laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרודי מאקאי

טרודי מאקאי (באנגלית: Trudy Mackay;‏ נולדה ב-10 בספטמבר 1952) היא מדענית קנדית-אמריקאית בתחום הגנטיקה של תכונות מורכבות, זוכת פרס וולף לחקלאות לשנת 2016 עבור "מחקר חלוצי בתחום הארכיטקטורה הגנטית של תכונות מורכבות, ועבור גילוי עקרונות בסיסיים בגנטיקה כמותית עם השלכות רחבות למחקר ולמעשה החקלאי". מאקאי נולדה במונקטון שבניו ברנזוויק, קנדה. טרודי מאקאי למדה לתואר ראשון (1974) ושני (1976), שניהם בביולוגיה באוניברסיטת דלהאוזי (Dalhousie) שבנובה סקוטיה, קנדה. היא חיה בקנדה עד סיום לימודיה באוניברסיטה בשנת 1976. בהמשך חיה כ-10 שנים בסקוטלנד שם למדה לדוקטורט בגנטיקה באוניברסיטת אדינבורו (1979) בה גם המשיכה כחוקרת. לאחר מכן חזרה לאוניברסיטת דלהאוזי לפוסט-דוקטורט. ב-1987 עברה לראלי בקרוליינה הצפונית, וקיבלה מינוי של פרופסור באוניברסיטת צפון קרוליינה. באוקטובר 2017 עברה לאוניברסיטת קלמסון בקרוליינה הדרומית שם היא מנהלת המרכז לגנטיקה של האדם ופרופסור לגנטיקה וביו כימיה . תחום המחקר של מאקאי הוא גנטיקה של תכונות מורכבות, תכונות שבהן אין התאמה פשוטה בין הגנוטיפ והפנוטיפ. תכונות אלו מושפעות ממספר רב של גנים וכל אחד תורם רק מעט לשונות הביטוי של התכונה וזאת בנוסף להשפעת גורמי הסביבה. מאקאי מתרכזת במחקר גנטי של תכונות מורכבות שיש להן השלכות על בריאות האדם. את המחקרים שלה היא עושה על הגנטיקה של זבוב הדרוזופילה (המכונה "זבוב הפירות"). לשם כך הקימה מעבדה שבה מגדלים וחוקרים קרוב למיליון זבובים בכל שנה. יוצרים מוטציות מכוונות ב-DNA על מנת לבחון כיצד שילובים שונים של גנטיקה וגורמי סביבה משפיעים על תכונות כמו אורך חיים וחסינות בפני מחלות. הישג בולט של מחקריה הוא קטלוג של הגנום השלם של 200 סוגים שונים של זבובי פירות, קטלוג שפורסם ב-2012. נשואה לרוברט אנהולט, גנטיקאי אף הוא. למאקאי 252 מאמרים ועוד 359 פרסומים אחרים. זוכת מדליית החברה האמריקאית לגנטיקה (Genetics Society of America - 2004). עמיתת החברה המלכותית - 2006 חברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית -2010. זוכת פרס וולף לחקלאות - 2016 עמיתת החברה הפילוסופית האמריקאית - 2021 טרודי מאקאי, באתר ResearchGate [4], כתבה על מאקאי בעיתון The News&Observer מ-6 בפברואר 2016 טרודי מאקאי מדברת על חייה ומחקריה (באנגלית) דף הבית של מאקאי (באנגלית) טרודי מאקאי באתר של קרן וולף ציטוט מתוך ההודעה על זכייתה בפרס וולף לחקלאות כך על פי הכתבה בעיתון News&Observer כך על פי דף הבית של מאקאי [1],הודעה על מינוי מאקאי בפרסום של אוניברסיטת קלמסון [2],מאקאי באתר ReaserchGate [3],מאקאי ברשימת עמיתי החברה המלכותית The American Philosophical Society Welcomes New Members for 2021, American Philosophical Society (באנגלית)
תחנת שאול המלך

תחנת שאול המלך היא תחנת רכבת קלה תת-קרקעית מתחת לדרך בגין, מדרום לשדרות שאול המלך ובניצב לרחוב מוזס בתל אביב. התחנה נבנתה כחלק מהקו האדום של הדנקל. התחנה נבנתה בעומק של 27 מטר ומשתרעת לאורך של כ-150 מטר מתחת לדרך בגין. רוחב רציפי התחנה 10 מטר ושטח התחנה 3,139 מטר רבוע. הצפי לכמות הנוסעים היומית הוא כ-19,000. לתחנה שתי כניסות, כניסה צפונית הממוקמת סמוך למפגש הרחובות שדרות שאול המלך ודרך בגין, כניסה זו תחובר לבית החולים איכילוב במנהרה תת-קרקעית להולכי רגל באורך של כ-200 מטר. כניסה דרומית לתחנה ממוקמת סמוך למקום בו שכן "בית ידיעות אחרונות", עד שנהרס בשנת 2017. כניסה זו תתחבר למרכז עזריאלי כחלק מפרויקט ההרחבה שלו. במאי 2015 זכו ביחד חברת סולל בונה וחברת CRTG (אנ') הסינית במכרז לבניית המנהרות והתחנות בחלק המערבי של הקו האדום הכולל גם את תחנת שאול המלך. ב-3 בדצמבר 2015 החלו העבודות להקמת התחנה והופעלו הסדרי תנועה חדשים במתחם העבודות. ב-2021 בוצעו בתחנה עבודות הגמרים ובניית הכניסות לתחנה. ב-1 במרץ 2022, נת"ע חשפה לראשונה את התחנה. ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים. התחנה ממוקמת על דרך בגין, מדרום לשדרות שאול המלך ובסמוך לרחוב מוזס. התחנה אף ממוקמת בסמוך למגדלי עזריאלי, לקריה ולבית החולים איכילוב, ובעתיד התחנה תחובר למגדלי עזריאלי ובית החולים איכילוב באמצעות מעברים תת-קרקעיים. מדיה וקבצים בנושא תחנת שאול המלך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת שאול המלך אתר נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים תחנת "שאול המלך", באתר נת"ע אורן דורי, הרכבת הקלה בת"א תחובר לאיכילוב במנהרה תת קרקעית, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2017 הדי כהן, ‏אריסון והסינים יכרו מנהרות הרכבת בת"א ב-2.9 מיליארד ש', באתר גלובס, 19 במאי 2015 אילן ליאור, עבודות הרכבת הקלה בתל אביב מתרחבות, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2015 קבלו את תחנת שאול המלך!, נת"ע בפייסבוק, 1 במרץ 2022
אוטונומיזם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אוטונומיזם מרקסיסטי אוטונומיזם יהודי אוטונומיה לאומית פרסונלית
פלודן

פְלוֹדְנִי (בהונגרית: Flódni) או (ביידיש: פְלוּדֶן) היא עוגת שכבות מסורתית לחג פורים וגם לחנוכה מהמטבח היהודי-הונגרי והמזרח אירופי, שמקורה לא ידוע, ייתכן בגליציה, ומשם הגיע המתכון להונגריה עם נדידת יהודי גליציה לתוך ממלכת הונגריה בעת האימפריה האוסטרית או האימפריה האוסטרו-הונגרית וכן לרומניה, לפולין ולאוקראינה. מקורה של העוגה הקרואטית גיבניצה כנראה מהפלודני. בגביניצה שיכבת הריבה בפלודי מוחלפת בשיכבת גבינת קווארק. מדיה וקבצים בנושא פלודן בוויקישיתוף שרי אנסקי, נעבור את זה יחד, באתר nrg‏, 14 בספטמבר 2007 יונית נפתלי, פלודני לפורים, באתר mako,‏ 4 במרץ 2009 דגנית כהן-פריד, הקשר ההונגרי: מתכוני פרג לפורים, באתר ynet, 5 במרץ 2012 יונית נפתלי קו-אל וחן שוקרון‏, היהודייה הנודדת: עוגת הפְלוּדֶן הסודית, באתר וואלה, 30 בספטמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנג'לינה (בית קפה)

אנג'לינה (בצרפתית: Angelina-salon de thé) הוא בית קפה ומסעדה הממוקם ברחוב ריבולי מס' 226 ברובע הראשון של פריז, צרפת. בית הקפה ידוע בעיקר בשל משקה השוקולד הסמיך במיוחד המעוטר בקצפת, ובעוגות המוגשות בו (בייחוד ה-סופלה ערמונים, ועוגת סנט אונורה). בית הקפה נוסד בשנת 1903 על ידי הקונדיטור אנטואן רומפלמאייר (Antoine Rumpelmayer) ועוצב בסגנון הבל אפוק. בתחילת דרכו נקרא בית הקפה על שמו של המייסד אולם לאחר מכן שינה אותו על שמה של כלתו. לאחר מותו בשנת 1914 המשיכו בנו רנה וכלתו אנג'לינה בהפעלת המקום תוך הרחבת מבחר המאפים המוצע ללקוחות. קפה אנג'לינה הפך למקום מפגש מועדף על אנשי החברה הגבוהה בפאריס ובין לקוחותיו הקבועים נמנו מרסל פרוסט וקוקו שאנל. בשנת 1980 צולמו בבית הקפה מספר סצנות מהסרט "לה בוהם 2" בכיכובה של סופי מרסו. במשך השנים התרחב היצע המזון בבית הקפה והוא החל להציע גם תפריט מסעדות רגיל וארוחות מלאות לבוקר, צהריים וערב. בני משפחת רומפלמאייר המשיכו להחזיק בבעלות על המקום עד לשנת 1963. בשנת 2005 נמכרה הבעלות שוב ל"קבוצת ברטראנד"-רשת מזון מהיר. בפריס פועלים שבעה סניפים ונקודות מכירה תחת המותג אנג'לינה: בכתובת המקורית שמול גני טילרי, בגלרי לפאייט בשדרות האוסמאן, בקניון "ארמון הקונגרס", שני אתרים בארמון ורסאי, במוזיאון לוקסמבורג, וברחוב באק. בנוסף לאלה נפתחו סניפים נוספים של בית הקפה במזרח התיכון ובמזרח הרחוק. מדיה וקבצים בנושא אנג'לינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לינה סיפורו של קפה אנג'לינה (בצרפתית)
אנג'לינה

האם התכוונתם ל... אנג'לינה ג'ולי – קולנוע אמריקנית אנג'לינה ג'ונסון – דמות מסדרת הארי פוטר אנג'לינה (בית קפה) – בית קפה בפריז אנג'לה אנג'לו אנג'ל
אליפות גרמניה בכדורגל 1929

אליפות גרמניה בכדורגל 1929 הייתה העונה ה-22 של התחרות. בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה. למשחק הגמר הגיעו אגודת ספורט פירט והרטה ברלין. להרטה ברלין זה היה הפסד רביעי ברציפות במשחק הגמר. לאגודת ספורט פירט זה היה הניצחון השלישי והאחרון בתולדות המועדון. לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות). במשחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים ב-0:0 יוהנס סובק מהרטה ברלין כבש 6 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מאתר weltfussball
לאוני גרנדל

לאוני גְרֶנְדָל (בדנית: Launy Grøndahl ‏ 30 ביוני 1886 - 21 בינואר 1960) היה מלחין ומנצח דני. גרנדל למד נגינה בכינור מגיל שמונה. ראשית הקריירה שלו כמוזיקאי מקצועי הייתה ככנר בתזמורת של תיאטרון הקזינו בקופנהגן, בגיל שלוש-עשרה. במשך תקופה ארוכה (1956-1925) כיהן גרנדל כמנצח הבית של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק, התזמורת היוקרתית ביותר של דנמרק. בין יצירותיו הראשונות סימפוניה, יצירות להרכבי כלי מיתר קטנים וקונצ'רטו לכינור. גרנדל נודע ביותר בקונצ'רטו שלו לטרומבון, שנכתב בשנת 1924, כשגרנדל שהה באיטליה. נראה שהקונצ'רטו נכתב לנגני הטרומבון של תזמורת תיאטרון הקזינו בקופנהגן, הודות לתקן הגבוה של נגינתם. גרנדל זכור גם בהקלטותיו החלוציות לסימפוניות של עמיתו הדני קרל נילסן והפרטיטורה המקורית שלו לסרט האילם הקלאסי Häxan של בנימין כריסטנסן. ביוגרפיה של מלחין קלאסי (בספרדית) לאוני גרנדל, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאוני גרנדל, באתר Discogs (באנגלית) [http://www.classical-composers.org/comp/grondahl Launy Grondahl ארגון מלחינים קלאסיים
מדינות אתיופיה

אתיופיה מחולקת ל-12 מדינות (הנקראות באמהרית קילילוץ' ברבים וביחיד קיליל), ושתי ערים אוטונומיות (הנקראות באמהרית אַסְתֶדָאדֶר אָקָאבָּאבִּיוֹץ' ברבים וביחיד אַסְתֶדָאדֶר אָקָאבָּאבִּיአስተዳደር አ, מנהלה מקומית). מדינות אלה מחולקות על בסיס אתני ולשוני לכ-68 אזורים (זוֹן ዞ, מאנגלית zone), אלה מחולקים למחוזות (וֶרֶדָה ወረዳ) ואלו בתורם מחולקים לנפות (קֶבֶּלֵי ቀበሌ) אשר מאגדות מספר יישובים (מֶנְדֶר መንደር). המודל האתיופי הנוכחי הוצג בחוקה החדשה בשנת 1995, והחלוקה הנוכחית תוקנה בה ב-23 בנובמבר 2021 כאשר מדינת עמי דרום מערב אתיופיה הפכה למדינה נפרדת ממדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום. ב-19 באוגוסט 2023 נוצרה המדינה האזורית דרום אתיופיה בעקבות משאל העם באזור דרום אתיופיה ב-2023, כשהיתרה הפכה למדינה האזורית מרכז אתיופיה, ובכך התפרקה מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום. החוקה מבטיחה את הסמכויות המקיפות של המדינות. למדינות יש אופן פעולה עצמאי בענייני פנים כגון חינוך, אוצר ובריאות. לכל מדינה יש בית נבחרים, שבו הנציגים נבחרים ישירות על ידי הבוחרים. בתי הנבחרים המחוזים מקבלים את סמכותם מהחוקה האתיופית. סעיף 39 של החוקה עוסק ביחס שבין הממשל הפדרלי לבין המדינות. מדיה וקבצים בנושא מדינות אתיופיה בוויקישיתוף South West Ethiopia Peoples Region Officially Established Central Ethiopia, Southern Ethiopia Regional States Established ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קווינסי פרומס

קווינסי אנטון פרומס (בהולנדית: Quincy Anton Promes; נולד ב-4 בינואר 1992 באמסטרדם, הולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקיצוני ביונייטד FC (אנ') מהליגה הראשונה של איחוד האמירויות הערביות. הוא השחקן הזר עם מירב השערים בתולדות ספרטק מוסקבה, גם מדורג במקום הראשון בתולדות ספרטק במספר שערים באליפות רוסיה.[דרוש מקור] כדורגלן השנה ברוסיה לשנת 2017, ומלך השערים באליפות רוסיה בעונת 2017/18. הוא אחד מששת המבקיעים הטובים ביותר באליפות רוסיה בהיסטוריה של הטורניר. שיאן בקרב השחקנים מהולנד בהיסטוריה של אליפויות רוסיה במשחקים (171 שערים). מלך השערים בתולדות אליפות רוסיה בקרב שחקנים זרים עם 86 שערים. פרומס ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ההולנדית במדי טוונטה ב-11 באפריל 2012 כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בתיקו 2-2 נגד א.ז. אלקמאר. ב-31 ביולי הושאל פרומס לגו אהד איגלס מליגת המשנה לעונת 2012/13. בסוף אותה עונה פרומס היה השלישי בקבוצתו מבחינת בכמות השערים שכבש, עם 13 שערים ונחשב לכישרון הגדול ביותר של הליגה. במבחני פלייאוף העלייה, פרומס הבקיע צמד נגד דורדרכט, שהספיק להעלות אותה לסיבוב השני במבחנים לאחר תוצאת 3–6 בסיכום. הקבוצה הצליחה להבטיח את מקומה בליגה הבכירה בהולנד לאחר 18 שנות היעדרות. ב-8 באוגוסט 2014 פרומס נמכר לספרטק מוסקבה הרוסית בעבור סכום המשוער ב-15 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2018 עבר לסביליה תמורת 21 מיליון אירו. כעבור יומיים פרומס ערך את הבכור שלו בליגה הספרדית במדי סביליה, בדרבי העירוני נגד ריאל בטיס בו סביליה הפסידה 1:0. ב-24 ביוני 2019 חתם פרומס באייאקס לחמש שנים עבור 15.7 מיליון אירו. עם זאת ב־2021 כבר חזר לספרטק מוסקבה הרוסית. בדצמבר 2020 פרומס נעצר בחשד לדקירת קרוב משפחתו. בנובמבר 2021 פורסם כי פרומס צפוי להיות מואשם בניסיון רצח בן דודו. ב-14 בפברואר 2024 פורסם שקווינסי פרומס נידון ל-6 שנות מאסר על ידי בית המשפט של אמסטרדם בגין מעורבותו בייבוא שני משלוחי סמים לנמל אנטוורפן. בעקבות זאת, הוא נעצר על ידי משטרת דובאי, כשהיה בדרכו לרוסיה עם קבוצתו, ספרטק, לאחר סיום מחנה האימונים. ספרטק מוסקבה אליפות רוסיה: 2017 הסופר קאפ הרוסי: 2017/2018 גביע רוסי: 2021/2022 אייאקס ליגת העל ההולנדית: 2020/21 הסופרקאפ ההולנדי: 2019 אישיים כדורגלן העונה ברוסיה: 2017 כדורגלן העונה ברוסיה: 2017 מלך השערים של ליגת העל הרוסית בכדורגל: 2017/2018 מדיה וקבצים בנושא קווינסי פרומס בוויקישיתוף קווינסי פרומס, ברשת החברתית פייסבוק קווינסי פרומס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קווינסי פרומס, ברשת החברתית אינסטגרם קווינסי פרומס, באתר Transfermarkt קווינסי פרומס, באתר Soccerway קווינסי פרומס, באתר WorldFootball.net קווינסי פרומס, באתר National Football Teams קווינסי פרומס, באתר FootballDatabase.eu ‏דיווח: כוכב אייאקס דקר את בן משפחתו ונעצר, באתר ספורט1, 13 בדצמבר 2020 דיווח: פרומס יואשם בניסיון רצח בן דודו, באתר ערוץ הספורט, 18 בנובמבר 2021 שש שנות מאסר נגזרו על פרומס בשל סחר בסמים, באתר ONE‏, 14 בפברואר 2024
נמל התעופה הלאומי מינסק

נמל התעופה הלאומי מינסק (בבלארוסית: Нацыянальны аэрапорт Мінск, ברוסית: Национальный аэропорт Минск) הוא נמל תעופה בינלאומי השוכן כ-42 ק"מ צפונית מזרחית למינסק בירת בלארוס. נמל התעופה מהווה בסיס פעולה מרכזי לחברת הדגל הבלארוסית, בלאביה. נמל התעופה שוכן בתוך מחוז מינסק אך מבחינה מנהלית הוא מובלעת השייכת לרובע קסטריצ'ניצקי (אנ') של העיר מינסק. בניינו החל ב-1977 ושנתיים לאחר מכן הושלם מסלול ההמראה. ב-1982 נפתח נמל התעופה לפעילות: ב-1983 לטיסות פנים סדירות, ולטיסות בינלאומיות ב-1989. כיום משמשים שערים 1 ו-2 מיועדים לטיסות פנימיות בבלארוס, לטיסות לרוסיה וליעדים במדינות יוצאות חבר המדינות. שערים 3 (VIP),‏ 5, 4 ו-6 הם שערי היציאה ליעדים הבינלאומיים. ב-1990 עברו דרכו 2.2 מיליון נוסעים, נתון שהיווה שיא. התפרקות ברית המועצות ב-1991 והמשבר הכלכלי שפקד את כלכלת בלארוס בשנים שלאחר מכן הובילה לירידה בכמות הנוסעים שהגיעה לשיא שלילי של 400,000 נוסעים בלבד בשנת 2000. שנת 2008 הייתה נקודת מפנה כאשר שוב עברו בנמל התעופה מיליון נוסעים. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הלאומי מינסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הלאומי מינסק נמל התעופה הלאומי מינסק, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה הלאומי מינסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמל התעופה הלאומי מינסק, ברשת החברתית אינסטגרם Minsk National Airport (MSQ), World Airport Codes ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא בלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוגנס ולדייק

מוֹגֶנְס וֶלְדַיְיק (בדנית: Mogens Wöldike ‏ 5 ביולי 1897 - 20 באוקטובר 1988) היה מנצח תזמורת ומקהלה, נגן עוגב וחוקר, שנודע בפרשנותו למוזיקת בארוק ולמוזיקה מן התקופה הקלאסית. חתנו היה חוקר היידן ינס פטר לרסן. ולדייק נולד בקופנהגן. הוא למד אצל קרל נילסן ותומאס לאוב וסיים את לימודיו באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1920. הוא היה נגן עוגב בכנסיית מרין בשנת 1924 ובכנסייה של ארמון כריסטיאנסבורג משנת 1931; בשנים 1959 עד 1972 היה נגן עוגב בקתדרלה של קופנהגן. אחרי מלחמת העולם השנייה ניצח על תזמורת רדיו שוודיה ובין 1950 ל-1967 עבד בקביעות עם התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק. ולדייק חיבר קבצים של כוראלים לעוגב, שיצאו לאור בשנים 1943, 1960 ו-1972. הוא ייסד את מקהלת הנערים של קופנהגן. ולדייק הוא חתן פרס לאוני סונינג למוזיקה לשנת 1976, פרס המוזיקה היוקרתי ביותר בדנמרק. יצירות מופת במוזיקה לפני 1750: אגודת היידן, LP HSE 9039 האורטוריה שאול של הנדל מתאוס פסיון של באך מיסה בעתות מלחמה (Missa in tempore belli) של יוזף היידן כמה מן הסימפוניות של יוזף היידן קונצ'רטי ויצירות מקהלתיות של קרל נילסן מוגנס ולדייק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מוגנס ולדייק, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוגנס ולדייק, באתר Discogs (באנגלית) Mogens Wöldike at the Léonie Sonning Music Foundation
חטיפת פסקגאולה

חטיפת פסקגאולה היה אירוע של חטיפה בידי חוצנים שהתרחש לכאורה בשנת 1973 ובו נחטפו צ'ארלס היקסון וקלווין פרקר בעיר פסקגאולה שבמיסיסיפי, ארצות הברית. התקרית זכתה לסיקור תקשורתי נרחב. בערב ה-11 באוקטובר 1973, שני עמיתים לעבודה בשם צ'ארלס היקסון (בן 42) וקלווין פרקר (בן 19), דגו על גדות נהר פסקגאולה במיסיסיפי. הם סיפרו לשריף של מחוז ג'קסון שבאמצע הדיג הם שמעו מעין קולות של זמזום או שריקה, ולאחר מכן הבחינו בצמד אורות כחולים מהבהבים ובעצם בלתי מזוהה אליפטי ברוחב של 9–12 מטרים ובגובה של 2.5–3 מטרים. פרקר והיקסון סיפרו שהם היו "משותקים אך בהכרה", בעוד ששלושה "יצורים" העלו אותם לסיפון העב"ם, ביצעו בהם בדיקות שונות ולבסוף שחררו אותם. בתוך ימים, צוותי עיתונות וחדשות נהרו לעיירה כדי לסקר את האירוע. העב"מולוגים ג'יימס הרדר וג'י אלן היינק ראיינו את שני החטופים. הרדר ראיין אותם תחת היפנוזה והגיע למסקנה שהם חוו "תופעה על טבעית חוצנית", בעוד שהיינק הסיק שהם עברו "חוויה טראומטית וממשית מאוד". היקסון הופיע לאחר מכן בתוכנית אירוח וסיפר החטיפה שלו, וכן כתב ספר ובו פרסם את התקרית לפרטי פרטים. הוא אף טען שפגש חייזרים פעם נוספת בשנת 1974 ושהחייזרים אמרו לו שכוונתם לשלום. מספר שנים לאחר החטיפה פרקר הקים חברה שמטרתה לחקור ולהפיק תוכניות טלוויזיה לגבי חייזרים ועצמים בלתי מזוהים. צ'ארלס היקסון נפטר ב-9 בספטמבר 2011 בגיל 80, ופרקר נפטר בשנת 2023,בגיל 69. עיתונאי וספקן בשם פיליפ ג'יי. קלאס מצא "פערים" בסיפורו של היקסון. היקסון עבר בדיקת פוליגרף ונמצא דובר אמת, אך קלאס ייחס את תוצאות הבדיקה לכך שהיקסון פשוט "האמין" לסיפורו האישי וכן שהמבחן נערך על ידי חוקר פוליגרף שאינו מנוסה דיו. בנוסף, היקסון סירב לעבור בדיקת פוליגרף נוספת והדבר הוביל את קלאס לקבוע שמדובר במתיחה. ספקן נוסף בשם ג'ו ניקל כתב שהתנהגותו של היקסון הייתה "מעוררת חשד" וכן שהוא שינה או ערך את סיפור החטיפה כאשר התראיין בתוכניות אירוח. ניקל הוסיף וטען שהיקסון כפי הנראה "פינטז" על חטיפה בעת שעבר ממצב של שינה למצב של ערות ושפרקר הצטרף אליו במתן עדות במשרד השריף מתוך בשנת 2018 התגלתה הקלטה שחיזקה את הדעה שמשהו באמת אירע להיקסון ופרקר. החוקר שחקר את השנים,השתיל בלי ידיעתם מכשיר הקלטה בחדר בו הם נחקרו,כאשר השניים יצאו להפסקה מהחקירה. ובהקלטה נשמעו דברים,המחזקים את ההשערה,שמשהו אכן אירע לשניים,בין היתר נשמע היקסון שאומר לפרקר,"האם אתה חושב שאנשים יאמינו למה שקרה לנו?". חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (ברזיל) חטיפתם של בטי ובארני היל (ארצות הברית) חטיפתו של טרוויס וולטון (ארצות הברית)
רוברטה פינוטי

רוברטה פינוטי (באיטלקית: Roberta Pinotti; נולדה ב-20 במאי 1961) היא פוליטיקאית איטלקייה, חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כשרת ההגנה של איטליה מ-2014 עד יוני 2018. היא מכהנת כיום בתפקיד חברת הסנאט, והיא האישה הראשונה שמונתה לשרת הגנה באיטליה. רוברטה פינוטי נולדה ב-20 במאי 1961 בגנואה. יש לה תואר ראשון בספרות מודרנית והיא הייתה מורה בבית ספר תיכון. החיים הפוליטיים שלה התחילו בבחירות למועצת מחוז סאמפירדרנה. לאחר מכן התמנתה ליועצת בית הספר ומדיניות הנוער והחברה של פרובינציית גנואה והמועצה למוסדות החינוך של עיריית גנואה. פינוטי נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של איטליה ב-2001. אחרי חמש שנים הפכה לאישה הראשונה שמילאה את התפקיד של נשיא ועדת הביטחון של הפרלמנט. הייתה שרת ההגנה בממשלת הצללים של וולטר ולטרוני ממאי 2008 עד אפריל 2009. היא מונתה לתפקיד סגנית שר ההגנה בממשלתו של אנריקו לטה ולאחר מכן, ב-21 בפברואר 2014 היא מותה לתפקיד שרת ההגנה של איטליה על ידי מתאו רנצי. היא הושבעה לתפקיד יום לאחר מכן. באוקטובר 2014 היא ביקרה באיחוד האמירויות הערביות. היא נפגשה עם סגן מפקד הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות, יורש העצר מוחמד בן זאיד אל נהיאן. מטרת הביקור הייתה לחזק את קשרי ההגנה ביחסי החוץ בין איטליה לאיחוד האמירויות הערביות. ב-7 ביולי 2015 היא נועדה עם שר הביטחון הישראלי משה יעלון ברומא. ב-29 בפברואר 2016 היא הגיעה לישראל וערכה ביקור ממלכתי ונועדה עם צמרת המטה הכללי של צה"ל עם שר הביטחון משה יעלון. בינואר 2016 אמרה כי איטליה ומעצמות המערב מוכנות להילחם בארגון דאעש שבלוב. בהווה פינוטי היא חברת הסנאט של הרפובליקה. תחילה ייצגה את מחוז ליגוריה בשנים 2008–2018, ומאז היא מייצגת את מחוז פיימונטה. פינוטי נשואה ויש לה שתי בנות. פוליטיקה של איטליה מדיה וקבצים בנושא רוברטה פינוטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוברטה פינוטי (באיטלקית) AP, היסטוריה במעוז הגברים: 5 שרות בנאט"ו, באתר ynet, 27 בפברואר 2014 Roberta Pinotti, Chi sono יותר צעירה ונשית: ממשלת איטליה החדשה, באתר ynet, 23 בפברואר 2014 "Mohammad Bin Zayed Al Nahyan meets Italy Defence Minister" "Italy – United Arab Emirates: Defence Minister Roberta Pinotti meets Sheikh Mohammed Bin Zayed al Nahyan" עם שרת ההגנה של איטליה, רוברטה פינוטי, לפני שעה קלה בלשכתה ברומא, בדף הפייסבוק של יעלון Italy says West prepared to take on Islamic State in Libya
רחלה פרארי

רָחֶלָה פֶרָארִי (בסרבית קירילית: Рахела Ферари;‏ 27 באוגוסט 1911, זמון, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 בפברואר 1994, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון יהודייה יוגוסלבית אשר הופיעה ב-92 סרטי קולנוע. רחלה פרארי נולדה ב-1911 בזמון בשם בֶּלָה רוֹחֶל פְרָיְנְד למשפחה יהודית מהמעמד הנמוך. ב-1930 החלה בקריירת המשחק בתיאטרון הסרבי הלאומי בנובי סאד. ב-1940 עברה לשחק בתיאטרון לאמנויות בבלגרד. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הפסיקה רחלה לשחק ובהמשך נמלטה מאנשי הגסטאפו תוך שהיא מסתתרת במרתפי בניינים של חברים ומכרים, לעיתים תמורת תשלום. לאחר המלחמה שבה לנובי-סאד ומ-1947 שיחקה בתיאטרון הדרמה של יוגוסלביה. היא נישאה לשחקן היוגוסלבי אלכסנדר סטויקוביץ' ולאחר מותו ב-1972, אימצה את שם הבמה רחלה פרארי. היא שיחקה במגוון רב של תפקידים בתיאטרון וכן ב-92 סרטים מסוגת הדרמה, הקומדיה והמלודרמה. היא הלכה לעולמה בבלגרד ב-1994 והיא בת 82 שנים, ונקברה בבית העלמין החדש שבעיר. מדיה וקבצים בנושא רחלה פרארי בוויקישיתוף רחלה פרארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רחלה פרארי, באתר AllMovie (באנגלית) רחלה פרארי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פילמוגרפיה (חלקית) רחלה פרארי - ביוגרפיה, באתר sinemanija.com (בסרבית). ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים ובנושא יוגוסלביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדמאר, מלך שוודיה

ולדמאר בירגרסון (בשוודית: Valdemar Birgersson;‏ 1239 – 26 בדצמבר 1302) היה מלך שוודיה בין השנים 1250 – 1275. ולדמאר היה בנם של בירגר יארל מבית ביילבו ושל הנסיכה השוודית אינגבורג, בתו של אריק העשירי, מלך שוודיה. במשך 16 השנים הראשונות למלכותו היה זה בירגר יארל שהיה השליט למעשה של שוודיה. בירגר יארל היה למעשה השליט דה פקטו של שוודיה כבר משנת 1248, עוד לפני עלייתו לכס המלכות של ולדמאר, בעת תקופת מלכותו של אריק האחד עשר. כאשר מת אריק האחד עשר ב-1250 נבחר ולדמאר להיות המלך. גם לאחר הגיעו לגיל בגרות ב-1257, החזיק בירגר יארל בשליטה על הארץ. לאחר מותו של בירגר יארל ב-1266 נכנס ולדמאר לעימות עם אחיו הצעיר, מגנוס, דוכס סדרמנלנד, שחפץ לקבל את כתר המלכות לעצמו. ב-1260 נשא ולדמאר לאישה את סופיה, בתם הבכורה של אריק הרביעי, מלך דנמרק ושל יוטה מסקסוניה. לוולדמאר הייתה גם מערכת יחסים עם גיסתו, אחות אשתו, יוטה. ב-1272 ביקרה יוטה בשוודיה והייתה לפילגשו של ולדמאר. מרומן זה נולד ב-1273 ילד. בשנה שלאחר מכן הושמה יוטה במנזר, וולדמאר אולץ לעלות לרגל לרומא כדי לבקש את מחילתו של האפיפיור. לאחר קרב הובה שהתנהל בטיווידין ב-14 ביוני 1275 הודח ולדמאר מכסאו על יד אחיו הצעיר מגנוס. מגנוס זכה לתמיכתם של אחיו אריק ושל אריק החמישי, מלך דנמרק, ששלח לטובת המאבק חיילים דנים. מגנוס הוכתר כמגנוס השלישי. ב-1277 נפרדה סופיה מוולדמאר ושבה לדנמרק. באותה שנה עלה בידו של ולדמאר להשיג את השליטה על מחוזות ביטאלנד שבחלק הדרומי של שוודיה והוא נקרא דוכס יטאלנד. עם זאת, ב-1278 החזיר מגנוס את השליטה על מחוזות אלו לעצמו. ב-1288 נכלא ולדמאר על ידי המלך מגנוס בטירת נישופינג וחי בנוחות עם פילגשיו בכלאו הנוח. מדיה וקבצים בנושא ולדמאר, מלך שוודיה בוויקישיתוף Personakt för Valdemar Birgersson(הקישור אינו פעיל) (בשוודית) ולדמאר, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ולדמאר, מלך שוודיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קורנליוס ראיין

קורנליוס ראיין (באנגלית: Cornelius Ryan‏; 5 ביוני 1920 – 23 בנובמבר 1974) היה עיתונאי וסופר אירי שנודע בעיקר בגלל כתיבתו הפופולרית של היסטוריה צבאית, בעיקר על קרבות גדולים במלחמת העולם השנייה. ראיין נולד בדבלין ולמד לנגן בכינור באקדמיה האירית בדבלין. ב-1940 עבר ללונדון וב-1941 החל לעבוד ככתב צבאי בדיילי טלגרף. הוא תיאר את קרבות האוויר באירופה והשתתף במספר פעולות הפצצה של חיל האוויר השמיני והתשיעי של ארצות הברית. לאחר מכן השתתף ותיאר את קרבות הארמייה השלישית בפיקודו של גנרל ג'ורג' פטון. לאחר כניעת גרמניה ב-1945 הועבר לחזית האוקיינוס השקט וב-1946 הועבר לירושלים. ב-1947 עבר לארצות הברית ועבד בשבועון טיים שם כתב על ניסויי הגרעין של ארצות הברית באוקיינוס השקט וגם על קרבות מלחמת העצמאות. ב-1949 ביקר באזור הנחיתה בנורמנדיה והחליט לכתוב ספר על המערכה בנורמנדי. הוא ערך כ-כאלף ראיונות עם לוחמים של בנות הברית, גרמנים ואזרחים צרפתיים. הוא החל לכתוב את הספר ב-1956 והספר יצא לאור בשם היום הארוך ביותר ב-1959 והיה רב-מכר. ראיין גם השתתף בכתיבת התסריט לסרט "היום הארוך ביותר" בשנת 1962. ב-1966 פרסם את ספרו "הקרב האחרון" על הקרב על ברלין. לאחר עבודת מחקר מקיפה שכללה ראיונות עם לוחמים בריטיים, אמריקאים, רוסים, גרמנים ואזרחים. בשנותיו האחרונות לקה בסרטן הערמונית, אך הספיק לסיים את ספרו האחרון "גשר אחד רחוק מדי" (1974) על מבצע מרקט גארדן. הספר עובד ב-1977 לסרט מצליח באותו שם בבימויו של ריצ'רד אטנבורו. שלושה ספרים אלה תורגמו לעברית. מדיה וקבצים בנושא קורנליוס ראיין בוויקישיתוף קורנליוס ראיין, ברשת החברתית Goodreads קורנליוס ראיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לוח שנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לוח שנה – מערכת להתאמת תאריכים לימים לוח שנה (כלי) – כלי מוחשי (מודפס או דיגיטלי) המאפשר להציג את לוח השנה המופשט לוח שנה (יישום) – יישום לוח שנה מתוצרת חברת אפל קטגוריה:לוחות שנה