laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אקדמיית סיבליוס

אקדמיית סיבליוס (בפינית: Sibelius-Akatemia; בשוודית: Sibelius-Akademin) היא אקדמיה למוזיקה באוניברסיטת הלסינקי לאמנויות שפועלת בהלסינקי וקואופיו שבפינלנד. זוהי האקדמיה למוזיקה היחידה בפינלנד. נכון לשנת 2023, אקדמיית סיביליוס היא אחת מהגדולות באירופה עם כ־1,400 סטודנטים רשומים ו־500 מורים. אקדמיית סיבליוס היא המארגנת של התחרות הבינלאומית לפסנתר על שם מאג' לינד ואחד המארגנים של התחרות הבינלאומית לכינור על שם ז'אן סיבליוס המתקיימת מדי חמש שנים בהלסינקי. כמו קונסרבטוריונים רבים אחרים ברחבי העולם, גם באקדמיית סיבליוס יש אקדמיה לנוער, למוזיקאים מוכשרים בגיל בית הספר. לאקדמיה יש גם מרכז לחינוך מבוגרים ביארונפא ומרכז הדרכה בסייניוקי. אקדמיית סיבליוס של אוניברסיטת הלסינקי לאמנויות דורגה במקום ה־9 באמנויות הבמה בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2021. האקדמיה נוסדה ב-1882 על ידי המלחין הפיני מרטין וגליוס תחת השם "Helsingin Musiikkiopisto" ("מוסד המוזיקה של הלסינקי"). שם המוסד שונה ל־"Sibelius-Akatemia" ("אקדמיית סיבליוס") ב־1939 לכבוד שמו של המלחין הפיני המפורסם ביותר, ז'אן סיבליוס, שהיה סטודנט באקדמיה. ב־1980 בוצעה רפורמה מנהלית ואקדמיית סיבליוס הפכה לאוניברסיטה ממלכתית. ב־1998 היא הפכה לאוניברסיטה. בשנת 2013, האקדמיה התמזגה עם שתי אוניברסיטאות עצמאיות: אקדמיית הלסינקי לתיאטרון והאקדמיה לאמנויות יפות של הלסינקי, כדי להקים את אוניברסיטת הלסינקי לאמנויות. האקדמיה מחולקת לחמש עשרה יחידות ארגוניות: המחלקה לניהול אמנויות המחלקה למוזיקה כנסייתית (הלסינקי) המחלקה למוזיקה כנסייתית (קואופיו) המחלקה להלחנה ותורת המוזיקה המחלקה לניצוח המחלקה למוזיקה קלאסית המחלקה למוזיקת פולק המחלקה למוזיקה גלובלית המחלקה למוזיקת ג'אז המחלקה לחינוך מוזיקלי המחלקה לטכנולוגיית מוזיקה המחלקה לפסנתר, אקורדיון, גיטרה וקנטלה המחלקה למחרוזות ולמוזיקה קאמרית המחלקה למוזיקה ווקאלית המחלקה לכלי נשיפה, כלי הקשה ונבל התואר העיקרי באקדמיית סיבליוס הוא תואר שני במוזיקה (.M.Mus). בית הספר מציע גם תארים מתקדמים עם אפשרויות אמנותיות ומחקריות. התארים לתואר שני הם ברישיון לאמנויות במוזיקה Lic.A. (Mus.) ותואר דוקטור לאמנויות במוזיקה D.A. (Mus.) האקדמיה מציעה 26 תוכניות לתואר שני בשפה האנגלית, ביניהן: תוכנית לתואר במוזיקה כנסייתית תוכנית לתואר בקומפוזיציה ותורת המוזיקה תוכנית לתואר במוזיקת פולק תוכנית לתואר במוזיקת ג'אז תוכנית לתואר בניצוח תזמורת ומקהלה תוכנית לתואר בחינוך מוזיקלי תוכנית לתואר בטכנולוגיית מוזיקה תוכנית לתואר בביצוע מוזיקלי תוכנית לתואר במוזיקה ווקאלית תוכנית לתואר בניהול אמנויות חברי להקת אפוקליפטיקה (צ'לו רוק): פרטו קיווילאקסו (Perttu Kivilaakso), פאבו לוטיונן (Paavo Lötjönen), אייקה טופינן (Eicca Toppinen). טאריה טורונן (Tarja Turunen), זמרת אופרה, חברה לשעבר בלהקת המטאל סימפוני נייטוויש. קים בורג (Kim Borg), זמר בס-בריטון פיני. מדיה וקבצים בנושא אקדמיית סיבליוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית סיבליוס (בפינית, בשוודית ובאנגלית) נתונים נכונים לשנת הלימודים 2024 Sibelius Acad­emy Uniarts Helsinki’s Sibelius Acad­emy ranked 9th in Per­form­ing Arts in the QS World Uni­ver­sity Rank­ings Or­gan­i­sa­tion units
בית העם הטמפלרי (ירושלים)

