laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ארד אייזקמן

ג'ארד אייזקמן (באנגלית: Jared Isaacman) הוא איש עסקים, טייס ואסטרונאוט פרטי אמריקאי ממוצא יהודי. הוא המייסד והמנכ"ל של Shift4 Payments, חברת עיבוד תשלומים. אייזקמן הוא הצעיר מבין שלושה ילדים ונולד בניו ג'רזי. בגיל 14 החל לעבוד בביצוע שירות טכני ותיקון למחשבים. שנתיים לאחר מכן, הוא קיבל הצעה לעבודה במשרה מלאה אצל אחד מלקוחותיו, ולכן בחר לעזוב את לימודיו בבית הספר התיכון וקיבל את התפקיד. בהמשך השלים הדרישות וקיבל תעודת בוגר 12 שנות לימוד. בשנת 2004 החל אייזקמן ללמוד טיסה. בשנת 2009 הוא קבע שיא עולמי בהקפת כדור הארץ במטוס מנהלים, בזמן של מעט יותר מ־62 שעות, בכך שבר שיא עולם קודם בכ-20 שעות. בשנת 2005 היה אייזקמן מייסד-שותף בחברת עיבוד תשלומים קמעונאית בשם United Bank Card, אשר שמה שונה בהמשך ל-Harbortouch, חברה עוסקת בתשלומים קמעונאיים ומבוססת בפנסילבניה. אייזקמן שימש מנכ"ל מייסד לחברה. בשנת 2015 החברה הייתה רווחית לאורך למעלה מעשור שנים ועיבדה תשלומים בסך 11 מיליארד דולר בשנה משישים אלף קמעונאים, עם הכנסות של 300 מיליון דולר. בשנת 2020 שונה שמה של החברה פעם נוספת ל- Shift4 Payments, אייזקמן נותר כמנכ"ל והחברה עיבדה תשלומים בסך 200 מיליארד דולר בשנה. בשנת 2012 הוא ייסד את חברת Draken International, חברה שבסיסה בפלורידה ומכשירה טייסים עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית. לחברה כ-70 מטוסי קרב, בהם מטוסי מיג-21 לדימוי אויב והיא הגדולה מסוגה בארצות הברית. בספטמבר 2021 המריא אייזקמן לחלל כמפקד טיסת Inspiration4 של חברת SpaceX. זו הייתה הטיסה הראשונה לחלל בה השתתפו אסטרונאוטים אזרחים בלבד, בחללית דרגון אשר שוגרה במשגר חלליות פאלקון 9. אייזקמן מימן את טיסת החלל הזו, עבור כלל הצוות. בספטמבר פיקד על משימת Polaris Dawn של SpaceX. איזקמן הוא גם מממן המשימה. מדיה וקבצים בנושא ג'ארד אייזקמן בוויקישיתוף ג'ארד אייזקמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ארד אייזקמן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ארד אייזקמן, ברשת החברתית LinkedIn Wattles, Jackie. "How to practice religion could be a big question for some space tourists". CNN. Tognini, Giacomo (2020-10-07). "Meet The New Billionaire Who Dropped Out of High School and Flies Fighter Jets for Fun". Forbes (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-02-01. Segran, Elizabeth (2015-04-13). "Meet The Fighter-Jet-Flying 32-Year-Old On Top Of The Payments Industry". Fast Company (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-23. "Warren County pilot back at Morristown Airport after breaking world flight record". New Jersey Local News. 15 באפריל 2009. נבדק ב-2020-08-23. {{cite news}}: (עזרה) Whitford, David (25 באוקטובר 2017). "This Founder Owns the World's Largest Private Fleet of Fighter Jets—and That's Just One of His Companies". Inc.com. נבדק ב-23 באוגוסט 2020. {{cite news}}: (עזרה) The mission, באתר הרשמי של Inspiration4 Berger, Eric (1 בפברואר 2021). "SpaceX announces first "free flyer" human spaceflight". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2 בפברואר 2021. {{cite news}}: (עזרה)
אילן סיגל

אילן סיגל (נולד ב-7 בדצמבר 1975) הוא מנכ"ל חברות תקשורת ומנהל שיווק ישראלי, מנכ"ל של חברת פלאפון וכן של חברת yes. בעברו, שימש גם כמנכ"ל של בזק בינלאומי ושל גולן טלקום. סיגל גדל והתחנך בפתח תקווה. בוגר תואר ראשון בתקשורת מהמסלול האקדמי המכללה למינהל[דרוש מקור], בוגר תואר שני במנהל עסקים ממכללת הקריה האקדמית אונו. הוא נשוי לילנה, ולהם שתי בנות משותפות. שימש כמרצה בנושאי שיווק ודיגיטל. שימש כמנהל שיווק באינטרנט זהב וב-012. שימש כסמנכ"ל השיווק של קבוצת אלפא הכוללת את החברות פלאפון תקשורת, בזק בינלאומי ו-yes הטלוויזיה בלוויין. עבד כ־14 שנה בקבוצת בזק. שימש כמנהל אגף השיווק של בזק. בין השנים 2015 ל-2020 שימש כסמנכ"ל השיווק של פלאפון. בשנתיים האחרונות שלו בקבוצה, שימש כסמנכ"ל השיווק והפיתוח העסקי של yes ובזק בינלאומי בנוסף על תפקידו בפלאפון. צוין בין 100 המשפיעים של אתר הדיגיטל הישראלי, נבחר לאיש השיווק של אוקטובר 2017 של איגוד השיווק הישראלי, וכן לאיש השיווק של אוגוסט 2020 של אתר חדשות השיווק הישראלי ICE. בשנת 2020 סיים את עבודתו בקבוצה. ב-1 בפברואר 2021 החל לשמש כמנכ"ל גולן טלקום, חברה-בת של סלקום. הוא שימש גם כמנהל הפיתוח העסקי בקבוצת סלקום, וחבר בהנהלת סלקום. במאי 2022, מונה כמנכ"ל החברות פלאפון, yes ובזק בינלאומי. בינואר 2023 מונה רון גלב למנכ"ל בזק בינלאומי, כשסיגל נשאר מנכ"ל פלאפון ו-yes. אילן סיגל, ברשת החברתית פייסבוק אביאור אבו, המנכ"ל החדש של גולן טלקום: אילן סיגל, סמנכ"ל השיווק של החברות הבנות בבזק, באתר כלכליסט, 12 באוקטובר 2020 ראיון עם אילן סיגל, סמנכ”ל שיווק פלאפון, yes ובזק בינלאומי, באתר איגוד השיווק הישראלי, 24 במרץ 2020 ג'ון בן זקן, ‏אילן סיגל מונה לתפקיד מנכ"ל החברות פלאפון, יס ובזק בינלאומי, באתר מעריב אונליין, 17 במאי 2022 אילן סיגל מוסמך MBA הקריה האקדמית אונו | סמנכ"ל השיווק של פלאפון, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 27:43) משה בנימין, טריפל בבזק: אילן סיגל יהיה סמנכ"ל שיווק ב-yes, פלאפון ובב"ל, באתר ביזפורטל, 05/02/2019 יהודה שרוני, ‏לטובת ניהול גולן טלקום: אילן סיגל מסיים את תפקידו כמנכ"ל פלאפון, באתר מעריב אונליין, 13 באוקטובר 2020 משה בנימין, המחליף של אסף עופר מגיע מבזק: אילן סיגל מונה לסמנכ"ל השיוק של פלאפון, באתר ביזפורטל, 5 בינואר 2016 אילן סיגל - סמנכ"ל שיווק פלאפון, ברשימת 100 האנשים המשפיעים, באתר הדיגיטל הישראלי קבוצת בזק: אילן סיגל יכהן גם כסמנכ״ל שיווק yes ובזק בינ״ל, באתר "מנהלי שיווק מצייצים", 5 בפברואר 2019 טל ספיבק, מינויים חדשים: אילן סיגל יכהן כמנכ״ל גולן טלקום, באתר "מנהלי שיווק מצייצים", 12 באוקטובר 2020 אילן סיגל, סמנכ"ל השיווק של פלאפון, הוא איש השיווק של אוקטובר 2017, באתר איגוד השיווק באינטרנט, 1 בנובמבר 2017 איש השיווק של אוקטובר - אילן סיגל סמנכ"ל פלאפון, באתר ביזפורטל, 1 בנובמבר 2017 שרון טל, איש השיווק של אוגוסט: אילן סיגל, סמנכ"ל השיווק של פלאפון, באתר אייס, 1 בספטמבר 2020 גד פרץ, ‏מבזק לקבוצת סלקום: אילן סיגל מתמנה למנכ"ל גולן טלקום, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2020 עומר כביר, מנכ"ל גולן טלקום אילן סיגל מונה למנכ"ל פלאפון, יס ובזק בינלאומי, באתר כלכליסט, 17 במאי 2022
ג'ושוע זירקזיי

ג'ושוע אורובוזה זירקזיי (בהולנדית: Joshua Orobosa Zirkzee; נולד ב־22 במאי 2001) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ במנצ'סטר יונייטד. זירקזיי נולד בסיכדאם, לאמא ניגרית ואבא הולנדי. הוא החל את הקריירה שלו בגיל חמש ב־VV הקלינגן לאחר שמשפחתו עברה מקום מגורים. ב-2010 עבר למחלקת הנוער של ספרטה 20'. ב-2013 החל לשחק במחלקת הנוער של דן האג בה שיחק שלוש שנים עד שעזב למחלקת הנוער של פיינורד. לאחר שנה מרשימה במחלקת הנוער של פיינורד, הוא יצא ממדינתו ושיחק בקבוצת הנוער של באיירן מינכן. ב-1 במרץ 2019 כבש שלושער במשחק הבכורה שלו במדי קבוצת המילואים של באיירן מינכן. יום לאחר מכן, כבש את השער המכריע בקבוצת הנוער של באיירן מינכן. הופעת הבכורה הרשמית שלו הייתה ביולי 2019, בקבוצה השנייה של באיירן מינכן בליגה השלישית בגרמניה. בדצמבר 2019 ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון במשחק בליגת האלופות נגד טוטנהאם הוטספר. ב-31 בינואר 2021 הושאל לפארמה עם אופציה לקנייה בתום תקופת ההשאלה. ב-3 באוגוסט 2021 הושאל לאנדרלכט הבלגית לעונה אחת. ב-30 באוגוסט 2022 חתם בבולוניה מהסרייה א'. ב-14 ביולי 2024 חתם לחמש שנים עם אופציה לשנה נוספת במנצ'סטר יונייטד. זירקזיי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד ונכלל בסגל נבחרת הולנד עד גיל 21. ב-12 ביוני 2024 זומן זירקזיי לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת יורו 2024. בעקבות פציעתו של טון קופמיינרס. באיירן מינכן הסופר קאפ הגרמני: 2022 מדיה וקבצים בנושא ג'ושוע זירקזיי בוויקישיתוף ג'ושוע זירקזיי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ושוע זירקזיי, באתר Transfermarkt ג'ושוע זירקזיי, באתר Soccerway ג'ושוע זירקזיי, באתר BDFutbol ג'ושוע זירקזיי, באתר WorldFootball.net ג'ושוע זירקזיי, באתר FootballDatabase.eu ג'ושוע זירקזיי, באתר ESPN Zirkzee confirms Parma move | Football Italia, www.football-italia.net Joshua Zirkzee will play in the Lotto Park this season, Official website Royal Sporting Club Anderlecht (באנגלית) Joshua Zirkzee opgeroepen voor EK, www.onsoranje.nl
יחסי וייטנאם – ניו זילנד

יחסי וייטנאם–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין וייטנאם וניו זילנד. לניו זילנד יש שגרירות בהאנוי וקונסוליה כללית בהו צ'י מין סיטי. לווייטנאם יש שגרירות בולינגטון. שתי המדינות כוננו יחסים ב-1975, כאשר ניו זילנד הייתה אחת המדינות הראשונות שייצרו יחסים דיפלומטיים עם וייטנאם שזה עתה אוחדה. שתי המדינות חגגו 40 שנה ליחסים דיפלומטיים בשנת 2015. טיסות ישירות בין שתי המדינות החלו בשנת 2016. ניו זילנד השתתפה במלחמת וייטנאם ושלחה כ-3,000 אנשי צבא ואזרחים בתמיכה בדרום וייטנאם. בשנת 2013, שר ההגנה הווייטנאמי גנרל פונג קוואנג תאן טס לניו זילנד ונפגש עם שר הביטחון ג'ונתן קולמן ושר החוץ מוריי מקולי. בנובמבר 2016 ביקר סגן ראש הממשלה פאם בינה מין בניו זילנד ונפגש עם מאריי מקולי כמו גם עם ראש הממשלה ביל אינגליש. במאי 2017 ביקר שר הסחר הניו זילנדי, טוד מקליי, בווייטנאם ופגש את ראש הממשלה נגווין שואן פוק ושר התעשייה והמסחר טראן טואן אנח. נכון לנובמבר 2015, וייטנאם הייתה שוק הייצוא הצומח ביותר בניו זילנד ושוק הייצוא ה-19 בגודלה; זה הוביל להסכמים על תעופה, בריאות וחינוך בין שתי המדינות. מוקדם יותר באותה שנה הוגדר על ידי שתי המדינות יעד להכפיל את הסחר בין שתיהן. בניו זילנד יש קהילה וייטנאמית קטנה יחסית המונה כ-6,000 איש, המורכבת מפליטים ומשפחותיהם, מהגרים כלכליים וסטודנטים. New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade, New Zealand Embassy, New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade (באנגלית) New Zealand, Vietnam celebrate 35 years of visa, trade and diplomatic ties, web.archive.org, ‏15 בדצמבר 2018 New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade, Viet Nam, New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade (באנגלית) The Vietnam War - Vietnam War | NZHistory, New Zealand history online, nzhistory.govt.nz Brent Edwards, NZ and Vietnam set $2.2 billion trade target, RNZ, ‏19 במרץ 2015 (באנגלית) New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Migration, teara.govt.nz (באנגלית)
גוטהרדט קוהל

גוטהרדט קוהל (בגרמנית: Gotthardt Kuehl‏; 28 בנובמבר 1850 – 9 בינואר 1915) היה צייר גרמני ונציג של האימפרסיוניזם הגרמני הוותיק, שנהנה ממוניטין בינלאומי גבוה במהלך חייו. קוהל היה בנו של סיימון קוהל, מורה ואורגניסט בכנסיית סנט לורנץ הישנה. הוא למד באקדמיה לאמנות בדרזדן (1867) ובאקדמיה לאמנויות יפות במינכן (1870), התגורר בפריז בין השנים 1878–1889 ולמד את ציורי המאסטרים הישנים בנסיעות לאיטליה והולנד. מעל לכל, קוהל צייר חללי פנים יפים, גם עם היבט חברתי (בית יתומים של ליבק); בהמשך גם נופים ארכיטקטוניים, המבוססים במיוחד על מוטיבים של דרזדן. בתחילת המאה, יחד עם קרל באנצר, קוהל היה הכוח המניע מאחורי הקמת האגודה החופשית של אמני דרזדן ושל איגוד האמנים החזותיים בדרזדן, שנוסד כעבור שנה. גם באנצר וגם קוהל למדו בפריז והביאו לדראזדן סגנונות חדשים של אימפרסיוניזם. עם האגודה החופשית של אמני דרזדן ואיגוד האמנים החזותיים בדרזדן, הוקם הזצסיון הראשון בדרזדן בשנת 1893. בשנת 1895 הפך לפרופסור באקדמיה לאמנות בדרזדן. בשנת 1896 קיבל מדליית זהב גדולה בתערוכת האמנות הבינלאומית בברלין. בשנת 1902 הקים את אגודת האמנים Die Elbier. גוטהרד קוהל היה גם אחד מחברי ההנהלה המוקדמים של התאחדות האמנים הגרמנית. בשנת 1909 היה חבר מייסד באגודת האמנים בדרזדן. בשנת 1913 הוענק לו מסדר מקסימיליאן הבווארי למדע ואמנות. בשנת 1888 התחתן קוהל עם הנרייטה סימונזון-קסטלי (1860–1921), בתו של הצייר דייוויד סימונזון. הוא לימד בדרזדן עד מותו. בדרזדן-שטרלן קיים רחוב גוטהרדט קוהל המנציח את הצייר. הוא ממוקם ליד הסטודיו שלו. בליבק נקרא על שמו בית הספר שנבנה במקום בית הספר הישן של בית הוריו, בשנת 1934. פריז בית יתומים בליבק חדר וגן מראה דרזדן תאונה קטנה בבית הקפה מדיה וקבצים בנושא גוטהרדט קוהל בוויקישיתוף Kurt Pilz (1982), "Kuehl, Gotthardt", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 13, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 187–188 Deutscher Künstlerbund e.V. - Mitglieder seit 1903, web.archive.org, ‏2016-03-04 Gotthardt-Kuehl-Straße - Stadtwiki Dresden, www.stadtwikidd.de
תהילים ק"א

תהילים ק"א הוא המזמור ה-101 בספר תהילים (ה-100 בתרגום השבעים ובוולגטה). המזמור הוא חלק ממזמורי החכמה – הוא עוסק במשפט ומתאר את עדיפות הצדיק על פני הרשע. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'. המזמור עוסק בצדק ובמשפט, ובהעדפת הצדיקים אל מול הרשעים. המשורר נוהג בדרך ישרה, מרחיק ממנו רשעים בעודו מקרב אליו את הצדיקים ונלחם בכלל הרשעים בעולם. יש שהגדירו את המזמור כמזמור מלך, כיוון שהמשורר אינו אדם פשוט אלא בעל כוח – הוא יכול להילחם ברשעים ולהושיב לידו צדיקים. חלק טענו שהמזמור היה מיועד להאמר על ידי המלך בעת ההמלכה או מדי יום. עם זאת, בניגוד למזמורי מלך אחרים – לא מוזכרת המילה "מלך" או "משיח", אין עיסוק במלוכה אלא בחכמה והמשורר לא מוצג כבחיר האל. לפיכך המזמור נוטה לכיוון מזמורי החכמה, אך איננו מזמור חכמה רגיל. יש המחלקים את המזמור כך: בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד ב' וכן בתלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ט', הלכה ה' הגמרא דורשת את פסוק א' ולומדת שגם אם אלוהים עושה משפט וגם אם הוא עושה חסד צריך לשיר ולזמר לו. רעיון דומה מופיע בויקרא רבה, פרשה כ"ד, פסקה ב'. מדרש תהלים על המזמור דורש את בחירת שבט אהרון לכהונה. המדרש עובר על כל השבטים ומונה מידות רעות על פי הפסוקים במזמור למעט שבט יהודה עליו המדרש אומר: ”עיני בנאמני ארץ שנאמר בכל ביתי נאמן הוא”. מדיה וקבצים בנושא תהילים ק"א בוויקישיתוף ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד. עמוס חכם, דעת מקרא: תהלים, כרך ב, ירושלים: מוסד הרב קוק, עמ' רכט יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דודיזון עתי, 1995, עמ' 117 עמוס חכם, דעת מקרא: תהלים, כרך ב, ירושלים: מוסד הרב קוק, עמ' רכד
סיטרואן סוג B12

סיטרואן סוג B12 (בצרפתית: Citroën Type B12) היא מכונית שיוצרה במספר צורות גוף פתוחות וסגורות הכוללות: מכונית משפחתית, מכונית קופה, רודסטר, קבריולה וטנדר. דגמי "סיטרואן סוג B12" הם מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1925–1927 בצרפת. חלקם של דגמי "סיטרואן סוג B12" הוגדרו כסוג של מכונית "Torpedo (car)" (אנ'). יוצרו 38,381 יחידות. המתחרים הגדולים היו: דגם פיג'ו סוג 177 מתוצרת פיג'ו ודגם רנו KZ מתוצרת רנו. "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן. "Torpedo" בתצורה פתוחה (קבריולה). "Torpedo Sport". "Conduite Intérieure" (saloon/sedan)". "Coupé De Ville". לנדולט טנדר בסגנון "Torpédo commercial", היה קרוי "Boulangère" (אופה, כלומר: לשנע סוגי לחם). "סיטרואן סוג B12" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז באוקטובר 1925. שלדה: מסגרת נפרדת עם אבני צד וקורות פלדה, גוף פלדה (בדגמי "טורפדו"), מסגרת נפרדת עם אבני צד פלדה וקורות רוחב, פלדה מעורבת ומרכב עץ (בדגמי: קבריולה, קופה, ולנדולט). הצתה: באמצעות מגנט. מנוע: מנוע בנזין קדמי-אורכי, גל ארכובה על שני מיסבים עיקריים, גל זיזים בארכובה. מנוע קירור מים עם רדיאטור ומאוורר. סוג הנעה: הנעה אחורית. מאייד אופקי תוצרת "Solex". מערכת בלימה: בלמי תופים על הגלגלים הקדמיים בתוספת תוף אחורי, ביציאת תיבת ההילוכים, בקרת כבלים. מתלים: מתלה קדמי – סרן קשיח עם קפיצי עלים חצי אליפטיים, ללא בולמי זעזועים, מתלה אחורי – סרן קשיח עם חפיפה של שני קפיצי עלים, כולל בולמי חיכוך. "סיטרואן סוג B12" "סיטרואן סוג B12" - טורפדו קבריולה "סיטרואן סוג B12" - קבריולה "סיטרואן סוג B12", שנת 1926 "סיטרואן סוג B12", שנת 1926 "סיטרואן סוג B12" "סיטרואן סוג B12" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "סיטרואן סוג B12" - טנדר, מבט לתא הנהג מבט למנוע שהורכב ב"סיטרואן סוג B12" "סיטרואן סוג B12" - טנדר "סיטרואן סוג B12" - טנדר "סיטרואן סוג B12" - טנדר "סיטרואן סוג B12" - טנדר סיטרואן סיטרואן סוג B15 מדיה וקבצים בנושא סיטרואן סוג B12 בוויקישיתוף סיטרואן סוג B12, סרטון באתר יוטיוב "סיטרואן סוג B12" בתצורה פתוחה - תמונה en.citroen-club.cz/sub-model/citroen-type-b-b12 "סיטרואן סוג B12" classic.com/veh/1925-citroen-b12-limousine "סיטרואן סוג B12" car.info/en-se/citroen/type-b12/1st-generation-7138024 "סיטרואן סוג B12" citroenet.org.uk/passenger-cars/ac/10hp-b12/10hp-type-b12 Jacques Wolgensinger, André Citroën, Lupetti, ISBN 88-85838-69-3 "סיטרואן סוג B12" טנדר - תמונה reezocar.com/en/occasion/annonce-citroen-b12-RZCCSTFR187083
פלורי יאגודה

פלורי יאגודה (באנגלית: Flory Jagoda; ‏21 בדצמבר 1923, סרייבו, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים – 29 בינואר 2021, אלכסנדריה, וירג'יניה, ארצות הברית) הייתה זמרת-יוצרת, מלחינה, וגיטריסטית יהודייה, בת קהילת סרייבו אשר פעלה בעיקר בארצות הברית. יאגודה הייתה מהזמרות והמלחינות הבולטות בלאדינו, ולאורך הקריירה ארוכת השנים שלה, שימרה וחידשה ניגונים ורומנסות בלאדינו. נולדה ב-1923 בסרייבו בשם פְלוֹרָה פָּאפּוֹ. בילדותה, התגרשו הוריה והיא עברה עם אימה רוזה לבית אָלְטָרָץ לעיירה ולאסניצה ושם התחנכה במשפחה ספרדית מסורתית והכירה את השירה העממית בלאדינו, בעיקר מסבתה שהייתה זמרת פולקלור. בהמשך, נישאה אימה למיכאל קָבִּילְיוֹ והמשפחה עברה לזאגרב. ב-1941 עם הפלישה הנאצית ליוגוסלביה, נמלטה פלורי בזהות בדויה לספליט וב-1943 עברה לבארי באיטליה. בבארי פגשה פלורי את הארי יאגודה אשר היה חייל בצבא ארצות הברית. פלורי נישאה להארי יאגודה והייתה לכלת מלחמה. ב-1946 עבר הזוג לינגסטאון בארצות הברית ונולדו להם 4 ילדים. בהמשך, עברה המשפחה לווירג'יניה. יהדות בוסניה והרצגובינה ובמרכזה יהדות סרייבו חרבו בשואת יהודי יוגוסלביה, ועם הניספים נמנו 42 מבני משפחתה של פלורי. לאחר שבגרו ילדיה, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, פתחה פלורי בקריירה מוזיקלית אותה הקדישה לשימור והנצחת מסורת השירה העממית בלאדינו. אריך הנגן הראשון שלה נקרא: Kantikas Di Mi Nona (מלאדינו: השירים של סבתי) ובו שרה שירים שלמדה מסבתה בילדותה. בהמשך הוציאה ארבעה אלבומים נוספים והופיעה במספר רב של קונצרטים. שני סרטים דוקומנטריים תיעדו את חייה והקריירה המוזיקלית שלה. ב-1993 יצא לאור ספרה: "ספר השירים של פלורי יאגודה – זכרונות מסרייבו". הלכה לעולמה בינואר 2021 באלכסנדריה שבווירג'יניה והיא בת 97 שנים. Debby Levy‏, The Key from Spain: Flory Jagoda and Her Music, Kar-Ben publishing inc, ‏ISBN 9781541522183 פלורי יאגודה, סרטונים בערוץ היוטיוב פלורי יאגודה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פלורי יאגודה, באתר Last.fm (באנגלית) פלורי יאגודה, באתר AllMusic (באנגלית) פלורי יאגודה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פלורי יאגודה, באתר Yandex.Music (ברוסית) פלורי יאגודה, באתר Discogs (באנגלית) קונצרט חגיגי לקראת יום הולדתה ה-90 של פלורי יאגודה, באתר ספריית הקונגרס Flory Jagoda - Ocho Kandelikas, פלורי יאגודה בשיר החנוכה "שמונה נרות", באתר יו טיוב Flory Jagoda, champion of Sephardic music, dies at 97, באתר washingtonjewishweek.com‏, 1 בפברואר 2021 פלורי יגודה (1925-2021), דף שער בספרייה הלאומית פלורי יאגודה, באתר dignitymemorial.com (באנגלית). חייה של פלורי יאגודה - שומרת הגחלת, באתר virginiafolklife.org (באנגלית). קולות חנוכה - פלורי יאגודה, באתר האוניברסיטה הקתולית של אמריקה (באנגלית). פלורי יאגודה - נקרולוג, באתר legacy.com (באנגלית).
אבודים ביונקרס (סרט)

אבודים ביונקרס (באנגלית: Lost in Yonkers) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1993, בבימויה של מרתה קולידג', עם ריצ'רד דרייפוס, מרסדס רוהל ואיירין וורת' בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "אבודים ביונקרס" שהועלה בברודוויי בהצלחה וזיכה אותו בפרס פוליצר. המחזה זכה בפרס טוני ומרסדם רוהל ואיירין וורת' זכו בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. בקיץ 1942 מביא אדי קורניץ (אדי לאופר) את שני בניו, ארתור "ארטי" בן 13 (מייק דאמוס) וג'אקוב "ג'יי" בן 15 (בראד סטול) לגור אצל אימו בעיר יונקרס ליד ניו יורק. אשתו של אדי נפטרה לאחר מחלה קשה והוא נכנס לחובות וקבל משרה כסוכן נוסע ולכן היה עליו להביא את ילדיו לאימו. הסבתא (איירין וורת') היא אישה אלמנה נכה צולעת ונזקקת למקל הליכה. לפרנסתה היא בעלת חנות ממתקים ובית קפה. הסבתא היא אישיות דומיננטית. אתה גרה בתה בלה (מרסדס רוהל), בת 36 שמתנהגת כילדה ומתחברת מיד עם שני הילדים שרמת המשכל שלהם היא כשלה. בלה אוהבת סרטים רומנטיים, ארבע פעמים היא הלכה לראות את "ועתה, הנוסע" עם בטי דייוויס. היא מתאהבת בסדרן של בית הקולנוע, ג'וני. ג'וני (דייוויד סטראתיירן) סובל מפיגור שכלי קל, הוא גר עם הוריו ואינו יודע לקרא ולכתוב. למרות זאת בלה אוהבת אותו, רוצה להתחתן אתו ולהקים משפחה. הוא דוחה אותה כל הזמן בטענה של "לא היום". בן נוסף הוא לואי (ריצ'רד דרייפוס), עבריין שמתעסק בגניבות ובשוד ונרדף על ידי העבריין "הארי הוליווד" (רוברט מירנדה) שרוצה לחסלו. הוא מתחבא בבית הסבתא ומתחבר לשני הנערים שעוזרים לו להסתתר ונהנים מסיפוריו. בת נוספת היא גרטרוד "גרט" (סוזן מרסון) שגרה בבית משלה. לבלה יש תוכנית להתחתן עם ג'וני ולפתוח אתו מסעדה בהשקעה של 5,000 דולר. היא אוזרת אומץ ומכנסת את כל המשפחה כדי להודיע להם זאת. היא נתקלת בהתנגדות עזה מצד האם ומצד לואי שמביע התנגדותו שתינשא למפגר. בלה פורצת בבכי ואומרת שכל רצונה להקים משפחה וללדת ילדים. לבסוף לואי מרחם עליה ונותן לה את הכסף מכספי השוד שלו. האמא נשארת אדישה. כאשר האמא חושבת שאת הכסף היא גנבה ממנה, בורחת בלה מהבית לג'וני אבל הוא מודיע לה כי אינו יכול/מסוגל להתחתן. לאחר מספר ימים אצל אחותה גרט, חוזרת בלה כנועה לאימה. הילדים מסייעים ללואי להימלט מרודפיו והאב אדי מגיע ומחזיר אותם לניו יורק. לבסוף בלה עוזבת את הבית לפלורידה לבנות את עתידה רחוק מאימה השתלטנית. "אבודים ביונקרס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבודים ביונקרס", באתר AllMovie (באנגלית) "אבודים ביונקרס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבודים ביונקרס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אבודים ביונקרס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאבודים ביונקרס, באתר יוטיוב
יחסי אוסטרליה–וייטנאם

יחסי אוסטרליה–וייטנאם הם היחסים בין אוסטרליה לבין וייטנאם. היחסים בין המדינות החלו במאה ה-19 כאשר הבריטית הקדישה תשומת לב למושבות באסיה, אולם הקולוניזציה הצרפתית שלאחר מכן של וייטנאם ניתקה כל קשר רשמי בין וייטנאם לאוסטרליה. עד סוף מלחמת העולם השנייה היחסים בין אוסטרליה לווייטנאם כמעט ולא התקיימו. החשש לאחר מכן מפני התפשטות קומוניסטית משך את אוסטרליה לקראת מלחמת וייטנאם, בה השתתפה אוסטרליה כחלק מהתערבות אנטי-קומוניסטית בווייטנאם כדי לסייע לדרום וייטנאם נגד צפון וייטנאם. אוסטרליה שלחה 50,000 חיילים נגד הקומוניסטים, אשר 520 מתוכם נהרגו. למלחמה הייתה השפעה עמוקה על החברה האוסטרלית. לאחר סיום מלחמת וייטנאם קלטה אוסטרליה הרבה פליטים וייטנאמים שנמלטו בעקבות נפילתה הכלכלית של המדינה ובידודה הפוליטי. הפליטים הווייטנאמים היו הקבוצה הגדולה הראשונה של מהגרים שאינם אירופאים לאוסטרליה בעקבות הסרת מדיניות אוסטרליה הלבנה. בסוף המלחמה הקרה ונורמליזציה של יחסי חוץ בווייטנאם, אוסטרליה התקרבה במהרה ליחסים עם וייטנאם ובסופו של דבר ביססה את היחסים בשנות התשעים. וייטנאם היא כיום אחת הכלכלות הצומחות ביותר בעולם, ושותפה אסטרטגית של אוסטרליה, שתיהן חברות ב-CPTPP ויעד פופולרי עבור האוסטרלים, שרבים מהם חיילים לשעבר במלחמת וייטנאם. עם זאת, אוסטרליה היא גם אחת המדינות הערות ביותר לפגיעה בזכויות האדם בווייטנאם שנעשתה על ידי הממשלה הקומוניסטית במדינה. לאחרונה, וייטנאם נהפכה יותר ויותר לתומכת באוסטרליה נגד השפעה סינית גוברת ועמדות אגרסיביות בים סין הדרומי, שלעיתים עוררו כעסים מצד ממשלת סין על גישתה של אוסטרליה. אוסטרליה מחזיקה בווייטנאם שגרירות בהאנוי וקונסוליה בהו צ'י מין סיטי. וייטנאם מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה. ביקור נו דין דיים באוסטרליה מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–וייטנאם בוויקישיתוף https://alphahistory.com/vietnamwar/australian-involvement-in-vietnam/ http://rslnsw.org.au/commemoration/heritage/the-vietnam-war https://www.nma.gov.au/defining-moments/resources/vietnamese-refugees-boat-arrival https://www.sbs.com.au/news/the-vietnamese-refugees-who-changed-white-australia https://www.smh.com.au/national/australian-vietnam-veterans-return-to-live-in-vietnam-20161209-gt7g54.html https://thediplomat.com/2015/03/australias-quiet-vietnam-diplomacy/ https://www.abc.net.au/news/2018-04-20/south-china-sea-australian-warships-challenged-by-chinese/9677908
אלון אופיר (כדורגלן)

אלון אופיר (נולד ב-28 באוקטובר 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. אופיר החל קריירת הבוגרים שלו בהפועל אשדוד ב-1991. לאחר עונה עבר להפועל תל אביב ושם היה שחקן הרכב, וב-1995 שיחק בהופעת הבכורה של הקבוצה במפעלים האירופיים, כאשר שותף בצמד המשחקים נגד זימברו קישינב ממולדובה במסגרת גביע אופ"א. ב-1996 עזב את הקבוצה ושחק במספר קבוצות בליגה הראשונה, ובניהן מכבי פתח תקווה, מכבי תל אביב, מכבי הרצליה, הפועל ראשון לציון, בית"ר ירושלים, מועדון ספורט אשדוד, ובליגה השנייה במדי הפועל חיפה. ב-2003 הצטרף למכבי עירוני קריית גת וב-2004 להכח עמידר רמת גן לשתי עונות, לפני שפרש. לאופיר 11 הופעות ושני שערים בנבחרת הצעירה. אחיו של אופיר הם כדורגלני העבר יוסי אופיר ויניב אופיר. מכבי תל אביב גביע הטוטו: 1998/1999 אלון אופיר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אלון אופיר, באתר Transfermarkt יהודה נחשון, ילד גדול, מעריב, 10 במרץ 1991 גולן בר יוסף, אלון אופיר חתם בבית"ר ירושלים, באתר ynet, 7 בפברואר 2001 יובל פייס, אלון אופיר ושי הס סיכמו במ.ס אשדוד, באתר ynet, 2 בינואר 2002