laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולטבה

פולטבה (באוקראינית: Полтава) היא עיר באוקראינה המזרחית, מרכז מחוז פולטבה. העיר ממוקמת על גדות הנהר וורסקלה ועל מסילת הברזל חרקוב - קייב, אבל עיקר חשיבותה הכלכלית נובעת דווקא ממיקומה על מסילת הברזל מאודסה למוסקבה. אוכלוסיית העיר מונה 287,135 תושבים (2024). בעיר קיימת קהילה יהודית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חפירות ארכאולוגיות גילו שרידים של יישוב עתיק מלפני 1,100 שנים. העיר ידועה בכרוניקות ממאה ה-12. כשנוסדה נסיכות קייב, פולטבה נהפכה לחלק ממנה. במאה ה-14 נכבשה על ידי אלגירדס נסיך ליטא. ב-1569 בעקבות איחוד לובלין עברה לפולין, שהחזיקה בעיר עד 1667. בשנה זו נחתם הסכם אנדרוסובו, שסיים את המרד הקוזקי, ולפיו עברה פולטבה עם כל אוקראינה שממזרח לדנייפר לרוסיה. בפולטבה הביס פטר הגדול את קרל ה-12 משוודיה בקרב פולטבה (8 ביולי 1709). הסופר הרוסי הידוע ניקולאי גוגול נולד והתגורר בסביבת העיר, לכן ישנה זיקה רבה בפולטאבה לדמותו. בראשית המאה העשרים הפכה הממשלה הצארית את פולטבה למקום גלות למהפכנים- סוציאל-דמוקראטים, סוציאליסטים רבולציונרים וחסידי טולסטוי. בין אלה היה גם הסופר ולדימיר קורולנקו. בהשפעת קורלנקו והאינטליגנציה הרוסית המקומית, שהתרכזה סביבו, לא אירעו פרעות ביהודי פולטבה ב 1905 וב 1917. בסוף 1919 הייתה העיר זירת קרבות בין הצבא הלבן וצבא אוקראינה. במרכז ההיסטורי של פולטבה נבנו כנסיות חדשות ומפוארות שתרמו רבות ליופייה של העיר. במרכזה ממוקם פארק בשם "קורפוס סאד" לציון הניצחון בקרב פולטבה, שהוקם לקראת מלאת 300 שנה לקרב. הפארק נחשב לנקודת ציון עירונית. מול ה"קורפוס סאד" ניצב המבנה המרשים של התיאטרון ע"ש ניקולאי גוגול, שמזכיר בצורתו את מבנה הפרתנון באתונה. פולטאבה הייתה אחת מהמרכזים היהודיים החשובים באוקראינה. ידוע על סוחרים יהודים בפולטבה מאז שנת 1801. לאחר חלוקת פולין הגיע לעיר זרם של יהודים, שהפכו לחלק ניכר מתושבי העיר, בה נולדו סמואל דרבן (1878) ויצחק בן-צבי (1884).היא הייתה מרכז חשוב של תנועת חובבי ציון ופעל בה דב בר בורוכוב. במהלך הפרעות של שנת 1905, התנגדו התושבים הרוסים לפגיעה ביהודי העיר. בעיר הוצאו לראשונה שני עיתונים חרדיים חשובים, הפלס והמודיע.בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהו בפולטבה ישיבת מיר וישיבת סלבודקה. בסוף 1919 נבזזו בתי היהודים. הארץ הביא מעיתון אחר תיאור של הביזה: "לאושר היהודים בקשו המתנפלים עליהם את הרכוש ולא את הנפש. שישה ימים, יום אחר יום, היו כל בתי היהודים אשר בעיר לבז ולמשסה אך הרוגים ופצועים לא היו בפעם הזאת כי אם מעט." בפולטבה פעל בית הדפוס האחרון בברית המועצות שהדפיס ספרים בעברית. בית הדפוס נסגר בשנת 1928. בית הכנסת בפולטאבה נפתח מחדש אחרי מלחמת העולם השנייה ונסגר בפקודות שלטונות ברית המועצות בשנת 1957. כיום מצויה בעיר קהילה יהודית פעילה, המפעילה בית כנסת, גן ילדים ומועדון נשים. בראש הקהילה עומד הרב יוסף סגל (חב"ד). מדיה וקבצים בנושא פולטבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולטבה פולטבה, ברשת החברתית פייסבוק פולטבה (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית פולטבה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) פולטבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרעות חדשות בפולטבה, הארץ, 7 בדצמבר 1919
