laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אזור הגנת הסביבה בקאירוסו

אזור הגנת הסביבה בקאירוסו (בפורטוגזית: Área de Proteção Ambiental de Cairuçu) הוא אזור מוגן בדרום מדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל. הוא מכיל חלקים חשובים מהיער האטלנטי. האזור הוכרז כאתר מוגן ב-27 בדצמבר 1985 ומאז מנוהל על ידי מכון צ'יקו מנדס לשימור המגוון הביולוגי. ב-2019 הוכרז אתר מורשת עולמית כחלק מאתר המורשת "פאראטי ואיליה גראנדה – תרבות ומגוון ביולוגי". אזור הגנת הסביבה בקאירוסו שוכן ליד פאראטי, הנמצאת בדרום מדינת ריו דה ז'ניירו. האזור כולל מספר כפרים וכן את השמורה האקולוגית ז'ואטינגה. הוא צמוד באזורים מסוימים לפארק הלאומי סרה דה בוקיינה. האזור כולל חלקים חשובים מהמערכת האקולוגית ביער האטלנטי וכולל את המעברים השונים מחוף מנגרובים ליערים טרופיים בגבעות. האזור כולל מערכת אקולוגית מפותחת הכוללת מינים מוגנים רבים כגון: מורוקי דרומי, נמרון מנוקד, צב ים ירוק, אלמוגי ג'ינג'ר ים, שפמנונאים שונים, נץ לבן צווארון, תוכי חום-גב ועקב שחור מצויץ. מדיה וקבצים בנושא אזור הגנת הסביבה בקאירוסו בוויקישיתוף
קאנונים (בודהיזם)

הקאנונים הבודהיסטים הם שמם של מספר אוספי כתבי הקודש בודהיסטיים אשר עברו קאנוניזציה, כלומר כתבים אשר מהווים בסיס הכרחי לזרם או מסורת מסוימים בבודהיזם. הקאנון הפאלי הוא הקאנון המפורסם ביותר והמוקדם ביותר והוא מקובל על כל הזרמים הבודהיסטים, השאר הם תוספות מאוחרות ופרשנויות, רובן מוסכמות רק אצל זרם או מסורת ספציפית. גאוטמה הבודהה ההסיטורי חי ופעל בתת-היבשת ההודית בהמאה ה-5 לפנה"ס ושם נשא את דרשותיו המכונות סוטות (בפאלי: סוּטַה, בסנסקריט: סוטרה), אך לא השאיר אחריו כתבים. לפי המסורת, דרשותיו עברו בעל פה עד שנכתבו בהמאה ה-1 בסרי לנקה. בנוסף לקאנון הופיעו קאנונים נוספים המכילים אוסף דומה של כתבים בסין ובטיבט המכונים הקאנון הסיני והקאנון הטיבטי בהתאמה. קאנונים אלו אינם מוסכמים על זרם הטהרוואדה, שמסתמך על הקאנון הפאלי בלבד. סביב המאה הראשונה לפני הספירה נאספו הכתבים הראשונים בקאנון טריפיטאקה, שנכתב בסנסקריט. במקביל הם נאספו בקאנון טיפיטאקה בשפת הפאלי הקרוי הקאנון הפאלי, שמבין השניים נחשב לקאנון הבודהיסטי הקדום ביותר שידוע עליו. פירוש המונח "טריפיטאקה" הוא "שלושת הסלים", שהם: וינאיה - נדרים ומבנה אורח חייהם של נזירים, אוסף הדרשות שהן הקודקס האתי-מוסרי לנזירים. סוטרה – יסודות תורת הבודהיזם. אוסף דרשות שעיקרן תאוריה ויישומה – פילוסופיה, מוסר ואתיקה. אבהידהרמה - תכנים אנליטיים, פילוסופיים ופסיכולוגיים. ניתוח אפיסטמולוגי ברובו של התודעה, הדרכים בהן היא תופשת את המציאות, ומעט אונטולוגיה. קאנון זה התהווה כבר בימיו של הבודהה ורובו הם אוספים של דרשותיו, אם כי חלקים ממנו שייכים לתלמידיו בתקופות מאוחרות יותר. מקובל שקאנון זה הועבר בעל-פה במשך כ-400 שנים לפני שהועלה על כתב, והוא הקאנון של האסכולה הבודהיסטית העתיקה ביותר שנשתמרה עד ימינו, ואשר נקראת טהרוואדה (סנסקריט: תורת מסדר הזקנים). לימודי הטהרוואדה מסתמכים על הקאנון הפאלי, המכיל כ-4 מיליון מילים. אסכולת הטהרוואדה ואסכולות נוספות של הבודהיזם הראשוני טוענות שקאנון זה מכיל את דבריו של הבודהה עצמו. מאוחר יותר הופיעו קאנוני המהאיאנה, המכילים כ-600 סוטרות שהועברו בעל פה על ידי מקורות שונים. על פי טענת מאמיני זרם זה, גם קאנון זה מכיל את דבריהם של הבודהה עצמו ובודהיסטוות שונות. קאנון המהאיאנה הרחב ביותר הוא הקאנון הסיני, אך ככל הנראה תורגם מסנסקריט. קאנון המהיאנה הסיני נקרא "ארבע האַגַמוֹת" והוא תורגם מהיבריד סנסקריט, השפה שבה נכתבו הקאנונים הקדומים של המהיאנה לשפה הסינית. הוא מכיל גרסאות שונות במידת-מה מאלה של הקאנון הפאלי (הכולל וינאיה, סוטרה ואבהידהרמה), ובנוסף סוטרות שאינן מצויות בקאנון הפאלי. סוטרות בודדות מחוץ לקאנון זה הפכו לקאנונים בפני עצמן ומסביבן נוצרו מספר אסכולות. מאוחר יותר אסכולות אלו הועתקו לארצות נוספות. קיים גם קאנון בשפה הטיבטית. הקאנון הטיבטי, השייך לזרם הווג'ריאנה, מכיל את התכנים הבודהיסטיים של המהאיאנה והטהרוואדה, ובנוסף להם תכנים טנטריים וביאורים רבים. הקאנון הטיבטי הוא כנראה המאוחר ביותר ושונה במידה ניכרת משני קודמיו. בצורתו הבסיסית הוא דומה להם, אם כי הוא מחולק לשניים: "קאנג'יור", המכיל את הוינאיה, סוטרה, אבהידהרמה וטנטרה, ו"טנג'יור" – הספרות הפרשנית הענפה לקאנג'יור. הבודהיזם היפני של אסכולת השינגון מסווג את התכנים ביחס להתגלמויותיו של הבודהה (טריקאיה): התכנים הראשוניים מתייחסים לנירמנקאיה, סוטרות האקיאנה לסמבוגקאיה, והתכנים של הווג'ריאנה – לדהרמקאיה.
לודמילה אוליצקיה

לודמילה אוליצקיה (ברוסית: Людмила Евгеньевна Улицкая; נולדה ב-21 בפברואר 1943) היא סופרת ומחזאית רוסייה ממוצא יהודי זוכת פרס אוסטריה לספרות אירופית, פרס מדיסיס הצרפתי, פרס פנה האיטלקי, הפרס הקוריאני על שם הסופרת פארק קיונג ני, פרס סימון דה בובואר ופרס בוקר הרוסי. חברת מסדר הדקלים של האקדמאים, בולשאיה קניגה ומסדר האמנויות והספרות, קצינה בלגיון הכבוד הצרפתי. אוליצקיה גדלה במוסקבה והיא בעלת תואר ראשון בגנטיקה מאוניברסיטת מוסקבה. היא עבדה במכון הגנטי של מוסקבה עד שפוטרה מנימוקים של פעילות אנטי-ממשלתית. היא המירה דתה לנצרות במהלך שנות ה-70, אך מזדהה בתרבותה כיהודייה. לאחר פיטוריה הצטרפה כיועצת אמנותית לתיאטרון הקאמרי היהודי במוסקבה, פרסמה סיפורים קצרים, ספרי ילדים, מחזות ופרוזה. נושאי הכתיבה של אוליצקיה עוסקים במהגרים יהודים, סירובניקים, עולים לישראל והקצנה לאומית (כולל מעורבות גיבור ספרה בטבח מערת המכפלה), היחס בין יהדות ונצרות, ערבים ויהודים, גרמנים ויהודים. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, היא פרסמה הצהרה בעיתון האופוזיציוני נובאיה גאזטה, שמגנה את המלחמה ויוצא נגד השלטונות. בעקבות זאת, עזבה את רוסיה והיא חיה בברלין. במרץ 2024, משרד המשפטים של רוסיה הכניס אותה לרשימת הסוכנים הזרים. המשמעות היא שאין למכור את ספריה ברוסיה והיא אינה יכולה לקבל מימון ממשלתי לפעילויותיה. לעברית תורגמו ספריה: מדיאה וילדיה, תרגמה דינה מרקון, הוצאת כתר, 2011 לוויה עליזה, תרגם אריה אהרוני, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006 נשות הסְפָר הרוסי, תרגם מרוסית דן ורשקוב, הוצאת עם עובד, 2023 מדיה וקבצים בנושא לודמילה אוליצקיה בוויקישיתוף רבקה קרן, אמא, רוסיה, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2011 חבצלת פרבר, קרם דלה קרים, מקור ראשון לודמילה אוליצקיה (1943-), דף שער בספרייה הלאומית לודמילה אוליצקיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Translations, ‏tabletmag.com לאו גורביץ, פסיפס של הנפש הרוסית, שחורג מהגבולות הגיאוגרפיים, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2023
טיבור סטמארי

טיבור סטמארי (במקור איז'אק או איסאק, בהונגרית: Szatmári Tibor בודפשט, 23 בספטמבר 1894 – בודפשט, 12 בנובמבר 1942) היה פסנתרן יהודי-הונגרי. טיבור סטמארי נולד במשפחה יהודית כבנם של ינה סטמארי (יעקב איז'אק), (1864–1906) קצין דואר וטלגרף מסאטו מארה, ושל מלווינה לדרר. סבו וסבתו מצד אביו היו שמואל איז'אק ופפי קליין. הוא למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט אצל הפסנתרן ארפאד סנדי. משנת 1924 לימד ב"בית הספר הלאומי למוזיקה", ומסוף שנות העשרים ב"בית הספר למוזיקה פודור" בבודפשט. היו לו כמה תלמידים מפורסמים וביניהם אנדור פלדש. הוא נתן קונצרט בטימישוארה בשנת 1925, ומבקר המוזיקה הרומני ראדוּ אורלציאנו כתב עליו שורות ראויות לשבח. הוא גם סייר בחו"ל במספר הזדמנויות והופיע בין היתר גם במצרים. הוא פירש בעיקר את עבודותיו של המלחין רוברט שומאן. ב־4 ביולי 1929 התחתן עם ד"ר מגדולנה מריה אלטאי, רופאה, שהייתה צעירה ממנו בחמש שנים, בתם של רז'ה אלטאי רובן ומרגיט גומפרז. נפטר כתוצאה מקריש דם וניוון שריר הלב. לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי לאסלו מרקו. בהוצאת מועדון הספרים ההונגרי. לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. 1969-1967. לקסיקון מוזיקלי ברוקהאוס-רימן (Brockhaus-Riemann) המהדורה ההונגרית 1983–1985. "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 2469/1894. folyószáma alatt". Halálesete bejegyezve a Bp. XIV. ker. állami halotti akv. 1161/1942. folyószáma alatt. "Szatmári Jenő halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1770/1906. folyószáma alatt". Péter László: Tejtestvéreink – Négy férfi(הקישור אינו פעיל, 2018-11) Kortárs Online, 2013. december A házasságkötés bejegyezve a Bp. V. ker. állami házassági akv. 408/1929. folyószáma alatt.
יחסי גרמניה–סורינאם

יחסי גרמניה–סורינאם הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לרפובליקת סורינאם. היחסים הדו-צדדיים לרוב הם יחסים חמים וידידותיים. שיתוף הפעולה מתמקד בשיתופי פיתוח אישיים ופרויקטים תרבותיים ועבודה במסגרת האומות המאוחדות. קיים דיאלוג מדיני שנתי בין סורינאם לאיחוד האירופי (אירופה) מאז 2012. למרות העובדה שהסחר הדו-צדדי גדל ברציפות בשנים האחרונות, הפוטנציאל שלו עדיין לא מומש במלואו. גרמניה היא הספקית השנייה בגודלה לסורינאם אחרי הולנד, עם נתח שוק של 1.8%. בשנת 2013 רכשה RWE זכויות חיפושי נפט במימי החוף של סורינאם. במשך תקופה ארוכה לא נעשה שימוש בעושר משאבי הטבע במדינה (נפט, זהב, בוקסיט) לשיפור תנאי המחיה של חלקים גדולים באוכלוסייה. כמו כן, ירידת מחירי הסחורות הביאה לירידה משמעותית בייצור. למרות התפתחות כלכלית חיובית, ההכנסה השנתית לנפש היא בסביבות 6,500 דולר בלבד ואחוז העוני מוערך בכ-30 אחוזים. הסכמי שיתוף פעולה וסחר מתקיימים במסגרת ההסכמים בין אירופה ומדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים והפסיפיק) וכן בין מדינות אירופה ו-CARIFORUM (מדינות חברות ב-CARICOM בתוספת הרפובליקה הדומיניקנית). סורינאם והאזור כולו עוקבים מקרוב אחר התפתחות נוספת של יחסי הסחר עם אירופה ובאזור כולו על רקע המשא ומתן המתמשך של האיחוד האירופי לגבי הסכם שותפות חדש עם מדינות אפריקה, האוקיינוס השקט והאיים הקריביים (בתקופה שלאחר הסכם קוטונו (אנ')). סורינאם אינה חברה במועדון פריז ולכן מנסה להשיג ביטול חוב מנושיה על בסיס דו-צדדי. בשיתוף הפעולה בפיתוח, לסורינאם קשרים עקיפים עם גרמניה באמצעות הסכמים גרמניים עם הקהילה הקריבית (CARICOM), תוך שיתוף פעולה המתמקד בפיתוח כלכלי בר-קיימא, קידום אנרגיה מתחדשת והתאמת שינויי אקלים. בנוסף, גרמניה מעניקה סיוע באזור באמצעות מיקרו-פרויקטים. גרמניה מחזיקה בסורינאם קונסוליה בפרמריבו. סורינאם מחזיקה בגרמניה קונסוליה בדיסלדורף. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–סורינאם בוויקישיתוף יחסי גרמניה–סורינאם, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי סורינאם–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי גרמניה–סורינאם, באתר משרד החוץ הגרמני אתר על יחסי מדינות
יוטקה טניאמה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא . יוטקה טניאמה (ביפנית: 谷山 豊‏; 12 בנובמבר 1927 - 17 בנובמבר 1958) היה מתמטיקאי יפני, ידוע בעיקר בזכות השערת טניאמה-שימורה, שאותה העלה, בספטמבר 1955, בשיתוף פעולה עם גורו שימורה, לאחר שפגש את אנדרה וייל. השמות טניאמה, שימורה ווייל נקשרו כולם להשערה זו, אבל הרעיון בעיקרו נזקף לזכותו של טניאמה. בשנת 1986 הוכיח קן ריבט שאם ההשערה נכונה אז גם המשפט האחרון של פרמה נכון, רעיון שנתן השראה לאנדרו ויילס לעבוד במשך מספר שנים בסודיות על ההשערה, ולהוכיח אותה במידה מספקת כדי להוכיח את המשפט האחרון של פרמה. הודות לתרומה החלוצית של ויילס ומאמצים של מתמטיקאים נוספים, ובראשם ריצ'רד טיילור, ההשערה הוכחה לבסוף בשנת 1999. מסיבות שהוא עצמו לא היה יכול להסביר, התאבד טניאמה. הוא השאיר אחריו פתק המסביר את מצבן של חובות ההוראה שלו, והתנצל בפני עמיתיו על הצער שהוא גורם להם. במכתב ההתאבדות שלו הוא כותב: ”באשר לסיבת ההתאבדות שלי, אני לא מבין אותה לחלוטין בעצמי, אבל זה לא כתוצאה מתקרית או מנושא מסוים. אני פשוט יכול לומר שאני נמצא במצב רוח שבו איבדתי ביטחון בעתידי”. למרות שהמכתב שלו לא ברור ברובו הוא מציין את עייפותו ואת אובדן הביטחון בעתידו. גורו שימורה ציין שהוא סבל מדיכאון. טניאמה גם ציין במכתב ההתאבדות שלו את הדאגה שלו שמא אנשים ייפגעו מההתאבדות שלו ושהוא מקווה שמעשה זה לא יטיל "צל חשוך על אותם אנשים". כחודש לאחר שהתאבד, התאבדה גם מיסאקו סוזוקי, האישה שאותה הוא התעתד לשאת. במכתב שהשאירה כתבה: ”הבטחנו אחד לשני שלא משנה לאן נלך, לעולם לא ניפרד. עכשיו כשהוא הלך, אני חייבת ללכת כדי לפגוש אותו”. לאחר מותו של טניאמה אמר עליו עמיתו גורו שימורה: ”הוא תמיד היה אדיב לעמיתיו, במיוחד לתלמידיו, והוא באמת ובתמים דאג לאושר שלהם. הוא נתן עידוד לרבים מאלה שבאו איתו בקשר מתמטי, ביניהם כמובן גם אני. כנראה שהוא מעולם לא היה מודע לתפקיד הזה שלו. אבל אני מרגיש את רוחב הלב האצילי שלו כעת אפילו יותר בחוזקה מאשר כשהוא היה בחיים. ועם זאת אף אחד לא יכול היה לתת לו תמיכה כלשהי כשהוא הזדקק לו נואשות. כשאני מהרהר על כך, אני המום וחש בצער מריר ביותר.” סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000. יוטקה טניאמה, באתר MacTutor (באנגלית) Goro Shimura, Yutaka Taniyama and His Time - Very Personal Recollections, Bulletin of the London Mathematical Society, olume 21, Issue 2, March 1989, Pages 186–196
התחנה האקולוגית טמואיאוס

התחנה האקולוגית טמואיאוס (בפורטוגזית: Estação Ecológica de Tamoios) היא תחנה אקולוגית ימית במדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל. התחנה מוגנת ברמת "la" - שמורת טבע קפדנית. המטרה של התחנה האקולוגית היא שמירה על הטבע ותמיכה במחקר מדעי. התחנה הוכרזה כאזור מוגן ב-23 בינואר 1990 ומנוהלת מאז על ידי מכון צ'יקו מנדס לשימור המגוון הביולוגי. התחנה נמצאת בשטח עיריית פאראטי, מדינת ריו דה ז'ניירו. התחנה ממוקמת במפרץ אילהה גרנדה, ומכילה 29 איים. הנקודה הגבוהה ביותר בה נמצאת בגטבה של 132 מטרים (433 רגל). התחנה מתפרשת על שטח המהווה 4% משטח מפרץ אילהה גרנדה. 96.64% משטח התחנה האקולוגית הוא ימי. המשקעים השנתיים הממוצעים בתחנה האקולוגית הם 2,500 מילימטרים מים. טווח הטמפרטורות בטמואיאוס הוא 19 עד 27 מעלות צלזיוס. המקור העיקרי למים מתוקים בשמורה הוא מפרץ ספטיבה. רכס הרים הנמצא קרוב לשטח הימי של השמורה גורם ללחות גבוהה באוויר ולאקלים לח מאוד בשטחי התחנה האקולוגית. רכס ההרים גורם גם לשיטפונות פתאומיים באזור השמורה. השחף הדרום אמריקאי (South American tern) נודד לאיי השמורה בחודשים יוני-אוגוסט. הצמחייה באיים היא חלק מהיער האטלנטי, ומשתנה במידה ניכרת בהתאם לגודל האי, תנאי הקרקע ומידת התערבות בני האדם. הצמחייה עשירה בעצי דקל, עשבים וקקטוסים. ישנם איים הסובלים מכריתת יערות, שריפות, או דייג המשפיעים לרעה על המערכות האקולוגית. מדיה וקבצים בנושא התחנה האקולוגית טמואיאוס בוויקישיתוף
לטסנבט גידיי

לטסנבט גידיי (באנגלית: Letesenbet Gidey, בתיגרינית: ለተሰንበት ግደይ፣;‏ נולדה ב-20 במרץ 1998) היא אתלטית אתיופית. זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), אלופת עולם (יוג'ין 2022), פעמיים סגנית אלופת העולם (דוחה 2019 ובודפשט 2023) ושיאנית העולם בריצת 10,000 מטר. נוסף לכך, היא שיאנית העולם בחצי מרתון. גידיי נולדה וגדלה באנדמסקל שבתיגראי, אתיופיה. היא הצעירה מבין ארבעה אחים, בעלת שני אחים ואחות, וגדלה בחווה של המשפחה. היא סולקה מבית הספר כילדה בת 13 בגלל שסירבה לרוץ בשיעורי חינוך גופני, והורשה לחזור רק כשהסכימה לקחת חלק. באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-28 בספטמבר 2019 זכתה גידיי במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 30:21.23 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (30:17.62 דקות) ולפני אגנס טירופ מקניה (30:25.20 דקות). ב-17 בנובמבר 2019 גידיי קבעה שיא עולם של 44:20 דקות, בריצת 15 ק"מ בעיר ניימיכן בהולנד. שיפור לשיא העולם הקודם של ג'ויסלין ג'פקוסגיי (45:37 דקות מ-2017) ביותר מדקה. בכך הפכה לאישה הראשונה שרצה את המרחק מתחת ל-45 דקות. בתחרות שנערכה בוולנסיה, ספרד ב-7 באוקטובר 2020 קבעה גידיי בריצת 5,000 מטר שיא עולם חדש של 14:06.62 דקות, שיפור של 4 שניות וחצי לשיא בן 12 השנים של בת ארצה, טירונש דיבאבה (14:11.15 דקות). במבחנים של נבחרת אתיופיה לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בהנגלו, הולנד ב-8 ביוני 2021 קבעה גידיי בריצת 10,000 מטר שיא עולם חדש של 29:01.03 דקות, שיפור לשיא הטרי בן יומיים של סיפאן חסן מהולנד (29:06.82 דקות). כחודשיים לאחר מכן, במשחקים האולימפיים עצמם שנערכו ב-7 באוגוסט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 30:01.72 דקות, אחרי סיפאן חסן (29:55.32 דקות) וקלקידאן גזאהגנה מבחריין (29:56.18 דקות). בחצי מרתון שנערך בולנסיה ב-24 באוקטובר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:02:52 דקות והפכה לאישה הראשונה שרצה את המרחק מתחת ל-63 דקות, שיפור לשיא העולם בן החודשיים של בת ארצה ילמזרף יהאלאו (1:03:44 דקות). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:09.94 דקות, לפני הקנייתיות הלן אובירי (30:10.02 דקות) ומרגרט צ'לימו קיפקמבוי (30:10.07 דקות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:28.16 דקות, אחרי גודאף צגאי (31:27.18 דקות) ולפני אג'גייהו טייה (31:28.31 דקות), שלושתן מאתיופיה. ריצת 3,000 מטר: 8:20.27 דקות (2019), שיא אתיופיה ריצת 5,000 מטר: 14:06.62 דקות (2020), שיא עולם בעבר ריצת 10,000 מטר: 29:01.03 דקות (2021), שיא עולם ריצת 10 ק"מ: 33:55 דקות (2019) ריצת 15 ק"מ: 44:20 דקות (2019), התוצאה הטובה ביותר אי פעם ריצת חצי מרתון (21.195 ק"מ): 62:52 דקות (2021), שיא עולם מדיה וקבצים בנושא לטסנבט גידיי בוויקישיתוף לטסנבט גידיי, באתר olympedia.org לטסנבט גידיי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית לטסנבט גידיי, באתר ליגת היהלום לטסנבט גידיי, באתר Track and Field (נשים) אמיר ענבר, בזמן המלחמה האכזרית היא התחבאה בביתה. כשנגמרה, שברה את שיא העולם, באתר הארץ, 18 ביוני 2021 "Cheptegei and Gidey break world records". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-02-09.
רוץ ילד, רוץ

האם התכוונתם ל... רוץ ילד, רוץ (ספר) רוץ ילד, רוץ (סרט) רוץ ילד רוץ (להקה) רוץ ילד רוץ (שיר) – שיר של יואן למואן
אנדרטת הקרון

אנדרטת הקרון היא אנדרטה לזכר השואה הניצבת באתר הזיכרון יד ושם בהר הזיכרון שבירושלים. האנדרטה, שעוצבה על ידי האדריכל משה ספדיה, נבנתה בשנת 1995. היא הוקמה לזכר היהודים שנשלחו למחנות ההשמדה. האנדרטה מורכבת מקרון רכבת וממסילת רכבת הניצבים על גשר שבור. קרון הרכבת שימש במקורו להובלת בהמות ובמהלך תקופת מלחמת העולם השנייה שימש הקרון להובלת יהודים למחנות ההשמדה. הקרון נשמר מאז תום המלחמה והוענק ליד ושם על ידי חברת הרכבות הפולנית. מיקום האנדרטה מאפשר צפייה בה גם ממרחק, ולנוסעים בכביש העולה לירושלים מכיוון עין כרם נדמה הקרון כאילו פורץ מתוך העצים שבפסגת ההר - דבר המעצים את המשמעות של האנדרטה. רעיון דומה שימש כבסיס לאנדרטת קרון הרכבת בלווצובשטראסה שבברלין, לציון 63 משלוחים של יהודי ברלין, בעיקר לאושוויץ. מעל האנדרטה מופיע שירו של דן פגיס "כתוב בעיפרון בקרון החתום". על הקיר ליד האנדרטה חרוט ציטוט מעדותו של יעקב קשפיצקי שגורש לטרבלינקה, הצליח לברוח מהמחנה אך נהרג כלוחם במחתרת אי"ל במהלך מרד גטו ורשה. קשפיצקי נולד ב-1915, גורש מגטו ורשה לטרבלינקה באוגוסט 1942, בסלקציה נבחר לעבודה במחנה ולאחר 18 ימים הצליח לברוח כשהוא מתחבא בקרון בגדים. קשפיצקי חזר לוורשה ומסר בגטו את עדותו על השילוח וטרבלינקה. רחל אוירבך, מן המתעדים בארכיון עונג שבת, תיעדה במשך כשלושה חודשים את עדותו שפירטה את התנאים בקרונות, ההפרדה בין בני משפחה עם ההגעה למחנה, תהליך הרצח ותנאי חייהם של האסירים. בגטו ורשה הצטרף קשפיצקי למחתרת הארגון היהודי הלוחם (אי"ל), ובמרד גטו ורשה לחם כחבר בקבוצת הנוער הציוני בראשותו של יעקב פרשקר. ב-22 באפריל 1943, ביום הרביעי למרד גטו ורשה, נהרג. עדותו הוטמנה באדמת הגטו עם חומרי תיעוד נוספים בחלק השני של ארכיון עונג שבת, בפברואר 1943. חומרי התיעוד נמצאו בשנת 1950. אנדרטת הקרון במפת יד ושם, סעיף 24. אייל מירון, ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד בן-צבי, 1996. https://michaelarch.files.wordpress.com/2012/07/img_8233.jpg שנת בנייה אלדד בק, ברלין: רחובות של זיכרון, באתר ynet, 9 במאי 2005. יד ושם, אנדרטת הקרון - יד למגורשים, באתר יד ושם, ‏פברואר 2024
הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה

הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה הוא פארק לאומי בברזיל. הפארק הוכרז כאזור מוגן בשנת 1971. הפארק מנוהל על ידי מכון צ'יקו מנדס לשימור המגוון הביולוגי (ICMBio). ב-2019 הוכרז אתר מורשת עולמית כחלק מאתר המורשת "פאראטי ואיליה גראנדה – תרבות ומגוון ביולוגי" הפארק ממוקם בגבול בין מדינות ריו דה ז'ניירו לסאו פאולו בדרום מזרח ברזיל. שטח הפארק הוא 104,000 הקטאר. מטה הפארק ממוקם בסאו חוסה דו בריירו (São José do Barreiro), מדינת סאו פאולו, ברזיל. ההערכה היא כי 60% מהצמחייה מורכבת מיער אטלנטי מקומי, והשאר הוא יער המתחדש (משני) במשך למעלה מ-30 שנה. בין מיני הצומח בפארק נמצאים אורנים, ארזים ודקלים. בין בעלי החיים בפארק ניתן למצוא חתוליים, עצלנים, צבאיים, קופים, נחשים וציפורים. בפארק חיים גם מספר דו-חיים הייחודים לפארק וחיים רק באזור הפארק, המקיים תנאים הדרושים להישרדותם. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה, ברשת החברתית פייסבוק
סורת צ.

סורת צ. (בערבית: سورة ص, "צאד" או "צ.") היא הסורה ה-38 בקוראן. הסורה מונה 88 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה. סורה זו מתמקדת בנושאים שלהלן: מונותאיזם לעומת פוליתאיזם. הצורך בהרהור והגות על פסוקי הקוראן ומשמעותם, ולא רק קריאתם. בריאתו של האדם ומעמדו ביקום. סיפורם של אדם והשטן. סיפורם חלק מהנביאים, תוך התמקדות בדוד, שלמה ואיוב. תחיית המתים והעולם הבא. פסוקים 1–16 מספקים מעין מענה לטענותיהם של אלו אשר דחו את מוחמד ואת הקוראן. פסוקים 17–29 עוסקים בשכר שדוד קיבל לכאורה מאללה על כך שהוא התאזר בסבלנות בתקופותיו הקשות. פסוקים 30–40 מתמקדים בשלמה. פסוקים 41–44 עוסקים באיוב. פסוקים 45–47 מדברים על אברהם, יצחק ויעקב. פסוק 48 מזכיר את ישמעאל, אלישע וד'ו אלכפל. פסוקים 49–64 מתארים את גן העדן והגיהנום. פסוקים 65–88 מתארים באופן מפורט את משימתו של מוחמד. מדיה וקבצים בנושא סורת צ. בוויקישיתוף סורת צ., בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט Hebrew_Quran Surah Sad [38], Surah Sad [38] (באנגלית) TheLastDialogue, Surah Sad Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית) Sura Sad, WikiShia (באנגלית) Quran - Surah Sad - Arabic, English Translation by Mohammed M. Pickthall, www.theonlyquran.com
רוץ ילד, רוץ (סרט)

רוץ ילד, רוץ (באנגלית: Run Boy Run, בפולנית: Biegnij, chłopcze, biegnij, בגרמנית: Lauf Junge lauf) הוא סרט משותף גרמני-פולני-צרפתי משנת 2013 של במאי הקולנוע והמפיק פפה דנקוארט. הסרט מבוסס על ספר של אורי אורלב משנת 2000 "רוץ ילד, רוץ", על חייו של יורם פרידמן, שכילד יהודי בן שמונה בשנת 1942, ברח מגטו ורשה ושרד, בעיקר בכוחות עצמו במשך שלוש שנים בפולין הכבושה על ידי הנאצים. הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התקיימה ב־5 בנובמבר 2013, בגרמניה. יורם פרידמן כילד יהודי בן שמונה בשנת 1942, ברח מגטו ורשה ושרד בעיקר בכוחות עצמו במשך שלוש שנים בפולין הכבושה על ידי הנאצים. כילד בשם שרוליק, בן שמונה וחצי, הוא הצעיר מבין חמישה ילדים של אופה פולני מבלוניה. במהלך מלחמת העולם השנייה משפחתו היהודית נכלאה בגטו ורשה כ־25 ק"מ מזרחה שם הוא גר עם הוריו ואחיו. בקיץ 1942, כשהחלו הגירושים ההמוניים, הוא הצליח להימלט מהגטו על ידי הסתתרות על סוסו ועגלתו של איכר פולני שהעביר אשפה מהגטו. במהלך הבריחה אביו מקריב את חייו כדי שהוא יחיה. הוא מכנה את עצמו בשם פולני (יורק סטניאק) וכדי לשרוד על שרוליק לשכוח הכול מחייו הישנים. כשמתקבל לעבודה בחווה חקלאית ידו נתפסת במכונה, כשמובילים אותו לבית החולים הרופא המנתח מגלה שהוא יהודי ואינו מוכן לנתחו ובעקבות כך מוכרחים לקטוע את ידו. בהמשך באים הגרמנים לבית החולים והוא מצליח לברוח כשמשפחה פולנית לוקחת אותו תחת חסותם. כשנגמרה המלחמה נלקח על ידי משה פרידמן לבית יתומים יהודי בוורשה, כששרוליק מסכים ללכת עם משה רק ברגע שהוא מתחיל לדבר איתו ביידיש, בזמן שהיה רק בן עשר. בהמשך עלה לישראל. אנדז'יי תקץ בתפקיד שרוליק פרידמן / יורק סטניאק. כמיל תקץ בתפקיד שרוליק פרידמן / יורק סטניאק. זביגנייב זמצ'ובסקי בתפקיד הרש פרידמן, אביו של שרוליק. מירוסלב באקה בתפקיד מטאוש ורובל. גרז'ינה סאפולובסקה בתפקיד אווה סטניאק. פשמיסלב סדובסקי בתפקיד קובלסקי. אולגירד לוקאסביץ' בתפקיד דוקטור יורבסקי. איזבלה קונה בתפקיד קובלסקה. אליזבת דודא כמגדה יאנצ'יק. ג'ינט היין בתפקיד גברת הרמן. ריינר בוק כקצין אס אס. איתי טיראן כמוזה. קטרז'ינה ברגילובסקה בתפקיד ריווה פרידמן, אמו של שרוליק. סבסטיאן הול. אורס רכן בתפקיד אס אס שרפירהרר. ג'וליה סטכוביץ' בתפקיד סופיה. גרז'ינה בלנקה-קולסקה בתפקיד מאניה ורובל. לך דיבליק כדייג. דריוש סיאסטאץ. גטו ורשה אתר האינטרנט הרשמי של רוץ ילד, רוץ (בגרמנית) "רוץ ילד, רוץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוץ ילד, רוץ", באתר נטפליקס "רוץ ילד, רוץ", באתר AllMovie (באנגלית) "רוץ ילד, רוץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוץ ילד, רוץ", באתר אידיבי "רוץ ילד, רוץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הילד שרץ במשך שלוש שנים לברוח מהשואה, באתר ג'רוזלם פוסט הסרט: 'רוץ ילד רוץ -RUN BOY RUN' סוחט דמעות ורגש,יחרט בזכרונכם. רוץ ילד רוץ, באתר בימוי: פפה דנקוורט "Lauf Junge lauf" – via www.imdb.com.
יחסי סורינאם–רוסיה

יחסי סורינאם–רוסיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הרוסית לרפובליקת סורינאם. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם סורינאם ב-25 בנובמבר 1975. המדינות החלו לדון בשיתוף פעולה בתחומי החקלאות, הדיג, בניית ספינות, החינוך והסחר. באוקטובר 2013 ביקרה שרת החוץ הסורינאמי אילדיז פולאק-ביגלי במוסקבה לשיחות על סיום הכשרות אכיפת החוק הצבאיות והמשותפות. ב-2019 ביקר בסורינאם סר החוץ הרוסי סרגיי לברוב. רוסיה מיוצגת בסורינאם באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל. סורינאם אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי סורינאם–רוסיה בוויקישיתוף Russia and CARICOM: A New Dawn? באתר commonwealthroundtable‏, 7 בינואר 2018 "MINISTER LAVROV VOOR BILATERAAL ONDERHOUD BIJ MINISTER BEIGHLE". MINISTERIE VAN BUITENLANDSE ZAKEN, INTERNATIONAL BUSINESS EN INTERNATIONALE SAMENWERKING (בהולנדית). 2019-07-26. נבדק ב-2020-10-11.
אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו

אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו היא אנדרטה המצויה באתר ההנצחה יד ושם שעל הר הזיכרון בירושלים. בשנת 1977 זכה ברוך סקציאר בתחרות ליצירת אנדרטה לזכרו של יאנוש קורצ'אק, ובשנת 1978 יצר את אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו, שמוצגת דרך קבע ביד ושם שעל הר הזיכרון בירושלים. האנדרטה מנציחה את זכרו של ד"ר הנריק גולדשמיט, שהתפרסם בכינויו "יאנוש קורצ'אק" - איש הרוח, הרופא והמחנך שנולד למשפחה יהודית מתבוללת בוורשה שבפולין. קורצ'אק כתב ספרי חינוך רבים וניהל בתי יתומים. במהלך השואה סירב לנטוש את הילדים היהודים שבבית היתומים, עבר עמם לגטו ורשה, ונלקח עמם אל מותם במחנה ההשמדה טרבלינקה. הפסל מתאר את יאנוש קורצ'אק (בפסל ניתן לראות את ראשו) המחבק את הילדים ומנסה לגונן עליהם. ראשו של קורצ'אק גדול מהילדים ואף ידו גדולה, ומקיפה אותם. הפסל ברוך סקציאר רצה להדגיש בכך את אהבתו של קורצ'אק לילדים ואת מנהיגותו. ראשו של קורצ'אק באותו גובה כמו ראשי הילדים על מנת להראות את משנתו, לפיה יש להתייחס אל ילדים כאל אנשים מבוגרים. פסל דומה מעשה ידי אותו פסל נמצא בבית הקברות בוורשה, אולם שם דמותו של קורצ'אק גבוהה ביחס לראשי הילדים. אייל מירון, ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד בן צבי, 1996 מדיה וקבצים בנושא אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו בוויקישיתוף