laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיקסון הול לואיס

דיקסון הול לואיס (באנגלית: Dixon Hall Lewis‏; 10 באוגוסט 1802 – 25 באוקטובר 1848) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים וסנאטור מאלבמה. לואיס נולד ב-10 באוגוסט 1802 במטע בוטוויק, מחוז דינווידי, וירג'יניה, ועבר למחוז הנקוק, ג'ורג'יה, עם הוריו בשנת 1806. הוא סיים את לימודיו באקדמיית מאונט ציון ומכללת קרוליינה הדרומית בקולומביה בשנת 1820. הוא עבר למחוז אוטוגה, אלבמה, באותה שנה, שם למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1823. באותה שנה הוא בנה בית ("Old Homestead") בעיירה לואונדסבורו, אלבמה, עשרים מייל מערבית לבירת המדינה במונטגומרי. הוא החל לעסוק בעריכת דין במונטגומרי ונבחר כחבר בבית הנבחרים של אלבמה בשנת 1826, כיהן עד 1828. הוא נבחר כדמוקרטי לזכויות מדינות בקונגרס ה-21 ובשבעת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-4 במרץ 1829 עד 22 באפריל 1844, כאשר התפטר מהבית כדי להצטרף לסנאט. הוא כיהן כיושב ראש ועדת בית ארצות הברית לענייני האינדיאנים בין השנים 1831 ל-1835. הוא כמעט נבחר ליושב ראש הבית בקונגרס ה-26, וקיבל 113 קולות בהצבעה ה-8, רק ארבעה קולות פחות מ-117 הדרושים על מנת להיבחר. רוברט מ. ט. האנטר נבחר בהצבעה ה-11. בשנת 1844 מונה לואיס על ידי גיסו המושל בנג'מין פיצפטריק לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המשרה הפנויה שנגרמה בעקבות התפטרותו של ויליאם ר. קינג ב-1844. הוא נבחר מחדש כמועמד הדמוקרטי ב-1847 וכיהן מ-22 באפריל 1844 ועד מותו בעיר ניו יורק ב-25 באוקטובר 1848. בסנאט כיהן כיושב ראש ועדת הכספים בין השנים 1845–1847. הוא מונה לוועד המבקרים של ווסט פוינט בשנת 1847. כמו כן, בשנת 1847 הוא קנה בבולטימור "כושים בשווי חמישה עשר או עשרים אלף דולר לשימוש שלו ושל בנו, במטעים שלהם, בבית". כדמות שמנה להפליא, לואיס היה ידוע במשקל של עד 500 פאונד (227 ק"ג), מה שהפך אותו לחבר הקונגרס הכבד ביותר אי פעם. מושב שנבנה במיוחד סופק בחדרי הסנאט עבורו, והכרכרה שלו הייתה מצוידת בקפיצי מתלים כבדים בצורה יוצאת דופן. לפי הפרסום של פרויקט הכותבים הפדרלי של WPA, Alabama: A Guide to the Deep South, שנינות פופולרית בקרב עמיתיו של לואיס הייתה ההבחנה שלאלבמה יש את הנציגות הגדולה ביותר מכל מדינה. לואיס נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא דיקסון הול לואיס בוויקישיתוף דיקסון הול לואיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דיקסון הול לואיס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Dixon H. Lewis". The State Guard. 1847-08-03. p. 1. נבדק ב-2023-09-18.
נטע אנגלהרדט

נטע אנגלהרדט היא פרופסור לפיזיקה ישראלית-אמריקאית הידועה בזכות פתרון פרדוקס השמדת המידע, הנוגעת לאובדן לכאורה של מידע פיזי מחפצים הנכנסים לחורים שחורים והופכים לקרינת הוקינג. אנגלהרדט גדלה בירושלים ובבוסטון וסיימה את לימודיה באוניברסיטת ברנדייס ב-2011 במגמה לפיזיקה ומתמטיקה כאחד. היא סיימה את תואר הדוקטור שלה באוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה. עבודת הדוקטורט שלה משנת 2016, "Emergent geometry from entropy and causality", הייתה בהנחיית פרופסור גארי הורוביץ. בשנת 2019, לאחר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון, היא הצטרפה לפקולטה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. אנגלהרדט היא זוכת פרס בלווטניק למדענים צעירים של שנת 2019. ואחת הזוכות לשנת פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית לשנת 2021, "על חישוב תכולת המידע הקוונטי של חור שחור והקרינה שלו". נטע אנגלהרדט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה נטע אנגלהרדט, באתר גוגל סקולר גדעון לב, החוקר הזה רוצה לגלות מה קורה בחורי תולעת, ויש לו רעיון איך לעשות זאת, באתר הארץ, 5 באפריל 2023 Netta Engelhardt, MIT Department of Physics Emergent geometry from entropy and causality - Alexandria Digital Research Library | Alexandria Digital Research Library, alexandria.ucsb.edu Netta Engelhardt | Blavatnik Awards for Young Scientists, blavatnikawards.org גדעון לב, הוקינג ניסח פרדוקס לפני עשרות שנים. לחוקרת מישראל יש מפתח לפתרון, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2021
גרמר

גְרַמֶר או גֶרְמֶר (באנגלית: Grammer או: Germer) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אנדי גרמר (Grammer) – זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי אמריקאי לסטר גרמר (אנ') (Germer) – פיזיקאי אמריקאי ספנסר גרמר (Grammer) – שחקנית אמריקאית גראמער – כינוי יידי למשורר בחרוזים
המופע של בני היל

המופע של בני היל (באנגלית: The Benny Hill Show) היא תוכנית טלוויזיה קומית בריטית בכיכובו של הקומיקאי הבריטי בני היל אשר עלתה לשידור במקור ב-BBC ב-15 בינואר 1955 ואשר שודרה בהמשך ב-Thames Television החל מ-1969 עד ל-1 במאי 1989. התוכנית כללה בעיקר מערכונים אשר היו מאופיינים בהומור סלפסטיק, בפארודיות ובסגנון הקומי האופייני של היל שכלל לעיתים רבות הומור מטורף, וסצנות מרדף המוקרנות במהירות מואצת כאשר המנגינה "Yakety Sax" נוגנה ברקע. התוכנית עלתה לשידור ב-BBC בשנת 1955 וכללה במקור מגוון מערכונים קומיים. התוכנית צברה במהירות פופולריות רבה בבריטניה. ב-1969 התוכנת החלה להיות משודרת בערוץ Thames Television והפורמט שונה במעט. במהלך אותה התקופה התוכנית החלה לשלב יותר מערכונים שהכילו רמיזות מיניות ונשים בלבוש מינימלי. בשיא ההצלחה של התוכנית היא הייתה בין התוכניות הנצפות ביותר בבריטניה בה צפו מעל ל-21 מיליון צופים בשנת 1971 לבדה. בשנת 1972 היל קיבל פרס באפט"א לטלוויזיה בקטגוריית התסריטאי הטוב ביותר, והוא היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה להופעת הבידור הטובה ביותר. בסוף שנות ה-70 ובשנות ה-80 התוכנית זכתה לפופולריות רבה גם בארצות הברית בה שודרו גרסאות ערכות של פרקי הסדרה בסינדיקציה עד שנת 1991. באותה התקופה זו הייתה אחת מהתוכניות הבריטיות הפופולריות ביותר בארצות הברית. בשנים 1980 ו-1981 התוכנית הייתה מועמדת גם לפרס אמי. התוכנית בוטלה ב-1989 בעקבות צניחה ברייטינג ועלויות הפקה גבוהות במיוחד לכל פרק. "המופע של בני היל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המופע של בני היל", באתר Metacritic (באנגלית) "המופע של בני היל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Features | Britain's Most Watched TV | 1970s". British Film Institute (BFI). אורכב מ-המקור ב-22 בנובמבר 2005. נבדק ב-22 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?

האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'? היה שעשועון טלוויזיה שהגיש איל קיציס בשנת 2007. התכנית מבוססת על הפורמט האמריקאי "Are You Smarter than a 5th Grader?" (אנ') בו נבחן המתחרה בשאלות ידע בהשוואה לתלמידי בית ספר יסודי. לצד המשתתף נמצאים "חבריו לכיתה", 5 תלמידי בית ספר בגיל 11–12 המסייעים לו במענה על השאלות שאינם יודעים את התשובות הנכונות ועונים עימו יחדיו על השאלה. במהלך התכנית עונה המשתתף על 10 שאלות במגוון תחומים הנלמדים בכיתה ו' בהם תנ"ך, גאוגרפיה, מדעים ומולדת. כל תשובה נכונה מעניקה לו פרס כספי. במידה והמשתתף השיב נכונה על כל 10 השאלות, הוא יכול להתמודד על "שאלת המיליון", שאלת בונוס שתשובה נכונה עליה תעניק לו מיליון שקלים. בדומה לשעשעונים אחרים, ישנן 3 עזרות: "הצצה" - אפשרות חד פעמית לראות את התשובה של התלמיד. "העתקה" - העתקת התשובה שענה התלמיד, בין אם נכונה או לא. "הצלה" - העתקת תשובה נכונה של התלמיד. את הפורמט פיתח מארק ברנט, שעלה בארצות הברית ברשת פוקס ולאחר ברשת הילדים ניקולדאון. הפורמט שודר בגרסאות מקומיות ברחבי העולם במדינות רבות בהן גרמניה, אוסטרליה, ברזיל ובריטניה. לתוכנית הופק משחק רשת בו יכלו לשחק הצופים מהבית. גיל ונטורה, ברור שאתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'!, באתר ynet, 7 באוגוסט 2007 "האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?", באתר אידיבי "האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איל קיציס יוצא לבדוק בשעשועון טלוויזיה האם מבוגרים חכמים יותר מתלמיד כיתה ו'?, באתר שידורי קשת, יולי 2007 רותי זוארץ, ‏ילדים זה שמחת הפריים-טיים, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2007
אחוז הצלה

אחוז הצלה הוא נתון סטטיסטי בענפי ספורט שונים שמבקיעים שערים שעוקבים אחר הצלות כסטטיסטיקה. בהוקי קרח, לקרוס ובכדורגל, זהו נתון המייצג את אחוז החבטות לשער שהשוער עוצר. זה מחושב על ידי חלוקת מספר ההצלות במספר הכולל של חבטות לשער. למרות שהנתון הוא אחוז, הוא מוצג לעיתים קרובות כשבר עשרוני בצפון אמריקה, באותו אופן כמו ממוצע חבטות בבייסבול. לפיכך, 933. פירושו שהשוער הציל 93.3 אחוזים מכל החבטות נגדו. בהוקי קרח בינלאומי, כמו אליפות העולם של IIHF, אחוז הצלה מתבטא כאחוז רגיל, כמו 90.5%. Vollman, Rob (2018). "Goaltenders". Stat Shot: A Fan's Guide to Hockey Analytics. Toronto: ECW Press. ISBN 978-1-77305-250-2. Kelley, Jane (2010). It's a Numbers Game. Wellington, New Zealand: South Pacific Press. p. 25. ISBN 978-1-60457-879-9. Frederick, Shane (2012). Hockey: The Math of the Game. Sports Illustrated Kids. North Mankato, Minnesota: Capstone Press. p. 27. ISBN 978-1-4296-7321-1.
ברגאדין

ברגאדין (באיטלקית: Bragadin) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... משפחת ברגאדין (אנ') – משפחה אריסטוקרטית ברפובליקה של ונציה מרקו אנטוניו ברגאדין (גם: מרקנטוניו בראגאדין) – משפטן, איש צבא ומושל מטעם הרפובליקה של ונציה, בן המאה ה-16 מרקנטוניו ברגאדין – אדמירל, מסאי, תסריטאי וסופר צבאי בן המאה ה-20, צאצא של מרקו אנטוניו ברגאדין ברגאדין (סדרת צוללות) (אנ') - סדרת צוללות בשירות חיל הים האיטלקי דפוס ברגדין – דפוס ונציאני עברי שפעל בראשית המאה ה-18
The Joy of Painting

The Joy of Painting (בתרגום חופשי לעברית: חדוות הציור) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית שנוצרה והונחתה על ידי האמן בוב רוס בין השנים 1983 עד 1994. התוכנית הופקה על ידי ערוץ הטלוויזיה WNVC אשר במדינת וירג'יניה ושודרה לאורך השנים במעל ל-275 ערוצי טלוויזיה ציבוריים ברחבי ארצות הברית, וכמו גם בערוצים שונים במדינות אחרות ברחבי העולם. התוכנית כללה בסך הכל 31 עונות, וכללה בסך הכל 403 פרקים (כל עונה הייתה מורכבת מ-13 פרקים). ב-2015 כל 403 הפרקים של התוכנית הפכו זמינים בערוץ היוטיוב של בוב רוס. כל פרק בתוכנית היה באורך 30 דקות. ברוב פרקי התוכנית רוס לימד טכניקות לציור נופים באמצעות צבעי שמן, ובכל פרק הוא צייר מאפס ציור נוף ייחודי. מעת לעת התארחו בתוכנית אמנים אורחים שהציגו לצופים טכניקות ציור שונות. רוס השתמש בטכניקת הציור ציור אלה פרימה (Wet-on-wet) אשר כרוכה בשימוש בצבע רטוב על גבי צבע רטוב, ובאופן זה מורידים את תקופת ההמתנה בין הוספת כל שכבת צבע חדשה. על ידי שימוש בטכניקה זו, יחד עם שימוש במברשות בגודל אינץ' אחד או שני אינץ', הוא הדגים כיצד לצייר עצים, מים, עננים והרים בתוך שניות. לטענתו של רוס, בשיטת הציור שלו אין טעויות - רק "תאונות חיוביות" שניתן לגרום להן לעבוד היטב בסופו של דבר בכל ציור. התוכנית הייתה מאופיינת גם בהתנהגותו השלווה והעדינה של רוס, אשר לו היו בין היתר אמרות כנף בולטות כמו "עצים קטנים ומאושרים" ו"אין טעויות, רק תאונות משמחות". לאורך כל הסדרה, רוס עודד את הצופים לצייר יחד איתו, על מנת שתהליך הציור יהיה נגיש בהרבה לכל הציבור. הוא נהג תמיד להדגיש שאמנות מיועדת לכולם וחדוות היצירה חשובה יותר מהתוצר הסופי. לעיתים רבות רוס נהג לפרק טכניקות מורכבות לשלבים פשוטים אשר קלים לביצוע. אתר האינטרנט הרשמי של The Joy of Painting The Joy of Painting, סרטונים בערוץ היוטיוב "The Joy of Painting", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Joy of Painting", באתר נטפליקס "The Joy of Painting", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "The Joy of Painting", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Bob Ross". YouTube.
אברי גלעד - תוכנית האירוח

אברי גלעד - תוכנית האירוח הייתה תוכנית אירוח שהגיש אברי גלעד מספטמבר 2009 עד מרץ 2010. גלעד הגיש את התוכנית בשידור חי. אברי גלעד, שהיה בעל ניסיון בתוכניות אירוח בהן אברהם ויעקב תוכנית אירוח במקום תוכניתו של יאיר לפיד שקודם להנחיית מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות. גלעד ראיין אישי תרבות שונים בהם שהופיעו בתקשורת בשבוע החולף. גלעד פתח את התכנית במונולוג, קומי בחלקו שעסק באירועים אקטואליים ולאחריו הציג את האורחים. לתוכנית תוכננו הפקת 20 תוכניות בלבד שהוארכה ל-24 תוכניות ובסופו של דבר הופקו 22 תוכניות. התכנית עלתה לשידור בספטמבר 2009 ושודרה עד ינואר 2010 בה ירדה לתקופה קצרה בשל נתוני מדרוג נמוכים. התכנית חזרה לשידור למשך כמה שבועות נוספים עד למרץ 2010. הסטנד-אפיסטים רמי ורד ושחר חסון הגישו פינות הומור בסוף התכנית. "אברי גלעד - תוכנית האירוח", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תוכנית האירוח באתר של אברי גלעד ארז וייץ, מרגיש כמו בבית: הטוק שואו של אברי גלעד מרענן, באתר nrg‏, 25 בספטמבר 2009 ירון פריד, הארץ, אברי גלעד: אפשר לרגש גם בלי ליצנות, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2009 עומר ברק, עכבר העיר אונליין, אברי גלעד יורד מהאוויר, ולא באשמתו, באתר הארץ, 27 בינואר 2010 אופיר בר-זהר, תוכנית האירוח של אברי גלעד תרד באמצע פברואר - שבועיים לפני המועד המתוכנן, באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2010 אדם סרור, מה יש לך?, באתר ynet, 20 בינואר 2010 חדש בערוץ 2: תוכנית אירוח, באתר ‏מאקו‏, 14 בספטמבר 2009 ניר קיפניס, ‏לא ממציא את המעגל, באתר גלובס, 12 בינואר 2010
כלב מים

כלב מים הוא סוג של כלב אקדח שפותח במיוחד כדי לשטוף ציד ולהביאו חזרה מהמים. גזע זה מהווה את הבסיס לרוב גזעי הרטריבר המודרניים. כלבי מים מיומנים בעבודות הקשורות לציד באזורים מימיים ומותאמים במיוחד לפעילויות אלה בזכות כישוריהם הטבעיים ויכולותיהם הפיזיות. כלבי מים הם לרוב בגודל בינוני וידועים בפעילותם הגבוהה. פרווה של כלבי מים עמידה למים. באופן מסורתי, גזעים רבים של כלבי מים ארוכי שיער היו מקצצים את הפרווה באזורים מסוימים בגופם כדי להפחית את התנגדות המים בזמן השחייה, תוך שמירה על פרווה ארוכה סביב פלג הגוף העליון להגנה מפני הלם תרמי כאשר הם קופצים למים קרים. סגנון זה של תספורת נשמר בתערוכות כלבים, כאשר גזעים כמו פודלים מציגים גרסה מודרנית של התספורת המסורתית. אמנים כמו פרנסיסקו דה גויה ואלברכט דירר ציירו במאה ה-15 פודלים סטנדרטיים מוקדמים, ששימשו בעיקר לחילוץ עופות מים. זוהי רשימה של גזעי כלבים הנחשבים בדרך כלל לכלבי מים. מדיה וקבצים בנושא כלב מים בוויקישיתוף Suburban, Judie Amyot, The. "Judie Amyot: Gone like the Dodo". The Suburban Newspaper (באנגלית). נבדק ב-21 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) ali, Rana Haider (2024-01-17). "Moyen Poodle In US: Moyen Meaning, A to Z Guide". Animal Uploads (באנגלית). נבדק ב-2024-01-19. ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיבור סקיי (סופר)

טיבור סקיי, (במקור שפיצר עד 1918, הוא גם השתמש בשם ספרותי דנש מולנאר, בהונגרית: Székely Tibor; בודפשט, ארז'בטווארוש, 11 באפריל 1908 – אגפלווה, 22 בינואר 1945) היה סופר יהודי-הונגרי שכתב ופרסם עשרות יצירות, היה גם עיתונאי. טיבור שפיצר נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט סקיי (1881–?), מסגר, ושל יוליאנה פיק (1881–1957), ספרית. כעיתונאי, הוא עבד עבור "ידיעות בודפשט" (Budapesti Hírlap) ופסטר לויד. יצירות ספרות קצרות יותר שלו פורסמו ב-Új Idők. ביצירותיו הספרותיות עסק בעיקר בחיי הבורגנות העירונית. ניתן לסווג את הרומנים הרומנטיים שלו, שנכתבו בעומק פילוסופי, כספרות בידור תובענית יותר. אשתו הייתה רוזליה טרק, לה נישא ב-1935 ביוז'פווארוש, בודפשט. הרומנים שלו יצאו לאור על ידי מכון זינגר ווולפנר לספרות בבודפשט Mátyás-tér–Rózsadomb, 1932, 1940 ברית נצחית, 1933 ואל תוביל אותנו לפיתוי..., 1934 נעוריו של מיקלוש בולגאר 1936 ג'נטלמן בודד, 1938 אצלנו לא מנגנים בלאוטה, 1940 היית ותהיה I-II., 1942 מלכת הלילה, 1944 רומנים קצרים שפורסמו בסדרת רומני הכרך (1940–1942) תחת השם טיבור סקיי אישה קמה לתחייה, 701. מספר, 1940 תעודה מעולה, 721. מספר, 1940 הנאשם שופט, 731. מספר, 1940 האלופה מובסת 742. מספר, 1940 תחת השם דנש מולנאר לא התרחשה טרגדיה, 752. מספר, 1940 חטא להקשיב וחאט לדבר, 757. מספר, 1940 סיוע רפואי, 765. מספר, 1940 האמבולנסים מגיעים, 773. מספר, 1940 כך הכי טוב!, 779. מספר, 1940 חגיגה בגבעת הוורדים, 791. מספר, 1941 אינסטינקטים מורדים, 800. מספר, 1941 נתראה מתישהו, 810. מספר, 1941 האיש או בגדיו?, 821. מספר, 1941 אשם חף מפשע, 832. מספר, 1941 החולה נרפא, 839. מספר, 1941 הצלחה ענקית, 845. מספר, 1941 לחיות במקום מישהו אחר..., 853. מספר, 1941 אהבה בסערה, 867. מספר, 1941 קרנטינה, 876. מספר, 1941 תאונת חצות, 885. מספר, 1941 אין אישום, רק פסק דין, 898. מספר, 1942 ארץ הפלאות, 904. מספר, 1942 חתונה עם משחק הקדמה, 910. מספר, 1942 סוד מסחרי, 921. מספר, 1942 סכנה מחכה בכל מקום, 928. מספר, 1942 שני השופטים, 935. מספר, 1942 פגם קוסמטי חמור, 945. מספר, 1942 ל־Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) דז'ה קוסטולאני: Írók, festők, tudósok (II. kötet, Szépirodalmi Könyvkiadó, Budapest, 1958) Bálint Gábor: A Világvárosi Regények története Magyar Könyvszemle 119 évfolyam 2003. 1. szám, Budapest, online (גאבור באלינט: תולדות רומני הכרך) "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 1014/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-01-14. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 585/1935. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-01-14. A címlapon Székey Tibor. Bálint szerint nem sajtóhiba, hanem a Singer és Wolfner Irodalmi Intézet Rt. tiltakozása miatt szerepel így. Majd később emiatt kezdte használni a Molnár Dénes írói álnevet. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיבור סקיי (סופר)".
מרקוס קולידג'

מרקוס אלן קולידג' (באנגלית: Marcus Allen Coolidge‏; 6 באוקטובר 1865 – 23 בינואר 1947) היה סנאטור דמוקרטי שייצג את מסצ'וסטס מ-4 במרץ 1931 עד 3 בינואר 1937. קולידג' נולד ב-6 באוקטובר 1865 בווסטמינסטר, מסצ'וסטס, והיה בנו של פרדריק ספולדינג קולידג'. דרך אביו, הוא היה צאצא הן מג'ון קולידג' (1604–1691) והן מתומאס הייסטינגס שהגיעו מאזור מזרח אנגליה באנגליה למושבת מפרץ מסצ'וסטס, בשנים 1630 ו-1634 בהתאמה. לאחר שלמד בבתי ספר ציבוריים ובריאנט אנד סטראטון הקולג' המסחרי בקמפוס לשעבר בבוסטון, מסצ'וסטס, עבד קולידג' עם החברה של אביו בייצור כיסאות ראטאן. מאוחר יותר עבד בעסקי הקבלנות, בבניית מסילות ברזל ברחובות, בעבודות מים וגשרים. בשנת 1916 נבחר קולידג' לראש עיריית פיצ'בורג, מסצ'וסטס. בשנת 1919 מינה הנשיא וודרו וילסון את קולידג' כשליח מיוחד לפולין לייצג את ועדת השלום. הוא הפך ליו"ר ועידת המדינה הדמוקרטית ב-1920. באותה שנה הוא הובס לתפקיד סגן מושל על ידי חבר הקונגרס הרפובליקני אלבן ט. פולר. קולידג' שימש גם כנאמן ונשיא של אקדמיית קושינג באשבורנהאם, מסצ'וסטס. לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1930, שימש קולידג' כיושב ראש הוועדה להגירה עבור הקונגרסים ה-73 וה-74, אך לא הועמד למינוי מחדש ב-1936. לאחר שעזב את הסנאט, חזר קולידג' לפיצ'בורג ולעיסוקיו העסקיים הקודמים. הוא מת בבית החולים סנט פרנסיס במיאמי ביץ', פלורידה, ב-23 בינואר 1947, בגיל 81, ונקבר בבית הקברות מאונט פלזנט בווסטמינסטר, מסצ'וסטס. הוא תרם אדמה משמעותית לעיר פיצ'בורג עבור פארק פנאי הממוקם בחלק הצפוני. הפארק הנושא את שם משפחתו הוא הגדול ביותר בעיר ועליו חרוטה אבן המנציחה את פעילותו ותרומתו הציבורית. הוא היה "קרוב משפחה רחוק" של מושל מסצ'וסטס ונשיא ארצות הברית קלווין קולידג'. קולידג' היה חותנם של שר המלחמה הארי היינס וודרינג וראש העיר רוברט א. גרינווד מפיצ'בורג, מסצ'וסטס. מרקוס קולידג', באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרקוס קולידג', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "COOLIDGE, Marcus Allen – Biographical Information". bioguide.congress.gov. נבדק ב-25 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Marcus A., Candidate in Massachusetts, Distant Kin to Calvin". 12 באוקטובר 1930. אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2011. {{cite news}}: (עזרה)
הגלן הגדול

הגלן הגדול (ידוע גם בשם גלן אלבין או גלן מור) הוא גיא בסקוטלנד הנמשך לאורך 100 קילומטרים מאינוורנס אשר בקצה לשון הים מוריי, בקו ישיר לכיוון פורט ויליאם בקצה לוך לינה. הוא נע לאורך שבר גאולוגי המכונה שבר הגלן הגדול, וחוצה את ההיילנדס הסקוטיים להרי הגרמפיאן מדרום מזרח, ואת ההיילנדס הצפון-מערביים מצפון מערב. הגלן הוא ציר תנועה טבעי בהיילנדס של סקוטלנד, המשמש הן את התעלה הקלדונית והן את כביש A82, המקשרים את העיר אינברנס בחוף הצפון מזרחי עם פורט ויליאם בחוף המערבי. מסילת הרכבת של אינברגרי ופורט אוגוסטוס נבנתה בשנת 1896 מהקצה הדרומי של הגלן לקצה הדרומי של לוך נס, אך מעולם לא הורחבה לאינברנס. מסילת הברזל נסגרה בשנת 1947. בשנת 2002 נפתח שביל הגלן הגדול. זהו מסלול למרחקים ארוכים המיועד לרוכבי אופניים, שייטי קאנו והולכי רגל. השביל מורכב מסדרה של משעולים, מסלולי יער, שבילי תעלות וקטעי כביש מזדמנים המקשרים בין פורט ויליאם לאינברנס. חשיבותו האסטרטגית של הגלן היא בשליטה בשבטים הסקוטיים של ההיילנדס, במיוחד בזמן ההתקוממות היעקוביטים במאה ה-18. הגלן מוקף בנוכחותן של העיירות פורט ויליאם בדרום, פורט אוגוסטוס באמצע הגלן, ומבצר ג'ורג', סמוך לצפון מזרח מאינברנס. חלק גדול מהגלן משובץ בסדרה של אגמים, כאשר נהרות מחברים ביניהם. גם התעלה הקלדונית משתמשת באגמים כחלק מהמסלול, אך הנהרות אינם ניתנים לשייט. מצפון מזרח לדרום מערב, גופי המים הטבעיים לאורך הגלן הגדול הם: נהר נס (Abhainn Nis) לוך דוכפור (Loch Dabhach Phuir) לוך נס (Loch Nis) נהר אויך (Abhainn Omhaich) לוך אויך (Loch Omhaich) לוך לוצ'י (Loch Lochaidh) נהר לוצ'י ( Abhainn Lochaidh) לוך לינה (An Linne Dhubh) קו פרשת המים נמצא בין לוך אויך ללוך לושי. לוך לינה מדרום לפורט ויליאם הוא אגם ים שלתוכו מתנקזים במקביל הנהר לושי והתעלה הקלדונית. בקצה הצפוני, נהר נס מתנקז לשפך נהר ביולי בנקודה בה הוא פוגש את שפך לשון הים מוריי. למרות שרעידות אדמה בקרבת שבר הגלן הגדול נוטות להיות מינוריות, פעילות סייסמית היא שיקול בתכנון התשתית המקומית. מדיה וקבצים בנושא הגלן הגדול בוויקישיתוף The Great Glen Way, Paddy Dillon, Cicerone, 2007 שביל הגלן הגדול תעלת הגלן הגדול Preece, Robert (1995). "Earthquakes in the Inverness Area". Scottish Association of Geography Teachers' Journal. The Kessock Bridge, opened in 1982 and taking the A9(T) road north from Inverness, crosses the line of the Great Glen fault under the Moray / Beauly Firth. In consequence it has been built with seismic buffers, and these were planned during the design stage of the bridge.
רוברט בלקליי

רוברט ג'ונס בלקליי (באנגלית: Robert Johns Bulkley;‏ 8 באוקטובר 1880 – 21 ביולי 1965) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שייצג את אוהיו בסנאט ובבית הנבחרים של ארצות הברית. בלקליי נולד למשפחה עשירה בקקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית בשנת 1880 ולמד באוניברסיטת הרווארד. הוא החל לעסוק בעריכת דין בקליבלנד בשנת 1906. בשנים 1911–1915 כיהן במשך שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-21 של אוהיו. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש כראש המחלקה המשפטית של מועצת תעשיות המלחמה (אנ'). מאוחר יותר נבחר לסנאט ב-1930 לאחר מותו של הסנאטור הקודם, תאודור ברטון. ב-1932 נבחר מחדש לסנאט אך הפסיד בבחירות ב-1938 לרוברט טאפט. לאחר סיום כהונתו בסנאט חזר לעסוק במשפטים. בלקליי הכיר את פרנקלין דלאנו רוזוולט במהלך עבדותו בהרווארד קרימסון. הוא שיבח את הנשיא רוזוולט, תמך בחלק מה"ניו דיל" אך הצביע נגד חוקים מרכזיים שהוצעו במסגרת התוכנית דוגמת חוק רשות עמק טנסי. בלקליי נישא לקתרין פופ מהלנה, מונטנה ב-17 בפברואר 1909. הוא נפטר בעיר הולדתו, קליבלנד, בגיל 84. מדיה וקבצים בנושא רוברט בלקליי בוויקישיתוף רוברט בלקליי, ביוגרפיה באתר בית הנבחרים של ארצות הברית רוברט בלקליי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רוברט בלקליי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) רוברט בלקליי, ביוגרפיה באתר בית הנבחרים של ארצות הברית.
אלי מזרחי (ראש מועצה)

אליהו (אלי) מזרחי (נולד ב-1945) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית אפרת בשנים 2004 עד 2008. נולד ב-1945 וגדל בירושלים. למד בישיבת השרון ובישיבת פוניבז'. שרת בצבא כחובש קרבי ולקח חלק במערכה על ירושלים במלחמת ששת הימים. עבד כקבלן חשמל, ולאחר שביצע עבודות חשמל באפרת, החליט לעבור עם משפחתו ליישוב ב-1993. בשל אירוע מוחי שעבר הפסיק לעבוד בתחום החשמל, וב-1997 נבחר לראשות המועצה הדתית באפרת. הרחיב את פעילות המועצה הדתית גם לתחום התרבות התורנית, וייסד את עמותת החסד "קרן ישועה" ואת מרכז החסד "יד ביד" המשרת את תושבי גוש עציון והסביבה. בשנת 2004 נבחר לראשות המועצה המקומית באפרת. בנובמבר 2008 החליט שלא להתמודד לקדנציה נוספת, לאחר שבנו נפצע קשה בעת שירותו הצבאי. נשוי לגליה, ילידת דרום אפריקה, שאותה הכיר בעת שבאה ללמוד באוניברסיטה בישראל. לזוג ארבעה ילדים. בנו, אלרועי, נפצע קשה מאוד בעת שירותו הצבאי ברצועת עזה בשנת 2005. אלי מזרחי באתר המועצה המקומית אפרת. אלי מזרחי- ראש המועצה הרביעי של אפרת, סרטון בערוץ היוטיוב של "סיפור מקומי". אמיר בוחבוט, מתן צורי ואורי בינדר, קצין צה"ל נפצע קשה מאוד מירי טנק; 4 חיילים נפצעו קל, באתר nrg‏, 15 באוגוסט 2005