laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
King Diamond

קינג דאיימונד (מלך יהלום - King Diamond) הוא כינויו של קים בנדיקס פטרסון (נולד ב-14 ביוני 1956) הוא זמר אימה דני, שהיה סולנה של להקת המטאל הדנית מרסיפול פייט. קינג דאיימונד הוא גם שמה של הלהקה שהקים קינג דאיימונד לאחר שעזב את מרסיפול פייט. קינג דאיימונד ידוע בשירתו האופראית ה"מייללת", והוא נחשב לאחד הזמרים המוערכים והמשפיעים ביותר בעולם המטאל[דרוש מקור]. לאחר התפרקותה של מרסיפול פייט באמצע שנות ה-80, קינג דאיימונד, החליט להקים להקה משלו, ויחד עם שני חברי מרסיפול פייט שעזבו איתו התחיל להוציא אלבומים בשם קינג דאיימונד, עם צליל פחות מסורתי ועם יותר דגש על שירתו האופראית וה"מייללת". גם רמת השטניות של הטקסטים הייתה פחותה מבעבר. בשם קינג דאיימונד יצאו 12 אלבומים שכולם קיבלו ביקורות טובות, וכשמרסיפול פייט התאחדו ב־1993 קינג המשיך כסולן בשתי הלהקות לסירוגין. אפשר לשמוע את קינג דאיימונד גם בפרויקט המטאל השאפתני של דייב גרוהל פרובוט מ־2002. בשנת 2003 הוציא קינג דאיימונד את האלבום The Puppet Master,אלבום קונספט המבוסס על סיפור אימה המתרחש בתיאטרון בובות בבודפשט. למרות הקריצה הבולטת לאלבום Master of Puppets של מטאליקה (קינג דאיימונד הוא חבר של לרס אולריך, המתופף של מטאליקה), אין למעשה קשר תוכני או אחר בין שני האלבומים. מבחינה מוזיקלית, קינג דאיימונד התרחק מסגנון המטאל קלאסי/ת'רש מטאל של מרסיפול פייט, האופייני לשנות השמונים, ואימץ סגנון יותר קודר ופחות מהיר, המהווה ניצנים ראשונים של מוזיקת מטאל גותי/בלאק מטאל. עם זאת, המוזיקה שלו עשירה בסולואים טכניים ומלודיים של גיטרה חשמלית. מבחינת ההופעה החיצונית, על גבי עטיפות האלבומים, הן של מרסיפול פייט והן של קינג דאיימונד, מופיע קינג דאיימונד כשכל פרצופו צבוע, כך שעל כל לחי מצויר צלב הפוך. בהופעות, בנוסף לפרצופו הצבוע, קינג דאיימונד לובש גלימות שחורות ומחזיק צלבים. בשל כל אלה, קינג דאיימונד נחשב לאחד מאבותיו הרוחניים של הבלאק מטאל. קינג דאיימונד- שירה וקלידים אנדי לה רוק- גיטרה וקלידים מייק וויד- גיטרה האל פאטינו- בס מאט תומפסון- תופים 1986: Fatal Portrait 1987: Abigail 1988: "Them" 1989: Conspiracy 1990: The Eye 1995: The Spider's Lullabye 1996: The Graveyard (אנ') 1998: Voodoo 2000: House of God 2002: Abigail II: The Revenge 2003: The Puppet Master 2007: Give Me Your Soul...Please מדיה וקבצים בנושא King Diamond בוויקישיתוף King Diamond, ברשת החברתית פייסבוק King Diamond, ברשת החברתית אקס (טוויטר) King Diamond, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) King Diamond, באתר MusicBrainz (באנגלית) King Diamond, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) King Diamond, באתר Yandex.Music (ברוסית) King Diamond, באתר Discogs (באנגלית) King Diamond, באתר Songkick (באנגלית) King Diamond, באתר בילבורד (באנגלית)
כן (בסיס)

כַּן, אֶדֶן, תושבת או בסיס (בלועזית: פֶּדֶסטָל; באנגלית: pedestal, בצרפתית: piédestal) הוא מבנה או חפץ המשמש כבסיס לדבר מה. מוכר לרוב בשימוש עזר להצגת יצירת אמנות – פסל, פרוטומה או עמוד וכן לחפצי נוי כגון אגרטל. אדני המשכן כן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליסה פריינדליך

