לואיס קלהרן

לואיס קלהרן (באנגלית: Louis Calhern;‏ 19 בפברואר 1895 – 12 במאי 1956) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1950 על תפקידו בתור השופט אוליבר ונדל הולמס הבן בסרט "היאנקי המופלא". שיחק בסרטים המצליחים "יוליוס קיסר", "נודעת", "ג'ונגל האספלט", "מרק ברווז" ו"סוויטת מנהלים". קלהרן נולד בשם קארל הנרי וגט בברוקלין, ניו יורק וגדל בסנט לואיס. קלהרן חזר בצעירותו לניו יורק כדי ללמוד ולהתמקצע בתחום המשחק, אולם נאלץ לדחות את ענייניו האישיים לאחר שגויס למלחמת העולם הראשונה. את דרכו החל קלהרן בשנת 1920 בסרט השקט "הכתם". בשנות ה-30 שיחק בקומדיות "מרק ברווז" בתפקיד שגריר מדינת "סלבניה" טרנטינו, "הרומנים של סליני" (1934), בעיבוד הקולנועי הנחשב הראשון לספר המפורסם "הרוזן ממונטה כריסטו" בתפקיד שופט השלום ריימונד דה ווילפורט ובדרמה הביוגרפית המפורסמת על חייו של אמיל זולה "חייו של אמיל זולה". ב-1943 השתתף בקומדיה בתפקיד רנדולף אביו של הנרי ואן קלייב (דון אמיצ'י). ב-1946 שיחק במותחן של אלפרד היצ'קוק "נודעת" בתפקיד קפטן פול פרסקוט קצין השירות החשאי האמריקאי. ב-1949 שיחק בסרט "הפוני האדום" לפי ספרו של ג'ון סטיינבק. בשנת 1950 הועמד קלהרן לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתפקיד שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית אוליבר ונדל הולמס הבן בדרמה של ג'ון סטיורגס "היאנקי המופלא". למועמדות לפרס האוסקר הוסיף קלהרן גם הופעה במותחן הפשע של ג'ון יוסטון "ג'ונגל האספלט" בתפקיד עורך הדין המושחת אלונזו אמריך ותפקיד בקומדיה המוזיקלית המבוססת על המחזמר "אנני אוקלי אשת לפידות" בתור קולונל ויליאם קודי. בשנת 1953 שיחק קלהרן בעיבוד הקולנועי המפורסם והמוערך של ג'וזף מנקייביץ' למחזה "יוליוס קיסר" בתפקיד יוליוס קיסר. ב-1954 השתתף בדרמה של רוברט ווייז "חליפת מנהלים" בתפקיד בנקאי ההשקעות ג'ורג' קאסוול. ב-1955 הופיע קלהרן בדרמה החברתית "זרע הפורענות" בתור מנהל בית הספר ג'ים מרדוק. את תפקידו האחרון לפני מותו עשה קלהרן בקומדיה המוזיקלית "החברה הגבוהה" בתפקיד הדוד ווילי. לקלהרן לא היו ילדים, הוא נישא והתגרש ארבע פעמים במהלך חייו האישיים. נישואיו הראשונים היו לשחקנית איקה צ'ייס מ-1926 ל-1927. נישואיו השניים היו לשחקנית ג'וליה הוייט ונמשכו חמש שנים עד לגירושין. נישא בשנת בפעם השלישית לכוכבת הסיטקום "האי של ג'יליאן" נטלי שייפר בשנת 1933, נישואים ששרדו כ-9 שנים. קלהרן התחתן בפעם הרביעית בחייו בשנת 1946 עם השחקנית הגרמנייה מריאן סטיוארט והתגרש לאחר כ-9 שנים. קלהרן נפטר מהתקף לב פתאומי ב-12 במאי 1956 בטוקיו מהלך צילומים להם היה שותף בסרט "בית התה של ירח אוגוסט". בן 61 במותו נקבר ב"בית העלמין הוליווד לנצח" שבלוס אנג'לס. הכתם (1920) בלונד משוגע (1931) לילה אחר לילה (1932) פריסקו ג'ני (1932) 20,000 שנים בסינג סינג (1932) מרק ברווז (1933) הרומנים של סליני (1934) הרוזן ממונטה כריסטו (1934) חייו של אמיל זולה (1937) השמיים יכולים לחכות (1943) הגשר של סן לואיס ריי (1944) אל הנשק (1944) נודעת (1946) שער הניצחון (1948) הפוני האדום (1949) הדנובה האדומה (1949) היאנקי המופלא (1950) שבועיים של אהבה (1950) ננסי נוסעת לריו (1950) כניסתו של השטן (1950) חיים משלה (1950) אנני אוקלי אשת לפידות (1950) ג'ונגל האספלט (1950) האיש עם השעון (1951) הזמנה (1952) אנחנו לא נשואים (1952) האסיר של זנדה (1952) יוליוס קיסר (1953) נשארים כדי להיראות (1953) הנסיך הסטודנט (1954) נבגד (1954) אתנה (1954) רפסודה (1954) סוויטת מנהלים (1954) הבזבזן (1955) זרע הפורענות (1955) לנצח, מותק (1956) החברה הגבוהה (1956) מדיה וקבצים בנושא לואיס קלהרן בוויקישיתוף לואיס קלהרן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לואיס קלהרן, באתר AllMovie (באנגלית) לואיס קלהרן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לואיס קלהרן, באתר MusicBrainz (באנגלית) לואיס קלהרן, באתר Discogs (באנגלית) לואיס קלהרן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)