laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גרג ולש

גרגורי ("גרג") ולש (באנגלית: Gregory ("Greg") John Welch; נולד ב-1 בינואר 1964[דרוש מקור]) הוא טריאתלט אוסטרלי. גרג ולש נולד בקמפסי (Campsie), סידני, אוסטרליה. הוא ניצח ב"גרנד סלאם" של הטריאתלטיקה, שכולל את אליפות העולם בטריאתלון (ITU Triathlon World Championships)‏ (1990), אליפות העולם באיש הברזל (1994), אליפות העולם בדואתלון ITU Duathlon World Championships ‏ (1993) ואליפות העולם של המסלול הארוך בטריאתלון (1994). ולש אובחן כלוקה בטכיקרדיה חדרית, והוא עבר תשעה ניתוחי לב פתוח משנת 2001 לשנת 2003, שבגינן נאלץ לפרוש מספורט תחרותי. הוא עדיין פעיל בטריאתלון בשל עבודתו כיועץ, מאמן ופרשן באיגוד הטריאתלון הבינלאומי (World Triathlon Corporation). גרג ולש הוא אביר מסדר אוסטרליה (OAM).‏ אתר האינטרנט הרשמי של גרג ולש דון נורקרוס, "אלוף העולם לשעבר בטריאתלון גרג ולש הצליח לעבור ניתוח לב מסוכן מאוד", ריאיון עם ולש, דה סן דייגו יוניון טריביון, 7 בפברואר 2005 סר ולש, ironman.com ‏ 28 בינואר 2004
שירות הביון של גאורגיה

שירות הביון של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს დაზვერვის სამსახური) היא סוכנות הביון הממשלתית של גאורגיה. מאז ה-30 בינואר 2008 בראש הארגון עומד גלה בז'ואשווילי שהוא ראש שירותי הביון הגאורגיים, שבעבר נקראו מחלקת המודיעין. קודמו בתפקיד (החל מ-2006) היה אנה ז'ווניה. המחלקה נקראת כיום רשמית בשם שירות הביון החיצוני המיוחד של גאורגיה. הארגון כפוף לנשיא גאורגיה כאשר ראש הארגון מכהן כיועץ הנשיא לענייני ביון. נשיא המדינה הוא שממנה ומפטר את ראש הביון הגאורגי. כל עובדי המודיעין הגאורגי הם חיילים ונחשבים אנשי משרד ההגנה. הארגון נחשב לסמי-צבאי בעיקרו ומאגד גם את תפקידי המודיעין הצבאי. לאחר שיקום עצמאות גאורגיה, הוקם ב-1991 שירות הביון הגאורגי, כיורשת הוועדה הגרוזינית לביטחון המדינה (הסניף הגרוזיני של הקג"ב), כאשר חטיבת המודיעין הראשית הייתה יחידת סמך בארגון. בין 1993 ל-1997 החטיבה הראשית לביון חוץ פעלה כחלק מהמשרד לביטחון המדינה של גאורגיה. כארגון ביון עצמאי מחלקת המודיעין הממלכתית הוקמה ב-19 בספטמבר 1997 והייתה לשירות הביון העצמאי הראשון בתולדות גאורגיה. בשנים 2004–2005, מחלקת המודיעין הוכפפה שוב למשרד לביטחון המדינה וחדלה מלהיות ארגון עצמאי. ב-24 בינואר 2005, עם מיזוג המשרד לביטחון המדינה ומשרד הפנים לכדי משרד מאוחד (המשרד לביטחון לאומי) הוחלט להפריד שוב את מחלקת המודיעין ולהופכה לארגון ביון עצמאי. ב-27 באפריל 2010 אומץ החוק אודות המודיעין והביון הגאורגי ומחלקת המודיעין נקראה בשם שירות הביון הגאורגי. המינהל האנליטי - זוהי הזרוע הניתוחית של הארגון, מנתחת מידע גלוי ואוספת מודיעין ממקורות גלויים זרים מינהל המודיעין - זוהי הזרוע החשאית של השירות, אחראית למודיעין אנושי (יומינ"ט) ומודיעין אותות מינהל הביטחון - ראש המינהל הוא המפקח הכללי של הארגון. הזרוע אחראית לפיקוח על עובדי המודיעין והיא במידה רבה המקבילה הגאורגית למלמ"ב. המינהל האדמיניסטרטיבי - אחראית למימון, טכנולוגיית מידע, יחסים ושיתוף פעולה עם שירותי ביון זרים ונחשבת למרכז התמיכה המבצעי. מרכז האימונים - אחראי להיערכותם ומוכנותם המלאה של זרועות הביון הגאורגיים והכוחות המיוחדים של שירותי המודיעין הגאורגיים, מול גופי ממשל אחרים בגאורגיה. המשרד לביטחון לאומי (גאורגיה) מדיה וקבצים בנושא שירות הביון של גאורגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון של גאורגיה האתר הרשמי של שירות הביון הגאורגי שירות הביטחון הרוסי עצר מרגלים גאורגים
רוסלאן חסבולטוב

רוסלאן אימרנוביץ' חסבולטוב (ברוסית: Руслан Имранович Хасбулатов, בצ'צ'נית: Ӏимранан кIант Хасбулатов Руслан; ‏22 בנובמבר 1942 – 3 בינואר 2023) היה פוליטיקאי וכלכלן רוסי ממוצא צ'צ'ני. כיהן כיו"ר הסובייט העליון של רוסיה מ-10 ביולי 1991 ועד 4 באוקטובר 1993. הסובייט העליון תפקד בתור הפרלמנט הרוסי מאז התפרקות ברית המועצות ועד הקמת הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. חסבולטוב נולד בכפר טולסטוי-יורט, ליד גרוזני, בירת צ'צ'ניה. הוגלה בילדותו יחד עם אמו לקזחסטן במסגרת הגליית הצ'צ'נים, שעליה החליט סטלין. אביו, שהיה על ערש דווי נשאר מאחור ונפטר בסמוך להגליית המשפחה. ב-1962, לאחר שהשלים את חוק לימודיו באלמה-אטה (כיום אלמטי), עבר חסבולטוב למוסקבה, שם למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה היוקרתית. ב-1966, לאחר סיום לימודיו, הצטרף למפלגה הקומוניסטית. במקביל המשיך את לימודיו בנושאי כלכלה של מדינות קפיטליסטיות, ובין 1970 ל-1980 קיבל תארים אקדמאיים נוספים. במהלך שנות ה-70 וה-80 פרסם מספר ספרים בנושאי כלכלה ומסחר בינלאומיים. בשנות ה-80 המאוחרות החל לעבוד בצמידות לכוכב העולה בוריס ילצין. בשנת 1990 נבחר לקונגרס הנגידים העממי הסובייטי. היה מנאמני ילצין בהתנגדות לפוטש ב-1991. באוגוסט אותה שנה פרש מהמפלגה וב-29 באוקטובר נבחר ליו"ר הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית. היה בין מובילי המשבר החוקתי ברוסיה ברוסיה בשנים 1992–1993 שהסתיים בפיזור הסובייט העליון. לאחר הפיזור נעצר אך שוחרר לאחר מספר חודשים. במחצית שנות ה-90 היה פעיל בניסיונות למצוא פתרון למשבר בצ'צ'ניה. משנת 1994 לימד באקדמיה לכלכלה על שם פלחאנוב במוסקבה. בשנת 2003 הכריז על רצונו לרוץ לבחירות לנשיאות רפובליקת צ'צ'ניה אך לבסוף לא התמודד. מת ב 3 בינואר 2023. מדיה וקבצים בנושא רוסלאן חסבולטוב בוויקישיתוף רוסלאן חסבולטוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוסלאן חסבולטוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Painkiller

