laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים

המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (באנגלית: David Attenborough's Natural History Museum Alive 3D) הוא סרט טבע תיעודי שהופק על ידי ה-BBC ויצא ב-1 בינואר 2014, בראש השנה האזרחית. את הסרט מנחה החוקר הבריטי דייוויד אטנבורו. בסרט זה צועד אטנבורו במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלילה ובעזרת צילומי CGI מחזיר שלדים ומאובנים של בעלי חיים נכחדים המצויים במוזיאון ל"חיים" כפי שהם נראו, תוך שהוא מציג אותם. לצד הסרט יצא ספר בעל שם זהה עם עיצוב דומה. הסרט זכה לשבחים ממומחים וזכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה. דייוויד אטנבורו צועד במוזיאון להיסטוריה של הטבע של לונדון בלילה כששומר המוזיאון עוזב ואז נראים השלדים של היצורים הנכחדים חוזרים לחיים. דייוויד מציג את הארכיאופטריקס, יצור שהתגלה בידי ריצ'רד אוון והתברר כראשון העופות הידועים וכן נראה פסלו של אוון שהיה גם יוצר והבעלים הראשון של המוזיאון, את המואה הענקי דינורניס ועיט האסטי שהיה טורפו העיקרי, המסטודון שנחשב לראשונה לתנין טורף ענקי, עוף הדודו הנכחד, גיגנטופיתקוס שמוצג הולך על שתיים (דבר המצוי במחלוקת מדעית), עצלן הקרקע גלוסותריום וטורפו העיקרי - הסמילודון, גיגנטופיס טורף מריתריום, באיכתיוזאורוס הימי שדמה באורח חייו לדולפין מודרני, בעיצוב הדינוזאורים כמו האיגואנודון שהוצג לראשונה בצורה מוטעית, עור משומר של אדמונטוזאורוס, גולגולות מאובנות של טריצרטופס וטירנוזאורוס, ביצי זאורופודים ענקיים מאובנים וצאצאיהם ובשלד המפורסם של המוזיאון של דיפלודוקוס המכונה "דיפי". לבסוף עולה השחר וכשהשומר של המוזיאון חוזר היצורים חוזרים להפוך לשלדים מתים. עם זאת שומר המוזיאון מוצא עלה בו האכיל אטנבורו את "דיפי", אך זה לא מעורר את חשדו. אטנבורו הולך כשהמקום נפתח למבקרים ללא חשד מהשומר. אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים "המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ויטבסק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ויטבסק – עיר בבלארוס, בעבר באימפריה הרוסית ויטבסק (מחוז) – אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן בצפון המדינה ובירתו העיר ויטבסק ויטבסק (מחוז משנה) – אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי הוא העיר ויטבסק ויטבסק (כדורגל) – מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר ויטבסק
קמרינו

קמרינו (באיטלקית: Camerino) היא עיר בת כ-7,000 תושבים במחוז מארקה באיטליה כ-65 ק"מ מאנקונה. העיר נמצאת במקום בו שכנה קמרינום העתיקה שסופחה לרומא העתיקה בשנת 309 לפנה"ס. חיילי העיר לחמו לצד גאיוס מריוס. לאחר התפרקות האימפריה, העיר הייתה חלק של נציבות רוונה ובשנת 592 נכבשה על ידי הלומברדים. בערך בשנת 1000 העיר הפכה לעצמאית. בשנת 1336 הוקמה בעיר אוניברסיטה שפועלת גם כיום. החל משנת 1545 העיר נוהלה על ידי האפיפיור. בין האתרים החשובים בעיר נמנית קתדרלה מהמאה ה-19. בתוך המבנה נמצא קבר של אנזובינוס הקדוש שפעל בעיר. בארמון הבישוף ממוקם מוזיאון שכולל יצירות של ג'ובאני בטיסטה טייפולו ולוקה סיניורלי. במרכז העיר קיים רובע יהודי עתיק. מדיה וקבצים בנושא קמרינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קמרינו
חומר אפל באריוני

