laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מפלי ריפון

מפלי ריפון, בקצה הצפוני של אגם ויקטוריה (ליד העיר ג'ינג'ה) באוגנדה נחשבו, בעבר כמקור נהר הנילוס. בשנים 1862–1863, ג'ון האנינג ספקה היה האירופי הראשון שהלך במורד נהר הנילוס, לאחר שגילה את המפלים שהאמין שהם מקור הנילוס. המים ממפלי ריפון נופלים דרך פתח צר, שאנשים האמינו כי בו נהר הנילוס מתחיל. המפלים נקראו על שם ג'ורג 'רובינסון, המרקיז הראשון מריפון, שהיה נשיא החברה המלכותית הגאוגרפית בשנים 1859–1860. המפלים תפקדו כמוצא טבעי מאגם ויקטוריה, עד שבשנת 1954 הושלמה בניית סכר מפלי אוון, אשק גרם להרחבת אגם ויקטוריה ושקיעת מפלי ריפון. מפלי בוג'גלי מדיה וקבצים בנושא מפלי ריפון בוויקישיתוף מפלי ריפון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Johnson, Harry Hamilton (1913). A History of the Colonization of Africa by Alien Races. Cambridge, England: Cambridge University Press. p. 318. OCLC 491378170. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך Nile מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל
הקרבות הגדולים של רוסיה

"הקרבות הגדולים של רוסיה" (ברוסית: Великие битвы России) היא מיני-סדרת טלוויזיה, דוקו-דרמה רוסית, שעלתה לשידור במלאת 102 שנה להקמת הצבא האדום, ביום שמצוין כ"חג מגן המולדת" (או, חג הצבא ברוסיה). פרק הבכורה שודר בערוץ הראשון ב-23 בפברואר 2020. זוהי סדרה של סרטי דרמה ותעודה על הקרבות הגדולים בתולדות רוסיה. מרשל מיכאיל קוטוזוב, אדמירל אושקוב, דמיטרי דונסקוי ואלכסנדר נבסקי... מיהם הגיבורים שנלחמו למען החופש והכבוד של מדינתם? במחיר של איזה מאמץ הפכה רוסיה למעצמה הגדולה בעולם? ואיך היא הצליחה להגן על אמונתה, על ערכיה ועל גבולותיה במשך מאות שנים? הצופה יתחקה אחר ההיסטוריה של יצירת הצי הרוסי, ילמד על המוזרויות של טקטיקות ואסטרטגיות לחימה בתקופות היסטוריות שונות ויראה את מהלך הקרבות ששוחזרו ממקורות היסטוריים. לאחר שהביס את השוודים באיג'ורה, הדף אלכסנדר נבסקי ניסיון מערבי חדש לכבוש את נובגורוד ופסקוב על הקרח של אגם פיפסי. לאחר שנהרס הניתוק המוקדם של נובגורודי, אלכסנדר נסוג לקרח אגם פיפסי לקרב מכריע. עם מכות הפרשים הרוסים מהאגפים האבירים הגרמנים הובסו ונאלצו לברוח. השימוש בטקטיקות מוכשרות של הנסיך דמיטרי דונסקוי במהלך קרב קוליקובו איפשר להביס את הפרשים הטטריים המפורסמים - אלא שהנסיך הוסט לנהר ונהרג שם. כתוצאה מהתבוסה של הכוחות העיקריים של אורדת הזהב, היא ספגה מכה אנושה על השליטה הצבאית והפוליטית. קרב זה נתן דוגמאות רבות לאומץ לבם האנוכי של החיילים הרוסים. הניצחון המכריע של צבאו של פיוטר הראשון במלחמת הצפון היה במהלך קרב פולטבה, שהייתה התבוסה השלמה של הצבא השוודי של קארל השני. קרב בורודינו היה הקרב המרכזי בכל המערכה הצבאית בשנת 1812. באותה תקופה הפך הקרב לעקוב מדם ביותר בתולדות המלחמות. הצבא הצרפתי של הקיסר נפוליאון ספג מכה עוצמתית, ממנה כבר לא הצליח להתאושש וזו הייתה אחת הסיבות לניצחון הסופי של האימפריה הרוסית במלחמה. ניקולאי קרוגלוב אלכסנדר קוסטלוב מיכאיל פורווייב אלכסנדר צ'רקשנקו יבגני וקונוב יבגני צלנוב סטניסלב קוראץ' אלכסנדר בובקוב הקרבות הגדולים של רוסיה, באתר הערוץ הראשון Документальный фильм Великие битвы России
אל-זרקשי

בדר אל-דין אל-זרקשי (ערבית: بدر الدين الزرقشي) (1344–1392) הידוע כאימאם אל-זרקשי, היה אחד מגדולי חכמי הדת המוסלמים. היה מומחה בתחומים רבים, כגון פיקה, חדית', והיסטוריה. היה אחד מפוסקי ההלכה הבולטים ביותר באסכולה השאפעית. אל-זרקשי כתב ספרים רבים, ביניהם: "אל-בחר אל-מחיט פי אוסול אל-פיקה" (البحر المحيط، في أصول الفقه) "סלאסיל אלד'הב פי אוסול אלפיקה" (سلاسل الذهب في أصول الفقه) "אל-בורהאן פי עולום אל-קוראן" (البرهان في علوم القرآن) Revolvy LLC, "Al-Zarkashi" on Revolvy.com, www.revolvy.com (באנגלית)
משה דבראשוילי

הרב משה "הקטן" דבראשוילי (1892 בערך, צחינוואלי–י"ט באייר ה'תש"ם, מאי 1980, ירושלים) היה רב ואיש ציבור יהודי-גאורגי, שכיהן כרבה של יהדות כותאיסי וחבר בפרלמנט הגאורגי, ממנהיגיה הרוחניים של יהדות גאורגיה בגאורגיה ובישראל. נולד בראשית שנות ה-90 של המאה ה-19 בצחינוואלי כבן בכור לרחמים ואסתר דברשווילי. אחיו הם הרב גבריאל דברשווילי, הרב מיכאל והרב יעקב דברשווילי. למד בתלמוד תורה המקומי אצל הרב אברהם חוולס, ולאחר מכן בישיבת ראדין אצל הרב ישראל מאיר הכהן. לאחר שובו לגאורגיה, נשא את בתו של הרב ראובן אלואשווילי, רבה של כותאיסי ומנהיג היהדות החרדית בגאורגיה. ייסד יחד עם חמיו סניף של אגודת ישראל בגאורגיה, ונבחר כאחד משלושת נציגי אגודת ישראל לפרלמנט הגאורגי מטעם המפלגה המנשביקית, ובמסגרת זו היה מחותמי מגילת העצמאות של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1918. בשנת 1921, בעקבות ניצחון הבולשביקים, עזב חמיו את גאורגיה, והוא התמנה תחתיו כרב ומנהיג קהילת כותאיסי. בשנות ה-70, היה מהאידאולוגים של עליית יהודי גאורגיה בפרט וברית המועצות בכלל לארץ ישראל. עם פרסומו של מכתב ח"י המשפחות, תמך בכותבי המכתב והביע קריאה פומבית לעלייה לארץ ישראל. בעקבות כך, בשנת 1971 עלה לישראל והתיישב בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. בארץ כיהן כחבר בית הדין של העדה הגאורגית, ונחשב ל"זקן רבני גאורגיה". היה פעיל בסיוע רוחני לעולים מגאורגיה, במסגרת ארגון יד לאחים. בשנת ה'תשל"ה ערך סידור עם תרגום לגאורגית יהודית בשם "תפילת אחים", עבור ציבור העולים. נפטר בירושלים בי"ט באייר ה'תש"ם, מאי 1980, ונקבר בחלקת יוצאי גאורגיה בהר הזיתים. תולדות הרבנים "דברשווילי", מכון מורשת רבני ג'ורגיה (גרוזיה), ה'תשע"ד. מרדכי אלטשולר, Religion and Jewish Identity in the Soviet Union, 1941-1964, עמ' 127. הרב זושא וואלף (עורך), אדמו"רי חב"ד ויהדות גרוזיה, בהוצאת מכון הספר-תפארת רפאל, ה'תשע"ו, עמ' 306–311. הרב יצחק דדון, אתחלתא היא חלק ג', עמ' תקיט-תקכו. מדיה וקבצים בנושא משה דבראשוילי בוויקישיתוף כרטיס הקבר של משה דובראשווילי באתר הר הזיתים הרב משה רחמימוביץ דברשוילי אתר האנציקלופדיה היהודית הרוסית (ברוסית). כינויו "הקטן" ניתן לו בעקבות ממדי גופו, או בשל העובדה שהיה צעיר מחבריו לספסל הלימודים אלטשולר כתב שנולד ב-1898, אך תאריך זה אינו אפשרי משום שאחיו גבריאל, שהיה צעיר ממנו, נולד ב-1896; מאיר וונדר ("עיניך רואות" עמ' 91) כתב שנולד בה'תרנ"ב, כלומר 1981/1892; ב"אדמו"רי חב"ד ויהדות גרוזיה" נכתב שנולד בה'תרנ"ג (1892/1893) והרב דדון כתב שנולד בה'תר"ן (1889/1890). ד"ר מיכאל בן נון, כחה של צעקה, ספריית בית אל 1996, עמ' 34–37 הגיעו עולים מברית המועצות, דבר, 23 ביוני 1971. הרב אברהם דורי,זיכרון עזרא, עמ' נא תפילת אחים - עיקרי התפילות בלשון הקודש
רוברט אינדיאנה

