laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנה מפרוסיה

אנה מפרוסיה (גרמנית: Anna von Preußen;‏ 3 ביולי 1576 - 30 באוגוסט 1625) הייתה בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה, ואשתו של יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. אנה נולדה ב-3 ביולי 1576 בקניגסברג, לאלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה, ארכידוכסית אוסטריה. ב-30 באוקטובר 1594 התחתנה אנה עם יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ומכיוון שלא היו לאביה בנים, נועד בעלה לרשת את דוכסות פרוסיה, וכן את דוכסות יוליך-קלווה-ברג שהייתה ירושה מאמה. אנה הייתה אינטלקטואלית, והיה לה מזג חם ורצון חזק, והיא לא נמנעה מלהיאבק על זכויות הירושה שלה כנגד טוענים אחרים. בשנת 1612 המיר בעלה את דתו לקלוויניסטית, ואנה נותרה מגינת הלותרניזם. בשנת 1620 חיתנה אנה את בתה מריה אלאונורה מברנדנבורג עם גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נגד רצונו של בנה גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. ב-30 באוגוסט 1625 מתה אנה בברלין, והיא בת 49 שנים. בשנת 1594 התחתנה אנה עם יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים: גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1595–1640) אנה סופיה מברנדנבורג (1598–1659) מריה אלאונורה מברנדנבורג (1599–1655) קתרינה מברנדנבורג (1602–1644) יואכים זיגיסמונד מברנדנבורג (1603–1625) אגנס מברנדנבורג (1606–1607) יוהאן פרידריך מברנדנבורג (1607–1608 אלברכט כריסטיאן מברנדנבורג (1609) מדיה וקבצים בנושא אנה מפרוסיה בוויקישיתוף אנה מפרוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מתמטיקה חישובית

מתמטיקה חישובית (באנגלית: Computational mathematics) הוא שם כולל לתחומי מחקר במתמטיקה שבהם יש לחישובים מקום מרכזי, עם דגש על אלגוריתמים, שיטות נומריות וחישובים סימבוליים. במסגרת החישוב נכללים, חישובים נומריים, בדיקת מודלים מתמטיים, פתרון בעיות מתמטיות, בדיקת השערות מתמטיות ומציאת הוכחות למשפטים מתמטיים. מיד לאחר הופעת המחשבים הראשונים, בשנות השישים המוקדמות של המאה העשרים, מתמטיקה חישובית החלה להתפתח כתחום עצמאי ונפרד ממתמטיקה יישומית. כיום, לתחומים רבים במתמטיקה, גם בתחומים השייכים למתמטיקה תאורטית, מתפתח תחום מקביל שהוא חישובי. מתמטיקה חישובית מתייחסת או כוללת את התחומים הבאים: חישוב נומרי של נגזרות ואינטגרלים מסוימים מציאת פתרונות נומריים של משוואות ומערכות של משוואות מציאת פתרונות נומריים של משוואות דיפרנציאליות (רגילות וחלקיות) ומערכות של משוואות דיפרנציאליות (למשל, שיטת אלמנטים סופיים). חישוב סימבולי ומערכות אלגברת מחשב ניתוח מודלים מתמטיים באמצעות הדמיה ממוחשבת והדמית מונטה קרלו תורת הכאוס סטטיסטיקה חישובית כריית מידע ונתוני עתק תורת הצפנים תורת האינפורמציה החישובית בלשנות חישובית תורת המשחקים חישובית אלגברה ליניארית חישובית גאומטריה חישובית תורת הגרפים החישובית תורת המספרים החישובית תורת החבורות החישובית אלגברה מופשטת חישובית טופולוגיה חישובית טופולוגיה אלגברית חישובית גאומטריה אלגברית חישובית הוכחות בסיוע מחשב (לדוגמה: בעיית ארבעת הצבעים) היישום של שיטות המתמטיקה החישובית בתחומי המדע וההנדסה השונים נקרא מדע חישובי. (חישוביות וסיבוכיות אלגוריתמים משויכים בדרך כלל לתחום של מדעי המחשב התאורטיים.) מדיה וקבצים בנושא מתמטיקה חישובית בוויקישיתוף האתר של הארגון (ללא מטרות רווח): Foundations of Computational Mathematics
מדליין מנינג

