בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו

בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו (באנגלית: Major non-NATO ally, בראשי תיבות: MNNA) הוא הכינוי שניתן על ידי הממשל האמריקני לבעלות ברית קרובות במיוחד איתן הוא מנהל יחסים אסטרטגיים אך אינן חברות בברית הצפון אטלנטית (נאט"ו). למרות שהמעמד אינו כולל הסכם הגנה הדדית עם ארצות הברית, הוא כן מעניק מגוון הטבות צבאיות וכלכליות שאינן מוענקות למדינות שאינן חברות בנאט"ו. מעמד ה-MNNA נוצר לראשונה ב-1989 כאשר סעיף 2350a, הידוע גם כתיקון נון על שמו של הסנטור סאם נון, התווסף לכותרת 10 (כוחות מזוינים) של הקוד של ארצות הברית על ידי הקונגרס. התיקון קבע כי הסכמי שיתוף פעולה בתחום המחקר והפיתוח עם מדינות שאינן חברות בנאט"ו יוכלו להעשות על ידי מזכיר ההגנה בתיאום עם מזכיר המדינה. המדינות הראשונות שניתן להן מעמד MNNA הן אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן וקוריאה הדרומית. ב-1996 קיבלו מדינות ה-MNNA הטבות נוספות, עם הוספתו של סעיף 2321k לכותרת 22 (יחסי חוץ) של הקוד של ארצות הברית (ידוע גם כסעיף 517 של החוק לסיוע חוץ מ-1961), ופטירתן מרבות מהמגבלות שמטיל חוק פיקוח יצוא הנשק מהן פטורות חברות נאט"ו. הסעיף התיר לנשיא להכריז על מדינה כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו, וכן לבטל מעמד זה, שלושים יום לאחר שהודיע על כך לקונגרס. בעת חיקוקו, קבע החוק שמדינות ה-MNNA יכללו את אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן, ניו זילנד וקוריאה הדרומית. היחסים האסטרטגיים ושיתוף הפעולה הצבאי בין ארצות הברית וניו זילנד נפגעו לאחר שארצות הברית השעתה את מחויבותה לניו זילנד במסגרת ברית ה-ANZUS בעקבות סירובה של ניו זילנד ב-1985 לאפשר את כניסתם של כלי שיט של הצי האמריקני המונעים בכוח גרעיני או החמושים בנשק גרעיני לנמליה. מאחר שהצי האמריקני סירב לאשר או להכחיש את קיומו של חימוש גרעיני על כלי השיט שלו, אסרה למעשה מדיניותה של ניו זילנד את כניסתם של כל כלי השיט של הצי האמריקני לנמליה. הענקת מעמד ה-MNNA לניו זילנד ב-1996 הגבירה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות. מדינות להן מוענק מעמד של בעלת ברית עיקרית שאיננה בנאט"ו זכאיות להטבות הבאות: שיתוף פעולה עם מחלקת ההגנה של ארצות הברית במיזמי מחקר ופיתוח על בסיס השתתפות בעלויות. השתתפות ביוזמות מסוימות במסגרת המלחמה בטרור. רכישת פגזים נגד טנקים המכילים אורניום מדולדל. עדיפות בקבלת עודפי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. אחזקה של מלאי לצורך מלחמה של ציוד מחלקת ההגנה האמריקנית הנשמר מחוץ לבסיסים צבאיים אמריקניים. השאלת ציוד וחומרים לצורכי מיזמי מחקר ופיתוח משותפים. התרת השימוש במימון אמריקני לצורך רכישת או החכרת ציוד ביטחוני מסוים. אימונים משותפים. טיפול מזורז ביצוא של טכנולוגיות חלל. התרת השתתפותם של תאגידים במדינה במכרזים מסוימים של מחלקת ההגנה האמריקנית לחוזי תיקון ותחזוקה של ציוד צבאי מחוץ לארצות הברית. למדינות הבאות ניתן מעמד בעלת ברית עיקרית שאיננה בנאט"ו (לפי סדר הענקת המעמד): אוסטרליה אוסטרליה (1989) מצרים מצרים (1989) ישראל ישראל (1989) יפן יפן (1989) קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית (1989) ירדן ירדן (1996) ניו זילנד ניו זילנד (1997) ארגנטינה ארגנטינה (1998) בחריין בחריין (2002) הפיליפינים הפיליפינים (2003) טאיוואן טאיוואן (דה פקטו; 2003) תאילנד תאילנד (2003) כווית כווית (2004) מרוקו מרוקו (2004) פקיסטן פקיסטן (2004) אפגניסטן (2013–2021) אפגניסטן (לשעבר; 2012–2021) תוניסיה תוניסיה (2015) ברזיל ברזיל (2019) קטר (מדינה) קטר (2022) קולומביה קולומביה (2022) קניה קניה (2024) כותרת 10, סעיף 2350a של הקוד של ארצות הברית(הקישור אינו פעיל) כותרת 22, סעיף 2321k של הקוד של ארצות הברית(הקישור אינו פעיל) ארה"ב שידרגה יחסיה עם אפגניסטן: "לא ננטוש אותה", באתר וואלה, 7 ביולי 2012 Meg Wagner, Brian Ries, Trump meets with Brazil’s president, CNN, ‏19 במרץ 2019