קתדרלת קניגסברג

קתדרלת קניגסברג (ברוסית: Кафедральный собор в Калининграде; בגרמנית: Königsberger Dom) היא קתדרלת לבנים גותית מימי הביניים בעיר קלינינגרד (לשעבר קניגסברג), שנהרסה במלחמת העולם השנייה ושוחזרה בשלהי המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. מהווה מקום קבורתו של הפילוסוף עמנואל קאנט. הקתדרלה ממוקמת באי קנייפוהוף על גדות נהר הפרגל. הקתדרלה הוקדשה למרי הבתולה ולסנט אדלברט והוא נבנה כמעון לנסיך-הבישוף של סמלנד במאה ה-14. עם הקמת דוכסות פרוסיה, היא הפכה לכנסיית אוניברסיטת אלברטינה הלותרנית בשנת 1544. הצריח וגג הקתדרלה נשרפו לאחר שתי פשיטות הפצצה של חיל האוויר המלכותי בסוף אוגוסט 1944; השיקום החל בשנת 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות ושיקומה הושלם לאחר 2018. במקום בו ניצבת הקתדרלה נבנתה במקור קתדרלה קתולית קטנה יותר השוקמה בשנים 1297–1302. לאחר שהבישוף סמלנד יוהאן קלייר רכש את החלק המזרחי של האי קנייפהוף מידי אבירי המסדר הטבטוני בשנת 1322, נבנתה קתדרלה חדשה במקום. הבנייה החלה בערך בשנת 1330. לאחר מכן נהרס המבנה המקורי וחומרים ממנו שימשו לבניית הקתדרלה החדשה בקנייפהוף. האדמה שעליה נבנתה הקתדרלה הייתה ביצתית ועל כן הוכנסו לאדמה מאות מוטות אלון לפני תחילת בניית הקתדרלה. לאחר תקופה של כמעט 50 שנה, הקתדרלה הושלמה ברובה בשנת 1380, בעוד העבודות על ציורי הקיר הפנימיים נמשכו עד סוף המאה ה-14. מבנה הצריח הכיל ציורי קיר מהמאות ה-14 וה-15, גילופי עץ גותיים מאוחרים ומונומנטים מימי הביניים בסגנון הרנסאנס, שראשם היה פסל של אלברט, דוכס פרוסיה, שגולף על ידי קורנליס פלוריס דה ורינדט ב-1570. לקתדרלה היו במקור שני צריחים. הצריחים (אחד צפוני ואחד דרומי) השקיפו על הכניסה (הצד המערבי) של הקתדרלה. בשנת 1544 נהרסו שני הצריחים בשריפה. הצריח הדרומי נבנה מחדש, אך הצריח הצפוני הוחלף בגג גמלון פשוט. בשנת 1640 נבנה שעון מתחת לצריח שנבנה מחדש ומשנת 1650 שכנה ספריית וולנרודט המפורסמת, שנתרמה על ידי מרטין פון וולנרודט, מתחת לגג הגמלון. בשנת 1695 הותקן עוגב בקתדרלה. במאה ה-19 שוחזר העוגב ולאחר מכן חודש. ב-27 בספטמבר 1523, נשא יוהאן בריסמן את הדרשה הלותרנית הראשונה בקתדרלה. מכאן ואילך, עד 1945, הקתדרלה נותרה פרוטסטנטית. בקתדרלה נקברו אלברכט, דוכס פרוסיה וכמה מקרוביו, כמו גם מכובדים אחרים. קניגסברג הייתה בירת פרוסיה המזרחית מאז ימי הביניים המאוחרים, לאחר מכן הייתה חלק מגרמניה הנאצית עד 1945 והייתה העיר הגרמנית הגדולה ביותר במזרח עד שנכבשה על ידי ברית המועצות לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. בסוף אוגוסט 1944 ביצעו מפציצים בריטיים פשיטות של שני לילות על קניגסברג. הפשיטה הראשונה, ב-26 באוגוסט, החטיאה ברובה את העיר, אך הפשיטה השנייה, ב-29 באוגוסט, הרסה את רוב החלק הישן של קניגסברג (כולל האי קנייפהוף) והקתדרלה נפגעה. בקתדרלה התחבאו 20 עד 25 מאזרחי קניגסברג במהלך ההתקפה האווירית השנייה. במהלך שחזור הקדתרלה ב-1992 התגלו מאות שלדים, בעיקר של ילדים, מתחת לטונות של הריסות באזור זה. הדומיננטיות של הילדים ונסיבות הכליאה שלהם מעוררות ספק אם השרידים היו אכן קורבנות של התקיפה האווירית. לאחר המלחמה נותרה הקתדרלה כקונכייה שרופה וקנייפהוף הפכה לפארק נטול מבנים. לפני המלחמה היו בקנייפהוף מבנים רבים. אחד המבנים היה הבניין הראשון של אוניברסיטת אלברטינה, שבו לימד עמנואל קאנט, שהיה ממוקם ליד הצד המזרחי של הקתדרלה. בנייה חדשה בקרבת מקום כוללת את בית הסובייטים, שכיום מועמד להריסה ונבנה על שרידי טירת קניגסברג. זמן קצר לאחר פתיחת קלינינגרד לזרים בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 לאחר נפילת ברית המועצות, החלו עבודות לשחזור הקתדרלה. בשנת 1994 הוצב צריח חדש באמצעות מסוק. בשנת 1995 הוצב שעון חדש. לשעון זה ארבעה פעמונים (במשקלים של 1,180 ק"ג, 700 ק"ג, 500 ק"ג ו-200 ק"ג), כולם נוצרו בשנת 1995. השעון מצלצל כל רבע שעה. בשעה, השעון מצלצל על ידי נגינת התווים הראשונים של הסימפוניה החמישית של בטהובן ולאחר מכן צלצול מונוטוני לציון השעה. בשנים 1996–1998 נעשו עבודות לבניית הגג. כמו כן נעשתה עבודה להכנסת חלונות ויטראז'. בקתדרלה נמצא קברו של הפילוסוף עמנואל קאנט, "חכם קניגסברג", שנמצא במאוזוליאום הצמוד לפינה הצפון-מזרחית של הקתדרלה ובנייתו הושלמה ב-1924 במלאת המאתיים להולדתו של קאנט. במקור, קאנט נקבר בתוך הקתדרלה, אך ב-1880 הועברו שרידיו החוצה והונחו בקפלה נאו-גותית הסמוכה לפינה הצפון-מזרחית של הקתדרלה. עם השנים מצבה של הקפלה הורע בטרם נהרסה כדי לפנות את מקומה למאוזוליאום, שנבנה באותו מקום שבו הוא נמצא היום. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת קניגסברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת קניגסברג