laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ

אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Adolf von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏25 בינואר 1526 – 1 באוקטובר 1586), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1544–1586, ומקים בית הולשטיין-גוטורפ, שהיה ענף של בית אולדנבורג. אדולף נולד ב-25 בינואר 1526 בדובורג, והיה בנם השלישי של פרדריק הראשון, מלך דנמרק ושל אשתו השנייה, סופיה מפומרניה, בתם של בוגיסלב העשירי, דוכס פומרניה, ושל אנה יגלו, דוכסית פומרניה. אדולף חונך על ידי פיליפ הראשון, רוזן הסן, והוא אף בילה ארבע שנים בטירתו בקאסל. ב-23 במאי 1544 נחתמה אמנת שפייר, שבה חולקה דוכסות שלזוויג-הולשטיין בין אדולף ואחיו כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ויוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-האדרסלב. לפי האמנה שלושתם יחזיקו בתואר דוכס שלזוויג-הולשטיין, ובנוסף נקבע שהאח הצעיר פרדריק יהפוך לנסיך-בישוף של הילדסהיים. אדולף, שקיבל את אזור טירת גוטורפ, ייסד את בית הולשטיין-גוטורפ, שהיה ענף של בית אולדנבורג. בשנת 1580 מת אחיו יוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-האדרסלב ללא יורשים, ובעקבות כך חולקה נחלתו בין אדולף ואחיינו, פרדריק השני, מלך דנמרק. אדולף הפקיד את ניהול הדוכסות בידי יוהאן רנטצאו, בעת שהשתתף בדיאט של אוגסבורג, שהיווה את נקודת השיא של כוחו של הקיסר קרל החמישי. בשנת 1553 חזר אדולף לנחלתו, ובשנת 1556 הוא ירש את אחיו הצעיר פרדריק בתפקיד הבישוף של שלזוויג. ב-17 בדצמבר 1564 התחתן אדולף עם כריסטינה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 10 ילדים: פרידריך השני, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1568–1587). סופיה מהולשטיין-גוטורפ (1569–1634), התחתנה עם יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין. פיליפ, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1570–1590). כריסטינה מהולשטיין-גוטורפ (1573–1625), התחתנה עם קרל התשיעי, מלך שוודיה. אליזבת מהולשטיין-גוטורפ (1574–1587). יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1575–1616). אנה מהולשטיין-גוטורפ (1575–1625), התחתנה עם אנו השלישי, רוזן פריזיה המזרחית. כריסטיאן מהולשטיין-גוטורפ (1576–1577). אגנס מהולשטיין-גוטורפ (1578–1627). יוהאן פרידריך מהולשטיין-גוטורפ (1579–1634), הנסיך-בישוף של ברמן, ליבק ופרדן. מדיה וקבצים בנושא אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Cf. Carsten Porskrog Rasmussen, "Die dänischen Könige als Herzöge von Schleswig und Holstein", Frauke Witte and Marion Hartwig (trls.), in: Die Fürsten des Landes: Herzöge und Grafen von Schleswig, Holstein und Lauenburg [De slevigske hertuger; German], Carsten Porskrog Rasmussen (ed.) on behalf of the Gesellschaft für Schleswig-Holsteinische Geschichte, Neumünster: Wachholtz, 2008, pp. 73-109, here pp. 87seq. ISBN 978-3-529-02606-5
אברהם נוחם

אַבְרָהָם נוֹחַם (נולד ב-8 בפברואר 1923) הוא צייר ופסל ישראלי. נושאי מרבית ציוריו הם ישראליים-לאומיים ויהודיים. נוחם מציג את ציוריו ופסליו במוזיאון – גלריה "מסר התנ"ך", אשר ביישוב עלמון – ענתות, ליד ירושלים. אברהם נוֹחַם נולד בשנת 1923 בירושלים להוריו, שמואל (1899-1988) ושרה (1900-1987). משפחת אביו של אברהם נוחם, שמואל נחמה, עלתה לארץ ישראל מיוון בתחילת המאה ה-18. אימו, שרה, היא ממשפחת עזרא מחברון, משפחה אשר עלתה לארץ מספרד לאחר גירוש היהודים שם ב-1492. אביו של שמואל, רחמים נחמה (1864-1970), נולד בין חומות העיר העתיקה והיה בין מייסדי שכונת יגיע כפיים (1906) בירושלים ועבד כאח בבית החולים אוולינה דה רוטשילד בירושלים. אברהם הוא הבכור בין 8 אחים ואחיות, במשפחתו דיברו בשפת הלדינו. נוחם עבר מבחני בגרות אקסטרניים ואחריהם המשיך ללימודים בסמינר לחינוך ולאחר מכן באוניברסיטה העברית בחוגים לכלכלה והמזרח התיכון. הוא עסק בהוראה ובניהול בית ספר לעולים במעברת תלפיות. בזמן לימודיו ולאחר מכן עבד בעבודות שונות בפקידות ובסטטיסטיקה. נוחם היה מעורב במסגרת פעילות ארגונית ורעיונית מפלגת פועלי ארץ ישראל- מפא"י וכך גויס לארגון ההגנה ב-1945 ועם תחילת ההתקפות של הערבים שירת שלוש שנים כחובש צבאי, רובן כחובש גדודי. במלחמת העצמאות נלחם בקרבות בירושלים ובסביבתה. כמו כן נטל חלק במלחמת קדש, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. נוחם היה נשוי לארינה לבית נגלר, להם נולדו בת, ליאור, ובן, אמיר. כיום נשוי לבלה לבית קיל, אשר עלתה מריגה, לטביה. הם הורים לדניאל ומיכאל (בניה של בלה מנישואיה הקודמים, שאותו אימץ), שרילי ונילי. אברהם נוחם נכנס לתחום האמנות במטרה לנסות להביע השקפת עולם ציונית ויהודית, בצורה אמנותית (ולא רק בכתובים), בפיסול ובעיקר בציור. תחילה, הוא החליט להתמקצע מבחינה טכנית ולכן בשנים הראשונות יצירתו עסקה במגוון נושאים: נופים, דיוקנאות, טבע ודומם. בהמשך נושאי הציורים הפכו להיות רוחניים, ציוניים ולאומיים: ירושלים, דמויות תנ"כיות (מאברהם ועד ישעיהו ), דמויות היסטוריות (מהרמב"ם ועד דוד בן-גוריון). הסגנון האמנותי הוא מעורב ורב תחומי. פסליו ברובם מציגים ביטויים של זוגיות בסגנון סימבולי מודרני. יש לציין שאברהם נוחם הוא אמן המונע מהשקפת עולם אידאית ולא מתוך צורך כלכלי או מקצועי ולכן יש כיום ברשותו את עבודותיו מארבעים שנותיו האחרונות, והן מוצגות במוזיאון שהוא, יחד עם רעייתו, בלה נוחם, הקימו בעלמון ענתות. אתר האינטרנט של אברהם נוחם (הקישור אינו פעיל, 31 בדצמבר 2022) (ארכיון) הבלוג של אברהם נוחם
יחסי הודו – הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

יחסי הודו–הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הודו פתחה את שגרירותה בקינשאסה בשנת 1962, אחת מהמדינות הראשונות שהקימו משלחה דיפלומטית במדינה. נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ז'וזף קבילה, ביקר בהודו על מנת להשתתף במסגרת הפורום הודו-אפריקה הראשון ב-8 עד 9 באפריל 2008. קבילה קיים מפגש דו-צדדי עם ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג. זרוע הגורקה ההודית, שירתה במסגרת משלחת האו"ם לשמירת השלום ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בשנים 1960–1966. נכון לדצמבר 2016, כ-4,500 חיילים הודים, משקיפים צבאיים ואנשי משטרה פועלים ברחבי המדינה כחלק ממונסקו(אנ'). אזרחי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו זכאים למלגות במסגרת ארגוני שיתוף פעולה כלכלי וטכני (ITEC) והמועצה ההודית לקשרי תרבות. בשנת 2016, ייצאה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו להודו סחורה בשווי 58 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם עופרת נחושת, יהלומים, בושם צמחים, נחושת מזוקקת, קובלט, פולי קקאו, בטריות חשמליות וגרוטאות אלומיניום. לעומתה, הודו ייצאה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו סחורה בשווי 234 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם תרופות, דם אנושי, שנאים חשמליים, מכוניות, אופנועים, בשר בקר קפוא, מכסי פלסטיק, מוצרי טקסטיל ונפט מזוקק. ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו קיימת קהילת ההודים הגדולה ביותר במרכז אפריקה. נכון לחודש דצמבר 2016, כ-9,000 אזרחים הודים ואנשים שמוצאם הודי מתגוררים במדינה. רוב ההודים במדינה מחזיקים אזרחות בריטית, קנדית, קנית וטנזנית. הקהילה ההודית עוסקת בעיקר במגזרי השירותים, העסקים, המסחר והתעשייה. המהגרים ההודים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מהגרים בעיקר ממדינת גוג'ראט, קרלה ומדינות שבדרום הודו (המהווים את קהילת המהגרים ההודית הגדולה ביותר). הקהילה ההודית הגדולה ביותר ברפובליקה הדמוקרטית בקונגו היא הקהילה האסמאעילית, המוערכת בכ- 2,000 תושבים. הודו מיוצגת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקינשאסה, בירת המדינה. כמו כן, הודו מחזיקה גם קונסוליה בלובומבאשי. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחזיקה שגרירות בניו דלהי. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו – הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בוויקישיתוף India – Democratic Republic of Congo Relations, Ministry of External Affairs Africa Scholarships | Indian Council for Cultural Relations | Government of India, www.iccr.gov.in (באנגלית) (ארכיון) Products that the Democratic Republic of the Congo exports to India (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that the Democratic Republic of the Congo imports from India (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) EMBASSY OF INDIA IN KINSHASA, CONGO (DEMOCRATIC REPUBLIC) CONSULATE OF INDIA IN LUBUMBASHI, CONGO (DEMOCRATIC REPUBLIC) EMBASSY OF CONGO (DEMOCRATIC REPUBLIC) IN NEW DELHI, INDIA
המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן

המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן (באורדו: سپریم جوڈیشل کونسل پاکستان) היא גוף של שופטים שהוסמך תחת סעיף 209 בחוקת פקיסטן. תפקידה העיקרי של מועצה זו היא לפקח על הרשות השופטת בפקיסטן. הרכב המועצה כפי שנקבע בחוקה: נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן שני השופטים הבכירים ביותר בבית המשפט העליון של פקיסטן שני השופטים הבכירים ביותר של בתי המשפט הגבוהים המחוזיים בפקיסטן אין לשפוט אף אחד מחמשת השופטים הבכירים של בית המשפט העליון של פקיסטן, והאדם היחיד שבידו האפשרות לשפוט שופטים אלו הוא נשיא המדינה, על פי דו"ח המועצה המשפטית העליונה. המועצה רשאית לפתוח בהליכים כגד שופט, ביוזמתה או בהחלטת נשיא פקיסטן. אם המועצה מסיקה כי השופט נאשם בהתנהגות לא נאותה, יש לסלקו מתפקידו. שופט בית המשפט הכפוף לבג"ץ, עשוי להיות מסולק באופן מיידי על ידי בית המשפט העליון. בשנת 2007, הנשיא הפקיסטני, פרבז מושארף, הושעה על ידי נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן. השופט אפתיחאר מוחמד צ'אודהרי סירב להציג האשמות שחיתות במועצה כנגד הנשיא כי חשב שחברי המועצה שמונו על ידי מושארף אינם אובייקטיביים. אתר המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן Chapter 4: "General Provisions Relating to the Judicature" of Part VII: "The Judicature", www.pakistani.org History of Supreme Judicial Council of Pakistan, www.supremecourt.gov.pk (ארכיון) Hon'ble Chief Justice of Pakistan, www.supremecourt.gov.pk (ארכיון) Hon'ble Judges, www.supremecourt.gov.pk (ארכיון)
יהודה ורדי

יהודה ורדי (י"ב באדר ה'תרפ"ו, 26 בפברואר 1926 – 31 בדצמבר 1990) היה צייר תפאורה וצייר ישראלי. סגנון הציור שלו היה פיגורטיבי ריאליסטי. נרצח בבית הקברות קריית שאול בתל אביב, והוכר כנפגע פעולת איבה. נולד לוורדה ולאברהם בעיראק, ב-1942 עלה לארץ ישראל עם הוריו. השתתף בקרבות במלחמת 1948. כבר בגיל צעיר החל לעבוד, כצבע וכבנאי. עד 1953 התנדב בקיבוץ גשר ועבד במחצבה. אז עזב את הקיבוץ והחל לעבוד כתפאורן בתיאטרון אוהל. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל משתף פעולה עם מנחם גולן, אז במאי תיאטרון וצייר עבורו תפאורות לכמה מחזות חשובים. הוא נעשה חבר באגודת הציירים ולמד אצל אביגדור סטימצקי, יחזקאל שטרייכמן ומרסל ינקו. ורדי אהב לצייר דיוקנאות של נשים ובעיקר נשים תימניות. כשהיה בן 38 הכיר את סוזי – בחורה בת 18 אותה צייר, לאחר 4 שנות היכרות הם נישאו, נסעו חודשיים לאירופה, לאחר מכן חיו בארצות הברית 8 חודשים, וחזרו לישראל. לאחר 17 שנים התגרשו, ולזוג שני ילדים. לאחר הגירושין עבר להתגורר בתל אביב עם אחיו, ופתח סטודיו ברחוב שלמה המלך. נמצא מת ליד קברה של אמו בבית הקברות קריית שאול בתל אביב, לשם הלך כדי להכין את חלקת הקבר ליום השנה שלה. הוא הוכר כנפגע פעולת איבה, ונקבע כי נרצח על רקע לאומני. הוא מונצח באנדרטה לחללי הטרור בהר הרצל בלוח מס' 56. ורדי הציג באטלייה שלו בכפר שלם מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, ומעת לעת בתערוכות שונות ברחבי הארץ, מהן: ב-1973 הציג תערוכה בגלריה לאמנות וספרות בקיסריה. ב-1982 הציג תערוכה בגלריה "לירז" בבאר שבע". ב-1985 הוצגה תערוכת יחיד גדולה מיצירתו במוזיאון העירוני של בת ים. דף הנצחה ליהודה ורדי, באתר המוסד לביטוח לאומי - אזרחים חללי פעולות איבה מתנת הטבע בלבד, הַבֹּקֶר, 30 בדצמבר 1964 שלשה ציירים צעירים בשלש תערוכות, על המשמר, 5 באוגוסט 1966 גדעון מרום, הצייר יהודה ורדי מת בבית הקברות, מעריב, 1 בינואר 1991 דוד לביא, "אבא חי בתוך בועה", מעריב, 2 בינואר 1991 לפי אתר ההנצחה לאזרחים חללי פעולות איבה, ולפי כתבות במעריב עם פטירתו. עם זאת, לפי דברי עצמו בריאיון מ-1964, היה יליד טבריה. גם לפי חוה זהבי היה יליד הארץ. דף הנצחה ליהודה ורדי, באתר המוסד לביטוח לאומי - אזרחים חללי פעולות איבה גדעון מרום, הצייר יהודה ורדי מת בבית הקברות, מעריב, 1 בינואר 1991 דוד לביא, "אבא חי בתוך בועה", מעריב, 2 בינואר 1991 מתנת הטבע בלבד, הַבֹּקֶר, 30 בדצמבר 1964 חוה זהבי, הפעם בלי מופשט, הצופה, 17 באפריל 1964 משה בן-שאול, סיור בתערוכות: תערוכות חדשות, מעריב, 4 באוקטובר 1973 אמיר רוזנבליט, חמש שנים לקרית האמנים בב"ש, דבר, 11 בפברואר 1982
קרב קובאדונגה

קרב קובאדונגה (בספרדית: Batalla de Covadonga) שנערך בשנת 722 היה הניצחון הראשון של כוח נוצרי על כוח מוסלמי בחצי האי האיברי, ויש הרואים בו את ראשית הרֶקוֹנְקִיסְטָה. הקרב ניטש בין כוח של ממלכת אסטוריאס הצעירה בפיקודו של המלך הוויזיגותי פלגיוס הראשון, לכוח של בית אומאיה בפיקודו של אל-קמה(אנ'). הקרב התחולל במועד לא ידוע בקיץ 722. למרות חשיבותו ההיסטורית המידע על הקרב חלקי ונתון בוויכוח בין החוקרים. הסברה המקובלת היא שהקרב התחולל לרגלי הר אאוסבה (Auseva) (ספ') בצפון רכס פיקוס דה אירופה ליד קובאדונגה, באסטוריאס שבצפון מערב ספרד. בעקבות הקרב הפכה ממלכת אסטוריאס, שעד אז הייתה אוסף כפרים וכוחות גרילה מפוזרים, לישות הגאופוליטית הנוצרית הראשונה בחצי האי האיברי מאז נפילת הממלכה הויזיגותית. קרב קובאדונגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בערבית: عنبسة بن سحيم الكلبي מעט מאוד ידוע עליו פרט להשתתפותו בקרב זה לפי גרסה אחרת כבר בקיץ 718 ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאדילק XT4

קאדילק XT4 (באנגלית: Cadillac XT4) הוא קרוסאובר קומפקטי, מתוצרת חטיבת מכוניות היוקרה קאדילק, חברת בת של ג'נרל מוטורס האמריקאית, אשר הוצגה לראשונה ב-27 במרץ 2018 בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ויצאה לשוק בסתיו 2018 כמודל 2019. , 5 דלתות הנעות: 4x2, 4x4 מערכת ניהול דלק פעיל ("Active Fuel Management" (אנ') מערכת "Start-stop system" (אנ') דרגות גימור: "Luxury", "Premium Luxury", "Sport" פנסי LED (בדגם "Luxury") מצלמה חזותית אחורית מחיר היחידה דגם "Luxury" בארצות הברית: 35,790-43,865 דולר - למודל 2019 מחיר היחידה דגמי "Sport", "Premium Luxury" בארצות הברית: 40,290-56,635 דולר - למודל 2019 "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" "קאדילק XT4" קאדילק "קאדילק XT4" - תמונות מדיה וקבצים בנושא קאדילק XT4 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאדילק XT4 (באנגלית) קאדילק XT4, סרטון באתר יוטיוב קאדילק XT4, סרטון באתר יוטיוב קאדילק XT4, סרטון באתר יוטיוב קאדילק XT4, סרטון באתר יוטיוב קאדילק XT4 - האתר הרשמי בישראל קאדילק XT4 בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו יורק univision.com/noticias/auto-show-de-nueva-york/nueva-york-2018-la-nueva-cadillac-xt4-2019 "קאדילק XT4" thecarconnection.com/overview/cadillac_xt4 "קאדילק XT4" autoblog.com/2018/03/27/2019-cadillac-xt4-crossover "קאדילק XT4" cadillac.com/future-concept-vehicles/xt4-crossover/trim-selector "קאדילק XT4" caranddriver.com/cadillac/xt4 "קאדילק XT4" cadillaccanada.ca/2019-xt4-compact-luxury-suv.html "קאדילק XT4" cnet.com/roadshow/news/2019-cadillac-xt4-crossover-official-pricing-new-york
פרדריק צ'פמן רובינס

פרדריק צ'פמן רובינס (באנגלית: Frederick Chapman Robbins ; ‏25 באוגוסט 1916 - 4 באוגוסט 2003) היה וירולוג ורופא ילדים אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954 יחד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ותומאס הקל וולר על תרומתם לפיתוח חיסונים. נולד באלבמה (יליד אלבמה היחיד שזכה בפרס נובל), אביו היה פרופסור לבוטניקה. למד באוניברסיטת מיזורי לפני שעבר ללימודים לתואר דוקטור לרפואה באוניברסיטת הרווארד, אותם סיים בשנת 1940. את התמחותו ערך בבית החולים לילדים של בוסטון, לפני שגויס לצבא ארצות הברית כמנהל מעבדה לחקר מחלות זיהומיות. במסגרת זו שירת בצפון אפריקה ובאיטליה וחקר מחוללי מחלות כטיפוס, צהבת נגיפית וקדחת Q. כן חקר את האימונולוגיה של נגיף mumps, ממחוללי דלקת קרום המוח. בשנת 1946 השתחרר בדרגת מייג'ור, עם עיטור כוכב הארד לשירות ראוי לשבח, ושב להשלמת התמחותו. ב-1948 החל לעבוד כעמית בכיר לחקר מחלות נגיפיות של מועצת המחקר הלאומית (National Research Council) (כיום האקדמיה הלאומית למדע, הנדסה ורפואה (אנ')), שם עבד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ותומאס הקל וולר. בשנת 1949 פרסמו השלושה על הצלחה בייצור תרבית הנגיף הגורם לשיתוק ילדים. מיד לאחר מכן הפעיל יונה סאלק את שיטת אנדרס-וולר-רובינס לשם ייצור החיסון הראשון לשיתוק ילדים. על עבודה זו זכו השלושה בפרס נובל. נוסף על כך עסק רובינס גם בחקר נגיפי הרפס סימפלקס ווקסיניה (אנ'). במקביל היה רובינס חוקר ומרצה בכיר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הארוורד, מנהל-שותף של יחידת הבידוד של בית החולים לילדים של בוסטון ועוזר לשירות הרפואה לילדים של בית החולים הכללי מסצ'וסטס. במאי 1952 עבר רובינס לקליבלנד, אוהיו, שם כיהן כפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב (בין 1966 ל-1980 היה דיקאן בית הספר לרפואה) ומנהל המחלקה לרפואת ילדים ומחלות זיהומיות בבית החולים הכללי העירוני של קליבלנד (Cleveland Metropolitan General Hospital), משרה בה שירת כל חייו. נוסף על כך היה יועץ בתחום המחלות הזיהומיות ליחידת האימונולוגיה של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לארגון הבריאות העולמי, לנאס"א, למנהל המזון והתרופות האמריקאי ועוד. היה חבר בגופים ומוסדות רבים, בהם ועדת בריאות הציבור של אוהיו, האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים, החברה האמריקאית לניסויים קליניים, החברה האמריקאית למחלות זיהומיות ועוד. בשנת 1962 נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בין השנים 1980–1985 כיהן כנשיא המוסד לרפואה (Institute of Medicine) של האקדמיה הלאומית למדעים, בתפקידו זה היה חלוץ בהקמת כוח משימה משותף ראשון לחקר נגיף ה-HIV וסיוע לקידום המחקר והטיפול במחלת האיידס באוגנדה. מדיה וקבצים בנושא פרדריק צ'פמן רובינס בוויקישיתוף פרדריק צ'פמן רובינס, באתר פרס נובל (באנגלית) ביוגרפיה בהוצאת האקדמיה הלאומית למדעים (בעמ' 15–17 - רשימת מאמרים) פרדריק צ'פמן רובינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרדריק צ'פמן רובינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Cultivation of the Lansing Strain of Poliomyelitis Virus in Cultures of Various Human Embryonic Tissues, Science 28 January 1949: Vol. 109 no. 2822 pp. 85-87 ביוגרפיה בהוצאת האקדמיה הלאומית למדעים עמ' 12
ג'וני אובראיינט

ג'וני לי אובראיינט השלישי (באנגלית: Johnny Lee O'Bryant III; נולד ב-1 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. אובראיינט למד ושיחק בין השנים 2011–2014 באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, בה עבר את רף 1,000 הנקודות ו-700 הריבאונדים. בעונות 2013 ו-2014 נבחר לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי (SEC) בליגת המכללות. ב-26 ביוני 2014 נבחר אובראיינט במקום ה-36 בדראפט 2014 על ידי מילווקי באקס. ב-30 ביולי 2014 חתם על חוזה עם הבאקס לאחר לרשם ממוצע של 8.2 נקודות למשחק בחמישה משחקים בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-9 באוקטובר סבל ממתיחה ברצועת ברכו הימנית, אשר השביתה אותו מ-25 המשחקים הראשונים של העונה. את הופעת הבכורה שלו עבור הבאקס ערך ב-17 בדצמבר. ב-26 בדצמבר קלע שיא הנקודות שלו באותה עונה, 12 נקודות בניצחון 107–77 על אטלנטה הוקס. ב-29 ביוני 2016 שחררו הבאקס את אובראיינט מהקבוצה. ב-23 בספטמבר 2016 חתם אובראיינט על חוזה בוושינגטון וויזארדס. ב-21 באוקטובר, לאחר שהופיע בארבעה משחקי קדם-עונה עבור הקבוצה, החליטו הוויזארדס לוותר על שירותיו. ב-11 בנובמבר 2016 חתם אובראיינט בקבוצת הבת של פיניקס סאנס, נורת'רן אריזונה סאנס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בהופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הוא תרם 18 נקודות ו-12 ריבאונדים בניצחון 122–106 על איווה אנרג'י. ב-16 בינואר 2017, הוא נבחר לשחקן השבוע בליגת הפיתוח, על משחקו בין 9 בינואר ל-15 בינואר. ב-26 בינואר 2017 חתם על חוזה ל-10 ימים עם דנוור נאגטס, ובסיומו חתם על חוזה נוסף בקבוצה ל-10 ימים נוספים. הוא חזר לנורת'רן אריזונה סאנס ב-16 בפברואר לאחר תום החוזה השני שלו. יומיים לאחר מכן, הוא השתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח. ב-24 בפברואר 2017 חתם אובראיינט על חוזה ל-10 ימים עם שרלוט הורנטס. ב-4 במרץ 2017 קלע שיא קריירה של 15 נקודות בניצחון 112–102 על דנוור נאגטס. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה נוסף של 10 ימים עם ההורנטס, ובסיומו הוא חתם על חוזה רב שנתי בקבוצה. ב-7 בפברואר 2018 הועבר אובראיינט בטרייד לניו יורק ניקס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, תמורת וילי הרננגומז. אובראיינט שוחרר מהניקס ביום שלאחר העסקה. ב-31 ביולי 2018 חתם לעונה במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית ומהיורוליג. ב-27 בדצמבר 2018 קלע אובראיינט שיא קריירה של 32 נקודות ביחד עם 5 ריבאונדים, 3 אסיסטים, 3 חטיפות, חסימה אחת ומדד של 44 נקודות בניצחון 94–92 על אולימפיה מילאנו, כשבסיום המחזור הוא נבחר לשחקן המצטיין של המחזור ביורוליג. ב-14 באוגוסט 2019 חתם אובראיינט בלוקומוטיב קובאן, המשחקת בליגת העל הרוסית וביורוקאפ. מדיה וקבצים בנושא ג'וני אובראיינט בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג ynet ספורט, ג'וני אובראיינט חתם במכבי תל אביב, באתר ynet, 31 ביולי 2018 אובראיינט נבחר ל-MVP של המחזור ביורוליג, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2018 ג'וני אובריאנט חתם בשורות לוקומוטיב קובאן, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2019
Ruf SCR 2018

Ruf SCR 2018 היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Ruf Automobile (אנ') (שם מלא: "Ruf Automobile GmbH") אשר מיוצרת משנת 2018 דגם ה-"Ruf SCR 2018" מבוסס על דגם פורשה 964 (אנ') דגם ה-"Ruf SCR 2018" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה, במרץ 2018 דגם "Ruf SCR 2018" בנוי מיציקת סיבי פחמן בגוף הרכב מנוע אחורי מנוע מסוג "Flat-six engine" (אנ') 2 דלתות תמסורת ידנית בלבד - 6 מהירויות בשנת 2019 מתכנן היצרן לבנות 15 יחידות מדגם "Ruf SCR 2018" המיועדות לייצוא לארצות הברית במחיר של 807,000 דולר ליחידה Ruf CTR3 מדיה וקבצים בנושא Ruf SCR 2018 בוויקישיתוף Ruf SCR 2018, סרטון באתר יוטיוב Ruf SCR 2018, סרטון באתר יוטיוב דגם "Ruf SCR 2018" jalopnik.com/the-ruf-scr-2018-is-a-510-hp-carbon-fiber-porsche-looka דגם "Ruf SCR 2018" בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה evo.co.uk/porsche/20931/ruf-scr-2018-revealed-at-geneva-motor-show דגם "Ruf SCR 2018" ruf-automobile.de/en/modell/ruf-scr דגם "Ruf SCR 2018" roadandtrack.com/car-shows/geneva-auto-show/a19128731/ruf-scr-geneva-reveal-specs-photos-info דגם "Ruf SCR 2018" supercars.net/blog/ruf-scr-2018
פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה

פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה (בפורטוגזית: Pedro de Alcântara de Orléans e Bragança;‏ 15 באוקטובר 1875 - 29 בינואר 1940), היה בנה של איזבל, נסיכת ברזיל, וחמיהם של אנרי, רוזן פריז ודוארטה נונו, דוכס ברגנסה. פדרו נולד בפטרופוליס ב-15 באוקטובר 1875, לגאסטון, רוזן אה ולאיזבל, נסיכת ברזיל, בתם של פדרו השני, קיסר ברזיל ותרזה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, ועם לידתו קיבל את התואר "נסיך גראו-פארה". בשנת 1889 בוטלה המונרכיה בברזיל, והוקמה הרפובליקה הברזילאית הראשונה, ופדרו ומשפחתו יצאו לגלות בצרפת. לאחר מכן עבר פדרו להתגורר בווינה, ואף התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, ושירת בו כקפטן ברגימנט האולנים ה-4. בשנת 1891 קיבל פדרו את התואר "הנסיך הקיסרי של ברזיל", ובשנת 1893 פרצו בברזיל מרד הצי הברזילאי ומהפכת הפדרציה הפדרלית, ופדרו התבקש לחזור לברזיל כפדרו השלישי, קיסר ברזיל, אולם אמו התנגדה לכך, והרעיון לא יצא אל הפועל. בשנת 1900 נפגש פדרו עם אלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ, בתם של יאן, רוזן דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ והרוזנת אליזבת קוטולינסקי, וב-14 בנובמבר 1908 התחתן עמה בוורסאי. אולם, מכיוון שאלז'בייטה הייתה ממשפחת אצולה זוטרה מבוהמיה, נאלץ פדרו לוותר על זכות הירושה לכתר הברזילאי, אם כי נשאר עם התואר "נסיך אורליאן-ברגנסה". לאחר מותם של הורי אשתו עברו פדרו ומשפחתו להתגורר בבתיהם באיל סן לואי ובבולון-ביאנקור. פדרו ערך טיולים עם משפחתו בנאפולי, בקונסטנטינופול, ברודוס, בסמירנה, בלבנון, בסוריה, בקהיר, בארץ ישראל ובירושלים. בשנת 1920 בוטל חוק הגירוש על בני המשפחה הקיסרית בברזיל, ובעקבות כך עברו בני המשפחה להתגורר בפטרופוליס, ברזיל, אולם במהלך המסע לברזיל מת אביו גאסטון, רוזן אה. ב-29 בינואר 1940 מת פדרו בפטרופוליס, כתוצאה ממחלה נשימתית. ב-14 בנובמבר 1908 התחתן פדרו עם אלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ, בתם של יאן, רוזן דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ והרוזנת אליזבת קוטולינסקי, ממנה נולדו לו 5 ילדים: איזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה (1911–2003), התחתנה עם אנרי, רוזן פריז פדרו גשטאו, נסיך אורליאן-ברגנסה (1913–2007), התחתן עם מריה דה לה אספרנסה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות מריה פרנסיסקה מאורליאן-ברגנסה, דוכסית ברגנסה (1914–1968), התחתנה עם דוארטה נונו, דוכס ברגנסה ז'ואאו מריה, נסיך אורליאן-ברגנסה (1916–2005), התחתן עם פאטימה שרפה שירין תרזה, נסיכת אורליאן-ברגנסה (1919–2011), התחתנה עם ארנסטו אנטוניו מריה מרטורל אי קלדרו מדיה וקבצים בנושא פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה בוויקישיתוף
פייקאן

פייקאן (באנגלית: Paykan, קרוי גם: Paykan Hillman Hunter) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב Iran Khodro (אנ') האיראנית אשר יוצרה בין השנים 1967–2005. דגמי "פייקאן" התבססו על דגם הילמן הנטר מתוצרת "Hillman" (אנ') הבריטית, ויוצרו ברישיון הילמן. דגמי "פייקאן" נחשבו למכוניות הפופולריות ביותר באיראן.. בנוסף, דגמי "פייקאן" משרתים כמוניות. "פייקאן" – פירושו "חץ" בפרסית. 4 דלתות – סדאן 2 דלתות – טנדר 1.5 ליטר 1.7 ליטר פייקאן הילמן הנטר (יוצר באיראן) "פייקאן" (יוצר באיראן) "פייקאן" "פייקאן" "פייקאן" "פייקאן" "פייקאן" "פייקאן" – מבט לתא הנהג פייקאן – מונית פייקאן – מונית פייקאן – טנדר פייקאן – טנדר פרסומת ל-"פייקאן" (שנת 1971 איראן) פרסומת ל-"פייקאן" (שנת 1971 איראן) פרסומת ל-"פייקאן" (שנת 1971 איראן) פרסומת ל-"פייקאן" (שנת 1971 איראן) פרסומת ל-"פייקאן" (שנת 1971 איראן) הילמן הנטר דגמי פייקאן - תמונות מדיה וקבצים בנושא פייקאן בוויקישיתוף פאיקאן - היסטוריה rootes-chrysler.co.uk/paykan פייקאן - סוף ייצור הדגם הפופולרי news.bbc.co.uk/2/hi/business Harald H. Linz, Halwart Schrader: Die Internationale Automobil-Enzyklopädie. United Soft Media Verlag, München 2008, ISBN 978-3-8032-9876-8, Kapitel Peykan