laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חלים אבו רחמה

חלים אבו רחמה (בערבית: حليم أبو رحمة; 1888–1945) היה רופא פלסטיני נוצרי פרוטסטנטי. שירת בצפת ובטבריה מטעם מחלקת הבריאות הבריטית במיגור המלריה (1920–1924), ב-1925 התמנה למנהל בריאות הציבור ליד ממשלת עבר הירדן, מונה לשר הבריאות בממשלת ירדן, בתקופת עבדאללה הראשון, מלך ירדן. אבו רחמה נולד בשפרעם, למד רפואה באוניברסיטה האמריקאית בביירות, וסיים בשנת 1912. בין השנים 1914–1918 היה רופא ממשלה עות'מאני. בנובמבר 1918 הצטרף לשורות הבריטים. בשנת 1920 הוצב בצפת מטעם מחלקת הבריאות הבריטית. בשנת 1924 עבר לעבוד בטבריה. בצפת ובטבריה עסק במלחמה נגד המלריה. בשנת 1925 עבר אבו רחמה לירושלים. בנובמבר 1925 התמנה אבו רחמה למנהל בריאות הציבור ליד ממשלת עבר הירדן, ובשנות ה-30 של המאה העשרים קיבל מינוי של מנהל שירות הבריאות בעבר הירדן. ב-1939 חזר לארץ ישראל ושימש מנהל מחלקת הבריאות הממשלתית במחוז שכם. אבו רחמה מונה לשר הבריאות בממשלת ירדן בתקופת עבדאללה הראשון, מלך ירדן. בשנת 1926 בימי המנדט הבריטי נתמנה אבו רחמה להיות חבר כבוד ב"אורדר המצוין ביותר של הקיסרות הבריטית". אבו רחמה נפטר בשנת 1945. השאיר אשה: רוזה חלים, ואת הבנות נוהא ואידה. "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: אבו רחמה, חלים, עמוד 79 בקשת האשה חוזה חלים אבו רחמה מבית המשפט המחוזי של ירושלים להזמנת צווי אפוטרופוס (שמירה) העיתון הרשמי של ממשלת פלשתינה (א"י), גיליון מספר 1422, 5 ביולי 1945, עמוד 616[דרושה הבהרה] חלופי גברא ושנויים אדמיניסטרטיביים, הַבֹּקֶר, 26 בדצמבר 1939 אותות כבוד העיתון הרשמי של ממשלת פלשתינה (א"י), גיליון מיוחד, ירושלים, 23 בדצמבר 1926 ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירון הנובר

ירון הנובר (1 בינואר 1964 – 20 בספטמבר 2022) היה אמן לחימה ישראלי בשיטת דניס הישרדות דאן 10, אלוף ישראל במשקל של עד 75 ק"ג בין השנים 1985–1998 ומייסד שיטת "אולטימייט קרב מגע". הנובר נולד וגדל במולדת, בן לרוזלין ודניס הנובר, מייסד שיטת דניס הישרדות. להנובר אח ואחות. כאשר היה בן שלוש עברה המשפחה להרצליה. כבר בגיל חמש החל הנובר ללמוד אמנויות לחימה. בגיל 16 קיבל את החגורה השחורה. בנוסף התאמן גם באתלטיקה קלה. בצה"ל שירת בסיירת שלדג. העביר סדנאות סמינרים של הגנה עצמית וקרב מגע בארץ ובעולם. בשנת 1999 זכו הנובר וחברת טנדו במכרז להדרכת תלמידי בתי הספר בכל ערי קו העימות של מדינת ישראל, הודרכו כמאה אלף תלמידים בהדרכה ביטחונית. ירון נהרג בתאונת אופנוע סמוך ליישוב אשלים ב-20 בספטמבר 2022. 1980 - אלוף ישראל לנוער בג'ודו. בין השנים 1985–1998 - אלוף ישראל בשיטת דניס הישרדות. 1993 - אלוף האלופים של ישראל במשקל פתוח. בעל חגורה שחורה דאן 10 באמנויות הלחימה בישראל– דניס הישרדות בשנת 2017 חגורה שחורה דאן 9 מטעם האקדמיה בין לאומית BUDO ACADEMY, 2002 חגורה שחורה דאן 8 מטעם התאחדות האירופאית EJJU 2000 תואר הנצ'י (מאסטר) מטעם התאחדות האמריקאית לג'וג'צו זכייה בתעודה קרב – ALL ROUND FIGHTING SHO SHIN DO האגודה האמריקאית לג'וג'יצו תואר HACHIDAN 2 2000 דניס הישרדות אשר אטדגי, אבל בהרצליה: ירון הנובר בנו של "דניס הישרדות" נהרג בתאונת אופנוע, באתר מיינט רעננה, ‏22 לספטמבר 2022
מחוז דאון

מחוז דאון (באנגלית: County Down, באירית: Contae an Dúin) הוא אחד מששת מחוזות צפון אירלנד שבממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא אחד מ-32 מחוזות אירלנד המסורתיים, כחלק מפרובינציית אלסטר. בירת המחוז היא העיר דאונפטריק, על אף שהעיר הגדולה בו היא העיר בנגור. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, מתגוררים במחוז כ-531,665 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הפרוטסטנטית. המחוז גובל במחוז ארמה ממערב, במחוז אנטרים מצפון ובתעלה הצפונית מדרום וממזרח. פרבריהן המזרחיים של הערים בלפסט וליסבורן נמצאים במחוז דאון, אך חלק הארי שלהן נמצא במחוז אנטרים השכן. דומה היא העיר ניורי, אשר רובה נמצא במחוז ארמה ופרבריה המזרחיים נמצאים במחוז דאון. המחוז שוכן לחופיו הדרום-מזרחיים של לוך ניי, ובשטחיו נמצאים גם לוך בלפסט, לוך קלינגפורד ולוך סנטרנגפורד. בשטח המחוז נמצאות הן הנקודה הדרומית ביותר בצפון אירלנד והן הנקודה המזרחית ביותר באי אירלנד כולו. במהלך המלחמות הוויליאמיות באירלנד בין השנים 1689-1691, היה המחוז למרכז המרד הפרוטסטנטי כנגד המלך הקתולי ג'יימס השני, מלך אנגליה, ובו ניטשו קרבות משמעותיים בין היעקוביטים הקתולים לבין תומכיו הפרוטסטנטיים של ויליאם מאוראנז׳, אשר ניצחו לבסוף ופיזרו את הצבא היעקוביטי ממחוז דאון ומצפון אירלנד כולה. השטחים הכפריים במחוז נפגעו מרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הן בשל מוות מרעב או מחלות והן בשל הגירה. אוכלוסיית המחוז צנחה בהדרגתיות מאז הרעב ועד לתחילת המאה ה-20 - אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-361,446 תושבים, בתחילת המאה ה-20 התגוררו בו כ-205,889 תושבים בלבד. עלייה החלה להרשם רק משנות ה-20 של המאה ה-20, ואוכלוסייתו חזרה למספרה המקורי של לפני הרעב רק בשנות ה-70 של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא מחוז דאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז דאון ערך זה הוא קצרמר בנושא צפון אירלנד ובנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאורעות יפו

האם התכוונתם ל... מאורעות יפו (פורים תרס"ח) (1908) גירוש יפו (1914) גירוש תל אביב (1917) מאורעות תרפ"א (1921)
בתי המשפט של הממלכה המאוחדת

בתי המשפט של בריטניה מופרדים לשלוש רשויות שיפוט נפרדות, בתי המשפט של אנגליה וויילס, בתי המשפט של סקוטלנד ובתי המשפט בצפון אירלנד, כיוון שבריטניה אינה מצויה במערכת משפטית מאוחדת אחת. עם זאת, בתחום דיני ההגירה, אזורי השיפוט של בית הדין למקלט ולגירה וועדת העררים להגירה מיוחדת מכסים את כל בריטניה; במשפט התעסוקה, בתי הדין לעבודה ובית הדין לערעורים תעסוקתיים יש סמכות שיפוטית בכל רחבי בריטניה (כלומר לא בצפון אירלנד). על פי חוק הרפורמה החוקתית 2005, הסמכויות השיפוטיות של בית הלורדים כמו גם הוועדה המשפטית של המועצה הפרטית יועברו לסמכותו הבלעדית של בית המשפט העליון. בית המשפט העליון החל את עבודתו בשנת 2009, והוא משמש בית המשפט הגבוה ביותר לערעורים באנגליה ובוויילס ובצפון אירלנד ובמקרים אזרחיים בסקוטלנד. מדיה וקבצים בנושא בתי המשפט של הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז ארמה

מחוז ארמה (באנגלית: County Armagh, באירית: Contae Ard Mhacha) הוא אחד מששת מחוזות צפון אירלנד שבממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא אחד מ-32 מחוזות אירלנד המסורתיים, כחלק מפרובינציית אלסטר. בירת המחוז היא העיר ארמה, על שמה הוא נקרא, על אף שהעיר הגדולה בתחומו היא העיר קרייגבון. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, מתגוררים במחוז כ-174,792 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הקתולית. המחוז גובל במחוז דאון ממזרח, ובמחוז טיירון מצפון מערב, שני האחרונים בצפון אירלנד, ובמחוז לאות' מדרום ובמחוז מונאהן ממערב, שני האחרונים מחוזות באירלנד. כמו כן, הוא גובל בים האירי מדרום מזרח. שם המחוז הוא הצלבתן של שתי מילים - המילה האירית Ard שמשמעותה ״גבוה״ או ״מקום גבוה״, ושם האלה ״מחה״ מהמיתולוגיה האירית. במהלך תקופת הצרות, היה דרום המחוז למעוז תומכיו של ה-IRA, שהתנגד לשלטון הבריטי בצפון אירלנד. יש הטוענים כי התקשורת הצמידה תווית זו לתושבי דרום ארמה על לא עוול בכפם וגרמה לדמוניזציה של האזור. ב-10 במרץ 2009, צלף של תנועת הממשך של ה-IRA ירה למוות בשוטר ממשטרת צפון אירלנד - הפגיעה הראשונה והאחרונה בשוטר בצפון אירלנד מאז הסכם יום שישי הטוב ב-1998. המחוז שוכן לחופיו הדרומיים של לוך ניי, והוא מכונה ״מחוז המטעים״, בשל מטעי התפוחים הרבים שבשטחו. כמו כן, מחוז ארמה היה מושבו של פטריק הקדוש. השטחים הכפריים במחוז נפגעו קשות מרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הן בשל מוות מרעב או מחלות והן בשל הגירה. אוכלוסיית המחוז צנחה בהדרגתיות מאז הרעב ועד לאמצע המאה ה-20 - אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-232,393 תושבים, בסוף המאה ה-19 התגוררו בו כ-125,392 תושבים בלבד, ואילו עד שנות ה-30 של המאה ה-20 חלה ירידה נוספת והתגוררו בו כ-108,815 תושבים. עלייה החלה להרשם רק משנות ה-50 של המאה ה-20, למרות שעד היום לא הצליחה אוכלוסיית המחוז להתאושש, והיא עומדת על בערך 75% מאוכלוסייתו המקורית. מדיה וקבצים בנושא מחוז ארמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צפון אירלנד ובנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז צפון טיפררי

מחוז צפון טיפררי (באנגלית: County North Tipperary, באירית: Contae Thiobraid Árann Thuaidh) היה מחוז באירלנד שבוטל ב-3 ביוני 2014 ואוחד עם מחוז דרום טיפררי ליצירת מחוז טיפררי. המחוז היה ממוקם בפרובינציית מנסטר, ובירת המחוז הייתה העיר נינה, בו היא העיר הגדולה ביותר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, התגוררו במחוז כ-70,322 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גבל במחוז אופאלי מצפון, במחוז ליש מצפון מזרח, במחוז קילקני מדרום מזרח, במחוז לימריק מדרום מערב, במחוז קלייר ממערב, במחוז גולוויי מצפון מערב ובמחוז דרום טיפררי מדרום. על אף שנמצא באזור המישורי של אירלנד, בשטח המחוז מספר רכסי הרים ובצפונו זורמים מקורותיו של נהר שאנון. המחוז ההיסטורי של טיפררי פוצל בשנת 1898 לשני מחוזות - צפוני ודרומי, עד אשר הוחלט לאחדם מחדש בשנת 2014. מחוז צפון טיפררי מהווה 48% משטח מחוז טיפררי. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז דרום טיפררי

