laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ינה בכאואר

ג'ינה בכאואר (ביוונית:Τζίνα Μπαχάουερ; ‏21 במאי 1913 - 22 באוגוסט 1976) הייתה פסנתרנית יוונית יהודיה, שהרבתה במסעות קונצרטים בארצות הברית ובאירופה. היא הייתה ידידה קרובה של מוריס אברבנל, מנצחה הקבוע של תזמורת יוטה במשך למעלה מ-30 שנה, והופיעה לעיתים קרובות עם תזמורת זו. בשנת 1976, לאחר פטירתה של הפסנתרנית, נוסדה תחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ג'ינה בכאואר. התחרות מושכת מדי שנה פסנתרנים צעירים מכל רחבי העולם אל אוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה, ארצות הברית. נולדה ליד אתונה במשפחה יהודית. אביה היה יליד וינה ואמה הייתה אזרחית איטליה. כשרונה לנגינה בפסנתר התגלה כשהייתה בת 5 ובגיל 8 ניגנה לראשונה בפני קהל באתונה. ג'ינה בכאואר למדה פסנתר באקדמיה למוזיקה באתונה שם הייתה תלמידתו של ולדמר פרימן, מורה גרמני. בגיל 19 נסעה לפריז כדי להשתלם אצל אחד מחבריו ללימודים של סרגיי רחמנינוב. אחר כך התקבלה כתלמידה של רחמנינוב עצמו בלונדון ולמדה ב"אקול נורמל דה מוזיק" אצל אלפרד קורטו בפריז. בשנת 1930 התחתנה עם איש העסקים היווני יואניס כריסטודולוס והזוג עבר עברה לגור במצרים. בעת מלחמת העולם השנייה הרבתה לנגן (כ-630 קונצרטים) באלכסנדריה לפני חיילים וימאים של בעלות הברית ששהו במצרים, לוחמים או פצועים, שהיו מאושפזים שם. בשנת 1933 זכתה במדליית כבוד בתחרות פסנתרנים בווינה. בשנת 1935 הופיעה לראשונה עם התזמורת הסימפונית של אתונה תחת שרביטו של דימיטרי מיטרופולוס. כעבור שנתיים ניגנה בפריז בניצוחו של פייר מונטה. את הקונצרט הראשון בלונדון ניגנה בניצוחו של אלק שרמן ב-12 בינואר 1946. אחרי מות בעלה הראשון בשנת 1950 עזבה את מצרים לאנגליה ונישאה לאלק שרמן. היא התגוררה בלונדון ומדי שנה, בחודש דצמבר, נהגה לנסוע ליוון לרגל יום הולדתו של המלך פבלוס השני וניגנה לפני המשפחה המלכותית. אחת מבנות המלך, הנסיכה איריני של יוון ודנמרק, הייתה תלמידתה. באוקטובר 1950 נתנה את רסיטל הבכורה שלה בניו יורק בפני אולם כמעט ריק. שבחי המבקרים שהתרשמו מנגינתה ( היו כאלה שהתרשמו מכך, שהיא "מנגנת כמו גבר") גרמו לכך, שבהופעתה השנייה ניגנה לפני אולם קונצרטים מלא. בכאואר הצטיינה בעיקר בנגינת יצירות רומנטיות ופוסט רומנטיות - משל רחמנינוב, סקריאבין, סטרווינסקי. באחד מתקליטיה, ב"גספר הלילה" של מוריס ראוול,, מקריין ג'ון גילגוד. ג'ינה בכאואר ביקרה וניגנה בישראל עוד בתקופת חייה במצרים. היא הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית בעת הסיור שלה במצרים. בשנותיה האחרונות הורתה בכיתות אמן גם בירושלים. ג'ינה בכאואר מתה באופן פתאומי מהתקף לב ב-22 אוגוסט 1976 זמן קצר לפני שעמדה לעלות על במת הקונצרטים בפסטיבל אתונה, עם התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית. בשנת 1981, 5 שנים אחרי מותה, הוציאה ממשלת יוון בול דואר לזכרה. ביתה בשכונת האלאנדרי באתונה המשיך אחרי מותה להיות מתוחזק על ידי שכניה והפך למקום עלייה לרגל למעריציה, הממשיכים את מנהגה להאכיל את החתולים במקום. נתן דונביץ - ענקים ופסנתרנים אחרים, זמורה ביתן, תל אביב 2000 אתר האינטרנט הרשמי של ג'ינה בכאואר ג'ינה בכאואר, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ינה בכאואר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ינה בכאואר, באתר Discogs (באנגלית) Gina Bachauer
האקדמיה לכדורגל בנות

האקדמיה לכדורגל בנות היא מסגרת בתוך האקדמיה למצוינות בספורט שפועלת במכון וינגייט שנועדה לאפשר לכדורגלניות צעירות לממש את הפוטנציאל הספורטיבי והאקדמי שלהן בתנאי אימון אופטימליים, המשולבים במערכת לימודית וחברתית. האקדמיה הוקמה בשנת 2012 בשיתוף ההתאחדות לכדורגל ואתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט על מנת ליצור נבחרת נשים עד גיל 19 ראויה, שתוכל להתמודד בכבוד עם נבחרות אירופיות לקראת אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2015 בישראל, ובטווח הארוך לחזק את נבחרת הבוגרות ולהביאה להישגים משמעותיים בזירה הבינלאומית. בעונת 2012/2013, על מנת לצבור ניסיון משחק, הוקמה קבוצת כדורגל מבנות האקדמיה. הקבוצה, שהשחקניות בה היו בגילאי 13-18, היוותה בשנים אלו את שלד סגל הנבחרת עד גיל 19 וכן את שלד סגל הנבחרת עד גיל 17. הקבוצה החלה לשחק בליגת ילדים ב' (גילאי 12-13), אולם לאחר כמה משחקים עברה לשחק בליגת ילדים א' (גילאי 14-15). בעונה הראשונה סיימה את הליגה במקום ה-14, האחד לפני האחרון. את עונת 2013/2014 סיימה במקום האחרון בטבלה. בעונת 2014/2015 עברה לשחק בליגת העל לנשים. הקבוצה סיימה את הליגה עם 8 ניצחונות, 12 הפסדים וארבע פעמים תיקו. את העונה הן סיימו בפלייאוף העליון ובמקום החמישי בטבלה. האקדמיה המשיכה לשחק בליגת העל לנשים עד עונת 2018-2019. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה ולמעשה חדלה להתקיים כקבוצה ובנות האקדמיה חזרו לשחק עם קבוצות האם שלהן. האקדמיה לכדורגל בנות באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בנות כובשות במכון וינגייט (אורכב 28.05.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר מכון וינגייט מעיין קהלני, ‏מגשימות את החלום. הכירו את נבחרת ישראל, באתר ערוץ הספורט, 18 ביוני 2015 בן מיטלמן, ‏המגרש שלהן: נבחרת הבנות שהתחילה מאפס, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2014 זאב גולדשמיט, בת לוקחת בן, באתר ynet, 22 באוקטובר 2012
פסגת סקילי

פסגת סקילי (באנגלית: Skilly Peak) היא פסגה נישאת, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הפסגה נמצאת 7 קילומטרים צפונית מזרחית לנקודת שיוור. הפסגה מתנשאת מעל קרחון רוגוש שמצפון לה, ומעל מפרץ ארטאנס, שמדרום מזרח לה. הפסגה נסקרה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947, ובשנית בשנת 1955. משמעות המילה "סקילי" היא מרק דליל או מרק דלוח. מקורו של שם זה בכך שבעת חקר האזור על ידי משלחת הסקר בשנת 1955, אזל למשלחת המזון, ונותר להם רק פמיקאן ודייסה דלילה. פסגת סקילי באתר הסקר גאולוגי של ארצות הברית פסגת סקילי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת סקילי מידע גאוגרפי והיסטורי
נקודת שיוור

