laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבו אהרן בן שמואל הנשיא

רבי אַבּוּ [יואבי] אַהֲרֹן בֶּן שְׁמוּאֵל הַנָּשִׂיא (חי במאה ה-9, סביבות שנת ד'תר"ם) היה מקובל מדור המעבר בין הגאונים לראשונים, מוכר כמי שהעלה מבבל ללומברדיה את סודות הקבלה שעמדו בבסיס תורת הסוד האשכנזית של חסידי אשכנז. רבי אהרן בן שמואל הנשיא, המכונה "אבו אהרן", היה חכם ומקובל בבלי שנאלץ להגר ללומברדיה והתיישב בלוקה. בלוקה מצא אוזן קשבת לרעיונות הסוד שהביא עמו, ונאמר כי מצא את רבי משה בן קלונימוס, בן למשפחת קלונימוס רבת ההשפעה באזור זה ומחבר הקרובה לשביעי של פסח הפותחת במילים "אימת נוראותיך", והקנה לו את תורת הסוד. בני המשפחה העבירו לארצות אשכנז את תורת הסוד שקיבלו מאבו אהרן בעת שעברו מאיטליה, והיא הבסיס לתורת הסוד האשכנזית. רבי אלעזר מוורמייזא, מחבר ספר "הרוקח", מתאר כיצד קיבלו חסידי אשכנז את תורת הסוד: ”רב מרב, עד אביו אהרן בנו של ר' שמואל הנשיא אשר עלה מבבל משום מעשה שהיה והוצרך לילך נע ונד בארץ ובא בארץ לומברדיא בעיר אחת ששמה לוקקא, ושם מצא את רבינו משה שפייט "אימת נוראותיך", ומסר לו כל סודותיו...”. בשמו נקשרו סיפורי מופת אחדים וקורותיו מתוארים בהרחבה ב"מגילת אחימעץ". שמואל יוסף פין, הערך "אבו אהרן בן ר' שמואל הנשיא", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 4, באתר היברובוקס הרב נפתלי יעקב הכהן, "רב אהרן בן רב שמואל הנשיא ז"ל", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ב, באתר היברובוקס יוסף שלמה דלמדיגו, מצרף לחכמה, בסיליאה שפ"ט. עמ' יד.
כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין

כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich Wilhelm, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin‏; 1 בדצמבר 1623 - 21 ביוני 1692), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1658–1692. כריסטיאן לודוויג נולד ב-1 בדצמבר 1623 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לאדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין ולמריה אנה מפריזיה המזרחית, בתם של אנו השלישי, רוזן פריזיה המזרחית ואנה מהולשטיין-גוטורפ. בהיותו ילד קטן ייעד אותו אביו לבישוף שוורין, אך המינוי לבסוף לא יצא אל הפועל, משום שלאחר מות הבישוף אולריך מדנמרק בשנת 1633, צורפה הבישופות לדוכסות מקלנבורג-שוורין. בשנת 1658 מת אביו אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, וכריסטיאן לודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1660 בנה כריסטיאן לודוויג את ארמון לוסט על יד ראצברג, ובשנת 1662 נסע לפריז לבית המלוכה הצרפתי. ב-29 בספטמבר 1663 המיר כריסטיאן לודוויג את דתו לקתולית, כשלואי הארבעה עשר, מלך צרפת משמש כסנדקו, ואז ניתן לו השם לודוויג. ב-21 ביוני 1692 מת כריסטיאן לודוויג בהאג ללא בנים, ובמקומו עלה לשלטון אחיינו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין. גופתו של כריסטיאן לודוויג הושטה דרך הים לדמיץ, ומשם הועברה לשוורין ואחר כך לדובראן שם היא נקברה. בשנת 1640 התחתן כריסטיאן לודוויג עם כריסטינה מרגרטה ממקלנבורג-גיסטרוב, בתם של יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב ומרגרטה אליזבת ממקלנבורג, אך התגרש ממנה בשנת 1660 ללא שהיו להם ילדים. בשנת 1664 התחתן כריסטיאן לודוויג עם אליזבת אנז'ליק דה מונמורנסי, אך גם ממנה לא היו לו ילדים. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין בוויקישיתוף כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
X-פטנט

