laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוסקביץ'

מוֹסקביץ' (ברוסית: Москвич) הוא כינויים של דגמי מכוניות נוסעים שיוצרו בברית המועצות והיו נפוצים בגוש המזרחי כולו. זה גם היה שמו של המפעל בשנים 1992–2006. בשנת 1998, חלק מהשטח של המפעל הועבר למפעל משותף לייצור כלי רכב בין ממשלת מוסקבה לרנו. בתחילה נקראה החברה Avtoframos, מאוחר יותר היא עברה לשליטתה של רנו רוסיה (אנ'). מ-1998 עד 2022 ייצרה מכוניות רנו. במאי 2022, הנכסים של רנו רוסיה הפכו לרכוש של ממשלת מוסקבה. ראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין הכריז על תוכניות לייצר מכוניות תחת המותג מוסקביץ' במפעל. ראשית המפעל בשנות ה-30 של המאה ה-20 כאשר במוסקבה הוקם מפעל להרכבת מכוניות פורד. בשנת 1933 הפך המפעל לסניף של מפעל גא"ז והחל לייצר מכוניות מתכנון מפעל זה. בסוף מלחמת העולם השנייה החרימו הסובייטים את כל קו הייצור של אופל קדט ממפעלי אופל ברוסלסהיים, גרמניה. קו היצור הועבר בשלמותו למפעל שנקרא "מ.ז.מ.א" ("מוסקובסקי זאבוד מאלוליטרוביך אבטומובילי" - מפעל מוסקבאי למכוניות קטנות נפח), שם החלו לייצר בשנת 1947 את דגם "מוסקביץ' 400", שהיה למעשה האופל קדט הגרמנית. "מוסקביץ'" משמעו "מוסקבאי". מכונית זהה בשם זהה יוצרה גם בבולגריה. שנות הזוהר של המפעל היו במחצית השנייה של שנות ה-50 ושנות ה-60. בתקופה זו התרכז המפעל בייצור מכוניות נוסעים שתוכננו בו עצמו. המכוניות זכו לפופולריות בברית המועצות. בשנת 1968 הוחלט על הקמת קווי ייצור חדשים תוך התבססות על טכנולוגיה שנרכשה מחברת רנו הצרפתית. יכולת הייצור של המפעל הוגדלה ל-200 אלף מכוניות בשנה. למרות פסי הייצור החדשים, המפעל המשיך בייצור המכוניות מדגם "מוסקביץ' 408" ומוסקביץ' 412 שתוכננו בתחילת שנות ה-60. המפעל שינה את שמו ל-AZLK ("אבטומובילני זאבוד לנינסקובו קומסומולה" - מפעל מכוניות על שם הקומסומול הלנינאי. במחצית שנות ה-70 היה ברור שדגמי המכוניות שנמצאים בייצור אינם יכולים להתמודד עם הדגמים המודרניים יותר מתוצרת מפעל אווטוואז. הדגם שהיה בייצור עבר מתיחת פנים אך לא יכול היה להתמודד עם הדגמים המודרניים. לאור זאת נתח השוק של המכוניות מתוצרת המפעל היה בירידה מתמדת. החל משנת 1977 כבר לא ניתן היה למצוא לקוחות למכוניות מוסקביץ' במדינות אירופה המערבית. למרות הנחיתות הטכנית, המשיכו קווי הייצור לפעול ובשנת 1986 נבנתה המכונית ה-4 מיליון מתוצרת המפעל. במקביל לכך, נותר חלק משמעותי של תוצרת המפעל בלתי מכור בחניונים בתוך גדרות המפעל עצמו. בסוף שנות ה-80 הצליח המפעל לתכנן ולהתחיל בייצור מכונית עם הנעה קדמית. איכות התוצרת הייתה נמוכה והיה קשה למצוא לקוחות אף בתחומי ברית המועצות. לאחר התפרקות ברית המועצות החל ייצור מכוניות נוסעים תחת השם "OAO Moskvich". החברה פשטה רגל ב-2002 ובשנת 2006 הכריזה על הליך פירוק ופורקה. כל זכויות הייצור הועברו לרנו שהקימה בשטחי המפעל קו ייצור להרכבת מכוניות מתוצרתה. לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה רנו החליטו לסגור את העסקים ברוסיה. המפעל הקיים נרכש על ידי עיריית מוסקבה. בניהול של עיריית מוסקבה החברה החלה לייצר רכבים מדגמי "מוסקביץ' 3" (על בסיס רישיון שהתקבל מחברה סינית), שנמכרו החל מינואר 2023 ודגמי מוסקביץ' 6 שייצורם צפוי להתחיל באפריל 2023. מוסקביץ' 3 מוסקביץ' 6 מדיה וקבצים בנושא מוסקביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוסקביץ' מוסקביץ', ביישום טלגרם מוסקביץ', ברשת החברתית VK אתר חובבי מוסקביץ' (רוסית)(הקישור אינו פעיל) אתר עם תמונות רבות של מכוניות מוסקביץ' https://russian.rt.com/russia/news/1003423-sobyanin-proizvodstvo-avtomobil-moskvich
TFT LCD

מסך גביש נוזלי מטרנזיסטור דק סרט (TFT-LCD) הוא גרסה של מסכים מגביש נוזלי (LCD) אשר משתמשים בטכנולוגיה של טרנזיטורים דקי סרט (TFT) על מנת לשפר את איכות התמונה (מיעון, ניגודיות ועוד). TFT LCD הוא סוג אחד של LCD בעל מטריצה פעילה. מסכים אלו משמשים בטלוויזיות, מסכי מחשב, טלפונים סלולרים, משחקי וידאו ניידים, מערכות ניווט ועוד. מסכי AMOLED משתמשים גם הם בטכנולוגיית ה-TFT. מסכים מגבישים נוזליים קטנים, כמו כאלו הנמצאים במחשבונים ובמכשירים אחרים, הם בעלי אלמנטים ישירים להצגת התמונה, מתח יכול להיות מושרה על אלמנט אחד ללא הפרעה על שאר האלמנטים במסך. טכנולוגיה זו אינה מעשית למסכים גדולים עם מספר רב של פיקסלים, מכיוון שזה דורש מיליוני חיבורים - חיבורים מלמעלה ומלמטה לכל אחד משלושת הצבעים (אדום, ירוק וכחול), של כל פיקסל. לכן הפיקסלים ממוענים בשורות ובטורים אשר מפחיתים את מספר החיבורים ממיליונים לאלפים. אם כל הפיקסלים בשורה אחת מושרים ממתח חיובי, וכל הפיקסלים בטור אחד מושרים ממתח שלילי, אזי הפיקסל בצומת הוא בעל המתח המושרה הגדול ביותר ואז הוא ממותג. הבעיה עם פתרון זה היא שכל הפיקסלים באותו טור רואים רק חלק מהמתח שנופל כמו גם כל הפיקסלים באותה שורה, ולכן למרות שהם אינם ממותגים באופן מלא, הם נוטים להצבע גם כן. הפתרון לבעיה זו היא לחבר לכל פיקסל טרנזיסטור משלו, אשר מאפשר למתג כל פיקסל באופן יחידני. זרם הזליגה הנמוך של הטרנזיסטור מונע מהמטען המושרה על הפיקסל לזלוג בין הרענונים של התמונה במסך. כל פיקסל הוא קבל קטן עם שכבה של גביש נוזלי מבודד אשר נמצא בסנדוויץ' בין שתי שכבות של ITO מוליך. סידור המעגל של TFT LCD הוא דומה מאוד לזה של זיכרון DRAM. למרות זאת, במקום לייצר את הטרנזיסטורים מסיליקון אשר יוצקים לתוך תבנית קריסטל, הם מיוצרים מסרט דק של סיליקון אשר משוקע מפאנל זכוכית. בצורה זו הטרנזיסטור בולט למעלה רק בחלק קטן מהאזור של כל פיקסל. חלקו האחר של סרט הסיליקון מסולק על מנת לאפשר לאור לעבור. שפופרת קרן קתודית (התקן תצוגה) צג פלזמה OLED מדיה וקבצים בנושא TFT LCD בוויקישיתוף
ITO

ITO (ראשי תיבות של Indium Tin Oxide - תחמוצת אינדיום ובדיל) היא תמיסה מוצקה של תחמוצת אינדיום ושל תחמוצת בדיל, בדרך כלל 90%‏ In2O3 ו-10%‏ SnO2. זהו חומר שקוף וחסר צבע בשכבות דקות. בשכבה עבה, צבעו בין צהוב לאפור. בתחום התת-אדום הוא פועל כמראה. זוהי אחת התחמוצות המוליכות השקופות הנפוצות ביותר. השילוב בין תכונותיו כמוליך חשמלי לבין שקיפות, כמו תחמוצות מוליכות שקופות אחרות, דורש אופטימיזציה בייצור, משום שדרישות אלו סותרות: אם מרכזים בייצור נושאי מטען רבים כדי להעלות את המוליכות, נפגעת שקיפות החומר. ריבוץ של שכבות דקות של תחמוצת אינדיום בדיל מתבצעת בעיקר על ידי טכניקות של נידוף בעזרת קרן אלקטרונים, אידוי פיזיקלי ועוד. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיטר טורצ'ין

