laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בואו לאכול איתי

האם התכוונתם ל... בואו לאכול איתי (תוכנית טלוויזיה בריטית) – תוכנית מציאות בריטית המשודרת בערוץ 4 הבריטי בואו לאכול איתי (תוכנית טלוויזיה ישראלית) – תוכנית מציאות ישראלית המבוססת על הפורמט הבריטי בואו לאכול איתי בערבית – הגרסה בשפה הערבית של תוכנית המציאות הישראלית "בואו לאכול איתי" המשודרת במכאן 33
בוצ'ה (סרט)

בּוּצֵ'ה הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1992 בבימויו של רם לוי, עם שמואל וילוז'ני, נעמה שפירא ויגאל נאור בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על מחזה בשם זה של יוסף בר-יוסף שהועלה בתיאטרון חיפה (1984) ובתיאטרון החאן (2017). סרט הטלוויזיה מבוים בחלקו כאילו שהשחקנים מופיעים לפני קהל חרדי. ברוך המכונה בּוּצֵ'ה (שמואל וילוז'ני) מגיע לבית משפחתו בשכונה חרדית בירושלים אותה נטש לפני 12 שנה כשיצא בשאלה ונאף עם אלישבע שהייתה נשואה. לדבריו אבי המשפחה, אליהו (נפתלי קריצ'בסקי) טלפן אליו שיבוא. האמת היא שהוא נרדף על ידי אנשי השוק האפור להם הוא חייב כסף לאחר שעסק המסטיקים שלו התמוטט. אחותו נעמי (נעמה שפירא) ובעלה ניסן (יגאל נאור) מפעילים במקום יקב משפחתי קטן המייצר יין מתוק לקידוש ביחד עם העובד שלהם הירש (עזרא דגן). נעמי היא אשה כנועה שמושפעת מרומני אהבה אותם היא מחביאה מתחת למיטה. היא לא חשה ברגש אהבה כלפי ניסן אלא כלפי חיים, עיוור שגר עם אימו. למקום מגיעה נערה בשם לאה (נאוה זיו) שמצהירה בפני בוצ'ה שאינה מאמינה באלוהים. אליהו הוא אדם זקן וחולה שמדבר רק יידיש. הוא סובל ממחלה סופנית וניסן מטפל בו. בוצֶ'ה שחייב כסף מבקש ממנו שייתן לו בצוואה חצי מהיקב. אליהו מוכן לתת לו את כל היקב בתנאי שיחתום בנוכחות שני עדים כי הוא מתחייב להיפרד מאשתו ולהגיד עליו קדיש יום יום לאחר מותו. בוצ'ה משקר לו ואליהו נפטר לאחר שהוא מגלה זאת. "בוצ'ה", באתר אידיבי "בוצ'ה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בּוּצֵ'ה, באתר יוטיוב
סאביקה בינת איברהים אאל ח'ליפה

סאביקה בינת איברהים אאל ח'ליפה (בערבית: سبيكة بنت إبراهيم آل خليفة; נולדה במוחארק ב-1948) היא אשתו של מלך בחריין, חמד ואמו של יורש העצר סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה. סאביקה נולדה במוחארק בשנת 1948 בארמונו של סבה מצד אביה, השייח' מוחמד בן עיסא בן עלי אאל ח'ליפה. היא נולדה לשיח' איברהים בן מוחמד אאל ח'ליפה ולפטימה בינת סלמאן אאל ח'ליפה. סאביקה גדלה ברפאע אצל סבה מצד אמה, סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה (אנ'), שהיה מלך בחריין בין 1941 ל-1960. היא למדה בבתי ספר בבחריין, בבריטניה ובצרפת. סאביקה נישאה לבן דודה, חמד, ב-9 באוקטובר 1968. היא אשתו הראשונה של חמד. לסאביקה ולחמד ארבעה ילדים, שלושה בנים ובת אחת: סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה (נולד ב-21 באוקטובר 1969). עבדאללה בן חמד אאל ח'ליפה (אנ') (נולד ב-30 ביוני 1975). ח'ליפה בן חמד אאל ח'ליפה (נולד ב-4 ביוני 1977). נג'לה בינת חמאד אאל ח'ליפה (נולד ב-20 במאי 1981). כתחביב, סביקה עובדת עם סוסים ערבים. היא פעלה כדי לשמור על טוהר הגזע של הסוסים ולבסס את בחריין כאחת המדינות המגנות על הגזע שלהם. ב-2001 הודיעה בחריין שסאביקה תעמוד בראש מועצת הנשים החדשה. ב-2008 היא הפכה לראש המועצה העליונה לנשים (אנ') בבחריין, המעודדת את הרחבת זכויות הנשים בבחריין (אנ'). מועצה זו עודדה נשים להצביע בבחירות 2001. ביוני 2005, סאביקה אירחה את הנשים הראשונות של העולם הערבי בבחריין לפגישה השנייה של ארגון המועצה הגבוהה של נשים ערביות. היא גיבשה ופיקחה על יישום האסטרטגיה הלאומית לקידום נשים בחריין, המסמך האסטרטגי של המועצה העליונה לנשים. סאביקה הקימה את "פרס הוד מעלתה המלכותית הנסיכה סאביקה בינת איברהים אאל ח'ליפה להעצמת נשים בחריין", המעודד ארגונים ויחידים ציבוריים ופרטיים לתמוך בזכויות נשים בחריין. בשנת 2016, היא הרחיבה את הפרס הזה ל"פרס העולמי של הנסיכה סביקה בינת איברהים אאל ח'ליפה להעצמת נשים" יחד עם ארגון האו"ם לקידום והעצמת נשים. פרס זה מעניק 100,000 דולר בכל אחת משלוש קטגוריות. סאביקה היא נשיאת הכבוד ותומכת בארגוני צדקה שונים בבחריין. היא תומכת בקרנות המעודדות ותומכות ביזמות נשית, העצמת נוער, מדע וטכנולוגיה, ומורשת תרבותית ואמנותית של בחריין. היא הפטרונית הראשית של האגודה לנשים וילדים בבחריין ונאמה בפני העצרת הכללית של האו"ם בנושאים הקשורים להעצמת ילדים. בשנת 2010 השיקה סאביקה את היוזמה הלאומית של בחריין לפיתוח חקלאי, והיא נשיאת המועצה המייעצת של היוזמה הלאומית לפיתוח חקלאי. מדיה וקבצים בנושא סאביקה בינת איברהים אאל ח'ליפה בוויקישיתוף "Princess Sabeeka Bint Ibrahim Al Khalifa". UN Women (באנגלית). נבדק ב-2021-12-06. East and Thomas 2003: 38 "Meet 15 women married to the world's biggest despots". Business Insider India. 5 באוגוסט 2020. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite news}}: (עזרה) Supreme Council for Women (2017). "Her Royal Highness Princess Sabeeka Bint Ibrahim Al Khalifa" (PDF). Women rising : in and beyond the Arab Spring. Rita Stephan, M. Charrad. New York. 2020. ISBN 978-1-4798-4664-1. OCLC 1120784076.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: others (link) Human rights: annual report (2004 ed.), London: Her Majesty's Stationery Office, 2004, p. 234, ISBN 978-0-903359-91-7 Women, Supreme Council for. "The Princess Sabeeka bint Ibrahim Al Khalifa's Global Award for Women". www.prnewswire.com (באנגלית). נבדק ב-2022-05-06. Women for Peace International Index to proceedings of the General Assembly: 15 "About NIAD". Bahrain International Garden Show (באנגלית). נבדק ב-2022-05-06.
סוהאן

סוהאן (בפרסית: سوهان) הוא שם כולל למגוון ממתקי טופי שמקורם באזור מערב ודרום אסיה, בין היתר באיראן והודו. הוא דומה לשבירונים הנפוצים באירופה. הסוהאן הפרסי שמקורו בעיר קום (בפרסית: سوغات قم) עשוי מקמח נבט חיטה, קמח, מי ורדים, סוכר, חמאה או שמן צמחי, חלמון ביצה, זעפרן, הל, שברי שקדים ופיסטוק והוא עשוי כען עוגיה גדולה ופריכה. במטבח הדרום אסייאתי ישנו ממתק דומה המכונה סוהאן חלווה (באורדו: سوہن حلوہ), הנעשה באמצעות הרתחת תערובת של מים, סוכר, חלב וקורנפלור עד הפיכתם למוצק, תוך שימוש בגהי כדי למנוע הידבקות למחבת ותיבול של זעפרן, שקדים, פסטוקים והל. גרסה אירנית נוספת של הממתק המכונה סוהאן אסלי (בפרסית: سوهان عسلی) נעשית עם דבש, סוכר, זעפרן, שקדים, פיסטוקים ואגוזים אחרים (ללא קמח). גרסה זו דומה מעט לטופי קשה ופריך. בהודו נפוצה גרסה המכונה סוהן פפדי (בהינדי: सोहन पापड़ी) העשוי קמח חומוס, גהי, שקדים, חלב והל, ומוגש בצורת קוביות או פתיתים הנמכרים בקונוס נייר מגולגל. גרסאות נוספות של הממתק כוללות גם שומשום או חלווה. סוהאן פרסי מהעיר קום סוהאן אסלי מאירן סוהאן פפדי מהודו סוהאן חלווה מפקיסטן מדיה וקבצים בנושא סוהאן בוויקישיתוף סוהאן עסלי – ממתק קרמל, זעפרן ופיסטוק פרסי, באתר מאקו סוהאן ממתק איראני טבעוני ללא גלוטן سوهان עם מקס מלכיאל Iranian Sohan, סרטון בערוץ "מקס מלכיאל", באתר יוטיוב (אורך: 07:44) מתכון לסוהאן נוסח העיר קום בפייסבוק
בית החולים האינדונזי

בית החולים האינדונזי (בערבית: المستشفى الإندونيسي) הוא בית חולים הממוקם בבית לאהיא שבנפת צפון עזה שברצועת עזה. בניית בית החולים החלה בשנת 2011 על שטח של כ-16,000 מ"ר שמומן על-ידי משרד הבריאות של רצועת עזה. עלות בניית בית החולים מוערכת ב-126 מיליארד רופי אינדונזי (כ-32 מיליון שקל), שמומנו על-ידי תרומות של העם האינדונזי וארגונים כגון הצלב האדום האינדונזי (אנ') ומוחמדיה (אנ'), ונאספו על-ידי הארגון ההומניטרי האינדונזי "Medical Emergency Rescue Committee". בית החולים נחנך ב-9 בינואר 2016 על-ידי סגן נשיא אינדונזיה ג'וסוף קאלה. בבית החולים היו 170 מיטות אשפוז. במבנה מתומן בן ארבע קומות ערך מורחב – תשתית הטרור בתוך האוכלוסייה האזרחית בעזה במהלך מלחמת חרבות ברזל חשף צה"ל צילומים של תשתיות טרור של חמאס הממוקמים בבית החולים ובהם פירי מנהרות. רשת אל-ג'זירה שידרה בטעות מחבלי חמאס הנמצאים בתוך בית החולים. ב-20 בנובמבר 2023 בבוקר הוקף בית החולים בטנקים של צה"ל ובהמשך היום טענו בעזה שבבית החולים נהרגו שנים עשר בני אדם מירי צה"ל. נציג צה"ל טען שהירי נעשה במענה לירי על כוחות צה"ל ובאופן מידתי. בהמשך אותו יום הוחל בפינוי בית החולים. למחרת דווח על סיום פינוי בית החולים. ב-25 בדצמבר פשטו כוחות צה"ל על בית החולים ואיתרו בו אמצעי לחימה ותשתיות טרור של חמאס. בנוסף, אותר במתחם בית החולים רכב השייך למשפחתו של החטוף סאמר טאללקה וכתמי דם השייכים לחטוף נוסף. מדיה וקבצים בנושא בית החולים האינדונזי בוויקישיתוף בית החולים האינדונזי, ברשת החברתית פייסבוק Indonesia Hospital saves lives in Gaza - OPEC Fund for International Development, באתר The OPEC Fund for International Development,‏ 1 באפריל 2016 (באנגלית) Indonesia Hospital Opens in Gaza Strip, באתר Hospimedica,‏ 11 באפריל 2016 (באנגלית) OPT: RI to build hospital in Gaza - occupied Palestinian territory, באתר ReliefWeb,‏ 4 בפברואר 2009 (באנגלית) Indonesia Hospital in Gaza denotes Indonesians solidarity with Palestinians: VP - Vice President of The Republic of Indonesia, באתר wapresri,‏ 9 בינואר 2016 (באנגלית) רויטרס, ‏אחרי יותר מעשור: בית חולים חדש נפתח ברצועת עזה, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2016 Seth J. Frantzman, What do we know about hospitals in north Gaza? - explainer, Jerusalem Post, November 12, 2023 דובר צה"ל חשף: כך חמאס מנצל מתחמים רפואיים למטרות צבאיות, באתר ‏מאקו‏, 5 בנובמבר 2023 יואב זיתון, השימוש באזרחים כמגן אנושי בעזה: צה"ל חשף עדות לירי של חמאס מבית חולים, באתר ynet, 5 בנובמבר 2023 עידן יוסף, סליחה תקלה: אלג'זירה שידרה בטעות מחבלים חמושים בבית החולים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 בנובמבר 2023, רשת אל-ג'זירה שידרה בטעות מחבלי חמאס בבית החולים האינדונזי בעזה, באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 2023 World Health Organization "appalled" by attack on Indonesia Hospital in Gaza, director-general says, CNN, November 20, 2023 אמיר בוחבוט‏, החל פינוי בית החולים האינדונזי בעזה, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2023 דיווח: "ביה"ח האינדונזי בעזה פונה לקראת הסתערות צה"ל", באתר ynet, 22 בנובמבר 2023 רכב ישראלי, כתמי דם של חטוף ותשתיות טרור: הממצאים שצה"ל חשף בבית החולים האינדונזי בעזה, באתר ישראל היום, 25 בדצמבר 2023
לזלי ביב

לזלי ביב (באנגלית: Leslie Bibb; נולדה ב-17 בנובמבר 1974) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ביב נולדה בביסמרק, בירת דקוטה הצפונית, לאחר שאביה נפטר היא עברה עם אמה ושלושת אחיותיה הגדולות לריצ'מונד שבוירג'יניה, בתיכון למדה בבית ספר קתולי פרטי לבנות. ב-1990 זכתה במקום הראשון בתחרות דוגמנות שאורגנה על ידי הפקת התוכנית "המופע של אופרה וינפרי" ו"סוכנות הדוגמנות עלית", בין השופטים בתחרות הייתה הדוגמנית לינדה אוונג'ליסטה, היא החלה לשמש כדוגמנית והופיעה על שערי [מגזינים רבים. בקולנוע הופיע לראשונה בסרט "Private Parts" המבוסס על הביוגרפיה של הווארד סטרן, ב-2006 שיחקה בסרט הקומדיה השחורה "חותכי ורידים: סיפור אהבה", באותה שנה שיחקה את אשתו של ויל פרל בסרט הספורט "לילות טלדגה: הבלדה על ריקי בובי", ב-2008 שיחקה בסרט "איירון מן", באותה שנה שיחקה ב-"The Midnight Meat Train", סרט אימה המבוסס על סיפור קצר מאת קלייב בארקר, ב-2009 שיחקה בקומדיה הרומנטית "וידויים של שופהוליק", ב-2011 שיחקה את מושא אהבתה של הדמות הראשית בסרט "שומר גן החיות". היא שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "Popular", היא שיחקה תפקיד קבוע בקומדית המצבים "הליגה". מדיה וקבצים בנושא לזלי ביב בוויקישיתוף לזלי ביב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לזלי ביב, ברשת החברתית אינסטגרם לזלי ביב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לזלי ביב, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לזלי ביב, באתר AllMovie (באנגלית) לזלי ביב, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לזלי ביב, באתר Metacritic (באנגלית) לזלי ביב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פרס המוזיקה של בילבורד לאמן שירי הרדיו המוביל

פרס המוזיקה של בילבורד לאמן שירי הרדיו המוביל מוענק מדי שנה בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לאמן בעל ההישגים הגבוהים ביותר במצעדי הרדיו של מצעדי הבילבורד. "2011 Billboard Music Awards". Awardsandwinners. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "2012 Billboard Music Awards". Awardsandwinners. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Paul Grein, Taylor Swift Leads Finalists for 2023 Billboard Music Awards: Full List, Billboard, ‏2023-10-26 (באנגלית אמריקאית)
Broadcasting Satellite System Corporation

Broadcasting Satellite System Corporation היא חברה יפנית העוסקת בתקשורת לוויינית. היא הוקמה בשנת 1993. רוב מניות החברה הם בבעלות NHK‏ (49.9%). החברה עוסקת בניהול צי לווייני תקשורת והשכרת יכולת משיבים Ku-band המותקנים על לווייני החברה. בקרת הלוויינים מבוצעת מ-2 תחנות קרקע. העברת מידע תקשורתי ללוויינים מבוצעת מ-3 תחנות שידור. כל הפעילות הקרקעית מבוצעת מיפן. החברה הוקמה בשנת 1993 וכצעד ראשון בפעילות היא חתמה עם יוז איירקראפט על חוזה לייצור לוויין תקשורת. הלוויין שוגר לחלל בשנת 1997 ממרכז החלל הגיאני. בשנת 1998 שוגר לוויין באותו דגם. בנובמבר 1998 נרכש לוויין BS-3N ששוגר לחלל בשנת 1994. החברה המשיכה להרחיב את פעילותה ולשגר לוויינים נוספים. נכון לשנת 2023 בבעלותה 5 לוויינים פעילים. אתר האינטרנט הרשמי של Broadcasting Satellite System Corporation נתוני לוויינים ושיגורים
Sirius XM

