laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוליוס דיטמן

יוליוס דיטמן (בהולנדית: Julius Dettmann‏; 23 בינואר 1894 – 25 ביולי 1945) היה קצין באס אס בגרמניה הנאצית, אשר התפרסם בתור הקצין שהוציא את ההוראה למעצרה של אנה פרנק ומשפחתה, וככל הנראה האדם היחיד שידע מי הסגיר אותם. דיטמן נולד בקניגסברג. מספר החבר שלו במפלגה הנאצית היה 722,240. הוא הצטרף גם לאס אס (מס' חבר 414,783), ושרת בתחילת מלחמת העולם השנייה בפולין ובברית המועצות. ב-9 בנובמבר 1942 הוצב באמסטרדם, הולנד שהייתה תחת כיבוש גרמני מאז 1940. במקביל הוא הועלה לדרגת אובר-שטורמפיהרר (מקביל לסגן). ב-4 באוגוסט 1944 קיבל דיטמן שיחת טלפון, בה סופר לו על יהודים המסתתרים בסניף של חברת אופקטה ברחוב פרינסנחראכט 263. דיטמן ציווה על נגד האס דה קרל זילברבאואר לצאת ולעצור אותם. מאוחר יותר נזכר זילברבאואר כי דיטמן ציין בפניו שהשיחה הגיעה מ"מקור מהימן". זילברבאואר הגיע למקום עם שלושה מתנדבים הולנדים בבגדים אזרחיים אך חמושים. הוא גילה במקום שמונה יהודים, את אנה פרנק אביה אוטו פרנק אמה אדית אחותה מרגוט וכן את הרמן ואוגוסטה ואן-פלס עם בנם פטר. המסתתר השמיני היה פרידריך פפר. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטאפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים, ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק. מאוחר יותר נעצרו גם ויקטור קוגלר ויוהנס קליימן שהסתירו אותם. כל המסתתרים, למעט אוטו פרנק, מצאו את מותם במחנות השמדה. דיטמן התפרסם גם כאחראי על הוצאתם להורג של 15 אנשי מחתרת הולנדיים, ביניהם יוהנס פוסט (גר'), דמות מופת של המחתרת ההולנדית. עם כניעת גרמניה הנאצית, נעצר דיטמן בהולנד כשבוי מלחמה. הוא נכלא בבית כלא באמסטרדם והתאבד ב-25 ביולי 1945 זמן קצר לפני שהופיע בפני בית משפט. ככל הנראה הוא היה האדם היחיד שידע מי הסגיר את אנה פרנק ומשפחתה, אולם הוא מעולם לא נחקר על כך, ולקח עמו את הסוד אל הקבר. ב-1963 אותר זילברבאואר בידי צייד הנאצים שמעון ויזנטל, אולם הוא טען שלא ידוע לו מי שוחח עם דיטמן. החשודים העיקריים בהלשנה הם וילם ואן מארן, לני הרצוג, נלי ווסקאול וטוני אהלרס. אוטו פרנק עצמו טען שידוע לו כי הקול שדיבר עם דיטמן בטלפון היה קול של אשה צעירה. יש אף הטוענים שמשפחת פרנק נתפסה באקראי במהלך פשיטה למציאת תלושי מזון או בעבירות מנהליות אחרות הקשורות לאישורי עבודה. ההלשנה על אנה פרנק והאחראי לה שלמה פפירבלט, עדויות חדשות שופכות אור על תעלומה בת יותר מ-70 שנה - מי הלשין לנאצים על אנה פרנק ומשפחתה?, באתר הארץ, 8 באפריל 2015 'It's time to tell the truth' Who Betrayed Anne Frank? New Perspective on Anne Franks Arrest
סינקלייר ויקס

צ'ארלס סינקלייר ויקס (באנגלית: Charles Sinclair Weeks,‏ 15 ביוני 1893 – 7 בפברואר 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית אשר כיהן כסנאטור ממדינת מסצ'וסטס בשנת 1944 וכמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1953-1958 תחת ממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. ויקס נולד בעיר ניוטון שבמערב מסצ'וסטס בשנת 1893. אביו, ג'ון ויקס, היה אף הוא פוליטיקאי אשר כיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית בשנים 1905-1919 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בשנים 1921-1925. ויקס למד באוניברסיטת הרווארד ושירת במשמר הלאומי בגבול בין ארצות הברית למקסיקו. לאחר השירות החל לעבוד בעולם העסקים. תפקידו הפוליטי הראשון היה ראשות עיריית ניוטון בשנים 1930-1935. בשנת 1944 החליף את מקומו של הנרי קבוט לודג' הבן בסנאט, אך לא התמודד בבחירות שנערכו באותה השנה ולכן לא המשיך בתפקיד. בשנים אלו לקח חלק מרכזי בפעילות המפלגה הרפובליקנית וב-AEI. עם כניסתו של דוויט אייזנהואר לתפקיד נשיא ארצות הברית, מונה ויקס לתפקיד מזכיר הסחר. בשנת 1958 פרש מהתפקיד עקב סיבות בריאותיות. הוא נפטר ב-7 בפברואר 1972, בגיל 78, במסצ'וסטס. הוא קבור בניו המפשייר. מדיה וקבצים בנושא סינקלייר ויקס בוויקישיתוף סינקלייר ויקס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סינקלייר ויקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'יימס ג' דייוויס

ג'יימס ג'ון דייוויס (באנגלית: James John Davis; ‏27 באוקטובר 1873 – 22 בנובמבר 1947) היה איש עסקים, סופר ופוליטיקאי אמריקאי ממוצא ולשי. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית וכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית בשנים 1921–1930 וכסנאטור מטעם מדינת פנסילבניה בשנים 1930–1945. דייוויס נולד בדרום-מערב ויילס בשנת 1873 והיגר לארצות הברית עם הוריו בשנת 1881 כשהיה בן שמונה. תחילה הם התיישבו בפיטסבורג, ולאחר מכן החליפו מקום מגורים בתוך המדינה. בצעירותו, עבד דייוויס במפעל פלדה ובשנת 1893 עבר למרכז אינדיאנה, שם עבד כפקיד עד שנת 1902. בשנים שלאחר מכן הוא התחתן ונולדו לו כחמישה ילדים. מבחינה פוליטית, תמך דייוויס באאוגניקה ובעליונות המוסרית והכללית של הגזע האמריקאי הלבן. בנוסף על כך, הוא התנגד במידה חלקית לזכויות עובדים. בשנים 1921–1930 הוא כיהן כמזכיר העבודה תחת הנשיאים וורן הרדינג, קלווין קולידג' והרברט הובר. עובדה זו מציבה אותו כאחד משרי הקבינט היחידים בתולדות ארצות הברית אשר כיהנו ברציפות תחת שלושה נשיאים. בזמן כהונתו, נלחם בהגירה בלתי חוקית ובאיגודי העובדים. עם היבחרו לסנאט בשנת 1930, הוא התפטר מתפקידו בקבינט. בשנת 1944 הפסיד את מקומו בסנאט, ובכך סיים את עשייתו הציבורית. בשנת 1922 פרסם אוטוביוגרפיה. הוא נפטר במרילנד בשנת 1972 ונקבר בפיטסבורג. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס ג' דייוויס בוויקישיתוף ג'יימס ג' דייוויס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'יימס ג' דייוויס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי ג'יימס ג' דייוויס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
אליפות העולם בשחמט 1960

אליפות העולם בשחמט 1960 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם מיכאל בוטביניק ומיכאל טל החל ב-15 במרץ והסתיים ב-7 במאי 1960 בניצחון של מיכאל טל. בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימה בסטוקהולם תחרות בין-אזורית בהשתתפות 21 שחמטאים. השישה הראשונים העפילו לשלב השלישי – תחרות המועמדים. לשחמטאים אלו הצטרפו וסילי סמיסלוב שהפסיד בדו-קרב של אליפות העולם בשחמט 1958 ופאול קרס. למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם הדו-קרב היה מסתיים בתיקו, מיכאל בוטביניק היה נותר אלוף העולם. התחרות התקיימה בבלד, זגרב ובלגרד בספטמבר–אוקטובר 1959. הדו-קרב התקיים במהלך 15 במרץ – 7 במאי 1960 במוסקבה. הוא אפשר 24 משחקים לכל היותר, אך בפועל הסתיים לאחר 22 משחקים. משחקי תחרות המועמדים, באתר צ'סגיימס (באנגלית) משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
נד דנהי

נד דנהי (באנגלית: Ned Dennehy; נולד ב-8 בדצמבר 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי. דנהי גילם את טומי בסרט הדרמה הבריטי "Tyrannosaur". עוד הופיע בסרט המתח "בליץ", בחלק הראשון של הסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות", ובסרט הקולנוע העצמאי הבריטי "Downhill". בטלוויזיה שיחק דנהי בסדרה "Damo and Iver" של רשת RTÉ, בסדרה "גליץ'" ובסדרות הדרמה של ה-BBC "הג'נטלמן האחרון", "לות'ר", "Banished" ו"עלילות דיקנס". ב-2013 החל לגלם את צ'ארלי סטרונג בסדרה "כנופיית ברמינגהאם". ב-2017 הופיע דנהי בהפקות הטלוויזיה "ורסאי" ו-"Broken". הוא זכה בפרס האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (IFTA) על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "An Klondike" של TG4. בשנת 2024 שיחק בסדרת הדרמה ההיסטורית "שוגון" ברשת FX, המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'יימס קלאוול.   נד דנהי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Luther series 3 episode 2 review - Den of Geek "Stephen Rea, Pauline Collins, Caroline Quentin and Peter Firth join cast of Dickensian", BBC Media Centre Ned Dennehy
AC 3000ME

"AC 3000ME" (באנגלית: AC 3000ME) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, בעלת מרכב פיברגלס מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית AC Cars" Group Ltd" (קרוי גם: "Auto Carriers Ltd"), אשר יוצרה בין השנים 1979–1984. יוצרו 71 יחידות. בין השנים 1984–1985 יוצר הדגם בסקוטלנד על ידי "AC (Scotland) plc". יוצרו 30 יחידות. דגם ה-"AC 3000ME" הוצג לראשונה בשנת 1973 בתערוכת המכוניות הבינלאומית בלונדון. 2 דלתות. 2 נוסעים. גוף הדגם עשוי מפיברגלס. מנוע מרכזי. תאוצה 0 - 97 קמ"ש היא 8.5 שניות. יחס משקל: 44.299999 % / 55.700001 %. דגם "AC 3000ME" דגם "AC 3000ME" דגם "AC 3000ME" דגם "AC 3000ME" דגם "AC 3000ME" AC Petite AC 2-Litre AC Aceca AC Greyhound AC Brooklands Ace מדיה וקבצים בנושא AC 3000ME בוויקישיתוף AC 3000ME, סרטון באתר יוטיוב AC 3000ME, סרטון באתר יוטיוב AC 3000ME, סרטון באתר יוטיוב דגם "AC 3000ME" Hingston, Peter (2008). The Enthusiasts' Guide to Buying a Classic British Sports Car. Hingston Publishing. p. 20. ISBN 9780906555255. Retrieved 2012-06-07. דגם "AC 3000ME" classics.honestjohn.co.uk/reviews/ac/3000me דגם "AC 3000ME" supercars.net/blog/1979-ac-3000me דגם "AC 3000ME" motorverso.com/ac-3000-horseshoes-hand-grenades דגם "AC 3000ME" https://web.archive.org/web/20060622031250/http://www.ac3000me.com/information/ac3000me_specifications.htm דגם "AC 3000ME" historics.co.uk/buying/auctions/2017-11-25/cars/ref-40-1981-ac-3000-me
2014 UR116

2014 UR116 (ידוע גם בשם 2008 XB) הוא אסטרואיד מסוג אסטרואידי אפולו, בעל מסלול המתקרב לכדור הארץ, בקוטר של כ-400 מטר. האסטרואיד התגלה ב-1 בדצמבר 2008 בידי חוקרים ממצפה הכוכבים הר למון (Mount Lemmon) שבאריזונה וקיבל את הזיהוי 2008 XB. אולם האסטרואיד לא נצפה שוב עד 2014. אסטרונומים רוסים, בראשות המדען ולדימיר ליפונוב, פרופסור במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה ("PhysTech"), צפו באסטרואיד פעם נוספת ב-27 באוקטובר 2014, במצפה הכוכבים פולקובו שברוסיה. לאחר מספר תצפיות הסתבר כי זה אותו אסטרואיד שהתגלה ב-2008 (ולכן השם הכפול). האסטרואיד נצפה שוב בפברואר ואוקטובר 2017. 2014 UR116 מקיף את השמש כל 1,088 ימים. חצי הציר הגדול שלו הוא 2.0696 יחידות אסטרונומיות, והאקסצנטריות של המסלול 0.73. נטיית המסלול היא 6.57 מעלות. 2014 UR116 נחשב גוף קרוב לכדור הארץ. הכי קרוב שיתקרב לכדור הארץ הוא בשנת 2047 כאשר הוא צפוי לחלוף במרחק של 0.0296 יחידות אסטרונומיות (4,430,000 ק"מ). 2014 UR116 בקוטר של 400 מטר ונמצא במסלול החולף בסמיכות לכדור הארץ. על פי ולדימיר ליפונוב, החוקר שגילה אותו ב-2014 האסטרואיד אינו מהווה איום מיידי על כדור הארץ, עם זאת, לאור גודלו של האסטרואיד, ואי הדיוקים בחישוב מסלולו, הוא מסווג בתוך אסטרואיד עם פוטנציאל לסכנה (Potentially hazardous asteroid). במידה והיה פוגע, מפאת גודלו הוא היה יוצר פיצוץ אשר היה גדול פי 1000 מפגיעת המטאור בצ'ליאבינסק ב-2003. דבורה באירד, Asteroid 2014 UR116 is no threat to Earth‏, 10 בדצמבר 2014 מסלול באתר JPL Asteroid 2014 UR116, A 400-meter Sized Near-Earth Asteroid, Represents No Threat to the Earth אודות האסטרואיד באתר הIAU המעברים הקרובים ביותר של האסטרואיד רשימת אסטרואידים עם פוטנציאל לסכנת פגיעה בכדור הארץ, אתר הMPC נינה מסי, 2014 UR116: Mountain-sized asteroid 'heading towards Earth', עיתון ה-Mirror‏, 10 בדצמבר 2014
AC Greyhound

AC Greyhound (באנגלית: AC Greyhound) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת יצרנית הרכב "AC Cars Group Ltd" (קרוי גם: "Auto Carriers Ltd"), אשר יוצרה בין השנים 1959–1963. סך הכול יוצרו 83 יחידות. מושבים 2+2 גוף הרכב מאלומיניום מעצורי דיסק (Disc brake) שלדה מסוג "ladder-frame chassis" מחיר דגם "AC Greyhound" (מנוע 1,971 סמ"ק) בשנת 1961 עמד על 3,185 לירות שטרלינג דגם "AC Greyhound", שנת 1961 דגם "AC Greyhound" דגם "AC Greyhound", שנת 1962 דגם "AC Greyhound", שנת 1962 דגם "AC Greyhound", שנת 1962 דגם "AC Greyhound", שנת 1963 AC Aceca AC Petite AC 3000ME AC 2-Litre מדיה וקבצים בנושא AC Greyhound בוויקישיתוף AC Greyhound, סרטון באתר יוטיוב AC Greyhound, סרטון באתר יוטיוב דגם "AC Greyhound" british-car-auctions.co.uk/Classic-Cars/Previous-results-holding-page/Brooklands---Thursday-7th-June/1961-AC-Greyhound-Coupe דגם "AC Greyhound" classics.honestjohn.co.uk/reviews/ac/greyhound דגם "AC Greyhound" hagertyinsurance.co.uk/price-guide/1961-AC-Greyhound
אסטרואיד טרויאני

אסטרואיד טרויאני הוא אסטרואיד או ירח שנמצא במסלול של גרם שמיים מבלי להתנגש בו. אסטרואידים אלו נמצאים בנקודות לגראנז' L4 ו-L5, בהן הגוף נמצא 60 מעלות משני "צידי" הכוכב והגוף נשאר יציב. הראשון שגילה אותם היה האסטרונום הגרמני מקס וולף, שגילה את אכילס ב-1906. הם נקראים אסטרואידים טרויאניים מכיוון שכל אחד מהם קרוי על שם דמות מהמיתולוגיה היוונית שהשתתפה במלחמת טרויה. ישנן שתי תאוריות עיקריות להיווצרות האסטרואידים הטרויאניים. התאוריה הראשונה היא שהם נוצרו במערכת השמש, בחגורת האסטרואידים, מהתלכדות ומהתחברות של גרגרי אבק ושל סלעים. אזור החגורה נתון להשפעתו האדירה של צדק, שבכוח-המשיכה החזק שלו מנע מגושי הסלע הרבים להתלכד ולהפוך לכוכב-לכת. התאוריה השנייה היא שהחלו להיפלט סלעים מחגורת קויפר שמעבר לכוכב הלכת פלוטו. לאחר מכן הפכו הסלעים הללו לאסטרואידים טרויאניים. במסלול של כדור הארץ התגלו שני אסטרואידים טרויאניים, שניהם בנקודה L4. אחד קוטרו 300 מטרים והוא נקרא "2010TK7" והשני קוטרו 1,200 מטרים ושמו 2020XL5. כנאמר לעיל, נקודות לגראנז' נעולות בכוחות הכבידה ולכן אין סיכוי שהטרויאניים יתנגשו אי פעם בכדור הארץ. ישנם ארבעה אסטרואידים טרויאניים למאדים. לפי מחקר שהתפרסם בשנת 2017, מקורם היה בעומק מאדים. לאחר אירוע התנגשות של כוכב לכת קדום במאדים, אסטרואידים אלו עפו מעוצמת ההתנגשות ממאדים אל מסלולם הקבוע. אסטרואידים אלו מכילים את המינרל אוליבין - מינרל שנוצר לרוב בעומק המעטפת של גופים פלנטריים גדולים, כמו כדור הארץ או מאדים, באזורים שבהם שורר לחץ גבוה. לכן, סביר להניח שהאסטרואידים היו חלק ממאדים ולאחר ההתנגשות נפלטו ממנו. לנפטון יש שבעה עשר אסטרואידים טרויאניים. שלושה עשר מהם נמצאים בנקודת לגראנז' L4 וארבעה נמצאים בנקודה L5. הראשון שהתגלה הוא "2001 QR322". עד מאי שנת 2017, נמצאו כ-6,500 אסטרואידים טרויאניים במסלולו של צדק: 65% מהם ממוקמים בנקודת לגראנז' L4, וה-35% האחרים ממוקמים בנקודה L5. למרות שהאסטרואידים הללו מיוצבים בין כוח הכבידה של צדק לזה של השמש, כוכבי לכת אחרים מושכים אותם - מה שגורם לתנודות של האסטרואידים הטרויאניים סביב הנקודות L4 ו-L5 שיכולות להימשך מאות שנים. האסטרואיד הטרויאני הראשון שהתגלה לצדק נקרא "אכילס 588" והוא התגלה על ידי מקס וולף. הגשושית לוסי החלה את מסעה באוקטובר 2021 לעבר אסטרואידים אלו. נקודת לגראנז' Jupiter trojan (באנגלית) Neptune trojan (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אסטרואיד טרויאני בוויקישיתוף אודות אסטרואידים טרויאניים באתר קוסמוס מה מקור האסטרואידים הטרויאנים של מאדים? Earth’s Trojan asteroid תוצאות תצפיות על אסטרואידים טרויאנים, איימי מיינזר וצוותה בפרויקט טלסקופ החלל WISE
אוטיי

אוטיי הוא משקה פירות שמקורו במערב פולינזיה. לרוב מוגש לצד מנות אוכל גדולות. כיום המשקה מזוהה בעיקר עם המטבח של מדינת טונגה, אם כי גם באיים מסביבו מכינים וצורכים מתכונות דומות של המשקה כגון סמואה, ואליס ופוטונה, טוקלאו, האוואי ופיג'י. על פי אירופאים שהגיעו לסמואה בשנת 1890, את המשקה מכינים מפרי אמברלה מגורד (בסאמואית שמו "וי" ואילו בהאוואית שמו "ווי"), חלב קוקוס, מי קוקוס ופרי הקוקוס עצמו. התערובת נמזגת לתוך כוסות העשויות מקליפת קוקוס אותם משרים במאגרי מים או בריכות מים קרים. המתכון המודרני יותר, זה שמוגש בטונגה, מכיל תערובת של מים, קרם קוקוס, חתיכות של פרי הקוקוס וכל תערובת מגורדת של פרי טרופי דוגמת מלון, מנגו, אננס או לרוב אבטיח. כמו כן, מוסיפים סוכר כדי להמתיק את המיץ. היסטוריונים של טונגה קבעו שמדובר במתכון מודרני למדי, שכן חלב והפירות שצוינו לא היו מוכרים בטונגה לפני הגעתם של זרים. בעבר, המתכון הטונגי כלל שימוש ב"תפוח הרים" (פיקה). http://www.ilovecoconutcream.com/tongan-otai/ https://tarasmulticulturaltable.com/otai-tongan-watermelon-drink/ https://www.polynesia.com/blog/mango-otai/
מיה רבינוביץ'

מיה רבינוביץ' (נולדה ב-1976) היא סופרת ילדים ועורכת משחקי ילדים ישראלית, יוצרת ומקיימת סדנאות ושעות סיפור לילדים. מיה רבינוביץ, נשואה, אם לשלושה, בוגרת מגמה תאטרונית ספרותית, בשרות הצבאי הייתה בתפקיד פיקודי בערבה. טיילה ברחבי העולם בארצות שונות ובעיקר במזרח ובארצות עניות. מה שהחל כטיול הפך ל-13 שנים של מסע של פעילות חברתית ומסע אישי ובהמשך מסע משפחתי עם הבעל והילדים אל עבר עולמות ומראות של אנשים בעולם האחר ונחשפה לתרבויות המזרח. בנפאל התנדבה בבית יתומים כמורה לדרמה ונחשפה לסיפורי פשטות ועוני, משם המשיכה להודו, בה התגוררה שנים רבות ופתחה ספרייה בשפות שונות לזרים, הייתה חברה-מקימה בחווה מוזיקלית, רוחנית וחברתית בברזיל שמשמשת כבית הבראה וריפוי. למדה ביפן מדע התחושות, במהלך שנותיה במזרח למדה והתמחתה באמנות קלפי הטארוט ואמנויות מהמזרח העוסקות ברוחניות. ערכה מחקרים תודעתיים וקיבלה השראה מילדים אשר פגשה והשפיעו על כתיבתה. בשנת 2009 עם חזרתה לישראל כתבה את הספר "קלפי סודות", שמבוסס על תורות עתיקות מסין, יפן, קבלה ומהניסיון שלה עם ילדים מכל העולם. הוא נועד לקרב את הילדים למקור בו יש חכמה עתיקה בעלת מסרי עידוד והעצמת הילד. הספר זכה להצלחה בישראל, נמכר לרוסיה ולארצות הברית. בשנת 2013 יצא לאור ספרה "מסע בין ממלכות". ספר זה מסביר את הרעיון השמחה בחלקך. הספר זכה להצלחה רבה בישראל ובעקבותיו יצרה רבינוביץ' מפגשים וסדנאות לילדים ברחבי הארץ שכללו שימוש בעזרים מודרניים שהמחישו את הסיפור וחשפו את הילדים לעולמם של ילדים אחרים בתרבויות שונות. במסגרת זו ביצעה רבינוביץ' מאות מפגשים ברחבי הארץ עם ילדים. הספר ייחודי בהשתמשו בטכנולוגיית תלת מימד. 2009 – "קלפי סודות" ספר עם קלפים לכל המשפחה 2013 – "מסע בין ממלכות" בתלת־ממד 2017 – "סודות היער לנשים" דרך שירה פואטית מעבירה מודעות 2017 – "סודות המזל" - כלי התפתחותי להרחבת תודעה 2018 – "משחק החיים" - משחק קופסה 2018 - בגן האמונה, רוסיה. 2020 - קלפי קבלה עם ראש לשכת המקובלים מר ישראל אורן 2021 - חתימה על טארוט ירושלים, ארהב 2021 - המבט הנכון, ספר עם השראה מסע בין ממלכות שעת סיפור על ידי הסופרת עם הספר "מסע בין ממלכות" סיגל ריבה, ‏שני ספרים לילדים לחופש הגדול, באתר ‏מאקו‏, 9 ביולי 2011 "קלפי סודות" הגרסה באנגלית
פיל Trident

פיל Trident (באנגלית: Peel Trident) הוא דגם של מכונית מיקרו, בעל 3 גלגלים, (תלת אופן), בעלת מרכב פיברגלס, המיועדת ל-2 נוסעים, אשר יוצרה על ידי חברת "Peel Engineering Company" בין השנים 1965–1966. סך הכול יוצרו 45 יחידות. מקום מושבה של חברת "Peel Engineering Company" באי מאן (Isle of Man) (בין אנגליה לצפון אירלנד), תחת שליטת בריטניה. 2 מושבים - דגם סגור 2 מושבים - דגם פתוח (קבריולה) גוף ה"פיל Trident" בנוי מפיברגלס 2 מושבים ללא דלתות חופה שקופה - פתיחה על ידי הרמת החופה כלפי חוץ באמצעות מוט הידראולי מחיר הדגם בהשקה, בשנת 1965 עמד על 190 לירות שטרלינג "פיל Trident", שנת 1965 "פיל Trident", שנת 1965 "פיל Trident", שנת 1965 "פיל Trident" "פיל Trident" "פיל Trident", שנת 1966 - קבריולט "פיל Trident" (משמאל), "פיל P50" (מימין) פיל P50 פיל ויקינג ספורט תלת אופן מכונית מיקרו "פיל Trident" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פיל Trident בוויקישיתוף פיל Trident, סרטון באתר יוטיוב פיל Trident, סרטון באתר יוטיוב פיל Trident, סרטון באתר יוטיוב פיל Trident, סרטון באתר יוטיוב "פיל Trident" microcarmuseum.com/tour/peel-trident.html "פיל Trident" web.archive "פיל Trident" cargurus.com/Cars/1966-Peel-Trident-Pictures "פיל Trident" newatlas.com/peel-p50-trident-microcars
ז'רמן גוורמון

ז'רמן גוורמון (בצרפתית:Germaine Guèvremont, 16 באפריל 1893 - 21 באוגוסט 1968) הייתה סופרת קנדית בשפה הצרפתית ודמות בולטת בספרות קוויבק. גוורמון נולדה בשנת 1893 בסן-ז'רום שבמדינת קוויבק (קבק), היא התחנכה בעיר קוויבק ובטורונטו ועבדה בצעירותה כעיתונאית במגזינים לנשים. לאחר נישואיה, בשנת 1916 היא עברה לסורל, והייתה עקרת בית במשך שנים אחדות, אך מאוחר יותר חזרה לעבודתה כעיתונאית וכסופרת וערכה את מגזין "לה קורייה דה סורל". מאוחר יותר היא ובעלה עברו למונטריאול, שם בתקופת השפל הגדול עבדה גוורמון בבית המשפט היא החלה לפרסם סיפורים קצרים, אשר נאספו לתוך ספר הבכורה שלה "En pleine terre", אשר פורסם בשנת 1938. היא פרסמה את הרומן "Le Survenant" ב-1945, ואחריו, ב-1947, ההמשך שלו, מארי-דידאס. הספר "The Outlander", שהוא תרגום לאנגלית של שני הרומנים שלה, יצא לאור בשנת 1950, וזכה ב"פרס לספרות יפה של המושל הכללי" באותה השנה. הספר יצא לאור גם בבריטניה בשם "Monk's Reach". מאז היא לא פרסמה רומנים נוספים, אך המשיכה כתוב מאמרים עיתונאיים וסיפורים קצרים, וכן עיבדה את יצירותיה לתוכניות רדיו וטלוויזיה. בסוף חייה היא החלה לכתוב את זיכרונותיה, אך הספיקה להשלים רק שני פרקים עד מותה ב-1968, בגיל 75. היא הייתה בת דודתו של קלוד-אנרי גריניון, מחבר הספר "Un Homme et son péché". בנוסף לזכייה בפרס המושל הכללי שלה, ממשלת קוויבק העניקה לגוברמונט את פרס דייוויד, והאקדמיה הצרפתית העניקה לה את הפרס "Sully-Olivier de Serres". היא הייתה חברה באקדמיה של קוויבק, והופיעה על בול דואר קנדי ב-1976. היא הופיעה במהדורה של "Première Chaîne Le Combat des livres" בשנת 2010. מדיה וקבצים בנושא ז'רמן גוורמון בוויקישיתוף ז'רמן גוורמון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ז'רמן גוורמון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'רמן גוורמון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) http://fhss.athabascau.ca/writers/french/writers/gguevremont.php W. H. New Claude-Henri Grignon at The Canadian Encyclopedia.
מכון גתה

מכון גתה (בגרמנית: Das Goethe-Institut, בראשי תיבות: GI), הוא ארגון הנועד להפיץ את השפה והתרבות הגרמנית ברחבי העולם. בגרמניה קיימים 13 סניפים, ובשאר העולם – בכ־97 מדינות – 147 נוספים. הסניף הראשי נמצא בעיר מינכן. מטרות המכון הן קידום לימוד השפה הגרמנית ברחבי העולם, עידוד שיתוף פעולה בינלאומי ובין־תרבותי, וכן ייצוג גרמניה באמצעות הפצת מידע על התרבות והחברה הגרמנית. הוא ממומן בעיקר על ידי ממשלת גרמניה (שכר לימוד ודמי בחינה הם מקורות הכנסה נוספים). המכון נקרא על־שם יוהאן וולפגנג פון גתה, אחד מסמלי המופת של התרבות הגרמנית ואיש רוח רב השפעה על התרבות המערבית בפרט והעולמית בכלל. במכוני גתה ברחבי העולם נערכות מגוון בחינות גרמנית כשפה זרה (Deutsch als Fremdsprache; DaF). הבחינות תואמות את המדד האירופי להערכת שפות (Common European Framework of Reference for Languages), ומוכרות לצורכי לימודים בגרמניה. במכון נערכת בחינה נוספת, ברמה גבוהה מהרמה העליונה של המדד הנ"ל. להלן רשימת הבחינות, והתאמתן למדד האירופי: מכון גתה הוקם בשנת 1951, כממשיך דרכה של ה"דויטשה אקדמי" (Deutsche Akademie), האקדמיה למחקר מדעי ולטיפוח הגרמניוּת" שנוסדה ב־1925. מטרתו הראשונית הייתה מתן הכשרה מתקדמת למורים זרים לגרמנית. בשנת 1953 הועברו במכון קורסי השפה הראשונים. בשנים 1959–1960 סופחו למכון כל נציגויות התרבות הגרמנית שמחוץ לגרמניה. בכך הפגינה גרמניה את כוונתה לארגן את מוסד ההסברה שלה, ולהעניק לרשת המכונים חשיבות עליונה בתחום זה. בשנת 1976 הוענק למכון גתה מעמד של ארגון תרבות עצמאי. בשנים 2001–2003 נקרא המכון Goethe-Institut Inter Nationes, בעקבות מיזוג עם Inter Nationes, מוסד דומה שהקים משרד החוץ הפדרלי של גרמניה. ביוני 2003 הושב השם "מכון גתה". 1951-1962: קורט מגנוס. 1962-1963: מקס גרסמן. 1963-1971: פטר פפייפר. 1971-1977: האנס פון הרבארט. 1977-1989: קלאוס פון ביסמרק. 1989-1993: האנס הייגרט. 1993-2001: הילמאר הופמן. 2002-2008: יוטה לימבך. מ-2008: קלאוס-דיטר להמן. בישראל פועלים שני סניפים של המכון: בירושלים (ברחוב סוקולוב) ובתל אביב (בית אסיה). גם ברמאללה קיים מכון. כמו בכל מדינה אחרת, גם בישראל מקדם המכון פרויקטים המשותפים לגרמניה ולמדינה המקומית. שנת 2005 עמדה בסימן ארבעים שנים לכינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לבין גרמניה. אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (בשפות מרובות) אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה ישראל (בעברית ובגרמנית) מכון גתה, ברשת החברתית פייסבוק מכון גתה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכון גתה, ברשת החברתית אינסטגרם מכון גתה, ברשת החברתית טיקטוק מכון גתה, ברשת החברתית LinkedIn מכון גתה, סרטונים בערוץ היוטיוב גילי איזיקוביץ, וולף אירו, מנהל מכון גתה בישראל, משוכנע שתרבות היא הדרך לפתור חיכוכים פוליטיים, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2015 Locations - Goethe-Institut, www.goethe.de (באנגלית)
צ'פמן סטיק

צ'פמן סטיק הוא כלי נגינה שנוצר בידי אמט צ'פמן בראשית שנות ה-70. הוא הוצע לראשונה למכירה בשנת 1974. הוא נראה כמו צוואר רחב של גיטרה חשמלית עם 8, 10 או 12 מיתרים, אבל הוא יותר ארוך מצוואר של גיטרה חשמלית. שלא כמו בגיטרה חשמלית, מנגנים בו באמצעות תפיפה על גבי המיתרים ולא באמצעות פריטה. במקום שיד אחת תלחץ על המיתרים והשנייה תפרוט עליהם, שתי הידיים תופפות על גבי המיתרים מאחורי הסריגים המתאימים, כדי להשמיע את הצלילים הרצויים. לפיכך, הוא יכול להשמיע יותר צלילים בו זמנית מאשר כלי מיתר אחרים והוא דומה מבחינה זו לפסנתר. ניתן לנגן בו מספר קווים בו זמנית ונגני סטיק רבים מנגנים בו בס, הרמוניה ומלודיה בו זמנית. לאורך השנים, נבנו סטיקים מחומרים רבים. הראשונים נבנו מעצים קשיחים, בעיקר מעץ ברזל, אבל גם מהובנה ועצים נוספים עד תחילת שנות ה-80. הקבוצה הבאה נבנתה משרף פוליקרבונט הדומה לפלקסיגלס עד תחילת שנות ה-90. כיום, הם מיוצרים מסוגי עץ רבים (הכוללים רוזווד, טררה, אדר, מהגוני) וגם מגרפיט וחומרים מודרניים נוספים. ישנם חמישה דגמים שונים של סטיק: סטנדרטי (10 מיתרים. 5 בס + 5 מלודיה). גרנד (12 מיתרים. 6 בס + 6 מלודיה). בס (8 מיתרים. 4 בס + 4 מלודיה, או רצף אחד דומה לגיטרה בס) אן.אס/סטיק (8 מיתרים שנועדו לפריטה או תפיפה). אלט (10 מיתרים. 5 בס + 5 מלודיה. עם צוואר קצר יותר ומנעד קרוב לזה של גיטרה) סטיק - האתר הרשמי
פיל ויקינג ספורט

פיל ויקינג ספורט (באנגלית: Peel Viking Sport) היא מכונית סופרמיני, מתוצרת "Peel Engineering Company" אשר יוצרה בין השנים 1964–1967. סך הכול יוצרו 24 יחידות. 2 דלתות נוסעים: 2+2 חלון צד קדמי (ימין ושמאל) - מורכב על מסילה, נפתח בדחיפה אחורה, בשטח כ-50% משטחו דגם ה"פיל ויקינג ספורט" התבסס על דגם ה"מיני" של קונצרן הרכב הבריטי "(British Motor Corporation Limited (BMC" "פיל ויקינג ספורט" "פיל ויקינג ספורט" - מבט לתא הנהג פיל P50 פיל Trident "פיל ויקינג ספורט" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פיל ויקינג ספורט בוויקישיתוף 595 "פיל ויקינג ספורט" peelcars.com/viking "פיל ויקינג ספורט" Maximum Mini: The Definitive Book of Cars Based on the "פיל ויקינג ספורט" - מידות ומפרט טכני auta5p.eu/lang/en/katalog/auto.php "פיל ויקינג ספורט" exosportscars.co.uk/peel_viking "פיל ויקינג ספורט" maximummini.blogspot.co.il/2018/02/peel-viking-dutch-demonstrator
אליפות העולם בשחמט 1961

אליפות העולם בשחמט 1961 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. היא כללה דו-קרב של אלוף העולם מיכאל טל ומיכאל בוטביניק שהחל ב-15 במרץ והסתיים ב-13 במאי 1961 בניצחונו של מיכאל בוטביניק. אליפות העולם בשחמט 1960 הסתיימה בניצחון של מיכאל טל על מיכאל בוטביניק. בהתאם לתכנון, לאלוף העולם המודח הייתה זכות למפגש נוסף. למנצח המפגש היה מוענק תואר אלוף העולם. אם המפגש שכלל 24 משחקים לכל היותר היה מסתיים בתיקו, מיכאל טל היה נותר אלוף העולם. הדו-קרב התקיים במהלך 15 במרץ - 13 במאי 1961 במוסקבה. הוא אפשר 24 משחקים לכל היותר, אך בפועל הסתיים לאחר 21 משחקים. משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.