laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיקיטאס

"טיקיטאס" הוא סינגל של הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא לאור ב-19 באוקטובר 2017, בשיתוף זמר ההיפ הופ סטפן לגר. השיר יצא בחסותו של רוברטו מיוזיק. קירל הופיעה עם שיר זה ועם "יש בי אהבה", בטקס פרסי הטלוויזיה הישראלית שהתקיים בשנת 2018. במקור, השיר נכתב על ידי דורון מדלי עבור הזמרת אלני פוריירה ונקרא "Τι Κοιτάς", לאחר כשנה מדלי החליט להוציא גרסה נוספת בשפה העברית, שיצא לכבוד ליין מסיבות הגייז "אריסה" בביצועה של קירל ביחד עם סטפן לגר. את השיר הפיקו אלכס לאון, ליאור אברמוב וניב שטובי, והוא הולחן על ידי מדלי. על פי רשת, הגרסה העברית שנכתבה במיוחד לקירל ולגר נוצרה לכבוד חגיגות 7 שנים לליין מסיבות הגייז "אריסה". הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר בוים על ידי עומר טובי, והוא הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של נועה קירל באותו תאריך שבו יצא כסינגל. הכוריאוגרפיה שבקליפ נעשתה על ידי מור חממי, והוא צולם במרכז לזרוס וקנטור בחולון. בקליפ ניתן לראות את קירל ואת לגר במגרש כדורסל, רוקדים לצלילי השיר עם עשרות רקדנים, ובסצנות שונות את קירל שוכבת בתוך מעגל המגרש ונחשים מקיפים אותה. מונה הצפיות של הקליפ נכון למרץ 2023, עומד על 35 מיליון צפיות, דבר אשר הופך את הקליפ החמישי של קירל הנצפה ביותר שלה, והשלישי של לגר. קירל הופיעה עם השיר בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017. בדצמבר 2020 הופיעה קירל עם השיר בתוכנית מחר שבת ברשת 13, וביצעה אותו ללא פלייבק. במסגרת מופע פריסטייל פסטיגל, ביצעה קירל את השיר בגרסה מחודשת יחד עם שירה לוי, ריף נאמן, עדי חבשוש ויהונתן מרגי. קירל הופיעה עם השיר בטקס הדלקת המשואות ה'תש"ף, ללא לגר. סרטון השיר "טיקיטאס" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית ""כדברא", "פאודה" ו"אלישע" הן הזוכות בפרסי האקדמיה לטלוויזיה". פרוגי. 2018-03-09. נבדק ב-2018-03-23. "Ελένη Φουρέιρα - Τι Κοιτάς feat. MIKE - Official Lyric Video". youtube. 2016-07-01. נבדק ב-2018-03-23. נועה קירל וסטפן עם אריסה- טיקיטאס, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2017 מילים לשיר טיקיטאס - נועה קירל, סטפן לגר ואריסה, באתר שירונט "מוסיקה - אריסה מציגים: נועה קירל וסטפן בלהיט החדש "טיקיטאס" | רשת 13". רשת 13. נבדק ב-2018-03-23. נועה קירל - הערוץ הרשמי, באתר YouTube נועה קיריל "יש בי אהבה" פרסי הטלוויזיה 2017, באתר יוטיוב נועה קירל במחר שבת: יש בי אהבה, טיקיטאס ואצל הדודה והדוד, באתר יוטיוב הווירוס של טקס הדלקת המשואות, באתר ישראל היום
Dead

Dead היא מילה באנגלית שפירושה "מת". האם התכוונתם ל... Dead (שיר של מדיסון ביר) – שיר של הזמרת מדיסון ביר. Dead (שיר של פיקסיז) – שיר של הלהקה פיקסיז. Dead (שיר של קורן) – שיר של הלהקה קורן. Dead (אלבום של אוביטוארי) – אלבום של הלהקה אוביטוארי.
טורפדו (אגודת ספורט)

אגודת הספורט המתנדבת "טורפדו" (ברוסית: Добровольное-спортивное общество «Торпедо»; בקיצור: ДСО Торпедо) היא התאחדות הספורט של עובדי תעשיית הרכב ברוסיה שהוקמה לראשונה בשנת 1936. האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו בקרב עובדי תעשיית הרכב ברוסיה. היא מאגדת את כל מועדוני הספורט של טורפדו ברוסיה וכוללת מועדון רוגבי, מועדון הוקי קרח, כדורסל, קטרגל, כדורעף, פולו מים, בנדי, כדורגל חופים ועוד. המועדון המפורסם והמצליח ביותר הוא מועדון הכדורגל טורפדו מוסקבה, שהיווה חלק מהאגודה משנת הקמתה ועד 1997, עת הופרט המועדון וכבר אינו מהווה חלק מאגודת הספורט. טורפדו מוסקבה, 3 פעמים אלופת ברית המועצות (1960, 1965, 1976 (סתיו)), 6 פעמים מחזיקת הגביע הסובייטי (1949, 1952, 1960, 1968, 1972, 1986), מחזיקת גביע רוסיה (1993) טורפדו מוסקבה (כדורמים), אלופת ברית המועצות (1948, 1953), מחזיקת הגביע הסובייטי (1947, 1948). טורפדו מוסקבה (כדורעף) טורפדו מוסקבה (רוגבי), נוסדה בשנת 2013. מתמודדת בליגת המשנה הרוסית ברוגבי. טורפדו מוסקבה (כדורסל) טורפדו מוסקבה (בנדי) טורפדו מוסקבה (הוקי קרח), אלופת מוסקבה 2020 טורפדו מוסקבה (כדורגל נשים), נוסדה בשנת 2013. השתתפה באליפות רוסיה בשנים 2013–2015 והתמודדה בגביע רוסיה בשנים 2013–2016. טורפדו מוסקבה (כדורגל חופים) טורפדו מוסקבה (כדורגל אולמות) נוסדה בשנת 2004. אלופת רוסיה 2017, 2018, 2019. פיינליסטית גביע UEFS, אלופת ליגת האלופות (UEFS) ‏2018. טורפדו מוסקבה (קטרגל נשים) טורפדו מוסקבה טורפדו ניז'ני נובגורוד (הוקי קרח) טורפדו כותאיסי טורפדו זודינו טורפדו פיטר טורפדו ולדימיר טורפדו איז'בסק (כדורגל נשים) אתר האינטרנט הרשמי של טורפדו סקירת מועדוני טורפדו בעולם (ברוסית) «Труд» (спорт. общество) // Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : Советская энциклопедия, 1969—1978. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הייליה

הייליה (באנגלית: Hialeah) היא עיר במחוז מיאמי-דייד, פלורידה, ארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2020, מתגוררים בעיר כ-223,109 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בפלורידה. הייליה משמשת עיר מרכזית במטרופולין של מיאמי אשר ממוקמת כצפונית-מזרחית להייליה. המכללה הלאומית של פלורידה נמצאת בעיר, ומסלול מרוצי הסוסים פארק הייליה (נפתח בשנת 1925) התפרסם בזכות הגינון וציפורי הפלמינגו שבו. הפארק הלאומי אוורגליידס נמצא כ-25 ק"מ דרומית-מערבית לעיר. בהייליה יש אחוז הקובנים הגבוה ביותר בכל ערי ארצות הברית - 75.3%. אחוז דוברי הספרדית בהייליה הוא אחד מהגבוהים בכל ארצות הברית - 96.3%. ההתיישבות באזור החלה בשנות ה-20 של המאה ה-20, והייליה הוכרזה כעיר בשנת 1925. עוד בשנותיה הראשונות, הפכה הייליה למרכז תרבות, בידור וספורט אזורי. העיר נפגעה קשה במהלך הוריקן בשנת 1926. היא צמחה באטיות עד שמלחמת העולם השנייה הביאה לאזור פיתוח תעשייתי. בשנת 1937 הייתה הייליה העיר האמריקאית האחרונה שבה עברה הטייסת האמריקאית הידועה אמיליה ארהארט במסעה האחרון. בתקופה זו חלה בעיר צמיחה דמוגרפית גדולה ביותר. אחרי המהפכה הקובנית בשנת 1959 הגיעו מהגרים קובנים רבים לעיר. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר 224,669 תושבים ב-74,067 משקי בית. בשנת 2000 ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה 29,492 דולר. העיר מחזיקה בשיא ארצי של תושבים ממוצא דומיניקני והונדורסי. מדיה וקבצים בנושא הייליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הייליה (באנגלית) הייליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Hialeah, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Q (ג'יימס בונד)

Q הוא כינוי לדמות בדיונית בסדרת סרטי וספרי ג'יימס בונד. שמו האמיתי מוזכר פעם אחת בספרים: רב-סרן רותרויד. Q משמש כראש "ענף Q" - חטיבת המחקר והפיתוח הבדיונית של שירות הביטחון החשאי הבריטי. דמות זו ידועה בשל המוטיב הסדרתי בסרטים שבמסגרתו Q מתדרך את בונד לפני כל פעילות מבצעית. בתדריכים אלו, Q מציג לבונד את האמצעים הטכנולוגיים שישמשו אותו במהלך המבצע. Q הופיע ב-21 מתוך 24 סרטי הסדרה. שלושת הסרטים שבהם לא הופיע הם "חיה ותן למות" (1973), "קזינו רויאל" (2006) ו"קוונטום של נחמה" (2008). הדמות הופיעה גם בהפקות שאינן רשמיות, כגון הסרט "לעולם אל תאמר לעולם לא". בנובלות של איאן פלמינג הדמות כמעט ואינה מופיעה, אלא רק בספרים של סופרים מאוחרים יותר. לאורך השנים גילמו את Q שחקנים שונים. בסרט הראשון בסדרה, "ד"ר נו", אשר יצא לאקרנים בשנת 1962, מגלם את Q השחקן פיטר ברטון. בשנים 1963–1999 גילם את Q השחקן הוולשי דזמונד לואלין. הוא נבחר לתפקיד לאחר שברטון לא יכול להתפנות להמשך הסרטים. לואלין שיחק ב-17 סרטים – האחרון שבהם, "העולם אינו מספיק", יצא לאקרנים מעט לפני מותו של לואלין. בסרט זה, Q מציג בפני בונד את דמותו של ג'ון קליז, R, כיורשו המיועד. קליז החליף את לואלין לאחר מותו בסרט "למות ביום אחר". בנובמבר 2011 נודע כי השחקן בן וישו הוא שיגלם את הדמות בסרט "סקייפול". וישו, אשר היה באותה העת כבן 31, הוא הצעיר ביותר שגילם את הדמות. הוא גילם את Q גם בסרטים "ספקטר" ו"לא זמן למות". "No deals, mr. Bond" משנת 1987 רק הוזכר שמו, אך הוא לא נראה בסרט. ל-Q אין טקסט והוא מופיע בתפקיד שולי. ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מורנו ואלי

מורנו ואלי (באנגלית: Moreno Valley) היא עיר הממוקמת במחוז ריוורסייד, קליפורניה, ארצות הברית. מורנו ואלי היא חדשה יחסית, אשר הוקמה ב 3 בדצמבר 1984 כמיזוג היישובים מורנו ואלי, סונימד ואדגמונט, והתפתחה במהירות. לפי אומדן משנת 2016 מתגוררים בה כ-205,499 תושבים. מורנו ואלי היא העיר השנייה בגודלה במחוז, ה-21 בקליפורניה וה-112 בארצות הברית. לעיר יש קשרים טובים במיוחד עם שכנתה ריוורסייד אשר שוכנת ממערב לעיר. שטח העיר הוא 51.5 מיילים רבועים, וגובהה 1,650 רגל. מועצת העיר בת ארבעה חברים בוחרת את ראש העירייה המנהל את העיר. מבחינה כלכלית, מקורות התעסוקה המרכזיים בעיר הם בסיס חיל האוויר האמריקאי השוכן בסמוך לעיר, מערכות החינוך והבריאות המקומיות, וולגרינס והרשת וולמארט. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי משנת 2010 גרים בעיר כ-193,365 תושבים, כאשר הצפיפות היא 1,450.4 נפש לקמ"ר. רוב האוכלוסייה היא ממוצא היספני. 18.9% מהתושבים הם לבנים שאינם היספאנים, 6.1% אסייתים, 18% אפרו-אמריקאים, 0.9% אינדיאנים, 26.8% מגזעים אחרים ו-5.7% משני גזעים או יותר. ניתן לייחס את הצמיחה המהירה של האוכלוסייה למגוון אפשרויות דיור איכותיות, הכוללות בתי מנהלים יוקרתיים, בתים צמודי קרקע ובמחירים סבירים, אורח חיים ידידותי למשפחה, בתי ספר טובים, מתקני איכות חיים מרשימים ומרכזי עבודה מתרחבים. את העיר משרתים שני בתי חולים: המרכז הרפואי המחוזי של ריוורסייד ובית החולים הקהילתי של קייזר פרמננטה. בגבולה המערבי של העיר נמצאת תחנת רכבת שנפתחה ב-2016 ומקשרת את העיר לקו של מטרולינק (SCAX). מדיה וקבצים בנושא מורנו ואלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורנו ואלי (באנגלית) Demographics, MORENO VALLEY ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טלוויזיה חכמה

טלוויזיה חכמה (באנגלית: Smart TV) היא טלוויזיה אינטראקטיבית שמחוברת לרשת האינטרנט וכוללת יישומונים. הטלוויזיה החכמה פותחה בסופו של העשור הראשון של המאה ה-21 בעיקר כדי למלא את הצורך לאחד את עולם המדיה שברשת האינטרנט עם מכשיר הטלוויזיה הביתי, ולאפשר לצופה לבחור במגוון אפשרויות חדשות כמו שימוש בדפדפן, יוטיוב ואפליקציות נוספות. המכשיר שקדם לטלוויזיות החכמות היה הסטרימר שהיה מבצע את אותה הפעולה בדיוק (חיבור הטלוויזיה לאינטרנט) אך הוא היה רכיב חיצוני והיה נדרש לחברו לטלוויזיה לאחת הכניסות בה, מרחב הפעולות בסטרימר היה מוגבל ומצומצם יחסית ביחס לפעולות שיש בטלוויזיות החכמות המודרניות. כיום התוכנה הנפוצה ביותר לטלוויזיות חכמות היא אנדרואיד של חברת גוגל בדומה לעולם הטלפונים החכמים והיא שולטת על כ-60% מנפח השוק של הטלוויזיות החכמות. מדיה וקבצים בנושא טלוויזיה חכמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'אק גראסלי

צ'ארלס ארנסט גראסלי (באנגלית: Charles Ernest Grassley; נולד ב-17 בספטמבר 1933) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כנציג מדינת איווה בסנאט של ארצות הברית מאז נבחר ב-1980, מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר לתפקיד שש פעמים ברציפות. כותיק הסנאטורים מטעם המפלגה הרפובליקנית הוא כיהן בשנים 2019–2021 כנשיא הזמני של הסנאט. לפני בחירתו לסנאט היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של איווה (1975–1981) ובבית הנבחרים של איווה (1959–1975). הוא ישב בראש הוועדה הפיננסית של הסנאט מינואר עד יוני 2001 ומינואר 2003 עד דצמבר 2006, בקונגרס ה-115 של ארצות הברית הוא ישב בראש ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית, ובקונגרס ה-116 כיהן שוב כיושב ראש הוועדה הפיננסית בסנאט. גראסלי נולד בעיר ניו הרטפורד שבאיווה ללואיס ארתור ורות' (לבית קרואין) גראסלי. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון העירוני. באוניברסיטת צפון איווה, שנקראה באותה עת בשם המכללה להוראה של מדינת איווה (Iowa State Teachers College), קיבל תואר ראשון ב-1955 והיה למוסמך אוניברסיטה ב-1956. בעתו סטודנט, הצטרף לאחווה החברתית-מקצועית אלפא גמא רו. בשנות ה-50 של המאה ה-20 עבד בבתי חרושת אחדים באיווה, תחילה כחותך פחי מתכת ולאחר מכן כעובד פס ייצור. הוא שקד על לימודי דוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת איווה, אך לא השלים את התואר. גראסלי ייצג חלקים ממחוז בטלר בבית הנבחרים של איווה מ-1959 עד 1975. לאחר מכן הוא היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השלישי של איווה. ב-1980 נבחר לסנאט של ארצות הברית תוך שהוא גובר על הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ון קולבר. במרץ 2009, במסגרת שערורייה בה היו מעורבים מנהלים בחברת AIG ובמסגרתה קיבלו מענקי שכר על חשבון משלם המיסים למניעת קריסתה של AIG, המליץ לבכירי החברה לנקוט בגישה היפנית, להתנצל בפומבי ואז להתפטר או להתאבד. ב-2015 החליף את פטריק לייהי בראשות ועדת המשפט של הסנאט. כיושב ראש הוועדה, זימן את בנו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, דונלד טראמפ ג'וניור, להעיד בפני ועדת המשפט בעניין התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. גראסלי הוא הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר בסנאט של ארצות הברית עם פרישתו של אורין האץ' ובעקבות התפטרותו של ת'אד קוקרן. בינואר 2019 מונה לנשיא הזמני של הסנאט, אך לאחר שהרפובליקנים איבדו את הרוב בסנאט, הוחלף בידי הסנאטור פטריק לייהי, אשר ותיק ממנו בשש שנים, ובקונגרס ה-117 גראסלי נושא התואר "הנשיא הזמני של הסנאט בדימוס". מדיה וקבצים בנושא צ'אק גראסלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אק גראסלי (באנגלית) צ'אק גראסלי, ברשת החברתית פייסבוק צ'אק גראסלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'אק גראסלי, ברשת החברתית אינסטגרם צ'אק גראסלי, סרטונים בערוץ היוטיוב צ'אק גראסלי, ברשת החברתית Goodreads צ'אק גראסלי, באתר פליקר צ'אק גראסלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'אק גראסלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סוכנויות הידיעות, סנאטור אמריקני מציע לבכירי AIG: התאבדו, באתר ynet, 17 במרץ 2009 דיווח ב-CNN: הסנאט יזמין את בנו של טראמפ להעיד בפניו, באתר ערוץ 7, 13 ביולי 2017 ארה"ב: הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר הודיע על פרישה, באתר ynet, 2 בינואר 2018
אלינה נצ'אייבה

אלינה נצ'אייבה (באסטונית: Elina Netšajeva; נולדה ב-10 בנובמבר 1991) היא זמרת סופרן אסטונית. נצ'אייבה סיימה את לימודיה בבית הספר הצרפתי בטאלין שבאסטוניה בשנת 2011. בשנת 2016 השלימה את לימודיה במכללה האקדמית האסטונית לתיאטרון ומוזיקה. התואר שקיבלה היה תואר M.A (תואר שני) והוא עסק בשירה קלאסית בתקופה הקלאסית ולאחריה. הופעת הבכורה שלה בעולם המוזיקה הייתה בעונה השלישית של התחרות "Eesti Ostib Superstaari", היא עברה את האודישן בהצלחה והתקבלה לנבחרת הבנות. נצ'אייבה הודחה מהתוכנית בשלב חצי הגמר (שלב נמוך, הגמר כולל עשרה משתתפים). ב-2014 השתתפה נצ'אייבה בתחרות "Klassikatähed 2014" והייתה אחת משלוש הפיינליסטיות. נצ'אייבה הנחתה את הקדם-אירוויזיון האסטוני "Eesti Laul" לשנת 2017 יחד עם מרקו רייקופ. בדצמבר באותה השנה שינתה נצ'אייבה את שם המשפחה הבִּמתי שלה לתעתיק אנגלי, קרי, Nechayeva במקום Netšajeva. ב-3 במרץ 2018 ניצחה נצ'אייבה בתחרות "Eesti Laul 2018", ונבחרה לייצג את אסטוניה באירוויזיון 2018 עם השיר La Forza. ב-8 במאי 2018 הופיעה נצ'אייבה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון. שירה של אסטוניה היה התשיעי בסדר ההופעות. בתום הערב הוכרזה אסטוניה כעולה השנייה מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018. בגמר האירוויזיון הגיעה נצ'אייבה למקום השמיני. בשנת 2020 הופיעה בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל. מדיה וקבצים בנושא אלינה נצ'אייבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלינה נצ'אייבה (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, ברשת החברתית פייסבוק אלינה נצ'אייבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלינה נצ'אייבה, ברשת החברתית אינסטגרם אלינה נצ'אייבה, סרטונים בערוץ היוטיוב אלינה נצ'אייבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, באתר Last.fm (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, באתר AllMusic (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, באתר Discogs (באנגלית) אלינה נצ'אייבה, באתר Genius ELINA NECHAYEVA, אדה זהחרובה מיוזיק אג'נסי La forza, אי TV, ינואר 2018 Elina Netšajeva changed the name of the Estonian Song semifinals Elina won the high mountain: look at how the jury and audience voted in the Estonian Singing Semifinals and Finals, עיתון מניו.אי אי, 25 בפברואר 2018
ז'קלין ביר

ז'קלין ביר (בצרפתית: Jacqueline Beer; נולדה ב-14 באוקטובר 1932) היא שחקנית קולנוע צרפתייה. ביר נולדה בפריז. ב-1954 זכתה בתואר "מיס צרפת". באותה שנה עלתה ביר לשלב 16 המועמדות הסופיות בתחרות מיס תבל שנערכה בארצות הברית. מיד לאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת הסרטים סרטי פרמאונט. בסרט האמריקאי הראשון שבו היא הופיעה, "זה רגש מסוים", לצד בוב הופ, היא שיחקה בתפקיד דוגמנית. היא שיחקה בכמה סרטים: בסרט "נשרים צורחים" העוסק במלחמת העולם השנייה, בקומדיה הרומנטית "דו-שיח בחדר המיטות" לצד דוריס דיי, בסרט הבלשים "הפרס" ובסרט "תוצרת פריז" העוסק באופנה. ביר משמשת כיושבת הראש של מרכז מחקר היירדאל לחקר הטבע. הייתה נשואה פעמיים ומבעלה הראשון יש לה שלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ז'קלין ביר בוויקישיתוף ז'קלין ביר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'קלין ביר, באתר AllMovie (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריצ'רד דיליין

ריצ'רד דיליין (באנגלית: Richard Dillane; נולד ב-1964) הוא שחקן אנגלי. הוא שיחק בתפקיד הסוכן הבריטי פיטר ניקולס בסרט המתח זוכה האוסקר וגלובוס הזהב "ארגו" של בן אפלק משנת 2012. עוד גילם את מרב, בעלה של מרגרט המפריז (בגילומה של אמילי ווטסון), בסרטו של ג'ים לואץ' "תפוזים ושמש". דיליין גילם את ורנר פון בראון בדוקודרמה "Space Race" של ה-BBC. הוא שיחק בתפקיד נירון קיסר במחזה "פאולוס" מאת הווארד ברנטון בתיאטרון המלכותי הלאומי, והופיע בתפקיד סטיבן מטורין בעיבוד הרדיופוני של ה-BBC לרומנים אוברי-מטורין מאת פטריק או'בריאן. כמו כן גילם את דמותו של פיטר גווילם בשלושה עיבודים לרומנים מאת ג'ון לה קארה. דיליין גדל סמוך ללונדון יחד עם אחיו סטיבן דיליין, שגם הוא שחקן. הוא סיים תואר בפילוסופיה באוניברסיטת מנצ'סטר. הוא התגורר באוסטרליה במשך עשר שנים ועבד בפרת', סידני והובארט כשחקן ובמאי, לפני שחזר לבריטניה. ב-1988 ביים דיליין את המחזה "טרטיף" מאת מולייר עבור להקת התיאטרון אולד ניק באוניברסיטת טסמניה בהובארט. בקולנוע הופיע דיליין בסרטים "האביר האפל", "כח המחשבה" לצדו של מארק סטרונג, "דינוזאורים בקונגו", "The Edge of Love", "החליפה", "טריסטן ואיזולדה", ובתפקיד ביל וראת'ר, מאהבו האחרון של קול פורטר, בסרט "לילה ויום" בכיכובו של קווין קליין. ב-2011 שיחק דיליין בתפקיד קרטר בפרק "Let's Kill Hitler" ובפרק "The Wedding of River Song" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". עוד בטלוויזיה הופיע בתפקיד המרגל ג'ון ריצ'רדסון בסדרת הריגול "ספוקס", בדמות נוכל אוסטרלי בשם גרהם פול בפרק בסדרה "הנוכלים", בתפקיד הצלם ואהוב לשעבר מיילס ברודי בסדרה "רגליים קרות", בתפקיד תאודור פלאט המכור לסמים בפרק הראשון של הסדרה "לואיס", ובדמות יועץ נישואים בסדרה "Men Behaving Badly". הוא הופיע בתפקיד קבוע בדמות המנתח שון אנדרסון בסדרה הרפואית "חדר מיון" ובדמות בראד קונור בסדרה זוכת הפרסים "Soldier Soldier" של רשת ITV. ב-2015 שיחק דיליין בתפקיד צ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק הראשון בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית של ה-BBC "וולף הול". ב-2016 הופיע בתפקיד פקד בילוש מייקל וייט בסדרה "עדות אילמת". דיליין שיחק בתיאטרון הלאומי בלונדון ועם הלהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד על האייבון. הוא גילם את המלט בפרת' שבאוסטרליה בהפקה בבימויו של ריי אומודיי. בשנת 2000 הופיע בתפקיד דוכס סאפוק בהפקה זוכת פרס אוליבייה של מייקל בויד של המחזות הנרי השישי, חלק ראשון, חלק שני וחלק שלישי בסטרטפורד, לונדון ומישיגן. דיליין נשוי לשחקנית הבריטית ילידת סקוטלנד ג'ייני מקנה הידועה מתפקידה באופרת הסבון הבריטית הפופולרית "נשות הכדורגלנים". לבני הזוג שלושה בנים. ריצ'רד דיליין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד דיליין, באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד דיליין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריצ'רד דיליין, באתר MusicBrainz (באנגלית) East Kilbride actress lands starring role in West End musical War Horse, Lynda Nicol, 10 APR 2015
טומב ריידר (משחק וידאו, 1996)

טומב ריידר (באנגלית: Tomb Raider; בתרגום חופשי: שודדת הקברים) הוא משחק פעולה והרפתקאות ממוחשב מגוף שלישי, הראשון בסדרת משחקי טומב ריידר. המשחק פותח על ידי Core Design והופץ על ידי Eidos Interactive לקונסולות המשחקים Sega Saturn, פלייסטיישן ולמערכת ההפעלה MS-DOS ב-25 באוקטובר 1996 ובהמשך גם ל-N-Gage, Microsoft Windows, iOS, Android ול-Mac OS. המשחק שוחרר לרשת ה-PlayStation Network ב-אוגוסט 2009 באמריקה הצפונית ובאוגוסט 2010 באירופה. טומב ריידר עוקב אחר קורות חיי לארה קרופט, ארכאולוגית בריטית המחפשת אחר אוצרות עתיקים. המשחק קיבל שבחים רבים, שחלק גדול מהם הגדירו את המשחק בתור אחד ממשחקי הווידאו הטובים ביותר שנוצרו. מכירות המשחק הגיעו לכ-7 מיליון עותקים שנמכרו בכל העולם. מורשת המשחק עד היום מהווה בסיס למשחקי פעולה-הרפתקאות ממוחשבים. רימייק למשחק העונה לשם Tomb Raider: Anniversary יצא לאור ב-2007 לכבוד עשור ליציאת המשחק ואתחול מחדש למשחק העונה לאותו השם יצא לאור ב-2013. מדיה וקבצים בנושא טומב ריידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טומב ריידר (באנגלית) "טומב ריידר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טומב ריידר, באתר PCGamingWiki (באנגלית) טומב ריידר, באתר MobyGames טומב ריידר, באתר מסע אל העבר טומב ריידר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'יימס טרופ, Exclusive Extras For PlayStation Plus Members, אתר בלוג פלייסטיישן, ‏‏13 באוגוסט 2010 (באנגלית) Eidos Interactive‏, Eidos Celebrates with Lara Croft Tomb Raider: Anniversary, אתר GameSpot, ‏‏30 באוקטובר 2006 (באנגלית) GameSpot Presents: 15 Most Influential Games of All Time, אתר GameSpot, ‏‏2001 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טטרה 90

טטרה 90 (בצ'כוסלובקית: Tatra 90) היא אב טיפוס של מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית טטרה (באנגלית: "Tatra company") אשר יוצרה בשנת 1935. סך הכול יוצרו 2 אבות-טיפוס. 4 דלתות דלתות קדמיות - "דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון התנועה הקדמי) 6 נוסעים מערכת חשמל - 12 וולט טטרה 20 טטרה 49 טטרה 52 טטרה 81 טטרה 87 טטרה 605 מדיה וקבצים בנושא טטרה 90 בוויקישיתוף טטרה 90, סרטון באתר יוטיוב "טטרה 90" - מפרט auta5p.eu/lang/en/katalog "טטרה 90" zpravy.aktualne.cz/tatra-90 - טטרה 90 - מפרט טכני eurooldtimers.com/cze/galerie-stroj/2660-1935-tatra-90 טטרה 90 - תמונה auto.idnes.cz/foto טטרה 90 ://gengruz.com/raznoe/1939-legkovoy-avtomobil-1935-goda-tatra-90
הים האכזר (סרט)

הים האכזר (באנגלית: The Cruel Sea) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1953 עם ג'ק הוקינס, דונלד סינדן ודנהולם אליוט בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הנובלה הים האכזר מאת ניקולס מונסארט (אנ') מ-1951. מונסארט שירת כמפקד ספינות מלחמה ליווי לשיירות אספקה באוקיינוס האטלנטי והעלה בנובלה זאת את חוויותיו ורגשותיו. העלילה מתארת את המערכה באוקיינוס האטלנטי בין הצי המלכותי הבריטי שתפקידו העיקרי היה להגן של שיירות ספינות מהתקפה על ידי הצוללות הגרמניות שנקראו U-boats. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר, ג'ק הוקינס היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. הסרט פותח במונולוג מפי לוטננט קומנדר ג'ורג' אריקסון (ג'ק הוקינס) שלאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר מצי הסוחר לפקד על קורבטה מסוג פלאואר בשם "קומפאס רוז" (HMS Compass Rose): "זה סיפור הקרב על האטלנטי, סיפור על אוקיינוס, שתי ספינות וקומץ אנשים. האנשים הם הגיבורים, הספינות הן הגיבורות. הנבל הוא הים, הים האכזר שהאנשים הפכו אותו ליותר אכזר..." לקציניו לוקהרט (דונלנד סינדן), פרבי (ג'ון סארטון) ומורל (דנהולם אליוט) אין כל ניסיון בשירות בים. הקצין הראשון שלו, בנט (סטנלי בייקר), מתעמר במלחים ובקצינים אך עד מהרה נאלץ לעזוב את האנייה בגלל כיב תריסריון ובמקומו מתמנה לוקהרט כלוטננט ראשון שהוא כאמור סגנו של המפקד. לאחר שלושת שבועות של אימונים יוצאת הספינה לצפון האטלנטי ומתחילה ללוות שיירות. הם חווים הטבעת ספינות על ידי צוללות גרמניות ומשתדלים למשות מהים ולהציל את האנשים. בעזרת ציוד רדאר הם מצליחים למקם צוללת גרמנית ולהשמיד אותה. הם גם יורים בתותחי נ"מ על מטוסים גרמניים. באחד המקרים מזהה הצוות בטעות צוללת ואריקסון מורה להטיל פצצות עומק אף על פי שבמים יש ניצולים מספינה טבועה. הם נהרגים והדבר מעיק על מצפונו תקופה ממושכת. הם מגיעים מרוצים לליברפול שם מתחיל רומן קצר בין לוקהרט לקצינה ג'ולי הלם (וירג'יניה מקאנה שהתפרסמה אחר כך בסרט לחופש נולדה) המשרתת בחיל העזר של הצי לנשים (WRNS). מורל מגלה שאשתו השחקנית (מוירה ליסטר), בוגדת בו. לאחר מכן הם יוצאים שוב לאוקיינוס בסביבות גיברלטר. הים שורץ צוללות ובלילה אחד נפגעת הספינה משני טורפדו וטובעת. רוב האנשים נספים מטביעה וקפיאה במים הקרים ורק קומץ ניצולים בשתי סירות הצלה ביניהם אריקסון, לוקהרט ופרבי, מצליחים להישאר בחיים עד שהם ניצלים על ידי ספינה של הצי. אריקסון מועלה לדרגת קומנדר ומתמנה למפקד הפריגטה סולטאש (HMS Saltash) עם לוקהרט כסגנו. הוא נתון בכעין פוסט טראומה ושומע כל הזמן את הזעקות של אנשיו לנטוש את הספינה (!Abandon Ship) ונחוש בדעתו להטביע צוללת גרמנית כנקמה. לבסוף הם מגלים צוללת ומצליחים לפגוע בה בעזרת פצצות עומק. הצוללת טובעת והניצולים שוחים לעבר הספינה ומועלים עליה. אריקסון אומר זו הפעם הראשונה שהוא רואה בעיניו את האויב. הסרט מסתיים לאחר המלחמה כשהספינה סולטאש מלווה לנמל, צוללות גרמניות שנכנעו. "הים האכזר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הים האכזר", באתר AllMovie (באנגלית) "הים האכזר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הים האכזר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט הים האכזר, באתר יוטיוב
רחוב בלפור (בת ים)

רחוב בלפור הוא אחד מן הרחובות הראשיים הארוכים בעיר בת ים. הרחוב מתחיל ברחוב יצחק שדה שבדרום העיר וממשיך עד לגבול בין בת ים ליפו, הוא מסתיים בכיכר ההפרדה שבין יפו לבת ים. ציר הרחוב ממשיך דרך רחוב יפת, רחוב רזיאל, רחוב אילת, דרך יפו תל אביב ודרך מנחם בגין עד לפתח תקווה. ברחוב זה פועלים עסקים רבים - בנקים, חנויות, מסעדות, קיוסקים ועוד. ברחוב בלפור עוברים מרבית קווי האוטובוס בעיר, ומצוי בו נתיב תחבורה ציבורית. בסמוך לרחוב ממוקמת תחנת בלפור בקו האדום של הרכבת הקלה. אורך הרחוב הוא 2,480 מטרים, והוא כולל מעל 140 בניינים. במשך שנים רבות סבל הרחוב בחורף ממערכת ניקוז לקויה, שגרמה בימות הגשמים להצטברות שלוליות גדולות בחלקו הנמוך של הרחוב. מגפת הקורונה השפיעה רבות על הפעילות ברחוב, שמאכלס חנויות רחוב לכל אורכו, וכעשרה אחוזים מהן נסגרו. מידע נוסף על הרחוב באתר מדלן דורון סולומונס, טל עוזיאלי, "המקום הפך לחברת קבורה": מלחמת ההישרדות של רחוב בלפור בבת ים, כאן חדשות, ‏8 בינואר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.