חסידה לנדאו

חסידה לנדאו (30 באוגוסט 1926 - 12 בינואר 2017) הייתה ציירת ואמנית ישראלית. התמקדה בציורי נוף, וציורים המשקפים את סביבתה החזותית והרוחנית. נושאים מרכזיים ביצירתה הם: בריאת העולם, דקלים, טלית, תנ"ך, שוד קשישים, חלוני רקיע, תמרור - כמעט תאונה. בסוף חייה חזרה לצייר את נושאי המקרא בסגנון מופשט משולב בפיגורטיבי. חסידה לנדאו נולדה בפולין בשנת 1926 (כ' אלול תרפ"ו) לישראל צבי ויוכבד מישור. בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה שהתיישבה בתל אביב. בשנים 1944–1947 למדה ציור ועיצוב גרפי בבית הספר לאמנות "בצלאל" בירושלים, בהדרכתו של הצייר מרדכי ארדון. בשנת 1960 למדה רישום אצל מרסל ינקו ובשנת 1968 למדה ציור בצבע בבית הספר לאמנות "קלישר" בתל אביב, אצל אריה מרגושילסקי. לאחר לימודיה בבצלאל הגיעה לקיבוץ שלוחות שבעמק בית שאן. חסידה נישאה לאורי לנדאו, ממקימי ענף התמרים בישראל, ונולדו להם ארבעה ילדים. שנים רבות שימשה חסידה מורה לציור בבית הספר המשותף שק"ד, ואף העבירה חוגי ציור לחברים מבוגרים בקיבוץ ובמועצה האזורית. לנדאו הייתה מוערכת מאוד על ידי תלמידיה. בקיבוץ שלוחות יצרה בסטודיו משלה. נפטרה בשנת 2017, ונקברה בבית העלמין בקיבוצהּ שלוחות. ציוריה של חסידה לנדאו הם פרי שעות עיון רבות המוקדשות לכל נושא ונושא, עשרות שנות למידה, והתעניינות בהוויה האמנותית כמורה וכתלמידה. סגנון הציור שלה משלב את המופשט עם הפיגורטיבי. הציורים הם גדולים ובצבעים בהירים – בהשפעת האור החזק של קיבוץ שלוחות בעמק בית שאן. אנשי קיבוץ שלוחות ועמק בית שאן (שנקרא היום עמק המעיינות), היוו את המקור ליצירתה הראשונית של חסידה, או בלשונה: "נושאי ציורי לקוחים מסביבתי הקרובה, החזותית והרוחנית. סביבה של קבוצה דתית בעמק בית שאן". עם השנים הרבתה חסידה לעסוק בסיפורי המקרא. ציורי התנ"ך שלה משלבים לימוד מדרשי והתבוננות מעמיקה בטבע. בספרון "דרך נוטע" המספר את סיפורם של חסידה ואורי לנדאו, שהוציאה הממשפחה בהוצאה פרטית, מספרת חסידה קצת על תחושותיה כאמנית דתייה וקיבוצניקית שלא מצליחה לפרוץ עם יצירתה לעולם הרחב: "לפעמים אני מרגישה כאילו אני חיה בשני עולמות, מצד אחד יוצרת כלפי פנים בצניעות את מה שבוער בתוכי, אבל כיוון שאינני צריכה להתפרנס מכך אני לא מוכרת. מצד שני כשאני רוצה למכור אין בידי הכלים להיחשף, כך אני נשארת לא מוכרת ומתקשה לפרוץ את המעגל הזה... מצד אחד מספיקה ומספקת אותי עצם היצירה ומצד שני בכל זאת חשוב לי לדעת מה קורה עם העבודות שלי במפגש עם הקהל ואיך הוא מגיב... הייתה אצלי בסטודיו קבוצה של כמרים שהגיבו לעבודות מעומק הלב, הם עלו על הנקודות שהתכוונתי וזה הרגיע אותי... אם קיים חשש להפתח הוא אינו נובע מהמקום של חשיפת העבודות שלי כלפי אלה שאינם יהודים. אלוהים הוא שלהם כמו שלנו. מאוד הייתי רוצה שיכנס לסטודיו גם ערבי מוסלמי, אמנם אני חושבת שהמקור הוא היהדות, אבל אלוהים הוא של כל הדתות. חסידה לנדאו עסקה הרבה בנושא השואה, וכמנהגה - ביסודיות. בעלה אורי, היה ניצול שואה, ומשפחתה המורחבת של חסידה, מצד אביה - סבא, סבתא, דודים ובני דודים, כמו גם משפחתו של אורי נספתה במחנות הריכוז. חסידה לנדאו יצרה אנדרטה לזכר קרבנות השואה, שהם קרובי משפחה של חברי קיבוץ שלוחות, וזוהי אחת מעבודותיה הבולטות. האנדרטה כוללת שישה עמודי בטון, שעליהם מוטבעים שמות בני המשפחה. הקמת האנדרטה לוותה בתהליך הכנה ארוך ומשמעותי עבור חברי הקיבוץ. קדמה לו יצירת ספר זיכרון אודות הנספים. הספר עטוף שק ודפיו צבועים בצבע בז'. על כל דף מסגרת בטכניקה של חיתוך עץ עם הכיתוב 'יזכור' ובמרכזו שמות בני משפחה שנספו בכתב ידם של החברים. הספר מאפשר להזכיר גם שמות של בני משפחה רחוקים. יצירה אחרת של לנדאו בהקשר לשואה היא תבליט על חזית אחורית של בית הכנסת בשלוחות. התבליט מורכב משישה עמודים יצוקים בצורת משולש, המטילים צל אחד על השני. בין העמודים משולבות אבני אילת אדומות, כסמל של אש ודם, ואבן ירוקה אחת ממכרות תמנע, כסמל לתקווה. הפסל התלוי נוצר כמחווה לחברי שלוחות, שתרמו מכספי השילומים שלהם לטובת בניית בית הכנסת. תיעוד הפסל המצולם שמור בספריה הלאומית. אחת מטכניקות היצירה החביבות על לנדאו הייתה פסיפסים. ביחד עם חבר הקיבוץ חיים שכטר, היו אוספים אבנים מן הטבע להכנת הפסיפסים הרבים, שהציבו ברחבי הקיבוץ. הבולט ביותר הוא "קיר ירושלים", שהוא מעין פסל סביבתי המתאר את העיר ירושלים. אזור "קיר ירושלים" הפך לאתר מומלץ למבקרים בעמק, ולפניו נערכים טקסים וחתונות. טלית, 1978 דקלים, 1977 ציצית ותמרור, 1980 דיוקן עצמי, 1947 וראיתם אותו וזכרתם, 1988 נעמי ועובד, מגילת רות, 1997 קול התנך בראי המכחול - הספר קיר ירושלים, קיבוץ שלוחות תערוכות יחיד 1966 - בית סוקולוב, תל אביב 1972 - 'כי האדם עץ השדה' ו'גופים בחלל' במוזיאון אשדות יעקב 1973 - 'בריאת העולם' – גלריה אנגל, ירושלים 1977 - 'ענפי דקלים' משכן לאמנות עין חרוד 1978 - 'טליתות ותמרים' – בית האמנים ע"ש שאגאל, חיפה 1990 - "בראשית", "טליתות ותמרורי דרך" – בית יד לבנים, טבריה 1992 - "תמרור – כמעט תאונה" – מוזיאון וחצרות איכרים, כפר תבור 1996 - "ציורי תנ"ך" – מוזיאון בית התנ"ך – תל אביב 2002 - 'בראשית' סטודיו אמן - בי"ס וגלריה לאומנויות, חדרה, בית התנ"ך, תל אביב. 2012 - קול התנ"ך בראי המכחול" – גלריה עירונית עפולה בנוסף נערכו תערוכות בקיבוצים שונים כמו: גינוסר, טירת צבי, בית השיטה, מעלה גלבוע, קבוצת יבנה ושלוחות. תערוכה קבוצתית בדצמבר 2006 יצא לאור ספר יצירותיה של חסידה לנדאו במתכונת אלבומית, בעיצובו של האמן משה מירסקי. בספר מופיעים ציורי התנ"ך של לנדאו, כשלצידם הפסוקים הרלוונטיים, ובנוסף דברי פתיחה וסיכום. הספר יצא לאור בהוצאת המשפחה. בינואר 2018, הוציאה המשפחה ספר נוסף לזכרה של חסידה "ממעוף החסידה - מחשבותיי בקו וצבע", בפורמט דומה לספר הקודם, ובו מפורטים תהליכי העבודה והמחשבה מאחורי היצירות. אמנות חזותית בישראל מדיה וקבצים בנושא חסידה לנדאו בוויקישיתוף חסידה לנדאו באתר ההנצחה של קיבוץ שלוחות חסידה לנדאו באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל חסידה לנדאו מדברת על יצירתה חסידה לנדאו הכנת מסגרות וראיון על חוג ציור לראות את הזיכרון כתבה בכתב העת עמודים, ביטאון הקיבוץ הדתי קול התנ"ך בראי המכחול כתבה בכתב העת עמודים קול התנ"ך בראי המכחול - במאגר הספרייה הלאומית ממעוף החסידה - מחשבותיי בקו וצבע, המשפחה, 2018 דרך נוטע - סיפורם של חסידה ואורי לנדאו, המשפחה, 2007 עיצוב והפקה: משה מירסקי, קול התנ"ך בראי המכחול, המשפחה, 2006 קפלן, ג', לראות את הזיכרון, עמודים נ"ד, גליון 700, 2006 המרכז לחקר הפולקלור, האוניברסיטה העברית בירושלים, Embossment at Kibbutz Shluhot., primo.nli.org.il, ‏1990 קיבוץ שלוחות, קיר ירושלים וסיור, באתר שלוחות קהילנט טיוטה לספר "קול התנ"ך בראי המכחול", 2006 דף מידע קיבוץ שלוחות, גיליון 1486/א, 23.3.1997 חסידה לנדאו - קול התנ"ך בראי המכחול, באתר גלריה עירונית עפולה - ארכיב, ‏2012 מוזיאון ישראל, תערוכות קבוצתיות, באתר מרכז מידע לאמנות ישראלית לנדאו, ח'; מירסקי, מ', קול התנ"ך בראי המכחול, שלוחות: ח.לנדאו, 2006