laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרשת ציצית

פרשת ציצית (מכונה גם: וַיֹּאמֶר) היא פרשיה מפרשת שלח לך בספר במדבר. היא אחת משלוש פרשיות "קריאת שמע" הנאמרות בתפילות שחרית וערבית. הפרשיה נפתחת בפניית אלוהים למשה שיגיד לבני ישראל לעשות ציצית בכנפות בגדיהם עד סוף הדורות ומפרט מעט על הציצית: "דַּבֵּר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם וְעָשׂוּ לָהֶם צִיצִת עַל כַּנְפֵי בִגְדֵיהֶם לְדֹרֹתָם וְנָתְנוּ עַל צִיצִת הַכָּנָף פְּתִיל תְּכֵלֶת" במדבר ט"ו, ל"ח טעמה של מצווה זו כתוב בתוך ציוויה והוא: בחלקה השני של הפרשיה מסביר אלוהים למשה את טעמה של מצוות הציצית, שתזכיר לבני ישראל את חובת האדם להיזכר במצוות ולא לתור אחרי הלב והעיניים, כפי שעשו המרגלים ('התרים' בלשון המקרא) שתרו את הארץ אחר מראה עיניהם, דבר שגרם להם לזנות מאחרי ה', ולא זכרו את מצוות ה': "וְהָיָה לָכֶם לְצִיצִת וּרְאִיתֶם אֹתוֹ וּזְכַרְתֶּם אֶת כָּל מִצְו‍ֹת יְהוָה וַעֲשִׂיתֶם אֹתָם וְלֹא תָתֻרוּ אַחֲרֵי לְבַבְכֶם וְאַחֲרֵי עֵינֵיכֶם אֲשֶׁר אַתֶּם זֹנִים אַחֲרֵיהֶם. לְמַעַן תִּזְכְּרוּ וַעֲשִׂיתֶם אֶת כָּל מִצְו‍ֹתָי וִהְיִיתֶם קְדֹשִׁים לֵאלֹהֵיכֶם" במדבר ט"ו, ל"ט-מ' הפרשיה נחתמת בחזרה על עיקרון האמונה באלוהים, וזיכרון יציאת מצרים: "אֲנִי יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם אֲשֶׁר הוֹצֵאתִי אֶתְכֶם מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם לִהְיוֹת לָכֶם לֵאלֹהִים אֲנִי יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם" במדבר ט"ו, מ"א ערך מורחב – קריאת שמע "פרשת ציצית" היא הפרשיה השלישית משלוש הפרשיות של קריאת שמע: שמע ישראל והיה אם שמוע פרשת ציצית "פרשת ציצית" היא השלישית בקריאת שמע. פרשית שמע ישראל ראשונה מפני שיש בה ייחוד ה', אחריה והיה אם שמוע שיש בה ציווי על זכירת שאר כל המצוות, ואחר כך פרשת ציצית שנכתב בה על יציאת מצרים. לדעת רבי אריה לייב גינצבורג, חובת קריאת שמע מדאורייתא כוללת רק את פרשיית שמע, ואילו פרשיות "והיה אם שמוע" ו"פרשת ציצית" צורפו לקריאת שמע מתקנת חכמים. ערך מורחב – קריאת שמע על המיטה בקריאת שמע על המיטה, בטרם השינה, מעיקר הדין יש צורך לקרוא רק את פרשית "שמע ישראל". אולם, יש מן האחרונים הסבורים, בעקבות האר"י, שראוי לקרוא את קריאת שמע במלואה, לרבות הפרשיות האחרות, משום שבקריאת שמע במלואה (עם אמירת "אל מלך נאמן") יש 248 מילים, כנגד 248 איברי הגוף. קריאת שמע קריאת שמע על המיטה לא תתורו במדבר ט"ו, באתר ויקיטקסט משה ארנד, פרשת ציצית – פרשה שכולה חינוך, שמעתין 100 (1990), באתר דעת הרב יהודה ראק, פרשת ציצית, באתר תורת הר עציון משנה, מסכת ברכות, פרק ב', משנה ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות קריאת שמע, פרק א', הלכה ב'. בתלמוד תבנית:תלמוד נאמר שבני ארץ ישראל בערבית, היו קוראים בהתחלה עד "ואמרת אליהם", ואת הפסוק האחרון. כלשון הפסוק: ”וּבְנֵיכֶם יִהְיוּ רֹעִים בַּמִּדְבָּר אַרְבָּעִים שָׁנָה וְנָשְׂאוּ אֶת זְנוּתֵיכֶם” (ספר במדבר, פרק י"ד, פסוק ל"ג). שו"ת שאגת אריה, שאגת אריה סימן ב'. שו"ת שאגת אריה, שם. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד ב'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רל"ט, סעיף א' משנה ברורה, סימן רל"ט, סעיף קטן א' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
