גבול קזחסטן–רוסיה

גבול קזחסטן–רוסיה (בקזחית: Қазақстан-Ресей шекарасы, ברוסית: Казахстанско-российская граница) הוא הגבול הבינלאומי בין רפובליקת קזחסטן לבין הפדרציה הרוסית שאורכו 7,644 ק"מ. זהו הגבול הרצוף הארוך ביותר בעולם בין שתי מדינות, והגבול השני באורכו לאחר גבול ארצות הברית–קנדה (שמורכב משני מקטעים). הגבול זהה לגבול המנהלי שהיה בין הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית לבין הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית. קצהו המערבי של גבול קזחסטן–רוסיה נמצא על חוף הים הכספי והוא משתרע בתוואי מפותל כלפי מזרח עד למשולש הגבולות סין-קזחסטן-רוסיה. כמעט כל תוואי הגבול עובר בסדרה של קווים יבשתיים החוצים את הערבה האירואסייתית, ובקטעים מסוימים הוא חוצה נהרות, כמו נהר מאלי אוזן (אנ'), נהר אורל ונהר אוּי (אנ'). הגבול גם חוצה את אגם בוטקול (אנ') ואת הרי אלטאי. המחוזות של קזחסטן ששוכנים על הגבול הם: מחוז אטיראו מחוז מערב קזחסטן מחוז אקטובה מחוז קוסטנאי מחוז צפון קזחסטן מחוז פבלודר מחוז מזרח קזחסטן הסובייקטים הפדרליים של רוסיה ששוכנים על הגבול הם: מחוז אסטרחן מחוז וולגוגרד מחוז סראטוב מחוז סמרה מחוז אורנבורג מחוז צ'ליאבינסק מחוז קורגן מחוז טיומן מחוז אומסק מחוז נובוסיבירסק החבל המנהלי אלטאי רפובליקת אלטאי במהלך המאה ה-19 כבשה האימפריה הרוסית את מרכז אסיה וסיפחה את החאנויות העצמאיות לשעבר של קוקנד וחיווה ואת אמירות בוכרה. לאחר עליית הקומוניזם לשלטון ב-1917 והקמת ברית המועצות, הוחלט לחלק את מרכז אסיה לרפובליקות על בסיס אתני בתהליך שנודע כ"תיחום הטריטוריאלי הלאומי" (ברוסית: национально-территориальное размежевание). תהליך זה התבצע על פי התאוריה הקומוניסטית שלאומיות היא שלב נחוץ בדרך לקיומה של חברה קומוניסטית, והגדרתו של יוסיף סטלין לאומה הייתה "הקמה היסטורית, קהילה יציבה של אנשים, שנוצרו על בסיס של שפה, טריטוריה וכלכלה משותפים והרכב פסיכולוגי המתבטא בתרבות משותפת". התיחום הטריטוריאלי הלאומי מתואר בדרך כלל כלא יותר מיישום ציני של הפרד ומשול, ניסיון מקיאווליסטי של סטלין לשמור על ההגמוניה הסובייטית באזור באמצעות חלוקה מלאכותית של תושביו לאומות נפרדות עם גבולות ששורטטו במכוון כך שייוותרו מיעוטים בכל אחת מהמדינות. אף על פי שהסובייטים היו מודאגים מהאיום האפשרי של הלאומיות הפאן-טורקית, כפי שהתבטא בעלייתה של התנועה הבסמצ'ית (אנ') בשנות ה-20 של המאה ה-20, ניתוח מדוקדק יותר על סמך המקורות העיקריים מציג תמונה בעלת הרבה יותר ניואנסים בהשוואה למקובל. התיחום הטריטוריאלי הלאומי באזור החל כבר בשנות ה-20. בתקופת השלטון הצארי, האזור שבו שוכנת קזחסטן המודרנית היה מורכב מארבעה אזורים, (אובלסטי). ממערב למזרח היו אלו האובלסט של אורל, וחלקים של האובלסטי של טוגרי, אקמולינסק וסמיפלטינסק. כל ארבעת האובלסטי הוקמו על פי צו של הצאר אלכסנדר השני מ-21 באוקטובר 1868. ב-26 באוגוסט 1920 הוקמה הרפובליקה האוטונומית הסוציאליסטית הסובייטית הקירגיזית, שמוקמה בתוך הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית כאיחוד של ארבעה מחוזות אלו, שאוחדו לזמן קצר במסגרת אוטונומיית אלאש קצרת הימים, כשהגבול הצפוני שלה חפף בהכרח לאלו של ארבעת האובלסטי לשעבר, אם כי הוא שונה בכמה מקומות כך שישקף נתונים דמוגרפיים מקומיים. אף על פי כן, סכסוכי גבול על אזורים מסוימים נמשכו בשנה שלאחר מכן. יש לשים לב שבאותה תקופה כונו הקזחים בשם "קירגיזים", ואלו הקרויים כיום בשם קירגיזים הוגדרו כתת-קבוצה של הקזחים ונקראו "הקירגיזים השחורים". האזור שממערב לנהר אורל, הקשור לשבטים הנודדים של הבוקיי (אנ') נתבע הן על ידי הרפובליקה הסובייטית הקזחית והן על ידי מחוז אסטרחן, כשרוב שטחו עבר לקזחסטן ב-1921, כולל הערים קורמנגזי וסינמורסק. במקומות אחרים, כמה אזורים מיושבים על ידי אוכלוסייה רוסית בארבעת האובלסטי כמו העיר אומסק, הועברו לרוסיה. ב-22 בספטמבר 1920 הועברה אורנבורג לרפובליקה הסובייטית הקזחית והייתה לבירתה, יחד עם החלקים שסביב למחוז אורנבורג כמו העיירות סול-אילטסק, אקבולק ושרליק. ככל הנראה, ההחלטה להעביר את בירת הרפובליקה לאורנבורג נבעה באותה עת עקב היותה העיר התעשייתית הגדולה היחידה באזור, והתקווה הייתה שההחלטה תסייע לפיתוח כלכלת הרפובליקה, בנוסף להפיכתה לגשר בין השטחים הרוסיים בצפון לבין השטחים הטורקיים בדרום. על כל פנים, בראשית 1925 הועברה בירת הרפובליקה מאורנבורג לקזילאורדה הדרומית יותר, כשאורנבורג וסביבותיה הוחזרו לרוסיה. ב-1991, לאחר התפרקות ברית המועצות, הפך הגבול לבינלאומי. המשא ומתן על תוואי הגבול התקיים בשנים 1999–2005, כשההסכם הסופי אושר במוסקבה על ידי הנשיאים ולדימיר פוטין ונורסולטן נזרבייב ב-18 בינואר 2005. ההסכם נכנס לתוקף ב-12 בינואר 2006. סימון הגבול בשטח החל ביולי 2007, כאשר סדרה של עמודי גבול הוצבו החל ממאי 2009. כאשר הפך הגבול לבינלאומי ב-1991, נוצרו שני מעברי גבול שאותם חוצה שלוחת הרכבת הטרנס-סיבירית ליד העיר פטרופבל שבקזחסטן. ב-2017 הסכימו שתי המדינות על יצירת מסדרון למעבר הרכבות בין שתיהן ללא ביקורת גבולות. יחסי קזחסטן–רוסיה מדיה וקבצים בנושא גבול קזחסטן–רוסיה בוויקישיתוף "Kazakhstan Border Crossings". Advantour. Archived from the original on 20 September 2020. "Profile - Kazakhstan". CIA World Factbook. Archived from the original on 9 January 2021. "Global land border length between countries". Statista. Archived from the original on 2 November 2020. Edward Stourton, Kyrgyzstan: Stalin's deadly legacy, The Guardian, 20 Jun 2010. The Economist, Jun 17th 2010, Kyrgyzstan - Stalin's Harvest Pillalamarri, Akhilesh, The Diplomat, September 06, 2016, The Tajik Tragedy of Uzbekistan Rashid, Ahmed, The New York Review of Books, November 29, 2010, Tajikistan - the Next Jihadi Stronghold? Schreck, Carl, The National, June 15, 2010, Stalin at core of Kyrgyzstan carnage Suleimenov, Arman. "History of Colonial Reform". Qazaqstan Tarihy. Archived from the original on 4 February 2021. Kassymova, Didar; Kundakbayeva, Zhanat; Markus, Ustina (2012). Historical Dictionary of Kazakhstan. Scarecrow Press. p. xxv. Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Kirghiz" . Encyclopædia Britannica. Vol. 15 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 827–829. Thomas, Alun (July 2015). "Kazakh Nomads and the New Soviet State, 1919-1934". University of Sheffield. Archived from the original on 8 August 2017. Smith, Jeremy (2009). The Bolsheviks and the National Question, 1917–23. Palgrave MacMillan. p. 82. Kazakhstan MFA - Delimitation and Demarcation of State Border, archived from the original on 2020-01-22 "Press Statement Following Russian-Kazakh Talks". Kremlin. 18 January 2005. Archived from the original on 6 January 2020. "Demarcation of Russian-Kazakh border begun - Durham University". Dur.ac.uk. 2009-05-26. Archived from the original on 2013-08-01. "Russia and Kazakhstan abolish border controls for transit trains". 26 September 2017. Archived from the original on 2018-09-04.