laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כרכום (יישוב)

כרכום (כַּרְכֹּם) הוא יישוב קהילתי ברמת כורזים, סמוך לערוץ הירדן ההררי מצפון לכנרת, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון. היישוב הוקם בשנת 1986 על ידי תושבים ממושבים באזור. בכניסה ליישוב קיימת נקודת תצפית לעבר הכנרת ובקעת בית ציידא בשם "מצפה שגב", המנציחה את זכרו של אחד מבני היישוב. במקום עוברת דרך הירדן ההררי המובילה עד גשר בנות יעקב, דרך שנפרצה ונסללה על ידי הקרן הקיימת לישראל. בעבר, הייתה גישה מהיישוב אל גשר הדודות, שאיננו עוד. אוכלוסיית היישוב מונה כ-600 נפשות, כאשר מרבית התושבים חילונים. בכרכום פועלים 2 גני ילדים, מעון יום, מרפאה וטיפת חלב, שירותי דואר, מזכירות, בית כנסת, נגריה, מוסך ומגרשי ספורט. מרבית מן הילדים לומדים בבית הספר היסודי ”רמת כורזים” שבמושב אליפלט ובתיכון ”עמק החולה” שבקיבוץ כפר בלום. מדיה וקבצים בנושא כרכום בוויקישיתוף אתר היישוב כרכום כרכום באתר המועצה האזורית מבואות החרמון כרכום, באתר רום גליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מושב כרכום כרכום - ישובים | גליל עליון | הרשות לפיתוח הגליל, באתר www.romgalil.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דייב ויינר

דייב ויינר (באנגלית: Dave Weiner; נולד ב-24 בספטמבר 1976) הוא גיטריסט אמריקאי, הידוע בעיקר עקב השתתפותו בסיבובי הופעותיו של סטיב ואי. בנוסף, הוא מפרסם סרטי הדרכה לגיטרה, תחת השם "the Riff of the Week" (בעברית - ריף השבוע), כל יום רביעי ביוטיוב, iTunes ובאתרו הפרטי. ויינר הצטרף לראשונה ללהקה של סטיב ואי כאשר הלך ללמוד ב Musicians Institute (ידוע גם בשם GIT). בזמן שהותו שם הוא קיבל עבודה כמתמחה במשרד, והבוס באותו המשרד הכיר את סטיב ואי. במהלך עבודתו יצא לו להעביר ניירת לביתו של ואי, וכך יצא לו להכיר את ואי אישית. כעבור כשבועיים הבוס שלו קיבל שיחה מואי, בה הוא מבקש ממנו שיודיע לוויינר להגיע לסטודיו שלו, ללמוד ארבעה עשר שירים, ולצאת איתו לסיבוב הופעות. ויינר ממשיך לצאת לסיבובי הופעות עם סטיב ואי בסיבובי ההופעות הפרטיים שלו כמו גם לסיבובי ההופעות של ה-G3. ויינר הוציא אלבום סולו, בשם Shove the Sun Aside. האלבום יצא לאור במקור ביוני 2004 על ידי חברת התקליטים של Meyer Jane, שוחרר מחדש במרץ 2005 על ידי Favored Nations. זהו אלבום אינסטרומנטלי אשר ויינר מנגן בו בעיקר בגיטרה בעלת שבעה מיתרים. ויינר ממשיך לצאת לסיבובי הופעות עם הלהקה שלו. 2004 Shove the Sun Aside 2005 Shove the Sun Aside (הוצאה מחודשת) אתר האינטרנט הרשמי של דייב ויינר דייב ויינר, ברשת החברתית פייסבוק דייב ויינר, ברשת החברתית אינסטגרם דייב ויינר, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייב ויינר, באתר Discogs (באנגלית) דייב ויינר, באתר Songkick (באנגלית) האתר הרשמי של סטיב ואי ריאיון עם דייב ויינר: GUITAR GODS
אזור טבע בראשיתי