כל ממזר מלך

כל ממזר מלך הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 1968, שנכתב ובוים על ידי אורי זוהר, בכיכובם של יהורם גאון ועודד קוטלר. הסרט זכה להצלחה בבתי הקולנוע (מעל 740,000 צופים בישראל) ובקרב המבקרים, אבל נשכח מאז כמעט לגמרי מהתודעה. הסרט מתחיל בהעלאת ארון קבורתו של העיתונאי האמריקאי רוי המינגס (ויליאם ברגר) למטוס. במטוס, אשתו איילין (פייר אנג'לי) מאזינה להקלטותיו של רוי. בהקלטות אלו, מתאר ומסקר רוי את התפתחות מלחמת ששת הימים ופרשנותו למצב, כחלק מעבודתו העיתונאית. על רקע ההקלטות שלו רוי, הסרט מציג את שהותם של רוי ואיילין בישראל. אל השניים מתלווים איש מטעם משרד החוץ (אורי לוי) ויורם (יהורם גאון) המשמש כנהג פרטי. דרך יורם, רוי נחשף לסיפורו של ידידו רפי (עודד קוטלר), בעל מסעדה ופעיל שלום פציפיסט, אשר מטרתו העיקרית היא לפגוש את הנשיא גמאל עבד אל נאצר ולשוחח איתו במטרה שיוכלו למנוע מלחמה בין המצרים לישראלים. בניגוד אליו, יורם מסתיר מאחוריו קריירה צבאית בצנחנים, ובאחד הפלאשבקים בסרט רואים אותו דוחף צנחנים ממטוס. בסופו של דבר, מלחמת ששת הימים פורצת ויורם מקבל צו-קריאה. רפי לעומת זאת מחליט לקיים שיחות שלום במצרים עם מדינות ערב, במטרה לסיים את המלחמה בהקדם. המלחמה נגמרת כשבסופה ידם של הישראלים על העליונה, ויורם, אשר נלחם בשדה הקרב ואף הציל חייל פצוע, חוזר לחייו הרגילים כנהג. לעומת זאת, רפי החליט בתחילת המלחמה לחזור לישראל ולנסות להתגייס גם ואף להתנדב לעזור לקיבוץ, אך לא הצליח לממש את כל אחד מרעיונותיו. הוא מתקשר לרוי לספר לו זאת, ורוי בתגובה מספר לו שהמלחמה נגמרה ושהוא למעשה פספס אותה. הסרט נגמר כשרוי נכנס לשדה מוקשים, שם הוא עולה בטעות על מוקש ומתפוצץ למוות. דמותו של רפי נוצרה בהשראת סיפורו של אייבי נתן. יהורם גאון - יורם עודד קוטלר - רפי כהן פייר אנג'לי - איילין ויליאם ברגר (אנ') - רוי המינגס אורי לוי - איש משרד החוץ אביבה פז - רקדנית במועדון דבורה דותן שייקה לוי גברי בנאי ישראל פוליאקוב ראובן מורגן מייק בראנט רוב מבקרי הקולנוע שיבחו את הסרט. בעיתון העולם הזה נכתב "סוף סוף: ס ר ט", ובעיתון על המשמר כתב נתן גרוס: "לא עוד סרט ישראלי, אלא פשוט סרט", "הקהל יוצא מהקולנוע מלא התפעלות נלהב ונרגש", וכי "קרב הטנקים הנראה בסרט ראוי להיכנס לרשימה של הסצנות הבאטליסטיות הטובות ביותר של סרטי המלחמה בעולם". מבקרים אחרים כתבו כי "המבקרים יוצאים בשבחים על הבימוי, הצילום והעריכה, על המשחק ועל הדיאלוג, וכל זה בזכות העובדה שהסרט באמת מבריק". [דרוש מקור] עם זאת, בביקורת שהתפרסמה אז ב"ידיעות אחרונות" נכתב: "אנג'לי הוטרחה לבוא לכאן ממרחקים, ללא צורך סביר". הסרט נבחר לייצג את ישראל כמועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך לא נמנה בין המועמדים הסופיים. דוד גורפינקל קיבל את פרס הצילום עבור הסרט בפסטיבל שיקגו 1968. "כל ממזר מלך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כל ממזר מלך", באתר AllMovie (באנגלית) "כל ממזר מלך", באתר ספר הקולנוע הישראלי "כל ממזר