laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עולם המדע הבדיוני

עולם המדע הבדיוני (ברוסית: Мир фантастики) הוא כתב עת בשפה הרוסית המוקדש ליצירות של מדע בדיוני. הוא הוקם בשנת 2003 ונחשב לירחון הגדול בתחום זה במרחב הפוסט-סובייטי. הירחון הוקם בשנת 2003 ביוזמת ניקולאי פגאסוב. המהדורה הראשונה יצאה ב-26 באוגוסט 2003 וכללה 80 דפים. בשנת 2004 הוא גדל ל-128 דפים. באותה שנה הוקם אתר אינטרנט, בו מתפרסמים מאמרי הירחון באיחור של כחודשיים. בשנת 2015 מדיניות זו שונתה ומאז חלק מפרסומי הירחון מופיעים באתר באופן מיידי. החל משנת 2019 ביקורת על סרטים מופיע באתר בלבד. בשנת 2008 פגאסוב עזב את תפקיד העורך הראשי ועבר לתפקיד מוציא לאור. בשנת 2018 הוחלפו בעלי הוצאה לאור והייתה כוונה להפסיק הוצאה של הירחון על הנייר. במסגרת מימון המונים נאספו כ-5 מיליון רובל וזה איפשר המשך הוצאה של הירחון. בשנים 2021 ו-2022 נמשכו פעולות של מימון המונים שמאפשרות המשך הוצאה לאור של הירחון. בכל מהדורה של הירחון מתפרסמים מאמרים עם ביקורת ספרותית על יצירות ספרותיות, אנימה, קומיקס וסרטים בתחום מדע בדיוני ופנטזיה. בדרך כלל לביקורת מוצמד ציון בסקלה עד 10. הסרט אוואטר קיבל באופן חריג ציון "11", לעומת זאת היו כמה סרטים שקיבלו ציון "0". כל שנה מוענק פרס ל"ספר הטוב ביותר". בין מקבלי הפרס סופרים רוסים כמו אלכסיי פחוב וסרגיי לוקיאננקו וגם סופרים מחוץ לרוסיה כמו סטיבן קינג, ניל סטיבנסון ואנדי ויר. כמו כן מוענק פרס ל"סרט הטוב ביותר". פרס זה הוענק 5 פעמים לכריסטופר נולן. בנוסף לכך מוענקים פרסים שנתיים ל"אנימה הטוב ביותר", "קומיקס הטוב ביותר" ופרסים נוספים. בשנת 2020 פורסמו רשימות של יצירות העשור בתחומים שונים. הספר "זיכרון האור" הוכרז כספר העשור וסרט "התחלה" הוכרז כסרט העשור. על פעילותו הירחון קיבל מספר פרסים לרבות פרס ESFS כירחון הטוב ביותר באירופה בשנים 2006 ו-2021 ומספר פרסים ספרותיים רוסים. אתר האינטרנט הרשמי של עולם המדע הבדיוני (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של עולם המדע הבדיוני (ברוסית) עולם המדע הבדיוני, ברשת החברתית פייסבוק עולם המדע הבדיוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עולם המדע הבדיוני, ביישום טלגרם עולם המדע הבדיוני, ברשת החברתית אינסטגרם עולם המדע הבדיוני, ברשת החברתית VK עולם המדע הבדיוני, הבלוג הרשמי אתר כתב עת ערוץ יוטיוב של הירחון
קרקאג'האזה

קרקאג'האזה (בהונגרית: Kerekegyháza) היא עיר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית קטנה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרקאג'האזה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בעיר 5,861 תושבים, ובשנת 2021 רק 6,730 תושבים. האזור מיושב מאות שנים והאזכור הראשון של העיר הוא משנת 1323. יהודים ישבו בקרקאג'האזה במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא קרקאג'האזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרקאג'האזה נתוני העיר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי קרקאג'האזה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ליימן למניצר

