laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי לטביה–ליטא

יחסי לטביה–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של לטביה לבין הרפובליקה של ליטא. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו, שתיהן ריבוניות וחברות בארגון האומות המאוחדות. שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת ארוכה, שתי המדינות היו חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי (למעט תקופה קצרה שלטביה נשלטה על ידי שוודיה), ולאחר מכן היו חלק מהאימפריה הרוסית עד להשגת העצמאות בשנת 1918. שתי המדינות נכבשו מחדש על ידי ברית המועצות בשנת 1940, ולאחר מכן על ידי גרמניה הנאצית בשנת 1941. בין השנים 1945–1991 היו שתי המדינות חברות בברית המועצות, ולאחר קריסת ברית המועצות חזרו להיות מדינות עצמאיות, וכוננו מחדש יחסים דיפלומטיים ביניהם ב-3 בינואר 1992. הסכמים טרילטרליים (בהם מעורבות שלוש ישויות, או מדינות) נחתמו בין אסטוניה, לטביה, וליטא, גוש המדינות הבלטיות. שלוש המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי ב-1992. ההסכם נעשה לא רלוונטי לאחר שכל שלוש המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי וחתמו על אמנת שנגן, שמשמעותה פתיחת כל הגבולות וסחר חופשי ממילא ומילא. ב-12 בפברואר 1995 חתמו שלוש המדינות על הסכם הגנה משולש. שתי המדינות חתמו ב-31 בינואר 2017 על הסכם בנושא תחבורה יחד עם אסטוניה. ההסכם הוא התנאי המוקדם להפעלת רכבת מהירה שתעבור בין שלוש המדינות. ליטא מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה. לטביה מחזיקה בליטא שגרירות בווילנה. המדינות הבלטיות מדיה וקבצים בנושא יחסי לטביה–ליטא בוויקישיתוף "Microsoft Word - 44-BAFTA-Indus" Latvia, Estonia, Lithuania to sign Rail Baltic agreement on January 31, בלטיקס טיימס, 16 בינואר 2017 אתר על יחסי מדינות
בי. ג'יי ג'ונסון

ברנרד הנרי (בי. ג'יי) ג'ונסון (באנגלית: Bernard Henry (B.J.) Johnson; נולד ב-27 באפריל 1987), הוא שחיין יהודי-אמריקאי. הוא אלוף המכביה העשרים (2017) ושיאן המכביה. זוכה 4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. סגן אלוף ארצות הברית (213) במשחה ל-200 מטר חזה. כינויו הוא "בי. ג'יי - Baba Juice". ג'ונסון נולד בסיאטל, וושינגטון. הוא החל לשחות בגיל 8. הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד בהנדסת מכונות משנת 2009. באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2011 סיים ג'ונסון במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה. במבחינים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים ג'ונסון במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.47 דקות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.41 דקות, ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה ג'ונסון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.09 דקות (דורג במקום תשיעי בעולם) וסיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.68 דקות. באליפות עצמה הוא סיים במקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.79 דקות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.19 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.77 דקות. בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בבריכת טוטו וינגייט ביולי 2017 זכתה ג'ונסון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 1:01.27 דקות, אחרי חבריו לנבחרת ג'רמי באבינט (1:01.61 דקות) וג'אד הווארד (1:02.20 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:11.60 דקות, לפני ג'רמי באבינט (2:12.97 דקות) וג'אד הווארד (2:15.34 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא מכביה חדש של 3:41.82 דקות, לפני ישראל (3:43.19 דקות) ואוסטרליה (3:58.78 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:23.83 דקות, אחרי ישראל שקבעה שיא מכביה חדש של 3:21.03 דקות ולפני אוסטרליה (3:34.01 דקות). בי. ג'יי ג'ונסון, באתר Team USA (באנגלית) בי. ג'יי ג'ונסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תוצאות רשמיות של המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון 2012 - 200 מטר חזה תוצאות רשמיות של המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון 2012 - 100 מטר חזה בי. ג'יי ג'ונסון, באתר הרשמי של המשחקים הפאן אמריקאיים (באנגלית)
קובץ בקרה משולב

קובץ בקרה משולב (בגרמנית: Gemeinsame Normdatei) או בראשי תיבות GND הוא קובץ בקרה בין-לאומי המשמש לארגון שמות אישים, מילות מפתח וגופים משותפים מתוך קטלוגים. הוא משמש בעיקר עבור תיעוד בספריות ויותר ויותר גם על ידי ארכיון ומוזיאונים. קובץ זה יוסד ומנוהל על ידי הספרייה הלאומית של גרמניה (בגרמנית: Deutsche Nationalbibliothek; בראשי תיבות DNB) בשיתוף פעולה עם מספר רשתות ספריות אזוריות באירופה דוברת הגרמנית ועם שותפים אחרים. בקובץ נעשה שימוש ברישיון Creative Commons Zero (או CC0). מפרטו של ה-GND מספק היררכיה של ישויות ראשיות ותתי-סיווגים, שהוא שימושי במיון ספרים בספריות, ויכולת גישה לזיהוי חד-משמעי של אלמנטים בודדים. הוא כולל בנוסף אונטולוגיה המיועדת לייצוג ידע ברשת סמנטית, הזמינה בפורמט RDF. קובץ הבקרה המשולב פורסם לציבור הרחב באפריל 2012, ומשלב את תוכנם של קובצי בקרה אלו, שהשימוש בהם נפסק: קובץ בקרה שמי (Personennamendatei או בקיצור PND) קובץ בקרה לגופים משותפים (Gemeinsame Körperschaftsdatei או בראשי תיבות GKD) קובץ בקרה למילות מפתח (Schlagwortnormdatei או בראשי תיבות SWD) קובץ כותר אחיד של ארכיון המוזיקה הגרמני (Einheitssachtitel-Datei des Deutschen Musikarchivs, או בקיצור DMA-EST) בזמן השקתו (החל מ-5 באפריל 2012), כלל המאגר של GND 9,493,860 קבצים, כולל 2,650,000 שמות אישים. ישנם שבעה סוגים עיקריים של ישויות ב-GND: VIAF אתר האינטרנט הרשמי של קובץ בקרה משולב (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של קובץ בקרה משולב (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קובץ בקרה משולב (בגרמנית) קובץ בקרה משולב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מידע לגבי GND באתר הספרייה הלאומית הגרמנית חיפוש במאגר באמצעות OGND (ראשי תיבות של Bibliotheksservice-Zentrum Baden-Württemberg) Bereitstellung des ersten GND-Grundbestandes DNB, 19 April 2012 From Authority Control to Linked Authority Data - מצגת שהעביר ריינהולד הויבלמן (Heuvelmann) מהספרייה הלאומית הגרמנית, ל-ALA MARC Formats Interest Group, יוני 2012 Integrated Authority File (GND) GND Ontology – Namespace Document, version 2012-06-30. Entitätencodierung: Vergaberichtlinien (short lists: old and new version)
מכל דלק נתיק

מכל דלק נתיק או בידון (מצרפתית: bidon - מכל) הוא מכל דלק חיצוני הנישא על ידי כלי טיס. הוא תוכנן כך שניתן יהיה להשליכו לאחר שהתרוקן, במקרה של קרב או במצב חירום. השימוש הראשון במכלי דלק נתיקים נעשה במלחמת העולם השנייה על-מנת לאפשר למטוסי הקרב לשאת דלק נוסף לטיסות ארוכות מבלי להידרש לגוף מטוס גדול וכבד יותר שיקשה על יכולת התמרון. מכלים אלו נפוצים כיום בכלי טיס צבאיים, ולעיתים גם אזרחיים, אם כי פחות סביר שמטוסים אזרחיים ישליכו את המכלים אלא במקרה חירום קיצוני. החיסרון העיקרי של מכל דלק נתיקים הוא הגרר שהם יוצרים. ככלל אצבע, רק מחצית הקיבולת של המכלים מגדילה למעשה את הטווח הכללי, היתר משמש להתגברות על הגרר הנוסף של המכלים עצמם. השימוש במכלי הדלק הנתיקים מקטין את מספר הנקודות לנשיאת נשק, ומגדיל את שטח חתך המכ"ם (שח"ם) של כלי הטיס. מכל דלק תצורתי מדיה וקבצים בנושא מכל דלק נתיק בוויקישיתוף
באטמן (1966)

האם התכוונתם ל... באטמן (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה המבוססת על דמותו של באטמן, ששודרה במהלך שנת 1966. באטמן (סרט, 1966) – סרט המבוסס על הסדרה, שיצא לאקרנים באותה השנה.
ישיבת חיי משה

ישיבת חיי משה היא ישיבה חרדית כלל חסידית השוכנת בשכונת הר נוף בירושלים. לומדים בה כ-300 תלמידים, בנשיאות הישיבה מכהן הרב הראשי לשעבר - הרב ישראל מאיר לאו ובראשותה עומד הרב נפתלי נוסבוים. הישיבה נוסדה בשנת ה'תשנ"ב (1992) בהר נוף, על ידי הרב בנימין קאהן, חתנו של הרב ישראל מאיר לאו, והיא קרויה על שם אביו הרב משה חיים לאו שנרצח בשואה. הישיבה מיועדת לתלמידים חסידיים מהזרם הכלל חסידי ושיטת הלימוד בה היא דרך הפלפול והעיון הנוהגת בעולם הישיבות הליטאי. היא הוקמה בעת המחלוקת בין החסידים לליטאים שהחלה בתשמ"ט, והיא נותנת מענה לסוג תלמידים שבעבר למדו בישיבות ליטאיות. שוכנת בבניין ששימש בעבר את ישיבת ישועות משה. מייסד הישיבה הרב קאהן הוא ראש הישיבה בפועל הן מהצד הכלכלי והן מבחינה רוחנית, הוא גם ממנה את אנשי הצוות ואחראי על קבלת בחורים. באופן רשמי, מבחינה כלכלית עומד לימינו מנכ"ל המוסדות הרב ירחמיאל ברלין שאחראי על כל הנושא הכלכלי. הרב נפתלי נוסבוים הוא ראש הישיבה. הר"מים הם הרב דוד מילר המשמש גם כר"מ בישיבת פוניבז', הרב אריה לייב אוירבך המשמש גם כר"מ בישיבת מיר ברכפלד, הרב משה פרידמן, הרב זלמן הלפרין, והרב חיים לייב ריזל, המשגיחים הם הרב יצחק וינגוט, והרב יוסף שלמה גליק שמשמש גם כמשפיע בישיבה, וכמשיב משמש הרב אברהם וקסברגר. הרב בניה נבנצל, בנו של הרב אביגדר נבנצל, גם שימש כמשיב בישיבה, עד לפטירתו בחודש אלול ה'תש"פ במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל. דרך הלימוד בישיבה דומה ביסודה לצורת הלימוד בישיבות הליטאיות. המתבססת על הקפת הנתונים בכל סוגיה תלמודית, עימותם ההדדי ומסקנות חדשניות. סדרי הלימוד בישיבה הם כמקובל בשאר הישיבות הליטאיות. בפועל מתקיים הלימוד בבית המדרש כמעט לכל אורך שעות היממה. בישיבה נהוג שלכל שיעור (כיתה) ישנם מגידי שיעור המוסרים שיעור עיוני משך שעה. התלמידים מתכוננים לשיעורים אלו בלימוד המפרשים על הסוגיות הנלמדות באותה עת. בשיעורים (כיתות) הנמוכים לכל שיעור ישנם שני מגידי שיעורים. המחליפים את התלמידים ברוטציה של משך חצי שנה. ההספק השבועי הוא כעמוד גמרא (או סוגיא) שמתלבנת ב"עיון" במשך השבוע. בניגוד ללימודי אחר הצהרים שבו הלימוד מתמקד בלימודי "בקיאות" שבה ההספק השבועי הוא כשני דפי גמרא. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לחיי משה יש גם ישיבה קטנה בירושלים, ברחוב ירמיהו 72 ולומדים בה כ-150 בחורים. כמגידי שיעור משמשים הרב שלום קליין, הרב מנחם מנדל כץ, הרב יוסף ברוכשטט, הרב אברהם אייזנשטיין, הרב משה סטמפל, הרב בנימין קאהן ובנו הרב משה חיים קאהן, והרב אשר ליכטנשטיין, והרב יוסף שטיינמץ, כמשגיח משמש הרב מאיר אשר קויפמאן, וכמשיב משמש הרב רובין. הישיבה הקטנה והגדולה מתנהלות בצורה נפרדת מלבד ההנהלה משותפת. ישיבת חיי משה, באתר עולם התורה ישיבת חיי משה, באתר "גיידסטאר ישראל" ישיבת חיי משה (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית חיים ברקוביץ, הרב לאו הכניס ס"ת לזכר אביו הגרמ"ח לאו, באתר לדעת, ‏ב' ניסן תשע"ד
יניר קוזין

יניר קוזין (נולד ב-12 בנובמבר 1985) הוא עיתונאי ישראלי. משמש ככתב המדיני של גלי צה"ל ומגיש תוכניות אקטואליה בתחנה, ובערוץ כנסת. בן לכרמלה ולד"ר יאן קוזין, שנפל במהלך שירות מילואים בשנת 2002. את שירותו הצבאי עשה כמדריך נוער בחיל החינוך. את שירות המילואים הוא עושה ביחידת הכבאות של צה"ל. קוזין הוא בעל תואר בוגר מהאוניברסיטה העברית, בחוגים ליחסים בין-לאומיים (יחב"ל) ותקשורת ועיתונאות. בשנים 2008–2009 ערך קוזין את מדור המגזין בעיתון הסטודנטים של האוניברסיטה העברית "פי האתון". בין השנים 2009–2013 הגיש תוכניות שונות ברדיו ירושלים 101FM. בשנים 2015–2016 ערך את מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ הכנסת. החל משנת 2013 הוא מגיש את הפינה "קו חוץ" בתוכנית הרשת 'כנסת ברשת' בהגשת ירון אברהם. בשנים 2017–2019 היה הכתב המדיני של "מעריב". במרץ 2019 פרסם עם הילה קובו את הספר "לא יהיה כלום – המשפטים הגדולים של הפוליטיקה הישראלית" בהוצאת דני ספרים. ביולי 2019 הפך לכתב פוליטי בגלי צה"ל. הוא החליף בתפקיד את מיכאל האוזר טוב, שנמנע מהתפקיד במהלך מערכות הבחירות עקב ניגוד עניינים, מאחר שאביו, צבי האוזר, התמודד בבחירות לכנסת ה-22, ה-23 וה-24. קוזין משמש ככתב בערוץ כנסת, ומסקר את התחום הפוליטי, המדיני והפרלמנטרי. הוא הגיש את הפינה "צרות של אחרים" בתוכנית "עולם פוליטי". מיוני 2022 משמש קוזין ככתב המדיני והתחום הפוליטי בגלי צה"ל. הוא מגיש עם ספי עובדיה את תוכנית הבוקר בתחנה בימים ראשון עד רביעי. נשוי לשמרית, ואב לשלושה ילדים. מתגורר בצור הדסה. מדיה וקבצים בנושא יניר קוזין בוויקישיתוף יניר קוזין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יניר קוזין, ביישום טלגרם אלכסנדר כץ, ח"כים נכבדים: יניר קוזין יתחיל לסקר אתכם עבור ערוץ הכנסת – במקום שרונה מן, באתר אייס, 8 בנובמבר 2015 נועה פרייס‏, הכתב המדיני החדש של מעריב - יניר קוזין מערוץ הכנסת, באתר וואלה, 24 ביולי 2017 הילה קובו הפכה את השטויות שח"כים אומרים לספר מצחיק ועצוב, באתר Timeout‏, 3 באפריל 2019 ערוץ כנסת, כתבנו @yanircozin, יכנס לתפקיד הכתב המדיני ב-@GLZRadio., ברשת החברתית אקס (טוויטר)
טרקטריקס

טרקטריקס (באנגלית: Tractrix) הוא העקום לאורכו עצם נע כאשר הוא נמשך על גבי מישור אופקי על ידי קטע ישר המחובר בקצהו השני לנקודה הנעה (מושכת) לאורך קו ישר המאונך לקו ההתחלתי שמחבר בין הנקודה המושכת והעצם. זהו על כן סוג של עקום מרדף. הוא הוצג לראשונה על ידי Claude Perrault ב-1670, ונחקר מאוחר יותר על ידי אייזק ניוטון (1676) וכריסטיאן הויגנס (1692). שמו של העקום נגזר מהפועל הלטיני "trahere", שפירושו למשוך או לגרור. נניח שהעצם ממוקם ב-(a,0) (או (4,0) באיור לעיל) ושהנקודה המושכת היא בראשית, כך ש-a הוא אורכו של המוט המושך. אז הנקודה המושכת מתחילה לנוע לאורך הכיוון החיובי של ציר y. בכל רגע, המוט יהיה משיק לעקום (y = y(x שמתאר העצם, כך שמסלולו הופך תלוי לגמרי בתנועה של הנקודה המושכת. כיוון שגם אורך המוט קבוע בערכו ושווה ל-a, אז מקבלים מתמטית שמסלול העצם מקיים את המשוואה הדיפרנציאלית: d y d x = − a 2 − x 2 x {\displaystyle {\frac {dy}{dx}}=-{\frac {\sqrt {a^{2}-x^{2}}}{x}}} יחד עם תנאי ההתחלה