laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי איטליה–קרואטיה

בין איטליה לבין קרואטיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. במהלך המאה ה-13 כבשה הרפובליקה של ונציה את אזור דלמטיה, ושלטה בו עד לשנת 1797. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו הקרואטים כחלק מהצבא האוסטרו-הונגרי נגד איטליה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחמה איטליה בממלכת יוגוסלביה, אולם לאחר הקמת המדינה העצמאית של קרואטיה, היו שתי המדינות חלק ממדינות הציר, ושיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית. כיום שת המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. היחסים בין המדינות כוננו ב-17 בינואר 1992. קרואטיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות בבארי, מילאנו, ג'נובה, פאדובה, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב וקונסוליות בבויה, פולה, רייקה, ספליט ואומאג. ישנם כ-19,500 אנשים ממוצא איטלקי החיים בקרואטיה, ומאידך, יש בסביבות 6,000 קרואטים באיטליה. כמו כן, ישנם כ -21,000 עובדים קרואטים באיטליה. איטליה היא השותפה החשובה ביותר בסחר החוץ הקרואטי, וקרואטיה מייצאת אליה כ-14% מכלל התוצרת השנתית הכוללת שלה. ב-1 בינואר 2008 נכנס לתוקף הכרזת קרואטיה על הקמת אזור השימור האקולוגי ודייג בים האדריאטי, אולם איטליה התנגדה לכך, משום שנגד הסכם שהיה לה לגבי כך עם סלובניה. במקביל, איטליה, מבלי להפר את ההסכם, הכריזה על אזור משלה כאזור כלכלי ימי ודייג. מדיה וקבצים בנושא יחסי איטליה–קרואטיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות http://www.webcitation.org/6Hg82M9up?url=http://demo.istat.it/str2006/query.php?lingua=eng&Rip=S0&paese=A12&submit=Tavola http://www.index.hr/vijesti/clanak/najvazniji-partner-porast-industrijskih-narudzbi-u-italiji-otvara-mogucnost-rasta-hrvatskog-izvoza/832374.aspx
יחסי אירלנד–בולגריה

יחסי אירלנד–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הרפובליקה הבולגרית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ביולי 1990. הנציגות האירית הראשונה שהוקמה בבולגריה נפתחה ב-2003, אך זו הייתה נציגות ארעית שהייתה מסונפת לארגון האיחוד האירופי. בשנת 2004 אירלנד חזרה להיות מיוצגת בבולגריה באמצעות השגרירות שלה באתונה, יוון. שגרירות אירלנד בסופיה נפתחה באופן קבוע בשנת 2005. בעוד אירלנד ובולגריה ממוקמות בצדדים ובגושים הנגדיים של אירופה, יש קווים משותפים רבים בין שתי המדינות. האהבה לאומנות, מוזיקה וריקודים מסורתיים נמצאת בתרבות של שתי המדינות. הרבה רקדנים, מחזאים ומוזיקאים איריים עובדים בבולגריה. חלק גדול מהספרים הנכתבים באירית מתורגם לבולגרית. בולגריה ואירלנד הן חברות פעילות ומחויבות של האיחוד האירופי, המספק את המסגרת עבור רוב ענייני היחסים בין שתי המדינות. אירלנד מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסופיה, בירת המדינה. בולגריה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה. Ireland-Bulgaria Relations, Embassy Of Ireland in Bulgaria EMBASSY OF BULGARIA IN DUBLIN, IRELAND
דורן גודווין

דורן גודווין (באנגלית: Doran Godwin; נולדה ב-1 בינואר 1950) היא שחקנית בריטית. גודווין מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד אריקה בייליס בסדרה הבלשית הפופולרית "Shoestring" ובדמות פיליפה ייטס בסדרת הדרמה-קומית "The Irish R.M." לצדו של פיטר בולס. ב-1972 שיחקה גודווין בתפקיד הראשי בדמות אמה וודהאוס במיני-סדרה "אמה", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. היא הרבתה להופיע בתיאטרון. דורן גודווין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דורן גודווין, באתר AllMovie (באנגלית) דורן גודווין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריאיון עם דורן גודווין באתר eddieshoestring.co.uk IMDb Doran Godwin, tv.com
אלפא רומיאו 1750/2000 ברלינה

אלפא רומיאו 1750/2000 ברלינה (באיטלקית: Alfa Romeo 1750/2000 Berlina) היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות, אשר נבנתה והורכבה על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית, בין השנים 1968–1977, בגרסת 1,750 סמ"ק, ובגרסת 2,000 סמ"ק (מיוני 1971). משמעות המילה "ברלינה" באיטלקית היא סדאן. אלפא רומיאו 2000 ברלינה עלתה בהשקתה באיטליה ביוני 1971, 2,348,000 לירטות איטלקיות. תאוצת דגם ה-1750 סמ"ק מ-0-100 קמ"ש היא 10.2 שניות תאוצת דגם ה-2000 סמ"ק מ-0-100 קמ"ש היא 8.75 שניות ל-2 הדגמים הורכבו צמיגים במידות 165 SR 14. סך הכל יוצרו 191,972 יחידות. ברלינה סדרה 1 (1968-1969), יוצרו 49,987 יחידות ברלינה סדרה 2 (1969-1971), יוצרו 40,759 יחידות ברלינה ("הזרקה" Injection), (1969-1971), יוצרו 11,137 יחידות ברלינה 1750A (1971), יוצרו 252 יחידות ברלינה (1971-1977), יוצרו 87,640 יחידות ברלינה 2000A (1971-1977), יוצרו 2,200 יחידות אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 2000 ברלינה אלפא רומיאו 1750 ברלינה (Alfa Romeo 1750 - WOI Encyclopedia Italia) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו 1750/2000 ברלינה בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו 1750/2000 ברלינה בוויקישיתוף אלפא רומיאו ברלינה 1750, שנת 1971 (2:19 דקות), יו-טיוב אלפא רומיאו 2000 ברלינה (2:50 דקות), יו-טיוב] "האלפא רומיאו 1750 החדשה" Bernabò, Ferruccio (14 January 1968). "Le nuove Alfa Romeo 1750 presentate ieri in Italia". La Stampa (in Italian). p. 12. Retrieved 31 March 2015. .^ Ornella Sessa, L'automobile italiana, Firenze, Giunti Editore, 2006, p. 232 Le nuove Alfa 2000, Quattroruote, giugno 1971
אבאביל

האם התכוונתם ל... אבאביל (מיתולוגיה) – ציפורים מיתולוגיות (לעיתים מזוהות כסנוניות) המוזכרות בסורת אל-פיל בקוראן. הן שמרו על הכעבה במכה מפני קיסרות אקסום באמצעות הטלת אבנים. אבאביל (כטב"ם) – כטב"ם איראני אבאביל (טיל) – טיל בליסטי פקיסטני
אבאביל (טיל)

אַבַּאבִּיל (באורדו: أبابيل, אנגלית: Ababeel) הוא טיל קרקע-קרקע בליסטי לטווח בינוני שפותח על ידי פקיסטן, עם טווח מרבי של כ-2,200 ק"מ. הטיל יכול לשאת ראשי נפץ קונבנציונליים או גרעיניים, ומקובל להניח שהוא בעל יכולות MIRV (ריבוי ראשי קרב), והראשון בכך בארסנל של פקיסטן. מרכז המודיעין אוויר-חלל הלאומי של חיל-האוויר האמריקאי העריך כי עד יוני 2017, עדיין לא היו פרוסים טילים מסוג זה בשירות מבצעי. "Pakistan conducts first flight test of Ababeel surface-to-surface missile". Dawn newspaper. נבדק ב-24 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Pakistan conducts first flight test of surface-to-surface Ababeel missile". Express Tribune. נבדק ב-24 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) http://thediplomat.com/2017/01/why-pakistans-newly-flight-tested-multiple-nuclear-warhead-capable-missile-really-matters/ http://www.nasic.af.mil/LinkClick.aspx?fileticket=F2VLcKSmCTE%3d&portalid=19
אלפא רומיאו ג'וליה GT

אלפא רומיאו ג'וליה GT (באיטלקית: Alfa Romeo Giulia GT ) היא מכונית בתצורת קופה בעלת 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו בין השנים 1964–1976. סך הכול יוצרו 223,000 יחידות. דגם ה- "2000 GT veloce coupé" יוצא לארצות הברית, נמכרו בארצות הברית 6,337 יחידות. תאוצת הדגם "2000 GT veloce coupé" ממהירות של 0–100 קמ"ש היא 7.2 שניות. דגם "2000 GT veloce coupé" נמכר בכמות של 5,451 יחידות בייצור של מערכת ההיגוי בצד ימין. דגם ה"אלפא רומיאו ג'וליה GT" שווק בישראל. GT 1300 junior Giulia Sprint GT GT 1600 junior GT Veloce 1,779 GT Veloce 1,962 Giulia Sprint GT 1600 (יוצר בין השנים 1963–1966) Giulia Sprint GT Veloce 1600 (יוצר בין השנים 1963–1966) Giulia GTC 1600 (יוצר בין השנים 1965–1966) Giulia Sprint GTA (יוצר בין השנים 1965–1969) Giulia GT 1300 Junior (יוצר בין השנים 1966–1970) GT Veloce (יוצר בין השנים 1967–1969) GTA 1300 Junior (יוצר בין השנים 1968–1975) 1750 (GT Veloce (2ª serie (יוצר בין השנים 1969–1972) GT 1300 Junior (יוצר בין השנים 1970–1974) GTV 2000 (יוצר בין השנים 1971–1975) GT 1600 Junior (יוצר בין השנים 1972–1974) GT 1300 Junior (יוצר בין השנים 1974–1975) GT 1600 Junior (יוצר בין השנים 1974–1975) אלפא רומיאו ג'וליה GT, שנת 1969 אלפא רומיאו ג'וליה GT, שנת 1970 - מבט לתא הנהג לוגו אלפא רומיאו ג'וליה GT, שנת 1970 לוגו אלפא רומיאו ג'וליה GT, שנת 1970 - מבט למנוע אלפא רומיאו ג'וליה GT אלפא רומיאו ג'וליה GT אלפא רומיאו ג'וליה GT אלפא רומיאו ג'וליה GT, שנת 1969 אלפא רומיאו ג'וליה GT אלפא רומיאו ג'וליה GT - מבט לתמסורת ההילוכים אלפא רומיאו ג'וליה אלפא רומיאו GTA אלפא רומיאו ג'וליה GT (1966 Alfa Romeo Giulia Sprint GT Veloce - Alfaholics ) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו ג'וליה GT בוויקישיתוף אלפא רומיאו ג'וליה GT (יו-טיוב, 3:34 דקות) אלפא רומיאו ג'וליה GT Fiche sur Omniauto, en Italien. [archive]
סטיבן רוזנברג

סטיבן ארון רוזנברג (באנגלית: Steven Aaron Rosenberg; נולד ב-2 באוגוסט 1940) הוא חוקר סרטן יהודי–אמריקאי, ראש המחלקה לכירורגיה במכון הלאומי לסרטן שבבת'סדה, מרילנד, ארצות הברית ופרופסור לכירורגיה ב-Uniformed Services University of the Health Sciences ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. מחלוצי פיתוח האימונותרפיה והריפוי הגני. החוקר הראשון שהצליח להשתיל גן זר בבני אדם. רוזנברג נולד ברובע הברונקס שבניו יורק ב-1940, ילדם השלישי של זוג יהודים, בעלי מסעדה קטנה, שהיגרו לארצות הברית מפולין. הוא בעל תואר ראשון בביולוגיה (1960) ורופא (MD, 1963) (שניהם מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס) ובעל דוקטורט (PhD) בביופיזיקה מאוניברסיטת הרווארד (1969), שאותו השלים במקביל להתמחותו בכירורגיה. בתקופת התמחותו זו, בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל שבבוסטון הוא הכיר את אליס או'קונל, שהייתה אז האחות הראשית של בית החולים. ב-1968 הם נישאו ובהמשך נולדו להם שלוש בנות. ב-1970 התקבל למכון הלאומי האמריקאי לחקר הסרטן - NCI ובתוך ארבע שנים, בגיל 33 הגיע לדרגת ראש המחלקה הכירורגית וראש הצוות האימונותרפי. פרופ' רוזנברג היה הראשון שהצליח לפתח טיפול אימונותרפי יעיל כנגד סרטן. המאמר המקורי שלו בעניין זה התפרסם ב-1985 ב-New England Journal of Medicine. עד אז טופלו חולי הסרטן לסוגיו רק בשלושה סוגי טיפולים: הקרנות, כימותרפיה וניתוחים. רוזנברג פתח במחקריו את הכיוון הטיפולי הרביעי, שלא היה קיים עד אז - האימונותרפיה. כשלוש שנים לאחר מכן, ב-1988, רוזנברג וצוותו היו הראשונים שהצליחו לשנות לימפוציטים מבחינה גנטית, כך שיוכלו להילחם בסרטן (Adoptive Cell Transfer). הם הוציאו מדם החולה את הלימפוציטים, השתילו בתוכם רצפטורים המסוגלים לזהות תאי סרטן, הירבו את הכמות שלהם ואז השתילו אותם חזרה בגופו של החולה. השיטה הזו הוכחה כיעילה במקרים של מלנומה מפושטת, בכחמישית עד רבע מהמקרים המטופלים. 1985 - זכה בפרס ארמנד האמר לחקר הסרטן, בסך 100,000$, יחד עם חוקר יפני. 2011 - קיבל פרס מ"המכון (האמריקאי) לחקר הסרטן". 2012 - קיבל את פרס Keio Medical Science בסך כ-190,000$, שוב ביחד עם חוקר יפני. 2015 - זכה במדליית הכבוד של "החברה האמריקנית לסרטן" - וכן בתואר "העובד הפדרלי של השנה". 2016 - קיבל יחד עם פרופ' קארל ג'ון מאוניברסיטת פנסילבניה ופרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע את פרס נוברטיס לאימונולוגיה קלינית. 2021 - קיבל יחד עם פרופ' קארל ג'ון מאוניברסיטת פנסילבניה ופרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע את פרס דן דוד. סטיבן רוזנברג וג'ון בארי, התא שהשתנה - פיצוח מסתרי הסרטן, תרגום: אסתר טיכו, הוצאת עם עובד, 1993 קייט פארמה HIV נגד לוקמיה אחד ממאמריו של רוזנברג, מ-2015 "המדע שמאחורי האקזיט המוצלח", באתר מכון דוידסון, 29 באוגוסט 2017 סטיבן רוזנברג העובד הפדרלי של השנה 2015, באתר Service To America Medals "Dr. Steven Rosenberg: Saving lives through important breakthroughs in cancer treatment", וושינגטון פוסט, 6 במאי 2015 סטיבן רוזנברג, באתר NIH סטיבן רוזנברג, באתר People, דצמבר 1985 "Gene therapy rids men of cancer"‏, 1 בספטמבר 2006, BBC "התאים הונדסו - הסרטן נעלם", 3 בספטמבר 2006, באתר nrg שלושת מקבלי פרס נוברטיס לאימונולוגיה קלינית ל-2016, זליג אשחר, סטיבן רוזנברג וקרל ג'ון, באתר נוברטיס, 15 באוגוסט 2016 על רקע מגפת הקורונה: הוכרזו הזוכים בפרס דן דוד, באתר וואלה, 15 בפברואר 2021 תקציר וביקורת על הספר, באתר "סימניה"
הינו בריסקה

הינו בריסקה (באנגלית Hino Briska) הוא טנדר אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב הינו מוטורס היפנית משנת 1961–1968 בגרסאות 900 סמ"ק ו- 1,300 סמ"ק. בנוסף, הדגם הורכב בישראל, בחיפה על ידי חברת קייזר-אילין תעשיות, בין השנים 1964–1968. סדרת FG (בין השנים 1961-1966), הדגם היה קרוי בישראל "בריסקה 900". סדרת FH (בין השנים 1965-1968), הדגם היה קרוי בישראל "בריסקה 1,300". במדינת ישראל הדגם היה קרוי "בריסקה 900" מעמס - 670 ק"ג 3 מקומות ישיבה בתא הנהג ספסלים ל-6 נוסעים דגם קצר: "FG30", בסיס גלגלים - 2,230 מ"מ דגם ארוך: "FG30P " בסיס גלגלים 2,295 מ"מ לוח שעוני הבקרה היה זהה לחלוטין לדגם ה-קונטסה 900 בישראל הדגם היה קרוי : "בריסקה 1,300" (הדגם שווק בישראל מפברואר 1967) הסדרה יוצרה בין השנים 1965–1968 מנוע 4 צילינדרים, 1,251 סמ"ק המפיק 62 כ"ס תאוצה 0-100 קמ"ש - 29.3 שניות תמסורת ידנית - 4 מהירויות אורך הרכב - 4,275 מ"מ רוחב -1,640 מ"מ בסיס גלגלים - 2,450 מ"מ גובה - 1,595 מ"מ משקל - 1,080 ק"ג לוח שעוני הבקרה היה זהה לחלוטין לדגם הקונטסה 1300 חברת הינו מוטורס הוקמה בשנת 1910 והתמקדה בייצור מנועי דיזל ורכבים כבדים. בשנת 1953 החלה החברה לייצר רכבים פרטיים, תחילה בהרכבת דגמי רנו הצרפתית. באפריל 1961 הציגה רכב עצמאי קונטסה 900. החברה קיימה הסכם שיתוף עם מפעל קייזר-אילין תעשיות בע"מ, בחיפה שהרכיב את הקונטסה 900, קונטסה 1300, וטנדרים מסוג הינו בריסקה : "בריסקה 900" ו"בריסקה 1300". מי שעמד מאחורי ההסכם היה התעשיין אפרים אילין שהרכיב בישראל משנת 1961 את הלארק תוצרת סטודיבייקר. בסוף שנת 1964 עלה דגם ה"בריסקה 900" בישראל 7,296 ל"י, בהמשך המחיר התייקר ל-7,498 ל"י, אך ניתן בתשלומים למשך שנתיים (1,950 ל"י במזומן ו- 5,548 ל"י בתשלומים לשנתיים, עד 230 ל"י לחודש). ה"בריסקה 900" שווקה על ידי סוכנות קפריש בע"מ. הינו מוטורס קונטסה 900 קונטסה 1300 קונטסה 1300 ספרינט תעשיית רכב בישראל קייזר-אילין תעשיות אפרים אילין הקונטסה סגרה את המפעל (The Israel Motor Industry) מדיה וקבצים בנושא הינו בריסקה בוויקישיתוף בריסקה 1300 - תמונה (Hino Briska 1300 '1965–68 - AutoWP.ru) הינו בריסקה "1962 Hino Briska Fg-Series specs, performance, photo & data". automobile-catalog.com. Retrieved 2012-05-25. אתר הנוסטלגיה, "טנדר בריסקה" הינו בריסקה 1965 6.Jump up ^ "1965 Hino Briska FH100 specs, performance, photo & data". automobile-catalog.com. Retrieved 2012-05-25. נחתם החוזה לייצור מכונית יפאנית בחיפה, דבר, 6 ביוני 1963 קונטסה מיפן מגיעה לאילת Contessa comes from Japan to Eilat]. IsraelMotorIndustry.org. Retrieved 2012-06-01. "קונטסה ובריסקה", ראו: פרסומת לבריסקה 900 בני אביעד - מאמרים מקצועיים - קונטסה ובריסקה
חנות בתוך חנות

חנות בתוך חנות הוא קונספט שבו עסק קמעונאי מתארח בתוך חנות אחרת. ההסכם נפוץ בסופרמרקטים וחנויות כלבו. בנוסף נפוץ בעולם דגם זה ברשתות ספרים המארחות נקודות לממכר קפה. לעיתים מתקיים ההסדר בין רשת קמעונאית ליצרן. בארצות הברית רשת בלומינגדיילס מארחת בשטחי סניפיה את היצרנים פולו ראלף לורן, DKNY, וקלווין קליין. לרשתות אחרות בארצות הברית הסכמים עם המותגים גוצ'י וארמאני. היצרן או הקמעונאי שנכנס לתוך רשת אחרת, אחראי על תפעול החנות והוא המעסיק של העובדים בתוך החלק שלו. קיימים שני מודלים להפעלת דגם זה: המודל הראשון הוא הפעלת קופות נפרדות עם רישום הכנסות נפרד, והשני הוא קופה אחת בתוך החנות, כאשר הקמעונאי האורח רושם את הכנסותיו בקופות הקמעונאי המארח. קונספט זה מאפשר לרשתות להגדיל את מספר המותגים הנמכרים בהן, באמצעות הזמנת יצרנים לפתוח חנויות בתוך סניפיהן. לעיתים רשת רוצה להגדיל את מגוון המוצרים הנמכרים בה, והיא תעדיף לעשות זאת באמצעות גוף קמעונאי אחר שיש לו התמחות בתחום. בנוסף נהנית החברה המשכירה מדמי השכירות המגיעים מן הגוף השוכר מקום. מנגד ההסדר מאפשר לקמעונאי השוכר לפתוח חנות במקום במקום עם תנועת לקוחות קיימת וליהנות מתנועת הלקוחות של הרשת המשכירה. נורית שר, עוד חנות בתוך חנות: רשת ביתילי תשווק את מוצרי הטקסטיל של כיתן, באתר TheMarker‏, 10 ביולי 2001 אורנה יפת, בלעדי ל"כלכליסט": דלתא תפתח חנות בתוך סניף של קרפור בטביליסי, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2012 אנה אלייניוקב, הרשתות הגדולות מרחיבות הפעילות בשיטת חנות בתוך חנות, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2011 אורנה יפת, כיתן פותחת חנות בתוך חנות ב-10 סניפי המשביר לצרכן, באתר כלכליסט, 29 ביולי 2008
כסף ישן

כסף ישן (באנגלית: Old money; מכונה גם: Family cash,‏ Family Money או (מצרפתית) Vieux riche – בניגוד ל-"Nouveau riche", נובו ריש) הוא העושר המוּרָש של משפחות במעמד הגבוה (כלומר, אצולה, הפטריאטית) או "אדם, משפחה או שושלת שיש להם עושר בירושה". המונח בדרך כלל מתייחס לעשירים שהצליחו לשמור על עושרם במשך דורות רבים, ולעיתים קרובות נתפסים כאצולה דה פקטו בחברות שחסרות היסטורית מעמד אריסטוקרטי רשמי, כגון ארצות הברית. הון, המוחזק על ידי יחיד או על ידי משק בית, מספק ממד חשוב של ריבוד חברתי משום שהוא יכול לעבור מדור לדור, כדי להבטיח כי צאצא של המשפחה יישאר יציב מבחינה כלכלית. משפחות עם "כסף ישן" משתמשות בנכסים שנצברו או בחסכונות כדי לגשר על הפרעות בהכנסה, ובכך לשמור על ניידות חברתית כלפי מעלה. "כסף ישן" חל על המעמדות העליונים שעושרם מפריד בינם למעמדות החברתיים הנמוכים. על פי האנתרופולוג ויליאם לויד וורנר, המעמד העליון בארצות הברית בשנות השלושים נחלק בתוך עצמו למעמד העליון והתחתון. התחתון העליון היו "הכסף החדש", אלו שלא הגיעו ממשפחות עשירות מסורתיות, אלא הרוויחו את כספם מהשקעות ועסקים ולא מירושה. בניגוד למעמד העליון של "הכסף הישן". אלו שהיו עשירים במשך דורות, וחיו מירושות ורווחי מניות והשקעות קימות, ולא מעושר מרוויח, קרי פעיל ואקטיבי. נובו ריש "Old Money" The American Heritage Dictionary of the English Language, Fourth Edition. Houghton Mifflin Company, 2004. 5 Nov. 2008. Dictionary.com Scholz, Claudia W.; Juanita M. Firestone (2007). "Wealth". In George Ritzer (ed.). Blackwell Encyclopedia of Sociology. Blackwell Reference Online. Malden, MA: Wiley-Blackwell Warner, William Lloyd (1960). Social Class in America: A Manual of Procedure for the Measurement of Social Status. Harper & Row
שיגור בהתרעה

שיגור בהתרעה הוא אסטרטגיה של מעצמה גרעינית לשגר את הנשק הגרעיני שלה כתגובה להתרעה על טילים שנורו לעברה החשודים כטילים גרעיניים. שיגור בהתרעה, כאשר מערכת ההתרעה אמינה מספיק וזמן התגובה של שיגור טילים קצר מספיק, הוא אמצעי לביצוע מכה שנייה כתגובה למכה ראשונה, ועל ידי כך להשיג השמדה הדדית מובטחת. הסיכון בדוקטרינת שיגור בהתרעה הוא טעות טכנית או פירוש לא נכון של אמצעי חישה העשוי לצד החושש שהוא מותקף לכאורה לשגר את הנשק הגרעיני שלו אל היריב. היריב, בהנחה שהוא בעל יכולת מכה שנייה, בין אם באמצעות שיגור בהתרעה ובין אם באמצעים אחרים כצוללות טילים בליסטיים, צפוי לתקוף בחזרה וכאשר שורר מצב אסטרטגי של השמדה ההדית מובטחת שני הצדדים יושמדו. מקרה מפורסם של כמעט טעות כזו הוא החלטתו של סטניסלב פטרוב ב־26 בספטמבר 1983 שהיה קצין תורן בבונקר "סרפוחוב־15" שליד מוסקבה, בו שכן מרכז הבקרה של מערכת ההתרעה המוקדמת מפני מתקפת טילים, או בשם הקוד שלה, "אוקו" (עין), שלא לשגר לנוכח התרעה. בדיעבד התברר כי הכשל הטכני שהוביל להתרעות השווא, נבע ממערך נדיר של השתקפות אור השמש על עננים גבוהים יחד עם מסלולי מולניה של הלוויינים. התקלה תוקנה מאוחר יותר, באמצעות לוויין בעל מסלול גאוסטציונרי שציר הסיבוב שלו זהה לזה של כדור הארץ, דבר שמקבע את מיקומו יחסית לכדור הארץ. שיגור בהתרעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) archiewood, Molniya orbit, everything2, July 21, 2004. Allan Little, 'How I stopped nuclear war', BBC News, October 21, 1998
משה קהתי

משה קהתי (6 ביוני 1900, ט' בסיוון ה'תר"ס – 6 ביוני 1994, כ"ז בסיוון ה'תשנ"ד) היה איש ציבור ומורה, עורך דין, חבר מועצת עיריית ירושלים ונשיא העדה התימנית בעיר. נולד בצנעא שבתימן ב-6 ביוני 1900 (ט' בסיוון ה'תר"ס) לשלום קהתי, צורף זהב, בן למשפחת רבנים מפורסמת בתימן, ולטורקיה בת שלום משרקי. בשנת 1906 (ה'תרס"ו) עלה עם הוריו לירושלים, שם החל ללמוד בבית הספר למל. בסיום לימודיו עבר ללמוד בבית המדרש למורים של חברת עזרה, ולאחר מכן שימש במשך מספר שנים כמורה. נמנה עם הראשונים שלמדו בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים, ובסיום לימודיו בשנת 1924 (ה'תרפ"ד) הוסמך לעורך דין ונוטריון. כן למד באוניברסיטת ברן שבשווייץ, ונבחן בהבר האנגלי בלונדון. בשנת 1934 נישא לאסתר בת שלמה סעדי. בפעילותו הציבורית שימש כחבר מועצת עיריית ירושלים, כחבר לשכת בני ברית וכנשיא העדה התימנית בירושלים. כן רכש בתקופת המנדט הבריטי מידי ערבים שטחים גדולים בירושלים, בחיפה ובקיסריה והעבירם ליהודים. כתב מאמרים על הספרות וההיסטוריה של יהודי תימן, ופרסם מספר קטעים מספר המוסר של הפייטן התימני מארי יחיא אלצ'הרי. הודות לפועלו קיבל את תואר יקיר העיר ירושלים לשנת 1974. הלך לעולמו ב-6 ביוני 1994 (כ"ז בסיוון ה'תשנ"ד). משה דוד גאון, "משה בן שלום קהתי", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 607, באתר היברובוקס דוד תדהר (עורך), "משה קהתי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3320 משה קהתי, באתר נשמה יקירי ירושלים בשנת 1974, באתר עיריית ירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הינו פונצ'ו

הינו פונצ'ו (באנגלית: Hino Poncho) הוא אוטובוס מסוג "מיניבוס" אשר מיוצר על ידי יצרנית כלי הרכב הינו מוטורס היפנית משנת 2002 ועד היום. הדגם יוצר ב-2 תצורות עיקריות של "מיניבוס": מיניבוס קצר ומיניבוס ארוך. (יוצר בין השנים 2002 - 2005) (מיוצר בין השנים 2006 - עד היום) מודל: הינו פונצ'ו ADG - HX6JHAE קיבולת: 25 נוסעים, 14 מושבים, 10 נוסעים בעמידה + נהג אורך האוטובוס - 6,290 מ"מ רוחב - 2,080 מ"מ גובה - 3,100 מ"מ מודל: הינו פנקו ADG - HX6JLAE קיבולת: 36 נוסעים, 11 מושבים, 24 נוסעים בעמידה + נהג אורך האוטובוס: 6,990 מ"מ רוחב - 2,080 מ"מ גובה - 3,100 מ"מ הינו פונצ'ו - דור ראשון הינו פונצ'ו - דור ראשון הינו פונצ'ו - דור ראשון הינו פונצ'ו - דור ראשון הינו פונצ'ו - דור ראשון הינו פונצ'ו - דור שני הינו פונצ'ו - דור שני הינו פונצ'ו - דור שני הינו פונצ'ו - דור שני, מבט לתוך האוטובוס הינו פונצ'ו - דור שני הינו פונצ'ו - דור שני (דגם "מיני) הינו פונצ'ו - דור שני (דגם "מיני) הינו HS3KRK הינו Liesse הינו פונצ'ו (The Hino Poncho: Simply the most innovative community transport solution tocome onto the Australian market), אתר חברת הינו מדיה וקבצים בנושא הינו פונצ'ו בוויקישיתוף הינו פונצ'ו (5:59 דקות), יוטיוב הינו פונצ'ו 2012 - מפרט טכני, Hino Poncho used Bus for sale in Japan, Import used Hino הינו פונצ'ו 240 Landmarks of Japanese Automotive Technology - Hino הינו פונצ'ו Hino to launch Poncho bus – Truck news & reviews הינו פונצ'ו Hino Motors releases new model of the routebus Poncho - Non-step small-sized routebuses in response to increased demand for community minibus -
הסכם סאזונוב-דיאמנדי

הסכם סאזונוב-דיאמנדי (ברומנית: Acordul Sazonov-Diamandy), הידוע גם בשם "ההסכם הרומני-רוסי הסודי של שנת 1914" (ברומנית: Acordul secret româno-rus din 1914), היה הסכם סודי שנחתם בין ממשלת ממלכת רומניה וממשלתה של האימפריה הרוסית. עיקרו בא לידי ביטוי בהבטחת תמיכתה של האימפריה הרוסית ברומניה ובטענותיה הטריטוריאליות, במסגרת מלחמת העולם הראשונה. ההסכם נערך ונחתם בתאריכים 18 בספטמבר 1914, וב-1 באוקטובר באותה השנה בין הדיפלומט הרומני קונסטנטין דיאמנדי, ושר החוץ של האימפריה הרוסית, סרגיי סאזונוב. ההסכם היה ההסכם הבינלאומי הראשון שהכיר ב"זכותה של רומניה להתאחד עם השטחים באוסטריה-הונגריה בהם שוכנים רומנים" במועד "בו תמצא זאת לנכון". בעניין שטחה של בוקובינה, הוחלט שהשטח יעבור לשליטת רומניה או רוסיה בהתבסס על הרוב הלאומי באזור. רומניה התחייבה לשמור על "נייטרליות תומכת" ביחס לרוסיה, עד לזמן בו האימפריה הרוסית תחליט להיכנס למלחמה, ואילו רוסיה מצידה התחייבה להביא את תנאי ההסכם להכרה צרפתית ובריטית. הצדדים אף התחייבו לשמירה על סודיות מלאה בנוגע לקיומו ותוכנו של ההסכם. סרגיי סאזונוב, שר החוץ הרוסי, שחתם על ההסכם, הסביר במכתבים סודיים שנאלץ לעשות זאת כדי למנוע את הצטרפות רומניה לצד מדינות המרכז, אך בסוף המלחמה יערכו וינתחו את המצב מחדש ולא בהכרח יכבדו את ההתחייבויות. ספרו של קונסטנטין דיאמנדי Ma mission en Russie 1914-1918 (משימתי ברוסיה) פרק Revue des Deux Mondes (בין שני עולמות) עמודים 813-814, 15 בפברואר 1929 ההיסטוריה הצבאית של העם הרומני, כרך מספר 5, עמוד 340, ההוצאה לאור של צבא רומניה, בוקרשט, 1989 הונגריה - הסיבות ומלחמות הירושה
שרלין חזיזה

שרלין דניאל חזיזה מוראי (נולדה ב-21 באוקטובר 1985) היא שחקנית ישראלית. התפרסמה לאחר שגילמה את אילנה בודנהיימר בסדרות "שנות ה-80" ו-"שנות ה-90". שרלין נולדה בפתח תקווה להוריה סיגלית ודניאל חזיזה. אחיה של שרלין הוא הכדורגלן דולב חזיזה. בגיל 5 עברה עם משפחתה ליישוב שערי תקווה. נקראה על שמה של השחקנית שרלין טילטון, ששיחקה בסדרה "דאלאס" שהייתה אהובה על אמה. למדה בתיכון אחד העם בעיר במגמת תיאטרון, ובבית הספר למשחק בית צבי. ב-2010 השתתפה בקמפיין נגד העסקת עובדים זרים בלתי חוקיים. בשנים 2013-2020 שיחקה במשך 5 עונות בסדרה "שנות ה-80", בתפקיד אילנה בודנהיימר, אחותו הגדולה של שלום (דניאל אסייג) ורעייתו של גידי בודנהיימר (עפר שכטר). ב-2015 השתתפה בסדרה "זגורי אימפריה" בתפקיד נעמה. באותה השנה השתתפה עם השחקן גורי אלפי בפרסומת של ״לפמ״ בקמפיין לעידוד התיירות בירושלים. ב-2016 הופיעה בסדרה "צומת מילר". ב-2017 השיקה חבורת אנדרדוס את "ישיבת הנהלה", סדרת רשת בהשתתפותה, גילמה את עלמה. ב-2018 הייתה פרזנטורית של עיתון "דה מרקר". באותה השנה השתתפה בפרסומת של ״סונול״ לצד השחקן בני ברוכים. ב-2019 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "לה פמיליה", בתור יערה, אחותו של רמי. ב-2021 השתתפה בפרסומת למרפאת אסתטיקה לטיפולי שיניים עם השחקנים חי דוידוב ורונן דוידוב. ב-2022 השתתפה בסדרת הרשת ״התחרפנתי, הפכתי לרובוט״ גילמה את יעל. בשנים 2022-2024 שיחקה במשך 2 עונות בסדרת ההמשך של "שנות ה-80" שנקראת "שנות ה-90" חזרה בתפקיד אילנה בודנהיימר. ב-2023 שיחקה בסרט "ההילולה" בתפקיד אילנה בודנהיימר. לשרלין הייתה גם קריירת תיאטרון קצרה והיא שיחקה בכמה הצגות כמו ״ארוחה בהפתעה״, ״אידיוט״, ״שייקספיר ושות״, ״לדבר עם״, ״תזמורת על תנאי״, ״בפיסגה״, ו״פרח לב הזהב״. חזיזה נשואה ואם לארבעה ילדים, מתגוררת ביישוב שערי תקווה. מדיה וקבצים בנושא שרלין חזיזה בוויקישיתוף שרלין חזיזה, ברשת החברתית פייסבוק שרלין חזיזה, ברשת החברתית אינסטגרם שרלין חזיזה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שרלין חזיזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הכירו את שרלין חזיזה: אשתו המרוקאית של עפר שכטר, באתר רשת ערן סויסה, להיות אשתו של עפר שכטר, באתר ישראל היום, 7 בנובמבר 2013 רואי פרסול, ‏דומות אבל שונות: שרון חזיזה שורפת את המסך בשנות ה-80, באתר מעריב אונליין, 19 במאי 2015 אם ניימאר יתנצל, אולי אחזיר לו עוקב - ערוץ הספורט, באתר Sport5.co.il - אתר ערוץ הספורט, ‏2023-03-28 נאוה מרטון, שרלין מוראי: "חשבתי לעזוב את המקצוע, אחרי כמה דקות הבנתי שזאת עצה ממש גרועה", באתר שרלין מוראי: "חשבתי לעזוב את המקצוע" | מגזין את, ‏2022-02-09 דומות אבל שונות: שרון חזיזה שורפת את המסך בשנות ה-80, באתר www.maariv.co.il, ‏2015-05-19