laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדי ויליאמס

הווארד אנדרו "אנדי" ויליאמס (באנגלית: Howard Andrew "Andy" Williams;‏ 3 בדצמבר 1927 - 25 בספטמבר 2012) היה זמר אמריקאי. הוא הקליט 18 אלבומי זהב ו-3 אלבומי פלטינה. בין השנים 1962 ו-1971 הגיש תוכנית בידור בטלוויזיה "המופע של אנדי ויליאמס", וכן הנחה תוכניות ספיישל רבות. הוא היה הבעלים של "תיאטרון מון ריבר" בעיר ברנסון (Branson) שבמיזורי הקרוי על שמו של השיר "מון ריבר" המזוהה ביותר עם ויליאמס. ויליאמס נולד בעיר וול לייק שבאיווה, בנם של ג'יי אמרסון ופלורנס ויליאמס. היו לו שלושה אחים גדולים ממנו - בוב, דון ודיק. הוא למד בבית הספר התיכון "וסטרן הילד" בסינסינטי. הופעותיו הראשונות היו במקהלת הילדים של הכנסייה המקומית. הוא ואחיו הקימו את רביעיית "האחים ויליאמס". הם הופיעו ברדיו בהתחלה באיווה ואחר כך בשיקגו ובסינסינטי. ב-1944 ליוו האחים ויליאמס את בינג קרוסבי בלהיטו "Swinging on a Star". תחילת קריירת הסולו שלו הייתה ב-1953 כשהקליט שישה שירים בתקליטי RCA, אבל הם לא היו ללהיטים. ב-1954 קיבל פינה קבועה בתוכנית האירוח "Tonight Starring Steve Allen", ובהמשך הוחתם בחברת התקליטים "Cadence Records", חברה קטנה בניו יורק שנוהלה על ידי המנצח ארצ'י בלייר (Archie Bleyer). הסינגל השלישי שהוציא "Canadian Sunset" הגיע למקום השביעי במצעד, ובפברואר 1957 יצא הלהיט "Butterfly", גרסת כיסוי לשיר של צ'ארלי גרסי, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. השיר הגיע למקום הראשון גם במצעד הסינגלים הבריטי ושהה בו שבועיים. בשנים שאחר כך היו לו להיטים נוספים שהגיעו למקומות גבוהים במצעדים. ב-1961 עבר ויליאמס להקליט בחברת קולומביה רקורדס ועבר להתגורר בלוס אנג'לס. להיטו באותה תקופה היה "Can't Get Used to Losing You" שהגיע למקום שני במצעד. תקופת Cadence Records הייתה שיא הצלחתו במצעדי הסינגלים. להיטיו הגדולים ביותר היו "Butterfly" ו-"I Like Your Kind of Love", שניהם בסגנון דומה לשיריו של אלביס פרסלי. ב-1964 שיחק ושר בקומדיה הרומנטית "הכלה העשירה ביותר בעולם" לצידה של סנדרה די. ב 1970 יצא לאקרנים אחד מסרטי האהבה הפופולריים בהיסטוריה - "סיפור אהבה", כשווילאמס מבצע את שיר הנושא המרגש והמפורסם מפסקול הסרט שאף זכה באוסקר של אותה שנה. ויליאמס הלך לעולמו ב-25 בספטמבר 2012. אתר האינטרנט הרשמי של אנדי ויליאמס הזמר אנדי וויליאמס הלך לעולמו, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2012 רויטרס, הזמר אנדי וויליאמס מת בגיל 84, באתר ynet, 26 בספטמבר 2012 אורי זר אביב, מת הזמר אנדי ויליאמס, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2012 אנדי ויליאמס, ברשת החברתית פייסבוק אנדי ויליאמס, סרטונים בערוץ היוטיוב אנדי ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר AllMovie (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר ספוטיפיי אנדי ויליאמס, באתר Last.fm (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר AllMusic (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר דיזר אנדי ויליאמס, באתר Discogs (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר Genius אנדי ויליאמס, באתר SecondHandSongs אנדי ויליאמס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אנדי ויליאמס, באתר בילבורד (באנגלית) אנדי ויליאמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס איינהורן

פרס משה איינהורן לחקר הלשון והספרות הרפואית העברית הוא פרס שייסדה עיריית תל אביב ע"ש ד"ר משה איינהורן, על יסוד קרן בת 19,000 דולר שהקים בערוב ימיו. הפרס, ע"ס 2,000 ל"י, ניתן לרוב מדי שנתיים, יחד עם פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית, והוענק לראשונה בשנת 1966. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. חולקו "פרס הנרייטה סולד" ו"פרס משה איינהורן" של עיריית תל-אביב, דבר, 1 ביולי 1966. פרס על מחקרים בלשון וספרות הרפואה העברית, מעריב, 19 בדצמבר 1965. ג. קרסל, חקר המינוח הרפואי, דבר, טור 2, 30 ביוני 1966. פרסי סולד ואינהורן של ע. ת"א יחולקו ביום א' הבא, דבר, 13 באפריל 1969. זכו בפרס סולד ובפרס לחקר הלשון והספרות הרפואית, דבר, 8 בדצמבר 1970. חולקו פרסי תל-אביב, דבר, 22 במאי 1973. פרס איינהורן בתחום חקר הלשון והספרות הרפואית העברית לד"ר לימור שרייבמן-שריר, באתר אוניברסיטת תל אביב, 13 ביולי 2021 הזוכים בפרסי עיריית תל אביב-יפו 2023 באתר עיריית תל אביב-יפו
פירסטנברג

פירסטנברג הוא שם משפחה ממקור גרמני (Fürstenberg). האם התכוונתם ל... פירסטנברג – עיירה במדינת ברנדנבורג שבגרמניה נסיכות פירסטנברג – בעבר נסיכות בחלק משטחה של מדינת באדן-וירטמברג של ימינו עיירה במדינת ברנדנבורג שבגרמניה אישים; דיאן פון פירסטנברג – מעצבת אופנה בלגית-אמריקאית חני פירסטנברג – שחקנית וזמרת ישראלית פרנץ פון פירסטנברג – מדינאי בדיוקסיה הנסיכותית של מינסטר במחצית השנייה של המאה ה-18 שמוליק פירסטנברג – במאי סרטים ישראלי-אמריקאי הלל פורסטנברג – מתמטיקאי ישראלי, ממפתחי התורה הארגודית והדינמיקה הטופולוגית יאיר פורסטנברג – חוקר תלמוד ישראלי
הר חילזון

הר חילזון הוא הר בגליל התחתון, בין בקעת סחנין לוואדי סלמה. על ההר שוכנים שני יישובים - לוטם וחמדון. מקור שמו של ההר נובע מצורתו המזכירה חילזון כשצופים בו מכיוון צפון. בהר זורמים שני נחלים: נחל כמון הנשפך לנחל צלמון ונחל חילזון הנשפך לאזור עכו. הצמחייה בהר מגוונת מאוד. מורדות ההר משמשים לחקלאות שעיקרה מטעים של עצי זית. בחלק העליון יותר של ההר יש חורש ים תיכוני ועשרות סוגים של צמחי בר הנפוץ ביותר הוא לוטם. כשהוקם היישוב לוטם בשנות ה-70, תושבי הקיבוץ נטעו במקום עצי אורן וכך הם הקימו את יער לוטם. בשנים האחרונות בשל הרחבת היישוב לוטם היער והחורש נפגעו. לוטם (ישוב) חמדון לוטם (צמח) נחל חילזון
אמאדו בודו

אמאדו בודו (בספרדית: Amado Boudou; נולד ב-19 בנובמבר 1962) הוא איש עסקים ארגנטינאי שכיהן כסגן נשיאת ארגנטינה מאז בשנים 2011–2015. בשנים 2009–2011 שימש כשר הכלכלה בארגנטינה. אמאדו בודו נולד במאר דל פלאטה שבבואנוס איירס בשנת 1962. בודו למד באוניברסיטת מאר דל פלאטה וקיבל תואר בכלכלה. בודו חובב גיטרות חשמליות, בתקופת לימודיו באוניברסיטה הוא היה מפיק מופעי רוק בעירו, כולל פסטיבל בהשתתפות כ-15,000 איש. מ-10 בדצמבר 2011 ועד 10 בדצמבר 2015 כיהן בודו כסגן נשיאת ארגנטינה. בית המשפט גזר עונש מאסר בית לבודו, שהיה סגן הנשיא בתקופת כהונתה השנייה של כריסטינה פרננדז דה קירשנר משנת 2011 עד 2015. בודו מרצה עונש מאסר של 70 חודשים בגין רכישה לא-תקינה של חברה להדפסת שטרות כסף. מדיה וקבצים בנושא אמאדו בודו בוויקישיתוף Ex-VP Boudou, jailed for corruption offences, granted house arrest, Buenos Aires Times, ‏7-4-2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגנטינאים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קומאנובו 2009

קומאנובו 2009 (במקדונית: КК Куманово 2009) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר קומאנובו, המתמודדת בליגת העל המקדונית. הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה בליגה המקדונית האזורית. בעונת 1979/80 הבטיחה את העפלתה לליגה היוגוסלבית, אך בהיעדר אולם מתאים ויתרה על ההשתתפות. בעונת 1992/93 החלה לשחק בליגה המקדונית שהוקמה. בעונת 2001/02 הגיעה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת רבוטניצ'קי סקופיה. בעונה שלאחר מכן נשרה לליגה השנייה. בעונת 2009/10 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת מזט סקופיה 79-71. בעונות 1998/99, 2000/01 השתתפה הקבוצה במסגרת גביע קוראץ'. בעונת 2012/13 החל המועדון להשתתף בליגה הבלקנית והגיעה עד לשלב חצי הגמר בעונת הבכורה. בעונת 2016/17 הגיע המועדון לגמר הליגה הבלקנית אך הפסיד בצמד המשחקים 88-55 ו-77-73 לקבוצת ברואה הבולגרית. הקבוצה מארחת בהיכל הספורט גרדסקי, שקיים מאז שנת 1980, ומכיל 7,000 מקומות ישיבה. ההיכל נבנה כמחווה של חברת "ИСКРА-КУМАНОВО" לעיר קומנובו. לפני כן אירחה הקבוצה באולם "סוקולנה" שהיה קיים מאז שנת 1931. הליגה המקדונית: מקום שני: 2002 הגביע המקדוני: גמר: 2013 הליגה הבלקנית גמר 2016/17 מדיה וקבצים בנושא קומאנובו 2009 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קומאנובו 2009 אתר אוהדים של הקבוצה עמוד הקבוצה באתר "eurobasket"
היו זמנים

האם התכוונתם ל... היו זמנים (שיר) – משירי מלחמת העצמאות מאת חיים חפר היו זמנים (תקליט) – תקליט של זוהר ארגוב היה היו זמנים – מופע ישראלי של פזמוני היישוב מ-1960 היו זמנים במערב – מערבון בבימויו של סרג'יו ליאונה היו זמנים באמריקה – סרט מאפיה בבימויו של סרג'יו ליאונה
היו זמנים (שיר)

"היו זמנים" הוא שיר ישראלי מאת חיים חפר בהלחנת משה וילנסקי. השיר נכתב בעיצומה של מלחמת העצמאות והושר לראשונה על ידי להקת הצ'יזבטרון במסגרת תוכניתה השנייה, בהופעה בחודש יולי 1948. "היו זמנים" פורסם בדפוס בפעם הראשונה במוסף של על המשמר, "בשער", ב־22 ביולי 1948. באותו חודש החלה לשיר אותו להקת הצ’יזבטרון, שבראשה עמד חיים פיינר (חפר), במסגרת תוכניתה השנייה. הביצוע המקורי של השיר הושמע לראשונה ב־20 ביולי 1948 במופע הבכורה של הלהקה במחנה צריפין עם הסולנית נעמי פולני, יומיים לפני הפרסום בעיתון. השיר פורסם שוב בדפוס ביחד עם הלחן במגזין “קולנוע” במדור הפזמונים המיוחד  “משירי החבריה” של גיליון ה-15 בספטמבר 1949. ראו במאמרו של ד"ר אלי אשד במגזין "יקום תרבות" "היו זמנים" שירו של חיים חפר בגרסה המקורית. https://www.yekum.org/2018/08/%D7%94%D7%99%D7%95-%D7%96%D7%9E%D7%A0%D7%99%D7%9D-%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%95-%D7%A9%D7%9C-%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D-%D7%97%D7%A4%D7%A8-%D7%91%D7%92%D7%A8%D7%A1%D7%94-%D7%94%D7%9E%D7%A7/ מילות השיר עוסקות באחד מלוחמי הפלמ"ח, המספר בזקנתו לנכדיו על עלילותיו במלחמת העצמאות. במקור הן ביטאו למעשה כמיהה לבואם של ימים נורמליים לאחר המלחמה, להקמת יישובים אזרחיים על שדות הקרב ולכך שדור הלוחמים יזכה לראות בנים ונכדים ולהזדקן. כיום יש להן נופך נוסטלגי. מילות השיר חוזות ”עַל הַמִּשְׁלָט יוֹשֶׁבֶת עִיר”. לימים הוגשם חזון זה בכ-30 יישובים בישראל היושבים במקום שבו היה משלט, כגון העיר בית שמש, שהוקמה על המשלט המשותף. השיר זכה לפופולריות רבה והוסיף להיות מושר ומושמע לאורך שנים, במיוחד בביצועיהן של שושנה דמארי ויפה ירקוני. הוא זכה לביצועים רבים נוספים ובהם של שמעון ישראלי, אילנית, שרית חדד ונועה קירל. "היו זמנים" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "היו זמנים" והאזנה לו באתר זמרשת מילות השיר "היו זמנים" באתר שירונט מידע על היו זמנים בקטלוג הספרייה הלאומית השיר בביצוע יפה ירקוני, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube היו זמנים בגרסה המקורית בתרגום לרוסית ובפרודיה, במגזין הרשת "יקום תרבות", אוגוסט 2018 דויד מושיוב, על המשלט יושבת עיר, דבר, 22 באוקטובר 1963
כריסטיאן גודינו

כריסטיאן גודינו (Christian Goudineau; נולד ב-5 באפריל 1939 - 9 במאי 2018) הוא ארכאולוג והיסטוריון צרפתי, המתמחה בחקר הגאלים. פרופסור של כבוד בקולז' דה פראנס. בין השנים 1965 ל-1968 למד בבית הספר הצרפתי ברומא (École française de Rome). בשנת 1968 מונה לעוזר הוראה ואחר כך נהיה פרופסור באוניברסיטת פרובאנס. בשנת 1984 נבחר כפרופסור בקולז' דה פראנס ועזב את משרתו באוניברסיטת פרובאנס. בין השנים 1985 ל-1994 שימש כמנהל יחיד המחקר אודות הגאלים ב-CNRS, ובין השנים 1992 עד ל-1995, שימש כראש הוועדה לארכאולוגיה ב-CNRS. בשנת 1998 מונה לחבר בלגיון הכבוד הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן גודינו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
DAG

DAG (ראשי תיבות של: Defense Acquisition Guidebook) הוא טקסט שפותח כדי לסייע בהבנה ויישום של פרקטיקות רכישה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית בכפוף לסדרת ההוראות "DoD Directive 5000 series". טקסט זה, זמין גם בפורמט אלקטרוני ברשת האינטרנט בנוי על בסיס HTML מספק תובנה למבט מחזור חיים ותפקידים פונקציונליים בתוך מחזור החיים של רכישות. בשנת 2002 הפך המסמך 5000.2-R ל DAG הרשמי. Defense Acquisition Guidebook, 28 June 2013 PDFs (אורכב 10.04.2016 בארכיון Wayback Machine) Defense Acquisition Guidebook, 16 September 2013 PDF Defense Acquisition Guidebook, Feb 2017 PDF(הקישור אינו פעיל) Defense Acquisition Guidebook (DAG) html format at Defense Acquisition University DoD Directive 5000.01 DoD Instruction 5000.02 Recent Policy and Guides (אורכב 26.03.2016 בארכיון Wayback Machine) at Defense Acquisition University Acquisition Community Center page (אורכב 28.06.2013 בארכיון Wayback Machine) at Defense Acquisition University DSMC Has Hot Topics for Everyone in Defense Acquisition! (באנגלית). Publications Department, Research and Information Division, Defense Systems Management College. 1992. J. Ronald Fox. Defense Acquisition Reform, 1960–2009 An Elusive Goal (PDF). CENTER OF MILITARY HISTORY, UNITED STATES ARMY. ISBN 978-1780397887. נבדק ב-17 בדצמבר 2013. {{cite book}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוקוצ'יאמה

פוּקוּצִ'יָאמָה (ביפנית: 福知山市) היא עיר בצפון מחוז קיוטו שביפן, על שפת נהר היורה. פוקוצ'יאמה נמצאת בתוך הארץ, כ-25 ק"מ מים יפן, בקצה הדרומי של עמק פוקוצ'יאמה, והיא מוקפת בהרים מהצפון, מהדרום, ומהמזרח. נכון לשנת 2008 אוכלוסיית העיר מונה כ-82,425 איש, וצפיפותה עומדת על כ-146 אנשים לקמ"ר. העיר הוקמה ב-1 באפריל בשנת 1937. ב-1 בינואר 2006 הערים מיווה ויקונו ממחוז אמטה, והוי ממחוז קסה, מוזגו לעיר. רכבות בין עירוניות עוצרות בתחנת פוקוצ'יאמה, עם חיבורים לאוסקה קיוטו ואמאנוהשידאטה בין היתר. מדיה וקבצים בנושא פוקוצ'יאמה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוקוצ'יאמה (ביפנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שהשמש תעבור עלי

האם התכוונתם ל... שהשמש תעבור עלי (אלבום) – אלבום אוסף של ירדנה ארזי משנת 2011 שהשמש תעבור עלי (שיר) – שיר של ירדנה ארזי משנת 1985
בריכת אורחה

בריכת אורחה או בריכת ג'וּחַדֶר היא בריכה מרובעת עשויה בטון ובזלת אשר אוגרת את מי המעיינות של עין אום א-שרשיח הנובעים למרגלות גבעת אורחה. לפי אחת ההשערות הבריכה נבנתה בתקופת השלטון הסורי בגולן ושימשה את הקצינים הסורים, ועל כן כינויה "בריכת הקצינים". הנביעות מתחלקות לשתי קבוצות של 4-3 מעיינות אשר נובעים כולם באותו אזור ומתנקזים למסיל ג'וחדר, אשר נשפך לנחל הרוקד. הספיקה הממוצעת של נביעות המעיין היא 30 מ"ק לשעה. הבריכה מתוחזקת על ידי בני הנוער מרמת מגשימים, המשפצים אותה ודואגים לתחזוקתה לזכר חברם רזיאל נגר שנהרג בשנת 2005 בעת טיול ברמת הגולן. במקום שתי אנדרטאות לזכרו, שהוקמו שם על ידם. מי הנביעות סופקו בתחילת שנות ה-70 לרמת מגשימים ונוב. לבריכה ניתן להגיע על ידי נסיעה לאורך כביש 98 מאלוני הבשן לכיוון רמת מגשימים. בצומת אורחה (מפגש כביש 98 עם ציר הנפט לצד אנדרטת גדוד סופה) יש לפנות מזרחה לדרך עפר. הבריכה נמצאת כ-200 מטרים בהמשך הדרך. מדיה וקבצים בנושא בריכת אורחה בוויקישיתוף בריכת אורחה באתר נלך דרור גלעד והלל גלזמן, סקר מעיינות צפון ישראל - דו"ח מס' 1: רמת הגולן, משרד החקלאות, ירושלים, 1991 ברמת הגולן נמצאות מספר בריכות המכונות "בריכות הקצינים", כשהמפורסמת ביותר היא עין עלמין דרומית לצומת בית המכס. מאיר הראובני, מי־שתייה מזוהמים מגיעים לדרום הגולן, מעריב, 8 במאי 1974
P53

p53 הוא חלבון מדכא גידולים המקדם אפופטוזה או מוות תאי בתגובה לנזקי DNA. משמש כמנגנון הגנה לתאים. נקרא גם "שומר הגנום" החלבון הוא גורם שעתוק הפועל על ידי ויסות פעולתם של גנים אחרים הקשורים למחזור התא. לפיכך, כאשר החלבון או הגן המקודד אותו לא בא לידי ביטוי הוא עלול לגרום להתפתחות גידולים. באופן נורמלי נמצא p53 בציטופלזמה במצב בלתי-פעיל, אז הוא מעוכב על ידי חלבון Mdm2, אך בעקבות עקה שנגרמת מקרינה מייננת או חומר מסרטן מופעל החלבון p53 על ידי החלבון ATM, וכאשר הוא נכנס לגרעין התא הוא גורם לשעתוק הגן המקודד לחלבון p21, המעכב קינאזים הכרחיים לשכפול הדנ"א. ברוב התאים הסרטניים, כלומר במצב לא תקין, מנוטרלת פעילותו של החלבון p53 והדנ"א הפגום משוכפל. אף על פי שפעמים רבות נמצא החלבון בכמות גדולה הוא לרוב מוטנטי או שאינו מופעל בגלל חלבון ATM מוטנטי. הגן המקודד ל-p53 שוכן על גבי כרומוזום 17 באדם. החלבון מורכב מ-393 חומצות אמינו. התמונה ממחישה את המבנה של החלבון כאשר הוא עובר אינטראקציה עם DNA. כאשר החלבון נמצא באינטראקציה עם DNA יש לו מבנה שונה[דרושה הבהרה], לאו דווקא מוגדר. החלבון התגלה לראשונה ב-1979 על ידי שש מעבדות שונות באופן עצמאי. אחת מהן הייתה פרופ' ורדה רוטר ממכון ויצמן והגן שוכפל לראשונה באופן מלאכותי על ידי פרופ' משה אורן ממכון ויצמן ב-1983. רק ב-1989 התגלו תכונותיו האנטי-סרטניות. בתחילה הוא היה נחשב בטעות כאונקוגן אך רק יותר מאוחר התברר שהוא גן שמונע התפתחות גידולים (Tumour Suppressor). מוטציה בP53 תגרום בדרך כלל לסרטן. מגזין מכון ויצמן, ‏שלושים שנה לגילוי הגן P53, באתר "הידען", 6 במרץ 2010 GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000141510 - Ensembl, מאי 2017 GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000059552 - Ensembl, מאי 2017 "Human PubMed Reference:". "Mouse PubMed Reference:". ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרן טורקניץ

אהרן טוּרקֶניץ (תרל"ג, 1873 – תש"ד, 28 בפברואר 1944) היה איש העלייה השנייה, ממייסדי הפועל הצעיר, חבר הוועד המרכזי שלה, ועורך עיתון "הפועל הצעיר" בדפוס בשנתו הראשונה, ומחנך עברי בגליל. אהרן בן חנה דבורה וישראל טורקניץ נולד בשנת 1873 בעיירה פינסק שבמערב האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי, באזור רוסיה הלבנה–ליטא), וגדל בחצר של חסידות קרלין. התחנך בחדרים ובתלמודי תורה, ולמד בישיבה, אך בגיל 18 הסיר מעליו כל סימן לדת. התמסר ללימודים עצמיים בספריות פינסק, העמיק בפילוסופיה, במדעי המתמטיקה והאסטרונומיה, רכש השכלה רבה בספרות ושירה רוסית, טולסטוי ופושקין, מאפו, מיכ"ל ומנדלי מוכר ספרים העבריים. נישא לגאולה. ב-1903 למד באוניברסיטת אודסה קורסים מזורזים במקצוע שהתברר לו כדרוש בארץ ישראל - רפואת שיניים, ולאחר מכן עבד במקצועו בקובל שבווהלין. בשנת 1904 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. גם בהגיעו ארצה המשיך להתפרנס כרופא שיניים מביתו שבנווה שלום, אך עיקר מרצו הופנה לפעילותו הציבורית. ב-1905, זמן קצר לאחר עלייתו, היה מהגרעין המייסד של מפלגת הפועל הצעיר. ב-1907 נוסד עיתון "הפועל הצעיר". על רקע ידיעתו את השפה העברית על בוריה, התמנה כעורך העיתון עם הופעתו בדפוס, לצד זאב סמילנסקי: טורקניץ ערך את גיליונות א', ד', ו', ז' ו-ח'. בגיליונות אלה גם פרסם מאמרים משלו, אך משהפסיק לערוך, לא פרסם עוד. נהג לחתום, כמקובל בעיתון אז, בשם העט "נץ", האותיות האחרונות של שמו הפרטי ושם משפחתו. הוא מחברו של המאמר הראשי בגיליון הראשון: "העבודה הריאלית בא"י" (גיליון 1; ללא חתימה) באותו גיליון פרסם עוד שני מאמרים: "בנין וסתירה" (בחתימת "נץ"), ו"התחלה קשה" (בחתימת "אבי-ברק"). כעבור זמן קצר עבר לשפיה ואחר כך לראש פינה, ושם שימש כמורה לצד שמחה וילקומיץ. הם הקפידו על הוראת עברית מוקפדת ב"ניב הגלילי" לפי שיטת יצחק אפשטיין. טורקניץ לימד בבית הספר לבנות בנווה צדק ובאופן ייחודי נהג להעביר חלק משיעוריו בגאוגרפיה, מתמטיקה או הנדסה בחצר בית הספר או במגרש סמוך, תוך שהוא ממחיש ומסביר הלכה למעשה את אופן מדידת השטח והחומר העיוני. בתו יפה, גננת, נישאה לברוך בן-יהודה, שהיה מורה בבית הספר של אביה בראש פינה (בתם השלישית הייתה נתיבה בן-יהודה); בנו ישראל טורקניץ נישא ללולה; ובתו שולמית נישאה ב-1931 לזאב שיפמן. טורקניץ נפטר בפברואר 1944, בגיל 70 משברון לב לאחר ששמע על שואת יהודי אירופה. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק. אלמנתו גאולה נפטרה ב-1959, ונקברה לצדו. עוד אזכֹּרה - מאת יפה טורקניץ בן יהודה, הוצ' פרטית. יפה בן-יהודה, בראשית המאה, דבר, 18 באפריל 1962 יוסף שפירא, הפועל הצעיר: הרעיון והמעשה, תל אביב: עיינות, תשכ"ז 1967, עמ' 232. העבודה הריאלית בא"י, הפועל הצעיר, 23 באוקטובר 1907. בנין וסתירה, הפועל הצעיר, 23 באוקטובר 1907. הערות קטנות למעשים גדולים: II. התחלה קשה, הפועל הצעיר, 23 באוקטובר 1907. אריה יפה, איך לימדו המורים הראשונים, דבר, 9 בספטמבר 1963 וראו עוד עץ משפחת טורקניץ, באתר JewishGen KehilaLinks‏ . אמירה לם, ריאיון עם נתיבה בן-יהודה, ידיעות אחרונות 26 בדצמבר 1997 אהרן טורקניץ באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
ג'יימס קליס

ג'יימס קליס (באנגלית: James Callis; נולד ב-4 ביוני 1971) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע בריטי יהודי. ידוע בעיקר בשל הדמות אותה גילם בסדרת המדע הבדיוני "בטלסטאר גלקטיקה" - ד"ר גאיוס באלטר. כמו כן, קליס שיחק בסרט הקולנוע "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" בתפקיד טום - החבר הטוב ביותר של ברידג'ט. בשנת 2010 לוהק לסדרת הטלוויזיה אאוריקה. קליס נולד וגדל בלונדון ב-4 ביוני 1971, שם הוריו ניהלו אכסניה. קליס הוא יהודי, נצר למהגרים מרוסיה ופולין. קליס למד באוניברסיטת יורק בה רכש תואר בספרות בשנת 1993. בזמן לימודיו היה שחקן רוגבי נלהב בד בבד עם משחק, תסריטאות ובימוי. קליס היה חבר באגודת גילברט וסאליבן ואפילו הופיע בהפקות של אוניברסיטת קיימברידג' כולל מחזה של הרולד פינטר - מסיבת יום הולדת. קליס למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון אותה סיים בשנת 1996. באותה השנה הוא זכה בפרס ג'ייק טינקר בתואר השחקן העולה המבטיח ביותר במחזה "Old Wicked Songs" לצד בוב הוסקינס. קליס הופיע במגוון הפקות תיאטרון, רדיו וטלוויזיה. הוא גם היה מעורב בכתיבה ובימוי. בכורתו בבימוי הייתה בסרט מזל של מתחילים, בו היה גם שותף בכתיבה. לצד ניק כהן. קליס גם כיכב בסרט לצד כוכבים רבים כגון: ג'ולי דלפי, סטיבן בקרוף וכריסטופר קזנובה. הביקורות קטלו את הסרט, אך למרות זאת זכה להצלחה קטנה. קליס הופיע בסרט יומנה של ברידג'ט ג'ונס לצד רנה זלווגר ויו גרנט בקיץ 2001. עד דצמבר 2002 השתתף במחזות בתיאטרון סוהו והופיע במספר תפקידים בטלוויזיה. בשנת 2003, השתתף קליס במיני סדרה בטלסטאר גלקטיקה ובסדרה בטלסטאר גלקטיקה שמהוות רימייק לסדרה מ-1978 - בטלסטאר גלקטיקה בתור ד"ר גאיוס בלאטר - מדען מבריק ומפורסם המנוצל על ידי הסיילונים כדי לעזור להם לפרוץ את הגנות 12 הקולוניות של קובול. על משחקו בסדרה הוא זכה בשנת 2006 בפרס סטורן עבור שחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס מכון הסרטים האמריקאי. קליס נשוי לנהה משנת 1998 ויש להם שלושה ילדים. יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) - טום Dead Cool‏ (2004) - ג'וש ברידג'ט ג'ונס בייבי (2016) - טום בית ליד האגם (2017) - סקוט בטלסטאר גלקטיקה (2003) - ד"ר גאיוס בלאטר בטלסטאר גלקטיקה (2009-2003) - ד"ר גאיוס סלאטר מספ7ים (2009) - מייסון דורייה אאוריקה (2010) - ד"ר טרוור גרמט 12 קופים (אנ') (2018-2017) - אית'ן דם ואוצרות (אנ') (2019-2022) - סימון הארדוויק מדיה וקבצים בנושא ג'יימס קליס בוויקישיתוף ג'יימס קליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס קליס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימס קליס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימס קליס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יימס קליס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יימס קליס, באתר Discogs (באנגלית)
פרויקט יער סהרה

פרויקט יער סהרה הוא תוכנית שנועדה לספק מי שתיה, מזון ואנרגיה מתחדשת באזורים מדבריים, כמו גם צמיחה מחודשת באזורי מדבר לא מיושבים. הצעה זו משלבת את רעיון חממת מי ים עם אנרגיה סולרית מרוכזת (CSP). האנרגיה הסולרית המרוכזת הוא צורה של אנרגיה מתחדשת שמייצרת חשמל מאור השמש באמצעות אנרגיה תרמית, בדרך כלל טורבינות קיטור קונבנציונליות. הטענה היא כי טכנולוגיות אלה יחד תיצורנה מקור קיימא ורווחי של אנרגיה, מזון, צמחייה ומים. הצוות המייסד מאחורי פרויקט יער סהרה היה מורכב ממומחים מחממת מי ים בע"מ, אקספלוריישן אדריכלות, מקס פורדהם ייעוץ הנדסי וקרן בלונה. התוכנית כוללת איוד נרחב של מי ים. באמצעות בחירת מקומות מתחת לפני הים, לא תהיינה עלויות שאיבה. בין הפרויקטים המתוכננים הם חממות פיילוט בירדן וקטר. נכון לפברואר 2012, חברת חממת מי ים כבר אינה חלק מפרויקט יער סהרה. מבנה על
חממת מי ים

חממת מי ים היא מבנה של חממה שמאפשר הצמחת גידולים באזורים צחיחים, באמצעות מי ים ואנרגיה סולארית. הטכניקה כרוכה בשאיבת מי ים (או הזרמה, במקרה של מיקום מתחת לגובה פני הים) למיקום צחיח ולאחר מכן חשיפתו לשני תהליכים: ראשית, הוא משמש כדי ללחלח ולקרר את האוויר, ושנית, הוא מתאדה על ידי חימום בחום השמש והתפלתו לייצור מים מתוקים. לבסוף, אוויר הלח הנותר משוחרר מהחממה ומשמש לשיפור תנאי הגידול לצמחים באוויר הפתוח. הטכנולוגיה הוצגה על ידי הממציא הבריטי צ'רלי פאטון בתחילת 1990 והוא פותחה על ידי חברתו בבריטניה חממת מי ים בע"מ. למלח הנוצר מהתהליך, כמו גם חומרים נוספים, ישנם שימושים נוספים. חממת מי-ים היא פתרון למשבר המים העולמי. רעיון חממת מי ים נחקר לראשונה ופותח בשנת 1991 על ידי חברתו של צ'ארלי פאטון Light Works בע"מ, פרויקט הפיילוט הראשון החל בשנת 1992 עם חיפוש אחר אתר מבחן שנמצא לבסוף באי הקנרי טנריפה. אבטיפוס של חממת מי ים הורכב בבריטניה ונבנה באתר בטנריפה. התוצאות מפיילוט זה אישרו את הרעיון והוכיחו פוטנציאל לאזורים צחיחים אחרים. העיצוב המקורי של הפיילוט התפתח לדגם בעלות נמוכה באמצעות שימוש במבנים קלים ובשימוש בחומרים חכמים. מבנה זה נועד להיות חסכוני ומתאים לחומרים הזמינים במקום הבנייה. העיצוב נבדק לראשונה ואומת באמצעות חממת מי ים שנייה שנבנתה בחופי האי אל איירם, אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בשנת 2000. בשנת 2004 הושלמה בניית חממת מי ים שלישית ליד מוסקט, עומאן בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת סולטאן קאבוס. פרויקטים אלה אפשרו אימות של מודל סימולציה תרמודינמית, שבהתחשב בנתונים מטאורולוגיים מתאימים, יחזה במדויק ולכמת את ביצועי חממת מי הים בחלקים אחרים של העולם. בשנת 2010, חממת מי ים נבנתה לצרכים מסחריים באוסטרליה. המפעל כעת פועל באופן עצמאי כחוות Sundrop Pty בע"מ. חממת מי ים משתמש בשמש, ים והאטמוספירה כדי לייצר מי שתייה ואוויר קריר. התהליך משחזר את המחזור ההידרולוגי הטבעי בסביבה מבוקרת. קיר החזית של הבניין מאייד את מי הים. הוא מורכב מסורג העשוי בצורת חלת דבש ופונה לכיוון הרוח הנושבת. מאווררים שולטים בתנועות הרוח. מי הים מחלחלים מבעד לסורג, מקררים וממלאים את האוויר בלחות, שעובר לאזור הנטיעות. אור השמש מסונן דרך גג שנבנה במיוחד כשהוא לוכד אור אינפרא אדום, ובמקביל מאפשר לאור הנראה לעין לעבור, ליצירת פוטוסינתזה. דבר זה יוצר תנאים אופטימליים לגדילה – קרירות ולחות יחד עם אור בעצמה גבוהה. מי ים שחוממו בגג עוברים דרך מאייד שני ליצירת אוויר חם ורווי, אשר לאחר מכן זורם דרך מעבה המקורר על ידי מי ים הנכנסים. הפרש הטמפרטורות גורם למים מתוקים להתעבות על זרם האוויר. כמות המים המתוקים נקבע על ידי טמפרטורת אוויר, הלחות היחסית, קרינת השמש ושיעור זרימת האוויר. תנאים אלה יכולים להימדד עם נתונים מטאורולוגיים מתאימים, המאפשרים לתכנן מראש כדי להתאים את המודל לכל מקום בהתאמה. חממת מי ים מאדה הרבה יותר מים מאשר היא מעבה בחזרה למים מתוקים. אוויר לח זה אובד בגלל שיעור גבוה של אוורור כדי לשמור על היבולים קרירים ולספק להם חמצן. פליטת האוויר הלח הגבוהה מספקת תועלת מסוימת לטיפוח גידולים בסמיכות לחממה. התהליך זכה למספר פרסים, ביניהם: פרס מוזיאון העיצוב עבור עיצוב תעשייתי ואדריכלות בת-קיימא (1999) פרס המוסד להנדסה וטכנולוגיה לקיימות (2006) פרס הטכנולוגיה, המוזיאון לטכנולוגיה, סן חוזה, קליפורניה (2006) פרס סנט אנדרוז לסביבה (2007) פרויקט יער סהרה מדיה וקבצים בנושא חממת מי ים בוויקישיתוף Just add water, Seawater Greenhouse