laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (איסלנד)

המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (באיסלנדית: Alþýðuflokkurinn) הייתה מפלגה סוציאל-דמוקרטית באיסלנד שהוקמה בשנת 1916 לשמש כנציגות פוליטית לאיגודים המקצועיים באיסלנד. מאז הקמתה בשנת 1916, המפלגה זכתה להשיגים דלים ביותר במערכות הבחירות באיסלנד, ולא זכתה ביותר מחמישה מושבים. המפלגה הפכה לראשונה לרלוונטית כשזכתה בשנת 1934 ב-10 מושבים בפרלמנט. בין השנים 1926 ל-1940, המפלגה הייתה חברה בארגון העבודה הסוציאליסטית הבין לאומית. המפלגה הקימה את הממשלה באיסלנד 3 פעמים בתולדותיה. הפעם הראשונה הייתה בין השנים 1947–1949, בראשות סטפן יוהאן סטפנסון, הפעם השנייה הייתה בין השנים 1958–1959, בראשות אמיל יונסון, והפעם השלישית הייתה בין השנים 1979–1980, בראשות בנדיקט גרונדל. לקראת הבחירות שנערכו בשנת 1999, ארבע מפלגות השמאל הפוליטי באיסלנד, בתוכן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, יצרו יחדיו ברית ורצו בריצה משותפת בבחירות. אחרי שראו כי רעיון הריצה המשותפת הצליח, בחודש מאי 2000 הכריזו על איחוד ארבע המפלגות לכדי סיעה אחת גדולה בשם 'הברית הסוציאל-דמוקרטית', והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית סיימה את תפקידה ההיסטורי. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בוויקישיתוף Eirikur Bergmann, Iceland and the International Financial Crisis: Boom, Bust and Recovery, Springer, 30 בינואר 2014, ISBN 978-1-137-33200-4. (באנגלית) Amel Ahmed, Democracy and the Politics of Electoral System Choice: Engineering Electoral Dominance, Cambridge Core, ‏2012/11 (באנגלית) Julia Kaute, Warming up for the EU. Iceland and European Integration: An Analysis of the Factors Contributing to the Changing Perception of Iceland’s Political Elites Toward Membership in the European Union, GRIN Verlag, 2010-12-02, ISBN 978-3-640-76745-8. (באנגלית)
פארסים

פארסים (בפרסית پارسى, שמשמעותה "פרסי"; בגוג'ראטית : પારસી = פֵּארֵסי) הם בני קבוצה אתנית שהיגרו לתת־היבשת ההודית מפרס במהלך הכיבוש המוסלמי בשנים 636–651 ובעקבות התמוטטות האימפריה הסאסאנית. הדת האתנית של הפארסים היא דת זרתוסטרא. האפוס "סיפורה של סנג'אן" (Qissa-i Sanjan) מתאר את ראשית התיישבותם של הפארסים בהודו, ולפיו נמשכה הגירת הפארסים גם בין המאות ה-8 וה-10 לגוג'ראט, שם קיבלו מקלט מרדיפות הדת של המוסלמים. גל אחר של זורואסטרים היגר מאיראן להודו בתקופת השושלת הקאג'ארית (1794–1925) והם מכונים בהודו "איראני" (אנ'). מספר הפארסים בהודו נמצא בירידה בשל שילוב של הגירה וילודה נמוכה. בסקר האוכלוסין של הודו משנת 2011 הוערך מספר הפארסים בהודו כ־57 אלף נפשות. עם הפארסים הנודעים נמנים פרדי מרקיורי, זובין מהטה, נרימן מהטה והומי באבא. מייסד קבוצת טאטא וראשי התאגיד לדורותיהם הם פארסים. דמות ספרותית פארסית היא אאודה (Aouda) מהספר מסביב לעולם בשמונים יום של ז'ול ורן. מדיה וקבצים בנושא פארסים בוויקישיתוף פארסים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרסיים, דף שער בספרייה הלאומית Hinnells, John; Williams, Alan. Parsis in India and the Diaspora. Routledge, 2007. Boyce, Mary, Zoroastrians, their religious beliefs and practices (2nd ed.), New York: Routledge & Kegan Paul, 2001, p. 171ff. "Parsi population dips by 22 per cent between 2001-2011: study". The Hindu. July 25, 2016.
ג'ורג' דונלופ לסלי

ג'ורג' דונלופ לסלי (באנגלית: George Dunlop Leslie;‏ 1835 – 1921) היה צייר, סופר ומאייר בריטי, שנודע בציורי ילדים שלו. לסלי נולד ב-2 ביולי 1835, למשפחה אמנותית, אביו היה צייר צ'ארלס רוברט לסלי, ודודו רוברט לסלי היה צייר ימי. תחילה למד אמנות באקדמיה לאמנות של קרי, ואחר כך משנת 1854 באקדמיה המלכותית. התערוכה הראשונה שלו באקדמיה הייתה בשנת 1859, והוא הציג את עבודותיו בכל שנה לאחר מכן. הוא הפך לחבר באקדמיה בשנת 1868 ותואר מלא (RA) בשנת 1876. ג'ורג' דונלופ לסלי התגורר בשלב מוקדם בסנט ג'ון ווד (לונדון), והיה חלק מקבוצת אמנים שהעדיפו נושאי ז'אנר קלילים. בשנים 1884–1901 היה תושב "ריברסייד", וולינגפורד, אוקספורדשייר. אחותו מרי לסלי (1833–1907), גם היא אמנית, התגוררה בשכונת קרומוול. אמן עמית, ג'יימס הילר, היה גם תושב הכפר והם ציירו יחד דיוקן של המלכה ויקטוריה ליובל הזהב שלה בשנת 1887. משנת 1906 התגורר בלינדפילד, סאסקס עבודותיו המוקדמות, כמו "מטילדה" (1860) הראו את ההשפעה החזקה של סגנון קדם-רפאל, אך הוא המשיך בסגנון אסתטי יותר, במטרה להציג תמונות מלאות אור שמש. לעיתים קרובות הוא השתמש בילדים כנושאים ועבודתו זכתה לשבחים על ידי ג'ון ראסקין על הנצחת "האיכות המתוקה של הילדות האנגלית." אחת התמונות שלו, "כביסה" שימשה ככרזה בקמפיין פרסום לסבון. למרות הנושאים הטריוויאליים לכאורה, עבודותיו של לסלי זכו להערכה רבה על ידי מבקרי התקופה. אחד הציורים המפורסמים שלו הוא - "פרחי שמש וירח", 1890. תמונה זו צוירה מחלון חדר המגורים של האמן בוולינגפורד, המשקיף אל הגן שבגדה הנגדית. לדברי דונלופ: "הצבתי את שתי הבנות ליד החלון. האחת יושבת על שרפרף נמוך, והשנייה על מושב החלון. הנוף נצבע ישירות מהטבע... שתי הבנות מסדרות חמניות באגרטל. בתמונה כמה חמניות הצהובות הבהירות הרגילות, ואחרות, אשר אני קורא להן "פרחי ירח", הם פרחים בהירים יותר ... " בשנת 1889 לסלי זכה לצייר ארבעה ציורי קיר בכנסיית סנט לאונרדס. לסלי היה גם סופר ופרסם כמה ספרים. "הנהר שלנו" (1888), "מכתבים למרקו" (1893) ו"מכתבי ריברסייד" (1896) האיורים כולם בשחור לבן, והעלילה התבססה על תצפיות אישיות על החיים והטבע באזור מגוריו. הוא גם כתב את ההיסטוריה של השנים הראשונות של האקדמיה המלכותית - "החיים הפנימיים של האקדמיה המלכותית". לסלי היה נשוי ללידיה. נולדה להם בת אליס (המתוארת בציורו לספר - אליס בארץ הפלאות) ובן פיטר לסלי (1877–1953) שהיה גם הוא אמן. הוא מת ב-21 בפברואר 1921, בלינדפילד בסאסקס. Our River (Bradbury, Agnew & Co., 1888). Letters to Marco (Macmillan and Co., 1893). Riverside letters; a continuation of "Letters to Marco" (Macmillan and Co., 1896). The inner life of the Royal Academy, with an account of its schools and exhibitions principally in the reign of Queen Victoria (London: John Murray, 1914) מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' דונלופ לסלי בוויקישיתוף 25 paintings by or after George Dunlop Leslie, artuk.org (באנגלית) George Dunlop Leslie Online, www.artcyclopedia.com Leslie, George Dunlop, Oxford University Press, 2011-10-31, Benezit Dictionary of Artists George Dunlop Leslie, R.A. (1835-1921) , Matilda - Dante, Purgatorio, Canto 28 'For thou, Lord, hast made me glad through thy work; I will triumph in the works of thy hands' - Psalm XCII, 4, www.christies.com (באנגלית) Obituary, The Times, 23 February 1921, p. 12.
טרמולו

טרמולו (באיטלקית: Tremolo; בעברית: רַעֲדוּד) הוא מונח של הוראת ביצוע מוזיקלית ואפקט מוזיקלי שנועד לתת תחושת רעידה. מקורו המונח במילה האיטלקית Tremolo שהיא הטיה של המילה Tremare שפירושה "לרעוד" או "להרעיד". בכלי נגינה מסוימים, אופן הביצוע של טרמולו מתייחס לחזרה מהירה וקצבית על אותו הצליל (כמו למשל בדרדור תוף בזמן הנפת הדגל) או על שני צלילים, לרוב במרווח של סקונדה או של טרצה, אך גם מרווחים גדולים יותר אפשריים (טרמולו במרווח של סקונדה דומה למעשה לטריל). בכלים אחרים ובשירה המונח משמש לתיאור שינוי קבוע וחזרתי בגובה הצליל, שניתן להפקה בעוגב ובגיטרה חשמלית. על אף שהופיע ביצירות של מלחינים אחרים, ההופעה המתווה הראשונה של הטרמולו נמצאת בתפקיד כלי הקשת ביצירה של קלאודיו מונטוורדי משנת 1624, בו הוא מורה על הנגנים להפיק צלילים חוזרים במהירות גבוהה וקבועה. מדיה וקבצים בנושא טרמולו בוויקישיתוף רעדוד, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם ברזני

הרב אברהם ברזני (1899–1973) היה רב, שוחט ומקובל כורדי. אברהם נולד בארביל, שבכורדיסטן, לרב יעקב ברזני בשנת 1899, נצר למשפחת ברזני שהעמידה רבנים ושוחטים בקרב יהודי כורדיסטן במשך כארבע מאות שנים. לפי תעודות ומסורות שבקרב המשפחה היה הרב אברהם הדור ה-22 לשושלת הרבנים. היה חלק מקהילת יהודי ארביל. הוא הוסמך לשוחט ובודק בארביל. בגיל 17, לאחר סמיכתו, בדרכו לארץ ישראל, ירד לבגדאד. שם, באופן שלא תוכנן, נשאר בעקבות התלהבותו ללמוד מפי אחד מגדולי מקובלי התקופה רבי יהודה פתיה. אברהם סיכם בכתוב את שיעורי רבו וזה אף חיתנו עם בת משפחתו. לאחר עלייתו, בשנת 1934, התיישב בשכונת בית ישראל בירושלים ואף לימד יחידים קבלה בכמה מישיבות העיר. היה ידוע ככותב קמיעות וכמקובל מובהק אשר רבים התייעצו עימו ואף למד עם הרב בן ציון אבא שאול והרב סלמאן מוצפי. בירושלים, שימש הרב אברהם כדמות רבנית מרכזית בקהילת הארבילים. השאיר אחריו כתבי יד בקבלה שאבדו. מבין תלמידיו: הרב עזריאל מנצור, ראש מוסדות שובי נפשי. אברהם נישא ללולו, אחייניתו של רבו, המקובל רבי יהודה פתיה. לזוג היה שישה ילדים (2 בנות ו-4 בנים). חמישה מתוך ששת ילדיהם היו חברי לח"י והשתתפו בפעולות חבלה. על פי כמה עדויות כלל המשפחה, כולל זוג ההורים לקחו חלק בכמה פעילויות מחתרתיות כגון הדבקת כרוזים. כך לדוגמה על פי העדות הכינה האם דבק, והאב עזר בהכנת חבילות הכרוזים אותם הדביקו האחים. קרה ובבית המשפחה אף הוסתרו נשק ומבוקשים. אחד מבניו של הרב אברהם, משה ברזני היה אחד מעולי הגרדום. בן נוסף, יחזקאל, נפל גם הוא בעת פעילות מודיעינית כמסתערב בשנת 1956. בן אחר - שאול, שהיה פעיל גם הוא בלח"י שירת במסגרת הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, היה שבוי בידי הגרמנים וחזר ללחימה לאחר שהצליח להימלט מהשבי. אחיו היה רבה של העיר ארביל - יצחק ברזני. משה שבת, ישיבות בגדאד, התהוותן והשפעתן לדורות, כרך ב, ירושלים תשע"ט, עמוד 147. עדותו של אליעזר בן עמי, מכין הפצצה עבור בנו משה, על פגישתו עם הרב אברהם ברזני באתר יוטיוב. ראו: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 47 ליאון לאה לבית ברזני – גלילה | העמותה להנצחת מורשת לח"י ברזני יחזקאל – דניאל | העמותה להנצחת מורשת לח"י ח יפה, בבית הנידון למוות, עיתון הבוקר, 19 מרץ, 1947, עמ' 4
הרשות הלאומית לחקירה ותביעת פשע כלכלי וסביבתי

הרשות הלאומית לחקירה ותביעת פשע כלכלי וסביבתי (Økokrim) היא היחידה המרכזית של משטרת נורווגיה למאבק בפשעים כלכליים וסיבתיים. ליחידה, שנוסדה בשנת 1989, ייש משרד ראשי באוסלו. היחידה היא גם יחידת משטרה וגם רשות תביעה והיא מאורגנת בצוותים רב תחומיים ובראשם תובעים ציבוריים. לכל צוות תחום התמחות ספציפי, כגון שחיתות, פשעי מחשב או הונאה. אתר האינטרנט הרשמי של הרשות הלאומית לחקירה ותביעת פשע כלכלי וסביבתי (באנגלית)
הדיוויזיה ה-224 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-224 (בגרמנית: 224. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית שלחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-3 באוקטובר 1916 בחזית המזרחית ולחמה במהלך קרב קובל, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים בחזית המזרחית, ובכלל זה במתקפת קרנסקי. באוקטובר 1918 עברה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך הקרבות האחרונים של מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה, וב-12 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
סימורידה

סימורידה (שם מדעי: Symmoriida) היא סדרה קטנה של דגי סחוס פרהיסטוריים הקרובים לכימראים המודרניים (מהקבוצה הקדומה כסויי זימים), אף שהמראה שלהם מזכיר כרישים. דגים אלה חיו בימים ובאוקיינוסים של עידן הפלאוזואיקון לפני 382.7–318 מיליון שנה מזמננו ואולי אף שרדו עד הקרטיקון, אך הדבר מצוי במחלוקת מדעית. הסדרה תוארה למדע בשנת 1981. בני הסדרה היו דגים קטנים יחסית, והיו בעלי סנפירים בולטים דמויי-עוקצים מעל גבם ולעיתים גם ראשם. מבנים אלה עזרו לדגים להילחם ביריבים או שאולי שימשו להרחקת טורפים מאיימים כמו הדנקליאוסטיוס. המאובנים של מינים אלה התגלו ברוסיה, מחוז גיפו ביפן וברחבי ארצות הברית, בין השאר במונטנה, אינדיאנה ובאלסקה, וייתכן שנמצאו גם בחלק מאירופה. המאובנים מורכבים בעיקר משרידי עצמות לסת ושיניים. משפחה סימוריים (Symmoriidae) סוג Cobelodus סוג Denaea סוג Symmorium משפחה פלקטיים (Falcatidae) סוג Denaea סוג פלקטוס (Falcatus) סוג Ozarcus סוג Stethacanthulus סוג Cretacladoides? משפחה סטתקנטיים (Stethacanthidae) סוג סטטקנטוס (Stethacanthus) סוג Akmonistion מדיה וקבצים בנושא סימורידה בוויקישיתוף סימורידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אח"י קשת (סער 4.5)

אח"י קשת היא ספינת סער ישראלית מסדרת סער 4.5. היא הושקה בתחילת שנת 1982 בתור הספינה השנייה מדגם נושב (לאחר אח"י רומח), נמסרה לחיל הים ב- 1 במאי 1982 ולאחר כחודשיים השתתפה במלחמת שלום הגליל. בהמשך הוסבה לדגם נירית. היא מהווה חלק מהצי הישראלי מאז 1982. ספינות מסדרת סער 4.5 הן גרסה מוגדלת של סדרת סער 4. היא ארוכה יותר ולכן נושאת חימוש מוגבר. אח"י קשת נבנתה במספנות ישראל בחיפה והושקה שם בתחילת 1982. אורך הספינה הוא 61.7 מטרים והשוקע שלה הוא 2.5 מטרים (8 רגל 2 אינץ'). יש לה ספון יחיד, מבנה עליון קצר שנמצא מעל מרכז הסיפון. תפוסת העומס המלאה היא 488 טון. ההספק הכולל של המנועים הוא 16,000 כ"ס (12,000 קילוואט). אח"י קשת מונעת בעזרת ארבעה מנועי דיזל MTU 16V538 TB93. המהירות המרבית שלה היא 31 קשר; הטווח הפלגה הוא 3,000 מיל ימי (5,600 קילומטרים; 3,500 מיל) במהירות של כ-17 קשר (31 קמ"ש; 20 מייל לשעה) ו-1,500 מיל ימי (2,800 קילומטרים; 1,700 מיל) ב 30 קשר (56 קמ"ש; 35 מייל לשעה). החימוש העיקרי הוא טילים: שני משגרים שעליהם 8 טילי הרפון אמריקאיים נגד אוניות, שניהם מוקמים מאחורי המבנה העל. מאחוריהם עומדים שישה משגרים בודדים של טילי גבריאל סימן 2 מתוצרת ישראל. בנוסף מותקנים בספינה שני משגרי ברק 1 גם הם מתוצרת ישראל המכילים 16 טילים המשוגרים לטווח של עד 10 קילומטרים (6.2 מיל), מה שהופך את החימוש זהה לזה שבאח"י חץ. החימוש המשני מורכב מתותח אוטו מלרה 76 מ"מ, הממוקם מאחור בצריח מסתובב. הספינה חמושה גם בשני תותחי 20 מ"מ אורליקון ועמדות עבור מקלעי M2 בראונינג (אחד כפול או ארבעה). בחרטום חמושה הספינה במערכת נשק הגנתי, Phalanx CIWS. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. מדיה וקבצים בנושא אח"י קשת בוויקישיתוף Saunders, Stephen (2004). Jane’s Fighting Ships 2004-2005. London: Jane’s Information Group Ltd. p. 355. ISBN 0-7106-2623-1. Saunders, Stephen (2009). Jane’s Fighting Ships 2009-2010. London: Jane’s Information Group Ltd. p. 385. ISBN 0-7106-2888-9. Gardiner, Robert; Chumbley, Stephen (1996). Conway’s All The World’s Fighting Ships 1947-1995. Annapolis: Naval Institute Press. p. 193. ISBN 1557501327. Faulkner, Keith (2004). Jane’s Okręty Wojenne Przewodnik Encyklopedyczny (בפולנית). Poznań: Zysk i S-ka. p. 330. ISBN 83-7298-588-X. Sharpe, Richard (1989). Jane’s Fighting Ships 1989-90. London: Jane’s Defence Data. p. 285. ISBN 0-7106-0886-1.
The Collected Recordings – Sixties to Nineties

The Collected Recordings – Sixties to Nineties (בעברית: אוסף ההקלטות - משנות ה-60 לשנות ה-90) הוא אלבום אוסף של הזמרת האמריקאית טינה טרנר אשר יצא ב-15 בנובמבר 1994 על ידי קפיטול רקורדס. אלבום זה מחולק ל-3 דיסקים: הדיסק הראשון הוא אוסף של שירים שלה ושל בעלה לשעבר אייק טרנר במסגרת הצמד שלהם אייק וטינה טרנר. הדיסק השני מכיל ברובו גרסאות כיסוי שטרנר ביצעה במהלך הקריירה שלה ואילו הדיסק השלישי מכיל אוסף של שירים מקריירת הסולו שלה. ישנם מספר שירים אשר מסיבות לא ידועות הושמטו מתוך האלבום. כך למשל התבלטה העובדה כי אין אף שיר מהאלבומים Rough ו-Love Explosion בדיסק השלישי. בנוסף אין גם אף שיר מאלבום הפסקול לסרט "מקס הזועם וכיפת הרעם". מבחינה מסחרית האלבום לא זכה להצלחה כאשר לא דורג בשום מצעד ולא קיבל שום מעמד באף מדינה. מידע על האלבום The Collected Recordings – Sixties to Nineties באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Collected Recordings – Sixties to Nineties באתר AllMusic האלבום The Collected Recordings – Sixties to Nineties באתר Discogs האלבום The Collected Recordings – Sixties to Nineties באתר ספוטיפיי Tina Turner - The Collected Recordings (Sixties To Nineties), Discogs (באנגלית)
ג'ונתן טיילור תומאס

ג'ונתן טיילור תומאס (באנגלית: Jonathan Taylor Thomas;‏ נולד ב-8 בספטמבר 1981) הוא שחקן אמריקאי. התפרסתם בתפקידו כרנדי טיילור בסדרת הטלוויזיה "שפץ ביתך" ברשת ABC, ובתור דיבוב קולו של האריה סימבה בסרט המצויר "מלך האריות". ג'ונתן טיילור וייס (באנגלית: Jonathan Taylor Weiss) נולד בעמק ליהיי (Lehigh Valley) שבקליפורניה. הוריו, קלודין גונסלבס וסטיבן וייס, התגרשו ב-1991. למד שנתיים פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס, ואת שנתו האחרונה למד באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. תומאס הוא בוגר תואר שני מאוניברסיטת קולומביה. מקפיד על אורח חיים צמחוני. את תפקידו הראשון קיבל בגיל 6, כאשר החל לדבב בסדרת הילדים "הרפתקאותיו של פינוקי" (1987) ברשת BBC, שמבוססת על סדרת ספרי הילדים "פינוקי" מאת אריק היל. החל את קריירת המשחק שלו ב-1990, כשגילם את התפקיד של קווין בריידי, בנו של גרג בריידי, בסדרה "The Bradys", ספין-אוף של סדרת הטלוויזיה משנות השבעים "חבורת בריידי". בשנת 1991 הופיע תומאס בשני פרקים בסדרת הסיטקום של פוקס "בצבעים חיים". באותה שנה, לוהק לתפקיד של רנדי טיילור בסיטקום "שפץ ביתך" של רשת ABC. תומאס נשאר עם התפקיד גם בשנות העשרה שלו, אבל עזב את התוכנית ב-1998 כדי להתמקד בלימודים אקדמיים. בשנת 1994 דיבב את סימבה בצעירותו בסרט האנימציה "מלך האריות" של חברת וולט דיסני. בתחילת 2004, לתומס היה תפקיד אורח בתור ג'רמי בסיטקום מבית ABC; "‏8 כללים פשוטים", והופיע בסדרה "סמולוויל" ברשת The WB בתפקיד אורח ב-2002 וב-2004. בשנת 2005, הוא הופיע בדרמת המסתורין "ורוניקה מארס" ברשת UPN. ב-22 במרץ 2013, ביצע הופעת אורח בתור ג'ון בייקר בסיום העונה השנייה של הסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון" של רשת ABC, ושוב בפרק הרביעי של העונה השלישית ב-11 באוקטובר 2013, והתאחד עם טים אלן, אביו הטלוויזיוני מ"שפץ ביתך". ב-10 בינואר 2015, תומאס שוב התארח בפרק ה-12 של העונה הרביעית, הפעם בתור רנדי טיילור, תפקידו מהסיטקום "שפץ ביתך", בפרק הזה שיחק לצד הוריו הטלוויזיוניים, טים אלן ופטרישיה ריצ'רדסון. מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן טיילור תומאס בוויקישיתוף ג'ונתן טיילור תומאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ונתן טיילור תומאס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ונתן טיילור תומאס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ונתן טיילור תומאס, באתר Discogs (באנגלית)
השירות הלאומי לחקירות פליליות

השירות הלאומי לחקירות פליליות (בנורווגית: Kriminalpolitisentralen), המכונה "קריפוס", היא סוכנות מיוחדת של שירות המשטרה הנורווגית שהוקמה בברין, אוסלו בשנת 1959, כיחידה לאומית שנועדה להיאבק בפשע מאורגן וחמור. היא פועלת הן כיחידה מסייעת למחוזות המשטרה, תוך התמקדות מיוחדת בחקירה טכנית וטקטית והן כגוף עצמאי למאבק בפשע מאורגן. הוא משמש כמרכז לשיתופי פעולה בינלאומיים במשטרה, כולל הענקת סיוע לאינטרפול וליורופול. הוא כפוף להנהלת המשטרה הלאומית. הגוף מייצג ארבעה אחוז מכלל כוח המשטרה הנורווגית, ומונה כמעט 500 עובדים. ב-1 בינואר 2005 נקרא שמו של הארגון Nye Kripos ובשמה הרשמי Den nasjonale enhet for bekjempelse av organert and other alvorlig kriminalitet (DNEFBAOAAK). שר המשפטים אמר אז שהשימוש הנפוץ של השם סקוטלנד יארד כסקוטלנד יארד החדש, הופך זאת לטבעי לשנות את השם קריפוס - ל"קריפוס החדשה". עם זאת, בשנת 2006, Nye Kripos הוחלף בחזרה לקריפוס. אתר האינטרנט הרשמי של השירות הלאומי לחקירות פליליות (בנורווגית) (בנורווגית) National Police Directorate (2010). "The Police in Norway" (PDF). p. 15. אורכב מ-המקור (PDF) ב-17 באוגוסט 2012. נבדק ב-17 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה) Nye gamle Kripos. God som gammel etter et år som ny. Her er organisasjonen ingen husker det egentlige navnet på. Nye gamle Kripos. God som gammel etter et år som ny. Her er organisasjonen ingen husker det egentlige navnet på. Nye Kripos blir bare Kripos
קסנקנתידה

קסנקנתידה (שם מדעי: Xenacanthida) היא סדרה של דמויי כריש פרהיסטוריים שהתקיימו במימי סוף הדבון ועד לסוף הטריאס לפני 380 עד 220 מיליון שנה, מה שהופך אותם לבין המינים הבודדים ששרדו את הכחדת הפרם הגדולה. "קרניים" קטנות מעל מצחם או מעל עורפם שימשו, ככל הנראה, להגנה מטורפים. במבנה גופם הם היו דמויי צלופח, חלקם בעלי מפרש גבי בולט, וייתכן מאוד שחיו במים מתוקים. בדומה לשאר הכרישים הם היו טורפים, וניזונו בעיקר מפרוקי-רגליים וצדפות שמחצו בלסתות חזקות, בעלות בליטות מיוחדות לאורך הלסת כדי לאחוז ולמחוץ את הטרף. רובם היו קטנים יחסית אך חלקם עלו על חמישה מטרים. סדרה זו כוללת שלוש משפחות ובתוכם שבעה סוגים בנוסף לסוג Anodontacanthus. סוג ללא מקור Anodontacanthus משפחה Diplodoselachidae סוג Diplodoselache סוג Dicentrodus סוג Hagenoselache משפחה Orthacanthidae סוג אורתקנתוס (Orthacanthus) משפחה Xenacanthidae סוג Plicatodus סוג Triodus סוג קסנקנתוס (Xenacanthus) מדיה וקבצים בנושא קסנקנתידה בוויקישיתוף קסנקנתידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
פרוטוקול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרוטוקול – מסמך המכיל רישום של דיון פרוטוקול – נוהל, רשימת כללים לביצועה של פעילות מסוימת פרוטוקול (דיפלומטיה) – כללי הטקס הדיפלומטיים פרוטוקול תקשורת – כללי תקשורת ברשת מחשבים פרוטוקול קריפטוגרפי – פרוטוקול המשמש לאבטחת תקשורת נתונים ברשת.
אנטוניו רוסלינו

אנטוניו רוסלינו (באיטלקית: Antonio Rossellino;‏ 1427, סטיניאנו – 1479, פירנצה) היה פסל איטלקי בן תקופת הרנסאנס. אנטוניו היה הצעיר מבן חמישה אחים פסלים וסתתי אבן, התחיל את לימודיו אצל אחיו הבוגר ברנרדו רוסלינו, היה תלמיד של דונטלו והצטיין ביצירת תבליטים. ביוגרפיה של אנטוניו רוסולינו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. פרוטומה של ג'ובאני צ'ליני במוזיאון ויקטוריה ואלברט פרוטומה של מתיאו פלמיירי (אנ') במוזיאון הלאומי ברג'לו פרוטומה של יוחנן המטביל הילד בגלריה הלאומית לאמנות (וושינגטון) תבליט ראש של קוזימו דה מדיצ'י על ידי בית המלאכה שלו במוזיאון בודה תבליט של המדונה והילד במוזיאון בודה תבליט של המדונה והילד תבליט של המדונה והילד במוזיאון לתולדות האמנות (וינה) מצבת קבר הקרדינל של פורטוגל בבזיליקה של סן מיניאטו אל מונטה בפירנצה מאת האחים אנטוניו רוסלינו וברנרדו רוסלינו מצבת פרנססקו נוורי בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה סרקופג של מרקולינו אמאני בפורלי מדיה וקבצים בנושא אנטוניו רוסלינו בוויקישיתוף אנטוניו רוסלינו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נאיה בינשטוק

נאיה בינשטוק (נולדה ב-21 בינואר 2001) היא שחקנית ישראלית. בינשטוק נולדה, גדלה והתחנכה ברמת השרון. היא למדה בתיכון רוטברג שבעיר הולדתה, וסיימה במגמה רב תחומית. בין השנים 2017–2019 למדה במכינה לנוער בסטודיו למשחק ניסן נתיב. ב-2020 התגייסה לצבא, ושירתה כשחקנית בתיאטרון צה"ל. ב-2019 ערכה את הבכורה שלה בקולנוע כשכיכבה בסרט "פול גז", בבימויו של קובי מחט, בו גילמה את עמליה. ב-2020 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת הנוער "פלמ"ח", בה גילמה את דמותה של אלינור דסברג. על תפקידה בסדרה זכתה בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. ב-2021 שיחקה בסדרת הנוער של כאן חינוכית "מקיף מילאנו", בה היא מגלמת את נורי. בנובמבר 2020 הצטלמה לסדרת הדרמה "ריקוד האש", שעלתה לשידור במהלך 2022 ב-yes, בה גילמה את שיינא. ב-2022 שיחקה בסרט הקומדיה "עולה לראש" של שלישיית ערוץ הכיבוד, בתפקיד אדל. באותה שנה, היא שיחקה גם בסדרה הקומית "גולדה ומאיר", בתור עמנואל דריקס. בנוסף, השתתפה בסרט הפרודיה הקצר "אשת חיל- סיפורה של גל גדות בהוליווד" שפורסם ביוטיוב, וגילמה בו את דמותה של גל גדות. באותה שנה היא החלה לשחק בהצגה "את שאהבה נפשי" בהבימה בתפקיד תמר. בשנת 2024 היא שיחקה בתפקיד ראשי בעונה השנייה של בלקספייס, בתור נטע זהבי. בשנים 2021–2023 הייתה בזוגיות עם השחקן רן מושיוב, עמיתה לסדרה "מקיף מילאנו". מדיה וקבצים בנושא נאיה בינשטוק בוויקישיתוף נאיה בינשטוק, ברשת החברתית אינסטגרם נאיה בינשטוק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נאיה בינשטוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נאיה בינשטוק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי נעם ברקן, "את תחושת הקיפאון הרגשתי פעם אחת בחיים - לקחתי אותה איתי לדמות": נאיה בינשטוק נחשפת, באתר ישראל היום, 25 ביולי 2024 סמדר שיר, "אמרתי על החיים ועל המוות ועליתי על האופנוע", באתר "ידיעות אחרונות", 3 בנובמבר 2019 הדס בשן, ‏אין לי קטע בכלל. אני עדיין מסתובבת בתחושה שהכל קרה בפוקס, באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2021 בר זגה, רגע אחרי פרידה: נאיה בינשטוק קוטפת קמפיין ליום האהבה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 6 בפברואר 2023
רשימת הנשים (איסלנד)

רשימת הנשים (באיסלנדית: Samtök um kvennalista) הייתה מפלגה פוליטית שפעלה בין השנים 1983–2000. המפלגה שמה בראש מעייניה את הפמיניזם. בשנת 1999 כרתה המפלגה ברית יחד עם עוד שלוש מפלגות אחרות (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הברית העממית והתעוררות לאומית) ובשנת 2000 הריצה המשותפת הביאה לאיחוד מלא בין המפלגות שנקראו הברית הסוציאל-דמוקרטית. יחד עם זאת, אחרי ההחלטה להביא לאיחוד מלא בין ארבע המפלגות, כמחצית מרשימת הנשים עזבה את המפלגה אל מפלגת השמאל הירוק. אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר, מי שהייתה שרת החוץ, ראשת עיריית רייקיאוויק ויושבת ראש הברית הסוציאל-דמוקרטית, התחילה את דרכה הפוליטית ברשימת הנשים. Pamela Paxton, Melanie M. Hughes, Women, Politics, and Power: A Global Perspective, Pine Forge Press, 2007-03-06, ISBN 978-1-4129-2742-0. (באנגלית) Nohlen & Stöver
אריך יאשקה

גנרל אריך יאשקה (בגרמנית: Erich Jaschke;‏ 11 במאי 1890 – 16 באוקטובר 1961) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. יאשקה נולד ב-11 במאי 1890 בדנציג, ובשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-132 (אלזס העילית ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא סופח לגדוד ארטילריית המבצרים ה-9, ולחם עמו במהלך הקרבות בדרגת אובר לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, עיטור צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף יאשקה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט. בפרוץ המלחמה מונה יאשקה לראש המטה של מפקח הרגלים ב-OKH, וב-1 במרץ 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-90, שהיה חלק מהדיוויזיה הממונעת ה-20 ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 באוקטובר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-4 בדצמבר אותה שנה הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-12 בינואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20, עמה לחם במהלך הקרב על לנינגרד, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-10 במרץ 1943 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-55, וב-1 במאי אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בקיץ אותה שנה הוא פיקד על כוחותיו במהלך מבצע קוטוזוב, וב-7 בספטמבר הוא קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-12 באוקטובר 1943 הוא מונה לתפקיד בכיר ב-OKH, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית. ב-30 ביוני 1947 שוחרר יאשקה מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בהמבורג עד מותו ב-16 באוקטובר 1961. מדיה וקבצים בנושא אריך יאשקה בוויקישיתוף אריך יאשקה(הקישור אינו פעיל) באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)