laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויליאם שארפ (אמן)

ויליאם שארפ (באנגלית: William Sharp‏; 29 בינואר 1749 – 25 ביולי 1824) היה חרט ואמן אנגלי. שארפ היה בנו של יצרן נשק מכובד שהתגורר במרכז לונדון. הוא היה חניך בחריטה אצל החרט והגנאלוג ברק לונגמייט (אנ')‏ (1738–1793), ולאחר הנישואין, לאשה צרפתייה, ביסס את עצמו כחרט ברחוב ברטולומיי ליין. עבודתו הבולטת הראשונה הייתה תחריט של "הקטור", אריה זקן ב"לונדון טאוור". בסביבות 1782 הוא מכר את החנות ועבר לווקסהול, מתוך כוונה להתמחות בתחומים מורכבים יותר (כלומר חריטה להדפסה) של אומנות. בין הלוחות הקודמים שלו יש כמה איורים, שנעשו בעקבות תומאס סטות'ארד, לעיתון. הוא גם השלים את לוח "הנחיתה של צ'ארלס השני בדובר" של בנג'מין וסט, שויליאם וולט השאיר לא גמור בזמן מותו, חרט כמה מהאיורים של אמנים שנסעו עם קפטן קוק במסעותיו המפורסמים, לבסוף התיישב בצ'יזוויק שם שהה למשך שארית חייו. הוא חרט את "הנה האיש" (על פי גווידו רני); "המלך ליר בסערה" ו"המכשפה מעין דור" (אחרי בנג'מין וסט); "הגיחה מגיברלטר" (אחרי ג'ון טרומבול); דיוקנו של "ג'ון האנטר" (אנ') ו"המשפחה הקדושה" (על פי ג'ושוע ריינולדס) ועוד. סגנון החריטה של שארפ היה מקורי, חצי גוונים עשירים ומלאים. הוא הפך לחבר כבוד באקדמיה הקיסרית בווינה ובאקדמיה המלכותית במינכן. שארפ נפטר בצ'יזוויק ב־25 ביולי 1824, ונקבר בחצר הכנסייה שם. שארפ היה רפובליקני וחבר של תומאס פיין והורן טוק, והיה חבר בחברה למידע חוקתי. כתוצאה ממחלוקת משפטית שבה היה מעורב הורן טוק, שארפ נחקר על באשמות הנוגעות לבגידה, אך לבסוף שוחרר ללא עונש כ"תומך" בלבד. הוא תמך בתורתם של פרנץ מסמר ועמנואל סוודנבורג והושפע מתפיסתו הדתית של העתיד לפי ג'ייקוב בריאן והנביא המילניאליסטי ריצ'רד בראת'רס. חרט כאחרון "נסיכי העברים". לאחר אשפוזו של ריצ'רד בראת'רס בבית משוגעים באיזלינגטון, הפך שארפ לחסידה של הנביאה ג'ואנה סאות'קוט (אנ'), אותה הביא מאקסטר ללונדון והחזיק על חשבונו למשך זמן לא מבוטל, הוא הכין אותה לציור דיוקן שאותו הוא חרט. למרות מותה המוקדם, ככל הנראה הוא מעולם לא איבד אמון במשימתה האלוהית או באפשרות שהיא תופיע שוב, וכתב ספר להגנתה: "תשובה לעולם." (לונדון, 1806). ג'ון האנטר יוהאן בפטיסט קרמר תומאס פיין סנט ססיליה ג'ואנה סאות'קוט ג'ון הייד המלך ליר צ'ארלס השני נוחת בדובר מדיה וקבצים בנושא ויליאם שארפ בוויקישיתוף Edward Irving Carlyle, Sharp William (1749-1824), Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 51 Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Sharp, William". Encyclopædia Britannica. 24 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 811. Portrait of Joanna Southcott, www.grosvenorprints.com Thomas P. (Thomas Philip) Foley, The answer of the Rev. Thomas P. Foley, to the world, : who hath blamed his faith in believing it was a command from the Lord to put in print such parables, as he printed last year at Stourbridge, under the title of What manner of communications are these? Oldswinford, November, 1805, Stourbridge : Printed at the office of J. Heming, [1805]
Vibes

