סוזי אבן

סוזי (שושנה) אבן (1921 – 15 בספטמבר 2011) הייתה פעילה באגודה למלחמה בסרטן ורעייתו של אבא אבן. היא נולדה בעיר אסמאעיליה במצרים לשמחה ולאה אמב"ש (ראשי תיבות של "אני מאמין באמונה שלמה"). סבה, יחיאל מיכל שטיינברג, וסבתה מצד אמה היו ממיסדי המושבה מוצא. אביה הועסק שם כמהנדס בכיר בחברת תעלת סואץ. היא הייתה אחות לבן הבכור נחמן ולשתי אחיותיה הצעירות יותר, צילה ואורה (לימים, אורה הרצוג). הם חיו ביחד עם עובדים נוספים של החברה במעין בועה אירופית מנותקים מערביי איסמעיליה ששימשו כמשרתים בבתי האירופאים. היא למדה בבתי ספר צרפתיים בתקופה הקולוניאלית. ב-1936 עברה המשפחה לקהיר. מלחמת העולם השנייה מנעה ממנה ללמוד באירופה והיא נתקבלה לאוניברסיטה האמריקאית בקהיר ולמדה מדעי החברה וספרות. קהיר הייתה מוצפת באותה התקופה בקצינים וחיילים בריטיים. ב-1941 היא הכירה קצין צעיר בחיל האוויר המלכותי בשם ג'ון קנדרו (לימים - זוכה פרס נובל לכימיה) ובין השניים התפתחו יחסים הדוקים עד שקנדרו היה מוכן להתגייר למענה. הקשר ביניהם הסתיים בגלל התנגדותה של אמו ובגלל סירובה של סוזי לחיות כיהודיה באנגליה. באותה תקופה הכירה את קפטן אוברי אבן ששימש במטה הבריטי בקהיר כקצין קישור בין הכוחות הבריטיים לסוכנות היהודית שנחשבה אז לגוף המייצג פוליטית את האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל. הם נישאו בקהיר ב-18 במרץ 1945 ובחתונתם השתתפו גם דוד בן-גוריון ואשתו פולה. לאחר החתונה עברו להתגורר בשכונת תלפיות בירושלים ובספטמבר 1946 עברו ללונדון בשליחות משה שרת כדי להשפיע שם על דעת הקהל. ב-8 במאי 1947 המריאו לארצות הברית שם פעל אבן לקבלת החלטת החלוקה ולאחר מכן-לקבלת מדינת ישראל כחברה באו"ם. הם נשארו בארצות הברית שם כיהן אבן כשגריר, עד 1958 ומאז התגוררו בהרצליה פיתוח. ב-1950 נולד בנם עֵלי, נגן קלרינט ופרופסור למוזיקה (מתגורר באינדיאנה), וב-1954 נולדה בתם גילה, בונת גיטרות (הגרה באטלנטה). ב-1952 נולדה להם בת שנפטרה ביום ה-26 לחייה ממוות בעריסה. בארץ ליוותה את בעלה בתפקידיו כנשיא מכון ויצמן למדע, כשר החינוך וכשר החוץ וגם ברגעים הקשים של הדחתו מהממשלה. בשנת 1959, בעת שבעלה היה מנהל מכון ויצמן בה היו פעילים מרכזיים באגודה למלחמה בסרטן, כולל יו"ר האגודה יצחק ברנבלום, היא הצטרפה לפעילות באגודה. ב-1960 נתמנתה לסגנית יו"ר האגודה למלחמה בסרטן ובשנת 1963 הייתה לנשיאת האגודה. היא יזמה את מבצע "הקש בדלת" וגייסה את הנשיא יצחק בן-צבי לתת לו חסות וכן קיבלה עזרה מהרמטכ"ל דאז צבי צור. הוחל בגיוס מתנדבים ותורמים והפצת עלוני הסברה על מחלת הסרטן ומניעתה, דבר שלא נעשה עד אז. ביוזמתה נפתחו עשרות מרפאות לגלוי מוקדם של סרטן השד, נרכש ציוד למכונים אונקולוגים בבתי חולים ונפתחו הוספיסים לחולי סרטן סופניים. ב-1998 פרשה מתפקידה כנשיאת האגודה וקבלה את אות המתנדב מטעם משרד ראש הממשלה ותואר של נשיאה מייסדת של האגודה למלחמה בסרטן. ב-2003 קיבלה מהאגודה פרס על מפעל חיים, בטקס יובל החמישים להיוסדה. ב-2009 התפרסם ספר הזכרונות שכתבה, בו תיארה את חוויותיה מעשרות השנים שבהן עמדה לצד בעלה וממפגשיה עם מנהיגים מרחבי העולם. אבן נפטרה ב-15 בספטמבר 2011, ונטמנה בבית הקברות בכפר שמריהו לצד בעלה. בנובמבר 2019 נקרא על שמה "משעול סוזי אבן" בגבעתיים, בסמוך לבית האגודה למלחמה בסרטן ברחוב רביבים. עטיפת הספר "זכרונות" של סוזי אבן. בקדמת התמונה: סוזי אבן (משמאל) ושתי אחיותיה, איסמעיליה, סוף שנות ה-20 יום הולדת 75 לאבא אבן, בבית הנשיא בירושלים. משמאל לימין, טדי קולק, סוזי אבן, חיים הרצוג, אורה הרצוג, אבא אבן ותמר קולק, פברואר 1990 סוזי אבן עם בעלה במסיבת לחלוקת מלגות על ידי צ'ארלס קלור, לצידם שלום מאיר והעיתונאית לורה גרוס, אפריל 1966 שלט הסבר ב"משעול סוזי אבן" בגבעתיים סוזי אבן ואבא אבן, 1964, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית סוזי אבן: זכרונות, תרגם מאנגלית דניאל בלוך, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009 מדיה וקבצים בנושא סוזי אבן בוויקישיתוף סוזי אבן, באתר האגודה למלחמה בסרטן אלבום של סוזי אבן, תמונות ממצרים, באתר יד בן צבי, 2019 עדית נוימן, פרופ' יצחק ברנבלום - על עכברים אנשים והסרטן, הַבֹּקֶר, 4 בספטמבר 1959 מתנדבות לעזרת נירפאי הסרטן, מעריב, 9 ביוני 1961 ועדת השירותים של הכנסת הזמינה את נציגת האגודה למלחמה בסרטן, חרות, 26 ביוני 1962 ציבור ויחיד, למרחב, 19 ביוני 1963 "הקש בדלת" ־ מבצע מיוחד של האגודה למלחמה בסרטן, על המשמר, 12 בספטמבר 1962 שירות גלובס, ‏פריים טיים ביום רביעי: טלעד בערב הצדעה לאגודה למלחמה בסרטן, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2003 יחיעם ויץ, "זיכרונות" מאת סוזי אבן | אשת השגריר, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2010 יהונתן ליס, סוזי אבן הלכה לעולמה בגיל 90. הרצוג: סיפורה הוא הסיפור הציוני בהתגלמותו, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2011