קלן

קֵלְן (בגרמנית: Köln, ‏האזנה‏Ⓘ‏, מוכרת בשפות רבות גם כקולון או קולוניא וכן קוילן בפי יהודי אשכנז) היא העיר הגדולה ביותר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה והרביעית בגודלה בגרמניה, עם אוכלוסייה של מעל כמיליון תושבים. מבחינת שטחה היא במקום השלישי בגרמניה, עם 405 קמ"ר. קלן היא העיר הגדולה ביותר השוכנת לגדות נהר הריין, העיר הגדולה ביותר במדינת נורדריין-וסטפאליה (המדינה המאוכלסת ביותר בגרמניה), והעיר הגדולה המערבית ביותר בגרמניה, במרחק עשרות קילומטרים בלבד מהגבול עם הולנד ובלגיה. בקלן שבעה גשרים החוצים את הריין, יותר מבכל עיר אחרת השוכנת על גדות נהר זה. ראש עיריית קלן היא הנרייטה רקר (Henriette Reker), ללא שיוך מפלגתי, המכהנת בתפקיד זה מ-22 באוקטובר 2015. קלן היא העיר הגדולה העתיקה ביותר בגרמניה. היא נוסדה בשנת 38 לפנה"ס לאחר שמרקוס ויפסניוס אגריפה העביר את האובים, שהיו שבט גרמאני, לגדה השמאלית של הריין במהלך מסע מלחמה שערך באזור. העיר הפכה לבירה של גרמניה תחתית. הקיסר קלאודיוס העניק לעיר מעמד של קולוניה בשנת 50, ושינה את שמה לקולוניה אגריפינסיס (Colonia Agrippinensis) על שם אשתו אגריפינה הצעירה. העיר הפכה למרכז חשוב בקיסרות המערבית ובה היה מוצב בסיס חשוב של הצי הרומי, היא נהנתה משגשוג עד כיבושה בידי הפרנקים בשנת 456 לערך. מספר שרידים מתקופת הרומאים עדיין קיימים בעיר. בסוף ימי הביניים הייתה קלן העיר הגדולה ביותר בגרמניה. במרכז העיר נמצאת בזיליקת אורסולה הקדושה שנבנתה במאה ה-5 ועד למאה ה-12 הייתה הכנסייה הראשית של העיר. המבנה החשוב ביותר בעיר, ואחד האתרים המתויירים ביותר בכל גרמניה, הוא הקתדרלה של קלן (בגרמנית: Kölner Dom). זוהי הכנסייה הגדולה ביותר בצפון אירופה (אם כי המינסטר של אולם, בדרום גרמניה, גבוהה במקצת מזו של קלן). בנייתה של הקתדרלה הגותית החלה במאה ה-13 בסגנון גותי קורן ונמשכה, לא ברציפות, כ-600 שנים, כאשר זוג צריחי התחרה שלה (בגובה 157 מטר) הושלם רק ב-1880, עם סיומה הרשמי של בניית הקתדרלה במסגרת התחייה הגותית. הקתדרלה, על שני צריחיה שנראים למרחק רב, הפכה לסמלה הבלתי רשמי של העיר, והיא מופיעה בשלטים ובסמלים של ארגונים, חברות ועסקים רבים באזור. אחת הרחבות הגדולות המקיפות את הקתדרלה נקראת "מעלוֹת" והיא עוצבה על ידי הפסל הישראלי דני קרוון. ראש עיריית קלן בין 1917 ו-1933 היה ד"ר קונראד אדנאואר, אשר נולד בעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא הפך לקנצלר הראשון של גרמניה המערבית, אשר תרם רבות לשיקומה של גרמניה לאחר המלחמה. נמל התעופה של קלן קרוי על שמו. במלחמת העולם השנייה סבלה העיר הפצצות כבדות, ו-90% ממנה היו להריסות. פצצה אחת אף נפלה על הקתדרלה, אך המבנה שרד. אוכלוסיית העיר צנחה מ-800 אלף ל-40 