y(a) = 0. פתרון המשוואה הדיפרנציאלית הוא: y = ∫ x a a 2 − t 2 t d t = ± ( a ln ⁡ a + a 2 − x 2 x − a 2 − x 2 ) {\displaystyle y=\int _{x}^{a}{\frac {\sqrt {a^{2}-t^{2}}}{t}}\,dt=\pm \left(a\ln {\frac {a+{\sqrt {a^{2}-x^{2}}}}{x}}-{\sqrt {a^{2}-x^{2}}}\right)} כאשר האיבר הראשון בפתרון הזה ניתן לכתיבה גם כ-: a arsech ⁡ x a {\displaystyle a\operatorname {arsech} {\frac {x}{a}}} , כאשר arsech היא פונקציית הסקאנט ההיפרבולית ההופכית. הענף השלילי של הפתרון מייצג את המקרה שבו הנקודה המושכת נעה בכיוון השלילי של ציר y. שני הענפים שייכים לטרקטריקס, ונפגשים בנקודת החוד (cusp) שהקואורדינטות שלה הן (a,o). משמעות חשובה לעקום הטרקטריקס נגזרת מחקר גוף הסיבוב שלו מסביב לאסימפטוטה שלו; הפסאודוספירה. משטח הפסאודוספירה, שנחקר על ידי אאוג'ניו בלטראמי ב-1868 כמשטח בעל עקמומיות גאוס שלילית קבועה, הוא מודל מקומי של גאומטריה לא אוקלידית (במקרה זה של גאומטריה היפרבולית). התכונה הבסיסית של הטרקטריקס, שנגזרת ישירות מהדרך הגאומטרית בה הוא מוגדר, היא שלכל נקודה עליו, למקטע של הקו המשיק לו שמחבר בין נקודת ההשקה ונקודת החיתוך שלו עם האסימפטוטה, יש אורך קבוע a. אורך העקום בין נקודות x = x1 ו-x = x2 הוא a l n ( x 1 x 2 ) {\displaystyle aln({\frac {x_{1}}{x_{2}}})} . השטח בין הטרקטריקס לאסימפטוטה שלו הוא π a 2 2 {\displaystyle {\frac {\pi a^{2}}{2}}} . המעטפת של קווי הנורמל של הטרקטריקס (שהיא גם האוולוט שלו) היא קו השרשרת שמשוואתו נתונה על ידי y = a c o s h ( x a ) {\displaystyle y=acosh({\frac {x}{a}})} . להסבר מורחב לתופעה זאת ראו ערך פסאודוספירה. ב-1693, גוטפריד וילהלם לייבניץ תיאר מכניזם שיכל לבצע תרבוע מכני של עקומים. המכניזם, שהוא דוגמה מוקדמת למנגנון של "אינטגרף" (integraph), היה מבוסס על תכונות עקום הטרקטריקס. ב-1706 ג'ון פרקס בנה מכונה המבוססת על תכונות העקום שיכלה לבצע תרבוע היפרבולי. ב-1729 יוהאן פולני בנה מכונה דומה המאפשרת לשרטט עקומים לוגריתמיים. פסאודוספירה מדיה וקבצים בנושא טרקטריקס בוויקישיתוף
אליפות ברזיל בכדורגל 1972

אליפות ברזיל בכדורגל 1972 הייתה הפעם ה-16 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-9 בספטמבר והסתיימו ב-23 בדצמבר 1972. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים: הקבוצות חולקו ל-2 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ בין הקבוצות. ארבע קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. בשלב זה הוקמו 4 בתים תוך קיום משחק בודד בין הקבוצות. מנצחי הבתים של השלב השני התמודדו על האליפות תוך מפגש בודד בין הקבוצות בשיטת נוקאוט. במקרה של תיקו הקבוצה עם מספר נקודות בשלבים הקודמים הוכרזה כמנצחת. במהלך שלבי האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה החמישית בתולדות המועדון. דריו שחקנה של אתלטיקו מיניירו ופדרו רוצ'ה סאו פאולו כבשו 17 שערים וזכו בתואר מלך השערים של האליפות. לדריו זו הייתה הזכייה השנייה ברציפות. סאו פאולו – 5 גואנברה – 5 מינאס ז'ראיס – 3 ריו גראנדה דו סול – 2 פרנמבוקו – 2 באהיה – 2 סיארה – 1 אלגואס – 1 סרז'יפה – 1 פארה – 1 ריו גראנדה דו נורטה – 1 אמזונאס – 1 פרנה – 1 במקרה של תיקו הקבוצה עם מספר נקודות בשלבים הקודמים הוכרזה כמנצחת. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
