laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1359

שנת 1359 היא השנה ה-59 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ברלין מצטרפת לברית ערי הנזה. משתנה הסולטאן של האימפריה העות'מאנית מאורחן הראשון למוראד הראשון. דמיטרי דונסקוי מתמנה לנסיך מוסקבה. אריק השנים עשר, מלך שוודיה (נולד ב-1339). 13 בנובמבר – איוואן השני, נסיך מוסקבה (נולד ב-1326) 14 בנובמבר – גרגוריוס פלמאס, נזיר, תאולוג ביזנטי וארכיבישוף סלוניקי (נולד ב-1296) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1359‎ נפטרים ב-1359‎ מדיה וקבצים בנושא 1359 בוויקישיתוף
אנרי נסטלה

אנרי נסטלה (בצרפתית: Henri Nestlé, 10 באוגוסט 1814 – 7 ביולי 1890) היה יזם שווייצרי יליד-גרמניה, נודע בפרט כמייסד ענקית המזון והמשקאות השווייצרית "נסטלה", וכן כאחד מיצרני השוקולד הבולטים של תקופתו. נולד בשם היינריך נסטלה (בגרמנית: Heinrich Nestle) נולד בפרנקפורט, גרמניה (חלק מהדוכסות הגדולה של פרנקפורט דאז), כשמיני מבין ארבעה-עשר ילדיהם של יוהאן אולריך מתיאס נסטלה ושל אנה מריה קתרינה אהמן. הוא המשיך בדרכו של אביו, ונעשה זגג בעיר. לפני גיל עשרים, סיים תקופה של ארבע שנות חונכות תחת בעל בית המרקחת J.E.‎ שטיין, ושלוש שנים לאחר מכן (1839) קיבל הרשאה רשמית לערוך ניסויים כימיים, לרשום מרשמי תרופות ולמכור תרופות. באותה תקופה, שינה את שמו הפרטי הגרמני היינריך לשם הפרטי הצרפתי אנרי, עם המעבר לווה, עיר בקנטון וו דובר צרפתית בשווייץ. בשנת 1843, השתלב באחת התעשיות המפותחות באזור, ייצור שמן קנולה. הוא השתלב גם בתעשיית ייצור השמן מאגוזים, שבו השתמשו בהפעלת מנורות שמן, ובייצור ליקר, רום, אבסינת וחומץ. הוא גם החל לייצר ולמכור לימונדה ומים מינרליים מוגזים, אך במהלך המשבר של 1845-1847 הוא הפסיק לייצר ולשווק את המים. ב-1857, הוא החל לעסוק בתאורה באמצעות גז ובדישון. ב-23 במאי 1860, אנרי נסטלה התחתן עם אנה קלמנטיין תרזה אמט. התעניינותו של נסטלה בתחום המזון לתינוקות נבעה ממספר סיבות: שיעור התמותה הגבוה של ילדים במשפחתו: מחצית מ-14 הילדים בה מתו לפני בגרות. הרקע שלו כשוליית רוקח. הידע הרב של אשתו בתחום, שנבע מהיותה בתו של רופא צדקה. אנרי נסטלה יצר תחליף חלב אם עבור אותם ילדים שדחו הנקה טבעית או שאמם לא יכלה להניקם. תחליף זה הוא ייצר על ידי ערבוב של חלב פרה עם קמח חיטה וסוכר. הוא וחברו, ז'ן בלתזר שנצלר, מדען בתחום תזונת האדם, הוציאו את החומצות והעמילן מקמח החיטה, משום שהן היו קשות לעיכול עבור פעוטות. המוצר היה זמין לשימוש לאחר שהוספו אליו מים. מוצר זה נחשב לראשון תחליפי חלב האם לתינוקות. תחליף החלב, שנקרא Farine Lactée Henri Nestlé (בצרפתית: אבקת החלב של אנרי נסטלה), זכה להצלחה רבה ונמכר ברחבי אירופה. בשנות ה-70 של המאה ה-19 המוצר, שנקרא כעת "המזון לתינוקות של נסטלה", יוצר מלתת, חלב פרה, סוכר וקמח חיטה ונמכר בארצות הברית ב-50 סנט לבקבוק. בסביבות סוף שנת 1874 מכר אנרי את החברה "נסטלה" ועבר עם אשתו ל"וילה נסטלה", שם עזרו לשכניהם באמצעות הלוואות קטנות ותרמו בגלוי כספים למען שיפור התשתית המקומית. ב-7 ביולי 1890 אנרי נסטלה מת מהתקף לב. מדיה וקבצים בנושא אנרי נסטלה בוויקישיתוף ביוגרפיה של אנרי נסטלה (באנגלית) על ההיסטוריה של חברת נסטלה, מתוך אתר החברה (באנגלית) אנרי נסטלה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פורמולה 1 עונת 2005

במסגרת פורמולה 1 של שנת 2005 נערכו נערכו 19 מרוצים. כאלוף העולם הוכתר פרננדו אלונסו ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת רנו. אלונסו הפך בגיל 24 לאלוף העולם הצעיר ביותר בהיסטוריה של הפורמולה 1. אירועים חריגים אירעו בגרנד פרי של ארצות הברית בו זינקו למרוץ רק שש מכוניות, עקב סירובן של כל הקבוצות שהשתמשו בצמיגי מישלין להתחרות מסיבות בטיחותיות וכן בגרנד פרי האיטלקי בו הייתה זו הפעם הראשונה בה כל 20 המכוניות שהחלו את המרוץ גם סיימו אותו, ללא פרישות. בעונה זו, שימש הישראלי חנוך ניסני (אשר התגורר אז בהונגריה) כנהג ניסוי של חברת מינרדי ועקב הפופולריות הרבה שלו בהונגריה שימש כנהג השלישי של הקבוצה במרוץ ההונגרי. אולם תוצאותיו הנמוכות במקצי הדירוג לא איפשרו לו להשתתף במרוץ עצמו. כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו: שינוי מקצי הדירוג: מקצה קדם דירוג של שלושה סיבובים (אחד יציאה מהפיט, אחד למדידה ואחד לחזרה לפיט) ביום שבת. מקצה דירוג: כל נהג יוצא לשלושה סיבובים כנ"ל בסדר ההפוך מהתוצאות במקצה הקדם דירוג. כל מנוע אמור להיות מסוגל להחזיק מעמד לאורך שני מרוצים שלמים, כלומר, על נהג לשמור על אותו המנוע לאורך כל מקצה האימון, הדירוג והמרוץ עצמו. נהג שיחליף מנוע יזנק 10 מקומות מתחת למקום בו דורג במקצה הדירוג. על הנהגים לזנק למרוץ עם הצמיגים ששימשו אותם במהלך מקצה הדירוג. חל איסור על החלפת צמיגים במהלך המרוץ, למעט מקרים בטיחותיים בהחלטת מנהלי המרוץ. איסור תדלוק בין מקצה האימון של בוקר המרוץ למרוץ עצמו. שינויים בתצורות הכנפונים, בתחתית הרכבים וכן בגודל כונס האוויר למנוע. ערך מורחב – שיטת הניקוד בפורמולה 1 הנקודות לנהגים וליצרנים הוענקו לפי השיטה שהונהגה בעונת 2003. הערה: – הקבוצות שהשתמשו בצמיגי מישלן לא השתתפו בגרנד פרי האמריקאי באינדיאנפוליס עקב חששות בטיחותיות. הערה: – הקבוצות שהשתמשו בצמיגי מישלן לא השתתפו בגרנד פרי האמריקאי באינדיאנפוליס עקב חששות בטיחותיות. מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 2005 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine. אלי שאולי, סיכום עונת 2005 - היסטוריה, אירוניה ושיאים, באתר ynet, 24 באוקטובר 2005 נמרוד סוזין, סיכום 2005: הנפילה הכואבת של מיכאל שומאכר, nrg‏, 28 בדצמבר 2005. טאקומה סאטו השתתף תחילה בגרנד פרי המלזי, אך נאלץ לפרוש בעיצומם של האימונים החופשיים בשל חום גבוה. ניק היידפלד השתתף בגרנד פרי האיטלקי, אך פרש בהמשך עקב מחלה. מקלארן התחרתה ב־12 המרוצים הראשונים כ"וסט מקלארן מרצדס". רד בול התחרתה תחת רישיון בריטי. ראלף שומאכר השתתף בגרנד פרי של ארצות הברית, אך הוא פרש לאחר שנפצע במהלך האימון החופשי. מינארדי השתמשה במנוע CK2004 בשלושת המרוצים הראשונים. דורנבוס היה הולנדי, אך התחרה תחת דגל מונקו. "Red Bull still British". 5 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "2005 Formula One season entry list". 5 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2006. {{cite web}}: (עזרה) "2005 Formula One season entry list". הפדרציה הבין-לאומית לרכב. אורכב מ-המקור ב-5 מרץ 2005. נבדק ב-19 יוני 2017. "2005 Formula One season entry list". הפדרציה הבין-לאומית לרכב. אורכב מ-המקור ב-16 פברואר 2006. נבדק ב-19 יוני 2017.
ירוסלאב ארזקיאביץ'

ירוסלאב ארזקיאביץ' (בפולנית: Jarosław Araszkiewicz; נולד ב-1 בפברואר 1965) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ, וכיום מאמן כדורגל. במרבית הקריירה שיחק בלך פוזנן, ובין השאר שיחק גם בישראל בקבוצות מכבי נתניה והכח רמת גן. ארזקיאביץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת לך פוזנן הפולנית ועבר במהלך הקריירה במספר מועדוני כדורגל בכירים בפולין, ביניהם לגיה ורשה וגרוסלין גרודזיק. עיקר הישגיו הושגו בקבוצת לך פוזנן, עמה זכה בחמש אליפויות פולין הראשונות בתולדות הקבוצה (1983, 1984, 1990, 1992, 1993). כמו כן, ארזקיאביץ' זכה עם לך פוזנן בשני גביעים (1984, 1988). מאז שעזב ארזקיאביץ' את לך פוזנן בשנת 1985 חזר אליה חמש פעמים נוספות כאשר הפעם האחרונה הייתה בשנת 2002, ולאחר עונה זו פרש ממשחק פעיל. בסך הכול שיחק ארזקיאביץ' 172 הופעות במדי לך פוזנן, בהן כבש 40 שערים. ארזקיאביץ' גם שיחק מספר עונות מחוץ לפולין, בקבוצות דיסבורג וVfL הרצלאקה מגרמניה, קבוצת באקירקואיספור קולובו מטורקיה, וכן שיחק בישראל בקבוצות מכבי נתניה והכח רמת גן. בסך הכול עבר בקריירה ב-10 קבוצות. לארזקיאביץ' 12 הופעות במדי נבחרת פולין, אך הוא לא הבקיע אף שער במדי הנבחרת הלאומית. לאחר פרישתו של השחקן ממשחק פעיל החל לאמן את קבוצת המילואים של לך פוזנן, ובשנת 2004 מונה לתפקיד מאמן קבוצת ורטה פוזנן, אותה אימן עד שנת 2007 ולאחר מכן אימן בקבוצות נוספות בפולין. ירוסלאב ארזקיאביץ', באתר Transfermarkt ירוסלאב ארזקיאביץ', באתר Soccerway ירוסלאב ארזקיאביץ', באתר WorldFootball.net ירוסלאב ארזקיאביץ', באתר National Football Teams ירוסלאב ארזקיאביץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
נגד טימרכוס

נגד טימרכוס (ביוונית: Κατὰ Τιμάρχου) הוא השם שניתן לנאום תביעה שכתב בשנת 346-345 לפני הספירה המדינאי אתונאי אייסכינס (Aischines), שנודע בכושר הנאום שלו. הנאום הוא יצירה המתארת את הפרקטיקה המשפטית באתונה. יצירה זו אף מתארת את תפיסת העולם של אזרחי אתונה כלפי אהבה חד מינית בין גברים. אייסכינס תבע לדין מדינאי יריב מאתונה בשם טימרכוס. אייסכינס היה אחד מחשובי סיעת השלום שרצתה בהסכם עם מלך מוקדון פיליפוס השני. טימרכוס היה חלק מסיעת הנצים שקראו להתנגד למלך המוקדוני ולא תמכו בהסכם כלשהו עמו. ראשון, תבע טימרכוס את אייסכינס, בטענה כי זה בגד באתונה והוא משרת את המלך המוקדוני. טימרכוס ושותפו לסיעה דמוסתנס טענו כי אייסכינס בגד בשליחותו ובעיר בעת משלחת הכזב. בתגובה החליט אייסכינס, שהיה ידוע ביכולתו הרטורית, לתבוע את טימרכוס במטרה לסלקו מפעילות ציבורית ואף לגרום לשלילת חלק מזכויותיו האזרחיות. התוצאה של שלילת זכויות האזרח הייתה, בין השאר, ביטול התביעה כנגד אייסכינס עצמו. נטען כנגד טימרכוס כי קיבל תשלום עבור שירותי מין כשהיה צעיר במסגרת יחסי מין פדרסטיים והיה פורנוס. החוק באתונה קבע כי זו עבירה שעונשה שלילת זכויות אזרחיות. בין הזכויות שנשללות מצוינים איסור לשמש במשרה ציבורית, תביעת אזרח לדין, נאומים באספות עם ועוד. התביעה מבוססת ברובה על רכילות, שמועות ורמזים שאינם מוכחים בעת המשפט. התובע, המפורסם ביכולת הנאום שלו, משתמש בטכניקות דמגוגיות. טכניקות אלו משמשות כדי לבסס ראיות שבעצם אינן קיימות. בידי התובע אין עדים או ראיות מוחשיות כלשהן. התובע משתמש היטב בחולשות אנושיות ובכשלים לוגיים על מנת לשכנע את המושבעים. הראיות המעטות שמוצגות הן נסיבתיות. באתונה של המאה ה-4 יכול היה כל אזרח לתבוע אזרח אחר בעניין אישי או ציבורי. הפסיקה ניתנה על ידי מושבעים שנבחרו מתוך מאגר של 6000 אזרחים שנבחרו לתפקיד זה. גודל קבוצת המושבעים נקבע לפי חשיבות המשפט. במקרים מסוימים הכיל בית המשפט מעל ל-2000 מושבעים, שלאיש מהם לא היה ידע כלשהו בחוק או במשפט. מקצוע עריכת דין לא היה קיים וכך גם מומחיות בתחום המשפט. ראיות שהוצגו בעת המשפט לא נבדקו לפני כן, למושבעים לא היו הכלים לבחון את העובדות שהוצגו על ידי הנואמים ולא ניתן היה לחקור עד לגבי תוכן עדותו. הומוסקסואליות ביוון העתיקה אייסכינס, נגד טימרכוס; על אהבת גברים. תרגמה מיוונית והוסיפה פירוש: דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת מאגנס, 2005. שלום פרלמן, "נאום מופת: על תרגומה של דבורה גילולה לאייסכינס, נגד טימרכוס" קתרסיס 7, אביב תשס"ז 2007, 14-26. Kenneth J. Dover, Greek Homosexuality, Harvard University Press, Cambridge (Massachusetts), 1989 (1st edition 1978). ISBN 0-674-36270-5 נגד טימרכוס מבוא של פרופ' דבורה גילולה טקסט הנאום במאגר הטקסטים היווניים (באנגלית)
רוטב סלסה

רוטב סלסה הוא רוטב חריף, הכולל בדרך-כלל עגבניות ופלפל צ'ילי. הוא רוטב טיפוסי למטבח המקסיקני, במיוחד הסוגים המשמשים כמטבלים. בספרדית או באיטלקית, Salsa הוא כל סוג של רוטב, אך באנגלית פירוש המושג הוא הרוטב הספציפי. מקור המילה הוא מלטינית - מלח הוא sal וsalsa פירושו מלוח. רוטבי סלסה מקסיקניים יוצרו באופן מסורתי על ידי המולקאחטה (molcajete), הגרסה המקסיקנית של עלי ומכתש. עם זאת, כיום מיוצרים רוב הרטבים על ידי בלנדר. רוטבי סלסה ידועים הם: סלסה רוֹחָה (salsa roja, "רוטב אדום") - משמש כתבלין במטבח המקסיקני ובאמריקני הדרום-מערבי. נעשה בדרך-כלל מעגבניות מבושלות, צ'ילי, בצל, שום וכוסברה. סלסה קרוּדָה (salsa cruda, "סלסה גסה") - ידועה גם כ"פּיקוֹ זה גאיוֹ" (pico de gallo, "מקור התרנגול"), סלסה קצוצה (salsa picada), סלסה מקסיקנית (salsa mexicana) או סלסה טרייה (salsa fresca): נעשה עם עגבניות חיות קצוצות, מיץ ליים, צ'ילי, בצל, עלי כוסברה, ועוד מספר רכיבים קצוצים בגסות. סלסה וֶרְדֶה (salsa verde, "רוטב ירוק") - הגרסה המקסיקנית עשויה עם טומטיו, שהן עגבניות ירוקות, בדרך-כלל מבושלות. הגרסה האיטלקית עשויה עם עשבים. סלסה טָקֶרַה (salsa taquera, "סלסה לטאקו") - עשוי מצ'ילי "מוריטה" ומטומטיו. סלסה רַנְצֶ'רָה (salsa ranchera, "סלסה בסגנון חווה") - עשוי מעגבניות, צ'ילי ותבלינים. בדרך כלל מוגש חם, ויש לו אופי סמיך ומרקי. יש לו טעם אופייני המזכיר פלפל שחור, למרות שאין בו כלל פלפל כזה. סלסה בְּרַאוָה (salsa brava, "רוטב בר") - רוטב קצת חריף, בדרך כלל כולל פפריקה. יחד עם חתיכות תפוחי אדמה משולשות, הרוטב יוצר את המאכל patatas bravas, האופייני לטאפס בר בספרד. גואקמולה (guacamole) - סלט אבוקדו הכולל גם עגבניות, פלפל חריף וכוסברה. מוֹלֶה (mole, בספרדית מקסיקנית "רוטב") - רוטב מקסיקני העשוי מפלפל צ'ילי, תבלינים, קקאו, שקדים ומרכיבים אחרים. ישנם עוד סוגי סלסה רבים, חלקם ישנם וחלקים "נוּבוֹ" - חדשים, כגון רטבים עם מנטה, אננס או מנגו. רוטב סלסה נעשה פופולרי בארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, בשל מדיניות קיצוב שהקשתה על ייצור קטשופ. סלסה מסוגים שונים בתפזורת בקליפורניה חמישה סוגי סלסה, מוגשים עם חטיפי צ'יפס מוצרי סלסה תעשייתיים בחנות בארצות הברית סלסה מנגו
חתכי דדקינד

חתכי דדקינד מהווים אחת משתי השיטות הקלאסיות לבנייה של שדה המספרים הממשיים מתוך שדה המספרים הרציונליים. אלו הן הבניות הראשונות של שדה זה שאינן תלויות באקסיומות גאומטריות. את הבניה הציג ריכרד דדקינד ב- 1872. באותה שנה הציע גאורג קנטור את הבניה באמצעות "סדרות קושי". חתך במספרים הרציונליים הוא חלוקה שלהם לשתי קבוצות לא ריקות   A {\displaystyle \ A} ו-   B {\displaystyle \ B} , כך שכל איבר של   A {\displaystyle \ A} קטן מכל איבר של   B {\displaystyle \ B} , וכך של-   A {\displaystyle \ A} אין מקסימום. לדוגמה, אם   r {\displaystyle \ r} הוא מספר רציונלי, אפשר לבחור   A = { x : x < r } {\displaystyle \ A=\{x:x<r\}} ו- B = { x : x ≥ r } {\displaystyle B=\{x:x\geq r\}} ; אז   A | B {\displaystyle \ A|B} הוא החתך המתאים ל-   r {\displaystyle \ r} . חתכים אלה, שאותם אפשר לאפיין גם בכך שלקבוצה B יש מינימום, נקראים "החתכים הרציונליים". אפשר להגדיר פעולות חיבור וכפל בין חתכים, והאוסף המתקבל הוא שדה, שאוסף החתכים הרציונליים מהווה תת-שדה שלו. יתרה מזו, קל לסדר את השדה החדש (   A | B {\displaystyle \ A|B} גדול מ-   A ′ | B ′ {\displaystyle \ A'|B'} אם   A {\displaystyle \ A} מכיל את   A ′ {\displaystyle \ A'} ), ואז השיכון של הרציונליים בשדה החתכים (המתאים לכל מספר רציונלי את החתך שלו) שומר על יחס הסדר. ישנם גם חתכים לא רציונליים. למשל, אפשר לקחת את   B {\displaystyle \ B} להיות קבוצת המספרים הרציונליים החיוביים, שריבועם גדול מ-2, ואת   A {\displaystyle \ A} להיות המשלים של   B {\displaystyle \ B} . במקרה זה   A | B {\displaystyle \ A|B} הוא חתך שריבועו שווה לחתך המתאים ל-2, ולכן אינו יכול להיות רציונלי (שהרי השורש הריבועי של 2 אינו רציונלי). מתברר שהשדה החדש הוא שדה סדור שלם ארכימדי, והוא השדה היחיד בעל תכונות אלה. לשדה זה קוראים שדה המספרים הממשיים. את אוסף החתכים אפשר לבנות עבור כל שדה סדור, אלא שהתוצאה אינה שדה אלא אם השדה המקורי הוא ארכימדי. אוסף החתכים בשדה ארכימדי איזומורפי בכל המקרים לשדה המספרים הממשיים. ב-1972 הכליל את הרעיון ג'ון קונוויי, ובנה את מה שכונה אחר-כך מספרים סוריאליסטיים. אפשר להגדיר בצורה דומה חתכים לכל קבוצה סדורה. תהי A קבוצה הסדורה ביחס סדר מלא >. נגדיר חתך להיות קבוצה לא ריקה C בלי מקסימום, המקיימת שאם x ב-C ו-y<x אז גם y ב-C. את קבוצת הקבוצות המתקבלות D נסדר על פי יחס ההכלה (שקל לראות שמסדר אותן בסדר מלא), ונגדיר את ההטלה הקנונית מ-A ל-D על ידי x עובר לקבוצת המספרים הקטנים מ-x. זהו שיכון (כלומר פונקציה חח"ע) שהוא איזומורפיזם על תמונתו (משמר סדר) ולכן ניתן להגיד ש-A מוכל ב-D. אז A צפוף ב-D, ולכל קבוצה חסומה ולא ריקה ב-D יש סופרמום. בנוסף, אם נסתכל על טופולוגיית הסדר על D, אז A צפוף ב-D (במובן הטופולוגי), ואם A צפוף (במובן של סדר) אז D מרחב קשיר. הקבוצה המתקבלת D מקיימת את "תכונת השלמות": לכל תת-קבוצה לא ריק וחסומה מלעיל יש סופרמום. יתרה מכך, כל איבר שנוסף ב-D ולא היה קודם ב-A הוא סופרמום של תת-הקבוצה שהוא מייצג (ועל כן אם A מקיימת את תכונת השלמות, D איזומורפית ל-A). חתכי דדקינד, באתר MathWorld (באנגלית) חתכי דדקינד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משה ליכטנשטיין

הרב משה ליכטנשטיין (נולד בכ"ג בתמוז תשכ"א, 7 ביולי 1961) הוא מראשי ישיבת הר עציון. הרב משה ליכטנשטיין הוא בנם של הרב אהרן ליכטנשטיין וד"ר טובה ליכטנשטיין, בתו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, וב-1978 הצטרף כתלמיד לישיבת הר עציון, שירת בצבא בחיל השריון, חזר ללימודים בישיבה ובשנת 1992 התחיל לשמש בה כר"מ. הרב ליכטנשטיין שימש ראש כולל תורה מציון בקליבלנד. כמו כן למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשהותו עם סבו הרב סולובייצ'יק. בסוף שנת תשס"ח (2008), בשיחת הפרישה של הרב יהודה עמיטל מראשות ישיבת הר עציון, הוכרז הרב ליכטנשטיין רשמית כאחד מראשי הישיבה, לצד אביו, הרב ברוך גיגי והרב יעקב מדן. בשנת תשס"ב (2002) יצא לאור ספרו הראשון "ציר וצאן" בהוצאת ישיבת הר עציון. תרגום לאנגלית יצא לאור בשנת 2008. ספרו השני, "נתיבי נבואה – מבט אל ההפטרות", יצא לאור בשנת תשע"ה (2015). הרב ליכטנשטיין היה בין הרבנים הבודדים בציבור הדתי-לאומי אשר התבטאו בעד תוכנית ההתנתקות (אם כי ב-2013 העיד כי הוא מתחרט, וטען כי התכנית נכשלה בכל פרמטר אפשרי ועשתה בפועל הפוך ממה שהתיימרה לעשות). באוקטובר 2020 טען שבישיבות התיכוניות לא קיים מספיק דגש על לימוד גמרא. ביוני 2024 יצא נגד השינוי התפיסתי-פוליטי בציונות הדתית ואמר: "הרב כהנא והאגרוף הקמוץ שלו, דוחק הצידה את הרב צבי יהודה ואהבת ארץ ישראל שלו", "כאשר הציונות הדתית לגווניה, או רוב הציונות הדתית לגווניה, נותן לגיטימציה מכל מיני סיבות, ולא מנדים ומוציאים מחוץ לגדר קבוצה שעוסקת בכוח, אז אנחנו בבעיה קשה". הרב ליכטנשיין נשוי לד"ר מיכל (לבית מינצר) ולהם שלוש בנות, הם מתגוררים ביישוב אלון שבות בו ממוקמת גם הישיבה בראשותו. מדיה וקבצים בנושא משה ליכטנשטיין בוויקישיתוף משה בן אהרן ליכטנשטיין (1961-), דף שער בספרייה הלאומית מאמרי הרב משה ליכטנשטיין זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף. רשימת המאמרים של משה ליכטנשטיין, באתר רמבי"ש כל הכתבות על הרב משה ליכטנשטיין, באתר ערוץ 7 אחת דיבר א-לוהים - שתיים זו שמעתי?! - מאמר מאת הרב משה ליכטנשטיין [https://web.archive.org/web/20200611013608/http://etzion.gush.net/vbm//search_results.php?query=���+���������� שיעורי הרב משה ליכטנשטיין] בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון אריאל הורוביץ, ‏"בציונות הדתית יש דיאטת גמרא": הרב ליכטנשטיין בחשבון נפש מגזרי, בעיתון מקור ראשון, 18 באוקטובר 2020 דביר עמר, "גולת הכותרת: לעודד תלמידי חכמים לצמוח בתורה", באתר ערוץ 7 - ראיון עימו (ועם הרבנים יעקב שפירא ויהושע שפירא) על עולם התורה הדתי לאומי, האברכים וגדולי דור העתיד, סביב פועלה של קרן אחד לאחד בתחום. הגותו החינוכית של הרב משה ליכטנשטיין כפיתוח של "הדרך הבריסקאית" הקלאסית ודרך יישומה בהוראת הגמרא בישיבות תיכוניות - יונתן ברול, אוגוסט 2020 שיחת יום חירות ירושלים | הרב משה ליכטנשטיין | תשפ"ד, סרטון בערוץ "ישיבת הר עציון - Yeshivat Har Etzion", באתר יוטיוב (אורך: 47:00) יונתן אוריך, הרב עמיטל פרש מראשות הישיבה, כ"ה באלול ה'תשס"ח, באתר כיפה. וידאו: ההודעה על המינוי לראשות הישיבה - שיחתו של הרב יהודה עמיטל בפני בני הישיבה. "בציונות הדתית יש דיאטת גמרא" - ראיון עם הרב משה ליכטנשטיין, באתר מקור ראשון ראש ישיבת ההסדר: להוציא את עוצמה יהודית מחוץ לגדר, באתר "סרוגים", 6 ביוני 2024 מור שפייר, ראש ישיבת הדגל של הציונות הדתית תוקף את עוצמה יהודית: "האגרוף של הרב כהנא הוא לא דרכנו", באתר ישראל היום, 5 ביוני 2024
פירות יער

פירות יער הוא שם כולל לפירותיהם של מספר מיני צמחים בעלי פרחים. רובם קטנים, מתוקים או חמצמצים-מתוקים ובעלי צבע בולט, ולפיכך משמשים כאלמנט טעם וצבע בתבשילים שונים. קבוצה זו משתנה מפעם לפעם, על פי מטבחים מקומיים. פירות יער אינם בעלי מאפיינים בוטניים אחידים: הם יכולים להיות מקבצי פירות, ענבות, בתי-גלעין ומצעיות. המשותף להם הוא טעמם החמצמץ/מתוק והשימוש בהם בבישול, אפייה וקישוט. פירות היער גדלים במדינות בעלות אקלים קריר יחסית (כגון רוסיה, ארצות הברית, קנדה ומדינות אירופה) והפירות מבשילים ומוכנים לקטיף במשך כל תקופת הקיץ. פירות היער גדלים באופן טבעי ביערות, כפי שמרמז שמם, ומימי הפרהיסטוריה ועד ימינו נוהגים ללקטם ולהשתמש בהם כמקור מזון. בתקופה המודרנית פירות יער רבים מגודלים באופן תעשייתי. פירות יער נחשבים למקור חשוב של מספר נוגדי חמצון וויטמינים בעלי השפעה על בריאות המוח, פירוק שומנים, תהליכי הזדקנות, המערכת החיסונית, בריאות הלב, כלי הדם ואיזון חומצות השומן בגוף. הם מכילים סיבים תזונתיים המסייעים לפעילות מערכת העיכול. פירות היער משתייכים למספר מצומצם של סוגי צמחים, כל אחד כולל מספר מינים המשמשים למאכל. מרבית הסוגים הם שיחים נמוכים, וקיימים מספר מיני עצים. להלן הסוגים הבולטים: Vaccinium: סוג המכיל את האוכמנית והחמוציות, ועוד מספר מינים נושאי פירות אכילים. נחשב לעיתים כסוג העיקרי של פירות היער. הפירות הם ענבות בגווני כחול, סגול, שחור ואדום. סוג במשפחת האברשיים, בסדרת האברשאים. סוג יחיד במשפחת הדומדמניתיים הכולל מינים כגון הדומדמנית, ענבי השועל והעכובית. הפירות הם ענבות (בשר הפרי כולל מספר חרצנים ומצופה זג). הצבעים מגוונים: שחור, סגול, אדום וירוק. גודלם קטן יחסית. סוג יחיד במשפחת הדומדמניתיים, שבסדרת הבקעצוראים. פטל: סוג במשפחת הוורדיים הכולל את תתי-הסוגים פטל ואוסנה, את המינים פטל אדום וצהוב ומיני פטל רבים נוספים. כל פירותיו הם פירות מקובצים (Aggregated Fruits) המסודרים במעגל סביב העוקץ. הפירות בינוניים בגודלם. הפירות בצבעים שחור ואדום (פטל) ולבן וסגול (תותי עץ) תות שדה: סוג הכולל מספר מינים של פירות מתורבתים באותו שם. הפירות הם מצעיות, והגרעינים מצויים מחוץ לפרי. פירותיו אדומים. סוג במשפחת הוורדיים, בסדרת הוורדנאים. תות עץ: סוג הכולל מספר מינים של פירות מתורבתים באותו שם. הפירות מקובצים הסדורים באשכול סביב הליבה. הפירות בצבעים אדום, ורוד, לבן וירוק. סוג משפחת התותיים, בסדרת הוורדנאים. בויזנברי הוא תוצר הכלאה של מספר פירות יער. המאפיינים המשותפים לפירות היער הם טעמם החמצמץ מתוק, גודלם הקטן וצבעם הבוהק והבולט בדרך כלל. לפי גורמים משותפים אלו, לעיתים מינים נוספים נחשבים כפירות יער - הדובדבן למשל. מתכונים רבים משלבים פירות יער. פירות יער משמשים להכנת ריבות, לאפיית עוגות, קוקטיילים, שייקים, מילקשייקים, שתייה קלה, יינות, ליקרים, צבעי מאכל טבעיים, ארטיקים וקרטיבים ביתיים, פנקייקים ולהכנת עוגות גבינה ופאי. יתר על זאת, פירות היער נאכלים כפי שהם או בתוספת שמנת מתוקה, שוקולד לבן, יוגורט על כל סוגיו או גבינות עם טעם נייטרלי או מתוק כמו ריקוטה ומסקרפונה. במטבח ההודי פירות יער כמו משפחת החמוציות מוגשים לצד בשר כדי לפרק את השומן שבו גם כצורך בריאותי. ענבה - מילה נרדפת לפירות יער במספר שפות, מונח בוטני. קבוצה/קהילה של ״מגדלי פירות יער בישראל״ בפיסבוק: https://www.facebook.com/groups/israberry פירות יער, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תמר ריפל, אצא לי אל היער, באתר ישראל היום, 9 בפברואר 2018
השריר האגסי

השריר האגסי (TA: Musculus piriformis, בלטינית: בעל צורת אגס) ממוקם בחלקו העמוק של העכוז. כיווצו של השריר מביא לייצוב של ראש הירך במרחשת ולהנעת הירך לכיוון סיבוב חיצוני ופשיטה וגם להרחקת הירך כאשר היא כפופה. דרך השריר או בסמוך לו עובר עצב השת. כאשר השריר מגורה, יפגע גם העצב ויופיעו תסמינים הקשורים לפגיעה בעצב השת. לשריר האגסי מבנה צר שטוח והוא ממוקם לרוחב העכוז. מיקומו ומבנהו של השריר הופכים אותו לנקודת ציון חשובה באזור: מיקומם של כלי דם ועצבים היוצאים מהאגן לעומת השריר קובע את שמם, כמו למשל עורק העכוז התחתון (הזנבי) העובר מתחת לשריר ועורק העכוז העליון (הגולגולתי) העובר מעליו. תחילתו של השריר האגסי בפן הקדמי של עצם העצה וברצועת העצה והגבשוש. הוא יוצא מהאגן דרך נקב השת הגדול יחד עם כלי דם ועצבים שונים שהעיקרי בהם הוא עצב השת. חלקו המרוחק של השריר נאחז בחלקו העליון של תל הירך הגדול שבעצם הירך. השריר האגסי מעוצבב על ידי ענפים משורשי העצב הראשון והשני של העצה (S1, S2). שרירי העכוז והירך במבט אחורי חלק עליון של עצם ירך ימין במבט אחורי Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 412-417, 1992 ISBN 068306133X מדיה וקבצים בנושא השריר האגסי בוויקישיתוף
אלבה (נהר)

אלבה (צ'כית: Labe, ‏האזנה‏Ⓘ‏; גרמנית: Elbe; סורבית: Łobjo), נהר הנובע בהרי קרקונושה בצפון-מערב צ'כיה וזורם צפון-מערבה דרך גרמניה עד שנשפך לים הצפוני. הוא אחד הנהרות העיקריים במרכז אירופה, ואורכו 1,170 קילומטרים. החל מ-1842 שימש נהר האלבה כנתיב מים לאוניות סוחר, וניתן להגיע באמצעותו אף עד פראג. נהר האלבה מחובר במערכת תעלות לאזורי תעשייה בגרמניה, לנהר האודר, לנהר הריין ולים הבלטי. מקור שמו של נהר האלבה הוא במילה "älv", שמשמעותה "נהר" בשפות סקנדינביות. בשנת 9 נכשלו הרומאים בניסיון להזיז את גבולם מזרחה מנהר הריין לנהר האלבה בקרב יער טויטובורג, ולאחריו לא ניסו זאת שנית. נהר האלבה סימן את גבולה המזרחי של אימפריית הפרנקים בתקופתו של "קארל הגדול". בתקופת נפוליאון בונפרטה היווה נהר האלבה את אחד מקווי המתאר לגבול בין פרוסיה לברית הריין. לאחר חתימת חוזה ורסאי בשנת 1919 הוכרז אפיק נהר האלבה מאתר האיחוד עם נהר הוולטאבה ועד השפך לים הצפוני כשטח בינלאומי, הכרזה שבוטלה בהסכם מינכן בשנת 1938. לקראת תום מלחמת העולם השנייה, ב-25 באפריל 1945, נפגשו על גדות הנהר אלבה הכוחות הסובייטיים שהתקדמו ממזרח עם כוחות בעלות הברית המערביות שהתקדמו מכיוון מערב. לאחר מלחמת העולם השנייה היה נהר האלבה אחד מנתיבי הגבול שבין גרמניה המזרחית לגרמניה המערבית. מדיה וקבצים בנושא אלבה בוויקישיתוף אלבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך הקיץ הקץ על גרמניה הנאצית, דבר, 6 במאי 1955 פיליפ בן, הגרמנים דורשים ויתורים נוספים, מעריב, 20 בדצמבר 1950 פיליפ בן, הצבא האטלנטי לובש עור וגידים, מעריב, 22 במרץ 1951
מרחשת

האם התכוונתם ל... ספרו של הרב חנוך אייגש מווילנה מרחשת – אזור באגן, חלק ממפרק הירך מחבת מנחת מרחשת – אחת מסוגי המנחות שהוקרבו בבית המקדש
תכלת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תכלת – צבע פסטל הנגזר מהצבע הכחול תכלת (כתב עת) – רבעון בנושאים ישראליים ויהודיים ערוץ התכלת – ערוץ ישראלי בנושאי יהדות תכלת – אחד מאיי ראש הנקרה, איים ישראליים ליד חוף ראש הנקרה לפיס לזולי – אבן חן המכונה ״אבן תכלת״ פתיל תכלת – מצוות ציצית תכלת וארגמן בעולם העתיק – טקסטילים צבועים, שתפסו מקום נכבד בין מוצרי היוקרה של העולם העתיק חידוש מצוות התכלת – פולמוס בעניין חידוש מצוות תכלת תכלת הוצאה לאור – הוצאה לאור מבית סטימצקי