Painkiller (מילולית: הורג כאבים) הוא האלבום ה-12 של ג'ודס פריסט והאחרון שהוקלט לפני עזיבתו של סולנה של הלהקה רוב הלפורד. האלבום הוקלט ברינגולס, צרפת, בתחילת 1990 ונערך בהילורסום, הולנד, מאוחר יותר. הוא האלבום הראשון בו השתתף מתופפה הנוכחי של הלהקה, סקוט טראוויס. גרסאות הסידי והקלטות המקוריות יצאו לאור ב-3 בספטמבר 1990. גרסת רימסטר הושקה במאי 2001. האלבום זכה בגראמי בגדר "ביצוע המטאל הטוב ביותר" ב-20 בפברואר 1991. בעקבות הכישלון באלבומם הקודם "Ram It Down", שבעצמו היה ניסיון מניעור הביזיון מאלבומם המיינסטרים שלפני "Turbo", ג'ודס פריסט חזרו לשורשיהם והתעשרו בטכניקות ספיד מטאל, שהתבטאו באלבומם הכבד והאגרסיבי ביותר עד כה. לאחר סיבובי ההופעות של האלבום, הלפורד עזב את הלהקה במאי 1992, בעקבות מתחים שהתעוררו בלהקה. הלפורד הקים את להקתו החדשה; "פייט". ג'ודס פריסט הכריזו שהלהקה התפרקה לאחר עזיבתו של הלפורד. כאמור, הם עתידים לחזור להקליט ולהופיע שוב בעתיד, עם סולנם לעתיד טים "ריפר" אוונס, באלבומיהם "Jugulator" ו-"Domination" הפיינקילר עצמו הוא אחד מסדרת המושיעים שהומצאו על ידי ג'ודס פריסט. הפיינקילר מתואר כמשיח מטאל שנשלח לעולם להשמיד את הרוע ולהושיע את האנושות מחורבן. מאמינים[דרוש מקור] כי הפיינקילר הושפע מהמלאך המופיע בעטיפת אלבומם המוקדם "Sad Wings of Destiny". הוא בנוסף מופיע ביחד עם "The Hellion" (מפלצת הריב והמדון) בעטיפת האלבום " Metal Works '73-'93" וב-"Angel of Retribution". בנוסף לפיינקילר עצמו כדמות עטורה מתכת, הוא "רוכב על מפלצת המטאל" (Rides his metal monster), אופנוע בצורת דרקון מתכת ושני גלגלי שיניים חדים. כל השירים נכתבו על ידי רוב הלפורד, ק. ק. דאונינג וגלן טיפטון. Painkiller‏ (6:06) Hell Patrol ‏ (3:35) All Guns Blazing‏ (3:56) Leather Rebel‏ (3:34) Metal Meltdown ‏ (4:46) Night Crawler ‏ (5:44) Between the Hammer & the Anvil‏ (4:47) A Touch Of Evil (עם כריס טסנגרידס)‏ (5:42) Battle Hymn‏ (0:56) One Shot At Glory‏ (6:46) Living Bad Dreams‏ (5:20) Leather Rebel (הופעה חיה)‏ (3:38) "Between the Hammer & the Anvil" מעמעם אל תוך "A Touch of Evil" "Living Bad Dreams" ו-"Leather Rebel (הופעה חיה)" התווספו אל האלבום בגרסת הרמסטרד שלו ב-2001. רוב הלפורד - שירה ק. ק. דאונינג - גיטרות, שירת רקע גלן טיפטון - גיטרות, קלידים, שירת רקע אייאן היל - בס, שירת רקע סקוט טראוויס - תופים כריס טסנגרידס - קלידים ב-A Touch of Evil מידע על האלבום Painkiller באתר MusicBrainz מידע על האלבום Painkiller באתר AllMusic האלבום Painkiller באתר Discogs האלבום Painkiller באתר ספוטיפיי
קרניבור (מסעדה)

קרניבור (באנגלית: Carnivore; מילולי: אוכל בשר) היא מסעדה תחת כיפת השמים בלנגטה (Langata), פרוור של ניירובי שבקניה. היא מתמחה בבשר, ומאופיינת בבופה בשר של אכול כפי יכולתך. היא מגישה מגוון סוגי בשר ומפורסמת בבשר ציד. המסעדה מהווה יעד תיירותי פופולרי בקניה. ב-1999 היו במסעדה 350 מקומות ישיבה ו-330 עובדי המסעדה שירתו מעל 1,000 אנשים ביום. בשר הציד המוגש כולל ג'ירפה, גנו, ותנין, מגודל בחוות הופקרט, כ-40 ק"מ מחוץ לניירובי; בנוסף להם מגישים זברה, אימפלה, אנטילופה, אריה, וגם חיות מתורבתות כמו טלה, בקר וחזיר. הבשר מבושל על גריל פחמים פתוח וענק מסתובבים שיפודים ועליהם שלל היום, הבשר מוגש על צלחות יצוקות ברזל. המסעדה דורגה במקום ה-47 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2002 של המגזין רסטורנט. המסעדה דורגה במקום ה-50 בטיבה בעולם לשנת 2003. בסמוך למסעדה שוכן מועדון הלילה "סלון סימבה" שמסוגל להכיל 2,500 אנשים, כמו גם אינטרנט קפה, מגרש משחקים ושישה ברים. המסעדה מקיימת קונצרטים בהם מופיעים אמנים מקומיים. קרניבור היא בבעלותו של מרטין דנפורד מקבוצת תמרינד. היא פתחה את שעריה ב-1980 בידי דנפורד, אשתו וקבוצת שותפים. קבוצת תרמינד מפעילה מסעדות פירות ים תמרינד במומבסה וניירובי. למסעדה סניף נוסף, ששמו אף הוא קרניבור, הנמצא בפאתי העיר יוהנסבורג, דרום אפריקה והוא בבעלות קבוצת תמרינד. שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תל אביב, תשס"ג 2003, עמ' 227 אתר האינטרנט הרשמי של קרניבור אתר מסעדת קרניבור בניירובי קרניבור, ניירובי, קניה, סקירה באתר BBC ראבי נסמן, "חיי בר על ברביקיו: זוהי 'הבהמה של הסעודה' במסעדה האפריקנית", Associated Press "סטייקים מעולים במסעדה האפריקנית", 30 באפריל 2003, חדשות ה־BBC מסעדת קרניבור במקום ה-47 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם של כתב העת רסטורנט לשנת 2002 מסעדת קרניבור במקום ה-50 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם של כתב העת רסטורנט לשנת 2003
אראגונית

אראגונית (בפי דובריה: aragonés) היא שפה רומאנית המדוברת באזור אראגון שבצפון ספרד בפי 10,000–30,000 איש. השפה נחשבת לשריד היחיד מבין השפות הנווארו-אראגוניות. השפה הופיעה סביב המאה ה-8 לספירה כאחד מניבים לטיניים רבים שהתפתחו באזור הרי הפירינאים. ב-2010 יצרה Academia de l'Aragonés אורתוגרפיה סטנדרטית לשפה. האורתוגרפיה החדשה הזו משמשת את ויקיפדיה האראגונית.
טיש

טיש (ביידיש: שולחן) הוא אירוע הנערך בחצרות האדמו"רים החסידיים שבו עורך האדמו"ר שולחן בפני קהל חסידיו. טקס הטיש נערך בעיקר בשבתות וחגים, אולם גם בנסיבות שונות כמו סעודת מלווה מלכה וסעודות הילולה. מנהג הטיש הוא מנהג מקובל בקהילות חסידיות ונשען על רעיון של תנועת החסידות. בעבר היה מקובל שהחסידים באו אל האדמו"ר בעת שאכל את הסעודות בביתו, בו היו שרים ומתוועדים ביחד ושומעים דברי תורה. בהמשך קיבל הטיש צורה משלו: הוא נערך בדרך כלל בבית המדרש, נקבע לו זמן לתחילתו ולעיתים אף לסיומו, התחדדו ההבדלים בין טישים שבתיים או באמצע השבוע, או בין טיש של ליל שבת לטיש סעודה שלישית. כמו כן בחצרות הגדולות מייעדים מקומות מיוחדים למבוגרים בקדמת השולחן, ולצעירים על הטריבונות. בחצרות מסוימות משתתפים בטיש כמה אלפי חסידים. מדי פעם מגיעים לטיש גם יהודים שאינם חסידים. ערך מורחב – ניגונים חסידיים בכל חסידות שרים שירים המיוחדים לה וקיימת מקהלה שתפקידה לשיר שירים מסוימים. בחסידויות שונות נפוצים מיתוסים על ניסים שקרו על ידי שירת שירים שהלחינו אדמו"רים. ערך מורחב – שיריים בחסידות יש חשיבות גדולה לאכילת שיירי סעודתו של האדמו"ר. מנהג הטיש הוא שהאדמו"ר אוכל את סעודתו לפני הקהל (הקהל אכלו לפני כן בביתם מיד אחרי התפילה ואחר זמן מתחיל הטיש, בו אוכל האדמו"ר את סעודתו כשהקהל נמצא ושר שירים) כשלאחר טעימתו שאר האוכל מחולק לחסידים. נפוצים מנהגים בחסידיות לשלוח מאכל מיוחד לחתנים שהשתדכו באותו שבוע ולהורים שנולדו להם ילדים באותו שבוע וכן לבחורים שיש להם חגיגת בר מצווה שהם מקבלים את השיריים לאחר שאומרים דבר תורה לאוזני האדמו"ר (ביידיש "פשעטיל"). טיש נערך בליל שבת במשך כמה שעות, ושעה לפני מוצאי שבת בזמן סעודה שלישית, אך יש גם אדמור"ם שעורכים טיש בשבת בצהריים לאחר תפילה מאוחרת (טיש צהריים ביידיש: מיטאג טיש) לטיש זה מגיעים בחורים שאוכלים סעודה בישיבה בשעה מוקדמת. יש גם טישים הנערכים בחגים ששם יש קהל גדול יותר. התוועדות זיץ סיפורי חסידים מרדכי ציון, הלכות טיש - לימודים, הלכות, הנהגות והדרכות, ספריית חוה. מדיה וקבצים בנושא טיש בוויקישיתוף
רקנאטי

