laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה

בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה הוא אחד משמונת בתי התפילה הבהאים ברחבי העולם, והוא מוגדר כ"מקדש האם של דרום אמריקה". תכנון בית התפילה נעשה על ידי חברת האדריכלות "חרירי-פונטריני אדריכלות". האתר שנבחר להקמת המבנה שוכן על שלוחה לרגלי הרי האנדים, מצפון לסנטיאגו דה צ'ילה בצ'ילה, והוא משקיף על ההרים ממזרח לו ועל העמק שממערב לו. הגנים שסביב בית התפילה משתרעים על פני שטח של 70 דונם, שהוא חלק ממתחם בשטח כולל של 1100 דונם. המבנה נחנך ונפתח לציבור באוקטובר 2016, בטקס חגיגי בו השתתפו מאות בהאים מרחבי העולם כמו גם בכירים מצ'ילה וממדינות נוספות ביבשת. המבנה עצמו מתנשא לגובה של 30.4 מטר וקוטרו זהה. שטחו הכולל כ-1,950 מ"ר והוא יכול להכיל כ-600 איש. המעטפת החיצונית של המבנה בנויה מתשעה "עלים" (או "כנפיים") העשויים מאלבסטר לבן שקוף. העלים נפגשים בשיא גובהו של המבנה; הם משמשים לו ככיפה ומעניקים לו מראה של פרח סגור. עלי האלבסטר מאפשרים חדירת אור שמש בשעות היום, וקרינת אור מתוכו בשעות החשיכה, ובשל כך הוא מכונה גם "מקדש האור". בין העלים יש מעטפת זכוכית ופלדה שמשמשת כמעטפת של אולם המבנה. במבנה נקבעו תשע דלתות שאל כל אחת מהן מובילה שדרה. בריכות נוי סביב המבנה משקפות אותו בבמימיהן. מדיה וקבצים בנושא בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה (בספרדית) בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה, ברשת החברתית פייסבוק בית התפילה הבהאי בסנטיאגו דה צ'ילה, ברשת החברתית אינסטגרם מצגות אודות בית התפילה בית התפילה בסנטיאגו באתר הקהילה הבהאית בארצות הברית "בית תפילה בהאי בדרום אמריקה," באתר Architectural Record.com. Other Baha'i Temples "בית התפילה הוא 'מתנה' לצ'ילה וליבשת," באתר החדשות הבהאי. The Bahai temple for South America
פרוגסטין

פרוגסטין הוא פרוגסטרון סינתטי, בעל פעילות ביולוגית דומה לפרוגסטרון. השימוש הנפוץ ביותר בהורמון הוא בטיפול הורמונלי חליפי לנשים בגיל הבלות, שימוש כגלולות למניעת היריון, ושימוש לטיפול במחלות אחרות. בדרך כלל משלבים טיפול בפרוגסטין עם אסטרוגן. ישנה משפחה גדולה של הורמונים הנקראים פרוגסטינים. החיפוש אחר הורמונים אלה החל לאחר שהתגלה שפרוגסטרון יכול לעכב את הביוץ. עם זאת ישנה בעיה בנטילתו בכדורים עקב זמינות ביולוגית נמוכה, וישנן תופעות לוואי בנטילתו כקרם. הבעיות הללו גרמו למסע חיפוש אחר הורמון דומה שיפעל בצורה דומה ללא הבעיות. להורמונים שנמצאו קוראים פרוגסטינים. פרוגסטרון אמצעי מניעה הורמונלים ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית התפילה הבהאי בפנמה סיטי

בית התפילה הבהאי בפנמה סיטי הוא אחד משמונת בתי התפילה הבהאים ברחבי העולם, והוא נחשב ל"מקדש האם של אמריקה המרכזית". המבנה שוכן על "גבעת השירה היפה" (la montaña del Dulce Canto), המכונה גם "גבעת השירה" (Cerro Sonsonate), צפונית לפנמה סיטי אליה הוא צופה. תכנן אותו האדריכל הבריטי פיטר טילוטסון. בבנייתו, שהושלמה ב-1972, נעשה שימוש בחומרי בנייה מקומיים. כלכל יתר בתי התפילה הבהאים, למבנה תשע צלעות והוא נושא כיפה. הכיפה מכוסה באלפי אריחים אליפטיים בצבע לבן, והיא מזכירה כיפת פלנטריום. בחלקה העליון של הכיפה תשעה פתחים קטנים. בחזיתה של כל אחת מתשע צלעות המבנה שוכנת רחבה בצורת משולש שווה-צלעות המוליכה אל אחת מדלתותיו. בין השטחים המשולשים ניצבים קירות מעוטרים בגוון חום, הקורנים מן המבנה לתשעת צדדיו ומסתיימים בשיפוע. מעל כל דלת קבוע חלון בצורת לונטה המאפשר חדירת אור אל פנים המבנה. בית התפילה מנוהל על ידי האספה הרוחנית הלאומית של פנמה. האתר הרשמי של הקהילה הבהאית בפנמה ¿Conoce la montaña del Dulce Canto? Graham Hassall, "The Bahai House of Worship: Localisation and Universal Form," in Carole Cusack, Alex Norman, eds. Handbook of New Religions and Cultural Production, BRILL, 2012.
סום (נהר)

סום (בצרפתית: Somme) הוא נהר בחבל פיקרדי בצפון צרפת. מוצאו בכפר פונסום שליד העיר סן-קנטן במחוז אן שבחבל פיקרדיה. הוא זורם מערבה לאורך 245 ק"מ ונשפך למימי תעלת למאנש בעיירה סן-ואלרי-סור-סום. שפך הנהר מהווה תחנה של נדידת עופות בשם מארקנטר. גובה הנהר בנקודת המוצא 85 מטר מעל פני הים והוא זורם דרך הערים סן-קנטן, פרון, אמיין ואבוויל. אגן הניקוז של נהר הסום מגיע ל-6,000 קמ"ר. בין 1770 ו-1843 נבנתה תעלת הסום שמימיה זורמים לצד הנהר. כיום התעלה משמשת למטרות נופש בלבד. ב-2001 הנהר עלה על גדותיו והציף את עמק הסום. השבטים הקלטיים שישבו לחופיו כינו אותו בשפתם בשם "השקט" - שם המתאים לעובדה שבדרך כלל זרימת מימיו שקטה למדי. הרומאים כינו אותו בשם "סאמארה" ומכאן השם "סום". ב-1066 צבאו של ויליאם הכובש שעלה על אנגליה התאסף בסן-ואלרי-סור-סום. ב-1346 צבאו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה צלח את הנהר, אך נאלץ לסגת במאורעות שהגיעו לשיאם בקרב קרסי. צליחת הנהר הייתה מאורע חשוב גם בקרב אז'נקור (1415). הקרב על הסום (1 ביולי - 18 בנובמבר 1916), שבו יצאו הבריטים למתקפה נגד הגרמנים, היה אחד הקרבות הגדולים של מלחמת העולם הראשונה. מתקפת האביב של הגרמנים ב-1918, שהחלה בסביבות סן-קנטן, נעצרה על ידי כוחות בריטיים ואוסטרליים בקרב שהתחולל ליד אמיין - מה שסימן את סוף המלחמה. עמק הסום נכבש על ידי הגרמנים במאי-יוני 1940 במלחמת העולם השנייה ושוחרר על ידי בעלות הברית באוגוסט 1944. סום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Somme River, France, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
סרוו

סרוו או מנגנון סרוו הוא מרכיב במערכות בקרה אוטומטיות שמשתמשות במשוב מחיישן כדי לשמור על מוצא קבוע של המערכת. המונח נכון רק למערכות שבהן המשוב או החיישן משמש לתיקון של מיקום מכני או פרמטרים אחרים. לדוגמה, בקרת שיוט במכונית פועלת על ידי משוב במעגל סגור (יש משוב למערכת על מהירות הרכב, וזו פועלת לבטל כל שינוי במהירות כך שתחזור למהירות המטרה). מנגנון סרוו יכול או יכול שלא להשתמש במנוע סרוו. למשל תנור ביתי ששולט אוטומטית בטמפרטורה על ידי תרמוסטט הוא מנגנון סרוו, אך אין בו מנוע סרוו. סוג שכיח של סרוו הוא כזה שמספק בקרת מיקום. מנגנוני סרוו הם בדרך כלל חשמליים או אלקטרוניים למחצה בטבע, שמשתמשים במנוע חשמלי שיוצר כוח מכני. סוגים אחרים של מנגנוני סרוו משתמשים בהידראוליקה, מנגנונים פנאומאטיים, או עקרונות מגנטיים. בדרך כלל, סרוו פועל על עיקרון של משוב שלילי, בו קלט השליטה מושווה לעמדה הממשית של המערכת המכנית כפי שנמדדה על ידי מתמר בפלט. כל הפרש בין קלט השליטה לעמדה הממשית משמש כאות המניע את המערכת בכיוון הנדרש כדי להגיע למיקום הנדרש. תאוריה שלמה המכונה "תורת הבקרה" פותחה על סמך סוג כזה של מנוע. מנגנון סרוו היה לראשונה בשימוש במערכת בקרת-ירי צבאית ובציוד ניווט של חיל הים. היום מנגנוני סרוו נמצאים בשימוש במכונות אוטומטיות שונות, אנטנות לקליטת לוויינים, מערכות ניווט אוטומטיות בסירות ומטוסים, מערכות ירי נגד מטוסים, ומנגנוני שליטה ברכבים/מטוסים בשלט רחוק. מדיה וקבצים בנושא סרוו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טריאס תיכון

טריאס תיכון הוא תת-תור או תקופה בתור הטריאס אשר בעידן המזוזואיקון, והוא קרוב יותר לזמננו מאשר טריאס תחתון. התקופה החלה כ-247.2 מיליוני שנים לפני זמננו והסתיימה לפני כ-235 מיליוני שנים. היא מחולקת לשני גילאים (תת יחידות זמן של תקופה): לדיניאן (Ladinian) ואניסיאן (Anisian). בתקופה זו חיו ראשוני הדינוזאורים. לוח הזמנים הגאולוגי מדיה וקבצים בנושא טריאס תיכון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון קלייטון

ג'ון מידלטון קלייטון (באנגלית: John Middleton Clayton;‏ 24 ביולי 1796 - 9 בנובמבר 1856), עורך דין אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית וכסנאטור מטעם מדינת דלאוור. קלייטון נולד בדאגסבורו שבדלאוור, בנם של ג'יימס ושרה קלייטון ואחיינו של מושל דלאוור ג'ושוע קלייטון. את לימודיו התיכוניים סיים בעיר מגוריו ובשנת 1815 סיים לימודים אקדמיים באוניברסיטת ייל. קלייטון למד משפטים בבית הספר למשפטים ליצ'פילד ובשנת 1819 הוסמך לעריכת דין ופתח את משרדו הפרטי בעיר דובר שבדלאוור. בתקופה זו נפטר אביו ופרנסתו הועברה לאמו ולמשפחתו. כעבור שנים ספורות נפטרה רעייתו סאלי, לה נישא בשנת 1822, לאחר לידת בנם הצעיר וקלייטון היה אב יחיד לשני ילדיהם. בשנת 1824 נבחר קלייטון לבית הנבחרים של דלאוור ובשנים 1826–1828 הוא כיהן כמזכיר מדינת דלאוור. בשנת 1831 הוא היה משתתף מרכזי בכתיבת ואישור חוקת המדינה. בשנת 1829 נבחר לסנאט של ארצות הברית והיה החבר הצעיר ביותר בו. כהונתו נמשכה שש שנים, לאחריהן ביקש שלא להציג מועמדותו, אך נבחר כנגד רצונו והתפטר כעבור זמן קצר. נאומיו במהלך תקופה זו זכו לציון בשל רהיטותם וזכו לתשומת לב נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון שקלייטון היה בין תומכיו. דקדקנותו בנעשה במשרד הממשלתי האחראי על שרותי הדואר הביאו לארגון מחדש של מחלקות המשרד. בשנים 1833–1836 הוא שימש יו"ר הוועדה לענייני משפט. בתום כהונתו בסנאט מונה קלייטון לנשיא בית המשפט העליון של דלאוור. הוא מונה לתפקיד כמחליפו של בן דודו, תומאס קלייטון, שמונה כממלא מקומו בסנאט. בשנים 1837–1839 עמד בראש בית המשפט ולאחר מכן סיים תפקידו על מנת להביע תמיכה אקטיבית במועמדות ויליאם הנרי הריסון לנשיאות ארצות הברית. בשנים 1845–1849 כיהן קלייטון פעם נוספת כסנאטור. במהלך תקופה זו הוא התנגד לסיפוח שטחי טקסס לארצות הברית ולעצם התנהלות מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. הוא התפטר מהסנאט עם מינויו למזכיר המדינה של ארצות הברית על ידי הנשיא זאכרי טיילור. כהונתו כמזכיר המדינה נמשכה כשנה וחצי בלבד, לאור פטירתו של הנשיא טיילור והחלפת חברי הקבינט על ידי יורשו, מילרד פילמור. בשנת 1850 הוא היה שותף לחתימת המשא ומתן עם בריטניה בנוגע לאזורים הפתוחים לשיט בסביבות פנמה (לימים הוביל ההסכם לכריית תעלת פנמה). פרשנותו הדקדקנית במשפט בינלאומי הובילה ליצירת משברים מסחריים עם ספרד, פורטוגל וצרפת. לאחר סיום כהונתו נבחר קלייטון בפעם השלישית לסנאט, החל ב-1853 ועד לפטירתו ב-1856. במהלך תקופה זו הוא הביע התנגדותו לחוק קנזס נברסקה. בשנת 1855 הוא נשא נאום שזכה להדים בנוגע להתנגדותו להחלטת הנשיא פרנקלין פירס להקצות קרקע ציבורית לבניית בית אשפוז לחולי נפש. שני בניו של קלייטון נפטרו בצעירותם. מדיה וקבצים בנושא ג'ון קלייטון בוויקישיתוף ג'ון קלייטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון קלייטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון קלייטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ריזה

האם התכוונתם ל... ריזה (ראפר) – ראפר אמריקני ריזה (גרמניה) (אנ') – עיר בגרמניה בסקסוניה ריזה (טורקיה) – עיר בטורקיה ובירת נפה ריזה ומחוז ריזה תה ריזה – סוג תה שחור ריסה (פירושונים)
אדוארד אברט

אדוארד אברט (באנגלית: Edward Everett; ‏11 באפריל 1794 – 15 בינואר 1865), מדינאי אמריקני שכיהן כנשיא אוניברסיטת הרווארד, מושל מסצ'וסטס, חבר בית הנבחרים והסנאט של ארצות הברית ומזכיר המדינה. בשנת 1860 היה מועמד מפלגת האיחוד החוקתי לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. אברט נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס לאוליבר ולוסי אברט. סיים את לימודיו בבית הספר המקומי ובשנת 1811 סיים בהצטיינות יתרה לימודי תאולוגיה באוניברסיטת הרווארד. הוסמך בשנת 1814 לכמורה. לימים הוא הוסמך בגרמניה כדוקטור והיה אזרח ארצות הברית הראשון שהוענק לו דוקטורט. שימש פרופסור באוניברסיטת הרווארד לספרות יוון ובשנים 1846–1849 כיהן כנשיא האוניברסיטה. בשנים 1825–1835 כיהן אברט כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ובשנים 1836–1840 כמושל מסצ'וסטס. כמושל, הוחדרה על ידו בשנת 1852 שיטת החינוך הנהוגה בפרוסיה למערכת החינוך במדינה. בסיום תפקידו הוא התמנה לשגריר ארצות הברית בבריטניה (1841–1845), תוך שסירב בשנת 1843 למינויו לשגריר בסין. בשובו למדינה עמד בראש האוניברסיטה. אברט מונה בשנת 1852 למזכיר המדינה של ארצות הברית, בעקבות פטירתו של דניאל ובסטר ועד לסיום כהונת הנשיא מילרד פילמור כעבור כחמישה חודשים. לאחר מכן הוא נבחר לסנאט וכיהן בו בשנים 1853–1854, עת התפטר. בסמוך להתפטרותו הוא הביע מחאה על פשרת מיזורי ובעד חופש דת של אזרחי ארצות הברית בשהותם מחוץ למדינה. בשנת 1860 הוא היה מועמד מפלגת האיחוד החוקתי לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. ב-19 בנובמבר 1863 הוזמן אברט, שהיה ידוע בכושר נאומו ורהיטותו, לשאת את דבריו באספת ההקדשה של בית הקברות הלאומי לחיילים בגטיסברג שבפנסילבניה. נאומו היה האירוע העיקרי ביום ההקדשה וארך כשעתיים, אך דברי הסיכום של הנשיא אברהם לינקולן הוכתרו כאירוע מכונן בהיסטוריה האמריקנית ("נאום גטיסברג"). אברט נישא בשנת 1822 לשרלוט ברוקס ונולדו להם שישה ילדים, בהם חבר הקונגרס האמריקני ויליאם אברט. מדיה וקבצים בנושא אדוארד אברט בוויקישיתוף אדוארד אברט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אדוארד אברט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדוארד אברט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אדוארד אברט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
עתניאל

עָתְנִיאֵל (קראו: עותניאל) היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בדרום הר חברון, השייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב נוסד בד' בחשוון ה'תשמ"ד (11 באוקטובר 1983), ונקרא על שם השופט עתניאל בן קנז. היישוב ממוקם בין הערים הפלסטיניות יטא ודאהרייה, ובצמוד אל כביש 60 המחבר את ירושלים ובאר שבע. עתניאל מהווה מרכז אזורי בהר חברון ויש בה מוסדות חינוך רבים: ישיבת הסדר, ישיבה תיכונית, חטיבת ביניים ובית ספר יסודי אזורי לילדי היישוב והאזור. היישובים היהודיים הסמוכים לעתניאל הם בית חגי ואדוריים מצפון ושמעה ומצפה אשתמוע מדרום. ביישוב מתגוררות כ-170 משפחות. רבים מהתושבים עוסקים בחינוך במוסדות ביישוב או במוסדות חינוך בבאר שבע והסביבה. עתניאל יושבת על קו פרשת המים - לצד מזרח נשקף נוף מדברי, לצד מערב נשקף נחל חברון שמתנקז לנחל באר שבע. כ-2 ק"מ מהישוב נמצא ח'רבת בית עמרה המזוהה עם יישוב עתיק בית עמר. ממערב לעתניאל ניצב תל רבוד, המזוהה על פי חלק מהחוקרים כדביר המקראית. ביישוב קיימים שירותים שונים כגון, מכולת, קופת חולים, טיפת חלב, מקווה גברים ונשים, בריכת שחיה, מועדון נוער, חוגים, תלמוד תורה אחר הצהריים, מגרשי ספורט, גני שעשועים, סניף בני-עקיבא ומועדון חברים. ביישוב נמצאת ישיבת ההסדר בית ועד הר חברון - עתניאל בראשות הרב רא"ם הכהן והרב אלחנן שרלו, לשעבר גם הרב בנימין קלמנזון. הרב רא"ם הכהן משמש גם כרב היישוב. בעתניאל גם ישיבה תיכונית המונה כ-100 תלמידים. בראשות הישיבה עומד הרב חברון שילה, לשעבר ר"מ בישיבת ההסדר ביישוב. הישיבה מתאפיינת בגישה חינוכית המעניקה לתלמידים אחריות, שותפות, חיבור עמוק לתורה וידע כללי רחב במקצועות החול. ב-27 בדצמבר 2002 התרחש הפיגוע בישיבת עתניאל, במהלכו נרצחו 4 מתלמידי הישיבה, ונפצעו 7 תלמידים נוספים. בעקבות רצח שלושת הנערים, נוער עתניאל הקימו את עמותת "בשבילם" וסללו סביב היישוב את "שביל בשבילם" ולצדו "עין אבידן" שמנציח שניים מהתושבים, הרב דן מרצבך ואביעד מנצור. ב-17 בינואר 2016 התרחש פיגוע דקירה בו נרצחה תושבת המקום דפנה מאיר, אם צעירה, בנוכחות ילדיה, על ידי מחבל. לאחר הרצח, נוער עתניאל הקימו במקום ממנו חדר המחבל את "מצפה דפנה", לזכרה של דפנה מאיר. מדיה וקבצים בנושא עתניאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עתניאל עתניאל, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור יהושע בריינר וניר יהב‏, נוהל שכן: בין ההתנחלות עתניאל לכפר אום אל-עמד, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2012 שני ליטמן, חיים על חוד הסכין: מה מייחד את תושביה הדתיים של עתניאל מיתר המתנחלים?, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2016 עתניאל (יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אתר העמותה מעיין אבידן- אתר תיירות חבל יתיר אמיר בוחבוט ושבתי בנדט‏, גורמי ביטחון: עלינו על עקבות המחבל; מסתמן כי היה פועל בניין בהתנחלות, באתר וואלה, 18 בינואר 2016
פורלי-צ'זנה (נפה)

נפת פורלי-צ'זנה (באיטלקית: Provincia di Forlì-Cesena) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,377 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 371,318 נפש. בירתה של הנפה בעיר פורלי. הנפה גובלת בנפת רוונה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת רימיני במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בנפת פזארו אה אורבינו במחוז מארקה בדרום, בנפת ארצו במחוז טוסקנה בדרום ובנפת פירנצה במחוז טוסקנה במערב. מדיה וקבצים בנושא פורלי-צ'זנה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מודנה (נפה)

נפת מודנה (באיטלקית: Provincia di Modena) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,689 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 659,925 נפש. בירתה של הנפה, העיר מודנה. הנפה גובלת בנפת מנטובה במחוז לומברדיה בצפון, בנפת פרארה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בנפת לוקה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת פיסטויה במחוז טוסקנה בדרום ובנפת רג'ו אמיליה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח. יהדות מודנה מדיה וקבצים בנושא מודנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מודנה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיריט

פִּירִיט הוא צורת המינרל של סולפיד הברזל ונוסחתו ברזל דו-גופריתי FeS2, המורכב מגבישים איזומטריים במבנה בלתי מסודר. הברק המתכתי שלו וצבעו דמוי הפליז הקנו לו את הכינוי "זהב השוטים". עם זאת, לעיתים אכן ניתן למצוא לצדו כמויות קטנות של זהב נלווה. פיריטים מסוימים נחשבים כעפרה משובחת להפקת זהב, ארסן, ניקל, קובלט ונחושת. פיריט הוא הגפרה הנפוצה ביותר. בדרך כלל מוצאים אותו עם סולפידים או תחמוצות אחרות בעורקי קוורץ, סלעי משקע או סלעים מטמורפיים, כמו גם במרבצי פחם ומאובנים. פיריט שנחשף לאוויר ולמים במהלך חציבה מגיב עמם ליצירת חומצה גופרתית, תופעה מסוכנת במכרות. משתמשים בפיריט גם בתעשיית הנייר (לייצור גופרית דו-חמצנית) ולהפקת חומצה גופרתית, אם כי בהיקפים פחותים מבעבר. השם "פיריט" מקורו במילה היוונית לאש, "פירוס". כנראה בשל הגיצים המופקים בחיכוך של פיריט בפלדה. הכינוי זהב השוטים מקורו בדמיון השטחי של גוון המינרל לזהב שגרם למחפשי זהב בתחילת דרכם לחשוב כי גילו זהב. ישנם חוקרים הסבורים שלפיריט תפקיד חשוב במוצא החיים, על פי התאוריה של הכימאי הגרמני גינטר וכטרסהויזר המכונה "השערת עולם ברזל-גופרית" (Iron–sulfur world hypothesis), התרכובות האורגניות הראשונות נוצרו על גבי שטח הפנים של פיריט. פיריט נוצר ממימן גופרתי (H2S) וממלחי ברזל, תגובה ביניהם משחררת לסביבה אנרגיה המאפשרת יצירת תרכובות אורגניות מפחמן דו-חמצני וחומרים פשוטים אחרים. דבר נוסף שמקל על התהליך הוא שטח הפנים של פיריט, הטעון חיובית ולכן מסוגל לקשור אליו קבוצות כימיות שטעונות במטען שלילי. בשנת 1930 קיבל האנגלי ל.ל. ויליאמס רישיון לניצול הגופרית מדרום לעזה. לאחר שבעומק מסוים נמצאה אבן חול גפסית[דרושה הבהרה] שחורה, אלום ועורקים שהכילו פיריט. מדיה וקבצים בנושא פיריט בוויקישיתוף פיריט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מהו "זהב השוטים" ולמה הוא שווה הון?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה What Is Pyrite (Fool's Gold)? - Properties, Definition & Facts יוסף ברסלבי, הידעת את הארץ - ארץ הנגב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל, כרך ב', תשט"ז, 1956, פרק ב', "ארץ הנגב וסיכוייה", עמוד 188-189
אלכסנדר בנואה

אלכסנדר ניקולאייביץ' בֵּנוּאָה (רוסית: Александр Николаевич Бенуа;‏ 21 באפריל 1870, רוסיה – 9 בפברואר 1960) היה אמן, צייר, מבקר אמנות, תפאורן ומעצב תלבושות רוסי, ערך את כתב העת "עולם האמנות" בסנקט פטרבורג יחד עם סרגיי דיאגילב וליאון באקסט. בנואה, יליד סנקט פטרבורג ובן למשפחת אמנים, סיים לימודי משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג בגיל עשרים וארבע, שלוש שנים אחר כך צייר סדרת ציורי מים בורסאי לאחר שהוצג על ידי פאבל טרטיאקוב נוצר קשר בינו ובין ליאון בקסט ודיאגילב אשר יסדו ביחד את כתב העת "עולם האמנות" שנועד לעודד את תנועת האסתטיקה ואמנות האר נובו ברוסיה. ב-1901 מונה כמנהל בתיאטרון מריאינסקי ומאז הקדיש את כל זמנו לעיצוב הבמה. בין השנים 1918–1926 היה אחראי על גלריית יצירות מופת בארמיטאז'. במקביל הוא עבר בתיאטרון הדרמה הגדול כצייר התיאטרון וכבמאי. החל משנת 1926 התגורר בפריז. עבודותיו עבור הבמה: תפאורה ותלבושות עבור להקת הבלטים הרוסיים של סרגיי דיאגילב: לה סילפיד (1909), ז'יזל (1910), פטרושקה (1911), שיתף פעולה גם עם תיאטראות אחרים. בנואה הוא אחי סבו של השחקן הבריטי פיטר יוסטינוב. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר בנואה בוויקישיתוף אלכסנדר בנואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדר בנואה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלכסנדר בנואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר בנואה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר בנואה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת איי מריאנה הצפוניים בכדורגל

נבחרת איי מריאנה הצפוניים בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי מריאנה הצפוניים. הנבחרת חלשה ביותר ושחקניה אינם מקצוענים אלא שחקנים חובבנים, בהם סבלים, דייגים ועובדי אדמה, שנבחרו מתוך מאות בודדות של גברים בגילאי 15 עד 35 שהגיעו להיבחן. הנבחרת אינה מוכרת על ידי פיפ"א עקב כך הנבחרת לא משתתפת בגביע העולם בכדורגל. הנבחרת הייתה חברה נלווית בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC), עד שנת 2008. התאחדות הכדורגל של איי מריאנה הצפוניים התקבלה כחברה זמנית בהתאחדות הכדורגל של מזרח אסיה, ובמסגרת זו השתתפה הנבחרת במוקדמות גביע פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה ב-2008. בשנת 2009 עברה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). מדי שנה מתמודדת הנבחרת מול נבחרת גואם בהתמודדות המכונה "גביע המריאנות". 2011 - לא השתתפה 2015 - לא העפילה 2019 עד 2023 - לא השתתפה 2014 - לא העפילה 2008 עד 2015 - לא העפילה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
להשתין מהמקפצה

להשתין מהמקפצה – ביטוי ישראלי הבא לבטא מעשה פסול הנעשה בפומביות מופגנת, תוך שמבצעו אינו חש בושה על מעשיו או שהוא מתייחס בזלזול לדעת הציבור עליהם. האמירה מבוססת על כך שהכל יודעים שרבים מטילים שתן במי בריכת השחייה, מנהג פסול, שקשה למנוע אותו. בעוד הציבור הרחב מעדיף להתעלם ממעשה פסול זה שאין בידו לפעול כנגדו, אותו ציבור לא יעבור על כך בשתיקה אם פלוני יעשה מעשה זהה, השתנה במי הבריכה, מהמקפצה. משמעות אחרת לביטוי היא שבעוד ההשתנה במים היא מעשה נסתר שקשה לשים לב אליו, והמבצע אותו יודע שהוא פסול ומעדיף להסתירו, הרי ש"המשתין מהמקפצה" עושה את המעשה בבוטות, לעיני כל, תוך שהוא אינו חש בושה על מעשהו או מרגיש שהוא חסין להשלכותיו ולדעת הציבור עליו. השימוש בביטוי נועד להשוות בין מעשים פסולים אחרים, הנעשים בדרך כלל בצנעה, לבין מקרה שבו הם נעשים לאור היום. הביטוי התפרסם והפך למטבע לשון במערכון "המציל" שכתב דני רווה וביצע גדי יגיל. דוגמה לשימוש במשפט: ”הנה חיים הבדחן מגיע. הייתי עובד בבריכה, אמרתי לו: "תצא מהבריכה", אמר לי:"למה?", אמרתי לו: "מה זה "למה?", אתה עשית פיפי בבריכה!", אומר: "מה אתה מדבר, כולם עושים פיפי בבריכה", אמרתי: "כן, אבל לא מהמקפצה..."”. להשתין מהמקפצה, בביצוע גדי יגיל - המציל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:06)
קדחת

האם התכוונתם ל... מחלות חום (תסמין) (בעבר כונה גם "קדחת") – עלייה בטמפרטורת הגוף כתוצאה מהתייבשות, מחלה וגורמים אחרים מחלות הקשורות לעליית חום הגוף: "קדחת הביצות" או מלריה – מחלה זיהומית טרופית, שבספרות העברית ידועה בפשטות כ"קדחת" קַדַּחַת שְׁחוֹר הַשֶׁתֶן – סיבוך של מחלת המלריה קדחת ים-תיכונית משפחתית – מחלה תורשתית קדחת Q – מחלה זיהומית קדחת דנגי – מחלה נגיפית "קדחת המוח היפנית" או דלקת המוח היפנית – דלקת מוח נגיפית קדחת צהובה – מחלה נגיפית "קדחת שחורה" או לישמניוזיס ויסצרלית (וכן "קלה אזר") – הצורה החמורה ביותר של מחלת הלישמניוזיס קדחת מערב הנילוס – מחלה נגיפית "קדחת הבהרות" או טיפוס הבהרות – קבוצת מחלות זיהומיות הנגרמות על ידי חיידקי רִיקֶצְיָה קדחת כתמים ים תיכונית (אנ') ("טיפוס קרציות קנייתי", "קדחת אסטרחן") "קדחת הבוץ" או עכברת (וכן "לפטוספירוזיס" ו"מחלת וייל") – מחלה זיהומית קדחת שיגרונית ("קדחת השיגרון") – מחלה אוטואימונית דלקתית רב-מערכתית קדחת השוחות – מחלת חום הנגרמת על ידי חיידק קדחת לידה "קדחת המערות" או קדחת חוזרת אנדמית (וכן "קדחת הקרציות" ו"קדחת הרעב") – מחלת חום הנגרמת על ידי חיידק קדחת חוזרת מגפתית – מחלת חום המועברת לאדם על ידי כיני גוף, נפוצה כיום בעיקר באפריקה ובדרום אמריקה "קדחת הארנבים" או טולרמיה (וכן "קדחת אוהרה") – מחלה זיהומית קדחת השחת – כינוי נפוץ לנזלת אלרגית אחר קדחת המגרש – אוטוביוגרפיה של הסופר ניק הורנבי שיצאה בשנת 1992 ועובּדה לשני סרטי קולנוע קדחת הבקתה – סרט אימה אמריקאי משנת 2003 קדחת הקרח – סרט הנפשה קצר משנת 2015 במסגרת זיכיון "לשבור את הקרח" קדחת (להקה) – להקת מטאל ישראלית
טריאס תחתון

טריאס תחתון הוא תת-תור או תקופה בתור הטריאס אשר בעידן המזוזואיקון והוא התקופה הקדומה ביותר בעידן זה. התקופה החלה כ-252.2 מיליוני שנים לפני זמננו והסתיימה 247.2 מיליוני שנים לפני זמננו. היא מחולקת לשני גילאים (תת יחידות זמן של תקופה): אולנקיאן (Olenekian) ואינדואן (Induan). הטריאס התחתון ובחלקו גם הטריאס התיכון משתרע על תקופת ההתאוששות הביוטית מאירוע ההכחדה הפרמי-טריאסי, אירוע ההכחדה ההמוני החמור ביותר בתולדות כדור הארץ. לוח הזמנים הגאולוגי Philipp Widmann, Hugo Bucher, Marc Leu, Torsten Vennemann, Dynamics of the Largest Carbon Isotope Excursion During the Early Triassic Biotic Recovery, Frontiers in Earth Science 8, 2020 doi: 10.3389/feart.2020.00196 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארמה (נפה)

נפת פָּא֫רְמָה (באיטלקית: Provincia di Parma) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 3,449 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 413,198 נפש. בירתה של הנפה בעיר פארמה. נפת פארמה גובלת בנפת קרמונה ובנפת מנטובה במחוז לומברדיה בצפון, בנפת רג'ו אמיליה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בנפת מאסה-קרארה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת לה ספציה ובנפת ג'נובה במחוז ליגוריה בדרום ובנפת פיאצ'נצה במחוז אמיליה-רומאניה במערב. פארמה סורניה מדיה וקבצים בנושא פארמה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארמה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.