laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Orpheus Blade

Orpheus Blade (אורפאוס בלייד, מאנגלית: "חרבו של אורפאוס") היא להקת פרוגרסיב מטאל ישראלית. הלהקה הוקמה ב-2008 בישראל על ידי עדי (כהן) ביטרן, סולנית הלהקה. לאחר מספר חילופי הרכב, בשנת 2014 הצטרפו ללהקה אדי למישוב (גיטרת באס), שקד פורמן (תופים), גל בן חיים (גיטרה). בנוסף הצטרף ללהקה הזמר הנינג באסה (Henning Basse), חבר לשעבר בלהקות Sons of Seasons (אנ'), ‏Mayan (אנ'), ‏ Karmaflow (אנ') ועוד. באפריל 2014 שוחרר הסינגל הראשון, Dismissal. אלבום הבכורה בשם Wolf's Cry (בתרגום חופשי "קריאת זאב") שוחרר בשנת 2015 על ידי חברת הפקות Pitch Black Records. האלבום הוא למעשה אלבום קונספט, המדבר על אנשי זאב ועל היחסים בין אדם לבין חיה. עדי ביטרן הלחינה וכתבה כל שירי האלבום, חלקם בשיתוף עם ארז יוחנן, שבנוסף גם השתתף בהקלטות. האלבום נכתב והוקלט במשך כ-6 שנים וזכה לביקורת חיובית בישראל ומחוצה לה עם יציאתו. בינואר 2018 הוציאו סינגל בשם On Madness. בפברואר 2022 הוציאו סינגל בשם My Arms For Those Wings. עדי ביטרן (שירה) הנינג באסה (שירה) גל בן חיים (גיטרה) ניצן רבהון (תופים) אדי למישוב (גיטרת באס) עומר פורמן (קלידים) גיל דוד (גיטרה) יורם אלוש (גיטרה) ניצן רבהון (תופים) מקס מאן (באס) בנוסף, בהופעות יוחאי דוידוף מחליף את הנינג באסה בשירה מדיה וקבצים בנושא Orpheus Blade בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Orpheus Blade עמוד טוויטר של הלהקה עמוד פייסבוק של הלהקה רעיון עם עדי ביטרן, אתר Stormbringe סקירת הופעה, אתר מטאליסט Dismissal, בביצוע Orpheus Blade, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב עמוד אינסטגרם של ניצן רבהון, המתופף Orpheus Blade, באתר MusicBrainz (באנגלית) Orpheus Blade, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ORPHEUS BLADE joins our roster – Debut album in May The Journey, באתר הלהקה Heavy Metal Album Reviews, אתר http://heavymetal.about.com Orpheus Blade – Wolf’s Cry, אתר Metal Temple Orpheus Blade – Wolf's Cry, אתר מטאליסט Wolf's Cry, אתר Power of Metal משיקים פרוג - סקירת הופעתן של Subterranean Masquerade ו Orpheus Blade, אתר מטאליסט
חנה אהרוני (שחיינית)

חנה אהרוני, שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה במשחי הגב. אהרוני שחתה בקבוצת מכבי חיפה. באליפות ישראל שנערכה בשנת 1967 זכתה אהרוני במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:39.7 דקות, אחרי דורית זלץ מברית מכבים עתיד שקבעה שיא ישראלי חדש של 5:10.2 דקות וחברתה לקבוצה ליאורה קולמן (5:38.0 דקות). באליפות ישראל שנערכה בשנת 1969 זכתה אהרוני בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.9 דקות, אחרי איבונה טוביס מהפועל חיפה (1:14.4 דקות) וחברתה לקבוצה נעמי לאופר (1:18.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:53.5 דקות, אחרי איבונה טוביס (2:43.7 דקות) ושלומית ניר (2:49.5 דקות).. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה אהרוני בשתי מדליות כסף אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:20.5 דקות, אחרי שלומית ניר הפועל אילת השחר (1:18.4 דקות) ולפני נעמי לאופר ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:54.7 דקות, אחרי שלומית ניר (2:48.8 דקות) ולפני ענת וייס מברית מכבים עתיד (2:55.3 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971 זכתה אהרוני במדליית זהב אישית, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.8 דקות, לפני נעמי לאופר (1:19.3 דקות) ושלומית ניר (1:20.4 דקות) שלמה מוזר, מלמד הדהים ב-100 מ' פרפר, 59.8 ש', דבר, 22 באוקטובר 1967 שלמה מוזר, באליפות המדינה בשחייה שנסתיימה אתמול, דבר, 5 באוקטובר 1969 שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970 שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970 שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון באליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971
נעמי לאופר

נעמי לאופר היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה ושיאנית ישראל במשחי הגב. לאופר שחתה בקבוצת מכבי חיפה. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1965 זכתה לאופר במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:24.3 דקות, אחרי איבונה טוביס מהפועל חיפה שהשוותה את שיאה הישראלי (1:14.4 דקות) ואביטל ברוידה מהפועל קריית טבעון (1:23.0 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1966 זכתה לאופר בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.2 דקות, לפני אביטל ברוידה (1:22.0 דקות) ותמר לנה מהפועל חיפה (1:24.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:56.6 דקות, לפני אביטל ברוידה (3:00.1 דקות) ותמר לנה (3:05.1 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1967 זכתה לאופר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא נערות חדש של 2:53.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (2:43.8 דקות) ולפני שלומית ניר מהפועל אילת השחר (2:56.0 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.3 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:16.4 דקות) ושלומית ניר (1:17.7 דקות). באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה לאופר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:57.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.6 דקות) ולפני איריס בן אלול מהפועל תל אביב (2:59.6 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.9 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ושלומית ניר (1:16.4 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:56.2 דקות, אחרי איבונה טוביס שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:35.6 דקות ושלומית ניר (2:46.7 דקות). באליפות ישראל שנערכה בשנת 1969 זכתה לאופר במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ולפני חנה אהרוני חברתה לקבוצה (1:18.9 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה לאופר במדליית ארד אישית, במשחה ל-100 מטר גב, אחרי שלומית ניר (1:18.4 דקות) וחנה אהרוני (1:20.5 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971 זכתה לאופר בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.3 דקות, אחרי חנה אהרוני (1:18.8 דקות) ולפני שלומית ניר (1:20.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 3:00.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.9 דקות) וחנה אהרוני (2:50.7 דקות) שלמה מוזר, גרטל ב-100 מ' חתירה 58.8 ש': מלמד ב-200 מ' פרפר 2:18.4 ד': טוביס ב-100 מ' חתירה 1:04.8 ד', דבר, 26 בספטמבר 1965 שיא של שיאים באליפות השחייה, מעריב, 2 באוקטובר 1966 שיא של שיאים באליפות השחייה, מעריב, 2 באוקטובר 1966 טוביס שיפרה את השיא ב-200 מ' גב, מעריב, 5 ביולי 1967 שלמה מוזר, שלל שיאים בפתיחת אליפות השחייה, דבר, 20 באוקטובר 1967 שלמה מוזר, מלמד הדהים ב-100 מ' פרפר, 59.8 ש', דבר, 22 באוקטובר 1967 גרטל הדביק את המינימום וטוביס קבעה שיא יחיד, על המשמר, 15 בספטמבר 1968 גרטל קבע שיא ב-1500, על המשמר, 22 בספטמבר 1968 שלמה מוזר, באליפות המדינה בשחייה שנסתיימה אתמול, דבר, 5 באוקטובר 1969 שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970 שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון באליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971 שלמה מוזר, ניר - 7 מדליות זהב, דבר, 10 באוקטובר 1971
יודנריין

"נקי מיהודים" (בגרמנית: יוּדֶנרָיין - Judenrein) או "חופשי מיהודים" (יוּדֶנפרָיי - Judenfrei) היה מונח נאצי, שבא לציין במהלך השואה אזור ללא יהודים. מפעלים, כפרים, ערים, ואזורים הוכרזו כ"נקיים מיהודים" לאחר שטוהרו אתנית מיהודים. מספר דוגמאות למקומות שהוגדרו "נקיים מיהודים": גלנהאוזן – קיבלה את התואר ב-1 בנובמבר 1938, על ידי העיתונות, לאחר שבית הכנסת בעיר נסגר והיהודים המקומיים נאלצו לעזוב את העיר. בידגושץ' – דווחה בדצמבר 1939. אלזס – דווחה ביולי 1940 על ידי רוברט היינריך וגנר לוקסמבורג לוקסמבורג – דווחה על ידי העיתונות ב-17 באוקטובר 1941. המדינה העצמאית של קרואטיה אסטוניה אסטוניה – דווחה בועידת ואנזה ב-20 בינואר 1942. בלגרד וסרביה – אוגוסט 1942. וינה – דווחה על ידי אלויס ברונר ב-9 באוקטובר 1942. גליציה - דווחה על ידי קצין האס אס פריץ קצמן בדוח למפקדו ב-30 ביוני 1943. ברלין 19 במאי 1943. ארלנגן הוכרזה בשנת 1944. איתמר לוין, לקסיקון השואה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2005. Commémoration de la Shoah au Luxembourg (בצרפתית) The Destruction of Estonian Jewry, Museum of Tolerance Multimedia Learning Center (באנגלית) Serbia's Secret War: Propaganda and the Deceit of History, p. 83 (באנגלית) מתוך הדוח של פריץ קצמן (באנגלית) Tageseinträge für 19. Mai 1943, chroniknet (בגרמנית)
ענתרה אבן שדאד

ענתרה אבן שדאד (בערבית: عنترة بن شداد العبسي, עַנְתַרַה בּן שַׁדַּ֫אד אל-עַבְּסִי, 525–608 לספירה) היה חייל ומשורר ערבי טרום-אסלאמי, שהתפרסם בשל שירתו וחייו ההרפתקניים. שיריו המרכזיים נכללים ב"מועלקאת", אוסף שבעת השירים שהאגדה מספרת עליהם שהיו תלויים בכעבה. אמו הייתה שפחה שחורת-עור. ענתרה היה עבד שקנה את חירותו בהצטיינות במלחמה. סיפור חייו, או "הרומנסה של ענתר" (סירת ענתרה בן שדאד), נמסר בעל פה לאורך השנים, ופורסם בביירות בשנת 1871 (10 כרכים) ובקהיר בשנת 1889 (32 כרכים). יצירה זו תורגמה חלקית לאנגלית בידי טריק המילטון בשנת 1820, תחת הכותרת ענתר: רומנסה בדואית. המחזאי המצרי אחמד שאוקי חיבר מחזה על אודות המשורר. מדיה וקבצים בנושא ענתרה אבן שדאד בוויקישיתוף כתבי ענתרה אבן שדאד בפרויקט בן-יהודה משירי ענתר, תרגום לעברית מאת יוסף יואל ריבלין כחלק מביקורת האסלאם על התקופה שקדמה לו צויר ענתר כדמות שלילית, ביקורת שהתגלגלה גם לסרטון הווידאו הזה ענתרה אבן שדאד, באתר Discogs (באנגלית) י. פראוור (עורך), האנציקלופדיה העברית, ירושלים: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשל"ה Terrick Hamilton, Antar, a Bedoueen romance, London, J. Murray, 1819-1820. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגבת נייר

מגבת נייר (מוכר גם בשם נייר סופג) היא מגבת סופגת העשויה מנייר במקום בד. להבדיל ממגבות בד, מגבות הנייר נועדו לשימוש חד-פעמי. מגבות הנייר ארוזות בגליל או בערמה המאפשרת שליפה של מגבת בודדת בכל פעם. למגבות הנייר שימושים מגוונים בתחום הניקיון וההיגיינה מגבות נייר משמשות לייבוש ידיים, ניקוי חלונות, ניקוי אבק וניקוי נוזלים שנשפכו.  בבישול מגבות הנייר משמשות לספיגת השמן העודף לאחר טיגון המזון. כמו כן, נעשה שימוש במגבות נייר לעטיפת כריכים המיועדים לאכילה במועד מאוחר יותר. בשנת 1907 השיקה Scott Paper Company שבפילדלפיה טישו מנייר אשר יועד לסייע למנוע הידבקות בשפעת ממגבות בד בשירותים.  מתקן לנייר ניגוב ידיים ממחטת נייר מפית נייר טואלט מדיה וקבצים בנושא מגבת נייר בוויקישיתוף "Learn about Scott® Community and Scott® Brand".
ג'ונתן נייט

ג'ונתן ראשלי נייט (אנגלית: Jonathan Rashleigh Knight, נולד ב-29 בנובמבר 1968) הוא זמר אמריקני אשר היה חבר בלהקת הבנים ניו קידס און דה בלוק. הלהקה כללה גם את דוני וולברג, ג'ואי מקנטייר, דני ווד ואת אחיו הצעיר של ג'ונתן (ג'ון) -ג'ורדן נייט. ג'ון היה המבוגר בין חברי הלהקה, והראשון שהחליט לעזוב אותה בשנת 1994, בטרם הוכרז רשמית על התפרקותה. נייט נולד בווסטר (מסצ'וסטס) למרלין פוטנם ואלן נייט. הוא היה החמישי מבין שישה ילדים: אליסון, שרון, דייוויד, כריסטופר וג'ורדן. שני הוריו הם כמרים בכנסייה האפיסקופלית. החל משנת 1984 ועד ל-1994, נייט היה חבר בלהקת הבנים האמריקנית זוכת הפרסים ניו קידס און דה בלוק (בעברית: "הנערים החדשים בשכונה"). הם מכרו מעל ל-80 מיליון עותקים ברחבי העולם לפני שהלהקה התפרקה בשנת 1994 כאשר נייט עזב במהלך מסע ההופעות של אלבומם  Face the Music. בהתחלה חברי הלהקה התכוונו להמשיך את מסע ההופעות בטענה כי ג'ון נפצע בעקבות נפילה ברכיבה על סוס, אך שבועות מספר לאחר עזיבתו הם הודיעו על התפרקותם באופן רשמי. עזיבתו המוקדמת גררה דיווחים על כך שמספר חברי להקה היו מתוסכלים מהדרך בה עזב ותחושות אלו גרמו להתפרקותם. באביב 2008 נייט חזר להופיע כאשר התאחד עם שאר ארבעת חברי להקת הניו קידס און דה בלוק. ב-2 בספטמבר 2008 הם הוציאו את אלבומם השביעי (הראשון מזה שבע שנים) "דה בלוק". על מנת לאשר את האיחוד ולהכריז על הוצאת האלבום החדש הם הופיעו יחדיו ב-16 במאי 2008 בפעם הראשונה מזה חמש עשרה שנים בתוכנית טודיי (Today Show). תוכנן מסע הופעות בעקבות ההכרזה על האלבום אשר החל בטורונטו ב-18 בספטמבר 2008. הסינגל הראשון מתוכו "Summertime" זכה להגיע למקום ה-9 במצעד בקנדה וכן נכנס להיות אחד מ-30 הסינגלים המצליחים בארצות הברית (מקום 24 בהורדות הדיגיטליות). הם הוציאו את הסינגל השני "Single" מהאלבום דה בלוק באוגוסט 2008. נייט הוא אחיו הבוגר של ג'ורדן. בשנים הראשונות לאחר ההתפרקות של הלהקה נייט עבד בנדל"ן, גר באסקס, מסצ'וסטס ולעיתים נדירות ביותר התראיין או הופיע בכלי התקשורת. בשנת 2000 הוא גילה כי הוא סבל מהתקפי פאניקה מתחילת הקריירה כחבר בניו קידס. הוא מאז קיבל טיפול תרופתי וחל שיפור במצבו. הוא הופיע בתוכנית הריאליטי של MTV True Life על מנת לסייע למעריץ שסבל מהתקפי חרדה. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, נייט היה בקשרים חבריים עם זמרת הפופ טיפאני, והיו שמועות על היותם במערת יחסים רומנטית. באותה תקופה שני הצדדים הכחישו זאת. בשנת 2009 במגזין נשיונל אינקווירר פורסמה כתבה ובה ריאיון עם גבר שטען כי הוא יצא עם ג'ונתן, וכך הכריז עליו שהוא הומוסקסואל. בינואר 2011 טיפאני אישרה את היותו הומוסקסואל, ונייט מאוחר יותר אמר: "אני חי בפתיחות ומעולם לא הסתרתי את העובדה שאני גיי" בהודעה בבלוג של הניו קידס הוא הוסיף "נראה כי תנאי מוקדם עבור כל דמות ציבור הומוסקסואלית הוא להופיע על גבי שער עיתון עם הכותרת 'אני הומו'. אני מתנצל שלא עשיתי זאת אם זה מה שהיה מצופה ממני". נייט נמצא במערכת יחסים עם הארלי רודריגז החל מ-2008. השניים הופיעו בעונה ה-26 של "המרוץ המדהים" (The Amazing Race) ששודר ב-CBS בתחילת 2015, והגיעו למקום התשיעי. מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן נייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונתן נייט ג'ונתן נייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ונתן נייט, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ונתן נייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ונתן נייט, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ונתן נייט, באתר Discogs (באנגלית) ג'ונתן נייט, באתר Songkick (באנגלית) ריאיון עם אופרה וינפרי על התקפי חרדה "Biography for Jordan Knight". נבדק ב-27 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
גאס ויליאמס

גאס ויליאמס (באנגלית: Gus Williams; נולד ב-10 באוקטובר 1953) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 11 בליגת ה-NBA מעמדת הרכז. ויליאמס זכור בעיקר כשחקן קבוצת סיאטל סופרסוניקס, עמה זכה באליפות ה-NBA בעונת 1978/1979. הוא נודע בכינוי "הקוסם" (The Wizard), בשל סגנון משחקו הווירטואוזי שכלל קליעות אקרובטיות בקרבת הסל, מסירות מאחורי הגב ויציאה מהירה להתקפות מתפרצות. בשנת 2004 הועלתה גופייתו עם המספר "1" לתקרת אולמה הביתי של סיאטל סופרסוניקס, כהוקרה על תרומתו לקבוצה. ויליאמס נולד במאונט ורנון שבמדינת ניו יורק בשנת 1953. בתום לימודיו באוניברסיטת דרום קליפורניה נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 1975, בו נבחר בסיבוב השני (בחירה 20) על ידי קבוצת גולדן סטייט ווריורס. ויליאמס הרשים כבר בעונת הרוקי שלו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה לאחר שקלע 11.7 נקודות בממוצע למשחק. אחרי עונה שנייה בינונית במדי הווריורס הוא חתם כשחקן חופשי בסיאטל סופרסוניקס, בה הפך לראשונה לשחקן מוביל. בעונה הראשונה שלו בסיאטל, 1977/1978, קלע ויליאמס 18.1 נקודות בממוצע למשחק והגיע עם קבוצתו לסדרת גמר ה-NBA, בה הפסידו הסופרסוניקס לוושינגטון בולטס בתוצאה 4-3. בעונה העוקבת "נקמה" קבוצתו של ויליאמס בבולטס, לאחר שהביסה את וושינגטון בתוצאה 4-1 בסדרת הגמר וזכתה באליפות הראשונה בתולדות המועדון. ויליאמס הפגין יכולת מצוינת לאורך הסדרה, בה הוביל את קבוצתו עם 28.6 נקודות בממוצע למשחק, אך תואר ה-MVP של סדרת הגמר הוענק לדניס ג'ונסון, חברו לקו האחורי בקבוצה. בעונת 1979/1980 המשיך ויליאמס להציג יכולת טובה, ואף נבחר לראשונה לחמישייה השנייה של העונה, אך קבוצתו כשלה בניסיונה להגן על תואר האליפות כשהודחה כבר בשלב גמר המערב. ויליאמס לא השתתף כלל בעונת 1981 בשל מחלוקת חוזית, אך חזר לשחק בשורות הסופרסוניקס בעונות 1982-1984. בתקופה זו פרח ויליאמס ברמה האישית, השתתף בשני משחקי אולסטאר ואף נבחר לחמישייה הראשונה של העונה ב-1982. ממוצעיו של ויליאמס לאורך שש העונות ששיחק במדי הסופרסוניקס עומדים על 20.3 נקודות, 6 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק. בסיום עונת 1983/84 הועבר ויליאמס בטרייד לוושינגטון בולטס, בשורותיה שיחק במשך שתי עונות בהן נחלשה תפוקתו. באמצע עונת 1986/1987 חתם על חוזה באטלנטה הוקס, אך התקשה לתרום לקבוצה ופרש בסיום העונה, בגיל 33. ב-11 עונותיו ב-NBA העמיד ויליאמס ממוצעים של 17.1 נקודות, 5.6 אסיסטים ו-2.0 חטיפות למשחק. מדיה וקבצים בנושא גאס ויליאמס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקת הקריירה של ויליאמס ב-NBA, באתר Basketball-reference.com דף השחקן של ויליאמס במדור ההיסטוריה של אתר ה-NBA רשימת חמישיות הרוקיז של העונה לפי עונות, באתר nba.com סיכום סדרת גמר ה-NBA‏ 1979, באתר Basketball-reference.com
אבריאל בר יוסף

אבריאל בר יוסף (נולד ב-26 בדצמבר 1954) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שימש ראש מספן הציוד בחיל הים וכיהן כמשנה לראש המטה לביטחון לאומי. הועמד לדין באשמת בקשת שוחד, קבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים בפרשת הצוללות וכלי השיט. בר יוסף הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אוניות והנדסת מכונות מאוניברסיטת גלאזגו, ותואר שני בהנדסת אוניות מאוניברסיטת מישיגן. נשוי לעליזה, עובדת משרד הביטחון, ואב לארבעה. מתגורר בזכרון יעקב. בר יוסף הוא בוגר בית הספר לקציני ים עכו ושירת בחיל הים במשך כ-25 שנים. בתפקידו האחרון שימש ראש מספן הציוד בשנים 1999 עד 2003. לאחר שחרורו עבד ברפאל - מערכות לחימה מתקדמות בתחום יזום וניהול התעשייה הימית בישראל. כמו כן שימש דירקטור בחברה הכלכלית של זכרון יעקב ודירקטור חיצוני בחברת זוקו שילובים. בשנים 2004 עד 2009 כיהן כמנהל ועדת החוץ והביטחון של הכנסת וכמנהל הוועדה לתקציב הביטחון בכנסת. בשנים 2009 עד 2015 שימש משנה לראש המטה לביטחון לאומי. במסגרת זו היה חבר הוועדה הבינמשרדית לבחינת מדיניות הממשלה בנושא משק הגז הטבעי בישראל ("ועדת צמח"). ב-2012 מונה ליו"ר נמל חיפה וכיהן בתפקיד מספר חודשים. בפברואר 2016 הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על מינויו של בר יוסף לראש המטה לביטחון לאומי. בעקבות ההודעה דרשה תנועת אומ"ץ לבטל את המינוי בשל חשדות בקבלת טובות הנאה וניגוד עניינים. ביולי של אותה שנה הודיע בר יוסף שאיננו מעוניין בתפקיד ושפניו למגזר הפרטי. ערך מורחב – פרשת הצוללות בנובמבר 2016 נחקר בחשד לקבלת שוחד מאיש העסקים הגרמני מייקל הרצוג, שניסה לקדם מיזם הנזלת גז טבעי בישראל, ונשלח למעצר בית לחמישה ימים. בדצמבר הוטל צו עיקול על הווילה שלו. ב-10 ביולי 2017 נחקר במסגרת תיק 3000 ומעצרו הוארך בארבעה ימים. אשתו, עליזה, נחקרה אף היא בשתי הפרשות. בנובמבר 2018 הודיעה המשטרה כי נתגבשה תשתית ראייתית נגד בר יוסף לביצוע עבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים וקשירת קשר לביצוע פשע. באפריל 2021 הוגש נגדו כתב אישום באשמת שוחד. ב-23 בנובמבר 2017 הודיעה משטרת ישראל כי בסיום חקירת יאח"ה נגד בר יוסף התגבשה תשתית ראייתית לכאורה לביסוס החשד למעורבותו בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים ועבירות לפי חוק איסור הלבנת הון, בעת שכיהן כמשנה לראש המטה לביטחון לאומי. על פי ההודעה הוא חשוד בקבלת שוחד מאיש עסקים גרמני בתמורה לקידום האינטרסים שלו בוועדת צמח שדנה במתווה הגז. יונתן ורדי ואבי אובל, חיל הים בחזית ההיי טק - ראיון עם אבריאל בר יוסף, "בין גלים" גיליון 1 אוקטובר 2001 עמ' 16. שחר גינוסר, כשבר יוסף לוחץ על הגז, באתר ynet, 29 ביולי 2016 עמיר רפפורט, שחיתות בצמרת, מורה נבוכים: מאחורי הקלעים של "פרשת הצוללות", ישראל דיפנס, 13 ביולי 2017 עמיר רפפורט, מיוחד: הסיפור של אבריאל בר־יוסף, ישראל דיפנס, 17 באוגוסט 2017 תומר אביטל, רשות החירום הלאומית – מינויי מקורבים במקום טיפול באסונות, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 7 בדצמבר 2016 ראש הממשלה החליט למנות את תא״ל במיל׳ אבריאל בר יוסף, לראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון לאומי לראש הממשלה, אתר משרד ראש הממשלה, 24 בפברואר 2016 אריאל כהנא, אומ"ץ דורשת: לפסול את מינוי ראש המל"ל, באתר nrg‏, 9 במרץ 2016 ירון דורון, אבריאל בר יוסף הוא בכיר מל"ל שנחקר בחשד לשוחד, באתר nrg‏, 17 בנובמבר 2016 סיום חקירת תיק 3000: "פרשת הצוללות", באתר משטרת ישראל, 8 בנובמבר 2018 ספיר לוי‏, פרשת הצוללות: אישום נגד גנור ובר יוסף, התיקים נגד שמרון וצ'ייני נסגרו, באתר וואלה, 10 במאי 2021
מרקל

מרקל הוא שם משפחה גרמני נפוץ. האם התכוונתם ל... אלכסנדר מרקל (Merkel) – כדורגלן קזחי-גרמני אונה מרקל – שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס טוני אנגלה מרקל (Merkel) – קנצלרית גרמניה בשנים 2005 - 2021 גל מרקל – רופא מומחה באונקולוגיה רפואית, פרופסור חבר בחוג לאימונולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ג'ק מרקל (Markell) – פוליטיקאי יהודי אמריקאי, מושל דלאוור מייגן מרקל (Markle) – שחקנית, נישאה לנסיך הארי, דוכס סאסקס מרים מארקל-מוזסזון – סופרת, מתרגמת ועיתונאית יהודיה ילידת רוסיה רלף מרקל (Merkle) – מדען מחשב אמריקאי חידות מרקל – מבנה של מערכת הצפנה הראשון שהומצא המיישם את רעיון המפתח הציבורי, נקרא על שם רלף מרקל עץ מרקל – עץ גיבוב בינארי בקריפטוגרפיה, נקרא על שם רלף מרקל שיטת מרקל-דמגרד – שיטה לבניית פונקציית גיבוב קריפטוגרפית חסינת-התנגשויות באמצעות פונקציית תמצות חד-כיוונית שלמה מרקל (Markel) – מהנדס חשמל ומנהל ישראלי, ראש מספן ציוד בחיל הים
מארק צ'טפילד

מארק ובסטר צ'טפילד (באנגלית: Mark Webster Chatfield;‏ 11 באוגוסט 1953 - 23 בדצמבר 1998) היה שחיין אמריקאי שהתמחה בסגנון חזה. אלוף ארצות הברית (1973), אלוף האוניברסיאדה (1973), אלוף ושיאן המשחקים הפאן-אמריקאיים (1971). צ'טפילד נולד בבייקרספילד, קליפורניה. הוא למד ושחה בין השנים 1975-1972 באוניברסיטת דרום קליפורניה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בשנת 1971 זכה צ'טפילד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא משחקים חדש של 1:06.75 דקות, לפני שיאן העולם במשחה ל-200 מטר חזה, בריאן ג'וב בן ארצו (1:07.93 דקות) ושיאן העולם בעבר במשחה זה, ז'וזה פיולו מברזיל (1:07.94 דקות). באולימפיאדה שנערכה במינכן, מערב גרמניה בשנת 1972 סיים צ'טפילד במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.01 דקות. בשלב המוקדמות הוא שחה במקצה הראשון וקבע שיא אולימפי חדש של 1:05.89 דקות, 9 מאיות השנייה איטי משיא העולם של ניקולאי פאנקין מברית המועצות ועלה מהמקום הראשון. באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1973 זכה צ'טפילד במדליית זהב במשחה ל-100 יארד חזה בתוצאה של 57.36 שניות. באוניברסיאדה שנערכה במוסקבה, ברית המועצות באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:55.15 דקות, לפני ברית המועצות (3:56.07 דקות) ומערב גרמניה (4:02.65 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.74 דקות, אחרי ניקולאי פאנקין (1:06.67 דקות) ואיגור צ'רדקוב (1:07.19 דקות), שניהם מברית המועצות. צ'טפילד היה מוזיקאי מצטיין והתמחה במוזיקה מתקופת הבארוק, בנגינה על צ'לו ובשירה במנעד של קונטרה טנור. צ'טפילד השתתף במשחקים הגאים שנערכו בניו יורק בשנת 1994 ובכך יצא מהארון כהומו:"הוא לא חשף את המיניות שלו מהפחד לאבד את מקומו בנבחרת." ב-23 בדצמבר 1998 נפטר צ'טפילד מלימפומה. מארק צ'טפילד, באתר olympedia.org OLYMPIC PRIDE - The History of LGBT Participation in the Olympics (באנגלית) JAMES C. McKINLEY Jr., Marathon and Ceremony Bring Gay Games to Close, The New York Times‏, June 26, 1994 (באנגלית) Obituaries,Los Angeles Times, December 25, 1998 (באנגלית) Mark Chatfield Dies, Swimming World Magazine (באנגלית)
ביוביו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ביוביו – הנהר השני בגודלו בצ'ילה ביוביו (מחוז) – מחוז בצ'ילה ביוביו (פרובינציה) – פרובינציה במחוז ביוביו
בואש (סוג)

הסוג בּוֹאֵשׁ (שם מדעי: Mephitis) הוא אחד מארבעת הסוגים ממשפחת הבואשיים. אלו המינים הגדולים ביותר במשפחה (הבואש המפוספס מגיע למשקל של עד 6.3 ק"ג). לסוג זה יש שני מינים החיים בצפון אמריקה: בואש מפוספס (Mephitis mephitis) בואש מכורבל (Mephitis macroura) מדיה וקבצים בנושא בואש בוויקישיתוף בואש, באתר ITIS (באנגלית) בואש, באתר NCBI (באנגלית) בואש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בואש, באתר GBIF (באנגלית)
ביוביו (מחוז)

מחוז ביוביו (בספרדית: Región del Biobío; נהגה: [ˌbi.oˈβi.o]) הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה, הוא קרוי על שם נהר הביוביו, הנהר השני בגודלו בצ'ילה, שזורם בו. שטח המחוז הוא 37,068 קמ"ר, והוא גובל במחוז ניובלה בצפון, בפרובינציית נאוקן הארגנטינאית במזרח, במחוז אראוקניה בדרום, וכמרבית מחוזות צ'ילה באוקיינוס השקט במערב. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017 התגוררו בו 2,037,414 תושבים, והוא היה המחוז המאוכלס ביותר בצ'ילה פרט למחוז מטרופולין סנטיאגו. בספטמבר 2018 פרובינציית ניובלה שהייתה אחת מ-4 הפרובינציות שהרכיבו את המחוז פוצלה ממנו והפכה למחוז עצמאי יחד עם 480,609 התושבים שלה. ועל כן נכון ל-2018 בהתאם למפקד שנערך ב-2017 עבור 3 הפרובינציות האחרות שלו, הוא מונה 1,556,805 תושבים, ומדורג שלישי בצ'ילה מבחינת אוכלוסייה. מבחינה מנהלית כאמור הוא מחולק ל-3 פרובינציות: אראוקו, ביוביו וקונספסיון הכוללות 33 קומונות ובירת המחוז היא העיר קונספסיון. האלמנט הגאוגרפי הבולט ביותר במחוז הוא נהר ביוביו, הנהר השני באורכו בצ'ילה (380 ק"מ). ראשיתו באגם גאייטואה שבמחוז אראוקניה, אך הוא זורם ברובו בשטח מחוז ביוביו, ונשפך לאוקיינוס השקט במפרץ אראוקו. נהרות בולטים נוספים במחוז כוללים את נהר לאחה, אחד מיובליו של הביוביו, שאורכו 140 ק"מ ובו מצוי גם מפל לאחה, וכן את נהר רנאיקו (130 ק"מ). שלושת האגמים הגדולים במחוז הם אגם יאויאו (40.5 קמ"ר), אגם לאחה (32.5 קמ"ר) ואגם לנאלווה (31 קמ"ר). בצדו המזרחי של המחוז מתנשאים הרי האנדים, ובהם כמה הרי געש, בהם סיירה ויודה (3,585 מ'), קיאקי (3,164 מ'), קופאווה (2,997 מ'), אנטוקו (2,979 מ') וטולוואקה (2,806 מ'). מול חופי המחוז מספר איים. הגדולים שבהם מוצ'ה (48 קמ"ר וכ-800 תושבים), סנטה מריה (35 קמ"ר וכ-2,200 תושבים) וקיריקינה (אי לא מיושב בשטח של כ-10 קמ"ר, ששימש כמחנה ריכוז לאסירים פוליטיים לאחר ההפיכה הצבאית בצ'ילה (1973) ועד 1975). בתחומי המחוז פארק לאומי אחד, הפארק הלאומי לגונה דל לאחה, המשתרע על פני 119 קמ"ר. מבחינה מנהלית, מחולק המחוז ל-3 פרובינציות הכוללות 33 קומונות: פרובינציית אראוקו המערבית מבין פרובינציות המחוז שוכנת דרומית מערבית לקונספסיון. שטחה 5,457 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 166,087 תושבים. בירתה היא לבו. פרובינציית ביוביו הפרובינציה המזרחית ביותר במחוז, ללא מוצא לאוקיינוס השקט. שטחה 14,988 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 395,060 תושבים. בירתה היא לוס אנחלס. פרובינציית קונספסיון ממוקמת ממערב לפרובינציית ביוביו וצפונית מזרחית לפרובנצית אראוקו, והיא כוללת את המטרופולין של בירת המחוז, קונספסיון. שטחה 5,678 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 995,658 תושבים. ביוביו הוא אחד המחוזות המתועשים ביותר בצ'ילה, והתעשייה מהווה כ-35% מהתוצר המקומי הגולמי. ענפי התעשייה העיקריים הם פלדה, פטרוכימיה, זיקוק נפט ומספנות. ענף היערנות אף הוא אחד הענפים הבולטים במחוז, וכפועל יוצא מכך גם תעשיית העץ והנייר מפותחת. 32% מתוצרת הדיג של צ'ילה כולה מקורה בביוביו, והדגה כוללת בעיקר דגי סרדין, אנשובי ומקרל, וכן מיני צדפות, רכיכות וסרטנים. מדיה וקבצים בנושא ביוביו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביוביו אתר המחוז (בספרדית) ביוביו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017 WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl