laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הכס המלכותי של דנמרק

הכס המלכותי של דנמרק (בדנית: Danmarks tronstol) הוא הייצוג הממשי של הכתר הדני מאז 1671 ושל ממלכת נורווגיה בתקופת האיחוד עם דנמרק (1671-1814). לפי האגדה, הכס עשוי מקרן של חד-קרן, אך נראה כי עשוי דווקא מחט של חדשן נורווגי. שלושה אריות כסף בגודל-טבעי שומרים עליו, על פי המסורת התנ"כית, וכן היווה את הסמל של המונרכיה האבסולוטית של ממלכת דנמרק. הכס ניצב בטירת רוסנבורג שבקופנהגן, בירת דנמרק. בעקבות המעבר של דנמרק-נורווגיה ממונכריה נבחרת למונרכיה אבסולוטית ב-1660, הורה פרדריק השלישי לבנות כס מלכות. הכס נבנה בין השנים 1662–1671 על ידי בנדיקס גודשיווינג "הזקן" (Bendix Grodtschilling), שהיה נגר וצייר דני. בנו של פדריק, כריסטיאן החמישי, הוסיף לכס דמויות מוזהבות. הן הכס והן שלושת אריות-הכסף נבנו בהשראת כס שלמה התנכ"י, אשר נשמר על ידי שנים-עשר אריות, כמתואר בספר מלכים: וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ כִּסֵּא שֵׁן גָּדוֹל וַיְצַפֵּהוּ זָהָב מוּפָז: שֵׁשׁ מַעֲלוֹת לַכִּסֵּה וְרֹאשׁ עָגֹל לַכִּסֵּה מֵאַחֲרָיו וְיָדֹת מִזֶּה וּמִזֶּה אֶל מְקוֹם הַשָּׁבֶת וּשְׁנַיִם אֲרָיוֹת עֹמְדִים אֵצֶל הַיָּדוֹת: וּשְׁנֵים עָשָׂר אֲרָיִים עֹמְדִים שָׁם עַל שֵׁשׁ הַמַּעֲלוֹת מִזֶּה וּמִזֶּה לֹא נַעֲשָׂה כֵן לְכָל מַמְלָכוֹת. — ספר מלכים א', פרק י', פסוקים י"ח–כ' הכס שימש להכתרות של מלכי דנמרק בין 1671–1840 (גם לאחר פירוק הממלכה המאוחדת ב-1814). כאשר הפכה דנמרק למונרכיה חוקתית ב-1849, הופסקו ההכתרות הרשמיות והכס איבד את חשיבותו הפרקטית. הכס המלכותי נשמר על ידי שלושה אריות עשויים כסף בגודל-טבעי. כל אחד מהאריות שוקל כ-130 קילוגרם, ועיניהם, רעמתם, ואחוריהם מצופים בזהב טהור. הם פוסלו בין 1665–1670 על ידי פרדיננד שיבק (Ferdinand Kübich). לפי מסורת מקומית, ב-20 בנובמבר 1905, כשנציגי סטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) נכנסו לארמון כריסטיאן השביעי (אחד מארמונות דנמרק) שבקופנהגן במטרה להציע את הכתר הנורווגי לנסיך הוקון (לימים מלך נורווגיה בתקופת הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה), הם נעצרו על ידי האריות. האירוע הונצח על ידי הצלם פיטר אלפלט (Peter Elfelt). על פי התצלום של אלפלט, צייר פול פישה (Paul Gustav Fischer) ציור ידוע. אחד מגרסאותיו של הציור נמצא בארמון אוסלו. ציור מאת מיכאל פון הובן, הכתרתו של המלך כריסטיאן החמישי ב-1671. הכתרתו של המלך פרדריק השישי ב-1815. אריות הכסף לפני המלך כריסטיאן החמישי, סרטוט מ-1766. הכס המלכותי של נורווגיה המלוכה הדנית המלוכה הנורווגית הסבר כללי על הכס והאריות (בדנית) הציור והסבר קצר מתוך אתר הארמון הדני (בדנית)
בילי האוול

ויליאם וולטר ד. האוול (באנגלית: William Walter D. Howle; נולד ב-9 בנובמבר 1989) הוא שחקן בריטי המוכר מתפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה הבריטית. האוול נולד בסטוק-און-טרנט שבסטפורדשייר. הוא הופיע בתפקיד ג'יימס ווריק בסדרת הדרמה של ערוץ E4 "מתחת לפני השטח". בסרט "תחושה של סוף" שיחק האוול בתפקיד טוני ובסטר (הגרסה הצעירה של הדמות שגילם ג'ים ברודבנט). עוד הופיע במיני-סדרה "עדת התביעה" בתפקיד לאונרד וול הנאשם ברצח. ב-2017 שיחק האוול בסרט ההיסטורי "דנקרק", וכיכב יחד עם סירשה רונן בסרט "על חוף צ'זיל" עיבוד לרומן באותו שם מאת איאן מקיואן. עוד שיחק בעיבוד הקולנועי למחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב, ובסרט "מלחמתו של רוברט דה ברוס" של נטפליקס. בדצמבר 2019 השתתף בסרט מלחמת הכוכבים - עלייתו של סקייווקר בתור אביה של ריי, הדמות המרכזית בסדרה. החל ממאי 2024, האוול מגלם את הדמות של ג'ימי פורטר במחזה "הבט אחורה בזעם" של ג'ון אוסבורן, שמוצג בתיאטרון אלמיידה בלונדון. המחזה מתרחש בעליית גג אפרורית שבה פורטר מביע זעם על החברה שהפכה ל"חולה", לפי הגדרתו. סרט נוסף שבו האוול השתתף, "All Before You", צולם בירדן ועוסק בדיפלומט בריטי בתקופת המנדט הבריטי בשנות ה-30. על השתתפותו בסרט האוול אמר כי הוא מאמין כי בריטניה נושאת באחריות רבה לגבי הסכסוך הישראלי-פלסטיני בגלל ההחלטות הדיפלומטיות של תקופת המנדט. בנוסף, להאוול יש תפקיד בסרט "Sweet Dreams" שמתוכנן להצטלם בתחילת 2025, וגם פרויקט ביוגרפי על צ'ארלס דרווין. האוול היה הפנים של בית האופנה פראדה בצילומים של קרייג מקדין. בילי האוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בילי האוול, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בילי האוול, באתר Metacritic (באנגלית) England & Wales, Civil Registration Birth Index, 1916-2007 "Witness for the Prosecution's Billy Howle: 'I don't aspire to be a sex icon'". Evening Standard. 23 בדצמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "David Mackenzie's 'Outlaw King' Adds Billy Howle". Deadline. 18 באוגוסט 2017. נבדק ב-31 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) Baz Bamigboye, Breaking Baz: Billy Howle Prepares To Play An Angry Young Man On Stage & Dishes On The Hush-Hush Movie About How The Middle-East Became A Tinderbox, Deadline, ‏2024-10-01 (באנגלית אמריקאית) "Meet Prada's Next Generation of Leading Men". Vogue.com. נבדק ב-19 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
Não Perco Meu Tempo

Não Perco Meu Tempo (באנגלית: I'm Not Wasting My Time, ובעברית: אני לא מבזבזת את הזמן שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, כסינגל השני מתוך המיני-אלבום, Solo. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הפופ שבברזיל. השיר נכתב והופק על ידי אניטה, איאד אסלן, גבי מיוזיק, פדרו דאש, חואן פאריס, מרסליניו פראז ודיי לימנס והופק על ידי ג'ון לאונה. השיר הוא שיר בסגנון הפופ והרגאטון, אשר מאפיינים את שאר שירי המיני-אלבום, Solo. בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניטה ב-9 בנובמבר 2018. הקליפ בוים על ידי ז'ואאו פאפה שביים את קליפ השיר "Veneno". בקליפ ניתן לראות את אניטה יושבת על כיסא, ומולה אנשים שונים איתם היא מתנשקת לאורכו של הקליפ. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-63 מיליון צפיות. סרטון השיר "Não Perco Meu Tempo" באתר יוטיוב Anitta – Não Perco Meu Tempo (באנגלית), נבדק ב-2019-03-06 portalpopline.com.br "Não Perco Meu Tempo" da Anitta é nº1 na lista das músicas pop mais tocadas das rádios, POPline, ‏2018-11-19 (בפורטוגזית) Anitta – Não Perco Meu Tempo (באנגלית), נבדק ב-2019-03-06 Solo (באנגלית), נבדק ב-2019-03-06 Anitta (2018-11-09), Anitta - Não Perco Meu Tempo (Official Music Video), נבדק ב-2019-03-06 Greeicy se une a Anitta en “Jacuzzi”, ReggaetonSinLimite, ‏2018-10-28 (באנגלית)
חלב שנשפך (רומן)

חלב שנשפך (בפורטוגזית: Leite Derramado) הוא רומן שנכתב על ידי הסופר והמוזיקאי הברזילאי שיקו בוארקי, בשנת 2009, והתפרסם בעברית בשנת 2017 בתרגומה של אראלה טלנברג לרר, בהוצאת חרגול. אדם זקן בשם אאולליו ד'אסומפסאו מאושפז בבית חולים, ומתוך מיטת חוליו הוא מציג את ההיסטוריה של משפחתו. את תולדותיה וחייו הוא מבטא במונולוג אותו הוא מפנה אל בתו, אל האחיות המטפלות בו ובכלל לכל מי שיקשיב לו. את ימיו האחרונים הוא מקדיש להעלאת זכרונות. מחשבותיו אינן רצופות ולא תמיד הוא בטוח היכן הוא נמצא ועם מי הוא מדבר. הוא מתגעגע אל אשתו, מטילדי, ממנה נפרד לפני שנים רבות ואל התקופה בחייו בה היה חלק מהחברה הגבוהה של ריו דה ז'ניירו. הוא מתאר את תולדות משפחת אביו, המשתייכת למשפחה ברזילאית מסורתית ואמידה. הסאגה המשפחתית מאופיינת על ידי דקדנטיות על רקע ההיסטוריה הברזילאית במאתיים השנים הקודמות. תיאור משפחתו מתחיל בזכרונותיו אודות סבו שהיה "אשיות חשובה בתקופת האימפריה" ועד ימיו הוא. תוך סקירת חייו על פי זכרונותיו, באופן לא מסודר, נחשפים בסיפור השינויים החברתיים, הכלכליים והפוליטיים אשר התחוללו בברזיל במאות ה-19 וה-20. הזיכרון הוא אכן תוהו ובוהו גדול, אבל הכל נמצא שם בפנים: אם רק יפשפש בו מעט, בעליו ימצא שם כל מיני דברים. אבל מישהו מבחוץ לא צריך להכניס את האף שלו, כמו המנקה שמסלקת את כל הניירת כדי לנקות את האבק במשרד. או כמו בתי שרוצה לארגן את הזיכרון שלי בסדר שנח לה, סדר כרונולוגי, סדר אלפביתי, או פי נושאים. אם ככל שאנחנו מזדקנים אנו נוטים לחזור שוב ושוב, מילה במילה, על אותם אירועים נושנים, אין זה כתוצאה מעייפות הנפש, אלא כתוצאה מעודף תשומת לב. למען עצמו בלבד חוזר האדם הזקן שוב ושוב על אותו הסיפור, כאילו הוא משכפל אותו למקרה שעקבותיו של הסיפור יאבדו. הספר הטוב ביותר לשנת 2009 São Paulo Prize for Literature 2010 הספר ראה אור בתמיכת משרד התרבות הברזילאי/קרן הספרייה הלאומית של ברזיל עמוד הספר באתר הוצאת חרגול ננו שבתאי, "חלב שנשפך": אפילו על ערש דווי הגיבור לא רוצה לגלות מדוע נעלמה אהובתו, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2017 חלב שנשפך (הספר בקטלוג ULI) (הספר בקטלוג ULI) ראו זעקת איפירנגה; המאה ה-19, בה שלטו בברזיל פדרו הראשון, קיסר ברזיל ובנו דון פדרו השני חלב שנשפך עמ' 12 שם, עמ' 29 שם, עמ' 73 בצידו האחורי של שער הספר במהדורה העברית, 2017
Better Love

Better Love (בעברית: אהבה טובה יותר) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי דייוויד שנדון וקתרין דוסקה ובוצע על ידי קתרין דוסקה. השיר יצא לאור ב-6 במרץ 2019. השיר ייצג את יוון באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שנבחר דרך ועדה פנימית ברשות השידור היוונית. הורדה דיגיטלית "Better Love" - 3:03 מידע על היצירה "Better Love" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Better Love" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Better Love" באתר Discogs מילות השיר "Better Love" באתר Genius סרטון השיר "Better Love" באתר יוטיוב Katerine Duska - Better Love lyrics, מילות השיר באתר ג'יניוס
Kruna

Kruna (בעברית: כתר) הוא שיר בסרבית שנכתב, הולחן ובוצע על ידי נבנה בוז'וביץ'. השיר ייצג את סרביה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שנבחר בקדם הסרבי לאירוויזיון 2019 - "Beovizija 2019". סרטון השיר "Kruna" באתר יוטיוב Nevena Božović - Kruna lyrics, מילות השיר באתר ג'יניוס
מה גברים רוצים

מה גברים רוצים (באנגלית: What Men Want) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2019, שבוים על ידי אדם שנקמן ונכתב על ידי טינה גורדון צ'ישם, אלכס גרגורי ופיט הייק. בסרט מככבים טראג'י פ. הנסון, אלדיס הודג', ריצ'רד ראונדטרי, ונדי מקלנדון-קובי וטרייסי מורגן. הסרט מבוסס בכלליות על הסרט "מה נשים רוצות" משנת 2000, והוא עוסק באלי דייוויס שלאחר פגישה עם שאמן היא יכולה לשמוע את מחשבות הגברים. הסרט הוקרן לראשונה בארגנטינה ב-10 בינואר 2019, בארצות הברית ב-8 בפברואר 2019, ובישראל ב-14 בפברואר 2019. הסרט הרוויח מעל 72 מיליון דולר ממכירות הכרטיסים ברחבי העולם, וזכה לביקורות מעורבות מהמבקרים. שפת הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-117 דקות. הסרט מסופר על אלי דייוויס, סוכנת ספורט מצליחה שעמיתיה הגברים מנסים כל הזמן להכשיל אותה. כאשר היא לא מקבלת את הקידום שמגיע לה, היא שואלת מה היא צריכה לעשות בשביל להצליח בעולם הגברים. יום אחד, לאחד ששתתה תערובת רבת עוצמה של שאמן והתעלפה, היא קיבלה את הכוח לקרוא את המחשבות של הגברים. באמצעות זה היא הצליחה לעקוף את עמיתיה במירוץ להחתמת ג'מאל ברי, כוכב הכדורסל הבא. המאמצים שעליה להשקיע במטרה מעמידים את אלי במבחן עם חבריה הקרובים ואהובה הטרי. טראג'י פ. הנסון - אלי דייוויס טרייסי מורגן - דולה ברי אלדיס הודג' - וויל ונדי מקלנדון-קובי - אוליביה ג'וש ברנר - ברנדון טמאלה ג'ונס - מארי פיבי רובינסון - קיארה מקס גרינפילד - קווין ג'ייסון ג'ונס - איתן קלאן לוץ - קפטן בריאן בוסוורת' - ניק כריס וויטסקה - אדי אריקה באדו - אחות שאקיל אוניל - בתפקיד עצמו גרנט היל - בתפקיד עצמו קארל-אנתוני טאונס - בתפקיד עצמו ליסה לסלי - בתפקיד עצמה פיט דייווידסון - דני מארק קיובן - בתפקיד עצמו ריצ'רד רונטרי - סקיפ דייוויס אוסטון ג'ון מור - בן שיין פול מקגי - ג'מאל ברי בשנת 2017, סרטי פרמאונט הודיעה שהיא מעוניינת לעשות חידוש לסרט "מה נשים רוצות" משנת 2000. ב-14 בנובמבר 2017, פורסם שטראג'י פ. הנסון תככב בתפקיד ראשי בסרט. ב-2 בפברואר 2018, חתם אדם שנקמן שהוא יביים את הסרט. מאוחר יותר פורסם שיככבו בסרט גם מקס גרינפילד וטרייסי מורגן. בריאן טיילר הלחין את מוזיקת הסרט. פסקול הסרט הופץ ב-Lakeshore Records. מה נשים רוצות אתר האינטרנט הרשמי של מה גברים רוצים מה גברים רוצים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "מה גברים רוצים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מה גברים רוצים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מה גברים רוצים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מה גברים רוצים", באתר Metacritic (באנגלית) "מה גברים רוצים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יעקב לניאדו

יעקב חיים לניאדו (17 בנובמבר 1930 – 6 במרץ 2019) היה איש ההגנה, סגן-אלוף בצה"ל, תת ניצב במשטרת ישראל ממייסדי משמר הגבול ואגף המבצעים של המשטרה, איש המוסד, מושל רפיח וראש עיריית עזה, ומפקד המשמר האזרחי. נולד בירושלים ב-17 בנובמבר 1930 (כ"ו בחשוון ה'תרצ"א) למזל ולרב דוד ציון לניאדו. בילדותו למד בתלמוד תורה, שהתנהל בשיטות לימוד מודרניות, ומשם המשיך לישיבת פורת יוסף. בנערותו הצטרף לפלג של "ההגנה" בתנועת הנוער "ברית החשמונאים", ששימשה כמאגר כוח אדם מבצעי לפעולות של המחתרות העבריות בארץ ישראל. בשנת 1947 במלחמת העצמאות נשלח להילחם בקרב על גוש עציון, בפלוגת החי"ש של גדוד מכמש. בקרב האחרון על הגוש ב-14 במאי 1948, ניצל לניאדו ממוות, כשהחליט יחד עם חברו לחבור לשיירת פצועים שיצאה מכפר עציון למשואות יצחק. הלוחמים שנותרו בכפר עציון נורו למוות בידי הכוחות הערביים שהגיעו מאוחר יותר למקום. בשעות הערב של אותו היום נלקח כשבוי בידי הלגיון הירדני לעבר חברון, שם שהה בשבי במתחם משטרת חברון במשך שלושה שבועות. מחברון הועבר למחנה השבויים אום אל ג׳מאל שבעבר הירדן, שם הצטרף אל השבויים מהעיר העתיקה ששהו במחנה. עם שחרורו מהשבי, חזר לביתו לאחר תקופה ארוכה ביותר שלא ראה את הוריו. בשנת 1952 התגייס למשטרת ישראל, ואט אט התקדם בסולם התפקידים לדרגת קצין, ונמנה עם מייסדי משמר הגבול. בשנות ה-60 החל לשרת במוסד, וביצע מטעמו משימות שונות מסביב לעולם. בשנת 1966 נשלח לאתיופיה, כדי לייעץ בנושאי טכניקות לחימה ללוחמי הקומנדו של הקיסר היילה סלאסי. לקראת סיום תקופת פעילותו באתיופיה לאחר שלוש שנים, הוזמן אל הקיסר לשם קבלת מדליה. עם חזרתו לישראל, מונה לניאדו לשמש כמושל הצבאי של רפיח שברצועת עזה, בשל ידיעותיו בשפה הערבית ובקיאותו בתרבות הערבית. כסגן-אלוף בצה"ל, מונה לשמש כנציג הצבא במפקדה הרשמית המשותפת, שכללה שלושה קולונלים - לניאדו, ועוד שני קולונלים מטעם האו"ם ומצרים. בתקופה זו התיידד עם קצינים מצרים. לאחר שיצא לפנסיה העלה על הכתב את סיפור חייו בספר בשם "בשירות העם והמולדת", שזיכה אותו בפרס מפעל חיים לספרות צבאית חדשה של אוניברסיטת אריאל מטעם האחים מולדובן. לניאדו היה נשוי לחביבה, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. בשנותיו האחרונות התגורר בכפר אדומים. הלך לעולמו ב-6 במרץ 2019. ״בשירות העם והמולדת״, אתר האינטרנט אודות הספר מלחמות ושלום, עיתון ארץ בנימין, מאי 2014, באתר מטה בנימין יעקב אמסלם, מספסלי הישיבה לשורות המוסד • אגדה מהלכת, באתר כל הזמן, 21 ביוני 2016 שמעון כהן, הנער החרדי שלחם בכל המלחמות וגויס למוסד, באתר ערוץ 7, 22 בינואר 2014 עפרה לקס, הערבים אותם ערבים, אבל אריק לא אותו אריק, באתר ערוץ 7, 22 באפריל 2004, מנחם כהן, לוחם, איש המוסד וראש עיריית עזה, באתר חב"ד סא"ל במיל' יעקב לניאדו- על ספרו - סיפורו של בחור ישיבה, סרטון באתר יוטיוב יעקב לניאדו בכנס מחקרי חברון תשע"ו, סרטון באתר יוטיוב
צב ערבות

צב ערבות (שם מדעי: Gopherus agassizii) הוא מין צב מהסוג צב גופר אשר חי בטבע בדרום ארצות הברית באזורי מדבר. מין זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע. צב זה מגיע לאורך 25–36 ס"מ, למשקל 2–5 ק"ג ולגובה 10–15 ס"מ. הוא בעל שריון מקורה בעל לוחיות כהות ואדמדמות בחלק הפנימי וגוף בצבע אפור-כתום. הזכרים גדולים מהנקבות ובעלי שריון ארוך יותר בחלקו הקדמי. הצב בעל רגליים ארוכות העוזרות לו לחפור היטב בחולות המדבר. הצבים חיים בגבם או בקבוצות קטנות הפעילות במשך היום ומחפשות מזון. הם ניזונים ממגוון מיני צמחים, ירקות ועשבים מדבריים ומחבבים במיוחד זרעי פירות של קקטוסים כמו הסגווארו. הצב מסתדר כמעט בלי לשתות כלל והוא בעל כליות המייצרות שתן מרוכז כדי לחסוך באנרגיה. בעונת הרבייה נלחמים הזכרים ביניהם בעזרת שולי השריון ומנסים להפוך אחד את השני על גבו. הצב מצוי בסכנה גדולה בטבע עקב בעיות של עיור במדבר, תקיפות עורבים הפוגעים בצעירים, מחלות, ציד, ונדליזם ופגיעה במקורות מזונו. מדיה וקבצים בנושא צב ערבות בוויקישיתוף צב ערבות, באתר ITIS (באנגלית) צב ערבות, באתר NCBI (באנגלית) צב ערבות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב ערבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב ערבות, באתר GBIF (באנגלית) צב ערבות באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שכווי היערות

שכווי היערות (שם מדעי: Tetrastes bonasia) הוא מין של עוף קרקע מתת-משפחת השכווים אשר חי ביערות של צפון אירואסיה בטווח שבין מרכז אירופה להוקאידו. באנגלית הוא מכונה: "Hazel grouse" - שכווי הלוז, על שם מנהגו לאכול מפירות הלוז. שכווי זה הוא הקטן שבשכווים ואורכו 35–39 ס"מ, מוטת כנפיו 50–62 ס"מ ומשקלו 375–475 גרם בלבד. הוא בעל נוצות חומות, אפורות ולבנות על גופו. הראש לבן עם פסים חומים ואדומים לאורכו וסנטר וגרון שחורים ומעל הראש ציצה חומה אצל הזכרים המשמשת למטרות חיזור והוא בעל זנב עם נוצות אפורות ושחורות בקצה היכול להיפרש כמו מניפה. הנקבה חומה ברובה ומוסוות יותר מהזכר וגם קטנה ממנו. השכווים חיים על קרקע היער וניזונים מזרעים ומחרקים. הנקבה מטפלת באפרוחים מבלי עזרת הזכר והיא מקננת על הקרקע. היא מטילה 3–6 ביצים המוסוות כמוה בתוך הקן. האפרוחים יכולים להזין את עצמם מיד לאחר הבקיעה. מדיה וקבצים בנושא שכווי היערות בוויקישיתוף שכווי היערות, באתר ITIS (באנגלית) שכווי היערות, באתר NCBI (באנגלית) שכווי היערות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שכווי היערות, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שכווי היערות, באתר GBIF (באנגלית) לפי החלטות האקדמיה ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדרון הקקטוס

גדרון הקקטוס (שם מדעי: Campylorhynchus brunneicapillus) הוא מין של עוף ממשפחת הגדרוניים שבסדרת ציפורי השיר, אשר חי במדבריות דרום ארצות הברית ומקסיקו. מין זה הוא קרובו לסוג של גדרון אדמוני-גב. גדרון זה הוא אחד מהגדולים שבבני משפחתו, אך קטן מעט מהמינים Campylorhynchus chiapensis ו-Campylorhynchus griseus, אשר שייכים לאותו הסוג. אורכו של הגדרון 18–19 ס"מ ומשקלו 33.4-46.9 גרם. הגדרון בעל נוצות חומות מנומרות בלבן, בעל ראש וחזה לבנים שלאורכם פסים חומים ושחורים והחזה שחור. החלק התחתון של הבטן צהבהב והזנב הארוך מפוספס בשחור-לבן. הגדרון שוכן באזורים צחיחים בדרום-מערב אמריקה הצפונית בעיקר במדבר סונורה ומדבר מוהאבי, שם הוא חי בקרבת קקטוסים ענקיים כמו הסגווארו ו-Cylindropuntia, ומכאן שמו. הוא פעיל ביום וניזון בעיקר מחרקים כמו נמלים, חגבים, צרעות, טרמיטים וחיפושיות. הוא ניזון גם מפירות וזרעים ואף מזוחלים קטנים שהוא תופס. הגדרון חי בזוגיות קבועה ושני בני הזוג יגנו על קינם ועל הקקטוס שלהם מגדרונים אחרים. הקן של הגדרונים מצוי על קקטוסים ושיחים דומים ומורכב מזרדים וענפים שנמצאים באזור. בתוך הקן הנקבה מטילה 3–4 ביצים הבוקעות תוך 16 יום. זוג ההורים יאכיל את הגוזלים בחרקים. הגדרון יכול לחיות 1.5-2 שנים בטבע אך בשביה יכול להגיע לגיל 7 שנים. לגדרון הקקטוס ישנם 8 תת-מינים: C. b. couesi C. b. sandiegensis C. b. bryanti C. b. purus C. b. seri C. b. affinis C. b. brunneicapillus C. b. guttatus מדיה וקבצים בנושא גדרון הקקטוס בוויקישיתוף גדרון הקקטוס, באתר ITIS (באנגלית) גדרון הקקטוס, באתר NCBI (באנגלית) גדרון הקקטוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גדרון הקקטוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גדרון הקקטוס, באתר GBIF (באנגלית) גדרון הקקטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינקולן סדרה L

לינקולן סדרה L (באנגלית: Lincoln L series, נקרא גם: Lincoln Model L) היא מכוניות סלון בסגנון גוף "Torpedo (car)" (אנ') מתוצרת חטיבת היוקרה "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')) מבית יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרו בין השנים 1920–1930. דגמי "לינקולן סדרה L" הם המכוניות הראשונות שיוצרו על ידי חטיבת "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')). יוצרו 65,120 יחידות. סדאן (Touring), 4 דלתות. קבריולה - 2 מושבים + 2 מושבים, 2 דלתות. קבריולה - 4 מושבים, 4 דלתות. קופה - 2 דלתות. טנדר - 2 דלתות. 2,957 יחידות - שנת 1921. 5,512 יחידות - שנת 1922. 7,875 יחידות - שנת 1923. 7,053 יחידות - שנת 1924. 8,541 יחידות - שנת 1925. 8,787 יחידות - שנת 1926. 7,149 יחידות - שנת 1927. 6,362 יחידות - שנת 1928. 7,672 יחידות - שנת 1929. 3,212 יחידות - שנת 1930. "לינקולן סדרה L", בקידמת הבית הלבן (1923) "לינקולן סדרה L", שנת 1926 "לינקולן סדרה L", רודסטר, שנת 1931 "לינקולן סדרה L" "לינקולן סדרה L", שנת 1928 "לינקולן סדרה L", דגם 179 קופה, שנת 1930 "לינקולן סדרה L", דגם "Phaeton" שנת 1924 "לינקולן סדרה L", דגם "124A", שנת 1923 - מבט לתא הנהג לינקולן סדרה EL לינקולן סדרה H מדיה וקבצים בנושא לינקולן סדרה L בוויקישיתוף לינקולן סדרה L, בביצוע טנדר, סרטון באתר יוטיוב Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9 Leon Mandel, American Cars, Stewart, Tabori & Chang, Inc., 1982, ISBN 0-94143-419-2. "לינקולן סדרה L" conceptcarz.com/vehicle/z16923/lincoln-model-l "לינקולן סדרה L" סדרה "sport-phaeton" mecum.com/lots/CA0818-336576/1930-lincoln-l-series-sport-phaeton "לינקולן סדרה L" סדרת "phaeton" hemmings.com/blog/2017/10/29/hemmings-find-of-the-day-1929-lincoln-l-dual-cowl-phaeton
LegalDocML

LegalDocumentXML הוא סטנדרט מבוסס XML המתוחזק על ידי ארגון OASIS שנועד לספק שיטה כללית לכתיבה, עריכה ושיתוף של מסמכים משפטיים כדוגמת מסמכי חקיקה, מסמכים פרלמנטריים, לצורך החלפתם בין מוסדות בינלאומיים. הסטנדרט כולל מודל משותף של נתונים ומטא־נתונים המאפשרים שיתוף מסמכי חקיקה בין שותפים שונים בתהליכי חקיקה בכללם: פרלמנטים, בתי קונגרס, משרדי ממשלה, בתי משפט ומוסדות ממשלתיים. הסטנדרט יוצר גם פורמט אחסון לטווח ארוך של גישה מסמכים פרלמנטרית, חקיקה ומשפטית המאפשרת חיפוש, פרשנות, וויזואליזציה של מסמכים. סטנדרט LegalDocumentXML שואף להשיג את המטרות הבאות: ליצור סטנדרט מסמך משפטי משותף לחילופי מסמכים פרלמנטריים, חקיקתיים ומשפטיים בין מוסדות בכל מקום בעולם. לספק פורמט אחסון לטווח ארוך של גישה מסמכים פרלמנטרית, חקיקה, משפטית המאפשרת חיפוש, פרשנות, ויזואליזציה של מסמכים. ליצור מודל נתונים ומטא־נתונים משותפים, שיהיו ניתנים לשיתוף ולהרחבה, באמצעות כלים טכנולוגיים, על ידי עמיתים מומחים - בין אם הם בתי משפט, פרלמנטים, וועדות, בתי קונגרס או משרדי ממשלה. ליצור מנגנון משותף למתן שמות וקישורים למשאבים (URI), כך שיהיה ניתן לצטט בקלות ולייצר הפניות אל מסמכי חקיקה ומסמכים משפטיים. לאפשר את הבנת המסמך - באמצעות פרשנות הסכימה, ללא סיוע של כלי תוכנה מיוחדים. לאפשר הרחבה - כלומר לאפשר את שינוי המודל באמצעות שימוש בסטנדרט Akoma Ntoso, ללא פגיעה ביכולת התקשורת עם מערכות אחרות. הסטנדרט מבוסס על אוצר המילים ועל סכימת ה-XML של Akoma Ntoso. מסיבה זו, הסטנדרט שומר על השם "Akoma Ntoso" ושורש ה-XML של הסטנדרט נקרא "akomaNtoso". התקן הוא תקן פתוח שנועד להפוך את המבנה והמשמעות של המסמכים המשפטיים לקריאים על ידי מכונה. תגיות ה-XML בו מאפשרות הוספת משמעות סמנטית לתוכן הטקסט. משמעות זו מאפשרת את קריאת הטקסט המשפטי באמצעות מכונות תוך הבנת המשמעות וההקשר של הטקסט. מהסטנדרט מתאר גם את מבנה המסמך, חלוקתו לפרקים, חלקים, סעיפים, מנה הערות שוליים וכיוצא בזה. בדרך זו, מחשב יכול לנתח מידע באמצעות תהליכים הדומים לחשיבה והסקת מסקנות אנושיים, אך באופן מהיר יותר באופן מאסיבי, כך ניתן להשיג שירותים מתקדמים חכמים. הפיכת מסמך ל"קריא" על ידי מכונה מתבצע באמצעות הוספת "תגים" Markup. תגים אלו מאפשרים למכונה לסרוק במהירות את הטקסט ולנתח את המשמעות שלו. אקומה נטוסו אתר האינטרנט הרשמי של LegalDocML
יוחנן השביעי

יוחנן השביעי (בלטינית: Ioannes VII;‏ 650 – 18 באוקטובר 707) היה האפיפיור מ-1 במרץ 705 עד מותו ב-18 באוקטובר 707. הוא היה יורשו של יוחנן השישי, והיה (כמו קודמו) ממוצא יווני. הוא אחד מאפיפיורי האפיפיורות הביזנטית. יוחנן היה יליד רוסנו בקלבריה, אביו, אפלטון היה Cura palatii Urbis Romae הקיסרי, או אוצר גבעת הפאלאטיום, מה שהופך את יוחנן לאפיפיור הראשון שהיה בנו של פקיד ביזנטי. אמו נקראה בלאטה, וסבו מצד אביו היה תאודורוס צ'ילאס, סנטור בשנת 655. בינואר 705 מת האפיפיור יוחנן השישי, וב-1 במרץ נבחר ג'ובאני כאפיפיור יוחנן השביעי. ליוחנן השביעי היו יחסים טובים עם הלומברדים, ששלטו אז באיטליה. עם זאת, היחסים שלו עם יוסטיניאנוס השני, הקיסר הביזנטי, היו רחוקים מלהיות חלקים. יחסי האפיפיור עם ביזנטיון השתלטו על המועצה של קוויניסקט (או טרולאן) בשנת 692. ויכוח אקדמי התמודד עם עמדתו של יוחנן השביעי על הקנונים. הוא לא אישר את הקנונים, שהיו מאוד לא פופולריים באיטליה. אף על פי כן נמתחה עליו ביקורת חריפה במיוחד על ידי ליבר פונטיפיקליס על שלא חתם עליהם: הוא [יוסטיניאנוס השני] שלח שני בישופים מטרופולינים, ושלח עמם גם מנדט שבו ביקש מהאפיפיור [יוחנן השביעי] לאסוף מועצת כנסייה אפוסטולית, ולאשר כאלה מהם כפי שאישר, ולדחות את אלה שהיו שליליים. אבל הוא, מבוהל בחולשתו האנושית, החזיר אותם לנסיך על ידי אותם מטרופוליטנים בלי שום זיכרונות כלל. כמה מונומנטים ברומא קשורים ליוחנן. הבולטת ביותר היא כנסיית מריה אנטיקה הקדושה למרגלות גבעת פלטין. עקבות של ארמון אפיסקופלי אפיסקופיום המשויך ליוחנן התגלה על הפלטיני. יוחנן השביעי גם בנה אוראט המוקדש תאוטוקוס. האולם נמצא בתוך הבזיליקה העתיקה בזיליקת פטרוס הקדוש. שברים של עיטור הפסיפס ניתן למצוא במערות הוותיקן. יתר על כן, אייקון גדול, המכונה מדונה דלה קלמנצה שוכן בסנטה מריה אין טרסטוורה, ומאמינים שהוזמן תחת חסותו של יוחנן. הוא גם שיקם את מנזר סוביאצו, שנהרס על ידי הלומברדים בשנת 601. יוחנן השביעי מת ב-18 באוקטובר 707, ולאחר מותו נבחר סיסיניוס לאפיפיור. מדיה וקבצים בנושא יוחנן השביעי בוויקישיתוף יוחנן השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Murzaku, Ines Angeli (2009). Returning home to Rome: the Basilian monks of Grottaferrata in Albania. Analekta Kryptoferris. p. 47. ISBN 9788889345047. Rossano, a town in southern Italy, which is probably the birthplace of another well-known Greek figure, Pope John VII who reigned in the See of St. Peter for two years (705–707) Hare, Augustus J. C. (2007). Cities of Southern Italy and Sicily. READ BOOKS. pp. 344–345. ISBN 9781406782127. Pope John VII. (705–707) was a native of Rossano. קלי, JND מילון אוקספורד לאפיפיורים . Oxford University Press, 1986, p. 84. הגנאלוגיה של ברנד יוסף יאנסן . RootsWeb.com. Breckenridge, JD "עדות לטבע היחסים בין האפיפיור יוחנן השביעי לבין הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס השני". Byzzinische Zeitschrift, Vol. 65, 1972. Nordhagen, PJ "קונסטנטינופול על הטיבר". סמית ', JMH (עורכת). רומא העתיקה של ימי הביניים והמערב הנוצרי . ליידן, 2000. אוגנטי, א. איל פאלאטינו נל מדיואבו . רומא, 1996. Nordhagen, JP "סמלים המיועדים להצגת מתנות ווטיות מפוארות". Dumbarton Oaks Papers, Vol. 41, 1988.