laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנתוני אלנגה

אנתוני דייוויד ג'וניור אלנגה (באנגלית: Anthony David Junior Elanga; נולד ב-27 באפריל 2002) הוא כדורגלן שוודי המשחק בנוטינגהאם פורסט ובנבחרת שוודיה. אלנגה הצטרף לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד בגיל 12, לאחר ששיחק לפני כן באלפסבורג ובמאלמה בשוודיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון ב-11 במאי 2021 במשחק במסגרת הפרמייר ליג נגד לסטר סיטי, משחק אותו הפסידה קבוצתו 1–2. אלנגה פתח שוב מול וולברהמפטון וונדררס במשחק האחרון של אותה העונה בליגה, ב-26 במאי 2021, וכבש את שערו הראשון במנצ'סטר יונייטד אחרי 13 דקות בלבד, משחק שגם אותו הפסידה קבוצתו 1–2. ב-23 בפברואר 2022 כבש אלנגה את שערו הראשון בליגת האלופות נגד אתלטיקו מדריד בשלב שמינית הגמר במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. ב-25 ביולי 2023 חתם אלנגה לחמש שנים בנוטינגהאם פורסט. אלנגה זכאי לשחק בנבחרות שוודיה, קמרון או אנגליה. עד כה הוא ייצג את שוודיה בנבחרות עד גיל 17, 19 ו-21. אלנגה שיחק חמש פעמים בנבחרת שוודיה עד גיל 17 וכבש שני שערים, שניהם מול צרפת באליפות אירופה עד גיל 17 ב-2019. הוא שיחק את משחקו הראשון עבור נבחרת שוודיה עד גיל 21 וכבש שער אחד במשחק ידידות מול פינלנד ב-3 ביוני 2021. אביו של אנלגה הוא לשעבר הכדורגלן הקמרוני ג'וזף אלנגה. הוא נולד במאלמה, עת אביו שיחק במועדון המקומי. מדיה וקבצים בנושא אנתוני אלנגה בוויקישיתוף אנתוני אלנגה, ברשת החברתית אינסטגרם אנתוני אלנגה, באתר Transfermarkt אנתוני אלנגה, באתר Soccerway אנתוני אלנגה, באתר BDFutbol אנתוני אלנגה, באתר WorldFootball.net אנתוני אלנגה, באתר National Football Teams אנתוני אלנגה, באתר FootballDatabase.eu אנתוני אלנגה, באתר ESPN Så påverkar Lindelöf lagkompisens landslagsval: ”Klart jag säger det...”, www.aftonbladet.se (בשוודית) Liam Wood, Manchester United youngster Anthony Elanga in profile as he scores vs Wolves, Manchester Evening News, ‏23 במאי 2021 (באנגלית)
אתי יעקובי

אתי יעקובי ליליאור (נולדה ב־1961), היא ציירת ישראלית. אתי יעקובי נולדה בתל אביב-יפו בשנת 1961 וגדלה בעיר חולון. בנעוריה למדה אמנות במוזיאון תל אביב לאמנות ושיחקה כדורסל במסגרת קבוצת 'הפועל חולון'. במחצית הראשונה של שנות ה-80 של המאה ה-20 למדה אמנות בבצלאל ובמכון פראט (Pratt Institute) בניו יורק. בראשית שנות ה-90 שהתה בניו יורק בשנית. עיקר יצירתה של יעקובי הוא במדיום הציור. רבות מיצירותיה מתייחסות אל ציור אירופי, לצד שימוש במוטיבים מן התרבות הפופולרית. בתה היא ענת ליליאור, גולשת גלים שייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020). 1983-1981 בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים 1984-1983 מכון 'פראט', ניו יורק, ארצות הברית 1988-1985 תואר ראשון, פילוסופיה ולימודים קלאסיים, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו 1989 פרס האמן הצעיר, משרד החינוך והתרבות 1992 פרס ז'אק וגניה אוחנה לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו 2001 פרס עידוד היצירה, משרד המדע התרבות והספורט 2009 פרס בתחומי האמנות הפלסטית, משרד החינוך והתרבות 2022 פרס רפפורט לאמן ישראלי בכיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו אתר האינטרנט הרשמי של אתי יעקובי אתי יעקובי, דף שער בספרייה הלאומית אתי יעקובי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל אתי יעקבי ואבי סבח הם זוכי פרס רפפורט 2022, באתר ערב רב, 23 בפברואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהפכה של שמחה (ארגון)

מהפכה של שמחה הוא ארגון חסד מבית שלום לעם המשמח חולים המאושפזים בבתי חולים בישראל. הארגון מונה כ-1000 מתנדבים מכל המגזרים, ופועל ב-13 בתי חולים ברחבי הארץ. הארגון הוקם בשנת ה'תשע"ג והחל כיוזמה של בחור צעיר שחילק ממתקים בבית חולים. בהמשך התגבשה קבוצת מתנדבים ראשונית בישיבת בני עקיבא "אהל שלמה" בבאר שבע, שהחלה לערוך סבבים שבועיים של שירה וחלוקת ממתקים בבית החולים סורוקה. בהמשך הם חברו לצעירים נוספים שעשו זאת בבתי חולים אחרים, והפכו יחד לארגון ארצי. כיום פועל הארגון ב-13 בתי חולים ברחבי הארץ, במטרה לשמח את המאושפזים ואת בני משפחותיהם. במסגרת הפעילות מקיים הארגון ערבי שירה, ניגון ואומנות, הופעות מוזיקליות וחלוקת ממתקים ומשחקים, זאת במטרה לשמח את החולים המאושפזים בבתי החולים, ולהקל את זמן שהייתם. מערך ההתנדבות כולל כ-1000 מתנדבים מכל המגזרים, המסייעים לכל המאושפזים ללא הבדלי גיל גזע דת ולאום, בהם בני נוער, חיילים, סטודנטים וכן מוזיקאים ואמנים. אתר האינטרנט הרשמי של מהפכה של שמחה מהפכה של שמחה, ברשת החברתית פייסבוק מהפכה של שמחה, ברשת החברתית אינסטגרם מהפכה של שמחה, באתר "גיידסטאר ישראל" נועה גבאי, צל"ש השבוע: פרויקט "מהפכה של שמחה", באתר באר שבע נט, ‏02 באוקטובר 2019 יורם לוי, הילדים עושים מהפכה של שמחה בבית החולים וולפסון, באתר השקמה חולון, ‏17 ביולי 2017 יניב אעידן, תכירו: האנשים שעושים "מהפכה של שמחה" בעפולה, באתר עמק ניוז, ‏05 באוקטובר 2019 על פי אתר הארגון
יחזקאל בנט

הרב יחזקאל בנט (לפעמים: בנעט; כ"ג בתשרי ה'תרכ"ג, 17 באוקטובר 1862 – א' בסיוון ה'תרע"ג, 6 ביוני 1913) היה רבה של הקהילה היהודית בעיירה סאין או סינרוואראליה (סעיני-וואראהל) שבמרמורש, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בשטח רומניה. לאחר מותו יצא ספר שו"ת שלו בשם משיב טעם. נולד בשנת ה'תרכ"ג, 1862, לגרשון וולף בנט, ולחנה שרה, בתו של הרב שלמה גאנצפריד. בצעירותו למד אצל סבו הרב גאנצפריד, וכן אצל רבי שמחה בונם סופר בעל "שבט סופר" ואצל רבי חיים צבי מנהיימר. נשא לאישה את חיה רבקה, בתו של הרב אברהם יצחק גליק מחבר שו"ת יד יצחק. בשנת ה'תרמ"ט (1889) התמנה לרב העיר סאין או סינרוואראליה (וואראהל (סאיני)) והגליל, בחבל מרמורש שבצפון טרנסילבניה. נפטר בר"ח סיוון בשנת ה'תרע"ג, בגיל 50. לאחר מותו הוספד רבות בעיתונות התורנית ואף יצא לאור ספר על חייו בשם מצפה יחזקאל. חיבר ספרים רבים שרובם הגדול לא ראו אור. ספרו שו"ת משיב טעם, שיצא ביד עם דרשותיו ספר דובר אמת, יצאו לאור על ידי נכדיו בשנת תשמ"ה. בהסכמות ובהקדמה לספר, משיב טעם, עמ' 3 והלאה ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכון גזית