באסטרונומיה ובקוסמולוגיה, חומר אפל באריוני הוא סוג תאורטי של חומר אפל המורכב מבאריונים. לפי תצפיות רבות, רק אחוז קטן מכלל החומר האפל ביקום עשוי להיות באריוני. בדומה לחומר האפל הרגיל והמוכר, חומר אפל באריוני אינו ניתן לגילוי על ידי קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת ממנו, אך ניתן להסיק את קיומו ואת נוכחותו מההשפעות הכבידתיות שלו על החומר הרגיל. בניגוד לרוב ההנחות, צורה זו של חומר אפל מורכבת מבאריונים, כנראה מחלקיקים תת-אטומיים כבדים כמו פרוטונים ונייטרונים, או לפחות שילובים מסוימים שלהם (כולל אטומים רגילים), אשר בונים סוג חדש של חלקיקים שאינם פולטים קרינה אלקטרומגנטית. הנחה נוספת היא שעקב כך שמדובר בחלקיקים באריוניים חדשים ולא מוכרים למדע, גם סוג הקרינה שלהם היא חדשה ואינה נמצאת בספקטרום האלקטרומגנטי כפי שמוכר למדע. חומר אפל באריוני יכול כנראה להיווצר בגז אשר אינו פולט קרינה או בגופי הילה קומפקטיים מסיביים (אנ') - עצמים מרוכזים כמו חורים שחורים, כוכבי נייטרונים, ננסים לבנים, כוכבים קלושים מאוד הפולטים קרינה מזערית או עצמים אשר לא פולטים קרינה כלל, כגון כוכבי לכת וננסים חומים. ניתן לשער את השכיחות של חומר אפל באריוני ממודלים של סינתזה גרעינית קדמונית בתקופת המפץ הגדול ומתצפיות על קרינת הרקע הקוסמית. שניהם מצביעים על כך שכמות החומר האפל הבאריוני קטנה בהרבה מכמות החומר האפל הכוללת, ונראה שצפיפותו היא הקטנה ביותר מבין כל סוגי החומר האפל המשוערים. על פי מודל המפץ הגדול והיקום הקדמוני, כמות גדולה יותר של חומר באריוני מרמזת על יקום קדום צפוף ודחוס יותר, הגורם להמרה יעילה ומהירה יותר של חומר להליום-4, דבר שמשפיע על כמות הדאוטריום ביקום וממעיט אותו עקב התהליך המואץ של ההיתוך גרעיני. אם כל החומר האפל ביקום היה באריוני, היה הרבה פחות דאוטריום ביקום מהכמות הידועה. ניתן לפתור את הבעיה הזו על ידי מציאת תהליך או מנגנון שבו נוצר איכשהו יותר דאוטריום, אך מאמצים גדולים בשנות השבעים לא הצליחו לזהות מנגנונים סבירים להתרחשות זו. דוגמה לכך ניתן לראות בגופי הילה קומפקטיים מסיביים. ננסים חומים למשל לא מבצעים היתוך גרעיני של מימן, אך הם כן שורפים דאוטריום. חומר אפל קר חומר אפל קל גלקסיה אפלה G. Jungman; M. Kamionkowski; K. Griest (1996). "Supersymmetric dark matter". Physics Reports. 267: 195. arXiv:hep-ph/9506380. Bibcode:1996PhR...267..195J. doi:10.1016/0370-1573(95)00058-5. M. S. Turner (1999). "Cosmological parameters". AIP Conference Proceedings. arXiv:astro-ph/9904051. Bibcode:1999AIPC..478..113T. doi:10.1063/1.59381.
נמל התעופה הבינלאומי של סלאלה

נמל התעופה הבינלאומי של סלאלה הוא שדה תעופה בסלאלה שבעומאן, והשני בגודלו במדינה. השדה משמש בעיקר לטיסות להודו, קרן אפריקה וערב הסעודית, אך גם למדינות רבות באירופה ואסיה. הוא משמש גם כתחנת מעבר בטיסות בין יבשתיות מאירופה לאסיה ולהפך. השדה ממוקם כ-5.5 קילומטר ממרכז העיר. ב-1935 הקים חיל האוויר המלכותי הבריטי שדה תעופה באזור שישמש לפעולות לתמיכה בסולטאן עומאן. השדה שימש בין היתר במהלך מלחמת ג'בל אח'דר בשנים 1954–1957 ומלחמת דופר ב-1962–1976. הבריטים הפסיקו את השימוש בשדה ב-1977. שימוש אזרחי בשדה החל באותה התקופה. ב-2003 הפך השדה לשדה תעופה בינלאומי והחלו לפעול בו טיסות לדובאי. ב-2011 החל תכנון לנמל תעופה חדש במקום, שבנייתו הסתיימה ב-2015. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של סלאלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבינלאומי של סלאלה Oman and the Cold War, RAF Museum (באנגלית בריטית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל המועצה המקומית בית ג'ן

סמל המועצה המקומית בית ג'ן, סמלה הרשמי של המועצה, אומץ ב-1964. הסמל מורכב ממגן מוקף מלבן מעוגל, שניהם בעלי שדה לבן, המגן מוטען באשכול ענבים וזוג דובדבנים על רקע הרים. עם אימוץ הסמל הראשון של המועצה נבחרו הענבים להיות המוטיב המרכזי בה, במטרה לסמל את הכרמים הרבים שהיו נטועים באדמות הכפר והיין שיוצר בו. הדובדבנים הוספו לאחר שגידול זה נקלט בכפר. ההרים ברקע, בצבע צהוב, מייצגים את מיקומו של הכפר באזור הררי בגליל העליון. בסמל חמישה צבעים: ירוק, אדום, צהוב, כחול ולבן, ואלו צבעי העדה הדרוזית שמופיעים בדגל הדרוזים, שמופיע בסמל משני צידיו של המגן. בראש המלבן בסמל מופיע שם המועצה בערבית, בראש המגן מופיע בעברית ובתחתית מופיע באנגלית על קלף. סמל המועצה אומץ על ידי מליאת המועצה הראשונה עם כינונה ב-1964. מאז הסמל עבר שינויים רבים, אך המוטיב המרכזי בו, אשכול הענבים, נשאר. סמל המועצה, באתר מועצה מקומית בית ג'ן
רוברט נייפר

רוֹבֵּרְט נַייְפֶר, הברון נייפר הראשון ממִגְדָלָא (באנגלית: Robert Napier, 1st Baron Napier of Magdala;‏ 6 בדצמבר 1810 – 14 בינואר 1890) היה מפקד בצבא הודו הבריטית אשר השתתף במלחמה האנגלו-סיקית הראשונה, השנייה, המצור על לאקנאו במסגרת המרד ההודי הגדול, הקרב על מצדת טאקו והכניסה לבייג'ינג במסגרת מלחמת האופיום השנייה והמשלחת הצבאית לאתיופיה נגד תאודרוס השני, קיסר אתיופיה. נייפר היה בנו של מייג'ור צ'ארלס פרדריק נייפר, כקצין ארטילריה בריטי הוצב נייפר בציילון (כיום סרי לנקה), הוא למד במכללה הצבאית של חברת הודו המזרחית באדיסקומב, הצטרף ליחידות מהנדסים בצבא בנגל בשנת 1826, הוצב בכלכותה (כיום קולקטה) ב-1828 והחל לעבוד בעבודות השקיה בתעלת מזרח ג'ומנה בשנת 1831. עם פרוץ המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה (1845) הוא הצטרף לצבא הסוטליי כקצין מפקד של מהנדסים והיה בקרבות מודקי, סוברון ופירוז שאה, שם נפצע. בשנת 1846 הוא לקח את מבצר הגבעה של קנגרה. לאחר כניעת ממשלת סיקים הוא הפך למהנדס יועץ לתושבים בלאהור. במלחמת הסיקים השנייה (1848–1849) נייפר הכין את המצור על מולטאן ואז פיקד על מהנדסי האגף הימני של צבא פנג'אב בקרב על גוג'ראט ובמרדף אחר הגנרל הסיקי אטוק, וסיים את המערכה. כמהנדס אזרחי למועצת המנהל של פנג'אב (1849–1851), נייפר ביצע עבודות ציבוריות של בניית כבישים, תעלות, גשרים, מבנים והגנות גבול. הוא הוחזר לשירות צבאי עבור משלחת הזארה (1852) ובשביל המערכה נגד שבט בורי בפשאוור (1853). נייפר יצא לחופשה באנגליה בשנת 1856, חזר להודו כסגן קולונל, ובמהלך המרד ההודי הגדול בשנים 1857–1858 היה מהנדס ראשי לכוח הסיוע במצור על לאקנאו בפיקודו של לוטננט גנרל ג'יימס אוטרם. הוא כיוון הגנה אקטיבית נגד המורדים ונפצע במהלך הפשיטה השנייה, בראשות סר קולין קמפבל (לימים הברון קלייד), אך השתתף בהתקפה הסופית על העיר. על פועלו וביצועו ניתן לו עיטור מסדר הבירית. בשנת 1860, במהלך מלחמת האופיום השנייה, הצטרפה חטיבת הכוחות של נייפר למשלחת לסין בפיקודו של סר הופ גרנט. כוחות אלה והתקדמו לבייג'ינג, מה שהוביל לכניעה הסינית. בשנת 1861 חזר להודו, הועלה לדרגת אלוף ושימש כחבר צבאי במועצת המושל הכללי (פברואר 1861 - מרץ 1865). הוא שימש תקופה קצרה כמשנה למלך ומושל כללי מ-21 בנובמבר ל-2 בדצמבר 1863. בשנת 1865 קיבל פיקוד על הצבא בבומביי (כיום מומבאי) ובשנת 1867 הועלה לדרגת סגן אלוף וקיבל פיקוד על המשלחת לאתיופיה. ניצח את הקיסר תאודרוס השני באפריל 1868. הוא זכה בתארים, תודת הפרלמנט וקצבה שנתית של 2,000 לירות שטרלינג. לאחר שירותו כמושל גיברלטר (1876–1882) הוא מונה לדרגת פילדמרשל בשנת 1883 ושימש כשוטר מצודת לונדון משנת 1887 ועד מותו. מדיה וקבצים בנושא רוברט נייפר בוויקישיתוף רוברט נייפר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המוזיאון הבריטי
סקאניה-ואביס L55/L56/L66

סקאניה-ואביס L55/L56/L66 (בשוודית: Scania-Vabis L55/L56/L66) הם סדרות משאיות בינוניות וכבדות כולל סמי-טריילר (12.0–16.5 טון), אשר יוצרו על ידי חברת סקאניה השוודית בין השנים 1959–1968. יוצרו 18,416 יחידות. בנוסף לגרסה הקונבנציונלית יוצרה גרסה של "גלגל נגרר" ("Trailing wheel" (אנ')). "L55" – יוצר בין השנים 1959–1962. בדגמי "L55" הותקנו "בלמי אוויר", מערכת "הגה כוח" הייתה אופציונלית. "LS55" – גרסת "גלגל נגרר". "L56, L66" – יוצרו בין השנים 1962–1968. "LS56" – גרסת "גלגל נגרר". סקאניה-ואביס L55 סקאניה-ואביס L56, שנת 1965 סקאניה-ואביס L56 סקאניה-ואביס L56, שנת 1967 סקאניה-ואביס L56, שנת 1967 סקאניה-ואביס L56, שנת 1967 סקאניה-ואביס L56, שנת 1967 סקאניה-ואביס L56, הגורר ממשאית סמי-טריילר סקאניה-ואביס L66, מכלית (משאית) סקאניה סדרה 0 סקאניה סדרה 1 סקאניה-ואביס L75 מדיה וקבצים בנושא סקאניה-ואביס L55/L56/L66 בוויקישיתוף משאיות סקאניה-ואביס / ראו Scania-VabisL55/LS55 swedishbrasscar.com/scaindex ההיסטוריה של סקאניה truckerlinks.dk/engelsk/scania Scania fordonshistoria av Björn-Eric Lindh, 1992. ISBN 91-7886-074-1 גלגל נגרר או סרן נגרר הם בדרך כלל גלגל או ציר בלתי ממונע (גלגל) הממוקם מאחורי הגלגלים המניעים. ציר הגלגלים הנגררים ממוקם בדרך כלל במשאית נגררת בלם אוויר, או באופן רשמי יותר, מערכת בלמי אוויר דחוסה, הוא סוג של בלם חיכוך לכלי רכב בו נעשה שימוש בלחץ אוויר דחוס על בוכנה להפעלת הלחץ על משטח הבלם הדרוש לעצירת הרכב. בלמי אוויר משמשים בכלי רכב כבדים גדולים, במיוחד כאלו עם מספר נגררים אשר חייבים להיות מקושרים למערכת הבלמים, כגון משאיות, אוטובוסים, נגררים
מכון טראמפ

מכון טראמפ היה סמינר שסיפק סדרה של הרצאות נודדות, הסמינר נוסד ב-2005 והיה בבעלותם של אירן ומייק מילין מבוקה רטון שבפלורידה. המכון השתמש בשמו של דונלד טראמפ באמצעות הסכם רישוי עם אוניברסיטת טראמפ אך לא פעלה תחת ארגון טראמפ[דרושה הבהרה], הסכם הרישוי פג בשנת 2009 ולא חודש מאז. במהלך שנת 2006, שנת הפעילות המלאה הראשונה שלה, קיימה החברה כ-120 סמינרים ב-30 ערים ברחבי ארצות הברית, כאשר ארגון טראמפ קיבל את חלקו על כל מושב. אף על פי שהמכון ואוניברסיטת טראמפ היו בבעלות נפרדת, הפעילות שלהם הייתה למעשה חופפת, ולעיתים קרובות אף השתמשו בחומרי פרסום הנושאים אותם שמות. סטודנטים רבים התלוננו כי המכון הבטיח הבטחות שווא לשגשוג כלכלי אך מספק מעט הוראה בפועל, וכי בקשות להחזר כספי נדחו או בוטלו. מאות מכתבי תלונה הוגשו לפרקליטות במספר מדינות בהן: מדינת ניו יורק, פלורידה וטקסס. אף על פי שטראמפ לא היה מעורב באופן ישיר בהפעלת הסמינר, הוא אישר את הפעלתו בתשדיר פרסומי שכותרתו היה "דרך דונלד טראמפ לעושר", שם טען טראמפ כי "הכנסתי את כל המושגים שלי שעבדו כל כך טוב עבורי, חדשים וישנים, לסמינר שלנו. . . אני מלמד את מה שלמדתי”. בשנת 2016 נחשף כי בחוברת שהוכנה עבור מכון טראמפ נכללו לפחות 20 דפים שהיו גנבה ספרותית. בישראל פועל מכון טראמפ במסגרת בית איזי שפירא ומציע מגוון קורסים והשתלמויות Leary, Alex (30 ביוני 2016). "In Trump Institute, Donald Trump had Florida partners with a record of fraud". Tampa Bay Times. נבדק ב-5 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) Joe Mullin, Jonathan Kaminsky (29 באפריל 2016). "Trump University and the art of the get-rich seminar". Ars Technica. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) Woodman, Spencer (28 במרץ 2016). "Documents Show Just How Suckered Students of the Trump Institute Felt". The Nation. נבדק ב-5 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) Martin, Jonathan (29 ביוני 2016). "Trump Institute Offered Get-Rich Schemes With Plagiarized Lessons". The New York Times. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) מכון טראמפ בבית איזי שפירא ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טאריק למפטי

טאריק קוואמי ני-לנטה למפטי (באנגלית: Tariq Kwame Nii-Lante Lamptey; נולד ב-30 בספטמבר 2000) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת המגן הימני בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. למפטי נולד בהילינגדון, לונדון רבתי. הוא תוצר מערכת הנוער של צ'לסי, והצטרף לאקדמיה בגיל 8. ב-29 בדצמבר 2019, ערך למפטי את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג כשעלה כמחליף בניצחון 1–2 של צ'לסי על ארסנל. הוא הופיע עוד שתי הופעות עבור צ'לסי, שתיהן במסגרת הגביע האנגלי, לפני שעזב את המועדון בינואר 2020. ב-31 בינואר 2020, עבר למפטי לברייטון אנד הוב אלביון וחתם על חוזה לשלוש וחצי שנים. ב-23 ביוני ערך הופעת בכורה בתיקו 0-0 נגד לסטר סיטי. המשחק התעכב עקב פגרת הליגה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בבריטניה. ב-1 בנובמבר 2020 כבש שער בכורה בפרמייר ליג כשכבש בהפסד ברייטון 1–2 לטוטנהאם הוטספר. למפטי, יליד אנגליה, ממוצא גנאי, ייצג את נבחרת אנגליה בנבחרות הנוער וביולי 2020 פנתה אליו ההתאחדות הגנאית על מנת שייצג את הנבחרת הלאומית. אף על פי כן, ב-8 בספטמבר 2020 ערך הופעת בכורה בנבחרת אנגליה עד גיל 21, כשפתח בהרכב הנבחרת בניצחון 1–2 על אוסטריה. בחודש יולי 2022 עבר למפטי לייצג את נבחרת גאנה. ב-23 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-0 לנבחרת ברזיל במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא טאריק למפטי בוויקישיתוף טאריק למפטי, באתר Transfermarkt טאריק למפטי, באתר Soccerway טאריק למפטי, באתר BDFutbol טאריק למפטי, באתר WorldFootball.net טאריק למפטי, באתר National Football Teams טאריק למפטי, באתר FootballDatabase.eu טאריק למפטי, באתר ESPN Brighton & Hove Albion, www.brightonandhovealbion.com (באנגלית) "Brighton sign Lamptey from Chelsea". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-10-13. PHOTOS: Ghanaian youngster Tariq Lamptey joined by family as he signs professional Chelsea contract, GhanaSoccernet, ‏21 באוקטובר 2017 (באנגלית) Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
ארנון זו-ארץ

ארנון זו-ארץ (נולד ב-1954) הוא קצין צה"ל בדימוס ששירת כקצין קשר ותקשוב ראשי וראש מטה אגף התקשוב בדרגת תת-אלוף. ארנון זו-ארץ נולד בשנת 1954 בקיבוץ גינוסר, לשרה ולשלום זו-ארץ, צפר ומראשוני מנחילי שמירת הטבע בישראל. זו-ארץ למד בחדרה ובאורט נתניה. בשנת 1973 התגייס לצה"ל ושירת כטכנאי בית מלאכה קשר בבסיס הציוד המרחבי ברפידים, ובמלחמת יום הכיפורים שירת בחפ"ק של מפקד אוגדה 252. לאחר שהגיע לדרגת רב-סמל יצא לקורס קצינים ובשנת 1979 סיים קורס קציני קשר. שירת כקצין ציוד קשר באוגדה 194, קמב"ץ ומ"פ תקשורת בגדוד קשר באוגדה 162, תפקיד אותו מילא במלחמת שלום הגליל. עלה לדרגת רב-סרן ושירת כקצין קשר חטיבתי בחטיבה 500 בתעסוקה מבצעית בלבנון. היה מפקד קורס קציני קשר בבה"ד 7, למד בבית הספר לפיקוד ומטה ואחר כך היה סגן מפקד גדוד הקשר באוגדה 162. בשנת 1987 עלה לדרגת סא"ל ושירת כמפקד גדוד הקשר של פיקוד הדרום (גדוד קשר 373), קצין קשר של אוגדה 366, קצין קשר של אוגדה 162 ורע"ן מפקדים בבה"ד 7. בשנת 1994 עלה לדרגת אל"ם ושירת כמפקד קשר ואלקטרוניקה פיקודי (מקשא"פ) דרום, מפקד בה"ד 7 וסגן קשר"ר. יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי ובאוגוסט 2002 מונה לקצין קשר אלקטרוניקה ומחשבים ראשי. נמנה עם יוזמי הקמת אגף התקשוב, שאליו הועבר החיל בפיקודו, ומונה במקביל לראש מטה אגף התקשוב. שירת בתפקידים אלה עד ספטמבר 2005. במאי 2004 שונה שם החיל לחיל התקשוב, ותוארו של זו-ארץ כמפקד החיל היה לקצין תקשוב ראשי. לאחר שחרורו מצה"ל פיתח קריירה עסקית בתחום התקשוב, והקים מספר חברות תעשייה ושירותים בתחומי התקשוב, הענן והסייבר. בעל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במדעי המדינה, תואר שני (מצטיין דיקן) במדעי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן. מדיה וקבצים בנושא ארנון זו-ארץ בוויקישיתוף דניאל רוזן, תא"ל ארנון זו־ארץ – מפקד החיל השישה־עשר - הראשון שתוארו היה קצין קשר ותקשוב ראשי, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, יוני 2020
ספרדי טהור

ספרדי טהור (בראשי תיבות: ס"ט, נהגה: "סמ"ך–טי"ת") הוא כינוי ששורשיו ביהדות ספרד של ימי הביניים לתיאור יהודי שלא הוטבל לנצרות אלא ברח מספרד בתקופת גירוש ספרד. לימים משמעות המונח קיבלה פנים חדשות, ומשמעו יהודי אשר שורשיו הם מיהדות ספרד בלבד, ולא מעדות אחרות. המונח "ספרדי טהור" נולד בימי האינקוויזיציה הספרדית. מקורו בימי הביניים, והוא שימש את יהודי ספרד להבדיל בין יהודים ששמרו על דתם וזהותם היהודית בגלוי, ובין יהודים שהוטבלו לנצרות וחיו כאנוסים ושבו לדתם בשלב מאוחר יותר. לנוצרים היה ביטוי מקביל – "טוהר הדם" (בספרדית: Limpieza de sangre, לִימְפְּיֵסָה דֶה סַנְגְרֶה) – מושג שנודעה לו משמעות חוקית ומעמדית לאחר השלמת הרקונקיסטה, ואשר ציין אדם שמוצאו מ"נוצרים ישנים" בלבד (כלומר שאין בין אבותיו יהודים או מוסלמים). בבוא הציונות והעליות הראשונות, רוב יושבי ארץ ישראל היו יהודים ספרדים. קהילה ותיקה זו ישבה בארץ במשך מאות שנים וקיבלה את חלוצי הציונות, שחלקם הגדול היה ממוצא אשכנזי וממדינות סלאביות. הסטריאוטיפ של ה"סמך־טיתים" קיבל משמעות אמביוולנטית. לדעת חוקר התרבות היהודית הספרדית אליעזר פאפו, המונח בישראל לא היה פופולרי משום שבאתוס הציוני הוא נתפס על דרך הניגוד: "ספרדי טהור", מול אשכנזי שכביכול אינו טהור. לעומת זאת, לפי הבלשן רוביק רוזנטל, הפרשנות המקובלת היא דווקא חיובית: שילוב הדר עם עממיות, ותיקים אך אינם מתנשאים, מסורתיים ומתונים, דוברי עברית משובחת ונושאי דגל הלדינו. ראשי התיבות ס"ט המובאים בחתימת רבנים לעיתים מפורש כ"ספרדי טהור". המתנגדים לאפשרות זאת מסבירים שלאורך ההיסטוריה לא היה מקובל שיהודי יתגאה במוצאו הגאוגרפי עד כדי שיאמץ לעצמו חתימה מעין זו. ודאי לא בספרד, שהעבירה את יהודיה עינויים ותלאות. הרב מאיר מזוז והחוקר יהודה רצהבי מביאים שגם רבנים אשכנזים ותימנים חתמו באופן זה. לראשי תיבות אלה מובאות מספר דעות: כמו "סין טין" (עפר ואפר); ביטוי של ענווה והתבטלות בפני האל, או "סופו טוב" – כלומר איחולי כל טוב וגם "סימנא טבא", שהוא סימן או דבר טוב. יש המצביעים על דימיון בין האותיות "ST", מהמילה בלטינית "Sanct שפירושה "קדוש". יהודי ספרד נהגו בימי האינקוויזיציה לציין את אבותיהם שמתו על קידוש השם כקדושים. בשנת 1978 יצא הסרט "זמר ספרדי טהור", המספר את סיפורה של יהדות ספרד. בעקבותיו הוציאה רבקה רז אלבום באותו השם. בשנת 2012 יצא האלבום "ספרדי טהור" ובו רומנסות בלדינו המבוצעים על ידי אמנים שונים ובהם שולי נתן, ניצה טרמין, רבקה רז ויצחק לוי. ד"ר אליעזר פאפו, גלות ספרד במדינה העות'מאנית, בסדרת "היו זמנים באנטוליה", מכון ון ליר בירושלים, ‏27 בינואר 2019. רוביק רוזנטל, מלח הארץ ומסעודה משדרות, הטור השבועי של "הזירה הלשונית", ‏20 באפריל 2007. מאיר היילפרין, הנוטריקון, הסימנים והכנוים, וילנה: דפוס ב. א. קלעצקין, תרע"ב 1912, עמ' 188, באתר היברובוקס; ברוך הלוי אפשטיין, מקור ברוך (עמ' 16), מכון שורשים (הוצאה מחודשת), ‏2004 מאיר מזוז, כתב העת "אור תורה", הוצאת ישיבת כסא רחמים, בני ברק, תמוז תשמ"ג; יהודה רצהבי, "אוצר לשון הקודש של בני תימן", תל אביב. מקורו בדברי אברהם לאלוהים: ”וְאָנֹכִי עָפָר וָאֵפֶר” בראשית יח, כז ס"ט ; שמות משפחה, דעת לימודי יהדות ורוח, מכללת הרצוג. מובא במאמר בכתב עת "ישע ימינו".[דרושה הבהרה] כך מובא לדעת מרדכי יונה שׁוחט ובודק (מישו"ב) ראזענפעלד בתוך מאיר היילפרין, הנוטריקון, הסימנים והכנוים, וילנה: דפוס ב. א. קלעצקין, תרע"ב 1912, עמ' 188, באתר היברובוקס. רבקה רז – Rivka Raz האוסף "זמר ספרדי טהור", בעמוד היוטיוב הרשמי של רבקה רז, ‏1978 רבקה רז – זמר ספרדי טהור (1978) ספרדי טהור - רומנסות בלאדינו, בהוצאת Imp records, ‏2012
דז'ה מרקוש (משפטן)

דז'ה מרקוש (בהונגרית: Márkus Dezső; פקש, 13 באוקטובר 1862 – בודפשט, 3 בדצמבר 1912) היה משפטן, שופט בית המשפט המלכותי, סופר משפטי ועורך יהודי-הונגרי. לאחר סיום לימודי המשפטים, הפך לעורך דין בבודפשט בשנת 1886. משנת 1894 עבד במשרד המשפטים בתואר שופט ממונה, במחלקה להכנת חוקים והשתתף בהכנת חוק הנישואין (1894). בשנת 1906 מונה לעוזר שופט ובשנת 1911 לשופט רגיל בקוריה (אנ') (הקוריה המלכותית היה כינויו של בית המשפט העליון בממלכת הונגריה בין 1723 לבין 1949). בין השנים 1889–1893 ערך את כתב העת "הסקירה המשפטית". משנת 1896 ועד מותו הוא היה העורך הראשי של מהדורת הזיכרון לאלף שנה לייסוד ממלכת הונגריה של ספריית (וארכיב) המשפט ההונגרית - הקורפוס יוריס הונגאריקי (CJH-Corpus Juris Hungarici) (הו') שהיה ספרייה וארכיב החוקים החשוב ביותר - הלא רשמי - של הונגריה במשך מאות שנים. מ-1898 עד 1906 היה העורך ראשי של לקסיקון המשפטי ההונגרי הראשון, ובין 1901 לבין 1904 - בשיתוף עם ארמין פודור {פליישנר) ומור קיש - אסף את כל החוקים שנגעו ללמשפט הפרטי (הלא ציבורי) בהונגריה. בנוסף לכך פרסם מספר מחקרים מקוריים וערך ספריית פסקי דין שפורסמו. הערותיו השונות (במשפט אזרחי, באכיפת החוק, בסדר הדין האזרחי, בדיני זוגיות, בשכר טרחת עורכי דין וכו') שימשו רבות את העוסקים בתחום המשפט בהונגריה. חוק ההוצאה לפועל (1886) המהות של ה-Pragmatica Sanctio מדריך דיני הנישואין והרישום (1895) חוקי "מוגבלי השליטה ברכוש" בהונגריה (1896) זכותם של ילדים שנולד מחוץ לנישואין (1897) לקסיקון החוק ההונגרי (1898–1906) קורפוס יוריס הונגאריקי וקידוד המשפט הפרטי (1899) מקוון המקור הגאלי של ההליך המשפטי ההונגרי הישן (1899) אודות חברות ביטוח פרטיות (1900) המשפט הפרטי ההונגרי 1904-1901 המשפט הציבורי הונגרי (1906) רפורמה בחוק ההוצאה לפועל (1907) מקוון זכות ההצבעה ( 1912). קורפוס יוריס הונגאריקי (מהדורת זיכרון של המילניום) 1896. ביוגרפיה של עורכי קורפוס יוריס הונגאריקי. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. דז'ה מרקוש. לקסיקון ביוגרפי הונגרי. דז'ה מרקוש מדיה וקבצים בנושא דז'ה מרקוש בוויקישיתוף לקסיקון משפטי הונגרי בעריכת דז'ה מרקוש
אלכס ארנולד

אלכס או אלכסנדר ארנולד האם התכוונתם ל... אלכס ארנולד (כדורגלן) (אנ') – כדורגלן עבר סקוטי (נולד ב-1928) אלכסנדר ארנולד (שחקן) – שחקן אנגלי (נולד ב-1992) אלכסנדר א. ארנולד (אנ') – פוליטיקאי אמריקאי (1833–1915) טרנט אלכסנדר-ארנולד – כדורגלן אנגלי (נולד ב-1998)
פאבלו קאצ'ז'יאן

פאבלו קאצ'ז'יאן (בספרדית: Pablo Katchadjian; נולד בבואנוס איירס, 1977) הוא סופר ארגנטינאי ממוצא ארמני, שפרסם ספרי שירה, רומנים וכתיבה בז'אנרים ספרותיים חדשים וניסיוניים. הוא פרופסור באוניברסיטת בואנוס איירס ובאוניברסיטה הלאומית לאמנויות. ספריו תורגמו לאנגלית, צרפתית, עברית, ארמנית ופורטוגזית. ספרו "El Aleph engordado" (צר') הוא פיתוח של ספרו של חורחה לואיס בורחס "האל"ף" ("El aleph") (אנ'). קאצ'ז'יאן נתבע באשמת הפרת זכויות יוצרים בידי יורשתו של בורחס, מריה קודמה (אנ'), והמשפט שעסק בסוגיות של ניכוס ספרותי התפרסם מאוד. קאצ'ז'יאן טען שבניגוד לפלגיאט, ספר שמציג בגלוי את מקורותיו ומתבסס עליהם ליצירת יצירה חדשה שאינה נגזרת של היצירה הקודמת אינו מפר את זכויות היוצרים אלא מדובר בז'אנר ספרותי נפרד וראוי. ב-2017 לאחר סאגה משפטית ממושכת זוכה קאצ'ז'יאן מהאשמות נגדו וזכה במשפט. ספרו "תודה" ראה אור בעברית ב-2014 בהוצאת זיקית. ספרו "חופש מוחלט" ראה אור בעברית ב-2017 במהדורה מוגבלת בהוצאת תשע נשמות, וזמין בפורמט דיגיטלי. מדיה וקבצים בנושא פאבלו קאצ'ז'יאן בוויקישיתוף פאבלו קאצ'ז'יאן, דף הסופר וביוגרפיה שלו, באתר הוצאת תשע נשמות ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורמורן מנומר

קורמורן מנומר (שם מדעי: Phalacrocorax punctatus) הוא מין של עוף ימי ממשפחת הקורמורניים האנדמי לניו זילנד. בעבר סיווגו אותו כחלק מסוג יחידי - Stictocarbo שבוטל. כיום הוא שייך לסוג קורמורן והוא נחשב לקרובו של המין קורמורן פיט (Phalacrocorax featherstoni) מאיי צ'טהאם. קורמורן זה תואר בידי החוקר הגרמני יוהאן ריינהולד פורסטר (אנ') ב-1786, אשר הפליג לצד ג'יימס קוק לניו זילנד וירה באחד הפרטים, אותם הוא כינה בשם "קורמורן חלילי". אורך הקורמורן 64 עד 74 סנטימטרים בממוצע ומשקל 700 עד 1,200 גרם והוא בעל כסות נוצות שחורות על גבו, עם נוצות כנפיים וזנב חומים כהים והפנים והעיניים צהובות. המקור ארוך יחסית וגם צהוב והסנטר ו"כיפת הראש" שחורים, כשהחלק העליון של החזה אפור. מהלחיים ומטה עובר פס לבן לאורך הצוואר והחזה והבטן לבנים לחלוטין. הרגליים צהובות עם קרומי שחייה. לאורך הכנפיים והגב ישנם כתמים שחורים, מהם קיבל הקורמורן את שמו. שני הזוויגים דומים במראם. הקורמורן חי סביב חופי האוקיינוס השקט והוא מצוי בעיקר באי הדרומי, האי סטיוארט ופרטים בודדים נראים גם באי הצפוני. האוכלוסייה העולמית כוללת בין 10,000 עד 50,000 פרטים, המקננים סביב צוקים וחופי סלעים לאורך ניו זילנד בלהקות של אלפי פרטים. הקורמורן יכול לחפש מזון באוקיינוס, מעל 6 קילומטרים מהחופים והוא צולל אחרי דגים ודיונונים, אחריהם הוא רודף בעזרת רגליו הארוכות מתחת המים. הוא יכול לצלול עד 30 שניות, כשהשיא המתועד הגיע ל-70 שניות מתחת למים. הקורמורן גם בולע אבנים קטנות שיסייעו לטחינת טרפו. הקורמורנים לרוב דגים לבד אך לעיתים רחוקות דגים יחדיו. האוכלוסייה העולמית של הקורמורן לא מצויה בסכנה. מדיה וקבצים בנושא קורמורן מנומר בוויקישיתוף קורמורן מנומר, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן מנומר, באתר NCBI (באנגלית) קורמורן מנומר, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN