laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שומה סטו

שומה סטו (ביפנית: 佐藤 翔馬; נולד ב-8 בפברואר 2001) הוא שחיין יפני, שיאן אסיה בשחייה, בעל התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים במשחה ל-200 מטר חזה. סטו נולד וגדל במינאטו, טוקיו. הוא שוחה במרכז השחייה שבו התאמן האלוף האולימפי, אלוף העולם ושיאן העולם, קוסוקה קיטאג'ימה. באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2019 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.56 דקות, אחרי ג'וש מתני מארצות הברית שקבע שיא אליפות חדש של 2:09.40 דקות ולפני בן ארצו יוטה אראיי (2:10.84 דקות). באליפות יפן לסטודנטים שנערכה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש לנוער של 2:09.21 דקות. בגביע קיטאג'ימה שנערך בינואר 2020 הוא זכה בגביע במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.58 דקות, לפני שיאן העולם איפיי ווטנאבה. באליפות יפן לסטודנטים שנערכה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:07.02 דקות. באליפות יפן שנערכה בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה, אחרי איפיי ווטנאבה. בגביע קיטאג'ימה שנערך בינואר 2012 הוא זכה בגבי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:06.78 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות יפן הפתוחה שנערכה בפברואר, הוא קבע שיא חדש של 2:06.74 דקות, 7 מאיות השנייה איטי משיא אסיה. חודשיים לאחר מכן, באליפות יפן שהיוותה את המבחנים היפנים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו בטוקיו באפריל הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אסיה חדש של 2:06.40 דקות, שיפור לשיא בן 4 השנים של בן ארצו איפיי ווטנאבה (2:06.67 דקות), תוצאה שהיוותה שיא עולם בעבר. התוצאה שקבע היא תוצאת השנה בעולם והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים, אחרי שיא העולם של אנטון צ'ופקוב (2:06.12 דקות). באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים סטו במקום 23 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.04 דקות. 50 מטר חזה: 27.98 שניות (2021) 100 מטר חזה: 59.18 שניות (2021) 200 מטר חזה: 2:06.40 דקות (2021), שיא אסיה 50 מטר חזה: 26.93 שניות (2020) 100 מטר חזה: 57.86 שניות (2020) 200 מטר חזה: 2:03.40 דקות (2020) מדיה וקבצים בנושא שומה סטו בוויקישיתוף שומה סטו, באתר olympedia.org שומה סטו, באתר Swimrankings
פרנק ארמינגטון

פרנק ארמינגטון (באנגלית: Frank Armington‏; 1876 – 1941) היה אמן יליד קנדה, שגדל וחי את רוב חייו הבוגרים בצרפת. פרנק ארמינגטון נולד בפורדיץ', אונטריו ב-28 ביולי 1876. ארמינגטון למד אמנות באונטריו משנת 1892 עד 1899. הוא פגש שם את אשתו לעתיד, קרוליין ווילקינסון, במהלך לימודים אלה. בשנת 1899 ערך ארמינגטון את ביקורו הראשון בפריז. בהיותו בפריז התחתן עם קרוליין וילקינסון והמשיך ללמוד אמנות, הפעם באקדמיה ז'וליאן. ארמינגטון ואשתו חזרו לקנדה בשנת 1900, שם הפך ארמינגטון לחבר מייסד וסגן נשיא אגודת האמנים מניטובה. ארמינגטון חזר לפריז והתגורר שם משנת 1905 עד 1939. בעודם מתגוררים בפריז, פרנק וקרוליין ארמינגטון התיידדו עם המשורר והסופר רוברט וו. סרוויס שהזמינו אותם לחתונתו ולביתו של לנצ'יו שם ציירו. לקראת סוף חייהם, הוא ואשתו עברו לעיר ניו יורק. קרוליין נפטרה זמן קצר לאחר המעבר, עם זאת, פרנק התחתן בשנית ב-1940. פרנק ארמינגטון נפטר בעיר ניו יורק בשנת 1941. לאורך הקריירה שלו עבד ארמינגטון במספר מדיומים, כולל תחריטים הדפסים ומספר ליטוגרפיות. מדיה וקבצים בנושא פרנק ארמינגטון בוויקישיתוף Oxford Index, Oxford Academic (באנגלית) Art Gallery of Ontario, Art Gallery of Ontario; the Canadian collection, Toronto ; New York : McGraw-Hill Co. of Canada, 1970 American Art Annual, MacMillan Company, 1933. (באנגלית)
ויליאם ארמסטרונג

ויליאם ארמסטרונג (באנגלית: William Armstrong‏; 28 ביולי 1822 – 9 ביוני 1914) היה אמן קנדי ואחד האמנים המקצועיים המוקדמים בטורונטו, אונטריו. ויליאם ארמסטרונג נולד בדבלין, אירלנד ב-28 ביולי 1822. הוא למד אומנות באירלנד, והשלים חניכות באנגליה כדי להיות מהנדס רכבות. הוא היגר לקנדה בשנת 1851, התיישב בטורונטו והחל לעבוד ברכבת. הוא מצא שוק ליצירות האמנות שלו עם פרסום החדשות המאוירות שסיקרו את האירועים במושבות. ציורי המים שלו של אירועים וסצנות מקומיות שוחזרו כתחריטי עץ מונוכרום כדי שיוכלו להיכלל בעיתונים השבועיים האלה. ארמסטרונג הוסיף צילום לכישוריו ובשנת 1855 ייסד את "ארמסטרונג ובאר" עם אחיינו דניאל מנדרס באר (1833–1909). האמפרי לויד הימה (1833–1903) הצטרף אליהם כעבור שנתיים. החברה הייתה אחראית על השלמת רצף פנורמה 360 מעלות של העיר טורונטו בשנים 1856–1857 כדי לתמוך בהצעה של העיר להפוך לבירת קנדה. החברה הפסיקה את פעילותה בשנת 1861. ארמסטרונג שיווק את כישוריו כשרטט לאלה שהיו מעוניינים להרחיב את קנדה מערבה. החל משנת 1859 ערך ארמסטרונג מספר נסיעות מערבה בליווי משלחות סקר שונות. רישומיו שימשו לדיווח על פעילויות המשלחות וכן על מאפייני השטח והפעילות האנושית שנצפתה. בשנת 1870 ליווה ארמסטרונג את משלחת ולסלי לאזור רד ריבר, ותיעד את המאמץ הנדרש להעביר את הכוח הצבאי דרך השממה הקנדית. אחת הקומפוזיציות שלו שוחזרה כחריטת עץ על כריכת העיתון "החדשות הקנדיות המאוירות" ב-9 ביולי 1870 כדי ללוות את סיקור התקדמות המשלחת. הוא זכה בפרסים רבים כאמן בתערוכות בפרובינציות, ועבודותיו הוצגו בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1855, ובתערוכה הבינלאומית בדבלין, 1865. הוא הציג עם אגודת האמנים אונטריו והיה חבר באקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה עד 1887, אז התפטר. בשנת 1864 החל ארמסטרונג ללמד ציור בבית הספר בטורונטו. הוא לימד באוניברסיטת טורונטו בין השנים 1872 - 1877. הוא פרש בשנת 1897 אך המשיך ללמד אמנות בביתו עד מותו. הוא נפטר בטורונטו ב־9 ביוני 1914. ניתן למצוא מספר נופים בצבעי מים של האגמים הגדולים באוספים כמו הגלריה לאמנות של אונטריו, הגלריה הלאומית של קנדה, המוזיאון הלאומי בקוויבק. ארמסטרונג תיאר את תנאי העבודה העגומים במפעלי התעשייה בטורונטו בציור הפסטל שלו "טורונטו רולינג מילס" (1864), המהווה חלק מאוסף ג'יי רוס רוברטסון של הספרייה הציבורית בטורונטו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם ארמסטרונג בוויקישיתוף "William Armstrong" Dennis R. Reid, Dennis Reid, A concise history of Canadian painting, Oxford University Press, 1973, ISBN 978-0-19-540663-4 City of Toronto Archives, City of Toronto, ‏2017-08-24 (ב־Canadian English) William Armstrong, 1822-1914, Thunder Bay Museum (באנגלית אמריקאית) "samedi 9 juillet 1870", numerique.banq.qc.ca (בצרפתית) "William Armstrong fonds:Biography Administrative history"
Hanna-Barbera Superstars 10

Hanna-Barbera Superstars 10 (בתרגום לעברית: האנה-ברברה 10 כוכבי על) היא סדרת סרטים טלוויזיוניים אמריקאים הכוללת עשרה סרטים מונפשים באורך מלא, אשר הופקו על ידי האנה-ברברה ושודרו בין השנים 1987–1988 כחלק מרצועת השידור "The Funtastic World of Hanna-Barbera". כל הסרטים מבוססים על מדיות ודמויות מפורסמות של החברה, ביניהן יוגי דב, משפחת קדמוני, משפחת סילוני, סקובי דו, המופע של האקלברי האונד וחתול בצמרת. בישראל הופצו בשנת 1990 על גבי קלטות וידאו ביתיות חלק מהסרטים בדיבוב עברי, אשר בוים על ידי ניקו בר והופק על ידי שרון מלמד. DIC Movie Toons הפתיח של סדרת הסרטים, באתר יוטיוב עמוד 249, בעיתון Detroit Free Press,‏ 20 בספטמבר 1987
מאטו גרוסו דו סול

מאטו גרוסו דו סול (בפורטוגזית: Mato Grosso do Sul) היא אחת ממדינות ברזיל. המדינות הברזילאיות השכנות לה הן: מאטו גרוסו, גויאס, מינאס ז'ראיס, סאו פאולו ופרנה. המדינה גובלת גם עם פרגוואי ובוליביה במערב. פירוש השם "מאטו גרוסו דו סול" הוא "היערות הצפופים (הגדולים) של הדרום". את השם ירשה משכנתה מצפון -מאטו גרוסו, שהייתה חלק ממנה עד שהופרדו בשנות ה-70. טעות נפוצה היא לכנות את המדינה "מאטו גרוסו", כפי שקרויה שכנתה. עובדה זו גרמה לממשלת ברזיל לתהות מספר פעמים האם לשנות את שמה ל"פנטנל", על שם הסממן הגאוגרפי הבולט ביותר במדינה. בשנת 1977 הופרדה המדינה ממדינת מאטו גרוסו. היא קיבלה את מעמדה כמדינה באופן רשמי ב-1 בינואר 1979. המדינה ממוקמת בדרום מערב ברזיל, וחלק ניכר משטחה מורכב מהביצות של הפנטנל. מאטו גרוסו דו סול מחולקת ל-11 מחוזות ול-77 מועצות מקומיות. העיר הגדולה ביותר היא קמפו גראנדה, שהיא גם עיר הבירה. מדיה וקבצים בנושא מאטו גרוסו דו סול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאטו גרוסו דו סול מאטו גרוסו דו סול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דל לאטה

דלברט לירוי לאטה (באנגלית: Delbert Leroy Latta‏; 5 במרץ 1920 – 12 במאי 2016) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אוהיו בין השנים 1959–1989. לאטה נולד בעיר וסטון (Weston) שבאוהיו, בנם של בסי ויולה (לבית תומפסון) ולסטר לאטה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים בצפון בולטימור שבאוהיו, והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון מקומב בשנת 1938. הוא למד במכללת פינדל בין השנים 1939–1940. ב-1943 השלים לימודי תואר ראשון במשפטים (L.L.B.) באוניברסיטת צפון אוהיו ובאותה האוניברסיטה הוסיף לקבל תואר אקדמי נוסף בשנת 1945. הוא שירת במשמר הלאומי של אוהיו ובדיוויזיה ה-37 של צבא ארצות הברית מ-1938 עד 1941. בשנים 1942–1943 שירת בכוחות המילואים של צי ארצות הברית. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת אוהיו בשנת 1944 והיה חבר בסנאט המדינתי בין השנים 1953–1958, שם מילא שלוש תקופות כהונה. לאטה עסק בעריכת דין ולימד באוניברסיטת צפון אוהיו. בבחירות 1958 נבחר לראשונה אל הקונגרס ה-86, והוסיף להיבחר 14 פעמים נוספות עד לראשית 1989. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1968 היה ציר לכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית. בבית הנבחרים של ארצות הברית היה לאטה חבר בוועדת החקלאות ובוועדת הכללים, וכן מונה לכהונה בוועדת המשפט של בית הנבחרים בעת הדיונים על פרשת ווטרגייט. הוא נמנה בין עשרת חברי ועדת המשפט שתמכה בנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בעת הפרשה, והצביע נגד כל סעיפי ההדחה של ניקסון. עם זאת, משפורסמה "הקלטת האקדח המעשן", לאטה יצא חוצץ נגד הנשיא ניקסון והצהיר כי יצביע בעד ההדחה כאשר סעיפי ההדחה יעלו להצבעה במליאת בית הנבחרים, ואליו הצטרפו כל הרפובליקנים שתחילה התנגדו להדחה בוועדת המשפט. לאטה גרס כי ההאזנה לניקסון מסייע בטיוח הפרשה מעידה כי הבית הלבן שיקר לרפובליקנים ביודעין. משנת 1975 עד לפרישתו ב-1989 היה החבר הבכיר בוועדת התקציב של בית הנבחרים. בשנת 1981 נתן את חסותו ל"חוק הפיוס הכוללני לאטה-גראם", אשר יישם את התוכנית הכלכלית של הנשיא רונלד רייגן, לרבות הגדלת ההוצאות הצבאיות וקיצוץ מסוים בהוצאות לפי שיקול דעת והוצאות חובה (Discretionary and mandatory spending). בבחירתו 1988 פרש לאטה מהחיים הפוליטיים. בשנת 2003, משרד הדואר של עיריית בולינג גרין באוהיו נקרא על שמו של לאטה. לאטה היה נשוי לרוז מרי קין, והזוג חבק שני ילדים: רוז אלן ובוב. לימים, בנו בוב ייצג את מחוז הקונגרס של אביו. לאטה הלך לעולמו ב-12 במאי 2016. מדיה וקבצים בנושא דל לאטה בוויקישיתוף דל לאטה, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) דל לאטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Former U.S. Rep. Del Latta dies, באתר The Lima News‏, 12 במאי 2016 (באנגלית) אדם ברנסטיין, Delbert Latta, 30-year Ohio congressman and GOP bulldog, dies at 96, באתר וושינגטון פוסט, 12 במאי 2016 (באנגלית) Former Ohio congressman Delbert Latta dies at 96, באתר The Columbus Dispatch‏, 13 במאי 2016 (באנגלית) AP‏, Delbert L. Latta, Key Reagan Ally in House, Dies at 96, באתר הניו יורק טיימס, 13 במאי 2016 (באנגלית)
יחסי אוסטרליה – בוסניה והרצגובינה

יחסי אוסטרליה–בוסניה והרצגובינה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לבוסניה והרצגובינה. שתי המדינות חברות באו"ם. אוסטרליה הכירה בבוסניה והרצגובינה במאי 1992, זמן קצר לאחר עצמאותה, ובשנת 1994 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. באמצעות השגרירות בווינה, אוסטריה, אוסטרליה תומכת בפרויקטים של סיוע ישיר לקהילות מקומיות בבוסניה והרצגובינה. הפרויקטים מתמקדים בתמיכה בפיתוח בחינוך, מגדר, מוגבלות וזכויות אדם. אוסטרליה פעלה לצד בוסניה והרצגובינה במשימת תמיכה נחושה באפגניסטן ובקואליציה העולמית נגד דאעש. מאז 1993, אוסטרליה תרמה סיוע הומניטרי בשווי של למעלה מ-17 מיליון דולר למדינות בבלקן, כולל לבוסניה והרצגובינה. אוסטרליה מיוצגת בבוסניה והרצגובינה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסרייבו. בוסניה והרצגובינה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה – בוסניה והרצגובינה בוויקישיתוף יחסי אוסטרליה–בוסניה והרצגובינה, באתר משרד החוץ האוסטרלי יחסי אוסטרליה–בוסניה והרצגובינה, באתר משרד החוץ האוסטרלי שגרירות בוסניה והרצגובינה בקנברה
איתות סגולה

איתות סגולה (באנגלית: Virtue signalling) הוא פעולה מוסרית לכאורה, שמטרתה לקדם את תדמית הפועל ולפרסם בחברה את איכות מידותיו. פעולה זו עשויה להיות מעשה ללא תועלת המקרין מוסריות, הבעת דעה בפומבי, או התרגשות גלויה שייעודה קידום חברתי. המונח "איתות סגולה" עלה בפופולריות כמונח מזלזל, המוקיע מעשים ריקים של מחויבות ציבורית למטרות טובות וגנריות. איתותי סגולה עשויים לשלב את האלמנטים הנמצאים בצדקנות ובעליונות מוסרית. המונח העברי "איתות סגולה" הוא תחדיש, שנוצר כתרגום של "Virtue signalling" באנגלית. על פי "הגרדיאן", המונח נמצא בשימוש באנגלית מאז 2004 לפחות, והופיע בעבודות אקדמיות ודתיות בשנים 2011 ו-2010. עם זאת, שימוש קודם ועקיף, שבו המשמעות זהה וברורה, ניתן למצוא במאמר "הווה מתוח" של דייוויד פוסטר וולאס, שפורסם במגזין "הארפרז" בשנת 2001: ...PCE [Politically Correct English] functions primarily to signal and congratulate certain virtues in the speaker על פי מאמר ב"הספקטייטור" בשנת 2015, העיתונאי הבריטי ג'יימס ברתולומיאו מוכר לעיתים קרובות כממציא המונח. אמילי ברוסטר, עורכת של Merriam-Webster, מתארת את איתות הסגולה כמקביל אקדמי למונח "Humblebrag", מונח שטבע האריס ויטלס בשנת 2010. הפסיכולוגים ג'יליאן ג'ורדן ודייוויד רנד טוענים כי איתות סגולה נפרד מהזעם האמיתי כלפי אמונה מסוימת, אך ברוב המקרים אנשים שמאותתים סגולה למעשה חווים במקביל זעם אמיתי. הבלשן דייוויד שריאטמדרי טוען ב"הגרדיאן" כי עצם האשמת אדם באיתות סגולה הוא מעשה של איתות סגולה בפני עצמו, וכי שימוש היתר במונח כמתקפת אד הומינם במהלך דיון פוליטי הפך אותו למילת באז חסרת משמעות. זואי וויליאמס, שכתבה גם היא עבור "הגרדיאן", הציעה שהביטוי הוא "עלבון המשך לסוציאליסט שמפניה". צדק חברתי פסיכולוגיה חברתית ענבל חייט, בחירה מוסרית? מתברר שרובנו צמחונים בשביל לייקים, באתר ישראל היום, ‏23/5/2023 שריאטמדארי, דייוויד (20 בינואר 2016). "Virtue-signalling – the putdown that has passed its sell-by date". הגארדיאן. נבדק ב-2016-04-11. {{cite news}}: (עזרה) Bulbulia, Joseph (2012). "Spreading order: religion, cooperative niche construction, and risky coordination problems". Biology & Philosophy. 27 (1): 1–27. doi:10.1007/s10539-011-9295-x. PMC 3223343. PMID 22207773. Pyysiäinen, Ilkka (2010). Religion, Economy, and Cooperation. De Gruyter. p. 36. ISBN 978-3-11-024632-2. "The awful rise of 'virtue signalling'". The Spectator. 2015-04-18. נבדק ב-2019-11-24. "Virtue signaling and other inane platitudes - The Boston Globe". BostonGlobe.com. נבדק ב-2019-11-25. Jordan, Jillian; Rand, David (2019-03-30). "Opinion | Are You 'Virtue Signaling'?". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-11-25. זואי ויליאם, Forget about Labour’s heartland – it doesn’t exist, הגרדיאן, ‏2016-04-10 (באנגלית)
יחסי אוסטרליה–גאורגיה

יחסי אוסטרליה–גאורגיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לגאורגיה. שתי המדינות חברות באו"ם. אוסטרליה כוננה יחסים דיפלומטיים עם גאורגיה בשנת 1992. שתי המדינות חולקות מערכת יחסים דו-צדדית חמה, המושתתת על ערכים משותפים וכבוד לסדר הבינלאומי. זה כולל חברות במשימת תמיכה נחושה באפגניסטן ובקואליציה העולמית נגד דאעש. בשנת 2008 אוסטרליה סיפקה מיליון דולר בסיוע הומניטרי לגאורגיה בעקבות מלחמת גאורגיה–רוסיה. אוסטרליה מיוצגת בגאורגיה באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה. גאורגיה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–גאורגיה בוויקישיתוף יחסי אוסטרליה–גאורגיה, באתר משרד החוץ האוסטרלי יחסי אוסטרליה–גאורגיה, באתר משרד החוץ האוסטרלי שגרירות גאורגיה בקנברה
אוטו דרי

אוטו דֵרִי (במקור דויטש, בהונגרית: Déri Ottó; וינה, 5 באוקטובר 1911 – ניו יורק, ארצות הברית, 18 באפריל 1969) היה צ'לן ועורך דין יהודי-הונגרי. אוטו דרי נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ דרי (דויטש) (1875–1964) פקיד טחנת קמח קיטור ושל אירמה פופר (1888–1957) בין השנים 1929–1933, הוא היה תלמידו של ינה קרפיי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בשנת 1935 קיבל תואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת בודפשט (משנת 1951 אוניברסיטת אטווש לוראנד). עד 1938 ניגן בתזמורת הקונצרטים של בודפשט. בשל יהדותו לאחר האנשלוס היגר לפריז, שם המשיך את לימודיו באקול נורמל סופרייר (אקול נורמל) אצל הצ'לן היהודי-אמריקאי מוריס אייזנברג יליד קלינינגרד. משנת 1939 התגורר בארצות הברית. הוא ניגן בכמה תזמורות סימפוניות, אחר כך ברביעיית מיתרי לנר בין השנים 1945 לבין 1948, בשלישיית ניו יורק בין השנים 1951 לבין 1961, ומשנת 1962 עד מותו ברביעיית המיתרים של סיטי קולג'. כסולן ניגן כמה פעמים ברדיו של בודפשט וברדיו האמריקאי. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 סיים תואר דוקטור למוזיקולוגיה באוניברסיטת קולומביה. הוא לימד תורת מוזיקה, היסטוריה של מוזיקה, ומוזיקה קאמרית במכללת ניו יורק. הוא פרסם שתי אנתולוגיות לצ'לנים מתחילים, ספר הלימוד שלו זכה בפרס דימס טיילור, ומשמש כספר עיון באוניברסיטאות מערביות רבות. אשתו, ז'וז'אנה קרשי (1915–1983), הייתה פסיכואנליטיקאית, בתם של הרופא קורנל קרשי ושל בלנקה הוליטשר, אותה נשא לאישה ב-27 ביוני 1936 בבודפשט. סבו וסבתו מצד אביו היו גוסטב דויטש ופאולינה גרין, סבו וסבתו מצד אמו היו מור פופר, עורך דין, חבר הוועדה המחוקקת של מחוז היידו, ושל וילמה אובלאט. ילדיהם: ג'ון דרי (1940–2014) היה נוירוכירורג פיטר קורנליוס דרי (1944) הוא פסיכולוג Exploring Twentieth-Century Music - חקר המוזיקה של המאה העשרים (ספר לימוד, 1968) ASCAP-Deems Taylor Award לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1981 לקסיקון חדש של רוואי. עורך ראשי. איסטוואן טארשוי קולגה. סקסארד, 1996. "Születési bejegyzése a bécsi izraelita hitközség születési akv. 1811/1911. folyószáma alatt". Déri Ignác gyászjelentése (1964. május 13.) Magyar Nemzet, 20. évfolyam, 110. szám, 6. oldal "Déri Ignácné Popper Irma halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 384/1957. folyószáma alatt". "Szülei házasságkötési bejegyzése a debreceni polgári házassági akv. 364/1908. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1103/1936. folyószáma alatt".
המכחול הטעון של גוסטב קורבה

"המכחול הטעון של גוסטב קורבה" (1970) היא יצירת אמנות מאת יהושע נוישטיין. הבחירה בצייר הצרפתי הריאליסטי גוסטב קורבה כנקודת התייחסות בשם העבודה, קשורה לציורים כגון "שלום אדון קורבה" (1854) או "הסטודיו של הצייר" (1855), שעסקו במעמדו של האמן. כמו קורבה, גם נוישטיין בוחן את ההיתכנות של יצירת האמנות בעידן הפוסט-מודרני. נוישטיין בוחר לבחון את מעמדו של המעשה האמנותי באמצעות תמצותה למחווה גופנית - פעולת כיסוי. במסגרתה תלה נוישטיין גיליון נייר על גבי קיר בעזרת מסקינג טייפ. לאחר מכן כיסה את הגיליון בצבע אקרילי בגוון אפור-סגול. לאחר הסרת הגיליון מן הקיר התקבל מרובע שנוצר על ידי עקבות הסטייה של המברשת מן הנייר. נוישטיין קיפל את גיליון הנייר, ששימש לכיסוי הקיר, ותלה אותו מתחת לשרידי פעולת הציור. העבודה הוצגה בתערוכה "D.I.Y."‏ (2008) במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. בשנת 2010 היא נרכשה על ידי מוזיאון ישראל, והוצגה בתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון. יהושע נוישטיין: המכחול הטעון של גוסטב קורבה באתר מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
סקיוואל D11

סקיוואל D11 (בשפות סיניות: 开沃D11, באנגלית: Skywell D11) היא מכונית מסחרית, המיוצרת בגרסה מנוע בנזין ובגרסה רכב חשמלי, מתוצרת חטיבת "Skywel" בבעלות Nanjing Golden Dragon Bus (אנ'), בסינית: 南京金龙开沃客车, (קרויה גם: Nanjing Golden Dragon Skywell) אשר מיוצרת משנת 2015 בסין העיצוב של דגמי המסחריות "סקיוואל D11" דומה מאוד לעיצוב המסחריות של "מרצדס-בנץ ספרינטר" (אנ') כולל, סגנונות מרכב וממדי הרכב הכוללים. סוגי מנועים: מנוע בנזין 4 צילינדרים 2.8 ליטר (מגדש טורבו-דיזל), מנוע מכונית חשמלית המפיק 82 כ"ס מחיר היחידה בפברואר 2015 בסין היה 263,000 רנמינבי (דגם מנוע בנזין) מחיר היחידה בפברואר 2015 בסין היה 758,000 רנמינבי (דגם מנוע חשמלי) מסחריות מיניבוסים מיניבוס דגם מנוע חשמלי, 18-10 מושבים. ניתן לרכוש בגרסת אוטובוס בינוני. מדיה וקבצים בנושא סקיוואל D11 בוויקישיתוף סקיוואל D11, סרטון באתר יוטיוב סקיוואל D11 בגרסה מנוע חשמלי (בסינית) cn.autonet.com.tw/cgi-bin/file_view חטיבת "Skywel" מייצרת: מיניבוסים, שלדות ומארזים כלי רכב מסחריים, טנדרים ומשאיות קלות, מסחריות ומעונוע "Nanjing Golden Dragon Skywell" היא חברת ייצור סינית שהוקמה בשנת 2000 בנאנג'ינג. החברה מייצרת טנדרים, אוטובוסים ורכבים מסחריים לשוק המקומי והיצוא. זוהי חברת בת תחת קבוצת Skywell New Energy Automobile ומיזם משותף עם תעשיית הרכב של "King Long United Automotive Industry Co., Ltd" (אנ') סקיוואל D11 (בסינית) autohome.com.cn/advice/201501 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סקיוואל D11".
הנצחיים

האם התכוונתם ל... הנצחיים (מארוול קומיקס) – גזע בדיוני של חייזרים המופיע בחוברות הקומיקס מהוצאת מארוול קומיקס. נצחיים (סרט) – סרט משנת 2021 על אותו גזע חייזרי. הנצחיים (DC קומיקס) – משפחה של ישויות קוסמיות המופיעה בחוברות הקומיקס מהוצאת DC קומיקס.
ג'נטרי

האם התכוונתם ל... אלווין ג'נטרי – מאמן כדורסל אמריקאי אנטוניה ג'נטרי – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית אשבי ג'נטרי – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי בובי ג'נטרי – זמרת יוצרת אמריקאית
קרחון אירונאוט

קרחון אירונאוט או קרחון איירונאוט (באנגלית: Aeronaut Glacier; מילולית "קרחון אווירונאוט") הוא קרחון יובלי, בסמוך מצפון להרי הצלב הדרומי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 40 קילומטרים, והוא זורם בשיפוע מתון. מוצאו של הקרחון בגייר מסה, והוא זורם לכיוון צפון - מזרח, ונשפך אל חלקו העליון של קרחון אוויאייטור. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הקבוצה הצפונית (northern party) של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963. שם זה קשור לשמות של קרחונים סמוכים (שמות העוסקים בתעופה וחלל): קרחון קוסמונט, קרחון קוסמונאוט, קרחון אוויאייטור. "קוסמונאוט" משמעו "אסטרונאוט". כל קרחונים אלה הם יובלים של קרחון אוויאייטור. בנוסף, שמו של קרחון זה ניתן לזכר התמיכה האווירית שניתנה על ידי טייסת צי ארצות הברית VX-6. לציון תמיכה אווירית זו - נקרא גם קרחון אוויאיטור הסמוך ("אוויאייטור" באנגלית משמעו "טייס"). • D. H. Elliot M. A. Siders M. A. Haban, Jurassic Tholeiites in the Region of The Upper Rennick Glacier, North Victoria Land, Geological Investigations in Northern Victoria Land, Volume 46, https://doi.org/10.1002/9781118664957.ch11 • Damaske, D. & Schreckenberger, B. & Goldmann, F.. (2014), A high resolution aeromagnetic survey over the Mesa Range, northern Victoria Land, Antarctica, Polarforschung. 84. 1-13 קרחון אירונאוט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון אירונאוט באתר הגאזט הגאוגרפי של ממשלת ניו זילנד קרחון אירונאוט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון אירונאוט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון אירונאוט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה קרחון אירונאוט באתר mindat תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון אירונאוט מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על מקור השם
ג'ון ויליאם ביטי

ג'ון ויליאם ביטי (באנגלית: John William Beatty‏; 1869 – 1941) היה צייר קנדי, שהיה מבשר בסגנון שהפך אופייני ל"קבוצת השבעה" בשנת 1920. ביטי נולד ב־30 במאי 1869 ולמד בבית הספר בטורונטו, אונטריו. הוא היה חבר במתנדבים ששירתו בצפון-מערב בשנת 1885, אז עבד בכבאות בטורונטו (1869–1900). בשעות הפנאי למד אמנות אצל ג'ורג' אגניו ריד ומורים אחרים. בשנת 1900 למד באקדמיה ז'וליאן בפריז. הוא טייל ברחבי אירופה בשנים 1906–1909 ונסע ללונדון שם למד בפוליטכני בצ'לסי. הוא ערך נסיעות להולנד, בלגיה ומקומות אחרים לצייר, ועיבד את התרשימים כשחזר הביתה לציורים כהים, עשירים של חיי האיכרים ההולנדים ונושאים אחרים. בשנים 1912 עד 1941 עבד בקולג' לאמנות באונטריו. ציורים של פארק אלגונקווין הפכו לנושא של ציירים קנדיים בשנים הראשונות של המאה העשרים. בשנת 1909, השנה שבה חזר לקנדה, נסע לפארק במטרה לצייר נושאי נוף קנדיים. הוא צייר את "ענן הערב של נורת'לנד" בשנת 1910, נוף של "שריפת יער בגבעות רחוקות". ביטי הרגיש שעבודה זו מייצגת את קנדה הרבה יותר טוב מיצירתו הקודמת בשם "איכר הולנדי", ולכן שאל את הגלריה הלאומית אם יחליפו בין השניים משום שכפי שהסביר, "אני קנדי. הייתי מעדיף להיות מיוצג על ידי תמונה קנדית." "ענן הערב של נורת'לנד" נחשב ליצירת מופת ונמצא באוסף הגלריה הלאומית של קנדה. ביטי שיתף תחומי עניין ותחושות משותפים עם חבריו, לורן האריס, אלכסנדר יאנג ג'קסון, טום טומפסון וארתור ליסמר, שחלקם מאוחר יותר הפכו לחברים בקבוצת השבעה. בשנת 1917 עבד כאמן מלחמה רשמי עבור חיל המשלוח הקנדי ונדהם מכוחה ההרסני של הלוחמה המודרנית. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ויליאם ביטי בוויקישיתוף Beatty, John William, Oxford University Press, 2011-10-31, Benezit Dictionary of Artists A Dictionary of Canadian Artists, volume I: A-F, search.library.utoronto.ca Reid, Dennis R. (1988). A Concise History of Canadian Painting, p. 139. J.W. Beatty / The Evening Cloud of the Northland / 1910, www.davidrumsey.com Reid, Dennis R. (1988). A Concise History of Canadian Painting. Toronto: Oxford University Press pp.140 Canadian Art of the First World War: Witness, search.library.utoronto.ca
גילשריסט נגומה

גילשריסט נגומה (בצרפתית: Gilchrist N'Guema; נולד ב-7 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן גבונזי, המשחק בעמדת הבלם בנוגום. נגומה התחיל את הקריירה שלו בנוער של בנפיקה ליסבון, ממנה עבר לזו של קאסה פאיה בה שיחק שנה. בקיץ 2016, נגומה הצטרף לטוריזנסה, ממנה עבר לסרטננסה וכעבור שנה עזב את פורטוגל וחתם בבנפיקה מקאו. ב-7 באוגוסט 2019, נגומה חתם בבני סכנין לשנתיים. ב-22 באוגוסט, נגומה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד הפועל אום אל-פחם. ב-27 בספטמבר, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 להפועל נוף הגליל. ב-22 בינואר 2020, נגומה חתם במכבי אחי נצרת. בנובמבר 2019, נגומה זומן לראשונה לסגל נבחרת גבון ונכלל בסגל הנבחרת במשחקים נגד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואנגולה, אך לא זכה לדקות משחק. ב-12 בנובמבר 2020, נגומה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד גמביה. גילשריסט נגומה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גילשריסט נגומה, באתר Transfermarkt גילשריסט נגומה, באתר Soccerway גילשריסט נגומה, באתר WorldFootball.net גילשריסט נגומה, באתר National Football Teams גילשריסט נגומה, באתר FootballDatabase.eu שקד עמירם, ‏תומר לוי חתם במכבי פ"ת, סכנין צירפה בלם זר, באתר ONE‏, 7 באוגוסט 2019 שקד עמירם, ‏כליבאת חתם באום אל פאחם, נג'ומה באחי נצרת, באתר ONE‏, 22 בינואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.