laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמואל אביטל

שמואל אביטל (נולד ב-22 באפריל 1951) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה, ושר בלי תיק מטעם מפלגת עם אחד (2001–2002). אביטל נולד בעיר קזבלנקה במרוקו. עלה לישראל ב-1953 ואת לימודיו סיים בתיכון החקלאי "אשל הנשיא". בצה"ל שירת בחיל השריון וסיים את שירותו כסגן-אלוף במילואים. סיים תואר ראשון בספרות והיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. אביטל כיהן כמזכיר וגזבר מושב תדהר, נבחר לרכז חברה ומשק בתנועת המושבים ושימש סמנכ"ל הרשות לפיתוח חקלאי. כיהן כיו"ר ועדת משק בתנועת המושבים, יו"ר ועדת הנוער בחטיבת בני המושבים ושימש מזכיר מחוז המושבים במפלגת העבודה ויו"ר האגף לתרבות ולחינוך בהסתדרות. במסגרת תפקידיו הציבוריים מונה ליו"ר החברה הכלכלית לפיתוח מושבי גת ושימש יו"ר ארגון מושבי הנגב. בשנת 1992 נבחר לכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות, ועמד בראש השדולה החקלאית. בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה, התמודד על המקום המשוריין למחוז המושבים והגיע שני אחרי שלום שמחון, עם 4,928 קולות. הוא שובץ במקום ה-48 ונשאר מחוץ לכנסת ה-14. באותה שנה מונה לגזבר ההסתדרות. בשנת 2001, מונה לשר לתיאום חברתי מטעם מפלגת עם אחד בממשלה ה-29 בראשות אריאל שרון. עיקר תפקידו היה טיפול במפעלים במצוקה. במסגרת תפקידו היה מעורב בשורה של נושאים חברתיים. ב-22 בפברואר 2002 הגיש את התפטרותו מהממשלה, בהתאם להחלטת מפלגתו על פרישה מהקואליציה. לאחר עזיבת החיים הפוליטיים, שימש כיושב-ראש קרן "מבטחים" ולאחר מכן, כחבר מינהלת קרנות הפנסיה הוותיקות. החל מספטמבר 2003 הוא שימש כיושב-ראש מועצת המנהלים של המשביר לצרכן החדש. על פי כתבת תחקיר, אשר שודרה בתוכנית "השבוע" בערוץ 10 במאי 2010, בשנת 2002, בזמן ששימש כיו"ר קרן מבטחים, עזר אביטל לנוחי דנקנר לגייס סכום של יותר מ-50 מיליון דולר מכספי חברי הקרן לצורך קניית חברת אי.די.בי.. זאת, אף על פי שנוחי דנקנר ביקש את הסכום ללא ערבות, ולמרות מסמך פנימי שקבע כי נפלו פגמים בהליכי אישור עסקת המימון. אביטל שימש כיושב ראש חברת "מקסימה" בין השנים 2008–2012, בתקופה בה הייתה בבעלות קבוצת אי.די.בי. אביטל נשוי ואב לשלושה. חבר מושב תדהר. שמואל אביטל, באתר הכנסת שמואל אביטל, באתר כנסת פתוחה אביטל שמואל - פרופיל, באתר חדשות מחלקה ראשונה השבוע עם מיקי רוזנטל 07.05.10(הקישור אינו פעיל, 15.9.2021), באתר ערוץ 10 יעקב בר-און, ‏השר לשעבר מוכר תירס בקניון: "אני חי את המציאות", באתר מעריב אונליין, 25 במרץ 2015 השבוע עם מיקי רוזנטל 07.05.10(הקישור אינו פעיל, 15.9.2021), החל מהדקה ה-27 רון שטיינבלט, ‏פעם כתב הרכב של "מעריב", היום יו"ר דירקטוריון מקסימה, באתר גלובס, 23 ביולי 2012
פאקו דה לוסיה

