laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גרדה גוטליב

גרדה גוטליב (בגרמנית: Gerda Gottlieb; ‏ 19 באוגוסט 1916 - ? ) היא אתלטית אוסטרית-יהודייה. 5 פעמים ברציפות אלופת אוסטריה בקרב חמש (1937-1933), אלופת המכביה השנייה (1935) בקפיצה לגובה ושיאנית עולם בקפיצה לגובה מהמקום (1.32 מטר). גוטליב התאמנה בקבוצת הכח וינה. ב-12 במאי 1934 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה מהמקום שיא עולם חדש של 1.32 מטר. במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה גוטליב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.35 מטר ומדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.73 מטר, אחרי מרילה פרייוולד מפולין (4.91 מטר) וסיביל קוף מארצות הברית (4.87 מטר). בתחרות שנערכה בווינה ב-17 באוגוסט אותה שנה היא קבעה בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 5.35 מטר. בתחרות שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה ב-28 באוגוסט 1937 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.55 מטר. גוטליב היגרה לארצות הברית ובאליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1940 זכתה במדליית כסף אחרי אליס קוצ'מן (1.50 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק. קפיצה לגובה: 1.55 מטר (1937) קפיצה לגובה מהמקום: 1.32 מטר (1934), שיא עולם בעבר קפיצה לרוחק: 5.35 מטר (1935) גרדה גוטליב, באתר Track and Field (נשים) גרדה גוטליב, באתר Track and Field Statistics (באנגלית) פרידריך טורברג, הקהילות היהודיות באוסטריה - ספורט, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי תמונה של גרדה גוטליב, מ-LIFE עמוד 53 (באנגלית) MEDAL AND LETTER GROUPING OF AUSTRIAN JEWISH PENTATHLON CHAMPION GERDA GOTTLIEB(הקישור אינו פעיל), (באנגלית) ספורטאים יהודים בנכר, אומר, 28 ביולי 1940 Entwicklung der Leichtathletik Bestleistungen des Deutscher Kreis des Makkabi-Weltverbandes (historisch) (בגרמנית) ב"הכח" וינה, דבר, 31 באוקטובר 1937 Day by Day in Jewish Sports History, עמוד 133 (באנגלית) התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935 טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 במכביה השנייה, הירדן, 7 באפריל 1935 אליפות ארצות הברית 1940
נשפונים

