laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוצחים בלי זהות

"רוצחים בלי זהות" (באנגלית: Killer Klowns from Outer Space) הוא סרט קומדיה-אימה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1988 שנוצר על ידי האחים צ'יודו (אנ'). עלילת הסרט מתרחשת בעיירה קטנה בה בני הנוער מייק (גרנט קריימר) וחברתו דבי (סוזן סניידר) עדים להתרסקות של אובייקט מסתורי ביער הממוקם בפאתי העיירה. השניים הולכים למקום ההתרסקות ומגלים שם חללית של חוצנים מרושעים שנראים כמו ליצנים אשר עוסקים בחטיפות של בני אדם. לאחר שהם מצליחים להימלט מהמקום הוא מנסים לדווח על התקרית למשטרה המקומית, אך רק השוטר דייב האנסן מאמין להם. בהמשך הליצנים-חוצנים גורמים להרס רב ברחבי העיירה, ומשתמשים בכלי הנשק שלהם על מנת ללכוד ולהרוג תושבים רבים. מייק, דייב והאחים טרנזי מחליטים לעקוב אחר הליצנים-חוצנים אל פארק השעשועים של העיירה, ושם הם נלחמים בליצנים-חוצנים ומתעמתים עם מנהיגם של הליצנים-חוצנים, ג'וג'ו קלאונזילה. גרנט קריימר בתפקיד מייק טאבקו סוזן סניידר בתפקיד דבי סטון ג'ון אלן נלסון בתפקיד השוטר דייב האנסן ג'ון ורנון בתפקיד השוטר קרטיס מוני מייקל ס. סיגל בתפקיד ריץ' טרנזי פיטר ליקסי בתפקיד פול טרנזי הפסקול של הסרט הולחן על ידי ג'ון מסארי. נעימת הנושא של הסרט, "Killer Klowns", נוצר ובוצע על ידי להקת הפאנק רוק האמריקאית The Dickies ונכלל באלבומם "Killer Klowns from Outer Space" שיצא לשווקים ב-1988. סולן הלהקה לאונרד פיליפס כתב את השיר מבלי לראות את הסרט. ב-9 באפריל 2018 חברת Arrow Films הוציאה לשווקים מהדורת בלו-ריי של הסרט אשר כוללת ראיונות, סרטים דוקומנטריים, אודישנים, סצנות שהוסרו מהסרט המקורי, ועוד. ליצנים מפחידים מדיה וקבצים בנושא רוצחים בלי זהות בוויקישיתוף "רוצחים בלי זהות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוצחים בלי זהות", באתר נטפליקס "רוצחים בלי זהות", באתר AllMovie (באנגלית) "רוצחים בלי זהות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוצחים בלי זהות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רוצחים בלי זהות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האתר הרשמי של האחים צ'יודו בוגן, אמיר (2010-02-26). "ליצן שטן שלי". Ynet. נבדק ב-2024-09-11. "Killer Klowns from Outer Space (1988)". American Film Institute. ארכיון מ-21 באפריל 2018. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) Arrow Video’s March 2018 Blu-ray Releases Include Killer Klowns From Outer Space and George A. Romero’s The Crazies, IMDb (באנגלית אמריקאית)
אוורידיקי

אוורידיקי (ביוונית: Ευρυδίκη; נולדה ב-1968) היא זמרת קפריסאית. אוורידיקי תיאוקליאוס נולדה בלימסול וגדלה בניקוסיה, בהיותה תלמידה בבית ספר למדה מוזיקה בקונסרבטוריון הלאומי של קפריסין, לאחר בית הספר נסעה לפריז שם למדה מוזיקה, תיאטרון וריקוד, אחרי כן למדה במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. במהלך שנות השמונים לקחה חלק באירוויזיון שלוש פעמים כזמרת ליווי, ב-1989 עברה לאתונה ושם עבדה עם מספר אומנים, ב-1991 יצא אלבומה הראשון "Gia Proti Fora". היא ייצגה את קפריסין באירוויזיון 1992 שנערך במאלמה עם השיר "Teriazoume" וסיימה במקום ה-11, ב-1994 ייצגה את קפריסין בשנית באירוויזיון בדבלין עם שירה "Eimai anthropos ki ego", השיר גרם למחלוקת עקב רמיזתו הפוליטית על מצבה של קפריסין, אך עם זאת נחשבה כפייבוריטית לזכייה עקב הסאונד האתני והביצוע האינסטרומנטלי, גם שם הייתה במקום ה-11. ב-2007 נבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון בפעם השלישית עם שיר בשפה הצרפתית, "Comme Ci, Comme Ça", היא נכשלה בלעלות לגמר, היא הופיעה באירוויזיון הילדים 2008 שהתארח בקפריסין במהלך מופע הביניים. אתר האינטרנט הרשמי של אוורידיקי מדיה וקבצים בנושא אוורידיקי בוויקישיתוף אוורידיקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוורידיקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוורידיקי, באתר Discogs (באנגלית)
יונתן מאיר (קצין)

יונתן מאיר הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כמפקד עוצבת ראם. קודם לכן שימש כמפקד גדוד 82. סבו מצד אימו היה ארלוזור לב, ובעלה הראשון של אימו היה רב-סרן יורם איתן, בנו של רפאל איתן. מאיר התגייס לצה"ל ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. בהמשך מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 82 ונפצע בפיגוע דקירה במהלך תפקידו. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 77. בשנת 2020 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 82, עליו פיקד במבצע שומר החומות. לאחר מכן מונה למפקד צוות במלט"ק. במהלך מלחמת חרבות ברזל חזר לפקד על גדוד 82 לאחר פציעת מפקד הגדוד אופיר כספי. ב-10 בספטמבר 2024 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד עוצבת ראם. יונתן נפצע כמ"פ - וחזר לזירה בחברון כסמג"ד, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2016 אל"ם יונתן מאיר נכנס לתפקיד מפקד עוצבת "ראם", באתר צה"ל, 11 בספטמבר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירלי ובר

שירלי ובר (באנגלית: Shirley Weber; נולדה ב-20 בספטמבר 1948) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כמזכירת המדינה של מדינת קליפורניה, מאז ינואר 2021. טרם כניסתה לתפקיד הייתה חברת האספה המדינתית של קליפורניה מטעם מחוז הבחירה ה-79. היא האפרו-אמריקאית הראשונה בתפקיד מזכיר המדינה של קליפורניה. ובר נולד בהופ שבארקנסו, וגדלה בלוס אנג'לס. אביה היה חקלאי שנשר מהלימודים אחרי כיתה ו', אך עודד את ובר ושבעת אחיה לדבוק בחוק לימודיהם. בגיל שלוש עקרה עם משפחתה מהחווה שלהם בהופ ונמלטה מערבה לאחר שאביה מיאן ליישב סכסוך עם חקלאי לבן והמון זועם איים עליהם בלינץ'. משפחת ובר השתכנה במיזם הדיור הציבורי "פואבלו דל ריו" שבדרום לוס אנג'לס, שם גדלה והתחנכה. באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס היא השלימה לימודי תואר ראשון, תואר שני, ודוקטורט בתקשורת. ובר הוא פרופסור אמריטה ללימודי אפריקה באוניברסיטת סן דייגו סטייט (אנ'). בשנת 1972 לקחה חלק בהקמת הפקולטה ללימודי אפריקה ואף נהייתה לדיקנית הראשונה שלה, ולימדה שם במשך 40 שנה. בשנים 2002–2006 הייתה נשיאת המועצה הלאומית ללימודי אפריקה. ובר הייתה חברת הדירקטוריון ובהמשך יו"ר מועצת החינוך של סן דייגו מ-1988 עד 1996. בעבר שימשה גם כיושבת ראש ועדת שוויון ההזדמנויות של עיריית סן דייגו. בסתיו 2011 גויסה בידי טוני אקטינס (אנ') להתמודד לתפקיד באספה המדינתית של קליפורניה. בנובמבר 2012 נבחרה בבחירות לאספה עם 61.7% מקולות הבוחרים אחרי שגברה על יריבתה מהמפלגה הרפובליקנית מרי אינגלנד. במהלך כהונתה באספה המדינתית הייתה ובר חברה במועצה להשכלה גבוהה של בית המחוקקים. היא קידמה את היוזמה להקמת קמפוס של אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בצ'ולה ויסטה. ב-22 בדצמבר 2020 מינה אותה מושל קליפורניה גווין ניוסאם למזכירת המדינה של קליפורניה במקומו של אלכס פדייה, שזה עתה מונה למלא את מקומה של קמלה האריס בסנאט של ארצות הברית. ובר היא האפרו-אמריקאית הראשונה המכהנת בתפקיד זה. ב-29 בינואר 2021 ובר הושבעה לתפקידה לאחר שהסנאט של קליפורניה אישר פה אחד את המינוי. בבחירות 2022 נבחרה לתקופת כהונה מלאה. מדיה וקבצים בנושא שירלי ובר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירלי ובר (באנגלית) מת'יו בולר, Assemblywoman Shirley Weber Wants To Make Chula Vista University A Reality, באתר KPBS‏, 4 באוגוסט 2014 (באנגלית) Gov. Newsom nominates Shirley Weber as California’s first Black secretary of state, באתר KCRA‏, 22 בדצמבר 2020 (באנגלית)
פדרו ארמנדריז

