laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיקרוטיה

מיקרוטיה היא מום מולד, שבו נולד תינוק עם אוזן חיצונית קטנה ולא מפותחת, ולפעמים חסרה לחלוטין (אנוטיה). המום מתבטא ברוב המקרים בצד אחד של הפנים (בדרך כלל צד ימין), ולא בשני צידי הפנים. קיימות 4 רמות של מיקרוטיה: רמה 1 - אוזן חיצונה ותעלת שמע קטנה מהרגיל. רמה 2 - אוזן חיצונה קטנה בהרבה וחסימה של תעלת השמע החיצונית. רמה 3 - במקום אוזן חיצונה קיימת רק רקמת סחוס. תעלת השמע החיצונית ועור התוף אינם קיימים. רמה 4 - כלל לא קיימת אוזן. מיקרוטיה מתרחשת אחת ל-8,000 לידות, ו-66% מן המקרים הם אצל זכרים. 60% מהמומים מופיעים באוזן ימין, 30% באוזן שמאל וב־10% מהמקרים המום מופיע בשתי האוזניים. לא ידוע על גורם ספציפי להתפתחות המום, אם כי יש לעיתים רחוקות קשר תורשתי, כך שבאותה משפחה יש הופעה חוזרת של המום. מיקרוטיה היא בעיה אסתטית בעיקרה אם כי בעלת השפעה על השמיעה באוזן הבעייתית. לרוב נלוות למיקרוטיה תופעת האטרזיה, חסימת האוזן התיכונה ועיוות של עצמות השמע ולעיתים אף עיוות של האוזן הפנימית, כך שנגרמת לחולה ירידת שמיעה משמעותית באוזן הלוקה. המיקרוטיה אינה משפיעה על עצב השמע, כך שעזרי שמיעה כמו שתל baha יכולים לפתור את בעיית השמיעה. לרוב עקב הירידה בשמיעה, הילדים הסובלים ממיקרוטיה/אטרזיה נחשבים כילדים עם שמיעה חד צידית, וצריכים לקבל תמיכה על מנת למנוע בעיות התפתחות הקשורות לשמיעה. הטיפול במיקרוטיה יעשה על ידי מנתח פלסטי, יכלול השתלה של תחליף לאוזן בסדרת ניתוחים. המקור לתחליף האוזן יכול להיות אורגני, סחוס של התורם עצמו למשל מהצלעות (הגישה השכיחה יותר לטיפול), או התקנת שתל מחומר חיצוני. מדיה וקבצים בנושא מיקרוטיה בוויקישיתוף מיח"א מרכז ילדים חרשים הסבר על המום באתר של ד"ר ברנט הסבר על המום באתר של ד"ר עמי ברק הסבר על המום באתר של ד"ר שי דובדבני הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לודוויג לוין יעקובסון

לודוויג לוין יעקובסון (בדנית: Ludvig Levin Jacobson;‏ 10 בינואר 1783 – 29 באוגוסט 1843) היה כירורג יהודי-דני. הוא ידוע בשל גילוי "איבר יעקובסון" הקרוי על שמו. יעקובסון נולד בקופנהגן למשפחה יהודית והתחנך בליציאון גרמני בסטוקהולם שבשוודיה, אך משגמר אומר ללמוד רפואה שב לקופנהגן ונכנס בשערי האקדמיה הכירורגית. בשנת 1804 קיבל תוארי C.B ו-M.D. בשנת 1806 נתמנה שם לעוזר מנתח, וב-1807 למרצה לכימיה. מ-1807 עד 1810 עבד כחונך בבית הספר הגבוה המלכותי לווטרינריה וחקלאות (Den Kongelige Veterinær og Landbohøjskole) בקופנהגן. בזמן ההפצצה של קופנהגן על ידי הבריטים ב-1807, שירת יעקובסון כרופא צבאי. לאחר הכניעה הוא הפגין התלהבות לבצע מחקר רפואי וביקש רשות לבקר בבתי החולים בשדה של הבריטים. ב-1809 הוא תיאר את ביקוריו בפרסום Bibliothek for Læger (ספרייה עבור רופאים). יעקובסון התפרסם לראשונה בתחום האנטומיה ההשוואתית, מדע ששימש באותה עת כבסיס העיקרי ללימודי הביולוגיה ואומץ בהתלהבות על ידי מרבית המלומדים של התקופה. בשנת 1809 הודיע יעקובסון לאגודה הדנית למדעים על גילוי ומחקרים שערך בנושא איבר הרחה נוסף ביונקים (שמאוחר יותר נקרא "איבר יעקובסון". ראו ערך מורחב בנושא), המאפשר להריח פרומונים, ותרכובות כימיות נוספות. תגלית זו הציבה בן לילה את יעקובסון בשורה הראשונה של הביולוגים באותה תקופה. האגודה הדנית למדעים העניקה לו מדליית הוקרה מכסף ובנוסף זכה בדרגה צבאית של רופא גדודי ובמלגה מלכותית שאיפשרה לו לערוך מסעות בגרמניה וצרפת. בעת שהותו בפריז הקדיש יעקובסון זמן רב ללימודי רפואה מעשית וכירורגיה, והצלחתו בנושא הניעה את הממשלה הדנית להסדיר לו קבלה לצבא הצרפתי כדי שיחקור את ההליכים הרפואיים הנהוגים בו. ב-1814 עבד יעקובסון בבית חולים שדה ליד לייפציג ולקה בחום גבוה מאוד כאשר המקום הותקף בידי קוזאקים. הוא שב לדנמרק באותה שנה וקיבל תואר כבוד של דוקטור לרפואה ולכירורגיה מאוניברסיטת קיל. ב-1816 העניקה לו אותה אוניברסיטה תואר פרופסור. יעקובסון המציא כמה וכמה מכשירים שהועילו מאוד למדע הכירורגיה, ובהם מכשיר לעצירת דימום עורקי ומכשיר בשם lithoclast לריסוק אבנים בשלפוחית השתן. ה-lithoclast של יעקובסון שופר מאוחר יותר בידי הכירורג הצרפתי הידוע גיום דופיטרן. ב-1833 העניקה האקדמיה הצרפתית למדעים ליעקובסון מדליית זהב ו-4,000 פרנקים על מחקריו החשובים בנושא מערכות הכליות של ציפורים וזוחלים. יעקובסון גם התמנה לחבר באקדמיה הצרפתית למדעים עם מותו של חוקר האנטומיה האנגלי סר אוורארד הום. ב-1836 הוא נבחר לחבר של כבוד באגודה הרפואית המלכותית של דנמרק. בנוסף, הוכתר יעקובסון ב-1829 כ"אביר הדגל הדני" (knight of the Danebroge) וב-1836 קיבל את צלב הכסף של אותו מסדר. הוא גם זכה בתוארי כבוד נוספים מכמה שליטים זרים. ב-1840 הוא נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. למרות ההוקרה והחנופה שהורעפו עליו, חש יעקובסון עצב משום שכיהודי נחסמה בפניו ההעסקה באוניברסיטת קופנהגן. הוצעה לו משרת פרופסור באוניברסיטה זו בתנאי שיתנצר, אולם הוא סירב לנטוש את דת אבותיו. יהדותו גם מנעה ממנו לקבל להזמנה רשמית להשתתף בכנס הראשון של מדעי הטבע בכריסטיאניה (אוסלו) ב-1822 משום שבאותה עת נאסר עדיין על יהודים לשהות בנורווגיה. יעקובסון נפטר בקופנהגן בשנת 1843. מדיה וקבצים בנושא לודוויג לוין יעקובסון בוויקישיתוף "לודוויג לוין יעקובסון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
מכבי חולון (כדורגל נשים)

מכבי חולון נשים היא מועדון כדורגל מהעיר חולון שבישראל. הקבוצה שיחקה בליגת העל בכדורגל נשים החל מעונת 1999/2000 אך בתום עונת 2020/2021 ירדה לליגה הלאומית. מכבי חולון זכתה עד כה ב-9 גביעים (שיא ישראלי), מהם 8 ברציפות, החל מעונת 2002/2003 וב-6 אליפויות בליגה הבכירה. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 והצטרפה לליגת הנשים החל מעונתה השנייה. בשנים הראשונות דשדשה הקבוצה בתחתית הטבלה אך לאחר התפרקות קבוצות הפועל ומכבי תל אביב בתום עונת 2001/2002, השחקניות הבכירות מקבוצות אלו ובראשן סילבי ז'אן הצטרפו לקבוצה. בעונת 2002/2003 זכתה הקבוצה בדאבל ראשון כשהיא מקדימה את מכבי חיפה בשני המפעלים. מכבי חיפה התפרקה בעונה שלאחר מכן ושחקניות רבות ממנה הצטרפו לקבוצה. בעונה זו לא התקיימה ליגה סדירה ומכבי חולון זכתה בגביע המדינה. הקבוצה הפכה לדומיננטית באופן מוחלט והחל מעונת 2004/2005 זכתה בחמישה דאבלים רצופים כשהיריבה העיקרית שלה על התארים היא קבוצת אס"א תל אביב. בגביע השמיני ברצף זכתה הקבוצה בעונת 2009/2010 אך בעונה זו הפסידה את האליפות לאס"א תל אביב. בעונת 2012/2013 זכתה הקבוצה בגביע התשיעי שהיה גם התואר האחרון בו זכתה הקבוצה עד היום. בעונת 2020/2021 לא הצליח המועדון להעמיד קבוצה ובסופו של דבר החליטה ההתאחדות להפסיק את פעילותה בעונה זו. בתום העונה ירדה לליגה הלאומית. בשנת 2006 שיחקה מכבי חולון בשלב הבתים של ליגת האלופות לנשים שהתקיים באוקראינה. מכבי חולון הוגרלה לבית עם אלופת אוקראינה - צ'רינגוב, אלופת קפריסין - א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, ואלופת יוון, פאוק. את הטורניר החלה מכבי חולון עם תיקו 1-1 נגד אלופת יוון פאוק, סילבי ז'אן כבשה את השער למכבי חולון. במחזור השני של שלב הבתים פגשה מכבי חולון את הקבוצה החלשה בבית א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, וניצחה אותה 5-0. סילבי ז'אן כבשה שלושער ופחימה סיון הוסיפה צמד. במחזור האחרון של שלב הבתים הפסידה מכבי חולון לאלופת אוקראינה צ'רינגוב בתוצאה 3-0, סיימה שנייה בבית והודחה מליגת האלופות לנשים. אליפויות: 6 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 גביעים: 9 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013 נשים: חולון השלימה דאבל, באתר וואלה, 27 במאי 2003
אמבולוצטוס

אמבולוצטוס (שם מדעי: Ambulocetus) הוא סוג לווייתן קדום שהיה מימי למחצה - לרצונו הלך על היבשה, ולרצונו שחה במים. מכאן גם משמעות שמו - "לווייתן שוחה-מהלך". הוא חי בתחילת האאוקן, לפני כ-50 עד 49 מיליוני שנים. הוא מאובן מעבר, מבחינה זו שהוא מהווה חוליה בשרשרת האבולוציה של הלווייתנאים; דרכו ניתן לראות את ההתפתחות של הלווייתנים מתוך יונקים יבשתיים לחלוטין. מאובני האמבולוצטוס נמצאו בצפון פקיסטן ובמערב הודו. בזמן קיומו (באאוקן), אזור מזרח פקיסטן של היום היה אזור החוף של ים טתיס הקדום. אורכו כשלושה מטרים, ומראהו כשל תנין ארוך. משקלו הוערך בכ-140 עד 720 קילוגרמים. כפות רגליו היו גדולות והותאמו לשחייה, ובד בבד רגליו היו חזקות מספיק כדי לשאת את משקלו על היבשה. נראה כי הוא הניע את עצמו במים על ידי הנעת גבו בצורה גלית אנכית, בדומה לדרך בה לוטרות ולווייתנאים שוחים. מאחר שדרך שחייה זו יחסית לא יעילה, משערים כי האמבולוצטוס צד באופן דומה לתנינים של ימינו, משמע העמדת מארב במים רדודים לטרף לא חשדני. לאמבולוצטוס לא היו אוזניים חיצוניות. על-מנת להרגיש בטרף מתקרב, הוא נהג להצמיד את ראשו לאדמה ולחוש ברעידות המתרגשות. ניתוח כימי של שיניו הראה כי האמבולוצטוס היה יכול לחיות במים מתוקים וגם במים מלוחים. האמבולוצטוס נחשב ללוייתן קדום בשל העובדה שהוא חולק מספר מאפיינים תת-מימיים עם הלווייתנים: התאמה באפו אפשרה לו לאכול ולבלוע מתחת למים; לעצם המקיפה את האוזן היה מבנה הדומה לזה המקביל אצל לווייתנים, שאפשר לו לשמוע היטב מתחת למים; דמיון במבנה השיניים ועוד. שלד של האמבולוצטוס נמצא כמעט במלואו, ולכן תיאורו מפורט פי כמה מזה של חבריו למשפחת האמבולוצטיים: הימלאיצטוס ו-Gandakasia. יצור זה הופיע בסדרות פלאווורלד וללכת עם חיות. מדיה וקבצים בנושא אמבולוצטוס בוויקישיתוף אמבולוצטוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אמבולוצטוס, באתר GBIF (באנגלית)
לוס יאנוס

לוס יאנוס (בספרדית: Los Llanos; באופן מילולי: "המישורים") הוא שטח ערבה גדול ממדים, הנמצא בצפונה של דרום אמריקה, ממזרח להרי האנדים, בשטח המדינות ונצואלה וקולומביה. זהו אזור מישורי המכוסה בצמחייה עשבונית, יערות וכרי דשא, הנמצא לרוחב קו המשווה. בחלק גדול משטחו זורם הנהר אורינוקו המהווה את הגבול בין ונצואלה לבין קולומביה. האקלים במישורי "לוס יאנוס" הוא טרופי חם ולח בכל עונות השנה, אך השינויים הגאוגרפיים בעונות השונות הם קיצוניים. במהלך העונה הגשומה ממאי עד אוקטובר עשוי רוב השטח להיות מוצף במים עד לגובה מטר. הדבר הופך את הצמחייה במקום, כולל את היערות, באופן זמני לביצה, ולכן מהווה בית גידול ייחודי לחיות בר רבות, חלקן נדירות. באזור חיים 70 מינים שונים של עופות מים, שחלקם בסכנת הכחדה. ההצפות העונתיות לא אפשרו קיום חקלאות במקום עד לתקופה המודרנית עתירת הטכנולוגיה. בתקופה הקולוניאלית שימש האזור לרעיית מיליוני ראשי בקר, ולא עובד. כיום נחשב אזור לוס יאנוס לאזור תיירותי חשוב, בעל מגוון מרהיב של בעלי חיים וציפורים. באזור זה נמצאים, למשל, נחשי האנקונדה הגדולים, הקפיבארות - מכרסמי הענק שזהו אחד ממקומות גידולם היחידים, ועוד. אחד מסוגי התיירות במקום הוא טיולים בני 3-4 ימים באזור על ידי מורי דרך מקומיים. מדיה וקבצים בנושא לוס יאנוס בוויקישיתוף צילומים מלוס יאנוס, ונצואלה - מתוך hosteltrail.com ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קולומביה ובנושא גאוגרפיה של ונצואלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צמח (מצב רפואי)

צמח או מצב וֵגֵטָטִיבִי (באנגלית: Vegetative state) הוא תיאור של מצב רפואי שנגרם מנזק מוחי כבד. המצב תואר לראשונה ב-1940 על ידי ארנסט קרצ'מר. המצב מסווג מבחינת חומרתו בין מצב הכרה מינימלי (אנ') לבין תרדמת. כאשר המצב נמשך עד ארבעה שבועות הוא מכונה "מצב וגטטיבי", לאחר ארבעה שבועות משתנה ההגדרה ל"מצב וגטטיבי מתמשך", ואם גם לאחר שנה המצב לא משתפר ההגדרה מתחלפת ל"מצב וגטטיבי קבוע"[דרוש מקור]. אלה הן הגדרות סטטיסטיות בלבד, ואירעו מקרים נדירים של חולים שהתאוששו מכל אחד משלבי המצב, כאשר לעיתים אף הגיעו לכדי החלמה מלאה. שני המשתנים המרכזיים בהערכת התחזית (פרוגנוזה) של חולים במצב הם משך שהותם במצב זה, וגילם (ככל שהחולה מבוגר יותר, הפרוגנוזה גרועה יותר). המצב הרפואי של צמח מתאפיין בהיעדר תגובה לגירויים חיצוניים, אך בשונה מתרדמת, החולה עשוי לעיתים לפקוח את עיניו ולהפגין מחזור של שינה וערות. בנוסף, חולים במצב של צמח נצפו מבצעים פעולות של חיוך, בליעה, דמיעה או אנחה. החולים מוזנים באמצעות זונדה, אך מלבדה הם אינם נזקקים לעזרי טיפול נמרץ נוספים בשל השתמרותו היחסית של גזע המוח במצב רפואי זה. בניגוד למוות של גזע המוח או מוות מוחי כולל שבהם גזע המוח מת, ומצבים אלו מוכרים כמוות בחקיקה של מדינות שונות, במצב וגטטיבי גזע המוח מתפקד לפחות באופן חלקי ולכן אדם במצב זה יכול לכל היותר לענות על ההגדרה של "מות המוח הגדול" שלא התקבלה בעולם. לכן התעוררו בעיות מוסריות ומשפטיות במקרים שבהם ברור שהחולה לא יתעורר לעולם, כאשר למשל כל חלקי מוחו ספגו נזק מבני כולל למעט גזע המוח, וישנם פילוסופים ורופאים התומכים על כן בביצוע המתת חסד בחולים במצב זה. מקרה מיוחד הוא זה של תינוקות אננצפאליים שעקב בעיות בלידה נולדים ללא חלקי מוחם מלבד גזע המוח. המקרה המפורסם מביניהם היה של התינוקת ק. שהרופאים הצליחו להחזיקה בחיים למעלה משנתיים וחצי, אך במקרים אחרים בשנות האלפיים תינוקות כאלה הומתו ואיבריהם נתרמו להשתלות בהתאם לרצון ההורים. טרי שיאבו אריאל שרון מני לוי סיינטיפיק אמריקן ישראל, ‏עיניים פקוחות, מוח כבוי, באתר "הידען", 14 באוגוסט 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מונפלייה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונפלייה – עיר בדרום צרפת מונפלייה (כדורגל) – מועדון כדורגל צרפתי מונטפלייר (ורמונט) – עיר במדינת ורמונט בארצות הברית
ירון דן

ירון דן (8 בינואר 1939 – 20 באפריל 1984) היה חוקר ישראלי של ארץ ישראל בעת העתיקה. נולד ברחובות להורים שעלו מליטא. שירת בנח"ל מוצנח והיה חבר הכשרה במנרה. ב-1960 החל ללמוד היסטוריה של עם ישראל, ארכאולוגיה ותולדות יוון ורומא באוניברסיטה העברית. דן נפטר ב-20 באפריל 1984. תחום התמחותו היה תקופת בית שני על רקע ההיסטוריה ההלניסטית והרומית. ועד סוף ימיו לימד בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית. כבר לקראת עבודת הדוקטורט שלו החליט לקבוע את מוקד התעניינותו בשלהי הזמן העתיק, במאות הרביעית-השביעית לספירה. מאות שנים אלו זכו בדרך כלל להתעניינות פחותה ממאות השנים שקדמו להן. דן הכין את עצמו לקראת עבודה בחקר התקופה הזאת על ידי לימוד הלשונות העתיקות (יוונית, לטינית, סורית) ולשונות המחקר החדישות, וגם תלמוד. כמו כן, השתלט גם על מקצועות עזר מגוונים שהיו נחוצים למטרה זאת. פרסם מחקרים העוסקים בהיבטים שונים של תולדות ישראל וארץ-ישראל בסוף הזמן העתיק, וכן פרקים של סינתזה בספרי סיכום היסטוריים. גולת הכותרת ביצירתו המדעית היא ספרו "חיי העיר בארץ-ישראל בשלהי העת העתיקה", שאותו השלים על ערש דוויי, וראה אור לאחר מותו. ספר זה משרטט בצורה מרתקת פרקי חיים בתחומים השונים של העיר הארץ-ישראלית בתקופה הביזנטית. הספר הוא מונוגרפיה יסודית על בעיה מרכזית בתולדות התקופה ומכיל דיון ממצה על העיר בארץ-ישראל, צורתה הפיזית, ריבודה החברתי, הנהגתה, יחסיה אל השלטונות, בעלי המקצועות החופשיים שבה, המסחר וחיי הכלכלה שלה. גם חיי היום-יום מתוארים בכללותם. פרקי הספר דנים במאות החמישית, השישית והשביעית לספירה. כלומר, עד כיבושי האסלאם (640 לספירת הנוצרים). "עיונים בתולדות ארץ-ישראל בתקופה הרומית-ביזאנטית" הוא אסופה של שלושה-עשר ממאמריו שיצאה לאחר מותו. המאמרים שופכים אור חדש על היבטים רבים של ההיסטוריה העדתית, הכלכלית והיישובית של ארץ-ישראל בתקופה הרומית-ביזנטית. שניים ממחקריו של ירון דן "סחר פנים וסחר חוץ בארץ-ישראל בימי הבית השני" ו"החיים הכלכליים בארץ-ישראל בתקופה הביזאנטית" פורסמו בקובץ המחקרים "פרקים בתולדות המסחר בארץ ישראל" בעריכת ב"ז קדר, טרודה דותן ושמואל ספראי. מחקרים נוספים של ירון דן על התקופה הביזנטית בארץ-ישראל פורסמו במסגרת הכרך החמישי של "ההיסטוריה של ארץ ישראל" בהוצאת כתר ויד יצחק בן-צבי. כרך זה בעריכת משה דוד הר עוסק בתקופה הרומית-ביזנטית. מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני (עורכים: ישעיהו גפני, משה דוד הר, משה עמית), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"א-1991, חלק ז: דברי זיכרון, ירון דן, עמ' 642–644. ירון דן, ‏הקרקס וסיעותיו (הכחולים והירוקים) בארץ ישראל בתקופה הביזנטית, קתדרה 4, יולי 1977 ירון דן, ‏בעלי מקצועות חופשיים משכילים בערי ארץ ישראל בתקופה הביזנטית, קתדרה 8, יולי 1977 ירון דן (1939-1984), דף שער בספרייה הלאומית מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 642. אתר "Billiongraves" מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 643. מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 644.
דן בן-עמוס

דן בן-עמוס (3 בספטמבר 1934 – 26 במרץ 2023) היה חוקר פולקלור ישראלי שכיהן כפרופסור באוניברסיטת פנסילבניה. דן בן-עמוס נולד בארץ ישראל. הוא החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בלימודי מקרא וספרות אנגלית, במהלך הלימודים עבר ללמוד ספרות עברית עם דגש על פולקלור. הוא סיים את התואר בשנת 1961. במהלך לימודיו עזר לפרופ' דב נוי באיסוף חומרים בעבור ארכיון הסיפור העממי בישראל. בעצתו של נוי המשיך בלימודיו בארצות הברית ולמד באוניברסיטת אינדיאנה לתואר שני אותו קיבל בשנת 1964 ולתואר דוקטור אותו קיבל בשנת 1967. אוניברסיטת אינדיאנה הייתה בזמנו המוסד האקדמי היחיד בארצות הברית שהעניק תואר דוקטור בפולקלור. בין השנים 1966 ל-1967 היה מרצה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1967 החל ללמד באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, בשנת 1970 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1977 לפרופסור מן המניין במחלקה לפולקלור. השחקן עמנואל בן-עמוס היה אחיו של דן בן-עמוס. הספרות העממית היהודית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ו. אתר האינטרנט הרשמי של דן בן-עמוס דן בן-עמוס, ברשת החברתית LinkedIn דן בן-עמוס, באתר ResearchGate דן בן עמוס, דף שער בספרייה הלאומית הגר סלמון, דן בן-עמוס ומחקר הפולקלור האפריקאי, מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כ"ט, 2015, עמ' 247–254, באתר JSTOR ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבעי קומסי

המונח "קומסי" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר בגאנה, ראו קומאסי. צבעי קומסי (באנגלית: Coomassie dyes) הם משפחת צבעים המשמשים לצביעת חלבונים, במקור הצבעים פותחו לצביעת צמר וכונו בשם זה לציון הכיבוש הבריטי של העיר קומאסי שבגאנה (בשנת 1896). הצבע הראשון שהתגלה והנפוץ ביותר הוא קומסי כחול R-250 (האות R מציינת reddish- אדמדם, 250 חוזק הצביעה). סוגים נוספים של צבעי קומסי הם: כחול G-250 (ירקרק) וסגול R-150 (אדמדם). צבעי קומסי נקשרים בסביבה חומצית לחלבון בשיירים בעלי קבוצות ארומטיות (היסטדין, פנילאלנין טריפטופן וטירוזין) וכן לארגינין. קישור הצבע לחלבון הוא בקשר בין מולקולארי די-פולרי. צביעת ג'לים: שימוש מעבדתי נפוץ לצבעי קומסי הוא צביעת חלבונים אחרי הפרדת חלבונים באלקטרופורזה על ג'ל. לאחר הפרדת חלבונים בג'ל אקרילאמיד ניתן לצבוע את החלבונים על ידי טבילתם בתמיסת צבע קומסי בעודף למשך מספר שעות. התמיסה בדרך כלל מורכבת מקומסי כחול R-250 בריכוז 0.25% מומסת במים. לאחר צביעת הג'ל יש להסיר את הצבע המיותר בעזרת תמיסת דיסטיינר המכילה 40% מתנול, 10% חומצה אצטית ו-50% מים. התמיסה ממיסה את עודפי הצבע ומאפשרת את גילוי החלבונים. לרוב הג'ל מכיל מספר סמני גודל - חלבונים בגודל ידוע המאפשרים את קביעת גודלי החלבונים השונים. ניתן לשמור את בג'ל הצבוע מספר ימים במים או לזמן ארוך יותר בחומצה אצטית 7%. לחלופין ניתן ליבש את הג'ל. שיטת ברדפורד: שיטה לקביעת ריכוז חלבון בתמיסה. השיטה מבוססת על שינוי צובעו של קומסי כחול G-250 בסביבה חומצית מירקרק לכחול בנוכחות חלבונים (מ-465nm ל-595nm).
שירות הביון החשאי האוסטרלי

שירות הביון החשאי האוסטרלי (באנגלית: Australian Secret Intelligence Service) נוסד ב-13 במאי 1952 כסוכנות הביון הממשלתית של אוסטרליה האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני. ב-13 במאי 1952 במועצה שכינס ראש הממשלה האוסטרלי רוברט מנזיאס הוחלט להקים את ASIS ועפ"י סעיף 61 בחוקת הקהילייה האוסטרלית, מונה אלפרד דיקין ברוקס למנכ"ל הסוכנות. במשך תקופה של שני עשורים, נותר הארגון בלתי ידוע לציבור. חשיפת הארגון בתקשורת התרחשה ב-1 בנובמבר 1972, כאשר הדיילי טלגרף האוסטרלי דיווח על גיוס סוכנים ל-ASIS היישר מהאוניברסיטאות למבצעי ריגול באסיה. בעיתון "The Australian Financial Review" נחשפה קהילת המודיעין האוסטרלית כולה - הארגון האוסטרלי למודיעין וביטחון (ASIO), שירות הביון החשאי האוסטרלי (ASIS), ארגון הביון המשולב (JIO) - ארגון הביון הצבאי שהפך לארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי (DIO), חטיבת האותות של משרד ההגנה האוסטרלי (DSD) שהפכה למינהל אותות והיא בעצם שירות מודיעין אותות. כמו כן נחשף גם קיומה של ONA - משרד הערכות הלאומיות במשרד ראש הממשלה האוסטרלי. אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביון החשאי האוסטרלי Bills Digest No. 11 of 2001-02 פירוט על תולדות הארגון באתר האינטרנט של הפרלמנט האוסטרלי ופירוט אודות תיקונים לחוק שירותי הביון האוסטרליים (באנגלית)
אריק וולף

אֶריק רוברט וולף (באנגלית: Eric Robert Wolf;‏ 1 בפברואר 1923 – 6 במרץ 1999) היה אנתרופולוג יהודי-אמריקאי. מחקריו עוסקים באמריקה הדרומית ובתרבות וחיי איכרים. וולף נולד בווינה. משפחתו ברחה לבריטניה בעקבות גל האנטישמיות שקדם למלחמת העולם השנייה ובשנת 1940 עברה המשפחה לניו יורק. הוא נלחם במלחמת העולם השנייה, ונשלח לאיטליה. כששב לארצות הברית החל ללמוד סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, וסיים תואר ראשון בשנת 1946. אחר כך המשיך למסלול לדוקטורט באוניברסיטת קולומביה, וסיים אותו בשנת 1951. כשסיים את לימודיו נסע למקסיקו לבצע מחקר שטח. בתחילת שנות השישים ערך מחקרים באיטליה. The Mexican Bajío in the 18th Century (Tulane University, Middle American Research Institute, 1955) Sons of the Shaking Earth (University of Chicago Press, 1959) Anthropology (Prentice-Hall, 1964) Peasants (Prentice-Hall, 1966) Peasant Wars of the Twentieth Century (Harper & Row, 1969) The Hidden Frontier: Ecology and Ethnicity in an Alpine Valley (with John W. Cole) (Academic Press, 1974) ‏ אירופה והאנשים ללא היסטוריה - Europe and the People Without History (University of California Press, 1982) Envisioning Power: Ideologies of Dominance and Power (University of California Press, 1999) Pathways of Power: Building an Anthropology of the Modern World (with Sydel Silverman) (University of California Press, 2001) מדיה וקבצים בנושא אריק וולף בוויקישיתוף ביוגרפיה קצרה, סו קוינג לים, באתר אוניברסיטת אינדיאנה (באנגלית) ביוגרפיה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לא לעלות יותר

לא לעלות יותר הוא סרט בבימויו של זאב רווח בז'אנר סרטי הבורקס. הסרט זכה להצלחה מסחרית גדולה, והיה הסרט הנצפה ביותר בישראל בשנת 1980, עם כ-450,000 צופים. ששון (זאב רווח) הוא נהג שכיר בחברת דן החי בשכונת שפירא כאשר בשלב מאוחר יותר הוא עובר לצפון תל אביב. למרות יחסי מין סדירים עם אשתו (גאולה נוני) הוא אינו מצליח להביא ילדים לעולם. בעזרת חברו הטוב (ז'אק כהן) הוא עובר לדיור טוב יותר ומשתתף בטיפולי הפוריות של אשתו אצל רופא מומחה (גדעון זינגר). ככל שהזמן חולף הוא מתחיל לחשוד שאשתו בוגדת בו עם חברו לעבודה (גבי עמרני), מצב זה גורם לקומדיית טעויות של שקרים וסודות. "לא לעלות יותר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לא לעלות יותר", באתר ספר הקולנוע הישראלי "לא לעלות יותר", באתר אידיבי "לא לעלות יותר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "לא לעלות יותר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טלילה בן-זכאי, נבחרי הקהל, מעריב, 17 באוקטובר 1980
פנצ'ו וייה

חוסה דורוטאו אראנגו אראמבולה (ספרדית: José Doroteo Arango Arámbula‏; 5 ביוני 1878 - 20 ביולי 1923) הידוע יותר בשם פרנסיסקו וייה (Francisco Villa) או בקיצור פנצ'ו וייה היה אחד הגנרלים הבכירים במהפכה המקסיקנית. חוסה דורוטאו נולד בעיירה סן חואן דל ריו שבמדינת דורנגו במקסיקו. לא ידוע רבות על מוצאו, בעיקר בשל חוסר תיעוד רשמי. התאוריה הרווחת גורסת כי היה בנו של החוואי לואיס פרמן גורולה. בתחילת דרכו הועסק כאיכר בחוות אביו, אולם לאחר זמן מה עזב והפך לפורע חוק ושודד בדורנגו, מאוחר יותר היגר למדינת צ'יוואווה הסמוכה ושם המשיך במעשיו. הוא נתפס מספר פעמים באשמות של שוד, גנבות סוסים ובקר, אך הצליח להשתחרר מהאישומים בעזרת קשרים. שינוי משמעותי בחייו התרחש לאחר פגישתו עם אברהם גונסלס, נציג של המהפכן פרנסיסקו מדרו (שמאוחר יותר יהיה נשיא) בצ'יוואווה. גונסלס חשף אותו לראשונה לעולם הפוליטיקה ושינה את דרכי חשיבתו לגבי יחסו לפוליטיקה ולאנשים בעמדות הכוח. מאותו זמן התחיל להחשיב עצמו למהפכן הנלחם למען עמו. ב-1911 עזר וייה לניצחון צבא המהפכנים של מדרו (בתמיכת ארצות הברית) על הצבא הפדרלי של הנשיא הדיקטטור פורפיריו דיאס. בתגובה נדון במשפט צבאי שלא בפניו למוות, ועל כן ברח לגבול ארצות הברית עד יעבור זעם. יותר מאוחר המשיך בסדרת המרידות נגד בני בריתו לשעבר, השליט הצבאי החדש ויקטוריאנו אוארטה ולאחר מכן מחליפו ונוסטיאנו קאראנסה. ב-9 במרץ 1916 הוביל וייה כ-1,500 מורדים מקסיקניים במתקפה על העיירה קולומבוס שבניו מקסיקו, בתגובה להודעת התמיכה של ארצות הברית במשטרו של קאראנסה. במתקפה נהרגו 17 מתושבי העיירה ובתים רבים נשרפו. בתגובה, שלח הנשיא וודרו וילסון משלחת של 12,000 חיילים במטרה לתפוס את וייה ולהביאו למשפט. משלחת זו הוכתרה ככישלון בינואר 1917. פנצ'ו וייה היה בעליה של מכונית מסוג דודג' 30-35. ב-1923, נרצח וייה בהתנקשות בעיירה פאראל שבמדינת צ'יוואווה. וייה עדיין זכור במקסיקו כגיבור עממי, שמרד נגד העריצים למען הצדק והעם. מדיה וקבצים בנושא פנצ'ו וייה בוויקישיתוף פנצ'ו וייה באתר WorldCat פנצ'ו וייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פנצ'ו וייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פנצ'ו וייה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)