laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכינה קדם-צבאית עצם

מכינת עצם (למפת צפון הנגב מוגדלת)   מכינת עצם (למפת צפון הנגב רגילה)   מכינת עצם (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת עצם (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת עצם מכינת עֹצֶם (מכינת עצמונה) היא מכינה קדם-צבאית דתית-לאומית ישראלית שהוקמה בשנת ה'תשנ"ב (1991) ביישוב עצמונה שבגוש קטיף. בעקבות תוכנית ההתנתקות המכינה עברה למושב יתד, ולאחר כמה שנים עברה למקומה הנוכחי במושב נווה ששוכן בחבל שלום בדרום. את המכינה הקים הרב רפי פרץ בשנת ה'תשנ"ב (1991) ביישוב בני עצמון (עצמונה) שבגוש קטיף. במסגרות המכינה לומדים כ-300 תלמידים. בכ"ד באדר ה'תשס"ב (7 במרץ 2002), במהלך האינתיפאדה השנייה, חדר מחבל ליישוב ורצח חמישה מתלמידי המכינה בעת שיעור לילי. בשנת ה'תשס"ה (2005) החל תהליך הפינוי מגוש קטיף אשר בו שכנה המכינה. בהתנתקות לא התעמתו חניכי המכינה עם החיילים שבאו לפנותם, אלא התחבקו, שרו, ובכו עמם. לאחר הפינוי, עברה המכינה באופן זמני לבסיס צבאי ליד צומת ראם, לאחר מכן היא שכנה במושב יתד ובאפריל 2011 עברה המכינה למשכנה הקבוע במושב נווה שבחולות חלוצה בדרום המועצה האזורית אשכול. בראש המכינה עמד מיום הקמתה הרב רפי פרץ. בשנים 2010–2016, שבהן שימש הרב הראשי לצה"ל, מילא את התפקיד הרב חיים ברוך. כאשר פרש מצה"ל שב הרב פרץ לעמוד בראש המכינה. כאשר מונה בפברואר 2019 ליו"ר הבית היהודי החליפו בתפקיד בנו, הרב רעי פרץ. אתר האינטרנט הרשמי של מכינה קדם-צבאית עצם סרטון תדמית ביוטיוב הכי קרביים: מצעד המכינות הקרביות של הציונות הדתית, אתר כיפה, 9 במאי 2011 אטילה שומפלבי ושמעון איפרגן, 5 צעירים נהרגו בפיגוע בעצמונה, באתר ynet, 8 במרץ 2002. איה בן עמוס, עצמונה, עצמונה: התושבים התפנו בשירה מבית הכנסת, באתר ynet, 21 באוגוסט 2005 יקי אדמקר‏, הרב הצבאי הראשי לשעבר רפי פרץ נבחר ליו"ר מפלגת הבית היהודי, באתר וואלה, 3 בפברואר 2019 עטרה גרמן, ‏בנו של הרב רפי פרץ יחליף אותו בראשות המכינה, באתר "סרוגים", 5 בפברואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עבודת שדה

עבודת שדה, מונח כללי המגדיר איסוף של חמרי גלם ונתונים בשטחי המדע השונים כמו ביולוגיה, אקולוגיה, גאולוגיה, גאוגרפיה, פלאונטולוגיה, ארכאולוגיה, אנתרופולוגיה, אתנוגרפיה, אתנומוזיקולוגיה, בלשנות וסוציולוגיה. עבודת השדה מתאפיינת בכך שהיא מתבצעת "בשטח" – בסביבה הטבעית, בהקשר התרבותי הישיר ולא במוסדות המחקר בהם הסביבה מבוקרת ולעיתים זרה למושאי המחקר. המונח ידוע בדרך כלל בתחום של שיטות המחקר המדעי. בעבודת שדה בתחום של חקר חברת האדם ותרבותו או באתנרופולגיה חברתית ותרבותית, החוקר לומד את בין היתר את השפה הפולקלור ואת המבנה החברתי המקומי בסביבה הטבעית ולעיתים הוא חלק מן ההתרחשות עצמה בשטח. לשם איסוף הנתונים אפשר לבצע גם צילומים הקלטות ורישומים שונים. יש לתעד את כל הפעולות בפרוטוקולים כדי להקל על ניתוח מאוחר יותר של הנתונים ולאפשר ביקורת ומחקר עתידי בעזרת הנתונים שנאספו. הפרוטוקולים הם גם כלי חשוב למניעת התופעה של אפקט הצופה או הטיית הצופה. אתנוגרפיה מדיה וקבצים בנושא עבודת שדה בוויקישיתוף
זגוגית השן

זגוגית השן (באנגלית: Dental enamel) היא שכבת הציפוי החלקה והחזקה שמצפה את כותרת השן. הזגוגית מגנה על שכבת חומר השן, שינן, מפני פגיעות ובלאי. הזגוגית, הבנויה הידרוקסילאפטיט (החומר המרכיב גם את העצמות והדנטין, אם כי בדחיסות גבוהה יותר), היא הרקמה הדחוסה ביותר בגוף (ובעצם הרקמה הקשה (hardness) ביותר בגוף), אך יכולה להיפגע עקב חשיפה ממושכת לחומצות המיוצרות בפה בעת האכילה. כיום הפתרונות המוצעים לתיקון שברים בזגוגית השן הם סתימות והשלמות ('שחזורים' בעגה המקצועית). במהלך שנת 2009 גילו חוקרים מאוניברסיטת המדינה של אורגון גן האחראי לצמיחת זגוגית השן. בעקבות גילוי זה התפתח מחקר המחפש אפשרות של הצמחת הזגוגית מחדש באופן טבעי מה שצפוי לשנות את פני רפואת השיניים לחלוטין. מחלת העששת, הגורמת לריקבון זגוגית השן, היא המחלה השנייה הנפוצה ביותר בעולם[דרוש מקור]. זגוגית השן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Tooth Enamel Gene Discovered; May Transform Dentistry ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
73

שנת 73 היא השנה ה-73 במאה ה-1. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 73 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. המרד הגדול מסתיים עם נפילת מצדה, המוצב היהודי האחרון, לידי הרומאים אלעזר בן יאיר – ממנהיגי המרד הגדול, מתאבד במצדה יחד עם אנשיו. להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 73‎ נפטרים ב-73‎ מדיה וקבצים בנושא 73 בוויקישיתוף
מלחמות האינדיאנים

מלחמות האינדיאנים הוא השם המשמש היסטוריונים לתיאור סדרת קרבות בין ארצות הברית וקנדה לבין האינדיאנים בארצות הברית. מונח זה מתייחס, בדרך כלל, גם לקרבות בין אמריקה הקולוניאלית לבין האינדיאנים. המלחמות נמשכו מתקופת אמריקה הקולוניאלית ועד טבח ווּנְדֵד נִי וכיבוש כל שטחי רצועת הספר ב-1890. התוצאה הסופית של הקרבות הייתה כיבוש האינדיאנים והטמעתם בחברה או הגלייתם לשמורות. על פי הערכות לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית מ-1894, במהלך למעלה מ-40 הקרבות שנערכו בין 1775 ל-1890 נהרגו כ-45,000 אינדיאנים וכ-19,000 מתיישבים. ההערכה כוללת נשים וילדים שנהרגו לעיתים קרובות למרות חוסר מעורבותם הישירה בקרבות. כאמור, ההערכה מתייחסת רק לאבדות החל מ-1775 ואינה כוללת הרוגים מלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית. אף על פי שהשם "מלחמות האינדיאנים" נראה ככולל את כל האינדיאנים תחת מנהיג אחד, לא כך הדבר. האינדיאנים היו, ועדיין, קבוצות נפרדות בעלות היסטוריה נפרדת, בדומה ליחס בין תושבי אירופה מארצות שונות. ההחלטה האם לצאת למלחמה התקבלה בדרך כלל במישור המקומי, אך היו מספר מקרים בהם נאבקו בצורה מאורגנת, לדוגמה תחת התאחדות שבטי האירוקוי או התלכדות זמנית כגון סביב הצ'יף טקומסה בקרב טיפקאנו. היסטוריונים כיום רואים בדעה שהמלחמה הייתה מאבק בין-גזעי בין אינדיאנים ללבנים כפישוט יתר של המצב ההיסטורי. אינדיאנים ולבנים לחמו זה לצד זה לעיתים קרובות. לדוגמה, אף על פי שקרב הורסשו בנד מתואר לעיתים קרובות כניצחון ארצות הברית על שבט הקריק, היה הכוח המנצח מורכב מלוחמי קריק מאזור אחר, מהצ'ירוקי, ומכוחות מטנסי בהנהגת אנדרו ג'קסון. מזווית ראייה רחבה ניתן לומר שהמלחמה הייתה על טריטוריית האינדיאנים ולא על השמדתם. אלו מלחמות שנערכו בין האינדיאנים לבין כוחות המושבות האירופאיות בטריטוריה שעליה תוקם ארצות הברית, בתקופה שלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית, מלחמת הפוֹוַאטן (1622–1644), ידועה גם כמלחמות האנגלו-פווהאטן. נפתחת עם טבח ג'יימסטאון. המלחמה האנגלו-פווהאטנית הראשונה (1609–1613) המלחמה האנגלו-פווהאטנית השנייה (1644–1646) מלחמת הפקווט (אנ') – מאבק בין שבט הפקווט לבין המתיישבים האנגלים ובעלי בריתם, שבטים הילידים־אמריקאים שנשלטו קודם לכן על ידי הפקווט. מלחמות האירוקווה (1642-1698) מלחמת קיפט (1643-45), ידועה גם כ-the Wappinger War או מלחמת המושל קיפט. מלחמת הולנד והאינדיאנים (1643) מלחמות האזופו (1659-1663) מלחמת המלך פיליפ (1675–1676) על שם מטהקומט מנהיג הוואמפנואה שכונה המלך פיליפ התקוממות הפואבלו (1680) מלחמות צרפת והאינדיאנים מלחמת המלך ויליאם (1689-1697) מלחמת המלכה אן (1702-1713) מלחמת המלך ג'ורג' (1748) מלחמת הצרפתים והאינדיאנים (1754-1763) מלחמת טסקרורה (1711-1715) מלחמת הימאסי (1715–1716) מלחמת דאמר (1724-1725) המלחמה האנגלו-צ'רוקית (1759–1763) מרידת הפונטיאק (1763-1766) מלחמת הלורד דאנמור (1774) מדיה וקבצים בנושא מלחמות האינדיאנים בוויקישיתוף מלחמות האינדיאנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אינדיאנים של אמריקה הצפונית - מלחמות, דף שער בספרייה הלאומית American-Indian Wars, ערוץ ההיסטוריה מלחמת הפקווט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
גייטסהד

גייטסהד (באנגלית: Gateshead) היא עיר בצפון-מזרח אנגליה במחוז טיין אנד ויר ליד העיר ניוקאסל על טיין, ליד שפך הנהר טיין לים הצפוני. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית העיר 120,046 איש. בעיר שוכנת קהילה יהודית חרדית המונה כ-500 משפחות המחזיקה בין היתר את ישיבת גייטסהד, ושני סמינרים מפורסמים; בית מדרש למורות והאקדמיה היהודית לבנות גייטסהד מדיה וקבצים בנושא גייטסהד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גייטסהד (באנגלית בריטית) גייטסהד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע עבור הקהילה היהודית בגייטסהד גייטסהד (אנגליה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישיבת גרודנא

האם התכוונתם ל... ישיבת גרודנא (ליטא) – ישיבת שער התורה, ישיבה חרדית-ליטאית שפעלה בעיר גרודנא בשנים 1915–1939 ישיבת גרודנא (ישראל) – ישיבה גדולה חרדית-ליטאית, פועלת בקריית פוניבז' שבאשדוד משנת 1966, קרויה על שם ישיבת שער התורה ישיבת גרודנא באר יעקב – ישיבה גדולה חרדית-ליטאית, פועלת בבאר יעקב משנת 1999
אמייל (טכניקה)

אמייל (מצרפתית: émail) הוא חומר צבעוני הנוצר מהתכת אבקת זכוכית על שכבת מצע (כגון מתכת, זכוכית, קרמיקה, או אבן) על ידי אפייה (לרוב בטמפרטורה של 750 עד 850 מעלות צלזיוס). ציפוי באמייל היא טכניקה שהייתה בשימוש כבר בימי המצרים הקדמונים, אצלם מוצאים כלי חרס ואבן בציפוי אמייל. גם ביוון העתיקה, בסין, יפן, רוסיה והקלטים, השתמשו בטכניקה זו. ניתן להתיך אמייל על רוב סוגי המתכות. אבקת הזכוכית ניתכת, ולאחר שהיא מתקשה היא הופכת לחומר זגוגי, חלק ונוקשה, העמיד בפני אש וכימיקלים. האמייל עלול להיסדק או להישבר אם שכבת הבסיס עליו נוצר נמצאת תחת לחץ או מתעקמת. האמייל יכול להיות אטום או שקוף, וניתן ליצור אותו בשלל צבעים. ישנם צבעים הנקראים צבעי אמייל, אף על פי שהם עשויים על בסיס שמן או לטקס, משום שאחרי הייבוש הם מקבלים תכונות הדומות לתכונות האמייל, ונותנים גימור חלק, מבריק ואטום למשטח הצבוע בהם. בגלל עמידותו של האמייל, הוא אידיאלי כציפוי לחפצים שאמורים להיות עמידים בפני חום או רטיבות. לכן נעשה בו שימוש רב בציפוי החלק הפנימי או החיצוני של כלים ומכשירים כגון תנורים, ארגזי לחם, סירים וקומקומים, ציפוי אמבטיות, בשילוט חוצות ועוד. כיום ניתן למצוא בחנויות-פנאי אמייל קר אשר קל לשימוש ומשמש לעבודות אמנות. בגלל צבעו המבריק של האמייל, נעשה בו שימוש רב גם לחפצי נוי ותכשיטים.
VX

גז VX הוא גז עצבים על בסיס זרחן אורגני הדומה באופן פעולתו לסארין. בשונה מן הסארין, הוא אינו נדיף כי אם עמיד. הגז סונתז לראשונה בשנת 1952. הוא חסר ריח וצבע, ורק באמצעות ציוד טכנולוגי מתאים ניתן לגלותו. VX נחשב לגז העצבים הקטלני ביותר בעולם. גז VX משמש כחומר לחימה כימי. לאחר חשיפה לגז העצבים, מערכות הגוף חדלות מלעבוד. באדם ממוצע, תקרוסנה כל מערכות הגוף, משמע מוות, בתוך דקות בודדות עד חצי שעה מרגע החשיפה. ניתן לעכב את התדרדרות מערכת העצבים למשך מספר דקות על ידי זריקות אטרופין. במקרה של חשיפה לגז העצבים, יש להזריק אטרופין, להתרחק מאזור הגז ולהגיע בבהילות לטיפול רפואי מקצועי. רק מדינות מעטות מחזיקות בידע הטכנולוגי הנדרש לייצור החומר, בהן ישראל, ארצות הברית, אנגליה, רוסיה, צרפת, קוריאה הצפונית וסוריה, וכנראה גם עיראק ואיראן. בשנת 2003 טען קולין פאוול שחוסיין כמאל (אנ'), חתנו של סדאם חוסיין שערק לירדן, חשף שעיראק ייצרה כ-4 טון של גז מסוג זה. ב-13 בפברואר 2017 נהרג במלזיה בעזרת ממחטה הספוגה ב-VX קים ג'ונג-נאם, אחיו-למחצה של קים ג'ונג-און. בסרט הפריצה לאלקטרז חיילים גונבים טילי VX כדי לסחוט את ממשלת ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא VX בוויקישיתוף מאמר באנגלית Programme chimique syrien (תוכנית הנשק הכימי בסוריה), באתר ממשלת צרפת, ‏21 באוגוסט 2013 (בצרפתית). Star Witness on Iraq Said Weapons Were Destroyed, באתר "FAIR", ‏27 בפברואר 2003 (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרודנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ישיבת גרודנא באר יעקב – ישיבה חרדית ליטאית בבאר יעקב ישיבת גרודנא (ישראל) – ישיבה חרדית ליטאית באשדוד ישיבת שער התורה – ישיבה בגרודנו, ליטא גרודנו – עיר בבלארוס פלך גרודנו גרודנו (פירושונים)
פוקסטרוט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פוקסטרוט – סגנון ריקוד FoxTrot – קומיקס הומריסטי פוקסטרוט (צוללת) – צוללת רוסית Foxtrot (אלבום) – אלבום של להקת ג'נסיס משנת 1972 פוקסטרוט (סרט) – סרט קולנוע ישראלי-גרמני-צרפתי משנת 2017
אוליבר נאסן

