הסקרנות הרגה את החתול

הסקרנות הרגה את החתול הוא פתגם אנגלי (במקור: Curiosity killed the cat) המזהיר מפני סקרנות יתרה העלולה לגרום נזק לסקרן. הפתגם השתרש אף בשפות אחרות, כולל בשפה העברית. החתול הוא אכן חיה סקרנית, בפרט חתול הבית, שאוהב לבלות זמן רב במשחק ובסקרנות שובבה. הביטוי המקורי עוסק לא בסקרנות, כי אם בדאגה, ומוזכר בה החתול בגלל האמונה העממית שהוא חיה שקשה מאוד להמיתה. הופעתו הראשונה בכתובים היא כפי הנראה אצל המחזאי האנגלי בן ג'ונסון, במחזה שבוצע לראשונה בשנת 1598, "איש איש ומזגו" (Every Man in his Humour) ואשר בו שיחק כנראה המחזאי ויליאם שייקספיר: "...Helter skelter, hang sorrow, care will kill a cat, up-tails all, and a pox on the hangman." "...בוקה ומבולקה, תְּלֵה את הצער! הדאגה תהרוג אף חתול, יתהפך נא הכול וקללה על ראשו של התליין." שייקספיר עשה שימוש בצירוף לשוני דומה במחזהו משנת 1599, "מהומה רבה על לא דבר": "What, courage man! what though care killed a cat, thou hast mettle enough in thee to kill care." "התעודד, חבר! גם אם הדאגה עשויה להרוג חתול, הלא בך יש כוחות מספיקים להדביר את הדאגה!" הפתגם נותר ככל הנראה ללא שינוי עד לשנת 1898. אבנעזר קובהאם ברואר מפרשו בספרו "מילון לביטויים ומכתמי לשון". דאגה הרגה את החתול: נאמר כי "לחתול תשע נשמות", אולם דאגה תכלה את כולן. מקור הגרסה המודרנית לפתגם – עם סקרנות במקום דאגה ובלשון עבר במקום עתיד – אינו ידוע. הביטוי הופיע בסיפור שפורסם בעיתון אירי באוקטובר 1868 ("הם אומרים שהסקרנות הרגה את החתול פעם אחת, אז אשמע לאזהרה ואשאיר את הדברים כפי שהם"). הביטוי מופיע כפתגם אירי בספר של ביטוים מ-1873. צירוף זהה בסגנונו ובמובנו לפתגם בן-ימינו מופיע בסיפור קצר של או. הנרי Schools and Schools (משחק מילים רב-משמעות) משנת 1909: Curiosity can do more things than kill a cat; and if emotions, well recognized as feminine, are inimical to feline life, then jealousy would soon leave the whole world catless. סקרנות יכולה לגרום לדברים רבים יותר מאשר להרוג חתול; ואם רגשות, המוכרים היטב כנשיים, עוינים לחיי החתול, אזי קנאה תותיר עד מהרה את העולם חסר חתולים. ההתייחסות נוספת לפתגם מופיעה בעיתון וושינגטון פוסט (עמ' 6) ב-4 במרץ 1916 אז שימש הפתגם ככותרת לידיעה זו: סקרנות הרגה את החתול ארבע מחלקות של רשות עיריית ניו יורק הוזעקו להציל חתול. מתוך הניו יורק וורלד: סקרנות, כפי שוודאי אתם זוכרים... בקומה החמישית בבית דירות מספר 203 ברחוב 130 מערב מתגוררת גב' מייבל גודפרי. כאשר הגיעה להתגורר בדירה לפני כשבעה חודשים הביאה עמה את שחורי, חתול בן כמה שנות ניסיון חיים. החתול יצא את הדירה לעיתים נדירות. הוא היה חתול בריא, לא חתול מריבות, ולא אהב שירת חתולים. מכל בחינה אחרת הוא היה נורמלי ולכן, סקרן. ביום שלישי האחרון אחר הצהריים, כאשר גב' גודפרי יצאה את הבית, שחורי קפץ מעל משוכת האח בחדר האחורי. הוא עשה זאת פעמים רבות בעבר. אולם הוא לא טיפס במעלה צינור הארובה. זאת הוא עשה ביום שלישי. שם נותר שחורי, מונח על הרשת המפרידה בין צינור הארובה של הדירה לבין הארובה הראשית, זועק לעזרה. כאשר שבה גב' גודפרי, ניסתה לשדל את מחמדה לרדת. אולם אם אתה מנוסה בהלכות חתולים ודאי תדע כי שחורי לא ירד. ביום רביעי, משלא סופקה סקרנותו של החתול, ניסה לטפס גבוה יותר - ונפל לקומה הראשונה. יללותיו עדיין הגיעו לאוזניה של גב' גודפרי, אשר בניסיון לזרז את הצלתו של שחורי, התקשרה למחלקות הבאות: מחלקת המשטרה מחלקת מכבי האש מחלקת הבריאות מחלקת הבינוי בית המשפט של וושינגטון הייטס כל אלו גם יחד הנמיכו חבל לשחורי. אולם המעשה לא הועיל בדבר, לא להם ולא לשחורי. ביום חמישי בבוקר, מעט לפני הצהריים, שרברב פער פתח בקיר האחורי של הארובה. שחורי הוצא החוצה. נפילתו פגעה בגבו. עשר דקות אחר כך הוא מת. במקורות רבים יוחס הפתגם למחזאי יוג'ין או'ניל אשר כלל את הפתגם במחזהו "שונה" (Diff'rent) משנת 1920: בני (בקריצה): הסקרנות הרגה את החתול! אל תשאל אותי שאלות ואני לא אספר לך שקרים. שיר בשם "סקרנות הרגה את החתול" היה שיר הנושא לסרטון המצויר "פינגווינים מציצים" (Peeping Penguins) אשר הופק באולפני מקס פליישר בשנת 1937. סקרנות הרגה את החתול הייתה להקת פופ בריטית מצליחה בשנות ה-80 וה-90. ערך מילוני בנושא הסקרנות הרגה את החתול, בוויקימילון באנגלית קיימת תשובה נפוצה לאומר "הסקרנות הרגה את החתול", והיא: "שביעות רצון החזירה אותו" (satisfaction brought it back)[דרוש מקור: נחוץ מקור לטענה שזו "תשובה נפוצה"] Ebenezer Cobham Brewer. Dictionary of phrase and fable. London: Cassell and company, limited, 1898. "Aunt Hetty's Strategem". Waterford Mirror and Tramore Visiter. Waterford: 4, October 28,1868 James Allan Mair, A handbook of proverbs: English, Scottish, Irish, American, Shakesperean, and scriptural; and family mottoes, p. 34