laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חמוס ערבות

חמוס ערבות (שם מדעי: Mustela eversmanii) הוא מין של סמור החי בטבע בערבות עשב במרכז ומזרח אירופה וכן בצפון אסיה ומזרחה עד לסין ודרומה עד לקזחסטן. מין זה בעל תפוצה רחבה והוא מתרבה מהר ומסתגל לתנאי מחיה רבים והוא איננו בסכנה. הוא נראה כמו חמוס מבאיש אך גדול יותר ובעל לסתות חזקות וקצרות יותר ממנו. אורכו 320-562 מ"מ ומשקלו 2,050 גרם. הוא בעל פרווה מרשימה בצבע חום וגפיים וזנב שחורים עם מסיכה כהה מעט על הפנים. הוא בעל אוזניים קטנות אבל עיניים גדולות והוא פעיל יום בעיקרו. הסמור נוטה לנדוד מאזורים שונים בערבות וכן באזורים הרריים ופחות ביערות, אם כי גם שם הוא מצוי. הוא צייד רזה וזריז ויכול לרדוף חיות גדולות יותר מהחמוס המבאיש כמו פיקות ומרמיטה, אך מתבסס בעיקר על סנאיי קרקע אותם הוא צד הן על פני האדמה בעיקר באבי והן על ידי כניסה למאורתם דבר שנעשה בעיקר באזור החורף. הם אוכלים גם מכרסמים נוספים כמו אוגרים, נברנים וארנבונים וגם דגים, צפרדעים ודוחיים וזוחלים וגם עופות כמו שכווים או תרנגולים. אם הם לא מוצאים טרף חי הם לא יהססו לאכול נבלות. הם יצורים בודדים וכשאינם צדים נמצאים במחליתם הנמצאת בדרך כלל במאורה של סנאים שנטרפו. בעבר רבים מהם ניצודו בעבור פרוותם וגם כי הם מזיקים שטורפים תרנגולים. אולם היום הציד אסור והחמוסים מתרבים באין מפרע. מדיה וקבצים בנושא חמוס ערבות בוויקישיתוף חמוס ערבות, באתר ITIS (באנגלית) חמוס ערבות, באתר NCBI (באנגלית) חמוס ערבות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חמוס ערבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חמוס ערבות, באתר GBIF (באנגלית) חמוס ערבות באתר הרשימה האדומה של IUCN
חמוס מפוספס סהרי

חמוס מפוספס סהרי (שם מדעי: Ictonyx libycus) הוא מין מיוחד ממשפחת הסמוריים החי באזור צפון אפריקה ומותאם לתנאי מדבר ואזורים צחיחים כמו במדבר סהרה. קרוב משפחתו היחיד הוא הבואש האפריקני. אורך חמוס זה 55–70 ס"מ ומשקלו 200–600 גרם. הפרוותו חומה ומפוספסת בלבן בראש ובחלק הגוף העליון בצורה לא אחידה, וחומה ברגליים. האוזניים קטנות וורודות והלסתות קטנות וחזקות. לחמוס רגליים קצרות וזנב ארוך. חמוסים אלה, כמו חיות מדבר רבות, יוצאים מהמאורה רק בלילה לחפש מזון. הם צדים בעיקר בעלי חיים קטנים כמו חרקים, עכברים, זוחלים, עופות וביציהם. ביום, החמוס מסתתר מהחום במאורות של בעלי חיים אחרים. החמוסים חיים לבדם למעט בתקופת הרבייה שמתרחשת באביב. מין זה חי בטבע בצפון אפריקה במצרים, לוב, אלג'יריה, תוניסיה, מרוקו, מאלי, אתיופיה, צ'אד, ניז'ר, ניגריה, סודאן, סנגל ומדינות נוספות. Ictonyx libyca multivittata Ctonyx libyca rothschildi Ictonyx libyca libyca Ictonyx libyca oralis מדיה וקבצים בנושא חמוס מפוספס סהרי בוויקישיתוף חמוס מפוספס סהרי, באתר ITIS (באנגלית) חמוס מפוספס סהרי, באתר NCBI (באנגלית) חמוס מפוספס סהרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חמוס מפוספס סהרי, באתר GBIF (באנגלית) חמוס מפוספס סהרי, באתר damisela (בצרפתית) חמוס מפוספס סהרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
בואש אפריקני

