laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ראש ממשלת סודאן

ראש ממשלת סודאן הוא ראש הרשות המבצעת בסודאן. משרד ראש הממשלה הוקם בשנת 1952. משרד ראש הממשלה בוטל לאחר ההפיכה ב-1989, והוקם מחדש ב-2017 כאשר בכרי חסן סאלח מונה על ידי הנשיא עומר אל-באשי להיות ראש הממשלה. ראש הממשלה המכהן האחרון היה עבדאללה חמדוכ, שמונה לתפקיד על ידי מועצת הריבונות ב-21 באוגוסט 2019, כחלק מהמעבר של המדינה לדמוקרטיה. ב-25 באוקטובר 2021 הודח חמדוכ מתפקידו והושם במעצר בית, בעקבות הפיכה צבאית. ב-21 בנובמבר 2021 חזר חמדוכ לתפקידו לאחר משא ומתן עם שאר המפלגות הפוליטיות. ב-2 בינואר התפטר חמדוכ מתפקידו. 1952–1956: שר ראשי 1956–1989, 2017–הווה: ראש הממשלה מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת סודאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש ממשלת סודאן "Sudan's first PM since 1989 coup takes oath", Agence France-Presse, 2 March 2017. Khalid Abdelaziz, "Sudan's Bashir names long-time ally and general prime minister", Reuters, 1 March 2017. "Abdalla Hamdok: Who is Sudan's new prime minister?". Al Jazeera English. 2019-08-21. אורכב מ-המקור ב-2019-08-23. נבדק ב-2019-08-23. Khalid Abdelaziz (2021-10-25). "Sudan PM, ministers detained in apparent military coup". Reuters. נבדק ב-2021-10-25. Sudan’s Hamdok reinstated as PM after political agreement signed, www.aljazeera.com (באנגלית) UNDP-POGAR: Arab Countries, web.archive.org, ‏2011-07-27
ילדים רוקדים במסיבה

ילדים רוקדים במסיבה, הוא ציור מעשה ידי נורמן רוקוול, ששימש כשער לגיליון ה-26 בינואר 1918 של הסאטרדיי איבנינג פוסט. ציור זה גם נקרא ילד דורך על אצבע של ילדה וסלחי לי. הציור המקורי, שמן על בד בגודל 23x19 אינץ', נמצא באוסף של המוזיאון הלאומי לאיור אמריקאי . הציור מציג סיטואציה הומוריסטית אך מביכה בה ילד דורך בטעות על רגלה של ילדה תוך כדי ריקוד. הילדה מחזיקה את רגלה ומסתכלת על הילד בהבעה שנראית כאילו היא שואלת "למה עשית את זה?" נראה שהילד מנסה להתנצל, מחזיק את ידיו, כפות ידיו כלפי מעלה, לכיוון הילדה. לחייו האדומות מראות את המבוכה שלו מהמצב. ברקע רוקד זוג שני שנראה משועשע מהסצנה המתרחשת מולם. בגדיהם יוצרים תחושה של רשמיות. "Children Dancing at a Party by Norman Rockwell". מדיה וקבצים בנושא ילדים רוקדים במסיבה בוויקישיתוף "Telling Stories: Norman Rockwell from the Collections of George Lucas and Steven Spielberg". אורכב מ-המקור ב-2011-01-10. ""Children Dancing at a Party (Pardon Me)" (1918, oil on canvas) is from Steven Spielberg's collection". אורכב מ-המקור ב-2014-06-03. "Norman Rockwell's "Telling Stories" of America at the Smithsonian". אורכב מ-המקור ב-2011-02-16.
לו הובר

לואיז "לו" הנרי הובר (באנגלית: Louise "Lou" Henry Hoover‏; 29 במרץ 1874 – 7 בינואר 1944) הייתה אשת נשיא ארצות הברית הרברט הובר והגברת הראשונה של ארצות הברית. לואיז הובר נולדה בוטרלו שבמדינת איווה, לצ'ארלס דלנו הנרי, בנקאי, ופלורנס אידה לבית וויד (Weed). כשהייתה בת 10, ב-1884, עברה המשפחה לויטייר שבקליפורניה, בשל בריאותה הרופפת של אמה. היא נהגה לצאת עם אביה למסעות בגבעות קליפורניה, והייתה רוכבת סוסים מיומנת. היא ידעה לצוד ולפחלץ בעלי חיים, וגילתה עניין רב במינרלים, בסלעים ובכרייה. לאחר התיכון היא למדה הוראה, וקיבלה תעודה הוראה מאוניברסיטת המדינה של סן חוזה, ובשנת 1894 התקבלה לאוניברסיטת סטנפורד. הובר פגשה את בעלה, הרברט במעבדת גאולוגיה של האוניברסיטה בעת שלמדו שניהם באוניברסיטה. היא הייתה אז בשנה הראשונה ללימודיה, והרברט בשנה האחרונה. בני הזוג נישאו ב-1899. בעלה, שהיה מהנדס במקצועו, עבד ברחבי העולם (בסין, ציילון, בורמה, סיביר, אוסטרליה, מצרים, יפן וארצות שונות באירופה) והיא נסעה עמו. לזוג נולדו שני בנים, הרברט צ'ארלס (4 באוגוסט 1903–9 ביולי 1969) ואלן הנרי (17 ביולי 1907–4 בנובמבר 1993). במהלך מלחמת העולם הראשונה שהתה הובר עם בניה בקליפורניה, עת בעלה ניהל את מערך הסיוע של ארצות הברית לארצות אחרות. בשנת 1919 טיפלה הובר בבניית ביתם המשותף בפאלו אלטו שבקליפורניה, מבנה שתוכנן על ידי שני בני הזוג. בשנת 1921 מונה הרברט הובר לשר המסחר של ארצות הברית, והמשפחה עברה לוושינגטון. בהיותה וושינגטון היו ללו הובר חיי חברה פעילים וכן פעלה בארגון הצופות של ארצות הברית ואף הייתה נשיאת הארגון. עם בחירתו של בעלה לנשיא, עברו בני הזוג לבית הלבן בשנת 1929. לו הייתה המארחת של הבית הלבן במהלך כהונת בעלה, אולם בשל נהגם של בני הזוג לנסוע לחופשה לרגל ראש השנה האזרחית, פסק המנהג לפיו הנשיא ואשתו פגשו את הציבור בבית הלבן בבוקר השנה החדשה. לו הובר שילמה מכספה עבור שיפוץ רהיטי הבית הלבן (רהיטים שנרכשו על ידי ג'יימס מונרו), וכן עבור שיפוץ חדרו של אברהם לינקולן עבור בעלה. בשנת 1933 עם סיום כהונתו של בעלה עברו בני הזוג לפאלו אלטו. הובר נפטרה ב-7 בינואר 1944, זמן קצר לפני יום הולדתה ה-70 מהתקף לב. היא נקברה בפאלו אלטו, אולם לאחר מות בעלה נקברו השניים יחד בווסט באנץ' שבאיווה. ביתם של בני הזוג בפאלו אלטו משמש כיום ביתו הרשמי של נשיא אוניברסיטת סטנפורד, והוא נמצא בקרבת מגדל הובר, משכנו של מכון הובר. הבית הוא בניין היסטורי לאומי. על שמה של לו הובר נקרא בית הספר היסודי של ויטייר (בית הספר נבנה ב-1938, ולא היה בית הספר בו למדה), וכן פסלה הועמד במקום בו היה בית ילדותה בווטרלו שבאיווה. אן בייזר אלן וג'ון ל. וקלין "אישה עצמאית: חייה של לו הנרי הובר" הוצאת גרינווד, 2000. מדיה וקבצים בנושא לו הובר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הבית הלבן. ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות מוזיאון וספריית הרברט הובר לו הובר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לו הובר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי לו הובר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) לו הובר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
קדמוני הפה

קדמוני הפה (שם מדעי: Protostomia) היא קבוצה גדולה של בעלי חיים הכוללת את מרבית בעלי החיים הקיימים כיום כמו תולעים נימיות, פרוקי-רגליים, תולעים שטוחות, תולעים טבעתיות ורכיכות. קדמוני הפה נבדלים מקבוצת שניוני הפה (Deuterostomia) בהתפתחות העוברית; בשניוני הפה הפתח הראשוני שנוצר בבלסטולה במהלך הפיכתה לגסטרולה יהפוך בהמשך לפי הטבעת בעוד שבקבוצת קדמוני הפה פתח זה יהפוך לפה; בעוד שבשניוני הפה ההתלמה (חלוקת התאים בעובר הצעיר) אינה דטרמיניסטית ורדיאלית, ההתלמה בקדמוני-הפה היא בדרך כלל דטרמיניסטית וספירלית; כמו כן, אופן יצירת חלל הקרביים (צלום; coelom) שונה - בשניוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מכיסים בולטים פנימה מהקיר הדורסו-לטרלי של המעי הקדום, לעומת זאת בקדמוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מנימים שצומחים מתוך המזודרם שאחר כך הופך לחלל פנימי (תהליך המכונה schizocoely). קדמוני הפה מחולקים לשתי קבוצות: אקדיסוזואה (Ecdysozoa) הכוללת פרוקי-רגליים, תולעים נימיות וקבוצות נוספות כמו נושאי ציפורניים וספירליה (Spiralia) הכוללת רכיכות, תולעים טבעתיות וקבוצות נוספות כמו תולעים שטוחות ותולעים קוצניות ראש. האב הקדמון המשותף של קדמוני הפה ושניוני הפה היה כנראה בעל חיים דמויי תולעת. קדמוני הפה כוללים יותר מינים משניוני הפה והם התפצלו משניוני הפה לפני כ-600 מיליון שנה בתקופת האדיקר. הקבוצה כוללת את המערכות: תולעים קוצניות ראש (Acanthocephala) תולעים טבעתיות (Annelida) פרוקי-רגליים (Arthropoda) ברכיופודים (Brachiopoda) חיטחבים (Bryozoa) סיקליופורה (Cycliophora) אכיורה (Echiura) אנטופרוקטה (Entoprocta) גסטרוטריכה (Gastrotricha) גנתוסטומולידה (Gnathostomulida) קינורהינכה (Kinorhyncha) לוריסיפרה (Loricifera) מיקרוגנאטוזואה (Micrognathozoa) רכיכות (Mollusca) תולעים נימיות (Nematoda) תולעי שיער-סוס (Nematomorpha) תולעי חוטם (Nemertea) נושאי ציפורניים (Onychophora) אורתונקטידה (Orthonectida) פורונידה (Phoronida) תולעים שטוחות (Platyhelminthes) פריאפולידה (Priapulida) רומבוזואה (Rhombozoa) גלגיליות (Rotifera) תולעים סיפוניות (Sipuncula) דובוני מים (Tardigrada) מדיה וקבצים בנושא קדמוני הפה בוויקישיתוף קדמוני הפה, באתר ITIS (באנגלית) קדמוני הפה, באתר NCBI (באנגלית) קדמוני הפה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קדמוני הפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) science/protosome קדמוני הפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דיוויזיית תכאוור ה-23

דיוויזיית תכאוור ה-23 (פרסית : لشگر ۲۳ تکاور) היא דיוויזיית תכאוור (כוחות מיוחדים) של צבא היבשה של הרפובליקה האסלאמית של איראן שבסיסה בפרנדכ, במחוז רובאט כרים בפרובינציית טהראן. דיוויזיית הסיירים ה-23 החלה את פעילותה בשם בריגדת הכוחות המיוחדים ה-23. ב-1979 לאחר המהפכה, גדלה מבריגדה לדיוויזיה. בהמשך נפרדה בריגדת הכוחות המיוחדים המוטסים 65 (בריגדת NOHED) מהדוויזיה והפכה ליחידה עצמאית. בדיוויזיית הסיירים ה-23 יש כיום 2 חטיבות: חטיבת סיור 123 פרנדק וחטיבת סיור 223. בשנות ה-30, תכננה איראן להקים יחידת סיירים, השאה הטיל את המשימה על מנוכר חוסרודאד. היחידה הוקמה לראשונה כבריגדת קומנדו ונקראה בריגדת הכוחות המיוחדים 23 הרכב היחידה היה: חמישה גדודים מבצעיים, גדוד תמיכה, חטיבת תקשורת ופלוגת אימונים. שמה שונה ליחידה זו "חטיבת הכוחות המיוחדים המוטסים 23", ושנה לאחר מכן נוספו למבנה חטיבה 23 נוספו שתי יחידות נוספות, כוח שחרור בני ערובה ופלגת לוחמה פסיכולוגית. במהלך מלחמת איראן-עיראק, הדיוויזיה עסקה בעיקר בלחימה בחזית הצפונית לרבות סביב סרדשט, מערב אזרבייג'ן על מנת למנוע מכוחות צבא עיראק להתרכז בחזית הדרומית. ב-8 בינואר 2020, דיוויזיית תכאוור ה-23 הייתה אחראית לירי בשוגג על טיסה 752 של Ukraine International Airlines מעל טהראן, והרגה את כל 176 האנשים שהיו על המטוס. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית תכאוור ה-23 בוויקישיתוף "23rd Takavar Division". Military Wiki (באנגלית). נבדק ב-2021-12-12. 23rd Takavar Division, Historica Wiki (באנגלית) خبرگزاری باشگاه خبرنگاران | آخرین اخبار ایران و جهان | YJC, "تیپ نوهد" سلاح هوشمند ايران در برابر دشمنان, fa, ‏۱۳۹۱/۰۶/۰۹ - ۰۱:۵۷ (בפרסית) آمادگی لشکر ۲۳ متحرک هجومی برای مقابله با تهدیدات, snn.ir ورود سلاح‌های جدید تک‌تیرانداز و جلیقه ضدگلوله ایرانی به سازمان رزم تکاوران ارتش, مشرق نیوز, ‏2013-06-24 (בפרסית) لشکر ۲۳ تکاور نیرویی ویژه در قلب نزاجاست, همشهری آنلاین, ‏2014-10-01 (בפרסית) یک سرو گردن بالاتر از تکاوران آمریکایی, همشهری آنلاین, ‏2012-04-16 (בפרסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאדוקה אוקויה

מאדוקה אמיליו אוקויה (באנגלית: Maduka Emilio Okoye; נולד ב-28 באוגוסט 1999 בדיסלדורף שבגרמניה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אודינזה מהסרייה א' ובנבחרת ניגריה. אוקויה נולד בדיסלדורף שבגרמניה לאב ניגרי ואם גרמנייה. הוא גדל במחלקות הנוער של DJK SC פלינגרן 08, פורטונה דיסלדורף, בורוסיה מנשנגלדבך ובאייר לברקוזן. בקיץ 2017 עבר לפורטונה דיסלדורף, והחל לשחק בפורטונה דיסלדורף II, קבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק במשך שלוש עונות. ב-13 ביולי 2020 עבר אוקויה בהעברה חופשית לספרטה רוטרדם מליגת העל ההולנדית. ב-1 בנובמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 1–4 להירנפיין במסגרת המחזור השביעי לעונת 2020/2021. בעונה זו, הוא נבחר לשחקן העונה של המועדון. ב-8 בנובמבר 2021 פורסם כי אוקויה חתם על חוזה לחמש עונות וחצי בווטפורד מהפרמייר ליג. הוא יעבור לווטפורד ב-1 בינואר 2022, ויושאל בחזרה לספרטה רוטרדם עד לסוף עונת 2021/2022. ב-13 באוקטובר 2019 ערך אוקויה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשהחליף את פרנסיס אוזוהו הפצוע בדקה ה-63 בתיקו 1-1 נגד נבחרת ברזיל במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא מאדוקה אוקויה בוויקישיתוף מאדוקה אוקויה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאדוקה אוקויה, ברשת החברתית אינסטגרם מאדוקה אוקויה, באתר Transfermarkt מאדוקה אוקויה, באתר Soccerway מאדוקה אוקויה, באתר WorldFootball.net מאדוקה אוקויה, באתר National Football Teams מאדוקה אוקויה, באתר FootballDatabase.eu SPARTA CONTRACTEERT DOELMAN OKOYE באתר הרשמי של ספרטה רוטרדם, 13 ביולי 2020 (בהולנדית) MADUKA OKOYE VERKOZEN TOT SPELER VAN HET SEIZOEN 20/21 באתר הרשמי של ספרטה רוטרדם, 30 ביוני 2021 (בהולנדית) Official: Watford Reach Okoye Agreement באתר הרשמי של ווטפורד, 8 בנובמבר 2021 (באנגלית) Nigeria's Uzoho stretchered off against Brazil באתר Goal, ‏ 13 באוקטובר 2019 (באנגלית)
מותה של סאביטה הלפאנאבר

סאביטה הלפאנאבר (באנגלית: Savita Halappanavar;‏ 9 בספטמבר 1981 – 28 באוקטובר 2012) הייתה רופאת שיניים ממוצא הודי שהתגוררה באירלנד. מותה במהלך הריונה, לאחר שהצוות הרפואי סירב לבצע בה הפלה, עורר דיון ציבורי בנושא חוק ההפלות באירלנד. המחאה על מותה חיזקה את המאבק נגד החקיקה הנוקשה שהייתה נהוגה באירלנד נגד הפלות. בגיל 31, עקב כאבים עזים שחשה בבטנה, פנתה סאביטה לבית החולים האוניברסיטאי גאלווי (אנ'). סאביטה הייתה בשבוע ה-17 להריונה, וסבלה מאלח דם. היא ביקשה להפסיק את הריונה, אך הצוות הרפואי דחה את בקשתה, בנימוק שהחוק האירי אוסר הפלה מלאכותית באופן גורף, כל עוד הדופק של העובר פועם. לדברי בעלה של סאביטה, הצוות אמר לה: "זוהי מדינה קתולית". סאביטה סבלה במשך יותר מיומיים מכאבים עזים, ונפטרה בסופו של דבר מהזיהום בדמה. בעקבות מותה, התעוררה באירלנד מחאה נרחבת, שהונהגה בין השאר על ידי בעלה של סאביטה, פראבין, ועל ידי בני משפחתה. התעורר דיון ציבורי שכלל ארגונים שנלחמים למען הזכות להפלה, ארגונים שמתנגדים (שטענו שנעשה שימוש מניפולטיבי במותה של סאביטה). רופאים טענו שיש צורך בהסדרה משפטית של נושא ההפלות. שר הבריאות של אירלנד באותה עת, ג'יימס ריילי(אנ'), ממפלגת פינה גייל, אמר שיבוצע הליך שינוי והבהרה משפטית ורגולטיבית למצב בו הריון מסכן את חיי האם. הפגנות נערכו גם מול שגרירויות אירלנד בלונדון, ברלין ובריסל. שגריר הודו באירלנד זומן לשוב לארצו להתייעצויות. במקביל, לאחר שחוקר מקרה המוות(אנ') קבע שהייתה רשלנות רפואית בטיפול בסאביטה, מונתה ועדת חקירה בעניין הטיפול בה בבית החולים. הוועדה, בראשות רופא בכיר ממוצא סרי לנקי, פרופסור ארולקומארן(אנ'). הוועדה הגישה דוח ובו שש המלצות עיקריות, חמש מהן נוגעות להיבטים רפואיים, והלמצה אחת, קראה לבצע שינויים בחוק, להבהרת ההיבט המשפטי. המחאה על מותה של סאביטה הייתה בין הגורמים שדחפו למספר שינויים בחוק ההפלות הנוקשה באירלנד. בשנת 2013 הוגש תיקון לחוק, המאפשר לבצע הפלה במקרה של סכנת חיים לאם. התיקון הוגש על ידי שר הבריאות ג'יימס ריילי. במאי 2018 התקבל לאחר משאל עם תיקון לחוקה של אירלנד, המסמיך את הפרלמנט האירי לחוקק חקיקה שתאפשר הפלות. עקב כך חוקק הפרלמנט את חוק הבריאות (תקנה להפסקת הריון) 2018, שנחתם בחוק ב-20 בדצמבר 2018. אירלנד: ביקשה לעבור הפלה, נדחתה ומתה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2012 Pollak, Sorcha (2012-12-19). "Ireland's Historic Abortion Shift and the Tragedy That Shadowed It". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2022-01-04. PTI / Nov 18, 2012, 22:08 Ist, Savita Halappanavar: Salman Khurshid closely following developments in Savita Halappanavar death case | India News - Times of India, The Times of India (באנגלית) הדוח של הוועדה נמצא כאן : [1] רויטרס, אירלנד תערוך משאל עם על התרת הפלות, באתר ynet, 30 בינואר 2018 Specia, Megan (2018-05-27). "How Savita Halappanavar's Death Spurred Ireland's Abortion Rights Campaign". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-02-27. McDonald, Henry; Graham-Harrison, Emma; Baker, Sinead (2018-05-26). "Ireland votes by landslide to legalise abortion". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-02-28.
צ'וק ליין

צ'וק ליין או חוט סימון הוא כלי עבודה ידני המשמש לסימון קווים ישרים בעבודות בניה ונגרות. לצ'וק ליין גוף אליפטי שבתוכו חוט ארוך, חזק ואלסטי. החוט עשוי מחומר הסופח אבקת סימון ובקצהו מותקן תופסן. אל תוך גוף הכלי ממלאים מדי פעם אבקת סימון צבעונית הצובעת את החוט. השימוש בצ'וק ליין מיועד לסימון קווים ישרים על גבי משטחי עבודה שונים. שימוש נפוץ במיוחד הוא בעת בניה בלוחות גבס: לוח הגבס מותקן על גבי ניצבים מאלומניום או מעץ ומחובר אליהם באמצעות ברגים. כדי שהברגים ייתקעו בניצב ולא יפספסו אותו משמש הצ'וק ליין ליצירת קו על גבי הגבס והברגים ננעצים לאורכו. שימוש נוסף הוא לשם חיתוכי עץ ופאנל מבודד שאינם דורשים דיוק רב. אופן השימוש נעשה באמצעות הנחת התופסן בצידו האחד של המשטח המסומן, משיכת גוף המכשיר לאחור ופריסת החוט בצמוד למשטח המיועד לסימון. לאחר מכן מותחים את החוט בדומה למיתר ומטיחים אותו במשטח כדי שהאבקה שעל גבי החוט תיצור קו המשמש לסימון תחום העבודה הרצוי. חוט בנאים מדיה וקבצים בנושא צ'וק ליין בוויקישיתוף
יוליוס סקה

יוליוס סקה (בסלובקית: Július Szöke; נולד ב-1 באוגוסט 1995 בהנושטה שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אריס לימסול. סקה שיחק בספורט פדברוזובה, במ.פ.ק. רוז'ומברוק ובזלאטה מורבאצה מליגת העל הסלובקית. ב-2 במרץ 2016 חתם בשחטיור קרגנדה מליגת העל הקזחית, במדיה ערך 55 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים. ב-10 בינואר 2018 חתם סקה בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית. בנובמבר 2021 סקה סיכם בעירוני קריית שמונה מליגת העל והצטרף אליה בינואר 2022. בקיץ 2024 חתם בסלובן ברטיסלאבה. שחטיור סליהורסק ליגת העל הבלארוסית (1): 2020 הגביע הבלארוסי (1): 2018/2019 יוליוס סקה, באתר Transfermarkt יוליוס סקה, באתר Soccerway יוליוס סקה, באתר FootballDatabase.eu שלמה וייס‏, יוליוס סקה סיכם בעירוני קרית שמונה לעונה וחצי, ביק יעזוב, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוליוס סקה".
הטינה 1.5

הטינה 1.5 (בתרגום מאנגלית: The Grudge 1.5) הוא סרט מונפש קצר המגולל את סיפורו של איסון (בדיבובו של אדיסון צ'אן, שגילם את הדמות גם בסרט "הטינה 2"), עיתונאי סיני מהונג קונג שעבר לטוקיו וחוקר את הרציחות בבית משפחת סא'אקי. הסיפור של איסון מתרחש במקביל למאורעות הסרט הראשון, ומשמש כהכנה לדמותו בסרט השני. מלבד אדיסון צ'אן, השחקן טד ריימי חוזר לדבב את דמותו של אלכס, מנהל המרכז הטיפולי שבו יוקו וקרן עבדו בסרט הראשון והשחקן זן קאצ'יהרה שמדבב את דמותו של מישימה, חברו של איסון המומחה בפולקלור היפני שאיסון ואוברי נעזרים בו בסרט השני. הסרט נוצר כולו באמצעות תוכנת הנפשה וחלקים ממנו שמופיעים גם בסרט "הטינה" מוצגים בלייב אקשן (לדוגמה, הקטע שבו הבלש נאקאגאווה מתשאל את אלכס). השחקנית שרה מישל גלר, שגילמה את קרן בסרטים, לא דיבבה את דמותה המונפשת. הסרט זמין לצפייה בחלקים באתר יוטיוב. איסון הוא עיתונאי צעיר שעבר מהונג קונג ליפן וחוקר את רצח משפחת סא'אקי בביתם. בעת ארוחת הערב באחד הלילות, הוא מדבר עם אמו בטלפון ומקבל שיחה מהבלש נאקאגאווה, המספר לו שרצח נוסף התרחש באותו הבית. איסון מגיע לבית משפחת סא'אקי, אך הבלש נאקאגאווה אינו שם ואיסון מסולק מהזירה על ידי אחד השוטרים. בזמן הזה, רוחותיהם של קיאקו וטושיו צופות בהם מתוך הבית. בהמשך, איסון נפגש עם הבלש נאקאגאווה המספר לו מה התרחש בבית: משפחת ויליאמס האמריקאית נרצחה בנסיבות מסתוריות. הבלש נאקאגאווה עוזב את איסון כדי לחקור את הניצולה היחידה (קרן דייוויס) ומעביר לאיסון את תיקי החקירה. בביתו, איסון מביט בתיקים ומגלה שהתמונות מתוך זירת הרצח נקרעו לחתיכות (בידי רוחה של קיאקו, ללא ידיעתו). איסון מחבר בחזרה את חתיכות התמונות ונפגש עם חברו מישימה, חוקר בעל ידע רחב בפולקלור היפני והעל-טבעי. מישימה מרגיש שמשהו "לא בסדר" עם התמונות ומזהיר את איסון שכוח זדוני וחזק קשור אליהן. איסון חוזר אל משרדו של הבלש נאקאגאווה, אך לא מוצא אותו שם ובמקום זאת מוצא את קלטת האבטחה ממשרדה של סוזן ויליאמס (אחותו של מת'יו ויליאמס, שגם היא נרצחה בידי הקללה). הבלש נאקאגאווה מתקשר לאיסון ואומר לו שהערב "הסיפור נגמר". איסון ממהר לבית משפחת סא'אקי ומוצא את המקום עולה בלהבות. הוא פורץ לבית וקורא לבלש נאקאגאווה, אך מוצא רק אישה (קרן דייוויס) וגופת גבר חרוכה לצידה (דאג, בן זוגה של קרן). איסון מצליח לחלץ את האישה מהלהבות ורגע לפני שהוא מאבד את הכרתו, הוא מבחין בילד קטן (טושיו סא'אקי) בחלון העליון בבית ומפציר בכוחות הביטחון להצילו. מתברר לצופים שאיסון היה בקשר רציף עם הבלש נאקאגאווה בזמן אירועי הסרט הראשון וקיבל ממנו חומרי חקירה שקשורים לרציחות בבית משפחת סא'אקי. איסון מתברר כאחד שהציל את קרן מהשרפה בבית משפחת סא'אקי בסוף הסרט הראשון. מתברר ששמו של חברו של איסון, המומחה בפולקלור היפני שמופיע בסרט הזה ובסרט "הטינה 2" הוא מישימה. בעקבות ההפצרות של איסון, כוחות ההצלה נכנסים לבית משפחת סא'אקי הבוער כדי לחלץ את אותו הילד (רוחו של טושיו סא'אקי). במשחק "הבריחה מבית משפחת סא'אקי", השחקן מגלם את כוחות ההצלה שמחפשים אחר הילד. המשחק היה זמין בעבר באתר שהוקדש לסרט "הטינה 2", אך כיום לא זמין יותר. ערך מורחב – הטינה – דמויות אדיסון צ'אן – איסון. טד ריימי – אלכס. זן קאצ'יהרה – מישימה. לא ידוע – קרן דייוויס. לא ידוע – הבלש נאקאגאווה. "הטינה 1.5", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הטינה 1.5", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הטינה 1.5", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) The Grudge 1.5, Ju-On Wiki (באנגלית) Grudge 1.5 - Issue 1, Part 1, נבדק ב-2021-12-03
הקבינט של איראן

הקבינט של איראן (בפרסית: هیئت‌دولت ایران) הוא גוף רשמי באיראן המורכב מפקידי ממשלה, שרים, ונבחר בראשות נשיא איראן. הרכבו חייב להיות מאושר בהצבעה בפרלמנט האיראני. על פי חוקת הרפובליקה האסלאמית של איראן, הנשיא רשאי לפטר את חברי הקבינט, אך עליו לעשות זאת בכתב, והממונים החדשים צריכים לקבל שוב את אישור הפרלמנט. הקבינט מתכנס מדי שבוע בשבתות בטהראן. עם זאת ייתכנו פגישות נוספות אם הנסיבות ידרשו זאת. הנשיא מנהל את הישיבות. למנהיג העליון של איראן יש את הסמכות לפטר את חברי קבינט כמו שרים וסגני הנשיא, כמו כן גם את הנשיא, בכל עת, ללא קשר להחלטות הפרלמנט. בעקבות המהפכה האיראנית של 1979, מעמדו של השאה הוסר כראש המדינה, ובכך סיים למעשה את שליטת שושלת פהלווי במדינה. החוקה האסלאמית החדשה של איראן קבעה כי נשיא איראן ימנה את הקבינט האיראני, כולל ראש הממשלה, שאמור היה לבוא לאישור בהצבעת אמון בפרלמנט האיראני. עם זאת התיקון החוקתי ב-1989 נטל את סמכויותיו של ראש הממשלה והועברו אל הנשיא וסגן הנשיא. מדיה וקבצים בנושא הקבינט של איראן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקבינט של איראן (בפרסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשרד לענייני האיחוד האירופי (שוודיה)

המשרד לענייני האיחוד האירופי (בשוודית: EU-ministern) הוא המשרד הממשלתי האמון על יחסי שוודיה עם מדינות האיחוד האירופי, ופועל מתוך משרד ראש הממשלה השוודי. המשרד עוסק בשאלות הנוגעות באינטרסים השוודים במדיניות הפנים של האיחוד, בהן שאלות הנוגעות בכלכלה, תעסוקה וצמיחה של אזרחי האיחוד החיים בשוודיה ושל אזרחי שוודיה החיים במדינות האיחוד, כמו גם בישום אמנת ליסבון. כיום (2021) מכהנן בתפקיד האנס דולגרין. המשרד הוקם לראשונה ב-1991, בראשית כהונת ממשלת קארל בילדט, ופעל בראשיתו מתוך משרד החוץ השוודי, שכן שוודיה לא הייתה מדינה חברה באיחוד. בשנת 1996, לאחר הצטרפות שוודיה למדינות האיחוד, הוחלט להעביר את סמכויות השר לענייני האיחוד האירופי ממשרד החוץ למשרד הראש הממשלה, ולמעשה כך לביטול התפקיד. בשנת 2005 הוקם המשרד מחדש, עת סמכויותיו הוענקו לשר שאינו ראש הממשלה, אך נותר לשבת במשרד ראש הממשלה. לאחר הקמת ממשלתו הראשונה של סטפן לוון נסגר המשרד בפעם השנייה, וסמכויותיו פוזרו בין ראש הממשלה סטפן לוון לשרת החוץ שלו מרגוט ולסטרם. לאחר התפטרותה ב-2016 מונתה לתפקיד אן לינדה, ומאז המשרד פועל שוב כמשרד נפרד מתוך משרד ראש הממשלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. כראש הממשלה כשרת החוץ
מרטין קלבה

מרטין קלבה (באנגלית: Martin Klebba; נולד ב-23 ביוני 1969) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ופעלולן אמריקאי בעל גמדות שגובהו 1.24 מטר. ידוע בעיקר מתפקידו כמרטי בסרטי שודדי הקריביים. קלבה נולד ב-1969 במישיגן שם למד ב"תיכון אתונה". הוא החל לשחק ב-1992 כשהקריירה המוקדמת שלו הייתה בתוכניתו של הווארד סטרן, ""המופע של הווארד סטרן"", בתחנת הרדיו "הווארד 100". ב-2001 הופיע לראשונה בסרט כוכב הקופים של טים ברטון בתור חיית מחמד של קופים ובתפקידים קטנים בסרטים: "Corky Romano" ו-"קיץ אחד של סוטול". ב-2003 שיחק בסרט האקשן 2 צעדים למוות ובסרטו של גור ורבינסקי שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה בתור הפיראט מרטי, אחד מאנשי הצוות של ג'ק ספארו (ג'וני דפ). הוא שיחק בסרטים ההמשך בסדרה (למעט הרביעי) באותו תפקיד. בהמשך הופיע במספר סרטים וסדרות טלוויזיה שונות. בנוסף הוא פעלולן מקצועי שהופיע במספר סרטים כמו: ואן הלסינג, גדול מהסרטים, פגוש את הספרטנים, מבול של צרות, סיפורים לפני השינה, ברוכים הבאים לזומבילנד, הנקוק ועולם היורה (בו גילם דימורפודון התוקף את כריס פראט). בשנת 2021 לוהק לסרט "שלגיה" בכיכובה של גל גדות, אשר מתוכנן לצאת לאקרנים במהלך 2025. הוא נשוי מאז 2011 למישל דילגארד ולשניהם שני ילדים - אלק ומקנזי. קלבה הוא יו"ר הקרן ללא מטרת רווח: "Coalition for Dwarf Advocacy", התורמת 100% מההכנסות לאנשים נמוכי קומה. מדיה וקבצים בנושא מרטין קלבה בוויקישיתוף מרטין קלבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרטין קלבה, באתר AllMovie (באנגלית) מרטין קלבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מחבת

מַחֲבַת היא כלי בישול. היא עשויה בדרך כלל ממתכת, ומשמשת לטיגון. לסוג המתכת השפעה על טיב הטיגון כיוון שפיזור החום משתנה ממתכת למתכת. כאשר המחבת עשויה מחומר שפיזור החום שלו גרוע (למשל נירוסטה) מוסיפים לה תחתית מחומר אחר שפיזור החום שלו טוב (למשל נחושת). כיום מחבתות רבות מצופות בטפלון (שמוצמד אליהן בתהליך של דחיסה בשילוב של חימום), שמונע הידבקות המזון למחבת בזמן השימוש. ישנן מחבתות שתחתיתן מחורצת, לקבלת אפקט של צלייה על רשת (מנגל). צלייה במחבת כזו מותירה על המזון (למשל: בשר, ירק או גבינה) פסי חריכה. בתורה, המחבת משמשת להכנת אחד מחמשת הסוגים של קרבן המנחה: וְכָל-מִנְחָה, אֲשֶׁר תֵּאָפֶה בַּתַּנּוּר, וְכָל-נַעֲשָׂה בַמַּרְחֶשֶׁת, וְעַל-מַחֲבַת--לַכֹּהֵן הַמַּקְרִיב אֹתָהּ, לוֹ תִהְיֶה. — ויקרא פרק ז', 9 "מנחה על מחבת" מהווה מוטיב מרכזי בפיוט "ברוך אל עליון", אחד הפיוטים העיקריים בזמירות לשבת. בעת העתיקה המחבת הייתה בנויה משני חלקי חרס הנסגרים זה על זה, כשהאחד משמש כסיר והשני כמכסה. ישנה השערה שהשם "מחבת" הוא תצליל, מן החבטה הנשמעת בעת סגירת מכסה המחבת. השם חביתה לביצה מטוגנת, נובע ממילה זו. ווק קומל מחבת צבאית קדומה בעלת ידית מתקפלה, באתר המוזיאון לצבא הרומי באנגליה מחבת קדומה מעוטרת - נמצאה באי צירוס שביוון כיום במוזיאון הארכאולוגי באתונה, מתוך אתר התמונות "פליקר" ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.