laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פישר בלאק

פישר בלאק (באנגלית: Fischer Black;‏ 11 בינואר 1938 - 30 באוגוסט 1995) היה כלכלן ומתמטיקאי אמריקאי שהתפרסם במיוחד בשל היותו, יחד עם מיירון שולס, בין מפתחי המודל המקובל ביותר להערכת אופציות – נוסחת בלאק ושולס. את הדוקטורט קיבל בלאק ב-1964 באוניברסיטת הרווארד שבבוסטון, מסצ'וסטס, בתחום המתמטיקה השימושית. הוא היה תלמידו של מרווין מינסקי ועבד איתו על בעיות באינטליגנציה מלאכותית. ב-1971 עבר לאוניברסיטת שיקגו ואחר כך הצטרף למכון המחקר MIT. בתחילת דרכו היה מעורב בוויכוחים בין הכלכלנים המוניטריסטים בראשות מילטון פרידמן והקיינסיאנים בראשות מודיליאני. בלאק לא ראה חשיבות גדולה למדיניות המוניטרית במסגרת ייצוב של צמיחת המשק, וב-1972 כתב למילטון פרידמן מכתב בזו הלשון: "בכלכלה האמריקאית חלק גדול מהחוב הציבורי מצוי בשטרות אוצר. כאשר נפדים שטרות אלה, מונפקים שטרות חדשים. אם ינסה הבנק הפדרלי להזרים כסף לסקטור הפרטי, כי אז הסקטור הפרטי פשוט יעביר את כספו לשטרות אוצר חדשים (שיונפקו). אם יקטין הבנק הפדרלי את כמות הכסף, הסקטור הפרטי יבחר לפדות חלק משטרות האוצר שלו." המקור באנגלית "In the U.S. economy, much of the public debt is in the form of Treasury bills. Each week, some of these bills mature, and new bills are sold. If the Federal Reserve System tries to inject money into the private sector, the private sector will simply turn around and exchange its money for Treasury bills at the next auction. If the Federal Reserve withdraws money, the private sector will allow some of its Treasury bills to mature without replacing them." בתקופה זו החל לעבוד על גולת הכותרת של הצלחתו - מודל הערכת האופציות בלאק-שולס. המודל של בלאק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות, התנהגותן, שער הרבית במשק ועוד. ערך מורחב – מודל בלאק ושולס ב-1984 הצטרף לחברת הברוקרים גולדמן זקס, פועל יוצא מהצלחת הטמעתו של המודל בקרב האוכלוסייה הפיננסית. בלאק נפטר ב-1995 מסרטן. ב-1997 הוענק פרס נובל לכלכלה לעמיתו לפיתוח המודל, מיירון שולס, ולכלכלן נוסף שהיה מעורב בפיתוח - רוברט סי. מרטון. ועדת הפרס העלתה על נס את תרומתו המכרעת לפיתוח הנוסחה. יש להניח כי אילו חי, היה בלאק חתן פרס נובל. מדיה וקבצים בנושא פישר בלאק בוויקישיתוף פישר בלאק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פישר בלאק, באתר MacTutor (באנגלית) פישר בלאק, באתר SSRN
אנוגו ריינג'רס

אנוגו ריינג'רס אינטרנשיונל היא קבוצת כדורגל מהעיר אנוגו, שבניגריה. הקבוצה היא אחת הקבוצות הוותיקות והמצליחות בניגריה ובעלת שמונה תוארי אליפות, שש גביעי ניגריה, גביע סופר קאפ מקומי אחד, ובנוסף בעלת הופעות מכובדות במפעלים האפריקאים הבכירים. לקבוצה תואר "סגנית מחזיקת גביע אפריקה למחזיקות גביע" משנת 1975 כאשר הפסידה בגמר לקבוצת האפיה קונאקרי מגינאה. הקבוצה גם זכתה בגביע אפריקה למחזיקות גביע בעונת 1977 כאשר גברה במשחק הגמר על קבוצת קאנון יאונדה הקמרונית. הקבוצה השתתפה לאחרונה במפעלים האפריקאים בעונת 2006 כאשר השתתפה בליגת האלופות האפריקאית, שם גברה בסיבוב המוקדם על קבוצת פוליס XI מבוטסואנה אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת אל-הילאל אומדורמן מסודאן והודחה מהמפעל. ג'יי ג'יי אוקוצ'ה ג'ון אוטוקה אלוקה אסוקו כריסטיאן צ'וקוו טריבו ווסט קינגסלי אוביקוו דונלד איגוובויקה מיכאל אמנאלו ג'וזף אנקרהירה דניאל אולרום בניגריה אליפות הפרמייר ליג הניגרי (8): 1974, 1975, 1977, 1981, 1982, 1984, 2016, 2024 הגביע הניגרי (6): 1974, 1975, 1976, 1981, 1983, 2018 הסופר קאפ הניגרי (1): 2004 באפריקה גביע אפריקה למחזיקות גביע: 1977 סגנית אלופת גביע אפריקה למחזיקות גביע: 1975 פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
הטמנה

