אוסף סיפורים קצרים

אוסף סיפורים קצרים הוא ספר הכולל סיפורים קצרים או נובלות מאת מחבר יחיד. הסיפורים באוסף עשויים לחלוק זה עם זה טון, תמה, רקע או דמויות משותפים, אך גם להיות חסרי הקשר זה לזה. ספר הכולל סיפורים קצרים מאת מחברים אחדים קרוי אנתולוגיה של סיפורים קצרים. אוספי סיפורים קצרים מורכבים מסיפורים קצרים המייצרים יחדיו שלמות אחת. על אף שכל אחד מהסיפורים עומד בפני עצמו, הוא בהחלט עשוי לקבל משמעות חדשה מהכללתו באוסף - מכיוון שההקשר של כל סיפור השתנה: מוקף בסיפורים אחרים עם משמעויות וטונים משלהם, גם המשמעות והטון של כל סיפור בודד עשויים להיות מושפעים מהסיפורים האחרים באוסף. בנוסף לסיפורים הבודדים, אוספי סיפורים קצרים עשויים לכלול גם הערות של המחבר. אוספי סיפורים קצרים נחשבים שונים מרומנים מסורתיים או אפוסים, מכיוון שאוספים לא מכילים קו עלילה מגובש באותו אופן שבו עושים זאת רומנים. במקום זאת, מקבצים אוספי סיפורים קצרים קטעי טקסט בודדים, כל אחד עם הסיפר שלו. כאשר לאוסף סיפורים קצרים בכללותו יש סיפר משותף, הוא נחשב למחזור סיפורים קצרים. במחזור סיפורים קצרים הסיפורים מורכבים ומסודרים במיוחד במטרה ליצור חוויה מוגברת או שונה בעת קריאת האוסף בשלמותו, לעומת חלקיו הבודדים. כאשר סיפורים אלו נקראים כקבוצה נוצר מתח בין הרעיונות של הסיפורים הנפרדים, לעיתים קרובות מתרחשים בסיפורים שינויים לאורך זמן, המבליטים את הקונפליקט בין שני מושגים או מחשבות מנוגדות. בגלל הדינמיקה הזו, לסיפורים השונים צריך להיות הקשר ברור, ולכן בדרך כלל נכתבים סיפורים אלו במטרה מפורשת של יצירת מחזור. כתיבה של סיפורים קצרים שונה מקיבוצם לאוסף. לדוגמה, מרכיב האוסף יכול להיות מחברם של הסיפורים, אך לא בהכרח. הרכבת אוסף שלא על ידי מחבר הסיפורים בולטת במיוחד במקרים של פרסום הסיפורים לאחר מות הכותב. כיוון שאורכם של סיפורים קצרים הוא לרוב פחות מחמישים עמוד, חיבור של מספר סיפורים יכול לספק משהו שדומה יותר לגודל של רומן, ולהצדיק כלכלית את הוצאתו לאור כספר, הצדקה שלא בהכרח קיימת במקרה של סיפור קצר בודד. על אף שאוספי סיפורים פחות פופולריים מרומנים, הם עדיין נמכרים באופן עקבי. הצדקה כלכלית נוספת להוצאתם של אוספי סיפורים קצרים היא היותם שימושיים ללמידה. סיפורים קצרים מאפשרים לתלמידים לחוות במהירות תרבויות ומסורות אחרות דרך עדשה ספרותית. מורים יכולים להשתמש באוספי סיפורים קצרים כהקדמה או להעמקה נוספת לסוגה ספרותית נלמדת: על ידי קריאה של מספר יצירות מסוגה מסוימת, יכולים התלמידים לקבל תחושה של המוסכמות שלה. אוספי סיפורים קצרים יכולים לשמש כנקודת מוצא לאתגר תלמידים להעריך ולבקר ספרות, וכן כמודל לכתיבה עבור תלמידים, מאחר שגודלם של רומנים קלאסיים עלול להיות מרתיע. את השורשים של אוספי הסיפורים הקצרים ניתן למצוא באוספים של סיפורי מסגרת מימי הביניים. באופן מסורתי, נכתבו אוספי סיפורים קצרים על ידי אדם אחד או שהתפתחו ממסורות בעל פה, אנונימיות, שבסופו של דבר הועלו על הכתב בידי הסופר. דוגמה לאחרונים תהיה מעשיות האחים גרים. אוספי סיפורים מערביים מוקדמים כוללים את ספר העלילות של מארי דה פרנס ואת דקאמרון של ג'ובאני בוקאצ'ו. ניתן לחלק את אוספי הסיפורים הקצרים לשתי קבוצות כלליות. הראשון הוא אוספי נושא, שחולקים דמות, רקע, נושא או טון. השני הוא אוספים ללא נושא, בהם לכל סיפור יש אך מעט דמיון ספרותי לאחרים. להלן אוספים בולטים מכל קבוצה: אוספי נושא מעשיות האחים גרים דבלינאים על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה אוספים ללא נושא שקיעה אנתולוגיה מדיה וקבצים בנושא אוסף סיפורים קצרים בוויקישיתוף מה זה אוסף סיפורים קצרים באתר מכון גותהם (באנגלית) Complete fiction: why 'the short story renaissance' is a myth, Guardian (באנגלית)