laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאשה סקיבין

מאשה סקיבין (1887 – 12 במאי 1961) הייתה פעילה חברתית ישראלית, ממקימות ויצו ואשת העלייה השנייה. נולדה באוקראינה לרחל ורפאל אורלוב. המשפחה הייתה משפחת סוחרים זעירים ולמאשה היו עוד 8 אחים ואחיות שכולם עלו בהדרגה לארץ ישראל במהלך שנות העלייה השנייה. בין אחיה המחנך צבי נשרי והפסלת חנה אורלוף. אחיה מאיר דב אורלוב היה מוותיקי המושבה פתח תקווה ועמד בראש אגודת בעלי מלאכה בפתח תקווה. רפאל איתן היה אחיינה (בן אחותה מרים איתן), ואחיין נוסף (בן אחיה מאיר דב) הוא זאב אורלוב, מחללי מאורעות תרפ"א בפתח תקווה. אורלוב עלתה לארץ ישראל מאוקראינה ב־1905, והתיישבה בפתח תקווה. לאחר נישואיה, עם הקמת ישוב קבע בכפר-סבא התיישבה עם בעלה, דב סקיבין, במושבה החדשה, הם היו בין נוטעי הכרמים הראשונים בכפר סבא ובנו שם בית. במהלך הגירוש מיפו ותל אביב ב-1917 הגיעו מגורשים רבים לכפר סבא. הם הקימו סוכות מענפי אקליפטוס בחורשה. עד אז גרו בכפר סבא 51 איש ועד מהרה היא הפכה למעברה, אשר תושביה נחלצו לעזרתם של המגורשים. סקיבין הייתה מהפעילות ביותר בעזרה לחולים, חילקה אוכל וטיפלה בילדים.עם התקדמות המלחמה גורשו מכפר סבא ועברו לחדרה. עם תום מלחמת העולם הראשונה עברה עם משפחתה לפתח תקווה מכיוון שהמטעים והבתים בכפר סבא נחרבו, אך בהמשך, ב-1933, חזרו לכפר סבא והיו פעילים בהקמתה מחדש. גם כאשר כפר סבא נחרבה שוב, נשארו במקום וסייעו בשיקומה. סקיבין הייתה חברה ב"התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל" ארגון שהוקם ב-1919. בנוסף הייתה מראשונות ויצו, ארגון שהוקם ב-1920. הייתה ממובילות המאבק לזכות בחירה לנשים בארץ ישראל בשנות ה-20 של המאה ה-20 בפתח תקווה. ב-1936 הקימה את "ארגון העבודה הסוציאלית בכפר סבא" ועמדה בראשות הוועדה. הייתה האשה הראשונה שהעמידה עצמה לבחירה בכפר סבא, הייתה חברת מועצת העיר. בשנת 1907 נישאה לדב סקיבין. לזוג היו חמישה ילדים: יהודית גנדלמן (1909–1985), אביבה זורר (1911–1980), נחמה אופק (1914–1996), עדה טנאי, שמשון סקיבין (1921–1980). את ספרו "זכרונות איש כפר סבא" הקדיש דב סקיבין לרעייתו מאשה. נפטרה ב־12 במאי 1961, נקברה בבית העלמין הישן בכפר סבא. נכדהּ, בנהּ של בתהּ יהודית הוא השחקן דובי גל. באילן יוחסין זה מופיעים רק אישים שזכו לפרסום וחוליה המקשרת בין דורות ואבות המשפחה. על שמה ועל שם בעלה יש רחוב "מאשה ודב סקיבין" בכפר סבא. ⁨מאשה סקיבין ⁩ | ⁨דבר⁩ | 14 מאי 1961 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il דפנה מאור, איך אבדו ונמצאו אדמות כפר סבא, קו למושב, 2016, עמ' 18 מגילת כפר סבא - מוזיאון כפר סבא avital, סקיבין דב ומאשה, באתר אנשי העלייה הראשונה, ‏2023-11-29 ⁨מחיי המושבות ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 9 ינואר 1919 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני, מאבקן של נשות המושבה פתח תקוה לזכות בחירה, באתר הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני, ‏2021-03-09 ⁨פתח־תקוה ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 7 אוגוסט 1928 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨פתח־תקוה ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 3 דצמבר 1928 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨ארגון העבודה הסוציאלית בכפר סבא ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 2 ינואר 1936 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ⁨מודעת אבל⁩ | ⁨הבקר⁩ | 19 מרץ 1945 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il יהודית גנדלמן סקיבין ז"ל, באתר נתניה נחמה אופק (סקיבין), באתר מוזיאון ישראל
חארת חריכ

חארת חְרֵיכּ (בערבית: حارة حريك) היא עיירה מעורבת שיעית ומרונית נוצרית בפרברי רובע הדאחייה, דרומית-מזרחית לביירות, בירת לבנון. העיירה שייכת למחוז בעבדה (אנ'). בעברה הייתה כפר חקלאי, אך איבדה את זהותה הכפרית בעקבות גל הפליטים מדרום לבנון שהתיישבו בעיירה והפכו אותה לשכונה עירונית נוספת של הדאחייה. חארת חריכ ממוקמת צפון-מזרחית לנמל התעופה הבין-לאומי רפיק אל-חרירי וצפונית לעיירות א-ליילכּי (ער') ובורג' אל-בראג'נה (אנ'), מערבית לחדת' (אנ') ודרומית לא-שיאח (אנ'). העיירה משמשת משכן למטה הראשי של ארגון הטרור השיעי חזבאללה. ב-3 בספטמבר 1985, במהלך מלחמת המחנות, הרגו חמושים ממיליציית אמל 13 אזרחים פלסטינים בחארת חריכ. ביולי 2006 השמידו מטוסי קרב ישראליים את מטה חזבאללה ובתי אזרחים. האזור ספג הרס רב במהלך מלחמת לבנון השנייה. העריכו כי קרוב ל-200 בניינים נהרסו בעיירה במהלך השבוע הראשון של התקפת ישראל על לבנון ב-2006, ובסך הכול יותר מ-700 מבנים נהרסו או ניזוקו עד סוף המלחמה, ואלפי אזרחים נפצעו או נהרגו. אחרי המלחמה עברה העיירה שיקום משמעותי, נבנו מחדש בניינים שנהרסו וניזוקו, בסיוע בין-לאומי שעיקרו הגיע מאיראן. ב-21 בינואר 2014 אירע בעיירה פיגוע התאבדות באמצעות מכונית תופת. ארגון הטרור ג'בהת פתח א-שאם קיבל אחריות לפיגוע, וטען כי ביצע אותו בתגובה לפשעי חזבאללה בסוריה ובערסאל. ב-30 ביולי 2024 תקפה ישראל בשכונה מן האוויר מבנה שבו שהה פואד שוּכְּר, מבכירי ארגון חזבאללה, והוא נהרג. ב-20 בספטמבר 2024 תקפה ישראל בשכונה שנית, ובתקיפה חוסל אבראהים עקיל, ראש מערך המבצעים של ארגון הטרור. שבוע לאחר מכן, ב-27 בספטמבר 2024, תקפה ישראל בשכונה את המפקדה המרכזית של החזבאללה במסגרת מבצע סדר חדש. בתקיפה זו חוסלו חסן נסראללה, יושב ראש ארגון הטרור, עלי כרכי, מפקד החזית הדרומית של הארגון, עבאס נילפורושאן, מפקד כוח קודס בלבנון ועוד בכירים נוספים בחזבאללה. מישל עאון (נולד ב-1935), מנהיג צבאי לבנוני ונשיא לבנון לשעבר לוקמאן סלים (1962–2021), מו"ל, פעיל פוליטי ופרשן סמירה עווד (אנ') (נולדה 2000), שחקנית כדורגל מדיה וקבצים בנושא חארת חריכ בוויקישיתוף Cambanis, Thanassis. A privilege to die: inside Hezbollah's legions and their endless war against Israel, pp. 146, 317 Middle East International No 258, 13 September 1985, Publishers Lord Mayhew, Dennis Walters MP; Jim Muir pp. 8–9 Hizbullah HQ destroyed in Israeli attacks, The Guardian, 14 July 2006 Lambeth, Benjamin S. Air Operations in Israel's War Against Hezbollah: Learning from Lebanon and Getting It Right in Gaza, p. 175
חתולים גדולים

חתולים גדולים (שם מדעי: Pantherinae) היא תת-משפחה הכוללת את מיני החתוליים הגדולים ביותר. זו תת-המשפחה היחידה ששרדה במשפחה לצד הקבוצה חתולים קטנים. הגדרה אחת של מונח זה כוללת חמישה מתוך חמשת המינים הנכללים בסוג פנתר (Panthera) בלבד: האריה, הנמר, נמר השלג, הטיגריס והיגואר. חברי סוג זה הם החתולים היחידים שביכולתם לשאוג, תכונה שלעיתים נחשבת למאפיין המבחין את החתולים הגדולים מיתר החתולים. כמו כן משייכים לקבוצה את בני הסוג נמר ערפילי (Neofelis): נמר ערפילי מצוי ונמר ערפילי בורנאי. ניתן להבחין במספר מאפיינים משותפים למרבית החתולים הגדולים: מרביתם יחידאים, צדים מן המארב, ואצל מרבית המינים דו הצורתיות הזוויגית מתבטאת רק בגודל הגוף. בנוסף, רוב החתולים הגדולים נוהגים לטפס על עצים. יכולתם של החתולים הגדולים האמיתיים לשאוג מקורה בבית קול ובעצם לשון (עצם היואידית) מוארכים המותאמים לכך במיוחד. כאשר אוויר עובר בבית הקול בדרכו לריאות, דפנות הסחוס רועדות ומפיקות קול. בית הקול של האריה הוא הארוך ביותר, מה שמקנה לשאגותיו צליל גס ועמוק. למרות שהיגואר נכלל בסוג פנתר, הוא נצפה שואג לעיתים רחוקות ובית הקול שלו מפותח במידה פחותה יחסית. לנמר השלג בית קול מפותח יחסית שכמעט ומסוגל להפיק שאגות, אולם באופן כללי היגואר הרבה יותר מפותח ממנו. החתוליים שאינם מסוגלים לשאוג הם בעלי יכולת לגרגר, בעוד שהחתולים השואגים חסרים את היכולת הזו. הגדרה רחבה יותר למונח "חתולים גדולים" מכלילה גם את הברדלס ואת הפומה. חמשת החתולים הגדולים ביותר מבחינת ממדי הגוף, הם ארבעת מיני הפנתרים ללא נמר השלג והפומה. למרות הבדלים בולטים בגודלם, מיני החתולים הגדולים דומים במבנה שלהם ובהתנהגותם. כולם טורפים יעילים. תפוצתם כוללת את אמריקה, אסיה, אפריקה ואירופה; לאוסטרליה ולאנטארקטיקה אין מיני חתולים אנדמיים. האיום העיקרי הנוגע לחתולים הגדולים הוא הרס של בתי גידול וציד בלתי חוקי. בעבר חתולים אלו היו מאוימים גם על ידי סחר שנעשה בחיות אקזוטיות, אולם כיום הסחר העולמי מוסדר באמצעות אמנת וושינגטון (CITES). תת-משפחה חתולים גדולים (Pantherinae) סוג נמר ערפילי (Neofelis) מין נמר ערפילי מצוי (Neofelis nebulosa) מין נמר ערפילי בורנאי (Neofelis diardi) סוג פנתר (Panthera) מין אריה (Panthera leo) מין טיגריס (Panthera tigris) מין יגואר (Panthera onca) מין נמר (Panthera pardus) מין נמר השלג (Panthera uncia) סוג Leontoceryx סוג פכיפנתרה (Pachypanthera) בעבר גם הסוג ברדלס נחשב למין בתת-המשפחה אך כיום משייכים אותו לתת-משפחת חתולים קטנים. טיגריס אריה יגואר נמר נמר השלג נמר ערפילי מצוי נמר ערפילי בורנאי מדיה וקבצים בנושא חתולים גדולים בוויקישיתוף חתולים גדולים, באתר ITIS (באנגלית) חתולים גדולים, באתר NCBI (באנגלית) חתולים גדולים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) להאזנה: תוכנית רדיו מוקלטת (פודקסט) על ההיסטוריה שלושת החתוליים הגדולים שהיו בארץ (אריה, ברדלס ונמר). מתוך: פה ושם בארץ ישראל. מאת יפתח מזור ראו כאן.
סרגיי רובינשטיין

סרגיי רובינשטיין (ברוסית: Сергей Леонидович Рубинштейн‏; 18 ביוני 1889 - 11 בינואר 1960) היה פסיכולוג ופילוסוף סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה בין המייסדים של הפסיכולוגיה הסובייטית. סרגיי רובינשטיין נולד בשנת 1899 באודסה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה עורך דין בולט. לסרגיי היה אח צעיר ניקולאי, פרופסור להיסטוריה. בשנת 1908 סרגיי סיים בהצטיינות לימודי גימנסיה ונסע להמשך לימודים לגרמניה. הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת פרייבורג ולאחר שנה עבר לאוניברסיטת מרבורג בה למד אצל הרמן כהן. הוא סיים לימודי פילוסופיה ובשנת 1914 סיים לימודי תואר שלישי. בגלל תחילת מלחמת העולם הראשונה רובינשטיין חזר לאודסה והחל ללמד בבתי הספר של העיר. בשנת 1919 בהמלצת ניקולאי לנגה הוא התחיל ללמד באוניברסיטת אודסה. בשנת 1921 לאחר פטירת לנגה הוא מונה לראש קתדרה לפסיכולוגיה. בשנת 1922 הוא מונה למנהל ספרייה מדעית באודסה. בשנת 1930 רובינשטיין עבר ללנינגרד והחל ללמד פסיכולוגיה במוסדות להשכלה גבוהה בעיר. בשנת 1937 הוא קיבל אישור לתואר "דוקטור למדעים" ומונה לפרופסור. רובינשטיין שהה בלנינגרד הנצורה עד למרץ 1942 כאשר ביחד עם סגל מכון בו עבד פונה לקיסלובודסק. בשנת 1942 עבור ספר "יסודות פסיכולוגיה כללית" שפורסמה בשנת 1940 לרובינשטיין הוענק פרס ברית המועצות. באוקטובר 1942 רובינשטיין עזב את אזור הקווקז, הגיע למוסקבה ומונה לראש מכון לפסיכולוגיה ולפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1943 הוא נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1945 הוא הקים מחלקה לפסיכולוגיה במכון לפילוסופיה של האקדמיה. בשנת 1949 בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות רובינשטיין שוחרר מכל תפקידיו אך לא פוטר מהעבודה. באותה תקופה גם אחיו ניקולאי רובינשטיין סבל מהתקפות מצד השלטונות. לאחר שנת 1953 רובינשטיין חזר בהדרגה לפעילות מדעית רחבה. בשנת 1956 הוא מונה מחדש למנהל מחלקת פסיכולוגיה. בשנת 1959 הוא היה מארגן של כנס גדול בנושא פסיכולוגיה. הוא הכין את התוכנית המדעית, אך נפטר בשנת 1960 עוד לפני כינוס הכנס. רובינשטיין פעל בתחומים שונים של פסיכולוגיה. הוא פיתח קשר בין תאוריה של מרקסיזם ופסיכולוגיה במיוחד בתחום התנהגות. הוא פיתח שיטות חדשות בתחום התמחותו. רובינשטיין נטמן בבית העלמין נובודוויצ'י לצד אחיו. ביוגרפיה (ברוסית) סרגיי רובינשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיוטר ספיבק

פיוטר ספיבק (ברוסית: Пётр Ефимович Спивак‏; 24 במרץ 1911 - 30 במרץ 1992) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בפיזיקה ניסויית. פיוטר ספיבק נולד בשנת 1911 בסנקט פטרבורג למשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר הוא למד במכון הפוליטכני בלנינגרד אותו סיים בשנת 1936. לאחר סיום לימודים ספיבק התחיל לעבוד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה. בתקופה זו הוא עשה מספר ניסויים בתחום חקר קרינה קוסמית. ביחד עם סגל המכון הוא הצליח לעזוב את לנינגרד הנצורה. הוא הגיע לאזור הקווקז והמשיך בחקר קרינה קוסמית. בהזמנת איגור קורצ'טוב ספיבק הצטרף לצוות שעבד על פצצה גרעינית סובייטית בשנת 1943. בהמשך הוא עבד במכון קורצ'טוב. החל משנת 1949 הוא היה מנהל מעבדה במכון. ספיבק היה אחראי על בניית והכנסה לניצול של כור גרעיני לייצור טריטיום. על עבודה זו בשנת 1953 הוא קיבל פרס ברית המועצות. בהמשך הוא עשה ניסויים בתחום חקר נייטרון ונייטרינו. על בסיס מכלול עבודות שהוא עשה בשנת 1962 הוענק לספיבק תואר "דוקטור למעדים" (שווה ערך לסיום עבודת פוסט-דוקטורט). בשנת 1962 לספיבק הוענקה מדליית זהב על שם קורצ'טוב (הענקה ראשונה של המדליה). בשנת 1964 ספיבק התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. כמו כן הוענקו לו עיטורים נוספים. לספיבק היו שתי אחיות (אחת מהן נפטרה במהלך מצור לנינגרד). הוא היה נשוי פעמיים והייתה לו בת מנישואים הראשונים. ספיבק נפטר בשנת 1992 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
חיים חזמוס

