laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שאלתיאל בן חזקיה

מר שאלתיאל בן חזקיה היה בנו הבכור של ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא, חזקיה בן דוד. על פי מסמך קניה משנת ד'תתכ"ב (1061) נמצא כי כיהן זמן קצר כראש גולה, מפני שהוא מוזכר בו בתארם של ראשי הגולה "מר". הוא נחשב לאבי משפחת שאלתיאל-חן. נולד לחזקיה בן דוד, ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא, בראשית המאה ה-11. שני אחיו היו יוסף אורובד (סבו של רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני) ודוד בן חזקיה. בד'תתי"ח (1058) נהרג אביו בידי הח'ליפה אל קאא'ם הראשון בעקבות הלשנה. בעקבות כך נסגרו ישיבות סורא ופומבדיתא, ומשרת ראש הגולה הופסקה לכמה שנים. שאלתיאל הספיק קודם לכן להעביר חלק מרכושו לספרד, ואחרי הרצח הוא נמלט עם שני אחיו לגרנדה שבספרד, אל ביתו של רבי יהוסף הנגיד, שאביו, שמואל הנגיד, היה ידידו של אביהם. בד'תשכ"ו (1066) התרחשו פרעות גרנדה, במהלכן נרצח מארחם יהוסף הנגיד, והם נאלצו לברוח מספרד. כפי הידוע, לאחר שנים שבו לבבל, ובן אחיו, חזקיה בן דוד השני, קיבל עליו את תפקיד ראש הגולה. לאחר שנים, נמצא מסמך מיום שישי, י' בחשוון ד'תתכ"ב (1061), ראשיתו בספרדית (ערבית באותיות לטיניות) וסופו בעברית. המסמך מתעד החלפת קרקעות בברצלונה, של דון מיר גודלדו ואשתו, עם "דרורה בת מר שאלתיאל". על פי תשובת רב שרירא גאון לרבי יעקב מקירואן, שתואר "מר" מתייחס לראשי גלויות שבבבל, נמצא כי כיהן זמן קצר כראש גולה קודם אחיינו. צאצאו בדור עשירי בספרד, היה רבי שאלתיאל חן. שאלתיאל - מסע של משפחה אחת לאורך ההיסטוריה, ד"ר משה שאלתיאל. ספר הקבלה, רבי אברהם אבן דאוד, עמ' 44 - 45. אבני חן, פרק ב'. אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר, הוצאת ספרים קה"ת, ה'תשע"ה.
משורה (יחידת מידה)

מְּשׂוּרָה היא מידה מקראית קדומה, ומוזכרת פעם אחת בתורה, בספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל"ה "לֹא תַעֲשׂוּ עָוֶל בַּמִּשְׁפָּט בַּמִּדָּה בַּמִּשְׁקָל וּבַמְּשׂוּרָה". בתלמוד נאמר: "ומה משורה הקפידה עליו תורה, קל וחומר להין וחצי הין... ללוג וחצי לוג". מידת המשורה מזוכרת פעמים בנביא יחזקאל (ד', ט"ז) "וַיֹּאמֶר אֵלַי בֶּן-אָדָם הִנְנִי שֹׁבֵר מַטֵּה-לֶחֶם בִּירוּשָׁלִַם וְאָכְלוּ-לֶחֶם בְּמִשְׁקָל וּבִדְאָגָה וּמַיִם בִּמְשׂוּרָה וּבְשִׁמָּמוֹן יִשְׁתּוּ". וכן (ד', י"א) "וּמַיִם בִּמְשׂוּרָה תִשְׁתֶּה שִׁשִּׁית הַהִין מֵעֵת עַד עֵת תִּשְׁתֶּה". כפי הנראה מהפסוקים שימשה מידה זו למדידת נוזל, וכך כתבו החזקוני והרשב"ם בפירושם לתורה. לעומתם, רש"י בפירושו לתורה כתב בפירוש המילה 'משורה' - היא מידת הלח והיבש. בשיעור המשורה ישנם כמה שיטות. במסכת בבא בתרא פט ב מבואר שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג. במקום אחר בתלמוד (בבא מציעא סא ב) מידת המשורה היא אחד חלקי 33 הלוג, אך במסורת הש"ס הגיה שם כפי הנוסח שבבבא בתרא - אחד חלקי 36 הלוג. דעת הרמב"ם היא ששיעור המשורה הוא אחד חלקי 33 הלוג, כגרסת מסכת בבא מציעא. דעה שלישית, קרובה לדעת הרמב"ם, הובאה בספר שיטה מקובצת בשם ספר די העובדים לרבי אברהם בן הרמב"ם, שהמשורה היא רובע שמינית הלוג, כלומר אחד חלקי 32 הלוג. הרב שמואל שטראשון (הרש"ש) בפירושו על התלמוד, הביא דעה נוספת בשם הרד"ק שהמשורה היא אחד חלקי 30 הלוג. כפי שנתבאר לעיל שיעור המשורה נגזר משיעור הלוג. ובשיעור הלוג נחלקו הפוסקים האחרונים כמה הוא שיעורו, דעת הרב חיים נאה ששיעור הלוג הוא 345.6 מ"ל/סמ"ק, ואילו דעת החזון איש ששיעור הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק. אם ננקוט כפי שמבואר בתלמוד שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג, נמצא ששיעור המשורה הוא לדעת הרב חיים נאה 9.6 מ"ל/סמ"ק, ולדעת החזון איש שיעורו הוא 16.58 מ"ל/סמ"ק. כיום רגילים להשתמש במילה זו להוראה על כמות מועטת בדומה ל'קורטוב'. ואכן כבר בזמן חז"ל נהגו להשתמש בלשון זו להוראה על כמות מועטת, כפי שמופיע במשנה באבות (פרק ו משנה ד) "כָּךְ הִיא דַרְכָּהּ שֶׁל תּוֹרָה – פַּת בַּמֶּלַח תֹּאכֵל, וּמַיִם בַּמְּשׁוּרָה תִּשְׁתֶּה, וְעַל הָאָרֶץ תִּישָׁן, וְחַיֵּי צַעַר תִּחְיֶה". משורה פירוש הרש"ר הירש (בראשית פרק יז פסוק טו). בבלי, בבא בתרא פט ב, ובבא מציעא סא ב. היד החזקה, הלכות גניבה פרק ח הלכה ז.
רנו 21

רנו 21 (Renault 21) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1986–1994. סך הכול יוצרו 2,096,000 יחידות. 4 דלתות - סדאן 5 דלתות - סטיישן 5 דלתות - האצ'בק רנו 21 טורבו רנו 21 טורבו, שנת 1988 רנו 21 "נבדה" (סטיישן) רנו 21 רנו דופין רנו קרוול רנו 15 רנו 16 רנו 18 רנו 19 רנו 25 רנו פואגו מדיה וקבצים בנושא רנו 21 בוויקישיתוף רנו 21 - היסטוריה ://web.archive.org/web/20080220142557 רנו 21 aronline.co.uk/ar-cars/not-their-finest-hour-renault-21
עונת 1925/1926 בפוטבול ליג

עונת 1925/1926 הייתה העונה ה-34 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-29 באוגוסט 1925 והסתיימה ב-1 במאי 1926. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי ומנצ'סטר יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. האדרספילד טאון זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר סיטי ונוטס קאונטי. במקומן לליגה הבכירה עלו ונסדיי ודרבי קאונטי. טד הרפר מבולטון וונדררס כבש 43 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
הלם העתיד

הלם העתיד (באנגלית: Future Shock) הוא ספר שכתב העתידן אלווין טופלר בשנת 1970, ועוסק במונח פסיכולוגי בשם זה שטבע טופלר. הספר קובע לאור קצב השינויים הטכנולוגיים והחברתיים בעשרות השנים שקדמו לכתיבתו כי העתיד צופן בחובו שינויים רבים בקצב שלא יאפשר לרבים להתמודד עמו מעמדת יציבות, דבר שיגרום למתח נפשי גבוה, בלבול ותחושת אובדן דרך. טופלר מזהה את מהפכת העתיד במעבר מחברה תעשייתית לחברת תיעוש־על, לצד התקדמות מהירה מאוד בתחום הרפואה והגנטיקה, שאם לא יווסתו מבעוד מועד לקצב שיאפשר החלה הדרגתית של השינויים על פני העולם כולו, עתיד לגרום לבעיות נפשיות שלא נצפו מראש. הספר בתרגומו לעברית ראה אור לראשונה בשנת 1971. בשנים 1980 ו-1990 פרסם טופלר שני ספרים נוספים שעשויים להיחשב כספרי המשך ל"הלם העתיד": "הגל השלישי" ו"מהפך העוצמה". בספריו