laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית (באנגלית: World Athletics, נודעה בעבר בראשי התיבות IAAF) היא הפדרציה הבין־לאומית של ענף האתלטיקה הקלה. ההתאחדות נוסדה ב-17 ביולי 1912 במהלך הקונגרס הראשון של הארגון שנערך בסטוקהולם שבשוודיה על ידי נציגים משבעה עשר ארגוני אתלטיקה לאומיים. שמה הראשון היה "הפדרציה הבין־לאומית לאתלטיקה חובבנית" (International Amateur Athletic Federation). בשנת 2001 הוחלט להשמיט את המילה חובבני מהשם ולשנותו ל-"International Association of Athletics Federations", וראשי התיבות נותרו זהים. שם זה הוחלף בשנת 2019 לשם הנוכחי. אחד מתחומי אחריותה של התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית הוא האחדת שיטות מדידת הזמנים והמרחקים. תחום נוסף הוא אישור השיאים העולמיים באתלטיקה. ההתאחדות מארגנת תחרויות אתלטיקה עולמיות גדולות, ובהן אליפות העולם באתלטיקה, ליגת היהלום, ובעבר ליגת הזהב. בקונגרס שנערך בברלין ב-1913 נבחר זיגפריד אדסטרום להיות נשיאה הראשון של ההתאחדות, בקונגרס זה נרשמו 34 התאחדויות אתלטיקה לאומיות כחברות בהתאחדות. נכון ל-2024 חברים בהתאחדות 214 ארגוני אתלטיקה לאומיים. החל משנת 1982, אישרה ההתאחדות מספר שינויים בתקנונה, שאיפשרו לאתלטים לקבל תמורה כספית עבור השתתפותם בתחרויות אתלטיקה בין־לאומיות. לאמין דיאק מסנגל התמנה לנשיא בפועל סמוך לאחר פטירתו של הנשיא הקודם, פרימו נביולו מאיטליה, ב-8 בנובמבר 1999. הוא נבחר כנשיא קבע של ההתאחדות בקונגרס 2001 וכיהן בתפקיד עד לשנת 2015. ב-19 באוגוסט 2015 נבחר לתפקיד נשיא התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית הלורד סבסטיאן קו, אלוף אולימפי, אלוף אירופה ושיאן עולם. הוא גבר בהתמודדות על סרגיי בובקה מאוקראינה בבחירות שנערכו בבייג'ינג. מטה ההתאחדות שוכן במונקו מאז שנת 1993 (לפני כן שכן בשוודיה ובאנגליה). להתאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יש בסך הכול 214 פדרציות חברות המאוגדות בשש איגודים אזוריים:   איגוד האתלטיקה האסייתי (AAA)   הקונפדרציה לאתלטיקה אפריקאית (CAA)   קונפדרציית האתלטיקה של אמריקה הדרומית (CONSUDATLE)   איגוד האתלטיקה האירופי (EAA)   איגוד האתלטיקה של אמריקה הצפונית, מרכז אמריקה והקריביים (NACAC)   איגוד האתלטיקה של אוקיאניה (OAA) מאז יסודה, עמדו בראש ההתאחדות שישה נשיאים: מדיה וקבצים בנושא התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (באנגלית) התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, ברשת החברתית פייסבוק התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, ברשת החברתית אינסטגרם התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, ברשת החברתית טיקטוק התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של ההתאחדות התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורן אהרוני, סבסטיאן קו נבחר לנשיא התאחדות האתלטיקה, באתר ynet, 19 באוגוסט 2015
ואלרי גזאייב

ואלרי גאורגייביץ' גזאייב (ברוסית: Валерий Георгиевич Газзаев; באוסטית: Валерæ Георгийы фырт Гæззаты; נולד ב-7 באוגוסט 1954) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל רוסי ממוצא אוסטי. משנת 2011 גזאייב מכהן כנשיא מועדון אלניה ולדיקווקז. תחילת קריירת הכדורגל של גזאייב הייתה כחלוץ במועדוני כדורגל הסובייטים. בין השאר שיחק בלוקומוטיב מוסקבה, דינמו מוסקבה, עימה זכה בגביע ברית המועצות, ובדינמו טביליסי. לאורך הקריירה שלו שותף ב-283 משחקים בליגת העל הסובייטית והבקיע 89 שערים. במדי נבחרת ברית המועצות בכדורגל היה גזאייב שותף בזכייה באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21, אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 23 ובמדליית הארד באולימפיאדת מוסקבה. גזאייב פרש ממשחק פעיל ב-1986 והחל בקריירת אימון, תחילה בקבוצות נוער, אך עד מהרה עבר למועדונים מקצועיים. ב-1995 נחל הצלחה גדולה כאשר נטל את תואר אליפות ליגת העל הרוסית מספרטק מוסקבה עם קבוצתו - ספרטק-אלניה ולדיקווקז. הייתה זו הפעם הראשונה שהקבוצה המוסקבאית כשלה להשיג האליפות בליגה הרוסית. גזאייב עזב לבסוף את ספרטק-אלניה ב-1999 ועבר לאמן לתקופה קצרה את קבוצתו לשעבר - דינמו מוסקבה. אחריה עבר לאמן את צסק"א מוסקבה, שם נחל שוב הצלחות רבות: ב־3 גביעים ו-3 אליפויות מקומיים וב-2004 בגביע אופ"א. גזאייב אימן לתקופה קצרה את נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 ואת הנבחרת הבוגרת, בין שתי תקופות כמאמן צסק"א. כשחקן אליפות אירופה לנוער - 1976, 1980 מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה - 1980 גביע ברית המועצות בכדורגל - 1984 כמאמן גביע אופ"א - 2004 אליפות רוסיה - 1995, 2003, 2005, 2006 גביע רוסיה בכדורגל - 2006, 2007 על פועלו בתחום הספורט עוטר גזאייב בשני עיטורי כבוד אזרחיים רוסיים - עיטור הידידות ועיטור הכבוד. מדיה וקבצים בנושא ואלרי גזאייב בוויקישיתוף ואלרי גזאייב, באתר Transfermarkt ואלרי גזאייב, באתר Soccerway ואלרי גזאייב, באתר WorldFootball.net ואלרי גזאייב, באתר National Football Teams ואלרי גזאייב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
רפרף מסורטט

רפרף מסורטט (שם מדעי: Hyles livornica) הוא מין של רפרף. לרפרף המסורטט מוטת הכנפיים של כ-70 מילימטרים ואורך גופו כ-40 מילימטרים. הכנפיים הקדמיות חומות, כשבמרכזן נמשך פס אפור, ומשני צדיו עורקים לבנים-אפורים. מ"סרטוט" זה שעל כנפיו נגזר שמו. הכנפיים האחוריות וורודות במרכזן ויש להן כתם לבן בבסיס. פסים חומים כהים מסורטטים על גבי השפה הקדמית והאחורית של הכנפיים האחוריות. על חזה הרפרף המסורטט ערוכות ציציות שיער לבן. הבטן חומה ועליה פסים שחורים-לבנים. הרפרף המסורטט הוא רפרף נודד, והדור המתפתח בצפון אפריקה נודד באביב לכל אירופה, עד לסיביר. נקבת הרפרף המסורטט מטילה את ביציה על עלי גפן, חומעה, עירית, אמיך, ארכובית, דבקה ולוע הארי. הביצים עגלגלות בצורתן, בעלות צבע ירוק בהיר ומידותיהן 1.5X1.2 מילימטרים. לאחר 4–5 ימים בוקעים הזחלים מן הביצים. אורכם לפני ההתגלמות בין 7 ל-9 סנטימטרים ורוחבם כסנטימטר אחד. הצבעים משתנים מזחל לזחל: הצבע היסודי ירוק, הראש אדום ולאורך הגב עובר קו לבן עם עיגולים שחורים. בצדי הגוף הצהבהבים יש קו לבן עם עיגול אדום בכל פרק. פרק החזה הראשון אדום, עטור במסגרת שחורה ו"בטן" הפרק (החלק התחתי) לבנבנה. ה"קרן", או הזנב, אורכה כסנטימטר אחד, היא אדמדמה והקצה שלה שחור עם זיזים שחורים קצרים. הרגליים האמיתיות שחורות, והרגליים המדומות (מעין בליטות חסרות פרקים מגוף הזחל שהוא נעזר בהן בתזוזתו) לבנבנות עם קו אורך שחור. הגוף גלילי וקצהו הקדמי צר יותר משאר הגוף. פתחי הטרכאות צהבהבים. דומה לדגם הראשון, פרט לתכונות הבאות: צבע יסוד ירוק-צהבהב. בפרק החזה השני יש שני פסים לבנים. קו בצבע קרם עובר לאורך הגוף, ומשני צדיו, מפרק החזה השלישי והלאה, שני כתמים לבנים עטורים בצבע חום-שחור. צבע יסודי שחור עם נקודות צהובות. הראש שחור עם קו רוחב צהוב. הרגליים האמיתיות שחורות והרגליים המדומות בצבע קרם עם קו חיצוני שחור. מעל כל הרגליים עובר קו אורך צהוב עם כתם אדמדם בכל פרק. מעל לקו זה נמשך קו נוסף בצבע צהוב עם כתמים אדמדמים, בערך אחד בכל פרק (מדי פעם פחות). ה"קרן" חומה בהירה, ויש לה קצה שחור עם זיזים שחורים. פתחי הטרכאות חומים בהירים. רבים מהזחלים מותקפים על ידי טפילים, בעיקר זבובים ממשפחת הזריזבוביים, שזחליהם מתפתחים בזחלי הרפרף המסורטט ופרוקי-רגליים אחרים. לאחר כשלושה שבועות של אכילת עלים, הזחלים מתחפרים בשכבת האדמה העליונה, ובונים עריסה על ידי הדבקת גרגרי אדמה ועלים בעזרת טווית קורים דלילים. אחרי 3–4 ימים הזחלים מתגלמים. אורך הגולם 4-4.5 סנטימטרים ורוחבו כסנטימטר אחד, והוא בצבע חום בהיר. תקופת הגולם נמשכת כארבעה שבועות עד חודשיים ואפילו יותר. תקופת ההתפחות הכוללת (מביצה עד בוגר) אורכת בין 45 ל-55 ימים ולעיתים אף יותר. תפוצה: כל הארץ, הבוגרים נצפים באביב עד ראשית הקיץ. מדיה וקבצים בנושא רפרף מסורטט בוויקישיתוף רפרף מסורטט, באתר NCBI (באנגלית) רפרף מסורטט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רפרף מסורטט, באתר GBIF (באנגלית)
יאן ברויגל האב

יאן ברויגל האב (בהולנדית: Jan Bruegel‏, מבוטא בְּרֶחֶל); 13 בינואר 1568 – 1625) היה צייר פלמי, בנו של פיטר ברויגל האב ואביו של יאן ברויגל הבן. יצירתו כוללת היסטוריות תנ"כיות, מיתולוגיות וקלאסיות, סצנות קרב, נופי גיהנום, נופי ים, זרי פרחים ודומם, דיוקנאות וסצנות ז'אנר, כמו גם סוגים רבים של נופים: ציד יערות, נופי הרים, כבישים ונהרות כפריים וכפרים. ברויגל שיתף פעולה לעיתים קרובות עם ציירים אחרים, ביניהם פטר פאול רובנס, האנס רוטנהאמר, יאן ואן באלן, סבסטיאן פרנקס ויוס דה מומפר. נולד בבריסל. צייר בעיקר נופים ופרחים. הוא החזיק גם בסטודיו באנטוורפן בבלגיה. מת מכולרה באנטוורפן. מדיה וקבצים בנושא יאן ברויגל האב בוויקישיתוף גלריה מציוריו של יאן ברויגל האב יאן ברויגל האב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) About Jan Brueghel, www.janbrueghel.net ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השאלות לראש הממשלה

"השאלות לראש הממשלה" (באנגלית: "Prime Minister's Questions" או רשמית, "Questions to the Prime Minister"; בראשי תיבות: "PMQ") הוא שמה של מוסכמה חוקתית בממלכה המאוחדת בה מדי יום רביעי מתייצב ראש ממשלת בריטניה בפני בית הנבחרים הבריטי ובמשך מחצית השעה עונה על שאלות חברי הפרלמנט. בקנדה נקראת מוסכמה חוקתית זו בשם "זמן השאלות" והיא קיימת הן במישור הפרלמנטרי הפרובינציאלי והן במישור הפדרלי. באוסטרליה ובניו זילנד מוסכמה חוקתית זו נקראת "הזמן לשאלות" (Question Time) ובסקוטלנד ובוויילס מנהג זה נקרא "השאלות לשר הראשון" (First Minister's Questions). בבית הנבחרים של הודו, הלוק סבהה, נקרא מנהג זה "שעת השאלות" (Question Hour). הנוהג אומץ גם בכנסת, ובכל שבוע מתקיימת שעת שאלות עם אחד השרים, לפי בחירת האופוזיציה. ראש הממשלה מתייצב לשעת שאלות אחת למושב. המנהג של שאלות לראש הממשלה בממלכה המאוחדת מקורו בשנות ה-50 של המאה ה-20. חבר פרלמנט המעוניין לשאול את ראש הממשלה שאלות, ירשום את שמו. לאחר מכן מערבבים את השמות על מנת לשמור על אקראיות השאלות. שם שואל השאלה ייקרא על ידי יו"ר בית הנבחרים. השאלה הראשונה, המוצגת בפשטות בצורה "שאלה מספר אחת, אדוני היושב ראש" (באנגלית: "Question Number One, Mr. Speaker"), ומבלי להמשיך ולהציג את השאלה, היא השאלה, "מהו סדר יומו של ראש הממשלה?". ראש הממשלה, בטרם השיבו לשאלה, יכול לתת הצהרה ראשונית, וכן להודיע מספר הודעות. מקורה של שאלה ראשונה זו במנהג שהיה קיים, לפיו כל שר בממשלה יכול היה לענות על כל שאלה. עוד היה נהוג כי מרגע ששר מתחיל להשיב על שאלות, יתר השאלות נענות אף הן על ידיו. על מנת למנוע מצב בו ראש הממשלה אינו עונה על שאלות, אלא השרים עונים במקומו, החל המנהג של שאלה לראש הממשלה על סדר יומו - שאלה שרק ראש הממשלה יכול לענות עליה (ואז ניתן לשאול אותו שאלות נוספות). עם סיום מתן התשובות רשאי מנהיג האופוזיציה לשאול שש שאלות נוספות (הנשאלות בשתי קבוצות של שלוש שאלות הנענות יחד), ומנהיג המפלגה השלישית בגודלה (כיום, המפלגה הליברלית הדמוקרטית) רשאי לשאול שתי שאלות נוספות. אם ראש הממשלה אינו יכול להשיב על שאלות של פעילות רשמית מתוקף תפקידו (לדוגמה, עקב ביקורים במדינות זרות) יענה על השאלות סגן ראש הממשלה, ואם הסגן אינו נמצא, יענה על השאלות ראש הקואליציה. מאז החלה רשת ה-BBC לשדר את השאלות לראש הממשלה, הן הפכו לתוכנית פופולרית ביותר שרבים צופים בה ובתוכניות הפרשנות בעקבותיה. אתר האינטרנט הרשמי של השאלות לראש הממשלה סרט דוקומנטרי מאתר ה-BBC הנוגע לשאלות ראש הממשלה.
זכוכעש הצפצפה

זכוכעש הצפצפה (שם מדעי: Paranthrene tabaniformis) הוא עש ממשפחת הזכוכעשיים, בעל גלגול מלא. אורך גוף הבוגר הוא כ-12 מ"מ ומוטת כנפיו נעה בין 25 ל-35 מ"מ. צבעו שחור עם פסי רוחב צהובים בבטנו. הכנפיים הקדמיות חומות. זכוכעש הצפצפה עף בשעות החמות של היום. כמו שאר בני משפחתו, זכוכעש הצפצפה מתייחד בכך שכנפיו האחוריות שקופות וחסרות קשקשים. שקיפות-כנף זו גורמת לכנפיו להיראות ככנפיים צרות המדמות אותו לצרעה. "תחפושת" זאת מגנה עליו מפני טורפים כאשר הוא מבקר פרחים בשביל צוף. נקבת זכוכעש הצפצפה מטילה במשך שבוע (בחודשים מאי-יולי) כמאה ביצים על הקליפה, בחספוסים, בסדקים ובפצעים של ענפי הצפצפה והערבה. הביצה שחורה, פחוסה ומוארכת. כעבור 10-12 ימים הזחלים בוקעים. גוף הזחל בתחילה לבן, ונעשה חום בהיר עם הזמן. ראשו חום. הזחל עטור בשער דליל. אורך הזחל מגיע עד 25 מ"מ לפני ההתגלמות. נבירת הזחל מתחת לקליפה גורמת להתפתחות סוג של עפץ דמוי בליטה. הזחל דוחק חלק מהפרשותיו החוצה, דרך חור הכניסה, וכך יודעים על נגיעות הצמח. הזחל מפסיק את פעילותו בחורף ומחדשה באביב. באביב, לפני ההתגלמות, הזחל חופר עוד מחילת יציאה, ואז מתגלם בתוך מחילה זו. שלושה שבועות לאחר ההתגלמות, הגולם מתקדם אל הפתח באמצעות זיזיו. כשמחציתו בולטת החוצה, הבוגר מגיח, ועור הגולם נשאר תקוע בפתח המחילה. הגולם חום מבריק ובעל זיזים. תפוצה: צפון הארץ ומרכזה, הבוגרים מתעופפים בחודשים מאי-יולי. מדיה וקבצים בנושא זכוכעש הצפצפה בוויקישיתוף זכוכעש הצפצפה, באתר NCBI (באנגלית) זכוכעש הצפצפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זכוכעש הצפצפה, באתר GBIF (באנגלית)
מידל איסט איירליינס

מידל איסט איירליינס (ערבית: طيران الشرق الأوسط ـ الخطوط الجوية اللبنانية, אנגלית: Middle East Airlines או MEA) היא חברת התעופה הלאומית של לבנון, ובסיסה בנמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי שבביירות. היא טסה לכ-33 יעדים באסיה, המזרח התיכון, אירופה ואפריקה, ומציעה גם טיסות שכר. לחברת התעופה המזרח תיכונית יש גם הסכמי שיתוף פעולה עם כעשר חברות תעופה אחרות. צי המטוסים שלהם המונה 23 מטוסי נוסעים מסחריים, 9 נוספים בהזמנה ועוד 2 מטוסי מנהלים כשבמטוסי הנוסעים המסחריים שתי מחלקות: מחלקת ארזים, המקבילה למחלקת עסקים, ומחלקת תיירים. בכמה שדות תעופה, לנוסעי מחלקת ארזים ונוסעים מתמידים נבחרים יש גישה לטרקלין חברת התעופה. החברה נוסדה ב-31 במאי 1945 והחלה לטוס ב-1 בינואר 1946 בקו ביירות-ניקוסיה. בשנת 2012 הצטרפה לברית חברות התעופה סקאיי טים בחסותה של אייר פראנס. צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020: מדיה וקבצים בנושא מידל איסט איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מידל איסט איירליינס מדיה וקבצים בנושא מידל איסט איירליינס, באתר Airliners.net מידל איסט איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם Middle East Airlines, Tripadvisor פרטי צי המטוסים של מידל איסט איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן ברויגל הבן

יאן ברויגל הבן (בהולנדית: Jan Bruegel; מבוטא בְּרֶחֶל; 13 בספטמבר 1601 – 1 בספטמבר 1678) היה צייר פלמי, בנו של יאן ברויגל האב. ברויגל הבן למד אצל אביו ובמהלך הקריירה שלו יצר ציורים בסגנון של אביו. יאן, אחיו אמבריאוסיוס ברויגל, וfijnschilders אחרים מהרנסאנס הצפוני יצרו תמונות נוף, סצנות אלגוריות ויצירות אחרות תוך הקפדה על פרטים קטנים. ברויגל גם העתיק יצירות של אביו ומכר אותן עם חתימתו של האב. ניתן להבדיל בין היצירות המקוריות וההעתקים על ידי שימת לב לביצוע הקפדני-פחות ולצבע הבהיר יותר. יאן הבן טייל באיטליה כשאביו מת מכולרה וחזר במהירות לקחת את הפיקוד על הסטודיו של אביו באנטוורפן. הוא זכה במהירות למעמד משלו והפך לדיקן של הגילדה המקומית בשנת 1630. עבודותיו הטובות ביותר הן תמונות נוף מקיפות, בין אם תחת שמו ובין אם כרקעים לציירים אחרים כמו הנדריק ואן באלן. מדיה וקבצים בנושא יאן ברויגל הבן בוויקישיתוף יאן ברויגל הבן, באתר MusicBrainz (באנגלית) יאן ברויגל הבן, באתר Discogs (באנגלית) Jan Brueghel the Younger
יאן ברויגל

האם התכוונתם ל... הצייר יאן ברויגל האב (1568 - 1625) הצייר יאן ברויגל הבן (1601 - 1678)
קטר איירווייז

קטר איירווייז (בערבית: القطرية - "אל-קטריה"; באנגלית: Qatar Airways Company Q.C.S.C) היא חברת תעופה קטרית שבסיסה בנמל התעופה הבין-לאומי חמד שבקטר. קטר איירווייז נחשבת לאחת מחברות התעופה הטובות והאיכותיות בעולם, ואף זכתה בסלון האווירי בפריז 2017 ו-2019 בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם" על פי מדד הסקרים של סקייטראקס. החברה נוסדה ב-22 בנובמבר 1993 ביוזמת משפחת המלוכה והחלה לטוס ב-20 בינואר 1994 עם מטוס בואינג 737-200 בודד. לאחר מכן נכנסו לשירות שני מטוסי איירבוס A310 נוספים ומיד אחריהם 2 מטוסי בואינג 727 ושני מטוסי בואינג 747. למרות הצמיחה המהירה החברה המשיכה להיות לא-כלכלית, ובשנת 1997 הוחלפה ההנהלה, וההנהלה החדשה החלה לבצע שינויים נרחבים בחברה. כל המטוסים הישנים הוחלפו במטוסים חדשים מבית איירבוס והחברה הפכה לרווחית. החברה מדורגת זה מספר שנים בצמרת של מספר סקרי איכות עצמאיים של חברת סקייטראקס (Skytrax). ב-5 ביוני 2017 הודיעו ערב הסעודית, מצרים, לוב, בחריין, איחוד האמירויות הערביות ותימן על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם קטר, דבר אשר גרם לביטול טיסותיה של החברה למדינות אלה עד ביטול החרם ב-5 בינואר 2021. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הייתה נותנת החסות של תחרויות רבות בעולם הספורט ושל קבוצות נוספות מלבד ברצלונה. ב-9 במרץ 2013 חתמה קבוצת הכדורגל של ברצלונה על הסכם חסות, בו החל מעונת 2013–2014 יתפרסם שם החברה על חולצותיהם של שחקני הקבוצה, ובתמורה תקבל ברצלונה מהחברה סכום של 46 מיליון דולר לעונה. ההסכם נחתם עד לסוף עונת 2015–2016. החברה המשיכה לשמש כספונסר גם בעונת 2016–2017. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2023: עקב אי קיומם של יחסים דיפלומטיים בין ישראל לקטר, קטר איירווייז אינה מפעילה טיסות לישראל. עם זאת, אזרחי ישראל יכולים לטוס עם החברה כמו אזרחי מדינות אחרות (גם ללא דרכון זר), ואף לקבל מהחברה אשרת כניסה לקטר במסגרת מעבר במדינה בין טיסות בין-לאומיות - אך זאת רק במקרים מסוימים מאוד. מדיה וקבצים בנושא קטר איירווייז בוויקישיתוף קטר איירווייז, ברשת החברתית פייסבוק קטר איירווייז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטר איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם קטר איירווייז, ברשת החברתית LinkedIn קטר איירווייז, סרטונים בערוץ היוטיוב מדיה וקבצים בנושא קטר איירווייז, באתר Airliners.net כבר שנה חמישית: קטאר איירווייז היא חברת התעופה הטובה בעולם, באתר כלכליסט, 19 ביוני 2019 עמית קוטלר, למרות הנתק: קטר איירווייס זכתה בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם", באתר ynet, 20 ביוני 2017 איל שפירא‏, נחשפו 100 חברות התעופה הטובות לשנת 2021. אל על בפנים?, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2021 רועי קייס, דרמה: מדינות ערביות מנתקות יחסים עם קטר, באתר ynet, 5 ביוני 2017
קולנוע (שבועון)

קולנוע היה שבועון ישראלי שעסק בבידור ובקולנוע ובמיוחד בקולנוע הוליוודי, והופיע משנת 1938 ובמהלך שנות ה-40. הופעת השבועון החלה בשנת 1938 בתל אביב, ביזמת המוציא לאור גרשום קומרוב אשר ניסה את ידו במספר יוזמות בתחום העיתונות, לרבות הוצאת העיתון ידיעות אחרונות (אשר נקלע לקשיים כספיים, ונמכר למשפחת מוזס בשנת 1939). העורך היה י. קרקובסקי. השבועון עסק במגוון נושאים הקשורים בקולנוע ובבידור אך במיוחד בהוליווד. השבועון התמקד במיוחד בקולנוע הוליוודי, ופרסם כתבות רכילות על כוכבי הוליווד ותקצירי סרטים שהופקו על ידי האולפנים הגדולים בהוליווד באותה התקופה. השבועון התבסס על כתבות שהתקבלו ממערכות יחסי הציבור של האולפנים בארצות הברית, וכמעט ולא היה לו צוות כותבים משלו. החומר, תמונות, רכילות, קטעי יחסי ציבור, פורסם במדורים כגון "חוזה בכוכבים" או "שמועות ומעשים מארץ הסרטים". לעיתים היה מפרסם העיתון סיפורים בהמשכים משל אגאתה כריסטי, ואף תשבץ שכונה "חידון מילואים", אך עיקר העיתון הוקדש לכתבות שעסקו בעלילותיהם של סרטים אמריקנים חדשים, כוכבי הבד, ומילות שירים פופולריים שהושמעו בסרטים אלו. מערכת העיתון קיימה התכתבות קבועה עם קוראיה, ושניים או שלושה עמודים מן החוברת הדקה, בת 16 העמודים, הוקדשו למכתבי קוראים ולתשובות לשאלותיהם. המכתבים עסקו בעיקר בתכני השבועון - קורות הכוכבים ועלילות הסרטים. כך, למשל, "סקר" שערכה המערכת בשנת תש"ג, לפי כמות המכתבים שהגיעו המספרים על אהדתם לכוכבים גילה כי בשנה זו היו הכוכבים האהובים על קוראי המגזין (לפי סדר הפופולריות): טיירון פאואר (52 מכתבים) ויוויאן לי (43 מכתבים) ארול פלין (39 מכתבים) רוברט טיילור (34 מכתבים) בטי גרייבל (32 מכתבים) קלארק גייבל (31 מכתבים) דיאנה דורבין (27 מכתבים) ריטה הייוורת' (19 מכתבים) אליס פיי (17 מכתבים) ספנסר טרייסי (16 מכתבים) באופן מפתיע תפסו אירועי השעה הרי הגורל, כמלחמת העולם השנייה, מקום קטן מאוד בעולם ששיקף העיתון, וההתייחסות אל האירועים הייתה לרוב בתיאור עלילות סרטים מלחמתיים או בידיעה על כוכב שהתגייס לצבא. העיתון משך מפרסמים רבים. השער האחורי של העיתון פרסם את תוכניות כל בתי הקולנוע בארץ, וכל התיאטראות, ובין עמודי העיתון נמצאו פרסומות רבות של מוצרים כסיגריות, בגדי נשים ובתי קפה. כפי הנראה זכה העיתון לפופולריות מסוימת שאיפשרה לו להוציא מהדורה שבועית אף בימי המלחמה בהם היה הנייר בקיצוב. העיתון חדל מלהופיע במהלך שנות ה-40. בשנות ה-50 החל לצאת עיתון דומה בשם "עולם הקולנוע", שהתבסס אף הוא על תוכן שהתקבל ממערכות יחסי הציבור של האולפנים הגדולים, אך הוסיף לו תוכן מקורי, ותכנים מקומיים שחסרו בשבועון "קולנוע". בשנות ה-70 התמזג "עולם הקולנוע" עם להיטון. בסוף שנות ה-80 חדל גם העיתון המאוחד מלהתקיים.
20 Greatest Hits

20 Greatest Hits הוא אלבום אוסף של להקת הביטלס שיצא ב-11 באוקטובר 1982 בארצות הברית וב-18 באוקטובר בבריטניה. השירים באלבום הם שירים שהיו מקום ראשון גם במצעד הפזמונים האמריקאי והבריטי ובכך הוא מאוד דומה לאלבום 1 שיצא בשנת 2000. כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת. צד ראשון She Loves You Love Me Do I Want to Hold Your Hand Can't Buy Me Love A Hard Day's Night I Feel Fine Eight Days a Week Ticket to Ride Help! Yesterday We Can Work It Out Paperback Writer צד שני Penny Lane All You Need Is Love Hello, Goodbye Hey Jude Get Back Come Together Let It Be The Long and Winding Road צד ראשון Love Me Do From Me To You She Loves You I Want to Hold Your Hand Can't Buy Me Love A Hard Day's Night I Feel Fine Ticket to Ride Help! Day Tripper צד שני We Can Work It Out Paperback Writer Yellow Submarine Eleanor Rigby All You Need Is Love Hello, Goodbye Lady Madonna Hey Jude Get Back The Ballad of John and Yoko מידע על האלבום 20 Greatest Hits באתר MusicBrainz האלבום 20 Greatest Hits באתר Discogs
איבון לוריו

איבון לוריו (בצרפתית: Yvonne Loriod;‏ 20 בינואר 1924 – 17 במאי 2010) הייתה פסנתרנית צרפתייה. לוריו הייתה אשתו השנייה של אוליבייה מסייאן וניגנה בהשמעת בכורה כל יצירה לפסנתר שמסייאן כתב החל מראשית שנות ה-40'. היא נחשבת לרוב לפרשנית החשובה ביותר של יצירות מסייאן לפסנתר. אחותה הייתה נגנית הכלי האלקטרוני אונד מרטנו, ז'אן לוריו. איבון לוריו נולדה בפריז, למדה בקונסרבטואר בעיר ונמנתה עם תלמידיו הנלהבים ביותר של אוליבייה מסייאן. בגיל 25 התמנתה לפרופסור בקונסרבטואר הלאומי העליון למוזיקה בפריז. לוריו הרבתה להקליט והייתה לפסנתרנית קונצרטים בעלת מוניטין לאומיים גבוהים. היא נישאה בחשאי למסייאן לאחר מות אשתו הראשונה, הכנרת קלייר דלבו. נוסף לביצוע יצירותיו, ביניהן כאלה שכתב במיוחד למענה, סייעה לו גם בעבודתו בחקר שירת ציפורים ותיעודה בכתב תווים. סמוך למותו חיבר מסייאן קונצ'רטו לארבעה כלים ותזמורת, שהקדיש לארבעת הנגנים שהוקיר במיוחד: איבון לוריו, הצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ', האבובן היינץ הוליגר והחלילנית קתרין קנטין. הוא לא הספיק לסיים את היצירה, ואיבון לוריו השלימה את תזמור הפרק האחרון בעזרת ג'ורג' בנג'מין, גם הוא מתלמידי מסייאן. איבון לוריו נפטרה ב-17 במאי 2010. מדיה וקבצים בנושא איבון לוריו בוויקישיתוף איבון לוריו, באתר AllMusic (באנגלית) איבון לוריו, באתר MusicBrainz (באנגלית) איבון לוריו, באתר Discogs (באנגלית) איבון לוריו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טריסטן ואיזולדה

האגדה על טריסטן ואיזולדה (נקרא גם: סיפורם המופלא של טריסטן ואיסולד) היא טרגדיה ורומנסה רבת-השפעה, שסופרה שוב ושוב פעמים רבות מספור ובווריאציות שונות. הסיפור הטרגי על ניאוף ואהבה בין האביר הקורני (כלומר איש קורנוול) טריסטן (טריסטראם) והנסיכה האירית איזולדה (איזולט, איזוט ועוד), קדם וקרוב לוודאי שהשפיע על הרומנסה הארתוריאנית של לנסלוט וגווינביר, והייתה לו השפעה משמעותית על האמנות והספרות המערבית מהופעתו לראשונה במאה ה-12 ואילך. בעוד שפרטי הסיפור משתנים ממחבר למשנהו, מבנה העלילה הכללי נותר דומה במידה רבה. ישנן שתי מסורות עיקריות לאגדה על טריסטן. הקדומה יותר כללה את הרומנסות של שני משוררים צרפתים מהמחצית השנייה של המאה ה-12, ברול ותומאס מבריטניה. ניתן להתחקות אחר מקורותיהם עד לגרסה המקורית, הארכיטיפית, של הרומנסה הקלטית. מסורות מאוחרות יותר מוצאן מרומנסת הפרוזה 'טריסטן' מ-1240, שהתרחקה לא במעט מהסיפורים המוקדמים שכתבו תומאס וברול. הפרוזה 'טריסטן' נעשתה לסיפור הרשמי מימי-הביניים על טריסטן ואיזולדה שסיפק את הרקע לכתביו של סר תומאס מלורי, המחבר האנגלי שכתב את "מות ארתור" ב-1469. הסיפור ודמותו של טריסטן משתנים ממשורר למשנהו. אפילו איות השם משתנה רבות, אם-כי 'Tristan' הוא האיות הנפוץ ביותר. ב"טריסטן ואיזוט" של ברול, האביר אמיץ וכשיר ככל לוחם אחר, אך הוא מסתמך על תכסיסנות ולא פועל על-פי אידיאל האבירות של ימיו. בסיפורו של ברול, טריסטן נוסע לאירלנד כדי להביא עמו בחזרה את איזוט הנאווה ככלה לדודו המלך מרק. בדרך חזרה, הם שותים בטעות שיקוי אהבה הגורם לזוג להתאהב נואשות למשך שלוש שנים. על-אף שאיזוט נישאת למרק, השיקוי מאלץ אותה ואת טריסטן לחפש אחת אחר השני בשביל לתנות אהבים. אף על פי שהדמות האצילית הארתוריאנית הטיפוסית תבוש במעשה שכזה, שיקוי האהבה השולט בהם משחרר את טריסטן ואיזוט מכל רסן. בכך, ברול מציגם כקורבנות. יועצי המלך מנסים שוב ושוב להעמיד את הזוג לדין באשמת ניאוף, אך פעם אחר פעם הזוג עושה שימוש בתכסיסים כדי לשמור על חזותם התמימה. לבסוף, השפעת שיקוי האהבה מתפוגגת, ושני האוהבים חופשיים לבחור האם להמשיך במערכת היחסים שלהם, אם לאו. הסיום של ברול מעורפל מן הבחינה המוסרית, ושונה בכך מאוד מכותבים בני-דורו דוגמת כרטיאן מטרואה, בהוסיפו הילת-מסתורין לאגדה על טריסטן. האסטרואיד 211 Isolda נקרא על שם איזולדה. הספר יצא לאור בעברית בשנת 1997 בהוצאת כרמל בשם סיפורם המופלא של טריסטן ואיסולד, כפי שסופר בידי ז'וזף בדיה. תרגמה מצרפתית: דליה טסלר, עם אחרית דבר מאת יורם ברונובסקי. מאוחר יותר הודפס והופץ התרגום הזה גם על ידי הוצאת מפרשים מבית מרכז הספר והספריות, 2018. גרסתו של תומאס מאן לסיפור ראתה אור בתוך הכרך "סיפורים מאוחרים" בתרגום יעקב גוטשלק בהוצאת פועלים. גרסה נוספת של הסיפור ראתה אור במסגרת הספר "המלך ארתור ואבירי השולחן העגול" מאת רוג'ר לנסלין גרין בתרגום רנה ליטוין בהוצאת עם עובד. מדיה וקבצים בנושא טריסטן ואיזולדה בוויקישיתוף מידע על טריסטן ואיזולדה סקירה כללית על הסיפור Le Roman de Tristan של ברול טריסטן של תומאס ד'אנגלטר טריסטן של גוטפריד פון שטרסבורג תעתיק וצילומי הדפים של כתב-יד אוכינלק תמליל האופרה של וגנר, באנגלית ובגרמנית העמוד על טריסטן במיזם קמלוט ביבליוגרפיה של טריסטן ואיזולדה בספרות המודרנית טריסטן ואיזולדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הישראלים

האם התכוונתם ל... ישראלים – כינוי לאזרחים או תושבי קבע במדינת ישראל תרבות ואמנות: הישראלים (הרכב) – הרכב מוזיקלי ישראלי בו חברים ביגי ושורטי הישראלים (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית הומור בכיכובם של "שלישיית מה קשור" פוליטיקה: הישראלים (2020) – מפלגה בראשות רון חולדאי שהצהירה על התמודדות בבחירות לכנסת העשרים וארבע, אך פרשה מהמירוץ הישראלים - התאגדות פוליטית בראשות איילת שקד, נפתלי בנט והרב אביחי רונצקי שהוקמה ב-2012 ונטמעה תוך זמן קצר במפלגת הבית היהודי לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה מפלגת הישראלים – מפלגה שהתמודדה בבחירות לכנסת השמונה עשרה, בבחירות לכנסת התשע עשרה ובחירות לכנסת העשרים וארבע תחת גדעון דורון (ז), דוד קון (יק) וירון רגב (ז) בהתאמה.