laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס

נמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס או נמל התעופה של וולוס (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Νέας Αγχιάλου; באנגלית: Nea Anchialos National Airport;‏ IATA: VOL, ICAO: LGBL) הוא נמל תעופה הממוקם ליד העיירה ניאה אנכיאלוס (אנ') ביוון. הוא משרת את היחידה האזורית של מגנסיה ומכונה גם נמל התעופה של מרכז יוון. נמל התעופה נמצא בקו גובה של 25 מטרים (82 רגל) מעל גובה פני הים הממוצע. יש לו מסלול טיסה אחד עם משטח אספלט. הוא מיועד להשתדרג במהלך השנים הבאות על מנת להתאים לגדילה בטיסות ושדרוגו מתוכננים במסגרת של שישה שלבים. כרגע יש לו טרמינל אחד. נמל התעופה פותח על ידי שותפות ציבורית והחל לפעול בפברואר 1991. זהו נמל התעופה האזרחי היחיד המשרת את הערים וולוס, אלמירוס, לאמיה, לאריסה, פארסאלה, קלבקה, טריקלה וקרדיצה. נמל התעופה ממוקם כ-24 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר וולוס, ביחידה האזורית מגנסיה מגנסיה, במחוז תסליה. חברות התעופה הבאות מפעילות טיסות סדירות וצ'רטר לנמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס: יש אוטובוס המחבר בין נמל התעופה ותחנת האוטובוס של וולוס. אוטובוסים ממתינים לאסוף מטיילים לאחר שמטוס נוחת. נמל התעופה נגיש גם על ידי הכביש המהיר E75. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס "Volos Airport: About Us". אורכב מ-המקור ב-29 במאי 2011. נבדק ב-18 באפריל 2011. Nea Anchialos National Airport operated for the first time in 1991. {{cite web}}: (עזרה) "Condor NS24 Short-Haul Network Additions – 02OCT23". "Eurowings flies to more destinations in summer 2022 than ever before". Hellenic Civil Aviation Authority: Greek Airports (אורכב 10.10.2007 בארכיון Wayback Machine)
אופוריון מכלקיס

אוּפוֹרְיוֹן מִכַלְקִיס (ביוונית: Εὐφορίων ὁ Χαλκιδεύς) היה משורר ומדקדק יווני מהמאה ה-3 לפנה"ס. אופוריון נולד בכלקיס שבאוויה במהלך האולימפיאדה ה-126 (276–272 לפנה"ס). הוא בילה את מרבית חייו באתונה, שם צבר הון רב. לאחר שלמד פילוסופיה עם לקידס מקירנה ועם פריטניס, היה לתלמידו ולארומנוס של המשורר ארכבולוס. בשנת 221 לערך הוזמן על ידי אנטיוכוס השלישי לחצרו בסוריה. הוא סייע בהקמתה של ספריית אנטיוכיה המלכותית, שם שימש ספרן עד מותו. הוא כתב אפוסים מיתולוגיים, קינות ערגה, מכתמים ושיר סאטירי אחד. מיוחסות לו גם יצירות פרוזה על העת העתיקה ועל היסטוריה. בדומה לליקופרון, הוא השתמש בביטויים ארכאיים ומיושנים, והאופי המלומד של הרמזיו הפך את שפתו למעורפלת מאוד. קינותיו זכו להערכה רבה מצד הרומאים, והופיעו להן חיקויים מאת קורנליוס גאלוס וגם על ידי הקיסר טיבריוס. חלקים מיצירותיו, שפורסמו בספרו של אאוגוסט מיינקה, De Euphorionis Chalcidensis vita et scriptis (חייו ויצירותיו של אופוריון מכלקיס), היו הראשונים בסדרה של מהדורות מן העת החדשה של כתביו של אופוריון. שורות נוספות אותרו בפפירוסים מאוקסירינכוס וממקומות אחרים. "אופוריון", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 51), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
חורבת אל עין

