פרדריק התשיעי, מלך דנמרק

פרדריק התשיעי (בדנית: Frederik IX, שמו המלא: כריסטיאן פרדריק פרנץ מיכאל קרל ואלדמאר גאורג;‏ 11 במרץ 1899 – 14 בינואר 1972) היה מלך דנמרק מ-1947 ועד מותו. פרדריק היה בנם של כריסטיאן העשירי ושל רעייתו, אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין. הנסיך פרדריק נולד בארמון סורגנפרי שמצפון לקופנהגן, במהלך תקופת מלכותו של הסבא רבא שלו, כריסטיאן התשיעי. אביו היה הנסיך כריסטיאן מדנמרק (לימים המלך כריסטיאן העשירי), בנם הבכור של נסיך הכתר פרדריק (מאוחר יותר, המלך פרדריק השמיני) ושל הנסיכה לוביסה (לואיז) משוודיה. אימו של פרדריק הייתה אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ושל אנסטסיה מיכאילובנה, הדוכסית הגדולה של רוסיה. פרדריק הוטבל בארמון סורגנפרי ב-9 באפריל 1899. לנסיך הצעיר היו 21 סנדקים, ביניהם, סבו, המלך כריסטיאן התשיעי, ניקולאי השני, קיסר רוסיה, גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, אוסקר השני, מלך שוודיה, סבו, נסיך הכתר, פרדריק מדנמרק, נסיך ויילס (לימים, אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת) ודודו, פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. שנה לאחר לידתו של פרדריק, נולד אחיו היחיד, הנסיך קנוד. ב-29 בינואר 1906, מת כריסטיאן התשיעי וסבו של פרדריק ירש אותו על כס המלכות כפרדריק השמיני. אביו של פרדריק היה אז לנסיך הכתר ופרדריק עצמו היה לשני בסדר הירושה. שש שנים לאחר מכן, ב-14 במאי 1912, מת פרדריק השמיני, ואביו של פרדריק ירש אותו כמלך כריסטיאן העשירי. פרדריק נהייה נסיך הכתר של דנמרק. פרדריק התחנך באקדמיה הימית המלכותית הדנית ובכך הוא שבר את המסורת המלכותית הדנית של בחירה בקריירה בצי במקום בקריירה בצבא, ולמד באוניברסיטת קופנהגן. לפני עלייתו לכס המלכות, הוא הגיע לדרגת אדמירל משנה ושימש בכמה תפקידי פיקוד בכירים בשירות פעיל. בנוסף, הוא היה מוזיקאי חובב, ידע לנגן על פסנתר ועסק בניצוח. ב-1922 התארס פרדריק לבת דודו מדרגה שנייה, אולגה, נסיכת יוון ודנמרק. האירוסים לא הגיעו לידי מימוש ובסופו של דבר השניים לא נישאו. תחת זאת, ב-24 במאי 1935, נשא פרדריק לאישה את אינגריד, נסיכת שוודיה. אינגריד הייתה בתם של נסיך הכתר השוודי, גוסטב אדולף (לימים, גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה) ושל רעייתו, מרגרט, נסיכת קונוט. פרדריק ואינגריד הביאו לעולם שלוש בנות: המלכה מרגרטה (נולדה ב-1940), מלכת דנמרק כיום, התחתנה עם הנריק, נסיך דנמרק. בנדיקטה, נסיכת דנמרק (נולדה ב-1944), התחתנה עם ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי. הנסיכה אנה מריה (נולדה ב-1946), התחתנה עם קונסטנטינוס השני, מלך יוון. בין השנים 1942 – 1943, שימש פרדריק כעוצר הממלכה בשם אביו, כאשר נבצר ממנו למלא את תפקידו, לאחר שנפל מסוסו באוקטובר 1942. ב-20 באפריל 1947, מת כריסטיאן העשירי ופרדריק ירש את כס מלכותו. הוא הוכרז כמלך על מרפסת ארמון כריסטיאנסבורג על ידי ראש ממשלת דנמרק, קנוד כריסטנסן. תקופת מלכותו של פרדריק התשיעי עמדה בסימן של שינויים כבירים. במהלך שנים אלו, ניערה מעליה החברה הדנית את המגבלות של חברה חקלאית והפכה להיות מדינת רווחה. כתוצאה מהבום הכלכלי של שנות השישים, נכנסו הנשים בדנמרק למעגל העבודה. דנמרק הפכה להיות מדינה מודרנית ולכך היו השלכות משמעותיות על המלוכה. לאור העובדה שלפרדריק לא היו בנים, הייתה כוונה שאחיו הצעיר, הנסיך קנוד, יירש את כתרו, וזאת על פי חוק הירושה הדני משנת 1853. עם זאת, ב-1953 חוקק חוק ירושה חדש שקבע שבנותיו של המלך יוכלו לרשת אותו במקרה ולא יהיו להן אחים זכרים. וכך, על פי חוק שחוקק ב-27 במרץ 1953 הוגדרה בתו הבכורה של פרדריק התשיעי, הנסיכה מרגרטה, כיורשת העצר וקו הירושה הוגבל לצאצאיו של כריסטיאן העשירי. זמן קצר לאחר שנשא המלך את נאומו לאומה לרגל ראש השנה האזרחית של שנת 1972, הוא נפל למשכב לאחר שלקה בתסמיני שפעת. ב-3 בינואר 1972, לאחר כמה ימי מנוחה, הוא לקה בדום לב והובהל לבית החולים העירוני של קופנהגן. לאחר זמן קצר בו הסתמן שיפור קל במצבו, הוא הוחמר שנית ב-11 בינואר. שלושה ימים לאחר מכן, ב-14 בינואר בשעה 19:50 בערב, כשהוא מוקף בבני משפחתו ובידידיו הקרובים, מת פרדריק התשיעי לאחר שיום קודם לכן הוא איבד את הכרתו. לאחר מותו, הועבר ארונו של פרדריק התשיעי לביתו שבארמון אמיליאנבורג, שם הוא הוצב עד ה-18 בינואר ולאחר מכן הועבר לקפלה של ארמון כריסטיאנסבורג, שם הוצב ארונו בטקס שכלליו נותרו ללא שינוי מאז מותו של פרדריק השלישי ב-1670. ארונו של המלך הוצב שישה ימים עד להלווייתו ובזמן זה עבר הציבור על פני ארונו לחלוק לו כבוד אחרון. טקס ההלוויה של פרדריק התשיעי התקיים ב-24 בינואר 1972 והוא התחלק לשני חלקים. החלק הראשון היה טקס קצר שהתקיים בקפלה בו ניצב ארונו של המלך והבישוף של קופנהגן נשא תפילה קצרה. לאחר מכן הושר המנון והארון נישא מחוץ לקפלה על ידי אנשי המשמר המלכותי והונח על גבי עגלת תותח שעברה דרך רחובות קופנהגן אל תחנת הרכבת המרכזית של העיר. העגלה הובלה על ידי 48 מלחי הצי ולוותה על ידי משמרות כבוד של הצבא המלכותי הדני, חיל האוויר המלכותי הדני והצי המלכותי הדני וכן על ידי משמרות כבוד מצרפת, שוודיה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. בהגיע הארון לתחנת הרכבת המרכזית, הוא הונח על גבי קרון מיוחד ורכבת ההלוויה הובלה על ידי שני קטרי קיטור אל העיר רוסקילדה. בהגיע מסע ההלוויה לרוסקילדה, הוסע הארון אל קתדרלת רוסקילדה, שם נערך טקס הקבורה. מלכיה הקודמים של דנמרק נקברו בתוך הקתדרלה, אך על פי משאלתו של המלך, הוא נטמן מחוץ לקתדרלה. לאחר מותו של פרדריק התשיעי, ירשה אותו בתו הבכורה, מרגרטה השנייה. המלכה אינגריד חיה 28 שנים לאחר בעלה. היא מתה ב-7 בנובמבר 2000 ונטמנה לצד בעלה. ב-20 באפריל 1982, הוסר הלוט מעל פסל בדמותו של פרדריק התשיעי, לבוש במדי אדמירל. הפסל הוצב בנמל קופנהגן לרגל יום השנה ה-35 לעלייתו על כס המלכות וביום השנה העשירי למותו. על שמו של פרדריק התשיעי נקראו גשר החוצה את פיורד רוסקילדה, בין העיר פרדריקסונד לבין חצי האי הורנשרד והגשר שחוצה את מיצר גלודבורגסונד, שבין האיים פלסטר ולולנד. מדיה וקבצים בנושא פרדריק התשיעי, מלך דנמרק בוויקישיתוף Frederik IX at the website of the Royal Danish Collection at Amalienborg Palace King Frederik IX of Denmark – Unofficial Royalty פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)