רקנאטי (באיטלקית: Recanati) וכן ריקנטי, רקנטי וריקנאטי היא עיר באיטליה שנוסדה בסביבות שנת 1150. בני העיר וצאצאיהם עשויים לשאת שם זה כשם משפחה או ככינוי. האם התכוונתם ל... רקנאטי (עיר) – עיר (קומונה) באיטליה. אישים בשם זה בני משפחת רקנאטי: מנחם רקנאטי (1310-1250) – רב מקובל ופוסק באיטליה. אב קדמון של אברהם וליאון. אברהם רקנאטי (1888–1980) – איש ציבור בקהילה היהודית ביוון ובישראל, כיהן כסגן ראש עיריית סלוניקי וחבר הכנסת. היה שותף לעסקי אחיו הצעיר, ליאון רקנאטי ("הסב"). ליאון רקנאטי (הסב) (1890–1945) – בנקאי, מייסד בנק דיסקונט ומנהלו הראשון. זכריה הארי רקנאטי (1918–2011) – בנקאי, איש עסקים, אספן אמנות ובעל רשת מוזיאונים. בנו של ליאון ("הסב"). דניאל רקנאטי (1984-1921) – בנקאי ואיש עסקים, כיהן כמנכ"ל בנק דיסקונט, ייסד את תאגיד כלל ואת קבוצת IDB. בנו של ליאון ("הסב"). ליאון רקנאטי (הנכד) (יליד 1948) – בנקאי ואיש עסקים. בנו של דניאל. יודי יובל רקנאטי (ילידת 1951) – יזמת חברתית, אשת עסקים ופילנתרופית ישראלית. מייסדת ויו"ר קבוצת גנדיר ועמותת נט"ל. בתו של דניאל. רפאל רקנאטי (1999-1924) – מראשי בנק דיסקונט. מימן את הפסל "התרחשויות". בנו של ליאון ("הסב"). דינה רקנאטי (1928–2021) – אמנית, פסלת וציירת ישראלית. אשתו של רפאל. אודי רקנאטי – יו"ר קבוצת רקנאטי, מבעלי מועדון כדורסל מכבי תל אביב אשר היה נשוי לדוגמנית שרונה מארש. בנם של רפאל ודינה. שי רקנאטי – סגן יו"ר מועדון כדורסל מכבי תל אביב. בנו של אודי. יעקב (ז'אק) רקנאטי (1997-1927). בנו של ליאון ("הסב"). לני רקנאטי (יליד 1953) – מייסד יקבי רקנאטי. בנו של ז'אק. מנחם בן משה הבבלי (נפטר לפני 1571) - רב ומחבר הספר "טעמי המצוות". כונה בטעות גם "רקנאטי". נועה ריקנטי (ילידת 1967) – מורה לחינוך גופני. מאמנת כיום את אליצור רמלה בליגת העל בכדורסל נשים. אחר אוסף רקנאטי – אוסף אמנות בית הכנסת היכל יהודה – ידוע כ"בית הכנסת רקנאטי" בית הספר למוסמכים במנהל עסקים ע"ש ליאון רקנאטי – באוניברסיטת תל אביב בית רקנאטי – בניין מגורים השוכן בתל אביב, המהווה דוגמה יפה לסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל ואחד הבניינים הידועים של "העיר הלבנה" יקבי רקנאטי – יקב ישראלי הנמצא בעמק חפר המכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי – מכון באוניברסיטת חיפה פרס רקנאטי – פרס רקנאטי-צ'ייס-רש"י למורה היזם הוא פרס חינוך ישראלי שנתי
סלואן

האם התכוונתם ל... אלפרד סלואן – נשיא, מנכ"ל ויושב ראש ג'נרל מוטורס בית הספר MIT סלואן למנהל עסקים – בית ספר למנהל עסקים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, על שמו של אלפרד סלואן ג'סיקה סלואן – שחיינית קנדית ג'רי סלואן – כדורסלן אמריקאי מישל סלואן – פרופסור במגמה לפסיכולוגיה קלינית-מחקרית בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ניל סלואן – מתמטיקאי בריטי-אמריקאי סטיבן סלואן – מנצח אמריקאי-ישראלי, מנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית ירושלים מיס סלואן – סרט מותחן פוליטי משנת 2016 שבוים על ידי ג'ון מאדן ונכתב על ידי ג'ונתן פררה מר סלואן – סדרה קומית בריטית החומה הגדולה של סלואן – אוסף צבירי-על של גלקסיות, המקובצים יחד ונעים ביקום כיחידה אחת סילואן – כפר השילוח, שכונה בדרום-מזרח ירושלים סלון
סעדה (עיר)

סַעְדָה (בערבית: صَعْدَة, בתעתיק מדויק: צַעְדַה) היא עיר בצפון-מערב תימן, ובירת מחוז סעדה. בעבר נקראה קרנה.[דרוש מקור] נכון ל-2004, אוכלוסייתה מונה 51,870. ב-19 במרץ 2011 התרחש בעיר קרב שנמשך כשבוע בין ארגון המורדים החות'ים לבין נאמני נשיא תימן עלי עבדאללה סאלח, שבסיומו השתלטו אנשי הארגון על העיר, במסגרת הקרבות שבמהלכם השתלטו על כלל מחוז סעדה. בעיר שורר אקלים צחיח (BWh לפי שיטת קפן). החודשים החמים הם מאי–ספטמבר והחודשים הקרים הם נובמבר–ינואר. בשנה ממוצעת יורדים כ־185 מילימטרים של משקעים. סעדה (תימן), דף שער בספרייה הלאומית מדיה וקבצים בנושא סעדה בוויקישיתוף סעדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Climate: Sa'dah". Climate-Data.org. נבדק ב-28 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בתימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התאגיד הממלכתי לייצוא נשק (רוסיה)

התאגיד הממלכתי לייצוא כלי נשק (מכונה רוסאובורונאקספורט, ברוסית: Рособоронэкспорт) היא חברת בת ביטחונית של רוסטך האחראית לייצוא נשק והיא המונופול הרוסי הרשמי בתחום ייצוא כלי נשק חדישים. בעלי החברה הם ממשלת הפדרציה הרוסית באמצעות תאגיד רוסטך; ראש ממשלת רוסיה, בשיתוף עם הנשיא, ממנה את מנכ"ל החברה. בשנות ה-90 היו ברוסיה שתי חברות לייצוא וייבוא כלי נשק: האחת, חברת רוסוואורוז'נייה (Росвооружение) שהייתה אחראית לייבוא נשק וחימוש הצבא הרוסי וחברת "פרומאקספורט" (Промэкспорт) שהייתה אחראית לייצוא תעשייתי צבאי, כמייצגת התעשיות הביטחוניות ברוסיה. בעקבות רפורמה במערך השיתוף פעולה הצבאי של רוסיה עם מדינות זרות, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חתם על צו ב-4 בנובמבר 2000 להקמת חברה מאוחדת לייצוא וייבוא כלי נשק - חברת רוסאובורונאקספורט. בדצמבר 2006 פוטין חתם על צו נוסף אשר קבע כי החל מ-1 במרץ 2007, חברת רוסאובורונאקספורט היא יצואנית הנשק החוקית היחידה במדינה. חברות הנשק הפרטיות והתעשיות הביטחוניות ברוסיה יכולים לייצא נשק רק באישור משרד ההגנה הרוסי ובתנאי שזהו נשק שנמכר בעבר ולא נשק חדיש, תחום שהוא באחריותה הבלעדית של רוסאובורונאקספורט. בסוף 2005 החברה קנתה 61.8% אחוז ממניות אווטוואז - יצרנית הרכבים הגדולה ברוסיה. ב-2006 הועברה לאחריות החברה - מפיקת הטיטניום הגדולה ביותר בעולם - חברת וסמפ"ו אוויסמ"ה (ВСМПО-АВИСМА). מאוחר יותר המניות הועברו לידי חברת רוסטכנולוגיה, שהפכה לתאגיד רוסטך. בשנת 2012 החברה מסרה נשק בהיקף של כ-13 מיליארד $. ויקטור סאמויילוב (1993 - ?) אלכסנדר קוטלקין (? - 1997) יבגני אנאנייב (1997 - 1998) גריגורי ראפוטה (1998 - 1999) אלכסיי אוגארייב (1999 - 2000) ויאצ'סלב פילימונוב (1997 - 1999) סרגיי צ'מזוב (1999 - 2000) אנדריי בליאנינוב (2000 - 2004) סרגיי צ'מזוב (2004 - 2007) אנאטולי איסאייקין (2007 - ואילך) מדיה וקבצים בנושא התאגיד הממלכתי לייצוא נשק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התאגיד הממלכתי לייצוא נשק
בצל ירוק 80

בצל ירוק 80 הייתה להקה ישראלית שפעלה במשך שנתיים. הלהקה הוקמה במחווה ללהקות הצבאיות, וללהקת בצל ירוק המקורית משנות החמישים. חברי הלהקה היו: גני תמיר, יובל נדב, רחלי חיים, מאיר סויסה, אבי דור, דני שגב, ורדה גורן, יואב שמר ודני בלפולסקי. בשנת 1978 פירק הרמטכ"ל רפאל איתן את הלהקות הצבאיות. במחשבה שהציבור הישראלי עדיין מעוניין לקבל בידור במתכונת הלהקות הצבאיות שהוא הכיר, יזם המפיק דודו אלהרר הקמת להקה המורכבת מיוצאי הלהקות הצבאיות. המופע "הלהקה האחרונה" עלה בשנת 1980 בהפקתו של אברהם דשא (פשנל) בבימויו של דני ליטאי. הלהקה הופיעה בפסטיבל הזמר המזרחי בשנת 1980 עם השיר "יא סאלאם" בהלחנת חבר הלהקה מאיר סויסה למילים של יורם טהרלב. הלהקה השתתפה גם בתחרות השירוויזיון השנייה ב-1980 עם השיר "סוף טוב" שכתבה לאה לופנפלד והלחינה נורית הירש ושזכה במקום הרביעי. בין שיריה המוכרים "אהבת ציון" למילים של יורם טהרלב וללחן של יאיר רוזנבלום ושיר הזיכרון "אסיף", למילים של איתמר פרת וללחן של נעמי שמר, שאותו מבצעות בנות הלהקה גני תמיר ויובל נדב (חיימוביץ'). בצל ירוק 80, באתר MusicBrainz (באנגלית) בצל ירוק 80, באתר Discogs (באנגלית) בצל ירוק 80, דף שער בספרייה הלאומית בצל ירוק 80, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
מורן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מורן – סוג עצים ושיחים ממשפחת היערתיים יחידת מורן – יחידה מובחרת בצה"ל שפעלה בשנים 1987–2017. אתרים: מורן (קיבוץ) – קיבוץ בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב לה מורן – חצי אי קטן השוכן בפינה הדרום-מערבית של האי מאוריציוס מורן (עיר) – עיירה בעמק לאוטרברונן בקנטון ברן בשווייץ אישים: אדגר מורן – אינטלקטואל, פילוסוף וסופר צרפתי-יהודי ארין מורן – שחקנית אמריקאית אריק מורן – תת-אלוף בצה"ל באגס מורן – גנגסטר משיקגו, ארצות הברית, שפעל בתקופת היובש גדי מורן – מתמטיקאי ישראלי גילי מורן – מהנדס ישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל דב מורן – יזם, ממציא ומשקיע ישראלי, ממציא הדיסק און קי מירב מורן – עיתונאית ישראלית נטע מורן – שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית נתניאל מורן – פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי סיגל מורן – ראש המועצה האזורית בני שמעון שלמה מורן – מדען מחשב ישראלי שמואל מורן – עורך דין ישראלי דמויות בדיוניות: מורן (מסע בין כוכבים) – דמות מתוך מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 סבסטיאן מורן – דמות המופיעה בסדרת ספרי שרלוק הולמס הרכבים: אנסמבל זמרי מורן – הרכב קולי ישראלי מקהלת מורן – מקהלה ישראלית שהוקמה על ידי נעמי פארן מוראן (פירושונים)
החמציצים

החמציצים הייתה להקת זמר ישראלית שהוקמה בשנת 1966 על ידי נעמי פולני וארבעה מחברי להקת התרנגולים: ליאור ייני, עליזה רוזן, דבורה דותן וצביקה גרטל. הלהקה המשיכה, במובנים רבים, את דרכה ואופן פעולתה של להקת התרנגולים, הן מבחינת אופי הרפרטואר והן מבחינת ההקפדה על הפרטים המאפיינת את פולני, אולם התוכנית שבנו לא הצליחה מבחינה מסחרית, על אף איכותה המוזיקלית והבימתית. הלהקה פוזרה ב-1967 לאחר שנת פעילות אחת בלבד ותקליט בודד שיצא באותה שנה. מלבד ארבעת הזמרים, היו חברים בהרכב הרצל בודינגר (אקורדיון), עודד ייני (חליל צד), בנו הודס (בס), אהרלה קמינסקי (תופים) ויגאל קלאוס (קלרינט). משיריהם הידועים: "מיהו המיילל ברוח", "שיר פרידה לקיץ", "מישמיש", "מרפסות" ו"את מה שרציתי". החמציצים, באתר Discogs (באנגלית) החמציצים, דף שער בספרייה הלאומית החמציצים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אברהם עוז, "החמציצים" של נעמי פולני, למרחב, 25 באוגוסט 1967 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולימפיאדת השחמט 2010

אולימפיאדת השחמט ה-39 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בחנטי-מנסיסק, שברוסיה, בין 20 בספטמבר ל-4 באוקטובר 2010. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: בוריס גלפנד (2751) 1+,7=,1- מקום שלישי אישי אמיל סוטובסקי (2665) 5+,3=,0- מקום ראשון אישי איליה סמירין (2657) 3+,2=,1- מקסים רודשטיין (2632) 3+,5=,1- ויקטור מיכלבסקי (2610) 3+,3=,2- הנבחרת זכתה במדליית ארד. להלן התוצאות הקבוצתיות: נגד תימן 0:4 - ניצחון טכני נגד אינדונזיה 2:2 - תיקו נגד צרפת 2:2 - תיקו נגד מולדובה 1:3 - ניצחון נגד רוסיה-3 2.5:1.5 - הפסד נגד פרו 0.5:3.5 - ניצחון נגד אוזבקיסטן 1.5:2.5 - ניצחון נגד הולנד 1:3 - ניצחון נגד הונגריה 1.5:2.5 - ניצחון נגד ארצות הברית 1:3 - ניצחון נגד אוקראינה 2:2 - תיקו אולימפיאדת השחמט ה-39 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: מאשה קלינובה (2303) 2+,4=,3- בלה איגלה (2271) 5+,3=,1- אלה פיתם (2293) 3+,1=,3- אולגה וסילייבה (2293) 7+,0=,2- מקום שלישי אישי מרסל אפרוימסקי (2244) 6+,2=,2- הנבחרת סיימה במקום 23. להלן התוצאות הקבוצתיות: נגד קירגיזיה 1:3 - ניצחון נגד ליטא 0.5:2.5 - ניצחון נגד ספרד 2.5:1.5 – הפסד נגד הפיליפינים 2:2 - תיקו נגד מונגוליה 0.5:3.5 - ניצחון נגד סלובניה 2.5:1.5 - הפסד נגד נורווגיה 0:4 – ניצחון נגד ארמניה 2.5:1.5 – הפסד נגד ארגנטינה 0.5:2.5 - ניצחון נגד מצרים 0:4 – ניצחון נגד צ'כיה 1:3 – ניצחון בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים. רוסיה סין אוקראינה מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת השחמט 2010 בוויקישיתוף תוצאות מפורטות, באתר צ'סרזלטס (באנגלית) מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס (באנגלית)
אקסלרוד

אקסלרוד (בלועזית: Axelrod; ברוסית: Аксельрод) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי. האם התכוונתם ל... ארנונה אקסלרוד – אדריכלית ישראלית הרב ברוך בינדיט אכסילרד – אב"ד בוונציה הרב גדליהו אקסלרוד – אב"ד בחיפה ורב קהילת חב"ד ג'וליוס אקסלרוד – ביוכימאי אמריקאי, חתן פרס נובל גורית אקסלרוד בר נתן – סופרת ישראלית גן-יה בן-גור אקסלרוד – זמרת סופרן ישראלית דייוויד אקסלרוד – יועץ פוליטי אמריקאי זליג אקסלרוד – אדריכל שפעל בארץ ישראל בתקופת היישוב ותכנן מבני ציבור בעלי ערך אמנותי זליק אקסלרוד – משורר יידי סובייטי לובוב אקסלרוד – מהפכנית רוסיה מאיר אקסלרוד – צייר יהודי-סובייטי נתן אקסלרוד – מאבות תעשיית הקולנוע בארץ ישראל עמי-יעל אקסלרוד – קצין צנחנים, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו בסיני במלחמת יום הכיפורים פאבל אקסלרוד – מהפכן יהודי-רוסי רוברט אקסלרוד – מדען מדינה אמריקאי, חוקר תורת המשחקים שרון אקסלרוד – שחיינית עבר ישראלית