laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קיי. סי. ג'ונס

קיי. סי. ג'ונס (באנגלית: K. C. Jones;‏ 25 במאי 1932 – 25 בדצמבר 2020) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA בין השנים 1958–1967, ובשמונה מתוך תשע העונות זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA. לאורך קריירת המשחק רשם ממוצעים כוללים של 7.4 נקודות, 4.3 אסיסטים ו-3.5 ריבאונדים למשחק. כמו כן אימן את הסלטיקס בין השנים 1983–1988, והוביל אותם לשתי אליפויות נוספות בעונות 1984 ו-1986. בשנת 1989 נכלל בהיכל התהילה של הכדורסל, ובשנת 2006 נכלל בהיכל התהילה של כדורסל המכללות. ג'ונס שיחק כדורסל בקולג' באוניברסיטת סן פרנסיסקו. לראשונה בהיסטוריה, פתחו בחמישיית קבוצת מכללות שלושה שחקנים שחורים: ג'ונס, ביל ראסל (חברו של ג'ונס לעתיד בבוסטון סלטיקס) והאל פרי. יחדיו הובילו את האוניברסיטה לשתי אליפויות NCAA רצופות ב-1955 וב-1956. ג'ונס שיחק עם ראסל גם בנבחרת ארצות הברית בכדורסל שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת מלבורן (1956). במהלך הקריירה שלו נודע ג'ונס כמגן עיקש. ג'ונס שיחק בכל תשע העונות שלו ב-NBA במדי הבוסטון סלטיקס, והיה חלק משמונה אליפות רצופות בין השנים 1959–1966. לאחר שבוסטון הפסידה לפילדלפיה 76' בפלייאוף 1967, סיים ג'ונס את הקריירה שלו ככדורסלן. ג'ונס נבחר לחבר בהיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' בשנת 1989. ב-1973 היה למאמן הראשי של הקאפיטל בולטס (שהפכה לוושינגטון בולטס שנה אחת מאוחר יותר). ג'ונס אימן את הבולטס במשך שלוש עונות והוביל אותם לסדרת גמר ה-NBA בשנת 1975, שם הבולטס הפסידו לגולדן סטייט ווריורס. בשנת 1983 לקח ג'ונס את תפקיד המאמן הראשי של הבוסטון סלטיקס, קבוצתו הישנה, כשהחליף את ביל פיץ'. ג'ונס הדריך את בוסטון שהובלו בידי לארי בירד לאליפות בשנים 1984 ו-1986. בנוסף, בשנת 1986, ג'ונס אימן את נבחרת המזרח במשחק האולסטאר בדאלאס. נבחרת המזרח ניצחו את נבחרת המערב 132–139. הסלטיקס לקחו את אליפות הבית האטלנטי בכל חמש העונות של ג'ונס כמאמן ראשי והגיעו לגמר ה-NBA ב-4 מתוך 5 שנותיו כמאמן. בנוסף, הוא אימן את הסיאטל סופרסוניקס בשנת 1990 ובשנת 1991. ב-25 בדצמבר 2020 הלך לעולמו בגיל 88. ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות ה־NBA. מדיה וקבצים בנושא קיי. סי. ג'ונס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA "1953–56 NCAA Championship Seasons: The Bill Russell Years"
הפרוטה

"הפרוטה" הוא סיפור קצר לילדים מאת ש"י עגנון, המספר בשבח שמירת שבת. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה הסיפור פורסם לראשונה ב-9 בפברואר 1934 במוסף לילדים של העיתון "דבר", בפתח גיליון שהוקדש לסופר אז"ר, במלאת לו שמונים שנה. קדמה לסיפור הקדשתו, באמצעות שיר בחרוזים, לאז"ר. הסיפור פורסם שנית ב"דבר", ב-17 באפריל 1936, במוסף לעולה. שתי גרסאות אלה הודפסו מנוקדות. לקראת פרסום הסיפור לראשונה שלח ברל כצנלסון, עורך "דבר", מסר לעגנון: הנה הגהות. אבקש להחזירן בהקדם. מחר יום ד' אנחנו קובעים את העמודים. לא עלה בידי נחום גוטמן לצייר ציור הגון. אבל הספור יבוא בראש הגיליון ועליו ציור אז"ר – תמונה גדולה מצוירת בידי גוטמן במיוחד למוסף. הספור – נפלא. פשוט נפלא. הסיפור הודפס בכרך "בשובה ונחת: סיפורי אגדות", שיצא לאור בהוצאת שוקן בברלין בשנת 1935, ואחר כך בכרך "אלו ואלו", במהדורת 1953 של כל סיפורי ש"י עגנון, במסגרת מקבץ של שלושה סיפורים הקרוי "סיפורים של שבת". תרגום לגרמנית של