laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריה זסלני

אריה זַסְלַנִי (1911 – 25 באוגוסט 1968) היה פסיכיאטר ירושלמי. לזכרו הקימה אלמנתו את ארגון ער"ן. זסלני נולד בירושלים, בנו של הרב אהרן יצחק זסלנסקי ואחיו הצעיר של ראובן זסלנסקי (לימים שילוח, מראשי שירותי הביטחון במדינת ישראל). באמצע שנות ה-30 יצא זסלני לפירנצה ולמד שם רפואה. שם פגש את אשתו, מריה ברטה זסלני ונישא לה. לזוג לא נולדו ילדים, שכן מריה הייתה עקרה, בשל מחלת הפוליו שבה לקתה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס זסלני לצבא הבריטי. בתחילה שירת תחת פיקודו של אורד וינגייט במערכה במזרח אפריקה בלחימה לשחרור אתיופיה, כחלק מקבוצת רופאים יהודים, בהם אף משה וולמן, שנשלחו לחזית זו. עם תום הלחימה בחזית זו, ב-1941 שירת בחזית המדבר המערבי כרופא צבאי, ולצדו רעייתו מריה ברטה. לאחר המלחמה שבו בני הזוג זסלני לירושלים. זסלני שימש במשך כ-18 שנים כמנהל שירותי בריאות הנפש של בתי הספר בירושלים, וכן כיועץ פסיכיאטרי בעיריית ירושלים. הוא התמחה בטיפול באנשים אובדניים, והצליח להניא רבים מלהתאבד. זסלני נפטר בשנת 1968 מהתקף לב, והוא בן 57. נטמן לצד אחיו ראובן שילוח בבית העלמין סנהדריה בירושלים. לאחר מותו, בשנת 1971, ייסדה רעייתו מריה ברטה את ארגון ער"ן המתמחה במתן עזרה נפשית בטלפון לאנשים במצוקה, על מנת להנציח את זכרו של בעלה, כדרכו של זסלני בחייו. הארגון, שסניפו הראשון שכן בביתה של זסלני, הפך לארגון ארצי ולו רשת של מתנדבים בכל רחבי הארץ. נפטר ד"ר זסלני, מעריב, 26 באוגוסט 1968 ד"ר אריה זסלני – למנוחות, דבר, 27 באוגוסט 1968 ד"ר זסלני למנוחות, מעריב, 27 באוגוסט 1968 אוריה באר, 40 שנה לער"ן או – זוג המייסדים זסלני שנשכח מידע על אריה זסלני בקטלוג הספרייה הלאומית אוריה באר, 40 שנה לער"ן או – זוג המייסדים זסלני שנשכח. אברהם עקביה, עם וינגיט בחבש, עם עובד – שחרות, תש"ד, עמ' 159. נפטר ד"ר זסלני, מעריב, 26 באוגוסט 1968. ראובן בן צבי, מחקר על נסיונות התאבדות בקרב תלמידי בתי הספר, מעריב, 7 בדצמבר 1961 השרות של עזרה ראשונה נפשית (ער"ן), באתר ער"ן. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליל קים

קימברלי דניס ג'ונס (באנגלית: Kimberly Denise Jones; נולדה ב-11 ביולי 1974), הידועה בשם הבמה שלה ליל קים (Lil' Kim), היא ראפרית ושחקנית אמריקאית. נולדה וגדלה בברוקלין, ניו יורק. ברוב שנותיה כמתבגרת גדלה ברחובות העיר לאחר שגורשה מביתה. היא עסקה בראפ כתחביב והושפעה מראפריות ידועות מסוף שנות השמונים, בהן MC Lyte ו-The Lady of Rage. הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. התרשם מיכולותיה וצירף אותה ב-1995 ללהקת הראפ Junior M.A.F.I.A שהקים. באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Conspiracy", שזכה להצלחה והניב מספר להיטים. הצלחת הלהקה הזניקה את קריירת הסולו של ליל קים, שהוציאה אלבום בכורה בשם "Hard Core" ב-1996. האלבום הגיע במכירות לאלבום פלטינה כפול, ומתוכו דורגו במצעדי הראפ במקום הראשון שלושה להיטים: "No Time", ‏"Not Tonight (Ladies Night remix)" ו-"Crush on You". גם אלבומיה הבאים, The Notorious K.I.M. ‏(2000) ו-La Bella Mafia ‏(2003) זכו למעמד אלבומי פלטינה לאחר הצלחתם במכירות; בכך הייתה ליל קים לראפרית היחידה מלבד מיסי אליוט שזכתה