laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המשטרה משתוללת

המשטרה משתוללת (באנגלית: Freebie and the Bean) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה וסרט פעולה משנת 1974 בבימויו של צ'ארלס ראש, עם ג'יימס קאן ואלן ארקין בתפקידים הראשיים. העלילה היא על זוג בלשים לא יוצלחים המשרתים כזוג באגף החקירות של משטרת סן פרנסיסקו וגורמים להרס רב ולפגיעה ברבים בניסיונם לתפוס ראש רשת סמים. ואלרי הרפר המשחקת כאשתו של אחד הבלשים, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. הסרט הצליח מסחרית והפך לסרט פולחן בארצות הברית. קוונטין טרנטינו כינה אותו "יצירת מופת". טים "פריבי" ווקר (ג'יימס קאן) ודן "בין" דלגדו (אלן ארקין) הם צמד בלשים הפועלים בלבוש אזרחי, ביחידת המודיעין של משטרת סן פרנסיסקו. הם עובדים כבר 14 חודשים כדי למצוא עדות נגד ראש רשת הסמים רד מאיירס (ג'ק קרושן). מדי לילה הם מחטטים בפח הזבל שלו עד שמצאו פתק מרשיע נגדו. בינתיים הם מתווכחים ורבים כל הזמן. הם חוקרים באלימות את העבריין וויטי (פול קוזלו) שמגלה להם כי עומד להגיע מדטרויט מחסל למאיירס. הם עוצרים את מאיירס באשמה כי חשף את עצמו בפארק ומקבלים "שטיפה" מהתובע הכללי (אלכס רוקו) שאומר שהפתק המסריח לא שווה וכי כעת משימתם היא לשמור על מאיירס עד למשפטו. הם שומרים הדוק על מאיירס וכל אדם חשוד נראה להם כמתנקש. במהלך השמירה מבוצעים ארבעה מרדפים מטורפים ברחובות סן פרנסיסקו, יותר ממאה מכוניות נמחצות ואנשים נפצעים ונהרגים. בין הפעילויות מתפנה "בין" לחקור את אשתו קונסואלה (ואלרי הרפר) בה הוא חושד בבגידה. הוא מנהל אתה כאילו חקירה משטרתית אך לכל טענה שלו יש לה תשובה. מאיירס מעלה לרכבו אישה נאה שהיא למעשה דראג קווין (כריסטופר מורלי) ששודדת אותו. הוא יורה על "בין" ופוצע אותו ו"פריבי" ממשיך את המרדף אחריו לתוך אצטדיון בו נערך משחק סופר בול. במאבק שנערך בחדר השירותים נפצע "פריבי" אך מצליח להרוג את הדראג קווין. לבסוף מסתבר לו שמאיירס מת מהתקף לב, העד המרכזי נרצח והמשפט בוטל. כן מסתבר שהפתק המרשיע הושם בפח הזבל על ידי אשתו של מאיירס מילדרד (לורטה סוויט) בידיעתו של מפקד הבלשים לוטננט רוזן (מייק קלין) שהיה ביחסים איתה. פריבי מפונה באמבולנס בתכו גם בין מכוסה שהוא משוכנע שהוא מת. לפתע קם בין ופריבי כועס עליו כי "עבד" עליו. הם מתחילים לריב והאמבולנס נכנס לתוך חנות. הם נזרקים ממנו לתוך ערימת ארגזים וממשיכים להתקוטט. "המשטרה משתוללת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשטרה משתוללת", באתר AllMovie (באנגלית) "המשטרה משתוללת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המשטרה משתוללת", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "המשטרה משתוללת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון ל-המשטרה משתוללת, באתר יוטיוב מרדף מכוניות ב-המשטרה משתוללת, באתר יוטיוב פריבי ובין מחסלים חשוד בשירותים, באתר יוטיוב פריבי במרדף באופנוע, באתר יוטיוב המשטרה משתוללת, באתר TCM המשטרה משתוללת - צנזורה לסרטים ומחזות, באתר ארכיון המדינה
חזה בקר

חזה בקר או בריסקט הוא נתח בשר מהחזה או מהחזה התחתון של בקר בוגר או עגל. מכיוון שלבקר אין עצמות בריח, שרירים אלו תומכים בכ-60% ממשקל הגוף של בקר עומד או נע, ולכן עשירים ברקמת חיבור ויש לבשלם בישול ארוך. ניתן לבשל את החזה בדרכים רבות, כולל אפייה, הרתחה וצלייה. החזה הוא נתח בשר קשה בשל סיבי הקולגן המרכיבים את רקמת החיבור הרבה בנתח, אך בבישול ארוך הקולגן הופך לג'לטין, וכתוצאה מכך הנתח מתרכך. מכסה השומן, שלעיתים נותר מחובר לחזה, עוזר למנוע מהבשר להתייבש במהלך הבישול הממושך הדרוש לפירוק רקמת החיבור בבשר. בארצות הברית נהוג לעשן את חזה הבקר במעשנות ייעודיות, לרוב לאחר כיסויו בתערובת תבלין. לרוב נהוג לעשן עם עצי אגוז, אלון, היקורי או מסקיט, לפעמים אף כמקור החום המרכזי. המאכל המוגמר נחשב בקטגוריית הברביקיו, ופופולרי במיוחד בטקסס שם הוא נחשב המאכל הרשמי של המדינה. עישון הבשר מתבצע בטמפרטורות נמוכות (בין 110 ל-140 מעלות צלזיוס) ולוקח שעות רבות, לכן מסעדות ברביקיו רבות וגם טבחים ביתיים נוהגים לעשן את חזה הבקר במהלך הלילה. בבריטניה החזה לרוב לא מעושן, אלא מבושל כצלי קדירה עם ירקות שורש ותבלינים עדינים. בגלל מחירו הזול של הנתח, מנה זו נחשבת מנת הדגל של מעמד הפועלים הקוקני. במטבח היהודי המזרח אירופי החזה מוגש כצלי קדירה בחגים כדוגמת ראש השנה ופסח. מטעמי כלכלה וכשרות[דרושה הבהרה], נתח זה היה אחד מהנתחים הפופולרים בקרב יהודי אשכנז. חזה הוא גם הנתח הפופולרי ביותר להכנת קורנד ביף ופסטרמה. בקהילה היהודית במונטריאול קיים מאכל בשם בשר מעושן בסגנון מונטריאול, קרוב משפחה של פסטרמה, העשוי גם הוא מחזה בקר. בהונג קונג, הנתח מבושל בנוזל בישול ארוך עד לריכוך ומוגש בדרך כלל במרק עם אטריות או בתבשיל קארי. במטבח הקוריאני, נהוג לבשל את הנתח תחילה בטמפרטורה נמוכה עם ירקות ארומטיים, ולאחר מכן להניחו במשרה מבוססת רוטב סויה אשר פועלת כתמלחת ומשמרת את הבשר. הבשר המשומר לאחר מכן מוגש ברצועות באורך גפרור כמתאבן לצד מנה עיקרית. החזה משמש גם להכנת מרק חריף בשם יוּק קֶה ג'אנְג. מדיה וקבצים בנושא חזה בקר בוויקישיתוף Rabinovitch, Lara (2009), "Montreal-Style Smoked Meat:An interview with Eiran Harris conducted by Lara Rabinovitch, with the co-operation of the Jewish Public Library Archives of Montreal", Cuizine: The Journal of Canadian Food Cultures / Cuizine: Revue des cultures culinaires au Canada, 1 (2) Christopher DeWolf; Izzy Ozawa; Tiffany Lam; Virginia Lau; Zoe Li (13 ביולי 2010). "40 Hong Kong foods we can't live without". cnngo.com. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2012. נבדק ב-9 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה)
עשיים

עשיים (שם מדעי: Tineidae) היא משפחה בסדרת הפרפראים ובקבוצה שאינה טקסונומית המכונה עשים. במשפחה זו כ-2000 מינים הנפוצים בעיקר באזורים בעלי אקלים טרופי ואקלים סובטרופי. באנגלית מכונים clothes moths - "עשי הבגדים". במקרא כונה בשם "רקב", מכונה לעיתים בעברית "סס" מרביתם בעלי גוונים אחידים ובצבעים אפור, חום, לבן ושחור. אורך גופם הוא עד 10 מ"מ. הזחלים של משפחה זו ניזונים משאריות חומרים אורגניים על צורותיו השונות: צמר, כותנה, חומרים קרניים, פירות יבשים ורקובים ופטריות. בשל מזונם, שמהווה פגיעה בכלכלתו של האדם, הם מוגדרים כמזיקים. נציגי המשפחה המוכרים ביותר הם: עש הפרוות Tinea pellionella עש הבגדים Tineola bisselliella חלוקתה הטקסונומית של המשפחה נראית כך: תת-משפחה Dryadaulinae תת-משפחה Erechthiinae תת-משפחה Hapsiferinae תת-משפחה Hieroxestinae תת-משפחה Meessiinae תת-משפחה Myrmecozelinae תת-משפחה Nemapogoninae תת-משפחה Scardiinae תת-משפחה Setomorphinae תת-משפחה Tineinae סוג Leucophasma למרות הנאמר, קיימים פרפראים רבים המכונים עש או סס, ואינם ממשפחה זו. לדוגמה עש התפוח או סס מבריק. מדיה וקבצים בנושא עשיים בוויקישיתוף עשיים, באתר ITIS (באנגלית) עשיים, באתר NCBI (באנגלית) עשיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עשיים, באתר GBIF (באנגלית) עשיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פסגת קושלה

פסגת קושלה (באנגלית: Kushla Peak; בבולגרית: връх Кушла) היא פסגה ברכס ורגאבה, במרכז רכס סנטינל בהרי אלסוורת, באנטארקטיקה הפסגה מתנשאת מעל קרחון בריסאד שמצפון - צפון-מערב לפסגה; גובהה של הפסגה 2,300 מטרים מעל פני הים. הפסגה מתנשאת מעל קרחון הנסן שמדרום-מזרח לפסגה. פסגת קושלה ממוקמת 3.53 קילומטרים צפונית-מזרחי מהר וולדרון; פסגת קושלה ממוקמת 4.15 קילומטרים דרומית-מזרחית ממצוק סיפיי; פסגת קושלה ממוקמת 12.58 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת דיקי; פסגת קושלה ממוקמת 4.95 קילומטרים צפונית-מערבית מהר האבנר. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים אמריקאים בשנת 1961; הפסגה מופתה בשנית בשנת 1988. הפסגה נקראת על שם הכפר קושלה שבדרום בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת קושלה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת קושלה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הפסגה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגגרפי והיסטורי
דוד צבי קצבורג

הרב דוד צבי הכהן קצבורג (בכתיב יהודי אירופאי: קאטצבורג) (תרט"ז – תרצ"ו, 1857–1936) היה רב, דיין, פוסק, מחבר תורני ומוציא לאור הונגרי. נולד בכפר פילזן במחוז הונט, הונגריה לאביו הרב זלמן. למד אצל ר' נפתלי סופר אב בית דין פטשיניידורף, ר' זוסמן סופר אב"ד פאקש, וחמש שנים אצל ר' שמחה בונם סופר בעל 'שבט סופר'. שימש בהוראה בכמה קהילות. החל מתרנ"ב (1892) החל לשמש כדיין ומגיד בעיר ווייצן (ואץ, סמוך לבודפשט). בעריכתו נדפס כתב העת התורני "תל תלפיות", החל מקיץ תרנ"ב, שהיה פעיל 45 שנה, עד לשנת תרצ"ו. בכל חוברת הדפיס העורך משלו דברי הלכה ואגדה בעניינים שעל הפרק. כן הדפיס כמה ספרים משלו. הרב קצבורג היה אמנם סופר מחונן, אבל כבד פה וכבד לשון. הרופאים הבטיחו לרפא את מחלתו, אולם ההוצאות היו יקרות, ולא ברור אם הטיפול הרפואי יצא לפועל. הרב קצבורג היה בעל יחס חיובי לציונות, הוא סבר שהגאולה תגיע בדרך הטבע, והוא תמך ועודד שיתוף פעולה עם החילונים ביישוב הארץ. מבחינה רעיונית הוא סבר שהגאולה צריכה להגיע דווקא על ידי אנשים רחוקים מתורה. לדעתו ההימנעות מהצלת היהודים מהפוגרומים באירופה לארץ ישראל, מחשש שיתקלקלו שם, היא "ממש לא תרצח". בשל המלחמה החריפה של כמה מרבני הונגריה נגד הציונות, נאלץ הרב קצבורג להסתיר את עמדותיו. כחלק ממהלך זה, בתחילה פרסם הרב קצבורג סדרה של שלושה מאמרים בהם תמיכה מפורשת ונלהבת בציונות בכתב העת שהוציא לאור תל תלפיות (שני מאמרים שלו, והשלישי של הרב שלמה זלמן ברודי). אולם, בשל התערבותו של הרב ישעיהו זילברשטיין, רבה של וויצן שפיקח על כתב העת נפסקו הפרסומים, ופורסמו בכתב העת מכתבי מחאה חריפים האוסרים להשתתף עם הציונים וקובעים שהציונות היא מזימה שנועדה לצוד נפשות של יהודים חרדים. במקרה שבא לפניו צידד לגייר גוי שרוצה להתחתן עם נערה יהודייה שהייתה ידועה כיראת שמים. לדבריו, בגיור יש ללכת אחר ראות עיני הדיין, וכאן ניתן לומר שהנערה תשפיע על הגוי לשמור תורה ומצוות לאחר גיורו. הוא הוסיף שבגיור לא הולכים אחר הרוב, כי מדובר ב"פיקוח נפש" אם נסרב לגייר אדם שאכן ראוי לכך. לדבריו, יש להקל באופן מיוחד בגוים שאינם עובדי עבודה זרה, כפי שנהגו להקל באשכנז ב"סתם יינם של נוצרים. מבשר צדק ג' חלקים, דרושים על התורה, מצוות ברית מילה, פדיון הבן, בר מצווה, נישואין ומסכת אבות. זר צדק, ספר מאמרים במחשבת ישראל. פרחי כהונה, ספר חידושים על מסכת פסחים ועוד מסכתות בש"ס, ובסופו נדפס קונטרס 'כתר כהונה' - שו"ת בענייני קדושת כהונה צדק עולמים, באור התורה ודת היהדות, יצא לאור בויצן בשנת 1918. רז הדק, באור מהות הידיעה והבחירה בדרך הגיוני ובאורך דרוש, יצא לאור לאחר מותו על ידי בנו בבודפשט שנת 1938. נתנאל קצבורג, 'קצבורג, דוד צבי הכהן', אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ה, מוסד הרב קוק תשמ"ג, עמ' 489–493 דוד צבי קצבורג (1856-1937), דף שער בספרייה הלאומית זר צדק, עמוד 3, במכתב הסכמה של הרב שמחה בונם סופר הרב דוד צבי קאטצבורג, דרישת ציון, תל תלפיות, כרך יב עמוד 157 הרב ד"ר אלפסי, דורשי ציון בפועל, בערך 'הרב דוד צבי קצבורג' ד"ר יואב שורק, הרב משה שמואל גלאזנר : המורד מבפנים באורתודוקסיה ההונגרית, עמודים 143; 171 - 173 תל תלפיות כרך ט עמוד 228
Mo-Do

פביו פריטלי (באיטלקית: Fabio Frittelli, הידוע בשם במה Mo-Do‏; 24 ביולי 1966 במונפאלקונה – 6 בפברואר 2013 באודינה) היה זמר איטלקי ששר בעיקר בגרמנית. פביו פריטלי נולד למשפחה מעורבת- אמו הייתה ממוצא גרמני ואב איטלקי. בתחילת הקריירה הוא היה זמר וגיטריסט. הפריצה התרחשה בשנת 1993. על פי המלצת מפיק מוזיקלי שעבר איתו פביו פרטלי לקח שם במה על פי תחילת העיר בו נולד "Monfalcone"ויום הולדתו "Domenica". הוא התפרסם בעיקר בשיר "Eins, Zwei, Polizei" שהגיע לראש מצעד הפזמונים במספר מדינות אירופה. הוא נמצא מת ב-7 בפברואר 2013. לפי הערכת המשטרה זה היה התאבדות. Mo-Do, באתר ספוטיפיי Mo-Do, באתר MusicBrainz (באנגלית) Mo-Do, באתר Discogs (באנגלית) Mo-Do, באתר Songkick (באנגלית) Mo-Do, באתר Genius "lescharts.com – Discographie Mo-Do". Lescharts.com. נבדק ב-26 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Billboard". Nielsen Business Media, Inc. 3 בדצמבר 1994. נבדק ב-26 באוגוסט 2020 – via Google Books. {{cite web}}: (עזרה) "German peaks". אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-31 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Austrian certifications, database ifpi.at (Retrieved 31 August 2008)
פרוטרוסוכיים

פרוטרוסוכיים (שם מדעי: Proterosuchidae; מילולית: "תנינים ראשונים") היא משפחה של זוחלים דמוי-תנין שהתקיימו במשך סוף הפרם עד לתחילת הטריאס לפני 252 עד 247 מיליון שנה מזמננו. המשפחה הייתה קרובה לארכוזאוריה אך לא משויכת אליה, אלא לקבוצה דמויי-ארכוזאורים, ממנה אלה התפתחו והיו קרובים בעיקר למשפחת האריתרוסוכיים (בה היה האריתרוסוכוס). המאובנים שלהם התגלו לאורך אירואסיה, דרום אפריקה, אוסטרליה ואולי גם אמריקה הדרומית. בני קבוצה זו היו זוחלים פרימיטיביים באורך של 1 עד 3.5 מטרים שהתקיימו הן ביבשה והן בסביבות מים רדודים, אף שלא נמצא על גפיהם רמזים לקרומי שחייה, כמו של תנינים וכן לא היו עוטי שריון אוסטאודרם. היו אלה אוכלי בשר בעלי לסתות ארוכות ושיניים מחודדות אך בעלי גפיים הפונות החוצה כמו לטאות, דבר שלא היה נפוץ אצל הארכוזאורים האמיתיים. משפחה זו הייתה בין הבודדות שבזוחלים ששרדו את הכחדת הפרם והתקיימו גם בטריאס תחתון, אך הם לא התקיימו זמן רב לאחר מכן. Ankistrodon? Archosaurus Blomosuchus? Chasmatosuchus פרוטרוסוכוס (Proterosuchus) Vonhuenia? מדיה וקבצים בנושא פרוטרוסוכיים בוויקישיתוף פרוטרוסוכיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוטרוסוכיים, באתר GBIF (באנגלית)
ארנה שאלאמון (משורר)

ארנה שאלאמון (בהונגרית: Salamon Ernő; ג'רג'וסנטמיקלוש, 15 במאי 1912 – מיכאילובקה-סטארי, אוקראינה, 27 בפברואר 1943) היה משורר, עיתונאי יהודי-הונגרי שנספה בשואה. ארנה שאלאמון נולד במשפחה יהודית ענייה. הוא סיים את לימודיו במארושוואשארהי (טרגו מורש) ונרשם לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קולוז'וואר. היה סטודנט בה בשנים 1930–1932. אז חזר לעיר הולדתו, הצטרף לתנועה הקומוניסטית והשתתף בארגון שביתות. בשנת 1933 היה כתב בעיתוני בראשוב ושיריו פורסמו שם בהונגרית ביומון "דפי ברשו" (Brassói Lapok) וכתב העת קורונק (פירושו בהונגרית: תקופתנו – Korunk). ב-1936 סייר בכל טרנסילבניה כמפיץ של כתב העת. מאפריל 1937 התגורר במארושוואשארהיי (טרגו מורש), שם ערך את קורונק ולאחר מכן את "עיתון הבוקר". כמה מכרכי השירה שלו יצאו לאור בשנים אלו. הוא נרדף בהונגריה של שלטון מיקלוש הורטי, נעצר מספר פעמים, ובשנת 1941 נכלא במחנה אקושפלבה שהיה ידוע לשמצה. הוא חי בנסיבות קשות, לפעמים עבד כעובד עונתי ובריאותו התדרדרה. הוא נלקח לשירות עבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) במאי 1942 ונשלח לאוקראינה לחזית המזרחית, שם חלה בטיפוס הבהרות. הוא נורה למוות על ידי חיילים איטלקים ב-27 בפברואר 1943. גורל יפה (שירים, מארושוואשארהיי, 1937) על סף העניים (שירים, מארושוואשארהיי, 1938) שיר על גורל המשרתים (מחזה, מארושוואשארהיי, 1938) לבנו של האיש העני (שירים, 1945); שירים נבחרים (עם מחקר מבוא מאת יוז'ף קרי, בוקרשט, 1955); שיר לצאצאים (שירים, בוקרשט, 1961). Új magyar irodalmi lexikon III. (P–Zs). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1994 ISBN 963-05-6807-1) פטר מרושי: ארנה שאלאמון (מונוגרפיה של סופר, 1969). Romániai magyar irodalmi lexikon: (לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניהספרות, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות 2010) מדיה וקבצים בנושא ארנה שאלאמון בוויקישיתוף גימנסיה ארנה שאלאמון. אתר המוסד ארנה שאלאמון, באתר moly ספר שירה של ארנה שאלאמון תולדות הספרות ההונגרית מ-1919 ועד היום - ארנה שאלאמון אתר ביבליוגרפי של ארנה שאלאמון ארנה שאלאמון, במאגר המידע של יד ושם
STS-33

STS-33, היא משימה בתוכנית המעבורות של נאס"א, של מעבורת החלל דיסקברי. זוהי המשימה החמישית עבור משרד ההגנה האמריקאית וככזו, היא נחשבת מסווגת ואין הרבה פרטים עליה. מפקד המשימה: פרדריק גרגורי (Frederick D. Gregory) טייס: ג'ון בלאהה (John E. Blaha) מומחה למשימה: סטורי מאסגרייב מומחה למשימה: מנלי קרטר (Manley L Carter, Jr.) מומחה למשימה: קתרין טורונטון (Kathryn C. Thornton) משימת המעבורת הייתה לשיגור לוויין מסדרת הלוויינים מגנום, לוויין האזנה אמריקאי שהופעל על ידי משרד הסיור הלאומי עבור ה-CIA. כיוון שהמשימה הייתה עבור משרד ההגנה האמריקאי, פרטי המשימה מסווגים. השיגור, היה שיגור הלילה הראשון לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-33 בוויקישיתוף דף המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה סרטון על המשימה
ליגת העל הקמרונית

ליגת העל הקמרונית (בצרפתית: Championnat du Cameroun de football, מכונה גם MTN Elite One מטעמים מסחריים), היא ליגת הכדורגל הבכירה בקמרון, שהוקמה רשמית בשנת 1961. הליגה מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל הקמרונית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2021/2022, בליגה 21 קבוצות, המחולקות ל-2 בתים. הקבוצות משחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 18-20 מחזורים. הליגה משוחקת מנובמבר ועד אוגוסט של השנה הקלנדרית העוקבת. הקבוצות המסיימות במקום הראשון והשני בכל בית מעפילות ל"שלב הגמר" ובו הקבוצות משחקות חצי גמר וגמר לקביעת האלופה. האלופה וסגניתה מעפילות לתחרות המוקדמות של ליגת האלופות האפריקאית, בעוד הקבוצות ב-2 המקומות האחרונים בכל בית יורדות לליגת המשנה של קמרון, ה"אלייט טו". הקבוצה במקום ה-8-9 בבית הולכות לפלייאוף ירידה נגד הקבוצות שסיימו במקום השלישי בליגת המשנה. קבוצת קוטון ספורט היא הקבוצה המצליחה ביותר בקמרון, עם 18 זכיות באליפות הליגה (מאז 1997), ומקורה בעיר גארואה. שמה מייצג את העובדה שהעיר היא מרכז עולמי משגשג לייצור טקסטיל וכותנה. שנייה בדירוג היא קאנון יאונדה עם 10 אליפויות ושלישיות בדירוג הן טונר יאונדה, אוריקס דואלה ויוניון דואלה עם 5 אליפויות, כאשר הן מייצגות את הערים הגדולות ביותר בקמרון, עיר הבירה יאונדה, והעיר הכי גדולה בקמרון דואלה. הליגה הוקמה בשנת 1961 תחת השם "דיוויזיון 1", והייתה אליפות הכדורגל הבכירה הראשונה שאורגנה בקמרון לאחר עצמאות קמרון. הליגה הזו הכילה 11 מועדונים מקומיים שייצגו בעיקר את הערים הגדולות. עד 2003, אליפות קמרון הלאומית התקיימה בבית אחד של 16 קבוצות. במהלך אספה כללית שהתקיימה ב-29 באפריל 2003, ביצעה פדרציית הכדורגל הקמרונית רפורמה, שאפשרה הקמת אליפות בשני שלבים, החל משנת 2004, שכללה 18 מועדונים המחולקים לשני בתים של 9 קבוצות כל אחת. ב-13 בדצמבר 2004, לאחר עונה של ניסויים, נשיא ההתאחדות, מוחמד איה הקים ועדת הערכה לפורמט החדש הזו בראשות המנהל הטכני הלאומי, רוברט קורפו. מסקנות דו"ח ועדה זה ציינו שיפורים במונחים של תחרותיות הליגה. אך למרות זאת העובדה ששני מועדונים ירדו לליגת המשנה באמצע העונה, ובין היתר, ריבוי העימותים בין אותם יריבים ומספר הנסיעות למועדונים מסוימים, הביאו את הוועדה להציע את החזרה לפורמט הקודם. בעונת 2005., התקיימה אליפות שכללה 18 מועדונים שהצטמצמה ל-16 ב-2006 לפני שעלתה שוב ל-18 בעונת 2007/2008. ב-26 באוקטובר 2007, בעקבות החתימה על חוזה החסות עם חברת MTN הדרום אפריקאית, שינתה ההתאחדות את שמה של האליפות ל-"MTN Elite One" שהפתיחה שלה לעונת 2007/2008 ניתנה ב-8 בדצמבר 2007 בגארואה עם 16 מועדונים שהצטמצמו ל-14 לעונת 2008/2009, שתחילתם מתוכננת ל-7 בספטמבר 2008, ובכך שילבו גם את לוח השנה המומלץ על ידי פיפ"א. עם זאת, האליפות נתקלת מדי עונה בבעיות ארגוניות רבות, כפי שמעידה עונת 2019 שנמשכה רק 6 חודשים ומבוססת על פורמט קצר בעל שלב אחד בלבד. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הקמרוני בכדורגל באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. RSSF קמרון
נבחרת מיקרונזיה בכדורגל

נבחרת מיקרונזיה בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת מיקרונזיה. הנבחרת אינה חברה ב-OFC או בפיפ"א, ולכן איננה מורשית להשתתף גביע העולם בכדורגל או בגביע אוקיאניה לאומות. כיום הנבחרת היא חברה נלווית ב-OFC וב-FIFA. התחרות העיקרית שבה היא משתתפת היא משחקי דרום האוקיינוס השקט. המאמן הישראלי שמעון שנהר אימן את נבחרת מיקרונזיה בסוף שנות התשעים, ובמקביל פעל לחיזוק תשתית הכדורגל במדינה. לאחר שובו לישראל מונה לקונסול כבוד של מיקרונזיה בישראל, וחזר כדי להדריך את הנבחרת המיקרונזית בטורנירים שונים.
אשר לב

הרב אשר לב (גם: אשר לב ולרשטיין, נולד ב-1754 במינסק; נפטר ב-23 ביולי 1837 בקרלסרוהה) היה רב ראשי בדוכסות הגדולה באדן, ובנו של רבי אריה ליב גינצבורג (בעל "שאגת אריה"). למד אצל הרב מאיר זייא במיץ. בשנת 1783, לאחר שנסמך לרבנות, התקבל לכהן ברבנות העיר נידרוורן שליד שוויינפורט, שם נשא לאישה את גיטל, בתו של "יהודי החצר" שמואל וולף. הוא ירש את חמיו כרב הראשי של מדינת וירצבורג. כעבור שנתיים עבר לוולרשטיין בבוואריה והתקבל שם כרב המדינה. בשנת 1809 נקרא לכהן כרב המדינה בקרלסרוהה. הוא דחה הצעות דומות שקיבל ממץ ומפריז. בנוסף לידע הרב שלו בתלמוד, הוא היה בקיא גם בספרות גרמנית, צרפתית ואיטלקית. כ-200 תלמידים למדו בישיבתו בקרלסרוהה, ביניהם יעקב אטלינגר. תלמידים בולטים נוספים כללו את אברהם י. אדלר (וורמס), יעקב אוירבך, משה בלוך, ליב בודנהיימר (גר'), ליב אטלינגר, אייזיק פרידברג, יעקב לוונשטיין, משה פראגר (גר'), יהודה ליב שוט (גר'), אליאס ובנימין ווילשטטר, ובנו אברהם (גר'), שנולד לו מנישואיו לגיטל. כשחלה והתעוור, הצטרף אליו המועמד לרבנות קרלסרוהה אליאס ווילשטטר כעוזר ב-1827. רובם של כתביו הרבים לא שרדו, למשל שו"ת קול שחל. בנישואיו השניים נישא לשרה וורמס מסארלואי, אלמנתו של הרב הראשי של מיינץ שמואל וולף לוי (1751–1813). היא נפטרה בגיסן ב-1854. הרב לב קבור בבית הקברות היהודי ב-Kriegsstrasse בקרלסרוהה. אשר לב: נאום, שהטיף ב-31 בדצמבר 1818 בטקס הלוויה של הדוכס הגדול קרל: בבית הכנסת בקרלסרוהה על ידי הדוכס הגדול. אובררתה ואוברלנדרבנים . קרלסרוהה: מולר, [1819]. פרידריך פון וויך: Ascher Löw, בתוך: Badische Biographien, חלק שני, היידלברג 1875, עמוד 31 f (בגרמנית). (דיגיטלי) קרסטן וילקה: Ascher Löw. בתוך: Jüdisches Leben in Baden 1809 bis 2009. 200 Jahre Oberrat der Israeliten Badens. Festschrift. אוסטפילדרן, 2009. עמוד 224 f (בגרמנית). ערך LÖW, Ascher. בתוך: מייקל ברוק ויוליוס קרליבך (עורכים), בעריכת קרסטן וילקה: Biographisches Handbuch der Rabbiner. חלק ראשון: Die Rabbiner der Emanzipationszeit in den deutschen, böhmischen und großpolnischen Ländern 1781–1871. K·G·Saur, מינכן 2004, ISBN 3-598-24871-7, עמוד 616 f (בגרמנית).
קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג

קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Konrad I. von Oldenburg; מת ב-1347) היה הרוזן של אולדנבורג מ-1344 עד 1347. הוא ירש את אחיו, יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג. קונרד נולד ב-1313 והיה בנם של יוהאן השני, רוזן אולדנבורג והדוויגה מדיפהולץ. משנת 1324 הוא שלט יחד עם אחיו למחצה הבכור יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג. לאחר מותו של אחיו ב-1342 הוא שלט לבדו, ומ-1345 שלט יחד עם אחיינו יוהאן הרביעי, רוזן אולדנבורג. ב-6 בינואר 1345, שני הרוזנים של העיר אולדנבורג העניקו זכויות עירוניות לברמן כדי להפוך את אולדנבורג לאטרקטיבית יותר כשוק לזרים. סוחרים וכאלה כדי לחזק את הבסיס הכלכלי של הרוזנות הקטנה באמצעות הכנסות גבוהות יותר ממכס. קונרד הראשון שמר את חירותה של העיר בגבולות צרים על ידי מדיניות שבה ברית עם ערים אחרות נאסרה במפורש. למרות פריבילגיה זו של חופש, אולדנבורג נשארה משולבת היטב ברשות הריבונית. קונרד נישא לאינגבורג מהולשטיין, בתו של גרהרד הרביעי, רוזן הולשטיין-פלן. נולדו להם ארבעה ילדים: קונרד השני, רוזן אולדנבורג (נפטר ב-1401) זגרהרד מאולדנבורג (נפטר ב-1368); נהרג בפעולה בעת פלישת לרוסטרינגן. אגנס מאולדנבורג; התחתנה עם הרוזן לודוויג פון ווינסטורף כריסטיאן החמישי, רוזן אולדנבורג (1342–1399) http://thepeerage.com/p473.htm#i4723 The Peerage Anderson, James (1732). Royal Genealogies, Or the Genealogical Tables of Emperors, Kings and Princes. נבדק ב-3 במרץ 2014. {{cite book}}: (עזרה)
ויקטור רשניקוב

ויקטור פיליפוביץ' רשניקוב (ברוסית: Ви́ктор Фили́ппович Ра́шников; נולד ב-13 באוקטובר 1948) הוא אוליגרך רוסי, איש עסקים ומיליארדר שעשה את הונו בתעשיית הברזל והפלדה ברוסיה. רשניקוב הוא הבעלים של למעלה מ-80% ממניות "מפעלי פלדה מגניטוגורסק" ויו"ר הדירקטוריון של החברה. יאכטת הענק שלו, "Ocean Victory" (אנ'), הייתה בעת בנייתה העשירית בגודלה בעולם. מדיה וקבצים בנושא ויקטור רשניקוב בוויקישיתוף ויקטור רשניקוב, פרופיל באתר הכלכלי פורבס ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנית ההתבצרות הלאומית של שווייץ

ההתבצרות הלאומית (בצרפתית: réduit national) הוא הכינוי לאסטרטגית מלחמה צבאית הגנתית שהגתה שווייץ במלחמת העולם השנייה מתוך חשש לפלישת גרמניה הנאצית לשטחה והפרה של הנייטרליות המדינית שלה. האסטרטגיה התבססה על הקמת שני קווי אש, האחד על גבולותיה של שווייץ והשני על הרי האלפים היושבים בליבה של הארץ, ועל גיוס העם השווייצרי כולו למאבק נגד פלישה גרמנית אפשרית, אפילו בלוחמת גרילה. במקרה של מלחמה, צבא שווייץ, הקטן והחלש ביחס למקבילו הגרמני, יכול היה לנצל את הטופוגרפיה ההררית של ארצו ולכפות על גרמניה לוחמת שחיקה. הוגה האסטרטגיה היה הגנרל אנרי גיזאן. שווייץ, כמדינה נייטרלית, חששה מפני גורל דומה לזה של ארצות נייטרליות אחרות באירופה שנשאבו לתוך המלחמה, והתכוננה לפלישה של מדינות הציר לארצה (אכן הייתה קיימת תוכנית פלישה גרמנית לשווייץ ואינטרס גרמני לספח את שווייץ בדומה לאנשלוס כחלק מ"מבצע טננבאום"). המנהל, הגאוגרפיה, הלך הרוח האזרחי ועוד תרמו למעמדה של שווייץ ביחס לרוב מדינות אירופה האחרות בהתמודדות מול גרמניה. מבנה השלטון בשווייץ הוא כזה המנטרל את כוחו של הממשל המרכזי, שלא יכול להכריז על כניעת המדינה. הטופוגרפיה ההררית של המדינה הייתה בולמת את עיקר הפעילות של הלופטוואפה בשמיה ובולמת גם את הבליצקריג של הצבא הגרמני. העם השווייצרי, על כל פלגיו האתניים, היה קנאי לריבונות שלו ולנבדלות שלו משכניו, הגרמנים, הצרפתים והאיטלקים, ורשויות השלטון קראו להתנגדות עממית מזוינת מול כל פולש אפשרי. בסופו של דבר, להרתעה שיצרה האסטרטגיה הייתה השפעה על כך שגרמניה לא פלשה לשווייץ במהלך המלחמה, וזאת אף על פי ששווייץ הופצצה אווירית בידי הצדדים הלוחמים ושהצבא השווייצרי הפיל מטוסים הן של מדינות הציר והן של בעלות הברית שהפרו את תחום הטריטוריה האווירית שלה. תוכנית ההתבצרות הלאומית תרמה למיתוס על סגולותיה הצבאיות של שווייץ ויכולתה להגן על עצמה בעיתות מלחמה בלי להתערב ישירות ובכך לשמור על נייטרליות. שווייץ במלחמות העולם תוכנית המבצר האחרון Réduit: Das geheime Militärbunker-Netzwerk der Schweizer Alpen, נשיונל ג'יאוגרפיק, 26 בפברואר 2021 (בגרמנית) Réduit, הלקסיקון השווייצרי הלאומי (HLS), 20 באוגוסט 2010 (בגרמנית) GESCHICHTLICHES, המוסד להיסטוריה צבאית של קנטון צוג (MHSZ) (בגרמנית)