laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דקר חיפני

דקר חיפני (שם מדעי: Epinephelus haifensis; שם עממי: לוקוס דַבָּע) הוא דג גרמי טורף מסוג דקר. כמו יתר הדגים מסוג זה נחשב לדג מאכל מבוקש ובעל טעם משובח. אין נתונים אודות מצב האוכלוסייה של דג זה, אולם ידוע שסוגי הדקר השונים נמצאים בסכנה עקב ביקוש לבשרם ועקב דיג יתר. המין דקר חיפני מוין מדעית לראשונה ב-1953 על ידי הביולוג הישראלי דור בן טוביה מהאוניברסיטה העברית, וככל הנראה הוא העניק לו את שמו המדעי והעברי [דרוש מקור]. דור בן טוביה הוא הביולוג הראשון שפרסם רשימה של המינים השונים לאורך הים התיכון בישראל ועסק גם בהגירה לספסית של מינים פולשים מהים האדום. במסגרת מחקר בשנת 2007 ביולוגים סיווגו מחדש את הדקר החיפני ושינו את הסוג אליו הוא משתייך מ-Epinephelus ל-Hyporthodus , זאת בשל דמיון בינו לבין דקר הסלעים. כמו כן נחשד כי זיהויים ודיווחים רבים על הדקר החיפני למעשה כללו את המין השני, ובן היתר זו הסיבה לכך שאין מספיק נתונים אודות מין זה. ישנם עדיין חוקרים המשייכים אותו לסוג Epinephelus. תפוצתו הטבעית של הדקר החיפני מישראל ולאורך כל האגן הדרומי של הים התיכון, ולאורך החופים הדרומיים של יבשת אפריקה באוקיינוס האטלנטי עד דרום אנגולה. לאחרונה היו דיווחים אודות המצאות המין באי למפדוזה שבאיטליה ועד מרכז הים התיכון. הדג נמצא גם בים השחור. הדקר החיפני הוא מין גדול יחסית, המגיע לאורך מקסימלי של כ־140 ס"מ ולמשקל של כ־25 ק"ג. בשל העובדה כי דגים באזור הלבנט גדלים לממדים קטנים יותר מאשר בחלק המערבי של הים התיכון (תופעה המכונה "ננסות מזרח ים-תיכונית" הקשורה לתחלופת המים שאחראית להסעת חומרי מזון) גודלו של הדקר חיפני באזורינו קטן יותר. דקר חיפני נמצא בעומקים של 80 עד 220 מטר כאשר נפוץ יותר בעומקים של 80–160 מטר, בקרקעית בוצית חולית או מרובת סלעים המכוסים באצות אדומיות. שמו העממי הוא לוקוס דַבָּע, דבע משמעו שמן בערבית וכינויו מתאר את גופו המוצק והרחב של הדקר החיפני. הדקר החיפני הוא ככל הנראה חשוב לענף הדייג בים התיכון באזורים בהם הוא שוכן, ובחופי אפריקה, אולם אין מספיק מידע אודות המין. הוא נלכד לרוב במערך חכות הנפרשות למטרת דיג של המין דקר שינני (Epinephelus caninus). דקר הסלעים דקר אלכסנדרוני דקר המכמורת. מדיה וקבצים בנושא דקר חיפני בוויקישיתוף דקר חיפני, באתר NCBI (באנגלית) דקר חיפני, באתר FishBase (באנגלית) דקר חיפני, באתר GBIF (באנגלית) דקר חיפני באתר הרשימה האדומה של IUCN מחקר אודות המינים הפולשים בים התיכון, מהים האדום (אנגלית) Hyporthodus haifensis האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע. (אנגלית)
היסטוריה של הקיסרות הרומית

האם התכוונתם ל... היסטוריה שלטונית של הקיסרות הרומית היסטוריה צבאית של הקיסרות הרומית
משך דור

משך דור הוא מדד המשמש בביולוגיה אוכלוסיית ודמוגרפיה כדי לשקף את הגודל היחסי של מרווחים בהקמת דור של צאצאים. משך דור בדרך כלל מבטא את הגיל הממוצע של נשים המתרבות בתוך האוכלוסייה. נניח כי נשים מתחילות להתרבות בגיל α ומפסיקות להתרבות (או מתות) בגיל ω, אז הגיל הממוצע של הרבייה הראשון של קבוצה של נשים הוא T = ∑ x = α ω x l ( x ) m ( x ) ∑ x = α ω l ( x ) m ( x ) {\displaystyle T={\frac {\sum _{x=\alpha }^{\omega }xl(x)m(x)}{\sum _{x=\alpha }^{\omega }l(x)m(x)}}} כאשר l ( x ) {\displaystyle l(x)} הוא פונקציית סיכון, ו m ( x ) {\displaystyle m(x)} הוא הפוריות של נשים בגיל x {\displaystyle x} . כאשר מבנה הגיל יציב, ניתן לתאר את משך הדור כגיל ההורות של אמהות לילדים בני יומם: T = ∑ x = α ω x e − r x l ( x ) m ( x ) {\displaystyle T=\sum _{x=\alpha }^{\omega }xe^{-rx}l(x)m(x)} כאשר r {\displaystyle r} הוא המדד המלתוסיאני של האוכלוסייה.
סטיץ': הסרט

סטיץ': הסרט (באנגלית: Stitch! The Movie) הוא ספין אוף לסרט "לילו וסטיץ'" של חברת וולט דיסני, ומהווה מעין פיילוט לסדרת הטלוויזיה שיצאה באותה שנה. הסרט יצא לאור ישירות למדיה ביתית ב-16 באוגוסט 2003. בסרט מוצג סטיץ' כדמות ראשית. תושבי הוואי מגלים יצורים מוזרים שבאו מכוכב אחר מחוץ לכדור הארץ. סטיץ' מגלה כי אלו בני משפחתו האמיתית. הוא בורח עם משפחתו החדשה מאנשי המשטרה שרוצים לתפוס אותם. כשהמשטרה לוכדת את משפחתו של סטיץ', הוא מסתייע בלילו ובבני משפחתו ומחלץ אותם מהכלא. "סטיץ': הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סטיץ': הסרט", באתר נטפליקס "סטיץ': הסרט", באתר AllMovie (באנגלית) "סטיץ': הסרט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סטיץ': הסרט", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "סטיץ': הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיץ'! הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק האי

חוק האי (ידוע גם בשם חוק פוסטר, על שם מניח החוק) הוא עקרון בביולוגיה אבולוציונית, לפיה בני המין קטנים או גדלים, בהתאם למשאבים הזמינים בסביבה. זוהי ליבת המחקר של ביוגאוגרפית איים. לדוגמה, ידוע כי ממותות ננסיות התפתחו מממותות רגילות על איים קטנים. תהליכים אבולוציוניים דומים נצפו בפילים, היפופוטמים, איילים ובני אדם. הכלל נקבע לראשונה בשנת 1964 על ידי ג' בריסטול פוסטר בכתב העת Nature, במאמר תחת הכותרת "האבולוציה של היונקים על האיים". הוא למד 116 מינים השוכנים באי והשוה אותם למינים מקבילים ביבשת. הוא הציע כי יצורים מסוימים באי התפתחו לגרסאות גדולות יותר של עצמם, בעוד שאחרים הפכו לגרסאות קטנות יותר של עצמם. לשם כך, הוא הציע הסבר פשוט כי יצורים קטנים גדלים בהיעדר טורפים הנמשכים אליהם ביבשת ויצורים גדולים נעשים קטנים יותר עם היעדר מקורות מזון. הרעיון הורחב בספר "תיאורית הביוגאוגרפיה של האי" של רוברט מק'ארתור ואדוארד וילסון. ב-1978, טד ג' קייס פרסם מאמר מורכב יותר בנושא בכתב העת Ecology. קייס הראה גם כי ההשערה המקורית של פוסטר לסיבת ההתרחשות היא פשטנית מדי ולא לגמרי נכונה. גמדות איים ענקיות איים הומו פלורסיינסיס מדיה וקבצים בנושא חוק האי בוויקישיתוף
ענקיות איים

ענקיות איים (אנגלית: Island gigantism) היא תופעה ביולוגית שבה גודלם של בעלי חיים שמשתכנים באי מבודד גדל באופן משמעותי לעומת בעלי חיים קרובים אחרים החיים באזור יבשתי. יונקים טורפים גדולים הם נדירים לרוב באיים, עקב דרישות גדולות שלהם על מנת להתקיים וקשיים בפיזור על פני המים. בהיעדרם, הנישות האקולוגית עבור טורפים גדולים נכבשת על ידי ציפורים או זוחלים, וככל שבעל החיים גדול יותר, סיכוייו להיטרף קטנים. כך, למשל, באי גארגנו הים תיכוני במיוקן-פליוקן, באיים הקריביים כמו קובה, ועל מדגסקר וניו זילנד, חלק או כל טורפי העל היו ציפורים כמו נשרים, ינשופים ובזים, כולל כמה מן הדוגמאות המוכרות הגדולות ביותר מקבוצות אלה. עם זאת, ציפורים וזוחלים הם בדרך כלל טורפים פחות יעילים מאשר טורפים