laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכל האהבות

מכל האהבות הוא פזמון עברי אשר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל, הופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי ובוצע על ידי מאיה אברהם. השיר יצא לאור ב-2005 כסינגל הרביעי מתוך אלבומם השני של הפרויקט של עידן רייכל, ממעמקים, אשר זכה במעמד פלטינה משולשת. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. כמו כן, זכה במקום ה-19 במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' ובמקום ה-25 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ. במצעד שירי עידן רייכל שנערך על ידי ynet הגיע השיר אל המקום השישי. באותה שנה זכה הפרויקט של עידן רייכל בתואר "להקת השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'. השיר נכלל גם באלבום הסולו הראשון של אברהם, "רק רצית אהבה", שיצא ב־2007. באלבום "הביתה, הלוך חזור" של הפרויקט של עידן רייכל, שיצא ב־2011, נכלל השיר בשתי גרסאות שונות: גרסת הופעה וגרסה אקוסטית של רייכל ונגן הקמנצ'ה מארק אליהו. גרסת הופעה אחרת של השיר, בליווי פסנתר של עידן רייכל, נכללה באלבום ההופעה הראשון שלו, "רייכל - פסנתר - שירים". גם הזמרת שרית חדד ביצעה והקליטה את השיר בשנת 2023. סרטון השיר "מכל האהבות" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מכל האהבות, באתר פזמונט המצעד השנתי הישראלי תשס"ה, באתר גלגלצ אתם בחרתם: "ממעמקים" הוא הלהיט הגדול ביותר של עידן רייכל, באתר ynet, 12 במאי 2016 "רק רצית אהבה" באתר Discogs. מכל האהבות של עידן רייכל, האזינו לזו, באתר ynet, 14 ביולי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנית דרך

תוכנית דרך היא תוכנית הכלולה בתוכנית מתאר ארצית לדרכים או בתוכנית מתאר ארצית למסילות ברזל, או תוכנית הנגזרת מתוכנית מתאר ארצית לדרכים. מי שרשאי להגיש תוכנית דרך לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה הם: המדינה, רשות מקומית, ועדה מקומית לתכנון ובנייה או גוף הפועל מטעם המדינה לאחר שהוסמך לכך לפי החלטת הממשלה. פרסום בעיתון על הכנת תוכנית דרך בשני עיתונים נפוצים. לאחר הפרסום הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה תעביר עותק לוועדה מקומית לתכנון ולבנייה ועליה להעיר את הערותיה לתוכנית תוך 30 יום (הוועדה המקומית אינה מחויבת להעיר את הערותיה בשלב זה). הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה תדון בחוות הדעת של הוועדה המקומית לתכנון ובנייה ותחליט תוך 30 ימים אם להפקיד את התוכנית או לדחותה. אם הוועדה המקומית לא העירה את הערותיה, הוועדה המחוזית רואה בכך שאין התנגדות מטעם הוועדה המקומית. הוועדה המחוזית הדנה בתוכנית דרך שהוגשה לה, תזמין לדיון את מהנדס הוועדה המקומית לתכנון ובנייה שבתחומה מצויה התוכנית, וכן את מהנדס הוועדה המקומית הגובלת על מנת לשמוע את הערותיהם המקצועיות לתוכנית ואת הערות הוועדות המקומיות. במקרה שהוועדה המחוזית לתכנון ובנייה החליטה להפקיד את התוכנית עליה למסור הודעה לבעלי מתקני התשתית (בזק, חברת החשמל וכו') שבתחום התוכנית. התנגדות לתוכנית לכל מי שרואה עצמו נפגע מהתוכנית צריכה להתקבל תוך 60 ימים מיום הפרסום בעיתונות בשטח בנוי, או תוך 30 יום בשטח רגיל. הוועדה תדון בהתנגדויות ותחליט תוך 30 יום מתום המועד להגשת ההתנגדויות. מגיש התוכנית יכין תשריט דרך ויגישו לנציג השר להגנת הסביבה בוועדה המחוזית, והנציג רשאי לדרוש ממגיש התוכנית בתוך 15 יום להכין תסקיר השפעה על הסביבה. היועץ הסביבתי ימסור את חוות דעתו למגיש התוכנית, לוועדה המחוזית ולוועדות המקומיות שבתחומן עוברת התוכנית תוך 30 ימים. מגיש תוכנית הדרך יהיה בכל שלבי הדיונים בעניין הפיצויים. חוק התכנון והבנייה, סעיפים נבחרים הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