מדליין מנינג-ג'קסון-מימס (באנגלית: Madeline Manning-Jackson-Mims; נולדה ב-11 בינואר 1948) היא אתלטית אמריקאית בעבר, אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968), אלופת אמריקה (ויניפג 1967), אלופת האוניברסיאדה ( טוקיו 1967), 6 פעמים אלופת ארצות הברית (1967, 1969, 1975, 1976, 1980 ו-1981) ושיאנית ארצות הברית במשך 7 שנים בריצת 800 מטר. היא האתלטית האמריקאית היחידה שזכתה במשחקים האולימפיים בריצת 800 מטר (נכון ל-2016) והצעירה ביותר שזכתה בריצת זו (עד לשנת 2008). מנינג נולדה וגדלה בקליבלנד, אוהיו. היא בוגרת אוניברסיטת המדינה של טנסי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה באוגוסט 1967 זכתה מנינג במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.35 דקות, לפני בת ארצה דוריס בראון (2:02.95 דקות) ואביגיל הופמן מקנדה (2:04.82 דקות). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו יפן היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:06.8 דקות, לפני אביגיל הופמן (2:08.5 דקות). באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה מנינג במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אולימפי חדש של 2:00.92 דקות, לפני אילאנה סילאי מרומניה (2:02.58 דקות) ומיה חומרס מהולנד (2:02.63 דקות). בתחרות שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-30 ביולי 1969 קבעה מנינג בריצת 800 תוצאה של 2.01.4 דקות ודורגה ראשונה בעולם בשנה זו. באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה מנינג במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם מייבל פרגרסון, שריל טוסיינט וקתי המונד בתוצאה של 3:25.15 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:22.95 דקות ולפני מערב גרמניה (3:26.51 דקות). בריצת 800 מטר היא סיימה במקום עשירי בשלב חצי הגמר בתוצאה של 2:02.39 דקות ולא הצליחה להתברג לריצת הגמר ובכך לא הצליחה להגן על תוארה. באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה מנינג במקום 16 בריצת 800 מטר. בשלב חצי הגמר היא סיימה אחרונה במקצה שלה בתוצאה של 2:07.25 ולא עלתה לריצת הגמר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:00.62 דקות. שבוע לאחר המשחקים, בתחרות שנערכה בקולג' פארק במרילנד ב-7 באוגוסט היא קבעה בריצת 800 מטר שיא ארצות הברית חדש של 1.57.90 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-7 שנים ונשבר על ידי מארי דקר (1.57.60 דקות). במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מוסקבה (1980) שנערכו ביוג'ין, אורגון זכתה מנינג במקום ראשון בריצת 800 מטר בתוצאה השנייה בטיבה שלה (1:58.3 דקות) ונכללה בפעם הרביעית במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים, אך בשל החרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980) שהובילה ארצות הברית נמנע ממנה להשתתף. באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בשנת 1981 זכתה מנינג במדליית זהב בפעם השישית בריצת 800 מטר בתוצאה של 1.58.50 דקות. בשנת 1969 נישאה מנינג לג'ון ג'קסון וכעבור כשנה היא התגרשה ממנו. לזוג נולד בן, ג'ון ג'קסון ה-3, אתלט מצטיין, אלוף המכללות בקפיצה משולשת. בשנת 1984 זכתה מנינג להיכלל בהיכל האתלטיקה של ארצות הברית. במהלך הקריירה שלה קבעה מנינג בריצת 800 מטר 7 שיאי ארצות הברית. ריצת 400 מטר: 52.2 שניות (1972) ריצת 800 מטר: 1:57.90 דקות (1976) ריצת 1500 מטר: 4:14.04 דקות (1980) ריצת מייל: 4:54.4 דקות (1975) מדיה וקבצים בנושא מדליין מנינג בוויקישיתוף מדליין מנינג, באתר olympedia.org מדליין מנינג, באתר Track and Field Statistics (באנגלית) מדליין מנינג, באתר USA Track & Field (באנגלית)
ירג רוסקופף

ירג רוסקופף (בגרמנית: Jörg Roßkopf; נולד ב-25 במאי 1969) הוא שחקן טניס שולחן גרמני. באולימפיאדת ברצלונה זכה במדליית הכסף בתחרות הזוגות ובאולימפיאדת אטלנטה זכה במדליית הארד בתחרות היחידים. בסך הכל משנת 1988 ועד 2004 הוא השתתף ב-5 משחקים אולימפיים. בגביע העולם בשנת 1998 זכה במקום הראשון. בתחרות זאת בשנת 2001 זכה במקום השלישי. בגביע העולם לזוגות בשנת 1990 זכה במקום השני וב-1992 הגיע לשלב חצי הגמר. באליפויות אירופה הגיע פעם אחת לשלב הגמר, ארבע פעמים לחצי הגמר ושלוש פעמים לשלב רבע הגמר. מדיה וקבצים בנושא ירג רוסקופף בוויקישיתוף ירג רוסקופף, באתר olympedia.org ירג רוסקופף, באתר הפדרציה העולמית לטניס שולחן ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בראיינט דאנסטון

בראיינט קווין דאנסטון ג'וניור (באנגלית: Bryant Kevin Dunston Jr.‎; נולד ב-28 במאי 1986 בדרום קנטקי, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי-ארמני המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית והיורוליג. דאנסטון נולד בקנטקי אך גדל ברובע קווינס בעיר ניו יורק. במכללות שיחק דאנסטון בנבחרת אוניברסיטת פורדהם שבניו יורק, כשהוא משחק בכל 120 משחקי הקבוצה בתקופתו שם ומסיים, לאחר ארבע שנים, כמוביל טבלאות הריבאונדים והחסימות של האוניברסיטה בכל הזמנים. הקבוצה המקצוענית הראשונה בה שיחק דאנסטון הייתה מוביס פבוס מליגת העל הדרום קוריאנית, שבה שיחק למשך שתי עונות. לאחר מכן עבר לשחק במועדון אריס סלוניקי מליגת העל היוונית. באריס שיחק למשך עונה אחת תחת המאמן הישראלי שרון דרוקר. באמצע עונה זו עבר לשחק בקבוצת בני השרון מליגת העל בכדורסל, עקב אי יכולתה של אריס לעמוד בסכומי חוזהו של דאנסטון והחתמתו של שחקן אחר בעמדת הסנטר. לקראת העונה הבאה חתם דאנסטון בקבוצת הפועל חולון מהליגה הישראלית, בה שיחק עונה אחת. אחרי עונה מוצלחת במדים הצהובים-סגולים, בה נבחר לחמישיית העונה, היה על סף חתימה בברוקלין נטס מה-NBA, אך לבסוף עבר לפלקנסטרו וארזה. בווארזה שיחק עונה נוספת, עד שבעונת 2013 חתם באולימפיאקוס פיראוס מליגת העל היוונית, שבמדיה שיחק לראשונה ביורוליג. בעונתו הראשונה ביוון העמיד ממוצעים גבוהים של 10.3 נקודות, 5.3 ריבאונדים, 1.1 חטיפות ו-1.3 חסימות למשחק על פני 29 משחקים - הוביל את היורוליג בחסימות לאותה עונה. העונה הסתיימה בהפסד של היוונים לריאל מדריד בשלב ההצלבה (רבע הגמר). בסיום העונה זכה דאנסטון בפרס שחקן ההגנה של היורוליג לעונת 2013/2014. בעונת 2014/2015 המשיך דאנסטון את היכולת ההגנתית הגבוהה שלו, ואף זכה פעם נוספת בפרס שחקן ההגנה של העונה. בזירה המקומית זכתה אולימפיאקוס בעונה זו באליפות הליגה היוונית. בסיום עונה זו הסתיים חוזהו של דאנסטון בפיראוס, והוא עבר לשחק בקבוצת אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית והיורוליג. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה איתה בגביע הנשיאים, והעמיד ממוצעים של 7.9 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-1.1 חסימות למשחק על פני 24 משחקים ביורוליג. בעונת 2016/2017 זכה דאנסטון להצלחה אישית ביורוליג, כשנכלל בחמישיית העונה השנייה, ובליגה הטורקית, כשנבחר למשחק האולסטאר של הליגה. דאנסטון היה במגעים לקבלת דרכון סלובני, שלא הבשילו לבסוף לכדי אזרחות - על מנת לשחק בנבחרת סלובניה בכדורסל. ב-2016 קיבל דאנסטון אזרחות ארמנית, ושיחק עם נבחרת ארמניה באליפות אירופה בכדורסל לנבחרות קטנות במולדובה באותה שנה, כשהוא עוזר לה לזכות במדליית הזהב. מדיה וקבצים בנושא בראיינט דאנסטון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג שי לוי, ‏משרון דרוקר לדן שמיר: דנסטון חתם בבני השרון, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2011 Netsdaily.com Nets Signing Bryant Dunston?
Gulaab Gang (סרט)

Gulaab Gang היא דרמת פשע הודית משנת 2014, שבמרכזו מאבק של נשים נגד אלימות כלפי נשים, בבימויו של סומיק סן. בסרט מככבים מדהורי דיקסיט וג'והי צ'אולה. הסרט מבוסס באופן חלקי על קורות כנופיית גולאבי ומייסדתה, סמפט פל דווי. חברות הכנופיה "גולאב" (הוורודה) הן אקטיביסטיות וויג'ילנטיות הפעילות בבונדלקהאנד אוטאר ובמאדיה פרדש. הנשים לובשות סארי ורוד, ונלחמות נגד תופעות אלימות ודכאניות שנשים סובלות מהן, כמו אלימות במשפחה, שיטת הנדוניה, אונס וחינוך. המנהיגה של הקבוצה, ראג'ו (מדהורי דיקסיט), מתעמתת עם פוליטיקאית ממולחת וערמומית, סומיטרה דווי (ג'והי צ'אולה), שנוהגת לנצל אנשים למטרותיה.  ראג'ו מנהלת את כנופייתה בכפר מדהופור, שם היא מלמדת ילדות קטנות קרוא וכתוב, ואת הבוגרות כיצד להילחם. בנוסף לפעולות בשטח שהיא מובילה, ראג'ו מחליטה לרוץ בבחירות המקומיות נגד סומיטרה דווי, ולהדיח אותה מתפקידה. מכאן העלילה מתפתחת, כאשר סומיטרה מוכנה לעשות הכל כדי למנוע את הגשמת תוכניותיה של ראג'ו, ומסדרת מארב בו רוב חברותיה נהרגות. ראג'ו מתכננת את נקמתה בסומיטרה, כאשר זו מתכננת כיצד לחסל את הגולאב אחת ולתמיד. בעימות הסופי בין השתיים, ראג'י כורתת את ידה של סומיטרה כשהיא מנסה לירות בה ובחברותיה בנשק אוטומטי. בסוף, סומיטרה נעצרת ונגזרת למאסר עולם, וראג'ו מגשימה את חלומה ומייסדת בית ספר לילדות במצוקה. מדהורי דיקסיט בתפקיד ראג'ו ג'והי צ'אולה בתפקיד סומיטרה דווי טנישתה צ'טרג'י בתפקיד קג'רי (חברה בגולאב) דיוויה ג'גדלה בתפקיד מאהי (חברה בגולאב) פריאנקה בוז בתפקיד סנדהיה (חברה בגולאב) לאטה ס. סינג בתפקיד טארה (חברה בגולאב) מספר ימים לפני יציאת הסרט לאקרנים, סמפט פל דווי, המנהיגה המקורית של גולאבי גאנג האמיתית, הגישה עתירה נגד יוצרי הסרט, בטענה שהסרט מבוסס עליה, ושאין ליוצרים זכויות על סיפורה. ב-5 במרץ 2014, בית המשפט בדלהי הוציא צו עיכוב נגד הפצת הסרט ברחבי הודו, לפיו הסרט יפגע במוניטין של סמפט פל דווי באופן "שעליו אי אפשר לפצות בכסף". למחרת, בית המשפט העליון התיר את שחרורו של הסרט. הסרט יצא לביקורות מעורבות, אך ביצועיה של ג'והי צ'אולה זכו לתשבחות ואף לפרסים בתור כוכבת המשנה. הסרט הפסיד כסף בקופות, ונחשב לכישלון על ידי המפיקים. Gulaab Gang, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Gulaab Gang", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Gulaab Gang", באתר AllMovie (באנגלית) "Gulaab Gang", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Gulaab Gang", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Gulaab Gang at Bollywoodhungama.com "Madhuri Dixit gets abusive". Mumbai: The Times of India. 1 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Gulaabi Gang leader Sampat Pal files case against Madhuri Dixit’s ‘Gulaab Gang’, Indian Express, March 4, 2014. Delhi High Court stays release of Madhuri Dixit's 'Gulaab Gang' Gulaab Gang flopped and can't lead to defamation anymore, producers tell HC - Hindustan Times
תומאס גיינסבורו

תומאס גיינסברו (באנגלית: Thomas Gainsborough‏; 14 במאי 1727 – 2 באוגוסט 1788) היה צייר אנגלי שפעל בבריטניה במאה ה-18. תומאס גיינסבורו נולד בסדברי (אנ') במחוז סאפוק שבאנגליה לאב שהיה מורה ושעסק גם במסחר בצמר. בעודנו ילד יצא לצייר בחיק הטבע. ב-1740, אביו שהתרשם מציוריו שלח אותו ללמוד אמנות בלונדון. בתחילה למד אצל אמן שעסק בחריטה, אולם עד מהרה נקשר לאסכולת הציור של ויליאם הוגארת. ב-1746 נישא למרגרט בר, שאביה דוכס בופורט (אנ') העניק לזוג הצעיר קיצבה שנתית. תמונותיו, שהיו בעיקר ציורי נוף, לא נמכרו היטב וב-1748–1749 שב גיינסבורו לסדברי והתרכז בציורי דיוקנאות. ב-1752 עבר עם רעייתו ושתי בנותיו להתגורר בעיר איפסוויץ'. ציורי דיוקנאות לא היה בהם די כדי לכלכל את משפחתו, וגיינסבורו נאלץ ללוות כספים כנגד ביטחון של קיצבת רעייתו. ב-1759 גיינסבורו ומשפחתו עברו להתגורר בעיר באת', שם עקב אחרי ציורי הדיוקנאות של אנתוני ואן דייק, ולבסוף זכה לקבל הזמנות לציור דיוקנאות של אנשי החברה הגבוהה. ב-1761 שלח את ציוריו לתערוכה של אגודת האמנים (אנ') בלונדון. ב-1769 אגודה זו הפכה לאקדמיה המלכותית לאמנויות (RA), שגיינסבורו היה אחד ממייסדיה. הוא הציג את תמונותיו בתערוכות השנתיות של האקדמיה המלכותית, אך ב-1773 חדל להציגן שם. ב-1774 עקר עם משפחתו ללונדון, והחל מ-1777 הציג שוב את תמונותיו בתערוכות האקדמיה. ב-1780 צייר גיינסבורו את דיוקנו של ג'ורג' השלישי מלך אנגליה ואת זה של המלכה. מכאן ואילך זכה להזמנות רבות לצייר דיוקנאות של אנשי בית המלוכה. בשנותיו האחרונות שב גיינסבורו לצייר ציורי נוף, שהיו אהובים עליו ביותר. היות שהיה עסוק בציורי דיוקנאות לא היה סיפק בידו לצייר בחיק הטבע, והוא צייר בסטודיו שלו ציורי נוף מזיכרונו. הצייר ג'ון קונסטבל אמר: "כשאנו מתבוננים בציוריו של גיינסבורו, נקוות דמעות בעינינו, אך אין אנו יודעים מאין הן באות." תומאס גיינסבורו נפטר בלונדון ב-1788 כתוצאה ממחלת הסרטן. חורשת קורנארנד (אנ') (1748) אדון וגברת אנדרוס (1748–1749) הילד הכחול (1770 בקירוב) שרה סידונס (1785) אדון וגברת האלט (אנ') (1785) Bermingham, Ann, Sensation and Sensibility: Viewing Gainsborough's "Cottage Door", Yale University Press; Illustrated edition, 2005. מסת"ב 978-0300110029 מדיה וקבצים בנושא תומאס גיינסבורו בוויקישיתוף תומאס גיינסבורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תומאס גיינסבורו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תומאס גיינסבורו, באתר MusicBrainz (באנגלית) תומאס גיינסבורו, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפליצו בגאווה

הפליצו בגאווה (באנגלית: Fart Proudly; מוכר גם בשמות "מכתב לאקדמיה המלכותית" ו"לאקדמיית ההפלצה המלכותית") הוא שמו המקובל של מאמר אודות נפיחות אשר נכתב בסביבות שנת 1781 על ידי בנג'מין פרנקלין, בעת שירותו כשגריר ארצות הברית בצרפת. המאמר נכתב בתגובה להזמנה מהאקדמיה המלכותית של בריסל. פרנקלין האמין שהסביבה האקדמית באירופה באותה תקופה נגועה ביומרנות ועסוקה בעניינים לא-מעשיים. בשל כך נענה להזמנה בחיבור מאמר סרקסטי ועוקצני בו הוא מציע להפנות משאבי מחקר למציאת דרכים לשיפור ריחן של נפיחות אנושיות, עד לרמה שיהיה אפשר להשתמש בהן כבושם. בנוסף עוסק המאמר באופן ההשפעה של אכילת מאכלים שונים על ריח הנפיחות, והוא מסתיים במשחק מילים לעגני לפיו, להבדיל מההשלכות המעשיות של מאמר זה, מאמרים אחרים שווים "בקושי פרד'ינג" (farthing). המאמר לא הוגש בסופו של דבר לאקדמיה, אך הודפס במכונת הדפוס של פרנקלין וחולק בתפוצה מצומצמת, בין השאר לג'וזף פריסטלי, כימאי הידוע בעבודתו בתחום הגזים. במשך שנים המאמר לא הוכלל ברפרטואר הכתבים המפורסמים של פרנקלין, אך יצא לאור לבסוף בשנת 1990, ונכון ל-2022 הוא זמין גם ברשת. מאמר הפליצו בגאווה, באתר teachingamericanhistory ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלדה על סוס עם כתם על המצח

"בלדה על סוס עם כתם על המצח" היא בלדה המספרת על גלגוליו של סייס יהודי שנשלח לקנות סוס, אך במקום זאת משתמש בכסף שניתן לו לקניית ניגון. מילות השיר מתכתבות עם מסורת הניגונים החסידיים שלפיה אף על פי שפעמים רבות אין לניגון מילים כלל, בכל זאת גלומה במוזיקה שלו משמעות עמוקה. הלחן, בהתאם לטקסט הוא במסורת הכליזמר. השיר הגיע למקום השביעי במצעד העברי לשנת תשל"ד. השיר מתחיל בהוראה שנותן הפריץ למושקה, לקנות לו סוס "עם כתם על המצח, וכתם על הגב ושערה של כסף זוהרת בזנב" ונותן לו 100 רובל. מושקה הולך ליריד ושם רואה גוי עם סוס כזה, המזמר להנאתו ניגון. מושקה מבקש מהגוי ללמד אותו את השיר, והוא דורש תשלום של 50 רובל, הניתן מיד. לאחר שמושקה לומד את השיר הוא נזכר בסוס ומבקש לקנות אותו. הגוי נוקב בסך של 100 רובל, ומושקה רוצה להוסיף את החמישים הנותרים, אך הגוי דוחה אותו ומסביר לו שהניגון לא חינם ומושקה מסתלק. מושקה מוצא אדם אחר עם סוס זהה, המזמר ניגון הנשמע כהמשך של הניגון הקודם. שוב הוא שוכח מהפריץ ומהסוס, ושוב הוא מבקש מהגוי ללמד אותו את הניגון, ומשלם תמורתו את חמישים הרובל הנותרים. גם הפעם כשהוא נזכר בסוס, הגוי מסרב לתת לו אותו ללא תשלום נוסף. מושקה חוזר לאחוזה ללא הסוס, והפריץ בתגובה חובט בו ומגרש אותו ואת משפחתו מהאחוזה, כשהפעם מושקה הוא "עם כתם על המצח וכתם על הגב". הם נודדים בדרכים ותמיד זוכרים את הניגון. אחרי כמה שנים הם מגיעים לעיר בה יושב רב גדול. הם מתקבלים אצלו במוצאי שבת והוא שואל אותם שאלות על מצבם, אך כל מה שהם יכולים לענות לו הוא הניגון. המסובים פורצים בצחוק ולעג, אך הרב דופק על שולחנו ומשתיקם באומרו שזהו הניגון שתמיד חיכו לו, והוא הניגון אשר ישירו כשיבוא המשיח. מילים: יורם טהרלב, לחן: מתי כספי, עיבוד: משה וילנסקי, ביצוע: חוה אלברשטיין מתוך אלבומה של חוה אלברשטיין "לו יהי" משנת 1973. חוה אלברשטיין, שיר במתנה, עמ' 58, הוצאת מסדה-פרס, 1979. (הספר בקטלוג ULI) יאיר שרגאי (עורך), לאוהבים את האביב: שירי יורם טהרלב, עמ' 40, הוצאת משרד הביטחון, 1981. (הספר בקטלוג ULI) סרטון השיר "בלדה על סוס עם כתם על המצח" באתר יוטיוב "בלדה על סוס עם כתם על המצח" באתר של אקו"ם מילות השיר "בלדה על סוס עם כתם על המצח" באתר שירונט דף השיר, באתר הספרייה הלאומית תמר זיגמן, בלדה על סוס עם כתם על המצח וכתם על הגב ושערה של כסף זוהרת בזנב, באתר הארץ, 25 בינואר 2023 בלדה על סוס עם כתם על המצח, מקום 7 במצעד
יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Johann Sigismund, Kurfürst von Brandenburg und Herzog von Preußen;‏ 8 בנובמבר 1572 – 23 בדצמבר 1619), היה הנסיך הבוחר של ברנדנבורג בין השנים 1608–1619, ודוכס פרוסיה בין השנים 1618–1619. יוהאן זיגיסמונד נולד ב-8 בנובמבר 1572 בהאלה ליואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולקתרינה מברנדנבורג-קיסטרין, בתו של יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קיסטרין. בשנת 1594 התחתן יוהאן זיגיסמונד עם אנה מפרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, שהייתה אמורה לרשת את נחלות אביה לאחר מותו, מכיוון שלא היו לו בנים. בשנת 1608 מת אביו יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ויוהאן זיגיסמונד עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה וסאל של מלך פולין, נשבע יוהאן זיגיסמונד בשנת 1611 אמונים לזיגמונט השלישי, מלך פולין. בשנת 1613 המיר יוהאן זיגיסמונד את דתו מלותרניזם לקלוויניזם, אך לאחר התנגדויות רבות ברחבי הנסיכות, ואפילו מצד אשתו, הכיר יוהאן זיגיסמונד בשנת 1615 בשתי הדתות כחוקיות במדינה. בשנת 1614 קיבל יוהאן זיגיסמונד באמנת קסנטן קיבל את דוכסות קלווה ואת רוזנויות מארק וראבנסברג, בעוד יריבו וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג קיבל את דוכסויות יוליך וברג, ובשנת 1618 ירש מחמיו אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה את דוכסות פרוסיה. ב-23 בדצמבר 1619 מת יוהאן זיגיסמונד בברלין, ובמקומו עלה לשלטון בנו גאורג וילהלם. בשנת 1594 התחתן יוהאן זיגיסמונד עם אנה מפרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, ממנה נולדו לו 8 ילדים: גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1595–1640) אנה סופיה מברנדנבורג (1598–1659) מריה אלאונורה מברנדנבורג (1599–1655) קתרינה מברנדנבורג (1602–1644) יואכים זיגיסמונד מברנדנבורג (1603–1625) אגנס מברנדנבורג (1606–1607) יוהאן פרידריך מברנדנבורג (1607–1608 אלברכט כריסטיאן מברנדנבורג (1609) מדיה וקבצים בנושא יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דוכסות פרוסיה הייתה חלק מממלכת פולין באותה תקופה, ויוהאן זיגיסמונד היה העוצר שלה
יצחק וקנין

יצחק וקנין (נולד ב-12 במאי 1958 כ"ב באייר ה'תשי"ח) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן בתפקידים: שר לשירותי דת, חבר הכנסת מטעם סיעת ש"ס, סגן יושב ראש הכנסת, יו"ר ועדת האתיקה, יושב ראש הלובי החקלאי וסגן שר בממשלות ישראל. יצחק וקנין נולד ב-1958 במושב יערה לאליהו וסימי וקנין, שעלו ממרוקו כארבע שנים קודם לכן. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת רס"ל. עבד בהוראת מכונאות רכב. בשנת 1982 נבחר לתפקיד מזכיר היישוב גורנות הגליל ולאחר מכן, בשנים 1988–1996, שימש יו"ר ועד מושב יערה. במקביל התמנה למזכיר המועצה האזורית מעלה יוסף (1988–1993) וליושב ראש המועצה הדתית במעלה יוסף (1993–1996). בשנת 2000 הקים את עמותת ברכת מרגלית לזכר הרבנית מרגלית יוסף, אשת הרב עובדיה יוסף. העמותה עוסקת במתן סיוע לנזקקים ומעוטי יכולת מכל המגזרים בכל השנה ובפרט קמחא דפסחא בערב חג הפסח. בשנת 1996 נבחר יצחק וקנין לראשונה לכהן כחבר הכנסת, מטעם מפלגת ש"ס. כהונתו נמשכת מראשית הכנסת הארבע עשרה ובמהלכה הוא כיהן כסגן שר במשרד התקשורת (הממשלה ה-28) ובמשרד העבודה והרווחה (הממשלה ה-29). לפני הבחירות לכנסת ה-21 הודיע שלא יתמודד לכהונה נוספת. ב־1 בינואר 2019 אישרה הכנסת את צירופו לממשלה ה־34 כשר לשירותי דת, במקומו של דוד אזולאי שנפטר. הוא כיהן בתפקיד עד ה-17 במאי 2020 שאז הוקמה ממשלת ישראל השלושים וחמש. במהלך כהונתו בכנסת, יזם וקידם וקנין את חקיקתם של מספר חוקים, ובהם: "חוק התספורות" להגבלת "תספורת" בהסדרי חוב (יחד עם זהבה גלאון). תיקון לחוק שעות עבודה ומנוחה המחייב מעבידים לאפשר לעובדיהם לצאת להפסקת שירותים שלא על חשבון שעות המנוחה שלהם וכן להעמיד לרשותם מתקן שירותים תקין במקום העבודה (יחד עם שלי יחימוביץ' ושלמה מולה). תיקון לחוק יסודות התקציב המקנה פטור מדמי חכירה שנתיים למי שמחזיק בקרקע כדין ביישובי קו עימות (יחד עם ישראל חסון ושי חרמש). חוק הגליל המקנה הטבות מהמדינה לחקלאים בצפון הארץ המגדלים ביצים ועוף למאכל. יצחק וקנין הוא חבר המושב יערה, נשוי לציפורה ואב לחמש בנות. יצחק וקנין, באתר הכנסת יצחק וקנין, באתר כנסת פתוחה כרטיס ביקור – יצחק וקנין, בערוץ כנסת באתר יוטיוב יצחק וקנין (1945-), דף שער בספרייה הלאומית עדי דברת-מזריץ, "קטסטרופה": מה מסתתר בלולים שמוכרים לכם ביצים בלי השגחה?, באתר הארץ, 19 במאי 2017
דיבהי

דיבהי (בדיבהי: ދިވެހި; דיבהי IPA:‏ [d̪iˈʋehi]) היא שפה הודו-ארית המדוברת באיים המלדיביים ובאיי לקשאדוויפ שבהודו. היא השפה הרשמית של המלדיביים. היא הושפעה בעיקר מערבית, אך גם מצרפתית, פרסית, פורטוגזית, הינדוסטנית ואנגלית. התאאנא הוא הכתב המשמש את דיבהי. הוא הופיע לראשונה במסמך מלדיבי בתחילת המאה ה-18. הכתב הוא מסוג אבוגידה. דיבהי באתר אומניגלוט (באנגלית)
אנרי רוסו

אנרי ז'וליין פליקס רוסו (בצרפתית: Henri Julien Félix Rousseau; 21 במאי 1844 – 2 בספטמבר 1910; מכונה גם "רוסו המוכס" Le Douanier Rousseau) היה צייר צרפתי פוסט-אימפרסיוניסט אשר סגנונו הייחודי היה מחלוצי סגנון "הציור הנאיבי" המבוסס על חוסר מיומנויות אמנותיות נרכשות. אנרי רוסו התחיל בקריירה צבאית אך בהמשך עזב את הצבא. בשנת 1868 הוא הגיע לפריז וקיבל עבודה במשרדי המכס. רוסו התחיל לצייר בגיל 40. בשנת 1886 הוא לראשונה הציג את עבודותיו, אך לא זכה לביקורות חיוביות. בגיל 49 פרש מעבודתו כפקיד מכס והקדיש את כל זמנו לאמנותו. סגנונו, הנושא אופי אוטודידקטי, ספג ביקורת מהקהל והמבקרים אשר גיחכו על עבודותיו. בשנת 1894 הוא הכיר את אלפרד ז'ארי שהתרשם מעבודותיו. רק בשנת 1905 עבודות שלו זכו להצלחה. בשנים האחרונות לחייו זכה להערכה בקרב אמנים מודרניים כמו פבלו פיקאסו. ביצירתו של נחום גוטמן אפשר לחוש בהשראתו של רוסו. הצוענייה הנמה הילד על הסלעים מדיה וקבצים בנושא אנרי רוסו בוויקישיתוף אנרי רוסו חגית פלג-רותם, רוסו לראות: מסע ליערות הגשם, גלובס, 16/03/2010 איך אנרי רוסו לימד את עצמו לצייר?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה אנרי רוסו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנרי רוסו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנרי רוסו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנרי רוסו, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.