אליסה פריידנליך (ברוסית: Алиса Фрейндлих; ‏8 בדצמבר 1934, לנינגרד) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. היא זכתה שלוש פעמים בפרס הפדרציה הרוסית (1996, 2001, 2008) והוענק לה התואר האמן העממי של ברית המועצות (1981). על פעילותה בתחום התיאטרון הוענקו לה מספר עיטורים. אליסה פריינדליך נולדה בשנת 1934 בלנינגרד למשפחת שחקני תיאטרון. אביה ברונו פריינדליך היה ממוצא גרמני שמשפחתו עברה לרוסיה במהלך המאה ה-18. כבר בילדותה אליסה התעניינה בתיאטרון. במהלך הטיהורים הגדולים רוב קרובי משפחה של אביה נעצרו או גורשו מלנינגרד. בשנת 1941 הוריה נפרדו ואביה נסע עם התיאטרון לטשקנט. כל תקופת מצור לנינגרד אליסה פריינדליך עברה בעיר הנצורה, לילדה עם שורשים גרמנים תקופת המלחמה הייתה קשה מאוד. לאחר מלחמת העולם השנייה אביה חזר ללנינגרד אך כבר עם המשפחה החדשה. בשנת 1953 אליסה פריינדליך סיימה את בית הספר וחלמה על קריירה של השחקנית. היא חשבה על אופרה, אך בהתאם לייעוץ שקיבלה מאביה הלכה לכיוון תיאטרון דרמה. היא התקבלה ללימודים במכון למשחק תיאטרון בלנינגרד. בשנת 1955 פריינדליך שיחקה לראשונה בקולנוע בתפקיד משני. בתקופה זו התחתנה עם חבר לימודים אך הזוג התגרש לאחר מספר שנים. בשנת 1957 סיימה פריינדליך את לימודיה והחלה לעבוד באחד התיאטראות בעיר. בשנת 1961 היא עברה לתיאטרון בו הבמאי הראשי היה איגור ולדימירוב. תוך זמן קצר הם התחתנו. בתקופה זו הייתה השחקנית הראשית של התיאטרון והשתתפה כמעט בכל הצגותיו. לעומת זאת, היא לא שיחקה בקולנוע. אלדר ריאזנוב רצה שהיא תשחק בסרטיו, אך מסיבות שונות הדבר לא צלח. בשנת 1974 אלדר ריאזנוב החליט לעבוד על סרט על פי הצגה שכתב כמה שנים לפני כן. הסרט רומן בעבודה עם פריינדליך בתפקיד הראשי לצד אנדריי מיאכקוב זכה להצלחה גדולה בכל רחבי ברית המועצות. על תפקיד זה השחקנית זכתה בתואר "שחקנית השנה" בברית המועצות לשנת 1976. למרות שרוב הצוות שעבד על הסרט קיבל פרס ברית המועצות, הוא לא הוענק לשחקנית ששיחקה את התפקיד הראשי. בשנת 1979 הופיעה פריינדליך בסרט סטאלקר של אנדריי טרקובסקי. תפקיד נוסף שהגדיל את הפופולריות של פריינדליך היה תפקיד של מלכת אנה בסדרה שלושת המוסקטרים. בשנת 1992, 1993 2009 היא שיחקה את אותו התפקיד גם בסרטי המשך. בשנת 1981 התגרשה מבעלה. עוד שנתיים היא עבדה בתיאטרון שלו ובשנת 1983 היא עברה לתיאטרון הדרמה הגדול. אליסה פריינדליך נקלטה היטב בתיאטרון זה ומשחקת בו גם היום. באותה שנה היא התחתנה בפעם השלישית, אך התגרשה בשנת 1990. במהלך הקריירה אליסה פריינדליך זכתה בפרסים רבים על תפקידיה בקולנוע ובתיאטרון. בדצמבר 2020 אושפזה בבית חולים למחלות זיהומיות מספר 122 בסנקט פטרבורג אחרי שנמצאה חיובית לקורונה. אתר האינטרנט הרשמי של אליסה פריינדליך אליסה פריינדליך, סרטונים בערוץ היוטיוב אליסה פריינדליך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליסה פריינדליך, באתר AllMovie (באנגלית) אליסה פריינדליך, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אליסה פריינדליך, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אליסה פריינדליך, באתר Last.fm (באנגלית) אליסה פריינדליך, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליסה פריינדליך, באתר דיזר אליסה פריינדליך, באתר Yandex.Music (ברוסית) אליסה פריינדליך, באתר Discogs (באנגלית)
מלכאש

מלכאש (Melechesh) היא להקת בלאק מטאל אוריינטלי ישראלית שהוקמה בירושלים ובבית לחם, ופועלת כיום באמסטרדם. מלכאש מכנה את עצמה "להקת בלאק מטאל מסופוטמי" כדי להעיד על התערובת של בלק מטאל ומוזיקה מזרחית שהיא יוצרת. הטקסטים המיוחדים מתרכזים במיתולוגיה מסופוטמית ושומרית, כשלמשל שיר הנושא מתוך המיני-אלבום The Siege Of Lachish מבוסס על טקסט שכתב סנחריב מלך אשור בשעה שהוא היה עד לכיבושה של העיר לכיש בידי צבאו. מלכאש הוקמה ב-1993 בירושלים, ובתחילתה פעלה בירושלים ובבית לחם, ערים בהם שוכנת מרביתה של קהילות האשורים והארמנים בישראל, עימן נמנים חברי הלהקה. שנתיים לאחר מכן עוררה מחלוקת רבה בישראל לאחר שהייתה חשודה בפעילויות טקסיות אפלות בירושלים ובבית לחם, האשמות שהלהקה נוקתה מהן לחלוטין לאחר מספר שנים. הלהקה הוציאה ב־1996 אלבום בלק מטאל מחוספס בשם As Jerusalem Burns... Al'Intisar (באנגלית ובערבית: "כשירושלים תבער... הניצחון") שהיה אחד האלבומים הראשונים מסוגו, מעין סטיריקון עם אלמנטים אוריינטליים. עם עזיבתם של חברי הלהקה את ישראל לאמסטרדם ב-1998 והצטרפותו ב־1999 של אחד מהמתופפים המוערכים ביותר של עולם המטאל, פרוסקריפטור מלהקת אבסו, הלהקה התחילה לצבור פופולריות בעולם. האלבום השני, Djinn, זכה לביקורות טובות. האלבום השלישי, Sphynx, זכה להפקה חסרת-תקדים לגבי להקת מטאל ישראלית (לדוגמה, המעצב הגרפי של סרטים כמו מלחמת הכוכבים ופארק היורה עיצב את עטיפת האלבום) ולביקורות משבחות, כשרבים מדרגים אותו בין עשרת אלבומי המטאל הטובים ביותר של שנת 2003 [דרוש מקור]. בנובמבר 2005 הודיעה הלהקה כי בשל המרחק הגאוגרפי ייאלץ פרוסקריפטור לעזוב את הלהקה, תוך תקווה לשיתוף פעולה נוסף בעתיד. האלבום הרביעי מ-2006 עם המתופף החדש חוּל (Xul) נקרא Emissaries ("שליחים" או "מרגלים") וזכה גם הוא לביקורות מצוינות. במרץ 2010 הודיעה הלהקה באופן רשמי כי היא נכנסה להקליט את אלבומה החמישי באולפן הקלטות שבאיסטנבול, האלבום יצא ב-1 באוקטובר 2010 ונקרא The Epigenesis. מלכאש אשמדאי (שירה / גיטרה / בס) מולוך (גיטרה) אל'הזרד (בס) חוּל (תופים) לורד כרס (תופים) פרוסקריפטור (ראס ר. גיבנס) (תופים) (ראו גם אבסו) אלבומי אולפן As Jerusalem Burns...Al'Intisar‏ (1996) Djinn‏ (2001) Sphynx‏ (2003, 2004 בצפון אמריקה) Emissaries‏ (2006, 2007 בצפון אמריקה) The Epigenesis‏ (2010) Enki‏ (2015) מיני אלבומים The Siege of Lachish‏ (1995) The Ziggurat Scrolls‏ (2004) Mystics of the Pillar II‏ (2012) אלבומי דמו As Jerusalem Burns...‏ (1995) אתר האינטרנט הרשמי של מלכאש מלכאש, ברשת החברתית פייסבוק מלכאש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלכאש, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מלכאש, באתר ספוטיפיי מלכאש, באתר Last.fm (באנגלית) מלכאש, באתר AllMusic (באנגלית) מלכאש, באתר MusicBrainz (באנגלית) מלכאש, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) מלכאש, באתר Discogs (באנגלית) מלכאש, באתר Songkick (באנגלית)
נבן סובוטיץ'

