laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רחוב שבי ציון

רחוב שבי ציון הוא אחד מהרחובות הוותיקים בעיר אשדוד, השוכן במרכז רובע א'. שבי ציון היה אחד מהרחובות הראשיים של אשדוד, עקב מיקומו כמחבר בין רחוב רוגוזין (שהיה הרחוב הראשי) והמרכז המסחרי של רובע ב' ברחוב קיבוץ גלויות, אך עם דעיכתו של רוגוזין וצמיחת רובעי אשדוד הדרומיים – ירד גם הוא מהפופולריות שלו. הרחוב נמתח ממזרח למערב – כאשר במזרחו נצמת בכיכר אלי כהן ברובע ב', בסמוך לספרייה העירונית, והוא מסתיים במערב בצומת עם רחוב רוגוזין בקצהו הצפוני, ובכיכר אנדרטת הנר בואכה גן אלישבע. הוא מסתעף בראשיתו גם אל רחוב הראשונים, המחבר אותו אל המרכז המסחרי של רובע א' (ברחוב המסחר), ובהמשך נצמת גם עם שדרות הרצל. ברחוב שוכן סניף ההסתדרות העירוני, מרכז מסחרי "פאן-לון" ומרכז קליטה בית קנדה. ימיה הראשונים של העיר כיום מסחר ברחוב בית ההסתדרות מרכז קליטה בית קנדה אנדרטת הנר הירידה לרובע ב' מדיה וקבצים בנושא רחוב שבי ציון בוויקישיתוף רחוב הראשונים פינת שבי ציון, 1964, מתוך הארכיון העירוני לתולדות אשדוד רחוב שבי ציון – בין רובע א' ל-ב', 1966, מתוך הארכיון העירוני לתולדות אשדוד תהלוכת פורים ברחוב שבי ציון, שנות ה-70, מתוך הארכיון העירוני לתולדות אשדוד
איתי זעפרני

