laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מצר קמצ'טקה

מְצַר קַמְצַ'טְקָה (ברוסית: Камчатский пролив, באנגלית: Kamchatka Strait) הוא מצר ים במזרח הרחוק הרוסי בין האי ברינג (אנ') (הגדול באיי קומנדור) לחצי האי קמצ'טקה. המצר מקשר בין ים ברינג שמצפון לו לבין האוקיינוס השקט שמדרומו. רוחבו של המצר הוא כ-191 קילומטרים, עומקו המרבי – 4,420 מ' ואורכו למעלה מ-150 ק"מ. לאורך המצר עובר שקע קוריל-קמצ'טקה. מצר אדמירל קוזנצוב Камчатский пролив, Тихоокеанский океанологический институт имени В. И. Ильичёва (http://pacificinfo.ru/) בחלקו המזרחי. מפרץ בחלקו המערבי של מצר קמצ'טקה, בין חצי האי קמצ'טקה (Камчатский полуостров) לבין חצי האי קרונוצקי (Кроноцкий полуостров). כֵּף השוכן בקצהו המזרחי של חצי האי קמצ'טקה, שמצדו ממוקם בחופה המזרחי של קמצ'טקה. כף אפריקה נחשב לקצה המזרחי ביותר של קמצ'טקה. שוכן בדרומו של חצי האי קמצ'טקה, המהווה מצדו אחד מחצי האיים של קמצ'טקה. חצי האי קמצ'טקה (Камчатский полуостров) הוא אחד מארבעת חצי האיים הגדולים של קמצ'טקה לחופי האוקיינוס השקט, והשלישי מצפון לפטרופבלובסק-קמצ'טסקי. חצי האי ממוקם ממזרח ליישוב אוסט-קמצ'טסק (Усть-Камчатск) ששוכן לשפך נהר הקמצ'טקה. מבחינה מנהלית שייכים איי קומנדור (Командорские острова) למחוז משנה אלאוטים (Алеу́тский райо́н) של מחוז קמצ'טקה. ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקווידו

סקווידו (או Squidoo), הוא רשת חברתית מקוונת המשמש פלטפורמה לכתיבת בלוגים. האתר הוקם ב-2006 על ידי סט גודין (Seth Godin). סקווידו הייתה אחת מהרשתות החברתיות הגדולות בעולם. סקווידו היווה מנוע משמעותי ליצירת תנועה לאתר, והיה חביב במיוחד על אנשי קידום אתרים במנועי חיפוש, שעשו בו שימוש כחלק מקמפיין קידום, להגברת התנועה לאתר. סקווידו היה אתר אינטרנט שנוצר על ידי המשתמשים שאיפשר להם יצירה של דפי מולטימדיה ללא הבנה ב-HTML. משתמשים רשומים בסקווידו היו יכולים להעלות פוסטים, שכונו באתר "עדשות" (Lens), וכוללים, תכנים, תמונות, קטעי וידאו, וקישורים. גודין קרא למאמרים "עדשות", כי הוא ראה אותם כ"[ממקד] אור ו[מראה] לנו את מה שאנחנו צריכים לראות". הכותבים כונו "מאסטרים לעדשות". באתר ניתן היה לפרסם עדשות רק במידה והן עומדות בסטנדרטים של סקווידו, הכוללים הגדרות כמותיות (עמידה בהיקף נדרש של תוכן), ואיכותיות (כולל בדיקה אוטומטית למקוריות התוכן). משתמשים בסקווידו קיבלו ניקוד ודורגו לרמות שונות (level) בהתאם. כל עדשה שפורסמה באתר, קיבלה אף היא דירוג, המתבסס על רמתו של הכותב, ועל משוב של משתמשים אחרים. לאחר הופעת הבכורה שלו, סקווידו פורסם ב-CNN, הניו יורק טיימס, MSNBC והוושינגטון פוסט. האתר זכה בפרס הראשון בפסטיבל South by Southwest (אנ') בקטגוריית הקהילה/ ויקי בשנת 2007. סקווידו קרא תיגר על אתרי מידע מבוססים כמו About.com ו-eHow בזכות התעבורה הרבה, בעוד שהוא נשאר דומה במספר המבקרים הייחודי לאתרי חלוקת הכנסות אחרים כמו Mahalo.com ו-HubPages. בשלבים המוקדמים של Squidoo, גודין ציין שהעדשות של מרתה סטיוארט וג'יין גודול לא קיבלו כמויות גדולות של תנועה, בעוד שעדשות על myspace והמשחק המקוון Line Rider היו מהמצליחים ביותר באתר. ב-15 באוגוסט 2014, גודין הודיע שסקווידו נרכשה על ידי HubPages בהשתלטות ידידותית. במשותף לאתרי חלוקת הכנסות רבים, התעבורה וההכנסות של סקווידו היו ירודות מזה זמן מה ואם היא לא הייתה נמכרת ל-HubPages, לא היה כדאי כלכלית לתחזק את האתר. בהודעה באתר הסביר גודין: הם [HubPages] המובילים בתעשייה, דוחפים ללא הרף את המעטפת מבחינת התוכן שלהם, ההצגה שלו והתנועה שהם מקבלים באינטרנט. הדרך הטובה ביותר שאנו יודעים לשרת את המשתמשים שלנו היא לתת להם מקום טוב עוד יותר עבור התוכן שלהם, וכשדיברתי עם פול אדמונדסון ב-HubPages, התברר לשנינו ששילוב הפלטפורמות ביחד יוביל לשיתוף ידע חזק ויעיל יותר באינטרנט. משתמשים הוזהרו לשמור את הדפים שלהם, מכיוון שרק 'עדשות' סקווידו עם הביצועים הטובים ביותר יועברו ל-HubPages לאחר המיזוג. אתר האינטרנט הרשמי של סקווידו Interview of Seth Godin on Squidoo Stone Temple Consulting. June 20, 2007. Squidoo.com Washington Post. January 8, 2006. A Home Where Bloggers Can Plumb Those Obscure Passions The New York Times. April 10, 2006. Tahmincioglu, Eve Beware of social networking overload NBC News. July 21, 2008. Squidoo Honored at 10th SXSW Interactive Web Awards on Vigit Labs. March 14, 2007 "The Rise and Fall of Squidoo". Ashley Zeckman (19 באוגוסט 2014). "Seth Godin's Squidoo Acquired by HubPages". Search Engine Watch. Incisive Interactive Marketing LLC. נבדק ב-14 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
מסקט

מַסְקַט (בערבית: مسقط) היא בירת עומאן והעיר הגדולה בה. העיר משתרעת על שטח מטרופוליני של כ-3,800 קמ"ר הנחלק לשש רשויות מנהל וממוקמת בצפון-מזרח המדינה על שפת מפרץ עומאן. אוכלוסיית העיר מונה 1,302,440 בני אדם על פי מפקד משנת 2020. ישנן עדויות ארכאולוגיות להתיישבות בעיר עוד לפני האלף ה-5 לפנה"ס. מסקט ידועה עוד מהמאה הראשונה לספירה כעיר נמל שדרכה התנהלה פעילות מסחרית בין המערב והמזרח. זאת לאחר כיבוש העיר בידי האימפריה הסאסאנית, שהייתה תחת שלטונו של שאפור הראשון. לאורך ההיסטוריה שלטו בעיר מגוון שבטים ילידיים וכן מעצמות זרות כגון האימפריה הפרסית והאימפריה הפורטוגזית. במהלך המאה ה-7 החלה התאסלמות בעיר, וחשיבותה המסחרית של העיר התפתחה במאות השנים שלאחר מכן. החל מהמאה ה-9 ועד למאה ה-11 העיר הייתה תחת שלטון בית עבאס. בימי הביניים המסחר הימי של העיר פרח, כתוצאה מבריתות וקשרי מסחר רבים עם תת-היבשת ההודית. האדמירל הפורטוגזי אפונסו דה אלבוקרקי כבש את העיר בשנת 1507 ורוב העיר נחרבה במהלך הלחימה ולאחריה. הפורטוגזים שלטו בעיר יותר ממאה שנה, למרות מאבקים רבים עם האימפריה העות'מאנית, שלבסוף כבשה את העיר ב-23 בינואר 1650. במאה ה-18 הייתה מסקט מעצמה צבאית אזורית, והשפיעה אף באזורים מרוחקים כגון מזרח אפריקה וזנזיבר. כעיירת נמל חשובה במפרץ עומאן, משכה מסקט סוחרים ומתיישבים זרים ממגוון לאומים, בין היתר מפרס, בלוצ'יסטן וגוג'ראט. מאז עלייתו של הסולטאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד לשלטון בשנת 1970, התפתחו התשתיות בעיר בקצב מהיר, וצמחו בה כלכלה תוססת וחברה רב-אתנית. העיר שימשה כבירת התרבות הערבית לשנת 2006. בשנת 1975 הוקמה בחופי המפרץ שמורת הטבע קארם. רק 60% מתושבי העיר הם אזרחי עומאן. ארמון אלעלם - משמש את הסולטאן לקבלות פנים ממלכתיות. בית האופרה המלכותי של מסקט המסגד הגדול סולטאן קאבוס אתר האינטרנט הרשמי של מסקט מסקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) https://www.citypopulation.de/en/oman/cities/ Oman: Population by nationality (Omani/ non-Omani) and governorate (administrative region) of residence (2003), ‏2003 (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בעומאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל-ע'וביה א-תחתא

אל-ע'וביה א-תחתא (בערבית: الغبيّة التحتا) היה כפר ערבי בנפת חיפה, אשר מוקם כ-28 קילומטרים מדרום מזרח לעיר חיפה. הכפר רוקן מיושביו במהלך מלחמת העצמאות ב-8 באפריל 1948 כחלק מקרב משמר העמק. ההתקפה על הכפר באה כתגובה להפגזת תותחים על קיבוץ משמר העמק (שבמחיצתם היו ילדים) מצד צבא ההצלה. על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית הכפר נאמדה בכ-1,130 תושבים. בית הספר היסודי של הכפר הוקם על ידי העות'מאנים בשנת 1888 ושימש גם את הכפרים הערביים שהקיפו אותו. עם תחילת המנדט הבריטי בית הספר נסגר. תושבי הכפר התפרנסו מחקלאות והתגוררו בבתים העשויים ממלט ובוץ. הקרב על ג'נין (1948) אל-ע'וביה אל-פוקא מדיה וקבצים בנושא אל-ע'וביה א-תחתא בוויקישיתוף אל-ע'וביה א-תחתא באתר palestine remembered גיליון מפה 'משמר העמק', 1940 עם סימון הכפר באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com. גליון 12, 1:25,000, בהוצאת ארגון 'ההגנה'
Empire (שיר)

"Empire" (בעברית: אימפריה) הוא שיר של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מאלבום האולפן העשירי שלה, Shakira. השיר יצא לאור ב-22 בפברואר 2014, כסינגל שיווקי ראשון מהאלבום ובנוסף יצא כסינגל השני הרשמי מן האלבום. השיר נכתב על ידי סטיב מק ואינה רולדסן, והופק על ידי שאקירה עצמה ומק. "Empire" היא בלדת רוק ומילות השיר מדברות על מציאת אהבה כל כך חזקה שהאימפריה של אותם אוהבים כולה לגרום "לעולם להתאחד". עם יציאתו, "Empire" זכה לשבחים על ידי מבקרי מוזיקה, ששבחו את הזמרת על חזרתה לשורשיים הרוקיים שלה. חלקם אפילו קראו לבלדה "מדהימה" והשוו את קולה של שאקירה לשל טורי איימוס, ג'ול, ג'וני מיטשל ואלאניס מוריסט. השיר הגיע למקום 58 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, כאשר מכר בארצות הברית למעלה ממיליון עותקים והוא אחד מהנמכרים ביותר של הזמרת שם. הווידאו קליפ של השיר, בבימוי דרן קרייג, ג'ונתן קרייבן וג'ף ניקולס, יצא ב-25 במרץ 2014. ב-10 במרץ 2014, שאקירה העלתה לפייסבוק תמונות שלה מתוך הצילומים לווידאו קליפ של השיר. בתמונות נראית שאקירה לובשת שמלת כלה לבנה. ב-13 במרץ, הועלה קליפ עם מילים לשיר לערוצה של הזמרת. בלוג המוזיקה "Idolator", קרא לקליפ "סרט תיעודי מדהים על טבע עם פסקול עוד יותר מדהים". הווידאו קליפ הרשמי יצא ב-25 במרץ, ובוים על ידי דרן קרייג, ג'ונתן קרייבן וג'ף ניקולס. בקליפ, שאקירה מתגלה ככלה יפה בלבן צועדת לכיוון החתן בכנסייה מקושטת בפרחים. אבל בדמיון, שאקירה משנה את דעתה, מרימה את שמלתה ובורחת מהמקום אל תוך שדה ירוק שטוף שמש. בסצנה אחרת, היא נראתה עומדת על מדרגות הכנסייה ועולה באש אך לא נפגעת ממנה. ב-25 במרץ 2014, התקיימה מסיבה לכבוד יציאת האלבום של שאקירה בתיאטרון של תחנת הרדיו "iHeartRadio" בלוס אנג'לס. בזמן המסיבה, שאקירה הופיעה עם ארבעה שירים מהאלבום, כולל "Empire". יום לאחר מכן שאקירה הופיעה עם השיר במהלך ראיון שיווקי עם ג'ימי פאלון בתוכנית האירוח שלו. באותו היום, שאקירה הופיעה עם השיר "Hips Don't Lie" ו-"Empire" בשידור חי במהלך התוכנית "The Today Show". ב-29 במרץ, שאקירה הופיעה עם השיר "Empire" בשידור חי בתוכנית הכישרונות הבריטית, "The Voice UK". מידע על הסינגל "Empire" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Empire" באתר AllMusic סרטון השיר "Empire" באתר יוטיוב LISTEN TO SHAKIRA’S NEW SONG ‘EMPIRE’ שאקירה לבושה בבגדי כלה בקליפ "Empire", מרץ 2014 שאקירה עולה באש בקליפ "Empire", מרץ 2014 שאקירה מופיעה במסיבת שחרור האלבום "Shakira" של iHeartRadio, מרץ 2014 שאקירה מופיעה בתוכנית האמריקאית "Today", מרץ 2014 מידע על Empire, באתר המצעד הספרדי מידע על Empire, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-20. "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-12-26. Stats: SHAKIRA : The Receipts - Classic ATRL, classic.atrl.net (באנגלית) (ארכיון)
יגואר F-טייפ

יגואר F טייפ (באנגלית: Jaguar F-Type) היא מכונית ספורט בריטית מתוצרת יגואר. המכונית נחשפה בשנת 2010 תחת השם C-X15 ובשנת 2011 היא הוצגה באותו העיצוב אך תחת השם יגואר F-Type. ליגואר F טייפ יש שלושה סוגי מנועים: מנוע 3.0 ל' עם 340 כ"ס ו-45 קג"מ (0–100 קמ"ש ב-5.3 שניות). מנוע 3.0 ל' בגרסת S, בעל תפוקה מרבית של 380 כ"ס שמגיע מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.8 שניות. מנוע 5.0 ל' V8 עם 550 כ"ס (0–100 ב-4.2 ש'). מנוע זה הוא המנוע הגדול ביותר מבין השלושה ומצוי רק בגרסת ה-R. האבזור כולל מושבי עור, בקרת נהיגה עם 25 מצבים, מערכת שמע משוכללת תוצרת 'מרידיאין', בקרת אקלים דו-אזורית, בלוטות', פנסי מטל הליד, בקרת שיוט עם מגביל מהירות אוטומטי, בקרת סטייה מנתיב, גלגל הגה מחומם ובמהדורות בכירות (V6S ו-V8), ערכת פליטה אקטיבית עם ווסת שמעצים את שאון היחידה מעל 3,000 סל"ד. בשנת 2014 עברה ה-F טייפ עדכון שבמסגרתו התווספה תיבת הילוכים ידנית בעלת 6 הילוכים קדמיים לגרסה הבסיסית ולגרסת ה-S. לגרסת ה-S בעלת התיבה האוטומטית מבית היוצר של 'ZF' בעלת 8 הילוכים התווספה הנעה כפולה לכל הגלגלים (AWD), תוספת שהתווספה גם לגרסת ה-R. ה-F טייפ מוצעת בשתי תצורות מרכב: קופה ורודסטר. המנועים והמכלולים משותפים, אך הניהוג של גרסת הקופה נחשב לחד יותר, בעיקר עקב שלדה קשיחה ב-70% לעומת גרסת הרודסטר. ה-F טייפ זכתה לביקורות טובות והכתירו אותה כממשיכת דרכה של ה-E טייפ. מבט כללי מצד שמאל תקריב על חזית הרכב עמם מערכת הפליטה מבט כללי מצד ימין קנסולת הנהג חישוקים מסיבי פחמן מדיה וקבצים בנושא יגואר F-טייפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יגואר F-טייפ (באנגלית) חוות דעת יגואר f-type, באתר כבישים קינן כהן‏, מבחן דרכים: יגואר F טייפ, באתר וואלה, 22 בינואר 2019
דן גלברט

דן גלברט (16 במרץ 1918 - 19 בדצמבר 2000) היה קריקטוריסט ומעצב גרפי ישראלי יליד גרמניה. דן גלברט נולד בשנת 1918 בהמבורג, גרמניה להורים ממוצא פולני. בנעוריו היה פעיל בתנועת "הבונים". באוקטובר 1938 גורש עם משפחתו לזבונשין (Zbaszyn), על גבול פולין-גרמניה. בפולין ארגן גלברט קבוצת ילדים להכשרה בחוות ההכשרה בגרוכוב (Grochow), פולין. בשנת 1939 ברח עם הקבוצה וארגן את עלייתה לארץ ישראל דרך וילנה. הוא עצמו עלה לארץ ישראל בשנת 1941 דרך מוסקבה ואיסטנבול והשתקע בקיבוץ אלונים. בשנת 1943 נשלח לטהראן[דרושה הבהרה] בשנת 1947 נבחר להנהלת הקיבוץ פרסם קריקטורות ואיורים בפרסומים של תנועת הקיבוץ המאוחד כגון שבועון "הקיבוץ המאוחד", "בקיבוץ". בשנת 1959 הוציא את ספר המאגד קריקטורות שפורסמו בעיתון "בקיבוץ" ועסקו בחיי הקיבוץ. הספר זכה למהדורות נוספות בשנת 1954–1955 תחת השם "פנימי בהחלט". החל משנות ה-50 של המאה ה-20 שימש כמעצב עבור פרסומים של חברות ממשלתיות שונות. בנוסף, כיהן כמעצב הבית של חברת "כור", ועיצב את הסמליל המקורי שלה. בשנת 1963 עיצב את התפאורה למחזה "הפיזיקאים" מאת פרידריך דירנמאט בתיאטרון הבימה. שימש כמעצב של תערוכת "משפחת הקיבוץ" (1958), תערוכת צה"ל (1968), תערוכת "שלום על ישראל" (1969) בבית עיריית תל אביב-יפו, תערוכת קבע בנושא גטו וילנה בבית לוחמי הגטאות (1972) ואת התערוכה הנודדת בנושא יהדות גרמניה (1993), שהוצגה ב-21 ערים ברחבי גרמניה. בשנת 1962 נתמנה כיועץ גרפי לתיאטרון חיפה החדש בשנת 1985 מונה לנשיא אגודת הגרפיקאים בישראל. דן גלברט נפטר בשנת 2000 והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ אלונים. 1951-? המכון לציור שימושי של התנועה הקיבוצית המאוחדת, אלונים 1952 פרס שני, תחרות לעיצוב כרזת יום העצמאות 1968 פרס שלישי, תחרות הרכזות ליריד הבינלאומי, תל אביב בקיבוץ : לקט ממאה גליונות "בקיבוץ"-שבועון הקיבוץ המאוחד, [תל אביב] : הקיבוץ המאוחד, [תשי"-] פנימי בהחלט! : צרור קאריקטורות מחיי הקיבוץ ; לקט מתוך 200 גליונות "בקיבוץ" - שבועון הקיבוץ המאוחד, תל אביב : הקיבוץ המאוחד, 1954, 1955 גורי, חיים; גלברט, דן; שבא, שלמה (עורכים), סיפור המעשה: חמישים שנה להסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, (תל אביב) : עם עובד, (תש"ל 1969) דן גלברט(הקישור אינו פעיל) באתר סמליל דן גלברט באתר בית לוחמי הגיטאות דן גלברט, דף שער בספרייה הלאומית דן גלברט, בארכיון הבימה אתר "Billiongraves" ראו: אלונים, קבוצת הנוער העובד להתישבות שיתופית בע"מ, דבר, 7 במאי 1947 ראו: ראובן בן-צבי, התיאטרון החיפני משלם יותר, מעריב, 30 ביולי 1962
קוזי

קוזי (בכתיב לועזי: Kuzi ולעיתים Cousy) הוא שם משפחה ממקור בלקני, הקשור אטימולוגית לסחר בכבשים. בשנת 1394 גורשו יהודי צרפת על ידי שארל השישי, מלך צרפת לחבל הבלקן; חלק מהאנשים שגורשו קיבלו את שם המשפחה "קוזי" (שהיא עיירה צפונית לעיר ליון). האם התכוונתם ל... בוב קוזי – כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי אורן קוזי – כותב ומשורר ישראלי
תא דם לבן

תָּא-דָּם לָבָן (סימון מקובל: WBC, כינוי רווח: כדורית לבנה) או לֵיקוֹצִיט הוא תא דם השייך למערכת החיסון, ומשתתף - באופן פעיל או סביל - בהגנת הגוף מפני פולשים ומזיקים (פתוגנים). תאים בקוטר של כ-12 מיקרון בצורה כדורית. תאי דם אלה מיוצרים במח עצמות, והם נוטלים חלק בהתמודדות עם זיהומים שונים כחיידקים, נגיפים, פטריות וטפילים. מערכת החיסון והכדוריות הלבנות מטפלות גם בתאים סרטניים. קיימות כמה קבוצות של תאים לבנים, ולכל קבוצת תאים תפקיד מסוים בהגנה על הגוף. עלייה בכמות התאים של אחת הקבוצות, תרמז על סוג הזיהום אליו נחשף הגוף. גם בממאירות של תאי הדם עשויה להיות עלייה בכמות התאים של אחת הקבוצות. טווח תקין של סך התאים הלבנים הוא 4,300 - 10,800 תאים למיקרוליטר דם. חריגה כלפי מעלה מכונה "לויקוציטוזיס" ובדרך כלל מלמדת על זיהום, ואילו ערך נמוך מכונה "לויקופניה" והוא מלמד על בעיה במערכת החיסון מסיבות שונות כגון לוקמיה או תופעת לוואי של תרופות. תאי הדם הלבנים מסוגלים: לצאת מכלי הדם לשנות צורה לנוע נגד זרימת הדם בליטר דם של מבוגר בריא יש 4x109 עד 11x109 תאי דם לבנים. תאי דם לבנים נמצאים גם במערכת הלימפה וברקמות מיוחדות. התאים הלבנים מחולקים לכמה קבוצות. לכל קבוצה תפקידים משלה. עלייה בכמות התאים של אחת הקבוצות תרמז על סוג הזיהום אליו נחשף הגוף: ערך מורחב – נויטרופיל הקבוצה הגדולה ביותר. הנויטרופילים אחראים על טיפול בזיהומים חיידקיים. טווח תקין: 54%-28% מסך התאים הלבנים (WBC). ערך גבוה מכונה נויטרופיליה (מכונה גם סטיה שמאלה). מלמד לרוב על התמודדות הגוף עם זיהום חיידקי. עשוי להצביע על סרטן הדם. ערך נמוך מכונה נויטרופניה. מעיד על רגישות מוגברת לזיהומים חיידקיים. ערך מורחב – לימפוציט הלימפוציטים אחראים על טיפול בנגיפים או בזיהומים חיידקיים ממושכים. טווח תקין: 52%-36% מסך התאים הלבנים (WBC). ערך גבוה מכונה לימפוציטוזיס. עשוי ללמד על זיהום נגיפי, על זיהום חיידקי כרוני או על לימפומה (סרטן מערכת הלימפה או הלימפוציטים). ערך נמוך נקרא לימפופניה. עשוי ללמד על פגיעה במח העצם, שם מיוצרים תאי הדם השונים. הגורמים לכך משתנים: תופעת לוואי של תרופות, סרטן, זיהומים נגיפיים מסוימים (למשל איידס). ערך מורחב – מונוציט מונוציטים הם התאים הלבנים האחראים על התמודדות עם זיהומים נגיפיים, פטרייתיים וחיידקים. במחלת הנשיקה מופיעים מונוציטים בעלי צורה לא אופיינית. נקראים מונוציטים אטיפיים. טווח תקין: 9%-2% מסך התאים הלבנים (WBC). אחראים חלקית גם על תהליכים אלרגיים. ערך גבוה מכונה מונוציטוזיס. מופיע בזיהומים חיידקים מסוימים (שחפת, עגבת), זיהומים נגיפיים וטפיליים. מונוציטוזיס עשוי לעיתים רחוקות להצביע על סרטן. ערך מורחב – באזופיל הבאזופילים הם התאים הלבנים האחראים על תהליכים אלרגיים. טווח תקין: 1%-0% מסך התאים הלבנים (WBC). ערך גבוה מלמד על התקף אלרגיה או נטייה לאלרגיה. ערך מורחב – אאוזינופיל אֵאוֹזִינוֹפִילים הם תאים לבנים המשתתפים בתהליכים שונים: זיהומים, אלרגיה, אסתמה, מחלות רקמת חיבור, זאבת אדמתית (לופוס), ספחת (פסוריאזיס). טווח תקין: 3%-1% מסך התאים הלבנים (WBC). ערך גבוה יופיע בהתקף אסתמה, אלרגיה פעילה, סקביאס. ערך מורחב – מחלות של מערכת הדם סרטן הפוגע בתאי דם לבנים נקרא לוקמיה. מחסור בתאי דם אדומים נקרא אנמיה. ישנם מספר כשלים בפעילות התקינה של תאי דם לבנים; המוכר מביניהם הוא איידס, מחלה נגיפית הפוגעת בתאי T מסייעים (Th) וגורמת להידרדרות חמורה בפעילות מערכת החיסון. HIV נגד לוקמיה תאים מיאלואידים מגזין מכון ויצמן, ‏סוד כוחו של התא הלבן, באתר "הידען", 4 בפברואר 2017 תא דם לבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כדוריות דם לבנות, דף שער בספרייה הלאומית
מרטינה מק'ברייד

מרטינה מריה שיף (נולדה ב־29 ביולי 1966) הידועה בשם הבמה מרטינה מק'ברייד (באנגלית: Martina McBride) היא זמרת וכותבת שירים אמריקאית בז'אנר של מוזיקת הקאנטרי. נאמר עליה שהיא "סלין דיון של מוזיקת הקאנטרי" בזכות הבלדות העוצמתיות וקול הסופרן שלה. את דרכה המוזיקלית החלה מרטינה כזמרת רקע במופעים של גארת' ברוקס. בעלה (ג'ון מקברייד) שעבד באותה תקופה כמפיק מוזיקלי הפיק למרטינה כמה דמואים ושלח אותם לכל מיני חברות תקליטים בתקווה שאחת מהן תחליט להחתים אותה. מק'ברייד הוחתמה בחברת התקליטים האמריקאית RCA Nashville בשנת 1991 והוציאה את שיר הבכורה שלה- "The Time Has Come" שנה לאחר מכן. במשך הזמן היא גלשה בסגנון המוזיקה שלה גם לפופ, בדומה לזמרות פיית' היל ושאניה טוויין, והוציאה שרשרת של להיטים. מק'ברייד הקליטה בסך הכל 11 אלבומים, אוסף להיטים אחד, אלבום אחד של הופעה חיה, אוסף של חג המולד ועוד שני אלבומי אוספים. 7 מהאלבומים שלה ו- 2 מאוספי הלהיטים שלה זכו בפרס תקליט הזהב של התאחדות התקליטים האמריקאית (RIAA). בארצות הברית מכרה מק'ברייד יותר מ-14 מיליון אלבומים. בנוסף זכתה מק'ברייד בפרס זמרת השנה של התאחדות מוזיקת הקאנטרי. מדיה וקבצים בנושא מרטינה מק'ברייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרטינה מק'ברייד מרטינה מק'ברייד, ברשת החברתית פייסבוק מרטינה מק'ברייד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרטינה מק'ברייד, ברשת החברתית אינסטגרם מרטינה מק'ברייד, ברשת החברתית טיקטוק מרטינה מק'ברייד, סרטונים בערוץ היוטיוב מרטינה מק'ברייד, ברשת החברתית Goodreads מרטינה מק'ברייד, באתר פינטרסט מרטינה מק'ברייד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר ספוטיפיי מרטינה מק'ברייד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר Last.fm (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר AllMusic (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר דיזר מרטינה מק'ברייד, באתר Yandex.Music (ברוסית) מרטינה מק'ברייד, באתר Discogs (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר Songkick (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר Genius מרטינה מק'ברייד, באתר SecondHandSongs מרטינה מק'ברייד, באתר בילבורד (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר טיידל (באנגלית) מרטינה מק'ברייד, באתר אמזון מיוזיק
רחבת הר הרצל

רחבת הר הרצל היא רחבת הטקסים המרכזית בהר הרצל בירושלים. הרחבה ממוקמת בנקודה הגבוהה ביותר בהר הרצל ממנה נשקפים נופי ירושלים ובסמוך אליה מצויות שתי נקודות תצפית אל מרכז העיר. הרחבה נמצאת בין בית הקברות הצבאי הלאומי לבין בית הקברות הממלכתי האזרחי. בצד הצפוני של הרחבה נמצא קברו של בנימין זאב הרצל, ובצדה הדרומי נמצאת סככת מנוחה למבקרים. הרחבה משמשת בכל שנה לטקס הדלקת המשואות, שהוא הטקס המרכזי הנועל את יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה ופותח את חגיגות יום העצמאות במעמד קהל מוזמנים, יושב ראש הכנסת וראשי המדינה. הרחבה הוקמה בשנת 1950 בנקודה הגבוהה ביותר על הר הרצל ונחנכה ביום העצמאות השני של מדינת ישראל במעמד יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק, אך בגלל מספר המשתתפים המועט וגודלה הקטן היא הורחבה כמה שנים מאוחר יותר לכדי גודלה הנוכחי כיום. בסוף שנות ה-90 נערכה תחרות להקמת רחבה חדשה, תוכנית שהתבטלה לבסוף. בשנת 2008 שופצה הרחבה וגם הורחבה מעט והוחלפו המרצפות הישנות שהיו בחלקן עשויות מאבן ירושלמית מחוספסות במרצפות חלקות ובנוסף לכך הוקמו רמפות לנגישות ושלטי נגישות לנכים והורחבה החנייה בחזית הרחבה עבור צוותי טלוויזיה ותקשורת. ב-18 באפריל 2012, במהלך החזרות לטקס המרכזי, נהרגה סגן הילה בצלאלי, דגלנית מחיל הרפואה ועימה נפצעו שבעה חיילים, לאחר שהתמוטט גשר התאורה שהקיף את הרחבה. הוריה של סג"ם הילה בצלאלי, הדליקו בטקס באותה שנה משואה לזכרה, בצוותא עם יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין. ב-20 בספטמבר 2016 נערך ברחבה טקס ההשכבה של נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס מול כ-5,000 אישי ציבור ומנהיגים מרחבי העולם. קבר הרצל בצידה הצפוני של הרחבה סככת מנוחה למבקרים בצידה הדרומי של הרחבה טקס החלפת הדגלים ברחבה עם כניסת יום העצמאות טקס הדלקת המשואות ניר חסון, הביורוקרטיה ניצחה את החזון || קבר הרצל תוכנן להיות מוזוליאום לאומי אך נותר צנוע, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2012 יאיר אלטמן, האסון בהר הרצל: שמונה בני אדם עוכבו לחקירה, באתר ynet, 18 באפריל 2012
יוסף (יוסקה) לוי

יוסף (יוסקה) לוי (1926 – אוקטובר 1985) היה ראש העיר השני של אילת. יוסף לוי נולד בקהיר בשנת 1926. בגיל 15 הצטרף לתנועת החלוץ. בשנת 1948 נעצר כשהוא מוביל נשק על אופניו, כחלק מתפקידו במחתרת היהודית בקהיר. הוא נשלח על ידי השלטונות למחנה מעצר בא-טור, ביחד עם יהודים ציוניים נוספים שהוגדרו מסוכנים ביותר. לוי שוחרר בתחילת 1950, עלה ארצה, התמקם באילת, החל לעבוד בחברת ארקיע והיה למנהל סניף אילת. בשנת 1959 נבחר לראשות עיריית אילת. לוי פיתח את העיר פיתוח מואץ והתמקד בתחומי התעשייה והתיירות. בתקופת כהונתו הוקם נמל אילת, נבנתה המרינה (הלגונה), נסלל כביש הערבה, ונחתם הסכם ערים תאומות עם העיר לוס אנג'לס. למעשה, העיר התהוותה בתקופת כהונתו, שארכה שמונה שנים. בשנת 1959, בתחילת הקדנציה שלו, גרו באילת כמה מאות תושבים ועתידה כעיר לא היה מובטח. בשנת 1967, בתום הקדנציה, גרו בה 10,000 תושבים. בשנת 1967 עבר למקסיקו, שם שירת כנספח הכלכלי בשגרירות ישראל. כעבור שלוש שנים, ב-1970, חזר ארצה והשתלב במגזר העסקי. התפקיד הבולט ביותר בו שימש היה סמנכ"ל המנהל של כימיקלים לישראל. במסגרת תפקיד זה, הקים בסמוך לערד בית ספר מקצועי לנוער שנשר מהמסגרות הרגילות. בנוסף, תמך בפרויקטים חינוכיים ואקדמיים הקשורים לנגב בעיקר. באוקטובר 1985 נהרג בתאונת דרכים בעת שהיה בנסיעת עבודה בצרפת. על שמו קרוי רחוב בעיר אילת ובית הספר בערד, אותו הקים. נפתלי ארבל וברוך מאירי, אילת: שורשים בחוף ים סוף, הוצאת מעריב, 1973. היסטוריה של העיר אילת ראשי עיר בעבר ובהווה(הקישור אינו פעיל), באתר עיריית אילת פריטים בנושא יוסף (יוסקה) לוי, אתר ארכיון העיר אילת ראש-עירית אילת הודיע כי יפרוש מטעמים אישיים, מעריב, 26 ביולי 1967 יוסף לוי ז"ל, האיש שהגה את חזון אילת, מעריב, 20 באוקטובר 1985 מודעת אבל - יוסקה לוי, מעריב, 18 באוקטובר 1985.
ג'קרנדה קורי

ג'קרנדה קורי (נולדה ב-1966) היא אמנית ישראלית ומרצה במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. נולדה בשנת 1966 במקסיקו סיטי. עלתה לארץ בשנת 1987. סיימה את לימודיה במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל בהצטיינות בשנת 1991, ומאז עוסקת בקרמיקה בסטודיו הפרטי שלה בתל אביב. מרצה במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל מאז שנת 2006. ומלמדת בבית בנימיני בתל אביב, מאז 2011. 1989 - פרס אריקה ולודוויג ג'סלסון. 1990 - פרס בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים עבור הצטיינות בלימודים. 1991 - פרס בלומנטל לקדרות. 1993-1994 - מלגת קרן שרת, קרן התרבות אמריקה ישראל. 1992 - "כדים", גלריה "שלוש שלושים", תל אביב. 1993 - "נדבך", גלריית בית האמנים, ירושלים. 1995 - "עשרה כדים", המשכן לאמנויות הבמה, תל אביב. 2001 - "כדים", בית אדלסבורג, סביון. 2002 - "עוד כדים", מוזיאון בית אהרון כהנא, רמת גן. 2006 - "ג'קרנדה", גלריה פריסקופ לעיצוב עכשווי, תל אביב. 2006 - "ג'קרנדה", הגלריה במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית, בצלאל, ירושלים. 2010 - "טייפס", גלריה פריסקופ לעיצוב עכשווי, תל אביב. 2022 - "היעשות פלסטיק", בית בינימיני, תל אביב 1991 - תערוכת בוגרים – בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים. 1992 - תערוכת זוכי מלגות קרן שרת – מוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. 1993 - תערוכת זוכי מלגות קרן שרת – גלריה אוניברסיטאית-אוניברסיטת תל אביב. 1993 - "קרמיקה בעולם האמנות והעיצוב" – ביאנלה לקרמיקה, באר שבע. 1994 - תערוכת זוכי מלגות קרן שרת – משכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד. 1995 - "טאלנט" – תערוכת עיצוב בינלאומית, מינכן. 1996 - "הביאנלה הראשונה ליצירה בארצות אגן הים התיכון", מרסיי. 2001 - 1800, גלריה הורס ריכטר, תל אביב. Material Culture" – Craft Alliance Gallery, St. Louis, U.S.A. - 2004 2006 - "SOFA"- The Internetional Expositon of Sculpturlal Objects & Functional Art. Philadelphia Museum Art Craft Show - 2008 2013 - הביאנלה השביעית לקרמיקה ישראלית במוזיאון ארץ ישראל. מדיה וקבצים בנושא ג'קרנדה קורי בוויקישיתוף אתר הבית של ג'קרנדה קורי ג'קרנדה קורי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל ג'קרנדה קורי, באתר יוטיוב