ליימן לואיס למניצר (באנגלית: Lyman Louis Lemnitzer;‏ 29 באוגוסט 1899 – 12 בנובמבר 1988) היה גנרל אמריקאי אשר שימש כראש מטה צבא ארצות הברית בין השנים 1959–1960, כיושב ראש המטות המשולבים בין 1960–1962, כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1961–1962, וכמפקד העליון של בעלות הברית באירופה 1963–1969. למניצר נולד ב-29 באוגוסט 1899 בהונסדייל שבפנסילבניה. הוא למד בתיכון בהונסדייל וב-1916 החל ללמוד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט). הוא סיים את לימודיו ב-1920 והוצב כלוטננט משנה בקורפוס ארטילריית החופים. הוא החל ללמוד בבית ספר לארטילריית חופים וסיים את לימודיו שנה לאחר מכן. הוא שרת ברוד איילנד ובפיליפינים, ובין 1926–1930 היה מדריך בווסט פוינט. בין 1934–1935 הוא הוצב שוב בפיליפינים, ולאחר מכן למד במכללת הפיקוד והמטה של צבא ארצות הברית עד 1936. לאחר מכן החל ללמוד במכללת המלחמה של ארצות הברית (אותה סיים ב-1940), ובמקביל החל לשמש כמדריך בבית הספר לארטילריית חופים. ביוני 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד בריגדת ארטילריית החופים ה-34. לאחר מכן צורף למטהו של דווייט אייזנהאואר, וסייע בתכנון מבצע לפיד והפלישה לסיציליה. בנובמבר 1944 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. הוא היה מעורב במגעים שהובילו להסכם שביתת הנשק עם איטליה, ובמבצע זריחה אשר נועד להביא לכניעת הכוחות הגרמניים באיטליה. עם סיום המלחמה הוא מונה לסגן מפקד המכללה הלאומית למלחמה. ב-1950 מונה למניצר למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-11, וב-7 בנובמבר 1951 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-7 ויחד עמה השתתף במלחמת קוריאה. באוגוסט 1952 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. במרץ 1955 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד הארמייה השמינית. ב-5 ביוני של אותה שנה הוא מונה למושל איי ריוקו ולמפקד פיקוד האו"ם. הוא החזיק בשני התפקידים עד יולי 1957, אז מונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. ב-1 ביולי 1959 הוא מונה לראש מטה צבא ארצות הברית. ב-1 באוקטובר 1960 הוא הועבר לתפקיד יושב ראש המטות המשולבים. בתפקידו זה הוא היה מעורב בתכנון הפלישה למפרץ החזירים ובשנים הראשונות למעורבות ארצות הברית במלחמת וייטנאם. ביוני 1961 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. בתחילת 1963 הוא מונה למפקד העליון של בעלות הברית באירופה וכיהן בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-1969. מדיה וקבצים בנושא ליימן למניצר בוויקישיתוף Finding aid for Lyman L. Lemnitzer Oral History, Dwight D. Eisenhower Presidential Library Official US Joint Chiefs of Staff Biography Generals of World War II ליימן למניצר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ליימן למניצר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליימן למניצר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
שיידון שארפ

שיידון שארפ (באנגלית: Shaedon Sharpe; נולד ב-30 במאי 2003) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בפורטלנד טרייל בלייזרס. שארפ נולד וגדל בקנדה. הוא החל לשחק כדורסל עבור תיכון בעיר הולדתו, לונדון, אך בשנת התיכון השנייה בחר לעבור לארצות הברית, ושיחק בתיכון בעיר בל אייר, קנזס. לאחר מכן עבר לשחק בתיכון בגלנדייל, אריזונה. לאחר שכיכב בליגת הכדורסל לנוער של נייקי, קיבל שארפ הצעות מקבוצות כדורסל במספר אוניברסיטאות, ובספטמבר 2021 בחר לשחק באוניברסיטת קנטקי. עם זאת, שארפ לא שיחק כלל במדי קנטקי בעונת 2021/2022, מפני שהעדיף להקדיש את זמנו להכנות לדראפט 2022 ב-NBA, שנערך ביוני 2022. בדראפט נבחר שארפ בבחירה השביעית על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA וערך את הופעת הבכורה שלו בטורניר ב-8 ביולי, אך לאחר שש דקות של משחק בלבד ספג פציעה בכתף השמאלית, ונעדר עד לסוף הטורניר. מדיה וקבצים בנושא שיידון שארפ בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA Edilson J. Silva, Canadian Stud Shaedon Sharpe blowing-up the spot - BasketballBuzz, ‏2021-07-19 (ב־Canadian English) Jason Jordan, Shaedon Sharpe’s Stock Continues to Ascend with Monster Start to the Season, SI All-American (באנגלית) Dana Scott, 4-star Canadian recruit Shaedon Sharpe joins Dream City Christian boys basketball team, The Arizona Republic (באנגלית אמריקאית) Bruce Pascoe Arizona Daily Star, Four-star 2022 guard Shaedon Shape of Canada taking unofficial visit to Arizona, Arizona Daily Star (באנגלית) Ricky O'Donnell, Shaedon Sharpe is the NBA Draft mystery box with all of the tools and none of the tape, SBNation.com, ‏2022-06-16 (באנגלית) UK lands Sharpe, its first No. 1 recruit since Noel, ESPN.com, ‏2021-09-07 (באנגלית) If Shaedon Sharpe could hoop a year ago, DO NOT sleep on him now! - Perk | 2022 NBA Draft Preview, נבדק ב-2022-08-05 Kentucky star Sharpe won't play this season, ESPN.com, ‏2022-02-07 (באנגלית) Sources: Sharpe, 0 mins. at UK, to stay in draft, ESPN.com, ‏2022-04-21 (באנגלית) UK's Sharpe to enroll early, won't play this season, ESPN.com, ‏2021-11-09 (באנגלית) Shaedon Sharpe claims the No. 1 spot in updated 2022 rankings, ScoutHoops.com (באנגלית אמריקאית) Trail Blazers Sign Shaedon Sharpe, www.nba.com (באנגלית) Blazers rookie Sharpe has labral tear in shoulder, ESPN.com, ‏2022-07-09 (באנגלית)
ז.ט.ס. דובניצה

ז.ט.ס. דובניצה הוא מועדון כדורגל סלובקי מהעיר דובניצה נד וואהום שבצפון סלובקיה. בעונת 2013/14 משחקת הקבוצה בליגה השנייה בסלובקיה לאחר שירדה מליגת העל הסלובקית בסוף עונת 2010/2011. הקבוצה לא זכתה מעולם בגביע הסלובקי בכדורגל וכן לא זכתה באליפות הליגה הסלובקית הבכירה. אתר האינטרנט הרשמי של ז.ט.ס. דובניצה ז.ט.ס. דובניצה, ברשת החברתית פייסבוק
הקפות (סרט, 2015)

הקפות הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים ב-2015 בתסריט ובימוי של לי גילת, עם אגם אוזלבו, אסי לוי, ליאור אשכנזי ואורי גבריאל בתפקידים הראשיים. העלילה מתרחשת בשכונת מצוקה בדרום תל אביב שחייה מרוכזים סביב בית הכנסת השכונתי ובמרכזה נער בגיל בר מצווה שהוריו בנתק פיזי ונפשי לאחר שלא הצליחו להוליד עוד ילדים. אהרון ניניו (אגם אוזלבו) הוא בנם היחיד של רוזה (אסי לוי) ובצלאל ניניו (ליאור אשכנזי). רוזה הפילה שש פעמים ובפעם האחרונה ילדה בת שמתה מיד בלידה. היא אינה רוצה להיכנס שוב להריון וישנה בלילה עם אהרון. בצלאל עובד כאינסטלטור וממורמר על התושבים שלא משלמים לו ועל כל העולם. לקראת שמחת תורה מתכוון הרב מרקו (אורי גבריאל) לערוך תחרות בין שלושה חתני בר מצווה ולבחור מבינם את זה שיתכבד בהקפת זכות שבזכותה ייפתחו לו שערי שמיים והוא יוכל לבקש מבורא עולם בקשות שונות. אהרון ומאיר ועקנין (עומר חזן) נושאים דרשות בקשר לחודש תשרי, שמעון (ניסן סקירא) מתבייש לדבר והרב בוחר באהרון. התושבים וחבריו של אהרון מקנאים בו ואומרים שהוא נבחר בגלל רחמיו של הרב. אהרון מאוהב בעליזה (נועה אסטנג'לוב), אחותו של מאיר. כעת רבים מבקשים ממנו שיבקש עבורם. במסעדה השכונתית של איבון (סיניה בן דוד) יושבים סימון (אלברט אילוז), לוי (יעקב כהן) וטירון (יונתן צ'רצ'י), שותים ערק ומשוחחים. לוי מבקש מאהרון שיעזור לו למצוא את אהובת נעוריו נדיה אותה לא ראה עשרות שנים ומוכן לקבל אותה למרות שאינה צעירה כבר. בצלאל מבקש מאהרון שיבקש עבורו ילד נוסף. אהרון מבין את האחריות המוטלת עליו שגורמת לו למתיחות. בשמחת תורה מקבל אהרון את ספר התורה הנמצא בתוך קופסת מתכת מקושטת. הוא הולך עם ספר התורה כשכל התושבים הולכים אחריו ושרים שירי שמחת תורה. מרוב התרגשות הוא מפיל את הספר. כולם נדהמים ואהרון בורח בבושה לביתו ומסתגר בחדר. לפי עצת הרב מרקו הוא מתחיל בתענית יחיד ליממה ומצטרפים אליו שאר תושבי השכונה. אהרון ממשיך בצום, מסתגר בחדרו ולא נענה לבקשות של הרב מרקו, עליזה, אנשי השכונה והוריו להפסיק לצום. גם בצלאל נמצא בדיכאון ורוצה להתגרש מרוזה ולעזוב את השכונה. הוא תולה מודעות למכירת ביתו אך לוי הולך אחריו ותולש אותן. לבסוף הוא מסתגר בצריף העבודה שלו ומסרב לאכול. רוזה מנסה לשכנע את בעלה ובנה לאכול אך ללא הצלחה. לבסוף מגיעה לשכונה אישה שרוצה לקנות את הדירה. לוי מזהה את אהובת נעוריו נדיה (אסתי כץ) ובשכונה מתפשטת הידיעה כי בקשתו של אהרון התמלאה. בצלאל חוזר לדירה, אהרון יוצא מחדרו ורוזה מכינה אוכל וכולם אוכלים סביב השולחן. "הקפות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקפות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הקפות", באתר אידיבי "הקפות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הקפות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון להקפות, באתר יוטיוב קדימון להקפות, באתר יוטיוב שמוליק דובדבני, "הקפות": יפה, אבל לא מקיף, באתר ynet, 22 ביוני 2015 הקפות, באתר קרן הקולנוע הישראלי
פיגוע המיקוש ליד שדרות

פיגוע המיקוש ליד שדרות היה פיגוע טרור פלסטיני שהתרחש ב-5 בנובמבר 1956. חמישה צעירים נהרגו כאשר עגלה רתומה לסוס שבה נסעו עלתה על מוקש, שהניחו מסתנני פדאיון מרצועת עזה בקרבת שדרות. ב-5 בנובמבר 1956 (היום האחרון של מלחמת סיני) יצאה משדרות עגלה רתומה לסוס ועליה חמישה צעירים, מהם ארבעה שהיו תושבי היישוב. הם היו בדרכם לעבודה בפרדס שבחוות איבים לא הרחק משדרות. כשעברה העגלה בדרך עפר כ-200 מטר מהפרדס היא עלתה על מוקש שהונח שם על ידי מסתננים מרצועת עזה, יום עד שלושה ימים לפני כן. המוקש התפוצץ וכתוצאה מכך התרסקה העגלה וכל יושביה נהרגו. לפי גרסה אחת נהרג בהתפוצצות גם הסוס. לפי גרסה אחרת שב הסוס לבדו לשדרות וכך נודע שם שאונה רע לנוסעי העגלה. אחד מההרוגים היה בן 25, אחד בן 23 ושלושה בני 17. כולם היו בנים למשפחות עולים. מותם היווה מכה קשה לשדרות, יישוב קטן שנמצא אז בראשית דרכו. ארבעת תושביו שנהרגו נקברו בו זה לצד זה. ההרוג החמישי הובא לקבורה בקיבוץ ברור חיל. הפיגוע היה חלק ממתקפת הפדאיון נגד ישראל במלחמת סיני. לזכר ההרוגים הוקם בשדרות "גן החמישה". פרטי חללי הפיגוע, באתר לזכר האזרחים נפגעי פעולות האיבה 5 נהרגו בעלות עגלתם על מוקש ליד גבול הרצועה, דבר, 6 בנובמבר 1956 נטע בלחנס, היום לפני 64 שנים: הסיפור העצוב שהוביל להקמת "גן החמישה", באתר שדרונט, 5 בנובמבר 2020
בולקלובן 93

בולקלובן 1893 (בדנית: Boldklubben af 1893 בקיצור: B.93, פירושו: מועדון הכדור של 1893) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בעיר קופנהגן. הקבוצה כיום משחקת בליגה הדנית השלישית אולם בעבר הייתה אחת הקבוצות הבולטות בכדורגל הדני כששיחקה בליגת העל הדנית וזכתה ב-9 תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1916 ועד 1946), ובגביע דני אחד בשנת 1982. המועדון הוקם בשנת 1893 בתחילה כמועדון לקריקט שהיה משחק כדור פופולרי באזור, והוא אחד המועדונים הוותיקים ביותר בדנמרק, כאשר ב-1895 הוקמה מחלקת הכדורגל של המועדון, כאשר מ-1896 התחרה המועדון בתחרות הרשמית הראשונה שלו - אליפות באזור קופנהגן. ב-1912 הוקמה ליגת העל הדנית כאשר בולקלובן 93 אחת מהקבוצות המייסדות. בעונת 1915/1916 מסיימת בפעם הראשונה הקבוצה במקום הראשון בליגה ומוכתרת כאלופת דנמרק בפעם הראשונה בהיסטוריה, כאשר עשר שנים מאוחר יותר, בעונות 1926/1927 ו-1928/1929 מצליחה לשחזר הקבוצה את הישג זה. אולם שנות ה-30 היו שנות השיא של המועדון שבעשור זה שלט בליגה הדנית וזכה ב-4 אליפויות מדינה. בשנות ה-40 זכה המועדון בעוד 2 אליפויות ב-1942 וב-1946, שסיים רצף של 2 עשורים מוצלחים למועדון, אולם בהמשך הקבוצה דעכה וירדה לליגות הנמוכות יותר. בין השנים 1975 ועד 1983 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, כאשר בשנת 1982 הצליח המועדון להגיע להישג יוצא דופן כאשר לקח את גביע המדינה הדני נגד בולקלובן 1903, היריבה מהאזור, אולם עונה לאחר מכן ירדה לליגת המשנה. הפעם האחרונה בה המועדון הופיע בליגה הבכירה הייתה עונת 1998/199 לאחריו ירד לליגות הנמוכות שם הוא מבלה מאז בעיקר בגלל בעיות כלכליות. ליגת העל הדנית: 9 אליפויות 1915/1916, 1926/1927, 1928/1929, 1929/1930, 1933/1934, 1934/1935, 1938/1939, 1941/1942, 1945/1946 הגביע הדני: זכייה אחת 1982 מדיה וקבצים בנושא בולקלובן 93 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בולקלובן 93 (בדנית) פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא דנמרק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תייסיר אל-ג'עברי

תייסיר אל-ג'עברי (בערבית: تيسير الجعبري; 18 בינואר 1972 – 5 באוגוסט 2022) היה טרוריסט פלסטיני, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. ב-5 באוגוסט 2022 נהרג בסיכול ממוקד שביצע חיל האוויר הישראלי בפתיחת מבצע עלות השחר. אל-ג'עברי, תושב שכונת שג'אעייה, שימש בעבר כיד ימינו של ראש הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ובתפקיד ראש מחלקת המבצעים של הארגון ברצועת עזה ואחראי התיאום עם ארגון הטרור חמאס. ב-17 בנובמבר 2019 מונה למפקד החטיבה הצפונית בזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני לאחר הריגתו של בהאא אבו אל-עטא במבצע חגורה שחורה, חמישה ימים קודם לכן. אל-ג'עברי היה האחראי לכל ההתרעות על פיגועים בימים שלפני הריגתו שגרמו לעוצר של מספר ימים על עוטף עזה. ערך מורחב – מבצע עלות השחר ב-5 באוגוסט 2022 נהרג ג'עברי על ידי צה"ל בסיכול ממוקד שפתח את מבצע עלות השחר. יחד עם אל-ג'עברי נהרגו בכירים נוספים מארגון הג'יהאד האסלאמי: סלאמה עבאד ומוחמד אל-באיוק. בימים שלפני המבצע שהה אל-ג'עברי בדירת מסתור בעזה וחשש מניסיון פגיעה בו. המבצע נוהל מחפ"ק המבצעים המיוחדים של השב"כ. ארגון הג'יהאד האסלאמי הוציא הודעה רשמית לאחר מותו: "האויב פתח במלחמה נגד עמנו. על כולנו להגן על עצמנו, לא ניתן לאויב להמשיך במדיניותו, שמטרתה לפגוע בהתנגדות". לאחר מותו מונה ח'ליל אל בהתיני למפקד החטיבה הצפונית של גא"פ. מספר חודשים לאחר מבצע עלות השחר, בתשעה במאי 2023, בהיתני נהרג בסיכול ממוקד על ידי צה"ל ושב"כ עם פרוץ מבצע מגן וחץ. מדיה וקבצים בנושא תייסיר אל-ג'עברי בוויקישיתוף זהו בכיר הגא"פ שסוכל ברצועה, באתר צה"ל, 5 באוגוסט 2022 סיכול מפקד מרחב הצפון של ארגון הג׳יהאד האיסלמי פלסטיני, תיסיר ג׳עברי אתמול, סרטון בערוץ "את"צ - אתר צה"ל החדש", באתר יוטיוב (אורך: 00:22), 5 באוגוסט 2022 יואב זיתון, מפקד הטייסת שחיסלה את בכיר הג'יהאד: "לא תמיד יודעים את זהות הבכירים שתוקפים", באתר ynet, 18 במאי 2021 טל מרציאנו, ‏מי היה תייסיר אל ג'עברי ראש ארגון הג'יהאד שחוסל, באתר "סרוגים", 5 באוגוסט 2022 זהו בכיר הגא"פ שסוכל ברצועה, באתר צה"ל, 5 באוגוסט 2022 דיווח: הגא"פ מינה מחליף לאלעטא, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה כתבי ynet, שלושה ימים של סגר בעוטף עזה: כוננות הפיגועים נמשכת, ישראל דחתה את דרישות הג'יהאד, באתר ynet, 4 באוגוסט 2022 צה"ל יצא למבצע בעזה; בכיר בג'יהאד האסלאמי - חוסל, באתר כיכר השבת, ‏5 באוגוסט 2022 (בעברית) ג'קי חורי, שלושה ילדים, שתי אחיות ואב ובנו: האזרחים שנהרגו בתקיפת צה"ל בעזה, באתר הארץ, 9 במאי 2023
אלכסיי אוסיפוב

אלכסיי איליץ' אוסיפוב (ברוסית: Алексей Ильич Осипов; נולד ב-31 במרץ 1938) הוא מדען-תאולוג סובייטי ורוסי, מורה ופובליציסט, דוקטור לתאולוגיה. פרופסור באקדמיה התאולוגית המוסקבאית (אנ'). אלכסיי אוסיפוב נולד ב-31 במרץ 1938 בעיר בליוב (אנ'), מחוז טולה, במשפחת עובדים. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ב-1955, הוא סירב להיכנס לשום אוניברסיטה ולמד את ראשית התאולוגיה בבית במשך שלוש שנים תחת הדרכתו של הגומן ניקון (וורובייב) (רו'). ב-1958, לאחר שקיבל ממנו המלצה בכתב התקבל לכיתה הרביעית (אחרונה) של הסמינר התאולוגי במוסקבה (רו'), לאחר שעבר את הבחינות של שלושת הכיתות הקודמות. לאחר שסיים את לימודיו בסמינר התאולוגי במוסקבה ב-1959, המשיך את לימודיו באקדמיה התאולוגית של מוסקבה (אנ'), סיים את לימודיו ב-1963 עם תואר בתאולוגיה. בשנת 1964 עבר קורס לתואר שני באקדמיה התאולוגית המוסקבאית. באותה שנה מונה באקדמיה כמורה בדיסציפלינה החדשה לגמרי במונחי התקופה "אקומניזם" (אנ'). בשנת 1965 הוזמן להרצות על תאולוגיה בסיסית באקדמיה, ולאחר מכן בשנה שלאחר מכן באותו נושא בסמינר. בשנים שלאחר מכן, בבית הספר לתארים מתקדמים, הוא הרצה על ההיסטוריה של המחשבה הדתית והפילוסופית הרוסית, פרוטסטנטיות ובעיות תאולוגיות מודרניות; באקדמיה, למעט תאולוגיה בסיסית, על פי וידויים מערביים. אוסיפוב, בהיותו סלבופיל, הוא אפולוגט של נצרות אורתודוקסית המבוססת על תורתם של אבות הכנסייה וחושף ליקויים לכאורה בתורות הקתוליות. בשנת 2007 אוסיפוב נבחר להיות חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אלכסיי אוסיפוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסיי אוסיפוב אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית פייסבוק אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית VK אלכסיי אוסיפוב, סרטונים בערוץ היוטיוב נאומו של אוסיפוב בארמון הקרמלין הגדול לאחר קבלת עיטור הידידות מפוטין, סרטון באתר יוטיוב קבלת עיטור מפטריארך קיריל, סרטון באתר יוטיוב Osipov: The Reason for Coronavirus Pandemic Is Absence of Love | A Russian Orthodox Church Website, www.pravmir.com (באנגלית אמריקאית)
גלונית פלשתית

גַּלּוֹנִית פְּלִשְׁתִּית (שם מדעי: Ballota philistaea) צמח רב-שנתי, ים-תיכוני שעיר, רב-גבעולים בסוג גלונית ממשפחת השפתניים. מין זה אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן. צמח נדיר ועל סף איום הכחדה. הגבעולים זקופים ונוטים כלפי מעלה. מעוגלים ולא רבועים, שעירים מעט. הפטוטרות קיימות, הלוואים נעדרים. העלים נגדיים, פשוטים, שעירים, ביציים ושפתם חרוקה ושטחית כמשור. הפרחים ערוכים בדורים צפופים רבי פרחים בחיקי עלי תפרחת ארוכים מאורך הדור. הפרחים דו-מינים, בעלי עטיף כפול, דו-שפתנים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ), צבעם ורוד או ארגמני, אורכם 10 מ"מ. כל פרח יושב בחיק חפיות זעירות ושעירות. הגביע מאוחה כולו, דמוי פעמון או משפך רחב שקוטרו 8 מ"מ דומה לזה של גלונית מצויה. אוגן הגביע, רחבה ופרושה לרווחה וגלונית. בשפת הגביע 5 שיניו ברורות, זקופות, רחבות, אורכן כמעט כרוחבן, שמסתיימות בחוד קצר ומתפשקות לעת הבשלה. הכותרת דו-שפתנית, גודלה 10 עד 12 מ"מ, צבעה ארגמן חיוור, והיא בולטת מהגביע. השפה העליונה שעירה מאוד. השפה התחתונה מאופיינת בעורקים לבנים חיוורים ומרושתים. בית גידולו האופייני של מין זה בישראל הוא מצע של חולות מיוצבים וחול חמרה, בצל עצי חרוב ושקמה, בקרבה הדוקה לשבכי שיחים גבוהים של שיחי אלת המסטיק, אטד החוף ורותם המדבר. בדרום ירדן בית גידולו מצומצם לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם הוא גדל בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול. גלונית פלשתית היא מין אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן, שתפוצתה מקוטעת למישור החוף ולהרי אדום. תפוצתה בישראל היא לאורך מישור החוף. היא נדירה מאוד בחוף הכרמל (במעט אתרים באזור חוף דור–הבונים); מצויה בשרון ובדרום שפלת החוף בעשרות אתרים. היא מוגנת בשמורת שיטה מלבינה אשדוד ובשמורת כרמיה. תפוצתה בדרום ממלכת ירדן בלבד, ומצומצמת בתפוצתה לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם היא גדלה בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול. גלונית פלשתית נחשבת לצמח נדיר ואנדמי המצוי תחת סכנת הכחדה למרות שהוא נמצא ב-100 אתרים בארץ. שטחי הגידול הטבעיים הולכים ומצטמצמים בגל עיור מוגבר. פריחה מסוף מרץ ועד תחילת יולי. גלונית גלונית פלשתית, באתר צמח השדה גלונית פלשתית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה גלונית פלשתית, באתר Tropicos (באנגלית) גלונית פלשתית, באתר GBIF (באנגלית) גלונית פלשתית, באתר The Plant List (באנגלית) גלונית פלשתית, באתר IPNI (באנגלית) גלונית פלשתית, באתר הערכות הסיכון לטבע בישראל בלוטית פלשתית, באתר צמחיית ישראל ברשת
קאלום סיסאי

קאלום קסזייבה טרייסי סיסאי (באנגלית: Kallum Xzeiba Tracey Cesay; נולד ב-4 בספטמבר 2002 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי שמוצאו מסיירה לאון המשחק בעמדת המגן הימני במחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר ובנבחרת סיירה לאון. סיסאי שיחק במחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד, ובהמשך עבר למחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר. ב-29 במרץ 2022 ערך סיסאי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סיירה לאון, בניצחון 2-1 על נבחרת הרפובליקה של קונגו. הוא הבקיע את שני השערים של נבחרתו. קאלום סיסאי, באתר Transfermarkt קאלום סיסאי, באתר Soccerway קאלום סיסאי, באתר WorldFootball.net קאלום סיסאי, באתר National Football Teams קאלום סיסאי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קאלום סיסאי".
מתן (אסלאם)

המַתְן (בערבית: مَتْن; המשמעות המילולית: תוכן) הוא השני משני חלקי החדית'. זהו החלק המכיל את המסר של החדית', כלומר את הציטטה מדברי מוחמד, ללא שרשרת המוסרים, המופיעה בחלק הראשון שהוא האסנאד. התכנים של המתן כוללים דברים על מעשיו, אמרותיו, מידותיו, דעותיו ודרכי חייו של מוחמד. הם מהווים, לצד הקוראן, את אחד היסודות של ההלכה האסלאמית ומקיפים את כל היחסים שבין האדם לאל ובין אדם לחברו: דרכי התפילה, הצום, העלייה לרגל, דיני האישות, ענייני המסחר, הכנסת אורחים, היגדים פילוסופיים ועוד. תוכני המתן כוללים הוראות בכל התחומים, החל מהעניינים החשובים ביותר, כמו ניהול מדינה ומלחמות, וכלה בפרטים האישיים הקטנים ביותר, כגון צביעת זקן וצחצוח שיניים. התכנים משקפים את הסונה, דרך חייו של מוחמד שאותה יש לחקות ולדבוק בה. הסונה נמסרת בתכני המתן בצורת סיפורים, מסורות או מאמרים המובאים מפי מוחמד או אחד ממקורביו. המאבק בין תנועות חברתיות, מפלגות פוליטיות וזרמים דתיים שונים בקרב האסלאם הצמיח תכנים רבים שהושמו בפי מוחמד, חלקם מנוגדים זה לזה. בתחילה לא הייתה המסירה בנוסח מילולי מדויק אלא בנוסח משתנה המוסר את תוכן הדברים, וקיים אף חדית' שלפיו מוחמד אישר את דרך המסירה הזאת: "אין רע בכך שתוסיפו או תחסירו ממה ששמעתם כל עוד תמסרו את משמעות הדברים בלי להתיר את האסור ולאסור את המותר". מטבע הדברים המסרים קיבלו אופי פרשני משתנה. רק עם העלאת החדית'ים על הכתב, התפתחה בהדרגה הקפדה על מסירה מילולית מדויקת, היות שהיה ידוע שמופצים גם חדית'ים מזויפים מטעמים אינטרסנטיים. יש גם תוכני מתן שחוזרים על עצמם בשינויי נוסח קלים ומתבססים על שרשרות מוסרים שונות. כצורך להבחין ברמת האמינות של החדית'ים השונים התפתח מדע החדית'. חכמי האסלאם שעסקו במדע החדית' לא העזו לגעת בתכני המתן והסתפקו בבדיקה ובביקורת על שרשרות המוסרים שבאסנאד, שכן מוחמד יכול לומר כל דבר מראש, לקבל כל תנועה ולהביע כל דעה. המדע האירופי החדיש יצא מנקודת ראות אחרת ובדק בעיקר את המתן, דבר שחכמי האסלאם לא הרשו לעצמם. ביקורת תוכני המתן במחקר האקדמי האירופי נסמכת על ביקורת הטקסט ההיסטורי בכלל ועל ביקורת המקרא בפרט, תחום שהתפתח במערב בעיקר מאז המאה ה-19. הנחת היסוד של הגישה הזאת היא שיש להטיל ספק בכל טקסט היסטורי ובכל גרסה מסורתית, עד שתוכח אמיתותם. גישה זאת הפוכה מעמדת המוסלמים, שלפיה כל חדית' הוא אמיתי, אלא אם הוכח אחרת. הסיבות לפקפק באמיתות התוכן הן, בין היתר, סתירות בין תכנים של חדית'ים שונים, תכנים מגמתיים, אנכרוניזמים, תכנים שמקורם בבירור בתרבויות שקדמו לאסלאם ועוד. חדית' אסנאד מאיר יעקב קיסטר, "חדית'", האנציקלופדיה העברית י"ז, חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשכ"ט, עמ' 142–143 אלה לנדאו-טסרון, "החדית'", בתוך: מאיר בר-אשר ומאיר חטינה (עורכים), האסלאם: היסטוריה, דת, תרבות, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2017, עמ' 191–219 אביבה שוסמן, "סֻנַּה", האנציקלופדיה העברית כ"ו, חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשל"ד, עמ' 150–151 חוה לצרוס יפה, "התפתחות התורה שבעל-פה וההלכה באסלאם", בתוך: פרקים בתולדות הערבים והאסלאם, רשפים, 1975, עמ' 158–161 ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'והאן לפנאן

ז'והאן תיאו טום לפנאן (בצרפתית: Johann Théo Tom Lepenant; נולד ב-22 באוקטובר 2002 בגרנוויל שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. לפנאן החל לשחק במחלקת הנוער של גרנוויל, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של קן. ב-12 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-0 על רודז במסגרת המחזור השלישי בליגת המשנה הצרפתית לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 54 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-22 ביוני 2022 חתם לפנאן על חוזה לחמש עונות באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אז'אקסיו במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ז'והאן לפנאן, באתר Transfermarkt ז'והאן לפנאן, באתר Soccerway ז'והאן לפנאן, באתר FootballDatabase.eu Johann Lepenant s’engage 5 saisons avec l’OL באתר הרשמי של אולימפיק ליון, 22 ביוני 2022 (בצרפתית)