האם התכוונתם ל... הטמנה (שבת) – כיסוי כלי ובו תבשיל חם במובדד לפני כניסת שבת על מנת לשמור על חום התבשיל בשבת מטמנה (הטמנה סניטרית) - קבורת פסולת באדמה זיכרון מטמון – זיכרון המשמש לשיפור ביצועי המחשב
מדד טריינור

מדד טריינור הוא מדד כלכלי אשר פותח על ידי ג'ק ל. טריינור, ומודד את רמת הסיכון של תיק השקעות באמצעות בדיקת תשואת נייר הערך מעבר לתשואתו של נכס חסר סיכון, וזאת כפונקציה של הבטא של התיק. הנחת היסוד של המדד היא תיק השקעה שאינו מפוזר בצורה מספיקה. ככל שהתוצאה של המדד גבוהה יותר כך הקרן טובה יותר. T = r p − r f β {\displaystyle T={\frac {r_{p}-r_{f}}{\beta }}} כאשר: T {\displaystyle T} הוא מדד טריינור r p {\displaystyle r_{p}} היא תשואת התיק r f {\displaystyle r_{f}} היא ריבית חסרת סיכון β {\displaystyle \beta } היא הבטא של התיק כמו מדד שארפ, מדד טריינור (T) אינו מכמת את הערך המוסף, אם בכלל, של ניהול תיקים פעילים. זהו קריטריון הדירוג בלבד. דירוג של תיקים על בסיס מדד טריינור שימושי רק בהנחה שהתיקים הם תתי תיקים שמהווים חלק מתיק רחב ומגוון ביותר. אם זה אינו המקרה, תיקים עם סיכון שיטתי זהה, אך בעלי סיכון כולל שונה יהיו מדורגים בדירוג דומה, כלומר לתיק פחות מגוון בעל אותו מדד טריינור יהיה סיכון כולל גבוה יותר, הנובע מסיכון לא-שיטתי גבוה אשר אינו מתומחר בשוק. שיטה נוספת של לדירוג תיקים הוא אלפא של ג'נסן, אשר מכמת את התשואה העודפת מעל ממוצע שוק המניות לפי המודל לתמחור נכסי הון הידוע כCAPM. כיוון ששתי שיטות הדירוג מבוססות על סיכון שיטתי בלבד, הן ידרגו תיקים באופן זהה. התאוריה המודרנית של תיקי השקעות מדד שארפ ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אני אוהב את אחותי הקטנה

אני אוהב את אחותי הקטנה (ביפנית 僕は妹に恋をする - Boku wa Imouto ni Koi wo Suru, ידוע גם כ-BokuImo ובאנגלית כ "I'm In Love With My Little Sister"), הוא כותר מאנגה יפני בעשרה כרכים, מאת האמן אאוקי טוקומי. הסיפור מגולל את סיפורה של אהבה אסורה בין אחים תאומים. הרגישות והמורכבות בה טוקומי דן בטאבו זכתה לתשבחות מצד המבקרים ולהצלחה בקהל. הסיפור עובד למשחק מחשב בשם "קאנה, אחותי הקטנה". בנוסף, מבוססים על הסיפור שני סרטים: במאי 2005 יצא לאקרנים סרט אנימה המבוסס עליו וב-20 בינואר 2007, עלה למסכים עיבוד נוסף של הסיפור לקולנוע, בגילומם של שחקנים חיים. יורי (Yuri) ואיקו (Iku) הם אחים תאומים הקשורים זה לזה מילדותם בקשר קרוב. כאשר האח והאחות התבגרו גילה יורי כי הוא הולך ומתאהב באחותו ומתוך רגשות אשם, נמנע מקרבתה. כדי להדחיק את רגשותיו מנסה יורי לקיים יחסים עם בנות אחרות ואף להתקבל לבית ספר מרוחק. אך כאשר הוא מגלה שאחותו מתחילה להתעניין בבנים אחרים, הוא נתקף בקנאה. יורי מתוודה בפני איקו על רגשותיו אליה ומגלה כי גם איקו נקרעת בדילמה דומה. הסיפור ממשיך ומגולל באופן רגיש את הסיטואציה האסורה וההתמודדות עמה. יורי: תלמיד מחונן, שתקן וקר רוח, הלומד באותה כיתה עם אחותו התאומה איקו, למרות שיורי ואיקו די שונים בהתנהגותם וגישתם יורי התאהב בה עוד כשהיו ילדים קטנים. איקו: נערה מפוזרת ושמחה ולא מחוננת כמו אחיה, כאשר יורי מתוודה בפניה על אהבתו היא מתחילה להרגיש רגשות דומים למרות הזעזוע הראשוני. הארוקה: חברו הטוב ביותר של יורי, יורי לרוב מתוודה לגבי חייו ורגשותיו בפני הארוקה, ואף מספר לו על מערכת היחסים החדשה שלו עם איקו. הארוקה הוא אדם בוגר נפשית והידיעה על רגשותיו של יורי לאחותו לא מפתיעה אותו. טומוקו: חברתה הטובה ביותר של איקו המחבבת את יורי. יורי נכנס איתה למערכת יחסים (ועם עוד כמה נשים) כדי לנסות לדכא את רגשותיו כלפי איקו. אך כאשר העלילה מתקדמת ויורי ואיקו מתקרבים, יורי מתרחק מטומוקו. על המשחק האתר הראשי של סרט האנימציה (ביפנית) האתר הרשמי של הלייב אקשן (ביפנית) המאנגה והאנימה באתר חדשות האנימה "אני אוהב את אחותי הקטנה (הלייב אקשן)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
תוכנית מתאר

האם התכוונתם ל... תוכנית בניין עיר – כינוי כללי לכל תוכנית מתאר סטטוטורית רמות שונות של תוכניות מתאר הקיימות בישראל על פי חוק התכנון והבנייה: תוכנית מתאר ארצית (תמ"א) תוכנית מתאר מחוזית (תמ"מ) תוכנית מתאר מקומית תוכנית מפורטת תוכנית דרך
עיר קיט

עיר קַיִט היא עיר או אזור עירוני בו התיירות והנופש מהווים מרכיב מרכזי בכלכלה ובתרבות המקומית. עיר קיט מתאפיינת בשפע שירותים שהיא מציעה לתיירים, ובראש ובראשונה בתי מלון, מסעדות ובידור. בדרך כלל קיים בעיר קיט עוגן משיכה מרכזי שהפך אותה לעיר קיט: חוף רחצה גדול, אתר סקי פופולרי, וכדומה. באתרי קיט בהם האטרקציה המרכזית היא עונתית, כמו אתר סקי, מתמלאת העיר תיירים ועובדים בעונת התיירות ומתרוקנת מהם בעונה המתה, אז גרים בה בדרך כלל מעט תושבי קבע. מספר תושבי הקבע בערי קיט נמוך ביחס לכמות השטחים הבנויים, מאחר, ובניינים רבים בה משמשים כבתי מלון, בתי קיץ או דירות להשכרה לטווח קצר. העיר קאן בריביירה הצרפתית והעיירה דוביל בחוף הצרפתי של תעלת למאנש, העיירה ברייטון בדרום אנגליה, העיר סוצ'י של רוסיה לחוף הים השחור, האי איביזה של ספרד, העיר בורגס בבולגריה, העיר לוטראקי והאי כרתים של יוון, העיר איה נאפה בקפריסין, והערים טבריה ואילת בישראל. מדיה וקבצים בנושא עיר קיט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש הנפט

כביש הנפט (באנגלית: Petroleum Road, מכונה גם ציר הנפט) הוא כביש אספלט אורכי משובש ברמת הגולן בבעלות פרטית באורך של 47 ק"מ, הנמשך מהגבול הסורי סמוך להר פרס במזרח הגולן המרכזי, ועד גבול לבנון בצפונו של הגולן, סמוך לע'ג'ר. שמו של הכביש נגזר מקו צינור הנפט "טראנס־אראביאן פייפליין" (Trans-Arabian Pipeline Company, "צינור הנפט הטרנס־ערבי") שלאורכו הוקם. כביש זה הוא חלק קטן מציר רצוף המלווה את צינור הנפט לכל אורכו. ערך מורחב – צינור הנפט הטרנס-ערבי צינור הנפט הטרנס־ערבי הוקם במסגרת יוזמה משותפת של מספר חברות אמריקאיות, והוא נמתח לאורך 1,214 ק"מ מקייסוימה שבערב הסעודית ועד נמל צידון בלבנון. במלחמת ששת הימים השתלטה ישראל על קטע באורך של 47 ק"מ מהצינור, אך אפשרה את המשך פעולתו. עם זאת, בשל בעיות שונות הצינור יצא מכלל שימוש. במאי 1969 חדרו מחבלים מלבנון ופוצצו את הצינור באזור הכפר ע'ג'ר. 8,000 טון נפט נשפכו לוואדי עסל ומשם זרמו דרך הבניאס והירדן לכנרת. בעקבות זאת נסללה וגודרה דרך העפר שלאורך הצינור. בספטמבר 1969 פגע טרקטור של מקורות בצינור באזור קיבוץ שמיר. ב־1976 הופסקה הפעלתו של הצינור ברמת הגולן. כיום נעשה שימוש בצינור כדי להעביר מים מקידוחים שונים בגולן. כביש הנפט נסלל ככביש שירות לאורכו של הצינור. אורכו של הכביש המלווה את צינור הנפט בתחומי ישראל הוא 45 ק"מ. 2 הק"מ בקצהו הדרומי נהרסו בהקמת מערכת הקו הראשון בגבול עם סוריה. בנוסף, קטע בן 4 ק"מ בקצהו הצפוני של הכביש אינו נחשב בדרך כלל כחלק מ"כביש הנפט", והוא מוכר כחלק מכביש 999 (כביש הר דב). מאחר שציר הנפט הוא כביש פרטי שאינו מתוחזק על ידי החברה הלאומית לדרכים בישראל, לא הוצמד לו מספר. במפת הקוד רענן של צה"ל, אשר שימשה במלחמת יום הכיפורים, נקרא הכביש "ציר מחזה". הקטע שבין צומת קשת וצומת רוויה עובר בשטח אש ולכן יש לתאם עם רשויות הצבא טרם הנסיעה בו. בשנת 2015 הסתיימו עבודות שיפוץ הכביש על ידי רשות הטבע והגנים. קטע הכביש שבין צומת רוויה לצומת בניאס שופץ והוא היה בטוח לנסיעה לכל סוגי הרכבים. במסגרת העבודות הוקמו ארבעה מצפורים לאורך הקטע. כמו כן הוסרו גדרות בחלק מן התוואי כדי לפתוח מסדרון אקולוגי לאורך הגולן. גבעת אורחה חורבת פרג בית ספר שדה קשת יהונתן אנדרטת חטיבה 188 מחנה נפח נחל עורבים מצפה גולני (תל פאחר) – לזכר קרב תל פאחר שנהלה חטיבת גולני לכיבוש התל. בניאס כביש הנפט מדרום למחנה נפח שלט במצפור חלונות שמיר בקטע הכביש הצפוני המשוקם מבנה המכיל מגוף של צינור הנפט, בצד הכביש ובסמוך לחצייה של ערוץ נחל זוויתן קרב תל פאחר כביש הנפט (נגב) מדיה וקבצים בנושא כביש הנפט בוויקישיתוף TAPLINE שלמה מן, סיור מודרך בציר הנפט בבלוג "נעמוש" שלמה מן, פוסט עדכני על מצבו של כביש הנפט, אוקטובר 2022, בבלוג "נעמוש" צינור נפט של החברה האמריקאית טפליין פוצץ על גבול לבנון, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים יעקב ארז, נחסם צינור־הנפט של חב' "טפליין" – אחר שפוצץ על־ידי חבלנים בשטח ישראל; נפט חדר לכינרת, מעריב, 1 ביוני 1969 נפגע צנור טפליין – ברמה, דבר, 30 בספטמבר 1969 הגולן מתחדש- עבודות לשיקום ציר הנפט, שישי בגולן, 13 במרץ 2015
האדמו"ר מגור

האדמו"ר מגור הוא תוארם של אדמו"רי חסידות גור. כינוייהם המוצגים במירכאות הם שמות ספריהם בתוספת ה"א הידיעה. האם התכוונתם ל... רבי יצחק מאיר אלתר (ה"חידושי הרי"ם"; 1799–1866) – מייסד חסידות גור והאדמו"ר הראשון שלה (1859–1866) רבי יהודה אריה ליב אלתר (ה"שפת אמת"; 1847–1905) – האדמו"ר השני (1870–1905); נכד האדמו"ר הראשון רבי אברהם מרדכי אלתר (ה"אמרי אמת"; 1865–1948) – האדמו"ר השלישי (1905–1948); בן האדמו"ר השני רבי ישראל אלתר (ה"בית ישראל"; 1894–1977) – האדמו"ר הרביעי (1948–1977); בן האדמו"ר השלישי רבי שמחה בונים אלתר (ה"לב שמחה"; 1898–1992) – האדמו"ר החמישי (1977–1992); בן האדמו"ר השלישי רבי פינחס מנחם אלתר (ה"פני מנחם"; 1926–1996) – האדמו"ר השישי (1992–1996); בן האדמו"ר השלישי רבי יעקב אריה אלתר (יליד 1939) – האדמו"ר השביעי והנוכחי (1996 - הווה); בן האדמו"ר החמישי ראו גם רבי חנוך הניך הכהן לוין (מאלכסנדר; 1798–1870) – שימש כאדמו"ר לחסידי גור, כ-4 שנים בין פטירת האדמו"ר הראשון לכהונת האדמו"ר השני (1866–1870)
ערוץ

