laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rock The Casbah

Rock The Casbah (בתרגום לעברית: רוק בקסבה) הוא סרט דרמה קומית צרפתי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ליילה מרקשי והפיקה סטפני קארראס. הסרט מספר על משפחה המתאבלת על מות האב בהתאם למסורת האסלאם, אך כאשר הבת הצעירה של המשפחה מגיעה, הגיבוש המשפחתי משתנה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של אנגולה שבצרפת ב-23 באוגוסט 2013, ולאחר כך בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו שבקנדה ב-6 בספטמבר 2013‏. שפת הסרט היא צרפתית, ואורכו כ-100 דקות. זהו תפקידו האחרון של עומר שריף בקולנוע. הסרט היה מועמד בשנת 2014 לפרס בפסטיבל הסרטים בסידני. הסרט מתרחש בעיר טנג'יר שבמרוקו בעונת הקיץ. בסרט, מתכנסת משפחה כדי להתאבל על מות האב שנפטר מהתקף לב, בהתאם למסורת האסלאם. הגיבוש המשפחתי משתנה, כאשר באה למשפחה הבת הצעירה, סופיה, שיש לה קריירת משחק בניו יורק, אך היא תמיד מגלמת טרוריסטיות. הגעתה ונוכחותה מעוררים ריבים ישנים בינה לבין אחותה, מה שגרם למשפחה לריב ולקרוס. מורח'נה אלעוי – סופיה נאדין לבקי – מרים לובנה אזאבל – קנזה היאם עבאס – עיישה עומר שריף – מולאי חסן "Rock The Casbah", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Rock The Casbah", באתר נטפליקס "Rock The Casbah", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Rock The Casbah", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Rock the Casbah- Release Info, באתר "IMDb" Rock The Casbah, באתר "TIFF"‏, 9 באוקטובר 2013 Toronto Adds 75+ Titles To 2013 Edition; James Franco, Alex Gibney, Hayao Miyazaki, Sean Durkin and Kevin Macdonald Among Them,‏ Peter Knegt, באתר "IndieWire"‏, 13 באוגוסט 2013
סקייטפארק פיונגיאנג

סקייטפארק פיונגיאנג הוא הסקייטפארק הראשון שנפתח בקוריאה הצפונית.  הסקייטפארק, אשר מהווה חלק ממרכז הבריאות ריוגיונג בבירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, הושק בטקס חגיגי במהלך חודש נובמבר 2012, בנוכחות המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און. הסקייטפארק כולל מגוון מתקני סקייטבורדינג, ביניהם חצאי צינור, רמפות, משטחים משופעים, וכן מסלול רכיבה מרכזי. מדיה וקבצים בנושא סקייטפארק פיונגיאנג בוויקישיתוף תמונות נוספות של הפארק "Kim Jong Un Visits Breast Cancer Research Center, Health Complex, Ice Rink and Skate Park". North Korea Leadership Watch. 2012-11-04. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-08-12. "North Korea unveils first skate park". ABC News (בAustralian English). 2012-12-05. נבדק ב-2016-08-12. ערך זה הוא קצרמר בנושא קוריאה הצפונית ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוניה

דוניה (באנגלית: Dunia) הוא סרט דרמה רומנטי מצרי-צרפתי-לובי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ג'וסלין סאאב. הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן הפוגשת את ד"ר בכר, איתו היא מגלה בנוסף לעונג של המילים באמצעות השירה, את העונג של החושים. הסרט הוקרן לראשונה ב-3 באוגוסט 2005 בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול שבקנדה, ומאז היה מועמד וזכה במספר פרסים. שפת הסרט היא ערבית ואורכו כ-110 דקות. הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן בקהיר שרוצה להיות רקדנית מקצועית. במהלך הליהוק לתחרות הריקודים, דוניה פוגשת את ד"ר בכיר המהולל והמקסים. עם ד"ר בכיר, דוניה תגלה לא רק את העונג של המילים באמצעות שירה, אלא גם את העונג של החושים. עם זאת, היא תצטרך להתעמת עם המסורת, אשר הורסת את היכולת שלה להרגיש הנאה, כדי לשחרר את הגוף שלה לרקוד עם נשמתה. מוחמד מוניר – ד"ר בכיר חנאן טורק – דוניה פאת'י עבדל ווהאב – ממדוח עאידה ריאד – איניטא סוסאן באדר – ארווה ח'אלד אל סאווי – חאזם יוסף איסמעיל – אנטר 2005: פסטיבל הסרטים הבינלאומי סינגפור 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי פריבורג 2006: פסטיבל הקולנוע של מילאן 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי אלגרבה 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר "דוניה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דוניה", באתר נטפליקס "דוניה", באתר AllMovie (באנגלית) "דוניה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דוניה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Dunia", באתר "Le Monde.fr"‏, 6 בספטמבר 2006 «DUNIA», LA RAGE AU CAIRE,‏ Philippe Azoury, באתר "Libération"‏, 6 בספטמבר 2006 Dunia- Release Info, באתר "IMDb" Dunia- Awards, באתר "IMDb" ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דוניה".
אוניברסיטת קים איל-סונג

אוניברסיטת קים איל-סונג (בקוריאנית: 김일성종합대학) נוסדה ב-1 באוקטובר 1946, היא האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בקוריאה הצפונית, ונחשבת כיום לאחת מהאוניברסיטאות המובילות במדינה, בה לומדים כ-10,000 סטודנטים מדי שנה. מתחם האוניברסיטה משתרע על שטח של כ-15 דונם במרכז פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. בנוסף לאולמות הלימוד האקדמיים, מתחם האוניברסיטה כולל גם 10 בנייני משרדים, 50 מעבדות, ועוד מגוון ספריות, מוזיאונים, בית דפוס, מרכז מחקר ופיתוח, מעונות סטודנטים ואף בית חולים. במתחם פועלת גם מעבדת מחשבים, אף שבהתאם למדיניות קוריאה הצפונית ביחס לשימוש ברשת האינטרנט, הגישה לאינטרנט מהמעבדה וממוסדות האוניברסיטה מוגבלת ומנוטרת בקפידה. האוניברסיטה קרויה על שמו של קים איל-סונג, אבי האומה והנשיא הנצחי של קוריאה הצפונית. האוניברסיטה מדורגת במקום השני מבין כלל האוניברסיטאות בקוריאה הצפונית (לאחר אוניברסיטת פיונגיאנג למדע ולטכנולוגיה), ובמקום ה-9,837 בדירוג האקדמי העולמי. במהלך חודש יולי 1946, בתקופת השלטון הצבאי הסובייטי בקוריאה הצפונית וכשנתיים בטרם קבלת העצמאות, הוועדה העממית לענייני פנים, בראשות קים איל-סונג עצמו, התכנסה והחליטה על הקמת אוניברסיטה ראשונה מסוגה בקוריאה הצפונית (פקודה מס' 40). האוניברסיטה הוקמה שלושה חודשים לאחר מכן, ב-1 באוקטובר 1946, במתחם מיועד במרכז העיר פיונגיאנג, בירתה המיועדת של המדינה שבדרך. בשנת 1948, ארבע מהפקולטות שפעלו באוניברסיטה (הפקולטה להנדסה, הפקולטה להנדסת תחבורה, הפקולטה לחקלאות, והפקולטה לרפואה) הופרדו מאוניברסיטת קים איל-סונג לשם הקמתן של מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה (קרויה כיום אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה), אוניברסיטת פיונגיאנג לחקלאות, ואוניברסיטת פיונגיאנג לרפואה. במהלך מלחמת קוריאה, האוניברסיטה הועברה באופן זמני למתחם חלופי, רחוק ממרכז העיר פיונגיאנג, על מנת להימנע מהפצצות חיל האוויר האמריקאי על העיר. לאחר תום המלחמה, האוניברסיטה שבה למרכז העיר פיונגיאנג.  בשנים שלאחר המלחמה, אוניברסיטת קים איל-סונג הפכה בהדרגה למרכז של ״התנגדות אינטלקטואלית״ בקוריאה הצפונית, כאשר הסטודנטים ואנשי הסגל שאפו להרחיב את היקף חופש הביטוי והמחשבה בקוריאה הצפונית, תוך התנגשות עם גורמי השלטון ומפלגת הפועלים של קוריאה, אשר ביקשו להצר את חופש הביטוי במדינה. בעקבות אירועי המרד ההונגרי של שנת 1956, שלטונות קוריאה הצפונית החלו בתהליך ״טיהור״ של האוניברסיטה, כאשר כמאה סטודנטים, יחד עם בכירים מקרב סגל האוניברסיטה, הושמו כמטרה מצד השלטון. בהמשך, הליך הטיהור התרחב גם כלפי גורמים ״חתרניים״ נוספים ברחבי קוריאה הצפונית. עד לסוף שנות ה-70, למעלה מ-50,000 צפון-קוריאנים סיימו לפחות שנת לימודים אחת באוניברסיטה. האוניברסיטה גם שימשה ומשמשת ככלי חשוב לאימון ולהכשרת קצינים בצבא קוריאה הצפונית. מסיבה זו, בין היתר, במהלך שנות ה-70 החלו להתקיים באוניברסיטה גם קורסים ללימוד השפה האנגלית. חינוך בקוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קים איל-סונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קים איל-סונג (בNorth Korean standard language) מידע על אוניברסיטת קים איל-סונג (באנגלית) http://terms.naver.com/entry.nhn?docId=553237 Wingfield-Hayes, Rupert (4 במאי 2016). "A rare look inside North Korea's Kim Il Sung University". BBC News. נבדק ב-4 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) York, Rob (12 בדצמבר 2014). "Kim Il Sung University has new website". NK News. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) דירוג אקדמי של אוניברסיטת קים איל-סונג Lankov 2002, p. 96. Lankov 2002, p. 97.
שוודיה באירוויזיון 2009

שוודיה באירוויזיון 2009 השתתפה עם השיר "La Voix", בביצוע של מאלנה ארנמן. ארנמן זכתה בתחרות השירים השוודית מלודיפסטיבלן, המשמשת בתהליך הבחירה של שוודיה לאירוויזיון. "מלודיפסטיבלן 2009" התחרות לבחירת נציג שוודיה לאירוויזיון 2009 שנערך ברוסיה, התקיימה במתכונת של ארבעה חצאי גמר שבכל אחד מהם מתמודדים ארבעה הרכבים מוזיקליים בהם שני המקומות הראשונים עולים לגמר והמתמודדים שהגיעו למקומות השלישי והרביעי בכל אחד מחצאי הגמר מתמודדים ביניהם בתוכנית של "הזדמנות שנייה" בה שני המקומות הראשונים עולים לגמר, בנוסף מתמודד נוסף עולה לגמר שנבחר על ידי צוות שיפוט בינלאומי. בגמר התחרות התמודדו 11 אמנים, האירוע נערך באריקסון גלוב והונחה על ידי פייטרה מיידה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא שוודיה באירוויזיון 2009 בוויקישיתוף
ולדיסלב וולקוב

ולדיסלב ניקולייביץ' וולקוב (ברוסית: Владислав Николаевич Волков; 23 בנובמבר 1935 – 30 ביוני 1971) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשני משימות במסגרת תוכנית סויוז. נספה עם כל הצוות במסגרת הנחיתה של חללית סויוז 11. וולקוב נולד במוסקבה. בשנת 1953, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי הנדסה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. בשנת 1959 הוא התקבל לעבודה במחלקת תכנון מס' 1. הוא השתתף בפיתוח חלליות מדגם ווסטוק ווסחוד. בשנת 1966 וולקוב התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. בשנת 1969 וולקוב שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 7 (אנטולי פיליפצ'נקו היה מפקד צוות). המטרה הייתה להתחבר לחללית סויוז 7 שלא הושגה. בהמשך הוא היה חבר הצוות משנה של מספר משימות חלל סובייטיות. בשנת 1971 שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 11. עם עוד שני אנשי צוות נוספים. במהלך הטיסה הושג שיא השהייה בחלל. לאחר סיום הטיסה שנמשכה 23 ימים במהלך הנחיתה התרחשה בריחת אוויר מהתא, בעקבות זאת, כשנפתחה דלת הקפסולה בעזרתה חזרו לכדור הארץ, התגלו השלושה כמתים. וולקוב נטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין. על שמו נקראו אונייה סובייטית שהייתה חלק של מערך השליטה על חלליות, מכתש על הירח ואסטרואיד. מדיה וקבצים בנושא ולדיסלב וולקוב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) ולדיסלב וולקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ולדיסלב וולקוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אברהם פלג, "זינוק רוסי באכלוס ההלל", מעריב, 17 ביוני 1971
ולנטין לבדב

ולנטין ויטלייביץ' לבדב (ברוסית: Валентин Витальевич Лебедев; ‏נולד ב־14 באפריל 1942) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז. ולנטין לבדב נולד במוסקבה. בשנת 1942, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי הנדסה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. במקביל הוא עבר קורס טיס. עוד בהיותו סטודנט לבדב ניסה להתקבל ליחידת הקוסמונאוטים אך נכשל. בשנת 1966 הוא התקבל לעבודה במחלקת תכנון מס' 1. הוא היה חבר צוות קרקע של מספר משימות חלל ופיתח מספר מערכות לצורך חיבור חלליות בחלל. בשנת 1972 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. בשנת 1973 ולנטין לבדב שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 13 (פיוטר קלימוק היה מפקד צוות). המטרה המרכזית הייתה לבצע תצפיות עם טלסקופ בתחום על סגול שהותקן על החללית. בהמשך הוא חזר לעבוד במחלקת תכנון מס' 1 ובשנת 1974 השלים לימודי דוקטורט. בשנת 1982 ולנטין לבדב שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז T-5 (אנטולי ברזובוי היה מפקד צוות). הם התחברו לתחנת חלל סאליוט 7 והחלו לפעול כמשלחת מס' 1. במהלך שהות בוצע פעילות חוץ רכבית באורך של כ-2.5 שעות. צוות שהשלים 211 ימים שהייה בחלל (שיא של אותו תקופה) לפני חזרתו לכדור הארץ בחללית סויוז T-7. בשנת 1985 לבדב השלים את עבודת פוסט דוקטורט. בשנת 1989 הוא התמנה לסגן מנהל מכון הגאוגרפי של האקדמיה הסובייטית למדעים, בשנת 2000 הוא היה הקוסמונאוט הראשון שהתקבל כחבר בארגון זה. בשנת 2006 לבדב התמנה לפרופסור במכון למהנדסי טייס בו למד. תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
אושן 8

אושן 8 (באנגלית: Ocean's 8) הוא סרט קומדיית-שוד אמריקאי משנת 2018 שבוים על ידי גארי רוס ונכתב על ידי רוס ואוליביה מילך. הסרט הוא סרט המשך וספין אוף של סדרת הסרטים "אושן" של הבמאי סטיבן סודרברג. צוות השחקנים מורכב מסנדרה בולוק, קייט בלאנשט, אן האת'וויי, מינדי קלינג, שרה פולסון, ריהאנה, הלנה בונהם קרטר ואקוופינה. הסרט עוקב אחרי קבוצה של נשים, בראשן עומדת דבי אושן, אחותו של דני אושן (מהסרט "אושן 11"), שמתכננות שוד מתוחכם בנשף המט גאלה השנתי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. לאחר שיצא הסרט "אושן 13" ב-2007, ציין סודרברג כי אין בכוונתו לעשות סרט רביעי. עם זאת, הוכרז ב-2015 ספין-אוף שמורכב מאנסמבל של שחקניות בלבד. הצילומים התקיימו בין אוקטובר 2016 למרץ 2017 באזור ניו יורק. "אושן 8" הוצג לראשונה ב-5 ביוני 2018 והופץ על ידי חברת ההפקה האחים וורנר ב-8 ביוני 2018 בארצות הברית, 11 שנים אחרי צאתו של הסרט "אושן 13". הסרט גרף מעל ל-297 מיליון דולר ברחבי העולם וזכה לביקורות בינוניות, ושבח על המשחק של השחקניות (בעיקר בולוק, בלאנשט והאת'וויי), אך ספג ביקורת על העלילה. מדיה וקבצים בנושא אושן 8 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אושן 8 (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של אושן 8 (באנגלית) אושן 8, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "אושן 8", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אושן 8", באתר נטפליקס "אושן 8", באתר AllMovie (באנגלית) "אושן 8", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אושן 8", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אושן 8", באתר Metacritic (באנגלית) "אושן 8", באתר אידיבי "אושן 8", באתר Prime Video (באנגלית) "אושן 8", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Christmas & Chill

Christmas & Chill הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2015 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. המיני-אלבום יצא גם בגרסה מיוחדת ביפן. המיני-אלבום הגיע למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200. המיני-אלבום הופק על ידי טומי בראון, אריאנה גרנדה, מר פרנקס, מאגי וטראוויס סיילס. גרסתו הרגילה של המיני-אלבום מכילה שישה שירים אותם כתבה גרנדה ביחד עם כמה פזמונאים נוספים. גרסתו היפנית של המיני-אלבום מכילה בנוסף את השיר "Into You" בו מתארח מק מילר.} לשתי הגרסאות של המיני-אלבום יצאו עטיפות שונות. שם האלבום הוא משחק מילים על המונח "נטפליקס אנד צ'יל". מידע על האלבום Christmas & Chill באתר MusicBrainz האלבום Christmas & Chill באתר Discogs האלבום Christmas & Chill באתר ספוטיפיי ריפבליק רקורדס, באתר Republic Records (באנגלית) "アリアナ・グランデ、日本のファンに贈るクリスマスミニアルバムを11月リリース | Daily News | Billboard JAPAN". Billboard JAPAN (ביפנית). נבדק ב-2018-12-01. "Christmas & Chill Ariana Grande CD Album". CDJapan (באנגלית). נבדק ב-2018-12-01. "Ariana Grande Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-12-01. Christmas & Chill - Ariana Grande | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Roth, Madeline. "Ariana Invites You To Christmas and Chill on New EP". MTV. נבדק ב-2017-05-22.
אנטולי פיליפצ'נקו

אנטולי וסילייביץ' פיליפצ'נקו (ברוסית: Анатолий Васильевич Филипченко;‏ 26 בפברואר 1928 – 7 באוגוסט 2022) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשתי משימות במסגרת תוכנית סויוז. אנטולי פיליפצ'נקו נולד בכפר במחוז וורונז' למשפחת איש צבא קבע. בשנת 1942, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי טייס בבית הספר לטייסי קרב. לאחר סיום הלימודים החל בשרות בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1963 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל. בשנת 1969 אנטולי פיליפצ'נקו שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 7 כמפקד צוות. המטרה הייתה להתחבר לחללית אחרת, אך היא לא בוצעה בעקבות תקלות טכניות. בשנת 1974 אנטולי פיליפצ'נקו שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 16 כמפקד צוות. מטרת הטיסה היה לבחון התאמות שבוצעו בחללית לקראת טיסה אפולו-סויוז בהמשך. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל, אך לא השתתף בטיסה. החל משנת 1978 פיליפצ'נקו כיהן בתפקידי ניהול במרכז להכנת הקוסמונאוטים. בשנת 1981 הוענק לו פרס ברית המועצות. עד לשנת 1988 פיליצ'נקו עבד במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר שנת 1988 הוא היה נציג של מפעל אוקראיני במוסקבה. בשנת 1992 יצא פיליפצ'נקו לגמלאות. פיליפצ'נקו נפטר ב-7 באוגוסט 2022 וקבור בבית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה. מדיה וקבצים בנושא אנטולי פיליפצ'נקו בוויקישיתוף תקציר נתונים, באתר ספייספאקטס נתונים, באתר אנציקלפדיית החלל ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
מיכל ממיט-וורקה

מיכל וורקה -היא ציירת ישראלית, זוכת פרס מירון סימה לשנת 2019 בית האמנים-ירושלים וזוכת פרס ע״ש לורן ומיטשל פרסר לשנת 2020 - מוזאון הרצליה לאומנות. וורקה עלתה בגיל שנתיים מאתיופיה לישראל במסגרת מבצע משה. היא בוגרת המחלקה לאמנות בשנקר, והשכלתה הציורית כוללת גם הכשרה אצל ישראל הירשברג וארם גרשוני, ולימודי ציור במסלול האמנות במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, ירושלים. מבט בעור אחר: ממיט וורקה מציירת את היומיום של יוצאי אתיופיה כלכליסט, רעות ברנע, 13 בנובמבר 2018; [ 2019 נזורי, בית האמנים בירושלים (אוצרת: שלומית בויאר) 2020 התבוננות, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה (אוצרת: אירנה גורדון) 2021 בין פנים לחוץ, גלריה זימאק. 2022 תערוכת יחיד בלונדון . וורקה זכתה בהפרס לאמנות חזותית ע"ש מירון סימה לשנת 2019, בשיתוף בית האמנים בירושלים, הפרס, המוענק אחת לשנתיים, יועד בפעם החמישית ליצירה בנושא "דיוקן יחיד, דיוקן רבים". "מיכל ממיט-וורקה" בראיון (תוכנית "אישה לאישה", ריאיון לTezeta Germay-, ערוץ 140 IETV) המענק לאמנות עכשווית ע"ש לורן ומיטשל פרסר מיכל ממיט וורקה זוכת המענק לאמנות עכשווית ע"ש לורן ומיטשל פרסר לשנת 2020 מיכל ממיט-וורקה כלת פרס מירון סימה מערכת ערב חדש, 21 בנובמבר 2018 מיכל ממיט וורקה - זוכת הפרס ע״ש מירון סימה ל־2019 מגזין פורטפוליו, אמנות חדשות חדשות / יום שני, 26 בנובמבר 2018
Lethic botnet

לטיק בוטנט (אנגלית: Lethic Botnet) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני ואחד מחמישה בוטנטים מרכזיים שפעלו בשנת 2010. בחודש ינואר 2010 פרסמה חברת אבטחת המידע M86 דו"ח אודות פעילות זדונית של חמישה בוטנטים ופעלה להשבתת שרתי השליטה והבקרה שבאמצעותם הם היו מתופעלים, דבר שהביא לירידה משמעותית בהיקף הפעילות שלהם ולצמצום כמות הודעות דואר זבל אלקטרוני, צמצום הונאות מקוונות וספאם. בחודש פברואר 2010, לאחר השבתת השרתים, הקימו התוקפים מערך שליטה נוסף בארצות הברית. שיא פעילותו היה בחודש אפריל 2010, בעת ששלח כ-2 מיליארד הודעות ספאם ביום, היה מורכב מיותר ממאתיים אלף מחשבים נגועים ואחראי ל-1.5 אחוזים מתנועת הספאם העולמית. מחשב זומבי בוטנט וירוס מחשב סוס טרויאני כתבה אודות Lethic Botnet באתר Darkreading (באנגלית) כתבה אודות Lethic Botnet באתר BBC (באנגלית) "Lethic botnet knocked out by security researchers" (באנגלית). נבדק ב-2018-12-01. "Undead botnets blamed for big rise in email malware" (באנגלית). נבדק ב-2018-12-01.
אלפה

אלפה (Alepa) היא רשת חנויות מכולת באזור הלסינקי, פינלנד כיום הרשת בבעלות HOK-Elanto, מחלק מהקואופרטיב הארצי S. Group. רשת אלפה נוסדה בשנת 1918, כאשר אדוארד פג'ונן ואשתו הקימו את החנות בסורמיינן, הלסינקי. מקור השם Alepa בא מתוך שמו המסחרי של פג'ונן - Alennushalli Pajunen. משפחת פג'ונן מכרה את הרשת ל-HOK בשנת 1987. נכון למאי 2017, הרשת מחזיקה 112 חנויות בהלסינקי, אספו, ונטה, היבינקה, קרווה, קלאוקאלה, ג'רבנפה וטוסולה, כאשר רובן ממוקמות בהלסינקי. מחוץ לאזור זה, S Group משתמשת במותג למכירה עבור חנויות דומות. מדיה וקבצים בנושא אלפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלפה אלפה, ברשת החברתית פייסבוק http://www.alepa.fi/myymalat/
נשיאי גינאה המשוונית

להלן רשימת נשיאי רפובליקת גינאה המשוונית, מאז הקמת המשרד של הנשיא ב-1968. כיום, נשיא גינאה המשוונית המכהן הוא תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו. משרד ההסברה, התרבות והתיירות מדינאי העולם – גינאה המשוונית
קואופטציה

קואופטציה הוא מושג מתחום הסוציולוגיה, ומתייחס לדרך ההתמודדות אל מול מנהיגים או נציגים המפריעים או עשויים להפריע לפעילותו של ארגון מסוים - כשהם פועלים מחוצה לו - זאת באמצעות צירופם לארגון עצמו, ובכך מתן אפשרות לאנשים אלו להשפיע על הארגון מבפנים. הארגון למעשה מציע לאנשים אלו להצטרף ולקבל תפקיד רשמי בארגון, על מנת לרתום את כישוריו של האדם עצמו לטובת הארגון, בתור חלק מהמנגנון, ולמנוע הפרעה לתפקודו של הארגון כאשר האדם נמצא מחוצה לו. כמו כן, פעולה זו עשויה לתרום למניעת התגבשותה של אופוזיציה יעילה מטעם גורמי חוץ, בשל גיוסם של המוכשרים מבין חבריה לשורות הארגון בשיטה זו. דוגמה לפעילות של קואופטציה היא מינוי של יו"ר אגרסיבי של ועד עובדים לחבר הנהלת המפעל (בדרך כלל בתחום משאבי אנוש), ובכך ניטרולו של ועד העובדים הלוחמני. עם זאת, פתרון זה בעייתי ממספר סיבות, אף שלעיתים הוא יעיל לטווח קצר. מחד, שימוש תכוף בו עלול להחדיר לארגון עצמו גורמים שאינם שותפים לאידאולוגיה השלטת בו, ובכך לפגוע בכוחו של הארגון מבפנים, ומאידך, הדבר עשוי ליצור התמרמרות פנימית בארגון כתוצאה מחוסר השוויון למול שאר העובדים בחברה, שאינם זוכים לתנאים להם העובד החדש זוכה. בתחום הפוליטי הדבר בא לידי ביטוי בכך שהאליטה הפוליטית הישנה מחבקת ומאמצת לתוכה מנהיגים חברתיים מיליטנטיים והופכת אותם לפוליטיקאים מתונים ומערכתיים יותר. דוגמה טובה היא יושקה פישר, שהחל את דרכו כמהפכן אנרכיסט בתקופת הלימודים באוניברסיטה, כחבר דומיננטי בהתאחדות הסטודנטים. פישר עבר בהדרגה תהליך מלא קואפטציה פוליטית ששיאה היה עם הגעתו לצמרת האליטה הפוליטית, כשכיהן בתפקיד שר החוץ וסגן הקנצלר של גרמניה. דוגמה נוספת לקואופטציה ניתן למצוא בהיסטוריה של האימפריות. הקושי בניהול האוכלוסייה העצומה חייב שליטים אימפריאליים לתת מידה מסוימת של עצמאות ניהולית למלכים מקומיים. מכאן הגיע התואר 'מלך המלכים' לשליטים כמו כורש באימפריה הפרתית, ג'יאוורמן השני באימפריה החמרית והיילה סילאסי, קיסר אתיופיה . במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, יש הרואים ברשות הפלסטינית דוגמה לקואופטציה מסוימת שעבר ארגון אש"ף - מארגון שהוקדש ללוחמה בישראל ל'קבלן ביטחון' שלה. אבשלום בן צבי, האם אפשר לעשות קואופטציה לחמאס, ‏12-04-2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאופולד השלישי, נסיך ליפה

לאופולד השלישי, נסיך ליפה (בגרמנית: Leopold III Fürst zur Lippe;‏ 1 בספטמבר 1821 – 8 בדצמבר 1875) היה נסיך ליפה משנת 1851 עד מותו. לאופולד נולד ב-1 בספטמבר 1821 בדטמולד, והיה ילדם הבכור של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של גינטר פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וקרולינה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. בשנת 1851 מת אביו, ולאופולד עלה לשלטון במקומו, וב-17 באפריל 1852 הוא התחתן עם אליזבת, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט, בתו של אלברט, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט. בשנת 1854 הוציא לאופולד צווים, המעניקים שוויון לכנסייה הקתולית ולכנסייה הלותרנית, על בסיס שווה עם הקלוויניסטית, שהייתה הדת הרשמית בליפה. בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות לאופולד השלישי לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית. הנסיך לאופולד היה אחד היזמים הראשיים של הקמת אנדרטת הרמן ביער טויטובורג, אשר נחנכה על ידי וילהלם הראשון, קיסר גרמניה בקיץ 1875. כמה חודשים לאחר הסרת הלוט מעל האנדרטה מת לאופולד ב-8 בדצמבר בדטמולד, ומכיוון שלא היו לו ילדים, אחיו וולדמאר, נסיך ליפה עלה לשלטון במקומו. המלחין יוהנס ברהמס היה מחברי הפמליה של הנסיך, ובין השנים 1857 ו-1859 שימש כמורה למוזיקה של אחות הנסיך, הנסיכה פרדריקה. מדיה וקבצים בנושא לאופולד השלישי, נסיך ליפה בוויקישיתוף Huberty, Michel; Giraud, Alain; Magdelaine, F. and B. (1979). L'Allemagne Dynastique, Tome II. France: Laballery. p. 337. ISBN 2-901138-02-0. "Obituary. Prince Leopold II of Lippe-Detmold". New York Times. 1875-12-10. p. 4. "Lippe". The Catholic Encyclopedia. 1913. p. 276.
נמל התעופה ורשה מודלין

נמל התעופה ורשה מודלין (בפולנית: Port Lotniczy Warszawa Modlin, באנגלית: Warsaw Modlin Airport) הוא נמל תעופה בינלאומי, שדה תעופה צבאי לשעבר, שנפתח ביולי 2012. הוא ממוקם 40 ק"מ (25 מייל) מצפון למרכז העיר ורשה בנובידבור מזובייצקי. נמל התעופה מיועד לשימוש על ידי חברות לאו קוסט המשרתות את ורשה, בירת פולין. החל משנת 2017, שדה התעופה הוא שדה התעופה החמישי העמוס ביותר בפולין, עם 2,932,639 נוסעים אשר משורתים באופן בלעדי על ידי ריינאייר. עם זאת, נמל התעופה הבינלאומי הראשי של העיר הוא נמל התעופה פרדריק שופן. השדה הוקם בשנת 1937 ושימש במלחמת העולם השנייה כבסיס של הלופטוואפה. בשנת 2000 נסגר הנמל לאחר שמצבו היה גרוע ולא התאפשרו בו נחיתות. בשנת 2010 החלו שיפוצים בנמל וב-2012 הוא נחנך מחדש. האוריינטציה הספציפית של נמל התעופה בחברות תעופה בעלות נמוכה באה לידי ביטוי ברכיבים מסוימים של התשתית, מסוף נוסעים מודרני בן שתי קומות עם שטח פנים של 13,380 מ"ר. מאז 2012 פועלות שתי חברות תעופה בעלות נמוכה, ויז אייר וריינאייר, מנמל התעופה ורשה מודלין ומציעות טיסות נוסעים בינלאומיות סדירות ל-26 ערים באירופה. כיום הוא משמש בעיקר את חברות התעופה הזולות, שאר הטיסות הבינלאומיות נוחתות בנמל התעופה פרדריק שופן. נמל התעופה כולל טרמינל נוסעים חדש, בן קומה אחת, המכיל את כל מתקני היציאה וההגעה, כמו גם ישנן גם כמה חנויות במתחם. רחבת החניה בעלת קיבולת של 10 מטוסים. בנוסף, אין בנמל גשרי עלייה למטוס. בנמל ישנו מסלול טיסה אספלט באורך 2,500 מטרים, ברוחב 60 מטר ובגובה של 104 מטר, אשר כולל גם מסלול הסעה מקביל על כל אורכו. נמל התעופה ממוקם 35 ק"מ צפון מערבית לוורשה ליד כביש 62 הלאומי, אשר מחובר לכביש המהיר S7 שמוביל למרכז העיר וורשה ולעיר גדנסק. שתי מפעילות אוטובוסים, מודלינבוס ואוקבוס, מספקות שירותים מנמל התעופה לוורשה ולודז' ולערים ביאלא פודולסק, טורון, צ'חוצ'ינק, ולוצלאווק ופלוצק מספר פעמים ביום. בנמל התעופה עצמו אין תחנת רכבת, אולם ישנם שירותי אוטובוסים תכופים לתחנת הרכבת במודלין (במרחק של 4 ק"מ), שם יש רכבות מקומיות או ארוכות טווח לוורשה עד 62 פעמים ביום. 21 משירותים אלה (כל 60 דקות) פועלים מתחנת הרכבת המרכזית של ורשה עד נמל התעופה פרדריק שופן בעוד אחרים מסתיימים בתחנת וורשה מערב. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה ורשה מודלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה ורשה מודלין נמל התעופה ורשה מודלין, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה ורשה מודלין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמל התעופה ורשה מודלין, ברשת החברתית אינסטגרם .aviontourism.com, WMI AIRPORT WARSAW - MODLIN "Warsaw Modlin Airport". Warsaw Modlin Airport. World Aero Data: MODLIN -- EPMO, www.worldaerodata.com (ארכיון)
פורדייט

פורדייט, ידוע גם בתור אגט דטרויט או אגט מנועים,הוא מינרל מלאכותי אשר עשוי משאריות צבע התזה, אשר התקשה במידה מספקת כדי להיות מלוטש. פורדייט נוצר מהצטברות של שכבות צבע על משטחי הצביעה בספריי של מכוניות בתקופה בה התהליך נעשה באופן ידני, ונאפה פעמים רבות. מכונה על שם מפעלי פורד בדטרויט, עיר תעשייתית בארצות הברית אשר בה כנראה התגלה הפורדייט. בשנים האחרונות משמש לתכשיטים. מדיה וקבצים בנושא פורדייט בוויקישיתוף "These Gorgeous Stones Were Accidentally Created From Layers of Car Paint In Old Auto Factories". Bored Panda (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-19. "The Story of Fordite". Fordite.com. אורכב מ-המקור ב-2008-02-16. נבדק ב-2008-02-10. Vartan, Starre (2006-11-01). "Wearable art: planet- and people-friendly jewelry is gaining ground". E/The Environmental Magazine. Earth Action Network. נבדק ב-2008-02-10.