laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חנקן בורנאי קירח

חנקן בורנאי קירח (שם מדעי: Pityriasis gymnocephala) היא ציפור שיר מהאי בורנאו שבאינדונזיה והמין היחיד במשפחתו - חנקני זיפים (Pityriaseidae). ציפור זו מגיעה לאורך של 25 ס"מ. היא בעלת נוצות שחורות עם חזה אדום וראש בעל עור חשוף צהוב עם לחיי נוצות חומות. המקור חום כהה ומוארך כמו מקור טוקן עם קצה מאונקל ומסביבו של המקור ישנם נוצות אדומות מועטות היוצרות מראה של זיפים. הזנב די קצר אך הרגליים הצהובות חזקות ובעלות אצבעות ארוכות. לציפור זו קריאה חזקה וקולנית בווריאציות שונות, משרקוקים ועד לקולות דמויי בכי. הוא עוף חברותי המצוי בחבורות של בין 6 ל-10 פרטים. הוא מעופף איטי הניזון בעיקר מצמחייה צעירה ומפירות. זוהי ציפור די נדירה החיה רק ביערות הגשם של בורניאו ומצויה בקרבה לסכנה עקב הרס יער הגשם. מדיה וקבצים בנושא חנקן בורנאי קירח בוויקישיתוף חנקן בורנאי קירח, באתר ITIS (באנגלית) חנקן בורנאי קירח, באתר NCBI (באנגלית) חנקן בורנאי קירח, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חנקן בורנאי קירח, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חנקן בורנאי קירח, באתר GBIF (באנגלית) חנקן בורנאי קירח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חנקן בורנאי קירח באתר הרשימה האדומה של IUCN
טוקן (סוג)

טוקן (שם מדעי: Ramphastos) הוא סוג של עופות ממשפחת הטוקניים הכולל שמונה מינים החיים באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. הטוקנים הם העופות הגדולים ביותר בסדרת הנקראים הגדולה, כשהגדול מכולם הוא טוקן טוקו שאורכו 55–65 ס"מ ומשקלו 500–860 גרם. עופות אלה בעלי מקור ענקי שצבעו העיקרי צהוב אך לעיתים גם בירוק או בכחול. הגוף שחור והחזה רחב ולעיתים לבן. הטוקאן אינו יכול להכות חזק במקורו החלול וגם לא לקדוח בו חור לקינון, אך הוא מאפשר לו לאכול פירות עסיסיים המצויים יותר רחוק מענפים עליהם הוא מסוגל לנחות. אף על פי שמזונו העיקרי הוא פירות הטוקאן למעשה הוא אוכל-כול הניזון גם מזרעים וגם מחרקים, צפרדעים ואפילו מגוזלים לא מושגחים של עופות אחרים. טוקן ססגוני-מקור (Ramphastos sulfuratus) טוקן חום (Ramphastos brevis) טוקן שחור-מקור (Ramphastos vitellinus) טוקן צהוב-חזה (Ramphastos dicolorus) טוקן שחור-לסת (Ramphastos ambiguusI) טוקן חום-סנטר (Ramphastos swainsonii) טוקן לבן-גרון (Ramphastos tucanus) טוקן הטוקו (Ramphastos toco) מדיה וקבצים בנושא טוקן בוויקישיתוף טוקן, באתר ITIS (באנגלית) טוקן, באתר NCBI (באנגלית) טוקן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טוקן, באתר GBIF (באנגלית)
שלמה הכהן גאון (השני)

רבי שלמה בן אליהו הכהן גאון או רבי שלמה גאון (השני), כיהן כראש ישיבת גאון יעקב. רבי שלמה היה השתייך למשפחה של כהנים המיוחסים לתנא רבי אלעזר בן עזריה. היה בנו של רבי אליהו הכהן בן שלמה הכהן ("שלמה הראשון"), ואחיו של רבי אביתר גאון בעל מגילת אביתר, בגניזת קהיר נתגלה כתב יד שבו כותב בנו רבי מצליח את ייחוס המשפחה: עזרנו בש יו עושה שמים וארץ מן מצליח הכהן ראש ישיבת גאון יעקב החוסה בשם אלהיו [מ]גן הוא לכל החוסים ב[ו] ביר שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב בן אליהו הכהן ראש ישיבת גאון יעקב נין שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב גזע יהוסף הכהן בית [ד]ין כהן צדק נכד אהרן הכהן הראש קדוש יו זקל שאו אחינו אנשי גאולתנו אוהבי ישיבתינו כלל הקהל הקדוש הדרים בע[יר] דמסיס הנדיבים ואנשי המעשה הזקינים והישישים והבחורים ויתר עם אלהינו בפרט וב[כלל על פי קמע של בנו שנתגלה בגניזת קהיר, שם אשתו היה סת אל-אהל. בנו רב מצליח הכהן גאון, שמילא את מקומו בראשות הישיבה, העביר את הישיבה לפוסטאט שבמצרים והיה מראשי יהדות מצרים. עקב הגעת הסלג'וקים בשנת 1073 וכיבוש ירושלים, ברח רבי שלמה עם בני הישיבה לצור. בשנת 1084 קנה רבי שלמה בצור חומש עם תפסיר של ר׳ סעדיה גאון בשביל בנו צדוק. אחר כך, בעקבות הסכסוך עם דוד בן דניאל, מסופר במגילת אביתר, שרבי שלמה ברח לארץ נפתלי. מאוחר, מוצאים אנחנו את רבי שלמה משמש כגאון בסוריה ("חדרך"), משם נמצא כתב יד משנת ד'תתע"ו (1116), שבו חותם "שלמה הכהן בר גאון נין שלמה גאון נכד אהרן קדוש ה'". אוצר הגדולים, כרך ח, ערך צט שלמה הראשון היה (סבו) "שלמה בן יוסף הכהן גאון" אוצר הגדולים כרך ב דף קנח ע"פ ספר סעדייאנא צילום ופענוח כתב היד, בפרויקט הגניזה של אוניברסיטת פרינסטון. Gideon Bohak, Ortal Paz Saar, "Genizah Magical Texts Prepared For or Aginst Named Individuals", REJ 174 [1-2] (2015), pp. 84, 101. תיאור הכת"י
מוהואידיים

מוהואידיים (שם מדעי: Mohouidae) הם משפחה של ציפורי שיר האנדמיות לניו זילנד, וכוללת סוג יחיד - מוהואה (Mohoua) ובו שלושה מינים. בעבר שלושתם נחשבו למינים במשפחת מעובי הראש מאוסטרליה. אלו הן עופות עדינים בעלי ראשים גדולים, מקורים חדים המזכירים מעט מקורי פרושים. הם קטנים ובעלי כנפיים מעוגלות ונוצותיהם לבנות, חומות או צהובות. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הם חיים ביערות של ניו זילנד והרבה מזמנם מצויים על הקרקע או על הענפים הנמוכים. הם מסתובבים בחבורות וצדים חסרי חוליות קטנים. מינים אלו עלולים להיפגע בעקבות השפעת האדם על החי בניו זילנד והבאתו חיות מזיקות כמו חתוליים וחולדות טורפות שמסכנים את הציפורים. משפחה מוהואידיים (Mohouidae) סוג מוהואה (Mohoua) מין לבן-ראש (Mohoua ochrocephala) מין צהוב-ראש (Mohoua albicilla) מין טפסן ניו זילנד (Mohoua novaeseelandiae) מדיה וקבצים בנושא מוהואידיים בוויקישיתוף מוהואידיים, באתר ITIS (באנגלית) מוהואידיים, באתר NCBI (באנגלית) מוהואידיים, באתר GBIF (באנגלית)
קרל מריה דימלובר

אובר-גרופנפיהרר קרל מריה דימלובר (בגרמנית: Karl Maria Demelhuber; 27 במאי 1896 – 18 במרץ 1988) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. דימלובר נולד ב-27 במאי 1896 בעיר פרייסינג שבקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, וב-1916 הגיע לדרגת לוטננט. במהלך המלחמה הוא עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל ובאות הפציעה השחור. ב-1919 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ועם פירוקו של הצבא הקיסרי הצטרף לרייכסווהר, ופרש ממנו ב-1920. בינואר 1921 הצטרף למשטרת בוואריה, ושרת כמפקד מחלקה. כבר ב-20 בפברואר 1922 הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 4.439. ב-1 ביוני 1933 הועלה לדרגת האופטמן במשטרה. ב-1 במאי 1934 הצטרף לאס אה, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר, אך ב-15 במרץ 1935 עבר לאס אס וקיבל דרגה נמוכה יותר של אוֹבר-שטורמבאנפיהרר. מספר החבר שלו באס אס היה 252.392. מאפריל של אותה שנה היה מפקד גדוד ברגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס ה-3 "דויטשלנד", וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר ומונה למפקד רגימנט האס אס "גרמאניה". ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה דימלובר מפקד רגימנט האס אס "גרמאניה", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין, אשר במהלכה ביצעו אנשי הרגימנט שלו פוגרומים רבים כנגד היהודים. באוקטובר של אותה שנה הוכפף הרגימנט שלו תחת דיוויזיית אס אס "דאס רייך". ב-30 בינואר 1940 הועלה לדרגת אוברפיהרר, והשתתף עם הרגימנט במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ב-25 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד האס אס והמשטרה במזרח הגנרלגוברנמן. ב-24 באפריל 1941 מונה למפקד בריגדת האס אס ה-1, וב-15 במאי של אותה שנה מונה למפקד הקבוצה הצבאית אס אס "נורד", אשר הוצבה בפינלנד. עם פתיחת מבצע ברברוסה, פתחה הקבוצה במבצע שועל כסוף יחד עם הכוחות של צבא פינלנד, ונעה מכיוון לפלנד אל שטחי ברית המועצות. התקיפה נמשכה מספר חודשים ולא הצליחה לשבור את ההגנה הסובייטית. בספטמבר שונה שם הכוח שתחת פיקודו ל"דיוויזיית אס אס הררית השישית נורד", וב-9 בנובמבר הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר. לאחר החורף הקשה של 1941-1942, הדיוויזיה המחוזקת השתתפה בבלימת התקפת האביב הסובייטית באזור והפעם הצליחה להחזיק את הקו. ב-20 באפריל 1942 הועלה דימלובר לדרגת גרופנפיהרר, ומונה למפקד האס אס והמשטרה בהולנד. ב-21 ביוני 1944 הוא הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. הוא החזיק בתפקיד עד 18 באוקטובר 1944 עת מונה למפקד קורפוס האס אס ה-12, הוא פיקד על הקורפוס במשך יומיים בלבד. בינואר 1945 מונה למפקד קורפוס האס אס ה-16, ולחם עמו בקרבות בפומרניה כנגד הצבא האדום. ב-16 במאי 1945, לאחר סיום המלחמה, נכנע דימלובר לצבא הבריטי, ונחקרה מעורבותו בפשעי מלחמה כנגד יהודים בפולין. ב-17 במאי 1948 הוא שוחרר מהמעצר. ב-1950 הצטרף דימלובר לארגון HIAG - ארגון של וותיקי הוואפן אס אס. ב-1955 הוא עזב את הארגון לאחר ריב עם נשיאו דאז קורט מאייר. הוא נפטר בכפר סיסהאופט ב-18 במרץ 1988 בגיל 91. מדיה וקבצים בנושא קרל מריה דימלובר בוויקישיתוף קרל מריה דימלובר
קלטר

האם התכוונתם ל... גלעד קלטר – שחקן ומדבב ישראלי. איילת קלטר – דיאטנית קלינית. סירי אי קלטר – מעיין קארסטי באלבניה.
חצרוני

האם התכוונתם ל... אילה חצרוני – אלופת ושיאנית ישראל. אמיר חצרוני – חוקר תקשורת ופובליציסט ישראלי. יאיר חצרוני – קצין משטרה ישראלי בדרגת תת ניצב ענבר חצרוני – מוזיקאית, זמרת, יוצרת ופעילה חברתית ישראלית ציון חצרוני – אצן ישראלי בולט למרחקים ארוכים בשנות ה-60 ו-ה-70 של המאה ה-20. הזולה של חצרוני – מועדון נוער הפועל בירושלים בחסות ה-OU.
טום וסטון-ג'ונס

טום וסטון-ג'ונס (באנגלית: Tom Weston-Jones; נולד ב-29 ביוני 1987) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד המהגר האירי הבלש קווין קורקורן בסדרת הטלוויזיה "קופר" משנת 2012 של ערוץ BBC America. וסטון-ג'ונס נולד בבורטון אפון טרנט (אנ'), וגדל בעיר דובאי, שם למד בבית הספר דובאי קולג'. הוא סיים תואר בדרמה ותיאטרון ברויאל הולוויי של אוניברסיטת לונדון (אנ'), ולמד משחק בבית הספר של תיאטרון בריסטול אולד ויק. ב-2011 שיחק וסטון-ג'ונס בתפקיד סשה גאווריק בעונה העשירית של סדרת הריגול "ספוקס". הוא גילם את הבלש קווין "קורקי" קורקורן בסדרת הדרמה "קופר". ב-2015 כיכב בסדרה "עלילות דיקנס" בתפקיד קומפייסון. טום וסטון-ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טום וסטון-ג'ונס, באתר AllMovie (באנגלית) טום וסטון-ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Lash, Jolie (17 August 2012)."Q&A: Tom Weston-Jones Talks BBC America's Gritty New Show Copper"(הקישור אינו פעיל).Access Hollywood (via omg!) Harman, Justine (17 August 2012). "Hot Topic: Tom Weston-Jones". Elle Radish, Christina (24 August 2012). "Copper's Tom Weston-Jones Comments on the Show's Physical Challenges, Dialogue, Accents, Moral Amgibuity of Characters and Collaborative Cast" twitter Staff (n.d.). "Tom Weston-Jones". BBC America. נבדק ב-22 בפברואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
קלווין

קלווין (Kelvin) היא יחידת מידה לטמפרטורה, אחת מיחידות מערכת היחידות הבין-לאומית הבסיסיות. היחידה, המסומנת באות K, משמשת בעיקר לצרכים מדעיים ונקראת על־שם הפיזיקאי לורד קלווין (ויליאם תומסון). לורד קלווין היה הראשון שקבע ב־1841 את נקודת האפס על פי שיקולים מדעיים. נקודת אפס זו, הנקראת "האפס המוחלט", היא טמפרטורה של K‏ 0 או C°‏ 273.15−. זוהי הטמפרטורה בה כל תנועה תרמית נעלמת, על פי התיאור האינטואיטיבי של התרמודינמיקה. על פי תיאור זה, לא ניתן לרדת מתחת לנקודת האפס, ואף לא להגיע אליה ממש. עם זאת, על פי הגדרת הטמפרטורה ניתן לעשות זאת, והאפשרות להגיע לטמפרטורה שלילית אף הודגמה. סולם קלווין מבוסס על סולם צלזיוס (יחידת קלווין היא בדיוק מעלת צלזיוס אחת), אך מודד את הטמפרטורה החל מהאפס המוחלט במקום מנקודת הקיפאון של המים. באופן היסטורי, נקבעה נקודת הקיפאון של המים כ־C°‏ 0, ולאחר ההבנה כי קיימת נקודת אפס מוחלט, חושב ערכה כ־C°‏ 273.15−, בקירוב. ב־1948 שונו קלות הגדרות הסולמות: הנקודה המשולשת של המים נבחרה להיות נקודת הייחוס של טמפרטורות תרמודינמיות, ונקודת הקיפאון של המים, C°‏ 0, נקבעה ב־C°‏ 0.01 מתחת לנקודה המשולשת. ב־1954 הוגדר הקלווין מחדש במדויק מתוך קביעה כי הטמפרטורה של הנקודה המשולשת של המים היא בדיוק K‏ 273.16 (והאפס המוחלט הוא בדיוק K‏ 0). מאחר שהנקודה המשולשת של המים נקבעה שרירותית כ־C°‏ 0.01, נובע כי ההפרש בין הסולמות הוא בדיוק 273.15. כמו כן, מפני שישנו קשר בין טמפרטורה לבין אנרגיה, כאשר הטמפרטורה היא K‏ 0, אין אנרגיה במערכת לאף מולקולה. כשם שיחידות טמפרטורה הן מדד לייצוג חום במערכת, גם יחידות של אנרגיה מסוגלות לייצג חום, בין יחידת האנרגיה המקובלת ביחידות הסטנדרטיות (SI) – הג'אול, ובין יחידת הקלווין ישנו יחס המרה קבוע (קשר ליניארי) שערכו הוא קבוע בולצמן. כיוון שטמפרטורה של חומר היא האנרגיה הקינטית הממוצעת של חלקיקיו, ואנרגיה קינטית מוגדרת על ידי E k = 1 2 m v 2 {\displaystyle E_{k}={\frac {1}{2}}mv^{2}} , הרי שניתן למדוד את מהירות המולקולות בחומר באמצעות טמפרטורה. יחידות מידה לטמפרטורה יחידות מידה על שם אישים נקודה משולשת מדיה וקבצים בנושא קלווין בוויקישיתוף ערכה המדויק של יחידת מידה קלווין, באתר SI הרשמי דר. משה נחמני, ‏גז קוונטי בטמפרטורה מתחת לאפס המוחלט, באתר "הידען", 13 בינואר 2013
עב-ראש מנומר

עב-ראש מנומר (שם מדעי: Rhagologus leucostigma) היא ציפור שיר קונה והמין היחיד במשפחה רגולוגיים (Rhagologidae). היא אנדמית ליערות גינאה החדשה וקרובה למשפחת מעובי הראש החיים באותם אזורים. קרובה ודומה גם לבני משפחת הארטמיים ולמקורי סירה שגם חיים ביערות גינאה ההרריים. זוהי ציפור באורך 24 ס"מ ומשקל עד 29 גרם. היא בעלת נוצות אפורות עם זנב וכנפיים חומות ואזור השת חום. הראש גדול ועבה כשמו, העיניים גדולות והמקור מזכיר מקור של חנקן עם עיקול בקצהו. הנוצות שסביב העיניים יותר חומות משאר הראש. זוהי ציפור יער נחבאת הניזונה מחרקים שהיא חוטפת מהאוויר. היא מצויה בעיקר ביערות ההרריים ביערות טרופיים או סובטרופיים. R. l. leucostigma R. l. novus R. l. obscurus מדיה וקבצים בנושא עב-ראש מנומר בוויקישיתוף עב-ראש מנומר, באתר ITIS (באנגלית) עב-ראש מנומר, באתר NCBI (באנגלית) עב-ראש מנומר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עב-ראש מנומר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עב-ראש מנומר, באתר GBIF (באנגלית) עב-ראש מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
עולה ויורד

האם התכוונתם ל... עולה ויורד – מטעמי המקרא המופיעים בספרים איוב, משלי ותהלים (טעמי אמ"ת) קורבן עולה ויורד – בהלכה, אחת ממצוות עשה עולים ויורדים – ציור מאת האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר עולה ויורד (שיר) – שיר מתוך האלבום עזרה בדרך מאת נעם רותם
סנטה קולומה

סנטה קולומה (בקטלאנית: Santa Coloma d'Andorra, דהיינו "סנטה קולומה של אנדורה") היא עיירה בקהילה האוטונומית אנדורה לה ולה שבדרום-מערבה של מדינת אנדורה. העיירה ממוקמת על גדות נהר גראן ולירה, ובמרחק של כ-2 ק"מ מבירת אנדורה. בעיירה נמצאת כנסייה עתיקה המכונה "כנסיית סנטה קולומה". הכנסייה, שעיקרה נבנה במאה ה-10 וצריחהּ נבנה במאה ה-12, היא הכנסייה העתיקה ביותר באנדורה. בכנסייה נמצאים שרידים של ציורי קיר שצוירו במאה ה-12. אזור סנטה קולומה ההיסטורית, הכולל את הכנסייה ואת השטחים החקלאיים שסביבה, הוצג בשנת 1999 כמועמד לתואר אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, תחת קטגוריית "אתר תרבות". בעיירה פועלת קבוצת הכדורגל של סנטה קולומה, שנחשבת לאחת הבכירות בליגת העל האנדורית והייתה קבוצת הכדורגל האנדורית הראשונה שניצחה במשחק במסגרת גביעי אירופה (1-0 נגד קבוצת מכבי תל אביב הישראלית במסגרת הסיבוב הראשון של גביע אופ"א בשנת 2007). מדיה וקבצים בנושא סנטה קולומה בוויקישיתוף "סנטה קולומה" באתר האינטרנט של ממשלת אנדורה (בקטלאנית) (ארכיון) "סנטה קולומה ההיסטורית" באתר האינטרנט של אונסק"ו (בצרפתית)
דונה פרטו

דונה פרטו (באנגלית: Donna Ferrato; נולדה ב-5 ביוני 1949) היא צלמת עיתונאית ואקטיביסטית אשר ידועה בכיסוי שלה של תחום האלימות במשפחה והתיעוד שלה של השכונה טרייבקה בניו יורק. פרטו עבדה במגזינים כגון לייף, טיים מגזין, פיפל, הניו יורק טיימס ו-Mother Jones. הצילומים שלה זכו בפרסים רבים והופיעו בתערוכות יחיד שלה במוזיאונים וגלריות מסביב לעולם. היא הייתה חברת ועד מנהל של קרן יוג'ין סמית' (אנ') והייתה הנשיאה והמייסדת של הארגון ללא מטרות רווח Domestic Abuse Awareness למניעת אלימות במשפחה. מדיה וקבצים בנושא דונה פרטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דונה פרטו פרסומים של דונה פרטו באתר Mother Jones פרסומים של דונה פרטו באתר Facing Change USA דניאל צ'צ'יק, מבוך מרהיב בנפתולי החלום הספרדי, באתר הארץ, 24 ביוני 2019 Donna Ferrato | 1993 Courage In Journalism Award ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרל השני, דוכס בראונשווייג

קרל השני, דוכס בראונשווייג, (30 באוקטובר 1804 – 18 באוגוסט 1873), היה דוכס בראונשווייג בין השנים 1815–1830. קרל נולד בבראונשווייג ב-30 באוקטובר 1804, לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל ולמריה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1815 נהרג אביו במהלך קרב קאטר ברה, וקרל עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, מונה דודו ג'ורג', נסיך ויילס לעוצר עד לבגרותו. כשהגיע קרל לגיל 18, פרצה מחלוקת בינו לבין ג'ורג', קרל טען שגיל הבגירות הוא 18, ואילו ג'ורג' טען שהוא גיל 21. לבסוף הושגה פשרה ביניהם, ובהגיעו לגיל 19 תפס קרל את השלטון. בשנת 1827 טען קרל שכמה מהחוקים שנחקקו בקטנותו אינם חוקיים, מה שהביא לסכסוך בינו לבין ממלכת הנובר. לבסוף התערבה בסכסוך הקונפדרציה הגרמנית, וכפתה על קרל לקבל את כל החוקים. שלטונו של קרל השני היה אבסולוטי, ובעקבות כך פרצו מהפכות בדוכסות בשנת 1830, וקרל נאלץ לברוח מהמדינה, ואחיו וילהלם, דוכס בראונשווייג עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעל וילהלם רק כעוצר, אולם שנה לאחר מכן הכריז על עצמו כדוכס. קרל שברח מהדוכסות ניסה לחזור בכוח הדיפלומטיה לשלטון, אולם לא הצליח להשיג תמיכה מהמעצמות. קרל חי את שארית חייו בעיקר בפריז ובלונדון, ולאחר מלחמת צרפת–פרוסיה עבר לז'נבה, שם חי עד למותו ב-18 באוגוסט 1873, ובמותו הוריש לעיר את כל רכושו הרב. מדיה וקבצים בנושא קרל השני, דוכס בראונשווייג בוויקישיתוף
סבון (רשת שיווק)

סבון היא רשת שיווק ישראלית למוצרי סבון שונים, המייצרת ומשווקת את תוצרתה העצמית. הרשת הוקמה בשם "סבון של פעם" על ידי אבי פיאטוק וסיגל קוטלר לוי, ב-1997, עם סניף ראשון ברחוב שינקין בתל אביב. ב-2003 הפכה החברה לבין-לאומית. לרשת 175 חנויות ב-14 מדינות ברחבי העולם, הנחלקות לכ-40 סניפים בישראל, מספר דומה של סניפים ביפן, 17 בארצות הברית וכ-13 בצרפת. החברה מעסיקה 480 עובדים, כאשר מטה החברה ממוקם באזור. מפעל הייצור והמרכז הלוגיסטי של סבון נמצאים בקריית גת. ב-2016 רכשה ענקית הקוסמטיקה הצרפתית איב רושה (אנ') את השליטה בסבון תמורת כ-80 מיליון אירו, כשהיתרה אמורה להתבצע בעוד מספר שנים לפי שווי עסקה של 120 מיליון אירו (משמע - רכישת 66% כעת ו-33% נותרים לאחר מכן, תמורת 40 מיליון אירו). אתר האינטרנט הרשמי של סבון אתר האינטרנט הרשמי של סבון סבון, ברשת החברתית פייסבוק סבון, ברשת החברתית אינסטגרם סבון, ברשת החברתית LinkedIn מיקי גינסברג‏, הלהיט החדש שמטריף את מנהטן, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2015 טלי ציפורי, ‏השליטה ב"סבון" נמכרת לחברת הקוסמטיקה הצרפתית איב רושה, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2016 אורנה יפת, “סבון לא צריכה 100 חנויות בארץ כמו ללין", באתר כלכליסט, 8 באפריל 2018 אורנה יפת, “אסיה היא העתיד של המותג סבון", באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2018 גולן חזני, אקזיט עם ריח טוב: רשת החנויות "סבון" נמכרת ב-100 מיליון יורו, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2016
מריה, נסיכת באדן (1782–1808)

מריה, נסיכת באדן (גרמנית Marie von Baden‏, 7 בספטמבר 1782 - 20 באפריל 1808) הייתה אשתו של פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. מריה נולדה ב-7 בספטמבר 1782 בקרלסרוהה, לקרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ולאמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-1 בנובמבר 1802 התחתנה מריה עם פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו היו לה 3 ילדים. בשנת 1806 נהרג חמיה קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ובעקבות כך ברחה מריה יחד עם חמותה - אוגוסטה, נסיכת בריטניה. חמותה ברחה לשלזוויג-הולשטיין, ואילו מריה פנתה לשוודיה, שם התגורר גיסה גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. אחיה קרל, נסיך הכתר של באדן שהיה נשוי לסטפני דה בוהארנה, דיבר עם נפוליאון בעד מריה ובעלה, אולם נפוליאון סירב לפגוש את בעלה, אולם רצה לפגוש אותה. מריה יצאה מיד לעבר ברלין, אולם באמצע הדרך החזיר אותה בעלה, משום שחשש שנפוליאון רוצה להשיאה לאחיו ז'רום בונפרטה. בשנת 1807 ביקש ממנה בעלה לחבור אליו בגרמניה, וב-20 באפריל 1808 מתה מריה לאחר שילדה בת מתה. ב-1 בנובמבר 1802 התחתנה מריה עם פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדה לו 3 ילדים: קרל השני, דוכס בראונשווייג (1804–1873) וילהלם, דוכס בראונשווייג (1806–1884) בת מתה (1808) מדיה וקבצים בנושא מריה, נסיכת באדן בוויקישיתוף
וילהלם, דוכס בראונשווייג

וילהלם, דוכס בראונשווייג (25 באפריל 1806 – 18 באוקטובר 1884), היה דוכס בראונשווייג בין השנים 1830–1884. וילהלם נולד בבראונשווייג ב-25 באפריל 1806, לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל ולמריה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1815 נהרג אביו במהלך קרב קאטר ברה, ואחיו קרל השני, דוכס בראונשווייג עלה לשלטון במקומו. שלטונו של קרל השני היה אבסולוטי, ובעקבות כך פרצו מהפכות בדוכסות בשנת 1830. קרל נמלט מהמדינה, ווילהלם עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעל וילהלם רק כעוצר, אולם שנה לאחר מכן הכריז על עצמו כדוכס. קרל שברח מהדוכסות ניסה לחזור בכוח הדיפלומטיה לשלטון, אולם לא הצליח להשיג תמיכה מהמעצמות. בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות וילהלם לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית. ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר היה הראשון בתור לרשת את תואר דוכס בראונשווייג לאחר וילהלם. בשנת 1879, כאשר התברר כי וילהלם ילך לעולמו מבלי להותיר אחריו צאצאים, הקים הפרלמנט של בראונשווייג מועצת עוצרים שתנהל את הדוכסות עם מותו של וילהלם. המועצה הייתה אמורה למנות עוצר במקרה בו ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר לא יהיה מסוגל לקבל על עצמו את תואר הדוכס. לאחר מותו של וילהלם ב-18 באוקטובר 1884, הכריז ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר, על עצמו כדוכס בראונשווייג. יחד עם זאת, מאחר שהוא המשיך לטעון לכתר ממלכת הנובר, הכריז הרייכסראט (Reichsrat) הגרמני שהכתרתו של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר כדוכס בראונשווייג תפגע בשלום האימפריה. עקב לחץ פרוסי, התעלמה מועצת העוצרים של הדוכסות מטענתו של ארנסט אוגוסט ומינתה את הנסיך אלברכט מפרוסיה כעוצר הדוכסות. המשא ומתן בין ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר, לבין ממשלת גרמניה המשיך כמעט שלושה עשורים ולא הניב תוצאות. במהלך תקופה זו מת הנסיך אלברכט ובמקומו מונה כעוצר הדוכס יוהאן אלברכט ממקלנבורג. בשנת 1912 ביקר ארנסט אוגוסט השני, נסיך הנובר בברלין, ובמהלך ביקורו הוצעה פשרה, ולפיה ארנסט אוגוסט יהפוך לשליט דוכסות בראונשווייג במקום הנובר. הפשרה מצאה חן בעיני הקיסר ויורש העצר ששאפו לסיים את הקרע בין שני הבתים. מדיה וקבצים בנושא וילהלם, דוכס בראונשווייג בוויקישיתוף וילהלם, דוכס בראונשווייג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אן מייקלס

אן מייקלס (באנגלית: Anne Michaels; נולדה ב-15 באפריל 1958) היא סופרת ומשוררת קנדית. יצירתה המוכרת ביותר של מייקלס הוא הספר 'רסיסים' זוכה הפרסים, אשר עובד לסרט ב-2007. ב-2015, מייקלס מונתה כמשוררת הרשמית של טורונטו, קנדה. אן מייקלס נולדה בטורונטו, אונטריו, בשנת 1958. מייקלס למדה באוניברסיטת טורונטו, שם היא עובדת כמרצה מן החוץ במחלקה לאנגלית. ב-1986 יצא ספרה הראשון The Weight of Oranges, אוסף שירים, שזכה בפרס חבר העמים הבריטי. היא זכתה בפרס המגזין הלאומי, בפרס אגודת הסופרים הקנדית לשירה, ובמועמדות לפרס המושל הכללי עבור ספר השירה השני שלה Miner's Pond (1991). מייקלס כתבה שלושה רומנים. המוכר מביניהם הוא הספר בנושא השואה, רסיסים (1996) אשר זכה במגוון פרסים, כולל פרס רומן הביכורים של קנדה, פרס Trillium, פרס הגרדיאן לסיפורת, ופרס אורנג'. ב-2011 מייקלס גם הלחינה יצירות תיאטרליות, והשתתפה בפרויקט של תיאטרון בוש "שישים ושישה ספרים" לציון 400 שנה לגרסת המלך ג'יימס של התנ״ך שבמסגרתו כתבה סיפור המבוסס על התנ״ך.  באוקטובר 2015, מייקלס מונתה כמשוררת הרשמית של טורונטו. אוספי שירה The Weight of Oranges (1986) Miners Pond (1991) Skin Divers (1999) Poems (2000) Correspondences (2013) (shortlisted for the 2014 Griffin Poetry Prize) רומנים Fugitive pieces רסיסים (1996) The Winter Vault (2009) (2023) Held ספרי ילדים The Adventures of Miss Petitfour (2015) רסיסים (2007) Anne Michaels באנציקלופדיה הקנדית פרופיל מרצה, אוניברסיטת טורונטו אן מייקלס באתר הסופרים הקנדי The poem "Phantom Limbs" from The Weight of Oranges/Miner's Pond אן מייקלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אן מיקלס (1958-), דף שער בספרייה הלאומית אן מייקלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Library of Toronto Profile "Anne Michaels is Toronto's new poet laureate".