laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר בלב

אלכסנדר גאורגייב בלב (בבולגרית: Александър Георгиев Белев;‏ 7 ביולי 1900, לום, נסיכות בולגריה – 9 בספטמבר 1944, קיוסטנדיל, ממלכת בולגריה) היה עורך דין בולגרי וראש הקומיסריון לענייני יהודים במשרד הפנים של בולגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה. ארגן את גירוש יהודי מקדוניה ותרקיה למחנה הריכוז טרבלינקה, ותכנן את גירוש יהודי בולגריה לפולין. אלכסנדר בלב נולד בעיר לום בבולגריה לאב ממוצא ארומני ולאם ממשפחת מהגרים דלמטית. הוא למד משפטים באוניברסיטת סופיה ובהמשך כיהן כמזכיר הסינוד הבולגרי. ב-1930 היה שותף להקמתו ונמנה עם ראשי הארגון הימני הקיצוני "ראטניק" בבולגריה, אשר הפגין דעות אנטישמיות ועמד בקשרים עם התנועה הנאציונל-סוציאליסטית בגרמניה. בשנות ה-30 של המאה ה-20, החל לעבוד במשרד הפנים הבולגרי ונשלח מטעמו לגרמניה ביוני 1940, כדי ללמוד את חוקי נירנברג. הוא כיהן כראש המחלקה המשפטית במשרד הפנים, כעוזרו של שר הפנים פטר גברובסקי (שהיה מראשי הארגון "רטניק" בו פעל בלב). בלב ניסח את "החוק להגנת האומה" שהיה המקבילה הבולגרית של חוקי נירנברג, ושנכנס לתוקף ב-29 בינואר 1941. בעקבות החוק, ולאחר קביעת תקנת ה-26 באוגוסט 1942 בקבינט שנועדה לפתור את השאלה היהודית, הקים משרד הפנים הבולגרי קומיסריון (נציבות) לענייני יהודים, ובלב היה הראשון שעמד בראש הקומיסריון. כראש הקומיסריון היה בלב פעיל בהטלת גזירות שונות על היהודים – היטלים ומסים, רישום והגבלת תנועה, אכיפת החובה לנוע עם סימן מזהה על הבגד (כוכב בצורת מגן דוד), ועוד. ב-22 בפברואר 1943, בתוקף תפקידו, הוא חתם על הסכם עם שליחו של אדולף אייכמן לבולגריה, אופטשורמפיהרר תיאודור דנקר, לגירוש 12,000 יהודי תרקיה ומקדוניה ו-8,000 יהודים נוספים מבולגריה לפולין. בלב ראה בהסכם הזה הקדמה לגירוש יהודי בולגריה כולה. הסכם בלב-דנקר היה אמור להיות חשאי, אולם הוא הודלף ליהודים מספר ימים לפני ביצועו, בידי ליליאנה פניצה, מזכירתו האישית של בלב. בלב ארגן את גירוש יהודי תרקיה ומקדוניה, שלא היו רשמית אזרחים בולגרים. היהודים נאספו למחנות שהוכנו מראש, רכושם הוחרם על ידי המשטרה הבולגרית, והם הובלו באכזריות בקרונות רכבת פתוחים עד לגבול בולגריה, ומשם המשיכו באחריות הגרמנים עד לטרבלינקה. שתי הקהילות הושמדו לחלוטין, ומעט מאוד יהודים ניצלו. לעומת זאת, יהודי בולגריה לא גורשו, בשל התארגנות מהירה של היהודים עצמם ומספר בולגרים לא יהודים שהפעילו לחץ פוליטי ומוסרי על מלך בולגריה, בוריס השלישי. מאוחר יותר ניסה בלב לארגן את גירוש כל יהודי בולגריה לפולין. גם במקרה זה התוכנית הודלפה, ובסופו של דבר סוכלה, ככל הנראה בהחלטה של מלך בולגריה. לאחר מותו של מלך בולגריה, התחלפה הממשלה, ובעקבות שערוריית שחיתות שבה היה מעורב משרד הפנים, אולץ בלב להתפטר ממשרתו. עם הכיבוש הסובייטי של בולגריה, ניסה בלב להימלט מבולגריה, אך זוהה על ידי קבוצת פרטיזנים בתחנת הרכבת של העיר קיוסטנדיל, ונשבה על ידה. הקבוצה הטילה על אחד מחבריה, פרטיזן יהודי, להביא את בלב לסופיה, אך הפרטיזן ירה בו למוות והטיל את גופתו בצד הדרך. מיכאל בר-זהר, הרכבות יצאו ריקות, הד ארצי, 1999. משה מוסק, יהודי בולגריה: כפשע בינם לבין המוות, באתר יד ושם על אלכסנדר בלב בתערוכה מונאסטיר: סיפורה של קהילה ספרדית במקדוניה, באתר יד ושם חיים קשלס, היהודים במשטר הפשיסטי - רדיפות ראשונות, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 769 מתוך מכתב ל"יד ושם" בעניין ליליאנה פניצה
Studia Mathematica

