laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחכה (שיר של עידן חביב)

מְחַכָּה הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי עידן חביב, שיצא לאור ב-12 במרץ 2011, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של חביב, "כל פעם קצת". השיר נכתב והולחן על ידי עידן חביב, והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום "כל פעם קצת", והוא בסגנון הפופ רוק. השיר מהווה שיר אהבה (אנ') לבת זוג. השיר נכנס למצעד השבועי של רשת ג', תוך שהגיע למקום ה-12, ובשיאו הגיע למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של התחנה, הגיע למקום ה-19, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ הגיע למקום התשיעי. נכון לאוגוסט 2020, השיר עומד על כ-1.5 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, ו-16 מיליון צפיות בפלטפורמת שיתוף הווידאו יוטיוב. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר את האלבום "כל פעם קצת" באתרו "יוסמיוסיק", ואמר על "מחכה" כי הוא "ממש הפתעה בדיסק", בשל קצבו של השיר, שהשתנה ביחס לשאר שירי האלבום. הפקה עצמית‏, בכורה: עידן חביב - "מחכה", באתר וואלה, 15 במרץ 2011 14.7.2011, באתר "פזמונט" מחכה (עידן חביב), באתר "פזמונט" אסף נבו, ‏שיר השנה: עידן עמדי - "כאב של לוחמים", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2011 מחכה, נבדק ב-2020-08-29 עידן רפאל חביב - מחכה -Idan Rafael Haviv, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:31) יוסי חרסונסקי, כל פעם קצת, באתר "יוסמיוסיק"
סעודת יום שבת

סעודת יום השבת היא הסעודה השנייה שנערכת בשבת מתוך שלוש הסעודות אותן חייבים לאכול בשבת. הסעודה נערכת בבוקר יום השבת, לאחר תפילת שחרית ותפילת מוסף, מה שעשוי לדחות את תחילת הסעודה לשעות הבוקר המאוחרות. בגמרא נקבע כי כבוד יום השבת עדיף על כבוד הלילה; מה שאומר, כפי שנפסק בשולחן ערוך, כי אדם שאין לו מספיק כסף כדי לקנות מצרכים גם לסעודת יום השבת וגם לסעודת ליל שבת, עדיף שיקנה את צורכי סעודת היום. אמנם במקרה שהכסף לא מספיק לו גם לקניית יין לקידוש של הלילה, עדיף שיקנה יין לקידוש הלילה מאשר שיקנה מזון לסעודת היום. את הסעודה עורכים בבוקר יום השבת, לאחר תפילות שחרית ומוסף. בקהילות בהן נמשכת התפילה עד חצות היום, דנו הפוסקים מה יעשו כדי שלא יעברו על איסור תענית בשבת. ערכים מורחבים – קידוש, קידושא רבא (אירוע) לפני הסעודה יש לקדש על היין. יש שנוהגים לאכול לאחר הקידוש עוגות או קוגל. בחסידות קוז'ניץ מכונה קוגל זה בשם שלום בית קוגל. אחד הטעמים למנהג אכילת העוגות לפני הסעודה הוא כדי לצאת את שיטת רבי חידקא הסובר שיש לאכול ארבע סעודות בשבת, ואכילה זו נחשבת לסעודה נוספת. טעם נוסף למנהג הוא כדי לצבור ברכות נוספות על מנת להשלים את מניין מאה ברכות שחייבים לומר בכל יום. לאחר הקידוש נוטלים ידיים ומברכים ברכת "המוציא" על לחם משנה - שתי כיכרות לחם שלמות, ובדרך כלל חלות. בשעה שמברך מניח את אחת החלות גבוהה מהשנייה, ועל זו העליונה בוצע. כמנה ראשונה נהוג להגיש בסעודה זו דגים. במספר חצרות חסידיות נהגו שלא לאכול דגים בסעודה זו, והיו שאכלו אותם לפני נטילת ידיים כדי לשמר את המנהג שלא לאכול אותם בתוך הסעודה. למנה שנייה נהוג להגיש ביצה קשה מרוסקת עם בצל. יש המכנים מאכל זה בשם "ציבל" (מיידיש: בצל) ויש המכנים מאכל זה בשם "אייער מיט צוויבל" (מיידיש: ביצים עם בצל). לעיתים נלווים אליו כבד עוף (שלם או קצוץ) ורגל קרושה. מנה שלישית מכילה חמין, שעמו מגישים קוגל ומאכלים נוספים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אין פירוט מספיק על כל סוגי הזמירות. ערך מורחב – זמירות ופיוטים לשבת נהוג לשיר בסעודה זו זמירות ופיוטים שמיוחדים לסעודת יום השבת.[דרושה הבהרה] בקהילות האשכנזיות מיוחדות לסעודה זו הזמירות "ברוך ה' יום יום", "ברוך אל עליון", "יום זה מכובד", "יום שבתון" ו"דרור יקרא". יש שבמהלך הסעודה שרים גם קטעים מנוסח תפילות השבת ויש ששרים את שיר הייחוד ליום השבת המתחיל במילים "אז ביום השביעי נחת". בסוף הסעודה מברכים ברכת המזון כמו לאחר כל סעודה שאוכלים בה לחם. מאמר על סעודות השבת זמירות לסעודת יום השבת תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק"ה, עמוד א'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רע"א, סעיף ג'. שו"ע או"ח רפט:א. ולדעת הרמ"א (או"ח רפט:א), נוטלים ידיים קודם הקידוש. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
יד לילד

יד לילד הוא אתר זיכרון המצוי במוזיאון יד ושם בהר הזיכרון שבירושלים, המנציח את זכר הילדים היהודיים שנרצחו על ידי הנאצים ועוזריהם בשואה. אתר "יד לילד" הוקם בשנת 1987, לאחר שינוי שחל בתפיסת ההנצחה של מוסד יד ושם. עד לשנות ה-80 התמקד המוסד בהנצחת זכר הגבורה וההתנגדות לנאצים, והמעיט בהנצחת האנשים שהושמדו. האתר מנציח את כלל הילדים היהודים שנספו בשואה, אך כיוון שהוא הוקם במימון אידית ואברהם שפיגל, אשר בנם עוזיאל נספה במחנה ההשמדה אושוויץ, הוא אף מנציח את עוזיאל עצמו - תמונתו ושמו חקוקים בכניסה. הכניסה לאתר היא שביל היורד לתוך גבעה. על ראש הגבעה מצויים עמודים לבנים שבורים, אשר בשל שבירתם מגיעים לגבהים שונים. עמודים אלה מסמלים את שבירת חייהם של הילדים וצבעם הלבן מסמל את טוהר הילדים. משני צידי שביל הכניסה יוצאים מהקירות חוטי ברזל היוצרים הרגשה של מבנה שניזוק במלחמה. שביל היורד לתוך הגבעה בין קירות אבן מזכיר ירידה לקבר עתיק או לבונקר. שביל זה נועד לסמל את הירידה אל השאול או את ההליכה לתאי הגזים. הכניסה לאתר מונעת כניסת אור מבחוץ, בשל הפניות החדות והקירות השחורים. המבקרים נכנסים לאולם המרכזי של האתר ובו חמישה נרות זיכרון (נרות נשמה) מוכפלים על ידי מראות רבות המצויות בקירות האולם, והמבקר מרגיש שהוא הולך בין כוכבים - כל כוכב מסמל ילד. קריין וקריינית מקריאים את שמות הילדים שנספו ואת גיליהם ומקומות מוצאם בשלוש שפות: עברית, אנגלית ויידיש. האתר מנסה להראות מחד את ההמון הרב של ילדים שנספו, ומאידך לתת שם וגיל לנספים אינדיבידואלים. היציאה מן האתר מובילה למרפסת בה רואים את שכונות ירושלים - יציאה המסמלת את התקומה, ואת האפשרות והיכולת להמשיך הלאה. מדיה וקבצים בנושא יד לילד בוויקישיתוף אייל מירון, ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד בן צבי, 1996. יד לילד באתר יד ושם (פריט 15 במפה) מיכאל יעקובסון, סיבוב ביד לילד ביד ושם, בבלוג חלון אחורי
תריסנית קוצנית

תְּרִיסָנִית קוֹצָנִית (שם מדעי: Raja clavata) הוא מין של בטאי ממשפחת התריסניתיים. היא מצויה לחופי האוקיינוס האטלנטי המזרחי, בקרבת חופי מערב אפריקה וצפונה לחופי אירופה וכן מצויה לחופי הים התיכון והים השחור. לעיתים היא נמצאת גם בשפכי נהרות בקרבת הים. לרוב היא תימצא על קרקעית הים העשויה חול, בוץ או חצץ בעומק 10 עד 60 מטרים. התריסנית היא דג שטוח באורך של 105 סנטימטרים בזכרים ו-135 סנטימטרים בנקבות הגדולות יותר, אך רובם יותר נפוצים באורך 85 סנטימטרים. משקלם המרבי מגיע ל-18 קילוגרם. צבעה אפור בהיר עם כתמים כהים המתמזגים על הקרקעית והחלק התחתון הוא בהיר-שמנת ברובו. לתריסנית זנב ארוך ועליו שורת זיזים בולטים ולנקבות ישנם זיזים נוספים בתחתית גופם. הם נעים באמצעות נפנוף חזק של סנפירי החזה דמויי-הכנפיים שלהם. התריסניות חיות על הקרקעית ומחפשות חסילונים, סרטנים, דגים ותולעים שהם מוחצות בשיניהם החזקות. הן מתרבות לאורך חופים רדודים ובתוכם מטילים ביצים צמודות לקרקעית חולית או בוצית. כל נקבה יכולה להטיל 48–74 ביצים בממוצע והם בוקעות כעבור 4 עד 7 חודשים, תוך ניצול החלמון הרב שבהם. ואולם מצבה של התריסנית נפגע עקב דיג יתר לאורך חופי אירופה, בהם היא מקננת. רבים מהתריסניות שנתפסו בשנים האחרונות היו קטנות מהרגיל ולא בשלים לבגרות מינית. מדיה וקבצים בנושא תריסנית קוצנית בוויקישיתוף תריסנית קוצנית, באתר ITIS (באנגלית) תריסנית קוצנית, באתר NCBI (באנגלית) תריסנית קוצנית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) תריסנית קוצנית, באתר FishBase (באנגלית) תריסנית קוצנית, באתר GBIF (באנגלית) תריסנית קוצנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תריסנית קוצנית באתר הרשימה האדומה של IUCN לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית
איתך ובלעדייך

איתך ובלעדייך הוא פזמון שנכתב על ידי הפזמונאי אילן גולדהירש. השיר זכה לביצוע ב-1973 על ידי צביקה פיק שהלחין אותו. השיר הולחן גם על ידי הזמר אבי סינואני, והופק מוזיקלית על ידי אריה ברקוביץ'. השיר של סינואני יצא כסינגל בשנת 1996 מתוך האלבום "איתך ובלעדייך" שנקרא על שמו. מילות השיר נכתבו על ידי גולדהירש בשנת 1973. סינואני, שנתקל בטקסט השיר לראשונה כנראה בספרו "אצלי או אצלך", זיהה את הפוטנציאל של השיר והלחין אותו. השיר זכה להצלחה רבה ולגרסאות כיסוי רבות, ביניהן של הזמר שימי תבורי, ונכלל ביותר מ-19 אלבומים מסחריים. "איתך ובלעדייך" הוא שיר אהבה. בבתי השיר הדובר מייצג דימויים למושא אהבתו, על איך זה איתה ועל איך זה בלעדיה. בפזמון הדובר חוזר ואומר "איתך ובלעדייך, זה אומר כבר את הכול". אבי סינואני - איתך ובלעדייך, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 04:18) מילות השיר "איתך ובלעדייך", באתר שירונט אקורדים לשיר, באתר נגנו דף השיר, באתר הספרייה הלאומית איתך ובלעדייך (אבי סינואני), באתר "פזמונט" אבי סינואני איתך ובלעדייך, איתור יצירות אקו"ם, באתר אקו"ם
אופני יד

אופני יד הם אופניים בעלי שלושה גלגלים, המופעלים באמצעות הידיים. אופניים אלו משמשים לספורט עממי וכמו כן, גם למרוצי אופניים. מאחר שאין השתתפות של פלג הגוף התחתון במאמץ, משמשים אופני היד גם רוכבים נכי גפיים תחתונות. אופני היד התחרו לראשונה באולימפיאדת אתונה כאשר את ישראל ייצג זיו בר שירה מעמותת אתגרים. בארץ מתקיימת פעילות הן ברמה העממית והן ברמה התחרותית. כ-70 ספורטאים פעילים בענף ומשתתפים באירועי ספורט שונים. בשנת 2006 החלה את פעילותה ליגת אופני יד. הרוכב יושב נמוך על האופניים, בדומה לאופנוח, כאשר רגליו פשוטות לפנים ומעליהן הדוושות. מאחורי גבו זוג גלגלים ולפניו גלגל נוסף קדמי אליו מחוברת השרשרת (בדומה לגלגל האחורי באופניים רגילות). לעיתים קיים ציר בין הגלגל הקדמי ומערכת הדוושות, ובין שאר השלדה, ואז הניווט נעשה על ידי הידיים סביב ציר זה. לחלופין, באופניים ללא ציר, נעשה הניווט על ידי הטיית הגוף. מאחר שכח הידיים חלש מכח הרגליים, אופני יד מגיעים למהירויות נמוכות מאלו של אופניים רגילים. בנוסף, החיכוך של שלושה גלגלים עם המסלול גם הוא מאט את האופניים. לעומת זאת, הישיבה הנמוכה מקטינה את החיכוך עם האוויר. בשנת 1995 קבע ג'ייקוב היילויל שיא של כ-52.5 קמ"ש במישור (בהשוואה ל-73 קמ"ש באופניים רגילים). ספורט נכים אופני טנדם אופניים אופנוח פעילות אופני יד באתר "עמותת אתגרים" פעילות אופני יד באתר "בית הלוחם תל אביב"
טריזן צניני

טְרִיזָן צְנִינִי (שם מדעי: Oxynotus centrina) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הטריזניים, החי במימי האוקיינוס האטלנטי בין נורווגיה לדרום אפריקה וכן גם בים התיכון ולחופי ישראל. הטריזן הוא כריש קטן יחסית שאורכו הממוצע אינו עולה על 50 סנטימטרים, אף שנתפסו פרטים באורך 150 סנטימטרים. הוא בעל סנפירים דמויי-גפיים קצרים, סנפיר גבי משולש רחב ונמוך שכמעט ומתמזג עם עמוד השדרה וזנב קצר עם אונות בשרניות. הוא כמעט וחסר קשקשים ובעל ראש קהה עם זיזים בשרניים מצידי פיו וחוטמו. צבע הכריש חום-אפור עד שחור והעיניים הגדולות שחורות עם אישונים גדולים ירוקים. הכריש משריץ צאצאים חיים, לרוב בין 10 ל-12. הכריש שוחה לאורך קרקעית הים באיטיות ומחפש תולעים, רכיכות וסרטנים למאכל, אף שהוא יאכל גם דגים איטיים או נבלות. הוא יכול לנוע מעומק 50 מטר עד לעומק 600 מטר מתחת פני הים. כיום הטריזן מצוי בסכנת הכחדה עקב זיהום הימים ופגיעה מצד רשתות מכמורת כשלל לוואי. למרות זאת הוא אינו נידוג למטרות מסחריות. מדיה וקבצים בנושא טריזן צניני בוויקישיתוף טריזן צניני, באתר ITIS (באנגלית) טריזן צניני, באתר NCBI (באנגלית) טריזן צניני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טריזן צניני, באתר FishBase (באנגלית) טריזן צניני, באתר GBIF (באנגלית) טריזן צניני באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי איחוד האמירויות הערביות – כווית

יחסי איחוד האמירויות הערביות–כווית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין האמירויות הערביות המאוחדות לבין מדינת כווית. שתי המדינות הן חברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. ערך מורחב – מלחמת המפרץ איחוד האמירויות הערביות הייתה חלק מהמדינות הערביות הראשונות אשר גינו את הפלישה העיראקית לכווית במלחמת המפרץ. במהלך כל המלחמה, האמירתים שלחו לכווית חבילות סיוע. הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות תקפו מטרות עיראקיות עם המטוסים מיראז' 5 ומיראז' 2000. 6 חיילים אמירתיים נהרגו במבצע זה. ערך מורחב – הסכם איחוד האמירויות–ישראל בכירים בממשל הכוויתי טענו כי מדינות ערב והעם הפלסטיני לעולם לא יסלחו לאיחוד האמירויות הערביות על הכרתה "בכיבוש הישראלי". "אנו דוחים באופן מוחלט את הסכם הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות. אנו בחיים לא נכיר בכיבוש הישראלי או בישראל עצמה. הסכם זו הוא בגידה וההכרה בכיבוש הישראלי הוא פשע נגד העם הפלסטיני ואנשי מדינות ערב". איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בכווית בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בכווית סיטי, בירת המדינה. כווית מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת המדינה. כווית מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה רשמית אחת בעיר דובאי. מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – כווית בוויקישיתוף THE GULF WAR: U.A.E. PARTICIPATION IN THAT WAR, תא"ל איברהים אל-נכי, 11 באוגוסט 2018 The Role of the United Arab Emirates in the Iran-Iraq War and the Persian Gulf War, פברואר 2011 القوى السياسية الكويتية: التطبيع خيانة وليس وجهة نظر وجريمة بحق فلسطين, ‏8 באוגוסט 2020 (בערבית) EMBASSY OF THE UAE IN KUWAIT, אתר השגרירות EMBASSY OF KUWAIT IN ABU DHABI, UNITED ARAB EMIRATES CONSULATE GENERAL OF KUWAIT IN DUBAI, UNITED ARAB EMIRATES
חשמלן משויש

חַשְׁמַלָּן מְשֻׁיָּשׁ (שם מדעי: Torpedo marmorata) הוא מין של בטאי ממשפחת החשמלניים החי לאורך חופי הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי מהים הצפוני עד לדרום אפריקה. הוא מגיע גם לחופי ישראל. החשמלן מגיע לאורך ממוצע של 36–38 סנטימטרים בזכרים ו-55–61 סנטימטרים בנקבות ומשקלו המרבי הוא עד 3 קילוגרם. צבעו חום-כהה או חום-אדמדם עם נקודות בהירות מעליו. לחשמלן גוף שטוח, עיניים קטנות ופה המצוי בתחתית גופו. הוא בעל סנפירי חזה רחבים בצורת דיסק וזנב שרירי בעל אונות קטנות. הוא יכול לשהות באזורים בעלי מעט חמצן, למשל בבריכת גאות. המאפיין העיקרי של החשמלן הוא היכולת שלו לייצר חשמל בעוצמה של 70 עד 80 וולט. הדבר עוזר להם להרוג קורבנות כמו סרטנים או דגי גרם קטנים (בעיקר קיפוניים ובקליים), להם הם אורבים מתחת לחול הימי. החשמלן יכול להפיק חשמל גם להגנה, שלרוב מועילה, אך היא איננה קטלנית לאדם. בימי קדם השתמשו בחשמלן לטיפול נגד כאבי ראש כרוניים או שיגדון ואף לחולי אפילפסיה. ההלם החשמלי עוזר לעיתים להעביר את הכאב, אם כי הוא אינו מוכח מדעית. החשמלן לא נידוג למאכל אך הוא נפגע מספינות מכמורת הלוכדות שלל לוואי גדול ואז משליכות אותו חזרה לים. ברגע שהוא יוצא מהמים ושריריו נרפים הוא נכנס להלם ומת מחוסר חמצן. לא ידוע מה מצב שימורו בטבע אך באזורים מסוימים אוכלוסייתו הצטמצמה מאוד. מדיה וקבצים בנושא חשמלן משויש בוויקישיתוף חשמלן משויש, באתר ITIS (באנגלית) חשמלן משויש, באתר NCBI (באנגלית) חשמלן משויש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חשמלן משויש, באתר FishBase (באנגלית) חשמלן משויש, באתר GBIF (באנגלית) חשמלן משויש באתר הרשימה האדומה של IUCN
גיטרן פרודוקטוס

גיטרן פרודוקטוס (שם מדעי: Rhinobatos productus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הגיטרניים. הוא חי במימי האוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית ובעיקר במפרץ קליפורניה וחופי קליפורניה וכן דרומה עד למסטלאן שבמקסיקו. הגיטרן הוא דג שטוח עם מבנה מוארך המזכיר גיטרה והוא מגיע לאורך 120 סנטימטרים בממוצע אצל זכרים ו-137 סנטימטרים בממוצע אצל נקבות. השיא היה אצל נקבה שהגיעה לאורך 170 סנטימטרים ולמשקל של 9.8 קילוגרם, אך לרוב הפרטים קטנים יותר. צבעו אפור-כחול ומנומר בצידי הגוף. הוא בעל גוף שטוח בעל מעט סנפירים, אך בעל סנפירי זנב ואונות זנב בשרניות. מבנה החרטום שלו עוזר לו לקלוט טרף הקבור בחול בעזרת ריח או בעזרת אמפולות לורנציני. הגיטרן נובר בחולות הקרקעית, בעומק של 12 עד 91 מטרים מתחת פני הים בחיפוש אחרי טרף של רכיכות, תולעים ודגים, אותם הוא מפרק בלסתותיו החזקות. רוב הזמן הוא שוכב שטוח ללא תנועה בהסוואה. גיטרן יכול לחיות עד 16 שנים בטבע. הגיטרן נידוג למאכל בחלק מהחופים בהם הוא חי וכן נידוג לשם ספורט אתגרי. דברים אלה גוררים אותו לסכנת הכחדה. מצבו כיום הוא "קרוב לסיכון". מדיה וקבצים בנושא גיטרן פרודוקטוס בוויקישיתוף גיטרן פרודוקטוס, באתר NCBI (באנגלית) גיטרן פרודוקטוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיטרן פרודוקטוס, באתר FishBase (באנגלית) גיטרן פרודוקטוס, באתר GBIF (באנגלית) גיטרן פרודוקטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
עמנואל בר-קדמא

עמנואל בר-קדמא (נולד עמנואל מזרחי; 1932 – 21 באפריל 2018) היה עיתונאי, עורך, צייר וסופר ישראלי. נודע כחבר מערכת של העיתון ידיעות אחרונות, בין השאר כמבקר בתחום התיאטרון ואמנויות אחרות, וכעורך מוספים. כמו כן נודע כצייר בעיקר של רישומים. עמנואל מזרחי נולד בבוקרשט, בירת רומניה, כבן הבכור בין ארבעה ילדים של לאון מזרחי (1899–1967), עורך דין ופעיל ציוני, ולאשתו, פאולינה לבית הורטיג. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1941 בימי הרודנות הצבאית הפרו-נאצית ברומניה והתיישבה תחילה בחיפה. יחד איתם עלה לארץ גם בן דודו של עמנואל, לימים הפסנתרן היהודי-רומני דן מזרחי. בחיפה האב נאלץ בגלל קשיי שפה, לוותר על קריירה משפטית ולפתוח עסק לעיבוד יהלומים. כעבור זמן הם עברו לגור בתל אביב. עמנואל, שנודע לימים בשם העט בר-קדמא ובכינוי "יאנוש", חי את רוב שנות חייו בתל אביב. יוצאים מן הכלל היו שנות שירותו בנח"ל ושלוש שנותיו בקיבוץ נתיב הל"ה ומאוחר יותר מספר שנים שבילה כאמן בפריז. בר-קדמא עבד שנים רבות כחבר מערכת העיתון "ידיעות אחרונות", שבו פעל בתפקידים רבים. בין השאר כתב ביקורות תיאטרון, קולנוע ואמנות, נמנה עם מייסדי המוסף "7 לילות" והיה עורכו הראשי, כמו כן היה עורך של המוסף "7 ימים". הציג יצירות בתערוכות יחיד ובעיקר בתערוכות קבוצתיות בישראל ובעולם, בעיקר בפריז. בית היתר הציג בגלריית עמליה ארבל, גלריית ארטא בירושלים, במוזיאון חיפה לאמנות, בגלריה 101 וב"פירמידה" בחיפה. בשנת 2011 אורגנה תערוכה רטרוספקטיבית עם יצירות שלו בגלריית עמליה הארבל. נפטר בשנת 2018 בתל אביב. הוא היה רווק. למשך תקופה חברתו לחיים הייתה בעלת הגלריה עמליה ארבל. הובא לקבורה בקיבוץ גליל ים. סודה של לי – 11 סיפורים, הוצאת מסדה העין השלישית היא העין האישית, הוצאת מסדה 1968 – לסרט "הבן האובד" בבימוי יוסף שלחין מדיה וקבצים בנושא עמנואל בר-קדמא בוויקישיתוף קטעים אוטוביוגרפיים של הפסנתרן דן מזרחי בריאיון אצל אנקה צ'וצ'ו, באתר centropa, מאי 2005 (באנגלית) המוזה העירומה: תערוכת יחיד רטרוספקטיבית של עמנואל בר-קדמא, באתר האמנות artbeat,‏ 2011 מידע על עמנואל בר-קדמא בקטלוג הספרייה הלאומית עמנואל בר-קדמא, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עמנואל בר-קדמא, דף שער בספרייה הלאומית
אורובטיס ג'מייקנסיס

אורובטיס ג'מייקנסיס (שם מדעי: Urobatis jamaicensis) הוא מין של בטאי מהמשפחה טריגונים עגולים אמריקאים, החי במימי הים הקריבי ומערב האוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה בין קרוליינה הצפונית לטרינידד, לעיתים קרובות בשוניות אלמוגים. מין זה דומה לטריגוניים, אך אינו שייך למשפחה Dasyatidae, אלא למשפחה פרימיטיבית יותר. הוא בעל גוף באורך 70 סנטימטרים וברוחב 36 סנטימטרים בעל "כנפיים" רחבות מעוגלות דמויות-דיסק וקוצים בולטים לאורך עמוד השדרה עד הזנב הרחב, היכול להתפתל כלפי מעלה. בקצה הזנב ישנו עוקץ בעל ארס צורב, המיועד להגנה מטורפים, אך איננו קטלני לאדם. בנוסף הוא בעל יכולת להסוות את עצמו בסביבה במהירות. טריגון זה בעל כתמים רחבים צהובים-אפורים עד חומים-זהובים על רקע ירוק-כהה או חום. לטריגון מאפיין ייחודי הגורם לפלואורסצנציה ועוזר לו לבלוט בחשיכה, אם מאירים עליו בפנס. הוא חי סביב קרקעית הים עד לעומק 25 מטר בשכבות רדודות. הוא מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, מפרצים רדודים ובין סבכי מנגרובים ולעיתים אף נמצא בשפכי נהרות. הטריגון חי באקלים טרופי, אך כבר נמצא באיים סמוך לקרוליינה הצפונית. הוא טורף של תולעים, דגי גרם, צדפות וחסילונים החיים על הקרקעית. בתורו הוא נטרף בידי כרישים כמו כריש טיגריסי. הוא איננו נידוג למאכל, אך נתפס לעיתים כשלל לוואי של רשתות וכן נתפס לסחר וגידול באקווריום. למרות זאת הוא איננו מצוי בסכנת הכחדה בטבע. מדיה וקבצים בנושא אורובטיס ג'מייקנסיס בוויקישיתוף אורובטיס ג'מייקנסיס, באתר ITIS (באנגלית) אורובטיס ג'מייקנסיס, באתר NCBI (באנגלית) אורובטיס ג'מייקנסיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אורובטיס ג'מייקנסיס, באתר FishBase (באנגלית) אורובטיס ג'מייקנסיס, באתר GBIF (באנגלית) אורובטיס ג'מייקנסיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
רב מובהק

רב מובהק הוא רבו העיקרי של תלמיד. מקור הביטוי בתלמוד הבבלי, ומשמעותו: הרב שממנו קיבל התלמיד את רוב חוכמתו. המונח מורה מובהק משמעותו זהה, והוא משמש גם בהקשרים חוץ-דתיים. מושג קרוב הוא תלמיד מובהק – תלמיד שלמד שנים רבות אצל רב מסוים ואימץ במידה רבה את שיטתו ודרך לימודו. דוגמאות לרבנים מובהקים בתלמוד: רבה בר אבוה, רבו המובהק של רב נחמן; רב הונא, רבם של רב חסדא ורב ששת; ורב יוסף רבו של אביי. רב מובהק הוא מי שהתלמיד רכש את רוב חכמתו ממנו. במקורות מאוחרים יותר נעשה שימוש מורחב במונח "רב מובהק" ל"תלמיד גמור" אף אם אין רוב חכמתו ממנו, אלא שלא נתגדל בעצמו בתורה ונעשה חבר לרבו אך ההלכות הנהוגות כלפי רב מובהק במשמעות הרחבה שונות מההלכות הנהוגות כלפי רב מובהק במשמעותו היסודית. כיום נהוג להשתמש בכינוי רב מובהק בהשאלה גם לרב שאליו משתייך התלמיד ושאת הנהגותיו הוא מקיים, או לאדמו"ר או לראש הישיבה המנהיג את קהילתו, ולא רק אם למד ממנו את עיקר תורתו. מצופה מתלמיד לכבד ביותר את רבו המובהק ואף להתבטל לפניו. דוגמה לכך מובאת במסכת קידושין: ”איזוהי קימה שיש בה הידור? הוי אומר זה ד' אמות. אמר אביי: לא אמרן אלא ברבו שאינו מובהק, אבל ברבו המובהק – מלא עיניו” (פירוש: מאיזה מרחק צריך לקום בפני רבו כדי לקיים מצוות "והדרת פני זקן"? ממרחק ארבע אמות. אמר אביי: האמור נכון רק ברב שאינו רבו המובהק, אבל לרבו המובהק צריך לקום ממרחק כל זמן שיכול לראותו). על פי התלמוד מוטל על התלמיד ללוות את רבו המובהק עד למרחק שלוש פרסאות. בדינים שונים מצוות כבוד רב מובהק קודמת אף לכבוד אב ואם: ”שאביו הביאו לחיי העולם הזה, ורבו שלימדו חכמה הביאו לחיי העולם הבא”. בגמרא מסופר על תנאים שלא היו אומרים דבר תורה מעצמם אלא רק דברים ששמעו מרבם המובהק. על פי חלק מהאחרונים דיני רב מובהק בימינו אינם שכיחים מפני שאנשים לומדים היום את חכמתם מהספרים, ויש המבססים את הדברים על דברי רבי אהרון הכהן מלוניל שכתב ”...כי הגמרות והפירושים והחידושין והחיבורים הם המורים האנשים, והכל לפי פקחות הלבבות...”. רב תארים רבניים רב מובהק באתר הלכה יומית משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תלמוד תורה, פרק ה', הלכה ט' הגהת הרמ"א על שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רמ"ב, סעיף ד' תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ג, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ו, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ג, עמוד א' משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ב', משנה י"א. על פי התלמוד הדברים אמורים ברב מובהק בלבד. לדוגמה: רבי יוחנן בן זכאי, ורבי אליעזר בן הורקנוס – תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ח, עמוד א' (מן הסתם הכוונה לרבם המובהק) חיי אדם, ס"ט, י' אורחות חיים, הלכות תלמוד תורה, סימן כא
יחסי איחוד האמירויות הערביות – עומאן

יחסי איחוד האמירויות הערביות–עומאן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איחוד האמירויות הערביות לבין סולטנות עומאן. בין שתי המדינות עובר גבול משותף אשר אורכו עומד על 609 קילומטרים. בנוסף, באיחוד האמירויות ישנה מובלעת עומאנית (מדחא) ובתוכה ישנה עוד מובלעת אמירתית (נחווה). בדצמבר 2010, חיל המודיעין העומאני גילה רשת ריגול שהופעלה על ידי איחוד האמירויות, במטרה לאסוף מידע על צבא עומאן ויחסי איראן–עומאן. המשבר הדיפלומטי בין שתי המדינות נפתר בתיווכה של המדינה כווית. איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בעומאן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית במסקט, בירת המדינה. עומאן מיוצגת באיחוד האמירויות בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת המדינה. עומאן מיוצגת באיחוד האמירויות בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה רשמית אחת בעיר דובאי. גבול איחוד האמירויות הערביות–עומאן מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – עומאן בוויקישיתוף CIA World Factbook – Oman BBC News - Oman uncovers 'spy network' but UAE denies any links, פברואר 2015 Oman says busts UAE spy network, UAE denies role, ינואר 2011 Kuwaiti Mediation Resolves Oman–UAE Spy Dispute, פברואר 2015 EMBASSY OF THE UNITED ARAB EMIRATES IN MUSCAT, OMAN EMBASSY OF OMAN IN ABU DHABI, UNITED ARAB EMIRATES
ורה יוציץ'

ורה אוליברה יוציץ' (במקדונית: Oливера Верa Јоциќ; בסרבית: Оливера Вера Јоцић;‏ 21 באוגוסט 1923 – 22 במאי 1944) הייתה פרטיזנית יוגוסלבית. היא הוכרזה כגיבורה לאומית ב-20 בדצמבר 1951. ורה יוציץ' נולדה ב-21 באוגוסט 1923 למשפחה שעזבה את סרביה לאחר מלחמות הבלקן ועברה לצ'נטו (מק').‏ ב-1941, בזמן שלמדה בתיכון, היא הייתה חברה בליגת הנוער הקומוניסטי של יוגוסלביה (אנ'). לאחר הפלישה ליוגוסלביה, היא עזבה עם אחיותיה לוולייבו, שם הצטרפה ליחידה הפרטיזנית של ג'סטרבק והייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה מאוקטובר 1941. לאחר הפעילות המפלגתית הבלתי-חוקית בניש, בחורף 1942, המשיכה בפעילות ביחידה הפרטיזנית של ג'סטרבק, ואז ביחידה הפרטיזנית של ורניה. מסוף 1943, סגנית הקומיסרית הפוליטית של מפלגת הפרטיזנים השלישית של קומאנובו ושל גדודי קומאנובו "אורס ניקולוב" ו"הריסטיאן טודורובסקי – קרפוס", ומ-24 בפברואר 1944 של הגדוד הראשון של שביתת השחרור הלאומית השלישית במקדוניה. היא השתתפה במתקפת האביב (מק'), שהתרחשה במאי ויוני 1944, במהלכה היחידות מקומנובו פרצו דרך לעבר בלאסיצה (רו') ומקדוניה היוונית. המשימה לתקוף את הצבא הבולגרי הוטלה על הגדוד עמו נמנתה ורה יוציץ'. באותם קרבות, ב-20 במאי 1944, היא נפצעה, בסמוך לכפר סטראצין (רו'), והוגדרה במצב קשה. חברי הגדוד של ורה יוציץ' לקחו אותה ונשאו אותה על אגף אוהל למשך שלושה ימים ושלושה לילות, שלאחר מכן, נפטרה ליד הכפר סאסא (אנ').‏ דמותה של ורה יוציץ' נמצאת בשיר "Очи", שנכתב על ידי אקו שופוב (מק')‏. לכבודה, בית ספר יסודי בעיריית גאזי באבא (אנ') נקרא על שמה. מדיה וקבצים בנושא ורה יוציץ' בוויקישיתוף "Верa Јоциќ: еден лик од нашата историја". www.acosopov.com. n.d. "ЈОЦИЌ, Оливера". macedonism.org. n.d. „Народни херои од Македонија“, Наша книга, Скопје, 1973, стр. 167 „Народни херои од Македонија“, Наша книга, Скопје, 1973, стр. 163 „Народни херои од Македонија“, Наша книга, Скопје, 1973, стр. 165 „Македонска енциклопедија“, Скопје, 2009, книга I, стр. 649 Очи (ארכיון)