מחוז דרום טיפררי (באנגלית: County South Tipperary, באירית: Contae Tiobraid Árann Theas) היה מחוז באירלנד שבוטל ב-3 ביוני 2014 ואוחד עם מחוז צפון טיפררי ליצירת מחוז טיפררי. המחוז היה ממוקם בפרובינציית מנסטר, ובירת המחוז הייתה העיר קלונמל, בו היא העיר הגדולה ביותר. המחוז נקרא על שם העיר טיפררי שהייתה בשטחו. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, התגוררו במחוז כ-88,433 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גבל במחוז ווטרפורד מדרום, במחוז קילקני ממזרח, במחוז קורק מדרום מערב, במחוז לימריק ממערב ובמחוז צפון טיפררי מצפון. על אף שנמצא באזור המישורי של אירלנד, בשטח המחוז מספר רכסי הרים. עד אמצע המאה ה-20 היה ניב ייחודי של השפה האירית מדובר במחוז דרום טיפררי, אך הוא נכחד עם דובריו האחרונים, וממנו נותרו הקלטות בלבד. המחוז ההיסטורי של טיפררי פוצל בשנת 1898 לשני מחוזות - צפוני ודרומי, עד אשר הוחלט לאחדם מחדש בשנת 2014. מחוז דרום טיפררי מהווה 52% משטח מחוז טיפררי. Co. Tipperary | The Doegen Records Web Project, doegen.ie ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טופול

האם התכוונתם ל... טופול (מיקרונזיה) – עיירה במיקרונזיה אישים אדוארד טופול – סופר, משורר, מחזאי ותסריטאי קולנוע יהודי אזרי חיים טופול – שחקן, מנחה טלוויזיה ומפיק קולנוע ישראלי יהלי מרגלית טופול – שחקנית ומדבבת ישראלית
אשר לאופר

אשר לאופר הוא פרופסור חבר בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים, מנהל את המעבדה הפונטית של החוג וחבר בוועד המנהל של IPA (האגודה הבינלאומית לפונטיקה). בשנים 1961–1964 למד אשר לאופר לתואר ראשון בחוגים ללשון העברית ולתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנים 1964–1965 השלים תעודת הוראה בעברית ובתלמוד. בשנים 1965–1967 למד לתואר שני בלשון העברית באוניברסיטה העברית. בשנים 1969–1972 נשלח על ידי האוניברסיטה העברית ללונדון כדי להשתלם בפונטיקה. בשנת 1972 קיבל תעודה בפונטיקה כללית מטעם IPA, ובשנת 1972 השלים את עבודת הדוקטור שלו בפונטיקה ובלשנות ביוניברסיטי-קולג'. משנת 1972 הוא מרצה בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית וכן מנהל את המעבדה הפונטית של החוג. משנת 1999 הוא חבר בוועד המנהל של IPA וכן סגן נשיא של ISPhS. בשנים 2000–2003 היה חבר (בשנים 2002–2003 מנהל) בצוות של עובדים ממכון לב במיזם להפיכת טקסט עברי לא מנוקד לדיבור מלאכותי (TTS). משנת 2004 הוא יועץ אקדמי וחבר בצוות של מיזם "מבטא צברי", שמטרתו לשפר את ההגייה העברית באמצעות המרשתת. תחומי התמחותו הם פונטיקה ופונולוגיה בכלל ושל השפה העברית לדורותיה ולתפוצותיה בפרט. לאופר עוסק בשלושת היבטיה של הפונטיקה: החיתוכי, האקוסטי והתפיסתי. בתחום הפונטיקה החיתוכית חקר בין השאר את ההגאים הלועיים והנחציים בעברית ובערבית. עוסק גם בתופעות על-מקטעיות, כמו טעם והנגנה, וכן בדיבור מלאכותי בעזרת מחשב. תרגילים ברישום פונטי, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשל"ה. "מבוא לפונטיקה אקוסטית", יחידה 5 בקורס "תורת ההגה של העברית החדשה", האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ד. "תיאור אקוסטי של הגאים", יחידות 6–7 בקורס "תורת ההגה של העברית החדשה", האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ה. "מחקרים בפונטיקה", דברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, כרך שביעי, חוברת 3, תשמ"ו. "תרגילים בהנגנה של עברית מדוברת", האוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"ז2. "הנגנה", פרסומי המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"ז. "פונטיקה ופונולוגיה", יחידות 4–5 בקורס "מבוא לבלשנות", האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ב. "פרקים בפונטיקה וברישום פונטי", מאגנס – האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ט. אתר האינטרנט הרשמי של אשר לאופר (באנגלית) פרופ' אשר לאופר – אתר אישי דף מרצה באתר החוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים אשר לאופר, דף שער בספרייה הלאומית
פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך

פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך (בגרמנית: Friedrich VII. von Baden-Durlach; ‏23 בספטמבר 1647 - 25 ביוני 1709), היה מרקיז באדן-דורלאך בין השנים 1677–1709. פרידריך נולד ב-23 בספטמבר 1647 באוקרמונדה, לפרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך ולכריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, בתם של יוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-קלבורג וקתרינה משוודיה, רוזנת פפאלץ-קלבורג. פרידריך קיבל חינוך מעולה, ולמד מתמטיקה ואדריכלות, ואת השפות הלטינית, האיטלקית והצרפתית. בצעירותו ערך פרידריך סיורים בצרפת, איטליה, הולנד ואנגליה. פרידריך לחם במלחמת הולנד–צרפת בין השנים 1674–1675, מה שהביא לסיפוח שטחים לבאדן בהסכם ניימכן. בשנת 1677 מת אביו פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת תשע השנים לחם פרידריך לצד הכוחות הקיסריים, ובהסכם רייסווייק קיבל את התואר "מרקיז בזל", על אף שמעולם לא שלט בה בפועל. בשנת 1699 התיר פרידריך את התיישבות ההוגנוטים בנחלותיו, והם הניחו את היסודות לגידול הטבק באזור הריין העליון. במלחמת הירושה הספרדית מונה פרידריך למפקד בכיר בצבא הקיסרי, וחלק מהקרבות ניטשו באדמותיו. ב-25 ביוני 1709 מת פרידריך, ובנו קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך עלה לשלטון במקומו. ב-15 במאי 1670 התחתן פרידריך עם אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 11 ילדים: פרידריך מגנוס מבאדן-דורלאך (1672) פרדריקה אוגוסטה מבאדן-דורלאך (1673–1674) כרסטינה סופיה מבאדן-דורלאך (1674–1676) קלאודיה מגדלנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1675–1676) קתרינה מבאדן-דורלאך (1677–1746), התחתנה עם יוהאן פרידריך, רוזן ליינינגן-הארטנבורג קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך (1679–1738) יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1680–1757), התחתנה עם אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג אלברטינה פרדריקה מבאדן-דורלאך (1682–1755), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין כריסטופר מבאדן-דורלאך (1684–1723) שרלוטה סופיה מבאדן-דורלאך (1686–1689) מריה אנה מבאדן-דורלאך (1688–1689) מדיה וקבצים בנושא פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך בוויקישיתוף פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אייס לייק

אייס לייק (באנגלית: Ice Lake, תרגום: "אגם קרח") היא מיקרוארכיטקטורת מעבדים המפותחת על ידי אינטל ומבוססת על צומתי 10 ננומטר.  אייס לייק מתוכנן לייצור עם ערכת השבבים 500 Series. אייס לייק מהווה את הדור השני של מעבדי 10ננומטר (10nm+). באפריל 2021 השיקה אינטל את המעבדים הראשונים לשרתים בארכיטקטורת אייס לייק. המעבד Xeon Platinum 8380 מגיע עם תצורה של 40 ליבות, בעוד דגמים נוספים זמינים עם 38, 36 ו-32 ליבות מלבד כל אלו שהם 28 ליבות ומטה (שזה המקסימום שהיה בדור Xeon הקודם). בנושא אבטחה, מעבדי Ice-Lake SP כוללים את סט התכונות SGX המספק סביבת ביצוע מוגנת (TEE) ברמה החומרתית שמונעות גישה ברמת הגרעין. "Intel announces Cannon Lake on track & Ice Lake has taped in". The Guru of 3D. 2017-06-08. "Intel Corporation's 2018 Ice Lake Challenge". The Motley Fool. 2017-05-23. Bright, Peter (15 באוגוסט 2017). "Intel's next generation chip plans: Ice Lake and a slow 10nm transition". Ars Technica. נבדק ב-15 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) Dave James (30 במאי 2017). "Intel Coffee Lake - 8th Gen Core >30% faster than Kaby Lake and here by the holidays". PCGamesN. {{cite web}}: (עזרה) "Intel teases its Ice Lake & Tiger Lake family, 10nm for 2018 and 2019". Tweaktown.com. 2016-01-21. נבדק ב-2016-06-03. "What's the Name of Intel's Third 10-Nanometer Chip? - The Motley Fool". Fool.com. 2016-01-18. נבדק ב-2016-06-03. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ

אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Augusta Marie von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏6 בפברואר 1649 - 25 באפריל 1728), הייתה בתו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ואשתו של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך. אוגוסטה מריה נולדה ב-6 בפברואר 1649 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה. ב-15 במאי 1670 התחתנה אוגוסטה מריה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 11 ילדים. בשנת 1677 מת חמיה פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך. בשנת 1709 מת בעלה פרידריך, וב-25 באפריל 1728 מתה אוגוסטה מריה בטירת אוגוסטנבורג בגרצינגן. ב-15 במאי 1670 התחתנה אוגוסטה מריה עם פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 11 ילדים: פרידריך מגנוס מבאדן-דורלאך (1672) פרדריקה אוגוסטה מבאדן-דורלאך (1673–1674) כרסטינה סופיה מבאדן-דורלאך (1674–1676) קלאודיה מגדלנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1675–1676) קתרינה מבאדן-דורלאך (1677–1746), התחתנה עם יוהאן פרידריך, רוזן ליינינגן-הארטנבורג קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך (1679–1738) יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1680–1757), התחתנה עם אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג אלברטינה פרדריקה מבאדן-דורלאך (1682–1755), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין כריסטופר מבאדן-דורלאך (1684–1723) שרלוטה סופיה מבאדן-דורלאך (1686–1689) מריה אנה מבאדן-דורלאך (1688–1689) מדיה וקבצים בנושא אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אלחנן רבינוביץ

אלחנן רבינוביץ (1896–1957) היה רופא ילדים ישראלי, מנהל מרפאות הילדים בבית החולים הדסה, מחבר ספר "האנטומיה והפיזיולוגיה" ספר הרפואה הראשון בארץ ישראל, בעברית רבינוביץ נולד בשנת תרנ"ו (1896) בבראילה שברומניה לר' מנחם מנדל ולשרה (לבית שלזינגר) . רבינוביץ סיים בית-ספר תיכון ברומניה, במקביל היה פעיל בתנועת הנוער הציונית. בשנת 1919 עלה רבינוביץ לארץ ישראל והתיישב בירושלים. במאורעות תר"פ, ב-1920 רבינוביץ היה מפעילי הגנת ירושלים, (לקראת חגיגות נבי מוסא). נאסר עם זאב ז'בוטינסקי וחבריו, נשפט בבית-הדין הצבאי וישב בכלא עכו עד לשחרור אסירי ההגנה. ב-1921 יצא לווינה ללמוד רפואה. בשנת 1923 נשא לאשה את מרים קלרה בת דב ואלדמאן. בשנת 1926 לאחר שסיים את לימודי הרפואה חזר איתה לארץ ישראל. תחילה התמחה בפתולוגיה אצל הד"ר סופיה גצובה אבל בהמשך יצא לווינה להשתלם בפדיאטריה. רבינוביץ חזר לארץ-ישראל בשנת 1926. רבינוביץ לימד בבית-הספר לאחיות ע"ש הנרייטה סולד שליד האוניברסיטה, בנוסף לעבודתו כרופא ילדים. כמו כן היה יושב ראש הר"י בירושלים, יושב ראש הסתדרות רופאי הילדים בארץ וחבר האקדמיה ללשון העברית. בשנים 1927–1942 היוו הרצאותיו את הבסיס לספרו: "ספר האנטומיה והפיזיולוגיה". ב-13 באפריל 1948 רבינוביץ אמור היה לעלות להר הצופים בשיירת הדסה אך אחות הזעיקה אותו לטפל בתינוק חולה, וכך ניצלו חייו. רבינוביץ שימש כאחראי תחנות טיפת חלב בירושלים ויישובים בהרי יהודה. רבינוביץ פיתח שיטה חדשנית לטיפול ב"הרעלת תינוקות" (איבוד נוזלים, מלחים והתייבשות עקב שלשול). בשיטתו הוזרקה תמיסה פיזיולוגית לסינוס של הגולגולת של החולה. רבינוביץ היה מנהל מרפאת הילדים של בית החולים הדסה. בשנות החמישים של המאה העשרים עבד רבינוביץ באוניברסיטה העברית בירושלים. רבינוביץ נפטר בשנת 1957 בירושלים, ונקבר בסנהדריה. הניח שני בנים. "ספר האנטומיה והפיזיולוגיה" מאת אלחנן רבינוביץ, (יוסף לכמן, פרק "האוזן", אריה פייגנבאום, פרק "העין") הוצאת ר' מס, ירושלים, 1943 "הילד הבריא והחולה" "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: רבינוביץ, אלחנן, עמודים 381–382 רבינוביץ אלחנן - ספריו (אתר הספרייה הלאומית) דוד תדהר (עורך), "אלחנן רבינוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3491 "ספר האנטומיה והפיזיולוגיה" - אלחנן רבינוביץ אתר סימניה "הילד הבריא והחולה" הוצאת יבנה (1953) "ספר האנטומיה והפיזיולוגיה" מאת אלחנן רבינוביץ, (בהשתתפות: יוסף לכמן, פרק "האוזן" ; אריה פייגנבאום, פרק "העין" הוצאת ר' מס, ירושלים, 1943 (הוצאות נוספות של הספר בשנים : 1947, 1955, 1960, 1964) אתר הספרייה הלאומית
אריה טל

אריה טל הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש כראש עיריית טירת כרמל. אריה טל גדל בטירת כרמל. בשנת 1993, נבחר לראשונה לתפקיד ראש העיר כנציג הליכוד, לאחר שעלה לסיבוב השני מבין שבעה מתמודדים, וגבר על ראש העיר המכהן ראובן בינר. הוא נבחר לתפקיד פעם נוספות וכיהן כראש העירייה עד לשנת 2003, אז נוצח בסיבוב השני בבחירות על ידי סגנו, אריה פרג'ון מסיעת המפד"ל. לאחר בחירות אלה סיעתו של טל עברה לאופוזיציה, ולצד היותו חבר מועצה, עבד כיו"ר החברה למתנ"סים. בשנת 2009 רץ בראש רשימה עצמאית ושב לתפקיד ראש העיר, לאחר שגבר על ראש העיר המכהן פרג'ון ב-43 קולות. לאחר הבחירות, עתר פרג'ון לבית המשפט בדרישה לפסול את תוצאות הבחירות באחת הקלפיות בה אירעו לטענתו אי סדרים, ולערוך בהן בחירות חדשות. בית המשפט קיבל את הדרישה, אך טל ערער על ההחלטה, ותוצאות הבחירות נותרו על כנן. ב-2013 נבחר טל לקדנציה רביעית לאחר שגבר על שלושה מתמודדים נוספים, בהם פרג'ון. ביולי 2020 מינה את אבישי כהן לתפקיד מנכ"ל עיריית טירת הכרמל. בבחירות 2024 התמודד לכהונה נוספת, אך הודח לאחר שקיבל מעל 9% מהקולות בלבד ולא עלה לסיבוב השני. מירית פנחס, המהפך בטירת כרמל: אריה טל חוזר ללשכת ראש העירייה, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2009 אודי אמסלם, טירת כרמל: חגיגות הניצחון של אריה טל, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 27 באוקטובר 2013 ילקוט הפרסומים, באתר נבו,‏ 29 בנובמבר 1993 הלה נס, טירת כרמל: נדחתה בקשת הערעור של פרג'ון ביחס לתוצאות הבחירות, באתר local,‏ 12 בפברואר 2009 (הקישור אינו פעיל, 27.8.2019)
סלונינוס

פובליוס ליקיניוס קורנליוס סלונינוס ולרינוס (242–260) היה קיסר האימפריה הרומית משנת 258 עד 260 ביחד עם אביו הקיסר גליאנוס. סלונינוס נולד, ככל הנראה במהלך שנת 242 בן למי שעתיד להיות הקיסר גליאנוס ולקורנליה סלונינה, אצילה ממוצא יווני. בשנת 258 מינה גליאנוס את סלונינוס לתפקיד "קיסר" תפקיד שאותו חילק לתקופה קצרה עם אחיו הבכור ולריאנוס השני עד שהלה נפטר במהלך שנת 258. בתקופת המאה השלישית לספירה ייצג התואר קיסר מעמד ששמור לנסיך הכתר למועמד העתיד לראשת את כיסא המלוכה, הקיסר המכהן זכה להוסיף לשמו את התואר "אוגוסטוס". סלונינוס נשלח לגאליה כנציג הכתר הרומי בפרובינקיה, הוא ישב בעיר המרכזית קלן תחת חסותו של הפריפקטוס פרטוריו (לטינית: praefectus praetorio) (מושל) סילבנוס. מהלך זה של מינוי סלונינוס ואחיו כקיסרים ושליטים מיועדים תחת שרביטו של אביהם גליאנוס שהחזיק את מושכות השלטון כאוגוסטוס ביחד עם הסב ולריאנוס, נועד ככל הנראה לבנות יש מאין ולהבטיח המשכיות של שושלת מלוכה בעידן של אי יציבות פוליטית שאפיין את האימפריה הרומית במאה השלישית לספירה. מהלך מסוג זה הושלם בהצלחה שלושים שנה מאוחר יותר על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס שהצליח לייצב את הקיסרות וזכה לשם טטררכיה, על פי הסדר הזה נוהלה האימפריה על ידי ארבעה אנשים: שני שליטים ראשיים (אוגוסטי) ולכל אחד סגן (קיסר). הארבעה מחלקים ביניהם את השלטון גם מבחינה טריטוריאלית. עם פרישתו של אחד האוגוסטי אמור סגנו לתפוס את מקומו באופן אוטומטי ולמנות לעצמו סגן קיסר. בשנת 259 גברו הלחצים על האימפריה והחלוקה המלכותית עמדה למבחן, בשנה זו נאלצו הרומאים להילחם במספר חזיתות, הקיסר ולריאנוס ניהל מערכה מול האימפריה הסאסאנית שעתידה להחרט בהיסטוריה הרומאית כקטסטרופה בעוד הקיסר גליאנוס מפקד על הצבא הרומי בחזית הדנובה מול פלישה רחבת היקף של שבטים אלמאנים שחדרו אל תוך איטליה. אי הוודאות הביאה למרידות בתוך הפרובינציות ובשנת 260 מרד הצבא הרומי בגאליה תחת פיקודו של פוסטומוס, מנאמני גאלוס כנגד משפחת המלוכה. במאבק שהתפתח נלכדו סלונינוס וסילבנוס עם מספר יחידות נאמנות בתוך העיר קלן שהושמה במצור מבלי תקווה לחילוץ. במהלך המצור, כנראה מתוך תקווה לעורר את נאמנות הצבא הרומי בגאליה הכריזו נאמני סלונינוס עליו כאוגוסטוס אך המהלך לא הצליח לשנות את מאזן הכוחות ומהלך המלחמה. לאחר כחודש של מצור עיקש נתפס סלונינוס על ידי תושבי קלן ונמסר עם סילבנוס לידי צבאו של פוסטומוס ושניהם נרצחו על ידי החיילים. פוסטומוס שבשלב זה הוכרז כקיסר על ידי החיילים תחת פיקודו הביע את צערו על מות הקיסר הצעיר ומאוחר יותר הקים קשת ניצחון לציון ניצחונו. היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. סלונינוס בן גליאנוס, עמ' 197–201. מדיה וקבצים בנושא סלונינוס בוויקישיתוף