המונח "נוף פראי" מפנה לכאן. לערך העוסק במבצע צבאי של יחידת אגוז בשם נוף פראי, ראו מבצע נוף פראי. אזור טבע בראשיתי (באנגלית: Wilderness area) מוגדר בדרך כלל כסביבה טבעית בכדור הארץ שלא השתנתה כתוצאה מפעילות האדם. אזורי טבע בראשיתי הם בעלי חשיבות למטרות מחקר אקולוגי, שימור טבע, בידור ופנאי. סיבות נוספות לחשיבות האזורים הללו היא ערכם התרבותי, הרוחני, המורלי או האסתטי. המילה "wilderness" נגזרת מהמושג "wildness" (פראוּת), ובמילים אחרות, אזור שלא נשלט על ידי בני אדם. המקור האטימולוגי של המילה הוא במילה wildeornes באנגלית עתיקה, שהיא עצמה נגזרת מהמילה wildeor, שמשמעותה חיית פרא. לפי נקודת השקפה זו הפראיות של המקום היא זו שהופכת אותו לאזור טבע בראשיתי. עצם נוכחות או פעילות האדם גורמת לכך שהאזור לא ייחשב יותר לאזור טבע בראשיתי. מערכות אקולוגיות רבות שהיו ועודן מיושבות או מושפעות כתוצאה מפעילות האדם, עשויות להיחשב בכל זאת לאזור טבע בראשיתי. לפי נקודת השקפה זו אזור טבע בראשיתי הוא אזור מאוזן אקולוגית שבו התהליכים הטבעיים מתנהלים ללא התערבות מצד האדם. מדיה וקבצים בנושא אזור טבע בראשיתי בוויקישיתוף wilderness.net, אתר על אזור הטבע הבראשיתיים בארצות הברית. (באנגלית) אתר של מכון מחקר העוסק במחקר על אזורי טבע בראשיתיים (באנגלית) Campaign for America's Wilderness, הגנה על הטבע הפראי בארצות הברית באתר Pew Environment Group (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איכות הסביבה ובנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פול בילגר

פול בילגר (בגרמנית: Paul Rudolf (or Rudolph) von Bilguer;‏ 21 בספטמבר 1815 - 16 בספטמבר 1840) היה שחמטאי גרמני ותאורטיקן שחמט, וזאת בנוסף להיותו קצין בצבא הפרוסי. בילגר היה חבר באיגוד השחמט הברלינאי, וחבר הפליאדות של ברלין. חיבר את ספר הפתיחות המקיף הראשון Handbuch des Schachspiels, שעד היום מכונה בקיצור "הבילגר". הוא מת בגיל 25 משחפת ועבודתו הושלמה שלוש שנים אחרי מותו על ידי חברו טאסילו פון דר לאסה; לאחר מכן יצאו עשרות מהדורות עדכונים של הספר, האחרונה שבהן בשנת 1922. מדיה וקבצים בנושא פול בילגר בוויקישיתוף פול בילגר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ספר תאוריה שכתב על פתיחת שני הפרשים,books.google.de
פונקציה חד-חד-ערכית ועל

במתמטיקה, פונקציה חד-חד-ערכית ועל (נקראת גם בִּייקציָה; באנגלית: Bijection) מקבוצה X לקבוצה Y היא פונקציה המתאימה לכל איבר של X איבר אחד ויחיד של Y, כך שכל איבר ב Y מותאם לאיבר ב X. פונקציה חח"ע (חד חד ערכית) ועל נקראת "פונקציה הפיכה" וגם זיווג. באופן פורמלי: f : X → Y {\displaystyle f:X\rightarrow Y} חד-חד-ערכית ועל אם ורק אם לכל b ∈ Y {\displaystyle b\in Y} קיים a ∈ X {\displaystyle a\in X} יחיד כך ש f ( a ) = b {\displaystyle f(a)=b} . בתנאי זה, קיומו של a {\displaystyle a} מבטא את העובדה שהפונקציה היא פונקציה על, והיחידות שלו (כלומר העובדה שלא קיימים a , a ′ {\displaystyle a,a'} שונים שעבורם f ( a ) = f ( a ′ ) {\displaystyle f(a)=f(a')} ,) מבטאת את העובדה שהפונקציה חד-חד-ערכית. מכירת כרטיסי קולנוע יוצרת התאמה בין קהל הצופים לבין הכיסאות שבאולם הקולנוע. כאשר כל הכרטיסים נמכרו, זו התאמה חד-חד-ערכית ועל - לכל כיסא באולם הקולנוע מותאם צופה אחד ויחיד. כאשר לא כל הכרטיסים נמכרו, זו התאמה חד-חד-ערכית שאינה על - יש כיסאות פנויים באולם. פונקציה המתאימה לכל מספר זוגי את החצי שלו (כלומר מתאימה ל-2 את 1, ל-4 את 2, ל-6 את 3 וכו') היא פונקציה חד-חד-ערכית ועל מקבוצת המספרים הזוגיים לקבוצת המספרים הטבעיים. הפונקציה y = x 2 {\displaystyle y=x^{2}} היא חד-חד-ערכית ועל בתחום f : [ 0 , ∞ ) → [ 0 , ∞ ) {\displaystyle f:[0,\infty )\rightarrow [0,\infty )} , משום שכל ערך של y בקטע הממשי [ 0 , ∞ ) {\displaystyle [0,\infty )} מתקבל בדיוק פעם אחת. הפונקציה איננה חד-חד-ערכית בתחום f : ( − ∞ , ∞ ) → [ 0 , ∞ ) {\displaystyle f:(-\infty ,\infty )\rightarrow [0,\infty )} משום שכל ערך של y בקטע הממשי ( 0 , ∞ ) {\displaystyle (0,\infty )} מתקבל פעמיים (הערך 4, למשל, הוא f ( 2 ) {\displaystyle f(2)} וגם f ( − 2 ) {\displaystyle f(-2)} ). הפונקציה y = x 3 {\displaystyle y=x^{3}} היא חד-חד-ערכית ועל בתחום f : [ − 1 , 1 ] → [ − 1 , 1 ] {\displaystyle f:[-1,1]\rightarrow [-1,1]} , משום שכל ערך של y בקטע הממשי [ − 1 , 1 ] {\displaystyle [-1,1]} מתקבל בדיוק פעם אחת. פונקציה חד-חד-ערכית ועל פונקציה חד-חד-ערכית שאינה על פונקציה על שאינה חד-חד-ערכית פונקציה שאינה חד-חד-ערכית ואינה על מיפוי שאינו פונקציה כי חסר יעד ייחודי לאחד המקורות אם קיימת פונקציה כזו בין X {\displaystyle X} ל- Y {\displaystyle Y} , הקבוצות X {\displaystyle X} ו- Y {\displaystyle Y} נקראות "שקולות" והן בעלות אותה העוצמה. פונקציה היא חד-חד-ערכית ועל אם ורק אם היא הפיכה, ולכן היא מגדירה יחס שקילות בין קבוצות על פי עוצמתן ובפרט יחס סימטרי. אם על הקבוצות X , Y {\displaystyle X,Y} מוגדר מבנה נוסף (פעולות אלגבריות, טופולוגיה, מטריקה וכדומה), אז פונקציה חד-חד-ערכית ועל ביניהן השומרת על המבנה נקראת איזומורפיזם. פונקציה חד-חד-ערכית ועל מקבוצה אל עצמה נקראת תמורה. אוסף התמורות על קבוצה X {\displaystyle X} הוא חבורת הסימטריות של הקבוצה; לדוגמה, הפונקציה המתאימה לכל מספר שלם את העוקב שלו, היא תמורה על המספרים השלמים. פונקציות חד-חד-ערכיות ועל הן מאבני הבניין של צפנים סימטריים מודרניים רבים בקריפטוגרפיה. תמורה (מתמטיקה) פונקציה הפיכה מדיה וקבצים בנושא פונקציה חד-חד-ערכית ועל בוויקישיתוף פונקציה חד-חד-ערכית ועל, באתר אנציקלופדיה למתמטיקה (באנגלית) פונקציה חד-חד-ערכית ועל, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איב סן-לורן

איב אנרי דונא דייב מתיו-סן-לורן (בצרפתית: Yves Saint Laurent;‏ 1 באוגוסט 1936 – 1 ביוני 2008) היה מעצב אופנה צרפתי שנחשב לאחד מגדולי מעצבי האופנה במאה ה-20. סן-לורן היה אחד מן המעצבים המובילים הן בתחום האופנה ללבישה מוכנה והן בתחום התפירה העילית. הוא היה פעיל בראש בית האופנה הצרפתי שנקרא על שמו "איב סן-לורן" מ-1961 עד 2002. הלך לעולמו בפריז ב-2008 כשהיה בן 71 אחרי מאבק במחלה ממושכת. סן-לורן נולד למשפחה צרפתית מצרפת שהתיישבה באוראן שבאלג'יריה הצרפתית, כשהייתה זו קולוניה צרפתית. הוריו היו צ'ארלס ולוסיין אנדרה מתאו-סן-לורן. הוא עזב את ביתו בגיל 18 והחל לעבוד בבית האופנה של כריסטיאן דיור. זמן קצר לאחר שהחל להצליח, גויס סן-לורן לצבא צרפת במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה. לאחר מספר ימים, בהם חווה התמטטות עצבים שאחריה אובחן כבעל אישיות דו-קוטבית, אושפז סן-לורן בבית חולים פסיכיאטרי. הטיפול הפסיכיאטרי שלו כלל בין היתר גם טיפול במכות חשמל. ב-1962, כאשר החלים סן-לורן מהתמוטטות העצבים שחוה, הוא עזב את "דיור" והקים מותג משלו בשם "YSL" יחד עם בן זוגו פייר ברגה. הוא התפרסם בשל השימוש והעיבוד של המראה הביטניקי לאופנה עילית. מאוחר יותר הפכו חליפות טוויד, מכנסיים בעלי צללית ארוכה וצמודה, מגפיים גבוהים לסימני ההיכר של בית האופנה שלו. אחד מהישגיו הבולטים היה הכנסתם לאופנה של חליפות המכנסיים לנשים באמצע שנות ה-60, פעולה אשר ללא ספק חוללה שינוי בלבוש הנשים המערביות מאז. סן-לורן היה מעצב האופנה הראשון שהעסיק דוגמניות שחורות לתצוגות האופנה שלו. ב-1983 קיבל סן-לורן תואר כבוד ממוזיאון המטרופוליטן לאמנות והיה למעצב האופנה הראשון המקבל אות זה בעודו בחיים. ב-1 ביוני 2008 הלך לעולמו לאחר מאבק במחלת סרטן המוח, בביתו בפריז. לאחר מותו של איב, התפצל המותג והוגדר מחדש בקטגוריית אופנה, בישום וטיפוח. בשנת 2010 מותג האופנה איב סן-לורן עבר מיתוג מחדש וקוצר לסן-לורן והוא מאגד בתוכו את בית האופנה בלבד. באותה שנה, רכשה קבוצת לוריאל את הזכויות בקטוגריית האיפור, טיפוח והבישום של איב סן לורן והוא פועל ברישום הסימן המסחרי YSL. מדיה וקבצים בנושא איב סן-לורן בוויקישיתוף YSL - האתר הרשמי ציטוטים של איב סן-לורן, באתר "בין המירכאות" מאיה נסטלבאום, ‏מעצב האופנה האגדי איב סן-לורן הלך לעולמו בגיל 71, באתר גלובס, 2 ביוני 2008 שחר אטואן, עכבר העיר אונליין, יחיד בדורו, באתר הארץ, 3 ביוני 2009 שחר אטואן, עכבר העיר אונליין, איב סן לורן: מעונה, רגשני, חזק כאריה, באתר הארץ, 3 ביוני 2009 שחר אטואן, עולם של מעצבי האופנה של פעם בסרט התיעודי "אמנות האהבה" על איב סן לורן ופייר ברז'ה, באתר הארץ, 18 במרץ 2011 רוויטל מדר‏, מתחת לשמלת הטרפז: שלוש שנים למותו של איב סן-לורן, באתר וואלה, 1 ביוני 2011 יסמין בועז, איב סן-לורן – תולדות חייו(הקישור אינו פעיל), באתר "המוזיאון הווירטואלי לעיצוב אופנה ותלבושות" המעצב ששינה את האופן בו נשים מתלבשות: שני מוזיאונים של איב סן לורן ייפתחו, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2017 איב סן-לורן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) איב סן-לורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איב סן-לורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איב סן-לורן, באתר AllMovie (באנגלית) איב סן-לורן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איב סן-לורן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איב סן-לורן, באתר Discogs (באנגלית)
גילברט הרדט

גילברט ה' הֵרְדְט (אנגלית: Gilbert H. Herdt; נולד ב-24 בפברואר 1949) הוא אנתרופולוג תרבותי אמריקאי המתמחה במיניות וזהות מגדרית תלויות תרבות, ופרופסור למיניות. אחד ממחקריו הגדולים נערך בגינאה החדשה על שבט ה"סמביה" (שם בדוי), ובחן את השפעותיהן של התרבות והחברה על יצירת משמעויות מיניות והתנהגות על פיהן. רבים רואים במחקרו שם את הדוגמה הבוטה ביותר לחוסר השפעתן של חוויות ילדות על ההעדפה המינית. בשבט, מופרדים הבנים מהבנות ומתחנכים בנפרד. כדי לרכוש את הגבריות המיוחלת מבצעים הילדים מין אוראלי יומיומי בנערים הבוגרים (בליעת נוזל הזרע נחשבת חיונית לפיתוח חוסן ובגרות). הטקס מתקיים עד אשר הנער מגיע לגיל 15 בערך, אז הופך הוא ל"חונך" של ילד צעיר. בהגיעו לגיל 22 בערך, הגבר הצעיר – שחווה מאות התנסויות הומוסקסואליות פסיביות ואקטיביות – מתחתן, ומאותו יום נחשב איבר המין שלו "מלוכלך" ומגעו בגבר אחר נחשב מסוכן. במחקרו גילה הרדט שלמרבה הפלא, שיעור ההומוסקסואלים בקרב בני השבט זהה לשיעורם באוכלוסיות אחרות בעולם – כחמישה אחוזים. מחקר נוסף ערך הרדט עם החוקר הן טן ברומלהאוס (Han ten Brummelhuis). השניים חקרו בארצות הברית בוגרים ומשפחותיהם בהקשר של התגלות מחלת האיידס בתרבות ההומוסקסואלים והתפקיד שמשחקת מדיניות חברתית בנושאי מין ובריאות. המחקר מדגים את המורכבות בלמידת התנהגות מינית. הם תיארו את הגיוון התרבותי והאירו את המשתנים בקרב קבוצות אתניות של מדינה אחת ואת המכניזם המפיץ את האיידס לתרבויות שונות. מחקר זה קרא לחוקרים אחרים בתחום לחשוב מחדש על המחקרים שלהם, ופנה בעיקר לאלו שהתחילו בבהלת המחקרים על איידס. בנוסף חקר הרדט את דרך החיים ההומוסקסואלית, כיצד היא נבנית בצורה שונה בתרבויות שונות. הרדט גילה כי בחברות מחוץ לחברה המערבית, אין הרעיון של הומוסקסואליות משתקף במודעות, אך למרות זאת קיימות בהן פעילויות שהן באופן חד משמעי הומוסקסואליות לעין מערבית. הרדט ניסה להראות כי השוני הוא ש"פעילויות הומוסקסואליות" אלו הן חלק בלתי נפרד מחייו של הגבר ויש להן מטרה מסוימת. הרדט טוען כי אדם לא צריך לאמץ מבנה של תרבות אחרת ולא לכפות את תרבותו על אחרים. בנוסף חקר גילברט חקר את נושא ה"תשוקה", ותיאר בגישתו שלושה סוגי תשוקה: תשוקה מינית (המורכבת ממשיכה לאובייקט ממין כלשהו ומהעדפה לטכניקה מסוימת, הנוצרת מקישורים בין אוריינטציה וזהות מינית), תשוקה ליחסים חברתיים מסוימים ותשוקה לאובייקטים חברתיים וסמלי סטטוס. הרדט מעיד כי חייו המקצועיים "הוקדשו לקידום האנתרופולוגיה ובייחוד האנתרופולוגיה של המיניות. הסיפוק הגדול היה בהפיכת המיניות לשדה מחקר פרוצסואלי בארצות הברית ומחוצה לה..." Sambia sexual culture :essays from the field Culture and sexual risk :anthropological perspectives on AIDS Intimate communications :erotics and the study of culture Same sex, different cultures :exploring gay and lesbian lives Introduction : gays and lesbians across cultures national sexsuality resource center גילברט הרדט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אוי קלט