בית העם הטמפלרי בירושלים היה החשוב בבתי המושבה הגרמנית בירושלים. הבית ממוקם ברחוב עמק רפאים 1, פינת דרך בית לחם. הבית נבנה בשנת 1882, על שטח של שני דונמים, ונחנך בטקס בו נכח המושל העות'מאני של ירושלים. בית העם היה בעל חשיבות רבה בקהילה הטמפלרית ושימש הן מקום תפילה והן מקום התכנסות חברתית (Gemeindehaus). הפעמון שבראש הבניין שימש לקרוא לחברי הקהילה להתכנסות ולתפילת יום ראשון. הבית נבנה בסגנון נאו רומנסקי – סגנון שהיה נפוץ באירופה במאה ה-12. ב-1898 ביקר בבניין הקייזר הגרמני וילהלם השני. לאחר מלחמת העצמאות, עבר הנכס לרשות מדינת ישראל. בעקבות חלוקת ירושלים, היות שנבצרה הגישה לכנסייה הארמנית בעיר העתיקה, שימש הבית את הקהילה הארמנית של מערב ירושלים כבית תפילה, לאחר שחכרה את המבנה. לאחר איחוד העיר ב-1967 שבו הארמנים להתפלל בכנסייתם שברובע הארמני בעיר העתיקה, והתפילה בבניין שבמושבה הגרמנית נערכת רק פעמיים בשנה. מאחורי המבנה בית המשמש למגורי אחת מבנות הקהילה ובית הדין הכנסייתי. בשנת 2000 רכש את השטח, יחד עם המגרש הסמוך בו ממוקם בית הספר התיכון הטמפלרי, יזם הנדל"ן הישראלי-האמריקאי מורד זמיר, שתכנן להקים במקום מלון, שבו ישולב המבנה ההיסטורי של בית העם בקומת הקרקע של המלון. הכנסייה הארמנית התנגדה בתקיפות לוותר על המבנה ונוצרו קשיים באישור התוכניות למתחם. בסופו של דבר החליט זמיר למכור את השטח כולו לחברת ישרוטל, שבנתה במקום את מלון אוריינט, ללא שילוב המבנה שבחזקת הכנסייה שנותר ברשותה, אלא רק על המגרש הסמוך. הפעמון על בית הקהילה הטמפלרית מבנה קטן בסמוך לבית העם הטמפלרי שלט הכנסייה הארמנית על המבנה הסמוך לבית העם בית העם בחוץ בית העם בפנים עוגב בבית העם הטמפלרי תקריב העוגב בבית העם הטמפלרי בית העם הטמפלרי (בחיפה) דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא בית העם הטמפלרי בוויקישיתוף בית מס 1 עמק רפאים ירושלים (בית העם הטמפלרי / הכנסייה הארמנית), ב"היסטוריה על המפה", 5 במאי 2020 אריאל הירשפלד, פינה קסומה בתוך טירוף הנדל"ן של המושבה הגרמנית בירושלים, באתר הארץ, 4 ביוני 2010 רנית נחום-הלוי, איש העסקים האמריקאי זמיר מורד ישקיע 50 מיליון דולר בהקמת מלון במושבה הגרמנית בירושלים, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2009 הדס מגן, ‏כנסיית הנדל"ן, באתר גלובס, 19 במרץ 2015
טמפרה

האם התכוונתם ל... טמפרה (ציור) – טכניקת צביעה בציור טמפרה (עיר) – עיר בפינלנד טמפורה – במטבח היפני, שיטת הכנת מזון בטיגון עמוק בציפוי בלילה. אנסמבל טמפרה – הרכב מוזיקלי ישראלי
הצב והארנב

הצב והארנב הוא משל מאת איזופוס, מספר 226 באינדקס פרי. המשל מספר על תחרות ריצה המתקיימת בין צב לבין ארנב. לפני התחרות מתרברב הארנב ביכולתו ומזלזל בצב שלא יוכל לסיים את המירוץ כלל. כאשר התחרות מתחילה, הארנב פורץ קדימה, בעוד שהצב מדדה לאיטו מאחור. כאשר הארנב מגיע כמעט עד לקו הסיום, ורואה כי הצב לא הגיע עדיין לחצי הדרך, הוא מחליט להתגרות בו, ונשכב לישון ממש לפני הסיום. הצב, אשר לא נכנע, ממשיך להתקדם, וברגע שהארנב מקיץ משנתו, הוא רואה את הצב חוצה את קו הסיום. הארנב מפסיד ולומד לא להתרברב. למשל (מספר 275A בסיווג ארנה-תומפסון) ארבעה נמשלים: לעולם אין לזלזל ביריב. "אל יתהלל חוגר כמפתח" - אל לאדם להתרברב ביכולותיו טרם הוכיח אותן. גם אם נמצאים בעמדת נחיתות, אין להיכנע. כל עוד יש אמונה עצמית, יש סיכוי להצליח. בגנות העצלות: גם את הכישרונות והכוחות הטובים יש לנצל בזריזות. בגרסה אחרת של המשל הצב מזעיק את קרוביו וחבריו, וכשארנב פוגש כל אחד מהם, הוא סבור שזה אותו הצב שהגיע בזריזות לכל מקום שאליו הגיע. מדיה וקבצים בנושא הצב והארנב בוויקישיתוף הצב והארנב, באתר mythfolklore.net ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טמפרה (עיר)

טמפרה (בפינית: Tampere; בשוודית: Tammerfors) היא עיר בדרום מערב פינלנד, השלישית בגודלה במדינה. העיר שוכנת על גדות ימת נסי. העיר משמשת מרכז חשוב לתעשייה, ויש בה תחנת כוח הידרו-חשמלית המשמשת להפעלת בתי החרושת בעיר. אתר התיירות הראשי בטמפרה הוא הפארק - Särkänniemi, המכיל דולפינריום ומגדל, בראשו יש מסעדה מסתובבת, ואטרקציות נוספות לתיירים. טמפרה נבנתה כשוק ליד נהר הטמרקוסקי בשנת 1775 על ידי גוסטב השלישי מלך שוודיה, וארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1779, זכתה במעמד של עיירה. באותו הזמן הייתה טמפרה קטנה מאוד, ולא עלתה על כמה קילומטרים מרובעים מסביב לנהר הטמרקוסקי. טמפרה גדלה במהירות עצומה במאה ה-19, והייתה מרכז תעשייתי ומסחרי חשוב בפינלנד. במשך המחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה טמפרה בעלת כמחצית כוח העבודה התעשייתי בפינלנד. אופייה התעשייתי במאה ה-19 ובמאה ה-20 העניק לטמפרה את הכינוי "מנצ'סטר של הצפון". טמפרה גדלה לאחר שהצטרפו אליה אזורים ושכונות סמוכים: Messukylä - הצטרפה לטמפרה בשנת 1947 Lielahti - הצטרפה לטמפרה בשנת 1950 טמפרה הייתה זירת לאירועים חשובים מבחינה אסטרטגית במלחמת האזרחים הפינית (28 בינואר - 15 במאי שנת 1918). בשנת 2003 היו בטמפרה כ-200,000 תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה במדינה, אך בהתאם להגדרת האיחוד האירופי, היא אינה נחשבת לעיר, עקב צפיפות האוכלוסייה הנמוכה בה. טמפרה קוסמת לרבים בזכות שתי האוניברסיטאות שבה: אוניברסיטת טמפרה (TAU) אוניברסיטת טמפרה למדעים מעשיים (TAMK) אוניברסיטאות אלו ממוקמות בהרוואנטה, ולהן יחד כ-30,000 סטודנטים. Aitolaht - הצטרפה לטמפרה בשנת 1966 Teisko - הצטרפה לטמפרה בשנת 1972 טמפרה הייתה ידועה בעיקר בזכות מפעלי הנייר, המתכת והטקסטיל שלה, שרובם הוחלפו בענפי טכנולוגיית המידע ותקשורת. לטמפרה יש 19 ערים תאומות: רומניה בראשוב, רומניה גרמניה קמניץ, גרמניה גרמניה אסן, גרמניה ליטא קובנה, ליטא אוקראינה קייב, אוקראינה דנמרק קלאקסוויק, איי פארו, דנמרק איסלנד קואופווגיר, איסלנד אוסטריה לינץ, אוסטריה פולין לודז', פולין הונגריה מישקולץ, הונגריה רוסיה ניז'ני נובגורוד, רוסיה שוודיה נורשפין, שוודיה דנמרק אודנסה, דנמרק צ'כיה אולומואוץ, צ'כיה ארצות הברית סירקיוז, ניו יורק, ארצות הברית אסטוניה טרטו, אסטוניה נורווגיה טרונדהיים, נורווגיה הרפובליקה העממית של סין גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין טנזניה מוואנזה, טנזניה אתר האינטרנט הרשמי של טמפרה (בפינית ובאנגלית) מצלמות באזור טמפרה טמפרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טמפרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בית אברלה

בית אברלה הוא מבנה דו קומתי במושבה הגרמנית של ירושלים, שנבנה בשנת 1874 על ידי משפחתו של הסוחר והיבואן פאול אברלה. בראש המבנה, העומד ברחוב עמק רפאים 10, נמצאים עליית גג וגמלון האופייני לבנייה הטמפלרית. על משקוף הבית חקוק תרגום לגרמנית של פסוק מספר תהילים: אֹהֵב ה' שַׁעֲרֵי צִיּוֹן מִכֹּל מִשְׁכְּנוֹת יַעֲקֹב — ספר תהילים, פרק פ"ז, פסוק ב' הפסוק מופיע על הבית, כמו בבתים טמפלרים רבים בישראל, אשר קבעו עליו ציטוט מן התנ"ך ששימש כמוטו של המשפחה אשר התגוררה בבית. בעת מלחמת העולם השנייה שימש בן המשפחה כמפקד מחנה ריכוז מילדרוף בגרמניה. אברלה קלט ותיחקר את הצנחן אנצו סרני טרם הוצאתו להורג. בנו של פאול, וילהלם, בנה את בית וילהלם אברלה במושבת שרונה בראשית שנות השלושים של המאה העשרים. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא בית אברלה בוויקישיתוף
בית אהמן

בית אהמן הוא מבנה טמפלרי במושבה הגרמנית של ירושלים, ברחוב דרך בית לחם 22, אשר נבנה על ידי האדריכל פרידריך אהמן (Ahmann) בשנת 1905. אדריכל זה היה מאדריכלי בניין אוגוסטה ויקטוריה שעל הר הצופים, ובביתו, כמו במבנה אוגוסטה ויקטוריה, שילב אהמן מאפיינים של הסגנון הגרמני האופייני לאותה תקופה - סגנון היוגנדשטיל. מגדל פינה הבנוי בסגנון ניאו רומנסקי משמש חדר אורחים בקומת הקרקע. מגדל זה אינו אופייני לאדריכלות הטמפלרית, אולם במרכז חזית הבנייה גמלון אופייני לבניה הטמפלרית. המבנה שופץ בשנת 1987, ונוסף לו אגף אחורי על פי תכנון של האדריכל הלל שוקן. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא בית אהמן בוויקישיתוף
תועלת שולית

בכלכלה נאו-קלאסית, ה'תועלת' של מוצר (או שירות) מבטאת את המידה שבה צריכתו מספקת את הצרכים (או התשוקות) של צרכן; והתועלת השולית (בגרמנית, Nutzenfunktion) מבטאת את תוספת התועלת לה יזכה הצרכן מצריכה נוספת של יחידה אחת מאותו מוצר או שירות. הביטוי תועלת שולית נובע מהמילה שוליים, מתוך הכוונה שמדובר בתועלת האחרונה שנוספה או התועלת הראשונה שנוותר עליה. הביטוי הפך לפופולרי, ככל הנראה, במאה ה-19, עם פיתוחה של התורה הנאו-קלאסית. עם זאת, אסכולות נוספות בכלכלה (ובעיקר האסכולה האוסטרית) השתמשו במושג בדרכים שונות כדי לתאר את השפעותיהן של בחירות כלכליות. התועלת השולית ממוצר נמדדת בתור הגידול בתועלת של הצרכן כתוצאה מגידול של יחידה אחת בתצרוכת של אותו מוצר. דרך נוספת למדוד את התועלת השולית היא הירידה בכמות התועלת כאשר התצרוכת קטנה ביחידה אחת. מאחורי מושגים אלו עומדת ההנחה שהצרכן מפיק תועלת מצריכה, ומטרתו להגיע למקסימום תועלת: הן בהווה בהינתן ההכנסה הפנויה שלו שתשמש אותו לתצרוכת, והן לאורך זמן בהינתן זרמי ההכנסה שלו, היכולת להעביר הכנסות מתקופה לתקופה והמחירים בכל תקופה. מובן שלא מדובר בפונקציות שניתן למדוד אותן בפועל, אלא בניסוח פורמלי של דפוסי התנהגות מסוימים של הצרכן. התועלת השולית במוצרי צריכה אינה תמיד בת-כימות – ישנן תועלות שהן לא מוחשיות, כגון יוקרה, מעמד או סיפוק אומנותי. מדידת התועלת השולית יכולה להתבצע או באמצעות פרמטרים ממדעים אחרים (כגון רפואה, פסיכולוגיה או סוציולוגיה) או באמצעות השפעתם על תועלות שהן מוחשיות. לדוגמה, רכישת ידע אקדמאי יכולה להימדד באופן פסיכולוגי (התועלת היא הנאה מעצם הלמידה), באופן סוציולוגי (התועלת היא עלייה בסטטוס החברתי) או באופן כלכלי (התועלת היא רכישת עבודה בעלת כושר השתכרות גבוה יותר). חוק תועלת שולית פוחתת (Diminishing Marginal Utility) קובע כי כאשר השימוש במוצר מסוים עולה, תוספת התועלת (הנאה) מאותו מוצר פוחתת. מבחינה מתמטית פירוש הדבר הוא שהתועלת כפונקציה של השימוש במוצר היא פונקציה קעורה - נגזרתה הולכת וקטנה (הווה אומר: הנגזרת הראשונה לפי הכמות היא חיובית בדרך כלל, והנגזרת השנייה שלילית). תופעה זו מקבילה לחוק התפוקה השולית הפוחתת, שלפיה התפוקה השולית (דהיינו, תוספת התפוקה עבור גורם הייצור האחרון) תקטן עם כל הוספה של גורם ייצור, כאשר יתר גורמי הייצור יישארו קבועים. לדוגמה, במפעל בו מספר המכונות נשאר קבוע, ככל שיגדל מספר הפועלים, כך מספר היחידות, שמייצר כל פועל נוסף, ירד. לחלופין, במקום תופעה של תפוקה שולית פוחתת, יכולה להתקיים תופעה של איכות שולית פוחתת. במצב כזה, תוספת גורמי הייצור לא מורידה את כמות היחידות המיוצרות אלא את איכותן. כדאי לשים לב שחוק התועלת השולית הפוחתת מתייחס לצרכן (הביקוש) וחוק התפוקה השולית הפוחתת - ליצרן (ההיצע). בצריכה, חוק התועלת השולית הפוחתת קובע כי מנקודה מסוימת, תוספת צריכה של מוצר תוביל להקטנת התועלת השולית מכל יחידת צריכה נוספת מאותו מוצר. לדוגמה, לאדם בעל מספר מכוניות, התועלת השולית מהמכונית הראשונה תהיה גבוהה יותר מהשנייה, התועלת מהשנייה גבוהה יותר מהשלישית וכולי. ממכונית מסוימת, התועלת השולית תהיה שלילית - המכונית הנוספת לא תועיל אלא תזיק (במקרה זה גם הנגזרת הראשונה שלילית). ביקוש תפוקה שולית תפוקה שולית פוחתת המהפכה השולית מדיה וקבצים בנושא תועלת שולית בוויקישיתוף תועלת שולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תועלת שולית, דף שער בספרייה הלאומית
בית בוירלה

בית בוירלה הוא בניין טמפלרי הממוקם במושבה הגרמנית בירושלים, ברחוב לויד ג'ורג' 6. המבנה תוכנן על ידי האדריכל הטמפלרי גוטלוב בוירלה, בסוף המאה ה-19. מבנה זה שונה מהמבנים הטמפלרים האחרים במושבה הגרמנית. למבנה סדרת קשתות הנותנות למבנה צביון מזרחי והוא נעדר הגמלון האופייני לאדריכלות הטמפלרית. מאפיין שונה נוסף של המבנה הוא החלונות העגולים. חלונות אלה מצויים בבנייה הטמפלרית רק בגמלון או מתחתיו, ואילו במבנה זה הם מצויים בקירות המבנה. במבנה התגורר בנו של בוירלה - גוטלוב בוירלה הבן, אשר היה הבעלים של קולנוע אוריינט הסמוך לו (כיום קולנוע סמדר). נכון לשנת 2023 המבנה משמש למשרד עורכי דין אוחיון ואזנה זינגר ושות. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא בית בוירלה בוויקישיתוף
העמותה הישראלית להגנה בפני טילים

העמותה הישראלית להגנה בפני טילים (עי"ט) היא עמותה ישראלית הפועלת להגברת המודעות הציבורית לנושא איום הרקטות והטילים על ישראל והצורך בפיתוח מערכות הגנה מפני טילים, כתגובה לאיום. העמותה הוקמה רשמית בחודש מאי 2007, כתגובה לירי הרקטות על ישראל בעת מלחמת לבנון השנייה, על פי עמדתם של מייסדיה כי מלחמה זו אמורה לשנות את התפיסה האסטרטגית של מדינת ישראל ואת האופן שבו אויביה של מדינת ישראל מסתכלים עליה. העמותה קמה על פי הדגם של ארגון אמריקני דומה בשם MDAA - Missile Defense Advocacy Alliance והיא הארגון הישראלי הראשון של מומחים בנושא ביטחוני המנסים לקדם פעילות בתחום הביטחון הלאומי של המדינה, דרך דיון ציבורי. יושב ראש העמותה הוא מפקד חיל האוויר לשעבר אלוף במילואים הרצל בודינגר. בעמותה חברים יוצאי צבא בכירים, דוגמת תא"ל במילואים וראש מפא"ת לשעבר עוזי עילם, ראש מנהלת חומה לשעבר עוזי רובין, מפקדי חיל האוויר לשעבר האלופים במילואים דוד עברי ואיתן בן-אליהו ואקדמאים המתמחים בבקרת חימוש, מניעת תפוצה טילית ואסטרטגיה. ביניהם יצחק בן ישראל, ישעיהו נבנצל, יאיר רמתי ואפי איתם. עו"ד אריאל פרייברג משמש כיועץ המשפטי של העמותה משנת 2012. באתר הרשמי של הארגון מדווח על מגוון פעילויות ביניהן: פורומים ציבוריים שוטפים ותכופים המפרטים את האיום, את הצעדים הננקטים ואילו צעדים ניתן לנקוט. מחקרים מוזמנים, המדווחים לציבור, במגוון רחב של נושאים הקשורים בהגנה בפני טילים. שיתוף פעולה ותיאום עם חברי כנסת וממשלת ישראל. קיום כנס בינלאומי שנתי חדש שבמסגרתו מגיעים ארצה חוקרים וארגונים, לפתיחת אפיקי דיון ולסיוע בקבלת החלטות ממשלה כתגובה למציאות של מערכות הגנה זמינות. הכנס הראשון נערך בירושלים ב-22 באוקטובר 2007. קבוצות עבודה פרטיות המכנסות את קהילת הגנת הטילים המקומית של ישראל לשם גיבוש קונצנזוס ושיתוף רעיונות ומידע. קיום מפגשים ועדכונים שוטפים לעיתונות הישראלית והבינלאומית. יצירת קשרי גומלין עם ארגונים הקשורים להגנה בפני טילים בעולם והזמנתם לארץ על מנת להפגש עם חברי ממשלה ולדבר עמם. הקמה והפעלה של קרן מלגות לסטודנטים מצטיינים באוניברסיטאות בישראל התומכת בדור הבא של מהנדסים ומדענים בתחומים טכניים הקשורים בהגנה בפני טילים. ביקורת חריפה על העמותה פורסמה בעיתון הארץ על ידי ראובן פדהצור שטען כי העמותה היא לובי מוסווה של התעשיות הביטחוניות עיט אינה עמותה תמימה. היא כלי בידי אינטרסים תעשייתיים ומקדמת את עניינן של התעשיות הביטחוניות. הצגתה כגוף המיועד לסייע לציבור לגבש את עמדתו בסוגיית ההגנה נגד טילים - היא הטעיה. — הארץ, ראובן פדהצור כמו כן טען כי העמותה מוטת לטובת מערכות הגנה אין בכוונת ראשי העמותה לספק לציבור מידע, ניתוחים והערכות שאינם מתיישבים בדיוק עם התפישה המצדדת בפיתוח ובהצטיידות במערכות הגנה נגד טילים ורקטות. מגן לעורף אתר האינטרנט הרשמי של העמותה הישראלית להגנה בפני טילים (מאורכב בארכיון האינטרנט ממרץ 2022) ראובן פדהצור, בעיקר לטובת עצמם, באתר הארץ, 11 ביולי 2008 העמותה הישראלית להגנה בפני טילים, באתר "גיידסטאר ישראל" IMDA • Board Members, www.imda.org.il
מנזר האחיות הבורומאיות

מנזר האחיות הבורומאיות מצוי ברחוב לויד ג'ורג' 12 במושבה הגרמנית וגם מדרך בית לחם בירושלים, שייך למסדר הגרמני - קתולי של האחיות הבורומאיות. מסדר נוצרי-קתולי זה נקרא על שם הקרדינל הקתולי קארלו בורומאו, שהוכרז כקדוש, שייסד במאה ה-16 את מסדר האחיות אשר טיפלו בחולי דבר. כיום המבנה משמש כבית ספר ופנימייה. מבנה זה נבנה בשני שלבים: האגף הראשון נבנה בין השנים 1903–1905, ואגף השני בשנת 1935. בשלהי המנדט הבריטי, התגורר במקום במשך כשנה יו"ר הוועדה הקרואה של העיר, ריצ'רד מסי גרייבס. בשל נסיבות ביטחוניות, חלק מישיבות המועצה נערכו במנזר ולא בעירייה. מדיה וקבצים בנושא מנזר האחיות הבורומאיות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנזר האחיות הבורומאיות האחיות הבורומאיות בירושלים (בגרמנית), (באנגלית)
טמפלרים

האם התכוונתם ל... מסדר אבירי היכל שלמה – מסדר צלבני של אבירים-נזירים מימי הביניים. טמפלרים (תנועה) – תנועה דתית נוצרית גרמנית שנוסדה במאה ה-19 שאנשיה הקימו נקודות התיישבות בארץ ישראל
בית זנדל

בית זנדל (Sandel) הוא מבנה חד קומתי בעל חזית מרשימה המצוי במושבה הגרמנית בירושלים, ברחוב עמק רפאים 9, ותוכנן על ידי תיאודור זנדל בסוף המאה ה-19. הבניין מקושט בפסל אריה שהוא סמלה של משפחת זנדל בונת הבית. מעל שער הבית קשת הנתמכת על ידי עמודים בסגנון נאו-קלאסי. האדריכל תיאודור זנדל שהתגורר בבית תכנן בניינים רבים בירושלים, בהם כנסיית דורמיציון על הר ציון; בית הספר למל בשכונת זיכרון משה; בניין בית החולים שערי צדק ברחוב יפו, וכן את הדרך מיפו לירושלים בעבור השלטון העות'מאני. בזכות פועלו קיבל זנדל את תואר הכבוד בָּאווּרָת (Baurath) מקייזר גרמניה וילהלם השני. המשורר יהודה עמיחי התגורר במבנה בשנות השישים של המאה העשרים, בעת שבעלי הבית שהו בחו"ל בשליחות דיפלומטית. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא בית זנדל בוויקישיתוף
P-3

P-3 (קוד דיווח נאט"ו: "דמבו"; "Dumbo") הוא מכ"ם גילוי אווירי לטווח בינוני, אשר יוצר בברית המועצות בסוף מלחמת העולם השנייה. זהו המכ"ם התלת־ממדי הראשון שיוצר בברית המועצות (מספק מלבד קואורדינטות גם נתון גובה משוער של המטרה). סימן ההיכר העיקרי החיצוני של המכ"ם הוא שתי אנטנות מסוג יאגי. זמן סיבוב המכ"ם היה אטי ובוצע ידנית. יכולת האבחנה באזימוט המטרה נמוכה (כ-4 מעלות). מדיה וקבצים בנושא P-3 בוויקישיתוף
אנטנת יאגי

אנטנת יאגי-אודה (או בקיצור: אנטנת יאגי) היא אנטנה כיוונית לשידור ולקליטה של גלים אלקטרומגנטיים. סוג זה של אנטנות משמש לשידור וקליטה של מכשירי קשר, עורקי תקשורת, קליטת שידורי טלוויזיה, רדיו FM, ובעבר גם במערכות מכ"ם גילוי אווירי לטווח בינוני וארוך. רוב האנטנות החיצוניות לקליטת שידורי טלוויזיה שהותקנו בארץ הם מסוג יאגי. אנטנות יאגי משמשות היום לשליטה במערך הצופרים של פיקוד העורף ברחבי הארץ. האנטנה כוללת את הרכיבים הבאים (מספור בהתאם לתמונה): דיפול המשמש לשידור או לקליטה שאורכו מותאם לאורך הגל שבו מיועדת האנטנה לשדר או לקלוט רפלקטור - מחזר שאורכו גדול מהדיפול שמשמש להחזר קרינה מגב אלומת השידור דירקטורים - מכוון המסייעים בכיוון אלומת השידור או הקליטה. באנטנות מסוג יאגי משתמשים בתחומי התדרים HF (גלים קצרים), VHF (תג"ם) ו־UHF (תא"ג). האנטנה פותחה בשנה 1926 על ידי שינטרו אודה והיטצוגו יאגי מיפן ונקראת על שמם. מדיה וקבצים בנושא אנטנת יאגי בוויקישיתוף
תוכנת מצגות

תוכנה ליצירת מצגות היא תוכנה המשמשת ליצירה ולהקרנה של אוסף שקפים ממוחשב, המשמש במצגת. הפלט של תוכנת המצגות, הקרוי מצגת שקפים, מוקרן על־גבי מסך של מחשב אישי, כאשר מדובר במצגת לקהל צופים מצומצם, או על־גבי מסך גדול או על קיר, כאשר המצגת מוקרנת בפני קהל צופים גדול. קודם לפיתוחן של תוכנות מצגות, יצרו שקופיות או שקפים מפלסטיק שקוף, והוקרנו באמצעות מקרן שקופיות או מטול שקפים (ויוגרף). תוכנת מצגות מאפשרת ליצור את תוכן ההצגה ולעדכנו בדרך פשוטה ומהירה יותר. התוכנות המשמשות להצגת מצגות מתחלקות ל: תוכנה שבה יוצרים כל שקף בנפרד, קובעים את התזמון ואת צורת המעבר בין שקפים. תוכנה שלוקחת מספר תמונות דיגיטליות ועושה מהן מצגת, לרוב מצגת וידאו. בשני סוגי התוכנה ניתן להוסיף למצגת הסברים המוקלטים מראש באחת התוכנות לעיבוד קול, מוזיקת רקע וכן צלילים מתוך מאגר. גם בתקופה בה המחשבים האישיים עבדו עם מערכת ההפעלה dos, היו מספר תוכנות ליצירת מצגות, כולל תוכנות מתוצרת ישראל שתמכו בעברית ביניהן קלבו PC. התוכנות המובילות באותה תקופה הייתה לוטוס סימפוני על תואמי יבמ, לוטוס ג'אז וקלריס אימפקט במחשבי מקינטוש. התוכנה הנפוצה ביותר כיום ליצירת מצגות היא PowerPoint של חברת מיקרוסופט. תוכנות נפוצות פחות הן תוכנת המצגות של אופן אופיס, תוכנת המצגות המשולבת בGoogle Docs של גוגל, תוכנת המצגות Lotus Symphony Presentations המהווה חלק מחבילת IBM Lotus Symphony של חברת יבמ, תוכנות אנימציה כמו מקרומדיה פלאש, תוכנות עיבוד תמונה כמו אדובי פוטושופ ותוכנות עריכת סרטים כמו (Premier (Adobe או (MediaStudio (Ulead וכן בתוכנת Keynote של אפל ו־NeoOffice (המקבילה של אופן אופיס) בסביבת מחשבי מקינטוש. לעיתים קורה שמצגת השקפים, האמורה לשמש כאמצעי עזר למציג, הופכת למטרה. במקום להשקיע בשיפור תוכן המצגת לשם השגת מטרת ההצגה תוך העברת המסר/המידע בצורה הכי טובה, מושקעים זמן רב וכסף רב ב"פירוטכניקה" של המצגת. יותר ויותר גוברת הדעה שהגולם קם על יוצרו. מדיה וקבצים בנושא תוכנת מצגות בוויקישיתוף PowerPoint Is Evil אחת האמירות הראשונות של הרמטכ"ל רב-אלוף דן חלוץ לקציני צה"ל הייתה כנגד השימוש המופרז במצגות ממוחשבות, שלטענתו פוגעות בתהליך החלפת הדעות בין הקצינים, בכך שבמקום לנהל דיון מעמיק, הם בוהים במצגות ופועלים על פי סדר מוגדר מראש ללא מחשבה. עמיר רפפורט, חדל קשקשת במצגת, באתר nrg
סולומון מרכוס

סולומון מרכוס (רומנית: Solomon Marcus; ‏1 במרץ 1925 - 17 במרץ 2016) היה מתמטיקאי יהודי רומני, מחברם של ספרי מתמטיקה בין תחומיים וחבר האקדמיה הרומנית. סולומון מרכוס נולד בבקאו, רומניה למשפחה יהודית, בנם של גרשון אלטר מרקוס, חייט במקצועו ושל סימה מרקוס, בת לבית הרשקוביץ'. סיים את לימודי התיכון בעיר הולדתו והמשיך ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת בוקרשט עד קבלת תואר דוקטור. בהמשך לימד והיה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת בוקרשט. מרכוס חיבר יותר מחמישים ספרי מתמטיקה, בעיקר בנושאים בינתחומיים, בהן על יישומי המתמטיקה בבלשנות, בתיאטרון, במדעי הטבע ובמדעי החברה. ספריו תורגמו לשפות רבות ומאמריו זכו לציטוטים מדעיים רבים. משנת 2001 היה חבר באקדמיה הרומנית. סולומון מרכוס הוא אחיהם של מריוס מירקו ושל ומרצ'ל מרצ'יאן. מדיה וקבצים בנושא סולומון מרכוס בוויקישיתוף סולומון מרכוס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה סולומון מרכוס, באתר dblp ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קברדינית

קברדינית (באדיגית: Къэбэртайбзэ "קברתאיבזה", בקברדינית: Къэбэрдейбзэ "קברדיבזה") המכונה גם צ'רקסית מזרחית היא ניב השפה הצ'רקסית המדובר בעיקר ברפובליקת קברדינו-בלקריה שברוסיה, משתייכת תחת הגדרה זאת למשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מערביות. השפה מדוברת על ידי 520,000 תושבים ברוסיה, חלק גדול מזה ברפובליקת קברדינו-בלקריה, וכן ישנם גם דוברים החיים בטורקיה. לקברדינית כ-48 עיצורים פונמיים, דבר ההופך אותה לבעלת הכי מעט עיצורים בקבוצת השפות הקווקזיות הצפון-מערביות. השפה איבדה עיצורים רבים שהיו קיימים בפרוטו-צ'רקסית לעומת השפה האדיגית ששמרה את רובם. העיצורים /ʃʷʼ ʂ ʐ ʂʷ ʐʷ/ שהיו בפרוטו-צ'רקסית וקיימים באדיגית הפכו בקברדינית ל-/f v fʼ ɕ ʑ/. לשפה, כאדיגית, יש מעט תנועות פונמיות. אבזאחית שפסוגית מדיה וקבצים בנושא קברדינית בוויקישיתוף קברדינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)