laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דפוס אפיפיות

דפוס אפיפיות הוא מכשיר להכנת אפיפיות וגופרות. על פי רוב, דפוס אפיפיות יהיה מורכב משני לוחות שטוחים בעלי דוגמה כלשהי, המורכבים על ציר, כך שניתן לסגור אותם זה על גבי זה בלחץ ולפתוח אותם לחלופין באמצעות ידית. אופן הכנת האפיפית בדפוס כולל יציקה של בלילה על הלוח התחתון וסגירה של הלוח העליון עליו, כך שהבלילה תתפשט בתווך הצר בין שני הלוחות ותתבשל בחימום לצורת הדוגמה המוטבעת. בעבר היו דפוסי אפיפיות עשויים לוחות ברזל גדולים, ומתקן הלחץ היה כולל ידית ארוכה וגלגלי שיניים. כיום רובם עשויים סגסוגת אלומיניום בציפוי טפלון, וגודלם קטן מספיק על מנת להסתפק בידית מכנית פשוטה. קיימים דפוסי אפיפיות בעלי חימום עצמאי (בחיבור לחשמל, למשל) וכאלו המיועדים לחימום מעל אש. דפוסי האפיפיות הראשונים שנראו בדומה לצורתם היום נוצרו באזור הולנד וגרמניה במאה ה-12. הדפוסים הללו היו גדולים, בגודל של שולחן ביתי, והיו מטביעים דוגמאות מפורטות מאוד על האפיפית, כגון נופים, שלט אצולה ואיקונות דתיות. דפוסי האפיפיות הגדולים הונחו על אש גלויה (לעיתים באח ביתית) על מנת לחממם. ב-1869 נרשם הפטנט הראשון לדפוס אפיפיות בארצות הברית, על ידי קורנליוס סווארת'ות. הדפוס שרשם היה ממוקם מעל כיריים מופעלות בגז או פחמי עץ, והציר היה מוגן בשרוול ברזל יצוק. ב-1911 הוציאה ג'נרל אלקטריק לשוק את דפוס האפיפיות החשמלי הראשון, שכלל גוף חימום. למתקן היה תרמוסטט פנימי שמנע חימום יתר - בעיה בדגמים הראשונים שפותחו. אף על פי שדוגמאות הדפוסים התפתחו במרוצת השנים, קונספט דפוס האפיפיות החשמלי לא השתנה כלל. ב-1971 נרשם שימוש לא קונוונציונלי בדפוס אפיפיות, כשאחד ממייסדי נייקי, ביל באורמן, השתמש בדפוס הביתי על מנת לייצר סוליה נוחה וקלה מגומי. הסוליה הנסיונית היוותה דוגמת בסיס לסוליות "נעל הירח" (Moon Shoe) של נייקי שיצאו שנה מאוחר יותר. על פי פרסום האקדמיה ללשון העברית בנושא "כלכלת בית: אפייה" משנת 1957, המכשיר Waffle Iron יקרא דְּפוּס אֲפִיפִיּוֹת. שם זה לא נקלט ומנגד לא נפסל בציבור הרחב, היות שהכנת אפיפיות אינה מעיקרי המטבח הישראלי. לרוב ייקרא המכשיר בפרסומים לציבור הרחב בשם "מכשיר להכנת וופל בלגי", או כל שם תיאורי דומה. מדיה וקבצים בנושא דפוס אפיפיות בוויקישיתוף
אנדרטת הבנדיירס

אנדרטת הבנדיירס (בפורטוגזית: O Monumento às Bandeiras) היא יצירה מונומנטלית של הפסל ויטור ברשרט (Brecheret) השוכנת בעיר סאו פאולו שבברזיל. האנדרטה הוקמה בדרום העיר, בכיכר בסמוך לפארק איביראפווארה (Ibirapuera) מצד אחד, ואל מול ארמון ה-9 ביולי, מקום מושבה של האספה המחוקקת של סאו פאולו, מצד שני. האנדרטה הוזמנה על ידי ממשלת סאו פאולו בשנת 1921, ונחנכה בשנת 1954, יחד עם פארק איביראפווארה, לקראת חגיגות 400 השנה לייסוד העיר שהתקיימו בשנה שלאחר מכן. האנדרטה עשויה גרניט, משתרעת לאורך של 50 מטרים ומתנשאת לגובה של 16 מטרים. האנדרטה מציגה את הבנדייראנטס ואת מוצאם האתני המגוון: באנדרטה מיוצגים הפורטוגלים בעלי הזקן, האפריקנים, האינדיאנים ובני התערובת בעודם מושכים אחריהם סירה, שבה נעשה שימוש במשלחות רבות. האתוס הברזילאי, ובעיקר בקרב בני סאו פאולו, רואה במשלחות החקר (הבנדיירס) שיצאו בעיקר מסאו פאולו לפנים הארץ כדי לתור אותה, לסחור, לתפוס אינדיאנים על מנת לשעבדם ולכבוש את האזור, גורם מתרבת ראשון במעלה שתרם רבות להתפשטותה של ברזיל. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת הבנדיירס בוויקישיתוף Monumento às Bandeiras - באתר מחלקת המורשת ההיסטורית של עיריית סאו פאולו
תלמה גביש

תלמה גביש (נולדה ב-1933) היא מורה ומנחת מורים ותיקה בישראל. גביש נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה (האוניברסיטה העברית) ותואר שני בספרות עברית ובמחשבת ישראל (אוניברסיטת חיפה). את רוב הקריירה שלה הקדישה להוראת המתמטיקה. בין השאר הדריכה, החל משנות השמונים, מורים בשיטת ההעשרה האינסטרומנטלית שפותחה בידי ראובן פוירשטיין. גביש פרסמה שלושה ספרים על הוראה, "לחשוב, להבין, להצליח" "לחשוב נכון מן הגן עד התיכון" ו"ללמוד לחשוב", שלושתם בהוצאת אח, ושלושתם באוריינטציה של העשרה אינסטרומנטלית. לימדה במשך שנים רבות סטודנטים לחינוך מיוחד במכללת אורנים - העשרה אינסטרומנטלית. לפרסומה זכתה גביש עקב מאבקה העיקש והממושך בשיטה התבניתית להוראת המתמטיקה, הידועה כ"שיטת הבדידים", ששלטה בהוראת המתמטיקה בישראל בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20. בשיטה זו התלמידים למדו מודלים למספרים במקום את המספרים עצמם. אסור היה עליהם למנות עצמים, והם היו צריכים להתייחס למודלים (בדידים, זנבגופים, סרגלי שברים). גביש טענה שהדבר יצר פגיעה קשה בחשיבה הכמותית (שפירושה הבנת מושג המספר) של תלמידי ישראל. במשך שנים ארוכות נדחתה גביש על ידי נציגי האקדמיה הישראלית, שתמכו בגישה התבניתית שפותחה על ידי עמיתיהם. לבסוף, ב-2002, בעקבות מאמרים שפורסמו בעיתונות, זכתה דעתה של גביש לתמיכה במשרד החינוך, וספרי "אחת, שתיים, שלוש" שנכתבו על פי הגישה התבניתית הוצאו משימוש. ב-2002 ייסדה גביש, יחד עם עמיתים, את העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל, שאימצה את תרגומי ספרי סינגפור ("מתמטיקה יסודית"), ומקדמת עקרונות הוראה של מוחשיות, שיטתיות, ניסוח מילולי והוראה של כל הכיתה יחד (בניגוד להוראה פרטנית). כהוקרה על פעילותה זכתה בשנת 2004 באות "יקיר חיפה". העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל רון אהרוני אתר האינטרנט הרשמי של תלמה גביש תלמה גביש, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הופגורדן

הופגורדן (שוודית: Hovgården, הגייה בשפת המקור: הוֹבְגוֹרְדֶן) הוא אתר ארכאולוגי השוכן על האי אדלסה (Adelsö) שבאגם מלארן במזרח שוודיה. הופגורדן שימש ככל הנראה כמקום המגורים של המלכים והמנהיגים ששלטו באזור זה של שוודיה המודרנית. במהלך התקופה הוויקינגית האזור העיקרי המשגשג בעמק מלארן היה היישוב בירקה, שהוקם באמצע המאה ה-8 וננטש בשלהי המאה ה-10, ושכן דרומית לאדלסה, על האי ביירקה (Björkö). בשנת 1993 הכריז אונסק"ו על הופגורדן ועל בירקה כאתר מורשת עולמית. האתר נמצא כ-30 ק"מ מערבית לסטוקהולם. האתר שוכן באזור מישורי הנמצא צפונית-מערבית לכנסיית אדלסה הרומנסקית, המוגדר על ידי עמק שבר צר המשתרע צפונה לכיוון המורנות המיוערות. אזורי המרעה הללו עובדו לצורך חקלאות במהלך המאה ה-19 וכמעט לא השתנו מאז, כפי שניתן לראות במספר חוות הנמצאות באזור. השרידים הארכאולוגיים העתיקים ביותר באדלסה, שנמצאו צפונית להופגורדן, הם שדות ותילי קבורה מתקופת הברונזה, ומתוארכים בקירוב לפרק הזמן שבין 1500 ל-500 לפנה"ס. תרבות זו התקיימה ככל הנראה גם בשלהי תקופת הברזל (500–800) כיוון שבאזור יש מספר מקומות שבהם התגלו קברים המתוארכים לחלק הראשון של התקופה. בהופגורדן התגלו כ-124 קברים; העתיק ביותר הוא מתקופת הברזל הרומית (1–400), והחדש ביותר מתוארך לראשית ימי הביניים, דבר המצביע על כך שהאזור היה מיושב ללא הפרעה לאורך תקופה זו. צפונית לכנסייה המקומית התגלו חמישה תילי קבורה ששלושה מתוכם מכונים "תילי המלכים" (kungshögar). לפי ממצאים אלה נטען כי הופגורדן היה המקום של אחוזה מלכותית החל מהתקופה הוויקינגית. בחפירות שנערכו ב-1917 באחד התילים נחשפו השרידים של אדם עשיר שהתגורר באזור בערך בשנת 900. הוא נשרף כאשר הוא שוכב בתוך סירה ולבוש בביגוד יקר אך ללא כלי נשק, ונלוו אליו סוסים, פרות וכלבים. בירקה, העיירה העתיקה ביותר בשוודיה, הייתה בעבר נקודת מסחר בינלאומית. ההשערה היא כי ההתיישבות המלכותית בהופגורדן הוקמה כדי להיות אמצעי השליטה של המלך בבירקה. אולם, בניגוד לבירקה שננטשה באמצע המאה ה-10, האחוזה לא ננטשה כיוון שבסמוך לתילים המלכותיים הוקמה אבן רונות עבור המלך, והיא מתוארכת לשנת 1070 בקירוב. הופגורדן היה בעבר חלק מאופסלה אד - רשת של אחוזות מלכותיות שבהן התגוררו מלכי שוודיה, וישנם תיעודים היסטוריים שלפיהם היה קשר בין הופגורדן לבין המלך האקון מגנוסון מנורווגיה. יתר על כן, המלך מגנוס השלישי הורה בשלהי המאה ה-13 להחליף את הטירה הישנה בארמון לבנים שנקרא אלסן האס (Alsnö hus - בית אלסן), והיה אחד ממקומות המפגש המועדפים של המלך ויועציו. מגנוס ייסד בארמון את המערכת הפאודלית השוודית, לאחר שב-1279 הוא נתן את ההוראה הידוע כצו אלסן (Alsnö stadga). אולם, הארמון נחרב לפני סוף המאה, ובמקביל להזנחת השרידים הופגורדן איבד מחשיבותו. Bratt, Peter (1988). Mälaröarna - kulturhistoriska miljöer (in Swedish). Stiftelsen Stockholms Läns Museum, 86-88. ISBN 91-87006-06-5. מדיה וקבצים בנושא הופגורדן בוויקישיתוף מידע על בירקה והופגורדן באתר קרן המורשת הלאומית השוודית UNESCO World Heritage Centre, Birka and Hovgården, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
גדרון מצוי

גדרון מצוי/גדרון מובהק המכונה לעיתים רק גדרון (שם מדעי: Troglodytes troglodytes) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הגדרוניים. צבעו של הגדרון המצוי חום בהיר ועל גבו פסים חומים כהים יותר, זנבו קצר ומזדקר, כנפיו קצרות, וגופו פחוס. הזכר והנקבה דומים. למרות גודלו (כ-10 ס"מ אורך, וכ-10 גרם משקל) שירתו של הגדרון המצוי חזקה ומורכבת. הגדרון המצוי נפוץ באזורי חורש ים תיכוני בצפון הארץ, במשך כל השנה. הזכר בונה כמה קינים בצורה כדורית עם פתח בצד. הנקבה נכנסת לתוך קן אחד, ומטילה 4–5 ביצים בצבע ורוד-מנומר. הנקבה דוגרת לבדה. מתוך הביצים בוקעים גוזלים כשהם בעלי פלומה אפורה ועיוורים. הזכר והנקבה מטפלים יחד בגוזלים עד לעזיבת הקן. מדיה וקבצים בנושא גדרון מצוי בוויקישיתוף גדרון מצוי, באתר ITIS (באנגלית) גדרון מצוי, באתר NCBI (באנגלית) גדרון מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גדרון מצוי, באתר GBIF (באנגלית) גדרון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדרו פאפאנה

אלכסנדרו "אלכס" פאפאנה (ברומנית: Alexandru Papană ;‏18 באוקטובר 1906 בוקרשט, רומניה - 17 באפריל 1946 לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית) היה טייס אמריקאי ממוצא רומני שהיגר לארצות הברית בשנת 1936. אלכסנדרו פאפאנה נחשב כטייס האירופאי הטוב ביותר בזמנו. פאפאנה הטיס, הדגים והתחרה במטוסו ה-YR-PAX שהיה מספר הרישוי ברומניה ואחר כך בארצות הברית של מטוס אזרחי מדגם Bücker Bü-133 - Jungmeister (אנ'). בסך הכל נבנו שני מטוסים בלבד מדגם זה. בצעירותו התאמן אלכס פאפאנה בסייף ובטניס, התחרה בספורט מזחלות הקרח וזכה במדליית זהב בשנת 1933 ובמדליית ארד בשנת 1934. היה גם שוער בקבוצת Colţea Bucureşti. בשנת 1928 קבל רישיון טיס ובשנת 1931 רשם את שיא הגובה בטיסה לאותה שנה. בשנת 1936 רשם את שיא המהירות בנסיעה במכונית מבוקרשט לברשוב. בתחרויות אולימפיאדת לייק פלאסיד הוא זכה במקום הרביעי. אלכסנדרו פאפאנה השתתף במשחקים האולימפיים של שנת 1936 בגרמניה והתחרה בטיסה כנציג רומניה. הזכייה במקום ה-12 הביאה עמה הזמנה להשתתף בתחרות אווירית בלוס אנג'לס בארצות הברית. פאפאנה ומטוסו טסו מפרנקפורט אשר בגרמניה לניו יורק בארצות הברית על סיפון הצפלין הינדנברג באוגוסט 1936. מניו יורק ללוס אנג'לס טס במטוסו תוך זכייה במרוץ הטייס בין שתי הערים. בלוס אנג'לס זכה בתחרות האווירית הלאומית. בדצמבר אותה שנה סיים במקום שני בתחרות טייס ממיאמי, פלורידה להוואנה, קובה. בשנת 1937 השתתף פאפאנה בתחרות אווירית בקליבלנד, אוהיו בה התחרה בעמיתו הרוזן הגנברג שטס במטוס מאותו הדגם ומטוסו התרסק בתחרות. הגנברג השתמש במטוסו של פאפאנה בטיסה של יום המחרת. מטוסו של פאפאנה נפגע ונהרס בריצת ההמראה בשנת 1940 בשדה התעופה של שיקגו, אילינוי. המטוס ניזוק אך פאפאנה נטש ללא פגע. אלכס פאפאנה היה טייס ניסוי בחברת נורת'רופ שהייתה יצרנית מטוסים מובילה בזמנה. חלק מטיסות הניסוי שערך תועדו בכתב העת פלאינג (Flying). בין יתר טיסות המבחן שערך, טס במטוס ה P-61 Black Widow ששימש כמטוס קרב של חיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה. אלכס פאפאנה נישא לראשונה בשנת 1928 בבוקארסט לדינה אשתו שנפטרה ב-5 בספטמבר אותה שנה במהלך לידה. הוא התחתן בשנית עם ג'ין האקר ב-30 באפריל 1945 בבוורלי הילס, קליפורניה אך נישואים אלה לא עלו יפה. פאפאנה שם קץ לחייו ברעל לאחר שנטש את מכוניתו 27 קילומטר דרומית ללאס וגאס, נבדה. גופתו של פאפאנה נמצאה על ידי הרשויות שישה ימים לאחר מותו עם מכתב התאבדות. המטוס נמכר לקולונל מייק מרפי שזכה בטיסה במטוס זה בתחרות בשנת 1938 ושוב בשנת 1940 לאחר שהמטוס עבר שיפוץ ושדרוג. בשנת 1946 נמכר המטוס לטייס אמריקאי אחר ושמו בוורלי הווארד. המטוס נצבע מחדש בלבן ובאדום וטס בהצלחה רבה בתחרויות ובהדגמות עד שנת 1971 תחת מספר רישוי חדש N15696. ב-17 באוקטובר 1971 בגריוויל, צפון קרוליינה, עשה הווארד תאונה קטלנית והמטוס נהרס כמעט כליל. המטוס נבנה מחדש על ידי משפחת הווארד ונתרם למוסד הסמית'סוניאן (המוזיאון הלאומי לתעופה וחלל בארצות הברית) בשנת 1973. המטוס מוצג בצבעי לבן ואדום במרכז סטיבן פ. אודבר הייזי בשדה התעופה הבינלאומי דלס בוושינגטון, שהוא חלק ממוזיאון האוויר והחלל הלאומי בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרו פאפאנה בוויקישיתוף אלכסנדרו פאפאנה, באתר olympedia.org הביוגרפיה של מטוסים מיתיים אלכס פאפאנה ומטוסו YR-PAX, מוזיאון Buecker
פרזידנט

פרזידנט (President) היא מילה באנגלית שפירושה נשיא. האם התכוונתם ל... פרזידנט (משחק) – משחק קלפים פרזידנט (אונייה, 1800) – פריגטת מפרשים, אחת משש הפריגטות הראשונות של צי ארצות הברית בית גיבור ספורט (נקרא גם "פרזידנט טאוור") - מגדל משרדים ברמת גן NW פרזידנט – המכונית הממונעת הראשונה שיוצרה במרכז אירופה, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G אשר יוצרה בשנת 1897 פרזידנט - אחד ההרים בפארק הלאומי יוהו שבקנדה נשיא (פירושונים)
גדרון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גדרון – ציפור שיר קטנה נחל גדרון – נחל אכזב באזור ים המלח גדרון - חברה בת של שופרסל לייצור מאפים אישים ששם משפחתם גדרון: בנימין גדרון – פרופסור באוניברסיטת בן-גוריון, מייסד המרכז הישראלי לחקר המגזר השלישי משה גדרון – אלוף בצה"ל, קצין קשר ראשי איתן גדרון – מוזיקאי ישראלי, בסיסט להקת "תמוז"
אות מלחמת הקוממיות

אות מלחמת הקוממיות הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במלחמת העצמאות, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. בשנת 1955 הוענק האות למספר יישובים שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה. האות ניתן לחיילים ששירתו בין 1 בפברואר 1948 ל-10 במרץ 1949 במשך 4 חודשים ברציפות לפחות. האות ניתן גם למי שהשתתף בפועל בקרבות, גם אם לא עמד בתנאים שלעיל, למי שהיה מרותק 120 ימים ליישוב ספר וכן לשליחי רכש והעפלה. על אות זה נענדו על ידי הזכאים לכך ארבעה סמלים: זכאי עיטור לוחמי המדינה (שחולק החל מ-1968) והיו עדיין במדים, ענדו גרסה מוקטנת של העיטור על גבי אות מלחמת הקוממיות. בנוסף, נהגו יוצאי פלמ"ח לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הפלמ"ח (סמל זה היה אות עצמאי בטרם בוטל), נהגו יוצאי הבריגדה היהודית לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הבריגדה וזכאי אות מגן ירושלים (אות שניתן, בטרם בוטל, למי ששירת באזור ירושלים, בין 1 באפריל ו-10 ביוני 1948) נהגו לענוד גרסה מוקטנת של אות זה. ניתן היה לצרף לאות מספר סמלים במקביל ואחדים ענדו שלושה סמלים במקביל. הועלתה הצעה לעצב לאות מדליה, בדומה לאותות המערכה של הצבא הבריטי. נעשתה עבודת מטה בצה"ל בקשר להנפקתה ובנובמבר 1951 הוכרז על תחרות לעיצוב המדליה. אולם המדליה לא הונפקה בסופו של דבר. חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. ההודעה על חלוקת האות הביאה לתרעומת מצד חברי ההגנה על שאות הקוממיות חולק לפני אות ההגנה. לאבות חללי מלחמת השחרור הוענק אות הקוממיות אותו הם היו רשאים לענוד ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יום העצמאות ויום נפילת הבן. בעת הדיון על חוק העיטורים בכנסת, הודיע שר הביטחון פנחס לבון שאות הקוממיות יוענק ביום העצמאות של 1955 לאזרחים ששיתפו פעולה במישרין עם צה"ל וליישובים שהצטיינו בלחימה. ביום העצמאות 1955 הוענק האות ל-98 יישובים ישראליים שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה, ביחד עם נס, שנקרא נס הקוממיות. הצעה למדליית מלחמת הקוממיות אות מלחמת הקוממיות שהוענק לקיבוץ גת רשימת יישובים הזכאים לאות באתר Medals and Decorations of Israel סמלים הניתנים לענידה על האות באתר Medals and Decorations of Israel הצעת המדליה לאות באתר Medals and Decorations of Israel התחרות על צורת "אות הקוממיות", דבר, 25 בנובמבר 1951 התחרות על תוכן עטרת הקוממיות, דבר, 27 בנובמבר 1951 אות הקוממיות יחולק בשבוע העצמאות, דבר, 2 באפריל 1951 השרות בהגנה קדם לשרות בצה"ל, דבר, 16 במאי 1951 א. ישר-אל, מה נעשה ביום הזיכרון?, דבר, 17 באפריל 1953 אות הקוממיות ליישובים ואזרחים, דבר, 21 בדצמבר 1954
מסילת קאלקה-שימלה

מסילת קאלקה-שימלה (באנגלית: Kalka-Shimla Railway) היא מסילת רכבת הררית באורך של 96.54 ק"מ בצפון הודו. המסילה מחברת את העיר קאלקה השוכנת בגובה של 656 מטר במדינת הריאנה, עם העיר שימלה הנמצאת בגובה של 2,076 מטר במדינת הימאצ'ל פרדש, הפרש גבהים של 1,420 מטר. בשנת 2008 הוכרזה המסילה כאתר מורשת עולמית וצורפה לשתי מסילות רכבת הרריות נוספות בהודו. ההכרזה המאוחדת מכונה "הרכבות ההרריות בהודו". בשנות ה-30 של המאה ה-19 נודעה לשימלה חשיבות כמעוז בריטי בצפון הודו, וב-1864 הפכה העיר ל"בירת הקיץ" הבריטית בתת-היבשת ההודית, ושימשה גם כמטה צבא הוד מלכותה בתת-היבשת. הרעיון להניח מסילה אשר תקשר את העיר אל השפלה שמדרום לה עלה כבר בשנת 1847, אך בדיקות מעשיות בשטח נערכו לראשונה רק בשנת 1884. מאז נערכו ארבעה סקרים נוספים ודיונים רבים, אך חוזה ההקמה נחתם רק ב-29 ביוני 1898. החברה המבצעת קיבלה את הקרקע להקמת המסילה בחינם, אך לא הוענקו לה כל ערבויות ממשלתיות. המסילה הייתה צרה במיוחד, ורוחבה עמד על שני רגל או כ-615 מ"מ בלבד. בלחץ הצבא שונה רוחב המסילה ב-1901, והוגדל לשני רגל ו-6 אינץ' או 762 מ"מ, דבר שחייב להרחיב את הקטע שכבר נסלל עד אז. המסילה נפתחה לתנועה ב-9 בנובמבר 1903. עלות הקמתה ותפעולה של המסילה הייתה גבוהה, ומחירי הנסיעה לאורכה היו גבוהים מהמקובל. למרות זאת נקלעה החברה המפעילה את הקו לקשיים פיננסיים, וממשלת בריטניה נאלצה לרכוש את הקו ב-1 בינואר 1906. הרכבות הונעו בקטרי קיטור עד שנת 1965, עת הוחלפו בקטרי דיזל. הנסיעה לאורכה של מסילת קאלקה-שימלה מספקת נופים עוצרי נשימה. לאורך המסילה 102 מנהרות ו-864 גשרים, שכולם, למעט אחד, בנויים על גבי קשתות בדומה לאמות מים מהעת העתיקה. מנהרה נוספת, המכונה על שמו של המהנדס בארוג (Barog) אשר תכנון אותה איננה בשימוש בשל טעות בחישוביו. בארוג התאבד עקב כך, ומנהרה אחרת נבנתה במקומה. השיפוע המרבי לאורכה של המסילה הוא של 3 אחוזים ולאורכה 919 פניות. לאורך 70% מאורך המסילה נמצאות הרכבות בעיקול. לאורכה של המסילה 18 תחנות רכבת, ומשך הנסיעה בין תחנות הקצה הוא ביו ארבע לחמש שעות. בכל יום פועלות כשבע רכבות בכל כיוון. רכבות בהודו מסילת דרג'ילינג ההימלאית מסילת נילג'ירי מדיה וקבצים בנושא מסילת קאלקה-שימלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסילת קאלקה-שימלה (באנגלית) מסילת קאלקה שימלה - רכבות יוקרה בהודו אודות המסילה כתבה אודות המסילה תולדות המסילות ההרריות בהודו אודות המסילה Kalka Shimla Railway Track Kalka-Shimla Railway
FX Networks

FX הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים המשודר בארצות הברית ונמצא בבעלות תאגיד התקשורת "קבוצת הבידור פוקס" (Fox Entertainment Group). הערוץ החל את שידוריו ב-1 ביוני 1994. הערוץ משדר בעיקר שידורים חוזרים של סדרות, ששודרו במקור ברשת פוקס וברשת ABC בשנות התשעים ובשנות האלפיים. החל משנת 2002 משדר הערוץ גם סדרות מקוריות בהפקתו, שחלקן זכו להצלחה ולשבחים. ערוצי-הבת שלו כוללים את FXX ואת FXM. בין הפקות המקור שמשודרות כיום בערוץ: "פילדלפיה זורחת","ארצ'ר", "סדנה לעצבים" "אימה אמריקאית", "הכי גרועים שיש", "דברים טובים יותר" ו"מוצדק" ו"דייב". בין הפקות המקור ששודרו בערוץ בעבר: "ילדי האנרכיה"', "ניפ/טאק", "גווע מרעב", "המגן", "נזקים", "העשירים", "צהוב!", "הצילו" ו"30 ימים". מדיה וקבצים בנושא FX Networks בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של FX Networks FX Networks, ברשת החברתית פייסבוק FX Networks, ברשת החברתית אקס (טוויטר) FX Networks, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Standing on My Own

Standing on My Own הוא האלבום הבינלאומי הראשון של הזמרת הישראלית שירי מימון והשלישי בסך-הכל שלה. האלבום הוקלט בשנת 2007 בלונדון על ידי המפיק הבריטי טיג'יי קיסס (TJ cases). טיג'יי צפה בשירי בתחרות ה"אירוויזיון" בשנת 2005, אותה שנה בה שירי השתתפה, והתרשם מאוד מיכולותיה הקוליות. האלבום הוקלט במשך שנה שלמה באולפן ההקלטות הפרטי של טיג'יי, וכולל שמונה שירי סולו של שירי באנגלית. בין השירים ניתן למצוא גרסאות אנגליות לשיריה של מימון בעברית מהאלבום "רגע לפני ש..."; "Hard To forget" המקביל ל"יותר טוב לסלוח", ו-"Angel" המקביל ל"לילה". את השיר "Alone" הפיק סטיב גרינברג, מפיק אמריקאי שעבד בעבר עם בריטני ספירס. האלבום נגנז כשנה לאחר השקתו בפברואר 2008 בארץ, על ידי מימון עצמה. (על-פי עיתון "7 לילות")[דרוש מקור]. "Tender Love" "Hard To Forget" - הגרסה האנגלית ל"יותר טוב לסלוח" "Crossroads" "Eyes For You" "Angel" - הגרסה האנגלית ל"לילה" "Alone" "Joy" "Beautiful" שירי מימון, האתר הרשמי האלבום הבינלאומי באתר אורנג' (אורכב 06.09.2008 בארכיון Wayback Machine)
עמר מוסא

עַמְר מוּסָא (בערבית: عمرو موسى, בעברית נהגה שמו לפעמים בטעות כ"עמרו מוסא"; נולד ב-3 באוקטובר 1936 בקהיר) הוא מדינאי ופוליטיקאי מצרי. בתפקידו האחרון היה מזכ"ל הליגה הערבית, מאז נבחר לתפקידו בחודש מאי 2001 ועד לסיום תפקידו ביוני 2011. בין שאר תפקידיו היה גם שר החוץ בממשלת מצרים ואף שירת כדיפלומט בשירות החוץ המצרי. מוסא הוא בנו של מוחמד מוסא, שהיה חבר הפרלמנט המצרי. מוחמד מוסא למד בצרפת בשנות ה-20 ובעת שהייתו שם נולד לו בן בשם פייר. פייר הוא אחיו-למחצה של עמר מוסא. מוסא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קהיר ב-1957. עם סיום לימודיו החל לעבוד בשירות החוץ של מצרים עד לפרישתו מתפקיד שר החוץ. החל משנת 1967 שימש כשגריר מצרים בהודו, ובשנת 1990 נבחר לשגריר מצרים לאומות המאוחדות. בשנת 1991 הוא מונה לתפקיד שר החוץ בממשלת עאטף צדקי, ונותר בתפקידו זה עד שנת 2001. בעת כהונתו כשר החוץ בממשלת מצרים מתח מוסא ביקורת על מדיניות החוץ של ארצות הברית ועל אופי יחסיה עם ישראל. מבקרי משטרו של הנשיא חוסני מובארכ במצרים טוענים כי מינויו של מוסא למזכיר הליגה הערבית נעשה ביוזמת נשיא מצרים כדי להרחיקו מעין הציבור, לאחר שזכה לאהדה אישית רבה בדעת הקהל המצרית. אהדתו בציבור הייתה כה גבוהה עד שבשנת 2000 צעד בראש מצעד הפזמונים במצרים שירו של שעבאן עבד אלרחים ששמו: "אני שונא את ישראל... אני אוהב את עמר מוסא". בשנת 2004 חתמו עשרות אלפים על עצומה ברשת האינטרנט הקוראת למוסא להתמודד בבחירות לנשיאות מצרים בשנת 2005, אולם מוסא לא הגיב לקריאה. בעת פורום דיוני דוחא, בשנת 2006, אשר שודרו ברשת ה-BBC, נשאל מוסא באשר לתקוותיו לזכות בנשיאות מצרים. מוסא לא השיב ישירות לשאלה, וענה רק כי הוא מקווה להמשיך את שרשרת ההצלחות שהושגו תחת הנהגתו בליגה הערבית, עד לתום כהונתו. ביוני 2010 ביקר מוסא ברצועת עזה, זמן קצר לאחר פרשת המשט לעזה. היה זה הביקור הרשמי הראשון של נציג הליגה הערבית לאחר עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007. בביקור אמר מוסא שהליגה הערבית תבקש ממועצת הביטחון להסיר את הסגר על רצועת עזה. בראשית קיץ 2011 סיים מוסא את תפקידו כמזכ"ל הליגה הערבית בו כיהן בעשור האחרון והעביר אותו למחליפו נביל אל ערבי שהיה עד לאחרונה שר החוץ של מצרים במסגרת המהפכה שעברה על המדינה. על פי שמועות שהופצו לקראת הבחירות במצרים ב-2011, מוסא הוא בנה של שחקנית הקולנוע היהודיה-מצרית ראקיה אברהים. טענה זו הוכחשה על ידו. מוסא התמודד במסגרת הבחירות לנשיאות מצרים (2012), אשר נערכו ב-23–24 במאי 2012. הוא קיבל 2,588,850 קולות, שהם 11.13% מכלל הבוחרים, סיים במקום החמישי, ולא עלה לסיבוב השני של הבחירות. עמר מוסא, ברשת החברתית פייסבוק עמר מוסא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עמרו מוסא: "השלום בין מצרים לישראל הגיע לקצו", באתר nana10‏, 21 באפריל 2011 Elhanan Miller, Amr Moussa: No, I don’t have an Israeli half-brother, The Times of Israel, ‏April 6, 2012 (באנגלית) Biography for Amr Moussa Amr Moussa, באתר אלג'זירה The Doha Debates, באתר BBC צבי בראל, מצרים: הצד היפה של החיטוט המכוער בעבר המועמדים, באתר הארץ, 9 באפריל 2012
יצחק דלויה (המאה ה-16)

רבי יצחק דלויה (?–1590) היה רב ספרדי ממגורשי ספרד, מקובל, אב בית דין וראש קהילת המגורשים במרקש. נולד בספרד בכפר בשם לויה (בצרפתית: Loja), ובעקבות גירוש יהודי ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492) הגיע לעיר מרקש, בירתה של השושלת הסעדית, בערך בשנת 1496 יחד עם גולים נוספים שנענו להזמנת הסולטאן. בעקבות זאת נקראה המשפחה דלויה ('שמהעיר לויה'). היהודים הראשונים מגורשי ספרד שהגיעו למרקש היו שונים מהיהודים המקומיים בלבושם ובמנהגיהם. כאשר ביקשו להתפלל בבית הכנסת של המקומיים, על שם ר' מרדכי בן עטר במלאח הקדום של מרקש, המקומיים לא קיבלו אותם בטענה שסגנון תפילתם שונה. לאחר חיכוכים רבים בין שני המחנות קמו המגורשים, שבראשם עמד רבי יצחק דלויה, ובנו בית כנסת לעצמם. בית הכנסת "צלאת אל עזמה" ("בית כנסת המתבדלים") נמצא בתוך בית חצרים גדול, שבקומתו השנייה היו חדרי כתות ללימוד תורה לילדים. בבית הכנסת מתקיימים כיום תפילות בימי החול ובשבתות. בבית החצרים מתגוררת משפחה מוסלמית השומרת על המקום. על פי המסורת בקרב יהודי מרקש, רבי יצחק דלויה נפגש עם רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך, ודבר הפגישה אף נכתב על קברו של הרב דלויה. בפגישתם נחלקו על כמה סוגיות ובהן החומרא של אכילת בשר חלק. רבי יצחק לא הסכים עם חומרא זו, וכך נותר המנהג בקהילה זו עד לימינו. הלכה נוספת שהייתה שנויה במחלוקת ביניהם הייתה באשר לפסקו של השולחן ערוך שלא לומר חצי קדיש אחרי קריאה בספר תורה במנחה של שבת. מנהגו של רבי יצחק דלויה, שהשתמר עד היום, הוא לומר חצי קדיש זה. תולדות רבי יצחק דלויה תולדות משפחת דלויה ממכתב משנת התשכ"ג שכתב הדיין רבי חיים שושנה ממראכש, נמצא כי אכן התנהל דיון זה במראכש, והסתיים בהודאה מצד מרן השולחן ערוך. וכן נהג רבי משה זריהן אב"ד מראכש במאה ה20, וראש הישיבה רבי יעקב דהאן. וכ"כ בספר "זוכר ברית אבות".
הלסינגפורס

האם התכוונתם ל... הלסינגפורס - שמה בשפה השוודית של העיר הלסינקי, בירת פינלנד ועידת הלסינגפורס – ועידה ציונית שנערכה בעיר הלסינקי בשנת 1906
אסלאם בתימן

האסלאם נכנס לראשונה לתימן, בערך בשנת 630, כאשר נביא המוסלמים, מוחמד, כבש את תימן. למעשה, מלבד מיעוט של עדות אחרות (מיעוט של יהודים, נוצרים והינדים), העם התימני הוא מוסלמי, או משושלת ה"זיידי" (שהם שיעים, והם 35% בקירוב מהאוכלוסייה התימנית), או משושלת ה"שאפעי" (שהם סונים, והם 65% בקירוב מהאוכלוסייה התימנית). הזיידים הנמצאים באזור ההררי שבצפון תימן, חולשים ושולטים על הפוליטיקה ועל התרבות של האזור ההוא במאות האחרונות. תימן יהדות תימן מדיה וקבצים בנושא אסלאם בתימן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא המזרח התיכון ובנושא תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.