laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
A TIME

איי טיים (A TIME) הוא ארגון חרדי עולמי שבסיסו בארצות הברית בראשות הרב שאול רוזן, העוזר בסיוע פיזי ונפשי לזוגות חשוכי ילדים. הארגון מסייע במתן ייעוץ רפואי, בקיום מפגשים בין זוגות חשוכי ילדים ובין רופאים מומחים לזוגות הזקוקים לסיוע רפואי. מדי שנה מארגן הארגון שבתות עבור מאות זוגות חשוכי ילדים במלונות בארצות הברית ובישראל. לשבת מוזמנים מומחים ומרצים שונים, ומשתתף בה בקביעות אייזיק האניג המשמש כחזן בתפילות השבת. הארגון מוציא לאור חוברת בת מאה עמודים בעברית ובאנגלית מדי חודש המחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים בארצות הברית שרשומים ברשימותיהם. לארגון רשימה של אלפי זוגות בארצות הברית, העומדים בקשר רציף עם הארגון על כל צעד ושעל. רשימה זו מחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים, כדי לעודד את הקשר שביניהם. בתקופת הטיפולים הארגון מסייע בכל הפרטיים הטכניים, ומלווה על ידי מומחים את בני הזוג בתמיכה נפשית. הארגון גם מעודד זוגות שעברו מקרי הפלה. לארגון סניפים בישראל, בורו פארק ויליאמסבורג ומונסי שבארצות הברית, באנגליה ובקנדה. הארגון מונה מעל 7,000 חברים רשומים. הארגון הקים את מכון שערי הלכה ורפואה, המכשיר דיינים לעסוק בעניינים הקשורים לטיפול בזוגות חשוכי ילדים, ומסייע להם בכל השלבים עד לקבלת סמיכה להוראה. המכון עוסק גם בעזרה טכנית בכל הבעיות ההלכתיות. בוני עולם מכון פוע"ה אתר האינטרנט הרשמי של A TIME (באנגלית) A TIME, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בויאן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חסידות בויאן – חסידות בת של בית רוז'ין בויאן קרקיץ' – כדורגלן ספרדי בויאן – כפר באוקראינה
נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני

נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני (בספרדית: Aeropuerto Internacional Ministro Pistarini), המוכר יותר כ"נמל התעופה של אסייסה" (בספרדית: Aeropuerto de Ezeiza), הוא הגדול מבין שני שדות התעופה הציבוריים המשרתים את אזור המטרופולין של בואנוס איירס והוא נמל התעופה הבין-לאומי הראשי של ארגנטינה. הוא ממוקם בעיר אסייסה (Ezeiza), בפרובינציית בואנוס איירס, כ-35 ק"מ דרומית-מערבית לבירה בואנוס איירס. שדה התעופה השני של בואנוס איירס נקרא אארופארקה חורחה ניוברי, והוא משמש לטיסות פנימיות בארגנטינה וכן ליעדים מקומיים בברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי. החיבור ביניהם יכול להיעשות על ידי אוטובוס או מונית. שדה התעופה מחולק לשלושה טרמינלים. טרמינל A משמש את רוב חברות התעופה הבין-לאומיות, טרמינל B משמש באופן בלעדי את אארולינאס ארחנטינס, וטרמינל C הוא לטיסות שכר וכן מסוף מטענים. נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני הוא היחיד באמריקה הלטינית שמפעיל טיסות לחמש היבשות (אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה). פרויקט שדה התעופה היה של הגנרל חואן פיסטריני, שהגיש את פרויקט הבנייה שלו בתקופת היותו שר העבודות הציבוריות. התוואי אושר בחוק 12.285, ב-30 בספטמבר 1935, הוא היה אמור להיות שדה התעופה הגדול בעולם בזמנו והתלבטו היכן לבנותו, האם במקום בו נמצא כיום רחוב חנרל פס או בריו דה לה פלטה עצמו. מדידות של תחנות מזג אוויר גילו כי כאשר יש מזג אוויר רע או ערפל, אין הבדל משמעותי בין שני המקומות. לבסוף נבחר השטח הנוכחי בעיקר כי סוג האדמה הנוח יותר של המקום הביא לחיסכון של מיליוני דולרים וחודשים רבים של עבודה. זאת למרות שהאזור סובל מהצפות וערפל במשך החורף, אף כי בהווה גורמים אקלימיים אלו לא מפריעים להפעלתו הרגילה של שדה התעופה. השדה נפתח רשמית ב-30 באפריל 1949, בתקופת נשיאותו הראשונה של חואן דומינגו פרון, וכצפוי, נמל התעופה הבין-לאומי של אסייסה היה בזמנו הגדול ביותר בעולם. בשנת 2009 עברו בנמל 7.92 מיליון נוסעים. אארופארקה חורחה ניוברי מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני אתר שדה התעופה
מלון וולדורף אסטוריה

