laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hear What I Say

Hear What I Say (בעברית: תקשיב למה שאני אומרת) הוא אלבום האולפן החמישי והאחרון של הזמרת-יוצרת ההולנדית סי. סי. קאץ'. האלבום יצא לאור בשנת 1989, על ידי חברת התקליטים מטרונום מיוזיק. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Big Time", ו-"Midnight Hour". אלבום זה היה אלבום האולפן היחיד של סי. סי. קאץ' אשר לא יצא על ידי חברת התקליטים הנסה, בעקבות כך שעזבה את חברת התקליטים ועברה למטרונום מיוזיק. בשנת 1989, הוציאה סי. סי. קאץ' את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Big Time", אשר תיפקד גם כסינגל הארבע עשרה במהלך הקריירה שלה. השיר לא זכה להצלחה רבה, תוך שהצליח להיכנס למצעד השירים שבגרמניה בלבד. בהמשך, הוציאה את השיר "Midnight Hour", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר לא זכה להצלחה. בשונה משאר אלבומיה, את האלבום הזה הפיקו אנדי טיילור, דייב קלייטון, ג'ו דוורניאק ואביון וחלק משיריו נכתבו על ידי סי. סי. קאץ' עצמה. לאחר שהוציאה את האלבום הזה, נפרדה סי. סי. קאץ' מחברת התקליטים מטרונום בתנאים טובים, כדי לקחת פסק זמן מתעשיית המוזיקה. במהלך תקופה זו היא התמקדה ברוחניות שלה, בתרגול יוגה ובתרגול של מדיטציה; היא גם התחילה לכתוב שירים משל עצמה. בתחילת שנות התשעים, סי. סי. קאץ' עבדה על פרויקט עם פיטר גבריאל, במסגרתו יצא השיר "Harmonix". השיר נכלל באלבום של ג'אם ניישן, Way Down Below Buffalo Hel. בשנת 1998 היא חזרה לגרמניה, הוציאה את הסינגל "Megamix '98" והופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Top of the Pops". מאז יציאת אלבום האולפן הזה, לא הוציאה סי. סי. קאץ' אלבום אולפן נוסף. מידע על האלבום Hear What I Say באתר MusicBrainz האלבום Hear What I Say באתר Discogs אנדי טיילור, דייב קלייטון, ג'ו דוורניאק, אביון C.C. Catch - Hear What I Say, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Big Time, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Midnight Hour, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Hear What I Say, Discogs (באנגלית) Suche - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de C.C. Catch, Discogs (באנגלית)
הדיוויזיה ה-50 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-50 של הצבא הבריטי (נורת'מבריה) היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם. הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ונועדה להחליף את הצבא הסדיר כאשר הוא היה במשימות בחו"ל. בשנת 1907 מונה רוברט באדן פאוול למפקד הדיוויזיה, והוא פיקד עליה עד לשנת 1910. בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, וב-15 באפריל 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. עם הגיעה לצרפת נשלחה הדיוויזיה לפלנדריה, שם לחמה בקרב איפר השני. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה הקרב על הסום, קרב אראס, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, וב-19 במרץ 1919 פורקה הדיוויזיה. בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ובמהלך שנות ה-30 היא הוסבה לדיוויזיה ממונעת, ובשל כך צומצמה לשתי חטיבות בלבד. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה לצרפת, ועל בסיס יחידותיה הוקמו חטיבות חדשות, אשר באוקטובר שימשו להקמת הדיוויזיה ה-23. הדיוויזיה לחמה בגבורה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ואף לחמה לצד הדיוויזיה ה-5 במהלך קרב אראס, ולאחר מכן פונתה בחזרה לבריטניה במהלך הנסיגה מדנקרק. בבריטניה חוזקה הדיוויזיה בחטיבה ה-69 שנלקחה מהדיוויזיה ה-23 שפורקה, והיא הוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-5, ומנובמבר 1940 תחת פיקוד הקורפוס ה-8. באפריל 1941 נשלחה הדיוויזיה לצפון אפריקה, תחת פיקודו של ויליאם ראמסדן. בתחילה יחידות הדיוויזיה נשלחו לקפריסין ולסוריה, ורק החטיבה ה-150 נשלחה למדבר המערבי, ובפברואר 1942 רוכזה הדיוויזיה במצרים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המערכה במדבר המערבי, ובכלל זה בקרב גזאלה, קרב אל עלמיין הראשון וקרב אל עלמיין השני, ולאחר מכן לחמה בקרבות המערכה בתוניסיה תחת פיקודו של ג'ון ניקולס. בקיץ 1943 השתתפה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית לסיציליה, ובאוקטובר היא הוחזרה לבריטניה על מנת להתכונן לפלישה לצרפת. ב-6 ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בפיקודו של דאגלס גרהאם בחוף גולד כחלק מהקורפוס ה-30, ולאחר מכן לחמו בקרבות הקשים בנורמנדי, ובכלל זה הקרב על קן וקרב פאלז. בספטמבר 1944 השתתפו כוחות הדיוויזיה בשחרור בלגיה, ולאחר מכן לחמו במבצע מרקט גארדן. בנובמבר 1944 פוזרו יחידות הדיוויזיה בין הדיוויזיות השונות והדיוויזיה הפכה לדיוויזיית מילואים, ובאוגוסט 1945 נשלחה הדיוויזיה לנורווגיה. לאחר המלחמה נותרה הדיוויזיה ככוח מילואים של הצבא הטריטוריאלי, ובשנת 1962 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-50
ז'ירה

ז'ירה (בהונגרית: Zsira) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בז'ירה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 868 תושבים, ובשנת 2019 רק 842 תושבים. בז'ירה חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא ז'ירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ירה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סכלדפרייס

סכלדפרייס (בהולנדית: Scheldeprijs) הוא מרוץ אופני כביש חד-יומי שנערך בבלגיה והולנד מאז 1907. המרוץ נמצא בדרגה 1.פרו בסבב ה-UCI ProSeries. שיאן הניצחונות במרוץ הוא מרסל קיטל הגרמני, שניצח חמש פעמים. המהדורה הראשונה של המרוץ התקיימה ב-1907, אז ניצח בו מוריס לטורז'י הצרפתי. המרוץ מתחיל בטרנאוזן, נמשך כשהוא חוצה את נהר סכלדה ומסתיים בסחוטן. המרוץ מתקיים לרוב בסוף אפריל, צמוד לקלאסיקות האביב וגם מאורגן על ידי אותה החברה שמארגנת אותם. הוא מתאים למאיצים בשל מסלולו המישורי. בין מנצחי העבר של המרוץ אפשר למצוא רוכבים גדולים כמו: אדי מרקס שניצח ב-1972, מארק קוונדיש שניצח ב-2008–2009 ו-2011, מריו צ'יפוליני שניצח ב-1991 ו-1993, רוג'ר דה ולמניק שניצח ב-1970 ורוכבים בכירים נוספים. מרסל קיטל, ניצח במרוץ ב-2012–2014 ו-2016–2017, מה שמציב אותו בתור שיאן הניצחונות במרוץ. החל מ-2021 מתקיים גם מרוץ לנשים במרחק של כ-140-130 ק"מ. בכל ארבע השנים בהן נערך המרוץ (נכון ל-2024), ניצחה הרוכבת ההולנדית, לורנה ויבס. מדיה וקבצים בנושא סכלדפרייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סכלדפרייס סכלדפרייס, ברשת החברתית פייסבוק סכלדפרייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סכלדפרייס, ברשת החברתית אינסטגרם
הדיוויזיה ה-604 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-604 (בגרמנית: Division z.b.V. 604) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-4 בנובמבר 1944, על בסיס צוות הקרב של גנרל הנס פון טטאו, שהשתתף בקרבות על ארנהם, והיא התקיימה עד לתחילת פברואר 1945. הדיוויזיה ה-604 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
ג'ורג' ארסקין

סר ג'ורג' ווטקין אבן ג'יימס ארסקין (באנגלית: Sir George Watkin Eben James Erskine;‏ 23 באוגוסט 1899 – 29 באוגוסט 1965) היה קצין בכיר בצבא הבריטי, שפיקד על דיוויזיית השריון השביעית משנת 1943 עד 1944 במלחמת העולם השנייה, והוביל מבצעים גדולים נגד התקוממויות נגד מרד מאו מאו. ארסקין נולד ב-23 באוגוסט 1899 בהסקומב, סארי, והיה בנו של מייג'ור גנרל ג'ורג' אלפינסטון ארסקין מאשתו השנייה אווה קונסטנס שרה, בתו של הכומר אבנעזר ווד אדוארדס. הוא היה צאצא של המשפטן הנודע מהמאה ה-18 ג'ון ארסקין מקרנוק. ארסקין התחנך בבית הספר צ'רטרהאוס ובהמשך נכנס למכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט ובשנת 1918 הוסמך כלוטננט משנה ברגימנט קורפוס הרובאים של המלך. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית ולמד במכללה לפיקוד ומטה בקימברלי בשנים 1929 עד 1930. במהלך שנות ה-30 שירת בהודו אך חזר לבריטניה בשנת 1937 כדי להיות סגן עוזר מפקד פיקוד המזרח. בשנת 1939 הוא הפך לקצין מטכ"ל בדיוויזיית לונדון ה-1 בצבא הטריטוריאלי. בשנת 1941 התמנה למפקד הגדוד השני, קורפוס הרובאים של המלך, שהיה אז חלק מחטיבת הרגלים ה-69 ונשלח לצפון אפריקה, שם קיבל את עיטור אות השירות המצוין (DSO) בשנת 1942. הוא כיהן כראש מטה הקורפוס ה-13, בפיקודו של ויליאם גוט, ולאחר מכן בפיקודם של בריאן הורוקס ומיילס דמפסי בשנת 1942. לאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ב-24 בינואר 1943, ומונה למפקד דיוויזיית השריון ה-7. הוא לחם עם הדיוויזיה בצפון אפריקה, איטליה ונורמנדי בין 1943 ל-1944. במהלך המערכה בנורמנדי ביוני ויולי 1944, מפקד הארמייה הבריטית השנייה, לוטננט גנרל מיילס דמפסי, לא התרשם מביצועיה של דיוויזיית השריון השביעית ומפקד הקורפוס ה-8, ריצ'רד אוקונור, טען כי הדיוויזיה התנהלה במהלך מבצע גודווד בצורה זהירה יתר על המידה. זמן קצר לאחר מכן, במהלך מבצע בלוקאוט, דיוויזיית השריון השביעית לא הצליחה להשיג את מטרותיה וארסקין פוטר והוחלף על ידי ג'רלד לויד-ורני. למרות ביצועיו האדישים כמפקד שטח היו לארסקין איכויות שהתאימו אותו לתפקידים אחרים והפרק הזה הוכיח רק מפלה זמנית בקריירה שלו. הוא הפך לראש המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית בבלגיה בשנת 1944 ואחר כך בשנת 1945 למפקד הדיוויזיה ה-43 (וסקס). לאחר המלחמה מונה ארסקין למפקד הכוחות הבריטיים בהונג קונג בשנת 1946, מפקד הצבא הטריטוריאלי ב-1948 עד 1949 ולמפקד כוחות הצבא הבריטי במצרים בשנת 1949. כשחזר לבריטניה, הוא הפך למפקד פיקוד המזרח בשנת 1952. בשנת 1953 מונה למפקד פיקוד מזרח אפריקה, שם היה אחראי על ניהול התגובה למרד מאו מאו בקניה והוביל את מבצע אנוויל בניירובי באפריל 1954. הוא היה ראש מטה פיקוד דרום, משנת 1955 עד 1958 כשפרש מהצבא. בנוסף, הוא היה השליש הצבאי של המלכה בשנים 1955 עד 1965. ארסקין מונה לאביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (KBE) בשנת 1950, לאביר מפקד במסדר האמבט (KCB) בשנת 1952 ולאביר הצלב הגדול במסדר האמבט (GCB) בשנת 1955. בשנים 1958 עד 1963 היה סגן מושל ג'רזי, וב-29 באוגוסט 1965 הוא מת בביתו בראספר, מערב סאסקס. ארסקין נישא לרובי דה לה רו, בתו של סר אוולין דה לה רו, הברונט השני, בשנת 1930. נולדו להם שני בנים ובת אחת. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' ארסקין בוויקישיתוף General Sir George Watkin Eben James Erskine The Peerage Sir George Watkin Eben James Erskine Liddell Hart Centre for Military Archives Mead, p. 131.
רוי נויברגר (סופר)

רוי סלנט (ישראל) נויברגר (באנגלית: Roy S.(Salant) Neuberger; נולד בשנת 1942) הוא סופר, מרצה ומחזיר בתשובה חרדי-אמריקאי. נויברגר הוא בנם של מארי ורוי נויברגר. הוא עשה תואר שני בספרות אנגלית. לפני שהחל בקריירת הכתיבה, היה נויברגר שומר יערות וצופה אש (אנ'). לאחר מכן היה עורך עיתון שבועי ועורך לשוני. בשנת 1974 הוא חזר בתשובה יחד עם אשתו. בשנת 1978 התמנה למנהל טכני ולמנהל לימודי חול בישיבה בברוקלין. בשנים 1991–1999 ניהל קרן גידור שעסקה בניתוח טכני כדי לחזות שינויים בניירות ערך. בשנת 2000 כתב את ספרו הראשון, אוטוביוגרפיה על חייו, "From Central Park to Sinai: How I Found My Jewish Soul (מסנטרל פארק לסיני)". הקדמת הספר נכתבה על ידי אסתר יונגרייז והספר זכה לביקורות חיוביות. לאחר מכן הוציא נויברגר ארבעה ספרים נוספים, ושימש ככתב בעיתונים היהודיים "Five Towns Jewish Times", "ג'ואיש פרס", "The Jewish Star" ועוד, והוא בעל טור קבוע בעיתון "יתד נאמן" באנגלית. נויברגר נשוי ללאה (לינדה) וילנסי (וילנסקי), שמרצה יחד איתו ועוזרת לו בעריכת ספריו. ביתו, יפה, נשואה לאשר אנשיל יונגרייז, בנה של אסתר יונגרייז. From Central Park to Sinai: How I Found My Jewish Soul (Jonathan David, 2000) ISBN 0-8246-0431-8 Worldstorm: Finding Meaning & Direction Amidst Today’s World Crisis (Israel Bookshop, 2003) ISBN 1-931681-49-X 2020 Vision – a novel (Feldheim Publishers, 2008) ISBN 1-59826-213-0 Working Toward Moshiach (Shepherd Books, 2015) ISBN 978-0-9909667-1-5 Hold On: Surviving the Days Before Moshiach (Mosaica Press, 2020) ISBN 978-1-946351-88-3 רוי ס. נויברגר (1942-), דף שער בספרייה הלאומית Neuberger, Roy. From CENTRAL PARK to SINAI - How I Found My Jewish Soul. pp. 138–139. I wanted to succeed in this game, but the numbers were a problem. It was also a little hard to take seriously all these very serious people who talked about how many cents per share their company was going to make in the third quarter a year from now. Feitman, Rabbi Yakov (במאי 2001). "From Central Park to Sinai: How I found my Jewish soul". The Jewish Observer. נבדק ב-2009-07-16. {{cite web}}: (עזרה) http://www.jewishpress.com/pageroute.do/14530(הקישור אינו פעיל) Chester, Andrea M. (בנובמבר 2000). "Inside The Cover Book Reviews - From Central Park to Sinai: How I Found My Jewish Soul". Absolute Write. אורכב מ-המקור ב-2007-08-08. נבדק ב-2009-07-16. {{cite web}}: (עזרה) Leah Fine (2007-02-28). Our Greatest Challenges (PDF). Mispacha magazine. pp. 10–15. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2008-08-20. נבדק ב-2020-04-13. Leah Neuberger speaks before audiences all over the country along with her husband, author Roy Neuberger. She also teaches davening and counsels kallos as part of Rebbetzin Esther Jungreis’ renowned Hineni organization. Five Towns Jewish Times story, March 19, '09, http://www.2020visionthebook.com/Press/5Towns0309.htm (אורכב 19.04.2009 בארכיון Wayback Machine) Michael Skakun (6 בדצמבר 2002). "Conversation With The Neubergers". The Jewish Press. p. 60. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוי נויברגר (סופר)".
אלי בלול

אלי בלול (נולד ב-5 בפברואר 1973) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל בהווה. גובהו 2.03 מטר, שיחק בעמדת הסנטר. בלול גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון. בשנת 1990 עלה בלול לקבוצה הבוגרת של חולון ולצידו בקבוצה שיחק במשך מספר עונות אחיו התאום קובי בלול. בשנת 1994 עבר למכבי ראשון לציון שבה שיחק שתי עונות ולאחריהן חזר לעונה אחת בחולון ולעונה נוספת בראשון לציון. בהמשך שיחק בהפועל ירושלים, מכבי רמת גן ולאחר מכן שיחק שתי עונות בחולון. בסך הכול שיחק בלול 11 עונות בליגה הראשונה, רשם 224 משחקים בהם קלע 1,559 נקודות, בממוצע קריירה של 7.0. בלול היה מלך הריבאונד הישראלי בשתי עונות בליגת הבוגרים הראשונה של איגוד הכדורסל, ליגת העל: בעונת 1995/1996 ובעונת 1997/1998. הוא מדורג במקום ה-20 ברשימת הריבאונדרים הישראלים של כל הזמנים בליגה הבכירה. לאחר שסיים לשחק בליגה הראשונה שיחק ואימן בליגות הנמוכות. בקיץ 2009 מונה לעוזר מאמן בקבוצת הנשים של אליצור נווה דוד רמלה ובמקביל שימש כמאמן-שחקן בקבוצת הגברים של אליצור חולון. בלול שיחק בין היתר גם בבית"ר ירושלים מליגה א'. אלי בלול היה בכל נבחרות ישראל ובנוסף חבר סגל נבחרת העתודה באליפות אירופה בשנת 1992, ובאליפות אירופה עד גיל 22 שבה נטל חלק משמעותי יותר מן האליפות שקדמה לה. בסגלי נבחרת העתודה שיתף פעולה עם אחיו קובי בלול. בשנת 1995 זומן לסגל נבחרת ישראל הבוגרת והשתתף איתה באליפות אירופה. פרופיל, אתר מנהלת הליגה דירוג הריבאונדרים הישראלים בעונת 1995-1996, אתר מנהלת הליגה דירוג הריבאונדרים הישראלים בעונת 1997-98, אתר מנהלת הליגה מובילי הריבאונד הישראלים בכל השנים, באתר מנהלת הליגה
דייב אלן (מתאגרף)

דייב אלן (נולד ב-21 במרץ 1992) הוא מתאגרף בריטי, שזכה לכינוי "הקרנף הלבן". אלן התחיל את הקריירה המקצועית שלו בשישה סיבובי אגרוף נגד רולנדאס קסנה ב-2012. ביולי 2016 הוא נלחם נגד דיליאן וויט בקרב במועצת האגרוף העולמית (WBC) והפסיד. בדצמבר 2016 הוא נלחם בלואיס אורטיז והפסיד לאחר שבעה סיבובים. הניצחון הגדול שלו היה נגד לוקאס בראון באפריל 2019, שבו ניצח בסיבוב השלישי. בשנת 2020 הוא הכריז על סיום הקריירה. בשנת 2021 אייב אלן הודיע שיש לו תוכניות לחזור לזירה. דייב אלן, ברשת החברתית אינסטגרם דייב אלן, באתר BoxRec Walker, Chris (15 ביולי 2019). "Whyte vs Rivas: David Allen tried to provoke David Price in the past but now is ready to settle rivalry". Sky Sports. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. [In 2012], Allen made his professional bow and went the distance with Rolandas Cesna inside a Doncaster small hall. {{cite web}}: (עזרה) Foster, Elliot (10 ביולי 2016). "David Allen To Dillian Whyte: 3 Weeks Notice? No F***s Given!". BoxingScene. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Horan, Matt (31 ביולי 2016). "Dillian Whyte beats David Allen to WBC International heavyweight title". Sky Sports. נבדק ב-17 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Damerell, Richard (11 בדצמבר 2016). "Joshua vs Molina: Luis Ortiz stopped David Allen to stay on course for a world title fight". Sky Sports. נבדק ב-17 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "David Allen beats Australia's Lucas Browne for biggest win of career". BBC Sport. 20 באפריל 2019. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Gareth A Davies, ‏Dave Allen takes finest win of his career in KO defeat of Lucas Browne, The Telegraph, 21 April 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייב אלן (מתאגרף)".
כדורגל רחוב

כדורגל רחוב הוא משחק רחוב המתבסס על חוקי הכדורגל. משחקים כאלה לא משוחקים על פי חוקי המשחק הרשמיים, ולרוב גם אינם כוללים מגרש שדה גדול, סימונים בשטח, דגלים ואחד עשר שחקנים לכל צוות, או שופט ושופטים עוזרים. כדורגל רחוב, כשמו כן הוא, שוחק מלכתחילה על ידי ילדים ברחובות שבקרבת ביתם, כצורה של בילוי זמן חברתי. שטחי המשחק, הסימון, מספר המשתתפים היו מאולתרים, והותאמו אד-הוק לתנאי הסביבה שעשויים היו להשתנות מיום ליום (למשל, מספר משתתפים לא קבוע). החוקים העיקריים שנשמרו הם איסור מגע יד בכדור (למעט השוער), והבקעת שערים. קלות הארגון של המשחקים הבלתי פורמליים הללו ברחובות ובשטחים הפתוחים עזרו להפוך את הכדורגל לספורט הפופולרי ביותר בעולם. כיום קיימים מספר ארגונים נפוצים בכדורגל הרחוב (Streetfootballworld, SISM Street Soccer בארצות הברית, ההתאחדות הבינלאומית לכדורגל רחוב, WhizzKids United, Buntkicktgut, Street Soccer USA). בימינו, כדורגל רחוב הוא גם שיטה אחת מני רבות לאימון שחקני כדורגל צעירים. אליפות העולם הראשונה בכדורגל ברחוב התקיימה במריאננפלאץ בעיר קרויצברג. סטנגה - משחק בסיסי לשני שחקנים, בו לכל שחקן מותרת נגיעה אחת בכדור על פי תור. אחד על אחד - כנ"ל, אך אין מגבלת נגיעות בכדור. שוער נייטרלי - שני שחקנים מתמודדים כאשר בשער עומד שוער "נייטרלי" אשר מגן על השער מפני שניהם. זוהי שיטה שפותרת מצב של שלושה שחקנים, בדרך כלל השחקנים מתחלפים ביניהם לאחר מספר שערים שסוכם מראש - המפסיד נכנס לשער, והשוער עולה לשחק נגד המנצח. לכל אחת מהאפשרויות הנ"ל קיימות צורות הכוללות מספר הולך ועולה של שחקנים. בשנת 2005 הציג מפרסם משחקי הווידאו electronic arts את רחוב FIFA, זיכיון המבוסס על כדורגל רחוב וכדורגל בסגנון חופשי. סדרת "רחוב פיפא" מתמקדת בכושר, סגנון ותחבולות, שמשקפות את התרבויות של כדורגל הרחוב וכדורגל בסגנון חופשי ששיחקו ברחובות ברחבי העולם. אקסטרים פוטבול - סדרת טלוויזיה צרפתית-איטלקית מונפשת, המתמקדת בהרפתקאותיהם של ילדים המשחקים כדורגל רחוב. כדורסל רחוב. מדיה וקבצים בנושא כדורגל רחוב בוויקישיתוף Meseguer, Pedro (7 בנובמבר 2016). "El fútbol callejero" (בספרדית). Alicante: Futbol Jobs. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Fútbol Callejero: Historia, trucos, jugadas y mucho más" (בספרדית). נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Street Soccer" (PDF). נבדק ב-21 באפריל 2019. Soccer is the undisputed # 1 game in the world and the primary way kids around the world developed their ball skills was through “street soccer”. World-class players came out of this environment. {{cite web}}: (עזרה) Modern Sports Stories Publication, published 09/09/2013. Staff interview with Darren Laver, Page 96.
סקרוטיפריה

סקרוטיפריה (שם מדעי: Scrotifera) היא קבוצת יונקי שליה בני הקבוצה לאורסיאתריה הכוללת את רוב הסדרות בקבוצה זו, למעט אוכלי החרקים. קבוצה זו התפתחה לאחרונה לפני 73.1 עד 85.5 מיליון שנה, בסופו של הקרטיקון ואז המינים היו קטנים בהרבה מכפי שהם היום. יונקים אלה התפתחו ליונקים גדולים ומהירים, שונים בהרבה מאבותיהם קרובי האאוארכונטוגליריים, בהם נמצאים המכרסמים, הארנבאים והפרימטים. הזיקה בין חברי הקבוצה נובעת מבדיקות מולקולריות באנטומיה של יונקים אלה. הקבוצה מחולקת לשתי קבוצות פנימיות: סדרת העטלפים שכוללת את היונקים היחידים היכולים לעוף והקבוצה פרונגולטה (Ferungulata). סדרה עטלפים (Chiroptera) קבוצה פרונגולטה (Fereuungulata) קבוצה פריה (Ferae) סדרה טורפים (Carnivora) סדרה פנגולינאים (Pholidota) סדרה קראודונטים (Creodonta) - נכחדה קבוצה Euungulata סדרה קונדילרסים (Condylarthra) - נכחדה סדרה דינוצרטים (Dinocerata) - נכחדה סדרה מזוניכידים (Mesonychia) - נכחדה סדרה מפריטי פרסה (Perissodactyla) קבוצה צטרומיננטיה (Cetruminantia) סדרה מכפילי פרסה (Artiodactyla) סדרה לווייתנאים (Cetacea) קבוצה מרידיונגולטיים (Meridiungulata)? - נכחדה נשפון דק-אוזן יגואר פנגולין הודי זברה מצויה איילנד מצוי לווייתן כחול סקרוטיפריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סקרוטיפריה בוויקישיתוף
ל. רוי האוק

ל. רוי האוק (באנגלית: L. Roy Houck;‏ 28 בינואר 1905 – 22 בנובמבר 1992) היה פוליטיקאי אמריקאי. בין השנים 1955–1959 היה סגן מושל מדינת דקוטה הדרומית. לא ידוע דבר על ילדותו ולימודיו של האוק. בהמשך עבד כחוואי וכמגדל בקר. חוות הבקר שלו בעמק נהר מיזורי נהרסה בידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, ובשנת 1959 האדמה הוצפה על ידי סכר והוא העתיק את מקומה של החווה שלו למקומה הנוכחי. הוא הקים את "חוות UUU", שם גידל ביזונים ובקר, ולאחר מות מרבית הבקר בשלג קשה, התמקד בביזונים בלבד. לימים הייתה חוותו, ששטחה 240 מיליון מטרים רבועים, למקום הגידול הגדול בעולם של ביזונים. הוא מכר את עורן, בשרן וגם את גולגולות הביזונים שבבעלותו. חלקים גדולים מהסרט "רוקד עם זאבים" צולמו באדמותיו, ורבים מהביזונים שלו מופיעים בכמה סצנות זכורות מהסרט. הוא גם היה המייסד של "איגוד הביזון הלאומי" (National Buffalo Association). מבחינה פוליטית, היה האוק חבר במפלגה הרפובליקנית. בין השנים 1949–1954 היה חבר בסנאט של דקוטה הדרומית. בשנת 1954 הוא נבחר לסגן מושל דרום דקוטה, תחת המושל ג'ו פוס (אנ'). הוא כיהן במשרה זו בין השנים 1955–1959. הוא היה גם יושב ראש הסנאט המדינתי, ולאחר כהונתו כסגן המושל התמסר לחוות הביזונים שלו. רוי האוק נפטר ב-22 בנובמבר 1992. ל. רוי האוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ל. רוי האוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רון ספומר, IT MAY HAVE BEEN KEVIN COSTNER'S MOVIE, BUT THOSE 'EXTRAS' WHO RAMPAGED ACROSS THE PLAINS IN 'DANCES' BELONGED TO ROY HOUCK. DANCES WITH BUFFALO, לואיסטון טריביון, 5 בספטמבר 1991 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נוצה ברוח

נוצה ברוח הוא שיר של ריטה מתוך האלבום "ימי התום", שיצא לאור בשנת 1988. השיר נכתב על ידי יעקב גלעד, הולחן ועובד על ידי רמי קליינשטיין. במקור השיר נכתב באנגלית על ידי ירמי קפלן, הולחן ועובד על ידי רמי קליינשטיין, הוקלט על ידי ריטה ויצא בשנת 1987 בשם "Mirror of Love" ונכלל באלבום הבין-לאומי הראשון בלועזית "Breaking Those Walls". בשנת 2004 ביצעו נינט טייב ועידן רייכל את השיר במסגרת אירועי ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. בשנת 2004 ביצעה עדי כהן את השיר במסגרת האודישנים לעונה השנייה של כוכב נולד. בשנת 2006 ביצעו מומי לוי ואיילה אינגדשט את השיר והופק לו וידאו קליפ. בשנת 2007 ביצעה הדר עוזרי את השיר. בשנת 2007 ביצע רן דנקר את השיר במסגרת הסדרה השיר שלנו. בשנת 2008 ביצע ליאור מיארה את השיר במסגרת אלבום הבכורה שלו, "כמה מילים". בשנת 2009 ביצע רמי קלינשטיין את השיר במסגרת הופעה שלו בזאפה, לאחר מכן יצא על גבי אלבום הופעה בשם "LIVE". בשנת 2009 ביצע אלון דה לוקו את השיר. בשנת 2009 ביצע ולדי בלייברג את השיר במסגרת העונה השביעית של כוכב נולד. בשנת 2010 ביצעה היבה בטחיש את השיר במסגרת העונה השמינית של כוכב נולד. בשנת 2012 ביצעה ליטל גבאי את השיר במסגרת "נובמבר קלינשטיין", חודש המחווה לרמי קלינשטיין, בתוכנית "בני ברדיו" עם בני בשן, המשודרת בגלי צה"ל. בשנת 2019 ביצעו דניאלה לוגסי ורמי קלינשטיין את השיר. סרטון השיר "נוצה ברוח" באתר יוטיוב מילות השיר "נוצה ברוח" באתר שירונט נוצה ברוח, באתר אקו"ם לדף השיר באתר הספרייה הלאומית Rita Farouz - Mirror Of Love, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:25) Ninet Tayeb & Idan Raichel - Like a feather | נינט טייב - כמו נוצה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:44) "כמו נוצה" - האודישן של עדי כהן Momy Levy מומי לוי ואיילה אינגדשט כמו נוצה - Feather In The Wind, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:13) רן דנקר - כמו נוצה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:31) ליאור מיארה נוצה ברוח Lior Miara, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:12) רמי קלינשטיין - נוצה ברוח | live, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:04) ולדי בלייברג - נוצה ברוח כוכב נולד 7, הרגעים הגדולים (2009) חזרה מספר 15: גם לואי וגם רמי בחדר החזרות, באתר ‏מאקו‏, 13 ביולי 2010 ליטל גבאי - נוצה ברוח [מתוך "בני ברדיו" עם בני בשן. גל"צ], סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:08) ״נוצה ברוח״ רמי קליינשטיין ודניאלה לוגסי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:26)
ילד של אבא

ילד של אבא הוא פזמון שכתב וביצע מוקי והלחין יאיא כהן אהרונוב. השיר יצא לאור בשנת 2013 וזכה בפרס שיר השנה של אקו"ם. השיר יצא לאור בדצמבר 2013 ונכלל באלבום האולפן החמישי "לב חופשי" שהוציא מוקי. ב-2014 זכה השיר בפרס אקו"ם על שם משה וילנסקי לשיר השנה. את השיר הפיק אורי אבני ומיקסס לירון שפר. ב-2015 יצא אלבום ההופעה של מוקי, "ילד של אבא", הנקרא על שם שיר זה. נכון לספטמבר 2023, נצפה השיר כ-29 מיליון פעמים באתר יוטיוב והושמע כ-3.5 מיליון פעמים בספוטיפיי. אלון עידן, ילד שלי, זה הזמן שלך לברוח מהקלישאות החלולות של מוקי, באתר הארץ, 20 במרץ 2014 מוקי – ילד של אבא, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:05) בן שלו, השקרים שחשפה בת ה-11 בשיר "ילד של אבא" של מוקי, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2015 יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסמיוסיק לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עמי פרידמן, מוקי זכה בפרס שיר השנה של אקו"ם, באתר ynet, 16 בפברואר 2015 פרסי אקו"ם, באתר אקו"ם ילד של אבא, נבדק ב-2020-04-13 ילד של אבא, באתר "פזמונט" המצעד השבועי 30.1.2014, מתוך ארכיון המצעדים באתר גלגלצ המצעד השבועי 6.2.2014, מתוך ארכיון המצעדים באתר גלגלצ אסף נבו, ‏הזמר הכי מושמע השנה בישראל: אריק איינשטיין ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2014