laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלמז מנגיסטו

אלמז מנגיסטו (נולדה ב-25 ביולי 1993) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת כמגישה בחברת החדשות של קשת 12. מנגיסטו נולדה באתיופיה ולה שישה אחים. היא עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1996. תחילה התגוררה המשפחה באתר קראוונים בחיפה, ולאחר מכן עברה למעלה אדומים. מנגיסטו שירתה בגלי צה"ל, ככתבת ומפיקה. לאחר מכן החלה לעבוד כתחקירנית במהדורת החדשות "שישי" בערוץ עשר. בהמשך החלה לשמש ככתבת בערוץ, ושימשה כמבזקנית ומנחת משדרים מיוחדים בחדשות 13. סיימה לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו. בדצמבר 2020 עברה לחברת החדשות של קשת 12 ככתבת משפט, מבזקנית ולעיתים מגישה את מהדורת "שלוש". ב-2021 הנחתה לצד דני דויטש את טקס פרסי ישראל, ששודר בכאן 11. ב-2022 הנחתה לצידה של הילה קורח את טקס הדלקת המשואות ה-74. אלמז מנגיסטו, ברשת החברתית פייסבוק אלמז מנגיסטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלמז מנגיסטו, ברשת החברתית אינסטגרם יואב בירנברג, השורד האמיתי, באתר "ידיעות אחרונות", 2 באוקטובר 2017 מערכת ערוץ הנשים, ‏5 דברים שאתם צריכים לדעת על אלמז מנגיסטו, אשת החדשות שכולם מדברים עליה עכשיו, באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2020 https://www.youtube.com/watch?v=GBR57YqRurg https://www.israelhayom.co.il/culture/tv/article/6393003?amp=1 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורורה גאלי

אורורה גאלי (באיטלקית: Aurora Galli; נולדה ב-13 בדצמבר 1996) היא כדורגלנית איטלקייה, המשחקת בעמדת הקשר ביובנטוס ובנבחרת איטליה. היא לקחה חלק ביורו 2017 ובמונדיאל 2019, שבו הבקיעה שלושה שערים: צמד במחזור השני של שלב הבתים נגד נבחרת ג'מייקה, ושער בשלב שמינית הגמר נגד נבחרת סין. טורס הסופר קאפ האיטלקי (1): 2013 יובנטוס אליפות איטליה (2): 2017/18, 2018/19 הגביע האיטלקי (1): 2018/19 מדיה וקבצים בנושא אורורה גאלי בוויקישיתוף אורורה גאלי, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אורורה גאלי, באתר Soccerway אורורה גאלי, באתר WorldFootball.net אורורה גאלי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת בשומן

בית הכנסת בשומן היה בית כנסת אשר פעל בעיר שומן בבולגריה מ-1860 ועד 1950. ערכים מורחבים – הקהילה היהודית בשומן ב-1780 הוצב בשומן הקצין היהודי חיים אהרן אשכנזי אשר שרת בצבא העות'מאני כרופא חיל המצב שחנה בעיר. הוא קיבל היתר מהשלטונות להתיישבות יהודים ובהדרגה זרמו לעיר משפחות יהודיות להן הוקצתה חלקת קרקע בין מסגד טומבול (אנ') והמדרסה, ובתוכה נבנתה שכונת חצר (מלאדינו: קורטיז'ו). ב-1830 נבנה במרכז שכונת החצר בית כנסת מעץ. לאור הגידול המואץ במספר בני הקהילה הוחלט להקים מבנה בית כנסת חדש וזה נחנך ב-1860. ב-1878, ציינה הוועדה הרומנית לקונגרס ברלין כי בשומן מתגוררת קהילה יהודית בת 1,000 נפשות. ב-1900 נמנתה קהילת שומן ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות בולגריה ומנתה 1,200 נפשות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, חל קיטון הדרגתי במספר בני הקהילה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 616 נפשות. במאי 1943 הגיעו לעיר מאות מיהודי סופיה אשר גורשו לערי השדה, ומקצתם נותרו להתגורר בשומן. עם סיום המלחמה נמנו בעיר 1,000 יהודים, רובם עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 התגוררו בשומן 84 יהודים ובראשית המאה ה-21 נמנו בה 40 יהודים. כאמור, ב-1830 הוקם צריף בית כנסת במרכז שכונת החצר, אשר הפך לצר מלהכיל את מספר המתפללים. כאשר הוחלט להקים מבנה חדש ומודרני פרצה מחלוקת בין צעירי הקהילה אשר ביקשו להקים מבנה מפואר ברוח עידן התחייה הלאומית הבולגרית לבין הוותיקים שביקשו להקים מבנה צנוע כדוגמת קודמו. ידם של הצעירים הייתה על העליונה וב-1860 נחנך המבנה החדש בן שתי הקומות. ב-1943 התקין מהנדס ממגורשי סופיה שעון שמש על קיר המבנה וזה הפך לאחד מסמלי העיר. ב-1950, לאחר העלייה ההמונית לישראל פסק השימוש בבית הכנסת והוא הפך למחסן. ב-1964 הועברו שתי פרוכות מבית הכנסת בשומן לבית הכנסת בסופיה. בתקופת הרפובליקה העממית של בולגריה תוכנן להסב את המבנה לאולם קונצרטים, אך התוכניות לא מומשו. ב-1975 הוכרז המבנה אתר מורשת בולגרי, אך לא בוצעו בו עבודות שיקום כלשהן. ב-1995 קרסה תקרת המבנה ומספר שנים לאחר מכן נהרס באופן יזום על ידי הרשות המקומית. שתי מזרקות אבן שהיו בחזית בית הכנסת שרדו. על אחת מהן חקוקה כתובת בעברית: "כל ישראל ערבים זה לזה". שתי המזרקות הועברו לחצר מוזיאון ההיסטוריה של שומן. נתן מיכאל גלבר, שאלת יהודי בולגריה בקונגרס של ברלין (1878), בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 155. חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898), בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65. צבי קרן, הקהילה היהודית בשומן, באתר "כולנו בולגרים". הקהילה היהודית בשומן, באתר בית התפוצות. חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296. .Dimana Trankova, Anthony Georgieff, A Guide to Jewish Bulgaria, Vagabond Media Ltd, 2011, ISBN 9549230635, pages 94-95.
ישראל דמוקרטית

ישראל דמוקרטית הייתה מפלגת שמאל ציונית ישראלית שעל התמודדותה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הודיע ב-26 ביוני 2019 ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד ברק, העומד בראשה. לקראת הבחירות הצטרפה המפלגה למרצ ולמפלגה הירוקה לריצה משותפת במסגרת רשימת המחנה הדמוקרטי. המפלגה למעשה פורקה מכיוון שלא התמודדו חברי המפלגה ברשימת העבודה-גשר-מרצ. ביוני 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, הודיע אהוד ברק, כי בכוונתו להקים מפלגה לצורך חזרתו לפוליטיקה והתמודדותו לבחירות לכנסת. בהודעתו על הקמת המפלגה לא פסל ברק אפשרות לאיחוד עם מפלגת העבודה, על מנת לפעול יחד "לסיום משטר נתניהו". בפועל לא הוקמה מפלגה וברק נשען על התשתית של מפלגת העצמאות אותה הקים ב-2011 לאחר הפילוג ממפלגת העבודה. ב-26 ביוני הכריז ברק על הקמתה של מפלגה חדשה, כשלצידו ניצבו יאיר גולן, יפעת ביטון וקובי ריכטר. ב-30 ביוני הצטרף למפלגה יאיא פינק, ששובץ ברשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-21. ב-1 ביולי הצטרפה למפלגה נעה רוטמן, נכדתו של יצחק רבין. למחרת הצטרפה למפלגה עורכת הדין שגית פרץ-דרעי, שהייתה בעבר חברה במפלגת "הבית היהודי". היא פרשה מהמפלגה בהמשך. ב-14 ביולי הצטרף למפלגה מנכ"ל שלום עכשיו לשעבר, אבי בוסקילה. המפלגה יצאה בקמפיין שסיסמתו: "מדינת בנימין נתניהו או מדינת ישראל". ב-25 ביולי 2019 הודיעו מרצ, ישראל דמוקרטית והמפלגה הירוקה על ריצה משותפת ברשימה שתיקרא "המחנה הדמוקרטי". במסגרת המהלך עברה הח"כית סתיו שפיר ממפלגת העבודה להנהגת המפלגה הירוקה. אהוד ברק שובץ במקום העשירי אחרי מועמדים אחרים ממפלגתו. לקראת הבחירות לכנסת ה-23 התפרקה רשימת המחנה הדמוקרטי. נציגה היחיד של ישראל דמוקרטית, יאיר גולן, הצטרף למפלגת מרצ, אשר רצה ברשימת העבודה-גשר-מרצ, ללא ישראל דמוקרטית וללא המפלגה הירוקה. אתר האינטרנט הרשמי של ישראל דמוקרטית ישראל דמוקרטית, ברשת החברתית פייסבוק ישראל דמוקרטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טל שניידר, ‏אהוד ברק הודיע על שם מפלגתו החדשה: "ישראל דמוקרטית", באתר גלובס, 6 ביולי 2019 יובל קרני, אהוד ברק בחר שם למפלגתו: "ישראל דמוקרטית", באתר ynet, 6 ביולי 2019 חיים לוינסון, אהוד ברק הודיע על הקמת מפלגה חדשה: "זה לא הזמן להיות על הגדר", באתר הארץ, 26 ביוני 2019 יהודה שלזינגר, אהוד ברק מקים מפלגה: "נפעל יחד לסיום משטר נתניהו", באתר ישראל היום, 26 ביוני 2019 רשימת מועמדים, באתר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת עטרה גרמן, ‏איש 'מרצ' ו'שלום עכשיו' הצטרף למפלגה של ברק, באתר "סרוגים", 14 ביולי 2019 יובל קרני, הרכש החדש של ברק: יאיא פינק עורק ממפלגת העבודה, באתר ynet, 30 ביוני 2019 יניר קוזין, ‏נכדתו של יצחק רבין ז"ל מצטרפת לאהוד ברק: "מכירה מקרוב את מחיר השנאה וההסתה", באתר מעריב אונליין, 1 ביולי 2019 טל שניידר, ‏עו״ד שגית פרץ-דרעי, לשעבר מהבית היהודי, הצטרפה למפלגתו של ברק, באתר גלובס, 2 ביולי 2019 יובל קרני, אבי בוסקילה עורק ממרצ וחובר לברק, באתר ynet, 14 ביולי 2019 אלכסנדר כץ, השקת 'ישראל דמוקרטית': ברק יוצא היום בקמפיין חוצות ודיגיטל, באתר אייס, 7 ביולי 2019 חיים לוינסון, מרצ ומפלגתו של אהוד ברק מתאחדות; סתיו שפיר תשובץ במקום השני, חיים לוינסון, 2019, עמ' 1
אחר צהריים סתווי

אחר צהריים סתיווי (ביפנית: 秋刀魚の味; בתעתיק: Sanma no aji; בתרגום חופשי: טעם הסאמנה (אנ'); באנגלית: An Autumn Afternoon) הוא סרט דרמה יפני משנת 1962. זהו סרטו האחרון של הבמאי יסוג'ירו אוזו, שמת שנה לאחר מכן בגיל 60. בסרט מככב השחקן הקבוע של אוזו, צ'ישו ריו (אנ') בתור שוהי היראימה, אב משפחת היראימה, שבמהלך הסרט מבין את חובתו לארגן את נישואי בתו. הסרט מדבר על השלמה עם המוות ופרידה מן החיים, על קבלת הזקנה לצד הערצה לצעירים הנטושים. כיום הסרט נחשב על ידי רבים לאחד מסרטיו הטובים ביותר של אוזו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טוקיו, 1962. שוהי היראימה (צ'יסהו ריו) הוא אלמן מזדקן עם בן נשוי בן 32, בשם קוליצ'י, ושני ילדים לא נשואים: מיצ'יקו, בת 24 וקאזו, בן 21. גיל הילדים וזכרונותיהם מאמם, מעידים על כך שהיא מתה לפני סוף מלחמת העולם השנייה, אולי בהפצצת טוקיו. לאחר נישואיו קוליצ'י עבר לגור עם אשתו בדירה קטנה והותיר את הטיפול באביו לשני אחיו הקטנים. הסרט נחשב על ידי רבים ליצירת מופת. מבקר הקולנוע רוג'ר אברט הציב את הסרט ברשימת הסרטים הטובים ביותר שלו, וכתב: "מדי פעם אני חוזר לאוזו, מרגיש צורך להרגע ולהשתקם. הוא אדם בעל הבנה מעמיקה של טבע האדם, ואין הוא מתבטא בהצהרות דרמטיות אודותיו. אנחנו כאן, אנחנו מקווים להיות מאושרים, אנחנו רוצים להצליח, אנחנו נעולים בתוך הבדידות שלנו, החיים ממשיכים." הסרט מחזיק בדירוג של 95% "טריות" ביקורות מצטברות באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 19 ביקורות, עם ממוצע של 8.9/10. אוסף קריטריון פרסמה את הסרט בארצות הברית ב־DVD בשנת 2008, ובBlu-ray בשנת 2014. ב־2013 הוא הוצג במסגרת הקרנה מחודשת של סרטים קלאסיים בפסטיבל הקולנוע בקאן. מדיה וקבצים בנושא אחר צהריים סתווי בוויקישיתוף "אחר צהריים סתווי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אחר צהריים סתווי", באתר נטפליקס "אחר צהריים סתווי", באתר AllMovie (באנגלית) "אחר צהריים סתווי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אחר צהריים סתווי", באתר Metacritic (באנגלית) "אחר צהריים סתווי", באתר אידיבי "אחר צהריים סתווי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) An Autumn Afternoon: A Fond Farewell (אחר צהריים סתיווי: פרידה חביבה), מאמר מאת ג'ף אנדרו (Geoff Andrew) ב-Criterion Collection (באנגלית) http://srita.net/2013/09/11/hiff_2013_classics/ "1,000 Greatest Films (Full List)". נבדק ב-24 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Ebert, Roger (31 במאי 2011). "An Autumn Afternoon Movie Review (1962)". נבדק ב-24 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "An Autumn Afternoon". "An Autumn Afternoon". The Criterion Collection. "Cannes Classics 2013 line-up unveiled". Screen Daily. נבדק ב-2013-04-30.
מנדלברויט (עוגייה)

מנדלברויט (מיידיש: מאַנדעלברויט; בעברית: לחם שקדים) במדינות דוברות אנגלית, או קמישברוט באוקראינה, היא עוגייה המשתייכת למטבח האשכנזי המזרח-אירופאי. שם העוגה ביידיש הוא הלחם בסיסים: פירוש המילה "ברוט" הוא "לחם", ופירוש המילה "מנדל" הוא "שקד מצוי", שכן המרכיב העיקרי בעוגייה הוא שקדים. את העוגיה אופים פעמיים, תחילה מכינים כיכר לחם גדול, ולאחר אפייתו חותכים אותו לפרוסות קטנות ואופים אותן פעם נוספת כדי לקבל מרקם פריך יותר. המאכל היה פופולרי במזרח אירופה בקרב רבנים, סוחרים ויהודים נודדים, שנשאו אותו עימם במסעותיהם מעיר לעיר. לא ברור מהם שורשי המנה. כפי הנראה, העוגייה התפתחה בעקבות הביסקוטי האיטלקי. אומנם שניהם פריכים, אך המנדלברוט פריך יותר מן הביסקוטי כי הוא מכיל כמות גדולה יותר של שמן וחמאה. למנדלברוט מתכונים שונים ומגוונים. הגרסאות הנפוצות ביותר כוללות שקדים, אגוזים, קינמון, שבבי שוקולד או פירות מסוכרים. מדיה וקבצים בנושא מנדלברויט בוויקישיתוף
קסם של מפלצת

קסם של מפלצת (באנגלית: Abominable בתרגום חופשי: מתועב) הוא סרט פעולה-פנטזיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הסרט יצא לאקרנים ב-27 בספטמבר 2019. את הסרט ביימה וכתבה ג'יל קולטון, ומדבבים בו בין היתר: קלואי בנט, אלברט צאי, טנזינג נורגיי טריינור, אדי איזרד, שרה פולסון וסאי צ'ין. דרימווקס שחררה סדרת המשך "אוורסט העיר הנעלמת" הכוללת 2 עונות (20 פרקים). ששודרו בערוץ הילדים וב-HOT באזז. כאשר הנערה לי מגלה יטי צעיר בגג ביתה שבשאנגחאי, היא וחבריה, ג'ין ופנג, מכנים אותו "אוורסט" ויוצאים למסע גדול כדי למצוא את משפחתו של הייטי במקום הגבוה ביותר על כדור הארץ, הר האוורסט. בדרכם של שלושת החברים לעזור לאוורסט לחזור לביתו בבטחה, עומדים ורניש, איש מרושע אשר רוצה לתפוס את היטי, ומדענית בשם דוקטור זארה. קלואי בנט – לי אלברט צאי – פאנג טנזינג נורגיי טריינור – ג'ין אדי איזרד – ורניש שרה פולסון – ד"ר זארה סאי צ'ין – ניי ניי מישל וונג עומר גולדמן - לי חנה לסלאו - ניי ניי עומר שטיינברג - ג'ין איתי סולומון - פאנג זוהר מידן - ד"ר זארה דייוויד זיסקינד - ורניש טליה ברקאי - אמא צביקה פורמן - מפקד השומרים יובל בינדר אילנית גרשון גיא זיידמן הסרט היה אמור להיקרא במקור "אוורסט", אולם ב-18 במאי 2018 הוכרז כי שם הסרט יהיה Abominable. אתר האינטרנט הרשמי של קסם של מפלצת "קסם של מפלצת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קסם של מפלצת", באתר AllMovie (באנגלית) "קסם של מפלצת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קסם של מפלצת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קסם של מפלצת", באתר Metacritic (באנגלית) "קסם של מפלצת", באתר אידיבי "קסם של מפלצת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "קסם של מפלצת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טריילר מדובב של הסרט McNary, Dave (18 במאי 2018). "DreamWorks-Pearl Studio Animated Movie 'Everest' Retitled 'Abominable' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-19 במאי 2018. {{cite news}}: (עזרה)
יום הנראות הביסקסואלי

יום הנראות הביסקסואלי, יום החגיגה הביסקסואלית או יום הגאווה הביסקסואלית מצוין ב-23 בספטמבר. הוא הוכרז במטרה לקדם הכרה בקהילה הביסקסואלית, בהיסטוריה ביסקסואלית, ובתרבות ביסקסואלית. הרעיון לקדם יום גאווה ייחודי לקהילה הביסקסואלית נולד בכינוס הארגון הביסקסואלי הוותיק בארצות הברית הקרוי כיום 'BiNet USA' אך נוסד בשם 'הרשת הביסקסואלית הרב-תרבותית של צפון אמריקה' (NAMBN). בוועידה הראשונה של הארגון שנערכה בסן פרנסיסקו ב-1990 השתתפו למעלה מ-450 אנשים מ-20 מדינות בארצות הברית ומ-5 ארצות נוספות. בברכה ששלח ראש העיר לרגל הכינוס הכריז כי ב-23 ביוני אותה שנה יקיים יום גאווה ביסקסואלי עירוני. בשנת 1999 צוין היום לראשונה באופן רשמי בכנס האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. מי שקידם את הרעיון היו שלושה פעילי זכויות בי-סקסואלים: וונדי קארי ממיין, מיכאל פייג' מפלורידה וגיגי רייבן ווילבור מטקסס. כך הסביר ווילבור: "מאז מרד סטונוול, הקהילה ההומו-לסבית גדלה בעוצמה ובניראות. גם הקהילה הביסקסואלית התחזקה, אך במובנים רבים אנו עדיין בלתי נראים. גם אני מותנה על ידי החברה לתייג זוג שהולך יד ביד באופן אוטומטי כסטרייט או הומו, בהתאם למגדר המוערך של כל אחד". הרעיון בקיום יום גאווה ייחודי, בנפרד מהאירועים הלהט"ביים הכלליים, בא בתגובה למחיקה ביסקסואלית הנפוצה לא רק בחברה הכללית אלא לעיתים גם במרחבים להט"ביים. קארי, הסבירה כי התאריך ליום זה נבחר במידה מסוימת של אקראיות: "ישבנו באחד הכנסים הדו שנתיים והוצאנו קיטור. אני חושבת שהיה זה גיגי שאמר שצריך לערוך מסיבה. כולנו אהבנו את פרדי מרקיורי, הביסקסואל הענק. יום ההולדת שלו היה בספטמבר, אז למה לא ספטמבר? רצינו יום שנופל על סוף השבוע כדי להבטיח שרוב האנשים יוכלו לעשות משהו. יום הולדתו של גיגי היה ב-23 בספטמבר, וזה נפל בסוף השבוע. אז, פוף! היה לנו יום!". כאמור, ועידת ה-ILGA העולמית נפלה על תאריך זה בשנה הראשונה בה צוין. בתחילה צבר היום תאוצה רק באזורים עם נוכחות ביסקסואלית משמעותית, אולם כיום הוא מצוין ברחבי ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, גרמניה, יפן, ניו זילנד, שוודיה, בריטניה וישראל. בשנת 2012 הכריזה מועצת העיר ברקלי בקליפורניה על 23 בפברואר כיום המצוין באופן רשמי בעיר. ב-2013 נערך ב-23 בפברואר מפגש סגור בין נציגי ממשל לכ-30 פעילים ביסקסואליים במטרה לדון בסוגיות הרלוונטיות לקהילה זו. באותה שנה התייחס גם השר לענייני נשים ושוויון בבריטניה, ג'ו סווינסון, ליום הנראות ואמר: "אני מברך את יום הנראות הביסקסואלי המסייע להעלות מודעות לסוגיות הניצבות בפני אנשים ביסקסואלים, ומציע אפשרות לחגוג את הגיוון ולהתמקד ב-ב' שבלהט"ב". יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי מדיה וקבצים בנושא יום הנראות הביסקסואלי בוויקישיתוף ניצן צבי כהן, ‏מחר בבוקר ייערך בת"א מצעד הגאווה לציון יום הנראות הביסקסואלי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 בספטמבר 2016 רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏הביסקסואלים יוצאים מהארון: יום הנראות הבינלאומי יצוין היום, באתר ‏מאקו‏, 23 בספטמבר 2013 נעמי סרוסי, יום הנראות הביסקסואלית – צאו מהמגננות שלכם ותהיו ביסים, באתר WDG, ב-23 בספטמבר 2019. ניצן צבי כהן, ‏מחר בבוקר ייערך בת"א מצעד הגאווה לציון יום הנראות הביסקסואלי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 בספטמבר 2016
גונתר ראמין

גונתר ורנר האנס ראמין (בגרמנית: Günther Werner Hans Ramin;‏ 15 באוקטובר 1898 – 7 בפברואר 1956) היה נגן עוגב, מנצח, מלחין ומחנך גרמני במחצית הראשונה של המאה ה-20. ראמין, בן לכומר, נולד בקרלסרוהה, גרמניה. בגיל 12 התקבל למקהלת הנערים סנט תומאס המהוללת של כנסיית תומאס בלייפציג, על ידי מי שהיה אז הממונה על השירה בכנסייה, גוסטב שרק. באותה עת היה קארל שטראובה, נגן העוגב, המנצח, המוציא לאור והתומך במוזיקה של מקס רגר, עוזרו של שרק, והוא נתן דעתו על כישרונו של ראמין כנגן עוגב ומלחין. בהמשך, כששטראובה קיבל עליו את משרת הממונה על המוזיקה בכנסיית תומאס, היה ראמין לעוזרו וממלא מקומו בשעת הצורך כמנצח מקהלה ומנהל. בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס ראמין לשירות צבאי; אף על פי כן, הצליח לעמוד בהצטיינות בכל בחינותיו בקונסרבטוריון של לייפציג בינואר 1917 וב-30 במאי 1918 הודיע לו שטראובה במכתב לחזית על בחירתו לנגן עוגב בכנסיית תומאס. ראמין שב מן המלחמה ונכנס לתפקידו, משרה בה החזיק במשך עשרים ושתיים שנים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. ראמין בנה קריירת ביצוע מצליחה כנגן עוגב קונצרטי; עם זאת, בשנות ה-30' הקדיש את זמנו יותר ויותר לניצוח. הוא קיבל עליו את ניהול התאחדות המורים לשירה (Lehrergesangsverein) בלייפציג ב-1923 ועבד בקביעות עם מקהלת הגוונדהאוס. בשנת 1935 התמנה למנצח המקהלה הפילהרמונית שליד הפילהרמונית של ברלין, מינוי שהעצים את פרסומו. הוא היה נגן העוגב בעצרת המפלגה הנאצית בנירנברג ב-1936, שם ניגן בעוגב שנבנה במיוחד לתכלית זו, הגדול ביותר בגרמניה באותו זמן. בראש השנה האזרחית 1940 התמנה ראמין למנצח מקהלת תומאס בכנסיית תומאס, כמחליפו של קארל שטראובה, משרה בה החזיק עד מותו. לאחר מינוי זה, הקדיש ראמין את זמנו לביצוע היצירות הכוראליות של באך, והקנה לו ולמקהלה תהילה בינלאומית בשני קונצרטים ברוסיה 1953 ובדרום אמריקה 1955. שנה לאחר סיור זה, האחרון בחייו, לקה ראמין באירוע מוחי פתאומי ומת ב-27 בפברואר 1956. כמה מהקלטותיו של ראמין יצאו מחדש על תקליטורים. הידועה ביותר בהן היא הגרסה רבת-השבחים (אם כי מקוצרת מאוד) שלו מ-1941 למתאוס פסיון של באך, עם הסולנים קארל ארב, טיאנה למיץ וגרהרד היש. ראמין היה פעיל גם כמורה לעוגב. בין תלמידיו הנודעים כריסטוף אלברכט, קארל ריכטר, האנס-מרטין שניידט והלמוט ואלכה. מדיה וקבצים בנושא גונתר ראמין בוויקישיתוף גונתר ראמין, באתר ספוטיפיי גונתר ראמין, באתר AllMusic (באנגלית) גונתר ראמין, באתר MusicBrainz (באנגלית) גונתר ראמין, באתר Discogs (באנגלית) אתר באך-קנטטה, גונתר ראמין, הקלטות מיצירות באך אתר באך-קנטטה, גונתר ראמין, ביוגרפיה קצרה יוטיוב, קנטטות מאת באך, בביצוע מקהלת הנערים סנט תומאס ותזמורת הגוונדהאוס, בניצוח גונתר ראמין אתר מוזיקת בארוק, על גונתר ראמין ומקהלת הנערים סנט תומאס אותנטיקסאונד.אורג, על גונתר ראמין
ים הקוסמונאוטים

ים הקוסמונאוטים (באנגלית: Cosmonauts Sea; ברוסית: Море Космонавтов) הוא השם המוצע לים שולי, בדרום האוקיינוס הדרומי, הנמצא למול חוף הנסיך אולב וארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. הים המוצע נמצא בין קו אורך 30 ° מזרח לקו אורך 50 ° מזרח. שטחו של ים זה 699,000 קילומטרים רבועים. ים הקוסמונאוטים גובל בים שיתוף הפעולה שממזרח לו, ובים ריסר-לארסן שממערב לו. בשל טמפרטורת המים הנמוכה (והקרובה לנקודת הקיפאון), ים הקוסמונאוטים מכוסה קרח במרבית ימות השנה. בין השנים 1973 ו- 1986 נוצרו מספר פוליניות בין קרח ים הקוסמונאוטים לבין החוף האנטארקטי. פוליניות אלה הגיעו לשיא גודלן ב-25 ביולי 1980, כששטחן הגיע ל-137,700 קילומטרים רבועים, פוליניה ענקית זו נעלמה לאחר מספר שבועות ב-16 באוגוסט 1980. בשנת 2002, הציעה רוסיה לארגון ההידרוגרפי הבינלאומי את השם לאזור זה בטיוטה, אשר לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגפי הבינלאומי (וכל עוד אישור זה לא ניתן, השם אינו רשמי). שמו של ים זו מופיע במפות ואטלסים רוסיים, אך לא במפות של נשיונל ג'יאוגרפיק (החברה הגאוגרפית הלאומית של ארצות הברית). שם הים ניתן לו בשנת 1962 על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית, לכבוד הקוסמונאוטים הסובייטים שהיו הראשונים שהגיעו לחלל. • Comiso and Gordon, 1987: "Recurring polynyas over the Cosmonaut Sea and the Maud Rise", Journal of Geophysical Research, vol 92,pages 2819-2833. ים הקוסמונאוטים באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה (ברוסית) פוליניות בים הקוסמונאוטים
ים ד'אורוויל

ים ד'אורוויל (באנגלית: D'Urville Sea) הוא ים שולי באוקיינוס הדרומי, מצפון לחוף של ארץ אדלי, שבמזרח אנטארקטיקה. ים זה נקרא על שמו של הקצין ומגלה הארצות הצרפתי ז'ול דומון ד'אורויל. ים ד'אורוויל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה ים ד'אורוויל באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה
כריסטוף אלברכט

כריסטוף אלברכט (בגרמנית: Christoph Albrecht ‏ 4 בפברואר 1930 – 24 בספטמבר 2016) היה נגן עוגב, מנצח, מלחין, מוזיקולוג ומחנך מוזיקה גרמני. כריסטוף אלברכט נולד בזלצוודל. הוא למד נגינה בעוגב אצל גונתר ראמין. משנת 1943 עד 1948, שירת כנגן העוגב בכנסיית סנטה מריה בזלצוודל. ב-1953 התמנה לאחראי על המוזיקה בקתדרלת נאומבורג ולמרצה בבית הספר למוזיקה כנסייתית בהאלה. ב-1960 היה למנהל בית הספר למוזיקה כנסייתית בדרזדן. בין השנים 1976 ל-1992 היה נגן עוגב ומנצח מקהלה בכנסיית סנטה מריה בברלין. הוא יצא למסעות רבים כנגן עוגב, בהם הופיע בקונצרטים ורסיטלים ברחבי אירופה ובארצות הברית. הוא חיבר ספרים אחדים בנושאי ליטורגיה ותורת המזמורים. כמו כן כתב בהרחבה על מוזיקת קודש מן המאה ה-16 עד המאה ה-18, והייתה לו חלק חשוב בפרסום יצירות נשכחות רבות מאותה תקופה. כריסטוף אלברכט מת בברלין ב-2016. כריסטוף אלברכט, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטוף אלברכט, באתר Discogs (באנגלית) List of works by Albrecht at the German National Library רשימת עבודות מאת אלברכט בספרייה הלאומית של גרמניה https://www.sonntag-sachsen.de/zum-tod-von-christoph-albrecht הודעה על מותו של כריסטוף אלברכט] ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טי ג'יי הובאן

טי ג'יי הובאן (באנגלית: T.J. Hoban; נולד בשנת 1972) הוא שחקן אמריקאי. הובאן נולד בשיקגו ומגיל צעיר החל להופיע על במות. ב-1998 שיחק מודל עירום בקומדיית המצבים "The Simple Life" של CBS, באותה שנה גם גילם הולוגרמה בסרט "בבילון 5: נהר הנשמות" המבוסס על סדרת הטלוויזיה בבילון 5. ב-1999 הופיע בסדרה אלי מקביל. ב-2000 הופיע בסדרה "סוף סוף סוזן" עם ברוק שילדס. ב-2000 ו-2006 הופיע בפרקים של אופרת הסבון תשוקות בתפקידים שונים. ב-2002 גילם דוגמן בסברינה המכשפה הצעירה. ב-2007 שיחק בשני פרקים של היפים והאמיצים. ב-2008 שיחק חשפן בסדרה לאס וגאס, בשנה זו גם שיחק סנטה קלאוס עם שרירים בתוכנית האירוח של ג'יי לנו. ב-2009 שיחק בCSI: ניו יורק. ב-2011 שיחק, כתב והפיק את הסרט הקצר "Venice Heat" בו שיחקה בין היתר שירלי ג'ונס. ב-2012 שיחק בסדרה מייק ומולי הוא שיחק גם במספר פרקים של קומדיית המצבים פילדלפיה זורחת. כדוגמן כושר ובריאות הוא הופיע בין היתר על שערי המגזינים "Muscle & Fitness" ו"Men's Fitness", הוא נחשב לאחד הדוגמנים המובילים בתחום זה והופיע על מאות מגזינים. אתר האינטרנט הרשמי של טי ג'יי הובאן טי ג'יי הובאן, ברשת החברתית פייסבוק טי ג'יי הובאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טי ג'יי הובאן, ברשת החברתית אינסטגרם טי ג'יי הובאן, סרטונים בערוץ היוטיוב טי ג'יי הובאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sirens

Sirens (בעברית: סירנה) הוא אלבום הדמו הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, אשר יצא תחת שם הבמה, מאי ג'יילר. האלבום יצא לאור בשנת 2006, ולאחר מכן הודלף לאינטרנט ב-31 במאי 2012. האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון המוזיקה העממית והמוזיקה האקוסטית. האלבום הופק על ידי אליזבת וולרידג' גרנט (לנה דל ריי), ונרשם כאלבום הדמו הראשון שלה בשנת 2006. ב-31 במאי 2012, הודלף האלבום לאינטרנט ביחד עם העטיפה שלו. כמו כן, לאלבום שתי עטיפות. כמה שנים לאחר צאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. מידע על האלבום Sirens באתר MusicBrainz Lana Del Rey’s first album ‘Sirens’ leaks - The Strut (באנגלית) Lana Del Rey's First Album: Listen To Songs She Recorded As May Jailer, idolator, ‏2012-05-31 Lewis Corner, Lana Del Rey: 'I've lowered my voice', Digital Spy, ‏2011-11-23 (באנגלית) Track Review: Lana Del Rey - 'Video Games/Blue Jeans' | So So Gay, web.archive.org, ‏2012-01-03 Hear Lana Del Rey’s Debut LP As May Jailer, Stereogum, ‏2012-05-31 Hear Lana Del Rey’s Debut LP As May Jailer, Stereogum, ‏2012-05-31 Lana Del Rey - Sirens. Buy whole album with 10% discount - ONLY 2.00€, Music-Bazaar.mobi (ברוסית) Sirens (Deluxe Edition), נבדק ב-2019-07-06
אינטר צ'רקסק

אינטר צ'רקסק (ברוסית: «Футбольный клуб „Интер“ Черкесск») היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר צ'רקסק שבקאראצ'אי-צ'רקסיה המתמודדת בליגה המקצוענית ובגביע המדינה החל מעונת 2019/2020. הקבוצה הוקמה במקומה של נארט צ'רקסק שפורקה לאחר שייצגה את העיר בליגות המקצועניות משנת 1982. הקבוצה הוקמה ב-13 ביוני 2019 וב-19 ביוני, הותר לקבוצה להשתתף בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, השלישית בחשיבותה במדינה. ב-27 ביוני נודע שהקבוצה קיבלה רשמית מעמד כקבוצת כדורגל מקצוענית. כבר בעונת הבכורה שלה בגביע העפילה עד לשלב 32 האחרונות. מדיה וקבצים בנושא אינטר צ'רקסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינטר צ'רקסק (ברוסית) אינטר צ'רקסק, ברשת החברתית אינסטגרם אינטר צ'רקסק, ברשת החברתית VK אינטר צ'רקסק, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net אינטר צ'רקסק באתר transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל רוסי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.