נִּשְׁפּוֹנִים (שם מדעי: Vespertilioninae) היא תת-משפחה של עטלפי חרקים במשפחת הנשפוניים. עטלפים אלה הם פעילי לילה בעלי פנים קטנות וחוטם דק ועם אוזניים גדולות. הם מסתמכים להתמצאות באקולוקציה שלהם והם מעופפים מהירים המחפשים בעיקר חרקים מעופפים אותם הם תופסים עם זנבם באוויר ואז הורגים בשיניהם החדות. העטלפים שוכנים במערות במשך היום ותלויים הפוך. הם חיים בכל העולם כמעט ובכל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל. סוג: אפלול (Eptesicus) סוג: אפלול מדומה (Hesperoptenus) סוג: אריאלון (Arielulus) סוג: רמשן (Nyctalus) סוג: רמשן אמריקני (Nycticeius) סוג: עטלפון (Pipistrellus) סוג: עטלפון מדומה (Falsistrellus) סוג: עטלפון אפריקני (Afronycteris) סוג: עטלפון רחב-אגודל (Glischropus) סוג: עטלפון חנית (Neoromicia) סוג: עטלפון חנית מדומה (Pseudoromicia) סוג: עטלפון ניצי (Hypsugo) סוג: עטלפון ניצי מדומה (Parahypsugo) סוג ומין יחיד: עטלפון דורמר (Scotozous dormeri) סוג ומין יחיד: עטלפון הקניון (Parastrellus hesperus) סוג ומין יחיד: עטלפון טריקולור (Perimyotis subflavus) סוג ומין יחיד: עטלפון ז'ופר (Mirostrellus joffrei) סוג: בלומף (Barbastella) סוג ומין יחיד: אודנן (Otonycteris hemprichii) סוג: אוזנן (Plecotus) סוג: אוזנן אמריקני (Corynorhinus) סוג: אוזנן אפריקני (Laephotis) סוג: אוזנן אוסטרלי (Nyctophilus) סוג: אוזנן מפרשי (Histiotus) סוג ומין יחיד: אוזנן פפואני (Pharotis imogene) סוג ומין יחיד: אוזנן מנומר (Euderma maculatum) סוג ומין יחיד: אוזנן אלן (Idionycteris phyllotis) סוג ומין יחיד: אוזנן חיוור (Antrozous pallidus) סוג ומין יחיד: אוזנן ואן-גלדר (Bauerus dubiaquercus) סוג: נשפון במבוק (Tylonycteris) סוג: נשפון הקסדה (Cassistrellus) סוג: נשפון יערוני (Vespadelus) סוג: נשפון דו-גוני (Vespertilio) סוג: נשפון שעיר-זנב (Lasiurus) תת-סוג: נשפון אדום (Lasiurus) תת-סוג: נשפון צהוב (Dasypterus) תת-סוג: נשפון הכפור (Aeorestes) סוג: נשפון רוג'הסה (Rhogeessa) סוג: נשפון בתים (Scotophilus) סוג: נשפון בתים זוטר (Scotoecus) סוג: נשפון רחב-חוטם (Scotorepens) סוג: נשפון דלדלים (Chalinolobus) סוג: נשפון פרפרי (Glauconycteris) סוג ומין יחיד: נשפון עקוד (Niumbaha superba) סוג ומין יחיד: נשפון איו (Ia io) סוג ומין יחיד: נשפון ארלקינו (Scotomanes ornatus) סוג ומין יחיד: נשפון דיסקתי (Eudiscopus denticulus) סוג ומין יחיד: נשפון מולוני (Mimetillus moloneyi) סוג ומין יחיד: נשפון רוהו (Philetor brachypterus) סוג ומין יחיד: נשפון רופל (Scoteanax rueppellii) סוג ומין יחיד: נשפון שליפל (Nycticeinops schlieffeni) מדיה וקבצים בנושא נשפונים בוויקישיתוף נשפונים, באתר ITIS (באנגלית) השם נגזר משם המשפחה עם סיומת מתאימה לרמה הטקסונומית של תת-משפחה
שפה רקורסיבית

שפה רקורסיבית, או שפה כריעה היא מונח במתמטיקה, לוגיקה ומדעי המחשב, המתאר שפה פורמלית (קבוצה של רצפים סופיים של סמלים שנלקחו  מאלף-בית מסוים) המהווה תת קבוצה רקורסיבית של הקבוצה של כל הרצפים הסופיים מעל האלפבית של השפה. באופן שקול, שפה רשמית היא רקורסיבית אם קיימת מכונת טיורינג טוטאלית (מכונת טיורינג העוצרת על כל קלט), אשר בהינתן רצף סופי של סימנים כקלט, מקבלת אם הרצף שייך לשפה ודוחה אחרת. שפות רקורסיבית שפות נקראות גם כְּרִיעוֹת. רעיון הכריעוּת ניתן להרחבה על ידי מודלים חישוביים אחרים. למשל, אפשר לדבר על שפות כריעות במכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית. לכן, בכל פעם שיש אי-בהירות, "שפה רקורסיבית" בעלת משמעות זהה לשפה הניתנת להכרעה על ידי מכונת טיורינג. המחלקה של כל השפות הרקורסיבית שפות נקראת בספרות R, אם כי שם זה משמש לעיתים גם עבור המחלקה RP. סוג זה של שפה לא הוגדר בהיררכיה של חומסקי (Chomsky 1959). כל השפות הרקורסיבית גם ניתנות למנייה רקורסיבית (Recursively Enumerable). כל שפה רגולרית, שפה חפשית הקשר, ושפה תלוית הקשר היא גם רקורסיבית. שפות תלויות-הקשר גם הן רקורסיביות. לדוגמה השפה L = a b c , a a b b c c , a a a b b b c c c , . . . {\displaystyle L={abc,aabbcc,aaabbbccc,...}} או בכתיב הפורמלי: L = { w ∈ { a , b , c } ∗ ∣ w = a n b n c n  for some  n ≥ 1 } {\displaystyle L=\{\,w\in \{a,b,c\}^{*}\mid w=a^{n}b^{n}c^{n}{\mbox{ for some }}n\geq 1\,\}} רקורסיבית שפות סגורה תחת הפעולות הבאות. כלומר, אם L ו P הן שתי שפות רקורסיביות, השפות הבאות גם הן רקורסיביות: כוכב קלין  L ∗ {\displaystyle L^{*}} התמונה (φ(L תחת הומומורפיזם  φ (כלומר e-free homomorphism) השרשור L ∘ P {\displaystyle L\circ P} האיחוד L ∪ P {\displaystyle L\cup P} החיתוך  L ∩ P {\displaystyle L\cap P} המשלים של L {\displaystyle L} קבוצת ההפרש  L − P {\displaystyle L-P}
איצקו רחמימוב

יצחק (איצקו) רחמימוב (9 בספטמבר 1932 – 10 באוקטובר 1973) היה שחקן ואמרגן ישראלי. רחמימוב נולד בקיוסטנדיל, בולגריה. עלה לישראל ב-1948 במסגרת עליית הנוער. בהיותו פציפיסט, לא גויס לשירות צבאי. מעולם לא למד משחק, עם זאת שיחק בתיאטרון ובקולנוע. רחמימוב נפטר בחדר האיפור בתיאטרון הקאמרי, בתחילת מלחמת יום הכיפורים, בגיל 41. הניח אחריו רעיה, מדלן, ושני בנים. נקבר בבית העלמין חולון. האהל, להקת פיטר פריי, תיאטרון האופרטה, במת השחקנים, הקאמרי, בימות, התיאטרון העירוני חיפה. הפואמה הפדגוגית, האוזן הפרטית והעין הציבורית, הרוזנת מריצה, רוחות, על עכברים ואנשים, ספור אוריה, טלמכוס קליי, כל יום אותו סיפור, אלפי, שעיר אחד לעזאזל, איש הקרח בא, שירת הברבור, סרג'נט מסגרייב, חלום ליל קיץ, הן לא תיקחהו עמך, עזית הכלבה הצנחנית, נפוליאון חי או מת, הן לא תקחהו עמך. איי לייק מייק (1960), השוטר אזולאי (1971) בתפקיד סמל בז'ראנו, פלוך (1972). תוכנית א' של התרנגולים, הוא והיא (תוכניתם של אריק לביא ושושיק שני), הנסיכה האמריקאית. מדיה וקבצים בנושא איצקו רחמימוב בוויקישיתוף איצקו רחמימוב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איצקו רחמימוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איצקו רחמימוב, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שמעון לב-ארי, יצחקו רחמימוב, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי
איסלין סולהיים

איסלין סולהיים (בנורווגית: Iselin Løken Solheim; נולדה ב-20 ביוני 1990) היא זמרת וכותבת שירים נורווגית המוכרת בביצועיה "Sing Me to Sleep" ו"Faded" של המפיק אלן ווקר. איסלין החלה לשיר מגיל צעיר, בשנת 2007 היא השתתפה בגרסה הנורווגית של התוכנית הבריטית פופ איידול, אחרי התיכון התקבלה ל-Skiringssal Folkehøgskule שם למדה מוזיקה, ואחר כך החלה לכתוב שירים משלה. בשנת 2010, היא התקבלה למכון לאמנויות הבמה בליברפול, שם החלה בפרויקטים כאמנית ומבצעת, וטיפחה את הקול שלה. לאחר מכן הוציאה לאור את הסינגל "What's Happening" שזכה בתחרות שנתית ברדיו נורווגיה. בסוף 2015 ובתחילת שנת 2016, החלה לעבוד עם המפיק אלן ווקר ושרה את יצירותיו "Faded" ו "Sing Me to Sleep". איסלין סולהיים, ברשת החברתית פייסבוק איסלין סולהיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איסלין סולהיים, ברשת החברתית אינסטגרם איסלין סולהיים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איסלין סולהיים, באתר ספוטיפיי איסלין סולהיים, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) איסלין סולהיים, באתר AllMusic (באנגלית) איסלין סולהיים, באתר MusicBrainz (באנגלית) איסלין סולהיים, באתר Discogs (באנגלית)
בית הכנסת הכוראלי (סמולנסק)

בית הכנסת הכוראלי של סמולנסק (ברוסית: Смоленская хоральная синагога) הוא בית כנסת לשעבר בסמולנסק שברוסיה. כיום משמש הבניין כבית ספר מקצועי. בית הכנסת הוקם בשנת 1914 על בסיס תרומות הקהילה. מתכנן הבניין היה אדריכל עירוני ניקולאי זפוטרייב. הוא נסע לארץ ישראל במטרה להכיר סגנון מזרחי בו נבנה הבניין בהמשך. יחד עם זאת בבניין שולבו אלמנטים מסורתיים של בנייני בתי כנסת בפולין וגליציה. לאחר מהפכת אוקטובר החל תהליך של סגירת מוסדות של הקהילה היהודית במדינה החדשה (במקביל לסגירת כלל מוסדות דת). בשנת 1921 שלטונות העיר החליטו לקחת את הבניין מהקהילה היהודית ולנצל אותו כתיאטרון. אמנם השלטון האזורי ביטל החלטה זו בניין הוחזר לקהילה. בשנת 1928 בתמיכת פעיל יבסקציה בניין בית הכנסת הוחרם על ידי השלטונות. בהמשך בשנת 1932 בבניין הוקם קולנוע שפעל עד לתחילת מלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת העולם השנייה הבניין ניזוק קשה ונותרו רק יסודות וחלקים של קירות. לאחר סיום המלחמה, בשנת 1954, בניין נבנה מחדש בסגנון הקלאסי ולמעשה לא נותר שום דבר מהמבנה המקורי. כיום במבנה פועל בית ספר תקשורת כשלוחה של אוניברסיטה לתקשורת שממוקמת בסנקט פטרבורג. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת הכוראלי בוויקישיתוף סמולנסק, באתר האנציקלופדיה היהודית (רוסית) מידע על המבנה (ברוסית) o-gorsoveta-ot-29-iyunya-1921-g-o-zanyatii-horalnoy-sinagogi-pod-teatr-i-o-poruchenii-smolenskomu-gubispolkomu-sdat-sinagogu-evreyskomu-obschestvu-1-avgusta
פדה גליציה

פֶדֶה גליציה (באיטלקית: Fede Galizia ; ‏מילאנו – 1630 מילנו) הייתה ציירת מנייריסטית איטלקייה. פֶדֶה גליציה נולדה במילאנו, במועד לא ידוע, אולם משערים שזה היה לפני 1578. אביה נונציו גליציה היה במקור מטרנטו ועבר למילאנו. האב שהיה צייר מיניאטורות היה המורה הראשון שלה. כבר בגיל צעיר הייתה גליציה אמנית ידועה וקיבלה הזמנות בזכות עצמה. היא לא נישאה מעולם. נפטרה במילאנו במועד לא ידוע בשנת 1630. נראה שגליציה התפרסמה בעיקר בזכות ציורי טבע דומם שלה. יש הרואים בה אחת מחלוצי הסוגה הזו. ציור שלה מ-1602 נחשב לטבע הדומם החתום הראשון של צייר איטלקי כלשהו. ציוריה של גליציה היו בסגנון המנייריזם הלומברדי, שמקורו במנטובה. גליציה הייתה ידועה בהקפדתה על הפרטים בציוריה, זאת אולי בהשפעת אביה צייר המיניאטורות. הצורה בה טיפלה בתכשיטים ובפרטי הלבוש בדיוקנאות שציירה, הפכו אותה לציירת דיוקנאות מבוקשת. בתחילת דרכה ציירה בעיקר דיוקנאות ומיניאטורות. בהמשך קיבלה גם הזמנות לתמונות מזבח ולתמונות של סצנות דתיות ומיתולוגיות. רבות מהן עסקו בסיפור יהודית והוֹלוֹפֶרְנֶס. ייתכן שציור יהודית והולופרנס הראשון שלה הוא משנת 1596. כיום ידועות 63 יצירות שלה, מהן 44 של "טבע דומם". דיוקן של הנזיר הישועי פאולו מוריג'יה ,1596, שמן על בד, 88X79 ס"מ, הספרייה האמברוזיאנית, מילאנו. "היסורים בגן", העשור האחרון של המאה ה-16, המוזיאון של ארמון ספורצה, מילאנו. יהודית וראשו הכרות של הולופרנס, 1596, שמן על לוח עץ, 122X90 ס"מ, מוזיאון רינגלינג לאמנות(אנ') בסרסוטה, פלורידה "טבע דומם",1596, שמן על בד, 66X50.5 ס"מ, המוזיאון הלאומי ורשה. גליציה באתר Clara גישה ליצירות פדה גליציה באוספים השונים באמצעות אתר artcyclopedia (באנגלית) מועד לידתה אינו ידוע, משערים שזה היה זמן לא רב לפני 1578. מועד מותה אינו ידוע במדויק, משערים שזה היה זמן קצר לאחר 21 ביוני 1630, היום בו כתבה צוואה.
גביע הפדרציה 2016

גביע הפדרציה 2016 הייתה התחרות ה-54 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. תחרויות אזוריות החלו בפברואר 2016 ומשחק הגמר הסתיים ב-13 בנובמבר 2016. נבחרת צ'כיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת צרפת וזכתה בגביע בפעם העשירית בתולדות הנבחרת. זו היה הניצחון החמישי בשש שנים. מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת של העונה הקודמת. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2017. בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שניצחו בבית עולמי ב': גרמניה נותרה בבית עולמי א' בלארוס, ספרד וארצות הברית עלו לבית העולמי א' רוסיה, איטליה ורומניה ירדו לבית העולמי ב' אוסטרליה המשיכה לשחק בבית העולמי ב' בנבחרת ישראל השתתפו שחר פאר, אלונה פושקרבסקי, שלי קרוליצקי ויוליה גלושקו. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית ג' של אזור אירופה/אפריקה א'. כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה א' נערכו באילת. הנבחרת סיימה את הבית במקום הראשון. במשחק עליה לבית עולמי ב' היא נפגשה עם אוקראינה והפסידה 3:0. מדיה וקבצים בנושא גביע הפדרציה 2016 בוויקישיתוף נתוני משחק הגמר
סבראש (סוג)

סַבְרֹאשׁ (שם מדעי: Jynx) הוא סוג בעל 2 מינים של עופות ממשפחת הנקריים החיים בעולם הישן. השם סבראש ניתן לו על שום יכולתו לסובב את הראש ב-180 מעלות כמעט. במצבי סכנה, הוא מפתל את ראשו ולוחש כנחש במצג הרתעה. בישראל חולף מצוי בכל חלקי הארץ וחורף נדיר. אינו מקנן בארץ. הסבראש דומה לשאר הנקרים ובעל מקור ארוך וישר, טפרים מאונקלים ולשון ארוכה איתה הוא מלקט חרקים. הזנב נוקשה והגוף בעל צבעי הסוואה. על ראשו יש ציצה קצרה. הסבראש חי ביערות ומחפש על העצים נמלים ועוד חרקים, אותם הוא אוסף בלשונו. הוא מקנן בחורים טבעיים או כאלה שנעשו על ידי אחרים, ולא על ידי ניקור העץ כמו שאר הנקרים. סבראש מצוי (Jynx torquilla) סבראש אדום-גרון (Jynx ruficollis) מדיה וקבצים בנושא סבראש בוויקישיתוף סבראש, באתר ITIS (באנגלית) סבראש, באתר NCBI (באנגלית) סבראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סבראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סבראש, באתר GBIF (באנגלית)
מלון ריץ קרלטון מוסקבה

מלון "ריץ קרלטון מוסקבה" (ברוסית: «Гостиница Ритц-Карлтон Москва») — הוא מלון חמישה כוכבים במוסקבה, רוסיה. המלון נמצא במרכז מוסקבה ברחוב טברסקיה ליד הכיכר האדומה. אחד מבתי המלון היקרים ביותר בעולם. מלון בחטיבת קרקע זו היה קיים כבר במאה ה-19. הוא נהרס בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1970 הוקם בניין בן 22 קומות שתפקד כמלון. מלון חדש המלון נבנה בשנים 2005–2007 על שטח של בניין זה שפורק. זהו בית המלון הראשון בניהול חברת ריץ קרלטון ברוסיה. מדיה וקבצים בנושא מלון ריץ קרלטון מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון ריץ קרלטון מוסקבה מלון ריץ קרלטון מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק מלון ריץ קרלטון מוסקבה, ברשת החברתית אינסטגרם Helen Arnold,, World's 15 most expensive hotel suites, באתר CNN, ‏2 בדצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולנו נוה

קולנו נוה היא רשימה מוניציפלית במועצת העיר יהוד-מונוסון ובועד רובע עירוני נוה מונוסון (מנהלה מקומית). מטרתה המרכזית של קולנו נוה היא ניסוי מוניציפלי חסר תקדים בישראל, של איחוד רשויות בין עיר (במעמד עירייה), לבין יישוב קהילתי (במעמד מועצה מקומית), באמצעות העברת הפונקציות העירוניות הבסיסיות לעירייה משותפת חדשה והקמת מנהלה מקומית במעמד סטטוטורי של ועד רובע עירוני ביישוב הקהילתי, אשר ממשיכה לבצע את כל הפונקציות הקהילתיות-חברתיות, לצורך הבטחת המשך האוטונומיה הקהילתית-חברתית של היישוב הקהילתי ואופיו הכפרי במרחב עירוני. משרד הפנים הצהיר בהודעות רשמיות ובעיתונות כי בכוונתו לאמץ את דגם השלטון המוניציפלי שהגתה רשימת קולנו נוה, לצורך איחוד רשויות בין יישובים קהילתיים וערים שכנות במקומות אחרים בישראל. אימוץ מדיניות זו של שלטון מקומי דו-רובדי, בדומה למועצות האזוריות דהיום המכילות מספר ועדים מקומיים, ואשר אומץ על ידי משרד הפנים גם ביישוב מכבים-רעות, קיבל ביטוי מוחשי בהצעת-חוק העיריות, התשס"ו-2005 במסגרתה הוצע להקים "עיריות אזוריות" המכילות ועדים מקומיים או ועדי רובע עירוני, תוך שמירת אופיו העצמאי של כל יישוב ויישוב. רשימת קולנו נוה הוקמה בשנת 1993, על ידי ראש המועצה המקומית נוה אפרים דאז, יוסף (יוסק'ה) קסטל, ונציגיה עמדו בראש המועצה המקומית בשנים 1993 - 2003. בשנים 2003 - 2013, לאחר איחוד נוה אפרים עם העיר יהוד, עמדו בראשה אילן שביט (לשעבר, יועץ ראש העיר יהוד-מונוסון למינהל קהילתי וחבר מועצת העיר), איתן פולק (לשעבר, ראש ועד הרובע נוה מונוסון), פנינה דנה ומשה מגן (לשעבר, חברי מועצת העיר), הדס מנדל (לשעבר ראש שבט צופי נוה מונוסון וחבר מועצת העיר) ויהודה צירקל. בשיא כוחה החזיקה הרשימה שבעה מתוך תשעה מושבים במועצה המקומית נוה אפרים (1998) ושני מושבים במועצת העיר (2008, 2013, 2018). מאז 2008 מהווים נציגי הרשימה את כל תשעת חברי וועד הרובע העירוני נוה מונוסון, בהיעדר רשימה מתחרה. לאחר איחוד הרשויות בין עיריית יהוד והמועצה המקומית נוה אפריים, התמודדה הרשימה בבחירות למועצת עיריית יהוד-מונוסון ולמִנְהֶלֶת נוה מונוסון. עו"ד אילן שביט, לאחר בחירתו למועצת העיר המאוחדת, מונה לתפקיד מחזיק תיק מנהלת נוה מונוסון במועצת העיר. איתן פולק נבחר לתפקיד ראש המנהלה המקומית. המנהלה המקומית קיבלה מעמד סטטוטורי של ועד רובע עירוני משר הפנים אופיר פינס-פז בחודש דצמבר 2005. בסוף שנת 2006 מונה עו"ד אילן שביט לתפקיד יועץ ראש עיריית יהוד-מונוסון למינהל הקהילתי בנוה מונוסון (ללא שכר). בבחירות שהתקיימו ב-2008, נבחרו פנינה דנה ומשה מגן כחברי מועצת העיר מטעם קולנו נוה ומשרד הפנים הכריז על הרשימה בראשות איתן פולק, כזוכה בכל תשעת המקומות במנהלה המקומית (ועד רובע עירוני). לראש המנהלה נבחר שוב איתן פולק, המכהן בתפקיד מאז 2003. מצע הרשימה הוא, בין השאר, שמירת האוטונומיה הקהילתית-חברתית של נוה מונוסון, יישוב קהילתי שנוסד בשנת 1953, ואופיו הכפרי של היישוב בתוך הסביבה העירונית של בקעת אונו. מתוקף מצעה, הרשימה פעלה להקמת ועד הרובע העירוני הראשון במדינת ישראל, ולאחר מאבק של למעלה משנתיים וחצי, תקנות ועד הרובע העירוני פורסמו ברשומות, ב-30 בינואר 2006. קולנו נוה, ברשת החברתית פייסבוק מצע קולנו נוה במדור הרשימה באתר היישוב נוה מונוסון הודעת שר הפנים על אימוץ הדגם המוניציפלי, באתר משרד הפנים תקנות ועד הרובע העירוני: הפרסום ברשומות באתר מנהלת נוה מונוסון (עמודי "קובץ התקנות" הרלוונטיים) ועד רובע עירוני נוה מונוסון, דו"ח מרכז המחקר והמידע של הכנסת 22.11.2007 הצעת חוק העיריות, התשס"ו-2005 בליווי דברי הסבר
בואשן דרומי

בואשן דרומי (שם מדעי: Spilogale angustifrons) הוא מין של בואשן ממשפחת הבואשיים. בעבר היה תת-מין של בואשן מזרחי אך הוחלט להפרידו. אורכו של הבואשן עד 34 ס"מ ומשקלו 1-0.5 ק"ג. הוא בעל פרווה שחורה והרבה טלאים לבנים. זנבו שעיר וזקור כמו זנב סנאי. כמו רוב קרוביו הוא בעל בלוטה בפי הטבעת ממנה הוא מפריש נוזלים מסריחים להגנה מטורפים. הבואשן מצוי ביערות במרכז אמריקה ממקסיקו, גואטמלה, הונדורס, אל סלוודור, ניקרגואה, קוסטה ריקה ובליז. חלק מהיערות בגובה 300 מ' מעל פני הים. הבואשן פעיל בלילה ויודע לטפס על עצים. הוא אוכל כל הניזון מהחי והצומח. מדיה וקבצים בנושא בואשן דרומי בוויקישיתוף בואשן דרומי, באתר ITIS (באנגלית) בואשן דרומי, באתר NCBI (באנגלית) בואשן דרומי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואשן דרומי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בואשן דרומי, באתר GBIF (באנגלית) בואשן דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
חיים הררי

האם התכוונתם ל... חיים הררי – פרופסור לפיזיקה, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ונשיא מכון ויצמן למדע לשעבר. חיים הררי – מחנך עברי, מורה, סופר ופובליציסט וממייסדי תל אביב.
בואשן גמדי

בואשן גמדי (שם מדעי: Spilogale pygmaea) הוא מין של בואשן ממשפחת הבואשיים האנדמי למערב מקסיקו לאורך חופי האוקיינוס השקט. תפוצתו היא באזורי יערות ושטחים סלעיים. אורכו 12–35 סנטימטרים והוא בעל גוף שחור עם פסים עבים לבנים לאורכו. הזנב ארוך ושעיר והוא בעל בלוטה בקצה פי הטבעת איתה הוא פולט ריחות מצחינים על אויביו. לפני הריסוס הוא מזהיר את טורפיו בעמידת ראש ייחודית, ואם זה לא עוזר הוא מרסס עליהם את הנוזל. הבואשן פעיל בלילה ויודע לטפס על עצים. הוא אוכל-כל הניזון מהחי והצומח, אך ניזון בעיקר מבשר של עשים, חרקים נוספים, חלזונות, זוחלים, יונקים קטנים ועופות. הוא עושה זאת כדי לאגור מספיק שומן ואנרגיה לפני החורף הקר. מדיה וקבצים בנושא בואשן גמדי בוויקישיתוף בואשן גמדי, באתר ITIS (באנגלית) בואשן גמדי, באתר NCBI (באנגלית) בואשן גמדי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואשן גמדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בואשן גמדי, באתר GBIF (באנגלית) בואשן גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נילס קרלבי