נקודת שיוור (באנגלית: Shiver Point; מילולית: נקודת הרעידה מקור או נקודת הצמרמורת) היא חצי אי בחוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הנקודה נמצאת 13 קילומטרים ממערב לכף פיירווד'ר, ומהווה את הקצה המערבי של הכניסה למפרץ ארטאנס; וכן הנקודה היא הצד הצפון מזרחי של הכניסה למפרץ ואגאן. שיא גובהו של חצי האי - 670 מטרים מעל פני הים. האתר מופה לראשונה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי תלות איי פוקלנד. שמו של האתר ניתן לו בשנת 1950 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקיים של בריטניה. הנקודה נקראת בשם על מנת לרמז על הקור שבאתר. נקודת שיוור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת שיוור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת שיוור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור נקודת שיוור מפת אזור נקודת שוויר מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
מכבי שדרות

האם התכוונתם ל... מכבי שדרות (כדורסל) – קבוצת כדורסל המשחקת בליגה הארצית מכבי עמי שדרות – קבוצת היאבקות ישראלית מכבי עירוני שדרות – קבוצת כדורגל שדרות#קבוצות ספורט עירוניות
ריתוק (תעופה)

ריתוק (לעיתים נקרא גם המתנה או מעגל המתנה, באנגלית: Holding Pattern) בתעופה הוא הליך של הגבלת כלי הטיס לטיסה בתבנית מעל נקודת ציון ובגובה מסוימים על ידי הליכי טיסה מקומיים או גורמי בקרה אווירית לטובת יצירת הפרדה וסידור התנועה האווירית באזור מסוים. לדוגמה בשלבי הגישה לנחיתה באזור בקרה של נמל תעופה מסוים. הליך ותבנית הריתוק מתוכננים לטיסה בתנאי מכשירים בשביל שכל כלי טיס לבצע אותם בצורה בטוחה. תבניות ריתוק מתאפיינת בשימוש בקֶבַע (אנ') – נקודת ציון מוכרת. לרוב בטיסה בכללי מכשירים משתמשים בקבע ממקור חיצוני כגון מיקום משואת NDB, ‏VOR או נקודת הצטלבות וקטורי VOR מסוימים. עם הגעה לנקודה הטייס מתחיל בתבנית פניות ימינה (אלא אם יש הגבלה מרחבית בגללה נדרש שינוי כיוון התבנית) שנראית כמו מסלול מרוצים. אורכה של כל תבנית הוא 4 דקות, כאשר כל צלע של התבנית היא באורך של דקת טיסה שאחריה מתבצעת פנייה של 180 מעלות בקצב של 3 מעלות בשנייה (Rate One Turn) שאורכה כדקה. על הצוות המטוס לבחור שיטת גישה לנקודת הקבע באופן שיתאפשר להם לבצע את הפנייה הראשונית ולהיכנס לתבנית כפי שמוגדר לרוב בתרשימי טיסת המכשירים. ישנן 3 שיטות גישה והשתלבות לתבנית ריתוק התלויות בזווית וקטור הכניסה של כלי הטיס יחסית לתבנית. השתלבות ישירה השתלבות במקביל השתלבות בצורת טיפה לעיתים נקודת הריתוק נקבעת על ידי קריאת מרחק DME מסוימת בוקטור יוצא של משואת VOR, במצב זה, אם כל התבנית מיושרת על אותו הווקטור, אורך צלעות של התבנית יקבעו על ידי קריאת המרחק במקום זמן. בתלות באזור, הנהלים והוראות הפקח, אורך כל צלע של התבנית נקבע לעיתים ל־3 דקות (הפניות מתבצעות באותו קצב תמיד). בתנאי טיסת ראייה, נקודת הקבע יכולה להיות נקודת ציון מוכרת וקלה לזיהוי דוגמת צומת, בניין בולט או גבעה וכדומה. מפני שמרבית תבניות הריתוק מבוססות על תזמון, במהירויות הטיסה שונות גודל התבנית משתנה. לכן במרבית המקרים יש הגבלה על מהירות בה מבצעים את התבנית. המהירות נקבעת לרוב על פי גובה הטיסה, שכן בגובה רב אי אפשר לטוס לאט כמו גובה נמוך יותר, אחרת יש סכנה של כניסה להזדקרות בגלל האוויר הדליל יותר. הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) מגדיר מהירויות ריתוק מרביות: בגבהים של עד 14,000 רגל – 230 קשר בין 14,000 רגל ועד 20,000 רגל – 240 קשר בין 20,000 רגל ועד 34,000 רגל – 265 קשר מעל 34,000 רגל – מאך 0.83 – 550 קשר עם זאת, מטוסי קרב מסוימים שלא מסוגלים להיצמד למהירויות אלו בגלל ביצועיהם עשויים לטוס מהר יותר. הקפה (תעופה) תעופה - מונחים מדיה וקבצים בנושא ריתוק בוויקישיתוף
ולאא חוסיין

ולאא חוסיין (נולדה ב-20 במרץ 1989; בערבית: ولاء حسين) היא שחקנית כדורגל ערבייה-ישראלית המשחקת במכבי חולון בליגת העל ולשעבר שחקנית נבחרת פלסטין בכדורגל נשים. חוסיין גדלה בכפר שעב ונהגה לשחק בילדותה עם ילדים בנים בכפר. בגיל 16, אותרה על ידי מנהל קבוצת בני סכנין אשר צפה בה משחקת בחצר ביתה. בעקבות כך עברה לבית ספר בסכנין והחלה לשחק במסגרת קבוצת בנות סכנין. בגיל 18 שיחקה בנבחרת הנערות של ישראל, השתתפה בשלושה משחקים ואף הבקיעה במשחק מול צפון אירלנד באוקטובר 2007. שנה לאחר מכן הוזמנה לשחק בנבחרת פלסטין לנשים במסגרת טורניר בקטר. בעונות 2006–2008 שיחקה בקבוצת בנות סכנין בליגת הנשים. ב-2008/2009 שיחקה בהפועל עירוני פתח תקווה (ליגת נשים ראשונה). ב-2009/2010 שיחקה במכבי צור שלום ביאליק (ליגה נשים ראשונה). ב-2011–2013 שיחקה במועדון כדורגל רמת השרון שהעפילה מהליגה השנייה לראשונה. ב-2013/2014 שבה לשחק בהפועל עירוני פתח תקווה (ליגה נשים ראשונה), וב-2014/2015 במועדון כדורגל רמת השרון. ב-2015/2016 שיחקה במכבי חולון (ליגה נשים ראשונה). ב-2016/2017 שיחקה במועדון ספורט קריית גת (ליגה נשים ראשונה). ב-2017–2019 שיחקה בהפועל באר שבע (ליגה לאומית נשים) כקפטנית, וכיום משחקת בהפועל מרמורק . דף השחקנית באתר ההתאחדות הישראלית לכדורגל ליאור ברטל, ‏מהחצר בכפר לקפטנית הפועל באר שבע - הסיפור המופלא של ולאא חוסיין, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 במאי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו 1 או בשמו המלא קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (באנגלית: Broadway–Seventh Avenue Local) הוא קו רכבת תחתית באגף A של הרכבת התחתית של ניו יורק סמל המסלול של הקו הוא בצבע אדום והוא אחד מארבעת הקווים שמרכיבים את אגף IRT במערכת הרכבת התחתית. הקו נקרא "קו מאסף" שכן הוא עוצר בכל התחנות במנהטן ומשלים את השירות של הקווים האחרים במחלקה. כאשר הרכבת התחתית הראשונה נפתחה בין 1904 ו -1908, אחד מדפוסי השירות העיקריים היה במסלול ווסט סייד, שבו קו 1 המודרני משתמש. הרכבות אז היו נוסעות ממנהטן תחתית לפארק ואן קורטלנד דרך המסלול שנקרא עכשיו "IRT לקסינגטון אווניו קו". באותה תקופה היה גם שירות אקספרס עם רכבות מהירות באמצעות מסלולים מהירים מדרום לרחוב 96. כמה מהרכבות המהירות היו נוסעות לאטלנטיק אווניו בברוקלין דרך מנהרת רחוב ג'ורלימון בשעות העומס, בעקבות העומס הרב בקווי הרכבת החליטה הנהלת החברה לפתוח קו חדש שיסע מכיכר טיימס אל ברוקלין, חלקו הראשון של הקו עד לתחנת פנסילבניה נפתח ב־3 ביוני 1917. ב־1 ביולי 1918 הורחב מסלול הקו דרומה אל דרום-פרי. וב־1 באוגוסט באותה השנה נקרא "קו H", בשנת 1959 תוקצב הפרויקט ב־100,000,000 $ על מנת להרחיב ולשפץ את הקו, ההרחבה הסתימה בשנת 1989 עם עשרות תחנות ורכבות חדשות מה שאיפשר להוסיף עוד הרבה נסיעות לקו. באותה השנה שונה גם שם הקו ל- קו 1. לאחר פיגועי 11 בספטמבר, היה צורך להעביר את הרכבות לתחנות הרכבת תחתית של ה-IRT בברודוויי-השדרה השביעית. מכיוון שהתחנות מתחת לאתר מרכז הסחר העולמי נפגעו קשות בהתמוטטות מגדלי התאומים. ושירות הקו נותב דרך מנהרת קלארק סטריט, רק ב־8 בספטמבר כאשר נבנתה תחנת מרכז הסחר העולמי החדש חזר הקו לנסוע דרך שם. הקו יוצא מתחנת ואן קורטלנדט פארק שבשכונת קינגסברידג' הצפונית, נכנס למנהטן מצפון ומדלג על כל התחנות שבמערב הארלם. ברחוב ברודוויי הוא הופך למאסף ועוצר בכל התחנות שברחוב, גם ברחוב השדרה השביעית הוא ממשיך להיות מאסף ועובר גם דרך תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42, הקו ממשיך לדרום מנהטן, חוצה אותה ומגיע עד למנהטן תחתית שם הוא גם עוצר בתחנת הרכבת התחתית מרכז הסחר העולמי החדש. מסלולו של הקו מסתיים בתחנת הרכבת התחתית דרום פרי שהיא התחנה הדרומית ביותר במנהטן. הרכבת התחתית של ניו יורק קו N של הרכבת התחתית של ניו יורק מדיה וקבצים בנושא קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
Funny Girl