מלון וולדורף אסטוריה (באנגלית: Waldorf Astoria Hotel) הוא מלון יוקרה מפורסם בעיר ניו יורק. בעבר הוא שכן בשני בניינים היסטוריים בעיר ניו יורק (ששיכנו את מלון וולדורף ומלון אסטוריה), אשר תוכננו בידי קבוצת האדריכלים הנרי ג'יינוויי הארדנברג. המבנים ניצבו בשדרה החמישית, במקום שבו נמצא כיום בניין אמפייר סטייט. הבניין הנוכחי נמצא בשדרת פארק 301‏ (301 Park Avenue) ‏במנהטן והוא בן 47 קומות, מתנשא לגובה של 191 מטרים, מעוצב בסגנון אר דקו ועוצב בידי משרד האדריכלות Schultze and Weaver ועומד על תילו מאז שנת 1931. וולדורף אסטוריה ניו יורק נמנה עם קבוצת הילטון (Hilton's Luxury and Lifestyle Brands) לצד קבוצת וולדורף אסטוריה (The Waldorf=Astoria Collection) ומלונות קונראד (Conrad Hotels & Resorts). קבוצת וולדורף אסטוריה מורכבת מוולדורף אסטוריה בניו יורק ווולדורף אסטוריה באורלנדו. המלון נקרא כיום Waldorf=Astoria, עם קו מפריד כפול (double hyphen) בין שתי המילים, אבל במקור היה עם קו מפריד אחד בין המילה "Waldorf" למילה "Astoria," כפי שנזכר בביטוי בשיר "Meet Me at the Hyphen". למלון המודרני יש שלוש מסעדות אמריקניות ואירופאיות קלאסיות ומכון יופי ששוכן בסמוך לאולם המבוא. מספר בוטיקים מקיפים את הלובי. ה"מלון בתוך המלון" בחלק העליון שלו נודע כמגדלי וולדורף והם מתופעלים בידי קבוצת מלונות קונראד. למלון יש רציף רכבת משלו, כחלק מתחנת גרנד סנטרל, בו השתמשו בין השאר פרנקלין דלאנו רוזוולט, ג'יימס פארלי, עדלי סטיבנסון ודאגלס מקארתור. מעלית שהייתה גדולה דיה לרכבו של פרנקלין רוזוולט מספקת גישה לרציף. שם המלון לקוח משם העיר ולדורף (Walldorf) בגרמניה, מקורה של המשפחה האמריקנית הבולטת משפחת אסטור שהונצחה בשמו של בן המשפחה ויליאם וולדורף אסטור, שהקים את מלון וולדורף ב-1893. לאחר שהוקם בסמוך מלון אסטוריה על ידי בן-דודו, ג'ון ג'ייקוב אסטור הרביעי ב-1897, חיבר האחרון את שני המלונות למלון אחד בשם וולדורף-אסטוריה. מדיה וקבצים בנושא וולדורף אסטוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון וולדורף אסטוריה ניו יורק (באנגלית)
כוסות רוח לאבא

