laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מילים (שיר)

מילים הוא השיר עמו ייצג הזמר הראל סקעת את ישראל באירוויזיון 2010. את השיר כתב נעם חורב, הלחין תומר הדדי ועיבדו עמוס בן-דוד והדדי. לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 2010, השיר היה העשרים וארבעה במספר, וזכה במקום הארבעה עשר. סגנונו של השיר הוא בלדה איטית. רשות השידור שהייתה אחראית אחראית על בחירת השיר שייצג את ישראל ואת המבצע שלו, ועל שידור תחרות האירוויזיון בערוץ הראשון, מינתה ועדה שהורכבה מחברי הנהלת הרשות ומומחים מתחום המוזיקה שקיבלו עשרות הצעות לשירים. מתוך ההצעות בחרה הוועדה 4 שירים שביצע הראל סקעת לבחירת הציבור ומספר צוותי שיפוט בתחרות הציבורית. הרשות החליטה לשתף פעולה עם ערוץ 2 בבחירת המבצע, וקיבלה שתי הצעות משתי זכייניות השידור בערוץ 2: רשת הציעה להפיק קדם אירוויזיון בהשתתפות סקעת אשר הגיע למקום השני בעונה השנייה של התוכנית כוכב נולד, ואילו שידורי קשת הציעה להפיק את ה-"קדם אירוויזיון" בהשתתפות ולדי בלייברג אשר הגיע למקום השני בעונה השביעית של "כוכב נולד", אך ולדי בלייברג ביטל השתתפותו עקב נסיבות אישיות. במהלך דיון בוועדת החינוך של הכנסת הודיעה רשות השידור על בחירתה בסקעת, במקביל לדיונים שנערכו בכנסת לגבי שיפור הישגי ישראל באירוויזיון, ובחירת הנציגות לאירוויזיון. סקעת היה מועמד רציני לזכייה ובתחרות עצמה עלה לשלב הגמר, אולם הוא הגיע למקום ה-14 (מתוך 25). למרות זאת הגיע השיר להישג חסר תקדים כשזכה בכל שלושת הפרסים על-שם מרסל בזנסון: "פרס התקשורת", הניתן על ידי העיתונות ואמצעי התקשורת הרשמיים המסקרים את האירוע, "הפרס האמנותי", הניתן למבצע הטוב ביותר שנבחר על ידי השופטים, ו"פרס המלחין", הניתן עבור הלחן המקורי ביותר והטוב ביותר שנבחר על ידי המלחינים המשתתפים. נוסף על שיר בעברית, הראל סקעת הוציא גרסה בצרפתית ובאנגלית לשיר. הגרסה הצרפתית נכתבה על ידי זוכת אירוויזיון 1973, אן-מארי דוד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תש"ע-2010 של רשת ג' וערוץ 24, השיר דורג במקום ה-18 לאחר ארבע שנים רצופות שבהן השיר המייצג של ישראל בתחרות נעדר מהמצעד. סרטון השיר "מילים" באתר יוטיוב מילות השיר "מילים" באתר שירונט מילים, באתר "פזמונט" מילים, בביצוע ביצוע הראל סקעת באירוויזיון 2010, סרטון באתר יוטיוב הגרסה הצרפתית של השיר, סרטון באתר יוטיוב עינב שיף‏, סקעת באירוויזיון - בעברית, באנגלית או בשתיהן?, באתר וואלה, 14 באפריל 2010 מילים, באתר שירונט מילים, באתר פזמונט מקור מידע לקרדיטים: הראל סקעת, "4 שירי קדם האירוויזיון", הד ארצי, 2010 Glen Wenn,‏ Israel: Harel Skaat to Oslo, באתר האירוויזיון, 29 בדצמבר 2009 אבנר שביט‏, הראל סקעת עלה לגמר האירוויזיון, באתר וואלה, 28 במאי 2010 עמית קוטלר, הזוכה הגדולה של אירוויזיון 2010: גרמניה, באתר ynet, 29 במאי 2010 Israeli grand slam in the Marcel Bezençon Awards, אתר האירוויזיון הרשמי, ‏30 במאי 2010 (באנגלית) הגרסה הצרפתית של השיר, בערוץ ה-יוטיוב הרשמי של הראל סקעת סקעת אינטרנשיונל: "מילים" בכל השפות, באתר ynet, 27 באפריל 2010
ליו צ'ינג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ליו. ליו צ'ינג (בסינית: 柳青, פין-יין: Liǔ Qīng; ידועה באנגלית בשם Jean Liu, ג'ין ליו; נולדה ב-1978 בבייג'ינג), היא אשת עסקים סינית ונשיאת DiDi (בעבר דידי קאויידי), פלטפורמת התחבורה הניידת הגדולה ביותר של סין. היא עבדה במשך 12 שנים בגולדמן זאקס אסיה, והתקדמה עד תפקיד מנכ"ל הפעילות באסיה ב-2012, לפני המעבר לתפקיד מנכ"לית של דידי דאש ביולי 2014. לאחר שהצטרפה לדידי דאש, היא הובילה את אסטרטגיית המיזוג בין דידי דאש והמתחרה העיקרית שלה קאויידי דאש, אשר הובילה ליצירת ענקית התחבורה דידי קואיידי (מאוחר יותר שונה שמה לדידי צ'ושינג ב-2015, ואחר כך לסתם דידי - DiDi) . היא גם עזרה לדידי בייזום השקעה של מיליארד דולר מאפל, ותכננה את רכישת חטיבת הפעילות של Uber סין ב-2016. היא בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת בייג'ינג ושני מאוניברסיטת הארוורד, שניהם במדעי המחשב. מדיה וקבצים בנושא ליו צ'ינג בוויקישיתוף 宋静丽. "Didi Chuxing receives $600m investment from China Life Insurance - Business - Chinadaily.com.cn". www.chinadaily.com.cn. נבדק ב-2016-09-08. "Tencent-Backed Didi Dache Pursues Buses, Government Cars After Daughter of Lenovo's Liu Chuanzhi Joined". Forbes. Clover, Charles; Hook, Leslie. "Jean Liu: Splashing the cash". Financial Times. ISSN 0307-1766. נבדק ב-2016-09-08.
מתווה יסודות

מתווה יסודות (באנגלית: Batter board) המוכר גם בשם שנורגריסט (בגרמנית: Schnurgerüst) היא שיטת סימון מסורתית לביצוע מדויק של מיקומי יסודות באתר הבנייה המסייעת בהוצאת תוכניות הבנייה מהכוח אל הפועל. מתווה סימון הוא מסגרת עץ היקפית וזמנית, המוגבהת מהקרקע ונמוכה בכ-10–20 ס"מ, בדרך כלל, ממפלס ה-0.00 של המבנה, הנבנית מחוץ לקו המתאר של המבנה ומקבילה לחזיתותיו. על מסגרת העץ מסמנים את מיקומי היסודות וקווי המבנה בסיוע מודד מוסמך, על ידי חריצה או דפיקת מסמר בלוח העץ. כך, כל יסוד מסומן בארבע חזיתות. מותחים חוט בנאים בין כל שתי חזיתות מקבילות ומקבלים הצטלבות בין שני חוטים, המסמנת את מיקום מרכז היסוד. ממקום הצטלבות זה מורידים אנך (חוט שבקצהו משקולת) ומקבלים את מיקומו המדויק של כל מרכז יסוד על גבי הקרקע. תוכנית מתווה יסודות מבוצעת על ידי מהנדס בניין ובאחריות מודד מוסמך למקם אותה באופן מדויק באתר הבנייה על פי קואורדינטות מדויקות. http://www.dictionaryofconstruction.com/definition/batter-boards.html http://homeguides.sfgate.com/purpose-batter-boards-laying-foundation-76196.html
צבי הירש שלז

הרב צבי הירש שלז (שלעֶז; 1834 – כ"ה באלול ה'תרע"ד, 16 בספטמבר 1914) היה מחבר פורה, מייסד רשת ישיבות וראש הישיבה הגדולה בקורסון שבפלך קיוב, באימפריה הרוסית. נולד בז'ידיק (אנ') שבמחוז משנה מז'ייקי בזאמוט (אז חלק מהאימפריה הרוסית, כיום בליטא) לרב בן ציון שלז ולפריידא מלכה בת הרב שבתי יפה. למד בישיבת וולוז'ין בעיקר מפי ראש הישיבה רבי נפתלי צבי יהודה ברלין ("הנצי"ב מוולוז'ין"). התוודע לרבי ישראל מסלנט והיה לאחד מתלמידיו. בסביבות 1860 הגיע להתגורר בקורסון שבפלך קיוב, הוא התפרנס ממסחר ועסק בהפצת תורה. למטרה זו הקים ארבע ישיבות גדולות במקומות שבהם התאפשר הדבר ברישיון השלטונות: בעיר אורזיסצ'וב (אנ'); בעיר קורסון (קארסאן) שבה התגורר; בעיר צ'רקאסי ובעיר אומן. הישיבות התקיימו במשך ארבעים שנה ולמדו בהן אלפי תלמידים. נישא בשנית לקריינה. בנו היחיד מנישואיו הראשונים היה הפעיל הציוני אליעזר יוסף. נפטר בקורסון בכ"ה באלול ה'תרע"ד, 16 בספטמבר 1914, ונקבר לצדו של רב העיר בבית הקברות היהודי המקומי נפלאות מתורת השי"ת, ורשה תרל"ט ידיו אמונה - ויכוח מאמין וממאן, א, ורשה תר"מ כפלים לתושיה - על ספר משלי, ברדיטשוב תרנ"ה מטמונים - על סדר ספר תהלים, ברדיטשוב תרנ"ה סמן טוב - על פרק י"ז בספר בראשית, ברדיטשוב תר"ס מיני תרגימא, ברדיטשוב תרס"א זיכרון אב ואם, ברדיטשוב תרס"א זיכרון טוב, ברדיטשוב תרס"א סימן כד - על פרק כ"ד בספר בראשית וכדה של רבקה, ברדיטשוב תרס"ג פלאות עדותיך, ברדיטשוב תרס"ג בנפלאותיך אשיחה, פולטבה תרס"ט ידיו אמונה - ויכוח מאמין וממאן, ב, ורשה תר"ע שיחת חולין של ת"ח - מאמרים... מגדולי הדור... ע"ד הצחות וההלצה..., לובלין תרפ"ח נפלאות מתורת השי"ת - חלק ראשון, ווארשא, תרל"ט, באתר היברובוקס בנפלאותיך אשיחה, פאלטאווא, תרס"ט, באתר היברובוקס צבי הירש בן בנציון שלעז (1834 בערך-1914), דף שער בספרייה הלאומית "שלז, הירש בן בן-ציון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ז'ידיק, באתר JewishGen. מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, ישיבה חדשה, הצפירה, 28 באוקטובר 1886. הרב ליבר כהן, חידושי חביבא, ניו יורק תרע"ו, במבוא, עמ' 15, באתר היברובוקס. לפי הרב שמעון משה דיסקין, מדרש שמעוני: נצח ישראל, תל אביב תרצ"ט, מאמר יב, עמ' מב, באתר היברובוקס, הקים חמש ישיבות בפלך קיוב. מכתבים מערי רוסיה, הצפירה, 24 בספטמבר 1914.
רביעיית דריידן

רביעיית דריידן (באנגלית: Dryden Quartet) היא רביעיית מיתרים, שהקימו בשנת 2002 בוושינגטון הבירה האח והאחות ניקולס ויומי קנדל, דודנם דניאל פוסטר ונורית בר-יוסף. ייחודה של הרביעייה ביצירת הרכב קאמרי מאוחד ותוסס, שגיבש את כישרונותיהם הבולטים של חבריו להפקת ביצועים מרהיבים ומרגשים, כדברי הביקורות. נורית בר-יוסף, הקונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית מאז 2001, היא הכנרת הראשונה ברביעיית דריידן. דניאל פוסטר הוא הויולן הראשי של התזמורת מאז 1995. יומי קנדל היא משנה לצ'לן הראשי של תזמורת פילדלפיה מאז 2004 וניקולס קנדל, לצד הופעותיו ככנר סולן, מנגן במגוון סגנונות מוזיקליים בשלישייה שלו, "Time For Three". כמו כן הוא חבר מייסד של "תזמורת החוף המזרחי" (ECCO), תזמורת קאמרית ללא מנצח. כל אחד מארבעת חברי הרביעייה צבר ניסיון עשיר בנגינת מוזיקה קאמרית בפסטיבלים שונים בארצות הברית. רביעיית דריידן הופיעה בין השאר במכון קרטיס למוזיקה, בסדרת הרסיטלים שלו לבוגרי המוסד, ובסדרת הקונצרטים ע"ש שניידר, בהופעתם הראשונה בניו יורק. כמו כן הופיעו במרכז קנדי, באוניברסיטת מרילנד, באגודת בטהובן ועוד. בהופעתה הראשונה של הרביעייה, בשגרירות הולנד, חלקה רביעיית דריידן כבוד לג'ון קנדל המנוח - סבם של שלושה מחבריה - שהיה מורה נודע לכינור, מחלוצי ההוראה בשיטת סוזוקי en:Suzuki Method בארצות הברית. במאי 2004 הוזמנה רביעיית דריידן לנגן בוועידה של אגודת סוזוקי במיניאפוליס. אתר האינטרנט הרשמי של רביעיית דריידן (באנגלית) קונצרט של רביעיית דריידן, האגודה למוזיקה קאמרית של פילדלפיה17 בפברואר 2014 ביקורת קונצרט של רביעיית דריידן, האגודה למוזיקה קאמרית של פילדלפיה17 בפברואר 2014
הופ היקס

הופ שרלוט היקס (באנגלית: Hope Charlotte Hicks; נולדה ב-21 באוקטובר 1988) היא אשת יחסי ציבור אמריקאית המשמשת כיועצת לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. בעבר כיהנה כמנהלת התקשורת בבית הלבן. היקס הייתה היועצת הפוליטית הוותיקה ביותר של הנשיא טראמפ. בעבר הייתה מנהלת התקשורת בקמפיין הבחירות לנשיאות של טראמפ, וכן מזכירת התקשורת הארצית של צוות המעבר. בינואר 2017 נכללה ברשימת "30 מתחת ל-30" של פורבס. החל מ-20 בינואר ועד 12 בספטמבר 2017 שימשה כמנהלת התקשורת האסטרטגית בבית הלבן (אנ'), הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. ב-16 באוגוסט 2017 מונתה למנהלת התקשורת בפועל בבית הלבן במקומו של אנתוני סקרמוצ'י. ב-12 בספטמבר 2017 מונתה באופן רשמי לתפקיד. ב-28 בפברואר 2018 הודיעה על התפטרותה, וב-29 במרץ סיימה את תפקידה. באוקטובר 2018 מונתה למנהלת התקשורת וסגנית נשיא חברת Fox ושימשה בתפקיד זה עד שובה לבית הלבן כיועצת בכירה לנשיא בחודש מרץ שלאחר מכן. היקס גדלה בגריניץ' שבקונטיקט, למדה בתיכון גריניץ', וכנערה עסקה גם בדוגמנות. היא בתם של קיי אן (Cavender) ופול ברטון היקס ה-3 שהיה סגן-נשיא התקשורת של ה-NFL. בגיל 11, היא ואחותה הגדולה נשכרו לדגמן עבור ראלף לורן. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית בשנת 2010, שם היא גם שיחקה לקרוס. מדיה וקבצים בנושא הופ היקס בוויקישיתוף תקוות טראמפ. בת ה-28 שתמונה למנהלת התקשורת, באתר ynet, 16 באוגוסט 2017 ציפי שמילוביץ, ערוץ הופ, באתר "ידיעות אחרונות", 5 בספטמבר 2017 הופ היקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Grynbaum, Michael. "The Woman Who 'Totally Understands' Donald Trump". The New York Times. נבדק ב-21 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Dangremond, Sam. "15 Things You Should Know About Hope Hicks, Donald Trump's Director of Strategic Communications". Town&Country. Nelson, Rebecca. "Meet Donald Trump's 27-Year-Old Communications Director, Hope Hicks". Marie Clare. נבדק ב-22 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Nussbaum, Matthew. "Trump transition seeks distance from conservation fundraiser". Politico. נבדק ב-21 בדצמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Forbes 30 Under 30". Forbes. חדשות 2, ‏עוד טלטלה בכוורת של טראמפ, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2018 "Paul Hicks Weds Caye A. Cavender". 16 במאי 1982. נבדק ב-10 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Viser, Matt (10 בנובמבר 2016). "Hope Hicks Is Everything Her Boss Donald Trump Is Not". Town & Country. New York City. נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
מארקה (עיתון)

מארקה (בספרדית: Marca) הוא עיתון ספורט ספרדי המתפרסם באופן יומי, העיתון נמצא בבעלות "Unidad Editorial". העיתון מתמקד בעיקר בכדורגל, ובמיוחד בפעילויות היום-יומיות של ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד וראיו ואיקאנו. לעיתון יש קהל קוראים יומי של מעל 2,500,000, הגבוה ביותר בספרד עבור עיתון יומי, ויותר ממחצית מקהל קוראי הספורט. מאז פברואר 2001 נפתחה גם תחנת רדיו שמשדרת 24 שעות ביממה, "רדיו מארקה". בשנת 2010 הושק ערוץ הטלוויזיה "מארקה TV", אך הוא נסגר בשנת 2013. מארקה נוסד ב-21 בדצמבר 1938, בעיצומה של מלחמת האזרחים בספרד, בסן סבסטיאן הלאומנית. העורך הראשון היה מנואל פרננדז קואסטה. ב-3 בספטמבר 1987 הפך לואיס אינפנטה לעורך העיתון. "Punto Editorial SA" הייתה הבעלים של מארקה. ב-1984 "Espacio Editorial", שתיקרא מאוחר יותר "Recoletos", רכשה את העיתון. החברה התמזגה עם "Unedisa" בשנת 2007, והחברה הממוזגת "Unidad Editorial" היא הבעלים של מארקה. המו"ל של העיתון היא גם "Unidad Editorial", אשר מוציאה לאור גם את העיתונים "אל מונדו" ו"אקספנסיון". מארקה מתפרסם בפורמט הצהובון. ב-25 בנובמבר 1942 חדל העיתון להתפרסם באופן שבועי, ומאז הוא מפורסם באופן יומי. העיתון זכה בפרס עיצוב החדשות הטוב ביותר בעולם לשנת 2004 על ידי "החברה לעיצוב חדשות" (SND). ב-21 בדצמבר 2007 אירח מארקה אירוע גאלה, בו השתתפו הספורטאים הספרדים המובילים של המאה ה-20, כדי לחגוג את יום השנה ה-70 להקמתו של העיתון. העיתון היה מעורב בסכסוך מתמשך עם אלכס פרגוסון מקיץ 2008, כאשר פרגוסון האשים את ריאל מדריד שהיא משתמשת בעיתון, "הם משתמשים במארקה כמו הרכב שלהם כדי לעצבן שחקנים". בחודש אוקטובר 2012, מארקה הודיע על השקת המהדורה הספרדית של אתר הגיימינג IGN, אשר החליפה ביעילות את אתר הגיימינג של מארקה. מארקה גם תכנן להשיק עוד מהדורה ספרדית של IGN לדוברי ספרדית באמריקה הלטינית. בשנת 2001 תפוצתו של העיתון עמדה על 403,000 עותקים. בשנת 2003 תפוצתו עמדה על 382,000 עותקים, מה שהופך אותו לעיתון השני הכי נמכר במדינה. מארקה מחלק מספר פרסים מידי סוף עונה: פיצ'יצ'י - על שם רפאל מורנו ארנסדי שכונה "פיצ'יצ'י", הפרס ניתן למלך השערים בלה ליגה, כמו כן גם למלך השערים בסגונדה. סארה - על שם תלמו סארה, הפרס ניתן למלך השערים בעל אזרחות ספרדית בלה ליגה, כמו כן גם למלך השערים בעל אזרחות ספרדית בסגונדה. זאמורה - על שם ריקרדו זאמורה, הפרס ניתן לשוער הטוב ביותר בלה ליגה, כמו כן גם לשוער הטוב ביותר בסגונדה. מיגל מוניוס - על שם מיגל מוניוס, הפרס ניתן למאמן הטוב ביותר בלה ליגה, כמו כן גם למאמן הטוב ביותר בסגונדה. גורוסטה - על שם אמילו גורוסטה, הפרס ניתן לשופט הטוב ביותר בלה ליגה, כמו כן גם לשופט הטוב ביותר בסגונדה. אלפרדו די סטפנו - על שם אלפרדו די סטפנו, הפרס ניתן לשחקן הטוב ביותר בלה ליגה. מארקה מעניקה שני פרסים נוספים שלא ניתנים בכל שנה: אגדת מארקה - ניתן לשחקנים הטובים ביותר בהיסטוריה אשר שיחקו בלה ליגה. השחקן הטוב ביותר בהיסטוריה - ניתן לליונל מסי בלבד, לאחר הצבעתם של קוראי העיתון. מדיה וקבצים בנושא מארקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארקה (בספרדית) מארקה, ברשת החברתית פייסבוק מארקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארקה, ביישום טלגרם מארקה, ברשת החברתית אינסטגרם האתר הרשמי של מארקה באנגלית (באנגלית) האתר הרשמי של רדיו מארקה (בספרדית) האתר הרשמי של מארקה TV (בספרדית) World’s Best-Designed winners, Society for News Design ‏, 6 באוקטובר 2013 70 שנה, MARCA ‏ Ferguson confronts Real over lack of morality and vows Ronaldo will stay, הגרדיאן ‏, 24 במאי 2008 אדם סמית'EUROPE'S TOP PAPERS, Champaing ‏, 5 בפברואר 2015
הפיגוע בקניון קרני שומרון

הפיגוע בקניון קרני שומרון הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-16 בפברואר 2002 בהתנחלות קרני שומרון ובו נרצחו 3 אזרחים ונפצעו כ-30, מהם תשעה באורח קשה. הפיגוע אירע במוצאי שבת בשעה 19:45. מחבל נושא חגורת נפץ פוצץ עצמו בפיצריה ב"קניון קרני שומרון" בסמוך לקבוצת בני נוער שישבה במקום. מן הפיצוץ נהרגו נחמיה עמר וקרן שצקי, בני 15 משכונת גינות שומרון שביישוב. 11 ימים לאחר האירוע מתה מפצעיה רחל טלר, בת 16. חבריו של נחמיה עמר סיפרו שבא המחבל אל נחמיה, הניח את ידו על כתפו, אמר "נתראה בשמיים" ולחץ על המתג. מבדיקה שנערכה התברר כי הגורם לפיצוץ הוא חגורת נפץ שנשא המחבל סאדק עאהד עבד אל-חאק, תושב קלקיליה. לאחר דבר פרסום האירוע, ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין נטל אחריות על הפיגוע. מחקירת האירוע נודע כי המחבל המתאבד ירד מרכב בכביש בין קדומים לכפר סבא, הלך דרך 150 מטרים במטע זיתים, טיפס על חומה וחדר לרחבת הקניון, שם פוצץ את חגורת הנפץ. פליקס פריש ואפרת וייס, קרני שומרון: מחבל מתאבד התפוצץ ליד הפיצריה, באתר ynet, 17 בפברואר 2002 עמוס הראל, אלוף בן, תמרה טראובמן וחיים שדמי‏, ההרוגים בפיגוע בקרני שומרון - נער ונערה, באתר וואלה, 17 בפברואר 2002 דף לזכר נחמי'ה עמר, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה עמוס הראל, אלוף בן, תמרה טראובמן וחיים שדמי, ההרוגים בפיגוע בקרני שומרון - נער ונערה, באתר וואלה, 17 בפברואר 2002
שמעון דרעי

שמעון דרעי (נולד ב-26 בנובמבר 1955) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל שמכהן כמפקד טקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות. דרעי השתחרר מצה"ל ב-2006. בתפקידו האחרון היה ראש ענף משטר ומשמעת באכ"א. פיקד על טקסים רבים, בהם ביקורי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין והאפיפיור. ב-2016 פרש אלוף-משנה דוד רוקני לאחר 34 שנים שבהן ניהל את הטקס. דרעי ערך איתו חפיפה, וב-2017 ביום העצמאות ה-69 למדינת ישראל החל למלא את התפקיד. ב-8 במאי 2019 (מספר דקות טרם החל טקס הדלקת המשואות) הועלה לדרגת אלוף-משנה, כקודמו בתפקיד. שמעון דרעי, אפריל 2017 עם קודמו בתפקיד דוד רוקני שמעון דרעי, מאי 2024 מדיה וקבצים בנושא שמעון דרעי בוויקישיתוף מערכת גלצ, משב רוח חדש ינשוב בטקס הדלקת המשואות, באתר גלצ, ‏30 באפריל 2017. אמרי סדן‏, ללא הרס"ר המיתולוגי: ההכנות לטקס יום העצמאות הממלכתי בשיאן, באתר וואלה, 25 באפריל 2017. איתמר אייכנר, הסמל של טקס הדלקת המשואות פורש, באתר ynet, 8 באפריל 2016. מעריב אונליין, ‏דקות לפני טקס הדלקת המשואות: מפקד הטקס הועלה בדרגה, באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2019 מתוך הטוויטר הרשמי של צה"ל, באתר twitter.com ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מורוקוליין

מורוקוליין (בשוודית ובנורווגית: Morokulien) הוא מתחם בגבול שוודיה-נורווגיה, ובו מונומנט לשלום שבין שתי המדינות. האתר נמצא בצד דרך ראשית העוברת בין שתי המדינות, וסמוך מאוד למסילת רכבת בקו סטוקהולם-אוסלו. מקור השם: הלחם של שתי מילים שמשמעותן הנאה: moro בנורווגית ו-kul בשוודית. איחוד בין שוודיה לנורווגיה התקיים בין השנים 1814 ל-1905, ובשנת 1905 קיבלה נורווגיה עצמאות משוודיה. בקונגרס השלום הנורדי, שהתקיים בשנת 1910 הוחלט על הקמת המונומנט, כדי לציין 100 שנות שלום בין שתי המדינות. בניית המונומנט הסתיימה בשנת 1914. במקום נמצאים: אנדרטה הנמצאת חציה בשטח שוודיה וחציה בשטח נורווגיה. לשכת תיירות החצוייה אף היא בין שתי המדינות: חלקה הצפון-מערבי הוא נורווגי וחלקה הדרום-מזרחי - שוודי. בקתה ובה תחנת רדיו חובבים משותפת לשתי המדינות. אנדרטת השלום במורוקוליין, מימין (דרום-מזרח) - הצד השוודי, משמאל (צפון-מערב) - הצד הנורווגי הדמויות בראש האנדרטה לשכת התיירות המשותפת, חצוייה בין שתי המדינות, מימין (צפון-מערב) - החלק הנורווגי, משמאל (דרום-מזרח) - החלק השוודי מדיה וקבצים בנושא מורוקוליין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורוקוליין (בשוודית ובנורווגית) אתר לשכת התיירות המשותפת לשתי המדינות (בשוודית, נורווגית, אנגלית וגרמנית)
אי שם

אי שם הוא השיר עמו ייצגה הזמרת אילנית את ישראל באירוויזיון 1973. את השיר כתב אהוד מנור והלחינה ועיבדה נורית הירש. זהו השיר הראשון שישראל שלחה לאירוויזיון. לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1973, השיר הושמע אחרון (ה-17 במספר), וזכה במקום הרביעי. בתחילת שנות ה-70 קיבלה הזמרת אילנית הצעה לייצג את גרמניה באירוויזיון. זמרות ישראליות ייצגו מדינות אירופיות באירוויזיון עוד קודם לכן. בשנת 1963, בטרם היו שידורי טלוויזיה בישראל (ישראל החלה את שידורי הטלוויזיה ב-2 במאי 1968), ייצגה אסתר עופרים את שווייץ עם שיר בשפה הצרפתית, וכרמלה קורן את אוסטריה. אילנית ואמרגנה שלמה צח גילו באקראי כי רשות השידור הישראלית זכאית להשתתף באירוויזיון, כיוון שהיא חברה באיגוד השידור האירופי. לפיכך, הם העדיפו לפנות לרשות השידור ולהציע לה כי אילנית תייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון באדינבורו ב-1972. ברשות השידור נענו להצעה, אולם ההרשמה לתחרות כבר נסגרה, ולפיכך השתתפותה הראשונה של ישראל נדחתה בשנה אחת. בזכות מהלך זה, החלה ישראל להשתתף בתחרות בשנת 1973. ועדה מטעם רשות השידור הופקדה על בחירת השיר, ואילנית נבחרה להיות הזמרת הראשונה שתייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה ב-1973 בלוקסמבורג עם השיר "אי שם". היא נשלחה במימון פרטי ביוזמתו של אורי אלוני שהיה אז עורך השבועון להיטון. השיר "אי שם" הגיע למקום הרביעי באירוויזיון, הישג מכובד למדינה שמשתתפת בתחרות בפעם הראשונה. הופעתה של אילנית הייתה עם שמלת פסים (וללא אפוד מגן מתחתיה, למרות מה שחשבו אז). הקדימו את השיר אן מארי דוד, מוסדדס מספרד וקליף ריצ'רד. השתתפותה של ישראל ניכרה גם מאחורי הקלעים עקב הצורך להדק את האבטחה על המשלחות, מכיוון שכשבעה חודשים קודם לכן נרצחו ספורטאים ישראלים במהלך אולימפיאדת מינכן. בפעם הראשונה בתולדות התחרות הוצבו שומרים בכניסה לאולם, והמשלחת הישראלית לוותה כל הזמן בשומרי-ראש. השיר זכה להצלחה גם במצעדי הפזמונים בישראל, ובמצעדי הפזמונים השנתיים של קול ישראל ושל גלי צה"ל דורג במקום השני. השיר נכלל באלבום הסולו השני של אילנית, שיצא באותה שנה וכלל גם להיטים כ"ללכת שבי אחרייך" ו"אחי גיבורי התהילה", שנכתבו שניהם בעקבות מלחמת יום הכיפורים. לאחר ההופעה יצאה במופע היחיד הראשון שלה "רסיטל עם אילנית". אילנית עצמה זכתה בתואר "זמרת השנה" ב-1973. מידע על היצירה "אי שם" באתר מיוזיק בריינז "אי שם" באתר בית לזמר העברי אי שם, באתר אקו"ם אי שם באירוויזיון 1973, בביצוע אילנית, סרטון באתר יוטיוב אי שם, באתר שירונט אי שם, באתר פזמונט כיום אבטחת התחרות אינה כה הדוקה, אולם שומרים מוצבים בכניסות לאולם התחרות כעניין שבשגרה. Luxembourg 1973, באתר הרשמי של האירוויזיון
1927 בגרמניה

שנת 1927 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 56 שנות לאום. פאול פון הינדנבורג – נשיא וילהלם מרקס – קנצלר 10 בינואר – הסרט מטרופוליס מתפרסם. 16 בספטמבר – פאול פון הינדנבורג דוחה את ההאשמה בדבר אחריות גרמניה למלחמת העולם הראשונה 23 בנובמבר – גרמניה ופולין חותמות על הסכם סחר. 11 בפברואר – דיטר אפלר, שחקן טלוויזיה גרמני (נפטר ב-2008). 21 בפברואר – ריינהרד אפל, עיתונאי גרמניה (נפטר ב-2011). 11 במרץ- יואכים פוקסברגר, מנחה ושחקן טלוויזיה גרמני (נפטר ב-2014). 15 במרץ- הנס יואכים פרידריכס, עיתונאי גרמני (נפטר ב-1995). 21 במרץ – הנס-דיטריך גנשר, פוליטיקאי גרמני (נפטר ב-2016). 24 במרץ – מרטין וולסר, סופר גרמני. 16 באפריל – האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר. 4 במאי – פיטר בוניש, עיתונאי גרמני (נפטר ב-2005). 9 במאי – מנפרד אייגן, כימאי גרמני. וים טולקה, מנחה טלוויזיה (נפטר ב-1995). 23 במאי – דיטר הילדברנדט, קומיקאי ואומן קברט (נפטר ב-2013). 27 במאי – פיטר מלכין, סוכן מוסד ישראלי שתפס את אדולף אייכמן (נפטר ב-2005). 2 בספטמבר – צבי אבני, מלחין ישראלי יליד גרמניה 4 באוקטובר – וולף קאהן, צייר גרמני-אמריקאי 16 באוקטובר – גינטר גראס, סופר יליד דנציג, חתן פרס נובל לספרות (נפטר ב-2015). 9 בנובמבר – שלמה להט, פוליטיקאי וראש עיריית תל אביב-יפו השמיני. 5 ביולי – אלברכט קוסל, ביוכימאי וחלוץ בחקר הגנטיקה (נולד ב-1853). 30 באוקטובר – מקסימיליאן הארדן, עיתונאי גרמני (נולד ב-1861). מדיה וקבצים בנושא 1927 בגרמניה בוויקישיתוף
Same Heart

Same Heart (בעברית: אותו לב) הוא השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2014 שנערך בקופנהגן, דנמרק. את השיר ביצעה מיי פיינגולד. השיר נבחר בבחירה פנימית של רשות השידור בשקלול עם הצבעות קהל באולפן בו פיינגולד שרה ארבעה שירים. השיר נכתב והולחן על ידי רמי תלמיד. מידע על היצירה "Same Heart" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Same Heart" באתר יוטיוב מילות השיר "Same Heart" באתר שירונט
נושאת מטוסים 001A

נושאת מטוסים 001A היא נושאת מטוסים סינית שהושקה ב-26 באפריל 2017 עבור חיל הים של צבא השחרור העממי (PLAN). זוהי נושאת המטוסים השנייה של סין לאחר השלמתה של ליאונינג, והראשונה שנבנתה בתוך המדינה. נושאת המטוסים מבוססת במידה רבה על סדרת 'אדמירל קוזנצוב' של ברית המועצות. גם נושאת המטוסים הראשונה של סין, הליאונינג, נבנתה מנושאת מטוסים בלתי גמורה מסדרת 'קוזנצוב'. היא שונתה ושודרגה בהשוואה לליאונינג; הותקנו בה רדאר משופר ומכלי אחסון גדולים יותר לתחמושת ודלק, אשר מאפשרים לה לשאת יותר מטוסים מאשר הליאונינג (כ-30-40 מטוסים ומסוקים). אורכה 315 מטרים, עם הדחק של 50,000 טון. משוער כי הספינה מופעלת באמצעות דודי נפט שגרתיים וטורבינות קיטור. מדיה וקבצים בנושא נושאת מטוסים 001A בוויקישיתוף Further progress made on China's Type 001A carrier | IHS Jane's 360, www.janes.com "China Adds An Island Tower To Its Aircraft Carrier". Popular Science (באנגלית). נבדק ב-2017-05-02. Page, Jeremy; Kesling, Ben (2017-04-27). "China Launches First Home-Built Aircraft Carrier, Boosting Naval Power". Wall Street Journal. ISSN 0099-9660. נבדק ב-2017-05-02. "10 things you should know about China's first home-built aircraft carrier". South China Morning Post (באנגלית). 2017-04-12. נבדק ב-2017-05-02. "China Celebrates Launch Of 'Homemade' Aircraft Carrier". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2017-05-02.
אמור שלום

"אמור שלום" הוא השיר עמו ייצגו ההרכב המוזיקלי שוקולד מנטה מסטיק (שכלל בתוכו אז את הזמרות ירדנה ארזי, רותי הולצמן ולאה לופטין) את ישראל באירוויזיון 1976. את השיר כתב אהוד מנור, והלחין ועיבד מתי כספי. לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1976, השיר הושמע רביעי במספר, וזכה במקום השישי. בשנת 1976 נבחרה הלהקה לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון בהאג שבהולנד. הבנות הציגו שלושה שירים חדשים במופע טלוויזיה מיוחד: "קשת בענן" של דרורה חבקין, "זה טוב זה טוב" של אליעוז רבין ורוני וייס ו"אמור שלום" של אהוד מנור ומתי כספי שנבחר להשתתף בתחרות. השיר מסופר מנקודת המבט של אישה הקוראת לגבר להיות המאהב שלה. היא אומרת לו "כמעט שלושים שנה אני לבד" ואומרת לו כי "אני עוד כאן אז בוא אמור שלום, אמור שלום". את המילים ניתן לפרש גם בהקשר פוליטי – ניתן לייחס את המילים למדינת ישראל הקוראת לשלום עם מדינות ערב. מדינת ישראל, שהוקמה ב-1948, הייתה בת 28 בשנת 1976, מה שמתחבר עם המילים "כמעט שלושים שנה אני לבד". משמעות נוספת – מאז שקיבלה עצמאות, ישראל בודדה במזרח התיכון ומוקפת מכל עבריה במדינות עוינות (מצרים וירדן חתמו על הסכמי שלום עם ישראל רק ב-1979 וב-1994). הלהקה הופיעה באירוויזיון בשם העברי אך נודעה גם כ"בנות השוקולד" ("The Chocolate Girls") וזכתה במקום השישי. במהלך המופע חתם פשנל, אמרגן הלהקה, על מספר חוזי הופעות ברחבי אירופה. השיר צעד במשך 14 שבועות במצעד השבועי העברי בגל הקל מתוכם 5 שבועות במקום הראשון, בעקבותיו דורג בסוף השנה במקום השלישי במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ו (1976) שנערך ברשת ג. מידע על היצירה "אמור שלום" באתר מיוזיק בריינז אמור שלום, באתר אקו"ם אמור שלום באירוויזיון 1976, בביצוע שוקולד מנטה מסטיק, סרטון באתר יוטיוב אמור שלום, באתר שירונט אמור שלום, באתר פזמונט מקור מידע: שוקולד מנטה מסטיק, הד ארצי, 1976