laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נועם בלום

נועם בלום (1949–2022) יזם חקלאות ישראלי. פיתח זנים חדשים של פרי הצבר באמצעות טכנולוגיות חקלאות חדשניות. בלום נולד במושב גבתון ליד רחובות לחקלאים שמואל וציפורה שהיו ממקימי המושב. בלום התגייס לסיירת שקד במאי 1967 ואת מסלול ההכשרה החל בחטיבת הצנחנים בגדוד 890 בפיקודו של דורון רובין. כשפרצה מלחמת ששת הימים והלוחמים הצטרפו למלחמה, הוא נשאר עם יתר הטירונים לחפור מחפורות בחורשת האקליפטוס של מחנה 21 בבית ליד. בלום למד בטכניון הנדסת תעשייה וניהול והתמחה בקרקע, מים, פיתוח טכנולוגיות ויישומן על בסיס תעשייתי. משנת 1975 עסק בלום בפיתוח טכנולוגיות חקלאיות. לאחר 17 שנות מחקר בכ-400 סוגי צבר מקסיקני והצליח לייצר 6 זנים אשר מניבים פרי במשך עשרה חודשים לעומת חודש או שניים בשנה אותו מניב הזן הגדל בישראל. בשנת 1992 הקים בלום את חוות צברי אורלי ברמת הנגב בין דימונה לירוחם על שטח של כ-1200 דונם בהמשך להחלטת שר החקלאות רפאל איתן שדגל במדיניות עידוד פיתוח הנגב. זהו מפעל חקלאי -אגרוטק, הכולל את מטע הצברים האורגני הגדול בישראל ובו גם מספר זנים חדשים אשר בלום פיתח בעצמו. זוהי חוות הסברס האדום הגדולה ביותר במזרח התיכון. החווה מתמחה בגידול מגוון רב של זני צבר ייחודיים המוגנים בפטנט בתקן עולמי וכן במוצרי מזון ושתייה המיוצרים מפרי הצבר. היה נשוי לאתי ואב לשלושה. מספר חודשים לאחר פטירתו, במסגרת תערוכת "אגרומשוב" שהתקיימה בספטמבר 2022, הוענק לילדיו של בלום פרס מפעל חיים על פועלו של אביהם בתחום החקלאות. נועם בלום, באתר חוות צבר אורלי נועם בלום, 'מלך הצבר' הלך לעולמו כחודשיים לפני שהוענק לו פרס מפעל חיים בחקלאות, באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה מנחם הורוביץ בחוות צבר אורלי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4.56 דקות) סיגל בר-קובץ, חודשיים לפני פרס מפעל החיים: נועם בלום, "מלך הצבר" בנגב, הלך לעולמו, באתר mynet‏ באר שבע, 3 ביולי 2022 הלם בעולם החקלאות הישראלי: נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו, באתר חדשות מבזק לייב, ‏ביוני 2022 עמירה שגב, הסברס הטעים בעולם, באתר הארץ, 13 ביוני 2001 נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו כחודשיים לפני שהוענק לו פרס מפעל חיים בחקלאות - משוב ניוז, באתר קבוצת משוב, ‏ביוני 2022
יוז'ף נאדאש

יוז'ף נאדש (במקור נוסבאום, בהונגרית: Nádass József; בודפשט, 22 במאי 1897 – בודפשט, 30 ביולי 1975) היה משורר, סופר, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי זוכה פרס אטילה יוז'ף, הפרס הספרותי הגבוה ביותר בהונגריה. יוז'ף נוסבאום נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט נוסבאום ושל הרמינה היימן. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה למסחר של בודפשט הפך לפקיד. הוא איבד רגל במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרף ב-1918 למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא היה חבר במועצת הפועלים ועמד בראש מחלקת התעמולה של המשמר האדום בבודפשט, לאחר נפילת הרפובליקה היגר לווינה ב-1920. שם הצטרף בין השנים 1923–1925 לכתב העת "מא" (Ma), שפירושו "היום" של לאיוש קשאק. בנוסף לווינה התגורר גם בפראג, פריז, בוקרשט וברלין. נאדש חזר הביתה ב-1926, הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. תחילה עבד עבור כתבי העת "דוקומנטום" (Dokumentum) אחרי זה "העבודה" (Munka). בין השנים 1928 לבין 1930, ערך את המהדורה ההונגרית של "עידן שלנו" (Korunk) של גאבור גאל. הוא הורשע ב-1931 על ספרו "אתה ואתם". היגר שוב בשנת 1938 והשתקע בדנמרק, בשוודיה ולאחר מכן בנורווגיה. חזר הביתה ב-1940. ב-1944 גורש למאוטהאוזן ושרד את מחנה הריכוז. לאחר השחרור מ-1945 עבד במשרד החוץ ההונגרי. בין 1945 לבין 1948 היה בעל הטור של היומון החשוב נפסאבה. הוא נאלץ "לשתוק" בשנות החמישים. מ-1957 עד 1959 היה עמית של כתב העת "חיים וספרות" (Élet és Irodalom). שיריו הראשונים פורסמו על ידי כתב העת הספרותי החשוב ניוגט. שירתו המוקדמת מאופיינת בהשפעת האוונגרד, ושיריו המאוחרים מאופיינים בשפה צורנית מסורתית יותר. הוא גם כתב סיפורים קצרים ושני רומנים אוטוביוגרפיים. נאדש תרגם יצירות מצ'כית, מגרמנית ומנורווגית. פרצי החוצה, מילה! (שירים, 1922-1920, 1923) הפנים הולכים סחור סחור (שירים, 1927) אתה ואתם (שירים, 1931) הנערה הנורווגית (רומן, 1946) גורקי ( עם לאיוש קשאק, במערכה אחת, 1947) מפתח הפלא (אגדות, 1957) מילה אנושית (שירים, 1957) אנשים עם צללים (סיפור קצר, 1958) הניצחון האמיתי (סיפור, 1959) רוח חודש מרץ (שירים, 1959) להבה ופיח (רומן אוטוביוגרפי, חלק 1, 1961) שנים מפויחות (רומן אוטוביוגרפי, חלק 2, 1961) המתרס החסר (סיפורים, 1962) וידוי בשעת בין ערביים (שירים, 1962) ספירת מלאי קשה (זיכרונות, 1963) היכן ישנים שחפים? (סיפורים קצרים, סיפורים, 1965) איש פרטי (רומן, 1966) אני אומר לכם (שירים נבחרים, 1966-1921, 1967) קשת בענן ארצית (שירים, 1972) הגל (סיפור קצר, 1973) קארל צ'אפק : דאשנקה - חייה של ערמומית ; הוצאת פראגר : ברטיסלאבה, 1936 לאונהרד פרנק : האחים הנסחפים ; הוצאת פראגר: ברטיסלאבה, 1936 ( חנות ספרים אירופאית חדשה) איבאן אולבראכט: שוהאי, פורע החוק ; תִרגוּם יחד עם אנטון סטראקה, הוצאת פראגר: ברטיסלאבה, 1936 (חנות ספרים אירופית חדשה) הארי בלומברג: העם הנסחף ; הוצאת ברקוצי: ?, 1942 אג' גילברג: אסקימואים רבים, רופא אחד; הוצאת זינגר וולפנר: בודפשט, 1943 גונאר גונארסון: דפוק ואתה מתקבל ; Béta Literary Co.: בודפשט, 1944 פרנק הלר: שלושה רוצחים נכנסים ; הוצאת סגנון: בודפשט, 1944 אדוארד באז: צוות הפלא ; מעצב גרפי: לאסלו רבר; הוצאת מורה: בודפשט, 1957 (הספרייה הקטנה של הנוער) קורט טוכולסקי : טירת גריפסהולם ; אירופה, בודפשט, 1957 פרס אטילה יוז'ף (1959) פרס SZOT (1972) מי זה מי בספרות ההונגרית? הוצאת Könyvkuckó, בודפשט, 1999 ISBN 9-638157-91-7 לקסיקון ביוגרפי הונגרי תולדות הספרות ההונגרית סופרים הונגרים בני זמננו Születési anyakönyvi kivonata
מיגל אלמירון

מיגל אנחל אלמירון רג'אלה (בספרדית: Miguel Ángel Almirón Rejala; נולד ב־10 בפברואר 1994) הוא כדורגלן פרגוואי המשחק בעמדת הקיצוני בניוקאסל יונייטד ובנבחרת פרגוואי. לאחר שקיבל דחייה מנסיונל בגלל היותו רזה מדי, אלמירון עבר לסרו פורטניו. למועדון החדש שלו עדיין היו הסתייגויות לגבי מבנה הגוף שלו, והוא לא שיחק באופן קבוע עד גיל 17. באוגוסט 2015 אלמירון חתם בלנוס. ב-14 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד 0–1 לבנפילד. ב-12 במרץ 2016 כבש שער בכורה בהפסד 1–2 לראסינג קלוב. ב-5 בדצמבר 2016 חתם באטלנטה יונייטד תמורת דמי העברה של כ-8 מיליון דולר. ב-6 במרץ ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לניו יורק רד בולס. ב-12 במרץ כבש אלמירון את השערים הראשונים שלו במועדון כשכבש צמד בניצחון 1–6 על מינסוטה יונייטד. ב-31 בינואר 2019 חתם בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לחמש וחצי שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-11 בפברואר בתיקו 1-1 מול וולברהמפטון וונדררס. הוא כבש את שער הפרמיירליג הראשון שלו ב-21 בדצמבר 2019 בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס. עונת 2022/2023 הייתה עונת שיא של וילסון מבחינת כיבוש שערים כאשר כבש 11 שערי פרמייר ליג ועזרה לקבוצה לסיים במקום השלישי ולהעפיל לליגת האלופות. אלמירון שיחק בנבחרת פרגוואי עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל לנוער 2013 בארגנטינה כאשר נבחרתו סיימה במקום השני אחרי קולומביה. ב-5 בספטמבר 2015 ערך אלמירון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד במשחק הידידות 3–2 לצ'ילה. במאי 2016 היה חלק מסגל הנבחרת לקופה אמריקה, שם שיחק בשני משחקים. הוא היה גם חלק מהסגל בקופה אמריקה 2019 ו-2021. אלמירון גדל במשפחה ענייה בה אביו עבד במשמרות של 18 שעות כמאבטח ואמו עבדה בסופרמרקט. שבעת בני ביתו ישנו בשלושה חדרי שינה, והוא נאלץ לחלוק מיטה עם אמו עד גיל 18. אלמירון נשוי לאלקסיה נוטו מאז נובמבר 2016, ילדם הראשון של בני הזוג נולד ביוני 2021. לנוס אליפות ארגנטינה: 2016 הסופר קאפ הארגנטינאי: 2016 אטלנטה יונייטד גביע ה-MLS‏: 2016 מדיה וקבצים בנושא מיגל אלמירון בוויקישיתוף מיגל אלמירון, ברשת החברתית אינסטגרם מיגל אלמירון, באתר Transfermarkt מיגל אלמירון, באתר Soccerway מיגל אלמירון, באתר BDFutbol מיגל אלמירון, באתר WorldFootball.net מיגל אלמירון, באתר National Football Teams מיגל אלמירון, באתר FootballDatabase.eu מיגל אלמירון, באתר ESPN 161385360554578, Miguel Almiron dreaming of 'achieving something big' at Newcastle, talkSPORT, ‏8 בפברואר 2019 (באנגלית אמריקאית) Lanús acordó incorporación de Miguel Almirón, ESPN.com.ar, ‏31 ביולי 2015 (בספרדית) Atlanta United sign Paraguay international Miguel Almiron - Tribal Football, www.tribalfootball.com Magpies complete Almirón signing, Newcastle United Football Club (באנגלית) La Nación / Llegó Francesco, el primer hijo de Miguel Almirón y Alexia Notto, www.lanacion.com.py (בספרדית)
טורונטו בליזארד

הטורונטו בליזארד (באנגלית: Toronto Blizzard) הייתה קבוצת כדורגל מהעיר טורונטו, אונטריו שבקנדה, אשר שיחקה בליגת הNASL. טורונטו מטרוס הצטרפו ל-NASL ב-1971. המגרש הביתי שלהם היה אצטדיון ורסיטי. ב-1975, 50% מהקבוצה נמכרה תמורת 250,000 דולר על ידי קבוצת טורונטו קרואטיה מליגת הכדורגל הלאומית, והקבוצה הפכה לטורונטו מטרוס-קרואטיה. המועדון זכה באליפות הNASL ב-1976. באמצע ספטמבר 1976, דווח כי הקבוצה חייבת 100,000 דולר לממשלת אונטריו ו-95,000 דולר לממשלת המטרופולין של טורונטו, ובנוסף דווח שהקבוצה עשויה להתפרק. גלובל טלוויז'ן נטוורק רכשה 85% מקבוצת טורונטו מטרוס-קרואטיה ב-1 בפברואר 1979, תמורת 2.6 מיליון דולר. עקב הרכישה, טורונטו קרואטיה חזרה ל-NSL כמועדון נפרד; כשרק 7 מתוך 26 השחקנים מהסגל של 1978 נשארו, שמה של הקבוצה שונה ל - טורונטו בליזארד בעקבות ההשתלטות. תחת הבעלות החדשה, מספר הצופים כמעט הוכפל. מ-1979 עד 1983 שיחקה בליזארד את משחקי הבית שלה באצטדיון התערוכה לפני שחזרו לאצטדיון ורסיטי ב-1984. בליזארד היו חברים ב-NASL עד 1984, השנה האחרונה של התקיימות הליגה. הקבוצה הייתה סגנית אלופת הליגה ב-1983, כשהפסידה לקבוצת טולסה ראנקס 0–2 מול קהל של שישים אלף איש בוונקובר. הם סיימו שוב פעם במקום ה-2 ב-1984 כשהפסידו לשיקגו סטינג. בשנת 2010, הקבוצה שזכתה באליפות הNASL ב-1976 נכנסה להיכל התהילה של קנדה. ב-28 במרץ 1985, ה-NASL הודיעה רשמית על הפסקת הפעילות לעונת 1985, כאשר רק טורונטו ומינסוטה סטרייקס היו מעוניינים לשחק. בינתיים, בעלי בליזארד, רכשו את דינמו לטינו מליגת הכדורגל הלאומית מתוך כוונה לשנות את שמו של טורונטו בליזארד. תקנות ה-NSL לא אפשרו שינוי שם בעיצומה של העונה. בעונה שלאחר מכן (1986) החלה דינמו לטינו לשחק בתור טורונטו בליזארד. איטליה פרנצ'סקו מוריני סקוטלנד פיטר לורימר ספרד מנואל ולאסקס פורטוגל אאוזביו איטליה רוברטו בטגה אנגליה דייוויד פיירקלאף ראו גם: רשימת כדורגלני טורונטו בליזארד שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית. ארתור רודריגס (1972-74) פרנק פייק (עונת 1975) איבן מרקוביץ' (1975-76) דומאגוי קפטנוביץ׳ (1976, 1978) איבן סנגולין (1977) קית' אדי (1979-81) בוב היוטון (1982-84) NASL זכייה: 1976 מדיה וקבצים בנושא טורונטו בליזארד בוויקישיתוף גלריית המדים של טורונטו בליזארד
מכוניות העל

מכוניות העל (באנגלית: Ultimate Supercar) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית דוקומנטרית של נשיונל ג'יאוגרפיק, שעלתה לשידור ב-17 בפברואר 2020. כל פרק בסדרה מתמקד על מכונית-על אחרת ממגוון יצרניות רכב, והעלילה מתמקדת בבניית וייצור המכונית ובמאחורי הקלעים, כדי לחשוף את הסודות ההנדסיים החבויים והמפתחות להצלחתה של כל מכונית: אסטון מרטין, אחת מיצרניות הרכב העצמאיות האחרונות, מנסה לפתח מכונית-דגל חדשה שתשאיר את המותג במירוץ יצרניות מכוניות העל, ומשיקה את האסטון מרטין DBS סופרלג'רה. פרארי האיטלקית רוצה להיות שוב בפסגה. לשם כך הם זקוקים למכונית גראן טוריסמו חדשה ורב-תכליתית. היא מפתחת את הפרארי פורטופינו, שתנסה לצלוח את האתגר של החלפת הפרארי קליפורניה, המכונית המצליחה ביותר של המותג. בנטלי הבריטית עובדת על הדור השלישי של הדגם בנטלי קונטיננטל GT, שמיוצר כבר מ-2003, וכעת צריך להדביק את הפער מהמתחרות ולהתאים לדור החדש. יצרנית הרכב למבורגיני האיטלקית משדרגת את הדגם למבורגיני אוונטאדור לדגם שככל הנראה יהיה האחרון עם מנוע V12 לא חשמלי, תוך שהיא מנסה שהשדרוג יהיה פורץ דרך. פגאני אוטומובילי האיטלקית מייצרת את הפגאני הואיירה רודסטר, כשהתכנון הוא ליצור מאה יחידות בלבד מהדגם. החברה מנסה ליצור מכונית שיהפוך ליצירת מופת חיצונית, אך ישמור על יכולת ביצועים גבוהה. פורשה הגרמנית מייצרת את הדגם פורשה טייקאן, שיהפוך בעתיד לדגם השלישי הנמכר ביותר בתולדות היצרנית. זו המכונית החשמלית הראשונה שתוכננה ומיוצרת על ידי פורשה. באתר IMDb דורגה הסדרה ב-7.3 כוכבים, בהתבסס על 39 ביקורות. אתר האינטרנט הרשמי של מכוניות העל מכוניות העל, באתר IMDb. עם 725 כ"ס: אסטון מרטין DBS סופרלג'רה, באתר קארטיוב, ‏27 ביוני 2018 אלדר מנורי, פרארי חושפת את הפורטופינו, מחליפת הקליפורניה, באתר גיר, ‏23 באוגוסט 2017 "Bentley News 2017 : NEW CONTINENTAL GT DEBUTS IN FRANKFURT". Bentley Newsroom. Ed Wiseman, ‏Frankfurt Motor Show 2017: the best cars, concepts, technology and pictures, The Telegraph, 12 September 2017 Ford, Tom (28 בנובמבר 2017). "2018 Bentley Continental GT". נבדק ב-27 בינואר 2018 – via www.topgear.com. {{cite web}}: (עזרה) Golson, Daniel (4 במרץ 2019). "The Lamborghini Aventador SVJ Roadster Isn't a Surprise, and That's Just Fine". Car and Driver. נבדק ב-5 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Adams, Lawrence (7 במרץ 2017). "Geneva 2017: Pagani Huayra Roadster". GTspirit. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) רועי צוקרמן, פורשה חשפה חשמלית ראשונה, באתר אוטו (מגזין), ‏05 בספטמבר 2019
עמית לוי

עמית לוי (נולד ב-14 באפריל 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני. לוי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-31 באוגוסט 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 למכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-23 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–4 בדרבי נגד הפועל תל אביב. את העונה סיים עם 11 הופעות בליגה במדי הקבוצה הבוגרת והיה שותף לזכייה שלה באליפות ראשונה אחרי 13 שנים. ב-12 בספטמבר 1992 רשם שלושה בישולים בניצחון 2–5 נגד הפועל באר שבע בליגה. בעונת 1993/1994 איבד את מקומו בהרכב לאמיר שלח, אולם עונה לאחר מכן חזר להרכב הקבוצה. בינואר 1997 חתם במכבי הרצליה במדיה שיחק שנתיים וחצי. בהמשך הקריירה, שיחק גם בהכח רמת גן ומ.כ. אור יהודה. מכבי תל אביב אליפות: 1991/1992, 1994/1995, 1995/1996 גביע המדינה: 1993/1994, 1995/1996 גביע הטוטו: 1992/1993 ירדן בן גל הירשהורן, "שיחקתי כדורגל עד גיל 35. כשהגעתי לראיונות בהיי-טק, חטפתי שוק", באתר TheMarker‏, 16 במרץ 2022 עמית לוי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמית לוי, באתר Transfermarkt עמית לוי, באתר WorldFootball.net עמית לוי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר מכביפדיה
דן בלומברג

דן בלומברג הוא פרופסור וסגן הנשיא לפיתוח אזורי ותעשייתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ראש המעבדה לחישה מרחוק והדמאות פלנטריות, ויו"ר סוכנות החלל הישראלית החל מיולי 2022. סיים לימודי דוקטורט במדעים פלנטריים באוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנת 1993. במסגרת מחקרו עבד בקבוצת הגאולוגיה הפלנטרית, במימון נאס"א, שבה התמקד בתופעות פיזור חול על כדור הארץ, מאדים ונוגה, ושימוש בחישה מרחוק מכ"מית לצלם את פני כוכבי הלכת. במהלך הדוקטורט השתמש בנותנים של מכ"ם מפתח סינתטי במסגרת משימת מעבורת החלל אנדוור STS-59 וSTS-68. חבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב החל משנת 1995. בין השנים 2006 ל-2010 היה ראש החלקה לגאוגרפיה ומשנת 2008 קיבל מינוי של פרופסור במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטה. בלומברג מכהן כסגן נשיא לפיתוח אזורי ותעשייתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עמד בראש הצוות אשר פיתח את לווין BGUSAT, לווין קיובסאט לחישה מרחוק. משמש כראש המעבדה לחישה מרחוק והדמאה פלנטרית. משנת 2016 משמש בוועד המייעץ של חברת UTILIS, אשר מגלה דליפות וזיהום סביבתי תוך שימוש בתצלומי חישה מרחוק. ביולי 2022 מונה ליו"ר סוכנות החלל הישראלית. בין הנושאים שחקר בתחום החישה מרחוק, בלומברג חוקר את המחקר הסביבתית והשלכות שינוי האקלים, גאוגרפיה פלנטרית, שימוש בחישה מרחוק לטובת חקלאות, חקר תהליכים סביבתיים במרכז אסיה וזיהוי אנומליות תוך שימוש בהדמאות היפרספטראליות. חבר באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (International Academy of Astronautics) משנת 2018. מדיה וקבצים בנושא דן בלומברג בוויקישיתוף דן בלומברג, ברשת החברתית LinkedIn דן בלומברג, באתר ResearchGate דן בלומברג, באתר גוגל סקולר Dan G. Blumberg באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית) "פרופ' דן בלומברג נבחר ליו"ר סוכנות החלל הישראלית". סוכנות החלל הישראלית. 4 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה) "UTILIS Leadership". "ברכות לפרופ' דן בלומברג, סגן הנשיאה ודיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, על היבחרו כחבר באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה!". 25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
תאונת האוטובוס באל-חמה (1945)

תאונת האוטובוס באל-חמה אירעה ב-12 במאי 1945 בשעה שאוטובוס, שהסיע מתרחצים שנפשו במרחצאות באל חמה לטבריה, התהפך לצד הדרך והתדרדר לערוץ הירמוך. בתאונה נספו 30 נוסעים (יהודים וערבים) ו-10 נפצעו. אתר המרחצאות חמת גדר היווה מוקד משיכה לרוחצים שחיפשו מזור לבעיות בריאות החל מהתקופה הרומית כשממצאים באתר כוללים בתי מרחץ, שברי פסלים ומיזרקות מהתקופה הרומית, בית כנסת מהמאה הרביעית, כתובות מהתקופה הביזנטית, כתובות מהתקופה המוסלמית ומבנים מהתקופה העות'מאנית. לאחר שהמקום שופץ בתקופת השלטון העות'מאני וחודש בתקופת המנדט הבריטי החלה חברת אוטובוסים ערבית להפעיל קו שירות בין טבריה והמרחצאות לשירות הרוחצים היהודים והערבים. בין צמח למרחצאות חיבר (ועדיין מחבר) כביש יחיד שנסלל מצידו הצפוני של מצוק הירמוך. טרום קום המדינה היה כביש זה צר וחסר מעקה בטיחות וחלקים ממסלולו עברו ממש על שפת המצוק הנופל אל הירמוך. לאחר קום המדינה הורחב הכביש מספר פעמים והותקנה לאורכו גדר. ב-12 במאי 1945, בשעות אחר הצהריים, אסף אוטובוס של חברת ההובלה כ-40 נוסעים מהמרחצאות ופנה לנסוע לטבריה. בקרבת גשר הרכבת הגדול סטה האוטובוס מנתיבו והחל להתדרדר על שולי הדרך עד שנפל לתהום של כ-200 מטר. 3 מהנוסעים שנפצעו קל וכן נהג האוטובוס עבדל ראדד קחוואג' הצליחו לחלץ עצמם דרך דלת הרכב והביטו חסרי אונים ברכב המחליק למטה עד התרסקותו בערוץ הנחל כשמעוצמת הפגיעה התפרק האוטובוס לחלקים. בגלל הטופוגרפיה המורכבת של אזור התאונה נמשך הליך חילוץ הפצועים וההרוגים כל אותו הלילה וביום שלמחרת כשרוב הפצועים הובלו לבתי חולים בטבריה והחללים הוסעו על גבי הרכבת לזיהוי בצמח. בגלל תהליך החילוץ הארוך וחוסר הבהירות בנוגע למספר הנוסעים שהיו על האוטובוס נמסרו תחילה לפרסום מספרי נפגעים חלקיים בלבד. בסיומו של האירוע נמנו 28 הרוגים (מתוכם 5 יהודים) ו-12 פצועים. חלק מהחללים לא היו ניתנים לזיהוי בגלל חומרת הפציעות ולכן הובאו לקבורה בקבר אחים כש-4 מהחללים היהודים הובאו לקבורה בקבר אחים בבית הקברות נחלת יצחק בהשתתפות קהל רב. כמו כן הייתה השערה שמספר מהרוגי התאונה נסחפו בירמוך ולכן הוגדרו נעדרים. בימים שלאחר התאונה נפטרו בבתי החולים שניים מהפצועים ובכך עלה מניין ההרוגים בתאונה ל-30. חקירת התאונה העלתה חשד לתקלה בבלמי האוטובוס. אלי אלון, אסון האוטבוס באל-חמה (1945), באתר News1, תאריך 8 בינואר 2020 אסון דרכים כבד, דבר, 13 במאי 1945 26 נהרגו, 12 נפצעו באסון דרכים בכביש צמח אל-חמה, משמר, 13 במאי 1945 26 נוסעים נהרגו בתאונת אוטובוס סמוך לאלחמה, הארץ, 13 במאי 1945 אסון דרכים מחריד בטבריה, הַבֹּקֶר, 13 במאי 1945 21 הרוגים בתאונת אוטובוס בצפון הארץ, המשקיף, 13 במאי 1945 21 הרוגי תאונה, הצופה, 13 במאי 1945 5 יהודים בין 28 הרוגי התאונה באלחמה, המשקיף, 14 במאי 1945 פרטים מזעזעים על התאונה ליד אלחמה, הַבֹּקֶר, 14 במאי 1945 תיק חקירת המשטרה בעקבות התאונה, באתר "ארכיון המדינה" בעיקר לבית החולים הסקוטי, ולבית החולים על שם שוויצר 21 הרוגי תאונה, הצופה, 13 במאי 1945 לוית קורבנות אל-חמה, דבר, 15 במאי 1945 עוד שני חללים לתאונה, הצופה, 15 במאי 1945 חללי התאונה היהודים היו:אליהו משה מזרחי (בן 40), שאול מנשה יחזקאל (בן 50), שרה שידלובסקי (בת 18), יעקב יצחק נחום (בן 50) וברוך דוד זכריהו בגדדי. שמות ההרוגים הערבים לא אוזכרו בעיתונות העברית מאותה תקופה
פארפה מנדנדה

פארפה מנדנדה (בצרפתית: Parfait Mandanda; נולד ב-10 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת השוער במועדון קן ב' הבלגי ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. אחיו, סטיב מנדנדה משמש כשוער בנבחרת צרפת. מנדנדה, נולד בניבר והתחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קן וכאשר היה בן 12 הצטרף לזו של בורדו. בינואר 2009 הושאל לבווה עד לסיום העונה ובסיומה עבר למועדון. בקיץ 2010 חתם באלטאי מליגת המשנה הטורקית. כעבור שנה חתם בשרלרואה הבלגית בה שיחק עשר שנים מתוכן רק שנתיים כשוער ראשון. בפברואר 2019 הושאל לדינמו בוקרשט עד לסיום העונה. לקראת עונת 2020 הושאל להרטפורד אתלטיק מה-USL. ב-20 ביולי 2021 חתם במוסקרון עד לסיום העונה, עם אופציה לעונה נוספת. בניגוד לאחיו שמייצג את צרפת, פארפה החליט לייצג את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ב-5 בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד צרפת, בה שיחק נגד אחיו סטיב. השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע אפריקה לאומות. פארפה מנדנדה, באתר Transfermarkt פארפה מנדנדה, באתר Soccerway פארפה מנדנדה, באתר WorldFootball.net פארפה מנדנדה, באתר National Football Teams פארפה מנדנדה, באתר FootballDatabase.eu
אמון הציבור

אמון הציבור הוא מידת האמון שממשל רוכש מצד הציבור והחברה שעליהם הוא מופקד. התפיסה שמעניקה חשיבות לאמון הציבור, גורסת שככל שהציבור מאמין יותר בגופי הממשל, הדבר מעיד שהשלטון תואם יותר את רצונותיו וציפיותיו, והופך יותר לגיטימי דמוקרטית. את מידת אמונו, ציבור האזרחים יכול לבטא בבחירות, מכוח עקרון שלטון העם. מידת אמון הציבור בממשל עלולה להיפגע מרמת שירות ציבורי ירודה, שאינה שומרת על זכויותיו או מספקת את צרכיו. עבירות שחיתות של שוחד או הפרת אמונים מצד עובדי ציבור, פוגעות אף הן בתמיכת החברה בממשל, בממסד, וביציבות הסדר החברתי. בהשאלה, המונח משמש גם לתיאור האמון שציבור רוחש לגופים אחרים, כגון הממסד המדעי, הרפואי, אמצעי התקשורת ובמערכת הפוליטית. בארצות הברית, המונח "אמון הציבור" מתייחס לכל רכוש ציבורי. תחילה, נעשה במושג זה שימוש במהלך יצירת הממשלה, כדי להתייחס לפוליטיקאים המשיגים את כוחם באמצעות בחירות. על פי חוקת ארצות הברית, חברי הקונגרס, וכן נשיא ארצות הברית נבחרו מטעם אמונו של הציבור. על פי החוקה הראשונה שנוסחה על ידי אחת ממדינות ארצות הברית, היא חוקת מרילנד, כל האנשים שנבחרו לכהן מטעם מוסדות ציבוריים מוכרחים ליהנות מאמון הציבור. בפיליפינים, ”בגידה באמון הציבור“ היא אחת משש העבירות שעליהן ניתן להדיח עובד ציבור, לפי סקציה 2 בסעיף XI של חוקת הפיליפינים של 1987. עם זאת, המונח אינו מוגדר היטב; בדיקה של הרשומות של הוועדה החוקתית של 1986 הראתה שהמנסחים לא יכלו למצוא דרך טובה יותר להעריך את גבולות הבגידה באמון הציבור מאשר לרמוז לדוגמאות חיוביות ושליליות של שניהם, מבלי להגיע לההגדרה הברורה שלהם או אפילו קווי מתאר לכך. במשפט פרנסיסקו ג'וניור נגד נאגמאמלאסאקיט נה מגה מאנאנאנגול נג מגה מנגאגאוונג פיליפינו בע"מ, קבע בית המשפט העליון של הפיליפינים כי הבקשה להגדיר ”בגידה באמון הציבור“ היא שאלה פוליטית לא-חוקית שהיא מעבר לתחום סמכותו השיפוטית לפי החוקה. Nissim Cohen, ניסים כהן, מבוא למינהל וניהול ציבורי, האוניברסיטה הפתוחה, 2017, מסת"ב 978-965-06-1526-0 ע"פ 884/80 מדינת ישראל נ׳ גרוסמן הצעת חוק העונשין (תיקון - הפרת אמונים), התשע"ה–2015, באתר www.nevo.co.il Warren S. Warren, Earning the public’s trust, Science Advances 8, 2022-03-11, עמ' eabo6347 doi: 10.1126/sciadv.abo6347 M W Calnan, Public trust in health care: the system or the doctor?, Quality and Safety in Health Care 13, 2004-04-01, עמ' 92–97 doi: 10.1136/qshc.2003.009001 מכון חיים הרצוג לתקשרת, חברה ופוליטיקה, מדד אמון הציבור בתקשורת, אוניברסיטת תל-אביב, הפקולטה למדעי החברה ע"ש גרשון גורדון, מכון חיים הרצוג לתקשורת, חברה ופוליטיקה, [תשס"ג] 2003 Karniel, Yuval./ יובל קרניאל, עמית לביא-דינור, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, כותר (ע), משבר אמון: השתקפותו בתקשורת ובפוליטיקה, תל אביב: רסלינג, 2022, הסדרה לתקשורת. (בעברית) חוקת הפיליפינים של 1987 באתר ויקיטקסט (באנגלית) Francisco, Jr. v. Nagmamalasakit na mga Manananggol ng mga Manggagawang Pilipino, Inc., [1] (בית המשפט העליון של הפיליפינים 2003).
לוס אנג'לס אצטקס

הלוס אנג'לס אצטקס (באנגלית: Los Angeles Aztecs) היא קבוצת כדורגל מהעיר לוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, אשר שיחקה בליגת הNASL בין השנים 1973-1981. הקבוצה היא אחד מהמייסדות של ליגת הכדורגל הלאומית (NSL) שאמורה להתחיל ברחבי צפון אמריקה לפני מונדיאל 2026. האצטקים התחרו בליגת הNASL מ-1974 עד 1981. בקבוצה שיחקו אגדות כדורגל אירופאיות כמו: ג'ורג' בסט ויוהאן קרויף, הזמר האנגלי אלטון ג'ון היה חלק מהבעלים של המועדון. בינואר 1974, הודיעה ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) על לוס אנג'לס כאחת משש ערים שקיבלה קבוצת התרחבות לעונת 1974. ד"ר ג'ק גרגורי, רופא מקומי ומשקיע נדל"ן שילם את דמי הזיכיון ושימש כבעלים של הצוות. לאחר ששיחקו סדרה של משחקי ידידות לפני העונה מול קבוצות ממקסיקו, האצטקים פתחו את עונתם הראשונה עם ניצחון 1-2 על סיאטל סאונדרס. האצטקים סיימו את העונה עם שיא של אחד עשר ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ושבעה הפסדים וממוצע של 5,098 אוהדים למשחק, וזכו במקום הראשון בליגה המערבית. לאחר עונת 1975, הזמר האנגלי אלטון ג'ון רכש חלק מהקבוצה וקיבל אישור מהליגה לשבת על הספסל במהלך המשחקים. כמה שבועות לאחר מכן, הקבוצה הודיעה על כוונתה להחתים את זוכה כדור הזהב לשנת 1968, ג'ורג' בסט, ששוחרר על ידי מנצ'סטר יונייטד. ג'ורג' בסט הגיע ללוס אנג'לס ב-20 בפברואר 1976. לאחר העונה, הקבוצה נרכשה על ידי קבוצה בראשות אלן רוטנברג, כאשר שחקן לוס אנג'לס לייקרס לשעבר רודי לרוסו מונה למנהל מקצועי. ב-14 בנובמבר 1978, נשיא הקבוצה, לארי פרנד, הודיע כי רינוס מיכלס התקבל לעבודה כמאמן הראשי של המועדון. מישל שינה את הסגל של הקבוצה כשרק ארבעה שחקנים מקבוצת האצטקים של עונת 1978 נותרו בסגל לעונת 1979. האצטקים פתחו את העונה עם שיא של חמישה ניצחונות בשבעה משחקים כאשר ב-22 במאי 1979, הודיעה הקבוצה על החתמתו של זוכה כדור הזהב יוהאן קרויף, שחתם על חוזה של 1.4 מיליון דולר ל-2 עונות, מה שהפך את קרויף לאתלט בעל השכר הגבוה ביותר בדרום קליפורניה. האצטקים סיימו את העונה במקום השני עם שיא של שמונה עשר ניצחונות ושנים עשר הפסדים. לפני החתמתו של קרויף, האצטקים עמדו על ממוצע של 7,500 אוהדים למשחק, אך סיימו את העונה עם ממוצע נוכחות של 14,333. קרויף זכה ב-MVP של הליגה ולארי הולסר נבחר לרוקי השנה לעונת 1979. ב-9 בדצמבר 1981, לאחר עונת 1981, בטלוויזיה פורסמה הצהרה לפיה הקבוצה לא תשחק בעונת 1982 וכי כל חוזי השחקנים שנותרו במועדון יימכרו. ב-2022, היזם האנגלי וסוכן הכדורגל סקוט מייקלס, הודיע בפומבי שהוא וקבוצתו השיקו מחדש את האצטקים באזור המטרופולין של לוס אנג'לס. הולנד יוהאן קרויף צפון אירלנד ג'ורג' בסט מקסיקו חבייר אגירה הולנד וים סורביר אירלנד טרי מנצ'יני ארצות הברית מירו ריס NASL זכייה: 1974 מדיה וקבצים בנושא לוס אנג'לס אצטקס בוויקישיתוף אתר המועדון