laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כרום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כרום – יסוד כימי גוגל כרום – דפדפן אינטרנט Chrome OS – מערכת הפעלה למחשבים אישיים המפותחת על ידי חברת גוגל כרום – מושבת סחר אשורית, ראו הסחר האשורי באשור הקדומה עם המושבות האשוריות באנטוליה ג'ון כרום – אמן נוף אנגלי מהתקופה הרומנטית ג'ון ברני כרום – צייר נוף אנגלי, בנו של ג'ון כרום כרם כרום
דראווידר קזגאם

דראווידר קזגאם (בטמילית: திராவிடர் கழகம், מילולית: הליגה הדראווידית) היא תנועה חברתית טמילית שהייתה בסיס למפלגות הפוליטיות העיקריות של טאמיל נאדו. דרראוויר קזגאם הוקמה על ידי פרייאר, מנהיג טמילי שכיהן כנשיא מפלגת הצדק מ-1938. ב-1944 קיימה המפלגה ועדה בסילם (אנ'), בה התחלקה המפלגה בין הרדיקליים והשמרנים. הרדיקליים, שנשאו עיניהם לנשיא המפלגה פרייאר ומזכירה כ. מ. אננאדוראי, קידמו החלטה לשנות את שם המפלגה לדראווידר קזגאם, שפרשה מפעילות פוליטית. השמרנים הקימו מפלגה מתחרה בשם מפלגת הצדק, שהתקיימה לשנים מספר. הארגון, שחתר למדינה דראווידית עצמאית, התנגד להשתתפות בפוליטיקה מחשש שהפוליטיקה תגבר על האידאולוגיה. ב-1946 הקים פרייאר זרוע מילטנטית בשם חיל מתנדבי החולצות השחורות. עם הזמן, החלו תומכי פרייאר לדרוש כי כלל חברי המפלגה ילבשו חולצות שחורות, דבר שהביא למתחים בינן לבין אננאדוראי. הארגון הוצא מחוץ לחוק במאי 1946 על ידי ממשלת נשיאות מדראס, שהייתה בשליטת הקונגרס. הגישות השונות בתוך המפלגה בלטו גם על רקע עצמאות הודו ב-15 באוגוסט 1947. פרייאר, שהלך והקצין בהגותו הדראווידית, קרא לתומכי התנועה לראות ביום חילופי השלטון יום אבל, ומעבר משליטה קולוניאלית בריטית לשיטה ארית. לעומתו, אננאדוראי ראה ביציאת הבריטים אירוע משמח, ויציאת אחד מאויבי הדראווידים. הוא גם טען שתמיכה בעצמאות תסייע לְהָזֵם את טענות הקונגרס שהתנועה אוהדת את הבריטים ולחיזוק התנועה. במוסדות המפלגה נמצאה תמיכה לגישתו של פרייאר, אך אננאדוראי השתמש בשליטתו בעיתוני התנועה כדי לקבוע את גישתו בהם. ויכוח נוסף בין המחנות היה על דמוקרטיה פנים-מפלגתית. בעוד שבאופן רשמי התקיימו בתנועה גופים נבחרים, בפועל מרבית הסמכויות היו בידי פרייאר, ואננאדרואי ותומכיו התנגדו לגישתו האוטוקרטית. ביוני 1949 הודיע פרייאר על מינויה של מנייאמי למהיגת המפלגה, החלטה שנפלה כהפתעה על מנהיגי המפלגה. מיד לאחר מכן נודע כי פרייאר מתכנן להינשא למנייאמי. ההחלטה גרמה לפיצול המפלגה, כשאננאדוראי מהקים את דראווידה מונטה קזגאם, היה למעורב בפוליטיקה הרשמית, והפך לאחת המפלגות העיקריות בטאמיל נאדו. הארגון היה מעורב גם במרד הטמילי בסרי לנקה ותמך בטיגריסי השחרור של טאמיל אילם. אתר האינטרנט הרשמי של דראווידר קזגאם דראווידר קזגאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Y. M. Marican, The Genesis of the DMK, Asian Studies 17th September 1949: Political Party Dravida Munnetra Kazhagam (DMK) was Founded, Maps of India
הלמוט זוננפלד