האם התכוונתם ל... מצחיקונת (מחזמר) מצחיקונת (סרט) Funny Girl (שיר של ברברה סטרייסנד) Funny Girl (שיר של לאורה ריזוטו) מצחיקונת
סעודת אסתר

סעודת אסתר הוא כינוי לתוספת מאכל בסעודה של היום השני של חג הפסח שנהגו בו חלק מהיהודים האשכנזים, לכבוד המשתה שהביא לתליית המן שעל פי דברי חז"ל אירע ביום זה (ט"ז בניסן). המקור הקדום ביותר למנהג "סעודת אסתר" הוא בספר שני לוחות הברית של הרב ישעיה הלוי הורוביץ בו כתוב: "וראיתי מאחד מהמדקדקים שהיו עושים בסעודתם של יום שני של פסח איזה זכר לסעודת אסתר כי בו ביום נתלה. כדי להזכיר שבחו של מקום ברוך הוא". לאחר מכן נזכר המנהג, בין השאר, במגן אברהם, בערוך השולחן ובקיצור שולחן ערוך. אצל הרב יאיר חיים בכרך מצוין שהמדקדקים אוכלים "בשר יבש חתיכה הראוי להתכבד". בספר מנהגי החת"ם סופר מצוין כי הוא נהג לאכול לשון מיובשת בסעודת אסתר. בחוץ לארץ היום השני של פסח הוא יום טוב ועל כן מתקיימת בו ממילא סעודת חג. אצל חסידים היו מנהגים שונים לגבי המאכל שהיו מוסיפים לסעודה וכן נוספו זמירות. הרב אהרן בראנדוויין מפלעשטין והרב יואל טייטלבוים מסאטמר נהגו לאכול פשטידה מיוחדת. הרב אהרון רוקח מבעלז נהג לאכול "חרעמזלעך" (לביבות מטוגנות) והרב אליעזר פלטיאל רויטבלאט, אב"ד שעניצא, נהג לאכול מאכל שנעשה משאריות חרוסת. הרבי מנחם מנדל שניאורסון דן בשאלה מדוע מציינים את נס פורים בימי הפסח, שהרי נס הפורים טפל לגאולת מצרים. הוא עונה שיש מעלה בפורים בכך שהיה בו התעוררות מלמטה, מצד עם ישראל, בניגוד לגאולת מצרים שהייתה בה התעוררות מלמעלה. יעל לוין, "סעודת אסתר", מועד טו (תשס"ה), עמ' 94–109. יעל לוין, סעודת אסתר, קולך 104, ניסן תשס"ו, עמ' 3–4, באתר קולך. מידע על סעודת אסתר בקטלוג הספרייה הלאומית ישעיה הלוי הורביץ, שני לוחות הברית, מהדורת אמסטרדם, ת"ח, מסכת מגילה, עמוד הצדקה, דף רסא, בהג"הה, באתר היברובוקס ר' אברהם סג"ל גומבינר, מגן אברהם, מגני ארץ, דיהרן פארט תנ"ב, אורח חיים, סימן תצ, עמ' רמח ע"ב ערוך השולחן, אורח חיים, תצ, א קיצור שולחן ערוך, סימן קג, סעיף ו' שערי המועדים חג הפסח חלק ב, עמוד סה, סעודה ביום ב' דפסח לזכר סעודת אסתר
ז'ארדל

ז'ארדל ניואלדו ויירה המוכר בעיקר בכינויו ז'ארדל (בפורטוגזית: Jardel Nivaldo Vieira או Jardel; נולד ב-29 במרץ 1986) הוא כדורגלן ברזילאי–פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם. ז'ארדל קיבל אזרחות פורטוגזית בשנת 2016. בנפיקה ליסבון אליפות פורטוגל (5): 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2018/2019 הגביע הפורטוגלי (2): 2013/2014, 2016/2017 גביע הליגה הפורטוגלית (5): 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 הסופר קאפ הפורטוגלי (2): 2014, 2017 סגנות הליגה האירופית (2): 2012/2013, 2013/2014 מדליית כבוד מראש העיר של פלוריאנופוליס שבברזיל (2016) מדיה וקבצים בנושא ז'ארדל בוויקישיתוף ז'ארדל, באתר Transfermarkt ז'ארדל, באתר Soccerway ז'ארדל, באתר WorldFootball.net ז'ארדל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הרשמי של בנפיקה ליסבון Rodrigues, Vítor (24 בספטמבר 2016). "Ederson e Jardel já são portugueses" [Ederson and Jardel are already Portuguese]. O Jogo (בפורטוגזית). נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה) Garcia, Filipa Fernandes; Antunes, Sónia (21 בספטמבר 2018). "Jardel renews contract until 2021". S.L. Benfica. נבדק ב-22 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Spot-on Sevilla leave Benfica dreams in tatters". UEFA.com. 14 במאי 2014. נבדק ב-15 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Jardel agraciado em Florianópolis" [Jardel awarded in Florianópolis]. A Bola. 20 ביוני 2016. אורכב מ-המקור ב-2016-06-21. נבדק ב-21 ביוני 2016. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'ארדל".
אנדרה אלמיידה

אנדרה אלמיידה (בפורטוגזית: André Gomes Magalhães de Almeida; נולד ב-10 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי בבנפיקה. בנפיקה ליסבון אליפות פורטוגל (5): 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2018/2019 הגביע הפורטוגלי (2): 2013/2014, 2016/2017. גביע הליגה הפורטוגלית (4): 2011/2012, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016. הסופר קאפ הפורטוגלי (3): 2014, 2016, 2017. סגנות הליגה האירופית (2): 2012/2013, 2013/2014. מדיה וקבצים בנושא אנדרה אלמיידה בוויקישיתוף אנדרה אלמיידה, באתר Transfermarkt אנדרה אלמיידה, באתר Soccerway אנדרה אלמיידה, באתר WorldFootball.net אנדרה אלמיידה, באתר National Football Teams אנדרה אלמיידה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הרשמי של בנפיקה ליסבון "Spot-on Sevilla leave Benfica dreams in tatters". UEFA.com. 14 במאי 2014. נבדק ב-15 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
אודיסאס ולחודימוס