חורבת אל עין הוא אתר ארכאולוגי השוכן בצמוד לדרך הרומית העתיקה מבית גוברין לירושלים, שלושה ק"מ צפונית-מזרחית לבית גוברין וק"מ דרום-מזרחית לתל גודד. האתר מתחלק למעשה לשניים, אתר עליון שככל הנראה שימש כחווה חקלאית ואתר תחתון הצופה על נחל גודד ונמצא בסמוך לבאר רסק. חורבת אל עין נסקרה לראשונה בין השנים 1899 – 1900 על ידי מקאליסטר, מטעם הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, כשבמקביל הוא מבצע חפירות בתל גודד. המחקר שביצע במקום היה ראשוני ובחלק מהמקרים הוא לא ידע לזהות בצורה מדויקת את אופן השימוש במערות. להוציא חפירת שוד של מערת קבורה באמצע שנות התשעים, לא זכה האתר לשום התייחסות. בשנת 2017 בוצעה למעשה הסקר והמחקר הראשון והמקיף ביותר עד עתה של האתר והחללים התת-קרקעיים שבו. בשני חלקי האתר, העליון והתחתון כמעט ולא נמצאו יסודות של מבנים וגם הממצא הקרמי על פני השטח היה מועט ותוארך לתקופה הרומית, הביזנטית והאיסלמית הקדומה. האתר כולל מספר מערות פעמון, חלקן אף מחוברות, אשר כולן החלו כמחצבות ולאחר מכן, הוסב השימוש שלהן למערות קולומבריום, מערת בית בד, מערות קבורה ועוד. בתקופת מרד בר כוכבא נחצבו במערות מחילות מסתור, חלקן עם אמצעי נעילה, תוך שימוש בחללים הקיימים ו/או חצייתם. כמו כן' נתגלו במקום מערות קבורה אשר נשדדו בעבר ולא נותר בהם כל ממצא משמעותי. בחלקו התחתון של האתר נמצאה אבן המייל השנייה מבית גוברין לירושלים. על פי הממצאים שנתגלו בשטח ובחללים התת-קרקעיים, בשני חלקי האתר הייתה התיישבות החל מהתקופה ההלניסטית ועד לתקופה האיסלמית הקדומה. במקום היה יישוב יהודי מהתקופה הרומית ועד למרד בר כוכבא. זאת על פי כלי האבן שנתגלו באתר ועל פי מערכות המסתור וחלק ממערות הקבורה במקום, שחלקן מתוארכות לתקופה החשמונאית ומאופיינות במנהגי קבורה יהודיים. לאחר המרד יושב האתר על ידי אוכלוסייה נוצרית עד לכיבוש האיסלמי והוא ניטש לחלוטין בתקופה האיסלמית הקדומה. בועז זיסו, איתן קליין, שמש יערן, עמרי גסטר, סקר חללים תת־קרקעיים חצובים בחורבת אל־עין שמצפון־מזרח לבית גוברין, באתר www.ariel.ac.il, ‏2020
אליפות אירופה בשחייה 2006

אליפות אירופה בשחייה נערכה בבודפשט, הונגריה, בין ה-26 ביולי ל-6 באוגוסט 2006. האליפות כללה ארבעה ענפים אולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית ותחרויות שחייה במים פתוחים. רוסיה סיימה בראש טבלת המדליות הכללית, עם 16 מדליות זהב ו-26 בסך הכל, לפני גרמניה שצברה 12 מדליות זהב ו-27 מדליות בסך הכל ו-צרפת סיימה שלישית עם 6 מדליות זהב ו-18 בסך הכל. לור מנודו (צרפת צרפת), זכתה ב-7 מדליות, מהן 4 זהב ו-3 ארד בריטה שטפן (גרמניה גרמניה), זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ו-1 כסף אוטיליה ינדז'ייצ'אק (פולין פולין), זכתה ב-3 מדליות, מהן 2 זהב ו-1 כסף לאסלו צ'ה (הונגריה הונגריה), זכה ב-3 מדליות, מהן 2 זהב ו-1 כסף ארקדי ויטצ'נין (רוסיה רוסיה), זכה ב-3 מדליות זהב יורי פרילוקוב (רוסיה רוסיה), זכה ב-2 מדליות זהב משלחת של _ שחיינים ייצגה את ישראל - _ שחייניות ו-_ שחיינים ו-_ מתחרות בשחייה צורנית. ישראל לא זכתה במדליות באותה אליפות. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בשחייה 2006 בוויקישיתוף
אוסקית

השפה האוסקית (בלטינית: Lingua Osca; ייתכן ששמה באוסקית הייתה Samnis, דוברי אוסקית נקראו Samnites - בלטינית) היא שפה של העת העתיקה (מערכת ניבים אחדים) נכחדת השייכת לקבוצה הסאבלית (Osk-Umber) של הענף השפות האיטליות ממשפחת השפות ההודו-אירופיות, אשר דוברה באזורים הדרומיים של איטליה וגם בסיציליה. קווי המתאר של תפוצתה אינם ברורים, שכן גם לא בטוח אם אוסקית והשפות האיטליות העתיקות האחרות, הלא ידועות, באמת היו שפות נפרדות, או רק דיאלקטים קרובים זה לזה וללטינית. האוסקים השתמשו באלפבית משלהם, שנגזר מיוונית באמצעות תיווך אטרוסקי, אך נמצאו גם כתובות בשפה