Sirius XM Holdings Inc היא חברה אמריקאית בתחום שידורי רדיו דרך לוויין. היא הוקמה בשנת 2008 תוך איחוד חברות Sirius Satellite Radio ו-XM Satellite Radio. בבעלות החברה 70% מחברה Sirius XM Canada. החברה הוקמה בשנת 1990 בשם Satellite CD Radio על ידי מספר שותפים. זמן קצר לאחר הקמתה החברה פנתה לרשות התקשורת הפדרלית עם בקשה להקצות לה תדרים פנויים לשידור. האישור התקבל רק בשנת 1999 וזמן קצר לאחר קבלתו שם החברה שונה ל-Sirius Satellite Radio. החברה הגיע להסכמה עם BMW, קרייזלר ופורד על שילוב שרותי החברה במכוניות מתוצרתם. הלוויין הראשון שוגר ביוני 2000. שלב ראשון של השידורים החל בשנת 2002 ועד ל-1 ביולי 2002 התרחב לכל החלק היבשתי של ארצות הברית. פעילות החברה לא עברה לרווח. החברה הוקמה בשנת 1998 כאשר שלב אישור לשידורי רדיו דרך לוויין היה קרוב. ביולי 2000 נחתם הסכם עם ג'נרל מוטורס, הונדה וטויוטה על שילוב שרותי החברה במכוניות מתוצרתם. הלוויין הראשון שוגר במאי 2000. תחילת שידור תוכננה לספטמבר 2001 אך נדחתה עקב פיגועי 11 בספטמבר והחלה ב-25 בספטמבר 2001. פעילות החברה לא עברה לרווח. הסכם האיחוד נחתם ב-19 בפברואר 2007. באותה עת לחברות היו 14 מיליון לקוחות (מהם 8 מיליון ל-XM). לאחר 57 שבועות משרד המשפטים של ארצות הברית אישר את האיחוד. ב-25 ביולי 2008 הוא אושר על ידי רשות התקשורת הפדרלית ללא הכרזת על החברה כמונופול בגלל תחרות עם חברות שמשדרות באינטרנט. למרות האיחוד החברה הייתה קרובה לפשיטת רגל. הדבר נמנע בעקבות קבלת הלוואה של 530 מיליון $ מ-Liberty Media והעברה לידיה כ-40% ממניות החברה. ב-דצמבר 2010 שטח השירות הורחב לאלסקה ואיי הוואי. בשנת 2013 גוף רגולטורי בקנדה אישר איחוד של חברות בנות בתחומה והקמת Sirius XM Canada. בשנת 2009 החברה לראשונה הודיע על רווח וסיימה את השנה עם 18.8 מיליון לקוחות. החל משנת 2009 נפתחה אפשרות לקליטת שידורי החברה בסמרטפון. באפריל 2016 החברה הגיע ל-30 מיליון לקוחות. בשנת 2017 כ-75% ממכוניות החדשות בארצות הברית צוידו בציוד לקליטת שידורי החברה וכ-40% מהם הפכו ללקוחותיה. בשנת 2019 נרכשה חברת פנדורה תמורת 3.5 מיליארד $. החל משנת 2019 ניתן להאזין לשידורי החברה בכל המכשירים שמשתמשים ב-Google Assistant. בשנת 2023 חלקה של Liberty Media הגיע ל-83%. באוגוסט 2024, פורסם כי אלכס קופר, מנחת הפודקאסט האמריקאי הפופולרי "Call Her Daddy" (אנ'), חתמה על הסכם רב-שנתי עם SiriusXM בשווי של עד 125 מיליון דולר, שיכלול תוכן בלעדי מטעמה שצפוי להתחיל להתפרסם בשנת 2025. במסגרת ההסכם, SiriusXM תחליף את ספוטיפיי כשותפה להפצת הפודקאסט והפרסום שלו. SiriusXM תקבל זכויות בלעדיות לפרסום, הפצה, תוכן ואירועים עבור הפודקאסט וכן עבור תוכניות אחרות מהרשת Unwell Audio Network של קופר. מדיה וקבצים בנושא Sirius XM בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Sirius XM (באנגלית) Sirius XM, ברשת החברתית פייסבוק Sirius XM, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Sirius XM, ברשת החברתית אינסטגרם נתוני לוויינים ושיגורים רכישת פנדורה Todd Spangler, ‘Call Her Daddy’ Host Alex Cooper Inks Multiyear Deal With SiriusXM Worth up to $125 Million for Exclusive Content and More, as Podcaster Ends Spotify Pact, Variety, ‏2024-08-20 (באנגלית אמריקאית)
דוגמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דוגמה – אמונה או עיקרון הנחשבים כבלתי ניתנים לערעור דוגמה (או דוגמה (Example)) – מקרה פרטי (ספציפי) אשר אמור לייצג קשת רחבה של מקרים כלליים יותר דוגמה (סרט) – סרט קולנוע משנת 1999 דגם מדגם
יוקה-פקה סאראסטה

יוקה-פקה סאראסטה (בפינית: Jukka-Pekka Saraste; נולד ב-22 באפריל 1956) הוא מנצח פיני המשמש כיום בתור מנצחה הראשי של הפילהרמונית של הלסינקי. סאראסטה היה מנצח ראשי של תזמורת רדיו פינלנד משנת 1987 עד 2001, וכיום משמש כמנצח כבוד שלה. הוא כיהן כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של טורונטו משנת 1994 עד 2001. נחשב לתומך נלהב במוזיקה פינית, שהקליט את מכלול יצירותיו של ז'אן סיבליוס עם תזמורת רדיו פינלנד. יוקה-פקה סאראסטה הוא ממייסדי התזמורת הקאמרית "אוואנטי!", וייסד את פסטיבל טאמיסארי. בשנת 2000 קיבל את פרס מדינת פינלנד למוזיקה. הוא גם דוקטור כבוד של אוניברסיטת יורק וזוכה במדליית סיבליוס. נכון ל-2009, הוא מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית באוגוסט 2006 החליף את אנדרה פרווין כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של אוסלו. "יוקה-פקה ביסס את מקומו כאחד המנצחים הבולטים בדורו, בהפגינו מידה ניכרת של עומק ויושרה מוזיקליים." (תזמורת רשות השידור הבריטית) בניהולו הייתה תזמורת הרדיו הפיני להרכב תוסס, צעיר ונמרץ, בעלת צליל חסכוני וקצבים מהירים. הוא המריץ גם את התזמורת הסימפונית של טורונטו ויצא למספר סיורים באירופה, ארצות הברית והמזרח הרחוק. בתקופת כהונתו בטורונטו הופיע גם עם תזמורות אמריקאיות חשובות. סאראסטה הוא מנצח רבגוני, הידוע בבקיאותו במוזיקה בת-זמננו. בשנות ה-90 החל לגלות עניין גדל והולך גם ביצירות הגדולות של שלהי התקופה הרומנטית, של יוצרים גרמנים ורוסים. בשנים האחרונות הוא מבקש להפיק צליל רומנטי מלא מן התזמורות שהוא מנצח עליהן. סאראסטה גם מקליט יצירות רבות מראשית המאה ה-20, כפי שאמר: "מוזר יהיה אם מנצחים בני הדור הזה לא יעשו זאת". סאראסטה שימש גם כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של קלן בין השנים 2010 - 2019. מדיה וקבצים בנושא יוקה-פקה סאראסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוקה-פקה סאראסטה יוקה-פקה סאראסטה, ברשת החברתית פייסבוק יוקה-פקה סאראסטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוקה-פקה סאראסטה, ברשת החברתית אינסטגרם יוקה-פקה סאראסטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוקה-פקה סאראסטה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יוקה-פקה סאראסטה, באתר ספוטיפיי יוקה-פקה סאראסטה, באתר AllMusic (באנגלית) יוקה-פקה סאראסטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוקה-פקה סאראסטה, באתר Discogs (באנגלית) יוקה-פקה סאראסטה, באתר Songkick (באנגלית)
צלנדורף (אורניינבורג)

צלנדורף הוא מחוז בעיר אורניינבורג במחוז אוברהוול (Oberhavel) במדינת ברנדנבורג בגרמניה. צלנדורף ממוקם במזרח אורניינבורג ונמצא כעשרה קילומטרים מזרח-צפון-מזרחית מהמרכז. אזור המגורים רמאטה (Rehmate), הממוקם כשלושה קילומטרים מצפון-מזרח, שייך לאורניינבורג. המחוז ממוקם בפארק הטבע ברנים (Barnim), בקצה הדרומי של שמורת הציפורים אוברה האבלניידונג (Obere Havelniedung), שמקיף את ברובו, וגובל בצפון עם אזור שימור הנוף אוברה האבלניידונג, הכולל גם חלקים מהמחוז. העיירות השכנות הן קרויצברוך (מחוז של העיר ליבנוואלדה, Liebenwalde) בצפון, סטולצנהאגן (Stolzenhagen, מחוז של עיריית ונדליץ במחוז ברנים) במזרח, ומחוזות אורניינבורג ונסיקנדורף (Wensickendorf) בדרום ושמאכטנהגן (Schmachtenhagen) במערב. האזכור ההיסטורי הראשון של צלנדורף הוא במסמך בשנת 1335, שם היא מופיעה בשם Zedelndorp. במסמך משנת 1412 מוזכרת משפחת פון גצה (von Götze) כבעלים של המקום. לואיזה הנרייטה מנסאו רכשה את צלנדורף ב-1651, והפקידה את היישוב תחת מחוז בצוב (Bötzow), ששמו שונה למחוז אורניינבורג שנה לאחר מכן. בשנת 1745 הפך צלנדורף למחוז משלו. בשנת 1763 נשרף המעון הרשמי והועבר לפרידריכשטאל (Friedrichsthal). בשנת 1767 שם המחוז הפך ל"משרד פרידריכשטאל" (Amt Friedrichsthal). בשנת 1819 פורק משרד פרידריכשטאל וצלנדורף חזרה למחוז אורניינבורג. בשנה זו השכירה פרוסיה את אחוזת צלנדורף לארנסט פרידריך וילהלם קיניץ, דייר מחוז פרידריכשטאל. בשנת 1825 האלמנה פרידריה וילהלמינה לבית ברגר מכרה את הנכס בגלל חוב. בשנת 1826 הפכה גוט צלנדורף לאחוזה חופשית. בשנת 1901 חוברה צלנדורף לקו הרכבת מברלין לליבנווולדה עם היידקר - אוטובאן (Heidekrautbahn). בשנת 1927 נמכרה אחוזת צלנדורף לחברה הגרמנית לקולוניזציה פנימית שבסיסה בברלין, ובעזרתה אמורה הייתה לאכלס את צלנדורף בחקלאים. על מנת לספק מינרלי חרסית למפעל הקלינקר "גרמניה" באורניינבורג, נוצרו מפעלי מינרלי חרסית צלנדורף כמפעל חיצוני של מחנה הריכוז זקסנהאוזן, שהתקיים עד 10 באפריל 1945. צלנדורף שולבה בעיר אורניינבורג ב-26 באוקטובר 2003. בצלנדורף שוכנים מתקני שידור מאז 1936. משדר הגלים הארוכים שם היה מהחזקים מסוגו באירופה. בין היתר שידר בתדר 177 תוכנית תרבות גרמנית בשם Deutschlandradio Kultur עם הספק שידור של 500 קילוואט. השידורים הופסקו בסוף 2014 ותורן השידור האחרון פוצץ ב-25 במרץ 2017. חוות רוח קטנה קיימת בצלנדורף מאז 2003. יש בה טורבינות רוח, בגובה 76 מטר, בעלות תפוקה של 660 קילוואט. מאז 21 במאי 1901 מחוברת צלנדורף לכביש ברלין-וילהלמסרו (Wilhelmsruh). מ-1950 זהו כביש ברלין-בלנקנבורג, ומ-1976 - כביש ברלין-קארו. כביש זה מוביל לליבנוואלדה. כביש זה נותק באופן זמני ב-30 בנובמבר 1997 והונגש שוב על ידי הרשויות בימי חול באופן ניסיוני מ-16 באפריל 2007 עד 31 בדצמבר 2007. צלנדורף מחובר לאורניינבורג ולליבנוואלדה גם באמצעות קו אוטובוס. כבישים 21 ו-29 מצטלבים במרכז אורניינבורג. ראש העיר היא אניה רוזנוב-דויל (Anja Rosenow-Doil). הטונשטראסה הגרמנית (דרך נוף) עוברת דרך האורניינבורג. מדיה וקבצים בנושא צלנדורף בוויקישיתוף מידע על צלנדורף באתר oranienburg.de Amtsblatt der Königlichen Regierung zu Potsdam und der Stadt Berlin, Extrablatt zum 39. Stück des Amtsblattes vom 30. September 1825, S. CCXI. 80-year old long wave tower blown up in Oranienburg, abgerufen am 27. April 2017. (englisch) Seeba Energyfarming
פאלריסטיקה

פאלריסטיקה (באנגלית: Phaleristics) המכונה גם מדע הסמלים והדקורציה (מהגיבור המיתולוגי היווני פאלרוס (ביוונית: Φάληρος, Phaleros) דרך המילה "phalera" בלטינית: גבורה)), ויש גם מקורות נוספים למילה. זהו מדע עזר היסטורי העוסק בעיטורים, ביניהם הצורות הנלבשות (נענדות) על הלבוש. ביוונית עתיקה, המונח ta falara בכתיב לטיני, τά φάλαρα בכתיב יווני, סימן לוח עגול או בצורת חצי סהר מצופה מתכת יקרה, אשר הונח במקור על שכם סוסי המלחמה, כדי להציג את הישגי אדוניהם בקרבות. המונח הוליד את המילה "פאלרה" ברומא, בעיקר כדי לציין עיטורים צבאיים שנענדו על החזה של לוחמים. יש גם פירוש נוסף שהמילה נובעת משמו של הגיבור המיתולוגי פאלרוס. במהלך התפתחות ההיסטוריוגרפיה המודרנית, היסטוריונים רבים התעניינו גם בהיסטוריה של פרסים ומסדרים, במיוחד בקשר למסדרי אבירים. יוליוס גוטליב איברסן (Julius Gottlieb Iversen), מדען רוסי במאה ה-19, היה נציג מוקדם משמעותי של הפאלריסטיקה. המילה פאלריסטיקה נטבעה על ידי כריסטיאן טורנוולד (Kristian Turnwald) ואולדז'יץ' פילץ (Oldřich Pilc) ב-1936 כדי לקרוא בשם למדע העזר ההיסטורי הזה, ובאותו הזמן הפריד תחום זה ממדעים קרובים כמו נומיסמטיקה והרלדיקה. ↑ Matikkala 2008: Matikkala, Antti (2008). The orders of knighthood and the formation of the British honours system, 1660-1760. Boydell & Brewer Ltd. ISBN 978-1-84383-423-6. Laslo, Alexander J. (1995). A Glossary of Terms Used in Phaleristics: The Science, Study, and Collecting of the Insignia of Orders, Decorations, and Medals. Albuquerque: Dorado Pub. ISBN 0-9617320-2-4. מדיה וקבצים בנושא פאלריסטיקה בוויקישיתוף Phaleristics at GlobalSecurity.org
מוחמד הידאיטוללה

מוּחֵמָד הִיד֧אַיָטוֹלָלה (באורדו: محمد ہدایت اللہ, בהינדי: मुहम्मद हिदायतुल्लाह ‏האזנה‏Ⓘ‏; 17 בדצמבר 1905 – 18 בספטמבר 1992) היה פוליטיקאי ומשפטן הודי ששימש כנשיא בית המשפט העליון של הודו וכסגן נשיא הודו. מוחמד הידאיטוללה נולד בבטהול, המחוזות המאוחדים של אגרה ואודה (אנ') (היום אוטר פרדש), למשורר האורדו חפיז מומד הוילאטוללה. הידאיטוללה קיבל תואר באנגלית ובמשפטים בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1946 מונה הידאיטוללה לשופט בבית המשפט הגבוה של המחוזות המוחדים וביהר, ובספטמבר 1954 מונה לנשיא בית המשפט הגבוה של נגפור, ומ-1956 עד 1958 היה נשיא בית המשפט הגבוה של מאדהיה פרדש. בדצמבר 1958 מונה הידאיטוללה לשופט בבית המשפט העליון של הודו. בפברואר 1968 מונה לנשיא בית המשפט העליון של הודו, והיה המוסלמי הראשון שהחזיק בתפריד. בין ה-20 ביולי וה-24 באגוסט 1969 שימש כממלא מקום נשיא הודו, לאחר מות זקיר חוסיין והתפטרות סגנו ורהגירי ונקטה גירי, שהתמודד על תפקיד הנשיא. הידאיטוללה פרש מכס השיפוט ב-16 בדצמבר 1970, עם הגיעו לגיל 65. הידאיטוללה נבחר כמועמד יחיד לסגן נשיא הודו ב-9 באוגוסט 1979. והושבע לתפקיד ב-31 באוגוסט 1979, כשהוא מכהן כהונה מלאה בת חמש שנים, עד השבעתו של רמזוואמי ונקטרמן לסגן נשיא הודו ב-31 באוגוסט 1984. הידאיטוללה נפטר ב-18 בדצמבר 1992 בבומביי. היאיטוללה קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית ב-1946. מדיה וקבצים בנושא מוחמד הידאיטוללה בוויקישיתוף M. Hidayatullah - Supreme Court Observer, Supreme Court Observer, ‏19 במרץ 2022 (באנגלית) Indua Chooses New Vice PRESIDET, Daytona Beach Morning Journal, ‏10 באוגוס 1979 (באנגלית) "Hidayatullah, Shri M". Vice President's Secretariat. אורכב מ-המקור ב-2014-07-28. נבדק ב-30 בנובמבר 2008. {{cite web}}: (עזרה)
מילפלר

מִילפֿלֶר (מצרפתית: Mille-fleurs, "אלף פרחים", באנגלית ובשפות רבות אחרות: Millefleur) הוא סגנון עיטורים שבו שימשו משטחי פרחים ועלים כרקע לנושא המרכזי בטפטין ארוגים, בעיקר אלה שנוצרו בשלהי המאה ה-15 ובמאה ה-16 בצרפת ובארצות השפלה. הסגנון נקרא בשם זה בשל הצורות המורכבות והמרובות של פרחים ועלים המייחדות אותו. על רקע "אלף הפרחים", שבהם נחבאים לעיתים ציפורים ובעלי חיים, הוצג מוטיב מרכזי, כגון שלט אצולה או מחזה, הן חילוני והן דתי-אלגורי. סדרות השטיחים "הגבירה והחד-קרן" ו"ציד החד-קרן" הן הבולטות ביצירות שנעשו בסגנון מילפלר. גן פרחים משמש במערכת הסמלים הנוצרית כסממן היכר לבתוליה הנצחיים של מרים אם ישו, המשולה ל"גן נעול" (אנ') (שיר השירים ד' 12). עיצובי ערבסקה שונים מאלה בסגנון מילפלר שבהם כל פרט ופרט מעוצב בנפרד ובמערך לא סדיר. עיטורי מילפלר שונים גם מעיטורי השוליים הצמחיים בכתבי יד מימי הביניים, שאינם גודשים את מלוא דפיהם. סגנון דומה למילפלר האירופי מאפיין שטיחים הודיים מתקופת השנים 1650–1800. עיטורים נוסח מילפלר זכו לתחייה באנגליה במאה ה-19 בעיצובי האריגים והטפטים של ויליאם מוריס, מאבות תנועת האמנויות והאומנויות שנודע בדבֵקותו במורשת תרבויות ימי הביניים. המונח מילפיורי (Millefiori) באיטלקית מציין גם עבודות פסיפס וזכוכית צבעונין גדושות דגמי פרחים וצמחים. מדיה וקבצים בנושא מילפלר בוויקישיתוף Souchal, Geneviève (ed.), Masterpieces of Tapestry from the Fourteenth to the Sixteenth Century, Metropolitan Museum of Art, 1974 Cavallo, Adolph S., Medieval Tapestries in the Metropolitan Museum of Art, Metropolitan Museum of Art, 1993 Walker, Daniel, Flowers underfoot: Indian carpets of the Mughal era, Metropolitan Museum of Art, 1997