אודיסאס ולחודימוס (ביוונית: Οδυσσέας Βλαχοδήμος; נולד ב-26 באפריל 1994) הוא כדורגלן יווני–גרמני המשחק בעמדת השוער בניוקאסל יונייטד ובנבחרת יוון. בנפיקה ליסבון אליפות פורטוגל: 2018/2019, 2022/2023 הסופר קאפ הפורטוגלי: 2023 נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2017. מדיה וקבצים בנושא אודיסאס ולחודימוס בוויקישיתוף אודיסאס ולחודימוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אודיסאס ולחודימוס, באתר Transfermarkt אודיסאס ולחודימוס, באתר Soccerway אודיסאס ולחודימוס, באתר BDFutbol אודיסאס ולחודימוס, באתר WorldFootball.net אודיסאס ולחודימוס, באתר National Football Teams אודיסאס ולחודימוס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הרשמי של בנפיקה ליסבון "Weisers Kopfball macht den EM-Traum wahr". kicker.de (בגרמנית). 30 ביוני 2017. נבדק ב-30 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאיוארש

שאיוארש (בהונגרית: Sajóörös) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא שאיוארש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאיוארש (בהונגרית) (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאיוסגד

שאיוסגד (בהונגרית: Sajószöged) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא שאיוסגד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאיוסגד (בהונגרית) (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בשאיוסגד מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורסרי

אורסרים (ברומנית: ursari ובבולגרית: урсари) הוא כינויו בשפה הרומנית של הצוענים הנוודים העוסקים בענף המסורתי של אילוף בעלי חיים, בעיקר דובים, נחשים וקופים בעלי זנב. המילה ursari (רבים של המילה ursar ביחיד) נגזרה מהמילה הרומנית "Urs", שמשמעותה היא "דוב". "אורסרים" הם אחד הקלאנים או השבטים הצוענים שחיו ועדיין חיים ברומניה. יש להם ניב או שניים מיוחדים של השפה הרומאני אבל לרוב הם דוברי השפה הרומנית ושכחו את שפתם רומאני (צוענית) המקורית. פוגשים אותם גם בבולגריה, סרביה וברפובליקת מולדובה. הם הגיעו בנדודיהם עד לאיטליה ולהולנד ואף לאמריקה. בבולגריה יש גם קבוצות צוענים אחרות העוסקות באילוף דובים - מצ'קארי мечкари - באילוף קופים - מיימונרי. צוענים מאלפי דובים או מרקידי דובים מוזכרים בהיסטוריה כבר במאה ה-12 באימפריה הביזנטית. ביוונית נקראו ארקודיארס או αρκουδιάρηδες - ארקודיארדס. באיטליה נקראו "אורסאנטס" מהמילה האיטלקית לדוב orso. שם דומה יש גם למאלפי הדובים הצוענים בדרום צרפת. בסלובקיה נקראים ריצ'קארה, באזור איסטנבול בטורקיה - בני רומה האייג'ים. האורסרים ברומניה התפרנסו מאילוף בעלי החיים והופעה איתם בציבור, בעיקר בירידים. הנשים עסקו בניחוש העתיד, תמורת תשלום. בנסיכויות הרומניות אורסרים חיו במעמד של עבדים עד המחצית השנייה של המאה ה-19, כששוחררו ובחלקם גם התיישבו התיישבות של קבע על הקרקע. גם בהיותם עבדים קיבלו רשות לשמור על אורח חייהם, בתנאי ששילמו לבעלים את המס השנתי. האורסרים התפרנסו ממה ששילמו הצופים בהצגות בעלי החיים, דובים מרקדים או מצדיעים, ותשלום עבור "דריכת הדוב" (călcătura ursului). באמונה העממית דריכת דוב על גבו של אדם עשויה הייתה לרפא אותו מכל מיני חוליים, אמיתיים או מדומים. הלקוח היה נשכב על בטנו ומאלף הדוב היה מוביל אותו לשבת על גבו או אף לרקוד אליו. מופע מבוקש במיוחד הייתה היאבקות המאלף עם הדוב, אך לעיתים הדוב היה מצליח לקרוע את השרשרת או החבל בו נקשר ובורח. במצבים כאלה המאלף היה רודף אחר הדוב, קורא לו בשמו ושר לו שירים, שהרגיל אותו אליהם מאז היה גור קטן. המרדף היה מסתיים כשהדוב נעצר ואז המאלף היה מפייס אותו עם קוביית סוכר או שבר של חלת דבש. הכנסות נוספות היו לאורסרים מממכר שערות דובים ושומנם. עישון בעזרת השערות נחשבו לתרופה נגד עין הרע והשומן נחשב לתרופה נגד שיגרון ומחלות עצמות. האורסרים לא נתנו לדובים שלהם בשר, כי לטענתם הבשר היה משגע אותם והופך אותם לאלימים כלפי בני אדם. Angus Fraser Țiganii, Humanitas, București 2017 (אנגוס פרייזר - הצוענים - תרגום מאנגלית) Donald Kenrick Dicționar istoric al țiganilor (romilor) Editura Motiv, Cluj-Napoca 2002 (דנולד קנריק - הלקסיקון ההיסטורי של הצוענים (רומים) - תרגום מאנגלית) מדיה וקבצים בנושא אורסרי בוויקישיתוף The End of the Dancing Bears (באנגלית) Amintiri din Vechiul Regat (ברומנית) Povestea urșilor tulceni (ברומנית)
סקאלד