פרנסיסקו סנצ'ס גומס (בספרדית: Francisco Sánchez Gomes; ‏21 בדצמבר 1947, אלחסירס, ספרד – 25 בפברואר 2014, קנקון, מקסיקו), שנודע בשם הבמה פאקו דה לוסיה (Paco de Lucía) או פאקו, היה יוצר וגיטריסט ספרדי, הוכר ברחבי העולם כאמן פלמנקו מוערך. דה לוסיה הוביל קו של סגנון פלמנקו מודרני, והיה לאחד מנגני הפלמנקו הבודדים שהצליחו גם בסגנונות אחרים, כמו ג'אז, מוזיקה קלאסית ומוזיקת עולם. שיתוף הפעולה החדשני של פאקו עם זמר הפלמנקו המצליח קאמארון דה לה איסלה היה לחלק ממהפכת הפלמנקו המודרני. פאקו שיתף פעולה גם עם אמני הפיוז'ן אל דימיולה וג'ון מקלפלין, ושלושתם הוציאו יחד אלבום בשם "Friday Night In San Francisco", שהתחבב על אוהבי הפיוז'ן. פאקו דה לוסיה העריך מאוד את סאביקאס איתו נפגש מספר פעמים ודה לוסיה הדגיש לו את מיצירותיו. בתחום הקלאסי - פרשנותו ל"קונסיירטו דה ארנחואס", יצירתו הידועה של חואקין רודריגו, זכתה לשבחים רבים. לקהל הרחב, דה לוסיה נודע בעקבות הופעתו בקליפ של בריאן אדמס לשיר "?Have You Ever Really Loved a Woman". זכה בפרס נסיך אסטוריאס לשנת 2004 בקטגוריית אמנויות. מת מדום לב כששהה במקסיקו, בגיל 66.   Dos Guitarras Flamencas (1965) עם ריקרדו מודרגו 12 Canciones de García Lorca para Guitarra (1965) עם ריקרדו מודרגו Dos Guitarras Flamencas en América Latina (1967) with Ramón de Algeciras La Fabulosa Guitarra de Paco de Lucía (1967) Hispanoamérica (1969) Fantasía Flamenca de Paco de Lucía (1969) Recital de Guitarra (1971) El Duende Flamenco de Paco de Lucía (1972) Fuente y Caudal (1973) En Vivo Desde el Teatro Real (1975) Almoraima (1976) Interpreta a Manuel de Falla (1978) Castro Marín (1981) Friday Night in San Francisco (1981) ג'ון מקלפלין, ואל דימיולה Sólo Quiero Caminar (1981) The Paco de Lucía Sextet Entre Dos Aguas (1981) compilation Passion, Grace and Fire (1983) עם אל דמיולה Live... One Summer Night (1984) The Paco de Lucía Sextet Siroco (1987) Zyryab (1990) Concierto de Aranjuez (1991) Live in América (1993) שישיית דה לוסיה The Guitar Trio (1996) עם ג'ון מקלפלין ואל דמיולה Luzia (1998) Cositas Buenas (2004) מדיה וקבצים בנושא פאקו דה לוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאקו דה לוסיה פאקו דה לוסיה, ברשת החברתית פייסבוק פאקו דה לוסיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר ספוטיפיי פאקו דה לוסיה, באתר Last.fm (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר AllMusic (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר Discogs (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר Songkick (באנגלית) פאקו דה לוסיה, באתר DNCI פאקו דה לוסיה - ביוגרפיה ודיסקוגרפיה מרב יודילוביץ', אש? על הפנים, באתר ynet, 2 באוקטובר 2007 - על הופעתו בארץ ב-2007 בן שלו, מופע || פאקו דה לוסיה הקפיץ את אשדוד, באתר הארץ, 28 במאי 2013 בן שלו, מגע הקסם, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2011 עם מותו סוכנויות הידיעות, הגיטריסט פאקו דה לוסיה הלך לעולמו, באתר ynet, 26 בפברואר 2014 נחום מוכיח, הגיטריסט האגדי פאקו דה לוסיה הלך לעולמו, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2014 דויד ברוזה, דויד ברוזה נפרד מפאקו דה לוסיה: "חלק מהנשמה של כל מאזין", באתר ynet, 26 בפברואר 2014 בן שלו, פאקו דה לוסיה: הגיטריסט שגרם להמונים להתאהב בפלמנקו, באתר הארץ, 26 בפברואר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנדר טלקסטר

פנדר טלקסטר (Fender Telecaster), ידועה גם כ-Tele, היא גיטרה חשמלית 2 פיקאפים (Pickup) טיפוסית בעלת גוף מוצק (שאינו חלול) שתוכננה ומיוצרת על ידי פנדר. עיצובה פשוט אך יעיל, בעלת צליל מהפכני שקבע את הטרנד בתחום הגיטרות החשמליות והמוזיקה הפופולרית. הושקה לתפוצה ארצית בשם Broadcaster בסתיו 1950 והייתה הגיטרה הראשונה מסוגה שיוצרה בכמות גדולה. יצור הטלקסטר ממשיך עד היום בשלל תתי דגמים שונים, מה שהפך אותה לאחת הגיטרות החשמליות המוכרות, והנמכרות ביותר בעולם. הטלקסטר ידועה בצליל ה"בהיר" וה"חותך" שלה. סודו של הצליל הזה טמון בעיקר בפיקאפ הגשר שלה שמלופף ביותר חוטי נחושת ולכן בעל תפוקה גבוהה יותר, לפעמים אף פי 2 מפיקאפ הצוואר. הגוף המוצק של הגיטרה מאפשר לה להעביר צליל מוגבר ונקי של המיתרים. עובדה זו היוותה שיפור לעומת עיצובים אחרים לגיטרות. הצליל הייחודי של הטלקסטר הופך אותה למזוהה מאוד עם מוזיקת קאנטרי, אולם היא נפוצה במגוון סגנונות אחרים ומשמשת גיטריסטים המתמחים במגוון ז'אנרים. אמן ידוע במטאל שמשתמש בטלקסטר הוא גיטריסט להקת מרילין מנסון. פנדר סטראטוקסטר פנדר פרסישן בס פנדר ג'אז בס מדיה וקבצים בנושא פנדר טלקסטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנדר טלקסטר (באנגלית) האתר הרשמי של חברת פנדר
עיגולי גרשגורן

באלגברה ליניארית, עיגולי גרשגורן מסייעים להערכת גודל הערכים העצמיים של מטריצה, באמצעות חישוב פשוט. המונח הוא על שמו של המתמטיקאי סמיון ארונוביץ גרשגורן (Семён Аранович Гершгорин), נולד כהירשהורן (הירשהאָרן בכתיב היידישאי). תהא A {\displaystyle A} מטריצה מסדר n × n {\displaystyle n\times n} מעל הממשיים או המרוכבים. נסמן R i ′ ( A ) = ∑ j = 1 , j ≠ i n | a i j | {\displaystyle R'_{i}(A)=\sum _{j=1,j\neq i}^{n}|a_{ij}|} . כלומר, R i ′ ( A ) {\displaystyle R_{i}'(A)} הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה מספר i {\displaystyle i} , פרט לאיבר שנמצא באלכסון. כעת, כל הערכים העצמיים של A {\displaystyle A} נמצאים באיחוד העיגולים הבא: ⋃ i = 1 n { z ∈ C : | z − a i i | ≤ R i ′ ( A ) } {\displaystyle \bigcup _{i=1}^{n}\left\{z\in \mathbb {C} :|z-a_{ii}|\leq R_{i}'(A)\right\}} . הקבוצה המתוארת היא איחוד של n {\displaystyle n} עיגולים סגורים במישור המרוכב, שמרכז כל אחד מהם הוא אחד מאיברי האלכסון הראשי של A {\displaystyle A} , והרדיוס של כל עיגול הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה של המרכז, פרט לאיבר זה עצמו. עוד אומר המשפט כי אם k {\displaystyle k} מתוך העיגולים הללו יוצרים רכיב קשירות נפרד מ- n − k {\displaystyle n-k} העיגולים האחרים, הרי שאותו רכיב קשירות מכיל בדיוק k {\displaystyle k} מבין הערכים העצמיים. מטריצה בעלת אלכסון שולט (diagonal dominant matrix) היא מטריצה שבה הערך באלכסון (בערכו המוחלט) גדול מסכום יתר האיברים בשורתו (בערכם המוחלט), כלומר ∀ i : | a i i | > R i ′ ( A ) {\displaystyle \forall i:|a_{ii}|>R_{i}'(A)} . תוצאה מיידית של משפט גרשגורן היא: אם מטריצה היא בעלת אלכסון שולט אז המטריצה היא הפיכה. זאת מאחר שמטריצה היא הפיכה אם ורק אם 0 אינו ערך עצמי שלה, אבל שליטה אלכסונית חזקה מבטיחה שכל אחד מהעיגולים אינו מכיל את ראשית הצירים (כי המרחק של מרכזם מהראשית גדול מרדיוס העיגול). עיגולי גרשגורן, באתר MathWorld (באנגלית)
פליסטר

מועדון הכדורגל פליסטר (במקדונית: фудбалски клуб Пелистер), הוא מועדון כדורגל מקדוני מהעיר ביטולה, המתמודד בליגת המשנה הצפון מקדונית. הקבוצה הוקמה בשנת 1945 ושיחקה מספר שנים בסבב הליגות של יוגוסלביה עת שמקדוניה הייתה חלק מיוגוסלביה. כמו כן, זכתה הקבוצה 4 פעמים באליפות הליגה המקדונית הרפובליקאית ופעם אחת בגביע המקדוני (1989/90) בתקופה שלפני פירוק יוגוסלביה. הליגה המקדונית הרפובליקאית שבה זכתה הקבוצה ב - 4 אליפויות הייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה ולאחר הזכייה באליפות הקבוצה עלתה לליגה השנייה של יוגוסלביה. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה (מאז ההתנתקות מהליגה היוגוסלבית) הוא הזכייה בגביע המקדוני בעונת 2000/01, שבזכותו הקבוצה הופיעה לראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א. היריבה הגדולה ביותר של הקבוצה היא קבוצת וארדאר סקופיה. הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה בעונת 2000, אז השתתפה בגביע האינטרטוטו. בסיבוב הראשון עברה הקבוצה את הקבוצה הלוקסמבורגית פ.צ. הובשייד ועלתה לסיבוב השני, שם עברה את קבוצת ווסטרה פראולונדה משוודיה ועלתה לסיבוב השלישי, בו הפסידה לקבוצת סלטה ויגו מספרד. הקבוצה השתתפה בגביע אופ"א בעונת 2001/02, בו הפסידה כבר בסיבוב המוקדם לקבוצת סנט גאלן משווייץ 4-3 בסיכום שני מפגשים, והודחה מהמפעל. ההופעה השנייה בגביע אופ"א הייתה בעונת 2008/2009, כשהודחה בשלב הראשון על ידי קבוצת אפואל ניקוסיה מקפריסין 1-0 בסיכום שני מפגשים. מאז שנת 1985, ארגון האוהדים של המועדון הנקרא "צ'קמבארי" (Чкембари), מרעיש את האצטדיון בכל משחק בתוספת פירוטכניקה. כמו כן, מפגין הארגון נוכחות מאסיבית במשחקי כל הענפים של המועדון. הליגה המקדונית הרפובליקאית (ליגה אזורית כחלק מיוגוסלביה): אליפות (4): 1960, 1961, 1975, 1982 הגביע המקדוני: זכייה (2): 1990, 2001 גמר: 1993, 1994 מועדון הכדורסל פליסטר מדיה וקבצים בנושא פליסטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פליסטר (במקדונית) פליסטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net
דרק ג'יטר

דֶרֶק סַנְדֶרסון גִ'יטֶר (באנגלית: Derek Sanderson Jeter; נולד ב-26 ביוני 1974) הוא שחקן בייסבול לשעבר אמריקאי ששיחק בעמדת עוצר הביניים בליגת ה-MLB. ג'יטר שיחק בקבוצת הניו יורק יאנקיז והיה קפטן הקבוצה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל קבוצת המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה. ב-2020 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול. במאי 1995 החל לשחק בליגה הבכירה ושותף ב-15 משחקים בטרם נשלח חזרה לליגת המשנה. בעונתו השנייה זכה ג'יטר בתואר רוקי השנה של האמריקן ליג (שחקן העונה הראשונה המצטיין, ג'יטר היה זכאי להכלל במועמדים לתואר כיוון ששותף בעונה קודמת רק ב-15 משחקים). בהמשך הקריירה הוביל את היאנקיז לזכייה ב-5 אליפויות וורלד סיריס. בשנת 2000 אף זכה בתואר ה-MVP של אליפות המייג'ור ליג בייסבול. במהלך הקריירה שלו נכלל ג'יטר 14 פעמים בסגל האמריקן ליג למשחק האולסטאר של ה-MLB, הוא זכה 5 פעמים בפרס כפפת הזהב (שחקן ההגנה של השנה) ו-5 פעמים בפרס מחבט הכסף (שחקן ההתקפה של השנה). ב-2009 זכה בתואר ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד. ב-2003 הופיע בתפקיד אורח בסרט סדנה לעצבים ב-13 בספטמבר 2009 שבר את שיאו של לו גריג מ-1939, למספר החבטות המוצלחות של שחקן היאנקיז, כשהשיג את החבטה ה-2,722 בקריירה שלו. ב-9 ביולי 2011 השיג את החבטה ה-3,000 בקריירה, כשחבט להום ראן במשחק נגד טמפה ביי רייז. ב-2010 הופיע הופעת אורח בתפקיד עצמו בסרט החבר'ה האחרים. פרש בתום עונת 2014. במהלך הקריירה המקצוענית השיג 3,465 חבטות מוצלחות בממוצע של 0.310, 260 הום ראן ו-1,311 רצים שהובאו הביתה (RBI). לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה. ב-2017, מספר חולצתו, 2, הוצאה לגמלאות ביאנקיס. במשך הקרירה הארוכה שלו היה ג'יטר מופיע במדורי הרכילות וצהובונים פעמים רבות בזכות מערכות היחסים שלו ובזכות היותו חובב מסיבות ידוע, גם לפני משחקים חשובים ועליהם ננזף פעמים רבות על ידי הקבוצה שלו. בין השנים 1997-1998, היה במערכת יחסים עם הזמרת מריה קארי והיא אף כתבה שיר על הנשיקה הראשונה שלהם The Roof (Back in Time). לאחר פרידתן, יצא עם נשים רבות, רובן דוגמניות ושחקניות, בין היתר: ונסה לאשיי, ג'ורדנה ברוסטר, ג'סיקה בייל ומינקה קלי. החל משנת 2012, ג'יטר החל לצאת עם הדוגמנית האנה דייוויס, הם התארסו ב-2015 והתחתנו ב-2016. לזוג 4 ילדים: 3 בנות שנולדו באוגוסט 2017, ינואר 2019 ודצמבר 2021 ובן שנולד במאי 2023. מדיה וקבצים בנושא דרק ג'יטר בוויקישיתוף דרק ג'יטר, ברשת החברתית פייסבוק דרק ג'יטר, באתר Baseball-Reference.com MLB דרק ג'יטר, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות דרק ג'יטר, באתר ESPN.com MLB דרק ג'יטר, באתר MLB.com דרק ג'יטר, באתר The Baseball Cube דרק ג'יטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוני לב ארי, היסטוריה: 3,000 חבטות לדרק ג'יטר, באתר ynet, 9 ביולי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרפובליקה הישנה

האם התכוונתם ל... היסטוריה של ברזיל: הרפובליקה הישנה (1889 - 1930) – המסגרת הפוליטית והתקופה ההיסטורית שהתקיימה בברזיל בשנים 1889 - 1930 הרפובליקה הישנה (מלחמת הכוכבים) – בסרט "מלחמת הכוכבים"
שמש חצות

שמש חצות היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל. בראות טובה, ניתן יהיה לראות את השמש באזורי הקטבים ברציפות כ-24 שעות ביממה. מספר הימים בשנה בהם תתקיים שמש חצות במקום כלשהו, תלויה במידת הקרבה לקטבים, וגדלה בהתאמה. האנשים החווים תופעה זו דרומית לחוג האנטארקטי (דרומי) הם הנמצאים בתחנות מחקר, ובחוג הארקטי (צפוני) ישנם האזורים והמדינות: קנדה (יוקון, הטריטוריות הצפון-מערביות ונונווט), דנמרק (גרינלנד), פינלנד, לפלנד, רוסיה, נורווגיה (ארץ שקיבלה את הכינוי שלה מהתופעה: "ארץ שמש החצות"), שוודיה, אלסקה וצפון איסלנד. התופעה ההפוכה היא ליל קוטב, המתרחש במהלך החורף באותם אזורים כאשר השמש נמצאת במהלך שעות היממה מתחת לקו האופק. ערך מורחב – לילות לבנים אזורים מעבר לקו רוחב 60 מעלות, שהם דרומית לחוג הארקטי או צפונית לחוג האנטארקטי חווים תופעה דומה בשם דמדומי חצות. התופעה מוסברת בזווית של כ-6 מעלות הנוצרת בין קו האופק לשמש, ועוצמת האור מספקת לקריאה למשל במידה שהשמיים לא מעוננים. לילות לבנים הפכו להיות סמל מוכר בסנקט פטרבורג רוסיה ובמדינות רבות, ומתרחשים כל שנה בין ה-11 ביוני ל-2 ביולי, כאשר עשרת הימים האחרונים של יוני נחגגים באירועים תרבותיים ופסטיבלים, כאשר הידוע בהם הוא פסטיבל הלילות הלבנים. רבים מהתושבים המקומיים במקומות אלו מתקשים להתנהל במציאות זו, בתקופות בהן השמש אינה שוקעת. ברם, דיירים חדשים כמו גם תיירים מושפעים רבות מהיעדר החושך, שינה ואיזון בין שעות היום, ונטען כי יש לכך קשר עקיף להיפומאניה. תופעה זו מציבה אתגרים רבים בפני דתות המקיימות את פולחניהן על פי סדר יום מחזורי בעל זמני זריחה ושקיעה בטווח סביר. ביהדות לדוגמה, קיום תפילת השחרית נקבע לפי הנץ החמה, ותפילת הערבית לפי צאת הכוכבים. מסיבה זו, הקהילה היהודית שהיגרה לסקנדינביה ולאזוריה הצפוניים במאה ה-18, שקדה על קיום כללי הלכה יהודיים לאזורי הקטבים (אנ'). חוג הקוטב זוהר הקוטב ליל קוטב שמש חצות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גוסלי

הגוסלי (רוסית: гу́сли) הוא כלי מיתר סלאבי עתיק, אשר נפוץ במיוחד ברוסיה. בתקופת נסיכות קייב, תיארה המילה גוסלי כל כלי מיתר ולבסוף יוחדה לתיאור הגוסלי הטרפזי (אשר ייתכן כי מקורו בביזנטיון). במאה ה-19 פותח גם קלוויקורד-גוסלי, אשר הונח על מעמד. הכלי לבש מגוון צורות במדינות שונות, לדוגמה, בצ'כיה קיים כינור ההוסלה (housle) ובבלקן כינור חד-מיתר הנקרא גוסלה (gusle). במערב אוקראינה ובבלארוס המילה הוסלי מתייחסת לכינור עממי או אפילו לחליל קנה. כלי נגינה נוסף בעל יחוס לגוסלי הוא הצימבלום. באוקראינה, השפיע הגוסלי על התפתחות הבנדורה. לגוסלי היו בין 11 ל-36 מיתרי מעי או מתכת, אשר כוונו דיאטונית. לכלי היו שתי צורות עיקריות: צורת קסדה וצורת כנף. הנגן החזיק כלי זה על ברכיו כך שהמיתרים היו מסודרים אופקית יחסית אליו. טכניקת הנגינה הייתה חסימת מיתרים מסוימים ביד שמאל ופריטה רציפה על שאר המיתרים ביד ימין, ליצירת אקורדים. כלי זה היה נפוץ במערב ומזרח נסיכות קייב. כלי זה היה קטן יותר, בעל דמיון לנבל הסקנדינבי והוחזק בדומה לגיטרה. יד שמאל חסמה גם בכלי זה מיתרים מסוימים אולם הדבר נעשה דרך פתח מיוחד באחורי הגוף. צורה זו של הגוסלי הייתה נפוצה יותר בחלקיה הצפוניים של רוסיה, במיוחד בנובגורוד ופסקוב.
לחם מטוגן

לחם מטוגן (באנגלית: Fried bread) הוא פרוסת לחם שטוגנה בשומן כלשהו. הוא משמש כתחליף לקלי במנות או בארוחות שונות. ניתן להשתמש לטיגון בלחם בשמנים שונים, חמאה, שומן חזיר, נטיפי בייקון או גהי ועוד. טבחים מסוימים עשויים לבחור לטגן במקום קלי כדי להימנע מהצורך לתת מקום או מקום אחסון לטוסטר. התומכים בטיגון ולא בקלייה מצביעים על הטעם הנוסף והפריכות שניתן להשיג על ידי טיגון בשומן שאינם מושגים בקלייה יבשה. פרנץ' טוסט הוא סוג של פרוסות לחם מטוגן שמושרים בבלילה לפני הטיגון. פרוסה קטנה (35 גרם) של לחם מטוגן מכילה 174 קלוריות. מאכלים מרובים כוללים מנה העשויה עם טיגון של לחם פרוס. רבנאדה הוא מאכל מיובא מפורטוגל ופופולרי בברזיל כמנת חג המולד. היא למעשה פרנץ' טוסט. טופינקי או טופינקה (ביחיד) הוא מאכל צ'כי של לחם מטוגן במחבת המשמש למניעת בזבוז לחם מיושן. ארוחת בוקר אנגלית מלאה תכלול לרוב לחם מטוגן בשמן, חמאה, שומן חזיר או נטיפי בייקון. בצפון אירלנד, טיגון באלסטר עשוי לכלול לחם סודה מטוגן. Pane fritto (פירושו לחם מטוגן) הוא מנת לחם מטוגן איטלקי המשמש לעיתים קרובות כדי למנוע בזבוז לחם ישן. נהוג לטבול אותו על פי רוב בחלב לפני הטיגון. בארצות הברית טוסט הרבה יותר פופולרי בארוחת הבוקר. עם זאת, לחם מטוגן עדיין נאכל, במיוחד בצורת פרנץ' טוסט, אבל לפעמים פשוט פרוסת לחם מטוגנת בחמאה. בצק מטוגן Vaculin, Kendra (2021-03-07). "Break Up With Your Toaster, Pan-Fry Your Bread Instead". Epicurious (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19. Rapoport, Adam (2016-01-17). "We Can't Remember Life Before Fried Bread". Bon Appétit (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19. Bull, Marian (2019-07-13). "How to make toast even better: fry it". British GQ (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-02-19. "Fried Bread". Kitchen Parade. נבדק ב-2023-02-19. "Calories in Fried Bread, White, Average Slice, Nutrition Information | Nutracheck". www.nutracheck.co.uk. "Rabanada (Sweet Fried Bread) - Sabor Brasil" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19. "Fried bread with cinnamon sugar (rabanadas)". Food (באנגלית). 2013-02-04. נבדק ב-2023-02-19. International, Rotary (בינואר 2001). The Rotarian. p. 12. {{cite book}}: (עזרה) "Fried Bread Is A Tasty, Toasty Treat You'll Want To Eat Every Day". WKBW 7 News Buffalo (באנגלית). 2022-09-28. נבדק ב-2023-02-19. "Pane Fritto (Fried Bread) Recipe on Food52". Food52 (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19. "Fried Bread - sweet or savory (pane fritto)". Mangia Bedda (באנגלית אמריקאית). 2023-01-25. נבדק ב-2023-02-19.
חלומי

חָלוּמִי (מיוונית: Χαλλούμι; בטורקית: Hellim) היא סוג של גבינה חצי קשה (כ-30% שומן) שמקורה בקפריסין. מסורתית מיוצרת מחלב צאן ואולם כיום היא מיוצרת בעיקר מחלב פרות. צבע הגבינה לבן ולמרקמה שכבות אופייניות בדומה למוצרלה. בתהליך היצור מוטבלת הגבינה במשרה של מי מלח. בעולם נהוג לעטוף את הגבינה בעלי מנטה שמעניקים לה תוספת טעם וארומה, וכן אמורים לשמש כחומר אנטי מיקרוביאלי ממקור טבעי. אחד המאפיינים העיקריים של גבינה זו הוא היכולת לטגן או לאפות אותה כך שהגבינה משחימה ללא התכה של הגבינה גם בטמפרטורות גבוהות ולכן גבינה זו משמשת רבות לצליה או לטיגון. הסיבה לכך שהגבינה איננה ניתכת היא העובדה שמדובר בגבינה ללא תוספת של חיידקים לקטיים. גבינה זו, בדומה לשאר הגבינות החצי קשות, עוברת הגבנה על ידי אנזים הגבנה. הייחוד שלה היא שהיא מיוצרת ללא מחמצת לקטית כך שאין תהליך החמצה במהלך הייצור. הגבן נחתך ומופרד ממי הגבינה. הגבן נכבש (בייצור מסורתי על ידי המשקל העצמי של הגבן ואילו בייצור תעשייתי על ידי מכבש גבינה), נחתך לקוביות ומועבר למים רותחים שם הוא מבושל כחצי שעה ולאחר מכן מועבר לתמלחת עד לקבלת אחוז המלח הרצוי. מדיה וקבצים בנושא חלומי בוויקישיתוף יעל גרטי, חלום של גבינה - המדריך השלם לגבינת חלומי, באתר ynet, 20 באוגוסט 2006 חלומי, אתר מועצת הכבשים
איתן מור

האם התכוונתם ל... איתן מור (עיתונאי) – עיתונאי פלילים איתן מור (רופא) – כירורג ישראלי איתן מור – חולה נפש שהרג ארבע מעובדות תחנה לבריאות נפש
בית ריטפלד שרדר

בית ריטפלד שרדר (הולנדית Rietveld Schröderhuis) נבנה באוטרכט ב-1924 על ידי האדריכל ההולנדי חריט ריטפלד עבור לקוחה בשם טרוס שרדר (Truus Schröder), שהזמינה את הבית עבורה ועבור ילדיה. היא ביקשה שהבית יהיה במידת האפשר ללא קירות פנימיים. בניין זה הוא אחת הדוגמאות המוכרות ביותר של אדריכלות דה סטייל, ונטען כי הוא הבניין היחיד המשתייך לחלוטין לסגנון זה. גם בחיצוניותו וגם בעיצובו הפנימי מהווה בית ריטפלד שרדר מהפך רדיקלי ביחס לאדריכלות שקדמה לו. הבניין בן שתי הקומות בנוי בסופו של טור בתים, ללא כל ניסיון להשתלב או להתכתב עם אדריכלות המבנים שסביבו. בתוך הבניין, במקום אוסף סטאטי של חדרים יש חלל פתוח, דינמי ומשתנה. את קומת הקרקע ניתן עדיין לראות כ"מסורתית" - מטבח ושלושה חדרי שינה המסודרים סביב גרם מדרגות מרכזי. אזור המגורים שבקומה השנייה, שנקרא בתוכניות "עליית גג" כדי שלא לעבור על חוקי הבנייה, הוא חלל פתוח גדול, שהאזור היחיד בו המוקף קיר הוא חדר האמבטיה והשירותים. אף כי ריטפלד התכוון להשאיר את הקומה העליונה במצבה המפולש, התעקשה שרדר שתהיה גם אפשרות לחלק אותה. למטרה זו הוקמה מערכת של לוחות נעים ומסתובבים. כאשר כל המחיצות סגורות מתקבלת קומה ובה שלושה חדרי שינה, חדר רחצה וסלון. בין מצב זה לבין המצב הפתוח לחלוטין ישנם צירופי מחיצות שונים רבים מאוד, שלכל אחד מהם חוויית חלל שונה. חזית המבנה היא קולאז' של מישורים דו־ממדיים וקווים חד־ממדיים המנותקים בכוונה זה מזה ונראים כגולשים זה על פני זה - המטרה היא למנוע תחושה של מסה תלת־ממדית במבנה, ולהגדיר גם את חללי הפנים בעזרת המישורים והקווים בלבד. לכל רכיב כזה, בהתאם למאפייני "דה סטייל", צורה, צבע ומיקום מדויק משלו. כתוצאה מכך התאפשרה יצירתן של כמה מרפסות. הצבעים נבחרו במטרה לחזק את תחושת הפלסטיות של החזיתות - משטחים בלבן ואפור, משקופים ומסגרות בשחור ואלמנטים קוויים שונים בצבעי יסוד. על אף איכותו האדריכלית של הבית הוא זכה לביקורות נוקבות על יחסו של המבנה עם סביבתו; הבית נבנה במרכז שכונה צנועה עם בתים בסגנון מסורתי ואחיד וחלקו האחורי של צמוד בקיר משותף לאחד מבתים אלו [1]. צורתו של הבית משתלבת באופן חסר הרמוניה ואף צורם, על פי מבקרים רבים, עם השכונה. טרוס שרדר חיה בבית עד יום מותה ב-1985. הבית עבר שיקום ושימור בידי האדריכל ברטוס מולדר, וכיום משמש כמוזיאון. משנת 2000 אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. כיסא אדום וכחול מדיה וקבצים בנושא בית ריטפלד שרדר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית ריטפלד שרדר (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של בית ריטפלד שרדר (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של בית ריטפלד שרדר (באנגלית)