פיטר טורצ'ין (רוסית: Пётр Валенти́нович Турчи́н; נולד ב-1957) הוא מדען אמריקאי ממוצא רוסי המתמחה ביצירת תיאורים מתמטיים לחברות אנושיות שהתקיימו במהלך היסטוריה. טורצ'ין נולד בשנת 1957 באובנינסק שבמחוז מוסקבה. בשנת 1963 עבר עם משפחתו למוסקבה. בשנת 1975 החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה אולם בשנת 1977 עזב את ברית המועצות יחד עם אביו, מתנגד המשטר ולנטין טורצ'ין. הוא קיבל תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת ניו יורק וסיים דוקטורט בשנת 1985 בזואולוגיה מאוניברסיטת דיוק. כיום הוא משמש כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית וגם במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת קונטיקט בארצות הברית. טורצ'ין מתמחה ביצירת מודלים מתמטיים אשר מתארים השתנות של חברות אנושיות במהלך ההיסטוריה. הוא פיתח דיסיפלינה בשם קליודינמיקה, אשר מבוסס על קליומטריקה, העוסקת בניתוחים מצבים היסטוריים וכלכליים באמצעות שיטות מתמטיות וסטטיסטיות. טורצ'ין כתב מספר ספרים בנושאי מחקרו, האחרון שבהם, "War and peace and war: the life cycles of imperial nations", יצא בשנת 2006. End Times: Elites, Counter-Elites and the Path of Political Disintegration, Allen Lane, 2023 War and peace and war: the life cycles of imperial nations, Pi Press, 2006 Historical dynamics: why states rise and fall, Princeton University Press, 2003 Complex population dynamics: a theoretical/empirical synthesis, Princeton University Press, 2003 Quantitative analysis of movement: measuring and modeling population redistribution in animals and plants, Sinauer, 1998 מדיה וקבצים בנושא פיטר טורצ'ין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר טורצ'ין (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פיטר טורצ'ין אשר שכטר, תחזית קודרת | וזוהי רק ההתחלה, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2017 נתנאל שלומוביץ, "המקצוע המסוכן ביותר למדינה בימינו הוא עורך דין", באתר הארץ, 20 במרץ 2024 10 שאלות לפיטר טורצ'ין פיטר טורצ'ין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיטר טורצ'ין, ברשת החברתית Goodreads פיטר טורצ'ין, באתר גוגל סקולר
מכתבים לג'ולייט

מכתבים לג'ולייט (באנגלית: Letters to Juliet) הוא סרט דרמה קומית-רומנטית משנת 2010, בכיכובם של אמנדה סייפריד, כריסטופר איגן, ונסה רדגרייב, פרנקו נרו וגאל גרסיה ברנאל. הרעיון לכתיבת התסריט מבוסס על ספר בשם "מכתבים לג'ולייט" שיצא לאור בשנת 2006, המתאר את התופעה של כתיבת מכתבים לגיבורה הרומנטית המפורסמת ביותר של ויליאם שייקספיר, יוליה. סופי הול (אמנדה סייפריד) היא בודקת עובדות שעובדת במגזין גדול, ורוצה להתקדם למעמד של כותבת. היא יוצאת עם ארוסה ויקטור (גאל גרסיה ברנאל), שף העומד לפתוח מסעדה איטלקית במנהטן, לירח דבש בוורונה, עיר האהבה באיטליה, שם היא מקווה שתוכל לכתוב משהו "ראוי" לפרסום. למרות התכנון, ויקטור מתמכר לעבודתו ויוצא לפגישות רבות ברחבי איטליה, דבר שגורם לסופי לתסכול, אך היא מחליטה לא לבזבז זמן ולטייל בעצמה בוורונה. היא נתקלת בחבורת נשים, הנקראות "המזכירות של יוליה", אשר תפקידן לענות למכתבים שנערות נואשות משאירות ליוליה על כותל ביתה. היא מתרגשת מאוד מהרעיון, ומצטרפת אליהן למשך כמה ימים. היא מוצאת בכותל מכתב שהשאירה נערה אנגליה בשם קלייר (ונסה רדגרייב) מלפני 50 שנה, אודות סיפור האהבה של קלייר ולורנצו. סופי מחליטה להחזיר לה מענה, למרות הזמן שעבר. קלייר מקבלת את המכתב ומגיעה עם נכדה צ'ארלי (כריסטופר איגן) לוורונה למצוא את אהובה. בעזרתה של סופי הם מכינים רשימה של אנשים ששמם לורנצו, וקלייר מחליטה לנסוע לכל האנשים ברשימה בתקווה שאחד מהם הוא אהובה לשעבר. סופי, לאחר שמגלה כי ויקטור יהיה עסוק בענייני עבודתו, מספרת לקלייר שהיא רוצה להצטרף למסע, ולכתוב עליו, למרות התנגדותו של צ'ארלי. השלושה נוסעים ברחבי איטליה ממקום למקום בעקבות הרשימה. צ'ארלי וסופי מתקרבים אחד לשני במשך המסע. סופי מספרת לו על חששותיה בנוגע לכתיבה. הוא מספר לה על הוריו שנהרגו בתאונת דרכים, ודאגתו לסבתו. הם רבים כאשר הם מגיעים לכתובת נוספת, ומגלים שמדובר בקבר. אף על פי שהם משלימים, הם מחליטים לוותר על המשך החיפוש. בדרכם חזרה, לגמרי במקרה, מוצאת קלייר את אהובה לורנצו (פרנקו נרו) ומחליטה להישאר איתו. סופי חוזרת לניו יורק ומפרסמת את הסיפור שכתבה על המסע, אך נפגעת כאשר ויקטור לא היה מעוניין לקרוא אותו. היא נפרדת ממנו ונוסעת חזרה לאיטליה לחתונה של קלייר ולורנצו. במהלך החתונה, קלייר קוראת את המכתב שסופי כתבה לה והתחיל את כל המסע. סופי מתוודה בפני צ'ארלי שהיא אוהבת אותו והוא מפתיע אותה בכך שמודה שגם הוא אוהב אותה. הסרט נגמר בנשיקתם מתחת למגדל. סופי - אמנדה סייפריד קלייר - ונסה רדגרייב צ'ארלי - כריסטופר איגן לורנצו - פרנקו נרו ויקטור - גאל גארסיה ברנאל אתר האינטרנט הרשמי של מכתבים לג'ולייט "מכתבים לג'ולייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", באתר נטפליקס "מכתבים לג'ולייט", באתר AllMovie (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", באתר Metacritic (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", באתר אידיבי "מכתבים לג'ולייט", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מכתבים לג'ולייט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאיר שניצר, הו, ג'ולייט: ביקורת על "מכתבים לג'ולייט", באתר nrg‏, 7 ביוני 2010
פיליפ וייזר

פיליפ-פנחס וייזר בן פרומט (בהונגרית Weiser Fülöp), נולד ב-1879, בסטרופקוב, בהונגרית Sztropkó. הוא היה החזן הראשי של נירג'האזה, ומאוחר יותר עבר לבית הכנסת רומבך בבודפשט. שיריו הוקלטו כבר ב-1908 ב"פונוגרף", ויצאו בתקליטים על ידי חברת Columbia Records בזכות תרומה של ג'ורג' סורוס נאספו שירי החזנים מתקליטי בקליט (מהירות 78) לאוסף קטעי חזנות מהונגריה בין השנים 1906–1929. ביצועיו הידועים ביותר היו לשירים "אל מלא רחמים" ו"בראש השנה". כתבה של Somos Péter בעיתון קהילתי בנירג'האזה (עמוד 3) פיליפ וייזר נפטר ב-8 בפברואר 1940 לאחר מחלה. הותיר אחריו 5 בנים ו-3 בנות. בן אחד, אדולף, נספה במחנה עבודה בסיביר; אחיו אלכסנדר שלמה, שהיה עמו במחנה, הצליח להימלט וחזר להונגריה ב 1945. מלבד בנו דז'ו, שנשאר בהונגריה, כל שאר בני משפחתו של פיליפ וייזר עלו לישראל עם משפחותיהם בין השנים 1949–1956. נכדו הוא ד"ר גיורא רם (וייזר), בנו של וייזר אלכסנדר שלמה. Rombach. El mule rachmen, Rosch haschono - Boi Bscholom, Stimmen einer Verlorenen Welt: Ungarische Kantorenkunst zwischen 1906 und 1929, Bear Family Records, CD HA 001 מתוך הקובץ שם: Pannon Archiv, PA 6669, Columbia Double-Face Record, D-6403 (66593, 66594) sofar-ujsag.hu
שום סקוטי אמיתי

שום סקוטי אמיתי הוא כשל לוגי שביסודו ניסיון אד הוק להגן על טענה אוניברסלית לא מנומקת מדוגמה נגדית שהועלתה נגדה. את המונח טבע לראשונה הפילוסוף אנטוני פלו. במקום לדחות את הדוגמה הנגדית, הדובר משנה את הטענה באופן שיוציא מהדיון את הנושא הנדון על ידי הכללה טאוטולוגית ללא התייחסות למקרה הנדון עצמו. ואולם הנכונות או השקריות של הטענה החדשה אינן נובעות מקיומו או מהעדרו של כשל זה. הכשל הלוגי כאן הוא האמירה האוניברסלית ("שום סקוטי אמיתי לא יעשה דבר כזה"), במקום התמודדות, הכחשה או דחייה של הטענה המקורית. כשל זה משנה את הנושא של הקביעה בכך שאינו מאפשר מלכתחילה ביקורת על הקבוצה, ומוציא מהדיון כל מקרה של חריגה, באופן שרירותי, ללא התייחסות להקשר וללא הנמקה. לדוגמה: מורה: כל סקוטי אוהב האגיס. תלמידה: הדוד שלי שהוא סקוטי לא אוהב האגיס. מורה: שום סקוטי אמיתי לא היה מתנגד להאגיס. אד הוק קנקן התה של ראסל עולם רדוף שדים ספקנות ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון הילדים הישראלי

מוזיאון הילדים הישראלי חולון הוא מוזיאון ילדים השוכן בפארק פרס, בדרום-מזרחה של העיר חולון. המוזיאון הוקם בשנת 2001 . המכנה המשותף לפעילויות במוזיאון הוא העיסוק החוויתי בתחום האינטליגנציה הרגשית, החינוך לסובלנות וקבלת השונה והאחר. הפעילויות השונות מתאפיינות בהדרכה בקבוצות קטנות. מסלולי הפעילות לילדים הילדים המבקרים במוזיאון מורשים לגעת במוצגים ואף לוקחים חלק פעיל בסיפורי המסגרת של כל אחד משבעת המסלולים, המיועדים לגילים שונים: "בעקבות הפרפרים" לגילאי שנתיים וחצי עד ארבע. מסע בעקבות זיג וזג, צמד זחלים ותהליך הפיכתם לפרפרים. "טיול עם ינשול" לגילאי שנתיים וחצי עד ארבע. במהלכו מטיילים המבקרים ביער קסום ופוגשים חברים חדשים ואת ה "ינשול" - דמות שחציה ינשוף וחציה חתול. "המסע לתיקון ממלכת הזמן" לגילאי 4 עד 6, מסע אגדי בלשי העוקב אחר השתנות העולם כתוצאה ממחזוריות החיים. "היער הקסום" לגילאי 6 עד 8 שנים. הרפתקה בעקבות "שדון תעלול" תוך גילוי עולם התחושות והרגשות. "החייזרים" לגילאי 8 עד 11 שנים. מסע הרפתקאות העוסק בסטריאוטיפים ומצריך שיתוף פעולה, יוזמה ודיאלוג. "הביטלס -מסע הקסם המסתורי" - פעילות בעקבות להקת "הביטלס" לגילאי 5 ומעלה. "איפה מיש" הצגה פעילה העוסקת בחברות ובקשר שבין ילדים לצעצועים שלהם. לגילאי שנתיים וחצי עד 5. "דיאלוג בחשכה" – מסלול שהוא סיור בחשכה מוחלטת, בהדרכת מדריכים עיוורים או כבדי ראייה. במהלכו נחשפים המבקרים לקולות, לטעמים ולריחות, מוצאים את דרכם באמצעות מישוש ומגע תוך שהם נעזרים במקל נחייה ובעיקר במדריך. התערוכה הוצגה לראשונה בפרנקפורט ב-1988 ומאז הוצגה ביותר ממאה ערים ברחבי העולם. "הזמנה לשקט", מסלול העוסק בתקשורת בהדרכת חירשים וכבדי שמיעה שבמהלכו מרכיבים המשתתפים אוזניות, והם מתבקשים לא לדבר אלא באמצעות תנועות ידיים, הבעות פנים ומחוות גופניות. "דיאלוג עם הזמן", תערוכה העוסקת ב זקנה, בשיח בן דורי ובגילנות ומודרכת על ידי מדריכים זקנים בגילי 70 עד 92 . הדס נצר-דגן, "כיף עם ערך מוסף: הבניה של ילדות במוזיאון הילדים הישראלי בחולון", עבודת דוקטור, אוניברסיטת חיפה, 2017. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון הילדים חולון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הילדים הישראלי אתר דיאלוג בחשיכה האתר העולמי של דיאלוג בחשיכה כיום שטחי מקוה ישראל הם חלק מפארק אריאל שרון אודות, באתר מוזיאון הילדים חולון
אבי בן-חמו

אָבִי בֶּן-חָמוֹ היה ראש הרשות להגנה על עדים. קודם לכן שירת כקצין בדרגת ניצב במשטרת ישראל. בן-חמו שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. בשנת 1979 התגייס לשורות המשטרה, ובין תפקידיו הבכירים שימש מפקד מרחב ירקון, קצין אגף מבצעים של מחוז תל אביב, מפקד משטרת בית שאן, סגן ראש אגף התנועה וסגן ראש אגף מבצעים במשרד לביטחון פנים. בשנת 2007 מונה לראש אגף התנועה בדרגת ניצב. בתפקידו זה טען שהגורם המרכזי לתאונות דרכים הוא נהיגה במהירות מופרזת ומיקד משאבים באכיפת עבירות מהירות. מדיניות זו והנתונים שעליהם היא מתבססת שנויים במחלוקת. ב-2010 הציעה אותו ועדת האיתור של המשרד לביטחון פנים לתפקיד מנהל הרשות להגנה על עדים, והוא מונה לתפקיד ב-2011 ממנו פרש בשנת 2016. בן-חמו בעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. אבי אשכנזי‏, "כשאתה מספק מקלט לעבריין במצוקה - קל לו לחצות את הקווים", באתר וואלה, 28 במאי 2015. אבי אשכנזי‏, "כשאתה מספק מקלט לעבריין במצוקה - קל לו לחצות את הקווים", באתר וואלה, 28 במאי 2015. פרוטוקול מס' 30 מישיבת ועדת הכלכלה, 17 ביוני 2009 שחר הזלקורן, כביש 6: הורדת המהירות אינה מונעת הרוגים, באתר ynet, 1 באוקטובר 2009 שחר הזלקורן, לכמה תאונות גורמת מהירות? תלוי את מי שואלים, באתר ynet, 24 באוקטובר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי טילר

אבי טילר (נולד ב-1952) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. טילר שירת במשטרת ישראל משנת 1975 במשך כשלושים שנים. בתפקידיו הבכירים שימש מפקד הקורס המתקדם לקצינים במכללה לקצינים של המשטרה, מפקד מרחב העמקים (בדרגת ניצב משנה), מפקד מרחב הגליל (בדרגת תת-ניצב), ומשנת 2000 סגן מפקד המחוז הצפוני. בשנת 2002 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף משאבי אנוש. בשנת 2005 סיים את שירותו. לאחר פרישתו משורות המשטרה התמנה למנכ"ל פארק תעשיות בר-לב. בשנת 2008 הצטרף לרשימת מועמדים של מפלגת העבודה למועצת העיר נהריה ונבחר לחבר המועצה. מכהן כראש מנהלת פארק תעשיות בר-לב. טילר תושב נהריה, נשוי ואב לארבע בנות. חבר רוטרי משנת 1995. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריסטוף פלדר

כריסטוף פלדר (Christophe Felder‏, נולד ב-10 באוגוסט 1965) הוא שף ואומן פאטיסייה צרפתי. פלדר נולד כבן לזוג אופים - קונדיטורים מהיישוב שירמק בחבל אלזס, מהם למד מגיל צעיר הרבה מסודות אומנותם. בגיל 15 התחיל חניכות אצל הפאטיסייה ליצלר-פוגל בשטרסבורג ומאוחר יותר הוכיח את כישוריו בעת עבודתו בחברת "פושון" ואצל גי סבואה. בגיל של 23 בלבד התקבל כשף ומנהל הפאטיסרי במלון קריון. פלדר היה הצעיר מבין אלו שמילאו אי פעם תפקיד זה, ועבד בו במשך 15 שנה. בהמשך פתח שלוש קונדיטוריות - פאטיסרי בבתי מלון בשטרסבורג, בהם במלון קלבר השוכן בככר קלבר בשטרסבורג. פלדר יצר קשרי עסקים עם יפן לשם הוא מייצא רבים מאוספי המאפים שמייצר - "מאפי אנרי שרפנטייה". כמו כן הוא עובד כיועץ לחברות מזון. בנוסף עוסק בהוראה, למשל מלמד בבית הספר ל"גראן שוקולא" "אקול דו גראן שוקולא" וולרונה (Valrhona). מעבדתו העיקרית נמצאת בשדרות סן ז'רמן. בסרט תיעודי צרפתי La Revanche des pâtissiers משנת 2010 הוצגה עבודתו לצד עבודות של מישל גראר ופייר ארמה. 1995 התואר "הפטיסייה הטוב ביותר" 2000 יחד עם אביו זכה ב"מריאנות של זהב" Les Mariannes d'or, פרס אקדמיית הגלידות בצרפת. 2004 תואר אביר מסדר האמנויות והספרות של משרד התרבות הצרפתי "העוגות הקלאסיות" - (Les gâteaux classiques), בו הוא מציג מתכונים של עוגות כמו "לה פרמבואזייה" "Le framboisier" (עם פטל), "לה סוקסה פרלינה" ("ההצלחה הפרלינית") "Le succes praliné" ואחרות. המתוקים (Les Douceurs) שוקולד, גלידות, עוגות, הוצאה "מינרווה" - עם 120 מתכונים ה"גרַטֶנים של כריסטוף (Les grattins de Christophe) המקרונים של כריסטוף (Les macarons de Christophe) המיניארדיזות של כריסטוף (Les mignardises de Christophe) מדיה וקבצים בנושא כריסטוף פלדר בוויקישיתוף ראיון - מתוצרתו של כריסטוף פלדרsuite-et-fin .html
כריסטיאן קנור פון רוזנרות

כריסטיאן קנור פון רוזנרות (בגרמנית: Christian Knorr von Rosenroth; ‏1636–1689) היה מלומד גרמני נוצרי, משורר, מזרחן, חוקר יהדות, וממייסדי מחקר ההבראיזם הנוצרי. רוזנרות נולד בשלזיה (כיום בפולין) לאב כומר, למד באוניברסיטה של שטטין תאולוגיה, משפטים, היסטוריה, פילוסופיה ושפות קלאסיות. לאחר מכן עבר לאוניברסיטאות של ויטנברג ולייפציג, ומשם נסע להולנד צרפת ואנגליה. בהולנד יצר רוזנרות קשר עם המנוניטים, ולמד קבלה אצל רב העיר אמסטרדם, מאיר שטרן. עם שובו לגרמניה קיבל את הזמנתו של המיסטיקן והתיאוסוף, הדוכס מזולצבאך (Sulzbach, כיום במדינת פפאלץ). השתקע בעיר והשקיע עצמו ללימודי שפות מזרחיות ובעיקר עברית, וכן רכש ידיעות נוספות בקבלה. רוזנרות גרס זיקה עמוקה בין רעיונות הקבלה ובין התאולוגיה הנוצרית, ועל מנת להוכיח את רעיונותיו הוא טרח לתרגם ללטינית שורה של חיבורי יסוד קבליים, בהם חלקים מספרות הזוהר (אידרא רבה, אידרא זוטא, ספרא דצניעותא, תיקוני הזוהר) וחלקים מכתבי האר"י וספר "שער השמים" של רבי אברהם כהן דה-הירירה. על פי פרשנותו של רוזנרות, המונח "אדם קדמון" הקבלי מקביל לישו הנוצרי, ושלוש הספירות העליונות מייצגות את השילוש הקדוש. את עיקרי שיטתו להתאים את הקבלה לדוקטרינות הנוצריות הוא הרצה בספריו Apokalypse-Kommentar ו"קבלה חשופה" (Kabbala denudata) העוסק בספר הזוהר. Apokalypse-Kommentar. Kabbala denudata. Conjugium Phoebi & Palladis, oder die erfundene Fortpflantzung des Goldes. Chymische Allegorie. Neuer Helicon mit seinen neun Musen. Das ist: Geistliche Sitten-Lieder, Von Erkäntnüs der wahren Glückseligkeit, und der Unglückseligkeit falscher Güter. Von einem Liebhaber Christlicher Übungen. Nürnberg: Felßecker 1699. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן קנור פון רוזנרות בוויקישיתוף
אפרתי

האם התכוונתם ל... אילנה אפרתי – מעצבת אופנה ישראלית אירית אפרתי – שחיינית ישראלית איתי האפרתי - ראו הישרדות (תוכנית טלוויזיה ישראלית)#מתמודדי העונה השנייה הרב אליעזר אפרתי - ראש ישיבה בפינסק ארנון אפרתי – אלוף פאראלימפי בשיט דוד אפרתי – לשעבר ראש מינהל האוכלוסין במשרד הפנים הישראלי מפקד אפרתי – מפקד אוכלוסין של יהודי אתיופיה שנערך ב-1999 יואב אפרתי – צייר ישראלי יגאל אפרתי – ראש שירות הסרטים הישראלי של משרד ראש הממשלה בשנות השישים יוסף אפרתי / האפרתי: יוסף אפרתי – חבר הכנסת מטעם מפא"י וסגן שר החקלאות הרב יוסף יקותיאל אפרתי - רב יוסף (ספי) אפרתי – מוזיקאי ישראלי פרופ' יוסף האפרתי - חוקר ספרות עברית ישראלי; נהרג במלחמת ההתשה במובלעת הסורית יוסף האפרתי מטרופלוביץ – משורר ומחזאי עברי מדור המאספים הרב ד"ר יעקב אליהו אפרתי - חוקר תלמוד מיכאל האפרתי - ראו פרשת הסוס הטרויאני (ישראל) משה אפרתי – רקדן וכוריאוגרף ישראלי, חתן פרס ישראל למחול נתי אפרתי – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, קצין לוגיסטיקה ראשי פרופ' נתן אפרתי (רוטנשטרייך) - היה פרופסור לפילוסופיה ורקטור באוניברסיטה העברית. נתן אפרתי (בלשן) פנחס אפרתי – רופא פנימי, מנהל בית החולים ע"ש שוויצר בטבריה (1939–1949), פרופסור לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית רות האפרתי - ראו פרשת הסוס הטרויאני (ישראל) פרופ' שי אפרתי – רופא ישראלי, מומחה לרפואה היפרברית שמעון אפרתי – רב אפרת (פירושונים)
מוליך למחצה מאולח

מוליכים למחצה מאולחים או מוליכים למחצה אקסטרינזים (באנגלית: Doped Semiconductors) הם מוליכים למחצה הנזרעים באטומים זרים בכוונה תחילה כאשר האטומים המאלחים מסוגלים לספק לחומר תוספת אלקטרונים או חורים. הזרעה זו יוצרת עודף של נושאי מטען שלילי או חיובי בחומר. ללא אילוח, התכונות החשמליות של מוליך למחצה טהור אינן שימושיות לרוב. האילוח גורם לשינוי התכונות הפיזיקליות של החומר, כך שהוא למשל יהפוך לחומר מוליך במתח חשמלי מסוים או בטמפרטורה מסוימת, אך מבודד בתנאים אחרים, או שיהיה בולע אור באורכי-גל מסוימים. הצמדה של מוליכים למחצה מאולחים מסוגים שונים (p,n חיובי ושלילי, ראו בהמשך) יכולים ליצור דיודה, או טרנזיסטור, או התקנים אלקטרוניים חיוניים אחרים. מוליך למחצה מוגדר על ידי ההתנהגות הייחודית של המוליכות החשמלית שלו. מתכות מוליכות היטב משום שברמת הפרמי שלהן יש צפיפות גדולה יחסית של מצבים אנרגטיים פנויים אשר כל אלקטרון יכול למלא, וכך האלקטרונים יכולים לנוע בחופשיות בין רמות האנרגיה ללא איבוד אנרגיה גדול. מוליכות של מתכות יורדת כאשר עולה הטמפרטורה, בשל עליית הטמפרטורה, מתחזקות התנודות התרמיות בגביש והן מפריעות לתנועה החופשית של האלקטרונים. מבודדים לעומת זאת, מוליכים בצורה גרועה ביותר בגלל הפרש אנרגיה גדול בין הרמות האנרגטיות המאוכלסות על ידי אלקטרונים לבין הרמות הפנויות כך שמעשית תנועת אלקטרונים אינה אפשרית. מוליכות של מבודד עולה עם הטמפרטורה מכיוון שהאנרגיה אשר נמסרת לחומר כתוצאה מהחום מקדמת את האלקטרונים ומקטינה את הפרש האנרגיות לעבר הרמה בה מתאפשרת הולכה (פס הולכה). במוליכים למחצה לעומת זאת, יש רמת ביניים של אלקטרונים מוליכים בהשוואה למתכות או מבודדים. הפרש האנרגיה שלהם קטן מספיק כדי שעלייה קטנה בטמפרטורה מקדמת מספיק אלקטרונים (דבר אשר מתבטא בזרם מדיד) מרמות האנרגיה הנמוכות (פס ערכיות) לעבר פס ההולכה. קידום זה יוצר חורים, או רמות בלתי מאוכלסות בפס הערכיות. בטמפרטורת החדר המוליכות של מוליך למחצה אינטרינזי היא נמוכה יחסית למוליך. המוליכות גדלה מאוד בתהליך שנקרא זיהום, אשר בו אלמנטים אחרים מוכנסים לגביש הטהור בכמויות קטנות מאוד. כאשר מוליך למחצה מזוהם, כלומר מוסיפים לתוכו אטומים בעלי מספר גדול יותר של פרוטונים (ואלקטרונים) בכל גרעין, כך שהמזהם מגדיל את כמות האלקטרונים שיכולים להפוך לאלקטרונים חופשיים בקלות, החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג n. כאשר המזהם יוצר חוסר באלקטרונים (כלומר, יוצר חורים), החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג p. התהליך של הזיהום מתואר כקידום רמות האנרגיה בתוך האזור האסור של הפרש האנרגיות. כך נוצר מצב שבו עבור מוליך למחצה מסוג n, יש רמת אנרגיה קרובה יותר לפס ההולכה כך שאפילו זרם תרמי קטן ביותר יכול לשחרר אלקטרונים לתוך פס ההולכה, ועבור סוג p, החורים יהיו קרובים יותר לפס הערכיות.
בית הכנסת הראשי (מינכן)

האם התכוונתם ל... בית הכנסת אוהל יעקב (מינכן) – בית הכנסת הראשי הנוכחי בית הכנסת הראשי הישן (מינכן) – בית הכנסת הראשי שחרב בשואה