laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אקה טקשלאשווילי

אֶקָה (אקטרינה) טקֶשֶלאשווילי (בגאורגית: ეკა ‏(ეკატერინე) ‏ტყეშელაშვილი; נולדה ב-23 במאי 1977) היא משפטנית ופוליטיקאית גאורגית, וממאי 2008 שרת החוץ של גאורגיה. טקשלאשווילי נולדה בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בחוג למשפט בינלאומי ויחסים בינלאומיים. משם עברה ללמוד אוניברסיטת נוטרדאם בארצות הברית וקבלה תואר מוסמכת במשפטים (LLM). מאוקטובר 1997 ועד ספטמבר 1999 היא עבדה במרכז למחקר ואנליזה במשרד החוץ של גאורגיה. מינואר 1998 ועד סוף דצמבר 1999 היא עבדה בוועדה הבינלאומית של הצלב האדום (ICRC) כמשפטנית. לאחר מכן מיוני ועד נובמבר 2001 היא עבדה כפרקליטה בוועדה המשפטית לזכויות האדם בניו יורק. במאי 2005 היא חזרה לגאורגיה לעבוד בצלב האדום כפרקליטה ומונתה לסגנית מנהל הצלב האדום בגאורגיה, עד לסוף ינואר 2004. בפברואר 2004 קיבלה טקשלאשווילי את תפקיד סגנית שר המשפטים, התפקיד הפוליטי הראשון שלה. בספטמבר 2005 היא מונתה לסגנית שר הפנים הגאורגי, לאחר מכן במאי 2006 היא מונתה לתפקיד יושבת ראש בית-דין לערעורים של גאורגיה, עד לסוף יולי 2007. ב-1 באוגוסט של אותה שנה ועד לסוף ינואר 2008 היא כיהנה כשרת המשפטים של גאורגיה, ומונתה לאחר מכן לתובעת הכללית של גאורגיה, האישה הראשונה בגאורגיה בתפקיד זה. ב-5 במאי של אותה שנה מונתה טקשלאשווילי לתפקיד שרת החוץ של גאורגיה, האישה השנייה בגאורגיה בתפקיד זה לאחר סלומה זוראבישווילי. במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטרה טקשלאשווילי, ב-15 בדצמבר, מתפקידה יחד עם שר ההגנה דוד קזרשווילי ושר החינוך. מחליפה של טקשלאשווילי יהיה סגנה גריגול ושאדזה (გრიგოლ ვაშაძე) ‏. אקה טקשלאשווילי, באתר משרד החוץ של גאורגיה, (באנגלית) ‏מונתה תובעת ראשית חדשה, 31.1.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית) ‏תובעת ראשית הופכת לשרת החוץ, 5.5.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית) גאורגיה: שרי החוץ וההגנה פוטרו, באתר ynet, 5 בדצמבר 2008
אוסאס, מלך אקסום

אוסאס (מבוטא גם כאוסאנה) היה מלך אקסום במאה ה-5. הוא ידוע בעיקר מהמטבעות שטבע במהלך שלטונו. מאחר שמטבעות הזהב של מלך זה דומים לאלה של המלך כלב מאנרו-האי טוען שיכול להיות שאוסאנה הוא בעצם שם אחר של טאזנה, אשר מתואר הן במסורת האתיופית והן על מטבעותיו של כלב, כאביו של כלב. מדיה וקבצים בנושא אוסאס, מלך אקסום בוויקישיתוף S. C. Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity (Edinburgh: University Press, 1991), pp. 84, 88. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסיבת רווקות

בתרבות המערבית, מסיבת רווקות (באנגלית: Bachelorette party (ארצות הברית), Hen night (הממלכה המאוחדת, אירלנד ואוסטרליה) או Bridal shower) היא מסיבה הנערכת לכבוד כלה לפני נישואיה. תוכני מסיבת הרווקות דומים לתכני מסיבת הרווקים, אשר שורשיה במנהג לפיו חבריו של החתן לעתיד ערכו לכבודו ארוחת ערב זמן קצר לפני חתונתו. המשתתפות במסיבה הן בדרך כלל נשים בלבד, לרוב ממעגל החברות הקרובות ביותר של הכלה לעתיד. על אף שמה, אין חובה שכל החברות יהיו רווקות בעצמן. המנהג לערוך מסיבה לכבוד הכלה לעתיד קיים בתרבויות שונות. מסיבה שעיקרה קבלת מתנות מחברותיה של הכלה הייתה נהוגה בארצות הברית משנות ה-20 של המאה ה-20 ונקראה Bridal Shower הגרסה המערבית המודרנית הכוללת שתיית אלכוהול ותכנים מיניים התפתחה בעקבות המהפכה המינית של שנות ה-60, המשמעות התרבותית של מסיבת הרווקות קשורה במידה רבה לרמת השוויון בין המינים. מסיבות הרווקות היו נדירות יחסית לפחות עד שנות ה-90. בעשור הראשון של המאה ה-21 נסקה הפופולריות של מסיבת הרווקות וסקר שנערך בארצות הברית ב-2003 העלה כי 94% מהכלות היו מעוניינות במסיבה כזו. המשתתפות במסיבה הן בדרך כלל נשים, לרוב רק החברות הקרובות ביותר של הכלה לעתיד, ולעיתים גם השושבינות (Bridesmaids). בדרך כלל מאורגנת מסיבת הרווקות על ידי אחת או יותר מן החברות הקרובות של הכלה ביום שישי או שבת כמה שבועות לפני החתונה. לעיתים הכלה עשויה להיות שותפה לתכנון, למרות שבאופן רשמי אינה אמורה לעשות זאת. לעיתים קרובות המסיבות נערכות בבתים פרטיים, בסגנון של מסיבת קוקטייל, המספק למשתתפות הזדמנויות לשוחח או לתת עצות אינטימיות לכלה לעתיד. ישנן מארחות המארגנות מסיבה בה האורחות נהנות מטיפולי ספא, שיעור בישול וכדומה. מסיבות מסוימות מתקיימות במקומות ציבוריים, כגון מסעדה או בר. ישנן גם מסיבות הכוללות טיולים ליעדים נבחרים כגון לאס וגאס. לעיתים תעדיף המארגנת לערוך פיקניק בשעות היום או טיול מאורגן במקום ארוחת ערב או בילוי לילי. מסיבת רווקות כוללת לרוב שתייה לשוכרה וזוהי הזדמנות מיוחדת בה הנורמות החברתיות מאפשרות לנשים להשתכר בפומבי. צריכת האלכוהול המרובה מאפשרת שחרור ממוסכמות ועיסוק מוחצן במין באופן המזוהה סטראוטיפית עם גבריות. שתיית האלכוהול מאפשרת לכלה פריקת מתח במהלך התקופה הלחוצה של ההכנות לחתונה במהלכן היא אמורה להפגין אופטימיות ולא לבטא חרדות מהנישואין. עבור האורחות האלכוהול משחרר עכבות ומשמש כ"תרוץ" להצדקת התנהגות מינית משוחררת. חברות רבות בארצות הברית מוכרות מוצרים אשר מיועדים למסיבת רווקות, לרבות חבילות משחקים מיוחדות, הזמנות מודפסות, קישוטים ואביזרים נלווים. קיימים מאות אתרי אינטרנט המספקים "רעיונות" או "הצעות" עבור מסיבות הרווקות, בניסיון למכור את מוצריהם או שירותיהם. מסיבת רווקים חינה שבת כלה מדיה וקבצים בנושא מסיבת רווקות בוויקישיתוף יורם שורק, מי המציא את מסיבת הרווקות?, במדור "דברים שיורמים יודעים", באתר ארכיון האינטרנט (במקור, מאתר "nana10‏") אלון הדר, בדרך לחתונה עוצרים במיקונוס, באתר "ידיעות אחרונות", 19 ביוני 2019 :Diane Tye & Ann Marie Powers; GENDER, RESISTANCE AND PLAY: BACHELORETTE PARTIES IN ATLANTIC CANADA; Women’s Studies International Forum, Vol. 21, No. 5, pp. 551–561, 1998 Beth Montemurro, Something Old, Something Bold: Bridal Showers And Bachelorette Parties, Rutgers University Press, 2006 : Beth Montemurro & Bridget McClure; Changing gender norms for alcohol consumption: social drinking and lowered inhibitions at bachelorette parties; Sex Roles Volume 52, Issue 5-6, March 2005, Pages 279-288
פונקציה חלקית

במתמטיקה, פונקציה חלקית (באנגלית: Partial function) מתחום X {\displaystyle X} לטווח Y {\displaystyle Y} היא יחס בינארי בין X {\displaystyle X} ל- Y {\displaystyle Y} , המקיים את התנאי של "חד ערכיות", כלומר: לכל איבר x {\displaystyle x} בקבוצה X קיים לכל היותר איבר אחד y {\displaystyle y} בקבוצה Y {\displaystyle Y} כך שהזוג ( x , y ) {\displaystyle (x,y)} שייך ליחס. אם לכל איבר x {\displaystyle x} בתחום קיים בדיוק איבר אחד y {\displaystyle y} בטווח כך שהזוג ( x , y ) {\displaystyle (x,y)} שייך ליחס, אז היא נקראת פונקציה שלמה, או בפשטות: "פונקציה". לדוגמה, f ( x ) = x {\displaystyle f(x)={\sqrt {x}}} מ- R {\displaystyle \mathbb {R} } ל- R {\displaystyle \mathbb {R} } היא פונקציה חלקית, כי התחום שלה מכיל את כל המספרים השליליים, אשר לא מוגדרים עבור פוקנציית השורש הריבועי. לכן f {\displaystyle f} אינה פונקציה שלמה. אולם f ( x ) = x {\displaystyle f(x)={\sqrt {x}}} מ- R + {\displaystyle \mathbb {R} ^{+}} ל- R {\displaystyle \mathbb {R} } היא פונקציה שלמה, כיוון שהיא מוגדרת לכל x {\displaystyle x} ששייך ל- X {\displaystyle X} . מדיה וקבצים בנושא פונקציה חלקית בוויקישיתוף פונקציה חלקית, באתר MathWorld (באנגלית)
זכריה (כהן)

זכריה (ביוונית: Ζαχαρίας, זַכַרִיאַס) היה אביו של יוחנן המטביל, וקרוב משפחה של ישו. על פי הבשורה על-פי לוקאס, זכריה היה כהן ממשמרת אביה, השמינית בסדר משמרות הכהונה בבית המקדש השני, בתקופת שלטונו של המלך הורדוס. זכריה היה בעלה של אלישבע - אף היא ממשפחת כהונה. על פי ספרי האוונגליון אלישבע וזכריה היו צדיקים אולם לא נולדו להם ילדים. לוקאס מספר כי שניהם היו באים בימים ואלישבע הייתה עקרה. בעת הקטרת קטורת הסמים במקדש על מזבח הזהב הופיע בפני זכריה מלאך אשר בישר לו כי ייוולד לו בן והוא יקרא לו בשם "יוחנן", וכי אותו ילד יבשר על בואו של המשיח. בשל גילם המופלג שלו ושל אשתו פקפק זכריה בדברי המלאך, וביקש אות מהמלאך להראות שאמת בנבואה. בתגובה, הזדהה המלאך כגבריאל והעניש את זכריה על ספקנותו בכך שהפך אותו לאילם עד היום שבו תתגלה לכל נכונות הנבואה. זכריה יצא מן המקדש ולא יכול היה לברך ולכן הבינו הנוכחים במקדש כי הפך אילם לאחר התגלות של מלאך. בשובו לביתו הרתה אלישבע. במהלך ההיריון ביקרה אותה מריה שהייתה באותה עת בהיריון עם ישו. "הביקור" נחשב לאחד האירועים בחיי ישו, ומצוין בכנסיית הביקור בעין כרם (הממוקמת במקום בו, על פי האמונה הנוצרית, ניצב בית הקיץ של אלישבע וזכריה), ובכנסיות רבות ברחבי העולם הנקראות על שם הביקור. שמונה ימים לאחר הולדת בנם, במהלך טקס ברית המילה חברי המשפחה אמרו שיקראו לילד על שם האב - זכריה, אולם אלישבע התנגדה ודרשה שלבן יקרא בשם "יוחנן". זכריה, שהיה אילם, כתב על לוח "שמו יהיה יוחנן" ובאותו הרגע חזרה לו יכולת הדיבור, והוא נשא את תפילת הבנדיקטוס. בבשורה על פי יעקב מסופר שכאשר הורה המלך הורדוס על טבח התמימים (טבח הילדים שנולדו באזור בית לחם), זכריה סירב לגלות היכן מסתירה אלישבע את בנו ולכן נרצח על ידי חיילי הורדוס בחצר בית המקדש. המסורת הנוצרית מקשרת בין זכריה אבי יוחנן לבין זכריה בן יהוידע, שהיה אף הוא כהן שנרצח בחצר בית המקדש (אירוע המוזכר גם בבשורה על-פי מתי). זכריה ואלישבע מוגדרים על ידי הכנסייה הנוצרית הקתולית כקדושים, ויום חגם הוא ה-23 בספטמבר. בכנסייה הלותרנית יום חגם מצוין ב-5 בספטמבר וכך גם בנצרות האורתודוקסית. שמותיהם של זכריה ואלישבע מוזכרים בחלק מהמיסטריות של הכנסייה האורתודוקסית כחלק מתפילות טקס הנישואים וטקס ההכתרה. בכנסייה היוונית אורתודוקסית מצוין יום חגם של זכריה ואלישבע ב-24 ביוני. הארמנים מאמינים כי שרידי גופתו של זכריה נמצאים במנזר גאנדזסאר בנגורנו קרבאך. זכריה (בערבית: زكريا - נהגה "זכריא") נחשב לקדוש גם באסלאם מאחר שיוחנן המטביל (יחיא אבן זכריא), הנזכר בסורת מרים, ה-19 בקוראן, נחשב אף הוא לאחד מנביאי האסלאם. זכריה הוא זה שטיפל במרים אמו של ישו, יוחנן בישר בביאת המשיח דבר שלא מצא חן בעיני אנשי דת "חכמי דת" אשר בתגובה גרמו להריגתם של שניהם. אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 197–198, מסת"ב 978-965-566-137-8 זכריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הברית החדשה, הבשורה על-פי לוקאס, פרק א', פסוקים 5–7. הברית החדשה, הבשורה על-פי לוקאס, פרק א', פסוקים 12–17. הברית החדשה, הבשורה על-פי לוקאס, פרק א', פסוקים 18–22. הברית החדשה, הבשורה על-פי לוקאס, פרק א', פסוקים 57–79. הברית החדשה, הבשורה על-פי מתי, פרק כ"ג, פסוק 35. הקוראן, סורה 19: חזון מרים.
זכריה הכהן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... זכריה בן יהוידע – נביא וכהן גדול בתקופת יואש מלך יהודה זכריה (כהן) – אביו של יוחנן המטביל על פי הברית החדשה מארי זכריה הכהן – דיין בבית הדין בצנעא במאה ה-17 הרב זכריה הכהן – רבן של המושב נהלל ושל תנועת המושבים
ללוב

ללוב (בפולנית: Lelów, ביידיש: לעלאָוו) הוא כפר בדרום פולין. נודע בתרבות היהודית כערש חסידות לעלוב. בשנת 2008 התגוררו בכפר כ-2,127 תושבים. מוזכר לראשונה במסמך מ-1193. בכפר התגורר הרב דוד בידרמן, מייסד חסידות לעלוב, שנודע כ"רבי דוד מלעלוב". בכפר גם מצוי אוהל קברו של הצדיק, אליו מגיעים אנשים להתפלל - בייחוד ביום פטירתו ז' בשבט. בכפר התקיימה קהילה יהודית ותיקה עד לכיבוש הנאצי ב-4 בספטמבר 1939. באותו היום, הוורמאכט כבש את הכפר, הוציא להורג 16 מתושביו, שרף את כנסיית סן-מרטין ואת בית הכנסת של היישוב, אז החלה השמדת יהודי המקום. ארצות הברית אלנטאון, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא ללוב בוויקישיתוף האתר הרשמי של עיריית ללוב (בפולנית) "ללוב", באתר השטעטל הווירטואלי ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישיבת תורת אמת (חב"ד)

ישיבת תורת אמת היא ישיבה ותיקה בארץ ישראל המשתייכת לחסידות חב"ד. בגלגולה הראשון נוסדה הישיבה בחשוון תרע"ב בחברון בשליחות האדמו"ר שלום דובער שניאורסון מחב"ד, כסניף של ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. הישיבה שכנה בבית רומנו. בראשות הישיבה עמד הרב שלמה זלמן הבלין, שבא ארצה עם שבעה מתלמידי ישיבת תומכי תמימים שבעיירה לובביץ' שברוסיה הלבנה, בהם יחזקאל פייגין, וגם מארץ ישראל בהם יצחק אביגדור אורנשטיין. הישיבה נהייתה חלק מרשת ישיבות תומכי תמימים. בשנת תרע"ד, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נאלצו רוב אנשי הישיבה, שהיו נתינים רוסים, לעזוב את הארץ, שנשלטה על ידי הטורקים שעמדו במלחמה עם רוסיה. בשנת תרפ"ב הוקמה הישיבה בירושלים על ידי הרב אברהם חיים נאה[דרושה הבהרה], כהמשך לישיבה הישנה. במשך עשרות שנים שכנה הישיבה בקצה רחוב מאה שערים ובתשכ"ד נחנכה הבניין שלה ברחוב ירמיהו. במשך השנים הישיבה הייתה בניהול משפחת הבלין והאדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון דרש להעבירה לבעלותה של חסידות חב"ד. בשנת תשי"ב (1952) החליט רבי מנחם מנדל שניאורסון להחליף את הנהלת הישיבה. בעקבות כך התנהל דין תורה בין הרב חנוך הענדל הבלין לחסידות חב"ד בשאלת הבעלות, ובסופו של דבר נפסק בתשט"ז (1956) שהיא תעבור לידי החסידות. מנהל הישיבה ומוסדותיה הוא הרב יהושע יוזביץ'. ראש הישיבה הגדולה החל מאביב תשע"ג הוא הרב אברהם לפידות. הרב יוסף יצחק אופן הוא המשפיע, וכן הרב חיים שלום דייטש. בעבר היו ראשי הישיבה ומנהיגיה הבולטים: הרב שלמה זלמן הבלין עמד בראשות הישיבה מאז היווסדה ועד לפטירתו בשנת תרצ"ו. הרב אלטר שמחוביץ היה המשפיע בישיבה וראש הישיבה מתרצ"ו עד לפטירתו בשנת תרצ"ט. הרב משה אריה לייב שפירא, מחבר ספר "טבעות זהב", היה ראש הישיבה בשנים תרצ"ט-תשכ"ד. לאחר פטירתו, מילא את מקומו תלמידו המובהק, הרב שמואל אלעזר היילפרין שכיהן בראשות הישיבה בשנים תשכ"ד - תשל"ו. הרב אשר לעמל כהן היה ראש הישיבה בשנים תשל"ט - תשמ"ו. הרב בנימין זאב סגל שימש בתפקיד בשנים תשנ"ג-תשע"ג. מאז מכהן הרב אברהם יואל לפידות כראש הישיבה. במהלך השנים הוקמו על ידי הישיבה מוסדות נלווים: כולל 'צמח צדק' - כולל ללימודי הלכה והוראה המיועד לאברכים צעירים לאחר חתונתם. ראשי הכולל הם הרב חיים שלום דייטש והרב יוסף צבי סגל. הכולל שוכן בבית הכנסת "צמח צדק" שברובע היהודי בעיר העתיקה. מכון סמיכה לרבנות - מתקיים באולם בישיבה גדולה. את המכון ייסד הרב חיים שלום דייטש. הרב צבי וויס עומד בראשו. ישיבה קטנה - בראשות הרב יחיאל מיכל דברוסקין, ברחוב חנה הסמוך תלמוד תורה רשת גני ילדים - בהנהלת יעקב שטיינברג. ישיבה גדולה "תורת אמת" ישיבה קטנה "תורת אמת" מראה של היכל הישיבה גדולה תורת אמת בירושלים, 2007 תלמוד תורה "תורת אמת" יוסף אשכנזי, תורת אמת - מאה שנה לישיבה, הוצאת "חזק", תשע"ב, 2012 מדיה וקבצים בנושא ישיבת תורת אמת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת תורת אמת חוברת שיצאה לאור לכבוד מאה שנה לישיבה אודות הישיבה בחברון, תולדות חב"ד בארץ הקודש, פרק כ"ה אפרים מורנו, מאה שנים לישיבת 'תורת אמת' בחברון, באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 2011 אסופת מכתבים מהרבי מליובאוויטש אל הרב שמואל אלעזר היילפרין, בקשר לעבודתו בישיבה (כולל סקירה) יעקב הייזלר ישיבת חב"ד בחברון עיתון המבשר תורני, ב' בניסן תש"פ ישיבת תורת אמת חב"ד ליובאוויטש (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית יוסף אשכנזי, "תורת אמת", מאה שנות ליובאוויטש בארץ הקודש, עמוד 77.
אלישבע, אם יוחנן המטביל

אלישבע (ביוונית: Ἐλισάβετ, אֶלִיסַבֵּט) היא קדושה נוצרייה. על פי המסופר בברית החדשה הייתה רעייתו של זכריה הכהן ואימו של יוחנן המטביל. על פי המסופר בבשורה על פי לוקאס (פרק א' 36) בברית החדשה אלישבע הייתה קרובת משפחה של מרים, אם ישו. היפוליטוס הקדוש קבע כי הן היו בנות דודות (אימה של אליזבת, סובה, ואימה של מרים, חנה היו אחיות). על פי הבשורה על פי לוקאס אלישבע הייתה בת למשפחת כוהנים (לוקאס א' 5), ונישאה לבעלה זכריה שהיה אחד ממשמרות הכהונה בבית המקדש השני. לוקאס מספר כי אלישבע ובעלה היו צדיקים, אולם אלישבע הייתה עקרה ולא נולדו להם ילדים. בעת שהקטיר קטורת על מזבח הזהב בבית המקדש התגלה לזכריה מלאך שניבא את הולדת בנו. במהלך הריונה של אלישבע ביקרה אותה מרים - אירוע המכונה "הביקור". ביקור זה התרחש בבית הקיץ של אלישבע וזכריה -מקום המזוהה כיום בכנסיית הביקור בעין כרם (אף שבברית החדשה מצוין כי המקום הוא "עיר ביהודה", אשר יש המזהים אותה עם חברון). על פי המסופר בספר לוקאס, כאשר ברכה מרים את אלישבע קפץ התינוק בביטנה. אלישבע התמלאה ברוח קודש וקראה למרים "ברוכה את מנשים, וברוך פרי בטנך" (לוקס א' 41 - 42). בתשובה השיבה מרים את ברכת המגניפיקט. לאחר הולדת בנה נאלצה אלישבע להסתתר מחיילי הורדוס אשר הורה על טבח התמימים. כאשר הגיעו החיילים לביתה קראה אלישבע אל ההר שיסתיר אותה והסלע פתח את פיהו ואלישבע הסתתרה מאחוריו. בכנסית הביקור מצוי סלע שהנוצרים מאמינים שהסתיר את אלישבע. אלישבע קבורה במנזר יוחנן במדבר, בסמוך לירושלים. אליזבת, ובעלה זכריה נחשבים לקדושים על ידי הכנסייה הנוצרית קתולית והכנסייה היוונית אורתודוקסית. על פי הקתולים יום חגה מצוין ב-5 בנובמבר ועל פי היוונים אורתודוקסים והכנסייה האנגליקנית, יום חגה מצוין ב-5 בספטמבר (יחד עם יום חגו של בעלה). הביקור כנסיית הביקור המגניפיקט מדיה וקבצים בנושא אלישבע, אם יוחנן המטביל בוויקישיתוף
דגנים

דגנים הם יבול שמקורם במשפחת הדגניים. באופן כללי ניתן להגדיר דגן כיבול שניתן לטחון אותו כדי לייצר ממנו קמח. קבוצת הדגנים כוללת חיטה, דורה, שעורה, שיפון, אורז, שיבולת-שועל, דוחן, בן-חילף טף ותירס. קיימים גם תתי זנים כגון כוסמין שנחשב תת-מין של החיטה. לאחר הקציר נהוג לאחסן את הדגנים באסם, ולהפריד את המוץ מן הדגן על ידי דישה. במקורה שימשה המילה "דגן" ככינוי ליבול לאחר שנאסף לערימה. דגנים מלאים חמשת מיני דגן קטניות חמץ מדיה וקבצים בנושא דגנים בוויקישיתוף משה רענן, הערך "דגן", ב"אנציקלופדיה הלכתית-חקלאית", באתר מכון התורה והארץ דגנים, דף שער בספרייה הלאומית דגנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) משה רענן, הערך "דגן", ב"אנציקלופדיה הלכתית-חקלאית", באתר מכון התורה והארץ, הערה 33 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה ובנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנדיקטוס (תפילה)

בנדיקטוס (בלטינית: Benedictus) הנקרא גם "שירו של זכריה" או "תפילת זכריה" היא תפילה נוצרית המופיעה בספר הבשורה על-פי לוקאס של הברית החדשה (לוקס א' 68 - 79). תפילה זו היא אחת משלוש התפילות המופיעות בבשורה זו (יחד עם המגניפיקט והנונק דימיטיס). התפילה היא שיר הודיה הנאמרת על ידי זכריה לאחר הולדת בנו - יוחנן המטביל ולאחר הרפאותו מאילמותו (אילמות שנגרמה לו, לאחר שלא האמין למלאך גבריאל שבישר לו על הולדת בנו, בעת שהקטיר קטורת לפני מזבח הזהב בבית המקדש השני). לתפילה שני חלקים. החלק הראשון (פסוקים 68 - 75) הם שירת הודיה על התגשמות התקווה לבא המשיח (שהכוונה לישו). החלק השני של התפילה היא פנייה של זכריה לבנו וקריאה לבן להיות חלק מהגאולה, להפוך לנביא ולהטיף לחזרה בתשובה לפני בא המשיח. התפילה בלטינית: Benedictus Dominus Deus Israel; quia visitavit et fecit redemptionem plebis suæ: Et erexit cornu salutis nobis, in domo David pueri sui. Sicut locutus est per os sanctorum, qui a sæculo sunt, prophetarum eius: Salutem ex inimicis nostris, et de manu omnium, qui oderunt nos: Ad faciendam misericordiam cum patribus nostris, et memorari testamenti sui sancti. Iusiurandum, quod iuravit ad Abraham patrem nostrum, daturum se nobis: Ut sine timore, de manu inimicorum nostrorum liberati, serviamis illi. In sanctitate et iustitia coram ipso, omnibus diebus nostris. Et tu, puer, propheta Altissimi vocaberis, præibis enim ante faciem Domini parare vias eius: Ad dandam scientiam salutis plebi eius: in remissionem peccatorum eorum: Per viscera misericordiæ Dei nostri: in quibus visitavit nos, oriens ex alto: Illuminare his qui in tenebris et in umbra mortis sedent: ad dirigendos pedes nostros in viam pacis. התפילה בעברית: ברוך אדוני אלוהי ישראל אשר פקד את עמו ופדות שלח לו והצמיח לנו קרן ישועה בבית דוד עבדו כדבר אדוני מעולם ביד נביאיו הקדושים להושיענו מיד אויב ומיד כל שונא לעשות חסד עם אבותינו ולזכור לעולם בריתו אשר נשבע לאברהם אבינו להצילנו מיד אויב לתיתנו לעבדו באין מורא בקדושה וצדק לפניו כל ימינו ולך הילד, נביא אל עליון יקרא, כי לפניו תלך לפנות דרך אדוני להודיע ישועת אדוני לעמו, כי יסלח לחטאתם כרוב רחמיו עימנו ודרך כוכב משמים, פקוד יפקדנו להאיר ליושבי חושך וצלמות ולשים פעמנו לדרך שלום התפילה בסדר תפילת הבוקר האנגליקני
נונק דימיטיס

נונק דימיטיס (בלטינית: Nunc dimittis) המכונה גם שירו של שמעון או תפילת שמעון היא תפילה מתוך הבשורה על-פי לוקאס בברית החדשה (פרק ב', פסוקים 29–32) ואחת משלוש התפילות בבשורה זו (יחד עם המגניפיקט והבנדיקטוס). התפילה נקראת על שם מילותיה הראשונות בלטינית, שמשמעותן "עתה הרשה". על פי המסופר בברית החדשה, בבשורה על פי לוקס, שמעון היה יהודי אדוק, אשר ביקש מרוח הקודש לא למות עד אשר יראה את בא המשיח. כאשר מרים ויוסף, הורי ישו הביאו אותו לבית המקדש השני לטקס פדיון הבן, שמעון ראה את הילד, לקח אותו בזרועותיו ואמר את התפילה. המקור ביוונית: Νυν απολύεις τον δούλον σου, Δέσποτα, κατά το ρήμα σου εν ειρήνη, ότι είδον οι οφθαλμοί μου το σωτήριόν σου, ο ητοίμασας κατά πρόσωπον πάντων των λαών, φως εις αποκάλυψιν εθνών και δόξαν λαού σου Ισραήλ. לטינית (הוולגטה): Nunc dimittis servum tuum, Domine, secundum verbum tuum in pace Quia viderunt oculi mei salutare tuum Quod parasti ante faciem omnium populorum Lumen ad revelationem gentium, et gloriam plebis tuae Israel. אנגלית (תנ"ך המלך ג'יימס): Lord, now lettest thou thy servant depart in peace, according to thy word: For mine eyes have seen thy salvation, Which thou hast prepared before the face of all people; A light to lighten the Gentiles, and the glory of thy people Israel. עברית (תרגום פרנץ דליטש, בשינויים קלים): עתה, כדברך, שחרר אדוני את עבדך בשלום; כי עיני ראו את ישועתך, אשר הכינות לפני כל העמים, אור להאיר את עיני העמים, ותפארת לישראל עמך מלחינים רבים הלחינו את התפילה (לרוב יחד עם תפילת המגניפיקט) מאחר שהתפילה (כמו גם המגניפיקט) נאמרים כחלק מנוסח התפילה האנגליקני של תפילת ערבית ותפילת הלילה. התפילה נאמרת גם בתפילת הקומפליטוריום של הכנסייה הקתולית ובתפילת הערבית של הכנסייה היוונית אורתודוקסית. מדיה וקבצים בנושא נונק דימיטיס בוויקישיתוף נונק דימיטיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חיפושית גוליית

חיפושית גוליית (שם מדעי: Goliathus) היא סוג של חרק ממשפחת הזבליתיים בסדרת החיפושיות והיא בין החרקים הגדולים בעולם ומכאן נובע שמה. ניתן למצוא אותה במרבית יערותיה הטרופיים של אפריקה, שם היא ניזונה בעיקר מצוף ומפירות. אורך הזכר הבוגר נע בין 60–110 מ"מ והנקבה 50–80 מ"מ. משקל הזחל נע בין 80–100 גרם, בעוד משקל הבוגר מגיע למחצית מזה. צבע הזכרים הוא חום-לבן-שחור או שחור-לבן ואילו צבע הנקבות נע בין חום כהה ללבן. קרויה על שם הדמות התנכית של הענק גוליית. חיפושית גוליית נמנית עם החרקים בעלי גלגול מלא. זחלי חיפושית זו שונים במקצת מזחלי חיפושיות זבל אחרות, בזה שיש להם צורך גדול יותר במזון עשיר בחלבונים מאשר רוב הסוגים האחרים. גם בתנאים אופטימליים, לוקח לזחל מספר חודשים להגיע לבגרות מלאה וזאת בגלל הממדים הגדולים אליהם הוא אמור להגיע. ביכולתו להגיע לאורך של 150 מ"מ ולמשקל של 100 גרם. בהגיעו לגודל המרבי, בונה הזחל פקעת בעלת קליפה דקה, מוקשה ואטומה מאדמה חולית, שבה הוא יתחיל את תהליך השינוי למצב בוגר. עם סיום בניית הפקעת, עובר הזחל לשלב הגולם, שהוא שלב הביניים בין זחל לבוגר. במהלך תקופת שלב הגולם, רקמות החרק מתפרקות ומתארגנות מחדש לצורת חיפושית בוגרת. כשתהליך זה מסתיים, החרק משיל את עור הגולם ומתחילה תקופה של תרדמת כחיפושית בוגרת עד לסיום עונת היובש. כשמתחילים הגשמים, שוברת החיפושית את קליפת הפקעת ויוצאת החוצה. החיפושית הבוגרת ניזונה מחומרים עשירים בסוכר, במיוחד צוף ופירות. בתנאי שבי, חיפושית בוגרת יכולה לחיות כשנה מאז שיצאה מהפקעת. אורך חייה בטבע הוא כנראה קצר יותר כתוצאה מאויבים ותנאי מזג אוויר. תקופת הבגרות מוקדשת כולה אך ורק להתרבות ולאחר שמהלך זה נעשה, זמן חייה של החיפושית הבוגרת מוגבל, דבר הנכון לגבי מרבית סוגי החרקים האחרים. מדיה וקבצים בנושא חיפושית גוליית בוויקישיתוף חיפושית גוליית, באתר NCBI (באנגלית) חיפושית גוליית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חיפושית גוליית, באתר GBIF (באנגלית)
בנואה אסו-אקוטו

בנואה פייר דויד אסו-אקוטו (בצרפתית: Benoît Pierre David Assou-Ekotto; נולד ב-24 במרץ 1984 באראס, צרפת) הוא כדורגלן עבר קמרוני, יליד צרפת, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. אסו-אקוטו החל לשחק בבוגרים של לאנס הצרפתית בשנת 2003. משחקו הראשון בליגת העל הצרפתית היה מול פריז סן-ז'רמן, ב-28 במרץ 2004, משחק בו ניצחה לאנס 1-0. הוא שיחק ב-34 מתוך ה-38 משחקי ליגה של לאנס במהלך עונת 2005-2006 לפני שעבר לטוטנהאם, בקיץ של 2006 עבור סכום שלא פורסם. ההשערות לגבי סכום העברתו לאנגליה נעות סביב הסכום של 3.5 מיליון פאונד. במדי לאנס, שיחק אסו-אקוטו 66 משחקים בליגה הצרפתית הבכירה בהם נכשל להבקיע שער. מנהלה הספורטיבי לשעבר של טוטנהאם, דמיאן קומולי, תיאר בזמנו את אסו-אקוטו כאחד השחקנים המבריקים ביותר שצמחו בכדורגל הצרפתי בשנים האחרונות. אסו-אקוטו הגיע לטוטנהאם כדי ליצור יותר תחרות ועומק בהרכב לגבי עמדת המגן השמאלי. אחרי מספר הופעות לא מרשימות ולאחר פציעת ברך בדצמבר 2006, הוא נוכח לגלות שאיבד את מקומו בהרכב הראשון ליורשו בתפקיד הקוריאני לי יונג-פיו. אחרי שחזר לכושר טוב בתחילת עונת 2008-2009, הוא שב למקומו בהרכב הפותח של הקבוצה, יחד עם גארת' בייל. ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לעונה אחת לקווינס פארק ריינג'רס. ב-1 ביולי 2015 חתם בסנט אטיין הצרפתית. ב-14 באוגוסט 2016 חתם במץ הצרפתית. מדיה וקבצים בנושא בנואה אסו-אקוטו בוויקישיתוף בנואה אסו-אקוטו, באתר Transfermarkt בנואה אסו-אקוטו, באתר Soccerway בנואה אסו-אקוטו, באתר BDFutbol בנואה אסו-אקוטו, באתר WorldFootball.net בנואה אסו-אקוטו, באתר National Football Teams בנואה אסו-אקוטו, באתר FootballDatabase.eu