laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדרטת פקיסטן

אנדרטת פקיסטן (באורדו: یادبود پاکستان) היא גל-עד ומוזיאון מורשת לאומי הממוקם על גבעת שכּר-פּריא באסלאמאבאד, בירת פקיסטן. האנדרטה נבנתה כדי לסמל את אחדות העם הפקיסטני. היא מוקדשת לאנשי פקיסטן שהקריבו את ההווה שלהם לטובת עתיד טוב יותר. בזכות גובהה, האנדרטה נראית בבירור ברחבי המטרופולין איסלאמאבאד-רוואלפינדי והיא יעד תיירותי פופולרי. האנדרטה משתרעת על פני שטח כולל של 2.8 דונם, עיצוב האנדרטה מושרש בארכיטקטורה המוגולית העשירה של תת-היבשת. המבנה בצורת עלי הכותרת עוצב בסגון המוקרנס המסורתי של האדריכלות המוגולית. מעצב אנדרטה השתמש בטכנולוגיה של ימינו כדי לחדש את הצורה ההיסטורית של המוקרנס. המבנה המתקבל בצורת עלי כותרת מדגיש את חשיבות האחדות של תושבי פקיסטן:הוא מייצג את ארבע התרבויות השונות של תושבי פקיסטן, ולא - כפי שיש הסבורים בטעות - את ארבעת המחוזות המרכיבים את המדינה. ארבעת עלי הכותרת הגדולים מייצגים את הפונג'אבים, הבלוצ'ים, הסינדים והפתאנים. שלושת עלי הכותרת הקטנים יותר מייצגים את המיעוטים, אזאד קשמיר וגילגיט-בלטיסטן. שבעת עלי הכותרת, על אף שהם אינם תלויים זה בזה, עומדים זה לצד זה ומסמלים את מדינת פקיסטן. יחד הם מגנים על הכוכב והסהר של הדגל של פקיסטן. הכוכב באנדרטה מעוצב בגרניט שחור מבריק עם כוכבים מוזהבים, המייצגים את האנשים שהקריבו את חייהם עבור פקיסטן. סהר הירח עשוי מפלדת אל חלד עם כתבים מעוררי השראה של מוחמד עלי ג'ינה ומוחמד אקבאל. עלי הכותרת בנויים מגרניט (תלויים על זיזים, בין הגדולים באסיה) והקירות הפנימיים מכוסים בציורים ועיטורים אמנותיים המתארים את מגוון שכיות החמדה של פקיסטן: מצודת לאהור, מסגד באדאשאהי, מעבר ח'ייבר ומינרט פקיסטן. מלבד האנדרטה עצמה, יש במתחם מוזיאון לתולדות פקיסטן. שני מבנים אלה קשורים זה לזה באמצעות כיכר גדולה, המכונה רחבת החופש. למרות ששמו של האדריכל עריף מסעוד חרוט באבן בלוחית ההקדשה הראשית שנמצאת בתחילת הרחבה הראשית, הוא כיבד את כל עובדי הבנייה בכך שהציב את טביעות ידיהם לאורך הקירות הארוכים הניצבים לאורך רחבת החופש משני צדדיה. בקצה הרחוק ביותר נמצאת עמדת תצפית המאפשרת מבט ממעוף הציפור על איסלאמאבאד. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת פקיסטן בוויקישיתוף
מינרט פקיסטן

מינרט פקיסטן (באורדו: مینارِ پاکستان) היא אנדרטה לאומית השוכנת בלאהור, פקיסטן. המגדל הוקם בין 1960 ל-1968 באתר בו קיבלה הליגה המוסלמית הכל-הודית את החלטת להור ב־23 במרץ 1940 - הקריאה הרשמית הראשונה למולדת נפרדת ועצמאית למוסלמים של הודו הבריטית, כפי שמודגשת בתאוריית שתי המדינות. ההחלטה סייעה בסופו של דבר להקמת מדינה פקיסטנית עצמאית בשנת 1947. המגדל משקף תערובת של אדריכלות מוגולית / אסלאמית ומודרנית. המגדל תוכנן ופיקח על ידי, נאסרדין מוראט-חאן, אדריכל ומהנדס אזרחי פקיסטני יליד רוסיה. אבן היסוד הונחה ב־23 במרץ 1960. הבנייה ארכה שמונה שנים והושלמה ב־21 באוקטובר 1968, לפי הערכה עלות 7,058,000 רופי פקיסטני. הכסף נאסף על ידי הטלת מס נוסף על כרטיסי קולנוע ומרוצי סוסים על פי דרישתו של אקטאר חוסיין, מושל מערב פקיסטן. כיום המינרט מספק נוף פנורמי למבקרים שאינם יכולים לעלות במדרגות או לגשת לפסגה, באמצעות מעלית. הפארקים סביב האנדרטה כוללים מזרקות שיש ואגם מלאכותי. הבסיס שלו נמצא כשמונה מטרים מעל פני האדמה. המגדל מתנשא על בסיס 62 מטרים, הגובה הכולל של המינר הוא כ -70 מטרים מעל פני האדמה. עלי הכותרת הנפרשים של הבסיס דמוי הפרחים גובהם 9 מטרים. קוטרו של המגדל הוא כ־9.75 מטר. המשענת בנויה מאריחים בדוגמת, ופונה אל המסגד הבדאשי. הבסיס כולל ארבע פלטפורמות. כדי לסמל את תחילתו הצנועה של מאבק החופש, הרציף הראשון בנוי באבנים לא חתוכות של תכסילא, הרציף השני עשוי מאבנים מסותתות בפטיש, ואילו הרציף השלישי הוא מאבנים מסותתות באזמל. שיש לבן מלוטש במצע הרביעי והאחרון מתאר את הצלחתה של התנועה הפקיסטנית. מוכתר מסעוד, סופר פורה וסגן נציב דאז, היה אחד מחברי ועדת הבנייה. מיאן עבדול חלייק וחברה. מהנדס השירותים מיאן עבדול ג'אני מוגול המשיך לבנות ציוני דרך רבים אחרים של פקיסטן, כולל אצטדיון קדאפי לאהור, בית החולים העירוני גוג'רנוולה, צ'נד דה קילה עוקף מעבר גוג'רנוואלה, מלון לורדס ואוניברסיטת פנג'אב קמפוס גוג'רנוולה. מדיה וקבצים בנושא מינרט פקיסטן בוויקישיתוף
סקרטריאט ראש הממשלה (אסלאמאבאד)

סקרטריאט ראש הממשלה (באורדו: دیوان انشا پاکستان) הוא המשרד של ראש ממשלת פקיסטן. המבנה שוכן באסלאמאבאד בירת פקיסטן בשדרות החוקה, ציר מרכזי בו נמצאים מספר מבני שלטון חשובים. המבנה בנוי בסגנון אדריכלות מוגולית. שטח המבנה הוא 55.6 הקטאר. המבנה נבנה בתחילת שנות ה-60 יחד עם שורה של מבני שלטון אחרים באיסלאמאבד. מדיה וקבצים בנושא סקרטריאט ראש הממשלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקרטריאט ראש הממשלה [1] [2]
בית הכנסת חברת ש"ס

בית הכנסת חברת ש"ס הוא בית כנסת פעיל בשכונת נווה צדק, שבתל אביב. בית הכנסת נוסד בשנת ה'תר"ן (1890) והיה לבית הכנסת הראשון שקם בשכונה. שם בית הכנסת נקרא על שם 'ששה סדרי משנה' (=ש'שה ס'דרים). מאוחר יותר נקרא אף שם הרחוב בו שוכן בית הכנסת על שמו 'חברת ש"ס'. בית הכנסת ובית המדרש היו פעילים עד שנת 1975. בשנים לאחר מכן לאחר שהיה מוקד למחלוקות משפטיות באשר לזהות הבעלים ולניסיון השתלטות בכוח הזרוע של בעלי אינטרסים נדלניים בשכונה, החייאת ההקדש בשמו קם ופעל בית הכנסת ומינוי נאמני הקדש חדשים על ידי בית הדין הרבני אפשרו לשקם, מכל מתחם ההקדש המקורי שכלל חצר ובניינים נוספים, רק את בית הכנסת והפעלתו מחדש. בית הכנסת נוסד בשנת ה'תר"ן (1890) ביום ל"ג בעומר, על ידי הרב זאב וולף גרינוולד, שהיה יו"ר ועד הקהילה ביפו והמושבות. הוא אף היה זה שארגן את חבורת הלומדים בבית כנסת, ומפעם לפעם נשא שם דרשות, וכן מסר שם שיעורי תורה שונים. בית הכנסת נבנה בבית שהיה בבעלות משפחת קראפט, שמסרו אותו כהקדש לניהולם של נאמני ההקדש 'עמותת חברת ש"ס' שבראשה עמד הרב זאב וולף, על מנת שהמקום ישמש כבית כנסת וכבית מדרש. בלוח הקבוע בבית הכנסת נכתב כך: חרות על הלוח לזכר עולם שם הנדיבים, המנוח מו"ה חיים דוב ב"ר עוזר אליהו קראפט ז"ל... ולה'בחלמ זוגתו הצנועה מרת זעלדע נליקא בת ר' מרדכי הכהן ת"י. שנתנו במתנה גמורה לצמיתות הבית והחצר הזה עם כל הבנינים הנמצאים בו, גם ש"ס עם אלפסי דפוס וילנא מכורך עור ועוד ספרים הרבה להחברת ש"ס הנוסדה על ידי הרב של החברה מו"ה הרב זאב וואלף גרינוואלד ביום ל"ג בעומר שנת תרע"א פעה"ק יפו תובב"א — . במקורו בית הכנסת כלל מבנה וחצר כפי שנזכר בלוח ההנצחה. חצר בית הכנסת הייתה צמודה לביתו של אחיו של הראי"ה קוק, שאול חנא קוק. בית הכנסת שוכן ברחוב 'חברת ש"ס' בבית מספר 7. בבית הסמוך (חברת ש"ס 5) גרו עד שנת 1988 יוסף ופסיה צייגר, שמשי בית הכנסת. בית הכנסת הוא חלק מבלוק התחום בין הרחובות עין יעקב, מגדל, המרד וחברת ש"ס. בבלוק זה היו גם בית הרב גרינברג, בית משה גרינשטיין, בית הרב שאול חונא קוק ובתי אייזנר. במשך השנים פלשו מפירי חוק לבית. מעמדו החוקי של המבנה נידון בערכאות שיפוטיות. האמן חוני המעגל נינו של הרב גרינוואלד, השקיע רבות על מנת לדאוג לכך שהמקום ימשיך לתפקד לתפקד כבית כנסת ובית מדרש, אך הפסיד אותו בבית המשפט לטובת באי כוח ההקדש. הבית זכה לשיפוץ בשנת 2013, בזכות מאמציו של חוני המעגל, ושל דניאל רוימי ששומר על בית הכנסת. כיום בית הכנסת פועל כמקום תפילה ופתוח כל שעות היממה, אבל הזנחה ארוכת שנים הותירה אך מעט מן הפאר של המבנה וחצרו. האתר זקוק לשיקום ארון הקודש ושיחזור עבודות אלומיניום וציורי הקיר מיוחדים שעיטרו את קירותיו. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת חברת ש"ס בוויקישיתוף הניה מליכסון, בית כנסת חברת ש"ס, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" סיור חברת ש"ס נווה צדק, באתר איגוד בתי כנסיות ערוץ אורות - ונדליזם בבית הכנסת שבשכונת נווה צדק, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:12) ערוץ אורות - סנדלים תנכיים - בתי כנסת בשכונת נווה צדק, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:54) חברת ש"ס בית הכנסת העתיק בנווה צדק - התר"נ - 1890, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:28) תמונת הלוח סיור - חברת ש"ס, נווה צדק, באתר איגוד בתי הכנסת העולמי. שמואל אדלמן, מי יציל את בתי הכנסת בנווה צדק?, 6 בספטמבר 2007, באתר ערוץ 7.
גרשון זלקינד

גרשון זלקינד (16 באוקטובר 1928 – 26 בספטמבר 2017) היה איש עסקים ישראלי, שכיהן כמנכ"ל ובעל שליטה של החברה הציבורית "אלקו". גרשון זלקינד נולד בשנת 1928 בגרמניה בשם גאורג זלקינג (בגרמנית: Georg Salkind) לתעשיין אלכסנדר זלקינד. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, ברחו הוא ומשפחתו לארץ ישראל המנדטורית. למד בגימנסיה הרצליה. שירת בחי"ש ובחמ"ד, השתתף במלחמת העצמאות ונפצע בקרב "שיירת נבי דניאל". בשנת 1949 ייסד אביו אלכסנדר את חברת "חרושת אלקטרו מכנית ישראלית", שלימים הוחלף שמה לשם המקוצר "אלקו". עם הקמתה עסקה החברה בייצור שנאים ומוני חשמל, כספק יחיד של חברת החשמל לישראל בתחום זה, ובייצור מכשירי חשמל נוספים. למד במכון הטכנולוגי של ציריך, שם קיבל תואר מוסמך בפיזיקה גרעינית בהנחיית וולפגנג פאולי, ובשנת 1955 חזר לשראל והצטרף לעסק המשפחתי. בשנת 1970 קיבל גרשון זלקינד את השליטה בחברה זו. בשנת 1987 רכש מידי דיסקונט השקעות את מלוא החזקותיה בחברת "אלקו". בשנת 1988 רכש זלקינד את יתרת מניות "אלקו" מידי כונס הנכסים של חברת "דנות". בשנת 1989 החלה החברה במהלך לשינוי אופי פעילותה, במסגרתו רכשה החברה במשך השנים חברות שונות, מימשה החזקות וביצעה רה-ארגון במבנה הקבוצה, כך שבסוף התהליך הפכה לחברת החזקות, שבשליטתה, בין השאר, החברות הבורסאיות אלקטרה, אלקטרה נדל"ן ואלקטרה מוצרי צריכה. זלקינד נפטר ב-26 בספטמבר 2017. במועד זה היה שווי השוק של "אלקו" 2.4 מיליארד ש"ח ומחזורה הגיע ל-8.8 מיליארד ש"ח בשנה. זלקינד הותיר אחריו שני בנים, דניאל ומיכאל זלקינד, מנכ"לים משותפים בחברת "אלקו", להם הוריש באופן שוויוני את מניותיו בחברה, ובת, ד"ר דפנה ססלר, שלה הוריש נדל"ן ומזומן. לאחר מותו ילדיו הקימו קרן הנושאת את שמו. יוסי גולדשטיין, באומץ ובנחישות – סיפורו של גרשון זלקינד, ידיעות ספרים, 2019. ש. א., דור שלישי בתעשיה, מעריב, 18 בנובמבר 1969 Elco Legacy - Hebrew, English Subtitles ש. א., דור שלישי בתעשיה, מעריב, 18 בנובמבר 1969 הוחל בייצור מונים חשמליים, על המשמר, 20 בנובמבר 1952 אלקו, חרושת אלקטרו מכאנית ישראלית בע"מ, על המשמר, 20 באוגוסט 1954 אלקו, חרושת אלקטרו-מכנית ישראלית בע"מ, דבר, 27 באפריל 1956 Wolfgang Pauli und sein Wirken an der ETH Zürich, עמ' 435 עמיר קורץ, איש העסקים גרשון זלקינד הלך לעולמו בגיל 87, באתר כלכליסט, 26 בספטמבר 2017 אורן פרוינד, הירושה של גרשון זלקינד: כל בן יקבל מניות בשווי של 690 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2018 מלגות הקרן לחתירה למצוינות ע"ש גרשון זלקינד ז"ל, באתר "אייסף"
סגן ראש ממשלת ישראל

סגן ראש הממשלה הוא תואר סמלי בממשלת ישראל המוענק לרוב לראשי הסיעות השותפות לקואליציה מאז שנת 1952. התפקיד נקבע בסעיף 5 (ה) לחוק יסוד: הממשלה הקובע "שר יכול שיהיה סגן ראש הממשלה" והראשון ששימש בתפקיד זה היה אליעזר קפלן. להבדיל מממלא מקום ראש הממשלה ומשימוש בתואר זה במדינות אחרות כבארצות הברית, התואר "סגן ראש הממשלה" בישראל כיום הוא נטול סמכויות, על כן אין הגבלה על מספר סגני ראש הממשלה, בניגוד לממלא מקום ראש ממשלה אשר יכול להיות אחד בלבד. התואר "סגן ראש הממשלה" הוא תואר שלא היה קיים בשתי הממשלות הראשונות, ו"נתפר" בשנת 1952 לצרכו של השר אליעזר קפלן בימיו האחרונים, בעת שלא יכול היה לכהן יותר כשר האוצר עקב מחלתו. קפלן שימש בתפקיד סגן ראש הממשלה כ-20 ימים עד לפטירתו. לאחר מכן לא השתמשו דוד בן-גוריון ומשה שרת באופציה זו של מינוי סגן ראש הממשלה. לוי אשכול החזיר את השימוש בתואר בשנת 1963, עת מינה את אבא אבן לסגנו, ומאז ברוב הממשלות מונה סגן אחד או יותר לראש הממשלה. בכל ימי ממשלות מפא"י-המערך-העבודה (1948–1977) כיהן רק סגן אחד לראש הממשלה. מנחם בגין, בעלותו לשלטון הנהיג שני סגנים לראש הממשלה. בממשלת האחדות הלאומית גדל מספרם לשלושה (מהם אחד ממלא-מקום, כפי שהוזכר לעיל). בנימין נתניהו ואריאל שרון בממשלותיהם הראשונות, הגדילו את מספרם לארבעה, אך בממשלתו השנייה, שרון מינה רק שניים וממלא מקום. בממשלתו של אהוד אולמרט כיהנו ארבעה סגנים לראש הממשלה, ובנוסף כיהנו ממלא מקום ראש הממשלה ומשנה לראש הממשלה. שמעון פרס, בהיותו ראש ממשלה לאחר רצח רבין (1995–1996), היה ראש הממשלה הראשון מאז 1963 שלא מינה לעצמו סגן. בממשלתו השנייה מונו שני סגנים. בנימין נתניהו בממשלתו השלישית לא מינה לעצמו סגנים כלל, זאת בניגוד לממשלותיו הקודמות (בהן כיהנו ארבעה סגנים). בתפקיד סגן ראש הממשלה כיהנו בדרך כלל ראשי הסיעות השותפות לקואליציה, וראשי מפלגת השלטון באותה העת, כאשר בממשלת האחדות הלאומית (1984–1990) נשא אחד מסגני ראש הממשלה בתואר של "ממלא מקום ראש הממשלה" אשר הוא בתואר בלבד ולא בפועל (רק ב-2003, עם כניסתו לתוקף של חוק יסוד הממשלה החדש, נתווסף תוכן לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה). עד כה כיהנו עשרים ושבעה אישים כסגני ראש ממשלת ישראל. לא בכל ממשלה היה סגן לראש הממשלה, הסגן הראשון, אליעזר קפלן כיהן בממשלת ישראל השלישית. ממשלת ישראל ראש ממשלת ישראל ממלא מקום ראש הממשלה משנה לראש הממשלה ראש ממשלת ישראל החלופי
אוטודוס

אוטודוס (שם מדעי: Otodus) הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ ומהמשפחה אוטודונטיים. הכריש חי במימי הקנוזואיקון מהפלאוגן עד המיוקן ומאובניו נמצאו במגוון אתרים באפריקה, אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית ובדומה למרבית דגי הסחוס השרידים היחידים שלו הם מאובני שיניים, אשר חלקם היו בשלבי התפתחות שונים. המשמעות של שמו של הכריש מיוונית עתיקה היא "שן דמוית-אוזן": "ōt" - אוזן, "odoús" - שן. זאת מאחר שהמבנה שלהם דמה מעט לזה של אוזן. כריש זה היה קרובו הקדום של העמלץ הלבן - הגדול והקטלני שבכרישים הטורפים כיום. ממדידה של השיניים שחלקם הגיעו לאורך 104 מ"מ נראה שמדובר היה בכריש גדול מאוד, עם חוליות באורך 12.4 ס"מ. אורך הגוף הגיע ל-9.1 מטר או אף ל-12.2 מטר. הכריש היה גדול מעמלץ לבן והיה טורף-על באוקיינוסים הקדומים. הוא ניזון ממיני יונקים ימיים, כרישים אחרים ודגי גרם. הוא שגשג באוקיינוסים עד המיוקן, אז הוא נכחד (אם כי זה תלוי גם בשיוך המינים הכלולים בסוג). Otodus aksuaticus Otodus sokolovi Otodus auriculatus Otodus angustidens Otodus chubutensis Otodus limhamnensis Otodus minor Otodus naidini Otodus obliquus Otodus poseidoni מספר חוקרים משייכים לסוג זה אף את המגלודון (Otodus megalodon), הגדול בכל הכרישים מעולם. כריש זה הופיע בסרט Sea Rex 3D. מדיה וקבצים בנושא אוטודוס בוויקישיתוף אוטודוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוטודוס, באתר GBIF (באנגלית)
Sea Rex 3D

Sea Rex 3D: Journey to a Prehistoric World (בתרגום מילולי: "הרקס של הים: בחזרה לעולם פרהיסטורי") הוא סרט תלת-מימד דוקומנטרי שיצא ב-14 במאי 2010 ברשתות IMAX. הסרט מציג את עולמם של הזוחלים הימיים אשר חיו במזוזואיקון בימים והאוקיינוסים הקדומים והיו הטורפים הגדולים ביותר בים. את המסע לעולמם עושה בחורה בשם ג'ולי המסתכלת על יצורים באקווריום במויאון הטבע ולצידה מתגלה אדם מהמאה ה-18 אשר מתגלה כז'ורז' קיווייה הצעיר - המייסד של הפלאונטולוגיה המודרנית. קיווייה מסביר לג'ולי על פלאי היצורים הימיים שחיו לאורך שלוש תקופות במזוזואיקון: הטריאס, היורה והקרטיקון. הוא מסביר לה גם על גילוי המאובנים והמידע שהם נותנים על היצורים הקדמונים. קוואצלקואטלוס פרזאורולופוס אלאסמוזאורוס ליופלרודון תניסתרופאוס פלקוצ'ליס רומלאוזאורוס אמוניטים לידסיכתיס מוזאזאורוס איכתיאורניס קריפטולידוס נותוזאורוס שוניזאורוס אופתלמוזאורוס מיקסוזאורוס פרוגנתודון קריטוקסירינה אוטודוס רמפורינקוס מגלוזאורוס ברכיוזאורוס דקוזאורוס סטגוזאורוס קרונוזאורוס אתר האינטרנט הרשמי של Sea Rex 3D "Sea Rex 3D", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Sea Rex 3D", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
וולוו סדרה LV71

וולוו סדרה LV71 (בשוודית: Volvo LV71-series) היא סדרת משאיות קלות מתוצרת וולוו משאיות בבעלות יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר יוצרה בין השנים 1932–1935 בשוודיה. יוצרו כ-4,700 יחידות. "LV71" – עומס מקסימלי 2.5 טון, בסיס גלגלים 3.4 מטר. "LV72" – עומס מקסימלי 2.5 טון, בסיס גלגלים 4.1 מטר. "LV73" – עומס מקסימלי 3.0 טון, בסיס גלגלים 3.4 מטר. "LV74" – עומס מקסימלי 3.0 טון, בסיס גלגלים 4.1 מטר. "LV75" – תא הנהג הועבר קדימה כך שהנהג התיישב לצד המנוע. מבנה הקבינה נתן חלוקת משקל טובה יותר בין הסרן הקדמי לאחורי, וכתוצאה מכך עומס ציר אחורי מופחת. משאית קלה. אוטובוס. כבאית. בין השנים 1934–1931 הורכבו בפינלנד כמה עשרות יחידות של דגם סיסו S-321 מתוצרת "Oy Suomen Autoteollisuus Ab" (אנ') על בסיס שלדה מדגם "וולוו סדרה LV71" ומדגם "וולוו סדרה LV72". "וולוו סדרה LV72" דגם "DS" – אוטובוס שנת 1935 "וולוו סדרה LV72" – אוטובוס שנת 1932 "וולוו סדרה LV71" דגם "E" – כבאית, שנת 1933 "וולוו סדרה LV71" דגם "D" – כבאית, שנת 1932 "וולוו סדרה LVD", שנת 1933 וולוו וולוו LV4 וולוו שארפנוז וולוו סדרה LV60 וולוו סדרה LV66 וולוו סדרה LV76 וולוו סדרה LV81 וולוו לונגנוז מדיה וקבצים בנושא וולוו סדרה LV71 בוויקישיתוף משאיות "וולוו" משנות ה-30 (היסטוריה) ראו "וולוו סדרה LV71" volvotrucks.com/en-en/about-us/history/1930s Olsson, Christer (1987). Volvo - Lastbilarna igår och idag. Malmö, Sweden: Förlagshuset Norden AB. ISBN 91-86442-76-7. "וולוו סדרה LV71" - תמונות swedishbrasscar.com/volindex Blomberg: Salaperäinen esisarja. p. 56–61
אנטארקטודון

אנטארקטודון (שם מדעי: Antarctodon; מילולית: "שן אנטארקטיקה") הוא סוג של יונק בן הסדרה הקדומה אסטרפותרים, אשר התגלה על האי סיימור שבארץ גרהאם, קרוב מאוד לאי סנואו היל. הממצאים התגלו בתצורות לה מסטה (אנ') ותוארו ב-2011 בידי מריאנו בונד, אלחנדרו קרמרז, רוס ד. ה. מאקפי ומרסלו רגוורו. הסוג כלל מין יחיד - Antarctodon sobrali, על שם החוקר הארגנטינאי חוסה מריה סובראל. היצור חי דרומה יותר מקרוביו ששכנו באמריקה הדרומית ברובם וכנראה עבר דרך גשר יבשתי קדום לאנטארקטיקה במשך האאוקן הקדום. לצידו של האנטארקטודון התגלה עוד מין מאותה סדרה - הטריגונוסטילופס (Trigonostylops). באותו הזמן אנטארקטיקה הייתה חמימה מכפי שהיא כיום וצמחו בה יערות והיא שקקה חיים. המאובנים שנמצאו כללו רק מאובני שיניים שטוחות וחזקות, המרמזות על תזונה מצמחים. היצור הגיע למשקל של 18 עד 38 ק"ג. אנטארקטודון, באתר GBIF (באנגלית)
וולוו סדרה LV81

וולוו סדרה LV81 (בשוודית: Volvo LV81-series) היא סדרת משאיות בינוניות מתוצרת וולוו משאיות בבעלות יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר יוצרה בין השנים 1935–1940 בשוודיה. יוצרו כ-11,500 יחידות. בדגמי "וולוו סדרה LV81" הורכבו מנועי בנזין ו"מנועי הסלמן" (אנ'). בגלל צריכת הדלק הגבוהה למדי, הלקוחות רצו להוריד את עלות הדלק. זו הייתה הסיבה שוולוו הציגה את מנוע "הסלמן" (Hesselman engine). אלטרנטיבה מנוע זו למנוע הבנזין, ולמנוע הדיזל, תוכננה על ידי הממציא השוודי, המהנדס ג'ונאס הסלמן (אנ'). "מנוע הסלמן" התבסס על מנוע הבנזין והיה יחס דחיסה זהה לזה של מנוע הבנזין, אך בזכות משאבת הזרקה בשילוב מצתים מסוג רב עוצמה ניתן היה להפעיל את המנוע על סולר (או כל דלק אחר). מנוע זה הפך פופולרי למדי, אך לא היה יעיל כמו מנוע הדיזל בעל הדחיסה גבוהה. אם המנוע תוחזק כראוי על ידי נהג מנוסה, מנוע זה היה מקור כוח טוב ואמין. "LV81-86" – יוצר בין השנים 1935–1940, הורכב בדגם מנוע בנזין 3,670 סמ"ק מדגם "Volvo EC" "LV93-95" – יוצר בשנת 1935, הורכב בדגם מנוע בנזין 4,097 סמ"ק מדגם "Volvo DC". "LV93-95" – יוצר בשנת 1935, הורכב בדגם מנוע 4,097 סמ"ק המופעל על ידי בנזין וסולר מדגם "Volvo HA". "LV93-95" – יוצר בין השנים 1936–1939, הורכב בדגם מנוע בנזין 4,394 סמ"ק מדגם "Volvo FC". "LV93-95" – יוצר בין השנים 1936–1939, הורכב בדגם מנוע 4,394 סמ"ק המופעל על ידי בנזין וסולר מדגם "Volvo FCH". משאית בינונית אוטובוס כבאית וולוו דגם "LV 82", שנת 1939 וולוו דגם "LV 82 DS", שנת 1938 וולוו דגם "LV 84 DT", שנת 1937 וולוו דגם "LV 84D", שנת 1936 – כבאית וולוו סדרה LV81, שנת 1938 – כבאית וולוו סדרה LV81, שנת 1938 – כבאית וולוו דגם "LV 84", שנת 1938 – אוטובוס וולוו דגם "LV 85", שנת 1936 – אוטובוס וולוו וולוו LV4 וולוו שארפנוז וולוו סדרה LV60 וולוו סדרה LV66 (אנ') וולוו סדרה LV71 וולוו סדרה LV76 וולוו לונגנוז וולוו ראונדנוז מדיה וקבצים בנושא וולוו סדרה LV81 בוויקישיתוף "וולוו LV81" - תמונה (bilwebauctions.se/en/olofstrom-klassiska/bilar/volvo-lv81) Volvo Personvagnar-från 20-tal till 80-tal av Björn-Eric Lindh, 1984. ISBN 91-86442-06-6 משאיות "וולוו" משנות ה-30 (היסטוריה) volvotrucks.com/en-en/about-us/history/1930s Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987. ISBN 91-86442-76-7 Richard van Basshuysen (Hrsg.): Ottomotor mit Direkteinspritzung und Direkteinblasung: Ottokraftstoffe, Erdgas, Methan, Wasserstoff, 4th edition, Springer, Wiesbaden 2017. ISBN 9783658122157. p. 17–18 "וולוו סדרה LV81" en.volvo-club.cz/model/volvo-lv81
חסד של אמת

האם התכוונתם ל... חסד של אמת – כינוי מקובל לקבורה, הגומלת חסד עם המת מבלי לצפות לתמורה ממנו חסד של אמת – ארגון צדקה והצלה חרדי זק"א - חסד של אמת – ארגון צדקה חרדי שעוסק באיסוף שרידים והבאה לקבורה של נפגעי אסונות ופעולות איבה, כגון פיגועי טרור
דוד צבי אורדנטליך

הרב דוד צבי אורדנטליך (ט"ו באדר ה'תרצ"ז, פברואר 1937 – כ"ט בחשוון ה'תש"ף, 27 בנובמבר 2019) היה רבה האשכנזי של ביתר עילית. נולד בבודפשט, הונגריה לרייזל מלכה ולרבי זאב. בשנת ה'תשי"א עלה עם הוריו לישראל. למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה שם כתב וערך את שיעורי ראש הישיבה רבי אהרון כץ, ובישיבת סלבודקה בבני ברק. לאחר נישואיו לברכה ברזל התגורר בבני ברק ולמד בכולל חזון איש. הוסמך להוראה על ידי הרב יצחק יעקב וייס. מספר שנים לאחר נישואיו מונה לר"מ בישיבת חכמי לובלין בבני ברק. בשנת ה'תשכ"ז עם הקמת ישיבת אוהל יעקב מונה לשמש כר"מ בישיבה, במקביל מסר שיעורים גם בישיבת רוז'ין בירושלים. עם ייסוד בית דין צדק בני ברק של הרב נסים קרליץ מונה לכהן כדיין בהרכב הראשון של בית הדין יחד עם הרב פינחס שרייבר. במשך תקופה כיהן כרב קהילת 'שובה ישראל' בארגנטינה וכראש כולל אברכים במרסיי צרפת. על אף שיוכו למגזר הליטאי, עמד בקשרים טובים עם אדמו"רים ורבנים חסידים. לאחר הקמת היישוב ביתר עילית, הוקמה ועדה מיוחדת לאיתור רב ליישוב, חברי הוועדה היו ראש הכולל הראשון ביישוב, נציג הציבור הליטאי ונציג הציבור הספרדי, חסידי בויאן שהיו מראשוני המתיישבים המליצו על הרב אורדנטליך שאותו הכיר מתפקידו בישיבת בויאן. הרב אורדנטליך נבחר לכהן כרב היישוב ואב בית הדין המקומי. לצדו, נבחר הרב יעקב תופיק אביעזרי כרב הספרדי. לאחר הכרזתה כעיר, פרש באופן רשמי מתפקידו, אך המשיך לשאת בתפקיד באופן לא רשמי. בשנותיו האחרונות כוחו נחלש, והוא התנייד בכיסא גלגלים, וחלק מתפקידיו המעשיים הועברו לידי הרב צבי ברוורמן. נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשע"ט, 27 בנובמבר 2019, ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק. ברוך דיין האמת: נפטר הרב דוד צבי אורדנטליך זצ"ל – רבה של העיר ביתר עילית, באתר "סרוגים", 27 בנובמבר 2019 מנחם הירשמן, הודה, זיווה והדרה: הרב אורדנטליך זצ"ל, באתר כל הזמן, ‏30 בנובמבר 2019
האגודה הגרמנית לשלום

האגודה הגרמנית לשלום (גרמנית: Deutsche Friedensgesellschaft ; בשמה המלא האגודה הגרמנית לשלום - מתנגדי המלחמה המאוחדים) נוסדה ב-12 בדצמבר 1892, והיא ארגון הוותיק ביותר בתנועת השלום הגרמנית ופעיל עד היום. הארגון הוא חלק מקואלציות גרמניות, אירופאיות ובינלאומיות פציפיסטיות. בשנות התשעים של המאה ה-18, היו מספר ארגוני שלום פעילים בגרמניה. אלפרד הרמן פריד היה מעמודי הטווח של התנועה וב- 1892 סייע להקים את האגודה הגרמנית לשלום ביחד עם ברטה פון זוטנר. אדולף ריכטר, תעשיין גרמני, פרנץ וירט מהנדס וחבר מועצת העיר פרנקפורט ואחרים פעלו להקמת סניפים של האגודה ברחבי גרמניה. הקמת הסניפים הייתה האסטרטגית וביקשה למנוע פיצול בתנועת השלום הגרמנית. באספה בדצמבר 1899 הוחלט על מבנה ארגוני והארגון הארצי נוהל על ידי דירקטוריון כשלצידו הייתה זרוע אדמיניסטרטיבית. ריכטר נבחר להיות הנשיא. הכינוס הארצי של האגודה בה נכחו נציגי הסניפים נקרא כנס השלום הארצי. חברי האגודה המפורסמים אשר זכו בפרס נובל הם אלפרד הרמן פריד, ברטה פון זוטנר וקרל פון אוסייצקי. הנאצים הביאו לפירוק האגודה, והיא נוסדה מחדש בנובמבר 1945. מדיה וקבצים בנושא האגודה הגרמנית לשלום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האגודה הגרמנית לשלום David Cortright, Peace: A History of Movements and Ideas, Cambridge University Press, 2008, עמ' 39 ABOUT BERTHA, www.berthavonsuttner.com (באנגלית) (ארכיון) Roger Chickering, Imperial Germany and a World Without War: The Peace Movement and German Society, 1892-1914, Princeton University Press, 1975, עמ' 50-51 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרן ספרה

ספרה ניהול קרנות (באנגלית: Sphera Fund Management) היא מנהלת קרנות הגידור הגדולה בישראל, המנהלת הון של כמיליארד וחצי דולר ב-7 קרנות. קרן ספרה הוקמה בשנת 2004 על ידי שלושה שותפים מייסדים - ישראל מור, דורון ברין ורון סנטור. הקרן מתמחה באסטרטגיית השקעות מסוג לונג־שורט (מכירה בחסר) במניות של חברות ציבוריות בינוניות וגדולות, רובן ישראליות או בעלות זיקה לישראל. תחומי השקעות הקרן מגוונים וכוללים נדל"ן, טכנולוגיה, טלקום, אנרגיה, תעשייה, שירותים, פיננסים ועוד. עם השנים התרחבה פעילות החברה, והוקמו 5 קרנות גידור נוספות: קרן ספרה גלובל הלת'קר (באנגלית: Sphera Global Healthcare) הוקמה בשנת 2007 בשותפות עם מורי ארקין. הקרן משקיעה במניות של חברות תרופות וביוטכנולוגיה גלובאליות על סמך מחקר אנליטי של צוות מדענים, רופאים ומומחי השקעות. בשנת 2011 החלה לפעול קרן ספרה Small Cap. השקעות הקרן מתרכזות בחברות ישראליות קטנות ובינוניות, בעלות מאפייני שווי שוק נמוך יחסית, הנסחרות במדדי היתר בבורסה בתל אביב ומתומחרות בחסר לאור היעדר כיסוי אנליטי נרחב או סחירות נמוכה יותר בהשוואה למדדים המובילים בבורסה בתל אביב. בשנת 2018 הוקמה קרן ספרה ביוטק, אף היא בשותפות עם מורי ארקין. הקרן מתמחה בהשקעות בחברות קטנות ובינוניות בתחום התרופות והביוטכנולוגיה, המאופיינות בחדשנות מדעית וטכנולוגית. בשנת 2019 הוקמה קרן ספרה גלובל אקוויטי (Sphera Global Equity) הפועלת באסטרטגיות לונג-שורט ומשקיעה במניות של חברות גלובאליות, רובן אמריקאיות במגוון רחב של סקטורים עסקיים – תעשייה, טכנולוגיה, שירותים, טלקום, מדיה ועוד. בשנת 2022 הוקמה קרן ספרה טק פאנד (Sphera Tech Fund) הפועלת באסטרטגיות לונג שורט ומשקיעה בחברות טכנולוגיה גלובאליות, בדגש על חברות ישראליות שהונפקו בארצות הברית. תחומים נוספים: בשנת 2021 הקימה ספרה קרן פרטית סגורה ראשונה – ספרה פארק־אין, קרן PE סגורה בתחום הנדל"ן המתמחה בחניונים. ספרה מעסיקה כארבעים עובדים ומשרדיה ממוקמים בתל אביב וניו-יורק. בפברואר 2022 מונה אמיר לוי כשותף ומנכ"ל ספרה . אתר האינטרנט הרשמי של קרן ספרה יורם גביזון, אחרי אלטושלר - גם קרן הגידור הגדולה בישראל מתנגדת להדחת יו"ר שופרסל, באתר TheMarker‏, 26 ביולי 2018 רעות שפיגלמן, נציגה ישראלית בעשירייה הפותחת של קרנות הגידור ל־2017: ספרה עם קרן ה־Small Cap, באתר כלכליסט, 14 במרץ 2018 ערן אזרן, עם מיליון שקל פנויים, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2018 מיכאל רוכוורגר, אנחנו הסיירת של עולם ההשקעות, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2016 קרן צוריאל הררי, ספרה אחרת, באתר כלכליסט, 24 בדצמבר 2014 אסא ששון, מחשב הרבה יותר מהיר ממני - היתרון שלי הוא בהסתכלות לטווח ארוך, באתר TheMarker‏, 16 ביולי 2020 יורם גביזון, "1.5 טריליון דולר יהיו פנויים לרכישות בענף התרופות העולמי ב-5 השנים הקרובות", באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2015 https://www.arkinholdings.com/hedge-fund/ גד פרץ, ‏אמיר לוי עוזב את IBC ומצטרף כשותף ומנכ"ל קרנות ספרה, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2021