laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גשושית לחקר דינמיקת השמש

גשושית לחקר דינמיקת השמש (באנגלית:Solar Dynamics Observatory היא גשושית לחקר השמש שנבנתה בהובלת מרכז טיסות החלל גודרד ושוגרה בשנת 2010. נכון לנובמבר 2023 היא פעילה. מטרת הגשושית היא להעביר מידע על פעילות השמש כדי לחקור את השפעתה על החיים על כדור הארץ. היא מהווה תוכנית המשך למשימת SOHO שבוצעה בשיתוף עם סוכנות החלל האירופית. הגשושית שוגרה ממרכז החלל קנדי ב-11 בפברואר 2010 למשימה של 5 שנים ו-3 חודשים. מאז המשימה הוארכה מספר פעמים. על הגשושית הותקנו מספר מכשירים מדעים: מד שינויים של קרינה בתחום על סגול (Extreme Ultraviolet Variability Experiment). הוא נבנה בשיתוף עם מדעני אוניברסיטת קולורדו בולדר. גשש לפעילות סייסמית ומגנטית של השמש (Helioseismic and Magnetic Imager) שנבנה בשיתוף עם אוניברסיטת סטנפורד. גשש בעל יכולת דיוק נתונים בעשרות אחוזים גבוה יותר מגששים קודמים ומעביר נתונים כל 10 שניות. מראה פעילות אטמוספירית ( Atmospheric Imaging Assembly) שנבנה בשיתוף עם לוקהיד מרטין. הוא מעביר נתונים על כרומוספירה במספר ערוצים כל 12 שניות. ניתן למדוד טמפרטורות עד 20 מיליון מעלות קלווין. האחריות הכוללת על התכנון היא על מרכז טיסות החלל גודרד. הגשושית פועלת במסלול גאוסינכרוני בגובה של כ-35,789 ק"מ. הנתונים שמתקבלים מעוברים למדענים באתרים שונים. לקליטת הנתונים מהחלל נבנו אנטנות מיוחדות במטווח הטילים וייט סנדס. היקף הנתונים היומיים מגיע לכ-1.5 טרהבייט. אתר האינטרנט הרשמי של גשושית לחקר דינמיקת השמש (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא גשושית לחקר דינמיקת השמש בוויקישיתוף מידע על נתונים שהתקבל topic/Extreme-Ultraviolet-Variability-Experiment גשושית לחקר דינמיקת השמש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גשושית לחקר דינמיקת השמש, ברשת החברתית פייסבוק גשושית לחקר דינמיקת השמש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גשושית לחקר דינמיקת השמש, סרטונים בערוץ היוטיוב
עומס אלוסטטי

עומס אלוסטטי או עומס מצטבר (באנגלית: Allostatic load) הוא מונח המבטא את המחיר הפיזיולוגי המצטבר שהגוף משלם בגין שמירה על "פיזיולוגיית חירום" לאורך זמן. לפי השערת העומס המצטבר, חשיפה מתמשכת או חוזרת ונשנית לאירועים דוחקים או טראומטיים משפיעה לרעה על מנגונים הורמונליים ועצביים ומובילה להפרעות בוויסות (dysregulation) של המערכות השונות, האחריות להתאמה לסביבה ולשימור היציבות הפנימית (הומאוסטאזיס). במישור הפיזיולוגי, חשיפה חוזרת ונשנית לאירועי דחק מביאה להפעלה תכופה של מערכת העצבים הסימפתטית, האחראית לתגובות מהירות של הגוף במצבי דחק, ולאינהיביציה (עיכוב הפעילות) של מערכת העצבים הפארא-סימפתטית, האחראית להרגעה כאשר הגוף נמצא במנוחה. בעקבות כך נפגעת היכולת לבצע שינויים מהירים בהתאם לאירועים בסביבה, בייחוד במצב של חשיפה מתמשכת לטראומה. מדיה וקבצים בנושא עומס אלוסטטי בוויקישיתוף מגזין מקצועי לרוקחים, עומס אלוסטטי עשוי להשפיע על יכולתן של נשים להרות טראומה וויסות רגשות בילדים-הביצה והתרנגולת, בביצוע פרופ' רותי פת-הורנצ'יק, סרטון באתר יוטיוב B. S. McEwen, E. Stellar, Stress and the individual. Mechanisms leading to disease, Archives of Internal Medicine 153, 1993-09-27, עמ' 2093–2101 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסגד אום א-נסר

מסגד אום א-נסר (בערבית: مسجد أم النصر, בתעתיק מדויק: מסג'ד אם אלנצר) הוא המסגד העתיק ביותר בעיר הפלסטינית בית חאנון שברצועת עזה, הממוקם במרכז העיר. מסגד אום א-נסר נבנה בשנת 1239 על ידי האיובים כדי להנציח את חייליהם שמתו בקרב שנערך עם הצלבנים באתר המסגד. האיובים נצחו בקרב, ומכאן הגיע שם המסגד "אום א-נסר" ("אם הניצחונות"). הכתובת על הקיר מעל פתח המסגד מייחסת את הבנייה לסולטן האיובי אל-עאדל השני (אנ'). ההיסטוריון המצרי אל-מקריזי מזכיר כי הקרב התרחש ב-13 בנובמבר 1239 והסתיים בניצחון מצרי (איובי). דיווחים צלבניים מאשרים את טענתו של אל-מקריזי כי הנרי הדוכס מבאר (אנ'), יחד עם 1,000 מאנשיו נהרגו בקרב, ו-600 נלקחו בשבי, רובם נהרגו על ידי שוביהם בדרך למצרים. ב-3 בנובמבר 2006, כחלק ממבצע ענני סתיו, כ-60 מחבלים התבצרו במסגד, דחפור די-9 של צה"ל מוטט את אחד מקירות המסגד וחיילי צה"ל נשלחו לסרוק את המבנה, 6 מחבלים נהרגו מקריסת התקרה, אך רוב המחבלים שהתבצרו שם נמלטו בחסות ההמון וחלקם אף התחפשו לנשים. בתקרית נהרגו גם 2 נשים ששימשו כמגן אנושי למבוקשים. המסגד המקורי כלל חדר אחד גדול, עם כיפה פשוטה, שנבנה מאבנים גולמיות ושחוקות. מהמסגד המקורי לא נותר דבר מלבד האכסדרה הדרומית עם הגג שלה. אולם התפילה מסתיים בחדר ממזרח המקורה בכיפה. לוח הייסוד כתוב בכתב נסח'י איובי. משה שרון, קורפוס הכתובות הערביות של ארץ ישראל, 1999, עמ' 101 (באנגלית) שרון, 1999, עמ' 102 -103 שרון, 1999, עמ' 98 Travel in Gaza: Nassr Mosque (אורכב 23.08.2013 בארכיון Wayback Machine) MidEastTravelling.
בית החולים מוחמד יוסף א-נג'אר

בית החולים מוחמד יוסף א-נג'אר (בערבית: مستشفى الشهيد أبو يوسف النجار, ובאנגלית: Mohammed Yousef El-Najar Hospital) הוא בית חולים ציבורי בעיר רפיח, שבדרום רצועת עזה. זהו בית החולים הגדול ביותר ברפיח. שטחו של בית החולים הוא 4,000 מטר רבוע. יש בו בסך הכל 65 מיטות ושני חדרי ניתוח. במיון יש בסך הכל 9 מיטות. בית החולים קרוי על שמו של מוחמד יוסף אל-נג׳אר, שייסד את אש"ף ביחד עם יאסר ערפאת, חי בכווית בשנות ה-60 של המאה העשרים והיה מעורב בטבח 11 הספורטאים באולימפאדת מינכאן. אל-נג'אר חוסל על ידי ישראל במבצע אביב נעורים ב-1973. בתחילה בית החולים על שם יוסף א-נג'אר הוקדם בשכנות אל-ג'נינה שברפיח כקליניקה קטנה. לאחר מכן, בשנת 2000, אחרי האינתיפאדה השנייה, הוא הומר לבית חולים חירום עם קיבולת של 36 מיטות ושני חדרים מרכזייים. מאוחר יותר, בשנת 2007, נפתח בניין חדש בן שלוש קומות, נפתחו מחלקות חדשות, וקיבולת המיטות הגיעה ל-65 מיטות. ב-1 באוגוסט 2014, בזמן מבצע צוק איתן, לאחר קריסת הפסקת האש, נפתח קרב רפיח בו הופעל נוהל חניבעל והותקף אזור בית החולים על ידי צבא הגנה לישראל, לאחר שאותרו בו מחסני לחימה נשק ותחמושת ונורו ממנו רקטות. דווח כי הנהלת בית החולים קיבלה שלוש שיחות טלפון מהמודיעין הישראלי: הראשונה כדי לשאול מה קורה בבית החולים, השנייה כדי להודיע על סיבות ההפצצה, והשלישית כדי לאיים. המטופלים פונו לבית החולים הכוויתי הסמוך ולבית חולים ליולדות באזור. דווח כי בסך הכל נהרגו בסביבת בית החולים כ-140 פלסטינים באותו קרב, מה שתואר על ידי הפלסטינים כטבח רפיח. באוגוסט 2023, בעקבות פריצת מחאות בעזה על רקע כלכלי נגד חמאס, דווח כי אנשי חמאס החלו לפתוח במבצע מעצורים כנגד המוחים, כולל ביצוע פשיטה לבית החולים כדי לעצור מספר קטן של פצועים מוחים שקיבלו טיפול בבית החולים. במאי 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, לאחר כניסת צה"ל לרפיח, בית החולים נסגר ונפתח מחדש במקום אחר במרכז העיר רפיח. קיבלת בית החולים היא כ-65 מיטות אשפוז, וכוח האדם שלו עומד על כ-312 עובדים. בית החולים מספק שירותים בעזרת המחלוקות שלו, ביניהם: קבלה וחירום מחלקת רוקחות מחלקת רדיולוגיה מחלקת כירורגיה מחלקת ילדים מחלקת אורולוגיה מחלקת דיאליזה ב-2020 גם נתרמו לבית החולים מכשירי דיאליזה על ידי ארגון הצדקה הבינלאומי האסלאמי (מכווית). Abou Jalal, Rasha (30 במרץ 2015). "Rafah in dire need of central hospital". Al-Monitor. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite news}}: (עזרה) Almeghari, Rami (25 בנובמבר 2019). "Rafah demands new hospital". The Electronic Intifada. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite news}}: (עזרה) AlJazeera Arabic قناة الجزيرة (2015-08-27), الصندوق الأسود | اختراق إسرائيل للتهدئة.. أسرار الجمعة السوداء, נבדק ב-2024-05-17 ضابط إسرائيلي يكشف تفاصيل "مجزرة رفح", web.archive.org, ‏2020-08-03 the Palestinian Hamas movement, take part in a training session in the town of Khan Yunis in the southern Gaza Strip on August 2, 2023-SAID KHATIB/AFP via Getty Images, Despite Hamas' crackdown, Gaza protests continue in rare defiance - Al-Monitor: Independent, trusted coverage of the Middle East, www.al-monitor.com, ‏2023-08-06 (באנגלית) By Kathleen Magramo, Sophie Tanno, Maureen Chowdhury, Tori B. Powell and Elise Hammond CNN, Largest hospital in eastern Rafah relocated to makeshift facility, doctor says, CNN, ‏2024-05-08 (באנגלית) האוניברסיטה האסלאמית בעזה, Risk Management and Risk Assessment at Martyr Mohammed Yousuf Al-Najjar Hospital, ‏1.2.2019
טטיאנה לדובסקאיה

טטיאנה מיכאלובנה לדובסקאיה (בבלארוסית: Тацяна Міхайлаўна Ледаўская;‏ נולדה ב-21 במאי 1966) היא אתלטית סובייטית בעבר, שייצגה עד שנת 1991 את ברית המועצות ואחר כך ייצגה את בלארוס. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (טוקיו 1991) ושיאנית עולם (משנת 1988) בריצת שליחות 4x400 מטר. סגנית אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (טוקיו 1991), אלופת אירופה (ספליט 1990) וראשונה בעולם (1990 ו-1991) בריצת 400 מטר משוכות. לדובסקאיה נולדה וגדלה בשוקינו, מחוז טולה, רוסיה. באולימפיאדת סיאול זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אולגה נזרובה, מריה פיניגינה ואולגה בריזגינה בשיא עולם חדש של 3:15.17 דקות, לפני ארצות הברית עם דנין הווארד, דיאן דיקסון, ואלרי בריסקו-הוקס ופלורנס גריפית' ג'וינר (3:15.51 דקות) ומזרח גרמניה (3:18.29 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא לאומי חדש של 53.18 שניות, אחרי דבי פלינטוף-קינג מאוסטרליה (53.17 שניות) ולפני אלן פידלר ממזרח גרמניה (53.63 שניות). באליפות אירופה שנערכה בספליט, אז יוגוסלביה בשנת 1990 זכתה בשתי מדתית, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.62 שניות ומדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:23.34 דקות. באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 53.11 שניות, לפני סאלי גנל מבריטניה (53.16 שניות) וג'נין ויקרס מארצות הברית (53.47 שניות) וובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם לודמילה ג'יגלובה, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של 3:18.43 דקות, לפני ארצות הברית (3:20.15 דקות) וגרמניה (3:21:25 דקות). באולימפיאדת ברצלונה סיימה במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.31 שניות בתוצאה זהה לזוכה במדליית ארד ג'נין ויקרס מארצות הברית. ההכרעה הייתה לפי מצלמת הפוטו פיניש. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה במקום תשיעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.60 שניות. באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 היא פסלה בשלב המוקדמות בריצת 400 מטר משוכות (התצאה שקבעה הייתה 56.03 שניות). באולימפיאדת אטלנטה סיימה במקום 13 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.99 שניות. לדובסקאיה זכתה בעיטור אות הכבוד של ברית המועצות. ריצת 400 מטר: 50.93 שניות (1988) ריצת 400 מטר משוכות: 53.11 שניות (1991) טטיאנה לדובסקאיה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טטיאנה לדובסקאיה, באתר olympedia.org טטיאנה לדובסקאיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית טטיאנה לדובסקאיה, באתר Track and Field (נשים)
שקיעה (סרט, 1988)

שקיעה (באנגלית: Nightfall) הוא סרט מדע בדיוני שנכתב ובוים על ידי פול מאיירסברג ומבוסס על ספר בעל אותו השם שנכתב על ידי אייזיק אסימוב ב-1941. בכוכב בעל שלוש שמשות, בעל יום נצחי, רק סור (במקור: Sor), הנביא העיוור, מאמין באמת שיום אחד תגיע ה"שקיעה". הוא מאמין שהשקיעה תגרום לעלטה מוחלטת, והעיוורים יהפכו לאלו שמובילים את הרואים. סור "קורא" בעזרת מישוש חריצים בלוחות אבן שלטענתו מנבאים את העתיד. סור מנהיג קבוצה קטנה של אנשים שהולכים אחריו והם עוסקים בחפירות כדי למצוא הוכחה לבואה של השקיעה. לעומתו, איתן (במקור: Aton) הוא אסטרונום ומנהיג העיר, שאיבד עניין בחובותיו והתמסר לאישה יפהפייה ומסתורית בשם אנה (במקור: Ana) שהגיעה מן המדבר. רואה (במקור: Roa), זוגתו לשעבר ואם ילדיו של איתן הפכה לחסידה של סור ולמאהבתו. היא מסכימה להשתתף בטקס בו נצים ינקרו את עינייה ויעוורו אותה כדי שתוכל גם היא "לקרוא" את לוחות האבן. יש מאבק בין חסידיו של סור לבין איתן ושאר העיר שעם הזמן הופך לאלים מאוד בזמן שהשקיעה מתקרבת. ב-1979 התוודעה המפיקה ג'ולי קורמן לסיפור הקצר "שקיעה" שנכתב על ידי הסופר אייזק אסימוב ורכשה את הזכויות לתסריט. ב-1980 הכריז בעלה, הבמאי רוג'ר קורמן כי יביים את הסרט בתקציב של 6 מיליון דולר בשותפות על חברת הפקה גרמנית. כשאסימוב עצמו דחה את ההצעה לכתוב את התסריט פנתה ג'ולי קורמן לתסריטאי פול מאיירסברג, שכתב את התסריט לסרט האיש שנפל מכוכב אחר. מאיירסברג ניסה להעביר את כתיבת התסריט למספר תסריטאים שונים. בגלל קשיים להעביר את המהות של הספר למדיום הקולנוע ובעיות כספיות, הפרויקט נדחה. ב-1987 חזרה קורמן אל מאיירסברג אחרי שראתה את הסרט הראשון שביים: "שבויה", המבוסס של סיפורה של פטי הרסט. מאיירסברג הסכים לכתוב את התסריט במידה ויינתן לו גם לביים את הסרט. קורמן הסכימה ומאיירסברג כתב את התסריט במהלך 5 שבועות בלונדון, והסרט צולם במהלך שמונה שבועות בארקוסנטי, אריזונה ומספר סצינות בקונסטי, אריזונה. כמה תושבים מרקוסנטי מופיעים כניצבים בסרט. הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד וקורמן אמרה שהתקציב הנמוך הוא זה שתרם לכישלון הסרט. "שקיעה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שקיעה", באתר AllMovie (באנגלית) "שקיעה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שקיעה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בדומה לכתב ברייל אסתר זנדברג, זו היתה אמורה להיות עיר העתיד. אולי עכשיו זה סוף סוף יקרה, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2020
מחנה הפליטים רפיח

מחנה הפליטים רפיח (בערבית: مخيم رفح או معسكر رفح) הוא אחד משמונה מחנות פליטים פלסטינים ברצועת עזה הממוקם בנפת רפיח לאורך גבול מצרים – רצועת עזה. פליטים רבים הגיעו לאזור דרום רצועת עזה במהלך מבצע יואב. המחנה הוקם בשנת 1949 ובאותה תקופה היה מחנה הפליטים הגדול ביותר ברצועת עזה. הפליטים התגוררו בצפיפות וקיבלו אוכל במנות של כ-1,748 קלוריות ליום. בעת כיבוש רצועת עזה במבצע קדש על ידי צה"ל, נמצאו במחנה רפיח כ-31,000 אנשים. במהלך השנים, אוכלוסייתו פחתה עקב ההגירה למחנה תל א-סולטאן, הרחבה של מחנה רפיח, שהוקם לקליטת פליטים שהוחזרו ממחנה הפליטים קנדה. המחנה מהווה כיום חלק מהעיר רפיח. המחנה מחולק למספר מחנות, בהם מחנה שאבורה (ער') ומחנה יבנא (ער') (על שם יבנא). על פי אונר"א, המחנה (יחד עם תל א-סולטאן) מונה 99,000 תושבים. על פי אומדן אמצע השנה של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2006 אוכלוסיית מחנה רפיח לבדו מונה 59,983 תושבים, ואוכלוסיית תל א-סולטאן מונה 24,418 תושבים. במחנה ישנם 31 בתי ספר (20 יסודיים, 11 תיכוניים) המנוהלים על ידי אונר"א. מדיה וקבצים בנושא מחנה הפליטים רפיח בוויקישיתוף קווי המצרים נתמוטטו תחת מהלומותינו. האוייב תולה תקוותו בהפסקת האש, על המשמר, 20 באוקטובר 1948 הפליטים ברצועת עזה - רפיח מפגינים מצוקתם בפני עתונאים, הַבֹּקֶר, 9 במאי 1949 א. רענן, הפליטים ברצועת עזה, הארץ, 6 בנובמבר 1956 UNRWA Rafah refugee camp profile UNRWA does not make a distinction between Rafah Camp & Tall as-Sultan Projected Mid -Year Population for Rafah Governorate by Locality 2004-2006 Palestinian Central Bureau of Statistics
מריה פיניגינה

מריה דג'ומבייבנה פיניגינה (בבלארוסית: Мария Джумабаевна Пинигина;‏ נולדה ב-9 בפברואר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988), סגנית אלופת עולם (רומא 1987) ושיאנית עולם (משנת 1988) בריצת שליחות 4x400 מטר. זוכת מדליית ארד באליפות עולם (הלסינקי 1983), אלופת אירופה באולם (1987) ופעמיים אלופת האוניברסיאדה (מקסיקו סיטי 1979 ואדמונטון 1983) בריצת 400 מטר. פיניגינה נולדה וגדלה באיבנובקה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית, ברית המועצות בשם מריה קלצ'ונובה. היא התאמנה בקייב. באוניברסיאדה שנערכה במקסיקו סיטי ב-10 בספטמבר 1979 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא משחקים חדש של 50.35 שניות. באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון, קנדה בתחילת יולי 1983 זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.47 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת אוגוסט אותה שנה זכתה בשתי מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.19 שניות, אחרי ירמילה קרטוכווילובה שקבעה שיא עולם חדש של 47.99 שניות וטטיאנה קוצ'מבובה (48.59 שניות), שתיהן מצ'כוסלובקיה ובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם ילנה קורבן, מרינה כרלמובה ואירנה בסקאקובה בתוצאה של 3:21.16 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:19.73 דקות) וצ'כוסלובקיה (3:20.32 דקות). במשחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1986 היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.29 שניות, אחרי בת ארצה אולגה בריזגינה (49.96 שניות) ולפני לילי לת'רווד מארצות הברית (50.47 שניות). באליפות אירופה באולם שנערכה בליווה, צרפת ב-22 בפברואר 1987 זכתה במדליית זהב ביצת 400 מטר בתוצאה של 51.27 שניות. באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בסוף אוגוסט ותחילת ספטמבר אותה שנה זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אליטה יורצ'נקו, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של אחרי 3:19.50 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:18.63 דקות) ולפני ארצות הברית (3:21.04 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.53 שניות. באולימפיאדת סיאול זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם טטיאנה לדובסקאיה, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בשיא עולם חדש של 3:15.17 דקות, לפני ארצות הברית עם דנין הווארד, דיאן דיקסון, ואלרי בריסקו-הוקס ופלורנס גריפית' ג'וינר (3:15.51 דקות) ומזרח גרמניה (3:18.29 דקות). פיניגינה התחנתה עם האלוף האולימפי (מונטריאול 1976) ו-3 פעמים אלוף העולם (1975, 1977 ו-1978) בהיאבקות חופשית, פבל פיניגין(אנ'). ריצת 200 מטר: 22.42 שניות (1987) ריצת 400 מטר: 49.19 שניות (1983) מריה פיניגינה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מריה פיניגינה, באתר olympedia.org מריה פיניגינה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מריה פיניגינה, באתר Track and Field (נשים)
החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי

החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי בע"מ, המוכרת גם בשם המקוצר החברה למשק וכלכלה ובראשי התיבות משכ"ל, היא חברה פרטית שהוקמה באפריל 1974 על ידי מרכז השלטון המקומי בישראל, לפעילות כלכלית משותפת של הרשויות המקומיות בישראל. החברה עוסקת בארגון משותף של ענייניהן הכלכליים והמשקיים של הרשויות המקומיות לרבות תאגידים בבעלותן, כדי להביא לתועלת, לחיסכון ולייעול בפעילותן, וזאת תוך ניצול היתרון לגודל של ריכוז פעילויות וארגון עניינים משותף, צבירת ניסיון ומומחיות בתחומים אלה. החברה היא בבעלות מרכז השלטון המקומי (90%) ומרכז המועצות האזוריות (10%). לחברה שלוש חברות בנות לנושאים ספציפיים: החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי סוכנות לביטוח (1992) בע"מ: עוסקת בעריכת פוליסות ביטוח המיועדות לרשויות המקומיות. החברה לפיתוח משאבי אנוש בשלטון המקומי (1995) בע"מ: עוסקת במתן שירותי כוח אדם זמני לרשויות המקומיות ובפרסום מכרזים הנוגעים למיזמים עתירי כוח אדם ברשויות המקומיות ובניהולם. החברה למשק וכלכלה נכסים בע"מ: הוקמה לשם רכישת משרדים לחברה ולחברות הבנות. בדירקטוריונים של החברה והחברות הבנות מכהנים בעיקר ראשי רשויות מקומיות, וכן גזברי רשויות מקומיות ונציגי מרכז השלטון המקומי. עמדת מבקר המדינה היא שהחברה והחברות הבנות הן "גוף דו-מהותי" - תאגיד הפועל בתחום המשפט הפרטי אך יש לו מאפייני ציבוריים, ולכן יש להחיל עליו נורמות מתחום המשפט המנהלי, הנוגעות לחובה לנהוג בהגינות, בסבירות ובשוויון. בחוות דעת משנת 2001 של מני מזוז, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, נאמר שראוי להסדיר את מעמדה של החברה בחקיקה, אך הדבר לא נעשה. החברה והחברות הבנות מעניקות לרשויות המקומיות שירותים בתחומי התמחותן, וגובות עמלה תמורת שירותים אלה. שירותים אלה כוללים, בין השאר, עריכת מכרזי מסגרת עבור הרשויות המקומיות, בתחומים כגון בינוי, פיתוח ותשתיות, תחזוקה, רכש מרוכז (למשל הגנת סייבר, ליסינג), איכות הסביבה, שמירה, שירותי ניקיון, אספקת ארוחות, היסעים, שירותי גבייה ושירותי מדידה לשם גביית ארנונה. במכרזים אלה נקבעים זוכים אחדים, וכל רשות מקומית רשאית לבחור מבין הזוכים את הספק המתאים לה. החברה מספקת גם שירותי ניהול, תיאום ופיקוח לפרויקטים ברשויות המקומיות שמבוצעים על ידי הזוכים במכרזי המסגרת. אתר האינטרנט הרשמי של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, ברשת החברתית פייסבוק החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, ברשת החברתית אינסטגרם החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, סרטונים בערוץ היוטיוב חברי דירקטוריון, באתר החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי בע"מ - פעילות החברה וניהול מכרזי מסגרת לרשויות המקומיות, באתר מבקר המדינה יהודה קונפורטס, ‏משכ"ל תפעיל מערך הגנת סייבר לרשויות מקומיות במיליוני ש', באתר "אנשים ומחשבים", 9 ביולי 2023 תומר הדר, 700 מיליון שקל על הכביש: מכרז החברה למשק וכלכלה יוצא לדרך, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2020
2011 באסטרונאוטיקה

במהלך השנה בוצעו 84 שיגורים, מהם 31 (כ-37%) על ידי רוסיה 18 במרץ – הגשושית מסנג'ר של נאס"א הפכה לחללית הראשונה בתולדות האנושות שנכנסה למסלול אליפטי סביב כוכב חמה. 18 במרץ – הגשושית ניו הורייזונס של נאס"א חלפה על פני מסלולו של כוכב הלכת אוראנוס. 8 ביולי – שוגרה מעבורת חלל למשימתה האחרונה, STS-135. 16 ביולי – הגשושית שחר אשר שוגרה לחלל ב-2007 הגיעה לאסטרואיד 4 וסטה. 5 באוגוסט – סוכנות נאס"א הצהירה, שהמקפת MRO של הסוכנות אשר מקיפה את כוכב הלכת מאדים הצליחה לצלם תמונות העשויות להעיד על המצאות מים נוזליים בכוכב הלכת. 5 באוגוסט – סוכנות נאס"א שיגרה לחלל את הגשושית ג'ונו לחקר כוכב הלכת צדק. שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק. מדיה וקבצים בנושא 2011 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על השיגורים שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 28 באוגוסט 2011 שוחרר למסול ב-24 בינואר 2012 על ידי משלחת מס' 30 לתחנת החלל הבין-לאומית מהם 4 בעזרת משגר שנבנה באוקראינה כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת רוסיה מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה שימוש במשגר של האיחוד האירופי ורוסיה
מונוקלונליות

מונוקלונליוּת (באנגלית: Monoclonality) בביולוגיה, מתייחסת למצב של שורת תאים שנגזרו ממקור שיבוט יחיד. לפיכך, ניתן לומר ש"תאים חד-שבטיים" יוצרים שיבוט בודד. המונח בא מיוונית עתיקה מהמילה "monos" "לבד או יחיד" ומהמילה "klon", כלומר "חוטר" או "זמורה". תהליך השכפול יכול להתרחש אין ויוו, או עשוי להיות מגורה אין ויטרו (במבחנה) לצורך מניפולציות מעבדה. השימוש במונח מרמז בדרך כלל שיש שיטה כלשהי להבחין בין התאים של האוכלוסייה המקורית שממנה נגזר התא הקדמון היחיד, כגון מוטציה (שינוי גנטי אקראי), שעובר בתורשה על ידי הצאצאים. השימושים הנפוצים במונח זה כוללים: נוגדנים חד-שבטיים : הם נוגדנים זהים כיוון שיוצרו על ידי אותו סוג של תאי מערכת החיסון שמקורם בתא יחיד שיצר שיבוט (קלון). במילים אחרות תא היברידומה בודד, שכולל במקרה את הרקומבינציה המתאימה של V(D)J לייצור הנוגדן הרצוי, משובט לייצור אוכלוסייה גדולה של תאים זהים. בז'רגון המעבדה הבלתי פורמלי, הנוגדנים החד שבטיים המבודדים מתגובת שיקוע של תרבית תאים של שיבוטים היברידומים אלה (קוי היברידומה) נקראים פשוט חד שבטיים . ניאופלזיה מונוקלונלית (גידול): תא חריג יחיד שעבר קרצינוגנזה משכפל את עצמו למסה סרטנית. תא פלזמה חד-שבטי (נקרא גם דיסקרזיה של תאי פלזמה ): תא פלזמה חריג יחיד שעבר קרצינוגנזה משכפל את עצמו, שבמקרים מסוימים הוא סרטני. "Monoclonal definition – Biology Online". "Monoclonal". Mosby's Medical Dictionary (8th ed.). Elsevier. 2009. נבדק ב-13 ביוני 2018. {{cite book}}: (עזרה)
ג'ושוע קינג

ג'ושוע כריסטיאן קוג'ו קינג (נולד ב-15 בינואר 1992) הוא כדורגלן נורווגי המשחק כחלוץ בטולוז ובנבחרת נורווגיה. קינג נולד באוסלו ב-1992 לאב גמבי ולאם נורווגית. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של וולרנגה הנורווגית. בגיל 16, בינואר 2008, חתם קינג בקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד האנגלית. ב-2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון. באוגוסט 2010 הושאל קינג לפרסטון נורת' אנד מהצ'מפיונשיפ לתקופה של 3 חודשים. בינואר 2012 הושאל להאל סיטי עד לסיום העונה. בינואר 2013 חתם קינג באופן קבוע בבלקברן רוברס לאחר תקופת השאלה. הוא שיחק במועדון במשך 3 עונות וחצי. במאי 2015 חתם קינג בבורנמות' מהפרמייר ליג לקראת העונה הראשונה שלהם אי פעם בליגה הבכירה. הוא שיחק בבורנמות' במשך כ-6 עונות והיה מכובשי השערים המובילים של המועדון. בפברואר 2021 עבר קינג לאברטון לתקופה קצרה, ולאחר מכן שיחק עונה אחת בווטפורד. ביולי 2022 חתם קינג בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. ב-29 באוגוסט 2024 חתם בטולוז. לאחר שייצג את נורווגיה ברמה הבינלאומית לנוער, אגיל אולסן זימן את קינג לסגל של נורווגיה לשני משחקי מוקדמות המונדיאל בספטמבר 2012. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו מול איסלנד ב-7 בספטמבר 2012, כאשר החליף את מוחמד עבדאלאו (אנ') לאחר 65 דקות. שמונה דקות לאחר מכן קינג קיבל את הכדור בחלק האחורי של הרשת והבקיע, אך השער נפסל. ארבעה ימים לאחר מכן במשחק הבא של הנבחרת, הוא החליף את עבדאלאו במחצית נגד סלובניה. קינג החליף את אלכסנדר סודרלונד (אנ') כמחליף במחצית מול קפריסין במשחק בלרנקה ב-16 באוקטובר 2012, אז כבש בפנדל וכבש את השער השלישי בניצחון 3–1 של נבחרתו. מדיה וקבצים בנושא ג'ושוע קינג בוויקישיתוף ג'ושוע קינג, באתר Transfermarkt ג'ושוע קינג, באתר Soccerway ג'ושוע קינג, באתר BDFutbol ג'ושוע קינג, באתר WorldFootball.net ג'ושוע קינג, באתר National Football Teams ג'ושוע קינג, באתר FootballDatabase.eu Joshua King joins Bournemouth from Blackburn Rovers, skysports Ailemize hoş geldin Joshua King #SahneBizim, fenerbahce - Håper dette var starten på mange flere mål på landslaget, dagbladet
בריאן סרגוסה

בריאן סרגוסה מרטינס (בספרדית: Bryan Zaragoza Martínez; נולד ב-9 בספטמבר 2001) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בקבוצת אוסאסונה מהלה ליגה ובנבחרת ספרד. סרגוסה נולד במאלגה שבספרד ב-2001. הוא הצטרף למחלקת הנוער של גרנדה ב-2019 לאחר ששיחק בנעוריו בקבוצה מקומית קטנה בעיר הולדתו. בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גרנדה במשחק הגביע הספרדי. ב-18 בנובמבר 2022 כבש את שער הבכורה שלו וסייע לגרנדה להעפיל לליגה הראשונה ולזכות באליפות ליגת המשנה בספרד בסיום עונת 2022/2023. ב-8 לאוקטובר הבקיע צמד נגד ברצלונה בתיקו 2-2, שבגול הראשון כבש אחרי 17 שניות בלבד במהירות שיא. בינואר 2024 הצטרף סרגוסה לבאיירן מינכן בחוזה לחמש וחצי שנים. סרגוסה נרכש על ידי באיירן מינכן עוד קודם לכן, במטרה להשתלב בקבוצה החל מעונת 2024/25, אבל הקבוצה בחרה להקדים את הגעתו לפגרת החורף של עונת 2023/34 בעקבות פציעתו של קינגסלי קומאן, תמורת פיצוי לגרנדה שהתמודדה במאבקי תחתית. סרגוסה ערך עד תום העונה שבע הופעות ליגה, והתקשה להשתלב בקבוצה. באוגוסט 2024 הושאל סרגוסה מבאיירן מינכן לאוסאסונה מהלה ליגה לשנה אחת תמורת 250 אלף אירו. בעסקת השאלה זו קיימת גם אופציה לרכישה בסיום החוזה. ב-12 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד בניצחון 0–2 על נבחרת סקוטלנד במוקדמות יורו 2024. בריאן סרגוסה, באתר Transfermarkt בריאן סרגוסה, באתר Soccerway בריאן סרגוסה, באתר BDFutbol בריאן סרגוסה, באתר WorldFootball.net בריאן סרגוסה, באתר National Football Teams בריאן סרגוסה, באתר FootballDatabase.eu El Granada cumple ante La Laguna con un gran Butzke, as