laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פייטרו טראדוניקו

פייטרו טראדוניקו (באיטלקית: Pietro Tradonico; בלטינית: Petrus Tradonicus Pola - פטרוד טראדוניקוס פולה; נפטר בשנת 864) היה הדוכס ה-13 של ונציה. טראדוניקו, יליד איסטריה, כיהן כדוג'ה בין השנים 836–864. בחירתו של טראדוניקו לדוג'ה קטעה רצף שלטוני של שושלת פרטיצ'יפאציו בוונציה. טראדוניקו היה איש צבא ולוחם, ולא איש ספר. הוא לא ידע קרוא וכתוב. יחד עם זאת היה איש מעש, ובתקופת כהונתו של אגנלו פרטיצ'יפאציו כדוג'ה פעל טראדוניקו לבניית האיים המלאכותיים עליהם נבנתה העיר. טראדוניקו עלה לשלטון לאחר שהדיח את קודמו, ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון. לאחר עלייתו לשלטון, ובדומה לקודמיו, מינה את בנו ג'ובאני טראדוניקו לדוג'ה לצידו. טראדוניקו פעל רבות לשמור על העיר ועל היקף המסחר שלה: הוא הגן על ונציה מפני המוסלמים שתקפו אותה, ומפני שבטים סלאבים שתקפו אותה מצפון, נאבק בשודדי הים שפגעו במסחר, בשנת 839 יצא בראש משלחת צבאית לפאגאניה אשר תקפה ספינות ונציאניות, כרת הסכם שלום עם הנסיך מיסלאב מקרואטיה ודלמטיה. בשנת 840 יצא למתקפה צבאית כנגד פאגאניה אולם נחל תבוסה למעלה מ-100 מלוחמיו נהרגו. קרב נוסף נגד הפאגאנים, שהמשיכו לתקוף את ונציה, נערך בשנת 846 בסמוך ללגונת ונציה. בשנת 840 הכיר קיסר האימפריה הרומית הקדושה לות'ייר בעצמאותה של ונציה, ובסמכותו של טראדוניקו כשליטה. בשנת 864 נרצח טראדוניקו על ידי מתנקשים. מדיה וקבצים בנושא פייטרו טראדוניקו בוויקישיתוף
אליפות אוקיאניה בכדורסל 2007

אליפות אוקיאניה בכדורסל לגברים 2007 היא אליפות שהיוותה את טורניר ההעפלה לנבחרות מאזור פיב"א אוקיאניה לטורניר הכדורסל האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג (2008). אליפות זאת, קבעה בנוסף להעפלה למשחקים האולימפיים, גם את אלופת אוקיאניה שהוכרעה בסדרה של שלושה משחקים בין נבחרות אוסטרליה וניו זילנד, שהיו היחידות שהשתתפו בתחרות. אוסטרליה ניצחה שתיים מתוך שלושת המשחקים והעפילה למשחקים האולימפיים באופן אוטומטי ואילו ניו זילנד תוצרך לשחק בטורניר ההעפלה למשחקים האולימפיים, יחד עם נבחרות משאר העולם. האתר הרשמי של האליפות
דיאנה קרול

דיאנה קרוֹל (באנגלית: Diana Jean Krall;‏ נולדה ב-16 בנובמבר 1964) היא זמרת ופסנתרנית קנדית. לקרול, בעלת קול הקונטרה אלט, חמישה פרסי גראמי ושמונה פרסי ג'ונו (נכון ל-2015). קרול נולדה בעיר נאנאימו שבקולומביה הבריטית. לאביה היה אוסף תקליטי ג'אז גדול שדרך האזנה לו הכירה קרול הצעירה את גדולי הג'אז. בגיל ארבע החלה לנגן בפסנתר ובגיל 15 כבר הופיעה במועדונים בעיר הולדתה. בגיל 17 זכתה במלגת לימודים במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. כשחזרה לקנדה והופיעה בוונקובר שמעו אותה נגן הקונטרבס ריי בראון והמתופף ג'ף המילטון שהפכו למוריה ומדריכיה הרוחניים והמקצועיים. ב-1990 עברה קרול להתגורר בניו יורק. בשנת 1993 הקליטה עם המילטון את אלבומה הראשון Steppin' Out וב-1995 הוציאה את Only Trust Your Heart. פריצת הדרך המשמעותית חלה בתקליטה השלישי All for You: A Dedication to the Nat King Cole Trio שהוקלט ב-1996. התקליט הכיל פרשנות לסטנדרטים מ"ספר השירים" של שלישיית נט קינג קול. התקליט שהה 70 שבועות במצעד הבילבורד והיה מועמד לזכייה בפרס גראמי וזכה להצלחה מסחרית ואומנותית. "באלבומיה כמו בהופעות, קרול נראית כנערה תמימה המשדרת פגיעות ועדינות. גם נגינת הפסנתר שלה עדינה ולא תוקפנית ונטייתה לקצבים איטיים ושירה לוחשנית אך מדויקת, עומדת בניגוד לשובבות שנובעת משירים מסוימים". ב-1999 התארחה בתוכנית הטלוויזיה "אלביס קוסטלו מארח", כך נוצרה ההיכרות שתוביל לנישואיהם ב-2003. תקליטה מאותה שנה When I Look In Your Eyes, בו וויתרה לראשונה על ליווי רביעיית ג'אז לטובת ליווי תזמורתי, זכה בגראמי. ב-2001 יצאה למסע הופעות עולמי, במסגרתו הוקלט באולם האולימפיה בפריז התקליט Diana Krall - Live in Paris אשר זכה אף הוא בגראמי. בתקליט זה ובהופעותיה החלה קרול לשלב פרשנות לשירי מוזיקה פופולרית כ-And I Love Her של הביטלס, Just The Way You Are של בילי ג'ואל ו-A Case Of You של ג'וני מיטשל. ב-6 בדצמבר 2003 התחתנה עם קוסטלו באחוזתו של אלטון ג'ון ליד לונדון. באוצה שנה השתתפה בסרטו של וודי אלן, "כל דבר אחר". ב-6 בדצמבר 2006 נולדו לזוג תאומים. בנוסף להיותה מוזיקאית הצטלמה קרול כדוגמנית למספר מגזיני אופנה ופרסומות. קרול זכתה למספר אותות הוקרה של קנדה לציון תרומתה התרבותית למדינה. מדיה וקבצים בנושא דיאנה קרול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיאנה קרול (באנגלית) דיאנה קרול, ברשת החברתית פייסבוק דיאנה קרול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיאנה קרול, ברשת החברתית אינסטגרם דיאנה קרול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דיאנה קרול, באתר AllMovie (באנגלית) דיאנה קרול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דיאנה קרול, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דיאנה קרול, באתר ספוטיפיי דיאנה קרול, באתר Last.fm (באנגלית) דיאנה קרול, באתר AllMusic (באנגלית) דיאנה קרול, באתר MusicBrainz (באנגלית) דיאנה קרול, באתר דיזר דיאנה קרול, באתר Discogs (באנגלית) דיאנה קרול, באתר Songkick (באנגלית) דיאנה קרול, באתר Genius דיאנה קרול, באתר SecondHandSongs דיאנה קרול, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) דיאנה קרול, באתר בילבורד (באנגלית) רון בן יעקב, Let's Face the Music and Dance, באתר "האייל הקורא" דיאנה קרול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רון בן יעקב, Let's Face the Music and Dance, מתוך האייל הקורא
קליסטה פלוקהארט

קליסטה קיי פלוקהארט (באנגלית: Calista Kay Flockhart; נולדה ב-11 בנובמבר 1964) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות גילום הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה "אלי מקביל"; תפקיד אשר הקנה לה פרס גלובוס הזהב מתוך 5 מועמדויות ו-3 מועמדויות לפרס אמי. פלוקהארט נולדה באילינוי שבארצות הברית. אחות לגארי ובתם של קיי ורונאלד פלוקהארט, מורה לאנגלית ומפקח בתאגיד המזון קראפט. בגלל עבודתו של אביה במפעל המזון נאלצה המשפחה לעבור מיקום פעמים רבות. בילדותה כתבה מחזה בשם "ארץ הצעצועים" והופיעה לפני קהל קטן באירועים משפחתיים. פלוקהארט למדה בתיכון מקומי בעיירה בניו ג'רזי. לאחר סיום לימודיה בשנת 1983 התקבלה לבית ספר לאמנויות ולמשחק בניו ג'רזי. המורה שלה למשחק זיהה את כישרון המשחק שלה ונתן לה תפקיד ראשי במחזה בשנתה השנייה באוניברסיטה, תפקיד ששמור בדרך כלל לבוגרי השנה האחרונה. פלוקהארט סיימה את לימודיה בשנת 1988 עם תואר בתיאטרון, אחת מתוך מעטים שסיימו את הקורס. בשנת 1989 עברה להתגורר בניו יורק, שם גרה עד 1997 עם עוד שלוש שותפות ועבדה כמלצרית ומדריכת אירובי. ההופעה הראשונה שלה על המסך הייתה הופעת אורח קטנה בסדרה "אור מנחה" בשנת 1989, ובסדרה "סיפורי חיים: משפחות במשבר". לאחר מכן שיחקה בסרטים "Naked in New York" ו"Getting In". לאחר מכן שיחקה בסרטו של רוברט רדפורד "חידון האשליות", פלוקהארט הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1994 בתפקיד לאורה במחזה "ביבר הזכוכית". פלוקהארט התחברה לשחקניות דיאן ויסט ופיי דאנאוויי במהלך עבודתה בסרטים "שתויים" ו"Jane Doe". בשנת 1996 הופיעה בסרט "כלוב הציפורים" והמשיכה להופיע ברודוויי במחזה "שלוש אחיות". בשנת 1997 קיבלה הצעה לשחק בסדרה של דייוויד אי קלי, "אלי מקביל" כדמות הראשית. היא התקבלה לתפקיד ושנה לאחר מכן קיבלה את פרס גלובוס הזהב על התפקיד. ב-29 ביוני 1998 הופיעה על שער ה"טיים מגזין". פלוקהארט שיחקה בתפקיד הלנה בגרסה של שנת 1999 של הסרט "חלום ליל קיץ". בשנת 2000 שיחקה בסרט "דברים שאפשר לדעת עליה". ובמחזה "מונולוגים מהווגינה". בשנת 2004 הופיעה בסרט "הצילום האחרון" ולאחר מכן נסעה לספרד לצילומי הסרט "Frágiles" שיצא לאקרנים בשנת 2005. הציעו לה לגלם את דמותה של סוזן מאייר בסדרה "עקרות בית נואשות", אך היא סירבה. מ-2006 עד 2011 שיחקה בסדרת הדרמה "אחים ואחיות". ב-2014 הופיעה פלוקהארט בעונה השנייה של הסדרה "Full Circle". מ-2015 עד 2017 שיחקה בסדרה "סופרגירל" בתפקיד קאט גרנט. באותה שנה התארחה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "מעגל שלם" בתפקיד אלן קלי. בשנת 2024 גילמה את אשת החברה האמריקנית לי רדזיוויל בסדרת הדרמה האנתולוגית "אויבות: קפוטה נגד הנשים" שיצר ראיין מרפי עבור רשת FX Networks. החל משנת 2002 היא בת זוגו של השחקן האמריקאי-יהודי האריסון פורד ולשניים יש בן שאימצה פלוקהארט בשנת 2001 בשם ליאם. במרץ 2009 הודיעו השניים על אירוסיהם. ב-15 ביוני 2010 הם נישאו. מדיה וקבצים בנושא קליסטה פלוקהארט בוויקישיתוף קליסטה פלוקהארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קליסטה פלוקהארט, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קליסטה פלוקהארט, באתר AllMovie (באנגלית) קליסטה פלוקהארט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קליסטה פלוקהארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קליסטה פלוקהארט, באתר MusicBrainz (באנגלית) קליסטה פלוקהארט, באתר Discogs (באנגלית) מורין דאוד, ניו יורק טיימס, קליסטה פלוקהרט: "אני חושבת שהייתי מטרה קלה. זה כאב", באתר הארץ, 5 בפברואר 2024
קר

האם התכוונתם ל... קור – בשפת היום-יום, היעדר חום קור (תחושה) – תחושה של טמפרטורה נמוכה קור (תסמין למחלה) כוויית קור – פציעה הנגרמת לעור בשל מגע עם מוצק, נוזל או גז קר חור שחור מטיפוס קר (Kerr) - חור שחור מסתובב אישים ששמם קר: אדוארד הלט קר – היסטוריון בריטי שהתמחה בהיסטוריה של ברית המועצות, ותאורטיקן ליחסים בינלאומיים שנודע כמתנגד תקיף לזרם האמפיריציזם בהיסטוריוגרפיה ג'ון קר (פירושונים) - אישים שונים בשם זה ג'ים קר (אנ') – זמר סקוטי, סולן להקת סימפל מיינדס דברה קר – שחקנית סקוטית מירנדה קר – דוגמנית אוסטרלית סטיב קר כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי קונאד קר – מלך דאל ריאטה בראשית המאה השביעית קלארק קר – סוציולוג וכלכלן אמריקאי קאר קור
קאר

האם התכוונתם ל... אלן קאר – מטפל וסופר שעסק בהפסקת עישון והימלטות מההתמכרות לניקוטין אלן קאר – קומיקאי אנגלי אלפונס קאר – סופר ועיתונאי צרפתי גארי קאר – הראשון בעולם הקונטרבס אשר פתח בקריירה סולנית ב"משרה מלאה" והוכתר על ידי מגזין טיימס כבסיסט הסולני המוביל בעולם ג'ודי פלד קאר – מוזיקאית ופעילת זכויות אדם יהודית קנדית, שהתפרסמה במיוחד בהברחתם של יהודי סוריה מחוץ למדינה ג'ון דיקסון קאר – סופר מתח אמריקאי, מגדולי סופרי המסתורין של "תור הזהב" של ספרות הבלשים ניקולאס קאר – סופר ומרצה אמריקאי המתמקד בתחומי אסטרטגיה עסקית, חדשנות וטכנולוגיה סאלי קאר (Sally Carr) – זמרת סקוטית, סולנית להקת אמצע הדרך (אנ') פול קאר (אנ') – שחקן אמריקאי קורי קאר – כדורסלן אמריקאי רובין קאר – סופרת אמריקאית אחר: ד'י קאר – מחוז בעיראק סטאר קאר – אתר ארכאולוגי מתקופת האבן התיכונה ביורקשייר הממלכה המאוחדת קר
העולם הראשון

המונח "העולם הראשון" נהגה בימי המלחמה הקרה והתייחס במקור למדינות שהשתייכו או תמכו בנאט"ו והתנגדו לברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. מאז קריסתה של ברית המועצות ב-1991, ההגדרה השתנתה במידה רבה כאשר המונח החל להתייחס לכל מדינה דמוקרטית עם כלכלה קפיטליסטית, יציבות כלכלית ורמת חיים גבוהה. מדינות העולם הראשון נקבעות לרוב על פי התמ"ג, שיעורי האוריינות, תוחלת החיים ומדד הפיתוח האנושי. לפי מילון מריאם-ובסטר המונח "העולם הראשון" מתייחס כיום ל"מדינות המתועשות המפותחות שנחשבות לעיתים קרובות למדינות המערביות של העולם". חוקרים רבים טענו כי שימוש במושג העולם הראשון, לצד השימוש במושגים העולם השני והעולם השלישי, הוא מיושן ולא נחוץ ושימוש במושגים מדינות מפותחות ומתפתחות יעיל יותר. העולם השני העולם השלישי מדיה וקבצים בנושא העולם הראשון בוויקישיתוף "First world". Merriam-Webster. נבדק ב-27 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
יאן פישר

יאן פישר (בצ'כית: Jan Fischer; נולד ב-2 בינואר 1951) הוא צ'כי ממוצא יהודי, שכיהן כראש ממשלת צ'כיה ממאי 2009 עד יוני 2010. פישר עבד רוב חייו כסטטיסטיקאי והיה נשיא משרד הסטטיסטיקה הצ'כי מאז אפריל 2003 וסגן נשיא הבנק האירופי לשיקום ופיתוח. פישר נולד בפראג, צ'כוסלובקיה למשפחת מתמטיקאים. אביו, יהודי ניצול השואה, היה מתמטיקאי שימושי שסיים את לימודיו באקדמיה הצ'כוסלובקית למדעים. אמו הייתה סטטיסטיקאית ממשפחה קתולית. בילדותו נהג פישר ללכת לבית כנסת, אך גם לחגוג את חג המולד. מגדיר עצמו כיהודי. פישר סיים לימודי תואר ראשון ב-1974 באוניברסיטת פראג לכלכלה(אנ') בסטטיסטיקה וכלכלה ותואר השני ב-1985 בסטטיסטיקה כלכלית. הוא היה חבר במפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית משנת 1980 ועד להתמוטטות המשטר בשנת 1989. פישר נשוי בשנית למזכירתו לשעבר, והוא אב ל-3 ילדים. בנו יעקב הוא פרופסור וסגן הדקאן בפקולטה לסטטיסטיקה באוניברסיטת פראג לכלכלה. עם סיום לימודיו האקדמיים הצטרף פישר למשרד הסטטיסטיקה הפדרלי. בשנת 1990 התמנה לסגן יושב ראש המשרד, משרה שבה החזיק עד להתפרקות צ'כוסלובקיה, אז הפך לסגן נשיא משרד הסטטיסטיקה הצ'כי. מאז תחילת שנות ה-90 עמד בראש צוות מניין הקולות בבחירות ברפובליקה הצ'כית. אף שנראה כי דרכו לנשיאות משרד הסטטיסטיקה סלולה, באוגוסט 1999, עם פרישת הנשיא הקודם, החליטה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למנות לתפקיד אדם מן החוץ. הנשיאה החדשה פיטרה את פישר בספטמבר 2000, ואז החל לעבוד כמנהל תפעול בחברה עצמאית בינלאומית לסקרי שוק. בשנת 2001 השתתף במשלחת של קרן המטבע הבינלאומית למזרח טימור, במטרה לבחון אפשרות הקמת משרד סטטיסטיקה במדינה. בחודש מרץ 2002 החל לעבוד כראש מכון המחקר של הפקולטה למידע וסטטיסטיקה באוניברסיטה לכלכלה של פראג. לאחר שנשיאת משרד הסטטיסטיקה הצ'כי התפטרה מתפקידה, בעיצומה של שערורייה בחישוב מאזן סחר החוץ, נקרא פישר, באפריל 2003, ליטול את תפקיד הנשיא של משרד הסטטיסטיקה הצ'כי. פישר חבר בארגונים סטטיסטיים לאומיים ובינלאומיים. אחרי ההתמוטטות של ממשלת מירק טופולנק בהצבעת אי אמון במרץ 2009, בעוד צ'כיה משמשת כנשיאה התורנית של האיחוד האירופי, הוצע כי פישר יעמוד באופן זמני בראשות ממשלת צ'כיה. ממשלתו, אשר בה תמכו שתי המפלגות הראשיות, הושבעה ב-8 במאי 2009, מתוך הבנה כי בחודש אוקטובר תערכנה בחירות מוקדמות במדינה. אולם, התפתחויות בלתי צפויות בבית הדין לחוקה ובבית הנבחרים, גרמו לדחיית הבחירות לחודש מאי 2010. פישר החליט להמשיך בתפקיד ראש הממשלה, תפקיד בו זכה לאהדה ציבורית, עד למועד הבחירות, אף שהמפלגות הציעו לו תפקיד במועצת אירופה. ב-28 ביוני החליף פטר נצ'אס את פישר בתפקיד ראש הממשלה. מדיה וקבצים בנושא יאן פישר בוויקישיתוף ראש הממשלה יאן פישר באתר ממשלת צ'כיה יאן פישר, ברשת החברתית פייסבוק הארץ, 10 בינואר 2013
אולימפיה (פריז)

אולם האולימפיה בפריז הוא אחד מאולמות הקונצרטים והמופעים המפורסמים בעולם. האולם, הממוקם בשדרות הקפוצ'ינים (Blvd. des Capucines) ברובע ה-9 של פריז, נוסד ב-1888 ופועל מאז באופן רצוף. מספר המושבים באולם הוא כ-2,000. בשנת 1888 ייסד את האולם ג'וזף אולר, מי שהקים גם את מועדון המולן רוז', כאולם להופעות קרקס, אופרטה ובלט בשם "Montagnes Russes". בשנת 1893 שונה שמו ל"אולימפיה". בין השנים 1929 ל-1944, עקב השפל הכלכלי הגדול ומלחמת העולם השנייה, שימש האולם כבית קולנוע. לאחר שחרור פריז שימש האולם כבמה להופעות מוזיקה ובידור ללא תשלום עבור חיילי בעלות הברית ששהו בעיר. כל מופע נפתח בנגינת ארבעה המנונים לאומיים והסתיים במופע קאן קאן. בפברואר 1954 נפתח האולם מחדש לאחר שיפוץ, על ידי ברונו קוקטריקס (Bruno Coquatrix) והחלה תקופת פריחה בה הופיעו בו מיטב אמני השאנסון. הונהגו הקלטות חיות שנמכרו כתקליטים וחלק מההופעות שודרו ברדיו. בין המופיעים הקבועים שהופיעו והקליטו באולם נמנים איב מונטאן,ז'אק ברל, אדית פיאף, דלידה, שארל אזנבור, ז'ילבר בקו, ג'וני האלידיי, ז'וזפין בייקר, אנריקו מסיאס, מייק ברנט, סידני בשה ואחרים. מאמצע שנות השישים ובמשך שלושים שנה שימש הכוריאוגרף הישראלי יונתן כרמון כיועץ האמנותי של האולימפיה. בשנות השישים שימש האולם כבמה המרכזית להופעות שהגיעו לפריז מחו"ל והופיעו בו אמנים כמרלן דיטריך, עמליה רודריגז, פיירוז, אום כולתום, ננה מושקורי ואמני ג'אז רבים כקווינסי ג'ונס, אוטיס רדינג, צ'ארלי מינגוס, אריק דולפי, צ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ואחרים. את במת האולימפיה פקדו גם אמני מוזיקת רוק (בהם הביטלס, ג'ימי הנדריקס, לד זפלין, גרייטפול דד, ניו אורדר, וולווט אנדרגראונד, לאונרד כהן ורבים אחרים) במהלך מסעי ההופעות שלהם באירופה בשנות השישים והשבעים. בין האמנים הישראלים שהופיעו באולם ניתן למנות את מאיה קזביאנקה, שלישיית גשר הירקון (1965), החלונות הגבוהים (1968), יפה ירקוני (1970), וזוהר ארגוב (1986). ב-1993, לאחר תקופת נסיגה נוספת, שופץ האולם במשך שנתיים בחסות שר התרבות הצרפתי, ז'אק לאנג, ונפתח לקהל כאולם מודרני, תוך שיחזור מדויק של מראהו החיצוני בימי גדולתו ובצירוף שמו של ברונו קוקטריקס לשמו הרשמי של המועדון. בתקופה המודרנית הופיעו והקליטו באולם, בין היתר, סלין דיון, דיאנה קראל, קרן אן, ניק קייב, פטי סמית, ביורק, מדונה, ליידי גאגא, פט שופ בויז, מיוז ועוד. מדיה וקבצים בנושא אולימפיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיה (בצרפתית ובאנגלית) אולימפיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
משולש הירך

משולש הירך (TA: Trigonum femorale; נקרא גם המשולש הפמורלי או המשולש על שם סקרפה) הוא אזור אנטומי בצורת משולש בירך של בני אדם. גבול עליון: רצועת המפשעה (Ligamentum inguinale; Arcus inguinalis). גבול תיכון: השריר המתוויך הארוך גבול צידי: שריר החייטים. הרצפה (מהאמצעי הצידה): השריר המתוויך הארוך, שריר המסרק, שריר הכסל. הגג: המחתלת הרחבה. המבנים הבאים עוברים במשולש הירך (מהחלק התיכון לחלק הצידי): וריד הירך עורק הירך עצב הירך גם שריר הכסל, שריר המסרק ובלוטות לימפה עמוקות נמצאות במשולש הירך. מכיוון שמשולש הירך מאפשר גישה נוחה לעורק מרכזי, לעיתים קרובות מבצעים אנגיופלסטיה קורונרית (החזרת צנתר למערכת הדם) דרך עורק הירך מאזור המשולש. בעזרה ראשונה דימום מסיבי מהרגל ניתן לעצירה על ידי נקודת לחיצה במשולש הירך. מישוש דופק במשולש הירך מעיד על זרימת דם תקינה אל צד זה של פלג הגוף התחתון. מדיה וקבצים בנושא משולש הירך בוויקישיתוף
מנהרת שורש כף היד

מנהרת שורש כף היד (בלטינית: canalis carpi) היא מנהרה אנטומית צרה שרצפתה בעצמות שורש כף היד ותקרתה עשויה מרצועה של רקמת חיבור קשה. בתוך המנהרה מספר מבנים העוברים מהאמה לכף היד: הגידים של שני השרירים מכופפי האצבעות, השטחי והעמוק, ביניהם עצב התווך, וכן גיד שריר מכופף האגודל הארוך. למנהרה חשיבות קלינית על שום תסמונת מנהרת שורש כף היד, בה עצב התווך נלחץ בתוך המנהרה וגורר כאבים בכף היד. מנהרת שורש כף הרגל מדיה וקבצים בנושא מנהרת שורש כף היד בוויקישיתוף
הללויה

הַלְלוּיָהּ היא מילה שמשמעותה "הללו את האל", אשר לה תפקיד מרכזי בתפילות רבות, בשירה ובתרבות הפופולרית. המילה שימושית במספר דתות, כדוגמת יהדות ונצרות. המלה הללויה היא הצמדת מילים של המילים העבריות "הללו" ו"יה", ומשמעותה "הללו את האל". היא מוזכרת 24 פעמים בתנ"ך, בעיקר במזמורים קי"ג-קי"ח בספר תהילים, הנכללים גם בתפילת הלל. מעברית עברה המלה לשפות רבות אחרות, ובהן יוונית ואנגלית. בתנ"ך המלך ג'יימס, התרגום המוכר ביותר של התנ"ך לאנגלית, מתורגמת המלה כ-"Praise yee the Lord" (הללו את האל), אך במהדורה המקורית משנת 1611 מופיעה ליד המשפט הערת המתרגמים: "Heb. Halleluiah". הערות מסוג זה הופיעו ליד מילים שהמתרגמים לא היו בטוחים בתרגומן, כדי לשמור על דיוק ונאמנות למקור העברי. המלה "הללויה" נכללת במספר מיסות נוצריות. המילה מופיעה בתנ"ך 24 פעמים, כולן במזמורי תהלים ק"ד־תהילים ק"ו, קי"א־קי"ז, תהילים קל"ה וקמ"ו־ק"נ. בכל המקומות המילה פותחת או סוגרת את המזמור, פרט למקרה אחד (מזמור קל"ה, פסוק ג'). במקור שני חלקי המילה מופרדות במקף ("הַלְלוּ־יָהּ"). הפירוש המילולי של הביטוי: שבחו את יה, שבחו את ה'. התוספות מסכת ברכות, דף י', עמוד א' מפרשים את דברי הגמרא (שם) ”כל פרשה שהיתה חביבה על דוד פתח בה באשרי וסיים בה באשרי” שזה גם ב'הללויה', שפרשה חביבה התחיל וסיים ב'הללו־יה'. "הללויה" הוא החלק המוכר ביותר באורטוריה "משיח" מאת המלחין גאורג פרידריך הנדל (1742), ונהוג, במדינות האנגלו-סקסיות, לקום בעת השמעת חלק זה של היצירה. מקורו של מנהג זה באגדה לפיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה היה קם בהתלהבות בשמעו את הקטע. "הללויה" (באנגלית: Hallelujah) הוא גם שמו של שיר מפורסם של לאונרד כהן "הללויה" הוא שם השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 1979 שנכתב על ידי שמרית אור וקובי אשרת ובוצע על ידי להקת חלב ודבש. שיר זה זכה במקום הראשון באותה תחרות. "הללויה" (שם מלא: Hard Rock Hallelujah) הוא גם שיר של להקת לורדי אשר ייצגה את פינלנד באירוויזיון 2006, ואף זיכה אותה במקום הראשון. "הללויה" הוא שם של סרט ישראלי משנת 2004. "הללויה" היה פסטיבל רוק ומטאל כבד שהתקיים מדי שנה בהרצליה. הפסטיבל נהג לתרום את כל הכנסותיו עבור עמותות לילדים במצוקה. "הללויה" (באנגלית Hallelujah) הוא שיר של להקת פאראמור. "הללויה" (בגרמנית Halleluja) הוא שיר של להקת רמשטיין. "הללויה" (באנגלית Hallelujah) הוא שיר של להקת פאניק אט דה דיסקו. "הללויה" (באנגלית Hallelujah) מוזכר בשיר supermarket flowers (סופרמרקט פרחים) של הזמר אד שירן. "הללויה" (באנגלית Hallelujah) מוזכר בשיר Everyday Life (חיי היום יום) של להקת קולדפליי. "הללויה" מוזכר פעמים רבות בשיר "My Sweet Lord" של ג'ורג' האריסון. אמנם השיר מכיל ברובו מוטיבים מהארי קרישנה בה האמין האריסון, אך המילה "הללויה" היא המילה שחוזרת הכי הרבה פעמים בשיר זה. המילה "הללויה" היא מרכזית בפזמון השיר "Echoes in Rain" של הזמרת אניה. קריאת ההלל תהילים ק"נ מילות השיר הישראלי "הללויה", באתר שירונט איתמר זהר, מה סוד הקסם של השיר "הללויה"?, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2008 גם בשירים אשוריים יש שפתחו וסיימו ב'הללו־יה', ראו כאן (halelujah halelujah). הללויה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:35)
בולה

בּוּלַה (מלטינית: bulla, ברבים: bullae) היא סוג של חותמת, עשויה חרס (טין) או מתכת. פירוש המילה הוא "בועה" – החותמות נקראו כך על שם צורתן שדמתה לבועה. מטרת הבולה הייתה לחתום מסמך. היא הוצמדה לשרוך שקשר את המסמך, ונטבעה בטביעת חותם של כותב המסמך. ברומא העתיקה התייחסה המילה "בולה" לקמע נגד עין הרע בצורת עיגול, שניתן לתינוקות בלידתם ונישא על צווארם עד אשר זכו באזרחות (גברים) או התחתנו (נשים). הבולות המקוריות היו חתיכות חומר שעוצבו סביב חוט הכרוך על כלי או מכתב ושנחתמו בחותם. כשהחומר התייבש, אי אפשר היה לפתוח את הכלי או המכתב מבלי לשבור או לפגוע בבולה. כך יכול היה המשלח להבטיח שהמשלוח נשאר סגור עד שהגיע ליעדו. בולות עתיקות היו בשתי צורות: חתיכות חומר סביב חוט תלוי (בולות מאוחרות יותר עשויות מעופרת או שעווה) חתיכות שטוחות (בצורת עיגול) שמודבקות מעל חוט שכרוך סביב מכתב מפפירוס או קלף. במקרים רבים, טביעת אצבעותיו של מכין הבולה נשארו בחומר על קצות הבולה על הצד האחורי של הבולה ניתן להבחין בחומר אליו הוצמדה הבולה (קווים עדינים מקבילים מצביעים על דף פפירוס, קווים שתי וערב מצביעים על אריג, וכדומה). בתקופות מאוחרות יותר, המילה בולה עברה להתייחס גם לחותמות עשיות מתכת. בדרך כלל בולות אלו נוצרו מעופרת, אבל לפעמים גם מזהב, כמו הבולות שהודבקו ל"בולות הזהב" (Golden Bull) של קיסרי האימפריה הביזנטית, קיסרי האימפריה הרומית הקדושה ומלכים אחרים מימי הביניים. דוגמה ידועה היא הבולה האפיפיורית מעופרת שהודבקה למסמכים חשובים שיצאו מלשכתו של האפיפיור; על בולות אלו יש תמונה של הקדושים פטרוס ופאולוס מצד אחד, ושם האפיפיור בצד השני. בשנת 1982 גילה הארכאולוג יגאל שילה בשטח G של עיר דוד מצבור בולות בשכבת החורבן של סוף ימי הבית הראשון במבנה ששימש כנראה ארכיון ציבורי (בית הבולות). על גבי 45 בולות מן המצבור מופיעים עשרות שמות עבריים ובהם שמו של גמריהו בן שפן, המוזכר בספר ירמיהו כמי שעזר לנביא במאבקו בשחיתות אנשי ירושלים (ל"ו, י'), שר וסופר בימי המלך יהויקים. בחפירותה של ד"ר אילת מזר בעיר דוד בשנת 2005 נתגלתה בולה נוספת שכונתה "בולת יהוכל". על הבולה כתוב השם: יְהוּכַל בן שלמיהו בן שבי, שר בממלכת צדקיהו ואויבו של ירמיהו הנביא (ירמיהו ל"ח,א). הבולה נמצאה בתוך מבנה האבן הגדול שזוהה על ידי מזר כארמון המלך דוד. שלא כמקובל, יהוכל בן שלמיהו הוסיף לחתימתו גם את שם סבו. בשנת 2008 צוותה של מזר מצא בולה נוספת, בולת גדליהו. על הבולה מופיע השם גדליהו בן פשחור, שר בממלכת צדקיהו, אויב נוסף של ירמיהו המוזכר באותו פסוק (ירמיהו ל"ח,א). בולת גדליהו נמצאה למרגלות הקיר החיצון של אותו מבנה שבתוכו נמצאה בולת יהוכל, מתחת למגדל שנבנה בימי נחמיה. בשנת 2012 נמצאה בולה מהמאה ה-7 או ה-8 לפנה"ס עם הכיתוב "בשבעת, בת לחם [למל]ך" וזהו המקור הראשון החוץ מקראי לקיומה של בית לחם בתקופה זו. בשנת 2019 נחשפה בירושלים, צפונית לעיר דוד בולה מתקופת ממלכת יהודה ששימשה כנראה לחתימת מסמכים ועליה כתוב בכתב העברי קדום: לאדוניהו אשר על הבית" חותמת בולה אפיפיורית אפוסטיל רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית רוברט דויטש, מסרים מן העבר - בולות עבריות מימי ישעיהו ועד חורבן בית ראשון, הוצאת ספרי מרכז ארכאולוגי, תשנ"ז. ISBN 965-222-795-1. החותמת של אמריהו חנניהו עבד חזקיהו מאמר השרים שרצו לחסל את ירמיהו השאירו חתימות באתר של news1 מאמר אוצר של טביעות-חותם ישראליות על בולות מעיר דוד מתוך "קדמוניות" 73-4, המשמ"ו מאת יגאל שילה ניר חסון, הוכחה ארכיאולוגית ראשונה לקיום בית לחם המקראית, באתר הארץ, 23 במאי 2012 אתי בלומנטל, "לאדניהו אשר על הבית: נחשפה בולה..., באתר ynet, 10 בספטמבר 2019
ניקיטה מורגונוב

ניקיטה ליאונידוביץ' מורגונוב (בקירילית: Никита Леонидович Моргунов; נולד ב-29 ביוני 1975 בנובוקוזנצק, ברית המועצות) הוא כדורסלן רוסי המשחק בנבחרת רוסיה בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גובהו 2.11 סנטימטרים. בעבר שיחק מורגונוב בצסק"א מוסקבה (1995-97, 2000-02), אטלטאס קובנה (1997-99), אבטודור סראטוב (2002), דינמו מוסקבה (2002-03), מקדוניקוס (2003-04), דינמו מוסקבה האזורית (2004-07) וחימקי מוסקבה (2007-08). בנוסף לכך, מורגונוב היה חתום בקבוצת ה-NBA, פורטלנד טרייל בלייזרס במשך שלוש תקופות שונות (26 בינואר - 24 באפריל 1999; 7 באוקטובר 1999 - 14 באפריל 2000; 11 באוקטובר - 28 באוקטובר 2000) אך לא שיחק באף משחק רשמי ב-NBA באותן תקופות. מורגונוב הוא גם חבר בסגל נבחרת רוסיה הבוגרת, עימה זכה במדליית הזהב ביורובאסקט 2007 ובמדליית הכסף במונדובאסקט 1998 ואף שיחק בקבוצה במשחקים האולימפיים 2000 ובאליפויות אירופה השונות ברציפות מאז אליפות 1997. מדיה וקבצים בנושא ניקיטה מורגונוב בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג דף השחקן באתר היורוליג דף השחקן באתר פיב"א העולמי