חיים חזמוס (1948 – 30 ביולי 2024) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר והמגן הימני בקבוצות בית"ר חיפה (תחילת ואמצע שנות ה-60) ולאחר מכן מכבי חיפה בסוף שנות ה-60, ותחילת שנות ה-70. חזמוס נולד בסוף שנות ה-40, והתחיל את דרכו באמצע שנות ה-60 בקבוצת בית"ר חיפה, בה הפך לכוכב והיה שותף לעלייתה ההיסטורית לליגה א', שהייתה אז ליגת המשנה, כאשר שיחק בקבוצה לסירוגין כבלם וכחלוץ, והיה למלך השערים בקבוצה בליגות הנמוכות. הוא שיחק בקבוצה בעונת 1964/1965 בליגה א', ובעונה שלאחר מכן שבה סיימה אחרונה בטבלה. עם ירידת הקבוצה לליגה ב' והתמזגותה עם בית"ר קריית טבעון, נכנס חזמוס להסגר וחיפש קבוצה שתקלוט אותו להמשך הקריירה. מכבי חיפה החליטה לשחרר תמורתו לקבוצה המאוחדת את השוער אברהם מורנו, הקשר מאיר לוי והחלוץ משה דואק, תמורתם יצא חזמוס מהסגר בו שהה חצי שנה וחתם במכבי חיפה. למרות פציעות שחקנים לא קיבל את ההזדמנות להיכנס להרכב הראשון, ורק במשחק נגד הכח רמת-גן הורכב לראשונה. למרות היותו שחקן קישור במרכז השדה, הטיל חזמוס מורא על השוערים בגלל "בעיטות הפצצה" בהן ניחן. בין השערים הבולטים שכבש, שער ממרחק של כ-30 מ` לרשתו של שמואל מליקה, שוער בני יהודה תל אביב, ובנוסף שערו מול הפועל פתח-תקווה כשכבש שער ניצחון וירה בעיטה חזקה אל בין חיבורי הקורות. חזמוס פרש לאחר 110 הופעות במסגרת הליגה במדי מכבי חיפה, בהם כבש שישה שערים והעניק ארבעה בישולים לחבריו לקבוצה, ו-11 הופעות במסגרת גביע המדינה. אחרי פרישתו מכדורגל המשיך ללוות את מועדון מכבי חיפה כאוהד ונצפה ביציעים לא פעם. ב-30 ביולי 2024, נפטר חזמוס, בגיל 76. חיים חזמוס בדף השחקן שלו באתר המועדון מכבי חיפה שחקן מכבי חיפה לשעבר חיים חזמוס הלך לעולמו, דורון סולומון, Mynet חיפה, 30 ביולי 2024 שחקן העבר של חיפה, חיים חזמוס ז"ל, הלך לעולמו, באתר ONE‏, 30 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חיים חזמוס".
טאטאמי (סרט)

טאטאמי (Tatami) הוא סרט דרמה בשחור לבן משנת 2023 בבימוי של גיא נתיב וזאר אמיר (אנ'). אריאן מנדי (אנ') וזאר אמיר מככבים בתפקידים הראשיים. הסרט זכה בפרס "Brian Award" בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובפרס שופטים מיוחד בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בטוקיו. זאר אמיר זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו. העלילה מספרת על מתחרת ג'ודו איראנית ששלטונות איראן לוחצים עליה לעזוב את התחרות מחשש שתיאלץ להתמודד עם ג'ודוקא ישראלית. התסריט נכתב בהשראת מקרה דומה באליפות העולם בטוקיו ב-2019, בה אלוף העולם האיראני מ-2018, סעיד מולאי, אולץ לביים פציעה כדי לא להתמודד מול שגיא מוקי בקרב על תואר אלוף העולם 2019 בו זכה הישראלי, ובעקבות זאת החליט לגלות מארצו. טאטאמי הוא סוג של שטיח יפני עשויו מקש וחמרים נוספים שמשמש לכיסוי רצפה בבתי יפנים מסורתיים וכן לכיסוי רצפת תחרויות ג'ודו כדי להקל על המתחרים מפגיעות נפילה. בטביליסי נערכת אליפות העולם בג'ודו לנשים. את קבוצת המתמודדות מאיראן מלווה המאמנת מרים גהנבארי (זאר אמיר) שהייתה בעבר ג'ודוקא בולטת, אך נאלצה לביים "פציעה" כדי לא להיאבק עם יעל ארד. היא מאמנת שנים רבות את כוכבת הקבוצה ליילה חוסייני (אריאן מנדי), שהגיעה בזכותה להישגים מרשימים, ומתחרה על מדליית זהב. באיראן עוקבים אחרי בעלה, בנה הקטן הוריה וכל משפחתה. ליילה צוברת ניצחונות מרשימים, אבל כאן מתחילה הבעיה. המתמודדת הישראלית, שני לביא (ליר כץ) צוברת אף היא ניצחונות ומתעוררת דאגה באיראן פן תצטרך ליילה להתמודד אתה. מרים מקבלת הוראה מטהרן שתורה לליילה לביים פציעה ולהסתלק מהתחרות. כשליילה מסרבת, מקבלת מרים איומים על משפחתה. בעלה של ליילה מצליח לברוח עם בנו, אך הוריה נעצרים ואביה עובר עינויים קשים. האחראיות על התחרות מטעם איגוד הג'ודו העולמי, סטייסי טראוויס (ג'יימי ריי ניומן) וקליר אבריאל (נדין מרשל), מבחינות במצוקתה של ליילה ומנסות לעזור לה. "טאטאמי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טאטאמי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טאטאמי", באתר Metacritic (באנגלית) "טאטאמי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לטאטאמי, באתר יוטיוב ביקורת על טאטאמי, באתר וואלה ביקורת על טאטאמי, באתר "סרט"
האקדמיה לכדורגל (סדרת טלוויזיה)

האקדמיה לכדורגל היא תוכנית טלוויזיה בהנחייתו של תובל שפיר, בה בכל פרק מלמדים שחקנים מקצועיים, אתגרים חדשים בכדורגל. בכל פרק תובל שפיר יגיע למפגש מקצועי עם מיטב הכישרונות בכדורגל הישראלי, שיעניקו טיפים ועצות מניסיונם האישי. תובל שפיר (בתפקיד עצמו) – מנחה הסדרה. נצפה בכל פרק עם שחקן כדורגל חדש. נטע לביא (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק הראשון. מלמד את המושג אתגר הקורה. גילי ורמוט (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השני. מלמד את המושג אתגר הסלאלום. שמעון אבו חצירא (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השלישי. מלמד את המושג אתגר בעיטת היעף. דן איינבינדר (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק הרביעי. מלמד את המושג אתגר ההקפצות. דקל קינן (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק החמישי. מלמד את המושג אתגר הנגישות. רועי קהת (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השישי. מלמד את המושג אתגר הקרן המסובבת. עידן ורד (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השביעי. מלמד את המושג אתגר החומה. דוד קלטינס (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השמיני. מלמד את המושג אתגר הוצאת החוץ. איתי שכטר (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק התשיעי. מלמד את המושג אתגר הפנדל. גילי אופק (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק העשירי והאחרון. מלמד את המושג אתגר בית השוער. ערוץ הילדים BIGI "האקדמיה לכדורגל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית. לצפייה בעלילת הסדרה, מתוך אתר האינטרנט של ערוץ הילדים.
Final Draft (תוכנה)

Final Draft (בתרגום חופשי לעברית: טיוטה סופית) היא תוכנה לכתיבה ועיצוב תסריטים. Final Draft נוסדה ב-1990 על ידי מארק מדניק ובן קהאן. בשנת 2013, הוענק לתוכנה פרס אמי על הנסדת פריים טיים. בשנת 2016, התוכנה נרכשה על ידי Cast & Crew Entertainment Services. התוכנה היא חבילה של תוכנת עיבוד תסריט לכתיבת תסריט ועיצוב תסריט כדי לעמוד בתקני הגשה שנקבעו על ידי תעשיית התיאטרון, הטלוויזיה והקולנוע. התוכנה יכולה לשמש גם לכתיבת מסמכים כגון משחקי במה, קווי מתאר, טיפולים, מכתבי שאילתה, רומנים, רומנים גרפיים, כתבי יד ומסמכי טקסט בסיסיים. חבילה Fade In היא בין המתחרים העיקריים של תוכנה זו. מדיה וקבצים בנושא Final Draft בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Final Draft "The Final Draft Story". McNary, Dave. "Screenwriting Software Leader Final Draft Bought by Cast and Crew". Variety. נבדק ב-18 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Screenwriting Software Company Final Draft Gets New Owner". The Hollywood Reporter. נבדק ב-18 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Mamushi

"Mamushi" הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, בהשתתפות הראפר היפני יוקי צ'יבה. הוא יצא לאור ב-30 ביולי 2024, בהוצאת חברות התקליטים הוט גירל רקורדס והאחים וורנר, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השלישי של די סטליון, Megan‏ (2024). השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי העולם הדיגיטליים. "Mamushi" פורסם בהתחלה כרצועה מתוך אלבום האולפן השלישי של מייגן די סטליון, Megan, שיצא לאור ב-28 ביוני 2024. הוא זכה להצלחה בשל טרנד בטיקטוק, עם יותר מ-157,000 סרטונים שנעשו עם השיר עד יולי 9, 2024. בתגובה, מייגן פרסמה מספר סרטונים של עצמה בעקבות טרנד הריקוד, כולל אחד מהקוספלייים שלה בתור הדמות הראשית של סדרת האנימה "סיילור מון". ב-30 ביולי, השיר פורסם כסינגל רשמי ונשלח לרדיו אורבני, שם זכה להשמעות מרובות. "Mamushi" הופיע לראשונה במקום השישים-ושמונה במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית עם יותר מ-7.3 מיליון השמעות ו-1,000 הורדות דיגיטליות שנמכרו בשבוע הפתיחה שלו. הוא גם הופיע לראשונה במקום השמונה-עשר במצעד שירי הראפ ובמקום העשרים-ואחד במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ. הוא היה לכניסה הראשונה אי-פעם של צ'יבה בהוט 100. בשבוע העוקב, הוא דורג במקום הראשון במצעד שירי העולם הדיגיטליים והיה לראשון של השניים שהצליח לעשות זאת. מילות השיר "Mamushi" באתר Genius סרטון השיר "Mamushi" באתר יוטיוב Megan Thee Stallion (Ft. 千葉雄喜 (Yuki Chiba)) – Mamushi, נבדק ב-2024-07-31 Release group “MEGAN” by Megan Thee Stallion - MusicBrainz, musicbrainz.org "Megan Thee Stallion Chart History: World Digital Song Sales" Andres Fabris, Megan Thee Stallion and Yuki Chiba's 'Mamushi' Goes Viral On The Charts, Music Daily, ‏2024-07-09 (באנגלית אמריקאית) Lucy Ford, Megan Thee Stallion Out-Cosplayed Herself With New Sailor Moon Look, Teen Vogue, ‏2024-07-10 (באנגלית אמריקאית) Amber Corrine, Megan Thee Stallion Cosplays As Sailor Moon While Hitting Viral Moves To Her Song “Mamushi”, VIBE.com, ‏2024-07-10 (באנגלית אמריקאית) Megan Thee Stallion & Yuki Chiba's 'Mamushi' Becomes the #1 Most Added Song on Urban Radio - That Grape Juice, thatgrapejuice.net Xander Zellner, Hot 100 First-Timers: Yuki Chiba, Loco & BabyTron All Score First Entries Thanks to Collaborations, Billboard, ‏2024-07-09 (באנגלית אמריקאית) Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
יוקי צ'יבה

יוקי צ'יבה (ביפנית: 千葉雄喜; נולד ב-22 באפריל 1990) הידוע בשם הבמה שלו KOHH, הוא ראפר יפני. צ'יבה נולד באוג'י, קיטה, טוקיו, יפן. אמו הייתה חד-הורית ולו אח צעיר. אביו הוא קוריאני, ששם משפחתו הקוריאני (고/Koh) הפך לשם הבמה של צ'יבה; אמו נאבקה בהתמכרות למתאמפטמין ואביו התאבד כאשר קפץ מבניין בהשפעת סמים. צ'יבה גדל סביב אלימות. הוא רכש לעצמו חברים במצב דומה. צ'יבה התחיל להפיק ולהקליט מוזיקה בגיל שמונה-עשרה תוך כדי יצירת מיקסטייפים שונים, עד שפגש את המפיק 318 והחל להוציא חומרים בהוצאת חברת התקליטים גאן-סמית' הפקות. הוא זכה להצלחה נאה בסצנה היפנית התת-עירונית כשהפיק את השיר "Young Forever" של Lil KOHH. הווידאו קליפ הנלווה שלו הפך לוויראלי ביפן. בשנת 2014, צ'יבה הוציא את אלבום האולפן השני שלו בשם MONOCHROME. האלבום זכה להצלחה רבה בקרב סצנת המוזיקה האורבנית והרצועה "I don't mind if I'm poor" זכתה להצלחה גם כן. בהמשך הקריירה המוזיקלית שלו, הוציא מספר אלבומים נוספים והשתתף בשיר "Mamushi" של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון בשנת 2024, כחלק מאלבום האולפן השלישי שלה, Megan. השיר הפך ויראלי ברשתות החברתיות והיה לראשון של צ'יבה שהצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100. 2014: Monochrome 2015: 梔子 ‏(Gardenia) 2016: Dirt II 2019: Untitled 2020: Worst 2022: The Lost Tapes 2024: Team Tomodachi (The Remixes) אתר האינטרנט הרשמי של יוקי צ'יבה מדיה וקבצים בנושא יוקי צ'יבה בוויקישיתוף יוקי צ'יבה, ברשת החברתית פייסבוק יוקי צ'יבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוקי צ'יבה, ברשת החברתית אינסטגרם יוקי צ'יבה, סרטונים בערוץ היוטיוב יוקי צ'יבה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יוקי צ'יבה, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוקי צ'יבה, באתר Discogs (באנגלית) יוקי צ'יבה, באתר Genius יוקי צ'יבה, באתר בילבורד (באנגלית) Learn about Yuki Chiba, Famous Birthdays (באנגלית) KOHH, the new figurehead of Japanese hip-hop, web.archive.org, ‏2017-05-01 VICE Japan (2014-02-28), 団地発！東京のアングラ ヒップホップ - Rising From the Tokyo Projects, נבדק ב-2024-07-31 KOHH Complete Collection 1 (From "YELLOW TAPE 1"), 2015-05-20, נבדק ב-2024-07-31 Release group “MEGAN” by Megan Thee Stallion - MusicBrainz, musicbrainz.org Lucy Ford, Megan Thee Stallion Out-Cosplayed Herself With New Sailor Moon Look, Teen Vogue, ‏2024-07-10 (באנגלית אמריקאית) Xander Zellner, Hot 100 First-Timers: Yuki Chiba, Loco & BabyTron All Score First Entries Thanks to Collaborations, Billboard, ‏2024-07-09 (באנגלית אמריקאית) Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
Why! ...

"Why! ..." (בעברית: "לָמָה! ...") הוא שיר שהוקלט על ידי הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! (1996). את השיר כתב, הלחין, הפיק וביצע המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו, שייסד את הפרויקט המוזיקלי. במהלך העשור השני של המאה ה-21 זכה השיר לעדנה מחודשת כאשר פורסמו עשרות רמיקסים שונים שלו; אחד מהם זכה להצלחה בין-לאומית וצבר למעלה מחמישה-עשר מיליון צפיות בסך הכול ביוטיוב. "Beyond the Invisible" קדם לו במלודיה, בעוד "Shadows in Silence" ממשיך אותו. האלבום Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! המשיך את המגמה המוזיקלית הידועה של אניגמה, וכלל צליל יותר מודרני ועתידני – זאת באמצעות שילוב האלמנטים של האלבום הראשון והשני של אניגמה, MCMXC a.D. ו-The Cross of Changes. מיכאל קרצו, מפיק הפרויקט, טען שמדובר בהכלאה של שני האלבומים הקודמים, כשהראשון הוא האב והשני הוא האם, כפי שמצוין ברצועה באורך תשע-עשרה השניות "Third of Its Kind". ישנן שתי מהדורות של האלבום; אחת עם גרפיקת נייר סטנדרטית, והשנייה עם גרפיקה שקופה ועמידה יותר. בשיר "Why! ..." מביע קרצו את חרטותיו וצערו. הוא מתחיל בשורות: ”הייתי ילדותי ולא הוגן / לך, ידידי היחיד / אני מתחרט, אבל עכשיו זה מאוחר מדי / אני לא יכול להראות לך יותר / הדברים שלמדתי ממך / כי החיים פשוט לקחו אותך”. בהמשך לכך, הוא זועק: ”אני שואל למה! / (אני שואל למה!) / אני שואל למה! / (אני שואל למה!) / אף אחד לא נותן תשובה / אני רק שואל למה”. עם זאת, הוא נשאר אופטימי ולוחש בין הבתים: ”(אבל מתישהו, ניפגש שוב ואני אשאל אותך)” – כלומר, המבצע מחכה לשאול את אותה השאלה שתתן לו שלווה כאשר יקבל עליה תשובה. פרק זמן לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-12 מיליון השמעות. ב-28 באוקטובר 2013, שבע-עשרה שנים מיציאתו המקורית של השיר הוחלט להעלות קליפ לא רשמו שלו לערוץ יוטיוב. נכון לאוגוסט 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-22 מיליון צפיות. קליפים נוספים שפורסמו צברו עשרות מיליוני צפיות נוספים. סרטון השיר "Why! ..." באתר יוטיוב Enigma – Why! ..., נבדק ב-2024-07-31 ExBlack (2020-07-19), Enigma - Why (ExBlack Remix), נבדק ב-2024-07-31 Deep Territory (2018-01-02), Enigma - Why (White Motive Remix), נבדק ב-2024-07-31 Sergeant Old (2021-08-25), Enigma feat Andru Donalds - I'm Asking Why | ExBlack Remix |, נבדק ב-2024-07-31 EnigmaVEVO (2009-03-10), Enigma - Beyond The Invisible (Official Video), נבדק ב-2024-07-31 Enigma - Topic (2017-03-29), Shadows In Silence, נבדק ב-2024-07-31 Release group “The Cross of Changes” by Enigma - MusicBrainz, musicbrainz.org Enigma - Third Of Its Kind Lyrics | AZLyrics.com, www.azlyrics.com (באנגלית) ENIGMA ³* – Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! Why!..., 1996-01-01, נבדק ב-2024-07-31 madmrg (2013-10-28), Enigma - Why [HQ], נבדק ב-2024-07-31 Enigma - Topic (2017-05-10), Why!..., נבדק ב-2024-07-31