לשלושה אלבומי פלטינה. הקריירה שלה זכתה לחיזוק גם לאחר שהשתתפה בחידוש המצליח ללהיט "Lady Marmalade", לצד כריסטינה אגילרה, פינק ומאיה; הסינגל יצא כחלק מפסקול הסרט "מולין רוז'", ושהה שבעה שבועות בראש מצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. ליל קים הייתה מועמדת מספר פעמים לאורך השנים לפרס גראמי, ועד כה זכתה בפרס רק ב-2002, לאחר הצלחת שיר זה, בקטגוריית הרכב הפופ הווקלי הטוב ביותר. לאורך השנים השתתפה ליל קים במספר סרטים אמריקאים בתפקידי משנה ותפקידי אורח, בהם "יש לה את זה" (1999), "זולנדר" (2001) ו"סופרהירו" (2008), וכן בתפקיד ראשי במערבון "Gang of Roses" ‏(2003) ובקומדיה השחורה "Lil' Pimp" ‏(2005). היא השתתפה בתפקידים קטנים גם במספר סדרות טלוויזיה. ב-2005 הואשמה ליל קים בעדות שקר בפני בית המשפט, כאשר שיקרה לגבי מעורבותם של חבריה בירי שהתרחש ארבע שנים לפני כן. היא נכלאה וישבה במאסר בבית כלא בפנסילבניה, במשך עשרה חודשים. ב-2006 יצאה סדרת טלוויזיה בכיכובה, "Lil' Kim: Countdown to Lockdown", המתעדת את השבועיים האחרונים של ליל קים לפני כניסתה לכלא; הסדרה שודרה ברשת BET האמריקאית וזכתה להצלחה. במהלך תקופת מאסרה יצא אלבומה הרביעי, "The Naked Truth"; האלבום זכה לשבחי המבקרים, אך לא הצליח במכירות. ב-2009 חזרה לתודעה הציבורית כאשר כיכבה בעונה השמינית של הגרסה האמריקאית לתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", והגיעה למקום החמישי, יחד עם הרקדן דרק האף. במקביל החלה להוציא מספר סינגלים, לקראת יציאת אלבומה החמישי ב-2012. 1995: Conspiracy (עם Junior M.A.F.I.A.‎) 1996: Hard Core 2000: The Notorious K.I.M. 2003: La Bella Mafia 2005: The Naked Truth 2019: 9 2008: Ms. G.O.A.T. 2011: Black Friday 2014: Hard Core 2k14 2016: Lil Kim Season מדיה וקבצים בנושא ליל קים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליל קים ליל קים, ברשת החברתית פייסבוק ליל קים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליל קים, ברשת החברתית אינסטגרם ליל קים, סרטונים בערוץ היוטיוב ליל קים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליל קים, באתר AllMovie (באנגלית) ליל קים, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליל קים, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ליל קים, באתר ספוטיפיי ליל קים, באתר Last.fm (באנגלית) ליל קים, באתר AllMusic (באנגלית) ליל קים, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליל קים, באתר דיזר ליל קים, באתר Discogs (באנגלית) ליל קים, באתר Songkick (באנגלית) ליל קים, באתר Genius ליל קים, באתר טיידל (באנגלית) יריב מוהר, ליל קים הולכת לכלא, באתר nrg‏, 7 ביולי 2005 זמרת הראפ ליל קים שוחררה מהכלא, באתר הארץ, 5 ביולי 2006
סמל המבורג

סמל המבורג (בגרמנית: Landeswappen Hamburgs) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית המבורג והוא קיים בשלוש גרסאות, גדולה, קטנה וימית. הופעתו הראשונה בעיצוב הנוכחי, נמצאה בחותם מ-1245. הסמל מורכב ממגן אדום שעליו טירה לבנה בעלת שלושה צריחים. מעל הצריחים הצדדיים מוצגים כוכבים משושים ואילו הצריח האמצעי הוא בעל כיפה שעליה צלב והוא מסמל את קתדרלת המבורג ואת היותה עיר בישופות. הצריחים המבוצרים והשער הסגור מסמלים את נחישות העיר להגן על עצמה. משני צידי המגן תומכים בו אריות זהובים העומדים זקופים. הציצה היא קסדה בעלת שלוש נוצות טווס ושישה מעטים לבנים. הסמל הקטן מורכב מהמגן לבדו ובסמל הימי נוסף עוגן כחול מאחורי הטירה. המוטיב המרכזי בסמל - הטירה, הכוכבים והצלב הופיעו בסמלים החל מהמאה ה-12 כשמידי פעם נערכו שינויים קטנים בעיצובם. שער הטירה מתואר פתוח או סגור ולעיתים כשער מתרומם. כמו כן, עד 1752 היו צבעי המגן הפוכים: טירה אדומה על רקע לבן. ב-1952 נקבע הסמל בחוקת המבורג. ב-1623 הוקמה בהמבורג מועצת ימייה כדי להגן על הנמל ועל המים הטריטוריאליים של העיר וב-1642 נקבע הסמל הימי. הסמל יצא משימוש בתקופת הכיבוש הצרפתי ב-1811 ומועצת הימייה פורקה ב-1814 וכיום הוא משמש כסמל ייצוגי בלבד. החותם מ-1241, ניתן לראות את השער פתוח הסמל ב-1605 הסמל בזמן האימפריה הגרמנית 1871–1918 הסמל בזמן שלטון הנאצים 1933–1945 דגל המבורג מדיה וקבצים בנושא סמל המבורג בוויקישיתוף תיאור הסמל (אנגלית) Hamburg Logo, Flaggen und Wappen - Stadt Hamburg
רביעיית תלמוס

רביעיית תלמוס היא רביעייה קולית ירושלמית אשר מורכבת מהזמרים: שלי ברלינסקי, נעמה נצרתי, יגאל קמינקא ועודד שומרוני. הרביעייה הוקמה בשנת 2002, עם זמר הקונטרה טנור דורון שלייפר. בשנת 2010 החליף את דורון שלייפר הזמר יעקב הלפרין והחל משנת 2016 יגאל קמינקא משמש בתפקיד זמר הטנור של הרביעייה. ההרכב הופיע לראשונה בחורף 2002. מאז הוא מרבה להופיע בקונצרטים שונים באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, במרכז למוזיקה במשכנות שאננים, בפסטיבל יחיעם, בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, בפסטיבל אבו גוש, באוניברסיטה העברית, בטלוויזיה הישראלית, ב"קול המוסיקה", ובמקומות רבים נוספים. הרביעייה שרה בעיקר מוזיקת א-קפלה, ומתמחה בביצוע מדריגלים מתקופת הרנסאנס, ובמוזיקה ישראלית חדישה, תוך שימת דגש על ביצוע יצירות ועיבודים מקוריים של מלחינים ישראלים צעירים. אתר האינטרנט הרשמי של רביעיית תלמוס רביעיית תלמוס, סרטונים בערוץ היוטיוב צעירים במרכז - רביעיית תלמוס, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט)
ג'ודי שכטר

ג'ודי דויד שכטר (באנגלית: Jody David Scheckter; נולד ב-29 בינואר 1950 בדרום אפריקה) הוא נהג מרוצים יהודי אשר היה אלוף העולם למכוניות מרוץ מדגם פורמולה 1 בשנת 1979. שכטר נולד באיסט לונדון והתחנך בסלבורן קולג'. בשנת 1970 עבר לבריטניה והחל להתקדם במהירות בדרגות השונות של נהגי המרוצים. שכטר נודע בסגנון נהיגה אגרסיבי במיוחד והיה מעורב בתאונות רבות לאורך הקריירה שלו. אלוף העולם אמרסון פיטיפלדי אף הגדיר אותו כ"נהג המסוכן לעצמו ולסביבתו אשר אינו ראוי להתחרות בסבב". לאחר פרישתו מנהיגת מרוצים הקים שכטר חברה העוסקת בבניית סימולטורים לכלי ירייה לצורכי אימון עבור כוחות הביטחון. מאז העשור הראשון של המאה ה-21 התגורר שכטר בחווה בבריטניה, ועסק בחקלאות אורגנית. שכטר נשוי בפעם השנייה ולו 6 ילדים. ג'ודי שכטר זכה להנצחה ביד לאיש הספורט היהודי. התחרות הראשונה של שכטר כנהג פורמולה 1 התקיימה בשנת 1972 כאשר נהג עבור קבוצת מקלארן. בשלב מסוים במירוץ דורג במקום השלישי אך לבסוף סיים במקום התשיעי. בשנת 1973 התחרה ב-5 מרוצים ובמקביל נהג גם במכוניות מרוץ מדגם פורמולה 5000 וזכה באליפות. במהלך מרוץ בבריטניה היה מעורב שכטר