laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היפומוביל

היפומוביל (בצרפתית: Hippomobile) היה כלי תחבורה בתצורת תלת-אופן שנבנה בצרפת בשנת 1862 על ידי המהנדס הבלגי אטיין לנואר (Étienne Lenoir (אנ')). "היפומוביל" (Hippomobile) פירושו היה "רכב רתום לסוסים". ה-"היפומוביל" היה הדגם השני של כלי-רכב שבנה "אטיין לנואר", לאחר ב-1859 המציא בצרפת את מנוע הבעירה פנימית הראשון שהיה בעל ערך שימושי. הוא התבסס על גז פחמי שנשאב לתוך הצילינדר בתחילת כל פעימה ואז הוצת כדי לדחוף את הבוכנה לצד השני של הצילינדר. תהליך זה חזר על עצמו גם בצד השני של הצילינדר ולפיכך מנוע זה היה בעל פעולת שרפה כפולה. ה"גז הפחמני" היה קרוי גם "גז עירוני". הרכבו בדרך כלל היה: כ- 51% מימן, 15% חד תחמוצת הפחמן, 21% מתאן, 10% פחמן דו-חמצני וחנקן. זה היה מנוע דו-פעימתי באמצעות ניצוץ חשמלי. המודל הקדום ביותר רץ על מימן שנוצר על ידי אלקטרוליזה ממים. בשנת 1862 דגם ה"היפומוביל" נסע בהצלחה את מסלול 11.5 ה-ק"מ מפריז עד "ג'וינוויל-לה-פונט" ("Joinville-le-Pont" (אנ')) ובחזרה, במהירות של כ-3 קמ"ש, מהירות ממוצעת פחות מזו של אדם מהלך (כנראה שהיו תקלות). השלדה כללה תיבה גבוהה ומלבנית. הספסל לנהג ולנוסע הקדמי מוקם בקדמת הרכב, ספסל שני מוקם במיקום יותר נמוך מאחוריו. שאר החלל תפס אזור טעינה. מתחת היה תא עץ עם טכנולוגיית של הכונן. המנוע הותקן לרוחב באמצע והניע גלגל אחורי דרך שרשרת. מכל תערובת הדלק נבנה מאחור, ומערכת ההצתה מוקמה בינו לבין המנוע. מבנה המתלים היה פשטני. ציר הגלגל הקדמי המונע הושעה משני הצדדים על ידי קפיצי עלים אליפטיים כפולים, הציר האחורי לא היה קפוץ. המנוע דמה בתפקודו למנוע קיטור. זה היה מנוע חד צילינדר, דו פעימתי ללא דחיסה עם בקרת חילופי גז שטוחה, הצתה חיובית וקירור מים. תערובת האוויר-דלק נשאבה פנימה לסירוגין משני צדי הצילינדר ואז נדלקה בנפרד. שסתום השקופיות השטוח ששימש לשליטה מונע על ידי גל הארכובה באמצעות שליטה על ידי וסת צנטריפוגלי. יעילותה של תפוקת המנוע נעה סביב 3%. צריכת הדלק הייתה אפוא גבוהה מאוד, וזה תקף גם לצריכת חומרי הסיכה. מערכת ההצתה הייתה מאוד לא אמינה ולעיתים קרובות נכשלה. מדיה וקבצים בנושא היפומוביל בוויקישיתוף Georgano, G.N. Cars: Early and Vintage 1886–1930 (London: Grange-Universal, 1990), p. 9.(אנ') "היפומוביל" web.archive.org/web/20150502181623 כלי רכב עם מנוע בעירה פנימית (1883-1803) quantium.plus.com/derivaz/isaac בגרות במנוע, יעילות ושיפורים פוטנציאליים - ג'ון וו. פיירבנקס web.archive.org/web/20120711002448 Helmut Eichsleder, Manfred Klell, Alexander Trattner: Wasserstoff in der Fahrzeugtechnik – Erzeugung, Speicherung, Anwendung, 4. Auflage, Springer, Wiesbaden 2018, ISBN 978-3-658-20446-4, S. 34f.
מאה ילדים שלי (ספר)

מאה ילדים שלי הוא ספר בסוגת ספרות השואה מאת לנה קיכלר-זילברמן, שיצא לאור בשנת 1959 בהוצאת יד ושם בתרגום שמשון מלצר. הספר היה לרב-מכר ותורגם ל-14 שפות ובהן יידיש, אנגלית, פולנית ויפנית. הספר הוא חלק מהטרילוגיה: "בית אמי", "מאה ילדים", ו"המאה לגבולם". ב-1945, חודשיים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, במהלך חיפושיה אחר קרובי משפחה ששרדו, הגיעה לנה קיכלר למרכז לפליטים יהודים בבית הוועד היהודי ברח' דלוגה 38 בקראקוב אך מצאה מספר רב של ילדים ניצולי השואה, בגילאי 3 עד 15, יתומים וגוועים מרעב. חלק מהילדים, שרדו את מחנות הריכוז, לחמו כפרטיזנים וחלק אולצו להתנצר, לאחר שהוחבאו אצל משפחות נוצריות. במהלך איתור קרוביה, גילתה שאחותה הוסגרה כפרטיזנית ונהרגה. קיכלר סייעה להם בהשגת מזון ועזרה בשיקומם של הילדים. בהמשך, שכרה מבנה בעיירה הסמוכה זאקופנה, וגידלה את הילדים עם צוות שעבדה תחתיה, על פי משנתו של יאנוש קורצ'אק. במהלך השהות במבנה, סבלו קיכלר והילדים מגילויי אנטישמיות של תושבי הסביבה. לאחר מספר תקריות אלימות שבהן נפגעו ילדי המבנה, החלה לאמן קיכלר את הילדים להשתמש בנשק שקיבלה מהצבא הפולני. במהלך שנת 1946, לאחר חילופי אש בין קבוצת הילדים לתושבי הכפר, בורחים קיכלר והילדים מפולין לצ'כוסלובקיה, ומשם לצרפת, בה התגוררו במשך שלוש שנים. בשנת 1949, עלו לישראל והתגוררו בקבוצת שילר. ב-1948, בפריז, פרסמה קיכלר את ספרה הראשון "מיינע קינדער" (ילדיי), שחיברה בפולנית, ותורגם ליידיש על ידי הסופר אהרן צפנת. הספר עסק בסיפור הצלתם של ילדים יתומים ניצולי השואה. לאחר עלייתה לישראל, פרסמה את הספר "מאה ילדים שלי", שתיאר את קורות חייהם של נשים ומשפחות בתקופת השואה. בספר נסקרים מעשי גבורה שביצעו הילדים בהיותם פרטיזנים, ובהם פיצוץ מסילות רכבת, הנחת מוקשים, הגנבת מזון לגטו וריגול במלחמה. הספר זכתה לביקורות עיתונאיות אוהדות לאור סופו האופטימי, כאשר הילדים בסיפור מאבדים את הוריהם הביולוגיים אך נשארים בחיים ועולים לישראל. הספר יצא במספר הוצאות ובהם ב-2004 בהוצאת שוקן בעריכה מחודשת של אושרה שוורץ. הופק בשנת 1987, על בסיס הספר, הופק הסרט "מאה ילדים שלי". ב-2003, הופק הסרט התיעודי, מאה ילדים שלי, בבימוין של עמליה מרגולין ואושרה שוורץ, ובו מופיעים שבו מופיעים הילדים שהתבגרו, ובו נסקרים הזכרונות שלהם מתקופת השואה ופעילותם עם קיכלר. הסרט זכה ב"פרס החוויה היהודית" לשנת 2003 בפסטיבל הקולנוע ירושלים. מאה ילדים שלי באתר "ילדים בשואה-מיזם תיעוד" ילדי לנה קיכלר הולכים ומתמעטים באתר "רגעים היסטוריים" מאה ילדים שלי באתר סימניה הספר באתר הוצאת שוקן קטע מתוך הספר שירי לב-ארי, כרכרת ההצלה של לנה, באתר הארץ, 4 בפברואר 2004 מרב יודילוביץ', מאה הילדים שלה, באתר ynet, 8 בפברואר 2004 הסרט באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
מגפת הקורונה במאוריטניה

מגפת הקורונה התפרצה במאוריטניה במרץ 2020. ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין. יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 נמוך בהרבה מהסארס בשנת 2003, אך ההעברה גדולה משמעותית. ב-13 במרץ אומת המקרה הראשון. לאחר שתוצאות הבדיקה נמצאו חיוביות, בוטלו כל טיסות השכר לצרפת. מקרה המוות הראשון במדינה התרחש ב-30 במרץ 2020. ב-18 באפריל, הבריא החולה הראשון שאומת ב-26 במרץ. ב-18 באפריל 2020 היו 7 מקרים מאושרים במדינה, 6 מהם הבריאו ואחד מהם נפטר, וכך הפכה מאוריטניה למדינה הנפגעת הראשונה בעולם שהשתחררה מהנגיף. נכון לסוף ינואר 2021, ישנם במאוריטניה 418 מתים, 16,460 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 15,391. מדיה וקבצים בנושא מגפת הקורונה במאוריטניה בוויקישיתוף COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל "Crunching the numbers for coronavirus". Imperial News. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2020. נבדק ב-15 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "High consequence infectious diseases (HCID); Guidance and information about high consequence infectious diseases and their management in England". GOV.UK (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2020. נבדק ב-17 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Mauritania confirms first coronavirus case". Channel News Asia. 14 במרץ 2020. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Mauritania confirms first coronavirus case". National Post (בCanadian English). 13 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "موريتانيا تعلن عن أول حالة وفاة بسبب "كورونا"". الأخبار: أول وكالة أنباء موريتانية مستقلة (בערבית). 2020-03-30. נבדק ב-2020-03-30. La Mauritanie ne compte plus de cas positifs suivis (Ministère de la Santé), www.cridem.org
כאוינגופטריים

כאוינגופטריים (שם מדעי: Chaoyangopteridae) היא משפחה של פטרוזאורים מקבוצת הפטרודקטיליים שהתקיימה במשך הקרטיקון התחתון לפני 125 עד 120 מיליון שנה. מרבית המאובנים שלהם התגלו במזרח אסיה, כשרבים התגלו במחוז ליאונינג בסין, אך כמה מהם התגלו באמריקה הדרומית בסמוך לחופים, ומאובנים לא מזוהים מספיק שאולי השתייכו למשפחה נמצאו באפריקה. משפחה זו היא קרובתה של משפחת האז'דרכיים, בה גדולי הפטרוזאורים מעולם, והיא משויכת לענף אז'דרכואידה (Azhdarchoidea). מינים אלה דומים מאוד לאז'דרכיים, וחלקם על פי חלוקות מסוימות שייכות אליה עד היום. עם זאת הם היו בעלי מספר הבדלים מסוימים במבנה השלד והגפיים. בין השאר החוטם שלהם היה בעל רכס בולט מאמצע החוטם שהתעקל מעלה עד הצוואר העבה והארוך. גם מפרקי הלסתות בנויים מעט שונה, אך היו חסרי שיניים. באורח חייהם הם דמו לאז'דרכיים ולשאר הפטרודקטיליים הענקיים, והם היו יכולים לדאות במשך שעות רבות בזכות המבנה הקל יחסית שלהם. הם היו חסרי שיניים, אך בעלי לסתות ארוכות מאוד, איתן היו יכולים לחטוף טרף או נבלה במהירות מהאדמה ולהסתלק. Apatorhamphus? Chaoyangopterus אאוזדרכו (Eoazhdarcho) Jidapterus לקוסובאגוס (Lacusovagus) Shenzhoupterus Microtuban? מדיה וקבצים בנושא כאוינגופטריים בוויקישיתוף כאוינגופטריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כאוינגופטריים, באתר GBIF (באנגלית)
אוקלוס לוקאנוס

אוקלוס לוקאנוס (Όκέλλος) היה לכאורה פילוסוף פיתגוראי, שנולד בלוקאניה במאה ה-5 לפנה"ס. אריסטוקסנוס (אנ') (המאה ה-4 לפנה"ס) מצטט אותו יחד עם לוקאני אחר בשם אוקילו, ביצירה שהשתמרה על ידי יאמבליכוס המפרטת 218 פיתגוראים כביכול, אך הכילה כמה המצאות, ייחוסים שגויים ללא-פיתגוראים, וכמה שמות שמקורם במסורות פסאודו-פיתגוראיות מוקדמות יותר. לאוקלוס לוקאנוס יוחס חיבור פסאודואפיגרפי בשם "על טבע היקום" (בלטינית: De Universi Natura), שמיוחס כיום לפסאודו-אוקלוס לוקאנוס. זהו חיבור קצר בארבעה פרקים בניב האיוני, היחיד ששרד מחיבורים שהוא כתב לכאורה. בחיבורו של דיוגנס לארטיוס מופיעים קטעים של שני מכתבים פסאודואפיגרפיים שנכתבו לכאורה על ידי ארכיטס ואפלטון. בראשון ארכיטס מציין כי שלח אל אפלטון ארבעה ספרים של אוקלוס ובשני אפלטון מודה לו עליהם. נראה כי שני המכתבים זויפו כדי לאמת את הייחוס השגוי של החיבור "על טבע היקום", אותו ניתן לתארך לסביבות המאה ה-1 לפנה"ס. על פי מנחם שטרן, ניתן לתארך את החיבור אף למאה ה-2 לפנה"ס, ובכל מקרה לפני זמנו של וארו. קטעים מתוך החיבור פורסמו במאה ה-5 לספירה על ידי האנתולוג סטובאיוס (אנ')‏ (Ecl. Phys. i. 20), אך בניב הדורי. מהם ניתן ללמוד שהמחבר תומך בעקרון שהיקום לא נברא ונצחי: "כל טבע שיש לו התקדמות הוא בעל שלושה תחומים ושני מרווחים. שלושת התחומים הם דור, גובה הקיום וסוף הקיום; המרווחים הם התקדמות מדור לגובה הקיום, ומגובה הקיום לסוף הקיום. אבל היקום לא מראה שום סימן לתחומים ומרווחים כאלה, שכן איננו רואים שהוא עולה לקיום, או הופך להיות; וגם לא גדל לטוב יותר וגדול יותר; וגם לא נעשה פחות ורע יותר. אלא הוא תמיד ממשיך להתנהל באותה צורה, והוא תמיד שווה ודומה לעצמו." פסאודו-אוקלוס טוען גם כי שלוש החלוקות הגדולות של היקום תואמות את שלושת מיני הישויות - אלים, אנשים ודמונים; ולבסוף, שהמין האנושי על כל מוסדותיו (המשפחה, הנישואין וכדומה) חייב להיות נצחי. הוא תומך באורח חיים סגפני, בתקוה לשכפולו המושלם של הגזע ולהכשרתו בכל האציל והיפה. סטובאיוס (Ecl. Phys. i. 13) שמר גם קטע מהחיבור המשוער Περὶ νόμου בניב הדורי. היצירות של אוקלוס לוקאנוס תורגמו לאנגלית על ידי תומאס טיילור בשנת 1831. Ocellus Lucanus, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה Leonid Zhmud, What is Pythagorean in the Pseudo-Pythagorean Literature?, p. 15 דיוגנס לארטיוס, חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים, ספר 8, פרק 4, סעיפים 80–81. Leonid Zhmud, What is Pythagorean in the Pseudo-Pythagorean Literature?, pp. 13-14 M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I: XXIV. Ocellus Lucanus, p. 131
המפלגה הפרוגרסיבית (איסלנד)

המפלגה הפרוגרסיבית (באיסלנדית: Framsóknarflokkurinn) היא מפלגת מרכז-ימין פופליסטית. המפלגה לקחה בעיקר חלק בממשלות יחד עם מפלגת העצמאות. מ-30 בנובמבר 2017 המפלגה שותפה לממשלה של קתרין יקובסדוטיר מהשמאל הירוק. המפלגה הפרוגרסיבית הוקמה כדי לייצג את מעמד החקלאים של איסלנד, דבר שהתחיל להתפוגג לקראת סוף המאה ה-19, כשאיסלנד התחילה לעבור תיעוש ועיור. אבל עד היום עיקר התמיכה במפלגה מגיעה מהאזורים הכפריים של איסלנד. המפלגה נוסדה בשנת 1916 כמיזוג של שתי מפלגות חקלאיות, מפלגת האיכרים (Bændaflokkur), ומפלגת החקלאים העצמאיים (Óháðir bændur). לאורך ההיסטוריה של איסלנד כמדינה עצמאית, המפלגה הפרוגרסיבית הייתה לרוב המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט. לעיתים קרובות הצטרפה לקואליציות ממשלתיות יחד עם מפלגת העצמאות מצד ימין-מרכז או עם מפלגות מרכז-שמאל. בין השנים 1927–1990, המפלגה הפרוגרסיבית החזיקה בתפקיד ראש הממשלה. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הפרוגרסיבית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הפרוגרסיבית (באיסלנדית) (באיסלנדית) Eirikur Bergmann, Nordic Nationalism and Right-Wing Populist Politics: Imperial Relationships and National Sentiments, London: Palgrave Macmillan UK, 2017, עמ' 93–124, ISBN 978-1-137-56703-1. (באנגלית) Eirikur Bergmann, Iceland and the International Financial Crisis: Boom, Bust and Recovery, Springer, 2014-01-30, ISBN 978-1-137-33200-4. (באנגלית) , "The Icelandic Progressive Party: Trawling for the Town Vote?". doi: https://doi.org/10.4324%2F9781315254937-13
גאן (אטול)

גאן (בדיבהי: ގަން) הוא אטול שנמצא באיים המלדיביים. האטול נמצא כ-250 ק"מ מבירת האיים המלדיביים, מאלה. הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (27 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (26 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,587 מילימטרים בשנה. חודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (417 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (23 מ"מ גשם). Hasan A. Maniku. The Islands of Maldives. Novelty. Male 1983. HCP Bell, The Maldive islands. Monograph on the History, Archaeology and Epigraphy. Reprint 1940 edn. Malé 1986. Xavier Romero-Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999. Listed as Gamu at "Table PP5: Resident Population by sex, nationality and locality (administrative islands), 2014" (PDF). Population and Households Census 2014. National Bureau of Statistics. p. 35. נבדק ב-8 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Coordinate Distance Calculator". Boulter.com. נבדק ב-8 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגת צ'פמן (אנטארקטיקה)

פסגת צ'פמן (באנגלית: Chapman Peak) היא פסגה ברמת מאגלניק, במרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 2,230 מטרים מעל פני הים. הפסגה ממוקמת לגדתו המזרחית של קרחון אלן, ולגדתו המערבית של קרחון אראפיה. הפסגה ממוקמת 8 קילומטרים צפונית-מזרחית להר ג'מפר. הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959. שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של ג'ון ה. צ'פמן (John H. Chapman), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי במהלך השנה הביולוגית הגיאופיזית הבינלאומית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957. פסגת צ'פמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת צ'פמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת צ'פמן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תרשים הנוף הנשקף מפסגת צ'פמן באתר peakvisor גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
פסגת צ'פמן

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה פסגת צ'פמן (אנטארקטיקה) – פסגה ברכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה אוסטרליה פסגת צ'פמנס – פסגה במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה דרום אפריקה פסגת צ'פמן (הכף המערבי) – פסגה בפרובינציית הכף המערבי שבדרום אפריקה ארצות הברית פסגת צ'פמן (מונטנה) – פסגה ברכס ליווינגסטון במחוז גליישר במדינת מונטנה שבארצות הברית
אז'דרכואידה

אז'דרכואידה (שם מדעי: Azhdarchoidea) הוא ענף של פטרוזאורים גדולי ממדים מקבוצת הפטרודקטיליים, הכוללים את הגדולים שבמיני הפטרוזאורים. הם חיו בשמי המזוזואיקון מהיורה העליון שלפני 150 מיליון שנה עד לקרטיקון העליון, ונכחדו בסיומו לפני 66 מיליון שנה, לצד אחרוני הדינוזאורים. קבוצה זו כוללת את המשפחות והקבוצות הקרובים לאז'דרכיים, לתלסודרומיים, לדסונגריפטריים וגם לטפג'ריים. למרביתם לא היו שיניים כלל ולסתותיהם היו ארוכות או בעלות "קסדה" גבוהה, דומה ל"קסדת" הקלאו הבכיר, שהשתרעה מהמצח כלפי מעלה לאורך הגולגולת. המקור הקרני הקשיח עזר לבעליהם להתמודד ביעילות עם טרף או עם נבלות, וייתכן שחלקם ניזונו מפירות. המינים הקטנים יותר ניזונו כנראה מדגי ים עם לסתותיהם החזקות. המינים הגדולים ביותר בקבוצה חיו לקראת תום המזוזואיקון, אז הופיעו הקוואצלקואטלוס וההטצגופטריקס, שאורכם עלה על 11 מטרים ומשקלם 250 ק"ג בקירוב. הם ניזונו מנבלות, אך יכלו גם לטרוף יצורים חלשים שלא הספיקו להימלט מהם. סוג ללא מקור Argentinadraco סוג ללא מקור Montanazhdarcho סוג ללא מקור Ornithostoma סוג ללא מקור Vectidraco סוג ללא מקור Xericeps קבוצה Tapejaromorpha משפחה טפג'ריים (Tapejaridae) קבוצה Neoazhdarchia סוג ללא מקור Cretornis סוג ללא מקור Microtuban סוג ללא מקור Radiodactylus קבוצה Dsungaripteromorpha משפחה דסונגריפטריים (Dsungaripteridae) משפחה תלסודרומיים (Thalassodromidae) קבוצה Neopterodactyloidea משפחה אז'דרכיים (Azhdarchidae) משפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae) מדיה וקבצים בנושא אז'דרכואידה בוויקישיתוף
רכס ליווינגסטון

האם התכוונתם ל... טנזניה רכס קיפנג'רה המכונה גם רכס ליווינסטון – רכס הרים בדרום מערב טנזניה בקצהו הצפוני של אגם מלאווי שבאפריקה ארצות הברית רכס ליווינגסטון (מונטנה) – רכס הרים בשטח הפארק הלאומי גליישר במדינת מונטנה שבארצות הברית קנדה רכס ליווינגסטון (קנדה) – רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים בפרובינציית אלברטה שבקנדה
פסגת צ'פמן (מונטנה)

פסגת צ'פמן (באנגלית: Chapman Peak) היא פסגה ברכס ליווינגסטון, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית. הפסגה, שגובהה 2,859 מטרים מעל פני הים, ממוקמת על קו פרשת המים של אמריקה; הפסגה היא ההר ה-70 בגובהו במונטנה. הפסגה ממוקמת על הגבול בין מחוז גליישר למחוז פלטהד (הגבול בין המחוזות עובר על קו פרשת המים). אקלים הפסגה תת-ארקטי ומאופיין בחורפים ארוכים, בדרך כלל קרים מאוד, וקיצים קצרים וקרירים. בחודשי החורף הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל 23- מעלות צלזיוס. כמו הרים אחרים בפארק הלאומי גליישר, פסגת צ'פמן מורכבת מסלעי משקע שמקורם החל מתקופת הפרקמבריון ועד תקופת היורה. רכס ליווינגסטון נוצר לפני 170 מיליון שנים, כאשר העתק לואיס דחף לוח סלע ענק (שעוביו 4.8 קילומטרים, אורכו 260 קילומטרים, ורוחבו 80 קילומטרים) מתקופת הפריקמבריון, מעל סלעים צעירים יותר מתקופת הקרטיקון. • Andrew W. Nugara, More Scrambles in the Canadian Rockies: 2nd Edition, PP 64, 67 • שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, Guide to National Parks and Monuments West of the Mississippi River, P 54 פסגת צ'פמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת צ'פמן באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית" פסגת צ'פמן באתר peakbagger מפה טופוגרפית של אזור הפסגה מידע למטפסי הרים על פסגת צ'פמן באתר summitpost (ותצלומי הפסגה) פסגת צ'פמן באתר peakery (מפות טופוגרפיות, ומרחק לאתרים סמוכים) תרשים הנוף הנשקף מפסגת צ'פמן באתר peakvisor מידע למטפסים מסלולי הליכה בסמוך לפסגת צ'פמן מפת אזור פסגת צ'פמן זמני זריחת/שקיעת שמש עדכניים עבור פסגת צ'פמן תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עדכנית (לפי גבהים) עבור פסגת צ'פמן גאזט שמות האתרים הרשמי של מדינת מונטנה מידע גאוגרפי לפי מקור אחר גובהה של הפסגה 2,867 מטרים מעל פני הים לפי מקור אחר גובהה של הפסגה 2,841 מטרים מעל פני הים פסגת צ'פמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי מונטנה לפי גובהם מיקום הפסגה היסטוריה גאולוגית של הרכס
עתיד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מושגי זמן: עתיד – החלק של קו הזמן שעדיין לא קרה העתיד הרחוק – טווח זמן החל מאלפי שנים בעתיד, ועד לנצח עתיד (בלשנות) – נטייה של הפועל לעתיד אחרים: בית החרושת עתיד לשמנים בחיפה, לימים חברת שמן סיעת עתיד – סיעה שהקימו חברי הכנסת אלכס גולדפרב ואסתר סלמוביץ בנובמבר 1995 העתיד (כתב עת) – רבעון גרמני בעברית שיצא לאור משנות ה-50 של המאה ה-20 ועד 1993 עתיד (אלבום) – אלבום של המוזיקאי הישראלי גבריאל בלחסן רשת מכללות עתיד – רשת ארצית של בתי ספר ומכללות מקצועיות ללימודי מדעים וטכנולוגיה מתקדמת. עתיד - רשת חינוך ובתי ספר – רשת חינוך ישראלית, חברת בת של רשת מכללות עתיד חברה לשירות ימי עתיד – חלוצת חברות הספנות יהודית, שפעלה מתקופת היישוב ועד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20.
יעקב יהודה זילברליכט

הרב יעקב יהודה זילברליכט (ו' שבט ה'תשל"ג 9 בינואר 1973) הוא רב קהילה, ראש כולל, ר"מ, מנהל ומייסד (יחד עם הרב צבי רייזמן) ארגון עולמות ומוציא לאור של סדרת הספרים "שֹם דרך" על פירוש הרמב"ן על התורה מאת הרב שמחה זיסל ברוידא, ראש ישיבת חברון, וסדרת הספרים עקבי דרך על שיעורי אור החיים על הפרשה, מתוך חיבורי שיעורי עולמות על האור החיים. נולד בתל אביב לאליקים גצל ונעמי ניצולי השואה שמוצאם מפולין. למד בישיבה התיכונית היישוב החדש עד לשנת תשנ"א ובהמשך בישיבת חברון כנסת ישראל, מאז ועד לשנת תש"ס. בישיבה למד בחברותא עם ראש הישיבה, רבי שמחה זיסל ברוידא ואף שימשו קרוב לשבע שנים ונסמך על ידו לרבנות. מתגורר בבני ברק ונמנה עם חברי מערכת אוצר הפוסקים בירושלים. כיהן במשך כעשור כראש כולל בבית המדרש הגבוה להוראה ורבנות "שירת דבורה" בתל אביב, וכיום משמש כר"מ לעיון והלכה לשיעור ג' בישיבת נהורא שביישוב מבוא חורון, בנוסף מרצה למקצועות היהדות בסמינר בית יעקב "החדש" בתל אביב. בנוסף מכהן כרב קהילת 'הגבעה' במערב בני ברק. החל מתקופתו בישיבה, ערך והוציא לאור את שיעוריו של ראש הישיבה רבי שמחה זיסל ברוידא, בפירוש הרמב"ן על התורה, בסדרת הספרים 'שֹם דרך' (עשרה כרכים). כמו כן ערך את הספר חוקת הפסח של ראש ישיבת חברון דוד כהן, וספרי "דעת חיים" של משגיח ישיבת עטרת ישראל חיים וואלקין. ואת סדרת הספרים רץ כצבי (שמונה עשר כרכים). בהמשך כתב את סדרת הספרים "עקבי דרך" על כתבי הרמב"ן, וספרים נוספים. בשנת תשס"ח יזם צבי רייזמן תוכנית לימוד של שיעורי תורה בעיון. היוזמה יצאה אל הפועל על ידי הרב זילברליכט וצוות עורכים, המוציאים לאור מדי שבוע שיעור עיוני בנושא הלכתי אקטואלי הקשור לפרשת השבוע או למועדים ולענייני דיומא. החל משנת תש"ף יצאו לאור במסגרת הארגון חוברות לימוד פרשיות השבוע עם פירוש הרמב"ן לתורה ופירוש האור החיים. משנת תשע"ז יוצאים לאור מדי חודש חוברות לימוד בנושאי הלכות תפילה וברכות, שבת, מועדים, כשרות, ועוד. מוסרי השיעור מקבלים חוברות שבהן מודפסים המקורות של הסוגיה הנידונה לחלוקה למשתתפי השיעור (הדפים זמינים גם במהדורה מקוונת בפורמט PDF). במסגרת הארגון מועברים מדי שבוע כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט מעל 650 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות בהלכה, במחשבה ובפרשת השבוע. ביוזמת הארגון נערכים מעת לעת כינוסים וימי עיון בהשתתפות הרבנים הראשיים לישראל, דיינים ומורי הוראה, פתוחים לקהל הרחב. שיעורי עולמות נלמדים גם בישיבות תיכוניות אחדות, פעם בשנה מתקיים כינוס של התלמידים המשתתפים בלימוד, שבו נמסרים שיעורים ושיחות מרבנים וראשי ישיבות. תוכניות הלימוד של 'עולמות' נלמדות במסגרת שיתופי פועלה עם ארגונים שונים, כגון איחוד הצלה ועוד, וכן עם ארגונים הפועלים אף הם להפצת תורה ובהם: ארגון עיתים לתורה, אחוות תורה. פירוש עקבי דרך על כתבי הרמב"ן ספר ודברת בם על מועדי השנה סידר וכתב מאות חוברות עיון, במסגרת ארגון עולמות, וקבצים תורניים רבים נוספים. יעקב יהודה זילברליכט, דף שער בספרייה הלאומית אתר עולמות ראו צבי רייזמן#פעילות תורנית מייסודו של שרגא פייבל קנול הספרים ניתנים להורדה באתר עולמות כמו כן ההדיר והשלים את דרשת הרמב"ן הנקראת "תורת ה' תמימה" מכתב יד מוסקבה. פורסם בישורון כרך טז, עמודים תר"ז-תרכ"ח אתר עולמות
וודי הנקר

וודי הנקר או וודי וודפקר (באנגלית: Woody Woodpecker) הוא דמות בדיונית של נקר דמוי אנוש אשר הופיע במקור בסרטוני אנימציה קצרים שהופקו על ידי אולפני האנימציה של וולטר לאנץ והופצו לראשונה על ידי סרטי יוניברסל. 195 סרטוני האנימציה המקוריים של וודי הנקר הופקו במקור לקולנוע בין השנים 1940 ל-1972. בסוף שנות התשעים הוחזרה דמותו של וודי למרקע כאשר רשת פוקס יצרה סדרה חדשה בכיכובו. בישראל הסרטונים שודרו בערוץ המזרח התיכון במהלך שנות השמונים ובשנות התשעים, כמו כן, הם שודרו בשנותיו הראשונות של ערוץ הילדים. הסדרה החדשה שודרה בערוץ 2 בזכיינית קשת לקראת סוף שנות התשעים בדיבוב לעברית. דמותו של וודי הנקר הומצאה על ידי בן הארדוואיי בשנת 1940. בנוסף לוודי הנקר הארדוואיי יצר לפני כן את באגס באני ודאפי דאק עבור אולפני האחים וורנר לקראת סוף שנות ה-30. דמותו של וודי התפתחה במשך השנים מדמות ציפור מהורהרת ומטורפת לחלוטין לדמות יותר מעודנת במראה ובמשחק, ברוח דמות באגס באני המחודשת של צ'אק ג'ונס. את קולו של וודי ואת הצחוק המתגלגל שלו דובב מל בלאנק אשר דובב בין השאר דמויות רבות של הלוני טונס. בשנת 2017 ו-2024 הופצו סרטי לייב אקשן והנפשה ממוחשבת שמבוסס על הדמות בשם "וודי הנקר". מל בלאנק (1941-1940) בן הארדוואי (1949-1941) דני ווב (1942-1941) קנט רוג'רס (1943-1942) גרייס סטאפורד (1985-1950) שרי דייוויס (1988) בילי ווסט (1999 והלאה) שי זורניצר (1999) מדיה וקבצים בנושא וודי הנקר בוויקישיתוף וודי הנקר, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל"

מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל" (ברוסית: Всероссийский научно-исследовательский институт «Сигнал» ,ВНИИ «Сигнал») הוא ארגון המחקר הגדול ביותר ברוסיה לפיתוח וייצור כוננים מבוקרים ומערכות אספקת חשמל. ממוקם בעיר קוברוב, מחוז ולדימיר. המכון הוקם באמצע שנות ה-50 כאשר החל לתכנן מייצבי טנקים. בעשור השני של המאה ה-21, פיתח מכון סיגנל אלקטרוניקה והידראוליקה לאוטומציה של מערכות בקרה ומערכות הנחיה של טנקים, כמו גם כלי ניווט ומערעות למיקום גאוגרפי. מרבית מוצרי המכון משמשים לרקטות, כלי שיט צבאיים ומסוקים, וציוד ניווט המשמש בציוד ללחימה יבשתית. "סיגנל" מקדיש תשומת לב רבה לשיפור כוננים הידראוליים מסוגים שונים, ושותפיה הם כ-90 מכוני מחקר רוסיים, לשכות עיצוב ומפעלים לבניית מכונות. מערכות ההכוונה והייצוב שנוצרו על ידי צוותי המכון, מערכות הניווט והטופוגרפיה ומערכות אוטומטיות לבקרת כיבוי מצוידות בטנקים וכלי רכב צבאיים לחיל הרגלים, מערכות טילים מרובים נגד מטוסים ונגד טנקים, תותחים, רכבי סיור וכיבוי אש, ספינות קרב ומסוקי קרב לחיל הים. אתר האינטרנט הרשמי של מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל" (ברוסית)