איתי זעפרני (נולד ב-26 באוקטובר 1987) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כמפקד עוצבת יפתח. איתי זעפרני נולד בלוד וגדל בלוד ובאשדוד. במרץ 2006 התגייס לפיקוד העורף כנהג משאית בבה"ד 16 ולאחר כשנה החל מסלול לוחם בחיל השריון ושובץ לשירות בחטיבה 188. עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון ושובץ כמפקד מחלקה בגדוד 53, שם הוביל את מחלקתו במבצע עופרת יצוקה בפאתי רפיח. לאחר מכן, שימש מ"מ בקורס מפקדי טנקים וכסגן מפקד פלוגה באימון המתקדם. בשנים 2010–2012 היה חניך במכללה לפיקוד טקטי, ובסיומו שובץ להיות מפקד פלוגה בגדוד 195 של חטיבה 460. בשנים 2013–2014 שירת כמפקד פלוגה ג' בגדוד 53 והוביל את הפלוגה בימי לחימה רבים בגבול עזה ולבנון ובמבצע צוק איתן, אז היה הגדוד חלק מצוות הקרב החטיבתי של חטיבת גולני בעת לחימתה בשג'אעייה ובדיר אל-בלח. ב-2015 הועלה לדרגת רב-סרן ומונה לקצין המבצעים של גדוד 53. בשנת 2015–2016 שירת כסגן מפקד הגדוד. עם סיום תפקידו יצא ללימודי תואר שני במשפטים (ללא משפטנים) באוניברסיטת בר-אילן אך לאחר זמן קצר נקרא לשמש כראש לשכתו של מפקד פיקוד הצפון - יואל סטריק. ב-2018 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה ולאחר מכן הועלה לדרגת סגן-אלוף וקיבל את הפיקוד על גדוד 74 (סער). במהלך תפקידו כמג"ד הסב את הגדוד למרכבה סימן 4 והוביל אותו בתעסוקה מבצעית באוגדת עזה, בסיומה הגדוד קיבל את אות ההערכה המבצעי על ידי הרמטכ"ל. ב-2021 מונה לתפקיד קצין האג"ם של עוצבת געש וב-2023 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לתפקיד סגן מפקד עוצבת הגליל, בו הוא משרת במהלך מלחמת חרבות ברזל. במרץ 2024 מונה למפקד עוצבת יפתח. נכנס לתפקיד ביוני 2024. איתי נשוי לבת-אל, תרפיסטית באומנות, ואב לשניים. מתגורר באשדוד. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני מאוניברסיטת חיפה. מדיה וקבצים בנושא איתי זעפרני בוויקישיתוף רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 18 במרץ 2024 שמואל סרדינס, אות הערכה מהרמטכ"ל הוענק לגדוד 74 בפיקודו של סא"ל איתי זעפרני מאשדוד, באתר אשדוד נט, ‏16 בינואר 2021 רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר את"צ, ‏23 בינואר 2023 אל"ם איתי זעפרני נכנס לתפקיד מפקד עוצבת 'יפתח', באתר צה"ל, 10 ביוני 2024 שמואל סרדינס, כבוד: סא"ל איתי זעפרני מאשדוד ימונה לסגן מפקד אוגדת הגליל ויועלה בדרגה, באתר אשדוד נט, ‏24 בינואר 2023
משלחת מס' 19 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת משלחת מס' 19 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-19) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-27 ביוני 1995 ועד ל-11 בספטמבר 1995. מפקד המשלחת היה אנטולי סולוביוב. פעילות המשלחת נמשכה 75 ימים. בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל" ומודול "ספקטר". נפח מחיה היה 315 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 41 קו"ט. במהלך פעילות המשלחת שונה מיקום עגינה של מודול "קריסטל". מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-71 בפיקוד רוברט גיבסון עם חברי המשלחת שוגרה ב-27 ביוני 1995. ב-29 ביוני לבוצע עגינה לתא עגינה שהייתה זהה לתא עגינה שהייתה בניצול בתוכנית אפולו סויוז. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 18 בפיקוד ולדימיר דז'ורוב. במשך חמישה ימים צוות שכלל 13 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים. לתחנת החלל הגיע כ-450 ק"ג ציוד לרבות כלים מיוחדים להשלמת טיפול בפאנל סולארי. בחזרה למעבורת החלל הועמסו ממצאים של בדיקות רפויות של חברי המשלחת, מחשב לא תקין וציוד אחר שאין בו צורך. ב-4 ביולי חברי צוות משלחת מס' 18 נכנסו למעבורת החלל אטלנטיס ועזבו תחנת החלל. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב. חללית סויוז TM-21 שימשה חללית חירום. ב-14 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות זו טופל פאנל סולארי על מודול "ספקטר" ו-"קוואנט 2". ב-17 ביולי בעזרת מנוף שונה מיקום עגינה של מודול "קריסטל" והוא הועבר לתא עגינה קדמי של המודול הבסיסי. זאת המטרה לאפשר עגינה של מעבורת החלל בעתיד. ב-19 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. במהלך פעילות זו בוצעו הכנות להתקנת ציוד עבור ניסוי בלגי MirAS. הפעילות הופסקה לפני הזמן עקב בעיה בחליפת חלל של סולוביוב. ב-21 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. במהלך פעילות זו הושלמה התקנת ציוד עבור ניסוי בלגי MirAS. ב-22 ביולי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-28 עגינה אוטומטית למודול הבסיסי עברה ללא בעיות. עם החללית הגיע מטען של 2,382 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל. ב-4 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-28 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-5 בספטמבר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-22 בפיקוד יורי גידזנקו. העגינה בוצע לתא עגינה במודול הבסיסי. בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 20. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל. ב-4 ביולי צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-21 ועזבו תחנת החלל. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 20 בפיקוד יורי גידזנקו. מדיה וקבצים בנושא משלחת מס' 19 לתחנת החלל מיר בוויקישיתוף תיאור פעילות המשלחת תיאור באתר אסטרונאוטיקס פרוגרס M-28 מטען של חללית פרוגרס M-28
קערת אסאי

קערת אסאי הוא מאכל מתוק מהמטבח הברזילאי, מהמדינות פארה ואמזונאס. המנה עשויה ממחית קרמית קפואה של פרי דקל האסאי, שמרקמו גרגרי וטעמו חמצמץ עקב רמת חומציות גבוהה. מחית האסאי מוגשת כשייק בקערה, בדרך כלל מעורבב עם סירופ גוארנה, ומוגש לרוב עם גרנולה ובננה. למרות שקערת אסאי היא מנה המוגשת בכל רחבי ברזיל, היא אופיינית במיוחד לפארה, ריו דה ז'ניירו, פלוריאנופוליס, סאו פאולו, גויאס ולאורך החוף הצפון-מזרחי, שם היא נמכרת בקיוסקים לאורך טיילת החוף ובברי מיצים בערים. מדיה וקבצים בנושא קערת אסאי בוויקישיתוף Aislyn Greene, The Surprising History of the Açaí Bowl, אתר www.afar.com Amazon Açaí Bowl Who Really Invented the Açaí Bowl? What Does Acai Taste Like? Açaí, a Global Super Fruit, Is Dinner in the Amazon The Rough Guide to South America On A Budget, Rough Guides, 1 באוגוסט 2011, p. 257, ISBN 978-1-84836-774-6 {{citation}}: (עזרה) "History of the Acai Bowl". Tambor® | A PASSION FOR Premium Açaí (באנגלית). 2014-03-03. נבדק ב-2020-09-26. "Culinary Encyclopedia: Acai Berry". אורכב מ-המקור ב-2013-04-18. נבדק ב-2012-11-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טראנס אטלנטיק אייר וייבס

טראנס אטלנטיק אייר וייבס (באנגלית: Trance Atlantic Air Waves) הידוע גם בשם TAAW, הוא פרויקט מוזיקלי צדדי של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו שהקים את הפרויקט המוזיקלי אניגמה. הוא עבד בעבר עם ינס גאד כחלק מאניגמה ובאלבום האולפן Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! (1996), והם חברו בשנית לפרויקט הצדדי הזה. אלבום אולפן אחד יצא, The Energy of Sound, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. רוב השירים היו גרסאות כיסוי אך היו גם שלושה שירים מקוריים. 1998: The Energy of Sound 1997: "Magic Fly" 1998: "Chase" 1998: "Crockett's Theme" טראנס אטלנטיק אייר וייבס, באתר MusicBrainz (באנגלית) טראנס אטלנטיק אייר וייבס, באתר Discogs (באנגלית) Michael Cretu Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית) Curly M.C. - MusicBrainz, musicbrainz.org Release group “Le Roi est mort, vive le Roi !” by Enigma - MusicBrainz, musicbrainz.org Trance Atlantic Air Waves – The Energy Of Sound
מוטי ספיישל

מוטי ספיישל (באנגלית: Moti Special) הייתה להקת גל חדש גרמנית, שהוקמה בשנת 1981 בהמבורג, על ידי נגן הגיטרה הדני נילס טוקסן, הקלידן הרומני מיכאל קרצו, הבסיסט/סולן מנפרד "ת'ייסי" ת'יירס והמתופף ריינהרד "דיקי" טארך. לכל החברים היה ניסיון קודם בתור נגני אולפן או בתור מוזיקאים בתחומים שונים בעולם המוזיקה. ת'יירס החליט על שם הלהקה לאחר שביקר במסעדה הודית בלונדון יחד עם האמן הגרמני-ישראלי מוטי ארגמן, שם אכלו את המנה "המיוחדת" (החריפה במיוחד) של הבית. הלהקה הוקמה ב-1981 ורק ב-1985 זכתה להצלחה. על אף שהסינגל הראשון שלה, "Stop! Girls Go Crazy", לא דורג במצעדים, הבא שיצא אחריו, "Cold Days, Hot Nights", היה להיט גדול באירופה, והגיע למקום השלישי בגרמניה. הסינגל השלישי "Don't Be So Shy" הגיע למקום התשיעי. האלבום הראשון של הלהקה, Motivation, הגיע למקום העשרים במצעדים באותה שנה. מיכאל קרצו עזב את הלהקה כדי להמשיך בקריירת הסולו שלו, ועבודת הפקה עם אמנים שונים, כולל אשתו, זמרת הפופ הגרמנייה סנדרה. לא אירוע שום דבר חדש עם הלהקה עד שנת 1989, אז יצא סינגל חדש, "In Love We Stand". האלבום, יחד עם שיר הנושא שלו, "Dancing for Victory" לא שיחזרו את הצלחת קודמו. כמו כן נוספו שני חברים חדשים: פרנק אדאל – שירה/קלידים ואנדרס מוסברג – בס. שניהם היו מוזיקאים משוודיה. עד אז, טוקסן וטארך היו החברים המקוריים היחידים שעדיין בלהקה. מיכאל קרצו פיתח מאז קריירה בין-לאומית בתור אמן סולו, משתף פעולה, כותב, מפיק, ובעיקר, כמייסד של אניגמה. הוא גם הקליט אלבום עם מנפרד ת'יירס בתור קרצו ות'יירס. אלבומם Belle Epoque יצא ב-1988. מנפרד ת'יירס עדיין לקח חלק בלהקה, ובשנת 2005 השתתף באלבום The Voice of Leonard Bernstein, לצד ליאונרד ברנשטיין, חוסה קאררס וקירי טה קאנאווה, כמו גם מבצעים נוספים אחרים. יתרה מכך, הוא גם חבר בלהקת שילר (אנ'). בשנת 2006, רמיקסים רשמיים של "Cold Days, Hot Nights" (מאת הדי ג'יי/מפיק ארנולד פאלמר) זכו להצלחה מחודשת בגרמניה. 1985: Motivation 1990: Dancing for Victory מוטי ספיישל, באתר Last.fm (באנגלית) מוטי ספיישל, באתר AllMusic (באנגלית) מוטי ספיישל, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוטי ספיישל, באתר Discogs (באנגלית) Moti Special Moti Special lineup, biography, Last.fm (באנגלית) Moti Special – Stop! Girls Go Crazy B.A.* Feat. Moti Special – Cold Days Hot Nights Moti Special – Don't Be So Shy Sandra Moti Special – In Love We Stand Cretu And Thiers – Belle Epoque
ז'ורז'י בן ז'ור

ז'ורז'י בן ז'ור (בפורטוגזית: Jorge Ben Jor או: Jorge Benjor; נולד ב-22 במרץ 1942) הוא מוזיקאי ברזילאי שכותב ומלחין שירים בסגנון סמבה, פאנק (Funk), רוק וסמבה-רוק. בן ז'ור זוכה לפופולריות רבה במולדתו, ברזיל, כמו גם ברחבי העולם. הציבור בישראל התוודע לשיריו באלבומים כגון ארץ טרופית יפה, בוא לריו ועוד. ב"ארץ טרופית יפה" כלולים כמה משיריו, בין שירי אמנים ברזילאים אחרים, בתרגומו של אהוד מנור, ובעיבוד מחודש של מתי כספי. ב"בוא לריו" מבצעת יהודית רביץ מבחר משיריו בתרגומו של יעקב גלעד. בן ז'ור נולד בריו דה ז'ניירו בשם Jorge Duílio Lima Meneses, אך הוא התפרסם בשם-הבמה ז'ורז' בן. ב-1988 החליף את שמו לז'ורז' בן ז'ור. בן ז'ור החל לנגן בגיל 13, ובגיל 15 החל לשיר במקהלת כנסייה. בגיל 18 החל להופיע במסיבות ובמועדוני לילה. ב-1963 הופיע בן ז'ורז' עם שירו "Mas que Nada" (אשר זכה לפרסום בעולם לאחר שביצע אותו סרז'יו מנדז (Sergio Mendes)). מנהל של חברת "פיליפס" ששמע אותו החליט להפיק את אלבומו הראשון. שיר זה נחשב ללהיט הגדול ביותר של בן ז'ור עד היום. שירים ידועים אחרים של בן ז'ור הם "Fio Maravilha" ("חוט פלא", שמו (הלא רשמי) של שחקן כדורגל ברזילאי מפורסם דאז, בגרסה העברית: "איזה כדורגל", תרגום: אהוד מנור), ו-"País Tropical" ("ארץ טרופית", בגרסה העברית: "ארץ טרופית יפה", תרגום: אהוד מנור). שיריו של בן ז'ור זכו לפופולריות רבה בישראל בסוף שנות השבעים, בעיקר בזכות עיבודיו של מתי כספי ותרגומיו של אהוד מנור. המוזיקה הברזילאית בסגנון סמבה ובוסה נובה, ובכלל זה שיריו של בן ז'ור, השפיעו מאוד על המוזיקה הישראלית של סוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. בתקופה זו אף נוצרו שירים ישראלים חדשים בסגנון ברזילאי. מדיה וקבצים בנושא ז'ורז'י בן ז'ור בוויקישיתוף ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית פייסבוק ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית אינסטגרם ז'ורז'י בן ז'ור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר ספוטיפיי ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Last.fm (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר AllMusic (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר דיזר ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Discogs (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Songkick (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Genius ז'ורז'י בן ז'ור, באתר SecondHandSongs ז'ורז'י בן ז'ור, באתר DNCI ז'ורז'י בן ז'ור, באתר בילבורד (באנגלית) ז'ורז'י בן ז'ור (1942-), דף שער בספרייה הלאומית מקורות שונים מציינים גם 1940 ו-1945 כשנת הלידה
אלכסנדר בלוב

אלכסנדר אלכסנדרוביץ' בלוב (ברוסית: Александр Александрович Белов; ‏9 בנובמבר 1951 – 3 באוקטובר 1978) היה כדורסלן סובייטי ששיחק בעמדת הסנטר בספרטק לנינגרד ובנבחרת ברית המועצות בכדורסל. הוא נודע בעיקר בשל סל הניצחון שקלע בגמר טורניר הכדורסל באולימפיאדת מינכן (1972), שהביא לנבחרתו מדליית זהב ראשונה במסגרת תחרויות הכדורסל במשחקים האולימפיים. בלוב נולד בלנינגרד (כיום סנקט פטרבורג), ושיחק במשך כל הקריירה בספרטק המקומית. הוא הוביל את המועדון לזכיות באליפות ברית המועצות בכדורסל גברים (1975) ושני גביעי אירופה למחזיקות גביע (1973 ו-1975). בלוב נבחר בבחירה ה-161 (בסיבוב העשירי) של דראפט ה-NBA ‏1975 על ידי ניו אורלינס ג'אז, אך כמו רובם המכריע של הסובייטים שנבחרו בדראפטים בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה הוא לא שיחק מעולם בקבוצה. בלוב ייצג את ברית המועצות באליפויות אירופה לנוער ב-1968 ו-1970, ובשתיהן זכה במדליית הזהב. עם הנבחרת הבוגרת הוא זכה בשתי אליפויות אירופה (1969 ו-1971), באליפות העולם (1974) ובטורניר הכדורסל במשחקים האולימפיים (מינכן 1972). בנוסף, הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל 1975 ובמדליית ארד באליפות העולם בכדורסל 1970 ובטורניר הכדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976). רגע השיא של בלוב בקריירה היה בגמר טורניר הכדורסל באולימפיאדת מינכן (1972), אז קלע את סל הניצחון 51–50 מול ארצות הברית והביא לנבחרתו מדליית זהב אולימפית ראשונה בתולדותיה. בלוב נפטר ב-3 באוקטובר 1978 בלנינגרד, בגיל 26, מסרקומה לבבית. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, והוכנס להיכל התהילה של פיב"א ב-2007. ב-2016 שונה שם קבוצתו של בלוב, ספרטק סנקט פטרבורג, למועדון הכדורסל קונדראשין בלוב, על שמו ועל שם מאמנו בספרטק ובנבחרת ברית המועצות ולדימיר קונדראשין. על שם השניים נקרא גם טורניר משחקי הידידות גביע קונדראשין ובלוב המתארח בסנקט פטרבורג על ידי ספרטק בעבר וזניט כיום. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א מינכן 1972 - המלחמה הקרה על הפרקט, באתר וואלה, 14 ביולי 2008 רפאל נאה, הגמר הכי שערורייתי בהיסטוריה, באתר ynet, 6 באוגוסט 2016 נפטר הכדורסלן אלכסנדר בלוב, דבר, 5 באוקטובר 1978 פרופיל, באתר היכל התהילה של פיב"א
משחק וידאו מוזיקלי

משחקי וידאו מוזיקליים (באנגלית: Music video games) הוא ז'אנר של משחקי וידאו אשר ממוקד באינטראקציות של השחקן עם תווים מוזיקליים או שירים שונים במהלך המשחק. משחק הווידאו המוזיקלי הראשון בהיסטוריה היה משחק הווידאו היפני "PaRappa the Rapper" שיצא לשווקים בדצמבר 1996 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן. בדרך כלל כאשר משחק וידאו מבוסס על שימוש בכלי נגינה מדובר בכלי נגינה קטנים מהרגיל, שאינם כבדים, שהנם קלים לתפעול, וקומפקטיים. חלק גדול מאותם המשחקים מבוססים על שימוש בגיטרות (למשל המשחקים Guitar Hero או Rock Band), תופים, או פסנתר. ישנם גם משחקים רבים שממוקדים בשילוב של מוזיקה וריקוד. כמה מהמשחקים הפופולריים ביותר מהסוג הזה הם המשחקיםDance Dance Revolution, Para Para Paradise, Audition, Dance ManiaX, Pump it Up ו־Dance Evolution. חלק גדול מהמשחקים הללו הם משחקים הזמינים במכונות ארקייד בהן ישנם פאנלים הממוקמים על הרצפה, והשחקן נדרש להשתמש ברגליו על מנת ללחוץ על פאנלים מסוימים בכל רגע נתון לפי הקצב של מנגינה שמתנגנת ברקע, וכמו כן לעיתים רבות מוצגים על המסך חיצים שמציינים בדיוק על איזה פאנל צריך לדרוך בכל רגע נתון. המשחק Dance Dance Revolution הפך פופולרי במיוחד במדינות רבות ברחבי העולם ובעקבות כך יצאו לשווקים גם גרסאות של המשחק לקונסולות המשחקים (בעיקר לפלייסטיישן ופלייסטיישן 2) הכוללות משטחים הפועלים בצורה דומה כמו הפאנלים בתחתית מכונות הארקייד של המשחק. המשחקים של Dance Evolution עשו שימוש במצלמה המחוברת לקונסולת המשחק על מנת לעקוב אחר התנועות של השחקן. ישנם גם משחקים שממוקדים בשירה באופן המסונכרן עם השיר שמתנגן ברקע. ניתן לשחק במשחקים מהסוג הזה באמצעות מיקרופון מיוחד אותו ניתן לחבר לקונסולת המשחקים. משחקים פופולרים מהסוג הזה כוללים את Singstar ו-Karaoke revolution. במשחקים מהסוגים הזה השחקן צריך להשתמש בקטעי אודיו של מנגינות, מקצבים ומקטעי אודיו שונים שכבר קיימים במשחק, וליצור באמצעותם במהלך המשחק יצירות חדשות. משחקים פופולרים מהסוג הזה כוללים את Incredibox ו־Fuser. להלן כמה מסדרות המשחקים הפופולריים ביותר בז'אנר: Dance Dance Revolution Guitar Hero Geometry Dash Just Dance מדיה וקבצים בנושא משחק וידאו מוזיקלי בוויקישיתוף Austin, Michael (2016). "Introduction". In Austin, Michael (ed.). Music Video Games: Performance, Politics, and Play. Bloomsbury Publishing. ISBN 978-1501308505.
בית (סרט, 2023)

בית הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2024, בבימויו של בני פרדמן. בסרט מככבים רועי ניק וירדן תוסייה כהן בתפקידים הראשיים. הסרט עלה לאקרנים ב-21 במרץ 2024. התסריט, שנכתב על ידי פרדמן ודרור קרן, מבוסס על סיפור חייו של פרדמן ומספר על אברך שעוזב את הכולל ופותח חנות למחשבים ונגני MP3 בלב שכונה חרדית בירושלים, דבר המוביל להתנגשות עם הממסד החרדי המקומי. הסרט זכה להצלחה בטקס פרסי אופיר לשנת 2023, כאשר רועי ניק זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר ודרור קון זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף, הסרט היה מועמד למספר פרסי אופיר נוספים, כולל הסרט העלילתי הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר ועוד. יאיר קפלן (רועי ניק), אברך ירושלמי נשוי לנאוה (ירדן תוסייה כהן) ואב לבן קטן, מאס בחיי הישיבה ובתלות הכלכלית בהורי אשתו. הוא מחליט לפתוח חנות למחשבים ונגני MP3 בשכונת גאולה החרדית. בעזרת חברו גרייזמן (רועי וינברג), יאיר משיג אישור מאברום דוידוביץ' (דרור קרן), יו"ר ועד השכונה, בתנאי שיעסיק משגיח שימנע מכירת מכשירים הקשורים לאינטרנט. החנות, הנקראת HOME (בית), זוכה להצלחה רבה, במיוחד בקרב ילדים. הצלחה זו מעוררת דאגה בקרב חברי הוועד, ודוידוביץ' דורש מיאיר לסגור את החנות. יאיר מתעמת עם דוידוביץ', הוריו והורי אשתו. הוא מוצא את עצמו מבודד מול קהילת השכונה החרדית, כאשר גם מפקד המשטרה המקומי, ברבש (נבו קמחי), מסרב לסייע לו, וחברו גרייזמן נוטש אותו. רק אשתו נאוה ממשיכה לתמוך בו. המצב מסלים לקראת עימות אלים בלתי נמנע עם הקהילה החרדית. "בית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית", באתר ספר הקולנוע הישראלי קדימון לסרט, באתר יוטיוב מאחורי הקלעים של הסרט, באתר יוטיוב לירן יושעי, ‏"בית" הוא סרט מטלטל, סוחף ומרגש, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2024 בית, בקרן הקולנוע הישראלי אבנר שביט‏, הסרט הזה מזהיר מפני האסון שישראל הולכת לקראתו, ועושה זאת בצורה מחשמלת, באתר וואלה, 22 במרץ 2024
ויקרס

ויקרס (אנגלית: Vickers) הייתה חברה הנדסה בריטית שהתקיימה מ-1828 עד 1999. היא הוקמה בשפילד כמפעל פלדה על ידי אדוארד ויקרס וחמיו, ועד מהרה התפרסמה ביציקת פעמוני כנסיות. החברה יצאה להנפקה בשנת 1867, רכשה עסקים נוספים, והחלה להתרחב לחימוש צבאי ובניית ספינות. בשנת 1911 החלה החברה לייצר מטוסים ופתחה בית ספר לטיסה, ובהמשך מוצרי חשמל ומסילות רכבת. ב-1928 רכשה החברה את יצרנית כלי הטיס "סופרמרין".[דרושה הבהרה] החל משנות ה-60 הולאמו חלקים שונים בחברה, ובשנת 1999 נרכשה שאר החברה על ידי רולס רויס החזקות, שמכרה את זרוע ההגנה ל-Alvis plc. השם ויקרס נותר באלוויס ויקרס, עד שהאחרון נרכש על ידי BAE Systems ב-2004 כדי להקים את BAE Systems Land Systems. מדיה וקבצים בנושא ויקרס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראול ברוך

ראול מאיר ברוך (בצרפתית: Raoul Meir Barouch;‏ 12 במאי 1916 – 17 באוקטובר 2006) היה סייף תוניסאי-יהודי. ייצג את תוניסיה במשחקים האולימפיים (רומא 1960) והיה לנושא הדגל הראשון של מדינתו בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים ובכך היה גם לספורטאי היהודי היחיד בהיסטוריה שנשא דגל של מדינה ערבית במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת רומא סיים פעמיים במקום 49, בחרב אישי (ניצח קרב אחד, את צ'ראלס אל גריסי ממרוקו והפסיד ב-4 קרבות) ובדקר אישי (ניצח קרב אחד, את אמיליו אצ'וורי מקולומביה והפסיד ב-4 קרבות) ובמקום 72 ברומח אישי (ניצח קרב אחד, את ויליאם פג'רדו ממקסיקו והפסיד ב-5 קרבות). אלוף תוניסיה ברומח: 1948, 1952 ו-1959 אלוף תוניסיה בחרב: 1948, 1950, 1954, 1957, 1958 ו-1959 אלוף תוניסיה בדקר: 1949, 1958 ו-1959 ראול ברוך, באתר olympedia.org
ויקרס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ויקרס – חברת הנדסה בריטית מקלע ויקרס – מקלע בריטי שיטת ויקרס – שיטה לבדיקת קשיות מתכות אישים: ג'ון ויקרס – טנור קנדי צ'ארלי ויקרס – שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי ויקר
משחק וידאו מבוסס טקסט

משחק וידאו מבוסס טקסט (באנגלית: Text-based game) הוא משחק וידאו אשר עושה שימוש בממשק משתמש מבוסס טקסט, כלומר, שימוש בתווי ASCII (הצגת טקסטים, לצורך שאלות ותשובות, ולעיתים לצורך הצגת אמנות ASCII פשוטה), במקום כתמונת מפת סיביות או כגרפיקה וקטורית. הז'אנר היה פופולרי יותר במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 (במיוחד במערכות MS-DOS וב-Apple II), למרות שגם כיום ישנם מפתחים (בעיקר חובבים) שיוצרים משחקים מבוססי טקסט. ערך מורחב – משחק הרפתקאות מבוסס טקסט אמנות ASCII ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דורותי נוסבאום

דורותי נוסבאום (באנגלית: Dorothy Nussbaum;‏ 18 בספטמבר 1914 - ?) הייתה אתלטית יהודייה-אמריקאית. אלופת ארצות הברית (1932) בריצת 50 יארד. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס שנערכו באוונסטון, אילינוי ב-16 ביולי 1932 היא זכתה בריצת 50 יארד במדליית זהב בתוצאה של 6.3 שניות, לפני מרי לדוויג והאלופה היוצאת אליס מונק. מאחר שריצה זו לא התקיימה במשחקים האולימפיים היא לא ניכללה במשלחת האמריקאית למשחקים. דורותי נוסבאום, באתר Track and Field Statistics (באנגלית) 1932 PRESS PHOTO DOROTHY NUSSBAUM, MARY LADEWIGG, ALICE MONK AAU TRACK, באתר Worth Point (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דורותי נוסבאום".
התזמורת הקאמרית של אוסטרליה

התזמורת הקאמרית של אוסטרליה (באנגלית: Australian Chamber Orchestra) היא תזמורת אוסטרלית המתמקדת בביצוע מוזיקה קאמרית ויושבת בסידני. מייסד התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, בשנת 1975, היה הצ'לן ג'ון פיינטר. ריצ'רד טונייטי התמנה לכנר ראשי ב-1989 ובהמשך למנהל אמנותי. נוסף לסיורים תדירים באוסטרליה, מרבה התזמורת הקאמרית של אוסטרליה לצאת לסיורים באסיה, אירופה וארצות הברית, לרבות הופעות קבועות בוויגמור הול בלונדון, בקרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, במוזיקפראיין בווינה ובמרכז קנדי בוושינגטון הבירה. בשנת 2014 זכה אלבום של התזמורת, עם זמרת הסופרן דון אפשואו כסולנית, בשלושה פרסי גראמי. ב-2005 נוצר ACO קולקטיב, אנסמבל שני המחבר אמנים בראשית דרכם עם נגני התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, כתזמורת הכשרה וסיורי קונצרטים במחוזות אוסטרליה. נגני התזמורת הקאמרית מנגנים באוסף של 11 כלי מיתר מעידן הזהב, בהם שלושה כינורות סטרדיוואריוס. ריצ'רד טונייטי מנגן בכינור גוארנרי דל ג'זו משנת 1743, בהשאלה מתורם אנונימי. הכנר הראשון סאטו ואנסקה מנגן בכינור בלג'ורנו סטרדיוואריוס משנת 1726, בהשאלה מגואידו ומישל בלג'ורנו-נטיס. הצ'לן הראשון טימו-וייקו ואלב מנגן בצ'לו אמאטי משנת 1616 בהשאלה מקרן הכלים של התזמורת והכנרת הראשונה הלנה רת'בון מנגנת בבכינור סטרדיוואריוס מ-1732בהשאלה מתורם אנונימי. אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הקאמרית של אוסטרליה התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, באתר בילבורד (באנגלית) "Bach with more bite pays off" webarchiv שרון ורגיס, סידני מורנינג הראלד, "באך נשכני יותר משתלם" 2 בספטמבר 2005 Classical Grammy Awards 2014 ליימלייט מגזין, פרסי קלאסיקל גראמי 2014 מרטין דאפי, סידני מורנינג הראלד 8 בפברואר 2016 ג'ו ליטסון, ליימלייט מגזין, התזמורת הקאמרית האוסטרלית רוכשת כינור סטרדיוואריוס שלישי מעידן הזהב 17 ביוני 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא אוסטרליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1646 בצרפת

שנת 1646 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 659 שנות לאום. לואי הארבעה עשר, מלך צרפת 10 באוקטובר – צרפת לוקחת את דנקרק מארצות השפלה הספרדיות בפעם הראשונה. 4 באפריל – אנטואן גלן, מזרחן וארכאולוג (נפטר ב-1715) 20 באפריל – שארל פלומיה, בוטנאי ומגלה ארצות (נפטר ב-1704) 26 בדצמבר – אנרי, נסיך קונדה (נולד ב-1588) אז'ן רוז'ה, נזיר פרנציסקני שחי בארץ ישראל (תאריך לידתו לא ידוע) מדיה וקבצים בנושא 1646 בצרפת בוויקישיתוף
The Golden Boy

"The Golden Boy" הוא דואט של זמר הרוק הבריטי פרדי מרקיורי וזמרת האופרה הספרדייה מונסראט קאבאייה. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פרדי מרקיורי, מייק מורן וטים רייס.  הוידאו קליפ לשיר הוא קטע מתוך הופעה משותפת של מרקיורי וקאבאייה, אשר התקיימה ב-8 באוקטובר 1988 במסגרת פסטיבל La Nit בברצלונה. הופעה זו הייתה האחרונה של מרקיורי לפני החמרת מצבו הרפואי. הווידאו-קליפ הופיע לראשונה במהדורת ה-5" של הסינגל. בנוסף לשיר הנ"ל, ביצע עם קאבאייה את השיר "How Can I Go On". פרדי מרקיורי - שירה מובילה, פסנתר ועיבוד מונסראט קאבאייה - שירה מובילה מייק מורן - קלידים, תכנות ועיבוד מליין בל - שירה מלווה דניס בישופ - שירה מלווה לאנס אלינגטון - שירה מלווה מרים סטוקלי - שירה מלווה פיטר סטראקר - שירה מלווה מארק ויליאמסון - שירה מלווה קרול וודס - שירה מלווה מידע על היצירה "The Golden Boy" באתר Discogs