמן למשפחתו, אשר התעסקה גם היא ביצורים נכחדים. לאחר שנתיים נפטר בביתו שבמנהטן. אנטלודון - האיור הראשון של נייט דריפטוזאורוסים נלחמים טריצרטופס אאובסילאוס מגצרופס ממותה קולומביאנית סטגוזאורוס פינקודוס אמנות פלאונטולוגית מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ר. נייט בוויקישיתוף אתר על עבודותיו של צ'ארלס נייט (באנגלית)
ואמושסבדי

ואמושסבדי (בהונגרית: Vámosszabadi) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1950 על בסיס שני הכפרים אלשוואמוש (Alsóvámos) וגיורסבדי (Győrszabadi). בשני הכפרים חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא ואמושסבדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואמושסבדי (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
איתן מדמון

איתן מדמון (נולד ב-23 בינואר 1966) הוא רואה חשבון המכהן כמנכ"ל איגוד הבנקים בישראל. בעבר שימש מנכ"ל גלובס מוניטין, קבוצת חברות המוציאה לאור את העיתון הכלכלי "גלובס". מדמון נולד בחדרה למשפחה שעלתה מתימן, והוא הצעיר מבין ארבעה אחים. אביו, סעדיה, עלה לארץ ישראל בשנת 1937 בשיירה רגלית, התיישב בחדרה, הצטרף לאצ"ל וישב במחנה המעצר בלטרון, היה פעיל חברתי וזכה בתואר "יקיר העיר". אימו, שרה, בת למשפחה חקלאית, הגיעה לישראל בשנת 1948 במבצע על כנפי נשרים ("מרבד הקסמים"). מדמון למד בישיבה התיכונית מדרשית נעם, ובשנת 1984 התגייס לחיל הים. סיים בהצטיינות קורס חובלים ולאחר מכן קורס פיקוד ימי מתקדם בבית הספר לפיקוד ימי. השתחרר מצה"ל בשנת 1990 בדרגת סרן. הוא ממשיך לשרת במילואים כמפקד גיבושים בקורס חובלים, בדרגת סגן אלוף. למד כלכלה וחשבונאות באוניברסיטת תל אביב, בעל רישיון רואה חשבון מוסמך. משנת 2010 מלמד בחוג לכלכלה במכללה למינהל קורס בניתוח דוחות כספיים והערכות שווי של חברות. מדמון מתגורר עם משפחתו בקריית אונו. נשוי לחני, מורה לאנגלית, ולבני הזוג שתי בנות ובן. מדמון החל את הקריירה במשרד רואי החשבון ליובושיץ קסירר, שהיה חלק מרשת פירמת ראיית החשבון והייעוץ העולמית ארתור אנדרסן. הוא ניהל צוותים שעסקו בתחומי הביקורת והמיסים, וכן בהכנת עבודות כלכליות. בשנת 1999 הצטרף לקבוצת "גלובס מוניטין" בתפקיד סמנכ"ל כספים. הקבוצה החזיקה באותם ימים במגוון של כ-20 חברות בתחומי תקשורת, אינטרנט וטכנולוגיה, ובכללן העיתון הכלכלי "גלובס", שבו היא מחזיקה עד היום, וכן קווי זהב, ערוצי זהב וחברות נוספות. בתחילת 2006 מונה למנכ"ל הקבוצה, ובמשך 11 שנים כיהן בתפקיד. תוך כדי כהונתו התמודדה הקבוצה עם התחרות שהתפתחה מול שני גופי תוכן כלכלי שהצטרפו לשוק התקשורת – "TheMarker" מקבוצת "הארץ", שעבר גם למהדורה מודפסת, ו"כלכליסט" מקבוצת "ידיעות אחרונות". מדמון הוביל מהלכים להרחבת הפעילות של "גלובס" למתן שירותים נוספים, כמו גלובס מכרזים, שירותי דירוג בשיתוף עם "דן אנד ברדסטריט", שירותי הפצה של נתונים פיננסיים בשיתוף מערכת המסחר טרייד וואן – TradeOne – וכלים נוספים לגיוון מקורות ההכנסה של העיתון. לאחר סיום עבודתו ב"גלובס", באפריל 2017, ניהל מדמון קבוצת נדל"ן פרטית שעסקה בייזום פרויקטים של מגורים, מלונאות ומסחר בתל אביב ובניו יורק. במאי 2019 מונה למנכ"ל איגוד הבנקים בישראל. מדמון חבר במועצה הציבורית של אלו"ט החל משנת 2017 וחבר במועצה הציבורית של קמפוס ביאליק-רוגוזין בתל אביב. עמוד של איתן מדמון במכללה למינהל
קלאסיקת לונדון-סארי

קלאסיקת לונדון-סארי (באנגלית: London–Surrey Classic) היה מרוץ אופניים חד-יומי שהתחיל בלונדון עבר באזור גבעי במחוז סארי, שב למרכז לונדון והסתיים במאל. המרוץ היה חלק מפסטיבל אופניים בן יומיים שנערך בלונדון. המרוץ נוסד בשנת 2011, אז ניצח בו מרק קוונדיש המקומי. בשונה משאר המרוצים החד יומיים, המרוץ כלל גם קטגוריית מאיצים ואת קטגוריית מלך ההר. המנצח האחרון במרוץ במהדורה של 2019 הוא אליה ויוויאני. בשנת 2012 לא התקיים מרוץ עקב אולימפיאדת לונדון. החל משנת 2017, היה המרוץ חלק מסבב מרוצי הוורלד טור. לאחר שהמרוץ לא התקיים במשך שנתיים רצופות, ב-2020 וב-2021, כתוצאה ממגפת הקורונה בממלכה המאוחדת, ולאחר שהתמיכה הכספית של מחוז סארי ושל נותנת החסות למרוץ פרודנשיאל הופסקו, הודיעו המארגנים על ביטול סופי של המרוץ ועל התמקדות באירועי "RideLondon" האחרים. המרוץ החל ב-2011, כשנערך כמרוץ מבחן וניסוי לקראת מרוץ הכביש באולימפיאדת לונדון שעמדה להיערך כעבור שנה. המרוץ דורג על ידי ה-UCI בדרגה 1.2, השתתפו בו נבחרות לאומיות וניצח בו הבריטי מרק קוונדיש. במשחקים האולימפיים התקיים מרוץ הכביש האולימפי על בסיס אותו מסלול (עם מספר רב יותר של הקפות במסלול הסיבובי המצוי בסארי) וניצחו בו אלכסנדר וינוקורוב בין הגברים ומריאנה ווס בין הנשים. בסיום המשחקים האולימפיים הכריז ראש עיריית לונדון, בוריס ג'ונסון, על יצירת האירוע "RideLondon", המשלב מספר אירועי רכיבת אופניים עממיים ותחרותיים וכולל גם את מרוץ הנשים (נכון ל-2019, נקרא RideLondon Classique) ומרוץ הגברים, קלאסיקת לונדון-סארי, החותם את אירועי "RideLondon". המרוץ קיבל בשנותיו הראשונות דירוג 1.1 של ה-UCI ומ-2017 ועד 2019 היה בדירוג של מרוץ UCI World Tour. חברת הביטוח והפיננסים הבריטית, פרודנשיאל (אנ'), הייתה נותנת החסות לכל אירועי "RideLondon" החל מתחילת המפעל ב-2013 ועל כן שמו הרשמי של המרוץ הוא "Prudential RideLondon-Surrey Classic". מדיה וקבצים בנושא קלאסיקת לונדון-סארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרוץ קלאסיקת לונדון-סארי, ברשת החברתית פייסבוק London Surrey Cycle Classic (1.2) RideLondon Classique confirmed as a three-day Women’s WorldTour event in 2022, Cycling Weekly, ‏8 ביוני 2021
היפוהיפוס

היפוהיפוס (שם מדעי: Hypohippus; משמעות השם: "סוס נמוך") הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הסוסיים, אשר חי במשך המיוקן באמריקה הצפונית לפני 11–17 מיליון שנה מהיום. המאובנים שלו התגלו בקולורדו, נברסקה ובמונטנה. סוס קדום זה היה דומה מאוד לסוס מודרני, אם כי היה נמוך יותר וקרוב לגודל של פוני. הוא חי באותה תקופה עם המריקהיפוס, אך היה דומה יותר למינים קדומים יותר של סוסיים כמו המזוהיפוס מהאוליגוקן. בניגוד לסוסים של ימינו עוד הכיל 3 אצבעות ברגליו וכן היה בעל שיניים תחתונות צרות - התאמה לאכילת עלים ולא לרעיית עשב במישורים. בסוג נכללים המינים הבאים: Hypohippus affinis Hypohippus chico Hypohippus equinus Hypohippus nevadensis Hypohippus osborni Hypohippus pertinax מדיה וקבצים בנושא היפוהיפוס בוויקישיתוף היפוהיפוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) היפוהיפוס, באתר GBIF (באנגלית)
מרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה

מרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה (באנגלית: Cadel Evans Great Ocean Road Race) הוא מרוץ אופניים חד-יומי לנשים ולגברים על שמו של רוכב האופניים האוסטרלי קאדל אוונס שמתקיים באוסטרליה בג'ילונג (ויקטוריה). המרוץ הוא מסבב מרוצי הוורלד טור, הדרג הבכיר ביותר של מרוצי אופני כביש, ואחד מהמרוצים הבכירים שפותחים את עונת האופניים שהוא מתקיים לקראת סוף ינואר. מרוץ הגברים הוא באורך של 164 קילומטרים, מרוץ הנשים הוא באורך של 113 קילומטרים. בנוסף למרוצים המקצועיים, למרוץ גם גרסה עממית באורכים שונים. המרוץ מתחיל ומסתיים בג'ילונג', עובר בעיר ילדותו של קאדל אוונס, בארוון הידס, דרך הים ומשם חזרה לג'ילונג. מדיה וקבצים בנושא מרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה
סימון זכטר

סימון זכטר (בגרמנית: Simon Sechter;‏ 11 באוקטובר 1788 – 10 בספטמבר 1867) היה תאורטיקאי מוזיקה, מורה, נגן עוגב, מנצח ומלחין. הוא היה אחד המלחינים הפורים ביותר מאז ומעולם, אף כי המוזיקה נשכחה ברובה וכיום זוכרים אותו בעיקר כמורה קפדן למוזיקה, שהנודע בתלמידיו היה אנטון ברוקנר. קרל כריסטיאן מילר ליקט וערך את Die richtige Folge der Grundharmonien של סימון זכטר, "הסדר הנכון של הרמוניות יסודיות: מסה על בסים יסודיים, והיפוכיהם וחלופותיהם" (א. פונד, 1871; ג. שירמר, 1898). זכטר נולד בפרימבורק, ממלכת בוהמיה, אז חלק מן הקיסרות האוסטרית, ועבר לווינה בשנת 1804, שם תפס את מקומו של יאן וצלב וורישק כנגן העוגב של החצר הקיסרית בשנת 1824. ב-1810 התחיל ללמד פסנתר ופיתוח קול באקדמיה לסטודנטים עיוורים. ב-1828 נתן לפרנץ שוברט החולה שיעור אחד בקונטרפונקט. בשנת 1851 התמנה זכטר לפרופסור להלחנה בקונסרבטוריון של וינה. מממשיכו בקונסרבטוריון היה אנטון ברוקנר, תלמידו לשעבר, ששיטות ההוראה שלו התבססו על אלה של זכטר. בין תלמידיו של זכטר היו אנרי וייטאן, פרנץ לכנר ואדוארד מרקסן (שלימד את יוהנס ברהמס פסנתר וקונטרפונקט. שיטות ההוראה של זכטר היו מחמירות וקפדניות. לדוגמה, הוא אסר על ברוקנר לכתוב יצירות מקוריות בזמן שלמד אצלו קונטרפונקט. החוקר רוברט סימפסון סבור, ש"זכטר הוציא שלא מדעת מן הכוח אל הפועל את המקוריות של ברוקנר בכך, שעמד על דיכויה עד שמן הנמנע היה עוד להכיל אותה." זכטר לימד את ברוקנר באמצעות הדואר מ-1855 עד 1861 וראה בברוקנר את תלמידו המסור ביותר. לסיום לימודיו של ברוקנר, חיבר זכטר פוגה, שהקדיש לתלמידו. בחיבורו בן שלושת הכרכים על עקרונות ההלחנה, "Die Grundsätze der musikalischen Komposition", כתב זכטר עבודה ראשונית, שהשפיעה על תאורטיקאים רבים שבאו אחריו. זכטר שאב את רעיונותיו מן התאוריות של ז'אן-פיליפ ראמו על הבס היסודי, הדיאטוני תמיד גם כאשר הרובד העליון מצטיין בכרומטיות; היסטוריונים של תאוריית המוזיקה רואים קשר מובהק בין זכטר לבין התפיסה הווינאית של תאוריית הבס היסודי. זכטר היה גם מלחין, ובתור שכזה הוא זכור בעיקר כמי שחיבר כ-5,000 פוגות (הוא השתדל לכתוב לפחות פוגה אחת ביום), אבל הוא כתב גם מיסות ואורטוריות. נוסף לכך, הלחין גם חמש אופרות - Das Testament des Magiers (1842),‏ Ezzeline, die unglückliche Gegangene aus Deli-Katesse (1843), ‏ Ali Hitsch-Hatsch (1844), ‏ (Melusine {1851 ו-Des Müllers Ring (?) בשנים 1823–1824, היה זכטר אחד מ-51 מלחינים שחיברו וריאציה על ואלס מאת אנטון דיאבלי בשביל Vaterländischer Künstlerverein. מדיה וקבצים בנושא סימון זכטר בוויקישיתוף סימון זכטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) סימון זכטר, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה של סימון זכטר באתר אולמיוזיק סימון זכטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלפרד איינשטיין, Music in the Romantic Era, ו. ו. נורטון ושות', ניו יורק 1947, עמ' 76 אתר אולמיוזיק, ביוגרפיה של סימון זכטר אופרהגלאס, "מלחיני אופרה, סימון זכטר", הוצאת סטנפורד
בית אמינוף

