ויליאם מק'קול

ויליאם "וילי" קמרון מק'קול (באנגלית: William Cameron McCool‏; 23 בספטמבר 1961 – 1 בפברואר 2003) היה קומנדר בצי ארצות הברית, טייס ניסוי, מהנדס אווירונאוטיקה ואסטרונאוט של NASA. הוא הטיס את מעבורת החלל קולומביה במשימה STS-107 שבסיומה נספה באסון מעבורת החלל קולומביה. מק'קול נולד בסן דייגו, קליפורניה ב-23 בספטמבר 1961. מק'קול היה פעיל בתנועת הצופים וזכה בתואר נשר הצופים. מק'קול סיים את לימודי התיכון שלו ב-1979 בתיכון קורונדו שבלאבק, טקסס. בשנת 1983 סיים מק'קול תואר במדע שימושי מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1985, השלים לימודי תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת מרילנד. ב-1992, סיים תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. מק'קול היה נשוי ואבא לשלושה ילדים. מ'קקול השלים לימודי טיסה ב-1998 והוצב בטייסת הלוחמה האלקטרונית 129 המוצבת במדינת וושינגטון. שם השלים לימודי טיסה על EA-68 Prowler, לאחר מכן הוצב על נושאת המטוסים USS Coral Sea שנשלחה לאזור המזרח התיכון, שם הוסמך כקצין הנחתה בנושאות מטוסים. בשנת 1989 נבחר ללימודי בית ספר של הצי האמריקאי לטייסי ניסוי, והשלים את לימודיו ביוני 1992. כטייס ניסוי הטיס מטוסי TA-4J ו-EA-68 פרואלר, והיה מעורב בחקר ביצועים ובחינת מערכות מבדיקות התעייפות ואורך חיים של רכיבים ושיפורים של תוכנות האוויוניקה על המטוסים. בעיקר היה מעורב בפרויקט שיפור מטוס הלוחמה האלקטרונית EA-6B. עם סיום זמן שירותו כטייס ניסוי, הוא הוצב בטייסת לוחמה אלקטרונית 132 על נושאת המטוסים אנטרפרייז. מק'קול צבר למעלה מ-2800 שעות טיסה ב-24 סוגי כלי טיס שונים, וביצע כ-400 נחיתות על נושאות מטוסים. לאחר קריירה כטייס קרב וטייס ניסוי בצי ארצות הברית נבחר מק'קול בשנת 1996 לשרת כטייס חלל של NASA. מק'קול עבר למרכז החלל ג'ונסון באוגוסט 1996 שם הוא עבר שנתיים של אימון ותרגול שבסיומן הוכשר לכהן כטייס באחת ממשימות מעבורות החלל. לאחר מכן עבד מק'קול בענף התמיכה במחשב. מק'קול כיהן כעוזר מנהל צוותי הטיסה ועבד על הגדלת תא הטייס של האסטרונאוטים. ערכים מורחבים – STS-107, אסון מעבורת החלל קולומביה מק'קול שימש כאחד הטייסים של משימה STS-107. המעבורת המריאה ב-16 בינואר 2003. משימת המעבורת כללה 80 ניסויים בתחומי המיקרוכבידה ומדעי כדור הארץ. במהלך הנחיתה והחזרה לכדור הארץ ב-1 בפברואר 2003, כ-16 דקות לפני מועד נחיתתה המתוכנן של המעבורת, היא התפרקה מעל מדינת טקסס מעט לאחר כניסתה לאטמוספירה. כל חברי המשימה ובתוכם מק'קול מתו כתוצאה מאסון מעבורת החלל קולומביה. משך שהותו בחלל של מק'קול הייתה 15 יום, 22 שעות ו-20 דקות. לאחר מותו זכה מק'קול במדליית הטיסה בחלל של נאס"א, מדליית הכבוד של הקונגרס בתחום החלל ומדליית השירות המצטיין של נאס"א. על שמו נקראים: האסטרואיד 51829 ויליאמק'קול גבעת מק'קול בגבעות קולומביה שבמאדים היכל מק'קול במכון הטכנולוגי של פלורידה בית הספר היסודי/חטיבת הביניים ויליאם ק. מק'קול במחוז סנטה ריטה שבגואם כפר בפיליפינים היכל מק'קול בבסיס חיל האוויר האמריקני טינקר שבאוקלהומה פרס פורץ הדרך על שם ויליאם מק'קול בעיר לאבק בה גדל ישנה אנדרטה לזכרו, ובבית-הספר התיכון קורונדו בו למד ישנו פסל עשוי מנחושת בדמותו. אחת ממשימות המסגרת של תוכנית רמון ספייסלאב של קרן רמון קרויה על שמו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם מק'קול בוויקישיתוף הביוגרפיה הרשמית של מק'קול באתר NASA (באנגלית) מק'קול באתר לזכר צוות משימת STS-107 (באנגלית) מק'קול באתר Encyclopedia Astronautica (באנגלית) מק'קול באתר space facts (באנגלית) מק'קול באתר astronauts memorial (באנגלית) ויליאם מק'קול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "WILLIAM C. MCCOOL (COMMANDER, USN) NASA, ASTRONAUT (DECEASED) ‏ הביוגרפיה של מק'קול באתר NASA" (PDF). NASA. במאי 2004. נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) רשימת האסטרונאוטים שהיו פעילים בצופים Space Shuttle Widow Is Ready to Move on From Rituals of Loss באתר הניו יורק טיימס האתר של הפרס