laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קומודור 64

הקומודור 64 (באנגלית: Commodore 64, או בקיצור C64) היה מחשב אישי פופולרי מאוד בשנות ה-80 של המאה ה-20. קומודור 64 הושק בספטמבר 1982, יוצר ושווק על ידי חברת קומודור מכונות עסקיות. הקומודור 64 החליף הקומודור ויק 20 אשר הושק שנתיים לפני כן. הקומודור 64 הכיל 64kB והוצע במחיר התחלתי של $595, לעומת הויק 20 שהכיל הכיל 5kB ועלה $300 . למחשב היו יכולות עיבוד קול ותמונה באיכויות שלא נראו עד אז במחשבים אישיים וציוד בהתחלה טייפ קלטות אודיו, אשר באמצעותו ניתן היה לשמור מידע ותוכנות. בשלב מאוחר יותר יצא לשוק גם כונן תקליטונים. כמות המידע שהיה ניתן לשמור על מדיות מגנטיות הייתה מוגבלת במיוחד ונמשכה זמן רב. לצורך ייעול תהליך השמירה וההעלאה של קבצים למחשב, וקיצור משך הזמן לכך, ניתן היה להשתמש בתכנת כיווץ קבצים מיוחדת, שנקראה "Turbo". השיווק האגרסיבי של הקומודור 64, גרם מהר מאוד לירידות מחירים ומלחמה על כיסו של הצרכן הביתי. ההערכה היא שנמכרו כ־25 מיליון יחידות עד לסיום ייצורו בשנת 1992 (כולל), וכך נכנס המחשב לספר השיאים של גינס, כמחשב האישי הנמכר ביותר בכל הזמנים. העלות הייצור של הקומודור 64 הוערכה בזמנו בכ-135 דולר, וזאת בזכות הוזלת עלויות ייצור הודות לשליטה של חברת קומודור ביצרנית המעבדים MOS, אשר תרמה את המעבד שלה 6502, לקומודור. המחשב שווק דרך מפיצים מורשים, חנויות צעצועים, חנויות כל-בו וכו'. עובדה זו איפשרה לקומודור 64 להתחרות בקונסולות המשחקים של אותה עת, אטארי 2600 ואחרות, בצורה מאוד חזקה. בארצות הברית למשל (שלא כמו בישראל) הוצע קופון החזר של 100 דולר עבור כל רכישה של משחק טלוויזיה, לצורך מימוש קנייה של קומודור 64. חברה מפורסמת אשר עזבה את שוק המחשבים הביתיים היא חברת Texas Instruments, אשר החליטה כי התחרות מול קומודור נדונה לכישלון. בשנת 1984 ניסתה חברת קומודור ליצור יורש לקומודור 64, בדמותו של מחשב שנקרא Commodore Plus/4. מחשב זה היה דומה לקומודור 64, והיו לו מספר יתרונות: תוכנות מובנות בזיכרון, גרסת Basic 3.5 כמערכת הפעלה משופרת, ויכולת פוטנציאלית של רזולוציה גבוהה יותר. הטעות השיווקית של קומודור הייתה ששום תוכנה של הקומודור 64 לא תאמה למחשב החדש, יכולת עיבוד הקול שלו הייתה נחותה יותר מהמקור, ובנוסף לכל חסרו לו הספרייטים המובנים אשר מהווים את אבן הבניין בגרפיקה של הקומודור 64. מחשבים נוספים שיצאו מבית קומודור הם קומודור 128 וקומודור אמיגה. קומודור החליטה לחזור לשוק והציגה בתערוכת CeBIT 2007 שהתקיימה בגרמניה דגמים חדשים שלה המיועדים לגיימרים. בשנת 2011 הוקמה חברת קומודור ארצות הברית. החברה רכשה את הזכויות על השמות "קומודור" "אמיגה" ו"ויק". באותה שנה יצאה החברה עם קומודור 64X. המחשב מצויד במקלדת הדומה למקלדת הקלאסית של קומודור 64 וקומודור ויק 20. יתר המרכיבים הותאמו למאה ה-21. מעבד דו ליבתי, אינטל אטום. ערכת שבבים של המאיץ הגרפי Nvidia Ion2. מערכת הפעלה קומודור OS מבוססת לינוקס. המחשב תומך גם במערכת הפעלה Windows. כונן DVD/RW, יציאת HDMI לחיבור ל-HDTV, יציאת USB ו־Ethernet. מותו של מייסד קומודור ארצות הברית, בארי אלטמן הביא להפסקת פעילות החברה וייצור הדגם. משחקי קומודור 64 מדיה וקבצים בנושא קומודור 64 בוויקישיתוף קהילת קומודור 64 באתר משחקי המחשב והקונסולות Games.co.il, בעברית קומודור 64 באתר מוזאון המחשבים הישנים, באנגלית קומודור וקומודור 64, באנגלית קומודור 64, אופן אנציקלופדיה, באנגלית ארז בן-ארי, עסקים@מחשבים, העשיריה הפותחת, באתר nrg‏, 15 באפריל 2005 סרטוני פרסומת לוויק 20 ולקומודור 64 משנת 1982 ניר יניב, נמצא בבוידעם: קומודור 64, באתר ynet, 23 באוקטובר 2011 יריב ענבר, אין דבר בלתי אפשרי: הקומודור בן 60, באתר ynet, 14 ביוני 2014
קווה-קווה

קווה-קווה (אנגלית: Cootie Catcher) היא יצירת אוריגמי אשר משמשת כמשחק ילדים בעל גרסאות שונות. בישראל בגרסה נפוצה של המשחק, המחזיק בקווה-קווה פותח את הקווה-קווה מספר פעמים לפי בחירת השחקן השני פותח את הקיפול וקורא את התשובה שתחת הסימון שבחר עמיתו למשחק. התשובה אשר רשומה בפנים יכולה להיות כל דבר, לרוב היא "תחזית עתידות", משימה כלשהי או תואר (כגון יפה, מכוער, חכם, טיפש וכדומה) המיוחסים לשחקן השני. מדיה וקבצים בנושא קווה-קווה בוויקישיתוף שיא העולם בקווה קווה הוא ישראלי https://www.migdalor-news.co.il/27937-2/ ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלישיית פרוזאק

שלישיית פרוזאק היה הרכב קומי ישראלי שהוקם בשנת 2000, לקח פסק זמן בשנת 2007 והתפרק תוך כדי בשנה זו לאחר שחברי ההרכב יובל סמו, אופיר לובל ושלומי קוריאט, לא המשיכו עם ההופעות. חברי ההרכב הם יוצאי תוכנית הטלוויזיה "דומינו". הופעתם הראשונה בטלוויזיה הייתה מופע סטנד-אפ במסגרת "יום טוב" הראשון בשנת 2000. בשנת 2003 זכתה השלישייה בתואר "אנשי השנה בבידור" שהעניק ערוץ 2. שלישיית פרוזאק הופיעה בתוכניתו של אדיר מילר, בתוכנית המופע המרכזי וכן בפסטיגל 2004 בו ביצעה את השיר "שלושת האבירים". השלישייה הופיעה בכ-800 הופעות בכל רחבי ישראל, בארצות הברית, ובפני חיילים בבסיסי צה"ל השונים. בשנת 2007 לקחו חברי השלישייה פסק זמן מרצף ההופעות, ופנו לדרכים מקצועיות שונות. לאחר ההפסקה שלקחו מ"פרוזאק", מצאו לעצמם חברי ההרכב דרך מקצועית חדשה – אופיר לובל הפך לבמאי, יובל סמו השתתף ב"רצועה", בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת", בסרט "בקרוב יקרה לך משהו טוב" ובסדרות הקומיות "החברים של נאור" ו"אלישע", ושלומי קוריאט שיחק בתפקיד "אבי (הטחול) אסולין" בסדרת הדרמה "הבורר", בטלנובלה "בובות" לצד גל גדות, שיחק לצד יובל סמו ב"החברים של נאור", ניצח בתוכנית הטלוויזיה המציאותית "רוקדים עם כוכבים" ולאחר מכן שיחק גם בסדרה "שנות השמונים" ו"שנות התשעים". מדיה וקבצים בנושא שלישיית פרוזאק בוויקישיתוף שלישיית פרוזאק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל באנו

אלבאנו (אל באנו) קריזי (באיטלקית: Albano Carrisi; נולד ב-20 במאי 1943) הוא זמר איטלקי. אלבאנו נולד בעיירה צ'לינו סאן מרקו (Cellino San Marco) שבדרום איטליה, שם הוא עדיין גר. אמו קראה לו "אלבנו" מכיוון שכאשר נולד, אביו נלחם בשורות הצבא האיטלקי באלבניה, במלחמת העולם השנייה. ב-1966 התפרסם כזמר בפסטיבל "דה-לה רוזה", ובטלוויזיה. ב-1968 זכה בתחרות הזמר "Disco per l'Estate" (תקליט לקיץ) עם השיר "Pensando a te" (חושב עלייך) והקליט כמה שירים כגון: "La siepe" (הגדר) ו-"Nel sole" (בשמש). ב-26 ביולי 1970 נשא אלבנו לאישה את רומינה פאוור (Romina Power). רומינה ואלבנו החלו בקריירה משותפת, שנמשכה כמעט 30 שנה. הם היו פופולריים במיוחד באיטליה ובגרמניה. ב-1976 השתתפו בתחרות האירוויזיון עם השיר "We'll Live It All Again". ב-1982 זכה השיר "Felicità" ("אושר") במקום השני בפסטיבל סאן רמו. ב-1984 זכה שירם "Ci sarà" ("יהיה") במקום הראשון בפסטיבל סאן רמו. ב-1985 ייצגו שנית את איטליה בתחרות האירוויזיון עם השיר "Magic Oh Magic". אלבנו חזר לקריירה כסולן ב-1996 עם השיר "È la mia vita" (אלה חיי). אף על פי שאלבנו התגרש מרומינה ב-1999, יש להם בן, יארי, ושלוש בנות, ילנייה (Ylenia), שנעלמה בניו אורלינס בשנת 1994, קריסטל ורומינה (ג'וניור). בפברואר 2007, כחלק ממסע ההופעות העולמי שערך קאריזי, הופיע הזמר בפני אולם מלא בהיכל התרבות בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא אל באנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל באנו Al Bano & Romina Power fansite Filmography and photo gallery אלבנו קאריסי יופיע בארץ, באתר וואלה, 3 בינואר 2007 אל באנו, ברשת החברתית VK אל באנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אל באנו, באתר AllMovie (באנגלית) אל באנו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אל באנו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אל באנו, באתר ספוטיפיי אל באנו, באתר Last.fm (באנגלית) אל באנו, באתר AllMusic (באנגלית) אל באנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אל באנו, באתר דיזר אל באנו, באתר Discogs (באנגלית) אל באנו, באתר Songkick (באנגלית) אל באנו, באתר SecondHandSongs אל באנו, באתר DNCI
רוב הול

רוב הול (באנגלית: Rob Hall; ‏14 בינואר 1961 - 11 במאי 1996) היה מטפס הרים ניו זילנדי. נודע בעיקר בתור ראש הקבוצה שנהרג יחד עם מדריך נוסף ושני לקוחות שלו ועוד ארבעה מטפסים מקבוצה מקבילה, באירועי אסון האוורסט של 1996. ספר שהפך לרב מכר נכתב על האירועים על ידי ג'ון קרקאור שהיה לקוח בקבוצתו של הול. בשעת מותו, הול היה למטפס שהגיע לפסגת האוורסט יותר פעמים מכל אדם אחר שאינו שרפה. הול פגש את אשתו לעתיד, ג'אן ארנולד, בעת ניסיון טיפוס על האוורסט ב-1990. הוא הזמין אותה לטפס על הר מקינלי מה שהוביל לנישואיהם. אילולא הייתה בהריון, ארנולד הייתה מלווה את הול גם בעונת הטיפוס הקטלנית של 1996. בספר Into Thin Air ובסרט בעל שם דומה, מתוארת הסצנה הדרמטית בה הול הגוסס על פסגת האוורסט מקושר דרך טלפון לוויני אל אשתו ההרה ומקיים איתה את שיחתם האחרונה. חודשיים לאחר מותו, ארנולד ילדה את בתם המשותפת, שרה. 1990 - מסע שבע הפסגות 1992 - K2 (הציל את שותפו גארי בול) 1992 - אוורסט 1993 - דהאולגירי (לא ברור אם הגיע לפסגה, שותפו לטיפוס גארי בול נהרג שם) 1993 - אוורסט 1994 - אוורסט 1994 - להוטסה 1994 - צ'ו אויו 1995 - מאקאלו 1996 - אוורסט (נהרג בירידה) Adventure Consultants - החברה שהקים רוב הול הכתבה המקורית על אסון האוורסט של 1996, מאת גון קראקור שהיה שם, מגזין OUTSIDE רוב הול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Hall-Rob רוב הול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון שכונת התקווה

אצטדיון שכונת התקווה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת התקווה שבתל אביב. האצטדיון היה במשך שנים מגרשה הביתי של קבוצת בני יהודה תל אביב ובתקופות מסוימות שימש האצטדיון גם כמגרשן הביתי של בית"ר תל אביב, מכבי יפו והפועל כפר שלם. כיום האצטדיון משמש קבוצות כדורגל בליגות נמוכות מתל אביב. המגרש הוקם בשנת 1945, כ-10 שנים לאחר הקמת קבוצת בני יהודה תל אביב ב-1935, ומאז עבר שיפוצים רבים. ב-1951 החלה הקבוצה להשתמש בו רשמית לאחר הכשרתו על ידי מתנדבים תושבי השכונה. עד שנת 1966 האצטדיון הכיל 4,000 מקומות עמידה. לקראת עונת 1966/1967 נבנו בצדו הדרומי 2,000 מקומות ישיבה. בקיץ שלפני עונת 1990/1991 נבנה היציע המערבי, המכיל 1,680 מקומות. באצטדיון 5 יציעים מרכזיים. עד שנות ה-90 המאוחרות היו היציעים נטולי מושבים אך לפני תחילת שנות האלפיים הותקנו באצטדיון מושבי פלסטיק שהכילו 6,500 מקומות ישיבה. בשנת 2004 עברה קבוצת בני יהודה לאצטדיון בלומפילד. הדבר גרם לכעס רב בקרב אוהדי המועדון שזיהו את האצטדיון בשכונת התקווה כאחד מסמלי קבוצתם. המעבר עורר מחאה כבדה של אוהדים, כולל החרמה של משחקים, אולם עד כה, טרם חזרה הקבוצה לאצטדיון. מאז מעברה של הקבוצה לבלומפילד בעונת 2004/05, משמש האצטדיון, בנוסף למשרדו הראשי של המועדון, גם כמגרש האימונים של קבוצת הבוגרים וכמגרשן הביתי של קבוצות מחלקת הנוער. כמו כן, משמש כאצטדיון הביתי של קבוצות מליגות נמוכות מתל אביב. ב-8 ביולי 2020 הרסה עיריית תל אביב-יפו את היציע הצפוני באצטדיון. ב-13 ביולי 2021 אישרה עיריית תל אביב-יפו שיפוץ בעלות של 7.5 מיליון ש"ח לאצטדיון שכונת התקווה. בהמשך הכשרת האצטדיון ללאומית התייקרה לכ-25 מיליון שקלים ואפילו משוערת כבר בכ-30 מיליון. שלב א' שעלה כ-8 מיליון כלל שיקום הגדרות סביב המגרש, שיפוץ הטריבונה הדרומית כולל שיקום הבטון, החלפת 2,000 המושבים, שיפוץ מתחמי הקהל ומגדל השידור. שלב ב' כולל הרחבת משטח הדשא והחלפתו, החלפת הזרקורים לתאורת לד, בניית מלתחות הלבשה וחדרי שופטים וספח חדשים, שיפוץ הטריבונה המערבית (שלא יבוצע בשלב הראשון) ועבודות שיקום נוספות. האצטדיון מיועד לארח משחקים בלאומית רק מאוקטובר 2024. באצטדיון שני יציעים (הדרומי והמערבי) ו-7 שערים, בעבר היו ארבעה יציעים שהקיפו אותו מ-3 צדדים, למעט מצד מזרח: מראה היציע הצפוני (נהרס ביולי 2020) מבט מכיוון היציע הדרומי מראה היציע המערבי אצטדיון שכונת התקווה (אורכב 17.09.2008 בארכיון Wayback Machine) באתר בני יהודה תמונות ומידע נוסף על אצטדיון שכונת התקווה באתר האוהדים של בני יהודה לירן ברטל, בני יהודה עוברת לבלומפילד, באתר nrg‏, 7 ביוני 2004 מוטי פשכצקי ותומר לוי, ‏זמנו עבר? דחפורים והרס בשכונת התקווה, באתר ערוץ הספורט, 10 ביולי 2020 7.5 מיליון ש"ח: אושר שיפוץ במגרש שכונת התקווה, באתר ONE‏, 13 ביולי 2021
ל' בתשרי

ל' בתשרי הוא היום השלושים בחודש הראשון בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושים בחודש השביעי למניין החודשים מניסן. ל' בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז". פרשת בר המצווה של ילד שנולד בל' תשרי היא תמיד פרשת נח. א' דראש חודש חשוון יום הזיכרון לרחבעם זאבי ד'תרע"ב – הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה ה'תקי"ח – בתום ויכוח פומבי בין רבני גליציה לפרנקיסטים, פסק מיקולאי דמבובסקי (פול') בישוף קמניץ פודולסקי לטובת הפרנקיסטים, והורה לשרוף את ספרי התלמוד במחוז. ה'תר"פ – גופותיהם של לוחמי ניל"י יוסף לישנסקי ונעמן בלקינד הובאו לקבורה בראשון לציון, לאחר שנתלו בדמשק בא' בטבת ה'תרע"ח. ה'תשט"ז – במכון ויצמן מופעל ויצק, המחשב האלקטרוני הראשון בישראל ואחד הראשונים בעולם ה'תשכ"ג – משבר הטילים בקובה מסתיים בשלום ה'תשפ"ג – רצח שלום סופר: פיגוע דקירה בפונדוק, שבו נדקר יהודי בידי מחבל פלסטיני ונפטר מפצעיו. ה'תקע"ה – רבי שלמה זאב קליין, רבה של קולמר והקונסיסטוריה של הריין העליון באלזס, ממנהיגי היהדות האורתודוקסית ביהדות צרפת. (נפטר בי"ב בחשוון ה'תרכ"ח) ה'תשכ"ד – עידו שמי, אמן רב תחומי ה'תשל"ח – מירי בוהדנה, דוגמנית, שחקנית ומנחה טלוויזיה ישראלית ה'תשמ"ב – אורן חזן, חבר הכנסת מטעם הליכוד. בנו של יחיאל חזן ה'תשמ"ג – מאיה ערוסי, ספורטאית ישראלית ה'תרט"ז – הרב צבי הירש חיות (מהר"צ חיות), אב בית דין בז'ולקווה ובקאליש ומחבר הגהות על תלמוד בבלי. (נולד בה'תקס"ו) ה'תר"ף – רבי אלעזר הלוי, ראש הישיבה הגדולה במרקש שבמרוקו. ה'תרצ"ט – יהושע בוכמיל, פעיל ציוני. (נולד ב-ה'תרכ"ט) ה'תש"ם – הרב שלום קלזאן, מחכמי עדת התימנים בירושלים וראש ישיבת סוכת שלום. (נולד בה'תר"ע) ה'תשס"ב – רחבעם זאבי, שר (ואלוף בדימוס) נרצח בידי מחבלים. (נולד בה'תרפ"ו) כ"ט בתשרי – א' בחשוון תשרי
קומודור

האם התכוונתם ל... קומודור אינטרנשיונל – חברה קומודור VIC-20 – מחשב ביתי, יצא בשנת 1980 קומודור 64 – מחשב אישי (או "ביתי") מ-1982, המחשב הנמכר ביותר בהיסטוריה, לפי ספר השיאים של גינס קומודור 128 – מחשב ביתי מ-1985 קומודור אמיגה – סדרת מחשבים, החל מ-1985 קומודור (דרגה) – דרגה או תפקיד בחילות ים רבים בעולם אופל קומודור – מכונית סלון אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית אופל בין השנים 1967-1982 קומודורז(אנ') - להקת פאנק (Funk) וסול אמריקנית
ממשלת ישראל העשרים ושתיים

ממשלת ישראל העשרים ושתיים, בראשות יצחק שמיר, הושבעה ב-20 באוקטובר 1986 י"ז בתשרי ה'תשמ"ז, וסיימה כהונתה ב-22 בדצמבר 1988, י"ד בטבת ה'תשמ"ט. יחד עם הממשלה ה-21 היא כונתה ממשלת הרוטציה. הממשלה הייתה ממשלת אחדות לאומית שהוקמה על בסיס הסכם הרוטציה עליו הוחלט לפני הקמת הממשלה העשרים ואחת. שמעון פרס שכיהן כראש ממשלה התפטר, כמוסכם, ומונה לשר החוץ ולממלא מקום ראש הממשלה, במקום יצחק שמיר שמונה לראשות הממשלה. הסכם לונדון - הסכם שנחתם על ידי שר החוץ שמעון פרס וחוסיין, מלך ירדן, ללא ידיעתו וללא הסכמתו של ראש הממשלה שמיר. על פי ההסכם הייתה אמורה להתקיים ועידה בינלאומית שתוביל בסופו של דבר להעברת יהודה ושומרון לידי הירדנים. ההסכם לא יצא לפועל בשל התנגדות ראש הממשלה שמיר. משפט דמיאניוק - משפט שנערך לג'ון דמיאניוק ב-1987. דמיאניוק נחשד כפושע מלחמה נאצי. הוא נידן תחילה למוות, אולם ב-1993 הכריז ביהמ"ש כי יש ספק באשמת דמיאניוק ויש לגרשו מהארץ. פרשת פולארד - פרשה שבה נתגלה מרגל מטעם ישראל בשם ג'ונתן פולארד, יהודי אמריקני שעובד כסוכן של הצי האמריקני. פולארד העביר מידע חשוב ומסווג לידי ישראל, ונידון למאסר עולם עם המלצה שלא לשחררו לעולם. האינתיפאדה הראשונה - מהומות קשות ביהודה ושומרון וברצועת עזה, שהחלו בסוף 1987. נמשכה תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985. הממשלה סיימה את כהונתה עם פיזור הכנסת והשבעת ממשלת ישראל העשרים ושלוש. מספר הח"כים החברים בקואליציה 96 ח"כים לפני פרישת סיעת שינוי (20 באוקטובר 1986 - 26 במאי 1987). 93 ח"כים לאחר פרישתה (26 במאי 1987 - 22 בדצמבר 1988). עם כינונה מנתה הממשלה 25 שרים, כמו קודמתה. הרכב הממשלה היה כמעט זהה לזה של הממשלה הקודמת, כאשר חלו בהרכבה שני שינויים - שושנה ארבלי-אלמוזלינו החליפה את מרדכי גור, שלא רצה לכהן בממשלה בראשות שמיר ויצחק מודעי שהורחק מהממשלה העשרים ואחת לקראת סוף כהונתה, שב לממשלה ה-22 עם כינונה, כשר בלי תיק. במהלך 1987 התפטרו מהממשלה משה ארנס ואמנון רובינשטיין ומספר השרים ירד ל-23. באפריל 1988 שב ארנס לממשלה עם מרדכי גור ומספר השרים שב להיות 25. סך הכל כיהנו בממשלה 26 אנשים. ממשלת ישראל העשרים ושתיים באתר משרד ראש הממשלה ממשלת ישראל העשרים ושתיים באתר הכנסת סיגל בן דוד, ‏קווים לדמותה של הרוטציה: מה היו יסודות ההסכם בין הליכוד והמערך, באתר מעריב אונליין, 19 בספטמבר 2019
ג'וזף גינגולד

ג'וזף גינגולד (באנגלית: Josef Gingold‏; 28 באוקטובר 1909 - 11 בינואר 1995) היה כנר יהודי-אמריקאי, יליד פולין. גינגולד נולד בברסט-ליטובסק, פולין והיגר לארצות הברית בשנת 1920. הוא למד לנגן בכינור אצל ולדימיר גרפמן ואצל אז'ן איזאיי. בשנת 1937 זכה במקום בתזמורת הסימפונית של NBC ואחר היה הכנר הראשי (וסולן מזדמן) של תזמורת דטרויט ובהמשך הכנר הראשי של תזמורת קליבלנד. הוא ערך מספר רב של ספרי לימוד לטכניקות נגינה בכינור. בין תלמידיו נמנים הכנר המפורסם ג'ושוע בל והכנרת ענת מלכין-עלמאני. לפני מותו, לימד בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. ג'וזף גינגולד מת בבלומינגטון, אינדיאנה, בשנת 1995. אות מורה השנה של איגוד מורי הקשת האמריקאי פרס פרדריק בכמן ליבר להורה מצטיינת באוניברסיטת אינדיאנה פרס השירות הלאומי באמריקה למוזיקה קאמרית פרס רוברט פוסטר צ'רי למורים דגולים של אוניברסיטת ביילור פרס שרביט הזהב של הליגה האמריקאית לתזמורות סימפוניות ג'וזף גינגולד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'וזף גינגולד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנץ פון סופה

פרנץ פון סופה (בגרמנית: Franz von Suppé‏; 18 באפריל 1819 - 21 במאי 1895), נודע גם בשם פרנצ'סקו סוּפֶה דֶמֶלִי, היה מחבר אופרטות אוסטרי. סוּפּה, בן לאב ממוצא איטלקי-בלגי ולאם וינאית, נולד בעיר הקרואטית ספליט - אז, בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית. סופה הוא קרוב-רחוק של המלחין הנודע גאטנו דוניצטי. סופה החל ללמוד מוזיקה וקומפוזיציה בגיל צעיר. הוא למד משפטים בפדובה אך המשיך את לימודי המוזיקה. הוא הוזמן לווינה כמנצח הצגות תיאטרון. סופה הסכים לעבוד כמנצח ללא שכר בתנאי שיוכל להעלות אופרטות שכתב. את ילדותו בילה בזארה, כיום זאדאר, שם עשה את שיעורי הנגינה הראשונים שלו והחל להלחין כבר בגיל צעיר. כילד היה לו עידוד במוזיקה ממנהל תזמורת מקומי וממנהל המקהלה של קתדרלת זארה. סופה כתב עשרות אופרטות וכן מספר אופרות. הוא היה מפורסם מאוד בזמנו בדומה ליוהאן שטראוס וז'אק אופנבך. רוב יצירותיו נשכחו ואינן מועלות על הבמה אבל מספר פתיחות שלו מפורסמות מאוד ומושמעות לעיתים תכופות בקונצרטים למוזיקה קלאסית קלה. סופה כתב גם כמה יצירות דתיות, החשובה שבהן היא הרקוויאם שכתב והועלה על הבמה בשנת 1855. בתחילה זכה הרקוויאם להצלחה, אך עם השנים היה ליצירה נשכחת. סופה נפטר בווינה ב-21 במאי 1895 ונקבר בחלקת המוזיקאים שבבית הקברות המרכזי בווינה, בסמוך ליוהאן שטראוס האב, יוהאן שטראוס הבן, יוזף שטראוס, אדוארד שטראוס, לודוויג ואן בטהובן, יוהנס ברהמס, פרנץ שוברט ועוד. הפתיחות המפורסמות הן: הפרשים הקלים משורר ואיכר בוקר צהרים וערב בווינה גאלאתיאה היפה מדיה וקבצים בנושא פרנץ פון סופה בוויקישיתוף פרנץ פון סופה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר AllMovie (באנגלית) פרנץ פון סופה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנץ פון סופה, באתר AllMusic (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר Discogs (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר Songkick (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנץ פון סופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרנץ פון סופה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) פרנץ פון סופה (1819-1895), דף שער בספרייה הלאומית Franz von Suppe Biography. Listen to Classical Music by Franz von Suppe, web.archive.org, ‏2009-08-28 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרג (מחוז)

פרג (Perg) הוא מחוז במזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטח המחוז משתרע על 611.86 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה 63,955 תושבים ב-2001. במחוז ישנן 26 עיירות, ובירתו היא העיירה פרג, שהיא גם הגדולה ביותר בו. מדיה וקבצים בנושא פרג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרג (בגרמנית)
תזמורת דטרויט

תזמורת דטרויט (באנגלית: Detroit Symphony Orchestra) היא תזמורת סימפונית אמריקאית, שמשכן הקבע שלה הוא בדטרויט, מישיגן. התזמורת נוסדה בשנת 1914 והופיעה בשידור הרדיו הראשון של קונצרט סימפוני ב-10 בפברואר 1922, עם הפסנתרן ארתור שנאבל. לתזמורת סדרות קונצרטים קבועות, הכוללות סדרת קונצרטי חינם חינוכיים לילדים, שראשיתה בשנת 1926. התזמורת הוציאה הקלטות רבות בחברות שונות. בשנת 2005 נפתח בית ספר גבוה לאמנויות, שנבנה על קרקע הנמצאת בבעלות התזמורת. עד 1919 הופיעה התזמורת בבית האופרה הישן של דטרויט. כאשר אוסיפ גברילוביץ' התמנה למנהל מוזיקלי בשנת 1918, התנאי שלו לקבלת המינוי היה הקמת אולם קונצרטים חדש לתזמורת. כתוצאה מכך הוקם אולם התזמורת. בשנת 1956 עברה התזמורת לפורד אודיטוריום שעל חוף נהר דטרויט. התזמורת נשארה באתר זה 33 שנים, אבל אז חזרה לאולם התזמורת המשופץ, שהאקוסטיקה בו, כך סבורים, טובה יותר. המנהל המוזיקלי של התזמורת הוא יאדר בנימיני שהתחיל את תפקידו בספטמבר 2020. יאדר בנימיני (2020 - ממשיך) ליאונרד סלטקין (2009–2018) נמה ירווי (1990 – 2005) גינתר הרביג (1984–1990) אנטל דוראטי (1977 – 1981) אלדו צ'קאטו (1973 – 1977) סיקסטן ארלינג (1963 – 1973) פול פאריי (1951 – 1962) התזמורת בפירוק (1949 – 1951) קרל קרוגר (1944 – 1949) ויקטור קולר (1940 – 1942) אוסיפ גברילוביץ' (1918 – 1936) וסטון גיילס (1914 – 1917) אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת דטרויט תזמורת דטרויט, ברשת החברתית פייסבוק תזמורת דטרויט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תזמורת דטרויט, ברשת החברתית אינסטגרם תזמורת דטרויט, באתר פינטרסט תזמורת דטרויט, באתר ספוטיפיי תזמורת דטרויט, באתר AllMusic (באנגלית) תזמורת דטרויט, באתר MusicBrainz (באנגלית) תזמורת דטרויט, באתר Discogs (באנגלית) תזמורת דטרויט, באתר Songkick (באנגלית)
אמריך קלמן

אמריך (אימרה) קלמן במקור קופשטיין (בהונגרית: Kálmán Imre;‏ 24 באוקטובר 1882 – 30 באוקטובר 1953) היה מלחין אופרטות יהודי-הונגרי ודמות בולטת בהתפתחות האופרטה הווינאית במהלך המאה ה-20. בין היצירות הפופולריות ביותר שלו הן נסיכת הצ'רדש (1915) והרוזנת מאריצה. השפעות על סגנון הכתיבה שלו כוללות מוזיקה עממית הונגרית כגון: צ'רדש וסגנון וינאי של מלחינים כגון יוהאן שטראוס (הבן) ופרנץ להאר וכן בעבודותיו המאוחרות, סגנון של ג'אז אמריקאי. כתוצאה מהאנשלוס, קלמן ומשפחתו ברחו לפריז ואז לארצות הברית. בסופו של דבר, הוא חזר לאירופה בשנת 1949 ונפטר בפריז בשנת 1953. אמריך קלמן נולד בשם אימרה קופשטיין (Koppstein) בעיר שיופוק שלחוף אגם בלטון. בשנת 1892 עבר עם משפחתו לבודפשט. הוא למד בגימנסיה האוונגלית בעיר תחת שם המשפחה "קלמן". בשנת 1900 החל בלימודי משפטים באוניברסיטת בודפשט ובמקביל נרשם לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם התיידד עם בלה בארטוק וזולטאן קודאי. בצעירותו למד נגינה בפסנתר והתעתד להיות פסנתרן, אבל מחלת פרקים מנעה ממנו זאת והוא החל לעסוק בהלחנה. לאחר שסיים לימודיו התקבל לעבודה כמבקר מוזיקלי בעיתון יומי. בשנת 1908 עבר לווינה ושם קנה לו שם עולמי עם האופרטות המפורסמות שלו "הרוזנת מריזה", "נסיכת הצ'רדש" (לליברית של לאו שטיין), "נסיכת הקרקס" ו"הביידרה". ביחד עם פרנץ להאר הגיעה האופרטה הווינאית לשיאים. שניהם שילבו ביצירותיהם מחולות של ואלס וינאי וצ'רדש הונגרי. למרות מוצאו היהודי, הוא היה אחד המלחינים האהובים על אדולף היטלר ואפילו הוצע לו לקבל את התואר ארי לשם כבוד, אולם קלמן דחה זאת. עם השתלטות הנאצים על אוסטריה נמלט קלמן לפריז ומשם היגר לארצות הברית. ב-1942 קיבל שם אזרחות. הוא נפטר בפריז, ונקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. הותיר אחריו את רעייתו, שתי בנות ובן. חייו הביוגרפים הופיעו בסרט מלך הצ'רדש (אנ'). Nagibin Yuri, Вечная музыка, Russia, 2004, עמ' 201-345, ISBN 5-17-021655-6 מדיה וקבצים בנושא אמריך קלמן בוויקישיתוף אמריך קלמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האופרטות של אמריך קלמן (באנגלית) אמריך קלמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אמריך קלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמריך קלמן, באתר AllMovie (באנגלית) אמריך קלמן, באתר AllMusic (באנגלית) אמריך קלמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמריך קלמן, באתר Discogs (באנגלית) אמריך קלמן, דף שער בספרייה הלאומית A Monograph, האופרטות של קלמן אמריך קלמן, באתר פרויקט ספריית התווים הבינלאומי
איש הקש (2006)

איש הקש (באנגלית: The Wicker Man) הוא סרט מתח משנת 2006, אשר בוים ונכתב על ידי ניל לביוט. הסרט הוא חידוש של הסרט הבריטי בעל אותו השם משנת 1973. בסרט מככבים ניקולס קייג' ואלן בורסטין. העלילה דומה מאוד לסרט של 1973, אך ישנם כמה שינויים. השריף אדוארד מוליס (ניקולס קייג'), מגיע לסאמרזייל- אי קטן בצפון-מערב ארצות הברית. זאת בעקבות מכתב שקיבל מארוסתו לשעבר - ווילו וודוורד (קייט ביהן), ובו נודע לו על היעלמותה של בתם רואן. במהלך החקירה הוא מגלה כי תעלומה גדולה בהרבה קיימת בקהילת האי הקטנה, העוסקת בפולחן שבו נהוג להביא לכפר כל שנה גבר ולהכניס אותו לפסל גדול מקש בצורה של בן אדם ולהעלות אותו ואת הפסל באש. ניקולס קייג' - אדוארד מאלוס אלן בורסטין - האחות סאמרסיזל קייט ביהן - ווילו פרנסס קונרוי - ד"ר מוס מולי פרקר - האחות רוז/האחות ת'ורן לילי סובייסקי - האחות האני דיאן דלאנו - האחות ביץ' מייקל וייסמן - פיט אריקה-שיין גייר - רואן "איש הקש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איש הקש", באתר נטפליקס "איש הקש", באתר AllMovie (באנגלית) "איש הקש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איש הקש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "איש הקש", באתר Metacritic (באנגלית) "איש הקש", באתר אידיבי "איש הקש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הסרט
הטכני

האם התכוונתם ל... המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר – בית ספר תיכון שמכשיר טכנאים לחיל האוויר הישראלי בית הספר למקצועות הטכניים – יחידת הדרכה למקצועות טכניים של חיל האוויר הישראלי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל – אוניברסיטה בחיפה המתמקדת בהנדסה ובמדעים מדויקים ניתוח טכני – שיטה לניתוח מגמות של ערכי נכסים פיננסיים הנסחרים במסחר פומבי