מלך", באתר אידיבי "כל ממזר מלך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "כל ממזר מלך", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תמר אבידר, כל אחד-גיבור, מעריב, 5 ביולי 1968 - כתבה לקראת יציאת הסרט עזריה רפופורט, תעודת־הבגרות של אורי זוהר - ביקורת, מעריב, 11 ביולי 1968 ליאור פרידמן, אם אין גן עדן, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2008 נדב הולנדר, די-וי-די | ממזרים חסרי כבוד: "כל ממזר מלך" נותר מדויק גם היום, באתר הארץ, 11 במרץ 2011
1813

שנת 1813 היא השנה ה-13 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1813 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 18 בינואר – פורסם לראשונה גאווה ודעה קדומה של ג'יין אוסטן. 2 במאי – נפוליאון מביס את הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית בקרב ליצן 21 ביוני – הדוכס מוולינגטון מביס את כוחות ספרד הנפוליאונית בקרב ויטוריה 27 באוגוסט – נפוליאון מביס את כוחות אוסטריה, האימפריה הרוסית ופרוסיה בקרב דרזדן 7 בספטמבר – הכינוי "Uncle Sam" (כינוי לארצות הברית) נולד בעיתון הניו יורקי Troy 16–19 באוקטובר – מתרחש קרב לייפציג בין נפוליאון לכוחות הקואליציה השישית ומסתיים בניצחון לקואליציה. 2 בדצמבר – הולנד מכריזה על עצמה כעל ממלכה עצמאית מצרפת, בראשות וילם הראשון, מלך הולנד 29 בדצמבר – חיילים בריטים מעלים באש את העיר באפלו, במהלך מלחמת 1812 19 במרץ – דייוויד ליווינגסטון, מגלה ארצות ומיסיונר בריטי באפריקה (נפטר ב-1873) 5 במאי – סרן קירקגור, פילוסוף דני, אבי האקזיסטנציאליזם (נפטר ב-1855) 22 במאי – ריכרד וגנר, מלחין גרמני (נפטר ב-1883) 10 באוקטובר – ג'וזפה ורדי, מלחין איטלקי (נפטר ב-1901) 17 באוקטובר – גאורג ביכנר, סופר ומחזאי גרמני (נפטר ב-1837) 30 בנובמבר – שארל-ולנטן אלקאן, מלחין צרפתי (נפטר ב-1888) 10 באפריל – ז'וזף לואי לגראנז', מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1736) 28 באפריל – מיכאיל קוטוזוב, גנרל רוסי (נולד ב-1745) 10 באוגוסט – פרנסיסקו אנטוניו גרסיה קרסקו, מושלה הספרדי האחרון של צ'ילה לפני פרוץ מלחמת העצמאות במדינה (נולד ב־1742) 2 בספטמבר – ז'אן ויקטור מארי מורו, גנרל צרפתי נודע (נולד ב-1763) 12 בספטמבר – אדמונד רנדולף, מדינאי אמריקאי (נולד ב-1753) 13 בספטמבר – חאזקאיס, קיסר אתיופיה 22 באוקטובר – צ'ארלס סקוט, איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי, מושל קנטקי הרביעי (נולד ב-1739) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1813 התחילה ביום י"ב בשבט ה'תקע"ג (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ט בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1813 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1813 במדע‎ ילידי 1813‎ נפטרים ב-1813‎ מדיה וקבצים בנושא 1813 בוויקישיתוף אין ודאות לגבי יום הולדתו, וייתכן שהוא נולד ב-9 באוקטובר
קרב קאראנסבש

קרב קאראנסבש (בגרמנית: Der Rückzug von Karansebes, בהונגרית: A Karánsebesi csata, ברומנית: Lupta de la Caransebeș; בטורקית: Şebeş Muharebesi) היה אירוע מוטל בספק של אש ידידותית של הצבא האוסטרי, כחלק מהצבא של האימפריה הרומית הקדושה שככל הנראה התרחש בשנת 1788, בזמן המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1788–1791), חלק מהמלחמה העות'מאנית-רוסית. הקרב ידוע בשל מהלך האירועים שהוביל לכך שהצבא האוסטרי תקף את עצמו כיוון שחשב שהוא נתון תחת התקפה טורקית. בשנת 1788, כ-100,000 חיילים אוסטרים בהנהגת הקיסר יוזף השני, הקימו מחנה באזור העיר קאראנסבש שברומניה. ברדת הלילה, נשלחו כמה מפקדים וחיילים לבדוק ולחפש באזור האם יש חיילים טורקים, אך במקום זה, הם מצאו צוענים, אשר מכרו להם הרבה חביות של שנאפס. קבוצת החיילים חזרה עם האלכוהול חזרה למחנה, שם שתו אותו. החיילים שהשתכרו, החלו לצעוק ולשיר, וכך עוד חיילים שמו לב ורצו להצטרף להילולה. החיילים השיכורים לא רצו לחלוק את האלכוהול, והחלו לריב. בשלב כלשהו אחד החיילים צעק כי "הטורקים באים", כדי שהחיילים האחרים ילכו, אך החיילים האמינו שהטורקים באמת מגיעים, והחלו להעיר את המחנה ולהתכונן למלחמה. אחד מהמפקדים שהיה ממוצא גרמני ניסה להרגיע את המצב וצעק בגרמנית "!halt", לחיילים שלא דיברו גרמנית היה נשמע כאילו המפקד צועק "אללה", והבהלה התגברה. במהלך האנדרלמוסיה, הסוסים שוחררו והחלו לרוץ לכל הכיוונים. הצבא חשב שמדובר בסוסים של הצבא הטורקי, ולכן החלו לירות בתותחים ורובים. עם בוקר החיילים ראו כי הטורקים לא הגיעו. קיימות הערכות שונות לגבי מספר הנפגעים באירוע, בין 150 ל-10,000 הרוגים. ההשערה הנפוצה היא שבאירוע נהרגו ונפצעו כ-1,200 חיילים אוסטרים. לאחר מספר ימים, הצבא העות'מאני הגיע למקום וחיסל את הפצועים שנשארו בשדה התקרית ולא חזרו עם יתר הצבא שחזר חזרה לאוסטריה. המקור הכי מוקדם בו מתוארת התקרית הוא מאמר בשם History of the eighteenth century and of the nineteenth till the overthrow of the French empire, with particular reference to mental cultivation and progress (היסטוריה של המאה ה-18 וה-19 עד קריסתה של האימפריה הצרפתית, עם הפניות מרכזיות לאירועים מנטליים ופיתוחים). המאמר פורסם בשנת 1843 כ-55 שנה לאחר האירוע. מאמרו של א.י. גרוס-הופינגר (A. J. Gross-Hoffinger) Geschichte Josephs des Zweiten , שפורסם כ-59 שנה לאחר האירוע נחשב כיום ליותר אמין. אש כוחותינו ניסיונו של גדעון בן יואש ליצור מהומה דומה בקרב עם עמון
עונת 1999/2000 בפיב"א יורוליג

עונת 1999/2000 בפיב"א יורוליג הייתה העונה ה-43 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות התשיעית במתכונת של ליגה. המשחק הראשון התקיים ב-23 בספטמבר 1999 והתחרות הסתיימה ב-20 באפריל 2000. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינייקוס, בפעם השנייה בתולדות המועדון. ז'לקו רברצ'ה (סרביה ומונטנגרו) מפנאתינייקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור. מילן גוליוביץ' (סלובניה) מזלטורוג לאשקו זכה בפרס אלפונסו פורד. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות. מנצחות רבע הגמר נפגשו בפאוק ספורט ארנה, סלוניקי למשחקי פיינל פור. בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר. מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית ג' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ז', סיימה אותו במקום הראשון ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא ניצחה קבוצת פאוק סלוניקי ועברה לפיינל פור. במשחק הגמר היא הפסידה לפנאתינייקוס שבשורותיה שיחק כוכבה לשעבר של מכבי, עודד קטש, שהצטיין במשחק עם 17 נקודות (הקלע השני בטיבו בשורות פנאתינייקוס), וסיימה את העונה במקום השני. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
יחסי מרוקו–קטר

יחסי מרוקו–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת מרוקו לבין מדינת קטר. בעבר היחסים בין מרוקו לקטר היו יחסים קרים ואף היה מצב ששתי המדינות היו מדינות אויב אחת לשנייה. ככל שעבר הזמן המדינות הפכו ליותר ידידותיות אחת לשנייה ובשנת 2000 נחתם הסכם לנרמול יחסים בין שתי המדינות. קטר ומרוקו חותמות על הסכמים רבים ביניהם בין היתר היה הסכמן של השתיים על העברת 1.5 מיליארד דולר אמריקאי ועזרה בשיקום המדינה מהפגנות ושביתות האביב הערבי. היחסים בין קטר ומרוקו מוצגים כיחסים עמוקים המבוססים על אמון וכבוד הדדי. קטר מחזיקה שגרירות ברבאט שבמרוקו ומרוקו מחזיקה שגרירות בוסט ביי אשר בדוחה שבקטר. במהלך המשבר הדיפלומטי הקטרי בשנת 2019 שלחה מרוקו עזרה כלכלית לקטר. The Kingdom of Morocco Qatar signs aid deal worth $1.25 billion for Morocco Morocco, Qatar explore boosting tourism relations Morocco, Qatar Agree to Normalize Relations
צ'כוסלובקית

צ'כוסלובקית (בצ'כית: jazyk československý) היא השפה אשר הוגדרה מבחינה פוליטית ובלשנית-חברתית כשפתה הרשמית של צ'כוסלובקיה בין השנים 1920–1938, כאשר הייתה איחוד של שתי אומות: הצ'כים והסלובקים. ב-29 בפברואר 1920 אימצה המועצה הלאומית של צ'כוסלובקיה חוקה. בעקבות סעיף 129 של הצ'ארטר חוקי הצ'כוסלובקי (Ústavní listina Československé republiky) בא "סעיף השפה". בתת-הסעיף הראשון שלו נקבע כי השפה הצ'כוסלובקית היא השפה הרשמית של המדינה (jazyk československý jest státním, oficielním jazykem republiky). עם זאת, שימוש בשפות שונות, שלפחות 20% מתושבי המדינה דוברים אותן, עבור מסמכים רשמיים נחשב לגיטימי. דה פקטו, כל המסמכים הצ'כוסלובקיים היו בצ'כית. עוד לפני שהשפה הפכה רשמית, בשנת 1829, נוסד בברטיסלאבה ה"מועדון הצ'כו-סלובקי", אשר היה מפורסם יותר בשמו המלא "המועדון לספרות ולבלשנות השפה הצ'כוסלובקית", שהיה חלק מהתנועה הלאומית של העם הסלובקי. בשנת 1836, ליודוביט שטור כתב מכתב להיסטוריון הצ'כי פרנטישק פאלאצקי בו ציין כי השפה הצ'כית אשר מדוברת בהונגריה העליונה אינה מובנת לדוברים סלובקים, וטען כי צריך ליצור שפה צ'כוסלובקית שתהיה מובנת לדוברי שתי השפות. תנאי ליצירת השפה הצ'כוסלובקית היה אם דוברי צ'כית יהיו מוכנים לאמץ מילים מסלובקית, כפי שאימצו הסלובקים מילים מצ'כית. במחצית הראשונה של המאה ה-20, האידאולוגיה של ה"צ'כוסלובקיזם" מיסודו של תומש מסריק ראתה את הצ'כית כנורמה בצ'כוסלובקיה, וסלובקית נחשבה לניב. תומאש קאמוסלה, The Political Expediency of Language-Making in Central Europe: The Case of Czechoslovak. Studia Slavica, 2007.
טרורו

האם התכוונתם ל... טרורו (בריטניה) – עיר במחוז קורנוול, אנגליה. טרורו (קנדה) – עיר בנובה סקוטיה, קנדה שנקראה על שם העיר טרורו בקורנוול. טרורו (אוסטרליה) – עיירה באוסטרליה הדרומית.
