קארוי לאסלו האי

קארוי לאסלו האי (בהונגרית: Háy Károly László; אבון, 27 באפריל 1907 – בודפשט, 22 בינואר 1961) היה צייר, גרפיקאי, מעצב תפאורה, סופר אמנות, פרופסור באוניברסיטה זוכה פרס מיהאי מונקאצ'י (1960) יהודי-הונגרי, אחיו הצעיר של הסופר דיולה האי (1900–1975). בין 1925 לבין 1929 האי למד באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות שבה למד מהציירים אישטוואן צ'וק, אישטוואן ריטי ויאנוש וסארי. בתום לימודיו נסע לסיור לימודים לווינה, פריז, פולין, גרמניה ואיטליה. משנת 1929 הציג בתערוכות. הוא הצטרף לתנועת הפועלים בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ומשנת 1931 הפעילות האמנותית שלו שירתה רק את התנועה. מסיבה זו הוא נעצר ונכלא מספר פעמים - בשנים 1932, 1934 ו-1942. בשנת 1934 היה אחד החברים המייסדים של "קבוצת האמנים הסוציאליסטים". בשנת 1944 הקים וארגן את "הוצאת סיקרה" הקומוניסטית בעיר סגד ששוחררה אז על ידי כוחות הצבא האדום. בין השנים 1945 - 1946 הפך לראש מחלקת התרבות במרכז "מפלגת העובדים הסוציאליסטית ההונגרית" (MSZMP). בתקופה זו הכין בעיקר גרפיקה לרומנים מודרניים. בין השנים 1945 - 1948 היה מבקר האמנות של היומון "עם חופשי" (Szabad Nép). בין השנים 1946–1948 היה מעצב התפאורה של תיאטרון מדאץ'. בשנים 1948 - 1952 לימד כפרופסור לעיצוב תפאורה באוניברסיטה לאמנויות יישומיות, ומשנת 1952 עד 1955 היה ראש הקתידרה באוניברסיטה. בין השנים 1953–1957 עבד ב"מושבת האמנים של סולנוק". לרוב צייר נופים וקומפוזיציות של דמויות. הוא צייר את תמונותיו בצבעים חזקים בסגנון הקרוב לאקספרסיוניזם. האי הכין סדרת תחריטי לינולאום עם תוכן אנטי-פשיסטי ששמו "כנימה גרמנית מסקרה טורקית". הוא עבד גם כסופר אמנות. הוריו היו מור האי (? -1934) וגיזלה וויינברגר (1868–1958). אחיו, דיולה האי, היה סופר (1900–1975). אשתו, לואיזה הוואש (1923-?), הייתה היסטוריונית אמנות. בתם, אגנש האי (1952-) היא גרפיקאית. 1960, 1975 בודפשט 1962 סולנוק 1978 סומבטהיי 1948, 1950-1955, 1957, 1959-1960, 1965, 1975 בודפשט 1969 סקשפהרוואר 1977 סומבטהיי מספר ההצגות הבכורה שנרשם במאגר התיאטרון: 7 . ויליאם שייקספיר : מהומה הרבה על לא דבר (1946) Tudor Mușatescu: The Titanic Orbiting (1947) גריבוידוב: השכל בא עם צרות (1947) ארמונט - ונדרבנגה: בנים, בנות, כלבים (1947) מולייר: הקמצן (1948) אפינוגנוב: נכדי הקטן (1948) צ'כוב: בוסתן הדובדבנים (1948) בעיות הצורה של ציור נאו-ריאליסטי (מחשבה, 1936) אומנויות והתקדמות חברתית (בודפשט, 1947) לרגל יום השנה לדרקוביץ' (אמנות חופשית, 1954) נלחמנו נאמנה למען המהפכה (הקדמה. בודפשט, 1960) לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1978-1991. ISBN 963-05-6422-X לקסיקון לאמנות הבמה. ISBN 963-05-6635-4 Artportal.hu המכון הלאומי למורשת Pogány Ö. Gábor: Bevezető tanulmány Háy Károly László gyűjteményes kiállításához (Katalógus, Budapest, 1947) Gál Gy. S.: A valóság festője (Jövendő, 1947. május 29) Oelmacher Anna: Háy Károly László (Élet és Irodalom, 1960) Kontha S.: A Szocialista Képzőművészek Csoportja jubileumi kiállítása (Társadalmi Szemle, 1964. július) Oelmacher Anna: A szocialista képzőművészet nyomában (Budapest, 1975) Aradi N.: Munkásábrázolás a magyar képzőművészetben (Budapest, 1976) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János Gyöngy Kálmán : Magyar karikaturisták adat- és szignótára 1848-2007. Karikaturisták, animációs báb- és rajzfilmesek, illusztrátorok, portrérajzolók. Budapest, Ábra Kkt. 2008 Ki kicsoda a történelemben? Szerkesztette: Szabolcsi Ottó, Závodszky Géza. [Budapest], Laude, [1990] Kortárs magyar művészeti lexikon I–III. Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 1999–2001. ISBN 963-8477-43-1 Művészeti lexikon. Felelős szerkesztő: Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968 Magyar nagylexikon IX. (Gyer–Iq). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 1999. ISBN 963-9257-00-1 Révai új lexikona IX. (Gym–Hol). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-268-X "Én a komédiát lejátsztam, Mulattattam, de nem mulattam." [Budapest], Magyar Színházi Intézet, 1981 Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8 Halálesete bejegyezve a Bp. XII. ker. állami halotti akv. 139/1961. folyószám alatt.