תאודור הול

תאודור הול (באנגלית: Theodore Hall;‏ 20 באוקטובר 1925 - 1 בנובמבר 1999) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי אשר ריגל עבור ברית המועצות במהלך עבודתו בפרויקט מנהטן על פיתוח פצצת האטום, אך מעולם לא הועמד לדין, ונחשף לציבור רק באחרית ימיו. תאודור הלוויין הולצברג נולד בניו יורק למשפחה יהודית ובילדותו התגורר במנהטן. בסתיו 1936, במהלך השפל הגדול, שינה אחיו אדוארד, על אף מחאת הוריו, את שם המשפחה שלו ושל תאודור ל"הול", במאמץ לחמוק מאפליה תעסוקתית על רקע אנטישמי. הול היה תלמיד טוב, ובהתאם למדיניות אז הוא הוקפץ ארבע כיתות במהלך בית הספר היסודי. הוא למד בתיכון ליד האוניברסיטה ובגיל 15 עבר ללמוד באוניברסיטת הרווארד, שם סיים את לימודיו בגיל 18. בגיל 19 גויס לפרויקט מנהטן, והיה למדען הצעיר ביותר בלוס אלמוס. במלחמת העולם השנייה, כאשר שהה בחופשה בעיר מולדתו, נכנס הול לקונסוליה הסובייטית בניו יורק, יחד עם חבר מהרווארד בשם סביל סאקס שרחש אהדה לקומוניזם, והתנדב להעביר מידע על פרויקט הפצצה האטומית לידי הממשל הסובייטי. לונה כהן שימשה כשליחה של הול והעבירה עבורו מודיעין טכנולוגי שמסר לידי הקונסוליה הסובייטית בניו יורק. הול מסר תיאור מפורט של "איש שמן" ושל תהליכי טיהור פלוטוניום לפקיד סובייטי, שהעביר את המידע לנ.ק.ו.ד. באמצעות צופן פנקס חד פעמי. בנוסף להול פעלו בלוס אלמוס מרגלים סובייטיים נוספים, שהמפורסם שבהם היה קלאוס פוקס, אך הול לא ידע עליהם. יש מחלוקת לגבי מידת החשיבות של המידע שמסר הול לסובייטים. היו שטענו שחשיבות המידע שהול מסר פחותה בהרבה מזו שמסר פוקס, ושהמידע של הול שימש בעיקר להצלבה. אחרים, בהם ארגונים אנטישמיים, טענו שהמידע שמסר הול היה חשוב מאוד לסובייטים ופתח בפניהם אשנב לתחום מחקר שהם כלל לא ידעו עליו. לאחר תום מלחמת העולם השנייה עבר הול לאוניברסיטת שיקגו, שם עסק בביולוגיה. הול היה בין החלוצים של שיטות חשובות במיקרואנליזה באמצעות קרני רנטגן. ב-1962 עבר לעבוד באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. ב-1951 נחקר הול על ידי ה-FBI, אך לא הוגש נגדו כתב אישום מעולם, אף על פי שהעביר יותר מידע לסובייטים ממרגלים אחרים כהארי גולד, דייוויד גרינגלאס ויוליוס ואתל רוזנברג, שנענשו בחומרה. אלן בלמונט שהיה בכיר ב-FBI החליט שאין די ראיות כדי להרשיעו בריגול ושחשיפת הידיעות שהגיעו מפרויקט וינונה (Venona project, פרויקט סודי של ארצות הברית ובריטניה שסיפק מידע רב על פעילות מודיעינית סובייטית במערב), במסגרת משפט נגד הול, היה עלול להזיק לפרויקט. לטענת אשתו, במהלך שנות השישים של המאה ה-20 נתבקש הול להודות בעובדת היותו מרגל על ידי שירותי הביון של בריטניה, אולם למרות רצונו להודות בכל, שעה לעצת אשתו והכחיש הכל. בשנת 1995 התפרסמו תשדירים סובייטיים מנובמבר 1944 אשר זיהו את הול כמרגל סובייטי, אך עקב הזמן הרב שעבר, שירותי הביטחון הבריטיים והאמריקאיים העדיפו שלא לפתוח בחקירה מחודשת בנושא. לעומת זאת, יוסף אולברייט ערך תחקיר מקיף בנושא, והוציא לאור בשנת 1997 את הספר Bombshell המספר את סיפור הריגול שלו. בתגובה שכתב הול בשנת 1997 ובסרט דוקומנטרי משנת 1998 בהפקת CNN על המלחמה הקרה, רמז הול על שיתוף הפעולה שלו עם הסובייטים באומרו שבשנים שלאחר המלחמה רצה ליידע את הסובייטים על פרויקט האטום ולהעביר סודות אטום לידיהם, אך לא הודה מפורשות. הול הסביר את מניעיו בכך שהוא חש שמונופול אמריקני על נשק גרעיני "היה מסוכן והיה צריך למונעו". הול סבל ממחלת פרקינסון, אך מת בנובמבר 1999 בקיימברידג' באנגליה מסרטן הכליות. אשתו ג'ואן אישרה לאחר מותו את עובדת היותו מרגל, ואמרה שבמהלך עבודתו בלוס אלמוס הול היה מודאג מהאפשרות שארצות הברית תהפוך למדינה מיליטריסטית עם מונופול על הנשק הגרעיני. Bombshell: The Secret Story of America's Unknown Atomic Spy Conspiracy מדיה וקבצים בנושא תאודור הול בוויקישיתוף דיווח על הול כמרגל, באתר של לוס אלמוס תולדות חייו של הול, כפי שמספרת אשתו בשנת 2003 צח יוקד, "200 אלף אנשים נשרפו בגללנו ונדמה שלאף אחד לא אכפת", באתר הארץ, 9 באוגוסט 2023 תאודור הול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)