רוקמדור

רוֹקָמָדוּר (בצרפתית: Rocamadour; באוקסיטנית: Rocamador) הוא כפר וקומונה בדרום-מערב צרפת במחוז לוט. במרחק 41 ק"מ צפונית לקאור בירת המחוז ו-173 ק"מ מזרחים לבורדו. רוקמדור משכה ומושכת תיירים ועולי רגל בזכות ההיסטוריה שלה, מיקומה על צוק גבוה ומרשים, 152 מטר במרום הקניון של נהר Alzou (אנ'), ובמיוחד בזכות המתחם המקודש ופסל המדונה השחורה (אנ') הנמצא שם. המקום נקרא על שם אמאטור, (או אמאדור) הקדוש (אנ') שלו מיוחסת קדושת המקום. לפי גרסה אחרת מקור השם הוא אוקסיטני: roc amator שפירושו "הוא שאוהב את הסלע". שברבות הימים הפך ל-Rocamadour. רוקמדור והמערות הרבות שבסביבתה היו מיושבים כבר בתקופה הפלאוליתית. במהלך המאה ה-8 לפנה"ס יושב האזור על ידי הקדורקים (Cadurques)(צר'). המקום נזכר בכתובים לראשונה במסמך משנת 968 שבו האזור הועבר לרשות המנזר הבנדיקטיני של טיל. במסמך מ-1105 מוזכרת הקמת קפלה קטנה במסתור שבמצוק במקום הנקרא ""רופיס אמטוריס"" (Rupis Amatoris). ב-1112 התיישב ברוקמדור אבל מטורן (Turenne)(אנ'), אב המנזר של טיל. ב-1119. התקבלה תרומה ראשונה מיודס (Eudus) דוכס לה מרש (comte de la Marche)(צר'). דיווח כתוב ראשון על ניסים שאירעו במקום נכתב במאה ה-12 על ידי נזיר בנדיקטיני מטיל. עיקר הבנייה במתחם הקדוש הייתה במחצית השנייה של המאה ה-12. בשנת 1166 נמצאה גופה, במצב שימור מושלם (corps intact), בקבר עתיק במקום בו נמצאת כיום כנסיית נוטרדאם. הגופה יוחסה לאמאטור הקדוש, הבישוף של אוסר שחי במאה הרביעית. "עכשין היה לרוקמדור הקדוש שלה". חשוב לציין שרוקמדור הייתה כבר אתר עלייה לרגל עוד לפני הגילוי. הנרי השני, מלך אנגליה הגיע למקום כבר בשנת 1159. בחורף 1211 ארנו אמורי, השגריר האפיפיורי למסע הצלב האלביגנזי, שהה ברוקמדור. ב-1291 האפיפיור ניקולאוס הרביעי הוציא שלושה שטרי אינדולגנציה לעולים לרגל לרוקמדור. במאה ה-14 ירדה הפופולריות של רוקמדור כיעד לעולי רגל והנזירים הבנדיקטיניים עזבו את המקום. אמנם ב-1417 הוחלט על שיפוץ נרחב, אולם לא נמצאו המשאבים הנדרשים. כנסיית נוטראדם (שנהרסה במפולת סלעים), שופצה רק ב-1479. ב-1562, במהלך מלחמות הדת בצרפת, הפרוטסטנטים השתלטו על רוקמדור הרסו מבנים, הרסו וטמאו אביזרי קדושה ובזזו את אוצר הכנסייה. המקום נבזז שנית במהלך המהפיכה. במאה ה-19 החלה בצרפת פעילות של שיקום מונומנטים היסטוריים, שבמסגרתה שוקמה גם רוקמדור שבתחילת המאה הייתה במצב של הזנחה קשה: רק 3 כנסיות נשארו פעילות השאר היו מוזנחות או חרבות. עבודות השיפוץ הסתיימו רק ב-1872. העלייה לרגל לרוקמדור הייתה מקובלת מאוד בימי הביניים. היא מהווה מרכז משיכה לעולי רגל כבר מראשית המאה ה-12, אז הוקמה במקום קפלה קטנה. חלק מעולי הרגל הגיעו כעונש שהוטל עליהם בבית דין של הכנסייה, ובהמשך גם במסגרת הדין החילוני. עולה הרגל שהגיע במסגרת זו הולבש בבגד מבד גס ושרשראות נכרכו סביב צווארו וזרועותיו. היה עליו לזחול על ארבע במעלה 216 המדרגות המובילות למתחם המקודש. שם ביקש מחילה בכרעו לפני המזבח בכנסיית נוטרדאם. לאחר מכן ניתנה לו תעודת מחילה ותג של עולה רגל. בשנת 2013 נחוג יובל ה-1000 לעלייה לרגל לרוקמדור. באוגוסט 2016 חגגו את שנת ה-850 לגילוי גופתו של אמאטור הקדוש. כיום עולי הרגל מהווים רק אחוזים בודדים מכמיליון המבקרים מדי שנה ברוקמדור. הקדוש ברנאר מקלרבו - ראשית המאה ה-12. אלינור דוכסית אקוויטניה - המאה ה-12. הנרי השני, מלך אנגליה - המאה ה-12. סימון דה מונפור - סוף המאה ה-12. דומיניקוס הקדוש - סוף המאה ה-12 בלנקה, נסיכת קסטיליה אשתו של לואי השני - המאה ה-13. לואי הקדוש מלך צרפת - המאה ה-13. שארל הרביעי, מלך צרפת - המאה ה-14. לואי האחד עשר, מלך צרפת - המאה ה-15. פרנסיס פולנק, מלחין ופסנתרן צרפתי - המאה ה-20. רוקמדור בנויה על המדרון בשלושה מפלסים: במפלס התחתון נמצאת העיירה על סמטאותיה העקלקלות ובתיה הימי ביניימים. לעיירה 4 שערים מבוצרים: שער סלמון (porte Salmon), שער קבליר (porte Cabilière), שער בית החולים (porte de l'Hôpital), שער עץ התאנה (porte du Figuier). מהמפלס תחתון מוביל "גרם המדרגות הגדול" אל המתחם המקודש. במתחם המקודש, שניתן להגיע אליו במעלית מהמפלס התחתון, נמצאות 7 כנסיות. כנסיית נוטרדאם היא החשובה ביותר. היא בנויה מעל הקריפטה של אמאטור הקדוש. המבנה הנוכחי של הכנסייה נבנה ב-1479. בכנסייה נוטרדאם נמצא פסל המדונה השחורה (אנ'), שלפי המסורת פוסל על ידי אמאטור הקדוש עצמו. אולם על פי הסגנון הוא מיוחס למאה ה-12. בזיליקת סנט-סביאור (Saint-Sauveur) שבשנת 1988 הוכרזה כחלק מאתר המורשת העולמית של דרך סנטיאגו. כנסיית סנט אמאטור התת-קרקעית, הנמצאת מתחת לבזיליקת סנט-סביאור. כנסיית Saint-Michel, מהמאה ה-12. הכנסיות הקטנות יותר: כנסיית בלזיוס הקדוש (St. Blaise); כנסיית יוחנן המטביל (St. Jean-Baptiste); כנסיית אנה הקדושה (St. Anne). עוד נמצאים במתחם המקודש: מוזיאון לאמנות כנסייתית. מרכז למוזיקה כנסייתית. זהו מפלס המצודה שנבנתה במאה ה-14 להגנה על המתחם המקודש. למצודה 3 צריחים והיא מוקפת בחפיר. ליד המצודה הוקם, בשנת היובל 2013, מחנה לאכסון בני נוער שנקרא על שם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. למפלס העליון ניתן להגיע בקרוניות ממפלס הביניים. יער הקופים (La Forêt des Singes), בו קופי מקוק מסתובבים חופשי. פארק הציפורים Rocher des aigles, שנערכות בו תצוגות של בַּזְיָירוּת ל'אופיטאלה L'Hospitalet, כפר סמוך שממרפסת התצפית שלו נשקף נוף מרהיב של רוקמדור. כלכלת הכפר התבססה בעבר על עולי הרגל וכיום על תיירות: כמיליון מבקרים מגיעים למקום מדי שנה. הכפר גם ידוע בזכות גבינת רוקמדור, גבינת עזים הנקראת על שמו, שקיבלה סיווג אפלאסיון בשנת 1996. הגישה לרוקמדור היא בכביש המהיר A20 (אנ'). בקרבתה נמצאת תחנת הרכבת רוקמדור פדריאק (Gare de Rocamadour-Padirac) (אנ'). נמלי התעופה הקרובים נמצאים בטולוז (145 ק"מ) ובבורדו (170 ק"מ) מדיה וקבצים בנושא רוקמדור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוקמדור (בצרפתית) אתר התיירות של רוקמדור האתר של האתר המקודש של רוקמדור (בצרפתית) רוקמדור באתר אופק עולמי עולי הרגל החדשים לרוקמדור, מהאתר הכנסייתי LaCroix (בצרפתית) האתר של יער הקופים (באנגלית) ו(בצרפתית) רוקמדור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוקמדור, ברשת החברתית פייסבוק Michelin: Dordogne, Berry, Limousin. page 214 הדוח פורסם בשנת 1907 על ידי כומר מקאור זה הניסוח בוויקיפדיה הצרפתית לא ניתן הסבר לבחירה המשונה של 2013 לשנת האלף מדריך פספורט לדרום צרפת, עמוד 210