לפטוס (עיר)

לפטוס (בפיניקית: 𐤋𐤐𐤔 – לפש; ביוונית: Λάπαθος, וגם Λάπηθος,‏ Ληπηθίς,‏ Λάπιθος) הייתה עיר עתיקה על החוף הצפוני של קפריסין. בשל מיעוט ממצאים, חוקרים בעבר התחבטו האם שם העיר הפיניקי היה "לפט" או "לפת"; ממצאים חדשים יותר בדמות מטבעות וכתובות ברורות מבססים ללא ספק את הקריאה "לפש". השמות היווניים והפיניקיים של העיר מתעדים, כל אחד בדרכו, פונמה של שפה קודמת לשתיהן. ייסוד לפטוס מיוחס לכתים הפיניקים. נונוס טען שהשם נגזר מלפאתוס, מחסידי דיוניסוס. סטראבון טען שעברה קולוניזציה ספרטנית בראשות פרקסנדרוס (אנ'). הוא מוסיף כי היא הייתה ממוקמת מול העיירה נגידוס (אנ') שבקיליקיה וכללה נמל ורציפים. העיר הייתה ממוקמת בצפון האי, על נהר באותו שם ובמחוז בשם לפתיה (Λαπηθία). מהתקופה הפיניקית בעיר נמצאו מטבעות הנושאים את השם לפש, וכן כתובות ארוכות בפיניקית מהאתר הקרוב לרנקה־טיס־לפיתו (Λαρναξ Λαπηθος) המתייחסות לעיר כנמצאת "בשד נרנכ" המקביל לשם האתר היווני בחילופי העיצורים ל'-נ'. "נרנכה" היה כנראה שם אתר לרקנקה־טיס־לפיתו העתיק, והוא היה מרכז דתי חשוב, בין השאר לאל פוסידון נרנקיוס. מטבעות העיר מהמאות ה־5 וה־4 לפנה"ס מתעדים את המלכים בעלי השמות היווניים דמוניקוס הראשון ("דמונכס" בפיניקית), צדקמלך (שם פיניקי), אנדר[...] (מתועד כך בשמו המקוצר על מטבע פיניקי, 415–390 לפנה"ס בקירוב), ודמוניקוס השני ("דמנכס" או "דמונכס" בפיניקית). שני הראשונים הטביעו על מטבעותיהם ראשים של אתנה, ושני האחרונים – אתנה עומדת והרקלס. שמו של "צדקמלך" נדיר ומעניין; הוא נמצא גם בכתובת מכרכמיש ומקביל למלכיצדק המקראי, וניתן להשוותו לשם "צדקא" שנמצא על קנקן בכתי ובכתובות המלך האשורי סנחריב כמלך אשקלון (צדקא); הימצאות "צדק" כמרכיב תאופורי מבסס את קיום אל בשם "צדק", המופיע גם אצל סכניתן (בכתביו ששרדו אצל פילון מגבל) ודמסקיוס (ביוונית כ־Συδυκ או Σαδυκος (אנ')). במלחמות הדיאדוכים בין תלמי לאנטיגונוס, לפטוס ופראקסיפוס מלכהּ התייצבו לצד זה האחרון. בין הכתובות הפיניקיות שנמצאו בעיר נמצאה כתובת ענת־אתנה, כתובת דו־לשונית המזכירה בפיניקית את "פתלמיש" ו"בעלשלם בן [ס]סמי", המקבילים ל־Πτολεμαίου ול־Πραξίδημος Σέσμαος בכתובת היוונית. בשל חוסר הקשר בין השם הפיניקי ליווני, היו ששיערו שהשם היווני מרמז לפראקסיפוס שהובס על ידי תלמי. בכתובת מקדיש בעלשלם־פראקסידמוס מזבח ל"ענת עֹז חַיִּם ולאדמלכם (אדון מלכים) פתלמיש". שם המקום הפך לשם נרדף לטיפשות. מדיה וקבצים בנושא לפטוס בוויקישיתוף סטראבון, גאוגרפיקה, כרך 14, עמ' 682 במהדורת איזק קזובון תלמי, Γεωγραφικὴ Ὑφήγησις (אנ'), כרך 5.14.4 פליניוס הזקן, תולדות הטבע, כרך 5.31 פריפלוס של פסאודו-סקילקס, פסקה 103, בוויקיטקסט ביוונית היירוקלס, Συνέκδημος (אנ') ריצ'רד טלברט, Barrington Atlas of the Greek and Roman World (אנ'), הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, עמ' 72 נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפיניקיות, דביר, תש"ב, עמ' 106 Olivier Masson, Maurice Sznycer, Recherches sur les Phéniciens à Chypre, Librairie Droz, 1972, עמ' 99 Stephanus of Byzantium, Stephanus de Urbibus. Que Primus Thomas de Pinedo, 1725, עמ' 418. (ביוונית ולטינית), בהתבסס על אלכסנדר אפסיוס (אנ') נונוס מפאנופוליס, Dionys. 13.447 תלמי, Γεωγραφικὴ Ὑφήγησις (אנ'), כרך 5.14.5 כלומר "בשדה נרנך" או "בשדה נרנכה" בכתיב חסר. נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפיניקיות, דביר, תש"ב, עמ' 110-111 Olivier Masson, Maurice Sznycer, Recherches sur les Phéniciens à Chypre, Librairie Droz, 1972, עמ' 97 Olivier Masson, Maurice Sznycer, Recherches sur les Phéniciens à Chypre, Librairie Droz, 1972, עמ' 98 Olivier Masson, Maurice Sznycer, Recherches sur les Phéniciens à Chypre, Librairie Droz, 1972, עמ' 100 Olivier Masson, Maurice Sznycer, Recherches sur les Phéniciens à Chypre, Librairie Droz, 1972, עמ' 98–99 KAI 28 (Carchemish Phoenician inscription) דמאסקיוס, חיי איסידורוס, 302 עמיחי מזר, שמואל אחיטוב, הכתובות מתל רחוב ותרומתן לחקר הכתב והכתיבה בתקופת הברזל IIא, ארץ־ישראל ל, 2011, עמ' 304–305‏, JSTOR 23630981 דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, כרך 19.59 הצורה הפיניקית המקובלת לשם תלמי. ההשלמה לפי החלק המקביל ביוונית, וראו גם בדברי הימים א', ב', מ': ”וְסִסְמַי הֹלִיד אֶת שַׁלּוּם”. סודא s.v. Λαπάθιοι