פדרו גרגוריו ארמנדריז הייסטינגס (בספרדית: Pedro Gregorio Armendáriz Hastings;‏ 9 במאי 1912 – 18 ביוני 1963) היה שחקן מקסיקני-אמריקאי. ארמנדריז נולד לאב מקסיקני ולאם אמריקאית במקסיקו סיטי. מאוחר יותר עברה המשפחה ללארדו שבטקסס. לאחר שהוריו נפטרו ב-1921 החל דודו לגדל אותו. הדבר אפשר לו ללמוד כלכלה ועיתונאות בקליפורניה. לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה ב-1931 שב למקסיקו סיטי ועבד תחילה כמהנדס רכבות, מוכר ביטוח וכמורה דרך. ב-1935 התגלה על ידי הבמאי מיגל זכריאס (אנ') כשדקלם, בעבודתו כמורה דרך, את המונולוג מתוך "המלט" של ויליאם שייקספיר בפני תיירים אמריקאים בבית קפה. בתחילת הקריירה שלו שיחק בעיקר בסרטים רומנטיים. בשנים 1947 ו-1948 שיחק בשלושה סרטים בבימויו של ג'ון פורד: "הנמלט" (אנ'), "מבצר האפאצ'ים" ו-"שלושה סנדקים (אנ')". ב-1956 קיבל תפקיד בסרט "הכובש (אנ')", שצולם ליד אתר הניסויים נבדה. שלוש שנים קודם לכן פוצצה באתר פצצת ביקוע גרעיני במסגרת ניסוי. הדבר גרם לנשורת הגרעינית הגרועה ביותר שאירעה כתוצאה מניסוי בנשק גרעיני ביבשת אמריקה. במהלך השנים הבאות חלו 91 מאנשי הצוות של הסרט בסרטן, בהם גם ארמנדריז עצמו. כשנודע לו על כך במהלך צילומי הסרט "מרוסיה באהבה" מסדרת סרטי ג'יימס בונד ב-1963, החליט לשים קץ לחייו לאחר סיום הצילומים. בנו, פדרו (אנ'), היה גם כן שחקן, וכמו אביו הופיע בסרט "רישיון להרוג" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. מדיה וקבצים בנושא פדרו ארמנדריז בוויקישיתוף פדרו ארמנדריז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פדרו ארמנדריז, באתר AllMovie (באנגלית) פדרו ארמנדריז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פדרו ארמנדריז, באתר "Find a Grave" (באנגלית) 'Licence To Kill' actor Pedro Armendariz Jr. dies aged 71, MI6 - The Home Of James Bond
תומאס וודנאט מילר

תומאס וודנאט מילר (באנגלית: Thomas Woodnutt Miller‏; 26 ביוני 1886 – 5 במאי 1973) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית עבור מחוז הקונגרס הכללי של דלאוור. הוא היה יוצא מלחמת העולם הראשונה וחבר בלגיון האמריקאי, ששימש כיושב ראש הוועדה המחוקקת הלאומית. תומאס וודנאט מילר נולד ב-26 ביוני 1886 בווילמינגטון, דלאוור, והיה בנם של המושל צ'ארלס ר. מילר ואביגיל מורגן (וודנאט) מילר. הוא למד בבית הספר הוצ'קיס וסיים את לימודיו באוניברסיטת ייל ב-1908. הוא הועסק בתחילה כמערגל פלדה בחברת בית לחם סטיל בשנים 1908 ו-1909. מילר עבד כמזכירו של חבר בית הנבחרים ויליאם ה. הלד מ-1910 עד 1912, ובתקופה זו למד משפטים בוושינגטון הבירה. הוא מונה על ידי אביו, המושל צ'ארלס ר. מילר, לתפקיד מזכיר המדינה של דלאוור מ-1913 ועד 1915. מילר נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1914, כשהביס את חבר בית הנבחרים הדמוקרטי המכהן פרנקלין ברוקסון. במהלך קדנציה זו, הוא כיהן במיעוט הרפובליקני בקונגרס ה-64. ביקש להיבחר מחדש בשנת 1916, אך הפסיד לדמוקרט אלברט פ. פולק, עורך דין מג'ורג'טאון. מילר כיהן מ-4 במרץ 1915 עד 3 במרץ 1917, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, מילר התגייס כטוראי בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית, ושירת בצרפת עם הדיוויזיה ה-79. הוא צוין לשבח על ידי הגנרל ג'ון ג'יי פרשינג, מפקד כוחות המשלוח האמריקאיים (AEF), על "שירות ראוי ובולט במיוחד" במתקפת מז-ארגון והוענק לו עיטור לב הארגמן על שירותו. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ושירת עד לשחרורו בספטמבר 1919. מילר היה מייסד ומחבר של הלגיון האמריקאי וסגן יו"ר אספת הבחירה בפריז במרץ 1919. הוא גם היה שומר רכוש חייזרים מ-1921 עד 1925 וחבר בוועדת מצבות הקרב האמריקאית מ-1923 עד 1926. הוא נבחר לנשיא FIDAC (הפדרציה הבין-זוגית של ארגוני ותיקי מלחמה) בין השנים 1924–1925. מילר שירת בממשל של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג, אך הורשע ב-1927 בקשירת קשר להונאת ממשלת ארצות הברית. ההרשעה עסקה בשירותו של מילר כאפוטרופוס לנכסים זרים והמאמץ של Metallgesellschaft AG מגרמניה לבטל את החרמת האינטרסים שלה על ידי ממשלת ארצות הברית בחברת המתכת האמריקאית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא ריצה 18 חודשי מאסר ושוחרר על תנאי ב-1929 וקיבל חנינה על ידי נשיא ארצות הברית הרברט הובר ב-1933. בשלב זה, מילר עבר לרינו, נבדה, שם בילה את שארית חייו. שם הוא הפך למייסד מערכת הפארקים של נבדה ושימש כיו"ר ועדת הפארקים הלאומיים של נבדה בשנים 1935, 1936, מ-1953 עד 1959, ומ-1967 עד 1973. הוא גם המשיך בפעילותו בענייני חיילים משוחררים כנציג מטה של שירות התעסוקה הוותיקים של ארצות הברית מ-1945 עד 1957. הוא מת ברינו ב-5 במאי 1973, ונקבר בגני הזיכרון של הבונים החופשיים ברינו. אחיינו, קלמנט וו. מילר, היה חבר בית הנבחרים מקליפורניה מ-1959 עד 1962. מדיה וקבצים בנושא תומאס וודנאט מילר בוויקישיתוף תומאס וודנאט מילר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) תומאס וודנאט מילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Col. Miller Indicted in $7,000,000 Fraud in Alien Property – Alleged to Have Helped Germans Get Back Big War Seizure After Sharing Bribe". New York Times. 31 באוקטובר 1925. p. 1. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Miller Appeals Sentence – Ex-Alien Property Custodian Asks Supreme Court Decision". New York Times. 25 בפברואר 1928. p. 5. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite news}}: (עזרה)
ליגת העל הסלובקית בכדורסל

ליגת הכדורסל הסלובקית (בסלובקית: Slovenská Basketbalová Liga; בראשי תיבות: SBL) היא הליגה הראשונה במבנה ליגות הכדורסל בסלובקיה. הליגה נוסדה ב-1993 עם התפרקות צ'כוסלובקיה, וכוללת נכון לעונת 2024/25 עשר קבוצות. פזינוק (אנ') היא הקבוצה המצליחה ביותר בתולדות הליגה עם תשע אליפויות. בין 1931 ל-1993 השתתפו קבוצות סלובקיות בליגת העל של צ'כוסלובקיה (CSBL), אך רק בשבע עונות מתוך 64 הן זכו באליפות (אינטר ברטיסלאבה – 4, פרייבידזה – 2 ואיסקרה סביט – 1). עם התפרקות צ'כוסלובקיה ב-1993 הסתיימה עונת 1992/93 של הליגה הצ'כוסלובקית בזכייה של פרייבידזה הסלובקית ומיד נפתחה עונת 1993 בליגת העל הסלובקית בכדורסל (סל') בהשתתפות 12 קבוצות, ללא פלייאוף. בעונה הראשונה, שנערכה בין מרץ לאפריל, זכתה פזינוק באליפות. עד 2003 היה שם הליגה I. liga, ועד 2014 היא נקראה אסקטרליגה (Extraliga). מאז 2014 נקראת הליגה מטעמי חסות מסחרית בשם ליגת הכדורסל הסלובקית של נייקי (Niké Slovenská Basketbalová Liga). נכון לעונת 2024/25 משתתפות בליגה עשר קבוצות: אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הסלובקית בכדורסל (בסלובקית) ליגת העל הסלובקית בכדורסל, ברשת החברתית פייסבוק ליגת העל הסלובקית בכדורסל, ברשת החברתית אינסטגרם היסטוריה, באתר ליגת העל הסלובקית בכדורסל (בסלובקית)
דאפר

האם התכוונתם ל... שוק דאפר – שוק באמסטרדם אישים: אולפרט דאפר – סופר, גאוגרף והיסטוריון הולנדי האחים דאפר – צמד קולנוענים אמריקאים דפ"ר
הקורבן

הקורבן (באנגלית: The Sacrifice, בשוודית: Offret) הוא סרט דרמה בריטי-שוודי משנת 1986, בבימויו של אנדריי טרקובסקי. הסרט, שהיה האחרון שביים טרקובסקי לפני מותו, עוסק בנושאים של אמונה, הקרבה אישית, והחיפוש אחר גאולה בעיצומו של משבר קיומי. הסרט נחשב לאחת מיצירות המופת של טרקובסקי, והוא מוערך בזכות הבימוי העמוק והחווייתי שלו, כמו גם בזכות הנושאים הפילוסופיים שהוא מציג. "הקורבן" מתמקד באינטלקטואל בגיל העמידה שמנסה להתמקח עם אלוהים כדי לעצור את השואה הגרעינית הממשמשת ובאה. הסרט משלב נושאים דתיים פגאניים ונוצרים; טרקובסקי כינה אותו "משל". "הקורבן" היה סרטו השלישי של טרקובסקי כיוצא ברית המועצות והוא מת זמן קצר לאחר השלמתו. הוא אובחן כחולה סרטן לאחר יצירת הסרט, ועד 1986 לא היה יכול להשתתף בהצגה שלו בפסטיבל קאן עקב מחלתו. כמו "סולאריס" משנת 1972, הוא זכה בפרס גרנד פרי בפסטיבל קאן. העלילה מתרחשת במהלך יום הולדתו של אלכסנדר (בגילומו של ארלנד יוזפסון), פילוסוף, שחקן ועיתונאי לשעבר, המתגורר עם משפחתו באי מרוחק. כאשר מתברר שהעולם ניצב על סף מלחמה גרעינית, אלכסנדר חווה משבר רוחני עמוק. הוא מחליט להקריב את כל מה שיש לו כדי להציל את העולם מהאסון המתקרב, כולל את משפחתו ואת חייו האישיים. אלכסנדר מבקש גאולה באמצעות פעולה סמלית של הקרבה אישית, במחשבה שהמעשה שלו יוכל להציל את האנושות כולה מהחורבן. הסרט עוסק בשאלות של מוסר, אמונה והשפעת המעשים האישיים על גורל העולם כולו. ארלנד יוזפסון בתפקיד אלכסנדר, הדמות המרכזית שמובילה את העלילה. סוזן פליטווד בתפקיד אדלה, אשתו של אלכסנדר. אלן אדג'בון בתפקיד אוטו, ידידו של אלכסנדר. ולנטין זובקוב בתפקיד ויקטור, רופא המשפחה. "הקורבן" זכה לשבחים רבים מצד המבקרים ונחשב לאחת מיצירות הקולנוע המעמיקות והמרגשות של אנדריי טרקובסקי. הסרט זכה בפרסים שונים, כולל פרס מיוחד בפסטיבל קאן, והוא זכה להערכה בזכות הדרך בה הוא עוסק בנושאים פילוסופיים של אמונה וגאולה. עם זאת, הסרט מציב אתגרים לצופים רבים בשל הקצב האיטי והאווירה המדיטטיבית שלו. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון גבוה של 83% מהמבקרים. Metacritic אינו מציע ציון רשמי לסרט, אך הוא נחשב לקלאסיקה של הקולנוע האמנותי. "הקורבן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקורבן", באתר נטפליקס "הקורבן", באתר AllMovie (באנגלית) "הקורבן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקורבן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Tarkovsky, Andrei (1989). Sculpting in Time: Reflections on the Cinema (באנגלית). תורגם ע"י Hunter-Blair, Kitty. Austin, TX: University of Texas Press. p. 218. ISBN 9780292776241.
אות משמיים

"אות משמיים" (באנגלית: The Omen) הוא סרט אימה על-טבעי משנת 1976 בבימויו של ריצ'רד דונר, בכיכובם של גרגורי פק, לי רמיק, ודייוויד וורנר. הסרט עוסק בנושאים של נבואות אפוקליפטיות ומאבק בין טוב לרע, כאשר הוא מתמקד בילד המתגלה כגלגול של השטן. הסרט יצא לאקרנים על ידי אולפני המאה ה-20 ביוני 1976, וזכה להצלחה מסחרית, גרף למעלה מ-60 מיליון דולר בקופות בארצות הברית עם תקציב של 2.8 מיליון דולר בלבד ובכך הפך לאחד הסרטים הרווחיים ביותר של 1976. ביקורות רטרוספקטיביות על הסרט היו חיוביות יותר, והסרט זכה לשתי מועמדויות לאוסקר, כולל זכייה של ג'רי גולדסמית' בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר. רוברט ת'ורן (גרגורי פק) הוא דיפלומט אמריקאי, שנמצא ברומא כאשר אשתו קתרין (לי רמיק) יולדת תינוק שמת בלידה. מתוך רצון לחסוך ממנה את הכאב, הוא מסכים לאמץ תינוק יתום שזה עתה נולד, מבלי לספר לה. הם מעניקים לילד את השם דמיאן ומגדלים אותו כבנם האהוב. עם הזמן, תקריות מסתוריות ומחרידות מתחילות להתרחש סביב דמיאן, והם מגלים שהוא עשוי להיות האנטיכריסט, נבואת השטן שמתגלגלת בגופו של ילד אנושי. הסרט עוסק בניסיונות של רוברט לחשוף את האמת על זהותו של דמיאן ולמנוע את האסון הנבואי, תוך שהוא מתמודד עם השפעת הרוע על חיי משפחתו. גרגורי פק בתפקיד רוברט ת'ורן לי רמיק בתפקיד קתרין ת'ורן הארווי סטפנס בתפקיד דמיאן, הילד המסתורי דייוויד וורנר בתפקיד קית' ג'נינגס, צלם שמסייע לרוברט בילי וייטלו בתפקיד גברת ביילוק, המטפלת של דמיאן פטריק טרוטון בתפקיד האב ברנאן ליאו מק'קרן אות משמיים זכה להצלחה מסחררת ולשבחים מצד המבקרים, שהעריכו את המתח המתמשך ואת הופעות השחקנים, במיוחד גרגורי פק ולי רמיק. הפסקול האייקוני של ג'רי גולדסמית', שזכה בפרס אוסקר, תרם רבות לאווירת המתח האפל של הסרט. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 86% מצד המבקרים, על סמך 56 ביקורות. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 62 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות ברובן. הסרט הפך לאחד מסרטי האימה הקלאסיים המשפיעים ביותר, ונחשב למפתח בז'אנר האימה הפסיכולוגית. בעקבות הצלחתו, הופקו מספר המשכים ורימייקים לאורך השנים, אך הסרט המקורי נותר האהוב והמשפיע ביותר. "אות משמיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אות משמיים", באתר נטפליקס "אות משמיים", באתר AllMovie (באנגלית) "אות משמיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אות משמיים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אות משמיים", באתר Metacritic (באנגלית) "אות משמיים", באתר אידיבי "אות משמיים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אות משמיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יאגי

האם התכוונתם ל... אנטנת יאגי – אנטנה כיוונית לשידור ולקליטה של גלים אלקטרומגנטיים יאגי (טייפון) – טייפון קטלני (רמה 5) שפגע בווייטנאם ומדינות נוספות בספטמבר 2024 וגרם למאות הרוגים ונזק רב אנשים עומר יאגי – כימאי אמריקאי-ירדני, חתן פרס וולף לכימיה לשנת 2018 ראהל ייגי – פילוסופית שווייצרית-אוסטרית
יאגי (טייפון)

טייפון יאגי (בוייטנאמית: Bão Yagi), ידוע בפיליפינים כאנטנג, היה ציקלון טרופי רב עוצמה וקטלני, אשר פגע בפיליפינים, דרום סין, וייטנאם, לאוס, תאילנד ומיאנמר, בתחילת ספטמבר 2024. יאגי, שפירושו עֶז או קבוצת הכוכבים של מזל גדי ביפנית, הוא הסופה האחת עשרה שזוכה לכנוי רשמי, הטייפון האלים הראשון ברמת חוּמרה 5 (הגבוהה ביותר) של עונת הטייפונים השנתית. אחת הסופות טייפון העזות ביותר שפגעו בצפון וייטנאם, הטייפון החזק ביותר שפגע בהיינאן במהלך הסתיו המטאורולוגי והחזק ביותר מאז רמסון ב -2014 . זוהי אחת מארבע הסופות הבודדות שהוגדרו רמה 5 שתועדו בים סין הדרומי, לצד פמלה ב-1954, רמסון ב-2014 וראי ב -2021. השילוב של יאגי ומונסון הדרום מערבי הוביל לגשמים עזים מעל לוזון, וגרם לשיטפונות נרחבים באזורים שונים. מצפה הכוכבים של הונג קונג פרסם אזהרת סערה ברמה 8 כאשר הטייפון יאגי התקרב. האי הסיני היינאן חווה גשמים קיצוניים ולמעלה מ-57,000 מבנים נפגעו. לקראת סופת הטייפון יאגי נסגרו בתי ספר ושירותי תחבורה באזורים שנמצאים במסלול הסופה. בווייטנאם, שנפגעה הקשה ביותר יותר מ-50,000 בתים ניזוקו ונרשמו מאות הרוגים ואלפי פצועים, כאשר רוב הנפגעים נפגעו ממפולות. שרידי יאגי גרמו גם להצפות נרחבות ולהרוגים במיאנמר, לאוס ותאילנד. מדיה וקבצים בנושא יאגי בוויקישיתוף הקשה באסיה מתחילת השנה, נעמי רחליס, ערוץ 14, ספטמבר 2024 סופת טייפון ענקית בווייטנאם - מאות הרוגים ונעדרים, חדשות 0404, ספטמבר 2024
פרנקלין ברוקסון

פרנקלין ברוקסון (באנגלית: Franklin Brockson‏; 6 באוגוסט 1865 – 16 במרץ 1942) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, שכיהן באספה הכללית של דלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. ברוקסון נולד ב-6 באוגוסט 1865 ב-Blackbird Hundred, מחוז ניו קאסל, דלאוור. הוא סיים את לימודיו באקדמיית ועידת וילמינגטון בדובר (לימים ווסלי קולג') ב-1890. ברוקסון החל את הקריירה שלו כמורה ומנהל בבתי הספר הציבוריים בפורט פן ובמרשלטון. הוא למד משפטים וסיים את המחלקה למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי בלקסינגטון, וירג'יניה, בשנת 1896, כאשר התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק בכך בווילמינגטון. בשנת 1908 נבחר ברוקסון לבית הנבחרים של דלאוור למושב של 1909–1910. ברוקסון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1912. במהלך קדנציה זו כיהן ברוב הדמוקרטי בקונגרס ה-63. הוא תמך בתקופה ההיא בענישה גופנית. הוא ביקש להיבחר מחדש ב-1914, הוא הפסיד לרפובליקני תומאס וו. מילר, עורך דין מווילמינגטון, ובנו של המושל המכהן, צ'ארלס ר. מילר. ברוקסון כיהן מ-4 במרץ 1913 עד 3 במרץ 1915, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. לאחר מכן הוא חזר לעסוק בעריכת דין בקלייטון ובווילמינגטון. ברוקסון מת בקלייטון, דלאוור ב-16 במרץ 1942, ונקבר בבית הקברות אוד-פלאו בסמירנה, דלאוור. מדיה וקבצים בנושא פרנקלין ברוקסון בוויקישיתוף פרנקלין ברוקסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) פרנקלין ברוקסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Brockson, Franklin. "Corporal punishment in the state of Delaware". babel.hathitrust.org/. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)
לחלום אותך

לחלום אותך (באנגלית: What Dreams May Come) הוא סרט דרמה פנטזיה משנת 1998 בבימויו של וינסנט וורד ובכיכובם של רובין ויליאמס, קובה גודינג ג'וניור ואנאבל סיורה. הסרט מבוסס על ספרו של ריצ'רד מת'סון, ועוסק בנושאים של אהבה, מוות, גאולה וחיים לאחר המוות, תוך שהוא מציג חזות ויזואלית מרהיבה וזכה לשבחים על העיצוב האמנותי שלו. הסרט זכה בפרס האוסקר לאפקטים הוויזואליים הטובים ביותר ובפרס גילדת האמנות הבמאים למצוינות בעיצוב הפקה. הוא גם היה מועמד לפרס האוסקר לבימוי האמנותי הטוב ביותר. הסרט היה כישלון קופתי, שהכניס רק 75.4 מיליון דולר מול תקציב של 85–90 מיליון דולר. כריס נילסן (רובין ויליאמס) נהרג בתאונת דרכים ומוצא את עצמו בעולם החיים שאחרי המוות. בתחילה הוא מגלה עולם יפיפה ומלא צבעים, שבו הוא יכול לעצב את סביבתו כרצונו. במהלך מסעו בעולם הבא, כריס מגלה שאשתו אנני (אנאבל סיורה) שוקעת בדיכאון עמוק לאחר מותו, וכאשר היא מתאבדת, היא מגיעה למקום חשוך ואפל בעולם הבא. כריס, שמגלה שאנני תקועה במעין גיהנום פרטי, מחליט לצאת למסע מסוכן להצלתה, למרות האמונה שאי אפשר להחזיר נשמות שהגיעו לשם. רובין ויליאמס בתפקיד כריס נילסן אנאבל סיורה בתפקיד אנני נילסן קובה גודינג ג'וניור בתפקיד אלברט, המדריך של כריס בעולם הבא מקס פון סידוב בתפקיד ה"מעביר", דמות שמסייעת לכריס במסעו ג'סיקה ברוקס גרנט בתפקיד מארי נילסן לחלום אותך זכה לביקורות מעורבות עם יציאתו לאקרנים. המבקרים שיבחו את העיצוב הוויזואלי והחדשנות של הסרט, שהתבטאו בתיאורים צבעוניים ומורכבים של העולם הבא, אך חלקם מתחו ביקורת על העלילה שהייתה מעט קלישאתית ורגשנית מדי. המשחק של רובין ויליאמס התקבל בחיוב, אך הסרט נחשב לקשה לצפייה בשל הנושאים הכבדים בהם הוא עוסק. הסרט זכה בפרס אוסקר על האפקטים החזותיים המרשימים שלו והיה מועמד לפרסים נוספים על העיצוב האמנותי והפסקול. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 54% על סמך 38 ביקורות, שמציגות דעות חלוקות בין המבקרים. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 44 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים, אם כי הצופים נטו לאהוב את הסרט יותר. "לחלום אותך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לחלום אותך", באתר נטפליקס "לחלום אותך", באתר AllMovie (באנגלית) "לחלום אותך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לחלום אותך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לחלום אותך", באתר Metacritic (באנגלית) "לחלום אותך", באתר אידיבי "לחלום אותך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בתי סלים סבטי

בתי סלים סבטי הוא צמד בניינים שנועדו למסחר ולמגורים, ברחוב הנביאים בחיפה, שכונת הדר הכרמל. המבנים תוכננו על ידי האדריכל מנסור עזאם, אדריכל ערבי ידוע שתכנן בתים רבים בחיפה, בעבור סלים סבטי. האזור בשכונת הדר נקרא אז "שאוואפני". התוכניות הוגשו לעירייה במהלך 1937, והבניה ארכה כשנתיים (משוער). עם קום המדינה המבנים עברו לידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים. צמד מבנים דומים בעלי 2 ו-3 קומות, כאשר קומת הקרקע משמשת למסחר וחנויות, והקומות העליונות למגורים. הבתים תוכננו לפי הסגנון הבין-לאומי בגימור אבן חיצוני, שילוב ייחודי לארץ-ישראל של אותם ימים המחבר בין יסודות העיצוב של הבאוהאוס וחומרי בניה מקומיים. חזיתות שני הבניינים דומות, כאשר אגפי הבניין הצידיים והחצרים שסביבו שונים מאחד לשני. מסימני ההיכר הבולטים של המבנים הם חזיתותיהם הפונות לרחוב, ולהן מרפסות זיז: מרפסת מרכזית בכל קומה, ומרפסות צידיות ברדיוס חיצוני מקביל לפינות המבנים המעוגלות. במבנה פרטים מקוריים כגון דלתות ותריסים מעץ שחלקם שרדו, ומעקות בעלי אלמנטים אופקיים פשוטים מפרופיל עגול. בחודש מרץ שנת 1956 הגיש שמואל בוטנר, בעליו של פלאפל ארמון, בקשה לאישור הקמת דוכן של קבע בקרן הבניין השמאלי. הדוכן פועל עד היום. במהלך השנים פעלו בקומת המסחר של צמד הבניינים עסקים חיפאיים ידועים, כגון "קפה גן ארמון", פלאפל טעמיה (מתחרה של פלאפל ארמון שנסגר), חנויות ביגוד וכו'. מול למבנים היה קולנוע ארמון המפורסם שפתח שעריו בשנת 1935. הקולנוע נהרס במהלך שנות ה-90 ותחתיו קם מגדל ארמון. קומות המסחר פעילות, אך נכון לשנת 2024 דירות בבניין פרוצות ומוזנחות.