האוסקית גם עם אותיות יווניות ולטיניות. קרובת משפחתה הקרובה ביותר הייתה שפת האומברית. בהתבסס על הזיכרונות הכתובים שנותרו לנו, השפה (כמו שאר השפות הקשורות לאיטליה) הייתה קשורה קשר הדוק ללטינית. הבדל מאפיין פונטי בהשוואה ללטינית הוא שה-[kw] הודו-אירופית מקבילה ל-[p] באוסקית (הקשורה למערכת הצליל היוונית והקלטית). למשל pis (השווה לטינית quis) 'מי? '; ולצלילים ההודו-אירופיים [bh] ו-[dh] יש [f] במקום הטיפוס הלטיני [b, d] באוסקית: sifei (cf. לטינית sibi) 'לעצמך', mefio (cf. לטינית medius) ' אֶמצַע'. ההטעמה הייתה כנראה קשורה ונפלה על ההברה הראשונה. המוזרויות הדקדוקיות שלו כוללות, כמו בשפות הנאו-לטיניות המערביות, שהרבים נוצרים על ידי הוספת-s (בניגוד לסיומת -i ו־ae של הגזרות הלטיניות). למשל המילה "פסל" סטטוס (השוואה לטינית statuae, ספרדית estatuas) 'פסלים'. כתובת על בנין בפומפיי (אותיות אטרוסקיות). V(iíbis) Aadrians Viíbieís eítiuvam, paam vereiiaí púmpaiianaí trístaamentud deded, eísak eítiuvad Viínikiís m(a)r(aheís) kvaísstur púmpaiians trííbúm ekak kúmbennieís tanginud úpsannam deded, ísídum prúfatted. "ויביוס אטרנוס, בנו של ויביוס, הכסף שהוא הוריש לקהילת פומפיי, מהכסף הזה ויביוס ויצ'יניוס, בנו של מארה (?), הקוואיסטור של פומפיי, בנה את הבית הזה על פי החלטת האספה העממית, וזה אושר על ידי אותה האספה” אומברית שפות איטליות Buck, Carl Darling (1904). A Grammar of Oscan and Umbrian: with a Collection of Inscriptions and a Glossary. Boston: Ginn & Company. OCLC 1045590290. Salvucci, Claudio R. (1999). A Vocabulary of Oscan Including the Oscan and Samnite Glosses. Southampton, Pennsylvania: Evolution Publishing and Manufacturing Co. מדיה וקבצים בנושא אוסקית בוויקישיתוף
מוטי מזרחי

האם התכוונתם ל... מוטי מזרחי (אלוף-משנה) – מפקד חטיבה בצה"ל, מנכ"ל מגדלי עזריאלי, מנכ"ל קניון הנגב מוטי מזרחי (אמן) – אמן ישראלי רב-תחומי מוטי מזרחי (קצין לוגיסטיקה) – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
וירה לוזינסקי

וירה לוזינסקי (נולדה ב-1974) היא מוזיקאית ישראלית ילידת מולדובה וזמרת בשפת היידיש . לוזינסקי נולדה ב-1974 בלץ שבמולדובה ( בסרביה ) למשפחה של אמנים יהודים. בילדותה למדה וירה מוזיקה וניגנה בכינור בבית הספר למוסיקה בעיר. השתתפה בתיאטרון היידיש המקומי בהובלת אביה מיכאל פלזנבאום. מגיל צעיר נחשפה לתרבויות ולסגנונות המוזיקליים של הקבוצות האתניות הרבות שחיות במולדובה: מולדובים, יהודים, צוענים, רוסים ואחרים. הרפרטואר שלה כולל חומרים חדשים שנכתבו בעיקר על ידי אביה, מיכאל פלזנבאום, וכן שירי עם ביידיש קלאסיים, שירי עם רומניים מתורגמים ליידיש, שירים משוררים קלאסיים ומודרניים. לאחר עלייתה לישראל בגיל 16, למדה לימודי יידיש ומוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ולימודי שירה בבית הספר למוזיקה רימון. במשך כמה שנים למדה אצל הזמרת היידית הנודעת נחמה ליפשיץ. וירה לוזינסקי הופיעה במספר מדינות והשתתפה באירועי כליזמרים בישראל, אירופה ואמריקה. הופיעה עם תזמורות והרכבים כמו סימפונט רעננה, קליזמטיקס, Beyond The Pale ואחרים. עבדה עם מוזיקאים כמו הנקוס נצקי, אליסיה סויגלס, לאופולד קוזלובסקי ואחרים. Wunderweg (הדרך המופלאה) (2011) וייטע שטערן (כוכבים רחוקים) (2007) A Jewish Celebration , (Putumayo World Music, 2012) Postcards (Beyond the Pale, 2009) (זוכה שני פרסי Canadian Folk Music Awards לשנת 2010 הפרס הגדול: תחרות בינלאומית למוזיקה יהודית באמסטרדם – 2012 פרס מירה רפאלוביץ' (היידיש הטובה ביותר): תחרות בינלאומית למוזיקה יהודית באמסטרדם – 2012 מועמד לפרס Independent Music Awards לשנת 2012 קטגוריית האלבום המסורתי העולמי זוכה Just Plain Folks Music Awards 2009 - על השיר "מלאכים ליד" וירה לוזינסקי הייתה מועמדת לפרסי המוזיקה העצמאית השנתית השביעית / אלבום מוזיקת העולם הטוב ביותר (2008) World Music Central (אורכב 18.05.2008 בארכיון Wayback Machine) </link> השיר "נסטער מיינער" שהולחן על ידי יורי פובולוצקי, למילותיו של מיכאל פלזנבאום זכה בפרס חבר השופטים בטקס פרסי Bubbe לשנת 2022 עבור "שיר היידיש החדש והמקורי הטוב ביותר" אתר האינטרנט הרשמי של וירה לוזינסקי אתר רשמי פסטיבל אשכנז 2008 טורונטו (אורכב 05.12.2008 בארכיון Wayback Machine) </link> Jewcy Media Group (אורכב 08.01.2009 בארכיון Wayback Machine) </link> ביקורת מאת קית' וולזינגר "Rock Paper Scissors – A Jewish Celebration (Putumayo) – Press Release". archive.rockpaperscissors.biz. [1] (אורכב 25.11.2010 בארכיון Wayback Machine)) http://www.joodsmuziekfestival.nl/EN2012/Winners.html (הקישור אינו פעיל, February 2022) "The Independent Music Awards: Nominees : Album : World Traditional". www.independentmusicawards.com. אורכב מ-המקור ב-2012-03-11.
ליהי חנוך

ליהי עפרון-חנוך (23 במרץ 1949 – 8 ביולי 2024) הייתה משוררת ויוצרת קולנוע ישראלית. לאורך הקריירה שלה היא יצרה והפיקה מספר סרטים וספרי שירה, ויצירותיה עסקו בנושאים חברתיים ופוליטיים שונים. ליהי עפרון נולדה במושבה ראש פינה כבת בכורה למשפחה בת שלושה ילדים. סבה מצד אמה, מִיה, הוא פרופסור גדעון מר, ממפתחי התרופה למחלת המלריה. היא בת-דודתו של השחקן ג'וליאנו מר. לאחר פטירתו של סבה, באמצע שנות ה-60, עברה המשפחה לפתח תקווה. חייתה תקופה מסוימת בלונדון ובניו יורק. בתחילת הקריירה שלה עבדה חנוך כתחקירנית בערוץ הראשון, ובהמשך עבדה שם כעוזרת במאי וכבמאית. חנוך יצרה והפיקה מספר סרטי קולנוע בולטים, ביניהם: "ילדים גדולים" (1976) "נערה מחפשת כתובת" (1977) "החלומות האבודים של הרחוב העליון" (1978) "מננה" (1979) "מונולוג של אשה צעירה" (1981) "אדם צירקוס" (1994) – המבוסס על תהליך עיבוד הספר אדם בן כלב של יורם קניוק למחזה בתיאטרון גשר בשנת 1994. "רומן אמיתי" (1988) – סרט דוקומנטרי העוקב אחר שלום חנוך, בעלה לשעבר, במסע הופעות בקיץ של אותה שנה, בעיצומה של מערכת בחירות ובימיה הראשונים של האינתיפאדה הראשונה. בנוסף לקריירה הקולנועית, כתבה חנוך מספר ספרי שירה. היא ציינה שמקורות ההשראה שלה היו שירים של אבות ישורון ויונה וולך. "בגובה החיטה" (1992), שירה "מתוך התנאים" (1991–1998), שירה "שירים" (1999) "סעיף צ'לו" (2005) – רומן אוטוביוגרפי בחלקו. "רומן בעירום מלא" (2012) כתוב כיומן תיעודי-אישי. "כמו פרא, כמו חיה" (2023), ספר תמונות (צילומים של איתן ליפשיץ) אחיה, רן, הפיק עימה תקליט מספר שיריה השני "מתוך התנאים" שיצא לאור בשנת 2005 תחת השם "רן עפרון שר ליהי חנוך". אחיה הוא המלחין והזמר רן עפרון. בשנת 1968 נישאה לזמר והמלחין שלום חנוך. ב-1970 נולדה בתם, מאיה. לבני הזוג שני נכדים. הם התגרשו בסוף שנות ה־70. הייתה בזוגיות עם איש העסקים והעיתונאי לשעבר איתן ליפשיץ עד מותו ב-2019. ליהי חנוך נפטרה ב-8 ביולי 2024, בגיל 75, לאחר מאבק במחלת ריאות חסימתית כרונית. ליהי חנוך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליהי חנוך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליהי חנוך, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליהי חנוך, באתר "לקסיקון הספרות העברית החדשה" הדס שבת-נדיר, חנוך ליהי - לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, ‏11 במאי 2022 ליהי חנוך, באתר ארכיון הסרטים הישראלי של סינמטק ירושלים ynet, המשוררת ויוצרת הקולנוע ליהי חנוך הלכה לעולמה בגיל 75, באתר ynet, 8 ביולי 2024 נירית אנדרמן, הקולנוענית והמשוררת ליהי חנוך מתה בגיל 75, באתר הארץ, 8 ביולי 2024
מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד

מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד (באנגלית: Secretary of State for Northern Ireland, באירית: Rúnaí Stáit Thuaisceart Éireann) הוא השר האחראי בממשלת בריטניה על ענייני צפון אירלנד. הוא עומד בראש משרד צפון אירלנד, מחלקה ממשלתית שבסיסה נמצא בלונדון. הוא אחראי על קביעת מדיניות ממשלתית ויישומה בצפון אירלנד, וכן על קידום יחסי שלום ושיתוף פעולה בין צפון אירלנד לרפובליקה של אירלנד. תפקידיו העיקריים של מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד כוללים: ניהול ענייני היום-יום של הממשל בצפון אירלנד. ייצוג צפון אירלנד בקבינט ממשלת בריטניה ובפרלמנט הבריטי. שמירה על קשרים עם ממשלת אירלנד. פיתוח וקידום מדיניות ממשלתית בנושאים כמו כלכלה, חברה, בריאות חינוך. קידום שלום ויציבות בצפון אירלנד. אתר האינטרנט הרשמי של מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד Secretary of State for Northern Ireland - GOV.UK, www.gov.uk (באנגלית)
דיר א-דרב

דיר א דרב הוא אתר ארכאולוגי בשומרון, בו נמצאת מערת קבורה יהודית מונומנטלית ומעוטרת המתוארכת למאה הראשונה לספירה. הקבר ממוקם בפאתי הכפר הערבי קראוות בני חאסן, כשפירוש השם הערבי הוא – "מנזר הדרך". "אחד המונומנטים המרשימים בארץ ישראל, המזכיר את הקברים המפוארים ליד ירושלים". כך תואר הקבר בדיר א-דרב כאשר נסקר לראשונה על ידי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל בשנת 1873. מאז נערכו במקום מספר סקרים וחפירות הצלה: ייבין – 1972, דר – שנות השבעים המאוחרות, רביב - 2013. לקבר חזית מפוארת ובעבר היו בו שני עמודים מעוטרים, כאשר כיום יש רק אחד ששרד. למעלה יש כרכוב דורי באורך של 15 מטר ושני פילסטרים, כשהעיטור המגולף כלל 15 טריגליפים ו-14 רוזטות כשכל אחת הייתה בעיצוב שונה. בכניסה ישנה אכסדרה ברוחב של 5.5 מטר ובגובה 3 מטרים. לקבר שלושה חדרים החצובים בסלע, בחלקם כוכי קבורה וחלקם עם מקמרים. הקבר המרכזי בדיר א-דרב משלב מוטיבים רבים המזוהים ממערות הקבורה היהודיות והמפוארות בירושלים. למעשה מערת הקבורה הזו היא הדומה ביותר למערת הקבורה היהודית באום אל עמד, בזכות סיתות השוליים של הנדבכים הנראים לעין בכניסה למערה. חדר הקבורה המרכזי כולל בור עמידה חצוב ושלושה כוכי קבורה שנחצבו מול הכניסה למערה. שני חדרי קבורה נוספים נחצבו מימין ומשמאל ובשניהם מקמרים. בימני שבהם ישנו בור עמידה, אך נראה שחציבת החדר לא הושלמה. בחדר הקבורה השמאלי יש בור עמידה המעוטר בפילסטרים ובכל דופן של החדר, נחצב מקמר. באזור סביב הקבר המרכזי ישנן מערות קבורה נוספות. הממצאים השונים שנתגלו בקבר המפואר ובסביבתו הובילו את שמעון דר למסקנה שבמקום היה יישוב יהודי עד לזמן המרד הגדול ומרד בר כוכבא, שלאחר החורבן של היישוב, הוא אוכלס על ידי שומרונים. כל החוקרים שסקרו וחקרו את הקבר המונומנטלי הגיעו למסקנה שהוא מזכיר את הקברים המפוארים של ירושלים ומערכות קבורה דומות בשומרון. אביגד כבר ציין את דמיונו שדל הקבר למערת הקבורה באום אל עמד ומגן, מציין את דמיונו למערכות הקבורה היהודיות שבחורבת כורקוש ומקטע עבוד ומייחס זאת לעובדה שחלק מאומני האבן מירושלים, עזבו את העיר ועברו לגור בשומרון לאחר חורבן בית שני. לדעת פלג ברקת, הקברים נחצבו עבור יהודים בני המעמד הגבוה באזור וההשראה שלהם הייתה מערכות הקבורה בירושלים. מדיה וקבצים בנושא דיר א-דרב בוויקישיתוף רביב, דביר, פלג-ברקת, אורית, שלושה פריטים ארכיטקטוניים מן התקופה הרומית הקדומה מאזור הכפר קרוות בני חסן, In the Highland's Depth, 2019, עמ' 43–58 doi: 10.26351/ihd/9/3 יצחק מגן, קברים מעוטרים בסגנון ירושלמי בשומרון ובהר חברון, קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא לה, 2002, עמ' 28–37 Claude R. Conder, THE SURVEY OF PALESTINE, Palestine Exploration Quarterly 6, 1874-04, עמ' 35–64 doi: 10.1179/peq.1874.008 Claude R. Conder, THE SURVEY OF PALESTINE, Palestine Exploration Quarterly 6, 1874-04, עמ' 35–64 doi: 10.1179/peq.1874.008 דר, שמעון, שני דורות למחקר של בתי חווה קדומים בשומרון, In the Highland's Depth, 2018, עמ' 169–182 doi: 10.26351/ithd/8/9 שמעון דר, התפרוסת היישובית של מערב השומרון: בימי הבית השני, המשנה והתלמוד והתקופה הביזנטית, 1981 Dvir Raviv, Raviv D., 2013, "Magnificent Tombs from the Second Temple Period in Western Samaria - New Insights", In the Highland's Depth - Ephraim Range and Binyamin Research Studies, Vol. 3, Ariel-Talmon,pp. 109-142. (Hebrew)
כריס רנו

כריס רנו (באנגלית: Chris Renaud; נולד בדצמבר 1966) הוא מעצב, אמן סטוריבורד, במאי, מפיק ומדַבּב אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות עבודתו בסרטי "גנוב על", "החיים הסודיים של חיות המחמד" ו"הלוֹרַקס". רנו נולד בבלטימור, מרילנד. הוא למד באוניברסיטת מרילנד, שם קיבל תואר ראשון באמנות. לאחר לימודיו עבד כבמאי אנימציה עצמאי. בשנת 2001 הצטרף לחברת Blue Sky Studios, שם עבד על הסרטים "עידן הקרח". בשנת 2005 עזב רנו את Blue Sky Studios כדי להקים יחד עם שותפו, פייר קופין, את Illumination Entertainment. החברה הפיקה מספר סרטים מצליחים, ביניהם "גנוב על הירח", "החיים הסודיים של חיות המחמד" ו"הלורקס". רנו ביים את כל הסרטים הללו, וכן דיבב מספר דמויות בהם. רנו זכה בפרסים רבים על עבודתו, ביניהם פרס אנני, פרס גלובוס הזהב ופרס BAFTA. בשנת 2007 היה מועמד לפרס אוסקר על הסרט הקצר "אין זמן לאגוזים". רנו נשוי ללורן רנו ויש להם שני ילדים. הם מתגוררים בפריז, צרפת. גנוב על הירח (2010) גנוב על המיניונים (2013) החיים הסודיים של חיות המחמד (2016) החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019) הלוֹרַקס (2012) לשיר (2016) גנוב על העולם (2017) מדיה וקבצים בנושא כריס רנו בוויקישיתוף כריס רנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס רנו, באתר AllMovie (באנגלית) כריס רנו, באתר Box Office Mojo (באנגלית) כריס רנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריס רנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריס רנו, באתר Discogs (באנגלית)
אודיו (בינה מלאכותית)

אודיו (באנגלית: Udio) הוא מודל בינה מלאכותית יוצרת המפיק מוזיקה בהתבסס על הנחיות טקסט פשוטות (פרומפטים). הוא יכול ליצור שירים המשלבים קולות שונים וכלי נגינה. גרסת הבטא החינמית אודיו הושקה לציבור ב-10 באפריל 2024. מנוי חודשי או שנתי פותח יכולות נוספות כשיפוץ קובצי אודיו. Udio נוסד בדצמבר 2023 על ידי צוות של חוקרים לשעבר מגוגל DeepMind, בראשות מנכ"ל Udio, דייוויד דינג. התוכנית קיבלה תמיכה כספית מקרן ההון סיכון Andreessen Horowitz ומהמוזיקאים will.i.am ו-Common, בין השאר. המבקרים שיבחו את יכולתה ליצור קולות מציאותיים בעוד שאחרים הביעו חשש מהאפשרות שמידע האימון שלה כלל מוזיקה עם זכויות יוצרים. Udio נוצר בדצמבר 2023 על ידי צוות של חוקרים לשעבר מ־DeepMind, דייוויד דינג, קונור דורקן, צ'רלי נאש, ירוסלב גנין, ואנדרו סנצ'ז שהתאגדו תחת חברה בשם Uncharted Labs. החברה נעזרה כלכלית במפיץ המוזיקלי UnitedMasters, המוזיקאים ויל.איי.אם, טיי קית' ו-Common; המשקיע קווין וול ומייסד אינסטגרם מייק קריגר. נכון לאפריל 2024, האתר מאפשר למשתמשים ליצור 600 שירים בחודש בחינם. סנצ'ז תיאר אותו כ"מאפשר למוזיקאים ליצור מוזיקה נהדרת ולהרוויח כסף ממוזיקה זו בעתיד". השקת Udio באה לאחר השקות של יוצרי מוזיקה טקסטואליים אחרים כמו Suno AI ו-Stability Audio. Udio שימש ליצירת "BBL Drizzy" מאת ווילוניוס האצ'ר, שיר פרודיה שהפך לוויראלי בהקשר של הסכסוך בין דרייק לקנדריק לאמאר, עם יותר מ-23 מיליון צפיות בטוויטר ו-3.3 מיליון השמעות ב-SoundCloud בשבוע הראשון. Udio מבסס את השירים שהוא יוצר על הנחיות טקסט (פרומפטים), שיכולות לכלול את סוגה מוזיקלית, מילים, אמנים להתבסס על הסגנון שלהם. המילים נוצרות באמצעות מודל שפה גדול (LLM), בעוד שהתהליך המשמש ליצירת המוזיקה עצמה, נכון לאפריל 2024, לא נחשף. בדומה ל-Suno התוכנית יוצרת שני שירים בהתבסס על ההנחיות ומשתמשים יכולים "ליצור מחדש" את השירים שלהם עם הנחיות טקסט נוספות. שירים נוצרים תחילה כקטעים באורך של כ-30 שניות וניתן להאריך אותם ב-30 שניות נוספות. מנויים בתשלום יכולים לגשת לפונקציונליות מתקדמת כגון שיפוץ קובצי אודיו. מבקרי Udio תהו אילו שירים ונתונים שימשו לאימונו והאם הם כללו מוזיקה עם זכויות יוצרים. ביוני 2024, הוגשה תביעה, בהובלת איגוד תעשיית ההקלטות של אמריקה, נגד Udio ו-Suno בטענה להפרה נרחבת של הקלטות קול עם זכויות יוצרים. התביעה ביקשה למנוע מהחברות לאמן על מוזיקה עם זכויות יוצרים, וכן פיצויים של עד 150,000 דולר לכל יצירה מהפרות שכבר התרחשו. אתר האינטרנט הרשמי של אודיו (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אודיו בוויקישיתוף אודיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מגיעים בצרורות... Udio - מחולל מוזיקה AI למתחיל ומקצוען, כולל מדריך, באתר אקט מוסיקלי Musical Act AI, ‏2024-04-26 Brian Hiatt, AI-Music Arms Race: Meet Udio, the Other ChatGPT for Music, Rolling Stone, ‏2024-04-10 (באנגלית אמריקאית) Lawrence, Andrew (2024-05-09). "'I bet Drake heard it and laughed': BBL Drizzy is the real winner of the Drake-Kendrick feud". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-07-08. Matthias Bastian, AI music app Udio rolls out new features and subscription plan, THE DECODER, ‏2024-05-10 (באנגלית אמריקאית) "Game-changing" new app generates music from text prompts, DJ Mag, ‏2024-04-12 (באנגלית) idan, אודיו וסונו נתבעים על ידי תעשיית המוזיקה - הנה מה זה אומר, באתר Datilin, ‏2024-06-25
הדיוויזיה ה-109 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-109 (בגרמנית: 109. Infanterie Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה באוגוסט 1918. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר בעיקר מעודפי רגימנטים של חיל רגלים של דיוויזיות קיימות אשר הפכו לדיוויזיות משולשות. רגימנט הגרנדירים ה-2 של הדיוויזיה הגיע מדיוויזיית הרגלים ה-3; רגימנט המילואים ה-26 הגיע מדיוויזיית המילואים ה-6; ורגימנט הרגלים ה-376 היה קודם לכן רגימנט התחלופה ה-2. דיוויזיית הרגלים ה-109 שירתה בתחילה בחזית המזרחית, ושירתה באזור הבלטי עד סוף אוקטובר 1916. לאחר מכן היא יצאה דרומה כדי להשתתף במערכה הרומנית. חיילי הדיוויזיה היו החיילים הראשונים שנכנסו לבוקרשט בדצמבר 1916. לאחר מכן היא החזיקה את הקו בנהרות פוטנה וסירת עד שביתת הנשק בחזית הרומנית בדצמבר 1917, ולאחר מכן נשארה הדיוויזיה בכוחות הכיבוש באזור. במרץ 1918 נשלחה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא השתתפה במתקפת האביב הגרמנית, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918) ובקרב אמיין. היא נשארה באזור הסום עד לפירוקה ב-24 באוגוסט 1918. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שלישי. גנרל-לויטננט הורסט פון אטינגר (4 באוקטובר 1915 – 23 בינואר 1917) גנרל-מיור פרידריך גינדל (גאורג שאר 1917 – 9 ביולי 1917) גנרל-מיור קרל פון בהר (10 ביולי 1917 – 24 באוגוסט 1918) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דפנה פוזננסקי בן-חמו

דפנה פוזננסקי-בן חמו (באנגלית: Daphna Poznanski-Benhamou; נולדה ב-3 ביוני 1950) היא פוליטיקאית צרפתית שייצגה את אזור הבחירה השמיני עבור תושבי צרפת מעבר לים באספה הלאומית בין השנים 2012 ל-2013. בעקבות מערכת בחירות של שנת 2013 היא הוחלפה על ידי מאיר חביב. פוזננסקי בן-חמו נולדה באוראן שבאלג'יריה, וברחה למרסיי עם אמה לאחר מלחמת אלג'יריה. דפנה פוזננסקי בן-חמו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Mme Daphna Poznanski-Benhamou - Mandat clos - Français établis hors de France (8e circonscription) - Assemblée nationale". www2.assemblee-nationale.fr. נבדק ב-2021-02-14. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דפנה פוזננסקי בן-חמו".
מיקרו מאובן

מיקרו מאובן הוא מאובן שגודלו בדרך כלל קטן מ-1 מילימטר, שהמחקר שלו מצריך שימוש במיקרוסקופ אור או מיקרוסקופ אלקטרוני. מאובן שניתן לחקור בעין בלתי מזוינת או בהגדלה נמוכה, כגון עדשת יד, מכונה מקרו-מאובן (אנ'). המחקר של מיקרו-מאובנים מכונה מיקרו-פלאונטולוגיה (אנ'). זהו אחד התחומים המתפתחים ביותר בתחום הפלאונטולוגיה, הוא מצריך שימוש בציוד מעבדה מתקדם, ומהווה חלק חשוב בחיפושי גז טבעי ונפט. מיקרו מאובנים מהווים חלק מהתיעוד הגאולוגי, מתקופת פרקמבריון ועד ההולוקן. הם נפוצים ביותר במרבצים של סביבות ימיות, אך מופיעים גם במים מליחים, מים מתוקים ומרבצי משקע יבשתיים. תיעוד המיקרו-מאובנים מכיל נציגים של כל הממלכות מההיסטוריה של החיים, אך הצורות הנפוצות ביותר הן שלדי פרוטיסטים או ציסטות מיקרוביאליות מה-דינופלגלטים, Sarcodina, acritarchs and chitinozoans וכן אבקה ונבגים מצמחים וסקולריים. מחקרים רבים על מיקרו-מאובנים שופכים אור על ההיסטוריה העתיקה של כדור הארץ - מיליארדי שנים לפני התפתחות של יצורים רב-תאיים שיכלו להשאיר מאובנים גדולים יותר. עם זאת חקר של מיקרו מאובנים יכול לספק ראיות גם במחקרים של תקופות מאוחרות יותר, כולל מחקרים הנוגעים לארכאולוגיה והיסטוריה אנושית. כך מחקר אחד נערך על מיקרו מאובנים של צמחים, כגון גרגרי עמילן ופיטוליטים, שנמצאו במשקעים, כלי אבן, ובאבנית שיניים מאלרַּקַּה בסוריה כדי לסייע בהבנת התזונה באותה תקופה [1] מדיה וקבצים בנושא מיקרו מאובן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מיקרו-פלאונטולוגיה, אנציקלופדיה בריטניקה