בית אמינוף הוא בניין מגורים, משרדים וחנויות הנמצא ברחוב יפו, פינת רחוב הסולל (היום רחוב חבצלת) בירושלים. הבניין הוקם בשנת 1935 על ידי יוסף אמינוף שעלה עם אביו ממשהד בפרס באמצע שנות העשרים. השנים עסקו במסחר בשטיחים ותכשיטים. הבניין הוא תלת קומתי שתוכנן ובוצע ברמת בינוי גבוהה. האדריכל היה יווני-אורתודוקסי בשם נ' פתסיס. בפתח הבניין מצוי גמלון ובשאר הפתחים מצויה אבן ראשה מעל הפתח. המרפסות יש מעקות בסגנון זריחת השמש, סגנון הנפוץ באמנות האר דקו של התקופה. הבניין הוא חלק ממקבץ של ארבעה בניינים הנמצאים בצידו הצפוני של רחוב יפו (כיום במספרים 36–42), הבולטים בנוכחותם האורבנית. בניינים אלו נבנו על ידי יזמים פרטיים ונבנו ברמת בינוי גבוהה ומוקפדת. הם נבנו לצורך השכרת דירות וחנויות. בניין אמינוף שנבנה באמצע שנות השלושים היה האחרון מביניהם שנבנה. לקטע זה של רחוב יפו "חזות אירופית איכותית". בפינת הבניין שכן מאז תקופת המנדט – "קפה אלסקה" שהיה ידוע בגלידה המשובחת שמכר. כיום ישנם בבניין בעיקר משרדים, ומלון קטן. בקומת הרחוב מצויות חנויות. במקום בו שכן בעבר "קפה אלסקה" נמצא היום סניף של קפה ארומה. הגמלון מעל הכניסה הקומה העליונה בבניין הבניין (השמאלי) מכיוון מערב (2019) דוד קרוינקר, רחוב יפו, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 220–221. מדיה וקבצים בנושא בית אמינוף בוויקישיתוף בנוסף להם במרחק קצר – בניין מלון רון. דוד קרוינקר, רחוב יפו, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 216.
Far Longer than Forever

Far Longer than Forever (בעברית: אוהב אותך לנצח, בתרגום מילולי לעברית: "הרבה יותר מתמיד") הוא שיר פופ, רית'ם אנד בלוז עכשווי ונשמה, המשמש כשיר הנושא של הסרט "סוד הממלכה הקסומה" משנת 1994. השיר הולחן ונכתב על ידי לקס די אזודו, יחד עם כתיבתו של דייוויד זיפל, ובוצע על ידי רגינה בל וג'פרי אוסבורן. במהלך הסרט השיר מבוצע על ידי הנסיכה אודט והנסיך דרק, כאשר בגרסתו המקורית הם דובבו על ידי ליז קלאוואי והווארד מגילין בהתאמה, ובגרסתו העברית הם דובבו על ידי שלומית אהרון ויובל דור בהתאמה. בשנת 1995, השיר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר, אך הפסיד לשיר "Can You Feel the Love Tonight" מתוך הסרט "מלך האריות". מילות השיר מספרות על מערכת יחסים בין שני אוהבים, שאף על פי שהם רחוקים זה מזה הם מאמינים שאהבתם תחבר ביניהם בסופו של דבר. בעלילת הסרט, השיר מושמע על ידי הנסיכה אודט והנסיך דרק אשר נשבעים לאהוב אחד את השני לנצח, למרות העובדה שיש ביניהם מרחק ונסיבות המפרידים ביניהם. השיר מבוצע גם בחלק מסרטי סדרת הסרטים "סוד הממלכה הקסומה", אשר משמשים כהמשך לסרט המקורי. קרין ג'יימס, מבקרת הקולנוע, רשמה בעיתון "הניו יורק טיימס" שהשיר הוא חיקוי של השיר "Beauty and the Beast" מתוך הסרט "היפה והחיה", כמו כן היא הוסיפה שחמשת התווים הראשונים של השיר דומים. מבקר הקולנוע של עיתון "The Seattle Times" רשם שהשיר הוא שיר הפופ האטרקטיבי ביותר בסרט מונפש. ג'רי בק, היסטוריון האנימציה, אמר שהשירים בסרט מרתקים ביותר, במיוחד השיר "Far Longer than Forever". סוד הממלכה הקסומה Can You Feel the Love Tonight ביצוע השיר, באתר יוטיוב ביצוע השיר באנגלית מתוך הסרט, באתר יוטיוב ביצוע השיר בעברית מתוך הסרט, באתר יוטיוב
טור האמירויות

טור האמירויות (בערבית: جولة الإمارات, באנגלית: UAE Tour) הוא מרוץ אופניים בקטעים שנוצר בשנת 2019, כתוצאה ממיזוג של טור דובאי וטור אבו דאבי. המרוץ הוא חלק מסבב ממרוצי הוורלד טור. המרוץ נוצר ב-2019 כתוצאה ממיזוג של שני מרוצים, הטור של אבו דאבי והטור של דובאי. המנצח הראשון במרוץ היה פרימוז' רוגליץ' הסלובני. במהדורה של 2020, קוצר המרוץ מ-7 קטעים ל-5 קטעים. קטעים 6 ו-7 בוטלו לאחר ששני אנשי צוות איטלקים מאחת הקבוצות נמצאו חיוביים בבדיקה להימצאות נגיף הקורונה. במרוץ ניצח אדם ייטס, שהוביל את המרוץ לאחר הקטע החמישי. אתר האינטרנט הרשמי של טור האמירויות (באנגלית) טור האמירויות, ברשת החברתית פייסבוק טור האמירויות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טור האמירויות, ברשת החברתית אינסטגרם טור האמירויות, סרטונים בערוץ היוטיוב
ניול

ניול (בהונגרית: Nyúl) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1940 על בסיס שני הכפרים ניולפלו (Nyúlfalu) בתרגום לעברית "כפר הארנבים" וניולהג (Nyúlhegy) בתרגום לעברית "הר הארנבים". בניול חיו יהודים בתקופות זמן שונות: קארוי באל (1894 – 1947) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי ורופא ילדים. מדיה וקבצים בנושא ניול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניול (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מצר שולאר

מצר שולאר (באנגלית: Schollaert Channel) הוא מצר ים בין האי אונוור שמדרום מערב למצר, לאי בראבנט שמצפון מזרח למצר, המחבר בין מפרץ דאלמאן ומצר ז'רלאש בארכיפלג פאלמר, שלמול חוף חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. המצר התגלה ומופה ב-30 בינואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית שחקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש. ז'רלאש קרא למצר על שמו של פרנץ שולאר (Franc ois Schollaert)], מדינאי בלגי שר הפנים של בלגיה בין השנים 1895–1899 אשר השיג את תמיכת הממשלה הבלגית במשלחת הבלגית. מצר שולאר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצר שולר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על גילוי המצר ועל שמו