Studia Mathematica הוא כתב עת מדעי פולני בנושא מתמטיקה. כתב העת נוסד בשנת 1929 על ידי הוגו שטיינהאוס וסטפן בנך, ראשי אסכולת לבוב במתמטיקה, והיווה במה מרכזית למחקרים ודיונים באנליזה פונקציונלית. המאמרים בכתב עת פורסמו באנגלית, גרמנית, צרפתית ורוסית. בעקבות מלחמת העולם השנייה הופסקה הוצאת כתב העת לאור בשנת 1940 והתחדשה בשנת 1948. אתר האינטרנט הרשמי של Studia Mathematica (באנגלית) ארכיון גליונות מקוון ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה ובנושא כתבי עת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'פרי שנדלר

ג'פרי שנדלר (אנגלית: Jeffrey Shandler) (נולד ב-2 בדצמבר 1956) הוא חוקר תרבות יהודית ויידיש, ופרופסור חבר במחלקה למדעי היהדות באוניברסיטת ראטגרס. מחקריו עוסקים בתרבות וספרות יידיש, היהודים והתקשורת, יצוג השואה בתקשורת, פולקלור יהדות מזרח אירופה, ספרות ותרבות יהודי ארצות הברית. שנדלר קיבל תואר ראשון בספרות מסוורת'מור קולג' (Swarthmore College) בפילדלפיה, ותואר שני ודוקטורט בתוכנית ללימודי יידיש באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. היה עמית פוסט-דוקטורט במרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת פנסילבניה. לימד במחלקה לעברית וללימודי יהדות באוניברסיטת ניו יורק, וכיום הוא פרופסור חבר באוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1999 יצא ספרו באנגלית "בזמן שאמריקה צופה: השואה בטלוויזיה" (While America Watches: Televising the Holocaust), אשר בוחן את ייצוג השואה במדיום הטלוויזיוני. בשנת 2005 יצא ספרו באנגלית "הרפתקאות ביידיש-לנד" (Adventures in Yiddishland), אשר בוחן את השינויים שעברה השפה והתרבות היידית מתום מלחמת העולם השנייה, שבה הייתה שפה חיה ושימשה כשפת דיבור יום-יומית, לשפה בעלת משמעויות סימבוליות. בשנת 2006 תרגם שנדלר את הספר "אמיל וקארל", שכתב בשנת 1938 הסופר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 2009 יצא ספרו באנגלית "יהודים, אלוהים ווידאוטייפ: דת ומדיה בארצות הברית" (Jews, God, and videotape: religion and media in America), אשר בוחן את השפעות אמצעי המדיה והתקשורת החדשים על החיים והטקסים היהודים בארצות הברית במחצית השנייה של המאה ה-20. שנדלר חי עם בן זוגו, סטיוארט שיר. Jews, God, and Videotape: Religion and Media in America, New York University Press, 2009 Adventures in Yiddishland: Postvernacular Language and Culture, University of California Press, 2005 While America Watches: Televising the Holocaust, Oxford University Press, 1999 Entertaining America: Jews, Movies, and Broadcasting, Princeton University Press/The Jewish Museum, New York, 2003. (co-author/co-editor), with J. Hoberman Awakening Lives: Autobiographies of Jewish Youth in Poland before the Holocaust, Yale University Press/YIVO Institute, 2002 (editor) דף אישי באתר ראיון קצר, סרטון באתר יוטיוב אמיל וקארל
שער העיר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שער העיר – שער מבוצר בחומת עיר שער העיר (ולטה) – שער הכניסה המרכזי לעיר ולטה מגדל משה אביב (נקרא גם "מגדל שער העיר") - גורד שחקים ברמת גן
סוכן ביטוח

סוכן ביטוח הוא אדם העוסק במכירה של פוליסות ביטוח, כנציג של חברת הביטוח המוציאה את הפוליסה, ובמתן שירות ראשוני למבוטח בעת הגשת תביעה לחברת הביטוח. סוכן ביטוח פועל כעצמאי, או במסגרת סוכנות ביטוח המעסיקה סוכנים רבים. הכנסותיו של סוכן הביטוח מבוססות על עמלות שהוא מקבל מחברת הביטוח בהתאם להיקף מכירותיו. רישוי סוכני ביטוח מוסדר בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981. בהתאם לחוק זה, פעילות כסוכן ביטוח בישראל מצריכה רישיון, שאותו נותנת רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון, לאחר תקופת התמחות ועמידה בבחינות מתאימות. הרישיון הוא בשלושה תחומי התמחות: סוכן ביטוח כללי סוכן ביטוח ימי סוכן ביטוח פנסיוני כדי להפוך לסוכן ביטוח בעבור אחד משלושת הרישיונות הללו, על כל סוכן ביטוח שעבר את הבחינות הבסיס יש לעבור התמחות בת חצי שנה אצל מאמן שהוא בעל רישיון לאותו תחום. הרישיון הוא משני סוגים: רישיון ליחיד רישיון לתאגיד פעילותו של סוכן הביטוח מוסדרת בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981. בחוק זה מוגדר סוכן ביטוח: "מי שעוסק בתיווך ביטוחים בין מבוטחים לבין מבטחים", ונקבע מעמדו כמקשר בין המבטח למבוטח: לעניין המשא ומתן לקראת כריתתו של חוזה הביטוח ולעניין כריתת החוזה, יראו את סוכן הביטוח כשלוחו של המבטח, זולת אם פעל כשלוחו של המבוטח לפי דרישתו בכתב. לעניין חובת הגילוי בכריתת חוזה הביטוח, יראו את ידיעת סוכן הביטוח לגבי העובדות הנכונות של עניין מהותי כידיעת המבטח. לעניין קבלת דמי הביטוח נחשב סוכן הביטוח שתיווך בביטוח או שצוין בפוליסה כסוכן הביטוח, כשלוחו של המבטח, זולת אם הודיע המבטח למבוטח בכתב כי אין לשלמם לאותו סוכן. לעניין מתן הודעות של המבוטח ושל המוטב למבטח נחשב סוכן הביטוח שתיווך בביטוח או שצוין בפוליסה כסוכן הביטוח, כשלוחו של המבטח, זולת אם הודיע המבטח למבוטח ולמוטב בכתב כי יש לשלוח הודעות למען אחר. מאחר שסוכני ביטוח רבים עובדים רק עם חברה אחת או שתיים (נכון לשנת 2020, כ-85% מהסוכנים), בסוף העשור השני של המאה ה-21 החלה רשות שוק ההון לקדם מודל בשם הסוכן האובייקטיבי, במטרה לתמרץ אותם אף יותר להעדיף את האינטרסים של הלקוחות על פני אלו של חברות הביטוח. על פי המודל, תיווצר הבחנה בין "סוכן קשור" שבעל זיקה לחברה עיקרית ופועל איתה בשיתוף פעולה הדוק יחסית, לבין "סוכן אובייקטיבי" שעובד מול מגוון חברות ויעבוד על בסיס עמלה אחידה שיקבלו מהלקוח עצמו או באופן אחיד מהחברות עצמן. הרשות מקדמת מודל זה במקרים שונים, למשל, במתן היתרים לחברות נוספות להיכנס לשוק הביטוח המקומי. החל מ-1 במרץ 2021 נכנסה לתוקפה רפורמה לפיה סוכן ביטוח שלמעלה מ-40% מהכנסותיו מגיע מחברה מסוימת, מחויב להצהיר על זיקתו לחברה בפני לקוחותיו. לשכת סוכני ביטוח בישראל מחלקת סוכנים ויועצים, באתר של אגף שוק ההון ביטוח וחיסכון חוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981, באתר של אגף שוק ההון ביטוח וחיסכון חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981, באתר של אגף שוק ההון ביטוח וחיסכון אליצפן רוזנברג, "אנחנו מוכרים מוות אז יש לנו דימוי שלילי" - ריאיון עם נשיא לשכת סוכני הביטוח, באתר ynet, 22 בספטמבר 2010 סוכן, יועץ ומשווק פנסיוני, באתר פורום החוסכים לפנסיה בישראל מודעה בעיתון רחלי בינדמן, התוכנית של ברקת: סוכני הביטוח יקבלו עמלות מהלקוחות, באתר כלכליסט, 11 במרץ 2019 סוכן אוביקטיבי || ישראכרט קיבלה רישיון סוכנות ביטוח - תפעל במודל הסוכן האובייקטיבי, באתר Funder אלמוג עזר, מהשבוע הבא: סוכנים יחויבו לדווח ללקוחותיהם על זיקתם לחברת ביטוח, באתר כלכליסט, 24 בפברואר 2021 אלי אופיר, מנכ"ל יונט, שלמה אייזיק, לפאנדר: "נכון להיום, אין לנו אפשרות לעמוד בתנאי חוזר הצירוף!", באתר Funder, ‏02/03/2021
אלן סליפקא

אלן ב. סליפקא (באנגלית: Alan Bruce Slifka; ‏ 13 באוקטובר 1929 - 4 בפברואר 2011) היה איל-הון ופילנתרופ יהודי-אמריקאי. אלן ב. סליפקא נולד ב-13 באוקטובר 1929 בניו יורק ליוסף וסילביה סליפקא, אח תאום לברברה. אביו היה בעל בית חרושת לטקסטיל ועסק גם בפיתוח נדל"ן. הוא למד בבית הספר התיכון Feilstone. אחר כך עשה תואר ראשון באוניברסיטת ייל בשנת 1951 ותואר MBA באוניברסיטת הרווארד בשנת 1953. במהלך לימודיו החל לעבוד בחברת ההשקעות "L.F. Rothschild & Co" כאנליסט ואחר כך כשותף. בשנת 1982 הקים את חברת ניהול הנכסים Alan B. Slifka and Company, שהתמזגה בשנת 1996 עם חברת Halcyon ומנהלת נכסים בשווי של כ-10 מיליארד דולר (נכון ל-2012). סליפקא שימש בה כיו"ר הדירקטוריון וכשותף. בשנת 1989 סליפקא ייסד ושימש כיושב ראש את יוזמות קרן אברהם, ארגון ציבורי ללא מטרת רווח שמטרתו לקדם דו-קיום בין אזרחי ישראל היהודים והערבים. בשנת 1995 העמיד תרומה להקמת מרכז יוסף סליפקא ללימודי יהדות באוניברסיטת ייל. בשנת 2003 הוענק לו ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת ברנדייס. בשנת 2000 קיבל סליפקא את פרס הכנסת לדו-קיום עבור תרומתה של "קרן אברהם". היה בין מייסדי Big Apple Circus , ארגון המספק מופעי בידור לילדים מוגבלים, חולים ולילדים ממשפחות עניות ברחבי ארצות הברית. סליפקא כיהן כדירקטור במרכז השל, המכון הישראלי לחשיבה ומנהיגות סביבתית בתל אביב וחבר במועצת המנהלים של הקונגרס היהודי האמריקני ובמועצות מנהלים של חברות גדולות בארצות הברית. היה נשוי בשנית לישראלית לשעבר ד"ר ריבה ריטבו-סליפקא, אב לשלושה ילדים - מייקל, רנדולף ודויד - ולשלושת ילדיה של אשתו - טוריף סקיי ומקס. סליפקא נפטר ב-4 בפברואר 2011 בביתו שבלוס אנג'לס. ביוגרפיה קצרה באתר הרווארד ביוגרפיה(הקישור אינו פעיל) באתר כנס חיפה ג'קי חורי, מת אלן ב. סליפקא, מייסד קרן אברהם, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011 מאמר אודותיו בניו יורק טיימס 9.2.2011 מודעת אבל בניו יורק טיימס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'נט האדה

ג'נט האדה (Janet Ruth Hadda; בכתיב יידי: דזשאַנעט האַדאַ; נולדה ב-23 בדצמבר 1945) היא חוקרת ספרות יידיש ופסיכואנליטיקאית יהודית-אמריקאית, ופרופסור אמריטה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריה עוסקים בספרות יידית, פסיכואנליזה ושירה מודרנית. היא נולדה בברדפורד שבאנגליה ב-23 בדצמבר 1945. אביה, ד"ר ג'ורג' האדה היה מנתח. הוא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ורמונט בשנת 1966, תואר שני מאוניברסיטת קורנל בשנת 1969 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק בשנת 1975. בשנת 1973 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1989 קודמה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 יצאה לגמלאות מהמוסד. בשנת 1988 היא סיימה דוקטורט נוסף בפסיכואנליזה מהמכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה (Southern California Psychoanalytic Institute). בשנת 1980 הוציאה ספר על אודות הסופר והמשורר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 1997 יצא ספרה באנגלית "יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה", הסוקר את חיו ואת פועלו הספרותי של זינגר. הספר תורגם לעברית בשנת 2009 בהוצאת רסלינג. בנוסף למחקריה בספרות, היא משמשת כפסיכואנליטיקאית פעילה וכמדריכה ומפקחת במכון לפסיכואנליזה עכשוית במכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה. בשנת 1981 נישאה לאלן טובין, בעבר פרופסור לפסיכוביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וראש המכון לחקר המוח במוסד וכיום יועץ מדעי לקרן למציאת תרופה למחלת הנטינגטון. יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה (תרגום: עידית שורר; עריכה מדעית: מיכל זמיר) הוצאת רסלינג, 2009 Yankev Glatshteyn, G.K. Hall, 1980 Passionate Women, Passive Men: Suicide in Yiddish Literature, State University of New York Press, 1988 Isaac Bashevis Singer: A Life, Oxford University Press, 1997 Isaac Bashevis Singer: A Life, With a New Introduction, The University of Wisconsin Press, 2003 דף אישי, באתר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס דף אישי(הקישור אינו פעיל) במכון לפסיכואנליזה של זמננו ראיון עמה, על המשורר אלן גינצברג ג'נט האדה (1945-), דף שער בספרייה הלאומית
ניקרגואה במשחקים האולימפיים

ניקרגואה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מקסיקו (1968). היא נעדרה מאז רק מאולימפיאדת סיאול (1988), כהבעת תמיכה בבת בריתה דאז, קוריאה הצפונית, שהחרימה את המשחקים שנערכו על אדמת קוריאה הדרומית. עד כה, אף ספורטאי מניקרגואה לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיעה נבחרת הבייסבול, שסיימה במקום הרביעי באולימפיאדת אטלנטה (1996), לאחר שהפסידה לנבחרת קובה בחצי הגמר ולנבחרת ארצות הברית במשחק על מדליית הארד. ניקרגואה מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. ניקרגואה במשחקים הפאראלימפיים ניקרגואה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא ניקרגואה במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף
הוצאת הגפן

הוצאת הגפן היא הוצאה לאור בישראל ועמותה רשומה העוסקת בספרות מגוונת, ובכללותה פרשנויות לספרי התנ"ך והברית החדשה, ספרי לימוד משיחיים, ספרות ילדים והנוער וספרות כללית. הגפן הוציאה לאור את התרגום של התנ"ך לעברית מודרנית המותאמת לבני הנעורים. התרגום נקרא סדרת "העדות" וקיים בחמישה כרכים. ההוצאה מפרסמת את כל ספריה באתר האינטרנט שלה, וגם מידע על פעילות ההוצאה. אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת הגפן הוצאת הגפן, באתר "גיידסטאר ישראל" מידע על ההוצאה באתר החדשות Kehila News סדרת "העדות"
דקנטר (כתב עת)

דקנטר (באנגלית: Decanter) הוא כתב עת ליין ואלכוהול, המתפרסם בלמעלה מתשעים ארצות מדי חודש. המגזין כולל ידיעות על הנעשה בתעשייה, מדריכי בצירים והמלצות על יינות. דקנטר מארגן את "פרסי עולם היין של דנקטר" המוענקים מדי שנה (Decanter World Wine Awards). כתב העת נוסד ב-1975 וכיום הוא משתייך לקבוצת טיים וורנר, עורכו הוא גאי וודוורד. דקנטר מדרג יינות בסולם של 1 עד 5 כוכבים, על מנת לשפוט את איכות היינות אותם הוא מסקר. השיטה נהפכה לפופולרית בידי מיכאל ברודבנט בספר בצירי היין שלו. אתר היין האינטרנטי של דקנטר מציג חדשות יין והמלצות על יינות. אם כי האתר מכסה היבטים נוספים של יין, בכללם מדריכי בציר, מדריכי למידה, ארכיב מקוון של כתב העת, מדור המציג מחירים של מכירות פומביות הנקרא "קניון" (Shopping Mall). מפגשי היין המשובח של דקנטר - המפגש הוא סופשבוע של טעימות יין המציג 100 יצרנים מרחבי תבל כמו גם סדנות הדרכה. הוא נערך במלון לנדמרק במרכז לונדון, מדי נובמבר. מפגשי היין המשובח האזוריים של דקנטר - הם דומים למפגשי נובמבר, אלא שמתמקדים באזור יין מסוים בעולם, כדוגמת בורדו. אלו הם אירועים בני יום אחד שנערכים אף הם במלון לנדמרק במהלך חודשי פברואר ומאי. הם מציגים 100 יצרנים מאזור מסוים ומדי יום נערכות שלוש סדנאות בהדרכת מומחים. אירועי העיר של דקנטר - ערבי טעימות הנערכים בלונדון. אירועים אלו החלו בשנת 2006 בטעימת ריוחה בלויד אוף לונדון. אירועי המסחר של דקנטר מיועדים לקוני יין, סוחרים, סומליה, ועיתונאים וכוללים טעימות. האירועים הללו החלו בטעימות פריולי ב-2005. ארוחות הערב של דקנטר נוסדו ב-2004. פאנל טועמים מומחים מרחבי הגלובוס שבראשו עומד סטיבן ספורייר, שופט יינות על בסיס אזורי המשקף מגוון, סגנון ומחיר לצרכן. באירוע מוענקים פרסים. אירועים נוספים שנערכים במקום הם "תחרות יין ואלכוהול הבינלאומית" ו"אתגר היין הבינלאומי". מדי שנה בוחר המגזין אישיות מעולם היין שהותירה את חותמה על התחום. 1984 - סרז' הוסאר משאטו מוסר, לבנון. 1985 – לורה וקורין מנצולופולוס משאטו מרגו, בורדו. 1986 – מרצ'ס פיירו אנטינורי, פירנצה. 1987 – אלכסיס לישין, בורדו. 1988 – מקס שוברט, אוסטרליה. 1989 - רוברט מונדבי, קליפורניה. 1990 – פרופסור אמיל פינו, בורדו. 1991 – איגנציו דומק, חרס דה לה פרונטרה. 1992 – אנדרה צ'ליצ'ף, קליפורניה. 1993 – מיכאל ברודבנט, מאסטר ביין, לונדון. 1994 - מיי אליאן דה לנקוויזינג, בורדו. 1995 – יו ג'ונסון, חבר מסדר האימפריה הבריטית, לונדון. 1996 – גאורג רידל, אוסטריה. 1997 – לן אבנס, חבר מסדר האימפריה הבריטית, איי או, אוסטרליה. 1998 – אנג'לו גאיה, פיימונטה. 1999 – ג'נסיס רובינסון, חברת מסדר האימפריה הבריטית, מאסטר ביין, לונדון. 2000 – פול דרייפר, קליפורניה. 2001 – ז'אן קלוד-רוזו, שמפניה. 2002 – מיגל טורס, פנדס. 2003 – ז'אן מישל קזס, בורדו. 2004 – בריאן קרוסר, אדלייד הילס. 2005 – ארנסט לוסן, מוזל. 2006 – מרסל גיגל, רון. 2007 – אנתוני ברטון משאטו לאוביל ברטון, בורדו. 2008 – כריסטיאן מואיז, בורדו. 2009 – ניקולס קטנה, ארגנטינה. 2010 - אובר דה וילן, רומאנה קונטי. אתר האינטרנט הרשמי של דקנטר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של דקנטר דקנטר, ברשת החברתית פייסבוק דקנטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דקנטר, ברשת החברתית אינסטגרם אדם לשמר, ברטון נבחר לאיש השנה של דקנטר, דקנטר, 27 בפברואר 2007 אדם לשמר, מואיז נבחר לאיש השנה של דקנטר, דקנטר, 4 במרץ 2008 מאגי רוזן, בחירת דקנטר לאיש השנה 2009: ניקולס קטנה, דקנטר, 24 בפברואר 2009 אדם לשמר, אובר דה וילן: איש השנה של דקנטר, דקנטר, 1 במרץ 2010
Supermarket

Supermarket הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק הפסיכדלי רוקפור, ואלבומה הראשון באנגלית. האלבום ממשיך את הקו המוזיקלי אותו החלה הלהקה באלבומם המקורי האחרון בעברית שיצא 5 שנים לפניו, "האיש שראה הכל". רוקפור הייתה בכך לאחד מראשוני האמנים הישראלים שבעת הצלחתם המקומית (לאחר האלבומים האיש שראה הכל ובחזרה לשבלול, שני האלבומים הכי הנמכרים ומושמעים של הלהקה) החליטו לפנות לקהל בינלאומי. בנוסף, רוקפור הייתה פורצת דרך כלהקה ישראלית שחיה בישראל ופועלת באנגלית, תופעה נדירה יחסית באותן השנים, והשפיעה בכך על אמנים ישראלים רבים שעשו כמוה, כאשר בסוף אותו עשור רבים מהאמנים והלהקות שפעלו בישראל התנהלו עם ליריקה באנגלית ובפנייה לקהל בחו"ל. האלבום היווה את נק' הפתיחה לקריירה הבינלאומית של הלהקה, כאשר עד 2004 רוקפור הספיקה להוציא עוד שלושה אלבומים באנגלית, לקיים מס' סיבובי הופעות בארצות הברית ואף לעבור להתגורר בה לזמן מה. Supermarket זכה לביקורות חיוביות. מתוך האלבום יצאו 2 סינגלים: "Wild Animals" (אליו צורפו השיר "Prelude" של להקת The Millennium, השיר "How Does It Feel to Feel" של The Creation, והשיר "Eight Miles High" של הבירדס, כולם בהופעות חיות), ו־"Superman" (בשתי גרסאות שונות, בצירוף השיר "One Side of an Egg" והשיר "Astronauts" בהופעה חיה באולפן גלי צה"ל). בנוסף להפצה על גבי תקליטורים, האלבום נמכר גם על גבי תקליט בהפצה מצומצמת של 500 עותקים ממוספרים. "Government"‏ - 05:12 "Forest Woods"‏ - 03:07 "Superman"‏ - 05:10 "Wild Animals"‏ - 03:35 "Powers"‏ - 03:21 "Route 66"‏ - 05:57 "Supermarket"‏ - 05:52 "Oranges"‏ - 03:38 "She's Full of Fears"‏ - 06:44 אלי לולאי - קולות, גיטרת קצב, אפקטים ברוך בן יצחק - גיטרות, מלוטרון, סטילופון, אורגן, פסנתר, קולות שניים מרק לזר - בס, בס כפול, קולות שניים איסר טננבאום - תופים, כלי הקשה נעם רפפורט - מלוטרון, פסנתר יוסף קופולוביץ' - סינתיסייזר (בשירים Government ו־She's Full of Fears) אלדד גואטה - אורגן האמונד (בשיר Oranges) מידע על האלבום Supermarket באתר MusicBrainz ביקורת על Supermarket, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
PBM מארינר

מארטין PBM מארינר היה ספינה מעופפת ומטוס סיור ימי שהופעל בתקופת מלחמת העולם השנייה ותחילת המלחמה הקרה. המטוס פעל במקביל ל-PBY קטלינה. המטוס טס לראשונה ב-18 בפברואר 1939 ונכנס לשירות בצי האמריקני בספטמבר 1940. ב-1937 תכננה חברת גלן ל. מרטין ספינה מעופפת דו-מנועית חדשה שנועדה להחליף את מטוס המרטין P3M המיושן. החברה קיבלה הזמנה לייצור אב טיפוס ראשון ב-30 ביוני 1937, וב-28 בדצמבר קיבלה הזמנה לייצור 21 מטוסי מרטין מרינר מדגם PBM-1. ב-18 בפברואר 1939 טס מטוס ה-PBM הראשון. במטוס הותקנו חמישה צריחים ותאי פצצות. המצופים שעל הכנפיים בדגם ה-PBM-1 היו מתכנסים בעוד שבדגם ה-PBM-3 היכולת הזו בוטלה. מטוס המרינר הראשון נכנס לשירות בצי האמריקני ב-1 בספטמבר 1940. לפני הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, נעשה שימוש במטוסי המרינר בעיקר לצורך ביצוע סיורים באוקיינוס האטלנטי. לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור שהביאה לכניסתה של ארצות הברית למלחמה, נעשה שימוש במטוסים לצורך לחימה בצוללות אויב. ב-30 ביוני 1942 הוטבעה צוללת אויב ראשונה (צוללת גרמנית) על ידי מטוס מרינר. בסיום המלחמה נזקפו 10 הטבעות של צוללות לטובת מטוסי המרינר. במחצית הראשונה של שנת 1943 רכש משמר החופים האמריקני 27 מטוסי מרינר מדגם PBM-3. בסוף 1944, רכש המשמר 41 מטוסי מרינר נוספים מדגם PBM-5 ונוספים נרכשו במהלך המחצית השנייה של 1945. במטוסים נעשה שימוש לצורך משימות חיפוש והצלה ארוכות טווח והם היו בשירות המשמר עד 1958, אז הוחלפו בהדרגה על ידי מטוסי הP5M מרלין וה-HU-16 אלבטרוס החדשים יותר. הצי האמריקני המשיך לעשות שימוש במטוסי המרינר גם לאחר מלחמת העולם השנייה. במלחמת קוריאה נעשה שימוש במטוסים לצורך משימות סיור. המטוסים הוסיפו לשרת בצי עד יולי 1956, אז הוחלפו על ידי מטוסי P5M מרלין. בסוף 1943 הוחכרו 12 מטוסי מרינר מדגם PBM-3R לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי לצורך הובלת חיילים וציוד. המטוסים נותרו בשירות האוסטרלים עד 1948. חיל האוויר המלכותי הבריטי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955 אולם לא עשה בהם כמעט שימוש וחלקם אף הוחזר לצי האמריקני. חיל האוויר המלכותי ההולנדי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955, אולם לאחר סדרה של תאונות הוצא אחרון מטוסי המרינר משימוש בחודש דצמבר 1959. צוות: 7 אורך: 79 רגל 10 אינץ' (23.50 מטר) מוטת כנפיים: 118 רגל (36 מטר) גובה: 27 רגל 6 אינץ' (5.33 מטר) שטח כנף: 1,408 רגל² (131 מטר²) משקל ריק: 33,175 ליברות (15,048 ק"ג) משקל טעון: 56,000 ליברות (25,425 ק"ג) הנעה: שני מנועים כוכבים מדגם רייט R-2600 מהירות מרבית: 205 מיל/שעה (330 קמ"ש) טווח: 3,000 מיל (4,800 ק"מ) סייג רום: 19,800 רגל (6,040 מטר) קצב טיפוס: 800 רגל/דקה (4.1 מטר/שנייה) מקלעים 8 × מקלעי M1919 בראונינג 12.7 מילימטר פצצות פצצות מסוגים שונים במשקל של עד ל-4,000 ליברות (1,800 ק"ג) או 2 × טורפדו סימן 13 מדיה וקבצים בנושא PBM מארינר בוויקישיתוף אורוגוואי
התרוממות (סרט)

התרוממות הוא סרט קולנוע ישראלי שעלה לאקרנים במאי 1970 בהשתתפותם של שלישיית הגשש החיוור. בסרט מתוארים שלושה חברים ונשותיהם המחליטים לקיים מסיבת חילופי זוגות על מנת להכניס ריגוש בחייהם. אולם עם התפתחות העניינים מתחילים השישה להתחרט. באוקטובר 2012 היה אמור הסרט להיות מוקרן בסינמטק של פריז, במסגרת רטרוספקטיבה של סרטי אורי זוהר. ההקרנה בוטלה, לאחר ששייקה לוי הודיע בשם בעלי הזכויות לסרט כי לא יותר כל שימוש בו. לדברי לוי, הגששים "מתביישים בסרט הזה". עם זאת, הסרט הוקרן מספר פעמים בטלוויזיה, ישנם עותקים פיראטיים שלו על גבי קלטות וידאו, והוא ניתן להורדה באיכות ירודה באינטרנט. "התרוממות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התרוממות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "התרוממות", באתר אידיבי "התרוממות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "התרוממות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נירית אנדרמן, כשאורי זוהר הרגיז את הגששים, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי יונתן

רבי יונתן היה תנא מהדור הרביעי של התנאים - אמצע המאה ה-2. חברו ובר-הפלוגתא של רבי יאשיה, ושניהם למדו אצל רבי ישמעאל. רבי יונתן היה כהן. רבי יונתן מוזכר במשנה פעם אחת בלבד, ופעם אחת בתוספתא. לעומת זאת הוא מופיע מספר פעמים בספרא, ובספרי על ספר דברים, ובעיקר במדרשי ההלכה כדוגמת הספרי לבמדבר והמכילתא. שמו מופיע תדיר במחלוקות עם רבי יאשיה, וברוב מוחלט של הפעמים הם נחלקים במדרש המקרא, למעט פעם אחת בה הם נחלקים בהלכה, לגבי מכסת האנשים שצריכים להיות בעיר הנידחת. רבי יונתן החליט לעזוב את ארץ ישראל יחד עם כמה מחבריו, ביניהם רבי יהודה בן בתירא ורבי מתיא בן חרש, ככל הנראה בעקבות גזירות אדריאנוס שנגזרו בימים שלאחר מרד בר כוכבא, אך כאשר הגיעו לפלטום התחרטו, ושבו לגור בארץ. הפתגם "כל המקיים את התורה מעוני סופו לקיימה מעושר" וכו', מיוחס במקור לרבי נתן בן יוסף, וכן בכמה מקומות נוספים ניתן למצוא אמירות בשם רבי יונתן בן יוסף, שבמקומות אחרים נאמרו בשם רבי יונתן. כתוצאה מכך יש שמזהים את רבי יונתן עם רבי יונתן בן יוסף, וכן כמחבר מגילת אבות דרבי נתן. רבי יונתן, כתלמיד של רבי ישמעאל, דבק בגישה ש"דיברה תורה כלשון בני אדם", בניגוד לגישתו של רבי עקיבא שנהג ללמוד מכל אות שבתורה דברים שמעבר לפשט הכתוב. כך לדוגמה את המילים במקרא ”זֹאת תּוֹרַת הַנָּזִיר” (ספר במדבר, פרק ו', כ"א) או ”זֹאת תּוֹרַת הַקְּנָאֹת” (ספר במדבר, פרק ה', כ"ט) שעליהם דרשו תנאים אחרים הלכות מהמילה המיותרת, לכאורה, 'זאת', פירש רבי יונתן כמשמעות לשון בני אדם: ”כחותם הדברים”; כלומר, כדרך שאנשים נוהגים לחתום את דבריהם. הרב אהרן הימן, "רבי יונתן", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמודים 698-697, באתר היברובוקס משה יהודה בלוי (עורך), "רבי יונתן", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים ש"ה-ש"ח, באתר היברובוקס רבי יונתן, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" זכריה פרנקל, דרכי המשנה (עמ' 149-146) תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף נ"ז, עמוד ב' משנה, מסכת אבות, פרק ד', משנה ט' מסכת שבועות, פרק א', ד'; שמו מוזכר שם בשיבוש: "רבי נתן". מדרשי ההלכה מבית מדרשו של רבי עקיבא. מדרשי ההלכה מבית מדרשו של רבו - רבי ישמעאל. תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ט"ו, עמוד ב' ספרי, פרשת ראה, פ'. אבות דרבי נתן, ל'. אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים; ראו בפרק "לקריאה נוספת". ספרי, פרשת נשא, כ', ל"ח.