הלמוט זוננפלד (סוננפלדט; באנגלית: Helmut Sonnenfeldt; ‏13 בספטמבר 1926 – 18 בנובמבר 2012) היה מומחה אמריקאי בולט למדיניות חוץ. כונה "הקיסינג'ר של קיסינג'ר" בשל הזיקה הפילוסופית וההשפעה שהייתה לו על הנרי קיסינג'ר, האדריכל הראשי של מדיניות החוץ האמריקנית בממשל ניקסון ובממשל פורד. זוננפלד נולד ב-1926 בברלין שבגרמניה למשפחה יהודית. הוריו, ולתר וגרטרוד החזיקו מרפאה משפחתית. ב-1938 נשלח עם אחיו ריצ'רד (אנ') (שנודע מאוחר יותר כמתרגם הראשי במשפטי נירנברג) לבית הספר באונס קורט (אנ') של אנה אסינגר באנגליה, וכך ניצלו השניים משואת יהודי גרמניה. ב-1944 היגר לארצות הברית והתגייס לצבא האמריקני. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. זוננפלד כיהן בתפקידים בכירים במועצה לביטחון לאומי ובמחלקת המדינה האמריקנית בממשלות ניקסון ופורד, ושימש כעוזרו ויועצו הקרוב של הנרי קיסינג'ר. בינואר 1971 הלין זוננפלד בפני קיסינג'ר על שהאחרון הדיר אותו מכל מעורבות בניהול היחסים מול ברית המועצות. ב-1973 חשף תחקיר של הניו יורק טיימס כי קיסינג'ר נתן אישית הוראה ל-FBI לצותת לעוזריו במועצה לביטחון לאומי ובהם גם זוננפלד. לפי מרטין אינדיק, נתן קיסינג'ר את ההוראה כדי להבטיח את עצמו מפני חשדות בנאמנות כפולה (ליהודים) וזוננפלד "מעולם לא סלח לו". לאחר פרישתו משירות המדינה, כיהן כחוקר אורח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובמכון ברוקינגס. זוננפלד הוא זוכה מדליית ליאו בק לשנת 1997, השנה החמישית שבה הוענקה המדליה. זוננפלד הלך לעולמו ב-2012 אחרי מחלה ממושכת. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. Soviet Style in International Politics. Washington, DC: Washington Institute for Values in Public Policy (1985) ISBN 978-0887020100 Soviet Politics in the 1980s. Boulder: Westview Press (אנ') (1985) ISBN 978-0865318632 Soviet Perspectives on Security. Adelphi papers, no. 150. London: International Institute for Strategic Studies (אנ') (1979) ISBN 978-0860790273 – with William G. Hyland (אנ') מדיה וקבצים בנושא הלמוט זוננפלד בוויקישיתוף Remembering Helmut Sonnenfeldt: A Major Figure in U.S. Foreign Policy, באתר מכון ברוקינגס, 18 בנובמבר 2019 הלמוט זוננפלד, באתר Discogs (באנגלית) דוקטרינת זוננפלד מרטין אינדיק, בתחבולות תסיים מלחמה: הנרי קיסינג'ר והחתירה לשלום במזרח התיכון, מאנגלית: נורית גרידינגר, ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2023. עמ' 44 הערה 20. ובהרחבה: שם, עמ' 105.
משהו אחר (שיר)

"משהו אחר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ניקה. הוא יצא לאור ב-30 באוגוסט 2009, בהוצאת חברת התקליטים הנרי מיוזיק, כסינגל שלא מתוך וכסינגל הסולו הראשון שלה. את השיר בדומה לקודמיו, כתב והלחין הנרי להפקה מוזיקלית שעליה היה אחראי גם כן. השיר הגיע למקום השמיני במצעד של רדיו אמצע הדרך. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הנרי. בוואלה! נכתב: ”ניקה, אייקון מוזיקלי בקרב חלקים בקהילה ההומו-לסבית המקומית שפרצה לתודעה עם "Finally" ובעיקר הקאבר שלה ושל הנרי ל"בגידה" של ריטה, חוזרת. היא מוציאה סינגל ראשון מתוך פרויקט סולו חדש בניהולו המוזיקלי”. "משהו אחר" לא זכה להצלחה רבה לה ציפו ועל כך דיברה ניקה בריאיון לעיתון הארץ שם נשאלה, ”לפני שנה הוצאת סינגל חדש, 'משהו אחר', שאותו הנרי כן כתב, הלחין ועיבד”. היא השיבה: ”כן, והוא היה הסינגל הראשון שלא המריא לי. כל מה שהוצאתי עד אז באמת הצליח והרדיו חיבק ואהב. לא ידעתי מה זה כישלון, לא ידעתי איך זה להתמודד עם משהו שלא מצליח, לא היה לי מושג מה זה בכלל. ואז החלטתי שאני גם לוקחת פסיכולוג, כי לא היו לי כלים להתמודד עם זה בכלל”. האודיו הרשמי של "משהו אחר" פורסם ב-1 בספטמבר 2009. הוא כולל תמונה של ניקה שצולמה בשחור-לבן. סרטון השיר "משהו אחר" באתר יוטיוב ניקה - משהו אחר, נבדק ב-2023-12-10 רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר web.archive.org, ‏2012-06-29 ניקה חוזרת, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2009 גיא ארליך, העיר תל אביב, ניקה לא בטוחה שמוזיקה היא הדרך הנכונה עבורה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2010
דראווידה מונטרה קזגאם

דראווידה מונטה קזגאם (בטמילית: திராவிட முன்னேற்றக் கழகம்; מילולית: הליגה המתקדמת הדראווידית; ידועה כ-DMK‏ (Dravida Munnetra Kazhagam)) היא מפלגה פוליטית טמילית-הודית שמרכזה בטאמיל נאדו, בה נכון לדצמבר 2023 היא מפלגת השלטון, ובפודוצ'רי. דראווידה מונטה קזגאם יונקת את שורשיה ממפלגת הצדק, מפלגה טמילית ואנטי-ברהמינית שהוקמה בנשיאות מדראס ב-1916 והפכה ב-1944 לדראווידר קזגאם. הדראווידר קזגאם פרשה ממערבות פעילה במערכת הפוליטית ההודית עקב תמיכתה במדינה עצמאית דראווינדית, אך מחלוקות פנימיות בין נשיא המפלגה פרייאר לבין מזכיר המפלגה כ. מ. אננאדוראי הביאו לפיצול במפלגה, ובספטמבר 1949 התפצל ממנה פלג בראשות אננאדוראי, שתמך במעורבות פוליטית פעילה והקים את דראווידה מונטה קזגאם. המפלגה קראה להקמת מדינה דראווידית עצמאית עד למלחמת הודו–סין ב-1962, שגרמה להתעוררות לאומית ברחבי המדינה וגרמה למפלגה לפנות לפעילות פרו-טמילית במדראס וסרי לנקה, לצד התנגדות להפיכת ההינדי לשפת המדינה, בעיקר בדרום הודו. המפלגה לא הריצה רשימת מועמדים רשמית עד 1962, למרות שמועמדים שונים שהזדהו עמה התמודדו כעצמאיים בבחירות. בבחירות לאספה המחוקקת של מדראס ב-1967 ניצחה המפלגה את הקונגרס הלאומי ההודי והייתה למפלגת השלטון במדראס, כשהיא המפלגה המקומית הראשונה שניצחה בבחירות מדינתיות בהודו. הניצחון נבע יותר מחולשת הקונגרס מאשר תמיכה בזהות טמילית. ממשלת המפלגה שינתה את שם המדינה לטאמיל נאדו ב-1969. ב-1972 התפצלה המפלגה, כאשר אחד ממנהיגי המפלגה, מ. ג. רמצ'נדראן (אנ') פרש מהמפלגה והקים את אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית (AIAMDK), שהפכה ליריב הפוליטי העיקרי של המפלגה. ב-1994 התפצלה מהמפלגה מרמולרצ'י דראווידה מונטרה קזגאם, שהוקמה לאחר שואיקו (אנ') אולץ לפרוש מהמפלגה לאחר שנראה כאיום על מ. ק. סטלין, בנו של מנהיג המפלגה מ. קרוננדי. ברמה הלאומית המפלגה נדדה בין בריתות עם מפלגת העם ההודית לקונגרס. עם הקמת המפלגה עמד בראשה כ. מ. אננאדוראי, שכיהן כמזכיר הכללי של המפלגה מספטמבר 1949 עד אפריל 1955 ומספטמבר 1960 עד מותו בפברואר 1969. בין אפריל 1955 וספטמבר 1960 היה ו. ר. נדוצ'זהאיין (אנ') מזכיר המפלגה. לאחר מות אננדוראי מונה מ. קרוננדי לנשיא המפלגה, תפקיד שנוצר אז והועמד בראשות המפלגה. קרוננדי שימש כנשיא המפלגה במשך כ-49 שנים. בינואר 2017, עקב חוליו של קרוננדי מונה בנו, מ. קרוננדי סטלין לנשיא המפלגה בפועל, ולאחר מותו באוגוסט 2018 תפס את מקומו כנשיא המפלגה. מדיה וקבצים בנושא דראווידה מונטרה קזגאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דראווידה מונטרה קזגאם דראווידה מונטרה קזגאם, ברשת החברתית פייסבוק דראווידה מונטרה קזגאם, ברשת החברתית LinkedIn דראווידה מונטרה קזגאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 17th September 1949: Political Party Dravida Munnetra Kazhagam (DMK) was Founded, Maps of India Y. M. Marican, The Genesis of the DMK, Asian Studies 17th September 1949: Political Party Dravida Munnetra Kazhagam (DMK) was Founded, Maps of India 1967: DMK becomes first regional party to form government, Frontline.the Hindu, ‏12 באוגוסט 2022 Express Web Desk, From Ilaya Thalapathi to DMK chief, Stalin comes out of Karunanidhi’s shadows, The Indian Express, ‏28 באוגוסט 2018
רדגסט (בירה)

רדגאסט (בצ'כית: Radegast) היא בירה צ'כית שנרקחה בנושוביצה (Nošovice), מחוז מורביה-שלזיה, בצ'כיה מאז 1970. הבירה נקראת על שם האל הסלאבי רדגאסט. מהשם של הבירה נובעת הסיסמה: "Život je hořký: Bohudík", ביטוי צ'כי שמתורגם לעברית כ"החיים מרים: תודה לאל" (בהתייחסות לטעם ה"מריר" של הבירה). המבשלה נמצאת בבעלות פילזנר אורקוול (מאז 1999), שהיא נמצאת בבעלות אסהי (Asahi Breweries). רדגאסט היא הבירה הפופולרית ביותר במורביה. החברה מבשלת את הסוגים הבאים של בירה: Radegast Rázná 10 Radegast Temně hořký 12 Radegast Ratar בירל, בירה חיוורת ללא אלכוהול מבשלת רדגאסט ב-Nošovice לוגו רדגאסט במבשלת הבירה הבירה בצ'כיה אתר האינטרנט הרשמי של רדגסט הדפים הרשמיים של Radegast Birell (צ'כית) "Radegast loni potvrdil pozici nejprodávanější pivní značky na Moravě". Prazdroj (בצ׳כית). 26 בינואר 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Ryze hořká 12 – Skutečná 12 s plnou hořkou chutí!". Radegast (בצ׳כית).
לוקה ג'ורדאנו

לוקה ג'ורדאנו (באיטלקית: Luca Giordano;‏ נאפולי, 18 באוקטובר 1634 – נאפולי, 3 בינואר 1705 ), היה צייר איטלקי בתקופת הבארוק המאוחר, יוצר הדפסים ויוצר תצריבים שפעל בנאפולי, רומא, פירנצה, וונציה לפני עשור בספרד. ג'ורדאנו בן של הצייר אנטוניו ג'ורדאנו התמחה בשנת 1650 אצל חוסה דה ריברה בהמלצת משנה מלך נאפולי, ג'ורדאנו בלט במהירות בה צייר. בהמשך למד ברומא בפארמה ובונציה ובלט באופן השימוש בצבע. בין השנים 1682–1683 פעל בפירנצה. בין השנים 1692–1702 שימש בספרד כצייר החצר של המלך בהזמנת קרלוס השני, מלך ספרד. ג'ורדאנו חזר לנאפולי ב-1702. הגירוש של אדם וחוה מגן עדן יצחק מברך את יעקב יעקב ורחל ליד הבאר יעקב נפרד מלבן במוזיאון אנרי דה טולוז-לוטרק באלבי שמשון משסע את האריה חלום שלמה בגבעון במוזיאון הפראדו איוב במוזיאון בפדובה הבריחה למצרים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות לדה והברבור במוזיאון קאפודימונטה בנאפולי פרסיאוס עורף את ראשה של הגורגונה מדוזה במוזיאון קאפודימונטה ונוס הנמה וסאטיר במוזיאון קאפודימונטה אונס לוקרטיה במוזיאון קאפודימונטה השומרוני הטוב במוזיאון קאפודימונטה הורדת ישו מהצלב לאחר מותו במוזיאון קאפודימונטה הרקולס ואומפלה במוזיאון קאפודימונטה פוליפמוס וגליתיאה במוזיאון קאפודימונטה הקדושה המעונה לוצ'יה במוזיאון קאפודימונטה פרסקו האלהתם של הדוכסים לבית מדיצ'י בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי פרסקו בפארק בואן רטירו פסיכה מקבלת שירות על ידי רוחות בלתי נראות בטירת וינדזור לוקה ג'ורדאנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא לוקה ג'ורדאנו בוויקישיתוף לוקה ג'ורדאנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לוקה ג'ורדאנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) לוקה ג'ורדאנו, באתר Discogs (באנגלית)
גירוסקופ מבנה רוטט

גירוסקופ מבנה רוטט, המוגדר על ידי ה-IEEE כגירוסקופ קוריוליס רוטט (CVG), הוא גירוסקופ המשתמש במסה רוטטת כדי לקבוע את קצב הסיבוב. העיקרון הפיזיקלי הבסיסי הוא שעצם רוטט נוטה להמשיך ולרטוט באותו מישור גם אם סביבת התמיכה שלו מסתובבת. אפקט קוריוליס גורם לעצם להפעיל כוח על סביבת התמיכה שלו, ועל ידי מדידת כוח זה ניתן לקבוע את קצב הסיבוב. גירוסקופים של מבנה רוטט פשוטים וזולים יותר מגירוסקופים מכניים קונבנציונליים בעלי דיוק דומה. גירוסקופים של מבנה רוטט זולים המיוצרים בטכנולוגיית MEMS נמצאים בשימוש נרחב בסמארטפונים, מכשירי משחק, מצלמות ויישומים רבים אחרים. בהינתן מסה m {\displaystyle m} הנעה במהירות קווית v {\displaystyle v} ביחס למערכת המסתובבת במהירות זוויתית Ω {\displaystyle \Omega } מוגדר הכח המדומה, כח קוריוליס:   F → c = − 2 m Ω → × v → {\displaystyle \ {\vec {F}}_{c}=-2m{\vec {\Omega }}\times {\vec {v}}} בגירוסקופ מבנה רוטט, כאשר המסה רוטטת בתדר ω r {\displaystyle \omega _{r}} , המיקום שלה מוגדר X ip sin ⁡ ( ω r t ) {\displaystyle X_{\text{ip}}\sin(\omega _{r}t)} ולכן המהירות, שהיא נגזרת המיקום, מוגדרת v → = X ip ω r cos ⁡ ( ω r t ) {\displaystyle {\vec {v}}=X_{\text{ip}}\omega _{r}\cos(\omega _{r}t)} . בנוסף, קיים קפיץ בעל קבוע k op {\displaystyle k_{\text{op}}} , שמתנגד לתנועת המסה בכיוון הניצב לסיבוב המערכת ולרטיטת המסה, כיוון כח קוריוליס. התנועה בכיוון כח קוריוליס y op {\displaystyle y_{\text{op}}} , המושרה על ידי הסיבוב, מתוארת על ידי: y op = F c k op = 1 k op 2 m Ω X ip ω r cos ⁡ ( ω r t ) {\displaystyle y_{\text{op}}={\frac {F_{c}}{k_{\text{op}}}}={\frac {1}{k_{\text{op}}}}2m\Omega X_{\text{ip}}\omega _{r}\cos(\omega _{r}t)} על ידי מדידה y op {\displaystyle y_{\text{op}}} , נוכל לפיכך לקבוע את קצב הסיבוב Ω {\displaystyle \Omega } . כמו בכל מכשיר מדידה פיזיקלי, גם ל-CVG יש שגיאות מדידה. אף על פי שאי אפשר לדעת את מודל השגיאה המדויק אשר ייצג את השגיאה כהוויתה, מקובל להשתמש במודל שגיאה חלקי הכולל פולינום מסדר ראשון בתוספת רעש לבן על מנת לבטא את שגיאות המדידה המשמעותיות. מודל השגיאה הפשוט הוא: ω ~ = d + S F ⋅ ω + n ( 0 , σ ) {\displaystyle {\tilde {\omega }}=d+SF\cdot {\omega }+n(0,\sigma )} גירוסקופים של מערכות מיקרואלקטרונית מכניות (MEMS) זולות הפכו לזמינות, אלה ארוזים בדומה למעגלים משולבים אחרים ועשויים לספק פלט אנלוגי או דיגיטלי. במקרים רבים, מדיד בודד כולל מספר חיישנים גירוסקופיים למספר צירים, מדידים מסוימים משלבים גירוסקופים ומדדי תאוצה מרובים (או גירוסקופים ומדדי תאוצה מרובי צירים), כדי להשיג פלט שיש לו שש דרגות חופש מלאות, יחידות אלה נקראות יחידות מדידה אינרציאליות (IMUs). מבחינה פנימית, גירוסקופים של MEMS משתמשים בגרסאות של אחד או יותר מהמנגנונים המשתמשים בעקרון הפעולה של מסה רוטטת., בדומה ל-TFG, CRG או HRG. FOG HRG RLG IEEE Std 1431–2004 Coriolis Vibratory Gyroscopes Bernstein, Jonathan. "An Overview of MEMS Inertial Sensing Technology", Sensors Weekly, February 1, 2003.
קלאודיו טרצני

קלאודיו טרצני (באיטלקית: Claudio Trezzani; 22 במרץ 1881 – 13 בספטמבר 1955) היה גנרל איטלקי אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1945-1950. טרצני נולד בסוביליאנו ב-22 במרץ 1881. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית, וב-1901 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא המלכותי האיטלקי בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת בתחילה בקורפוס האלפיני ולחם עמו במלחמה האיטלקית-עות'מאנית. לאחר המלחמה קודם לדרגת קפיטנו. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת מאיורו. ב-1917 הוא קודם לדרגת טנטה קולונלו, ובשנה שלאחר מכן לדרגת קולונלו. לאחר סיום המלחמה, הפך למורה בבית הספר למלחמה בטורינו. ב-1932 הוא מונה למפקד בריגדת הרגלים ה-7. לאחר מכן הועלה לדרגת גנרלה די דיוויזיוני, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-1938 הוא נשלח למזרח אפריקה האיטלקית, ומונה לראש מטה הצבא האיטלקי במושבה. ובמקביל, הוא שימש כסגן המושל במושבה. הוא לחם במערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה, ולאחר כניעת הצבא האיטלקי באזור, נפל בשבי הצבא הבריטי. הוא נכלא במחנה שבויים בבריטניה, ואחר מכן בארצות הברית. ב-1943, לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, טרצני החל לשמש כיועץ עבור צבא ארצות הברית. לאחר סיום המלחמה, סייע טרצני בהקמתו מחדש של הצבא האיטלקי, ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) הראשון לאחר המלחמה. הוא כיהן בתפקיד עד 1 בדצמבר 1950, אז עזב את הצבא. הוא נפטר ברומא ב-13 בספטמבר 1955. קלאודיו טרצני באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
אמא (סרט)

אמא (באנגלית: Mother) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית בכתיבה ובימוי של אלברט ברוקס, עם אלברט ברוקס, דבי ריינולדס ורוב מורו בתפקידים הראשיים. העלילה היא על בן מבוגר שרוצה להבין את מהות היחסים המורכבים שלו עם אמו האלמנה ולשם זה הוא חוזר לגור אצלה. דבי ריינולדס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. ג'ון הנדרסון (אלברט ברוקס) הוא סופר מדע בדיוני שמתקשה ליצור קשרים יציבים עם נשים. כעת הוא מתגרש משתו השנייה קארן (לורה וויק) ומשוחח על צרותיו עם ידידו קרל (ג'ון מקגינלי). הוא יוצא לדייט עם לינדה (ליסה קודרו) אך מאוכז מבורותה בענייני תרבות. בעיותיו גורמות לו גם למחסום יצירתי. הוא מתארח אצל אחיו ג'ף (רוב מורו) שהצליח בעסקים של סוכנות ספורט, נישא לשריל (איזבל גלזר) ולהם שני ילדים. ג'ון מרגיש שאמו האלמנה ביאטריס (דבי ריינולדס) מעדיפה את אחיו עליו. היא ביקורתית כלפי ספריו הדמיוניים ומעדיפה שיכתוב על דברים אמיתיים ושיקים משפחה כמו אחיו. הוא מחליט לעזוב הכל, לנסוע מלוס אנג'לס לסוסליטו (אנ') ולחזור לגור בבית אמו. האמא מקבלת את רצונו לגור אצלה בהסתייגות. הוא מרהט את חדרו המבולגן כמו בימי נעוריו, מנהל ריבים קטנים עם אמו על יצר האגרנות שלה ועל האוכל שהיא מעדיפה ומבשלת לו. כשביאטריס יוצאת לבלות עם ידידה צ'ארלס (פיטר ווייט) מחטט ג'ון בארון ומוצא סיפורים שכתבה אמו כשהייתה צעירה. ביאטריס כועסת על שחיטט בארונה הפרטי אך לבסוף היא מתרככת ומספרת כי כתבה זו לפני נישואיה וחשבה להיות סופרת אך בעלה כיון אותה להישאר בבית ולטפל בילדים. כעת מבין ג'ון את יחסי אמו אליו. היא קנאה בו כסופר מתחרה והתייחסה טוב יותר לאחיו שאינו סופר ולא מתחרה פוטנציאלי בה. הוא משלים עם אמו וחוזר ללוס אנג'לס בתחנת דלק הוא פוגש בבחורה (רוזלינד אלן) שמעריצה את ספריו ומסכימה לחזור אתו ללוס אנג'לס, אולי פתיחה לידידות טובה. ביאטריס מתיישבת ליד המחשב שהשאיר לה ג'ון ומתחילה לכתוב סיפור על הניסיון שעברה עם בנה. "אמא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמא", באתר נטפליקס "אמא", באתר AllMovie (באנגלית) "אמא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אמא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאמא, באתר יוטיוב ג'ון וביאטריס בסופרמרקט, באתר יוטיוב ג'ון וביאטריס בקניון, באתר יוטיוב שיחת ההבהרה בין ג'ון לביאטריס בסוף הסרט, באתר יוטיוב אמא 1996, באתר TCM
לואיג'י אפיזיו מאראס

לואיג'י אפיזיו מאראס (באיטלקית: Luigi Efisio Marras;‏ 2 באוגוסט 1888 – 29 בינואר 1991) היה גנרל איטלקי אשר שימש כנספח הצבאי האיטלקי בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1950-1954. מאראס נולד וגדל בעיר קליארי שבסרדיניה. ב-1906 הוא התגייס לצבא המלכותי האיטלקי ושרת בחיל התותחנים. הוא לחם במלחמה האיטלקית-עות'מאנית והשתתף בכיבוש הדודקאנס. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא השתתף בלחימה בחזית המקדונית. לאחר המלחמה הועסק במחלקת המבצעים של המטה הכללי האיטלקי. ב-1926 הוא החל לשרת בגדוד ארטילריה בליבורנו, ובמקביל שימש כמורה בבית הספר הצבאי בעיר. ב-1931 הוא הועלה לדרגת קולונלו וב-1936 מונה למפקד גדוד ארטילריה. החל מאוקטובר 1936, מאראס שימש כנספח הצבאי בשגרירות האיטלקית בברלין. הוא היה מעורב רבות בתיאום הקשרים הדיפלומטיים והצבאיים בין איטליה הפשיסטית לגרמניה הנאצית. הוא סייע בתיאום הפעילות המשותפת במהלך מלחמת האזרחים בספרד ומלחמת העולם השנייה. לאחר שאיטליה בחרה להיכנע לכוחות בעלות הברית בספטמבר 1943, מאראס נותר נאמן לממשלה החדשה בראשות פייטרו באדוליו. בעקבות, כך הוא נכלא בידי הגרמנים. במרץ 1944 מסרו אותו הגרמנים לידי הרפובליקה של סאלו, ממשלת הבובות ששלטה מטעמם בצפון איטליה. הוא הועבר בין בתי כלא שונים ברחבי המדינה, ובאוגוסט הצליח להימלט לשווייץ, שם נותר עד סוף המלחמה. לאחר סיום המלחמה, הוא חזר לאיטליה והתגייס מחדש לצבא האיטלקי. הוא מונה למפקד הפיקוד הטריטוריאלי של מילאנו, וניהל את המשא ומתן על כניסתה של איטליה לנאט"ו. ב-1 בדצמבר 1950 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 15 באפריל 1954, אז פרש מהצבא. הוא נפטר ברומא ב-29 בינואר 1991. מדיה וקבצים בנושא לואיג'י אפיזיו מאראס בוויקישיתוף לואיג'י אפיזיו מאראס
וישנו דאו סאי

וישנודאו סאי (בהינדי: विष्णुदेव साय; נולד ב-21 בפברואר 1964) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כראש השרים של צ'האטיסגאר מטעם מפלגת העם ההודית. וישנודאו סאי נולד ב-21 בפברואר 1964 בבגאיה שבמאדהיה פרדש (כיום בצ'האטיסגאר). הוא עסק בחקלאות לפני שהצטרף לפוליטיקה. התחלת הפעילות הפוליטית של דסאי הייתה כשנבחר לסרפנך (אנ'), מעמד של שלטון מקומי הודי, של כפרו, בגאיה. דסאי הוא חבר במפלגת העם ההודית מ-1990, השנה בה נבחר לחבר באספה המחוקקת של מאדהיה פרדש מטעם המפלגה. הוא כיהן בתפקיד עד 1998. בהבחירות ללוק סבהה ב-1999 נבחר סאי לחבר בלוק סבהה, בו כיהן עד 2019. סאי כיהן כשר המדינה לפלדה, מכרות, עבודה ופיתוח בממשלת נרנדרה מודי הראשונה מ-2014 עד 2019. ב-2018 התמודד על מושב באספה המחוקקת של צ'האטיסגאר אך הובס. בעקבות כך החליטה מפלגת העם ההודית שלא להריצו בבחירות ללוק סבהה ב-2019, וסאי סיים את תפקידו עם השבעת ממשלת מודי השנייה במאי 2019. בבחירות לאספה המחוקקת של צ'האטיסגאר בנובמבר 2023 נבחר סאי לחבר באספה, ולאחר הבחירות החליטה המפלגה כי ישמש כראש השרים במדינה מטעמה. הושבע לתפקיד ב-13 בדצמבר. מדיה וקבצים בנושא וישנו דאו סאי בוויקישיתוף וישנו דאו סאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Meet Vishnu Deo Sai: Tribal leader set to become Chhattisgarh Chief Minister, India Today, ‏10 בדצמבר 2023 Sumi Rajappan, Vishnu Deo Sai to be Chhattisgarh Chief Minister, vows to 'fulfil PM's guarantees', India Today, ‏10 בדצמבר 2023 Vishnu Deo Sai sworn in as Chhattisgarh Chief Minister, PM Modi present, India Today, ‏13 בדצמבר 2023
שאנון מסנג'ר

שאנון מסנג'ר (באנגלית: Shannon Messenger, נולדה ב-1 בינואר 1991), היא סופרת פנטזיה אמריקאית. שאנון מסנג'ר נולדה ומתגוררת כיום בדרום קליפורניה. היא למדה בבית הספר לאומנויות קולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-3 במאי 2021 היא הודיעה שיש לה בן וב-12 ביוני 2023 היא הודיעה שיש לה בת, ולמרות שהתגרשה בנובמבר 2018, היא עדיין כותבת תחת שם המשפחה של בעלה לשעבר. 1 שומרת הערים האבודות- תאריך יציאה בחו"ל: 2 באוקטובר 2012. תאריך יציאה בישראל: פברואר 2019. 2 גלות (Exile) - תאריך יציאה בחו"ל: 1 באוקטובר 2013. תאריך יציאה בישראל: מאי 2019. 3 להבת הנצח (Everblaze) - תאריך יציאה בחו"ל: 4 בנובמבר 2014. תאריך יציאה בישראל: אפריל 2020. 4 הנסתרים (Neverseen) - תאריך יציאה בחו"ל: 3 בנובמבר 2015. תאריך יציאה בישראל: 2020. 5 לודסטאר (Lodestar) - תאריך יציאה בחו"ל: 1 בנובמבר 2016. תאריך יציאה בישראל: יולי 2021. 6 רדת הלילה (Nightfall) - תאריך יציאה בחו"ל: 7 בנובמבר 2017. תאריך יציאה בישראל: ינואר 2022. 7 פלשבק (Flashback) - תאריך יציאה בחו"ל: 6 בנובמבר 2018. תאריך יציאה בישראל: יוני 2022. 8 מורשת (Legacy) - תאריך יציאה בחו"ל: 5 בנובמבר 2019. תאריך יציאה בישראל: יוני 2022. 8.5 חשיפה (Unlocked) - תאריך יציאה בחו"ל: 18 בספטמבר 2020. תאריך יציאה בישראל: יוני 2023. 9 Stellarlune - תאריך יציאה בחו"ל: 8 בנובמבר 2022. תאריך יציאה בישראל: יוני 2024 Let the Sky Fall (2013) Let the Storm Break (2014) Let the Wind Rise (2016) סדרת שומרת הערים האבודות זכתה ב-2017 במדליית הקורא הצעיר של קליפורניה. שומרת הערים האבודות ויקי- שאנון מסנג'ר(באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של שאנון מסנג'ר(באנגלית)
יחסי ג'יבוטי–יוון

יחסי ג'יבוטי–יוון הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין הרפובליקה ההלנית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1981. היחסים בין המדינות ידידותיים במיוחד. הקהילה היוונית בג'יבוטי תרמה לכך באופן משמעותי. יוון מיוצגת בג'יבוטי באמצעות שגרירותה באדיס אבבה, אתיופיה. ג'יבוטי אינה מיוצגת ביוון לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ג'יבוטי–יוון בוויקישיתוף יחסי ג'יבוטי–יוון באתר משרד החוץ היווני ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמע ישראל (שיר)

"שמע ישראל" הוא שיר של הזמרים הישראליים דויד ברוזה ואברהם טל. הוא יצא ב-20 בנובמבר 2023 בהוצאת עצמית של הזמרים. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי של "מדיה פורסט". השיר יצא בתגובה למלחמת חרבות ברזל. השיר מנסה להעביר את המציאות הקשה והמאבקים הניצבים בפני מדינת ישראל. במילים נוקבות מבטאים שני הזמרים את רגשותיהם ותקווה לריפוי ואחדות. הם שרים על הצורך להצית מחדש את האור שבתוכם, על הדמעות שזולגות ועל הכאב העמוק שמחבר ביניהם. הם מקדישים את תמיכתם ותפילותיהם לכל אלה שנלחמים ומקריבים למען המולדת ומחבקים את אלה שאיבדו את יקיריהם. הם מדגישים את האחדות והחיבור של כולם בארץ הזאת, ומבטאים שמעמקי הכאב הזה יוצאת נשמה משותפת. זהו הדואט הראשון בין ברוזה וטל. מלחמת חרבות ברזל במוזיקה אברהם טל, דויד ברוזה, מיקה בן שאול מאיה כהן, "שמע ישראל": אברהם טל ודיויד ברוזה חוברים זה לזה לראשונה, באתר ישראל היום, 20 בנובמבר 2023 דורית אסרף מזרחי, "מעומק הכאב הזה נזרח": דויד ברוזה ואברהם טל מאחדים כוחות לראשונה בשיר חדש, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בנובמבר 2023 המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר web.archive.org, ‏2023-12-10 מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ”ד | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)