מהללאל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מהללאל – דמות תנ"כית, בנו של קינן ואביו של ירד אברהם בר גוטלובר – סופר יהודי מתקופת ההשכלה שהשתמש בשם העט מהללאל מהללאל (ספר) – ספר פנטזיה מאת הסופרת מיה קינן
יחסי טורקיה–קטר

יחסי טורקיה–קטר (בטורקית: Katar-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية القطرية) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הטורקית ובין מדינת קטר, אשר מתבטאים בשיתוף פעולה במגוון נושאים ואינטרסים משותפים. דוגמאות לכך הן שיתוף הפעולה במשברים, כמו המהפכה במצרים, מלחמת האזרחים בסוריה ומבצע צוק איתן, בו השתיים תמכו בחמאס והצעתם להסכם הפסקת האש לא עלתה בקנה אחד עם כוונותיהן של המדינות האחרות.. היחסים בין השתיים אינם יחסים בעלי זיקה פוליטית בלבד, מנהיגי המדינות עושים מאמצים להדק את היחסים, הן צבאית והן כלכלית, אם כי לא נרשם שיתוף פעולה צבאי נרחב והסכמים כלכליים גדולים אינם נחתמו בין שתי המדינות. ראשיתם של היחסים בין המדינות הם בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 1980 החלו שתי המדינות בחתימתם של הסכמים הדדיים. היחסים בין המדינות התהדקו יותר ויותר בעשור הראשון של המאה ה-21. דוגמאות ליחסים המתהדקים הם במשברים בעולם הערבי, בהם שתי המדינות היו דעה ואינטרסים משותפים, במקרים כמו ההפיכה במצרים ומלחמת האזרחים בסוריה. שתי המדינות היוו גוש אחד בנוגע למלחמת האזרחים בסוריה ובתמיכתן באותן קבוצות מורדים. בהפיכה השנייה והראשונה במצרים, שתי המדינות היו בעד שלטונו של מוחמד מורסי מהאחים המוסלמים. נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, הכריז במהלך מסיבת עיתונאים בשנת 2014 כי "יחד עם קטר, אנחנו תמיד מצדדים במדוכאים ברחבי העולם". יחסי החוץ של קטר יחסי טורקיה–קטר, ברשת החברתית פייסבוק יחסי טורקיה–קטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Turkish Ministry of Foreign Affairs about relations with Qatar "The Republic of Turkey". "Turkey, Qatar strengthen economic ties". Karagülle, Muhsin. "Revealed: Secret details of Turkey's new military pact with Qatar". "Turkey to set up Qatar military base to face 'common enemies'". "Turkey, Qatar have constructive influence in region, says envoy". "Are Saudi Arabia and Turkey About to Intervene in Syria?" "Turkey and Qatar look to be building a new alliance". "Erdoğan: We side with Qatar to support oppressed people"
רולנד

האם התכוונתם ל... רולנד (חברה) – יצרן של כלי נגינה אלקטרוניים רולנד (נ"מ) – מערכת טילי קרקע-אוויר (נ"מ) ניידת לטווח קצר פסל רולנד בברמן – מונומנט עתיק הניצב בכיכר השוק בעיר ברמן כשמבטו מופנה אל הקתדרלה רולנד האציל אל המגדל האפל קרב – פואמה אפית מאת המשורר האנגלי רוברט בראונינג אישים: פרנק שרווד רולנד – חתן פרס נובל לכימיה קלי רולנד – רקדנית ושחקנית אמריקאית קרסון רולנד – שחקן אמריקאי אי. ג'יי. רולנד – כדורסלן אמריקאי ששיחק בקבוצת הפועל ירושלים (כדורסל) אישים ששמם הפרטי הוא רולנד רולאן (פירושונים)
קאלה נמאק

קָאלָה נָמָאק ("מלח שחור" בהינדית) הוא סוג של הליט, גביש מלח שקוף שצבעו בין שחור לסגול כהה, ובעל ריח גופריתי. המינרל מורכב ברובו מנתרן כלורי (NaCl) שהוא מלח הבישול הרגיל, ומעורבים בו מספר מרכיבים שביניהם תרכובות גופרית שמעניקות למלח את הריח האופייני המזכיר ריח של ביצה קשה. המלח מכיל ברזל גופרתי ( F e 3 S 4 {\displaystyle Fe_{3}S_{4}} ) שמעניק לו את צבעו. כשהגביש כתוש לאבקה צבעה בין סגול לוורוד. המלח נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי. לקאלה נמאק מיוחסות גם סגולות רפואיות. קאלה נמאק נקרא לפעמים "מלח שחור" או "מלח הימלאיה", אך קיימים מלחים אחרים שנקראים בשמות אלה ואינם בעלי ריח גופרתי. קאלה נמאק נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי של בנגלדש, נפאל, הודו ופקיסטן, מוסיפים אותו לצ'טני, מאכלי יוגורט, סלטים, ומאכלים לא מתוקים אחרים. המלח נפוץ גם במטבח הטבעוני במאכלים שמחקים מאכלי ביצים, כגון סלט ביצים או שקשוקה. בתורת הרפואה ההודית איור ודה, קאלה נמאק נחשב כתבלין מקרר, והוא משמש גם כמסייע לעיכול. המלח נחצב במכרות בבנגלדש, הודו, נפאל, פקיסטן ובמקומות מסוימים ברכס המלח בהימאליה, או מופק מאגמי המלח בסמבהאר(אנ') ודידוואנה(אנ') בצפון הודו, ואזור מוסטנג בנפאל(אנ'). בשיטת הייצור המסורתית המחצב מעובד בתהליך חיזור שמשנה חלק מהנתרן הגופרתי שבגביש למימן גופרתי בעל ריח חריף ונתרן סולפיד. תהליך החיזור נעשה על ידי קליית הגבישים בכבשן במשך 24 שעות בתוך צנצנות חימר אטומות, יחד עם פחם וכמות קטנה של צמחי תבלין. לאחר הקלייה המלח מקורר, מאוחסן, ומיושן לפני המכירה. קאלה נמאק מיוצר בשיטה זו בצפון הודו, והייצור מתרכז במחוז היסאר(אנ') והריאנה(אנ'). כיום נפוץ ייצור סינתטי של קאלה נמאק. הייצור מתבצע על ידי שילוב מלח שולחן רגיל עם כמויות קטנות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפט וברזל גופרתי וקלייה בכבשן. קאלה נמאק מורכב בעיקר מנתרן כלורי כלומר מלח בישול, וכמויות זעירות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפיט, נתרן סולפיד, ברזל גופרתי ומימן גופרתי. הנתרן הכלורי מעניק לגביש את מליחותו, ברזל גופרתי מעניק לו את הצבע, וכל תרכובות הגופרית מעניקות את הארומה המיוחדת, במיוחד המימן הגופרתי. החומציות של הסולפטים והבי-סולפטים תורמת למלח טעם חומצי קל. מדיה וקבצים בנושא קאלה נמאק בוויקישיתוף Moorjani, Lachu (2005), Ajanta:Regional feast of India, Gibbs Smith, p. 22, ISBN 978-1-58685-777-6 Bitterman, Mark (2010), Salted:A Manifesto on the World's Most Essential Mineral, with Recipes, Ten Speed Press, pp. 166–167, ISBN 978-1580082624 Vorkommen von Schwefelwasserstoff in "Schwarzsalz", Bundesinstitut für Risikobewertung (BfR), 2003-08-25 PDF (גרמנית) Chandrashekhar, D (1977-02-22), Maqsood Mohammad vs The State Of Uttar Pradesh And Anr. on 22 February 1977, Allahabad High Court "Folk veterinary medicine in Moradabad District
עונת 2000/2001 בסופרוליג

עונת 2000/2001 בסופרוליג הייתה העונה ה-44 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות העשירית במתכונת של ליגה. המשחק הראשון התקיים ב-18 באוקטובר 2000 ותחרות הסתיימה ב-13 במאי 2001. בתחרות השתתפו 20 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב על פנאתינייקוס בגמר, בפעם השלישית בתולדות המועדון. אריאל מקדונלד (ארצות הברית) ממכבי תל אביב נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור. מירוסלב בריץ' (סרביה ומונטנגרו) מפרטיזן בלגרד זכה בפרס אלפונסו פורד. פיב"א אירופה החלה לארגן תחרות כדורסל כלל אירופאית לקבוצות בשנת 1958. בשנת 2000 הוקמה חברה חדשה בשם יורוליג בסקטבול שהחלה לארגן תחרות קבוצות אירופאיות בכדורסל. התברר שפיב"א לא רשמה זכויות על השם "יורוליג" ולכן החברה החדשה החלה לארגן תחרות תחת שם זה. הדבר הביא לכך שבעונת 2000/2001 התקיימו שתי תחרויות לקבוצות הבכירות בכדורסל - "סופרוליג 2000/2001" שאורגנה על ידי פיב"א ויורוליג שנוהלה על ידי החברה החדשה. הקבוצות הבכירות התפצלו בין התחרויות. בעונת 2001/2002 פיב"א וחברת יורוליג בסקטבול הגיעו להסכמה והפיצול בוטל. בתחילת