laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
CSI סייבר

זירת הפשע-מחלקת סייבר (באנגלית: CSI-Cyber: Crime Scene Investigation Cyber devisoin ובקיצור CSI Cyber) היא סדרת בת של סדרת המתח-משטרתית המצליחה זירת הפשע. הסדרה מתארת את עבודת חוקרי הזיהוי הפלילי במחלקת סייבר, שעוסקים בפענוח מקרי פשע הכוללים מחשוב ומכשור דיגיטלי. הסדרה עלתה לרשת CBS ב-4 במרץ 2015. ב-12 במאי 2016 הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות בלבד. הסדרה מתמקדת במחלקת FBI, ביחידת הסייבר, הממוקמת בוושינגטון, בראשות הסוכנת אייברי ראיין (פטרישה ארקט), פסיכולוגית התנהגותית לשעבר שהצטרפה ל-FBI כיועצת, ושהקימה את התוכנית לשיקום אסירים פצחנים ביחידה לחקר פשעי סייבר. הסדרה עוקבת אחרי מקרי פשע הכוללים התנהלות סייברית מסוג שהיא לרבות: פריצות מחשבים, גנבת מידע דיגיטלי ושימוש במכשור ומדיה חברתית לביצוע פשעים בכל רחבי צפון אמריקה. כל פרק מתחיל בהצגת מושג מתחום הסייבר והסבר עליו, המושג קשור לעלילת הפרק הנוכחי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. דר' אייברי ראיין (פטרישה ארקט)- סגנית מנהל ה-FBI וראש מחלקת הסייבר. דר' אייברי ראיין הייתה פסיכולוגית בעלת שם בניו יורק, כאשר מאגר הנתונים על המטופלים שלה נפרץ על ידי פצחן, מה שהביא לרצח אחד המטופלים, בעקבות כך פנתה לעזרת ה FBI ואף המשיכה לעבוד איתם כאשר בהמשך אף מונתה לראש אגף סייבר ב- FBI והקימה את תוכנית השיקום לאסירים פצחנים (האקרים). מדיה וקבצים בנושא CSI סייבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CSI סייבר CSI סייבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "CSI סייבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "CSI סייבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "CSI סייבר", באתר Metacritic (באנגלית) "CSI סייבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פסל ויקיפדיה

פסל ויקיפדיה הוא המונומנט הראשון בעולם לוויקיפדיה שנמצא בסלוביצה שבפולין. הפסל עוצב על ידי הפסל הארמני מירן חקוביאן כאות הוקרה לקהילת ויקיפדיה, והוא בבעלות הגמינה של סלוביצה שמימנה אותו בעלות של 14,000 דולר. הפסל, העשוי מפיברגלס ומשרף סינתטי, מציג ארבע דמויות אנושיות (שני גברים ושתי נשים) התומכות יחדיו בגלובוס ויקיפדיה. הגלובוס מורכב מחלקי פאזל אולם חלק מחלקי הפאזל חסרים - זאת כסמל ליצירת מאגר מכלול הידע האנושי שלעולם לא יושלם עד הסוף. הרעיון ליצירת פסל ויקיפדיה הוצע בשנת 2010 על ידי איש אקדמיה בפולין. חברי קרן ויקיפדיה הפולנית טענו כי הם מקווים שהפסל יעלה את המודעות לאתר ויקיפדיה ויעודד את הציבור להצטרף אליו. לילה טרטיקוב, מנכ"לית קרן ויקימדיה העולמית (2016-2014), הודתה לנוגעים בדבר על הכרה זו וקיוותה כי היא תשמש תזכורת לחשיבותו של הידע החופשי. פסל ויקיפדיה ממוקם בכיכר פרנקפורט שבסלוביצה, וטקס הסרת הלוט נערך ב-22 באוקטובר 2014 בנוכחות חברי קרן ויקימדיה הפולנית וקרן ויקימדיה העולמית. טקס הסרת הלוט דגם מיניאטורי של פסל ויקיפדיה טקס הסרת הלוט טקס הסרת הלוט הרס גלוי באצבעות האנדרטה, מצב ספטמבר 2019 ויקיפדיה סמליל ויקיפדיה מדיה וקבצים בנושא פסל ויקיפדיה בוויקישיתוף Matthew Day, ‏Polish town to build statue honouring Wikipedia, The Telegraph, 9 October 2014 Wikipedia monument to be built in Poland, The Independent, 10 October 2014 World's first Wikipedia monument unveiled in Poland, Radio Poland, 23.10.2014 Poland to unveil world's first Wikipedia monument, Radio Poland, 08.10.2014 Bob Brown, Monumental day for Wikipedia in Poland, Network World, OCT 22, 2014 Poland to honor Wikipedia with monument, Phys.org, October 9, 2014 גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
עונת 1939/1940 בלה ליגה

עונת 1939/1940 הייתה העונה התשיעית של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. זו הייתה העונה הראשונה לאחר סיום מלחמת האזרחים בספרד. העונה החלה ב-3 בדצמבר 1939 והסתיימה ב-28 באפריל 1940. הליגה כללה 12 קבוצות. אוביידו הייתה יכולה להשתתף במשחקי העונה בליגה הבכירה, אך בעקבות מצבו של המגרש שניזוק במהלך מלחמת האזרחים הוחלט לשמור לה מקום לעונה 1940/1941. בעקבות כך נערך משחק בין הקבוצות שירדו ליגה בעקבות תוצאות העונה הקודמת ואתלטיק אוויאסיון קלוב ניצחה את אוססונה. סלטה ויגו וסרגוסה עלו מהליגה השנייה. אתלטיק אוויאסיון קלוב זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בטיס בלומפי וראסינג סנטנדר ירדו לליגת משנה בסוף העונה. בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP ויקטור אונמונו מאתלטיק בילבאו כבש 20 שערים ב-22 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. פרננדו טבאייס מאתלטיקו מדריד היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 29 שערים ב-21 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
עונת 1940/1941 בלה ליגה

עונת 1940/1941 הייתה העונה העשירית של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-29 בספטמבר 1940 והסתיימה ב-30 במרץ 1941. הליגה כללה 12 קבוצות. לאוביידו היה שמור מקום בליגה הבכירה, למרות שהיא לא שיחקה בעונה הקודמת. ריאל מורסיה עלתה מהליגה השנייה. אתלטיק אוויאסיון קלוב זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות. ריאל מורסיה וסרגוסה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP פרודן אתלטיקו אוויאסיון קלוב כבש 33 שערים ב-22 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. בהתאם לנתוני העיתון MARCO הוא כבש 30 שערים בלבד. חוסה מריה אצ'בריה מאתלטיק בילבאו היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 21 שערים ב-18 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
מדליית הגבורה והנאמנות

מדליית הגבורה והנאמנות (ברומנית: Medalia pentru bărbăție și credință) היא מדליה רומנית, שנוסדה בצו מלכותי 2812 מיום 3 בנובמבר 1903 ושונתה על פי הצו המלכותי הגבוה 2523 מיום 12 באוקטובר 1904. המדליה נועדה במקור לקציני משטרה ולשוטרים שהוכיחו גבורה ומסירות במילוי תפקידם או לכל עובד ציבור או אדם פרטי, שנתן למשטרה שירותים חשובים או הציל חיי או רכוש אדם אחר, תוך סיכון חייו או ביצע מעשה גבורה או מתוך מסירות. בשנת 1913 הוענקה המדליה לאנשי הצבא הרומנים שהשתתפו במלחמת הבלקן השנייה. בשנת 1916 הורחב מעגל תנאי הענקת המדליה לממשתפים במערכות צבאיות (מדליית "הגבורה והנאמנות" עם סמלי מלחמה) המדליה הוענקה למעשי גבורה של חיילים וקצינים, והייתה לעיטור המלחמה הנמוך ביותר בהיררכיית העיטורים הצבאיים ברומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה מדליה זו נפוצה מאוד, וכך גם במלחמת העולם השנייה כשהוענקה על ידי רומניה גם לאנשי צבא גרמנים בני בריתה. נקבעו שלוש דרגות עבור מדליה זו: דרגה ראשונה מזהב, דרגה שנייה מכסף, ודרגה שלישית מארד. המדליה בעלת צורה סגלגלה בגובה 35 מילימטרים ורוחב 27 מילימטרים. על חזית המדליה חרוט בתבליט ראשו של קרול הראשון, מלך רומניה ומסביבו חרוטות אותיות המילים "Carol I Rege al României". מהצד השני של המדליה מוטבעת הסיסמה "Bărbăţie şi Credinţă" (גבורה ונאמנות) וזר עלי דפנה. לאחר 1947 נפסקה חלוקתה של מדליה זו ברומניה וחודשה רק לאחר המהפכה הרומנית, בשנת 2000 על בסיס חוק 29/2000. Kurt-Gerhard Klietmann: Phaleristik. Band 1. Rumänien. Die Ordens-Sammlung, Berlin 1975, ISBN 3-87778-400-3 Ordine, cruci şi medalii române. istoric, legi şi regulamente ivănceanu, vintilă (ברומנית) ISTORICUL DECORAŢIILOR (ברומנית)
קייזר מנהטן

קייזר מנהטן (אנגלית: Manhattan Kaiser) היא מכונית סלון אמריקאית שיוצרה בארצות הברית, משנת 1947, עד שנת 1955. מכוניות אלו הורכבו בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות משנת 1951 עד סוף שנת 1956, בכמות של 2,558 יחידות. הדגם הבסיסי היה קרוי "קייזר מנהטן", והדגם המפואר יותר היה קרוי "קייזר מנהטן דה-לוקס". הדגם יוצר בארצות הברית על ידי קייזר-פרייזר. משנת 1951 החברה בארצות הברית הייתה קרויה "קייזר מוטורס" (אנ') לאחר שהשותף ג'וסף פייזר (אנ') פרש. קייזר-פרייזר הייתה חברת מכוניות אמריקאית חדשה, שנוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ג'וזף פרייזר, שהיה בעל ניסיון רב בתעשיית הרכב, והתעשיין הנרי קייזר. בשנת 1949, מחירו של הקייזר מנהטן בארצות הברית היה בין 2,195 דולר, לגרסה הבסיסית, ל-3,195 דולר לגרסת ה"דה-לוקס" המפוארת. אילין התיידד עם היקמן פרייס, סגן נשיא "קייזר-פרייזר" והצליח ליצור שותפות בינו לקונצרן האמריקאי. לפי תנאי העסקה קייזר פרייזר השקיע חצי מיליון דולר ואילין השקיע שני מיליון דולר. מפעלי "קייזר-אילין" הקימו תוך שנה וחצי את המפעל בישראל. המפעל החל להרכיב מגוון כלי רכב, תחילה מתוצרת קייזר-פרייזר כגון "קייזר מנהטן" ו"הנרי ג'יי", ובהמשך ג'יפים מתוצרת ויליס, "דופין" ו"קטר שבו" של רנו הצרפתית. ב-14 ביוני 1951, עם חנוכת מפעלי "קייזר פרייזר" בישראל, השיק אפרים אילין את הדגם "קייזר מנהטן דה-לוקס", בהשתתפות ראש הממשלה דוד בן-גוריון. המפעל התחיל להרכיב 4 יחידות ליום, (מסוג מנהטן), ותוך מספר חודשים הגיע לתפוקה של כ-20 יחידות ליום. כמות של יותר מ-60% מדגם הקייזר מנהטן ייצא אפרים אילין לשוודיה, נורווגיה, דנמרק, פינלנד, טורקיה, וצרפת. בשנת 1952 קיבל מפעל "קייזר פרייזר" אות הצטיינות משר המסחר והתעשייה דב יוסף עבור תרומתו הרבה לייצוא. הקייזר מנהטן הייתה מיועדת ל-6 נוסעים, (נהג + 5), בעלת מנוע בנפח 3,706 סמ"ק, 140 כ"ס, (דגם נוסף שיוצר בשנת 1953 היה בעל הספק של 118 כ"ס ב-3,650 סל"ד), ההילוכים ידנים בעלי שלוש מהירויות, ממוקמים בהגה, רוחק הסרנים היה 3,010 מ"מ. בתחילת שנות ה-50 "קייזר מנהטן" ו"קייזר מנהטן דה-לוקס" היה רכב השרד של נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים ושגרירים במדינת-ישראל. ב-16 בדצמבר 2014 הנפיק דואר ישראל בול ששמו: "קייזר מנהטן 1951 ", בערך נקוב של 4.10 ש"ח. הבול מתוך סדרה של 4 בולים בנושא: "תעשיית המכוניות בישראל". על יתר הבולים מופיעים תמונות של: סטנדרד כרמל 1936, סברה ספורט 1961, וג'יפ סופה 1992. אפרים אילין קייזר-אילין תעשיות תעשיית רכב בישראל הנרי ג'יי קייזר דרגון קייזר דארין מדיה וקבצים בנושא קייזר מנהטן בוויקישיתוף חנוכת מפעלי קייזר-פרייזר, דבר, 22 ביוני 1951 קייזר מכוניות 1947-1955, קלסי רייט קייזר מנהטן , ינואר 2005 - מארק ג 'מק'קורט, סוגיית המינגס קלאסי רכב. מדריך ישראל 1962 - The Israel Motor Industry 1949-1953 קייזר Traveler ו-Vagabond - How Stuff Work קייזר מנהטן 1948, (3:59 דקות), יו-טיוב, סרטון באתר יוטיוב קייזר מנהטן 1948, 4 דלתות, (4:17 דקות), יו-טיוב, סרטון באתר יוטיוב בשנת 1947 הושק הדגם הראשון של המנהטן, שלאחר כשלוש וחצי ירד מפס היצור, המרכב שונה לדגם שיוצר משנת 1951 עד 1956 קייזר מנהטן - קארספורום - רכבים \ מוטוריקה - פורום רכב אודי עציון "אז למה לא מייצרים מכונית בישראל?" ידיעות אחרונות, ידיעות רכב, 9 בפברואר 2018, עמוד 14 קייזר מנהטן דה-לוקס - משרד התחבורה אות הצטיינות לחברת "קייזר פרייזר", דבר, 11 בפברואר 1952 דניאל שמיל, הבחירות של נבחרי העם, באתר הארץ, 9 בפברואר 2009 בול קייזר מנהטן סדרת תעשיית המכוניות בישראל על גבי בולים
וינסנט ויולה

וינסנט ויולה (באנגלית: Vincent Viola; נולד ב-1956) הוא איש עסקים אמריקני. ויולה נולד וגדל בניו יורק למשפחת מהגרים מאיטליה. אביו לחם בשורות צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הוא עצמו בחר להתגייס לצבא לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בברוקלין. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1977 והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. מילר שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-101 ולאחר מכן במספר תפקידי מטה. לאחר מכן השתחרר מן הצבא אולם הוסיף לשרת במילואים ועלה לדרגת מייג'ור. בשנת 2003 הקים את המרכז ללוחמה בטרור בווסט פוינט. לאחר שחרורו פנה ללימודי משפטים והוא בעל דוקטורט בתחום מטעם בית הספר למשפטים של ניו-יורק. בהמשך פנה לעסקים והקים את חברת ההשקעות "וירטו", המוערכת בשווי של 1.8 מיליארד דולרים. בנוסף הוא בעליה של קבוצת ההוקי פלורידה פנתרס. ויולה היה מועמדו של הנשיא דונלד טראמפ לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית, אך נאלץ לפרוש לאחר שעלו דאגות אתיות ממינויו. ויולה, נשוי ואב לשלושה בנים. מדיה וקבצים בנושא וינסנט ויולה בוויקישיתוף צ'ייס פטרסון-ווית'ורן, נבחרת המיליארדרים: טראמפ ימנה למזכיר צבאי את וינסנט ויולה, פורבס, ‏ 20.12.2016. איתי להט, וינסנט ויולה: יו"ר ענקית האלגו-טריידינג Virtu, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2014. אביתר בן-צדף, המיליארדר וינסנט ויולה נבחר לשר הצבא, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בדצמבר 2016. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוכסות סקסוניה-קובורג-אייזנך

דוכסות סקסוניה-קובורג-אייזנך (גרמנית: Sachsen-Coburg-Eisenach, נהגה "זקסן-קובורג-אייזנך") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה למשך תקופה קצרה, ופוצלה אחרי כן לדוכסות סקסוניה-קובורג ולדוכסות סקסוניה-אייזנך. בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. בתחילה שלטו האחים בשותפות, אולם בשנת 1596 חילקו את הנחלה ביניהם; יוהאן קזימיר קיבל את אזור קובורג ויוהאן ארנסט קיבל את אזור אייזנך. בשנת 1633 מת יוהאן קזימיר ללא ילדים, ויוהאן ארנסט ירש את נחלתו, אולם בשנת 1638 מת גם הוא ללא ילדים, והנחלה פוצלה בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. הדוכסויות לא התאחדו שוב במהלך החלוקות השונות, עד להקמתה של תורינגיה בשנת 1920. יוהאן קזימיר (1572–1596) יוהאן ארנסט (1572–1596) גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות
אנרי הראשון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אנרי הראשון, מלך צרפת (1008–1060) אנרי השני, רוזן שמפאן (1166–1197) – היה ידוע גם כ"אנרי הראשון, מלך ירושלים" אנרי הראשון דה מונמורנסי (1534–1614) – מפקד הצבא של אנרי הרביעי, מלך צרפת אנרי הראשון, דוכס גיז (1550–1588) הנרי הראשון, מלך אנגליה היינריך הראשון, מלך גרמניה אנריקה הראשון (פירושונים)
אנריקה הראשון

האם התכוונתם ל... אנריקה הראשון, מלך קסטיליה (1204–1217) אנריקה הראשון, מלך פורטוגל (1512–1580) אנרי הראשון (פירושונים) הנרי הראשון, מלך אנגליה היינריך הראשון, מלך גרמניה
דוכסות סקסוניה-זאלפלד

דוכסות סקסוניה-זאלפלד (גרמנית: Sachsen-Saalfeld, נהגה "זקסן-זאלפלד") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה במשך תקופה קצרה, והתאחדה עם דוכסות סקסוניה-קובורג ליצירת דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד. בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1640 נתן וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר את חלק מנחלתו לאחיו הצעיר ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, שירש בשנת 1672 את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. יוהאן ארנסט הקים את חצרו בזאלפלד, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-זאלפלד. בשנת 1699 מת אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף חלק ניכר מאדמותיו לדוכסות סקסוניה-זאלפלד, והנחלה נקראה מעתה דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד. לאחר מותו של יוהאן ארנסט הרביעי בשנת 1729, שלטו בניו כריסטיאן ארנסט השני ופרנץ יוזיאס במשותף; כריסטיאן ארנסט ישב בזאלפלד, ופרנץ יוזיאס ישב בקובורג. בשנת 1745 מת כריסטיאן ארנסט, ופרנץ יוזיאס שלט לבדו על הדוכסות. בשנת 1747 העביר פרנץ יוזיאס את חוק העדפת הבן הבכור, ובכך שמר על אחדות הדוכסות. לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו לאחייניתו של הדוכס האחרון, אך כיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. יוהאן ארנסט הרביעי (1680–1729) כריסטיאן ארנסט השני (1729–1735) גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות
ספורטק כפר סבא

ספורטק כפר סבא הוא מתחם ספורט הממוקם ברחוב דרך קדומים 1, בשכונת הדרים שבכפר סבא. המתחם הוקם בשנת 2000, ומשמש כמקום לאימוני ספורט וכושר גופני, וכן למפגשים חברתיים. בספורטק מגרשים ומתקנים המיועדים לענפי ספורט שונים, ובהם כדורעף חופים, כדורגל, קט רגל, "מיני פיץ" (גרסה למשחק הכדורגל שבה משתמשים בשערים קטנים), כדורסל וטניס שולחן. כמו כן, במקום מצויים מתקני כושר המיועדים למבוגרים, וכן מתקני ישיבה ונופש. מתקני הכושר מוצבים בקרבת מסלול הליכה וריצה באורך 3,500 מטר הממוקם לאורך רחוב בן-יהודה בכפר סבא, במגמה לאפשר למשתמשי המסלול לגוון את פעילותם הספורטיבית באמצעות שימוש במתקנים. בשנת 2011 הוחלט להקים בספורטק אזור ובו סלים בגבהים שונים, במטרה להסיר חסמים המגבילים ילדים ובני נוער במשחק הכדורסל. בכל קיץ מתקיים בספורטק פסטיבל שנתי, העוסק בפעילויות ספורט ואקסטרים, והמציע לקהל הרחב אטרקציות כגון הופעות קרקס, מתקני שעשועים מתנפחים, הרקדות ומשחקי כדור. ספורטק הרצליה ספורטק נשר מגרשים ומתקנים פתוחים לציבור, באתר עיריית כפר סבא מתחם ספורט חדש הוקם בספורטק העירוני, באתר עיריית כפר סבא ספורטק 60 - הפרויקט הסתיים, באתר עיריית כפר סבא ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן

דוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן (בגרמנית: Sachsen-Hildbourghausen; נהגה "זקסן-הילדבורגהאוזן") הוא שמה של דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה על ידי פיצול דוכסות סקסוניה-גותה ב-1680, והתקיימה עד לשינויים שחלו בשנת 1826, בעקבות מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג. בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1640 נתן וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר את חלק מנחלתו לאחיו הצעיר ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, שירש בשנת 1672 את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן בחר את מקום מגוריו בהילדבורגהאוזן, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן. בשנת 1699 מת אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף חלק ניכר מאדמותיו ליוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד, אולם חלק מהנחלה הועבר לארנסט השלישי. הדוכסים השונים פיארו מאוד את הדוכסות, ובנו בה מבנים מפוארים, אולם בעקבות כך הידרדר המצב הפיננסי של הדוכסות, ובשנת 1769 מונתה שרלוטה אמליה, נסיכת הסן-פיליפסטאל לעוצרת הדוכסות, ולממונה על ענייני הכספים. בשנת 1806 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1818 הייתה הדוכסות מהמדינות הראשונות בגרמניה שהעניקו חוקה לתושבים. בשינויים שחלו במדינות תורינגיה בשנת 1826, לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, העביר פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן את אזור הילדבורגהאוזן לברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ובתמורה קיבל פרידריך את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג. ארנסט (1680–1715) ארנסט פרידריך הראשון (1715–1724) ארנסט פרידריך השני (1724–1745) ארנסט פרידריך השלישי (1745–1780) פרידריך (1780–1826) מדיה וקבצים בנושא דוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן בוויקישיתוף דוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן
עונת 1941/1942 בלה ליגה

עונת 1941/1942 הייתה העונה ה-11 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 בספטמבר 1941 והסתיימה ב-5 באפריל 1942. הליגה כללה 14 קבוצות. לאור הגדלת הליגה מליגת המשנה עלו גרנדה, דפורטיבו לה קורוניה, קאסטיון וריאל סוסיאדד. ולנסיה זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדות המועדון. מונדו סוארס מוולנסיה שכבש 27 שערים ב-25 משחקים זכה בתואר מלך השערים. ריאל סוסיאדד והרקולס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.ברצלונה וריאל אוביידו שיחקו במשחקי מעבר ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה. בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP אדמונדו סוארס מולנסיה כבש 27 שערים ב-25 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. חואן אקוניה מדפורטיבו לה קורוניה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 37 שערים ב-26 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
דוכסות סקסוניה-אייזנברג

דוכסות סקסוניה-אייזנברג (גרמנית: Sachsen-Eisenberg, נהגה "זקסן-אייזנברג") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה במשך תקופה קצרה, וצורפה לאחר מכן לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד. בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1640 נתן וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר את חלק מנחלתו לאחיו הצעיר ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, שירש בשנת 1672 את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. כריסטיאן הקים את חצרו באייזנברג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-אייזנברג. בשנת 1707 מת כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף חלק ניכר מאדמותיו לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד. כריסטיאן (1680–1707) גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות