צ'ארלס אדוארד סטיוארט

צ'ארלס אדוארד סטיוארט (באנגלית: Charles Edward Stuart; ‏31 בדצמבר 1720 – 31 בינואר 1788), היה הטוען לכתר של בריטניה ואירלנד, וכונה "הנסיך היפה צ'ארלי" (Bonnie Prince Charlie) בשל יפי תארו. צ'ארלס היה בנו של ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, "הטוען לכתר הזקן", שהיה בנו של ג'יימס השני, מלך אנגליה שהודח מכס המלוכה האנגלי בזמן "המהפכה המהוללת" ב-1688. אמו הייתה פולנייה בשם מריה קלמנטינה סובייסקה. לאחר מות אביו התכנה צ'ארלס בתואר "המלך צ'ארלס השלישי" ובאנגליה כונה "הטוען לכתר הצעיר". צ'ארלס נולד ברומא וגודל שם על ברכי הנצרות הקתולית, כשאביו עשה מאמצים להשיב את כתר אנגליה למשפחת סטיוארט. המורה שלימד אותו באותן שנים היה הסופר הסקוטי אנדרו מייקל רמזי. ב-1743 נלחם צ'ארלס בקרב דטינגן, שם לחמו כוחות צרפתים וגרמנים כנגד כוחות אנגלים תחת ג'ורג' השני, מלך בריטניה, כחלק מסכסוך אירופי ארוך שכונה "מלחמת הירושה האוסטרית". שנתיים אחר כך ניסה לפלוש לאנגליה, בשמו של אביו. ניסיונותיו לעלות על הכס הבריטי היו חלק ממרידות היעקוביטים. הוא יצא מהעיר נאנט בצרפת, כשהוא נעזר בכוחות צרפתיים, ונחת באיים ההברידיים ב-23 ביולי 1745. כקתולי, צ'ארלס סמך על תמיכת אנשי שבטי הרמה הסקוטית. הוא אסף מספיק כוחות שאפשרו לו להגיע לאדינבורו, אשר נכנעה לו במהרה. בספטמבר הצליח להביס כוחות שהיו נאמנים למלך ג'ורג' בקרב פרסטונפנס (אנ'), ובנובמבר חצה את הגבול לאנגליה בראש 6,500 חיילים. הוא כבש את דרבי ואת מנצ'סטר, והדרך ללונדון הייתה פתוחה בפניו. ואולם הוא נוכח שלא יוכל לקבל עזרה ולהמשיך בתנופה, שכן נמלי הים היו בשליטת בית הנובר, וכך נמנע ממנו לקבל סיוע צרפתי, כנגד לוחמים פרוטסטנטים שהגיעו מהולנד וגרמניה והתנדבו לטובת בית הנובר. אז הוא החליט לסגת. בקרב פאלקירק (אנ'), עוד ניצח כוחות בריטיים, אך במהרה מצא עצמו מכותר על ידי כוחות עדיפים תחת הדוכס מקמברלנד (אנ'), בנו של המלך ג'ורג'. בקרב קלודן, ב-16 באפריל 1746 הושמדו מרבית כוחותיו, והוא נאלץ לנוס על נפשו כשהוא מחופש לאישה. מנוסה זו מתואת בשיר-עם הסקוטי - The Skye Boat Song (אנ'). המלטותו של צ'ארלי הפכה לאגדה. הוא הסתתר בבתים פרטיים, והוברח על ידי המורדת היפהפייה פלורה מקדונלד. במנוסתו, נאמר כי המציא את הליקר דרמבוי, שהוא תערובת של ויסקי סקוטי עם עשבי תיבול. בספטמבר 1746 הגיע לצרפת. הניסיון הכושל לכבוש את המלוכה באנגליה מתואר בספרו של סיר וולטר סקוט 'וויברלי', שגם ראה בניסיון זה ניסיון גדול אחרון לביטוי השאיפות הפוליטיות והתרבות של ה'היילנדרס', וכתב את הספר כמין הספד לאנשי סקוטלנד הישנה והאותנטית. את שארית ימיו בילה כשהוא שיכור והולל. אף על פי שנשא ב-1772 את הנסיכה לואיז מסטולברג גדרן(אנ'), הידועה כרוזנת מאלבני, הנישואים היו כושלים ועקרים. הוא מת ברומא ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש בוותיקן. עם מות אחיו, הנרי בנדיקט סטיוארט, ב-1807 פסה תביעתה של שושלת סטיוארט לתואר מלך אנגליה. לנסיך הייתה בת בלתי חוקית בשם שרלוט(אנ'), מפילגשו Clementina Walkinshaw (אנ'). צ'ארלס הכיר בה עוד בימי חייו, אך מכיוון שלא נישא לאימה, לא הכירו בה תומכי סטיוארט כטוענת חוקית לכתר. יש האומרים כי מבת זו ישנם עד היום צאצאים החיים בפולין. בסדרת הטלוויזיה "איש הנצח" (1992-1998), הנסיך צ'ארלי סטיוארט (סטרואן רודג'ר) מופיע בפרק "Through a Glass, Darkly" (עונה 4, פרק 18). הסדרה מציגה דמות מורכבת של האיש ההיסטורי, כפי שהיא נתפסת בזיכרונותיו של דאנקן מקלאוד, הגיבור. צ'ארלי מתואר כמנהיג כריזמטי, שמעורר נאמנות בקרב ההיילנדרים, ובו בזמן מתואר גם כטקטיקן כושל וכאדם פגום מוסרית. הפרק חוקר גישות מנוגדות כלפי צ'ארלי: דמות אחת רואה בו מדינאי אציל שנקלע למצבים קשים, בעוד דמות אחרת רואה בו שיכור חסר ערך. תיאור זה מדגיש נושאים רחבים יותר של זיכרון היסטורי ופרספקטיבה, כמו גם את ההשפעה המתמשכת של המרד היעקוביטי על התרבות והזהות הסקוטית. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס אדוארד סטיוארט בוויקישיתוף צ'ארלס אדוארד סטיוארט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'ארלס אדוארד סטיוארט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'ארלס אדוארד סטיוארט (1720-1788), נסיך, נכדו של ג'יימס ה-2, מלך אנגליה, דף שער בספרייה הלאומית ynet, חוקרים: כך נראה "הנסיך היפה צ'ארלי" בגיל 24, באתר ynet, 22 באוגוסט 2023