הסיפור, בתרגומה של ה. טורנובסקי-פינר, הופיע בתחילת 1936 בכתב העת "יידישה רונדשאו" (גיליון 102). בשנת 1938 פרסמה "הליגה למען השבת" חוברת "שבת לנוער", בעריכת הרב ד"ר יעקב נאכט, ובין הסיפורים והמאמרים שבה נכלל גם הסיפור "הפרוטה". הסיפור הוא, כפי שמתאר משפט הפתיחה שלו, "מעשה בעני אחד שחזר בליל שבת מבית הכנסת לביתו וראה פרוטה בדרך". אף ששמח למציאת הפרוטה וחשב כיצד יוכל ליהנות ממנה, לא נגע בה העני, לשם שמירת השבת. בבוקר, כשהלך לבית הכנסת, שוב ראה העני את המטבע, שהפעם היה מעה של כסף. גם הפעם לא נגע העני במטבע. בחזרתו מבית הכנסת לביתו ראה העני את המטבע, שהפעם נראה לו כמטבע זהב, וההסבר לכך: "אם מעשה כשפים אין כאן יש כאן מעשה החמה, שחמה של צהרים זורחת על הפרוטה והיא נראית כזהב". בדרכו לתפילת מנחה נמנע העני מלעבור ליד המטבע, מחשש שיצרו יגבר עליו. לאחר התפילה הלך בכל זאת להביט במטבע, "מצאה מונחת במקומה, ולא מטבע אחת הייתה אלא מטבעות הרבה היו". לא התפתה העני ליטול מהמטבעות, וחזר לבית הכנסת לתפילת ערבית. לאחר התפילה, במוצאי שבת, חזר העני אל המטבע ומצא שם דינרים הרבה, ומילא בהם את כיסיו. הסיפור מסתיים במילים: "מכאן ולהבא לא הייתה השבת חסרה כלום. בשביל ששמר שבת אחת מעוני, זכה לשמור שבתות הרבה מעושר". בשנת 2007 העלה "תיאטרון מראה" את ההצגה "מעשיות ומעשים", על פי שלושה סיפורים של עגנון: "הפרוטה", "מעשה העז" ו"מאויב לאוהב". ש"י עגנון, הפרוטה, דבר, 9 בפברואר 1934 - גרסתו המקורית של הסיפור דוד אסף‏, 'אם בנעל היה סדק, בראש היה חלום': שיר נשכח של עגנון, בבלוג "עונג שבת", יולי 2013 ש"י עגנון, הפרוטה, דבר, 9 בפברואר 1934 ש"י עגנון, הפרוטה, דבר, 9 בפברואר 1934 ש"י עגנון, הפרוטה, דבר, 17 באפריל 1936 ש"י עגנון, מסוד חכמים: מכתבים 1970-1909, הוצאת שוקן, תשס"ב, עמ' 179 הדים, דבר, 24 בינואר 1936 בספרות ובאמנות, דבר, 27 במאי 1938 תיאטרון - מעשיות ומעשים, באתר "הבמה"
סטיף

סטיף (בערבית: سطيف, בברברית: ⵣⴹⵉⴼ, בצרפתית: Sétif) היא עיר ומחוז בצפון-מזרח אלג'יריה. לפי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך ב-2008, התגוררו בעיר 252,127 תושבים. בימיה הראשונים של סטיף, הייתה העיר תחת שלטון נומידיה. מלך נומידיה יוגורתה הפסיד את העיר (אשר נחרבה) לידי האימפריה הרומית בשנת 104 לפנה"ס. העיר הרומאית נוסדה בסוף המאה ה-1. לאחר האימפריה הרומית, האימפריה הביזנטית שלטה בעיר ופיתחה אותה רבות. התפתחות אוכלוסיית סטיף מוצגת בגרף הבא: לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. האקלים בסטיף הוא ים תיכוני: הקיץ חם ויבש, והחורף קר ולח יותר. מכיוון שסטיף שוכנת בגובה של 1100 מטרים, האקלים בה בחורף הוא מהקרים ביותר באלג'יריה. מדיה וקבצים בנושא סטיף בוויקישיתוף סטיף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטיף (אלג'יריה), דף שער בספרייה הלאומית Where is Setif, Algeria?, WorldAtlas Alger vs Setif: population, growth, wilaya compared, morelesscompare.com (ארכיון) Meoweather | Sétif weather history. Sétif average weather by month. Weather history for Sétif, Setif, Algeria, www.meoweather.com ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצפון אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איתות עשן

איתות עשן היא אחת מצורות התקשורת לטווח ארוך העתיקות ביותר. זוהי צורה של תקשורת חזותית המשמשת להעברת מסרים למרחקים גדולים. בסין העתיקה חיילים שהוצבו לאורך החומה הגדולה נהגו להתריע אחד לשני על כוחות אויב המתקרבים לאזור על ידי הבערת אש במגדלים. בדרך זו, הם יכלו להעביר את ההודעה למרחק של עד 750 ק"מ. היסטוריון יווני בשם פוליביוס המציא שיטה מורכבת להעברת אותות עשן אלפביתיים סביב 150 לפנה"ס, לפי שיטה זו, האותיות האלפביתיות הומרו למספרים ובעזרת אותם מספרים אותתו את המסר המבוקש (השתמשו בקבוצות של זוגות לפידים לצורך הצגת הקידוד). ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כונן רשת

כונן רשת או מיפוי כונן רשת (באנגלית: Drive mapping) היא שיטה בה משתמשות מערכות הפעלה כגון Microsoft Windows ו-OS/2 לצורך קישור אות כונן מקומי (A עד Z) לתיקייה משותפת ברשת מחשבים. המשתמש יכול לקרוא את הקבצים ואף לבצע בהם שינויים בהתאם להרשאות שהוקצו עבורו (כל גישה לכונן הרשת תגרום לגישה לכונן הפיזי המרוחק). אם המחשב שמשתף את התיקייה כבוי או שהתיקייה ששותפה איננה קיימת עוד, כונן הרשת לא יהיה זמין. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Brain Salad Surgery

Brain Salad Surgery הוא אלבום הרוק המתקדם החמישי במספר של להקת אמרסון, לייק ופאלמר. את עטיפת האלבום עיצב הצייר ה.ר. גיגר. בציור המקורי היה גם פין על העטיפה, אך חברת התקליטים הטילה וטו, ובלית ברירה גיגר והלהקה נאלצו לוותר עליו. האלבום נפתח בביצוע לשיר אנגלי פטריוטי שנקרא Jerusalem. השיר נכתב במקור על ידי ויליאם בלייק והולחן על ידי יוברט פרי. הלהקה עשתה לו עיבוד רוק שעמד כניגוד מול הביצוע המסורתי והרגוע של השיר. הרצועה השנייה היא עיבוד לפרק מתוך הקונצ'רטו הראשון לפסנתר של המלחין הארגנטינאי אלברטו חינסטרה. חינסטרה כלל לא התנגד ואף שיבח את עיבוד הרוק הסוער שהכינה הלהקה. הקטע כולל שימוש כבד בסינתיסייזרים. יחד עם סינתיסייזר התוף החדש שפותח על ידי קרל פאלמר והקלידים של קית' אמרסון. אלברטו חינסטרה עצמו אהב ושיבח את העיבוד של הלהקה. בגב עטיפת האלבום של Brain Salad Surgery, נכתב ציטוט של חינסטרה האומר: "קית' אמרסון תפס להפליא את מצב הרוח של היצירה שלי". הרצועה השלישית היא להיט של הלהקה, שנקרא Still...You Turn Me On. השיר נכתב על ידי גרג לייק. היצירה Karn Evil 9, שנשמעת מיד אחרי מעין קטע מעבר (Benny the Bouncer), היא יצירה בת כ-30 דקות, הבנויה משלושה חלקים. החלק הראשון הוא קטע רוק קצבי וחי, החלק השני הוא חלק ג'אזי למדי שכולל רק פסנתר, גיטרה בס ותופים. החלק השלישי והאחרון הוא קטע רוק שעוסק למעשה במלחמה שבין האדם למחשב. את המילים ליצירה כתב פיטר סינפלד, שאותו הכיר לייק מלהקת קינג קרימזון. לייק התקשה לחבר מילים ליצירה המורכבת וביקש עזרה מחברו. קית' אמרסון - קלידים (אורגן, סינתיסייזר, פסנתר צ'מבלו) גרג לייק - שירה, גיטרה בס, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית קרל פאלמר - תופים, כלי הקשה, כלי הקשה אלקטרונים Jerusalem - 2:44 Toccata - 7:22 Still...You Turn Me On - 2:53 Benny the Bouncer - 2:21 Karn Evil 9 - 29:39 1st Impression, Pt. 1 1st Impression, Pt. 2 2nd Impression 3rd Impression מידע על האלבום Brain Salad Surgery באתר MusicBrainz מידע על האלבום Brain Salad Surgery באתר AllMusic האלבום Brain Salad Surgery באתר Discogs האלבום Brain Salad Surgery באתר ספוטיפיי האלבום Brain Salad Surgery באתר דיזר האלבום Brain Salad Surgery באתר אפל מיוזיק האלבום Brain Salad Surgery באתר טיידל
קני סמית'

קנת' "קני" סמית' (באנגלית: Kenneth "Kenny" Smith; נולד ב-8 במרץ 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בעמדת הרכז בליגת ה-NBA. כיום הוא עובד כפרשן טלוויזיה, בעיקר לתוכניות Inside the NBA ברשת TNT. הוא נולד בקווינס, ניו יורק. הוא שיחק בתיכון הארכיבישוף מולוי, ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. סמית' נבחר על ידי סקרמנטו קינגס בבחירה השישית של דראפט ה-NBA ב-1987. בקריירה הוא שיחק בסקרמנטו קינגס, באטלנטה הוקס, ביוסטון רוקטס, בדטרויט פיסטונס, באורלנדו מג'יק ובדנוור נאגטס. הוא נבחר לחבר בחמישיית הרוקיז של העונה, וזכה פעמיים באליפות עם יוסטון רוקטס בשנים 1994 ו-1995 כאשר הוא והאקים אולאג'ואן מנהיגים את הקבוצה. אחד מהרגעים הגדולים בקריירה של סמית' הוא המשחק נגד אורלנדו מג'יק בגמר ה-NBA בשנת 1995, בו קלע סמית' 9 שלשות כולל שלשה משווה עם הבאזר שגררה את המשחק להארכה ולניצחון של יוסטון 120-118. סמית' קלע בקריירה 9,397 נקודות עם ממוצע קריירה של 12.8 נקודות למשחק, קלט 1,454 ריבאונדים עם ממוצע קריירה של 2.0 ריבאונדים למשחק ומסר 4,073 אסיסטים עם ממוצע קריירה של 5.5 אסיסטים למשחק. לאחר הפרישה סמית' עבר להיות שדר בתוכנית "Inside the NBA" ("בתוך ה-NBA") שמשודרת בערוץ TNT יחד עם כוכבי העבר צ'ארלס בארקלי ושאקיל אוניל ועם פרשן הספורט ארני ג'ונסון, שזכתה בפרס אמי של הספורט. סמית' התחתן עם הדוגמנית גוונדולין אוסבורן ב-8 בספטמבר 2006. גוונדולין אוסבורן מדגמנת ב-"המחיר הוא הנכון". מדיה וקבצים בנושא קני סמית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קני סמית' קני סמית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
אמיל ושלושת התאומים

אמיל ושלושת התאומים (בגרמנית: Emil und die Drei Zwillinge) הוא ספר המשך לאמיל והבלשים של אריך קסטנר. הספר יצא לאור ב-1934, בתקופה שקסטנר היה מוחרם על ידי הנאצים וספריו נשרפו, לכן לא זכה לפופולריות בגרמניה כמו אמיל והבלשים. הוא יצא בתרגום לעברית של מנחם זלמן וולפובסקי בהוצאת יזרעאל בשנת 1936 בשם אמיל והתאומים. העלילה מתרחשת שנתיים לאחר הרפתקאות אמיל והבלשים ומשתתפים בה רבים מאלה שלקחו בהן חלק: אמיל טישביין, אמו הספרית, דודניתו פוני, סבתו, השוטר ישקה, הבלשים-הפרופסור, גוסטב, דינסטג הקטן ועוד. בספר יש קווים אוטוביוגרפים כפי שתיאר בספרו כאשר הייתי נער קטן, אמו הייתה ספרית והוא היה עוזר לה בעבודתה. את חופשותיו נהג לבלות בחופי הים הבלטי כפי שמתואר בספר זה. שנתיים לאחר עלילות הספר הקודם, מקבל אמיל מכתב מהפרופסור בו הוא מודיע כי ירש מקרובת משפחתו בית על חוף הים הבלטי. הוא יוצא לחופשה בבית ביחד עם הוריו ומזמין אליו את אמיל, פוני, הסבתא והבלשים. הם נופשים בבית הסמוך לחוף ומתוודעים לשלישית להטוטנים בשם שלושת הביירונים, המופיעים בבית מלון סמוך. השלישייה מורכבת מה"אב" ביירון ומילדיו ה"תאומים" מקי וג'קי. עם התפתחות העלילה מתברר שאין כל קשר משפחתי בין השלושה ושאין אלה שמותיהם האמיתיים. ג'קי גדול ממקי וה"אב" מבקש להיפטר ממנו ולהשאירו במלון לבד כי הוא נעשה כבד וזה מקשה על הלהטוטים שהם מבצעים. אמיל וחבריו מבקשים לעזור לג'קי שנשאר לבד. הם מגייסים תרומות מהילדים בסביבה ומגיעים להסכם עם בעל בית קולנוע שבו מוצג הסרט אמיל והבלשים, שהם יופיעו בעצמם לאחר הסרט לפני הקהל וההכנסות משלוש ההצגות הראשונות תועברנה לג'קי. גם בספר הזה כקודמו מודגש העניין של התגייסות הכלל למען הפרט. קסטנר מתעסק גם בבעיית הקשר בין אמיל ואמו. השוטר ישקה מבקש לשאת את אמו האלמנה של אמיל וזו מסכימה רק אם אמיל לא יתנגד. אמיל מתקשה להחליט כי הוא קשור לאמו ורוצה אותה לעצמו. רק לאחר שיחת נפש עם הסבתא שמסבירה לו שאמו תאהב אותו תמיד אבל גם לה יש חיים משלה, מסכים אמיל לכך.
אסתר עובדיה

אסתר ("אסתריה") עובדיה (במקדונית: Естреја Овадија;‏ 25 בדצמבר 1923, ביטולה, ממלכת יוגוסלביה – 26 באוגוסט 1944, קיימאקצאלאן, ממלכת בולגריה) הייתה פרטיזנית יהודייה, חברה בשומר הצעיר ובהמשך חברה בתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. לאחר כיבוש מקדוניה בידי הבולגרים הצטרפה לכוחות הפרטיזנים, התקדמה לדרגת קומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים ונהרגה בקרב מול הצבא הבולגרי בפסגת קיימאקצאלאן. אסתר עובדיה אשר כינויה המחתרתי היה "מָרָה" הפכה לגיבורה לאומית ביוגוסלביה ולאחד מסמלי המאבק החמוש נגד הכיבוש הבולגרי והגרמני. אסתר עובדיה נולדה בביטולה (מונאסטיר) למשפחה קשת יום בשכונה היהודית בביטולה. היא עבדה ככובסת במקביל ללימודיה בבית הספר היסודי והצטרפה לקן תנועת השומר הצעיר בעירה. ב-1938, בסיוע ארגון ויצו, נשלחה ללימודי מקצוע בבלגרד בירת הממלכה ובה הושפעה מחוגי השמאל הפוליטי, עד שהצטרפה לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית ומסירת מקדוניה לחזקת בולגריה בשל הצטרפותה להסכם התלת-צדדי, שבה אסתר לביטולה והצטרפה למחתרת שפעלה בעיירה. היא חמקה ממעצר והצטרפה לכוחות הפרטיזנים. ב-11 במרץ 1943 ביצעו הבולגרים אקציה בביטולה ועצרו 3,296 מיהודי ביטולה וכלאו אותם במחנה הריכוז מונופול, שהוקם בתוך מפעל לטבק בסקופיה. מקצת מיהודי העיר נמלטו לפני האקציה לאלבניה. ב-29 במרץ נשלחו יהודי העיר והאזור ישירות למחנה ההשמדה טרבלינקה. אסתר עובדיה הצליחה להימלט מהאקציה ומצאה, ביחד עם חברתה ז'מילה קולונומוס, מסתור בביתו של סטויאן-בוגויה סיליאנובסקי, שהיה בעל חנות לממכר טבק בעיר. לימים העניק ארגון יד ושם לסיליאנובסקי את עיטור חסיד אומות העולם. גדוד הפרטיזנים בו לחמה אסתר ניהל קרבות שונים מול חיילי הצבא האיטלקי, הבולגרי והוורמאכט והסב אבדות כבדות יחסית לכוחות השונים. בינואר 1944 מונתה אסתר לקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים. במרץ 1944 תקפה חטיבת פרטיזנים ובכללה גדודה של אסתר את תחנת הרכבת בעיירה ריסטובאץ, הסמוכה לווראניה, והצליחה לכבוש אותה ולפגוע קשות בכוחות הבולגריים והגרמניים שהגנו על המקום. פעולותיה של אסתר עובדיה בקרב זה הוציאו את שמעה למרחוק. ב-26 באוגוסט 1944, בעת הסתערות כוח פרטיזנים על עמדות הצבא הבולגרי בפסגת קיימאקצאלאן, נפגעה אסתר מכדור בראשה ונהרגה במקום. אסתר עובדיה הפכה גיבורה לאומית ביוגוסלביה והונצחה בכתבים ובשירים עממיים שנכתבו לאחר מלחמת העולם השנייה. ב-11 באוקטובר 1953 העניק לה נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור "גיבורת יוגוסלביה". רחוב ברמת בית הכרם בירושלים מנציח את שמה. בביטולה פועל גן ילדים עירוני ע"ש אסתר עובדיה-מארה. אף על פי שבעיר לא מתגוררים יהודים, אומץ הגן על ידי הקהילה היהודית בסקופיה ומועברים בו תוכני מורשת יהודית. מדיה וקבצים בנושא אסתר עובדיה בוויקישיתוף מרדכי אבישי, ביטולה: מוכרי השקמברי והבוטנים נעלמו - נותרו בתי עלמין וזכרונות, מעריב, 18 במאי 1980 מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 124. חיים קשלס, תעודות ומסמכים, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 848. סטויאן-בוגויה סיליאנובסקי, באתר יד ושם.
ג'נובבה אנונמה

ג'נובבה אנונמה נזה (באנגלית: Genoveva Añonma Nze;‏ נולדה ב-19 באפריל 1989) היא כדורגלנית מגינאה המשוונית המשחקת כחלוצה בקבוצת פורטלנד ת'ורנס האמריקנית. ג'נובבה אנונמה נולדה בבירת גינאה המשוונית, מלאבו. בשנת 2002 כבר החלה לשחק בקבוצה המקומית של העיר. בשנת 2006 היא עברה לשחק לתקופה קצרה בקבוצה הדרום אפריקאית - "סאנדוונס" ולאחר מכן חזרה למלאבו. שנתיים לאחר מכן, באליפות אפריקה שאירחה גינאה המשוונית, היא הובילה את נבחרתה לזכייה ראשונה בתואר, תוך כדי שהיא כובשת את שער הניצחון במשחק הגמר מול דרום אפריקה. בנוסף, היא סיימה כשחקנית המצטיינת וכמלכת השערים (6 כיבושים) של הטורניר. בינואר 2009, אנונמה ביצעה את קפיצת המדרגה לה ייחלה וחתמה ביינה מהבונדסליגה הגרמנית. באותה שנה היא אף הייתה אחת משלוש המועמדות לפרס כדורגלנית השנה באפריקה, אך לא זכתה בתואר. ב-15 במרץ 2009, במשחק נגד וולפסבורג, היא כבשה את שער הבכורה שלה בליגה, ובסיום העונה סיימה כמלכת השערים של קבוצתה. לקראת גביע העולם 2011, שאליו העפילה גינאה המשוונית בפעם הראשונה, הואשמו אנונמה ושתי חברות נבחרת נוספות בהיותן גברים. ההאשמות הופנו מצד התאחדויות הכדורגל של ניגריה, קמרון וגאנה והן דרשו מקונפדרציית הכדורגל של אפריקה לבצע בדיקת מגדר לשלוש השחקניות כדי לוודא שהן אכן נשים. אנונמה עברה את הבדיקה, אך שתי חברותיה נופו מהנבחרת בלי שנודעו פרטי הבדיקות. בטורניר עצמו סיימה גינאה המשוונית במקום האחרון בבית, בלי שהשיגה אף נקודה אחת. למרות זאת, אנונמה - שכבשה את שני השערים היחידים של הנבחרת בטורניר, נבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, ובכך הייתה לשחקנית האפריקאית הראשונה שמגיעה להישג זה. מיד לאחר גביע העולם, חתמה אנונמה באלופת גרמניה - טורבינה פוטסדאם. ב-21 באוגוסט 2011, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ואף כבשה צמד שערים. בסיום העונה היא זכתה עם פוטסדם באליפות הליגה, וסיימה כמלכת השערים (22 שערים) של הבונדסליגה. בכך הייתה לשחקנית הלא-גרמנייה הראשונה שזוכה בתואר מלכת השערים של הליגה. בקיץ של אותה שנה היא סיימה כמלכת השערים של אליפות אפריקה והובילה את נבחרתה לזכייה שנייה בטורניר. בעקבות הישגיה הרבים באותה שנה, היא נבחרה לכדורגלנית השנה באפריקה. מדיה וקבצים בנושא ג'נובבה אנונמה בוויקישיתוף ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'נובבה אנונמה, באתר Soccerdonna (בגרמנית) ג'נובבה אנונמה, באתר Soccerway ג'נובבה אנונמה, באתר WorldFootball.net ג'נובבה אנונמה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הבונדסליגה רשומת משחקיה הבינלאומיים באתר פיפ"א ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אינסטגרם ‏ בובה של טורניר: סיפורים קטנים על מונדיאל הנשים, באתר nrg, באתר מעריב, 6 ביולי 2011 ‏ Equatorial Guinea drops ‘men’ from women’s soccer team, באתר אל ערביה, 25 ביוני 2011 ‏ Genoveva Anonma is African Women's Player of the year, באתר טורבינה פוטסדאם, 21 בדצמבר 2012
דני בורסוק

דניאל (דני) בורסוק (16 בפברואר 1944 - 4 במרץ 2010) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. בורסוק נולד בארץ ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב בעקבות אחיו הבכור, משה בורסוק. לצידו של בורסוק בקבוצת הנוער שיחקו גם שבי בן ברוך, שלמד עמו בבית הספר תיכון חדש, וכן דוד פרימו ויחזקאל חזום. בגיל צעיר החל בורסוק להשתתף במשחקי הקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, וב-20 במאי 1961 כבש בדקה ה-99 את שער הניצחון מול הפועל רמת גן במסגרת גביע המדינה. ב-30 בספטמבר 1961 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, במשחק מול הפועל חיפה. ב-27 באפריל 1963 כבש לראשונה בקריירה צמד שערים, בניצחון 5–1 על בני יהודה. ב-21 בנובמבר 1964 כבש שלושער ראשון בקריירה, בניצחון 4–2 על מכבי שעריים. באותה עונה היה בורסוק מלך שערי הקבוצה עם 16 שערי ליגה, ובסך הכל 20 שערים בכל המסגרות. בעונת 1965/1966 זכה עם הפועל תל אביב לראשונה באליפות המדינה, תחת הדרכתו של המאמן דוביד שווייצר, כשלצידו מככבים בקבוצה, בין היתר, שייע פייגנבוים, ג'ורג' בורבה ושים בן יהונתן. בשנת 1967 העפיל עם הקבוצה לגמר אליפות אסיה לקבוצות מול אלופת מלזיה. את השער הראשון כבש בורסוק עשר דקות לפני סיומו של המשחק, מבישול של חיים נוריאלי. לאחר שהמלזים השוו כבש קיקו רחמינוביץ' את שער הניצחון, והפך את הפועל תל אביב לזוכה הראשונה במפעל. בעונת 1968/1969 זכה עם הפועל תל אביב באליפות נוספת, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ששיחק עמו בעבר והפך למאמן הקבוצה. בתום עונה זו פרש בורסוק ממשחק פעיל, בגיל 25. בסך הכל כבש בורסוק 43 שערים במדי הפועל תל אביב, מתוכם 32 שערי ליגה. לזכותו של בורסוק 7 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה ערך ב-3 באוקטובר 1962, במשחק ידידות מול נבחרת אתיופיה שנערך באצטדיון רמת גן. ב-17 במאי 1968 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, בניצחון 4–1 על נבחרת טיוואן במסגרת גביע אסיה שנערך בטהראן. ב-25 במאי 2009, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול הכח עמידר רמת גן במסגרת המחזור האחרון של ליגת העל, נערך באצטדיון בלומפילד טקס לכבודו של בורסוק, ובו גדעון טיש העניק לו גביע הוקרה על תרומתו למועדון. ב-4 במרץ 2010 נפטר בורסוק בגיל 66, לאחר שנאבק במחלה. שבוע לאחר מכן נערכה דקת דומייה לזכרו, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול בני יהודה. הפועל תל אביב אליפות: 1965/1966, 1968/1969 אליפות אסיה לקבוצות: 1967 דני בורסוק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אריה לבנת, השבוע בו הוכתרה הפועל תל אביב לאלופת אסיה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2011 קאסימפאשה הטורקית מעוניינת בגילי ורמוט, באתר ynet, 26 במאי 2009 עוד דרבי לאוסף: 0:4 להפועל ת"א מול בני יהודה, באתר ONE‏, 13 במרץ 2010
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2012

אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2012, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים העשירית שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בגינאה המשוונית מ-28 באוקטובר עד ה-11 בנובמבר 2012. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה גינאה המשוונית באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בינואר 2012. במשחק הגמר נפגשו דרום אפריקה (בפעם השישית בתולדותיה) והמארחת גינאה המשוונית - בהופעה שלישית בגמר. בסיום המשחק, שנערך אל מול קהל של 20,000 צופים במלאבו, ניצחה גינאה המשוונית 0-4, וזכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה. ג'נובבה אנונמה, שהובילה את גינאה המשוונית עד לזכייה בטורניר, סיימה כמלכת השערים (6 כיבושים). 6 שערים ג'נובבה אנונמה (גינאה המשוונית) 5 שערים גלוריה צ'ינאסה (גינאה המשוונית) 4 שערים טיה וינו אינס נ'רהי (חוף השנהב) אנדיסיווה מגקויי (דרום אפריקה) 3 שערים ג'ייד בוהו (גינאה המשוונית) אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2012 (באנגלית)
קבוצת הלסינקי

קבוצת הלסינקי (ברוסית: Московская Хельсинкская группа, МХГ) הוא ארגון זכויות האדם הוותיק ברוסיה. הארגון הוקם על ידי יורי אורלוב ב-12 במאי 1976 ופעל עד לשנת 1982. הוא הוקם מחדש בשנת 1989. בעקבות הסכמי הלסינקי דיסידנטים סובייטים החליטו להקים ארגון שיבדוק איך הממשל הסובייטי מקיים את התחייבויותיו בהתאם להסכם. לצורך כך הארגון היה צריך לאסוף נתונים על הפרות זכויות האדם בברית המועצות ולהעביר אותם לידיעת מדינות חתומות על ההסכם. על הקמת הארגון הוכרז במסיבת עיתונאים שהתקיימה בדירתו של אנדריי סחרוב. במהלך ההקמה בארגון נכללו 11 חברים: יורי אורלוב, היו"ר. נעצר בשנת 1977. בשנת 1986 גורש מברית המועצות והתמנה לפרופסור באוניברסיטת קורנל. ליודמילה אלכסייבה. עזבה לארצות הברית בשנת 1977. אלכסנדר גינזבורג. נעצר בשנת 1977. פיוטר גריגורנקו. בשנת 1977 נסע לארצות הברית ואזרחותו נשללה. נתן שרנסקי. נעצר בשנת 1977. ויטלי רובין. בשנת 1976 קיבל הרשאה לעלות לישראל. התמנה לפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1981 נהרג בתאונת דרכים. ילנה בונר, אשתו של אנדריי סחרוב. בשנת 1980 גורשה עם בעלה לניז'ני נובגורוד. אנטולי מרצ'נקו. נעצר בשנת 1981. בשנת 1986, בהיותו בכלא הכריז על שביתת רעב ונפטר זמן קצר לאחר הפסקתה. אלכסנדר קורצ'ק בלחץ השלטונות בשנת 1977 הפסיק שיתוף פעולה עם הקבוצה. מיכאיל ברנשטם. עזב לארצות הברית בשנת 1979. מלבה לנדה. נעצרה בשנת 1980 תוך זמן קצר הוקמו קבוצות עם מטרה זהה באוקראינה, ליטא, גאורגיה וארמניה. פעילות ארגונים אלו הופסקה בלחץ הק.ג.ב תוך זמן קצר וחברי הקבוצות נשלחו לתקופות מאסר שונות. במהלך תקופת פעילותה הקבוצה הייתה מקבלות הודעות על הפרות זכויות האדם מאזרחים וחברי הקבוצה היו יוצאים לסיורי שטח. תוצאות הבדיקות פורסמו ב-195 סקרים. הסקרים הועברו לשלטונות ברית המועצות, שגרירויות מדינות החתומות על הסכמי הלסינקי והוקראו במסיבות עיתונאים. בשנת 1977 הוקמה וועדה לחקר שימוש בפסיכיאטריה למטרות פוליטיות בברית המועצות. מאז ההקמה חברי הארגון היו תחת לחץ מתמיד של הק.ג.ב ובשנת 1982 הודיעו על הפסקת פעילותם. באותה שנה הקבוצה כללה רק 3 חברים כאשר נגד אחד מהם כבר נפתחה חקירה והשנייה הייתה ילנה בונר שהוגלתה לניז'ני נובגורוד. בשנת 1989 בעקבות תחילת מדיניות הפרסטרויקה פעילות הקבוצה חודשה. יושב ראש החדש הייתה לריסה בוגורז שכיהנה בתפקיד זה עד לשנת 1994. אחריה היה קרוניד לוברסקי ומשנת 1996 בתפקיד היו"ר מכהנת ליודמילה אלכסייבה. הקבוצה הודיעה על כך שמקבלת מימון מגורמים הנמצאים מחוץ לגבולות רוסיה. הקבוצה פרסמה מספר רב של פרסומים בהקשר למצב שמירות זכויות האדם ברוסיה. בשנת 2003 הארגון הוציא הודעת גינוי לתחילת מלחמת עיראק. בשנת 2009 לראשונה ברוסיה פורסם דוח מפורט על מצב להט"ב במדינה. בשנת 2006 הארגון הואשם בקבלת תמיכה מארגוני ביון בריטיים. ליודמילה אלכסייבה פנתה לבית המשפט אך הבקשה לא הועלתה לדיון והחלטה זו אושרה גם בבית המשפט העליון של רוסיה. מדיה וקבצים בנושא קבוצת הלסינקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת הלסינקי סקרים שפורסמו בשנים 1976–1982