laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מעלה דוד

שכונת מעלות דוד היא שכונה יהודית בשטח של כ־11 דונם בבעלות יהודית, המצויה בדרום רכס הר הזיתים בירושלים, וממוקמת בסמוך לדרך יריחו הישנה, לשכונה היהודית מעלה הזיתים, לשכונה המוסלמית ראס אל עמוד, צופה על הר הבית והעיר העתיקה. בתקופה העות'מאנית רכש "ועד העדה הבוכרית" את האזור כולו. במלחמת העצמאות כבש הלגיון הירדני את השטח, והאדמות נוהלו על ידי "הממונה הירדני על רכוש אויב". אחרי מלחמת ששת הימים עברו האדמות לידי האפוטרופוס הכללי בישראל. כבר ב-1967 נמסר השטח לידי משטרת מחוז ש"י, שהקימה שם את משרדיה הראשיים. ביולי 2005 נחתם הסכם בין משטרת ישראל לבין "ועד העדה הבוכרית" שהחזיק בבעלות על השטח. על פי ההסכם הוועד ידאג להקצאת שטח במבשרת אדומים מהמינהל האזרחי - האחראי על קרקעות בגדה עבור הקמת משרדים חדשים למחוז ש"י, ובנוסף יממן את התכנון ואת עבודות הפיתוח. בתמורה המשטרה תפנה את שטח "מעלה דוד", ותמסור אותו לידי הוועד שיקים במקום שכונה יהודית. המימון לפרויקט ניתן על ידי איל ההון היהודי-אמריקאי ארווין מוסקוביץ'. בשנת 2007 עזבה את המקום משטרת מחוז ש"י, שעברה למשכנה החדש במבשרת אדומים. על פי ההסכם, השטח הוחזר לרשות "ועד העדה הבוכרית". בשנת 2009 הוגשה לאישור הוועדה המקומית של העירייה תוכנית כוללת הקמת 104 יחידות דיור בשכונה. לפי התוכנית השכונה תחובר לשכונה היהודית מעלה הזיתים. התוכנית מנוהלת על ידי עמותת אלע"ד. בפברואר 2011 אישרה ועדת הרישוי של עיריית ירושלים למפרע, בניית 14 יחידות דיור בשכונה. בכ״א באייר ה'תשע"א (5 במאי 2011), נחנכה השכונה בהשתתפות שרים וחברי כנסת. ב-20 בדצמבר 2011, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, הקמת "מתחם תחנת הדלק" במקום, שיכלול 23 יחידות דיור נוספות ומרכז מסחרי במקום. במאי 2018 החלה בניית מתחם דיור נוסף בשכונה. המתחם החדש צפוי לכלול 17 יחידות דיור. קדמת ציון מעלה הזיתים ניר חסון, אושרה בניית 14 יחידות דיור במז' ירושלים, באתר הארץ, 2 במרץ 2011 נוף להר הבית, לקברים ולשכנים עוינים: מתחם ליהודים בהר הזיתים, באתר Xnet‏, 04 בינואר 2013 עקיבא אלדר, המשטרה מפנה את המטה במזרח ירושלים, עמותות הימין נכנסות, באתר הארץ, 28 באפריל 2008 רועי שרון, עיריית ירושלים אישרה: 17 יחידות דיור חדשות יוקמו במזרח העיר, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 7 בדצמבר 2011 ניר חסון, תוכנית חדשה תהפוך את ההתנחלות בראס אל-עמוד לגדולה במזרח ירושלים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2009 ניר חסון, אושרה בניית 14 יחידות דיור במז' ירושלים, באתר הארץ, 2 במרץ 2011
אולמות האבירים

אולמות האבירים הם אולמות ששימשו בעבר ללינה ואכילה עבור מסדרי הצלבנים שהתקיימו בעכו, ואשר שוכנים במצודת עכו. האולמות התגלו בשנות השישים של המאה העשרים במהלך חפירה להנחת צנרת ביוב, והמחקר באתר החל ב-1992‏. נכון ל-2012 טרם הושלמה מלאכת השימור והחפירה. עכו הייתה עיר דייגים קטנה עד לתקופת ממלכת ירושלים, ובתקופה זו החלה לגדול, בייחוד לאחר שהחלה לשמש כבירת הממלכה ב-1191, לאחר מסע הצלב השלישי. האולמות נבנו על ידי אבירי מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים, ושימשו גם את הצליינים הרבים שהגיעו לעיר, ואשר שהו בה כתחנת ביניים בדרכם לירושלים. בתקופה העות'מאנית הקים מושל הגליל, דאהר אל עומר, מצודה מעל שרידי המצודה הצלבנית. במצודה זו שכן מושבו של השליט ובית סוהר. יורשו של דאהר אל עומר, אחמד אל ג'זאר, הרחיב ושיפץ את מבנה המצודה, וחלקה הדרומי שימש למגורי חיל