מפותחים או שהם אוכלים פחות מהם ונפוצים פחות מהם או נודדים. היות שגודל קטן בדרך כלל מקל על אוכלי עשב לברוח או להסתתר מפני טורפים, הורדת לחץ הטריפה באיים מאפשר להם לגדול. אוכלי עשב קטנים עשויים ליהנות גם מהעדר תחרות מצד סוגים חסרים של אוכלי עשב גדולים יותר. לכן, ענקיות איים היא בדרך כלל מגמה אבולוציונית הנובעת מהסרת מגבלות על גודל בעלי חיים קטנים הקשורים לטריפה או לתחרות. אילוצים אלה יכולים לפעול באופן שונה בהתאם לגודל החיה. עם זאת, למשל, בעוד שאוכלי עשב קטנים עשויים לברוח מטריפה על ידי מסתור, אוכלי עשב אחרים משתמשים בגודלם כדי להרתיע טורפים על ידי הפחדה. כתוצאה מכך, התופעה המקבילה של ננסות איים יכולה גם היא לנבוע מהסרת המגבלות הקשורות לטריפה או לתחרות על גודלם של אוכלי עשב גדולים. לעומת זאת, ננסות איים בין טורפים יותר נפוצה כתוצאה מהטלת מגבלות הקשורות למשאבים המוגבלים של טרף זמין על האיים. בניגוד לננסות איים, ענקיות איים נמצאת ברוב הקבוצות הגדולות של בעלי חוליות וחסרי חוליות. סיבה נוספת שיכולה לגרום לענקיות איים היא אפקט המייסדים, כאשר פרטים גדולים יותר של האוכלוסייה ביבשת הם בעלי יכולת גבוהה יותר להתיישב באי. עם הגעתם של בני אדם המייבאים טורפים (כלבים, חתולים, חולדות, חזירים), רבים מענקי האיים האנדמיים נכחדו. יונקים: הקיפוד דינוגלריקס (Deinogalerix) המכרסם קנריומיס (Canariomys) מהאיים הקנריים הוטיות ענק (Heptaxodontidae) - קרובי משפחתם הגדולות בהרבה של ההוטיות הקיימות משפחות הלמורים הנכחדות: למורי עצלן, מגלדאפיזיים ולמורי קוף (Archaeolemuridae) עופות: האפיאורניים והדינורניטיים (עופות המואה) יוני ענק: הדודו וסוליטר רודריג שנכחדו ויונת גורה הקיימת. הטקהה והוקה מניו זילנד קורמורן ממושקף עיט האסטי הקאקאפו והתוכי לופופסיטקוס (Lophopsittacus) כמה תנשמות קדומות והאורנימגלוניקס חסר המעוף מרבו רובוסטוס שנכחד מהאי פלורס ברווזי המואה נאלו, שחיו בהוואי והברווז גרגנורניס מאיטליה זוחלים: צבים: צב אלדברה וצב גלאפגוס והצבים הנכחדים: מיאולניה, צב האטלס וסילינדרספיס וכמה מינים של צב כוכבי גדולים הכוחיים: כוח ענק, כוח תניני וכוח אוסטרלי והכוח הקדום מגלניה האיגואנה לפיטיגואנה (Lapitiguana) מהאי פיג'י לטאת טרניפה גולייתית (Gallotia goliath) שממית ענק של קלודניה החדשה (Rhacodactylus leachianus) ממשפחת הדיפלודקטיליים, החי בקלדוניה החדשה והוא הגדול שבשממיות נחש טיגריסי מטסמניה חסרי חוליות: הווטה (Deinacrida) מניו זילנד תולעי ענק, Labidura herculeana מאיי סנט הלנה ננסות איים חוק האי רשימת מינים שעברו ענקיות איים בוויקיפדיה האנגלית (באנגלית) אסף רונאל, הגובה 3.5 מטרים, המשקל חצי טון: שרידי עוף ענק וקדום התגלו בחצי האי קרים, באתר הארץ, 27 ביוני 2019
ריינג'ר 7

ריינג'ר 7 (באנגלית: Ranger 7) הייתה משימת חלל אמריקאית ששוגרה על ידי נאס"א ב-28 ביולי 1964 במטרה לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות ברזולוציה גבוהה של פני הירח במהלך התרסקותה על פניו. ריינג'ר 7 התרסקה על הירח בהצלחה ב-31 ביולי ותוך כדי התרסקותה שידרה תמונות של הירח. משימה זו הייתה המשימה המוצלחת הראשונה בתוכנית ריינג'ר, והמשימה האמריקאית הראשונה שצילמה את פני הירח בהצלחה. ריינג'ר 7 הייתה חללית ריינג'ר מבלוק 3. החללית כללה בסיס משושה מאלומיניום ברוחב 1.5 מטרים, עליו הורכבו מערכות ההנעה והכוח, מעליהם הורכב חרוט קטום ראש שהכיל את מצלמות הטלוויזיה. שני לוחות סולאריים באורך 1.537 מטרים וברוחב 0.739 מטרים נפרשו ככנפיים משני צדדים נגדיים של הבסיס, כך שאורך החללית מקצה לקצה היה 4.6 מטרים. אנטנת צלחת לטווח רחוק הורכבה על אחד מקודקודי הבסיס, ואנטנה היכולה לשדר ולקלוט אותות מכל הכיוונים הורכבה בראש החרוט הקטום. גובהה הכולל של החללית היה 3.6 מטרים. ההנעה שנדרשה לתיקון המסלול סופקה על ידי מנוע הידרזין שהפיק דחף של 224 ניוטון. זווית הגישה נשלטה באמצעות 12 נחירי פליטה (שפלטו גז חנקן), שהיו כפופים להוראותיהם של 3 גירוסקופים, 4 חיישני שמש ראשיים ושניים משניים, וחיישן ארץ אחד. כוח חשמלי הופק על ידי הלוחות הסולאריים, ששטחם הכולל היה 2.3 מ"ר, שהפיקו 200 ואט. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1.2 קילו-ואט-שעה (kW·h) שיכלו לספק חשמל במשך 9 שעות, סיפקו כוח חשמלי לכל אחד משני הסטים הנפרדים של מערכות הצילום והתקשורת. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1 קילו-ואט-שעה (kW·h) שמרו אנרגיה לתפעול השוטף של החללית. חלליות הריינג'ר מבלוק 3 נשאו מערכת שכללה 6 מצלמות טלוויזיה, ועברו טיהור לפני שיגורם כדי למנוע זיהום של קרקע הירח. מערכת מצלמות הטלוויזיה שנשאו חלליות הבלוק 3 שקלה 173 ק"ג, והחליפה את קפסולת הסייסמוגרף שנשאו הריינג'רים מבלוק 2. מבין 6 המצלמות, 2 היו בעלות יכולת סריקה מלאה ו-4 בעלות יכולת סריקה חלקית. ריינג'ר 7 שוגרה ב-28 ביולי 1964, 16:50:07 UTC, על גבי משגר אטלס-אג'ינה B מנמל החלל קייפ קנוורל, למסלול חנייה סביב כדור הארץ בגובה 192 ק"מ. שעה וחצי לאחר השיגור הופעלו מנועי שלב האג'ינה שנית והחללית הוכנסה למסלול מעבר אל הירח. אחרי שנפרדה משלב האג'ינה נפרשו הלוחות הסולאריים של החללית, הופעלו מערכות הניווט, והתקשורת עברה לידי האנטנה לטווח הרחוק. יום אחר כך, ב-29 ביולי, בוצע תיקון המסלול והושלם בהצלחה. ב-31 ביולי הגיעה ריינג'ר 7 אל הירח. 18 דקות לפני ההתרסקות הופעלו מערכות הצילום, ודקה מאוחר יותר, בשעה 13:08:45 UTC צולם הירח בפעם הראשונה על ידי חללית ריינג'ר מגובה 2,110 ק"מ. ב-17 הדקות שלפני הפגיעה שודרו בהצלחה 4,308 תצלומים ברזולוציה הולכת וגדלה, כאשר התצלום האחרון היה ברזולוציה של חצי מטר בלבד. החללית התרסקה על הירח בתנועה ישרה על פני מסלול היפרבולי עם זווית אסימפטוטית נכנסת של 5.57°- מקו המשווה של הירח. נטיית מסלול ההתרסקות הייתה 26.84°. בשעה 13:25:48.82 UTC,‏ 68.6 שעות לאחר שיגורה, התרסקה ריינג'ר 7 ב-10°21′S 20°36′W﻿ / ﻿10.35°S 20.6°W﻿ / -10.35; -20.6, במהירות של 2.62 ק"מ לשנייה (9,432 קמ"ש). מדיה וקבצים בנושא ריינג'ר 7 בוויקישיתוף פרופיל המשימה באתר נאס"א (באנגלית)
עמאן (מחוז)

מחוז עמאן (בערבית: محافظة العاصمة – מחוז הבירה) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם בלב המדינה ובירתו היא העיר עמאן, בירת ירדן. המחוז גובל בערב הסעודית בחלקו המזרחי. המחוז מחולק לתשע נפות. זהו המחוז השלישי בגודלו בירדן, שטחו 7,579.2 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה 2,367,000 נפש,[דרוש מקור][דרושה הבהרה] והוא המחוז המאוכלס ביותר בממלכה. המחוז מחולק לתשע נפות: נפת עמאן נפת מארכא נפת אל-קויסמה נפת אל-ג'אמעה נפת ואדי א-סיר נפת נאעור נפת סחאב נפת אל-ג'יזה נפת אל-מוקר מדיה וקבצים בנושא עמאן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדם שטבהולץ

אדם שטַבּהוֹלץ (נולד ב-27 בפברואר 1948) הוא פרופסור לאנדודונטיה בפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים ודקאן הפקולטה לשעבר. שטבהולץ נולד בסופוט שבפולין לאב רופא ולאם אחות, ובגיל שנתיים עלה לישראל עם משפחתו. הוא גדל בנתניה ושירת בצה"ל כקצין בחיל האוויר. הוא למד רפואת שיניים בבית הספר לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה והתמחה באנדודונטיה באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1988 מונה למנהל המחלקה לאנדודונטיה, עת התפצלה מהמחלקה לפריודונטיה ולאנדודונטיה, ובשנת 1993 נבחר לשמש דקאן הפקולטה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1999 במשך שתי כהונות רצופות ונבחר שוב בשנת 2005 ובשנת 2009. שטבהולץ כיהן כנשיא ההתאחדות הבינלאומית של האיגודים לאנדודונטיה (IFEA) וכן כיושב ראש המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת שיניים (הר"ש). בשנת 1998 זכה בפרס "יקיר הר"ש" על תרומתו בתחום ההוראה והמחקר למקצוע רפואת השיניים בישראל, ובשנת 2012 זכה בפרס Outstanding Achievement Award מטעם אחוות "אלפא אומגה". בדצמבר 2013 נבחר לנשיא אחוות אלפא אומגה, ובתפקיד זה כיהן במהלך שנת 2015. במסגרת מחקרו עסק שטבהולץ בשימוש קליני בלייזר ברפואת שיניים, ובפרט בתחום טיפולי השורש. כדקאן יזם כנסים משותפים עם הפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטת אל-קודס, שיתוף פעולה אשר הוביל להקמת ברית בינלאומית בין בתי ספר לרפואת שיניים לקידום בריאות הפה בעולם. שטבהולץ נשוי לאיילה שטבהולץ, אף היא פרופסור בפקולטה לרפואת שיניים, אב לשלושה. אחיו, יוסף שטבהולץ, עורך דין במקצועו, שיחק בנבחרת גביע דייוויס של ישראל. דף אישי באתר הדסה (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine) רינת אלוני, לא מסתגרים במגדל השן, The DENTAL Adam Stabholz, From a Middle East Center for Dental Education towards an alliance for oral health across borders, Compendium of Continuing Education in Dentistry, 2011 Sep;32(7):8-9 יקירי הר"ש, באתר ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל Alpha Omega’s highest honor to Faculty of Dental Medicine Dean Prof. Adam Stabholz ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדם שטבהולץ".
טיגריס באלינזי

טיגריס באלינזי (שם מדעי: Panthera tigris balica) הוא תת-מין נכחד של טיגריס שהיה חי אך ורק על האי האינדונזי הקטן באלי. זה היה אחד משלושת תת-המינים של הטיגריס שנמצאו באינדונזיה, יחד עם טיגריס ג'אווה, שאף הוא נכחד, וטיגריס סומטרה הנמצא בסכנת הכחדה חמורה. הטיגריס הבאלינזי היה תת-המין הקטן ביותר של הטיגריס. הפרט האחרון הודאי שדווח היה בסומבאר קימה (Sumbar Kima), מערב באלי, ב-27 בספטמבר 1937. עם זאת סביר להניח כנראה כי כמה פרטים שרדו עד 1940 ואף עד 1950. תת-המין נכחד בגלל אובדן בית הגידול והציד שלו. לאור גודלו הקטן של האי, ומעבה היער המוגבל, האוכלוסייה המקורית לא הייתה יכולה להיות גדולה. הטיגריס הבאלינזי היה הקטן ביותר מכל תשעת תת-המינים טיגריס, דומה למדי לנמר או פומה בגודלו. המשקל של טיגריס זכר נע בדרך כלל בין 90-100 ק"ג, ושל הנקבה היה 65-80 ק"ג. אורך הזכר היה כ-220 ס"מ (יחד עם הזנב), והנקבה 195-200 ס"מ. לטיגריס הבאלינזי הייתה פרווה קצרה וכהה יותר ובעלת פחות פסים מאשר שאר תת-המינים הטיגריס האחרים. מדי פעם, בין הפסים, היו כתמים שחורים קטנים. הטיגריס הבאלינזי היה גם יוצא דופן בכתם בצורת פס על ראשו. הפרווה הלבנה על בטנו, בלטה לעיתים קרובות יותר מזו של תת-מינים אחרים בגלל שפרוותם הייתה בצבע כהה יותר. הפרווה הלבנה הייתה גם בעלת קו ברור יותר ומעוקל. הטיגריס צד את רוב היונקים שחיו בתוך בית הגידול שלו. הטרף התבסס על: חזירי בר, אייל טימור, מונטיאק מצוי, תרנגול בר, כוח, קופים וסביר להניח שגם בנטנג (שנכחדו גם הם מהאי). האויב הידוע היחיד של הטיגריס הבאלינזי היה האדם. לנקבת הטיגריס הבאלינזי הייתה תקופת היריון ממוצעת של 14-15 שבועות. היא ילדה שניים או שלושה גורים בכל המלטה. משקל הלידה הממוצע של גור היה שניים או שלושה קילו. הגורים נולדו עיוורים וחסרי ישע, ונגמלו בסביבות גיל שנה, והפכו עצמאיים באופן מלא בגיל 18 חודשים עד שנתיים. תוחלת החיים של טיגריס באלינזי הייתה כ-8-10 שנים. ישנן שתי תאוריות רווחות לגבי ההבדלים בין הטיגריס הבאלינזי לג'אווני. התאוריה הראשונה מציעה כי שני תת-המינים התפתחו יחדיו, וכאשר באלי הפכה למבודדת מהאי ג'אווה עצמו ידי היווצרות מיצר באלי עקב עליית גובה פני הים לאחר תקופת הקרח, דבר שגרם להתפצלות של תת-המין הבאלי מן הג'אווי, לשתי קבוצות אשר לאחר מכן המשיכו להתפתח באופן עצמאי. התאוריה השנייה היא, כי הטיגריס חצה בשחייה מאי לאי כדי לתור אחרי טרף. רוחב מצר באלי הוא רק 2.4 ק"מ, מה שהופך אותו למרחק שביכולת השחייה של טיגריס ממוצע. לפי תאוריה זו, שני תת-המינים, שונים לגמרי. מדיה וקבצים בנושא טיגריס באלינזי בוויקישיתוף טיגריס באלינזי, באתר ITIS (באנגלית) טיגריס באלינזי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טיגריס באלינזי, באתר GBIF (באנגלית) טיגריס באלינזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קונטמינציה

קוֹנְטָמִינַצְיָה (באנגלית: Contamination; בעברית: זִהוּם או נִגּוּעַ) הוא מונח המתאר זיהום בחומר, אשר נגרם על ידי גורם חיצוני באופן ישיר. בהנדסת מזון, משמש המונח לתיאור נוכחות של רעלנים בתוך המזון. בפיזיקה גרעינית, משמש המונח לתיאור נוכחות של קרינה רדיואקטיבית במידת מה. בבלשנות, משמש המונח לתיאור חדירה של צורת פועל אחת למערכת נטייה אחרת. המונח קונטמינציה ברפואה מתייחס לתהליך שבו גורם מזהם נכנס לגוף חי, בדרך כלל באופן ישיר לפצע פתוח חיצוני (ללא תהליך סינון סטרילי כלשהו). כמו כן משמש המונח לבדיקות מעבדה ביולוגיות, ובפרט לבדיקת תרבית דם, שבה מנסים לבחון אם יש גורם מזהם בדם, כך שבכניסת גורם מזהם חיצוני לדם (בדרך כלל באי הקפדה על נוהלי החשיפה של הבדיקה), תוצאת הבדיקה עלולה להטעות את הרופא, וכתוצאה מכך המטופל יקבל טיפול מוטעה שעלול לעלות לו במחיר בריאותי. המונח 'קונטמינציה' מושאל גם לתחומים אחרים, כמו בלשנות, ששם המונח מתייחס לשפות מסוימות אשר מאבדות את טהרתן הלשונית ו'מזדהמות' כביכול בהשאלת מילים משפות אחרות (לעיתים במובן של "תמזיג"). כמו כן מושאל המונח לתחום המשפטים שבה מתאר המונח אופנים העשויים להטות את הדין בעקבות מידע 'מזוהם' המתוייג מראש. גם בספרות והיסטוריה, משמש המונח כעירוב של מספר סיפורים זה בזה והפיכתם לסיפור אחד; לפעמים משמש המונח בספרות במובן של דמויות חיצוניות הבאות לתוך סיפור ומשנות אותו לטוב או לרע. גם בתחום הזיהוי הפלילי משמש המונח לתיאור פריטים 'המזהמים' את אזור החקירה, כמו טביעות אצבע או פריטים בעלי דנ"א שאינם שייכים לביצוע הפלילי. ראו בוויקיפדיה בערך "בניינים בעברית". וגם: בלשנות עברית מהדורות 38–40, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן 1994, עמ' 43. לשוננו כרך 66, ועד הלשון העברית 2004, עמ' 348. ראו איתן אבניאון, מילה במילה, עמ' 312 ערך מיזוג. ספר אברהם בן שושן, מחקרים בלשון, במקרא, בספרות ובידיעת הארץ, קריית ספר 1984, עמ' 257 "קונטמינציה, כגון "צביון" שמשמעותה כיום הושפעה על ידי "צבע"". גבריאל בירנבאום, לשון המשנה בגניזת קהיר, אקדמיה ללשון העברית, ירושלים 2008, עמ' 141. גרשון בן שחר, הפוליגרף (מכונת־האמת) בשירות המשפט - סוגיות מדעיות ומשפטיות, בכתב העת משפטים, ‏1986. ראו מרק ברגמן, ספרות תנחומא־ילמדנו: תיאור נוסחיה ועיונים בדרכי התהוותם, Gorgias Press LLC‏, 2003, סוף עמ' 175. ראו גם: תרביץ, כרך 1 מהדורה 3, עמ' 330 הערה 78. יהודית דישון, אפולוגיה על ההיסטוריה או מקצועו של ההיסטוריון, אוניברסיטת בן-גוריון 2005: "מביא הגלוסר את הפסוק ״לכה אתנו והטבנו לך״ (במד' י, כט). שבלבך קום עשה - יש כאן קונטמינציה של שני מקראות: ״קום עשה״ (דבה״א כב, טז) ו״אשר בלבבך עשה״ (דבה״א יז, ב)". ראו כאן, בסוף עמוד 2.
תנובות

תְּנוּבוֹת הוא מושב באזור השרון בין הערים נתניה וטולכרם. המושב שייך למועצה אזורית לב השרון. תנובות הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מתימן שהגיעו ממעברת עמק חפר, מקריית שמונה ומתרביחה, וכלל 76 משקים. בסוף שנת 1955 התעורר סכסוך בין תושבי המושב לבין תושבים מקלנסווה, סביב אדמות שהוכרזו כנכסי נפקדים והועברו לידי המושב. בפברואר 1970 הוענק למושב אות מלחמת ששת הימים על עמידתו במלחמה. בסוף שנות ה-90 הוקמה שכונת הרחבה למושב. שמו של היישוב סמלי ולקוח מתחום החקלאות על פי הפסוק: ”ירכבהו על במותי ארץ ויאכל תנובות שדי ויניקהו דבש מסלע ושמן מחלמיש צור” (דברים ל"ב, י"ג). ביישוב נמצא בית הספר הממ"ד "אור השרון" ומרכז ההחלקה הגדול בארץ: OneIce Arena, המשמש את איגוד ההוקי קרח הישראלי ואת ליגת INHL. תל שבח – בגבול המזרחי של תנובות נמצא תל עתיק הנקרא תל שבח (בערבית – חירבת צובייח'). בתל נמצאו אבנים וחרסים מהתקופה הרומית-ביזנטית. התל עצמו לא נחפר. במלחמת העצמאות היה במקום מוצב של חיילים עיראקים. בעבר פרחו על התל כלניות רבות והוא כונה "גבעת הכלניות". זה גם שמה של שכונת ההרחבה של תנובות הצמודה לתל. מראש התל יש תצפית על עמק המרזבה וטולכרם. ב-29 בפברואר 2004 התרסק ליד התל מסוק שעסק במשימת אבטחה על קו המתח הגבוה במקום (קו 400). הטייס ואיש אבטחה, נהרגו. לזכרם הוקמה אנדרטה במרום התל ונטעו עצי זית אלון, תאנה ועוד. למרגלות התל יש גינת משחקים ממנה נסלל שביל להולכי רגל המגיע לפסגה. אתר האינטרנט הרשמי של תנובות תנובות, באתר מועצה אזורית לב השרון אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 צבי וולמוט, עובדי אדמה בצנעה, הַבֹּקֶר, 4 בפברואר 1955 שמחה בתנובות, מעריב, 9 ביוני 1958 התפתחות בסכסוך האדמה במשולש, על המשמר, 21 בדצמבר 1955 כמה מתושבי קאלנסואה נעצרו לאחר קטטה עם אנשי תנובות, על המשמר, 15 בדצמבר 1955 חברי תנובות הותקפו ע"י ערבים מהמשולש, דבר, 14 בדצמבר 1955 אות המלחמה הוענק לישובי הספר באיזור טול כרם, דבר, 17 בפברואר 1970 אלכס ינאי, מושב תנובות מבהיק ומצוחצח, מעריב, 1 בדצמבר 1966 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסס מקדורמנד

פרנסס מקדורמנד (באנגלית: Frances McDormand; נולדה ב-23 ביוני 1957) היא שחקנית אמריקאית, זוכת שלושה פרסי אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, שני פרסי גלובוס הזהב, פרס אמי, פרס טוני, פרס באפט"א לקולנוע ושלושה פרסי גילדת שחקני המסך. פרנסס מקדורמנד נולדה בגיבסון סיטי, אילינוי, והיא הצעירה מבין שלושה ילדים שאומצו על ידי המהגרים הקנדיים ורנון (שהוא כומר פרוטסטנטי) ונורין מקדורמנד. מקדורמנד בילתה את מרבית נעוריה בפיטסבורג, פנסילבניה, שם סיימה תיכון. היא למדה במכללה במערב וירג'יניה וקיבלה בה תואר ראשון בתיאטרון בשנת 1979. בשנת 1982 קיבלה תואר שני בתיאטרון מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל. בזמן לימודיה בייל חלקה חדר עם השחקנית הולי האנטר שנעשתה חברה טובה שלה. תפקידה הראשון בקולנוע היה בסרטם הראשון של איתן וג'ואל כהן, "רציחות פשוטות" (1984). בשנת 1987 החלה לשחק בסדרת הדרמה המשפטית "התרוצצות" ברשת CBS, הסדרה לא האריכה ימים וירדה מן המרקע לאחר 10 פרקים. ב-2014 לקחה חלק בהפקת הסרט "כל דבר סודי", בכיכובן של אליזבת' בנקס ודקוטה פנינג. היא נישאה לג'ואל כהן בשנת 1984, ובשנת 1985 מקדורמנד, האחים כהן, הולי האנטר, והבמאי סם ריימי חלקו בית בלוס אנג'לס, קליפורניה. בשנת 1995, אימצו ג'ואל ופרנסס ילד מפרגוואי, פדרו מקדורמנד כהן. ב-1996 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בתור השוטרת מארג' גאנדרסון ב"פארגו". ב-2011 זכתה בפרס טוני על תפקידה בהצגה "Good People". ב-2017 שיחקה בסרט "שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי", שזיכה אותה בארבעה פרסים: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר; פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה; פרס גילדת שחקני המסך ופרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. ב-2020 שיחקה בסרט "ארץ נוודים" שזיכה אותה בפעם השלישית בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, ואף במועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. בנוסף, מקדורמנד הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר: ב-1988 עבור תפקידה ב"מיסיסיפי בוערת", ב-2000 עבור "כמעט מפורסמים", וב-2006 עבור "ארץ קרה". קולנוע מדיה וקבצים בנושא פרנסס מקדורמנד בוויקישיתוף פרנסס מקדורמנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנסס מקדורמנד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פרנסס מקדורמנד, באתר AllMovie (באנגלית) פרנסס מקדורמנד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרנסס מקדורמנד, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פרנסס מקדורמנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנסס מקדורמנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסס מקדורמנד, באתר Discogs (באנגלית) אוסקר 2018: פרנסס מקדורמנד כבשה את הטקס עם שתי מלים, באתר הארץ, 5 במרץ 2018 מיה אשרי, אוסקר 2018: נאום הזכייה של פרנסס מקדורמנד לא היה סקסי, אבל הוא היה חשוב, באתר הארץ, 5 במרץ 2018 פרנק ברוני, הניו יורק טיימס, פרנסס מקדורמנד חושפת את כל הקמטים בסדרה החדשה "אוליב קיטרידג'", באתר הארץ, 30 באוקטובר 2014 דודי כספי, "לאנשים אין באמת מושג מי אני", באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2014 פרנסס מקדורמנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הניו יורק טיימס, פרנסס מקדורמנד רלוונטית לנצח, באתר הארץ, 2 במרץ 2021