laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ונדלה קירסבום

ונדלה קירסבום (בלועזית: Vendela Kirsebom) היא דוגמנית נורווגית-שוודית, אשר נולדה ב-1967 בסטוקהולם לאם נורווגית ואב טורקי. בגיל שלוש עשרה היא התגלתה במסעדה בעירה על ידי סוכנות פורד, ובגיל שמונה עשרה לאחר שסיימה תיכון, נסעה לאיטליה על מנת לפתח שם את קריירת הדוגמנות שלה. לאחר מכן עברה לארצות הברית, ושימשה כדוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה אלמיי. היא הופיעה מספר פעמים במגזין בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, וב-1993 הופיעה על שער המגזין. בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט. שיחקה את נבלית העל נורה פרייס בסרט "באטמן ורובין", ושיחקה גם דוגמנית שמלות כלה בסרט "אבא מתארס". היא הופיעה בסרט של וולס דיסני "התנהגות של דוגמנית" לצד ג'סטין טימברלייק, העוסק בנערה החולמת להצליח בתעשיית האופנה, וכן הופיעה בתפקיד עצמה בסדרה "מרפי בראון" ובסרט ההמשך לסרט "רומי ומישל - פגישת מחזור". ב-1999 הנחתה את תחרות המלודיפסטיבלן. ב-2006 החלה להנחות את התוכנית "דוגמנית העל הבאה של נורווגיה", וב-2007 הנחתה את העונה הרביעית של התוכנית "דוגמנית העל של שוודיה". ונדלה קירסבום נשואה לפוליטיקאי הנורווגי אולאף תומסן, ולה שתי בנות. בנוסף משמשת שגרירה של רצון טוב עבור קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. ונדלה קירסבום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונדלה קירסבום, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גריז (תוכנית טלוויזיה)

גריז הייתה תוכנית טלוויזיה, ששודרה בערוץ 2 ברשת, שבמסגרתה חיפשו אחר השחקנים לתפקידים הראשיים של דני וסנדי במחזמר "גריז", שבו יככבו הזוכים במקומות הראשונים. התוכנית הייתה מבוססת על פורמט התוכנית של Grease: You're the One That I Want" ,NBC", והנחה אותה אבי קושניר. לאחר סיום צילומי התוכנית, החלו הזוכים בה, רויטל זלצמן ושחר ישי, בחזרות למחזמר לצד שחקנים נוספים, אולם לאחר שלושה שבועות של חזרות הוחלט לגנוז את הפקת המחזמר. אורלי בלוך לירן ספורטה מריאל סול חגית ביאר דנה דוניץ רוני שיינדורף נעמה פנחסוב גל לוגסי אילנה באואר שני שאולי כנרת לימוני רויטל זלצמן (הזוכה) אוהד יהודאי רועי קקון ניר גרינברג ניסו שליו עופר רגירר אדיר בובליל אסף גולדשטיין איתי לוי ניר חלמיש גלעד קמחי יונתן פז-בוגנים שחר ישי (הזוכה) אסף אמדורסקי חני נחמיאס ציפי פינס אלדד זיו גריז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורת מריאנה בננסון, עכבר העיר און-ליין, גריז - להיות טרבולטה הישראלי, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007 עכבר העיר, אקי אבני, הדור הבא, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2007 אסף כרמל וציפי שוחט, האם "גריז" תעבור יום?, באתר הארץ, 10 בפברואר 2008 שירה מן, עכבר און-ליין, הגמר של גריז: הבלונדה לקחה, באתר הארץ, 29 במרץ 2008
אוניברסיטת חבל הבסקים

אוניברסיטת חבל הבסקים (בבסקית: Euskal Herriko Unibertsitatea, EHU; בספרדית: Universidad del País Vasco, UPV) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת במספר מוקדים בחבל הבסקים שבספרד. לאוניברסיטה מספר קמפוסים, בשלוש הפרובינציות של חבל הבסקים, ביסקאיה (בערים בילבאו, ברקלדו, פורטוגלטה ולייואה), אלבה (בעיר ויטוריה-גאסטייס) וגיפוסקואה (בערים סן סבסטיאן ואייבר). אוניברסיטה זו היא מכון המחקר העיקרי בחבל הבסקים, והיא חולשת על כ-90 אחוזים מהפעילות המחקרית המבוצעת בחבל. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת חבל הבסקים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת חבל הבסקים (בבסקית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת חבל הבסקים (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת חבל הבסקים (באנגלית) אוניברסיטת חבל הבסקים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת חבל הבסקים, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ האהבה

מפרץ האהבה הייתה תוכנית מציאות ישראלית שמבוססת על תוכנית המציאות האמריקאית "Paradise Hotel". בתוכנית התמודדו 11 צעירים במשימות אתגריות במטרה למצוא אהבה. העונה הראשונה והיחידה שודרה בערוץ 2. צילומי הסדרה החלו בחוף מכמורת בסוף באוגוסט אך הופסקו בשל עבירות בנייה. זאת לאחר שבסיור שגרתי של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במחוז חיפה התגלו מבנים רבים שבנתה ההפקה ללא היתרים חוקיים. אך כך אסר בית משפט השלום בחיפה את צילומי הסדרה בחוף התוכנית עלתה לשידור כמתוכנן ב-4 בספטמבר עם החומר שצולם עד אז. ולאחר מספר ימים צילומי הסדרה עברו לטורקיה. תוכנית הגמר שודרה ב-4 בדצמבר. במהלך שידור התוכנית הושקה באתר רשת תוכנית נלווית "מי פנוי במפרץ". בתוכנית התמודדו המתמודדים הבאים (לפי סדר הדחתם): מגלי אלוש אלבר פיטוסי רן קומשוב דנה מזרחי נדב שמואלי טניה מקסימוב נועם מרדו קארין גורן גל בוך שרון וולוב נטלי נתנזון איתי מור איילה רוטן מתן שטרית מורן עטר לירון מימון יעל גאוני, ‏הריאליטי שולט: "האח הגדול" ו"מפרץ האהבה" בראש טבלת הרייטינג השבועית, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2008 ביקורות ירון פריד, ריאליטי עם כריזמה של נייר טואלט, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2008 מירב קריסטל, מפרץ הבגידה, באתר ynet, 26 באוקטובר 2008 ניר קיפניס, ‏מפרץ הראווה, באתר גלובס, 20 בנובמבר 2008 עכבר העיר, מפרץ האהבה, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2008 אופיר בר-זהר,נורית רוט, הופסקו צילומי התוכנית "מפרץ האהבה" בשל עבירות בנייה, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2008 אורית בר-גיל, ‏משרד הפנים דורש צווי הריסה למבנים שהוקמו במכמורת לצורך התוכנית "מפרץ האהבה", באתר גלובס, 2 בספטמבר 2008 נורית רוט, דה מרקר, מתמודדי "מפרץ האהבה" יישארו רווקים, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2008 איילה פנייבסקי, עכבר העיר, "מפרץ האהבה": תשוקה, תככים וקנאה, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2008 יעל גאוני, ‏"מפרץ האהבה" מחליף לוקיישן: הצילומים יעברו לאחד החופים בטורקיה, באתר גלובס, 10 בספטמבר 2008 אביב דילבסקי, עכבר העיר, גמר מפרץ האהבה: כשלון הפקתי צורב, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2008 שירות גלובס, ‏אתר רשת משיק את "מי פנוי במפרץ" - תוכנית נלווית ל"מפרץ האהבה", באתר גלובס, 10 בספטמבר 2008 עכבר העיר און ליין, תכירו את המתמודדים של "מפרץ האהבה", באתר הארץ, 3 בספטמבר 2008 איילה אינה נבחרה להיכנס למפרץ אך הצטרפה לאחר שדברת, המשתתפת שנבחרה ויתרה על כניסתה דנה בחרה שלא לבחור בן זוג ולפרוש מהמפרץ
לוב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לוב – מדינה בצפון אפריקה לוב העתיקה – מושג המתייחס בדרך כלל בכתובים הקדומים ליבשת אפריקה מדבר לוב – מדבר באפריקה לוח לוב – לוח אבן משלהי האלף הרביעי לפני הספירה שנמצא במצרים אישים: ג'ף לוב – תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי ליסה לוב – זמרת-יוצרת אמריקאית-יהודייה
בננות (אתר אינטרנט)

בננות היה אתר אינטרנט ישראלי שהגדיר עצמו כפונה לנשים. האתר "בננות" החל לפעול ב-1 באפריל 2000 ועוד באותה שנה, הוכרז על ידי מעריב כ"אתר הנשים המוביל בישראל". את האתר ייסדה יזמית האינטרנט שירלי צ'לצ'ינסקי. האתר היווה גרסה וירטואלית לשיחת הבנות. עיקר כוחו של האתר היה בתכנים אישיים שביטאו רצונות, מחשבות וצרכים של נשים. האתר היווה אלטרנטיבה לעיתוני הנשים ותוכניות הטלוויזיה ועסק בנושאים שונים כמו מערכות יחסים, מגדר, תרבות וכו' מזווית פוסט-פמיניסטית. בין הכותבות שפרסמו באתר נמנו קארין ארד, אתי אברמוב, נילי לנדסמן ואורלי קסטל-בלום. המייסדת שירלי צ'לצ'ינסקי שימשה כעורכת הראשית ומנהלת האתר. בשנים 2000–2001 שימשה העיתונאית נילי לנדסמן כעורכת שותפה. לאתר הייתה מערכת תגובות בצורת טוקבק מהראשונות בעברית. בכך, היה האתר מהראשונים בישראל לספק יכולת להגיב ולקיים דיון-גולשות בעקבות מאמר. כמו כן, האתר אירח את הפורומים ה"רשמיים" של סדרות הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה" (ששודרה בשידורי "רשת"), "בנות גילמור" (ששודרה בערוץ 10), "הבורגנים" (ששודרה ללקוחות "yes") ועוד. בשנת 2007 הרחיבה צ'לצ'ינסקי את "בננות" והקימה את פלטפורמת הבלוגים בננות Blogs, שבו נמצאים בלוגים של היוצרים רונית מטלון, נורית זרחי, לאה איני, רן יגיל, יקיר בן משה, איריס אליה כהן ועוד - כ-500 בלוגרים. סביב האתר התקיימה קהילה נרחבת ואדוקה של גולשים וגולשות, שמצאה לראשונה יכולת לבטא את עצמה באמצעות הטוקבקים ואף בפורומים השונים. בין היתר, בפורום בננות נכתב לראשונה בהודעות ספרו של האמן יורם קופרמינץ "אוקטובר/יומן מלחמה", שראה לאחר מכן אור בהוצאת בבל. האתר חדל לפעול באמצע העשור השני של המאה ה-21. אתר האינטרנט הרשמי של בננות אתר בננות, בארכיון האינטרנט בננות Blogs אתר "בננות" עולה מחדש בהשקעה של 60 אלף דולר, באתר גלובס, 14 ביולי 2004 נפגשים בפורום סקס והעיר הגדולה, באתר וואלה, 17 בנובמבר 2003
שיללה

שיללה (בליטאית: Šilalė; ביידיש: שילעֶל) היא עיר בחבל זאמוט, הבירה המנהלית של מחוז המשנה שיללה במחוז טאורגה שבמרכז ליטא. יהודים התיישבו בשיללה כבר מן המאה ה-18, וב-1897 היו היהודים רוב (56%) אוכלוסיית העיירה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה ובעקבותיה היגרו רבים מיהודי המקום לארצות הברית ולדרום אפריקה. בודדים עלו לארץ ישראל. ב-1939, ערב השואה היו בעיירה רק כ-80 משפחות יהודיות, 350 איש, כמעט כולם נרצחו בשואת יהודי ליטא. מדיה וקבצים בנושא שיללה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיללה 'שילל (שילאלא), מחוז טאווריג', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 366–367 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1612–1613). על השמדת יהודי שילל: שם, כרך ד, עמ' 369 (שם, תמונה 2087) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנט אוגוסטין (פירושונים)

סנט אוגוסטין או סיינט אוגוסטין הוא שמו של אוגוסטינוס בשפות שונות. האם התכוונתם ל... אוגוסטינוס – פילוסוף ותאולוג נוצרי, מאבות הכנסייה הלטיניים סנט אוגוסטין – עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה סיינט אוגוסטין – עיר במדינת פלורידה שבארצות הברית מנזר סנט אוגוסטין – מנזר בנדיקטי היסטורי בקנטרברי, קנט, הממלכה המאוחדת כנסיית סנט אוגוסטין שברחוב ווטלינג – כנסייה אנגליקנית היסטורית בסיטי של לונדון סן אגוסטין
אלפקה (כוכב)