אלו המשיך לטוות את רעיון השינויים ופיתח תאוריית גלים חברתית-תרבותית-כלכלית. לתפיסתו, בחברתנו הפוסט מודרנית הכלכלה הופכת לכלכלה סופר סמלית, ודרך עשיית העושר היא באמצעות ידע. "הלם העתיד" זכה להצלחה רבה. אלווין טופלר הצליח לחזות מגמה מהותית בחיים המודרניים שבה קצב השינויים המהיר ההולך וגובר, גורר עמו בין היתר ערעור הרגשת הביטחון וקושי להסתגל לחיים. מצב זה גורר עמו ריבוי מקרי גירושין ויצירת משפחות מורכבות. הוא חזה גם הופעת מוצרים רבים חדשים ומגוונים, תקשורת מותאמת אישית וכדומה. הספר מתמקד בצורת הארעיות שבה מתנהלים החיים המודרניים בשל קצב ההתרחשויות המהיר, העדר קביעות מסוג כלשהו בעבודה ובמגורים וכדומה, ועמד על ההיבטים הפסיכולוגיים, האסתטיים והחברתיים של התופעה. טופלר התייחס גם לעודף האינפורמציה או היצף המידע שהם חלק מהלם העתיד. בריאיון לכתב העת Wired שנערך בשנת 2003, טען אלווין טופלר שהיו שתי שגיאות בספרו "הלם העתיד". השגיאה האחת היא שהספר לא היה קיצוני דיו, זאת למרות שבתקופה בה פורסם נחשב הספר קיצוני מאוד. השגיאה השנייה הייתה האמון בכלכלנים שראו אי התאמה בצמיחה הכלכלית אבל חשבו שדי בהתאמות קלות של התאוריות. באותה עת הוא עדיין לא ראה את המהפך הכלכלי העצום שעתידה לעבור החברה התעשייתית והאמין עדיין בשינוי הליניארי של הכלכלה. קצב השינויים המהיר הביא למגבלות בקבלת החלטות מהירות בשאלות מורכבות מה שהביא לשימוש נרחב במחשב לקבלת החלטות. המחשבה הייתה שהמוח הענק של מחשבי העל יוכל לעכל את האינפורמציה הרבה ולקבל עבורנו את ההחלטות הדרושות במהירות והחיים שוב יהיו פשוטים. המציאות הראתה שהמחשבים צריכים להיות די מורכבים והחיים לא שבו להיות פשוטים. אלווין טופלר, הלם העתיד, תרגום יורם שדה, הוצאת עם עובד, 2001. ג'יימס דיילי, ביזניס 2.0, ‏הלם העתיד – 30 שנה אחרי. ריאיון עם אלווין טופלר, באתר "הידען", ‏30 באוגוסט 2003 (המקור באנגלית, 26 בספטמבר 2000) ראיון באנגלית לכתב העת ווירד משנת 1993, ראיין פיטר שוורץ אוריאל בריזון, גלילאו, סינגולריות - קץ העידן האנושי, באתר ynet, 22 בדצמבר 2004 הלם העתיד, באתר OCLC (באנגלית)
WingNut Films

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] WingNut Films הוא שמם של אולפני אולפני הפקות סרטי קולנוע מניו זילנד, מיסודו של הבמאי פיטר ג'קסון ורעייתו, המפיקה פראן וולש. אף שמשרדי החברה נמצאים בוולינגטון, ניו זילנד לחברה גם אולפנים במתחם אולפני פיינווד באנגליה. האולפנים נטלו חלק בכל הפקות הקולנוע של פיטר ג'קסון מאז 1987 והפכה למסחרית ב-17 במרץ 2003. הייתה מעורבת בהפקת טרילוגיית סרטי שר הטבעות (בשנים 2001–2003) וטרילוגיית סרטי ההוביט (בשנים 2012–2014) שזיכו אותה ב-11 פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע, לרבות הסרט והבמאי הטובים ביותר. החברה שיתפה פעולה עם אולפני ניו ליין סינמה בהפקת סרטי שר הטבעות וההוביט. חברת Park Road Post היא חברת בת הממוקמת בפרבר מירמר בוולינגטון, ניו זילנד המהווה חברת הפקות סרטים שהוקמה בשנת 2005 כחברת אפקטים ויזואליים. החברה עבדה על הפקת הסאונד לטרילוגיית סרטי שר הטבעות וההוביט ועבור מחוז 9 ואף זכתה בפרסי אוסקר על הסרט קינג קונג בשנת 2013 החברה נאלצה לסגור את מעבדת עיבוד הסרטים שלה. WingNut Films, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האתר הרשמי של חברת Park Road Post WingNut Films Productions Ltd. 78th Annual Academy Awards listing for Best Sound Mixing for King Kong Peter Briggs interview – TVNZ's "Good Morning" "Rise of digital forces film lab's closure". 3 News NZ. 26 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
מארק ואלס

מארק ואלס גונסאלס (בקטלאנית-ספרדית: Marc Vales González; נולד ב-4 באפריל 1990) הוא כדורגלן אנדורי המשחק באתלטיק ליידה מהליגה הספרדית השלישית בעמדת הבלם וכקשר אחורי לסירוגין. ואלס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סנטה ג'וליה. בהמשך ואלס שיחק בפ.צ. אנדורה, סבאדל ב', איביזה ב', בינפאר ואתלטיקו מונסון. בקיץ 2011 חתם באתלטיקו בלארס. שנה לאחר מכן חתם בריאל מדריד ג'. בהמשך הוא חזר לפ.צ. אנדורה ושיחק גם בריאל סרגוסה ב' ול'הוספיטלט. ב-5 באוגוסט 2016 חתם בSJK מליגת העל הפינית. כעבור 3 חודשים האריך את חוזהו בשנתיים נוספות. בסיום עונת 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הפיני. ב-24 ביולי 2018 ואלס חתם בסנדפיורד מליגת העל הנורווגית. בינואר 2022 עזב את אירופה וחתם בקדה דארול אמאן מליגת העל המלזית. ב-26 במרץ 2008 ואלס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה בהפסד 3-0 נגד לטביה. SJK הגביע הפיני: 2016 מדיה וקבצים בנושא מארק ואלס בוויקישיתוף מארק ואלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארק ואלס, באתר Transfermarkt מארק ואלס, באתר Soccerway מארק ואלס, באתר BDFutbol מארק ואלס, באתר WorldFootball.net מארק ואלס, באתר National Football Teams מארק ואלס, באתר FootballDatabase.eu
אמפורה פאן-אתנאית

אמפורה פאן-אתנאית היא טיפוס של כד יווני אשר נוצר באטיקה. באמפורות הפאן-אתנאיות, צד אחד תמיד הציג את האלה אתנה מחזיקה חנית ומגן, עם רגל אחת קדימה. היא מופיעה כמגינה על העיר האהובה עליה, אתונה. דוגמה לכך היא האמפורה הפאן-אתנאית ממוזיאון המטרופולין בניו יורק. פעמים רבות מתווסף הכיתוב "TONAΘENEΘENAΘΛON", המתרגם ל"אני מהמשחקים באתונה". בצד השני היה תיאור של האירוע התחרותי שבגינו ניתן הפרס. כיום מהוות האמפורות הפאן-אתנאיות את העדות החזותית החשובה ביותר בכל הנוגע לאתלטיקה וספורט יווני עתיק. מדובר בכלים גדולים, אשר הכילו לעיתים 39 ליטר של שמן זית מעצי הקודש אשר היה הפרס למנצחים בתחרויות הפאנאתנאיה. הפרס הזה היה נחשק ביותר, וישנן עדויות של אמפורות פאן-אתנאיות שתוקנו בזהירות, על אף שכבר לא יכלו להכיל נוזלים. קדרות יוון העתיקה פאנאתנאיה ספורט ביוון העתיקה מדיה וקבצים בנושא אמפורה פאן-אתנאית בוויקישיתוף אמפורה פאן-אתנאית, ארכיון ביזלי (באנגלית). Stephen G. Miller, Ancient Greek Athletics, New Haven: Yale University Press, 2004, עמ' 10, ISBN 0-521-82093-6 hardback
ז'מרסון

ז'מרסון דה ז'סוס נסימנטו (בפורטוגזית: Jemerson de Jesus Nascimento; נולד ב-24 באוגוסט 1992 בז'רמואבו שבברזיל), הידוע בקיצור כז'מרסון, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מץ. ז'מרסון הצטרף אל מחלקת הנוער של קונפיאנסה בשנת 2009, ושנה לאחר מכן עבר אל מחלקת הנוער של אתלטיקו מיניירו מליגת העל הברזילאית, זאת לאחר תקופות התרשמות לא מוצלחות בפלמיירס, בסנטוס ובואסקו דה גאמה. בשנת 2012 הושאל ז'מרסון לדמוקרטה, בה ערך 12 הופעות, ובחודש אוגוסט חזר לאתלטיקו מיניירו. בחודש דצמבר הוא הועלה לסגל הבוגר של המועדון. ב-7 ביולי 2013 ערך ז'מרסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–3 על קריסיומה במסגרת המחזור השישי בליגה. הוא ערך חמש הופעות ליגה בלבד בעונת 2013, בה זכתה אתלטיקו מיניירו בגביע ליברטדורס. בעונת 2014, בה זכתה אתלטיקו מיניירו בגביע רקופה סודאמריקנה ובגביע הברזילאי, ערך ז'מרסון 22 הופעות ליגה. בעונת 2015 היה ז'מרסון לשחקן הרכב בלתי מעורער במועדון. הוא ערך 35 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-31 בינואר 2016 חתם ז'מרסון על חוזה לחמש עונות במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-9 בפברואר ערך ז'מרסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לסושו במסגרת שמינית גמר הגביע הצרפתי. ב-20 במרץ, לאחר הופעה אחת במונקו ב', קבוצת המילואים של המועדון, ערך ז'מרסון את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על פריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור ה-31. בחצי העונה הראשונה של במועדון ערך ז'מרסון ארבע הופעות ליגה. בעונת 2016/2017 הפך ז'מרסון לשחקן הרכב קבוע במועדון. ב-14 בספטמבר 2016 ערך ז'מרסון את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על טוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2016/2017. ב-21 באוקטובר הבקיע ז'מרסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-64 בניצחון 2–6 על מונפלייה במסגרת המחזור העשירי בליגה. ב-6 בנובמבר 2020 חזר ז'מרסון לברזיל וחתם בקורינתיאנס עד לסוף העונה. ב-8 באוקטובר 2021 חתם לעונה אחת במץ מהליגה הצרפתית. ז'מרסון זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת פרו ב-17 בנובמבר 2015. אתלטיקו מיניירו גביע ליברטדורס (1): 2013 הגביע הברזילאי (1): 2014 גביע רקופה סודאמריקנה (1): 2014 מונקו אליפות צרפת (1): 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא ז'מרסון בוויקישיתוף ז'מרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'מרסון, ברשת החברתית אינסטגרם ז'מרסון, באתר Transfermarkt ז'מרסון, באתר Soccerway ז'מרסון, באתר BDFutbol ז'מרסון, באתר WorldFootball.net ז'מרסון, באתר National Football Teams ז'מרסון, באתר FootballDatabase.eu ז'מרסון, באתר ESPN Da roça ao posto de titular do Galo: Jemerson quer fazer história no clube באתר Globo, ‏ 9 בספטמבר 2014 (בפורטוגזית) Promovido, zagueiro quer aproveitar chance no Atlético-MG באתר Terra, ‏ 17 בדצמבר 2012 (בפורטוגזית) Jemerson set for AS Monaco באתר הרשמי של מונקו, 31 בינואר 2016 (באנגלית) Uncapped defender Jemerson gets Brazil call באתר The Free Press Journal (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'מרסון".
יון מגנוססון

יון מגנוססון (באיסלנדית: Jón Magnússon;‏ 16 בינואר 1859 – 23 ביוני 1926) היה פוליטיקאי איסלנדי שכיהן כראש ממשלת איסלנד בשתי תקופות כהונה. תקופת כהונתו הראשונה הייתה במסגרת חברותו ב"מפלגת שלטון הבית" (Heimastjórnarflokkurinn) מינואר 1917 ועד מרץ 1922 ותקופת כהונתו השנייה הייתה מטעם המפלגה השמרנית, קודמתה של מפלגת העצמאות, ממרץ 1924 ועד יוני 1926. יון מגנוססון נולד באחוזת מולי (Múli) שבדרום איסלנד למגנוס יונסון, שהיה כומר ולווילבורג זירגורדרדוטיר. ב-1881 הוא סיים את לימודיו, וב-1891 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קופנהגן. בין השנים 1891 – 1896 כיהן כשופט שלום. בין השנים 1896 – 1904 שימש כמזכיר לענייני קרקעות, בין השנים 1904 – 1908 כשר המשפטים ובין השנים 1909 –1917 כפקיד העיר של רייקיאוויק. ב-4 בינואר 1917 נבחר לתפקיד ראש ממשלת איסלנד ובמקביל שימש גם כשר המשפטים, החינוך וענייני הכנסייה. ב-7 במרץ 1922 עלתה לשלטון ממשלתו של זיגרדור אגרז ממפלגת העצמאות וב-22 במרץ 1924 שב מגנוססון לתפקיד ראש הממשלה, תפקיד אותו מילא עד מותו ב-1926. מדיה וקבצים בנושא יון מגנוססון בוויקישיתוף מידע מתוך אתר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) (באיסלנדית)
כריסטופר גריידי

כריסטופר "כריס" גריידי (באנגלית: Christopher "Chris" Grady) הוא קצין בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית המכהן כסגן יושב ראש המטות המשולבים. גריידי סיים ב-1984 תואר ראשון באוניברסיטת נוטרדאם בה למד במסגרת תוכנית הכשרת קצונת המילואים של צי ארצות הברית. התגייס לצי, שירת כקצין במשחתת "USS Moosbrugger" ובסיירת הטילים "USS Princeton". פיקד על ספינת הלוחמה בצוללות "USS Chief" ועל ספינת הלוחמה בצוללות "USS Ardent" במשימתה בים הערבי. בינואר 2003 מונה למפקד משחתת הטילים המונחים "USS Cole" ופיקד עליה עד יולי 2004, בתקופת פיקוד הפליגה המשחתת לים התיכון ונטלה חלק בכוח נאט"ו באזור. פיקד על פלגת המשחתות 22 שנשלחה למפרץ הפרסי כחלק מקבוצת הקרב של נושאת המטוסים "תאודור רוזוולט (CVN-71)" תפקידי המטה שלו ביבשה כללו עוזר לראש המבצעים הימיים, עוזר לראש ענף אירופה ואירו-אסיה, עוזר לראש קצין הקשר לענייני חקיקה במשרד מזכיר הצי של ארצות הברית, ומשנה למזכיר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. בדרגות האדמירל שירת כראש מרכז המבצעים הימיים בצי האוקיינוס השקט. בינואר 2014 מונה למפקד קבוצת התקיפה 1 ונושאת המטוסים "קרל וינסון" שהשתתפה ב"מבצע נחישות טבועה" למלחמה במדינה האסלאמית. לפני ההגעה למפרץ הפרסי איבדה נושאת המטוסים שלושה מטוסי F/A-18 הורנט בשתי תאונות נפרדות, בהן נהרג טייס אחד שגופתו לא נמצאה. ביולי 2015 מונה למפקד כלי השיט (למעט צוללות) בפיקוד כוחות הצי (הפיקוד האטלנטי). באוקטובר 2016 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד הצי השישי של ארצות הברית, המשמש גם מפקד כוחות התקיפה והתמיכה הימיים של נאט"ו וסגן מפקד פיקוד כוחות הצי באירופה ובאפריקה, הוא כיהן בתפקיד עד מרץ 2018 כאשר ליסה פרנקטי מונתה במקומו. במאי 2018 קודם לדרגת אדמירל ומונה למפקד פיקוד כוחות הצי ומפקד כוחות הצי בפיקוד צפון. בדצמבר 2021 מונה לסגן יושב ראש המטות המשולבים. גריידי בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מאוניברסיטת ג'ורג'טאון ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. מאפריל 2020 נושא גריידי בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי. מדיה וקבצים בנושא כריסטופר גריידי בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית USS COLE DDG 67 USS CARL VINSON CVN 70
אולפני לג'נדרי

אולפני לג'נדרי (באנגלית - Legendary Entertainment או Legendary Pictures) הם שמם של אחת מחברות ההפקה הגדולות בעולם לסרטי קולנוע. החברה הוקמה על ידי תומאס טל (Thomas Tull) בשנת 2000 ושיתפה פעולה עם אולפני האחים וורנר בהפקת סרטיהם. בשנת 2016 נרכשה על ידי הקונצרן הסיני Wanda Group. מטה החברה שוכן בברבנק, קליפורניה שבארצות הברית. תומאס טל ייסד את החברה לאחר שהרוויח 500 מיליון דולר מקרנות ניהול והשקעות. החברה נרשמה בקליפורניה בשנת 2000 ובשנת 2005 חתמה על הסכם עם אולפני האחים וורנר להפיק ולממן במשותף 40 סרטים במשך 7 השנים הבאות. בספטמבר 2011 ג'ון ג'שני מונה לנשיא החברה. ביולי 2013 האולפנים חתמו על הסכם עם סרטי יוניברסל לשיווק ומימון סרטי Legendary במשך 5 שנים החל משנת 2014. ב-11 בינואר 2016 הקונצרן הסיני Wanda Group הכריז על חתימת הסכם עם בעלי המניות של אולפני Legendary על רכישת החברה בסכום של 3.5 מיליארד דולר, מה שהפך את העסקה לרכישה הגדולה ביותר של חברת מדיה אמריקאית על ידי חברה סינית. ב-17 בינואר 2017 תומאס טל הכריז על פרישתו מתפקיד מנכ"ל החברה. ג'ונה הקס יקום המפלצות של אולפני לג'נדרי גודזילה גודזילה נגד קונג גודזילה: מלך המפלצות קונג: אי הגולגולת חולית וחולית: חלק שני סאקר פאנץ' יקום עולם היורה עולם היורה עולם היורה: נפילת הממלכה עולם היורה: עולם חדש פוקימון: הבלש פיקאצ'ו MonsterVerse מדיה וקבצים בנושא אולפני לג'נדרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנגלית אולפני לג'נדרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "אולפני לג'נדרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Brophy-Warren, Jamin (2009-02-27). "A Producer of Superheroes". The Wall Street Journal. נבדק ב-2011-07-05. "Business Search for 'Legendary Pictures'". Secretary of State of California. אורכב מ-המקור ב-2010-04-02. נבדק ב-2012-09-08. Weinstein, Joshua L. (2011-09-20). "Jon Jashni Promoted to President of Legendary Pictures". The Wrap. נבדק ב-2011-09-24. Faughnder, Ryan (2013-07-10). "Legendary Entertainment strikes five-year deal with NBCUniversal". Los Angeles Times. נבדק ב-2013-07-10. Kaiman, Jonathan (2016-01-11). "China's Dalian Wanda Group buys Legendary Entertainment for up to $3.5 billion". Los Angeles Times. נבדק ב-2016-01-12. http://deadline.com/2017/01/thomas-tull-exiting-legendary-chairman-ceo-1201888308/
המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה

המרכז היהודי קהילתי במוסקבה, מכונה "בית הכנסת במרינה רושצ'ה" (ברוסית: Московский еврейский общинный центр) ברובע מרינה רושצ'ה בצפון-מזרח מוסקבה בירת רוסיה, הוא המרכז היהודי ובית הכנסת המרכזי ברוסיה. בין המרכזים הקהילתיים היהודיים הגדולים באירופה והגדול ברוסיה. המבנה בן שמונה הקומות, נבנה במקום חורבות בית כנסת היסטורי שרוף שהשתייך לחסידות חב"ד שנקרא בית הכנסת מרינה רושצ'ה על שם השכונה בה הוא נמצא. על חורבות בית הכנסת השרוף שוכן כיום, מאחורי המרכז הקהילתי, בית כנסת לקהילה הבוכרית. המרכז הפך את שכונת מרינה רושצ'ה לשכונה המרכזית של יהודי מוסקבה. במרכז נמצאים בין היתר משרדי הרבנות הראשית לרוסיה ושירותי קהילה רבים. ערך מורחב – בית הכנסת מרינה רושצ'ה בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה. בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. בה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל. בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו. אירוע הפתיחה וחנוכת הבית התקיימה בה'תש"ס (2000) במעמד רבה הראשי של רוסיה הרב ברל לזר ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין. לאירוע הוזמן במיוחד וכן נשא דברים בו הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, שהעניק לנשיא פוטין שופר כמתנה. בה'תשס"ו (2006) התבצע ניסיון פיגוע בבית הכנסת, אך הוא סוכל על ידי האבטחה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל הישראלי ישראל גודוביץ ועוצב על ידי גדי אלפרין. הוא כולל כ-7,200 מ"ר, ובהם 7 קומות של משרדים ואולפנים, בית כנסת עם כ-2,000 מקומות ישיבה, מקווה טהרה, מסעדה בשרית ובית קפה חלבי, אולם קונצרטים, חנויות וספרייה. המבנה מאובטח 24 שעות ביממה והוא כולל שער חשמלי ועמדת בידוק. בקומה החמישית שוכנים משרדי הרבנות הראשית לרוסיה, ובהם משרד הרב ברל לזר. המרכז מארח לעיתים קרובות אישים ידועי שם המבקרים בעיר, ומתקיימים בו אירועים ומופעים של הקהילה היהודית. המרכז היהודי-קהילתי בלשייא ברונייא. הרבנות הראשית לרוסיה. מדיה וקבצים בנושא המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה (ברוסית)
אווה ביין (שחיינית)

אווה ביין (באנגלית: Eva Bein; ‏ 1910 - 25 באוגוסט 2000) היא שחיינית יהודייה-אמריקאית. סגנית אלופת המכביה הראשונה (1932), אלופת ארצות הברית במשחה ל-1 מייל חופשי ושיאנית ארצות הברית במשחה ל-700 יארד חופשי. ביין נולדה וגדלה בניו יורק למשפחה של מהגרים מפולין אנרכיסטים-יהודים. בשנים 1914 - 1915 היא למדה ב"בית ספר מודרני" (Ferre school), בניו יורק ואחר כך (1916 - 1918) בניו ג'רזי, שם למדה לשחות. הילדים שחו בערום גם בחורף. היא המשיכה ללמוד בבתי ספר ציבוריים בניו יורק ובתיכון ג'יימס מדיסון בברוקלין (אנ') ובמכללת האנטר. עד גיל 18 היא הייתה צמחונית. באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק ב-17 ביולי 1931 זכתה ביין במשחה ל-1 מייל. במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכתה ביין במדליית כסף במשחה ל-300 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.5 דקות, אחרי פריצי לוי מאוסטריה (4:46 דקות). בתחרות שנערכה בטורונטו בספטמבר 1936 זכתה ביין במדליית כסף במשחה השנתי ל-5 מייל. במסגרת מסע תחרויות שחייה באירופה שערכה ביין בשנות ה-30 היא פגשה את פול גאליקו. בספרו הרפתקה בפוסיידון, דמותה של השחיינית מבוססת עליה. ביין המשיכה להשתתף בתחרויות, למסטרס, וזכתה באליפויות ארצות הברית בגילאים השונים וקבעה שיאים לאומיים. היום נכנסת לדורית ישראל המכביה הראשונה, דואר היום, 29 במרץ 1932 אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932 Slants on Sports, Jewish Telegraphic Agency,‏ November 14, 1934, (באנגלית) U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935, (באנגלית) Anarchist Voices: An Oral History of Anarchism in America, January 13, 1973, (באנגלית) The Modern School Movement: Anarchism and Education in the United States, (באנגלית) Eva Bein, באתר U.S. Masters Swimming (באנגלית) USMS Top 10, באתר U.S. Masters Swimming (באנגלית) All-American Listings for Eva Bein, באתר U.S. Masters Swimming (באנגלית) USMS National Records, באתר U.S. Masters Swimming (באנגלית) JULY 17, Day by Day in Jewish Sports History (באנגלית) המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935 Parade of Jewish Champions . . In the World of Sports, The Jewish Criterion (באנגלית)