laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מומנט כפיפה

מומנט כפיפה הוא מושג בסטטיקה ומשמש בעיקר בתחום של הנדסה אזרחית, הנדסת מכונות והנדסה ביו-רפואית בתחום הביו-מכניקה. מומנט כפיפה הוא שילוב של כוחות פנימיים הפועלים בתוך רכיבים סטרוקטורליים של מבנה כגון עמודים וקורות. לדוגמה, כאשר קורה מוצבת אופקית על שני סמכים המחזיקים אותה והיא נושאת משקל כלשהו, מתפתחים בתוך הקורה מאמצי כפיפה. חלקה העליון של הקורה במקרה זה יהיה לחוץ וחלקה התחתון יהיה מתוח. ככל שההפרש בין כוחות הלחיצה וכוחות המתיחה באותו חתך של קורה יהיה גדול יותר, כך למעשה מומנט הכפיפה יגדל. מומנט כפיפה, כמו מומנט כח הוא תמיד מכפלה וקטורית של אורך (הזרוע) ושל כח. במקרה של קורה זיזית, הנתפסת רק מצד אחד, מומנט הכפיפה באותו צד יהיה הפוך למקרה הקודם. במקרה כזה חלקה העליון יהיה מתוח וחלקה התחתון לחוץ. היחידות בהן מבטאים מומנט כפיפה הן Nm (ניוטון כפול מטר) או kNm (קילו-ניוטון כפול מטר), כאשר מומנט חיובי או שלילי מבטאים את כיוון הכפיפה. דרך ההתגברות על מאמצי כפיפה היא על ידי שימוש ברכיבים בעלי מומנט התמד של השטח או מומנט התמד מסדר שני, גדול כנדרש. לקורות פלדה המשמשות למבני פלדה יש לרוב פרופיל בצורת I אשר פועל ביעילות בהיבט זה. בקורות העשויות מבטון מזוין משתמשים ביעילות בשילוב בטון ופלדה באופן כזה שייתן מענה למאמץ הכפיפה בקורה. הפלדה, אשר יעילה בהתנגדות לכוחות מתיחה, תעבור בצד הקורה בו פועל מאמץ המתיחה, ואילו הבטון, היעיל בהתנגדות לכוחות הלחיצה, ימלא את שאר חתך הקורה וימנע ממנה להימעך בחלקה הלחוץ. דיאגרמת המומנטים או מהלך המומנטים מראה בצורה גרפית את השקול של מומנטי הכפיפה בכל נקודה על גבי הקורה, בצד אחד של החתך. אפשר לחשב את מומנטי הכפיפה לכל כח לחוד ולחבר את המומנטים הנוצרים מהם – סופרפוזיציה. כפיפה מומנט ההתמד של השטח Timoshenko S., Strength of Materials, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976, ISBN 0882754203 Shames I.H., Cozzarelli F.A., Elastic and inelastic stress analysis, Prentice-Hall, 1991, ISBN 1560326867 מדיה וקבצים בנושא מומנט כפיפה בוויקישיתוף
גלקסיית אריה A

גלקסיית אריה A, נקראת גם גלקסיית אריה III, היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים אריה במרחק של כ-2.6 מיליון שנות אור ממערכת השמש והיא אחת הגלקסיות הבודדות ביותר בקבוצה המקומית, כאשר לא נראה שיש בסביבתה גלקסיה אחרת. הגלקסיה התגלתה בשנת 1940 על ידי פריץ צוויקי בצילומים של מצפה הכוכבים פאלומר. והיא נראית כאזור עשיר מאוד בכוכבים עם בהירות נראית מדרגה 13.2, אך צפיפות הכוכבים שבה היא נמוכה מספיק כדי שיהיה ניתן להבחין דרכה בגלקסיות רחוקות יותר הנמצאות הרבה מעבר לה. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-5.1 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-3,860 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎8×107‎ מסות שמש, כחצי אלפית ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎6×106‎ מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 3 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-4% בלבד מזאת של השמש. הגלקסיה היא ייחודית בין הגלקסיות הננסיות של הקבוצה המקומית בכך שאין לה אינטראקציה עם גלקסיות אחרות ובכך שאוכלוסיית הכוכבים שבה צעירה יחסית, כ-90% מכוכבי הגלקסיה הם בני פחות מ-8 מיליארד שנים. כמו כן נראה שאת הגלקסיה מקיף אזור H I גדול שמשתרע למרחק של פי 3 מגודלה הנראה של הגלקסיה, ובנוסף יש בה אזורי H II ובהם מספר על-ענקים כחולים שגילם צעיר במיוחד. תופעות אלה נדירות מאוד בקרב הגלקסיות הננסיות שברובן כמעט אין בכלל מימן נייטרלי וכמעט שאין בהן כוכבים צעירים ומאסיביים. מדיה וקבצים בנושא גלקסיית אריה A בוויקישיתוף גלקסיית אריה A, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Leo Dwarf Irregular Galaxy A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 6 (2012) NED: Leo III Galaxy A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) W. R. Brown, M. J. Geller, S. J. Kenyon & M. J. Kurtz: Stellar Velocity Dispersion of the Leo A Dwarf Galaxy, The Astrophysical Journal, Vol. 666, Iss. 1, p. 231, (2007) E. Hubble: Problems of Nebular Research, The Scientific Monthly Vol. 51, p. 399 (1940) (1940) O. C. Jones, M. T. Maclay, M. L. Boyer, M. Meixner, I. McDonald & H. Meskhidze: Near-Infrared Stellar Populations in the metal-poor, Dwarf irregular Galaxies Sextans A and Leo A, The Astrophysical Journal, Vol. 854, Iss. 2, article id. 117, p. 3 (2018) Judy Schmidt: A case of suspended animation?, ESA/Hubble & NASA L. M. Young & K. Y. Lo: The Neutral Interstellar Medium in Nearby Dwarf Galaxies. I. Leo A, Astrophysical Journal, vol. 462, p. 203 (1996)
נותוזאורוס

נותוזאורוס (שם מדעי: Nothosaurus; מיוונית: "לטאה מזויפת") הוא סוג של זוחל ימי קדום מסדרת הנותוזאוראים שחי בטריאס לפני 240–210 מיליון שנה. במראהו הוא דמה לפליוזאור אך לא היה שייך לסדרה זו. הנותוזאורוס חי במימי הטריאס ומאובניו נתגלו באזור צפון אפריקה, אירופה (בבולגריה, פולין, גרמניה, איטליה, ספרד, צרפת, שווייץ והולנד), סין וגם במכתש רמון. היצור היה מותאם למחצה לחיי מים ועלה לחופים כדי לנוח. הוא דמה באורח חייו לאריה ים מודרני אך היה בעל גפיים של יצור יבשתי. הנותוזאורוס הגיע לאורך של 4–7 מטרים והיה בעל צוואר ארוך מרובה חוליות, זרועות ארוכות בעלות אצבעות ארוכות שייתכן שכוסו בקרומי שחייה וזנב ארוך ששימש כהגה במים. הראש היה שטוח והשיניים ישרות. הוא ניזון מדגים ומרכיכות שלכד במים. מבנה גופו מרמז שהיה אורב לטרף ממסתור ואז נע במהירות וסוגר עליו את מלתעותיו. הנותואורוס מופיע בסדרה מפלצות ים של נייג'ל מארוון בתור הטריאס בעודו מצוי במים בדומה לכלב ים קדום. מספר פרטים חוקרים אותו ונייג'ל תופס לחקור אחד מהם. הוא מופיע גם בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון כיצור השוכן בביובים ותוקף את החבורה המתקרבת כדי לבדוק את מחולל הליבה. בהמשך הליבה מתחממת עד שהנותוזאורוס בסכנה והחבורה עוזרת לו לעלות דרך מעלית לביומת הביצה, בה הוא טורף דילופוזאורוס וגורר אותו למים. הוא מופיע גם בסרט ה-IMAX "Sea Rex 3D", בעודו רודף אחר מיקסוזאורוס. הוא נראה לזמן קצר גם בסרט פנטזיה של דיסני בתוך פולחן האביב, בעודו מאכיל את צאצאיו. הוא נראה גם בסרט "Son of Kong" מ-1933. נאוסטיקואורוס - זוחל ימי דומה צרסיוזאורוס - זוחל ימי דומה גדול יותר מדיה וקבצים בנושא נותוזאורוס בוויקישיתוף נותוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) נותוזאורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הדיוויזיה ה-58 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-58 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על צרפת, ובקרבות החזית המזרחית. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד איוואן הונרט. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18, ולאחר מכן השתתפה במצור על לנינגרד. הדיוויזיה לחמה בגזרה הצפונית ברוב המלחמה, ובאפריל 1945 הועברה לפרוסיה המזרחית, שם לחמה כחלק מארמיית מזרח פרוסיה עד תום המלחמה. אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht
סימבוספונדילוס

סימבוספונדילוס (שם מדעי: Cymbospondylus; מילולית: "שדרת ספינה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאוריה ששחה בימי הטריאס לפני 240-210 מיליון שנה. היצור היה מהגדולים שבאיכתיוזאורים והגיע לאורך 6 עד 10 מטרים. בניגוד לרוב האיכתיוזאורים לא היה לו סנפיר גבי גבוה, המזכיר סנפיר דולפין, אלא גוף מוארך עם גב נמוך וסנפירים קצרים. הזנב גם היה חסר אונות, והיצור היה גמיש בצורתו. הלסתות הזכירו את קרוביו ונועדו לתפיסת דגים ורכיכות קדומות כמו אמוניטים ובלמניטים. יצור זה כנראה צד במים עמוקים בבגרותו והגיע למים רדודים יותר רק לעיתים נדירות או כשהיה טרף שופע. הוא ילד ולדות חיים ולא הטיל ביצים. לבוגרים לא היו כנראה טורפים יותר גדולים. במראהו הוא הזכיר מאוד את התלאטוארכון, אשר חי באותו אזור והיה טורף חזק של זוחלי ים אחרים או דגים. זוחל ימי זה הופיע בסדרה מפלצות ים ובמשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא סימבוספונדילוס בוויקישיתוף סימבוספונדילוס, באתר GBIF (באנגלית)
פטיינוזאורוס

פטיינוזאורוס (שם מדעי: Peteinosaurus) הוא סוג של פטרוזאור קטן שחי בטריאס העליון לפני 210–221 מיליון שנה. היצור ידוע מ-3 שלדים שהתגלו באיטליה. זה היה מהמוקדמים ומהקטנים שבפטרוזאורים. מוטת כנפיו הגיע רק ל-60 ס"מ ובמשקלו הוא היה קטן משחרור. היה לו זנב ארוך, כנפי עור ולסת קטנה מלאה שיניים דמויות מחט. הוא היה מותאם לתפיסת חרקים מעופפים והיה לו מפרק גמיש שאיפשר לו לסובב את קרום הכנף כלפי מטה, כמו עטלף. ייתכן שגופו כוסה בשיער וכך שמר על בידוד. מבנה טפריו עזר לו לטפס על עצים בדרך שהמינים הגדולים יותר לא יכלו. הפטיינוזאורוס מופיע בסדרה "ללכת עם דינוזאורים" בפרק הראשון שם הוא צד חרקים כמו שפיריות. הוא מופיע גם בסדרה "מפלצות ים" גם בפרק הראשון, שם הוא בהופעה קצרה. מדיה וקבצים בנושא פטיינוזאורוס בוויקישיתוף פטיינוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פטיינוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
זאורופטריגיים

זאורופטריגיים (שם מדעי: Sauropterygia) היא קבוצה גדולה של זוחלים ימיים שחיו בעידן המזוזואיקון לאורך הטריאס, היורה והקרטיקון. יצורים אלה כללו את הגדולים שבזוחלי הים מכל הזמנים והגדול שבהם היה הפליוזאורוס שהגיע לאורך 15 מטרים ולמשקל 45 טון. המפותחים שבהם היו הפלזיוזאורים שהיו בעלי סנפירים רחבים וגופים גדולים. אחרים כמו הנותוזאורוס דמו יותר לאריות ים או ללוטרות וחיו על היבשה ועל המים באותו אופן. הזאורופטריגיים היו טורפים מהירים, שניזונו בעיקר מדגים אך חלקם דווקא הסתגלו לאכילת רכיכות. סוג Atopodentatus קבוצה Placodontiformes סדרה פלקדונטים (Placodontia) משפחה Cyamodontidae משפחה הנודוסיים (Henodontidae) משפחה Paraplacodontidae משפחה Placochelyidae משפחה Placodontidae קבוצה Eosauropterygia קבוצה Pistosauroidea משפחה Corosauridae משפחה Cymatosauridae קבוצה Pistosauria סדרה פלזיוזאוריה (Plesiosauria) סדרה נותוזאוראים (Nothosauria) תת-סדרה Pachypleurosauria משפחה Keichousauridae משפחה Pachypleurosauridae משפחה Pistosauridae מדיה וקבצים בנושא זאורופטריגיים בוויקישיתוף זאורופטריגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאורופטריגיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נמל פיראוס

