laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ

דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ היה מחזמר קומי שנכתב על ידי שאול ביבר ויורם טהרלב, כאשר הראשון כתב את טקסט המחזמר והשני את השירים, והועלה על ידי המפיק אברהם דשא בבימויו של שייקה אופיר בשנת 1968, במסגרת "התיאטרון העממי". המחזמר מתאר את מלחמת ששת הימים כקומדיה מטורפת, ומבוסס בחלקו על התוכנית "למה יו-יו" של להקת גייסות השריון. שם ההצגה, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ" הוא פרפרזה על שם המחזמר המצליח מ-1962, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום". בהפקה השתתפו גדי יגיל, דבורה דותן, ציפי שביט, חיים בנאי ופופיק ארנון. כל אחד מהם ייצג טיפוס ישראלי. גדי יגיל ה"מסחאי" (בן מושבה בגליל, טיפוס חסר-בינה שהומצא על ידי ביבר ואופיר) שזוכה בצל"ש עקב שורה של בלבולים וחוסר הבנה, בנאי המזרחי, דותן הרס"רית וכדומה. למרות הכתרתה כ"הצגה המצחיקה ביותר אחרי הגשש החיוור", ההפקה ירדה מן הבמה עד מהרה עקב מכתב שנשלח ממשפחה שכולה אל פשנל ובו נכתב שעבור המשפחה המלחמה לא הייתה אירוע משעשע כלל וכלל משום שהבן נהרג בה. יורם קניוק, אחרי בכורה: "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ", דבר, 11 במרץ 1968 ציפי שביט באתר הנוסטלגיה הישראלית
פרופיל 64

פרופיל 64 היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית ששודרה בערוץ 10, בין 22 ביולי 2013 ל-9 בספטמבר 2013. הסדרה נקראת על שם הפרופיל הרפואי 64, שמעיד על שירות לא קרבי בצה"ל. את הסדרה יצרו וכתבו איתי אדרי, ארז אבני ואביב דיבון וביים אותה איתן צור. סגן אבנר בן בסט (רועי אסף), קצין צנחנים מורעל, מודח מתפקידו ומוצא עצמו מוצב מחדש לבה"ד 15 - בית הספר למקצועות המודיעין. הוא ממונה להיות מפקד קורס משא"פ (מש"קי איסוף פיקודיים), למורת רוחו של סמ"ר מתן אגוזי (מיכאל מושונוב), אשר חותם קבע על מנת להיות מפקד הקורס החדש. אגוזי, יחד עם יתר אנשי הסגל של הקורס - תום (דוד שאול), שני (דנה פרידר) ורותם (דולב מסיקה) - הם ארבעה חנונים ששירותם הצבאי הוא לטענתם "קייטנה". הם מנסים לשמר את תנאי השירות הקיימים שהיו להם, בעוד אבנר מנסה להפוך אותם לחיילים "אמיתיים". סגן אבנר בן בסט (רועי אסף) - קצין צנחנים קרבי ומורעל שנשלח לפקד על קורס בבסיס של ג'ובניקים (ג'ובניק - חייל שאינו קרבי) במרכז הארץ בעקבות פדיחה שעשה לצה"ל. אבנר מגיע לבה"ד 15 ומחליף בתפקידו את אגוזי. לאבנר קשה להסתגל לתנאים הנוחים מידי בסביבה החדשה ולכן הוא מנסה לסגל את הסביבה אליו. רב"ט שני גרין (דנה פרידר) - הבחורה היחידה והצעירה ביותר בסגל. היא אינטליגנטית ומעניינת, אבל כולם מתייחסים אליה רק כ"כוסית". חברותית ונחמדה, עד שמעצבנים אותה. מיוסרת בגלל שהיא התאהבה ברואי, לפני שגילתה שהוא חניך שלה בקורס. סמ"ר מתן אגוזי (מיכאל מושונוב) - לטענתו "חתם קבע" כי לא מצאו קצין שיפקד על הקורס, אך בפועל עשה את זה רק כדי להיות קרוב לשני, הוא בעל הידע הנרחב ביותר בקורס משא"פ. טוראי רואי זהבי (מאור שוויצר) - חניך בקורס משא"פ. חבר של שני. סמל תום חזן (דוד שאול) - רס"פ קורס משא"פ, מחשיב עצמו לדון חואן ומספר לכולם על חוויותיו המיניות, שבפועל כנראה שהן רק בגדר פנטזיה. רב"ט רותם צוקרבקר (דולב מסיקה) - ילדותי ומוזר. בעת עימותים של חבריו הוא מתחפש לסופרמן בעודו רכוב על אופניים ונושף בצפצפה. מאמין בפיית השיניים, דרדסים ודברים ילדותיים אחרים. בעל אוסף עצום של תרופות ואף מחזיק קלסר עם המרשמים שלהן. סא"ל מוטי (אלון נוימן) - מפקד הגדוד בצנחנים אשר העביר את אבנר מתפקידו. רס"ר רצאבי (קובי מאור) - רס"ר בה"ד 15. אל"ם ראובן (שמעון מימרן) - מב"ס בה"ד 15. טוראי ניר שכנר (תומר שחורי) - חניך בקורס משא"פ. רב"ט טלי (אופיר סגרסקי) - מש"קית חינוך. מפלרטטת עם אגוזי. סמל דפי (אילה זילברמן) - החובשת בבסיס, מעשנת הרבה, קלה להשגה. אתר האינטרנט הרשמי של פרופיל 64 "פרופיל 64", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרופיל 64", באתר אידיבי "פרופיל 64", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "פרופיל 64", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מידע וכתבות "פרופיל 64": דנה פרידר ומיכאל מושונוב מפתחים את הזוגיות, באתר וואלה, 17 ביולי 2013 רן בקר, "זיכרונות מצה"ל" - ריאיון עם כוכבי הסדרה, באתר ynet, 22 ביולי 2013 גילי איזיקוביץ, יוצרי "פרופיל 64": הכל התחיל כשנקרענו מצחוק בצבא, באתר הארץ, 29 ביולי 2013 ביקורות לילך וולך‏, "פרופיל 64": סדרה חמודה שמתאימה יותר לבני הנעורים, באתר וואלה, 23 ביולי 2013 אלקנה שור, פרופיל 64: שוקולד של חיילים, באתר nrg‏, 23 ביולי 2013 אריאנה מלמד, "פרופיל 64": לא שווה את המאמץ, באתר ynet, 23 ביולי 2013
קשת בענן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קשת בענן – תופעת טבע אופטית מבצע קשת בענן – כינוי של מבצע צבאי, שביצע צבא הגנה לישראל ב-2004 ברצועת עזה פסיפס הקשת בענן – פסיפס בירושלים, מאת לב סירקין אי שם מעבר לקשת – שיר שהופיע בסרט הקוסם מארץ עוץ קשת וענן – תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים מ-1983 Rainbow
תין הינאן

תִין הִינַאן (בברברית: ⵜⵏⵂⵏⵏ, בערבית: تينهنان) היא מלכה טוארגית אגדית למחצה, שחיה במאה ה-4 לספירה. הטוארגים מחשיבים אותה לאם כלל השבטים שלהם. פירוש שמה הוא "ההיא של האוהלים", אך מתורגם כ"אם השבט" או "מלכת המחנה". הטוארגים קוראים לה תָמֵנוּקַאלְט שפירושה הוא "מנהיגה" או "מלכה". לפי האגדה, היא הגיעה לאהגר יחד עם המשרתת שלה תָכָמַאת על גמל לבן מן השטח השייך כעת אלג'יריה והפכה למלכה במקום. היא רצחה את מאהביה שבאו אליה. ילדיהן הם הטוארגים: השבט האצילי אִיהָגָּרֶנִים צאצאיהם של תין הינאן והשבט הואסלי אִימְעָ'דִים צאצאיהם של תכמאת. ב-1925 מתחם הקבורה שלה נפתח על ידי הצבא הצרפתי ברשותו של ביירון חון דה פרורוק ולאחר מכן נחקר שוב ב-1933. בעקבות החפירות נמצא שלד אישה באפיריון עץ השוכבת על גבה עם הפנים המופנים כלפי מזרח עם תכשיטי זהב, כסף ופנינים. כמו כן במתחם נמצא פסל בסגנון שמזכיר את צלמיות "ונוס" מהתרבות האוריניאקית, גביע זכוכית (שאבד במהלך מלחמת העולם השנייה), וקישוט עלה זהב עליו הוטבע מטבע של קונסטנטינוס שהונפקה בין 308 ל-324. השלד הועבר למוזיאון בארדו באלג'יר. ב-1968 פורסמו ממצאים חקר השלד. גובה האישה היה בין 1.72 ל 1.76 ס"מ מקבוצה אתנית של הים התיכון שלא הולידה ילדים, כמו כן הייתה צולעת על סמך מבנה מותניים ועצם העצה. Gabriel Camps, "L'âge du tombeau de Tin Hinan, ancêtre des Touareg du Hoggar". Zephyrus, vol. 25 (1974) p. 497-516. Brett, Michael & Elizabeth Fentress, The Berbers, WileyBlackwell 1997 ISBN 978-0-631-20767-2 p. 208 מדיה וקבצים בנושא תין הינאן בוויקישיתוף
פדרו דה אשקובר

פֶדְרוּ דה אֶשְקוּבָּר (בפורטוגזית: Pedro de Escobar;‏ סביבות 1465 – לאחר 1535), הידוע גם בשם פדרו דו פורטו, היה מלחין פורטוגזי מתקופת הרנסאנס, שעיקר פעילותו היה בספרד. הוא היה אחד המלחינים הראשונים והמיומנים ביותר בכתיבה פוליפונית בחצי האי האיברי, שיצירותיהם שרדו עד ימינו. דה אשקובר נולד בפורטו, ממלכת פורטוגל, אבל דבר אינו ידוע על חייו עד שהחל לעבוד בשירות איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה בשנת 1489. שם משפחתו קסטיליאני במקורו, ואפשר שנולד למהגרים קסטיליאנים או לצאצאיהם, שהתיישבו בפורטו, אבל בני קסטיליה ראו בו פורטוגזי. דה אשקובר היה זמר בקאפלה הקתולית של המלכה במשך עשר שנים, וברור שעבד גם כמלחין בתקופה זו; נוסף לכך היה החבר היחיד בקאפלת המלכה שהוזכר ברשומות הקאפלה כפורטוגזי. בשנת 1499 חזר לפורטוגל מולדתו, אבל בשנת 1507 קיבל הצעת עבודה, שלה נענה בחיוב, כמאסטרו דה קאפילה בקתדרלה בסביליה. בתקופת כהונתו בקתדרלה היה ממונה על נערי המקהלה, משרה שכללה השגחה על מגוריהם וארוחותיהם של הנערים נוסף ללימודי הזמרה; הוא התלונן על שכרו הנמוך, ובסופו של דבר התפטר. בשנת 1521 עבד בפורטוגל, כמסטרה דה קאפלה אצל הנסיך דום אלפונסו, הנסיך-קרדינל של פורטוגל, בנו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל. קריירה זו הסתיימה, ככל הנראה, בכי רע, כיוון שהאזכור האחרון לחייו שם היא רשומה במסמך משנת 1535, לפיו הידרדר לאלכוהוליזם וחי בדלות מחפירה. הוא מת באבורה. שתי מיסות של אשקובר שרדו בשלמותן, אחת מהן רקוויאם (מיסה פרו דפונקטיס - מיסה למתים), המוקדמת ביותר מאת מלחין מחצי האי האיברי. במכלול יצירתו המוכר גם מגניפיקט, 7 מוטטים (בהם "סטבאט מאטר" אחד), 4 אנטיפונים, 8 שירי קודש ו-18 וילאנצ'יקוס, אבל סביר מאוד להניח, שבשלל היצירות האנונימיות שבכתבי היד הפורטוגזיים והספרדיים קיימות לא מעט יצירות נסתרות משלו. המוזיקה שלו הייתה פופולרית, כפי שאפשר ללמוד מהופעתם של העתקים במקומות רחוקים; לדוגמה, כותבים ילידים העתיקו שניים מכתבי היד שלו בגואטמלה. המוטט שלו Clamabat autem mulier Cananea נהנה במיוחד משבחי בני תקופתו, ושימש מקור ליצירות אינסטרומנטליות מאת מלחינים מאוחרים יותר. NewGrove1980, Escobar, Pedro de, Robert Stevenson, vi 243-244 "Escobar, Pedro de", Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed January 14, 2005), grovemusic.com (subscription access). Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4 מדיה וקבצים בנושא פדרו דה אשקובר בוויקישיתוף פדרו דה אשקובר, באתר AllMusic (באנגלית) פדרו דה אשקובר, באתר MusicBrainz (באנגלית) פדרו דה אשקובר, באתר Discogs (באנגלית) רוברט סטיבנסון, "פדרו דה אשקובר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין סטיבנסון, גרוב סטיבנסון, גרוב סטיבנסון, גרוב
דבורה דותן

דבורה (דקובסקי) דותן (נולדה ב-1940) היא זמרת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית. נולדה למשפחה מסורתית. כילדה הופיעה לראשונה בהצגה "שלושת הדובים" בתיאטרון הילדים שליד מרכז המורים והגננות בתל אביב. בתיכון, למדה בגימנסיה הרצליה ובמקביל, למדה בסטודיו של "הבימה". את שירותה הצבאי עשתה בלהקת הנח"ל, במחזור שכלל גם את עליזה רוזן ויהורם גאון. יחד עם רוזן, הצטרפה ב-1963 לתוכנית השנייה של להקת "התרנגולים" ולאחר מכן, הופיעו השתיים בהרכבים נוספים של נעמי פולני, החמציצים והתיאטרון לילדים "פשוש". ב-1967 הקליטה יחד עם עליזה רוזן את להיטה הגדול ביותר, "האם את בוכה או צוחקת" (מילים: יובב כץ, לחן: דוד קריבושי), על תקופת ההמתנה וכיבוש רמת הגולן במלחמת ששת הימים ששחררה את קיבוצי הצפון מאימת ההפגזות הסוריות. ב-1968 שיחקה בסרטו של אורי זהר "השכונה שלנו" והופיעה במחזמר "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ" ובהצגה "כל ממזר מלך". יעקב אגמון הציע לה להשתתף במופע "איש חסיד היה". באתה תקופה, נישאה לחברה, גדעון שפיגל, מהנדס טקסטיל במקצועו. השניים עברו לקריית שמונה, שם עבד שפיגל במפעל הטקסטיל "גיבור". לאחר מכן עברו לדימונה, בה גרו במשך כשנתיים ואז, שבו לתל אביב. דותן שיחקה ב-1971 בסדרת הדרמה "חדוה ושלומיק", בתפקיד מירי, וכן השתתפה בתוכניות הטלוויזיה "כל המנגינות". במקביל, סיפרה סיפורים לילדים במסגרת "אמנות לעם" ובמוזיאון תל אביב, לפני שהחליטה להפסיק להופיע. לדותן ולבעלה, גדעון שפיגל, בת משותפת ונכדות. דבורה דותן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דבורה דותן, באתר MusicBrainz (באנגלית) דבורה דותן, באתר Discogs (באנגלית) דבורה דותן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) יעקב בר-און, ‏"היינו תמימים ופשטנו את הרגל": כוכבת ה"תרנגולים" על ימי הזוהר, באתר מעריב אונליין, 18 בדצמבר 2017 דודי פטימר, ראיון מיוחד עם הזמרת דבורה דותן, "דודיפדיה", 17 בנובמבר 2018
Moment 4 Life

Moment 4 Life (בעברית: רגע לחיים) הוא שיר של הזמרת הטרינידדית ניקי מינאז' בהשתתפות הראפר הקנדי דרייק. השיר יצא לאור ב-7 בדצמבר 2010 כסינגל השלישי מאלבום האולפן הראשון של מינאז', Pink Friday. בארצות הברית הגיע השיר למעמד פלטינה ודורג במקום ה-13 במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100, ובמקום הראשון במצעד שירי הראפ של בילבורד. בטקס פרסי גראמי ה-54 היה מועמד השיר לפרס הופעת הראפ הטובה ביותר, אך לבסוף זכה בפרס השיר Otis של הראפרים ג'יי זי וקניה וסט. ב-28 באוגוסט 2022, מינאז' כובדה לקבל את פרס החלוציות על שם מייקל ג'קסון בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, לאחר נאומה הזמרת ביצעה את מיטב להיטיה הגדולים ביניהם; "Roman's Revenge", ‏"Monster", ‏"Beez in the Trap", ‏"Chun-Li", ‏"Moment 4 Life", ‏"Super Bass", ‏"Anaconda", ו-"Super Freaky Girl". מגזין "בילבורד" סקר את מופעי טקס המוזיקה ודירג את הופעתה של מינאז' במקום הראשון. מידע על היצירה "Moment 4 Life" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Moment 4 Life" באתר יוטיוב Anitta, J Balvin and More Performers Revealed for 2022 MTV Video Music Awards, E! Online, ‏2022-08-05 Nicki Minaj Performs "Super Freaky Girl," "Anaconda" & More | 2022 VMAs, נבדק ב-2022-08-31 Nicki Minaj Is Your 2022 VMA Video Vanguard Award Recipient, MTV (באנגלית) Joe Lynch, Joe Lynch, All the 2022 VMAs Performances, Ranked, Billboard, ‏2022-08-29 (באנגלית אמריקאית) מידע על Moment 4 Life, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
סן לורנצו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לאורנטיוס מרומא – קדוש נוצרי המכונה סן לורנצו בזיליקת סן לורנצו – כנסייה בפירנצה סן לורנצו (רומא) – אזור ברומא אל אסקוריאל – מבנים היסטוריים ליד מדריד שער טיבורטינה – שער בחומת אורליאנוס שברומא סן לורנסו – קבוצת כדורגל ארגנטינאית, שלעיתים נקראת בשם סן לורנצו
Pyramid

Pyramid (פרמידה) הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project, שיצא בשנת 1978. זהו אלבום קונספט (כמו כל אלבומי הלהקה) העוסק בפירמידות בגיזה. בתקופה שבה נוצר האלבום, היה בארצות הברית ובבריטניה עניין רב בכוחן של הפירמידות ותות ענח' אמון. ב-1978, האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום בעל הנדסת הקול הטובה ביותר, לא קלאסית. האלבום הציג צליל חדש ו"מסחרי" יותר המושפע ממוזיקת הניו וייב שהיה פופולרי באותה תקופה בבריטניה, בניגוד לשני האלבומים הקודמים שהתאפיינו יותר ברוק מתקדם ואוונגרד. בתקופה ההיא, להקות רוק מתקדם רבות החלו לשנות כיוון לצליל "מסחרי" ו"פופי" יותר באלבומיהם, עד כדי נטישה של צליל הרוק המתקדם בשנות ה-80 בשל ירידה בפופולרית הז'אנר, ומשבר כלכלי קשה באותה תקופה בבריטניה. כל השירים נכתבו על ידי אלן פרסונס ואריק וולפסון Voyager - 2:24 (אינסטרומנטלי) What Goes Up... - 3:31 (זמר: דייוויד פאטון) The Eagle Will Rise Again - 4:20 (זמר: קולין בלונסטון) One More River - 4:15 (זמר: לני זאקטק) Can't Take It with You - 5:06 (זמר: דין פורד) In the Lap of the Gods - 5:27 (אינסטרומנטלי) Pyramania - 2:45 (זמר: ג'ק האריס) Hyper-Gamma-Spaces - 4:19 (אינסטרומנטלי) Shadow of a Lonely Man - 5:34 (זמר: ג'ון מיילס, קולות רקע: קולין בלונסטון) מידע על האלבום Pyramid באתר MusicBrainz מידע על האלבום Pyramid באתר AllMusic האלבום Pyramid באתר Discogs האלבום Pyramid באתר ספוטיפיי
Eve

Eve הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project אשר יצא בשנת 1979. זהו אלבום קונספט כמו כל אלבומי הלהקה, והוא מתמקד בנקודות החוזק והמאפיינים של נשים, ואת הבעיות שהן מתמודדות בעולם של גברים. הקונספט של האלבום במקור היה אמור לעסוק ב"היסטוריה של הנשים הגדולות", אך התפתח לבסוף לקונספט רחב יותר. עטיפת האלבום שעוצבה על ידי היפנוסיס, מראה שלוש נשים הלובשות רעלה עם פניהן בצל. העטיפה מחברת בין העטיפה הקדמית לבין גב העטיפה. שתי נשים נראות בעטיפה הקדמית, ואישה אחת בגב העטיפה. בחלק המוצל של פניה של כל אישה, הצללים והרעלות באופן חלקי מעוותות ומסתירות צלקות ופצעים. כל השירים נכתבו על ידי אלן פרסונס ואריק וולפסון Lucifer - 5:09 (אינסטרומנטלי) You Lie Down with Dogs - 3:47 (זמר: לני זאקטק) I'd Rather Be a Man - 3:53 (זמר: דייוויד פייטון) You Won't Be There - 3:34 (זמר: דייב טאונסנד) Winding Me Up - 4:04 (זמר: כריס ריינבו) Damned If I Do - 4:50 (זמר: לני זאקטק) Don't Hold Back - 3:37 (זמרת: קלייר טורי) Secret Garden - 4:41 (אינסטרומנטלי) If I Could Change Your Mind - 5:49 (זמרת: לזלי דאנקן) מידע על האלבום Eve באתר MusicBrainz מידע על האלבום Eve באתר AllMusic האלבום Eve באתר Discogs האלבום Eve באתר ספוטיפיי
The Turn of a Friendly Card

The Turn of a Friendly Card הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית The Alan Parsons Project, שיצא לאור בשנת 1980 על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס. שיר הנושא, המופיע בצד השני של האלבום, הוא סוויטה בת 16 דקות המחולקת לחמישה רצועות. The Turn of a Friendly Card הוליד את הלהיטים "Games People Play" ו-"Time", האחרון שבהם היה הופעתו הקולית הראשונה של אריק וולפסון. גרסה ערוכה של שיר הנושא המשלבת את חלקי הפתיחה והסיום של הסוויטה שוחררה גם היא כסינגל יחד עם קליפ רשמי. כמו האלבומים הקודמים של הלהקה, The Turn of a Friendly Card הוא אלבום קונספט שהנושא שלו מתמקד בתעשיית ההימורים ובגורלם של המהמרים, עם יותר מאזכור אחד ללאס וגאס (למשל, "יש שלט במדבר שנמצא למערב" מתוך שיר הנושא). הוא מספר את סיפורו של גבר בגיל העמידה שגדל חסר מנוחה, ולוקח סיכון בכך שהוא מהמר על כל מה שיש לו, רק כדי לאבד את הכל. מבחינה מוזיקלית זהו אלבום מלודי ונגיש יותר מקודמיו. עד לאלבום זה, כל אלבומי הלהקה נארזו בעטיפות מתקפלות. אילוצים תקציביים הולכים וגוברים של חברות התקליטים הפכו את The Turn of a Friendly Card לתחילתם של כל אלבומי Alan Parsons Project שיצאו לאחר מכן להיות ארוזים בעטיפה רגילה. האלבום הוקלט בזמן שיא קצר של שבועיים בפריז. בדרך כלל היה לוקח להם חודשים רבים להקליט אלבום. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אלן פרסונס ואריק וולפסון.  מידע על האלבום The Turn of a Friendly Card באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Turn of a Friendly Card באתר AllMusic האלבום The Turn of a Friendly Card באתר Discogs האלבום The Turn of a Friendly Card באתר ספוטיפיי Steffen Hung, The Alan Parsons Project - The Turn Of A Friendly Card, hitparade.ch M. C. (Martin Charles) Strong, Harry Horse, The great rock discography, Edinburgh : Canongate, 1995, עמ' 616, ISBN 978-0-86241-541-9 The Alan Parsons Project – The Turn of a Friendly Card CD album remaster liner notes (2008)
עודד ערן

עודד ערן (1941 – 7 בספטמבר 2023) היה דיפלומט ישראלי וחוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי. נולד בישראל. למד לימודי המזרח התיכון ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן שירת בצה"ל במשך שלוש שנים. עם שחרורו, בשנת 1966, הצטרף למשרד החוץ. בשנת 1971 מונה לתפקיד בכיר בשגרירות ישראל בלונדון. בתקופת שהותו שם סיים את לימודיו לקראת תואר דוקטור בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 1977 שב לארץ ומונה לסגן מנהל אגף המזרח התיכון, ולאחר מכן למנהל המחלקה לענייני מצרים. בין השנים 1982–1984 היה יועץ לענייני הקונגרס בשגרירות ישראל בוושינגטון בארצות הברית. בשנת 1985 שב לישראל והיה המזכיר של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 1986 מונה למנהל מחלקת צפון אמריקה במשרד החוץ, ובסוף אותה שנה נשלח שוב לארצות הברית וכיהן כסגן השגריר. בשנת 1992 שב לישראל ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ האחראי על העניינים הכלכליים. בשנת 1997 מונה ערן לשגריר ישראל בירדן. בתפקיד זה רקם קשרים בעולם הערבי, ובשנת 1999 מונה על ידי ראש הממשלה אהוד ברק לעמוד בראש צוות המשא ומתן עם הפלסטינים. בשנת 2002 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ולנאט"ו בבריסל, ולאחר סיום תפקידו, בשנת 2007, פרש לגמלאות. בשנת 2007 מונה על ידי הקונגרס היהודי העולמי לנציגו בישראל והאחראי על הקשר עמה. ביולי 2008 מונה לעמוד בראש המכון למחקרי ביטחון לאומי, תפקיד בו החזיק עד לנובמבר 2011. נפטר ב-7 בספטמבר 2023 והובא לקבורה בהר המנוחות. מדיה וקבצים בנושא עודד ערן בוויקישיתוף קורות חייו של עודד ערן, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי. עתי"ם, עודד ערן מאיים לנטוש את קמפ דייויד, באתר ynet, 16 ביולי 2000. מיכל דניאלי, ‏מאזן כוחות: מה צפוי לצבאות העולם ב-2012?, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2011. אלי ברדנשטיין, שגרירים ישראלים מזהירים: "האיחוד האירופי יוצר אווירה שמעודדת חרמות על ישראל", באתר nrg‏, 14 בינואר 2014. נטע אחיטוב, משבר הנפט || אמריקה בתפקיד סעודיה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2012. עופר אדרת, מת עודד ערן, שהיה ראש צוות המו"מ עם הפלסטינים והשגריר בירדן ובאיחוד האירופי, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2023 מכּתביו: רשות ממלכתית לאנרגיה - חובה לאומית, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2013. עודד ערן, הסכם בשני פיקדונות, באתר הארץ, 9 בפברואר 2012. עודד ערן וגדעון ברומברג, שחררו מים, לא רק אסירים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2013. עודד ערן וגדעון ברומברג, המים לא יכולים לחכות, באתר הארץ, 27 במאי 2013. עופרה בנג'ו ועודד ערן, ישראל והאביב הכורדי, באתר הארץ, 26 בפברואר 2013. ספריו: "מדיניות החוץ של ברית המועצות: מלנין עד גורבצ׳וב", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1991. עודד ערן (1941-), דף שער בספרייה הלאומית עודד ערן ימונה לציר מדיני בשגרירות בארצות הברית, מעריב, 12 בנובמבר 1986 שגריר ישראל בירדן יעמוד בראש צוות המשא ומתן עם הפלסטינים, באתר נענע10, 26 באוקטובר 1999 דיאנה בחור, עודד ערן מונה לשגריר באיחוד האירופי, באתר ynet, 6 באוגוסט 2002 עודד ערן באתר GRAVEZ
Ammonia Avenue

Ammonia Avenue הוא אלבום האולפן השביעי של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project. האלבום יצא לאור ב-7 בפברואר 1984 דרך חברת התקליטים אריסטה רקורדס. האלבום, שקיבל תואר "אלבום זהב" מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר של הלהקה. הסינגל הראשון מהאלבום, "Don't Answer Me", שהושפע מפיל ספקטור, הפך ללהיט ענק לאחר שהגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 ולמקום ה-4 במצעד ה-Adult contemporary. הסינגל גם הגיע לרשימת ה-20 הגדולים ב-20 מדינות והיה ללהיט האחרון של הלהקה. ההשראה לשם האלבום הגיע מביקור של אריק וולפסון ב-ICI (אנ') בבילינגהאם, אנגליה. האלבום מתמקד בהבנה האפשרית של התפתחויות מדעיות תעשייתיות מבחינה ציבורית וחוסר היכולת של הציבור להבין את נקודת המבט המדעית. כל השירים נכתבו על ידי אלן פרסונס ואריק וולפסון Prime Time - 5:03 (זמר: אריק וולפסון) Let Me Go Home - 3:20 (זמר: לני זאקטק) One Good Reason - 3:36 (זמר: וולפסון) Since the Last Goodbye - 4:34 (זמר: כריס ריינבו) Don't Answer Me - 4:11 (זמר: וולפסון) Dancing on a Highwire - 4:22 (זמר: קולין בלונסטון) You Don't Believe - 4:26 (זמר: זאקטק) הקטע הופיע לראשונה באלבום האוסף The Best of the Alan Parsons Project אשר יצא שנה לפני כן Pipeline - 3:56 (אינסטרומנטלי) Ammonia Avenue - 6:30 (זמר: וולפסון) מידע על האלבום Ammonia Avenue באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ammonia Avenue באתר AllMusic האלבום Ammonia Avenue באתר Discogs האלבום Ammonia Avenue באתר ספוטיפיי Ammonia Avenue - The Alan Parsons Project | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic "The Alan Parsons Project - Don't Answer Me - hitparade.ch". archive.is. 2012-07-09. נבדק ב-2018-04-10.
Vulture Culture

Vulture Culture הוא האלבום השמיני של The Alan Parsons Project, אשר יצא ב-1984. הצד הראשון של התקליט כולל שירי פופ בני 4 דקות, והצד השני משתנה במידה רבה משיר הנושא בסגנון הפאנקי לקטע כמו "Hawkeye" באווירה ה"מדברית". בתחילת 1985, הסינגל מהאלבום "Let's Talk About Me" שיצא הגיע לטופ 40 בגרמניה (במדינה האלבום גם הגיע למקום ה-1), בשווייץ (במדינה האלבום גם הגיע למקום ה-2) ובהולנד. השיר כולל את קולו של לי אברהמס, שהקרדיט ניתן לו באלבום תחת השם "מר לייזר בים" שזוהי אנגרמה של שמו. במקור האלבום היה אמור לצאת כחלק השני של האלבום הכפול המתוכנן (שהחלק הראשון היה האלבום הקודם Ammonia Avenue). אך לאחר שהדיסקים הופרדו לשני אלבומים נפרדים, האלבום קיבל טיפול אולפן מודרני יותר (לזמן ההוא) עם תופים ודינמיקה יותר קשים להקשה. "Sooner or Later" תואר על ידי חבר ההרכב אלן פרסונס כ"הניסיון השליש שלנולהוציא להיט עם "Eye in the Sky" בנוסח לטרטר קו גיטרה "Prime Time" מAmmonia Avenue שהיה השני, שחשבתי שהיה קצת יותר מוצלח מבחינה זו." במצעדים, האלבום זכה להצלחה ביבשת אירופה, לעיתים קרובות הגיע לטופ 10, ובאוקיאניה. האלבום פחות הצליח בצפון אמריקה. זהו האלבום האחרון של הלהקה שקיבל תואר "אלבום זהב". השיר "Hawkeye" הוא אמנם אינסטרומנטלי, אך הוא כולל שורה אחת מפי עובדת באולפני אבי רוד, בשם מוניקה כשהיא אומרת "Only what's on the menu" (רק מה שבתפריט). זהו האלבום היחידי של הלהקה שלא כולל את תזמוריו של אנדי פאוול. מידע על האלבום Vulture Culture באתר MusicBrainz האלבום Vulture Culture באתר Discogs האלבום Vulture Culture באתר ספוטיפיי
Stereotomy

Stereotomy הוא האלבום התשיעי של להקת The Alan Parsons Project, אשר יצא בשנת 1985. למרות שהאלבום נחשב ליותר טוב מבחינה מוזיקלית מקודמו Vulture Culture[דרוש מקור], הוא לא הפך להצלחה מסחרית, כנראה בגלל המעטתו של חבר הלהקה אריק וולפסון (אשר תרם את קולו רק בשיר הנושא). מבנה האלבום שונה מהאלבומים הקודמים של ההרכב. הוא כולל 3 קטעים ארוכים (אחד מהם הוא אחד הקטעים האינסטרומנטליים הארוכים ביותר שההרכב אי פעם יצר), ושני שירים בני 2 דקות בסוף. האלבום הופק בשלמותו בהפקה דיגיטלית, ובגרסת התקליט והדיסק האלבום יצא בפורמט שני ערוצים. עטיפת האלבום מראה את התמונה של השד "איש הגשם". העטיפה בתקליט שונה מאלו שיצאו אחרי מפני הצבע שברקע העטיפה. שם האלבום לקוח מתוך משפט בסיפור "הרציחות ברחוב מורג" של אדגר אלן פו. הוא מתייחס לחיתוך של צורות קיימות מוצקות לצורות שונות, הוא משמש כמטפורה לאופן שבו אנשים מפורסמים (זמרים, שחקנים וכו '.) הם לעיתים קרובות "בצורה" על ידי בדרישות של תהילה. למרות ההישגיות המסחרית של האלבום, Stereotomy הרוויח מועמדות גראמי בשנת 1987 עבור ביצועי הרוק האינסטרומנטלי הטובים ביותר בגלל הקטע "Where's the Walrus?". Stereotomy - 7:18 (זמר: ג'ון מיילס קולות רקע: אריק וולפסון) Beaujolais - 4:27 (זמר: כריס ריינבו) Urbania - 4:59 (אינסטרומנטלי) Limelight - 4:39 (זמר: גארי ברוקר) In The Real World - 4:20 (זמר: מיילס) Where's The Walrus? - 7:31 (אינסטרומנטלי) Light of the World - 6:19 (זמר: גרהאם דיי קולות רקע: סטיבן דיי) Chinese Whispers - 1:01 (אינסטרומנטלי) Stereotomy Two - 1:21 (זמר: מיילס) מידע על האלבום Stereotomy באתר MusicBrainz מידע על האלבום Stereotomy באתר AllMusic האלבום Stereotomy באתר Discogs האלבום Stereotomy באתר ספוטיפיי
Gaudi

Gaudi הוא האלבום העשירי של הלהקה, The Alan Parsons Project, שיצא בשנת 1987. זהו אלבום קונספט (כמו כל אלבומי הלהקה), העוסק באנטוני גאודי הארכיטקט הקטלאני, והשיר הפותח עוסק בבניין המפורסם ביותר שלו, סגרדה פמיליה. "Closer to Heaven" ו-"Money Talks" שימשו בפרק בסדרת הטלוויזיה מיאמי מחלק מוסר. מחזה מוזיקלי עם אותו השם המבוסס על שירי האלבום, הועלה לבמה ב-1993 בגרמניה, וכל השירים הושרו באנגלית. זהו אלבום האולפן האחרון של הלהקה. למרות שבמהלך הכתיבה, נוצר גם חומר לאלבום ה-11 אך לבסוף, חבר הלהקה אריק וולפסון הפך את האלבום לאופרת רוק בשם Freudiana ב-1990. חבר הלהקה אלן פרסונס המשיך כאמן סולו באלבום שלו מ-1993, Try Anything Once אלבום שמשלים את ההתפתחות המוזיקלית שהתחילה עם האלבום הזה. כל השירים נכתבו על ידי אלן פרסונס ואריק וולפסון La Sagrada Familia - 8:46 (זמר: ג'ון מיילס קולות רקע: אריק וולפסון וכריס ריינבו) Too Late - 4:31 (זמר: לני זאקטק) Closer to Heaven - 5:52 (זמר: וולפסון) Standing on Higher Ground - 5:03 (בגרסה המקורית, 5:48 (בגרסת הדיסק מ-2008) (זמר: ג'ף באראלד) Money Talks - 4:26 (זמר: מיילס) Inside Looking Out - 6:22 (זמר: וולפסון) Paseo de Gracia - 3:47 (אינסטרומנטלי) מידע על האלבום Gaudi באתר MusicBrainz מידע על האלבום Gaudi באתר AllMusic האלבום Gaudi באתר Discogs האלבום Gaudi באתר ספוטיפיי