laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גאיוס ליוויוס סלינטור

גאיוס ליוויוס סלינטור, (בלטינית: Gaius Livius Salinator; המאה ה-2 לפנה"ס) היה מצביא רומאי, לקח חלק פעיל במלחמת אנטיוכוס. אביו היה מרקוס ליוויוס סלינטור שהביס את עזרובעל ברקה בקרב מטאורוס. שימש כאיידיל בשנת 204 לפנה"ס וכפראיטור בשנת 202 לפנה"ס, ופיקד על שני לגיונות של בעלי ברית במהלך המלחמה המקדונית השנייה. בשנת 193 לפנה"ס שימש כמפקד פרשים במלחמה נגד הבוים, בשנת 192 לפנה"ס הוא ניסה לקבל את משרת הקונסול אולם נכשל ומונה כפריאטור פעם שנייה. אותה שנה פרצה מלחמת אנטיוכוס וליוויוס נבחר לפקד על הצי הרומאי. הוא עגן בדלוס במטרה להשתלט על נתיבי הים האגאי ולאפשר נחיתת כוחות באסיה. המלך אנטיוכוס השלישי מיהר לגייס חיילים, ובו בזמן שלח את האדמירל פוליקסינידאס לעצור את ליוויוס בטרם יחברו אליו הציים של רודוס ופרגמון. ליוויוס הצליח להתחבר אל הצי הפרגמוני תחת פיקודו של המלך אאומנס, כעת היו לו 150 אניות. בקרב קוריקוס הביס ליוויוס את פוליקסינידאס, 10 אניות סלאוקיות נלקחו בשבי ועוד 13 טובעו פוליקסינידאס נסוג להתארגנות באפסוס. הצי הרודי התחבר אל ליוויוס גם כן. ובחורף של שנת 191 לפנה"ס כבר שלט הצי הרומאי בים. עם הגיע האביב של שנת 190 לפנה"ס פנה ליוויוס לכבוש את ההלספונט המפריד בין אירופה לאסיה. העיר ססטוס שנמצאה בצד האירופי נכנעה לו מיד והוא נכנס למשא ומתן עם תושבי אבידוס שבצד האסייתי. אולם אז נודע לו שפוליקסינידאס הטביע שייטת רודית שהייתה בדרכו אליו. ליוויוס מיהר וחזר לסאמוס הוא תכנן לסגור על פוליקסינידאס אולם אז הוחלף בידי לוקיוס אימיליוס רגילוס. בסוף שנת 190 לפנה"ס נשלח ליוויוס אל ביתיניה כשגריר אל המלך פרוסאוס הראשון במטרה לשכנע אותו לא לסייע לסלווקים. בשנת 188 לפנה"ס מונה לבסוף לקונסול. יש הטוענים כי הוא ייסד את העיר פורלי באיטליה. דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה). טיטוס ליוויוס. תולדות רומא. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב הרולד למב, חניבעל - האחד נגד רומי, מערכות, 1964. ישראל שצמן. תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן. תאודור מומזן, דברי ימי רומא. תרגמו צ’ ויסלבסקי, דוד קלעי, צ’ רודי. עורכים: פ. לחובר, צ’ וויסלבסקי. תל אביב, הוצאת מסדה, Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 . Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925 . Appianus. Translated by H. White. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1912. Mommsen, Theodore. History of Rome. Online version in Classic Literature Library. גולן עמ' 509. גולן עמ' 510. טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושבעה, 11. גולן עמ' 511.
היפר-ריאליזם

"היפר-ריאליזם" הוא כינויו של זרם אמנות שהתפתח בעיקר בארצות הברית ואירופה בשנות ה-70 של המאה ה-20. הסגנון, הבא לביטוי בציור ובפיסול פיגורטיבי, מאופיין בניסיון להשגת מראה מציאותי. סוחר האמנות הבלגי, איסי ברכאו (Isy Brachot) טבע בשנת 1973 את המונח Hyperréalisme כשם תערוכה שהתקיימה בגלריה בעיר בריסל. התערוכה הציגה ציירים כראלף גוינג (אנ'), צ'אק קלוז (אנ'), דון אדי (אנ'), רוברט בצ'טל (אנ') וריצ'רד מק'לין (אנ'). כמו כן, היו גם אמנים משפיעים חשובים מאירופה כגון Gnoli, Richter, Klapheck, Delcol. מאז, אמנים מאירופה אימצו לעצמם את הזרם ההיפר-ריאליסטי המושפע מהפוטו-ריאליזם. המניע להתפתחות סגנון זה היה כפול. מצד אחד ביקשו האמנים לחזור אל תיאור החיים הממשיים, על רקע הדומיננטיות של ז'אנר האמנות המופשטת עד לשנות ה-60 של המאה ה-20 ופריחתו של ה"פופ ארט" בשנות ה-60 של המאה ה-20. מצד שני ביקשו האמנים להגיב אל הפופולריות ההולכת וגוברת של מדיום הצילום, שהפך למדיום אמנותי מרכזי החל משנות ה-70.[דרוש מקור] פעמים רבות התבססו האמנים, כקלוז או גרהרד ריכטר, על הצילום כבסיס לציור, כשהם מחקים את הקומפוזיציה או אפקטים אופטיים הנובעים מן השימוש בו. אחרים התבססו על ציור מתוך הסתכלות, שאימץ מאפיינים דומים. זרם זה נפוץ גם בקרב מאיירים, וניתן לראות ציורים רבים מסוג זה באיורי טבע, אמנות פלאונטולוגית והיסטוריה צבאית. ההיפר-ריאליזם נפוץ במיוחד באמנות פלאונטולוגית בה יש דגש על ריאליזם ודיוק מדעי שכן אי-אפשר לצלם יצורים פרה-היסטוריים שנכחדו (כגון דינוזאורים) ולכן ציור או פיסול ריאליסטיים או היפר-ריאליסטיים הם הדרך היחידה לשחזר כיצד נראו כשהיו בחיים. דוגמה לאמנים פלאונטולוגיים היפר-ריאליסטיים: ג'וליוס צ'וטוני וראול מרטין. מדיה וקבצים בנושא היפר-ריאליזם בוויקישיתוף בבואה
דרום יורקשייר

דרום יורקשייר (באנגלית: South Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר, ובירתו היא שפילד. כמחוז השוכן בצד המזרחי של הרי הפניין, הוא גובל ממערב בדרבישייר, מצפון-מערב במערב יורקשייר, מצפון בצפון יורקשייר, מצפון-מזרח במזרח יורקשייר, ממזרח בלינקולנשייר ומדרום-מזרח בנוטינגהאמשייר. מרבית האוכלוסייה מתגוררת במטרופולין של בירת המחוז שפילד, אשר מהווה המטרופולין העשירית בגודלה בבריטניה. הזרמים הדתיים הדומיננטיים באזור הם הבפטיזם, מתודיזם והספיריטואליזם. למרות שהמחוז עצמו הוקם בשנת 1974, ההיסטוריה של האזור היא בת מאות ואלפי שנים. בצפון המחוז נמצאו עדויות ארכאולוגיות מן התקופה המזוליתית (כ-10,000 שנה לפני זמננו). בנוסף על כך, נמצאו בדרום יורקשייר חפצים גם מסוף התקופה הפלאוליתית (לפני כ-12,800 שנים). האזור עצמו היה גבולה של האימפריה הרומית בבריטניה. סביבת דרום יורקשייר התפתחה מאוד בזכות תעשיית הפלדה והכרייה, אשר התפתחו בצפון המחוז ובמערבו. דרום יורקשייר נוצר בשל חקיקת חוק השלטון המקומי (1972), ששינה את החלוקה האדמיניסטרטיבית של מחוז יורקשייר. עד שנת 1986 פעלה במחוז מועצה מחוזית, אך זו התבטלה בסופו של דבר, ביחד עם מרבית מן המועצות המחוזיות באנגליה. לכן המחוז נשאר טקסי בעיקרו. מדיה וקבצים בנושא דרום יורקשייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרום יורקשייר (באנגלית) דרום יורקשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתניאל קליין

נתניאל אדווין קליין (באנגלית: Nathaniel Edwin Clyne; נולד ב-5 באפריל 1991) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. קליין החל את הקריירה במחלקת הנוער של קריסטל פאלאס בגיל 8. ערך אך הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-18 באוקטובר 2008 בניצחון 0–3 על ברנסלי. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בקבוצה. קליין הבקיע את שערו הראשון ב-8 בדצמבר 2009 בניצחון 2–4 על רדינג. ב-2010 זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה בפוטבול ליג. ב-19 ביולי 2012 חתם לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-19 באוגוסט בהפסד 2–3 למנצ'סטר סיטי. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-22 בספטמבר בניצחון 1–4 על אסטון וילה. ב-1 ביולי 2015 חתם קליין לחמש שנים בליברפול עבור 12.5 מיליון יורו. ב-10 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על סטוק סיטי. ב-8 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–1 על בורנמות' בגביע הליגה. בתום אותה העונה העפיל עם ליברפול לגמר הליגה האירופית 2016, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה. ב-4 בינואר 2019 הושאל קליין לבורנמות' עד לסוף העונה ובסיומה חזר לליברפול. בעונת 2019\2020 זכה עם הקבוצה באליפות לראשונה מזה 30 שנה ובסיומה שוחרר מהמועדון. ב-16 באוקטובר 2020 חזר לקבוצת נעוריו וחתם בקריסטל פאלאס. ב-2 באוקטובר 2014 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016. ב-15 בנובמבר 2015 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1–3 על סלובניה. מדיה וקבצים בנושא נתניאל קליין בוויקישיתוף נתניאל קליין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נתניאל קליין, באתר Transfermarkt נתניאל קליין, באתר Soccerway נתניאל קליין, באתר BDFutbol נתניאל קליין, באתר WorldFootball.net נתניאל קליין, באתר National Football Teams נתניאל קליין, באתר FootballDatabase.eu ביוגרפיית הקריירה של נתניאל קליין ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Dehomag

Dehomag (ראשי תיבות בגרמנית של Deutsche Hollerith-Maschinen Gesellschaft mbH - חברת מכונות הולרית' הגרמנית) הייתה חברה לציוד לעיבוד נתונים באמצעות כרטיסים מנוקבים. הרמן הולרית' היה סטטיסטיקאי אמריקני ממוצא גרמני, שפיתח בסוף המאה ה-19 מכונת טבולציה (Tabulating machine - מכונה מכנית-חשמלית לסכימה והדפסה של נתונים) מבוססת כרטיסי ניקוב. המכונות של הולרית' שימשו לעיבודי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, ממשלות נוספות, חברות ביטוח ועוד. וילי היידינגר רכש זכות להשתמש בפטנטים של הולרית', והקים בברלין, בשנת 1910, את חברת Dehomag. בשנת 1911 התמזגה החברה של הולרית' עם חברות אחרות, לחברה בשם CTR. בשנת 1923 רכשה CTR, בהנהלתו של תומאס ווטסון, 90% מהבעלות על Dehomag. בשנת 1924 שינתה CTR את שמה ל-IBM. חברת Dehomag פעלה בגרמניה גם לאחר עליית הנאצים לשלטון, והמשיכה לספק ציוד לעיבוד נתונים לממשל הנאצי. יו"ר הדירקטוריון של החברה היה וילי היידינגר ומנכ"ל החברה היה הרמן רוטקה. בשנת 1934 התמזגה Dehomag עם חברת אופטימה - חברה בת נוספת של IBM. בשנת 1939 העסיקה החברה 2,500 עובדים בשני מפעלים בגרמניה. בזכות מעמדה כמעין מונופול הייתה החברה רווחית ביותר. בין השאר סיפקה ציוד למפקד האוכלוסין ברייך השלישי שנערך ב-1939, שבו נרשם גם המוצא של התושבים, ובכלל זה הכנתה של רשימת היהודים. בשנת 1941, לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית, נחשבה Dehomag לרכוש אויב, ומונתה לה ועדה מפקחת. בשנת 1943 מונה הרמן פלינגר, ממשרד הכלכלה הנאצי למנכ"ל החברה, והדיח את היידינגר. עם תום מלחמת העולם השנייה חזרה IBM לפעול בגרמניה, ובשנת 1949 קיבלה את כל נכסיה המוקפאים של החברה, ובהם הרווחים שצברה בזמן המלחמה. באותה שנה שינתה Dehomag את שמה ל-Internationale Büro-Maschinen Gesellschaft mbH - IBM. בשנת 2001 יצא לאור ספרו של העיתונאי אדווין בלאק, IBM and the Holocaust: The Strategic Alliance between Nazi Germany and America's Most Powerful Corporation, שבו האשים בלאק את IBM כי סיפקה ציוד ושירותים לגרמניה הנאצית, אך לטענת IBM היא איבדה את השליטה בחברת Dehomag לפני מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא Dehomag בוויקישיתוף Geschichte der IBM in Deutschland (בגרמנית) Im Anfang war die Lochkarte: 100 Jahre IBM Deutschland, heise online, 30.11.2010 (בגרמנית) Edwin Black, IBM & "Death's Calculator", Jewish Virtual Library RICHARD BERNSTEIN, 'I.B.M. and the Holocaust': Assessing the Culpability, March 7, 2001, New York Times IBM Statement on Nazi-era Book and Lawsuit, IBM, 14 Feb 2001
HTTP POST

POST היא אחת ממתודות בקשה (request) משרת הנתמכת על ידי הפרוטוקול HTTP ונמצאת בשימוש רחב ב"World Wide Web". בקשה מסוג POST מתוכננת לבקש משרת אינטרנט שיקבל מידע עטוף בחלק "גוף ההודעה" (message's body). POST משמש תדיר להעלאת קובץ לשרת או למסירת (Submit) טופס אינטרנטי לאחר שמילאו בו פרטים, אך ניתן להשתמש בו כדי להעביר לשרת מחרוזות טקסט ארוכות לכל צורך שהוא. בניגוד לכך, שיטת GET נועדה למשוך מידע מהשרת. כחלק משיטת GET, ניתן להעביר סדרה מצומצמת יחסית של פרמטרים עם ערכים בשורת ה URI (ב-Query String), שם ניתן לציין ערכים לפרמטרים שהלקוח מניח שהשרת יכיר ומצפה לערכים אלו, כגון טווח תאריכים, מספר מזהה של דף או אובייקט וכיוצא באלו. שיטת POST יכולה להכיל כמות מידע גדולה בהרבה (תאורטית ללא הגבלה) בתוך גוף ההודעה. בנוסף ישנו Header אשר מסווג את סוג המידע אשר מוכל בהודעה. בעבר נקראו סוגים אלו MIME types, אך הורחבו לכלול HTML, SMTP ועוד שליחת מידע ב"World Wide Web" וב-HTTP, מבוססת על מספר שיטות או "פעלים" (verbs), כולל POST ו-GET וכן PUT, DELETE ואחרים. דפדפני אינטרנט משתמשים בשני הפעלים POST ו GET בלבד אולם אפליקציות המשתמשות ב-REST עושות שימוש במגוון פעלים נוספים. תפקידו של POST בתוך מגוון הפעלים, הוא לשלוח ייצוג של סט חדש של נתונים לשרת כדי שיוכל לשמור אותו כמשאב חדש הניתן לזיהוי על ידי ה-URI. לדוגמה, עבור ה-URI‏ http://example.com/customers בקשת POST יכולה לייצג לקוחות (customers) חדשים ופרטיהם. מתכנני טכנולוגיות אתרי אינטרנט ראשוניים סטו מהרעיון המקורי בשתי דרכים עיקריות. ראשית, אין סיבה טכנית שה-URI יתאר טקסטואלית את המשאב אליו ישמר המידע הנשלח ב POST. למעשה אם לא יעשה מאמץ לשנות זאת, החלק האחרון של ה-URI יכיל מידע אודות הדף המסוים באפליקציה והטכנולוגיה שהוא משתמש, לדוגמה: http://example.com/insertRecord.php (ר' PHP). ושנית, לאור העובדה שדפדפני אינטרנט בדרך כלל מוגבלים לשתי השיטות GET ו POST, מתכננים נאלצו לעשות שימוש עוקף בטכנולוגיית POST כדי לעשות מגוון חדש של פעולות על מידע, כגון עריכת רשומות או מחיקתן. כאשר דפדפן אינטרנט שולח request מטופס אינטרנטי, סוג המדיה כברירת מחדל הוא: application/x-www-form-urlencoded. זהו פורמט לקידוד צמדים (key-value pairs) של מפתח וערך (עם אפשרות למפתחות כפולים). כל צמד מופרד על ידי הסימן & וכל מפתח מופרד על ידי הסימן = מהערך שלו. מפתחות וערכים עוברים החלפה של רווחים בסימן + ועוברים קידוד URL‏(URL encoding) עבור שאר הסימנים שאינם אלפא-בתים. לדוגמה צמדי מפתח-ערך אלו: Name: John Doe Age: 40 Formula: a + b == 13%! יקודדו כ: Name=John+Doe&Age=40&Formula=a+%2B+b+%3D%3D+13%25%21 HTML, מגרסה 4.0 ואילך, יכול למסור מידע בפורמט multipart/form-data כפי שמוגדר ב-RFC 2388 (וראה RFC 1867 גרסה מוקדמת ניסיונית המוגדרת כחלק מההרחבות של HTML 2.0 ומוזכרת ב HTML 3.2). המקרה המיוחד של POST אל אותו הדף שהטופס שייך אליו קיבל שם מיוחד ונקרא Postback.
אדם כהן

אדם כהן (באנגלית: Adam Cohen; נולד ב-18 בספטמבר 1972) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר קנדי ממוצא יהודי. בין האלבומים שהוציא, שלושה מהם באנגלית ואחד בצרפתית. מתגורר כיום בלוס אנג'לס. הוא חלק מהרכב פופ-רוק שנקרא Low Millions מקליפורניה. כהן הוא בנו של לאונרד כהן, ונציג מטעם משפחת כהן המשמש כשגריר בכל הקשור להצגת עבודותיו של אביו בתערוכות אמנות (ציורים ורישומים). היה שותף להפקת אלבומו האחרון של אביו שיצא לאור לפני מותו ב־2016. כהן נולד ב-18 בספטמבר 1972 במונטריאול, קנדה. לאחר פרידת הוריו בילה כהן שנים רבות מילדותו עם אימו האמריקאית סוזן אלרוד בפריז ובדרום צרפת. בנוסף, בילה כהן חלק מילדותו באי היווני הידרה, בגריניץ' וילג' ובלוס אנג'לס. למרות המקומות הרבים בהם התגורר, מחשיב כהן את יוון כביתו. הוא לימד את עצמו לנגן בגיטרה, תופים ופסנתר עד גיל 12. הוא למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סירקיוז בניו יורק וניגן בלהקות בניו יורק סיטי. ב-1996 עבר ללוס אנג'לס במטרה לקדם את הקריירה המוזיקלית שלו. כהן חתום בקולומביה רקורדס, אותה חברת תקליטים בה חתום אביו. כהן הוחתם על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס בשנת 1997. הוא השיג פרסום והצלחה בתור כותב שירים עבור אמנים אחרים. הוא היה שותף לכתיבה של השיר Lullaby in Blue. בט מידלר הקליטה את השיר לאלבומה Bathhouse Betty ותיארה את השיר כאחד מהמועדפים עליה מהאלבום. השיר Cry Ophelia מאלבום הבכורה שלו ב-1998 הפך ללהיט ברדיו הקנדי, אך האלבום ככלל לא זכה להצלחה רבה. כהן בחר להתמקד בחומרים בשפה הצרפתית והוחתם על ידי קפיטול רקורדס קנדה. בהמשך נסע כהן לניו יורק, ושם לאחר 15 דקות של הופעה אקוסטית הוחתם על ידי מנהטן רקורדס. העסקה הובילה לפרויקט Low Millions. ההרכב הוציא שני להיטים שזכו להצלחה - Eleanor ו-Statue. ב-2009 הקליט כהן גרסת כיסוי לשירו של אביו Take This Waltz. בשנת 2014 יצא האלבום: We Go Home . ב-22 בנובמבר 2019 יצא לאור האלבום Thanks for the Dance, עליו התחיל לעבוד יחד עם אביו, לפני מותו. כהן הגיע לארץ להופעה בבארבי במסגרת סיבוב הופעות של אלבומו Like A Man. Ex-Girlfriends, 2004, מנהטן רקורדס מדיה וקבצים בנושא אדם כהן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדם כהן אדם כהן, ברשת החברתית פייסבוק אדם כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם כהן, ברשת החברתית אינסטגרם אדם כהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם כהן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדם כהן, באתר ספוטיפיי אדם כהן, באתר AllMusic (באנגלית) אדם כהן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדם כהן, באתר דיזר אדם כהן, באתר Yandex.Music (ברוסית) אדם כהן, באתר Discogs (באנגלית) אדם כהן, באתר Songkick (באנגלית) אדם כהן, באתר Genius אדם כהן, באתר בילבורד (באנגלית) Kelly, Brendan (2004-05-26). "Adam Cohen following in famous father's footsteps". CanWest News Service. p. 1. BBC Radio 4, Midweek, 28 January 2015, interviewed by Libby Purves Newman, Melinda (1998-09-05). "Midler makes Warner Bros. debut with 'Bathhouse Betty'". Billboard 110 (36): 15–16. Holden, Stephen (1998-11-27). "New pop music for middle age". The New York Times. p. E1. Retrieved 2008-04-10. Hochman, Steve (2004-08-01). "Pop eye: Adam Cohen's 'divide and conquer' strategy". Los Angeles Times. p. E46. אילת יגיל, Ynet, אדם כהן בהופעה: יותר מדי כמו אבא, באתר ynet, 14 בדצמבר 2011
אן למוט

אן למוט (באנגלית: Anne Lamott, נולדה ב-10 באפריל 1954) היא סופרת אמריקאית, מבקרת מסעדות ומחברת ספרי פרוזה ועיון, שרובם אוטוביוגרפיים. למוט מתגוררת בסן פרנסיסקו והיא גם מנחת כתיבה ופעילה פוליטית. כתיבתה מתאפיינת בפתיחות ובהומור, ועוסקת לרוב בנושאים כמו אלכוהוליזם, אימהות יחידנית, דיכאון ונצרות. למוט מתארת מדוע היא כותבת: "אני מנסה לכתוב ספרים שאוהב להיתקל בהם, שהם כנים, עוסקים בחיים האמיתיים, בלב האנושי, בשינוי רוחני, במשפחות, בסודות, בפלא ובטירוף ויכולים להצחיק אותי. כשאני קוראת ספר כזה, אני מרגישה הקלה עצומה ועושר להיות בנוכחותו של מישהו שיחלוק אתי את האמת, וידליק מעט את האורות, ואני מנסה לכתוב ספרים כאלה. ספרים, עבורי, הם תרופה" למוט נולדה בסן פרנסיסקו ולמדה בקולג' גאוצ'ר בבולטימור, מרילנד במשך שנתיים, שם כתבה בעיתון. אביה, קנת' למוט, היה גם הוא סופר. הרומן הראשון שפרסמה, Hard Laughter, נכתב עבורו לאחר שאובחן כחולה בסרטן המוח. יש לה בן אחד בשם סם שנולד באוגוסט 1989, ושנתו הראשונה תועדה בספרה האוטוביוגרפי Operating Instructions: A Journal of My Son's First Year. ללמוט גם נכד בשם ג'קס, שנולד ב-2009. חייה של למוט תועדו בסרט דוקומנטרי בשם: Bird by Bird with Annie: A Film Portrait of Writer Anne Lamott. היא מופיע במופע ההתרמה Notes and Words שמאורגן על ידי קלי קוריגן אשר הרווחים ממנו נתרמים לבתי חולים לחולי סרטן. ציפור ציפור - הכתיבה והחיים, הוראות הפעלה (2007), בתרגום יואב כ"ץ, הוצאת כתר רומנים: Hard Laughter. Viking Press. 1980. ISBN 0-670-36140-2. Rosie. Viking Press. 1983. ISBN 0-670-60828-9. Joe Jones. North Point Press. 1985. ISBN 0-86547-209-2. All New People. North Point Press. 1989. ISBN 0-86547-394-3. Crooked Little Heart. Pantheon Books. 1997. ISBN 0-679-43521-2. Blue Shoe. Riverhead Books. 2002. ISBN 1-57322-226-7. Imperfect Birds. Riverhead Books. 2010. ISBN 1-59448-751-0. ספרי עיון: Small Victories: Spotting Improbable Moments of Grace. Riverhead Hardcover. 2014. ISBN 978-1594486296. Help, Thanks, Wow: The Three Essential Prayers. Riverhead Hardcover. 2012. ISBN 978-1594631290. Stitches: A Handbook on Meaning, Hope and Repair. Riverhead Hardcover. 2013. ISBN 978-1594632587. Bird by Bird: Some Instructions on Writing and Life. Anchor. 1995. ISBN 978-0385480017. Traveling Mercies: Some Thoughts on Faith. Anchor. 2000. ISBN 978-0385496094. Operating Instructions: A Journal of My Son's First Year. Anchor. 1993. ISBN 978-1400079094. Grace (Eventually): Thoughts on Faith. Riverhead Trade. 2007. ISBN 978-1594489426. Plan B: Further Thoughts on Faith. Riverhead Trade. 2006. ISBN 978-1594481574. Some Assembly Required: A Journal of My Son's First Son. Riverhead Trade. 2013. ISBN 978-1594486678. מדיה וקבצים בנושא אן למוט בוויקישיתוף אן למוט, ברשת החברתית פייסבוק אן למוט, ברשת החברתית Goodreads מאמרים של אן למוט באתר Salon.com אן למוט, Brainy Quote - Anne Lamott Quotes Freida Lee Mock, Bird by Bird with Anne
ריצ'רדס

האם התכוונתם ל... בוב ריצ'רדס – אתלט אמריקאי בי ריצ'רדס – שחקנית וסופרת אמריקאית ג'ורג' מקסוול ריצ'רדס – הנשיא הרביעי של טרינידד וטובגו דניס ריצ'רדס – שחקנית ודוגמנית אמריקאית יוג'ין ריצ'רדס – צלם עיתונות אמריקאי מייקל ריצ'רדס – שחקן ומפיק אמריקאי מיקה ריצ'רדס – כדורגלן אנגלי סניה ריצ'רדס – אצנית אמריקאית קייל ריצ'רדס – שחקנית וידוענית אמריקאית רנה ריצ'רדס – אופתלמולוגית אמריקאית תיאודור ויליאם ריצ'רדס – כימאי אמריקאי ג'ייקוב ריצ'רדס – פוליטיקאי אמריקאי ריצ'רד ריצ'רדסון
גיזלה פרל

גיזלה פרל (Gisella Perl‏; 10 בדצמבר 1907, רומניה - 24 בנובמבר 1988, ישראל) הייתה רופאה גינקולוגית יהודייה ששרדה את השואה ונתפרסמה בשל ההפלות הרבות שביצעה לנשים במהלך שהותה במחנה הריכוז אושוויץ במטרה להציל את חייהן. גיזלה נולדה ב-1907 בעיירה סיגט (אז בהונגריה, משנת 1920 ברומניה וב-1940 הועברה שוב להונגריה). לאחר גמר לימודיה התיכוניים המשיכה ללימודי רפואה באוניברסיטת קלוז' ובהמשך התמחתה בגינקולוגיה. עם פלישת הגרמנים להונגריה בשנת 1944, הועברה עם משפחתה לגטו בעיר ובהמשך נשלחה לאושוויץ. בשל הרקע הרפואי שלה, זמן קצר לאחר הגיעה לאושוויץ, נשלחה ד"ר פרל לעבוד במרפאה שבמקום, שם ראתה חולים רבים מדי יום וניסתה לעזור להם בעזרת הציוד הדל ביותר שהיה במקום. עם זאת, היא נתפרסמה יותר בשל הפעילות אותה ביצעה מעבר לשעות העבודה - הפלות. כיוון שדינה של כל אישה אשר נמצא כי היא בהריון היה מיתה בתאי הגזים, או בשלב מאוחר יותר אף ניסויים בידי ד"ר מנגלה, פעלה ד"ר פרל לביצוע הפלות בכל אישה הרה על מנת להציל את חייה. פעילות זו בוצעה בשעות הלילה ובהיחבא, בידיה החשופות וללא ציוד רפואי מתאים, וזאת תוך סיכון עצמי ניכר. בהמשך הועברה לברגן-בלזן, שם שהתה עד לשחרור המחנה. לאחר היוודע לה על מות משפחתה, לרבות בעלה ובנה, ניסתה להתאבד אך נכשלה. בשנת 1947 היגרה לארצות הברית. בקשתה הראשונית לקבלת אזרחות נתקלה בסירוב לאור חשדותיהם של האמריקאים כי שיתפה פעולה עם הנאצים במלחמה. בהמשך, ולאור מעורבות של פוליטיקאים אמריקאים בעניינה, קיבלה בשנת 1951 אזרחות אמריקאית וכן חזרה לעבוד כגינקולוגית בבית החולים מאונט סיני שבניו יורק. בשנת 1979 עלתה לארץ והשתקעה בהרצליה, בה התגוררה עם בתה, אשר הוחבאה במהלך המלחמה אצל משפחה לא יהודית, והמשיכה לתרום מזמנה ומהידע שלה למחלקה הגינקולוגית שבבית החולים שערי צדק. פרל נפטרה בשנת 1988. את קורותיה גוללה ד"ר פרל באוטוביוגרפיה שכתבה 'I was a doctor in Auschwiz' ('הייתי רופאה באושוויץ'). ספר זה עובד בשנת 2003 לסרט בכיכובה של כריסטין לאטי בשם 'מתוך האפר' (אנ'). 'למען ידעו דור אחרון' – אם ובת בשואה, לאה פרידלר, עמ' 85 עדותו של גיורא ירדני, נכדהּ של ד"ר גיזלה פרל (בעברית) רופאה באושוויץ – ד"ר ג'יזלה פרל - אתר ההתנגדות היהודית בשואה מיכאל פאר, לפרום את מסך השתיקה(הקישור אינו פעיל) - באתר הקיבוצים 15 ביוני 2006 I Was a Doctor in Auschwitz - ספרה האוטוביוגרפי של גיזלה פרל, באתר אמזון Roni Peleg, Gisella Perl: A Jewish Gynecologist in Auschwitz, Journal Of Women's Health, Volume 14, Number 7, 2005 Anne S. Reamey, Gisella Perl: Angel and Abortionist in the Auschwitz Death Camp (אורכב 12.12.2010 בארכיון Wayback Machine), The Holocaust History Project Brozan, Nadine. Out of Death, a Zest for Life. New York Times, November 15, 1982 תקציר הסרט "Out of the Ashes" מתוך אתר IMDb
מאיה ליבוביץ

הרבה מאיה ליבוביץ (נולדה ב-7 באוגוסט 1947) היא רבה רפורמית ומחנכת. במשך עשרות שנים עמדה בראש הקהילה הרפורמית "קמץ" שבמבשרת ציון. עמדה גם בראש מועצת הרבנים המתקדמים בישראל (מר"ם). ליבוביץ נולדה ברמת גן ולמדה בתיכון בליך. היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בספרות כללית ומוסמכת מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים במחשבת ישראל. עסקה בהוראה בבתי ספר בישראל ומחוצה לה, עמדה בראש מחלקת החינוך של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל והייתה מתאמת הפעילויות החינוכיות של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת בחבר המדינות. בשנת 1993 הייתה לאישה הראשונה ילידת ישראל שהוסמכה לרבנות על ידי ההיברו יוניון קולג' בירושלים. באותה שנה הקימה את קהילת מבשרת ציון (קמץ), שצמחה מגרעין של שש משפחות ראשונות לקהילה מבוססת בת מאתיים משפחות.[דרוש מקור] היא ניצחה על בניין משכנה של קהילה, בית כנסת הניצב בשכונת רכס חלילים ביישוב. "קמץ" זכתה למקום מרכזי בחיי מבשרת ציון בזכות פעולתה הנרחבת בתחום התפילות וטקסי מעגל החיים, החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי (מערכת גנים, תנועת נוער וקורסי הוראת טעמי המקרא לנוער), החברה (בנק הזמן, בשותפות עם המועצה המקומית של מבשרת), והתרבות. בשנים 2011–2014 הנהיגה את מר"ם – מועצת הרבנים המתקדמים בישראל. נשואה למנחם ואם לארבעה ילדים. ירחון לחגים שונים (ט"ו בשבט, פורים, שביעי של פסח, שבועות), ירושלים: בית שמואל עורכת (כולל פתיחה ופרושים): סידור העבודה שבלב ברוסית (תרגום של הנוסח העברי, עורך יהורם מזור), ירושלים: האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת והתנועה ליהדות מתקדמת בישראל, 1998 (הדפסה שנייה: 2001) עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ויהורם מזור): ברוך שעשני אישה, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד 1999 עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ויהורם מזור): מלחמת גוג ומגוג, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד 2001 "על סיגים וגדרות" (משנה א של אבות), בתוך: יעל משעלי (עורכת), פרקי אמהות: נשים ישראליות מגיבות לפרקי אבות, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2002 עורכת (כולל פתיחה ופרושים): מחזור כוונת הלב ברוסית (תרגום של הנוסח העברי, עורך יהורם מזור ומרדכי רותם), ירושלים: האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת והתנועה ליהדות מתקדמת בישראל, 2003 עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ומוטי ענברי): מיהו יהודי בימינו, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2006 עורכת ומחברת שותפה (עם אלונה ליסיצה, דליה מרקס ותמר דובדבני): פרשת המים: טבילה כהזדמנות לצמיחה להיטהרות ולריפוי, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד (ספריית היהדות המתקדמת) 2011 "לשאת עיניים ולראות קדימה" (דרשה לפרשת וירא), בתוך: ליאורה ורד-אזרחי, מירה חובב, יהוידע עמיר ואפרת רותם (עורכות), דרור: במה לקידות החירות והאחריות בישראל, ירושלים: התנועה הרפורמית ומועצת הרבנים המתקדמים בישראל, תשע"ד, עמ' 123–125 עורכת שותפה (עם יהוידע עמיר): מדרש רבה: מהפכת הרבנות הרפורמית הנשית בישראל, ירושלים: הוצאת כרמל, 2023 למורשתו של יצחק רבין (דרשה במלאת עשר שנים להירצחו) נשים כמנהיגות (דרשה לפרשת בשלח) הרב ליבוביץ מגנה גילויי גזענות (ריאיון בגלי צה"ל) מאיה ליבוביץ, דף שער בספרייה הלאומית הרב מיה ליבוביץ' (אמריטוס) (ארכיון)
קרדק

קרדקים (כנראה מפרסית עתיקה: -kāra-tāka*) היו סוג של חיל רגלים שלחמו בשירות ממלכת פרס האחמנית. אריאנוס מציין שבקרב איסוס השתתפו 30,000 "קרדקים" הוא מציין שהם היו דומים להופליטים רק פחות כבדים. מקורות אחרים לקרב לא מציינים את הקרדקים. קורטיוס רופוס לדוגמה מציין "חיילים רגליים ברברים" שתפקידם לא ברור, ככל הנראה הכוונה לקרדקים. גם קורנליוס נפוס ב-"חיי דטמס" מציין שהמלך ארתחששתא השני השתמש בקרדקים לדיכוי מרד הסטרפים. פוליביוס מציין שהמלך אנטיוכוס השלישי השתמש בקרב רפיח ב-1,000 קרדקים. סטרבון מציין שהם זכו לאימון מסודר והיו בעל כושר גופני גבוה. ניכר שבניגוד לספרברה הם לא גויסו אד הוק והיו חיילים טובים יותר. צבא ממלכת פרס האחמנית טקברה ספרברה CHARLES, MICHAEL B.. “THE PERSIAN ΚΑΡΔΑΚΕΣ”. The Journal of Hellenic Studies 132 (2012): 7–21 אריאנוס, 6, 8, 2. קורטיוס, 3, 9, 2 - 3. קורנליוס נפוס, "חיי דטמס", 8. פוליביוס, ספר חמישי, 71. סטרבון, 18, 3, 15. הערך קרדקים באנציקלופדיה איראניקה