דניס אקארט

דניס אדוארד אקארט (באנגלית: Dennis Edward Eckart; נולד ב-6 באפריל 1950) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר לשעבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. אקארט, חבר במפלגה הדמוקרטית, ייצג את מחוז הקונגרס ה-11 של אוהיו בין השנים 1983 ל-1993, ואת מחוז הקונגרס ה-22 של אוהיו בין השנים 1981 ל-1983. לפני שנבחר לקונגרס, כיהן אקרט בבית הנבחרים של אוהיו בין השנים 1975 ל-1980. אקארט נולד ב-6 באפריל 1950 למשפחה קתולית בקליבלנד, אוהיו, עם שני אחים גארי ואדוארד, דניס אקארט למד בתיכון סנט ג'וזף (כיום VASJ) ובאוניברסיטת קסבייר, וקיבל את התואר הראשון שלו לאמנויות ב-1971. הוא המשיך לקבל תואר ראשון במשפטים מהמכללה למשפטים של אוניברסיטת קליבלנד ב-1974, והתקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו ב-1974. אקארט החל את הקריירה שלו בעריכת דין בקליבלנד ושימש כעוזר התובע במחוז לייק, אוהיו. ב-1974 הוא זכה במושב בבית הנבחרים של אוהיו, שם כיהן שלוש קדנציות מ-1975 עד 1980. מ-1978 עד 1982 שימש כסגן נשיא של האגודה הלאומית להטבות סלובנית. בשנת 1980, אקארט התמודד להאמריקני כדי להחליף את המושב שהתפנה של חבר הקונגרס הפורש לאחר 13 כהונות, צ'ארלס ואניק. אקארט התמודד במחוז הקונגרס ה-11 של אוהיו, והביס את הסנאטור טים מקורמק ואת נציג המדינה אנתוני או. קלברז הבן עם 40% מהקולות בפריימריז הדמוקרטי. הוא המשיך והביס את היריב הרפובליקני ג'וזף נהרה עם 55% מהקולות בבחירות הכלליות. לאחר מפקד האוכלוסין של 1980, המחוז של אקארט הוגדר מחדש, והעביר אותו למחוז הקונגרס ה-22 של אוהיו. חבר הקונגרס לקדנציה אחת ניצח את נציג המדינה מרקוס רוברטו בפריימריז הדמוקרטי ואת הרפובליקני גלן וו. ורנר בבחירות הכלליות. אקארט כיהן בוועדת האנרגיה והמסחר, בוועדת החינוך והעבודה, ובוועדת העסקים קטנים, שם כיהן כיו"ר ועדת המשנה להגבלים עסקיים, דה-רגולציה ואקולוגיה. במהלך כהונתו בבית הנבחרים, אקארט תמך בשיפור הסטנדרטים בנושא הגנת הסביבה. הוא נתן חסות לתיקוני חוק מי שתייה בטוחים משנת 1983, הצעת חוק שמטרתה לשפר את האכיפה והגנה רבה יותר על מקורות תת-קרקעיים של מי שתייה. הוא גם נתן חסות לחוק ההגנה על קו החירום של האגמים הגדולים, שהיה פותח בתוכנית הלוואות פדרליות כדי לספק הגנה מפני שחיקת קו החוף של האגמים הגדולים. הוא גם נתן חסות לחוק התיקונים של פרייס-אנדרסון משנת 1987, לתיקון חוק האנרגיה האטומית משנת 1954 כדי לספק אחריות בלתי מוגבלת במקרה של תאונה בתחנת כוח גרעינית, ואת החלטת הבית המשותפת הכושלת 617, הקובעת תיקון תקציבי מאוזן חוקה. אקארט נודע לשמצה בזכות דמותו של דן קווייל בהכנה לוויכוח עם לויד בנטסן לעימות של המועמדים לסגן הנשיא ב-1988. אקארט היה מתנגד ידוע ל-Super Conducting Super Collider, שהעניק חסות לתיקון מ-1992 בבית הנבחרים כדי לבטל את הפרויקט. לאחר מפקד האוכלוסין של 1990, עם ירידה כוללת באוכלוסיית אוהיו וחלוקה מחדש, המחוז של אקארט פוצל למחוזות ה-13, ה-14, ה-17 וה-19 . לאחר מכן הוא החליט לא לרוץ לבחירה מחדש במחוזות המעודכנים והוחלף על ידי חבר הקונגרס אריק פינגרהוט. לאחר כהונתו בקונגרס, אקארט עבד בוועדת התהליכים בקונגרס של איגוד עורכי הדין האמריקאי, וכן היה במועצת המנהלים של המכון האמריקאי לרואי חשבון. הוא גם כיהן כיו"ר משלחת ארצות הברית לוועידה לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. משנת 2000 עד 2003 כיהן כנשיא ומנכ"ל איגוד הצמיחה של קליבלנד רבתי. הוא עסק בעריכת דין כשותף של BakerHostetler, כשהוא מייצג "מגוון לקוחות לפני הקונגרס, הזרוע המבצעת, סוכנויות פדרליות ומדינתיות ובתי מחוקקים של המדינה" עד 2006, אז פתח את North Shore Associates, חברת ייעוץ. עבודתו של אקארט בנורת' שור כוללת רבים מלקוחותיו הקודמים וכן כמה עבודות לפיתוח נדל"ן. Americans for Democratic Action מפרט את היחס הליברלי שלו כ-80% עבור מכלול הכהונה שלו. בשנת 2002 המרכז הלאומי לגיימינג אחראי, או NCRG, בחר בו כיושב ראש. מדובר בארגון שעושה מחקר מדעי בנושא הימורים פתולוגיים והימורים לנוער. בשנת 2007, המושל טד סטריקלנד מינה את אקארט לחבר הנאמנים של אוניברסיטת קנט סטייט. מדי פעם, כשהתקשורת מתחילה להעלות השערות לגבי אנשים שמתמודדים על משרדים ברחבי המדינה באוהיו, אקארט מוזכר בדרך כלל על ידי חוזים לסנאטור של ארצות הברית. עם זאת, שום דבר מלבד אזכורים בלבד לא התרחש ולא נראה שאקארט יתמודד שוב על תפקיד ציבורי. לאקארט ולאשתו סנדי יש בן מבוגר אחד, אדי. הם מתגוררים בקונקורד, אוהיו. אקארט הוא קתולי. מדיה וקבצים בנושא דניס אקארט בוויקישיתוף דניס אקארט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)