נבן סובוטיץ' (בסרבית: Heвeн Cубoтић; נולד ב-10 בדצמבר 1988 בבאניה לוקה שביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם. סובוטיץ' נולד בבאניה לוקה שביוגוסלביה להורים סרבים. בגיל 7 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית ט.ס.ב שוורצנברג. בעונת 2006/2007 החל לשחק במינץ, באותה סוף עונה ירד עם קבוצתו לבונדסליגה השנייה. ב-4 ביוני 2008 הוכרז כי סובוטיץ' חתם בבורוסיה דורטמונד על חוזה לחמש שנים. את משחקו הראשון במועדון ערך נגד באיירן מינכן במסגרת הסופר קאפ הגרמני בו דורטמונד השיגה ניצחון 2:1. לאורך עונה 2008/2009 הבקיע 6 שערים בליגה. ביוני 2009 חידש את חוזהו עם הקבוצה עד קיץ 2014. בעונת 2009/2010 שיחק בכל דקות המשחק בליגה. ב-15 בדצמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בטורניר אירופי כאשר הבקיע בליגה האירופית מול סביליה. ב-27 ביולי 2013 זכה עם קבוצתו בסופר קאפ הגרמני מול באיירן מינכן. ב-28 במאי 2015 חתם על חוזה חדש בדורטמונד עד 2018. ב-26 בינואר 2017 הושאל לפ.צ. קלן עד לסוף העונה. בסיום ההשאלה חזר לדורטמונד. ב-25 בינואר 2018 עזב את דורטמונד אחרי 10 שנים וחתם בסנט אטיין מהליגה הצרפתית. ב-4 ביולי 2019 חתם סובוטיץ' על חוזה באוניון ברלין, העולה החדשה לבונדסליגה, עד 30.6.2021. ב-18 בספטמבר 2020 חתם בדניזליספור הטורקית. ב-1 בפברואר 2001 חתם באלטאך האוסטרית. לאחר שייצג מספר נבחרות כמו נבחרת ארצות הברית, קרואטיה וגרמניה, הוחלט שישחק בנבחרת סרביה. עד כה שיחק בנבחרת 36 משחקים והבקיע שני שערים. מדיה וקבצים בנושא נבן סובוטיץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבן סובוטיץ' נבן סובוטיץ', באתר Transfermarkt נבן סובוטיץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) נבן סובוטיץ', באתר Soccerway נבן סובוטיץ', באתר WorldFootball.net נבן סובוטיץ', באתר National Football Teams נבן סובוטיץ', באתר FootballDatabase.eu נבן סובוטיץ', באתר ESPN
כן

האם התכוונתם ל... כַּן (אדן, בסיס, יסוד, מעמד) כַּן (בסיס) (גם: אדן, בסיס; בלועזית: פדסטל) – מבנה המשמש כבסיס ליצירת אמנות כמו פֶּסֶל, פרוטומה או עמוד כַּן לתווים (אנ') – מעמד המשמש להצבת תווים מול האדם המנגן כַּן ציור – מעמד המשמש להצבת ציורים כַּן ציור (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום שצורתה מזכירה כן ציור כַּן זינוק (אנ') – בתחרות ריצה, מכשיר התומך ברגלי הרצים לפני תחילת המרוץ כַּן נֶסַע – המכלול שתומך בגלגל של מטוס או מסוק בדחיפה, בהסעה, בהמראה או בנחיתה כַּן שיגור – אתר או מתקן המשמש לשיגור רקטות וחלליות כֵּן (חיוב, אישור או הסכמה) כן ולא – צמד מילים המשמש, בהתאמה, לתשובה חיובית ולתשובה שלילית שאלת כן–לא – שאלה שהתשובה הצפויה לה היא "כן" או "לא" כן (אלבום) – אלבום הבכורה של רם אוריון משנת 2007 כן (שיר) – שיר הנושא של האלבום כאן (פירושונים) כנות (פירושונים) קן (פירושונים) קאן (פירושונים) לא (פירושונים)
מעמד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מעמד חברתי – קבוצת אנשים החולקים ססטוס חברתי דומה סטטוס חברתי – מיקומו של אדם במבנה החברתי פרנס (בקהילות הספרדיות: מעמד) – מנהיג אזרחי יהודי מעמדות (יהדות) – מושג מימי בית המקדש אובייקט פיזי – ראו כן (פירושונים)
מסד

האם התכוונתם ל... מסד (אדריכלות) – באדריכלות, מַסָּד הוא הבסיס או הפלטפורמה שעליה מונח עמוד, כן, פסל, אנדרטה או מבנה אחר. מסד (יישוב קהילתי) – יישוב בגליל מסד (קבוצה אמנותית) – קבוצה של ציירים ארץ-ישראלים צעירים שפעלה בשנת 1929 בתל אביב בנק מסד – בנק ישראלי מסד (מחשוב) – מסגרת סטנדרטית לסידור רכיבים אלקטרוניים ושרתים, בדרך כלל מכונה מסד 19 אינץ'
סבירסקי

האם התכוונתם ל... איתי סבירסקי – פעיל חברתי ישראלי; בנם של שלמה סבירסקי וברברה סבירסקי אליהו סבירסקי – אנטומולוג ישראלי ברברה סבירסקי – סוציולגית ופמיניסטית ישראלית; אשתו של שלמה סבירסקי ואמו של איתי סבירסקי בתיה סבירסקי מלול – אדריכלית ומרצה ישראלית עמיקם סבירסקי – קצין ישראלי פיקד על חטיבה 395 רועי סבירסקי – קצין ישראלי שלמה סבירסקי – סוציולוג ישראלי; אביו של איתי סבירסקי ובעלה של ברברה סבירסקי סביר
חבלבל השיח

חבלבל השיח (שם מדעי: Convolvulus dorycnium) הוא מין בסוג חבלבל ממשפחת החבלבליים. חבלבל השיח הוא גאופיט רב שנתי. בניגוד למשתמע משמו, הוא איננו שיח, אלא מוגדר בן-שיח, מפני שאין לו "גזע", כלומר חלק מעוצה היוצא מן השורש מעל פני האדמה. למרות זאת, הוא מגיע בדרך כלל לגובה של 65 ס"מ. צורתו כדורית, וכשהוא פורח בתחילת הקיץ בעשרות פרחים ורודים הוא בולט למרחוק. תפוצתו בישראל מהצפון ועד מדבר יהודה. הענפים מתייבשים במשך הקיץ, והפרחים נושרים מהם. הפרח הוא דו-מיני בגודל 2–3 ס"מ. עלי הכותרת מאוחים, כך שצורת הפרח כולו מזכירה משפך. לפרח חמישה אבקנים, ועמוד עלי עם שתי צלקות. הפרי הוא הלקט עם שתי מגורות, ונפתח בשתי קשוות. בכל מגורה יש שני זרעים. לפרח חמישה עלי גביע גלדנים. מדיה וקבצים בנושא חבלבל השיח בוויקישיתוף חבלבל השיח, באתר NCBI (באנגלית) חבלבל השיח, באתר צמח השדה חבלבל השיח, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חבלבל השיח, באתר Tropicos (באנגלית) חבלבל השיח, באתר GBIF (באנגלית) חבלבל השיח, באתר IPNI (באנגלית) חבלבל השיח, באתר למטייל ד"ר רחלי עינב, חבלבל השיח: פרח קיצי שחבל לכם על הזמן, באתר ynet, 4 באוגוסט 2013
גן דודזון

גן דודזון הוא גן וגלריה של פסלי פסיפס של האמן מאיר דודזון. הגן שוכן בקיבוץ אילון שבגליל המערבי. בגלריה ובגן כ-300 יצירות של פסלי פסיפס בגדלים שונים המשתרעים על פני שטח של 3 דונם. דודזון, שהיה מפקד בהגנה ובפלמ"ח, השתחרר משירות צבאי בשנת 1950. הוא החל לעבוד בבניין, ובמקביל הקים יחד עם אשתו גן קקטוסים ליד ביתו. עיסוקו בבניין ובאבן הביא אותו לעסוק גם בניסיונות בפסול. בתחילה השתמש בכלים שונים ובגרוטאות שמצא בחצר, אותם כיסה בבטון ולתוכם שילב שברי אבנים מאבן מקומית. בהמשך עבר ליצירת פסלים שצופו באבני פסיפס. הקקטוסים שתנאי הגידול לא התאימו להם לא שרדו, הצמחייה במקום הוחלפה, בצמחייה המתאימה יותר לתנאי המקום הכוללת עצי אלון מצוי, קטלב מצוי ועצים נוספים. בגן שולבו פסלים רבים פרי יצירתו הכוללים דמויות אדם דמוי טוטם המייצגים את משפחת האדם. פסלים גדולים של חיות שונות כגון: קוף, טווס, צב ועוד. דמויות אדם וחוה, גוליית ועוד. במקביל לפיתוח הגן, יצר דודזון יצירות המתאימות לתלייה על קירות הבית, כגון מסכות שונות, דמויות אנושיות, חיות, ופסלים קטנים. במקביל לפיתוח הגן, עבד דודזון במפעל המוזאיקה של הקיבוץ, והפך לאמן המוביל של המפעל. בין יצירותיו: רצפת הפסיפס בבית הנשיא ועיטור קירותיו של בית הכנסת התוניסאי בעכו. לאחר פטירתם של דודזון ואשתו, הפך הבית שבו הם גרו לגלריה שבו ניתן לראות את הבית הקיבוצי של פעם, ואת יצירותיו הרבות של דודזון. את הגלריה והגן, מנהלת כלתו של דודזון, דליה, המדריכה במקום ומספרת את סיפורו של האמן, הבית והגן. מדיה וקבצים בנושא גן דודזון בוויקישיתוף אתר גן דודזון
מטביי ויינרוב

מַטְבֶיי גְרִיגוֹריֶיבִיץ' וַיינְרוּבּ (ברוסית: Матве́й Григо́рьевич Вайнруб; ‏2 במאי 1910 - 14 בפברואר 1998) היה קצין יהודי סובייטי, אשר פיקד על פּוֹלק הטנקים ורכבים ממונעים בארמייה ה-8 של הצבא האדום בחזית הביילורוסית הראשונה כנגד הורמאכט במלחמת העולם השנייה ועל פעולותיו הוענק לו אות גיבור ברית המועצות. נולד במשפחה יהודית בעיר בוריסוב (אז בתחומי פלך מינסק של האימפריה הרוסית) והיה השני בין ארבעה ילדים: אחיו הבכור ייבסיי (יהושע) וכמו כן היו לו אח ואחות צעירים ממנו. בין השנים 1924–1929 בגלל פציעתו של אביו בעבודה הוא התחיל לעבוד כנפח זכוכית במפעל זכוכית של בוריסוב. במהלך העבודה ב-1927 מטביי סיים שנתיים בראבפאק - קורסי הכנה להשכלה גבוהה. לאחר שגויס לצבא ב-1929, אחרי שנתיים הוא מסיים בית הספר הצבאי המשותף של ביילורוס ופיקד על גדוד פרשים במקום וב-1931 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. עד 1938 הוא למד וסיים את בית הספר לשריון באורלוב וב-1941 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית על שם פרונזה בעיר אוריול ובמאי מתמנה לפקד על יחידת סיור בקובאן. מטביי ויינרוב השתתף במלחמה מתחילתה. לחם בחזית המערבית, בחזית דרום-מערבית, בחזית סטלינגרד ובחזית ביילורוסית הראשונה. לאחר שנפצע באחד הקרבות נודע לו כי אחיו הצעיר נהרג בהגנה על אודסה ואחותו התגייסה כרופאה בחזית לנינגרד. התחיל את הפיקוד כראש רגימנט טנקים, התבלט כמפקד הארמייה ה-62 וסגנו של מפקד הארמייה וסילי צ'ויקוב בהגנה על סטלינגרד. כוחותיו מנעו כיבוש תחנת הרכבת המרכזית בעיר והוא אישית השתתף בהתקפה על "בית המקצוענים". בהיותו בדרגת גנרל-מאיור הוא הצטיין במהלך מבצע ויסלה-אודר וחדר גרמנים בגדה השמאלית של ויסלה ליד העיירה מאגנושב. בפקודה מטעם נשיאות הסובייט העליון הוענק לו ב-6 באפריל 1945 עיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין וכוכב הזהב מס' 5175. לאחר המלחמה התמנה סגן מפקד המחוז הצבאי של קייב גם כן בפיקודו של צ'ויקוב. ב-1951 הוא סיים את האקדמיה הצבאית הגבוהה על שמו של וורושילוב וב-1956 קיבל בלמידה מרחוק תואר ממכון התעשייתי של נובוסיבירסק. יצא לגמלאות ב-1970 בדרגת גנרל-לייטננט והמשיך להתגורר בקייב. באזרחות היה עובד מחקר בכיר במכון המידע הטכני האוקראיני. נפטר ב-14 בפברואר 1998 ונקבר בבית הקברות "סוֹבְסְקוֹיֵה" בעיר. בחורי הפלדה הללו. נובלה על מה שעברתי (Эти стальные парни. Повесть о пережитом), קייב, 1972 (רוסית) אלה שהיו איתי באותה היחידה (Однополчане), קייב, 1982 (רוסית) גורלות שבחזית (Фронтовые судьбы.), קייב, 1985 (רוסית) ביוגרפיה ותמונות, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה מטביי ויינרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) http://izrus.co.il/obshina/article/2013-04-25/21044.html "באשדוד יציבו זיכרון אחים - גיבורי ברית המועצות", אתר איזרוס, 25.04.2013 (רוסית) http://www.jwmww2.org/JewishFighters/Display/FighterPage.aspx?id=113890 דף אישי באתר מוזיאון הלוחם היהודי
אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי

אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי (ברוסית: Алексе́й Никола́евич Толсто́й‏; 10 בינואר 1883 - 23 בפברואר 1945) היה משורר וסופר רוסי סובייטי, שכתב בתחומים רבים אך התמקד בעיקר ברומנים היסטוריים ומדע בדיוני. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה כתב צבאי. לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה חי טולסטוי בקונסטנטינופול, אבל חזר לברית המועצות בשנת 1923. במלחמת העולם השנייה היה אחד האישים הראשונים שדיברו על הרג ההמונים שעשו הנאצים באמצעות משאיות גזים. הוא זכה שלוש פעמים בפרס סטלין על פעילותו בתחום הספרות, אחד מהם על ספרו "פטר הראשון" משנת 1941. ב-1936 מונה ליושב ראש איגוד הסופרים הסובייטי וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1938. היה חבר באקדמיה הסובייטית למדעים. מבין ספריו הנודעים היה גם הספר "בנתיב הייסורים" שמגולל קורותיהן של שתי אחיות על רקע אירועי מהפכת אוקטובר. הספר זכה למספר עיבודים, לרבות שתי סדרות טלוויזיה סובייטיות וסדרת טלוויזיה רוסית. ברומן לב של כלב למיכאיל בולגאקוב מוזכר שירו "סרנדת דון חואן" כשיר ששרה אחת הדמויות. כמה מספריו תורגמו לעברית: האחיות: תרגום מרוסית לאה גולדברג שנת 1918 סיפורי פרטיזנים סיפורי איבן סודריוב פטר הראשון שלושה כרכים בנתיב הייסורים - בתרגום לאה גולדברג מפתח הזהב או הרפתקאות בורטינו- תרגום מחודש 2015-לוי צירולניקוב . שיריו "מכורתי" בלחן אלכסנדר גרצ'אנינוב ו"אסירים-אסירי סיביר" תורגמו ובוצעו על ידי זמרים ישראלים . מדיה וקבצים בנושא אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי בוויקישיתוף אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי, ברשת החברתית Goodreads אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ספרי אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי שתורגמו לעברית באתר :"סימניה " השיר מכורתי בעברית ביו טיוב אלי אשד כוכב הלכת האדום -100 שנה לספר והסרט "אליטה" מגזין "יקום תרבות " הזעוה החומה, הארץ, 17 באוגוסט 1943 ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיוב נפט מוגבר

שִיוּב נפט מוגבר (גם: מיצוי מוגבר של תפוקת הנפט; על פי האקדמיה ללשון העברית: הֲשָׁבַת נפט מוגברת; באנגלית: Enhanced Oil Recovery ‏, בר"ת EOR; או Tertiary Recovery – תפוקה שלישונית) הוא הפקה בשיטות מתקדמות שבאה לאחר הפקה ראשונית והפקה משנית של נפט, אך יכולה להתחיל בכל שלב במהלך החיים היצרניים של מאגר נפט. הפקה זאת נועדה לשחזר את הלחצים בשדה ולשפר את קצב הזרימה של הנפט, על ידי הקטנת החיכוך של הנפט בסלע או הנמכת הצמיגות של הנפט. השיוּב מבוצע באמצעות הזרקת כימיקלים (פולימרים או חומרים פעילי שטח), גזים (פחמן דו-חמצני, פחמימנים או חנקן), או קיטור אל תוך המאגר. בשיטות ההפקה הראשונית והמשנית מצליחים להפיק בדרך כלל 30%-35% מכלל הנפט המצוי במאגר. יישום טכנולוגיות משופרות עשוי לסייע להפיק 5%-20% נוספים. שיטות מתקדמות כוללות גם מיצוי משופר (Improved Oil Recovery, בר"ת IOR) במובן הרחב, ובכלל זה קידוח השלמה (infill drilling), שבירה הידראולית (hydraulic fracturing), קידוח בארות אופקיים (drilling horizontal wells) ועוד. הפקה תרמית של ביטומן מחולות הזפת של אלברטה באר הזרקה בתהליך של הגדלת שיעור המיצוי של הנפט Shell, Enhanced Oil Recovery, February 2012 "enhanced oil recovery", " improved oil recovery", Schlumberger Oilfield Glossary "What Is EOR, and How Does It Work?", Rigzone website English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen), various entries International Energy Agency, "Glossary of Terms: enhanced oil recovery (EOR)" USGS, The Significance of Field Growth and the Role of Enhanced Oil Recovery "מילון מונחים: שלבי פיתוח מאגר נפט ותהליך הפקה", באתר הזדמנות ישראלית – מקורות אנרגיה, שותפות מוגבלת שיטה מתקדמת להפקת נפט שבה מזריקים פחמן דו-חמצני למבנה נפט. הגז מתפקד כממס שמשחרר את הנפט מן הסלע הנקבובי וגורם לו לזרום באופן חופשי יותר אל ראש הבאר. בדרך זו שיעור ההפקה גדל. מה שקרוי הפקה תרמית - החדרת חום אל תוך המאגר על מנת להנמיך את הצמיגות של נפט כבד ולהקל על זרימתו לבאר מפיקה. אחת השיטות היא לחמם מבנה מפיק באמצעות הזרקת קיטור (steam drive). במובן הצר IOR מתייחס להפקה משנית. סדיקה הידראולית, באתר אקו-ויקי.
גלוטולוגיה

גלוטולוגיה (באנגלית: Gelotology, מילה שנגזרה מהמילה היוונית לצחוק) הוא המדע העוסק בחקר הצחוק ובהשפעתו על בני אדם מבחינה פיזיולוגית ופסיכולוגית. מחקרים שנעשו על ידי רמון מורה-ריפול, מנהל מדע רפואי ב- Organizacién Mundial de la Risa, ברצלונה ספרד, הראו כי הומור וצחוק קשורים לבריאות ויכולים לשחרר מתח פיזי ורגשי, לשפר את תפקוד המערכת החיסונית, לעורר את זרימת הדם, להגביר את מצב הרוח, לשפר את התפקוד הקוגניטיבי ולהגביר את הידידות. על פי הפסיכולוג סטיב ווילסון, "מדי יום יש חדשות נוספות על כוח ההומור והצחוק לרפא אותנו פיזית, נפשית, רגשית ורוחנית". "כל מערכת בגוף מגיבה לצחוק בצורה חשובה, חיובית ומרפאת." William F. Fry מאוניברסיטת סטנפורד הוא אחד החלוצים בשדה מחקר זה ועשה ניסויים על עצמו כבר בשנות ה-60 Humour therapy at the American Cancer Society (באנגלית) Robert T Muller Ph.D., LOL: How Laughter Can Improve Your Health, psychologytoday.com, ‏29-11-2013 Liebertz, Charmaine. "A Healthy Laugh". Scientific American. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה ובנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בנין – מדינה באפריקה ממלכת בנין – מדינה שהתקיימה באפריקה בשנים 1440-1897, בשטח בו נמצאת כיום ניגריה ברונזות בנין – אוסף של כ-1,000 לוחות פליז שהובאו בסוף המאה ה-19 מממלכת בנין לבריטניה כתובת בנין דכרין – אחת מתקנות חז"ל טל בנין – כדורגלן ישראלי בניין
נבחרת חוף השנהב בכדורגל

נבחרת חוף השנהב, הידועה בכינוייה "הפילים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת חוף השנהב. הנבחרת נחשבת לאחת החזקות באפריקה, ומשחקים בה שחקנים רבים המככבים במועדונים בכירים באירופה. הדירוג הנוכחי של נבחרת חוף השנהב ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-33 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,509.12 – עלייה של 5 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 12 נמדד לראשונה בפברואר 2013, והדירוג הנמוך ביותר 75 נמדד לראשונה במרץ 2004. ההישג הגדול ביותר שבו זכתה נבחרת חוף השנהב הוא זכייה בגביע אפריקה לאומות ב-1992, 2015 ו-2023. בטורנירים שנערכו בשנים 2006 ו-2012 סיימה במקום השני. חוף השנהב העפילה לראשונה לגביע העולם בכדורגל ב-2006. היא הפסידה לנבחרות ארגנטינה והולנד החזקות בתוצאה 1–2, וסיימה את השתתפותה בטורניר לאחר המשחק השלישי נגד סרביה ומונטנגרו בו ניצחה 3–2. חוף השנהב העפילה גם למונדיאל 2010, בו סיימה בתיקו 0–0 נגד נבחרת פורטוגל, הפסידה 1–3 לברזיל וניצחה 3–0 את קוריאה הצפונית. הנבחרת סיימה את שלב הבתים במקום השלישי ולא העפילה לסיבוב השני. חוף השנהב העפילה למונדיאל 2014 בפעם השלישית ברציפות, ובניגוד לפעמים הקודמות שובצה בבית נוח יחסית עם יפן, קולומביה ויוון. הנבחרת פתחה בניצחון 2–1 על יפן, אך הפסידה 1–2 לקולומביה וליוון והודחה בשלב הבתים. בכך סיימה חוף השנהב במקום השלישי בבית המוקדם בפעם השלישית ברציפות ושוב הודחה בשלב הבתים. [*] משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה [*] משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה חוף השנהב השתתפה בגביע המלך פהד 1992 (קודמו של גביע הקונפדרציות) לאחר שזכתה בגביע אפריקה לאומות 1992, אך הפסידה בחצי הגמר 0–4 לאלופה ארגנטינה ובמשחק על המקום השלישי 2–5 לארצות הברית. להלן סגל שחקני הנבחרת שזכתה בגביע אפריקה לאומות 2023. הנתונים מעודכנים ל-11 בפברואר 2024. דידיה דרוגבה יאיא טורה בובקר סנוגו קולו טורה דידייה זוקורה עמנואל אבואה סלומון קאלו ז'רביניו סרז' אורייה וילפריד בוני סול במבה סיידו דומבייה סריי דייה נכון ל-11 בפברואר 2024. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא נבחרת חוף השנהב בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת חוף השנהב בכדורגל (בצרפתית) דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל