laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שנות ה-60 של המאה ה-15

שנות ה-60 של המאה ה-15 היו העשור השביעי של המאה ה-15, החלו ב-1 בינואר 1460 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1469. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 30 בדצמבר 1460 – קרב וייקפילד במלחמות השושנים באנגליה 29 במרץ 1461 – מלחמת השושנים – בית יורק מנצח בקרב טאוטון, מהקרבות העזים בהיסטוריה האנגלית 1465 בערך – הקמת מוגוליסטאן (אנ') – כ־200,000 תושבים של חאנות צ'אגאטאי פורשים ממנה ומקימים את מוגוליסטאן. בהדרגה פיצול זה יוצר הבדל זהותי–תרבותי בין עם המוגוליסטאנים–אוזבקים יושבי הקבע, לבין הקזחים הנוודים. 4 במרץ 1461 – אדוארד הרביעי מכתיר עצמו למלך אנגליה 2 בדצמבר 1462 – האציל הבוהמי יאן ז'יסקרה מצליח לפתות וללכוד את שליט ולאכיה ולאד המשפד ולמסור אותו לידי מלך הונגריה מתיאש הוניאדי 7 באפריל 1465 – ז'אן ד'ארק מזוכה מאשמת כפירה 25 שנים לאחר הוצאתה להורג 19 באוקטובר 1466 – סיום מלחמת שלוש עשרה השנים. גדנסק ופרוסיה עוברות לשלטון פולין. המסדר הטבטוני שולט רק בחלק המזרחי של פרוסיה 1468 - לאחר מצור שנמשך שבע שנים, אנשי בית לנקסטר נכנעים ומוסרים את טירת הרלך לכוחותיו של אדוארד הרביעי 19 באוקטובר 1469 – נישואיהם של פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, הם המלכים הקתוליים פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 באפריל 1460 – נפתחת אוניברסיטת בזל בשווייץ. 1460 - נוסדות בקופנהגן שתי גילדות: גילדת יצרני הכפפות וגילדת יצרני האוכפים. זוהי חלק מתקופה רחבה יותר בה הגילדות מתפקדות כמוסד כלכלי משמעותי בחלקים מסוימים של אירופה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 במאי 1460 – ספינות פורטוגליות בראשות דיוגו גומש מגיעים לחצי האי קאפ-ור (הכף הירוקה) בסנגל של ימינו, המקום המערבי ביותר ביבשת אפריקה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא שנות ה-60 של המאה ה-15 בוויקישיתוף קזחסטאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה THE GUILDS OF COUNTRIES OVERSEAS, ספריית האוניברסיטה של לונדון
יעניים

יעניים (שם מדעי: Struthionidae) היא משפחת עופות לא מעופפים המכילה כיום סוג אחד - יען (Struthio) ובו שני מינים. שני מיני עופות אלה הם העופות הגדולים ביותר בעולם כיום. היענים חיים כיום רק באפריקה שמדרום לסהרה, אך בעבר הם היו נפוצים גם בארץ ישראל. הם בעלי נוצות שחורות לבנות עם פלומת נוצות פרועה וגסה ובעלי כנפיים ענקיות שאינם יכולים לעופף. הרגליים חזקות, בעלות 3 אצבעות ומותאמות לריצה מהירה בסוואנה האפריקנית. הצוואר ארוך והראש קטן. היענים הם עופות חזקים המסוגלים לבעוט בחזקה ברגליהם ולהפוך למסוכנים. ברשת קיימים תיעודים רבים של רכיבת בני אדם על יענים או מרוצי רכיבה על יענים. היענים חיים באזורים פתוחים בקבוצות קטנות. הם מקננים על הקרקע ושני בני הזוג מטפלים בביצים בשווה. משפחה יעניים (Struthionidae) סוג Eremopezus - נכחד סוג Orientornis - נכחד סוג Palaeotis? - נכחד סוג Remiornis? - נכחד סוג פכיסטרוטיו (Pachystruthio) - נכחד סוג יען (Struthio) מין יען מצוי (Struthio camelus) מין יען סומלי (Struthio molybdophanes) מין Struthio coppensi - נכחד מין Struthio linxiaensis - נכחד מין Struthio orlovi - נכחד מין Struthio karingarabensis - נכחד מין Struthio kakesiensis - נכחד מין Struthio wimani - נכחד מין Struthio daberasensis - נכחד מין Struthio brachydactylus - נכחד מין Struthio chersonensis - נכחד מין Struthio asiaticus - נכחד מין Struthio oldawayi - נכחד מין Struthio anderssoni - נכחד מדיה וקבצים בנושא יעניים בוויקישיתוף יעניים, באתר ITIS (באנגלית) יעניים, באתר NCBI (באנגלית) יעניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יעניים, באתר GBIF (באנגלית)
ז'קט בומבר

ז'קט בומבר (באנגלית: "Bomber" jacket) הוא ז'קט הנראה מעט נפוח, ומקורו בז'קטים שלבשו טייסי חיל האוויר האמריקאיים והאירופאיים במלחמת העולם הראשונה. מטרת הז'קט הייתה להגן על הטייסים מקור. ז'קט בומבר היה עשוי מעור או מניילון והיה עמיד למים. לעיתים היה לו צווארון פרווה. הז'קט הפך מבגד של חיל אוויר לבגד אותו לבשו צעירים החל משנות ה-70. צעירים החלו לקשט ז'קט זה בתלאים (פאצ'ים) שביטאו את דעתם הפוליטית. מפריט צבאי גברי הוא הפך לפריט שנלבש על ידי נשים. בתצוגות אופנה וברחוב הופיעו ז'קטים בומבר, למשל, ב-2004 הוא הופיע בתצוגות לנשים של הלמוט לאנג. מדיה וקבצים בנושא ז'קט בומבר בוויקישיתוף Fashion Archives: The History of the Bomber Jacket, startupfashion.com, ‏20 בפברואר 2016 Beatrice Behlen, Bomber Jackets, www.museumoflondon.org.uk, ‏31 במרץ 2016
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון הילדים 2005

סרביה ומונטנגרו באירוויזיון הילדים 2005 השתתפה עם השיר "Ljubav pa fudbal" שבוצע על ידי פיליפ ווצ'. זאת הייתה השתתפותה היחידה של סרביה ומונטנגרו בתחרות. השיר הגיע למקום ה-13 עם 29 נקודות. ב-2 באוגוסט 2005 הוכרז כי סרביה ומונטנגרו יעשו את הופעת הבכורה שלהם באירוויזיון הילדים 2005. איגוד השידור האירופי ידעו שזאת יכולה להיות השתתפות הבכורה שלהם במה שיהפוך להיות הפעם האחת והיחידה שהם יתחרו כאומה באירוויזיון הילדים בעקבות משאל עם על פירוק סרביה מונטנגרו בשנת 2006. אירוע בחירת הנציג והשירים התקיים ב-29 בספטמבר 2005. בתחרות השתתפו 18 מתמודדים שונים. פיליפ ווצ' זכה בתחרות עם השיר "Ljubav pa fudbal" שסיים עם 58 נקודות. אירוויזיון הילדים סרביה ומונטנגרו באירוויזיון סרביה ומונטנגרו באירוויזיון למוזיקאים צעירים אתר האינטרנט הרשמי של סרביה ומונטנגרו באירוויזיון הילדים 2005 (באנגלית)
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי אמקולה

פסטיבל הסרטים הבין-לאומי אמקולה הוא פסטיבל סרטים שנתי המתקיים בקמפלה, בירת אוגנדה שבאפריקה. הפסטיבל נוסד שנת 2004 על ידי ההיסטוריונית הקולנועית ההולנדית אליס סמיטס והיוצרת האמריקאית לי אליקסון. פסטיבל זה הוא פסטיבל הסרטים הוותיק ביותר של אוגנדה. הפסטיבל הבין-לאומי הראשון של אמקולה נערך בקמפלה ב-21 במאי 2004. בפסטיבל הוקרנו סרטים עכשוויים מרחבי העולם. הפסטיבל מורכב מתחרויות, דיונים, סדנאות, סמינרים ומופיעים רב תחומיים נוספים. הפסטיבל יצא להפסקה בשנת 2012, אשר על פי מקורות מסוימים היה בגלל סיבות כלכליות. ב-16 במרץ 2016, הפסטיבל חזר והמשיך בניהול "קרן התרבות ביימבה". אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי אמקולה על הפסטיבל, באתר "פסטיבל הסרטים הבין-לאומי באמקולה", 26 בפברואר 2016 תוכניית הפסטיבל, באתר "Wayback Machine", ‏ 23 בפברואר 2016 פסטיבל הסרטים הבין-לאומי באמקולה חוזר, באתר "artmatters.info" ‏, 1 בנובמבר 2015
ג'אסט ויז'ן

ג'אסט ויז'ן (באנגלית: Just Vision, תרגום לעברית: "חזון צודק") הוא ארגון אמנותי-פוליטי לא-מפלגתי שנוסד על ידי יהודים צפון-אמריקאים המתנגדים לכיבוש הישראלי בגדה המערבית וברצועת עזה. הארגון יוצר סרטים תיעודיים ותוכן תקשורתי בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. כמו כן הארגון הוא המו"ל השותף של האתר "שיחה מקומית" יחד עם עמותת "972 – לקידום עיתונאות אזרחית". משרדי הארגון נמצאים בוושינגטון די. סי. והוא פועל גם בניו יורק ובמזרח ירושלים. ארגון ג'אסט ויז'ן הוקם בשנת 2003 על ידי רונית אבני (אנ'), יהודייה ילידת קנדה. במסגרת לימודיה לתואר במדע המדינה ערכה אבני ראיונות עם 475 פעילים פוליטיים ישראלים ופלסטינים, בניסיון למצוא דרכים לקדם את תהליך השלום הישראלי-פלסטיני. בראיונות נעשה שימוש נרחב בסרטים שהופקו על ידי הארגון. צוות הארגון כולל בעיקר נשים, בהן יוצרות קולנוע, עיתונאיות, פעילות זכויות אדם ונשות חינוך. הארגון מפיק סרטים תיעודיים ותוכן תקשורתי, שמטרתם היא "להבליט קולות של ישראלים ופלסטינים שפועלים למען סיום הכיבוש ובניית עתיד של חופש, חירות וכבוד לכולם". משרדי הארגון נמצאים בוושינגטון די. סי. והוא פועל גם בניו יורק ובמזרח ירושלים. כמו כן, ארגון ג'אסט ויז'ן הוא המו"ל השותף של האתר "שיחה מקומית" יחד עם עמותת "972 – לקידום עיתונאות אזרחית". ארגון ג'אסט ויז'ן הפיק חמישה סרטים תיעודיים בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. חלקם זכו בפרסים שונים בפסטיבלי קולנוע בעולם. סרט נוסף בשם "The Wanted 18" הופץ על ידי הארגון בארצות הברית, אך לא הופק על ידו. הסרט "בודרוס" (אנ') שהופק בשנת 2009 יצא לאור גם כרומן גרפי בערבית. הוא מביא את סיפורה של נערה בשם אילתזאם מוראר, המונעת מבולדוזר לעקור את עצי הזית בכפר של משפחתה. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה בנוכחות נור, מלכת ירדן. הסרט "נאילה והאינתיפאדה" שהופק ב-2017 מביא את סיפורן של הנשים שהובילו את ההתקוממות העממית בתקופת האינתיפאדה הראשונה. הסרט הוצג ברמאללה, בעזה, בביירות ובפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, וכמו כן הוקרן בתיאטרון הערבי-עברי ביפו באוקטובר 2018. מדיה וקבצים בנושא ג'אסט ויז'ן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'אסט ויז'ן ג'אסט ויז'ן, ברשת החברתית פייסבוק ג'אסט ויז'ן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הסרטים שהופקו על ידי הארגון Just Vision execs talk 15 years of “putting the spotlight on civilians”, ‏8 בפברואר 2018 (באנגלית). מרב יודילוביץ', המלכה נור תארח את "בודרוס" בטריבקה, באתר ynet, 22 באפריל 2010. בלעדי: הסרט "נאילה והאינתיפאדה" בבכורה בישראל, באתר "שיחה מקומית", 12 באוקטובר 2018.
הארמייה החמישית (רוסיה)

הארמייה החמישית (ברוסית: армия ‏я‏-5) היא ארמייה משולבת של כוחות היבשה הרוסיים. היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ז'יטומיר/שפטובקה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה. בשנת 1940 הארמייה השתתפה בסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית. לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, היא החלה בקרבות מגננה באזור לוצק. יחידות הארמייה נסוגו לכיוון קייב כאשר במהלך קרב קייב יחידותיה כותרו. במהלך ניסיון לפרוץ את המצור, מפקד הארמייה מיכאיל פוטפוב נפל בשבי. ב-20 בספטמבר 1941 הארמייה פורקה וחייליה הועברו לחיזוק יחידות אחרות של הצבא האדום. ב-11 באוקטובר 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש והיא השתתפה בקרבות מגננה של הקרב על מוסקבה. בתחילת 1942 היא השתתפה במתקפת נגד הסובייטית, במהלך שנת 1943 הארמייה החמישית השתתפה קרבות במרחב רז'ב וסמולנסק ובהמשך היא השתתפה במבצע בגרטיון ומבצע פרוסיה המזרחית. באפריל 1945 יחידות הארמייה הועברו לעתודה. תוך זמן קצר הם הועברו למזרח הרחוק והשתתפו במבצע סערת אוגוסט. לאחר סיום הלחימה, הארמייה החמישית הוצבה באזור המזרח הרחוק הסובייטי, בו היא מוצבת גם כיום. איוואן סובטניקוב - ספטמבר 1939 - יולי 1940 מיכאיל פוטפוב יוני (1941 - ספטמבר 1941) דמיטרי לליושנקו (אוקטובר 1941) לאוניד גובורוב (אוקטובר 1941 - אפריל 1942) איוואן פדיונינסקי (אפריל 1942 - אוקטובר 1942) יאקב צ'רביצ'נקו (אוקטובר 1942 - פברואר 1943) ויטלי פולנוב (פברואר 1943 - אוקטובר 1943) ניקולאי קרילוב (אוקטובר 1943 - אוקטובר 1944) פיוטר שפרנוב (אוקטובר 1944 - דצמבר 1944) ניקולאי קרילוב (דצמבר 1944 - דצמבר 1945) מדיה וקבצים בנושא הארמייה החמישית בוויקישיתוף הארמייה החמישית באתר samsv (ברוסית)
פארק המים מאנסו

פארק המים מאנסו (בקוריאנית: 문수물놀이장) הוא פארק מים הממוקם במזרח פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית, ומופעל על ידי ממשלת קוריאה הצפונית. הפארק, אשר נפתח לציבור בחודש נובמבר 2013, משתרע על שטח של כ-150 דונם ופועל לאורך כל חודשי השנה, גם במהלך החורף. הטקס החגיגי של השקת הפארק התקיים ב-15 באוקטובר 2013, ובו לקחו חלק ראשי המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של קוריאה הצפונית, יחד עם פקידי ממשלה בכירים, ביניהם ראש ממשלת קוריאה הצפונית, פאק פונג-ג'ו. במהלך נאומו, פאק אמר כי "פארק המים נבנה הודות למסירות ולרוח הלחימה של אנשי צבא העם הקוריאני, אשר מוכנים בכל עת וברוח חפצה לטפס על ההר הגבוה ביותר לפי הוראתו של המפקד העליון". הפארק כולל בריכות שחייה מקורות וחיצוניות, 14 מגלשות מים, מגרש כדורעף, מגרש כדורסל, קיר טיפוס, וכן מתקנים כגון מספרה, מסעדה, בית קפה ובר. בכניסה לבריכת השחיה המקורה ניצב פסל בגודל טבעי של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און. בריכות שחיה בפארק המים טרמפולינה במתחם המקורה מגרש כדורעף תיירות בקוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא פארק המים מאנסו בוויקישיתוף סיור אינטראקטיבי בפארק המים מאנסו פייננשל, ‏צפון קוריאה: המבורגר ב-76 דולר וסלולריים בלי אינטרנט, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2014 האם צפון קוריאה תהפוך למעצמה כלכלית?, באתר ynet, 19 בינואר 2016 Debna, Neela (21 באוקטובר 2013). "North Korea opens Munsu Water Park with over-the-top celebrations". The Independent (UK). נבדק ב-15 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) "New DPRK Site Spotted: Munsu Water Park". Uri Tours. 12 בדצמבר 2013. נבדק ב-15 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Completion ceremony held for Munsu Water Park in DPRK". Xinhua News Agency. 15 באוקטובר 2013. נבדק ב-16 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) Fisher, Max (18 באוקטובר 2013). "North Korea just built the creepiest water park you've ever seen". The Washington Post. נבדק ב-16 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) https://www.newsweek.com/kim-jong-un-water-park-fan-637200 http://www.itv.com/news/2015-11-24/a-rare-glimpse-inside-a-north-korean-waterpark/
להאמין (שיר של דוד ד'אור)

להאמין היה השיר שיצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2004, שהתקיימה באיסטנבול. השיר בוצע בעברית ובאנגלית על ידי דוד ד'אור, שנבחר לייצג את ישראל על ידי רשות השידור בנובמבר 2003. את השיר כתב ד'אור בעצמו והלחינו ד'אור ועופר מאירי, שגם עיבד את השיר. השיר הוא בלדה, שמילותיה עוסקות בצורך לשמור על אמונה בטוב הבסיסי של האנושות, למרות ראיות רבות להפך. השיר נבחר ב-5 בפברואר 2004 בהצבעה בתוכנית "ישראל בוחר שיר", שנערכה בהפסקה במשחק כדורסל של מכבי תל אביב ביורוליג. בהצבעה הוצגו ארבעה שירים שבוצעו על ידי ד'אור. ועדת אירוויזיון מיוחדת (שכללה משתתפים קודמים מהתחרות, ליאור נרקיס וגלי עטרי) היוו 40% מהקולות, והצבעת הצופים היוותה 60% מהקולות הנותרים. משחק הכדורסל משך 13.7% מהצופים בטלוויזיה הישראלית. השיר זכה ל-60% מההצבעה של חבר השופטים ו-66% מהצבעת הצופים. ד'אור ביצע את השיר באיסטנבול ב-12 במאי 2004. במהלך שבוע החזרות באירוויזיון, עזב ד'אור את איסטנבול כדי להיות עם אביו, שהיה צריך לקטוע את אחת מרגליו בשל סיבוכים של סוכרת. מאחר שישראל לא דורגה ב-10 המקומות הראשונים באירוויזיון 2003, היא נאלצה להשתתף בחצי הגמר, ובו שובץ השיר במקום ה-5 בסדר ההופעה, אחרי לטביה, ולפני אנדורה. השיר קיבל 57 נקודות והגיע למקום ה-11 מתוך 22, בזמן ש-19% מהצופים הישראלים צפו בטלוויזיה. השיר לא עלה לגמר - ובכך חייב את ישראל שוב להשתתף בחצי הגמר גם בשנה לאחר מכן באירוויזיון 2005. מילות השיר "להאמין" באתר שירונט להאמין, באתר אקו"ם להאמין, באתר "פזמונט" To Believe- David D'or - Eurovision 2004- Israel, סרטון באתר יוטיוב "Singing a song of harmony". Australian Jewish News. 27 בפברואר 2008. אורכב מ-המקור ב-20 בספטמבר 2008. נבדק ב-2 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) דוד ד'אור, "להאמין", הד ארצי, 2004. "News". ESCtoday.com. 5 במאי 2004. אורכב מ-המקור ב-17 בפברואר 2005. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "High rating figuresl Israel: More than 400,000 watched Mauda". ESCtoday.com. 28 בפברואר 2008. אורכב מ-המקור ב-6 בנובמבר 2008. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Israel 2004; Israel: David D'Or regrets doing Eurovision". ESCtoday.com. 3 באוגוסט 2008. אורכב מ-המקור ב-19 בפברואר 2012. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "D'Or received proposals; Disappointing viewing figures in Israel". ESCtoday.com. 17 במאי 2004. נבדק ב-7 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 4 באפריל 2004, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשס"ד (2004), באתר "פזמונט"
קשת האיחוד

קשת האיחוד (בקוריאנית: 조국통일3대헌장기념탑; השם הרשמי: האנדרטה לזכר מזכר שלוש הנקודות לאיחוד הלאומי) הייתה מונומנט בצורת קשת הממוקמת מדרום לפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. המונומנט הושק במהלך חודש אוגוסט 2001, על מנת להנציח את יוזמת שלוש הנקודות של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג, שנועדה לקדם לכאורה את השאיפה לאיחוד קוריאה. בינואר 2024 נהרס המונומנט. המונומנט התנוסס לאורך 61.5 מטר, ולגובה 30 מטר, ונבנה מעל לכביש האיחוד המוביל מפיונגיאנג לאזור המפורז הקוריאני. הקשת הורכבה משני פסלי נשים בלבוש מסורתי קוריאני, אשר מסמלות את קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית בהתאמה, ואת חתירתן לאחדות. שתי הנשים נשענות קדימה ומחזיקות במשותף בכדור עליו חרוטה מפת חצי האי הקוריאני כולו. על גבי יסודות הקשת חרוטים מסרים של תמיכה בשלום ובאיחוד מחדש של חצי האי הקוריאני, אשר נמסרו מטעם אנשים, ארגונים ומדינות שונות ברחבי העולם.  התכנון המקורי למונומנט היה עמוד יחיד בגובה 55 מטר המתפצל לשלושה ענפים, המסמלים את קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית, והפזורה הקוריאנית בחו"ל. בינואר 2024, מנהיג קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און קרא להרוס את המונומנט לאחר שנטש את ההצעה לאיחוד קוריאה והכריז על סופה של המדיניות הזו. ב־15 בינואר 2024, בנאום שנשא קים גונג'-און באספת העם העליונה, כינה המנהיג את המונומנט "כאב עין" ואת קוריאה הדרומית כינה "אויב ראשי בלתי משתנה". האנדרטה נהרסה, לפי תצלומי לוויין, בין ה־19 ל־23 בינואר 2024. איחוד קוריאה יחסי קוריאה הדרומית-קוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא קשת האיחוד בוויקישיתוף קשת האיחוד, בביצוע Ken Ramage, סרטון באתר יוטיוב עינת שמואלוביץ, 23 תמונות לא משקרות: האובססיה של צפון קוריאה למבני ענק, באתר ריאלי, יוני 2018 Justin Corfield (ביולי 2013). Historical Dictionary of Pyongyang. Anthem Press. pp. 8–. ISBN 978-0-85728-234-7. {{cite book}}: (עזרה) Harris, Mark Edward (2007). Inside North Korea. Chronicle Books. p. 37. ISBN 978-0-8118-5751-2. Yim, Hyunsu (2024-01-16). "North Korea's Kim calls for South to be seen as "primary foe", warns of war". Reuters. נבדק ב-2024-01-16. "North Korea demolishes symbolic unification arch, satellite imagery suggests". Nknews.org. אורכב מ-המקור ב-23 בינואר 2024. נבדק ב-23 בינואר 2024. {{cite news}}: (עזרה) "North Korea tears down monument symbolizing union with the South - report". Reuters. 23 בינואר 2024. נבדק ב-23 בינואר 2024. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) אלכס נירנבורג, דיווח: קוריאה הצפונית הרסה את סמל האיחוד עם הדרום, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 בינואר 2024
Head Above Water (שיר)

Head Above Water (בעברית: ראש מעל המים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין. השיר יצא לאור ב-19 בספטמבר 2018, כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי, Head Above Water, על ידי חברת התקליטים BMG רייטס מנג'מנט. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-64 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-5 במצעד שבהונגריה. השיר נכתב והופק על ידי אבריל לאבין, סטפן מוקיו וטראוויס קלארק. השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק המשלב בתוכו נגינת פסנתר. מרינה פדרוסה ממגזין הבילבורד אמרה כי השיר: "הוא התגלות רוחנית חזקה, אשר מפרט בתוכו את המסע של אבריל מתחילת הקריירה שלה ועד מאבקה במחלת הליים". אבריל לאבין הופיעה עם השיר לראשונה בתוכנית "ג'ימי קימל לייב!", שהתקיימה ב-26 בספטמבר 2018. הווידאו קליפ המלא של השיר צולם באיסלנד על ידי הבמאי אליוט לסטר ופורסם ב-27 בספטמבר 2018, ביום ההולדת ה-33 של אבריל לאבין. בתחילת הקליפ ניתן לראות את לאבין אוחזת בעששית כשהיא נמצאת בתוך מערה. לאחר מכן, יוצאת לאבין מחוץ למערה אל העבר ההרים הניצבים ממול. היא רצה אל פסגת ההר וקופצת ממנו אל תוך הים. מידע על הסינגל "Head Above Water" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Head Above Water" באתר יוטיוב "BMG: The New Music Company". BMG (באנגלית). 2015-10-01. נבדק ב-2018-10-13. Avril Lavigne, Billboard Single Top 40 slágerlista - Hivatalos magyar slágerlisták, slagerlistak.hu "Avril Lavigne Swore She'd Never Grow Up, Then Made a Totally Grown-Up Song With 'Head Above Water'". Billboard. נבדק ב-2018-10-13. "After 5 Years, Avril Lavigne Is Back". Vogue (באנגלית). נבדק ב-2018-10-13. "Avril Lavigne Makes Powerful Comeback With Emotional Single 'Head Above Water': Listen". Billboard. נבדק ב-2018-10-13. "Avril Lavigne Performs Emotional 'Head Above Water' for First Time on 'Kimmel': Watch". Billboard. נבדק ב-2018-10-13. "Childish Gambino postpones remainder of 'This is America' tour". UPI (באנגלית). נבדק ב-2018-10-13. Avril Lavigne (2018-09-27), Avril Lavigne - Head Above Water (Official Video), נבדק ב-2018-10-13 Avril Lavigne on Twitter, Twitter Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) (ארכיון) "US: Avril Lavigne announces highly-anticipated new single 'Head Above Water' in letter to fans". BMG (באנגלית). 2018-09-06. נבדק ב-2018-10-13. AVRIL LAVIGNE "Head Above Water" | (Radio Date: 21/09/2018), radiodate.it (באנגלית) Hot/Modern/AC Future Releases | Hot Adult Contemporary Rock Songs and Release Dates | ..., ‏2018-09-18 "Avril Lavigne - Head Above Water - Daily Play MPE®". Daily Play MPE® (באנגלית אמריקאית). 2018-10-05. נבדק ב-2018-10-13.
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2002

האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2002 היא התחרות ה-11 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. גרמניה אירחה את התחרות בקונצרהאוס ברלין (אנ'). בסך הכל 20 מדינות השתתפו בתחרות, 7 מדינות עלו לשלב הגמר. המדינות שלהלן לא הצליחו לעלות לגמר. קרואטיה קרואטיה קפריסין קפריסין דנמרק דנמרק אסטוניה אסטוניה פינלנד פינלנד איטליה איטליה לטביה לטביה הולנד הולנד נורווגיה נורווגיה רומניה רומניה רוסיה רוסיה שוודיה שוודיה שווייץ שווייץ פרסים הוענקו לשלוש המדינות המובילות. הטבלה הבאה מדגישה את המקומות הראשונים באמצעות זהב, כסף וארד. תוצאות הניקוד של שאר המשתתפות אינן ידועות ואף פעם לא פורסמו על ידי איגוד השידור האירופי. חבר השופטים כלל את השופטים הבאים: ארצות הברית ארצות הברית - ליאונרד סלטקין איטליה איטליה - ג'אן קרלו מנוטי רוסיה רוסיה - אנה גוראלי סלובקיה סלובקיה - ג'אק מרטין הנדלר שווייץ שווייץ - אורל ניקולה גרמניה גרמניה - הנס פיטר פריוט ארצות הברית ארצות הברית / אוסטריה אוסטריה - קרואלה דואן ראיינהארט אתר האינטרנט הרשמי של האירוויזיון למוזיקאים צעירים "Eurovision Young Musicians 2002: About the show". European Broadcasting Union. אורכב מ-המקור ב-2013-12-11. נבדק ב-5 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
הארמייה השישית (ברית המועצות)

הארמייה השישית (ברוסית: ‎6-я армия) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ויניצה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה. לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, הארמייה השישית החלה בקרבות מגננה באזור לבוב. במהלך יולי חזית הארמייה נפרץ ובסוף יולי יחידותיה רוכזו באזור דנייפרופטרובסק. ב-2 באוגוסט במהלך קרב אומן הארמייה השישית כותרה ומפקדה איוואן מוזיצ'נקו נהרג. ב-10 באוגוסט 1941 הארמייה פורקה. ב-25 באוגוסט 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש. היא השתתפה בהגנה על אזור דונבס ובקרבות באזור חרקיב. ב-25 במאי 1942 היא כותרה ורק לאחר קרבות קשות חלק מיחידותיה הצליחו לפרוץ את המצור. ב-10 ביוני 1942 הארמייה השישית פורקה. ב-7 ביולי 1942 הוחלט להקים את הארמייה השישית בפעם השלישית. היא השתתפה במבצע וורונז'-וורושילובגרד. בהמשך, בתחילת 1943 היא לחמה באזור חרקיב ודונבס. בשנת 1943 הארמייה צורפה ליחידות של החזית האוקראינית השלישית. היא לחמה בדרום אוקראינה הסובייטית והשתתפה בשחרור העיר אודסה. ביוני 1944 רוב היחידות הועברו לארמייה ה-37 וארמייה ה-46. בדצמבר 1944 הארמייה השישית תוגברה ביחידות חדשות ורוכזה באזור סנדומיר. עד למאי 1945 היחידות לחמו באזור וורוצלב. בספטמבר 1945 הארמייה השישית פורקה. בשנת 1952 הארמייה השישית הוקמה מחדש. היא הוצבה באזור מורמנסק ובהמשך הועברה לקרליה הסובייטית. בשנת 1974 לארמייה השישית הוענק עיטור הדגל האדום. לאחר התפרקות ברית המועצות הארמייה השישית פורקה. בשנת 2010, במסגרת הקמת המחוז הצבאי המערבי / פיקוד מערבי מבצעי-אסטרטגי עם מפקדה בסנט פטרבורג, הוקמה הארמייה מחדש. בפברואר 2022 כוחות הארמייה משתתפים בקרב על חרקוב כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה. פיליפ גוליקוב (ספטמבר 1939 - יולי 1940) איוואן מוזיצ'נקו (יולי (1940 - אוגוסט 1941) רודיון מלינובסקי (אוגוסט - דצמבר 1941) אבקסנטי דורודניאנסקי (ינואר 1941 - מאי 1942) פיודור חריטונוב (יולי 1942 - מאי 1943) יוואן שלומין (מאי 1943 - מאי 1944) ויאצ'סלב צבטייב (ספטמבר 1944) פיודור קולישב (ספטמבר - דצמבר 1944) ולדימיר גלוזדובסקי (דצמבר 1944 - מאי 1945) מדיה וקבצים בנושא הארמייה השישית בוויקישיתוף הארמייה השישית, באתר samsv (ברוסית)
מוות אכזרי 2

מוות אכזרי 2 (באנגלית: Evil Dead II) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1987 שבוים ונכתב על ידי סם ריימי, הופק על ידי רוברט טאפרט, ומככב בו ברוס קמפבל בתפקיד אש ויליאמס. אש וחברתו לינדה יוצאים לחופשה בבקתה מבודדת בלב יער. החופשה שלהם הופכת במהרה לסיוט לאחר שהם מוצאים את "ספר המתים" (ספר מסתורי המכיל טקסט בבלי ושומרי עתיק) וקלטת עליה מוקלט התרגום של הספר. לאחר שהם מנגנים את הקלטת הם מחזירים לחיים שדים אשר משתוקקים לנקום בהם. השדים הורגים ומשתלטים על גופתה של לינדה, שמנסה להרוג את אש, מה שמוביל אותו להרוג אותה ולקבור את גופתה. בהמשך הסרט השדים משתלטים גם על כף ידו של אש, שמנסה אף היא להורגו, עד שהוא כורת את ידו באמצעות מסור שרשרת. לאחר מכן אש מחבר את המסור החשמלי לגדם כף ידו, ובעזרתו ובעזרת רובה ציד מצליח להביס את אויביו. בסוף הסרט נפתח שער מעבר אל ימי הביניים, אליו נשאב אש. ברוס קמפבל בתפקיד אש ויליאמס שרה ברי בתפקיד אנני קנובי דן היקס בתפקיד ג'ייק קאסי ווסלי בתפקיד בובי ג'ו דניס ביקסלר בתפקיד לינדה ריצ'רד דומאייר בתפקיד פרופסור אד גטלי ג'ון פיקס בתפקיד פרופסור קנובי לו הנקוק בתפקיד הנרייטה קנובי "מוות אכזרי 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מוות אכזרי 2", באתר נטפליקס "מוות אכזרי 2", באתר AllMovie (באנגלית) "מוות אכזרי 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מוות אכזרי 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מוות אכזרי 2", באתר Metacritic (באנגלית) "מוות אכזרי 2", באתר אידיבי "מוות אכזרי 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)