ארמיית הפאנצר החמישית (ורמאכט)

ארמיית הפאנצר החמישית, הידועה גם כקבוצת פאנצר מערב וקבוצת פאנצר אברבאך (בגרמנית: Panzer-Armee, Panzergruppe West, Panzergruppe Eberbach‏.5) הייתה ארמיית שריון גרמנית של הוורמאכט שנלחמה נגד כוחות בעלות הברית, תחילה במערכה בתוניסיה, ולאחר מכן במערב אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה. שרידי הארמייה נכנעו בחבל הרוהר ב-1945. ארמיית הפאנצר החמישית הוקמה ב-8 בדצמבר 1942 בתור מסגרת פיקודית ליחידות פאנצר גרמניות, שנשלחו לתוניסיה החל מנובמבר 1942, כדי למנוע את כיבושה על ידי כוחות בעלות הברית, לאחר שהאחרונים השתלטו על מרוקו ואלג'יריה במסגרת מבצע לפיד. הארמייה לחמה לצדה של הארמייה האיטלקית הראשונה כחלק מקבוצת ארמיות אפריקה. היא ביצעה מספר התקפות נגד מוצלחות כנגד כוחות בעלות הברית בצפון-מערב תוניסיה, אך לבסוף נאלצה להיכנע, יחד עם שארית כוחות הציר בצפון אפריקה, עם סיום המערכה בתוניסיה ב-13 במאי 1943. ב-30 ביוני 1943 פורקה הארמייה באופן רשמי. הארמייה הוקמה מחדש ב-24 בינואר 1944 כקבוצת פאנצר מערב, העתודה המשוריינת של ה-OB West (הפיקוד הגרמני העליון במערב). שיטת ההפעלה של הארמייה במקרה של פלישה אנגלו-אמריקנית הייתה נושא למחלוקות רבות, כשמפקד ה-OB West גרד פון רונדשטט ומפקד קבוצת ארמיות B ארווין רומל מעדיפים שיטות פעולה שונות. רונדשטט האמין כי על קבוצת הפאנצר להישאר בעתודה במרחק בטוח מהחזית, ואז להשיב במתקפת נגד על חדירה של האויב. לעומתו, רומל היה משוכנע כי עדיפות בעלות הברית באוויר לא תאפשר לגרמנים חופש תנועה בהזזת כוחות גדולים, ולכן התעקש על פריסתם של הכוחות הרבה יותר קרוב לחזית. אולם כשבעלות הברית נחתו בצרפת ב-6 ביוני 1944, קבוצת הפאנצר מערב לא נעה, מאחר שהיטלר אסר על פקודיו להזיז את הארמייה ללא אישורו. קבוצת הפאנצר ספגה אבדות קשות בלחימה נגד כוחות בעלות הברית בנורמנדי, ולבסוף נלכדו מרבית הדיוויזיות שלה בכיס פאלז. לאחר ששרידי קבוצת הפאנצר נמלטו מפאלז, הם נסוגו לעבר הגבול הגרמני. באוגוסט, שאריות היחידה אורגנו מחדש כארמיית הפאנצר החמישית. לאחר תקופה קצרה תחת פיקודו של יוזף דיטריך, הארמייה עברה לידיו של האסו פון מנטויפל. ארמיית הפאנצר החמישית השתתפה בקרבות קשים מול בעלות הברית בגבול הגרמני, כשדיוויזיות הפאנצר שלה סופגות אבדות קשות מידי מטוסי התקיפה של בעלות הברית. בנובמבר 1944 הארמייה החלה להיערך בארדנים, לצדה של ארמיית הפאנצר השישית של האס אס שהוקמה זה מכבר. שתי הארמיות השתתפו בקרב על הבליטה, כשארמיית הפאנצר החמישית סופגת אבדות קשות בקרבות סביב בסטון ובקרבות השריון סביב דינאן וסלה. לאחר שהמתקפה הגרמנית הופסקה, הארמייה המשיכה בקרבות נסיגה לגבול גרמניה. במרץ 1945 השתתפה הארמייה במאמצים לחסל את ראש הגשר האמריקאי מעל הריין בגשר לודנדורף. לבסוף כותרה הארמייה בכיס הרוהר, ונכנעה ב-17 באפריל 1945. גנרל חיל התותחנים היינץ ציגלר (3 בדצמבר 1942 - 20 בפברואר 1943) גנרל אוברסט הנס-יירגן פון ארנים (20 בפברואר 1943 - 28 בפברואר 1943) גנרל חיל השריון גוסטב פון ורסט (28 בפברואר 1943 - 9 במאי 1943) גנרל חיל השריון לאו גייר פון שוופנבורג (24 בינואר 1944 - 5 ביולי 1944) גנרל חיל השריון היינריך אברבאך (5 ביולי 1944 - 9 באוגוסט 1944) היינריך אברבאך (10 באוגוסט 1944 - 21 באוגוסט 1944) גנרל חיל השריון היינריך אברבאך (2 ביולי 1944 - 9 באוגוסט 1944) אוברסטגרופנפיהרר יוזף דיטריך (9 באוגוסט 1944 - 9 בספטמבר 1944) גנרל חיל השריון האסו פון מנטויפל (9 בספטמבר 1944 - 8 במרץ 1945) גנרל אוברסט יוזף הרפה (8 במרץ 1945 - 17 באפריל 1945) היסטוריית היחידה באתר Axis History Factbook היסטוריית היחידה באתר lexikon-der-wehrmacht היה מפקדה בפועל של הארמייה עד לבואו של הנס-יירגן פון ארנים