בואש אפריקני או זורילה (שם מדעי: Ictonyx striatus) הוא מין של טורף קטן מפוספס החי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה. למרות שמו, הוא שייך למשפחת הסמוריים ולא לבואשיים. אורכו של סמור זה 60–70 ס"מ ומשקלו עד 2.3 ק"ג. הגוף חום כהה ברובו ומפוספס בגבו בפסים ארוכים לבנים וביניהם פסים חומים. הראש חום עם פסים לבנים עד האוזניים. החוטם והפה קטנים ולא בולטים. הוא מזכיר מעט את הסמור האפריקאי אך גדול ממנו. הזנב ארוך, שעיר ולבן כמעט לגמרי. הסמור מפריש ריח חריף מבלוטות ליד פי הטבעת שמבריח את אויביו, אך הריח מצחין פחות משל בואש אמיתי. הם חיים באזורים פתוחים באפריקה לרבות מדבריות, ערבות שחונות וסוואנות והם אינם נפוצים באזורי היערות של קונגו או בחופי מערב אפריקה. הם ציידים שניזונים מחיות קטנות כמו חסרי חוליות שונים, יונקים קטנים, נחשים, עופות וביצים. הם בעלי לסתות חזקות עם שיניים חדות המשמשות להריגת הטרף. הם משתמשים גם בטפרים כדי להרוג את טרפם. הם חיים בגפם, בדרך כלל בבתי גידול של פרסתנים גדולים שמושכים חרקים, וביום ישנים במאורות, בדרך כלל של בעלי חיים אחרים. לעיתים ישנם כמה החיים יחדיו, בעיקר בעונת הרבייה. משך ההיריון של הנקבות הוא 4 שבועות, והן ממליטות במאורה 4–5 גורים פגיעים ומגדלות אותם עד לבגרותם. מדיה וקבצים בנושא בואש אפריקני בוויקישיתוף בואש אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) בואש אפריקני, באתר NCBI (באנגלית) בואש אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואש אפריקני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) בואש אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בואש אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) בואש אפריקני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בואש אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור הררי

סמור הררי (שם מדעי: Mustela altaica) הוא מין של סמור החי בטבע בצפון ומזרח אסיה ומגיע בתפוצתו עד הרי ההימלאיה. הוא נפוץ בטבע בסביבות רבות מהטונדרה עד ליערות גשם, אך הוא מצוי בסכנה עקב פגיעה באזור חיותו ועקב ציד לפרוותו. הסמור ההררי חי בטבע מקזחסטן וערבות דרום רוסיה בצפון עד להרי ההימלאיה בטיבט, נפאל וחבל לדאק שבהודו, בדרום. במזרח הוא נפוץ עד לסין וחצי האי הקוריאני. הסמור בעל פרווה חומה כהה עם גוף מוארך וזנב ארוך. החזה צהוב בהיר ואורכו 100–150 מ"מ ומשקלו 110–230 גרם. בעונת הקיץ הסמור משיל את פרוותו ולפרווה מעט יותר בהירה אך עדיין חומה. הסמור הוא מין קטן ועדין אך הוא בעל ניבים חדים ומשחר לטרף. הסמורים חיים בקבוצות קטנות והם מחפשים טרף בעיקר מכרסמים כמו עכברים, עופות וביציהם, זוחלים, צפרדעים וחרקים. באזורי מים הם צדים גם דגים וסרטנים קטנים. הם רודפים אחרי טרפם גם בין הענפים והסלעים והורגים אותו בנשיכה קטלנית. הם עצמם נטרפים על ידי עופות דורסים ולעיתים נדירות גם זאבים ושועלים שלא מוצאים טרף אחר. תוחלת חייהם בשבי מגיעה ל-10 שנים. הסמור עלול להיות בסכנה בעתיד הקרוב עקב פגיעה באזורי חיותו המיוערים. הסמורים גם ניצודים לפרוותם, אף שהדבר אינו חוקי. מדיה וקבצים בנושא סמור הררי בוויקישיתוף סמור הררי, באתר ITIS (באנגלית) סמור הררי, באתר NCBI (באנגלית) סמור הררי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור הררי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סמור הררי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור הררי, באתר GBIF (באנגלית) סמור הררי באתר הרשימה האדומה של IUCN
חורפן אירופי

חורפן אירופי או חָרְפָּן (שם מדעי: Mustela lutreola) הוא מין של סמור החי בטבע באירופה ובקצוות מערב אסיה. הוא מתמחה בחיי מים ודומה לחורפן האמריקאי, אך האחרון שייך למין שונה. החורפן ניצוד רבות בטבע וכיום מצוי בסכנת הכחדה חמורה. החורפן האירופי קטן מהמין האמריקאי ומגיע לגודל של 373–430 מ"מ בזכרים ו-352–400 בנקבות. הם מגיעים למשקל 550–800 גרם בממוצע. הפרווה של החורפנים גדולה וחומה והיא מבודדת את החורפן מהמים כשהוא שוחה וכך אינו מתייבש. הוא בעל גוף ארוך עם זנב עבה מעט ורגליים קצרות עם קרומים קטנים. הוא גם בעל שפם העוזר לו לחוש את הסביבה מתחת למים. הוא חי בטבע בעיקר במרכז ובמזרח אירופה באגמים, נחלים וביצות וכן ביערות. הוא מוצא את טרפו מתוך המים וניזון בעיקר מיונקים קטנים שוכני מים כמו נברן המים, דגים, חרקי מים, סרטנים, צפרדעים וראשנים. הוא יצוד גם ברווזים אם יתפוס אותם. הוא הורג את טרפו על ידי ניביו החדים. בשל ציד אינטנסיבי שכילה 80% מהאוכלוסייה החורפן מצוי בסכנה והוא לא התאושש ממנה לגמרי. בנוסף על כך הוא נפגע מפגיעה ביערות, ירידה בכמות טרפו, בעיקר סרטנים ודגים, מחלות וגם תחרות עם חורפנים אמריקאים שהובאו מאמריקה ומתחרים עמם על המזון והטריטוריה. מדיה וקבצים בנושא חורפן אירופי בוויקישיתוף חורפן אירופי, באתר ITIS (באנגלית) חורפן אירופי, באתר NCBI (באנגלית) חורפן אירופי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חורפן אירופי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חורפן אירופי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חורפן אירופי, באתר GBIF (באנגלית) חורפן אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
לידל

האם התכוונתם ל... לידל (חברה) – חברה גרמנית המפעילה חנויות קמעונאות ומרכולים באירופה ובארצות הברית אליס לידל – הילדה שהייתה ההשראה לאליס מארץ הפלאות הנרי ג'ורג' לידל – פרופסור ללימודים קלאסיים באוקספורד, אביה של אליס צ'אק לידל – לוחם UFC אמריקאי ליטל
יחיאל נהרי

יחיאל נהרי (נולד בי"א באדר ה'תשכ"א, 27 בפברואר 1961) הוא פייטן וחזן ישראלי. נולד בירושלים לצייר הקיר ציון נהרי ולאסתר חייטת במקצועה. הורים בני הדור השני של תימן וסוריה. כבר מגיל 4 נמשך לבתי הכנסת העתיקים בירושלים שבהם שלט הנוסח הירושלמי והחאלבי. בגיל שמונה היה משדר בכל יום שישי קריאות מן התורה, ששודרו ברדיו ברשת א'. באותו גיל כחבר מקהלה, התחיל להופיע הופעות פומביות. את דרכו בחזנות החל כשהיה בן 13 החזן מאיר לוי מארצות הברית לקח אותו לשלושה קונצרטים בארצות הברית. למד בבית הספר היסודי חורב, בישיבת מרכז הרב, וישיבת נר ישראל בולטימור ארצות הברית. בגיל שמונה עשרה התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני ובחיל האוויר. בגיל 22 התחתן והתגורר בלונדון שלוש שנים. במהלך הקריירה שלו הוציא כ-32 אלבומים. מפורסם כחזן ופייטן בסגנונות ערבית ובטורקית הישנה והפיוטית ושר את כל המקאמים המזרחיים והצפון אפריקאיים. בקיץ 2015 שימש כשופט בתוכנית המציאות "הפייטן" של ערוץ 20. מדי שנה הוא מנצח על פתיחת עונת הבקשות בעיר צפת, הנערכת בבית הכנסת "אבוהב" בפרשת "חיי שרה". מאיר לוי מארח את יחיאל נהרי (1974) קונצרט בחצר המלכה-אלבום כפול (2005) פרקי אבות (2005) כובש את דרום אמריקה (2005) שירת הלווים-שלושה אלבומים אלבום עם הפייטן התימני פורת לוי (2020) הוא אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה. בשנת 1999 נישא לברי סימון והתגרש ממנה לאחר 4 שנות נישואין. התגורר במיאמי שבפלורידה כיום עלה ושב לגור בישראל. אסף נבו, ‏תכירו את יחיאל נהרי, הגרוש של ברי סימון, באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2012 יחיאל נהרי בריאיון לרדיו כל הלב תשס"א בלעדי לפורטל חזנות ופיוט, YouTube יחיאל נהרי בראיון אצל עוזי חיטמן ז"ל פורטל לחזנות ופיוט, YouTube יחיאל נהרי מדבר: "מנסים לעצור את הקריירה שלי", באתר כיכר השבת, 15 בספטמבר 2014 יחיאל נהרי בריאיון לתוכנית בצליל ואומר על דרכו במוזיקה הפיוטית (אורכב 12.03.2016 בארכיון Wayback Machine), רדיו קול ברמה פנינה גפן, ‏הפייטן יחיאל נהרי זוכר את השיעור שלמד מאמני ג'אז במנהטן, בעיתון מקור ראשון, 5 בנובמבר 2022 יחיאל נהרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יחיאל נהרי, דף שער בספרייה הלאומית
הנצביצ'י

הנצביצ'י (בבלארוסית: Ганцавічы, ברוסית: Ганцевичи, בפולנית: Hancewicze) היא עיר במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. עד שנת 1884 הייתה הנצביצ'י' יישוב כפרי, ולאחר חנוכת מסילת הברזל באזור באותה השנה, וקביעת תחנה ביישוב, החל זה להתפתח, וקיבל מעמד עירוני. בשנת 1903 הותר ליהודים להתיישב בעיר, ועד מהרה התקיימה בה קהילה יהודית גדולה, שמנתה בין מלחמות העולם כ-3,000 איש. רוב יהודי העיר עסקו בתעשיית העץ הגדולה ביישוב. בעיר פעלו ארבעה בתי כנסת, וכן בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר יידי. כמו כן, התקיימה בעיר פעילות ציונית, ופעלו בה תנועות הנוער השומר הצעיר ובית"ר. מ-18 בספטמבר 1939 הייתה נתונה הנצביצ'י לשליטה סובייטית. בתקופה זו נסגרו בה המוסדות היהודיים, ומפעליה הולאמו. כמו כן, הגיעו לעיר כ-200 עד 300 פליטים יהודים ממערב פולין, ועשר משפחות יהודיות בה הוגלו לעומק ברית המועצות. ב-29 ביוני 1941 נכנסו להנצביצ'י הגרמנים, ולמחרת בוצע בה פוגרום בידי האוכלוסייה המקומית, בו נרצחו 16 יהודים, ורכוש יהודי רב נשדד. בהמשך, נלקחו יהודי העיר לעבודות כפייה, בהן היו נתונים למעשי התעללות, והצטוו לענוד סרט זרוע עם מגן דוד. ב-13 באוגוסט 1941, לפנות בוקר, הוקפה העיר בידי אנשי ס"ס ושוטרים בלארוסים, והיהודים בה רוכזו, תוך שנערכה בהם סלקציה. הגברים היהודים, אשר נאמר להם שהם מועברים למחנה עבודה, נרצחו במרחק של כ-10 ק"מ מהעיר, והנשים והילדים היהודים נרצחו כעבור יומיים בכיכר השוק בעיר, ונקברו בקבר אחים. לאחר מכן, נרצחו גם יהודי כפרי הסביבה. בנובמבר 1941 הוקם בעיר מחנה עבודה, אליו הובאו מאות יהודים מהסביבה כולל מכפר לנין ופוהוסט זהורודסקי. ב-15 באוגוסט 1942, בעקבות ידיעות על השמדה שיטתית של יהודי האזור, נמלטו מהמחנה 320 איש. רבים מהם הוסגרו לגרמנים, ונרצחו במקום, וכך גם היהודים שנותרו במחנה העבודה. יתר הנמלטים הצטרפו בחלקם ליחידות פרטיזנים סובייטיות. מיהודי הנצביצ'י שרדו את השואה כ-30 איש. מדיה וקבצים בנושא הנצביצ'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הנצביצ'י הנצביצ'י באתר מרכז מורשת יהדות פולין "הנצביצ'י", באתר השטעטל הווירטואלי הנצביצ'י (בלארוס), דף שער בספרייה הלאומית
שני ווליס

שני ווליס (באנגלית: Shani Wallis; נולדה: 14 באפריל 1933) היא שחקנית וזמרת אנגלית. ככל הנראה היא ידועה ביותר בשל גילום דמותה של ננסי, במחזמר "אוליבר!" שעלה בווסט אנד ולאחר מכן בעיבוד הקולנועי של המחזמר לסרט קולנוע זוכה פרס האוסקר באותו השם. לאחר מותו של עמיתה לסרט רון מודי ביוני 2015, ווליס היא אחת מהשחקנים הבודדים (יחד עם שילה וייט) שהופיעו בסרט כשחקנים בוגרים ואשר עדיין בחיים. ווליס נולדה בטוטנהאם, לונדון וכבר בגיל ארבע עלתה והופיעה על הבמה. היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, ולאחר סיום לימודיה חידשה את הקריירה שלה בתיאטרון, עם הופעות במספר רב של הפקות, בלונדון ובמחוזות נוספים בבריטניה. הופעת הבכורה של בתיאטרון הייתה בתפקיד הנסיכה מארי במחזמר Call Me Madam, שהועלה ב-London Coliseum, שם הופיעה לצידו של אנטון וולברוק. ווליס התאזרחה בארצות הברית, בה גרה במשך יותר מארבעים שנה. היא נישאה לסוכן שלה ברני ריץ' ב-13 בספטמבר 1968, ולזוג יש בן אחד ושתי נכדות. ווליס היא פטרונתה של קרן הצדקה The Music Hall Guild of Great Britain and America - ארגון ללא מטרות רווח, שנועד לקדם את החינוך וההיסטוריה של המיוזיק הול. אירמה לה דוס (1961) - בתפקיד אירמה לה דוס אלאדין - בתפקיד אלאדין מלך בניו יורק (1957) - בתפקיד זמרת קברט; יחד עם צ'ארלי צ'פלין. אוליבר! (1968) - בתפקיד ננסי; יחד עם רון מודי, הארי סקומבה, שילה וויט, אוליבר ריד וג'ק ויילד. הרפתקאותיו של סופר בלש (1986) צעירים חסרי מנוח המלאכיות של צ'רלי קולומבו המופע של אד סאליבן שני ווליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שני ווליס, באתר AllMovie (באנגלית) שני ווליס, באתר Discogs (באנגלית) [ "I'd do anything to be a judge on I'd Do Anything ... but all they offered me was a one-minute slot, says the original Nancy"], Daily Mail (online edition), 22 March 2008, accessed 1 August 2013. [ "Our Treasured Patrons"], The Music Hall Guild of Great Britain and America (online), accessed 1 August 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמור מפוספס-גב

סמור מפוספס-גב (שם מדעי: Mustela strigidorsa) הוא מין סמור המצוי בדרום-מזרח אסיה בטבע. כמו ששמו מרמז הוא בעל פרווה מפוספסת. פרוותו חומה עם פס לבן מזנבו לאורך גבו עד לראש. החזה, הגרון ורוב הפנים צהבהבים והזנב והרגליים כהים כמו הגב שיכול להיות בהיר עד צבע "חום שוקולד". הזנב די עבה ומגיע לאורך של 18–20 ס"מ. אורכו של הסמור 30–36 ס"מ, והזכרים גדולים מהנקבות. משקלו עד 700 גרם. הסמורים חיים ביערות גשם וגם באזורים הרריים בצפון מזרח הודו, צפון ומרכז מינמאר, דרום סין, צפון תאילנד, צפון ומרכז לאוס ובווייטנאם בדרך כלל עד לגובה 2,500 מ'. הם נמצאו בטבע בפארק הלאומי Namdapha, שבצפון הודו. הם נפוצים בעיקר ביערות שונים, מיערות גשם עד ליערות ירוקי עד, בדרך כלל באזורים גבוהים. הסמורים הם ציידים של חיות קטנות ויכולים לתקוף חיות שגדולות מהם בהרבה. באירוע מתועד צולם פרט של סמור מפוספס-גב צד חולדת בנדיקוט (Bandicota) ענקית. מדיה וקבצים בנושא סמור מפוספס-גב בוויקישיתוף סמור מפוספס-גב, באתר ITIS (באנגלית) סמור מפוספס-גב, באתר NCBI (באנגלית) סמור מפוספס-גב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור מפוספס-גב, באתר GBIF (באנגלית) סמור מפוספס-גב באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור מצרי

סמור מצרי (שם מדעי: Mustela subpalmata) הוא מין סמור החי בטבע רק באזור של צפון מצרים. לסמור זה רגליים קצרות, גוף מוארך וראש ואוזניים קטנות. אורכו 36-43 ס"מ ומשקלו הממוצע 65-130 גרם בזכרים ו43-60 גרם בנקבות. הפרווה חומה והבטן בצבע קרם. בדמיונם הכללי הם מזכירים את המין חמוס גמדי, אך גדולים ממנו. הסמור חי בצפון מצריים ויוצא בלילות לחפש מזון. הוא חי באזורים יבשים ומצוי הרבה ליד מגורים אנושיים. כמו רוב הסמורים הוא צייד הניזון מטרף קטן כמו עכברים, חולדות, זוחלים ועופות וכשהוא לא מוצא הוא יאכל חרקים. הסמור לא מצוי בסכנת הכחדה כלשהי. מדיה וקבצים בנושא סמור מצרי בוויקישיתוף סמור מצרי, באתר ITIS (באנגלית) סמור מצרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סמור מצרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור מצרי, באתר GBIF (באנגלית) סמור מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור הרים אינדונזי

סמור הרים אינדונזי (שם מדעי: Mustela lutreolina) הוא מין של סמור האנדמי בטבע לאיים ג'אווה וסומטרה שבאינדונזיה. סמור זה מאוד ביישן והוא נראה לעיתים נדירות ולא ברור מה מצב שימורו. לסמור זה אין תת-מינים. אלו סמורים חומים מוארכים ובעלי זנבות גדולים. אורכם הממוצע 30–32 סנטימטרים, אורך הזנב 14–17 סנטימטרים ומשקלם 295–340 גרם. הם חיים בטבע בהרים גבוהים מעל 1,000 מטרים וביערות הגשם שבמורדותיהם. הם ניזונים מטרף חיות קטנות כמו מכרסמים, עופות וזוחלים, אך גם מנבלות. הם נדירים בטבע ופגיעים עקב סחר בפרוותם ומהרס היערות בהם הם חיים. סמור מלאי מדיה וקבצים בנושא סמור הרים אינדונזי בוויקישיתוף סמור הרים אינדונזי, באתר ITIS (באנגלית) סמור הרים אינדונזי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור הרים אינדונזי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור הרים אינדונזי, באתר GBIF (באנגלית) סמור הרים אינדונזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור מלאי

סמור מלאי (שם מדעי: Mustela nudipes) הוא טורף קטן מהסוג סמור והוא חי ביערות גשם בדרום-מזרח אסיה בברוניי, אינדונזיה, מלזיה ותאילנד. הם די נדירים בטבע. הסמור חום-אדמדם לאורך רוב הגוף. הראש בדרך כלל לבן ובעל אוזניים בולטות אבל לסת קטנה וקצות הגפיים לבנות. אורכו הממוצע 36-30 ס"מ ואורך הזנב 26-24 ס"מ. הזנב שעיר וגדול והשערות שלו הם לבנות. הרגליים קצרות והגוף וארך ורזה. הסמורים חיים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה, יוצאים בלילה לצוד ומחפשים יצורים קטנים כמו עכברים, חרקים, עופות וזוחלים ויאכלו גם פירות וגם פגרים. הם יכולים לטפס בקלילות ולהתחבא בין סלעים ונקיקים. הם אינם בסכנה בטבע אך עלולים להיות מאוימים מכריתת היערות. M. n.nudipes M. n. leucocephalus מדיה וקבצים בנושא סמור מלאי בוויקישיתוף סמור מלאי, באתר ITIS (באנגלית) סמור מלאי, באתר NCBI (באנגלית) סמור מלאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור מלאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור מלאי, באתר GBIF (באנגלית) סמור מלאי, באתר all-about-ferrets סמור מלאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנדר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... המשחק של אנדר (Ender's Game) - ספר מסוגת המדע הבדיוני, ראשון בסדרת ספרים בעלת אותו שם. המשחק של אנדר (סרט) – סרט משנת 2013, מבוסס על הספר. אנדר (נהר) (Indre) - נהר הזורם במרכז צרפת. אנדר (מחוז) (Indre) - מחוז בחבל סאנטר-עמק הלואר בצרפת. אנדר ולואר (Indre-et-Loire) - מחוז בחבל סאנטר בצרפת. קורנליה אנדר (Ender) - שחיינית עבר ממזרח גרמניה.
פיקצ'רהאוס

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] פיקצ'רהאוס (באנגלית: Picturehouse) היא חברה המתמחה בהפקה ובהפצה של סרטי קולנוע, אשר הוקמה בשנת 2005 כמיזם משותף של ניו ליין סינמה ושל HBO Films, שתי חטיבות של תאגיד האחים וורנר דיסקברי (אנ'). החברה הוקמה כתוצאה מרכישת חברת ההפצה Newmarket Films על ידי ניו ליין סינמה ו-HBO. את Newmarket Films ניהל בוב ברני, שנשאר לעמוד בראש החברה החדשה. Fine Line Features, מחלקה של ניו ליין סינמה, מוזגה אל תוך פיקצ'רהאוס. הפצת ה-DVD שבאחריותה פוצלה בין HBO Video ובין New Line Home Entertainment. לאחר המיזוג של ניו ליין סינמה אל תוך האחים וורנר בשנת 2008, עיתונות הוליווד האמינה כי פיקצ'רהאוס ו-Warner Independent Pictures יתמזגו. עם זאת, ב-8 במאי 2008 התפרסם כי שתי החטיבות ייסגרו, ו-70 העובדים בהן יפוטרו. הסרט המפורסם ביותר אשר הופץ על ידי פיקצ'רהאוס הוא המבוך של פאן, סרט אגדות אפל משנת 2006, שזכה ב-3 פרסי אוסקר. ב-15 בינואר 2013, הוכרז כי פיקצ'רהאוס תמותג מחדש, לאחר שמייסדה בוב ברני רכש את הזכויות של הלוגו והסימן המסחרי מהאחים וורנר. הסרט הראשון שהופץ על ידי החברה המחודשת היה Metallica Through The Never. החברה הוקמה בשנת 2005 על ידי ניו ליין סינמה, חברה בת של האחים וורנר ו-HBO. היא הושפעה מ-Warner Independent Pictures, חטיבה אחרת של האחים וורנר. תחילת דרכה של החברה לא היה קל, ואחרי מספר כישלונות קופתיים, החברה זכתה סוף סוף להצלחה, עם המבוך של פאן, סרט שהיה מועמד ל-6 פרסי אוסקר, וזכה ב-3 מהם. החברה המשיכה והפיקה סרטים בעצמה, כגון "La Vie en rose" (שזכה בשני פרסי אוסקר) ו-"The King of Kong" (שבתחילה אכזב בקופות, אך עם הזמן הפך לסרט פולחן). החברה נסגרה במאי 2008. ב-15 בינואר 2013, פורסם כי פיקצ'רהאוס תושק מחדש, לאחר שמייסדה בוב ברני רכש את הלוגו ואת הסימן המסחרי של החברה מהאחים וורנר וחתם על עסקה עם נטפליקס. הסרט הראשון אשר שוחרר תחת חברת פיקצ'רהאוס המחודשת היה Metallica Through The Never. סרטים אשר הופצו על ידי פיקצ'רהאוס: 2005 - ‏Last Days,‏ The Thing About My Folks,‏ האושפיזין 2006 - ‏A Cock and Bull Story,‏ The Notorious Bettie Page,‏ המדריך לחיים בכפר, ‏?‏Who the *$&% Is Jackson Pollock,‏ Fur 2007 - המבוך של פאן, Starter for 10,‏ Gracie,‏ La Vie en rose,‏ El Cantante,‏ Rocket Science,‏ The King of Kong,‏ Silk 2008 - ‏The Orphanage,‏Wild West Comedy Show: 30 Days & 30 Nights – Hollywood to the Heartland,‏ The Fox and the Child,‏ Run, Fatboy, Run,‏ Mongol,‏ Kit Kittredge: An American Girl,‏ The Women 2009 - ‏Amusement 2013 - ‏Metallica Through The Never 2014 - ‏The Guest 2015 - ‏Gloria,‏ Big Stone Gap אתר האינטרנט הרשמי של פיקצ'רהאוס פיקצ'רהאוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Thompson, Anne (4 במרץ 2008). "Warner Bros. shape shifts". Variety. נבדק ב-2009-08-04. {{cite web}}: (עזרה) Hayes, Dade; McNary, Dave (8 במאי 2008). "Picturehouse, WIP close shop". Variety. נבדק ב-2009-08-04. {{cite web}}: (עזרה) Fleming, Mike (15 בינואר 2013). "The Berneys are Back with Picturehouse, and Now They've got Metallica". Deadline Hollywood. נבדק ב-2013-01-15. {{cite web}}: (עזרה)
גירית יפנית

גירית יפנית (שם מדעי: Meles anakuma) היא מין של גירית החיה בטבע רק ביפן בהונשו, קיושו ושיקוקו וכן באי שודו שליד יפן. היא קרובת משפחה של הגירית האסייתית והמצויה החיים באירופה ואסיה. אורכה של הגירית הוא 79 ס"מ אצל זכרים ו72 ס"מ אצל הנקבות ומשקלה 4-8 ק"ג. הגירית בעלת גוף מגושם מעט, ורגליים ארוכות בעלות טפרים ארוכים. הפרווה אפורה-חומה, הפנים לבנות ובעלות מסיכה שחורה על העיניים. הגירית בעלת אף מוארך ולסת עם שיניים חדות. הגיריות מסוגלות להשמיע קולות גבוהים לצורך תקשורת. הן חיות ביערות יפן, בעיקר על הקרקע, אך הן יודעות גם לטפס ונפוצות גם באזורי נחלים ונהרות. הגירית חיה בבדידות ונפגשת רק למטרת רבייה. הזכר יכול להסתובב עם 2-3 נקבות ביחד. הם יוצאים בלילות ממאורתם לחפש מזון כמו שלשולים, חרקים, יונקים קטנים וזוחלים וגם פירות יער שונים. מדיה וקבצים בנושא גירית יפנית בוויקישיתוף גירית יפנית, באתר ITIS (באנגלית) גירית יפנית, באתר NCBI (באנגלית) גירית יפנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית יפנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית יפנית, באתר GBIF (באנגלית) גירית יפנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוטרה שעירת-אף

לוטרה שעירת-אף (שם מדעי: Lutra sumatrana) היא מין של לוטרה החיה בטבע בדרום-מזרח אסיה. לוטרה זו נמצאת בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד בלתי חוקי, ועד לשנת 1998 חשבו שהיא כבר נכחדה בטבע עד שהתגלתה שוב בשמורות בתאילנד ובסומטרה בשנת 2005. לוטרה זו מגיעה לאורך 51–81 סנטימטרים ומשקלה ל-5–5.8 קילוגרם. היא בעלת ראש גדול עם אף שעיר שנתן לה את שמה, הפרווה חומה, הגרון לבן יותר מהבטן והזנב שטוח ואורכו 36–50 ס"מ בממוצע. הלוטרה חיה בטבע במיאנמר, דרום תאילנד, קמבודיה, וייטנאם, וחצי האי המלאי עד לסומטרה ובורנאו שבאינדונזיה. היא כמעט נכחדה לגמרי בכמה מדינות כמו בקמבודיה, וייטנאם, דרום תאילנד וסומטרה. הלוטרות חיות בביצות ובנהרות טרופיים וחמימים וגם באזורי החופים ושם היא מוצאת את מזונה. הלוטרה יכולה לשחות במהירות ולצלול לאורך כמה דקות מתחת למים. היא אוכלת בעיקר דגים וסרטנים במים ולעיתים רחוקות יותר גם יונקים קטנים, עופות מים כמו ברווזים וזוחלים קטנים. הלוטרה ניצודה בטבע בכמויות וכיום היא נמצאת בסכנה. היא פגיעה גם בגלל פגיעה בבית הגידול שלה. מדיה וקבצים בנושא לוטרה שעירת-אף בוויקישיתוף לוטרה שעירת-אף, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה שעירת-אף, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה שעירת-אף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטרה שעירת-אף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה שעירת-אף, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה שעירת-אף באתר הרשימה האדומה של IUCN
דלק יפני

דָּלָק יפני (שם מדעי: Martes melampus) הוא מין של דלק ממשפחת הסמוריים החי ביפן בין העצים. הוא קרוב משפחתו הקרוב של הצובל. אורכו עד חצי מטר ומשקלו 1,000–1,500 גרם, כשהזכרים גדולים מהנקבות. הוא בעל פרווה חומה כהה עד צהובה בהירה עם גרון בצבע קרם וזנבו ארוך ומשמש לאיזון על העצים. הפנים לבנות, העיניים שחורות והאוזניים קטנות ומעוגלות מעט. הדלקים חיים בטבע ביערות מחטניים באיי יפן, באי צושימה ובשתי הקוריאות. אלו יצורים טריטוריאליים המחפשים מזון בין העצים. הם יוצאים לצוד ביום ובלילה וצדים יונקים קטנים, עופות וביצים, חרקים גדולים וצפרדעים. באזורי מים שונים הם גם ינסו לצוד דגים אבל גם יאכלו פירות. המאורה שלו נמצאת בין חללי עצים או במאורה באדמה אליה הוא נמלט מטורפים כמו עופות דורסים, שועלים וחתולים. ישנם 3 תת-מינים של הדלק: M. m. melampus M. m. tsuensis M. m. coreensis מדיה וקבצים בנושא דלק יפני בוויקישיתוף דלק יפני, באתר ITIS (באנגלית) דלק יפני, באתר NCBI (באנגלית) דלק יפני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דלק יפני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דלק יפני, באתר GBIF (באנגלית) דלק יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוטרה יפנית

לוטרה יפנית (שם מדעי: Lutra nippon) היא מין נכחד של לוטרה החיה ביפן והייתה אחת מהלוטרות הנדירות ביותר בטבע. היא התגלתה ב-1979 ביפן ובעבר נפוצה לאורך רוב המדינה, אך נכחדה כנראה עקב צמצום אזור המחיה שלה או פגיעה במזונותיה וכן עקב ציד. מסווגת לרוב כתת-מין של לוטרה אירופית אך גם כמין עצמאי. אורכה הממוצע עד 90 ס"מ והיא דומה במראה ובגודלה ללוטרה האירופית. כמותה היא מותאמת לחיי מים עם ראש גדול בעל שפם ארוך, כפות עם קרומי שחייה וזנב מוארך העוזר לה לשוט ביעילות. חיה בנהרות ואגמים ביפן וצדה דגים, סרטנים, עופות מים ומכרסמים שונים. היא תאכל גם נבלות. הלוטרות חיות לבד או בלהקות קטנות והם פרטים טריטוריאליים שתוקפים כל לוטרה מסיגת גבול. למרות שהלוטרה היפנית הוכרזה רשמית כמין שנכחד מהעולם ב-28 באוגוסט 2012, בפברואר 2017 נצפתה לוטרה באי צושימה המהווה חלק ממחוז נגסאקי שביפן, אך לא ידוע אם מדובר בלוטרה יפנית. לוטרה אירופית לוטרה שעירת-אף מדיה וקבצים בנושא לוטרה יפנית בוויקישיתוף לוטרה יפנית, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה יפנית, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה יפנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה יפנית, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה יפנית באתר japan-animals.blogspot (באנגלית)