נמל פיראוס (ביוונית: Λιμάνι του Πειραιά) הוא נמל יווני השוכן לחופי הים התיכון בעיר פיראוס, והוא הנמל הגדול ביוון, התשיעי בגודלו באירופה (2016), נמל הנוסעים העמוס באירופה [דרושה הבהרה] ובין הנמלים הגדולים סביב הים התיכון. הנמל מהווה אתר ארכאולוגי חשוב, ולאורך ההיסטוריה שלו הוא היה חלק מהותי ומשפיע בהיסטוריה של אתונה ושל יוון, מבחינה אסטרטגית וכלכלית. בעקבות המשבר הכלכלי ביוון בשנת 2008, חברת הספנות הממשלתית הסינית קוסקו חכרה את הנמל ולאחר מספר שנים, בשנת 2016, רכשה חברת קוסקו את הנמל לצמיתות תמורת כמיליארד יורו עד ל-3,000 שנים לפני זמננו הייתה פיראוס אי, אך תאריך חיבורה מדויק ליבשת אינו ידוע. פיראוס יושבה לראשונה במאה ה-26 לפנה"ס. במאה ה-6 לפנה"ס בוצרה העיר בידי היפיאס, טיראן אתונה, ובשנת 507 לפנה"ס הפך קלייסתנס את העיר לחלק מאתונה מבחינה מנהלתית. Annual Financial Report For The Year Ended, רשות נמל פיראוס, 2017. (באנגלית). M. Soltaniehha, A. Peric, and B. Scholl, The Port of Piraeus: Industrial Zone or Urban Continuity, Institute for Spatial and Landscape Development, 2014. (באנגלית). מדיה וקבצים בנושא נמל פיראוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל פיראוס פרופיל החברה המפעילה, באתר 4-traders (באנגלית). רשות נמל פיראוס, עמ' 75. רשות נמל פיראוס, עמ' 32. Port of Piraeus - Review and History, באתר World Port Source (באנגלית). יורוסטאט, Top 20 ports - volume (in TEUs) of containers handled in each port, by loading status (main ports), באתר יורוסטאט (באנגלית) (ארכיון). M. Soltaniehha, A. Peric, and B. Scholl, עמ' 1. ויוויאן וולט (תרגם מאנגלית: ישי פלג), ‏[https://hashiloach.org.il/שיחה-עולמית-אוקטובר-2019/ "פיראוס בסינית "], השילוח, 16, אוקטובר 2019 Jean-Philippe Goiran, Kosmas P. Pavlopoulos, Eric Fouache, Maria Triantaphyllou, and Roland Etienne, Piraeus, the ancient island of Athens: Evidence from Holocene sediments and historical archives, גאולוגיה 39, GSA, 2011, עמ' 531–534 (באנגלית).
פרקש פנט

פרקש "לופו" פנט (ברומנית: Paneth Farkaș;‏ 17 במרץ/23 במרץ 1917 - 23 ביוני 2003) היה טניסאי שולחן יהודי-רומני וניצול שואה. סגן אלוף עולם בטורניר לקבוצות (פראג 1936), 9 פעמים אלוף רומניה בזוגות ובזוגות מעורבים ומספר פעמים סגן-אלוף רומניה ביחידים ומאמן טניס שולחן. פנט נולד בקלוז'-נאפוקה, ילד רביעי למשפחת רבנים ידועה בטרנסילבניה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחד מאבות אבותיו היה יחזקאל בנדיקט יוסף פנט (1783 - 1845). מכיוון שהוריו לא יכלו לשלם עבור השכלתו, הוא עבד כשוליה אצל סנדלר. בהיותו בן אחת עשרה החל לשחק טניס שולחן בחצר בית הוריו, שם התגלה והוזמן לאגודת הספורט הגיבור קלוז'. באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1936 זכה פנט במדליית כסף קבוצתית, ביחד עם מארין ואסיל-גולדברגר וויקטור ולאדון. בטורניר קבעו פנט ויריבו הפולני-יהודי אלויזי ארליך שיא עולם באורך של נקודת מערכה. הנקודה ארכה כשעתיים ו-12 דקות, ולאחר 70 דקות התוצאה הייתה עדיין 0-0. במהלך שעתיים אלו, עבר הכדור 12,000 פעמים מעל הרשת, כשבסיומם ניצח ארליך בנקודה זו. בזמן המשחק, נאלץ השופט להתחלף עקב כאבים עזים בצוואר. ארליך עצמו זכה בתואר סגן אלוף העולם. פנט אימן טניס שולחן במועדון בקלוז'-נאפוקה ומספר פעמים את הנבחרת הלאומית של רומניה ובין יתר השחקנים שאימן היו: אנג'ליקה רוזיאנו, מריה אלכסנדרו (אלופת עולם) ועוד. שחקניו זכו ב-16 מדליות זהב באליפויות העולם וב-32 תארים באליפות אירופה לבוגרים ונוער. הקבוצה שאימן זכתה 5 פעמים בתואר אליפות אירופה לקבוצות. בשנת 1939 הוא נישא לאתלטית אדית הולנדר. בתקופת מלחמת העולם השנייה בדרך למחנות הריכוז, הוא הצליח לברוח פעמיים מהרכבות לאושוויץ, אך נתפס. ב-25 בנובמבר 1942 הוא נשלח למחנה עבודת כפייה בבאיה מארה, בצפון מערב רומניה, שם עבד בבניית כביש. 85 אחוז מתוך 15 אלף היהודים שגרו בעיר נרצחו. ב-3 בדצמבר אותה שנה הוא נלקח לעבודות כפייה באוקראינה, לחזית המזרחית. ב-15 באוקטובר 1943 נשלח לקרקוב, שם עבד במפעל לייצור כדורים. הוא הצליח לברוח מהרכבת שהובילה לאושוויץ, אך נתפס והבין שרוב בני משפחתו כבר נשלחו למחנה הריכוז. כעבור מספר ימים נכלא וב-15 ביוני 1944 הובא לגטו נירג'האזה והצליח לברוח שוב מהרכבת שהובילה לאושוויץ. הוא חי כחודש בשם בדוי בפרשוב עד שנתפס על ידי האס. אס בברטיסלבה ונשלח לאושוויץ. מאחר שדיבר 5 שפות הוא הציג את עצמו כמאמן טניס שולחן וקיבל תפקיד לשרת קצין אס. אס שעזר לו לחזור לברטיסלבה ומשם הוא נמלט לבודפשט, אך נתפס שוב. הוא ברח בקלטי פאייאודבר והגיע לשגרירות שוודיה שם קיבל הגנה מראול ולנברג. ב-21 בינואר 1945 הוא שוחרר. רעייתו של פנט מצאה את מותה באושוויץ. פנט היה נושא לסרט תיעודי של סטיבן ספילברג על חיי היהודים במלחמת העולם השנייה. דוד דודסון, "חוקים משלהם: הספורט שגבר על הנאצים", באתר nrg‏, 28 בינואר 2012 דוד דודסון, "משחק גורלי: פנט וארליך ניצחו את הנאצים", באתר nrg‏, 27 בינואר 2013
בותריולפיס

בותריולפיס (שם מדעי: Bothriolepis) הוא סוג דג קדום שחי בתקופת הדבון בים. הוא קרוב רחוק של הדג הענקי דנקליאוסטיוס וכמותו שייך לסדרת בעלי שריון. מאובני יצורים אלה היו הקדומים והנפוצים ביותר בסדרתו. לדג מוזר זה היה גוף שטוח עטוי בשריון חזק, עיניים קטנות ופה קטן שנמצא בחלק התחתון של גופו וכמעט ולא נראה. ליצור לא היו סנפירי גב או שת והזנב היה עשוי אונה אחת, אך היו לו שני סנפירי חזה. אורכו הגיע עד מטר אחד, אך רוב המינים היו קרובים לאורך 30 ס"מ. ככל הנראה לא היה טורף אלא מסנן רקבוביות מקרקעית החופים והמים המתוקים של הדבון. שריונו החזק הגן עליו מטורפים אחרים. בסוג זה היו כ-60 מינים מגוונים שהיו נפוצים בכל העולם ובעיקר באסיה, אוסטרליה, אירופה ואמריקה. מדיה וקבצים בנושא בותריולפיס בוויקישיתוף בותריולפיס, באתר GBIF (באנגלית) בותריולפיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רפואה שלמה

האם התכוונתם ל... מרפאת רפואה שלמה – הוקמה על ידי שושנה לרנר ובתה נעמה ניימן. רפואה שלמה – מעבדה ומרפאה פרטית לאבחון ולטיפול בזיהום פטרייתי (קנדידה) הממוקמת בבית החולים אלישע בחיפה. רפואה שלמה (סדרת טלוויזיה אמריקאית) (אנ') – סדרת טלוויזיה אמריקאית רפואה שלמה (תוכנית טלוויזיה ישראלית) – תוכנית טלוויזיה ישראלית
ארסינואיתריום

ארסינואיתריום (שם מדעי: Arsinoitherium; מילולית: "הבהמה של המלכה ארסינואי") הוא סוג של יונק נכחד שנראה כמו קרנף אך למעשה היה קרוב רחוק של הפיל בקבוצת האפרותריה. הוא חי בתקופת האאוקן, לפני 36-30 מיליון שנה, אך המין A. giganteum שנמצא באתיופיה תוארך לתקופה של 27 מיליון שנה. יצור זה דמה בצורתו לקרנף והגיע לאורך של 3 מטר, גובה של 1.75 מטר בכתפיו, ושקל עד 2 טונות. היו לו זוג קרניים ענקיות מעל המצח וזוג נוסף קטן בהרבה מעל העיניים, לסתות קצרות עם שיניים לא-מפותחות, וגוף מגושם. הרגליים והירך דמו בצורתם לאלה של פילים, כך שיצור זה היה קרוב אליהם. הארסינואיתריום חי בצפון אפריקה הקדומה ביערות גשם ובביצות מנגרובים סמוך לחופים. הוא היה צמחוני, אך לא התמחה באכילת עשב אלא בתלישת עלים ופירות. יצור זה שחה הרבה מזמנו במים כמו היפופוטם. יונק זה הופיע בסדרות פלאווורלד ומפלצות ים. מדיה וקבצים בנושא ארסינואיתריום בוויקישיתוף ארסינואיתריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארסינואיתריום, באתר GBIF (באנגלית)
אלכסנדר טשאייב

אלכסנדר טשאייב (נולד ב-23 ביוני 1994, מוסקבה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הקשר ברוטור וולגוגרד. מגיל שלוש עד שמונה עסק בהתעמלות מכשירים. לאחר מכן עבר למחלקת הכדורגל שם מועדון טרודוביה רזרבי וכעבור כמה חודשים הגיע לבית הספר לכדורגל של לוקומוטיב מוסקבה. לאחר שטשאייב לא הצליח לפרוץ להרכב הקבוצה הבוגרת, הוא עבר לבית הספר של מועדון "מוסקבה". לאחר שנה, "מוסקבה" פורקה וטשאייב הגיע לאקדמיה של דינמו. במהלך מחנה החורף ב-2014 בפעם הראשונה צורף לאימוני הקבוצה הבוגרת. לפני תחילתה של עונת 2014/15 במחנה אימונים באוסטריה נטל חלק במספר משחקי ידידות. בתחילת העונה צורף כחבר סגל ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-11 בדצמבר 2014, במחזור הששי של שלב הבתים של הליגה האירופית כשעלה כמחליף בתוספת הזמן במקום באלאז' ג'וג'אק. ביולי 2018 חתם בספרטק מוסקבה. בספטמבר 2019 הושאל לרובין קאזאן עד לסיום העונה ולאחר מכן שיחק במדי קבוצת המילואים של ספרטק. ביוני 2021 חתם ברוטור וולגוגרד מליגת המשנה הרוסית בכדורגל. ב-2014 הוא שיחק שלושה משחקים עבור נבחרת הנוער של רוסיה עד גיל 19. קבוצתיים דינמו (מוסקבה) אלופת ליגת המשנה הרוסית: 2016/17. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר טשאייב בוויקישיתוף אלכסנדר טשאייב, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר טשאייב, באתר Transfermarkt אלכסנדר טשאייב, באתר Soccerway אלכסנדר טשאייב, באתר WorldFootball.net אלכסנדר טשאייב, באתר FootballDatabase.eu
רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה

רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה (ברוסית: Роман Петрович Романов; ‏17 באוקטובר 1896 - 23 באוקטובר 1978), היה נכדו של הנסיך הגדול ניקולאי ניקולאייביץ' האב ואביו של ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, הטוען לראשות שושלת המלוכה של בית רומנוב ולכתר הצאר הרוסי. רומן נולד ב-17 באוקטובר 1896 בסנקט פטרבורג שהשתייכה לאימפריה הרוסית, לפיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה - נכדו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, ולמיליצה, נסיכת מונטנגרו, בתם של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ומילנה ווקוטיץ'. בשנת 1916 סיים רומן את האקדמיה להנדסה בקייב, ולאחר מכן הוצב ברגימנט בזירת הקווקז. לאחר המהפכה הרוסית נעצר רומן על ידי הבולשביקים והושם במעצר ליד סבסטופול. במרץ 1918 רוסיה חתמה על הסכם הפסקת נשק עם גרמניה והכוחות הגרמניים שחררו את חברי משפחת המלוכה. באפריל 1919 עזב רומן את חצי האי קרים יחד עם הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה ובני משפחה אחרים, על גבי הסיירת הבריטית מרלברו. ב-16 בנובמבר 1921 התחתן פיוטר עם הרוזנת פרסקוביה דמיטרייבה שרמטייבה, בתם של הרוזן דמיטרי סרגייביץ' שרמטייב והרוזנת אירינה אילריונובנה וורונטסוב-דשקוב, ממנה נולדו לו שני בנים. בשנת 1936 עברו רומן ומשפחתו להתגורר באיטליה, אולם בשנת 1941 סירב לקבל את כתר מונטנגרו שהוצע לו על ידי איטליה הפשיסטית. בשנת 1946 הפכה איטליה לרפובליקה, ובעקבות כך נאלצו רומן ומשפחתו לעזוב את איטליה, ובשל כך הם עברו להתגורר במצרים, שם הלכו בניו ניקולאי ודימיטרי לעבודה, הבכור עסק במכירת טבק, והצעיר עבד במפעל הרכב של פורד. בשנת 1954 חזרו רומן ומשפחתו לאיטליה, שם הוא החל לכתוב זיכרונות, ולנהל התכתבות נרחבת עם קרובי משפחה מפוזרים ברחבי העולם. הנסיך רומן פטרוביץ' תכנן לכתוב שני ספרים, האחד על חייו לפני המהפכה והשני על חייו בגלות. אבל התוכניות שלו לא התגשמו, הוא הצליח לסיים רק את החלק הראשון, אשר יצא לאור רק בשנת 1991. דבר חשוב נוסף בחייו של רומן היה הקמת "איגוד בני משפחת רומנוב", ארגון שמטרתו לחזק את הקשר בין צאצאי בית רומנוב. באמצע שנות ה-70 הוא החל לשים לב לכך שהיחסים בין בני המשפחה החלו להיחלש, רבים, כתוצאה מהגירה, לא היו רק במדינות שונות, אלא גם ביבשות שונות. כפי שציין בנו הצעיר של רומן - דימיטרי רומנוביץ, "בבוקר ישב אבי לעיתים קרובות ליד מכונת הכתיבה רמינגטון וכתב לקרובים, לפעמים 5-6 מכתבים ביום". במאמציו של רומן פטרוביץ' שוחזרו הקשרים בין בני המשפחה. ב-23 באוקטובר 1978 מת רומן ברומא, ובשנת 1980 מתה גם אשתו הרוזנת פרסקוביה דמיטרייבה שרמטייבה. ב-16 בנובמבר 1921 התחתן פיוטר עם הרוזנת פרסקוביה דמיטרייבה שרמטייבה, בתם של הרוזן דמיטרי סרגייביץ' שרמטייב והרוזנת אירינה אילריונובנה וורונטסוב-דשקוב, ממנה נולדו לו שני בנים: ניקולאי רומנוביץ', נסיך רוסיה (1922–2014) דמיטרי רומנוביץ', נסיך רוסיה (1926–2016) מדיה וקבצים בנושא רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה בוויקישיתוף רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אודובנוצטופס

אודובנוצטופס (שם מדעי: Odobenocetops; מילולית: "לווייתן שהולך על שיניו" או "לווייתן ניבתני") הוא סוג לווייתן שנכחד וחי בתקופת המיוקן עד הפליוקן לפני 7.2-3.6 מיליון שנה במימי חופה המערבי של אמריקה הדרומית בארגנטינה ופרו. יצור זה היה לווייתן שיניים מעל-משפחת הדולפינים והיה קרובם הרחוק של החדשן והלבנתן. הוא הגיע לאורך של 2.5 מטרים ושקל בין 150 ל-650 ק"ג. הוא מזוהה בעיקר עם זוג חטיו אשר דמו לניבי ניבתן ובלטו משני צידי פיו. נמצאו כמה מאובנים בהם היה חט אחד היה ארוך מחברו. ללווייתן היה צוואר חזק וחוטם גדול. משערים שמבנה ראשו עזר לו לחפור בקרקעית הים ולאתר צדפות ושאר רכיכות, אותם היה שולה בעזרת לשונו הגדולה. לא ברור לגמרי מה היה תפקיד החטים אך חוקרים סבורים שהם דומים לחטי החדשן המשמשים כאיבר חושי, דרכו מזהה הלווייתן יצורים בקרבתו. ייתכן כי הזכרים השתמשו בו בקרבות ביניהם על הנקבות. אם ההסבר השני נכון, לנקבות היו חטים קטנים בהרבה אם בכלל (למרות הדמיון בין החדשן לאודובנוצטופס והקרבה המשפחתית סבורים כי מדובר בתהליך של אבולוציה מתכנסת). סברה נוספת היא שהחטים עזרו ללווייתן ללכוד רכיכות בדומה לניבי הניבתן, איתם הוא שובר או שולף את הרכיכה מהקונכייה, ובדומה למקור השלצדף. לוויתן זה הופיע בסדרה מפלצות ים. מדיה וקבצים בנושא אודובנוצטופס בוויקישיתוף אודובנוצטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אודובנוצטופס, באתר GBIF (באנגלית)
מיליצה, נסיכת מונטנגרו

מיליצה, נסיכת מונטנגרו (במונטנגרית: Милица Савојска; ‏14 ביולי 1866 - 5 בספטמבר 1951), הייתה בתו של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ואשתו של פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. מיליצה נולדה ב-14 ביולי 1866 בצטיניה, לניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ולמילנה ווקוטיץ', בתם של פטר ווקוטיץ' וילנה ווקוטיץ'. בילדותה נשלחה מיליצה יחד עם אחיותיה אנסטסיה, מריה ואלנה לרוסיה לצורך חינוכם, וב-26 ביולי 1889 התחתנה מיליצה עם פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1907 התחתן אחיו של בעלה ניקולאי עם אחות אשתו אנסטסיה, נסיכת מונטנגרו, ושני הזוגות ביחד היו בעלי השפעה חברתית רבה בחצר הקיסרית הרוסית, ואף היו מידידיו של רספוטין. בשנת 1909 הסתכסכו מיליצה ואנסטסיה עם רספוטין, ומאז הפכו לאויביו והיו מגדולי רודפיו. לאחר המהפכה הרוסית נעצר בעלה פיוטר על ידי הבולשביקים והושם במעצר ליד סבסטופול, אולם במרץ 1918 רוסיה חתמה על הסכם הפסקת נשק עם גרמניה, והכוחות הגרמניים שחררו את חברי משפחת המלוכה. באפריל 1919 עזבו פיוטר ומיליצה את חצי האי קרים יחד עם הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה ובני משפחה אחרים, על גבי הסיירת הבריטית מרלברו. מריה ופיוטר יחד עם גיסה ניקולאי התגוררו ביחד בדרום איטליה, ולאחר מכן בצרפת, שם מת פיוטר באחוזת המשפחה באנטיב בשנת 1931. לאחר מותו עברה מיליצה להתגורר באיטליה לצד אחותה אלנה, נסיכת מונטנגרו ובעלה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, אולם לאחר הפיכת איטליה לרפובליקה עזבה מיליצה את איטליה יחד עם בני משפחתה, ועברה להתגורר באלכסנדריה שבמצרים, שם מתה ב-5 בספטמבר 1951. ב-26 ביולי 1889 התחתנה מיליצה עם פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ממנו נולדו לה 4 ילדים: מרינה פטרובנה, נסיכת רוסיה (1892–1981) רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה (1896–1978) נדג'דה פטרובנה, נסיכת רוסיה (1898–1988) סופיה פטרובנה, נסיכת רוסיה (1898) מדיה וקבצים בנושא מיליצה, נסיכת מונטנגרו בוויקישיתוף מיליצה, נסיכת מונטנגרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
צטותריום

צֶטוֹתֶריום (שם מדעי: Cetotherium; משמעות השם: "לווייתן בהמה") הוא לווייתן נכחד שחי בתקופות המיוקן והפליוקן והיה קרוב משפחתה של הבלנית, הקטנה בלווייתני מזיפות הקיימים וכנראה גם הקדומה שבהם. לווייתן זה הגיע לאורך של 14 מטרים ושקל עד חמש טונות. הוא היה מראשוני לווייתני המזיפות וקרוב של הבלנית שחיה במימי אנטארקטיקה, אף שהיו לו כמה מאפיינים של לווייתנים אפורים ושל לווייתני ענק. הוא ניזון מיצורים קטנים כמו קריל באמצעות סינון במזיפותיו. מאובניו נמצאו בקליפורניה, רוסיה ואירופה. על אף גודלו שימש הצטותריום כמזון לטורפי העל של תקופתו: הכריש הענק מגלודון ולווייתן מלווילי, שהיה קרוב משפחה של הראשתן המודרני. כל הלווייתנים מסוג זה נכחדו עד סוף תקופת הפליוקן. לוויתן זה מופיע בסדרה מפלצות ים שם נראה פרט אחד שנטרף על ידי מגלודון. מדיה וקבצים בנושא צטותריום בוויקישיתוף צטותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צטותריום, באתר GBIF (באנגלית)