אוליבר נאסן (באנגלית: Oliver Knussen;‏ 12 ביוני 1952 - 9 ביולי 2018) היה מלחין ומנצח בריטי. אביו, סטוארט נאסן, היה נגן קונטרבס ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא למד קומפוזיציה אצל ג'ון למברט ובנג'מין בריטן עודד אותו להמשיך בכיוון זה. במשך כמה עונות קיץ למד אצל גונתר שולר בפסטיבל המוזיקה בטנגלווד, מסצ'וסטס. בהמשך התמנה לראש פעילויות המוזיקה בת-זמננו בטנגלווד, תפקיד שבו כיהן בין 1986 ל-1998. הופעתו הראשונה של נאסן כמנצח הייתה בגיל 16, כאשר ניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון בנגינת הסימפוניה הראשונה שלו, שכתב כנער, בשנים 1966–1967. נאסן היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של האג, הולנד) מ-1992 עד 1996, ומנהל אמנותי שותף של פסטיבל אלדבורו בין 1983 ל-1998. עוד היה המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה של לונדון בשנים 1998 - 2002 וכן מנצח כבוד שלה. בין היתר עשה סדרת הקלטות עם תזמורת קליבלנד. נפטר ב- 8 ביולי 2018. סימפוניה שנייה (פרס מרגרט, טנגלווד 1971) המהומים ושירים של פו הדב (1970 - 1983) Océan de Terre (אוקיינוס כדור הארץ) (1972 - 1973) מחולות אופליה, ספר 1 (הזמנה ליובל המאה של סרגיי קוסביצקי, 1975) חצוצרות (1975) תמונה תלת-חלקית (סתיו, קנטטה, שיר ערש לסוניה, 1075 - 1977) מרדף (1979) סימפוניה שלישית (1973 - 1979) יצירותיו החשובות משנות ה-80' הן שתי "אופרות הילדים" שלו, "ארץ יצורי הפרא" ו"היגלטי פיגלטי פופ!", שתיהן לליברית מאת מוריס סנדק. נאסן היה נשוי לסו נאסן, שהייתה מפיקה ובמאית של תוכניות מוזיקה בטלוויזיה הבריטית והמנהלת החינוכית של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. לזוג נולדה בת בשם סוניה. סו נאסן מתה בשנת 2003. אוליבר נאסן כתב את "שירים לסו" לזכר אשתו המנוחה והיצירה הושמעה בביצוע בכורה עולמי בשיקגו, בשנת 2006. אוליבר נאסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר ספוטיפיי אוליבר נאסן, באתר Last.fm (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אוליבר נאסן, באתר AllMusic (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר Discogs (באנגלית) אוליבר נאסן, באתר Songkick (באנגלית)
דג אנונימי?

דג-אנונימי? הוא כתב עת ספרותי ישראלי שפעל באינטרנט בין השנים 2001‏-2004. במהלך פעילותו פרסם כתב העת 27 גליונות שכללו בעיקר שירה, אך גם פרוזה, תרגומים, מאמרים, רשימות ועבודות צילום וציור. כמו כן כללו הגליונות דיווחים על אירועי ספרות בארץ, ומדור סאטירי בשם "אפוא;". ב-2002 פרסם כתב העת אנתולוגיה בדפוס, בהוצאת "אבן חושן". במהלך פעילות כתב העת הופק ערב קריאה אחד בירושלים ("תמול שלשום") ושני ערבי קריאה בתל אביב ("פרוזה"). העורכים המייסדים של הדג הם תומר ליכטש, אלעד יעקבי וגלעד מעיין. במהלך שנת הפעילות הראשונה הצטרפה למערכת דנה גולדברג כעורכת ספרותית ואמנותית שריכזה גם את האמנים הפלסטיים בגליונות. במהלך שנת הפעילות הראשונה עזב גלעד מעיין את המערכת. את השירים ניקד המשורר יעקב-שי שביט. ב-2002 כונסו מבחר מהשירים ומאמרים שפורסמו עד אז בגליונות הדג המקוונים לאנתולוגיה שיצאה בדפוס, בהוצאת "אבן חושן", רעננה. האנתולוגיה כונתה "אנתולוגיה ראשונה", אם כי מעולם לא יצאה לאור אנתולוגיה שנייה. את האנתולוגיה ערך אלעד יעקבי. במשך שנתיים פורסמו גליונות הדג מדי ראשון לחודש. עם פרסום הגיליון ה-24 יצא כתב העת לפגרה בת שנה, אחריה חזר לפעול במתכונת מעט שונה, למשך שלושה גליונות מורחבים שפורסמו לאורך תקופה של שישה חודשים. הגיליון השלישי סגר רשמית את פעילות כתב העת. האתר עצמו עומד כעת כארכיון פתוח של כל תוכני כתב העת. כתב העת ביקש, לפי הצהרותיו, לעמוד כגוף הביקורתי המקוון הראשון לספרות עברית, והקפיד על עקרונות עריכה חמורים. הערכים שהובילו את הקו המערכתי היו בעיקרם אסתטיים. המערכת ניסתה לבחון את השילוב של הספרות העברית במדיום המקוון, שהיה באותו זמן יחסית חדש. בין היתר פורסמו "שירי HTML", העושים שימוש באמצעים תכנותיים למטרות יצירת אפקטים ספרותיים. כמו כן ביקשה המערכת לקדם "קצב חדש" בעברית, ההולם את העידן המקוון. הדברים הללו נוסחו במניפסט החודשי "דבר דג", שעמד בשער כל גיליון. אשר שכטר, הילוד הצעיר אומר: "הייתי" – ואין עונה, באתר nrg נסים קלדרון/ הבדלים, באתר nrg‏, 11 באוקטובר 2002 יורם מלצר, עלים / יורם מלצר, באתר nrg‏, 26 ביולי 2002
בייניש

האם התכוונתם ל... דורית ביניש – נשיאת בית המשפט העליון לשעבר בייניש - כינוי לחייל במסלול ישיבת הסדר בניש
אורי ירמיאס

אורי ירמיאס (נולד ב-1944) הוא שף אוטודידקט, הידוע גם בכינוי "אורי בורי". ירמיאס נולד בנהריה לבנימין - מדריך חקלאי, ולחנה - מטפלת. בגיל 16 הפליג לאיטליה ולגרמניה. כששב לישראל למד בבית הספר הטכני של חיל האוויר ושירת בצה"ל כמכונאי מטוסים. לאחר שחרורו נסע שוב לאירופה ולאסיה. במסעותיו התנסה בבישול ולמד את רזי המקצוע. בשנת 1988 פנה לענף המזון וניהל את סניף רשת קפולסקי בנהריה, ובשנת 1989 פתח את מסעדת "אורי בורי" בעיר, אשר מתמחה בתבשילי דגים. הוא גם הקים את מסעדת "כרמלה בנחלה" בתל אביב (יחד עם דניאל זך), ממנה פרש מאוחר יותר. בשנת 1997 העביר את מסעדת "אורי בורי" לעיר העתיקה של עכו. פתח ביחד עם דניאל זך את מסעדת "הלנה בנמל" בנמל קיסריה, בבעלותם גם המסעדה האסיאתית "אסיה מוניקה" בהוד השרון. בשנת 2006 יצא לאור ספרו (בשיתוף עם אפרת מיכאלי), "אורי בורי - דגים ופירות ים", ממתכוני מסעדת הדגל שלו. במחצית העשור הראשון של המאה ה-21 החל ירמיאס בפרויקט של שיפוץ ושימור שני מבנים עתיקים בעכו העתיקה לצורך הקמת מלון בוטיק. מבנה אחד היה "בית שוקרי", מבנה עות'מאני שנבנה על יסודות צלבניים, והשני, "בית ויצו". המבנים חוברו בגשר והפכו למלון בשם "מלון האפנדי". המלון נפתח לקהל הרחב בשנת 2012. בליל 11 במאי 2021, הוצתו על ידי פורעים ערבים מסעדת "אורי בורי" ומלון "האפנדי" (לשעבר בית שוקרי) שבבעלותו של ירמיאס, במהלך התפרעויות בעכו במסגרת המהומות בישראל 2021. חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009; "אורי בורי" עמ' 37, "הלנה" עמ' 84 מדיה וקבצים בנושא אורי ירמיאס בוויקישיתוף אתר מסעדת אורי בורי אתר מסעדת הלנה בנמל קיסריה אורי בורי - מסעדת דגים, באתר מסע אחר אבי אתגר, סדנת דגים אצל אורי בורי, באתר ynet, 1 במרץ 2001 מסע הצלב של אורי-בורי, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2006 אלון הדר, הזקן והים, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2006 ניר דודק, עם הפנים לביזנטיון, "על השולחן", 29 ביוני 2008 דפנה שמרון, אורי בורי חוצה גבולות, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2008 אבי אפרתי‏, דג מחוץ למים, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2010 יונת נחמני, אורי בורי לנד, באתר כלכליסט, 21 בדצמבר 2011 אסנת גואטה, ‏"לא תמיד הלקוח צודק": אחת על אחד עם אורי בורי ובקבוק יין, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2018 גבי בר – חיים, "בא אלי מישהו ואמר: 'שרפו לך את המסעדה'. ואני יודע שאשתי והבת שלי שם. הלב נפל לתחתונים", באתר "ידיעות אחרונות", 14 בינואר 2022 רותם מימון, אורי ירמיאס חוזר לרגע שבו "אורי בורי" עלתה בלהבות, ולא מפסיק להאמין בעכו, באתר הארץ, 4 באפריל 2023 יואב איתיאל‏, מהומות בעכו: מסעדת "אורי בורי" בעיר העתיקה הוצתה, באתר וואלה, 11 במאי 2021 אלי סניור, איתמר אייכנר, אחיה ראב, מצב חירום הוכרז בלוד: פצועים קשה במהומות, פלוגות מג"ב הוזנקו, באתר ynet, 12 במאי 2021
קים יונג-נאם

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא קים. קים יונג נאם (בקוריאנית: 김영남;‏ נולד ב-4 בפברואר 1928) הוא מדינאי צפון קוריאני. קים יונג נאם הפך לראש מחלקה במחלקת החוץ של הוועד המרכזי של המפלגה בשנת 1956, בשנת 1962 הוא היה סגן שר חוץ, בשנת 1972 התמנה ליו"ר מחלקת החוץ של המרכז, והפך לחבר חלופי במשרד הפוליטיקה ביוני 1974. בשנת 1980 הועלה בדרגה לחבר מן המניין וקיבל תפקיד כמזכיר המפלגה. הוא כיהן כיושב ראש נשיאות אספת העם העליונה - הפרלמנט של קוריאה הצפונית מאז ה-5 בספטמבר 1998 עד לשנת 2019 כאשר הוחלף על ידי צ'וי ריונג-הא. לפני כן שימש כשר החוץ. בתוקף תפקידו הוא נפגש עם נציגי מדינות זרות, חותם על הסכמים, נוכח בטקסים, נפגש עם שגרירים ומקבל את פניהם של מדינאים מחוץ לקוריאה הצפונית. בחוקה הוא מוכרז כ"ראש המדינה ליחסי חוץ". הוא אחד המדינאים הבכירים בקוריאה הצפונית יחד עם קים ג'ונג און. מדיה וקבצים בנושא קים יונג-נאם בוויקישיתוף Fyodor Tertitskiy, The great survivor: after 21 years at the top, Kim Yong Nam steps down, NK NEWS, ‏12-4-2019
יחפה

יחפה הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נינט טייב. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2006, על ידי חברות התקליטים הליקון. האלבום הופק על ידי אביב גפן, רצועות האלבום נכתבו והולחנו ברובן על ידו. אמנים נוספים אשר השתתפו בכתיבה ובהלחנה הם טייב עצמה, ברק פלדמן, יוני בלוך, גלעד שמואלי, עילי בוטנר, עידן רייכל, אלי מורנו, ארז אלגרבלי ותומר מזמר. הסינגל הראשון מהאלבום, "כשאתה כאן", יצא לאור ב-12 ביולי 2006. מספר שבועות לאחר מכן יצא לאור הסינגל השני, "הכל יכול לקרות". האלבום עצמו החל להימכר בחנויות ב-7 בספטמבר 2006. בשל הציפייה הארוכה לו גבר הביקוש, וכבר למחרת הוצאתו הוכרז כאלבום זהב, לאחר שמכר כ-24,976 עותקים בפחות מ-24 שעות. בסוף שנת 2008, הוציאה חברת התקליטים הליקון הודעה לפיה האלבום הגיע למעמד של אלבום פלטינה, לאחר שנמכר ביותר מ-40,000 עותקים. יחפה נחשב לאלבום הכי נמכר מיוצאי כוכב נולד עד היום[דרוש מקור]. מידע על האלבום יחפה באתר MusicBrainz
ריאקציה (אידאולוגיה)

רֵיאַקְציה היא שם כולל לאידאולוגיות פוליטיות שמעוניינות להחזיר את החברה האנושית לתקופות קדומות יותר. יש להבדיל בין ריאקציונרים לשמרנים: בזמן שהשמרן מעוניין להגן על המצב הקיים מפני שינויים, הריאקציונר מעוניין לשנות את המצב הקיים ולהחליפו במצב שהיה קיים קודם לכן. השם ריאקציה ניתן לראשונה למתנגדיה של הנאורות. אנשים אלה קמו כתגובת נגד (ריאקציה) לחסידי הנאורות שהניחו שהתבונה האנושית יכולה לקדם את האנושות. הריאקציונרים טענו לעומתם, שהתערבות אנושית במהלכה התקין של ההיסטוריה תביא לאסון. במקום זאת, יש להסתפק בשינויים מדורגים תוך הסתמכות על תבונתם הנצחית של כתבי קודש והחוכמה המצטברת של פילוסופים ואנשי דת קדומים. כוחות ריאקציה התנגדו בחריפות למהפכות ולתמורות שחלו באותה עת ובייחוד לגדולה שבהן, המהפכה הצרפתית. הם הגנו על המשטר המלוכני והפאודלי ובניגוד למהפכני תנועת ההשכלה, דגלו בנאמנות למלך ולאצולה. בתקופות המודרניות מרבים להשתמש במונח ככינוי גנאי. קומוניסטים נוהגים לכנות כ"ריאקציונרים" אנשים שמתנגדים לניתוח המרקסיסטי של החברה – ובייחוד לאוּמנים, אנשי דת ושמרנים. המונח רווח במיוחד ביחס לפשיסטים, וקומוניסטים משתמשים עד היום בכינוי זה לתיאור משטר וישי בצרפת, משטר פרנקו בספרד, ומשטרו של אוגוסטו פינושה בצ'ילה. בישראל, פעילים קומוניסטים – יהודים וערבים – משתמשים במונח ככינוי גנאי נגד לאומנות בקרב יהודים, נגד תנועת ההתנחלות (ולעיתים התנועה הציונית בכללותה), ונגד מוסדות הרבנות ובתי הדין הדתיים. כמו כן, פעילים קומוניסטים בישראל משתמשים במונח "הריאקציה הערבית" ככינוי גנאי נגד הזרמים הלאומיים, הלאומניים והדתיים בקרב החברה הערבית בישראל (ובייחוד נגד היריבים העיקריים של הקומוניסטים ברחוב הערבי: התנועה האיסלאמית ובל"ד), וכן נגד המשטרים בחלק ניכר מהמדינות הערביות. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כרטיס גרפי

כרטיס גרפי, כרטיס מסך, כרטיס וידאו, מוכר גם בשם השגוי-חלקית GPU (עקב כך שמעבד גרפי, Graphic Processing Unit, הוא רכיב קטן ממנו שכרטיס המסך מכיל בתוכו), הוא הרכיב במחשב שתפקידו לייצר פלט חזותי מהמחשב שיוצג על גבי המסך. תוכניות מחשב שונות מייצרות פלט חזותי, וכרטיס המסך הוא רכיב החומרה האחראי לקחת פלט זה ולהורות למסך אילו נקודות להאיר על הצג (ובאיזה צבע) כדי שנוכל לראות את הפלט. כרטיס המסך מקבל כקלט מהמעבד נתונים בינאריים והופך אותם לאות תצוגה (בעבר אנלוגי בלבד, כיום גם דיגיטלי). כמו רוב חלקי המחשב האישי, לכרטיס המסך הייתה התחלה צנועה. בתחילה הוא היה אחראי רק להציג על המסך את מה שייצר המעבד המרכזי. בשלביו הראשונים, היה זה טקסט בלבד, ללא תמיכה בצבע. בכרטיסי המסך יש מעבד גרפי נפרד, והם עושים הרבה מעבודת העיבוד שבעבר נעשתה על ידי המעבד המרכזי של המחשב. הצורך נובע מכמות המידע שאנו שולחים כיום למסך ומהחישובים המסובכים שצריכים להיעשות כדי לקבוע מה נראה על המסך. צורך זה התעצם עם כניסת הגרפיקה התלת־ממדית. נכון לשנת 2021, כרטיסים גרפיים משמשים גם לכריית מטבעות מבוזרים. ISA (היסטורי) VLB (היסטורי) PCI (היסטורי) AGP (היסטורי) PCI-X (היסטורי) Nubus (היסטורי) (מחשבי מקינטוש) Zorro (היסטורי) (מחשבי אמיגה) MCA (היסטורי) (מחשבי RS/6000) Sbus (היסטורי) (מחשבי Sparc) PCI-Express CGA (היסטורי) EGA (היסטורי) VGA DVI DisplayPort HDMI המסך יכול לעבוד במספר מצבי הפעלה. בכל מצב מוגדרים מספר שונה של צבעים ומספר שונה של פיקסלים לאורך ולרוחב המסך. לעומת זאת, קיים מצב טקסט, בו לא מוגדרים פיקסלים אלא מוגדר הטקסט שצריך להופיע על המסך, וכן השורה והעמודה של כל תו, והצבע שלו. במערכת ההפעלה DOS, כל מצב היה טהור, ולא ניתן היה לשלוט על פיקסלים בתצוגת טקסט, וטקסט לא היה נראה כראוי בתצוגה גרפית. עם התקדמות מערכות ההפעלה, ניתן לשלב על המסך מספר מצבי פעולה. כאשר עובדים במצב טקסט, המידע שצריך להופיע על המסך נכתב בזיכרון הפנימי החל בתא B800:0000. כרטיס המסך קורא את התאים הללו עשרות פעמים בשנייה, ומציג את תוכנם על המסך. כל אות על המסך תופסת שני בתים בזיכרון הפנימי. הבית הראשון מכיל את התו שצריך להופיע (אחד מ-256 תווים), והבית השני מחולק לשניים. חציו הראשון מכיל את הצבע של התו (0-15), וחציו השני מכיל את צבע הרקע של התו (0-15). מונחים בחומרה GPU-Z מעבד גרפי How Graphics Cards Work by Jeff Tyson and Tracy V. Wilson כרטיס גרפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) NVIDIA GeForce4 4200