laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנרי ז'ול, נסיך קונדה

אנרי ז'ול דה בורבון (בצרפתית: Henri-Jules de Bourbon-Condé;‏ 29 ביולי 1643 – 1 באפריל 1709) היה נסיך קונדה מ-1686 ועד מותו. בסוף ימיו סבל מליקנתרופיה קלינית ונחשב לא שפוי. אנרי ז'ול נולד ללואי השני דה בורבון, הנסיך דה קונדה ב-29 ביולי 1643, בפריז. הוא היה צעיר בחמש שנים מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת. הוא היה היורש הבלעדי להון ולרכוש העצום של קונדה, כולל מלון דה קונדה ושאטו דה שנטילי. אמו, הנסיכה קלייר קלמנס דה מייה-בריז, הייתה אחייניתו של הקרדינל רישלייה. הוא הוטבל בכנסיית סן-סולפיס, פריז ביום הולדתו. בשלוש השנים הראשונות לחייו, בזמן שאביו היה דוכס אנייה, הוא נודע בבית המשפט בתור הדוכס ד'אלבר. עם מותו של סבו, הוא זכה לתואר האצולה של אביו דוכס ד'אנייה. לאורך רוב חייו, אנרי ז'ול היה לא יציב נפשית. הוא היה גבר נמוך קומה, מכוער, הולל ואכזרי, לא רק "דוחה במראהו", אלא "מקולל במזג כה אלים שהיה מסוכן בהחלט לסתור אותו". הוא הוכשר כחייל, בשנת 1673, והועמד כאחראי על חזית הריין. זה היה רק בתואר, כי אנרי ז'ול חסר את הכישורים הצבאיים של אביו. הוא היה משכיל היטב אבל היה בעל אופי זדוני. כלה אפשרית שנחשבה עבורו בתקופה זו הייתה בת דודתו הרחוקה, אליזבת מרגריט ד'אורליאן, בתו של גסטון ד'אורליאן. עם זאת, הנישואים לא התממשו. בסופו של דבר הוא התחתן עם הנסיכה הגרמנייה אנה הנרייטה מבוואריה בקפלה של ארמון הלובר בפריז, בדצמבר 1663. הכלה הייתה בתם של אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן והמארחת הפוליטית אנה גונזגה. לבני הזוג נולדו עשרה ילדים, שרק מחציתם הגיעו לבגרות. הנסיכה הצעירה נודעה באופייה האדוק, הנדיב והצדקה. רבים בבית המלוכה שיבחו אותה על יחסה המאוד תומך כלפי בעלה הלא נעים. למרות תכונותיה הטובות, אנרי ז'ול, שהיה נוטה לזעם גדול, הכה לעיתים קרובות את אשתו השקטה. בנוסף, לאנרי ז'ול נולדה בת לא חוקית מאת פרנסואז-שרלוט דה מונטלה. הילדה הייתה ידוע כג'ולי דה בורבון, ג'ולי דה ג'ני (אנגרמה של אנייה, המכונה דה גואנני), או מדמואזל דה שאטובריאנט. היא קיבלה לגיטימציה בשנת 1693 כשהייתה בת 25. היא נפטרה ב-10 במרץ 1710, בגיל 43. אנרי ז'ול מת ב-1 באפריל 1709 בפריז, וירש אותו בנו היחיד, לואי השלישי דה בורבון. מדיה וקבצים בנושא אנרי ז'ול, נסיך קונדה בוויקישיתוף אנרי ז'ול, נסיך קונדה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנרי ז'ול, נסיך קונדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Williams, H. Noel (1912). "Love Affairs of the Condé family". pp. 268–280.
קרחון האריוט

קרחון הריוט או קרחון האריוט (באנגלית: Hariot Glacier) הוא קרחון הממוקם באזור חוף פאלייר של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. קרחון הריוט זורם לכיוון צפון-מערב, לאורך צידה הדרומי של רמת מורגן, ולאחר מכן זורם לכיוון מערב, ונשפך אל חלקו הצפוני של מדף הקרח וורדי. גובהו של הקרחון 11,51 מטרים מעל פני הים. אזור הקרחון נסקר לראשונה המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (שחקרה את אזור ארץ גרהאם בין השנים 1934 - 1937) בהנהגת ריימיל. חלקו העליון של הקרחון בשנת 1947 צולם מהאוויר על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition (בראשי תיבות: RARE). אזור הקרחון נסקר על הקרקע בדצמבר 1958, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey (בראשי תיבות: FIDS)). שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הוועדה קראה לקרחון על שם תומאס האריוט (Thomas Harriot) מתמטיקאי אנגלי - שהיה מזכיר הכבוד (ואחר הנשיא) של החברה הגאוגרפית המלכותית, והמצא שיטות חדשות של ניווט. • MSPELTO, Hariot Glacier, ongoing rapid retreat Antarctic Peninsula, APRIL 28, 2011 • Wendt, J., Rivera, A., Wendt, A., Bown, F., Zamora, R., Casassa, G., & Bravo, C. (2010), changes of Fleming Glacier in response to the removal of the Wordie Ice Shelf, Antarctic Peninsula, Annals of Glaciology, 51(55), 97-102. doi:10.3189/172756410791392727 • Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940–2005, USGS, P 10 קרחון האריוט באתר mindat מפת אזור קרחון האריוט מזג אוויר נוכחי עדכני בקרחון האריוט גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברתי מידע גאוגרפי
אתיופיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אתיופיה – הפדרציה האתיופית השנייה – מדינה בת ימינו בצפון-מזרח אפריקה האימפריה האתיופית או חבש – ממלכה שהייתה מורכבת משטחיהן של המדינות המודרניות אתיופיה ואריתריאה, אשר התקיימה משנת 980 ועד 1935, ןמשנת 1941 ועד 1975 אתיופיה הכבושה – תקופה שבה האימפריה האתיופית נכבשה על ידי איטליה משנת 1935 ועד 1941 אתיופיה המשוחררת – תקופה החל משנת 1941 עם סיום השחרור מהכיבוש האיטלקי יהדות אתיופיה – שמן של כלל הקהילות היהודיות הפעילות בשטח אתיופיה של היום הרמה האתיופית – מסיב הרים רחב ידיים באתיופיה, אריתריאה ובצפון סומליה רחוב אתיופיה – רחוב במרכז ירושלים, בעבר "רחוב החבשים" אתיופית (פירושונים)
יחסי מיקרונזיה–מקסיקו

יחסי מיקרונזיה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. מיקרונזיה ומקסיקו החלו לקיים יחסים דיפלומטיים ב-27 בספטמבר 2001. הקשרים בין שתי המדינו פותחו בעיקר במסגרת פורומים רב-צדדים. במרץ 2002 ביקר נשיא מיקרונזיה, ליאו פלקם, במונטריי על מנת להשתתף בוועידה הבין-לאומית למימון ופיתוח, ביחד עם נשיא מקסיקו, ויסנטה פוקס. בנובמבר 2010 שלחה ממשלת מיקרונזיה משלחת בת 19 חברים ובהובלתו של סגן נשיא מיקרונזיה אליק אליק, על מנת להשתתף בוועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים שהתקיימה בקנקון. מיקרונזיה אינה מיוצגת במקסיקו בשום דרג שהוא. מקסיקו מיוצגת במיקרונזיה באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים. אתר שגרירות מקסיקו במנילה, הפיליפינים Comisiones Unidas de Relaciones Exteriores Y Relaciones Exteriores, Asia-Pacífico (בספרדית) Sunmmit-level participation at the International Conference on Financing for Development, www.un.org
זיקית הנל

זיקית הנל (שם מדעי: Trioceros hoehnelii) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס האנדמית למזרח אפריקה ונפוצה רק ביערות הרריים באוגנדה ובקניה בטווח גובה של 1,200 עד 3,000 מטרים. הזיקית קרויה על שם החוקר האוסטרי לודוויג פון הנל (Ludwig von Höhnel). זיקית זו קטנה עד בינונית בגודלה ומגיעה לאורך של 20 ס"מ בנקבות ו-25 ס"מ בזכרים. היא בעלת גוונים ירוקים בהירים ומפוספסת בפסים כהים אך היא כהה יותר בשעות הבוקר, מה שעוזר לה להשיג אור שמש. בניגוד לקרוביה לסוג לזיקית זו ישנם קרני אף קצרים במיוחד, גדולים יותר אצל הזכרים ומשמשים לנגיחות הדדיות. הקסדה עבה ונמוכה וסביב הראש ישנם "קוצים" קצרים. לאורך הגוף ישנם זיזים דוקרניים בהירים והזנב מפותל ועוזר להיאחז בענפים. בדומה לרוב הזיקיות היא מסוגלת לשנות את צבעה להסוואה ולמטרות חברתיות. הזיקית משריצה בעונת הרבייה 4 עד 22 צאצאים חיים. הזיקית היא ציידת של חרקים שונים שהיא לוכדת בלשונה, תוך שהיא אורבת להם בין הענפים. היא עצמה עלולה להיטרף בידי עופות דורסים ונחשים ובעיקר ממבה ירוקה מערבית. בתור הגנה הזיקית נוטה להפול את עצמה מהענפים ולהסוות על הקרקע, שם הממבה מצויה פחות. הזיקית אינה מצויה בסכנה בטבע אך כלולה ברשימת המינים המוגנים של אמנת וושינגטון. לזיקית זו ישנם 2 תת-מינים: Trioceros hoehnelii hoehnelii Trioceros hoehnelii altaeelgonis מדיה וקבצים בנושא זיקית הנל בוויקישיתוף זיקית הנל, באתר ITIS (באנגלית) זיקית הנל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית הנל, באתר GBIF (באנגלית)
רמת מורגן

רמת מורגן או רמת מורגאן או מורגן אפלנד (באנגלית: Morgan Upland) היא רמה מכוסה שלג, הממוקמת באזור חוף באומן, ובאזור חוף פאלייר שבמרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. רמת מורגן גובלת בקרחון קול שמצפון לרמה; רמת מורגן גובלת בקרחון קלארק שממערב לרמה; רמת מורגן גובלת בקרחון ויירהאוזר שממזרח לרמה; רמת מורגן גובלת בקרחון האריוט שמדרום-מערב לרמה. אזור הרמה צולם מהאוויר בספטמבר 1962 על ידי יחידה אווירית של הסקר האנטארקטי הבריטי (British Antarctic Survey (בראשי תיבות: BAS). איבור פי. מורגן (Ivor P. Morgan) סוקר של הסקר האנטארקטי הבריטי, עשה שימוש בתצלומי אוויר אלה בין השנים 1961 - 1964 על מנת למפות את האזור. הרמה נקראת על שם איבור פי. מורגן, שהיה הראשון שמיפה את הרמה.
יוהאן דוד מיכאליס

יוהאן דוד מיכאליס (בגרמנית: Johann David Michaelis; ‏27 בפברואר 1717 - 22 באוגוסט 1791) היה חוקר ומבקר מקרא פרוסי. חבר בבית הספר להיסטוריה (אנ') של אוניברסיטת גטינגן והראשון ששימש כראש החוג למזרחנות ולביקורת המקרא בגטינגן. מיכאליס, בן למשפחה פייטיסטית, שראתה בחקר המזרח ושפותיו הגשמת מטרות הכנסייה, נולד בהאלה שעל נהר הזאלה, הצטרף לסגל אוניברסיטת גטינגן ב-1745 כעוזר לפרופסור (פריבט-דוצנט) ונשאר חבר בסגל האוניברסיטה עד מותו. הוא חיבר מאמרים וספרים רבים, בהם "משפט משה" ("Mosaisches Recht"). מדיה וקבצים בנושא יוהאן דוד מיכאליס בוויקישיתוף יוהאן דוד מיכאליס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקי צועד החוצה

מיקי צועד החוצה (באנגלית: Mickey Steps Out) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931 בבימויו של ברט גילט, אשר הופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר השלושים בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשישי שיצא באותה השנה. עלילת הסרט סובבת סביב פלוטו, שבעקבות מרדף אחר חתול הוא הורס את הדייט של מיקי מאוס ומיני מאוס. מיקי מתכונן לדייט עם מיני, אבל פלוטו לא מניח לו ולא מוכן לעזוב אותו לבד אפילו כשמיקי קושר אותו למלונה. לבסוף מיקי מגיע לביתה של מיני ובעזרתו של פלוטו הוא מציץ מבעד לחלון ומתבונן במיני המנגנת בפסנתר. לאחר שמיקי שורק לצד הקנרית וגוזליה של מיני, פלוטו מבחין בחתול רחוב ומתחיל לרדוף אחריו, משאיר את ראשו של מיקי תקוע בחלון. מיני מבחינה במיקי המבויש ומכניסה אותו פנימה, והאחרון רוקד לצלילי מנגינתה. המרדף של פלוטו אחר החתול ממשיך מהחצר היישר לתוך הבית וגורם להרס מוחלט. קודם השניים נכנסים לתוך הפסנתר, משמידים את הפיאנולה, מפילים את מיקי ושלל חפצים ורהיטים, קורעים את השטיחים ולבסוף, לאחר שהחתול התגרה בפלוטו, הם מחריבים את הקמין ומפזרים פיח לכל עבר. כאשר כולם מכוסים פיח מיני קוראת "מיקי", מיקי קורא "מיני", פלוטו קורא "מאמי" והחתול קורא "וופי" (Whoopee; קריאה המבטאת התרגשות ושמחה פרועה). מיקי מאוס - וולט דיסני מיני מאוס - מרסלייט גארנר פלוטו - פינטו קולביג קנרית - מריון דרלינגטון חתול - פורב פולן בסצנה האחרונה, אשר נחתכה במספר הוצאות של הסרט, כאשר הדמויות מכוסות בפיח, פלוטו קורא "מאמי" (Mammy), זוהי התייחסות להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון "My Mammy". בנוסף זו הפעם האחרונה שדמותו של פלוטו דיברה. בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "זהו הראשון מבין כמה סרטיו המצוירים של מיקי מאוס שמורכב חצי ממופעים מוזיקליים וחצי מבדיחות. מיקי מבקר את מיני, אבל פלוטו, שנאלץ להישאר בפנים, עוקב אחריו וגורר את מלונתו לביתה של מיני. תחילה, מיקי ומיני מבצעים את שגרת השירה-וריקוד הרגילה שלהם, אבל כשפלוטו רודף אחרי חתול, המוזיקה שלהם נקטעת ואחריה רצף מהיר של צחקיקים של פלוטו והחתול הורסים את הבית כשבשיאו בדיחת השחרת פנים. 'מיקי צועד החוצה' מכיל ללא ספק את הפינאלה הראשון שבנוי היטב בהיסטוריה של דיסני. זה לפחות הראשון בסדרה של סרטים המסתיימים בהרס מוחלט. פלוטו שוב היה גורם לחורבן ב'מיקי מקוצץ' ו'נער המצרכים'. מאוחר יותר, הרס ייגרם על ידי חתלתולים קטנים (למשל 'היתומים של מיקי') ועכברים יתומים (כמו 'הסיוט של מיקי'). 'מיקי צועד החוצה' עשה שימוש חוזר בקטע מ'מסיבת יום ההולדת' כאשר מיקי עם האקווריום על ראשו". "מיקי צועד החוצה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיקי צועד החוצה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
לורי פטפטן

לורי פטפטן (שם מדעי: Lorius garrulus) הוא מין בסוג לורי הנפוץ בצפון איי מלוקו שבאינדונזיה. המין נחשב כ"פגיע", בעיקר בגלל ציד עבור מסחר לגידול בכלובים. גודלו של הלורי הוא כ-30 ס"מ. צבעו אדום בוהק ומקורו אדום. כנפיו ורגליו ירוקות-חומות. העין כתומה וסביבה עיגול חום. מקורו כתום ובקצהו כתם שחרחר. לפרטים צעירים המקור בצבע חום. אין הבדלים נראים בין הזכר לנקבה. למין שלשה תת-מינים: L.g flavopalliatus, L.g. garrulus, L.g. morotaianus. פלג הגוף העליון של לורי פטפטן קבוצה של לורים פטפטנים בגן חיות לורי פטפטן לורי פטפטן עף לורי פטפטן לורי פטפטן מתנקה לורי פטפטן על ענף מדיה וקבצים בנושא לורי פטפטן בוויקישיתוף לורי פטפטן, באתר ITIS (באנגלית) לורי פטפטן, באתר NCBI (באנגלית) לורי פטפטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לורי פטפטן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) לורי פטפטן, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) לורי פטפטן, באתר GBIF (באנגלית) Lorius garrulus באתר המוזיאון הזואולוגי של אמסטרדם Chattering Lory באתר Birdbase לורי פטפטן באתר הרשימה האדומה של IUCN לורי פטפטן באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלאולודוס

פלאולודוס (שם מדעי: Palaelodus) הוא סוג נכחד של עוף מים מסדרת הפלמינגואים, אשר היה קרוב רחוק של הפלמינגו. הוא התקיים בין סוף האוליגוקן עד סוף המיוקן באירופה שלפני 30 עד 12 מיליון שנה. מספר חוקרים מניחים שכמה ממצאים מאובנים שלו התגלו באוסטרליה במשך הפליסטוקן, לפני חצי מיליון שנה, אך ככל הנראה הממצאים שייכים לסוג אחר. ממצאים נוספים מהמיוקן התגלו בניו זילנד. הסוג התגלה במספר חפירות מאובנים לאורך מערב אירופה ומרכז אירופה, בין השאר בצ'כיה, רומניה ובצרפת. את שמו קיבל ב-1863 בידי החוקר הצרפתי אלפונס מילנה-אדוארד (אנ'). בסוג זה נכללים 7 מינים, אך חלקם נתונים במחלוקת ולעיתים משוייכים לסוגים קרובים כמו Megapaloelodus וכן לסוג עגור. עוף זה היה בגודל של פלמינגו מודרני והגיע לגובה 150 ס"מ וכמותם היה בעל צוואר ארוך ורגליים ארוכות, וייתכן שיכל לנוע על המים בדומה לפלמינגואים או בדומה לכמה חופמאים שוכני חוף, אף שלא היה שחיין זריז. לא נמצאה גולגולת מאובנת שלמה מספיק והייתה ללא מקור, אך מניחים שמבנה המקור שלו היה קצר וישר יותר ובניגוד לפלמינגואים החיים הוא לא סינן מזון קטן אלא חטף טרף בדומה לאנפות מפני המים או סינן אותו כמו ברווז משכשך. עוף זה היה פרימיטיבי יחסית לסדרתו ולקבוצה מירנדורניטס, בה מצויים גם הטבלנאים וייתכן שהיה צורת ביניים המשלבת את תכונות הטבלנים, אשר ניזונים מדגים בצלילה ואת הפלמינגואים, אשר החלו לסנן חסרי חוליות במים עומדים. מדיה וקבצים בנושא פלאולודוס בוויקישיתוף פלאולודוס, באתר GBIF (באנגלית) פלאולודוס באתר prehistoric wildlife (באנגלית)
יאן ואן בוורן

יאן ואן בוורן (5 במרץ 1948 – 26 ביוני 2011) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדת השוער. ואן בוורן נולד באמסטרדם, שם בילה את שנותיו הראשונות. אביו היה וויל ואן בוורן, אצן שהופיע במשחקים האולימפיים בשנת 1936. ב-1970, כששיחק אז בספרטה רוטרדם, ואן בוורן השאפתני כיוון לשחק במועדונים גדולים יותר. מועדונים כמו אייאקס אמסטרדם, פיינורד, ריאל מדריד ופ.ס.וו. איינדהובן ניסו להחתים אותו. ריאל מדריד נאלצה לבטל את העסקה כי הליגה הספרדית נסגרה לזרים. מבין המועדונים הנותרים, רק פ.ס.וו. הצליחה לעמוד בדרישות הכלכליות של ואן בוורן, כאשר דמי העברתו עמדו על כמיליון גילדן. בעונתו הראשונה במועדון העפיל ואן בוורן עם קבוצתו לחצי גמר גביע אופ"א, אך בסופו של דבר הודחו על ידי ריאל מדריד. בשנים שחלפו, ואן בוורן ביסס את עצמו כשוערה הראשון של איינדהובן. ב-1978, ואן בוורן ופ.ס.וו. נהנו מהעונה הטובה ביותר בהיסטוריית המועדון עד כה. באותה העונה, פ.ס.וו איינדהובן רשמו זכייה בליגה ההולנדית, בגביע ההולנדי ואף בגביע אופ"א. בגמר גביע אופ"א לשנת 1978, ואן בוורן שמר על רשת נקייה בשני המשחקים. פ.ס.וו ניצחה 3 - 0 בסיכום, ואן בוורן הניף את הגביע האירופי הראשון והיחיד שלו. תקרית ב-1978, הניעה את ואן בוורן לעזוב את נבחרת הולנד. סכסוך ציבורי בין ואן בוורן ליוהאן קרויף גרם לכך שהציבור צידד בשוער וראה בפרישה הבינלאומית של ואן בוורן כבגידה. כאשר התבקש להופיע בתור מומחה למשחק נבחרת הולנד במונדיאל 1978, ערוץ השידור הציבורי ההולנדי קיבל איומים רבים שכוונו כלפי ואן בוורן, רכושו ומשפחתו. הופעתו בטלוויזיה בוטלה, ובאותו לילה החליט ואן בוורן לעזוב את הולנד סופית. אף על פי שאולימפיק מרסיי גילתה עניין קודם לכן, כמו גם ניו יורק קוסמוס, בחר ואן בוורן לשחק בפורט לודרדייל סטרייקס, חברו קור ואן דר הארט היה מאמן הסטרייקס באותה תקופה והוא שכנע אותו להצטרף למועדון. ואן בוורן היה ידוע כשוער שלעיתים רחוקות היה מתרחק מאזור השער, הוא היה סומך על הרפלקסים שלו כדי לתפוס את הכדור ברגע שהוא נבעט למטרה. העיתונאי מאטי ורקמן תיאר את סגנונו כ"אדיב ואלגנטי, אתלטי ורגוע". הרפלקסים שלו נחשבו לנקודה החזקה ביותר שלו. ואן בוורן אף הוסיף על עצמו: "אינני יכול לשחק כדורגל, נולדתי שוער. רפלקסים, קפיצות, כוח, אנשים נולדים עם זה". ואן בוורן היה יעיל באותה מידה בשתי הידיים, וגם בעט בשתי הרגליים. אליפות הולנד (3): 1974/75, 1975/76, 1977/78 הגביע ההולנדי (2): 1973/74, 1975/76 גביע אופ"א (1): 1977/78 מדיה וקבצים בנושא יאן ואן בוורן בוויקישיתוף יאן ואן בוורן, באתר Transfermarkt יאן ואן בוורן, באתר National Football Teams יאן ואן בוורן, באתר FootballDatabase.eu Jan van Beveren, een hommage, voetbalzone
הרמס קונרד

הרמס קונרד הוא דמות בסדרת ההנפשה פיוצ'רמה. הרמס הוא ביורוקרט ממוצא ג'מייקני ובעל אמונה ראסטאפרית ותסרוקת ראסטות בהתאם. דמותו מדובבת על ידי הקומיקאי פיל לאמר. הרמס נקרא על שם מכונת הכתיבה של יוצר הסדרה, מאט גריינינג, אשר נקראה "הרמס רוקט". בנוסף, הרמס הוא שמו של האל היווני האחראי על משלוחים, מידות וספורט - בדיוק כמו התמחויותיו של מקבילו המצויר. הרמס הוא בירוקרט מדרגה 36 (ויותר מאוחר 37) העובד ב"פלנט אקספרס", חברת משלוחים פיקטיבית בסדרה פיוצ'רמה. במסגרת תפקידו הוא ממלא כמויות אדירות של טפסים, חותם על היתרים משפטיים ומודיע בשורות איוב לקרובי משפחה. בניגוד מוחלט לתדמית הראסטאפרית והג'מייקנית המקובלת, הרמס מכור לעבודתו באופן כמעט מוחלט ואף גוער תדירות בשאר הצוות על עצלנותם (בייחוד בדוקטור זוידברג). למרות היותו מכור לעבודה ואיש משפחה למופת, נרמז מספר פעמים בסדרה שהרמס, בדומה לרוב הרסטאפארים, משתמש קבוע במריחואנה. במהלך הסדרה מתגלה כי הרמס היה בעברו ספורטאי אולימפי המתמחה בלימבו. הוא אף השתתף באולימפיאדה בשנת 2980 כשילד קטן רץ למגרש, צעק: "אני רוצה להיות כמו הרמס" ושבר את גבו במהלך ניסיון לבצע תרגיל לימבו. האירוע השפיע באופן טראומתי על הרמס והוא זנח את אימוניו ונשבע לא להשתמש בכישורי הלימבו שלו לעולם. במהלך אחד מפרקי הסדרה נאלץ הרמס להשתמש בכישורים אלו על מנת להציל את חבריו, דבר הגרם לו לשקם את ביטחונו העצמי ולהתחרות באולימפיאדת 3004 מטעם ג'מייקה. בסרט "פיוצ'רמה: בנדר מצליח בגדול" משתמש הרמס שוב ביכולות הלימבו שלו, אך האירוע מתגלגל לפגיעה חמורה בגופו.
עלי קמחי

עלי קמחי (8 בדצמבר 1951 – 17 באוקטובר 1973) היה לוחם בקומנדו הימי שנהרג במלחמת יום הכיפורים. על לחימתו במבצע ליידי בפורט סעיד במלחמה זו קיבל את עיטור העוז. במהלך מלחמת יום הכיפורים, בלילה שבין 16 ל-17 באוקטובר 1973, ערך חיל הים הישראלי את מבצע ליידי, שבו פשטו לוחמי שייטת 13 על נמל פורט סעיד. בפעולה הוטבעו ארבעה כלי שיט מצרים. שני לוחמים של שייטת 13 הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע, ביניהם קמחי. עלי קמחי, בן ויקטוריה ודב, נולד ביום ט' בכסלו תשי"ב, 8 בדצמבר 1951, בעכו. את שנות חייו הראשונות עשה עלי בתחנת הניסיונות "יד נתן" ליד עכו, שם בילה שעות רבות בחיק הטבע. בהיותו בן חמש עברה משפחתו לגור בעכו. בשנות הלימודים האחרונות בבית-הספר היסודי הצטרף קמחי לתנועת הנוער "הצופים" ונטל חלק בפעולות "צופי הים" – בחוג לשיט המשותף לנוער יהודי וערבי. סיים את לימודיו בבית-הספר לקציני-ים "כ"ג יורדי הסירה" בעכו. קמחי גויס לצה"ל באפריל 1970 והתנדב לחיל הים. לאחר הטירונות השתלם בקורס מכונאות והוצב בתפקיד מכונאי בשייטת סטי"לים. כעבור חודשי שירות אחדים בשייטת הסטי"לים ביקש לעבור לשרת בקומנדו הימי. בשירותו הצבאי השתתף עלי בפעולות קומנדו רבות ומסוכנות, ביניהן מספר פעולות שהותרו לפרסום – פעולת הקומנדו בביירות וקרב האוויר של 13 בספטמבר 1973, בו הופל מטוס סורי על טייסו. קמחי משה את הטייס מהים, שחררו מהמצנח והשיב לו את חייו. כשפרצה מלחמת יום הכיפורים, נשלחה יחידתו לבצע משימות שונות נגד האויב בים. ביום האחד-עשר למלחמה יצא קמחי עם אחדים מחבריו ליחידה להשתתף במבצע ליידי. הוא נשלח לנמל פורט סעיד, כדי להטביע כלי-שיט מלחמתיים של המצרים, שעגנו במעגן צבאי מוגן. קמחי ובן-צוותו – עודד אמיר – הצליחו להגיע למעגן ואף הטביעו שלוש ספינות מלחמה, ביניהן ספינת טילים וספינת טורפדו, אבל הם לא חזרו ממשימתם. לא ידוע מה עלה בגורלם. השניים נפגעו, ככל הנראה, מהשלכת מטעני העומק בתוך נמל פורט סעיד והוכרזו כנעדרים. כבר במהלך המלחמה נעשו מאמצים תחת אש לאתר את גופותיהם, אך הם לא אותרו עד היום, והוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע. לאחר נופלו הוענק לו עיטור העוז והועלה לדרגת רב-סמל. במאי 1975 עוטר קמחי בעיטור העוז על פעולתו. משפחתו הוציאה לאור לקט מודפס מציוריו ובשיתוף עם עיריית עכו, מועצת הפועלים, יד-לבנים והוועד למען החייל, הקימה קרן מלגות על-שמו לעידוד תלמידי בתי-ספר יסודיים בעכו. אחותו, אופירה תלם, הוציאה לאור בשנת 1980, ספר עליו, בשם "עלי שלא יגמר לעולם" (בהוצאת ספרית פועלים, 264 עמודים). שמו מונצח באנדרטאות: יד לחללי חיל הים אשדוד, אנדרטה לנופלים מבית הספר לקציני ים עכו, גן הנעדרים ירושלים (הר הרצל), פינת זיכרון לנופלים מבית ספר התומר עכו ובית יד לבנים עכו. עלי קמחי באתר יזכור על עלי קמחי, באתר עמותת העטלף על עלי קמחי, באתר גל-עד תקיפת פורט סעיד – מבצע ליידי באתר עמותת חיל הים שי לוי, ‏נועזים בעורף האויב: המבצע המטורף של שייטת 13, באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2015 גדי סוקניק, על סרן עודד אמיר ורב-סמל עלי קמחי ז"ל שהחליף אותו בביצוע מבצע ליידי בפורט סעיד. 17 באפריל 2018 עיטור העוז לעלי קמחי, באתר הגבורה עלי שלא יגמר לעולם, באתר סימניה
נחל יהושפט

נחל יהושפט הוא נחל אכזב בהרי אילת, בדרום הנגב. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־300 מטרים מעל פני הים, במורדותיו המערביים של הר יהושפט, מזרחית למעלה גשרון. הוא זורם דרומה ומייד פונה מזרחה, שם הוא חולף בעמק בין הר יהושפט להר רחבעם. מעט מזרחה לעמק הוא נשפך אל נחל שלמה, בגובה של כ־250 מטרים מעל פני הים. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחל רחבעם

נחל רחבעם הוא נחל אכזב קצר בהרי אילת, בדרום הנגב. הנחל מתחיל במורדותיו המערביים של הר רחבעם, בגובה של כ־250 מטרים מעל פני הים. הוא זורם דרומה ולאחר מכן מזרחה, ואז נשפך לנחל שלמה. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניאנפוניקה תרה

ניאנפוניקה תרה (בסינהלית: න්‍යානපොනික ථෙර, באנגלית: Nyanaponika Thera‏; 21 ביולי 1901 – 19 באוקטובר 1994) היה נזיר והוגה בודהיסטי בסרי לנקה. תרה השתייך לזרם הטהרוואדה של הבודהיזם. הוא נחשב אחד הנזירים הבודהיסטים המערביים המשפיעים ביותר. ניאנפוניקה תרה נולד בגרמניה למשפחה יהודית דתית שמקורה בגליציה. שמו המקורי היה זיגמונד (שלמה) פניגר. בצעירותו היה חבר בתנועת הפועל הצעיר. הוא זנח את היהדות לטובת בודהיזם. לאחר עלייתם של הנאצים לשלטון נמלט לסרי לנקה והצטרף למנזר. בשנת 1939 הצליח לחלץ את אימו מאוסטריה ולהביאה לסרי לנקה שם היא חיה עד יום מותה. ערך מורחב – יהודי בודהיסט ניאנפוניקה תרה היה היהודי הבודהיסט הראשון. בתקופות מאוחרות יותר היו נזירים בודהיסטים ממוצא יהודי. מספרם היה גדול יחסית למספר הנזירים הבודהיסטים מקבוצות אוכלוסייה אחרות במערב. הם היו בו זמנית גם בודהיסטים וגם יהודים. לטענתם הבודהיזם הפך אותם ליהודים טובים יותר והיהדות הפכה אותם בודהיסטים טובים יותר. ניאנפוניקה תרה היה אחד הנזירים הבודהיסטים המערביים החשובים במאה ה-20. הוא יסד את הוצאת הספרים הבודהיסטית החשובה ביותר וכתב את הספר "לב המדיטציה הבודהיסטית". הוצאת הספרים הבודהיסטית שייסד בשנת 1958 בסרי לנקה נקראת Buddhist Publication Society. היא פרסמה מגוון רחב של ספרים בודהיסטים של זרם הטרהוודה על נושאים כמו: מדיטציה, פילוסופיה, אתיקה, היסטוריה ועוד. ראש ממשלת ישראל הראשון דוד בן-גוריון התעניין בבודהיזם. בביקורו אצל או נו ראש ממשלת בורמה דן עם המארח בבודהיזם. על פי הודעה רשמית של לשכת ראש הממשלה, בן-גוריון היה בביתו של אונו ובמשך שבוע ימים נפגש עם שלושה מלומדים בודהיסטים ודן איתם על התורה המוסרית והפילוסופית של הבודהיזם. באותו ביקור בבורמה, נפגש בן-גוריון גם עם ניאנפוניקה תרה. בן-גוריון הכיר את ניאנפוניקה תרה כבר בשנת 1956 כאשר פנה לממשלת סרי לנקה בבקשה לקבל ספרים על בודהיזם. הם התכתבו במשך שבע שנים בנושאים הקשורים בפילוסופיה הבודהיסטית. חלק מהמכתבים נמצאים בארכיון בן-גוריון. ד"ר אסף פדרמן, מומחה למיינדפולנס, מצא את כל ההתכתבויות בסרי לנקה וחשף אותה בשנת 2009. עופר אדרת, לעמוד על הראש, הארץ, 25 בספטמבר 2022. Buddhism and Judaism, Jacquetta Gomes, thubtenchodron, March 19, 2010 עופר אדרת, לעמוד על הראש , הארץ, 25 בספטמבר 2022 ד"ר אסף פדרמן ניאנפוניקה תהרה – הבודהיסט היהודי הראשון About BPS