laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בנימין ליסט

בנימין ליסט (בגרמנית: Benjamin List; נולד ב-11 בינואר 1968) הוא כימאי גרמני, ממנהלי מכון מקס פלאנק לחקר הפחם ופרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן. בשנת 2021 זכה בפרס נובל לכימיה עם דייוויד מקמילן "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית". ליסט נולד למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה של מדענים ואמנים בפרנקפורט. הוא הנין של הקרדיולוג פרנץ וולארד והנכד של הנכד של הכימאי יעקב וולארד. דודתו היא זוכת פרס נובל לרפואה לשנת 1995, כריסטיאנה ניסליין-פולהרד. בגיל שלוש, הוריו התגרשו. ליסט קיבל את התואר שלו בכימיה מהאוניברסיטה החופשית של ברלין ב-1993, ואת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת גתה פרנקפורט ב-1997. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בוויטמין B12. בשנת 2003 הוא חזר לגרמניה על מנת להוביל מחקרים במכון מקס פלנק לחקר פחם, ובשנת 2005 הוא הפך לאחד ממנהלי המכון, בראש המחלקה לקטליזה הומוגנית. הוא שימש כמנהל המכון בשנים 2012-2014. הוא מילא משרה חלקית כפרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן מאז 2004. ליסט הוא חבר האקדמיה לאופולדינה מאז 2018 ובשנת 2016 שכה בפרס לייבניץ. ליסט התחתן עם ד"ר סבין ליסט בשנת 1999 ויש להם שני בנים: תיאו ופול. המשפחה שרדה את רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004. מדיה וקבצים בנושא בנימין ליסט בוויקישיתוף בנימין ליסט, באתר פרס נובל (באנגלית) בנימין ליסט, באתר גוגל סקולר בנימין ליסט, באתר פרס נובל (באנגלית) "The Nobel Prize in Chemistry 2021". NobelPrize.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Nobelpreis für Nüsslein-Volhards Neffen". Tagblatt.de. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Pietschmann, Catarina (6 באוקטובר 2021). "A Perspective for Life". Max-Planck-Gesellschaft. נבדק ב-7 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Board of Directors". Max Planck Institute for Coal Research. נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Benjamin List, H. C. Brown lecture" (PDF). נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "List, Benjamin". Max-Planck-Gesellschaft. 23 בספטמבר 2021. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Vita Prof. List". kofo.mpg.de. 10 במאי 2021. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Benjamin List: Der Nobelpreisträger, der den Tsunami überlebte". WDR. נבדק ב-7 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה)
דייוויד קארד

דייוויד אדוארד קארד (באנגלית: David Edward Card, נולד ב-1956) הוא כלכלן קנדי-אמריקאי ופרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא זכה במחצית מפרס נובל לכלכלה לשנת 2021 "על תרומותיו האמפיריות לכלכלת העבודה", כאשר ג'ושוע אנגריסט וחידו אימבנס זכו במשותף במחצית השנייה. דייוויד קארד נולד בגואלף, אונטריו שבקנדה, בשנת 1956 להורים רפתנים. קארד קיבל את התואר הראשון שלו באמנויות מאוניברסיטת קווינס ב-1978 ואת הדוקטורט בכלכלה בשנת 1983 מאוניברסיטת פרינסטון. קארד החל את הקריירה שלו בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת שיקגו, שם היה עוזר פרופסור לכלכלה עסקית במשך שנתיים. הוא החל לעבוד בפרינסטון משנת 1983 עד למעברו לאוניברסיטת ברקלי ב-1997. בשנים 1990–1991 עבד כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה. בשנים 1993–1997 קארד היה עורך שותף של Econometrica. בשנים 2002–2005, הוא היה עורך שותף של The American Economic Review. קארד עסק במחקריו במיוחד בשכר המינמום, ההגירה ואי השוויון. למרות העובדה שקארד חוקר לעיתים נושאים בעלי השלכות פוליטיות, הוא אינו נוקט עמדה פומבית בנושאים פוליטיים או מציע מדיניות שנויה במחלוקת. עם זאת, עבודתו מצוטטת רבות על ידי תומכי הגברת ההגירה ושכר המינימום. הוא זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק לשנת 1995 הניתנת לכלכלנים אמריקניים מתחת לגיל 40. קארד זכה במדליה זו בגין מחקריו על שכר המינימום. קארד נבחר לכהן כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 2021. הוא זכה בפרס נובל לכלכלה בשנת 2021. מדיה וקבצים בנושא דייוויד קארד בוויקישיתוף דייוויד קארד, באתר פרס נובל (באנגלית) דייוויד קארד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דייוויד קארד, באתר גוגל סקולר דייוויד קארד, באתר SSRN "David Card – Facts" (באנגלית אמריקאית). Nobel Prize. ארכיון מ-11 באוקטובר 2021. נבדק ב-11 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The Immigration Equation" by Roger Lowenstein. The New York Times Magazine, July 9, 2006 "Curriculum Vita ‐ David Card" (PDF). בינואר 2018. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Lowenstein, Roger. "Why the Next President Should Raise the Minimum Wage". Fortune. No. February 29, 2016. נבדק ב-11 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Pellow, Nicholas (16 ביוני 2017). "Immigration and Jobs: David Card's Influential Study". Chicago Policy Review. נבדק ב-11 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "2021 NAS Election". www.nasonline.org. נבדק ב-27 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ויליאם קיילין

ויליאם קיילין ג'וניור (באנגלית: William Kaelin Jr., נולד ב-23 בנובמבר 1957) הוא רופא ומדען אמריקאי. הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת הרווארד ובמכון דנה-פרבר לסרטן. קיילין זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 2019 יחד עם פיטר ג'יי רטקליף וגרג ל. סמנזה "על תגליותיהם בנושא הסתגלות התאים לזמינות משתנה של חמצן". קיילין נולד בניו יורק ב-23 בנובמבר 1957. קיילין סיים את התואר הראשון שלו במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטת דיוק, וב-1982 כפר סיים שם את התואר השני. הוא עשה את התמחותו ברפואה פנימית בבית הספר לרפואה של ג'ונס הופקינס ואת ההתמחות באונקולוגיה במכון דנה-פרבר לסרטן (DFCI). מיד לאחר מכן החל לחקור את סרטן הרטינובלסטומה. בשנת 1992 הקים מעבדה משלו, ושם חקר צורות תורשתיות של סרטן כמו מחלת ון היפל לינדאו. הוא הפך לפרופסור בבית הספר לרפואה בהרווארד בשנת 2002. קיליין התמקד גם בחקר ה-P53. עבודתו מומנה (בין השאר) על ידי המכונים הלאומיים לבריאות והחברה האמריקנית לסרטן. קיילין היה נשוי למנתחת סרטן השד קרולין קיילין משנת 1988 ועד מותה ב-2015. יש להם שני ילדים. חבר האקדמיה הלאומית לרפואה (2007) חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2010) פרס מאסרי (2018) פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2019) מדיה וקבצים בנושא ויליאם קיילין בוויקישיתוף ויליאם קיילין, באתר פרס נובל (באנגלית) ויליאם קיילין, באתר פרס נובל (באנגלית) "William G. Kaelin, Jr., M.D." Eli Lilly and Company. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2017. נבדק ב-16 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Home page kaelin lab". Harvard University. נבדק ב-16 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) Grady, Denise (9 באוגוסט 2015). "Carolyn Kaelin, Breast Cancer Surgeon, Patient Advocate and Patient, Dies at 54". The New York Times. נבדק ב-16 באפריל 2017. {{cite news}}: (עזרה)
קטורה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה קטורה – קיבוץ בדרום הערבה נחל קטורה – נחל בדרום הערבה צומת קטורה – צומת חשוב בדרום הערבה אישים קטורה (דמות מקראית) – אשתו השלישית של אברהם בני קטורה – בניהם של קטורה ואברהם קטורת
איב שובן

איב שוֹבֶן (בצרפתית: Yves Chauvin, ‏10 באוקטובר 1930 - 27 בינואר 2015) היה כימאי צרפתי. בשנת 2005 זכה שובן בפרס נובל לכימיה עם רוברט גרבס וריצ'רד שרוק "על פיתוח שיטת המטתזה בסינתזה אורגנית". בנוסף על כך, שובן היה חבר באקדמיה הצרפתית למדע. שובן נולד ב-10 באוקטובר 1930 במנן, פלנדריה, בלגיה להורים צרפתים. הוא סיים את לימודיו ב-1954 והחל לעבוד בתעשייה הכימית. לאחר כמה שנים היה מתוסכל מהעשייה בתעשייה, והחל להתמקד במחקר. הוא מת בגיל 84 ב-27 בינואר 2015, בטור שבצרפת. מדיה וקבצים בנושא איב שובן בוויקישיתוף איב שובן, באתר פרס נובל (באנגלית) איב שובן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) איב שובן, באתר פרס נובל (באנגלית) איב שובן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Stoye, Emma (30 בינואר 2015). "Chemistry Nobel laureate Yves Chauvin dies aged 84". Chemistry World (באנגלית). {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנק מקפרלן ברנט

סר פרנק מקפרלן ברנט (באנגלית : Frank Macfarlane Burnet;‏ 3 בספטמבר 1899 – 31 באוגוסט 1985) היה וירולוג אוסטרלי הידוע בתרומותיו לחקר האימונולוגיה. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 1960 ביחד עם פיטר מדאוור בזכות "גילוי סבילות חיסונית נרכשת". הוא פיתח את תאוריית הברירה המשובטת. ההישגים העיקריים של ברנט במיקרוביולוגיה כללו גילוי הגורמים הסיבתיים של קדחת Q, זיהוי וחקר ההתרבות של נגיף השפעת והוכחה כי נגיף המיקסומטוזיס אינו גורם למחלה בקרב בני אדם. שיטות מודרניות לייצור חיסוני שפעת עדיין מבוססות על עבודתו של ברנט. ברנט נולד בטרארלגון, ויקטוריה. אביו, פרנק ברנט, היה מהגר סקוטי שניהל סניף בנק. אמו אף היא ממוצא סקוטי. המשפחה הייתה פרוטסטנטית אנגלו-סכסית ושמרנית. פרנק עצמו היה השני מבין שבעה ילדים. לאחותו הבכורה היו מגבלות נפשיות בולטות, מה שהשפיע רבות על האווירה בבית. משנותיו הראשונות בטרראלגון, בראנט נהנה לחקור את סביבתו. הוא העדיף עיסוקים ספרותיים מגיל צעיר ולא התלהב מספורט. בנוסף על כך, ברנט החל להתעניין בביולוגיה מגיל צעיר, ונהנה לטייל ולאסוף חרקים. בצעירותו זכה ברנט לחינוך יוקרתי והצטיין בלימודיו. ברנט קיבל את הדוקטורט לרפואה מאוניברסיטת מלבורן ב-1924, ואת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת לונדון ב-1928. הוא המשיך לערוך מחקר חלוצי במיקרוביולוגיה ואימונולוגיה במכון וולטר ואלייזה הול למחקר רפואי, מלבורן, ושימש כמנהל המכון בשנים 1944–1965. מ-1965 ועד פרישתו ב-1978, עבד ברנט באוניברסיטת מלבורן. לאורך הקריירה שלו הוא מילא תפקיד פעיל בפיתוח מדיניות רפואה ציבורית באוסטרליה והיה חבר מייסד של האקדמיה האוסטרלית למדע (AAS) הוא שימש כנשיאה בשנים 1965–1969. בנוסף על הנובל, ברנט זכה להוקרה רבה. בשנת 1978 צורף ברנט למסדר אוסטרליה. הוא גם היה חבר במסדר ההצטיינות, מסדר האימפריה הבריטית ומסדר השמש העולה. הוא גם זכה במדליה המלכותית ובמדליית קופלי. ברנט הלך לעולמו מסרטן ב-1985. מדיה וקבצים בנושא פרנק מקפרלן ברנט בוויקישיתוף פרנק מקפרלן ברנט, באתר פרס נובל (באנגלית) פרנק מקפרלן ברנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנק מקפרלן ברנט, באתר פרס נובל (באנגלית) פרנק מקפרלן ברנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סנט קלאוד (מינסוטה)

סנט קלאוד (באנגלית: St. Cloud) היא עיר במדינת מינסוטה שבארצות הברית. בשנת 2020 התגוררו בסנט קלאוד 68,881 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-12 בגודלה במינסוטה. סנט קלאוד ממוקמת כ-65 מיל (105 קילומטרים) מצפון-מערב למטרופולין מיניאפוליס–סנט פול. אוניברסיטת סנט קלאוד סטייט, האוניברסיטה הציבורית השלישית בגודלה במינסוטה, ממוקמת בסביבת העיר. העירמחזיקה ומפעילה סכר הידרואלקטרי גדול על נהר המיסיסיפי. העיירה סנט קלאוד אוגדה ב-1856 כתוצאה מאיחוד של שלושה כפרים שהוקמו בשנים שקדמו לכן. רבים מהסוחרים בין קנדה למינסוטה עברו באזור, מה שתרם לפיתוחו. נכון למפקד האוכלוסין של 2020, התגוררו בעיר 68,881 נפשות ב-26,374 משקי בית. צפיפות האוכלוסין היא 634 נפש לקמ"ר. ההרכב הגזעי של העיר הוא: 77.1% לבנים 14.6% אפרו אמריקאים 0.6% אינדיאנים 3.4% אסייתים 3.4% משני גזעים או יותר היספנים או לטינים מכל גזע מהווים 3.2% מהאוכלוסייה. ראש העיר מאז 2005 הוא דייב קלייס. הוא נבחר מחדש לכהונה חמישית ב-2020. העיר מיוצגת בבית הנבחרים של ארצות הברית באמצעות מחוז הקונגרס השישי על ידי הרפובליקני טום אמר. מרבית תושבי העיר הצביעו למועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז 1960. המועעמדים הרפובליקניים היחידים שניצחו בעיר היו רונלד רייגן ב-1984 ודונלד טראמפ ב-2016. ספלט, בוואריה, גרמניה אקיטה, יפן מדיה וקבצים בנושא סנט קלאוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנט קלאוד (באנגלית) סנט קלאוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Explore Census Data". United States Census Bureau. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה) "3 Towns Into 1 City, A Narrative Record of Significant Factors in The Story Of St. Cloud Minnesota." "City and Town Population Totals: 2020-2021". United States Census Bureau. 16 ביוני 2022. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה) United States Census Bureau. "Census of Population and Housing". ארכיון מ-26 באפריל 2015. נבדק ב-15 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) United States Census Bureau, QuickFacts, St. Cloud city, Minnesota
אפינגטון

אפינגטון (באנגלית: Upington) היא עיר בפרובינציית הכף הצפוני בדרום אפריקה. העיר ממוקמת על גדות נהר האורנג', ונוסדה ב-1873. העיר נקראת על שם סר תומאס אפינגטון, התובע הכללי וראש ממשלת מושבת הכף. האדמה בסביבת העיר פורייה וידועה בעיקר בזכות הענבים, הצימוקים והיינות המיוצרים בה. בסמוך לעיר פועל שדה תעופה עם טיסות של חברת סאות' אפריקן איירווייז. מדיה וקבצים בנושא אפינגטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפינגטון ערך זה הוא קצרמר בנושא דרום אפריקה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאות'הייבן

סאות'הייבן (באנגלית: Southaven) היא העיר השלישית בגודלה במדינת מיסיסיפי שבארצות הברית. ב-2020 התגוררו בסאות'הייבן 54,648 תושבים, מה שהפך אותה לעיר השלישית בגודלה במיסיסיפי ולפרוור השני בגודלו של ממפיס. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית 2020, התגוררו בעיר 54,648 אנשים ב-19,735 משקי בית ו-14,073 משפחות. מדיה וקבצים בנושא סאות'הייבן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאות'הייבן (באנגלית) "Geographic Identifiers: 2010 Demographic Profile Data (G001): Southaven city, Mississippi". U.S. Census Bureau, American Factfinder. אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2020. נבדק ב-2 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "U.S. Census website". United States Census Bureau. נבדק ב-2008-01-31. "Census of Population and Housing". Census.gov. נבדק ב-4 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Explore Census Data". data.census.gov. נבדק ב-2021-12-07. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סגמיהארה

סגמיהארה (ביפנית: 相模原市) היא עיר במחוז קנאגאווה שביפן. נכון לשנת 2021, מתגוררים בעיר כ-723,000 תושבים בלמעלה מ-330,000 משקי בית. צפיפות האוכלוסייה עומדת על כ-1,220 נפש לקמ"ר, ושטח העיר הוא 328.91 קילומטרים רבועים. העיר היא השלישית בגודלה במחוז (לאחר יוקוהמה וקווסאקי), והחמישית בגודלה במטרופולין טוקיו. 24.6% מהתושבים לומדים או עובדים בטוקיו. התפתחות האוכלוסייה לאורך השנים: 1950: 106,827 1960: 137,114 1970: 317,296 1980: 494,255 1990: 602,426 2000: 681,150 2010: 717,561 אזור סגמיהארה המודרנית מיושב עוד מימי קדם, ונמצאו בו מספר שרידים מהתקופה הפלאוליתית היפנית ומתקופת קופון. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 התקיימו באזור אימונים ופעילויות רבות של הצבא היפני הקיסרי. הכפרים שבאזור אוחדו ב-29 באפריל 1941 ליצירת העיירה סגמיהארה, שהייתה מהגדולות בשטחן ביפן באותם הימים. סגמיהארה מתנהלת באמצעות מודל ראש עיר-מועצה. ראש העיר נבחר ישירות על ידי התושבים ומועצת העיר מונה 49 חברים. קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה (מ־1998) הרפובליקה העממית של סין וושי, ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין (מ־1985) מדיה וקבצים בנושא סגמיהארה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סגמיהארה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של סגמיהארה (בשפות מרובות) סגמיהארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סגמיהארה, ברשת החברתית פייסבוק סגמיהארה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סגמיהארה, ברשת החברתית אינסטגרם סגמיהארה, סרטונים בערוץ היוטיוב "Sagamihara city official statistics" (ביפנית). Japan.
מונקלובה

מונקלובה (בספרדית: Monclova), היא העיר השלישית בגודלה במדינת קואווילה (אחרי טוראון וסלטיו) שבצפון מקסיקו. ב-2015 התגוררו בעיר כ-231,107 תושבים. במטרופולין שלה חיים 381,432 איש וצפיפות אוכלוסין במטרופולין היא 29.88 תושבים לקמ"ר. מונקלובה הוקמה ב-25 ביולי 1577 על ידי אנשי האימפריה הספרדית. במהלך התקופה הקולוניאלית ותחילת המאה ה-19, מונקלובה שימשה כבירת אקסטרמדורה החדשה. העיר מכונה "בירת הפלדה", לאור הייצור המשמעותי של הפלדה בעיר (בהשוואה למקסיקו ולדרום אמריקה באופן כללי). העיר היא שיאנית ייצור הפלדה במקסיקו ואף באמריקה הדרומית. כיום מונקלובה אחת הערים הצומחות ביותר במקסיקו (עם פריון עבודה גבוה במיוחד), עם שיעורי עוני נמוכים במיוחד. מדיה וקבצים בנושא מונקלובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונקלובה מונקלובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טפצ'ולה

טפצ'ולה (בספרדית: Tapachula) היא עיר ומועצה אזורית הממוקמת בדרום־מזרח מדינת צ'יאפס שבמקסיקו, בסמוך לגבול עם גואטמלה והאוקיינוס השקט. האזור יושב לראשונה (לפחות באופן אורבאני) על ידי האצטקים במאה ה-13. חשיבותה הכלכלית של העיר עלתה מאז סוף המאה ה-19, עם הקמת מטעי הקפה. בעיר יש נוכחות סינית חזקה מאז 1900 בערך, כתוצאה ממהגרים סיניים שהגיעו לעבוד במטעי הקפה של האזור. כיום רוב המהגרים עובדים במסחר ולא בחקלאות. העדות הבולטת ביותר לנוכחות אסייתית היא המסעדות הסיניות והאסייתיות הרבות שיש בעיר. בנוסף על כך, לקהילה הסינית יש מוסדות וארגונים קהילתיים רבים בעיר. כמו ערי הגבול בארצות הברית, גם בטפצ'ולה וסביבתה יש בעיות עם הגירה בלתי חוקית, סחר בסמים ואלימות, כאשר רוב המסתננים הבלתי חוקיים מגיעים ממרכז אמריקה. בעיות אלו הובילו לנוכחות משטרתית בולטת במיוחד. זוהי אחת הערים החשובות ביותר של צ'יאפס מבחינה כלכלית אזור העיר הוא חקלאי במיוחד, ומשמעותי במיוחד עבור המסחר בין מקסיקו לאמריקה המרכזית. העיר נחשבת לבינונית מבחינה סוציו-אקונומית. נכון לשנת 2000 היו 61,444 בתי מגורים, מתוכם מעל 72% היו בבעלות התושבים. גודל משק הבית הממוצע היה 4.36 תושבים. רוב המבנים הבולטים במרכז העיר נבנו בעשורים הראשונים של המאה ה-20, אף על פי שישנם מספר בתים גדולים ומשמעותיים באזור זה שנבנו בשנות ה-60 בסגנון אר דקו. כמעט כל הבניינים הבולטים מחוץ למרכז העיר נבנו בסוף המאה ה-20, לאור הצמיחה הדמוגרפית. הוריקן סטן פגע קשות בקו הרכבת האזורי, ונדרשו שנים לשקמו. כשמונה עשר אחוז מהמועסקים עובדים בחקלאות, לעומת 16.5% שעובדים בכרייה ובייצור. מדיה וקבצים בנושא טפצ'ולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טפצ'ולה Flores, Gerardo (30 ביולי 2009). "Chinos, una historia de más de cien años en Tapachula" [The Chinese, a history of over 100 years in Tapachula]. Diario del Sur (בספרדית). Chiapas. נבדק ב-8 בפברואר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "Tapachula" (בספרדית). Mexico: Secretaría de Turismo de Chiapas. נבדק ב-8 בפברואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Budd, Jim (11 במרץ 2007). "Viajando Ligero / Tapachula redescubierta" [Light Traveler/Tapachula rediscovered]. Reforma (בספרדית). Mexico City. p. 21. {{cite news}}: (עזרה) Jiménez González, Victor Manuel, ed. (2009). Chiapas: Guía para descubrir los encantos del estado [Chiapas: Guide to discover the charms of the state] (בספרדית). Mexico City: Editorial Océano de México, SA de CV. pp. 111–112. ISBN 978-607-400-059-7. "Avanza en Tapachula reubicación de estación de tren" [Relocation of train station advances in Tapachula]. NOTIMEX (בספרדית). Mexico City. 13 בינואר 2011. p. 1. {{cite news}}: (עזרה) "Tapachula". Enciclopedia de Los Municipios y Delegaciones de México-Estado de Chiapas (בספרדית). Mexico: INAFED Instituto para el Federalismo y el Desarrollo Municipal. SEGOB Secretaría de Gobernación. 2010. נבדק ב-8 בפברואר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
מייפקינג

מייפקינג (באנגלית: Mafikeng) היא בירת הפרובינציה הצפון-מערבית (מאז 1994) בדרום אפריקה. מייפקינג ממוקמת קרוב לגבול עם בוטסואנה, 1,400 קילומטרים צפון-מזרחית לקייפטאון ו-260 קילומטרים ממערב ליוהנסבורג. בשנת 2007 התגוררו בעיר כרבע מיליון איש במטרופולין. העיירה נוסדה במהלך המאה ה-19. במהלך מלחמת הבורים השנייה בהתרחש מצור על העיר במשך 217 ימים (מאוקטובר 1899 עד מאי 1900). בשנים 1980–1994 העיר הייתה חלק מבופוטאצוואנה. לאחר סיום האפרטהייד בשנת 1994, העיר חזרה באופן רשמי לדרום אפריקה כחלק מהפרובינציה הצפון-מערבית. מדיה וקבצים בנושא מייפקינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייפקינג place/Mafikeng מייפקינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Overview > Mahikeng Local Municipality, Mahikeng Local Municipality
טוואקאן

טוואקאן (בספרדית: Tehuacán) היא העיר השנייה בגודלה במדינת פואבלה שבמקסיקו, בקרבת הגבולות עם מדינות ואחאקה ווראקרוס. בשנת 2010 התגוררו בעיר כ-248,716 תושבים. שטח העיר הוא 390.36 קמ"ר. העיר ידועה כמארחת פסטיבלים רבים. טוואקאן הייתה במקור יישוב אינדיאני, והיא הפכה רשמית לעיר במלכות המשנה של ספרד החדשה ב-1660. הענף הכלכלי הבולט בעיר הוא ייצור העופות. לאחר חתימת הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה צמחה בעיר תעשיית טקסטיל שגרמה לצמיחה דמוגרפית משמעותית ביותר. הנצרות הקתוליות היא הדת הדומיננטית בעיר. בנוסף על כך, חיים בעיר גם אוונגליסטים, עדי יהוה, וקבוצות פרוטסטנטיות אחרות. יש גם מיעוט של יהודים משיחיים, ומעט חסרי דת. מדיה וקבצים בנושא טוואקאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוואקאן טוואקאן, ברשת החברתית פייסבוק טוואקאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The World's Leading Broiler, Turkey and Egg Producers". www.wattagnet.com. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים במקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליידיסמית' (דרום אפריקה)

ליידיסמית' (באנגלית: Ladysmith) היא עיר בפרוביציית קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה. העיר שוכנת כ-230 קילומטרים (140 מיל) מצפון-מערב לדרבן ו-365 קילומטרים (227 מיל) דרום-מזרחית ליוהנסבורג. בעיר יש תעשיות חשובות הכוללות עיבוד מזון, טקסטיל וייצור צמיגים. בעיר כ-65,000 תושבים (2011). העיר נוסדה על ידי בורים בשנת 1847, לאחר שרכשו קרקע ממלך הזולו. האזור סופח על ידי הבריטים באותה שנה וב-20 ביוני 1850 הוכרזה כעיירה בשם ווינדזור. ב-11 באוקטובר השם שונה לליידיסמית' על שם חואנה מריה דה לוס דולורס דה לאון סמית', הידועה גם בשם "ליידי סמית'", אשתו הספרדייה של סר הארי סמית', מושל מושבת הכף והנציב העליון בדרום אפריקה מ-1847 עד 1852. במהלך מלחמת הבורים השנייה התקיימו קרבות רבים באזור העיר ובמהלכה צרו הבורים על העיר במשך 118 ימים. המצור התרחש בשלב המכריע ביותר של המלחמה – מ-2 בנובמבר 1899 עד 28 בפברואר 1900. כ-3,000 חיילים בריטים מתו במהלך המצור. הגנרל בולר שבר לבסוף את המצור לאחר שהביס את הבורים. מדיה וקבצים בנושא ליידיסמית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליידיסמית' ליידיסמית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Ladysmith History & The Boer War". אורכב מ-המקור ב-2013-02-24. נבדק ב-2008-10-21. Smith, Harry (1903). "The Autobiography of Lieutenant-General Sir Harry Smith". נבדק ב-2008-10-21. Rickard, J (2007-02-05). "Siege of Ladysmith, 2 November 1899 – 27 February 1900". נבדק ב-2008-10-21.
דליסיאס

דליסיאס (בספרדית: Delicias) היא עיר במדינת צ'יוואווה שבמקסיקו. היא ממוקמת דרום-מזרחית לבירת המדינה, צ'יוואווה. דליסיאס הוקמה באפריל 1933 והוכרזה כעיר באופן רשמי ב-7 בינואר 1935. כך שהיא אחת הערים הגדולות הצעירות במקסיקו. בנוסף על כך, דליסיאס היא אחת הערים הקטנות מבחינת השטח במדינה. דליסיאס היא עיר תעשייתית קטנה ומרכז חקלאי מרכזי משמעותי באזור. בשנת 2015 התגוררו בעיר כ-148,045 תושבים (לעומת 223,993 במטרופולין). בסביבת העיר נמצאו עדויות פרהיסטוריות להתיישבות במשך מאות שנים לפני זו האירופאית. ההתיישבות המודרנית החלה ב-1884 עם התפחות הרכבת באזור. ב-1888 הגיעו לאזור מתיישבים גרמנים שהחלו לייצר מוצרי מזון, בירה וכלי פלדה. עם זאת, המתיישבים הגרמנים נאלצו לעזוב לאחר רדיפה מתמשכת על ידי אנשי פנצ'ו וייה. העיר חודשה ב-1933 לאחר המהפכה המקסיקנית והוכרזה רשמית כעירייה ב-7 בינואר 1935. בשנת 1939 החלה להתקיים תעשייה מקומית שנועדה לחזק את החקלאים הרבים. בנוסף על כך, נבנה סכר על שמו של פרנסיסקו מדרו, אשר הגדיל את הפריון החקלאי ואת מספר התושבים. במהלך שנות ה-40 הכותנה הפכה ליבול דומיננטי, והמשיכה כך עד 1953. תוכנית הבנייה העירונית אושרה ב-30 בספטמבר 1960. במהלך שנות ה-70 וה-80 הכלכלה הפכה אט אט מחקלאית לתעשייתית, אך החקלאות כיום עדיין חשובה בכלכלה המקומית. מדיה וקבצים בנושא דליסיאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דליסיאס דליסיאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פיטרמריצבורג

פיטרמריצבורג (באנגלית: Pietermaritzburg) היא הבירה והעיר השנייה בגודלה בפרובינציה קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה נוסדה ב-1838. זהו מרכז תעשייתי חשוב מבחינה אזורית, המייצר אלומיניום, עץ ומוצרי חלב. בעיר יש בתי ספר רבים ומוסדות להשכלה על תיכונית, כולל קמפוס של אוניברסיטת קוואזולו-נטאל. כיום האוכלוסייה הנוכחית מוערכת בלמעלה מ-600,000 תושבים (כולל עיירות שכנות). בפיטרמריצבורג יש ריכוז גבוה ביותר של הודים-דרום אפריקאים. העיר נוסדה באפריל 1838 על ידי מתיישבים אפריקאנרים מהטרק הגדול. העיירה גדלה במהירות והפכה לבירת רפובליקת הבורים קצרת הימים נטאליה. הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד השתלטה על פיטרמריצבורג ב-1843. ב-1893 עורך הדין ההודי מהאטמה גנדי ביקר בהודו ונסע ברכבת המקומית. הוא גורש ברכבת באזור פיטרמריצבורג לאחר שלא הסכים לעבור לקרון האחורי בשל מוצאו (אף על פי שקנה כרטיס למחלקה הראשונה). אירוע זה היה משמעותי ביותר בחיי גנדי, ופיתח את גישת הסאטיאגרהא וההתנגדות הבלתי אלימה. כיום, פסל ברונזה של גנדי ניצב ברחוב צ'רץ', במרכז העיר. עד סוף שנות ה-90, האזור היה ידוע בייצור מוצרי טקסטיל, ביגוד והנעלה באיכות גבוהה. למרות זאת, תעשיות אלו פחתו באזור עקב עלויות ייצור נמוכות יותר באסיה. כיום הכלכלה היא חקלאית במיוחד. טאיוואן טאיג'ונג, טאיוואן מדיה וקבצים בנושא פיטרמריצבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטרמריצבורג פיטרמריצבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קלרקסדורפ

קלרקסדורפ (באנגלית: Klerksdorp) היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציה הצפון-מערבית שבדרום אפריקה. העיר ממוקמת כ-165 קילומטרים דרום-מזרחית לבירת המחוז. קלרקסדורפ הייתה גם הבירה הראשונה של הרפובליקה הדרום-אפריקאית ובהמשך הפכה למרכז מסחרי המקשר בין קימברלי ליוהנסבורג. כיום יש חקלאים, כורים ומהגרים העובדים בשתי התעשיות. לפי מפקד האוכלוסין מ-2001, התגוררו בעיר למעלה מ-350,000 תושבים. זהו אחד המוקדים של תעשיית כריית הזהב בדרום אפריקה, אם כי חשיבותו הולכת ופוחתת בשנים האחרונות. רעידת אדמה גדולה במרץ 2005 גרמה נזק משמעותי לפעילות הכרייה. מלבד הכרייה, קלרקסדורפ מתפקדת כמרכז רפואי, קמעונאי וחינוכי בולט בפרובינציה. הייצוא האזורי כולל תירס, דורה, בוטנים וחמניות. נכון לשנת 2012, שיעור הפשע בעיר נחשב לנמוך במיוחד. כיום קלרקסדורפ ידועה כמקום הולדתו של הארכיבישוף האנגליקני זוכה פרס נובל לשלום דזמונד טוטו, שנולד בעיר ב-7 באוקטובר 1931. העיר נוסדה ב-1837 או 1838 על ידי מתיישבים אפריקאנרים מהטרק הגדול. קלרקסדורפ היא היישוב האירופי העתיק ביותר מצפון לנהר הוואל. בנובמבר 1885 התגלה זהב באזור, מה שתרם באופן משמעותי ביותר לפיתוח האזור. קלרקסדורפ חוברה לקו הרכבת ב-1897. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 כריית הזהב הידלדלה. הבורסה שנפתחה לשם כך נסגרה בסופו של דבר, ונהרסה לגמרי ב-1958. במהלך מלחמת הבורים השנייה (1899–1902) התרחשו קרבות רבים וגדולים באזור העיר. תעשיית כריית הזהב הוקמה לתחייה על ידי חברות כרייה גדולות ב-1932, מה שגרם לעיירה לעבור תחייה כלכלית, שהואצה לאחר מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא קלרקסדורפ בוויקישיתוף קלרקסדורפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-09-08. נבדק ב-2017-09-08. {{cite web}}: (עזרה) Marx, Roelf (1987). Marx, Roelf (ed.). Klerksdorp Groeiende Reus [Klerksdorp Growing Giant] (באפריקאנס) (1st ed.). Klerksdorp: Klerksdorp City Council. pp. 11–12. Brown, A. (1983). Golden Heritage. Stilfontein: Andrew Brown. p. 93.