laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוכרחים להמשיך לנגן

"מוכרחים להמשיך לנגן" הוא פזמון שכתב עודד פלדמן בשנת 1974, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר. ב-6 ביוני 1974, חודשים אחדים לאחר מלחמת יום הכיפורים, נערכה בבסיס רמת דוד מסיבה לכבוד טייסי חיל האוויר שחזרו מהשבי בסוריה. מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, נשא דברים במסיבה, ובהתייחסו לאבדות הכבדות של החיל במלחמה, אמר שחרף המחיר הכבד המשיך החיל בביצוע משימותיו, משום ש"את המנגינה הזו אי אפשר להפסיק, מוכרחים להמשיך לנגן". סא"ל עודד פלדמן, ראש ענף תרבות וחינוך בחיל האוויר, לקח מטפורה זו כבסיס לשירו "מוכרחים להמשיך לנגן", שהולחן בידי יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר. קצין החינוך ערך את דבריו של פלד למבנה שירי. פלד הזכיר בדבריו שמות קוד של מטוסים שנפלו "שניים במבנה חרדל הלך, ארבע במבנה אגוז, הלך..." והוא גם דיבר על ההשוואה בין הפעילות הקרבית לנגינה של תזמורת, שלפעמים מנגנת על פי תוכנית, ולפעמים מאלתרת. הפזמון החוזר של השיר שמתבסס על דבריו: את המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק, את המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק, מוכרחים להמשיך לנגן מוכרחים להמשיך לנגן, מפני שאת המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק. הביטוי "את המנגינה הזו אי אפשר להפסיק" הפך למטבע לשון. המילים "את המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק, מוכרחים להמשיך לנגן" נכתבו על מצבתו של בני פלד בבית הקברות הצבאי קריית שאול. בשנת 2023 יצא לאור ספרו של יצחק שטייגמן, "מוכרחים להמשיך לנגן - חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים". רפי מן, לא יעלה על הדעת – ציטוטים, ביטויים, כינויים ומטבעות לשון, הד ארצי הוצאה לאור, 1998, הערך "את המנגינה הזו אי אפשר להפסיק", עמ' 48 "מוכרחים להמשיך לנגן" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "מוכרחים להמשיך לנגן" באתר שירונט תמר זאבי, ‏מוכרחים להמשיך לנגן..., בטאון חיל האוויר 95, דצמבר 1974, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר מוכרחים להמשיך לנגן (תכנית), באתר "פזמונט" שיר גולן, ‏שיר כאב: שירים שנכתבו לזכר אנשי החיל, באתר חיל האוויר הישראלי, 24 באפריל 2012 מוכרחים להמשיך לנגן, באתר גלי צה"ל – ביצוע של השיר, החל מהדקה ה-114 מוכרחים להמשיך לנגן, באתר "פזמונט"
תפוס ת'יהודי

תפוס ת'יהודי הוא סיפור מסעו של העיתונאי טוביה טננבום בישראל וברשות הפלסטינית במספר חודשים בשנים 2013–2014. הספר עוסק באנטישמיות החדשה, בהסתה, בדה-לגיטימציה ובשנאה נגד ישראל בקרב הפלסטינים, ארגוני שמאל רדיקלי (כולל ארגוני שמאל רדיקלי בישראל) וארגוני זכויות אדם אירופאיים וישראליים. הספר מבוסס על תחקיר שערך טננבום, בו הציג את עצמו כעיתונאי גרמני (מבלי לספר על מוצאו היהודי-ישראלי) האוהד את העמדה הפלסטינית, כשביקר בישראל ובשטחים בסיורים מטעם אותם ארגונים. חלק מהמפגשים תועדו במצלמת וידאו. בין היתר חשף טננבום בספר שתחקירן "בצלם" (עאטף אבו א-רוב) הוא מכחיש שואה. לדברי טננבום, ארגונים בינלאומיים ומקומיים רבים בישראל ובשטחים אינם פועלים מתוך דאגה לזכויותיהם של הפלסטינים אלא מתוך דחפים אנטי–יהודיים מובהקים. האנטישמיות החדשה אני ישן בחדרו של היטלר אתר האינטרנט של הספר אלונה קמחי: להרוג כותב הספר "תפוס ת'יהודי", nrg‏, 4 בספטמבר 2014 יערה וייס, טוביה החולב, באתר ערוץ 7, 6 באוקטובר 2014 העיתונאי במסווה שחשף את השנאה לישראל, mako-חדשות 2, 29 באוגוסט 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הילסבורו

הילסבורו (באנגלית: Hillsborough) היא בירת מחוז קוריקו ופטי מרטיניק והישוב הגדול ביותר באי קוריקו שבגרנדה. ב-1796 יצאה ממפרץ הילסבורו ההתקפה הימית כנגד הספרדים בפיקודו של סר רלף אברקרומבי. בעיירה פועל מוזיאון קוריקו השוכן במנפטת כותנה שלעבר. מערכת החינוך במקום כוללת 5 בתי ספר ממשלתיים. הנמל המקומי הוא הנמל הראשי של האי. ממנו יוצאים גם שירותי מעבורות המקשרות בין האי לבין איים סמוכים. כמו כן פועל במקום שדה התעופה של האי. Grenada - The Commonwealth
חנוך בן משה

רבנו חנוך בן משה (נפטר בכ"ג בתשרי ד'תשע"ה או ד'תשפ"ה, 18 בספטמבר 1014 או 29 בספטמבר 1024) היה ראש ישיבת קורדובה במפנה המאות ה-10 וה-11, ומנהיג יהדות ספרד באותה תקופה. לפי רבי אברהם אבן דאוד, ב"ספר הקבלה", היו רבנו חנוך בן משה ואביו רבנו משה בן חנוך, בין ארבעת השבויים (האב - ממניין השבויים, והבן שבוי יחד איתו), שתרמו משמעותית ללימוד התורה בקרב הקהילות היהודיות בספרד ובצפון אפריקה. נולד באיטליה והיגר (או הוגלה) לספרד. נישא בקורדובה לבת משפחת פליאג, משפחת נכבדים עירונית שאחד מבניה נישא בהמשך לבתו. לאחר פטירת אביו רבנו משה בן חנוך, התמנה במקומו לראש ישיבת קורדובה. הוא זכה לחסותו של חסדאי אבן שפרוט המקורב לחצר המלוכה הספרדית; אך לאחר פטירתו, קם אחד מתלמידי אביו שהיה מוכר כחכם מופלג, רב יוסף בן יצחק בן שטנאת בן אביתור, וערער על הכתרתו לראשות הישיבה המקומית, כי לדבריו הייתה לו זכות קדימה למשרה זו בשל היותו יליד קורדובה. בשלב מסוים של המחלוקת נידה רבנו חנוך את בן אביתור, הוא עזב את העיר ולאחר נדודים התיישב בדמשק. בסוף ימיו השלים הרב יוסף בן אביתור עם רבנו חנוך, ולמרות שנקרתה לידיו הזדמנות להדיחו ממשרתו ולשמש בעצמו כראש ישיבת קורדובה, ויתר עליה ושלח לתומכיו מבני העיר מכתב תמיכה ברבנו חנוך, הוא נשאר בדמשק ונפטר בה. פרטים נוספים על חיי חנוך בן משה התבררו מתוך קטעי מכתבים שנמצאו בגניזה הקהירית. בגניזה זו נמצאו גם תשובות הלכתיות שלו שהתפרסמו באסופות שונות שפורסמו מכתבי הגניזה. שמחה אסף סבור כי יחסיו עם רב שרירא גאון היו מתוחים בסוף ימיו של האחרון, ולכן לא הזדרז רב שרירא לענות למכתביו של רבנו חנוך. לפי המסופר בספר הקבלה, נהרג רבנו חנוך בן משה בתאונה, בעת שעמד יחד עם נכבדי הקהל על הבימה בבית הכנסת בשמחת תורה, כאשר נקרא לעלות לתורה כ"חתן תורה"; בשל העומס הרב ולחץ הקהל על הבימה, קרסה בימת העץ והוא נפצע, ונפטר מפצעיו לאחר מספר ימים. לרבנו חנוך מיוחסת התקנה שאין לומר תחנון בערבי החגים: פסח, שבועות וסוכות; לא בשחרית ולא במנחה. מחלוקת קיימת בינו לבין רב האי גאון באשר למנהג לברך על כוס יין בעת טקס ברית מילה. לדברי רב האי גאון גם בימי צום מברכים על הכוס למרות שלא ניתן לשתות ממנה; למצער, נהוג לתת מן היין מעט לפיו של הרך הנימול. רב האי גאון מנמק את דינו בכך שהמנהג התקבע בקרב הציבור ואין לשנותו. אך לדעת רבנו חנוך בן משה, אם אין במקום מי שיכול לשתות את הכוס, כגון אישה יולדת מיד לאחר הלידה שאינה צריכה לצום, אין לברך על הכוס. לדעתו הצטרפו רבנים נוספים מן הראשונים.. כמה מתשובותיו נכללו בקובץ תשובות גאוני מזרח ומערב על ידי יואל מילר, ה'תרמ"ח. רבי שמואל הנגיד רבי יצחק בן ראובן אלברצלוני, בן דורו של הרי"ף. הרב נפתלי יעקב הכהן, "רבינו חנוך בן רבינו משה בן חנוך", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ג, עמודים רנד-רנו, באתר היברובוקס שמחה אסף, מספרות הגאונים, ירושלים: דרום, תרצ"ג. עמ' 221–222. ר' משה ב"ר שמואל, מנהג מרשלייאה (מרסיי), בתוך: קובץ על יד, סדרה חדשה ספר יד (כד), ירושלים: חברת מקיצי נרדמים, תשנ"ח. להרחבה בנושא זה, ראו: ישראל מ' תא-שמע, הברכה על היין בטקס ברית המילה, בתוך: מאיר בניהו (עורך), אסופות, ד', ירושלים, תש"ן. עמ' מט-נו. ראו עליו: שו"ת התשב"ץ, חלק א', סימן ע"ב.
גיירמו מרטינס (סופר)

גיירמו מרטינס (בספרדית: Guillermo Martínez; נולד ב-29 ביולי 1962) הוא סופר ארגנטינאי. גיירמו מרטינס נולד בבאיה בלנקה שבארגנטינה. בשנת 1992 קיבל תואר דוקטור בלוגיקה מתמטית מאוניברסיטת בואנוס איירס, ולאחר מכן שהה שנתיים בפוסט דוקטורט במכון למתמטיקה של אוניברסיטת אוקספורד. בשנת 2002 השתתף בתוכנית הכתיבה הבינלאומית של אוניברסיטת איווה. פרסם רומנים, סיפורים קצרים וספרי מסות. הרומן המצליח ביותר שלו הוא "רציחות נוסח אוקספורד", שיצא לאור בשנת 2003. הספר זיכה את מרטינס בפרס פלנטה, תורגם לשפות אחדות, ובשנת 2008 עובד לסרט הקולנוע "רציחות באוקספורד". Acerca de Roderer ‏(1993) - רומן. La mujer del maestro ‏(1998) - רומן. Infierno grande ‏(1989) - סיפורים קצרים. Crímenes imperceptibles ‏(2003) - רומן. עברית: רציחות נוסח אוקספורד, הוצאת עם עובד, 2007. Borges y la matemática ‏(2003) - מסות. La fórmula de la inmortalidad ‏(2005) - מסות La muerte lenta de Luciana B. ‏(2007) - רומן. עברית: מותה האטי של לוסיאנה ב', הוצאת עם עובד, 2014. Gödel para todos ‏(2009). - מסות. Yo también tuve una novia bisexual ‏(2011) - רומן. Una felicidad repulsiva ‏(2013) - סיפורים קצרים. ספר זה זיכה את מרטינס בפרס לסיפור הקצר על שם גבריאל גרסיה מארקס Los crímenes de Alicia‏2019 - רומן. עברית: רציחות נוסח אליס, הוצאת עם עובד, 2024. La última vez‏2022 - רומן. גיירמו מרטינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גיירמו מרטינס, הבלוג הרשמי גיירמו מרטינס, ברשת החברתית Goodreads הבלוג של גיירמו מרטינס הדס ריבק, "רציחות נוסח אליס" נקבר תחת דיונים אקדמיים ומתמטיים משמימים, באתר הארץ, 28 במאי 2024
גוייב

גוייב (בצרפתית: Gouyave) היא בירת מחוז סנט ג'ון שבגרנדה. העיירה היא היישוב הגדול ביותר במחוז והיא שוכנת על החוף המערבי של גרנדה. מדיה וקבצים בנושא גוייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוייב Grenada - The Commonwealth ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרנוויל

גרנוויל (באנגלית: Grenville; ידועה גם בשמה הצרפתי לשעבר, לה ביי (מצרפתית: La Baye)) היא בירת מחוז סנט אנדרו שבמדינת גרנדה. זהו היישוב השני בגודלו במדינה לאחר בירתה, סנט ג'ורג'ס. גרנוויל שוכנת על מפרץ הנושא את שמה במרכזו של החוף המזרחי של מדינת האי. העיירה מהווה את מרכז הפעילות הכלכלית של חלק זה של האי, כולל פעילות ייצוא חקלאי ענפה. המפעל הגדול באי לעיבוד אגוז המוסקט פועל בגרנוויל. העיירה נקראת על שמו של ג'ורג' גרנוויל, ראש ממשלת בריטניה בין השנים 1763-1765. מדיה וקבצים בנושא גרנוויל בוויקישיתוף Grenada - The Commonwealth
פלדי

האם התכוונתם ל... פלדי (אנ') – אזור בדרום מערב העיר אחמדאבאד פלדי (קולומביה הבריטית) (אנ') – עיר בקולומביה הבריטית "פלדי" – כינוי לשנים מפלגי נחל דן: פלדי צפוני ופלדי דרומי אישים בועז פלדי – שחיין עבר ישראלי ישראל פלדי – צייר ישראלי רם און פלדי – בנו של ישראל פלדי, על שמו נקרא מושב רם און מיהאי פלדי – סופר ועיתונאי יהודי-הונגרי פלד פלאדי
חיישן מרחק סיבובי

חיישן מרחק סיבובי הוא חיישן שתפקידו למדוד תנועה סיבובית. תפוקת החיישן היא זרם חילופין אשר פרופורציוני (יחסי) לתזוזה הזוויתית של הציר אליו הוא מותקן. עקרון הפעולה של החיישן מבוסס על סיבוב של רוטור עשוי ברזל, המותקן על הציר שאת זוויתו מעוניינים למדוד, בתוך סטטור נייח עשוי פלב"מ, המכיל סליל ראשי ושני סלילים משניים. דרך הסליל הראשי מוזרם זרם חילופין הגורם ליצירת שדה מגנטי בין הרוטור לסטטור. הסליל הראשי מצומד אלקטרומגנטית לשני הסלילים המשניים, כך שסיבוב הרוטור יוצר שינויים בשדה המגנטי. שינויים אלו יוצרים מתחים חשמליים על הסלילים המשניים. זווית הציר שהסתובב היא יחסית להפרש המתחים. המתחים של הסלילים המשניים, V 1 {\displaystyle V_{1}} ו V 2 {\displaystyle V_{2}} , משתנים באופן ליניארי ביחס לזווית ציר של הרוטור θ על פי הקשר הבא: θ   = G ⋅   ( V 1 − V 2 V 1 + V 2 ) {\displaystyle \theta \ =G\cdot \ \left({\frac {V_{1}-V_{2}}{V_{1}+V_{2}}}\right)} כאן G {\displaystyle G} מייצג את ההגבר (רגישות) באמצעות שינוי נושא הנוסחא ניתן לרשום: V 2 = V 1 ±   G ⋅   θ   {\displaystyle V_{2}=V_{1}\pm \ G\cdot \ \theta \ } הפרש המתחים V 1 − V 2 {\displaystyle V_{1}-V_{2}} ליניארי ביחס לזווית הציר וניתן לרשום: Δ   V = 2 ⋅   G ⋅   θ   {\displaystyle \Delta \ V=2\cdot \ G\cdot \ \theta \ } סכום המתחים קבוע: C = ∑   V = 2 ⋅   V 0 {\displaystyle C=\sum \ V=2\cdot \ V_{0}} חיישן מרחק ליניארי מקודד בחירת חיישן- איך בוחרים חיישן באנגלית חיישן מרחק סיבובי נקרא Rotary variable differential transformer, או בקיצור RVDT
יוחנן ביין

יוחנן ביין (1929 - 5 בדצמבר 2016) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל באומות המאוחדות וכסמנכ"ל משרד החוץ. יוחנן (לפנים הנס) ביין נולד בגרמניה, בנם של ההיסטוריון אלכסנדר ביין ובטי ביין. עלה עם הוריו וחמישה אחיו לארץ ישראל ב-16 באוקטובר 1933. למד בגימנסיה העברית רחביה ושירת במשטרת היישובים העבריים. במלחמת העצמאות היה לוחם בחטיבת גולני. לאחר שחרורו סיים תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד במשרד החוץ, שירת במגוון נציגויות של ישראל ברחבי העולם, בין השאר בטנזניה, זנזיבר, מערב גרמניה ופינלנד. כיהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית, כשגריר ישראל בג'מייקה ומנהל המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי. היה סגן ראש המשלחת הישראלית לאומות המאוחדות ובשנים 1988 עד 1990 כיהן כשגריר ישראל באו"ם. כמו כן כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לנושא ארגונים בינלאומיים. לאחר פרישתו ממשרד החוץ כיהן כסגן יו"ר יד ושם במשך חמש שנים ולאחר מכן כדירקטור בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה. הוא היה חבר במפלגת מרצ והוצב ברשימתה בבחירות לכנסת השש עשרה, בבחירות לכנסת השבע עשרה ובבחירות לכנסת השמונה עשרה. היה נשוי למאירה ביין, שהייתה שדרנית רדיו וכתבה תסכיתים לרדיו ותסריטים לטלוויזיה. בתם היא המורה למשחק והשחקנית ליאת ביין. נפטר ב-5 בדצמבר 2016. יוחנן ביין (אורכב 20.12.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר מרצ הביוגרפיה של ביין, באתר prabook Bein Alexander, ארכיון המדינה
קולבה

קולבה (Kolbe) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... גאורג קולבה (אנ') – פסל גרמני הרמן קולבה (אנ') – כימאי גרמני מקסימיליאן קולבה – פולני, חבר מסדר הפרנציסקנים הקתולי, שנכלא ומת באושוויץ בשנת 1941. מרטיר של הכנסייה הקתולית פריץ קולבה – דיפלומט גרמני שהיה המרגל החשוב ביותר לטובת ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה קוּלֶבַּה דמיטרו קולבה – מדינאי ודיפלומט אוקראיני
קולדוול

קולדוול (באנגלית: Caldwell) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ארסקין קולדוול – סופר אמריקאי ג'ון (קלדוול) אבוט – ראש הממשלה ה-4 של קנדה ג'ון (קולדוול) קלהון – מדינאי והוגה דעות פוליטי והנציג הבולט של מדינות הדרום בממשל האמריקאי. סגן נשיא ארצות הברית ג'יימס קולדוול – אדמירל בצי ארצות הברית זואי קולדוול – היא שחקנית אוסטרלית טיילור קולדוול – סופרת בריטית-אמריקאית שרה קולדוול – מנצחת אופרה, אמרגנית ובמאית אופרה אמריקאית קולדוול (איידהו) – עיר באיידהו בארצות הברית
פורטסמות' (דומיניקה)

פורטסמות' (באנגלית: Portsmouth) היא בירת מחוז סנט ג'ון שבדומיניקה. זוהי העיר השנייה בגודלה במדינה לאחר הבירה, רוזו. היא שוכנת על גדות נהר אינדיאן על חופו הצפון-מערבי של האי. מצפון לעיר משתרע חצי אי שעליו נמצא הפארק הלאומי קבריטס (Cabrits). לעיר יש נמל ים משלה. פורטסמות' הייתה בירתה של דומיניקה עד לשנת 1760. לאחר שהתפרצה בה מחלת המלריה, הועברה הבירה לרוזו. ליד העיר שוכן הקמפוס של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת רוס, בו לומדים מעל אלף סטודנטים מארצות הברית וקנדה. מוסד זה מהווה מקור הכנסה חשוב לעיר. קיימות תוכניות תרבות לפיתוח התיירות והכלכלה במקום. ממשלת יפן מממנת את הקמתו של מפעל לעיבוד דגים בפורטסמות'. מדיה וקבצים בנושא פורטסמות' (דומיניקה) בוויקישיתוף תמונות מפורטסמות' מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011
תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון

תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון התרחשה ב-5 באפריל 1968. טייס חיל האוויר המלכותי, שמחה על מדיניות ממשלת בריטניה כלפי החיל, החליט לערוך מפגן אווירי בשמי לונדון במטוסו הצבאי ללא קבלת רשות. בשיא המפגן הוא טס דרך החלל שבין שני מגדלי גשר מצודת לונדון. הטייס שוחרר לאחר מכן משירותו בחיל האוויר המלכותי. בשנות השישים, במסגרת שינוי במדיניות הביטחון שלה, הסיטה ממשלת בריטניה משאבים כספיים מפיתוח וייצור מטוסים צבאיים חדשים אל פיתוח וייצור של טילים מונחים. מדיניות זו גרמה לנסיגה כללית במצבה של תעשיית התעופה הבריטית ולירידה במורל טייסי חיל האוויר המלכותי. בשנת 1968 נוספה למורת הרוח נגד הממשלה בשל הפחתת השקעתה בחיל האוויר התמרמרות על כך שהיא החליטה שלא לקיים מפגן אווירי ביום השנה החמישים ליסודו של החיל, שחל ב-1 באפריל באותה שנה. אחד מאלו שהביעו מורת רוח כלפי יחסה של הממשלה לחיל האוויר המלכותי היה הטייס סגן אלן פולוק (Alan Pollock), בן 32 ואב לארבעה ילדים, ששירת בטייסת מס' 1 של החיל. פולוק, ששירת כטייס מאז 1956 והיה בעל ניסיון בטיסה אווירובטית, החליט לערוך על דעת עצמו מפגן אווירי בשמי לונדון לרגל היובל להקמת החיל. ב-5 באפריל 1968 המריא הגף של פולוק משדה תעופה בקרבת פורטסמות' אל בסיסו במחוז נורפוק שבמזרח אנגליה, בנתיב שתוכנן לעבור על פני מטרופולין לונדון. הגף טס במטוסי קרב הפצצה סילוניים מדגם הוקר האנטר. מיד לאחר ההמראה נפרד פולוק מהגף ועבר לטיסה בגובה נמוך. בהגיעו למרכז לונדון הקיף תחילה שלוש פעמים את בית הפרלמנט, כהפגנה נגד הממשלה בראשות הרולד וילסון. לאחר מכן חלף כמעט בגובה פני המים ליד אנדרטת חיל האוויר המלכותי שעל גדת נהר התמזה. הוא המשיך בטיסה מזרחה לאורך ערוץ הנהר עד שהתקרב אל גשר מצודת לונדון. אז הטיס את מטוסו דרך החלל שבין שני מגדלי הגשר. רוחב החלל היה מעט יותר מ-60 מטרים, והוא היה תחום גם אנכית על ידי הגשר עצמו - שעליו נמצאו כלי רכב והולכי רגל - ועל ידי הגשר להולכי רגל שמעליו, שביניהם הפרידו 43 מטרים בלבד. פולוק העיד אחר כך שעשה זאת ללא תכנון מראש ולאחר החלטה שקיבל בתוך מספר שניות בלבד. זו לא הייתה הפעם הראשונה שמטוס טס תחת הגשר, אבל הייתה זו הפעם הראשונה בה עשה זאת מטוס סילון. פולוק הבין שהמפגן שערך יביא את הקץ על שירותו כטייס, ועל כן בדרכו לבסיסו ערך גם יעפים בגובה נמוך מעל שלושה שדות תעופה אחרים של החיל, כשמטוסו הפוך. זמן קצר לאחר שנחת בבסיסו הוא הוכנס למעצר. ועדת חקירה של חיל האוויר המלכותי הוקמה לבחינת התקרית. פיקוד החיל העדיף שלא להעמיד את פולוק למשפט צבאי על מעשיו, וזאת על מנת שלא לתת לו שם במה להעלאת טענותיו נגד ממשלת בריטניה ושלא לאפשר לו למשוך תשומת לב ציבורית. במקום זאת נוצלה העובדה שפולוק אושפז פעמיים בבית חולים בשל דלקת ריאות כדי לקבוע שהוא איננו כשיר לשרת בחיל האוויר. פולוק שוחרר משירותו בחיל האוויר בסוף חודש מאי 1968. אלן פולוק פיתח בהמשך חייו קריירה מצליחה כיצואן. אקרובטיקה של טייס בריטי, הצופה, 8 באפריל 1968 ידיעה על התקרית, בכתב העת Flight International תיאור האירוע על ידי אלן פולוק ידיעה על שחרורו של אלן פולוק מחיל האוויר המלכותי, בכתב העת Flight International היסטוריה של מטוס ההוקר האנטר לרבות תיאור התקרית, באתר Thunder & Lightnings ניצן סדן, מחאה במנוע רועם: הטייס שעשה בית ספר לראש הממשלה שלו, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2019 גבריאל שטרסמן, הצבא הבריטי יערוך בדק בית לאור מלחמת ששת הימים, מעריב, 3 בנובמבר 1967 מוטת כנפי המטוס הייתה 10.26 מטרים.
התמדתו של הזיכרון

התמדתו של הזיכרון (בספרדית: La persistencia de la memoria; בקטלאנית: La persistència de la memòria) הוא ציור שמן, משנת 1931 - אחד הציורים המפורסמים ביותר של האמן סלבאדור דאלי, שנחשב לאחת מהיצירות הנודעות והמוערכות בסגנון הסוריאליזם באמנות. כיום היצירה מוצגת במומה - המוזיאון לאומנות מודרנית שבעיר ניו יורק. דאלי החל את היצירה בציור אחת התמונות האהובות עליו - חוף ים באזור קטלוניה שבספרד. לאחר מכן הוסיף את השעון הנמס המפורסם בעקבות גבינת קממבר נמסה. היצירה מתארת את השעונים כנמסים, ואת הנמלים האוכלות אותם - כאמירה על הזמן שנראה בעיני אנשים כדבר קבוע ובעצם אין הוא כזה. הניגוד בין הנוף המוקפא שברקע לבין תנועת השעונים וזרימתם מדגיש אצל הצופה בתמונה את תחושת הזמן שחולף ורק הזמן הוא שמשתנה. במרכז התמונה, תחת אחד השעונים ישנו פרופיל של פרצוף המופיע ביצירה קודמת של דאלי - "המאונן הגדול". שם היצירה ניתן לה על ידי גאלה, אשתו של דאלי. כאשר עזבה את ביתם המשותף ונסעה לקונצרט ראתה רק את קו החוף בקאפ דה קרוס. דאלי צייר את היצירה במהירות, ועם שובה מן הקונצרט הייתה היצירה מוכנה. גאלה התרשמה מן השעונים הנמסים ואמרה לבעלה כי מי שיראה את התמונה לעולם לא ישכח אותה.[דרוש מקור] היצירה הוצגה לראשונה בניו יורק בשנת 1932 ולאחר מכן נמכרה בעלות של 250 דולרים. היצירה הפכה להיות אחת היצירות הידועות ביותר של דאלי, ובשנת 1938 הוצגה כרקע לסרט המצויר Dough for the Do-Do מאת אולפני האחים וורנר. דאלי חזר לרעיונות בבסיס יצירה זו ביצירה אחרת - "התפוררות התמדתו של הזיכרון" בשנת 1954 - יצירה המוצגת במוזיאון דאלי שבסיינט פיטרסברג פלורידה. דאלי אף יצר מספר ליתוגרפיות ופסלים של השעונים הנמסים המפורסמים. מדיה וקבצים בנושא התמדתו של הזיכרון בוויקישיתוף התמדתו של הזיכרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עובדיה סופר

עובדיה סופר (נולד ב-1934) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל בצרפת. סופר עלה לישראל מעיראק. עבד בשנים 1954 עד 1960 במשרד מבקר המדינה. שירת במשרד החוץ במגוון תפקידים, שימש המזכיר הראשון בבנגי בירת הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ב-1969 מונה לשגריר ישראל בצ'אד. ב-1971 מונה לחבר במשלחת הישראלית לאומות המאוחדות ושימש ראש המשלחת לענייני אפריקה. ב-1978 מונה למנהל המחלקה לארגונים בינלאומיים, באוקטובר 1981 מונה לשגריר ישראל למוסדות האו"ם בז'נבה ובאוקטובר 1983 מונה לשגריר ישראל בצרפת תפקיד בו כיהן עד 1992. סופר הוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה ובוגר הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כעורך דין, בעל תואר שני מהאוניברסיטה העברית ודוקטור ליחסים בינלאומיים מאוניברסיטת העיר ניו יורק. עובדיה סופר, שליחות במלכוד: סיפורו של שגריר ישראל בצרפת, הוצאת משכל, 1998 יוסף אלפרן, "אני מוכר את ארץ ישראל היפה", דבר, 19 בספטמבר 1983
דוד גודבלט

דוד מרדכי גודבלט (20 בדצמבר 1942 – 25 בספטמבר 2019) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, וראש הקתדרה ללימודי היהדות באוניברסיטה. נולד בפילדלפיה. בשנת 1963 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד, בשנת 1966 קיבל הסמכה לרבנות מבית המדרש לרבנים באמריקה. בשנת 1972 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת בראון. למעלה מעשור לימד היסטוריה יהודית באוניברסיטת חיפה, וכיהן כפרופסור להיסטוריה יהודית באוניברסיטת מרילנד. מאז 1998 שימש פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו. גודבלט היה נשוי ואב לשלושה ילדים. ב-23 בספטמבר 2019 נפגע גודבלט בתאונת משאית ונפטר כעבור יומיים. פרופסור גודבלט חקר את ההיסטוריה של העם היהודי, יהדות והמזרח התיכון במילניום שקדם לעליית האסלאם. בספריו חקר את ה"מסורת הפוליטית היהודית" בעת העתיקה, וגילה שלאומיות יהודית הייתה קיימת כבר בתקופת בית שני. The Monarchic Principle: Studies in Jewish Self-government in Antiquity Rabbinic Instruction in Sasanian Babylonia and The Monarchic Principle: Studies in Jewish Self-government in Antiquity. Elements of Ancient Jewish Nationalism רשימת המאמרים של דוד גודבלט באתר רמב"י הספד לזכרו (באנגלית) Dig This (2/2003):Professor Thomas Levy welcomes David Goodblatt, UCSD Professor of History and Endowed Chair in Judaic Studies, ראיון באתר יוטיוב http://euangelizomai.blogspot.com/2008/05/elements-of-ancient-jewish-nationalism.html
Bada (מערכת הפעלה)

באדה (Bada) היא מערכת הפעלה לסמארטפונים בסיסיים של סמסונג. היא נמצאת על סדרת הטלפונים Wave (וויב) של סמסונג שהוכרזה ב-2010 (תחילה עם ה-Wave, אחר כך ה-Samsung Wave II S8530 ב-2011, דגמים קטנים וה-wave 3). סדרת ה-Wave ומערכת ההפעלה באדה הפסיקו להתפתח וסדרת ה-Wave נעצרה במכשיר ה-Wave 3 בשנת 2011 ובגרסה 2.0 של באדה. סמסונג הודיעה כי תשלב את באדה עם מערכת ההפעלה החדשה שלה -Tizen. מדיה וקבצים בנושא Bada בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Bada (באנגלית)
תמר ריפקינד

תמר ריפקינד (נולדה בשנת 1957), שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה. ריפקינד נולד וגדלה בקיבוץ כפר הנשיא והתאמנה בקבוצת השחייה של הפועל כפר הנשיא בהדרכת אדי נמינוב. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה ריפקינד ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:34.2 דקות, לפני מלכה קובץ מהפועל קריית טבעון (10:57.5 דקות) וענת וייס מברית מכבים עתיד (11:29.0 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:24.6 דקות, אחרי דורית זלץ מברית מכבים עתיד (2:23.8 דקות) ולפני ענת וייס (2:32.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:03.5 דקות, אחרי דורית זלץ (5:03.1 דקות) ולפני ענת וייס (5:18.7 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.8 דקות, אחרי זלץ (1:05.7 דקות) ווייס (1:07.9 דקות). שבוע לאחר מכן, ניצחה ריפקינד בין הנשים וסיימה במקום השביעי הכללי בצליחת הכנרת התחרותית ה-11 בתוצאה של 2:30.07 שעות, לפני מנצחת הצליחה ה-10 דורית זלץ (2:40.06 שעות) ושלומית יעקובי מהפועל תל אביב (2:49.23 שעות). בתחרויות השחייה של כינוס הפועל התשיעי שנערכו במאי 1971 זכתה ריפקינד במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:44.4 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:17.1 דקות. בתחרות בינלאומית לנוער שנערכה בדרמשטט גרמניה ביולי אותה שנה זכתה ריפקינד במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי לגילאי 16 בתוצאה של 5:03.1 דקות. הייתה זו מדליית הזהב היחידה ששחיני הנוער של ישראל זכו בה. בתחרות "שבע האומות" שנערכה ברמת גן באוגוסט אותה שנה סיימה ריפקינד במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:02.2 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה זכתה ריפקינד בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:32.9 דקות, אחרי דורית זלץ (2:21.7 דקות) ואילת יוטבת מהפועל העמקים (2:30.3 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:09.6 דקות, אחרי זלץ (5:01.4 דקות) ויוטבת (5:09.3 דקות). שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970 שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970 אהרון להב, למברט מארה"ב ניצח בצליחה ה-11 בשיא חדש, דבר, 23 באוקטובר 1970 מקוניקה הנחיל לשיאן ברטון הפסד מפתיע ב-400 מ'- 4:14.9 ד', דבר, 5 במאי 1971 פרנק הקל חתר 100 מ' ב-53 שניות, דבר, 6 במאי 1971 תמר ריפקינד ניצחה ב-400 מ' חתירה בתחרות בינלאומית גדולה בגרמניה, דבר, 13 ביולי 1971 אהרן להב, ישראל שביעית (לפני איסלנד) בתחרות "שמונה האומות" בסקוטלנד, דבר, 30 ביולי 1972 שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון לאליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971 שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
סינקלייר

סינקלייר (Sinclair) הוא שמו של שבט סקוטי. האם התכוונתם ל... שבט סינקלייר – שבט סקוטי סינקלייר (קבוצת תקשורת) (אנ') – המפעילה הגדולה ביותר של תחנות טלוויזיה מקומיות בארצות הברית סינקלייר (חברה) (אנ') – חברת מחשבים בריטית ספקטרום סינקלייר – מתוצרת חברת סינקלייר (חברה), היה אחד המחשבים האישיים הראשונים ובין הפופולריים ביותר בעולם. סר קלייב סינקלייר, ממציא ויזם, ייסד את חברת סינקלייר (חברה) אישים: אן סינקלייר – עיתונאית יהודייה-צרפתייה אפטון סינקלייר – סופר ועיתונאי אמריקאי ג'אז סינקלייר – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ג'ים סינקלייר – פעיל זכויות אוטיסטי, שיחד עם קתי ליסנר גראנט ודונה ויליאמס הקים את רשת האוטיסטים הבינלאומית בשנת 1992 ג'פרי סינקלייר – דמות בדיונית, מפקד על תחנת בבילון 5 דייוויד סינקלייר – פרופסור לגנטיקה וביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד טדי סינקלייר – זמרת בריטית כריסטין סינקלייר – כדורגלנית קנדית מאדג' סינקלייר – שחקנית ג'מייקנית פרנק סינקלייר – כדורגלן ג'מייקני