laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
השריר התת-בריחי

השריר התת-בריחי (TA: Musculus subclavius) הוא שריר עגול הממוקם מתחת לעצם הבריח. מיקומו מספק הגנה מסוימת על כלי הדם התת-בריחיים במקרה של שבר של עצם הבריח. השריר מחבר בין עצם החזה לעצם הבריח כך שפעולתו מעגנת את עצם הבריח למפרק החזה והבריח ומניעה למטה את העצם. תחילתו של השריר התת-בריחי במפגש הצלע הראשונה והסחוס הצלעי, בקדמת אחת מרצועות מפרק החזה והבריח. חלקו המרוחק של השריר נאחז בפן התחתון של השליש האמצעי של עצם הבריח. השריר התת-בריחי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב תת-הבריח (Nervus subclavius). באיורים הבאים מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים: עצם בית החזה והסחוס הצלעי במבט קדמי הפן התחתון של עצם הבריח השמאלית מדיה וקבצים בנושא השריר התת-בריחי בוויקישיתוף
שמורת יער אודם

שְׁמוּרַת יַעַר אֹדֶם היא שמורת טבע השוכנת בצפון רמת הגולן, דרומית לכפר עין קנייא, מערבית מהכפר בוקעאתא ולקיבוץ אל-רום, דרומית מהכפר מסעדה וסביב מושב אודם. שטחה של השמורה הוא 19,340 דונם. השמורה הוכרזה תחילה בשטח של 11 אלף דונם באמצעות צו אלוף ביוני 1972. כיום השטח המיועד לשמורה הורחב, ולאחר אישורו הוא אמור לעבור הכרזה מחודשת. מקור שם השמורה הוא בשם ההר, ששמו ניתן לו עקב צבעו של הר הגעש עליו הוא שוכן - הר שצבעו אדום (ונקרא בערבית: תל אל-אחמר). צבע אדמת ההר אדום. לעיתים קוראים לשמורה שמורת יער מסעדה או שמורת נחל סער. כביש 987 ממסעדה לגוב-געש חוצה את השמורה מצפון לדרום. יער אודם נמצא בתחום השמורה והיא מהווה את השמורה השנייה בגודלה בגולן (אחרי שמורת יער יהודיה). יש בה חורש מפותח ותופעות געשיות מיוחדות. כל פני השטח מכוסים סלעים בזלתיים. אקלים השמורה מאופיין בריבוי משקעים (כ-1000-800 מ"מ בשנה). בזכות ריבוי המשקעים, כיסוי קרקע עבה, ובעיקר איסור כריתת עצים בשמורה לאורך עשרות שנים, התפתח בה יער ים-תיכוני. ביער זה גדלים עצים כגון אלון מצוי, אלון התולע, אגס סורי, שזיף הדב, אלה ארצישראלית, לבנה רפואי, אוג הבוסקאים ועוזרר חד-גלעיני. עליהם מטפסים שיחים כגון יערה איטלקית, פואה ועוד. כן מאופיין היער בצמחייה צפופה של סיסנית הבולבוסין, ובפרחי חורף כגון בר-נורית חרמשי, אביבית בינונית ורקפת יוונית. באביב פורחים סחלבן החורש, מירונית סרגלית, שנק החורש, בן-חורש רחב-עלים ומינים שונים של כרכום. כן גדלות ביער מגוון פטריות. בעלי חיים המאפיינים את השמורה הם חזיר בר, זאב, קיפוד אירופי, יערון קטן וגדול, נברן השדה, נמנמן הסלעים, יערון צהוב צוואר, קוצן, שועל, דורבן וחדף מצוי. שטח היער מאופיין בתופעת הג'ובות (גב געש), בורות בקוטר מ-30 ועד 200 מטרים ועומק של עד 60 מטרים, המכוסים בצמחיית היער. בשמורה 17 "ג'ובות" (בערבית "ג'ובאת" - בור טבעתי בעל קירות תלולים כלפי פנים) מתוך ה-23 המצויות בצפון הגולן והן מכוסות בחורש עבות. למעט ג'ובת מסעדה, לא מצטברים בהן מים. הבור הגדול ביותר הוא "אלג'ובה אלכבירה" (הג'ובה הגדולה), הממוקם במרחק של 1.5 ק"מ מצפון מערב להר אודם. חלק מהחוקרים טוענים כי הג'ובות נוצרו בעקבות בועת גז גדולה שנלכדה בתוך הלבה הנוזלית, שנקרשה לקרום בזלת קשה, כך נותר חלל תת-קרקעי מתחת לקרום בזלתי; בשלב מסוים הקרום קרס ואז נחשף החלל. אפשרויות אחרות הן שהג'ובות נוצרו מהתפוצצות של גז דחוס, שנוצר כאשר מאגמה מותכת פגשה בתת-קרקע מי תהום והם הפכו לקיטור דחוס וגרמו לפיצוץ; או שהבורות מהווים תופעה קרסטית של חלל בסלעי גיר שנוצר מתחת לקרום בזלת דק שקרס פנימה. עמנואל הראובני, קום והתהלך בארץ: מדריך שמורות טבע בישראל, הוצאת זמורה ביתן, 1993 מדיה וקבצים בנושא שמורת יער אודם בוויקישיתוף יער אודם, באתר iNature מסלול טיול למשפחות בשמורה מנחם מרקוס (עורך), "מדריך ישראל החדש: החרמון, הגולן ועמק החולה", הוצאת משרד הביטחון וכתר הוצאה לאור, 2001 יער אודם, באתר iNature
תמיסת הרטמן

תמיסת הרטמן או תמיסת לקטט רינגר היא תמיסה פיזיולוגית המשמשת להזרקה תוך ורידית לבני אדם ולבעלי חיים. התמיסה מורכבת מן היונים נתרן 130 מילימולר, כלור 109 mM, אשלגן 4 mM, סידן 3 mM ולקטט 28 mM, התמיסה דומה לתמיסת רינגר פרט ללקטט המחליף את יון הביקרבונט. הלקטט שבתמיסה עוזר בטיפול נגד חמצת מטבולית (מצב המאופיין בעליית חומציות הדם, ונגרם כתוצאה מירידת נפח הנוזלים בדם או מאי ספיקת כליות) שלא נגרמה עקב עליה בחומצה לקטית. ההיגיון מאחורי מתן התמיסה לחולים עם חמצת הוא שתוצרי פירוק הלקטט בכבד נוגדים את החמצת המטבולית ובכך מסייעים לגוף להיחלץ ממנה. קצב הטיפול המקובל הוא 20-30 מיליליטר בשעה לכל קילוגרם משקל גוף. התמיסה משמשת לעירוי נוזלים במקרים של התייבשות, טראומה גופנית, ניתוח או כווייה, כמו כן היא משמשת להגברת שתן בחולים הסובלים מאי ספיקת כליות. התמיסה היא איזוטונית - הלחץ האוסמוזי בתמיסה זהה לזה שבדם. התמיסה הוצגה לראשונה על ידי רופא הילדים אלקסיס הרטמן בשנות השלושים של המאה העשרים כטיפול בילדים חולי חמצת. פיתוח זה של הרטמן היה שדרוג של תמיסה שפיתח סידני ריינגר בשנות ה-80 של המאה ה-19. The ICU Book ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
האודיטוריום (חיפה)

האודיטוריום של חיפה או מרכז רפפורט לתרבות ואמנות הוא משכן למופעים הנמצא בשכונת מרכז הכרמל. מדי שנה מבקרים בו כרבע מיליון צופים במופעים השונים. האודיטוריום תוכנן על ידי חתן פרס ישראל ויקיר העיר חיפה, האדריכל אל מנספלד והאדריכל דניאל חבקין, נחנך ב-1974 ושופץ על ידי משרד האדריכלים מנספלד-קהת בשנת 2000. הוא משמש כאולם הבית של התזמורת הסימפונית חיפה וכאולם הקבוע של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בעת הופעותיה בחיפה. מתקיימים בו מופעי מחול, מוזיקה ובידור. באולם 1,139 מקומות ישיבה, חדרים לשימוש האמנים והתפאורה, וטרקלין כניסה רחב המשמש גם לתערוכות. האודיטוריום, השוכן בשדרות הנשיא, הוא חלק מקומפלקס תרבות בשם "מרכז רפפורט לתרבות ואמנות". סמוך לו עומד "בית הכט" (לשעבר "בית רוטשילד"), שבו מתקיימים חוגים ופעילויות קהילתיות. למבנה האודיטוריום מקושרים שני אולמות נוספים קטנים יותר - סינמטק חיפה, ו"אולם רפפורט", המשמש בעיקר לקונצרטים. ב-2006 הוקם מתחת למבנה קניון בשם "כיכר האודיטוריום". מדי שנה נערכים באודיטוריום טקס הפתיחה וטקס הנעילה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה, ומוקרנים בו ובאולמות הסמוכים לו סרטים רבים כחלק מהפסטיבל. המתחם מארח אירועים שנתיים נוספים, כ"פסטיבל יוצרים יוצאים" בחודש מרץ ו"ביכורי יין וגבינות" בחג השבועות. בעת בנייתו חופה המבנה בפיסות אבן כבפסיפס. במהלך השנים נשר החיפוי והיה צורך להחליפו. בשנות ה-90 צופה הבניין מחדש בחיפוי מתכתי. מדיה וקבצים בנושא אודיטוריום חיפה בוויקישיתוף אודיטוריום חיפה באתר אתו"ס - החברה לאמנות תרבות וספורט חיפה אודיטוריום חיפה באתר העמותה לתיירות ונופש חיפה על-פי נתונים שהופיעו בגרסה קודמת של אתר אתו"ס - החברה לאמנות, תרבות וספורט חיפה (הנתון הופיע באתר ב-30 בספטמבר 2010)
צ'אווין

צ'אווין (מספרדית: Chavín) הייתה תרבות דרום אמריקנית עתיקה, שהתקיימה לחופי האוקיינוס השקט ומורדותיו המערביים של רכס הרי האנדים, בשטח הנמצא כיום במדינת פרו המודרנית. בני הצ'אווין, שהתקיימו בין השנים 1,000 ל-300 לפני הספירה לערך, הניחו את היסודות התרבותיים למרבית התרבויות המאוחרות בהרי האנדים, בהן אימפריית האינקה. בני הצ'אווין שלטו בשיאם בהרי האנדים המערביים ולאורך חופי פרו (של ימינו) מהעיר נאסקה בדרום ועד לגבול עם אקוודור. העיר צ'אווין דה ואנטאר (Chavín de Huantar) הוקמה במרכז הרכס המרכזי שבהרי האנדים כמרכז דתי-פולחני וחיו בה כ-3,000 איש. נשמרו שרידים רבים מהעיר, הממוקמת כ-250 קילומטרים צפונית ללימה בירת פרו המודרנית. במרכז העיר התגלה מתחם גדול הבנוי בצורת אמפיתיאטרון, ושם כנראה התקיימו חלק מהטקסים הדתיים. מסביב למתחם נמצאו תעלות תת-קרקעיות שעל פי ההשערה שימשו ליצרת שאון גדול כשהמים שבהן התנגשו והתערבלו, בעת טקסים דתיים. בני הצ'אווין התפרנסו מקדרות, אריגה ואף בניית כלים ועבודות ממתכות שונות. תחום המטלורגיה התפתח מאוד בתקופתם. תזונתם של בני הצ'אווין התבססה על חקלאות (בעיקר תירס, דלעת ושעועית) ועל ציד של אלפקות, למות וחזירי ים. בני הצ'אווין לא האמינו בכלי נשק, אך הודות לדתם המיוחדת והשפעתם התרבותית הרבה על העמים שסביב, לא סבלו מיריבות כלשהי בינם לבין מי מהעמים השכנים. לא מוכרת שום צורת כתב שבה השתמשו בני הצ'אווין. דתם של בני הצ'אווין הייתה מבוססת על ריבוי אלילים ועל שימוש בסמי הזיה, המופקים מפירותיו של קקטוס מסוג סן-פדרו. הטקסים של בני הצ'אווין בצ'אווין דה ואנטאר היו מוקד עלייה לרגל למאמינים רבים מהאזור. היגואר היה חיה קדושה וחשובה בדתם והוא מוטיב החוזר על עצמו בממצאים שונים הקשורים בבני הצ'אווין. באתר הארכאולוגי צ'אווין דה ואנטאר נמצאו פסלים ותחריטים רבים של ראשים, חציו ראש יגואר וחציו השני ראש אדם. היסטוריה של פרו צ'אווין דה ואנטאר תרבויות קדומות ביבשת אמריקה, מאת נחום מגד, הוצאת משרד הביטחון, 2006 מדיה וקבצים בנושא צ'אווין בוויקישיתוף צ'אווין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'אווין, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
גמלא (שמורת טבע)

שְׁמוּרַת גַּמְלָא היא שמורת טבע ואתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, כ-20 קילומטרים דרומית לקצרין. השמורה הוכרזה ב-9 בינואר 2003. שטחה הוא 8,380 דונם. השמורה נגישה לכיסאות גלגלים ולמתניידים בעלי צרכים מיוחדים. ערך מורחב – גמלא (יישוב עתיק) בשמורת הטבע שני נחלים: נחל דליות ונחל גמלא, שלאורכו שוכן המפל האיתן הגבוה ביותר בארץ ישראל, מפל גמלא (51 מטרים גובהו). עוד נמצאים בשמורה שדה דולמנים שבו כ-700 דולמנים, מושבת הקינון הגדולה ביותר בישראל של נשרים. החל משנת 1994 מתקיים במקום סקר על האוכלוסייה, כולל תצפיות קבועות על הקינון. המטרה היא למנוע את הכחדת האוכלוסייה על ידי איתור בזמן של בעיות באוכלוסייה. בנוסף קיים במקום מגוון של בעלי חיים כגון צבי ארץ ישראלי, יעל נובי, תנים, דרבנים, חולדים, שועלים, זאבים, קרקלים ועוד. במקום מקננים עופות דורסים נוספים הכוללים רחם, חיוויאי, עקב עיטי ועיט ניצי. הצמחייה כוללת עצי אלון התבור, אלה אטלנטית עוזרר קוצני, שיזף מצוי, כליל החורש ועוד. בשמורה שרידיה המשוחזרים בחלקם של העיר העתיקה גמלא, שחרבה בזמן המרד הגדול של יהודי ארץ ישראל נגד שלטון האימפריה הרומית בסוף ימי הבית השני. בשמורה נמצא גם אתר הנצחה למתיישבי רמת הגולן שנפלו במערכות ישראל ובפעולות איבה. כמו כן, נמצאים בשמורה שרידי הכפר העתיק דיר קרוח, שתחילתו בהתקופה הביזנטית. על שפת המצוק המשקיף על נחל גמלא נמצא מבנה "מצפור הנשרים" המאפשר תצפית נוחה על אוכלוסיית הנשרים והעופות הדורסים. על תקרת המבנה דגמים של עופות דורסים כפי שהם נראים ממבט מלמטה; מטרת הדגמים היא להקל על זיהוי העופות הדורסים. המבנה שוקם לזכרה של ארנה אשד, שהייתה חוקרת נשרים ואקולוגית השמורה. ב-27 במאי 2010 בלילה פרצה בשמורה שרפה גדולה, שפגעה קשות בצומח ובחי בשמורה. אנשי רשות שמורות הטבע והגנים הספיקו לחלץ חלק גדול מהנשרים לפני התפשטות השרפה, ובכך מנעו פגיעה קשה באוכלוסיית הנשרים במקום. השרפה פרצה מנפילת פגז בשטח אש בסמוך לשמורה, בזמן אימון של צה"ל. השרפה כילתה כ-20 אלף דונמים של חורש. ביוני 2007 הורעלה אוכלוסיית הנשרים המקננת במצוק. בעקבות כך הועברו שבעה גוזלים לגידול בחי בר בכרמל. לאחר שהגוזלים התאוששו, הם הוחזרו לכלוב אקלום במקום. בשנת 2008 הופעלה במקום תוכנית שמטרתה לשקם את אוכלוסיית הנשרים. ביצי הנשרים מוצאות מהקן ומועברות לגן החיות התנ"כי בירושלים להמשך דגירה, לאחר מכן מוחזרים הגוזלים לכלוב האקלום השוכן על שפת המצוק, ומאפשר את קרבת הגוזלים לאוכלוסיית הנשרים במקום. כשהגוזלים מגיעים לבגרות הם משוחררים לטבע. עפר בהט, ליאורה בהט, גמלא טבע ונוף, הוצאת משרד הביטחון, 1991 מדיה וקבצים בנושא שמורת טבע גמלא בוויקישיתוף שמורת טבע גמלא, באתר רשות הטבע והגנים אילן גטניו, בחזרה לגמלא, באתר ישראל היום, 16 בספטמבר 2011 יאיר זיידנר, שמורת גמלא: אל כנפי נשרים וגיבורים, באתר ynet, 20 בספטמבר 2013 צפריר רינת, הצטמצמות קהילת הנשרים בגולן: מושבת הקינון בגמלא הפסיקה להיות פעילה, באתר הארץ, 21 באפריל 2016 משה גלעד, פעם היו מאות נשרים בגמלא. אחרי שלא נותר מהם זכר, היום יש בה נשר אחד, באתר הארץ, 18 בינואר 2023 שמורת גמלא באתר טבע ונופים בישראל חגי עינב, נזקים כבדים לשמורת גמלא, המצפור לא נשרף, באתר ynet, 27 במאי 2010
האודיטוריום

"האודיטוריום" עשוי להתייחס למספר אולמות גדולים למופעים ולכנסים. האם התכוונתם ל... האודיטוריום של טנריפה – בטנריפה שבאיים הקנריים האודיטוריום (חיפה) – בישראל אודיטוריום פאן-פסיפיק – בלוס אנג'לס, ארצות הברית אודיטוריום סמולרש – באוניברסיטת תל אביב
Whatever People Say I Am, That's What I'm Not

Whatever People Say I Am, That's What I'm Not (בתרגום חופשי: מה שאנשים אומרים עלי, זה מה שאני לא) הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי רוק, ארקטיק מאנקיז. האלבום הוקלט באולפני צ'אפל ויצא ב-23 בינואר 2006.המגזינים NME ו-TIME הכתירו את אלבום זה לאלבום הטוב ביותר לשנת 2006. כמו כן הוא זכה למכירות רבות בבריטניה ובארצות הברית. מגזין NME, דירג את האלבום במקום ה-82 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של NME". בשנת 2012, מגזין הרולינג סטון ערך בשנית את רשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" ודירג את האלבום במקום ה-371. על עטיפת האלבום מופיע חבר של הלהקה כריס מק'לור. התמונה צולמה בשעות המוקדמות של הבוקר לאחר שהלהקה נתנה לו ולמכריו 70 פאונד לבזבז באותו לילה. אותה תמונה העלתה מספר התנגדויות ממועצות בריאות שונות הטוענות שהיא מעודדת עישון. מנהל הלהקה דחה את הטענות ונימק שהמצולם לא רק שנראה לא נהנה מהסיגריה, אלא אפילו סובל. כל השירים נכתבו על ידי סולן הלהקה, אלכס טרנר, מלבד "Still Take You Home" שלכתיבתו הצטרף ג'יימי קוק. מידע על האלבום Whatever People Say I Am, That's What I'm Not באתר MusicBrainz מידע על האלבום Whatever People Say I Am, That's What I'm Not באתר AllMusic האלבום Whatever People Say I Am, That's What I'm Not באתר Discogs האלבום Whatever People Say I Am, That's What I'm Not באתר ספוטיפיי האלבום Whatever People Say I Am, That's What I'm Not באתר Last.fm The 500 Greatest Albums Of All Time: 100-1 - NME, web.archive.org, ‏2019-05-02 500 Greatest Albums of All Time - Rolling Stone, web.archive.org, ‏2020-04-03
סדאן

סדאן (Sedan) היא עיר וקומונה בצפון צרפת, בחבל גראנד אסט. היא ממוקמת בסמיכות לגבול בלגיה על גדת הנהר מז, ומשמשת כנקודה אסטרטגית לחציית הנהר. בשל מיקום זה היוו העיר וסביבתה זירת קרבות לאורך הדורות. אוכלוסיית העיר כיום מונה כ-20,000 נפש, והיא משמשת כמושב 3 נפות מקומיות. העיר סדאן החלה להתפתח סביב טירת סדאן שנבנתה בעיקול הנהר מז, החל מ-1424. במאה ה-16 הוכרה סדאן כנסיכות ריבונית של למשפחת האצולה לה טור ד'אוברן, שקבעה את דת הנסיכות כפרוטסטנטית. ככזו, שימשה סדאן עיר מקלט לפליטים פרוטסטנטים בעת מלחמות הדת בצרפת במהלך המחצית השנייה של המאה ה-16. בין הפרוטסטנטים שנהרו לעיר היו משכילים ואנשי מקצוע מיומנים בתחומים רבים, שתרמו לפריחתה הכלכלית והתרבותית של העיר והיא נודעה כמרכז משגשג של אומנות. 1641 הצליחה הנסיכות, בעזרת סיוע מן האימפריה הרומית הקדושה, להביס את הכוחות הצרפתים בקרב לה מארפאה (Bataille de la Marfée), אך בעקבות זאת החל מצור צרפתי על העיר שהסתיים באובדן עצמאותה של הנסיכות והעברתה לשלטון צרפתי ב-1642. תחת השלטון הצרפתי נמשך שגשוגה הכלכלי של סדאן, והיא נודעה בעיקר בתעשיית הבדים שלה שהיוותה את מרכז כלכלתה עד המאה ה-19. במלחמת צרפת–פרוסיה (1870-1871) התנהל בסביבת העיר קרב סדאן קרב בין גייסות הקיסרות הצרפתית של נפוליאון השלישי לבין פרוסיה (גרמניה לעתיד), בנוכחות הקיסר נפוליאון השלישי. הקרב החל ב-1 בספטמבר 1870. 135,000 החיילים הצרפתים, בפיקודו של המצביא פטריס דה מק-מהון, אוגפו וכותרו על ידי 220,000 החיילים הפרוסיים בפיקודו של הלמוט פון מולטקה הזקן. מפקדתו של מק-מהון נפגעה במהלך הקרבות, והוא עצמו נפצע, דבר שהקשה על ניהול המערכה הצרפתית. הצרפתים ניסו לפרוץ את המצור מספר פעמים, אך נכשלו. הגרמנים החלו לבסוף בהפצצה ארטילרית קשה על העיר, והביאו לכניעתם של הכוחות הצרפתיים בראשות הקיסר. אבדות הגרמנים היו כ-9,000 איש, לעומת 17,000 לצרפתים. נפילתו של נפוליאון השלישי סיימה את תקופת הקיסרות השנייה, והביאה להכרזת הרפובליקה הצרפתית השלישית. תבוסה זו לגרמניה החדשה (שהתאחדה בעקבות המלחמה) נחרטה בזיכרון הלאומי הצרפתי כעלבון צורב, והובילה ליריבות הגרמנית-צרפתית, שנמשכה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. במלחמת העולם השנייה התנהל בעיר קרב בין גרמניה הנאצית לכוחות צרפת הרפובליקנית, בין ה-13 ל-15 במאי 1940. העיר הותקפה במפתיע משני צדיה, ושבירת מערך ההגנה הצרפתי ("קו מאז'ינו") פתחה את הדרך למרכז צרפת ולכיבושה המוחלט בידי גרמניה. בכך סבלו הצרפתים מתבוסה שנייה מידי גרמניה בדיוק במקום שבו נפל נפוליאון השלישי. הדבר תרם לתחושות מרמור כלפי שלטון וישי וגרמניה, ושיחק לידי התעמולה של כוחות "צרפת החופשית" בראשות הגנרל הגולה שארל דה גול ממקום מושבו שבלונדון. אתר הביקור המוכר ביותר בסדאן הוא טירת סדאן, טירת המבצר הגדולה ביותר באירופה. הטירה משתרעת על שטח בנוי של 30,000 מ"ר על פני 7 מפלסים, והיא כיום השריד האחרון שנותר לביצורים המסיביים שהגנו על העיר. גרמניה אייזנך, תורינגיה, גרמניה בית הכנסת סדאן אתר האינטרנט הרשמי של סדאן (בצרפתית) סדאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סדאן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית
פשוש (עיתון)

פָּשׁוֹשׁ היה עיתון ילדים שיצא 8 פעמים בשנה. העיתון ראה אור לראשונה ב-1974. בעיתון כתבות, צילומי צבע, חידונים ושעשועונים בנושא טבע, אקטואליה ואיכות סביבה. העורכת הראשונה של העיתון הייתה גלילה רון־פדר-עמית, אשר ושימשה בתפקיד בין השנים 1973—1975. הסופר עמוס בר מונה לעורך ב-1978 ושימש בתפקיד במשך 24 שנים. בשנת 1999 מכרה החברה להגנת הטבע את העיתון למגזין "ארץ וטבע" ובשנת 2004 יצא גיליון העיתון האחרון. בשנת 2011 יצא גיליון אוסף מיוחד הכולל שעשועונים. צבי אילן, „פשוש” לילדים, דבר, 7 בנובמבר 1974 אביבה קרול, ‏מגזין "ארץ וטבע" רכש את "פשוש", באתר גלובס, 17 במרץ 1999 ת"א (תל אביב-יפו) 208294/02 - מגזין ארץ הצבי בע"מ נ' החברה להגנת הטבע שלום תל אביב-יפו, באתר תקדין עיתון פשוש באתר הספרייה הלאומית. ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממד (מתמטיקה)

במתמטיקה, הממד הוא מספר (לרוב מספר טבעי), המתאר את מספר דרגות החופש במרחב. בתחומים שונים של המתמטיקה קיימות דרכים שונות למדוד ולהגדיר ממד, שלכל אחת מהן יישומים אחרים. בגאומטריה הקלאסית היו ידועים עצמים אפס ממדיים (כגון נקודה), עצמים חד-ממדיים (כגון קו ישר), עצמים דו-ממדיים (כגון המישור והמעגל) ועצמים תלת-ממדיים (כגון קובייה וכדור). כהכללה של מושג זה, קיימים מרחבים וקטוריים מכל ממד: הממד של מרחב וקטורי סופר כמה קואורדינטות נחוצות כדי לתאר כל נקודה במרחב, ומוגדר כמספר האיברים בבסיס של המרחב. מנקודת מבט מופשטת, הממד הוא מושג יחסי: הממד של שדה המספרים המרוכבים, כמרחב וקטורי מעל עצמו, הוא 1; הממד של אותו שדה, כמרחב מעל שדה המספרים הממשיים, הוא 2 (זוהי ההתייחסות המקובלת למישור המרוכב); ואילו הממד של כל אחד משני שדות אלה מעל שדה המספרים הרציונליים הוא אינסופי. בהשאלה מן הגאומטריה הקוית, הבאה לידי ביטוי במושג הממד של מרחב וקטורי, ניתן להגדיר ממד ליצורים גאומטריים מתוחכמים יותר, הקרויים יריעות: חבל הוא יריעה מממד 1, וסדין, גם כאשר הוא עוטף דבר מה, הוא דוגמה ליריעה מממד 2. באופן כללי, הממד של יריעה מחושב באופן מקומי, על-פי הסביבה הקרובה של כל נקודה ונקודה על היריעה. בפרט, הממד של חבורת לי שווה לממד של אלגברת לי המתאימה לה. בטופולוגיה קיימת הכללה של מושג זה, המודדת מרחבים טופולוגיים כלליים יותר, וקרויה ממד הכיסוי של לבג. כקודמיו, גם ממד זה הוא תמיד מספר שלם. בגאומטריה אלגברית מוגדר הממד על-פי אורכה של השרשרת הארוכה ביותר של עצמים מתאימים במרחב. כך למשל, למרחב התלת-ממדי יש ממד 3, משום שהוא מכיל את המישור, המכיל את הקו הישר, המכיל את הנקודה. ההגדרה האנלוגית בתורת החוגים הקומוטטיביים קרויה ממד קרול. בתורת החוגים נמצאים בשימוש עוד ממדים רבים אחרים. באנליזה, ובפרט בחקר הפרקטלים, יש צורך בהכללה של מושג הממד, המאפשרת גם מרחבים בעלי ממד שאינו שלם. לפרטים ראו ממד האוסדורף, וקרובו, ממד מינקובסקי. ממד (אלגברה) בפרט: ממד (אלגברה ליניארית), ממד קרול, ממד גלפנד-קירילוב ממד (גאומטריה אלגברית) ממדים לא שלמים: ממד האוסדורף, ממד מינקובסקי ממד (פיזיקה) טימותי גוורס, מתמטיקה, ידיעות ספרים, 2007, הפרק "מימד", עמ' 87–102. מדיה וקבצים בנושא ממד בוויקישיתוף ממד, באתר MathWorld (באנגלית)
גן האם

גן האם הוא גן ציבורי ובו מדשאה גדולה ומולה במה להופעות ציבוריות, וכן דוכני מזון, הנמצא במרכז הכרמל בחיפה. במהלך השנה מתקיימות בגן הופעות שונות וקונצרטים בתרומת עיריית חיפה. הגן ממוקם בשדרות הנשיא, ליד התחנה העליונה של הכרמלית. בסמוך אליו נמצאים גן החיות של חיפה והמכון הביולוגי, ובהמשך הגן נמצא נחל לוטם. מרטין שניידר, איש מסיון הכרמל בנה את ביתו ב-1913, ברחוב התשבי (של היום). לבית צורפה גינה שהיוותה לימים בסיס לגן האם. עם הקמת מרכז הכרמל בשנות ה-40 של המאה ה-20 הפך הגן למקום נופש והתרועעות ושמו "גן הצנובר" נגזר מרחוב הצנובר הסמוך, שנקרא על שם עצי האורן שנשתלו בכל הכרמל. הגן היה הבסיס לתוכנית ריכרד קאופמן לתכנון גן גדול בנחל לוטם (ואדי טאטר). לאחר מלחמת העולם השנייה הפקיעו שלטונות המנדט את השטח ועם הקמת המדינה הגן נמסר לידי עיריית חיפה. בשנת 1951 הציע ראש עיריית חיפה, אבא חושי, לטעת את "גן האם והילד" לכבוד יום האם, אותו בקש לקבוע בחנוכה 1951. שטח הגן היה 51 דונם. שנה לאחר מכן ניטע בהמשך הגן פארק לאומי שכלל 200 דונם יער. ביוני 1954 הוצב הפסל "ילד מחלל בחליל" של הפסל אריה רזניק בגן האם. בפברואר 1955 הוצב פסל נוסף, "ציפייה לציון" של הפסל וולפונג מאיר-מיכאל. גן האם שימש לקונצרטים והופעות שונות לקהל הרחב ולקבלות פנים. בגן האם, שגודלו היה 400 דונם, תוכנן להיבנות פוניקולר, אך הוא לא נבנה לבסוף מטעמים תקציביים. הגן שולב עם גן החיות ונבנתה בו במה אקוסטית שמשמשת להופעות חיות (בעיקר בתקופת הקיץ). שמו ניתן לו על ידי אבא חושי כחלק מתפיסת עולמו שדגלה בסולידריות חברתית ומיקומה של האם במשפחה. בתחילה הותקנו משאבות ובריכה קטנה על מנת להזרים מים לנחל לוטם, אך לאחר זמן מה הופסקה פעילות המשאבות, מחמת חיסכון במים, והמבנה נשאר בשיממנו עד היום. בתקופה בה שימש אריה גוראל ראש העיר, נבנתה במקום שדרת בתי קפה, שפגמה, לדעת חלק מהתושבים, ביופיו של הגן. על שם הגן נקראה התחנה העליונה של הכרמלית הסמוכה אליו. ב-2018 שונה שמה לתחנת "מרכז הכרמל". גן האם משמש להתכנסות בסוף מצעד הגאווה בחיפה מאז שעבר לצעוד בכרמל. המצעד צועד בשדרות מוריה ובשדרות הנשיא ומסתיים בגן האם נחל לוטם גן החיות הלימודי חיפה רמת התשבי מדיה וקבצים בנושא גן האם בוויקישיתוף מציע לארגן בחנוכה יום האם, חרות, 26 באוקטובר 1951 יום האם יונהג בחיפה, דבר, 8 בנובמבר 1951 יום האם בחיפה, דבר, 4 בינואר 1952 היום פתיחת חגיגות יום האם בחיפה, דבר, 25 בדצמבר 1951 בידור לנוער, חרות, 19 בינואר 1953 פסל חדש בגן האם, דבר, 10 ביוני 1954 צפיה בגן האם, דבר, 21 בפברואר 1955 יעקב שורר, מברלין לחיפה - סיפורו של פסל ציוני, חיפה - עיתון העמותה לתולדות חיפה חג הפרח הראשון, חרות, 17 במאי 1953 קונצרטים קיץ בגן האם, הצופה, 16 ביוני 1955 סיום הזמריה בחיפה, דבר, 17 באוגוסט 1952 מפגש יהודי - ערבי בחיפה, הצופה, 15 בספטמבר 1953
איבר (תורת הקבוצות)

בתורת הקבוצות, איבר הוא פריט מתוך קבוצה. קבוצה מוגדרת באמצעות האיברים השייכים אליה. בתורת הקבוצות הנאיבית איבר יכול להיות כל עצם גשמי או מופשט, אך בדרך כלל איבר הוא אובייקט מתמטי. ניתן להציג קבוצה באמצעות סוגריים מסולסלים, שביניהם מפורטים כל איברי הקבוצה (כל האיברים שונים זה מזה, ואין חשיבות לסדר הופעת האיברים), למשל הנוסחה A = { a , 19 , 7 } {\displaystyle A=\{a,19,7\}} אומרת שקבוצה בשם A {\displaystyle A} מכילה שלושה איברים: האות האנגלית a {\displaystyle a} והמספרים 19 ו־7. ניתן גם להגדיר קבוצה באמצעות כלל המגדיר את תכונות איברי הקבוצה. למשל הנוסחה z } {\displaystyle z\}} הוא מספר שלם חיובי זוגי A = { z : {\displaystyle A=\{z:} , מגדירה את הקבוצה שאבריה הם כל המספרים הטבעיים הזוגיים (ורק הם). היחס הבסיסי בין איבר לקבוצה הוא השייכות ביניהם. כאשר איבר   x {\displaystyle \ x} שייך לקבוצה   A {\displaystyle \ A} מסמנים זאת בצורה x ∈ A {\displaystyle x\in A} ונאמר ש־   A {\displaystyle \ A} כוללת את   x {\displaystyle \ x} או ש־   x {\displaystyle \ x} שייך ל־   A {\displaystyle \ A} , אם אינו שייך נסמן זאת x ∉ A {\displaystyle x\not \in A} . קבוצה שאין בה איברים קרויה הקבוצה הריקה, שסימנה ∅ {\displaystyle \emptyset } . מקובל לחלק קבוצות לפי גודלן, או עוצמתן: קבוצה בעלת עוצמה סופית, או קבוצה סופית, היא קבוצה שבה מספר סופי של איברים (גם הקבוצה הריקה היא קבוצה סופית). קבוצה שמכילה אינסוף איברים היא בעלת עוצמה אינסופית, או קבוצה אינסופית. קבוצות אינסופיות ניתן להגדיר רק על ידי כלל המגדיר את אברי הקבוצה – אך יש כללים שהשימוש בהם יוצר פרדוקסים. כדי להימנע מפרדוקסים כאלו, נוצרה תורת הקבוצות האקסיומטית. בתורה זו כל האובייקטים באשר הם, הם קבוצות, ולכן כל איבר הוא בעצמו קבוצה. כלב הוא איבר בקבוצה {כלב, חתול, צרצר} ולכן נסמן {כלב, חתול, צרצר} ∈ {\displaystyle \in } כלב. פיל איננו איבר בקבוצה זו ולכן נסמן {כלב, חתול, צרצר} ∉ {\displaystyle \notin } פיל. זוהי קבוצה סופית בעלת שלושה איברים. תהי S הקבוצה {x הוא\היא אזרח.ית סין בתאריך 5.2.2024: x} S = {\displaystyle S=} : כל אזרח של סין בתאריך המצוין הוא איבר ב־ S {\displaystyle S} . בפרט S {\displaystyle S} ∈ {\displaystyle \in } חו ג'ינטאו. זוהי קבוצה סופית שמספר איבריה גדול מאוד, וייתכן שמספר זה אינו ידוע. 3 הוא איבר בקבוצת כל המספרים החיוביים השלמים שהיא קבוצה אינסופית. נסמן את השיוך כך: {כל המספרים החיוביים השלמים} ∈ {\displaystyle \in } 3. איבר, באתר MathWorld (באנגלית) איבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)