משה רביב (צלם)

משה רביב וורוביצ'יק (בצרפתית: Moï Ver או Moï Wer;‏ 5 בדצמבר 1904 – 20 בינואר 1995) היה צייר וצלם בולט בתחום הפוטומונטז'. מראשוני קריית האמנים צפת. נולד בשם מוזס וורוביצ'יק בעיירה לביידז'ייב באימפריה הרוסית (אז בגוברניית וילנה, כיום בבלארוס) כבן הבכור לשלמה ושפרה וורוביצ'יק, במשפחה בת ארבעה ילדים. האב היה סוחר עץ. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית הראשונה בגולה בווילנה. המשיך את לימודיו באוניברסיטת וילנה במחלקה לאמנויות ואדריכלות. בשנת 1928 נתקבל ל"באוהאוס" בדסאו, גרמניה, שם השתלם אצל פול קלה, וסילי קנדינסקי, ויוזף אלברס. בשנת 1930 המשיך להשתלם בפריז בבית הספר לצילום (Ecole de Photo Ciné) - בעיקר בתחום הצילום. ספר הצילום הראשון שלו, "רחוב היהודים בווילנה" יצא לאור ב-1931, ותמונות ממנו מוצגות בבית וילנה בתל אביב ובבתי כנסת בווילנה. רביב פרסם את ספרו "פאריס" שהכיל צילומים נדירים ופוטומונטז'ים, תחת השם Moi Ver (מוי=מוזס ור=וורוביצ'יק בשמו הצרפתי). הספר הופץ ב-1,000 עותקים. רביב החל בהכנת ספר צילום נוסף באותה שנה ה-"Ci-contre", אולם עקב עלית הנאצים לשלטון בגרמניה, הוא לא הצליח למצוא מו"ל ליצירתו ופרסם את ספרו בהוצאה עצמית. ב-1932 נשלח רביב על ידי שבועון הצילום הצרפתי "וו" (Vu) לערוך כתבת סיקור מיוחדת בארץ ישראל והסתובב בארץ ישראל תוך שהוא מתעד את הפוגרום ביפו ועוד אירועים חשובים מההיסטוריה של ארץ ישראל. בשנת 1934 עלה רביב לארץ ישראל. לאחר עלייתו עבד כצלם ועיצב כרזות, פרסומות ואף סמלי ערים. בשנת 1934, לדוגמה, עיצב את התצוגה של "בניין ההסתדרות" ביריד המזרח. עיטר ספרים מהוצאות רבות, עיצב ואייר עבור עיתונים רבים, ואף פרסם ספרים רבים הכוללים איורים מפרי ידו, ביניהם "שבחי האר"י" ספר חשוב ונחשק עד היום. בשנת 1939 הציג תערוכת יחיד בגלריה לאמנות כ"ץ - הגלריה הראשונה בתל אביב. רביב הצטרף לקריית האמנים צפת ב-1953, שם קבע את משכנו ושם הקים מאוחר יותר גלריה. לאחר שהתיישב בצפת הוא התמקד בציור וצייר בעיקר משמעויות של כתבים מכתבי הקודש ואת העולם החסידי. משה רביב נפטר בשנת 1995 בצפת. הוא הותיר אחריו שלושה ילדים ונכדים. בשנת 2004, לכבוד יום הולדתו ה-100 של רביב, הוצגו בתערוכה במוזיאון לאמנות מודרנית במינכן der Moderne) Pinakothek) התמונות מספרו Ci-contre. הספר יצא לאור במהדורה מחודשת, בת 1,000 עותקים. בחייו ובשנים שאחרי מותו לא זכה רבות להצגת דמותו כדמות מפתח בעולם האומנות המודרנית ומעמודי התווך של הכרת הצילום כאומנות, אך בשנים האחרונות חוזרות ועולות יצירות שיצר ומקבלות את מקומן בחומות התהילה של עולם האומנות המודרנית. רביב פעל בעיקר באמצעות תחום הפוטומונטז', תת-תחום בעולם הצילום, בו השתמש רבות בספריו שהופצו בפריז וברחבי אירופה וכיום משמשים כספרי יסוד בתולדות הצילום. רחוב היהודים בווילנה, 65 תמונות מאת מ. ורובּיציק, בהקדמת ז. שניאור. הוצאת אוריל פיסלי (Orell-Füssli-Verlag), ציריך-לייפציג, 1931 פאריס, מבוא מאת פרנאן לז'ה, הוצאת ז'אן וולטר, 1931 Ci-contre, 110 photos de Moï Wer, Moshé Raviv-Vorobeichic, Ann u. Jürgen Wilde, Zülpich-Mülheim, 2004, ISBN 3-00-014809-4 1928: תערוכת יחיד - יונג ווילנע 1933: גלריה לאמנות בת זמננו, פאריס 1939: גלריה לאמנות כ"ץ, תל אביב 1954: בית ציוני אמריקה, תל אביב 1957: בית הסופר, תל אביב 1964 ו-1968: גלריה על שם צ'מרינסקי, תל אביב 1969: תערוכת צילומים במוזיאון ישראל 1970: משכן לאמנות, עין חרוד PARIS Photography book נשים יפות אתר האינטרנט הרשמי של משה רביב משה רביב, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל הרצאה על משה רביב מפי בנו, יוסי דר' קלר לכמן, מאה מראות צפת, מעריב, 15 באוקטובר 1954 היופי - בכל מקום, דבר, 4 בדצמבר 1964 רחל אורן, כל החיים עולם הילדות, דבר, 23 בפברואר 1968 ארכיון פרויקט כרזות על פלשתינה משה רביב, דף שער בספרייה הלאומית ראו: Levant Fair, Histadrut Pavilion - 1934