laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויקיפדיה הלטינית

ויקיפדיה הלטינית (בלטינית: Vicipaedia Latina) היא אנציקלופדיה אינטרנטית חופשית בשפה הלטינית. נכון ל-10 באוקטובר 2024 ישנם בוויקיפדיה הלטינית 139,503 ערכים ו-152 משתמשים פעילים. בשעה שרוב תוכן האנציקלופדיה הוא בלטינית, השיחות והדיונים הם לרוב בשפות מודרניות שונות, לרוב אירופאיות, כיוון שהמשתמשים מוצאים את זה נוח יותר. שוחרי השפה הלטינית מציינים כי קיים שיפור מתמיד באנציקלופדיה. רוברט גורבל, יושב ראש המחלקה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת UCLA, ציין כי ישנם ערכים מצוינים אם כי חלק מהתורמים לא כותבים את השפה בצורה מושלמת. הכלל הראשון והראשי בוויקיפדיה זו הוא ללא נאולוגיזם וללא המצאת מילים חדשות או כפי שמנוסח החוק בלטינית, "Noli fingere". בתחילה, לא היה קשה ליישם כלל זה כי רווחו בוויקיפדיה מאמרים אודות התקופות הקלאסיות. החל משנת 2006 השתנה המצב כשקבוצה של תורמים חדשים החלה להכניס מונחים מהמאה ה-20 בתחומים מודרניים שונים כגון תרבות הפופ וטכנולוגיה. מאמרים אלו העמידו בקושי רב את הכלל וקשה היה ליישמו. פתרון חלקי לבעיה זו נמצא על ידי הפיכת חלק משמות הערכים המודרניים לקלאסיים. לדוגמה, שמו הפרטי של ג'יימס הטפילד, סולן להקת מטאליקה, נהייה ל-Iacobus - שם לטיני קלאסי. לשם התמודדות עם מושגים ותפיסות מודרניות, אומצו גם מושגים מלטינית מודרנית. בין המקורות למושגים אלה, לטינית בוטנית, לטינית מדעית אנציקלופדיות לטיניות בנות המאה ה-18 והמאה ה-19 וספרים. בנוסף, המילון הרשמי של הוותיקן ללטינית מודרנית מהווה מקור נוסף. המקור העכשווי ביותר הבא לעזרת הוויקיפדיה הלטינית הוא תוכניות רדיו ועיתונים בלטינית עכשווית. כאשר לעיתים, נתקלים בערך אשר לא ניתן למצוא לו מונח בלטינית בשל חדשנותו, המנהג הרווח הוא לעשות את מה שעושים בשאר השפות המודרניות, לשאול מילה משפה אחרת, ואם ניתן, להחיל עליה את חוקי הלטינית. דוגמאות לכך ניתן לראות בערכים אודות החלקיקים פוטון וגלואון. פעמים רבות הליך זה קל כיוון שלמילים מדעיות רבות יש מקורות לטינים או יווניים בשל השימושים במונחים יווניים או לטיניים במדע גם בתקופה המודרנית. אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה הלטינית (בלטינית) All Wikipedias ordered by number of articles. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
סיטרואן טראקסיון אוואנט

סיטרואן טראקסיון אוואנט (צרפתית: Citroën Traction Avant) מכונית מנהלים שיוצרה בצרפת על ידי חברת סיטרואן משנת 1934 עד 1957. יוצרו 759,111 יחידות. הדגם של הטראקסיון אוואנט היה מחלוצות ההנעה הקדמית והמרכב האחיד. ההילוכים והמנוע של הסיטרואן טראקסיון אוואנט ניתנו לדגם ה-סיטרואן H ואן, שיוצר משנת 1947. צרפת בלגיה גרמניה - 1,823 יחידות אנגליה - 26,400 יחידות דנמרק - 550 יחידות בשנות מלחמת העולם השנייה ירד הייצור של הטראקסיון אוואנט בצורה משמעותית. בשנת 1940 יוצרו 1,153 יחידות של דגמי 7 כ"ס, ובשנת 1940 רק 154 יחידות. רובם של דגמי הטרקסיון אוואנט שיוצרו בשנים 1939–1941 היו מדגמי ה-1,911 סמ"ק. בשנת 1939 יוצרו 27,473 יחידות, בשנת 1940 4,415 יחידות ובשנת 1941 רק 2,012 יחידות. הייצור פסק בסוף שנת 1941 והתחדש ב־1945 עם סיום המלחמה. הסיטרואן טראקסיון אוואנט הוצגה ב-18 באפריל 1934, והיצור החל למחרת. בשנים 1934–1941 7cv בשנים 1934–1957 cv 11 בשנים 1938–1956 15 cv 2 דלתות, קבריולה - יוצר לפני מלחמת העולם השנייה 4 דלתות 5 דלתות האצ'בק (Commerciale) 5 דלתות האצ'בק, (Familiale), עם 3 שורות של מושבים, 9 נוסעים מנועי הנעה קדמית בנפח : 1,303 סמ"ק, 1,529 סמ"ק, 1,628 סמ"ק ו- 1911 סמ"ק תמסורת ידנית 3 מהירויות אורך הרכב - 4,450 מ"מ - 4,960 מ"מ רוחב - 1,620 מ"מ - 1,790 מ"מ גובה - 1,520 מ"מ - 1,580 מ"מ בסיס גלגלים - 2,910 מ"מ משקל - 1,025 ק"ג - 1,170 ק"ג גוף יחידתי ללא מסגרת נפרדת (מארז מרותך) ארבעה גלגלים - מתלה עצמי צבע שחור בלבד (עד שנת 1953) הממשל הבריטי השתמש בטראקסיון אוואנט כרכב שרד ושרות לקציני הצבא, לקציני המשטרה, ולפקידיו הממשלתיים ששירתו בארץ-ישראל. סיטרואן סיטרואן ביז'ו סיטרואן רוזאלי סיטרואן טראקסיון אוואנט - כבר בת שמונים אוטו, אוהד אלגוב סיטרואן טראקסיון אוואנט (1:47 דקות), יו-טיוב סיטרואן טראקסיון אוואנט (4:56 דקות), יו-טיוב סיטרואן טראקסיון אוואנט (8:20 דקות), יו-טיוב סיטרואן טראקסיון אוואנט (5:59 דקות), יו-טיוב סיטרואן טראקסיון אוואנט TRACTION AVANT - פורום טכני לרכב מדיה וקבצים בנושא סיטרואן טראקסיון אוואנט בוויקישיתוף
באלין

האם התכוונתם ל... באלין (Балин) - עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה. באלין (דמות) – גמד לוחם מעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין אלברט באלין – יזם גרמני ממוצא יהודי בתקופת הקיסרות הגרמנית ובזמן שלטון הקיסר וילהלם השני מרטי באלין – זמר אמריקאי, סולן להקת ג'פרסון איירפליין
ספרטה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ספרטה – עיר קטנה ביוון, שהתפרסמה בזכות ההיסטוריה הארוכה שלה עוד מימי יוון העתיקה ספרטה (מיתולוגיה) – דמות מהמיתולוגיה היוונית; על שמה קרויה העיר ספרטה קבוצות ספורט: ספרטה אנד קיי – מועדון כדורסל נשים ממוסקבה ספרטה פראג – קבוצת כדורגל מהעיר פראג המשחקת בליגת העל הצ'כית ספרטה רוטרדם – קבוצת כדורגל מהעיר רוטרדם בהולנד מקומות ששמם שאוב מהשם ספרטה: נואבה אספרטה ("ספרטה החדשה") – אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה אספרטה – עיר בדרום-מערב טורקיה ספרטק
ראודה מורקוס

ראודה מורקוס (בערבית: روضة مرقص; נולדה ב-1974) היא משוררת, עורכת דין ופעילה לסבית פלסטינית, ממייסדות ארגון אסוואת (أصوات), העמותה למען נשים להטב"קיות (לסביות, טרנסג'נדריות, ביסקסואליות, קוויריות). אסוואת הוא הארגון הפלסטיני הראשון למען זכויות נשים גאות, ופועל כיחידה עצמאית במסגרת ארגון הנשים כייאן. מורקוס, האישה הפלסטינית הראשונה שיצאה מהארון באופן ציבורי כלסבית קווירית, זכתה בשנת 2006 בפרס "פליפה סאוזה" מהאגודה הבינלאומית לזכויות להט"ב (IGLHRC). הפעילות הציבורית של מורקוס התחילה ב-2002, כשהצטרפה לפורום מקוון ללסביות פלסטיניות מישראל ומהרשות הפלסטינית. כשנוכחה במחסור בהתארגנות, החליטה לייסד את אסוואת, ("קולות"), כדי לתת קול לנשים קוויריות פלסטיניות. מורקוס התראיינה ל"ידיעות אחרונות" בנושא הקמת הארגון ב-2003, וביקשה שזהותה לא תיחשף, אך העיתון פרסם את זהותה המינית כאשר כלל את המילה "לסבית" בכותרת המאמר בצירוף צילום שלה, ובכך עשה לה אאוטינג. עם חשיפת זהותה, חוותה תקיפות פיזיות, איומי מוות, והתעמרות מילולית; המכונית שלה הושחתה מספר פעמים, והיא פוטרה מעבודתה. למורקוס רקע אקדמי בספרות עברית ובבלשנות כללית עם שליטה בשפות עברית, ערבית ואנגלית. בנוסף, היא בעלת תואר ראשון ושני במשפטים ומתמחה בדיני עבודה. ב-2013 סיימה את התואר שני המתמקד בנושא נשים פלסטיניות בשוק העבודה, אותו למדה כעמיתת הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא במסגרת המחזור הראשון של תוכנית "תקנה". מאז החלה לימודי דוקטורט. ב-2008 הקימה מורקוס פלטפורמה מקוונת לאקטיביסטים בתחום זכויות האדם ולהט"ב מהמזרח התיכון וצפון אפריקה. בשנת 2009 ההתארגנות התפתחה לארגון Mantiqitna, הפועל למען זכויות על בסיס מגדר ומיניות. המטרה של הארגון הוא לעודד צמיחה, ולייצר מרחב תומך לפעילים בתחום. ביוני 2015 נכללה מורקוס ברשימת "היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה", שנערכה על ידי האגודה למען הלהט"ב בישראל ומערכת "מאקו גאווה", כדי להכיר באנשים ואירועים אשר שינו את יחס החברה הישראלית לקהילה הגאה. האישים הנבחרים אף זכו לכבוד בכנס בינלאומי שנערך למחרת צאת הרשימה. ביום האישה הבינלאומי 2016, הוענק לה בכנסת אות הוקרה מיושבת ראש הוועדה למעמד האישה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על היותה אשה מחוללת שינוי בעולם, בשל פעילותה למען נשים קווירייות והקמת ארגון אסוואת. U.S. takes gay rights global, despite unsure welcome, The Columbian, June 29, 2014 An interview with Rauda Morcos, co-founder of Aswat, ASWAT, April 30 2007 A Celebration Of Courage: Rauda Morcos, Founder Of Aswat, The First Palestinian Lesbian Group, Receives Felipa Award, OutRight Action International, March 22, 2006 Between Patriarchy and Occupation: Rauda Morcos and Palestinian Lesbian Activism for Bodily Rights, Samar Habib and Nayla Moujaes, al-raidaIssue 138-139-140, Summer/Fall/Winter 2012-2013 ראודה מורקוס - חברת המחזור הראשון של תוכנית "תקנה", המכללה למינהל ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015 יום האישה הבינלאומי, טקס הוקרה, נשים משנות עולם, הוועדה למעמד האישה, אתר הכנסת, 2016 ראודה מורקוס, ברשת החברתית LinkedIn
אלון שמי

אלון שמי (נולד ב-6 במרץ 1999) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה, המתמחה בסגנונות גב, פרפר וחופשי. בעל שתי מדליות ארד מאליפות אירופה בשחייה לנוער (2016 ו-2017) ובעל 3 מדליות כסף מהמכביה העשרים (2017). שמי שחיין הפועל עירוני הוד השרון, התאמן בהדרכתו של זוהר גלילי. כיום הוא מתאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדכתם של לירן ועקנין, חנן גלעד ולאוניד קאופמן. במהלך הקריירה שלו הוא זכה באליפויות הגילאים של ישראל לנערים ונוער וקבע שיאי ישראל לגילאים. באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) זכה שמי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:58.27 דקות, אחרי דוד גמבורג מהפועל ירושלים (1:53.56 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:48.68 דקות ודוד פרידלנדר מהפועל דולפין נתניה (1:57.85 דקות) ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.13 שניות. באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהודמזוושרהיי הונגריה ביולי 2016 זכה שמי במדליית ארד, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם תומר פרנקל, איתי כרמי ודניס לוקטב בתוצאה של 7:23.03 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:51.40 דקות. הייתה זו נבחרת שליחים ישראלית ראשונה שזכתה במדליה במפעל זה. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:26.56 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 51.14 שניות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.86 שניות ובמקום 44 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.62 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 54.18 שניות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:51.95 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:03.08 דקות. באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות אישיות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 1:55.26 דקות, לפני דוד פרידלנדר (1:56.68 דקות) ומתן סגל מהפועל ירושלים (1:56.68 דקות). 15 דקות לאחר מכן הוא זכה במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 52.94 שניות, אחרי מרקוס שלזינגר מהפועל דולפין נתניה שקבע שיא ישראלי חדש של 51.35 שניות ולפני לירן קונובלוב מהפועל ירושלים (53.48 שניות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:47.60 דקות, אחרי לירן קונובלוב (1:45.31 דקות) ודניס לוקטב ממכבי אשדוד שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16, 17 ו-18 של 1:47.18 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.79 שניות. אלון שמי באתר Swimrankings (באנגלית) אלון שמי באליפות המדינה חורף דצמבר 2016, באתר יוטיוב
פיאט 124

פיאט 124 היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, בין השנים 1966–1974. פיאט 124 זכתה בתואר מכונית השנה באירופה בשנת 1967. בברית המועצות יוצרו 17,332,954 יחידות. המיתלים של דגם ה"זגאטו זאל" נלקחו מדגמי פיאט 500 ו"פיאט 124". פיאט 124 4 דלתות פיאט 124 5 דלתות, Familiare (סטיישן) ספורט קופה 2 דלתות ספורט ספיידר עיצוב: אוסקר מונטבונה הפיאט 124 הורכבה באיטליה, מלזיה ומרוקו ברית המועצות - המפעל הפיק גרסה מותאמת 124R של 124, המכונה ""ז'יגולי"" Vaz-2101 . (לאדה 1200 - 1300 התבססו על הפיאט 124). יוצרו עד 1988 יוצרו 17,332,954 יחידות הודו - יוצרה בין השנים 1985 - 2001 בולגריה - 1967–1971 ספרד - הפיאט 124 נמכר בספרד תחת השם "סיאט 124", (1968 - 1975), וסיאט 124 ספורט (1970-1975). דגם נוסף, הסיאט 1430 התבסס על "פיאט 124 ספציאל" ועל פיאט 125. טורקיה - הפיאט 124 יוצרה על ידי Tofaş תחת השמות "מוראט 124" בין השנים 1971–1977 ו-"Serçe" ( "דרור" בטורקית) בין השנים 1984–1994 דרום קוריאה - הפיאט 124 יוצרה תחת השם "פיאט-KIA 124" על ידי "מוטורס אסיה", (1970 - 1975) מצרים - "לאדה - מצרים" יצרה 9,000 מכוניות (2002 - 2007) מנוע 1,197 סמ"ק, 4 צילינדרים, שהפיק 44 כ"ס, 49 כ"ס, 59 כ"ס, ו-65 כ"ס. (1974–1966) מנוע 1,438 סמ"ק, שהפיק 51 כ"ס, 55 כ"ס, 69 כ"ס, 74 כ"ס (1974–1968) מנוע 1,592 סמ"ק שהפיק 70 כ"ס, ו-94 כ"ס (1973 - 1972) מנוע Abarth ראלי 1,756 סמ"ק שהפיק 94 כ"ס, ו-126 כ"ס (1972–1973) ממסורת ידנית 4 מהירויות תמסורת ידנית 5 מהירויות תמסורת אוטומטית מנוע 1,920 סמ"ק שהפיק 85 כ"ס, ו-113 כ"ס (1979) אורך הרכב - 4,042 מ"מ בגרסת הסדאן, ו-4,045 מ"מ בגרסת הסטיישן רוחב - 1,625 מ"מ בכל הגרסאות גובה - 1,420 מ"מ בגרסת הסדאן, 1,440 מ"מ בגרסת הסטיישן משקל - 850 - 895 ק"ג בשנת 1967 זכתה הפיאט 124 בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1967. פיאט פיאט 125 פיאט 124 (באנגלית) פיאט 130 פיאט 131 פיאט 132 זגאטו זאל סיאט 124 ספורט סיאט 1430 פיאט 124 ברלינה (2:44 דקות), יו-טיוב פיאט 124, 1400, שנת 1972 (6:39 דקות), יו-טיוב פיאט 124 (1:18 דקות), יו-טיוב פיאט 124 סטיישן - מידות מדיה וקבצים בנושא פיאט 124 בוויקישיתוף
צוער

צוער הוא חניך בהכשרה מקצועית. לעיתים קרובות, נעשה שימוש במונח, על מנת להתייחס לחניכים במערכת צבאית שבסוף המסלול מקבלים דרגות קצונה, כמו בקורס קצינים, קורס טיס, קורס חובלים, תוכנית פסגות, בתוכנית חבצלות או מסלול אדרים . כמו כן, במונח נוהגים להשתמש גם בהקשרים אזרחיים – במדינת ישראל, למשל, קורס ההכשרה של הסגל הדיפלומטי של משרד החוץ נקרא "קורס צוערים". במדינות דוברי אנגלית, המונח המקובל הוא: officer cadet. משמעות המושג יכולה להשתנות בין המדינות. מקור המושג העברי במשנה, שם מסופר על "צוֹעֲרֵי הַלְוִיִּם", ששרו יחד עם הלויים בבית המקדש, אבל לא ניגנו ולא עמדו על הדוכן. מבחינה היסטורית, "צוער" (באנגלית: Cadet) היה כינוי מסורתי שהיה מקובל כבר בראשית המאה ה-17, עבור ילדים שאינם הבכורים בקרב אנשי האצולה האירופית. בעוד הבנים הבכורים היו יורשים כמעט את כל התארים והנכסים, באופן מסורתי הצוערים היו פונים אל קריירה דתית או צבאית. כנראה מסיבה זו, במדינות מסוימות, החלו לכנות צעירים ממעמד האצולה, אשר למדו בבתי ספר צבאיים או בקורסים להכשרת קצינים, בכינוי "צוערים". השימוש המוקדם ביותר הידוע בכינוי זה נעשה על ידי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, בשנת 1682.‏ אף כי מעמדו של צוער איננו נחשב בצה"ל לדרגה בפני עצמה, המסלולים העיקריים המכשירים את אנשי הקצונה לעתיד (קורס קצינים, קורס חובלים וקורס טיס), וכמו כן תוכנית חבצלות, תוכנית תלפיות ומסלול אדרים, משתמשים בדרגות כתף מיוחדות לסימון חניכיהם, תוך הפרדה ברורה בין כל שלב ושלב בתהליך הכשרתם של הצוערים. לכן, ניתן לראות בדרגות כתף אלה מעין סימני דרגות. לעומת זאת, בתוכנית פסגות עונדים החניכים כותפות עם סימון מיוחד בתקופת סדרות הקיץ בלבד, כאשר הסימון הזה אינו מסמל שלב או שנת הכשרה. כותפת השלב הראשון "המכין" זהה לכותפות שאר השלבים אך חלקה. שוחר קצונה דרגה צבאית מדיה וקבצים בנושא צוער בוויקישיתוף לייצג את ישראל בחו"ל – קורס הצוערים של משרד החוץ , באתר משרד החוץ מסכת ערכין, פרק ב', משנה ו' Diccionario histórico enciclopédico, Vicenç Joaquín Bastús i Carrera, 1828 מסלול ייחודי להכשרת קצינים במערך הטכני של חיל האוויר בו כמעט בכל שלב ישנו סימן זיהוי כותפת אחר. בשלב המכין הכותפת כחולה חלקה, שלב יסודות ומקצוענות הכותפות חלקה עם סמל המערך הטכני, ובשני השלבים האחרונים של המסלול מתקדם ועצמאות נוסף פס אחד.
לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (1772–1806)

לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Louis Ferdinand Prinz von Preußen; ‏18 בנובמבר 1772 - 10 באוקטובר 1806), היה נסיך פרוסי שנהרג במהלך קרב זאלפלד. לואי פרדיננד נולד ב-18 בנובמבר 1772 לאוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה ואליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, והיה אחיינו של פרידריך השני, מלך פרוסיה. לואי פרדיננד היה מוזיקאי ומלחין מוכשר, ואף נחשב לפסנתרן מעולה. בצעירותו התגייס לואי פרדיננד לצבא הפרוסי, ואף לחם במלחמות נגד צרפת המהפכנית. במהלך המצור על מיינץ בשנת 1793 לחם לואי פרדיננד תחת פיקודו של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ואף נפצע במהלך הקרב. בשנת 1806 היה לואי פרדיננד מהתומכים בחידוש המלחמה נגד צרפת, ובהצטרפות לקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. ב-10 באוקטובר 1806 פיקד לואי פרדיננד על כוח שמנה 8,300 לוחמים, והתקדם כנגד הקורפוס הצרפתי ה-5 בפיקודו של ז'אן לאן. בקרב שהתפתח הובס כוחו של לואי פרדיננד על ידי הכוח הצרפתי שהיה יותר גדול, ובנוסף החזיק בעמדות גבוהות יותר. לואי פרדיננד ניסה לחזק את רוח לוחמיו, ואף סירב להצעת כניעה שהוצעה לו על ידי הצרפתים. לבסוף נהרג לואי פרדיננד על ידי כוח פרשים צרפתי, מה שזעזע את בית המלוכה הפרוסי, ואף היווה אחד מן הגורמים שהביאו למפלת הפרוסים בקרב ינה-אאורשטדט 4 ימים מאוחר יותר. מדיה וקבצים בנושא לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה בוויקישיתוף מיכאל הרסגור, אהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים: החלטות בתנאי משבר, דביר, 2010, עמ' 38
משה בן-בסט

משה (מוש) בן בסט (נולד ב-3 באוגוסט 1967) הוא עורך, במאי, זמר ושחקן ישראלי. בן-בסט נולד בתל אביב. את שירותו בצה"ל עשה בלהקת פיקוד הצפון (יחד עם אחינועם ניני, מירי נבו, איילת זורר, מיכל צפיר ודני שטג). בקדם-אירוויזיון 1989 הופיע יחד עם שני חבריו מלהקת פיקוד צפון כזמר ליווי לשירו של אבי דור, "מביט מהצד". בשנים 1992 ועד 1999 גילם את עידו מרקוביץ' בסדרות הטלוויזיה "עניין של זמן", ובסדרת ההמשך 20 פלוס. בשנת 2012 חזר לגלם את דמותו של עידו מרקוביץ' בסדרה עניין של זמן (ספין-אוף), לצד שחקנים נוספים מהסדרה המקורית בניהם: שי קפון, דנה ברגר, אסתי ירושלמי ושרון חזיז. בתיאטרון שיחק במספר מחזות בין היתר במחזה המצליח "משחקים בחצר האחורית". בשנת 1995 בן-בסט השתתף בקלטות הילדים "סבתא בישלה דייסה". בשנת 2011 הוציא אלבום מוזקלי, ובו השיר המוכר באלבום "אני רוצה". במשך שבע שנים שימש כמנהל הקריאטיבי ב-HOT, והחל משנת 2006, הוא עורך ובמאי הבית במחלקת הפרומו של רשת, זכיינית ערוץ 2 בעבר ובעלת ערוץ 13 בהווה. בן בסט נשוי ואב לשלושה ילדים. בשנת 1995 השתתף בקלטת הילדים "סבתא בישלה דייסה", לצד ליא קניג. בשנים 1992–1996 גילם את דמותו של עידו מרקוביץ' לצד שי קפון, דנה ברגר, אסתי ירושלמי ושרון חזיז, בסדרה "עניין של זמן". בשנים 1998–1999 שיחק בסדרה "20 פלוס", ספין אוף של "עניין של זמן", לצד שי קפון ושירה גפן. בשנת 2012 חזר לגלם את דמותו של עידו מרקוביץ' בסדרה עניין של זמן (ספין-אוף), לצד שי קפון, דנה ברגר, אסתר ירושלמי ושרון חזיז. משה בן-בסט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משה בן-בסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משה בן-בסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) משה בן-בסט, באתר Discogs (באנגלית) רן בוקר, "רק בפנטזיה הייתי דומה לעידו מרקוביץ'", באתר ynet, 2 בפברואר 2015
The Best (פיפ"א)

The Best FIFA Football Awards (בתרגום חופשי: פרסי הכדורגל, "הטוב ביותר" של פיפ"א) או פשוט The Best FIFA, הוא פרס המוענק מדי שנה קלנדרית לכדורגלן, לכדורגלנית, למאמן, ולמאמנת הטובים ביותר בעולם על ידי פיפ"א. טקס הענקת הפרסים התקיים לראשונה ב-9 בינואר 2017 בציריך, שווייץ. הפרס החליף את פרס כדורגלן השנה בעולם, לאחר שהאיחוד של פרס כדורגלן השנה בעולם עם פרס כדור הזהב של המגזין פראנס פוטבול הופסק בשנת 2016. הזוכה הראשון בפרס בקטגוריית הכדורגלנים היה כריסטיאנו רונאלדו. הזוכה בפרס לשנת 2023 הוא ליונל מסי. זוכי הפרס נקבעים על ידי הצבעות של מאמני הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, הקפטנים של הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, עיתונאים, והאוהדים שמצביעים דרך האינטרנט. לכל אחת מהקבוצות המצביעות יש 25% מכלל ההצבעות. ערך מורחב – פרס פושקש ערך מורחב – פרס המשחק ההוגן של פיפ"א כדורגלן השנה בעולם כדור הזהב כדור הזהב לנשים כדורגלן השנה של אופ"א כדורגלנית השנה של אופ"א מאמן השנה של אופ"א אתר האינטרנט הרשמי של The Best הטוב ביותר: מסי נבחר לשחקן העונה של פיפ"א, באתר ONE‏, 23 בספטמבר 2019 כצפוי: ליאו מסי נבחר לכדורגלן השנה של פיפ"א, באתר ערוץ הספורט, 28 בפברואר 2023 HISTORY - THE FIFPRO WOMEN'S WORLD 11 OF 2015 HISTORY - THE FIFPRO WOMEN'S WORLD 11 OF 2016 HISTORY - THE FIFPRO WOMEN'S WORLD 11 OF 2017 HISTORY - THE FIFA FIFPRO WOMEN'S WORLD 11 OF 2019 THE FIFA FIFPRO WOMEN’S WORLD 11 OF 2019-2020, 17 בדצמבר 2020 2020-2021 WOMEN'S FIFA FIFPRO WORLD 11 REVEALED, 17 בינואר 2022 Who made the 2022 FIFA FIFPRO Women’s World 11?, 23 בפברואר 2023
פיאט 1300

פיאט 1300 (Fiat 1300) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1961–1967. יחד עם ה"פיאט 1500" יוצרו 1,900,000 יחידות. הפיאט 1300 שווקה בישראל. הפיאט 1300 יוצרה גם ביוגוסלביה, קולומביה וארגנטינה. 4 דלתות 5 דלתות סטיישן 2 דלתות קופה 2 דלתות קבריולה מנוע 1,295 סמ"ק, 4 צילינדרים, בהספק של 45 כ"ס ו-60 כ"ס מנוע 1,481 סמ"ק בהספק של 54 כ"ס ו-73 כ"ס (פיאט 1500) תמסורת ידנית 4 מהירויות, (ידית הגיר במוט ההגה) אורך הרכב - 4,030 - 4,130 מ"מ רוחב - 1,545 מ"מ גובה - 1,365 מ"מ בסיס גלגלים - 2,425 מ"מ (בשנת 1964 שונה ל-2,505 מ"מ) משקל - 960 ק"ג מהירות שיא - 140 קמ"ש תאוצה 0 - 100 קמ"ש -16.1 שניות בלמי דיסק קדמיים ותופ אחוריים פיאט פיאט 1300 שנת 1963 (5:07 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 (4:51 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 שנת 1964 (4:16 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 שנת 1961 - פרסומת (ויטוריו גסמן), (4:51 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 (3:05 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 (2:46 דקות), יו-טיוב מבחן דרכים לפיאט 1300 החדשה (1:29 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 (3:20 דקות), יו-טיוב פיאט 1300 בנסיעה (1:35 דקות), יו-טיוב תמונות של פיאט 1300 ו- פיאט 1500 בגרסת קופה פיאט 1300 סטיישן, שנת 1961 - נתונים טכניים פיאט 1300, פיאט 1500 אנציקלופדיה איטלקית מדיה וקבצים בנושא פיאט 1300 בוויקישיתוף גוף ה"פיאט 1300" היה כמעט זהה לגוף ה"פיאט 1500"
אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה

אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה (בגרמנית: August Ferdinand von Preußen;‏ 23 במאי 1730 - 2 במאי 1813), היה אחיו של פרידריך השני, מלך פרוסיה. אוגוסט פרדיננד נולד בברלין ב-23 במאי 1730 לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. בגיל 5 הצטרף לצבא הפרוסי, ובשנת 1740 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-34. בשנת 1756 הועלה לדרגת גנרל מיור, ואף לחם בקרבות שונים במלחמת שבע השנים, אולם בשנת 1758 פרש מהצבא בעקבות בריאותו הרפויה. בשנת 1763 מונה אוגוסט לריבון המסדר של מסדר יוחנן הקדוש, וב-2 במאי 1813 מת אוגוסט פרדיננד בביתו בברלין. ב-27 בספטמבר 1755 התחתן אוגוסט פרדיננד עם אחייניתו, אליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה (אחותו של אוגוסט פרדיננד), ממנה נולדו לו 7 ילדים: פרדריקה (1761–1773) פרידריך (1769–1773) לואיזה, נסיכת פרוסיה (1770–1836), התחתנה עם אנטוני רדזיוויל היינריך (1771–1790) לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (1772–1806) פרידריך (1776) אוגוסט, נסיך פרוסיה (1779–1843) מדיה וקבצים בנושא אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה בוויקישיתוף אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Ayreon

אירייאון (באנגלית: Ayreon) הוא פרויקט מוזיקלי, על ידי אריאן אנתוני לוקאשן - כותב שירים, זמר, מוזיקאי, רב-נגן, ומפיק הולנדי. המוזיקה של אירייאון מתוארת כרוק מתקדם, פרוגרסיב מטאל, ופאוור מטאל, לפעמים בשילוב עם ז'אנרים כגון מוזיקת פולק, אלקטרונית, ניסיונית וקלאסית. רוב האלבומים של אירייאון הן מעין "אופרות רוק" (או "אופרות מטאל"), מפני שבאלבומיו מוצגות עלילות מורכבות של מבחר דמויות, כאשר בדרך כלל כל אחת מן הדמויות מיוצגת על ידי סולן ייחודי. 11995 The Final Experiment 1996 Actual Fantasy 1998 Into the Electric Castle 2000 Universal Migrator 2004 The Human Equation 2008 01011001 2013 The Theory of Everything 2017 The Source Transitus 2020 אתר האינטרנט הרשמי של Ayreon Ayreon, ברשת החברתית פייסבוק Ayreon, סרטונים בערוץ היוטיוב Ayreon, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Ayreon, באתר ספוטיפיי Ayreon, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Ayreon, באתר Last.fm (באנגלית) Ayreon, באתר AllMusic (באנגלית) Ayreon, באתר MusicBrainz (באנגלית) Ayreon, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Ayreon, באתר דיזר Ayreon, באתר Discogs (באנגלית) Ayreon, באתר Songkick (באנגלית) Ayreon, באתר Genius Ayreon, באתר בנדקמפ Ayreon, באתר בילבורד (באנגלית)
פיאט 2300

פיאט 2300 היא מכונית מנהלים בעלת מנוע 6 צילנדרים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית פיאט בין השנים 1961–1969. פיאט 2300 הוא מודל פיאט הראשון שיוצר משנת 1966 עם תיבת הילוכים אוטומטית. הדגם הבא היה פיאט 130 שיוצר בין השנים 1969–1977. 4 דלתות 2 דלתות קופה 5 דלתות סטיישן 2300 2300 s מנוע 2,279 סמ"ק, המפיק 86 כ"ס מנוע 2,279 סמ"ק המפיק 110 כ"ס 4 הילוכים ידניים סינכרוניים תיבת הילוכים אוטומטית מסוג וורנר-בורג, 3 מהירויות (משנת 1966) אורך הרכב - 4,485 מ"מ רוחב - 1,620 מ"מ גובה - 1,470 מ"מ בסיס גלגלים - 2,650 מ"מ משקל - 1,285 - 1,345 ק"ג מעצב - פינינפארינה פיאט פיאט 130 מדיה וקבצים בנושא פיאט 2300 בוויקישיתוף פיאט 2300 (2:16 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 (1:48 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 (2:25 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 דה-לוקס (2:33 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 קופה (7:24 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 קופה (1:10 דקות), יו-טיוב פיאט 2300 קופה (5:24 דקות), יו-טיוב מכוניות עבר - פיאט 2300 s - קופה פורום טכני לרכב
אצטדיון גביע העולם סיאול

אצטדיון גביע העולם בסיאול (בקוריאנית: 서울월드컵경기장) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בסיאול, בירת קוריאה הדרומית, אשר מכיל 66,704 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו במדינה אחרי האצטדיון האולימפי שבעיר. בנייתו של האצטדיון החלה ב-1998 לכבוד אירוח מונדיאל 2002, ונמשכה כשלוש שנים. האצטדיון אירח שלושה משחקים בטורניר - שני משחקים בשלב הבתים ומשחק אחד משלב חצי הגמר. בשנת 2004 החלה קבוצת הכדורגל המקומית, סיאול, לעשות באצטדיון שימוש במשחקיה הביתיים. משחקי מונדיאל 2002 שנערכו באצטדיון: פנים האצטדיון פנים האצטדיון מדיה וקבצים בנושא אצטדיון גביע העולם סיאול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון גביע העולם סיאול
עונת 1988/1989 בלה ליגה

עונת 1988/1989 הייתה העונה ה-58 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-3 בספטמבר 1988 והסתיימה ב-25 ביוני 1989. הליגה כללה 20 קבוצות. שתי הקבוצות האחרונות ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. הקבוצות שזכו במקומות 17–18 השתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות מליגת המשנה. מליגת המשנה עלו ריאל אוביידו, אלצ'ה, ומאלגה. ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-24 בתולדות המועדון וזאת הייתה הזכייה הרביעית ברציפות. היא הצליחה לזכות בסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על ברצלונה בסיכום מפגש כפול - 2:0, 1:2. זאת בפעם השנייה ברציפות. אלצ'ה וריאל מורסיה ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. ריאל בטיס ואספניול השתתפו במשחקי המבחן וירדו ליגה. "פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: בלטזר (ברזיל ברזיל), אתלטיקו מדריד, שכבש 35 שערים ב-36 משחקים. "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: חוסה מנואל אוצ'וטורנה (ספרד ספרד), ולנסיה, שספג 25 שערים ב-37 משחקים. פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון: הספרדי המצטיין: פרננדו גומס (ספרד ספרד) הזר המצטיין: אוסקר רוג'רי (ארגנטינה ארגנטינה) מאמן העונה: ג'ון טושאק (ויילס ויילס) נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol