אדוארד וסטון

אדוארד הנרי וסטון (באנגלית: Edward Henry Weston‏; 24 במרץ 1886 – 1 בינואר 1958) היה צלם אמריקני, ממייסדי קבוצת F/64. רוב עבודתו נעשתה באמצעות מצלמה בפורמט גדול בפורמט 8x10 אינץ'. וסטון נולד בהיילנד פארק, אילינוי ב-24 במרץ 1886. ליום הולדתו ה-16 הוא קיבל את מצלמתו הראשונה, קודאק בול'ס איי #2, וכך החל לצלם. המקומות המועדפים עליו לצילום היו הפארקים של שיקגו וחווה שהייתה בבעלות דודתו. וסטון זכה להצלחה מהירה והמוסד לאומנות של שיקגו (CAI) הציג את עבודותיו בתערוכה כבר שנה לאחר מכן, ב-1903. הוא הצטרף לקולג' לצילום של אילינוי. ב-1906 עבר לקליפורניה, שם בחר להישאר ולדבוק בעבודתו כצלם. הוא היה נשוי לפלורה מאי צ'נדלר ונולדו להם ארבעה ילדים: אדוארד צ'נדלר (צ'ן), תיאודור ברט, לורנס ניל (ניל) וקול. ב-1910 פתח את סטודיו הצילום הראשון שלו בגלנדייל, קליפורניה, שם כתב מאמרים על שיטות לא שגרתיות בצילום דיוקנאות למספר מגזינים. ב-1922 עבר מפיקטוריאליזם לצילום טהור, והפך ל"חלוץ הצילום המדויק והחד". נושאי התמונות שלו היו הן אנשים והן עצמים מהטבע, כגון חיות מחוף הים, צמחים ונופים. טינה מודוטי, שותפתו המקצועית (והרומנטית), נהגה ללוות אותו למקסיקו ויצרה עניין רב באמצעי התקשורת. גם בניו שימשו לו בני לוויה נאמנים, וקיבלו מאביהם המנוסה שיעורים בצילום. מאוחר יותר, ברט וקול פצחו בקריירות משלהם בתחום, כמו גם נכדו קים וסטון וניניו כריסטין וג'ייסון. אחרי 1927 צילם וסטון בעיקר עירום, אך לא זנח את צילומי הטבע והנוף. הנרייטה שור הייתה שותפתו בשנות השלושים, והצדפות שציירה שימשו גם בצילומיו. אחרי מספר תערוכות שקיים בניו יורק, הוא הקים ב-1932 את קבוצת F/64, בשיתוף עם אנסל אדמס, וילארד ואן דייק ואחרים. השם F/64 מתייחס לצמצם קטן במיוחד שאיפשר עומק שדה רחב, כך שהתמונות היו חדות גם ברקע וגם בחזית. חלק מהחדות השיג וסטון בכך שלא הגדיל את התמונות, אלא הותיר אותן בגודלן המקורי. הצילום העשיר בפרטים שאימצה הקבוצה ייחד אותה מדרכי הצילום הפיקטוריאליסטיות שהיו עדיין בשיאן אז. ב-1937 הוענקה לווסטון מלגת גוגנהיים, הראשונה שהוענקה לצלם. ב-1939 הוא התחתן עם האסיסטנטית (והדוגמנית) שלו, קריס וילסון, איתה חי מאז 1934. הם התגרשו ב-1945. בשנים האלו הוא זכה לתפקידים בלעדיים ופרסם מספר ספרים, חלקם בשיתוף עם וילסון, כולל גרסה בשילוב תמונות לספר "עלי עשב" של ויטמן. ב-1947 הוא ייצר מספר צילומים צבעוניים עם וילארד ואן דייק. ב-1946 הופיעו מספר כרכים של תמונותיו, בשיתוף עם מבקרת הצילום ננסי ניוהול. המרכז לצילום יצירתי (CCP) באוניברסיטת אריזונה שבטוסון, מחזיק בארכיב מלא של עבודתו. ב-1948, לאחר שחלה בפרקינסון, צילם וסטון את תמונותיו האחרונות בשמורת פוינט לובוס. ב-1952 יצא פורטפוליו עם תמונות מ-50 שנות הצילום שלו, בהדפסת בנו ברט. בין 1955 ל-1956 הדפיסו תחת השגחתו ברט וקול וסטון, בשיתוף עם אשתו של ברט דובי ווארן, 800 מהנגטיבים שצילם, אותם הוא בחר כחשובים ביותר. אדוארד וסטון מת בביתו שבביג סור, קליפורניה ב-1 בינואר 1958, כשהיה בן 71. במהלך חייו ניהל מערכות יחסים ואף התחתן בעיקר עם צלמות ומודליות עירום חלוצות, נולדו לו 5 בנים ממערכות יחסים אלו. "בשביל החובבנים הצילום הוא יצירה-מחדש, בעוד בשביל המקצוענים הוא עבודה, עבודה קשה, לא משנה עד כמה מהנה היא עשויה להיות." "המצלמה צריכה לשמש כדי להקליט חיים, כדי להציג את התמצית והתוכן האמיתיים של הנושא, אם יהיה פלדה מצוחצחת או בשר רוטט." "אני לא מאמין שקיבלתי ערכים כלשהם בבית הספר, מלבד הרצון למרוד." "אני רוצה שהיופי הבוטה, שנקלט בכזה דיוק בעדשה, יוצג ללא ההתערבות של האומנותיות." "המצלמה רואה יותר מהעין." מדיה וקבצים בנושא אדוארד וסטון בוויקישיתוף האתר המשפחתי (באנגלית) אדוארד וסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדוארד וסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדוארד וסטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד וסטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד וסטון, באתר Discogs (באנגלית)