laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברנרד בלוסאק

ברנרד בלוסאק (צרפתית:Bernard Blossac ‏: 29 באפריל 1917 - 1 בדצמבר 2002) היה מאייר אופנה צרפתי. ברנרד דה לה בורדונה-בלוסאק נולד ב -29 באפריל 1917 בנוילי-סור-סיין. את ילדותו בילה עם משפחתו ביון ולאחר מכן בפריז. בחופשות בתקופות הלימודים יצאה המשפחה לטיולים. זו הייתה הזדמנות עבורו לגלות מקומות אחרים: אירלנד, חוף נורמנדי, שווייץ, בלגיה וחוף התכלת. נכס גדול שהניב רווחים שהיה למשפחה, אפשר להוריו לספק את התשוקה שלהם לצייד. ברנרד לא אהב את ספורט הצייד והעדיף לעסוק בציור נופים או ציור טבע דומם. בגיל מוקדם הוא התעניין באסתטיקה של דברים - רהיטים, ציורים ובגדים והתלהב מיצירות ה"אר נובו" של אותה תקופה. הוא עזב את מערכת החינוך המסורתית ונכנס לסדנת ציור ברובע מונפרנאס בפריז עם אנדרה מרצ'נד, מוריס טסטארד ולבסוף עם פול קולין. במשך שנים רבות הוא פעל לשכלל את הטכניקה שלו, תוך שימוש באמצעי ציור שונים - עיפרון, פחם, גיר וכו'. הוא גם עבד על נושאים מיוחדים כמו תפאורות ותלבושות. במהלך אותן שנים הוא עשה מחקרים מקיפים על התלבושות של המאה ה-19 וליווה אותם ברישומים רבים. תקופה זו נמשכה עד 1941, במהלכה פגש את פול קאלדקס, נשיא ארגון נשיא אגוד מעצבי הבגדים. האחרון הציג אותו בפני עורכי מגזינים כמו ווג, פמינה או L'Officiel de la couture et de la mode de Paris.. הם הזמינו ממנו ציורים. בשנים שלאחר המלחמה, הוא צייר בכתבי עת זרים - אנגלים, אמריקאים, הולנדים ושווייצרים. במשך שלושים השנים הבאות, הוא נסע ללונדון וניו יורק כדי לגוון את עסקיו. הוא שילב את התשוקה שלו לאופנה עם השליטה שלו ברישומי נופים ודיוקנאות. לפעמים הוא הכניס כמה ציורים של דגמי בגדים חדשים עם דמויות שצייר בעבר. רישומיו פורסמו במגזינים, עיתונים, ורק לעיתים לעיתים רחוקות בתערוכות. הוא סיים את פעילותו המקצועית בשנת 1973. מוזיאון האופנה של העיר פריז, מחזיק בכמה רישומים שלו, וכן אספנים זרים קנו כמה מציוריו. אף שהפסיק את פעילותו המקצועית, הוא המשיך לצייר להנאתו האישית במיוחד במהלך החופשה שהוא היה לוקח מדי קיץ ליד הגבול השווייצרי. הרבה רישומי עיפרון מתוארכים לתקופה זו. הוא מת ב -1 בדצמבר 2002 בעיר הולדתו. David Downton (trad. Brigitte Quentin, pref. Stéphane Rolland), Masters of Fashion Illustration ["Master of Fashion Illustration"], Paris, Eyrolles, September 2011 (1st ed. 2010), 226 p. Cally Blackman, 100 years of fashion illustration, Paris, Eyrolles, August 2007, 384 p.
קולבי

האם התכוונתם ל... אנג'ל קולבי – שחקנית אנגלייה ביינברידג' קולבי – משפטן אמריקאי ויליאם קולבי – מראשי ה-CIA קולבי (גבינה) (אנ')- גבינה אמריקאית חצי-קשה דמויות: אלקסיס קולבי – דמות בסדרה שושלת ג'ף קולבי – דמות בסדרה שושלת קולב קולבה
פאלושוורשמרט

פאלושוורשמרט (בהונגרית: Pálosvörösmart) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה ששוכן למרגלותיו הדרומיים של רכס הרי מאטרה. האזור היה מיושב לסירוגין כבר מהמאה ה-14 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1304. בשנת 1950 התאחד הכפר עם אבשאר ובשנת 2007 התפצלו בחזרה לשני כפרים נפרדים. מאז שנת 2007 כמו ביישובים רבים באירופה גם בפאלושוורשמרט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 2007 היה מספר התושבים 672 ובשנת 2023 רק 578 תושבים. על פי מפקדי הקהילות היהודיות בהונגריה בכפר חי יהודי אחד בשנת 1920. מדיה וקבצים בנושא פאלושוורשמרט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאלושוורשמרט (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ואמושגיירק

ואמושגיירק (בהונגרית: Vámosgyörk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בואמושגיירק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,120 ובשנת 2023 רק 1,884 תושבים. על פי ממצאים ארכאולוגיים האזור היה מיושב עוד בתקופה הפרהיסטורית והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1273. יהודים חיו בואמושגיירק במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא ואמושגיירק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואמושגיירק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי ואמושגיירק שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אורי שרצקי

אורי שרצקי (נולד ב-1 בינואר 1969) הוא סופר ועיתונאי ישראלי, ממייסדי הפועל קטמון ירושלים ומנכ"ל הקבוצה הנוכחי. שרצקי נולד וגדל בירושלים, בוגר התיכון ליד האוניברסיטה. את לימודי התואר הראשון שלו עשה באוניברסיטה עברית בירושלים בעבודה סוציאלית במסלול קהילתי. לאחר לימודיו פנה לעיתונאות ספורט ולעריכה, ובאוגוסט 1996 הקים את הירחון "שם המשחק". הירחון, שיצא תחת חברת מעריב החזקות ונסגר בשנת 2010, היה כתב העת היחיד בישראל שהתפרסם באופן קבוע ועסק בכלל ענפי הספורט. הירחון לא עסק בחדשות ספורט שוטפות, אלא פרסם בעיקר כתבות צבע ועומק בשילוב ראיונות עם ספורטאים. במקביל לעבודתו כעורך "שם המשחק", עבד שרצקי במקומון "כל העיר" של רשת שוקן ובהמשך ערך את מדור הספורט של "כל הזמן", השלוחה הירושלמית של רשת המקומונים של מעריב. בסוף 2009 מונה לעורך הראשי של רשת המקומונים הארצית, ושנתיים לאחר מכן סיים את תפקידו. בשנת 2007, לאחר מספר שנים בהן ניסו אוהדי הפועל ירושלים ללא הצלחה, למצוא משקיע חדש שירכוש את הקבוצה מידי ויקטור יונה ויוסי סאסי, החליטו חלק מהאוהדים בראשותו של שרצקי לקנות חלק מהבעלות על הקבוצה, זאת באמצעות חברה בע"מ שהוקמה לשם כך. לאחר שזו לא הצליחה להגיע להסכם עם סאסי, הוחלט על הקמת קבוצה חדשה אלטרנטיבית. האוהדים פנו להנהלת הפועל מבשרת ציון/אבו גוש מליגה א', שעמדה על סף פירוק, ולאחר קבלת הסכמתה, מיזגו אותה עם החברה שהקימו ושינו את שם הקבוצה ל"הפועל קטמון". לאחר המיזוג, מונה שרצקי לנציג האוהדים בהנהלת הקבוצה החדשה. לאחר שתי עונות ובשל מחלוקות עם אנשי מבשרת בהנהלת המועדון המאוחד, החליטו האוהדים להקים קבוצה חדשה בליגה ג' שתהיה בבעלות עמותה בשם "קטמון מועדון אוהדים" ותיקרא "הפועל קטמון ירושלים". שרצקי קיבל את תפקיד יושב ראש העמותה, אותו מילא כשלוש שנים. במהלך תקופתו כיו"ר עלתה הקבוצה מליגה ג' לליגה א'. מעט לאחר סיום תפקידו כיו"ר הפועל קטמון, התמנה שרצקי באוגוסט 2013 למנכ"ל הקבוצה. בעונתו הראשונה כמנכ"ל הפכה הפועל קטמון לקבוצת האוהדים הראשונה שמשחקת בליגת כדורגל מקצוענית בישראל. במהלך ניהולו לאורך השנים, נעשו מספר ניסיונות שלא צלחו לאיחוד בין הפועל קטמון ירושלים לבין הפועל ירושלים. בתום עונת 2016/2017 ירדה הפועל ירושלים לליגה א' ובכך הפכה הפועל קטמון ירושלים לקבוצת הפועל הבכירה בעיר. בעונת 2018/2019 זכתה הקבוצה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית, והפכה לקבוצת האוהדים הראשונה בישראל שזוכה בתואר כלשהו. ב-26 בפברואר 2020 החליט בית המשפט המחוזי בירושלים על פירוק העמותה אשר ניהלה את הפועל ירושלים. מספר חודשים לאחר מכן, ב-1 ביוני 2020, החליטו חברי עמותת "קטמון מועדון אוהדים" לאשר את קניית השם "הפועל ירושלים" ולהחליף את שם המועדון לשם זה. הוחלט ששרצקי ימשיך לכהן כמנכ"ל הקבוצה גם לאחר שינוי השם, ושנה לאחר מכן, ב-30 באפריל 2021, הבטיחה הפועל ירושלים את חזרתה לליגת העל, אחרי היעדרות של 21 שנים. שרצקי מתגורר כיום בהר אדר. נשוי לרווית, עובדת באגף הרווחה של עיריית ירושלים, ואב לשלושה. ספר הכדורגל השלם: אנציקלופדיה קטנה של כדורגל, הוצאת מפה (2002) לקסיקון מפה: ספורט, עם אודי הירש, הוצאת מפה (2004) רביבו, עם חיים רביבו, הוצאת גלורי (2004) אורי שרצקי (1969-), דף שער בספרייה הלאומית ענת קם‏, דדי מרקוביץ' מונה לעורך מוספשבת של מעריב, באתר וואלה, 13 בדצמבר 2009 היסטוריה: הפועל קטמון ירושלים זכתה בגביע הטוטו של הלאומית, באתר ynet, 25 בספטמבר 2018 גידי ליפקין, ‏רשמית: ביהמ"ש החליט על פירוק הפועל ירושלים, באתר ONE‏, 26 בפברואר 2020 קטמון תשנה את שמה להפועל ירושלים, באתר ynet, 1 ביוני 2020 עמית קרקו, ‏אחרי 21 שנים: הפועל ירושלים עלתה לליגת העל, באתר ONE‏, 30 באפריל 2021
אשר קרשקש

רבי אשר קרשקש היה אחד מהראשונים, חי ופעל בפרובנס שבצרפת במחצית הראשונה של המאה ה-15, בשנת ה'ק' בקירוב. התפרסם בזכות חיבורו על המורה הנבוכים שחיבר הרמב"ם. מעט מאד ידוע על חייו, הוא חי ופעל בפרובנס, במחצית הראשונה למאה ה-15. כאמור, הוא התפרסם בעקבות חיבורו על המורה נבוכים, בשם פירוש על המורה נבוכים שהחל ממהדורת הדפוס השנייה בשנת שי"ג הוא נדפס לצידה. מלבד חיבורו על הרמב"ם הוא חיבר חיבור נוסף בשם אוַת נפש הכולל ביאור נרחב על פירושו של האבן עזרא לתורה. שד"ל מייחס את חיבור הספר לרבי ידעיה הפניני. William G. Gärtig, The Attribution of the Ibn Ezra Supercommentary "Avvat Nefesh" to Asher ben Abraham Crescas Reconsidered, jstor אשר בן אברהם קרשקש, דף שער בספרייה הלאומית ויכוח זה כבר מופיע בכתבי היד: בארבעה מכתבי יד מיוחס הספר לרבי אשר קרשקש ובאחד מהם לפניני
וץ'

וץ' (בהונגרית: Vécs) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בוץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 850 ובשנת 2023 רק 611 תושבים. האזור היה מיושב כבר מהמאה ה-13 והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1275. הוא נהרס בשריפה בשנת 1596 והחל להתפתח שוב בסוף המאה ה-16. יהודים חיו בוץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת ורפלט, ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא וץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וץ' (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי וץ' שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שורש 26

שורש 26, או ג'יה בּוּ (בסינית: 卩部, פיניין: Jié bù) הוא השורש העשרים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "חותם", והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי יש 40 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. בדרך כלל הוא משתנה לצורה 㔾 כאשר הוא מופיע בתחתית תו סיני כאשר הוא מרכיב אותו יחד עם שורשים אחרים, כגון בתו: 卮. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 26 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+5369
וישונטה

וישונטה (בהונגרית: Visonta) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בוישונטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,505 ובשנת 2023 רק 1,154 תושבים. האזור היה מיושב מהמאה ה-14 והוא מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1279. יהודים חיו בוישונטה במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא וישונטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וישונטה נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי וישונטה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
משה בן שלמה מסלרנו

רבי משה בן שלמה מסלרנו חי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-13, (נפטר ב-30 בינואר 1279), הוא היה רב ופילוסוף מחכמי איטליה בתקופת הראשונים. המפרש הראשון ל"מורה נבוכים" לרמב"ם. תאריך לידתו של רבי משה מסלרנו אינו ידוע, אך היסטוריונים מעריכים כי חי במחצית הראשונה של המאה ה-13. תאריך פטירתו נודע בעקבות גילוי קברו בשנת 1963 על המצבה נכתב: "ציון זה של החכם מרנא ר' משה בר שלמה נ"ע שנפטר בט"ו ימים לירח שבט שנת ל"ט לפרט". מעט מאוד ידוע על חייו ופועלו. הוא היה תלמידו של רבי יעקב בן אבא מרי אנטולי ומחסידיו ופרשניו של הרמב"ם, וכן קיים מפגשים ודיונים רבים עם מלומדים נוצריים על הפרשנות למורה הנבוכים וכן על פילוסופיה ועל תאולוגיה נוצרית. בנוסף, לקח חלק פעיל בפולמוס הרמב"ם. ארבעה חיבורים פרי עטו של רבי משה מסלרנו ידועים למחקר: הראשון, הוא הפירוש למורה הנבוכים לרמב"ם – חיבור זה כלל את הפירוש השיטתי, המלא, הראשון לשני חלקיו הראשונים של מורה נבוכים, ונכתב כמה עשרות שנים בלבד לאחר מותו של הרמב"ם. פירוש זה זכה, ככל הנראה, לתפוצה רחבה והוא השתמר באחד-עשר כתבי-יד, אך טרם הובא במלואו לדפוס. החיבור השני של משה מסלרנו הוא מילון מונחים עברי-איטלקי של מושגים פילוסופיים אשר שימשו בסיס לדיוניו הרבים עם המלומדים הנוצריים. תפוצתו של החיבור הייתה גדולה מאוד והוא שימש ככלי עזר ללימוד המונחים הסכולסטיים וההגות הרמב"מית. החיבור השלישי, מאמר האמונה, הוא חיבור פולמוסי מיליטנטי. כתב היד של חיבור זה לא שרד, אולם הוא מוזכר בכתבים אחרים של משה מסלרנו. חיבורו הרביעי, הטענות מכיל תיעוד של ויכוחים ודיונים שניהל רבי משה מסלרנו עם אנשי דת ומלומדים נוצרים אחרים, בעיקר בסוגיות פילוסופיות-תאולוגיות והפרשנות למורה הנבוכים. הוא מאופיין ברמה גבוהה של אינטלקטואליות וראציונליות והוא הניסיון הראשון להתווכח עם עיקרי האמונה הנוצרית בהתבסס על הרמב"ם והפילוסופיה האריסטוטלית. Stanislaus Simon - Mose ben Salomo von Salerno und seine philosophischen Auseinandersetzungen mit den Lehren des Christentums, 1931 אשר בנימין - פירוש רבי משה בן שלמה מסלרנו לפרקי הנבואה שבמורה נבוכים לרמב"ם: מהדורה ביקורתית עם מבא והערות, 2005 ליאור יערי-דולב - "וטענתי עליהם" בחינה היסטורית של החיבור "הטענות" לרבי משה בן שלמה מסלרנו, 2015 משה בן שלמה מסלרנו, דף שער בספרייה הלאומית יוסף סירמונטה, "הערותיהם של רבי משה מסלרנו ושל ניכולאוס מייובינאצו למורה נבוכים (חלק א' פרקים נ"ב- נ"ג)", עיון 20, 1969, עמ' 212-240. ליאור יערי-דולב, "וטענתי עליהם": בחינה היסטורית של החיבור "הטענות" לרבי משה בן שלמה מסלרנו, באר שבע: אוניברסיטת בן גוריון, 2015, עמ' 15-25 אשר בנימין, "פירוש רבי משה בן שלמה מסלרנו לפרקי הנבואה שבמורה הנבוכים לרמב"ם: מהדורה ביקורתית עם מבוא והערות", אוניברסיטת בן -גוריון, 2005 Joseph Sermoneta, Un Glossario Filosofico Ebraico-volgare del Tredicesimo Secolo, Lessico Intellettuale Eruropeo, Istituto di filosofia dell’Universita di Roma, Centero Nazionale delle Ricerche, Rome: Ateneo, 1969 החיבור מוזכר בכתב היד של "הטענות" Simon Stanislaus, Mose ben Salomo von Salerno und seine philosophischen Auseinandersetzungen mit den Lehren des Christentums, Ohlau: H. Eschenhagen, 1931 משה בן שלמה מסלרנו, הטענות, כתב יד ברסלאו: 59, 1587
סונטת סתיו

סונטת סתיו (בשוודית: Höstsonaten) הוא סרט דרמה משנת 1978 שנכתב ובוים בידי אינגמר ברגמן, עם אינגריד ברגמן, ליב אולמן ולנה נימן בתפקידים הראשיים. זה סרטה האחרון של אינגריד ברגמן ושיתוף הפעולה היחיד שלה עם אינגמר ברגמן. חלק מהעלילה מתואר בפלשבק בו מופיעה לין אולמן, בתם המשותפת של אינגמר ברגמן וליב אולמן, בתור אווה הילדה (ללא מילים). הסרט עובד גם להצגת תיאטרון והוצג גם בישראל - בהבימה (עם ליא קניג וטטיאנה קנליס אולייר) ובבית צבי. העלילה הדרמטית היא על מפגש של יממה בין אם לבתה אותה לא ראתה שבע שנים ועל השיחות הטעונות בין שתיהן על רקע משקעי ותסכולי העבר. במסע כואב אל תוך הלילה נחשפים רגשות שהודחקו, מטענים אותם הזמן והמרחק לא הצליחו לעמעם. הסרט הופץ בישראל על ידי פורום פילם. שרלוט אנדרגסט (אינגריד ברגמן) היא פסנתרנית בעל שם בינלאומי. בתה אווה (ליב אולמן), גרה בכפר קטן עם בעלה ויקטור (הלבר ביורק) המשמש ככומר הקהילה. היה להם ילד, אריק, שטבע באגם. אתם גרה גם אחותה הלנה (לנה נימן). הלנה חולה במחלה נוירלוגית קשה הגורמת לה לשיתוק והפרעות קשות בדיבור. רק אווה מסוגלת להבין אותה ולטפל בה. שרלוט שהייתה עסוקה בקריירה שלה הכניסה את הלנה למוסד סיעודי. לאחר שאריק מת החליטה אווה בהסכמת בעלה להעביר את הלנה לביתם בלי להודיע לשרלוט. בעלה האחרון של שרלוט היה הצ'לן לאונרדו והוא מת מסרטן. אווה שלא ראתה את אמה שבע שנים החליטה להזמין אותה לביתם כדי לעודד אותה. שרלוט מופתעת למצוא בדירה את הלנה ואווה אומרת שלא הודיעה לה על כך כי חששה שלא תגיע בגלל זה. הלנה מוציאה בקושי את המילה "אמא" ושרלוט מלטפת אותה בבמט קפוא. אווה הכינה לאמה את נגינה הפרלוד מס' 2 של שופן. היא מנגנת ושרלוט בפנים קפואות מתקשה לשבח את נגינתה ומדגימה לה בנגינה ללא תווים איך צריך לנגן את הפרלוד. בלילה חולמת שרלוט שאווה מנסה לחנוק אותה ומתעוררת בצווחה. אווה מגיעה לחדרה ואז מתחיל דוח שיח ארוך בין האם והבת. אווה מאשימה את אמה בהזנחת המשפחה ובהתרכזות רק בעצמה ובקריירה שלה ובכך שהכריחה אותה לבצע הפלה כשהייתה בגיל ההתבגרות ושרלוט מודה שיש בה איזו נכות רגשית כי לא קבלה שום רגשות אהבה מהוריה. הלנה זוחלת לחדרם וממלמלת "אמא" אך הן לא שומעות אותה. שרלוט מותשת, את המצב מציל האמרגן שלה פאול (גונאר ביוגסטרנד) שמציע לה הופעה (הם משוחחים באנגלית). שרלוט מקצרת את ביקורה ונפרדת מאווה. אווה כותבת מכתב התנצלות ונותנת לוויקטור לשלוח אותו למרות שהם בטוחים שמרגוט לא תפתח אותו. מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - אינגמר ברגמן מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה - איגריד ברגמן פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר - אינגמר ברגמן פרס דוד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר - אינגריד ברמן וליב אולמן פרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן "סונטת סתיו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סונטת סתיו", באתר AllMovie (באנגלית) "סונטת סתיו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סונטת סתיו", באתר אידיבי "סונטת סתיו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון מקורי לסונת סתיו, באתר יוטיוב סצנת נגינת הפרלוד של שופן, באתר יוטיוב סונטת סתיו עם כתוביות באנגלית, באתר יוטיוב ביקורת על סונטת סתיו, באתר "סריטה" סרטים - סונטת סתיו, מסמך באתר ארכיון המדינה
אלויס אהור

אלויס אהור ( גרמנית:Alois Auer ‏: 1 במאי 1813 - 10 ביולי 1869) היה מדפיס, ממציא ומאייר בוטני אוסטרי. הוא הפיק מספר עבודות בגרמנית ובשפות אחרות. הוא היה מנהל בית הדפוס הרשמי של המדינה האוסטרית שהדפיס איורים בעל עניין מדעי וייצר התקדמות רבה בטכנולוגיית ההדפסה. אהור נולד בעיר וולס האוסטרית, והוכשר כמלחין. ברגעי הפנאי שלו למד צרפתית, איטלקית, אנגלית ושפות אחרות, בהן עבר בחינה בשנים 1835 ו- 1836 באוניברסיטת וינה. הקריירה המוקדמת של אהור החלה באוקטובר 1837 עם מינוי לפרופסור לאיטלקית בגימנסיה בלינץ. הוא רכש שליטה בשפות אחרות במהלך מסעותיו בגרמניה, שווייץ, צרפת ואנגליה משנת 1839. אהור למד את טכניקות הטיפוגרפיות שבהן ישתמש כאשר יהיה מנהל בית הדפוס של חצר המלכות בווינה בשנת 1841. גופני הדפוס שהשתמש בהם איפשרו גמישות רבה יותר בהדפסה. הם עמדו בדרישות של 500 ניבים אירופיים (לא כולל רוסית, טורקית ועברית) וכמעט 150 שפות בעולם. בניהולו הפך משרד הדפוס הקיסרי לאחד המפעלים הגדולים מסוגו באירופה. הוא נשאר שם עד 1868. העבודה הראשונה שפורסמה בנושא "הדפסת טבע" (בגרמנית: Naturselbstdruck) הייתה שכלול תהליך הדפסת ציורים בוטניים (1853). כוונתו הייתה לייצר אובייקטים אמנותיים-מדעיים, תוך צמצום גדול של הבעיות בשימוש בצמחי מרפא ויצירות טבע אחרות. מאייר אחר, הנרי ברדבורי, החל לייצר עבודות בתהליך דומה לאחר שראה את המצאתו של אהור. העניין במדעי הטבע, הפיזיקה והשפות הביא לפרסומים שכללו יצירות משלו. תהליכי ההדפסה השונים והיסטוריה נרחבת של בית הדפוס הממלכתי עצמו. מלבד הכרכים והתבניות שנוצרו בתהליך מיוחד, הוא גם הפיק כמה מהספרים המוקדמים ביותר בשילוב תצלומים. הוא המציא מערכת 'טיפומטרית', המאפשרת שימוש במספר רב של גופנים זרים קישוטיים בתהליך ההדפסה. תפקידו בדפוס המלכותי כלל פיקח על התקדמות טכנולוגיות בתחום העיתונות המודפסת, ותהליכים טיפוגרפיים חדשים. בווינה בשנת 1858, אהור המציא את ההדפסה של עיתונים מגליל נייר רציף, אך זו נפוצה בארצות הברית על ידי ויליאם בולוק כעבור חמש שנים. מדיה וקבצים בנושא אלויס אהור בוויקישיתוף Alfred Anthony von Siegenfeld, Genealogisches Taschenbuch der Adeligen H?user ?sterreichs, Рипол Классик, ISBN 978-5-88073-613-3. (בגרמנית) Papergirl (2017-06-15), Deutsch: Grab der Familie Auer von Welsbach mit de:Alois Auer von Welsbach und de:Carl Auer von Welsbach. Hietzinger Friedhof, 1130 Wien, נבדק ב-2021-10-03 Rines, George Edwin, ed. (1920). "Auer, Alois" . Encyclopedia Americana. Vienna: K.K Hof- und Staatsdruckerei, 1853. 4 volumes Consuegra, David, American Type Design and Designers. New York: Allworth Press
בית הכנסת בית אהרון (סקופיה)

בית הכנסת בית אהרון (במקדונית: Синагога „Бет Ахарон“) היה בית הכנסת הראשון שנבנה בסקופיה. בית הכנסת היה ממוקם ברובע היהודי, לצד בית הכנסת בית יעקב. בית הכנסת בית אהרון נבנה בסקופיה ב-1366. בית הכנסת נפגע קשות לאחר השריפות ב-1628 וב-1637, ונבנה מחדש לאחר כל שריפה. בית הכנסת נהרס לאחר רעידת האדמה בסקופיה ב-1963, ועל הריסותיו של בית הכנסת נמצא המרכז להנצחת השואה של יהודי מקדוניה. יהדות מקדוניה הצפונית בית הכנסת בית יעקב (סקופיה) Жени, Лебл. „Плима и слом“. Фонд на Холокаустот на Евреите од Македонија. Скопје, ноември 2013 година. ISBN 978-608-65129-6-5. Синагога Бет Ахарон | Центар за етнолошки истражувања и применета антропологија, ceipa.pmf.ukim.mk Еврејско маало во Скопје, holocaustfund.org.mk (באנגלית)
הפסקת אוכל

הפסקת אוכל היא תוכנית טלוויזיה העשרה ישראלית לילדים בנושא אוכל ותזונה בהנחיית רותי רוסו ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 2016, ולאחר מכן עלתה לשידור בכאן חינוכית. בכל תוכנית מתארח שף או מומחה תזונה לשיחה עם רותי ועם פאנל של 4 ילדים סקרנים לשיחה על אוכל, תזונה ובישול. כל פרק בתוכנית מתאר נושא שונה שקשור לאוכל ותזונה ביניהם: פירות, ירקות, בשר, חטיפים, מוצרי חלב, עיצוב התזונה, חוש הטעם וכו'. "הפסקת אוכל" באתר כאן חינוכית הפסקת אוכל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודי טאוב

אודי (אהוד) טאוב (נולד ב-10 ביוני 1962) הוא מאייר וסופר למבוגרים, לילדים ולנוער. ספרו "הרמן" זכה בשנת 1992 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער. ספרו "רוכבי הדלי" נמנה ברשימת המועמדים לפרס ספיר בשנת 2018. אודי טאוב נולד בבני ברק. הוא בוגר הישיבה התיכונית "נחלים" של "בני עקיבא" ואת שרותו הצבאי עשה בחיל האוויר. הוא למד תורה בישיבת אלון מורה בקדומים, ועיצוב גרפי באקדמיה לאמנויות בצלאל. אודי טאוב מתגורר ביישוב חשמונאים, נשוי לרותי, אב לארבעה בנים וסב לשני נכדים. כתיבתו של טאוב למבוגרים נעה על התפר שבין המסורת היהודית והתרבות המערבית לסוגיה, ומעבדת בתוכה סוגיות הנוגעות לגורל היהודי בדרך של טיפול מודרניסטי ופוסט מודרניסטי תוך כדי שילוב בין מציאות ודמיון אגדתי. מוטיב מרכזי בספריו, הן בספרי הילדים והן בספרי המבוגרים, הוא נטילת האחראיות והמחיר שלה, גם כשזו מוטלת על כתפיו של נושאה בעל כורחו. בספריו לילדים ולנוער עוסק טאוב בפרשנות שנותנים הילדים והמתבגרים לעולם שסביבם על כל מרכיביו. מבוא ליודאיקה (מסדה, 1992) - קובץ סיפורים קצרים העוסק בגורל היהודי. הקובץ מכיל שבעה סיפורים: שלושה קירות, ימי ישיבה, עורף מסע העגלה, שומר הלילה, שואת דלבין, מבוא ליודאיקה. יודאיקה (כנרת זמורה דביר, 2011) - סיפורם של שלושה אחים שהצעיר בהם יורש חנות יודאיקה. הסיפור מספר את קורות האח הצעיר בחנות. רוכבי הדלי (כנרת זמורה דביר, 2018) - ספר על צעיר הלוקח אחריות על סבו המזדקן שהיה בגרמניה אמן, בעל תיאטרון בובות מצליח, בתקופה שבין מלחמות העולם. בספר מתנצחים ביניהם שלל התרבויות שמרכיבות את החברה היהודית ישראלית ומשפיעות על עיצובה. תיאטרון התרבות האקלקטי של העם היהודי מנסה לא להתפרק ולשמור על המשך ההצגה. אגדות (פרדס:סדרת גומחה. עורך הספר - חיים וייס,2022) ספר המעשיות המופלאות של רבי נחמן מברסלב (הוצאת הלל, תשמ"ח) הרמן (מסדה, 1991) - מספר על הילד יונתן המודע למצוקתו של חבר לעבודה של אביו, המצוי בהליך של פשיטת רגל. הלני (מסדה, 1993) - מספר על ילד צעיר, אביתר, הבא לגור אצל דודתו. לכל אורכו של הסיפור נשמעים שני קולות - קול הנער וקול הבוגר, הנוגעים מדי פעם זה בזה. אנה דרווין (יסוד, 2007) - מספר על בת החוקר האנגלי הנודע צ'ארלס דרווין, שמתה בגיל עשר. המספר הוא ג'יימס, חברה של אנה. אנה היא כאמור בקושי בת עשר, והיא לא מבינה את הספר שכתב אביה. ביחד עם חברה ג'יימס היא מגלה סודות נסתרים על החיים. פרס זאב לספרות ילדים ונוער על הספר "הרמן" ספרו "רוכבי הדלי" הופיע ברשימת המועמדים לפרס ספיר אודי טאוב, ברשת החברתית פייסבוק יוסף גלרון־גולדשלגר, אודי טאוב 1962, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה אודי טאוב, באתר library.osu.edu נויבורגר קארין שוורץ יגאל, טאוב אודי (אהוד), באתר לקסיקון הקשרים לסופרים ישראליים