נילס תיאודור קרלבי (Nils Teodor Karleby, ‏18 ביוני 1892 – 2 במרץ 1926) היה מחשובי התאורטיקנים הסוציאל-דמוקרטים השוודיים, וממעצביו הבולטים של מודל מדינת הרווחה הסקנדינבי. קרלבי נולד בעיירה וסטרה קאראבי, במחוז מאלאמו, בנם של נילס יונסון, נגר, ותאולינה אלנדסון. משפחתו התגוררה בילדותו בהילינגה גרובה, שם הלך לבית ספר יסודי. לאחר לימודיו התיכוניים, ובזכות כישורי הכתיבה שלו, ניתנה לקרלבי ההזדמנות לקחת חלקן במערכת העיתון הסוציאל-דמוקרטי סקאנה, שם טיפס ועלה בסולם התפקידים עד לתפקיד העורך. לקרלבי הייתה השפעה רבה בתור עורך העיתון, ובציבוריות השוודית נטען כי אף הצליח למנוע מגורמים מהפכניים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית השוודית לבצע מהפכה במהלך כיבושה של שוודיה במלחמת העולם הראשונה. ב-1917 נישא לאנה אלווירה סודנברג, בתו של סנדלר מהעיר מאלמו. סמוך למלחמה, נדבק קרלבי בשחפת, והיה מושבת לתקופות חוזרות בשל מחלתו. ב-1920, הפך לחבר ומזכיר בוועד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שם נותר עד יום מותו. באותה שנה הוא גם מונה לחבר וועד המנהלים של המפלגה. ב-1922, החל ללמוד כלכלה, ובמהלך לימודיו הושפע מרעיונותיו של אקסל הגרשטרומס, ולמד על בוריה את התאוריה הכלכלית הנאו-קלאסית. הוא נפטר ב-1926, באותה שנה בה יצא ספרו החשוב על סוציאליזם, סוציאליזם מול פני המציאות (Socialismen inför verkligheten). הוא נפטר בסטוקהולם בגיל 34. לימים, היה אולה קרלבי, אחד מבניו של נילס קרלבי, לגנרל חשוב בצבא שוודיה. יחד עם ארנסט ויגפורס, שהמשיך את דרכו, היה קרלבי מן התאורטיקנים הפוליטיים החשובים ביותר בסוציאל-דמוקרטיה השוודית. הוא יצר בין היתר את התפיסה, הייחודית למודל הסוציאל-דמוקרטי הנורדי, כי האופק הפוליטי הרצוי הוא חברה על-מעמדית ללא מנצלים וללא מנוצלים. קרלבי השפיע עמוקות על ההגות הרעיונית של כלל התנועה הסוציאל-דמוקרטית בארצות סקנדינביה. במוקד התאוריה של קרלבי עמדה החלוקה מחדש של ההון והכוח הכלכלי. המנגנונים העיקריים עליהם הסתמך בכתביו, לא כללו התערבות בתהליכי השוק על ידי קביעת מחירים של מוצרים, או תכנון מרכזי של כל פרט ופרט בכלכלה, אלא אמצעים דמוקרטיים המצויים בידיו של הציבור. קרלבי שם דגש על דמוקרטיזציה של החברה כולה, וגרס כי שוויון אינו מתמצה בזכויות הפוליטיות והמשפטיות הפורמליות, אלא נוגע לתחומי הכלכלה והתרבות. לשיטתו, האמצעים העיקריים להשגת מטרות הסוציאל-דמוקרטיה היו: א. איגודים מקצועיים המגנים על הסכמים קיבוציים, להם תפקיד קריטי בשינוי מהותי של יחסי הכוחות בין ההנהלה והעובדים. ב. בעלות קולקטיבית על מרבית ההון בחברה, באופן כזה שמובטחת חלוקה שוויונית של הרווחים המשולמים מתוך ההכנסות של תהליך הייצור. ג. חלוקה מחדש של ההכנסות, באמצעות מיסוי פרוגרסיבי, שירותים ציבוריים ותשלומי העברה, במטרה ליצור שוויון בין העובד ובין מי שאינו עובד, ובין משפחות עם ילדים לזוגות ללא ילדים. עמי וטורי, שיעור רביעי: הסוציאליזם הדמוקרטי בסקנדינביה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2006
אולינגו מזרחי

אולינגו מזרחי (שם מדעי: Bassaricyon alleni) הוא מין של יונק ממשפחת הראקוניים החי על העצים באמריקה הדרומית והוא מין הבסרקיון היחיד החי ממזרח להרי האנדים. בעבר היה תת-מין של אולינגו צפוני. אורכו של אולינגו זה 30–45 סנטימטרים ומשקלו 1.1-1.5 קילוגרם. הוא בעל פרווה צמרית בצבע חום-בהיר עם ראש גדול ואוזניים ורודות גדולות. הראש גדול והזרועות ארוכות ומותאמות לאחיזה בענפים. האולינגו הוא שוכן עצים הפעיל בלילה וניזון מפירות ובעלי חיים קטנים. מדיה וקבצים בנושא אולינגו מזרחי בוויקישיתוף אולינגו מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) אולינגו מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) אולינגו מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אולינגו מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אולינגו מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) אולינגו מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN