laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום אפס סובלנות כלפי השחתת איבר המין הנשי

יום אפס סובלנות כלפי השחתת איבר המין הנשי (באנגלית: International Day of Zero Tolerance for Female Genital Mutilation) הוא מועד בין-לאומי של האומות המאוחדות המצוין מדי שנה ב-6 בפברואר. ציון המועד החל בשנת 2003 על ידי אקטיביסטיות מניגריה ומטרתו להעלות את המודעות לסוגיית השחתת איבר המין הנשי בעולם ולהיאבק בה. הרעיונות לייסוד יום זה החלו בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר שנודע כי יוניצף מתקצב רק כ-100,000 דולרים בשנה למען המאבק במילת הנשים, למרות ההיקף הנרחב של התופעה. התופעה קיימת בעיקר ב 30 מדינות באפריקה ובמזרח התיכון אך גם במדינות באסיה ובדרום אמריקה. נכון לשנת 2023, ישנן 4.32 מיליון נערות שנמצאות בסיכון לביצוע השחתת איבר המין הנשי. לאחר קמפיין נרחב בנושא, הוגדל התקציב משמעותית לעשרות מיליוני דולרים בשנה. עד מהרה גם ארגון הבריאות העולמי הצטרף ליוזמה. United Nations, International Day of Zero Tolerance for Female Genital Mutilation, United Nations
רבינא

רבינא - אמורא בבלי בן הדור החמישי והשישי, שהיה בצעירותו תלמידו של רבא, ובזקנותו ישב בבית מדרשו של רב אשי ונחשב לתלמידו. רבינא היה בעל קרקעות וסוחר. מכיוון שלא עמד בראש ישיבה, אינו מוזכר באגרת רב שרירא גאון, ותאריך הפטירה שלו אינו ידוע במדויק. בן אחותו ותלמידו היה רבינא האחרון. לפי המובא בתלמוד משמע, שבניגוד לאמוראים רבים שנולדו לאב או סב תלמידי חכמים, אביו לא היה חכם בתורה, ואת חכמתו בתורה השיג על ידי עמלו. חמיו היה אבימי בר נאזי. אחיינו היה רבינא האחרון. לפי שיטת רש"י והרמב"ם הוא רבינא שסידר יחד עם רב אשי את התלמוד הבבלי, בניגוד לשיטת רב שרירא גאון הסובר שהכינוי "סוף התלמוד" מיוחס לאמוראים האחרונים ולא לסידור התלמוד, והם רבינא בנו של רב הונא ורב אסי האחרון ראש ישיבת פומבדיתא. רב אשי רבינא האחרון אבינועם כהן, "רבינא וחכמי דורו - עיונים בסדר הזמנים של אמוראים אחרונים בבבל", רמת גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"א הרב אהרן הימן, "רבינא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט רבינא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" רבינא אמורא, דף שער בספרייה הלאומית תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ג, עמוד א'. ראו תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף נ', עמוד ב' "לא נגר אנא ולא בר נגר אנא" כך בתלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף קט"ו, עמוד א' אך הרב אהרן היימן בספרו תולדות תנאים ואמוראים ערך אבימי בר נאזי, טוען כי יש לשנות את הגרסה בגמרא שם לרבנאי. הרב יצחק שילת, על הראשונים - ספר ביבליוגרפי על ספרות הראשונים ואנשיה א' ווייס, התהוות התלמוד בשלמותו, ניו-יורק תש"ג, עמ' 257-242; א"ש רוזנטל, עריכתה של מסכת פסח ראשון, עבודת דוקטור,ברסיטה העברית, ירושלים תשי"ט, עמ' 6 ואילך; ד' רוזנטל, 'פרקא דאביי', תרביץ מו (תשל"ז), עמ' 97; הנ"ל, 'עריכות קדומות המשוקעות בתלמוד הבבלי', מחקרי תלמוד א (תש"ן), עמ' 156-155 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדריכלות מודחאר באראגון

אדריכלות מודחאר באראגון (בספרדית: Arquitectura mudéjar de Aragón) היא מגמה אסתטית בסגנון מודחאר, שמרכזה באראגון (ספרד) והוכרה בכמה מבנים מייצגים כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. התקופה של בנייה בסגנון מודחאר באראגון משתרעת מהמאה ה-12 עד המאה ה-17 וכוללת יותר ממאה מונומנטים אדריכליים השוכנים בעיקר בעמקי הנהרות אברו, חילוקה (ספ') וחאלון (ספ'). לביטויים הראשונים של סגנון מודחאר באראגון יש שני מקורות: מצד אחד, אדריכלות של ארמונות המקושרת למלוכה, שהוסיפה והרחיבה למשל את ארמון אלחפריה תוך שמירה על מסורת העיטורים האסלאמית, ומצד שני, מסורת של התפתחות האדריכלות הרומנסקית תוך שימוש בבנייה בלבנים במקום בנייה באבן ושימוש לעיתים קרובות במסורת תחרת חלונות ספרדית מושרשת. דוגמאות לסוג האחרון של אדריכלות מודחאר ניתן לראות בכנסיות בעיירה דרוקה (ספ'), שנבנו במקור באבן והושלמו במאה ה-13 עם חיפויי לבנים של מודחאר. מבחינת הבנייה, מאמצת אדריכלות מודחאר באראגון סכמות פונקציונליות של אדריכלות גותית ציסטרציאנית (אנ'), אך עם כמה הבדלים. בדרך כלל אין שימוש בתומכות, במיוחד באפסיסים אשר בדרך כלל מתאפיינים במבנה מתומן עם קירות עבים שיכולים לעמוד בעומס של הגג ומפנים בכך מקום להדגשת קישוטים באמצעות לבנים. מצד שני, תומכות הן לעיתים קרובות מאפיין של ספינות, כשלעיתים יהיו בנויים עליהן צריחים, כמו בסגנון הבזיליקה של גבירתנו של העמוד (ספ') בסרגוסה. במבנה ייתכנו קפלות צד שאינן בולטות מבחוץ. בכנסיות בשכונות (כמו סן פבלו בסרגוסה) או בעיירות קטנות אין בדרך כלל ספינות משנה, אך יש מקומות למזבחות נוספים בקפלות בין התומכות של הספינות. מקובל שבקפלות הצדדיות הללו יש גלריה עם חלונות המשקיפים אל מחוץ למבנה ולתוכו. מבנה זה מכונה מבצר-כנסייה (iglesias-fortaleza), והאבטיפוס שלו יכול להיות הכנסייה במונטאלבאן (ספ'). בדרך כלל מראים מגדלי הפעמונים התפתחות יוצאת דופן של העיטורים, כשהמבנה יורש סגנון מהמינרט האסלאמי: מרובע שהליבה המרכזית שלו הם גרמי המדרגות עם קמרונות, כמו במינרטים של האל-מוואחידון. על מבנה זה ניצב המגדל, בדרך כלל מצולע. יש גם דוגמאות למגדלים מתומנים. בשנת 1986 הכריזה אונסקו על מכלול מודחאר של טרואל כאתר מורשת עולמית, אשר הורחב בשנת 2001 כך שיכלול מונומנטים מודחארים נוספים של אראגון: בהסבר להכרזת אתר המורשת העולמית נכתב: ההתפתחות באמנות המודחאר של המאה השתים-עשרה באראגון היא תוצאה של התנאים הפוליטיים, החברתיים והתרבותיים ששררו בספרד לאחר הרקונקיסטה. אמנות זו, המושפעת מהמסורת האסלאמית, משקפת גם סגנונות אירופיים שונים בני אותה תקופה, במיוחד גותיים. קיימת עד ראשית המאה השבע-עשרה, מאופיינת בשימוש מעודן ביותר ורב תושייה בלבנים ואריחים מזוגגים באדריכלות, במיוחד במגדלי הפעמונים בכנסיות. ההצדקה להכרזה זו מתבססת על קריטריון מספר 4 של הארגון: האתר הוא דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות. — הקריטריונים של אונסק"ו מדיה וקבצים בנושא אדריכלות מודחאר באראגון בוויקישיתוף מונומנטים ואלמנטים מודחארים (בספרדית) Mudejar Architecture of Aragon Website of UNESCO World Heritage Centre
RAF-2203

RAF-2203 (ברוסית : РАФ-2203) - הוא כלי רכב שיוצר בתצורות : מסחרית, ומיניבוס, בעל הנעה 4x2, מתוצרת יצרנית הרכב Riga Autobus Factory (RAF) (אנ') (בלטבית: Rīgas Autobusu Fabrika, ברוסית: Рижская автобусная фабрика) מהעיר ילגבה, לטביה, אשר יוצרה בין השנים 1997–1976 מיניבוס - 11 נוסעים + נהג מסחרית אמבולנס "RAF-2203 Latvija" - מסחרית, מיוצרת משנת 1976 "RAF-2203 Latvija" - מסחרית למטרות הובלה, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija" - אמבולנס ניידת טיפול נמרץ קרדיאלי, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija" - רכב כיבוי אש, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija GAI" - ניידת משטרה, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija" - מסחרית להעברת חבילות דואר, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija" - מונית, 4 דלתות "RAF-2203 Latvija VAI" - ניידת משטרה צבאית, 4 דלתות "RAF-22031 Latvija" - אמבולנס, 4 דלתות שנות פעילות 1949–1998 יצרנית בתצורות: מסחריות ומיניבוסים מנהלה ומפעל: ילגבה, לטביה ראשי תיבות שם החברה: "RAF" חברת "Riga Autobus Factory" ייצרה תחת שם המותג "Latvija" דגם "RAF-2203" - מסחרית דגם "RAF-2203" דגם "RAF-2203" - מיניבוס דגם "RAF-2203" - מיניבוס דגם "RAF-2203" - מיניבוס דגם "RAF-2203" דגם "RAF-2203" דגם "RAF-2203" דגם "RAF-2203" - אמבולנס דגם "RAF-2203" - אמבולנס דגם "RAF-2203" -אמבולנס דגם "RAF-2203" דגם "RAF-2203" -אמבולנס - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים RAF-977 מדיה וקבצים בנושא RAF-2203 בוויקישיתוף RAF-2203, סרטון באתר יוטיוב RAF-2203, בביצוע ניידת משטרה, סרטון באתר יוטיוב RAF-2203, בביצוע ניידת משטרה, סרטון באתר יוטיוב דגם "RAF-2203" (רוסית) hobbyport.ru/venicle/raf_2203 דגמי "RAF-2203" - תמונות raf.ucoz דגם "RAF-2203" timeless.ee/raf-2203-latvija דגם "RAF-2203" אמבולנס piataauto.md/Stiri/2020/07/RAF-2203-TAMRO-Istoria-incredibila-a-ambulantei-sovietice ראפ (RAF) RAF (Photo, info)
נעמי בן נתן שחורי

נעמי בן נתן שחורי (נולדה ב-1947) היא מפיקה ובמאית של סרטי תעודה. שחורי נולדה ברומניה להורים ניצולי שואה. עלתה לארץ עם הוריה ב-1958. גדלה ברמת גן, שם למדה בתיכון חדש. בוגרת החוגים לספרות אנגלית ותרבות צרפת באוניברסיטת תל אביב. שחורי החלה את דרכה בתחום הקולנוע והטלוויזיה ב-1973 כמפיקה במשרד התל אביבי של ערוץ הטלוויזיה הגרמני ה-ZDF, ולאחר מכן כמפיקה ובמאית עבור הטלוויזיה ההולנדית (1976–1978). בהמשך ערכה עבודות תחקיר ובימוי עבור הטלוויזיה הישראלית, ה-BBC ותחנות טלוויזיה אמריקאיות (1978 - 1980). בשנת 1980 נסעה לארצות הברית ככתבת ומפיקה עבור ערוץ ZDF במשרדיו אשר בצפון אמריקה - וושינגטון. משנת 1983 ואילך, שחורי פעילה כמפיקה, במאית ומנהלת בחברות "בלפילמס", "סרטי בלבו" ו"בלשיר אינטרנשיונל". במסגרות אלה הפיקה עשרות סרטי תעודה, המתאפיינים בשיתופי פעולה בינלאומיים עם ערוצי טלוויזיה איכותיים באירופה ובארצות הברית. פעילותה הבינלאומית המרכזית של שחורי היא בתחום סרטי התעודה, בו רכשה מוניטין והכרה כמפיקה וכחברת ההנהלה העולמית ונציגת ישראל, מאז 1995, של ארגון INPUT, המאגד את הפסטיבל הנודד של עורכי התוכן בערוצי הטלוויזיה ברחבי העולם. בשנת 2005 נבחרה כנשיאת INPUT העולמית. במקביל, פעלה שחורי בתחומי מדיניות התקשורת ושימשה בשנים 2000–2001 כסמנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, וקידמה מדיניות שידור נאורה. שחורי היא מורה להפקה בחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. משנת 2004 ועד שנת 2006 עמדה שחורי בראש המסלול החדש והייחודי למפיקים יזמים בבית הספר סם שפיגל, ובשנת 2006 היא שימשה כמנהלת בפועל של בית הספר, עם יציאתו של המנהל והמייסד רנן שור לשנת שבתון. בשנת 2007 החלה לנהל את בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל. ב-2016 זכתה לפרס מפעל חיים מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים. נעמי שחורי מתגוררת בתל אביב עם בעלה, כתרי שחורי, מפיק ומנהל קרן הקולנוע הישראלי. "יד ושם" (2004) – הפקת כ-100 סרטים קצרים למוזיאון החדש להנצחת השואה של יד ושם. "עבדי החרב" (2003) – טרילוגיה על המנהיגות הישראלית עבור ערוץ 8, ה-BBC, ARTE – צרפת ועוד. "82'" (Catch 82) (2002) – סדרה דוקומנטרית על מלחמת לבנון (עורכת סדרה). "הסוד" (2001) – סרט תעודה, ערוץ 8, בימוי: רונית קרצנר. "לוצ'אנו בריו" (2000) – סרט תעודה על המלחין האיטלקי, 60 דקות. "המתנחלים" (2000). "ארבעה חברים" (1999) – 60 דקות, דוקומנטרי. הפקת 5 פרקים בסדרה התיעודית "תקומה" של הערוץ הראשון במלאת 50 שנה למדינה (1995 - 1997). "החלום של פנחס" (1997) – סרט תיעודי בבימוי רות ולק. "הבריחה" (1999) – תיעודי, 60 דקות. "7 ימים בנובמבר" (1995 - 1996) – 75 דקות. "שוקן, על גבול הקונצנזוס" (2020) – 75 דקות. נעמי בן נתן שחורי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נעמי בן נתן שחורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נעמי בן נתן שחורי, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים איתי שטרן, המפיקה והבמאית נעמי שחורי לא מוכנה להיות חלק מהקונסנזוס, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2016 רוני דורות, "הז'אנר הזה של היטלר בנעלי בית, יש לי בעיה עם זה", באתר הארץ, 14 בינואר 2021 וואלה ברנז'ה‏, פרס מפעל חיים לבימאית והמפיקה נעמי שחורי, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2016
Ultimate Toni Braxton

Ultimate Toni Braxton הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת טוני ברקסטון אשר יצא ב-4 בנובמבר 2003 על ידי אריסטה רקורדס. האלבום כולל אוסף של שירים בולטים אותם הוציאה ברקסטון במהלך הקריירה שלה בגרסאות הרדיו שלהם. בנוסף ללהיטים הבולטים ישנם גם שני שירים חדשים שטרם פורסמו לפני יציאת האלבום. השיר הראשון הוא "Whatchu Need" אשר הופק על ידי רודני ג'רקינס ואילו השיר השני הוא "The Little Things" אשר הופק על ידי אר קלי. בנוסף לגרה הרגילה לאלבום גם יצאה גרסת מארז שכוללת רמיקסים לשירים מהאלבום בהמדורה מוגבלת. נכון להיום מכירות האלבום עומדות על 400 אלף עותקים, רבע מהם נמכרו בבריטניה מה שזיכה את ברקסטון במעמד אלבום זהב במדינה. מידע על האלבום Ultimate Toni Braxton באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ultimate Toni Braxton באתר AllMusic האלבום Ultimate Toni Braxton באתר Discogs האלבום Ultimate Toni Braxton באתר ספוטיפיי Toni Braxton - Ultimate Toni Braxton, Discogs (באנגלית)
יחסי אוסטריה–פינלנד

יחסי אוסטריה–פינלנד הם יחסי החוץ בין אוסטריה לפינלנד. אוסטריה הכירה בפינלנד ב-13 בינואר 1918. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביולי 1918. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי משנת 1995. אוסטריה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי ו-6 קונסוליות בקאיאני, לאהטי, אואולו, טמפרה, טורקו וואסה. פינלנד מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-6 קונסוליות אייזנשטדט, גראץ, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–פינלנד בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה

הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר-היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה היא ועדה מיוחדת, שהוקמה בכנסת העשרים על מנת לבחון את יישום הרפורמה בשירות המדינה. הוועדה הוקמה ב-18 בינואר 2016 ופעילותה הסתיימה ב-27 ביוני 2016. על פי החלטת ממשלה 3993 מנובמבר 2011, על הנציבות לשירות המדינה הוטל ליישם את הרפורמה בתחום ההון האנושי בשירות המדינה. הרפורמה נועדה לחזק את משרדי הממשלה ויחידות הסמך, לשפר את יכולות נציבות שירות המדינה ולחזק את "עמוד השדרה הניהולי" בשירות המדינה ובמסגרתה בין היתר שונו הדברים הבאים: ניהול זמני הגיוס, טיפול מותאם בסגל בכיר, הקצבת מספר הכהונות של אנשים העובדים בשירות המדינה, חידוש המבחנים לעובדים אשר מתקבלים לעבודה, הקלה על כניסתם של מועמדים חדשים לשירות הציבורי ומניעת עיכובים הנגרמים מצד משרדי הממשלה. כמו כן, יש צורך הייתה בה התייחסות למניעת מינויים פוליטיים, קליטת סטודנטים במכרזים ציבוריים ואף שיפור השירות לאזרח. מטעם נציבות שירות המדינה, דיווח בפני הוועדה ראש מטה יישום הרפורמה בשירות המדינה רון צור, ואליו צורפו מעת לעת בעלי תפקידים שונים בהתאם לנושא הדיווח. במסגרת פעילות הוועדה התקיימו דיונים שונים אשר הובילו לשינוי או תיקון של נהלים בשירות המדינה[דרושה הבהרה], בין היתר, מתן האפשרות לסטודנטים אשר עובדים בשירות המדינה להתמודד על תפקידים קבועים במכרזים פנימיים במקום עבודתם. לפני כן, לא היו משתלבים הסטודנטים בשוק העבודה עם סיום העסקתם ב"תקן סטודנט", והם נאלצו לעזוב את מקום עבודתם חרף הידע והניסיון שצברו בדרך. מלבד זאת, דובר בוועדה על קידום פיילוט שיקודם על ידי נציבות שירות המדינה עד סוף 2016 ובמהלכו יתקיימו וישופרו מבחני המיון בהתאם לצורכי המשרד הספציפי, בישיבה נוספת דובר על פערי השכר בין נשים לגברים העובדים בשירות המדינה, חוסר הייצוג של עובדים יוצאי אתיופיה ועוד. דיון אחר נערך בוועדה בנושא מתווה שגיבשה הממשלה לגבי מינויי משרות אמון ופיטורים של בכירים בשירות המדינה. על פי המתווה, בכל משרד ממשלתי המונה מעל 150 עובדים, יכהן משנה למנכ"ל כמשרת אמון מקצועית, וסיום העסקתו יהיה לפי שיקול דעת מנכ"ל אותו המשרד. מנכ"ל המשרד גם יוכל למנות לתפקיד המשנה למנכ"ל עובדים מקרב משרדו ובתום הכהונה הם יוכלו לחזור לתפקידם או לתפקיד אחר בשירות המדינה. בישיבה נוספת דובר על החלטת הממשלה בעניין מינוי סמנכ"לים על ידי שרי המשרד, דבר אשר גורר מינויים פוליטיים ואף מערער את אמון האזרחים בעובדי השירות הציבורי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טלי חרותי-סובר, הרפורמה שמנסה לפרק את מועדון החברים של עובדי שירות המדינה, באתר הארץ, 7 באפריל 2014 בשורה לסטודנטים: יוכלו לגשת למכרזים פנימיים בשירות הציבורי עד כה, לא היו רשאים להגיש מועמדות, גם אם עבדו באותו גוף לאורך זמן, באתר הכנסת, ‏9 בפברואר 2016 פיילוט: משרדי ממשלה יקבעו בעצמם תנאי סף ומבחנים למועמדים לתפקיד, באתר הכנסת, ‏24 בפברואר 2016 יו"ר הוועדה ח"כ רועי פולקמן: "לא ייתכן שב-14 השנים האחרונות פערי השכר בין נשים לגברים בשירות המדינה צומצמו ב-11% בלבד", באתר הכנסת, ‏9 במרץ 2016 יו"ר הוועדה ח"כ פולקמן על הכוונה למנות משנה למנכ"ל במשרת אמון: "זו פשרה מאוזנת"; נציב שירות המדינה: "לא לקבל בכיר שאינו מקצועי", באתר הכנסת, ‏2 במרץ 2016 יו"ר הוועדה ח"כ פולקמן: "אי אפשר להגן על השירות הציבורי ובו בזמן לנטרל אותו כדי שהדרג הנבחר יוכל לנוע באין מפריע", באתר הכנסת, ‏30 במרץ 2016
ליזי רופר

ליזי רופר (באנגלית: Lizzie Roper; נולדה ב-1967) היא שחקנית בריטית. רופר למדה בבית הספר למשחק גילדפורד, וסיימה תואר בדרמה באוניברסיטת אבריסטווית'. היא החלה להופיע בקומדיות יחד עם לני בג' ב-The Regency Rooms. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיעה רופר כסטנדאפיסטית ומנחה במועדון שלה "Loonatics at the Asylum". כמו כן הופיעה בקביעות בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו. תפקידה הגדול הראשון בטלוויזיה היה ב-2004 בתפקיד טריש בסיטקום "The Worst Week of My Life". עוד באותה שנה שיחקה ריפר לצדו של כריסטיאן סלייטר בהפקה של הווסט אנד למחזה "קן הקוקייה". ב-2005 הופיעה יחד עם אלן דייוויס וביל ביילי במחזה "הזוג המוזר" בפסטיבל אדינבורו. ב-2006 יצרה רופר והופיעה בתוכנית יחיד שלה "Peccadillo Circus" בפסטיבל אדינבורו. היא הייתה מועמדת לפרס הופעת היחיד הטובה ביותר, והמופע הועבר לטרפלגר סטודיוס בווסט אנד, ואחר כך לסיבוב הופעות לאומי. עבור התפקיד היא חקרה וראיינה אנשים אודות חיי המין שלהם. ב-2011 השתתפה רופר במחזמר הקומי "Betwixt!" שהוצג בווסט אנד. ב-2013 וב-2014 הופיעה רופר באופרת הסבון "הוליאוקס" בתפקיד סם לומקס. אחר כך חזרה להופיע בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו בהצגת יחיד נוספת "Julie Burchill: Absolute Cult" בתפקיד העיתונאית ג'ולי בורצ'יל, שכתב טים פאונטיין וביים מייק ברדוול. ב-2015 וב-2016 שיחקה רופר בתפקיד ג'קי בסדרה הקומית "בן לוקח בת". היא השתתפה בתוכניתו של אלן דייוויס "Alan Davies: As Yet Untitled". ליזי רופר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליזי רופר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Trevor Davies (7 באוגוסט 2014). "Watch dead Hollyoaks star ride a wild boar in hilarious rehearsal for stunt". Mirror.co.uk. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Lizzie Roper: Christian Slater was one of the first to congratulate me on Hollyoaks role". Whatsontv.co.uk. 5 במאי 2014. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Robin T. Barton (8 באוגוסט 2006). "Lizzie Roper in Peccadillo Circus". Broadwaybaby.com. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "The best of the Edinburgh Fringe" (באנגלית אמריקאית). 2014-08-16. נבדק ב-2016-06-27. Terri Paddock (4 באוגוסט 2014). "Lizzie Roper: Why I wanted to play Queen of Spleen Julie Burchill". Festivalhighlights.com. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Boy Meets Girl review: Cramlington writer Elliott Kerrigan pens a piece of TV gold". Chroniclelive.co.uk. 3 בספטמבר 2015. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Storage Hunters UK Celebrity Special | UKTV Play". uktvplay.uktv.co.uk. נבדק ב-2016-06-27.
Platinum & Gold Collection (אלבום של טוני ברקסטון)

Platinum & Gold Collection הוא אלבום הלהיטים השני של הזמרת טוני ברקסטון אשר יצא ב-12 באוקטובר 2004. האלבום מכיל אוסף מצומצם של שירים אשר היו בולטים במהלך הקריירה של ברקסטון עד לאותה נקודה. בנוסף האלבום גם מכיל רמיקסים לחלק מהלהיטים. האלבום לא זכה להצלחה, במיוחד בארצות הברית שנחשבה למדינה בה ברקסטון זכתה להצלחה מסחרית במיוחד כאשר האלבום מכר במדינה כ-280 אלף עותקים ובכך למעשה לא זכה לאף מעמד ואף איגוד תעשיית הקלטות לא העניק לו תואר כלשהו. מידע על האלבום Platinum & Gold Collection באתר MusicBrainz האלבום Platinum & Gold Collection באתר Discogs Toni Braxton - Platinum & Gold Collection, Discogs (באנגלית)
יחסי אוסטריה–אירלנד

יחסי אוסטריה–אירלנד הם יחסי החוץ בין אוסטריה לאירלנד. מיסיונרים איריים כמו קולומבנוס בברגנץ, ורגיליוס (אנ') בזלצבורג וקולומנוס (אנ') באוסטריה התחתונה מילאו תפקידים חשובים בהיסטוריה של ימי הביניים האוסטריים. כך גם הנזירים האירים שהקימו את שוטנשטיפט (המנזר האירי) בווינה במהלך המאה ה-12. מהמאה ה-17 ואילך מילאו גולים פוליטיים אירים - "אווזי הבר" (Na Géanna Fiaine) - וצאצאיהם תפקידים חשובים בממלכת הבסבורג. רבים מהם שירתו בהצטיינות בדרגים הגבוהים ביותר בשירותים הצבאיים והדיפלומטיים של אוסטריה וחלקם היו בעלי תפקיד פוליטי גבוה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1951. כיום שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי וגוש האירו. היחסים הכלכליים בין אוסטריה לאירלנד החלו לצמוח מאוד בתחילת שנות ה-90. בשנת 2011 הסתכם הסחר בסחורות ב-737 מיליון אירו ואילו הסחר בשירותים היווה 428 מיליון אירו נוספים. בשני המקרים היה עודף יצוא ברור לטובת אירלנד. עם זאת, ההשקעה הישירה בין המדינות נותרה ברמה נמוכה יחסית. באירלנד קיימות המון הזדמנויות עסקיות עבור יצואנים אוסטרים, במיוחד בתחומי נישה כמו שמירה על איכות הסביבה (ניהול פסולת, מים וביוב), אנרגיה מתחדשת (יעילות אנרגיה, חימום בר-קיימא וייצור חשמל), מכונות מיוחדות (למשל למגזר החקלאי) וחומרי גלם לתחום מדעי החיים (פארמה וטכנולוגיות רפואיות). הזדמנויות נוספות ניתן למצוא בתהליך המכרז הציבורי מכיוון שהמדינה האירית מבקשת כיום להשיג ערך מוגבר לכסף. בשנת 2011 53,400 מבקרים איריים בילו בסך הכל 235,500 לילות באוסטריה. כשלושה רבעים מהלינות הללו מתייחסים לעונת החורף או הסקי. המדינה הפדרלית הפופולרית ביותר הייתה טירול ואחריה זלצבורג ווינה. כ-50,000 תיירים מאוסטריה נוסעים מדי שנה בכיוון ההפוך לאיי אמרלד. אוסטריה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין. אירלנד מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–אירלנד בוויקישיתוף יחסי אוסטריה–אירלנד באתר משרד החוץ האירי יחסי אוסטריה–אירלנד באתר משרד החוץ האוסטרי אתר על יחסי מדינות
אולם הקונצרטים טיבולי

אולם הקונצרטים טיבולי (בדנית: Tivolis Koncertsal) הוא אולם קונצרטים בעל קיבולת של 1,660 מושבים בגני טיבולי בקופנהגן, דנמרק. הבניין, בתכנונם של האדריכלים פריץ שלגל והנס האנסן, נבנה בין 1954 ל-1956. האולם משמש הן לנגינת מוזיקה קלאסית, בביצוע התזמורת הסימפונית של טיבולי או מבצעים אורחים, והן למחזות זמר ומופעים ואירועים שונים. במקום נערך אירוויזיון 1964. האולם שימש לאירוח מופעי פופ ורוק. בין האמנים הנודעים שהופיעו בו הגרייטפול דד, אייק וטינה טרנר, אלטון ג'ון, פרוקול הארום, "סאגה", אוריה היפ, ואחרים. כיום הוא משמש בעיקר למוזיקה קלאסית. אירוויזיון 1964 שודר מאולם זה. אולם הקונצרטים הראשון בגני טיבולי נפתח ב-1843. הוא הורחב ב-1873 וכיום הוא הבניין הידוע כ"אולם הזכוכית" בגני טיבולי. הנס כריסטיאן לומבייה היה מנהל מוזיקלי ומנצח ראשי מ-1843 עד 1872. הוא הלחין קרוב ל-700 יצירות לתזמורת, בעיקר ריקודי פולקה, ואלס וגאלופ. אולם קונצרטים חדש נבנה ב"סגנון מורי" בשנת 1902. את הבניין תכננו קנוד ארנה פטרסן וריצ'רד ברגמן. ביוני 1944, בזמן הכיבוש הנאצי בדנמרק, אירע פיצוץ בטיבולי שגרם לנזקים קשים ולשריפתו המוחלטת של אולם הקונצרטים במקום (ששוקם רק ב-1956). העיתונות שהייתה בשליטת הנאצים האשימה את המחתרת הדנית בפיצוץ, אולם לאמיתו של דבר הפיצוץ בוצע בידי קבוצה של נאצים דניים כנקמה על פגיעה של המחתרת הדנית במפעל חיוני לגרמנים. האולם נבנה מחדש בעיצוב מודרניסטי של פריץ שלגל והנס האנסן. בשנת 2005 עבר הבניין שיפוץ יסודי והרחבה, שכללו את שיחזור הסגנון הקלאסי של האולם הראשי משנות ה-50', כולל תוכנית הצבעים האופיינית של אדום, כחול, צהוב וירוק, בד בבד עם שכלול והרחבה של המתקנים לבאי האולם. עד 2009, היה משכנה הקבוע של התזמורת באולם הקונצרטים טיבולי. מאז, שוכנת הפילהרמונית של קופנהגן במה שהיה בעבר אולם הקונצרטים של הרדיו הדני, ועכשיו הוא אולם הקונצרטים של האקדמיה הדנית המלכותית למוזיקה. בעונת הקיץ, כשגני טיבולי פתוחים, התזמורת ממשיכה להופיע באולם הקונצרטים טיבולי, בשם "התזמורת הסימפונית של טיבולי". מדיה וקבצים בנושא אולם הקונצרטים טיבולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולם הקונצרטים טיבולי אולם הקונצרטים טיבולי, קופנהגן, דנמרק, תוכניות מופעים אולם הקונצרטים טיבולי אולם הקונצרטים של טיבולי, קופנהגן (בדנית)
יחסי אוסטריה–איסלנד

יחסי אוסטריה–איסלנד הם יחסי החוץ בין אוסטריה לאיסלנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1928. איסלנד הקימה משלחת קבועה לארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE) בשנת 1999 ושנתיים לאחר מכן (2001) נפתחה שגרירות איסלנד בווינה. כיום השגרירות מייצגת את איסלנד באוסטריה והיא מוסמכת גם לצ'כיה, סלובקיה, הונגריה, בוסניה והרצגובינה, מקדוניה הצפונית וסלובניה. השגרירות היא בנוסף משלחת קבועה לארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE), משרדי האו"ם בווינה (UNOV), הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (IAEA) והנציבות המכינה לבדיקת הגרעין המקיפה - ארגון אמנת האיסור, אשר כולם נמצאים בווינה. אוסטריה מחזיקה באיסלנד קונסוליה כללית ברייקיאוויק. איסלנד מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסוליה כללית בזלצבורג. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–איסלנד בוויקישיתוף שגרירות איסלנד בווינה אתר על יחסי מדינות
מכסחי השדים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מכסחי השדים (זיכיון) מכסחי השדים – הסרט המקורי בסדרה משנת 1984 מכסחי השדים 2 – סרט ההמשך משנת 1989 מכסחי השדים: החיים שאחרי – הסרט הרביעי בזיכיון, המיועד לצאת ב-2021 מכסחי השדים - האמיתיים – סדרת טלוויזיה מונפשת מכסחות השדים