laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סולימאן הגדול

שלמה כהן (1921 – 18 בפברואר 2009), הידוע בכינוי סוּלימאן הגדול, היה זמר ישראלי, ומחלוצי השירה בציבור בישראל. שלמה כהן נולד ב-1921 בנווה צדק, תל אביב במשפחה בת שבעה בנים ושתי בנות. אביו, יעקב שלמה כהן (1889–1964), שעלה מתימן בשנת 1912, היה פעיל ציבור בקהילת יוצאי תימן, מראשי התאחדות התימנים ומזכיר מועצת העובדים שלה בתל אביב, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי. אחיו איתמר כהן היה סולן להקת הנח"ל בשנות ה-50. בנעוריו היה כהן חבר בלהקת בני מחול, ובפלמ"ח היה אחד מחברי "חבורת האש", שמרבית חבריה היו מהמחלקה הערבית של הפלמ"ח. אנשי החבורה נהגו לעשות קומזיצים בשעות הערב, והיו יושבים מסביב למדורה ושרים שירים עבריים, כמו: "איל, איל בן קרניים", "מה יפים הלילות בכנען", "שושנת תימן" ועוד. לאחר קום המדינה נותרו בחבורה רק סולימאן ובני משפחתו: אשתו שרה כהן וילדיו: חופני כהן הבכור (שכינויו היה סולימאן הקטן), פנחס (פיני) כהן, שהיה סולן צוות הווי הנח"ל (וכיום חי בניו יורק), יזהר כהן וורדינה כהן. שלמה כהן ואשתו היו מופיעים באירועים שונים והקליטו שני תקליטים: בשנת 1978, אלבום לכבוד 30 שנה למדינת ישראל: "30 שנות זמר מסביב למדורה" עם סולימאן הגדול וחבורת זמר מקיבוץ שפיים, ובשנת 1994 את האלבום "זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול". בשנת 1992 הוענק לו תואר יקיר העיר גבעתיים. לנכדיו מבתו ורדינה יש שמות מוזיקליים, והם קרויים מיתר, סול, קשת ותו בשל הקשר העמוק של המשפחה למוזיקה. עיריית גבעתיים קראה כיכר (מעגל תנועה) ברחוב ריינס על שמו. ליד הכיכר יש שלט הנצחה לזכרו. כהן המשיך להופיע כמעט עד יומו האחרון, על אף מחלת הכליות שסבל ממנה. הוא נפטר בשנת 2009 ממחלתו, בגיל 88. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק. 30 שנות זמר מסביב למדורה עם סולימאן הגדול, חיפה: התקליט, 1978. (עם אשתו וילדיהם ועם חבורת זמר מקיבוץ שפיים; הוקלט בהופעה חיה) זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול; מפיקים: ציונה לוי-לירון ודב זעירא, חיפה: התקליט, 1994. (שרים: שלמה, שרה, חופני, יזהר, ורדינה ופיני כהן) מדיה וקבצים בנושא סולימאן הגדול בוויקישיתוף סולימאן הגדול, באתר Discogs (באנגלית) סולימאן הגדול, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) סמדר שיר, ב"חאפלה" גדולה חגג "סולימן הגדול" את יום הולדתו ה-60, מעריב, 3 בדצמבר 1980 אור ברנע, סולימן הגדול הלך לעולמו, באתר ynet, 18 בפברואר 2009 עינב שיף‏, מת "סולימן הגדול", מחלוצי השירה בציבור בישראל, באתר וואלה, 18 בפברואר 2009 הזמר סולימאן הגדול נפטר בגיל 88(הקישור אינו פעיל), המהדורה המרכזית, ערוץ 2, 18 בפברואר 2009 בן מיטלמן, ‏שלמה כהן הוא "סולימאן הגדול" נפטר, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2009 יזהר כהן נפרד מאביו - סולימאן הגדול, רבקה מיכאלי: באה לשבת, רדיו ללא הפסקה, 20 בפברואר 2009 לימור סימון, אבי, בתו, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 5 באפריל 2009 איתמר כהן באתר "סטריאו ומונו". סולימאן הגדול באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
יוהאן פרידריך פאש

יוהאן פרידריך פאש (בגרמנית: Johann Friedrich Fasch;‏ 15 באפריל 1688 – 5 בדצמבר 1758) היה מלחין גרמני. פאש נולד בבוטלשטדט. הוא היה נער מקהלה בווייסנפלס ולמד אצל יוהאן קונאו בבית הספר על שם תומאס הקדוש בלייפציג. בהמשך ייסד "קולגיום מוזיקום" בעיר זו. לאחר זאת ערך מסעות ברחבי גרמניה, התמנה לכנר בביירוית בשנת 1714 ואף החזיק במשרות של מוזיקאי חצר בגרייץ ובלוקאבץ. בשנת 1722 היה לממונה על המוזיקה בצרבסט ובמשרה זו כיהן עד מותו. יצירותיו כוללות קנטטות, קונצ'רטי, סימפוניות ומוזיקה קאמרית. אף לא אחת מיצירותיו יצאה לאור בתקופת חייו, ורבות מיצירותיו הווקאליות, ביניהן אופרות, אבדו. מכל מקום, בני זמנו העריכו אותו מאוד (יוהאן סבסטיאן באך העתיק בכתב יד רבות מיצירותיו), ואפילו עיבד 2 פרקים מתוך טריו סונטה שלו בדו מינור ל 2 כינורות ולבאסו קונטינואו עבור עוגב (רי"ב 585). כיום רואים בו חוליה חשובה בין תקופת הבארוק לתקופה הקלאסית. מיצירותיו היותר ידועות: סונטה לחלילית, אבוב, כינור ובאסו קונטינואו בסי במול מז'ור סונטה לחליל, 2 חליליות (או 2 ויולות) ובאסו קונטינואו בסול מז'ור טריו סונטה ל 2 כינורות ולבאסו קונטינואו בדו מינור פאש מת בצרבסט בגיל 70. הוא היה אביו של המלחין ונגן הצ'מבלו קרל פרידריך כריסטיאן פאש. קונצרט לחצוצרה של יוהאן פרידריך פאש, סרטון באתר יוטיוב סנקטוס מתוך מיסה שהלחין יוהאן פרידריך פאש, סרטון באתר יוטיוב קיריה מתוך מיסה שהלחין יוהאן פרידריך פאש, סרטון באתר יוטיוב מדיה וקבצים בנושא יוהאן פרידריך פאש בוויקישיתוף יוהאן פרידריך פאש, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן פרידריך פאש, באתר Discogs (באנגלית) International Fasch Society ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן קונאו

יוהאן קוּנאוּ (בגרמנית: Johann Kuhnau;‏ 6 באפריל 1660 – 5 ביוני 1722) היה מלחין, נגן עוגב, צ'מבליסט ואיש אשכולות גרמני. קונאו נולד בגייזינג לנגר. למד פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת לייפציג. הוא הקדים את יוהאן סבסטיאן באך כמנצח המקהלה בכנסיית תומאס הקדוש בלייפציג. בבית הספר שליד הכנסייה לימד קונאו את יוהאן דויד הייניכן ואת כריסטוף גראופנר, שהיו שניהם למלחינים. קונאו נשאר בלייפציג עד מותו. בשנים האחרונות יש המשערים, שייתכן וקונאו הוא שכתב "קנטטת חג המולד", שיוחסה קודם לבאך כרי"ב 142. הואיל ומוזיקולוגים אינם גורסים עוד שבאך הוא מחברה של קנטטה זו, פחתו במידה רבה ביצועי הקנטטה והקלטותיה, בהשוואה למספרם בעבר. מגניפיקט של יוהאן קונאו, סרטון באתר יוטיוב סרבנד של יוהאן קונאו, סרטון באתר יוטיוב בורה של יוהאן קונאו, סרטון באתר יוטיוב השיר Ich will den Namen Gottes loben שהולחן על ידי יוהאן קונאו, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב מדיה וקבצים בנושא יוהאן קונאו בוויקישיתוף יוהאן קונאו, באתר AllMusic (באנגלית) יוהאן קונאו, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן קונאו, באתר פרויקט מוטופיה יוהאן קונאו, באתר Discogs (באנגלית) יוהאן קונאו, דף שער בספרייה הלאומית יוהאן קונאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כפל בסקלר

באלגברה, כפל וקטור בסקלר היא אחת הפעולות הבסיסיות המאפיינות מרחב וקטורי (ובאופן כללי יותר: מודול). כפל וקטור בסקלר שונה ממכפלה סקלרית, שהיא מכפלה פנימית בין שני וקטורים. ביתר פירוט: אם K {\displaystyle \mathbb {K} } הוא שדה ו-V הוא מרחב וקטורי מעל K {\displaystyle \mathbb {K} } , כפל וקטור בסקלר הוא פונקציה מ- K × V {\displaystyle \mathbb {K} \times V} אל V (נסמנה ∙ : K × V → V {\displaystyle \bullet :\mathbb {K} \times V\rightarrow V} . התוצאה של הפעלת הפונקציה על c ∈ K {\displaystyle c\in K} ועל v ∈ V {\displaystyle v\in V} מסומנת c ∙ v {\displaystyle c\bullet v} אומנם לרוב נשתמש בסימון   c v {\displaystyle \ cv} . כפל וקטור בסקלר מקיים את התכונות הבאות: דיסטריבוטיביות משמאל:   ( c + d ) v = c v + d v {\displaystyle \ (c+d)v=cv+dv} . דיסטריבוטיביות מימין:   c ( v + w ) = c v + c w {\displaystyle \ c(v+w)=cv+cw} . אסוציאטיביות:   ( c d ) v = c ( d v ) {\displaystyle \ (cd)v=c(dv)} . הסימן + בתכונות דלעיל מייצג חיבור בשדה או במרחב הווקטורי, בהתאם להקשר. ניתן לראות כפל וקטור בסקלר כפעולת חבורה של השדה על המרחב הווקטורי. אינטרפרטציה גאומטרית של כפל וקטור בסקלר היא מתיחה או כיווץ של הווקטור. כמקרה פרטי, ניתן לקחת את השדה K עצמו כמרחב הווקטורי V, ולקבל את פעולת הכפל בשדה. הרעיון המתואר לעיל מתקיים גם כאשר K הוא חוג קומוטטיבי ו-V הוא מודול מעל K. במרחב הווקטורי הסטנדרטי F n {\displaystyle \mathbb {F} ^{n}} כפל בסקלר מוגדר לפי c ( a 1 , … , a n ) = ( c a 1 , … , c a n ) {\displaystyle c(a_{1},\ldots ,a_{n})=(ca_{1},\ldots ,ca_{n})} . בפרט במרחב האוקלידי כפל בסקלר c הוא מתיחה או כיווץ של הווקטור בשיעור c. למשל 3 ( 1 , − 2 ) = ( 3 , − 6 ) {\displaystyle 3(1,-2)=(3,-6)} . במרחב הפונקציות הממשיות כפל בסקלר מוגדר כך שלכל x ממשי מתקיים ( c f ) ( x ) = c ⋅ f ( x ) {\displaystyle (cf)(x)=c\cdot f(x)} . מדיה וקבצים בנושא כפל בסקלר בוויקישיתוף כפל בסקלר, באתר MathWorld (באנגלית)
שלמה כהן

האם התכוונתם ל... שלמה הכהן (מהרש"ך) – פוסק, מחבר שו"ת מהרש"ך שלמה זלמן הכהן הנאו – נקדן ובעל דקדוק במאה ה-17 שלמה הכהן (קראי) – ספק משיח שקר ספק מתנבא. קראי שחי במאה ה-12 בארץ ישראל, בפגישתו עם עובדיה הגר התנבא כי כל עם ישראל יתקבץ (במאה ה-12) בארץ ישראל. שלמה הכהן (מקובל) – חי בסלוניקי בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 שלמה הכהן – מחבר הפירוש "אבי עזרי" על פירוש האבן עזרא שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר) – רב וראש ישיבה במרוקו שלמה הכהן צבאן – רב ופוסק הלכה ממרוקו שלמה הכהן (רב) – רב ופוסק בעיר וילנא, מראשוני הרבנים הזקנים שתמכו בתנועת המזרחי, מחבר הספרים "חשק שלמה" ושו"ת "בניין שלמה", היה מעורכי ש"ס וילנא ופירושו על התלמוד מופיע במהדורת וילנא של הש"ס שלמה הכהן (ראש ישיבה) – ראש הישיבה הגדולה במרקש במאה ה-19. שלמה כהן (סופר) – סופר חרדי צ'כי מהמאה ה-19 שלמה הכהן זאגורי – רב במרוקו יעקב שלמה כהן – עסקן ציבור בקהילת יוצאי תימן ביישוב, מראשי התאחדות התימנים, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי; אביו של סולימאן הגדול שלמה כהן (עו"ד) – לשעבר ראש לשכת עורכי הדין בישראל, מייסד והבעלים של "ד"ר שלמה כהן ושות'" שלמה כהן (חוקר תנ"ך) – חוקר תנ"ך. אוניברסיטת בר-אילן שלמה כהן (קריקטוריסט) – קריקטוריסט ישראלי שלמה כהן-אברבנאל – איש מודיעין ישראלי, כיהן כמשנה לראש המוסד שלמה כהן-צידון – חבר הכנסת ישראלי שלמה כהן (נציב כבאות) – נציב כבאות ראשי בשנים 1992-1994 שלמה כהן (קצין) – תת-אלוף במילואים בחיל הים הישראלי. סולימאן הגדול – כינויו של שלמה כהן, זמר ומחלוצי השירה בציבור בישראל; בנו של יעקב שלמה כהן שלמה כהן (זמר) שלמה כהן (שגריר) – דיפלומט ישראלי ששימש כשגריר ישראל בהונדורס, בגואטמלה ובוונצואלה
וורט