"X-פטנט" הוא שם כולל לפטנטים משוחזרים שהוענקו על ידי משרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית בין התאריכים יולי 1790 (כשניתן פטנט אמריקאי ראשון) ליולי 1836, ושוחזרו בעקבות שרפה שכילתה את ארכיון הפטנטים. המספר המדויק של הפטנטים שניתנו בתקופה זו אינו ידוע, אך ההערכה היא שישנם 9,957 פטנטים. ב-15 בדצמבר 1836 ארעה שרפה במשרד הפטנטים. בזמן זה, כל הפטנטים נשמרו באחסון זמני עד בנייתו של בניין חדש וחסין יותר לאש. תחנת כיבוי האש הייתה בקרבת מקום, אך הצינורות והמשאבות בתחנה היו קפואים ולמכבי האש לא הייתה אפשרות למנוע את האובדן. הממשלה לא שמרה עותקי גיבוי או רישומים נוספים בזמן זה, לכן העותקים היחידים שנשארו לשחזור הפטנטים היו בידי הממציאים. הקונגרס של ארצות הברית העביר מיד חוק המסייע בשחזור הפטנטים שנמצאו בבניין ונשרפו באש. כ-2800 פטנטים שוחזרו, ו-1989 מתוכם ניתנים כיום לצפייה מקוונת. לאחר שרפת 1836 הוכנסה מערכת מספור שמשמשת עד היום. כאשר פטנט שוחזר וניתנה לו תעודת פטנט, משרד הפטנטים נתן לו מספר פטנט כמספר מעורב (למשל, 2960 1 2 x {\displaystyle 2960{\frac {1}{2}}x} , 8736 3 4 x {\displaystyle 8736{\frac {3}{4}}x} ) על מנת לשמור על סדר נכון. רוב הפטנטים שהם בעלי מספר מעורב מוגדרים כ X-פטנטים, אך לא כולם. לפני קרות השרפה, פטנטים היו מזוהים בשם ובתאריך רישום. מאז, כל הפטנטים שניתנים מקבלים מספר החל מ-1. אמנם, גם הפטנטים ששוחזרו ממוספרים מ-1, אך מספר הפטנט כולל את האות "X". בדרך כלל, ה-"X" הוסף בסוף המספר, מלבד בפטנט הראשון שבו ה-"X" נוסף קודם למספר. כך נוצר השם X-פטנט. הפטנטים האחרונים ששוחזרו עד היום (נכון לשנת 2019), שוחזרו בשנת 2004 מהארכיון של דרטמות' קולג'. מתוך 14 פטנטים ששוחזרו בשנה זו, עשרה שייכים לסמואל מורי, כולל פטנט, שהוא הפטנט הידוע הראשון למנוע בעירה פנימית. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש לתרגם ולתעתק לעברית. Great Patent Fire of 1836", The United States Patent and Trademark Office, Retrieved 2007-11-23 Riordan, Teresa, "Lawyers Unearth Early Patents", New York Times Riordan, Teresa (August 9, 2004), "Lawyers Unearth Early Patents", New York Times, Archived from the original on May 9, 2013, Retrieved 2009-07-18 issued on June 2, 1818 issued on March 27, 1835
מגררה

מִגרָרָה, (מפינית Pulkka) היא כלי תובלה נורדי קצר, נמוך וקטן הנמשך על ידי כלב, גולש, או איילים בלפלנד. המגררה יכולה לשמש לשם גרירת ציוד כגון אוהל או מזון או ככלי תחבורה לילד או לאדם נוסף. בנורווגיה, מגררות משמשות לעיתים קרובות בטיולי סקי להובלת ילדים (הילדים הקטנים נמשכים על ידי ההורים). בפינלנד ושוודיה, משחקים במגררות בעיקר ילדים. המגררות שפעם נבנו מעץ ועורות עשויות היום פלסטיק, מה שהופך אותם לזולות מאוד. מגררות גדולות יותר, המיועדות להובלת כמויות גדולות יותר של סחורות, נקראות Ahkio [ɑhkio] בפינית. מילה זו משמשת היום בצבא ארצות הברית לתיאור מזחלת שלג רתומה לאדם. מזחלת מדיה וקבצים בנושא מגררה בוויקישיתוף נקרא pulka בשוודית, pulk בנורווגית, bulki בסאמי הצפונית The Sámi and their reindeer – University of Texas at
פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב

פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב (בגרמנית: Friedrich I, Herzog von Mecklenburg-Grabow; 13 בפברואר 1638 – 28 באפריל 1688), היה בנו של אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, ודוכס מקלנבורג-גרבוב. פרידריך נולד ב-13 בפברואר 1638 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לאדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, מאשתו השנייה מריה קתרינה מבראונשווייג-דאננברג, בתם של יוליוס ארנסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ומריה מפריזיה המזרחית. בשנת 1667 מונה פרידריך לכומר בקתדרלת שטרסבורג, ובשנת 1669 עבר להתגורר בגרבוב וקיבל את התואר "דוכס מקלנבורג-גרבוב". ב-28 באפריל 1688 מת פרידריך, כתוצאה משריפה בטירתו. לאחר מותו של אחיו כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין ללא ילדים, שלטו בזה אחר זה שלושת בניו של פרידריך. בשנת 1671 התחתן פרידריך עם כריסטינה וילהלמינה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של וילהלם כריסטוף, נסיך הסן-הומבורג וסופיה אלאונורה, רוזנת הסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו 4 ילדים: פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין (1675–1713) קרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין (1678–1747) כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (1683–1756) סופיה לואיזה ממקלנבורג-שוורין (1685–1735), התחתנה עם פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה מדיה וקבצים בנושא פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב בוויקישיתוף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב עץ משפחת בית מקלנבורג
בארוקדה

בָּארוֹקַדָה הוא אנסמבל שהוקם בשנת 2007 על ידי קבוצה של נגנים סולנים שהשתלמו באקדמיות יוקרתיות למוזיקה עתיקה בחו"ל ושבו לישראל כדי להקים כאן תזמורת בארוק אותנטית. עם נגני בארוקדה נמנים בוני כלים המתמחים בבניית כלים תקופתיים ואף בנו את כלי הקשת המשמשים את נגני ההרכב. המנהל המוזיקלי של הבארוקדה הוא עמית טיפנברון והמנכ"לית של הבארוקדה היא שלומית סיוון רוזן. לבארוקדה קבוצת באסו קונטינואו גדולה ומגוונת, שמעניקה מצע עשיר ותומך לכלי הסופרן ולזמרים, ומצלול מיוחד וצבעוני להרכב כולו. כפי שהיה נהוג בתקופת הבארוק, ההרכב פועל ללא מנצח. לכל נגן יש קול משלו, והמוזיקה היא תוצר אורגני של דיאלוג מפרה בין הנגנים. בדומה לאופן שבו התזמורת פועלת ללא מנצח, בארוקדה מתנהלת כקולקטיב: כל ההחלטות, מוזיקליות ואדמיניסטרטיביות, מתקבלות על ידי חבריה. בארוקדה אינה מגבילה את עצמה לביצוע מוזיקה מתקופות הבארוק והרנסאנס, ומתנסה במוזיקה מתקופות שונות. אחת ממטרותיה היא להפיל את המחיצות המקטלגות ומפרידות בין המוזיקה הקלאסית לבין סגנונות אחרים, מתוך תפיסה ש"קלאסיקה" היא תו היכר של איכות שחוצה גבולות גאוגרפיים, תקופות ותרבויות. לבארוקדה סדרות מנויים במוזיאון תל אביב לאמנות, פסטיבל אבו גוש, מרכז וייל כפר שמריהו והחוג למוזיקה קאמרית בחיפה. יעלה אביטל – סופרן שלומית סיוון רוזן – כינור בארוק דפנה רביד – כינור בארוק רחל רינגלשטיין – כינור בארוק איתן הופר – כינור, לאוטה, תיאורבו טלי גולדברג – כינור בארוק יעל פטיש – ויולה ג'נבייב בלאנשארד – חליל טרברסו יובל שפירא – חצוצרת בארוק שי קריבוס – אבוב בארוק ענבר נבות – בסון בארוק אופיר בן ציון – קונטרבס יזהר קרשון – עוגב, צ'מבלו עמית טיפנברון – כינור בס, ויולה דה גמבה אופירה זכאי – לאוטה, תיאורבו מדיה וקבצים בנושא בארוקדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בארוקדה בארוקדה, סרטונים בערוץ היוטיוב
התרסקות מטוס ערבה באקוודור

התרסקות מטוס הערבה באקוודור התרחשה ב-15 במרץ 2016. בתאונה במרכז המדינה נספו כל 22 יושבי המטוס. הייתה זו התאונה החמורה ביותר שאירעה למטוס מדגם זה. מטוס התובלה הצבאי, מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, המריא בצהרי היום משדה התעופה ריו אמזונס ועליו 19 חיילי הכוחות המיוחדים של צבא אקוודור ושלושה אנשי צוות. החיילים נועדו להשתתף בתרגיל צניחה מהמטוס. הטייס ביקש אישור לשוב לשדה התעופה בשל תנאי מזג אוויר לא מתאימים, וזמן קצר לאחר מכן נותק הקשר עם המטוס. הוא התרסק בשעה 14:30 לערך באזור הררי, כ-10 קילומטרים מצפון-מזרח לשדה התעופה. צוותי חיפוש רגליים ומוטסים במסוקים איתרו את שרידי המטוס. תיק התאונה והיסטוריית המטוס של התרסקות מטוס ערבה באקוודור, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) ידיעה על התאונה, באתר ה-BBC
הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב

הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב (בגרמנית: Herzog Carl Ludwig Friedrich zu Mecklenburg, Prinz von Mirow; 23 בפברואר 1708 – 5 ביוני 1752) היה אביהם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ושארלוט ממקלנבורג-שטרליץ מלכת בריטניה. קרל לודוויג פרידריך נולד ב-23 בפברואר 1708 במירוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שטרליץ, לאדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, וכריסטינה אמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתו של כריסטיאן וילהלם הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן. כשהיה בן 3 חודשים מת אביו אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ואחיו למחצה אדולף פרידריך השלישי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו, בעוד קרל ירש את אזור העיר מירוב. בשנת 1726 יצא קרל שניגן בחליל צד לטיול באירופה, על מנת להשתלם במוזיקה. לאחר שביקר בז'נבה, איטליה וצרפת, פנה קרל לווינה, שם שירת בחצר קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והגיע לדרגת אוברסט לוטננט. לאחר מכן חזר קרל למירוב, והשקיע את זמנו בניהול נחלותיו ובחינוך ילדיו. ב-5 ביוני 1752 מת קרל, וכעבור חצי שנה מת אחיו אדולף פרידריך השלישי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ללא ילדים, ומשום כך עלה לשלטון בנו של קרל אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1735 התחתן קרל לודוויג פרידריך עם אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתו של ארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן. לבני הזוג היו 10 ילדים: כריסטינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1735–1794) קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1736) אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1738–1794) אליזבת כריסטינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1739–1741) סופיה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1740–1742) קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1741–1816) ארנסט גוטלוב, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1742–1814) סופיה שארלוטה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1744–1818), התחתנה עם ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת גוטלף, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1745) גאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1748–1785) מדיה וקבצים בנושא הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב בוויקישיתוף הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אבון

אַבּוּן היה משורר ופייטן עברי, שחי ופעל בקרב יהדות ספרד במאה ה-11. סליחות ופיוטים שחיבר אבון נמצאו במחזור אביניון. שמואל דוד לוצאטו פרסם אחד מהם המתחיל במילים: "עז אל מעידים הכל באימה" בכרם חמד (ח"ד עמ' 31). רבי משה אבן עזרא, מגדולי המשוררים היהודים בכל הזמנים, ספד לו בדיוואן שלו כאחרון המשוררים הגדולים, וחתם את שירו: לא אחזה אור אחרי אבון / כי אם יקרות, אור וקפאון — כרם חמד, ח"ד עמ' 86 יהודה אלחריזי (תחכמוני שער ג') מזכיר משורר בשם אבון שחי לפני שמואל הנגיד. אם מדובר באותו אדם, יש להקדים את זמן פעילותו בכמאה שנים, אך ש"י פין הניח שמדובר בשני אנשים שונים. לאופולד צונץ שיער שהוא רבי אבון ב"ר שאול שהזכיר הראב"ד השני בעל ספר האשכול בשם החסיד ר' אבון ממיורקה. שמואל יוסף פין, הערך "אבון" (אחד המשוררים הפייטנים הקדמונים), בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 4, באתר היברובוקס כתבי אבון בפרויקט בן-יהודה פין, כנסת ישראל, להלן "קישורים חיצוניים".
אדומי-חזה אוסטרליים