התחרות התקיימו המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות. מנצחות רבע הגמר נפגשו בברסי ארנה, פריז למשחקי פיינל פור. בשלב המוקדם נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר. מכבי תל אביב שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום הראשון. בשמינית הגמר היא ניצחה את שליונסק מפולין ועלתה לרבע הגמר בו היא ניצחה את סקאבוליני פזארו ועברה לפיינל פור. בחצי הגמר היא ניצחה את צסק"א מוסקבה 80-86 ועלתה למשחק הגמר במשחק הגמר היא ניצחה את פנאתינייקוס 67-81 וזכתה בתואר בפעם השלישית בתולדות המועדון. הייתה זאת נקמה מתוקה של הצהובים שהפסידו במשחק הגמר שנה קודם לכן לפנאתינייקוס מכבי עירוני רעננה שיחקה בבית א' של העונה הסדירה וסיימה אותו במקום האחרון. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2000/2001 בסופרוליג פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
1817

שנת 1817 היא השנה ה-17 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1817 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 19 בינואר – כוח בפיקודו של חוסה דה סן מרטין יוצא מארגנטינה בדרך לשחרור צ'ילה 8 במרץ – ייסוד הבורסה לניירות ערך בניו יורק 4 ביולי – רעידת אדמה חזקה בארגנטינה – כ-7 בסולם ריכטר 10 בדצמבר – מיסיסיפי הופכת למדינה ה-20 של ארצות הברית 3 בינואר – תומאס א. בראמלט, המושל ה-23 של קנטקי (נפטר 1875) 12 ביולי – הנרי דייוויד תורו, סופר ופילוסוף (נפטר ב-1862) 4 באוגוסט – פרדריק פרלינגהויסן, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-1885) 31 באוקטובר – צבי גרץ, מן ההיסטוריונים היהודים הבולטים במאה ה-19 (נפטר ב-1891) 12 בנובמבר – מירזא חוסיין עלי (בהאא אללה), מייסד הדת הבהאית (נפטר ב-1892) 12 באפריל – שארל מסיה, אסטרונום צרפתי (נולד ב-1730) 18 ביולי – ג'יין אוסטן, סופרת אנגלייה (נולדה ב-1775) 15 באוקטובר – תדיאוש קושצ'ושקו, לוחם פולני לחירות ארצות הברית ופולין (נולד ב-1746) 7 בדצמבר – ויליאם בליי, רב חובל בריטי, מגדולי יורדי הים בכל הדורות (נולד ב-1745) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1817 התחילה ביום כ"ה בטבת ה'תקע"ז (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-י"ג בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1817 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1817 במדע‎ ילידי 1817‎ נפטרים ב-1817‎ מדיה וקבצים בנושא 1817 בוויקישיתוף
חדשות השבת

חדשות השבת היא מהדורת החדשות של כאן 11 המשודרת מדי שבת בשעה 19:55. בהגשת טלי מורנו. בעבר הגישו את המהדורה מיכל רבינוביץ' ודב גיל-הר. עם עליית תאגיד השידור הישראלי לאוויר במשך תקופה קצרה שודרה מהדורה מקוצרת בת רבע עד חצי שעה בהגשת רדיר כמאל מריח, ומאוחר יותר החליפה אותה מהדורה ארוכה של שעה. מהדורת החדשות נפתחת בכותרות, המציגות את הסיפורים המרכזיים שיוצגו בה. בראשית השידור מובאות החדשות העיקריות של היום, ובהמשך עוברים לחדשות מתחומים נוספים ובהם ענייני תרבות ופנאי. את הכתבות מקדימים המגישים בדברי קריינות. לעיתים, קודם לשידורה של כתבה או לאחריה, ניתן דיווח מפיו של פרשן או כתב. לעיתים רחוקות יחסית מתקיים ראיון במהדורה המרכזית. במסגרת המהדורה משודרים מספר מקבצי פרסומות וקדימונים. את המהדורה חותמת תחזית מזג האוויר. כמו כן משודרים סרטונים שמפיקה חטיבת הדיגיטל של התאגיד, דוגמת סדרת הרשת "עולם בעלי מלאכה". לעיתים, בעת התרחשותם של אירועי חדשות משמעותיים משתנה אורכה של מהדורת החדשות. חדשות הערב והרי החדשות חדשות השבוע חדשות השבת, באתר כאן חדשות השבת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית