laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
באסה (הרצליה)

הבאסה (ביצה בערבית), בעבר נקראה Bahret Katurieh‏ , היא שלולית חורף בהרצליה. אזור הבאסה הוא אזור נמוך בין מצוקי הכורכר של כפר שמריהו והעיר הרצליה. בעשור הראשון של המאה ה-21 הפך רוב שטחה של הבאסה לפארק עירוני. בתקופה הביזנטית נעשו ניסיונות לנקז את מי הביצה לים, באמצעות מנהרה באורך של כ-190 מטרים ובגובה של כ-2 מטרים שנחפרה ברכס הכורכר, כדי לנצל את אדמות הביצה הפוריות לגידולים. המנהרה ניקזה את המים לים באמצעות נחל גלילות. במשך השנים נסתמה המנהרה והביצה חזרה לגודלה המקורי באורך של כקילומטר וחצי ורוחב של כחצי קילומטר. ב-1931 שימשה המנהרה (הקרויה "המנהרה הרומית") את ארגון ההגנה כאתר מטווחים ואימונים. כיום המנהרה משמשת משכן לעטלפים וחלק מקירותיה התמוטטו. את פתחה המערבי של המנהרה ניתן לראות מכביש החוף, כ-900 מטרים צפונית למחלף הסירה, בצדו המזרחי של הכביש. רחוב המנהרה בהרצליה נקרא כך על שום סמיכותו למנהרה. הבאסה שכנה בין הכפרים הערבים אג'ליל מדרום לאל-חרם מצפון. ב-1922 הוזכר המקום על ידי רשויות הבריאות של הצבא הבריטי כאחד ממוקדי המלאריה החמורים ביותר באזור, יחד עם הביצה בצומת גלילות. לאחר כיבוש האזור בקרב צליחת מעברות הירקון בוצעו פעולות חירום להדברת יתושי האנופלס והביצה נוקזה בחלקה. רק עם הקמת הרצליה ופתיחת המנהרה הרומית נעלמה הביצה הקבועה והאדמות הפכו לשדות חקלאיים. בשנות ה-80 ננטשו חלק מהחלקות החקלאיות באזור וחלק קטן מאזור הביצה המקורית הפך לשלולית עונתית אשר מתמלאת בחורף ומתייבשת בקיץ. הניקוז הלקוי באזור גרם לכך שבימים גשומים הוצפו גם הכבישים הסמוכים לשלולית. ערך מורחב – פארק הרצליה בעשור הראשון של המאה ה-21 הפך רוב שטחה של הבאסה לפארק עירוני. חלק משלולית החורף נשמר במצבו זה, כחלק מנוף הפארק. שלולית חורף מדיה וקבצים בנושא באסה בוויקישיתוף פארק הרצליה והבאסה - באתר "טבע ונופים בישראל" שילוב בריכת החורף במסגרת פארק הרצליה ("הבאסה") ושימור ערכי הטבע, נייר עמדה של החברה להגנת הטבע, 2008 אביטל גזית, סקר אקולוגי "שקע הרצליה" (הבאסה), 2006 אלי אלון, המנהרה מוזנחת; האשמים: העטלפים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 ביוני 2013 1881. The survey of western Palestine : memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology. עמוד 134 מדוע איזור השרון מוצף כל שנה בחורף? - הכירו את "האמבטיה של המדינה" | בשביל הסיפור, סרטון בערוץ "תאגיד השידור הציבורי", באתר יוטיוב (אורך: 10:42), 2 בינואר 2022 Medical services; diseases of the war. 1922 עמוד 249
מליסה ראוש

מליסה איווי ראוש (באנגלית: Melissa Ivy Rauch; נולדה ב-23 ביוני 1980) היא שחקנית וקומיקאית יהודיה-אמריקאית. נודעת בזכות גילומה של ברנדט, בת זוגו של הווארד וולוויץ מסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול". ראוש נולדה בעיירה מרלבורו שבניו ג'רזי, למשפחה יהודית. יש לה תואר במשחק מקולג' מרימאונט במנהטן. בזמן שלמדה משחק ראוש עשתה מופעי סטנד-אפ באזור מנהטן. ראוש התפרסמה בניו יורק בזכות הופעתה בהצגת היחיד "The Miss Education of Jenna Bush", המתארת את דמותה של בת הנשיא לשעבר, ג'נה בוש. ההצגה זכתה לשבחים בביקורות ובהצגות שבה שיחקה ראוש נמכרו כל הכרטיסים. ב-2009 ראוש שיחקה בתפקיד אורח את דמותה של ד"ר ברנדט רוסטנקובסקי, אשתו של הווארד וולוויץ (סיימון הלברג) בסדרת הטלוויזיה של ה-CBS המפץ הגדול. מתחילת 2010, במהלך העונה הרביעית של התוכנית, היא קודמה לתפקיד קבוע בסדרה. ראוש השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "Best Week Ever" בערוץ VH1. ראוש הופיעה בסדרה "דם אמיתי" ב-2010 כסאמר, ובסדרה "המשרד". בנוסף, ראוש הופיעה במהדורה האמריקאית המחודשת של סדרת הטלוויזיה האוסטרלית "קאת & קים". היא הופיעה גם בסדרת הטלוויזיה "Dirty Sexy Money", ובסרטי הקולנוע "אחי, אני אוהב אותך" ו"עידן הקרח: מסלול התנגשות". בשנת 2015 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "מדליית ארד", בתפקיד הופ-אן גרגורי, מתעמלת אמנותית בעבר שזכתה במדליית ארד ולאחר 10 שנים שבה למקצוע על פי בקשה אחרונה של המאמנת שלה. בשנת 2019 שיחקה בקומדיה הרומנטית "פשוט רגיש מדי", לצדה של מורנה בקארין, וגילמה את שירה בסדרה הקומית "נפילות חדות" של רשת Showtime. בשנת 2023 החלה לגלם את הדמות הראשית של אבי סטון בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992. נשואה למחבר הספרים וינסטון ראוש, ששינה את שם משפחתו "בייגל" לזה שלה כשנישאו. מדיה וקבצים בנושא מליסה ראוש בוויקישיתוף מליסה ראוש, ברשת החברתית פייסבוק מליסה ראוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מליסה ראוש, ברשת החברתית אינסטגרם מליסה ראוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מליסה ראוש, באתר AllMovie (באנגלית) מליסה ראוש, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מליסה ראוש, באתר Metacritic (באנגלית) מליסה ראוש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Jarett Wieselman,‏ A 'Big Bang Theory' Wedding?, באתר ET,‏ 22 בספטמבר 2011
מתקפת אפס ימים

מתקפת אפס ימים (מאנגלית: Zero-day attack) הוא כינוי לשימוש בפרצת אבטחה שלא הייתה ידועה עד כה, על ידי תוקפים שונים. המילה "אפס" מתייחסת לכך שמאז פרסומה עברו אפס ימים (כלומר: זהו אותו היום). לרוב, נהוג בקרב מומחי אבטחה להתריע על פרצה לפני מועד פרסומה בקרב הציבור הרחב, ולאפשר לחברה המתגוננת זמן לחקור ולתקן אותה, ולהפיץ ללקוחותיה טלאי תיקון לפני שתפורסם. מכיוון שבמתקפת יום-אפס מפורסמת פרצה לא מוכרת לשימוש מיידי, אין לה עדיין תיקון וכמו כן מוצרי אבטחה שונים לא מכירים ולא מזהים אותה. מתקפות יום-אפס לרוב נסמכות על פגיעות תוכנה לא מוכרת, כלומר, באג או תכנון לקוי של המערכת או הגדרותיה, אשר מאפשר לתוקף לבצע שלב כלשהו בתקיפתו. לרוב מחלקים פגיעויות אלו לשני סוגים: פגיעויות אפס ימים פרטיות (Private Zero-day Vulnerabilities) פגיעות תוכנה אשר מוכרת רק לגורם שמצא את אותן הפגיעות, ולגורמים אשר אליהם העביר את המידע. מכיוון שמדובר באיום אבטחתי חמור, פגיעויות כאלו עשויות להגיע למחירים גבוהים מאוד בשוק השחור של עולם אבטחת המידע. פגיעויות אלו אינן מהוות לרוב איום רחב, כיוון שאינן מוכרות לרבים. ואילו במידה וינוצלו באופן רחב, לרוב יתגלו על ידי אנשי אבטחת מידע ויאבדו את מעמדן כ"פרטיות". עם זאת, התקפות מסוג זה עשויות להוות איום משמעותי עבור קורבנות המתקפה, שכן לרוב קשה מאוד לגלות אותן ולהתגונן מפניהן. מתקפות אלו עשויות להיות חמורות ומסוכנות, אך לרוב יפגעו במספר מטרות מצומצם באופן יחסי. פגיעות אפס ימים ציבוריות (Public Zero-day Vulnerabilities) פגיעויות תוכנה אשר פורסמו באופן גלוי באינטרנט. פגיעויות מסוג זה מהוות סכנה חמורה ורחבה, אך גופים בעלי תוכנית התמגנות יעילה, עשויים להגן על עצמם מהן. קבוצת האקרים בשם "The Shadow Brokers" פרסמה מספר כלי אקספלויט שנגנבו מה-NSA, ביניהם כלים למתקפת אפס ימים. באפריל 2017 פרסמה הקבוצה כלים מסוג זה המסוגלים לפרוץ למערכות Microsoft Windows ולמערכות האגודה העולמית לתקשורת פיננסית בין-בנקאית (SWIFT), המסלקה הבינלאומית הראשית של הבנקים בעולם. הקבוצה הציגה הוכחת יכולת של הכלים שהדליפה באתר הטכנולוגיה "Ars Technica". הסרט "Zero Days" (אנ') הוא סרט תיעודי משנת 2016 המתעד לכאורה את מבצע משחקים אולימפיים, מבצע חשאי שניסה לחבל בתוכנית הגרעין האיראנית באמצעות סדרה של מתקפות אפס ימים. לוחמה קיברנטית אקספלויט אבטחת מערכות מידע
חנק ארוטי

חנק ארוטי (או חניקה ארוטית) היא פרקטיקה מינית בה אחד המשתתפים מעורר חנק בעצמו או במשתתף אחר באופן מכוון ונשלט במטרה להעצים את ההנאה מקיום יחסי מין ואוננות. פרקטיקה זו מכונה גם לעיתים "משחקי נשימה", "משחקי אוויר" או בלעז "breath-play". פרקטיקת החנק, כאשר אינה מבוצעת נכון, עלולה להיות בעלת השלכות בריאותיות קשות, לרבות פגיעה בלתי הפיכה בקנה הנשימה, גרימת נזק מוחי כתוצאה ממחסור באספקת החמצן למוח, ואף גרימת מוות כתוצאה מדום לב. כדי להימנע מפגיעות כתוצאה מפרקטיקה זו, על הנוקטים בה לרכוש ידע בהנחת חניקת דם שסיכויי הפגיעה בה נמוכים ביותר, ולהימנע מחניקת גרון המזיקה לקנה הנשימה. רוב מקרי המוות והפגיעה הנגרמים מחניקה ארוטית נגרמים כתוצאה מחנק ארוטי עצמי ללא שותף. לפי מחקר שנערך בארצות הברית, עלה כי מדי שנה ישנם בין 500 ל-1,000 מקרי מוות שנובעים מחניקה ארוטית עצמית לשם העצמת הסיפוק המיני. להלן כמה מקרי מוות ידועים שנגרמו כתוצאה מחנק ארוטי בין שני משתתפים או יותר, ובין אנשים שביצעו אותו בעצמם כחלק מאוננות: בשנת 1936, הגיישה היפנית סאדא אבה חנקה למוות את מאהבה קיצ'י סאן אישידה בעת שקיימה איתו יחסי מין אוראליים ווגינאליים. לאחר שנוכחה כי הרגה אותו, לקחה סאדא סכין, וחתכה את איבר מינו. הסרט הארוטי היפני-צרפתי "אימפריית החושים" משנת 1976, נוצר בהשראת המקרה וידוע לשמצה בעקבות הקטעים הפורנוגרפיים הקשים שבו ובהם: צביטת פין של ילד, מין אוראלי-וגינאלי בין גיבורי הסרט המלווה בשפיכה הגברית, והמוכר ביותר - כריתת הפין של קיצ'י סאן על ידי סאדא והחזקתו ממניעי אהבה והתאבלות על מותו. ישנה סברה כי מותו של סולן להקת אינקסס (INXS) מייקל האצ'נס בשנת 1997, היה תוצאה של אוננות שככלה חנק ארוטי עצמי, אם כי סיבת המוות הרשמית נרשמה כהתאבדות. ב-3 ביוני 2009, נמצא השחקן דייוויד קרדין מת בחדר מלון בבנגקוק שבתאילנד. סיבת המוות הייתה, ככל הנראה, חנק ארוטי עצמי. ב-1 במרץ 2010 מת כתב ה-BBC כריסטיאן דיגבי כתוצאה מחנק ארוטי עצמי שהסתבך, בביתו שבלונדון. בספר שמש עולה (שאחר כך עובד לסרט באותו שם) מאת הסופר מייקל קרייטון, משערים חוקרי המשטרה תחילה שמותה של אחת הדמויות בספר נגרם כתוצאה מחנק ארוטי עצמי (לבסוף יתברר כי הדמות נרצחה ולא מתה מסיבוך של אוננות מסוג זה). מדיה וקבצים בנושא חנק ארוטי בוויקישיתוף פגי אורנסטין, ניו יורק טיימס, הטרנד המיני שצובר תאוצה בקרב צעירים, אבל עלול לגרום לפגיעה קשה, באתר הארץ, 25 באפריל 2024 Autoerotic Asphyxiation information on MedicineNet.com Christopher Kokoski, How To Properly Choke Your Partner During Sex, Sexography, ‏2021-04-19 (באנגלית) Health: When masturbation can be fatal: The practice of auto-erotic asphyxia is often concealed by a coroner's verdict. Monique Roffey looks at a lethal taboo - Health News Reviews Geisha, Harlot, Strangler, Star In The Realm Of The Senses 愛のコリーダ Japanese Movie (w/Eng subs) - Asian Cinematic | Home for Japanese drama and movies, Korean, Chinese, Hong Kong and more with English subtitle... 1997: Michael Hutchence found dead in hotel, BBC news Susan Donaldson James, Auto-Erotic Asphyxia's Deadly Thrill, abc news, 5 June 2009 Ben Bailey, Police probe BBC presenter Kristian Digby's 'solo sex game' death, London Evening Standard, 2 March 2010
לי קלהון

לי קווינסי קלהון (באנגלית: Lee Quincy Calhoun; ‏23 בפברואר 1933 – 21 ביוני 1989), היה אצן אמריקאי, אלוף אולימפי פעמיים ברציפות בריצת 110 מטר משוכות ושיאן עולם בריצה זו. קלהון נולד וגדל בלורל מיסיסיפי. הוא למד באוניברסיטת מרכז צפון קרולינה. הוא זכה פעמיים ברציפות, באליפות NCAA, בשנים 1956 ו-1957 בריצת 120 יארד משוכות ו-3 פעמים באליפות האיחוד אתלטים חובבים (AAU) בשנים 1956 ו-1959 בריצת 110 מטר משוכות ובשנת 1957 בריצת 120 יארד משוכות. באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה קלהון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.70 שניות, לפני ג'ק דייוויס (13.73 שניות) וג'ואל שנקל (14.25 שניות) שניהם מארצות הברית. בשנת 1958 הושעה קלהון מתחרויות ספורט לאחר שהשתתף בשעשועון טלוויזיה "חתן וכלה" וקיבל מתנות. במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בשיקגו, אילינוי בשנת 1959 זכה קלהון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.7 שניות, אחרי בן ארצו הייס ג'ונס (13.6 שניות). תוצאות אלו נקבעו בסיוע רוח גבית. בתחרות שנערכה בברן, שווייץ ב-21 באוגוסט 1960 השווה קלהון בריצת 110 מטר משוכות את שיא העולם כשרץ בתוצאה של 13.2 שניות. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת רומא (1960) הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.98 שניות, מאית השנייה לפני וילי מיי (13.99 שניות) והייס ג'ונס (14.17 שניות), שניהם מארצות הברית ובכך הגן על תוארו. לאחר פרישתו מספורט תחרותי שימש קלהון כמאמן אתלטיקה באוניברסיטת גרמבלינג סטייט, אחר כך באוניברסיטת ייל ולבסוף באוניברסיטת מערב אילינוי. בשנת 1976 שימש כעוזר מאמן בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מונטריאול (1976). בשנת 1989 נפטר קלהון בארי, פנסילבניה בגיל 56. בשנת 1974 נבחר קלהון להיכל התהילה באתלטיקה של ארצות הברית. לי קלהון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לי קלהון, באתר olympedia.org לי קלהון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית לי קלהון, באתר Track and Field (גברים) לי קלהון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hall of Fame Members, USA Track & Field
אברהם אביכזיר

הרב אברהם אביכזיר (1866, אוראן – כ"ח בתשרי ה'תש"ה, 15 באוקטובר 1944, ירושלים) היה רב באלכסנדריה ובארץ ישראל. כיהן כרב העדה המערבית בירושלים וכחבר מועצת הרבנות הראשית. נולד באוראן שבאלג'יריה בשנת 1866 לאב שהגיע מתאפילאלת שבמרוקו. לאחר שהתייתם מאביו בגיל צעיר עלה עם אמו לירושלים בכסלו תרל"ב (1871), שם הם חיו בעוני רב בעזרת הנשים של בית כנסת. אמו עבדה בכביסה כדי שבנה יוכל ללמוד תורה. לאחר שלמד בחדר עבר לבית מדרש דורש ציון ואחר כך למד אצל הרב אלעזר בן טובו שהיה רב עדת המערבים בירושלים. בבגרותו הקים עם אחרים תלמוד תורה לילדי עדת המוגרבים וכן עסק בפעולות חסד. לאחר פטירת רבו הוציא לאור את ספרו פקודת אלעזר. באייר תרנ"ב יצא בשליחות עדת המוגרבים לצפון אפריקה ובעברו באלכסנדריה נתבקש להישאר בה וללמד בתלמוד תורה שם. בתלמוד תורה הוא הכשיר צוות של מלמדים והוציא ספרי לימוד. לאחר זמן הוזמן לשמש כסופר ומזכיר הרבנות באלכסנדריה. בשנת תרס"ח (1908), לאחר פטירתו של הרב אליהו בכור חזן, נתמנה לממלא מקום הרב של אלכסנדריה עד הגעתו של הרב רפאל דלה-פרגולה. בתקופה זו הפך לסגנו של הרב דלה-פרגולה, לאחר פטירתו של בתרפ"ג, הוא שוב נתמנה לממלא מקום הרב של אלכסנדריה, עד בואו של הרב דוד פראטו. הרב אביכזיר יצר קשרים עם משפחות עשירות במצרים ועסק בפעולות צדקה למען עניי אלכסנדריה וארץ ישראל. בין השאר הוא היה ממנהלי בית החולים המקומי. הוא תיקן תקנות שונות ובהם ביטול מנהג הבאת פרחים להלוויות. בשנות מלחמת העולם הראשונה הוא עסק בקליטת הפליטים היהודים שגורשו מארץ ישראל ובשליחת סיוע ליהודים בירושלים. באייר תרפ"ח חזר לירושלים ונתמנה לראש רבני עדת המוגרבים ונשיא כבוד של העדה. הוא התיישב ברוממה בבית שנבנה עבורו וכלל בית כנסת. בית כנסת זה עדיין פעיל ונקרא בשם "זכור לאברהם" על שמו. החל משנת 1936 כיהן הרב אביכזיר כחבר מועצת הרבנות הראשית. הרב אביכזיר נפטר במוצאי שבת כ"ח בתשרי תש"ה. ספרייתו נתרמה לבית הדין הרבני בירושלים. שו"ת זכור לאברהם – תשובות וכתבי הרב אברהם אביכזיר, הרב יוסף שלוש, תשפ"א הרב אפרים לוי, תולדות הרה"ג אברהם אביכזיר זצ"ל, המאסף, תמוז תשל"ט, עמ' 227–234, באתר היברובוקס הרב אברהם אביכזיר, ראב"ד לקהילת היהודים באלכסנדריה, דואר היום, 14 במאי 1928 לזכר נעדרים: הלוית הרב אברהם אביכזיר ז"ל, הד-המזרח, 20 באוקטובר 1944 אברהם אלמליח, איש האשכלות (אחרי מטתו של הרה"ג הגדול ר' אברהם אביכזיר, חבר מועצת הרבנות הראשית לא"י; תרכ"ו–תש"ה), הד-המזרח, 20 באוקטובר 1944 מד"ן, הראב"ד אברהם אביכזיר נ"ע (שלשים למותו), הד-המזרח, 10 בנובמבר 1944 אַבּוּכזִיר, ר' אברהם, אנציקלופדיה לבית ישראל, עמ' 24 אברהם אביכזיר, באתר "החכם היומי" אברהם אביכזר (1860-1944), דף שער בספרייה הלאומית הרב רפאל אלעזר הלוי בן טובו, פקודת אלעזר, חלק ב, ירושלים התרנ"ב, באתר היברובוקס. משה דוד גאון, "אברהם ב"ר משה אביכזיר", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 18, באתר היברובוקס. נבחרו הרבנים יעקב מאיר והרצוג, דבר, 2 בדצמבר 1936. רבנות ראשית כרך ה', באתר ארכיון המדינה, עמ' 261
ויסמן (יצרן רכב)

ויסמן (גרמנית: Wiesmann) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות ספורט. החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי האחים מרטין ופרידהלם ויסמן בעיר דולמן במדינת נורדריין-וסטפאליה. בראשית דרכה עסקה החברה בייצור גגות קשיחים למכוניות קבריולה בהזמנות אישיות, ייצור שנמשך גם כיום. לאחר זמן מה עלה בידי האחים ויסמן הרעיון ליצור מכונית רודסטר קלאסית גרמנית אשר תתחרה במכוניות הרודסטר הבריטיות. מכונית הוויסמן הראשונה הוצגה בשנת 1993 תחת שם המודל MF, אשר מייצג את ראשי התיבות של שמם הפרטי של האחים המייסדים. כיום החברה מייצרת דגמים נוספים כאשר כל מנועי רכבי ויסמן כמו גם תיבות ההילוכים מסופקים על ידי חברת ב.מ.וו. מכונית הוויסמן 30-MF היא מכונית רודסטר קלאסית פתוחה בעלת שני מושבים. המכונית היא בעלת הנעה אחורית, בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 2,979 סמ"ק עם הספק של 231 כ"ס ב-5,900 סל"ד, מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 230 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1080 ק"ג. הוויסמן MF-3 זהה ל-MF-30 אלא עם מנוע שונה. המכונית היא בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 3,246 סמ"ק עם הספק של 343 כ"ס ב-7900 סל"ד, מנוע זה זהה למנוע הב.מ.וו M3 מסדרת ה-E46. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 255 קמ"ש, כאשר משקלה הוא 1180 ק"ג. מכונית הוויסמן GT MF-4 היא מכונית גראן טוריסמו בעלת שני מושבים בתצורת קופה, חזקה מן הדגמים הקודמים. מכונית ה-GT הוצגה בשנת 2003. מנוע הרכב הוא מנוע טורבו 8 צילינדרים בנפח 4,395 סמ"ק זהה למנוע הב.מ.וו X6 והב.מ.וו סדרה 7 מסדרת F01, כאשר הספקו הוא 402 כ"ס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.6 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 291 קמ"ש. שלדת המכונית עשויה אלומיניום, ומשקלה הוא 1,390 ק"ג. בשנת 2009 הציגה החברה את דגם ה-GT MF-5. המכונית היא חזקה מן הדגמים הקודמים, מיוצרת בתצורת קופה או רודסטר, במהדורה מוגבלת של 55 יחידות בלבד. מנוע הרכב הוא מנוע אטמוספירי בן 10 צילינדרים בעל הספק של 507 כ"ס, זהה למנוע הב.מ.וו M6 והב.מ.וו M5 . המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.9 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 311 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1,405 ק"ג. מחירה לרכישה הוא כ-190,000 אירו. ויסמן MF-3 ויסמן MF-3 מאחור ויסמן GT ויסמן GT מאחור מדיה וקבצים בנושא ויסמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויסמן סקירת דגם ה-MF3 על ידי מגזין הרכב טופ גיר, סרטון באתר יוטיוב ויסמן, ברשת החברתית פייסבוק ויסמן, ברשת החברתית אינסטגרם ויסמן, סרטונים בערוץ היוטיוב Wild, Wild Wiesmann - Autoweek Official: New V8 engines from BMW for Wiesmann MF4 and MF5 http://www.gtspirit.com/2011/12/02/road-test-wiesmann-gt-mf5-second-generation/
מרינה

מרינה (בעברית: מעגנה) היא מעגן ובו מקומות עגינה ושירותי חוף עבור יאכטות וסירות. היא נבדלת מנמל בכך שהיא איננה מיועדת לשימושם של כלי שיט גדולים לנוסעים או למטען. מרינות ממוקמות לחופי ימים או אגמים או לחופי נחלים ונהרות המקושרים אל אחד מאלה. מרינה עשויה להתקיים במשולב עם נמל או בנפרד מכל מתקן חוף אחר. כלי השיט במרינה עוגנים בצד רציפים ובצד מזחים צפים המחוברים בכבלים אל היבשה ואל עמודי עיגון במים. הם עשויים גם לעגון לצד מצופים שאינם מקושרים ליבשה, שהתנועה בינה לבינם נעשית באמצעות סירות. גם מסיבה זו העגינה לצד מצופים היא זולה יותר אך פחות נוחה. השגת זכות עגינה קבועה במרינה עשויה לארוך זמן רב ואף שנים, מאחר ששטחי העגינה במרינות רבות הם מצומצמים ומבוקשים. מרינות שבהן הפרש מפלס המים בעת הגאות ובעת השפל הוא גדול עשויות לעשות שימוש בשערי מים על מנת לקיים בהן מפלס מים בגובה יציב. מרינה עשויה להיות בבעלות של רשות מקומית או בבעלות פרטית (כמו יזמים או מועדוני יאכטות) וכן להיות משולבת במסגרת עסק פרטי אחר. שירותי חוף המצויים לרוב במרינה הם שירותי תדלוק, תיקונים ורחיצה, ספקי חלפים וציוד, מחסנים ובתי אוכל וכן מגרשי חניה למכוניות ולנגררים המובילים סירות. במרינה עשויות להימצא גם רמפות המיועדות להכנסת סירות למים ולהוצאתן מהם ואף מנופים ניידים המיועדים למטרה זו וכן שירותי אחסנה לסירות על החוף (לעיתים במתקנים המאפשרים אחסנת מספר סירות זו מעל זו). שירותים מסוימים ניתנים לבעלי סירות ויאכטות על בסיס של שכירות. כלי שיט המבקרים במרינה עשויים לרכוש שירותים אלו לפי מחירון. במרינה תמצא לרוב נקודת משמר חופים לצורך שיטור כללי, שמירה, פעילות מכס ובקרת הגירה, כולל רישום כניסה של תושבי חוץ למדינה דרך המרינה. המרינות בישראל מצפון לדרום: נמל עכו מעגנת שביט מרינה הרצליה מרינה תל אביב נמל יפו מרינה אשדוד מרינה אשקלון מרינה אילת יעל דראל, גילי מלניצקי, "אנחנו צריכים את בעלי היאכטות העשירים כדי שיהיה ממי לקחת ולחלק לעשירים פחות", באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2021 מַעֲגָנָה במילון מונחים יחידים [כללי] (תשל"א–תשפ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
גומפרט

גומפרט (בגרמנית: Gumpert) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות-על ומכוניות מרוץ אשר בסיסה בעיר אלטנבורג בגרמניה. חברת גומפרט נוסדה בשנת 2004 על ידי רונאלד גומפרט, לשעבר ראש חטיבת 'אאודי ספורט', אשר תחת ניהולו ידעה אאודי הצלחות רבות בזירות המרוצים בהן 4 אליפויות עולם בראלי. הדגם הראשון שהוצג היה הגומפרט אפולו, ובשנת 2007 הוצגה מכונית האפולו ספורט, כאשר מחירה לרכישה הוא כ-380,000 אירו, ולאחריה הוצגה האפולו מרוץ (אפולו Race), כאשר מחירה לרכישה הוא כ-430,000 אירו. בשנת 2008 הציגה גומפרט את האפולו היבריד אשר השתתפה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג לשנת 2008. לאפולו היבריד מנוע טורבו כפול מגדשים 8 צילינדרים בנפח 3.3 ליטרים, בנוסף למנוע חשמלי אשר הספקו הוא 134 כ"ס, בסה"כ הספק המכונית הוא 630 כ"ס. בשנת 2019 התחילה גומפרט לייצר את מכונית העל אפולו אינטנסה אמוזיונה. מדיה וקבצים בנושא גומפרט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גומפרט גומפרט, ברשת החברתית פייסבוק גומפרט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גומפרט, ברשת החברתית אינסטגרם גומפרט, ברשת החברתית LinkedIn גומפרט, סרטונים בערוץ היוטיוב http://gumpertracing.com/apollo.php
אטלס שטילר

אטלס שטילר (ע"ש אדולף שטילר) נקרא באופן רשמי "Hand-Atlas über alle Theile der Erde und über das Weltgebäude" (אטלס כיס לכל אזורי העולם והיקום), היה האטלס הנפוץ ומדויק ביותר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנים 1816–1944 יצאו לאור עשר מהדורות כאשר כל אחת מהן פורסמה בחלקים. המהדורה הראשונה פורסמה בשנים 1817–1823 והכילה 50 מפות, אך מפות אילו צוירו ברובן בצורה לא מדעית. איכותו הגבוהה ודיוקו המדעי של האטלס הופיעו רק במהדורה השישית (1871–1875) שכללה 90 מפות. המהדורה התשיעית (1901–1905) היא הראשונה שהודפסה באמצעות מכבש גלילי בשיטת הדפס אבן. המהדורה העשירית, 1920–1925, כללה 108 מפות, הייתה המקיפה ביותר לתקופתה ותורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, איטלקית וספרדית. מדיה וקבצים בנושא אטלס שטילר בוויקישיתוף המהדורה השמינית של אטלס שטילר, 1891. באתר maproom.org
אסף שגיב

אסף שגיב (נולד ב-1972) הוא הוגה שמרני. היה העורך הראשי של הוצאת המרכז האקדמי שלם בין השנים בין 2014 ל-2021. לפני כן שימש עמית חבר במרכז שלם והעורך הראשי של כתב העת "תכלת" בשנים 2007–2012. שגיב נולד וגדל בחיפה. הוא בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. ב-1995 הצטרף לסגל מרכז שלם בירושלים, ושימש עמית חבר במכון לפילוסופיה, מדינה ודת שלו. פרסם מאמרים רבים בכתב העת "תכלת" ושימש עורכו הראשי החל ב-2007 ועד סגירתו ב-2012. תחומי מחקרו כוללים פילוסופיה של המשפט, פילוסופיה יהודית, מחשבה אירופאית בת זמננו, תרבות ישראלית ותאולוגיה. מאמרים בכתב העת תכלת אסף שגיב, דף שער בספרייה הלאומית אור קשתי, אסף שגיב: "אני איש ימין שמייחל לנפילתה של ממשלה ימנית. לא רק מייחל — מתפלל", באתר הארץ, 22 בפברואר 2023 ממאמריו: גלובליזציה: כתב הגנה, תכלת 18, סתיו התשס"ה / 2004 הקוסם מלובליאנה, תכלת 20, קיץ התשס"ה / 2005 מצב החירום ומצב החירות, תכלת 27, אביב התשס"ז / 2007 משקלו של מגש הכסף, תכלת 30, חורף התשס"ח / 2008 המורשת המפוקפקת של הצבר, תכלת 33, סתיו התשס"ט / 2008 תוגתו של השמאל הרדיקלי, תכלת 38, חורף התש"ע / 2010 האנרגיה האפלה של הזהות, תכלת 41, סתיו התשע"א / 2010 התשוקה הסודית של האנטישמיות החדשה, תכלת 44, קיץ התשע"א / 2011 המקרה המוזר של השמרנות הרדיקלית, הזמן הזה (הוצאת מכון ון ליר), 2020 פוסט המודיע על התפטרותו של שגיב בדף הפייסבוק שלו., באתר Facebook (באנגלית) עמוד באתר מכון שלם ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום כל הקדושים

יום כל הקדושים (באנגלית: All Saints' Day, All Hallows' Day, Hallowmas, Feast of All Saints או Solemnity of All Saints) הוא מועד נוצרי, המוקדש לזכר כל אדם נוצרי אשר מצא את מותו בגלל דתו ואמונתו. המועד מצוין ב-1 בנובמבר בנצרות המערבית וביום ראשון הראשון אחרי פנטקוסט בנצרות המזרחית. בעולם המערבי ידוע יום זה כיום חופש רשמי. המועד נקבע על ידי האפיפיור בוניפקיוס הרביעי במאה ה-7. בגלל קרבת המועד לליל כל הקדושים וליום כל הנשמות היוצרים רצף מועדים בעלי נושאים דומים, נקרא רצף המועדים בתקופת ימי הביניים באנגליה All hallowmas ובעקבותיו נקרא ליל כל הקדושים Halloween, המסמל את ערב מועד זה. ביום זה חוגגים נוצרים רבים את יום השם עבור בעלי שמות שאין להם שם מקביל בלוח חגי הקדושים הנוצרים. יום המתים מדיה וקבצים בנושא יום כל הקדושים בוויקישיתוף יום כל הקדושים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת אקס-מרסיי

אוניברסיטת אקס-מרסיי (צרפתית: Université d'Aix-Marseille) היא אוניברסיטה צרפתית שהוקמה ב-1 בינואר 2012 מאיחוד של שלוש אוניברסיטאות במחוז פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: אוניברסיטת פרובאנס, אוניברסיטת הים התיכון ואוניברסיטת פול סזאן. לאחר האיחוד זוהי האוניברסיטה בעלת מספר התלמידים הרב ביותר בצרפת. לאוניברסיטה חמישה קמפוסים, שנמצאים בערים מרסיי ואקס-אן-פרובאנס. מושב הנשיאות ממוקם בהיכל פארו (Palais du Pharo) שבמרסיי. ההיסטוריה של האוניברסיטה מתחילה באוניברסיטת אקס שנוסדה בשנת 1409 על ידי לואי השני מאנז'ו דוכס פרובאנס. האוניברסיטה הפסיקה לפעול בשנת 1793 וחזרה לפעול לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1806. בשנת 1896 האוניברסיטה נפתחה מחדש בשם אוניברסיטת אקס-מרסיי. לאחר אירועים מאי 1968 התפצלה האוניברסיטה לשתי אוניברסיטאות ובשנת 1973 לשלוש אוניברסיטאות. בשנת 2007 החל תהליך איחוד האוניברסיטאות, תהליך שהסתיים בתחילת שנת 2012. בחמשת הקמפוסים קיימים חמישה תחומים אקדמיים: משפט ומדעי הפוליטיקה: הפקולטה למשפט ומדעי הפוליטיקה. המוסד לניהול ציבורי ושלטון. כלכלה ומנהל הפקולטה לכלכלה ומנהל בית הספר לעיתונאות ותקשורת של מרסיי המכון למנהל עסקים של אקס-אן-פרובאנס המכון האזורי לעבודה אמנות, מדעי הרוח, שפות הפקולטה לאומנות, שפות ומדעי הרוח המרכז להכשרת מורים למוזיקה בריאות הפקולטה לרפואה הפקולטה לרפואת שיניים הפקולטה לרוקחות בית ספר לרפואה של מרסיי הים תיכונית מדעים וטכנולוגיה הפקולטה למדעים הפקולטה למדעי הספורט המצפה למדעי היקום - מכון פִּיתֶאַס פוליטכניק מרסיי על חמשת התחומים האלה נוספים שלושה בתי ספר גבוהים לטכנולוגיה ומכון להכשרת מורים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אקס-מרסיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אקס-מרסיי (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אקס-מרסיי (באנגלית) אוניברסיטת אקס-מרסיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת אקס-מרסיי, סרטונים בערוץ היוטיוב אוניברסיטת אקס-מרסיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) החלטת המועצה להשכלה גבוהה להתחלת איחוד האוניברסיטאות ממאי 2007 החלטת שר החינוך בדבר איחוד האוניברסיטאות מאוגוסט 2011
גרומבליה

גרומבליה (ערבית: قرمبالية, תעתיק מדויק: קרמבאליה) היא עיר בתוניסיה הממוקמת ב-40 ק"מ דרומית לתוניס, בגובה של 102 מטר מעל פני הים ומשתרעת על כ-815.5 דונם. העיר ידועה במיוחד בכרמיה. אוכלוסייתה מונה כ-18,854 תושבים, נכון ל-2004. גרומבליה היא עיר הולדתו של נשיאה לשעבר של תוניסיה, מונצף מרזוקי. מדיה וקבצים בנושא גרומבליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרומבליה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של תוניסיה ובנושא יישובים בצפון אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.