laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה

נמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה (באנגלית: Julius Nyerere International Airport; בסוואהילי: Uwanja wa ndege wa Kimataifa wa Julius Nyerere) הוא נמל התעופה של דאר א-סלאם, העיר הגדולה ביותר בטנזניה. נמל התעופה ממוקם כ-12 קילומטרים דרומית-מערבית למרכז העיר. מנמל התעופה מופעלות טיסות למגוון יעדים באירופה, אסיה, אפריקה וגם קטר, עומאן ודובאי שבמזרח התיכון. נמל התעופה נקרא על שמו של ג'וליוס נייררה, שהיה נשיאה הראשון של טנזניה. באוקטובר 2005 היה שמו של נמל התעופה "נמל התעופה הבינלאומי דאר א-סלאם" ורק ב-1 בנובמבר 2006 שונה שמו לשם הנוכחי. נמל התעופה שירת 9,501,265 נוסעים מ-1980 עד 2004, בממוצע 2,770 נוסעים ליום. ממוצע זה עלה עם השנים, ובשנת 2015 עברו בנמל התעופה 2,496,394 נוסעים. ב-2013 נחתם הסכם עם חברת באם אינטרנשיונל ההולנדית ורשות שדות התעופה הטנזנית להרחבה הנמל והקמת טרמינל שלישי. על פי התכנון, הטרמינל יוכל לשרת כ-3.5 מיליון נוסעים ועלות הקמתו המוערכת היא 110 מיליוני דולרים אמריקאים. הטרמינל החל לפעול באוגוסט 2019. גג הבטון המזוין בטרמינל 2. מגדל השליטה בנמל התעופה. מגדל הרדאר. מטוס דאש 8 ממתין לאישור המראה בנמל התעופה. מטוס פלי אמירטס ממריא. הקמת הטרמינל השלישי, יולי 2015. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה אתר על שדות תעופה ששינו שם נתונים על שדות תעופה כתבה באתר ALL AFRICA כתבה באתר KHL Consolidated TAA Traffic Statistics Up to 2015
רות שין

רות שין (באנגלית: Ruth Sheen; נולדה ב-1950) היא שחקנית אנגלייה. שין נולדה בלונדון. היא למדה בבית הספר למשחק "East 15 Acting School". משנת 1988 היא מופיעה בקביעות בסרטי קולנוע בריטים ובטלוויזיה הבריטית. בטלוויזיה שיחקה בתפקיד מורין טרייסי בסדרה "דוק מרטין" ב-2002, היה לה תפקיד קבוע, נני סימונס, בסדרה "Berkeley Square" מ-1998, ובסדרה "ברמוול" הופיעה בתפקיד האחות את'ל קאר. בין השנים 1989 ל-2004 גילמה ארבע דמויות שונות בסדרת המשטרה "The Bill". שין השתתפה בשישה מסרטיו של מייק לי. ב-2014 שיחקה בסרט "מר טרנר", ב-1988 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי, שירילי, בסרט "ציפיות גדולות". ב-1996 הופיעה בתפקיד אישה צוחקת בסרט "סודות ושקרים" (אחת הדמויות שמוריס צילם). ב-2002 גילמה את מורין בסרט "הכל או כלום". ב-2004 הופיעה בתפקיד לילי בסרט "וירה דרייק", וב-2010 שיחקה בתפקיד ג'רי בסרט "עוד שנה". על תפקידה בסרט "ציפיות גדולות" זכתה שין בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1989. ב-2007 שיחקה שין בתפקיד לין לצדו של בן וישו שהופיע בתפקיד סטיבן במחזה "Leaves of Glass" מאת פיליפ רידלי (אנ') בתיאטרון סוהו שבלונדון. עוד ב-2007 הופיעה בתפקיד גברת ג'ונס במיני-סדרה טלוויזיונית "פאני היל" המבוססת על הרומן הארוטי מאת ג'ון קלילנד (אנ'). ב-2009 שיחקה בתפקיד אימו של ג'יימי (בגילומו של ג'ים סטרג'ס) בסרט "חסר לב" של פיליפ רידלי. ב-2013 שיחקה במותחן "Welcome to the Punch", ושיחקה בתפקיד אליזבת ב-"The Trial of Elizabeth Gadge" פרק בסדרה "בתוך מספר 9". ב-2015 הופיעה בתפקיד ליזי וילטון בסדרת הדרמה "בלתי נשכח" של רשת ITV. רות שין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רות שין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רות שין, באתר AllMovie (באנגלית) רות שין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Ruth Sheen". BFI. אורכב מ-המקור ב-2012-07-22. נבדק ב-2016-05-10. "Alumni". East 15 Acting School. אורכב מ-המקור ב-2015-06-29. נבדק ב-3 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) "In many ways it could be argued that Essex actress Ruth Sheen owes her career to Mike Leigh. – Essex Chronicle". Essex Chronicle. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2016-05-10. Lyn Gardner. "Theatre review: Leaves of Glass / Soho, London". the Guardian. "Fanny Hill Memoirs of a Woman of Pleasure". BFI. אורכב מ-המקור ב-2012-09-09. נבדק ב-2016-05-10. Philip French. "Heartless". the Guardian. Guy Lodge, Film Review: ‘Welcome to the Punch’, MARCH 15, 2013 Inside No 9, The Trial of Elizabeth Gadge, TV review: Quintessentially barmy British comedy
נחשי נהרות

נַחֲשֵׁי-נְהָרוֹת או נחשים יבלתיים (שם מדעי: Acrochordidae) היא משפחה של נחשים השייכת לאינפרא-סדרת נחשי נהרות (Acrochordoidea). משפחה קטנה זו, והיחידה באינפרא-סדרה, כוללת סוג אחד ובו שלושה מינים. הם חיים בנהרות ואזורים מימיים אחרים (למשל ביצות, אגמים) בהודו, סרי לנקה, דרום-מזרח אסיה, אינדונזיה ובאוסטרליה. נחשים אלו מגיעים לאורך של בין 60 ס"מ ל-2.4 מטרים. הם בעלי גחון חסר קשקשי בטן ועיניים קטנות ולא מפותחות. הקשקשים שלהם נראים רופפים והעור מגודל מעט ולא סימטרי. הנחשים אורבים בתחתית הנהר ומחכים שם לדגים כשהם מוסווים. קפלי העור עוזרים להם לתפוס את הדגים ולהיכרך סביבם. הם מותאמים לחיים במים ולחלקם זנב רחב המשמש כמשוט שעוזר להם להתקדם במים. משפחה נחשים נהריים (Acrochordidae) סוג נחש נהרי (Acrochordus) מין נחש נהרי ארפורה (Acrochordus arafurae) מין כֶּרְסִידְרוּס (Acrochordus granulatus) מין נחש נהרות או נחש נהרות (Acrochordus javanicus) מדיה וקבצים בנושא נחשי נהרות בוויקישיתוף נחשי נהרות, באתר ITIS (באנגלית) נחשי נהרות, באתר NCBI (באנגלית) נחשי נהרות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נחשי נהרות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נחשי נהרות, באתר GBIF (באנגלית) נחשי נהרות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ע"פ החלטות האקדמיה
הדחת דילמה רוסף מנשיאות ברזיל

תהליך ההדחה של דילמה רוסף מנשיאות ברזיל החל בסוף 2015 והסתיים ב-31 באוגוסט 2016. הבקשה להליך הדחה נגד דילמה רוסף, הנשיאה ה-36 של ברזיל, התקבלה בבית התחתון של הפרלמנט של ברזיל ב-2 בדצמבר 2015. ההאשמות נגד רוסף כוללות אי-סדרים ניהוליים והתנהגות מזלזלת כלפי תכתיבי התקציב הפדרלי, וכן חשד למעשי שחיתות בחברת פטרוברז, אשר היה נושא לחקירה על ידי המשטרה הפדרלית תחת "מבצע שטיפת רכב". לאחר קבלת הבקשה, ועדה מיוחדת הוקמה בבית התחתון להחליט באשר לקבילות הנתונים. בתחילה נשמעה עדותם של מגישי הבקשה, ואחריה הוצגו כתבי ההגנה של רוסף. בינתיים, הפגנות רחוב בעד ונגד ההדחה התרחשו מעת לעת בכל רחבי המדינה. הדו"ח המסכם של הוועדה המליץ על הליך הדחת הנשיאה, ברוב של 38 בעד מול 27 נגד. ב-17 באפריל נערכה הצבעה על תחילת הליכי הדחה נגד רוסף. נקבע שבתחילת מאי תתקיים הצבעה על כך בסנאט כדי לאשר את התוצאה. באותה הצבעה שנערכה ב-11 במאי החליט הסנאט ברוב מוחץ (55 מול 22) להשעות את רוסף לחצי שנה עד למיצוי התהליך. יריבה הפוליטי ששימש כסגנה, מישל טמר, מונה לנשיא זמני במקומה. ב-31 באוגוסט אותה שנה החליט הפרלמנט הברזילאי להדיח אותה רשמית מתפקידה ברוב של 61 תומכים מול 20 מתנגדים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא הדחת דילמה רוסף מנשיאות ברזיל בוויקישיתוף Felipe Amorim (2 בדצמבר 2015). "See 8 reasons for and against the impeachment of President Dilma Rousseff" (בפורטוגזית). Universo Online. נבדק ב-6 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Nathalia Finch and Fernanda Calgaro (17 במרץ 2016). "Chamber elects committee members to consider impeachment Dilma" (בפורטוגזית). Rede Globo. נבדק ב-1 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Mariana Schreibe (14 במרץ 2016). "Five visions: how the protests will impact the process of 'impeachment' '" (בפורטוגזית). BBC News. נבדק ב-1 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Fabiana Maranhão and Ricardo Marchesan (12 באפריל 2016). "Assent to Rousseff's impeachment is approved in House committee" (בפורטוגזית). Universo Online. נבדק ב-12 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Brazil MPs vote on impeachment". BBC News. נבדק ב-18 באפריל 2016. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברזיל ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורלנדו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אורלנדו – עיר בארצות הברית ויטוריו אמנואלה אורלנדו – מדינאי וסופר איטלקי אורלנדו – ספר מאת וירג'יניה וולף אישים ששמם הפרטי הוא אורלנדו
סרגיי לזרב

סרגיי לזרב (ברוסית: Сергей Вячеславович Лазарев, נולד ב-1 באפריל 1983) הוא זמר, רקדן ושחקן רוסי. הוא התפרסם בעיקר בעקבות קריירת השירה שלו. סרגיי היה חבר בלהקה ששמה "Smash", שהתפרקה בשנת 2006. לזרב נולד במוסקבה, והתאמן מגיל שש עד תשע בהתעמלות מכשירים. הוא החל את קריירת השירה שלו עוד לפני שמלאו לו עשר כשהחל לשיר במקהלת ילדים וזכה במספר תחרויות שירה לילדים. בשנת 1999 החל ללמוד בבית ספר למשחק במוסקבה, כסטודנט השתתף בהפקות של רומיאו ויוליה והאחים קרמזוב הוא דיבב את טרוי בולטון בגרסה הרוסית של היי סקול מיוזיקל. ב-2006 סיים במקום השני בתוכנית המציאות "רוקדים על הקרח". מאז התפרקות הלהקה סרגיי עובד על קריירת סולו, ב-2008 השתתף בתחרות קדם האירוויזיון הרוסית והיה נציג רוסיה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שבשוודיה, בתחרות שבה סיים במקום השלישי. בדצמבר 2018 התפשטו שמועות כי לזרב ייצג שוב את רוסיה באירוויזיון 2019. ב-7 בפברואר 2019 התבררו השמועות כנכונות. סרגיי לזרב ייצג את רוסיה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר "Scream" וזכה במקום השלישי בפעם השנייה. מדיה וקבצים בנושא סרגיי לזרב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרגיי לזרב סרגיי לזרב, ברשת החברתית פייסבוק סרגיי לזרב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סרגיי לזרב, ביישום טלגרם סרגיי לזרב, ברשת החברתית אינסטגרם סרגיי לזרב, ברשת החברתית טיקטוק סרגיי לזרב, ברשת החברתית VK סרגיי לזרב, סרטונים בערוץ היוטיוב סרגיי לזרב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרגיי לזרב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סרגיי לזרב, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר ספוטיפיי סרגיי לזרב, באתר Last.fm (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר AllMusic (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר MusicBrainz (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר דיזר סרגיי לזרב, באתר Yandex.Music (ברוסית) סרגיי לזרב, באתר Discogs (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר Genius סרגיי לזרב, באתר בילבורד (באנגלית) סרגיי לזרב, באתר טיידל (באנגלית)
Heavy Weather

Heavy Weather (בתרגום חופשי: "מזג אוויר כבד") הוא האלבום השמיני של להקת Weather Report, האלבום יצא לאור ב-1977 דרך קולומביה רקורדס. זהו האלבום המצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית, ואחד הנמכרים ביותר של קולומביה רקורדס. במגזין "דאון ביט" העניקו לאלבום ציון של 5 כוכבים, ומאחור יותר קוראיו בחרו בו כאלבום הג'אז של השנה. זהו האלבום השני של הלהקה בו השתתף הבסיסט ג'אקו פסטוריוס, הפעם כחבר להקה רשמי. ההצלחה המסחרית של האלבום נזקפת לטובת "Birdland", הקטע הפותח את האלבום, שנהפך לסטנדרט ג'אז. ההצלחה המסחרית שלו היא לא טרוויאלית בהתחשב שמדובר בקטע כלי. בהמשך ג'ו זאווינול (שהלחין אותו) הקליט אותו גם עבור אלבום הסולו שלו "Dr Honoris Causa". ריצ'רד גינל כתב סקירה רטרוספקטיבית על האלבום עבור Allmusic בה טען כי האלבום מהווה נקודת ציון במשמעותית בהתפתחות הג'אז-רוק. בפברואר 2011, האלבום נכנס להיכל התהילה של גראמי. האלבום נכלל ברשימתו של רוברט דימרי "1001 אלבומים שאת/ה חייב לשמוע לפני שאתה מת" (אנ'). Birdland (זאווינול) - 5:57 A Remark You Made (זאווינול) - 6:51 Teen Town (פסטוריוס) - 2:51 Harlequin (שורטר) - 3:59 Rumba Mama (אקוניה/בדרנה) - 2:11 Palladium (שורטר) - 4:46 The Juggler (זאווינול) - 5:03 Havona (פסטוריוס) - 6:01 ג'ו זאווינול – קלידים, הפקה, לחנים, תיזמור, עיבודים, גיטרה ווין שורטר - סקספונים, הפקה, לחנים, עיבודים ג'קו פסטוריוס – בס, קולות, לחנים, מפיק שותף אלכס אקונה - תופים מאנלו באדרנה – תופים וכלי הקשה רון מלואו – מהנדס קול ג'רי האדג'נס – עוזר מהנדס בריאן ריסנר – עוזר מהנדס ננסי דונלד – עיצוב לו ביצ' – איור קית' ויליאמסון – צילום מידע על האלבום Heavy Weather באתר MusicBrainz מידע על האלבום Heavy Weather באתר AllMusic האלבום Heavy Weather באתר Discogs Kelman, John (2007). "Live at Montreux 1976 : Weather Report : Review : All About Jazz". All About Jazz. נבדק ב-22 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Ginell, Richard S. (2011). Sterdan, Darryl [QMI Agency] (13 בפברואר 2011). "Ramones get lifetime achievement". Conoe.ca. נבדק ב-20 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה)
נאג'את אל האשמי

נאג'את אל האשמי (בספרדית: Najat El Hachmi‏; נולדה ב-2 ביולי 1979, מרוקו) היא סופרת מרוקאית־ספרדית. בגיל 8 היגרה עם משפחתה לקטלוניה, ספרד. למדה ספרות ערבית באוניברסיטת ברצלונה. התחילה לכתוב בגיל 12 וממשיכה לכתוב עד היום, בהתחלה בתור תחביב ומאוחר יותר כאמצעי להביע חששות או כדי לשקף וליצור מציאות משלה, כמשתייכת לשתי תרבויות. מתגוררת בעיר גרנולרס (Granollers) ליד ברצלונה. ספרה הראשון, Jo també sóc catalana (אני גם קטאלנית, 2004) הוא אוטוביוגרפי לחלוטין ומתמודד עם הנושא של זהות והעצמת תחושת השייכות שלה למדינתה החדשה. ב-2005 השתתפה באירוע שמומן על ידי המכון האירופי לים התיכון (European Institute of the Mediterranean) יחד עם כותבים קטאלנים ממוצא זר כמו: מתיו טרי (Matthew Tree), סלאח ג'אמל (Salah Jamal), לילה קרוש (Laila Karrouch) ומוחמד חאיב (Mohamed Chaib). במהלך יריד הספרים של פרנקפורט (Frankfurt Book Fair) באוקטובר 2007 שבו התרבות הקטלאנית הייתה אורחת כבוד, היא ביקרה במספר ערים גרמניות כדי להשתתף בכנסים בהם היא שיתפה בנקודת המבט הייחודית שלה על ספרות עכשווית קטאלנית. אל האשמי מופיעה תכופות בתקשורת, למשל ברדיו קטלוניה (Catalunya Radio) והעיתון Vanguardia. ב-2008 זכתה באחד הפרסים היוקרתיים של התרבות הקטלונית, פרס רמון לול (Ramon Llull prize) עבור ספרה "הפטריארך האחרון" L'últim patriarca (The Last Patriarch). הספר מגולל את קורותיהם של מהגרים מרוקאים לספרד. פטריארך שהוא לעיתים עריץ, מתעמת עם בתו שחורגת מהערכים המסורתיים של המולדת הישנה כדי להשתלב בתרבות החדשה, התרבות המודרנית שבה היא מוצאת את עצמה. 2004, "Jo també sóc catalana" (אני גם קטאלנית) 2008, "L'últim patriarca" (הפטריארך האחרון) La caçadora de cossos" ,2011" (באנגלית: The body Hunter) 2015, "La filla estrangera" . יצא לאור בעברית בשנת 2019 בשם: "הבת מחוץ לארץ". (בתירגום רמי סערי, רימונים הוצאה לאור) 2018, "Mare de llet i mel" פרס רמון לול (Ramon Llull) על "L'últim patriarca" (הפטריארך האחרון) CRAMERI, Kathryn (2014): “Hybridity and Catalonia Linguistic Borders: the Case of Najat El Hachmi”, in Flocel SABATÉ (ed.) Hybrid Identities. An interdisciplinary approach to the roots of present. Peter Lang, s/p. PHILLIPPS, Haarlson y Philip LEVINE (2012): “The Word Hunter: Interview with Najat el Hachmi”, en ID. The best of Barcelona INK, Barcelona, pp. 106-108. POMAR-AMER, Miquel (2014): "Voices emerging from the border. A reading of the autobiographies by Najat El Hachmi and Saïd El Kadaoui as political interventions", PLANETA LITERATUR. JOURNAL OF GLOBAL LITERARY STUDIES 1/2014, 33-52, online, https://web.archive.org/web/20160305194402/http://www.planeta-literatur.com/uploads/2/0/4/9/20493194/pl_1_2014_33_52.pdf SONG, Rosi H. (2014): “Narrating identity in Najat El Hachmi’s L’últim patriarca”, en AIELLO, Lucia, Joy CHARNLEY y Mariangela PALLADINO (eds.), Displaced women. Multilingual Narratives of Migration in Europe. Newcastle upon Tyne: Cambridge Scholars Publishing. אתר האינטרנט הרשמי של נאג'את אל האשמי נאג'את אל האשמי, ברשת החברתית פייסבוק נאג'את אל האשמי, ברשת החברתית אינסטגרם Literary news about Najat El Hachmi in Lletra, Catalan literature online at the Open University of Catalonia. Najat El Hachmi books Library Thing Bajak, Frank (22 בינואר 2010). "Literature lovers head to Cartagena for Hay Festival". USA Today. נבדק ב-24 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה)
הת'ר סירס

הת'ר כריסטין סירס (באנגלית: Heather Christine Sears; ‏28 בספטמבר 1935 - 3 בינואר 1994) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון בריטית. סירס נולדה בלונדון, לאחר סיום בית הספר המרכזי לדרמה, החלה להופיע בתיאטרון, בין השאר למול ריצ'רד ברטון במחזה "הבט אחורה בזעם" של ג'ון אוסבורן בהחליפה את מרי יור. ב-1957 הופיעה בסרט "סיפורה של אסתר קוסטלו" לצידה של ג'ואן קרופורד וגילמה נערה שהפכה לעיוורת חרשת ואילמת לאחר תאונת פיצוץ בילדות. היא הצטיינה בסרט בעיקר בהבעות פנים בתמונות תקריב. על משחקה בסרט זה קבלה את פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי לשנת 1957 והייתה מועמדת בקטגוריה זו לפרס גלובוס הזהב. ב-1959 הופיעה לצידו של לורנס הארווי בסרט מקום בצמרת כסוזן בראון, בתו של האדם העשיר בעיר שבעלה בוחר בה לאישה רק לטפס במעמד החברתי שלו ולהגיע ל"מקום בצמרת". ב-1960 הופיעה בסרט "בנים ואוהבים" המבוסס על ספרו של ד.ה. לורנס. ב-1962 הופיעה בסרט פנטום האופרה בתור זמרת האופרה שהפנטום מתאהב בה. לאחר מכן הופיעה בתיאטרון ובהפקות טלוויזיה של ה-BBC. מתה בגיל 58 מקריסת מערכות. הת'ר סירס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הת'ר סירס, באתר AllMovie (באנגלית) הת'ר סירס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הת'ר סירס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מנדוחאי חאטון

מנדוחאי חאטון (במונגולית: Мандухай хатан, ᠮᠠᠨᠳᠤᠬᠠᠢ ᠰᠡᠴᠡᠨ ᠬᠠᠲᠤᠨ; בסינית: 满都海哈屯, בפיניין: Mǎndūhǎi Hātún), הידועה גם בשם מנדוחאי סצ'ן חאטון, המלכה מנדוחאי החכמה, (בערך 1449 – 1510) הייתה החאטון (ההטיה בנקבה של המילה חאן) של שושלת יואן הצפונית המבוססת במונגוליה. היא איחדה בין הלוחמים המונגולים לבין בעלה בטמונח דיין חאן. מנדוחאי הייתה בתו היחידה של צ'ורוסבאי, היועץ המלכותי של האונגודים המונגולים. משפחתה הייתה אריסטוקרטית, ובגיל 18 נישאה כאישה שלישית למנדול חאנאס, שליט האימפריה המונגולית בין השנים 1473–1479. כשנולדה לה איתו בת, קיבלה מנדוחאי יחס מועדף על אשתו הראשונה, יחה חבארטו יונגין, שהייתה עקרה. כשמנדול נרצח ב-1479 בידי היועץ שלו, אסמל, שפעל כסוכן של שושלת מינג, הכס נותר ללא יורש. מנדוחאי הביאה ממחבואו, ואימצה, את הילד היתום בן השבע, בטמונח, שהיה צאצא ישיר של ג'ינגיס חאן, והכריזה עליו כעל דיין חאן, השליט הלגיטימי של שושלת יואן הצפונית. בינתיים, דחתה מנדוחאי את הצעת הנישואים של האציל אונובולד, שרצה דרכה לעלות למלוכה, אך זה נשאר נאמן למנדוחאי ולחאן הצעיר. כשהצבאות המונגולים בשליטתה, פתחה מנדוחאי במלחמה נגד בני האויראט ממערב מונגוליה, אשר היו מחוללים מלחמות אזרחים ללא הרף. לאחר שהביסה אותם, מנדוחאי ודיין חאן כפו עליהם מספר כללי התנהגות, שכללו איסור על ציצות קסדה באורך שעולה על שתי אצבעות, איסור על אכילת בשר בעזרת סכין, איסור לקרוא לגר שלהם ארמון, וחובה לרדת על ברכיהם בנוכחות השולטים. האויראטים קיבלו עליהם את כל התנאים חוץ מאכילת בשר ללא סכין. הניצחון עליהם החזיר לשושלתו של ג'ינגיס את התהילה. כשהיה בטמונח בן 19, נישאה לו מנדוחאי, וכך השאירה בידיה את השלטון. כשהאויראטים שוב התקוממו ותקפו את המונגולים המזרחיים, מנדוחאי דיכאה אותם. היא גם הביסה מספר התקפות של ממלכת מינג. מנדוחאי נהגה ללבוש שריון ולענוד חרב, ונלחמה לצד החיילים המונגולים. היא נלחמה גם כשהייתה בהריון, וילדה את בניה התאומים בשדה הקרב. החל מ-1480, החריפו דיין חאן ומנדוחאי את הלחץ על טריטוריית מינג, מאחר שאלה סגרו את הגבולות בפני מסחר ואף הרגו שליח מונגולי. ממלכת מינג הרחיבה במהירות את החומה הסינית הגדולה כדי להגן על עצמם מפני מנדוחאי וצבאותיה. בעזרת אמצעי הלחימה החדשים שאופשרו על ידי אבק שרפה, הצליחו הסינים לפגוע בכוחותיה של מנדוחאי קשות. אך זו לא ויתרה, וחזרה לשלוט באזור אורדוס, עד שהכוחות הסינים הבריחו את החאנים גם משם. מדוחאי ודיין חאן התמקמו לצד נהר חרלן ב-1501, ומשם ביצעו פשיטות על הסינים. מנדוחאי נפטרה לא יאוחר מ-1510, כנראה בנסיבות טבעיות, למרות שהיו שמועות על סוכנים כפולים ונקמה מצד פלגשיו של בעלה. מקום קבורתה אינו ידוע. בשל הצלחותיה כן בזירת השלטון וכן בשדה הקרב, הפכה מנדוחאי לאגדה. היא הותירה אחריה שבעה בנים ושלוש בנות, וכל החאנים של מונגוליה שבאו אחריה הם צאצאיה. מנדוחאי חאטון החכמה (במונגולית: Мандухай сэцэн хатан) הוא סרט מונגולי משנת 1987 המבוסס על ספר באותו השם, מאת שגדרג'אבין נצאגדורג', שמספר את סיפור חייה. Queen Manduhai the Wise, Amazing Women in History, KeriLynn Engel Mandukhai Khatun, The Female Soldier, April 20, 2015
גרנד פריירי (קנדה)

גרנד פריירי (באנגלית: Grande Prairie) היא עיר בצפון-מערב פרובינציית אלברטה, קנדה. העיר ממוקמת כ-456 ק"מ צפונית-מערבית לאדמונטון, בירת אלברטה, והיא מוקפת במחוז גרנד פריירי מספר 1. לפי מפקד האוכלוסין הלאומי של 2011 מנתה העיר כ-55,000 תושבים והייתה השביעית בגודלה בפרובינציית אלברטה. ב-2015 לפי המפקד הפרובינציאלי היו בעיר למעלה מ-68,000 תושבים, המעיד על גידול משמעותי ומהיר באוכלוסייה. בין השנים 2001–2006 קצב גידול האוכלוסייה בעיר היה מן המהירים בקנדה. ברבור המחצצר נבחר כסמל העיר עקב קרבתה לנתיב הנדידה ולמרכזי הקינון הקיציים של העוף. בעקבות זאת מכונה גרנד פריירי לעיתים "עיר הברבור". בנוסף, הדינוזאור מוכר כסמל בלתי רשמי של גרנד פריירי, כתוצאה מהתגליות הפלאונטולוגיים באזוריים מצפון וממערב לעיר. גרנד פריירי נהנית מכלכלה מגוונת. ענפי התעשייה העיקריים הם נפט, גז, חקלאות, יערנות ושירותים בתחום המזון. החקלאות, שהייתה משענה העיקרי של כלכלת העיר מאז ייסודה בתחילת המאה ה-20, נשארה גם כיום חלק בלתי מבוטל מהכלכלה המקומית. למרות מיקום האזור צפונית לקו הרוחב 55°, האקלים הנוח יחסית מאפשר את שגשוג החקלאות, והאזור הוא המעוז החקלאי הצפוני ביותר בצפון אמריקה. הגידולים באזור כוללים חיטה, שעורה, שיבולת-שועל וקנולה. באזור גם מגדלים בהמות דוגמת בקר וביזונים. מדיה וקבצים בנושא גרנד פריירי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרנד פריירי גרנד פריירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרופיל מפקד אוכלוסין, סטטיסטיקס קנדה. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטווה פיורי

אוטווה פיורי היה מועדון כדורגל קנדי ששיחק בליגת ה-NASL. המועדון הוקם ב-2011, וקיבל את שמו ב-26 בפברואר 2013 והצטרפף ל-NASL ולקנדיאן צ'מפיונשיפ ב-2014. משחקם הראשון היה משחק נגד ניו יורק קוסמוס ב-20 ביולי 2014. ב-8 בנובמבר 2019 המועדון פורק. ב-20 ביוני 2011 NASL הודיעה כי הקבוצה "אוטווה פיורי" תצטרף לליגה בשנת 2014 לאחר סיום העבודת באצטדיונה הביתי. קבוצת ספורט ובידור אוטווה (OSEG) היא בעלי הקבוצה. הקבוצה החליפה את הקבוצה אוטווה פיורי ס.צ, ששיחקה בליגת ה-USL בשנת 2014. גם קבוצת הנשים של המועדון הקודם התפרקה בשנת 2014 ושרידיה עברו למועדון החדש. הקבוצה הודיעה ב-15 בדצמבר 2014 שתשחק בעונה הבאה בליגת הפרמייר ליג של קוויבק. בעונת 2015 זכתה הקבוצה באליפות הסתיו של ליגת ה-NASL. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום השני לאחר שהפסידה לניו יורק קוסמוס בגמר הפלייאוף. בעונת 2017 הצטרפה הקבוצה לליגת ה-USL. בנובמבר 2019 הודיעה על הפסקה פעילותה. אצטדיון קית האריס, אוטווה, אונטריו (2014) אצטדיון טי די פלייס, אוטווה, אונטריו (2014–2019) תחילה שיחק המועדון באצטדיונה של אוניברסיטת קרלטון עד להכשרת אצטדיון טי די פלייס למשחקי ה-NASL. מדיה וקבצים בנושא אוטווה פיורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוטווה פיורי אוטווה פיורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הליגה אתר הקבוצה אתר חדשות אתר הליגה Way machine אתר הקבוצה
הגהות מיימוניות

הגהות מיימוניות הוא חיבור הלכתי מהמאה ה-13 שחיבר רבי מאיר הכהן מרוטנבורג. זהו אחד המקורות החשובים ביותר לפסיקת ההלכה של חכמי גרמניה וצרפת, והוא אחד מחיבורי ההלכה המובהקים של בעלי התוספות האשכנזים. החיבור הוא הערות משלימות למשנה תורה של הרמב"ם, תוך התאמתה למנהגי ההלכה האשכנזיים. בכתבי יד שונים מופיע החיבור בשולי "משנה תורה". לראשונה נדפס החיבור במהדורת "משנה תורה" בקושטא בשנת 1509. נדפס שוב ב-1524 בוונציה. ישנם הבדלים רבים בין המהדורות של 1509 ו-1524, חלקן מהותיים. נוסח ההגהות במהדורת ונציה (שממנה הודפסו המהדורות המאוחרות יותר) מקורי יותר והמחבר מדבר בדרך כלל בגוף ראשון, בעוד שנוסח מהדורת 1509 הוא גרסה מאוחרת יותר. בנוסף מופיעים קטעים מסוימים בגרסת קונסטנטינופול שנעדרים מהגרסה של ונציה, ולהפך. מהדורת קונסטנטינופול מכילה תוספות שאולי הוסיף העורך. הנוסח של מהדורת קושטא נדפס בסוף דפוס הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל. החיבור מחולק לשני חלקים, הראשון מורכב מהערות המצורפות למשנה תורה. השני, הנקרא "תשובות מימוניות", מצורף בסוף כל ספר ומכיל תשובות של רבנים גרמנים וצרפתים. שמונה מתוך ארבעה עשר ספרי משנה תורה מכילים הערות של ההגהות מיימוניות. החלקים שאינם כלולים בחיבור הם: "הפלאה", "זמנים", "עבודה", "קורבנות" ו"טהרה". היצירה בכללותה מהווה מקור חשוב לספרות הרבנית האשכנזית של ימי הביניים, ומכילה מספר מסורות שאינן מופיעות בשום מקום אחר. הגהות מיימוניות, באתר ויקיטקסט דוד דבליצקי, הגהות מיימוניות, צפונות א', תשמ"ט, עמ' מ"ט-נ"ט "Commentaries on the Mishneh Torah". My Jewish Learning (באנגלית). נבדק ב-2020-06-06. לדיון על היחס בין המהדורות ראו: תגלית: כתב יד קדום של הגהות מיימוניות - כנוסח דפוס קושטא!, הרב ישראל מרדכי פלס, ישורון יג, עמ' תשדמ-תשפז. "Haggahot Maimuniyyot". www.jewishvirtuallibrary.org. נבדק ב-2020-06-06. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנבסיס

האם התכוונתם ל... אנבסיס (אריאנוס) – ספרו של אריאנוס על אלכסנדר הגדול. אנבסיס (קסנופון) – ספרו של קסנופון, ידוע גם בשם "מסע הרבבה".
אקדח נורים

אקדח נורים הוא אקדח היורה נורים המשמשים בדרך כלל כאות מצוקה. לעיתים ישמשו הנורים אות תקשורת בים או בין מטוסים ואנשים על הקרקע. אקדח נורים הוא פריט נפוץ בערכות הצלה. הסוג הנפוץ ביותר של אקדח נורים קרוי "אקדח ורי" על שם אדוארד וילסון ורי (1847–1910), קצין ים אמריקאי שפיתח את השימוש באקדח בריחי ליריה אחת של נור. גרסאות מודרניות של האקדח עשויות מפלסטיק עמיד בצבעים שונים. במדינות כמו הממלכה המאוחדת, בהן יש הגבלות שימוש חמורות בכלי ירייה, השימוש באקדח נורים אינו כה נפוץ כציוד הצלה בספינות. כדי לקבל אפקטיביות מלאה של הנור, וכדי שהמחפש יאכן את היורה כמה שיותר קרוב, יש לירות את הנור בזווית ישרה. בצורה זו הנור ישהה באוויר יותר זמן ויסמן את מיקומו של היורה בצורה מדויקת. הנור ניצת בגובה של כ-100 מטרים, וצבעו של נור מצוקה אדום. לנורים משוכללים מחובר מצנח קטן המגדיל את זמן השהיה באוויר, ומגביר את סיכויי הזיהוי. בשימושי תקשורת צבאית יורים נורים בצבעים שונים, כאשר לכל צבע יש משמעות על פי פקודות הקרב של היחידה או על פי מה שנקבע מראש. גרסאות של אקדח נורים שהיו בשימוש במלחמת העולם השנייה, היו בעלות קדח של 25.4 מ"מ. גרסאות מודרניות יותר הן בעלות קדח של 18.53 מ"מ. אקדח נורים אינו נשק התקפי, אולם במלחמת העולם השנייה תכננו מהנדסים גרמנים כמה דגמים של אקדח נורים היורה רימוני יד. ידועים גם מקרים של טייסים שהשתמשו באקדח נורים כנשק הגנתי, לאחר שצנחו בשטח אויב. כמו כן, במלחמת יום הכיפורים במהלך קרב מרסה תלמאת הצית קצין מחיל הים הישראלי ספינת ברטרם מצרית בעזרת ירי מאקדח זיקוקים. מדיה וקבצים בנושא אקדח נורים בוויקישיתוף קרב מרסה תלאמת, באתר חיל הים