laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיים הכהן (מקובל)

הרב חיים בן אברהם הכהן (או חיים הכהן מארם צובא או הרב טור ברקת) (שמ"ה - תט"ו; 1585–1655) היה רב, פוסק, משורר ומקובל שפעל בארם צובא. תלמיד מובהק של רבי חיים ויטאל. נולד במצרים לאברהם הכהן. בהקדמתו לספרו 'תורת חכם' מונה רבי חיים סדר ייחוסו בכהונה מעל חמישה דורות. בצעירותו עבר לצפת ולאחר מכן לארם צובא, שם החל לדרוש בהלכה ואגדה בבתי הכנסת בעיר. לימים עברה משפחתו לדמשק, שם התגורר עימם המקובל רבי חיים ויטאל במשך שלוש שנים, ורבי חיים הכהן למד אצלו קבלה. בהמשך מונה לרב ולראב"ד בארם צובא. בעיר הוא ייסד בתי מדרש חדשים וחיזק את הישנים. לאחר מספר שנים החליט להדפיס את ספריו ולשם כך נסע יחד עם בנו לעיר ונציה שבאיטליה. הספינה הותקפה על ידי שודדי ים והוא ובנו נאלצו לקפוץ אל תוך הים מחשש פן ימכרו כעבדים, והשאירו אחריהם את כל כתביו. הרב הצטער על זה מאוד, אבל בסופו של דבר הגיע לוונציה ושם העלה מחדש מזכרונו חלק מספריו, והדפיסם. בזמן שהותו בוונציה פגש ברב נתן נטע הנובר (ב' משה הנובר) מחבר הסידור 'שערי ציון', 'יוון מצולה', 'טעמי סוכה' וספרים נוספים. הפיוט 'דודי ירד לגנו' שחובר על ידי הרב מופיע בסדר תיקון חצות המופיע בסידור 'שערי ציון' ושם צוין שהפיוט חובר על ידי "מורי ורבי החכם השלם מוהר"ר חיים". הרב נתן נטע הנובר מציין בסידורו 'שערי ציון' כי הרב הנ"ל לימדו את חכמת הנסתר "ועבר עלינו איש קדוש הרב הכולל מוהר"ר חיים ז"ל ה"ה תלמיד מובהק תלמיד מובהק של הרב האלוקי מוהר"ר חיים ויטאל ז"ל ה"ה וקיבלתי ממנו חכמה מפוארה". נפטר בוונציה בכ"ה בניסן ה'תט"ו (1655). על פי החיד"א הוא נקבר בעיר ליבורנו. ספר מקור חיים, פירוש לשולחן ערוך (על דרך הקבלה) טור אדם, טור ברקת - לשולחן ערוך אורח חיים טור פטדה פירוש לספר רות בשם תורת חסד - ונדפס תחת השם "מגדל דוד" (בלי תזכורת שמדובר במחבר חיים הכהן) תורת חכם על חמישה חומשי תורה הפיוט דודי ירד לגנו הפותח את שירת הבקשות של יהודי מרוקו וכן בסדר תיקון חצות המופיע בסידור עטרת זהב - פירוש למגילת אסתר, מכון האוצר עטרת שלום - פירוש לשיר השירים מגינת לב - פירוש למגילת איכה מפשר חלמין - פירוש לספר דניאל מנורת זהב לספר קהלת פירוש לספר ישעיה פירוש לספר איוב סידור תפילה של רבי חיים הכהן על פי כוונות האריז"ל רבי שלמה משה עמאר, דודי ירד לגנו : פירוש וביאור לפיוט דודי ירד לגנו, ירושלים תשע"ט. ספר טור ברקת, באתר ויקיטקסט חיים הכהן (מקובל), באתר "החכם היומי" מידע על חיים בן אברהם, הכהן, מארם צובה, 1585?-1655? בקטלוג הספרייה הלאומית כתב יד, שערי רחמים, לונדון, מאה 18, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תורת חכם - חלק א - חיים בן אברהם, הכהן, מארם צובא (page 4 of 453), באתר www.hebrewbooks.org [1] הקדמת הספר, באתר היברובוקס בספרו "מעגל טוב" לפי דעתו של היעב"ץ (בספר "תורת הקנאות" דף עא עמוד ב), המדפיס של הספר העלים את שם המחבר על מנת ליקח לעצמו את הקרדיט של החיבור
מגדל חננאל

מגדל חננאל הוא מגדל (או מקום) שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור תוך או סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה בתקופת בית המקדש השלישי; הִנֵּה יָמִים בָּאִים, נְאֻם ה', וְנִבְנְתָה הָעִיר לַה' מִמִּגְדַּל חֲנַנְאֵל שַׁעַר הַפִּנָּה. וְיָצָא עוֹד קָו הַמִּדָּה נֶגְדּוֹ עַל גִּבְעַת גָּרֵב, וְנָסַב גֹּעָתָה. וְכָל הָעֵמֶק, הַפְּגָרִים וְהַדֶּשֶׁן וְכָל הַשְּׁדֵמוֹת עַד נַחַל קִדְרוֹן עַד פִּנַּת שַׁעַר הַסּוּסִים מִזְרָחָה – קֹדֶשׁ לַה', לֹא יִנָּתֵשׁ וְלֹא יֵהָרֵס עוֹד לְעוֹלָם. — ספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוקים ל"ז–ל"ט לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי. המגדל מוזכר גם בספר זכריה כסימן גאוגרפי אודות נבואתו המעותד לאחרית הימים; ”יִסּוֹב כָּל הָאָרֶץ כָּעֲרָבָה מִגֶּבַע לְרִמּוֹן נֶגֶב יְרוּשָׁלָ‍ִם, וְרָאֲמָה וְיָשְׁבָה תַחְתֶּיהָ לְמִשַּׁעַר בִּנְיָמִן עַד מְקוֹם שַׁעַר הָרִאשׁוֹן עַד שַׁעַר הַפִּנִּים וּמִגְדַּל חֲנַנְאֵל עַד יִקְבֵי הַמֶּלֶךְ.” (זכריה, י"ד, י') בעת שיבת ציון, מוזכר מגדל זה כאחד ממספר מקומות שהוקדשו על ידי אלישיב הכהן הגדול; ”וַיָּקָם אֶלְיָשִׁיב הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל וְאֶחָיו הַכֹּהֲנִים וַיִּבְנוּ אֶת שַׁעַר הַצֹּאן הֵמָּה קִדְּשׁוּהוּ וַיַּעֲמִידוּ דַּלְתֹתָיו, וְעַד מִגְדַּל הַמֵּאָה קִדְּשׁוּהוּ עַד מִגְדַּל חֲנַנְאֵל.” (נחמיה, ג', א') המגדל מוזכר שוב בספר נחמיה אודות החנוכת חומת ירושלים שהוקדש בשתי קורבן תודות על ידי עזרא הסופר (ובחנוכה השתתף גם נחמיה בעצמו). בספר מוזכר אודות הקורבן תודה השנית שהעבירו על גבי חומת ירושלים; ”וּמֵעַל לְשַׁעַר אֶפְרַיִם וְעַל שַׁעַר הַיְשָׁנָה וְעַל שַׁעַר הַדָּגִים וּמִגְדַּל חֲנַנְאֵל וּמִגְדַּל הַמֵּאָה וְעַד שַׁעַר הַצֹּאן, וְעָמְדוּ בְּשַׁעַר הַמַּטָּרָה.” (נחמיה, י"ב, ל"ט) פירוש מעם לועז לספר ירמיהו מציע כי המגדל חננאל נקרא על שם שר מפורסם וידוע אצל דורו של ירמיהו הנביא. ככל הנראה, מדובר כאן במגדל שעמד מעל או צמוד לחומה הראשונה. התרגום לספר זכריה מתרגם המגדל בשם מגדל פקוס יש שזיהו אותו כמגדל היפיקוס שבנה הורדוס[דרוש מקור] ויש שחלקו מטעם המשמעות מדברי נחמיה שהמגדל עמד בצד צפונית מזרחית של ירושלים, בכך זיהו את המגדל עם מצודת אנטוניה. החומה הראשונה הבירה התלמית רש"י, רד"ק, מלבי"ם ופירוש מעם לועז מעם לועז לספר ירמיה תרגום לזכריה, י"ד, י' ספר "חקרי הארץ" ד', קכ"ג (בהערה). "ירושלים בספרותנו" דף ק"ח. ויש שקבעו מקומו בצד צפון בין שער בנימין לשער הפנה קרוב למקום ששם עומד כעת מקלט אורחים פרנציסקו בשם קאסא נאווא -ירושלים (א. לונץ) דף שכ"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקל הליכה

מקל הליכה הוא מקל המסייע בהליכה לאנשים בעלי מוגבלות, כגון מי שלא התאוששו מפגיעה פיזית או זקנים, או להליכה בשטחים קשים למעבר. בתקופות ומקומות מסוימים, מקל כזה שימש גם כאביזר אופנה לאוכלוסייה הכללית וגם ככלי נשק בעת הצורך. יש מקלות הליכה בהם חבויים חרב או סכין. יש מקלות הליכה בעלי גולה בחלק העליון, גולה עשויה מעץ חזק או ממתכת. מקל ההליכה הוא ככל הנראה אביזר הטכנולוגיה המסייעת העתיק ביותר בעולם והוא עדיין בשימוש רב. על פי רוב, ראש מקל ההליכה מתעגל בצורה ובאופן ההופך את האחיזה בו לקלה, או שהוא כולל ידית אחיזה מטיפוס אחר. מקל הליכה שמורכבת עליו מערכת של מספר ידיות נקרא קב. ביהדות, ההלכה מבדילה בין שימוש ככלי עזר לבין שימוש ככלי חיוני, וקובעת כי מקל של אדם כזה שאינו יכול ללכת בלעדיו נחשב כמלבוש ותכשיט, ומותר לו לטלטלו בשבת (ראו לדוגמה נגישות בשבת). יש קהילות שבהן משמש המקל כלבוש מכובד, ובציבור הדתי לעיתים משמש המקל כלבוש רבני. לעיתים במקרים כאלו המקל מעוטר בכסף בראשו. בעלי תפקידים שונים בכנסייה הנוצרית המערבית וגם במזרחית, נושאים מקלות הליכה שונים בצורתם ובאורכם. האסלאם מעודד נשיאת מקלות הליכה והאימאם, בדרשה של יום שישי מחזיק מקל כזה. מוט הליכה סטוקנגל הליכה נורדית מדיה וקבצים בנושא מקל הליכה בוויקישיתוף זיוה שמיר, כשמשורר מאבד את מקלו- מעקב אחר מוטיב המקל לסוגיו ביצירת ביאליק, אתר מב"ע, 15 בנובמבר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
How Deep Is Your Love (שיר של בי ג'יז)

"How Deep Is Your Love" (בעברית: "עד כמה עמוקה אהבתך") הוא שיר פופ של להקת הבי ג'יז שיצא בספטמבר 1977 כסינגל ושימש בסופו של דבר כחלק מפסקול הסרט "שיגעון המוזיקה" בכיכובו של ג'ון טרבולטה. השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי והאוסטרלי, והתברג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ב-24 בדצמבר 1977, ונשאר בעשרת הגדולים למשך 17 שבועות (מה שנחשב אז לשיא). השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי להקת הבנים הבריטית טייק ד'את, באלבום שיצא בשנת 1996 עם להיטיהם, ושהה מצעד הסינגלים הבריטי במקום הראשון במשך שלושה שבועות. השיר נמצא במקום ה-366 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים שערך המגזין "רולינג סטון" בסוף שנת 2004. השיר זכה בפרס הגראמי בשנתו ה-20 שנערך ב-23 בפברואר 1978 על "הביצוע הטוב ביותר של להקה בתחום הפופ". השיר גם זכה למועמדות עבור "השיר המקורי הטוב ביותר" בפרס גלובוס הזהב שנערך ב-28 בינואר 1978. במהלך השנים השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, מלבד הגרסה המוצלחת של טייק ד'את, שהבולטות שבהן הם בביצועים של מייקל בובלה משנת 2010, En Vogue משנת 2003, ו-The Temptations משנת 2007. בשנת 1983 הבי ג'יז נתבעו על ידי רונלד סלה (Ronald Selle), כותב שירים משיקגו שטען כי האחים גיב גנבו חומר מלודי מאחד משיריו "Let It End" והשתמשו בו ב-"How Deep Is Your Love". בשלב הראשון הב' ג'יז הפסידו במשפט ואחד המושבעים ציין כי הם לא הצליחו להציג עדות של מומחה שתפריך את טענת התובע כי לא ייתכן ששני השירים נכתבו באופן עצמאי. אולם פסק הדין בוטל לאחר מספר חודשים. מידע על היצירה "How Deep Is Your Love" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"How Deep Is Your Love" באתר SecondHandSongs How Deep Is Your Loveby Bee Gees, באתר songfacts (באנגלית) מילות השיר How Deep Is Your Love, באתר שירונט (באנגלית) The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) SELLE V. GIBB, באתר music analyst (באנגלית)
מדפסת הזרקת דיו

מדפסת הזרקת דיו (באנגלית: Inkjet printer) היא מדפסת הפועלת בטכנולוגיית הדפסה המבוססת על סדרת מזרקים זעירים המתיזים טיפות דיו קטנות אל הנייר העובר מתחת לרצועה שבה הם נמצאים. ראש ה"מזריק דיו" כמעט צמוד לנייר בעת ההדפסה, כשראש הדיו נמצא במקום הנקבע על ידי המערכת הוא מתיז כמות מזערית של הדיו על הנייר ושואב את הדיו המיותר על מנת למנוע היווצרות כתמים. פעולה זו מתבצעת על ידי צינור מזערי שעוביו קטן יותר מעוביה של השערה האנושית. חברות אפסון וברדר משתמשות בגביש פיזואלקטרי אשר משנה את צורתו בעת הזרמת זרם חשמלי ודוחף את טיפת הדיו לנייר. שיטת הבועות: בתוך הצינור ישנו נגד קטן שפועל כגוף חימום, בעת הזרמת זרם חשמלי הוא מחמם את הדיו עד שטיפה מהדיו מתאדה. נפח אדי הדיו גדול מדיו נוזלי, וכך מאדי דיו מתנפחת בועה בתוך הצינור, הבועה דוחפת טיפה של דיו מחוץ לצינור, באמצעות אלפי פיפטות מזעריות האדים חוזרים למצב צבירה נוזלי וכתוצאה מהתכווצות הבועה טיפה מהדיו שנשפך חוזר פנימה ומונעת טפטוף. מחיר מדפסת הזרקת דיו נמוך יחסית למדפסת לייזר. מדיה וקבצים בנושא מדפסת הזרקת דיו בוויקישיתוף מישל רוזנברג, על הזרקת דיו, באתר אימגו, 31 דצמבר 2012 עידו גנדל, איך זה עובד: מדפסת הזרקת דיו, באתר ynet, 2 בינואר 2013
לאנג

האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם לאנג: אישטבאן לאנג (אנ') – מלחין הונגרי בלינדה לאנג – שחקנית אנגלייה ג'סיקה לאנג – שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס האוסקר דורותיאה לאנג – צלמת תיעודית לאנג לאנג – פסנתרן סיני פריץ לאנג – במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אוסטרי קיי די לאנג – זמרת-יוצרת קנדית רוברט ג'. לאנג – מדען ואמן אוריגמי ז'אק לאנג – פוליטיקאי צרפתי אישים ששם משפחתם לנג: טומי לנג – במאי קולנוע ישראלי טימור לנג – שליט וכובש מונגולי-טורקי בן המאה ה-14, אבי האומה האוזבקית יוסף לנג – היסטוריון וסופר ישראלי עמית לנג – כלכלן ישראלי, לשעבר אלוף ישראל בג'ודו רוני לנג – כדורסלן עבר ישראלי אחרים: לאנג – מונח יסוד שטבע פרדינן דה-סוסיר לנג (קרחון) – קרחון יבשתי ברכס האלפים הברניים בשווייץ לאנה לאנג – דמות משנית בחברת בסדרת הקומיקס סופרמן של חברת DC קומיקס לונג לנגה
קלוזאפין

קלוזאפין (Clozapine) היא תרופה אנטי-פסיכוטית לא טיפוסית. התרופה משמשת בעיקר לטיפול בסכיזופרניה, בהפרעות מצב רוח ובמחלות נפש נוספות המלוות בפסיכוזה. התרופה משווקת בישראל תחת השמות לוזפין ולפונקס. קלוזאפין נחשבת לתרופה יעילה בטיפול בחולים הסובלים מסכיזופרניה וממחלות פסיכיאטריות נוספות המלוות בפסיכוזה, כדוגמת דיכאון פסיכוטי, שלא הגיבו לטיפול בתרופות אנטי-פסיכוטיות אחרות. כמו כן, במקרים נדירים יותר התרופה משמשת לטיפול בדיסקינזיה מאוחרת חמורה, במחלת פרקינסון אידיופטית, במחלת הנטינגטון, בתסמונות על הקשת האוטיסטית, בהפרעה טורדנית-כפייתית, במאניה שלא מגיבה לתרופות אחרות ובחולים אובדניים הסובלים מסכיזופרניה או מהפרעות סכיזואפקטיביות. התרופה נספגת בגוף במהירות ומגיעה לרמת שיא בפלזמה בתוך כשעתיים. מצב שווי משקל מושג תוך פחות משבוע אם הכדור ניטל פעמיים ביום. לקלוזאפין יש שני מטבוליטים עיקריים, לאחד מהם, N-dimethyl clozapine, יש פעילות פרמקולוגית מסוימת. קלוזאפין הוא אנטגוניסט לקולטני דופמין (D1,‏ D4 ,D3) וכן לסרוטונין. לתרופה יש פוטנטיות נמוכה יחסית כאנטגוניסט לרצפטור D2. מידע מסקירות PET מראה שמינון של 10 מ"ג של הלופרידול גורם לתפוסה של 80% מהרצפטורים של D2 בסטריאטום, בעוד שמינון יעיל קלינית של קלוזאפין תופס רק 40-50% מהרצפטורים של D2 בסטריאטום. הבדל זה בתפוסת הרצפטורים של D2 הוא כנראה הסיבה לכך שקלוזאפין אינו גורם לתופעות אקסטרה-פירמידליות. תופעות הלוואי השכיחות ביותר של התרופה הן ריור מוגבר, ישנוניות, עייפות, סחרחורות, סינקופה, דופק מהיר, לחץ-דם נמוך, הפרעות קצב, בחילות והקאות. תופעות לוואי שכיחות אחרות כוללות עייפות, עלייה במשקל, עצירות, שלשולים, וחולשת שרירים. במקרים נדירים התרופה עלולה לגרום למיוקרדיטיס ולאגרנולוציטוזיס. מטופלים הנוטלים את התרופה נמצאים בסיכון לפרכוסים, הסיכון עולה ככל שמינון התרופה עולה ועומד על 0.6%–2% למינונים הקטנים מ-300 מ"ג ליום ו5%–14% למינונים הגדולים מ-600 מ"ג ליום. קיימים כדורים של 25 ו-100 מ"ג. המינון ההתחלתי הוא בדרך כלל 25 מ"ג פעם או פעמיים ביום, למרות שבטיפול שמרני יש להתחיל במינון של 12.5 מ"ג פעמיים ביום. ניתן להעלות את המינון באופן הדרגתי (25 מ"ג ליום כל 2–3 ימים) עד 300 מ"ג ליום שמחולק לפעמיים או שלוש פעמים ביום. ניתן לתת מינון של עד 900 מ"ג ליום. ניתן לבדוק רמות קלוזאפין בדם בחולים שלא מגיבים לטיפול התרופתי. אין להשתמש בתרופה במקביל לתרופה אחרת שגורמת לאגרנולוציטוזיס או דיכוי מח עצם. תרופות אלה כוללות קרבמזפין, פניטואין, פרופילטיואורציל, סולפונאמיד וקפטופריל. שילוב של התרופה ליתיום עם קלוזאפין יכול להגביר את הסיכון לפרכוסים, לבלבול ולהפרעות תנועה. אין להשתמש בשילוב של ליתיום וקלוזאפין אצל אנשים שחוו אירוע של תסמונת נוירולפטית ממאירה. קלומיפרמין עלול להגביר את הסיכון לפרכוסים על ידי הורדת סף הפרכוס ועל ידי העלאת הרמה של קלוזאפין בפלזמה. ריספרידון, פלואוקסטין, פרוקסטין ופלובוקסמין מעלים את הרמות של קלוזאפין בנסיוב הדם. מדיה וקבצים בנושא קלוזאפין בוויקישיתוף קלוזאפין באתר infomed Yuka Sugawara Kikuchi et al, Clozapine-induced seizures, electroencephalography abnormalities, and clinical responses in Japanese patients with schizophrenia, Neuropsychiatr Dis Treat, 2014 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אורן אליעזרי

אורן אליעזרי (נולד ב-19 במאי 1963) הוא מוזיקאי ישראלי שהיה חבר בלהקת "משינה" ובלהקת "שלום הציבור" שיצאה ממנה. אליעזרי, בנם של שולה וישראל אליעזרי, גדל בֿרמת השרון מתגורר כיום ביישוב חופית. הצטרף להרכב הראשון של להקת "משינה" דרך חברים של יובל בנאי ושלומי ברכה, שהקימו את להקת "משינה" ב-1983, לאחר שחרורם מהצבא. בחזרות הראשונות של הלהקה השתתפו בנאי, ברכה, אליעזרי, המתופפת ניבי ליפשיץ (אחותה של שרון ליפשיץ) והקלידן רמי חיימוב. לאחר פירוקה הזמני של הלהקה ב-1984 חבר אל בנאי ואל דיין וביחד הקימו להקה חדשה: "שלום הציבור". אליעזרי ניגן ב"שלום הציבור" בגיטרות, בבס ובסינתיסייזר. הלהקה הוציאה שני תקליטי שדרים: "נובמבר אחד" ו"ינשוף על ענף גבוה". את שניהם כתב בנאי והלחין אליעזרי. הלהקה לא זכתה בהצלחה מרובה, והתפרקה לאחר שנה, ב-1985. ב-1985 חידשה "משינה" את פעילותה. אליעזרי ניגן בהופעתה הראשונה במועדון "הפינגווין". הוא עזב את הלהקה לאחר מכן, כיוון שלא היה בטוח כי ברצונו להמשיך בקריירה מוזיקלית. אליעזרי סיים תואר ראשון בביולוגיה. משנת 1995 הוא עובד כשותפו של אביו, הגאולוג ואיש אבני החן - ישראל אליעזרי, בחברת אבני החן כלג'ם. אליעזרי המשיך לפעול בהרכבים שונים, בין השאר בלהקת קסבה, ושיתף פעולה עם יוסי אלפנט, למשל באלבום "אלפנט", עם רפי פרסקי ועם הסולנית והחלילנית, רעייתו - דלית פרידמן, ב"טורקיז". אורן אליעזרי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אבי מורגנשטרן, "משינה" נזכרה במאזינים(הקישור אינו פעיל, 24 בנובמבר 2016), רוק עמוק, 15 ביוני 1984, בארכיון הכתבות באתר משינה איתי חכמה, המוזיקאי שפספס את ההצלחה של משינה, מנסה שוב - בעזרת פיירוז, באתר Xnet‏, 22 בנובמבר 2018 דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 2: 1985 - הכל קרה כל כך מהר, זברה תקליטים, 2010 משה זונדר, "70 דברים שלא ידעתם על משינה", 12 במאי 1995, סופשבוע (מעריב) (קישורים) "שלם עם עצמו: המשינאי שפרש רגע לפני הפריצה", רועי רובינשטיין, Mynet, 8, 24.4.14 ניר גורלי, פרויקט ביצועים בעברית לשיריה של הזמרת פיירוז, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2014
לירן כהן

לירן כהן (נולד ב-14 בפברואר 1983) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מ.כ תל אביב טובי מליגה ג'. כהן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובעונת 2001/2002 הוביל את קבוצת הנוער של המועדון לזכייה בדאבל, ותוך זמן קצר השתלב כשחקן לגיטימי בקבוצה הבוגרת. במדי הנבחרת הצעירה של ישראל רשם כהן 11 הופעות וכבש שער אחד. בעונת 2004/2005 כהן כבש שני שערים חשובים במוקדמות ליגת האלופות שסייעו לקבוצה להעפיל לשלב הבתים, בו שיחק בחמישה משחקים. עם זאת בתחילת עונת 2006/2007 חלה ירידה ביכולתו, והוא ישב רבות על ספסל הקבוצה ומיעט לשחק. בינואר 2007 חתם במכבי פתח תקווה. באוגוסט 2009 עבר כהן לבני יהודה בהעברה חופשית וב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה מול מכבי תל אביב, מועדון נעוריו. לאחר שלא מצא את מקומו בקבוצה, בינואר 2010 עבר לקבוצת בני סכנין. את עונת 2011/2012 פתח במדי בני סכנין ושיחק בשורותיה בשני מחזורי הליגה הראשונים. לאחר מכן, ב-31 באוגוסט 2011, היום האחרון של מועד ההעברות הבינלאומי, עבר בהשאלה לקבוצת פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מהליגה הפולנית הבכירה. ב-8 בינואר 2013 חזר כהן לישראל וחתם על חוזה לשנה וחצי בהפועל חיפה. ב-17 בנובמבר 2014 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-20 ביולי 2017 חתם כהן בעירוני רמת השרון, ולאחר חצי עונה עבר להפועל כפר שלם. לקראת עונת 2019/2020 עבר להפועל קריית אונו מליגה ב' דרום. בשנת 2022 הקים קבוצה חדשה בליגה ג' ביחד עם זוהר ומשה חוגג בשם מ.כ תל אביב טובי. לירן כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל לירן כהן, באתר Transfermarkt לירן כהן, באתר Soccerway לירן כהן, באתר WorldFootball.net לירן כהן, באתר FootballDatabase.eu בזמן שבית"ר נלחמת על חייה: מקורב של משה חוגג מתכנן להקים קבוצת כדורגל, באתר mynetjerusalem, ‏2022-07-04 יונתן גינזבורג, ‏לירן כהן פותח קבוצה בליגה ג': מ.כ. טומי ת"א, באתר ONE‏, 5 ביולי 2022
קרב לודז'

קרב לודז' נערך במלחמת העולם הראשונה בתאריכים 11 בנובמבר 1914 - 6 בדצמבר 1914 בין צבאות האימפריה הגרמנית והאימפריה הרוסית, ליד העיר לודז' (כיום בפולין), כחלק ממתקפת שלזיה הרוסית. הקרב שהתקיים בתנאי מזג אוויר חורפי קשה, הסתיים ללא הכרעה. בספטמבר 1914 פתחו הרוסים במתקפה מוצלחת בגליציה, הדפו את הצבא האוסטרו הונגרי וצרו על מבצר פשמישל. באותו זמן הם הביסו את הארמייה הגרמנית התשיעית בקרב על הוויסלה. פאול פון הינדנבורג, מפקד צבא מעצמות המרכז בחזית המזרחית קיבל ידיעות מודיעיניות שהרוסים מתכננים מתקפה לכיוון שלזיה, שם היה מרכז תעשייתי גדול. הוא רצה לחזור על ניצחונו בקרב טננברג וליזום מתקפת מנע גדולה נגד הצבא הרוסי. הינדנבורג העביר לחזית הפולנית את הארמייה התשיעית בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן. קונרד פון הצנדורף הרמטכ"ל האוסטרו-הונגרי העביר את הארמייה השנייה שלו לתפוס את מקום הארמייה התשיעית הגרמנית. הרוסים ריכזו באזור, שלוש ארמיות. פון מקנזן החל במתקפה ב-11 בנובמבר 1914 על הארמייה הרוסית הראשונה בפיקודו של רננקמפף ותוך זמן קצר הצליח להביס אותה ולשבות 12.000 שבויים. באותו זמן הוא התקיף גם את הארמייה השנייה שהוכרחה לסגת לכיוון לודז' כדי להימנע מכיתור. מפקד הצבא הרוסי הדוכס הגדול ניקולאי ניקולאייביץ' הבן שחשש ממפלה דומה לקרב טננברג הורה לארמייה החמישית שהייתה בכיוון שלזיה, לחזור במהירות לכיוון לודז' ולפתוח המתקפה נגד האגף הימני של הארמייה הראשונה. הרוסים נעו במהירות והגיעו למקום תוך יומיים. הגרמנים הופתעו מהמתקפה ובאותו זמן הם הותקפו מהצפון על ידי הארמייה של רננקמפף. מחשש כיתור ובגלל מזג אוויר חורפי קשה וקשיי אספקה, נסוגו הגרמנים בלוקחם את השבויים הרוסים. הם המשיכו בלחץ על לודז' אך ללא הצלחה. לבסוף נסוגו הרוסים והקימו קו ביצורים חזק קרוב יותר לוורשה. תוצאות הקרב לא היו חד משמעיות. הרוסים הצליחו למנוע מהגרמנים לכבוש את ורשה שהייתה אחת ממטרותיהם, אבל הגרמנים מנעו מהרוסים להתקדם לעבר שלזיה. מדיה וקבצים בנושא קרב לודז' בוויקישיתוף
גשר ארפאד

גשר ארפאד (בהונגרית: Árpád híd) הוא גשר על גבי נהר הדנובה בצפון בודפשט. הגשר מקשר בין פשט לאובודה ובאמצעו גישה לחלקו הצפוני של האי מרגיט. הגשר נשען גם על חלקו הדרומי של אי-הדנובה של אובודה, אך אין ממנו גישה לאי זה. אורכו הכולל של הגשר, יחד עם כבשי העלייה והירידה ממנו, כ-2 ק"מ וכק"מ בלעדיהם. רוחבו 25 מטרים. הוא מיועד לתנועת מכוניות וחשמליות וכולל גם נתיב מיוחד לרוכבי אופניים. על גדת פשט, סמוך לגשר, ממוקמת תחנת Árpád híd של קו M3 של הרכבת התחתית של בודפשט. הגשר הוקם ב-1950 לפי תכנונו של האדריכל יאנוש קושלקה (János Kossalka) משנת 1939. הקמת הגשר התעכבה בשל מלחמת העולם השנייה. הגשר נחנך בשם "גשר סטלין", רוחבו היה 13 מטרים ששימשו לתנועת כלי רכב, רכבת משא והולכי רגל. הגשר הורחב בשנת 1958, אז נחנך מחדש ונקרא על שמו של הנסיך המדיארי ארפאד. הוא הורחב פעם נוספת בין השנים 1980–1984. מדיה וקבצים בנושא גשר ארפאד בוויקישיתוף גשרי בודפשט: ארפאד (באנגלית)
לייריה

לייריה (בפורטוגזית: Leiria) היא עיר ורשות מקומית בפורטוגל במחצית הדרך בין ליסבון לפורטו. העיר היא בירת מחוז לייריה. לייריה קרובה לאוקיינוס האטלנטי, לכן בחודשי האביב והקיץ יש בה בדרך כלל שמש רבה והטמפרטורה גבוהה מאוד ביולי-אוגוסט, שנעה מעל 30 מעלות ולעיתים נדירות מגיעה לטווח ה-40 מעלות. הסתיו והחורף הם גשמיים כרגיל, ויש גם רוח חזקה, אך למרות זאת ישנם גם ימי שמש לא מעטים באותן העונות. הטמפרטורה בחורף ובסתיו לעיתים רחוקות יורדות מטווח ה-5 מעלות, כאשר לרוב הן בסביבות ה-10 מעלות. האקלים של לייריה נכלל בקטגוריית האקלים האטלנטית-ים תיכונית. נכון לשנת 2001, אוכלוסיית העיר מונה 50,200 איש. העיר מחולקת ל-6 קהילות, והאוכלוסייה של כל המחוז[דרושה הבהרה] מונה 119,970 תושבים, הנמצאים ברחבי 29 קהילות.[דרוש מקור] ללייריה יש היסטוריה עתיקת יומין, כאשר עוד הייתה ידועה בימי האימפריה הרומית בשם קוליפו. אחרי שהייתה תחת שליטתם של המורים, השתלט עליה המלך אפונסו הראשון במאה ה-12. ב-1254, המלך אפונסו השלישי ניהל קורטס (פרלמנט) בעיר. במאה ה-14, דיניש, מלך פורטוגל השיב לעיר את הטירה הישנה שלה, שנבנתה במקור עוד במאה ה-12, על מנת לשמש כמשכן לאצילים. הטירה, ממוקמת על גבעה במרכז העיר, נותרה מבנה בולט בנוף העיר עד היום. בשנת 2004 אירחה פורטוגל את משחקי הגמר של אליפות אירופה בכדורגל, יורו 2004. באצטדיונים רבים ברחבי המדינה שוחקו המשחקים, לרבות האצטדיון בלייריה - "אצטדיון דוקטור מגאלייש פסונה", הממוקם בפאתי גבעת הטירה, אירח שני משחקים במהלך הטורניר. ללייריה יש מערכת כלכלית המבוססת על ריכוז השירותים הכלכליים. נמצאות בה גם מספר תעשיות העוסקות בין היתר בפלסטיקה ומודולים. לייריה מחוברת לפרבריה ולשאר פורטוגל באמצעות מערכת כבישים מהירים. יש שני כבישים מהירים העוברים בעיר A1 ו-A8. העיר לייריה ידועה בשל קבוצת הכדורגל המקומית, אוניאו דשפורטיבה דה לייריה המשחקת בליגת הכדורגל הבכירה בפורטוגל. קבוצה זו ידועה לאוהדי הכדורגל בישראל בשל העובדה שהקבוצה המקומית שיחקה בעונת 2007/08 במוקדמות גביע אופ"א מול קבוצת מכבי נתניה הישראלית, כאשר בסיכום המשחקים ניצחה לייריה 1-0 ועלתה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א. פורטוגל סטובל, פורטוגל מדיה וקבצים בנושא לייריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייריה לייריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לייריה (פורטוגל), דף שער בספרייה הלאומית
גשר פטפי

גשר פטפי (בהונגרית: Petőfi híd) הוא גשר מעל נהר הדנובה, זהו הגשר הדרומי ביותר במרכז בודפשט ומהווה חלק מ"השדרה הגדולה" (Nagykörút) העוברת עליו מדרום פשט לדרום בודה. הגשר קרוי על שם המשורר הלאומי ההונגרי שנדור פטפי. הגשר הוקם במקור בין השנים 1933 ו-1937 ונקרא על שמו של העוצר הפשיסטי מיקלוש הורטי. ב-14 בינואר 1945 פוצץ הגשר, ככל גשרי הדנובה, על ידי צבא גרמניה הנאצית הנסוג. הגשר נבנה מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה ונחנך מחדש ב-22 בנובמבר 1952 בשמו הנוכחי. אורך הגשר נטו (ללא כבישי העלייה והירידה ממנו) 378 מטרים ורוחבו 25.6 מטרים. הוא משמש בעיקר תנועת מכוניות וחשמליות. מאז 1990 מהווה הגשר חלק מכביש הטבעת של בודפשט. סמוך לחיבור הגשר בצד פשט ממוקמת תחנת רכבת הפרברים המשרתת את פרברי האי צֶ'פֶּל. מדיה וקבצים בנושא גשר פטפי בוויקישיתוף גשרי בודפשט: פטפי
גבירותי ורבותי: האוסף השלם

גבירותי ורבותי: האוסף השלם הוא אלבום אוסף כפול של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא בשנת 1996 על ידי חברת התקליטים NMC וכולל את שני אלבומי האוסף הקודמים גבירותי ורבותי: משינה (1989) והאוסף השני (1995). ערך מורחב – גבירותי ורבותי: משינה רכבת לילה (3:40) (אהוד בנאי/שלומי ברכה) ריקוד המכונה (3:14) (שלומי ברכה) השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ט. זהו השיר האינסטרומנטלי היחיד אי פעם שזכה בתואר זה. אופטיקאי מדופלם (3:34) (שלומי ברכה) היא התווכחה איתו שעות (3:47) (שלומי ברכה) שלח לי מלאך (4:11) (יובל בנאי/משינה) בלדה לסוכן כפול (3:25) (שלומי ברכה) שלג צח (3:22) (שלומי ברכה) אנה (2:39) (אורלי זילברשץ/יובל בנאי ואיגי דיין) בדרך אל הים (4:43) (שלומי ברכה) אנחנו שניים (5:03) (יובל בנאי/משינה) רני בפריז (4:30) (שלומי ברכה) אהובתי (3:28) (יובל בנאי ואורלי זילברשץ/משינה וראובן שפירא) ברחובות שלנו (2:45) (יובל בנאי/משינה וראובן שפירא) הכול עוד אפשרי (4:58) (יובל בנאי ומייקל בנסון/משינה) מי יודע מדוע ולמה (3:08) (ע. הלל/דובי זלצר) ערך מורחב – האוסף השני הפקה מוזיקלית וכלל העיבודים מאת חברי "משינה" וראובן שפירא. אבל אין (2:51) (שלומי ברכה) אחכה לך בשדות (3:52) (שלומי ברכה/יובל בנאי) המשפט (2:32) (שלומי ברכה/יובל בנאי) אניגודין (2:06) (שלומי ברכה/יובל בנאי) מדברים עלייך (3:53) (שלומי ברכה/יובל בנאי) אז למה לי פוליטיקה עכשיו (4:07) (שלומי ברכה) שלמונזה (4:45) (יובל בנאי) מעגל נפתח (2:57) (איגי דיין/אבנר חודורוב) עתיד מתוק (3:43) (שלומי ברכה/יובל בנאי) הספסל ההוא מול האגם (4:09) (שלומי ברכה) הכוכבים דולקים על אש קטנה (3:25) (שלומי ברכה) דוקטור קליני (3:08) (שלומי ברכה) כי לא בא לה (3:56) (שלומי ברכה) מכונית (3:03) (שלומי ברכה) בואי וניפול (4:34) (שלומי ברכה/יובל בנאי) סר חינה (1:17) (שלומי ברכה) הוי סלסלאת (2:41) (שלומי ברכה) יובל בנאי - שירה שלומי ברכה - גיטרות אבנר חודורוב - קלידים וסקסופון מייקל בנסון - גיטרה בס איגי דיין - תופים וכלי הקשה ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.