laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זיינב אל-עסכרי

זיינב אל-עסכרי (בערבית: زينب العسكري; נולדה ב-6 בפברואר 1974) היא שחקנית, תסריטאית, מפיקה ודוברת בחריינית, מנחה ומגישה אירועים ובתשדירי פרסומת פופולריים במדינות הערביות של המפרץ הפרסי. היא פרשה מהופעה בשנת 2009. אל-עסכרי כיכבה והפיקה כמה תוכניות לטלוויזיה לפני שפרשה במועד מאוחר יותר. אף על פי שהיא אזרחית בחריין שפעלה במספר הפקות בבחריין, היא הופיעה כאחת הדמויות הראשיות בכמה תוכניות טלוויזיה של כווית וערב הסעודית. תפקידה האחרון היה בתפקיד הודא בתוכנית הטלוויזיה של בחריין הוּד֫וּאְ וַעַוַ֫ואסֶ֗ף (שתיקה וסופות), בה היא מגלמת יפהפייה מבולבלת וטרגית שאינה יכולה לבחור בין האהבה האמיתית בחייה, שהוא אדם עני אך נלהב שאינו יכול לחיות בלעדיה, ובין הבוס שלה. אף על פי שהיא מחליטה להתחתן עם הבוס שלה, דבר שיהפוך אותה לבטוחה מבחינה חברתית וכלכלית, היא מוכת אשמה על החיים שהשאירה מאחור וחווה מפגשים קצרים עם אהבתה האמיתית. בינתיים המשפחה שהיא נטשה מתפרקת; אביה מאוד חולני ואחותה נופלת לעסקי זנות מסוכנים. בסופו של דבר, מעט מאוד מהסכסוכים נפתרים. אביה נפטר כתוצאה מגילוי הזנות של בתו ואחותה הזונה, רדופה מחזונותיו של אביה ומאוחר יותר הופכת למטורפת. הודא עצמה חולה באופן טרגי בסיום הסדרה ומתה. על ערש דווי ישב בעלה לידה, בזמן שאהובה האמיתי הציץ פנימה מהחלון המרובע שעל הדלת. כשהיא יורדת אט אט לשכחה, היא ממלמלת "אני ציפור ולכן אסור לכלוא אותי, אני חייבת להיות חופשייה, כדי שכולם יוכלו לאהוב אותי". בכך הודא נפטרת והמופע מסתיים. בשנת 2005 הופיעה בסדרה "עד'ארי"; סדרה על ילדה צעירה חביבה שמתמודדת עם אתגרים רבים בחייה שקובעים את גורלה. עד'ארי הייתה הסדרה הראשונה של חברת ההפקה של זיינב אל-עסכרי (בינת אל-ממלכּה). היא נבחרה לשחקנית הטובה ביותר במדינות המפרץ בשנת 2005 על תפקידה בעד'ארי. הופעתה האחרונה הייתה בסדרת המפרץ הטובה ביותר בשנת 2006: בִּלַא רַ֫חְמַה (ללא רחמים); סיפור של אישה יפה עשירה; (פַגֶ'ר) גרה עם אחותה הקטנה (Wedd) הסובלת מתסמונת דאון והתמודדותה עם בן דודה המכור (ג'אסם) לחיות חיים שלווים. בלא רחמה נבחרה לסדרת המפרץ הטובה ביותר בשנת 2006, וזיינב אל-עסכרי נבחרה גם לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בפעם השנייה. שני הפרויקטים הבאים של זיינב אל-עסכרי הם לַ֫עְנַת אִמְרַאַה (קללת אישה) ולַ֫חְטַ'ת דַ֗עְף (רגע של חולשה). אל-עסכרי עומדת בשורה אחת עם נשים מפיקות טלוויזיה ידועות במדינות המפרץ כגון עם חאיאת אל-פהד. אל-עסכרי פרשה לגמלאות כשהתחתנה עם עבדאללה בן סאלם אל-קאסמי (ער'), סגן שליט אמירות שארג'ה באיחוד האמירויות הערביות. יש להם שלושה ילדים: זֵיין, חלא וע'לא. זיינב אל-עסכרי, ברשת החברתית פייסבוק זיינב אל-עסכרי, ברשת החברתית אינסטגרם זיינב אל-עסכרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראיון עם זיינב אל-עסכרי, סרטון באתר יוטיוב (בערבית) אתר המידע זאינאב אל אסקארי (ערבית ואנגלית) עמוד קולנוע על זיינב אל-עסכרי "فنانتان تلجآن لـ "تويتر" لنفي شائعات". Al-Ittihad (Emirates). 23 באוקטובר 2012. נבדק ב-19 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "زينب العسكري ترزق بـ«الزين»". Al-Wasat (Bahrain). 31 בדצמבר 2009. נבדק ב-19 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה)
פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה

פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה (באנגלית: The Ruth Lyttle Satter Prize in Mathematics, ידוע בקיצור: The Satter Prize, פרס סאטר) הוא אחד מעשרים ואחד הפרסים שמוענקים על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS). הוא מוענק בתדירות דו־שנתית מתוך הכרה בתרומה יוצאת דופן למחקר במתמטיקה על ידי אישה בשש השנים הקודמות. הפרס הוקם בשנת 1990 באמצעות תרומה של ג'ואן בירמן, לזכרה של אחותה, רות ליטל סאטר (אנ'), שעבדה בעיקר במדעים הביולוגיים והייתה תומכת בשוויון הזדמנויות לנשים במדע. הפרס, שהוענק לראשונה בשנת 1991, נועד "לכבד את מחויבותה של סאטר למחקר ולעודד נשים במדע." הזוכה נבחרת על ידי מועצת ה־AMS, על פי המלצת ועדת בחירה. לאורך השנים, הפרס הוענק בכנס המפגשים המשותפים במתמטיקה (JMM) במהלך שנים אי זוגיים, ותמיד נשא תגמול כספי צנוע. מאז 2003 עמד הפרס על 5,000 דולר, ואילו בין השנים 1997–2001 הגיע הפרס עם 1,200 דולר, ולפני כן היה זה 4,000 דולר. אם מוענק פרס משותף, כספי הפרס מתחלקים בין הזוכות. החל משנת 1991 הוענק הפרס 16 פעמים ל־17 נשים שונות. דוסה מק'דאף הייתה הזוכה הראשונה בפרס על עבודתה בנושא גאומטריה סימפלטית. פרס משותף הוענק בפעם היחידה בשנת 2001, כשקרן אלן סמית' וסיג'ו וו חלקו את הפרס. זוכת פרס 2013 הייתה מרים מירזאח'אני, אשר בשנת 2014 הייתה האישה הראשונה שזכתה במדליית פילדס. הזכייה במדליה נחשב לכבוד הגבוה ביותר שיכול מתמטיקאי לקבל. היא זכתה בשני הפרסים על עבודתה בנושא "הגאומטריה של משטחי רימן ומרחבי המודולים שלהם". לאגודה לנשים במדע (אנ') (AWIS) יש פרס בעל שם דומה, "פרס הזיכרון של רות סאטר", שהוא פרס כספי של 1,000 דולר עבור "סטודנטית מצטיינת לתואר שני שהפסיקה את לימודיה במשך שלוש שנים לפחות להקמת משפחה". להלן מקבלות פרס סאטר והנימוק: מדיה וקבצים בנושא פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה (באנגלית) פרס רות ליטל סאטר במתמטיקה, באתר האגודה האמריקאית למתמטיקה (באנגלית) AMS, ams.org, Ruth Lyttle Satter Prize in Mathematics AMS, ams.org, Prizes and Awards, List of Satter Prize Recipients
Angoroj

Angoroj (מאספרנטו לעברית: חרדות) הוא סרט פשע משנת 1964, שהוא הסרט העלילתי הראשון שהופק כולו באספרנטו. עלילת הסרט עוסקת בחייהם של קבוצת עבריינים בשולי החברה הפריזאית, העוסקים בגניבה, שוד ורצח. הוא בוים והופק על ידי ז'ק-לואי מהא (Jacques-Louis Mahé). מהא שהיה קולנוען וצלם כתב את התסריט ואף השקיע מכספו להפקת הסרט, והשחקנים היו חברי קבוצת 'Internacia Arta Teatro' (התיאטרון האומנותי הבינלאומי). הפקת הסרט נמשכה לאורך שנת 1963–1964, אבל עם יציאתו הוא לא זכה לאהדה רבה. מהא, שהשקיע בסרט סכום כסף גדול, האשים את אגודת האספרנטו העולמית שלטענתו החרימה את הסרט. בייאושו, הרס את מרבית העותקים של הסרט, ונותרו ממנו רק שניים, שנרכשו בסופו של דבר על ידי שאטו דה גרסילון ועמותת האספרנטו הבריטית; וכן את המקור, ש-Kooperativo de Literatura Foiro (קואופרטיב היריד הספרותי) הצליח לאתר בשנת 1991 ולהפיק ממנו קלטת וידאו בת 61 דקות. בין השחקנים המופיעים בסרט גם ריימונד שוורץ, ידידו של מהא, אשר הפיק עוד קודם לכן, בתקופת מלחמת העולם השנייה, סרט תעמולה אילם עם כיתוב באספרנטו בשם Antaŭen! (קדימה!) עבריין מפתה אל ביתו אספן משוק הפשפשים, על מנת שיבחן את האוטוגרפיות שבידיו במטרה לקנות אותם. אולם בפועל מדובר במלכודת, והעבריין יחד עם שותף שלו לפשע רוצחים את האספן וגונבים את ארנקו. בתחילה רבים השניים על 50 הפרנקים שמצאו בארנק, אולם השותפה שלהם מגלה בין חפציו גם מכתב ישן המספר על אישה שכעסה על אהובה ומודיעה לו כי היא עוזבת אותו לטובת גבר אחר. במכתב אחר שמצאות מודיעה האישה כי היא סולחת לגבר הנמען. המכתב מעיד כי האישה מתה וכי טרם מותה ביקשה להזמין אותו לוילה שלה למצוא במרתף תיבה מיוחדת. הפושעים מתכננים ללכת יחד לוילה כדי לגנוב את התיבה. אחד מהם, מחליט להקדים את חברו ומתגנב לוילה בשעה מוקדמת יותר. האישה והעבריין השני מגיעים לוילה ויורדים למרתף ומוצאים בו ארון-קבורה ואת גופת חברם מוטלת לצידו. האישה מרגישה שהם מאוימים ורוצה לברוח, אך הגבר נחוש להישאר ולחפש את האוצר, ובסופו של דבר מגלה את ההפתעה שהכינה כותבת המכתב לאהובה לשעבר. קרלטו - Srdjan Flego הנריקו - Marc Darnault אירנה - Jana Ravšelj-Flego מפקד משטרה - Raymond Schwartz עוזר מפקד משטרה - Michel Duc-Goninaz שוטרים - Jack-André Rousseau, Jean Thierry, Roger Bernard תייר (וצלם) - Jacques-Louis Mahé ניצבים - Yvonne Florys, Germaine Faucher, Raymond Tabernat, Étienne Gaudry קריין (הקדמה) - Gaston Waringhien "Angoroj", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Angoroj", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט המלא באתר Youtube (באספרנטו) הסרט המלא באספרנטו, עם כתוביות בעברית
Selena ¡VIVE!

Selena ¡VIVE! הוא מופע צדקה אשר נועד לציין עשור למותה של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה. המופע התקיים ב-7 באפריל 2005, בטקסס מול קהל של 70 אלף איש. הספיישל צולם, הופץ והופק על ידי רשת יוניוויז'ן והוא היה למשדר הנצפה ביותר אי פעם בארצות הברית בשפה הספרדית. במהלך המופע, אמנים שונים ביצעו שירים של הזמרת ביניהם גלוריה אסטפן והלהקה סלינה ולוס דינוס. המופע שודר גם בטלוויזיה והיה למשדר הנצפה ביותר אי פעם בשפה הספרדית בארצות הברית. בנוסף הוא גם היה למשדר הנצפה ביותר אי פעם בארצות הברית בקרב בני 18–34 בלוס אנג'לס, שיקגו, ניו יורק (בניו יורק הוא היה תיקו עם תוכנית נוספת) וסן פרנסיסקו שהוא שובר את השיא של "אמריקן איידול". להלן רשימת השירים שבוצעו במהלך המופע: "Amor Prohibido" "Techno Cumbia" "No Debes Jugar" "La Carcacha" "Buenos Amigos" "Si Una Vez" "Tú, Sólo Tú" "No Me Queda Más" "Fotos y Recuerdos" "Cómo Te Extraño" "La Llamada" "I Could Fall in Love" "Baila Esta Cumbia" "Bidi Bidi Bom Bom" "Ya Ves"/"Yo Te Sigo Queriendo" "Dreaming of You" "El Chico Del Apartmento 512" "Donde Quiera Que Estés" "Ven Conmigo" "Como la Flor" בנוסף למשדר בטלוויזיה יצא למופע גם גרסת אלבום שמכילה חלק מביצועי המופע בגרסת האודיו שלהם. האלבום יצא ב-10 במאי 2005. אתר האינטרנט הרשמי של Selena ¡VIVE! "Selena ¡VIVE!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טליה, גלוריה אסטפן, סוראיה, פפה אגילאר, אנה ברברה, בנדה אל רוקודו, אלכס סינטק, לה אינדיאה, ג׳יי פרז, פאולינה רוביו, אלחנדרה גוזמן, אולגה טנון, פיי, פבלו מונטרו, גרסיאלה בלטראן, אנה גבריאל, מנוטז דה דורגו, בובי פולידו, קומביה קינגס, לוס דינוס, פיט אסטודילו Selena ¡vive!, 2005-04-07, נבדק ב-2020-11-28
Dos Historias

Dos Historias (בעברית: אוסף הלהיטים) הוא אלבום להיטים של הזמרות המקסיקניות סלינה ואנה ברברה, שיצא ב-28 בפברואר 2006. האלבום מכיל מספר שירים בולטים של שתי הזמרות. "Como la Flor" - (סלינה) "La Trampa" - (אנה) "Amor Prohibido" - (סלינה) "Lo Busque" - (אנה) "Fotos y Recuerdos" - (סלינה) "Todo Lo Aprendi De Ti" - (אנה) "No Me Queda Más" - (סלינה) "Bandido" - (אנה) "Tú Sólo Tú" - (סלינה) "Te Regalo La Lluvia" - (אנה) "Baila Esta Cumbia" - (סלינה) "Ya No Te Creo Nada" - (אנה) "Dreaming of You" - (סלינה) "Como Me Haces Falta" - (אנה) מידע על האלבום Dos Historias באתר AllMusic Dos Historias, www.amazon.com
Through the Years/A Traves de los Años

Through the Years/A Traves de los Años (בעברית: דרך השנים) הוא אלבום להיטים של הזמרת סלינה, אשר יצא ב-3 באפריל 2007. האלבום מכיל מארז כפול הכולל תקליטור ו-DVD. הדיסק מכיל אוסף של שירים של הזמרת, כולל שיר חדש שהזמרת הקליטה שהייתה בת 7. גרסת ה-DVD כוללת הופעות של הזמרת שטרם פורסמו. "Feelings" (שיר חדש) "Como Te Quiero Yo A Ti" "Tu Solamente Tu" "Tu No Sabes" "Que" "Sukiyaki" "Amame, Quiereme" "Yo Te Amo" "Ya Ves" "Yo Te Sigo Queriendo" "Amame" "No Debes Jugar" "La Llamada" "Fotos y Recuerdos" "Ya No" "Dreaming of You" "Puede Ser" מידע על האלבום Through the Years/A Traves de los Años באתר MusicBrainz האלבום Through the Years/A Traves de los Años באתר Discogs האלבום Through the Years/A Traves de los Años באתר ספוטיפיי Through The Years/ A Traves De Los Anos, נבדק ב-2020-11-28
La Leyenda

La Leyenda (בעברית: האגדה) הוא מארז התקליטורים השלישי של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה. מארז התקליטורים יצא לאור ב-9 במרץ 2010 על ידי חברות התקליטים קפיטול לטין, EMI לטין וקיו-פרודקשנס. המארז מכיל ארבעה תקליטורים הכוללים אוסף של שירים וגרסאות כיסוי של הזמרת של הזמרת כאשר כל דיסק מכיל מוזיקה בסגנון אחר כאשר שלושת הדיסקים הראשונים מכילים מוזיקה בספרדית והדיסק הרביעי מכיל מוזיקה רק באנגלית. לפני יציאת מארז התקליטורים, אביה של הזמרת פנה למעריצים שלה וביקש מהם ליצור מסר מיוחד לסלינה ובין השולחים ייבחרו כמה אשר המסרים שלהם ייכללו במארז. התכנון היה שהמארז יכיל מספר חוברות בהם מסרים של משפחה וחברים לסלינה ותמונות של סלינה ובתוך החוברות האלה ייכללו גם המסרים מהמעריצים. בסופו של דבר כחודש לפני יציאת האלבום, הוחלט לבטל את הוצאת החוברות בשל בעיות של זכויות יוצרים. "Amor Prohibido" "Baila Esta Cumbia" "La Carcacha" "Besitos" "Como la Flor" "El Chico del Apartamento 512" "La Llamada" "Bidi Bidi Bom Bom" "Quiero Ser" "Si Una Vez" "No Debes Jugar" "Techno Cumbia" "Costumbres" "Fotos y Recuerdos" "No Quiero Saber" "Enamorada de Ti" "Tú Robaste Mi Corazón" (דואט עם אמיליו נבירה) "Ya No" "No Te Vayas" "Amame" "Aunque No Salga El Sol" "Puede Ser" (דואט עם ננדו "גרו" דומינגז) "Sukiyaki" "Buenos Amigos" (דואט עם אלווארו טורס) "Contigo Quiero Estar" "Amame, Quiéreme" "Ya Ves" "Mentiras" "La Tracalera" "Cobarde" "Si La Quieres" "Tus Desprecios" "Yo Te Sigo Queriendo" "Ven Conmigo" "Las Cadenas" "Vuelve A Mi" "Siempre Estoy Pensando En Ti" "Yo Te Amo" (Live) "Yo Me Voy" "Despues De Enero" "Dame Un Beso" "Tengo Ganas De Llorar" "Tu Eres" "Tú Sólo Tú" "El Toro Relajo" "Siempre Hace Frio" "¿Qué Creías?" "No Me Queda Más" "I Could Fall in Love" "My Love" "Missing My Baby" "Captive Heart" "I'm Getting Used to You" "God's Child (Baila Conmigo)" (דואט עם דייוויד ביירן) "Dreaming of You" "Wherever You Are (Donde Quiera Que Estés)" (דואט עם באריו בויז) "Only Love" "A Million to One" "Is It the Beat?" "Where Did the Feeling Go?" "A Boy Like That" "Always Mine" "I'm Getting Used to You" (מיקס) [רצועת בונוס] "Don't Throw Away My Love" [רצועת בונוס] מחרוזת דיסקו ("I Will Survive"‏\"Funkytown"‏\"Last Dance"\‏"The Hustle"\‏"On the Radio") "Amame, Quiéreme"\"Siempre Estoy Pensando En Ti" "Amor Prohibido" "Baila Esta Cumbia" "No Me Queda Más" "El Chico del Apartamento 512" "Si La Quieres" "Bidi Bidi Bom Bom" "Si Una Vez" "Ya Ves" "¿Qué Creias?" "Tus Desprecios" "Cobarde" "Techno Cumbia" "La Carcacha" "Ven Conmigo"\"Perdoname" "Como la Flor" "Como Te Extraño" (פיט אסטודילו) [רצועת בונוס] מידע על האלבום La Leyenda באתר MusicBrainz Selena - La Leyenda, Discogs (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
סילברדו

סילברדו (באנגלית: Silverado) הוא מערבון משנת 1985, בבימויו של לורנס קסדן ובכיכובם של סקוט גלן, קווין קליין, בריאן דנהי, ג'ון קליז, רוזנה ארקט, קווין קוסטנר, דני גלובר, ג'ף גולדבלום, ג'ף פאהי, לינדה האנט וריצ'רד ג'נקינס. עלילת סרט נפתחת כאשר אמט (סקוט גלן), אקדוחן שזה עתה סיים לרצות חמש שנות מאסר בכלא שבפורט לוונוורת' לאחר שהרג את מורדו מקנדריק כדי למנוע ממנו לירות באחיו הצעיר, הותקף בידי שלושה רוצחים בעת שלן בבבקתה בהרים. אמט הרג את המתנקשים בקרב יריות ולאחר מכן רכב מערבה. במהלך מסעו נתקל בפיידן (קווין קליין), ננטש בידי חבריו לשממה ורק תחתוניו לגופו. אמט סייע לו והם נעשו לחברים. בהגיעם לתחנת אספקה נתקל פיידן באחד האנשים שנטשו אותו ובדו-קרב ירה בו הרג אותו. פיידן ואמט הוסיפו לרכב יחדיו והגיעו לעיירה בשם טרלי, שם התברר פגשו במאלכי "מאל" ג'ונסון (דני גלובר), צלף מיומן בשימוש ברובה הנרי, וגילו כי אחיו הצעיר של אמט, ג'ייק עצור בידי השריף לנגסטון (ג'ון קליז) לאחר שהרג אדם ונידון לתלייה. ג'ייק טען כי היה זה מעשה של הגנה עצמית ולאמט אין ברירה אלא לתכנן את בריחתו מן הכלא. מאוחר יותר פיידן נתקל בעוד אחד מאלו ששדדו אותו, הורג אותו, ומושלך לתא המעצר שבו כלוא ג'ייק. הם בורחים מהתא, ובסיוע אמט נמלטים מן העיר. במהלך המרדף מבריח מאל ביריות אזהרה את חבורת המרדף של השריף לנגסטון, וארבעת הרוכבים ממשיכים הלאה לעיירה סילברדו, שם גרים אחותם של ג'ייק ואמט ומשפחתה. במהלך המסע מסייעת החבורה לקבוצת מתיישבים שכספה נגנב בידי שודדים, ומובילה אותה בבטחה לעבר סילברדו. ואמט יוצר קשר רומנטי עם חנה (רוזנה ארקט), שבעלה נהרג בעת שרכב עם החבורה להשיב את הכסף מן השודדים. בסילברדו מתפצלת החבורה. אמט וג'ייק מבקרים את אחותם, שבעלה, סוכן הקרקעות באזור, מודיע להם כי החוואי איתן מקנדריק, שכאמור את אביו הרג אמט, מנסה להשתלט על שטחים רבים באזור, שישמשו כמרעה עבור עדרי הבקר העצומים שלו, על ידי גירוש כל בעלי הקרקעות החוקיים. בנוסף גילה אמט כי איתן מקדנריק היה האיש ששכר את הגברים שניסו להרוג אותו בבקתה לאחר שחרורו. מאל מצא כי אביו, עזרא, נפל קורבן לאנשיו של מקנדריק ונרצח. ואילו פיידן נשכר לנהל את המסבאה שבבעלות השריף האכזרי של סילברדו וחברו הוותיק, קוב (בריאן דנהי), לצד המוזגת סטלה (לינדה האנט). ההשתלטות של מקנדריק על הקרקעות בסילברדו, שזוכה לסיוע מצד השריף המושחת והאכזר קוב, מביאה את החבורה להתאחד פעם נוספת לעימות סופי עם מקנדריק, קוב, ואנשיהם. "סילברדו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סילברדו", באתר נטפליקס "סילברדו", באתר AllMovie (באנגלית) "סילברדו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סילברדו", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סילברדו", באתר Metacritic (באנגלית) "סילברדו", באתר אידיבי "סילברדו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סרטי השבוע, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2001. שירית גל, קווין קוסטנר: "לחצו עליי לעשות את 'שומר הראש 2'", באתר ynet, 2 באפריל 2019.
וולוו ציוד בנייה

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] וולוו ציוד בנייה (באנגלית: Volvo Construction Equipment, בקיצור: Volvo CE, המוצגת כ-VOLVO) היא חברה שוודית המייצרת ציוד מכני הנדסי, ומתפקדת כחברת בת של וולוו. מטה וולוו ציוד בנייה, יחד עם מטה וולוו עצמה, שוכן בעיר גטבורג שבשוודיה. וולוו ציוד בנייה מייצרת מגוון כלי צמ"ה כגון: מטענות, מחפרים הידראוליים, מובילים מפרקיים, מפלסות, מכונות הידוק קרקע ואספלט, מרצפים, מחפרונים, מיני מעמיסים, מכונות כרסום ועוד. לוולוו ציוד בנייה מפעלי ייצור בארצות הברית, ברזיל, סקוטלנד, שוודיה, צרפת, גרמניה, פולין, הודו, סין, רוסיה וקוריאה הדרומית. וולוו ציוד בנייה מוכרת צמ"ה תחת שלושה מותגים: וולוו, "SDLG" ו"טרקס משאיות". יבואנית המותג וולוו ווולוו ציוד בנייה בישראל היא מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע"מ שבבעלות יעקב שחר וישראל קז. שלושה אנשים ייסדו את הבסיס עליו קמה וולוו ציוד בנייה: יוהאן תיאופרון מונקטל, והאחים ז'אן בולינדר וקרל גרהרד בולינדר. בשנת 1832 ייסד יוהאן תיאופרון מונקטל, שהיה אז רק 27, את החברה "Munktells Mekaniska Verkstad AB" שלימים תהיה וולוו ציוד בנייה בעיר אסקילסטונה שבשוודיה. בשנת 1913 מונקטל וצוותו ייצרו את הטרקטור השוודי הראשון. באותה תקופה, האחים ז'אן וקרל גרהרד בולינדר מסטוקהולם ייסדו את החברה "J. & C.G. Bolinders Mekaniska Verkstad AB" וייצרו מאז 1844 מנועי קיטור ונפט גולמי. בשנת 1932 מאה שנה בדיוק לאחר שיוהאן תיאופרון מונקטל הקים את החברה באסקילסטונה, עובר בולינדר לעיר אסקילסטונה ושתי החברות מתמזגות לחברה אחת בשם בולינדר-מונקטל. בשנת 1934 מייצרת בולינדר-מונקטל את הטרקטור האגדי BM 25. בשנת 1950 וולוו רכשה את יצרנית המכונות בולינדר-מונקטל (BM). ארבע שנים מאוחר יותר בשנת 1954, החברה ייצרה את מעמיס הגלגלים הראשון שלה H10; הראשון בעולם שמציג מערכת זרוע הרמה מקבילה ותושבת חיבור, וזה ביסס את וולוו כאחת מחברות הבנייה המובילות בעולם. הם ייצרו את המוביל המפרקי הראשון בעולם: וולוו DR 631‏ Gravel Charlie - בשנת 1966. בשנת 1973 שונה שם החברה לוולוו BM‏ AB. בשנת 1985, וולוו BM מתחברת עם היצרנית האמריקאית קלארק ציוד וחברת הבת שלה אוקליד משאיות. שם המוצר "קלארק מישיגן" קוצר ל"מישיגן" ושלושת שמות המותג "וולוו BM", "מישיגן" ו"אוקליד" שולבו בחברה החדשה VME Group. בשנת 1995 VME הופכת לחברה בבעלות מלאה של וולוו, ומשנה את שמה לוולוו ציוד בנייה. בשנת 1998 וולוו ציוד בנייה הפכה לחברה הזרה הראשונה שהשקיעה בקוריאה הדרומית. רכישת "סמסונג תעשיות כבדות" (חטיבת ציוד הבנייה) חיזקה את היצע המוצרים של וולוו ואת נוכחותה באסיה. בינואר 2007 וולוו רכשה 70% מחברת "תאגיד שאנדונג לינגונג מכונות לבנייה בע"מ". בחודש אפריל של אותה שנה, וולוו סיימה גם את רכישת חטיבת מכונות הבנייה בכבישים של החברה האמריקאית "אינגרסול רנד". ביולי 2020 מכרה וולוו ציוד בנייה את חברת הבת "Blaw-Knox" (אותה רכשה ב-2007), המייצרת מכונות ריצוף, לחברת "גנסור תעשיות בע"מ". וולוו וולוו משאיות וולוו אוטובוסים אתר האינטרנט הרשמי של וולוו ציוד בנייה וולוו ציוד בנייה, ברשת החברתית פייסבוק וולוו ציוד בנייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וולוו ציוד בנייה, ברשת החברתית אינסטגרם וולוו ציוד בנייה, סרטונים בערוץ היוטיוב "Annual and Sustainability Report 2016" (PDF). Volvo. pp. 81, 92. "Looking Back - Moving Forward" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-5 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Volvo CE sells Blaw-Knox pavers to Gencor". 2020-07-31. נבדק ב-2020-08-10.
חורשת הסרנים

"חורשת הסרנים" היא חורשה שהוכרזה לזכר שישה קציני צה"ל בדרגת סרן, בוגרי המחזור הראשון של הפנימייה הצבאית תל אביב שליד הגימנסיה העברית "הרצליה", שנפלו בקרבות במלחמת יום הכיפורים. החורשה ממוקמת ביער הפנימייה הצבאית תל אביב, בין צומת נחשון לצומת הר טוב והיא מהווה חניון ביער אשתאול של קק"ל (פארק יצחק רבין). בקיץ 1965 נפתחה פנימייה צבאית נוספת לזו שליד בית הספר הריאלי בחיפה – היא הפנימייה הצבאית (לפיקוד) תל אביב שליד הגימנסיה העברית "הרצליה". בקיץ 1969 הסתיים מחזור א', המחזור הראשון של פנימייה זו שנקרא "פלוגת נגב". במסדר הסיום של מחזור זה, שהתקיים ב־22 יולי של אותה שנה, נכחו ראש הממשלה הגב' גולדה מאיר, שר הביטחון משה דיין ומפקדה הראשון של הפנימיה ומייסדה ברוך לוי. הימים היו ימי מלחמת ההתשה, ופעילותו של מזכיר המדינה האמריקאי ויליאם רוג'רס הייתה בעיצומה, וקהל עיתונאים רב מהארץ ומחו"ל הגיע למסדר הסיום בציפייה להצהרה מדינית מפי רוה"מ. תקוות העיתונאים נכזבה, ורוה"מ הסתפקה ב"ברכה אימהית" לבוגרים שישמרו על עצמם. למסדר הסיום התייצבו 29 בוגרי המחזור, כולם מוסמכים כבר כמפקדי כיתות (מ"כים) חי"ר, לאחר שהתחילו אותו 4 שנים קודם לכן 80 שוחרים. 4 שנים מאוחר יותר, בעת פרוץ מלחמת יום הכיפורים, נמנו רוב בוגרי המחזור על שדרת מפקדי הפלוגות הסדירות של צה"ל: בחיל השריון, בחיל הרגלים והצנחנים ובחיל התותחנים. מיעוטם שירתו בצוותי האוויר של חיל האוויר ובחיל המודיעין. ביום 3 אוגוסט, 1975, שש שנים (פחות יום) מיום גיוסם לצה"ל, נחנכה חורשת הסרנים במעמד המשפחות ואורחים נוספים. מדובר בחורשה שהייתה קיימת כבר, ועציה ניטעו בשנת 1951, שנת לידתם של השישה. זו הסיבה העיקרית שבגינה נבחרה דווקא החורשה הזו ביער אשתאול. ששת הסרנים הם: נמרוד גאון, מ"פ טנקים שנהרג בקרבות הבלימה בסיני; ירון מרדיקס (רוני), מ"פ טנקים שנהרג בקרבות הבלימה בסיני; איתן סגל שהיה עוזרו של מפקד אוגדת סיני (אחרי שסיים תפקיד מ"פ), נהרג בקרבות בסיני יחד עם מפקד האוגדה, האלוף אלברט מנדלר; חנוך סנדרוב (חנוכי), מ"פ טנקים שנהרג בקרבות הבלימה בסיני; גבי רפאלי, מ"פ טנקים שנהרג בקרבות הבלימה ברמת הגולן, אפי שניאור, מ"פ בחטיבת גולני, שנהרג בקרב הראשון לכיבוש החרמון ועוטר בעיטור העוז – שישה נופלים, מתוך 29 בוגרים שסיימו את הפנימייה ארבע שנים קודם לכן. פארק יצחק רבין חורשת הפנימייה הצבאית תל אביב – יער אשתאול (פארק רבין), באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של נמרוד (נימי) גאון, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של ירון (רוני) מרדיקס, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של איתן סגל, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של חנוך (חנוכי) סנדרוב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של גבי רפאלי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של אפרים (אפי) שניאור, באתר "יזכור" של משרד הביטחון חורשת הפנימייה הצבאית תל אביב – יער אשתאול (פארק רבין), באתר "יזכור" של משרד הביטחון חורשת הסרנים, באתר חניונים.com חורשת הסרנים (הפניה מדף זיכרון של סרן גבי רפאלי ז"ל), באתר עיריית תל אביב, 3 אוגוסט, 1975
חוות סוסי הפוני

חוות סוסי הפוני (באנגלית: Star Hill Ponies) היא סדרת סטופ מושן בריטית לילדים, שהופקה על ידי חברת "Bumper Films" שהפיקה גם את הסדרה "סמי הכבאי". הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיה של פזית יחד עם שלושת חבריה סוסי הפוני. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC באנגלית בריטית ובערוץ S4C בוולשית בשנת 1998. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 1998 ולאחר מכן בשנת 2000 בערוץ הופ! בשידורים חוזרים. לסדרה הופקו 2 עונות ו-26 פרקים באורך 10 דקות. פזית (במקור: באז) בת העשר תמיד חלמה למצוא חבר טוב, וחלומה התגשם כאשר שני סוסי פוני בשמות דורי ומלי (במקור: דילן ומוֹלי) הגיעו לחווה של משפחתה מההרים הוולשיים. איתם, יחד עם סוס פוני נוסף בשם טושטוש (עונה 1)/רפי (עונה 2) (במקור: סקראפי), פזית עוברת בכל פרק הרפתקה חדשה ולומדת דברים חדשים. בדיבוב המקורי של הסדרה דיבבו השחקן אנדרו סאקס והקומיקאית ג׳וזי לורנס. הדיבוב העברי בוים על ידי ניקו בר, והופק על ידי אורית יואלי סנה. איריס זינגר - פזית (עונה ראשונה)/פז (עונה שנייה) יעקב בוך - ג'ים גיא פרידמן - טומי עידו מוסרי - בועז ניקו בר - מיקי איילת קורץ - קייט דבי בסרגליק - גברת המילטון את שיר הפתיחה ביצע ראובן גבירץ. "חוות סוסי הפוני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חוות סוסי הפוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "חוות סוסי הפוני", באתר Toonhound
שוורץ-וייס אסן

שוורץ-וייס אסן (בגרמנית Schwarz-Weiß Essen) הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר אסן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה, גרמניה, המשחק בליגה החמישית בגרמניה. השיג השיא של המועדון הוא זכייה בגביע הגרמני בשנת 1959. המועדון הוקם ב-1 ביוני 1900 לאחר שהתפצל ממועדון התעמלות בעל שם זזה אשר הוקם ב-1881, אך הצטרף לליגה המקצוענית רק ב-1933 עם הקמת הליגות האזוריות הבכירות על ידי המפלגה הנאצית, אז שובץ בגיאוליגה של פרוסיה, המועדון שיחק בליגה זו עד לעונת 1942/43 אז ירד לליגת המשנה, בשנותיה בליגה סיימה הקבוצה שלוש פעמים כסגנית האלופה. בשנת 1951 העפילה הקבוצה לאוברליגה מערב שהייתה הליגה הבכירה בגרמניה המערבית. במהלך רוב שנות החמישים ותחילת ה-60 הייתה הקבוצה חברה קבועה בליגה הראשונה למעט עונות 1957/58, 1958/59 ועונת 1960/61 בה שיחקה בליגת המשנה. אף על פי שהקבוצה שיחקה בליגת המשנה בעונת 1958/59 הייתה זו עונת השיא שלה כאשר זכתה בגביע הגרמני לראשונה ופעם היחידה בתולדתיה והפכה לקבוצה הראשונה מליגת המשנה אשר זוכה בגביע הגרמני לאחר שגברה בגמר הגביע על בורוסיה נוינקירכן בתוצאה 2–5. עם הקמת הבונדסליגה שובצה הקבוצה לבונדסליגה השנייה. בעונת 1970 הייתה הקבוצה רחוקה 2 נק' בלבד מהעפלה לבונדסליגה וב-1978 נשרה הקבוצה לליגה השלישית. אם שינוי הליגות ב-2012 והקמת ליגה 3 ירדה הקבוצה לליגה הרביעית הליגה האזורית וב-2018 ירדה הקבוצה לליגה החמישית. בימי השיא של המועדון בשנות ה-50 וה-60 הייתה למעודון יריבות עם רוט-וייס אסן והדרבי של העיר משך קהל רב, אך כיום שתי הקבוצות משחקות בליגות הנמוכות ואינן נפגשות, בעבר היריבות בין המועדונים התבססה על השקפה פוליטית כאשר רוט-וייס הייתה מזוהה עם השמאל הפולטי ואילו שוורץ-וייס הייתה מזוהה עם הימין, כיום להשקפות אלו אין משמעות של ממש וחלוקת האוהדים מבוססת בעיקר על חלוקה גאוגרפית.