זפולה

זפולה (באיטלקית: ביחיד: zeppola; ברבים: zeppole) המכונה גם פירטלה (באיטלקית: frittelle) ובסרדיניה זיפולה (באיטלקית: zippole; בסרדו: tzípulas - טזיפולס). הוא מאפה בצק איטלקי - המורכב מכדור בצק המטוגן בטיגון עמוק; על פי רוב קוטרו של כדור הבצק 10 סנטימטרים. הדונאט / טִגנִית בדרך כלל מצופה בציפוי אבקת סוכר, ולעיתים ממולאת בפודינג או ג'לי או קרם קנולי או בתערובת של חמאה ודבש. נהוג לאכול מאכל זה ביום סן ג'וזפה (יומו של הקדוש הנוצרי יוסף הקדוש - 19 במרץ). מאכל זה יודע במטבח האיטלקי, במיוחד במטבח הערים רומא ונאפולי, אולם הוא מוגש גם בסיציליה, סרדיניה, באי מלטה, ובקהילות איטלקיות בקנדה ובארצות הברית. ברומא ובסיציליה המאכל נקרא Bignè di San Giuseppe - עוגת סן ג'וזפה, ובסיציליה גם "הסנפירים של סן ז'וזפה". במהלך החג נמכרות העוגות ברחובות, וניתנות כמתנות. בארצות הברית המאפים נקראים לעיתים "crispellis". יהודי רומא נהגו לאכול את הזפולה בגטו של רומא בחתונות, או לתת אותם כמתנה לחתן ולכלה. במלטה נאכל זפולה מלוח והממולא לעיתים באנצ'ובי. סופגניה בנייה דונאט אקלר פריטולה מתכון באתר allrecipes (באנגלית) זפולה באתר italianchef (באנגלית) פאולין שובל, מתכון לזפולה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2018 מתכון לזפולה היסטוריה של המאכל זפולה בארצות הברית זפולה - מנהגי יהודי איטליה סופגניות ברחבי העולם
Last Train to London

"Last Train to London" (בעברית: "רכבת אחרונה ללונדון") הוא שיר של להקת Electric Light Orchestra ‏(ELO) מתוך אלבומם "Discovery". השיר יצא ב-1979 בממלכה המאוחדת כסינגל עם איי-סייד כפול יחד עם השיר "Confusion". הוא הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי. בארצות הברית שני השירים דורגו במצעד בנפרד. השיר "Confusion" צעד במצעד בסוף 1979 ואילו "Last Train to London" בתחילת 1980. במצעד בילבורד הוט 100 הגיע השיר למקום ה-39. בספרד יצא השיר בספרדית בשם "Último tren a Londres". ב-1982 הוצא הזמר הטיוואני פרנקי קאו גרסת כיסוי של השיר בשם 夏天的浪花 ‏("The wave of summer") ב-2002 סימפלה להקת הבנות הבריטית אטומיק קיטן את השיר בסינגל שלהן "Be with You". השיר יצא כסינגל באיי-סייד כפול יחד עם השיר "The Last Goodbye". הסינגל הגיע למקום השני במצעד הבריטי. ב-2002 סימפלה להקת ההיפ-הופ הקוריאנית People Crew את המנגינה כחלק משרם "Saemaul Movement‏ (새마을운동)". ב-2008 הוציא אלכס בראטיני רמיקס של ההקלטה המקורית עבור גרדניה רקורדס. ב-2014 הוציא איב סנט ג'ונס גרסת כיסוי בסגנון ג'אז באלבומה "Jazz, Coffee & Memories". מידע על היצירה "Last Train to London" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Last Train to London" באתר Discogs סרטון השיר "Last Train to London" באתר יוטיוב "Electric Light Orchestra". Offfical Charts Company. נבדק ב-5 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "The Irish Charts - All there is to know". Irishcharts.ie. נבדק ב-6 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) Enter Electric Light Orchestra in the Search by Artist field, then click Search. "Electric Light Orchestra - Awards". AllMusic. נבדק ב-5 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה)
אליסה דור

אליסה דור (ספיבק-רוכמן) (נולדה ב-3 בינואר 1953) היא זמרת, תסריטאית, מפיקה ארגנטינאית. אליסה דור נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה. למדה מוזיקה ופיתוח קול באקדמיה הלאומית למוזיקה ואומנויות הבמה בבואנוס איירס, ומוזיקותרפיה באוניברסיטה של המוזיאון הסוציאלי, בואנוס איירס. החלה כסולנית במקהלת ילדים בניצוחו של אדגרדו ארדס. בהמשך שרה כסולנית במקהלת נערות קורל פמנינו דה סאן חוסטו תחת שרביטו של מאסטרו רוברטו ססנטה. כבת טיפוחיו של המאסטרו, שרה תחת ניצוחו גם עם הרכבים שונים: המקהלה הלאומית של ארגנטינה, המקהלה הפוליפונית של סאן חוסטו, המקהלה הפוליפונית של מורון, והופיעה ברחבי העולם, בין היתר בטקס השבעת נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, ובותיקן מול האפיפיור פבלו השישי. בגיל 17 הצטרפה להרכב הקולי היוקרתי "קונחונטו דה קמרה דה לה אסוסיאסיון וגנריאנה". במקביל, השתתפה כזמרת בפסטיבל שירי הילדים הראשון בטלוויזיה בארגנטינה. בשנת 1974 הגיעה לישראל במסגרת התוכנית השנתית "שירות לעם", ועבדה כסולנית במקהלת רובין בירושלים, תחת ניצוחו של סטנלי ספרבר. באותה שנה קיבלה מלגה ללימודי פיתוח קול אצל ג'ולייט מדיוני. בתום השנה, חזרה לארגנטינה. בשנת 1977 עלתה לישראל. בשנותיה הראשונות בארץ הופיעה במחזות זמר "ימים של מחתרת" ו"דוקטורים ממליצים לצחוק" עם שמעון ג'יגן. בהמשך חזרה להופיע כזמרת עם רפרטואר מוזיקלי דרום-אמריקאי בליווים של באלדי אולייר, אוסקר שר, תמיר הרפז וקלאודיו נדל. הופיעה, בין היתר, עם מרסדס סוסה בביקורה בישראל, וכן בתוכניות טלוויזיה רבות. באותה התקופה נסעה מספר פעמים לסבב הופעות בארגנטינה. במקביל למדה משחק ב"תיאטרון הקומה השלישית" בהדרכתו של עודד בארי. עם תום הלימודים שיחקה במספר הצגות ילדים. בשנת 1985 כתבה והעלתה שתי הצגות ילדים: "תינוק בא לעולם" ו"בגוף ראשון", איתן הופיעה ברחבי הארץ. בין השנים 1989 ל 1996 השלימה מסלולי לימודים מלאים כמנחת פסיכודרמה בסמינר הקיבוצים וכמנחת קבוצות במכון אדלר. ב 1993 הפיקה את הפסטיבל הראשון למוזיקה לטינית בישראל - Feria Latina. את דרכה בתחום הקולנוע והטלוויזיה החלה בשנת 1994 כתחקירנית, מפיקה בפועל ועוזרת במאי בהפקות של אשל תקשורת, מבית ג'וינט ישראל. מאז כתבה והפיקה דרמות, דוקומנטריים, פיצ'רים, סרטי הדרכה וסרטי תדמית רבים. מדיה וקבצים בנושא אליסה דור בוויקישיתוף אליסה דור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אליסה דור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שולי רנד מארח, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מזכיר הניגונים
הר קוק (אוסטרליה המערבית)

הר קוק (באנגלית: Mount Cooke) הוא הר בסמוך לעיירה ג'אראדייל שבמדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. ההר, שגובהו 582 מטרים מעל פני הים, הוא אחד הנקודות הגבוהות ביותר ברכס דארלינג. על ההר עובר מסלול הליכה פופולרי, המהווה חלק משביל ביבולמון. השביל מוביל לפסגת ההר. ההר נמצא בשטח שמורת הטבע מונאדנוקס (Monadnocks Conservation Park), המנוהלת על ידי המשרד לאיכות הסביבה ושימור של אוסטרליה המערבית. ההר נקרא על שמו של ויליאם ארנסט קוק, שהיה האסטרונום הממשלתי הראשון של אוסטרליה. הר דייל הר ג'אנג'ין הר קוק באתר ממשלת אוסטרליה המערבית מפה טופוגרפית של אזור הר קוק תיאור מסלול הטיפוס על הר קוק הר קוק באתר alltrails הר קוק באתר hikingtheworld הר קוק באתר australianhiker תצלומי מסלול הטיפוס על הר קוק תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר קוק (לפי גבהים) העיירה נקראת על שם עץ הג'ארה - סוג של אקליפטוס מקומי. מידע גאוגרפי תיאור שביל ביבולמון ומהלכו עד פסגת הר קוק שמורת הטבע באתר ממשלת אוסטרליה המערבית
גביע הטוטו 2014/2015

גביע הטוטו 2014/2015 לליגת העל הייתה המהדורה ה-30 של הגביע השלישי בחשיבותו בכדורגל הישראלי. התחרות התקיימה בשני שלבים. ראשית, חולקו 14 קבוצות ליגת העל לשלושה בתים, חמש קבוצות בבתים א' וג', וארבע קבוצות בבית ב', הקבוצות שיחקו זו מול זו פעם אחת. שלוש קבוצות מבתים א' וג' ושתי קבוצות מבית ב' העפילו לרבע הגמר ששוחק בשיטת בית וחוץ, המנצחות העפילו לחצי הגמר והגמר בו שיחקו הקבוצות משחק אחד באצטדיון נייטרלי. התחרות אמורה הייתה להתחיל ב-2 באוגוסט 2014, אולם מועד הפתיחה נדחה בשל מבצע צוק איתן. המשחקים החלו בסופו של דבר ב-12 באוגוסט. הפועל חיפה הייתה המגנה על התואר. במשחק הגמר נצחה מכבי תל אביב את מכבי חיפה 1–2, וזכתה בתואר בפעם הרביעית בתולדותיה. בשביל מכבי תל אביב, היה זה התואר הראשון לעונה זו, לאחריו זכתה גם בגביע המדינה ובאליפות המדינה והשלימה טרבל היסטורי. ההגרלה נערכה ב-26 ביוני. שני חצאי הגמר נערכו ב-17 בדצמבר. גביע המדינה בכדורגל 2014/2015
קולסרי

קולסרי (בקזחית: Құлсары; ברוסית: Кульсары) היא עיירה במחוז אטיראו שבמערב קזחסטן.. קולסרי נמצאת כ-1,332 קילומטרים מאסטנה, בירת קזחסטן וכ-152.6 קילומטרים מהעיר אטיראו, בירת המחוז. קולסרי היא המרכז המנהלי של הנפה ז'יליוי. הטמפרטורה הממוצעת היא 11 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (32 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (12- מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 187 מילימטרים בשנה. חודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (38 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם). קולסרי נמצאת ליד הכבישים R-109 ו-R-110. מדיה וקבצים בנושא קולסרי בוויקישיתוף Kazakhstan: Regions, Major Cities & Settlements - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information Kulsary, Kulsary (באנגלית) "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניאו ES8

ניאו ES8 (בסינית: 蔚来 ES8) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) חשמלי, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ניאו, אשר מיוצר משנת 2018 בסין. 5 דלתות - הצ'בק. 7 נוסעים. 2 מנועים חשמליים המפיקים 643 כ"ס. סוללת ליתיום-יון. טעינת מצבר: 80% פחות משעה, טעינה מלאה - 90 דקות. טווח סוללה: 355 ק"מ. מחיר דגם "NIO ES8" עומד על 448,000 רנמינבי בסין, 54,210 דולר (בארצות הברית). מקדם גרר - 0.29. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 4.4 שניות. דגם "ניאו ES8" דגם "ניאו ES8" דגם "ניאו ES8" דגם "ניאו ES8" דגם "ניאו ES8", שנת 2019 דגם "ניאו ES8" ניאו ניאו Eve ניאו ES6 אתר האינטרנט הרשמי של ניאו ES8 מדיה וקבצים בנושא ניאו ES8 בוויקישיתוף ניאו ES8, סרטון באתר יוטיוב ניאו ES8, סרטון באתר יוטיוב דגם "NIO ES8" autocarindia.com/car-news/nio-begins-delivery דגם "NIO ES8" thedrive.com/tech/21857/chinese-electric-car-startup-nio-delivers-first-es8-crossovers דגם "NIO ES8" motorauthority.com/news/1117416_nico-rosberg-test-drives-the-nio-es8-electric-suv דגם "NIO ES8" autoexpress.co.uk/nio/es8/105145/new-nio-es8-review דגם "NIO ES8" insideevs.com/news/338539/leasehackr-takes-us-behind-the-wheel-of-the-nio-es8-suv
איקונוגרפיה

איקונוגרפיה (הַסְמָלָה חָזוּתִית לפי האקדמיה ללשון העברית; מיוונית: εικόνα - דימוי, דמות; γραφή - כתיבה) הוא מחקר האמנות הפיגורטיבית (Figurative art), הסמלים, הדימויים ואופני התיאור, ואיסוף לשם ביסוס רפרטואר המוטיבים החזותיים במקום (או אזור) ובתקופה מסוימת. לעיתים מתמקד המחקר בסמלים של אומן יחידני. האיקונוגרפיה מהווה חלק מרכזי בחקר תולדות האמנות ומהווה את אחת השיטות לניתוח יצירה אומנותית ולתיאור ההיסטוריה של אומנות. חקר האיקונוגרפיה מתבצע לרוב אל מול מקורות אחרים כגון ספרות, או מקורות היסטוריים. האיקונוגרפיה הנוצרית כוללת מילון חזותי של סמלים המציינים אישים ומאורעות שונים מכתבי הקודש ומן המסורת. לפי מילון זה לכל דמות יש אטריבוט אחד או יותר, כלומר מנח גופני מסוים (כריעה, הנפת יד), חפץ מסוים (פרח, צלב, טבעת, חרב, גולגולת וכדומה) או דמות-לווי (מלאך, ילד, קבצן) המאפיינים את הדמות או את ההקשר הספרותי ומאפשרים לזהות אותם באופן מיידי. כך יכולים גם אנלפביתים "לקרוא" ציורים ולהבין את הסיפור אותו הם מתארים. באמנות ימי הביניים למשל, מהווים תאורים מן הברית החדשה מקור איקונוגרפי ליצירות אמנות שונות. גם תיאור דמות באמצעות אופן תיאורו של בגד או אביזר ביצירה הם חלק מתחום האיקונוגרפיה כך לדוגמה באמנות הנוצרית, מסמל הבגד הכחול והאדום של מרים, אם ישו, את השילוב בין רוחניות לבין גשמיות. דוגמה נוספת למחקר איקונולוגי ניתן למצוא בסוגת הציור ואניטאס. לשם הבנת סוגה זו יש להבין את המקורות התאולוגיים הנוצריים שעיצבו את היחס אל המוות בתרבות הנוצרית. איקונין פנובסקי, אירווין, "איקונוגרפיה ואיקונולוגיה - הקדמה", בתוך: ז. עמישי-מייזליש, מבוא כללי לתולדות האמנות, הוצאת אקדמון, ירושלים, 1976 (תרגום נוסף לאותו הטקסט) פאנופסקי, ארווין, איקונוגרפיה ואיקונולוגיה: מבוא לחקר אמנות הרנסאנס, תרגם אביעד שטיר, בתוך: המדרשה 12, סתיו 2009 אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, כנרת, זמורה-ביתן, דביר – מוציאים לאור בע"מ, 2015 IPIAO: Schroer, Silvia; Keel, Othmar (2005). Die Ikonographie Palastinas/Israels und der Alte Orient: eine Religionsgeschichte in Bildern, Band 1: Vom ausgehenden Mesolithikum bis zur Frühbronzezeit (בגרמנית). Academic Press Fribourg. ISBN 978-3-7278-1508-9. Schroer, Silvia (2008). Die Ikonographie Palastinas/Israels und der Alte Orient: eine Religionsgeschichte in Bildern, Band 2: Die Mittelbronzezeit (בגרמנית). Academic Press Fribourg. ISBN 978-3-7278-1604-8. Schroer, Silvia (2011). Die Ikonographie Palastinas/Israels und der Alte Orient: eine Religionsgeschichte in Bildern, Band 3: Die Spätbronzezeit (בגרמנית). Academic Press Fribourg. ISBN 978-3-7278-1671-0. Schroer, Silvia (2018). Die Ikonographie Palastinas/Israels und der Alte Orient: eine Religionsgeschichte in Bildern, Band 4: Die Eisenzeit bis zum Beginn der achämenidischen Herrschaft (בגרמנית). Schwabe Verlag. ISBN 978-3-7965-3879-7. (ניתן להוריד גם בקישור הבא: [1]) איקונוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, The Ancient Israelite World, Taylor & Francis, 2022, p. 435
יוסף דוד (רב)

רבי יוסף דוד (ה'ת"כ, 1660, סלוניקי - ב' בכסלו ה'תצ"ז, 1736) היה אב בית דין, ראש ישיבה ורב הקהילה היהודית בסלוניקי ומחבר שו"ת בית דוד. נולד בסלוניקי לרבי שבתי דוד, וממנו קיבל את ראשית חינוכו התורני. לאחר מכן למד מפי רבי יצחק טולידאנו ורבי בנימין עשהאל, ומורו ורבו, חמיו, רבי משה שבתי. בדומה לרבים מחכמי האימפריה העות'מאנית בדורו, עסק בקבלה. נודע כדרשן ותלמיד חכם מפורסם כבר משנת ה'תמ"ד. בשנת ה'תס"ב (1702) נתמנה לדיין בבית דינו של רבי שלמה אמריליו. בערב ראש השנה ה'תפ"א לאחר שנפטר אב בית הדין של הקהילה, רבי שלמה אמראילייו (בעל הספר כרם שלמה), נבחר רבי יוסף דוד לכהן במקומו. על המשרה התחרה גם רבי משה אמריליו, בנו של רבי שלמה אמריליו. בשנת ה'תפ"ה או ה'תפ"ח לאחר שנפטר רבה הראשי של הקהילה, רבי יוסף קובו, התמנה הרב יוסף דוד לתפקיד. הוא נשאל שאלות הלכתיות מרחבי האימפריה העות'מאנית: יוון, טורקיה, מקדוניה מצרים ועוד, ואף מאיטליה. ספרו בית דוד נחשב לאחד מספרי השו"ת היסודיים בספרות ההלכה של האחרונים, עד שהחיד"א כינהו: "גדול המורים" כמו כן, עמד בראשות ישיבה גדולה בסלוניקי. בין תלמידיו היו רבי משה אמריליו ורבי יוסף מולכו, מחבר פירוש שלחן גבוה על שולחן ערוך. נפטר בד' בכסלו ה'תצ"ז (1736). בית דוד (שאלוניקי תק"ו) - שו"ת בשני חלקים; חלק א' בנושאים השייכים לחלק אורח חיים ויורה דעה וחלק ב' בנושאי אבן העזר וחשן משפט. החיבור נדפס בשנית בשנת תשפ"א בארבעה כרכים בהוצאת מכון הכתר. במקביל נדפס בשנה זו חלק אורח חיים מן הספר בהוצאת מכון ירושלים (שעצרו את הפרויקט). ימי דוד (שאלוניקי תר"ו) - דרושים לחגים ולמועדים. חידושים על חלקים ממסכת יומא ועל חלקים מתפילת יום הכיפורים. צמח דוד (שאלוניקי תקע"א) - על חמישה חומשי תורה, ההפטרות, ספר יהושע, ספר תהילים, ספר משלי וספר איוב. שני חלקים (חלק א; חלק ב). יקרא דשכבי (שאלוניקי תקל"ד) - הספדים ודרושים. לחם הפנים (שאלוניקי תקצ"ט) - על הגדה של פסח. בתי אבות (שאלוניקי תקפ"ה) - על מסכת אבות, על ההושענות, על תיקון הגשם ותיקון הטל, ושלוש דרשות לחג השבועות. יצחק שמואל עמנואל, מצבות שאלוניקי משה שוחט, תולדות רבי יוסף דוד בעל ספר 'בית דוד', בתוך: ספר בית דוד, חלק אורח חיים, ירושלים תשפ"א, עמ' 23-9. חכם יוסף דוד, אתר החכם היומי. יקרא דשכבי, דרוש שביעי יש מקורות המצביעים על כך שהחליף את רבי שלמה אמריליו לאחר פטירתו בסוף שנת ה'תפ"א - 1721 (מצבות שאלוניקי עמ' 618) ויש מקורות שמצביעים על כך שהחליף את רבי אליהו בן שאנג'י שעלה לארץ ישראל בשנת ה'תפ"ה - 1724/1725 (ארזי הלבנון) אנציקלופדיה לבית ישראל, כרך יא, עמ' 228 יוסף אומץ סד הרב חיים יוסף דוד אזולאי, שם הגדולים, ערך 'רב יוסף דוד' נתינת הדורות, עמ' 163 ארזי הלבנון, אנציקלופדיה לגאוני ספרד, ח-י, כרך ח-י, עמ' 956
סיירים (סרט)

סיירים הוא סרט מלחמה ישראלי משנת 1967 בבימויו של מיכה שגריר לפי תסריט של אברהם הפנר וצילום של יכין הירש. התסריט מבוסס חלקית על מקרה אמיתי משנת 1954 של חוליית סיירים שחדרה לחברון לתפוס מסתנן מבוקש. מיכה שגריר בחר לתפקיד המסתנן המבוקש, סובחי, את יוסי אוחנה, בעל דיסקוטק בירושלים שאינו שחקן אבל יש לו חזות פנים מתאימה לתפקיד והוא אינו מוציא מילה מפיו כל הסרט. בסרט משתתף גם אסי דיין בתפקיד קטן של ג'ורי, לוחם סיירת שלא משתתף בפעולה. הסרט צולם בשחור-לבן בירושלים (תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים ואבו תור) ובאתרי מדבר כמו נחל זוהר ומצד זוהר. הצילומים החלו ב-1966 אך הוא הופץ ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים. את המוזיקה חיבר סשה ארגוב ובפסקול הסרט יש שני שירים למילותיו של ירון לונדון: "עמיחי" ששרים ארבעת הסיירים והפך ללהיט. "בלדת סיירים" ששר יהורם גאון. הסרט הקדים את זמנו ולא זכה להצלחה בתקופה לאחר מלחמת ששת הימים. ארבעה סיירים - צבי (אילי גורליצקי), אלי (זאב רווח), נוסי (אלי כהן) ויַהַל (ליאור ייני), מקבלים משימה לחדור מעבר לגבול, לתפוס את מפעיל המסתננים סובחי (יוסי אוחנה) ולהביאו חי לישראל. הם עוברים את הגבול בלילה, מצליחים לחדור לביתו של סובחי ולהפתיע אותו. יהל נשאר בחוץ לשמור, נתקל בערבי אך אינו מסוגל לירות בו והערבי בורח כדי להזעיק עזרה. הסיירים קושרים את ידיו של סובחי וממהרים לעזוב את המקום. הם עוברים דרך המדבר לנקודת המפגש עם כוח חילוץ אך מותקפים על ידי כוח ירדני שפותח עליהם באש. מתפתח קרב (צולם במצד זוהר) שכולל זריקת רימונים ולבסוף הם מחסלים את כוח התוקפים אך נאלצים לסטות מהדרך המתוכננת. הם עייפים מאוד ונאלצים לנוח. הם נרדמים וסובחי מנצל זאת, גונב עוזי ומנסה לברוח. יהל מתעמת איתו אך סובחי יורה והורג אותו. שאר הסיירים רודפים אחרי סובחי והוא נאלץ להיכנע. הם קושרים אותו אך לא הורגים אותו. צבי משאיר אותם במקום וממהר להזעיק עזרה והסרט מסתיים בצעידתו המהירה של צבי לצלילי "בלדת הסיירים". "סיירים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיירים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "סיירים", באתר אידיבי "סיירים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסיירים - לצילומים בהשתתפות גברים בלבד, בעיתון מעריב "עמיחי", באתר יוטיוב "בלדת סיירים", באתר יוטיוב
שומרה חברה לביטוח

שומרה חברה לביטוח היא חברת ביטוח העוסקת בשלל ענפי הביטוח בישראל. החברה פעלה בעבר במשך שנים כ"פלגלס". החברה נוסדה ב-1943 והיא אחת החברות הוותיקות בענף הביטוח בישראל. בשנותיה הראשונות ועד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 פעלה החברה בתחום ביטוחי השמשות במגזר העסקי. ב-1986 נרכשה החברה (שעברתה את שמה מ-"פלגלס" ל-"שומרה", על שם מגדל השמירה המוקם בשטח חקלאי) על ידי קבוצת הביטוח סיני, והפכה לחברת בת של החברה הציבורית "סיני החזקות ביטוח בע"מ". הרכישה הביאה לגידול ניכר בהיקף הפעילות של שומרה. בשנות ה-90 נכנסה החברה לתחום השמשות גם בכלי רכב, ותחום זה הגביר עוד יותר את מכירות החברה ואת רווחיותה. בשנים 1998 – 2002 החברה הרחיבה בהדרגה את רישיון המבטח שלה לשאר ענפי הביטוח הכללי, ולפעול באופן של "ביטוח משותף" עם חברות ביטוח מקומיות (מנורה, אריה והדר מקבוצת הפניקס). בשנת 2001 רכשה החברה את הבעלות בחברת "סיני סוכנות לביטוח בע"מ" במסגרת ארגון מחדש בתוך קבוצת הביטוח סיני, שהוקמה ב-1982 על ידי בן-ציון וינשטוק, ופועלת כסוכנות חיתום (ברוקר) בשם מבטחים ישראלים וזרים. רכישה זו הפכה את סוכנות הביטוח סיני מחברה אחות של שומרה לחברת בת שלה, בבעלות מלאה של שומרה. חברת בת נוספת, אף היא בבעלותה המלאה של שומרה, היא "שומרה נדל"ן בע"מ", המחזיקה נדל"ן מניב. ב-2002 הושלם רישיון המבטח שהעניק משרד האוצר לשומרה. מאז זוהי חברת ביטוח הפועלת באופן עצמאי ומלא בכל ענפי הביטוח הכללי. בדצמבר 2007 עברו חלק ממניותיהן של שומרה ושל חברות הבת שלה לבעלותה של "מנורה מבטחים ביטוח בע"מ". מנורה רכשה את שומרה מידי "סיני החזקות ביטוח בע"מ" (אשר שינתה בינתיים את שמה ל"קבוצת שחר חדש בע"מ). במסגרת עסקה זו הועברו גם מניותיה של הסוכנות "מורשי חיתום" לחברה. ב-4 בינואר 2011 רכשה הסוכנות את פעילות הסוכנות "ארנון את וינשטוק", ושינתה את שמה ל"ארנון את וינשטוק סוכנות לביטוח (1989) בע"מ". ב-1 בפברואר 2013 הושלמה העברה של כלל מניותיה של שומרה לבעלותה של חברת מנורה מבטחים החזקות, ובכך הפכה שומרה לחברה אחות של החברות: "מנורה מבטחים ביטוח", "מנורה מבטחים פיננסים" ו"מנורה מבטחים פנסיה וגמל". ביטוח רכב ביטוח דירה ביטוח בתי עסק ביטוח עבודות קבלניות ביטוח תאונות אישיות (עד 2021) ביטוח יהלומנים ותכשיטנים ביטוח ועדי בתים ביטוח חבויות ביטוח חיות מחמד. אתר האינטרנט הרשמי של שומרה חברה לביטוח שומרה חברה לביטוח בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2020 רון שטיין ועירן פאר, ‏מנורה מבטחים רוכשת את שומרה ב-147 מיליון שקל, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2007
אלינה בורן

אלינה בורן (באסטונית: Elina Born; נולדה ב-29 ביוני 1994) היא זמרת אסטונית. אלינה נולדה בלחטסה (אנ') שבאסטוניה ב-29 ביוני 1994. ב-2012, היא הופיעה בגרסה האסטונית של אמריקן איידול, שנקראת Eesti otsib superstaari (אנ'), והגיעה עד לגמר התוכנית במקום ה-2. ב-18 במאי 2015, אלינה הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Elina Born. ב-2015, אלינה הייתה נציגת אסטוניה באירוויזיון 2015 יחד עם סטיג רסטה עם השיר "Goodbye to Yesterday". הם סיימו במקום ה-7 בגמר. ב-2017, אלינה ניסתה להיות נציגת אסטוניה פעם נוספת באירוויזיון 2017. היא הגיעה למקום האחרון בגמר קדם האירוויזיון האסטוני ולא ניסתה לייצג את אסטוניה פעם נוספת. מדיה וקבצים בנושא אלינה בורן בוויקישיתוף אלינה בורן, ברשת החברתית פייסבוק אלינה בורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלינה בורן, ברשת החברתית אינסטגרם אלינה בורן, ברשת החברתית LinkedIn אלינה בורן, סרטונים בערוץ היוטיוב אלינה בורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלינה בורן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלינה בורן, באתר ספוטיפיי אלינה בורן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלינה בורן, באתר Last.fm (באנגלית) אלינה בורן, באתר AllMusic (באנגלית) אלינה בורן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלינה בורן, באתר דיזר אלינה בורן, באתר Discogs (באנגלית) אלינה בורן, באתר Songkick (באנגלית) אלינה בורן, באתר Genius אלינה בורן, באתר בילבורד (באנגלית) Elina Born by Elina Born, Genius (באנגלית)