רוברט אינדיאנה (באנגלית: Robert Indiana;‏ 13 בספטמבר 1928 - 19 במאי 2018) היה אמן אמריקאי שהיה מזוהה עם תנועת זרם הפופ ארט. אינדיאנה נולד כרוברט קלארק בניו-קאסל, אינדיאנה, כאשר בשנת 1954 עבר להתגורר בניו יורק והצטרף לתנועת הפופ ארט, בעודו משתמש בדימויים מובהקים מאמנות פרסומית המעורבים עם גישה אקזיסטנציאליסטית, דרך אשר הובילה אותו לכדי יצירת "פסלים פואמיים" כהגדרתו. עבודתו של אינדיאנה לרוב מכילה אלמנטים צורניים פשוטים, בולטים ובעלי ניחוח אייקוני, כאשר לרוב מדובר במספרים או מילים קצרות כגון "אהבה", "חיבוק" ו"אוכל". אינדיאנה עבד אף כמעצב תלבושות ותפאורה בתיאטרון, כדוגמה בהפקת האופרה של סנטה-פה, "אם כולנו", משנת 1976, המבוססת על חיה של הסופרז'יסטית סוזן ב. אנתוני. לאחר אירועי מתקפת הטרור של ה-11 בספטמבר 2001, אינדיאנה יצר סדרת "ציורי שלום", אשר הוצגו בניו יורק בשנת 2004. חרף הצלחתו הרבה והפיכתו לדמות מרכזית בקרב עולם האמנות העכשווית, פרש אינדיאנה לחיים הרחק מאור הזרקורים בשלב מאוחר יותר בחייו, ומאז שנת 1978 התגורר במדינת מיין. עבודתו הידועה ביותר של אינדיאנה היא הפסל "אהבה" (באנגלית: LOVE) המורכבת מהאימאג', כתובה באדום בתבנית מרובעת, עם האות "O" נטויה על צידה. אימאג' זה נוצר עבור כרטיס חג-מולד של המומה משנת 1964. בשלב מאוחר יותר, נישא האימאג' על-גבי בול אמריקאי בשווי 8 סנט משנת 1973, והיה לראשון מבין סדרת "בולי אהבה". גרסאות מפוסלות של האימאג' נמצאות בשדירה השישית בניו יורק, במוזיאון לאמנות של אינדיאנפוליס, במרכז הציבורי של סקוטסדייל, אריזונה, והמפורסמת שבהן ב"פארק האהבה" אשר בפילדלפיה. אינדיאנה ידוע גם בצביעת מגרש הכדורסל לשעבר של קבוצת המילווקי באקס, עם האות "M" בגדול בכל חצי של המגרש. הוא לא רשם זכויות יוצרים של האימאג' "אהבה", ולכן לא הצליח למנוע שימוש מסחרי ובלתי-מבוקר של יצירתו. ברפרודוקציה של האימאג' נעשה שימוש רב, כולל הדפסה על חולצות, פסלים, ספלים ועוד. האימאג' אף תורגם על ידי האומן ב-1977 לעברית ותורגמו גם יצירות בשפה הסינית, האיטלקית והספרדית. האימאג' הושאל על ידי אמנים רבים מתחומים שונים, ביניהם מוזיקאים ומעצבים גרפיים, והיווה השראה לאמן מאת'יו ג'ונס בעבודת המחאה שלו נגד איידס, "DEAD"[דרוש מקור]. נפטר ב-19 במאי 2018. מדיה וקבצים בנושא רוברט אינדיאנה בוויקישיתוף רוברט אינדיאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נעמה ריבה, תערוכת רטרוספקטיבה של רוברט אינדיאנה בביאנלה בוונציה, באתר הארץ, 6 במאי 2024 רוברט אינדיאנה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט אינדיאנה, באתר Discogs (באנגלית)
יחסי אוסטרליה–ארגנטינה

יחסי אוסטרליה–ארגנטינה הם הדו-צדדיים בין ארגנטינה לאוסטרליה. שתי המדינות הן חברות בקבוצת קיירנס, הפורום לשיתוף פעולה בין מזרח אסיה – אמריקה הלטינית, G-20 וארגון הסחר העולמי. ארגנטינה ואוסטרליה כוננו יחסים דיפלומטיים זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה. בדצמבר 1959 הסכימו שתי המדינות בממשלה לפתוח משלחות דיפלומטיות קבועות. בשנת 1962 פתחה ארגנטינה נציגות דיפלומטית בסידני. בשנת 1963 שדרגה ארגנטינה את לשכתה הדיפלומטית לשגרירות והעבירה אותה לקנברה. בשנת 1964 הציג השגריר האוסטרלי הראשון את אמנתו בבואנוס איירס. במהלך מלחמת פוקלנד בין ארגנטינה לבריטניה (אפריל - יוני 1982) אוסטרליה התייצבה עם בריטניה והטילה סנקציות נגד וסירבה לכל היבוא מארגנטינה. היחסים בין ארגנטינה לאוסטרליה חזרו אט אט לשגרה לאחר המלחמה. בשנת 1998 הפך הנשיא קרלוס מנם לראש המדינה הארגנטינאי הראשון שביקר באוסטרליה. סקוט מוריסון היה ראש הממשלה האוסטרלי הראשון שביקר בארגנטינה במהלך פסגת ה-G20 בבואנוס איירס בשנת 2018. ביקורים רמי דרג מארגנטינה באוסטרליה הנשיא קרלוס מנם (1998) סגן הנשיא גבריאלה מיקטי (2017) ביקורים רמי דרג מאוסטרליה לארגנטינה המושל הכללי פיטר קוסגרוב (2016) ראש הממשלה סקוט מוריסון (2018) שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, כמו חוזה הסגרה (1990); הסכם בנושא סיוע הדדי בעניינים פליליים (1993); הסכם הגנת השקעות (1997); הסכם סחר מינרלים והשקעה (1998); הסכם למניעת מיסוי כפול (2000); הסכם מדע וטכנולוגיה (2003); הסכם על שירותי אוויר (2005); הסכם על אשרות עבודה וחופשה (2011); הסכם לשיתוף פעולה בשימושים של שלום של אנרגיה גרעינית (2005) ומזכר הבנות הסכם בנושא חינוך, הכשרה ומחקר (2017). בשנת 2016, 52,996 אזרחים אוסטרלים ביקרו בארגנטינה לצורך תיירות. באותה תקופה, 18,775 אזרחים ארגנטינאים ביקרו באוסטרליה. בשנת 2016 הסתכם המסחר בין ארגנטינה לאוסטרליה בכ-1.076 מיליארד דולר אוסטרלי. הייצוא העיקרי של ארגנטינה לאוסטרליה כולל: מזון לבעלי חיים, כלי רכב, זרעי שמן, פירות שמנים ושמנים צמחיים קבועים. הייצוא העיקרי של אוסטרליה לארגנטינה כולל: פחם, ירקות גולמיים, רכבות ועור. מעל 50 חברות אוסטרליות פועלות בארגנטינה. כמיליארד דולר אוסטרלי הושקעו בארגנטינה על ידי חברות אוסטרליות מאז 2016. אוסטרליה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס בלבד. מאידך, ארגנטינה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידיני. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–ארגנטינה בוויקישיתוף DFAT: Argentina country brief European Ending Argentine Imports in Falkland Crisis Operativo seducción de Menem en Australia (in Spanish) Scott Morrison heads to G20 without scheduled meeting with Donald Trump, The Guardian, November 2018 Trade between Australia and Argentina (אורכב 23.02.2020 בארכיון Wayback Machine) אתר על יחסי מדינות
יחסי ארגנטינה – ניו זילנד

יחסי ארגנטינה–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים המתקיימים בין הרפובליקה של ארגנטינה לניו זילנד. שתי המדינות הן חברות הדדיות בקבוצת קיירנס ובאו"ם. ארגנטינה וניו זילנד הן שתי מדינות מתועשות בחצי הכדור הדרומי. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה. אולם היחסים בין שתי המדינות היו מוגבלים מאוד, בין השאר בגלל המרחק ביניהם. רק בשנת 1977 פתחה ארגנטינה שגרירות בוולינגטון. בשנת 1976, ארגנטינה הייתה תחת דיקטטורה צבאית שהפכה לעוינת יותר ויותר וטענה את טענותיה על איי פוקלנד (שהם הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים מול חופי ארגנטינה). באפריל 1982 פלשה ארגנטינה לאיי פוקלנד ופתחה במלחמת פוקלנד. מיד לאחר פלישת הכוחות הארגנטינאים לאיים, ניתקה ניו זילנד את היחסים הדיפלומטיים עם ממשלת ארגנטינה והטילה סנקציות כלכליות. המלחמה הסתיימה בניצחון בריטי ביוני 1982. בשנת 1984 ארגנטינה וניו זילנד כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים. בשנת 1987 ארגנטינה פתחה קונסוליה באוקלנד ופתחה מחדש שגרירות בוולינגטון בשנת 1997. בשנת 1998 פתחה ניו זילנד את שגרירותה בבואנוס איירס. מאז כינון היחסים בין ארגנטינה לניו זילנד מחדש; שתי המדינות פעלו יחד כדי לשפר את הסחר החקלאי העולמי, לשמר את אנטארקטיקה ואת האוקיינוס הדרומי, ולשדל את הקהילה הבינלאומית למודעות לשינויי אקלים, שימור לווייתנים, זכויות אדם בינלאומיות, שמירת שלום ואי-הפצת נשק. שתי המדינות חתמו והקימו תוכנית ויזות לחופשת עבודה. בדצמבר 2015, אייר ניו זילנד החלה בטיסות ישירות בין אוקלנד לבואנוס איירס. ביקורים רמי דרג מארגנטינה בניו זילנד הנשיא קרלוס מנם (1998) ביקורים רמי דרג מניו זילנד בארגנטינה ראש הממשלה הלן קלארק (2001) בשנת 2014 הסתכם המסחר הכולל בין ארגנטינה לניו זילנד ב-221 מיליון דולר. היצוא הארגנטינאי לניו זילנד כולל: שמן סויה, כלי רכב מנועיים, פירות חיים ומשומרים. הייצוא של ניו זילנד לארגנטינה כולל: קרטון ושקיות נייר, עורות כבשים, קוטלי חרקים, קוטלי מכרסמים, קוטלי עשבים וקוטלי פטריות. ארגנטינה מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון בלבד, ואילו ניו זילנד מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס בלבד. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה – ניו זילנד בוויקישיתוף Latin America and New Zealand Sanctions during the Falklands Islands Conflict Argentina and New Zealand: Two Countries of the South Beehive: President of Argentina to visit New Zealand New Zealand Foreign Affairs and Trade:Argentina Air NZ makes big leap into South America Beehive: Prime Minister of New Zealand welcomes Argentine President to New Zealand "Visita Oficial de la Primer Ministro de Nueva Zelandia Hon. Helen Clark a la República (in Spanish)". אורכב מ-המקור ב-2016-08-21. נבדק ב-2016-06-20. אתר על יחסי מדינות
מייק יוז

מייק יוז (באנגלית: Mike Hughes;‏ 9 בפברואר 1956 – 22 בפברואר 2020) היה נהג פעלולן, שנודע כמאמין בתאוריית הקונספירציה של מודל הארץ השטוחה ופעיל בולט באגודת הארץ השטוחה. התפרסם בשל טיסותיו ברקטות מתוצרת עצמית, לצורך הוכחת המודל השטוח. הוא נהרג באחד מניסיונותיו אלו בגיל 65, כאשר התרסק עם הרקטה שבה שוגר. יוז התגורר בקליפורניה, שבארצות הברית. בשנת 2002 קבע שיא גינס, כשקפץ לגובה 31 מטרים בלימוזינה מדגם Lincoln Town Car (אנ'). את הרפתקאות שיגוריו ברקטות מתוצרת בית החל לפי סוכנות הידיעות Associated Press ב-30 בינואר 2014, אז שוגר לגובה 419 מטר באריזונה. לאחר הנחיתה דווח ב-CBC (אנ') שיוז התמוטט ונדרשו לו שלושה ימים להתאושש, הוא סבל מפציעות אך המשיך בנסיונותיו. ב-22 בפברואר 2020 התרסק יוז אל הארץ עם הרקטה שעליה המריא, ונהרג סמוך לברסטו, שבקליפורניה. אתר האינטרנט הרשמי של מייק יוז מייק יוז, ברשת החברתית פייסבוק מייק יוז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייק יוז, ברשת החברתית אינסטגרם מייק יוז, סרטונים בערוץ היוטיוב 'Mad Mike' Hughes, daredevil who built a homemade steam rocket, dies in launch attempt, באתר SPACE.COM. 23 בפברואר 2020 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדבר קובוצ'י

קוּבּוּצִ'י (בסינית: 库布齐沙漠; פין-יין: Kùbùqí Shāmò) הוא מדבר במונגוליה הפנימית, שבסין. קובוצ'י הוא המדבר ה-7 בגודלו בסין, הוא חלק מרמת אורדוס. שטחו כ-18,600 קמ"ר. האזור עבר מדבור עקב רעיית יתר. משנת 1988 נעשים מאמצים להפוך את תהליך המדבור על ידי הממשלה וארגונים אחרים. לפי הערכות אחדות, כשליש מהשטח שעבר מדבור שוחזר בהצלחה והושב על כנו. מדיה וקבצים בנושא מדבר קובוצ'י בוויקישיתוף "Revitalising China's Kubuqi Desert". South China Morning Post. נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Korea Forest Service to Host Global Forest Meetings in June". 비즈니스코리아 - BusinessKorea (בקוריאנית). 30 במאי 2019. נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "What We Can Learn From the Greening of China's Kubuqi Desert". Time (באנגלית). נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה)
אאוקיון

אאוקיון (שם מדעי: Eucyon; מילולית: "כלב ישר") הוא סוג נכחד של טורף קטן בן למשפחת הכלביים שהתקיים במשך הנאוגן מסוף המיוקן עד סוף הפליוקן של אמריקה הצפונית מלפני 10.3 מיליון שנה עד ללפני 3.6 מיליון שנה. הסוג כולל 2 מינים: Eucyon skinneri ו-Eucyon davisi שהוגדרו לראשונה ב-1996 והוא נחשב לאבי הסוג כלב (Canis), בו המינים הקרובים ביותר לכלב הבית ואולי למיני כלבים נוספים מאמריקה הצפונית. האאוקיון היה טורף בגודל דמוי-קויוט במשקל של 15 ק"ג בקירוב שהיה בעל חוטם מוארך וצר וחוש ריח מחודד. מבנה שיניהם רמז שהיו אוכלי כל ניזונים מהחי ומהצומח בדומה לקויוטים ולתנים. סוג זה היגר לאמריקה לפני 10 מיליון שנה מאבות קטנים יחסית (כנראה שועלים) וירש את מקומם של בני קבוצת הכלביים, לאחר היעלמותם של ההספרוקיוניים והבורופגיים מהיבשת. ככל הנראה הוא התפתח לכלבים כמו הקויוט או לכלב Canis lepophagus. המאובנים שלו התגלו בארצות הברית מריו גראנדה בטקסס ועד מערב אורגון וצפון נברסקה וכן במקסיקו. ממצאים נוספים שאולי השתייכו אליו התגלו במונגוליה, יוון ואתיופיה ועוד אזורים רבים בעולם הישן, בהם הוא כנראה חי טרם ההגירה דרך גשר ברינגיה. מדיה וקבצים בנושא אאוקיון בוויקישיתוף אאוקיון, באתר GBIF (באנגלית)
זינוביי סמואילוביץ' גורליק

זינוביי (זלמן) סמואילוביץ' גורליק (ברוסית: Семён (Зальман) Самуилович Горелик; ‏1904 – 1968) היה יהודי סובייטי, שעוטר בעיטור גיבור ברית המועצות במלחמת העולם השנייה, מפקד פלוגת סיור של גדוד סיור מס' 568 באוגדת סיור מס' 149 בארמייה ה-65 של החזית המרכזית בדרגת סטרשי לייטננט (מקבילה לסגן בצה"ל). נולד במשפחתו של פועל. סיים את לימודיו בבית ספר ומוסד להשכלה גבוהה בסימפרופול. עבד בוועדה המחוזית של המפלגה הקומוניסטית בעיר סימפרופול. נהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ב-1927. שירת בצבא האדום בשנים 1926–1928 ומאז יוני 1941. בשנת 1943 סיים קורסים קצינים מזורז. בקרבות מגננה סמוך לעיר סטלינו נפצע קשה. שוחרר מבית החולים רק בקיץ 1942 ונשלח כמפקד מחלקת סיור לסטלינגרד. מחלקתו הגנה על אזור מפעל הטרקטורים ושמר על עמדתיה במאמץ רב. על פעולות צבאיות מוצלחות בקרב סטלינגרד הוענק לו עיטור המלחמה הפטריוטית בדרגה ראשונה. ב-16 באוקטובר 1943, בראש פלוגה רובאית צלח גורליק את נהר הדנייפר ליד הכפר ש'יטצי, נפת לויאו, מחוז גומל ברפובליקה הבלארוסית. הפלוגה חטפה אש תופת, כל קציני הפלוגה, מלבד גורליק נהרגו. רבים מהחיילים נפצעו. הוא אישית תפעל מקלע והצליח להשמיד עמדות מקלעים של האויב. בהמשך הוביל את פלוגתו להתקפת נגד. הגרמנים נאלצו לסגת, תוך שהם נוטשים שני תותחים. חייליו של גורליק סובבו את התותחים ופתחו מהם באש על הכפר ש'יטצי. בתוך הכפר היו עמדות מבוצרות של הגרמנים, מהן הם שלטו על הגדה של הנהר. אש הפגזים הכריחה את הגרמנים לסגת מהכפר מערבה. חייליו של גורליק נכנסו לכפר והשתלטו עליו. בקרב הזה נפצע זלמן גורליק. למרות הפציעה התעקש להמשיך להילחם יחד עם אנשיו. למחרת, בקרב על הרחבת ראש הגשר שנתפס, נפצע שוב באופן קשה יותר ונשלח לבית החולים. שם קיבל על פעולותיו עיטור גיבור ברית המועצות מידי גנרל החזית קונסטנטין רוקוסובסקי עצמו. בשנת 1945 פרש גורליק מן השירות הצבאי. הוא התיישב בעיר סימפרופול ועבד בה עד מותו. לפי הלוח היוליאני דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית) דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
יגאל גודקוב

יגאל גודקוב (נולד ב-30 בדצמבר 1970) הוא סופר ישראלי. גודקוב נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה, בנם היחיד של גלינה, כלכלנית במקצועה, ושל אולג, שהיה סופר. עלה לישראל בשנת 1977 עם אמו. הם התיישבו במעון עולים בבת ים ובשנת 1979 עברו לדירת עמידר בעיר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עברו להתגורר בתל אביב. גודקוב למד בבית הספר היסודי "יד מרדכי" בבת ים וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון "אורט יד שפירא", הממוקם בין יפו לשכונת נווה עופר בתל אביב. משנת 2017 מתגורר גודקוב עם בת זוגו ביישוב הקהילתי מכמנים בתחומי המועצה האזורית משגב בגליל התחתון. על ספרו "ישראל הרפד" נכתב כי הוא זורבה היווני של הספרות העברית, תמצית הישראליות – איש אוהב חיים ואדם, שהמשפחה והמדינה במרכז עולמו, אבל גם אדם תחמן ואגנוצנטרי, זוהי נובלה שהיא שיר הלל לחיים לחוף היום התיכון, חגיגה חושית מלאת אהבה לים הנפקד כל כך מהספרות העברית". מבקר הספרות יובל גלעד (שהוא גם העורך של כל ספריו) כתב: "ספרו השני של יגאל גודקוב, הנובלה "ישראל הרפד", בנוי על פי אב הטיפוס של טוביה החולב מחד, וזורבה היווני מאידך. בספר זה יצר גודקוב גיבור ישראלי שורשי עממי, חכם וטוב לב אבל גם תחמן ואגואיסט, המוני משהו אבל גם חובב שקט, בקיצור – מר ישראלי. גדולתו נעוצה במקומיותו – המזח של חוף בת ים מככב ברגישות תיאורים פואטיים, ובאהבתו לדמות ישראלית, תוך עמידה על שורשי המורכבות הישראלית". באתר "יקום תרבות" נכתב על ספרו "המיותרים": “המיותרים” הנו רומן מעמיק הבונה נפשות של ארבע דמויות מרכזיות ועוד דמויות משנה, כשמשפט יחיד מספיק למחבר להעמיד דמות עגולה ומוחשית. זהו רומן היונק מן המסורת הרוסית הריאליסטית הגדולה, בעידן בו דף נייר עמוק יותר ממרבית הספרים היוצאים לאור. גודקוב, יליד רוסיה, חש את הרצינות שבה ספרות יכולה לשקף מציאות. מקורות השפעה נוספים הנם ההומור הבוטה של ראבלה והדמיון של דון קיחוטה". קטעים נרחבים מהרומן "המיותרים" פורסמו בבלוג הספרותי של רן יגיל באתר nrg, ופרקים מספריו פורסמו בכתב העת "עמדה". "המיותרים", הוצאת חבצלת החוף 2011 "ישראל הרפד", הוצאת חבצלת החוף, 2012 "פעימות הים התיכון", הוצאת חבצלת החוף, 2018 "המשוטט", הוצאת חבצלת החוף, 2020 "הגולש בפברואר" ישראל הרפד books.google.co.il יובל גלעד, הסיפורת המחתרתית של יגאל גודקוב, יקום תרבות המיותרים / יגאל גודקוב, הוצאת חבצלת החוף, 2011 יקום תרבות "ישראל הרפד" - יגאל גודקוב, עורך: יובל גלעד הוצאת חבצלת החוף, 2012 ישראל הרפד, יגאל גודקוב, פותחים נובלה ופתיחתא של יובל גלעד, אתר nrg, רן יגיל, 17 ביוני 2012 פעימות הים התיכון / יגאל גודקוב אינדיבוק המשוטט - יגאל גודקוב אתר יקום תרבות, 9 במרץ 2020 הגולש בפברואר / יגאל גודקוב streamer.co.il
קריס קרוס

קריס קרוס היה צמד היפ הופ אמריקאי שחבריו היו כריס "מאק דאדי" קלי וכריס "דאדי מאק" סמית'. הצמד פעל משנת 1991 עד 1996 ומשנת 2006 עד 2013. קריס קרוס זכו להכרה עולמית בעקבות להיטם "jump". הם גם זכו להכרה בעקבות סגנון לבושם הייחודי. כריס קלי מת משימוש יתר בסמים בשנת 2013. ההכרות בין חברי ההרכב החלה כשלמדו יחד בכיתה א. קלי יליד אוגוסט 1978 וסמית' יליד ינואר 1979 התגלו בקניון באטלנטה מקום מגוריהם על ידי המפיק ג'רמיין דופרי שהיה אז בן 19. בעקבות הצלחתו עם הצמד הפך דופרי למפיק מבוקש. בעזרת דופרי חתמו הנערים על הסכם עם חברת התקליטים "ראפהאוס רקורדס" והוציאו את אלבום הבכורה Totally Krossed Out בשנת 1992. האלבום הופק על ידי דופרי וממנו נמכרו ארבעה מיליון עותקים בארצות הברית. האלבום כלל את הלהיט "Jump" ששהה שמונה שבועות בצמרת מצעד הבילבורד הוט 100. בכך היה לשיר הראפ הראשון ששהה בצמרת תקופה כה ארוכה. הוידאו קליפ לשיר צבר אף הוא הצלחה רבה. הוא דורג במקום הראשון ב-MTV, ונמכרו ממנו 100,000 עותקים. הצמד ביצע מופע חימום בסיבוב ההופעות של מייקל ג'קסון שליווה את יציאת אלבומו Dangerous. קריס קרוס הופיעו גם בהופעת קמע בווידאו קליפ של ג'קסון לשירו Jam. הם השתתפו גם בקליפ של ראן די אם סי לצד אמנים נוספים, בקליפ של TLC ושיחקו בפרק של הסדרה עולם אחר. בשנת 1992 ביצע הצמד את השיר Jump בסדרה The Living Colour. בשנת 1992 יצא גם משחק וידאו בכיכובם של השניים. קריס קרוס הופיעו בהופעת קמע בסרט Who's the Man? בשנת 1993. האלבום השני של קריס קרוס Da Bomb יצא בשנת 1993 והשיג מכירות פלטינום. האלבום כלל את הלהיט Alright בשיתוף הדיג'יי Super Cat, את הלהיט I'm Real" ואת הלהיט Da Bomb בשיתוף הראפר Da Brat. האלבום השלישי Young, Rich & Dangerous יצא בשנת 1996 והשיג מכירות זהב. ב-29 באפריל 2013 נמצא כריס קלי חסר הכרה בביתו שבאטלנטה והובל לבית החולים. הוא מת בבית החולים.בן 34 היה במותו. על פי הממצאים הוא מת כתוצאה משימוש בסמים. קריס קרוס, ברשת החברתית פייסבוק קריס קרוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קריס קרוס, סרטונים בערוץ היוטיוב קריס קרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קריס קרוס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קריס קרוס, באתר ספוטיפיי קריס קרוס, באתר Last.fm (באנגלית) קריס קרוס, באתר AllMusic (באנגלית) קריס קרוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קריס קרוס, באתר דיזר קריס קרוס, באתר Discogs (באנגלית) קריס קרוס, באתר Songkick (באנגלית) קריס קרוס, באתר Genius קריס קרוס, באתר בילבורד (באנגלית) שירה פור, ישבנים בחזית, חלציים מאחור: חזרתם של מכנסי הג'ינס ההפוכים, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2017 Kris Kross’ Chris Smith Mourns Death of Chris Kelly , באתר רולינג סטון, 3 במאי 2013 שרון מולדבי, קטנים, קשוחים ורדודים, חדשות, 22 באוגוסט 1993ז Run DMC ft Pete Rock & CL Smooth “Down With The King” (1993), באתר hhga A Different World, באתר tvguide ג'רמין ספראדלי, 23 Jump, Jump: Kris Kross’ Amazing ‘In Living Color’ Performance, באתר הפינגטון פוסט, 5 בינואר 2013 הראפר כריס קלי (קריס קרוס) מת, באתר ynet, 2 במאי 2013
סין המרכזית

סין המרכזית (בסינית: 华中; פין-יין: Huázhōng) הוא שמו של אזור גאוגרפי, ואזור תרבותי (עם הגדרה מעורפלת במידה מסוימת), בחלק המרכז-דרום-מזרחי של הרפובליקה העממית של סין. אזור זה כולל את מחוזות של הנאן, הוביי והונאן, ובחלק מההתייחסויות גם את מחוז ג'יאנגשי. לאחר חלוקה גאוגרפית מחודשת, סין המרכזית היא באופן רשמי חלק מ"דרום-מרכז סין" (中南), אך בחלוקה אדמיניסטרטיבית רשמית זו, אינו כולל את ג'יאנגשי. בהקשר של התכנית של "עליית סין המרכזית" על ידי מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין של 2004, המחוזות הקרובים הנוספים שאנשי ואנחויי, נכללים, ומוגדרים גם אזורים של מרכז סין לפיתוח אזורי.
פסטיבל התיאטרון הבין-לאומי הגאה בדבלין

פסטיבל התיאטרון הבין-לאומי הגאה בדבלין (באנגלית: International Dublin Gay Theatre Festival) הוא פסטיבל תיאטרלי-להט"בי שנתי שמתקיים מ-2004 בדבלין, אירלנד בשבועיים הראשונים של מאי. מעל מ-50% מתכני הפסטיבל מגיעים מחוץ לאירלנד. הפסיבל הוקם ב-2004 כמטרה לציון 150 שנה ליום הולדתו של הסופר, המשורר, העיתונאי, מבקר האופנה והמחזאי האירי, אוסקר ויילד וכדי לעלות את המודעות לתיאטרון גאה. דמותו של אוסקר ווילד משמשת כסמל הפסטיבל הרשמי מ-2006. סמל הפסטיבל משולב עם ציפורן ירוקה, שהוא סמל להט"בי שקשור גם לאוסקר ווילד גם ולהומוסקסואליות בעולם התיאטרון. אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל התיאטרון הבין-לאומי הגאה בדבלין Guide to gay Dublin, with festival announcements ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.