אַלְפֶקָה, נקרא גם גֶמָה או α בכתר צפוני, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים כתר צפוני. שמו הוא קיצור של השם בערבית: نير الفكّة - "נאיר אל-פאקא" שפירושו "הבהיר שבשבור", כלומר הכוכב הבהיר בכתר השבור, שכן זהו הכוכב הבהיר ביותר מבין ששת הכוכבים שיוצרים צורה של חצי עיגול שמזכירה כתר שבור או טבעת שבורה. השם "גמה" (Gemma) הוא "תכשיט" בלטינית, שכן הכוכב מסמל אבן יקרה שבכתר. אלפקה הוא כוכב כפול לוקה המורכב משני כוכבי הסדרה הראשית שמקיפים זה את זה בזמן מחזור של 17.36 ימים במסלול אליפטי כך שהמרחק ביניהם נע בין שמינית יחידה אסטרונומית ורבע יחידה אסטרונומית. בכל מחזור עובר הכוכב העמום יותר על פני הכוכב הבהיר וגורם לירידה של כעשירית דרגה בבהירות נראית של הזוג וכאשר הכוכב הבהיר מסתיר את העמום נגרמת ירידה קטנה מאוד של כשתי מאיות דרגה בבהירות. אלפקה A הוא כוכב הסדרה הראשית לבן עם סיווג ספקטרלי A0 V, דומה בתכונותיו לווגה. מסתו כ-2.6 מסות שמש, רדיוסו כ-3 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-9,700 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של קרוב לפי 60 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ומעט יותר מכך בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול. בדומה לכוכבים מסוגו הוא מסתובב על צירו במהירות גדולה יחסית של לפחות 127 קילומטרים בשנייה. אלפקה B הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב עם סיווג ספקטרלי G5 V, דומה בתכונותיו לשמש. מסתו כ-0.9 מסות שמש, רדיוסו כ-0.9 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-5,800 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של כ-80% מעוצמת ההארה של השמש. אלפקה B פולט קרינת רנטגן חזקה שנוצרת ככל הנראה משדות מגנטים המושרים כתוצאה מסיבוב בכוכב על צירו. מהירות הסיבוב של אלפקה B היא כ-14 קילומטרים בשנייה, פי 7 יותר מהר ממהירות הסיבוב העצמי של השמש, מה שמצביע שגיל מערכת הכוכבים הוא כמה מאות מיליוני שנים, כעשירית מגילה של השמש. אלפקה באתר של ג'ים קלר אלפקה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Alphecca J. Tomkin & D. M. Popper: Rediscussion of eclipsing binaries. XV - Alpha Coronae Borealis, a main-sequence system with components of types A and G, Astronomical Journal, vol. 91, p. 1435 (1986) F. Royer, S. Grenier, M. O. Baylac, A. E. Gómez & J. Zorec: Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i, Astronomy and Astrophysics, vol. 393, p. 906 (2002) M. Güdel, K. Arzner, M. Audard & R. Mewe: Tomography of a stellar X-ray corona: alpha Coronae Borealis, Astronomy and Astrophysics, vol. 403, p. 155-6 (2003) M. Güdel, K. Arzner, M. Audard & R. Mewe: Tomography of a stellar X-ray corona: alpha Coronae Borealis, Astronomy and Astrophysics, vol. 403, p. 160 (2003) J. Tomkin & D. M. Popper: Rediscussion of eclipsing binaries. XV - Alpha Coronae Borealis, a main-sequence system with components of types A and G, Astronomical Journal, vol. 91, p. 1432 (1986)
אוגוסטין (פירושונים)

אוגוסטין או אגוסטין או אוגוסטן הוא שמו של הקדוש הנוצרי אוגוסטינוס בשפות שונות. האם התכוונתם ל... אוגוסטינים – כינוי לכמה מסדרים נוצרים קתולים על שם הקדוש הנוצרי אוגוסטינוס אוגוסטין – הר געש ימי פעיל מול חופי מדינת אלסקה שבארצות הברית אישים: ליאן אוגוסטין – זמרת ושחקנית אוסטרית–גרמנייה נורמן ר. אוגוסטין – איש עסקים אמריקאי די.ג'יי. אוגוסטין – שחקן כדורסל אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא אוגוסטין אישים ששמם הפרטי הוא אגוסטין אישים ששמם הפרטי הוא אוגוסטן סנט אוגוסטין (פירושונים) סן אגוסטין
אלפקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אלפקה – Vicugna pacos, מין במשפחת הגמליים ואחת משני המינים בסוג ויקוניה, חיה בעיקר באמריקה הדרומית. אלפקה (מתכת) – סגסוגת המורכבת ממספר מתכות, בעיקר מנחושת (כ-60%) וניקל (כ-20%). אלפקה (כוכב) – הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים כתר צפוני, נקרא גם גמה או α בכתר צפוני. אלפקה מרידיאנה - אחד מכוכבי קבוצת הכוכבים כתר דרומי, נקרא גם α בכתר דרומי.
המטומה

הֵמָטוֹמָה (לפי האקדמיה ללשון העברית: צְרוֹר דָּם) היא צבר ממוקם של דם בתוך הרקמות או בתוך חללי הגוף. עיקר הרכבה הוא דם קרוש בשלבי התארגנות שונים כתלות בזמן שחלף מאז אירוע הדמם. הסיבה השכיחה להיווצרות המטומות היא חבלה, אך גם דליפה מכלי דם עקב תהליך פתולוגי כגון מצבי תת-קרישתיות, חדירת גידול סרטני לאזור המכיל כלי דם, ניתוח או פריצת כלי דם על ידי מורסות. פגיעה בכלי הדם מסוג ווסקוליטיס המתקיימת במחלות אוטואימוניות רבות או הפרעות בקרישת הדם יכולות להוביל גם לדימומים עוריים זעירים כפטכיות או חבורות. תוצרי פירוק קריש הדם עשויים להתארגן במקומם ולנוע מעט סביב אזור הצטברות הדם הראשוני. כאשר הפיגמנטים נעים במרווחים הבין-תאיים ייתכן ותיראה במקרים של המטומה עורית מעין התפשטות של אזור שינוי הצבע. המטומות עלולות לגרור סיבוכים מאוחרים הקשורים הן לחבלה הראשונית והן להתארגנות הדמם, כגון פגיעה ביכולת התנועה של מפרק (בחולי אנמיה חרמשית, למשל), הסתיידויות או היווצרות מוקד זיהומי. המטומה שבתהליך התארגנותה נפתחת מעין דופן סביבה וחלה התנזלות במרכזה נקראת המטומה ציסטית. בתיאור ההמטומה מוצמד בדרך כלל מינוח המגדיר את אזור התרחשותה בגוף או ברקמות. חבורה (רפואה) נשיכת אהבה בלדד השוחי, למה סימנים כחולים אינם אדומים?, באתר ערוץ עשר הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בטי האטון

בטי האטון (באנגלית: Betty Hutton;‏ 26 בפברואר 1921 – 12 במרץ 2007) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה, רקדנית, זמרת ובדרנית אמריקאית. האטון נולדה בבאטל קריק, מישיגן, בשם "Elizabeth June Thornburg ". כשהייתה בת שנתיים, נטש אביה את המשפחה, ואמה השתיינית נותרה לבדה לגדל את האטון ואחותה מריון. במהלך תקופת השפל הגדול התפרנסה האם מהובלת רהיטים מרופדים וכן מתפעול מסבאת ספיק איזי, בה גם הופיעו בנותיה. עקב פעילות זו, שהייתה בלתי חוקית במהלך תקופת היובש, הן נאלצו לנדוד ממקום למקום עד שהתיישבו בדטרויט, שם השלימה בטי את לימודיה. מנצח תזמורת ג'אז בשם וינסנט לופז התרשם מהופעתה ועזר לה להיכנס לעולם הקולנוע. הופעותיה הראשונות בקולנוע היו בתפקידים קצרים במחזות זמר של חברת האחים וורנר. לאחר מכן הוחתמה על חוזה בסרטי פרמאונט והקריירה שלה החלה לפרוח. היא הופיעה בקומדיות ומחזות זמר לצידם של בוב הופ, פרד אסטר, בינג קרוסבי ועוד. ב-1943 הפכה לכוכבת מפורסמת כאשר כיכבה במשחקה בסרט "הנס של מורגן קריק", בה גילמה נערה חביבה אך קלת דעת המבלה במסיבה, ולאחר מכן מתעוררת נשואה ובהריון, אך אינה זוכרת מיהו בעלה. הסרט שהיה הצלחה גדולה, נאסר במספר מדינות שמרניות בארצות הברית. האטון הייתה ידועה באופייה הסוער וכונתה בשם "הפצצה הבלונדינית". הצלחתה הגדולה ביותר של האטון הייתה בתפקיד אנני אוקלי במחזמר אנני אוקלי אשת לפידות לצידו של הווארד קיל בשנת 1950. היא נבחרה להחליף את ג'ודי גארלנד שפרשה בגלל תשישות נפשית. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. בעקבות הצלחתה זו נבחרה לשחק בסרט ההצגה הגדולה בתבל בבימויו של ססיל ב. דה-מיל. הסרט העוסק בחיי קרקס, זכה להצלחה גדולה ולפרס אוסקר על הבימוי והתסריט אבל האטון הסתכסכה עם המפיקים והאולפנים סירבו להעסיק אותה. סרטה האחרון היה "פגישת מחזור" ("Spring Reunion") לצידו של דיינה אנדרוז בשנת 1957. היא המשיכה בהופעות בטלוויזיה, בברודוויי ובלאס וגאס. ב-1959 שיחקה בסיטקום "The Betty Hutton Show". כן הופיעה בתוכניות של דינה שור ולוסיל בול. היא הוציאה גם מספר תקליטים. האטון הייתה נשואה ארבע פעמים. היא מתה בביתה בפאלם ספרינגס בגיל 86 מסיבוכים של סרטן המעי הגס. מדיה וקבצים בנושא בטי האטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בטי האטון בטי האטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בטי האטון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי בטי האטון, באתר AllMovie (באנגלית) בטי האטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בטי האטון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בטי האטון, באתר ספוטיפיי בטי האטון, באתר Last.fm (באנגלית) בטי האטון, באתר AllMusic (באנגלית) בטי האטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) בטי האטון, באתר Discogs (באנגלית) בטי האטון, באתר Genius הפצצה הבלונדינית בטי האטון הלכה לעולמה, באתר מוטק'ה בטי האטון, באתר TCM בטי האטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בטי האטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בלוז לקיץ

בלוז לקיץ הוא הסרט השמיני בסדרת סרטי אסקימו לימון, הסרט יצא ב-1988 ובוים על ידי ריינהרד שוובניצקי. הסרט דובר גרמנית והוא יצא לאקרנים בגרמניה בלבד. סרט זה הוא השני בסדרת הסרטים שהופק בגרמניה, לאחר הסרט השביעי בסדרה "אהבה צעירה", והיחידי מבין סרטי סדרת הסרטים שלא דובר עברית. הסרט יצא בשפה הגרמנית והאנגלית, ולא הוקרן בקולנוע בישראל. הסרט הופץ בישראל כשנה לאחר צאתו לאקרנים עם כתוביות לעברית. השלישייה מומו, יודל'ה ובנצי בתקופת בצורת של חיי המין. כדי לחזור לתקופה המהנה שלהם, החבורה מחליטה לפתוח בר, אך מסתבכת עם חבורת אופנוענים. "בלוז לקיץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלוז לקיץ", באתר אידיבי "בלוז לקיץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בלוז לקיץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה פתאל

משה פתאל (נולד ב-13 בנובמבר 1961) הוא מהנדס ישראלי וראש מנהלת חומה במשרד הביטחון ממאי 2016. פתאל נולד ברמת גן ב-13 בנובמבר 1961. הצטרף לחיל האוויר בשנת 1983. במסגרת שירותו בחיל ביצע מגוון תפקידי ניהול, פיקוד, מחקר ופיתוח ביחידת הטכנולוגית של חיל האוויר, כיום יחידת אופק, במערכות אווירונאוטיקה, מערכות תקשו"ב, שליטה, מודיעין ובקרה מבצעית. את התמחותו בהגנה מפני טילים החל בשנת 1996, אז החל את שירותו ביחידת המחקר של משהב"ט "מנהלת חומה", שם ביצע שורה של תפקידים וביניהם: נציג פרויקט ה"חץ" בוושינגטון, ראש ענף פיתוח מיירטים וראש ענף הנדסת מערכת ואינטגרציה. בתפקידו האחרון בצה"ל בין השנים 2003–2007 כיהן כראש מחלקת הפיתוח במנהלת חומה. בין השנים 2008–2015 שמש כראש מנהל תקשוב בחברת אלישרא מקבוצת אלביט מערכות ועסק בפיתוח מערכות שליטה ובקרה להגנה מטילים ומערכות שו"ב טקטיות. בסוף שנת 2015 קודם למעמד סמנכ"ל באלישרא, ושימש כמנהל חטיבת פתרונות אלקטרואופטיים להגנה מטילים. במאי 2016 מונה לכהן כראש מנהלת חומה בדרגת אלוף-משנה (במיל'). פתאל בעל תואר BSc. בהנדסת מחשבים בטכניון ותואר MBA במנהל עסקים של בית הספר לניהול ע"ש רקנאטי באוניברסיטת ת"א. את שני התארים סיים בהצטיינות. מדיה וקבצים בנושא משה פתאל בוויקישיתוף עמי רוחקס דומבה, ‏ראש חדש למנהלת 'חומה': אל"מ (מיל') משה פתאל, באתר "IsraelDefense‏", 3 במרץ 2016 אמיר בוחבוט‏, האיש שמנסה להיכנס לראש של איראן מודה: "יש לה טכנולוגיה מרשימה", באתר וואלה, 4 במאי 2017 אורה קורן, דלתות מסתובבות: ראש מינהלת חומה במשרד הביטחון - אל"מ (מיל') משה פתאל, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2016 משה פתאל, ברשת החברתית LinkedIn נועם אמיר, ‏לאחר ההדחה: אל"מ (מיל) משה פתאל הוא ראש מנהלת חומה החדש, באתר מעריב אונליין, 3 במרץ 2016
שילוטה

שילוטה (בליטאית: Šilutė) היא עיר בחבל ליטא הקטנה, הבירה המנהלית של מחוז המשנה שילוטה במחוז קלייפדה שבמערב ליטא. מדיה וקבצים בנושא שילוטה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קזלו רודה

קזלו רודה (בליטאית: Kazlų Rūda; בפולנית: Kozłowa Ruda, קוזלובה רודה) היא עיר בחבל סובאלקיה, הבירה המנהלית של מחוז המשנה קזלו רודה במחוז מריאמפולה שבמערב ליטא. 27 קילומטרים מצפון למריאמפול. העיירה מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1744. בעקבות חלוקת פולין השלישית ב-1795 עברה העיירה לידי פרוסיה. ב-1815 הפכה לחלק מן האימפריה הרוסית ולבסוף לחלק מגוברניית סובאלקי. בעקבות הנחת מסילת הברזל בין קובנה לקיבארט ב-1861 החל העיירה להתפתח. ביישוב היו ימי שוק וירידים וריבוי היערות סביב הביא תיירות קיץ לאזור. בתקופת הכיבוש הנאצי (1941-1944) הקימו הגרמנים מחנה לעובדי כפייה ליד היישוב שבו הועסקו האסירים בכריית כבול. במחנה הוחזקו כ- 400 יהודים, שהובאו מקובנה, מווילנה וממקומות אחרים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מתוך מאמר שפורסם ב"המליץ" ביולי 1886, על ידי ש. גולדשטיין, מתברר כי במחצית השנייה של המאה-19 קמה קהילה יהודית במקום. בליטא העצמאית עסקו היהודים במסחר, תעשייה ואירוח תיירים. על פי סקר שנערך ב-1931, 15 מתוך 18 חנויות ועסקים ביישוב היו בבעלות יהודית. לאחר סיפוח ליטא לברית-המועצות בקיץ 1940, הולאמו מרבית המפעלים והחנויות. נוצר מחסור במוצרים וכתוצאה מכך עלו המחירים. המעמד הבינוני, רובו יהודי, נפגע קשות ורמת החיים פחתה מאוד. המפלגות הציוניות ותנועות הנוער הוצאו מחוץ לחוק. בקזלו רודה היה בית כנסת. הרב שמואל-יוסף גויכברג כיהן כרב הקהילה בשנת 1910. הרב האחרון בקהילה היה הרב חיים אליהו מובשוביץ שנרצח בשואה. בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות נכבשה קזלו רודה בין 22 ו-23 ביוני 1941. יש להניח כי עד סוף אוגוסט 1941 נרצחו יהודי המקום, בדומה לגורלם של היהודים ביישובים הסמוכים. בהמשך (1941-1944) הקימו הגרמנים מחנה לעובדי כפייה ליד היישוב שבו הועסקו אסירים יהודים בכריית כבול. במחנה הוחזקו כ- 400 יהודים, שהובאו מקובנה, מווילנה וממקומות אחרים. גאורגיה אוני, גאורגיה מדיה וקבצים בנושא קזלו רודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזלו רודה "קזלו רודה", באתר JewishGen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורנל ויילד

קורנל ווילד (באנגלית: Cornel Wilde;‏ 13 באוקטובר 1913 - 16 באוקטובר 1989) היה שחקן קולנוע, במאי קולנוע ומפיק סרטים אמריקאי יהודי. נולד בשם קורנל לאיוש וייס (Kornél Lajos Weisz) בעיר פרייבידזה (Prievidza) בהונגריה (כיום בסלובקיה) להורים יהודים. ב-1920 היגרה המשפחה לארצות הברית וכחלק מתהליך האמריקניזציה שונה שמו לקורנליוס לואיס ויילד. הוא למד רפואה בסיטי קולג' של ניו יורק, גמר שלוש שנים בהצטיינות וקבל מלגה לאוניברסיטת קולומביה אך החליט לפרוש. כמו כן עסק בסיף ועמד להצטרף לנבחרת הסיף של ארצות הברית לאולימפיאדת ברלין אך החליט לפרוש ולהתמסר למשחק. הוא ניצל את מיומנותו בסיף באחדים מסרטיו. ויילד למד משחק והחל להופיע בתפקידים קטנים בברודוויי. הוא החל להופיע בסרטים ב-1937 בתפקידים קטנים. הפריצה הגדולה שלו הייתה בסרט שיר שייזכר - "A Song to Remember" על חיי פרדריק שופן ובו הופיע בתפקיד הראשי כשופן. תפקיד זה זיכה אותו במועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. ב-1941 הופיע בסרט "הרי הסיירה הגבוהים" עם המפרי בוגרט. ב-1947 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "לנצח אמבר" בבימויו של אוטו פרמינגר. לאחר מכן הופיע במספר סרטים אפלים: "Leave Her to Heaven" (בישראל נקרא "בצבת הקנאה") לצידה של ג'ין טירני (1945), "Road House"‏ (1948) ו-"Shockproof"‏ (1948, לצידה של אשתו הראשונה פטרישיה נייט). ב-1952 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של ססיל ב. דה-מיל "ההצגה הגדולה בתבל" לצידה של בטי האטון. בשנות ה-50 הקים ויילד חברת הפקה ושיחק בכמה מהסרטים אותם הפיק כמו: "The Big Combo" ‏(1955, לצד אשתו השנייה ג'ין וואלאס). ב-1965 הפיק וביים את הסרט "The Naked Prey" (הטרף העירום) בו שיחק צייד עירום הנמלט על נפשו מפני אנשי שבטים פראיים באפריקה. ב-1963 ביים ושיחק בסרט "Lancelot and Guinevere", ב-1967 ביים ושיחק בסרט "Beach Red" וב-1970 ביים את הסרט "No Blade of Grass". כן הופיע במספר סדרות טלוויזיה כמו לוסי אהובתי וכתב מספר תסריטים. היה נשוי לשחקנית פטרישה נייט בשנים 1937–1951 ונולדה להם בת אחת - ונדי. ב-1951 נישא לשחקנית ג'ין ואלאס שהופיעה איתו במספר סרטים ולהם בן משותף - קורנל ואלאס ויילד ג'וניור. הם התגרשו ב-1981. ויילד מת בגיל 76 מלוקמיה. על תרומתו לתעשיית הקולנוע הוא זכה בכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מדיה וקבצים בנושא קורנל ויילד בוויקישיתוף קורנל ויילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורנל ויילד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קורנל ויילד, באתר AllMovie (באנגלית) קורנל ויילד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורנל ויילד, באתר AllMusic (באנגלית) קורנל ויילד, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורנל ויילד, באתר Discogs (באנגלית) סרטון על קורנל ויילד, באתר יוטיוב קורנל ויילד, באתר Find a Grave קורנל ויילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קורנל ויילד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרכז גוטסמן לתחריט

"מרכז גוטסמן לתחריט" היא סדנה להדפס שהוקמה בשנת 1993 בקיבוץ כברי. סדנת ההדפס בקיבוץ כברי הוקמה בשנת 1993 כסדנה לתחריט בבעלות הקיבוץ. היא מוקמה במבנה שבו שכן קודם לכן הסטודיו של הצייר אורי רייזמן. בשנת 2006 הוקם מבנה חדש לסדנה בתמיכת דב גוטסמן, ובתכנון האדריכל אסף גוטסמן, הכולל חלל עבודה וגלריות. בשונה מסדנאות אחרות בישראל הסדנה שמה דגש על יצירה של מונופרינטים (הדפס יחידני) וכן על יצירת "תיקי אמן" - פורטפוליו המוקדש ליצירתו של אמן. על האמנים שהרבו לעבוד בסדנה נמנים עופר ללוש, יגאל עוזרי, יאן ראוכוורגר, אבנר כץ, ארז ישראלי, צדוק בן דוד ואחרים. עבודות הסדנה בתערוכות כגון "תיקי אמן: ממרכז גוטסמן לתחריט, קיבוץ כברי" (2006) במוזיאון ישראל ו"זמן הדפס: עבודות מסדנת ההדפס ירושלים וממרכז גוטסמן לתחריט, קיבוץ כברי" (2014) במוזיאון הפתוח תפן. אתר האינטרנט הרשמי של מרכז גוטסמן לתחריט סמדר שפי, מכבש מול הנוף, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2006 דניאל ראוכוורגר, מת נשיא מוזיאון ישראל דב גוטסמן, מאספני האמנות הבולטים בארץ, באתר הארץ, 23 בפברואר 2011
שלצ'ינינקאי

שלצ'ינינקאי (בליטאית: Šalčininkai; בפולנית: Soleczniki, סולצ'ניקי; ביידיש: סאָלעטשניק) היא עיר בחבל דזוקיה והמרכז המנהלי של רשות מקומית שלצ'ינינקאי במחוז וילנה. הקהילה היהודית בסולצ'ניק הייתה בקשרי שכנות הדוקים עם הקהילה הסמוכה והגדולה יותר בוורונוב, השוכנת כיום מעבר לגבול ליטא, בבלארוס. יהודי שתי הקהילות נטבחו בשואת יהודי ליטא. ח. רבין (עורך), סולצ'ניק גדולה: ספר-מצבה לקדושי סולצ'ניק שנספו בשואת הנאצים בשנים 1941–1944 (בעברית וביידיש), נספח לספר וורונובה, תל אביב : ארגון עולי וורונובה בישראל, תשל"א מדיה וקבצים בנושא שלצ'ינינקאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלצ'ינינקאי "שלצ'ינינקאי", באתר JewishGen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.