Nero

נרו (Nero) היא חברת תוכנה גרמנית, שמוצר הדגל שלה הוא תוכנת הצריבה "נרו". תחומי הפיתוח העיקריים שלה הם מדיה דיגיטלית, כגון נגני סרטים ומוזיקה ותוכנות צריבה, וטכנולוגיות לכיווץ קבצים. החברה נוסדה בשנת 1995 על ידי ריכארד לסר, ושמה המקורי היה Ahead Software AG. בינואר 2005 הוחלט להחליף את שם החברה בשם המותג המוביל שלה, תוכנת הצריבה נרו. תוכנת הצריבה נקראת Nero Burning ROM והיא אחת התוכנות המוכרות בעולם. שמהּ הוא משחק מילים: מצד אחד משמעותו המילולית היא "(תוכנת-)נרו צורבת זיכרון לקריאה בלבד (ROM)", ומצד שני הוא מתייחס לקיסר הרומי נירון, אשר על פי האגדה ניגן בכינור במהלך השרפה הגדולה של רומא: נירון נקרא באנגלית נרו (Nero)‏, Burning שתורגמה לעיל "צורב" פירושה גם "שורף", ROM נשמע כמו Rome - שמה של רומא באנגלית; ועל כן פירוש חלופי לשם "Nero Burning ROM" הוא "נירון שורף את רומא". ל-Nero AG יש חברות-בנות בארצות הברית וביפן. אתר האינטרנט הרשמי של Nero (באנגלית) Nero AG, האתר הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפנו אוסי

סטפנו אוסי (באיטלקית: Stefano Ussi ‏; 3 ספטמבר 1822–1901) היה צייר איטלקי, שנודע בתחילת דרכו בציורי ההיסטוריה שלו, ואחר כך בתיאור נושאים אוריינטלים. הוא נולד בפירנצה ולמד שם באקדמיה לאמנויות יפות אצל אנריקו פולסטריני. בין עמיתיו היו פייטרו בנבנוטי וג'וזפה בזאוולי. לאחר לימודיו באקדמיה, נרשם כמתנדב למלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, במהלכה נפל בשבי הכוחות האוסטריים. לאחר שחזר לפירנצה, הוא זכה בפרס הטריאנלה על ציור "תחיית לזרוס" ב-1849, והציג עבודות בשנים הבאות בנושאים היסטוריים וספרותיים. הוא מזוהה עם קבוצת הציירים מאקיאיולי - שהיו קבוצת ציירים מאזור פירנצה, שאפשר לראות בהם מבשרי האימפרסיוניזם מבחינת הנושאים והצבעים שהם ציירו. הוא זכה להצלחה רבה עם יצירתו "גירוש הדוכס מאתונה" שהוצג בפירנצה בתערוכה הראשונה בשנת 1861. הוא זכה בפרס בפריז בשנת 1867, על יצירתו המייצגת את הגירוש במאה ה-14 של השליט העריץ של פירנצה. בתקופתו של אוסי, אירועי ימי הביניים קיבלו משמעויות פטריוטיות חדשות כאשר הממלכה האיטלקית הייתה בתהליכי גיבוש ואיחוד. אוסי נחשב לאחד מהציירים האוריינטליים החשובים בתקופתו. הוא ביקר במצרים ב-1869 לרגל פתיחת תעלת סואץ, וחזר ב-1872 בהזמנת החדיב. יחד עם חברו, הצייר צ'זארה ביזאו. הוא ליווה משלחת דיפלומטית איטלקית למרוקו בשנת 1875. הרישומים הרבים שעשה במסעות אלו סיפקו לו חומר בשנים שלאחר מכן. המשנה למלך מצרים הזמין ציור גדול המתאר ״עלייה לרגל למכה״. ב-1880, בטורינו הוא הציג את ״פנטזיה מרוקאית״ וכן ״משפחה ערבית במדבר״. בשנת 1881 במילאנו, הוא הציג את ״החג של מוחמד בטנג'יר״. בין שאר יצירותיו ניתן למנות את ״הפרשים הערבים״. הוא מת בפירנצה ב-1901. מדיה וקבצים בנושא סטפנו אוסי בוויקישיתוף ARTGATE - Fondazione Cariplo, www.artgate-cariplo.it Dizionario degli Artisti Italiani Viventi: pittori, scultori, e Architetti, by Angelo de Gubernatis. Tipe dei Successori Le Monnier, 1889, page 531-2. The Orient in dreams, paintings, and exploration, Culturaitalia (באיטלקית)