בגרימת תאונה של 12 מכוניות. התאחדות נהגי המירוץ דרשה להשעותו מיידית וקבוצתו נענשה בביטול השתתפותה בארבעת המרוצים הבאים. בשנת 1974 עבר לנהוג בקבוצת "טירל" כנהג הבכיר. בעונה זו זכה בניצחונות במרוצים שהתקיימו בשוודיה ובבריטניה ובמקום השלישי הכללי בתום העונה. בשנת 1975 לא התחרה אך בשנה שלאחריה חזר להתחרות ולנהוג עבור קבוצת טירל וזכה שוב במקום השלישי באליפות הנהגים. בשנת 1977 עבר לנהוג עבור הקבוצה החדשה של "וולטר וולף". הוא זכה בניצחונות בשני מרוצים וסיים את העונה כולה במקום השני באליפות הנהגים אחרי ניקי לאודה. בשנת 1978 סיים את העונה במקום השביעי הכללי ועבר לנהוג עבור קבוצת פרארי ביחד עם ז'יל וילאנייב. מבקרים טענו כי אופיו וסגנונו של שכטר לא יתאימו להתנהלותה של קבוצת פרארי אך בשנת 1979 זכה בשלושה ניצחונות במרוצים ובתואר אלוף העולם. קבוצת פרארי עצמה זכתה באותה העונה גם באליפות היצרנים. בשנת 1980 פרש שכטר מנהיגת מרוצים ומקבוצת פרארי אשר נאלצה להמתין 21 שנים עד שמיכאל שומאכר זכה באליפות כאשר הוא נוהג ברכב של הקבוצה. מדיה וקבצים בנושא ג'ודי שכטר בוויקישיתוף ג'ודי שכטר, באתר DriverDB לנהגי מרוצים
אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (2004)

אולימפיאדת אתונה (2004) נערכה בפעם השנייה באתונה, יוון. הפעם הראשונה הייתה לפני 108 שנים באולימפיאדה הראשונה שנערכה בשנת 1896. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-18 באוגוסט לבין ה-28 באוגוסט 2004. נערכו 46 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (22 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,995 משתתפים (916 נשים ו-1,079 גברים) מ-196 מדינות. ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה שוב במקום הראשון עם 7 מדליות זהב ו-25 מדליות בסך הכל. אל המקום השני הגיעה רוסיה (רוסיה) גם היא עם 7 מדליות זהב ו-20 מדליות בסך הכל. שני שיאי עולם (1 לנשים ו-1 לגברים) נקבעו במשחקים אלו באתלטיקה. ילנה איסינבייבה (רוסיה רוסיה) קבעה שיא עולם בקפיצה במוט וליו שיאנג (הרפובליקה העממית של סין  סין) השווה את שיא העולם בריצת 110 מטר משוכות והיה לאתלט גבר סיני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית. ורוניקה קמפבל-בראון (ג'מייקה ג'מייקה) שזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר ו-1 ארד בריצת 100 מטר, קלי הולמס (בריטניה בריטניה) שזכתה בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר. הישאם אל גרוז' (מרוקו מרוקו) בריצת 1500 מטר ובריצת 5000 מטר וג'רמי וורינר (ארצות הברית ארצות הברית) בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. ג'סטין גאטלין (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. הוא זכה במדליית זהב בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר. רוברט קוז'ניובסקי (פולין פולין) זכה בפעם השלישית ברציפות בתחרות הליכה ל-50 ק"מ. וירגיליוס אלקנה (ליטא ליטא) שהגן על תוארו בזריקת דיסקוס. שמונה שנים אחרי סיום התחרויות, בדצמבר 2012, החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול את המדליות מארבעה זוכים בתחרויות בשל שימוש בחומרים אסורים. הארבעה הם יורי בילונוג (אוקראינה אוקראינה), שזכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל, איוואן ציחאן (בלארוס בלארוס), שזכה במדליית כסף ביידוי פטיש, אירינה יצ'נקו (בלארוס בלארוס), שזכתה במדליית ארד בזריקת דיסקוס וסבטלנה קריבליובה (רוסיה רוסיה), שזכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. מקרא   מדינה מארחת (יוון) הטבלה נכונה לאחר העדכון בשנת 2012 שבה נפסלו אתלטים בשל שימוש בחומרים אסורים. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת אתונה בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (2004), באתר Sports Reference (באנגלית) IOC disqualifies four medallists from Athens 2004 following further analysis of stored samples, הודעת הוועד האולימפי הבינלאומי, 5 בדצמבר 2012
תירוש (משקה)

תירוש הוא נוזל שמופק מפרי המכיל את המים, הסוכרים, החומצות האורגניות, המינרלים וחומרים נוספים שנמצאים בפרי, נטול שומנים המצויים בפרי מהם מופק שמן. השימוש העיקרי במונח תירוש הוא עבור נוזלים המיועדים להתססה להכנת משקאות אלכוהוליים. כאשר תירוש משמש לשתייה כמות שהוא או לאחר הליך פסטור, הוא נקרא מיץ. הדרך הנפוצה להכנת תירוש היא באמצעות סחיטה (מיצוי). בעת העתיקה נסחטו ענבים ליין על ידי דריכת ענבים. כאשר חומר הגלם להכנת התירוש דל בנוזלים (למשל דגנים) הפקת התירוש מתבצעת על ידי בישול החומר במים. לאחר הסחיטה או הבישול, מסונן לעיתים התירוש מחלק מהחומרים ששימשו להכנתו או מכולם. https://members.wto.org/crnattachments/2020/TBT/ISR/20_3205_00_x.pdf ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דבורה (מושב)

דְּבוֹרָה הוא מושב באזור הצפון שנמצא בגוש חבר חלק משלושת גושי היישובים שבחבל יישובי תענך שבאזור עפולה, בדרום מזרח עמק יזרעאל, ומצפון לקו הירוק, ושייך למועצה האזורית הגלבוע. היישוב הוקם בשנת 1956 על ידי עולים מגרעין "שובה" מרקש שבמרוקו כחלק ממבצע אכלוס חבל תענך שבעמק יזרעאל. שמו של היישוב הוא על שם דבורה הנביאה שכפי הנראה ניצחה את סיסרא במקום המושב כיום. ביישוב גני ילדים, בריכה, בית כנסת ובית ספר יסודי "יד לחמישה". בשנת 1994 הוקם ביישוב מפעל פריניב - מפעל לייצור מיצים. מדיה וקבצים בנושא דבורה בוויקישיתוף דבורה באתר הרשות לפיתוח הגליל דבורה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יהודה גרינקר, עלית יהודי האטלס, תל אביב תשל"ג, עמ' 57 - 58.
צבי עזריה

הרב ד"ר צבי עזריה (הלפגוט) (8 בספטמבר 1913 – 22 במאי 2002) היה חבר הנהלת יד ושם, רב ביוגוסלביה ובגרמניה ורבּהּ הראשון של סביון. עזריה נולד בחבל וויבודינה שבסרביה, אז חלק מממלכת הונגריה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, בשם הרמן הלפגוט, לקלמן וחנה רחל הלפגוט. ב-1932 החל את לימודיו בסמינר התאולוגי היהודי בסרייבו בהנהלת מוריץ לוי, ובהמשך בבית המדרש לרבנים בווינה. כמו כן, בשנים 1934–1938 למד מזרחנות שמית באוניברסיטת וינה. בשנת 1938, בעקבות איחוד אוסטריה עם גרמניה הנאצית, נמלט מווינה והמשיך את לימודיו בבודפשט. הוסמך כרב והשלים תואר דוקטור לפילוסופיה. לאחר סיום לימודיו, כיהן כרב בקהילת וליקי-בצ'קרק (אז פטרובגרד, ולימים זרניאנין) שביוגוסלביה. במלחמת העולם השנייה, שירת כרב צבאי בצבא היוגוסלבי, נפל בשבי הגרמני, וישב בו ארבע שנים במחנות שבויים בשטרסבורג, נירנברג ובפומרניה, אחר כך במחנה לקצינים שבויים Oflag VI C באוסנבריק. במהלך השבי היה פעיל בחיי הדת, הרוח והתרבות של השבויים היהודים . עם שחרורו מהשבי, ב-1945, הגיע למחנה העקורים ברגן-בלזן, שם סייע לניצולי שואה. לאחר מכן התמנה כרב הראשי לקהילות באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה ופעל לגיוס לוחמים ל"הגנה" מקרב ניצולי השואה. בשנת 1948 עלה לישראל, עבד בבית רוטנברג בחיפה ושירת בצה"ל. בתפקידו האחרון היה קצין הסעד הראשי של חיל הרפואה. בשנות החמישים נשלח לגרמניה המערבית, שם היה רבה של קלן. הוא ארגן עלייה וטיפח את הקשרים בין ישראל לגרמניה. בשנת 1961 שב לישראל והחל לכהן (בהתנדבות) כרבה של סביון. בשנים 1966–1970 שימש גם כרב הראשי של יהודי מדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה המערבית. פעל להנצחת זכר השואה. הוא היה ממקימי ארגון "שארית הפליטה", יו"ר ארגון הלוחמים היוגוסלביים בארץ וחבר בהנהלה ובמועצה של יד ושם. פרסם שורה של ספרים העוסקים בתולדות עם ישראל, בתקופת השואה ובפילוסופיה. היה נשוי למלכה לבית בודנר. נפטר בשנת 2002. מבט לאחור: קובץ ליובלו של ד"ר צבי עזריה, תל אביב: אל"ף הוצאה לאור, 1963 צבי עזריה, עדים אנחנו, תל אביב: יבנה, 1970 מערך שיעור בנושא דמותו ופועלו של הרב ד"ר צבי עזריה הרמן-הלפגוט, באתר יד ושם צבי עזריה, דף שער בספרייה הלאומית אתר יד ושם הפושעים נשפטים בנירנברג וקרבנותיהם נשכחים, המשקיף, 25 בדצמבר 1945 יהודי ברגן בלזן פורצים את חומת ההסגר, המשקיף, 18 ביוני 1946 הפרובוקציות נגד מחנות העקורים היהודיים באזור הבריטי בגרמניה, המשקיף, 9 ביוני 1948 גרמניות לא יבואו בקהל, הצופה, 10 בנובמבר 1948 מתבקשים, חרות, 5 באוקטובר 1950 אנשים ומוסדות, דבר, 8 בנובמבר 1954 טכס אזכרה ליד מצבת ברגן בלזן, הצופה, 19 באפריל 1955 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דחי (כפר)

דַּחִי (אֶ-דַּחִי) (בערבית: الدحي) הוא כפר ערבי בעמק יזרעאל ליד שכונת גבעת המורה שבעפולה והשייך למועצה אזורית בוסתאן אל-מרג'. היישוב נקרא על שמו של דחיא איבן ח'ליפה אלכלבי, שלפי המסורת המוסלמית היה אחד מרעיו של מוחמד הנביא ובזמן כיבוש הארץ על ידי המוסלמים פיקד על יחידת לוחמים בקרב ירמוך. היישוב נמצא במעלה גבעת המורה בגובה של 400 מטר מעל פני הים. מעליו נמצא, בפסגת גבעת המורה בגובה של 515 מטר מעל פני הים, קברו של דחיא. היישוב נוסד במאה ה-18. היישוב מאוכלס בעיקר על ידי חמולת זועביה המתגוררים במספר יישובים בגליל התחתון המזרחי. בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1931 גרו בו 87 תושבים. בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-110 תושבים. ב-20 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר בהוראת הכוחות הלא-סדירים הערביים. לפי מפקד משנת 1963 גרו בו 175 תושבים. בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שפורסמו בשנת 2010, התגוררו בו 582 תושבים. במלחמת לבנון השנייה ספג ההר עליו ממוקם הכפר רקטה של חזבאללה מסוג "פג'ר" אשר סימנה עליית מדרגה במלחמה. הטיל נפל בשמורת הטבע הסמוכה וגרם לנזק רב לעצים שם. זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, הוצאת עם עובד 1976. עמ' 1574 -1575. מדיה וקבצים בנושא דחי בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 99. לדברי מוריס, הכוחות הלא-סדירים חששו כנראה, כי תושבי הכפרים שפונו בהוראתם באותו היום, "מבקשים לעשות יד אחת עם הישוב".
כלי אבידוס

כלי אבידוס (באנגלית: Abydos Ware) היא קבוצת כלי קרמיקה ייחודית מתחילת האלף ה-3 לפנה"ס. הקבוצה כוללת בעיקר פכים, פכיות ומיעוט קנקנים מטיפוס מסוים. כלים מקבוצה זו נמצאו באתרים בארץ ישראל בשכבות ארכאולוגיות מתקופת הברונזה הקדומה ב' וג' במצרים באתרים מהשושלת הראשונה, כלים ממשפחה זו נמצאו גם באתרי סוריה. מקור שמה של קבוצת הכלים נלקח מהאתר הארכאולוגי בו נמצאו לראשונה, אבידוס במצרים העליונה. הכלים משמשים מאובן מנחה לתקופה זו באתרים הארכאולוגים בארץ ישראל. משפחת הכלים אינה קיימת בתקופה אחרת, ומציאתה באתר ארכאולוגי מהווה אינדיקציה לשייכות השכבה בה נמצאו כלים ממשפחה זו לתקופה זו. הכלים התגלו לראשונה בתוך קברים של מלכים ושרים מהשושלת הראשונה. החופרים באתר זיהו כבר בעת החפירות שמשפחת הכלים מקורה לא במצרים, במחקר עלה שהכלים שימשו כמיכלים למשלוח תוצרת נוזלית כגון, תמרוקים, שמנים ריחניים או רפואה. מוצרים אלה שימשו את המעמד השליט במצרים והם הונחו בתוך קברי השליטים כדי שישמשו אותם אחר המוות. הכלים החלו להופיע במכלולי קרמיקה בתקופת מלכותו של המלך המצרי ג'ר, המלך השלישי בשושלת הראשונה (2900/2950 לפנה"ס). השערת החוקרים לגבי ארץ המוצא של הכלים היא שהם יוצרו בארץ ישראל. בדיקות כימיות של הרכב הטין מהם יוצרו כלי המשפחה שנמצאו במצרים ובארץ ישראל מצביעות על זהות כמעט מוחלטת. המשפחה כוללת את טיפוסי הכלים: פכים, פכיות וקנקנים מטיפוס מסוים. הכלים בעלי עצוב אלגנטי ונאה, שהוכנו מטין שהוכן היטב. חלקם עשויים באובניים וחלקם עבודת יד, הכלים עברו צריפה באיכות מעולה. רוב הכלים מחופים בחיפוי אדום ממורק, מיעוטם מעוטרים בחלקו העליון של הכלי בדגמים של נקודות, קשתות משולשים וחצאי עיגולים שנעשו בעזרת צבע אדום כששגוף הכלי עצמו בהיר. אחד הכלים הנפוצים במשפחה זו הוא פך אבידוס, כלי קטן גובהו בין 32-24 ס"מ, רוחב בטן 16-10 ס"מ, מראה אלגנטי, בעל בסיס שטוח, עם דופן עגולה עם קער בתחתית לפני התחלת הבטן, בעל צוואר צר מאוד באורך 4-3 ס"מ, לרוב בעל ידית אוזן אחת המחוברת משפת הכלי לכתף הכלי (דופן העליונה של גוף הכלי), לעיתים בעל שתי ידיות. לפעמים בנוסף לידית האוזן הגדולה יש גם שתי ידיות אוזן קטנות על בטן הכלי. כלים ממשפחה זו נמצאו בארץ ישראל באתרים שונים בהם תל ערד שהוא אתר חשוב בחקר משפחת הכלים הזאת. כלים אלה נעדרו לחלוטין משכבה IV (תקופת הברונזה הקדומה א) בערד שהיא השכבה הקדומה להקמת העיר, ואילו בשכבה III השייכת לתקופת הברונזה הקדומה ב', התקופה בה ערד הופכת לעיר, נמצאו כלים רבים ממשפחה זו. בנוסף נמצאו הכלים בתל לכיש, תל גזר, תל אל-פארעה (צפון), תל מגידו תל בית ירח, תל בית שאן, תל יריחו, העי, תל א-נצבה, בית סחור. במצרים נמצאו כלים ממשפחה זו באבידוס שבמצרים העליונה, לאהון, סקארה, טרח'אן, אבו סיר כולם במצרים התחתונה. בנוסף מצאו כלים אלה בבאב א-דראע שבעבר הירדן, גבל בסוריה ואתרים נוספים. מדיה וקבצים בנושא כלי אבידוס בוויקישיתוף צילום של פך אבידוס עם חיפוי אדום וידית אוזן אחת(הקישור אינו פעיל)
קורי מגטי

קורי אנטואן מגטי (באנגלית: Corey Antoine Maggette; נולד ב-12 בנובמבר 1979) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 14 עונות בליגת ה-NBA. מגטי, ששיחק מעמדת הסמול פורוורד, העביר את עונות השיא של הקריירה בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס (2001-2008). בשנת 1999 קורי מגטי הגיש מועמדות לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-13 על ידי סיאטל סופרסוניקס, אך זמן קצר לאחר מכן הוא הועבר לאורלנדו מג'יק בטרייד בין שתי הקבוצות. מגטי שיחק עונה אחת בלבד באורלנדו שבסיומה הוא הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, במדיה שיחק לאורך 8 עונות רצופות. בשנת 2001 הוא השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA. לאחר עונותיו המוצלחות בקליפרס הוא חתם על חוזה ל-5 עונות בגולדן סטייט ווריורס תמורת 50 מיליון דולר. לאחר שתי עונות בגולדן סטייט, עבר מגטי למילווקי באקס בתמורה לדן גדזוריץ' וצ'רלי בל, ולאחר שתי עונות במילווקי הוא חתם בשארלוט בובקאטס. את עונת 2012/2013 העביר בדטרויט פיסטונס, ובסיומה הודיע על פרישתו ממשחק. נקודות: 39 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (12 באפריל 2007) קליעות מהעונשין: 19 - (פעמיים) זריקות עונשין: 24 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (12 באפריל 2007) ריבאונדים: 19 - נגד דטרויט פיסטונס (8 בנובמבר 2004) ריבאונדים בהתקפה: 8 - נגד יוסטון רוקטס (8 במרץ 2001) ריבאונדים בהגנה: 17 - נגד דטרויט פיסטונס (8 בנובמבר 2004) אסיסטים: 9 - (פעמיים) חטיפות: 6 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (16 דצמבר 2007) חסימות: 2 - (11 פעמים) דקות משחק: 49 - (פעמיים) מחוץ למגרש, מגטי עבד עם ילדים כשחקן הקליפרס ונהג לתרום לבתי חולים. בשנת 1999 מגטי ארגן את "טיסת ה-50" שהיא טיסה של 50 ילדים (כמו מספר חולצתו) למחנה אימונים אותו מימן מגטי בעצמו. לאחר כעשור מגטי מימן בעצמו טיסה של כ-600 ילדים לאותו מחנה אימונים, שזכה בתואר "מחנה האימונים הטוב ביותר של שחקן NBA". מדיה וקבצים בנושא קורי מגטי בוויקישיתוף קורי מגטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנבת (קבוצת כוכבים)

ארנבת היא קבוצת כוכבים בחצי הכדור הדרומי. בין השאר היא כוללת שני כוכבים בהירים: ארנב (α בארנבת) וניהל (β בארנבת). ארנב הוא על-ענק אדום שבהירותו הנראית 2.58. מרחקו בקירוב 300 שנות אור. בהירותו המוחלטת 5.4- והוא גדול מהשמש פי 60, בהיר ממנה פי 10,000, מסתו גדולה פי 15 וקוטרו חצי יחידה אסטרונומית. ניהל הוא ענק שבהירותו 2.81. למעשה הוא כוכב כפול, שבן-לווייתו הוא כנראה בעצמו מערכת כוכבים כפולה. שני כוכבים אחרים הנראים לעין הבלתי מזוינת הם: ε בארנבת שבהירותו 3.29 ו-μ בארנבת. γ בארנבת הוא כוכב משולש יחסית קרוב למערכת השמש, כ-29 שנות אור. מרכיביו הם כוכב שבהירותו 3.59, כוכב שבהירותו 6.4, וכוכב שבהירותו 11. הכוכב 17 בארנבת הוא כוכב כפול. הכוכב הראשון הוא ענק כחול, והכוכב השני הוא על ענק אדום הבהיר פי 75 מהשמש. הזוג מבצע הקפה ב-226 ימים. הם מספיק קרובים כדי לספוח חומר זה עם זה. R בארנבת הוא כוכב משתנה מסוג מירה. בהירותו מתנדנדת בין 5.5 לבין 11.7, ומחזורו 427.07 ימים. צבעו נע בין אדום כהה לארגמן, ולכן נקרא כוכב הארגמן בידי האסטרונום האנגלי ג'ון ראסל הינד ב-1845. הנתונים נאספו על ידי הלוויין היפרכוס קבוצה זו כוללת את M79 - צביר כדורי במרחק 42,100 שנות אור, את הערפילית הפלנטרית IC 418, הצביר הפתוח NGC 2017, גלקסיית הרדיו NGC 1710 והגלקסיות הספירליות NGC 1784 וNGC 1964. הארנבת היא קבוצה עתיקה. האסטרונומים המצריים חשבוה לסירתו של אוסיריס, אולי בשל קרבת הקבוצה לנהר ארידנוס, שנחשב לנילוס. הקבוצה נקראה ארנבת משום שהיא נחשבה לכזו על ידי אאודוכסוס מכנידוס במאה ה-4 לפנה"ס, וכך קרא לה תלמי באלמאגסט שלו. במיתולוגיה היא מייצגת את הארנבת הנרדפת על ידי אוריון. מדיה וקבצים בנושא ארנבת בוויקישיתוף צילום של קבוצת הכוכבים ארנבת ארנבת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ים לואיס, היפרכוס, באתר המכון האסטרונימי של אוניברסיטת קיימברידג', אורכב ב-12 בינואר 2006