laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רמי דותן (האגודה למען החייל)

רמי דותן (11 בנובמבר 1935 – 2 במרץ 2024) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ששירת כקצין תחזוקה ראשי וכיו"ר האגודה למען החייל. נולד בשם רחמים דבוש לדוד (גאלו) וניצריה דבוש בטריפולי שבלוב, במשפחה מסורתית-ציונית בת ארבעה ילדים. אביו היה סנדלר. למד בבית ספר איטלקי ואחר הצהריים בבית ספר עברי (לימודי עברית ותנ"ך). היה פעיל בהצופים. דודו נהרג באחת ההפצצות על העיר. אחיו הגדול הגיע כבר ב-1947 לארץ ישראל. עלה לבדו בשנת 1949 עם 100 בני נוער באניה תאודור הרצל במסגרת עליית הנוער. הגיע לקריית שמואל. בשנת 1951 עלו הוריו והוא נאלץ להתחיל לעבוד בקטיף כדי לפרנס את המשפחה. בהמשך עבד בפרדס כנגר אריזות עד לגיוסו לצה"ל בספטמבר 1953. שירת בגבעתי (חטיבה 5) וזכה להוקרה כחניך מצטיין פלוגתי. ושימש בהמשך כנגד אפסנאות ומפקד ימ"ח. בעקבות מות אמו ב-1956 החליט לחתום קבע. הוצב בגדוד 52 (שריון) כקצין אפסנאות. לאחר מכן שירת כמ"פ מפקדה של גדוד 52. בשנת 1962 עבר לחטיבה 7 והשתתף במלחמת ששת הימים כמ"פ מפקדה של גדוד 9, "עשת", בחטיבה 7. בשנים 1968 עד 1969 שירת כמפקד התחזוקה של חטיבה 7. ב-1969 מונה לעוזר קצין התחזוקה של עוצבת געש בפיקוד הצפון. ב-1971 שימש קצין האפסנאות של חטיבה 188, במסגרת זו זכה לשבחים מאלוף הפיקוד, מרדכי גור, על הסיוע שהגיש להעברת כלים משוריינים במסגרת מבצעי קלחת. ב-1973 מונה לקצין התחזוקה של אוגדה 36 (תחת פיקודו של רפאל איתן). במסגרת זו היה אחראי על המערך הלוגיסטי של כוחות צה"ל ברמת הגולן במהלך מלחמת יום הכיפורים. ארגן שיירת אספקה (תחמושת, דלק, מזון ושתייה) לכוחות השריון בכל ערב ממחנה מנסורה לצומת וסט במרכז רמת הגולן. בנוסף, דאג להובלת תחמושת בכמות מספקת עבור הטנקים בחזית הרמה. בשנים 1975–1976 היה קצין התחזוקה במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי, בין השאר במהלך מבצע אנטבה. בשנים 1976–1980 היה קצין תחזוקה של פיקוד צפון. באוגוסט 1980 התמנה לקצין תחזוקה ראשי (קתח"ר), תפקיד בו שימש עד 1984. במהלך כהונתו היה אחראי על האספקה במלחמת לבנון הראשונה ולאחר המלחמה עסק בהפקת לקחים ממנה, שלדבריו הדליקה נורה אדומה לגבי המערך הלוגיסטי. לאחר שסיים כהונתו כקצין תחזוקה ראשי שימש נספח צבאי בדרום אמריקה. עם פרישתו מצה"ל התמנה ליו"ר האגודה למען החייל תפקיד בו שימש מ-1990 ועד לשנת 2003. משנת 1980 התגורר בחיפה. בשנת 1989 התמודד על ראשות העיר חיפה מול אריה גוראל במסגרת רשימת הליכוד והגיע שני עם 38% מן הקולות. רשימת הליכוד בראשותו זכתה ב-8 מושבים במועצת העיר מתוך 27. היה חבר מועצת העיר חיפה במשך 25 שנים, בהן מילא שורה ארוכה של תפקידים: יו"ר איגוד ערים לכיבוי אש, יו"ר החברה הממשלתית-עירונית "שקמונה", יו"ר ועדת הכספים ויו"ר תאגיד המים העירוני "מי כרמל". ב-2008 נבחר דותן בפריימריס של מפלגת קדימה בחיפה ושוריין ברשימתו של יונה יהב למועצת העיר. זכה לתואר יקיר העיר חיפה לשנים 2019/2020. דותן נפטר ב-2 במרץ 2024. תת-אלוף רמי דותן סיפור חיים רמי דותן, באתר חיל הלוגיסטיקה אל"מ רמי דותן - מ"מ קצין תחזוקה בצה"ל, מעריב, 27 באוגוסט 1980 טלי זלינגר, מזל"טים יכוונו שיירות האספקה במלחמה, מעריב, 25 ביולי 1983 ברוך דיין האמת: הלך לעולמו רמי דותן, יו"ר "האגודה למען החייל", באתר "סרוגים", 2 במרץ 2024 רמי דותן - טקס יקיר העיר חיפה לשנת 2019/2020, סרטון בערוץ "עיריית חיפה - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 01:28)
חואן קאמילו סונייגה

חואן קאמילו סונייגה מוסקרה (בספרדית: Juan Camilo Zúñiga Mosquera; נולד ב-14 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק כמגן שמאלי. ערך 61 הופעות בנבחרת קולומביה. סונייגה התחיל את הקריירה שלו באתלטיקו נסיונל. במדי נסיונל הוא זכה בשתי אליפויות. בסך הכל, הוא שיחק 129 הופעות ליגה וכבש 9 שערים. בקיץ 2008 חתם סונייגה בסיינה תמורת 3 מיליון אירו. בסיינה סונייגה השתלב עד מהרה ומשך את תשומת לבם של מספר מועדונים באיטליה. ב-9 ביולי 2009 חתם בנאפולי ל-5 שנים תמורת 8.5 מיליון אירו. בהתחלה השתלב סונייגה עד מהרה גם בנאפולי, אך לאחר הגעתו של אנדראה דוסנה בינואר 2010 ירד לספסל. ב-20 בפברואר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי נאפולי. בסוף אוגוסט 2013 נפצע, ובעקבות זאת נאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו מרוב משחקי עונת 2013/2014. באפריל 2014 החלים מהפציעה וחזר להתאמן. ב-13 בינואר 2016 הושאל לבולוניה 1909 עד לסוף העונה. ב-16 ביולי 2016 הושאל לווטפורד. סונייגה השתתף עם נבחרת הנוער באליפות העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2005. באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת. בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2014 השתתף סונייגה כמעט בכל המשחקים למעט המשחק נגד ונצואלה בגלל הולדת בנו ונגד פרו עקב פציעה. סונייגה היה אחד משחקני המפתח של הנבחרת בקמפיין ועזר לה לעלות למונדיאל 2014 לראשונה אחרי 16 שנה. אתלטיקו נסיונל אליפות (2):2005, 2007 נאפולי קופה איטליה (2):2011/2012, 2013/2014 מדיה וקבצים בנושא חואן קאמילו סונייגה בוויקישיתוף חואן קאמילו סונייגה, באתר Transfermarkt חואן קאמילו סונייגה, באתר Soccerway חואן קאמילו סונייגה, באתר BDFutbol חואן קאמילו סונייגה, באתר WorldFootball.net חואן קאמילו סונייגה, באתר National Football Teams חואן קאמילו סונייגה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר הרשמי של המועדון
שעון גריניץ'

שעון גריניץ' (באנגלית: GMT - Greenwich Mean Time) הוא הזמן בקו האורך 0, הנקרא גם קו גריניץ'. קו זה עובר דרך מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', שברובע גריניץ' בעיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. שעון גריניץ' שימש בעבר כשעון הבינלאומי. כיום נעשה שימוש ב-UTC (זמן אוניברסלי מתואם - Coordinated Universal Time). שעון גריניץ' הוא שעה קבועה לכל מקום על פני כדור הארץ ללא התחשבות באזורי זמן שנקבעים לפי קו האורך בו נמצאים. לאדם הנמצא בלונדון ולאדם הנמצא באוסטרליה, השעה בשעון גריניץ' זהה. מכיוון שכיום משתמשים בתקן UTC המשתנה לפי שעון קיץ, ושעון גריניץ' לא משתנה לפי שעון קיץ, שבעה חודשים בשנה השעה ברובע גריניץ' לא תואמת את שעון גריניץ'. GMT נמדד על ידי מציאת השעה ביום בה השמש נמצאת בנקודה הגבוהה ביותר במסלולה (מרידיאןאנלמה) כפי שזו נראית ממצפה הכוכבים. זוהי השעה 12:00 בצהרים לפי שעון גריניץ'. עקב צורת מסלול כדור הארץ והאטת סיבובו, יש הפרש בין זמן זה לשעה האמיתית. ערך מורחב – אזור זמן למעשה, שעון גריניץ' אינו נמצא בשימוש האזרחי. בשימוש האזרחי משתמשים בשעון מקומי. בבריטניה ופורטוגל השעון המקומי זהה ל-GMT. קווי אורך שונים מיוחסים ל-GMT, למשל בכל אירופה המרכזית, מספרד ועד פולין נהוג זמן CUT שהוא GMTּ+1, בישראל השעון הוא GMT+2 (מה שאומר: שעתיים מאוחר יותר משעון גריניץ'. בשעון קיץ זה שלוש שעות). מרידיאן זמן אוניברסלי מתואם אתר האינטרנט הרשמי של שעון גריניץ' (באנגלית) זמן שעון גריניץ' (באנגלית) זמנים (אורכב 27.08.2006 בארכיון Wayback Machine) - אזורי זמן, זמן אזורי, זמן מקומי ועוד אתר המוזיאונים של גריניץ' שעון גריניץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חואן קרלוס אונטי

חואן קרלוס אונטי (ספרדית: Juan Carlos Onetti‏; 1 ביולי 1909 - 30 במאי 1994) הוא סופר אורוגוואי שנולד במונטווידאו בשנת 1909 ונפטר ב-1994 בספרד, ארץ שהסופר גלה אליה ממולדתו בשנת 1974. ב-1980 זכה בפרס סרוונטס. ההחלטה לגלות גמלה בלב אונטי אחרי שהמשטר הצבאי באורוגוואי כלא אותו למשך שלושה חודשים בגלל השתתפותו בחבר שופטים, שהעניק פרס לסופר נלסון מרה על סיפור אשר נתפש חתרני. פרט לתקופות חיים אלה באורוגוואי ובספרד חי אונטי שתי תקופות בבואנוס איירס, בירת ארגנטינה (1934-1930 ו-1955-1941). ספרו החשוב הראשון, "הבור", התפרסם ב-1939, ובעקבותיו ראו אור "אדמת הפקר" (1941), "למען הלילה הזה" (1943), "החיים הקצרים" (1950) ו"הפרידות" (1954). מששב והשתקע במולדתו פרסם, בין השאר, את הספרים "לקבר בלי שם" (1959), "פני האסון" (1960), "המספנה" (1961), "עצוב ממש כמותה" (1963), "אוֹסֵפגוּפוֹת" (1965) ו"המוות והילדה" (1973). במהלך חייו בספרד התפרסמו הרומנים "ניתֵן לדבּר לרוח" (1979) "אז כאשר" (1987) והקובץ "נוכחות וסיפורים אחרים" (1986). פני האסון, עם עובד, 1988, תרגום: טל ניצן המספנה, זמורה ביתן, 2003, תרגום: טל ניצן מדיה וקבצים בנושא חואן קרלוס אונטי בוויקישיתוף חואן קרלוס אונטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חואן קרלוס אונטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) חואן קרלוס אונטי (1909-1994), דף שער בספרייה הלאומית דן לחמן, המספנה / חואן קרלוס אונטי חואן קרלוס אונטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חואן קרלוס אונטי, באתר Discogs (באנגלית)
ינאי טויסטר

ינאי טויסטר (נולד ב-1977) הוא אמן ישראלי, אוצר, חוקר ומרצה במכללת שנקר. ינאי טויסטר נולד בקיבוץ יזרעאל. בעל תואר ראשון באמנות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ותואר שני באמנות בהנחייתו של אלן סקולה ב-CalArts, לוס אנג'לס. כתב את עבודת הדוקטור שלו, "צילום מתכריכי טורינו למכונת טיורינג", באוניברסיטת סידני, אוסטרליה. טויסטר הוא מרצה בכיר בבית הספר לאמנות רב-תחומית שנקר ומאז שנת 2017 מכהן כראש היחידה להיסטוריה ופילוסופיה של האמנות, העיצוב והטכנולוגיה בפקולטה לעיצוב ע״ש עזריאלי בשנקר. טויסטר הוא בוגר תוכנית מובילים באקדמיה מטעם המל״ג בשיתוף קרן אדמונד דה רוטשילד. עבודותיו של טויסטר הוצגו בתערוכות יחיד וקבוצתית בישראל ומחוצה לה, בין היתר בגלריה Sandroni Rey בלוס-אנג'לס, גלריה דביר בתל אביב, Kunsthalle לוצרן שווייץ, המשכן האירופי לצילום (MEP) פריז, התערוכה הבינלאומית ה-11 לארכיטקטורה בביאנלה של ונציה, מוזיאון מוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, מוזיאון ה-Maxxi ברומא והמוזיאון לצילום בברלין. בין התערוכות שאצר: "+מחסן" בגלריה בצלאל, The Light Show ו-The City Show במרכז לאמנות עכשווית בתל אביב. בשנים האחרונות הוא מפרסם באופן קבוע טקסטים בקטלוגים ובכתבי עת אקדמיים (וביניהם: Philosophy of Photography, CITAR, Photographies, Journal of Visual Art Practice, מפתח ותיאוריה וביקורת). ספרו צילום מתכריכי טורינו למכונת טיורינג יצא לאור בשנת 2020 בהוצאת אינטלקט (אוניברסיטת שיקגו). מדיה וקבצים בנושא ינאי טויסטר בוויקישיתוף אתר האמן: www.yanaitoister.com https://shenkar.academia.edu/YanaiToister https://www.researchgate.net/profile/Yanai_Toister
מצר אוסטרי

מצר אוסטרי (ברוסית: Австри́йский пролив) הוא מצר ים בארכיפלג ארץ פרנץ יוזף שבמחוז ארכנגלסק, רוסיה. המצר ממוקם בין האי ארץ וילצ'ק ("Земля Вильчека", ‏"Wilczek Land) צפון-מזרחית לו לבין האי הול ("Остров Галля", ‏"Hall Island") דרום-מערבית לו. קרוי על שם המשלחת האוסטרו-הונגרית אל הקוטב הצפוני. האי ארץ וילצ'ק ששטחו 2,203 קמ"ר הוא השני בגודלו באריכפלג ארץ פרנץ יוזף, אחרי האי ארץ ג'ורג' (2,821 קמ"ר). כמו כן, יש להבחין בין האי ארץ וילצ'ק לבין האי וילצ'ק ("Остров Вильчека", ‏"Wilczek Island"), השוכן בקצהו הדרום-מזרחי של הארכיפלג ומדרום למצר האוסטרי, ושטחו 50 קמ"ר בלבד. שני האיים קרויים על שמו של יוהאן נפומוק וילצ'ק (Johann Nepomuk Wilczek), חוקר אוסטרי של האזור הארקטי וספונסר ראשי של המשלחת האוסטרו-הונגרית אל הקוטב הצפוני. קרוי על שמו של מגלה ארצות אמריקאי וחוקר האזור הארקטי צ'ארלס פרנסיס הול (Charles Francis Hall). המשלחת בשנים 1874-1872 הונהגה על ידי שני חוקרי הקוטב הצפוני יוליוס פון פאייר (Julius von Payer) וקרל ווייפרכט (Carl Weyprecht). ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות וימבלדון 1881

אליפות וימבלדון 1881 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-2 ביולי והסתיימה ב-13 ביולי. בתחרות השתתפו 49 ספורטאים בריטים. התחרות נערכה בשני שלבים: בראשון התחרו 48 ספורטאים על הזכות להתמודד מול האלוף שנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה. כול המשתתפים חולקו ל-3 קבוצות (16 ספורטאים בכ"א). מנצחי הקבוצה הראשונה והשנייה נפגשו בחצי גמר ומנצח הקבוצה השלישית הגיע ישירות למשחק הגמר. המנצח של השלב הראשון היה ספורטאי בריטי בשם ויליאם רנשו שניצח את ריצ'רד ריצ'רדסון ב-3 מערכות. המשחק בינו לבין ג'ון הארטלי (מנצח אליפות וימבלדון 1880) הסתיים לאחר 3 מערכות שנמשכו 37 דקות בניצחון של רנשו. קיימת הערכה שהארטלי היה חולה במהלך המשחק. ניצחון זה סימל תחילת עידן רנשו בטניס שזכה בסה"כ ב-7 תוארי אלוף בתחרויות גברים בווימבלדון מהם 6 ברציפות. אחיו של המנצח, ארנסט רנשו, השתתף גם הוא בתחרות אך הפסיד בסיבוב השלישי. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי האליפות
רמי בן אפרים

רמי בן אפרים (נולד ב-1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם, נספח צה"ל בסינגפור ומפקד בסיס רמת דוד במלחמת לבנון השנייה. בן אפרים נולד וגדל במושב עין ורד. התגייס לקורס טיס ביולי 1983 (קורס 107) וסיים אותו במגמת קרב. שירת בטייסת סקייהוק ובטייסת כפיר. ב-1988 עבר הסבה למטוסי F-16 פייטינג פלקון מדגם "נץ" ושירת בטייסת הנגב ובטייסת 140, בדצמבר 1988 נאלץ לנטוש את מטוס ה"נץ" במהלך אימון הכשרה מבצעית, לאחר פגיעת עיט סלעים במנוע המטוס ונפצע באורח קל. בהמשך שירת כסגן מפקד טייסת תעופה בבסיס רמון וכסמ"ט ב' (סגן מפקד הטייסת האחראי בין השאר על תוכניות, תרגילים ולוחות זמנים) בטייסת עוף החול. הוא נשלח לאקוודור במסגרת צוות הדרכה לחיל האוויר המקומי על מטוסי הכפיר שנרכשו מישראל. לאחר הסבה למטוסי F-16 דגם "ברק", מונה לסמ"ט א' בטייסת 109. לאחר מכן שירת כמפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-1999 מונה למפקד טייסת 140 וב-2001 למפקד טייסת 109. ב-2003 קודם לדרגת אלוף-משנה ובאוקטובר מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2005 מונה למפקד בסיס רמת דוד ופיקד על הכנף במהלך מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק כוח האדם, הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2010. בתפקידו הבא כיהן כנספח צה"ל ומערכת הביטחון בסינגפור, תאילנד, יפן וניו זילנד עד 2013. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון במשך כשנה. לאחר שחרורו שימש יועץ ביטחוני ומ-2015 מכהן כראש סקטור הביטחון והממשל בחברת צ'ק פוינט. בן אפרים בוגר לימודי כלכלה ולוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה. מדיה וקבצים בנושא רמי בן אפרים בוויקישיתוף "ההשתמטות היא איום אסטרטגי על הצבא", באתר חיל האוויר הישראלי סיון גזית, ‏ראש להק כח אדם חדש: תא"ל רמי בן אפרים , באתר חיל האוויר הישראלי רמי בן אפרים מספר על פגיעת ציפור בנץ דו מושבי, סרטון באתר יוטיוב
קציצות (ספר)

קציצות הוא ספר שנכתב על ידי הסופר, תסריטאי ובמאי הקולנוע הישראלי אילן הייטנר. הספר יצא לאור בספטמבר 2008, בהוצאת "מודן", וכבר בשבוע הראשון ליציאתו נכנס לטבלת רבי-המכר. הוא זכה בפרס "ספר הזהב", שהוענק לו מטעם התאגדות המו"לים על מכירת למעלה מ-20,000 עותקים. זהו ספרו הרביעי של הייטנר, ובדומה לספריו הקודמים, הוא עוסק בשינויים שעוברים על ישראלים בסביבות גיל השלושים, ועל התהפוכות הרגשיות בחייהם. בספר זה הוא מתאר את השינוי המחשבתי המתחולל אצל אדם שכל חבריו התחתנו, והכמיהה לאהבה מעוררת בו שאלות על מקומו בעולם ועל אופיו. ספריו פונים בעיקר לקהל צעיר, נשים וגברים כאחד. הספר עוסק באריאל, רווק בן 37, תסריטאי שמתקשה במציאת עבודה, הממורמר מכך שחבריו הקימו משפחות, בעוד הוא נותר בבדידותו. יום אחד הוא פוגש את אהבת חייו, הדר, ברחוב יהודה מכבי. הוא מחליט שהגיע הזמן להתחתן, אך תוהה האם הוא בשל לכך. לפני החתונה הם רבים. הוא נבהל ורוצה לברוח. מאחר ששני בני הזוג עברו מזמן את גיל 30, הם מסכמים כי עדיף להיות גרושים מאשר רווקים, ומחליטים להתחתן ולהתגרש כעבור חצי שנה. התכנית להתגרש לאחר החתונה מתוארת בתחילת הספר, ובפרקים שלאחר מכן, מתוארים האירועים והלך הרוח שהובילו להיכרות, ההתאהבות, המריבות וההסכם, עד לחתונה עצמה ולירח הדבש. דף הספר באתר הוצאת מודן שרי שביט, ‏"זוגיות היא ויתור על פנטזיה" - ריאיון עם הסופר, אילן הייטנר, על הספר, באתר ‏מאקו‏, 20 בנובמבר 2008 אריק גלסנר, "קציצות" הוא בן חורג, באתר nrg‏, 29 בנובמבר 2008
שומוג'

שומוג' (בהונגרית: Somogy) הוא מחוז בדרום טרנסדנוביה שבהונגריה. גבולו הצפוני הוא חופו הדרומי של אגם בלטון, בדרומו זורם נהר הדראווה על הגבול הבינלאומי עם קרואטיה. המחוזות השכנים הם זאלה, וספרם, פייר, טולנה ובאראניה. בירת המחוז היא קאפושוואר. מבחינה היסטורית, המחוז הוא מבין הראשונים שנוסדו בהונגריה, בתקופת ממלכת הונגריה, וגבולותיו נשארו כמעט ללא שינוי עד ימינו. עם צפיפות אוכלוסין של כ-54 נפש לקמ"ר מחוז שומוג' הוא הדליל ביותר בהונגריה. במחוז 16 ערים ובסך הכל 245 יישובים. חלק חשוב בכלכלת המחוז מהווים שני מוקדי תיירות עיקריים: אתרי הנופש הרבים הפזורים על גדתו הדרומית של אגם בלטון ובראשם העיר שיופוק. אזור היין המפורסם עוד מהתקופה הרומית על הגבעות המשתרעים דרומית לאגם הבלטון. כ-4000 משקים ב-16 יישובים שבאזור מגדלים ענבים לייצור יין. מדיה וקבצים בנושא שומוג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שומוג' (בהונגרית) שומוג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גבריאל שחור

גבריאל (גבי) שחור (נולד ב-1963) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כמפקד בסיס פלמחים. שחור נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל בנם של מרדכי ולושיה, ואחיו הצעיר של רן שחור. אביו נפטר כשהיה בן שמונה. בנעוריו היה שחיין מצטיין בסגנון חזה, במסגרת אגודת הפועל גבעת חיים. ב-1981 התגייס לקורס טיס, אותו סיים ב-1983 בהצטיינות במגמת מסוקי קרב. הוא שירת כטייס בטייסת מגע הקסם ולאחר מכן בטייסת המסק"ר הראשונה כמפקד גף מבצעים וקצין פרויקט מסווג שזכה בפרס ביטחון ישראל. בספטמבר 1987 זכה לצל"ש ממפקד חיל האוויר, על חלקו כטייס קוברה במשימת חיפוי וחילוץ כוח מחטיבת גבעתי בדרום לבנון. ב-1987 מונה לסמ"ט (סגן מפקד טייסת) ב' בטייסת הקוברות הצפונית, ולאחר מכן כסמ"ט א' בטייסת המסק"ר הראשונה. במרץ 1990 נשלח מטעם חיל האוויר לארצות הברית במסגרת משלחת לקליטת מסוקי האפאצ'י AH-64 ("פתן"). עם שובו מונה לסמ"ט בטייסת הצרעה, טייסת ה"פתן" הראשונה בחיל. ב-1996 מונה למפקד טייסת המסק"רים הראשונה. בעקבות אסון המסוקים ב-1997 מונה למפקד טייסת דורסי הלילה, טייסת מסוקי ״יסעור״. בתפקידו הבא שירת כראש מחלקת תכנון וארגון בלהק אוויר. ב-2005 מונה למפקד בסיס פלמחים ושירת בתפקיד עד 2008. הוא פיקד על הבסיס בתקופת מלחמת לבנון השנייה ואף השתתף בגיחות מבצעיות בעצמו. הוא עסק בפיתוח מערך כלי טיס בלתי מאוישים. לאחר שחרורו היה ממייסדי חברת סקיי סאפיינס העוסקת בפיתוח טכנולוגיות למעקב ותצפית מהאוויר לשימושים אזרחיים וצבאיים. כמו כן עבד בקרן הון הסיכון פיטנגו. שחור בוגר תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני במנהל עסקים בתוכנית של אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת נורת'ווסטרן. שחור היה נשוי לראומה עד מותה בשנת 2024 ואבא לשלושה ילדים, מתגורר במודיעין-מכבים-רעות. אחיו הוא רן שחור, גם הוא תא"ל במילואים, שהיה מפקד מערך המבצעים המיוחדים, מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ומפקד סיירת מטכ"ל. יובל שוהם, ‏לא רק המפקד, באתר חיל האוויר הישראלי רס"ן גבי שחור, באתר הגבורה
סנכרון

סנכרון הוא יצירה של קואורדינציה בין אירועים לצורך הפעלת מערכת באופן אחיד. מערכות שפועלות כך שכל החלקים שלהם נמצאים בסנכרון הן מערכות מסונכרנות. לעומת זאת, מערכות שפועלות שחלקיהם אינם נמצאים בסנכרון, הן מערכות לא מסונכרנות. ערך מורחב – סנכרון (מדעי המחשב) במדעי המחשב, סנכרון מתייחס לשני נושאים שונים אך קשורים: סנכרון תהליכים מתייחס לרעיון שלמספר תהליכים קיימת נקודה משותפת בה הם חוברים יחדיו או נפגשים כדי ליישם סדר פעולות מסוים. סנכרון נתונים מתייחס לרעיון של שמירת מספר עותקים של מבנה נתונים כך שיהיו עקביים זה לזה, או כדי לשמור על אמינות הנתונים. סנכרון תהליכים משמש רבות למטרת סנכרון נתונים. מרכיביה השונים של מערכת החיסון קיימים יחסי גומלין ענפים, המאפשרים להם לפעול באופן מסונכרן ומתואם נגד פולשים זרים שמהם נשקפת סכנה לגוף. לסנכרון בין תאי עצב יש תפקיד חשוב לאינטגרציה של יחידות תפקודיות במוח. הסנכרון העצבי מושפע רבות מה"רעשים" של המוח. ייתכן שרעשים אלו אף תורמים ליכולת הסנכרון העצבי במוח. גרעיני הבסיס פועלים בתיאום עם קליפת המוח הקדמית כדי לסנכרן ולבצע התנהגויות מתוכננות ורצוניות המצריכות את מערכות השליטה הלימביות, הקוגניטיביות והמוטוריות. סנכרון נדרש במקרים רבים של שיתוף פעולה בין בני אדם. לעיתים מתבצע סנכרון עצמי בין המשתתפים בפעילות, ולפעמים מתייחסים כל המשתתפים לבסיס זמן המסופק על ידי סנכרון חיצוני. במוזיקה, הרכבים קטנים יכולים לנגן תוך סנכרון עצמי, אך בהרכבים גדולים יותר משתמשים בסנכרון חיצוני - לדוגמה, מנצח העוסק בניצוח על הרכב מוזיקלי מספק בסיס זמן משותף לכל הנגנים. פעילויות ספורטיביות קבוצתיות מחייבות תיאום זמן בין המשתתפים. לדוגמה, שחייה צורנית דורשת סנכרון בין השחייניות. ברוב סוגי הספורט מתבצע הסנכרון ללא מקור חיצוני. בחתירה אקדמית יש בכל סירה הגאי שתפקידו לסנכרן בין החותרים. בכבישים, במצב של עומס תנועה, נהגים נדרשים להתאים את מהירותם לנהגים אחרים, ולמעשה לבצע סנכרון עצמי של התנועה. רמזור הוא מקור סנכרון חיצוני לתנועת כלי רכב בצומת. זמן אוניברסלי מתואם הוא בסיס לסנכרון שעונים ברחבי כדור הארץ (ובחלל הקרוב אליו), ואליו מתואמים השעונים במדינות השונות. אזורי זמן מסביב לעולם מתוארים כהיסטי זמן ביחס לשעון הזה. על מנת שמערך לוויינים יפעל כראוי, יש צורך בסנכרון מלא בין כל הלוויינים במערך. חלק מסנכרון זה נעשה באמצעות הרכיב האלקטרוני שעון אטומי שדרוש לדיוק המיקום הספציפי של לוויין, וסנכרון התקשורת בין הלוויינים. סיבוכיות סנכרון אפקט מקלינטוק מסלול מסונכרן-שמש סנכרון בין אישי מדיה וקבצים בנושא סנכרון בוויקישיתוף Ward, L. M., Doesburg, S. M., Kitajo, K., MacLean, S. E., & Roggeveen, A. B. (2006). Neural synchrony in stochastic resonance, attention, and consciousness. Canadian Journal of Experimental Psychology/Revue canadienne de psychologie expérimentale, 60(4), 319. Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press.
נ.ב. אני אוהב אותך

נ.ב אני אוהב אותך (באנגלית: P.S. I Love You) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי שבוים על ידי ריצ'רד לה גרבנס. התסריט לסרט, שכתבו ריצ'רד לה גרבנס וסטיבן רוג'רס מבוסס על רומן הבכורה של הסופרת האירית ססיליה אהרן "נ.ב אני אוהב אותך", שיצא לראשונה לשווקים ב-2004. הסרט מוקדש לזכרה של ווינדלנד סמית' רייס, אחותה של המפיקה מולי סמית'. הולי קנדי (מגולמת על ידי הילרי סוונק) היא בחורה צעירה, יפה וחכמה הנשואה לאהבת חייה, גבר אירי בשם ג'רי (מגולם על ידי ג'רארד באטלר). כאשר חייו של גרי נקטעים בשל מחלה, חייה של הולי משתנים מהקצה לקצה והיא שוקעת בדיכאון. היחיד שיכול לעזור לה הוא בעלה שאינו נמצא כבר לצידה. לפני שהוא נפטר, ג'רי משאיר להולי עשרה מסרים שיעזרו לה לא רק להתמודד עם האבל, אלא גם כדי שתגלה את עצמה מחדש, ותתקדם בחיים. המסר הראשון הוא עוגת יום הולדת וקלטת שבה ג'רי מורה לה לצאת מהבית ולהתחיל ליהנות מהחיים. במשך הזמן המכתבים מגיעים להולי בדרך לא ידועה ובצורות שונות ומפתיעות. כל אחד מהמכתבים שולח את הולי להרפתקה אחרת וכל אחד מהם נחתם באותה הדרך - "נ.ב אני אוהב אותך". אמה של הולי וחבריה הטובים מתחילים לחשוש שהמכתבים משאירים אותה כבולה לעבר, אך למעשה כל אחד מהמכתבים דוחף אותה לעבר העתיד החדש. מכתביו של ג'רי מעודדים את הולי, ומדריכים אותה במסע בו היא מגלה דברים חדשים על עצמה, על נישואים, חברות, ועל איך אהבה אמיתית הופכת את הסופיות של המוות להתחלה מחודשת של החיים. הילרי סוונק - הולי קנדי ג'רארד באטלר - ג'רי קנדי ליסה קודרו - דניס הנסי ג'ינה גרשון - שרון מקארתי ג'יימס מרסטרס - ג'ון מקארתי קתי בייטס - פטרישיה ריילי הארי קוניק ג'וניור - דניאל קונלי ג'פרי דין מורגן - ויליאם גלאגר נלי מק'קיי - סיארה ריילי אן קנט - רוז קנדי בריאן מק'גראת - מרטין קנדי אתר האינטרנט הרשמי של נ.ב. אני אוהב אותך "נ.ב. אני אוהב אותך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נ.ב. אני אוהב אותך", באתר נטפליקס "נ.ב. אני אוהב אותך", באתר AllMovie (באנגלית) "נ.ב. אני אוהב אותך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נ.ב. אני אוהב אותך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נ.ב. אני אוהב אותך", באתר Metacritic (באנגלית) "נ.ב. אני אוהב אותך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נביל גילאס

נביל גילאס (בערבית: نبيل غيلاس; נולד ב-20 באפריל 1990) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'ירי. אחיו של נביל, כאמל, גם הוא שחקן כדורגל. גילאס נולד במרסיי למשפחה ממוצא אלג'יראי. עד שנת 2010 שיחק בליגות החובבניות בצרפת, בגיל 20 עבר למוריירנסה מפורטוגל, באותה עונה הושאל לויזאלה וכעבור עונה אחת חזר למוריירנסה, איתה חזר לראשונה אחרי 7 שנים. בעונת 2012/2013 השתתף בכל המשחקים וכבש 13 שערים בליגה, ועוד 3 נוספים, אך בסיום העונה ירדה קבוצתו חזרה לליגה השנייה. ב-8 ביולי 2013, חתם בפורטו תמורת 3 מיליון אירו, וסעיף שחרור של 30 מיליון אירו. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד אשטוריל. ב-5 בפברואר 2014, הבקיע את שער הבכורה שלו עבור פורטו בניצחון 1–2 נגד אותה אשטוריל במסגרת הגביע הפורטוגזי. ב-27 בפברואר 2014 הבקיע את שערו הראשון בליגה האירופית בתיקו 3-3 נגד איינטרכט פרנקפורט שהעלה את פורטו לשמינית הגמר של המפעל. ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לקורדובה שעלתה לליגה הראשונה עונה קודם לכן. ב-12 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אלמריה. ב-10 ביולי 2015 הושאל ללבאנטה הספרדית. במרץ 2013 זומן לראשונה לסגל נבחרת אלג'יריה לקראת המשחק נגד בנין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-9 ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד בנין, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, המשחק נגמר בניצחון 1–3. פורטו הסופר קאפ הפורטוגזי: 2013 מדיה וקבצים בנושא נביל גילאס בוויקישיתוף נביל גילאס, באתר Transfermarkt נביל גילאס, באתר Soccerway נביל גילאס, באתר BDFutbol נביל גילאס, באתר WorldFootball.net נביל גילאס, באתר National Football Teams נביל גילאס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נדידה

האם התכוונתם ל... נדידת בעלי חיים נדידת עופות נדידת עמים – נדידה אנושית נדידת העמים – פרק בהיסטוריה של אירופה נדידה (תקשורת) – Roaming, מעבר בתקשורת אלחוטית מתחנת ממסר אחת לאחרת נדידת היבשות
אליפות וימבלדון 1882

אליפות וימבלדון 1882 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-8 ביולי והסתיימה ב-17 ביולי. בתחרות השתתפו 29 ספורטאים בריטים. התחרות נערכה ב-2 שלבים. בשלב הראשון 28 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה. כל המשתתפים חולקו לשני בתים (16 בעליון ו-12 ספורטאים בתחתון). המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים. המנצח של השלב הראשון היה טניסאי בריטי ארנסט רנשו, אח של מנצח אליפות וימבלדון 1881. אחים רנשו נפגשו במשחק הקובע את מנצח התחרות וויליאם רנשו ניצח ב-4 מערכות. בכך הוא זכה באליפות השנייה ברציפות. במשחק הגמר נוכחו כ-2,000 צופים. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי האליפות