אלעד זרט

אלעד זרט (נולד ב-27 בנובמבר 1983) הוא סופר, משורר, עיתונאי, עורך, מבקר תרבות וחוקר ספרות ישראלי. עורך מוסף "ספרות ותרבות" של ידיעות אחרונות ומרצה בחוג לתקשורת במכללת ספיר. זרט ערך את סדרת השירה של הוצאת עם עובד. אלעד זרט נולד ב-1983 בקריית אתא. למד בבית הספר לקציני ים עכו, סיים לימודי עתודה ושירת כצוללן בשייטת הצוללות (שייטת 7). הוא בעל תואר ראשון בספרות ופילוסופיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני בספרות עברית עם התמקצעות בספרות יידיש. מחקרו עוסק במוטיבים פילוסופיים ביצירתו של הסופר יצחק בשביס-זינגר. זרט ובת-זוגו, האומנית מייקה אלרוולד, מתגוררים בתל אביב עם שתי בנותיהם. זרט החל לעבוד בעיתון "ידיעות אחרונות" בשנת 2009. הוא שימש עורך בדסק החוץ, עורך המוסף היומי "24 שעות" ועורך מוסף "ספרות ותרבות" ב-"7 לילות". במקביל לכך סיקר את תחום הספרות וערך מוספים ספרותיים שקובצו לאנתולוגיות. זרט כתב תחקירים ומאמרי דעה בנושאים שונים, ובהם תרבות, משבר האקלים, צער בעלי חיים, טבעונות, ממצאים ארכיוניים (כגון המכתבים האבודים של משפחת דיין והשירים הגנוזים של לאה גולדברג). הוא כותב טור שבועי על משבר האקלים במוסף "ממון שישי" של "ידיעות אחרונות". ראיין את גדולי הסופרים בישראל ומחוצה לה, ובהם דויד גרוסמן, אברהם ב. יהושע, אורלי קסטל-בלום, צרויה שלו, מאיר שלו, יהושע קנז, מרגרט אטווד, מייקל שייבון, ג'ונתן פרנזן, יו נסבו, ארי דה לוקה ופול אוסטר, נתן זך וחיים גורי. בשנת 2011 ייסד את מדור השירה של "ידיעות אחרונות", "שיר ביום", שבו הוא מפרסם מדי שבוע שירים שנכתבו בעברית לצד שירים מתורגמים. בשנת 2017 מונה לעורך סדרת השירה של הוצאת עם עובד והוציא בין היתר את ספריהם של יותם ראובני, מיטל נסים, שחר מריו מרדכי ואהרן שבתאי. זרט ערך גם מבחר מקיף ראשון של שירת שבתאי. בספר זה, שראה אור ב-2021, מובאים הספרים 'קיבוץ' ו'פריז' בשלמותם, קטעים נרחבים מ'חדר המורים', מ'שבע פואמות', מ'ארצנו', מ'שמש שמש' ומ'טניה', וכן קטעים מספרו האחרון של שבתאי בעריכתו של זרט, 'פתחתי דלת, ועמדת שם'. כן כונסו בספר כתשעים שירים חדשים שנכתבו בשנת הקורונה. מאז 2018 ובמשך שנתיים פרסם זרט מדי שבוע ביקורות על ספרי פרוזה ושירה במוסף "מסלול" של "ידיעות אחרונות". עם כניסתו לתפקיד עורך הספרות בידיעות אחרונות, בשנת 2021, ייסד זרט את מוסף "ספרות ותרבות", שגדל והפך למוסף עצמאי, מהבולטים בארץ. בשנת 2018 שימש זרט חבר בוועדת השופטים לפרס ברנר ובשנת 2022 היה חבר בוועדת השופטים לפרס ביאליק. בשנת 2020 יצא ספר השירים הראשון שלו "שומדבר לא ישתווה" בהוצאת אפיק, וזכה לשבחי הביקורת. הספר זכה למענק קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. בביקורת שפורסמה במוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ", כתב אילן ברקוביץ': "אלעד זרט מצליח לשלב בשירתו בין מסורת וחידוש באופן פורץ דרך. שירתו הניאו־רומנטית ביסודה, האינטלקטואלית והחכמה במהותה, לא הופכת את בשר השפה על פניו אלא מטפלת בבשר השיר ובמציאות והדמיון, במבדה ובריאליה, בדרך חדשנית ויפה [...] זהו ספר שירים אמיץ ופתיחת דרך מרשימה ביותר למשורר הצעיר". בשנת 2023 הוציא לאור שני ספרים נוספים — רומן ביכורים "המשלוח", וספר שירה שני "העגל ושירים אחרים" בהוצאת ידיעות ספרים. "המשלוח", רומן עלילתי בדיוני, המתרחש בשנת 2061, ושבמרכזו עומד אדם בן קולמן, ימאי לשעבר, למשפט על שירותו כקצין מכונות בארגו — אוניית משא שהובילה עגלים וטלאים לשחיטה מאירופה ומאוסטרליה. בביקורת שפורסמה במוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ", כתבה אגי משעול: "'המשלוח' הוא ספר הפרוזה הראשון של אלעד זרט, המתגלה כאן כמספר רב־כישרון. אי־אפשר להפסיק לקרוא את הרומן טורד המנוחה הזה... 'המשלוח' ו'העגל' מעמידים את אלעד זרט בשורה ראשונה של כותבים שיצירתם מדבבת את האילמים והשקופים שבתחתית הסולם, אלה שקולם לא נשמע. בין הכותבים דרור בורשטיין, מאיה ויינברג, איל מגד, רון דהן, סבינה מסג, חן ישראל קלינמן והעיתונאית ארנה רינת שלא מניחה לנו להעלים עין מהעוולות. אבל הכוונה, כך נדמה לי, היא שאנשים יקראו את הספר כיצירה המדברת לא רק על בעלי החיים אלא על הקלות שבה אפשר להסתתר מכוסי עיניים מאחורי וילון"[1]. נורית גרץ על "המשלוח": "אלעד זרט מצליח לתאר סוגיות גדולות ומורכבות הנוגעות לטבע האדם, דרך החוויה של גיבור הספר אדם בן קולמן. ברומן יש תערובת פרדוקסלית של הזדהות, הבנת הכאב ואכזריות ביחד, וזה הכוח של הספר הזה. ספר שמכה בבטן ובלב". בביקורת שפורסמה בכתב העת עתון 77, כתבה לאה ענבל: ".... שני ספרים אלה הם כתב האשמה הנורא ביותר שקראתי מעודי נגד התעללות בבעלי חיים. 'המשלוח' הוא מסע רדוף גוויות, נהרות דם, אכזריות, צחנת מוות וצואה. פירוט מדוקדק שמקיא מתוכו העד שהוא לא סדיסט, לא מפלצתי, לא שונא חיות, לא תומך בהרג מסיבות פרקטיות ואסתטיות; הוא פשוט אחד מני רבים שעושים את "זה" אפשרי. "אני מצלמה" מעיד כריסטופר אישרווד ב'פרידה מברלין'. בן קולמן אינו מצלמה, הוא עין ופה ונקודת מבט רחבה על התופעה, עין של שותף למעשי-רצח שרואה את כל שדה הקטל ואת הפיכת המוות לתעשייה. הוא עד שלעיתים אף מגלה קור רוח למעשים נתעבים, במסע מעורר חלחלה, גועל ותיעוב ואי יכולת הבנה של המוח האנושי איך דברים כאלה יכולים להתרחש. זרט לא נופל למלכודת קיטש ומוות צפויה, ואינו יוצר משיכה זולה לזוועות, לגופות, לדם, לסחי ולטינופת או רצון להתפלש בהם. אלא הוא מעלה נושאים למחשבה, רבים ועמוקים – תוך התכתבות מרתקת עם האפוס ההרואי של המיתולוגיה היוונית, עם קלסיקה כמו מובי דיק, עם כתבי לואי פרדיננד סלין והמרקיז דה סאד, עם "הארורים" של ויסקונטי ועם 'סאלו או 120 הימים של סדום' של פאוזוליני. "אלה לצד אמנות של הכתיבה, ומבנה מדויק מעלים תוצאה שלא דומה לשום דבר מוכר; וכול זאת עם חשיפה של נפש 'בנאלית' של התליין – אדם חושב, בעל רגשות, בעל יצרים, שעלולים לחוש כלפיו אמפתיה, אך זה הדבר שהקורא מסרב לו, ושהגיבור מעודד את הקורא לסרב לו. התיאורים הם מפורטים ומזוויעים אך אין בהם הלהטת יצרים. אין בהם גם בקשת סליחה ואין מתן מחילה או פטור מאחריות. חנה ארנדט כתבה 'הצרה עם