שאנדור סוקולאי

שאנדור באלינט סוקולאי (בהונגרית: Szokolay Sándor, ‏ 1 במרץ 1931 – 8 בדצמבר 2013) היה מלחין ומנצח הונגרי של מוזיקה קלאסית, פרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. סוקולאי התפרסם בעיקר כיוצר אופרות, והוא זכה בפרס קושוט, פרס המדינה בהונגריה. לפי רוברט צייס סגנון יצירותיו הושפע על ידי המוזיקה של קרל אורף, בלה ברטוק ואיגור סטרבינסקי סוקולאי נולד בשנת 1931 בקונאגוטה במחוז בקש הנמצא בחבל אלפלד בקצה הדרום-מזרחי של הונגריה, כילד השני של משפחה הונגרית לות[3] רנית, היחידה שהשתייכה לדת זו ביישוב. אביו באלינט סוקולאי היה פקיד וחובב מוזיקה ואמו הייתה ארז'בט לבית הולצ'קה בעל שורשים סלובקיים. סוקולאי גדל בהמשך ביישוב אורושהאזה בסביבה לותרנית, ויצירותיו שאבו השפעות ממנה. הוא למד אחר כך בשנים 1947–1950 בגימנסיה למוזיקה בבקשטארהוש ; שנוהלה לפי שיטתו של זולטאן קודאי. בהמשך למד הלחנה באקדמיה למוזיקה על שם פרנץ ליסט בבודשפט. מוריו היו פרנץ סאבו ואחר כך פרנץ פרקש אך לדבריו את ההשפעה המכרעת בעיצוב השקפתו בתחום ההלחנה קיבל סוקולאי מקודאי ומלאסלו נמט. בימי לימודיו האקדמיים בשנים 1952–1955 לימד סוקולאי סולפג' בבית הספר התיכון "פודור " למוזיקה במסגרת "ארגון החינוך המוזיקלי של בודפשט". אחרי שסיים את האקדמיה למוזיקה ב-1957 בשנים 1957–1961 הוא עבד כעורך ומפיק במחלקת המוזיקה של רשות השידור ההונגרית. בשנים 1966 - 1994 לימד כמורה לניצוח ולפיתוח קול באקדמיה למוזיקה על שם פרנץ ליסט ובין השנים 1982–1994התמנה בה כפרופסור לפרוזודיה, הלחנה וקונטרפונקט שבה למד בצעירותו. בשנים 1978–1988 חזר לרשות השידור כמרצה למוזיקה בשנים 1959–1994 כיהן כפרופסור לפרוזודיה, הלחנה וקונטרפונקט באקדמיה למוזיקה בבודשפט. הוא פרש לגמלאות בשנת 1994 כפרופסור אמריטוס ועבר לגור בעיר שופרון, בה חי ופעל עד יום מותו. סוקולאי היה יושב ראש אגודת קודאי ההונגרית (1978) ושל הקאמרה המוזיקלית ההונגרית (1992-1991). כמו כן היה חבר באקדמיה ההונגרית לאמנויות על שם סצ'ני. (1992) סוקולאי הלחין מוזיקה קולית וכלית, אולם עמוד השדרה של יצירתו הן האופרות שחלקן נודעו גם מחוץ לגבולות הונגריה. סוקולאי הסתייע מאוד בחושו לתיאטרון. במוזיקה הקולית שלו בלטה המשיכה לאוסטינטו קצבי ולקישוטים קצביים כמו-ארכאיים, המזכיר את המוזיקה של קרל אורף. בקישוטים אלה, להבדיל מאורף, לא חיפש רק את אפקט כלי ההקשות המרובים אלא השתמש בכל הצורות המוזיקליות הנחוצות. באופרות "חתונת הדמים" ו"שמשון" למשל פנה המלחין לצורות כמו רונדו, סונטה, קפריצ'ו, פסקליה, טריו, וריאציות וכו ' והתאים אותן לדרישות הדרמטיות של היצירות. המלחין נהג להיעזר גם בצורות מלודיות דודקפוניות גרידא עיבור רגעים מהותיים של העלילה. למשל - בסצנת הפרידה האחרונה ב"חתונת הדמים", בסצנת הסיום של "שמשון" ולכל אורך אופרת "המלט".גם האופרה ווצק מאת אלבן ברג עמדה נגד עיניו כדגם להתאמת המוזיקה ללבריות. בבימויו של אנדראש מיק היא הוצגה בשנת 1974 בטלוויזיה ההונגרית כחלק מסדרת התיאטרון המוזיקלי TV.עם האופרות הידועות שיצר סוקולאי נמנות: "המלט" לפי המחזה של שייקספיר (1968), "שמשון" לפי הדרמה התנ"כית של לאסלו נמט, "Ecce homo" (1984) לפי הרומן של ניקוס קזנצקיס,"הפיתוי האחרון של ושו", "סאוויטרי" (1988) לפי סיפור הודי, ו"נתן החכם" לפי המחזה של לסינג. האופרה השביעית שלו, אופרה-מיסתריום לאומית על מרגיט הקדושה, מבית ארפאד - "מרגיט, קרבן למולדתה" (1995) הייתה היצירה הראשונה שבה עסק סוקולאי בנושא היסטורי הונגרי. בשנת 1995 הופק לפיה גם סרט בבימוי אישטוואן מארטון וגאבור קולטאי. סוקולאי כתב גם אופרות לילדים ולנוער: A Tavaszhozó kislány (ילדת האביב הקטנה) (1967) - על שיירים מאת לאסלו בלאשי לפי סיפור מאת פרנץ מורה, אחר כך "פטר צ'אלוקה" ממנה הופק סרט טלוויזיה, בבימוי אדם הורבאט (1979), Az elégedetlen kishangya (הנמלה הקוטרית), (1956), Lalala "להלהלה" (1971) הפסקול הראשון שהלחין היה ב-1961 עבור הסרט המצויר של טיבור צ'רמאק A Piros pöttyös labda (הכדור עם נקודות אדומות). ב-1978 כתב מוזיקת במה למחזה - האגדה "Csillagszemű" ("עיני כוכב") של מיקלוש מרקוש. ביצירות הכליות של סוקולאי מורגשת השפעת המוזיקה הקולית. הלחין מספר קונצ'רטי (לכינור, לפסנתר, לחצוצרה, לחליל, וכפול). כמו כן הלחין 5 בלטים, 3 סימפוניות, מעל מאה יצירות מוזיקה קאמרית (לרבות רביעיית מיתרים, שישיה), 107 קנטטות, אורטוריות, שירים ו-200 יצירות למקהלה. בימי המשטר הקומוניסטי לא הסתיר את אמונתו הדתית. אחרי שנות ה-1970 כתב יותר יצירות כנסייתיות כמו המוטטים לוקרנו, Confessio Augustana (הווידוי האוגוסטיני), קנטטת "לותר" וכו'. הוא שילב את האמונה הלותרנית עם נטיית לבו להשקפות אקומניסטיות. סוקולאי נהנה מכוח יצירתי בלתי נדלה. במוזיקה שלו משתלבים בצורה הרמונית יסודות ממוזיקת העם ההונגרית (הפנטטוניה, מודליות, מקצבים), מהמוזיקה הכנסייתית המסורתית, המזמורים הגרגוריאנים, המוזיקה הקולית של הרנסאנס, וריאציות ושיטות החיקוי של הבארוק ואפילו שיטת שנים-עשר הטונים ואמנות הרצ'יטטיב. סוקולאי לא השתייך לקבוצה מסוימת. לדעתו יש לידע מקצועי חשיבות רבה מאוד בהלחנה, אבל אין מלחין בעל השראה ללא כישרון ויצרתיות. בסך הכל הלחין סוקולאי מעל ארבע מאות יצירות. ביצירות שלו למקהלה הלחין על טקסטים מאת מעל שלושים משוררים הונגרים. הקפיד בבחירת הטקסטים והרבה מיצירותיו שאבו השרא מהעבר של ההונגרים. בשנת 1952 נשא סווקולאי לאישה את הפסנתרנית שארי ססטאי, ממנה התגרש ב-1968. ב-1970 הוא התחתן עם ד"ר מגדולנה ולטלר, רופאת עור. משני נישואיו הראשונים נולדו לו ארבעה בנים:טמאש, גרגיי, בלאז' ואדם. מתוכם רק טמאש לא בחר בקריירה מוזיקלית. גרגיי ובלאז' סוקולאי הם פסנתרנים, ואדם הוא נגן חליל. בתו, אורשויה, נולדה מנישואיו השניים והיא כנרת. בשנת 1994 עבר סוקולאי לגור בעיר סופרון, בה היו לו זמן להלחנה והיה קרוב לבתו המתגוררת בווינה. בגיל 80 בשנת 2011 סיים סוקולאי את יצירתו אופוס 400. המלחין נפטר בשנת 2013 בדירתו בעיר שופרון בעקבות דלקת ראות. התאבלו עליו במיוחד משרד משאבי האנוש של הונגריה, האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, האקדמיה ההונגרית לאמנויות ועיריית שופרון. 1955, 1957, 1959 - פרס הפסטיבל העולמי של הנוער והסטודנטים VIT-díjak (1955, 1957, 1959) 1956 - פרס בתחרות וייניאבסקי בוורשה 1960, 1965 - פרס פרנץ ארקל 1966 - פרס קושוט 1976 - פרס האמן המצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית 1987 - פרס ברטוק-פאסטורי 1988 - פרס האמן הדגול של הרפובליקה העממית ההונגרית 1993 - פרס האמנות ההונגרית 2001 - השרשרת מתיאש קורווינוס אופרות: 1964-1962 - Vérnász - חתונת הדמים - לפי פדריקו גרסיה לורקה 1968-1965 - Hamlet - המלט - לפי שייקספיר 1973-1971 - - Sámson - שמשון - לפי לסלו נמט 1978 - Csalóka Péter - פטר צ'אלוקה - אופרה לילדים - לפי אגדת עם סקלרית 1984 - Ecce homo לפי קנזנצקיס 1995 - Margit, a hazának szentelt áldozat - מרגיט, קרבן למולדתה - אופרת-מיסתריום 1997-1998 Bölcs Náthán - נתן החכם - לפי לסינג 1998 - Szávitri - סאוויטרי - לפי מיתוס הודי אורטוריות וקנטטות 1957 - Vizimesék gyermekkantáta, op.16 - אגדות מים, קנטטת הילדים - על מילות שירים מאת שאנדור ורש 1958 - A tűz márciusa op 28 - האש של מרץ - על מילות שיר מאת אנדרה אדי 1959 - Világok vetélkedése op. 29, קנטטה יריבות העולמות - מבוססת על שיר מאת בלה ברטוק 1960 - Istár pokoljárása - התופת של אשתר 1962 - Néger kantáta op. 45 (קנטטה שחורה) 1964 - Deploratio op.50 - קינה, לזכרו של פרנסיס פולנק 1970 - Magyar kórusszimfónia סימפוניה מקהלתית הונגרית 1970 - Vitézi ének - שיר של אביר 1970 - Karácsonyi pasztorál op.76 (פסטורלת חג המולד) 1971 - Apokalipszis op.79 - חזון יוחנן 1972 - Pünkösdi ének - שיר פנטקוסט 1972 - Ódon ének - שיר עתיק 1975 - Hódolat Kodálynak op.101 - הוקרה לקודאי 1975 - Adi kantáta - קנטטת אדי 1975 - Gályarab kantáta קנטטת הנידונים לספינת המשוטים 1979 - Libellus Ungaricus - לפי דרשות של פטר בורנמיסה 1980 - Confessio Augustana - הצהרת האמונה מאאוגסבורג Magyar Karácsony - 1981 - - שירים הונגריים לחג המולד 1983 - Luther kantáta - קנטטת לותר 1990 - Magyar zsoltár - מזמור הונגרי 1992 - Tanúságtétel - הקרבה עצמית למען האמונה 1992 - Korál-requiem - רקוויאם מקהלתי 1996 - Szabó Lőrinc kantáta - קנטטת לרינץ סאבו 2001 - Hymnus ad honorem Sancti Stephani et Beatae Gisellae - המנון לכבוד אישטוואן הקדוש והמבורכת גיזלה 2008 - Október végi tiszta lángok - הלהבות הטהורות של סוף אוקטובר - על מילותיו של גשפאר נאג' רקוויאם רקוויאם עבור פולנק מחזורי מקהלה 1985 - Missa pannonica המיסה הפאנונית, מיסת א-קאפלה Aforizmák (אפוריזמים) Tabernákulum (משכן) Quattro Madrigali (ארבעה מדריגלים) Musica Notturna (מוזיקה לילית) Tíz József Attila-töredék (עשרה קטעים מאת יוז'ף אטילה) Kecskeméti magyar mise (מיסה הונגרית מקצ'קמט) וכו' קנטטות סולו 1975 - Gloria op 110 לסופרן ולעוגב 1976 - Soproni akvarellek 1977 - A Minden Titkok Titka (הסוד של כל הסודות) לסופרן והרכב קאמרי - למילים של אנדרה אדי 1979 - Jeremiáda (איכה) - לסופרן סולו, חליל, צ'לו וצ'מבלו 1979 - Orbis Pictus 1988 - Aeternitas temporia 1990 - Palme 1991 - Széchenyi miniatűrök שירים, יצירות למקהלה, קונצ'רטי: 1957 - קונצ'רטו לכינור 1958 - קונצ'רטו לפסנתר 1968 - קונצ'רטו לחצוצרה 1981 - קונצ'רטינו לחליל 1991 - קונצ'רטו דבלין לכינור 1993 - קונצ'רטו לשני כינורות יצירות סימפוניות 1968 - Ballata Sinfonica - בלדה סימפונית 1978 - רפסודיה 1982 - קונצ'רטו 1991 - סימפוניה רומאית 1994 - Ergo sum 1997 - הסימפוניה הראשונה 1998 - הסימפוניה השנייה 1999 - הסימפוניה השלישית - סימפוניית ההונגרים (Symphonia Ungarorum) למלים מאת גאשפאר נאג' סונטות סולו: לכינור, לחליל, לצ'לו שתי רביעיות מיתרים קטעי סולו לפסנתר, לעוגב, לצ'מבלו 1958 - Orbán és az ördög - אורבאן והשד 1960 - Az iszonyat balladája - בלדת האימה 1970 - אקסטזה 1971-1970 - Az áldozat הקרבן מדיה וקבצים בנושא שאנדור סוקולאי בוויקישיתוף כתבת הספד על סוקולאי באתר Origo (בהונגרית) שאנדור סוקולאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאנדור סוקולאי, באתר MusicBrainz (באנגלית) שאנדור סוקולאי, באתר Discogs (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של שאנדור סוקולאי Robert Chase - Dies Irae: A Guide to Requiem Music Scarecrow Press, Plymouth UK 2003 Marc Vignal (red) Dictionnaire des grands musiciens Larousse, vol.2 1985 Paris מוזיקה משכילה R.Chase עמ' 417 M.Vignal עמ' 773 M.Vignal עמ' 774