laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי ברזיל – גינאה המשוונית

יחסי ברזיל–גינאה המשוונית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין רפובליקת גינאה המשוונית. היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין רפובליקת גינאה המשוונית כוננו ב-1974, כשש שנים לאחר זכייתה של המדינה בעצמאותה מספרד. לשתי המדינות קשרים היסטוריים עם פורטוגל כאשר גינאה המשוונית נשלטה כ-300 שנים בידי פורטוגל וברזיל גם היא. השפה הפורטוגלית מהווה שפה רשמית בשתי המדינות ושתיהן חברות בארגון קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית. בחודש יולי 2010 ביקר נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה בגינאה המשוונית. במהלך הביקור חתם הנשיא על מספר הסכמי שיתוף פעולה בין שתי המדינות וקרא להחלפת שיטת המשטר במדינה לשיטה דמוקרטית יותר בה לאזרחים יש יותר כוח בתהליך בחירת ראש מדינתם. בחודש דצמבר 2011 במהלך ביקור דיפלומטי של דיפלומט ברזילאי בגינאה המשוונית הוא נדבק במלריה ונפטר, במשרדי החוץ של שתי המדינות הביעו תנחומים על הפטירה. בפברואר 2013 ביקרה נשיאת ברזיל דילמה רוסף בגינאה המשוונית על מנת להשתתף בוועידה השלישית של מדינות אפריקה ודרום אמריקה. חברות ברזילאיות רבות פועלות במדינה ובין שתי המדינות מתקיים סחר דו-צדדי גדול, הנסמך ברובו על ייבוא הנפט של ברזיל מגינאה המשוונית. ברזיל מיוצגת בגינאה המשוונית בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במלאבו, בירת המדינה. גינאה המשוונית מיוצגת בברזיל בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברזיליה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ברזיל – גינאה המשוונית בוויקישיתוף REPUBLIC OF EQUATORIAL GUINEA, אתר משרד החוץ הברזילאי פאבלו אוצ'ואה, Na Guiné Equatorial, Lula defende democracia e assina acordo, ביביסי ברזיל, 5 ביולי 2010 Diplomata brasileira morre após contrair malária em viagem oficial à África, ביביסי ברזיל, 26 בדצמבר 2011 EMBASSY OF BRAZIL IN MALABO, EQUATORIAL GUINEA EMBASSY OF EQUATORIAL GUINEA IN BRASILIA, BRAZIL
פרנסיסקו דוטארי

פרנסיסקו דוטארי (נולד ב-3 במרץ 1988) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. דוטארי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גודוי קרוס. ב-9 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד באנפילד. בינואר 2011 הושאל לטאז'רס. ב-1 באוגוסט 2011 דוטארי חתם באתלטיקו דה רפאלה, בהמשך חתם באתלטיקו טוקומאן, אברטון, רוסאריו סנטראל, אוניברסידד נסיונל, סרמיינטו, גיז'רמו בראון וסנטראל קורדובה. ב-11 בספטמבר 2019 דוטארי חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל, ובזכות אשתו היהודיה קיבל אזרחות ישראלית והוא אינו נחשב לזר. ב-14 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב. ב-19 בספטמבר 2020, דוטארי חזר לארגנטינה וחתם באסטודיאנטס ריו קוארטו מליגת המשנה הארגנטינאית. ב-30 בינואר 2022 חזר לישראל וחתם בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית. פרנסיסקו דוטארי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרנסיסקו דוטארי, באתר Transfermarkt פרנסיסקו דוטארי, באתר Soccerway פרנסיסקו דוטארי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנסיסקו דוטארי".
יחסי מונגוליה–ספרד

יחסי מונגוליה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין ממלכת ספרד. היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין מדינת מונגוליה לבין ממלכת ספרד כוננו ב-4 ביולי 1977. באפריל וביולי 2014 נערכו ביקורים רמי דרג, ממונגוליה לספרד ומספרד למונגוליה בהתאמה, שעזרו בהגברת שיתוף הפעולה בין שתי המדינות ובהרחבתו לתחומים נוספים וחדשים. היחסים הכלכליים בין מונגוליה לספרד הם קטנים בסדר גודלם, זאת עקב המרחב הרב שבין שתי המדינות ואי האטרקטיביות של מונגוליה (מדינה המסתמכת ברובה על חקלאות ורעיית צאן) להשקעות, על אף הפוטנציאל הרב שיש במרבצי הנפט שבה. עם זאת, הכלכלה המונגולית מתפתחת וכך גם היחסים הכלכליים בין ספרד למונגוליה. בין שתי המדינות נחתם ב-23 באוגוסט 1995 הסכם דו-צדדי רשמי בנושא שיתופי פעולה תרבותיים, חינוכיים ומדעיים. מונגוליה אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות. מונגוליה מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בברצלונה. מונגוליה האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על ספרד. ספרד אינה מיוצגת במונגוליה בדרג השגרירות. ספרד מיוצגת במונגוליה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באולן בטור, בירת המדינה. ספרד האמינה את שגרירותה שבבייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין הסמוכה, על מונגוליה. Ficha de Mongolia, אתר משרד החוץ של ספרד CONSULATE OF MONGOLIA IN BARCELONA, SPAIN CONSULATE OF SPAIN IN ULAANBAATAR, MONGOLIA
יחסי גרנדה–ספרד

יחסי גרנדה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין ממלכת ספרד. ב-15 באוגוסט 1498 הגיע כריסטופר קולומבוס לגרנדה ונתן לו את השם Concepción. הספרדים לא הביעו עניין רב באי ולא ניסו ליישב אותו, הוא נשאר בידי הילידים לכ-150 שנים. שר העבודה של גרנדה ביקר בספרד על מנת להשתתף בוועידה מיוחדת משותפת לאיחוד האירופי ולמדינות האיים הקריביים. בין שתי המדינות נחתמו מספר אמנות והסכמים בעיקר בנושאי הפיתוח בר קיימא - אנרגיה מתחדשת, מים נקיים לשתייה וכו'. בין המדינות נחתם הסכם פטור הדדי מאשרה לבעלי דרכונים דיפלומטיים. גרנדה אינה מיוצגת בספרד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ספרד אינה מיוצגת בגרנדה בדרג השגרירות. ספרד מיוצגת בגרנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסנט ג'ורג'ס, בירת המדינה. ספרד האמינה את שגרירותה שבפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו, על גרנדה. Ficha de Granada, אתר משרד החוץ של ספרד CONSULATE OF SPAIN IN ST. GEORGE'S, GRENADA
יחסי גינאה–ספרד

יחסי גינאה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין ממלכת ספרד. היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת גינאה לבין ממלכת ספרד כוננו ב-10 בפברואר 1965. שיתוף הפעולה בין שתי המדינות הוא רחב וספרד תורמת מיליוני אירו למען התפתחותה ההדרגתית של גינאה. הסיוע של ספרד לגינאה בהתפתחותה החל באוקטובר 2006 כאשר אושרו 5 מיליון אירו של סיוע לגינאה בשלב הראשוני. מלבד זאת, משתפות ספרד וגינאה פעולה בארגונים מולטילטרליים שונים כגון האומות המאוחדות והבנק העולמי למען אינטרסים משותפים לשתיהן. גינאה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה במדריד, בירת המדינה. גינאה מיוצגת בספרד גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בברצלונה, ובלאס פאלמאס דה גראן קנריה. ספרד מיוצגת בגינאה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בקונאקרי, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי גינאה–ספרד בוויקישיתוף Ficha de Guinea, אתר משרד החוץ של ספרד EMBASSY OF GUINEA IN MADRID, SPAIN CONSULATE OF GUINEA IN BARCELONA, SPAIN CONSULATE OF GUINEA IN LAS PALMAS DE GRAN CANARIA, SPAIN EMBASSY OF SPAIN IN CONAKRY, GUINEA
יוספוב

יוספוב (בגרמנית: Josefstadt) הוא הרובע היהודי בפראג, בירת צ'כיה. יהודים החלו להתיישב בפראג מהמאה ה-10 ומהמאה ה-13 נקבע מושבם בגטו. בין בני הקהילה שחיה בפראג התבלטו מהר"ל מפראג ומרדכי מייזל. במאה ה-16 היהודים גורשו פעמיים מפראג. תחילה פרסם פרדיננד הראשון, מלך בוהמיה צו לגירוש היהודים ב-1541; היהודים נאלצו לעזוב ב-1543, וכעבור שנתיים הורשו לשוב. ב-1557 שוב ציווה המלך על גירוש היהודים; הם עזבו את העיר ב-1559, ושבו אליה לאחר מותו ב-1564. במהלך מלחמת שלושים השנים נכבשה פראג על ידי צבאות שונים. כשהצבא השוודי ניסה לכבוש את פראג, התגוננו התושבים וגם היהודים לקחו חלק במגננה, שהצליחה למנוע מהשוודים את כיבוש פראג. מאוחר יותר, כאות תודה לפועלם של המגינים, החליט פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להעניק להם זכות לשאת דגל לכל שכונה, וכך, לראשונה בהיסטוריה הוצג דגל הנושא את הסמל מגן דוד כסמל ליהדות. בתקופת מריה תרזה, ב-1745, שוב גורשו היהודים מפראג וב-1748 הורשו חלק מהם לשוב תמורת סכומי מיסים גדולים. בתקופתו של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שונה לטובה היחס אל היהודים וב-1852 בוטל הגטו של פראג. יהודי פראג היו אסירי תודה, לכן קראו לרובע היהודי בשם "יוספוב", לכבוד הקיסר המיטיב. מדיה וקבצים בנושא יוספוב בוויקישיתוף על רובע יוספוב והאתרים היהודים באתר פראג איי אל History of Josefov, the old Jewish Quarter in Prague (באנגלית) Steaua lui David - Scutul lui David (ברומנית) Josefov (באנגלית)
יחסי בולגריה–קוסובו

יחסי בולגריה–קוסובו מתייחסים ליחסים הבילטראליים של הרפובליקה הבולגרית והרפובליקה של קוסובו. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, ואחרי הצבעה דרמטית בפרלמנט הבולגרי, בולגריה הכירה בכך ב-20 במרץ 2008 למרות התנגדויות מרוסיה. לבולגריה יש שגרירות בפרישטינה והרפובליקה של קוסובו פתחה את שגרירותה בסופיה החל מינואר 2010. לאורך ימי הביניים, קוסובו הייתה חלק מהאימפריה הבולגרית העצומה. לבולגריה יש כיום 48 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום בצבא נאט"ו, כחלק מכוח קוסובו. בולגריה תמכה בקוסובו בבית הדין הבינלאומי לצדק בדיון בשאלת חוקיות עצמאות קוסובו. מדיה וקבצים בנושא יחסי בולגריה–קוסובו בוויקישיתוף "Sofia Officially Recognizes Pristina Sovereignty". novinite.com. 2008-03-20. נבדק ב-2008-03-20. "Bulgaria to Issue Visas in Pristina", BalkanInsight.com, 27 May 2008. Link accessed 2008-05-27. "Kosovo Force (KFOR)" www.nato.int Link accessed 21-07-09 "Bulgaria estimated that Kosovo did not violate international law"
שביל הבריחה

שביל הבריחה הוא הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה. השיר נכתב על ידי מיכל ברנט, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין ויצא לאור במרץ 1986. ריטה השתתפה בתחרות הקדם-אירוויזיון 1986 עם השיר. בהופעתה היא לבשה ז'קט צהוב שנשמט וחשף את כתפה, וזה עורר התעניינות רבה והפך אותה לדמות מדוברת מאוד. השיר הגיע למקום הרביעי בתחרות, ואף על פי שלא הגיע למקום הראשון, היה לאחד הלהיטים הגדולים בישראל באותה שנה. בשנת 1987 ריטה הקליטה גרסה אנגלית לשיר בשם "Last of the Great Pretenders" ויצא כסינגל לאלבום הבין-לאומי הראשון בלועזית "Breaking Those Walls". באוגוסט 2001 ריטה ורמי קלינשטיין ביצעו גרסה מחודשת לשיר במופע המשותף שלהם, את קטע הראפ של קלינשטיין כתב סאבלימינל. מידע על היצירה "שביל הבריחה" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "שביל הבריחה" באתר יוטיוב מילות השיר "שביל הבריחה" באתר שירונט שביל הבריחה, באתר "פזמונט" שביל הבריחה, באתר אקו"ם לירון הלברייך, מיהי מיכל ברנט, האישה שהעניקה לשיר את מילותיו, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, מרץ 2022 ריטה - שביל הבריחה | קדם אירוויזיון 1986, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:01) ריטה* - שביל הבריחה, באתר Discogs (באנגלית) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 20 במאי 1986, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשמ"ו (1986), באתר "פזמונט" יוסי חרסונסקי, פני המצעד כפני המדרגים, מעריב, 6 באוקטובר 1986 מצעד שירי רמי קלינשטיין, באתר "פזמונט" שביל הבריחה - באנגלית- ריטה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:31) Rita Farouz* - Last of the Great Pretenders, Discogs (באנגלית) שביל הבריחה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:47) מילות השיר "שביל הבריחה", באתר שירונט ריטה* ו רמי* - שביל הבריחה, באתר Discogs (באנגלית) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 באוקטובר 2001, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשס"ב (2002), באתר "פזמונט" המצעד השנתי של גלי צה"ל לשנת תשס"ב, באתר "פזמונט"
בעת הזאת

בעת הזאת: מסמכים ומחקרים על הכנסייה הקתולית והיהודים לנוכח השואה ובעקבותיה הוא ספר בעריכת דינה פורת, כרמה בן יוחנן ורות בראודה העוסק בהשפעת השואה על יחסי הכנסייה הקתולים והיהודים. הספר יצא לאור בעברית בשנת 2015, בהוצאת אוניברסיטת תל אביב. הספר מורכב משני חלקים העוסקים בשינוי היחס של הכנסייה הקתולית ליהודים בעקבות השואה; החלק הראשון מבוסס על מסמכים רשמיים של הכנסייה הקתולים מסיום מלחמת העולם השנייה ועד היום, מהם עולה השינוי ביחס ליהודים וליהדות. החלק השני מורכב מאוסף מאמרים על יחסי מדינת ישראל והיהודים מול הוותיקן והכנסייה הקתולית, מהשואה ועד ימינו. מורדי מילר כתב בביקורת על הספר: ”באמצעות עשרות מסמכים שנבררו בקפידה וכונסו בספר, מתאפשר לקורא לעקוב אחר התפתחות השינוי, החל ביוחנן העשרים ושלושה, עבור בפאולוס השישי, יוחנן פאולוס השני ובנדיקטוס השישה-עשר, וכלה באפיפיור הנוכחי פרנציסקוס. בין המסמכים ניתן להצביע על אחדים הבולטים במרכזיותם... בבחירת המסמכים הקפידו עורכי הספר על הצגת מורכבותה של התמונה: לצד מסמכים בעלי מסר של תשובה על חטאי העבר ורצון לשינוי, מוארות גם זוויות מחמיאות פחות...”. הספר יצא לאור לרגל 50 שנה להצהרת נוסטרה אטאטה הנחשבת כמי ששינתה את יחס הכנסייה ליהודים, ושם הספר הוא אחד התרגומים המקובלים לשם ההצהרה. הספר באתר הוצאת אוניברסיטת תל אביב. על הספר: מורדי מילר, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016 איתמר לוין, "פיוס ה-12 אחרי השואה" באתר NEWS1, פורסם בתאריך 5 במאי 2016. דוד נויהאוז, "כך נפתח דף חדש ביחסים בין יהודים לקתולים", באתר הארץ, 28 בינואר 2016 מורדי מילר, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016 יאיר שלג, "ברית חדשה", מוסף מקור ראשון, 8.4.2016 "בעת הזאת - מסמכים ומחקרים על הכנסייה הקתולית והיהודים לנוכח השואה ובעקבותיה" באתר הוצאת אוניברסיטת תל אביב.
נייטקור

נייטקור (באנגלית: Nightcore, פירוש: we are the core of the night, so you'll dance all night long) היא עריכת רמיקס המגביהה את גובה הצליל של קובץ מולטימדיה ומאיצה אותו. הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש במונח היא בשנת 2002 לעבודה לבית הספר על ידי צמד התקליטנים הנורווגיים תומאס ס. נילסן וסטפן אוג'אלה סודרהולם, הידועים בשמות הבמה DJ TNT ו-DJ SOS בהתאמה. השניים, בהשראת השירים "נסאג'ה" ו"השיר הלוגי", שירי ההרכב המוזיקלי הגרמני סקוטר בהם היה שימוש בטכנולוגיות לשינוי הקול, הוציאו גרסאות ערוכות של שירי טראנס ויורודאנס שבהן הקול היה גבוה יותר מבמקור. הצמד הוציא חמישה אלבומים וזכה להצלחה, והעבודות שלהם החלו להופיע במרוצת השנים ב-LimeWire ויוטיוב. בעשור השני של המאה ה-21 החלו להיווצר גם עריכות של שירים שאינם שירי טראנס או יורודאנס. הראשון מסוג זה היה שיר של הלהקה אוונסנס, שגרסה ערוכה שלו התפרסמה בשנת 2011, כשעם הזמן סגנון זה זוכה לפופולריות הולכת וגוברת ושירים נוספים נערכים בדרך זו, דוגמת שירים מז'אנר הפופ וההיפ הופ. שירים נוספים מסוג זה פורסמו בהמשך גם באתר Soundcloud, וגם שירים מז'אנר הקיי-פופ ואלקטרו האוס נערכו. במחצית העשור כבר היו כמה וכמה יוצרים בולטים בתחום. עם זאת, הסגנון זכה לעיתים לביקורת. לדוגמה, התקליטן דייוויד טרנר מMTV טען שגרסת הנייטקור לשיר "7 Years" של לוקאס גרהאם היא "השיר הרגיל" ושמדובר בגנבה ספרותית. נייטקור, באתר Last.fm (באנגלית) נייטקור, באתר Discogs (באנגלית) האתר המקורי של הצמד הנורווגי נייטקור. זהו שחזור של האתר באמצעות Wayback Machine מתאריך ה-24 בדצמבר 2013. על פירוש המונח, כפי שמצוין באתר התקליטנים הראשונים שהשתמשו בו SEVEN '7 YEARS' EDM REMIXES FOR YOUR MEMORIAL DAY WEEKEND, DAVID TURNER. מתוך אתר MTV. פורסם בתאריך 27 במאי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Power to All Our Friends

Power to All Our Friends (בעברית: כוח לכל חברינו) הוא שיר של קליף ריצ'רד, שייצג את בריטניה בתחרות האירוויזיון בשנת 1973. השיר הגיע למקום השלישי בתחרות. השיר נבחר בהצבעה בגלויות דואר של צופי ה-BBC מתוך שישה שירים שהושמעו בתוכנית "A Song For Europe" בהנחייתה של סילה בלק. ב-1973 יצא השיר כסינגל בממלכה המאוחדת והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. הבי-סייד של התקליט היה "Come Back Billie Jo" שהגיע למקום השני בבחירת השיר המייצג את בריטניה לאירוויזיון. ב-1968 ייצג קליף ריצ'רד את הממלכה המאוחדת באירוויזיון עם השיר "Congratulations" שהגיע למקום השני בתחרות. סברין – "Il faut chanter la vie" (צרפתית) פטר הולם – "Il faut chanter la vie" (צרפתית) פטר הולם – "Vänner som du och ja" (שוודית) קליף ריצ'רד – "Gut, dass es Freunde gibt" (גרמנית) פרנק שובל – "Gut, dass es Freunde gibt" (גרמנית) לוס סירקס – "Todo el poder a los amigos" (ספרדית) ריקי אה פוברי – "1+2=3" (איטלקית) פסקליס ארווניטידיס – "Φίλοι και αδελφοί" (יוונית) מידע על היצירה "Power to All Our Friends" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Power to All Our Friends" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Power to All Our Friends" באתר Discogs
יהדות אורוגוואי

יהדות אורוגוואי היא אחת מקהילות היהודים בדרום אמריקה ומקום מושבה הוא באזור אורוגוואי של היום. היהודים הראשונים שהגיעו לאורוגוואי היו אנוסים שהגיעו אליה במאה ה-16 והקימו קהילה בסתר במונטווידאו. בשנת 1813 בוטלה האינקוויזיציה באורוגוואי אך היא חזרה לפעול וחוסלה רק עם עצמאותה של אורוגוואי. עם תחילת המאה ה-20 החלה הגירה משמעותית של יהודים לאורוגוואי. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו פליטים יהודים רבים מאירופה וכן לפני ואחרי מלחמת העולם השנייה, אז הגיעו יהודים רבים ממרכז אירופה לאורוגוואי. החל משנות ה-70 חלה ירידה במספר היהודים בקהילה כתוצאה מעליה לישראל, הגירה למדינות אחרות (בעיקר פנמה וקנדה) והתבוללות. כיום מונה הקהילה כ-15,000 איש. רוב היהודים מתגוררים בעיר הבירה, מונטווידאו, אך יש מספר משפחות המתגוררות גם בפונטה דל אסטה, פייסנדו ורוצ'ה. קהילת יהדות אורוגוואי היא הרביעית בגודלה בדרום אמריקה אחרי יהדות ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה בהתאם. היישוב היהודי באורוגוואי מחולק לארבע קהילות: "קהילה" (אשכנזים), ספרדים, הונגרים ו-NCI (גרמנים, קונסרבטיבים). קיים גוף נוסף, "יבנה", להם יש רב נפרד ובית כנסת נפרד אך הם אינם נחשבים באופן רשמי לקהילה כיוון שאין להם בית קברות. בשנת 1916 נוסדה ה-"Kehila" כדי לספק את הצרכים של היהודים באורוגוואי. ב-1917 נוסד בית הקברות היהודי היחיד באורוגוואי, בעיירה לה פאס (La Pas) (ספ'). והוא מחולק למספר מתחמים על פי המוצא של היהודים: אשכנזי, ספרדי, גרמני, הונגרי ועוד. באורוגוואי שני בתי ספר יהודיים: "יבנה" (דתי) ו"אינטגרל". באורוגוואי פעילות שמונה תנועות נוער יהודיות: השומר הצעיר, הבונים דרור, הנוער הציוני, חזית הנוער, מכבי, בית"ר, בני עקיבא וישראל הצעירה. כמו כן קיים ארגון אוניברסיטאי, "הלל", המיועד ליהודים בני 18–30. ב-2017 הוקמה במונטווידאו קהילת "אור ישראל" (Or Israel) המפעילה מקווה טהרה, בית כנסת, שיעורי תורה, שחיטה כשרה, ומסעדה כשרה. בשנות ה-60 של המאה ה-20 יצא לאור העיתון היידי "היינט" שהוא גם הראשון שבו הוכנס מדור בשפה העברית. כך חוזק הקשר עם השפה העברית ועם ישראל. הקהילה באורוגוואי נחשבת לאחת הקהילות הציוניות ביותר בעולם והדבר מתבטא בשיעור עליה גבוהה, בהשתתפות של מרבית בני הנוער בתנועות הנוער ובהשתתפות בתוכניות שונות של הסוכנות היהודית כגון תגלית ומסע. כמו כן הקהילה מציינת מדי שנה את יום הזיכרון לשואה ולגבורה, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות של ישראל. אנדרטת מונטווידאו לשואה מדיה וקבצים בנושא יהדות אורוגוואי בוויקישיתוף פרלה רייכר, ‏ספרות, עתונות, עלונים וכרוזים של יהדות אורוגוואי בשנים 1920–1966, הציונות א', 1970 אתר "הקהילה" באורוגואי ראו גם באתר קהילת אור ישראל https://www.facebook.com/RavMilstein/?ref=page_internal
למבורגיני ג'רמה

למבורגיני ג'רמה (באיטלקית: Lamborghini Jarama) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1970 – 1976 בעיירה "Sant'Agata Bolognese" (אנ') במטרופולין "Metropolitan City of Bologna" (אנ') במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה. "Jarama" (קרוי גם כדגם "GT") - יוצרו 176 יחידות. "Jarama S" (קרוי גם כדגם "GTS") - יוצרו 152 יחידות (יוצר משנת 1973). 2 דלתות. מספר נוסעים: 2+2. שלדת רכב: פלדה מונוקוקית. מנוע קדמי, מונובלוק וראש סגסוגת קל, גל ארכובה על 7 תומכות. מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית. 6 מאיידים במבנה גוף כפול מתוצרת "וובר" דגם "Weber 40 DCOE 20-21". מתלים: מלפנים: גלגלים עצמאיים, זרועות טרפז רוחביות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים הידראוליים טלסקופיים, מייצב / מוטות. אחוריים: גלגלים עצמאיים, זרועות משולשות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים טלסקופיים, מוט מייצב. בלמים: דיסק יחיד יבש עם שליטה הידראולית. קבולת מכל דלק - 100 ליטר צמיגים: 215/70 VR 15X. מערכת חשמל: 12 ואט. קוטר סיבוב מינימלי - 11.5 מטר. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 6.6 שניות. זמן נסיעה בין 0–1,000 מטר הוא 25 שניות. "למבורגיני ג'רמה" "למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1970 "למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971 "למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971 "למבורגיני ג'רמה" דגם "400 GT", שנת 1971 "למבורגיני ג'רמה", שנת 1972 "למבורגיני ג'רמה" דגם "S", שנת 1975 "למבורגיני ג'רמה", שנת 1972 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "למבורגיני ג'רמה" "למבורגיני ג'רמה" מדיה וקבצים בנושא למבורגיני ג'רמה בוויקישיתוף למבורגיני ג'רמה, סרטון באתר יוטיוב למבורגיני ג'רמה, סרטון באתר יוטיוב "למבורגיני ג'רמה" topspeed.com/cars/lamborghini למבורגיני ג'רמה" - מפרט lamborghini.com/en-en/brand/masterpieces/jarama "למבורגיני ג'רמה" auto.howstuffworks.com/lamborghini-sports-cars4 "למבורגיני ג'רמה" autotrader.com/car-news/lamborghini-jarama-weirdest-looking-lamborghini "למבורגיני ג'רמה" rmsothebys.com/en/auctions/PA17/Paris/lots/r138-1970-lamborghini-jarama-400-gt-by-bertone
קווין בוניפאצי

קווין בוניפאצי (באיטלקית: Kevin Bonifazi; נולד ב-19 במאי 1996) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בבולוניה. את קריירת הכדורגל שלו החל בשנת 2009 במחלקת הנוער של טור טרה טסטה. בגיל 15 הוא עבר לסיינה, אך עקב פשיטת רגל של המועדון הוא הוחתם בשנת 2014 בטורינו. ביחד עימה הוא זכה באליפות הנוער בעונת 15–2014. בעונה לאחר מכן, הוא הושאל לבנוונטו מהסרייה ב', שבמדיה ערך את הופעת הבכורה בקריירת הבוגרים שלו ב-20 באוקטובר 2015 במשחק נגד פוג'ה. בינואר 2016, הוא הושאל לקזרטנה. ב-14 בפברואר, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה במשחק הבית נגד יובה סטאביה, שנגמר בתוצאת תיקו. ב-19 ביולי 2016, טורינו הודיעה שהיא משאילה אותו לספאל מהסרייה ב'. את הופעת הבכורה שלו בספאל ערך ב-22 באקוטובר בניצחון הבית 1–3 על קארפי. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 1–2 על סיטאדלה. ב-17 במרץ 2017, טורינו הודיעה על הארכת החוזה של בוניפאצי במועדון עד שנת 2022. לבסוף, לאחר מספר השאלות לאורך השנים, בוניפאצי שב לטורינו וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד קארפי במסגרת הגביע האיטלקי. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-31 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף של ניקולאס נקולו בניצחון החוץ 0–4 על קליארי. ב-16 באוגוסט 2018, הוא חזר לספאל בהשאלה עם אופציית רכישה, ובנוסף לטורינו תהיה את האופציה בעתיד לרכוש אותו בחזרה. ב-20 באוקטובר, הוא כבש את שערו הראשון בסרייה א' בניצחון החוץ 0–2 על רומא; משחק זה היה גם משחקו הראשון בבכורה המחודשת של בוניפאצי במדי ספאל. ב-25 בספטמבר 2020 הצטרף לאודינזה בהשאלה עם אופציה לרכישה. ב-2 ביולי 2021 חתם בוניפאצי בבולוניה. ספאל סרייה ב' (1): 2016/17 מדיה וקבצים בנושא קווין בוניפאצי בוויקישיתוף קווין בוניפאצי, באתר Transfermarkt קווין בוניפאצי, באתר Soccerway קווין בוניפאצי, באתר WorldFootball.net קווין בוניפאצי, באתר FootballDatabase.eu בוניפאצי מושאל לספאל בוניפאצי מאריך את חוזיהו בטורינו עד שנת 2022
פתן חום דוגיטי

פתן חום דוגיטי (שם מדעי: Pseudonaja affinis) הוא מין של נחש ארסי מהסוג פתן חום שבמשפחת הפתניים, המצוי בטבע רק בדרום אוסטרליה המערבית. פתן זה מגיע לאורך ממוצע של 1.5 מטר אך יכול להגיע לאורך 2 מטר והוא מסוגל לפתל את חלקו הקדמי קדימה, בדומה לקוברה. הוא בעל קשקשים חומים, אפורים או בצבע ירוק-זית. המראה מבריק מעט ביחס לקרוביו לסוג. הנחש חי בדרום-מזרח אוסטרליה בקרבת דיונות חוף, בקצוות יערות, בין שיחים ובאדמות חקלאיות. הוא מצוי בקרבה רבה למגורי האדם ונמצא לעיתים במגרשי גולף, שדות ואזורי תעשייה. הוא נמשך אליהם עקב הימצאות של עכברים מצוים באזורים אלה. נחשים מסוימים גם מתגוררים מתחת לבנות בניין למחסה, זאת לאחר שמקום מגורם הטבעי מצטמצם. הנחש פעיל במשך הבקרים ולעיתים גם בצהריים. הנחש ביישני ויימנע מעימותים, אלא אם יידחק לצד, אך עדיין יכול להרוג בקלות. ההכשה מזריקה ארס רב יחסית הנחשב לאחד מהקטלניים שבבני הסוג. ואולם אם ניתן נוגדן לקורבן בזמן הוא יכול להינצל. המוות האחרון שיוחס למין זה קרה לאשה ב-2015 שהוכשה בעקבה בעיר פרימנטל ולא קיבלה עזרה בזמן. לנחש זה ישנם 3 תת-מינים: Pseudonaja affinis affinis Pseudonaja affinis exilis Pseudonaja affinis tanneri מדיה וקבצים בנושא פתן חום דוגיטי בוויקישיתוף פתן חום דוגיטי, באתר ITIS (באנגלית) פתן חום דוגיטי, באתר NCBI (באנגלית) פתן חום דוגיטי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פתן חום דוגיטי, באתר GBIF (באנגלית) פתן חום דוגיטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ורלאם ליפרטליאני

ורלאם ליפרטליאני (בגיאורגית: ვარლამ ლიპარტელიანი; נולד ב-27 בפברואר 1989) הוא ג'ודוקא גאורגי, אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג, סגן האלוף האולימפי מריו 2016. ליפרטליאני התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2012, 2016 ו-2020. בלונדון 2012 הוא הודח בסיבוב השני לאחר ניצחון על דיודון דולסם הקמרוני והפסד למארק אנת'וני האוסטרלי. בריו דה ז'ניירו 2016 הוא זכה במדליית הכסף לאחר שניצח באיפון בחצי הגמר את גוואק דונג-האן הקוריאני והפסיד בגמר למשו בייקר היפני ובטוקיו 2020 הוא סיים במקום החמישי לאחר הפסד לניאז איליאסוב הרוסי בקרב על מדליית הארד. ליפרטליאני מחזיק בשש מדליות מאליפויות העולם, שלוש מדליות כסף (2013, 2017 ו-2018) ושלוש מדליות ארד (2014, 2015 ו-2021). באליפויות אירופה הוא זכה בעשר מדליות; שלוש מדליות זהב (2012, 2014 ו-2016), שש מדליות כסף (2009, 2010, 2013, 2015, 2019 ו-2021) ומדליית ארד (2011). במהלך הקריירה ליפרטליאני זכה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. ליפרטליאני החל להתאמן בג'ודו בגיל 11. מודלי החיקוי שלו היו קוסיי אינווה היפני וזוראב זביידאורי הגיאורגי. ליפרטליאני נשוי ויש לו שלושה בנים. קצת לפני אולימפיאדת לונדון 2012, במהלך מחנה אימונים בבורג'ומי שבגאורגיה, ליפרטליאני היה מעורב בתאונת דרכים יחד עם חברו לנבחרת, אבטנדיל צ'ריקישווילי כאשר רכבם התנגש ברכב אחר ופצע קשה את נוסעיו, שבסופו של דבר שרדו. ורלאם ליפרטליאני, ברשת החברתית פייסבוק ורלאם ליפרטליאני, ברשת החברתית אינסטגרם ורלאם ליפרטליאני, באתר olympedia.org ורלאם ליפרטליאני, באתר איגוד הג'ודו העולמי ורלאם ליפרטליאני, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. ‏ "ROAD TO RIO: VARLAM LIPARTELIANI - FLIGHT NUMBER: GEO2014 – BR2016", ‏ 10 ביוני 2014, ‏ אתר איגוד הג'ודו האירופי ‏ "Varlam Liparteliani: Interview from number one in the world", ‏ 28 בדצמבר 2014, ‏ 'i am judo'
הזמן שלנו

"הזמן שלנו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן והזמר והמוזיקאי איתי לוי. השיר יצא לאור ב-11 בספטמבר 2019, כסינגל מתוך הפסקול של PLAY פסטיגל ואלבומו של איתי לוי שתישרף האהבה, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. סינגל זה יצא כחלק מקידום מסע ההופעות של הפסטיגל 2019 בהשתתפותם של בן זקן ולוי. השיר נכתב והולחן על ידי אבי אוחיון, דולב רם ופן חזות והופק על ידי דולב רם ופן חזות. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ של הפסטיגל ב-2 באוקטובר 2019. סרטון השיר "הזמן שלנו" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עדן בן זקן ואיתי לוי, הזמן שלנו,, באתר yosmusic.com כוכבי פסטיגל 2019 נחשפים, 24 ביולי 2019 הזמן שלנו, נבדק ב-2019-09-11 "הזמן שלנו" עדן בן זקן ואיתי לוי | מתוך #PLAYפסטיגל, נבדק ב-2019-10-02