האם התכוונתם ל... תנאים (אירוסים) – מנהג הנערך בין זוג מאורס, בו שני הצדדים מתחייבים לקבל על עצמם מספר תנאים הקשורים ליחס בין החתן והכלה ולנישואיהם. דברי תורה (נקרא גם בשם וורט) – הם כינוי לדרשה קצרה שעוסקת בנושא מרכזי המבוסס על הספרות התורנית. ווארט (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית מציאות תיעודית ישראלית שמשודרת ברשת 13.
בחירות 1984

האם התכוונתם ל... הבחירות הכלליות בגרינלנד 1984 הבחירות לכנסת האחת עשרה הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984 הבחירות ללוק סבהה (1984)
סן איגנסיו מיני

סן איגנסיו מיני (בספרדית: San Ignacio Miní) היה מיסיון ישועי שפעל במאות ה-17 וה-18 במיסיונס של ימינו (בצפון-מזרח ארגנטינה). הכמרים חוסה קטלדינו וסימון מאסטה הקימו את המיסיון ב-1610 בגואירה שבמדינת פרנה שבברזיל של ימינו. בעקבות התקפות חוזרות ונשנות של בנדיראנטס פורטוגלים על המיסיון, הוא עבר ב-1632 לשטחה של ריו דה לה פלטה הספרדית, וב-1696 הועתק למיקומו הנוכחי, כ-60 ק"מ דרומית לפוסאדאס. הוא נקרא סן איגנסיו מיני ("קטן" בשפת הגוארני), כדי להבדילו ממיסיון גדול יותר בשם סן איגנסיו גואסו ("גדול"), שהוקם בסמוך למפלי האיגואסו. במהלך המאה ה-18 הגיעה אוכלוסיית המיסיון לכ-4,500 תושבים, שניהלו קשרי מסחר ענפים עם שכניהם לאורך נהר הפרנה. ב-1767 גורשו הישועים מתחומי האימפריה הספרדית, וב-1817 נהרס המיסיון, בדומה למיסיונים רבים אחרים באזור, במהלך מלחמת העצמאות הארגנטינאית. קבוצת בני גוארני בהנהגתו של קריסטלדו ניסתה להתיישב מחדש במקום, אך עקב התקפות מצדה של פרגוואי, נטשה אותו לגמרי ב-1821. לאחר שנהרס, החלה צמחייה לכסות את שרידיו. ב-1897 נתגלה מחדש וב-1903 עמד המשורר הארגנטינאי לאופולדו לוגונס בראש משלחת שחקרה את המקום. עבודות שיקום ושחזור החלו ב-1940. סן איגנסיו מיני הוא בין המיסיונים שסבלו מהנזקים הפחותים ביותר מבין המיסיונים הרבים שהוקמו בתחומיהן של ברזיל, ארגנטינה ופרגוואי של ימינו. בשנת 1984 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, יחד עם שרידיהם של שלושה מיסיונים נוספים באזור: נואסטרה סניורה דה סנטה אנה, נואסטרה סניורה דה לורטו וסנטה מריה לה מז'ור. בשל המצב הטוב יחסית בו נשמר, ובשל נגישותו, זוכים שרידי המיסיון למספר רב יחסית של מבקרים. בין שרידי המיסיון ניתן להבחין בכיכר המרכזית, המוקפת בכנסייה, בית העירייה, מנזר, בית קברות ומספר בתים נוספים. הכנסייה, שאורכה 74 מטרים ורוחבה 24 מטרים, נבנתה מאבן חול אדמדמה, המצויה באזור. רוחב הקירות היה כשני מטרים, והוא אפשר למבנה להישאר יציב חרף השימוש בחומר בנייה עדין יחסית. הרחוב הראשי מוביל מהכיכר לכניסה הראשית, מצפון. רבים מהמבנים במיסיון נבנו בהשפעת סגנון הבארוק. מדיה וקבצים בנושא סן איגנסיו מיני בוויקישיתוף מידע נוסף על סן איגנסיו מיני (בספרדית)
צ'ד אוונס

צ'דוויין מיכאל "צ'ד" אוונס (באנגלית: Chedwyn Michael "Ched" Evans; נולד ב-28 בדצמבר 1988 בריל) הוא כדורגלן ולשי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פרסטון נורת' אנד. באפריל 2012 הורשע אוונס באונס וריצה שנתיים וחצי מאסר. ב-21 באפריל 2016 התקבל ערעורו של אוונס, ונקבע משפט חוזר. ב-14 באוקטובר חזר למגרשים וחתם בשורות צ'סטרפילד. אוונס החל לשחק כדורגל בעיר הולדתו רהייל, וזוהה על ידי צייד הכישרונות ג'ון רירדון. בילדותו הוא שיחק מספר שנים, במהלכן הבקיע שערים רבים, במחלקת הנוער של צ'סטר סיטי, לפני שזו נסגרה. אוונס שיחק עבור קבוצת "מוס וואליי רוברס" והוביל אותה בטורנירי קיץ רבים בצפון מערב אנגליה. בשנת 2002, לאחר סגירת מחלקת הנוער של צ'סטר סיטי, המועדון מנצ'סטר סיטי החתים אותו בעצתו של רירדון. בעונת 2006/07, שיחק אוונס בקבוצת הנוער של מנצ'סטר סיטי, וכבש עבורה 16 שערים ב-23 משחקים בהם פתח בהרכב בפרמייר ליג הנוער, ובנוסף כבש שישה שערים ב-10 משחקים בהם פתח בהרכב בפרמייר ליג המילואים. בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מנצ'סטר סיטי, כאשר עלה מהספסל בניצחון קבוצתו 0–1 על נוריץ' סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. לאחר מכן החל לשחק כחלוץ עבור קבוצת המילואים של המועדון והצטיין במדיה רבות, כולל כיבוש שלושער במשחק מול סנדרלנד. ב-21 בנובמבר 2007, אוונס עבר בהשאלה לנוריץ' סיטי עד ל-1 בינואר 2008. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנוריץ' שבוע לאחר מכן, כאשר עלה כמחליף בניצחון 1–3 על בלקפול. ב-4 בדצמבר 2007 הוא הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה, בניצחון 1–2 על פליימות' ארגייל. בינואר 2008 חזר למנצ'סטר סיטי מההשאלה, אך לאחר משא ומתן מתמשך בין הנהלות שני המועדונים, הוחלט כי אוונס יישאר בנוריץ' סיטי עד לסיום עונת 2007/08. אוונס סיים את העונה עם כמות מכובדת של 10 שערים לזכות הקבוצה, שנאבקה על הישארותה בצ'מפיונשיפ. בקיץ 2008 אוונס חזר למנצ'סטר סיטי. ב-18 באוגוסט 2008, אוונס ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הסיטי בפרמייר ליג, כאשר נכנס כמחליף במקום ואלרי בוז'ינוב מול אסטון וילה. את שערו הראשון במדי הקבוצה בניצחון 0–6 על פורטסמות' ב-21 בספטמבר. הוא שיחק 16 פעמים עד לסיום עונת 2008/09. לאחר עונה זו עבר לשפילד יונייטד מליגת המשנה תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג. בסוף עונת 2011/2012 שוחרר מהקבוצה, בעקבות הרשעתו באונס בבית המשפט. ביוני 2016 חתם לראשונה על חוזה מאז ביטל בית המשפט את תוצאות משפטו וקבע משפט חוזר. הוא חתם בשורות צ'סטרפילד מהפוטבול ליג הראשונה, על ידי מאמנו לשעבר בשפילד, דני וילסון. אוונס שיחק לראשונה בנבחרת ויילס עד גיל 21 בשנת 2006. מאז הפך לחבר קבוע בסגל הנבחרת הצעירה, וב-20 בנובמבר 2007 אף כבש שלושער במשחק מול נבחרת צרפת עד גיל 21. הוא היה לשחקן הרביעי שמבקיע שלושער עבור נבחרת זו, אחרי ג'ון הארטסון, קרייג דייוויס ולי ג'ונס. אוונס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של ויילס ב-28 במאי 2008, ואף הבקיע את שער הניצחון של ויילס מול איסלנד. מאז הוא נכלל בקביעות בסגל הנבחרת של המאמן ג'ון טושאק. מדיה וקבצים בנושא צ'ד אוונס בוויקישיתוף דף השחקן באתר מנצ'סטר סיטי צ'ד אוונס, באתר Transfermarkt צ'ד אוונס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) צ'ד אוונס, באתר Soccerway צ'ד אוונס, באתר BDFutbol צ'ד אוונס, באתר WorldFootball.net צ'ד אוונס, באתר National Football Teams צ'ד אוונס, באתר FootballDatabase.eu
אלנילם

אלנילם (בכתיב לועזי: Alnilam) או ε באוריון הוא הכוכב הרביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. זהו הכוכב האמצעי בחגורה של "אוריון", ממערב לאלניטק וממזרח למינטקה. מקור שמו של הכוכב הוא שיבוש של השם בערבית (النظام - אנ-ניזאם) שפרושו "מחרוזת הפנינים" - שם שמתייחס לצורת החגורה של אוריון. הכוכב נמצא בתוך ענן גז שמחזיר את אורו ויוצר סביבו ערפילית החזרה (NGC 1990). אלנילם הוא כוכב התקן המגדיר את המחלקה הספקטרלית B0Ia. אלנילם הוא על-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B0 Iab, המאיר בעוצמה של פי 31,000 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 375,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-25,000 קלווין. הוא אחד מהכוכבים הבהירים הרחוקים ביותר - כ-1,300 שנות אור. מסתו העצומה כ-40 מסות שמש גורמת לקצב היתוך מימן גבוה במיוחד, כך שלמרות גילו הצעיר במונחים אסטרונומיים - כ-4 מיליון שנים בלבד, הוא כבר כילה למעשה את כל המימן שבליבתו של ויצא מן הסדרה הראשית בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן לסיים את חייו בסופרנובה שאחריה יישאר ממנו חור שחור. ספקטרום הפליטה של אלנילם פשוט יחסית ולכן מדידתו מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי. בדומה לעל-ענקים אחרים, אלנילם מעיף גז לחלל מסביבו בקצב גבוה פי 20 מיליון מהשמש ובמהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ לשנייה. מדיה וקבצים בנושא אלנילם בוויקישיתוף אלנילם באתר של ג'ים קלר אלנילם בכוכבים גדולים אלנילם, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Make a Star Finder, NASA Space Place (באנגלית)
אלניטק

אלניטק (בכתיב לועזי: Alnitak) או ζ באוריון הוא הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. אלניטק הוא הכוכב המזרחי ב"חגורת אוריון", ממזרח לאלנילם. פרוש שמו של הכוכב בערבית (النطاق אנ-ניטאק) הוא "החגורה" בהתאמה למיקומו בחגורה של אוריון. הכוכב נמצא בין שתי ערפיליות - מצפון מזרח לו נמצאת ערפילית הפליטה NGC 2024 (נקראת גם ערפילית הלהבה) ומדרום לו נמצאת ערפילית ראש הסוס (IC 434). אלניטק הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים במרחק של כ-800 שנות אור ומורכבת מזוג כוכבים כחולים מסיווג ספקטרלי O (אלניטק Aa ו-Ab) המקיפים זה את זה במרחק של 11 יחידות אסטרונומיות ומכוכב נוסף מסיווג ספקטרלי B (אלניטק B) המקיף את השניים במרחק של כ-680 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים. בקרבה לשלושת הכוכבים ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בכוכב רביעי עם בהירות מדרגה 9. ככל הנראה כוכב זה אינו קשור לשלושת כוכבי המערכת. אלניטק Aa הוא על-ענק כחול מסיווג ספקטרלי O9.5 Iab והוא הכוכב הבהיר ביותר מטיפוס O, בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 1.74. מסתו כ-28 מסות שמש ורדיוסו פי 20 מרדיוס השמש. עוצמת הארתו גדולה פי יותר מ-10,000 מזו של השמש באור נראה ויותר מפי 100,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-31,000 קלווין. בנוסף לקרינה זו, פולט אלניטק גם קרינת X, אך מקור קרינה זו לא יכול להיות תרמי. ייתכן שהמקור הוא ענני גז לוהט הנפלטים מאלניטק במהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ בשנייה, שכן התנגשויות של עננים כאלו זה בזה יכולות ליצור קרינת X. גילו של הכוכב כ-6 מיליון שנים והוא כבר יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו והוא בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן להתפוצץ בסופרנובה ולסיים את חייו ככוכב נייטרונים. אלניטק Ab התגלה רק בשנת 1998 שכן בהירותו הנראית היא רק מדרגה 4 וקרבתו לאלניטק Aa הבהיר בהרבה מקשה על הצפייה בו. זהו כוכב מסיווג ספקטרלי O8 או קרוב לו. רדיוסו אינו ידוע בוודאות, אך ככל הנראה מדובר בכוכב הסדרה הראשית עם מסה של כ-23 מסות שמש ורדיוס פי 5–6 מרדיוס השמש. ככל הנראה הוא קורן פי 1,300 מהשמש בתחום הנראה ופי יותר מ-20,000 מהשמש בתוספת התחום העל-סגול. אלניטק B הוא ענק כחול מסיווג ספקטרלי B2 III הנמצא כ-3 שניות קשת מהזוג אלניטק Aa \ Ab. מסתו כ-14 מסות שמש ורדיוסו פי 8 מהשמש. אלניטק B פחות חם משני שכניו - כ-24,000 קלווין בלבד, כך שאף על פי שקרינתו בתחום הנראה דומה לשל אלניטק Ab - פי 1,100 מהשמש, בתחום העל-סגול הוא פולט רק כמחצית הקרינה ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 10,000 משל השמש. הכוכב נמצא בשלבי יציאה מהסדרה הראשית תוך התנפחות והתקררות בתהליך דומה לשל אלניטק Aa, אך בשל המסה הנמוכה יותר תהליך זה איטי בהרבה. מדיה וקבצים בנושא אלניטק בוויקישיתוף אלניטק באתר של ג'ים קלר אלניטק בכוכבים גדולים אלניטק ב-Solstation אלניטק, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Make a Star Finder, NASA Space Place (באנגלית)
יהודי בלמונטה

יהודי בלמונטה הם קהילה של תושבים ממוצא יהודי בעיירה בלמונטה שבצפון פורטוגל ויישובים נוספים באזור זה, בעמק זזרה (Zêzere) למרגלות רכס ההרים דה-אסטרלה. הקהילה היהודית באזור ידועה בכך שמהמאה ה-15 ולאורך מאות שנים שמרה על יהדותה בסתר, עד שהתגלתה ב-1917. ב-1917 ביקר בעיירה שמואל שוורץ, מהנדס יהודי מפולין, ומצא בו משפחות אשר שומרות על מנהגים יהודיים וסבורות שהן ממוצא האנוסים. הוא הביא מידע זה לידיעת העולם. בתחילת שנות התשעים של המאה ה-20 קיימה הרבנות הראשית לישראל מבצע "השבה ליהדות", בו גויירו תושבים שנחשבו לאנוסים באזור בלמונטה. כיום קיימת במקום קהילה יהודית, רובה של נשים, העוסקות בעיקר במסחר בבגדים משומשים - עיסוק מקובל בקרב היהודים בעבר. ב-17 אפריל 2005 הוקם בעיירה מוזיאון יהודי (Museu Judaico de Belmonte) המתאר את ההיסטוריה היהודית במקום. האנוסים באזור פעלו בעבר כ"קהילה" סמויה. ללא ידיעה של שכניהם, הם שמרו על מנהגים יהודיים ונמנעו מנישואים עם תושבי העיירה הגויים במשך מאות שנים. עם זאת, אנטונייטה גארסיה כתבה בספרה על הקהילה כי לדעתה אין מידע מוסמך היכן היו יהודי העיירה בתקופה מאז שחויבו להמיר את דתם ועד העת החדשה. הם נחבאו, כפי שהיה מקובל אצל האנוסים החוששים לחייהם, בגלל סכנת ההלשנה לאינקוויזיציה. היא סבורה כי ייתכן שהגיעו לעיירה המרכזית בלמונטה מכפרים שכנים או ממקומות רחוקים רק במאות האחרונות. אין הוכחות לשרידותם בחמש מאות שנה דווקא בעיירה. יחד עם זאת, אין גם עדויות השוללות את הגעתם לבלמונטה רק בתקופה מאוחרת יותר. מתוך 35 משפחות שידוע שחזרו ליהדות, קיימים צאצאים של שלוש משפחות מקוריות: מנדש, הנריקש ואוליביירה. קריאת התורה היא בשפה הפורטוגזית וסידורי תפילה כתובים באותיות לטיניות. בעיירה מוצב שלט בו נכתב: "כאן בבתי הכפר קיימו בסתר את מצוות היהדות במשך 500 שנה, מ-1492 עד 1992. הם העבירו את המסורת בעל פה מדור לדור, קיימו בחשאי את השבת ואת ימי ראשון קיימו לעיני השכנים מסביב, נזהרים שלא למעוד בין מנהגי היהדות והנצרות, מחשש ליפול לידי האינקוויזציה ומרתפיה (...) כאן הנשמה היהודית לא הלכה לאיבוד, כאן הנשמה היהודית נשארת לעולם. ומתוך העבר יקום העתיד". הרב אליהו בירנבוים, קהילת בלמונטה: 200 היהודים האחרונים בתבל?, באתר ynet, 6 באפריל 2012 שרה מולכו, בלמונטה שלי, סיפורם של יהודי העיר זיו ריינשטיין‏, לא כל יום פורים? מסע אל יהודי פורטוגל שחיו 400 שנה בתחפושת, באתר וואלה, 13 במרץ 2014 אליהו בירנבוים, רגעים אחרונים של קהילת האנוסים, מקור ראשון, מוסף "שבת", 31 ביולי 2017 ישראל צבי כנר, אנוסים בפורטוגל, המשקיף, 3 בנובמבר 1939 נחום סלושץ, בקורי בליסבון, דואר היום, 26 במרץ 1926 מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות, בכפר בלמונטה חיו 400 שנה היהודים האחרונים בעולם, באתר הארץ, 10 בינואר 2019 Antonieta Garcia, Os Judeus de Belmonte - Os caminhos da Memoria, , Instituto de Sociologia e Etnologia das Religiões, Universidade Nova de Lisboa: A presença de Judeus em Belmonte, 1993 דוב פנדה, פורום למטייל. עירית רוזנבלום, קו ישיר לפורטוגל, באתר הארץ, 23 במאי 2005
המייל המלכותי

המייל המלכותי (באנגלית: The Royal Mile) הוא כינוי נפוץ למכלול הרחובות העוקבים המרכיבים את ציר התנועה והמסחר הראשי של העיר העתיקה של אדינבורו, בירת סקוטלנד. אורכו של הרחוב הוא כמייל סקוטי אחד, 1814 מטר, והוא מקשר בין שני המוקדים ההיסטוריים של הממלכה הסקוטית, טירת אדינבורו וארמון הולירוד. המייל המלכותי הוא כיום הרחוב התיירותי המרכזי בעיר העתיקה. הרחובות המרכיבים את המייל המלכותי, לפי סדר ממערב למזרח, הם (באנגלית): Castle Esplanade Castlehill Lawnmarket High Street Canongate Abbey Strand מדיה וקבצים בנושא המייל המלכותי בוויקישיתוף שרון בן-דוד, אצולת הרחובות, באתר את, 15 באפריל 2015 Kincaid map showing High Street closes in 1784 Kincaid map showing Canongate closes in 1784 Edinburgh Architecture - The Royal Mile (אורכב 06.06.2011 בארכיון Wayback Machine) City of Edinburgh Council Edinburgh Old Town Association National Trust for Scotland Map and Landmarks The Spiritual History of The Royal Mile Camera Obscura & World of Illusions, formerly known as Outlook Tower, Castlehill, containing a camera obscura A visitors guide ערך זה הוא קצרמר בנושא סקוטלנד ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוגמיוס

אוגמיוס (ביוונית: Ὄγμιος, בלטינית: Ogmios, בקלטית: "המשכנע") הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו). אוגמיוס נחשב כאל החוכמה או האל המגן על המלומדים, וכבעל יכולת השכנוע והנאום. לוקיאנוס מסאמוסאטה מציין כי לרוב תואר כאדם זקן וקירח האוחז בידו האחת קשת ובידו השנייה אלה. בתגליפים מתואר אוגמיוס כאשר מאחוריו קבוצת אנשים ששלשלאות מחברות את אוזניהם ללשונות של האל - ככל הנראה מטפורה ליכולת השכנוע של האל או יכולת הדיבור שלו. עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה אוגמיוס עם הרקולס מהמיתולוגיה הרומית. משתי כתובות שהתגלו באוסטריה ניתן להסיק כי זוהה גם עם האל הרמס מהמיתולוגיה הרומית. האל האירי אוגום מזוהה עם אוגמיוס. John T. Koch, Celtic Culture: A Historical Encyclopedia, ABC-CLIO, 2006 פסלי האל וזיהויו כהרקולס אוגמיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנדרסטה

אנדרסטה (מלטינית: Andraste, מקלטית: "הבלתי מנוצחת") היא אלת המלחמה והניצחון במיתולוגיה הקלטית. פולחנה היה נפוץ בבריטניה. אנדרסטה מוזכרת בכתביו של ההיסטוריון דיו קאסיוס כאלה אשר לעזרתה קראה המלכה הבריטית בודיקה בעת מרידתה ברומאים בשנת 61. ייתכן ומדובר בעיוות שמה של האלה אנדארטה, ושתיהן למעשה אותה אלה במיתולוגיה הקלטית. John T. Koch, Celtic Culture: A Historical Encyclopedia, ABC-CLIO, 2006 אלים קלטיים תרגום לאנגלית של ספרו של דיו קאסיוס ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וטריס

וטריס (בלטינית: Veteris או Vheteris) או ויטיריס (Vitiris) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בבריטניה בתקופת הרומית בקרב החיילים של הלגיונות הרומיים ששהו בבריטניה. וטריס היה אל מקומי (בדומה לאל מוגונס) ולא זוהה עם אל מהמיתולוגיה הרומית. מרכזי פולחן ומזבחות לווטריס התגלו ברחבי בריטניה, בעיקר בנית'רבי, וכן בסמוך לחומת אדריאנוס. על מזבח מקארוורן התגלה תגליפים של חזיר בר ונחש המסמלים כנראה את היות האל אל ציד ומלחמה או אל רפואה. Miranda J. Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd, 1997 פירוט אתרי מזבחות שהתגלו בבריטניה מהתקופה הרומית
אופאניה

אופאניה (בלטינית: Aufaniae) היא האלה האם במיתולוגיה הקלטית. פולחנה של האלה היה נפוץ בכל רחבי אירופה הקלטית, ובייחוד באזור עמק הריין, בין בון וקלן של ימינו. מרכז פולחן לאלה שהוקם בשנת 164 התגלה בבון (גרמניה של ימינו). Miranda J. Green, The Celtic World, Routledge, 1996 מדיה וקבצים בנושא אופאניה בוויקישיתוף