ג'ון מרשל באטלר

ג'ון מרשל באטלר (באנגלית: John Marshall Butler‏; 21 ביולי 1897 – 14 במרץ 1978) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. רפובליקני, כיהן כסנאטור ארצות הברית ממרילנד בין השנים 1951 ל-1963. באטלר נולד ב-21 ביולי 1897 בבולטימור, מרילנד, לג'ון הארווי ולאוניס ווסט (לבית רידל) באטלר, הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבתי ספר ציבוריים בעיר הולדתו. הוא עבד כנער עיתון ואחר כך כשכיר במפעל מזרנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת כטוראי ברגימנט ארטילריית השדה ה-110 (הדיוויזיה ה-29) של צבא ארצות הברית מ-1917 עד 1918. לאחר שירותו הצבאי, הוא חזר לבולטימור ולמד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1919–1921) לפני שהצטרף לעסקי הנדל"ן של אביו. הוא למד בלילות בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד, שם קיבל את התואר שלו במשפטים ב-1926. לאחר קבלתו ללשכת עורכי הדין, הוא הצטרף למשרד עורכי הדין Venable, Baetjer & Howard בבולטימור, שם עבד עד 1950. הוא כיהן כחבר בוועדת השירות העירונית של בולטימור מ-1947 עד 1949. בשנת 1950, באטלר נבחר כרפובליקני לסנאט של ארצות הברית מטעם מרילנד. בפריימריז הרפובליקני, הוא הפסיד במהלך ההצבעה העממית לד' ג'ון מארקי בהפרש של 51%-49%, אך זכה במועמדות לאחר שקיבל ספירת קולות יחידה גדולה יותר בוועידת המדינה. בבחירות הכלליות, הוא התמודד עם מילארד טיידינגס הדמוקרטית, שכיהן ארבע קדנציות. באטלר קיבל תמיכה חזקה מהסנאטור ג'וזף מקארתי מוויסקונסין, שהאשמותיו בהסתננות קומוניסטית למחלקת המדינה נדחו על ידי ועדת טיידינגס. במהלך הקמפיין, הצוות של מקארתי הפיץ חוברת שהציגה תמונה מזויפת המראה את טיידינגס עם המנהיג הקומוניסטי ארל בראודר. בעקבות תוצאות הבחירות, עתר טיידינגס לסנאט בבקשה לפסול את באטלר בשל טקטיקת הקמפיין של מקארתי. הסנאט כינס לאחר מכן ועדת משנה מיוחדת, שהכריזה שהקמפיין של באטלר השתמש ב"שיטות נתעבות" נגד טיידינג וקנס את אחד מעוזריו ב-5,000 דולר, אך סירב לגרש את באטלר. באטלר הודה ששילם למדפיסת החוברת ותיאר את התצלום המזויף כ"תוצר של חברים נלהבים אך לא מוכנים". במהלך כהונתו בסנאט, באטלר ביסס את עצמו כשמרן מובהק. הוא נתן חסות לחוק השליטה הקומוניסטית משנת 1954, שהוציא את המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק ואישר להעמיד לדין ארגונים שחדרו לקומוניסטים. כאשר בתי המשפט הפדרליים חסמו כמה תביעות, באטלר הגיש תיקון חוקתי בשנת 1955 להגבלת סמכות השיפוט של בתי המשפט והצעת חוק אומניבוס בשנת 1958 לאותה מטרה. הוא היה אחד מעשרים ושניים הסנטורים שהצביעו נגד הצנזורה של הסנאטור מקארתי ב-1954. הוא תמך בהחזרת אדמות נפט מהחוף למדינות, והצביע בעד תיקון בריקר ללא התערבות. ב-1956, באטלר נבחר מחדש לכהונה שנייה לאחר שניצח את הדמוקרטי ג'ורג' פ. מהוני בהפרש של 53%-47%. הסנאטור לשעבר טיידינגס זכה במקור במועמדות הדמוקרטית, אך מאוחר יותר נשר מהמירוץ עקב בריאות לקויה. באטלר החליט שלא להיבחר מחדש לכהונה שלישית ב-1962. באטלר לא חתם על המניפסט הדרומי של 1956, והצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1957 ו-1960, אך לא הצביע על התיקון ה-24 לחוקה האמריקאית. ב-1959 הוא היה הסנאטור הרפובליקני הבודד שהצביע נגד מדינת הוואי. לאחר פרישתו מהסנאט, באטלר חזר לבולטימור. בגיל 80, ב-14 במרץ 1978 הוא מת מהתקף לב ברוקי מאונט, קרוליינה הצפונית, כאשר הוא ואשתו חזרו מחופשה באי סנט סימונס בג'ורג'יה. הוא נקבר בבית הקברות Druid Ridge בפייקסוויל. מדיה וקבצים בנושא ג'ון מרשל באטלר בוויקישיתוף ג'ון מרשל באטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון מרשל באטלר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Butler, John Marshall, (1897–1978)". Biographical Directory of the United States Congress. "John M. Butler, 80; M'Carthy Supporter". The New York Times. 1978-03-17."John M. Butler, 80; M'Carthy Supporter". The New York Times. 1978-03-17. "Statistics of the Congressional Election of November 6, 1956" (PDF). Clerk of the United States House of Representatives. "HR. 6127. CIVIL RIGHTS ACT OF 1957". GovTrack.us. "HR. 8601. PASSAGE OF AMENDED BILL". "S.J. RES. 29. APPROVAL OF RESOLUTION BANNING THE POLL TAX AS PREREQUISITE FOR VOTING IN FEDERAL ELECTIONS". GovTrack.us.