וו יין

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא וו. וו יין (בסינית מפושטת 吴茵,‏ 2 באוגוסט 1909 – 10 באפריל 1991) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע סינית החל משנות ה-30 עד לשנות ה-90 של המאה ה-20. היא הופיעה ב-45 סרטים ו-48 הצגות. וו ין נולדה בטיינג'ין, שושלת צ'ינג ב-1909 למשפחה מג'יאנגסו. כשהייתה קטנה היא אומצה על ידי אח בדם של אביה, ושמה שונה לינג יינג (杨瑛). היא חזרה לגור עם הוריה הביולוגים בגיל 13. היא למדה ציור בשאנגחאי, שם היא הושפעה מהדרמה המודרנית. ב-1929 היא הופיעה לראשונה בהצגה של טיאן טן "שיחת לילה בסוג'ואו". באותו זמן היא כבר הייתה נשואה, אבל המשפחה שלה התנגדה בתוקף למשחק שלה. כשהייתה נחושה להמשיך בקריירת המשחק שלה, היא התגרשה מבעלה. ב-1935 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "אישה חדשה". ב-1936, מוצגת על ידי יינג יונאיי, הצטרפה לחברת הסרטים "מינגשינג" והופיעה שם ביותר מעשרה סרטים, כולל "צומת". במלחמת סין–יפן השנייה ב-1937, וו יין ברחה משאנגחאי לצ'ונגצ'ינג, שם היא שיחקה בהרבה הצגות ולפחות בשלושה סרטים. לאחר הכניעה היפנית ב-1945, היא חזרה לשאנגחאי והצטרפה לחברת הסרטים "קונלון". שם היא הופיעה בהרבה סרטים כולל "שמונת אלפים לי של ענן וירח" ו"אהבה מרחוק". לאחר הקמתה של הרפובליקה העממית של סין ב-1949, שיחקה במגוון סרטים לפני שכונתה "ימנית" ב-1957 במהלך התנועה האנטי-ימנית. במהלך מהפכת התרבות בסין היא עונתה ואיבדה את היכולת ללכת, ובעלה, יוצר הסרטים, מנג ג'ונמו (孟君谋), נרדף למוות. לאחר הסוף של מהפכת התרבות, וו יין שוקמה פוליטית ב-11 בדצמבר 1978 והצטרפה למפלגה הקומוניסטית של סין ב-1985. היא הופיעה בעוד כמה סרטים, ומתה ב-1991. וו יין זכתה בפרס הראשון של משרד התרבות הסיני על תפקידה בסרט "עורבים ודרורים". בנובמבר 2005 היא נבחרה לאחת מ-100 השחקנים הסינים הטובים ביותר. "אישה חדשה" (1935) "סצנות של חיי עיר" (1935) "צומת" (1937) "אהבה מרחוק" (1947) "שמונת אלפים לי של ענן וירח" (1947) "נהר האביב זורם מזרחה" (1947) "מספר עצום של אורות" (1948) "עורבים ודרורים" (1949) "חייו של וו שון" (1950) "בלתי נמנע" (1950) "הזוג הנשוי" (1951) "ברכו את הילדים" (1953) "שיר ג'ינגשי" (1955) "אין אי הבנה" (1963) "בעיה משפחתית" (1964) "עולם של גברים" (1987) מדיה וקבצים בנושא וו יין בוויקישיתוף וו יין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) 吴茵:我创造角色的过程 (בסינית). Guangming Daily. 2006-02-09. נבדק ב-2013-10-19. Meng Shufan (2009-08-23). "עותק בארכיון" 吴茵，是艺术家更是我的好妈妈 [Wu Yin, an artist and a good mother] (בסינית). Xinmin Evening News. אורכב מ-המקור ב-2013-10-20. נבדק ב-2013-10-19. 吴茵 [Wu Yin] (בסינית). Eastday. 2005-09-28. נבדק ב-2013-10-19. 中国影坛“第一老太婆”吴茵 [Wu Yin, the "First Old Lady" of Chinese cinema] (בסינית). China Central Television. נבדק ב-2013-10-19. Meng Shufan (2009-08-23). "עותק בארכיון" 吴茵，是艺术家更是我的好妈妈 [Wu Yin, an artist and a good mother] (בסינית). Xinmin Evening News. אורכב מ-המקור ב-2013-10-20. נבדק ב-2013-10-19. "עותק בארכיון" 吴茵的五好家庭 [The family of Wu Yin] (בסינית). China Family. 2009-08-23. אורכב מ-המקור ב-2016-04-27. נבדק ב-2013-10-19.
יחסי צרפת–קולומביה

יחסי צרפת–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין רפובליקת קולומביה לבין הרפובליקה הצרפתית. באופן רשמי היחסים בין קולומביה וצרפת כוננו ב-30 במאי 1892, עם חתימתו של הסכם שנועד להסדיר את מעמדם של האזרחים הצרפתים שהתיישבו בקולומביה, ולהגדיל את המסחר ושיתופי הפעולה בין שתי המדינות. בעוד נשיא צרפת, ז'אק שיראק הפעיל לחץ פוליטי על ממשל אלווארו אוריבה וניסה לשכנע אותו לקבל את דרישות המחתרת הקולומביאנית, המועמד ניקולא סרקוזי לחץ על ה-FARC לשחרר את אינגריד בטנקור ושאר בני הערובה המוחזקים על ידו. קולומביה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז. צרפת מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבוגוטה. שגרירות קולומביה בפריז שגרירות צרפת בבוגוטה מדיה וקבצים בנושא יחסי צרפת–קולומביה בוויקישיתוף La France en Colombie: Relations franco-colombiennes » Relations politiques » Présentation et historique Viaje a Colombia. (בצרפתית) Embassy of Colombia in Paris Embassy of France in Bogotá
אליפות ברזיל בכדורגל 1973

אליפות ברזיל בכדורגל 1973 הייתה הפעם ה-17 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-25 באוגוסט 1973 והסתיימו ב-28 בפברואר 1974. בתחרות השתתפו 40 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים: הקבוצות חולקו ל-2 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ בין הקבוצות. עשר קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. בשלב זה הוקמו 2 בתים תוך קיום משחק בודד בין הקבוצות. השלב השלישי היה "פיינל-פור" תוך קיום משחק בודד בין הקבוצות. במהלך שלבי האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השישית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות. סאו פאולו - 6 ריו דה ז'ניירו - 6 מינאס ז'ראיס - 3 פרנמבוקו - 3 סיארה - 3 ריו גראנדה דו סול - 2 פרנה - 2 באהיה - 2 פארה - 2 אמזונאס - 2 אלגואס - 1 סרז'יפה - 1 ריו גראנדה דו נורטה - 1 המחוז הפדרלי של ברזיל - 1 אספיריטו סאנטו - 1 גויאס - 1 מרניאו - 1 מאטו גרוסו דו סול - 1 פיאאוי - 1 סנטה קטרינה - 1 רמון, שחקנה של סנטה קרוז כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. החל מעונה זו עיתון ספורט ברזילאי Placar החל להעניק פרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. בסיום עונה זו הפרס הוענק ל-2 כדורגלנים: אגורסטין סחאס (ארגנטינה ארגנטינה) מסנטוס אטיליו אנצ'טה (אורוגוואי אורוגוואי) מגרמיו נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
מרקיזות מוראביה

מרקיזות מוראביה (בצ'כית: Markrabství moravské, בגרמנית: Markgrafschaft Mähren), הייתה מדינה שהשתייכה לכתר בוהמיה, והייתה כפופה לדוכסות בוהמיה ולאחר מכן לממלכת בוהמיה, אשר התקיימה בתחילה כממלכה עצמאית, ומשנת 1526 תחת שלטון בית הבסבורג, עד לאחר תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. לאחר הבסת מוראביה הגדולה בשנת 907 על ידי בית ארפאד ההונגרי, סופחה סלובקיה לנסיכות הונגריה כהונגריה העליונה, ואילו מוראביה סופחה לדוכסות בוהמיה. בשנת 955 הביסו הכוחות הגרמנים והבוהמים את הכוחות המדיארים בקרב על הנהר לך, ובעקבות כך אישר אוטו הראשון, מלך גרמניה את שליטתו של בולסלאב הראשון, דוכס בוהמיה בבוהמיה ובמוראביה. בין השנים 999–1019 הייתה מוראביה תחת שלטון פולין, אולם לאחר מכן נכבשה בחזרה על ידי אולדריך, דוכס בוהמיה. בשנת 1182 אוחדו נסיכויות ברנו, אולומואוץ וזנוימו בידי פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונמסרו לקונרד השני, דוכס בוהמיה כמרקיזות מוראביה. במהלך השנים לאחר מכן, התואר ניתן ליורש העצר של ממלכת בוהמיה. בשנת 1310 תפס בית לוקסמבורג את השליטה בבוהמיה, ובמהלך המלחמות ההוסיטיות תמכו אצילי מוראביה בזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1469 נכבשה מוראביה על ידי מתיאש הראשון, מלך הונגריה אשר טען לתואר "מלך בוהמיה" כנגד ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה, והמלחמה נמשכה אף לאחר מותו של ייז'י מפודבראדי בזמן שלטונו של ולדיסלב השני, מלך בוהמיה, והסתיימה בשלום אולומואוץ בשנת 1479, ובו ויתר מתיאש על התואר מלך בוהמיה, אך המשיך להחזיק באדמות מוראביה. בשנת 1526 נהרג לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה בקרב מוהאץ', ובעקבות כך הוכתר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה מבית הבסבורג למלך בוהמיה. שלטון בית הבסבורג בבוהמיה נמשך עד לתבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918 והקמת צ'כוסלובקיה. מדיה וקבצים בנושא מרקיזות מוראביה בוויקישיתוף
טירן בקר

טירן בקר (שם מדעי: Machetornis rixosa) הוא מין ממשפחת הטירניים של ציפור שיר קטנה החיה באמריקה הדרומית. זהו המין היחיד בסוגו. אורכו של הטירן עד 20 ס"מ ומשקלו 20-40 גרם. הוא בעל נוצות צהובות עם גוון אפור, זנב מפוצל ומקור שחור גדול. העיניים אדומות. הטירן מצוי באמריקה מפנמה ואקוודור עד צפון ארגנטינה ובוליביה ומערבה עד ברזיל. הוא נפוץ בערבות טרופיות כמו הסראדו או בסמוך לנהרות ולביצות. רק לעיתים נדירות הם חיים ביערות סבוכים. לטירנים אלה ישנו קשר טוב עם מיני יונקים גדולים כמו הקפיבארה הענקית. כשהאדם הגיע והביא סוסים ופרות גם הם שימשו את הטירן. יחסיו עם היונקים הדדיים והציפור מנקה את היונק ומעבירה ממנו חיידקים וחרקים בתמורה למזון ולתצפית על סביבתה. הטירנים בונים קני גדולים או גונבים קנים של טירניים אחרים. הם מטילים 3-4 ביצים הבוקעות תוך 15 יום. מדיה וקבצים בנושא טירן בקר בוויקישיתוף טירן בקר, באתר ITIS (באנגלית) טירן בקר, באתר NCBI (באנגלית) טירן בקר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טירן בקר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טירן בקר, באתר GBIF (באנגלית) טירן בקר באתר הרשימה האדומה של IUCN