אוּי קֶלֶט (בהונגרית: "Új Kelet"; בתרגום מילולי: "מזרח חדש") הוא עיתון ישראלי בשפה ההונגרית, המשכו של עיתון יהודי ציוני שהופיע בעבר בשפה ההונגרית בטרנסילבניה, רומניה. העיתון הוא כתב העת הישראלי הוותיק ביותר. העיתון החל את דרכו בעיר קלוז' (קולוז'וואר) בטרנסילבניה ביוזמת חיים וייסבורג, מנהיג ציוני בן העיר, ויצא לאור לראשונה ב-19 בדצמבר 1918 כשבועון. בשנת 1920 הפך ליומון. עורכו הראשון היה בלה סקיי שהוחלף על ידי ד"ר ארנה מרטון בשנת 1919. בשנת 1927 החל לערוך את העיתון פרנץ ימבור. לאחר סיפוחה מחדש של קלוז' להונגריה, אז בת בריתה של גרמניה הנאצית, בשנת 1940, עמד העיתון בסכנה בשל הקו הציוני שנקט, והשלטונות הורו על סגירתו. ד"ר מרטון עלה לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם השנייה ובשנת 1948 החל להופיע העיתון בעריכתו בתל אביב. בדצמבר 1952 נסגר העיתון ליום אחד, עקב עבירת צנזורה. לאחר מותו של מרטון (ב-1960), ערכה את העיתון הד"ר גיזלה מרטון. כסגן העורך המשיך לשמש העיתונאי דוד שן. בין הכותבים הידועים בעיתון, בתקופת הופעתו בישראל, היו אלכסנדר זאובר, ישראל קסטנר (שכתב בעיתון עוד בטרנסילבניה, היה כתב ספורט ובהמשך היה כתב מדיני, וחזר לעבוד בישראל כעורך לילה, עד להירצחו), יוסף לפיד, אפרים קישון (אוסף טוריו שפורסמו בעיתון "אוי קלט" יצא לאור בהונגרית בשם Ige-mige, תורגם לעברית בידי אביגדור המאירי וראה אור בספר "העולה היורד לחיינו"), הסופר אילש קוצר, אוטו רפפורט, דוד דרורי ואשר דיאמנט. משנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-90 היה העיתון בבעלות "החברה המאוחדת לפרסומים והדפסות" - חברה בשליטת מפלגת העבודה שהוציאה לאור עיתונים בשלל שפות. בהמשך נמכר העיתון לג'ורג' אדרי. בשנות ה-70 היה שיתוף פעולה בינו לבין לוח מעריב, ומודעות לוח מעריב פורסמו במקביל באוי קלט. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 ערך את העיתון (שהפך בינתיים לשבועון) דן עופרי. לאחר מכן התמנתה סילביה ארוש-הידו (Erős-Hajdu Szilvia) כעורכת ראשית. הבעלים והמנכ"ל של העיתון היה ג'ורג' אדרי. ב-2015, עקב ידיעות על סגירתו האפשרית של העיתון, הוא נרכש על ידי קריסטוף שטיינר, אזרח הונגרי ממוצא יהודי ושתי עיתונאיות ישראליות, שרה שלמון, צלמת במקצועה, ואווה ואדס, עיתונאית, שמונתה לעורכת הראשית. תדירות העיתון הפכה לפעם בחודשיים, אך הוא ממשיך לספק תוכן עשיר בשפה ההונגרית. העיתון מופץ באלף עותקים, מאתיים מהם בהונגריה. אתר האינטרנט הרשמי של אוי קלט אוי קלט, ברשת החברתית פייסבוק אוי קלט, באתר "עיתונות יהודית היסטורית" של הספרייה הלאומית אוי קלט באתר עיתונות יהודית היסטורית (גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון) רועי צ'יקי ארד, אחרי 97 שנים, העיתון של קסטנר, קישון וטומי לפיד עומד להיסגר, באתר הארץ, 23 ביולי 2015 עופר אדרת, אחרי מאה שנה, העיתון הוותיק בישראל פונה לקהל חדש, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2018 העיתון "אוי קלט" נסגר ליום, דבר, 3 בדצמבר 1952 העולה היורד לחיינו, בתרגום אביגדור המאירי, באתר פרויקט בן-יהודה לוח 8 לוח מעריב, דבר, 15 באוקטובר 1976 עופר אדרת, אחרי מאה שנה, העיתון הוותיק בישראל פונה לקהל חדש, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2018
טאסילו פון דר לאסה

הברון טאסילו פון דר לאסה (בגרמנית: Tassilo, Baron von Heydebrand und der Lasa;‏ 17 באוקטובר 1818 – 27 ביולי 1899) היה שחמטאי גרמני והיה אחד מהחברים של הפליאדות של ברלין. פון דר לאסה נולד בברלין. למד משפטים בבון ובברלין. משנת 1845 היה דיפלומט בשירות פרוסיה, ושירת בסטוקהולם, בקופנהגן, בריו דה ז'ניירו ובמקומות נוספים. הוא פרש מהשירות הדיפלומטי בשנת 1864 ולאחר מכן הקדיש את כל זמנו לנושאי השחמט. לעולם השחמט המודרני הוא מוכר בעיקר כמי שסיים את כתיבת ספר הפתיחות המקיף הראשון Handbuch des Schachspiels, שעד היום מכונה בקיצור "הבילגר" על שמו של פול בילגר שהתחיל את כתיבת הספר אך לא זכה לסיימו. בשנת 1850 פרסם פון דר לאסה בעיתון בשחמט הגרמני קריאה לתחרות שחמט בינלאומית, הראשונה אי פעם, שתתקיים בגרמניה. במקום זאת התחרות הראשונה מסוגה התקיימה בשנת 1851 בלונדון. פון דר לאסה לא שיחק בתחרויות, היות שהיה עסוק מדי, אך שיחק היטב גם נגד שחקנים מובילים כהווארד סטאונטון ואדולף אנדרסן. הוא חקר את ההיסטוריה של השחמט והיה תאורטיקן. פון דר לאסה פרסם מאמרים רבים בעיתונות השחמט הגרמנית ובשנת 1897 פרסם את עבודתו הגדולה "מחקרים על ההיסטוריה והספרות השחמטאית" Geschichte und Literatur des Schachspiels, Forschungen. במהלך מחקריו הוא סייר בארצות רבות (כולל נסיעה מסביב לעולם בשנים 1887–1888) ואסף ספרי שחמט רבים לספריתו. את קטלוג הספרייה פרסם בשנת 1896. בשנת 1898 איגוד השחמט הגרמני בחר בו לחבר כבוד, הראשון אי פעם, כהוקרה לפועלו בנושאי השחמט. אחד משירותיו האחרונים של פון דר לאסה היה לעודד את הרולד מארי להעמיק את המחקרים על ההיסטוריה המוקדמת של השחמט. פון דר לאסה מת ביולי 1899 בליסה, כיום בפולין. ספרייתו עדיין שמורה במצבה המקורי בארמון קורניק ליד פוזנן. Vlastimil Fiala (Ed.): Tassilo von Heydebrand und der Lasa and his chess collection: international conference of chess historians, September 16-18 (2003). Biblioteka Kórnicka, 2003. ISBN 83-85213-38-4 מדיה וקבצים בנושא טאסילו פון דר לאסה בוויקישיתוף טאסילו פון דר לאסה, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מאמר מקיף על פון דר לאסה ספר סרוק של פון דר לאסה,books.google.com ספר על גרקו ולוצנה של פון דר לאסה,books.google.com מידע כללי
סוני פיין

סוני פיין (באנגלית: Sonny Payne; ‏4 במאי 1926 - 29 בינואר 1979) היה מתופף ג'אז אמריקאי שנודע בעיקר בזכות עבודתו עם קאונט בייסי וכן עם הארי ג'יימס. פיין נולד בניו יורק, בנו של המתופף של וילד ביל דייוויס. פיין קיבל את הכשרתו המוזיקלית מאביו ומויק ברטון והחל לנגן בצורה מקצועית ב-1944. בשנות הארבעים עבד עם כמה וכמה מוזיקאים בסביבות ניו יורק, וצבר לו מוניטין. בשנות החמישים החל לעבוד עם ארסקין הוקינס והביג בנד שלו, וכן הוביל תזמורת משל עצמו למשך שנתיים. לקראת סוף 1954 פיין עבר לנגן עם בייסי והפך למתופף הקבוע שלו למשך יותר מעשר שנים. אצל בייסי זכה פיין להביע את עצמו בחופשיות רבה, והיה אחד הקולות הבולטים בהקלטותיו. ב-1965 עזב את בייסי ועבר להוביל שלשה משל עצמו יחד עם הסקסופוניסט אילנוי ג'אקט. פיין היה חוזר מזמן לזמן לנגן עם בייסי והביג בנד שלו, גם בתקופה בה עבד עם מוזיקאים אחרים. אך את סוף הקריירה שלו בילה בעיקר עם הארי ג'יימס והביג בנד שלו, לשם הצטרף בשנת 1966 ובה ניגן עד ימיו האחרונים. סוני פיין, באתר AllMusic (באנגלית) סוני פיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) סוני פיין, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סעודיה (חברת תעופה)

חברת התעופה סֻּעוּדִּיָּה (או בשמה הקודם: סעודי אראביאן איירליינס, בערבית: الخطوط الجوية العربية السعودية; באנגלית: Saudi Arabian Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של ערב הסעודית. מרכז הפעילות הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה של ג'דה עם מרכזים נוספים בנמלי התעופה של ריאד ודמאם. החברה נוסדה ב-1945 כשנשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט העניק למלך סעודיה מטוס דאגלאס DC-3. נכון לשנת 2010, בשונה מרוב חברות התעופה בעולם, מפעילה החברה צי מטוסים של ארבע יצרניות שונות - מטוסים מתוצרת חברות התעופה המובילות בעולם בואינג, איירבוס ואמבראר וכן של מקדונל דאגלס הוותיקה שהתמזגה בשנת 1997 עם חברת בואינג. ב-29 במאי 2012 כחלק ממיתוג מחדש שנעשה לרגל כניסתה של החברה לברית התעופה סקאיי טים, שונה שם החברה מ-סעודי אראביאן איירליינס, לשם ששימש אותה בין השנים 1972-1996; "סעודיה". צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2021: האסון האווירי בצ'רקהי דאדרי מדיה וקבצים בנושא סעודיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סעודיה סעודיה, ברשת החברתית פייסבוק סעודיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סעודיה, ברשת החברתית אינסטגרם סעודיה, סרטונים בערוץ היוטיוב מדיה וקבצים בנושא סעודיה באתר Airliners.net פרטי צי המטוסים של סעודיה (חברת תעופה), באתר airfleets.net (באנגלית)
ג'נר

האם התכוונתם ל... אדוארד ג'נר – רופא בריטי, מגלה החיסון לאבעבועות שחורות בלייק ג'נר – שחקן וזמר אמריקאי ברוס ג'נר – אתלט אמריקאי קנדל ג'נר – מנחת טלוויזיה, דוגמנית וידוענית אמריקנית קריס ג'נר – אשת עסקים וידוענית אמריקאית קיילי ג'נר – דוגמנית וידוענית אמריקנית ג'נר (מכתש) – מכתש פגיעה על פני הירח
ראגמאפין

ראגמאפין (Raggamuffin) או ראגה (Ragga) הוא סגנון של מוזיקת רגאיי שכולל ליווי כלים דיגיטליים ובדומה למוזיקת ראפ שם דגש על הקצב ושירת דאב בחרוזים. חלוץ הראגמאפין בישראל הוא "נייג'ל האדמו"ר", שעלה מג'מייקה בשנת 1989 והוציא את האלבום "חומוס מטמטם" בשנת 1993 בהפקתם של יוסי פיין ויאיר ניצני. דוגמה לעוד זמר ראגמאפין מצליח הוא רביד פלוטניק. על ההוצאה המחודשת של "חומוס מטמטם" באתר לילה ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרדריק דיקון

פרדריק דיקון (באנגלית: Frederick Deacon;‏ ינואר 1829 - 20 בנובמבר 1875) היה שחמטאי בריטי. דיקון ניצח בדו-קרב את ו. גילבי 2-1 והפסיד בדו-קרב לראנקן 0–2 בלונדון בתחרות 1851. (ניצח: שמואל בודן). דיקון ניצח דו-קרבות מול אדוארד לווה 7.5-2.5 בשנת 1851 ואת קארל מאיה 5-2 בשנת 1852. דיקון הגיע למקום השני, אחרי ג'ורג' הנרי מקנזי בתחרות לונדון 1862, חלק מקום 11 בתחרות אחרת שהתקיימה בלונדון באותה שנה (ניצח: אדולף אנדרסן) והפסיד דו-קרב לוילהלם שטייניץ 1.5-5.5 בלונדון בשנת 1863. פרדריק דיקון, באתר צ'סגיימס (באנגלית) London (Inghilterra) Provincial, 3/6 - 15/7 1851, באתר La grande storia degli Scacchi London (Gran Bretagna) 5°Congresso Britannico, 16/6 - 2/8 1862, באתר La grande storia degli Scacchi
אריס סלוניקי (כדורסל)

אריס סלוניקי (ביוונית: Κ.Α.Ε Άρης) היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר סלוניקי, המתמודדת בליגת העל היוונית וביורוקאפ המועדון נוסד ב-1922, כחלק מאגודת הספורט אריס (אנ'). המועדון החל לשחק ב-1928 במסגרת מסודרת של ליגה, כאשר הוקמה ביוון ליגה חצי מקצועית. עד שנות ה-80 אריס נחשבה למועדון השלישי בחשיבותו ביוון, אחרי פנאתינייקוס ואולימפיאקוס. מתחילת שנות השמונים עד לשנות ה-90 אריס סלוניקי זכתה בשבע אליפויות וחמישה גביעים והייתה הקבוצה היוונית הראשונה שזכתה להצלחה במפעלים האירופים עם העפלתה לשלושה פיינל פורים רצופים של גביע אירופה לאלופות (1988, 1989, 1990). מתחילת שנות ה-90, חלה ירידה משמעותית ביכולותיה הספורטיביות של הקבוצה והיא נחשבת ביוון כקבוצה מהדרג השני. המועדון זכה בשלושה תארים אירופים החל משנות ה-90. בעונת 2015/2016 מתמודדת הקבוצה במסגרת היורוקאפ. האולם הביתי של המועדון הוא היכל אלכסנדריו מלטרון, המכיל 5,500 מקומות ישיבה. הליגה היוונית: אליפות (10): 1930, 1979, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991 מקום שני: 1980, 1984 הגביע היווני: זכייה (8): 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1992, 1998, 2004 גמר: 1984, 1993, 2003, 2005, 2014, 2017 גביע קוראץ': זכייה (1): 1997 גביע ספורטה: זכייה (1): 1993 יורוקאפ צ'לנג': זכייה (1): 2003 גביע יול"ב: גמר: 2006 ארצות הברית טוראיי בראגס יוון ניקוס גאליס ארצות הברית ארמניה בראיינט דאנסטון יוון בולגריה קפריסין אלכסנדר וזנקוב ארצות הברית רנדי וייט ארצות הברית פי. ג'יי. טאקר ארצות הברית רוי טארפלי יוון פנאיוטיס יאנאקיס ישראל ארצות הברית ג'ייק כהן ארצות הברית מקדוניה הצפונית ג'רמייה מאסי פינלנד האנו מוטולה ארצות הברית ויל סולומון ארצות הברית מקדוניה הצפונית ראיין סטאק יוון יורגוס סיגלאס יוון קוסטאס סלוקאס ארצות הברית מחמוד עבדול-ראוף יוון קוסטאס פאפאניקולאו ארצות הברית דזמון פארמר ארצות הברית סמוש פארקר יוון מיכאליס פלקאנוס ארצות הברית מריו צ'למרס ארצות הברית ברייסי רייט יוון סופוקליס שחורציאניטיס ארצות הברית ג'ון תומאס ארצות הברית רג'י ת'יאוס יוון יאניס יואנידיס סרביה דושאן איבקוביץ' ישראל צביקה שרף ארצות הברית ישראל דייוויד בלאט ישראל שרון דרוקר אריס סלוניקי (כדורגל) מדיה וקבצים בנושא אריס סלוניקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריס סלוניקי אריס סלוניקי, ברשת החברתית פייסבוק אריס סלוניקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריס סלוניקי, ברשת החברתית אינסטגרם