כוסות רוח לאבא הוא סרט מתח-תעודי ישראלי משנת 2008 המתאר מסע של הבמאית טליה פינקל לחקירת נסיבות מותו של אביה. הסרט זכה בפרס הסרט הזר הטוב ביותר, בפסטיבל וושהאוגל הבינלאומי במדינת וושינגטון ובפרס הסרט התיעודי בפסטיבל סקוטלנד. הסרט היה מועמד לפרס אופיר. בילדותה, הייתה לטליה ולמשפחתה דילמה לגבי טיבו של דודהּ, סטריק. מחד, אביה טען כי אחיו נרצח בהיותו בכלא באוקראינה והוחלף בסוכן שתול של הק.ג.ב. וככזה יש להיזהר ממנו. אביה הציג חיזוקים לטענותיו ולדבריו היה היגיון פנימי. מאידך, טענות מסוג זה נחשבות למטורפות, התנהגותו של סטריק הייתה מוזרה לפעמים והדוד עשה רושם שאינו קרוב משפחה חף מפשע. לאב שהיה במשך שנים אזרח עובד צה"ל היה עבר בניסיון לחשיפת מחדלים במערכת, ולכן פוטר. שמואל פינקל טען בתוקף: "גם אם אני חולה נפש - זה לא אומר שמה שאני אומר זה לא נכון, למשל: בן אדם יכול להיות גם חולה נפש וגם חולה לב". לאחר מותו מעורר החשד של אביה, הדילמה רק הלכה וגדלה. האב נמצא מת בחדר הרחצה בבית החולים, ביום הראשון לאשפוזו במחלקה פסיכיאטרית. חמש שנים לאחר מותו שכרה בתו, הבמאית טליה פינקל, בלש פרטי והשניים החלו לחקור את קורות חייו ונסיבות מותו המעורפלות של אביה. הם ניהלו מעקבים אחרי הדוד ויצאו במסע לארכיוני הק.ג.ב. ולבתי הכלא באוקראינה. המסע בדק שאלות שעלו בקו התפר שבין דמיון למציאות, בגבול שבין השפיות לטירוף. לבד מצילומי החקירה שבמסע מופיעים בסרט צילומים מחייו של האב, שהתמקדו בטעוניו, כשנתיים לפני מותו. הסרט מלווה בפסקול מקורי שיצר הזמר ערן צור. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפסטיבל אידפא באמסטרדם ועוד. מדיה וקבצים בנושא כוסות רוח לאבא בוויקישיתוף "כוסות רוח לאבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כוסות רוח לאבא", באתר AllMovie (באנגלית) "כוסות רוח לאבא", באתר אידיבי "כוסות רוח לאבא", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "כוסות רוח לאבא" באתר פילמדי טריילר של הסרט ביו-טיוב, קדימון הסרט באתר יוטיוב ענת קם‏, זוכה ישראלי בפסטיבל סקוטלנד, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2009 אלי שגב, הוכרזו הסרטים שיתמודדו על פרסי אופיר 2009 אלון הדר, אבא שלי סכיזופרן, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2007 פסטיבל הסרטים ה-25 בחיפה "כוסות רוח לאבא" - פסטיבלים ופרסים
ואה (נהר)

ואה (בסלובקית Váh; בגרמנית Waag; בהונגרית Vág; בפולנית Wag) הוא נהר באורך 402 קילומטר במערב סלובקיה. הוואה מקבל את מימיו מהביאלי ואה בהרי הטאטרה הגבוהים ומהצ'ורני ואה בהרי הטאטרה הנמוכים, ונשפך לדנובה בדרום סלובקיה ליד קומרנו. לאורכו נשפכים אליו רבים מנהרות סלובקיה, בהם האורבה. שטח הניקוז שלו ושל היובלים הנשפכים אליו הוא כ-19,700 קמ"ר, שהם כ-34% משטח סלובקיה, או 10,247 קמ"ר ללא השטח המנוקז על ידי הניטרה, הזיטבה והדודבה. הזרימה בוואה והסחף הנובע מהזרימה ומתגבר הרבה בעת זרימה חזקה, משתנה לאורך עונות השנה בהתאם לזמני הפשרת השלגים באגן הניקוז שלו. בגלל שאגן הניקוז של הואה כולל אזורים בגבהים שונים מאוד זה מזה, היקף הסחף מגיע לשיא פעמיים בשנה, פעם באפריל (68.45 ק"ג לשנייה) בעת הפשרת השלגים בהרים הנמוכים ופעם ביולי (60.80 ק"ג לשנייה) בגלל הפשרת השלגים בפסגות הגבוהות. בחודשים ספטמבר עד נובמבר ובינואר יש בוואה רמות סחף נמוכות במיוחד (3–5 ק"ג בשנייה) וממוצע הסחף השנתי הוא 24.70 ק"ג לשנייה. בשנת 1936 נחנך מאגר המים דולנה קוצ'קובצה (Dolné Kočkovce) בעל קיבולת של 2.2 מיליון קוב, הראשון בסדרה של מאגרי מים שנועדו להסדרת הזרימה בואה, למניעת שיטפונות ולניצול הזרימה לייצור חשמל. איתו נחנכה תחנת כוח לדצה (Ladce) בעלת כושר ייצור של 16 מגהוואט. בהמשך הוקמו עוד שלוש תחנות כוח שהסתמכו על מאגר דולנה קוצ'קובצה: תחנת אילבה (1940–1946), תחנת דובניצה (1943–1946) ותחנת טרנצ'ין (1952-1956). כושר הייצור הכולל של סדרת תחנות אלו, שבין מאגר דולנה קוצ'קובצה לטרנצ'ין, מגיע ל-66.4 מגהוואט, והתפוקה השנתית מגיעה ל-315.6 גיגהוואט־שעה. בשנים 1953–1955 נבנתה סדרה שנייה של תחנות כוח בקטע הוואה שבין טרנצ'ין לפיישטני. לסדרה זו כושר ייצור של 76 מגהוואט ותפוקה שנתית של 340.0 גיגהוואט־שעה. בשנת 1957 הושלמה הקמת מאגר קרפלני, בעל קיבולת של 8.3 מיליון קוב, ששימשה סדרה של תחנות כוח בחלק העליון של הוואה. בשנים 1958–1960 הושלמו מספר תחנות כוח שהתבססו על המים שזרמו ממאגר זה. לתחנות אלו כושר ייצור של 97 מגהוואט וממוצע תפוקה שנתית של 235.4 גיגהוואט־שעה. בשנים 1959–1960 הוקם מפעל מים בקטע הואה שבין פיישטני והלוהבץ. מפעל זה כלל מאגר של 12.3 מיליון קוב בדרהובצה ותחנת כוח בעל כושר ייצור של 43 מגהואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 141.1 גיגהואט־שעה, במדוניצה. בשנים 1958–1963 הוקם מפעל מים בואה האמצעי, בין ז'ילינה ופובז'סקה ביסטריצה, שכלל מאגר של 8.5 מיליון קוב ותחנות כוח עם כושר ייצור של 183.3 מגהוואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 352.2 גיגהוואט־שעה. כרמית וייס, ‏טיול לאורכו של הנהר הארוך בסלובקיה, באתר GoTravel ואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Jiri Marsalek, W. Ed Watt, Evzen Zeman, Heiko Sieker, Advances in Urban Stormwater and Agricultural Runoff Source Controls, Springer, 2001, page 239 Dušan Zachar, Soil erosion, Elsevier, 1982, page 229 Dams and Reservoirs in the River Vah - Part 2, Aquamedia website ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובקיה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר צבי פרוש

מֵאִיר צְבִי פָּרוּשׁ (נהגה: פּוֹרוּשׁ; מוכר גם בשמות העט מ. צבי, ופ. הירש; כ"א בכסלו ה'תר"ץ, 23 בדצמבר 1929 - כ"ט בסיון ה'תשע"ז, 23 ביוני 2017) היה סופר ומתרגם חרדי ישראלי, הנחשב לגדול מתרגמי הספרות החרדית האירופית לשפה העברית. נולד בירושלים ב-1929, לשלמה זלמן פרוש, צאצא למשפחת פרוש. כישרונו הספרותי התגלה בגיל צעיר, ובתחילת שנות החמישים החל לעבוד בהוצאת פאר, שפעלה באותם ימים ביצירת ספרות חרדית בעברית. במשך השנים הוא תרגם בעבורה שורה ארוכה של ספרות חרדית בגרמנית וביידיש, שרובה עסקה בסיפורים בעלי רקע היסטורי. בשל גילו הצעיר בחר לפרסם את ספריו תחת שמות עט שונים. כמה מספריו יצאו בהוצאות אחרות, כמו "פאר" ו"מוריה". פרוש תרגם מגרמנית כעשרים מספריו של הרב מאיר להמן, וכן מספריהם של שרה הירש, זליג שכנוביץ, נפתלי אהרמן ומשה שוטן. כמו כן תרגם מיידיש כמה מספרי הסופר דוד זריצקי. אחד הספרים הפופולריים שבתרגומו הוא סדרת "מעיינה של תורה" מאת הסופר והמחנך החרדי הרב אלכסנדר זושא פרידמן, על חמישה חומשי תורה. הסדרה המתורגמת יצאה לאור בשנת 1956 בהוצאת "פאר", ומאז יצאה במהדורות רבות והיא נחשבת אחת מהקלאסיקות של ארון הספרים היהודי בדור האחרון. מאיר צבי פרוש נפטר ב-23 ביוני 2017, והוא בן 87. אגרת פלאים: סיפורי הבעל-שם-טוב ותלמידיו אוצר אגדות (4 כרכים) חד וחלק: אוצר חידודים, דברי בדיחה ופרפראות משל גדולי ישראל ומפי העם (4 כרכים) סוכת החורף: סיפורים לבני הנעורים עלילות הגולם מפרג שבת ומועד לילדי ישראל (בחרוזים) אגדות הזוהר - מאת הרב יהודה יודל רוזנברג מעשה אלפס - מאת רבי בן-ציון אלפס עולמות טמירים: סיפור חיי הגאון מווילנה אם בישראל: ספר זיכרון לשרה שנירר ספר המחזות (חנה ושבעת בניה, כוחה של שבת) של שרה שנירר מעיינה של תורה - מאת הרב אלכסנדר זושא פרידמן רשימת הפרסומים של מאיר צבי פרוש, בקטלוג הספרייה הלאומית מאיר צבי פרוש, דף שער בספרייה הלאומית
ג'סקה הופ

ג'סקה הופ (באנגלית: Jesca Hoop; נולדה ב-21 באפריל 1975) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית מקליפורניה. ג'סקה הופ נולדה במחוז סונומה, צפון קליפורניה לזוג הורים מורמונים. המשפחה הייתה מוזיקלית וההורים והילדים שרו יחד כמקהלה בכנסייה המקומית. לאחר שהוריה נפרדו עזבה הופ את הרקע המורמוני ואת חיי העיר לטובת חיים מבודדים ועבודה במרכז שיקום לילדים בעייתיים. באותה תקופה החליטה הופ לבחון כיוונים מוזיקליים חדשים והחלה להלחין שירים. מאוחר יותר החלה לעבוד כאומנת לילדיו של טום וייטס אשר הפך, עם אשתו, למורה הרוחני והמוזיקלי של הופ. הזוג וייטס שלח עותק של הקלטות שערכה הופ למפיץ שלהם, ליונל קונווי, שהעביר את ההקלטות לניק הארקורט, העורך והמגיש של תוכנית הרדיו Morning Becomes Eclectic ברדיו KCRW. הארקורט ניגן את השיר "Seed of Wonder" אשר הפך לפופולרי במיוחד בין מאזיני התוכנית. בעקבות ההתעניינות במוזיקה שלה, עברה הופ ללוס אנג'לס והתחילה לעבוד על אלבומה הראשון. אלבומה הראשונה, Kismet, יצא בשנת 2007 וזכה לשבחים רבים. גרסה אקוסטית של חלק משירי האלבום יצאה בשנת 2008. בשנת 2009 עברה הופ למנצ'סטר, אנגליה, והקליטה את אלבומה השני, Hunting my Dress. 2007: Kismet 2008: Kismet Acoustic EP 2009: Hunting my Dress (בבריטניה; האלבום יצא בארצות הברית ב-2010) מדיה וקבצים בנושא ג'סקה הופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סקה הופ ג'סקה הופ, ברשת החברתית פייסבוק ג'סקה הופ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סקה הופ, באתר ספוטיפיי ג'סקה הופ, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר Last.fm (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר AllMusic (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'סקה הופ, באתר Discogs (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר Songkick (באנגלית) ג'סקה הופ, באתר Genius ג'סקה הופ, באתר בנדקמפ ג'סקה הופ, באתר בילבורד (באנגלית)
ישראל מפולוצק

רבי ישראל מפּוֹלוֹצק (בכתיב יידי: פּאָלאָצק, ויטבסק, ה'ת"צ (1730) בערך - א' באייר ה'תקמ"ב (1788)-ה'תקמ"ד) היה מתלמידי המגיד ממזריטש ומראשי עליית החסידים בשנת תקל"ז (1777). היה השד"ר החסידי הראשון, וממקימי התשתית הארגונית לתמיכה הכלכלית ביישוב החסידי בארץ ישראל. רבי ישראל מפולוצק היה מתלמידיו של רבי דב בער, "המגיד ממזריטש". בשל כושרו הארגוני והדרשני נשלח על ידי רבו להפיץ את תורת החסידות בליטא. בשנת תקל"ז (1777) היה מראשי שיירת החסידים שמנתה כ-300 איש, אשר יצאה מליטא ומרייסין לארץ ישראל. אליו התלוו בני משפחתו "מקטנם ועד גדולם". בשל הוצאות הדרך הרבות נשלח רבי ישראל לחו"ל מיד עם הגיעם לארץ על מנת לדאוג להעברת כסף ותרומות לאנשי השיירה. שליחות זו הייתה בעל כורחו; על פי עדות מנהיג החבורה, רבי מנחם מנדל מוויטבסק "גם אם היו נותנים לו עשרת אלפים בחודש חליפות יציאת ארץ ישראל הקדושה היה בז לכל דבר". רבי ישראל נסע לקושטא והצליח להשיג 3,000 'אריות' (מטבע טורקי), מהם שלח 2,750 לארץ ישראל – 2,000 לשלם לפאשה והשאר לצורכי היום יום – ואת היתר השאיר לעצמו להוצאות הדרך. באיגרת ששלח מקושטא לגבאי ארץ ישראל בוויטבסק בשנת תקל"ח (1778) מתאר רבי ישראל את נסיעתם לארץ ישראל, את תחילת התיישבותם בצפת ואת מצבם הכספי המדולדל, "כי תם הכסף ולא נשאר בלתי אם גוויתנו". איגרת זו היא מקור מרכזי להבנת הלכי הרוח של בני החבורה באותה תקופה ולתיאור תלאות הדרך שעברו בדרכם לארץ ישראל. בחוץ לארץ עשה תעמולה ופרסום למען היישוב החסידי בארץ ישראל, והקים את התשתית לתמיכה כלכלית ביישוב החסידי בארץ ישראל. הוא שלח איגרות רבות ואף הגיע בעצמו עד למערב אירופה במטרה לאסוף כסף לחבריו בצפת. ברייסין שיתף פעולה עם רבי יששכר בער מלובביץ' ועם רבי שניאור זלמן מלאדי. הוא התכוון לחזור לארץ ישראל, אולם בשהותו בעיר פאסטוב (חוואסטוב) חלה לפתע, ונפטר. הוא נקבר בעיר זו, בסמוך לקברו של רבי אברהם המלאך, בנו של המגיד ממזריטש. ישראל מפולוצק, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" ראו שלום בערך לוין, תולדות חב"ד בארץ הקודש פרק ב. סדר הדורות החדש, עמ' 33. בית רבי א', דף ס"ה. גנזי נסתרות, עמ' כ"ח. ברוך הכהן כהנא, חיבת הארץ, עמ' מ"ז. אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, עמ' 312. ח' שטימן כ"ץ, ראשיתן של עליות החסידים, יד בן צבי, עמ' 98.
יאן יאנדאורק

יאן יאנדאורק (Jan Jandourek; נולד ב-12 במאי 1965 בנובה מנייסטו נאד מטויי - Nové Město nad Metují) הוא סוציולוג, סופר, עיתונאי ומסאי צ'כי. יאנדאורק הוא בוגר הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג. את תואר הדוקטור שלו בסוציולוגיה קיבל מהפקולטה למדעי החברה שם. הוא שימש ככומר בפרדוביצה ובפראג, וכן כעורך השבועון "צ'סקי טידניק". הוא חבר במערכת הרוויו לספרות ולתרבות "סוביסלוסטי" ("הֶקשרים"). בשנות התשעים כתב באופן קבוע לעיתונים וכתבי העת החשובים ביותר בצ'כיה, דוגמת "לידובה נוביני", "דנס", "ליטררני נוביני" ואחרים. מאוקטובר 2000 ועד ספטמבר 2005, לימד במרכז לספרות השוואתית (Centra komparatistiky) בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג, ששם עסק בעיקר בספרות כללית מודרנית ובסוגיות של "הכתיבה הרזה". בראשית שנת 2006 הקים את הוצאת הספרים "טרטרוס". יאנדאורק הוא עיתונאי פעיל בצ'כיה, וביקר בישראל מספר פעמים - האחרונה שבהן בעת ביקורו כאן של שר החוץ הצ'כי יאן קוהוט במאי 2010. בסך הכל פרסם יאנדאורק שישה רומנים, שלושה ספרי שיחות ושבעה ספרי עיון שעניינם נצרות וסוציולוגיה. ספר הביכורים שלו, "בגוב האריות" (V jámě lvové, 1997), זכה בפרס יז'י אורטן, שמוענק בצ'כיה לספרים שמחבריהם בני פחות משלושים. הוא תורגם לעברית על ידי רות בונדי, וראה אור בהוצאת גוונים, בשנת 1998. הרומן הוא סאטירה שמבקרת את החברה בימינו, אך מתרחשת בבבל. ערך מורחב על יאנדאורק ב"פורטל הספרות הצ'כית"(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) אתר האינטרנט של יאנדאורק (בצ'כית) יאן יאנדאורק, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלון אורכידאה אילת

מלון אורכידאה אילת הנמצא באילת, נוסד בשנת 1993 על ידי חברת ג'ורדש הנמצאת בבעלות האחים נקש כחלק מרשת מלונות אורכידאה. המלון שוכן למרגלות הרי אילת ונמצא בסמוך למצפה התת-ימי ולחוף אלמוג. במלון 144 חדרים בהיצע שונה, בין השאר חדרים העשויים מבקתות עץ בסגנון המזרח הרחוק ואגף הנקרא "שנגרילה". המלון הוא חלוץ בתחומו בעקבות התקנת מערכת סולארית על גגות המלון לאספקת חלק מצריכת האנרגיה שלו. בעקבות כך יש שמכנים אותו "המלון הירוק הראשון". ב-26 ביוני 2008 פרצה בווילה רויאל (הוילה היוקרתית והגדולה ביותר באורכידאה) שרפה גדולה, לא היו נפגעים. ביולי של אותה שנה צולמה במלון עונתה הראשונה של תוכנית המציאות "היפה והחנון". בשנת 2018 שודרה סדרת הטלוויזיה "אילת", במרכזה עומד המלון שאף הוזכר בשמו בסדרה. אתר האינטרנט הרשמי של מלון אורכידאה אילת על פי http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/11016/92 תפוקת המערכת 25 קילו ואט השווה לדוגמה לצריכת שמונה מזגנים ביתיים גדולים (4 כ"ס כל אחד). יש גם לקחת בחשבון שהספק זה מתקבל רק בכשליש היממה ואילו המזגנים מופעלים לפעמים גם בלילה. בכל מקרה בעלי המלון מקבלים תמורה על ייצור החשמל פי ארבעה ממה שגובה חברת החשמל מן הצרכנים, על פי מדיניות הממשלה.
ולאדה דיבאץ

ולאדה דיבאץ (בסרבית קירילית: Владе Дивац; נולד ב-3 בפברואר 1968 בפרייפוליה (אנ'), סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר ששיחק בעמדת הסנטר, וכיום יושב ראש הוועד האולימפי הסרבי. בין השנים 2015–2020 שימש כג'נרל מנג'ר של סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. בספטמבר 2019 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל. דיבאץ החל את דרכו בכדורסל בקבוצות הסרביות סלוגה קרליובו ופרטיזן בלגרד. בדראפט 1989 נבחר במקום ה-26 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק 6 עונות. דיבאץ תפס את מקומו של כרים עבדול-ג'באר כסנטר הפותח של הקבוצה, ובעונת 1991 הגיע עם הקבוצה לגמר, בה הפסיד למייקל ג'ורדן והשיקגו בולס. ב-1996 נשלח לשארלוט הורנטס תמורת קובי בראיינט. ב-1998 עבר לשחק בשורות סקרמנטו קינגס ביחד עם חברו הסרבי פרדראג סטויאקוביץ', והיווה אחד מעמודי התווך של הקבוצה, שהפסידה בפלייאוף לקבוצתו הקודמת, הלייקרס, שנה אחרי שנה. אחרי עונת 04–2003 חזר לשחק בלוס אנג'לס לייקרס, אך הוגבל בשל פציעות. ב-14 ביולי 2005 הודיע דיבאץ על פרישה מכדורסל פעיל בגלל פציעות בגב. ב-2009 מונה ליושב ראש הוועד האולימפי הסרבי לתקופה של 4 שנים. ב-2010 נוצר סרט דוקומנטרי בשם "פעם אחים" (Once Brothers), בהפקת ערוץ ESPN, על ידידותו ומריבתו עם השחקן הקרואטי דראז'ן פטרוביץ' בצל מלחמת האזרחים ביוגוסלביה. בשנת 2015 הוא מונה לתפקיד ניהולי במערכת סקרמנטו קינגס. לפי אדריאן ווג'נרובסקי הוא גילה מעורבות רחבה בענייני הקבוצה ואכן תוך זמן קצר קודם לתפקיד המנהל הכללי. דיבאץ נשוי ויש לו שני ילדים. חמישיית הרוקיז הראשונה (1989-90). מדליית זהב עם נבחרת יוגוסלביה באליפות העולם עד גיל 21 ב-1987 באיטליה. שתי מדליות כסף עם נבחרת יוגוסלביה באולימפיאדות סיאול 1988 ואטלנטה 1996. שתי מדליות זהב עם נבחרת יוגוסלביה באליפויות העולם ב-1990 וב-2002. הופעה אחת באולסטאר ב-2001. מדיה וקבצים בנושא ולאדה דיבאץ בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל של השחקן אחת משש הרפובליקות שהרכיבו את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, לימים הרפובליקה של סרביה. ההכרזה על מחזור היכל התהילה 2019, באתר הרשמי, 6 באפריל 2019
בלוגה (דג)

בלוגה (שם מדעי: Huso huso) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מהסוג הוסו. הבלוגה נצוד עבור הביצים שלו לצורך הכנת קוויאר ועל כן נמצא בסכנת הכחדה חמורה. בעקבות זאת, מדינות רבות אוסרות על ציד הבלוגה וחלקן גם על המסחר בו או בביצים שלו. קוויאר בלוגה נחשב ליקר ביותר. הבלוגה הוא דג אנדרומי ענק. הדג הגדול ביותר שתועד היה באורך 7.2 מטרים (24 רגל) ומשקל של 1,571 קילוגרם (3,463 ליברות) אך כיום נדירים פרטים שאורכם עולה על 4 מטר ומשקלם על 500 ק"ג. בתי הגידול העיקריים של הבלוגה הם בים השחור, בים אזוב, בים הכספי ובים האדריאטי. כדי להטיל את ביציהם, הבלוגה עלו למרחקים של 1,800-2,300 קילומטרים במעלה הדנובה, ולתוך יובליו כמו הואה, ובמעלה נהרות אחרים הנשפכים לימים שהיוו את בית גידולו. בלוגה (וודקה) - משקה שיכר מסוג וודקה המיוצר ברוסיה. Beluga - יוטיובר אמריקאי. מדיה וקבצים בנושא בלוגה בוויקישיתוף בלוגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בלוגה, באתר ITIS (באנגלית) בלוגה, באתר NCBI (באנגלית) בלוגה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בלוגה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בלוגה, באתר FishBase (באנגלית) בלוגה, באתר GBIF (באנגלית) דגים הנולדים במים מתוקים, נודדים לים וחוזרים ועולים בנהרות בהם נולדו כדי להתרבות, בדומה למיני אלתית וצמד פסיפי בלוגה באתר הרשימה האדומה של IUCN Council of Europe, Action plan for the conservation of sturgeons (Acipenseridae) in the Danube, page 38 ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות אירופה בשחייה 2010

