laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי איראן–גאנה

יחסי איראן–גאנה הם היחסים הבילטרליים בין איראן לגאנה. לגאנה יש שגרירות בטהראן בירת איראן, ולאיראן יש שגרירות באקרה בירת גאנה. היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות התחילו כאשר הוקם ארגון המדינות הבלתי-מזדהות על ידי נשיא גאנה, קוואמה נקרומה, בשנת 1961, ונשיא גאנה ג'ון דרמאני מאהאמה תיאר את יחסי גאנה-איראן כהיסטוריים. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד נפגש ב-16 באפריל 2013 עם הנשיא ה-12 של גאנה ג'ון דרמאני מהאמה, יחד עם הקהילה האיראנית בגאנה, כדי לקיים דיונים עם מהאמה בנושא חיזוק ארגון המדינות הבלתי-מזדהות. כאשר הנשיא האיראני ביקר בבית פלגסטאף, הוא התקבל על ידי עשרות גנאים הנושאים את דגל איראן וכרזות הנושאות את תמונתו של אחמדינז'אד, במטרה לקבל את פני הנשיא האיראני. יחסי החוץ של איראן "Ghana Embassy in Tehran". GhanaEmbassyIran.com. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Embassy of the Islamic Republic of Iran". Accra.mfa.ir. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Iran pledges assistance to Ghana's oil and gas sector". graphic.com.gh. Daily Graphic (Ghana). 9 בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-12 במאי 2014. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Ahmadinejad: Iran's populist and pariah leaves the stage". BBC News. 4 ביוני 2013. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Iranian leader Ahmadinejad's West Africa tour defended". BBC News. 17 באפריל 2013. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "CPP welcomes President Ahmadinejad visit to Ghana". ghananewsagency.org. Ghana News Agency (GNA). 18 באפריל 2013. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Ghana welcomed Iran's President Mahmoud Ahmadinejad". iafrica.tv. 17 באפריל 2013. אורכב מ-המקור ב-12 במאי 2014. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "President Mahmoud Ahmadinejad To Visit Ghana". ghana.gov.gh. Government of Ghana. 2013. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
זאב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שם כולל למספר מינים בסוג כלב, ביניהם: זאב מצוי – המכונה גם "זאב אפור" זאב צפוני זאב אדמוני זאב חבשי זאב ערבות – מוכר גם כ"קויוט" זאב ההימלאיה סוגים נפרדים במשפחת הכלביים: זאב הרעמה זאב טלוא זאב קטן אוזניים זאב היער זאב ראקון אישים: זאב (קריקטוריסט) – כינויו האמנותי של יעקב פרקש, קריקטוריסט ישראלי אהרן זאב – משורר וסופר לילדים, נודע בכינוי "זאב" נסים זאב – חבר כנסת ישראלי משמעויות נוספות: זאב טסמני – בעל חיים ממשפחת חיות הכיס זאב (רכב) – סוג של רכב ממוגן הילד שצעק זאב – ידוע גם בשם זאב זאב, ביטוי המתייחס לתופעה של אובדן אמינות בעקבות התרעות חוזרות ונשנות על סכנות שאינן מתממשות זאב (קבוצת כוכבים) זאב (רקטה) – רקטה ישראלית זאב (סרט, 1994) – סרט משנת 1994 בהשתתפות ג'ק ניקולסון זב אישים ששמם הפרטי הוא זאב זאב וולף (פירושונים)
לוגול

לוגול (Lugol) הוא שְׁמָן של טבליות שנועדו לצמצם את הנזק הבריאותי הנובע מדליפה של קרינה רדיואקטיבית מכור גרעיני. טבלית לוגול מכילה תערובת של יודיד האשלגן (Potassium Iodide - KI) בשילוב עם היסוד יוד ביחס משקלי של 2 ל-1. הטבליות קרויות על-שמו של הרופא הצרפתי ז'אן גיום אוגיסט לוגול (1786–1851) אשר גילה כי תערובת כזו יוצרת תרכובת של אשלגן תלת-יודי (KI3) מסיסה במים. אחד מהחומרים הרדיואקטיביים העלולים להיפלט מכור גרעיני בעת פגיעה חמורה בכור הוא איזוטופ רדיואקטיבי של יוד (יוד 131). היוד הרדיואקטיבי נכנס למחזור הדם ועלול להגיע לבלוטת המגן (בלוטת התריס), ולפגוע בה וברקמות הסובבות אותה. נטילת טבליות המכילות יוד תביא לכך שהיוד שבטבלייה ייקלט בבלוטת המגן, יביא אותה לרוויה מבחינת כמות היוד שהיא מסוגלת לספוג, ובכך תימנע קליטת היוד הרדיואקטיבי והנזק הכרוך בכך. בעקבות התקלה בכור בצ'רנוביל, בשנת 1986, נפגעו אלפי אנשים מסרטן בבלוטת המגן. הלוגול מספק הגנה מפני סיכון זה, אך אינו מספק כל הגנה בפני סיכוני קרינה אחרים, כגון הסיכון לחלות בסרטן באיברים אחרים. בעקבות אסון צ'רנוביל ניתנו בפולין טבליות לוגול ל-10.5 מיליון ילדים ול-7 מיליון מבוגרים. על פי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, בדרך כלל ההוראה של הרשויות במקרה של סכנה מקרינה היא לקחת מנה אחת של 130 מ"ג של אשלגן יודי למבוגרים, ו-65 מ"ג לילדים. כמות זו מספקת הגנה לכ-24 שעות ואחריה הרשויות מורות אם יש לקחת פעמים נוספות. בישראל מיוצרות טבליות לוגול על ידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות. כיוון שההתראה במקרה של פגיעה בכור גרעיני קצרה ביותר, המליצה מערכת הביטחון בשנת 2002 לחלק לוגול לתושבי היישובים הסמוכים לכורים הגרעיניים בדימונה (קמ"ג) ובנחל שורק (ממ"ג), כך שהטבליות יהיו זמינות באופן מיידי בשעת חירום. בהתאם לעוצמתו של כל כור, הוחלט לספק לוגול למתגוררים ברדיוס של 30 ק"מ מהקמ"ג וברדיוס של 3.5 ק"מ מהממ"ג. ממשלת ישראל אישרה את החלוקה ב־27 ביולי 2004 והחלוקה החלה ב-8 באוגוסט. פיקוד העורף הוציא הנחיה חד-משמעית: "אין כל תועלת בנטילת הטבליות מראש ללא הודעה מפורשת, ולכן אין לקחת לוגול על דעת עצמכם אלא לאחר הודעה של פיקוד העורף באמצעי התקשורת". תושבי היישובים שבהם מחולק לוגול חוששים מפגיעה תדמיתית ביישובם ובפגיעה בערך הדירות, משום שחלוקה זו מדגישה את הסכנה המיוחדת שמרחפת, אמנם בסבירות נמוכה, על יישובים אלה. מערכת וואלה! בריאות‏, 42 נסיינים יבחנו תרופה נגד קרינה רדיואקטיבית. ככה זה יעבוד, באתר וואלה, 5 ביוני 2023 אשלגן יודי באתר המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ההינדנבורג (סרט)

ההינדנבורג (באנגלית: The Hindenburg) הוא סרט אסונות אמריקאי משנת 1975 המבוסס על אסון ספינת האוויר הינדנבורג בבסיס לייקהרסט בניו ג'רזי ב-6 במאי 1937, בבימויו של רוברט וייז, עם ג'ורג' סי. סקוט בתפקיד הראשי. התסריט מבוסס על ספרו של מייקל מוני מ-1972 בעל אותו השם, "ההינדנבורג". הספר הוא מותחן המתאר את האסון על ספינת האוויר כמעשה חבלה. למעשה עד היום לא הוכח שהאסון נגרם כתוצאה מחבלה. בתחילת הסרט יש סרטון בשחור-לבן על התפתחות ספינות האוויר. גם הסצנה האחרונה של האסון היא בשחור-לבן עם שימוש בסרט שצולם במקום האסון עם קולו המפורסם של שדרן הרדיו הרברט מוריסון. הסרט זכה בפרס אוסקר להישגים מיוחדים על אפקטים חזותיים ואפקטי קול. 3 במאי 1937 נמל התעופה פרנקפורט, ספינת האוויר הינדנבורג עמד לצאת לנמל התעופה לייקהרסט בניו ג'רזי. זאת גאוות גרמניה הנאצית ועל זנבה מצוירים צלבי קרס בולטים. בשגרירות גרמניה בוושינגטון מתקבל מכתב ובו הודעה על חבלה מתוכננת בהינדנבורג עם הגעתה לארצות הברית. יוזף גבלס (דייוויד מאורו) מקבל את האזהרה אך מסרב לבקשה לדחות את ההמראה.. בנוסף לבדיקות קפדניות של הנוסעים הוא ממנה את טייס הלופטוואפה קולונל פרנץ ריטר (ג'ורג' סי. סקוט) לאחראי על הביטחון אליו מצורף איש האס אס מרטין פוגל (רוי טינס). כל הנוסעים חשודים. בולטת הרוזנת אורסולה (אן בנקרופט) שבעלה הטייס נהרג וביתה בפנמינדה הוחרם לטובת בניית בסיס טילים. היא נוסעת לבקר את בתה שלומדת בבוסטון. הקברניט הוא קפיטן פרוס (צ'ארלס דרנינג) והמהנדס הראשי הוא ארנסט להמן (ריצ'רד דיסרט). גבלס לא מודע לכך שריטר שינה את דעתו על הנאצים לאחר שהשתתף בהפצצה על גרניקה בה נהרגו מאות אזרחים ולאחר שבנו שהיה חבר בהיטלר יוגנד נהרג בעת פעולה נגד בית כנסת. ריטר החשדן מחרים עט של אלברט ברסלאו היהודי ומוצא בה יהלומים אותם מבקש ברסלאו למכור בארצות הברית כדי לממן את העברת אמו לארצות הברית. חשודים נוספים הם המהמרים הקלפנים נפייר (רנה אוברז'ונואה) ופג'טה (ברג'ס מרדית'), איש העסקים הגרמני-אמריקאי אדוארד דאגלס (גיג יאנג) ועוד. ריטר מגלה כי איש הצוות קרלס ברס (ויליאם את'רתון) עומד לבצע חבלה. ברס מגלה כי הפך להיות אנטי נאצי וכעת לאחר שהגסטאפו עצר ועינה למוות את חברתו, הוא החליט לפוצץ את הספינה לאחר שהנוסעים יירדו ממנה. גם פוגל עולה על מזימתו של ברס, לוכד אותו ומתחיל לענות אותו כדי שיגלה היכן הפצצה. ריטר מגיע, חובט קשות בפוגל ומשחרר את ברס החבול. ברס מגלה לו שהפצצה נמצא בתא מס' 4. בינתיים מתעכבת הורדת הנוסעים בגלל מזג האוויר והפצצה מתפוצצת כשריטר מנסה לפרק אותה. המימן נדלק מיד ותוך דקות נשרפת כל ספינת האוויר ונהרגים 13 נוסעים ו-22 אנשי צוות. הרוזנת ניצלת ומתאחדת עם בתה. "ההינדנבורג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ההינדנבורג", באתר AllMovie (באנגלית) "ההינדנבורג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ההינדנבורג", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ההינדנבורג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להינדנבורג, באתר יוטיוב ההינדנבורג, באתר TCM
ויקטור גונארסון

ויקטור גונארסון (בשוודית: Victor Gunnarsson‏; 31 במרץ 1953 – 3 או 4 בדצמבר 1993) היה פעיל ימין קיצוני שוודי. ב-1986 התפרסם בתור חשוד ברצח ראש הממשלה אולוף פלמה. היגר לארצות הברית ושם נרצח בידי שוטר אמריקני. ב-28 בפברואר 1986 נרצח ראש הממשלה אולוף פלמה ביריות במרכז סטוקהולם. הרוצח נמלט ולא הותיר עקבות. בימים הבאים, משטרת שוודיה ביצעה גל מעצרים. ב-8 במרץ נעצר גונארסון לראשונה לאחר שעדי ראייה טענו שראו אותו בזירת הרצח. בדירתו נמצאו עלונים נגד פלמה וממשלתו. גונארסון שוחרר עד מהרה לאחר סכסוך בעניינו בין המשטרה לפרקליטות. עם זאת, משטרת שוודיה המשיכה לעקוב אחריו ולהאזין לטלפונים שלו. בהתאם למדיניות התקשורת השוודית של אי-חשיפת שמות חשודים, הוא נודע לציבור בשם הקוד "הבן ה-33" (33-åringen). בשלב מסוים, גונארסון מאס בתשומת הלב הציבורית והמשטרתית, והיגר לארצות הברית. גופתו הכמעט עירומה של גונארסון נמצאה באזור מיוער בשם דיפ גאפ (Deep Gap) במרחק של כ-138 ק"מ מדירתו בסולסברי, צפון קרוליינה. הוא נורה פעמיים בראשו. תאריך הרצח נקבע ל-3 או 4 בדצמבר 1993. החקירה התמקדה בשוטר לשעבר בשם למונט סי אנדרווד. אנדרווד היה מאורס בזמנו לאשה בשם קיי וודן, אשר עזבה אותו לטובת גונארסן. זמן קצר לפני כן, אנדרווד רצח גם את קתרין מילר, אמה של קיי. הוא נידון למאסר עולם פלוס 40 שנה. בינואר 2010, שופט בבית המשפט המחוזי במחוז המערבי של צפון קרולינה קבע כי אנדרווד סבל מייעוץ לא יעיל והורה להעניק לו משפט חדש או לשחרר אותו מהכלא תוך 180 יום. החלטה זו בוטלה והמשפט החדש נדחה על ידי בית המשפט לערעורים בארצות הברית בינואר 2011. בית המשפט לערעורים קבע כי גם אם עורכי דינו של אנדרווד היו לא יעילים כפי שטען, הראיות נגדו היו כה מכריעות עד שחוסר הכשירות, לכאורה, של עורכי הדין, לא היה רלוונטי. אנדרווד היה כלוא עד מותו ב-23 בדצמבר 2018. SOU 2002:87 Rikets säkerhet och den personliga integriteten "De olika spåren i Palmeutredningen: 33-åringen var misstänkt" "NO. COA98-648, North Carolina Court of Appeals, Filed: 17 August 1999" "Ex-officer convicted in 1993 slaying of Swedish man dies, State Region AP, journalnow.com".
פונטורמו

יאקופו קארוצ'י דה פונטורמו (24 במאי-1494 - 2 בינואר 1557) היה צייר איטלקי. לצד רוסו פיורנטינו (אנ'), אניולו ברונזינו וג'ורג'ו וזארי פונטורמו היה אחד הנציגים העיקריים של המנייריזם הפלורנטיני. פונטורמו יצר ציורי קיר (פרסקאות), יצירות מזבח ודיוקנאות. חלק מעבודתיו הוזמן על ידי משפחת המדיצ'י. ידוע בנועזותו, בצבעיו העזים ובקומפוזיציות המאתגרות שלו כמו בדיוקנאותיו עזי המבע והרגש. פונטורמו יצר את "ההורדה מהצלב" (קאפלה קאפוני, פירנצה), "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה והפרסקו על פי המיתוס של ורטומנוס ופומונה בוילה הכפרית של המדיצ'ים בטוסקנה. הוא זכה לתהילה בימי חייו, אך מאחר שכוכבו דעך במהלך השנים חלק מיצירותיו לא שרדו וביניהן הפרסקו של "יום הדין האחרון" ב בזיליקת סן לורנצו בפירנצה, לו הקדיש את שנותיו האחרונות ואשר ממנו נותרו רק רישומים. פונטורמו נולד ב-24 או 25 במאי (התאריך המדויק לא ידוע) בפונטורמו, היום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. היה בנם של ברטולומיאו די ג'אקופו די מרטינו קארוצ'י הפלורנטיני ואשתו אלסנדרה די פסקואלה די זנובי. האב היה צייר בבית המלאכה של ג'ירלנדיו, אך לא מוכרות יצירות שלו. פונטורמו נקרא על שם מקום הולדתו, שהוא כיום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. כשג'קופו היה בן חמש אביו מת, וכשהיה בן עשר מתה גם אמו ועבר לגור עם סבתו מונה בריגידה. סבתו לימדה קריאה, כתיבה ודקדוק בסיסי. בשנת 1508 הגיע פונטורמו לפירנצה, שם היה ברצף תלמידם של לאונרדו דה וינצ'י, מריוטו אלברטינלי, פיירו די קוזימו ואנדראה דל סרטו. עבודתו המתועדת הראשונה הייתה סמל של ליאו העשירי עם הקדושים פידס וקריטאס עבור כנסיית הסנטיסימה אנונציאטה בפירנצה. וזארי ומיכלאנג'לו, שראו את העבודה, העניקו לה שבחים רבים. לאחר מכן, פונטורמו קיבל משימות יצירה רבות מהמדיצ'י ביניהן צייר דיוקן של קוזימו דה מדיצ'י בזקנתו, אחת מיצירותיו הידועות. בשנת 1519 הוזמן פונטורמו לעטר אולם בווילת הקיץ הכפרית של משפחת המדיצ'י בוילה פוג'ו א קאיאנו. נושא הפרסקו שצייר היה על פי המיתוס הרומי של ורטומנוס ופומונה, שנושאו האנשה של הגן ושינויים עונתיים בדמותם של וורטומנוס ופומונה. הוא האל האחראי על חלופי העונות, גדילת הצמחים, הגנים ועצי הפרי ואילו היא אלת שפעת הפרי והפרדסים, הנשבית לבסוף לאחר חיזורים רבים מצידו, בקסמיו וביפי גופו. במהלך המגפה הגדולה בפירנצה עיטר פונטורמו את המנזר הקרתוזי של גאלוצו במחזור הפסיון של ישו. יצירת המזבח השמורה והמוכרת ביותר של פונטורמו היא תמונת המזבח "ההורדה מן הצלב" בקאפלה קאפוני בכנסית סנטה פליסיטה בפירנצה. תמונה ייחודית ומסתורית זו נחשבת לאחד מעמודי התווך של המנייריזם הפלורנטיני. כמו כן ידועה יצירתו "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה. היצירה מתארת את מפגשן בעין כרם של מריה אם ישו עם אלישבע אמו של יוחנן המטביל, שתיהן בהריונן. נפטר ב-2 בינואר 1557 בפירנצה. מדיה וקבצים בנושא פונטורמו בוויקישיתוף על תערוכה חדשה מיצירותיהם של פונטורמו ופיורנטינו בפירנצה, ספי הנדלר מרץ 2014 כתבה בעיתון "הארץ" על תערוכה בניו יורק על משפחת המדיצ'י והאמנים שעבדו בשרותה, ביניהם פונטורמו, ספי הנדלר יוני 2021 על תערוכה של האמן שי עבאדי בגלריית המדרשה הירקון 19 בהשראת ציוריו של פונטרמו, עיתון "הארץ", מוסף גלריה, נעמה ריבה, דצמבר 2022
אירנה במלחמה

אירנה במלחמה (בדנית: Erna i krig) הוא סרט מלחמה דני מ-2020 בבימויו של הנריק רובן גנץ. הסרט עוסק באשה אשר מתגייסת לצבא הקיסרות הגרמנית ונלחמת במלחמת העולם הראשונה במטרה להגן על בנה. אירנה ינסן (טרין דירהולם) היא אם חד-הורית המטפלת בבנה המוגבל נפשית קאלי (אליאס מונק). הם משתייכים למיעוט הדני אשר חי בקיסרות הגרמנית. ב-1918, קאלי מגויס לצבא הקיסרות הגרמנית. ניסיונותיה של אירנה להציל אותו מהגיוס נכשלים, ובלית ברירה היא מתחזה לחייל בשם יוליוס רסמוסן ומתגייסת לאותה פלוגה שבה משרת בנה. שניהם נשלחים למלחמת החפירות בחזית המערבית שם אירנה מנסה לשמור על חייו של בנה. "אירנה במלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אירנה במלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אירנה במלחמה".
יוג'ין דה קוק

יוג'ין אלכסנדר דה קוק (באפריקאנס: Eugene Alexander de Kock; נולד ב-29 בינואר 1949) הוא קולונל בדימוס במשטרת דרום אפריקה. בתקופת שלטון האפרטהייד שימש כמענה ומתנקש מטעם המשטרה. קוק הקים את "מדור C10" באגף הביטחון, אשר חטפה עינתה ורצחה מתנגדי אפרטהייד רבים. בעיתונות הבינלאומית הוא נודע בכינוי "הרע הראשי". לאחר נפילת שלטון האפרטהייד, נשפט קוק בפני ועדת האמת והפיוס. הוא הודה בכל פשעי היחידה שתחת פיקודו, ואף מסר עדות נגד בכירים רבים אחרים במשטר האפרטהייד. בשנת 1996 הוא נשפט והורשע בשמונים ותשעה אישומים ונידון ל-212 שנות מאסר. ב-2022 הוא שוחרר. קוק נולד ב-29 בינואר 1949. הוא תואר לימים כ"ילד שקט שלא היה אדם אלים". עם זאת, אביו חינך אותו ואת אחיו ללאומנות אפריקנרית וגזענית. הוא חלם לשרת בצבא ולהיות קצין. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, הוא החל ללמוד בגימנסיה צבאית בפרטוריה. הוא הוצב בגבול בוטסוואנה ונלחם ביחידות החבלה של הקונגרס הלאומי האפריקני שניסו לחדור לדרום אפריקה. עם זאת, הוא החליט לא לעבור לשירות קבע בצבא, ותחת זאת העדיף לשרת במשטרת דרום אפריקה. הוא התקדם בסולם הדרגות ועבר הכשרה כדי להפוך ללוחם בכוחות המיוחדים. ב-1978 הוא הוצב בדרום-מערב אפריקה, שהייתה מנדט דרום-אפריקאי. במהלך מלחמת הגבול של דרום אפריקה כנגד צבא השחרור העממי של נמיביה, הוא הקים יחידת עלית שנודעה בכינוי "Koevoet". היחידה שלו נחשבה ליעילה מאוד, אולם הואשמה בביצוע מספר רב של פשעי מלחמה. הישגיו המרשימים גרמו למפקדיו לשקול להקים יחידת עלית קבועה במשטרת דרום אפריקה. ב-1983 הוצב קוק בחוות פאלקפלאס ממערב לפרטוריה, שם הוקם "מדור C10" (ששמו הוחלף לאחר זמן קצר לשם "מדור C1"), יחידת העלית של אגף הביטחון במשטרת דרום אפריקה. כעבור שנתיים מונה קוק למפקד היחידה. תחת פיקודו הפך המדור ליחידה רצחנית שחטפה, עינתה ורצחה מתנגדי משטר. לאחר נפילת משטר האפרטהייד, נקרא קוק להעיד בפני ועדת האמת והפיוס. בעדותו, הוא חשף את כל פשעיו ופשעי האנשים שתחת פיקודו. ב-30 באוקטובר 1996, קוק נידון לשני מאסרי עולם ועוד 212 שנות מאסר בגין פשעים נגד האנושות. בינואר 2010 פורסם כי קוק מבקש חנינה נשיאותית מהנשיא ג'ייקוב זומה בתמורה למידע נוסף על חוליות המוות של ממשלת האפרטהייד, וכי פגישה בת שלוש שעות בין זומה לקוק הכלוא התקיימה באפריל 2009. דוברו של זומה הכחיש את אמיתות הדיווח. למרות שבמשפטו הצהיר שהוא לא מתחרט על דבר, בתקופת מאסרו הוא התנצל מספר פעמים בפני המשפחות של קורבנותיו. שר המשפטים מיכאל מסוטה הודיע ב-30 בינואר 2015 כי קוק קיבל שחרור על תנאי. במסיבת עיתונאים פורסם כי מועד שחרורו לא יפורסם. מסוטה אמר עוד כי קוק הביע חרטה על פשעיו ושיתף פעולה עם הרשויות כדי לאתר את השרידים של חלק מקרבנותיו. מדיה וקבצים בנושא יוג'ין דה קוק בוויקישיתוף The voice of 'Prime Evil' 'De Kock must rot in jail' Prime Evil go "South Africa's Apartheid Assassin" "Truth and Reconciliation Commission of South Africa Report. Volume Two" "ANC, PAC welcomes De Kock's sentence" "Eugene de Kock 'looking for a presidential pardon'" "South Africa apartheid assassin de Kock given parole". "Parole for Eugene de Kock" "'Prime Evil' apartheid assassin wins parole in South Africa".
נונאטאק קואל

נונאטאק קואל או נונאטאק קול (באנגלית: Coal Nunatak) הוא נונאטאק (תצורת מצוק - שראשה שטוח, ומדרונותיה תלולים). נונאטאק קואל ממוקם באי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה. נונאטאק קואל ממוקם 3.7 קילומטרים דרומית-מערבית למצוקי קורנר, שבחוף הדרומי של האי אלכסנדר. נונאטאק קואל צולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935. הנונאטאק מופה לראשונה, בהתבסס על תצלומי אוויר אלה, על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג. אזור הנונאטאק נסקר לראשונה בשנת 1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey; בראשי תיבות: FIDS) בעת שהתגלה הוא נצפה מרחוק, מכיוון מערב, ולא היה ברור אם מדובר בפסגת הר באי אלכסנדר, או באי במפרץ ג'ורג' השישי. רק לאחר הסקר של שנת 1949 (שבוצע על הקרקע) התברר כי מדובר בנונאטאק. שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. השם תאורי, והוא מציין את העובדה, כי התגלו בסמוך גושי פחם. קואל באנגלית משמעו "פחם".
ליגת העל האלבנית

הליגה האלבנית הבכירה (באלבנית: Superliga Shqipëria) היא ליגת הכדורגל הבכירה באלבניה. הליגה הוקמה בשנת 1930 בעזרתה של התאחדות הכדורגל של יוון ושנה לאחר מכן היא הייתה תחת התאחדות הכדורגל של אלבניה שהוקמה בשנת 1931 מתוך התאחדות הכדורגל היוונית. עם הקמת הליגה שיחקו בה רק שישה מועדונים שהתמודדו על האליפות. בעונת 1998/99 היה מספר הקבוצות בליגה 16. שתי עונות לאחר מכן, בעונת 1999/00 ירד מספר הקבוצות ל-14 בלבד ומאז עונת 2003/04 שיחקו בליגה זו רק 10 קבוצות עד עונת 2006/07, אז עלה מספר הקבוצות בליגה ל-12. הכדורגל הגיע לאלבניה על ידי כומר אנגלי-מלטזי בשם גאט רוטר, שביקר במכללה הסבריינית בשקודרה ב-1908. מועדון הכדורגל הראשון היה אינדיפנדנסה, שמקורה בשקודרה והוקמה ב-1912 על ידי פאלוקה ניקה. המשחק הראשון באורך מלא (90 דקות ו-2 מחציות של 45 דקות) הרשמי שהתקיים ותועד היה באוקטובר 1913 בין אינדיפנדנסה שקודרה לבין קבוצת חיל הים האוסטרו-הונגרי הכובש באותה תקופה באלבניה. המשחק נחשב גם למשחק הבינלאומי הראשון שהתקיים באלבניה, והסתיים בתוצאה 2-1 לקבוצת חיל הים. ב-2012 נמצא תיעוד לטורניר שנקרא "טורניר הכדורגל פייר פיר" ("Fier Fair Football Tournament") והתקיים באלבניה ב-1911 (19 שנים לפני היווסדות הליגה האלבנית הראשונה). טורניר זה התקיים ברהיג'ה, פייר שבאלבניה, שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, ובה השתתפו הקבוצות טירנה, אלבסאני, קאווג'ה, בראטי, פקיני, וולורה, פיירי ולושנג'ה. טירנה זכתה בטורניר זה לאחר שניצחה 6-1 את פקיני בגמר. טורניר זה לא מוכר עד היום על ידי אופ"א או ההתאחדות האלבנית, שלא ארגנה את הטורניר וטוענת שהטורניר הרשמי הראשון שהתקיים באלבניה הוא טורניר הליגה ב-1930, בו זכתה קיי אף טירנה. בזמן מלחמת העולם השנייה התקיימו 3 עונות בשנים 1939, 1940 ו-1942, כל זאת בזמן השעיית פעילותה של ההתאחדות האלבנית. הליגות היו כמעט במתכונת זהה לליגות שהתקיימו לפני כן, אך בגלל שלא אורגנו על ידי ההתאחדות האלבנית היא מסרבת עד היום להכיר בהן. הקבוצות שזכו באליפויות בשנים אלו, סופרות את האליפויות הנ"ל במניין האליפויות שלהם, בעוד ההתאחדות משמיטה עונות אלו שלא אורגנו על ידה. מאז תום מלחמת העולם השנייה ועד היום, התקיימה ליגה סדירה. הליגה כוללת 10 מועדונים, והקבוצות פוגשות אחת את השנייה ארבע פעמים לסך הכל 36 משחקים בעונה אחת. בסוף העונה 2 הקבוצות במקומות התשיעי והעשירי יורדות לליגה המשנה האלבנית, ה"קטגוריה א-פארה", ו-2 הקבוצות במקומות הראשונים בליגה השנייה עולות במקומן. הקבוצה שסיימה במקום השמיני בליגה משחקת בפלייאוף הישרדות אל מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השנייה. דירוג הקבוצות בטבלה נקבע לפי: נקודות, משחקים בין הקבוצות בעונה, הפרש שערים ולבסוף שערים שהובקעו בעונה. להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האלבנית בעונת 2024/2025: קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האלבני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל האלבנית שטח אלבניה בשליטת גרמניה הנאצית. תחרויות אלו לא מוכרות על ידי ההתאחדות האלבנית
בולסונארו

האם התכוונתם ל... אדוארדו בולסונארו – פוליטיקאי ברזילאי, חבר לשכת הצירים מאז 2015. בנו של ז'איר בולסונארו ז'איר בולסונארו – קצין בצבא ברזיל ונשיא ברזיל מישל בולסונארו – רעייתו של ז'איר בולסונארו
המרד על השארק

המרד על השארק (באנגלית: The Shark Mutiny) הוא ספר מתח צבאי מאת הסופר הבריטי פטריק רובינסון. עלילת הספר נפתחת כאשר מכליות נפט התפוצצו במפרץ הפרסי. קצין הערכה זוטר בסוכנות לביטחון לאומי חשד כי הדבר אינו מקרי וכי הסינים מיקשו את המפרץ במוקשים ימיים. היועץ לביטחון לאומי אדמירל בדימוס ארנולד מורגן, מפקד צוללת בעברו, המליץ בשל כך לנשיא ארצות הברית על שליחת יחידת הקומנדו הימי אריות הים" (Navy SEALs) לשני מבצעים חשאיים שמטרתם הסגת סין מהמרחב. צוות קומנדו אחד נשלח להוציא מכלל פעולה את בית הזיקוק החדש שסין מפעילה באירא, ואילו צוות אחר נשלח לחבלה בבסיס המבצעים הימי החדש של הצי הסיני בבורמה. משימת הובלת הצוותים מוטלת על אוניית צי ארצות הברית "שארק", צוללת גרעינית ישנה במשימתה האחרונה, בפיקוד סא"ל דונלד ריד. משימת הפשיטה באיראן הוטלה על צוות קומנדו ימי בפיקוד רס"ן ריי שפר, אך הכוח הסתבך ומפקד הצוללת, סא"ל ריד סירב לבוא לעזרתם. בשלב השני יצאה לפועל הפשיטה של צוות קומנדו ימי על הבסיס הסיני בבורמה בפיקוד סא"ל ריק האנטר, קצין מיומן ומעוטר. כאשר גם כוח זה נחשף ונאלץ להימלט תחת אש סירב סא"ל ריד שוב לסכן את הצוללת ולחלצם. אז נאלץ סגנו של ריד, רס"ן דן הדלי, חברו הטוב של סא"ל האנטר שלמד איתו באקדמיית הצי באנאפוליס, למרוד על מנת לחלץ את הלוחמים. הספר "המרד על השארק", באתר "סימניה" גל פרל פינקל, ‏אפקט מרבי, אשמה מזערית, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 בספטמבר 2017. פטריק רובינסון, "המרד על השארק", הוצאת אריה ניר, 2002, עמוד 114. פטריק רובינסון, "המרד על השארק", הוצאת אריה ניר, 2002, עמוד 247. פטריק רובינסון, "המרד על השארק", הוצאת אריה ניר, 2002, עמוד 132, "ראש הצוות האגדתי שפעל תחת מעטה כבד של סודיות בהתקפה הרצחנית על ספינות מלחמה רוסיות בתעלות הצפונית של ג'ו סטלין המנוח, ושהיה מפקד ההתקפה על הכלא הסיני שנה לפני־כן".
סילה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סילה – דמות במסע בין כוכבים סילה (זמרת) – זמרת-יוצרת טורקייה אבקאר סילה – כדורגלן איווארי איסיאגה סילה – כדורגלן גינאי סיל סיה
שערוריית בופורס

שערוריית בופורס (בשוודית: Boforsaffären; בהינדית: बोफोर्स घोटाला) הייתה שערורייה פוליטית שהתרחשה בשוודיה ובהודו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. במרכז השערורייה עמד חוזה נשק שנחתם בין צבא הודו לחברת הנשק השוודית בופורס, וטענות לשוחד שנתנו אנשי החברה לפקידים ופוליטיקאים בהודו ובשוודיה. ב-24 במרץ 1986, נחתם חוזה אספקת נשק בין ממשלת הודו לחברת הנשק השוודית בופורס לאספקת 410 תותחי הוביצר FH77 לצבא הודו. שווי העסקה היה 285 מיליון דולר. ב-16 באפריל 1987, חשף רדיו שוודיה כי אנשי בופורס שילמו שוחד לפוליטיקאים ופקידים בשוודיה ובהודו כדי לקדם את העסקה. את השוחד, כך נטען, העביר המתווך האיטלקי אוטביו קוואטרוצ'י אשר היה מקורב לראש ממשלת הודו רג'יב גנדי. החשיפה לא התפרסמה בהודו, אולם ממשלת הודו הכניסה את בופורס לרשימה השחורה שלה, ואסרה עליה לערוך עסקאות בהודו. ב-20 באפריל 1987 הכחיש ראש ממשלת הודו רג'יב גנדי את הטענות בלוק סבהה, ואמר כי אם יוצגו ראיות לשיחוד, יפעלו נגד כולם, ללא משוא פנים לבכירותם. בעקבות הלחץ הציבורי הוקמה באוגוסט 1987 ועדה בת 30 חברים משני בתי הפרלמנט ההודי לחקור את הפרשה. הוועדה הגישה דו"ח ב-1988 שדחה את הטענות כשגויות. העיתונאית ההודית צ'יטרה סוברמאניאם ששהתה בשוודיה באותה תקופה לצורך סיקור של סיפור אחר, השיגה מעל 350 מסמכים המתעדים את הפרשה, אותם פרשמה בעיתון "ההינדו". הקונגרס הלאומי ההודי הפעיל לחץ עצום על ההינדו להפסיק לפרסם דיווחים על התקדמות הפרשה. בעקבות כך, סוברמאניאם עברה לפרסם בשני עיתונים אחרים: The Indian Express, ו-The Statesman. השערורייה הסעירה את הודו, ותרמה בצורה משמעותית לתבוסת הקונגרס הלאומי ההודי בבחירות ללוק סבהה ב-1989. הממשלה החדשה החלה לחקור את המקרה, אולם עברו עשר שנים נוספות עד שהוגשו כתבי אישום נגד הפקידים והפוליטיקאים המעורבים בפרשה. באותו זמן רבים מהם כבר לא היו בין החיים. באוקטובר 1999 הגישה לשכת הביון של הודו כתבי אישום בפרשה. ב-2002 ביטל בית המשפט הגבוה של להי את האישומים בפרשה, אך בית המשפט העליון של הודו ביטל את הפסיקה והחזיר את המקרה לדיונים. המשפט התעכב במשך מספר שנים, וב-5 בפברואר 2004 ביטל בית המשפט של דלהי את האישומים. למרות השערורייה, תותחי ההוביצר של בופורס התגלו כיעילים מאוד במהלך מלחמת קרגיל ב-1999, והעניקו להודים יתרון משמעותי מול פקיסטן. בעקבות כך, חזרה ממשלת הודו לעשות עסקים עם בופורס. Indian Express article on CBI's handling of the Bofors scam under NDA and UPA Bofors resurrects, gives more ammo to BJP Death Of A Scandal – Bofors, India's Watergate Lecture by an IMF aid projects manager about government bribery, סרטון באתר יוטיוב "25 years of India's 'Watergate': The Bofors scandal". "Interview with Chitra Subramaniam and Madhu Trehan" "What the Bofors scandal is all about" Past still haunts defence ministry Farzana Shakoor, “Indian Elections 1989: An Analysis”, Pakistan Horizon vol. 43, no. 1, 1990, עמ' 25–43‏, JSTOR 41394505 "Arms and the middleman" "Bofors gun helped India win against Pak