פרדריק השני, מלך דנמרק

פרדיריק השני, מלך דנמרק (בדנית ובנורווגית: Frederik II; ‏1 ביולי 1534 – 4 באפריל 1588) היה מלך דנמרק ומלך נורווגיה (למעשה מלך דנמרק-נורווגיה, כממלכה אחת) ודוכס שלזוויג מ-1559 ועד למותו. פרדריק היה בנם של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ושל רעייתו, דורותיאה מסקסוניה-לאוונבורג. הוא היה שליט דני האופייני לתקופת הרנסאנס. שלא כמו אביו, הוא הושפע מאוד מאידיאלים צבאיים. כבר כבחור צעיר הוא יצר קשרי ידידות עם נסיכים גרמנים. הוא ביקש לשאת לאישה את פילגשו, אנה הרדנברג, אך בסופו של דבר שוכנע לא לעשות כן. זמן קצר לאחר עלייתו לכס המלוכה הוא נחל את ניצחונו הצבאי הראשון כשכבש את דיטמרשן בקיץ 1559. מאביו הוא ירש את מלחמת ליבוניה. הוא ניסה להימנע מעימות זה וגיבש יחסי ידידות עם איוואן הרביעי ("איוואן האיום") בהסכם השלום שנחתם במז'ייסק ב-1562. העימות הצבאי העיקרי בתקופת מלכותו הייתה מלחמת שבע השנים הצפונית, שהתנהלה מ-1563 ועד 1570 ובה הוא ניסה לשווא לכבוש את שוודיה, שנשלטה על ידי בן דודו הבלתי שפוי, אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה. מלחמה זו הפכה להיות מלחמת התשה יקרה, שבה שטחים של סקונה הוחרבו על ידי שתי הממלכות. במהלך המלחמה פיקד פרדריק על צבאו באופן אישי בשדות הקרב, אך ללא תוצאות של ממש והמלחמה הזיקה ליחסיו עם יועציו ואציליו. עם זאת, אי שקט פנימי בשוודיה והשתלטותו על דנמרק של פדר אוקסה, ייצבו את המצב. לאחר שיורשו של אריק הארבעה עשר, יוהאן השלישי, סירב לקבל את תנאי הסכם השלום שנחתם ברוסקילדה ב-1568, שנתן עדיפות לדנמרק, התחדשה המלחמה עד להשגתו של סטטוס קוו שנחתם בשצ'צ'ין ב-1570 ובו נשמרה יוקרתה של דנמרק, אך הוטלו מגבלות על כוחה הצבאי. לאחר המלחמה שמר פרדריק על השלום מבלי לוותר על ניסיונותיו להעצים את יוקרתו כשליט ימי. מדיניות החוץ שלו עמדה בסימן של תמיכה מוסרית בכוחות הפרוטסטנטיים (באותה תקופה הוא חיזר אחר אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, יוזמה שהקנתה לו את התואר אביר מסדר הבירית), אך בו בעת הוא שמר על נייטרליות. יועצים מנוסים כמו פדר אוקסה, נילס קאס, ארליד הויטפלדט וכריסטופר ולקנדורף, דאגו לניהול ענייני הבית. כאדם תואר פרדריק השני כחמום מוח, רברבן, אמיץ ושאפתן. הוא אהב ציד, יינות, נשים וחגיגות והדעה המקובלת הייתה שמותו נגרם משתיית יתר. הוא בנה מחדש את טירת קרונבורג בין השנים 1574–1585. ב-1567 הוא ייסד את העיר פרדריקסטאד שבנורווגיה. תקופת מלכותו הייתה תקופה של צמיחה ושגשוג בהיסטוריה של דנמרק. הוא גם היה פטרון חשוב וידיד קרוב של האסטרונום הנודע, טיכו ברהה, שאביו החורג הציל את פרדריק מטביעה. פרדריק השני מת ב-4 באפריל 1588 ונטמן בקתדרלת רוסקילדה. אחריו מלך בנו הבכור, כריסטיאן הרביעי. ב-20 ביולי 1572 נשא פרדריק לאישה את סופיה ממקלנבורג-גיסטרוב, צאצאית של הנס, מלך דנמרק ובת דודה של פרדריק דרך סבם, פרדריק הראשון, מלך דנמרק. הם הביאו לעולם שמונה צאצאים: אליזבת מדנמרק, דוכסית בראונשווייג (1573–1626), התחתנה עם היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג. אן, נסיכת דנמרק (1574–1619), התחתנה עם ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק (1577–1648). אולריק, נסיך דנמרק (1578–1624), הבישוף האחרון של שלזוויג והנסיך-בישוף של שוורין. הנס אוגוסט, נסיך דנמרק (1579), מת בינקותו. אוגוסטה, נסיכת דנמרק (1580–1639), התחתנה עם יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ. הדוויג, נסיכת דנמרק (1581–1641), התחתנה עם כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה. הנס, נסיך שלזוויג-הולשטיין (1583–1602). מדיה וקבצים בנושא פרדריק השני, מלך דנמרק בוויקישיתוף פרדריק השני באנציקלופדיה בריטניקה (1911). פרדריק השני, מלך דנמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרדריק השני, מלך דנמרק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)