מכון גזית הוא מכון מחקר לביצוע מחקרים מודיעיניים מתקדמים, יישומיים ועתירי דאטה. המכון הוא זרוע של חטיבת המחקר באמ"ן, והוא קרוי על שם האלוף במיל' שלמה גזית, ששירת כראש אמ"ן לאחר מלחמת יום הכיפורים, והוביל את תהליכי הבנייה מחדש אחרי המלחמה. התייחסות ראשונית להקמת המכון עלתה באירוע שנערך לזכר גזית ביוני 2021. המכון הוקם בשיתוף חברת "רפאל" ונחנך רשמית בדצמבר 2021 בטקס במעמד ראש אמ"ן, אלוף אהרון חליוה, מנכ"ל רפאל, אלוף (מיל') יואב הר אבן וראש חטיבת המחקר באמ"ן, תא"ל עמית סער. המכון משלב ידע ורעיונות מהעולם האזרחי עם צרכים ומידע מודיעיני מהעולמות הביטחוניים, ועוסק בפתרון סוגיות מודיעיניות מורכבות בעזרת שילוב של חוקרים מתחומים שונים ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות בתחומי המידע. המכון עובד בצוותים הטרוגניים על ידי חיבור חוקרים בכירים ממגוון תחומים: מדעי החברה, מדעי הרוח ומדעים מדויקים, תוך עיסוק בסוגיות של מודיעין אסטרטגי כגון יחסי חוץ, בניין הכוח, יציבות משטרים, דמוגרפיה, חברה, כלכלה ופסיכולוגיה. המכון חותר לחזק את ההסתכלות הרב-זירתית ואת המודיעין ארוך-הטווח, אך גם עוסק בסוגיות של מדיניות ומבצעים. בדיון שהתקיים בנובמבר 2021 בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ציין מנכ"ל המכון, אל"ם (מיל') דוד שטרנברג, כי אמ"ן באמצעות המכון יעסוק גם בהשפעות שינוי האקלים על המרחב ועל סוגיות כגון יציבות מדינות, מתח מעצמתי, זירת הלחימה ובניין הכוח המודיעיני, ויעשה תוך כדי זאת שימוש גם ביכולות מתקדמות כמו ביצוע סימולציות. ביולי 2022 ערך המכון כנס ראשון, שעסק בתפקיד המודיעין בחשיבה לטווח הארוך (עשור ויותר). בכנס השתתפו שורת בכירים במערכת הביטחון ובהם סגן הרמטכ"ל, ראש מפא"ת ובכירים במגזר הפרטי והציבורי. בדצמבר 2022, נערך "כנס גזית השנתי" הראשון, שכותרתו הייתה "מודיעין, אסטרטגיה וטכנולוגיה ומה שביניהם". במסגרת הכנס הופיעו, בין היתר, הרמטכ"ל, ראש המל"ל, מפקדי יחידות 8200 ו-9900 וראש ממשלת ישראל לשעבר, אהוד ברק. בכנס הוצגה בפעם הראשונה הערכת המודיעין של אמ"ן לציבור הרחב על ידי ראש חטיבת המחקר, תא"ל עמית סער. מדיה וקבצים בנושא מכון גזית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון גזית המרכז החדש שעומד לפצח את השאלות הקשות ביותר, באתר צה"ל עמוס הראל, התקיפה המסתורית באיראן לא תעצור את פרויקט הגרעין, וכנראה גם לא את ההסכם, באתר הארץ, 25 ביוני 2021 ניר דבורי, ‏הפיתוח החדשני שיאפשר למערכת הביטחון להתכונן לאירועים לא צפויים, באתר ‏מאקו‏, 16 בדצמבר 2021 מכון "גזית" החדשני נחנך בחטיבת המחקר, באתר צה"ל דורון פסקין, "גם במדינות שסועות מלחמה ובמשבר עמוק המשטרים לא קורסים. הם למדו לשרוד", באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2021 שני אשכנזי, ‏צה"ל יקים גוף מודיעין שיעסוק בהשפעה האסטרטגית של משבר האקלים, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2021 ניר דבורי, ‏"העולם במשבר": המודיעין שחסר והאיום שקשה להיערך אליו, באתר ‏מאקו‏, 29 בדצמבר 2022 התקיים הכנס הראשון של מכון המחקר החדש של אמ"ן, באתר צה"ל, 28 ביולי 2022 עמוס הראל, בזמן שבישראל תוהים איך ייראה היום שאחרי עבאס, בגדה כבר מתחוללים שינויים, באתר הארץ, 29 ביולי 2022 הסתיים כנס החורף של מכון "גזית", באתר צה"ל, 5 בדצמבר 2022
קצין מילואים ראשי

קצין מילואים ראשי (בראשי תיבות: קמל"ר) הוא קצין בדרגת תת-אלוף שממונה על מערך המילואים בצה"ל. תפקיד קצין המילואים הראשי (קמל"ר) נקבע לראשונה בשנת 2002, כמענה לדרישות חיילי המילואים לטיפול מקצועי בכלל ההיבטים הצבאיים והאזרחיים של שירות המילואים. עד אז, לא היה ארגון ייעודי בתוך הצבא שייצג את האינטרסים של משרתי המילואים בתוך הצבא, במוסדות הממשל ושאר המוסדות האזרחיים. משרתי המילואים יוצגו באופן לא רשמי על ידי עמותות אזרחיות. בעיות מערך המילואים עלו לדיון מפעם לפעם לדיון הציבורי דרך שדולה אזרחית בכנסת או כפניות ויוזמות של חיילים והתארגנויות מקומיות. הקמל"ר הנוכחי הוא תא"ל בני בן ארי. מדיה וקבצים בנושא קצין מילואים ראשי בוויקישיתוף אתר המילואים חנן גרינברג, מילואימניקים: "יום ההוקרה - טפיחת שכם מזויפת", באתר ynet, 24 באפריל 2007 איתי לנדסברג-נבו ומשה פישר, הקמל"ר-התא"ל המיותר בצה"ל, מתוך אתר "ישראל דיפנס", 14 בדצמבר 2011 יעל ליבנת, קמל"ר: המבצע הגדול הבא יכול להיות במשמרת שלנו, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2012 חנן גרינברג, "מערך המילואים של צה"ל על סף משבר", באתר nrg‏, 18 בינואר 2012 אמיר בוחבוט‏, קצין המילואים הראשי: "אסור לטפל במשרתים כמו ועד עובדים", באתר וואלה, 16 במאי 2012 אמיר בוחבוט‏, מילואים בעידן הקיצוצים: התכנית שתעשה מהפכה, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2013 קצין המילואים הראשי נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 2 בספטמבר 2021 יעל זהבי, אתר צה"ל, תא"ל הושע פרידמן מונה לקצין המילואים הראשי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 1 בפברואר 2013 עדו בן פורת, ארי סינגר מונה לקצין המילואים הראשי, באתר ערוץ 7, ‏6 ביולי 2017
מבריח ארי מנכסי חברו

מבריח ארי מנכסי חברו הוא דין הלכתי בדיני ממונות, הקובע כי אדם שהציל חפץ של אדם אחר שהיה עומד להיפסד, לא מגיע לו תשלום מהבעלים עבור מעשיו. הדין מכונה בחז"ל ובספרות התורנית בשם "מבריח ארי" ולקוח מהדוגמה המובאת בתלמוד, במקרה שאריה ניסה לטרוף בהמות של אדם, ומישהו הבריח את האריה ומנע את טריפת הבהמות. באופן כללי, אדם שנהנה מחבירו, וחבירו נחסר אפילו במעט, מחויב לשלם לו דמי הנאתו, חוב זה נקרא "נהנה". אך במקרה של מבריח ארי שהמציל לא נחסר כלל בהצלת הבהמה, בעל הבהמות פטור מלשלם למבריח האריה תשלום כלשהו. אמנם, במקרה בו היו הוצאות למבריח האריה, מחויב בעל הבהמות לשלם לו את הוצאותיו, שהרי הוא אינו מחויב להוציא הוצאות מכיסו בשביל להשיב אבידה לבעליה. בבית הבחירה למאירי נכתב כי טעם הדין שאין המציל מקבל תשלום, הוא משום שמחויב להציל את בהמות חבירו מדיני השבת אבדה, ואין נוטלים שכר על מצוות. הסבר נוסף שנאמר, הוא שאמנם המבריח הציל את נכסיו של הבעלים, אך לא ריבה את נכסיו אלא רק מנע הפסד. ועל מניעת הפסד לא מגיע לקבל כסף, היות שכל מה שזכאי המהנה לקבל כסף בנהנה הוא משום ממוני גבך, אבל אם לא נתרבה כסף הבעלים אלא רק נמנע נזק, אין כאן תביעת ממוני גבך ואינו יכול לתבוע תשלום. דין נוסף, במקרה שאדם בא לקנות קרקע בחזקה, אין מועילה לו חזקה על ידי סילוק מזיק, אלא רק על ידי פעולה חיובית כמו נעילת גדר ופריצתה. הרשב"ם כותב כי טעם הדין הוא שמבריח ארי הוא משיב אבדה ויש חיוב על כך, ואינו יכול לזכות אחר שמחויב להציל חברו מהיזק, בדיני השבת אבדה. הערך "מבריח ארי מנכסי חברו", אנציקלופדיה תלמודית, כרך לח (יד הרב הרצוג תשע"ז), עמ' שצט–תמד. ספר חבל נחלתו ז מז הרב ישי יסלזון, מבריח ארי מנכסי חברו, אתר ישיבת הר עציון תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ח, עמוד א' בית הבחירה למאירי על תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ח, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ג, עמוד א' רשב"ם על תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ג, עמוד א', דיבור המתחיל האי מבריח ארי וכו' ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
נטיית שם

בבלשנות, נטיית שם (בלעז: Declension) היא שינוי צורת המילה, בדרך כלל כדי לבטא את תפקידה התחבירי במשפט, בדרך של הטיה כלשהי. גזרות עשויות לחול על שמות עצם, כינויי גוף, שמות תואר, תוארי פועל ותוויות כדי לציין מספר (למשל, יחיד, זוגי, רבים), יחסה דקדוקית (למשל נושא או מושא במשפט), מין דקדוקי (למשל זכר או נקבה), ועוד מספר קטגוריות דקדוקיות. נטיית שם מתרחשת בשפות רבות ברחבי בעולם. היא מאפיין דקדוקי חשוב של משפחות שפות רבות, כמו שפות קצ'ואה, שפות הודו-אירופיות (ביניהן גרמנית, ליטאית, לטבית, רוסית, סנסקריט, לטינית, כורדית ויוונית עתיקה ומודרנית), שפות בנטו (למשל זולו), שפות שמיות (למשל ערבית ועברית), שפות פינו-אוגרית (למשל הונגרית, פינית ואסטונית) ושפות טורקיות (למשל טורקית ואזרית). ליוונים הקדמונים היה ככל הנראה מושג "עמום" לגבי צורותיהם של שמות עצם בשפתם. נראה שקטע מאת אנאקראון מאשר את הרעיון הזה. אף על פי כן, לא ניתן להסיק שהיוונים הקדמונים באמת ידעו מה היו היחסות הדקדוקיות. הסטואים פיתחו תפיסות בסיסיות רבות שהיום הן חלק מיסודות הבלשנות. מקור הקונספט של היחסה הדקדוקית מגיע מהסטואים, אבל עדיין לא ברור לגמרי למה בדיוק התכוונו עם מונח היחסות שלהם. שמות עצם ותארים בשפה הלטינית נוטים במספר יחסות דקדוקיות, וכמו כן לפי מספר (יחיד או רבים). תארים בלטינית נוטים גם לפי המין הדקדוקי של העצם אותו הם מתארים. נהוג לחלק עצמים בלטינית לחמש קבוצות נטייה, שמוגדרות לפי סיומות הנומינטיב והגנטיב שלהן, ולכל אחת מהן דפוס נטייה אחיד. יחסת הנושא (Nominativus), שמשמשת כנושא המשפט או הפסוקית. יחסת השיוך (Genetivus), שמשמשת כדי להגדיר שייכות: Cāsus Bellī, גורם של מלחמה. יחסת המושא העקיף (Dativus), שמשמשת כדי לתאר את המושא העקיף של פועל, או את הנמען (recipient) של פעולה כלשהי. לדוגמה: Amicō pecūniam dedī, "נתתי את הכסף לחבר". יחסת המושא הישיר (Accusativus), שמשמשת כדי להגדיר את המושא הישיר של פועל. לדוגמה: Amicō pecūniam dedī, "נתתי את הכסף לחבר". יחסת הפנייה (Vocativus), שמשמשת כדי לתאר פנייה ישירה לאדם. לדוגמה: Et tu, brute? "הגם אתה, ברוטוס?". יחסת הווקטיב בדרך כלל זהה לנומינטיב, פרט לשמות עצם זכריים מהנטייה השנייה שמסתיימים ב-us. יחסת המוצא (Ablativus), שמשמשת לתיאור מוען של פעולה או תנועה ממקום אחד לאחר, וכמו גם ליצירת תוארי פועל (Adverb) ושימוש יחד עם מילות יחס. יחסת המקום (Locativus), שקיימת רק עבור מספר קטן של מילים ומתארת מיקום מסוים (לרוב המילים נעשה שימוש במילות יחס במקום). למשל: Rōmae habitō, "אני גר ברומא". לדוגמה, טבלת הנטייה של המילה "Dominus", שמשמעותה אדון או שליט, ומשתייכת לנטייה השנייה (Second Declension). נטיית הפועל יחסה דקדוקית מדיה וקבצים בנושא נטיית שם בוויקישיתוף נטיית שם במילון תורת הצורות [בלשנות] (תשע"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית Frede, Michael (1994). "The Stoic Notion of a Grammatical Case". Bulletin of the Institute of Classical Studies. 39: 13–24. doi:10.1111/j.2041-5370.1994.tb00449.x. JSTOR 43646836free{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: postscript (link) "Linguaggio nell'Enciclopedia Treccani". Frederic M. Wheelock, Richard A. LeFleur, Wheelock's Latin, עמ' 90 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גראנד סלאם תל אביב 2022

גראנד סלאם תל אביב בג'ודו 2022 נערך בתל אביב-יפו, ישראל, בין 17 ל-19 בפברואר 2022. בתחרות זו התחרו 298 מתחרים מ-34 מדינות. סך הפרסים הכספיים שחולקו לזוכים הוא 154 אלף דולר. במשלחת הישראלית התחרו 44 ג'ודוקא ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות. המשלחת הישראלית סיימה במקום החמישי בטבלת המדליות הכוללת עם 5 מדליות (1 זהב ו-4 ארד) כאשר ברוך שמאילוב זכה במדליית הזהב, וטוהר בוטבול, פיטר פלצ'יק, תמנע נלסון-לוי, ורז הרשקו זכו במדליית ארד. האירוע שודר באופן חופשי בערוץ היוטיוב IJF. "2022 Grand Slam Tel Aviv". איגוד הג'ודו העולמי (באנגלית). נבדק ב-23 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "2021 Grand Slam Tel Aviv". JudoInside.com (באנגלית). נבדק ב-23 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "2022 Grand Slam Tel Aviv". live.ijf.org (באנגלית). נבדק ב-6 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
תאוריאת

תאוריאת (בערבית מרוקאית: تاوريرت) היא עיר במחוז תאוריאת שבצפון מרוקו. העיר הגדולה ביותר במרוקו מבחינת גידול ושיווק זיתים. יש בה כ-176 מפעלים. בעיר קיים שוק הגרוטאות הגדול ביותר במרוקו למכוניות ופלדה. העיר חשובה גם כנקודת תחבורה מרכזית, היות שמסילת הרכבת הראשית ממזרח-מערב קזבלנקה, רבאט ופאס עוברת דרך העיר. כמו כן קווי אוטובוס הנוסעים מכמה ערים במחוז נאדור עוברים בעיר. הקו המסועף החדש של מסילות הברזל של מרוקו העובר מתאוריאת לנדור, נפתח בשנת 2009. קו זה עובר לצד הכביש הקיים, דרך ההרים, עד לנדור. [דרושים מקורות] תאוריאת ידועה גם בגלל הטירה העתיקה (המכונה במרוקאית 'הקסבה') הנמצאת בעיר, שנבנתה לפני כשבע מאות שנה והיקפה יותר מ-800 מטרים. בעיר תאוריאת התקיימה קהילה יהודית לאורך מאות שנים, עד לעליית יהדות מרוקו לארץ ישראל. הקהילה התבססה בעיקר על תושבים שהיגרו מהעיר דבדו והיו ברובם כהנים ממשפחת כהן סקלי. בשנת ה'תרע"ח התמנה לרב העיר הרב שמואל מרציאנו דלחימר. הוא פעל לבניית מקווה ציבורי, בשטח שבבעלות משותפת של רבי שלמה הכהן זאגורי שגר באוג'דא, ואחיו רבי יהודה. רבי שמואל מריצאנו דלחימר דבדו מדיה וקבצים בנושא תאוריאת בוויקישיתוף העיר תאוריאת, באתר אל-הקוואטי (בערבית) העיר תאוריאת, באתר אוג'דה מאפ (בערבית) חדשות תאוריאת24 בפייסבוק תאורירת (מרוקו), דף שער בספרייה הלאומית העיר תאוריאת, באתר הערבי הגדול בעולם, ‏19 באוקטובר 2016 מחוז תאוריאת, באתר אל הקוואטי אליהו רפאל מרציאנו, דבדו עיר הכהנים, הוצאת הספרייה הספרדית, ירושלים ה'תשע"ב הרב שמואל מרציאנו, שו"ת ויען שמואל, סימן י"א, עמ' ז'
מדיקה

מדיקה (באוקראינית: Медика, ברומנית: Medyka) הוא כפר בווייוודה פודקרפצקיה, בדרום-מזרח פולין, על הגבול עם אוקראינה. זהו מקום מושבו של הגמינה (מחוז מינהלי) מדיקה. הוא שוכן כ-13 ק"מ מזרחית לפשמישל ו-72 ק"מ מזרחית לבירה האזורית ז'שוב. בשנת 2006 מנתה אוכלוסיית הכפר כ-2,800 תושבים. בין 1939 ל-1948 הכפר השתייך למחוז דרוהוביץ' של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, לפני שהפך לחלק מפולין במהלך שינויי הגבולות. כיום זהו אחד ממעברי הגבול בכבישים הראשיים בין פולין לאוקראינה יחד עם קו רכבת מרכזי העובר בכפר, המחבר בין שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא מדיקה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחר גוטמן

שחר גוטמן (נולדה ב-8 בפברואר 1996) היא זמרת-יוצרת, מלחינה ופזמונאית ישראלית. גוטמן נולדה ב-8 בפברואר 1996 בראש העין למירי ואייל גוטמן העוסקים בנדל"ן. כשהייתה בגיל 4 עברה המשפחה למודיעין. בזמן לימודיה בתיכון עירוני א' בעיר, הופיעה עם הרכב בכמה מועדונים. גוטמן למדה מוזיקה בקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב. בגיל 16 אובחנה גוטמן בפיברומיאלגיה. בשנת 2016 החלה להופיע עם שירים שכתבה במועדונים ברחבי הארץ בהם לבונטין 7, תיאטרון החאן בירושלים, האוזןבר ובר גיורא. בשנת 2018 יצא הסינגל הראשון "מחר אהיה יפה" מתוך האלבום "הגוף הזה". הסינגל השני "ביום שאחרי קשה", יצא בינואר 2019. השירים הושמע בתחנות רדיו רבות בהן כאן 88, כאן גימל ורדיו תל אביב. הסינגל השלישי מתוך אלבומה, "פיבי" יצא במאי אותה שנה. בשיר נוגעת גוטמן במחלת הפיברומיאלגיה שבה אובחנה גוטמן בילדותה, והאלבום עוסק בהתמודדות שלה עם המחלה. הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "אור באופל" מתוך יצא ביולי 2019. האלבום בהפקת יהוא ירון יצא באותו חודש בלייבל "קמע". את כל שיריו כתבה והלחינה גוטמן למעט שני שירים שנכתבו על ידי יונה וולך ואברהם חלפי. בשנת 2020 החלה גוטמן להקליט את אלבומה השני "ואת שיר" שהופק מוזיקלית על ידי גוטמן וג'וי שכטר מפיק מוזיקלי ומעבד. האלבום הוקלט עם תזמורת בת חמישים נגנים בבודפשט. את שירי האלבום כתבה והלחינה גוטמן. שירי האלבום תורגמו לאנגלית על ידי גוטמן ואמירה לאופר. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "זה מספק" יצא באוקטובר 2021. השיר הושמע בתחנות רדיו רבות. הסינגל השני "אין עוד אחת כמוני" יצא בפברואר 2022. האלבום יצא בחודש אוגוסט 2022 תחת הלייבל נענע דיסק. תוך כדי תהליך הפקת האלבום צולם סרט תיעודי של הבמאית הראל בן-מלך, בשם "מעמידים פנים". הסרט מלווה את גוטמן בתהליך הפקת האלבום ומספר דרכו את סיפורם של צעירים רבים המשלבים עבודה ויצירה. הסרט עתיד לצאת לקראת סוף השנה. גוטמן מתגוררת בתל אביב. הגוף הזה (2019) ואת שיר (2022) שחר גוטמן, ברשת החברתית פייסבוק שחר גוטמן, ברשת החברתית אינסטגרם שחר גוטמן, סרטונים בערוץ היוטיוב שחר גוטמן, באתר ספוטיפיי שחר גוטמן, באתר בנדקמפ יובל אראל‏, פס קול שבועי 15 בפברואר 2022, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 15 בפברואר 2022 לאחר כל החורבן /// ראיון עם שחר גוטמן + בכורה לסינגל "פיבי" - Columbus Music Magazine, באתר Columbus Music Magazine, ‏באפריל 2019 שחר גוטמן בבלוג המוזיקה של שירה כרמל יובל אראל‏, פס קול שבועי 15.02.2022, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 15 בפברואר 2022
אולקסי דנילוב

אולקסי מיאצ'סלבוביץ' דנילוב (באוקראינית: Олексій Мячеславович Данілов; נולד ב-7 בספטמבר 1962) הוא פוליטיקאי אוקראיני. מזכיר לשעבר של המועצה לביטחון לאומי ולהגנה של אוקראינה (3 באוקטובר 2019 - 26 במרץ 2024), הגוף האמון על מדיניות הביטחון הלאומי והגנת המדינה המייעץ לנשיא אוקראינה. במרץ 2024 מונה לתפקיד שגריר אוקראינה במולדובה. ב-6 במאי 2024, נודע כי משרד הפנים של רוסיה הכניס את אולקסי דנילוב לרשימת מבוקשים. מדיה וקבצים בנושא אולקסי דנילוב בוויקישיתוף אולקסי דנילוב, ברשת החברתית פייסבוק אולקסי דנילוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) https://korrespondent.net/ukraine/4675027-danylov-stanet-poslom-v-moldove-zelenskyi https://strana.news/news/463887-v-rf-objavili-v-rozysk-avakova-klimkina-danilova-i-hrojsmana.html ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמיטרו קולבה

דמיטרו איוואנוביץ' קולבה (באוקראינית: Дмитро Іванович Кулеба; נולד ב-19 באפריל 1981) הוא מדינאי, דיפלומט ומומחה לתקשורת אוקראיני, שכיהן כשר החוץ של אוקראינה וחבר במועצת ההגנה והביטחון הלאומית של אוקראינה. קולבה הוא אחד מהדיפלומטים הבכירים הצעירים ביותר בהיסטוריה של אוקראינה. בעבר כיהן גם כנציג הקבוע של אוקראינה במועצת אירופה (בין השנים 2016 ל-2019), וכסגן ראש ממשלת אוקראינה לאינטגרציה של אוקראינה עם מדינות אירופה. מדיה וקבצים בנושא דמיטרו קולבה בוויקישיתוף דמיטרו קולבה, ברשת החברתית פייסבוק דמיטרו קולבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דמיטרו קולבה, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דומבג'האז

דומבג'האז (בהונגרית: Dombegyház) הוא כפר בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בדומבג'האז נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,541 תושבים ובשנת 2023 רק 1,661 תושבים. האזור מיושב כבר מהמאה ה-16 והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1522. יהודים חיו בדומבג'האז במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהעיר בשואת יהודי הונגריה. אמיל וייל (1897 – 1954) היה רופא יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט, פרופסור, חבר פרלמנט. מדיה וקבצים בנושא דומבג'האז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דומבג'האז נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי דומבג'האז שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סרהי שפטלה

סרהי אולכסנדרוביץ' שפטלה (באוקראינית: Сергій Олександрович Шаптала; נולד ב-5 בפברואר 1973) הוא ראש המטה הכללי של צבא אוקראינה מאז 28 ביולי 2021 עד 9 בפברואר 2024. נולד בכפר קונסטנטינובקה (אוק') שבמחוז משנה סמילה (אנ') במחוז צ'רקאסי. שפטלה משמש בתפקידי פיקוד בכירים בצבא אוקראינה מראשית העשור השני של המאה ה-21. ב-2015 הוענק לו אות גיבור אוקראינה עם 'מסדר כוכב הזהב' על אומץ לבו בהגנה על שלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה. ב-2016 נפתחה ברוסיה חקירה פלילית נגדו ונגד אישים נוספים בצבא אוקראינה, בגין "הפגזה ארטילרית ממוקדת של נשק כבד על תשתית אזרחית בדונבאס". ב-2017 הצטרף למטכ"ל האוקראיני ושירת בכמה תפקידים עד בחירתו ביולי 2021 לתפקיד ראש המטה הכללי, התפקיד השני בחשיבותו למפקד הכוחות המזוינים של אוקראינה. מדיה וקבצים בנושא סרהי שפטלה בוויקישיתוף סרהי שפטלה, באתר ועדת החקירה של הפדרציה הרוסית. ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.