עָרוּץ נַחַל (או עָרוּץ בסתמיות) הוא צורת נוף גאוגרפית הנוצרת על ידי זרימה של מים על פני השטח, בדרך כלל על גבעה. הערוץ משמש אפיק לנחל או לנהר. בנוסף, המושג ערוץ משמש גם לכינוי מסלול עמוק של מים, אם טבעי, או אם מעשה ידי האדם שנוצר דרך שונית אלמוגים, שרטון, מפרץ או כל מאגר מים רדודים אחר. היווצרות ערוצים או סחיפת ערוצים הוא שם התהליך בו נוצרים ערוצים. ערוצים נוטים להיווצר על גבעות חסרות צמחייה, בשל כריתת יערות, רעיית יתר או מסיבות אחרות. המים הזורמים, בדרך כלל עקב סופות גשמים קצרות ואינטנסיביות, סוחפים את הקרקע המפוררת בקלות. ערוצים מפחיתים את תוצרת האדמה החקלאית, שבה הם חורצים בקעים ושברים. בעקבות זאת, מושקעים מאמצים רבים בחקר הערוצים במרחב הגאומורפולוגיה, במניעת סחיפת ערוצים ובשיקום סביבתם. ערוצי נחל ניתנים לחלוקה לסדרי גודל שונים לפי שיטת שטראלר-הורטון. הערוצים הקטנים ביותר נקראים ערוצי נחל ראשוניים, והם בעצם הנקודה בה מתחילה זרימת המים, ובה בעצם נוצר ערוץ הנחל. כאשר מספר ערוצי נחל ראשוניים נפגשים ומתלכדים, הערוץ הופך להיות ערוץ נחל שניוני. כאשר מספר ערוצי נחל שניוניים מתלכדים, הם יוצרים ערוץ נחל שלישוני וכך הלאה. לפי שיטה זו ערוצי הנחלים בעולם מוגדרים מסדר ראשון עד לסדר שנים עשר (במורד נהר האמזונאס). כ-80% מהערוצים בעולם הם ראשוניים ושניוניים. ואדי גיא אפיק (גאוגרפיה) קניון (גאולוגיה) נחל ערוצון וכטמן דינה, לרון יונתן, יצירה והתפתחות של ערוץ נחל תוך ירידה ממושכת של בסיס סחיפה, בהדגמה על ערוצי עין פשחה, ים המלח, המחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
ערוץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ערוץ נחל – צורת נוף גאוגרפית שיוצרת זרימת מים ערוץ תקשורת – האפיק בו עוברים אותות ערוץ טלוויזיה רשימת ערוצי טלוויזיה ערוץ הפצה
סבסטיאן רוזנטל

סבסטיאן רוזנטל איגואלט (בספרדית: Sebastián Rozental Igualt; נולד ב-1 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן עבר צ'ילאני ממוצא יהודי, אשר שיחק בעמדת החלוץ בנבחרת צ'ילה. רוזנטל החל את הקריירה המקצוענית בשנת 1992 בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה ממולדתו, ובשנת 1996 עבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, שם היה לשחקן הראשון מאמריקה הדרומית שמשחק במועדון. עם מעברו לריינג'רס נחשב רוזנטל לשחקן היהודי הטוב בעולם. במהלך שהותו בקבוצה סבל ממספר פציעות שהשביתו אותו ממשחק לתקופות ממושכות, עד שעזב את המועדון וחזר לצ'ילה. בשנים לאחר מכן הספיק לשחק למשך תקופה קצרה במועדון גראסהופרס משווייץ, שם זכה באליפות, אך ללא הצלחה אישית יתרה כאשר ב-22 הופעות כבש שער בודד. בשנת 2006 חתם השחקן בקבוצת קולומבוס קרו מליגת ה-MLS האמריקאית. בקבוצה זו שיחק רוזנטל 20 משחקים וכבש 3 שערים. בינואר 2007 הגיע רוזנטל לישראל, בה קיבל אזרחות עקב היותו יהודי, וחתם בקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה שיחק עד תום עונת 2006/2007, ולאחר מכן עבר למכבי נתניה. ב-27 באוקטובר 2007 כבש את שערו היחידי בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה, ובתום עונת 2007/2008 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל. בנבחרת צ'ילה ערך רוזנטל 27 הופעות, בהן כבש שני שערים. סבסטיאן רוזנטל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל סבסטיאן רוזנטל, באתר Transfermarkt סבסטיאן רוזנטל, באתר WorldFootball.net סבסטיאן רוזנטל, באתר National Football Teams סבסטיאן רוזנטל, באתר FootballDatabase.eu יעקב זיו, סבסטיאן רוזנטל: ריינג'רס זאת הקבוצה של חיי, באתר nrg מעריב, ‏13 בפברואר 2007 גור מוטולה, מכבי פ"ת: סבסטיאן רוזנטל קיבל אזרחות ישראלית, באתר ynet, 17 בינואר 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ים הפיליפינים

ים הפיליפינים (בטאגאלוג: Dagat Pilipinas; בסינית: 菲律宾海; ביפנית: フィリピン海) הוא ים שולי במערב האוקיינוס השקט התחום על ידי הפיליפינים וטאיוואן ממערב, יפן מצפון, איי מריאנה ממזרח ופלאו מדרום. הים שוכן על הלוח הפיליפיני, לוח טקטוני הגובל בלוח האירו-אסיאתי, וביניהם נמצא "שקע הפיליפינים" (או גם "תהום הפיליפינים" – Philippine Trench), שקע אוקייני שעומקו המרבי הוא 10,540 מטר. בים התרחש ב-1944 קרב ים הפיליפינים, קרב ימי ואווירי בין יפן וארצות הברית במלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא ים הפיליפינים בוויקישיתוף ים הפיליפינים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר מוזמביק

מצר מוזמביק (פורטוגזית Canal de Moçambique; צרפתית Canal de Mozambique) הוא מצר ים השייך לאוקיינוס ההודי, ומשתרע בין קווי הרוחב 12° דרום ו-26° דרום לאורך כ-1,600 ק"מ. המצר מפריד בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה, ורוחבו המינימלי, בין אנגוצ'ה שבמוזמביק לבין טמבוהורנו במדגסקר, עומד על 460 ק"מ. בחצי הדרך בין שני גופי היבשה מגיע המצר לעומק מרבי של 3,292 מטר. דרך המצר זורם זרם מים חמים החובר לזרם אגוליאס שמדרום לו. במצר שוכנת מדינת האיים קומורו וכן מספר איים השייכים לצרפת, מיוט ואיי אפארסה. מדיה וקבצים בנושא מצר מוזמביק בוויקישיתוף מצר מוזמביק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וולטה (נהר)

נהר וולטה הוא נהר באפריקה המערבית בתחומן של גאנה ובורקינה פאסו. הנהר ניזון משלושה יובלים - הוולטה האדום, הוולטה השחור והוולטה הלבן. לאחר איחודו, זורם הנהר אל אגם וולטה, מאגר המים המלאכותי הגדול בעולם שנוצר לאחר הקמת סכר אקוסומבו. אורכו של האגם 520 ק"מ, והוא משמש לייצור חשמל, לתחבורה וכמקור למי השקיה. נהר וולטה נשפך אל מפרץ גינאה, והוא המקור לשמה הקודם של בורקינה פאסו (וולטה עילית). מדיה וקבצים בנושא וולטה בוויקישיתוף רשות נהר וולטה (חברה ממשלתית בגאנה) וולטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כופר נפש

כופר או כופר נפש הוא דרישה לתשלום עבור חייו או חירותו של אדם. הביטוי מוזכר בתורה: "ואם שור נוגח הוא וכו' והמית איש או אישה, השור יסקל וגם בעליו יומת. אם כופר יושת עליו, ונתן פדיון נפשו ככל אשר יושת עליו". בהשאלה, גם אדם יכול להוות כופר עבור אדם אחר אם הוא נענש במקומו. "כופר לצדיק – רשע, ותחת ישרים – בוגד" בהקשר המודרני, מדובר גם על דרישות שאינן דווקא כספיות, כגון דרישת שחרור אסירים ושבויים עבור שבויי צה"ל. בחברה הערבית לכופר נפש (דייה) יש גם משמעות של תשלום פיצוי לקרובי משפחה של נרצח. בתקופות קדומות שבויים היו נחשבים כרכוש השובה, אשר היה יכול לעשות איתם כרצונו – להורגם או להופכם לעבדים. בהקשר הזה, אפשר היה לפדות את השבוי על ידי קנייתו, כמו כל עבד אחר, אולם זאת לא הייתה מטרת השבייה. בהמשך, ככל שאנשים היו מוכנים לשלם עבור חייהם או חירותם, שלהם או של אחרים, התפתח המנהג לחטוף בני ערובה על מנת לדרוש כופר נפש בהמשך. מנהג השבי הביא להתפתחות מצוות פדיון שבויים בהלכה. עקב מספר השבויים הרב במרד הגדול ובמרד בר כוכבא ניסחו חז"ל כללים ברורים לפדיון שבויים במשנה: "אין פודין את השבויים יתר על כדי דמיהן, מפני תיקון עולם". נכונות היהודים לשלם כופר נפש הביאה לכך שרבנים ופרנסי קהילה נלקחו כבני ערובה. במאה ה-13 המהר"ם מרוטנברג נכלא על ידי הקיסר רודולף הראשון בדרישה לכופר נפש. המהר"ם סירב לתת לתלמידיו לפדותו עקב הכלל המובא במשנה והחשש שפדייתו תביא לחטיפת רבנים חשובים אחרים והתרוששות הקהילה היהודית. עקב כך הוא נשאר בכלא שבע שנים עד מותו. רק ארבע עשרה שנה לאחר מכן גופתו נפדתה. לעומת זאת, עבור האבירים האירופאים אשר היו נלקחים בשבי בקרב היו משלמים כופר נפש רק עבור החזרתם בחיים. נוהג זה עודד את התפתחות שלטי הגיבורים שנועדו ליידע את היריב את מי בשדה הקרב עדיף לשבות במקום להרוג, כדי לאפשר דרישת כופר נפש בשוך הקרב[דרוש מקור][מפני ש...]. עד המאה ה-19, בעלי חוב היו נכלאים עד ששילמו את חובם. חוקים אלו אפשרו דרישת כופר נפש על ידי בדיית חוב, או דרישת ריבית קצוצה שמנעה מהחייב לשלם את חובו. ההלכה היהודית אינה מבדילה בין אנשים שנכלאו למטרת סחיטה ובין אנשים שנכלאו בגין חוב אמיתי. פדיון שבויים שבוי חטיפה בן ערובה הניו יורק טיימס, כך מממנות ממשלות אירופה את עיקר פעילות אל-קאעדה, באתר הארץ, 30 ביולי 2014 ספר שמות, פרק כ"א, פסוקים כ"ט–ל' ספר משלי, פרק כ"א, פסוק י"ח משנה, מסכת גיטין, פרק ד', משנה ו'
אדולף וינדאוס

אדולף אוטו ריינהולד וינדאוס (בגרמנית: Adolf Otto Reinhold Windaus; ‏25 בדצמבר 1876 - 9 ביוני 1959) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1928, "על עבודתו בתחום הסטרולים והקשר שלהם לויטמינים". וינדאוס החל את לימודיו ב"Französisches Gymnasium" הנודע בברלין, שם התמקד בלימודי ספרות. לאחר סיום לימודיו ב-1895, המשיך ללימודי רפואה בפרייבורג ובברלין, ועבר את הבחינות הראשוניות ("Physikum") ב-1897. במהלך לימודיו התעניין במיוחד בהרצאותיו של הרמן אמיל פישר, ולכן החל ללמוד כימיה בפרייבורג, אצל קיליאני, במקביל ללימודי הרפואה. בחורף 1899–1900 קיבל תואר דוקטור. עבודת התזה שלו עסקה בהתמודדות עם רעלים של צמח הדיגיטליס הפוגעים בלב. לאחר סיום לימודיו בפרייבורג חזר לברלין, שם עבד עם פישר, ושם גם פגש לראשונה את אוטו דיאלס, והשניים היו לחברים לשארית חייהם. וינדאוס חזר לפרייבורג ב-1901 והחל לעסוק בתחום הכולסטרול וסטרולים קרובים; החלטתו לעסוק בתחום נבעה מהחוסר המוחלט בידע אודות מבנה הכולסטרול באותה תקופה. מתחילת עבודתו האמין, בצדק, כי הסטרולים (אותם ניתן למצוא בכל תא) הם חומרי מוצא לקבוצות אחרות של חומרי טבע. וינדאוס קיבל משרת מרצה ב-1903, בזכות מחקריו אלה (תחת השם "על כולסטרול"). ב-1919 הצליח להפוך כולסטרול לחומצה כולית, חומר שבודד בעבר מחומצות מרה על ידי וילנד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1927. כך הוכיח וינדאוס כי חומצות מרה קשורות לסטרולים. וינדאוס עסק רבות גם בתחום נגזרות האימידזול, בשיתוף פעולה עם קנופ. במסגרת העבודה הוכיח כי היסטידין, חומצת אמינו המשמשת לבניית חלבונים, היא אלאנין אימידזול, וגילה גם את ההיסטמין, הורמון רב חשיבות. וינדאוס התמנה לפרופסור חבר ב-1906 ולפרופסור לכימיה רפואית יישומית ב-1913 באוניברסיטת אינסברוק. ב-1915 עבר לגטינגן כפרופסור לכימיה, יורשו של אוטו וולך, שם פעל עד פרישתו ב-1944 כראש המעבדה לכימיה כללית. בין תלמידיו נמנה אדולף בוטנאנדט, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הורמוני המין, הקרובים לסטרולים. בזכות מומחיותו הנודעת הוזמן ב-1925 לעבוד עם הפיזיולוג האמריקני אלפרד הס בניו יורק על הוויטמין שכונה "antirachitic", הידוע כיום בשם ויטמין D. במחקרים אחרים חקר בעיות סטריאוכימיות של מערכות טבעות ציס וטרנס, שעברו הידרוגנציה. במחקרים אלה פעל באופן אינדוקטיבי, על סמך תצפיות ניסיוניות, ולא הסקה תאורטית. בשנותיו האחרונות בחן גם את האפשרות של כימותרפיה בחקר מחלת הסרטן. על עבודתו בתחום הרכב הסטרולים והקשר שלהם לוויטמינים זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1928. וינדאוס זכה בפרסים נוספים, ביניהם מדליית פסטר (1938), ומדליית גתה (1941). וינדאוס נשא לאישה את אליזבת' רסאו ב-1915, ולזוג נולדו שלושה ילדים, גונתר (1916), גוסטאב (1918) ומרגרט (1921). מדיה וקבצים בנושא אדולף וינדאוס בוויקישיתוף אדולף וינדאוס, באתר פרס נובל (באנגלית) אדולף וינדאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדולף וינדאוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויקטור קראפט

ויקטור קראפט (בגרמנית: Victor Kraft; 4 ביולי 1880 – 3 בינואר 1975) פילוסוף אוסטרי חבר החוג הווינאי. קראפט, יליד וינה, למד פילוסופיה, היסטוריה וגאוגרפיה באוניברסיטת וינה, ונהג להשתתף בכנסי הפילוסופיה של האוניברסיטה, כמו גם במפגשים פרטיים (בפרט עם אוטו ויינינגר ואותמר ספאן). ב-1912 החל לעבוד למחייתו באוניברסיטת וינה כספרן, ובמקביל המשיך לעסוק במחקר פילוסופי. קראפט משתתף קבוע בדיוני החוג הווינאי, מיסודו ועד התפרקותו. בנוסף היה חבר גם בחוג גומפרץ והתדיין עם "הפריפריה" של החוג הווינאי (למשל, קרל פופר). קראפט זכה לתואר של פרופסור חבר בפילוסופיה תאורטית ב-1924, וב-1930 לתואר דוקטור על עבודתו בנושא "הידע על העולם החיצוני". לאחר מכן המשיך את לימודיו בברלין תחת גאורג זימל, וילהלם דילתיי ואחרים. לאחר האנשלוס קראפט פרש ממשרתו כספרן בגלל מוצאה היהודי של אשתו. כך איבד גם את מעמדו כמרצה באוניברסיטה. קראפט המשיך את מחקרו תחת השלטון הנאצי במעמד של "מהגר פנימי" ובתנאים קשים. ב-1945 מונה מחדש לספרן. שנתיים אחר כך הפך ל"ספרן לאומי" (Generalstaatsbibliothekar) והוחזרה לו משרתו כפרופסור חבר. ב-1950 הפך לפרופסור מן המניין ושותף להנהלת בית הספר לפילוסופיה עד לפרישתו, כעבור שנתיים. ספרו "מקורות הנאו-פוזיטיביזם" נאסר לפרסום ב-1950. קראפט המשיך במחקר ובפרסום מאמרים עד למותו בווינה, ב-1975. קראפט היה יוצא דופן בין הפוזיטיביסטים הלוגיים בכך שתמך באמפיריציזם שאינו מתבסס על רשמי החושים ובעל מבנה דדוקטיבי. לפני מלחמת העולם הראשונה (ואחריה, יחד עם חברי החוג הווינאי), הקדיש חלק גדול מהרצאותיו ומאמריו לקידום פילוסופיה מדעית. בנוסף תרם לביסוס האתיקה כמדע, ועסק בתאוריה של הגאוגרפיה ובפילוסופיה של ההיסטוריה. Stadler, Friedrich: The Vienna Circle. Studies in the Origins, Development, and Influence of Logical Empiricism