אנטל אבר

אנטל אבּר, ׁ(במקור הנריק אלנברגר בהונגרית: Éber Antal; פשט, 6 במאי 1872 – בודפשט, 4 ביוני 1950) היה סופר כלכלי, פוליטיקאי יהודי-הונגרי. אחיו היו ארנה אבר (1874–1968), אגרונום, ולאסלו אבר (1871–1935), היסטוריון אמנות. אנטל אלנברגר נולד במשפחה יהודית של הסוחר קארוי אלנברגר ושל אילונה זוננברג. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה בבודפשט (1889). הוא קיבל את הדוקטורט שלו במשפטים מאוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ולאחר מכן עבר את מבחן לשכת עורכי הדין. הוא החל את הקריירה שלו ב"בנק הלאומי ההונגרי המרכזי לחיסכון". בשנת 1899 הפך לראש מחלקה של "הבנק ההונגרי לחקלאות ולקצבאות". משנת 1902 עסק בעריכת דין. בשנת 1904 הפך למנכ"ל "הבנק ההונגרי להתיישבות ולפרצלציה". ממיזוג שני הבנקים האחרונים ב -1917 הפך למנכ"ל "הבנק ההונגרי לחקלאות ולקצבאות". משנת 1906 היה גם חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) עם תוכנית עצמאית. בשנת 1919 בין ה-12 ביולי ל-12 באוגוסט הוא היה נציב הכספים של הממשלה הלאומית שישבה זמנית בעיר סגד. בשנת 1920 התמזג הבנק ההונגרי לחקלאות וקצבאות עם הבנק ההונגרי-איטלקי ואבר הפך למנכ"ל ולאחר מכן ליו"ר עד 1932. בשנת 1930 נבחר אבר לנשיא "לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט". מ-1926 עד 1948 היה נשיא "החברה הכלכלית ההונגרית". הוא ערך את כתב העת "כלכלה הונגרית" (Magyar Közgazdaság). הוא עסק גם בכתיבת מאמרים עבור ה"סקירה כלכלית" (Közgazdasági Szemle) וליומונים שונים. מ-1931 עד 1939 היה שוב חבר פרלמנט עצמאי כמעט לחלוטין, לאחר שעזב את המפלגה המאוחדת בספטמבר 1931 בשל עמדתו במדיניות כלכלית של סחר חופשי ולא הצטרף לשום סיעה אחרת. אשתו הייתה וילמה ארז'בט דוברנסקי, איתה התחתן ב-28 במרץ 1901 בבודפשט. המדיניות הכלכלית של סצ'ני (בודפשט, 1940) התפתחות ההון הלאומי ההונגרי בשנים 1924–1929. איך יכולים להתעשר בחינם? (בודפשט, 1947) התעשייה שלנו לפני מאה שנים. (1940) מה שצ'ני מלמד (בית הדפוס העיר סגד, 1941) מזכר על הנחיות המדיניות הכלכלית שלנו (בודפשט, 1932) סחר חופשי ופרוטקציוניזם (בודפשט, 1938) Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967) ביוגרפיה של אנטל אבר באלמנך של הפרלמנט ההונגרי בשנים 1931–1936 ביוגרפיה של אנטל אבר באלמנך של הפרלמנט ההונגרי בשנים 1935–1940 מדיה וקבצים בנושא אנטל אבר בוויקישיתוף Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 60264/1886. Névváltoztatási kimutatások 1886. év 2. oldal 32. sor "Születési bejegyzése a pesti izraelita neológ hitközség születési akv. 595/1872. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi állami halotti akv. 1446/1950. folyószáma alatt". "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 366/1870. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 267/1901. folyószáma alatt".
קלרה בייץ'

קלרה בייץ' (בסרבית: Klara Baic;‏ 1912 – 1994) היא חסידת אומות העולם סרבית, שהצילה יהודים בזמן מלחמת העולם השנייה. קלרה בייץ', הייתה סרבית נוצרייה ואם חד הורית למרג'יצ'ה, בת ה-12. בייץ' הסכימה לקחת תחת חסותה שני ילדים יהודים, מירקו דנברג בן ה-11 ופאול דנברג בן ה-8, בניהם של זוג רופאים יהודים ד"ר סטבן והילדה דנברג, שהובאו אליה על ידי דודם, שהתגנב אל הגטו והבריח אותם החוצה. ד"ר סטבן דנברג נתקל בקושי רב בחיפושיו אחר מקום מסתור לילדיו. הוא הצליח למצוא להם מקלט זמני אצל חבריה של אשתו, אבל רק ליום או יומיים בכל פעם. בעזרת הדוד, אחי אשתו, שפנה לכומר, שהיה בעל קשרים עם הפרטיזנים נוצר הקשר עם קלרה. הדוד הביא את הילדים לביתה ונתן לה סכומי כסף קטנים כדי לעזור לה בתשלום הוצאות מחייתם. הבן מירקו העיד שקלרה שיתפה אותם בכל מה שקורה ועשתה הכל כדי להצילם. קלרה קיבלה החלטה זו למרות החשש מפני ענישה חמורה למי שנותן מחסה ליהודים. קלרה הכינה מקום מסתור בחצר של שכנתה למקרה של חיפוש בית פתאומי או פשיטה. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה, יחד עם בתה והבנים, לבית של קרוב משפחתה, שם הם שהו עד לשחרור האזור באוקטובר 1944. האם, הילדה דנברג, שרדה את אושוויץ וחזרה לסובוטיצה. בהמשך היגרה עם בנה מירקו (לימים מייקל דנבר) לארצות הברית. הבן פאול דנברג היגר לשוודיה. ב-18 בפברואר 2007 הכיר יד ושם בקלרה בייץ' כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים בעיר בלגרד בסרביה. נפטרה ב-1 בינואר 1994. קלרה בייץ', יד ושם, The Righteous Among The Nations מכתב מאת דלה טריאסיק-מיקוסקה על קלרה ברייץ', תיק מס' M.31.2/11011, עמוד 6–9, ארכיון יד ושם קלרה בייץ', סרביה, סיפוריהן של נשים שהצילו יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלרה בייץ'".
לאסלו אבר

לאסלו אבּר (במקור עד 1886 אלנברגר, בהונגרית: Éber László; פשט, 11 ביוני 1871 – בודקסי, 29 במרץ 1935) היה היסטוריון של האמנות, מתרגם, מורה יהודי-הונגרי, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. לאסלו אבר הוא אחיהם הבכור של אנטל אבר (1872–1950), כלכלן ופוליטיקאי, ושל ארנה אבר (1874–1968), שהיה פוליטיקאי חקלאי והיסטוריון כלכלי. לאסלו אלנברגר נולד במשפחה יהודית של הסוחר קארוי אלנברגר ושל אילונה זוננברג. הוא קיבל את הדוקטורט שלו במדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ב-1894 והמשיך את השכלתו בלייפציג בשנים 1895–1896 ובצרפת ובאיטליה בשנים 1896–1897. משנת 1897 הצטרף לארכיון המדליות והעתיקות של המוזיאון הלאומי של הונגריה כעוזר אוצר. משנת 1904 עבד בוועד הלאומי לענייני אנדרטאות כממונה ומשנת 1906 כמרצה ממונה. במקביל, לימד תולדות אמנות בבית הספר הלאומי המלכותי ההונגרי לאמנויות שימושיות בין השנים 1900 לבין 1919 ובין 1905 לבין 1912 היה פרופסור חבר באוניברסיטת בודפשט לתולדות האמנות הנוצרית המוקדמת ושל ימי הביניים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, בין אפריל לאוגוסט 1919 הסכים לקבל על עצמו באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה את ניהול המחלקה לתולדות האמנות עם התואר פרופסור מן המניין. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית, בסתיו 1919, נשללו ממנו כל תפקידיו ומינויו והוא פרש. בין השנים 1920 לבין 1935 היה מנכ"ל של חברת "מסחר הברזל שטאדלר" (Stadler Vaskereskedés Rt). בבודפשט. הוא מת בסנטוריום לחולי ריאות בבודקסי. אבר עסק בעיקר באמנות האירופיות וההונגרית של ימי הביניים. מחקריו על ציורי קיר ואמנות מימי הביניים מהתקופה של בית ארפאד הם משמעותיים. הביטוי הציורי בציור האיטלקי ושל ארצות השפילה. בודפשט. 1894 ספר לאמנויות שימושיות 1– 3. בודפשט. 1902–1912. (ככותב שותף) דונטלו (1903) אוסף קלמן גירגל (בתוך: אמנויות שימושיות בהונגריה. 1907. 57-95) קריאות בתולדות האמנות. בודפשט. 1909 ציורי קיר שהתגלו לאחרונה באלמקרק. עלון אקדמי 1914. תולדות האמנויות. בודפשט. 1926 (עם בלה בראט וזולטאן טאקץ' פלווינצי) לקסיקון אמנות. עורך לאסלו אבר. בודפשט. 1926 גלריה קלאסית. בודפשט. 1928 (ככותב שותף) רומן רולן : מיכלאנג'לו מכתבים מאת וינסנט ואן גוך קריאות בתולדות האמנות אבר נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1914, אך הודח מהדירקטוריון ב-1920 בשל תפקידו ב-1919, וחברותו הוחזרה רק לאחר מותו ב-1989. ארתור אלק: לאסלו אבר. ניוגט (1935/5) Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967) Új magyar életrajzi lexikon II. (D – Gy) (לקסיקון ביוגרפי חדש מסת"ב 963-547-414-8 מיהו מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר מסת"ב 963-8607-10-6 מדיה וקבצים בנושא לאסלו אבר בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 752/1871. folyószáma alatt".
ארנה אבר

ארנה אבּר (במקור אלנברגר, בהונגרית: Éber Ernő; בודפשט, 9 באוקטובר 1874 – בודפשט, 7 בספטמבר 1968) היה אגרונום, מגדל בעלי חיים, פוליטיקאי חקלאי, היסטוריון כלכלי יהודי-הונגרי. אחיו היו אנטל אבר (1872–1950) כלכלן, פוליטיקאי וכן של לאסלו אבר (1871–1935), היסטוריון אמנות ומתרגם. ארנה אבר נולד במשפחה יהודית (שככל הנראה התנצרה אי מתי במהלך חייה). הוריה היו קארוי אלנברגר, סוחר, ואילונה זוננברג. הוא סיים את האקדמיה לכלכלה במושונמדיאראובאר (Mosonmagyaróvár) ב-1895. לאחר מכן הפך לעוזר כלכלי בדרקאדיהאזה (Derekegyháza). שאנדור קארוי הבחין במאמרו שפורסם ב-1897 והזמין אותו להיות מזכיר אחוזתו בפוט (Fót). ב-1899 הפך לעוזר המזכיר של האגודה הכלכלית של טרנסילבניה בקולוז'וואר, שם גם השיג תואר במשפטים. ב-1907 הפך למזכיר האגודה הכלכלית של מחוז שופרון וב-1917 הפך למנכ"ל האגודה. הוא גם נבחר למזכיר ראשי לשם כבוד של המחוז. שמו נקשר בייסוד קואופרטיב חלב שופרון ובית הספר החקלאי בצ'רמאיור. לאחר מלחמת העולם הראשונה חזר לבודפשט, שם ב-1924 החל לערוך את כתב העת של מגדלי בעלי החיים עד 1939, ומשנת 1932 את לוח מגדלי בעלי החיים. בנוסף, בין השנים 1927–1938 הוזמן על ידי משרד החקלאות לחקור את הערך התזונתי של החלב ושל מוצרי החלב וכן לפעילויות תעמלנות נלוות. בעיקרו של דבר, קמפיין החלב בבתי הספר קשור בשמו. הוא השתתף במספר קונגרסים בינלאומיים במהלך השנים הללו. ב-1938 הפך ליועץ הכלכלי של הבנק ההונגרי-איטלקי. ב-1940 תרגם להונגרית את יצירתו של אדם סמית בת שני הכרכים (עושר העמים - "מחקר בדבר טבעו וסיבותיו של עושר האומות"), ובשנת 1946 תרגם את דוחותיו של הרמטכ"ל האמריקני ג'ורג' קטלט מרשל (George Catlett Marshall) בשנים 1943–1945 שפורסמו בארבע מהדורות. כהיסטוריון כלכלי פרסם ב-1942 כרך על היסטוריה כלכלית באחוזות משפחת סצ'ני. לאחר מלחמת העולם השנייה היה פקיד של מפעל החוטים והבדים ברובע 13 של בודפשט (1945–1950). ב-1952 הפך לעמית מחקר במוזיאון החקלאי ההונגרי, ומשנת 1957 פרש כאחד המומחים להיסטוריה חקלאית של המוזיאון. המשבר החקלאי וסיבותיו (Hungarian Farmers' Review, 1897) מאבק הגזעים. נתונים על סוגיית הלאומיות הטרנסילבנית (1905) תנאים לשינוי החקלאות ההונגרית (1906) אחוזות גדולות-אחוזות קטנות (1930) מדיניות אחוזות סבירה (1935) בעל האחוזות של צנק (1942) מיהו האיכר ההונגרי ומה הוא היה יכול להיות (סגד, 1944) הזנה חסכונית (עם אישטוואן וייזר, 1947, 1948) התפתחות גידול בעלי חיים הונגרי (1961) לקסיקון ביוגרפי הונגרי א' (א' - ק'). עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט: 1967. עמ' 406. נקודת שם "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1410/1874. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-07. "Éber Ernő gyászjelentése (1968)". Éber Ernő művei
משה זלאטין

משה (מויסיי) מרקוביץ' זלאטין ( 10 בדצמבר 1882, יקטרינוסלב - 9 באוקטובר 1952, ניו יורק) הוא מנצח ופסנתרן אקדמי רוסי ובולגרי ממוצא יהודי, מנצח ראשי של האופרה הלאומית בסופיה (1922–1924, 1929, 1932–1936). נולד ביקטרינוסלב, מחוז יקטרינוסלב של האימפריה הרוסית ב-10 בדצמבר 1882. סיים את לימודיו בקונסרבטוריון במוסקבה כפסנתרן וכמנצח. לאחר סיום הלימודים, לימד בחוג לאופרה בקונסרבטוריון. מאוחר יותר עבד באופרה "זימין" במוסקבה. בשנת 1920 הגיע לבולגריה, שם מונה למנצח הראשי של אגודת האופרה (ידידות האופרה) בסופיה, שם הכניס כלי נגינה חדשים – קלרינט בס וקונטרה-בסון. ב-1922 יסד את הפילהרמוניה הלאומית ועבד כמנצח הראשון שלה. לאחר 1924 עזב את בולגריה ועמד בראש להקות אופרה רוסיות במדינות אירופה ובארצות הברית . היה מנהל האופרה של סופיה ב-1929 ושוב בשנים 1932–1936. הועלה לראשונה בבולגריה למעלה מ-20 אופרות, ביניהן הנסיך איגור, בוריס גודונוב, ההוגנוטים. משנת 1936 חי באמריקה, ניצח במטרופוליטן אופרה ועסק בהוראה. משה מרקוביץ' זלאטין נפטר בשנת 1952 מדיה וקבצים בנושא משה זלאטין בוויקישיתוף מוכר בבולגריה כ-Мойсей Спомен за диригента Мойсей Златин, Болгарское национальное радио. 20.01.13(בבולגרית) Златин, Мойсей Маркович(בבולגרית) 1-Златин, Моисей Маркович, архив(בבולגרית)
היינץ הוליגר

היינץ הוליגר (בגרמנית: Heinz Holliger; נולד ב-21 במאי 1939) הוא מנצח, אבובן ומלחין שווייצרי. הוליגר נולד בלנגנטל שבשווייץ, ולמד מוזיקה בקונסרבטוריונים של ברן ובזל. כמו כן למד קומפוזיציה אצל פייר בולז. הוא זכה בפרס ראשון בתחרות בינלאומית בז'נבה בשנת 1959. היינץ הוליגר נעשה לאחד האבובנים הנודעים והמצליחים בעולם, ויצירות רבות נכתבו למענו. בשנת 1966 החל ללמד בבית הספר הגבוה למוזיקה פרייבורג בגרמניה. הוליגר חיבר יצירות רבות לאמצעים שונים, כמה מיצירותיו הוקלטו בחברת ECM וניתן להשיגן. סקוונצות על יוהאנס 1, 32 (1962) לנבל. רביעיית מיתרים (1973). מחזור סקארדנלי (1975 - 1991) לחליל צד סולו, תזמורת קטנה, טייפ ומקהלה מעורבת. "בוא ולך" (1976/77) אופרה לטקסט של סמואל בקט. "לא אני" (1978 - 1980) מונודרמה לסופרן וטייפ. שירים ללא מילים (1982 - 1994) שני קבצים של יצירות לכינור ופסנתר. מה איפה (1988) אופרה קאמרית. Alb-Chehr לקריין, זמרים והרכב קאמרי (1991). קונצ'רטו (מנחה ללואי סוטה) (1993-95) לכינור ותזמורת. (Schneewittchen (1997/98 אופרה. היינץ הוליגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) היינץ הוליגר, באתר ספוטיפיי היינץ הוליגר, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט היינץ הוליגר, באתר AllMusic (באנגלית) היינץ הוליגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) היינץ הוליגר, באתר Discogs (באנגלית) היינץ הוליגר, באתר Songkick (באנגלית) האתר של היינץ הוליגר ,heinzholliger.com
כוח הגנת איסלנד

כוח הגנת איסלנד (באנגלית: Iceland Defense Force בראשי תיבות: IDF) היה פיקוד מרחבי של צבא ארצות הברית שהתקיים בין השנים 1951–2006. הפיקוד הוקם לבקשת נאט"ו במטרה להגן על איסלנד שלה יש כוחות הגנה מוגבלים בלבד. איסלנד היא אחת מהחברות המייסדות של נאט"ו, אולם יש לה כוחות הגנה מוגבלים בלבד. איסלנד נחשבת לנכס אסטרטגי חשוב של נאט"ו, ולפיכך החליט צבא ארצות הברית להקים, פיקוד מרחבי מיוחד שיספק לאי הגנה. בסיס הכוח היה בתחנה האווירית של חיל הים בעיר קפלאוויק. מפקד הכוח היה אדמירל אמריקני ששמש במקביל גם כמפקד שאר כוחות נאט"ו. הוא היה כפוף בתחילה לפיקוד האטלנטי, בהמשך עבר לפיקוד הכוחות המשותפים ואז לפיקוד אירופה. הפיקוד כלל כוחות מהצי, חיל האוויר וחיל הנחתים של ארצות הברית וכן כוחות איסלנדיים קטנים. בין השנים 1951–1959 הטילה ממשלת איסלנד איסור סודי על הצבת חיילים אפרו-אמריקאים באי. ב-1961 הכריזה ממשלת איסלנד כי היא "לא תתנגד לשילובם של שלושה או ארבעה חיילים צבעוניים בכוח ההגנה, אך מקווה שהם ייבחרו בקפידה". מספר החיילים האפרו-אמריקאים גדל בהדרגה במהלך שנות ה-60, ובתחילת שנות ה-70 בוטל האיסור באופן רשמי. כוחות הפיקוד השתתפו במספר מבצעים שנועדו לדמות מתקפה של כוחות ברית ורשה על איסלנד. ב-15 במרץ 2006 הודיע שגריר ארצות הברית באיסלנד כי כל הכוחות האמריקניים ייסוגו מאיסלנד לפני ספטמבר של אותה שנה. אף על פי שהכוחות נסוגו, המתקנים האמריקניים נותרו בקפלאוויק ומתוחזקים מאז בידי חברה פרטית איסלנדית. ארצות הברית עדיין מחויבת להגנה על איסלנד והיא הודיעה כי תחזיר את כוחותיה לאי אם הוא יאויים. בפברואר 2016 דווח כי הצי האמריקני יחזור לאיסלנד כדי לעקוב אחרי צוללות רוסיות. מדיה וקבצים בנושא כוח הגנת איסלנד בוויקישיתוף Reports on the partial withdrawal of U.S. forces in 2006: Stórtíðindi í varnarsamstarfinu., Björn Bjarnason - bjorn.is (באיסלנדית) Staðan í varnarmálunum., Björn Bjarnason - bjorn.is (באיסלנדית) Fréttatilkynningar < Fréttaefni < Utanríkisráðuneyti, wayback.vefsafn.is Joint Understanding Between the U.S. and Iceland [1]
טרנט גארט

טרנט גארט (באנגלית: Trent Garrett; נולד ב-2 במרץ 1984) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור בואי קווין בסדרה "אנדי" (2019-2017) של ערוץ דיסני. טרנט גארט נולד בהמפטון, וירג'יניה. הוא בנם של גרג גארט וליבי גארט. הוא השני מתוך ארבעה ילדים; יש לו אח אחד גדול ואח ואחות צעירים ממנו. גארט היה החלוץ בקבוצת הכדורגל של תיכון גרפטון בו למד . לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת ליברטי במשך סמסטר אחד אך נשר כדי להתמקד בקריירת המשחק. בשנת 2004 עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי להתמקד במשחק. גארט שיחק בכמה סרטי קולנוע ובהם, "Boost" ו- "Pocket List". לצד משחק עסק גארט גם בדוגמנות. תפקידו הגדול הראשון בטלוויזיה היה באופרת הסבון, "כל ילדיי". בנוסף היה לו תפקיד קטן בסדרה הקומית "Make It or Break It", כשגילם את בראד, שמתאמן לקראת אולימפיאדת 2012 ברכיבה על אופניים. בשנת 2016 שיחק בסרט הקולנוע "מלחמת האופל: מלחמות הדם" בדמותו של מייקל קורבין, דמות אשר גילם השחקן סקוט ספידמן בשני הסרטים הקודמים בסדרה. בשנת 2017, הוא החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אנדי" בהפקת ערוץ דיסני . בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "צבא הגנבים" בשירות הזרמת המדיה של נטפליקס. לגארט יש בן בשם לוקה (נולד ב-24 בנובמבר 2015). בשנת 2018 הוא התחתן עם השחקנית הקנדית קאסי סטיל. טרנט גארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרנט גארט, ברשת החברתית אינסטגרם טרנט גארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרנט גארט, באתר AllMovie (באנגלית) טרנט גארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Trent Garrett lands role on 'All My Children'". tribunedigital-dailypress. נבדק ב-2016-04-18. "Trent Garrett - Soap Opera Digest". www.soapoperadigest.com. אורכב מ-המקור ב-2016-04-26. נבדק ב-2016-04-18. Trent Garrett's biography, net worth, fact, career, awards and life story - XYZ, XYZ, ‏1 ביולי 2020 Corey Chichizola, The Underworld: Blood Wars Trailer Is Epic And Action Packed, Watch It Now, Cinemablend, ‏3 באוגוסט 2016 "Breaking News - Disney Channel's "Andi Mack," an Engaging New Series from the Creator of "Lizzie McGuire," Begins Friday, March 10, on the Disney Channel App and All On-Demand Platforms | TheFutonCritic.com". www.thefutoncritic.com. נבדק ב-2017-05-02. Angela Campbell, Why Mr. Cool Guy from Army of Thieves looks so familiar, Looper, ‏בספטמבר 2021 https://www.looper.com/641366/why-mr-cool-guy-from-army-of-thieves-looks-so-familiar/ "3 YEARS around the sun with my son, MY sun". Instagram. נבדק ב-2019-04-12. Levine, Daniel S. (6 בינואר 2017). "'Underworld: Blood Wars': Meet the Cast of Kate Benckinsale's New Movie". heavy.com. נבדק ב-5 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Ollison, Rashod (9 בפברואר 2018). "Hampton actor Trent Garrett stays busy with acting career". The Virginian-Pilot. נבדק ב-19 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה)
ראלף דובל

ראלף דאגלס דובל (בשם מלא באנגלית: Ralph Douglas Doubell;‏ 11 בפברואר 1945) הוא אתלט עבר אוסטרלי, אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) ושיאן עולם (1968–1973) בריצת 800 מטר. דובל נולד ב-1945 במלבורן שבאוסטרליה. בנעוריו למד בבית הספר התיכון "מלבורן" (אנ'). לאחר סיום התיכון למד באוניברסיטת מלבורן. בתקופת לימודיו באוניברסיטה החל להתאמן בהדרכתו של מאמן ספורט אישי. הקריירה הספורטיבית הקצרה של דובל נמשכה מ-1966 עד 1972 אז נאלץ לפרוש מסיבות בריאותיות. בנוסף להישגיו הבינלאומיים היה דובל אלוף אוסטרליה בריצות 800 מטר ו-880 יארד בשנים 1964/65, 1965/66, 1966/67, 1968/69 ו-1969/70. לאחר פרישתו מפעילות ספורטיבית החל ללמוד בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד (בוסטון, מסצ'וסטס) שם סיים תואר שני. עם סיום לימודיו, ב-1974, חזר לאוסטרליה ומונה למנהל קשרים וראש החטיבה לבנקאות תאגידית ומוסדית של קבוצת דויטשה בנק במדינה. במקביל שימש כדירקטור בדירקטוריון של אצטדיון טלסטרה (אנ') בסידני. פרש מעבודתו ב-2007. במשחקי חבר העמים, שנערכו בקינגסטון ג'מייקה בשנת 1966 סיים במקום שישי בריצת 880 יארד בתוצאה של 1:48.3 דקות באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו בשנת 1967 זכה דובל במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.7 דקות, לפני פרנץ יוזף קמפר (אנ') (1:46.7 דקות) ובודו טמלר (אנ') (1:47.8 דקות), שניהם ממזרח גרמניה. בתחילת השנה סבל מפציעה בעקב אכילס שמנעה ממנו להתאמן, אולם לאחר מספר חודשים חזר להתאמן. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה דובל במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:44.4 דקות, לפני וילסון קיפרוגוט מקניה (1:44.57 דקות) וטום פארל (אנ') מארצות הברית (1:45.46 דקות). הוא השווה את השיא בן 6 השנים של פיטר סנל מניו זילנד. שיא זה החזיק מעמד כ-5 שנים ונשבר על ידי מרסלו פיאסקונארו (אנ') מאיטליה (1:43.7 דקות). במשחקים הפסיפיים הראשונים שנערכו בטוקיו (אנ') זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:48.0 דקות, לפני קית' ווילר מאוסטרליה (1:48.9 דקות) ולואל פאול מארצות הברית (1:48.9 דקות) במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו סקוטלנד בשנת 1970 הוא סיים במקום שישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.86 דקות. דובל התאמן לקראת אולימפיאדת מינכן אולם פציעות משמעותיות אילצו אותו לפרוש מפעילות ספורטיבית. ב-1985 התקבל להיכל התהילה של הספורט באוסטרליה ב-2006 הוענקה לדובל דרגת "חבר" במסדר אוסטרליה מדיה וקבצים בנושא ראלף דובל בוויקישיתוף ראלף דובל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ראלף דובל, באתר olympedia.org ראלף דובל, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ראלף דובל, באתר Track and Field (גברים) ראלף דובל ומאמנו, באתר ABC, תאריך 12 בינואר 2001 לציון 50 שנה לזכיתו של ראלף דובל באולימפיאדת מקסיקו סיטי, באתר abc.net.au ראלף דובל, באתר worldathletics.org נצחונו של דובל אולימפיאדת מקסיקו, סרטון באתר יוטיוב המשחקים הפסיפיים, באתר gbrathletics (באנגלית) ראלף דובל, באתר Sport Australia Hall of Fame Awards (באנגלית)