ג'ו פרייז'ר

ג'וזף ויליאם "ג'ו" פרייז'ר (אנגלית: Joseph William Frazier;‏ 12 בינואר 1944 – 7 בנובמבר 2011), שנודע כ"סמוקינג ג'ו", היה מתאגרף אולימפי ואלוף עולם בלתי מעורער במשקל כבד, שקריירת האיגרוף המקצוענית שלו נמשכה מ-1965 עד 1976 עם גיחת קאמבק קצרה ב-1981. ב-1964 זכה במדליית זהב באולימפיאדת טוקיו. מאזנו בקריירה עומד על 32 ניצחונות, ארבעה הפסדים וקרב אחד שהסתיים ללא הכרעה. 27 מניצחונותיו הסתיימו בנוקאאוט. ניצחונו של פרייז'ר על מוחמד עלי ב-1971 נחשב אחד הקרבות הגדולים ביותר. הארגון הבינלאומי לחקר האיגרוף (IBRO) דירג את פרייז'ר בעשירייה הראשונה של המתאגרפים - במשקל כבד בכל הזמנים. פרייז'ר הגיח לעולם האיגרוף כטוען לכתר בסוף שנות ה-60, כשהוא מביס ברציפות, בין היתר, את ג'רי קווארי, אוסקר בונאוונה, באסטר מאתיס ודאג ג'ונס. ב-16 בפברואר 1970 ניצח בנוקאאוט את ג'ימי אליס, שהחזיק בתואר אלוף העולם לאחר פסילתו של מוחמד עלי, ובכך היה לאלוף העולם הבלתי מעורער במשקל כבד. ב-8 במרץ 1971 ניצח פרייז'ר בנקודות את מוחמד עלי בקרב המאה שנערך במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק, כשהוא מנחיל לעלי את הפסדו הראשון בקריירה המקצוענית. על ניצחונו בקרב זה זכה פרייז'ר ב-2.5 מיליון דולר. שנתיים לאחר מכן, ב-22 בינואר 1973 התייצב פרייז'ר לקרב על תואר אלוף העולם נגד ג'ורג' פורמן. הקרב נערך בעיר קינגסטון בג'מייקה. במהלך הקרב הפיל פורמן את פרייז'ר שש פעמים במהלך שני סיבובים וניצח בנוקאאוט טכני במה שנחשב אותה עת לאחת ההפתעות הגדולות בעולם האיגרוף. היה זה קרב האיגרוף הראשון ששודר על ידי רשת הטלוויזיה HBO. מכת האיגרוף שסיימה את הקרב נחשבת אחת ממכות האיגרוף המרשימות ביותר שהונצחו בטלוויזיה. פרייז'ר המשיך להתחרות והביס את ג'ו באגנר, הפסיד לעלי בקרב החוזר וניצח שוב את קווארי ואת אליס. ההתמודדות האחרונה של פרייז'ר על התואר העולמי הייתה ב-1975, כאשר הפסיד לעלי בפיליפינים בקרב שנודע כ-Thrilla in Manila וניצב בראש רשימות רבות של "קרבות האיגרוף הגדולים בהיסטוריה". ב-1976 פרש לאחר הפסד נוסף לפורמן. ב-1981 ניסה לבצע קאמבק, התחרה בקרב אחד בלבד והפסיד בו, ואז פרש סופית. פרייז'ר נבחר הן להיכל התהילה הבינלאומי של האיגרוף, הן להיכל התהילה העולמי של האיגרוף[דרושה הבהרה]. לאחר שפרש מאיגרוף הופיע פרייז'ר במספר הפקות הוליוודיות, בין היתר בשני פרקים של משפחת סימפסון. בנו מרוויס הפך אף הוא למתאגרף כשג'ו מאמן אותו, אולם הוא לא הצליח לשחזר את הצלחתו של אביו. פרייז'ר המשיך לאמן מתאגרפים בפילדלפיה. העשורים האחרונים בחייו של פרייז'ר התאפיינו בהמשכה של יריבות מרה בינו לבין מוחמד עלי, יריבות שהייתה מתובלת בהתפייסויות שליוו החלפת עלבונות בין השניים. על פי כתבה שהתפרסמה בניו יורק טיימס, הפסיד פרייז'ר הון משילוב של התהוללות, עסקים כושלים, נדיבות לב ונאיביות. יריביו הגדולים מזירת האיגרוף - עלי, פורמן ולארי הולמס, הפכו למיליונרים. ב-5 בנובמבר 2011 הודיע לסלי וולף, מנהל עסקיו של פרייז'ר, כי בסוף ספטמבר של אותה השנה, אובחן פרייז'ר כחולה בסרטן הכבד. דווח כי מחלתו של פרייז'ר קשה והוא נמצא בהוספיס. ב-7 בנובמבר 2011 הלך לעולמו. מדיה וקבצים בנושא ג'ו פרייז'ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ו פרייז'ר (באנגלית) ג'ו פרייז'ר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ו פרייז'ר, באתר olympedia.org ג'ו פרייז'ר, באתר BoxRec אגרוף: אלוף העולם לשעבר ג'ו פרייזר חולה בסרטן הכבד, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2011 המתאגרף האגדי, ג'ו פרייז'ר, הלך לעולמו בגיל 67, באתר ONE‏, 8 בנובמבר 2011 ארז מיכאלי‏, ג'ו פרייז'ר, האיש שניצח את העולם, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2011 דייב אנדרסון, הניו יורק טיימס, ג'ו פרייז'ר, בנוק-אאוט, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2011 אמיר ענבר, ג'ו פרייז'ר - האיש שסרב להיכנע, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2011 ג'ו פרייז'ר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ו פרייז'ר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) למשל עשרת קרבות האיגרוף הגדולים בהיסטוריה; קרבות האיגרוף הטובים בעולם