laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעקב יצחק ניימן

הרב יעקב יצחק ניימן (תר"פ, 1920 - ז' בשבט תשס"ז, 26 בינואר 2007) היה רב קהילת חסידי בעלז במונטריאול. נולד בהונגריה, לרב יוסף ולחיילא געלע ניימן מתלמידי השבט סופר בפרשבורג, רב באובודה. בבחרותו היה תלמיד של הרב יעקב יחזקיה גרינוולד ("ויגד יעקב"), רבה של קהילת עדת ישראל בפאפה. אשתו ובנו נחום נספו בשואה. לאחר סיום המלחמה הוא נישא בשנית לדבורה רחל, בתו של הרב יעקב יחזקיהו גרינוולד אחיו של בעל "ערוגת הבושם", אך לא זכה לילדים. לאחר השואה היגר לאוסטרליה, ייסד את הקהילה החרדית בעיר מלבורן והיה לרבה. אחר עבר למונטריאול, שם עמד בראש קהילת 'קהל מחזיקי הדת' של חסידי בעלזא. נפטר בז' בשבט תשס"ז, בגיל 87. נקבר בחלקת קהילת פאפה בקרית פאפה בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא יעקב יצחק ניימן בוויקישיתוף הקול החרדי: הרה"צ יעקב יצחק ניימן זצ"ל, הייד פארק יעקב יצחק ניימאן (1919-2007), דף שער בספרייה הלאומית
יצחק הורוביץ (מעליץ)

רבי יצחק הורוביץ (1901, תרס"ב – 27 ביולי 1977, כ"ב בתמוז תשל"ח) היה האדמו"ר ממעליץ בניו יורק. נולד לרבי נפתלי, רבה ואדמו"רה של מעליץ, ולרעכיל בתו של העשיר ר' אביש קנר מסאנוק. נישא לחיה פערל, בתו של קרוב משפחתו, רבי שמואל הורוביץ מדמביץ. הוסמך לרבנות על ידי רבי מאיר יחיאל מאוסטרובצה ובית הדין של קרקוב. כיהן ברבנות אוזריאן שבגליציה המזרחית ובהמשך ברבנות קיפוטשוב שבחבל ווהלין (אז בשליטת פולין, כיום אוקראינה). היגר לארצות הברית והתגורר בקליבלנד. בהמשך עבר למנהטן שם החל לכהן באדמו"רות מעליץ. היה בעל חוש מוזיקלי מיוחד, והלחין ניגונים רבים. הוציא ספר בשם "ברכת יצחק". הותיר בן וארבע בנות. רבי יצחק הורוביץ ב"אידישע וועלט פארומס". כולל תמונת מצבתו. יצחק בן נפתלי הורוויץ (1901-1975), ממעליץ, דף שער בספרייה הלאומית
יצחק יונגרלייב

רבי יצחק יונגרלייב (מכונה גם יצחק מראדוויל ע"ש עיר פעילותו או האור יצחק על שם ספרו; ה'תקי"א - י"א באייר ה'תקצ"ה) היה אבי שושלת חסידות ראדוויל. היה בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. רבי יצחק נולד באוקראינה לרבי יחיאל מיכל המגיד מזלוטשוב ולשרה יענטיל רעכיל. מקובל כי כבר מצעירותו נודע בצדקנות מופלאה וגדלות יוצאת דופן בהוראה תורנית וכך היה מצטרף אל אביו בנסיעותיו למגיד ממעזריטש. נישא לבתו של רבי משה שוהם מדולינה ולאחר פטירתה (כשכבר שימש כאדמו"ר) נישא לבתו של רבי צבי הירש מנדבורנה. ובזיווג שלישי נשא את אלמנתו של רבי משה מברדיטשוב, בנו של רבי אליעזר הלוי ראש ישיבה בפינסק. מסופר כי אביו אמר על חמשת בניו שהם כנגד חמשה חומשי תורה, והיות שרבי יצחק הוא כנגד ספר שמות בו מובא "גלות מצרים" לכן יהיו חייו תמיד בגלות ממקום למקום, אבל במקביל התורה תהיה נתונה בו, כמו שנתינתה מובאת בספר שמות. עם פטירת אביו בכ"ה באלול ה'תקמ"א החל רבי יצחק לכהן באדמו"רות בעיר מושבו ראדוויל (כאשר בתקופת נישואיו השניים התגורר זמן מה ליד חותנו בנדבורנה) לצד אחיו ששמשו בגלינא, זווהיל, יאמפולה, סקאליה ושאץ. בהוראת החוזה מלובלין שימש ברבנות גם באפטשנה, רימינוב, בוטושאן, פאליטשאן ויאס. נפטר בי"א באייר ה'תקצ"ה. בנו רבי דן מילא את מקומו כאדמו"ר השני בשושלת. מזיווג ראשון: רבי דן מראדוויל, אדמו"ר השני מראדוויל (נפטר ה'תר"א). בת, אשת רבי ישעיהו מושקוט, אב בית דין מפראגא, מחבר הספרים "עצי בשמים" ו"ראשי בשמים" בת, אשת רבי צבי רבי ישעי'ס מהאליטש בת, אשת רבי עקיבא ממיקאלאייב חסידות ראדוויל בנו של רבי יצחק מדרוהוביץ' מנחם מענדל ויזניצר, שופריה דמשה בסוף דברי משה, ע' שלט, בני ברק תשס"ח. ישראל זאב סלאנים, מאמר מרדכי, ירושלים תשס"ה, חלק ב' עמוד קה רבי ישעיה בן רבי יעקב משה מושקט מפראגא, עצי בשמים, באתר היברובוקס רבי ישעיה בן רבי יעקב משה מושקט מפראגא, ראשי בשמים, באתר היברובוקס
יצחק מקאליש

רבי יצחק מקאלוש (ה'תק"ל - ו' בשבט ה'ת"ר) נכד רבי מאיר הגדול מפרמישלאן אבי חסידות פרמישלאן. היה האדמו"ר השני בשושלת קאליש. נולד בגליציה בשנת ה'תק"ל לרבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן וליענטלע. נישא לפייגא בת רבי איתמר הכהן מצ'יזיקוב (הסמוכה ללמברג), לאחר שנפטרה אשתו נישא בשנית לבריינא וממנה נולדו לו חמשת ילדיו הקטנים. לאחר פטירת אביו בב' באדר א' ה'תקע"ג מונה אחיו הצעיר רבי מאיר כממלא מקומו בפרמישלאן, ורבי יצחק שהתגורר בקאלוש שבאוקראינה לא נהג באדמו"רות עד פטירת דודו רבי דוד מקאליש, אז נתמנה לממלא מקומו בתמיכת רבי יעקב מליסא (בעל נתיבות המשפט). נפטר בו' בשבט ה'ת"ר. בנו השני רבי ישראל מאייר מילא את מקומו בקאלוש. מזיווג ראשון: רבי ישכר בער, אבי שושלת חסידות נדבורנה רבי ישראל מייר, האדמו"ר השלישי מקאליש, נפטר בכ"ה באדר ה'תר"מ. רבי אהרן אריה מרוזשניטוב (רזניטוב) רבי יצחק מקאליש (השני) רבי יהודה מקאליש רבי שלמה מחברון (נודע גם כרבי שלמה מפרמישלאן), עלה לארץ ישראל, נפטר בה'תרכ"ח ונטמן בהר הזיתים. הרב מיכל מנדבורנה. היה מלמד. חתנו של רבי אהרן מברצ'יבה. מזיווג שני: רבי דוד אייזקסון, האדמו"ר מראמאן (נפטר בא' בחשוון ה'תרס"ח). חתנו רבי יצחק לייפר (בן רבי אהרן אריה בן רבי ישכר בער מנדבורנא) מהרץ-רומאן שמילא את מקומו. ילדיו האחרים היו רבי משה וחתניו רבי חיים לביל מפיאטרה-ניאמץ ורבי אהרן משה טויבש. רבי משה, התגורר בקאליש. רבי אהרן אריה לייב מאיר, היה גביר גדול. רחל, אשת רבי צבי מקאליש חנה לאה, אשת רבי אהרן אריה לייב רדליך ממיקולאייב (בן דודה רבי שלמה). השדכן היה רבי לוי יצחק מברדיטשוב.
יצחק מאיר השיל (ז'ינקוב)

רבי יצחק מאיר השיל (ה'תקל"ו – א' באדר ה'תרט"ו, 1775/6 – פברואר 1855) היה האדמו"ר השני בשושלת אפטא-ז'ינקוב. נולד לרבי אברהם יהושע העשיל (האפטר רב) אבי שושלות אפטא-ז'ינקוב וקופיטשניץ, ולחיה שרה בתו של רבי יעקב מטיטשין. לאחר נישואיו למירל בתו של רבי חיים יעקב שטרויס מדוקלה שימש כיד ימינו של אביו עד לשנת ה'תקס"ה (1804/5) אז החל לכהן ברבנות העיר קולבסוב, וכעבור כמה שנים נתמנה לרב בזינקוב ולאחר פטירת אביו בה' בניסן ה'תקפ"ה (1825) החל לנהוג באדמו"רות והיה לאדמו"ר השני מאפטא-זינקוב. רבי יצחק מאיר נפטר בא' באדר ה'תרט"ו (1855) ואת מקומו מילא בנו בכורו רבי משולם זוסיא השיל. רבי משולם זוסיא השיל (נפטר ה'תרכ"ד), אדמו"ר השלישי מאפטא-זינקוב. רבי מענדל השיל, נישא לחיה מלכה פרידמן בתו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין. רחל, אשת רבי שמואל אשכנזי מקאלוש.. מדיה וקבצים בנושא יצחק מאיר השיל בוויקישיתוף דוד הלחמי, רבי יצחק מאיר מזינקוב, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רפ"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) חותנו של רבי אברהם יהושע השיל מסקווירא
יצחק מרדכי שפירא

רבי יצחק מרדכי שפירא (אב תרכ"ז – ג' בתמוז תר"צ) היה אדמו"ר בגוואדזיץ' (Gwoździec). נולד בסדיגורה לרב אבי עזרא זליג שפירא, אדמו"ר בסטרי ובנו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא, מחשובי אדמו"רי פולין בדורו. אמו הייתה הדסה פייגא, בתו של רבי אברהם יעקב פרידמן מסאדיגורה. נישא לציפורה פייגא, בת דודו רבי ישראל פרידמן מסדיגורה. לאחר פטירת אביו החל לכהן באדמו"רות בגוואדז'יץ שבגליציה (כיום אוקראינה) לצד אחיו רבי חיים מאיר יחיאל שהחל לכהן בדרוהוביץ' וממנו יצאה שושלת דרוהוביץ'. על אף היותו צאצא מצד אביו לשושלת קוז'ניץ, נהג בדרך חסידות רוז'ין, שושלתם של אמו וחותנו. בימי מלחמת העולם הראשונה נמלט כשאר אדמו"רי רוז'ין לווינה, שם השתכן עד לפטירתו ושם נקבר בבית הקברות היהודי "החדש". אשתו עלתה לארץ ישראל ונפטרה בכ' בחשוון תש"ג ונקברה בבית העלמין בהר הזיתים. רבי אבי עזרא זליג שפירא, נישא לבלומא רייזיל בת דודו רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ'. עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. נפטר בחול המועד סוכות תש"ד, ונקבר בהר הזיתים. בנו, המשיך את חסידות דרוהוביץ'. רבי אברהם יעקב שפירא (נרצח בשואה בערב ראש השנה תש"ד). נישא לקרובת משפחתו מרים בת רבי ישראל פרלוב מסטולין. רבי דוד משה (י"ט באלול תרס"ד - ט"ו באייר תשמ"ח) כיהן כאדמו"ר מגוואדז'יץ-סדיגורה בווינה ובבורו פארק. נישא לאלטע בת ציון בתו של רבי שלמה חיים מבולחוב ובזיווג שני לרייזיל בתו של רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק. הרב יצחק מרדכי שפירא מגוואדז'יץ-סדיגורה בבורו פארק, בן רבי דוד משה. הרב שלמה שפירא מגוואדז׳יץ-סדיגורה בבורו פארק, בן רבי יצחק מרדכי. הרב שלום יוסף שפירא (- ז' באלול תשמ"ג) חתנו של בן דודו של אביו, רבי ירחמיאל משה מקוז'ניץ. ממייסדי כפר חסידים וקריית אתא. אביה רבי ישראל היה בנה של שרה דבורה, אחיינית סבו רבי אבי עזרא זעליג. כמו כן, סבו (הכפול) רבי אברהם יעקב מסדיגורה, היה דוד זקן של רבי ישראל.
השול (ברסלב)

השול (מיידיש: "בית הכנסת". מכונה גם: בית המדרש הגדול דחסידי ברסלב או ישיבת אור הנעלם) הוא בית מדרש ותיק של חסידות ברסלב השוכן בפינת הרחובות סלנט ומאה שערים בירושלים. המקום נוסד בשנת 1949 בידי הרב אליהו חיים רוזין והרב לוי יצחק בנדר, מרבניה הבולטים של ברסלב בישראל. סביב המקום התפתחתה קהילה שמנתה באמצע שנות השישים כ-80 משפחות. במידה רבה משמרת הקהילה את ברסלב "הישנה" והיא נחשבת שמרנית בקרב חסידי ברסלב. רבים מאנשי הקהילה משכימים בחצות הלילה להתבודדות, טובלים בשעת לילה מאוחרת ומתפללים שחרית עם הנץ החמה. "השול" היה קשור לאנשי פלג "הקהילה", שבראשו עמד הרב יעקב מאיר שכטר. אנשי פלג זה קשורים אידאולוגית לעדה החרדית. לאחר פסיקה של בד"ץ העדה החרדית עברו אנשי "הקהילה" לבית הכנסת "אוהל לאה" בשכונת בית ישראל. בגומחה מיוחדת ב"שול" שמור כסאו של רבי נחמן מברסלב שיובא במבצע מורכב מברית המועצות הקומוניסטית. הכיסא משמש כיום כ"כסא של אליהו בבריתות שנערכות ב"שול". משרדים וכניסה לישיבה שמחת בית השואבה בישיבה אולם התפילה בישיבה אור הנעלם ירושלים, במרכז ישיבת חסידי ברסלב, דנסגייד רבי לוי יצחק בנדר, לב ברסלב שמחתי באומרים לי, מחובר המציאות קווים לדמותו, באתר ברסלב אמת
ישיבת הכתב סופר

ישיבת הכתב סופר היא בית כנסת ובית מדרש בבתי אונגרין בירושלים. הישיבה נבנתה לתושבי השכונה שלא השתייכו לתנועת החסידות. המבנה הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל. הישיבה נבנתה בשנת 1891 בשכונת בתי אונגרין שנבנתה על ידי כולל שומרי החומות, של יהדות הונגריה, במטרה לסייע לעניים ולספק דיור ליוצאי הונגריה שהתגוררו בירושלים. מבנה הישיבה שוכן בסמוך למשרדי כולל 'רבי מאיר בעל הנס' ובכניסה לשכונת בתי אונגרין, הישיבה סמוכה לרחוב מאה שערים. אל מול הישיבה הוקמה בבתי אונגרין 'כיכר הונגריה הגדולה'. מאחורי הישיבה ממוקמת קריית שומרי אמונים. הישיבה בעלת מבנה סמלי של הקהילה הפרושית סמן לצניעות וענווה, צורתה מורכבת מארבעה קירות פשוטים ומשני חלונות ענק. בתי כנסת שבהם התפללו בני המשפחה, תולדות המשפחה שכונות מגורי המשפחה במאה ה - 19, תולדות המשפחה במקביל הוקמה ישיבת "חתם סופר" לתושבי השכונה שהשתייכו לתנועה החסידית.
יששכר בעריש אייכנשטיין (דולינה)

רבי יששכר בער (בעריש) אייכנשטיין (מכונה: ר' בעריש מדולינא; ה'תקצ"ה – כ"ט בשבט ה'תרמ"ו) היה אדמו"ר חסידי, הראשון בשושלת דולינא. רבי בעריש נולד בזידיטשוב בשנת ה'תקצ"ה לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין (המהרי"א מזידיטשוב). לאחר נישואיו לבתו של רבי אברהם מסטרטין התמנה בשנת ה'תרט"ז לדיין בעיר ועם פטירת אביו בט' בסיון ה'תרל"ג נתמנה לרבה ואדמו"רה של דולינא. במהלך כהונתו נסע להרבה צדיקי דורו וכך נודע כאדמו"ר מדולינא. רבי בעריש הביא לייסוד קהל מחזיקי הדת בלמברג[דרוש מקור] והיה סמכות תורנית לקהילה ביחד עם האדמו"רים מבעלזא, ויז'ניץ ושינאווא. רבי בעריש נפטר בכ"ט בשבט ה'תרמ"ו כשהוא בן חמישים ואחת שנים בלבד, את מקומו מילא בנו רבי יהודה צבי הירש. לאחר פטירתו קובצו דברי תורתו בספר "ליקוטי מהר"י". רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין, האדמו"ר מדולינא (נפטר ה'תרס"ט) אשת רבי פנחס רוקח מקארוב אשת רבי יעקב יצחק דוד (תרכ"ו - י"ג באדר תרצ"ב) מסטורוז'ינץ, בן רבי ברוך הגר מויז'ניץ חסידות זידיטשוב
יששכר בעריש אייכנשטיין (זידיטשוב)

רבי ישכר בעריש אייכנשטיין (ה'תקל"ה – ז' בסיון ה'תקצ"ב) היה אדמו"ר חסידי בדור השני בשושלת זידיטשוב. ישכר בעריש נולד בגליציה בשנת ה'תקל"ה לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין (הראשון) מספרין ולהינדא בת רבי צבי, ונישא לעטיא בתו של רבי אליהו לבינגר. לאחר פטירת אחיו רבי צבי הירש אייכנשטיין אבי חסידות זידיטשוב בי"א בתמוז ה'תקצ"א הוכתר רבי ישכר בעריש כאדמו"ר מזידיטשוב במקומו. בז' בסיון ה'תקצ"ב, כשנה בלבד לאחר תחילת כהונתו באדמו"רות נפטר רבי ישכר בעריש ונטמן בסקולע. את מקומו מילא חתנו ואחיינו, רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין מראזלה במקביל לאביו רבי משה אייכנשטיין שכיהן בסאמבור. רבי יצחק אייזיק אייכנשטיין, (מהרי"א מזידיטשוב) כיהן כאדמו"ר מזידיטשוב אחר פטירת גיסו. בתו אשת רבי יהודה צבי הירש מראזלה (בן רבי משה מסאמבור), מילא מקום חמיו באדמו"רות. חסידות זידיטשוב בן רבי צבי אייכנשטיין בן רבי אלכסנדר אייכנשטיין מסטבניק, בן רבי צבי איינכשטיין חתנו של רבי יום-טוב ליפמן הלר (התוספות יום-טוב)
ישכר דב בעריש הורוביץ

רבי ישכר דב בעריש הורוביץ (ו' בשבט תש"ח, 1948 - י"ט בתשרי תשס"ח, 2007) היה האדמו"ר מספינקא-בית שמואל צבי בארצות הברית. נולד לרבי שמואל צבי הורוביץ ולאסתר רחל. בשנת תשכ"ו נישא לבלומא שרה, בת רבי אלעזר מייזליש אב"ד אויהל. בחיי אביו הקים, ניהל ועמד בראש מוסדות חסידות ספינקא. לאחר פטירת אביו בשנת תשנ"ז, עזב את בית מדרשו של אביו והקים חצר חדשה. הוציא סדרת ספרים בשם "תפארת צבי", בה מכונסים דברי תורתו של אביו על התורה, המועדים, הזמירות לשבת ועל הגדה לפסח. ילדיו: חיה רויזא, אשת רבי יעקב דוד זעגעלבוים האדמו"ר מווינא. רבי יוסף מאיר, האדמו"ר מבית שמואל צבי ספינקא. חתן רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים האדמו"ר מקרעטשניף. רבקה, אשת הרב צבי הלוי פרידמן אב"ד סעליש. רבי משה יעקב, האדמו"ר מספינקא מונסי. חתן רבי שמואל יעקב קאהן האדמו"ר מתולדות אברהם יצחק. יקותיאל יהודה, חתן רבי יצחק אייזיק מנחם אייכנשטיין האדמו"ר מגאלנטא. פערל, אשת הרב נפתלי הירצקא בערגער בן רבי שמואל אב"ד מישקולץ. רבי אהרן דוד האדמו"ר מזבילטוב, חתן רבי יעקב שמשון טירנויער האדמו"ר מחוסט. טויבא, אשת רבי אשר זעליג אשרי אב"ד רידז. יואל, חתן רבי שמואל חיים יחזקאל פאנעט מדעעש.
ישעיה נפתלי הירץ שפירא

רבי ישעיה נפתלי הירץ שפירא (ה'תקצ"ח, 1838 - ד' בסיון ה'תרמ"ה, 18 במאי 1885). היה רב אדמו"ר חסידי בדינוב, השלישי בשושלת דינוב. נולד בדינוב בשנת ה'תקצ"ח לרבי דוד שפירא מדינוב ולרחל מינא. נישא לאדל רבקה בת דודו רבי אלעזר שפירא מלנצהוט. לאחר נישואיו נסע לצאנז ללמוד אצל רבי חיים הלברשטאם מצאנז. לאחר פטירת אביו בי"ט באדר ה'תרל"ד מונה רבי ישעיה למלא את מקומו ברבנות ובאדמו"רות. במקביל ייסדו אחיו רבי צבי אלימלך ורבי מאיר יהודה שפירא חצרות בבלאז'וב ובבוקווסק. בשנות כהונתו חיבר את ספרו "הנותן אמרי שפר". נפטר בד' בסיון ה'תרמ"ה, חתנו רבי יוסף שפירא מילא את מקומו. חנה מינדל, (נפטרה ה'תרצ"ד) אשת רבי יוסף שפירא (ה'תר"ך - ה'תרצ"ב) (מילא את מקום חמיו באדמו"רות). נחמה טילא, אשת רבי נחמיה שפירא. ישעיה נפתלי הירץ בן דוד שפירא (1838 בערך-1885), דף שער בספרייה הלאומית
ישראל אלימלך אונגר

רבי ישראל אלימלך אונגר (ה'תק"ף – ז' באלול ה'תרכ"ז) נכדו של הרב מרדכי דוד אונגר אבי חסידות דומברובה. היה האדמו"ר השלישי בשושלת. נולד בשנת ה'תק"ף לרבי יוסף אונגאר מדומברובה ולגיטל בתו של רבי משה אליקים בריעה הופשטיין מקוז'ניץ. נישא למאטיל בתו של רבי יחיאל קוריצר (נכדו של החוזה מלובלין). לאחר פטירת אביו בב' בחשון ה'תרכ"ז מילא רבי ישראל אלימלך את מקומו כרבה של דומברובה טרנובסקה. לאחר זמן עבר לדז'בנה שם ציווה עליו הרב חיים הלברשטאם מצאנז לכהן כאדמו"ר. מקובל כי רבי חיים הגיש לו קוויטל ובכך הכתיר אותו לאדמו"ר השלישי בשושלת. בז' באלול ה'תרכ"ז, לאחר פחות משנה מאז מינוי לאדמו"ר, נפטר בגיל שבעים. שני בניו הגדולים מילאו את מקומו ברבנות ובאדמו"רות; הבכור רבי יעקב יצחק אונגר ייסד את חסידות דז'בנה בעיר מגורי אביו ואחיו רבי משה אליקים בריעה אונגר היה ממשיכו המרכזי בדומברובה. רבי יעקב יצחק אונגר, מייסד חסידות דז'בנה. חתן האמרי נועם מדזיקוב (נפטר ה'תרנ"ב) רבי משה אליקים בריעה, האדמו"ר מדומברובה. חתן רבי אברהם אבא הורוביץ משנדישוב (נפטר ה'תרנ"ח) רבי מרדכי דוד, רב בעיר צאנז. נישא לרבנית שיינדיל אונגר (נפטר ה'תרע"ו) מושקיט, אשת רבי משה הלברשטאם (ה'ת"ר - ה' באדר ה'תרע"ה) בן האדמו"ר הראשון מקשאנוב שיינדיל, אשת רבי מאיר מוסקוביץ' (נכד האדמו"ר מפרמישלן)
ישראל הורוביץ (מעליץ)

הרב ישראל הורוביץ (ה'תר"י – ה'תר"ס) היה רבה של קהילת חסידי דז'יקוב בעיר מעליץ, כונה בפי חסידיו "האדמו"ר מדז'יקוב-מעליץ". נולד בסביבות שנת ה'תר"י לרב יהודה הורוביץ, רב במעליץ ובנו של הרב יעקב הורוביץ מייסד חסידות מעליץ, משושלת אדמו"רי רופשיץ. ולבתו של הרב חיים מאיר יחיאל "השרף ממוגלינצא". נישא למלכה בת הרב מאיר הורוביץ מחבר הספר "אמרי נועם". לאחר פטירת אביו ביקש להתמנות כרב תחתיו, אך אחיו הרב נפתלי הורוביץ נבחר לתפקיד. סביב ר' ישראל התאגדה קהילה מחסידי דז'יקוב בעיר, והוא הוכתר בידיהם כאדמו"ר מדז'יקוב-מעליץ. בתפקידו זה כיהן, לצד אחיו שהיה רבה של העיר, עד פטירתו בשנת ה'תר"ס. לרב ישראל ומלכה הורוביץ נולדו שלושה בנים: ר' חיים מאיר יחיאל הורוויץ - כיהן כרב בעיר ריינזשאוו (נרצח בשואה, ה'תש"ב) ר' יעקב הורוביץ - כיהן תחתיו כאדמו"ר ממעליץ-דז'יקוב ר' אברהם שמחה הורוביץ - היה האדמו"ר ממעליץ-ירושלים (נפטר ה'תשל"ג)
ישראל יוסף אונגר

הרב ישראל יוסף אונגר (ה'תרכ"ח – א בתמוז ה'תש"ב) היה אדמו"ר בעיר טרנוב. נרצח בשואה במחנה ההשמדה בלז'ץ. נולד בשנת תרכ"ח לרבי יעקב יצחק אונגר (האדמו"ר הראשון מחסידות דז'בנה ומייסדה) ולחנה בתו של רבי מאיר הורוביץ (האמרי נועם) בנערותו היה הרב ישראל יוסף תלמידו של הרב יהושע הורוביץ שהיה אז האדמו"ר השלישי מדזיקוב. בי"א בטבת תרע"ג כאשר נפטר הרב הורוביץ היגר הרב ישראל יוסף לעיר טרנוב שבדרום-מזרח פולין והתקבל שם כאדמו"ר. בניגוד לאחיו שהחלו לכהן כאדמו"רים לאחר מותו של אביהם, התמנה הרב ישראל יוסף לאדמו"ר מיד לאחר פטירת רבו. הוא נודע בתפילותיו בימים הנוראים אותם היה עורך בנוסח חסידי רופשיץ עליהם נמנה רבו. כשפרצה מלחמת העולם השנייה סירב להצעה להימלט לשטח שנשלט על ידי רוסיה והועבר לגטו שהקימו הנאצים בעיר. ביום ראשון של ראש חודש תמוז של שנת תש"ב צורף הרב ישראל יוסף אונגר עם רוב בני משפחתו לאקציה השנייה שערכו הנאצים בגטו ונשלח למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם נרצח. בנו הרב ראובן אונגר מילא את מקומו של באיו והיה אדמו"ר בעיירה קוזמיר אך גם הוא נרצח בשואה. הרב ישראל יוסף אונגר היה נשוי לרבנית ברכה הורוביץ. שלושה מילדיהם נרצחו בשואה: מאיר אליהו אונגר, נישא לבת הרב שלום הלברשטאם (נרצח בשואה) ראובן אונגר, אדמו"ר בקוזמיר (נרצח בשואה) חיה אסתר אשת הרב חיים צבי הירש הורוביץ (נרצחה בשואה) אליעזר אונגר מאיר וונדר, האנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק א', עמ' 53-52 יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, חלק ב', עמ' תקצב-תקצג
ישראל פרידמן (בויאן)

רבי ישראל פרידמן (כ"ד באלול תרל"ח, 22 בספטמבר 1878 - ל' באב תשי"א, 1 בספטמבר 1951) היה האדמו"ר מבויאן בלייפציג. בנו של האדמו"ר הראשון מבויאן, רבי יצחק פרידמן. נולד בסדיגורה למלכה בת רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקא ולרבי יצחק, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין. בשנת תרנ"ה נישא למרים, בת דודו רבי שלמה'ניו מסדיגורה. בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט יחד עם אביו ואחיו לווינה. לאחר פטירת אביו בשנת תרע"ז החל לכהן באדמו"רות והקים את חצרו בלייפציג הגרמנית. בשנת תרצ"ה ביקר בארץ ישראל ובשובו ללייפציג אמר שבדעתו לחזור חזרה לארץ ישראל. בשנת תרצ"ט נמלט מהנאצים לשווייץ ולאחר מספר חודשים עלה לארץ ישראל והתיישב ופתח בית מדרש ברחוב יבנה בתל אביב, כמו שאר אדמו"רי רוז'ין שעלו ארצה. רבי ישראל היה חולה במשך כל שנות חייו ולא הרבה לצאת ולהסתובב בין החסידים, אך בכל שנות שהותו בארץ נסע בל"ג בעומר למירון להדליק את ההדלקה המסורתית שהייתה בחזקת משפחתו. נפטר בא' דר"ח אלול תשי"א (1951) ונטמן בבית הקברות העתיק בצפת. השאיר שתי בנות, גיטל לאה אשת בן דודה רבי מרדכי שרגא בנו של רבי מנחם נחום מבויאן-צ'רנוביץ', בשנית אשת רבי ישעיה שפירא האדמו"ר החלוץ ובשלישית אשת רבי אברהם יעקב מדרוהוביץ' וחוה אשת קרובה רבי מרדכי שרגא השיל בנו של רבי יצחק מאיר השיל מקופיטשניץ, שתיהן נפטרו ללא ילדים. על שמו בית הכנסת של חסידות בויאן בשכונת הגפן בביתר עילית, "נחלת ישראל".
ישראל פרידמן (סדיגורה)

רבי ישראל פרידמן (כ' בשבט תרי"ב 10 בפברואר 1853 - י"ג בתשרי תרס"ז 2 באוקטובר 1906) היה האדמו"ר השני בחצר סאדיגורה. מכונה בחסידות ה"אור ישראל". נולד בסדיגורה כבן רביעי לרבי אברהם יעקב פרידמן, בנו השני של רבי ישראל מרוז'ין, ולמרים בתו של רבי אהרן פרלוב, ה"בית אהרן" מקרלין. אביו כיהן כאדמו"ר המרכזי של חסידות רוז'ין, לאחר שאחיו הגדול רבי שלום יוסף נפטר מעט לאחר פטירת אביהם רבי ישראל. נישא בשנת תרכ"ח, לאסתר בתו של בן דודו רבי יצחק מבוהוש, בנו של רבי שלום יוסף מסדיגורה. לאחר פטירתה בשנת תרמ"א, נישא בשנית לדודתה של אשתו הראשונה, בת שבע בת רבי שלום יוסף מסדיגורה. אחיו רבי שלמה פרידמן וגיסו רבי נחום בער פרידמן היו מיועדים לרשת את החסידות, אך שניהם נפטרו בחיי האב רבי אברהם יעקב. לאחר פטירת אביו בשנת תרמ"ג, מונה יחד עם אחיו רבי יצחק לכהן באדמו"רות. בשנת תרמ"ו נעשתה בין האחים חלוקת ירושה, רבי ישראל זכה בחצר בסאדיגורה ובחלקת אבותיו, ואילו רבי יצחק זכה בנשיאות כולל ווהלין ועבר לבויאן. שלושה ימים לאחר יום הכיפורים תרס"ז נפטר, ונטמן בסאדיגורה. בנו רבי אהרן פרידמן מילא את מקומו והוכתר לאדמו"ר השלישי מסאדיגורה. חלק מהחסידים פנו לאחיו רבי שלום יוסף מסאדיגורה - טשרנוביץ, וחלק פנו לאחיו רבי אברהם יעקב פרידמן מסאדיגורה, וחלקם פנו לאח נוסף רבי שלמה חיים מסאדיגורה ולאחר פטירתו של רבי אהרן הוכתר לאדמו"ר בנו רבי מרדכי שלום יוסף מסאדיגורה. חמשת ילדיו הראשונים נולדו מאשתו הראשונה. משה מרדכי מנחם (תרל"א - י"ג בטבת תרמ"ב). נפטר בילדותו חוה חיה פרידמן, אשת הרב שלום יוסף פרידמן ממילניצא, בן דודה רבי נחום בער מסדיגורה. רבי אהרן, ממלא מקומו באדמו"רות רבי שלום יוסף (י"ג בטבת תרל"ט-י"ח בשבט תרפ"ג), אדמו"ר מסדיגורה בצ'רנוביץ צפורה פייגא, אשת בן דודה רבי יצחק מרדכי שפירא מגוואדז'יץ רבי אברהם יעקב, האדמו"ר מסדיגורה לאחר פטירת אחיו רבי יצחק (ב' בחשוון תרמ"ו - י"א בכסלו תרפ"ה), האדמו"ר מרימנוב. היה חתנו של רבי אשר ישעיהו הורוביץ, חתנו של רבי יוסף מרימנוב הרב דוד יהושע, נפטר בצעירותו רבי שלמה חיים - כיהן לצד אחיו בסדיגורה ובווינה רבי יהודה צבי (כ"ה בניסן תרנ"ז - ח' בניסן תשי"א) חתן קרוב משפחתו רבי חיים אהרן בנו של רבי ישראל מצ'ורטקוב. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק בגבעתיים רחל (- כ"ח בשבט תשל"ב), אשת רבי שלמה פרידמן מצ'ורטקוב בנותיו בלומא רייזל ומרים, נפטרו בילדותן ישראל בן אברהם יעקב פרידמן (1852-1906), מסדיגורה, דף שער בספרייה הלאומית רבי נחום בער היה בנו של רבי שלום יוסף מסדיגורה, סב אמה ודוד אביה, והיה חתנו של סבה רבי אברהם יעקב. היו קרובים 6 פעמים. רבי ישראל מצ'ורטקוב היה בן דודם של אביו ואמו, חמותו הייתה אחותה של אביו ובת דודה של אמו, רבי חיים אהרן היה חתנו של רבי דוד מבוהוש בן דודם של אביו ואמו.
ישראל שלום יוסף השיל

רבי ישראל שלום יוסף השיל (חשוון ה'תרי"ג - כ"ט באב ה'תרע"א) היה אדמו"ר חסידי, החמישי בשושלת אפטא-זינקוב. רבי ישראל שלום יוסף נולד בשנת ה'תרי"ג לרבי אברהם יהושע העשיל, האדמו"ר הרביעי בשושלת אפטא-זינקוב וללאה רחל בתו של רבי שלום יוסף פרידמן האדמו"ר מרוזין. נישא בזיווג ראשון לשרה רבקה בתו של רבי הרב אברהם יעקב פרידמן (האדמו"ר מסדיגורה) ובזיווג שני לבת שבע טריינא בתו של רבי יעקב שמשון חודורוב מבאהופולי. עם פטירת אביו בי"ט בתשרי ה'תרמ"א נקרא רבי ישראל שלום יוסף כדי למלא את מקומו במז'יבוז' שם כיהן במשך כשלושים שנה כאדמו"ר החמישי מאפטא-זינקוב. היו לו כתבי מגידות של חסידים מהרבה ערים שמסב והיה נוהג לערוך מסעות של חיזוק אצל חסידיו. רבי ישראל שלום יוסף נפטר בכ"ט באב ה'תרע"א ונטמן באוהל אדמו"רי ויז'ניץ בסמוך לרבי מנחם מנדל הגר, אבי חסידות ויז'ניץ. בנו רבי אברהם יהושע השיל מילא את מקומו כאדמו"ר ממז'יבוז'-טרנופול והשישי בשושלת אפטא-זינקוב. בנו רבי יצחק מאיר מילא את מקומו בעיר מזבוז כאדמו"ר ממזבוז. דברי תורתו כונסו בספר "שורש ישי". רבי אברהם יהושע העשיל, אדמו"ר ממז'יבוז'-טרנופול (נרצח בשואה, בד' ניסן ה'תש"ג). רבי יצחק מאיר השיל, אדמו"ר ממז'יבוז'-חיפה. רבי משה השיל (נרצח בשואה ה'תש"ג). חוה שרה השיל, אשת רבי מרדכי שלמה פרידמן (אדמו"ר מבויאן-ניו יורק). מירל השיל, אשת רבי מרדכי שלום יוסף פרידמן (אדמו"ר מסדיגורה-תל אביב). לאה רחל השיל (נרצחה בשואה), אשת רבי שמואל פיינר מקראקא. חיה מרים סימא. מז'יבוז' חסידות אפטא-זינקוב
ג'ואיש פרס

הג'ואיש פרס (באנגלית: The Jewish Press; "עיתון היהודים") הוא שבועון אמריקני המופנה לקהילות היהודים שומרי ההלכה בארצות הברית. לפי הגדרתו זהו העיתון היהודי העצמאי הנפוץ ביותר בארצות הברית. העיתון נוטה לדעות שמרניות. העיתון נוסד בידי הרב שלום קלאס (ה'תרס"ו, 1916 – ה'תש"ם, 1980) וחמיו רפאל שרייבר (ה'תרמ"ה, 1855 – ?). העיתון נוסד בעקבות פניה של הרב משה פיינשטיין והרב שמחה אלברג, על מנת למלא את החסר בעיתונות יהודית, שהלכה ודעכה בסוף שנות החמישים. המהדורה הראשונה פורסמה ב-29 בינואר 1960. עורך העיתון כיום הוא ג'ייסון מעוז. עורכיו הקודמים היו פרל הרצוג, הסופר ארנולד פיין ולתקופה קצרה גם מאיר כהנא. העיתון מדווח על חדשות יהודיות ומתמקד בניו יורק, ארצות הברית, וישראל. על פי הגדרת העיתון, הכתבות ומאמרי המערכת בעלי נטייה לשמרנות. חלקי העיתון כוללים: חדשות - דיווחים המתמקדים במזרח התיכון, מלחמת הדעות ודיווח על הטיה חדשותית נגד מדינת ישראל, וכן חדשות בנושא מזון כשר. דעות - מאמרי מערכת, ניתוחים מדיניים על השלטון בישראל, ומאמרי דעה. נושאים - מאמרי על הדת וההלכה היהודית, מסעדות כשרות, מוסף לנוער ומוסף לחגים. בין הכותבים הקבועים לג'ואיש פרס ידועים רוברט אברך - כותב התסריטים מהוליווד, ג'רולד אוירבך, הסופר והפעיל היהודי ד"ר מוריס מנדל, פרופ' לואיז רנה ברז, ד"ר סטיבן פלאוט, ד"ר מרוין שיק (מקרן אבי חי), פרופ' פיליס צ'סלר - פסיכותרפיסטית ופמיניסטית ידועה הלוחמת באנטישמיות ופגיעה בנשים, וד"ר פאול איידלברג (מתנועת 'ימין ישראל'). כתבים ידועים, הכותבים טור שבועי בנושא דת בעיקר סביב פרשת השבוע, וכן פרשנות תלמודית, הלכתית והגות יהודית הם הרבנית והסופרת אסתר יונגרייז מקימת ארגון "הנני", הרב חיים צימרמן אשר שימש כיועץ התורני של העיתון, פרסם טורים במשך כעשרים שנה שבהמשך נדפסו כסדרת הספרים Torah and Reason, Torah and Existence, Torah and rationalism. הרב ברל ויין ראש מועצת הרבנים בארצות הברית הרב דוד הולנדר, הסופר וכתב הג'רוזלם פוסט חנוך טלר והרב סטיבן פרוזנסקי. בעבר הרב מאיר כהנא כתב טור שבועי בתחום זה. בין הכתבים המפורסמים הכותבים בנושאים מדיניים בעיתון, הנשיא לשעבר רונלד רייגן שכתב טור שבועי בשנות השבעים, חבר הכנסת לשעבר הרב מנחם פורוש, קודם ראש האופוזיציה ואחר כך ראש הממשלה מנחם בגין ובימינו משה פייגלין. כותבים מפורסמים נוספים בנושאים אלו הם שדרן הרדיו וחבר מועצת ניו יורק דב חייקין (הייקינד) נציג הסנאט הניו יורקי ותומך ישראל שמחה פלדר. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואיש פרס ג'ואיש פרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אודותינו (באנגלית) באתר העיתון מאוניברסיטת פרדו באינדיאנה, מראשי מרכז אריאל למחקרי מדיניות, כותב הדו"ח הסופי בפרויקט דניאל להערכת הסיכון הגרעיני לישראל, עם יואש צידון בשנת 2003, ומיועצי הממשל האמריקני בנושא התגוננות מארגוני חבלה