laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ים גראו

ים גראו (בספרדית: Mar de Grau; נהגה: מאר דה גראו; מילולית: "הים של גראו") הוא שמו הרשמי של ים שולי באוקיינוס השקט בשליטתה של המדינה הדרום אמריקאית פרו. אורכו של ים זה כ-3,079.50 קילומטרים; שטחו של ים גראו 1,140,647 קילומטרים רבועים. היים משתרע בין בוקה דה קפונז (ראש קפונז), שבצפון פרו, ועד פונטו קונקורדיה (נקודת קונקורדיה) שבדרום פרו (קו הרוחב של העיר טאקנה שבדרום פרו). רוחבו של הים, מהחוף של פרו, ועד למרחק של 200 מיילים ימיים (370.4 קילומטרים) לתוך אוקיינוס השקט. שמו של ים שולי זה ניתן לו רשמית ב - 24 במאי 1984. הים נקרא על שמו של מיגל גראו סמינאריו, קצין בצבא פרו, הנחשב בפרו ובבוליביה כגיבור של מלחמת האוקיינוס השקט שנלחם נגד צ'ילה. במהלך המלחמה הוביל גראו את ההגנה על חופי פרו ובוליביה והצליח לעצור את הצי הצ'יליאני במשך שישה חודשים רצופים, עד שנפל במהלך קרב אנגאמוס. בשנת 1947 הכריזה פרו על ים גראו כולו כאזור כלכלי שלה. ארצות הברית התנגדה להכרזה זו. פרו חתמה על אמנה עם צ'ילה בשנת 1954, ועם אקוודור בשנת 1975, והן מכירות בדרישתה של פרו. ים גראו הוא האזור הכלכלי החשוב ביותר של פרו. דיג המתבצע בשטח ים זה מהווה מרכיב רב משמעות בכלכלת פרו - פרו נחשבת לאחת מיצואניות הדגים הגדולות בעולם, בזכות היקף הדגה בים גראו. כמו כן חופי הים מהווים בסיס מרכזי לתיירות אל פרו, ומרבית המלונות בפרו שוכנים לחופו של ים גראו. זרם הומבולדט (זרם פרו) מלחמת האוקיינוס השקט • US Department of Commerce, World SwordFish Fisheries, Volume 4, Latin America, Part A. South America, P 374 תיאור ים גראו מידע גאוגרפי וכלכלי ראו ב"לקריאה נוספת" בספר "World SwordFish Fisheries", בעמוד 347
ים ריסר-לארסן

ים ריסר-לארסן (באנגלית: Riiser-Larsen Sea) הוא ים שולי הסמוך לאוקיינוס הדרומי. ים זה גובל בחופי מזרח אנטארקטיקה ומצוי דרומית לאוקיינוס ההודי. גבולות ים זההם רכס אסטריד (רכס תת-מימי) שמהווה את הגבול המערבי של הים, ורכס גאנרוס ממזרח - היינו בין קו אורך 14 מזרח, וקו אורך 30 מזרח, ומדרום לקו רוחב 65 דרום. הים גובל בים לאזארב שממערב לו, ובים הקוסמונאוטים שממזרח לו. שמו של הים הוצע על ידי ברית המועצות, השם לא אושר רשמית על ידי הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי. מדרום לים הוא גובל בחוף אסטריד הנסיכה ובחוף הנסיכה ראגנהילד שבארץ המלכה מוד, וכן, בקצהו המערבי של הים הוא גובל במדף הקרח לאזארב. שמו של ים ריסר-לארסן ניתן לו בשנת 1962 על ידי המשלחת הסובייטית לאנטארקטיקה. הים נקרא על שמו של חלוץ התעופה הנורווגי, וחוקר הקטבים היימר ריסר-לארסן (Hjalmar Riiser-Larsen). טיוטת השמות IHO 2002 לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי, ולכן מסמך הארגון משנת 1953 (שאינו מכיל את השם) נותר בתוקף. בשל כך, רשויות מיפוי מובילות אין משתמשות בשמו של הים (ובהם האטלס העולמי משנת 2014 של נשיונל ג'יאוגרפיק, וכן השם אינו מופיע באטלסים בריטיים, אולם כן מופיע באטלסים ומפות סובייטיות ורוסיות. עומקו של ים ריסר-לארסן עולה על 3,000 מטר ברוב שטחו - קרקעיתו של הים מישורית. הים מכוסה בקרח צף במרבית ימות השנה. שטחו של ים ריסר-לארסן 1,138,000 קילומטרים רבועים. • Hass, H. C., Climate reconstructions from the Riiser Larsen Sea (Antarctica) and the Yermak Plateau (Arctic Ocean): A comparison of high-latitude sedimentary environments, Sediment 2003, 10-14 June, Wilhelmshafen, Germany • Ron Kwok, Shirley S. Pang, Sahra Kacimi, Sea ice drift in the Southern Ocean: Regional patterns, variability, and trends, Elementa: Science of the Anthropocene • Brekken, Rita, Climate controlled sedimentary processes in the Riiser Larsen Sea offshore Queen Maud Land, Antarctica • Klimke, Jennifer; Franke, Dieter; Estevão, Stefane Mahanjane; Leitchenkov, German., Tie points for Gondwana reconstructions from a structural interpretation of the Mozambique Basin, East Africa and the Riiser-Larsen Sea, Antarctica, Solid Earth; Gottingen Vol. 9, Iss. 1, (2018): 25-37. DOI:10.5194/se-9-25-2018 • Leitchenkov, G.; Guseva, J.; Gandyukhin, V.; Grikurov, G.; Kristoffersen, Y.; Sand, M.; Golynsky, A.; Aleshkova, N., Crustal structure and tectonic provinces of the Riiser-Larsen Sea area (East Antarctica): results of geophysical studies, Marine Geophysical Researches, Volume 29, Issue 2, pp.135-158, DOI: 10.1007/s11001-008-9051-z מידע גאוגרפי - מתוך האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה מפה רוסית בה מופיע ים ריסר-לארסן
גיא אדלר (קומיקאי)

גיא אדלר (נולד ב־1987) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ותסריטאי ישראלי. גיא אדלר נולד בשכונת רמת אביב. לאחר סיום הלימודים בתיכון יצא לשנת שירות. למד ספרות באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2013 החל להופיע כסטנדאפיסט על במות ובנוסף היה חבר בקבוצת סטנדאפיסטים שכללה בין היתר את תם אהרון. שימש ככותב לתוכניות "לילה טוב עם אסף הראל", "עד כאן!", ו"מדינת הגמדים". משנת 2018 הופיע אדלר בתוכנית הסאטירה "פעם בשבוע עם תם אהרון" בהגשת תם אהרון המשודרת בערוץ כאן 11 בה הוא שימש גם ככותב. בשנת 2021 החל אדלר להגיש פעם בשבוע הסכת אישי בשם "צעקות". בפברואר 2024 החל להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11. ביולי 2024 החל להגיש את הפודקאסט "אדלר מארח" בערוץ רלוונט. מתגורר בשכונת קריית שלום שבתל אביב עם בת זוגו. בדצמבר 2023 נולדה לזוג בת. מדיה וקבצים בנושא גיא אדלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיא אדלר גיא אדלר, ברשת החברתית פייסבוק גיא אדלר, ברשת החברתית אינסטגרם גיא אדלר, סרטונים בערוץ היוטיוב גיא אדלר, בפודקאסט "גיקונומי", 17 בספטמבר 2015 גיא אדלר יקבע את תו התקן לסטנדאפיסטים החדשים, באתר Time Out תל אביב, 6 בספטמבר 2018 אופיר שמיר, ‏הסטנדאפיסט השמאלני שנע בין הבמה לטלוויזיה: "הצל עדיין לא הוציא עלי חוזה", באתר מעריב אונליין, 14 בנובמבר 2018 ההסכת "צעקות" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרובע

מרובע הוא מצולע בעל ארבע צלעות וארבע זוויות. מרובע עם הצלעות A {\displaystyle A} , B {\displaystyle B} , C {\displaystyle C} ו- D {\displaystyle D} מסומן בדרך כלל כך: ◻ A B C D {\displaystyle \square ABCD} . צלעות סמוכות הן צלעות בעלות קודקוד משותף. צלעות נגדיות הן צלעות שאין להן קודקוד משותף. זוויות סמוכות הן זוויות הנשענות על צלע משותפת. זוויות נגדיות הן זוויות שאינן נשענות על צלע משותפת. סכום כל הזוויות הפנימיות של מרובע הוא 360 מעלות. לכל מרובע שני אלכסונים. שטח של מרובע שווה למכפלת אורכי האלכסונים כפול סינוס הזווית שביניהם חלקי 2. מרובע ציקלי: מרובע שניתן לחסום במעגל. טרפז: זוג אחד של צלעות נגדיות מקבילות. טרפז שווה-שוקיים: זוג אחד של צלעות נגדיות מקבילות, והזוג האחר שוות, וזוויות הבסיס שוות. מקבילית: שני זוגות של צלעות נגדיות מקבילות. דלתון: שני זוגות של צלעות סמוכות שוות ונוצר משני משולשים שווי שוקיים בעל בסיס משותף. מעוין: ארבע הצלעות שוות. מלבן: הצלעות המקבילות באותו האורך. ריבוע (מרובע משוכלל): ארבע הצלעות שוות, וכל הזוויות ישרות. מרובע שלם בלשון היומיום נהוג להשתמש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים באופן מצומצם: כלומר, מלבן יקרא מלבן רק אם אינו בנוסף לכך ריבוע, טרפז יקרא טרפז רק אם אינו בנוסף לכך מקבילית, וכיוצא בכך. שימוש זה מקל על ההתבטאות, כי הוא חוסך את הצורך להשתמש במושגים מסורבלים כמו "מלבן שאינו ריבוע". עם זאת, בשפה המתמטית, סוגי המרובעים מוגדרים באופן מכליל. כלומר, ריבוע אינו מוגדר כנבדל ממלבן, אלא כמקרה פרטי שלו, ובאופן דומה מקבילית היא מקרה פרטי של טרפז. היתרון בהגדרה מכלילה הוא שמשפט מתמטי שנכון לגבי סוג מסוים של מרובע, יהיה נכון גם לגבי כל המקרים הפרטיים שלו, ואין צורך להוכיח אותו בנפרד לכל סוג וסוג. התשובה לשאלה האם השימוש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים נעשה באופן מצומצם או מכליל תלויה בהקשר – אם בשימוש יום-יומי או בלשון מתמטית. דוד פרייברט, חידושים בגאומטריה אוקלידית – תיאוריה של מרובע קמור ומעגל היוצר נקודות פסקל על צלעותיו, הוצאת אקדמון, 2021. מרובעים – הסבר מתוך מילון המונחים בגאומטריה של משרד החינוך. מרובעים ושמותיהם – באתר לרגו (LerGO) מרובעים ושמותיהם – המשך (כולל יחסי הכלה) – באתר לרגו תכונות כל המרובעים – באתר לרגו מרובע, באתר MathWorld (באנגלית)
חרושת קטיף

חרושת קטיף (מכונה לעיתים גם קטיף חורשת מתכת) היא חברה בעלת מפעל שעוסקת בייצור מכלולי ממ"ד, דלתות ביטחון וארונות חשמל לתחום הבנייה ומשווק תוצרתו לקבלני בניין רבים בכל חלקי הארץ, מפעל החברה שוכן באשקלון ובעבר שכן באזור התעשייה בנווה דקלים עד ביצועה של תוכנית ההתנתקות ופינוי המפעל. המפעל היה אחד מהמפעלים הגדולים שפעלו בגוש קטיף ובשיאו העסיק כ-100 עובדים. המפעל הוקם ב-1987 באזור התעשייה שבנווה דקלים אך לאחר פינוי גוש קטיף נאלץ המפעל להעתיק את מקומו לאזור התעשייה באשקלון כמו מפעלים וחברות נוספות בגוש קטיף בהם חברת חסלט - עלי קטיף, מפעל המיצים "פרי קטיף" משתלת עצמונה ועוד. בינואר 2002 נפל פצמ"ר בשטח המפעל ובעקבות כך נגרם לו נזק אך לא דווח על נפגעים. במאי 2005 במסגרת ההתגברות של המחאה נגד תוכנית ההתנתקות פורסם באתר גלובס כי מספר בעלי עסקים בגוש קטיף וכן באזור התעשייה ארז בתמיכתו של הפורום המשפטי למען ארץ-ישראל הגישו עתירה לבג"ץ בדרישה לבטל את חוק פינוי-פיצוי בטענה כי אינו נותן לבעלי העסקים והתושבים פיצוי כספי הולם אך בסופו של דבר לא בוטל החוק והעתירה נדחתה, עוד פורסם באותה כתבה על כך ששמעון חזות, הבעלים של מפעל 'קטיף חרושת מתכת' ששוכנת באזור התעשייה של נווה-דקלים, בעד הקמת קרן הלוואות (שלבסוף הוקמה על ידי קרן מאמין וזורע) שתוכל לעזור, "הלוואה יכולה לעזור במימון העברת העסק". לאחר שהחברה והמפעל העתיקו את מקום המפעל החליטה הנהלת החברה לשכור מבנה בשטח של 5,000 מ"ר, בתוספת 3,000 מ"ר חצר במתחם מפעל הלבידים שנמצא באזור התעשייה הצפוני באשקלון. מלבד המפעל של חברת קטיף חרושת הועתקו עוד מפעלים למתחם הסמוך למפעל בהם כ-2 מפעלים שעברו לאשקלון מיישובי גוש קטיף וכן מספר מפעלים שעברו לאשקלון מאזור התעשייה ארז שגם הוא נאלץ להתפנות כמו יישובי התחומה הצפונית של ההתיישבות היהודית ברצועת עזה. מפעל נשר רמלה מפעלי רכב אשדוד ברנד תעשיות איציק סבן, בעלי המפעלים בנווה-דקלים בסכנת אבטלה, באתר ynet, 19 באפריל 2005 עסקים בהתנתקות: נגד פינוי-פיצוי, באתר גלובס, 3 במאי 2005 לפני דקה נפל פצמ"ר בתוך מפעל חרושת קטיף באיזור תעשיה נוה דקלים במקום נזק למפעל ב"ה אין נפגעים, באתר חדר החדשות, ‏31 בינואר 2002 3 מהמפעלים בגוש קטיף עברו לאיזור התעשייה באשקלון, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2005
Treat Myself

Treat Myself הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית מייגן טריינור. האלבום יצא לאור ב-31 בינואר 2020. הוצאת האלבום תוכננה תחילה לאוגוסט 2018, ולקידומו בתקופה זו יצאו הסינגלים "No Excuses",‏ "Let You Be Right" ו-"Can't Dance". עם זאת, הוצאת האלבום נדחתה מאחר שטריינור רצתה להוסיף לאלבום עוד שירים. הגרסה הסופית של האלבום לא כללה את הסינגלים "Let You Be Right" ו-"Can't Dance". מידע על האלבום Treat Myself באתר MusicBrainz מידע על האלבום Treat Myself באתר AllMusic האלבום Treat Myself באתר Discogs האלבום Treat Myself באתר Last.fm האלבום Treat Myself באתר יוטיוב
מיאמי (שיר)

מיאמי הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי אליעד נחום, מתוך אלבום האולפן השני שלו, "אור". השיר יצא לאור ב-14 באפריל 2016, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר, בדומה לשאר שירי האלבום "אור", הוא שיר בסגנון הפופ, שנכתב והולחן על ידי נחום, והופק על ידי נחום, בשיתוף עם נועם עקרבי, שותפו להפקות המוזיקליות של כל אלבומיו. נחום סיפר בראיון למעריב אונליין על תוכן השיר: מיאמי זאת מטאפורה למשהו שמסמל חופש, לאו דווקא מדובר בעיר הספציפית. כל אחד יכול לקחת את השיר למקום שלו: הפעם הראשונה עם החברה בחוף הים בלילה, נסיעה ראשונה באוטובוס לעיר הגדולה. קוראים לזה חופש הנעורים. — אליעד נחום, מעריב אונליין השיר נכנס היישר אל המקום החמישי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, בשיאו הגיע למקום הראשון, וצעד במצעד כ-11 שבועות. גם במצעד הרשמי של גלגלצ הצליח השיר להגיע למקום הראשון. במצעד השבועי של תחנת הרדיו רשת ג', השיר הגיע בשיאו למקום השני. גם במצעדי הפזמונים השנתיים זכה השיר להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום השישי במצעד השנתי של מדיה פורסט, לשביעי במצעד השנתי של רשת ג', ולשמיני במצעד השנתי של גלגלצ. נכון לספטמבר 2020, השיר עומד על כ-7.6 מיליון צפיות באתר יוטיוב, וכ-1.2 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. עיבוד והפקה מוזיקלית - נועם עקרבי ואליעד נחום גיטרה בס - דני שניידרמן נעם עקרבי - גיטרה, קולות, הפקה מוזיקלית,, קחון, פסנתר, קלידים ומיקס יוסי חרסונסקי סקר את השיר באתרו "יוסמיוסיק" באופן מעורב: "אליעד כבר נמצא על הכביש הראשי המהיר של הפופ המיינסטרימי הקל לעיכול. מנגינה נוגה-מתקתקה, קול רך רומנטי-שרמנטי שר מילות אהבה 'טראומטיות' שיש בהן סודות, שתיקות ולחישות, אוצר מילים הכי שדוף. צמד מילים כמו 'שיכורים מאהבה' רוצח טקסט. מנסה לייצר דרמה, אבל התוצאה אנמית. הניסיון להחניף לאוזן מגיע גם לעיבוד באוריינטציית הפלמנקו הספרדי, וזה נשמע מודבק, לא אורגני. את מסלול הנ"ל – יעבור חלק, יענג את המאזינים של הפלייליסט הפופולרי שעושה כיף. ערך אומנותי? מקוריות? – לא השיר הזה". לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מיאמי, באתר Linktone דודי פטימר, ‏מכשף, אנרגטי ונוטף כישרון: אליעד נחום מוכיח שהוא כוכב פופ אמיתי, באתר מעריב אונליין, 23 במאי 2018 שי להב, מצאנו את הנוסחה המנצחת לפופ ישראלי, באתר ynet, 28 ביוני 2016 בן שלו, חצי אלוהים: איך נהפך המפיק למוזיקאי הכי חשוב בשטח, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2019 רואי פרסול, ‏אליעד נחום מגלה מה עומד מאחורי "אור" והאם הוא באמת חזר בתשובה, באתר מעריב אונליין, 1 באוגוסט 2016 המצעד השבועי, שבוע 15, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי, שבוע 18, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי, שבוע 25, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי 23.06.2016, באתר גלגלצ מיאמי, באתר "פזמונט" המצעד הישראלי השנתי, באתר מדיה פורסט, השירים הכי מושמעים, ישראלי, 2016 המצעד השנתי הישראלי תשע"ו, באתר גלגלצ אליעד - מיאמי | Eliad - Miami, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:37) מיאמי, נבדק ב-2020-09-03 יוסי חרסונסקי, מיאמי, באתר "יוסמיוסיק"
Doom Days

Doom Days (מעוצב כ-"DOOM D∆YS") הוא אלבום האולפן השלישי של להקת האינדי פופ הבריטית באסטיל. האלבום יצא לאור ב-14 ביוני 2019 דרך וירג'ין EMI רקורדס. טרם הוצאתו קודם האלבום על ידי ארבעת הסינגלים "Quarter Past Midnight", "Doom Days", "Joy" ו-"Those Nights", ולאחר הוצאתו על ידי הסינגל "Another Place". בנוסף, לקידום האלבום הופיעה הלהקה במספר פסטיבלי מוזיקה בבריטניה וברחבי אירופה מחודש מאי ועד חודש אוגוסט בשנת 2019. מידע על האלבום Doom Days באתר MusicBrainz מידע על האלבום Doom Days באתר AllMusic האלבום Doom Days באתר Discogs האלבום Doom Days באתר יוטיוב
להיט רדום

בתעשיית הבידור, להיט רדום הוא סרט, סדרת טלוויזיה, יצירה מוזיקלית, משחק וידאו או מוצר בידור כלשהו שעם פרסומו לא זכה להצלחה, אך זמן מה לאחר מכן זכה להצלחה רבה. ללהיט רדום ייתכן קידום חלש או חוסר שיווק בעת פרסומו, אך לאחר צבירת אהדה הוא זוכה לתשומת לב רחבה, המגדילה את החשיפה הציבורית שלו ואת העניין של הציבור במוצר. בשנים האחרונות חלה עלייה בתופעה זו בתחום המוזיקה בעיקר בזכות אפליקציית "טיקטוק". השירים "Just Dance" ו-"Poker Face" של הזמרת ליידי גאגא יצאו לאור בשנת 2008, ולא זכו להצלחה עד לסוף שנה זו. השיר "Truth Hurts" של הזמרת ליזו יצא לאור בספטמבר 2017, וזכה להצלחה רק בשנת 2019, לאחר שהושמע בסרט "Someone Great". השיר "Lights Down Low" של הזמר MAX יצא לאור באוקטובר 2016, וזכה להצלחה רק שנה לאחר יציאתו המקורית. השיר "Feel It Still" של הלהקה פורטוגל. דה מאן יצא לאור במרץ 2017, וזכה להצלחה רק שמונה חודשים לאחר יציאתו המקורית. השיר "Play Date" של הזמרת מלאני מרטינז יצא לאור באוגוסט 2015, וזכה להצלחה רק 5 שנים לאחר יציאתו המקורית. השיר "Trap Queen" של הזמר פטי ואפ יצא לאור באפריל 2014, וזכה להצלחה רק שנה לאחר יציאתו המקורית. השיר "Thrift Shop" של הצמד מאקלמור וראיין לואיס בשיתוף הזמר ואנז (אנ') יצא באוגוסט 2012, וזכה להצלחה רק חצי שנה לאחר יציאתו המקורית. השיר "Let Her Go" של הזמר פסנג'ר יצא ביולי 2012, וזכה להצלחה שנה וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי. השיר "Sail" של הלהקה Awolnation יצא בנובמבר 2010, וזכה להצלחה שנתיים וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי. השיר "Lights" של הזמרת אלי גולדינג הוקלט בשנת 2009, יצא בפברואר 2011, וזכה להצלחה בשנת 2012, שנה וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי. השיר "Heat Waves" של הלהקה גלאס אנימלס יצא ביוני 2020, וזכה להצלחה שנה לאחר תאריך יציאתו המקורי. השיר "Love Tonight" של הלהקה האוסטרלית Shouse יצא בשנת 2017, אך זכה להצלחה רק בשנת 2021, שלוש וחצי שנים לאחר תאריך יציאתו המקורי. השיר "Infinity" של ג'יימס יאנג (אנ') יצא לאור בשנת 2017, אך זכה להצלחה רק בשנת 2021, כ-4 שנים לאחר תאריך יציאתו המקורי. המשחקים "Pocket Monster Red and Green", שעובדו מחדש ויצאו מאוחר יותר כפוקימון אדום וכחול. המשחק "Among Us" זכה להכרה גדולה רק אחרי שנתיים מיציאתו להורדה. John Berra, Declarations of independence : american cinema and the partiality of independent production, Bristol, UK ; Chicago, IL, USA : Intellect, 2008, ISBN 978-1-84150-218-2 William McCathie, Say So, TikTok, and the ‘Viral Sleeper Hit, Cherwell Ethan Millman, Inside TikTok's Hidden Hit Machine, Rolling Stone Lady Gaga Superstar, epubli. (באנגלית) How Lizzo's 'Truth Hurts' Became the No. 1 Song in America, PAPER, ‏2019-09-03 (באנגלית) "Glass Animals: How Heat Waves became the ultimate sleeper hit". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-04-08. נבדק ב-2021-09-07. Honey's Anime, Top 10 Sleeper Hit Games List [Best Recommendations], Honey's Anime, ‏2018-01-02 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוגדן פלאניץ'

בוגדן פלאניץ' (בסרבית קירילית: Богдан Планић; נולד ב-19 בינואר 1992) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בשבאב אל-אהלי דובאי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. פלאניץ' נולד באוזיצ'ה שביוגוסלביה, ותחילה החל לשחק בזלטיבור בקאייטינה בליגה אזורית במדינתו, בטרם עבר ב-2011 לקבוצת ליגת העל הסרבית סלובודה אוזיצ'ה. כשנה לאחר מכן עבר לז'רקובו. בקיץ 2012 חתם בג'דינסטבו אוז'יצה. ב-2013 חתם פלאניץ' ב-OFK בלגרד, ולאחר שהצטיין במדיה ונבחר להרכב העונה לעונת 2013/14, עבר ביולי 2014 לכוכב האדום בלגרד. לאחר שלא הצליח להתבלט ומיעט להופיע במדי הקבוצה, חזר כעבור חצי שנה בלבד ל-OFK בלגרד. ביולי 2016 חתם פלאניץ' על חוזה לשנתיים וחצי בוויבודינה נובי סאד. בסוף עונת 2016/17 נבחר שוב להרכב העונה. באוגוסט 2017, עבר פלאניץ' לשחק מחוץ לסרביה וחתם בסטיאווה בוקרשט, בה הפך לאחד מהשחקנים הבולטים ואף שימש מדי פעם כקפטן. באותה עונה השתתף עם קבוצתו בשלב הבתים של הליגה האירופית, בו היא הוגרלה לשחק בבית ז' ביחד עם ויקטוריה פלזן, לוגאנו והפועל באר שבע וגם העפילה לשלב 32 האחרונות. ב-6 בספטמבר 2020, פלאניץ' חתם על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה. את הופעת הבכורה בכרמל ערך במסגרת מוקדמות הליגה האירופית ב-17 בספטמבר, בניצחון 2–1 על קאיראט אלמטי. את הופעת הבכורה בליגת העל ערך ב-2 בנובמבר בתיקו 2-2 של קבוצתו נגד מכבי תל אביב. את שער הבכורה כבש ב-22 בדצמבר בניצחון קבוצתו 3–0 על בני יהודה תל אביב. בסוף עונת 2020/21 זכה עם מכבי חיפה באליפות הראשונה של הקבוצה לאחר עשר שנים. בעונה לאחר מכן השתתף עם הקבוצה בשלב הבתים של הקונפרנס ליג, בו היא הוגרלה לשחק בבית ה' ביחד עם פיינורד, סלביה פראג ואוניון ברלין, וסיימה במקום הרביעי. את העונה סיים עם זכייה באליפות ליגת העל בפעם השנייה ברציפות, באלוף האלופים ובגביע הטוטו. ב-24 באוגוסט 2022 העפיל עם מכבי חיפה לליגת האלופות בפעם השלישית בתולדות המועדון לאחר ניצחון על הכוכב האדום בלגרד, בה שיחק בעברו. ב-26 באוגוסט 2022, ימים ספורים לאחר ההעפלה לליגת האלופות עם מכבי חיפה, חתם פלאניץ' בשבאב אל-אהלי דובאי(אנ') מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, על חוזה לשלוש שנים. לפלאניץ' שתי הופעות במדי נבחרת סרביה עד גיל 21 משני משחקי ידידות ששוחקו בחודש מאי 2014 נגד הנבחרות הצעירות של ישראל ושל אוסטריה בהם נכנס כמחליף. סטיאווה בוקרשט הגביע הרומני: 2019/2020 מכבי חיפה אליפות ליגת העל: 2020/2021, 2021/2022 אלוף האלופים: 2021 גביע הטוטו: 2021/2022 נבחרת העונה בליגת העל הסרבית: 2013/2014, 2016/2017 נבחרת העונה בליגת העל הרומנית: 2017/2018 מדיה וקבצים בנושא בוגדן פלאניץ' בוויקישיתוף בוגדן פלאניץ', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בוגדן פלאניץ', באתר Transfermarkt בוגדן פלאניץ', באתר Soccerway בוגדן פלאניץ', באתר WorldFootball.net בוגדן פלאניץ', באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן, באתר הרשמי של מכבי חיפה ענבל מנור‏, לצאת איתו למלחמה: מה בוגדן פלאניץ' מביא למכבי חיפה?, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2020 SLS: Đurđević igrač sezone, Nikolić najbolji trener!, Radio Televizija BN Becali confirmă transferul lui Planic: ”A semnat deja!”, www.digisport.ro (ברומנית) דורון בן דור, ‏העוגן החדש: פלאניץ' חתם רשמית במכבי חיפה, באתר ONE‏, 6 בספטמבר 2020 שלמה וייס‏, עוזב את מכבי חיפה: אל אהלי הודיעה על החתמת בוגדן פלאניץ', באתר וואלה, 26 באוגוסט 2022 Oslabljeni "orlići" poraženi od Izraela, soskanal.net, ‏24 במאי 2014 Austrija – Srbija 2:2 (1:2) (do 21 god), soskanal.net, ‏30 במאי 2014
יחסי בולגריה–צ'ילה

יחסי בולגריה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין בולגריה לצ'ילה. היחסים בין שתי המדינות מקורם במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנת 1935 הוקמה לראשונה נציגות דיפלומטית בולגרית בצ'ילה. ב-1 במאי 1943 ניתק נשיא צ'ילה חואן אנטוניו ריוס את היחסים עם ממשלת בולגריה, למרות העובדה שעד אותה העת לא הייתה נציגות דיפלומטית רשמית באותה מדינה. בסוף מלחמת העולם השנייה, האינטרסים הצ'יליאניים בבולגריה הושארו בידי ארצות הברית. ב-25 בפברואר 1965, שתי המדינות הסכימו לחדש את יחסיהן, כאשר השגריר הבולגרי טנטשה מטצ'קב הציג את תעודותיו בצ'ילה. בשנה שלאחר מכן הסמיכה ממשלת צ'ילה את השגריר ביוגוסלביה, מיגל סראנו פרננדס, כנציג אף לבולגריה. בשנת 1970 נחתם הסכם סחר בין צ'ילה לבולגריה. ב-3 בספטמבר 1973, לאחר ההפיכה בצ'ילה בשנת 1973, ניתקה בולגריה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם צ'ילה, אם כי לא ביטלה את החוזים הדו-צדדיים שנחתמו בין שתי המדינות. עם חזרתה של הדמוקרטיה לצ'ילה ונפילת הסוציאליזם הבולגרי, ב-6 באפריל 1990, חתמו שתי המדינות על הסכם לחידוש היחסים הדיפלומטיים, לאחר מכן פתח משרד החוץ הבולגרי משלחת סחר בסנטיאגו דה צ'ילה, שהועלה מאוחר יותר למעמד השגרירות. אולם בשנת 2011, בולגריה החליטה לסגור את שגרירותה בצ'ילה מסיבות תקציביות. בתחילת המאה ה-21 שתי המדינות קבעו את מנגנון ההתייעצויות הפוליטיות וקיימו פגישות בסופיה בשנים 2003 ו-2009. כתוצאה ממקרים אלו, בולגריה וצ'ילה ניהלו משא ומתן וחתמו על הסכמים בנוגע לפטור אשרות לדיפלומטים (2004). ושיתוף פעולה באנטארקטיקה (2006), בנוסף להסכם הסחר עליו חתמה צ'ילה עם האיחוד האירופי. בינואר 2005, שר החוץ הבולגרי ביקר במכון האנטארקטי הצ'יליאני בפונטה ארנס, על מנת ללמוד יותר על הפרויקטים בשיתוף ולדון בפעילויות בעתיד, שכן בולגריה מחזיקה את הבסיס סן קלמנטה דה אוחריד באנטארקטיקה באזור שנתבע על ידי צ'ילה. בשנת 2015 צוינו 80 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, שנחגגו באמצעות פרסום התרגום הראשון לשפה הבולגרית של יצירות מאת גבריאלה מיסטרל. נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב ושר החוץ סולומון פאסי ביקרו בצ'ילה בשנת 2005, ואילו סגן שר החוץ גרגנה גרנצ'רובה ביקר בצ'ילה בשנת 2006. בפסגה I של קהילת מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים בשנת 2013, שהתקיימה בסנטיאגו דה צ'ילה השתתפה בה משלחת בראשות שר החוץ הבולגרי, ניקולאי מלאדנוב. בתחום הכלכלי-מסחרי, היחסים בין שתי המדינות הם חלק מהסכם ההתאגדות בין צ'ילה לאיחוד האירופי, שנכנס לתוקף מאז 2003. בשנת 2016, חילופי המסחר בין שתי המדינות הסתכמו ב-255 מיליון דולר. המוצרים העיקריים המיוצאים על ידי צ'ילה הם מינרלים מנחושת ותרכובותיהם (שהסתכמו ב-95% מהסחר הדו-צדדי בשנת 2016), ואילו אלה שיוצאו על ידי בולגריה לצ'ילה כללו בעיקר מכשירים רפואיים, ומוצרי מתכת. בולגריה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובנוסף היא מחזיקה 2 קונסוליות כבוד באוסורנו ופונטה ארנס. צ'ילה מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירותה בבוקרשט, רומניה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בסופיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בולגריה–צ'ילה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
המדפיס הממשלתי

המדפיס הממשלתי היא יחידת סמך ממשלתית הפועלת תחת משרד האוצר ומבצעת הפקות דפוס למשרדי ממשלת ישראל. בראש היחידה עומד רוני פרקין ומושבה הוא בירושלים. בשנת 1937, בתקופת המנדט הבריטי, הוקם בית הדפוס במבנה שנקרא על שמו ברחוב דרך חברון בירושלים לטובת הדפסות לממשלה הבריטית. בין הדפסות אלו היו שטרות כסף, תעודות, ניירות ערך, בולים וטפסים ממשלתיים. בבית הדפוס הוטבעו גם מטבעות הכסף, מטבעות הזיכרון והמדליות הממשלתיות, עד למעבר לחברה הישראלית למדליות ולמטבעות. לאחר קום המדינה, קיבלה מדינת ישראל את הבעלות על בית הדפוס ובשנים הראשונות של המדינה, עד להקמת בתי דפוס פרטיים, בוצעו מרבית ההדפסות במדפיס הממשלתי. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ננטש הבניין ובית הדפוס הועבר לבניין ברחוב מרים החשמונאית בירושלים. המדפיס הממשלתי מדפיס את "רשומות" שבו מפרסמת המדינה הודעות רשמיות ובהם חוקים חדשים והודעות לציבור. בבית הדפוס מודפסים גם פריטים רגישים ובהם דרכונים (כולל דרכון ביומטרי), תעודות זהות ובחינות הבגרות. הכנסות המדפיס הממשלתי נובעות בעיקר מתשלום משרדי הממשלה על ביצוע עבודות דפוס. חלק מהדפוס מבוצע באמצעות קבלני משנה תחת מכרזים. הוראות תכ"ם (תכנון כספים ומשק) שקובע החשב הכללי במשרד האוצר מתוקף חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951, מחייבות את משרדי הממשלה בביצוע ההדפסות דרך המדפיס הממשלתי (למעט הדפסות בסכומים נמוכים). בשנת 2017, חשפה בקשת חופש מידע שהגישה עמותת הצלחה כי רווח המדפיס מהדפסות אלו הוא גבוה ואינו משתלם ביחס להדפסה בבתי דפוס פרטיים. אתר האינטרנט הרשמי של המדפיס הממשלתי תולדות המדפיס הממשלתי בית המדפיס הממשלתי – בית JVP באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל הצעה לסדר-היום הסכנה לסגירת המדפיס הממשלתי, הכנסת האחת-עשרה, 11 במרס 1985 אמיתי זיו, השיטה של האוצר להדפיס לעצמו כסף, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2017