laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קנניסה בקלה

קנניסה בקלה (באמהרית: ቀነኒሳ በቀለ באנגלית: Kenenisa Bekele;‏ נולד ב-13 ביוני 1982) הוא אתלט אתיופי. הוא אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) בעל 4 מדליות מהן 3 זהב, 4 פעמים ברציפות אלוף העולם (פריז 2003, הלסינקי 2005, אוסקה 2007 וברלין 2009), שיאן עולם (2005–2020) ושיאן האולימפי בריצת 10,000 מטר, שיאן עולם (2004–2020) בריצת 5000 מטר, פרק הזמן הארוך ביותר שהחזיק מעמד שיא העולם בריצה זו. נוסף לכך, שיאו האישי בריצת מרתון מדרג אותו במקום השלישי בכל הזמנים. בקלה נולד בכפר בקוז'י (Bekoji) שבמחוז ארסי (Arsi), מחוז במרכז אתיופיה. החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות לצעירים כבר בגיל 17, ושנה לאחר מכן כבר זכה במרוץ שכזה. פרץ לתודעה העולמית באליפות העולם באתלטיקה בשנת 2003, לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 10000 מטרים, ובמדליית ארד בריצת 5000 מטרים. כבר אז הסתמן כ"יורש" לעמיתו האתיופי, האצן האגדי היילה גבריסלאסי. בשנת 2004 שבר בקלה שלושה שיאי עולם - 5000 מטרים (אולם), 5000 מטרים (באצטדיון) ו-10000 מטרים (באצטדיון). גם באולימפיאדת אתונה, הגיע להישגים מרשימים: זכה במדליית הזהב בריצת 10000 מטרים ובמדליית כסף בריצת 5000 מטרים (לאחר שהוביל כל הריצה אבל ב-50 מטרים האחרונים, הישאם אל גרוז' ממרוקו עקף אותו). באליפות העולם בהלסינקי בשנת 2005 זכה במדליית הזהב בריצת 10000 מטרים. בתחרות "ליגת הזהב" שנערכה באוגוסט 2005 בבריסל שבר בקלה את שיא העולם שקבע הוא עצמו, בזמן של 26:17.53 דקות. הוא גם זכה באחת עשר מדליות זהב אישיות בריצת שדה כולל שיא עולם של שש מדליות במרחק 12 ק"מ. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה בקלה במדליית זהב בריצת 10000 מטרים, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש בתוצאה 27:01.17 דקות. כן זכה בקלה במדליית זהב בריצת 5000 מטרים, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש בתוצאה 12:57.82 דקות והיה לאתלט הראשון זה 28 שנה הזוכה בתואר הכפול למרחקים אלה. לאחר שבקלה לא התחרה 18 חודשים עקב פציעה, הוא חזר להתחרות באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בדאגו שבקוריאה הדרומית, בריצת 10000 מטר, אך איבד את הדבוקה המובילה לפני הקילומטר השמיני והפסיק את הריצה סיבוב לפני הסוף. זו הייתה הפעם הראשונה בה הפסיד בתחרות רשמית של 10000 מטר. באולימפיאדת לונדון 2012 השתתף במירוץ ל-10000 מטר. במהלך המרוץ כולו רץ בתוך הדבוקה המובילה, עד ש-150 מ' לסיום לא היה יכול לספרינט המהיר אותו הכתיב המנצח הבריטי מו פארח. לבסוף סיים במקום הרביעי, כשנייה אחת אחרי אחיו הצעיר טריקו (אנ'). במרתון פריז שנערך ב-6 באפריל 2014, קבע בקלה שיא מסלול חדש של 2:05:03. במרתון ברלין בספטמבר 2016 ניצח בתוצאה של 2:03:03 שעות, שהייתה התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה כשנקבעה. במרתון ברלין שנערך בספטמבר 2019, ניצח בקלה בשיא אישי חדש של 2:01:41 שעות, רק שתי שניות משיא העולם של אליוד קיפצ'וגה, שנקבע שנה לפני כן גם במרתון ברלין. מדיה וקבצים בנושא קנניסה בקלה בוויקישיתוף קנניסה בקלה, ברשת החברתית אינסטגרם קנניסה בקלה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קנניסה בקלה, באתר olympedia.org קנניסה בקלה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית קנניסה בקלה, באתר ליגת היהלום קנניסה בקלה, באתר Track and Field (גברים) שבירת השיא של בקלה שקבע הוא עצמו, בריצת 10000 מ' ב"ליגת הזהב", בריסל, סרטון באתר יוטיוב קנניסה שובר את השיא של בן ארצו, גבריסלאסי, בריצת 2000 מ' באולם ריצת ה-5000 מטר של בקלה באולימפיאדת אתונה, סרטון באתר יוטיוב רונן דורפן, הרץ למרחקים היסטוריים: פנומן ושמו קנניסה בקלה, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2016 קנניסה בקלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אתלט השנה באירופה

תואר אתלט השנה באירופה (באנגלית: European Athlete of the Year Trophy) מוענק מדי שנה מאז 1993 לאתלטית ולאתלט הטובים ביותר באירופה. מו פארח (בריטניה בריטניה) הוא האתלט היחידי מבין הנשים והגברים שזכה 3 פעמים בתואר.
סמל ברנדנבורג

סמל ברנדנבורג (כינויו בגרמנית: Märkischer Adler, נשר המרקיז) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית ברנדנבורג. הסמל הנוכחי נבחר ב-1991 והוא מבוסס על סמלה ההיסטורי של המדינה. הסמל מורכב ממגן בצבע לבן שעליו מוטען עיט אדום, מביט ימינה. כנפיו מעוטרות בגבעולי תלתן זהב ומקורו וטפריו זהובים אף הם. על פי המסורת, סמל הנשר האדום אומץ על ידי הנסיך גֶרוֹ שליט נסיכות ברנדנבורג, במאה ה-10, או על ידי אלברכט ה"דב", מרקיז ברנדנבורג מהמאה ה-12. ב-1415 קיבל בית הוהנצולרן את השליטה בברנדנבורג והפך אותה למדינה חשובה במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. שליט ברנדנבורג היה לנסיך בוחר של הקיסר ולכבוד כך, עוצב סמל המשפחה מחדש כאיחוד של סמלה המקורי, סמל נסיכות נירנברג וסמל הנשר של ברנדנבורג. ככל שהנסיכות גדלה והפכה לממלכה תוך שהיא מספחת לשטחה נסיכויות וערים שכנות, אוחד והועמס סמלה בפרטי סמליהן ונוספו לו חלקים שהעידו על עוצמתה של הממלכה. כשהנסיך הבוחר פרידריך השלישי לקח לעצמו את התואר פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ב-1701, הוא שינה משמעותית את הסמל, הסיר את שלטי האצולה הקטנים והדגיש את הנשר האדום. לאחר מלחמת העולם השנייה, עם התפרקותה הסופית של פרוסיה נזנח הסמל המסורתי וסמל חדש עוצב בברנדנבורג ללא כל אזכור לישן. אולם סמל זה שהראה את זריחת השמש מאחורי עץ אלון, עם צבעי אדום ולבן בתוספת מגן כחול, ירוק ולבן, לא זכה לפופולריות רבה. עם זאת, עיצוב דגל העיר ברנדנבורג הושפע ממגן זה. ב-1990, לאחר איחוד גרמניה נבחר סמל הנשר ללא עיטורים נוספים לסמלה של המדינה. דגל ברנדנבורג מדיה וקבצים בנושא סמל ברנדנבורג בוויקישיתוף הסמל באתר מדינת ברנדנבורג בתקופות מסוימות היה שליט ברנדנבורג מרקיז קובץ:Flagge der Stadt Brandenburg an der Havel.png
אם אשכחך

"אם אשכחך" או "ציון תמתי", הוא שירו של מנחם מנדל דוליצקי. הולחן על ידי היימן כהן, ועובד על ידי גיל אלדמע. עיבוד מוזיקלי נוסף של אריה לבנון. עיבוד מוזיקלי נוסף משויך ליצחק אדל. השיר ומנגינתו נעשו אהודים מאוד בקרב שוחרי התנועה הציונית ברחבי תבל וביישוב היהודי בארץ ישראל. השיר זכה לעיבודים וביצועים רבים במאה ה-20 וה-21. בין המבצעים השונים: יהורם גאון, חבורת שוהם, הגבעטרון, אסנת פז, עוזי מאירי, עירית סנדנר, לואי דנטו. נושאי השיר המחורז הכולל שני בתים, הם האהבה והגעגועים לארץ ישראל במשך הדורות ועל ההצמדות הנחושה אל זכרה של הארץ בכל אתר ואתר, אשר הפכו לעיקר במורשת היהודית לדורתיה ומסד לרעיון הציוני ממחצית המאה ה-19. המשורר משוחח על שני צירים-קטבים בחיי האדם: האחד, ציר הזיכרון והשיכחה על אודות הארץ, והשני, ציר החיים והמוות. לכאורה קיימת תקבולת בין הזיכרון והחיים מחד, לבין השיכחה והמוות מאידך, אותה מערער המשורר בהכרזותיו על מהותה הנצחית של הארץ, בתודעת הדורות. בבית הראשון משתמש המשורר בכינויי אהבה: "חֶמְדָּתִי" ו"תַּמָּתִי" הלקוחים משיר השירים. הוא ממשיך את מסורת דורות רבים, כאשר הוא מתאר את געגועיו העזים לארץ האבות, וייתכן שבהשתמשו במילה "הוֹמִיָּה", התכתב המשורר עם מילות השיר הנודע "תִּקְוָתֵינוּ" (שגרסה מקוצרת ממנו נעשתה להמנון התנועה הציונית ואחר כך להמנון מדינת ישראל בשם "התקווה") של נ"ה אימבר: "כָּל עוֹד בִּלְבָבוֹ שָׁם פְּנִימָה / נֶפֶשׁ יְהוּדִי הוֹמִיָּה. בהמשך חוזר המשורר, במילותיו, על שבועת הזיכרון בתנ"ך, בספר תהילים: "אִם אֶשְׁכָּחֵךְ יְרוּשָׁלָםִ תִּשְׁכַּח יְמִינִי תִּדְבַּק לְשׁוֹנִי לְחִכִּי אִם לֹא אֶזְכְּרֵכִי אִם לֹא אַעֲלֶה אֶת יְרוּשָׁלִַם עַל רֹאשׁ שִׂמְחָתִי: ומכריז כי שבועתו תקפה עד מותו, כאשר קברו יכוסה בעפר ויסגר - יאטר, על פי הפסוק בתהילים: "וְאַל-תֶּאְטַר-עָלַי בְּאֵר פִּיהָ". בבית השני הוא חוזר על השבועה, ומסביר את מהותה, התלויה בתודעתו הלאומית: "אַתְּ, כָּל עוֹד אֱחִי, תּוֹחַלְתִּי וְשִׂבְרִי". ושוב בפעם השלישית, מציין את מרכזיותה של ארץ ישראל בתודעתו ובזכרונו, ואת היותה הסימן והציוּן, לשון נופל על לשון עם אחד משמותיה של הארץ: ציוֹן, שיישאר מחייו, על קברו. משקלו של השיר, מותאם להגייה היידישאית, בה כל המילים מוטעמות במלעיל. "אם אשכחך" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "אם אשכחך" והאזנה לו באתר זמרשת אם אשכחך, באתר אתר הפיוט והתפילה ציון תמתי, שירה בציבור במסגרת זמרשת, באתר youtube אתר הספרייה הלאומית, ערך: מנחם מנדל דוליצקי, אריה לבנון, (למקהלה ופסנתר), "שרים במקהלה", 2007, רשות השידור, קול ישראל, עמוד 108 אתר הספרייה הלאומית, ערך: מנחם מנדל דוליצקי, יצחק אדל, "אם אשכחך" מתוך "לשוננו רינה", תל אביב, 1971, עמוד 19 ציון תמתי, באתר זמרשת. אתר הספרייה הלאומית, ערך: מנחם מנדל דוליצקי, יהורם גאון, "אם אשכחך", 1984, "אמצע הדרך תל אביב", עמוד 36 אתר הספרייה הלאומית, ערך: מנחם מנדל דוליצקי, חבורת שהם, (ציון חמדתי), מעבד מוזיקלי: גיל אלדמע, 2009 ספר תהילים, פרק קל"ז, פסוקים ה'–ו'. ספר תהילים, פרק ס"ט, פסוק ט"ז.
פייר שורקי

פייר שורקי (21 בנובמבר 1950), מנהל המכון לרפואה גרעינית בבית-החולים הלל-יפה, חדרה. יו"ר החוג לקרדיולוגיה גרעינית ו-CT של הלב בישראל; קרדיולוג בבית-החולים מדיקל סנטר בהרצליה ומנהל חברת P.C.T - CONSULTING - לייעוץ רפואי. נחשב לאחד המובילים בעולם בתחום הקרדיולוגיה הגרעינית (מיפוי-לב) והראשון בארץ [1](הקישור אינו פעיל). ניהל בעבר את היחידה לקרדיולוגיה גרעינית במרכז הרפואי שיבא (תל-השומר). שורקי הוא פרופסור חבר קליני מטעם הפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון בחיפה, ולשעבר פרופסור חבר לקרדיולוגיה בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב, ומומחה ברפואת לב (קרדיולוגיה) וכן ברפואה גרעינית. ייבא לישראל תוכנות חדשות המשפרות את הדיוק של דימות שריר הלב, דוגמת בדיקת SPECT (בדיקות תלת-ממדיות של הלב), הנחשבת כיום לבדיקה העדכנית ביותר בתחום הדימות הגרעיני (ראו מיפוי לב), ומסייעת בזיהוי מטופלים בסיכון גבוה לאירועי לב. שורקי הוא בוגר בית הספר לרפואה באוניברסיטת פריז, צרפת. הוא סיים את ההתמחויות בקרדיולוגיה וברפואה גרעינית בבית החולים שיבא. במשך שלוש שנים הוא היה עמית מחקר קליני במרכז הרפואי Cedars-Sinai Medical Center בלוס אנג’לס, ארצות הברית Cedars-Sinai Medical Center. הוא נבחר פעמיים בתחרות פרס החוקר הצעיר, בכנסים השנתיים ה-36 וה-37 של החברה האמריקאית לרפואה גרעינית, וכן קיבל את פרס התקציר הטוב ביותר של אזור או יבשת, שהוענק במסגרת הקונגרס הבינלאומי השלישי לקרדיולוגיה גרעינית בפירנצה, איטליה. פרופ' פייר שורקי נשוי לליאורה, בתו של שר המשפטים לשעבר, שמואל תמיר ולהם שלושה ילדים. הלל יפה: מנהל חדש למכון לרפואה גרעינית - פרופ’ פייר שורקי, באתר מגזין המושבות, 8 באוגוסט 2010 משה נעים, מרכז הרפואי הלל יפה: פרופ פייר שורקי, מנהל המכון לרפואה גרעינית, באתר "כאן נעים", 8 באוגוסט 2010 Comparison of Myocardial Imaging מחקר: המכשיר של BSP משפר ב-30% אבחון מחלת לב, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2011
חילוף יונים

חילוף יונים מוגדר כהחלפה של יונים בין שני אלקטרוליטים. אולם, המילים חילוף יונים נפוצות יותר בתיאור של מספר תהליכים כגון טיהור שפכים, הפרדה, ונטרול זיהום של תמיסות מימיות או תמיסות שמכילות יונים אחרים כאשר נעשה שימוש במחליף יונים מוצק. בתהליכי חילוף יונים, היונים מוחלפים בין תמיסה ומחליף יונים, מוצק לא-נוזלי או ג'ל. מחליפי יונים נפוצים הם שרף, זאוליט, מונטמורילוניט, חרסית והומוס. מחליפי יונים הם מחליפי קטיונים עבור קטיונים הטעונים במטען חשמלי חיובי או מחליפי אניונים עבור אניונים הטעונים במטען חשמלי שלילי. ישנם גם מחליפים אמפוטריים שיכולים להחליף אניונים וקטיונים במקביל. אולם, החילוף המקביל של קטיונים ואניונים מבוצע באופן יעיל יותר במגיבים שהם מחליפים יוניים הנקראים מצע מעורב. המצע המעורב מכיל תערובת של מחליפי שרפים אניוניים וקטיוניים. תהליך חילוף היונים הוא תהליך הפיך, וניתן לטעון או להעמיס על המחליף את היון המבוקש באמצעות שטיפה בכמות גדולה של היונים הללו. שיטת חילוף היונים משמשת באופן נרחב בטיהור מים ביתי ותעשייתי על מנת להפיק מים רכים. דבר זה מושג באמצעות חילוף קטיוני סידן (Ca+2) ומגנזיום (Mg+2) כנגד נתרן (‎Na+‎) או מימן (‎H+‎). אולם, התחום שבו חילוף היונים הוא היעיל ביותר מבחינה כלכלית הוא הפרדות יוניות שבהן צריך להפריד תוצר בדרגת טוהר גבוהה, או שיש צורך לחלץ יון המצוי בריכוז נמוך מאוד וכדומה. דוגמה טיפוסית ליישום של התהליך היא הכנת מים טהורים לתעשיות מימיות וגרעיניות. כרומטוגרפיית חילוף יונים היא שיטה כרומטוגרפיית נפוצה מאוד באנליזות כימיות ובהפרדה של יונים. לדוגמה, בביוכימיה משתמשים בה באופן נרחב כדי להפריד מולקולות טעונות כגון חלבונים. כמו כן, עושים שימוש נרחב בחילוף יונים גם במזון ובמשקאות חריפים, הידרומטלורגיה, גימור מתכות, תעשיות כימיות ופטרוכימיות, תרופות, סוכר וממתיקים שונים, אדמה ומי תהום, תחום הגרעין, מים תעשייתיים ומרוככים, מוליכים למחצה, כוח, ומגוון רחב של תעשיות אחרות. דוגמה נוספת היא מחזור "אנטי-פריז" (נוזל מונע קיפאון שבדרך כלל מכיל די אתילן גליקול), שבו מעבירים את הנוזל דרך חומר מחליף יונים ומרחיקים מתכות ומלחים לא רצויים. ריכוך מים מדיה וקבצים בנושא חילוף יונים בוויקישיתוף science/ion-exchanger, science/cation-exchange, science/ion-exchange-capacity חילוף יונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חילוף יונים, דף שער בספרייה הלאומית
עקביא

האם התכוונתם ל... עקביא בן מהללאל – תנא שחי בימי הלל הזקן, בסוף תקופת הזוגות רבי חנניא בן עקביא – תנא בדור הרביעי אישים ששם משפחתם עקביא או עקביה: אברהם עקביה – חייל, סופר, בלשן ורואה חשבון ישראלי; אביו של אורי מיכאל עקביה אברהם אריה עקביא – סופר ומתרגם עברי, כרונולוג, חוקר הלוח העברי ואסטרונום; אביו של אוריאל עקביא אורי מיכאל עקביה – מפקד פלוגה בגדוד 74 שנהרג במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, בעל עיטור המופת; בנו של אברהם עקביה אוריאל עקביא – מחנך וסופר ישראלי; בנו של אברהם אריה עקביא ובעלה של מרגלית עקביא מרגלית עקביא – מחנכת ישראלית, ממציאת משחקים; אשתו של אוריאל עקביא מרים עקביא – סופרת ומתרגמת ישראלית ניצולת השואה עקיבא (פירושונים)
חמישה קילו סוכר

חמישה קילו סוכר היא קומדיה מוקומנטרית שכתב גור קורן ועלתה בהאנגר תיאטרון גשר בנובמבר 2009. סבו של גור קורן חוזר אליו אחרי מותו, נגלה אליו דרך דמויות שונות בחייו, ומבקש ממנו לשנות פרט היסטורי מסוים בספר על מלחמת העולם השנייה שעומד להתפרסם: סיפור של הברחת חמישה קילו סוכר בזמן מלחמת העולם השנייה ששמו של הסב עומד להיות נפקד ממנו. המשימה שהוא מטיל על גור להיפגש עם נכדו של "חברו" מתקופת המלחמה, כדי לדאוג לך שגם שמו של הסבא יוזכר בספר. בדרכו להגשמת משאלתו של סבו פוגש גור קורן מגוון דמויות, שבכל אחת מהן צץ סבו לכמה רגעים: קבצן חסר בית, מלצרית בבית קפה, מנהלת בית ספר אליה הוא מגיע לראיון עבודה, תלמידה סוררת, חברו לספסל הלימודים מבית הספר למשחק שהוא היום שחקן מובטל שחובב חשיש, ההילרית אוולין ברדה, זונה בגן מאיר, נהג מונית חובב ספרות גבוהה ובעיקר עם יועד ריבה, נכדו של "החבר" מרצה להיסטוריה, הומוסקסואל, שמעוניין במין ואהבה. המחזה הועלה לראשונה בהאנגר תיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה ב-17 בנובמבר 2009 וקורן משחק בהצגה את עצמו. באפריל 2012 הוצגה ההצגה בלונדון על ידי שחקנים אנגלים בפסטיבל NEW WRITING בתיאטרון טריסטיאן בייטס. גור קורן – בתפקיד עצמו ציון אשכנזי – יועד ריבה יובל ינאי – קבצן, שחקן מובטל ונהג מונית נועה קולר – לימאי שמעוני, שמרית וזונה רונה בקרמן – מנהלת בית ספר, מלצרית בבית קפה וההילרית אוולין ברדה בימוי - יבגני אריה מעצב במה – סלבה מלצב מעצב תלבושות – ברק חודריאן מעצב תאורה – אלכסנדר סיקירין עוזר במאי – סשה קריינדלין עריכה מוזיקלית – גור קורן סרטון על חמישה קילו סוכר, ביו טיוב שרית פוקס, מצעד החיים, באתר nrg‏, 31 בינואר 2010 עפרה מנור, זמן סוכר(הקישור אינו פעיל), באתר מרמלדה, 25 באפריל 2010 עליס בליטנטל, חמישה ק"ג סוכר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 במאי 2012 ציפי שוחט, חמישה מחזות ישראלים מקוריים יעלו בלונדון בבימוי בריטי, באתר הארץ, 10 באפריל 2012
קציעות

האם התכוונתם ל... קְציעות - תאנים חתוכות ומיובשות, ראו תאנה בית הסוהר קציעות – מתקן כליאה ישראלי הנמצא בחולות חלוצה בסיס קציעות – מחנה צבאי, בסיס האימונים החטיבתי (בא"ח) של גבעתי קציעות (היאחזות נח"ל) – היאחזות נח"ל שהוקמה בשנת 1953 וננטשה, שמה הקודם היה "גבעת רחל" קציעה (פירושונים)
בלסינג אוקגבארה

בלסינג אוקגבארה (נולדה ב-9 באוקטובר 1988) היא אתלטית ניגרית. היא סגנית אלופת עולם (מוסקבה 2013) ובעלת מדליית ארד אולימפית (בייג'ינג 2008) בקפיצה לרוחק. בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים. במבחנים למשחקים הפאן אפריקניים שנערכו בלאגוס במאי 2007, קבעה אוקגבארה בקפיצה משולשת שיא ניגרי חדש של 14.13 מטר. במשחקים עצמם, שנערכו באלג'יר, היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק וסיימה במקום הרביעי בקפיצה משולשת. בתחרות זו גם נשבר השיא שקבעה, על ידי בת ארצה צ'יניוניה אוהדוגה, שקפצה למרחק 14.21 מטר. בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה אוקגבארה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 6.91 מטר, אחרי מאורן מאגי מברזיל וטטיאנה לבדייבה מרוסיה. באליפות המכללות באתלטיקה לנשים (NCAA) השלימה אוקגבארה את רצף ניצחונותיה בתחרויות הקולג'ים לאותה שנה, כאשר ניצחה בתחרות הקפיצה לרוחק ובריצת 100 מטר. בשנת 2010 קבעה אוקגבארה בריצת 100 מטר שיא ניגריה חדש של 11.04 שניות, ובחרה שלא להשתתף בתחרויות הקפיצה, כדי לשמור על כוחה לקראת אליפויות האתלטיקה האפריקניות. באליפות אפריקה באתלטיקה, שנערכה בתחילת אוגוסט 2010 בניירובי, זכתה אוקגבארה בשלוש מדליות זהב. בהגביע הביניבשתי IAAF, שנערך בספליט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה אוקגבארה פעמיים במקום חמישי, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.74 שניות ובמקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.36 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אוקגבארה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.92 שניות, במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.64 שניות ובמקום 17 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.34 מטר. באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה אוקגבארה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.99 מטר, אחרי אלופת העולם בריטני ריס מארצות הברית (7.01 מטר) ולפני איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.82 מטר) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.32 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (22.19 שניות) ומיוריאל אהורה מחוף השנהב (22.32 שניות). מדיה וקבצים בנושא בלסינג אוקגבארה בוויקישיתוף בלסינג אוקגבארה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי בלסינג אוקגבארה, באתר olympedia.org בלסינג אוקגבארה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית בלסינג אוקגבארה, באתר ליגת היהלום בלסינג אוקגבארה, באתר Track and Field (נשים) אמיר ענבר, הקריירה שלה הסתיימה בהשעייה בגין סמים, באתר הארץ, 4 במרץ 2022
לוגאן מרשל-גרין

לוגאן מרשל-גרין (באנגלית: Logan Marshall-Green; נולד ב-1 בנובמבר 1976) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי. מרשל-גרין נולד בעיר צ'ארלסטון, דרום קרוליינה להורים מתחום ההוראה. הוא גדל עם אימו, לורי מרשל בעיר קרנסטון שברוד איילנד, שם היא לימדה תיאטרון באוניברסיטת בראון. יש לו אח תאום בשם טיילור. למד לתואר כללי באוניברסיטת טנסי שם גם היה כתב הפנאי של עיתון האוניברסיטה.לאחר מכן, סיים תואר שני בחוג לדרמה מבית הספר טיש לאמנויות של אוניברסיטת ניו יורק. בשנת 2003 ביצע את תפקיד המשחק הראשון שלו כשחקן אורח בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", לפני שפרץ בשנת 2005 עם הופעותיו בסדרות "24" בתפקיד ריצ'רד הלר בנו של מזכיר ההגנה ג'יימס הלר, "The O.C" בתור טריי אטווד אחיו הבוגר של גיבור הסדרה ובסרט המלחמה "שחרור בעורף האויב" בתפקיד לוטננט פול קולבין. ב-2007 הופיע בסדרת הדרמה "טרוולר" בתפקיד טיילר פוג המואשם בפיצוץ מוזיאון בניו יורקובסרט ו"מעבר ליקום" בתפקיד פקו, מנהיג התנועה האנטי מלחמתית. התפרסם בזכות הופעותיו בסדרת דרמת הפעולה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "כחול עמוק" בתפקיד השוטר דין בנדיס ובהפקת האימה של מ. נייט שאמלאן "שטן". בשנת 2016 שיחק בדרמה הביוגרפית של אוליבר סטון "המרגל סנודן" לצד ג'וזף גורדון-לוויט וניקולס קייג'.  בשנת 2017 שיחק בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה" בתפקיד דמותו של ג'קסון ברייס. בשנת 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "נידונים" ברשת USA, שירדה לאחר 10 פרקים. בשנת 2019 התארח במיני-סדרת הדרמה של נטפליקס "כשהם רואים אותנו", בפרק הרביעי בתפקיד הסוהר רוברט, שמפתח יחסים עם קורי וייז. בנובמבר של שנה זו יצא סרטו ראשון כבמאי "Adopt a Highway", סרט דרמה אותו גם כתב ואית'ן הוק כיכב בו. בשנת 2020 שיחק בסדרה "המובסים" בהפקת נטפליקס לצד נינה הוס, טיילור קיטש, אנסון בון ואחרים. בין השנים 2008–2012 היה בזוגיות עם מריסה טומיי. הייתה שמועה שהשניים מאורסים, אך טומיי הכחישה זאת. בשנת 2012 נישא מרשל-גרין לשחקנית דיאן גאטה (Diane Gaeta), ולהם ילד משותף (נולד ב-2014). מרשל-גרין הוא גם האב החורג של בתה של גאטה (שנולדה ב-2010) מנישואיה הקודמים לג'וני לואיס. ב-5 באפריל 2019 הגישה גאטה בקשה לגירושין. השניים התגרשו סופית ב-23 ביולי 2020. מדיה וקבצים בנושא לוגאן מרשל-גרין בוויקישיתוף לוגאן מרשל-גרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוגאן מרשל-גרין, באתר AllMovie (באנגלית) לוגאן מרשל-גרין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לוגאן מרשל-גרין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Helen Murphy, The O.C. Star Logan Marshall-Green's Wife Denounces 'Cheating,' Announces She's Divorcing Him, People, ‏April 06, 2019 (באנגלית)
השירות למען זיכרון השואה באוסטריה

השירות "למען זיכרון השואה" באוסטריה הוא מסלול שירות לאומי, אלטרנטיבי לשירות החובה הצבאי האוסטרי. משתתפי המסלול משרתים במוסדות להנצחת השואה החשובים ביותר. התוכנית הנקראת בשם "גֶדנקדינסט" ("שירות זיכרון") הוקמה על ידי ד"ר אנדראס מייזלינגר, מדען למדעי החברה מהעיר אינסברוק שבטירול, אוסטריה. הוא אימץ את הרעיון מניסיון של גרמנים – "פעולה למען הפיוס". מייזלינגר עצמו עבד כמתנדב במוזיאון של אושוויץ-בירקנאו, ושם נולד רעיון התוכנית "גדנקדינסט" – שירות למען זיכרון והנצחה. בשנת 1991 הושלמה החקיקה הדרושה על ידי ממשלת אוסטריה, ומייזלינגר התחיל להקים פרויקט אשר לאחר מכן נודע בשם "תוכנית גדנקדינסט", גוף עצמאי, אך ממומן ברובו על ידי ממשלת אוסטריה. מטרת התוכנית להנצחה וזיכרון היא להכיר בחלקה של אוסטריה באחריות קולקטיבית לשואה, ואחריותו של כל אחד מאיתנו להבטיח שזה "לעולם לא יקרה שוב" (ציטוט מתוך נאומו של קנצלר אוסטריה לשעבר פרנץ ורניצקי, ירושלים יוני 1993). תוכנית הזיכרון האוסטרית – "גדנקדינסט" היא מיוחדת במינה, תוכנית בינלאומית אשר מסיעת למוזיאונים וארכיונים העוסקים בשואה. מאז שנת 1992 עברו את התוכנית כ־150 מתנדבים, בעיקר בשנות העשרים לחייהם, אשר עבדו על חקר תולדות השואה והנצחתם, במקום שירות צבאי רגיל. Gedenkdienst האוסטרי זוכר את זוועות הנאציונל-סוציאליזם ומנציח את קורבנות השואה. מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים עובדים באנדרטאות שואה, במוזיאונים ובמכוני מחקר, כמו "מרכז סיימון ויזנטל" בלוס אנג'לס, המוזיאון היהודי בברלין, המרכז האירופי לזכויות רומה בבודפשט או יד ושם בירושלים. העבודה באתרי הפריסה הרבים מורכבת בעיקר מיצירת וארגון סיורים ואירועים, עבודה בארכיונים, הרצאות באוניברסיטאות ובבתי ספר וכן מדיונים עם עדים עכשוויים ותיעודם על מנת שלא לשכוח את חוויותיהם. במשך כמה שנים נשלחים מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים גם לאתרי פריסה בארצות מקלט לשעבר של קבוצות הקורבנות בתקופת הלאום סוציאליזם, כמו קאזה סטפן צווייג בברזיליה, המרכז ללימודי יהדות בשנחאי וכן מוזיאון השואה של מלבורן באוסטרליה. במהלך העשורים האחרונים, מאות צעירים מתנדבי Gedenkdienst עסקו בהיסטוריה של השואה ב 22 מדינות שונות והם תרמו תרומה רבה להערכה מחדש ההיסטורית כמו גם להבנת הקורבנות והמיעוטים. ההתאחדות האוסטרית לשירות לאומי מחוץ למדינה היא הגוף הראשי של הארגון ומוסמך מטעם ממשלת אוסטריה לשלוח מתנדבים של "גדנקדינסט" לארגונים שותפים בכל רחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא השירות למען זיכרון השואה באוסטריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השירות למען זיכרון השואה באוסטריה (באנגלית) Austrian Service Abroad, auslandsdienst.at
סדר עולם זוטא

סדר עולם זוטא הוא חיבור העוסק בכרונולוגיה יהודית. החיבור נקרא "זוטא" (קטן) כדי להבדיל אותו מהספר סדר עולם רבה. חיבור זה מבוסס על "סדר עולם רבה", ובמידה מסוימת הוא משלים וממשיך את הכרונולוגיה המופיעה בסדר עולם רבה. מחבר הספר אינו ידוע. אולם בספר יוחסין השלם נכתב שמחברו הוא ר' יוסף טוב עלם, ובספר צמח דוד נכתב שמחברו היה אחד מהחכמים שבתקופת הגאונים. בעותק אשכנזי של הספר מופיע תאריך הכתיבה י"א בכסלו שנת ד'תקס"ד שהיא שנת שמיטה. הספר מתחלק לשני חלקים עיקריים; הראשון, עוסק בכרונולוגיה של 50 דורות, מאדם הראשון ועד יהויקים. השני, עוסק ב-39 ראשי גולה, החל מיהויכין. "סדר עולם זוטא", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ז, עמודים 146–147, באתר היברובוקס סדר עולם זוטא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" מנשה גרוסברג (עורך), סדר עולם זוטא, לונדון, תר"ע, באתר היברובוקס כתב יד פרמה דה רוסי 541 עמוד 229 פורסם על ידי שכטר ספר התרומה סימן קל"ה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.