אלף. העיר שוקמה במהירות, ולעיתים בפזיזות, לאחר המלחמה. הדבר הביא לכך שהחדש והישן מעורבים בקלן בצורה שאינה קיימת בערים אחרות; כנסיות רומנסקיות עתיקות עומדות צמודות לקניונים מודרניים; קומפלקס חניה בן 8 קומות מוקף בחלקו בשרידי החומה שהקיפה את העיר בימי הביניים; הניגוד בין התקופות בולט לעין בכל פינה בעיר. בשנת 1964 התרחש הטבח בבית הספר קלן במהלכו נהרגו כמה מורים ותלמידים. קלן הייתה לעיר תאומה של תל אביב בשנת 1979, וקיים בה רחוב בשם "תל אביב". ברית ערים תאומות נחתמה בין קלן ובית לחם ב-1996. אוכלוסיית העיר מתנדנדת בשנים האחרונות סביב קו מיליון התושבים. הריבוי הטבעי השלילי, בעיה המטרידה את גרמניה כולה, מתאזן לעיתים על ידי הגירה, אך מעבר של תושבים מהעיר אל הפרברים משפיע גם הוא באופן שלילי על היותה של קלן "עיר המיליונים" הרביעית בגרמניה. כמו כל עיר גדולה בגרמניה ובאירופה, קלן נחלקת לרבעים, ולכל רובע בית-עירייה ומועצה משלו. בקלן מספרם הוא תשעה: רבעי הגדה המערבית הם רובע מרכז העיר (Innenstadt; כאן מצויים מרבית אתרי התיירות של קלן), רודנקירכן (Rodenkirchen), כורוויילר (Chorweiler), ניפֵּס (Nippes), לינדנטל (Lindenthal) וארנפלד (או אהרנפלד, Ehrenfeld). השניים האחרונים הקנו ליהודים רבים את שם משפחתם; תושבים רבים בישראל נושאים שמות אלו. ברבעי הגדה המערבית מתגוררים קרוב לשני שלישים מתושבי העיר. רבעי הגדה המזרחית הם פּוֹרְץ (Porz, בו שוכן נמל התעופה של קלן), מילהיים (Mülheim, הרובע הגדול בקלן) וקאלק (Kalk). אף על פי שקלן שוכנת באזור שרובו פרוטסנטי, שולטת דווקא הנצרות הקתולית בעיר; כ-40% מתושבי העיר קתולים, לעומת כ-17% פרוטסטנטים. בעבר לא הורשו פרוטסטנטים להתגורר בעיר, ועדיין רוב הכנסיות הפרוטסטנטיות נמצאות בגדה המזרחית, מחוץ לשטח העיר ההיסטורית, ושם גם מתגוררים רוב הפרוטסטנטים. בעיר 247 כנסיות, מתוכן 165 קתוליות ו-82 פרוטסטנטיות. קלן מהווה את מרכזו של אזור בו מדוברת הקלש (Kölsch), הניב הגרמני של אזור חבל הריין. כיום שגורה השפה בפי כרבע מיליון איש, רובם מבוגרים וכולם דוברים גם גרמנית. קלן נחשבת לבירה הבלתי רשמית של ההומוסקסואלים באירופה. בכל קיץ וחורף נערך קרנבל תחפושות, גם הוא מהגדולים והוותיקים באירופה. באוגוסט 2010 אירחה קלן את המשחקים הגאים בהשתתפות 12000 משתתפים מ-70 מדינות. אוניברסיטת קלן, עם כ-44 אלף סטודנטים, היא אחת האוניברסיטאות הגדולות בגרמניה. גם מכללת קלן (Fachhochschule Köln) היא הגדולה בגרמניה, עם כ-16 אלף סטודנטים. בעיר שתי מכללות נוספות, ובסך הכול עומד מספר הסטודנטים על למעלה מ-85 אלף, כשמינית מהם אינם גרמנים. קלן היא עיר ירוקה במיוחד: עשירית משטחה מוקדש לפארקים, שביעית מהווה שטח מיוער וכחמישית - שטח חקלאי. התמיכה במפלגת הירוקים בעיר גדולה יחסית לשאר גרמניה, ונציגיה מהווים כששית מהנציגים במועצת העיר. קלן מהווה מרכז תקשורת ראשי בגרמניה. תחנות טלוויזיה ורדיו רבות (RTL ו-WDR, בין השאר) שוכנות בעיר. בקלן נמצא היכל האירועים הגדול ביותר באירופה קלן ארנה, והוא מרכז אירועים גדולים ומשמעותיים מדי שנה, ביניהם כנס פוטוקינה הדו-שנתי. ההנהלה הראשית של חברת התעופה הגרמנית, לופטהאנזה, שוכנת בקלן. בקלן 31 מוזיאונים, אחדים מהם מהידועים בגרמניה. קלן היא אחת הערים הרב-תרבותיות ביותר בגרמניה. למעלה מחמישית מתושבי קלן אינם גרמנים. מתוכם, כ-40% טורקים. בעיר שלשים וחמישה מסגדים. כמו בכל עיר בגרמניה, נוטים הזרים להתגורר יחדיו: ברובע קאלק, העני יחסית, מהווים הזרים למעלה מרבע מכלל התושבים; ברחובות מסוימים ברובע קשה למצוא שלטים בגרמנית. ברובע לינדנטל, בו שוכנת אוניברסיטת קלן, קטן חלקם של הזרים באוכלוסייה מעשירית. כ-20,000 מתושבי קלן איטלקים; מספר זהה של תושבי ממוצא יוגוסלבי מתגורר בעיר, רובם הגיעו כפליטים בזמן מלחמת קוסובו בשנות ה-90. קלן היא עוגן תחבורתי משמעותי ברשת הרכבות של אירופה. בתחנת הרכבת המרכזית של קלן עוצרות רכבות מהירות וארוכות טווח שמקשרות את העיר עם חלקי גרמניה האחרים ועם מדינות הסביבה. נמל התעופה קלן/בון נמצא בקצה העיר ומשמש כנמל תעופה משותף לקלן ולבון. ערך מורחב – קהילת יהודי קולוניה הקהילה היהודית בקלן היא הוותיקה בגרמניה ומצפון להרי האלפים בכלל. נטען כי נמצאו סימנים ליישוב יהודי במקום כבר מהתקופה הרומית, במאה הראשונה לספירה. עם זאת, אמינותם של ממצאים אלה מוטלת בספק. בשנת 321 אישר הקיסר קונסטנטינוס ליהודים להיבחר למועצת קלן. בזמן מאורעות תתנ"ו, שנערכו ביהודי גרמניה במהלך מסע הצלב הראשון, נעשה מאמץ רציני להגנה על יהודי העיר על ידי הארכיהגמון. הוא פינה את היהודים מן העיר אל מספר מצודות מרוחקות. למרות זאת, ב-30 במאי 1096, תקפו הצלבנים את הרובע היהודי, וזמן קצר לאחר מכן הוצאו להורג היהודים ששוכנו במצודות. פוגרום נוסף ביהודי העיר אירע בימי המוות השחור בשנת 1349 (גזירות ק"ט). בחפירות ארכאולוגיות נמצאו שרידי בית הכנסת של קלן שנחרב באותו פוגרום. מן המחצית הראשונה של המאה ה-14 נמצאו עוד בחפירות, כ-400 רשימות עברית ויידיש (או גרמנית באותיות עברית) מחיי הקהילה, למשל רשימת חייבי כספים למאפייה. ממצא חשוב אחר שנחשף הוא קטע מרומן אבירי שנכתב ביידיש. בשנת 1424 גורשו יהודי העיר ובכך נסתם הגולל על הקהילה היהודית הימי־ביניימית בקלן. החיים היהודיים התחדשו שם רק אחרי המהפכה הצרפתית כאשר בשנת 1798 הם הורשו לשוב אליה. ערב מלחמת העולם השנייה חיה בקלן קהילה גדולה של כ-20 אלף יהודים, עם שישה בתי כנסת. רוב היהודים הושמדו בשואה. בית הכנסת הראשי בעיר, בסגנון גותי מפואר, נהרס בליל הבדולח ושוחזר לאחר המלחמה. בין השנים 1919–1942 התקיימה בעיר הגימנסיה היהודית היחידה בחבל הריין, "יבנה", מנהל בית הספר, ד"ר מנחם אריך קליבנסקי, הציל 130 מתלמידיו במסגרת ה"קינדר-טרנספורט" לאנגליה לפני שנספה בעת גירוש היהודים מהעיר ביולי 1942. בין השנים 1955–1966, שכנה בעיר קונסוליה כללית ישראלית והשגרירות הזמנית עד אשר הועברה ב-1966 לעיר בון, בירת גרמניה המערבית דאז, למעט המדור הקונסולרי ונספחות כלכלית שנותרו בקלן. כיום מונה הקהילה היהודית בקלן כ-5,000 נפש (השלישית בגודלה בגרמניה, אחרי ברלין ופרנקפורט), רבים מהם מהגרים מברית המועצות לשעבר. ביטאון הקהילה היהודית בקלן, היוצא אחת לחודש, מודפס בגרמנית וברוסית. בשנת 2005 ערך האפיפיור הגרמני בנדיקטוס ה-16 ביקור היסטורי בבית הכנסת בקלן, והתקבל על ידי רב הקהילה דאז, נתנאל טייטלבאום, ונכבדי הקהילה. שליחי חב"ד בעיר מאז 1994 הם הרב מנחם מנדל וליבא בריינא שטראקס. הערים התאומות של קלן הן: ישראל תל אביב, ישראל הרשות הפלסטינית בית לחם, הרשות הפלסטינית הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין טורקיה איסטנבול, טורקיה תוניסיה תוניס, תוניסיה איטליה טורינו, איטליה פינלנד טורקו, פינלנד ספרד ברצלונה, ספרד בריטניה ליברפול, בריטניה צרפת ליל, צרפת בלגיה ליאז', בלגיה גרמניה נויקלן, גרמניה יפן קיוטו, יפן הולנד רוטרדם, הולנד יוון סלוניקי, יוון אירלנד קורק, אירלנד ארצות הברית אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית רומניה קלוז'-נאפוקה, רומניה פולין קטוביץ, פולין ניקרגואה קורינטו, ניקרגואה רוסיה וולגוגרד, רוסיה שטר מכירת בית בקהל קולוניא, ימי הביניים, ללא תאריך. הקרנבל השנתי של קלן נהר הריין עלה על גדותיו והציף חלקים נרחבים ממרכז העיר, אפריל 1983 בתים צבעוניים בשוק המרכזי העתיק של קלן קתדרלת קלן תזמורת גירצניך התזמורת הסימפונית של קלן תזמורת רדיו קלן כורוס מוזיקוס קלן דאס נויה אורקסטר קלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קלן (בגרמנית) דניס ויטצ'בסקי‏, קלן, גרמניה: כך תעבירו יומיים בעיר מקסימה ועמוסה בפאבים, באתר וואלה, 22 בספטמבר 2011 קלן (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית קלן, ברשת החברתית פייסבוק קלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלן, ברשת החברתית אינסטגרם קלן, ברשת החברתית LinkedIn קלן, סרטונים בערוץ היוטיוב עופר אדרת, הגרמני שמגלה את היהודים, באתר הארץ, 30 במרץ 2013 מיכאל טוך, הארכיאולוג עם נבוט האנטישמיות, באתר הארץ, 6 במאי 2013 מרווין לוונתאל, תולדות היהודים בגרמניה, הוצאת מסדה עופר אדרת, גניזת קלן מימי הביניים: רשימה בעברית של בעלי חוב למאפיה ורומן נועז, באתר הארץ, 3 בינואר 2020 שגרירות ישראל בגרמניה - לבנין חדש בבאד-גודסברג, מעריב, 4 באוגוסט 1966