אייכמן הייתה בדיוק שרבים כל כך היו כמותו, ושרבים מהם לא היו סוטים ולא סדיסטיים אלא נורמליים עד אימה. וזוהי נורמליות מבעיתה כי משתמע ממנה כי הפושע מבצע את פשעיו בנסיבות המונעות ממנו כמעט כל אפשרות לדעת או להרגיש שהוא עושה עוול'. הסופר אהרן אפלפלד כתב לעומת זאת כי הרוע אינו בנאלי, להפך, הוא צבעוני, מלא חיות וכושר המצאה, והוא מרתק במיוחד. ... זרט מפנה לספר 'נוטות החסד' – סיפורו של קצין נאצי בדיוני שהיה מעורב ברצח המונים. הצגת הנאציזם בספר זה היא עירוב בין עולם בירוקרטי, הפועל למען מטרות ברורות באופן רציונלי, אם גם בלי מעצורים מוסריים, לבין עולם ספוג במיתוסים, שנאות פתולוגיות ויצרים אפלים. מצד אחד הדייקנות, ההסתמכות על המדע, מילוי הוראות בקפידה, ומצד אחר שורשים אפלים, מיתולוגיות, דמונים ושאלות העוסקות בנפש האנושית. כל זאת מתוך תודעת הרוצח. ריאליזם חריף, כאוס ורצחנות מצויים גם בספריו של זרט המעניק לרוצח כלי ספרותי רב עוצמה של מספר בגוף ראשון, והמנסה להמחיש איך נראה העולם של הרוצחים מבפנים. האתגר כמובן, הוא עצום: להראות כיצד אדם רגיל (כלומר אנחנו) הופך מאזרח סביר לרוצח-בשירות. שני הספרים של זרט אינם קלים לקריאה בשל הדחיסות, כמויות המידע והעוצמה, אבל הם סוחפים, מרתקים, מזוויעים, דוחים, מפעימים ומהממים – הכול בעת ובעונה אחת". בשנת 2024 נבחר "המשלוח" כאחד מבין שלושת המועמדים הסופיים לפרס ברנשטיין בסוגת רומן עברי מקורי. שיריו וסיפוריו התפרסמו בכתבי עת שונים, ובהם "מאזנים", "עתון 77" ו"המוסך". בעיר ההגירה / יותם ראובני (2019). פתחתי דלת ועמדת שם / אהרן שבתאי (2019). לא אבודה בקריון / מיטל נסים (2020). שפת הנהר / ריקי דסקל (2021). אהרן שבתאי — מבחר ושירים חדשים 2021-1966 / אהרן שבתאי (מבחר ראשון ומקיף של שירת אהרן שבתאי). אבא מחזיק תינוק / תום הדני נוה (2022). עבור את הלילה בלוע האש / שחר־מריו מרדכי (2022). רקוויאם / אהרן שבתאי, הוצאת הבה לאור ודחק, 2024 שומדבר לא ישתווה (שירה) / הוצאת אפיק (2020) העגל ושירים אחרים (שירה) / ידיעות ספרים (2023) המשלוח (רומן) / ידיעות ספרים (2023) מדיה וקבצים בנושא אלעד זרט בוויקישיתוף אלעד זרט, ברשת החברתית פייסבוק אלעד זרט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נורית גרץ, "ספר שמכה בבטן ובלב": פרופ' נורית גרץ ממליצה על הספר 'המשלוח' של אלעד זרט, שמצליח לדון במעשיו של האדם: "תערובת פרדוקסלית של הזדהות, הבנת הכאב ואכזריות", רבקה מיכאל 103fm, אוגוסט 2023 גואל פינטו, שני ספרים חדשים לאלעד זרט, כאן תרבות, 5 בספטמבר 2023 ציפי גון גרוס, ראיון על המשלוח והעגל, ספרים רבותיי ספרים, 1 בספטמבר 2023 גבי גזית, מראיין את אלעד זרט, ב-103fm, ‏20 בינואר 2016 אלעד זרט מספר על "שומדבר לא ישתווה", בתוכנית "ספרים סופרים ומה שביניהם", ברדיו קס"ם, דרך אתר Youtube, ‏1 ביולי 2020 שלומי חתוכה מראיין את אלעד זרט, ב"ברית מילה", כאן תרבות, 20 ביולי 2020 נבו שפיר, יואב גלבוע, ‏שירה זה לא נורא: משחק פינג פונג מסעיר בין מציאות לחלום, באתר מעריב אונליין, 2 באוגוסט 2020 מילים בודדות - סופרים שונים, באתר www.e-vrit.co.il אלעד זרט, "הבית עצוב, הילדים הקטנים שואלים איפה אבא, משה מתהלך בשפתיים מהודקות", באתר "ידיעות אחרונות", 8 בינואר 2019 אבן חושן, באתר www.evenhoshen.co.il אלעד זרט, "עכשיו אני חולה. אני כל כולי במחלה, וזה כבד עליי מאוד. אני מקנא במתים", באתר ynet, 12 בפברואר 2021 אלעד זרט, "להיות סופר זה כמו להיות צייד נאצים. זה מקצוע שאין לך בו אופק. זה ייגמר מתישהו", באתר ynet, 25 במרץ 2022 אלעד זרט, "אם נתניהו היה ראש הממשלה בקום המדינה, לא הייתה מדינה", באתר "ידיעות אחרונות", 1 במרץ 2017 אלעד זרט, הערות עריכה מעמוס עוז: כך כתב יהושע קנז את היצירות שלו, באתר ynet, 8 באוקטובר 2021 אלעד זרט, "מרגרט היא מלכה אמיתית, בא לי לקוד בפניה", באתר "ידיעות אחרונות", 3 ביוני 2015 אלעד זרט, "קושנר הוא חיית המחמד היהודית של טראמפ. היו סייענים כאלה גם במחנות המוות ובגטו", באתר "ידיעות אחרונות", 6 ביוני 2017 אלעד זרט, ושלא יהיה פה אף ציוץ!, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בפברואר 2017 אלעד זרט, פול אוסטר: "הכתיבה הייתה הכרחית עבורי, היא החזיקה אותי בחיים. זה נכון גם עכשיו", באתר ynet, 2 בספטמבר 2022 אלעד זרט, "מי שעבר את כל המאה ה-20 לא יכול להיות אופטימי": הריאיון שלא פורסם עם נתן זך, באתר ynet, 5 בנובמבר 2021 אלעד זרט, חיים, כמשל, באתר "ידיעות אחרונות", 5 באפריל 2017 אילן ברקוביץ', משורר בשטח | העגורים נסקו והמשורר נרצח, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2020 אילן ברקוביץ', משורר בשטח | העגורים נסקו והמשורר נרצח, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2020 המשלוח - אלעד זרט | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il העגל ושירים אחרים - אלעד זרט | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il נורית גרץ: ספר שמכה בבטן ובלב | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין 77iton, גליון 433, באתר עיתון 77, ‏2023-11-21 פרס ברנשטיין | שבוע הספר העברי, באתר Shvuahaseferhaivri (באנגלית) שירים / אלעד זרט -, ‏2020-04-04 עתון 77, שירים מאת אלעד זרט בעתון 77 אלעד זרט, קורדליה, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 14.06.2018 הוצאת ספרים עם עובד, עם עובד - בעיר ההגירה / יותם ראובני, באתר www.am-oved.co.il הוצאת ספרים עם עובד, עם עובד - פתחתי דלת, ועמדתְ שם / אהרן שבתאי, באתר www.am-oved.co.il הוצאת ספרים עם עובד, עם עובד - לא אבודה בקריון / מיטל נסים, באתר www.am-oved.co.il עם עובד - שפת הנהר / ריקי דסקל, באתר www.am-oved.co.il עם עובד - מבחר ושירים חדשים 2021-1966 / אהרן שבתאי, באתר www.am-oved.co.il עם עובד - אבא מחזיק תינוק / תום הדני נוה, באתר www.am-oved.co.il עם עובד - עבור את הלילה בלוע האש / שחר־מריו מרדכי, באתר www.am-oved.co.il אלעד זרט / שומדבר לא ישתווה: בהוצאת אפיק – ספרות ישראלית, באתר אפיק אגי משעול, כל יום הוא טרבלינקה, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2023