אליפות אירופה בשחייה נערכה בפעם הרביעית בבודפשט, הונגריה, בין ה-4 באוגוסט ל-15 באוגוסט 2010. האליפות כללה ארבעה ענפים אולימפיים: שחייה, קפיצה למים ושחייה צורנית ותחרויות שחייה במים פתוחים שנערכו באגם בלטון. בתחרות השתתפו 969 ספורטאים מ-43 מדינות. רוסיה ניצחה בתחרות הכללית, עם 13 מדליות זהב ו-28 בסך הכל, לפני גרמניה שצברה 8 מדליות זהב ו-20 מדליות בסך הכל. צרפת סיימה שלישית עם 8 מדליות זהב ו-23 בסך הכל (סיימה ראשונה בתחרויות השחייה, כל המדליות שלה הושגו בתחרויות השחייה, פרט לשתי מדליות אחת כסף ואחת ארד). תחרויות השחייה נערכו לאחר שהוחלט על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA) למנוע שימוש בחליפות השחייה. השחייניות הבולטות בתחרות היו קטינקה הוסו (הונגריה הונגריה) שזכתה ב-4 מדליות (3 זהב, 1 כסף) פרנצ'סקה הלסול (בריטניה בריטניה) שזכתה ב-5 מדליות (2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד), תרסה אלסהמר (שוודיה שוודיה) שזכתה ב-5 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-2 ארד), לוטה פריס (דנמרק דנמרק) שזכתה ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 ארד) ויוליה יפימובה (רוסיה רוסיה) שזכתה בשתי מדליות זהב. השחיינים הבולטים בתחרות היו קמיל לקו (צרפת צרפת) שזכה ב-3 מדליות זהב, פרד בוסקה (צרפת צרפת) שזכה בשתי מדליות זהב ואחת כסף וסבסטיאן רואו (צרפת צרפת) שזכה בשתי מדליות זהב ולאסלו צ'ה (הונגריה הונגריה) שזכה בשתי מדליות זהב. משלחת של 12 שחיינים ייצגה את ישראל - 5 שחייניות ו-7 שחיינים. השחיינים הבולטים היו גל נבו, שזכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי וסיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, גיא ברנע שזכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב ועמית עברי שסיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בשחייה 2010
עבדי פלה

עבדי איו (באנגלית: Abédi Ayew; נולד ב-5 בנובמבר 1964, אקרה, גאנה) המוכר יותר כעבדי פלה ("Abédi "Pelé), הוא כדורגלן עבר גנאי. עבדי פלה שיחק 67 פעמים בנבחרת גאנה, כבש לזכותה 33 שערים וזכה 3 פעמים ברציפות בתואר כדורגלן השנה באפריקה (1991, 1992 ו-1993). הוא נבחר לאחד מ־125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004. שלושה מבניו הם כדורגלנים מקצועניים ששיחקו גם הם בנבחרת גאנה. מדיה וקבצים בנושא עבדי פלה בוויקישיתוף עבדי פלה, באתר Transfermarkt עבדי פלה, באתר WorldFootball.net עבדי פלה, באתר National Football Teams עבדי פלה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עבדי פלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קם

האם התכוונתם ל... קם (עיר) (אנ') (Кемь) – עיר במחוז קמסקי, ברפובליקת קרליה שברוסיה קם – שמו של מיעוט אתני המצוי בסין, בווייטנאם ובלאוס ושמה של שפתו (נקראים "דוֹנְג" בסין): קם (מיעוט אתני) (אנ') קם (שפה) (אנ') אישים אפרים קם (יליד 1941) – חוקר במכון למחקרי ביטחון לאומי זאב קם (יליד 1979) – עיתונאי ישראלי יגאל קם – כירורג ישראלי, מומחה בינלאומי בהשתלת כבד, ראו השתלת כבד#השתלת כבד בישראל מיקי קם (ילידת 1955) – בדרנית ושחקנית ישראלית ענת קם (ילידת 1987) – עיתונאית ישראלית שהורשעה בהחזקת מידע סודי ובמסירתו ללא היתר שרון קם (ילידת 1971) – נגנית קלרינט ישראלית בעלת קריירה בינלאומית