המצב, במרכזה ניצב ארמונו האישי, ובמזרחה שכנו מחסני הנשק שנקראו בטורקית "ג'בהאנה". בתקופת המנדט הבריטי שימש המבצר כבית המאסר המרכזי בארץ ישראל. כיום נמצאת המצודה בתחום ניהולה של החברה לפיתוח עכו העתיקה. האגף הצפוני: אגף זה ממוקם על התוואי הצפוני של חומת עכו, ובו תשעה אולמות צרים וארוכים: שישה מהם שמשו כמחסנים, שניים כמאגרי מים למי הגשמים שהתנקזו מגג המצודה, ואולם נוסף שימש כמעבר אל החצר המרכזית מצפון. האגף המזרחי: אגף זה כולל אולם גדול - "הגרנד מוניר", המקורה בקמרונות צולבים. פתחיו פונים לכיוון צפון וחלונותיו הרחבים לכיוון מערב ודרום. גודלו כ-40X35 מטרים. באולם 15 עמודים הערוכים בשלוש שורות ותומכים בתקרתו. האולם שימש כאולם כינוסים וטקסים עבור האבירים. האגף הדרומי: באגף זה שוכן הרפקטוריום הבנוי בסגנון גותי מפואר. בסיסי הצלעות התומכות את התקרה מעוטרים, והתקרה עצמה עשויה קמרונות צולבים הנישאים על שלוש אומנות בעלות קוטר רחב במיוחד. לאולם זה יש שני פתחים הפונים אל החצר המרכזית: דלת לכיוון מזרח וחלונות לכיוון דרום. מתחת לחדר האוכל עוברת מנהרה המובילה אל חלקו הדרומי של המתחם, ובו קריפטה, שרידי כנסייה גותית וחמאם טורקי שנמצא במפלס העיר הצלבנית ושרובו טרם נחשף. האגף המערבי: אגף זה כולל שתי קומות עבור מגורי הלוחמים. בחלקו הצפוני נמצאים השירותים ציבוריים, אף הם בנויים בשתי קומות, שכל אחת מהן שלושים תאים. אלה מנוקזים באמצעות מרזבים שהותקנו בקירות אל חדר תת-קרקעי, ומשם לתעלת ביוב ראשית. הן האגף המערבי והן האגף הדרומי בנויים בסגנון מפואר, וככל הנראה נבנו בתקופה מאוחרת יותר. עבודות שימור במקום מראה באגף המזרחי הרפקטוריום שתקרתו עשויה קמרונות צולבים כלא עכו מוזיאון אסירי המחתרות - עכו מדיה וקבצים בנושא אולמות האבירים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולמות האבירים אולמות האבירים, ברשת החברתית פייסבוק יעל פורמן-נעמן ורענן כסלו, "אולמות האבירים": שימור מרכז המסדר ההוספיטלרי, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2009 יותם כרמל, ואדים צייטלין ואורית סופר, המרכז ההוספיטלרי: פעולות שימור באולם האומנות ("גרנד מוניר"), אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2003 יותם כרמל, ואדים צייטלין ואורית סופר, המרכז ההוספיטלרי: פעולות שימור בשנת 2003, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור ערן מרדכוביץ, מרכז המסדר ההוספיטלרי בעכו העתיקה- עבודות שימור באולם האומנות, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2013 יעל פורמן-נעמן, רענן כסלו, ערן מרדכוביץ, מרכז המסדר ההוספיטלרי, שימור "אולם האומנות", אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2013 תווי סתתים בתקופה הצלבנית לאור הממצא מחפירות עכו
לולאת זמן

לולאה דמוית-זמן היא מסלול סגור במרחב-זמן, כלומר מסלול שבו נקודת המוצא ונקודת הסיום זהות. מסלול כזה אפשרי בתורת היחסות הכללית במקרים מיוחדים. קיומה של לולאה דמוית-זמן מצביע על אפשרות של מסע אחורה בזמן, משום שתנועה כזו מתחייבת במסלול סגור שבו נקודת ההתחלה ונקודת הסיום נמצאות בזמן זהה. מטריקת גדל, שאותה הגה המתמטיקאי קורט גדל בשנת 1949 מאפשרת את קיומן של לולאות דמויות-זמן. מטריקה זו מתארת יקום שאיננו מתרחב ואיננו מתכווץ, אלא מסתובב סביב צירו. גליל טיפלר הוא אפשרות אחרת שמאפשרת את היווצרותן של לולאות דמויות זמן. פרנק טיפלר הציע בשנת 1974 לחבר מספר כוכבי נייטרונים מסתובבים זה לזה, כך שייווצר מבנה מסתובב דמוי גליל. מבנה כזה יאפשר תנועה אחורה בזמן. מסע בזמן אפקט הפרפר פרדוקס הסבא ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יקותיאל אבוחצירא

רבי יקותיאל אבוחצירא (נולד בשנת ה'תש"ך, 1960) הוא אדמו"ר באשדוד, בן למשפחת אבוחצירא. נולד במרוקו, לשמחה ולרב מאיר אבוחצירא בנו של הבבא סאלי. בשנת ה'תשכ"ו (1966) עלה עם משפחתו לישראל. למד בישיבת הנגב. נשוי למזל לבית סודרי, נכדת הרב יצחק אבוחצירא והרב יעקב סודרי. בשנות התשעים הקים חצר באשדוד בראשותו ומוסדות חינוך הנקראים "חזון מאיר ובית ישראל". בשנת 2012 העריך העיתון פורבס את שווי חצרו בכ-25 מיליון ש"ח. נוהג לערוך נסיעות לקברי צדיקים. פקיד השומה סבר שתרומות שניתנו לרב אבוחצירא הן למעשה הכנסה ממשלח יד, ודרש, בתחילת 2019, בגין הכנסותיו במשך שש שנים, תשלום מס של כ-7.7 מיליון ש"ח. הרב אבוחצירא ערער על החלטה זו, אך בית המשפט קיבל את עיקרי קביעתו של פקיד השומה. הרב אבוחצירא ערער לבית המשפט העליון, וזה דחה את ערעורו וקבע כי עליו לשלם כחמישה מיליון שקלים עבור הכנסות בגובה של כ-13.8 מיליון שקלים. בנו מאיר נשוי לבת דודתו לבית איטח. חתניו, הרב שמואל שמעון טולדנו, בן אחותו מרגלית טולדנו, והרב ישראל אבוחצירא, בן רבי יחיאל אבוחצירא, מנהיגים שניהם קהילות באשדוד. החנוכייה של הרב יקותיאל אבוחצירה, באתר כיכר השבת חזקי שטרן, ‏האדמו"ר רבי יקותיאל אבוחצירא במסע חיזוק בארגנטינה, באתר כיכר השבת, 15 בדצמבר 2018 פורבס ישראל אלה לוי-וינריב, ‏נכדו של הבאבא סאלי ישלם כ-7.7 מיליון שקל לרשות המסים, באתר גלובס, 7 בפברואר 2019 עמ' 14-01-9472 אבוחצירא נ' פקיד שומה - היחידה הארצית לשומה, ניתן ב-6 בפברואר 2019 ע"א 3159/19 הרב יקותיאל אבוחצירא נ' פקיד שומה - היחידה הארצית לשומה, ניתן ב־18 באוקטובר 2020; מיסוי כמקובל? (פסק-הדין בעניין הרב אבוחצירא), באתר של אלכסנדר שפירא ושות' 25 באוקטובר 2020 אלה לוי-וינריב, ‏נכדו של הבאבא סאלי ישלם כ-5 מיליון שקל לרשות המסים, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחיאל אבוחצירא

הרב יחיאל אבוחצירא (נולד בשנת התש"ד, 1944) הוא רבה הספרדי של העיר רמלה. נולד במרוקו, לרב יצחק אבוחצירא (ה"בבא חאקי", אחיו של הבבא סאלי). בשנת התש"ט (1949) עלה כילד עם משפחתו לישראל. לאחר פטירת אביו שכיהן כרב הערים רמלה ולוד, התמנה אחיו הרב אברהם אבוחצירא (הבבא הנא) לכהן כרב ערים אלו. כשנתיים לאחר פטירתו, בשנת התשל"ו (1975), נבחר הרב יחיאל לכהן תחתיו כרבה של רמלה. הקים בעירו את מוסדות "אהל יצחק", על שם אביו. רבי יחיאל הוא חלק ממשפחת אבוחצירא, בנו של רבי יצחק אביחצירא. מעבר לאחיו, רבי אברהם אבוחצירא, אותו החליף בתפקיד, אח נוסף שלו, אהרן אבוחצירא, היה ראש העיר רמלה, חבר הכנסת ושר. מידע על יחיאל אבוחצירא בקטלוג הספרייה הלאומית מדיה וקבצים בנושא יחיאל אבוחצירא בוויקישיתוף רשימת חברי האספה הבוחרת את מועצת הרבנות הראשית לישראל באתר נבו בני טוקר, ההילולא של ה"אביר יעקב" במצרים, הועתקה לרמלה, באתר ערוץ 7 יפה נבו, רמלה: ספר תורה חדש ב"אוהל יצחק", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 7 ביולי 2009 חיים גריידינגר וחיים איסרוביץ, הילולת אבוחצירא במצרים בוטלה בשל התרעות, באתר nrg‏, 11 בינואר 2012 אהרן פריאל, מי ייבחר כרב ספרדי ראשי?, מעריב, 2 באוקטובר 1975 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם אבוחצירא

הרב אברהם אביחצירא (כונה: 'בבא הנא', תרע"ה 1915 - כ"ב בכסלו תשל"ד, 17 בדצמבר 1973) היה רב הערים יבנה ורמלה. בנו של הרב יצחק אבוחצירא (ה'בבא חאקי'), וחתן דודו הבבא סאלי. נולד במרוקו בעיר ריסאני, לרב יצחק אבוחצירא (ה'בבא חאקי'), בנו של רבי מסעוד אבוחצירא, בנו הגדול של רבי יעקב אבוחצירא. ולאסתר, אחיינית בעלה, בתו הבכורה של אחיו הרב דוד אביחצירא. הסנדק שלו היה סבו הרב דוד אבוחצירא. כבר בצעירותו למד אצל סבו רבי דוד בבית הכנסת ובבית המדרש ונקשר בו מאוד. הבבא סאלי התבטא על כך פעם: "רבי אברהם היה ממש זיו איקונין של סבו הגדול עט"ר רבי דוד, שהיה דומה לו מאוד בתואר פניו ובקומתו, בצלמו כדמותו". במשך שנים למד חברותא עם גיסו ובן דודו רבי מאיר אבוחצירא בישיבה בבודניב, ואחר כך בישיבה בארפוד. בה' בתמוז התר"צ (1 ביולי 1930), בהיותו כבן 15, נשא לאשה את בת דודו רחמא, בתו הגדולה של הבבא סאלי, שהייתה אז כבת עשר שנים, החתונה התקיימה בעיר בודניב שבמחוז תאפילאלת. בשנת התש"ט (1949), בהיותו בן 34 עלה יחד עם אביו רבי יצחק ובני משפחתו לארץ ישראל, התגוררו ביבנה, אז עיירה, ומיד החל לכהן כרב המקום כעשרים שנה. בשנת תשי"א כשעלה דודו וחמיו הבבא סאלי לארץ ישראל הוא התגורר בסמוך אליו ביבנה. בעידוד ובתמיכת הבבא סאלי הקים תלמוד תורה וישיבה ע"ש אבותיו בשם 'בית צדיקים יעמוד' בהם למדו עשרות תלמידים. כמו כן הקים רבי אברהם גם חדרי לימוד ומדרשיות 'תורה אור' וכוללים לאברכים, ומשם יצאו תלמידי חכמים גדולים. רבי אברהם היה גם מוהל מומחה ורבים הכניס בבריתו של אברהם אבינו. בשנת תשכ"ד עלה שוב הבבא סאלי לארץ ישראל על דעת להשתקע וקבע את מושבו בבית חתנו רבי אברהם, וכך במשך כמה שנים התגורר בבית חתנו, אשר דאג לכל מחסוריו, עד שלאחר כמה שנים עבר להתגורר בדרום הארץ, באשקלון ומשם לנתיבות. גם כשעלה רבי מאיר ארצה, התגורר בבית רבי אברהם כמה חודשים. לאחר מות אביו, בכ"ה באדר ב' ה'תש"ל (2 באפריל 1970), נענה להפצרות הרבות שישב על כסאו של אביו ויבא למלאת את מקומו, ואכן עבר להתגורר בעיר רמלה, והחל לכהן שם כרב העיר תחתיו. ברבנות ביבנה החליף אותו הרב יוסף אבוחצירא. הרב אברהם כיהן בתפקידו עד לפטירתו בכ"ב בכסלו תשל"ד, לאחר פטירתו התמנה אחיו, הרב יחיאל אבוחצירא, לרבה של רמלה. בנו, רבי יעקב, הקים ישיבה וכולל ברמלה לזכרו בשם 'אשל אברהם', וכולל 'אברהם אוהבי' בירושלים. בנו רבי דוד, הקים את בית כנסת ובית מדרש 'אשל אברהם' בעיר רחובות ובו כולל אברכים. אשתו רחמא נולדה בחודש טבת התר"פ בעיר תאפילאלת, כחודש אחרי שדודה, הרב דוד אבוחצירא נהרג, בעקבות מלחמת המוסלמים המקומיים בצבא צרפת הכובש, ואביה לא היה בעיר. היא נפטרה בסיומו של חג סוכות התשע"א (ספטמבר 2010). אחיו, הרב יחיאל אבוחצירא - רב העיר רמלה. אחיו, אהרן אבוחצירא - חבר הכנסת ושר לשעבר. אחיו ר׳ פנחס אבוחצירא היה יו"ר מועצה דתית אשדוד השאיר אחריו כתבים, שקובצו לספר תולדות אברהם (חתנו, הרב אברהם מוגרבי, ירושלים, תש"ם - 1980. מהדורה שנייה: תשנ"ט). אולגה פרסמן, העיר רמלה אבלה על מות בתו של הבאבא סאלי, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 2 באוקטובר 2012 מאיר אלפסי, בתו של הבבא סאלי איחדה את אדמו"רי בית אבוחצירא, באתר כיכר השבת מידע על אברהם אבוחצירא בקטלוג הספרייה הלאומית אברהם אבוחצירא, באתר "החכם היומי" אברהם בן יצחק אבוחצירא (1915-1973), דף שער בספרייה הלאומית מתוך ההקדמה של ספרו 'תולדות אברהם' מאיר אלפסי, בתו של הבבא סאלי איחדה את אדמו"רי בית אבוחצירא, באתר כיכר השבת ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנחס אבוחצירא

הרב פנחס אבוחצירא (נולד בכ"ו בשבט תשל"ז, 14 בפברואר 1977) הוא רב שכונה ה' בבאר שבע וראש כולל בעיר. לאחר הירצחו של אביו המקובל רבי אלעזר אבוחצירא, מונה למלא את מקומו ולנהל את מוסדות החצר. נולד באשדוד לאדמו"ר רבי אלעזר אבוחצירא ולרבנית דבורה. סנדקו היה סבו, רבי מאיר, שקרא לו את השם פנחס. בשנותיו הראשונות התגוררה המשפחה באשדוד. עם מות סבו, וכן אבי סבו, הבבא סאלי, ב-1984, עבר אביו רבי אלעזר לבאר שבע ופתח שם את חצרו. הוא חונך מילדותו במוסדות ליטאים-אשכנזים: תלמוד תורה במושב תפרח, ישיבת "אבן האזל" בנתיבות (שהייתה בנשיאותו של הרב יששכר מאיר) וישיבת תפרח, שם למד בין היתר מהרב אביעזר פילץ ומרב המושב הרב אליהו אליעזר יעקובזון שאותו הוא מחשיב כרבו. הוא מיעט לצאת מהישיבה ולדברי חבריו כשהיה זקוק למשהו, עוזרים נסעו אליו לישיבה. נישא לתמר בת מאיר אוחנה מירושלים ולזוג מספר ילדים. לאחר נישואיו התמנה כרב שכונה ה' בבאר שבע. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל לשמש כראש מוסדות "יגל יעקב ישמח ישראל" בנשיאות אביו. הוא פתח כולל אברכים בראשותו. המוסדות כוללים תלמוד תורה וגני ילדים. לאחר רצח אביו בכ"ז בתמוז תשע"א, הוכתר כיורשו ובמסע ההלוויה קרא הרב עובדיה יוסף המנוח "הניח בן צדיק שיגדיל את התורה של אביו". בניגוד לאביו, שלבש גלימה מרוקאית מסורתית וכיסה את עיניו בכל מקום ציבורי, הרב פנחס לובש חליפה קצרה ומגבעת פשוטה הנפוצה אצל בחורי ישיבות. הוא מוסר שעורים ברבים, דבר שאביו נמנע ממנו. סגנון לימודו נוטה לכיוון הליטאי. הרב אבוחצירא ירש את מוסדותיו של אביו. ערכם הוערך בשנת 2011 על פי דה מרקר ומעריב בין שמונים מיליון דולר למאה מיליון דולר. יוסי בר מוחא העריך בשנת 2012 את שווי הונו בלמעלה ממיליארד ש"ח. פורבס העריך את ההון באותה שנה בכ-1.3 מיליארד שקל. פנחס אבוחצירא, סרטון באתר יוטיוב משה ויסברג, בנעלי האב הנרצח • האדמו"ר רבי פנחס אבוחצירא, באתר בחדרי חרדים, אוקטובר 2012 קובי נחשוני, היורש לבית אבוחצירא: בנו של "באבא אלעזר", באתר ynet, 31 ביולי 2011 השיעור של האדמו"ר רבי פנחס אבוחצירא ב'מרכז הרב' • צפו, אתר כיכר השבת ביקש יעקב לגלות את הקץ, שיעור מצולם. משה ויסברג, בנעלי האב הנרצח • האדמו"ר רבי פנחס אבוחצירא, באתר בחדרי חרדים, אוקטובר 2012 משה ויסברג, בנעלי האב הנרצח • האדמו"ר רבי פנחס אבוחצירא, באתר בחדרי חרדים באתר "פורבס ישראל". שמעון איפרגן, ‏דירוג הרבנים העשירים בישראל: פנחס אבוחצירא מוערך ב-1.3 מיליארד שקלים, באתר ‏מאקו‏, 10 ביוני 2012
1833 במדע

ערך מורחב – 1833 סופות ליאונידים נצפתה מעל שטח ארצות הברית. גילוי חוק גרהם על ידי כימאי בריטי תומאס גרהם. בניית טלגרף אלקטרומגנטי ראשון על ידי וילהלם וובר וקרל פרידריך גאוס בגרמניה. תחילת ייצור נייר זכוכית באופן תעשייתי. גילוי חוק לנץ יוהאן מולר החל בפרסום ספרו Handbuch der Physiologie des Menschen. גילוי דיאסטזה על ידי אנסלם פאיין. 5 במאי – פרדיננד פון ריכטהופן, גאוגרף גרמני (נפטר ב-1905) 29 ביוני – פטר וואגה, כימאי נורווגי (נפטר ב-1900) 17 באוקטובר – פול ברט, זואולוג צרפתי (נפטר ב-1886) 21 באוקטובר – אלפרד נובל, מהנדס וממציא שוודי (נפטר ב-1896) 10 בינואר – אדריאן-מארי לז'נדר, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1752) 6 בפברואר – פאוסטו אלחאייר, כימאי ספרדי (נולד ב-1755) 6 בפברואר – פייר לאטרייל, זואולוג צרפתי (נולד ב-1762) 22 באפריל – ריצ'רד טרוויטניק, מהנדס וממציא בריטי (נולד ב-1771) 31 באוקטובר – יוהאן מקל, ביולוג גרמני (נולד ב-1781) מדיה וקבצים בנושא 1833 במדע בוויקישיתוף
1834 במדע

ערך מורחב – 1834 14 במרץ ג'ון הרשל גילה צביר פתוח חדש. הרמן פון הלמהולץ משער שמקור אנרגיית השמש קשור לכוח הכובד. פרסום מפת שטח הירח. חפירות של חואן גלינדו בקופאן, אתר מורשת עולמית. חפירות של ג'וזפה פרליני במרואה, אתר מורשת עולמית. ג'יימס פג'ה גילה טפיל המהווה סיבה לשערנת. פליקס דוארדיין מציע שייצורים חד-תאים יהיו קבוצה נפרדת. הגדרת טריאס על ידי גאולוג גרמני פרידריך פון אלברטי. חקר סוליטון על ידי ג'ון ראסל. אמיל קלייפרון הגדיר את חוק השני של תרמודינמיקה. גילוי חוק לנץ על ידי היינריך לנץ. גילוי אפקט פלטייה על ידי ז'אן פלטייה. מייקל פאראדיי פרסם את מחקריו בתחום החשמל תוך שימוש לראשונה במילים כמו אלקטרודה, קטודה, אנודה וכו'. 7 בינואר – פיליפ רייס, ממציא גרמני (נפטר ב-1874) 15 בינואר – פרדריק גודמן, זואולוג בריטי (נפטר ב-1919) 17 בינואר – אוגוסט וייסמן, ביולוג גרמני (נפטר ב-1914) 7 בפברואר – דמיטרי מנדלייב, כימאי רוסי (נפטר ב-1907) 16 בפברואר – ארנסט הקל, ביולוג גרמני (נפטר ב-1919) 17 במרץ – גוטליב דיימלר, ממציא גרמני (נפטר ב-1900) 30 באפריל – ג'ון לובוק, ביולוג וארכאולוג בריטי (נפטר ב-1913) יוני – ויליאם מיינור, בלשן אמריקאי (נפטר ב-1900) 6 ביולי – הנרי האברשאם גודווין אוסטן, גאוגרף וגאולוג בריטי (נפטר ב-1923) 5 באוגוסט – אוולד הרינג, פיזואולוג גרמני (נפטר ב-1918) 22 באוגוסט – סמואל לנגלי, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1906) 15 בדצמבר – צ'ארלס יאנג, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1908) 8 בינואר – ג'אק לבילרדייה, חוקר טבע צרפתי (נולד ב-1755) 17 בינואר – ג'ובאני אלדיני, פיזיקאי איטלקי (נולד ב-1762) 6 בפברואר – פייר לאטרייל, זואולוג צרפתי (נולד ב-1762) 26 בפברואר – אלויז שנפלדר, ממציא גרמני (נולד ב-1771) 7 באוגוסט – ז'וזף מארי ז'אקאר, ממציא צרפתי (נולד ב-1752) 9 בספטמבר – ג'יימס ודל, מגלה ארצות בריטי (נולד ב-1787) 10 באוקטובר – תומאס סאיי, חוקר טבע אמריקאי (נולד ב-1787) מדיה וקבצים בנושא 1834 במדע בוויקישיתוף
סימון (סרט)

סימון (במקור: S1m0ne) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה מדע בדיוני שכתב, הפיק וביים אנדרו ניקול. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002 ומככבים בו אל פצ'ינו, קתרין קינר, וינונה ריידר ואוון רייצ'ל ווד, והוא מספר על במאי קולנוע כושל שמצליח לייצר דמות וירטואלית שהופכת לכוכבת סרטו החדש. אף אחד לא יודע שלא מדובר בדמות אמיתית והכוכבת לא נגישה מן הסתם למסיבות עיתונאים, אירועים ומפגשי מעריצים. לאט לאט השקר שבנה מתחיל לעורר את חשדם של הסובבים אותו עד שהוא נכנע ומגלה את האמת. ויקטור טרנסקי (בגילומו של אל פצ'ינו) הוא במאי שבמהלך צילומי סרט שלו נגמר לו התקציב. כוכבת הסרט שלו, ניקולה אנדרס (וינונה ריידר) לא מוכנה להתמודד עם הקשיים החדשים ופורשת מהצילומים. טרנסקי מבין שבלעדיה הוא לא יוכל להשלים את הסרט בזמן ומקבל את הצעת חברו האנק אלאנו (אליאס קוטס) ליצור דמות וירטואלית שתחליף את הכוכבת שפרשה. על תוכנת Simulation One הם יוצרים דמות ומשם התוכנה גוזרים את שמה: "סימוֹן". סימון (רייצ'ל רוברטס) משולבת בסרט שהופך להצלחה אדירה וכולם מתחילים לחפש את הכוכבת החדשה. טרנסקי מספר לעיתונאים ולמעריצים הנלהבים כי סימון בעלת אופי מתבודד ומבקשת את פרטיותה, מה שרק מעצים את רצון המדיה לראיין ולפגוש אותה. הוא מסכים בסופו של דבר לראיונות רק מול מסך מחשב כשהוא גם מדבב אותה באותה תוכנה שהופכת את קולו לקול של אישה. סימון, ש"לא מוכנה להופיע עם שחקנים אחרים אלא רק לבדה" עולה לדרגת סופרסטאר ואף זוכה בשני פרסי אוסקר, אותם מקבל עבורה הסוכן שלה, טרנסקי עצמו. השמועות לפיהן טרנסקי מתעלל בכוכבת, סוגר אותה בביתה ולא מאפשר לה לצאת מתחילות להשפיע על הבמאי שמחליט למחוק את הדמות ולזרוק את קובצי המחשב בהם היא קיימת לים. הוא מספר שהיא חלתה בווירוס נדיר ומתה, אך המעריצים מתקשים לקבל את רוע הגזירה והמשטרה עוצרת אותו בחשד לרצח. בתו וגרושתו מצליחות לחדור לחדר העבודה הסודי של טרנסקי, מוצאות את המחשב ומחזירות את סימון לחיים. סימון שוב מתראיינת לטלוויזיה, יחד עם טרנסקי והכיסוי שלהם לפרשה היא שהיא הייתה בהריון וטרנסקי "קנה" לה זמן במהלך הפרשה כדי שהיא תוכל להתבודד. לצידם "תינוק" דיגיטלי. בעקבות הדברים הוא משוחרר מתחנת המעצר וממשיך, יחד עם ביתו וגרושתו בהפעלת סימון וכנראה גם דמויות חדשות. הסרט זכה לתגובות מעורבות של הקהל והמבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 51% מתוך 156 ביקורות. באתר Metacritic קיבל הסרט את הציון 49 מתוך 38 ביקורות, כשרוב המבקרים התקשו להחליט אם הם אוהבים את הסרט או לא. בסוף השבוע הראשון שלו באקרנים העשיר הסרט את קופתו ב-3,813,463 דולר ודורג במקום ה-9. בסך הכול רשם הסרט הכנסות בסך $19,576,023 בעולם. "סימון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סימון", באתר נטפליקס "סימון", באתר AllMovie (באנגלית) "סימון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סימון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סימון", באתר Metacritic (באנגלית) "סימון", באתר אידיבי "סימון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) S1m0ne, קדימון באתר יוטיוב יגאל קולוף, ‏"סימון", באתר "סרט" אלון רוזנבלום, ‏"סימון", באתר "סרט" "S1m0ne (2002)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-14 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Simone reviews". Metacritic. נבדק ב-14 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Simone (2002)". Box Office Mojo. נבדק ב-14 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה)
סמל ויניפג

סמל ויניפג (באנגלית: Coat of arms of Winnipeg) הוא סמלה הרשמי של העיר ויניפג, קנדה. הסמל הנוכחי החליף את קודמו ב-1972 לאחר שאושר על ידי המכללה להרלדיקה (College of Arms) שבאנגליה. צורת המגן היא אנגלית, ועליו מופיעים שלושה עשר כוכבי זהב בשדה כחול, המסמלים את שלוש עשרה המושבות שהתאחדו לעיר ויניפג על רקע שמיה הכחולים של העיר. תחתם מצויר פרח כרכום בשדה ירוק המסמל את מיקומה של ויניפג במרחבי הערבה. הציצה כוללת את שער מבצר גארי (Fort Garry), מבצר של חברת מפרץ הדסון מ-1822, המסמל את ההיסטוריה של העיר. הסרטים מעל ומתחת המגן, מסמלים את אחדות תושבי העיר. המוטו המופיע בתחתית הוא UNUM CUM VIRTUTE MULTORUM (מלטינית: אחד עם כוח של רבים). דגל ויניפג הסבר על סמל ויניפג (אנגלית)
פנקסי

פִּנְקָסִי (כיתוב בדף אחורי, בפולנית ובגרמנית: PINKOSI) עם כותרת המשנה "לשומרים ולרעיהם", הוא כותרו של ספרון שהוענק לכל חבר וחברה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", בשנותיה הראשונות. כולל את עיקרי התנועה בראשיתה, הסיסמאות והאמרות הנהוגות בה וסמליה, פרקי היסטוריה, לקט שירים אהודים, וטבלאות סדר יום. כל האמור ב"פנקסי": מקורות קדומים וחדשים זכה לשינון רב של אלפי חניכי התנועה, במפגשים וביחידות, באותן שנים, ועל כן היה מעין קנון קובע, שהשתתף בעיצוב התודעה הציבורית היהודית והציונית. מהדורתו הראשונה ראתה אור בהוצאת א. לוין אפשטיין אשר שכנה אז בעיר ורשה, בשנת תרע"ח 1918, מיד לאחר גמר מלחמת העולם הראשונה. ובעקבותיה, ראו אור מהדורות נוספות, שבהן שונו תוכני "פנקסי" ואף עברו תמורה מפליגה, בשל התמורות החברתיות והרעיוניות בתנועת "השומר הצעיר" ובסביבתה. חלק העוסק ביעדיה של התנועה. החלק הראשון הובא תחת הכותרת: "תעודת "השומר הצעיר"" - ומעליה המשפט: "אין דבר העומד לפני הרצון!" בין השאר נכתב בפרק: "... לגדל דור צעיר עברי זקוף־קומה ולחנכו, שבכל מקום ובכל שעה יוכל להושיע לעצמו ולזולתו ... (החינוך בתנועה) בורא בני־נעורים חזקים ואמיצים ברוחם וגופם". "ברכתנו היא: "חזק ואמץ!"" הברכה (קריאה: "חזק!", ותשובה: "חזק ואמץ!") שהונהגה בין חברי התנועה, נלקחה מהמקרא, הייתה הברכה העברית הנהוגה בין חניכי תנועות הנוער היהודיות הציוניות הצופיות, ובכלל זה גם בתנועת הצופים בארץ ישראל. " דברות "השומר הצעיר" " א) השומר הוא איש־אמת. [שפת אמת תכון לעד (משלי י"ב, י"ט) ב) השומר הוא נאמן לאלֹהי ישראל, לארץ אבותיו ולעמו. [כל שהוא קבוע בארץ־ישראל ומדבר בלשון הקֹדש - מובטח לו, שהוא בן־עולם הבא. (ירושלמי שבת פ"א). ג) השומר הוא אחיעזר ואחיסמך. [ואהבת לרעך כמוך (ויקרא י"ט, ט"ו)] ד) השומר הוא אח לשומרים. [טובים השנים מן האחד, אשר יש להם שכר טוב בעמלם; כי אם־יפלו - האחד יקים את חברו... (קהלת ד', ט'-י'). ה) השומר הוא איש־חיִל. [בא כי איש־חיל אתה וטוב תבשר. (מל"א א', מ"ב)] ו) השומר הוא חובב הטבע. [מה רבו מעשיך, ה', כלם בחכמה עשית! (תהילים ק"ד, כ"ב)] ז) השומר הוא שומע לפקודת ראשיו. [אזן שמעת תוכחת־חיים - בקרב חכמים תלין. (משלי ט"ו, ל"א)] ח) השומר הוא עליז ורענן. [אור זרע לצדיק, ולישרי לב - שמחה. (תהילים צ"ז, י"א)] ט) השומר - דרכו לחסכון. [אגר בקיץ בן משכיל, נרדם בקציר בן מביש. (משלי י', ה')] י) השומר הוא טהור במחשבתו, בדבריו ובמעשיו [נקיות מביאה לידי פרישות, פרישות מביאה לידי טהרה, טהרה מביאה לידי קדשה. (סוף סוטה)] "הודעה פומבית" "הנני מבטיח הבטחה שלמה לעשות כל מה שבכֹחי להיות נאמן לאלֹהי ישראל לארץ אבותי ולעמי ולהיות אחיעזר ואחיסמך לכל מי שנברא בצלם אלֹהים למלא את כל דברות "השומר"." "תולדות הסקויט" (תולדות תנועת הצופים העולמית) "דגלי השבטים" (שבטי ישראל) מפת ארץ ישראל עם סימוני יישובים "תולדות "השומר"" (תולדות ארגון "השומר") "תולדות הרצל" (תולדות בנימין זאב הרצל) שבע ציטטות מהמקרא וחז"ל. א) מדי בוקר רחץ פניך צווארך וידיך! סרק שערות ראשך! ב) בוקר וערב נקה את פיך, וגם את שיניך תנקה במברשת. ג) נטול ידיך לפני אכלך ושתותך ולפני עלותך על משכבך. ד) טבול את גופך במים לעיתים תכופות. ה) יהיו בגדיך טהורים ונקיים. ו) אל תירק על הרצפה. ז) אכול לאיטך ולעוס כראוי. ח) חדש אוויר חדרך לעיתים קרובות. ט) יהיו מקומות משחקיך רחוקים מגלי אשפה וזבלים. י) תהי קומתך זקופה! הבלט חזה והרם ראשך! צילום של "פנקסי", באתר ביתמונה בספר דברים ל"א, ובספר יהושע א'. עמ' 7-6.
יורוקים

יורוקים (בטורקית: Yörük) הם קבוצה אתנית של נוודים ממוצא טורקי, המגיעים במקור מהאזורים ההרריים שבאנטליה. כיום ניתן למצוא קבוצות יורוקים במספר מקומות בהם; טורקיה, חבל הבלקן, ברחבי מרכז אסיה ואף במספר מקומות באירופה (בעיקר בארצות השפלה). היורוקים מזוהים כיום לעיתים עם השבטים הטורקמנים. בטורקיה המונח טורקמנים מזוהה עם שבטים אשר אינם נוודים עוד והתיישבו בכפרים וערים, בעוד שהמונח 'יורוק' מזוהה עם שבטים אשר משמרים את אורח החיים הנוודי. עם זאת, היורוקים הם קבוצה אתנית ייחודית שמשתייכת לעמים הטורקמנים בהגדרתם הרחבה בלבד, שכן ככל הנראה היורוקים שכנו באזור עוד לפני שהשבטים הטורקמנים נדדו דרומה. אוהלי יורוקים בטורקיה. רועה צאן בהרי הטאורוס. שטיח יורוקי ארוג. יורוקים עם גמליהם. מדיה וקבצים בנושא יורוקים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קבוצות אתניות ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.