laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המולדת מחכה

המולדת מחכה (ברוסית: Родина ждёт, שווק במדינות המערב בשם "בשירות מולדתי", In the Service of My Country באנגלית) היא דרמת ריגול רוסית. סדרת הטלוויזיה הופקה על ידי סנטרל פרטנרשיפ ושודרה לראשונה בערוץ הראשון ברוסיה, מ-23 בנובמבר 2003. שודרה מאז בטלוויזיה הרוסית בשידורים חוזרים אחרי שפצצה מתפוצצת בבית קפה בברלין המודיעין הרוסי מגלה שבין ההרוגים היה גם מרגל רוסי ומודיע ערבי. סוכנויות הביון מגלות מזימה לבצע פיגוע טרור בניו יורק, מוסקבה וטוקיו. ויקטור ביסטרולטוב הוא איש ביון המשרת מטעם שירות הביון הרוסי במזרח התיכון. מפקדו בסוכנות הביון הרוסית מורה עליו לעשות כל שביכולתו כדי למנוע את מזימת הטרור בסיוע צוות משימה המורכב מאישה ושלישיית סוכנים מומחים. ויקטור ביסטרוליוטוב (ולרי ניקולאייב) – איש ביון רוסי, המשרת בחוליית הריגול הרוסית, במדינת אויב במזרח התיכון ריטה נובוסילובה (מריה קיבה) – שותפתו של ויקטור בחוליית הריגול הרוסית מרשנסקי (פאבל דרביאנקו) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית קובצ'וגין האב (ולדימיר טורצ'ינסקי) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית קובצ'וגין הבן (דמיטרי דיוז'ב) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית פוסוחוב (לב פריגונוב) – איש ביון רוסי גונתר וסלר (סרגיי לסוגורוב) – מודיע גרמני ג'וואד שייבאני (עבאידולה אמאן) – מחבל רוקוטוב (יורי סולומין) – מפקדו של ויקטור מזראק (רוסטם אורזאייב) קזאנצ'ייב (וסילי מישצ'נקו) מאדאם גור (נטליה בורטניקובה) מוחסן (עבד אל-חדד) אשרף (פירוז סבזאלייב) אתר האינטרנט הרשמי של המולדת מחכה "המולדת מחכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המולדת מחכה" באתר kino-teatr.ru טריילר הסדרה באתר יוטיוב פרומו הסדרה בערוץ 1 הרוסי פרומו הסדרה בערוץ RTVi
הרהורי לילה (אדוארד יאנג)

התלונה, או הרהורי לילה על אודות החיים, המוות והאלמוות (באנגלית: The Complaint: or, Night-Thoughts on Life, Death, & Immortality), הידועה יותר בשמה הפשוט הרהורי לילה (Night-Thoughts), היא שיר ארוך מאת המשורר האנגלי, בן המאה ה-18, אדוארד יאנג, שפורסם בתשעה חלקים (או "לילות") בין 1742 ל-1745. השיר נכתב בחרוז לבן. הוא מתאר את הרהורי המשורר על המוות על פני סדרה של תשעה לילות שבהם הוא מהרהר באובדן אשתו וחבריו, ומקונן על חולשות אנושיות. השורה הידועה ביותר בשיר (בסוף "לילה א'") היא האמרה "סחבת היא גנב הזמן", המהווה חלק מקטע שבו דן המשורר כמה מהר החיים וההזדמנויות יכולים לחמוק ממנו. להרהורי לילה היה מוניטין גבוה מאוד במשך שנים רבות לאחר פרסומה, אבל עכשיו היא ידועה ביותר בשל סדרה גדולה של איורים מעשה ידי ויליאם בלייק משנת 1797. קבוצה פחות ידועה של איורים נוצרה על ידי תומאס סטות'ארד בשנת 1799. תשעת הלילות מהווים למעשה, כל אחד, שיר נפרד בפני עצמו. אלה שמותיהם, כדלקמן: "חיים, מוות, אלמוות" (המוקדש לארתור אונסלואו); "זמן, מוות, ידידות" (המוקדש לספנסר קומפטון); "נרקיסה" (המוקדש למרגרט בנטינק); "הניצחון הנוצרי" (המוקדש לפיליפ יורק); "ההישנות" (המוקדש לג'ורג' לי); "החזרת הכופרים" (בשני חלקים, "תהילה ועושר" ו"הטבע, ההוכחה והחשיבות של האלמוות ", המוקדש להנרי פלהאם); "התנצלותו של הטוב, או, ויען איש העולם" (ללא הקדשה); ו "נחמה" (המוקדש לתומאס פלהאם-הולס). בספר הביוגרפיה על חייו של סמואל ג'ונסון, ג'יימס בוסוול תיאר את היצירה הרהורי לילה "כשירה הגדולה והעשירה ביותר, אשר הגאונות האנושית יצרה אי פעם". ב-1795, ויליאם בלייק, קיבל על עצמו הזמנה לאייר את היצירה הרהורי לילה, לשם פרסומה במהדורה חדשה ומורחבת, כאשר שמו של המוציא לאור, לצורך העניין, היה ריצ'רד אדוארדס. בלייק החל לעבוד על היצירה, תוך שהוא משלים 537 איורים בצבעי מים, כאשר 200 מתוכם יועדו על ידו להיכלל במסגרת התחריטים לפרסום היצירה. הכרך הראשון - אשר כלל 43 תחריטים מאת ויליאם בלייק - יצא לאור בשנת 1797, אולם הוא היווה כישלון מסחרי ופרויקט הוצאה לאור יקר זה, ננטש. מפני שהעדות העיקרית להשפעתם האמנותית של האיורים להרהורי לילה על יצירתו של בלייק, ניתנת להמחשה רק באמצעות התחריטים המעטים שהוא יצר, חוקרי ההיסטוריה של האמנות, לא מיהרו להכיר בחשיבותו ובמרכזיותו של הפרויקט במסגרת מכלול עבודתו של בלייק. ב-1980, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, החלה להוציא לאור מהדורת ספרים אקדמית בת חמישה כרכים, של הרהורי לילה, כאשר רק שניים מהם פורסמו למעשה, בניהולו של העורך האקדמי ג'יי אי. גרנט, תוך זניחת פרסומם של שאר הכרכים במהדורה. ב-2005, הפוליו סוסייטי, פרסמה מהדורת פקסימיליה מהודרת של הרהורי לילה, בליווי פרשנות מאת רוברט האמלין. מהדורת פקסימיליה זו, מאת הפוליו סוסייטי, הייתה הראשונה (ועד עכשיו, היחידה), שבה כל 537 האיורים פורסמו בה, בצבע מלא. הרהורי לילה, באתר ויקיטקסט מדיה וקבצים בנושא הרהורי לילה בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא איורי ויליאם בלייק להרהורי לילה בוויקישיתוף Night Thoughts complete text and bibliography at 18th Century Poetry Archive Digital Scans of Blake's illustrations of Night Thoughts from the William Blake Archive בואה, לילה: הספרות העברית בין הגיון לאי-הגיון במפנה המאה העשרים עיונים ביצירות ח“נ ביאליק ומי”י ברדיצ’בסקי / דן מירון - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org "הפנים הגנובות של אפגניסטאן". הארץ. נבדק ב-2023-06-29. 1 2
Visages de femmes

Visages de femmes (בתרגום לעברית: פנים של נשים) הוא סרט מחוף השנהב של הבמאי דזירה אקארה, משנת 1985. בסרט משתתפות יוג'ני סיסה רולנד, אלברטין נ'גסאן, ורוניק מאהיל. הוא זכה בפרס FIPRESCI מטעם פדרציית מבקרי הקולנוע הבינלאומית, בפסטיבל הסרטים של קאן. הסרט הוא דרמה קומית, המתארת את התפקידים המשתנים של נשים במערב אפריקה.  הסרט פותח עם פסטיבל שבו מקהלת נשים שרה ורוקדת. מתוך נוף זה, נרקמים שני סיפורים שונים. בסיפור הראשון, בכפר, לפאנטה יש בעל קנאי. אחרי שהוא מאיים עליה, היא מתחילה ללמוד קראטה כדי שתוכל לדבר עם גברים בשפה שלהם: כוח. בסיפור השני, בעיר, גברת קונגאס סוחרת בדגים מלוחים. אך כשהיא רוצה לשפר את מצבה, ולזנוח את העסק המבוסס על שיטת החליפין ולפתוח מסעדה, היא נתקלת רק בחומות וסירוב, בין היתר מפקיד ההלוואות בבנק. לעומת זאת, כשבנותיה ניגשות לבנק ו"עושות לו עיניים", ההלוואה לא מאחרת לבוא. אחרי שגב' קונגאס פותחת את המסעדה, מגיעים קרובי משפחה מקרוב ומרחוק, וכולם משבחים את בעלה העצלן, ומצפים לקבל אוכל, כסף, וסיוע אחר. הסרט הוא פוליטי, ובעל סגנון הרפתקני. הוא חוקר את הקשרים בין פמיניזם, כלכלה, ומסורת באפריקה המודרנית, ומצביע על הדפוסים הפטריארכליים שגם נשים, באופן אירוני, מאמצות בחברה פטריארכלית. "Visages de femmes", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Visages de femmes", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) [fichefilm_gen_cfilm=325.html "Visages de femmes"], AlloCiné "Faces of Women / Visages de Femmes". African Film Festival, Inc. (באנגלית אמריקאית). 2012-02-26. נבדק ב-2018-11-17.
דמיטרי פופוב

דמיטרי לבוביץ' פופוב (ברוסית: Дмитрий Львович Попов; נולד ב-27 בפברואר 1967) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדות הקשר, ולזכותו ארבעה שערים ב-21 הופעות במדי נבחרת רוסיה. פופוב החל לשחק כדורגל שלו במחלקת הנוער של שיניק ירוסלבל, וכשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת המשנה הסובייטית. פופוב שיחק בשיניק בשני תפקידים - חלוץ וקשר התקפי, ובשנת 1987 תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 1989 חתם בספרטק מוסקבה, קבוצת הצמרת של ליגת העל הסובייטית. מאמן ספרטק, אולג רומנצב, החליט לשנות את תפקידו של פופוב על המגרש, ומיקם אותו כקשר צד, עמדה בה שיחק מאז במשך כל הקריירה. פופב היה חלק מההרכב הקבוע של ספרטק בשנים 1990–1993. עם הקבוצה זכה פעמיים באליפות רוסיה ופעם אחת בגביע, והגיע עמה עד לשלב חצי הגמר של גביע אירופה לאלופות בשנת 1991. בשנת 1993 מכרה ספרטק את כרטיס השחקן שלו לקבוצת ראסינג סנטנדר שעלתה אז לליגה הספרדית הבכירה. פופוב שיחק בשורות הקבוצה במשך 3 שנים. לקראת סוף עונת 1995/1996 נפצע באחד המשחקים ולמעשה סיים את העונה. הפציעה הזו הביאה את הנהלת ראסינג להחלטה לא לחדש את חוזה של פופוב בתום העונה. הוא עבר לקבוצת קומפוסטלה מהליגה הספרדית השלישית, במדיה חתם לשלוש שנים. לקראת עונת 1999/2000 הגיע פופוב לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב. כעבור ארבעה חודשים עזב את המועדון, שב לספרד וסיים את העונה בקבוצת טולדו. בקיץ 2000 פרש ממשחק פעיל. פופוב זומן לנבחרת חבר העמים שהוקמה לקראת יורו 1992 בעקבות התפרקות ברית המועצות, אך לא הצליח להשתתף במשחקי הנבחרת לאחר שבאחד ממשחקי הליגה הוא שבר רגל. לאחר שהחלים מהפציעה זומן לנבחרת רוסיה משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול מקסיקו, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. פופוב היה בסגל נבחרת רוסיה למונדיאל 1994, ושותף במשחק אחד בלבד, מול שוודיה, בו הוא הוחלף כבר בדקה ה-41. פופוב היה אמור להשתתף ביורו 1996, אך כמה חודשים לפני כן נפצע והחמיץ את התחרות. לאחר פרישתו ממשחק פעיל המשיך פופוב להתגורר בספרד, ושימש כמאמן במחלקת הנוער של ראסינג סנטנדר ומאמן נבחרת בית ספר בסנטנדר. בשנת 2005 שיחק בנבחרת רוסיה בכדורגל חופים. בשנת 2006 צורף פופוב לצוות הניהולי של ספרטק מוסקבה, ובשנת 2008 מונה למנהל הספורטיבי של המועדון, תפקיד אותו מילא עד 2016. ספרטק מוסקבה אליפות רוסיה : 1992, 1993 גביע רוסיה: 1993 דמיטרי פופוב, באתר Transfermarkt דמיטרי פופוב, באתר BDFutbol דמיטרי פופוב, באתר National Football Teams דמיטרי פופוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אנט קואמבה מטונדו

אנט קואמבה מטונדו (בצרפתית: Annette Kouamba Matondo) היא עיתונאית ובמאית קולנוע מהרפובליקה של קונגו. היא יצרה שני סרטים תיעודיים, De quoi avons-nous peur? (ממה יש לנו לפחד?) ו-On n'oublie pas, on pardonne (לא נשכח, נסלח). מטונדו התחילה את דרכה בקולנוע בעת שעבדה כעיתונאית, וקיבלה הזמנה להגיש פרויקט במסגרת "Talents of Congo" בניהולו של רופין מבו. סרטה הראשון, On n'oublie pas, on pardonne משנת 2010, עוסק ב"מקרה ההיעלמויות מהחוף", דרך עדשה של עבודתה של היוצרת, אמנית ושחקנית הקונגולזית, סילבי דיקלוס פומו. המקרה אירע בשנת 1999, כשבמסגרת מאמצים לכונן את השלום שלאחר מלחמת האזרחים, הנשיא דני סאסו נגווסו הכריז על פיוס לאומי, חתם על הסכם עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ועם הנציב העליון של האו"ם למען פליטים, על פיהם יחזרו לביתם פליטים (UNHR) אשר נמלטו לקינשאסה במהלך המלחמה. תחת פיקוח UNHR, שבו הפליטים הראשונים, כ-1500 גברים נשים וילדים, דרך "מעבר החוף", מעבורת נהר בין ברזוויל וקינשאסה. ברגע שהגיעו לברזוויל, כל הפליטים נעצרו, ושוגרו למחנות או למגורי הנשיא. מאז, כל זכר למעל ל-300 מהפליטים נמחק. הדיווחים של עדים מספרים סיפורים שונים - לפי דיווח אחד, הם הוכנסו למכולות בעודם חיים ונזרקו לנהר. מאוחר יותר, נערך משפט בעניין ההיעלמות, אך לא עלה ממנו כל מידע חדש, ואיש לא נשא באחריות. לאכזבת המשפחות, כל הנאשמים במקרה זוכו. המקרה הטרגי נבחן לצד תיאור דיוקן של פומו, ובעיקר דרך כתיבתה. היוצרת בודקת מה התפקיד של כתיבה - כדי לזכור, כי יש לאנשים נטייה לשכוח? כדי למצוא מפלט מן המציאות לעולם טוב יותר? הסרט הוקרן בבכורתו בפסטיבל FESPACO בבורקינה פאסו, זכה בפרס הקהל בפסטיבל סינה סוד דה קוז ב-2011, והוקרן גם בפסטיבל הסרטים האפריאים לוקסור (LAFF) בצרפת, במצרים, בקונגו, ועוד. סרטה השני, De quoi avons-nous peur?, עוסק בצנזורה, ובמיוחד צנזורה עצמית של עיתונאים. היא עובדת על סרטה השלישי, Au-delà de la souffrance (מעבר לסבל). קואמבה היא העורכת הראשית של כתב העת La Nouvelle République. יש לה בת אחת, אותה היא אמצה. אנט קואמבה מטונדו, ברשת החברתית LinkedIn אנט קואמבה מטונדו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Annette Kouamba Matondo: On n'oublie pas, on pardonne/We don't Forget, We Forgive, Beti Ellerson, African Women in Cinema Annette Kouamba Matondo: The Duty of Memory and the Case of the Beach Disappearances, Beti Ellerson, African Women in Cinema, 20 June 2012 Annette Kouamba Matondo, Luxor African Film Festival Congo : Annette Kouamba Matondo, caméra au poing, Jeune Afrique, 30 juillet 2014
חתול צ'שייר

חתול צ'שייר (באנגלית: Cheshire Cat, לעיתים מתורגם כ"חתול צ'שר") הוא דמות בדיונית מתוך הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול. החתול הוא אחת הדמויות המפורסמות מהספר, למרות הופעתו בשני פרקים בלבד: בבית הדוכסית ובמשחק הקרוקט. דמות החתול היא תוספת מאוחרת יחסית לספר: בגרסה הראשונה, שנקראה "הרפתקאות אליס מתחת לאדמה", אין החתול מופיע. קרול הוסיף את דמותו לספר בגרסה הבאה, "הרפתקאות עליסה בארץ הפלאות". החתול שייך לדוכסית, אך הוא עצמאי ומקושר אליה רק בהופעתו הראשונה, בבית הדוכסית, ולקראת סוף משחק הקרוקט, כאשר עליסה מציינת שהוא שייך לדוכסית ומציעה לשאול לדעתה. לחתול יכולת להיעלם ולהופיע כרצונו, בפתאומיות או בהדרגה. עליסה פוגשת אותו במטבח בבית הדוכסית. לאחר שעליסה יוצאת מהבית, החתול מופיע לפניה ביער. גופו נעלם בהדרגה וחיוכו נשאר תלוי באוויר עד שאף הוא נעלם לבסוף. אליס אומרת על כך שפעמים רבות ראתה חתול ללא חיוך, אך מעולם לא ראתה חיוך ללא חתול. זהו אחד המשפטים הידועים ביותר בספר. במשחק הקרוקט מתגשם ראשו של החתול, החל בחיוכו, המשך בעיניו וכלה באוזניו. כאשר מלכת הלבבות רוצה לכרות את ראשו מתפתח ויכוח, האם ניתן לכרות ראש שאיננו מחובר לגוף. בשנת 1951 הופיע בסרט של אולפני וולט דיסני - "עליסה בארץ הפלאות", שם דובב במקור על ידי סטרלינג הולוויי ובעברית על ידי שלמה וישינסקי. כמו כן, הופיע בתפקיד אורח בסדרה "בית העכבר" וכדמות חוזרת בסדרה "אליס במאפיית הפלאות". בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. יש מספר דעות לגבי המקור שעורר בקרול את ההשראה לדמות החתול, שאותו כינה על שם צ'שייר, מחוז הולדתו: לפי הסבר עממי נהנו חתולי צ'שייר מתנובת המחוז (הידוע במוצרי החלב שמיוצרים בו) וחייכו בסיפוק לאור כמויות החלב והשמנת שזכו לאכול. "לחייך כמו חתול צ'שייר" היה ביטוי מקובל בימיו של קרול (אזכור ראשון של הביטוי נמצא בספר מ-1795). מובנו אינו ידוע כיום בוודאות. ייתכן כי הכוונה היא לשלטים של אריות מחייכים, שצייר אז צייר מקומי עבור פונדקים, או לכך שגבינות צ'שייר עוצבו בעבר בדמות חתול מחייך. את הגבינות נהגו להתחיל לפרוס מזנב החתול, כך שראשו היה החלק האחרון שנאכל. תאוריה אחרת מתייחסת לחתולים שחיו בנמל של צ'סטר, העיר הגדולה בצ'שייר. בקרבת רציפי הנמל היה מחסן גבינות, לפני שינוען בספינות ללונדון. נאמר שהחתולים, שארבו לעכברים שירדו מהספינות העוגנות, היו החתולים המאושרים ביותר באנגליה, ומכאן חיוכם. בכנסייה שבה כיהן אביו של קרול ככומר, חצוב חתול (או אריה) שנראה כמחייך מזווית צפייה מסוימת, אך החיוך נעלם כשמביטים בחתול מכיוון אחר. בצדו המערבי של מגדל כנסיית וילפריד הקדוש בכפר גראפנהול (Grappenhall) חצוב חתול שנראה זהה לאחד האיורים המקוריים של החתול בספר. בקומיקס "פינאטס" לסנופי יש יכולת להפוך ל"כלב צ'שייר". האסטרואיד 6042 Cheshirecat (אנ') שהתגלה ב-1990, נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא חתול צ'שייר בוויקישיתוף חתול המועצה האזורית וורינגטון כתבה באתר ה-BBC על ההשראה לחתול עוד על מקורות ההשראה של קרול תיאור של הכנסייה בגראפנהול חתול צ'שייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כך בתרגום רנה ליטוין (6042) Cheshirecat In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_5607. ISBN 978-3-540-29925-7.
אמנדה דו-פונט

אמנדה דו-פונט (באנגלית: Amanda Du-Pont; נולדה ב-26 ביוני 1988) היא שחקנית דרום אפריקאית ילידת אסוואטיני. היא נולדה באסוואטיני ומתגוררת כיום בדרום אפריקה. בנוסף למשחק, היא מארחת, זמרת, מודל, שגרירת מותג, מנחה בשידור חי ואשת עסקים. אמנדה דו-פונט נולדה ב-26 ביוני 1988 במנזיני, עיר באסוואטיני. היא ממוצא פורטוגלי, סיני, צרפתי וסוואזי (אנ'). היא נולדה וגדלה באסוואטיני, אבל מאוחר יותר עברה למפומלנגה בשביל לסיים את לימודיה בקולג' אפלנדס (אנ'). בשנת 2011, אמנדה דו-פונט קיבלה תואר ראשון באומנויות מ-"AFDA, The School for the Creative Economy" (בתרגום חופשי לעברית: בית ספר לכלכלה יצירתית) הנמצא בדרום אפריקה. כעבור שנה, היא סיימה את לימודיה באקדמיה לקולנוע של ניו יורק (אנ'), שם זכתה במלגה מלאה למצוינות מדעית. בשנת 2014, היה לדו-פונט תפקיד מוביל בסרט "Between Friends" (בתרגום חופשי לעברית: בין חברים), תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הדרום אפריקאית הפופולרית "Skeem Saam" (בתרגום חופשי לעברית: מרוץ יחד), והיא השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "Real Goboza" (בתרגום חופשי לעברית: ריאל גובוזה). היא גם כיכבה בסדרות: "Life is Wild" (בתרגום חופשי לעברית: החיים פרועים), "Muvhango" (בתרגום חופשי לעברית: מובינגו), "Intersexions" (בתרגום חופשי לעברית: לנטרסינוס), "Generations" (בתרגום חופשי לעברית: דורות), ו-"Loxion bioscope" (בתרגום חופשי לעברית: ביוסקופ לוקסיון). בשנת 2015 היא כיכבה בסרט הבכורה "Hear Me Move" (בתרגום חופשי לעברית: שמע אותי). בשנת 2019 היא כיכבה בסדרת המתח של נטפליקס, "צל". דו-פונט מתגוררת כיום ביוהנסבורג, בקייפטאון ובניו יורק. היא מאורסת לאיש העסקים, שון רודריקס. Life Is Wild ‏(2008) Loksion Bioskop:Andilalanga ‏(2012) Skeem Saam (אנ') ‏(2014 - הווה) Task Force ‏(2014) Hear Me Move (אנ') ‏(2015) Generations: The Legacy ‏(2015) Between Friends ‏(2016 - הווה) Days In Sun City‏ 10 ‏(2017) Sharon and Tayron ‏(2017) צל (2019) פה גדול קטן (2021) בגיל 21, דו-פונט זכתה בפרס על מפעל חיים על ידי המחלקה לאמנות ותרבות של סווזילנד. היא קיבלה את פרס זה על הישגיה המוקדמים בקולנוע ובטלוויזיה ובקידום השפה הסוואזי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אמנדה דו-פונט בוויקישיתוף אמנדה דו-פונט, ברשת החברתית פייסבוק אמנדה דו-פונט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמנדה דו-פונט, ברשת החברתית אינסטגרם אמנדה דו-פונט, סרטונים בערוץ היוטיוב אמנדה דו-פונט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) A Place Called Home, באתר "TVSA - South Africa's TV Website" ‏, 28 באוקטובר 2014 Faith can move mountains, says sexy TV she is incredibly beautiful,‏ 25 באוקטובר 2014 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמנדה דו-פונט".
त

त - תָּה היא האות ה-27 והעיצור ה-16 (אחרי ण) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ת' דגושה (t). האות הבאה אחריה היא האות थ. מדיה וקבצים בנושא त בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
न

न - נָה היא האות ה-31 והעיצור ה-20 (אחרי ध) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות נ' (n). האות הבאה אחריה היא האות प. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
प

प - פָּה היא האות ה-32 והעיצור ה-21 (אחרי न) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה (p). האות הבאה אחריה היא האות फ. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלתי מנוצח

האם התכוונתם ל... אלוף ללא עוררין 3 – אחד משמותיו של הסרט הוא "בלתי מנוצח" בלתי מנוצח (סרט, 2006) – סרט דרמה אמריקאי בלתי מנוצח (סרט, 2008) – סרט פעולה רוסי בלתי מנוצח (סדרת טלוויזיה) – סדרת דרמת גיבורי-על מונפשת של פריים וידאו.
Shine Ya Light

"Shine Ya Light" הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2012, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן וקולומביה רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, Ora. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום התשיעי במצעד שבסקוטלנד, והעשירי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב והופק על ידי כריס לוקו, פרסר טי. סמית' ואל פי. השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז והסינת'פופ. בבריטניה זכה השיר להצלחה נאה כאשר הגיע אל המקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, ואף נכנס למצעד סוף השנה של המדינה. לשיר יצאו מספר רמיקסים רשמיים שהיו זמינים בהורדה דיגיטלית. הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ריטה אורה ב-27 באוקטובר 2012. הקליפ צולם בעיר הולדתה של אורה, פרישטינה שבקוסובו ובוים על ידי אמיל נאוה. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את אורה מטיילת ברחובות העיר ואף נוסעת באופנוע. נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-21 מיליון צפיות. מידע על היצירה "Shine Ya Light" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Shine Ya Light" באתר יוטיוב Radioactive by Rita Ora, נבדק ב-2018-11-15 השיר במצעד שבסקוטלנד השיר במצעד הסינגלים הבריטי Rita Ora – Shine Ya Light (באנגלית), נבדק ב-2018-11-17 Shine Ya Light (באנגלית), 2012-11-02, נבדק ב-2018-11-17 Oops, there was an error! | Haven, fatherandy2.proboards.com Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) itunes.apple.com RitaOraVEVO (2012-10-27), RITA ORA - Shine Ya Light (Video), נבדק ב-2018-11-17 www.webcitation.org www.radioairplay.fm (ארכיון)
לולה עלי אסמאיל

לולה עלי אסמאיל (באנגלית: Lula Ali Ismail; נולדה ב-1978) היא במאית ותסריטאית קולנוע מג'יבוטי, המתגוררת ועובדת בקנדה. היא הג'יבוטית הראשונה לייצר סרט ג'יבוטי, ונקראת בשל כך "הגברת הראשונה של הקולנוע הג'יבוטי". אסמאיל נולדה בג'יבוטי למשפחה מאומת האיסה, וב-1992 השתקעה במונטריאול, שבקנדה. היא הייתה חלק מגל של מהגרים שעזבו את המדינה הענייה והבלתי יציבה פוליטית. הצעירה מבין 8 ילדים, היא למדה אוטומציה משרדית, אך נמשכה לעולם הקולנוע, והחלה ללמוד קורסים בנושא. בתחילה, היא שיחקה במספר סדרות טלוויזיה בקוויבק, אך מצאה שיצירת סרטים מעניין אותה יותר. ב-2012, יצרה אסמאיל את הסרט הראשון שלה, סרט עלילתי קצר בשם "לאאן" (חברות), על שלוש נשים צעירות בג'יבוטי, סועד, אובה ואיאנה, אשר לועסות קאת ומחפשות אהבה. אסמאיל גם שיחקה את אחד התפקידים הראשיים. הסרט תיאר חיים יומיומיים בארצה. היה זה הסרט הראשון שביימה אישה מג'יבוטי. אסמאיל מספרת שאת הכסף לסרט גייסה בעיקר ממשפחה וחברים. כשהגיעה לג'יבוטי, פנתה למשרד התרבות, אך לממשלה לא היו תקציבים לפרויקטים מסוג זה. לדבריה, על אף כל זאת, היא קיבלה עזרה במאמציה מכל גורם אליו פנתה. היא מציינת את הרצון הפוליטי להקים תעשיית קולנוע במדינה. הסרט הוצג בפסטיבלים באפריקה, אירופה וצפון אמריקה, וזכה לשבחי הביקורת. ב-2014, צילמה הבמאית את הסרט הראשון שלה באורך מלא, "דאליניארו" (נוער). הסרט עוקב אחר שלוש צעירות מרקעים סוציו-אקונומיים שונים. הסרט זכה לתמיכה מהארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והופק במשותף בקנדה, סומליה, צרפת וג'יבוטי, שם צולם בשלמותו. בכורת הסרט התקיימה בג'יבוטי ב-2017, ונכחו בה שרי התרבות, החינוך והתקשורת של ג'יבוטי. לולה עלי אסמאיל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לולה עלי אסמאיל באתר Union des Artistes Lula Ali Ismaïl, la First Lady du cinéma djiboutien, Clarisse Juompan-Yakam, Jeune Afrique, 24 janvier 2014 Laan, le premier court métrage de Lula Ali Ismail Laan (2011). African Film Database SOMALI FILMAKER LULA ALI ISMAIL PUTS HER COUNTRY OF DJIBOUTI ON THE CINEMATIC MAP WITH HER FIRST FEATURE-LENGTH FILM, DHALINYARO., Somalia Onlin, 2016 Lula Ali Ismaïl: Pioneer of Djibouti Cinema, Clarisse Juompan-Yakam, African Women in Cinema Cinéma : Avant-première du film “Dhalinyaro”. La Nation de Djibouti
בלתי מנוצח (סרט, 2008)

בלתי מנוצח (ברוסית: Непобеди́мый) הוא סרט פעולה רוסי בבימויו של אולג פוגודין. הסרט הופק בהתבסס על ספרו של פרדריק נזנאנסקי "תחילת הציד, או המלכודת לשרינג". בשבוע הראשון להקרנתו הסרט הרוויח 760,737 אלף דולר ב-501 שהופצו בבתי הקולנוע ובסך הכל הסרט הכניס 1,569,400 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 6 מיליון דולר. כישלון מבצע צבאי בקולומביה גבה את חייהם של כל חבריו של הסוכן המיוחד מהמודיעין הרוסי יגור קרמנייב. הוא נמצא אשם בטרגדיה זו ונשלל מכל דרגותיו בשירות. סדרת צרות רודפת אחרי קרמנייב. במהלך המבצע האחרון, המצב חוזר על עצמו והיעד, מיכאיל שרינג, מתגלה כמזכירו של אוליגרך נמלט, המחזיק במידע מסווג, שמעניין לא רק את השירותים החשאיים הרוסים, אלא גם סינדיקט פלילי מסוים ממדינות המערב. משימתו של קרמנייב היא למסור את שרינג לידי הממשלה במולדת. ולדימיר יפיפאנצב — יגור איוואנוביץ' קרמנייב סרגיי אסטאחוב — מיכאיל שרינג אולגה פאדייבה — נדז'דה אורלובה יורי סולומין — לוטננט גנרל ולדימיר רוקוטוב, ראש המבצעים המיוחדים בשירותי הביון של רוסיה ולדימיר סטקלוב — הגנרל ליאמין אולג וואווילוב — הגנרל זובוב, מפקדו של קרמנב סרגיי וקסלר — הקולונל אוקולוב ולדימיר טורצ'ינסקי — איגור סולודוב טאגיר רחימוב — קולונל קוזירב אלכסנדר חובאנסקי — בוריס הכט קית' מאלט — ראול איגור יאקימוב — האיש עם הצלקת דמיטרי דובוז'ינסקי — פיוסטרנקי אלכסנדר דרוז'ין — בכיר חוליית החטיפה אלכסנדר לירצ'יקוב — מאלנקי, איש חוליית החטיפה אולג פוגודין פיתח את הסרט כסרט המשך לסדרת הטלוויזיה "המולדת מחכה", אך בשל קשיים פיננסיים החליט להפיק סרט קולנוע באורך מלא ללא קשר לסדרה ההיא, תחילה הסרט נקרא בשם "האיש מהמזרח" ובהמשך שונה שם הסרט ל"בלתי מנוצח". צילומי הסרט תוכננו להתרחש בארגנטינה ובוונצואלה, אך בעקבות סדרת שביתות באמריקה הלטינית הוחלט להעתיק את הצילומים למלטה. "בלתי מנוצח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלתי מנוצח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלתי מנוצח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בלתי מנוצח" באתר Allociné.fr "בלתי מנוצח" באתר ruskino.ru בלתי מנוצח באתר משרד התרבות של רוסיה הסרט שווק במדינות המערב בתור הגרסה הרוסית לסרטי המשלח ואף נודע בצרפת בשם The Russian Transporter
फ

फ פְּהַה היא האות ה-33 והעיצור ה-22 (אחרי प) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה אך מנושפת (pʰ), כך שלעיתים היא נשמעת כמו פ' רפה. האות הבאה אחריה היא האות ब. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.