אדומי-חזה אוסטרליים או חטפיות אוסטרליות (שם מדעי: Petroicidae) היא משפחה של ציפורי שיר, האנדמיים לאוסטרליה, גינאה החדשה ואיי האוקיינוס השקט. הם אינם בהכרח בעלי חזה אדום, אלא מזכירים את המין אדום-החזה ממשפחת החטפיתיים והם קרובי משפחה שלה. מראם דומה לחטפיות בעלות ראש גדול, מקור דק ועיניים בולטות ושחורות. כנפיהם מעוגלות. חלקם חיים על העצים, ואחרים מעדיפים לשוטט על הקרקע. הם חיים ביערות, יערות גשם, אזורי סלעים והרים וגם בחוף הים או בביצות מנגרובים. כמו החטפיות האמיתיות הם ניזונים מחרקים וכמה מינים ניזונים גם מאגוזים. הם שולפים את החרקים מסדקים בעצים. ציפורים אלה חיות בעיקר בזוגות או במשפחות קטנות העוזרות לגדל יחד את הגוזלים. משפחה אדומי-חזה אוסטרליים (Petroicidae) תת-משפחה Drymodinae סוג Amalocichla סוג Drymodes תת-משפחה Eopsaltriinae סוג Heteromyias סוג Poecilodryas סוג Tregellasia סוג Eopsaltria סוג ומין יחיד Peneoenanthe pulverulenta סוג Peneothello סוג Melanodryas תת-משפחה Petroicinae סוג Pachycephalopsis סוג ומין יחיד Eugerygone rubra סוג Petroica - בו המין שחור-חזה סוג Microeca סוג ומין יחיד Monachella muelleriana מדיה וקבצים בנושא אדומי-חזה אוסטרליים בוויקישיתוף אדומי-חזה אוסטרליים, באתר ITIS (באנגלית) אדומי-חזה אוסטרליים, באתר NCBI (באנגלית) אדומי-חזה אוסטרליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אדומי-חזה אוסטרליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אדומי-חזה אוסטרליים, באתר GBIF (באנגלית)
תכלתיים

תכלתיים (שם מדעי: Irenidae) היא משפחת ציפורי שיר בעלות צבעים כחולים עזים החיים באזור הטרופי. במשפחה זו סוג אחד - תכלתי (Irena) ובו 2 מינים. הם קרובי משפחה רחוקים של הבולבולים ורובים גם למשפחות אגיתיניות וציפורי עלים. התכלתיים חיים בדרום-מזרח אסיה מהודו עד בורנאו וכן בפיליפינים ביערות גשם לחים. הם בעלי נוצות שחורות על פלג גופם התחתון וחלק גופם העליון כחול או סגול בוהק עם עיניים אדומות ומקור צהוב חזק. הנקבות בעלות צבעים דהויים יותר. ציפורים אלה מזכירים במראם עורבים קטנים ואורכם 24-27 ס"מ. הם חיים בחופת צמרות היער וניזונים בעיקר מפירות שונים ובעיקר מהפיקוס (תאנה) ומפירות נוספים ואף מצוף פרחים. כמו כן הם ניזונים מחרקים שהם תופסים. משפחה תכלתיים (Maluridae) סוג תכלתי (Irena) מין תכלתי האש (Irena puella) מין תכלתי פיליפיני (Irena cyanogastra) מדיה וקבצים בנושא תכלתיים בוויקישיתוף תכלתיים, באתר ITIS (באנגלית) תכלתיים, באתר NCBI (באנגלית) תכלתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תכלתיים, באתר GBIF (באנגלית) תכלתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אורתוניקיים

אורתוניקיים (שם מדעי: Orthonychidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אוסטרליה וגינאה החדשה. במשפחה ישנו סוג אחד - אורתוניק (Orthonyx) ובו שלושה מינים. קרוביהם הם הוונגות, הפסופודיים והמין בבלר רליתי ולשתי המשפחות קשרים רחוקים לעורביים. למינים אלה ישנו ראש שחור או אפור, חזה צהוב או כתום גדול, פסים כהים ולבנים סביב הכנפיים וזנב ארוך היכול להיפרש מעט כמו אצל הנבליים. הם חיים בעיקר על הקרקע ובעלי רגליים חזקות. המקור חזק וצבעו לבן. הנקבות לעומתם דהויות צבע ומוסוות. ציפורים אלה חיים בעיקר ביערות צפון מזרח אוסטרליה, אך גם בדרומה ובאי גינאה החדשה. הם ניזונים מטרף של חרקים אך המינים הגדולים יכולים לצוד גם לטאות קטנות. הם תופסים את הטרף מהאדמה ונתמכים בזנבם הגדול כמשענת. ציפורים אלה הם מונוגמיים אך צעירים זכרים שבגרו נשארים לעיתים יחד עם הוריהם עד הבגרות ועוזרים להם לשמור על השטח מיריבים. אורתוניק פפואה (Orthonyx novaeguineae) אורתוניק אוסטרלי (Orthonyx temminckii) אורתוניק צ'וצ'ילה (Orthonyx spaldingii) מדיה וקבצים בנושא אורתוניקיים בוויקישיתוף אורתוניקיים, באתר ITIS (באנגלית) אורתוניקיים, באתר NCBI (באנגלית) אורתוניקיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אורתוניקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אורתוניקיים, באתר GBIF (באנגלית)
אבטליון ממודנה

רבי אַבְטַלְיוֹן מִמּוֹדֵנָה (Ottaviano; ה'רפ"ט, 1529 - ה'שע"א, 1611) היה ממנהיגי יהדות איטליה במאות ה-16 וה-17. נולד לרב מרדכי (מרקו) ממודנה המתואר כ"גאון, רופא ושר", והיה תלמידו של המהר"ם מפאדובה. במשך שנים הנהיג את קהילת יהודי בולוניה ומאוחר יותר עקר לפרארה. בתו פילביה נישאה לרב יהודה סלטארו מפאנו, מחבר "מקוה ישראל". אחיינו הרב יהודה אריה ממודנה כתב עליו כי ”הפליא לעשות בחיבורים ובחכמות, הן בתורה הן בתלמוד והן בחיצוניות. אין ערוך אליו בדורו”. רבי עזריה מן האדומים למד אצלו בפרארה ומזכיר אותו רבות בספרו הגדול "מאור עיניים". לדברי רי"א ממודנה: ”רוב הספר ההוא קמח שטחן בריחים של דודי מהר"ר אבטליון”. בשנת ה'שמ"א (1581), על רקע עלילה על התלמוד הבבלי, היה שליח קהילות איטליה לאפיפיור גרגוריוס השלושה עשר ונפגש עמו מספר פעמים. סופר כי נאם לפני מועצת חשמנים במשך שעתיים בלטינית שוטפת, הגן על התלמוד והשיג את מבוקשו בביטול צו שעמד לצאת נגדו. בשנת ה'שס"ד (1604) היה מעורב בפרשיית המקווה ברוויגו שהעסיקה את העולם הרבני באיטליה, תשובתו ההלכתית בנושא זה נדפסה בספר "פלגי מים" הסוקר את הפרשה. הניח אחריו לפחות עשרה פיוטים, שלא נדפסו. שמואל יוסף פין, הערך "הר"ר אבטליון בן הגאון הרופא השר ר' מרדכי ממודינא", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 4–5, באתר היברובוקס יהודה אריה ממודנה, חיי יהודה, אוטוביוגרפיה בעריכת אברהם כהנא, קיוב תרע"ב. עמ' 11 ואילך, באתר היברובוקס הרב נפתלי יעקב הכהן, "מוהר"ר אבטליון די מודינא הרופא", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ב, באתר היברובוקס דוד הלחמי, רבי אבטליון (ברבי מרדכי הרופא) ממודינה, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' נ"א, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) "אבטליון (אוטביאנו) בן מרדכי (מרקו) ממודנה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הוא נפטר בגיל 82. התאריכים כאן לפי ספר "חיי יהודה", להלן "קישורים חיצוניים", וכך הועתקו באנציקלופדיה היהודית בערכו. התאריכים אצל ש"י פין, להלן "קישורים חיצוניים", שגויים. בזמנו היה הספר עדיין בכתב יד, וייתכן כי נפלו בו שגיאות. גבריאל פאלק, מכתב, הכרמל, 21 במרץ 1862.
אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן

אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (בגרמנית: Elisabeth Albertine von Sachsen-Hildburghausen; 4 באוגוסט 1713 – 29 ביולי 1761), הייתה נסיכה גרמנית, ואמה של שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ מלכת בריטניה. אליזבת נולדה ב-4 באוגוסט 1713 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וסופיה אלברטינה, רוזנת ארבאך-ארבאך, בתו של גאורג לודוויג, רוזן ארבאך-ארבאך. ב-5 בפברואר 1735 התחתנה אליזבת עם הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, בנו הצעיר של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1752 מת בעלה הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, וחצי שנה מאוחר יותר מת אחיו אדולף פרידריך השלישי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. מכיוון שגיסה מת ללא ילדים, עלה בנה אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ לשלטון במקומו, ומכיוון שהיה קטין שימשה אליזבת כעוצרת בשמו עד שבגר. ב-29 ביולי 1761 מתה אליזבת בנוישטרליץ, וחודשיים לאחר מכן הוכתרה בתה שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ כמלכת בריטניה. בשנת 1735 התחתנה אליזבת עם הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב. לבני הזוג היו 10 ילדים: כריסטינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1735–1794) קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1736) אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1738–1794) אליזבת כריסטינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1739–1741) סופיה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1740–1742) קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1741–1816) ארנסט גוטלוב, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1742–1814) סופיה שארלוטה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1744–1818), התחתנה עם ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת גוטלף, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1745) גאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1748–1785) מדיה וקבצים בנושא אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן בוויקישיתוף
מנכ"ל משרד ראש הממשלה

מנכ"ל משרד ראש הממשלה כפוף לראש ממשלת ישראל, והוא על פי רוב ממונה על ידו באופן אישי, בכפוף לאישור ממשלת ישראל. המנכ"ל משמש גם כראש המטה הכלכלי-חברתי ומרכז את עבודת המטה הממשלתית בנושאים אלו, מטעמו של ראש-הממשלה. מנכ"ל משרד ראש הממשלה הנוכחי הוא יוסי שלי, שנכנס לתפקיד ב-8 בינואר 2023. מנכ"ל משרד ראש הממשלה או ראש המטה הכלכלי-חברתי אמון על ניהול ותכנון מדיניות הפנים של הממשלה. בין היתר אחראי להבטיח שהחלטות ותוכניות מדיניות פנים תואמות את המטרות והמדיניות של ראש הממשלה, ולהבטיח שמטרות אלו ומפקח על יישום סדר היום של מדיניות הפנים של הממשלה. בנוסף מנכ"ל משרד ראש הממשלה אחראי על תיאום צעדי מדיניות פנים ברחבי כל משרדי הממשלה. אחריות בתחומים החברתיים-כלכליים, ריכוז תכנון המדיניות ועבודת המטה ברמה הלאומית, הובלת רפורמות שנקבעו במסגרת השירות הציבורי וקידום פרויקטים בעלי משמעות לאומית לתקופות זמן מוגדרות. גופים חברתיים-כלכליים שתחת תחום אחריות המשרד: אגף כלכלה ותשתיות במשרד ראש הממשלה. האגף לממשל וחברה במשרד ראש הממשלה. אגף פנים, תכנון ופיתוח במשרד ראש הממשלה. אגף יישום תוכניות חברתיות במשרד ראש הממשלה. המועצה הלאומית לכלכלה. הלשכה המשפטית של משרד ראש הממשלה. אחריות כללית על הנושאים שתחת תחום אחריות המשנה למנכ"ל המשרד: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ארכיון המדינה, ועדת השמות הממשלתית, לשכת הפרסום הממשלתית, לשכת העיתונות הממשלתית ועוד. עומד בראש פורום המנכ"לים של משרדי הממשלה שמטרתו קידום שיתוף פעולה ותיאום בין המשרדים השונים על מנת לקדם תהליכים ולפתור משברים. המנכ"ל אחראי גם לתיאומים בין הזרועות הביצועיות והמנכ"לים של משרדי הממשלה השונים, ועל קביעת המדיניות בהתאם למדיניות ראש הממשלה. לשם כך הוא צריך להיות מעורה גם בעמדות ראש הממשלה בנושאים שונים וגם בעמדות משרדי הממשלה השונים. דף מנכ"ל משרד ראש הממשלה באתר משרד ראש הממשלה
מלכודת דבש

האם התכוונתם ל... מלכודת דבש (מחשבים) – סוג של מנגנון אבטחת מחשבים "מלכודת דבש (ריגול)" - גיוס מרגלים באמצעות פיתוי "מלכודת דבש (ספר)" - ספרו של אמנון ז'קונט
ישיבת מאורות

ישיבת מאורות הייתה ישיבה תיכונית חרדית שהוקמה בשנת תשס"ה (2005) על ידי הרב אורן גרנית, הרב נתנאל שניצר והרב אריה שלר. הישיבה הייתה בבית שמש הוותיקה ומיועדת לאוכלוסייתה החדשה (הישראלית בעיקר) של בית שמש. הישיבה משלבת לימודים במתכונת ישיבתית ליטאית יחד עם לימודים כלליים כהכנה לבחינות הבגרות. שמה של הישיבה מבטא את "אור התורה" ואת מיקום הישיבה בעיר בית שמש. הישיבה נסגרה עקב זאת שלא היה רישום מספיק ובמקום נפתח במקום ישיבת פאר התורה. הישיבה הוקמה כמיזם של אנשי חינוך וקבוצת הורים חרדים אשר הרגישו צורך לתת מענה לתלמידים המעוניינים בשילוב של לימודים ברמה תורנית גבוהה במתכונת ישיבתית ליטאית, יחד עם לימודים כלליים לקראת בחינות הבגרות, ובדומה לישיבות הוותיקות ישיבת היישוב החדש, מערבא, מתיבתא, נהורא ונהרדעא. מראשיתה נותנת הישיבה מענה לאוכלוסיית בית שמש המתפתחת. כמו כן, נקלטים בישיבה תלמידים מאזור ירושלים ומאזור המרכז. הישיבה מחנכת לתפילה תורה ודרך ארץ. הלימודים מתחילים בסדר הכנה בבוקר ואחר כך שיעור עיון, המסכתות הנלמדות בבוקר הן מסדרים נשים נזיקין. בסוף הבוקר מתקיים שיעור הלכה מדי יום, אחר הצהריים מתקיים שיעור בקיאות והמסכתות הנלמדות הן מסדר מועד. לימודי הבגרות נערכים בשעות אחר הצהריים. בוגרי הישיבה ממשיכים בישיבות גבוהות חרדיות, חלקם ממשיך בישיבות הציבור הלאומי.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא ישיבת מאורות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת מאורות מנדי גרוזמן, מלחמות הליבה: איך עושים בגרות בישיבה חרדית?, באתר NRG חדשות, ‏11.8.16 טלי פרקש, חרדים, רוצים ליבה? שלמו מאה אלף ש"ח, באתר ynet, 18 באוגוסט 2013
פרמיתיים

פרמיתיים (שם מדעי: Paramythiidae) היא משפחת ציפורי שיר המצויה רק בגינאה החדשה וכוללת שני סוגים שכל אחד מהם הוא טקסון מונוטיפי. הם קרובים למשפחת "נקרות הפרחים" (Dicaeidae) ובעבר אף נכללו בה. עופות אלה חיות ביערות טרופיים באי גינאה החדשה והם בעלות שני מינים: פרמית מצוייצת ופרמית ירגזית, הראשונה גדולה מהאחרונה ואורכה 19-22 ס"מ לעומת 12-14 ס"מ אצל האחרונה. בנות המשפחה בעלות צוואר קצר, ראש גדול, מקור קצר הנוטה מעט מעלה וכנפיים מעוגלות. הם בעלות צבעים מקושטים על כנפיהם וראשם שחור ובעל פס לבן. הנקבות מעט מוסוות יותר מהזכרים. הם חיים ביערות גשם, כולל באזורים הררים מעל 800 מטר, שם היערות מידלדלים לעצים ננסיים ועד לערבות שיחיות גבוהות. הם ניזונים בעיקר מפירות ומפירות יער ונצפו ניזונים גם מפרחים. כמו כן הם חוטפים חרקים שעוברים והם גם מאכילים בהם את הגוזלים בתוספת פירות. משפחה פרמיתיים (Paramythiidae) סוג ומין יחיד פרמית ירגזית (Paramythia montium) סוג ומין יחיד פרמית מצוייצת (Oreocharis arfaki) מדיה וקבצים בנושא פרמיתיים בוויקישיתוף פרמיתיים, באתר ITIS (באנגלית) פרמיתיים, באתר NCBI (באנגלית) פרמיתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרמיתיים, באתר GBIF (באנגלית)
נשרים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נשר – סוג בתת-משפחת נשרי העולם הישן של עופות דורסים גדולים ואוכלי נבלות (וראו גם קטגוריה:נשרי העולם הישן) נחל נשרים – נחל אכזב בדרום רמת הגולן מחלף נשרים – מחלף באזור רמלה המחבר את כביש 6, כביש 431, כביש 44 וכביש 424 נשרים (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים ולנוער האיגלס (נקראת בעברית לעיתים "הנשרים") - להקת רוק אמריקאית נשר (פירושונים)
מתילן

מתילֵן (בלועזית: Methylene) היא קבוצה פונקציונלית יונית, בעלת מטען שלילי כפול, המורכבת מאטום פחמן ושני אטומים של מימן (CH2). המתילן מהווה בסיס לתרכובות רבות, במיוחד בחומרים אורגניים. שני האלקטרונים החופשיים של המתילן יכולים ליצור שני קשרים יחידים, כמו במתאן ובמתילן כלוריד, או קשר אחד כפול, כמו בפורמלין ומתילן-ציקלופרופין. חומרים נוספים המבוססים על מתילן כוללים את: מתילן בלו חומצה אספרטית טירוזין חומצה גלוטמית ציסטאין סרין פנילאלנין ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.