סקאלד (בהונגרית: Szakáld) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-545 תושבים בשנת 1990 עד ל-466 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-14%). במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא סקאלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקאלד הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיספלקוניה

טיספלקוניה (בהונגרית: Tiszapalkonya) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-1,499 תושבים בשנת 1990 עד ל-1,400 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-6%). במהלך השנים חיה בכפר קהילה יהודית שבחלק מהזמן הייתה כפופה לקהילת אונוד ובמקום קיים בית קברות יהודי. הקהילה היהודית הושמדה בשואה ולא ידוע מה עלה בגורל חבריה. פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 144 טיסא-לוץ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 182. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא טיספלקוניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיספלקוניה (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בטיספלקוניה דף קהילת טיספלקוניה מתוך מפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד בר מעוז

עודד בר מעוז (נולד בשנת 1972) הוא קצין בדרגת אלוף-משנה, בעברו שימש מפקד גדוד 931 וכראש מחלקת הבטיחות בזרוע היבשה וכקצין בטיחות ראשי. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1990 שובץ בחטיבת הנח"ל. בנח"ל עבר בר מעוז הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש כמפקד צוות בבה"ד 1 ולאחר מכן שימש מפקד מחלקה בפלוגה המסייעת של גדוד 931, וכמפקד פלוגה בגדוד והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר מהומות מנהרת הכותל ב-1996 הוטל על בר מעוז להקים ולפקד על פלוגת החוד של גדוד חרוב. שישה מחיילי הפלוגה נהרגו קודם לכן בלחימה, ובר מעוז שיקם את הפלוגה והוביל אותה בפעילות מבצעית ביהודה ושומרון. בשנת 2001 מונה לסגן מפקד גדוד 932 ולחם במבצע חומת מגן. בשנת 2003 השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וסיים את לימודיו בהצטיינות. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של עוצבת הפלדה ובשנת 2005 מונה לראש ענף חי"ר במרכז לאימונים באש שבבסיס צאלים. בשנים 2007–2009 שימש בר מעוז כמפקד גדוד 931 ובהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת יהודה. בשנת 2011 השתלם בר מעוז במשך שנה בקורס מתקדם לפיקוד ומטה במכללה הרב חילית לפיקוד ומטה (Joint Services Command and Staff College) של צבא בריטניה. בשנים 2012–2014 שימש כראש ענף תורה וכשירויות במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי ולאחר מכן הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת הבטיחות וביקורת איכות של זרוע היבשה. בשנת 2017 החליט הרמטכ"ל גדי איזנקוט להרחיב את היקפי הסמכות והאחריות של התפקיד והוא מונה לקצין בטיחות ראשי לצה"ל. בספטמבר 2018 סיים את תפקידו. בר מעוז נשוי למיטל ואב לארבע בנות. בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מאוניברסיטת תל אביב. עדו בן פורת, פרסום ראשון נוהל חדש בעקבות ריבוי האסונות בצה"ל, באתר ערוץ 7, 23 באוקטובר 2017. טל זגרבה, לילה בשכם עם גדוד שחם של הנח"ל, באתר "שבוז חיילים", ‏ 10 אוגוסט 2008. אורן דורי, סמס למפקד: כך מצליחים בצה"ל להיאבק בתאונות דרכים ולהפחית בצריכת הדלק, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2016. עמית מלמד, מערך הבטיחות החדש של צה"ל יוצא לדרך, באתר צה"ל, 10 ביולי 2018. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.