Vibes (בעברית: וִיבּרָפוֹן) הוא פסקול שהוקלט והופץ עבור הסרט האמריקאי "Vibes", משנת 1988. הפסקול הופץ בשנת 1988, בסמוך לצאתו של הסרט, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, תוך שסינדי לאופר היא זו שהקליטה שירים מתוכו וגם את הסינגל "Hole in My Heart (All the Way to China)", שלא נכלל בו לבסוף. הסינגל שהקליטה לאופר לא נכלל בפסקול עצמו, מסיבה שלא צוינה, אך עזר בקידום של הסרט והפסקול עקב הצלחתו ברחבי העולם. בשנת 1988, עלה לאקרנים הסרט "Vibes" ואיתו יצא גם פסקול הסרט הזה. מתוך הסינגל שהקליטה לאופר "Hole in My Heart (All the Way to China)", שנועד לעזור בקידום שלהם, הפך ללהיט והגיע לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים האוסטרלי. השיר נכנס גם לעשירייה הפותחת במצעד הניו זילנדי. מידע על האלבום Vibes באתר MusicBrainz מידע על האלבום Vibes באתר AllMusic James Horner - Vibes, Discogs (באנגלית) Cyndi Lauper - Hole In My Heart (All The Way To China), Discogs (באנגלית) australian-charts.com - Cyndi Lauper - Hole In My Heart (All The Way To China), australian-charts.com charts.org.nz - Cyndi Lauper - Hole In My Heart (All The Way To China), charts.nz
יחסי יוון–סוריה

יחסי יוון–סוריה הם יחסי החוץ בין יוון לסוריה. שתי המדינות הן חברות באיחוד מדינות הים התיכון. הקשר הראשון בין שתי מדינות הים התיכון החל בקדמוס שהציג את האלף-בית הפיניקי ליוון העתיקה. בנוסף, אוגרית בסוריה הייתה בקשר גם עם מסיניאה והתרבות המינואית, עד שנהרסה על ידי גויי הים. מלך יוון המקדוני, אלכסנדר הגדול כבש את סוריה ואת האזור בשנים 333–332 לפנה"ס. לאחר מכן, סלאוקוס הראשון הקים את הממלכה הסלאוקית ששלטה בסוריה עד 64 לפנה"ס. בסוריה היו לסלאוקידים הישגים רבים כמו בניית ערים כאנטיוכיה, לאודיציאה ואפמיאה, בנוסף להנחת היסודות למצודת חלב. מאוחר יותר, האימפריה הביזנטית שמרה על ההשפעה היוונית עד אמצע המאה השביעית, בה פיתחו את הנוריאס של חמה. בתקופת השלטון הביזנטי, הכנסייה האורתודוקסית המזרחית הייתה הדת המקובלת בין העמים, שעדיין מונה 503,000 חברים בסוריה. גם יוון וגם סוריה נכבשו על ידי האימפריה העות'מאנית למשך יותר מארבע מאות שנים. במהלך מלחמת העולם השנייה, יוונים רבים ברחו מארצם לאחר הפלישה הנאצית, בעיקר מהאי כיוס כדי לחפש מקלט במחנה אל-ניירב, ליד חלב. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, אלפי סורים נסעו ליוון ולאירופה כדי להימלט מהמלחמה בארצם. ב-8 במאי 2020 הודיע שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס על שיקום היחסים בין יוון לסוריה, לאחר שהופסקו בשל המלחמה, ומינה את השגריר לשעבר בסוריה וברוסיה, טסיה אתנאסיו, כשליח מיוחד של משרד החוץ של יוון לסוריה. ביולי 2020 יזמה סוריה הקמת העתק הממומן על ידי רוסיה של איה סופיה בעיירה א-סוקיילביה (אנ') הנוצרית ברובה. יוון מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק ושלוש קונסוליות כבוד בלטקיה, טרטוס וחלב. סוריה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. "Ugarit". Britannica. "Why is Greece mending relations with Assad?". Middle East Eye. 5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "The Greek refugees who fled to the Middle East in WW2". BBC. 19 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Greece's renewed relations with Syria further isolates Turkey in the Eastern Mediterranean". greekcitytimes.com. 8 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Russia to fund small-scale replica Hagia Sophia in Syria that will be used as a church". The Art Newspaper. 6 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי יוון–פרגוואי

יחסי יוון–פרגוואי הם היחסים בין יוון לפרגוואי. היחסים הדו-צדדיים טובים, אך מוגבלים. ברמה הרב-צדדית, יוון ופרגוואי משתפות פעולה מקרוב ותומכות זו בזו במועמדות בארגונים בינלאומיים. ישנם כ-20–25 פרגוואים מהדור השני והשלישי ממוצא יווני בפרגוואי, אך אין קהילה יוונית מאורגנת. יוון מיוצגת בפרגוואי באמצעות שגרירותה במונטווידאו, אורוגוואי. פרגוואי מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–פרגוואי בוויקישיתוף יחסי יוון–פרגוואי, באתר משרד החוץ היווני יחסי יוון–פרגוואי, באתר משרד החוץ היווני
רבי שמעון בר כרסנא

רבי שמעון (בר) כרסנא היה אמורא ארצישראלי בדור החמישי, המוזכר בתלמוד הירושלמי בלבד. במספר מקומות נקרא "רבי שמעון בר ברסנא". רבי שמעון בר כרסנא מסר מימרות רבות בשם רבו, רב אחא, מהם: ”אין לך מחוור מכולם אלא תחום שנים עשר מיל כמחנה ישראל” - אף על פי שתחום שבת הוא דין דרבנן, ודאי שאיסור היציאה מחוץ לשנים עשר מילים (12 קילומטרים), כאורכו של מחנה ישראל במדבר סיני, הוא דין דאורייתא. ”הים בית טבילה לכהנים הוא” - ים הנחושת שבנה שלמה המלך שימש כבית טבילה לכהנים. בתלמוד הירושלמי אמר בשמו רבי אלעזר, ונראה שהיה תלמידו. מקובל לזהותו כרבי אלעזר ברבי יוסי או כרבי אלעזר דרומה. הערוך כתב ש"כרסנא" או "ברסנא" זוהי עיר, בה התגורר רבי שמעון כרסנא. לעומת זאת, יש המשערים שהיה גר ביפו, ונראה שהם מפרשים ש"כרסנא" זהו שם אביו. הרב אהרן הימן, "ר' שמעון בר כרסנא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, באתר היברובוקס הרב יהודה אדרי, "ר' שִׁמְעוֹן בַּר כַּרְסְנָא", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 297, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) תלמוד ירושלמי, מסכת מעשרות, פרק א', הלכה ב', תלמוד ירושלמי, מסכת חלה, פרק ד', הלכה ג' תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק א', הלכה ח', תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק א', הלכה ז', תלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק א', הלכה א' תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ג', הלכה ד', תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ה', הלכה ד' תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ג', הלכה ח' תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק א', הלכה א' הרב אהרן הימן, "ר' שמעון בר כרסנא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, באתר היברובוקס יעקב שמואל צורי, רב אשי, ירושלים תרפ"ד, עמ' 64, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) רבי נתן בן יחיאל מרומי, הערוך השלם - ד, וינה תרל"ח - תרנ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) יעקב שמואל צורי, רבי יוסי בר חנינא מקסרין, ירושלים תרפ"ו, עמ' 20, באתר אוצר החכמה
יחסי גאורגיה–קניה

יחסי גאורגיה–קניה הם היחסים דו-צדדיים בין גאורגיה, המצויה בעבר הקווקז, לבין הרפובליקה של קניה, הממוקמת במזרח אפריקה. היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לקניה כוננו ב-2 ביוני 2010. עם זאת, הקשרים הבלתי פורמליים מתוארכים כבר לאוקטובר 2004, עת ביקר ראש ממשלת גאורגיה זוראב ז'ווניה בקניה, כדי להשתתף בוועידה בינלאומית נגד שחיתות, ולהיפגש עם גורמים קנייתים. על פי נתוני משרד החוץ של גאורגיה, הבסיס העיקרי ליחסי שתי המדינות הוא שיתוף פעולה כלכלי. גאורגיה וקניה היו שותפות מוגבלות למאבק העולמי בטרור. בינואר 2012 שייטים גאורגים נלקחו כבני ערובה על ידי שודדי ים סומלים בים סוף, ושוחררו לבסוף כשקניה שימשה כמתווכת. גאורגיה גינתה את פיגוע הטרור באוניברסיטת גאריסה בשנת 2015, בו נהרגו 150 אנשים, וכן את מתקפת הטרור בניירובי בינואר 2019, בה קיפחו את חייהם 21 בני אדם. גאורגיה הצהירה על תמיכתה הגלויה במדיניות הקנייתית נגד הטרור. בשנת 2016, מוזיקאים קנייתים היו בין האמנים הבינלאומיים שהשתתפו בפסטיבל מוזיקה בינלאומי בנפת מרנאולי אשר בגאורגיה. אזרחי גאורגיה המעוניינים לנסוע לקניה חייבים לקבל אשרת תייר או אשרת עסקים במשרד הקונסולרי של שגרירות קניה בבלגיה, או בגבול קניה. בנסיבות מסוימות, ניתן להעניק ויזה לטווח קצר גם באמצעות בקשה מקוונת על ידי ממשלת קניה. საქართველოს საგარეო საქმეთა სამინისტრო - Home, mfa.gov.ge Georgian PM to Address Anti-Corruption Conference in Kenya, Civil.ge, ‏2004-10-11 (באנגלית) Saakashvili Hails Turkey and its PM, Civil.ge, ‏2012-01-13 (באנגלית) One Caucasus: Georgia hosts international music festival, Agenda.ge
ילדי המחשבה

ילדי המחשבה (באנגלית: Children of the Mind)‏ (1996) הוא הספר הרביעי (והשמיני מבחינה כרונולוגית) בסדרת המדע הבדיוני 'המשחק של אנדר' מאת אורסון סקוט קארד. הספר מתאר את פתרון הסיבוך העלילתי שאליו נקלעה פלנטת לוזיטניה עם סיום הספר הקודם, "קסנוסייד": צי התקיפה של הקונגרס הבין-כוכבי מתקרב אל השלמת משימתו – השמדת הפלנטה, שעליה חיים לצד בני האדם שני גזעי חייזרים תבוניים המתקיימים על פלנטה זו בלבד: הבאגים והחזרזירים (Pequeninos). במקביל, מתכנן הקונגרס להשמיד את התוכנה התבונית ג'יין – צורת חיים ייחודית נוספת – המסייעת לאנדר ולידידיו בלוזיטניה. שני הגופים המופעלים על ידי נשמתו של אנדר (העתקים של אחיו פיטר ואחותו ולנטיין) פועלים במטרה להשפיע על הקונגרס לעצור את שתי התקיפות ובמטרה להפיץ את גזע החייזרים בפלנטות נוספות, כדי למנוע את הכחדתו. פיטר וויגין פועל בעזרת סי-וונג-מו על מנת להשלים את המשימה הראשונה, בעת שוולנטיין פועלת בלוזיטניה ביחד עם בני משפחת ריברה, מדעניה האנושיים של לוזיטניה, על מנת להשלים את המשימה השנייה. במקביל הם מחפשים דרך להציל את ג'יין במקרה שהקונגרס יצליח לפעול למחיקתהּ. בסופו של דבר נכשלים פיטר וסי-וונג-מו במשימתם, אך היות שג'יין ניצלת ממוות בעזרת מלכת הבאגים, רשת העצים של החזרזירים ורשת גיבוי בין-עולמית של בני האדם, עולה בידהּ לקבל את גופהּ של ולנטיין מידי אנדר, וכך לשרוד. בעזרת ג'יין עוצר פיטר את מתקפת צי הקונגרס על לוזיטניה. במהלך חיפושיה אחרי עולמות ראויים ליישוב מוצאת הקבוצה את עולם הבית של הגזע שהפיץ את וירוס הדסקולדה ההרסני, ומחליטה להטיל עליו הסגר עד אשר יתאפשר דיאלוג עם בני הגזע. אנדר, שבמהלך כל הספר שוהה במנזר מקומי בלוזיטניה, מת מעט לפני תום הספר; הוא מוותר על גופה של ולנטיין לטובת ג'יין, ואת נשמתו מעביר לגופו של פיטר. ילדי המחשבה, באתר OCLC (באנגלית) ילדי המחשבה, באתר אופוס
אמנון פרידברג

אמנון פרידברג (18 בספטמבר 1945 – 10 באוקטובר 2020) היה אנטומולוג ישראלי שהתמחה בזבובאים. במהלך הקריירה שלו תיאר 257 טקסונים שונים. פרידברג נולד ב-18 בספטמבר 1945 בחיפה. אביו היה איש עסקים ובעל חנות שעלה מלטביה, ואמו הייתה עקרת בית. בילדותו התגורר בשכונת הדר הכרמל, שגבלה במדרון הר טבעי בו נהג להסתובב רבות ולהתרשם מהצמחים והחולייתנים כגון נחשים שאותם גידל בבית למגינת ליבה של אימו. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובתיכון התוודע לשיטות מחקר מתודולוגיות כגון הכנת עשבייה ושימוש במגדיר צמחים. בתקופה זו החל לפתח את השאיפה לחקור עולם זה באופן מקצועי יותר. בשנת 1963 התגייס לצה"ל. בשנת 1965 החל ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שם פגש את פרופסור יהושע קוגלר, האוצר הראשון של האוסף האנטומולוגי, שהכיר לו את עולם החרקים ולקח אותו לעבוד תחתיו. פרידברג המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בזואולוגיה תחת הנחייתו של קוגלר, ובשנת 1978 השלים את הדוקטורט שלו. בשנים 1979–1980 היה פוסט-דוקטורנט בסמית'סוניאן שבוושינגטון די. סי., אך ב-1980 נקרא לשוב לאוניברסיטת תל אביב על מנת לשמש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה תחת קוגלר, שפרש לגמלאות. במשך שנים רבות (1982–1986, 1990–1998, 2005–2012) היה העורך הראשי של כתב העת המדעי Israel Journal of Entomology, לעיתים קרובות האדם היחיד שערך את העיתון ובזכותו כתב העת פרח וחוקרים מכל העולם נהגו לפרסם בו את מאמריהם. פרידברג שימש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה עד פרישתו לגמלאות ב-2013. במקביל לעבודתו כאוצר יצא למסעות מחקר ברחבי העולם. נפטר ב-10 באוקטובר 2020, לאחר שחלה בקורונה. בימי חייו מדענים שונים קראו על שמו 99 מינים ו-3 סוגים של חרקים לאות הערכה על פועלו. מדריך לחרקי כותנה בישראל, הוצאת המועצה לייצור ושיווק כותנה, דביר כזמן, 1989 Friedman, Ariel-Leib-Leonid (2019). "Dr Amnon Freidberg – 75 years". Israel Journal of Entomology. 49 (2): I–xl. doi:10.5281/zenodo.3872861. אמנון פרידברג, באתר ResearchGate ד"ר אמנון פרידברג, באתר אוניברסיטת תל אביב ד"ר אמנון פרידברג 1945-2020, באתר "מדע גדול, בקטנה" מיטל ליאור-גוטמן, אבל כבד: תושב הרצליה ד"ר אמנון פרידברג, מומחה עולמי לחקר חרקים, נפטר מקורונה, צומת השרון הרצליה, 13 באוקטובר 2020 עופר אדרת, מאלף לאלפיים בתוך כחודש: הגל הגדול של המתים מקורונה, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2020 האם זה מוסרי להרוג ג'וקים? כיצד קשורים זבובים לפענוח מקרי רצח? איך מרפאות רימות זבובים את נזקי מחלת הסוכרת? ד"ר אמנון פרידברג עונה באתר ynet אמנון פרידברג (1945-2020), דף שער בספרייה הלאומית Ariel-Leib-Leonid Friedman, Dr Amnon Freidberg – 75 years, Israel Journal of Entomology 49, 2019-12-31, עמ' i–xl doi: 10.5281/zenodo.3890302
יחסי בנגלדש – סיירה לאון

יחסי בנגלדש–סיירה לאון הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לסיירה לאון. היחסים בין שתי המדינות הושפעו במידה רבה מתרומת כוחות בנגלדש כחלק מ-UNAMSIL, משלחת האומות המאוחדות לסיירה לאון. בשנת 2003 הגיע נשיא סיירה לאון אחמד טג'אן קבה לביקור רשמי בבנגלדש. שומרי השלום בבנגלדש מילאו תפקיד חשוב בלחימה במורדים במהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון כחלק ממשימת האומות המאוחדות בסיירה לאון. שומרי השלום תרמו גם תרומות חיוניות בבניית המדינה מחדש לאחר מלחמת האזרחים ובבניית כמה תשתיות חשובות. ארגונים לא ממשלתיים בבנגלדש הכוללים את BRAC פועלים בסיירה לאון ופועלים בתחומי המימון, פיתוח חקלאי וכו'. סיירה לאון חיפשה השקעות בנגלדשיות במיוחד בתחום הבגדים, הטקסטיל והחקלאות. בסיירה לאון היו השקעות גדולות של חברות בנגלדש במגזר החקלאי, והבולטת ביותר היא "Bengal Agro Limited" שהשקיעה 50 מיליון דולר והקימה מפעל לעיבוד גומי בסיירה לאון שהוא הראשון מסוגו במערב אפריקה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בנגלדש – סיירה לאון בוויקישיתוף "President of Sierra Leone arrives, talks today". The Daily Star. UNB. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Rasul, Ilyas Iftekhar (5 בדצמבר 2010). "Bangladesh's contribution to UN peacekeeping missions in Africa (Part II)". The Daily Sun. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2014. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Blessed are the peace makers". The Daily Star. 2006. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "In Sierra Leone, BRAC-SL On Malaria-Free Campaign: Sierra Leone News". news.sl. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2014. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "In Sierra Leone, BRAC Launches Phase 2 Nutrition Campaign in Kenema : Sierra Leone News". news.sl. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2014. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Sierra Leone to get first rubber processing plant: Business and Finance-africareview.com". africareview.com. נבדק ב-14 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "4 years Bengal Agro project as… US$ 39m Bangladeshi investment poured for Agriculture - Awoko Newspaper". awoko.org. אורכב מ-המקור ב-2019-09-11. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
אנטוניו קאנובס דל קסטיו

אַנְטוֹנְיוֹ קָאנוֹבָס דֶּל קַסְטִיּוֹ (בספרדית: Antonio Cánovas del Castillo;‏ 8 בפברואר 1828 – 8 באוגוסט 1897) היה פוליטיקאי והיסטוריון ספרדי אשר שימש כ"אדריכל" הרסטורציה הספרדית ואשר שירת שש פעמים בתור ראש ממשלת ספרד עד אשר נרצח בידי אנרכיסט בעודו ראש ממשלה בשנת 1897. קאנובס היה יליד משפחת אצולה ספרדית שמרנית. עם מות אביו הגיע קאנובס למדריד כדי לחיות בהגנת קרוב משפחתו הסופר סרפין אסטבנס קלדרון והבנקאי חוסה סלמנקה. בשנת 1852 הוא הוצג בפני הגנרל לאופולדו אודניל, לימים גיבור המלחמה הספרדית-מרוקאית שהפך למנטור הפוליטי של קאנובס. המעשה הפוליטי הראשון שלו היה מעורבותו בממשלה של אודניל (1854), שעבורה כתב קאנובס מניפסט פוליטי אשר קרא למודרניזציה ורפורמה ליברלית שבעזרתה תסגור ספרד את הפער עם שאר אירופה שלאחר המהפכה התעשייתית. בבחירות 1854 נבחר קאנובס לפרלמנט של מחוז מאלגה (יחידה מנהלית בתוך הקהילה האוטונומית של אנדלוסיה), אך חוסר נכונותו לתמוך בממשלת המאוחדת החדשה הביאה אותו להתפטר ולקבל את העמדה הרווחית של שגריר שהציעה לו הממשלה במדינת האפיפיור במהלך שנת 1855. לאחר שובו מחצי האי האפיניני בשנת 1857 מילא קאנובס מספר תפקידים ממשלתיים עד שהפך לשר הפנים בממשל אלחנדרו מון בשנת 1864 ושר המושבות תחת אודניל בשנה שלאחר מכן. הוא השתתף בפרלמנט שהקים גנרל חואן פרים בשנת 1868 לאחר התפטרות איזבלה השנייה, מלכת ספרד ב-29 בספטמבר, אך סירב לתמוך במלוכה של אמדאו הראשון, מלך ספרד (1870-1873). במקום זאת, קאנובס הפך למנהיג האלפוניסטים (תומכי אלפונסו השנים עשר לכס). לאחר הקמת הרפובליקה הספרדית הראשונה אורגנה מהפכה בידי האלפוניסטים אשר הכריזו את שיבת המלוכה (ראו הרסטורציה הספרדית). עם הכרזת אלפונסו השנים עשר כמלך על ספרד ב-29 בדצמבר 1874, הפך קאנובס לראש ממשלת ספרד, תפקיד בו התחלף מספר פעמים עם פרחדס מטאו סגאסטה, מנהיג המפלגה הליברלית. כאשר המלך אלפונסו ה-12 נפטר ב-25 בנובמבר 1885, קאנובס הבטיח את העברת הסמכות בצורה שלווה למלכה מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה ואת ההצטרפות העתידית לכס המלכות של אלפונסו ה-13, בן המלך הנפטר. מדיניות הפנים של קאנובס הביאה לספרד סדר ציבורי ומידה מסוימת של אחדות לאומית, אך הוא לא סיפק את מעמד הפועלים. בשאלת קובה הספרדית התחייב קאנובס למדיניות שימור האי הקריבי אך לא הצליח להעביר לקובה רפורמות ליברליות. יתר על כן, הוא החמיר את המצב בכך ששלח לאי, לאחר משבר פנימי בכוחו, כוחות לדכא את המרד האזרחי. צעדי הדיכוי שלו לא קידמו את עניינה של ספרד בעיני ממשלת ארצות הברית אשר בהמשך תכבוש את האי במסגרת מלחמת ארצות הברית–ספרד. בעיית קובה הייתה עדיין בראש מעייניו של קאנובס כשנרצח על ידי אנרכיסט איטלקי בעודו ממלא תפקידו. מדיה וקבצים בנושא אנטוניו קאנובס דל קסטיו בוויקישיתוף אנטוניו קאנובס דל קסטיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיות וחיים (בספרדית) כתבי אנטוניו קאנובס דל קסטיו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אנטוניו קאנובס דל קסטיו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי גאורגיה–ספרד

יחסי גאורגיה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גאורגיה וספרד. שתי המדינות חברות במועצת אירופה. ספרד מקיימת יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של גאורגיה מאז 1992. נכון לעכשיו, יחסי ספרד עם גאורגיה מעוגנים על ידי חברות ספרדית באיחוד האירופי. בשנת 2014 הצמיחה של כלכלת גאורגיה עמדה על 4.8%, התאוששות זו התרחשה, למרות המשבר ביחסי רוסיה–אוקראינה, הודות לצמיחה בצריכה, בהשקעה פרטית ויצוא. במגזר הפיננסי נותרו נקודות תורפה מבניות מסוימות (דולריזציה גבוהה, נזילות לטווח קצר וריכוז בנקאי גבוה). בין התחומים שתרמו הכי הרבה לצמיחה, היו הבנייה, המסחר הקמעונאי והתעשייה. גאורגיה עברה אבולוציה חיובית של כלכלתה, אך עדיין נדרשת לבצע רפורמות מבניות שיאפשרו לה להגדיל את הצמיחה הכלכלית. הזמן מחזק את המדיניות המצליחה שלה באמצעות שער החליפין הגמיש שלה, תוך שמירה על עתודות מטבע חוץ חזקות ותקרת אינפלציה. שיעורי העוני ירדו משמעותית בחמש השנים האחרונות, בשנת 2012 העוני הקיצוני עמד על 3.7% (נתונים אחרונים), אם כי באזורים הכפריים ממשיכים להראות עוני יחסי משמעותי. הפחתה זו נובעת בעיקר ממדיניות סיוע סוציאלי. היחסים הכלכליים מוגבלים, אולם מתגלה עניין הולך וגובר של חברות ספרדיות ונמשך משיפור ניכר באקלים להשקעות זרות. החל מ-1 ביולי 2011, תקף הסכם למניעת מיסוי כפול בין גאורגיה לספרד. ב-10 וב-11 במרץ 2014 חתמו ספרד וגאורגיה על שני מזכרי הבנה לשיתוף פעולה בתחום הכלכלי ובתחום התיירות. בשנת 2014 היצוא הספרדי לגאורגיה הסתכם ב-58.8 מיליון אירו (לעומת 78.8 מיליון אירו בשנת 2013), המהווה ירידה של 25.4%, בעוד שהיבוא שביצעה גאורגיה מספרד הגיע ל-81.43 מיליון אירו (לעומת 29.32 בשנת 2013), המהווה את הגידול הגדול ביותר בשנים האחרונות עם 177.7%. הסכם על שיתוף פעולה תרבותי, חינוכי ומדעי, חתימה: 11 במרץ 1993, בתוקף: 12 ביוני 1996. הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס בענייני הכנסה וארנונה. פרוטוקול, חתימה: 7 ביוני 2010, בתוקף: 1 ביולי 2011, BOE: 1 ביוני 2011. גאורגיה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושתי קונסוליות בברצלונה וסביליה. ספרד מיוצגת בגאורגיה באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליה בטביליסי. מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–ספרד בוויקישיתוף Ficha de Georgia Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Relaciones económicas Ficha de Georgia Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Relación de declaraciones, tratados y acuerdos firmados Copia archivada 24 de marzo de 2015 [https://web.archive.org/web/20150402103942/http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf 2 de abril de 2015 Lista de consulados extranjeros en España. Ficha de Georgia Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Datos de la Representación
הקדם-מעבד של שפת C

הקדם מעבד של שפת C (באנגלית: C preprocessor) הוא תוכנה טקסטואלית שרצה לפני הקומפילציה על הקוד ומשנה אותו לצורכי הקומפילציה, תוצר התוכנה לא נשמר והקוד בקבצים נשאר כשהיה לפני כן. פקודות לקדם מעבד מתחילות בתחילת שורה עם התו '#'. הפקודה define מגדירה סימבולים, המילה הראשונה לאחריה היא הסימבול וכל מה שמופיע לאחריו בשורה הוא הפירוש שלו, כאשר פירוש ריק הוא חוקי. בכל מקום בו הסימבול מופיע לאחר המקום בו הוא הוגדר, הוא יוחלף בפירוש שלו. ניתן להגדיר סימבול שמקבל קלט כמו פונקציה (כאשר הסוגריים צמודים לסימבול ללא רווח), ובפירוש של הסימבול להשתמש בקלט. אפשרות זו היא שימושית, אך עלולה לגרום שגיאות מאחר שאין בדיקת טיפוסים, מה שעלול לגרום לדוגמה להפעלה כפולה של פונקציות אם הקלט הוא פונקציה. פקודת include ולאחריה שם קובץ, מוקף בגרשיים או בסוגריים משולשים, מכניסה את תוכן הקובץ לשורה של פקודת ה-include. שימוש בגרשיים מורה לקדם מעבד לחפש את הקובץ בפרויקט הנוכחי שאנו עובדים עליו, לדוגמה: #include "my_file.h" לעומת זאת, במידה ונשתמש בסוגריים משולשים (<>) אזי נתכוון לקובץ שאינו נמצא בפרויקט שלנו, לדוגמה: #include <stdio.h> קבצים אלו מכונים בדרך כלל header file וסיומתם h. מקובל שקבצים אלו יכילו רק הצהרות ומאקרו ולא פונקציות, על מנת למנוע מצב של פונקציות זהות בכמה מקומות בקוד. שלא כמו בפקודת define, אין מניעה שבקבצים אלו יהיו פקודות של קדם המעבד. באמצעות הקדם-מעבד, ניתן להגדיר האם קטע קוד כלשהו יתקמפל או לא, כתלות בהאם סימבול הוא קיים על ידי הפקודה ifdef או על ידי תנאי בוליאני על ידי הפקודה if. הפקודה מתבצעת על כל הקוד עד הפקודה end. כמו כן ניתן להשתמש בפקודה else כדי לשים קוד אחר במקרה המשלים. C preprocessor בתאריך 11 בספטמבר 2019, בארכיון האינטרנט, באתר אוניברסיטת בר-אילן The C Preprocessor באתר מיזם GNU (באנגלית)
יחיאל יהודה איזקסון

רבי יחיאל יהודה איזקסון (תרפ"א - תשל"ז, 1977) היה רב שכונת אחוזה בחיפה ומקים ישיבת תורת אמת לוס אנג'לס. נולד לרבי אברהם ישכר בער איזקסון רבה של פוליאן-רוסקובה (בנו של רבי שלמה מרומאן) ולשרה בת רבי ישראל חיים פרידמן, רבה של ראחוב ומחבר הספר ליקוטי מהרי"ח. למד בישיבתו של רבי יהודה סגל רוזנר בסקלהיד. נישא לחנה, בתו של רבי חיים צבי טייטלבוים. היה עוזרו של אביו ברבנות בפוליאן-רוסקובה, ובמפקד הקהילות שנערך ב-1944 נמנים שניהם כרבני הקהילה. בשנות השואה שהה במחנה הריכוז דכאו ולקה בדלקת ריאות כרונית, לאחר השואה כיהן כרבה של סיגט במשך חצי שנה, עלה לישראל וכיהן כרבה של אחוזת שמואל בחיפה, עמד בקשרי שו"ת עם רבי אברהם ישעיהו קרליץ, לאחר שהתגברה מחלתו ירד בעצת רופאיו ללוס אנג'לס, שם הקים את ישיבת תורת אמת. נפטר בז' בתמוז תשל"ז. על פי רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים, במשך שנים רבות לא זכו בני הזוג לילדים. במהלך ביקור אצל חיים מרדכי מנדבורנה בירכו האחרון שיזכה לילדים. בתו היחידה ברכה נישאה לרב יהושע לעוו שמילא את מקומו בכל התפקידים שנשא בהם. מדברי תורתו נדפס לאחר מותו ספר 'יחי יהודה'. על שמו נקרא בית הכנסת המרכזי של לוס אנג'לס 'בית יהודה' וכולל אברכים 'זיכרון יחיאל יהודה'. שלמה יעקב גרוס, ספר מארמארוש, עמ' מא, באתר היברובוקס יצחק יוסף כהן, חכמי טראנסילוואניה, ירושלים תשמ"ט, חלק ב' עמ' 5, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) מאיר איזקסון, מילי דהספידא אתר ישיבת תורת אמת. פורום אודותיו באתר בחדרי חרדים. קברו ופרטים אודותיו אתר kevarim.com (באנגלית) כיוון שבזמן החתונה חמיו כבר לא היה חי, מי ששימש כשושבינו היה גיסו רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם. מכתב רבי יחיאל יהודה איזקסון אב"ד סיגט, באתר בידספיריט הרב י. איזקסון נבחר כרבה של אחוזת שמואל על הכרמל, הצופה, 13 בפברואר 1951 ראו ב'גנזים ושו"ת חזו"א' חלק ב עמוד שפט ואילך רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים, כפי שסיפר בביקור אצל גיסו רבי צבי הירש רוזנבוים (מכון דבר חיים, הליכות עולם - שבת חלק ב עמוד רלה, בני ברק, תשע"ט).