laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שיר עבודה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שיר עבודה – שיר קבוצתי המושר בדרך כלל במהלך עבודה פיזית ומונוטונית שיר עבודה (נח שפירא) – שיר של נח שפירא מ-1895 (""יה חי לי, לי הה עמלי") שיר עבודה (סנדרסון) – שיר של דני סנדרסון, שבוצע על ידי להקת גזוז, באלבום "גזוז" ב-1979 ("כבר צריך להתעורר ...") שיר העבודה (אלתרמן) – שיר של נתן אלתרמן ונחום נרדי מ-1943 ("כחול ים המים ...") שיר העבודה והמלאכה – שיר של חיים נחמן ביאליק ונחום נרדי (על פי נעימה בוכרית עממית) מ-1932 ("למי תודה, למי ברכה? לעבודה ולמלאכה!")
גורקוז דאות

גורקוז (גרכד) דאות ( באדיגית: Дауыт ГъоркIожъ) היה אחראי השומרים הצ'רקסים בחוות סג'רה (אילניה). דאות נולד בתחומי האימפריה העות'מאנית בשנת 1874 והגיע עם הוריו לכפר כמא ב-1878. בתחילת המאה ה-20, נטלו צעירים צ'רקסים חלק בשמירה על היישובים היהודים. דאות החל כשומר בסג'רה ולימים הפך להיות האחראי לגיוס השומרים הצ'רקסים. עזר להציל את חייו של דוד גרין (לימים דוד בן-גוריון) לאחר שנפצע במתקפה על החווה. דאות גדל והתחנך בכפר כמא, נישא לאישה והיה אב ל-7 ילדים (4 בנים ו-3 בנות), הוא נפטר בכפר כמא בשנת 1956. דאות היה רגיל לסייר בחווה כדי לוודא שהאורות כובו ושהשקט נשמר. בספר עולם הצ'רקסים מסופר שערב אחד נערכה מתקפה על החווה. דאות הגיע אל הזירה ושם חבר לשומר נוסף שעדכן אותו כי דוד בן-גוריון נפצע. דאות חש אל דוד נשא אותו על גבו והעביר אותו לביתו של משה קוראקין. דאות הזעיק את החובש שהעניק טיפול ראשוני, אולם סכנה נשקפה לחיו של בן-גוריון ועל כן דאות רכב על סוס על מנת להביא את הרופא מיבנאל. לאחר שהרופא הצליח לייצב את מצבו של בן-גוריון, הוא נלקח ברכב אל בית החולים לטבריה להמשיך את הטיפול הרפואי. בכל משך האירוע היה בן-גוריון מחוסר הכרה ולא ידע דבר על מה שקרה, אך מששמע את חבריו מספרים איך עזר דאות להציל את חיו, הוא ציין כי הוא חב לו את חייו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. עולם הצ'רקסים, שומאף אצ'מוס
ימאגוצ'י (מחוז)

מחוז ימאגוצ'י (ביפנית: 山口県) הוא אחד ממחוזות יפן השוכן בחבל צ'וגוקו באי הונשו. בירת המחוז היא העיר ימאגוצ'י, השוכנת בלב המחוז. עם זאת, העיר הגדולה ביותר במחוז היא שימונוסקי. מחוז ימאגוצ'י נוצר מאיחוד הפרובינציות סואו ונאגטו. עם עליית מעמד הסמוראים במהלך תקופת הייאן ותקופת קמקורה, צברו שבט אואוצ'י מסואו ושבט קוטו מנאגטו כוח רב. בתקופת אשיקאגה כבש ראש שבט אואוצ'י, אואוצ'י הירויו, את הפרובינציה השכנה ואיחד אותה עם הפרובינציה שלו. השבט המשיך לצבור כוח והון, באמצעות יבוא מוצרי תרבות מקוריאה ומסין של שושלת מינג. לאחר מספר חילופי שלטון בנחלה, השתלט שבט מורי על כל חבל צ'וגוקו, ושלט בו לאורך תקופת סנגוקו. בקרב סקיגהארה, שנערך ב-1600, ניצח טוקוגאווה איאיאסו את שבט מורי, שנאלץ לוותר על צ'וגוקו, אך זכה לשמור על נחלות סואו ונאגטו, והקים טירה בעיר האגי. לאחר פתיחת יפן למערב על ידי קומודור מת'יו פרי, לקחו סמוראים מנאגטו (שנקראה גם צ'ושו) חלק פעיל בהדחת שוגונות טוקוגאווה ובכינון ממשלה חדשה בחסות הקיסר. מחוז ימאגוצ'י נוסד ב-1872, ארבע שנים לאחר רסטורציית מייג'י. בזכות נמלי המחוז, השוכנים לחופו של הים הפנימי סטו, הפך המחוז בתקופת טאישו למרכז תעשייתי לבניית ספינות, לייצור כימיקלים ומכונות ולעיבוד מתכות. במהלך מלחמת העולם השנייה, הפך ימאגוצ'י למחוז המתועש ביותר ביפן. במחוז ימאגוצ'י 13 ערים: ימאגוצ'י (הבירה) אובה איוואקוני האגי הופו היקארי מינה נאגטו סניו-אונודה קודמאצו שונאן שימונוסקי ינאי היעד התיירותי המועדף בימאגוצ'י הוא העיר שימונוסקי. מוקד תיירותי נוסף הוא גשר קינטאי - גשר עץ בעל חמש קשתות - בעיירה איוואקוני. גדות נהר הנישיקי, שמעליו עובר הגשר, נחשבים למקומות הטובים ביותר ביפן לצפייה בפריחת הסאקורה. עץ: אורן יפני אדום פרח: תפרחת עץ המנדרינה ציפור: עגור הכתם דג: פוגו חיה: אייל סיקה מדיה וקבצים בנושא ימאגוצ'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ימאגוצ'י (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של ימאגוצ'י (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ימאגוצ'י (בסינית) אתר האינטרנט הרשמי של ימאגוצ'י (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של ימאגוצ'י (בספרדית) ימאגוצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טוקוס נקוד

טוקוס נקוד (שם מדעי: Tockus flavirostris) הוא מין של קלאו מרכז ודרום-אפריקני מהסוג טוקוס. בטנו וגבו מנוקדים בלבן, ומכאן שמו העברי. הזנב וקצה הגב שחורים, הראש אפור והמקור צהוב ומעוקל כלפי מטה. אורך גופו 56 ס"מ, ומשקלו 1.7-2.7 ק"ג. הטוקוס הנקוד חי לרוב בקבוצות של כ-12 פרטים. הוא פעיל יומי, ופעיל במיוחד בשעות הצהריים המאוחרות. הוא אוכל לרוב חרקים, אך גם אוכל פירות, יונקים וזוחלים. הוא בולע את טרפו שלם. הטוקוס הנקוד חי במדינות ג'יבוטי, אריתריאה, אתיופיה, סומליה, סודאן, טנזניה ואוגנדה. מדיה וקבצים בנושא טוקוס נקוד בוויקישיתוף טוקוס נקוד, באתר ITIS (באנגלית) טוקוס נקוד, באתר NCBI (באנגלית) טוקוס נקוד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טוקוס נקוד, באתר GBIF (באנגלית) טוקוס נקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
מושל

מושל הוא ראש מדינה של מדינה או יחידה אוטונומית השייכת למדינת אם. סמכויותיו ותפקידו של המושל משתנים ממדינה למדינה, והוא יכול להיות נבחר ציבור באופן ישיר או עקיף, כמו במדינות ארצות הברית, או ממונה, כמו במדינות הודו וכפי שהיה בפדרציה הרוסית בשנים 2005–2012. בראש ממלכות חבר העמים הבריטי עומד מושל כללי, שהתפתח מתוך משרת המושל באימפריה הבריטית. משרת המושל כראש המדינה משמשת בעיקר במדינות פדרטיביות, בהם כל מדינת משנה מחזיקה בראש מדינה משלה. סמכויותיו ותפקידו משתנים לפי שיטת הממשל המקומית. במדינות ארצות הברית, בה נהוגה רפובליקה נשיאותית, המושל נבחר באופן ישיר על ידי התושבים ועומד בפועל בראש הרשות המבצעת. במדינות הודו, בה נהוגה דמוקרטיה פרלמנטרית, ראש הרשות המבצעת הוא ראש השרים הנבחר על ידי הפרלמנט, בעוד המושל העומד בראש המדינה ממונה על ידי נשיא הודו. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חנוך בר-שלום

חנוך בר-שלום (1959 - 1 במאי 2012) היה שף ועיתונאי ישראלי. בר-שלום, בנם של שלום ומלכה סעידי, נולד בשכונת כפר שלם בתל אביב וגדל ברמת גן. עם סיום שירותו הצבאי בנח"ל למד במכינה באוניברסיטה העברית בירושלים ועבד באחת מיחידות אכיפת הגבייה של מס הכנסה במשך שש שנים. בגיל 29 נתקל בכתבה בעיתון על פתיחת קורס בישול של רשת מלונות דן. הבישול המשותף עם חבריו ללימודים והקניות בשוק מחנה יהודה היו תחילת החיבור שלו לבישול, והוא עזב את עבודתו והצטרף לקורס ומאז עסק בתחום. בסיום הקורס החל לעבוד במספר מסעדות, בהן מסעדת "בוגרשוב 39", וכשבאחד הימים השף לא הגיע לעבודה הוא קיבל על עצמו להכין את ארוחת הצהריים ומאז הפך לשף של המסעדה. באחד הימים ראתה אותו עיתונאית האוכל אלינוער רבין, שהייתה סועדת קבועה במסעדה, בזמן שהוא מגיש מנה מסוגננת לאחת המלצריות, ולקחה אותו לערוך סטיילינג ל"ספר העוף", ומשם החל לעבוד בתחום הסטיילינג של צילומי האוכל. בשנת 1992 הקים בר-שלום את הקייטרינג שלו, שאף נשא את שמו. לאחר שנה החל לפרסם טור בידיעות אחרונות, ובהמשך לייעץ קולינרית למספר חברות מזון ובתי מלון, בהם: "אל על", "מלון מצפה הימים", "המלון הסקוטי" ו"שטראוס-עלית". מטבחו של בר-שלום התאפיין באוכל פשוט, איכותי וים תיכוני. בשנת 2008 הוציא את ספר הבישול הראשון שלו, "טעם של מקום", בהוצאת מודן. בר-שלום נפטר ב-1 במאי 2012, בגיל 52 כתוצאה מדום לב. נקבר בבית העלמין צוחר במועצה אזורית אשכול. טיפים שמנים שאסור להחמיץ :שמן זית, חומץ בן-יין - כרמל מזרחי, 2000 טעם של מקום - מודן, 2008. עשבי תיבול: מתכונים לכשרון חושים - מועצת הירקות רשימת הפרסומים של חנוך בר-שלום, בקטלוג הספרייה הלאומית יעל גרטי, חנוך בר-שלום, טעם של מקום: ראיון חגיגי, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007 להכיר: שף חנוך בר שלום(הקישור אינו פעיל), באתר של פסקל פרץ-רובין מערכת וואלה!‏, נפטר השף חנוך בר שלום, באתר וואלה, 1 במאי 2012 חדשות האוכל 10, השף חנוך בר שלום נמצא ללא רוח חיים בדירתו, באתר nana10‏, 1 במאי 2012 פרי עטו: ללכת עם להרגיש בליי, באתר ynet, 23 באוקטובר 2002 השף והים, באתר ynet, 26 ביוני 2002 פודינג אורז עם עלי ורדים מסוכרים, באתר ynet, 23 באוקטובר 2005 סבתא לא לבד - מבשלים דייסה, באתר ynet, 26 בדצמבר 2005 מטבח יווני - לא רק סופלקי וסלט, באתר ynet, 6 באוגוסט 2006 תנו כבוד למלך - שמן זית, מדריך ומתכונים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2006 עם בשר, פלפלים או גבינה - גרסאות חדשות לשקשוקה, באתר ynet, 21 במרץ 2007 מתכון: בגט אפוי בחמאת שום וזיתים, באתר ynet
ג'קובו

ג'קובו (בקרואטית: Đakovo) היא עיר במחוז סלאבוניה שבצפון קרואטיה. ג'קובו ממוקמת 37 ק״מ דרומית מערבית לאוסייק בירת המחוז. הכביש המהיר בין נמל פלוץ'-סרייבו-ורפולייה-אוסייק-בודפשט עובר בעיר. בעיר ובסביבתה יש 27,798 תושבים נכון ל-2011, שחלקם בעיר וחלקם בהתיישבויות הבאות באזור: בודרובצי – 1,268 תושבים. ג'קובו – 19,508 תושבים. בורדאנקי – 428 תושבים. איוונובקיי גוריינסקי – 574 תושבים. קוסווק – 1,041 תושבים. נובי פרקובסקי – 243 תושבים. פיסקורבקי – 1,888 תושבים. סלקי דקובצקי – 1,799 תושבים. סירוקו פולייה – 1,011 תושבים. העיסוקים העיקריים בעיר ובסביבתה כוללים חקלאות, רביית בעלי חיים ועיבוד צמר. התעשיות העיקריות בעיר הן עיבוד עץ (רהיטים), טקסטיל, כימיקלים ועיבוד מזון, בניית חומרים, הדפסה ותיירות. קתדרלת פטרוס ופאולוס הקדושים היא נקודת הציון העיקרית והמרהיבה ביותר בג'קובו. הקתדרלה נבנתה בין 1866–1882 תחת שלטונו של יוסיף יוראי סטרוסמאייר, אז הבישוף של ג'קובו ושל הדוכסות הקתולית של סריימיה. הפארק המעוצב מהמאה ה-19 ליד ארמון הבישוף הוא אנדרטה טבעית תחת משמר מיוחד בדיוק כמו הפארק הקטן הסמוך לו המתוארך למאה ה-19/20. האירוע המסורתי המרכזי בעיר נקרא דקובצקי וזובי (הרקמה של ג'קובו), והוא מופע פולקלור של האזורים סלאבוניה וברנייה המתרחש כל שנה בתחילת יולי. בקתדרלת פטרוס ופאולוס מתארחות מקהלות, אמני אופרה ותערוכות המוצגות לרוב בסלון מיוחד. בעיר יש סוסי ליפיצאנר שאפשר לראות על מסלולי המרוצים, שהגיעו היא ממרכז לרעיית סוסים באיוונדבור הפעיל מאז שנת 1506. העיר וסביבתה מציעות מתקני ספורט רבים כגון: מגרשי טניס, מסלולי מרוצים, חדרי כושר, בריכות שחייה ועוד. האגמים ג'וסבה, מלינאק ובורוביק הם בריכות דגים נידחות. ניתן לצוד בסביבה הקרובה או רחוקה יותר על הר דילי דרום-מערבית לעיר. המטבח הסלאבוני המסורתי מפורסם בשל בשרו המשובח, מנות צבי הים והדגים שהוא מגיש, ובג'קובו ובסביבה יש קצת מכל זה. עניין ייחודי הוא היינות של אזור ג'קובו. בג'קובו יש מונומנט לסטייפן ראדיץ' שנרצח בידי האוסטאשה. ב-1852 נוסדה בג'קובו קהילה יהודית בעיקר על ידי מהגרים מאזורי סלובקיה ומוראביה. ב-1879 הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 הוקם בית הכנסת של הקהילה. בין 1896 ל-1900 כיהן מרדכי אהרנפרייז כרב הראשי של ג'קובו. ב-1921 מנתה הקהילה 407 נפשות ומספר זה הלך וירד בהתמדה. ב-1940 מנתה הקהילה 200 נפשות. ב-1941, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה הוקם בסמוך לעיר מחנה הריכוז ג'קובו. בני הקהילה גורשו למחנה וממנו ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. הקהילה לא חודשה לאחר השואה. בית הכנסת שבעיר הוסב לאולם קונצרטים. מדיה וקבצים בנושא ג'קובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'קובו תמונת בית הכנסת בג'קובו, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות, אוחזר ב-11 בספטמבר 2014 דאקובו (קרואטיה), דף שער בספרייה הלאומית הקהילה היהודית בג'קובו, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 87-86.
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי

עיצור בתר-מכתשי חוכך שורק קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʒ/ - מעין Z לטינית עם "זנב" דמוית הספרה 3, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-Z. זהו הצליל לאות זי"ן גרושה (ז') המשמשת לכתיבת מילים שאולות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום

עיצור בתר-מכתשי חוכך שורק אטום (עִצּוּר בָּתַר-מַכְתְּשֵׁי חוֹכֵךְ אָטוּם) הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא ʃ - מעין S ארוכה עם סדיליה (אין לבלבל בינה לבין סימן האינטגרל המתמטי), ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-S. זהו הצליל לאות שי"ן ימנית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום

עיצור מכתשי חוכך צידי אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ במספר שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /ɬ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ־K. על פי השערות, צליל זה הוא הצליל המקורי לשׂי״ן שמאלית וניתן היה לשומעו בהגיית העברית המקראית – במילים כגון עשׂר. משערים גם כי זהו הצליל הישן לאות הערבית ش. השפות השמיות היחידות שבהן שרד העיצור הן השפות הדרום־ערביות המודרניות.
האינסטלטור

האינסטלטור הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 שבוים על ידי מיקי בהגן לפי תסריט מאת חנן פלד. הסרט, אשר נוצר על רקע מדינת ישראל מוכת האינפלציה של שנות השמונים, המספר על האינסטלטור פנחס שיין (טוביה צפיר), בעל עסק ברחוב בזל בתל אביב שהגיע לתקן סתימה במשרד האוצר בקריה, שנוצרה לאחר ששר האוצר ניסה להיפטר מניירת מפלילה על ידי השלכתה לאסלה, במהלך ישיבת חירום האמורה להחליט על פיטוריו עקב התנהלות מרושלת ומושחתת. כתוצאה משרשרת של אי הבנות נוצרת התחושה בקרב נציגי אמצעי התקשורת הנוכחים במקום, שפנחס שיין הוא בעצם מטאור עסקים מסתורי שמקום מושבו בבזל שבשווייץ. קברניטי מפלגת השלטון נגררים אחרי אותה אי הבנה, ומתחיל מסע חיזור אחרי שיין שבסופו הוא מוצא את עצמו בתפקיד שר האוצר. באופן לא מפתיע הוא מצליח לעשות עבודה יעילה. חוסר נכונותו לקחת חלק במשחקים הפוליטיים מעלה עליו את חמתם של אלה ש"המליכו" אותו, והוא נאלץ לחשוף את זהותו בשידור חי. בתפקיד הראשי טוביה צפיר, וכן השחקנים: אסי הנגבי, אבי קושניר, רמי ברוך, יהודה אפרוני, אופליה שטראל, אבנר חזקיהו, שמעון פינקל, קלרה רון. בימוי: מיקי בהגן הפקה: מל רוזן, רפי רייבנבך, צבי גרוסמן תסריט: חנן פלד מוזיקה: מיקי גבריאלוב צלם: גדי דנציג עורכים: דני שיק, ניסים מוסק. הסרט יצא לצפייה ביתית באיכות צפייה משופרת ב-DVD רק בשנת 2023, לאחר שלא יצא קודם בשום פורמט לצפייה ביתית, אם זאת שודר לעיתים בטלוויזיה. Ido Rosen. "Billion dollar madness: examining the paradox of financial satire through the 1980s economic crisis in Israeli comedy films". (2022) Journal of Israeli History "האינסטלטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האינסטלטור", באתר ספר הקולנוע הישראלי "האינסטלטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "האינסטלטור" - הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים האינסטלטור (אורכב 28.05.2020 בארכיון Wayback Machine)
Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)

"Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)" (בעברית: "קֶה סֶרָה, סֶרָה (מה שיהיה, יהיה)") הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי ג'יי ליווינגסטון וריי אוונס, שפורסם במקור במהלך שנת 1956. השיר הופיע במקור בסרט "האיש שידע יותר מדי" משנת 1956 בבימויו של אלפרד היצ'קוק ובכיכובם של דוריס דיי וג'יימס סטיוארט. בין השנים 1968 עד 1973 השיר שימש בתור שיר הנושא של הסיטקום האמריקני "המופע של דוריס דיי". זה אחד השירים הפופולרים והמזוהים ביותר עם דוריס דיי. השיר זכה בפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1956. הגרסה המקורית של דוריס דיי עבור קולומביה רקורדס הפכה ללהיט גדול בארצות הברית, כאשר בשיאו הגיע השיר למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. שלושת הבתים של השיר עוסקים בחייה של המספרת – מילדותה, במהלך תקופת הבגרות אשר במהלכה היא התאהבה לראשונה, ועד להורות – בכל תקופה היא שואלת "מה אהיה?" (What will I be?) או "מה לפנינו?" (What lies ahead?) ואילו הפזמון של השיר חוזר על התשובה: "מה שיהיה יהיה" ("Whatever Will Be, Will Be (Que Sera, Sera)"). גרסת כיסוי של השיר בוצעה גם בסדרה "Debby in hospital" ללימוד אנגלית של החינוכית, ששודרה בישראל בשנות ה-70 וה-80. השיר פותח את סרטי הקולנוע "תשוקה חותכת" בבימוי של ג'יי קמפיון משנת 2003 ואת הסרט "מלכות הכיתה" בבימוי מייקל להמן משנת 1989. השיר מסיים את פרק הפיילוט של הסדרה מתים במשרה חלקית. בשנת 2022 יצא גרסת כיסוי לשיר כפתיח של הסדרה “from” ששודרה בארה״ב. עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) מידע על היצירה "Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)‎" באתר מיוזיק בריינז ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גריז (חומר סיכה)

גריז (באנגלית: Grease, בעברית: דֹּהַן, ובכתיב חסר ניקוד "דוהן") הוא שם של משחה המשמשת כחומר סיכה ומורכבת בדרך כלל מתערובת של תחליב סבון עם שמן תעשייתי או שמן צמחי. הסבון מתקבל מתערובת של שומנים אורגניים עם חומרים אלקליים חזקים כגון נתרן, ליתיום, או בריום, היוצרים מלחים מתכתיים של חומצות שומן. גריז נפוץ מבוסס על ליתיום, בעוד גריז אשר נועד לעמוד בטמפרטורות גבוהות עשוי להיות מבוסס על חומרים סינתטיים. כדי להתאים גריז לנקודות חיכוך גבוהות מאוד, או נמוכות מאוד, יש ומוסיפים לו גרפיט. המאפיין הבולט של סוגי הגריז השונים הוא שהם בעלי צמיגות התחלתית גבוהה, אולם בעת מאמץ גזירה יורדת דרגת הצמיגות וכמעט משתווה לזו של השמן הנמצא בתערובת. שינוי חד זה בצמיגות נקרא טיקסוטרופיה (Thixotropy). לעיתים נעשה שימוש במונח "גריז" כדי לתאר אף חומרי סיכה בעלי מרקם משחתי או נוזלים בעלי צמיגות גבוהה, אולם חומרים אלה אינם בעלי תכונות טיקסוטרופיות האופייניות לגריז קלאסי. לדוגמה, וזלין וחומרי ג'ל פחמימני (Petroleum jelly) אחרים אינם מסווגים בדרך כלל כגריז. גריז נמשח בדרך כלל על מנגנונים מכניים שאותם ניתן לסוך לעיתים רחוקות ובמקרים שבהם שמן סיכה ייזל ולא יישאר במיקום הרלוונטי. גריז משמש אף לאיטום, כדי למנוע חדירת מים וחומרים בלתי דחיסים אחרים. למסבים המטופלים בגריז יש מאפייני חיכוך טובים יותר בגלל צמיגותם הגבוהה. בשנת 1989 פורסם לראשונה תקן ASTM D4950 "סיווג ומיון תקני לחומרי גריז לאחזקת כלי רכב". המסמך הוסכם על ידי החברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM International), מכון חומרי הסיכה הלאומי של ארצות הברית (National Lubricating Grease Institute), והחברה הבינלאומית למהנדסי רכב (SAE International). התקן מחלק את סוגי הגריז לאלה המתאימים לסיכת חלקי שילדת הרכב, ולאלה המתאימים לסיכת מסבי הגלגלים: LA ו-LB הם חומרי סיכה המתאימים לשלדת הרכב, לאזורי חיכוך בינוני (LA) וכבד (LB). GA,‏ GB ו-GC הם חומרי סיכה למסבי הגלגלים (לחיכוך קל, בינוני וכבד). גריז מסווג על פי "נקודת הטפטוף", הטמפרטורה שבה הגריז הופך נוזל וכן על פי "קצב הפרדה" המהירות שבה השמן נוטה להיפרד מתערובת הגריז. Fuels and Lubricants Handbook: Technology, Properties, Performance and Testing. George E. Totten, Steven R. Westbrook, Rajesh J. Shah (Eds.) Chapter 20: Lubricating Greases. ASTM International, 2003. ISBN 0803120966 גריז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דֹּהַן, באתר האקדמיה ללשון העברית Grease: What it is; How it Works ASTM D 4950 Standard Classification and Specifications For Automotive Service Greases
בלה היתקוט

איזבלה "בלה" היתקוט (באנגלית: Isabella "Bella" Heathcote; נולדה ב-27 במאי 1987) היא שחקנית אוסטרלית. מוכרת בזכות תפקידיה בסרטים "צללים אפלים", "דוגמניות ושדים" ובתור ניקול דורמר בסדרה "האיש במצודה הרמה" של פריים וידאו. החלה את הקריירה שלו באוסטרליה בשנת 2008 בסרט האימה המקומי "עוזר לכומר". ב-2009 הופיעה בשמונה פרקים באופרת הסבון הפופולרית "שכנים" בתפקיד הסטודנטית אמנדה פאולר. ב-2010 שיחקה בדרמת המלחמה האוסטרלית המוערכת "מתחת לגבעה 60". ב-2011 עשתה את הופעתה הראשונה בארצות הברית במותחן הפעולה העתידני "עולם הזמן" ולוהקה על ידי טים ברטון לסרטו "צללים אפלים" בתפקיד הכפול של ויקטוריה וינטרס וג'וזט דו פראס. בשנת 2017 שיחקה בסרט "חמישים גוונים של אופל", אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט חמישים גוונים של אפור הסתיים. בפברואר 2020 לוהקה היתקוט לצד טוני קולט לתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, אני אף אחת. מדיה וקבצים בנושא בלה היתקוט בוויקישיתוף בלה היתקוט, ברשת החברתית אינסטגרם בלה היתקוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלה היתקוט, באתר AllMovie (באנגלית) בלה היתקוט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בלה היתקוט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Andreeva, Nellie; Petski, Denise (3 בפברואר 2020). "Toni Collette To Star In 'Pieces Of Her' Netflix Drama Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Andreeva, Nellie (26 בפברואר 2020). "Bella Heathcote To Star In 'Pieces Of Her' Netflix Drama Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
Tequila (שיר של הצ'מפס)

Tequila (בעברית: טקילה) הוא סינגל של רוק אינסטרומנטלי, שיצא לאור ב-15 בינואר 1958, של להקת הרוק אנד רול האמריקנית הצ'מפס. ביצוע הלחן הפך ללהיט בארצות הברית כאשר בשיא הגיע למקום הראשון הן במצעד הפופ האמריקני והן במצעד הריתם אנד בלוז האמריקני. זה היה הלהיט היחיד של הלהקה. השיר הועמד בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-1. גרסת הכיסוי של אדי פלאט משנת 1958 אשר הגיעה למקום ה-20 במצעד האמריקני. להקת הרוק הנודעת The Ventures ביצעה שתי גרסאות כיסוי לשיר. הגיטריסט ג'ורג' בנסון ביצע גרסת כיסוי באלבומו משנת 2011 "Guitar Man". הסיטקום האמריקני "ימים מאושרים" נהג להשתמש פעמים רבות בלחן, במיוחד בסצינות שצולמו במסעדה. מידע על היצירה "Tequila" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Tequila" באתר SecondHandSongs עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ייקוב ריס

ג'ייקוב אוגוסט ריס (Jacob August Riis;‏ 3 במאי 1849 – 26 במאי 1914) היה רפורמטור חברתי, עיתונאי וצלם תיעודי אמריקאי-דני. כמו כן, הוא נחשב מאבות הצילום ומחלוצי הצילום באמצעות פלאש. הוא ידוע כמי שפעל רבות למען עניי ניו יורק דרך פועלו העיתונאי והצילומי, וכמי שנתן ב-1890 פומבי, דרך ספרו "כיצד חיה המחצית האחרת" (How the other Half Lives), לדבר תנאי המחיה הגרועים שבהם חיו, חשיפה פומבית שהובילה לשינוי חברתי. עניי ניו יורק היו מושאם של מרבית מורשתו הכתובה והמצולמת. בין היתר, הוא פעל למען הקמת מבני מגורים חדשים בשכונות העוני בניו יורק, לחקיקה בתחום העסקת ילדים, ולשיפור תנאי חייהם של עניי העיר. במגוריו בניו יורק, חווה ריס את העוני על בשרו, כשהתפרנס תחילה כנגר לאחר שהיגר מדנמרק בגיל 21. לאורך השנים עבד בהכנת דו"חות למשטרה על איכות החיים בשכונות העוני. ספרו הנזכר עדיין נמכר ומוכר היטב, וכותרתו אף הפכה לביטוי שכיח בתרבות האמריקנית. מדיה וקבצים בנושא ג'ייקוב ריס בוויקישיתוף ג'ייקוב ריס, באתר Immigration to the US מעבודותיו של ריס, באתר פרויקט גוטנברג מעבודותיו של ריס(הקישור אינו פעיל), באתר Librivox מצילומיו של ריס, באתר מוזיאון העיר ניו יורק ג'ייקוב ריס ולואיס היין, באתר של צילום בעם ג'ייקוב ריס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Jacob-Riis ג'ייקוב ריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'ייקוב ריס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא אמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1817 במדע

ערך מורחב – 1817 חפירות של ג'ובאני בלצוני במקדשי אבו סימבל, כרנך ועמק המלכים גילוי כלורופיל. 1 בינואר – גילוי "אי השנה החדשה" (נמצא בקבוצת איי מרשל על ידי אוטו פון קוצבו) 17 בדצמבר – משלחת צרפתית בראשות לוי דה פרייסינה לחקר האוקיינוס השקט יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-13 בנובמבר 1820. גילוי קדמיום על ידי פרידריך שטרומייר. גילוי ליתיום על ידי יוהאן ארבדסון גילוי סלניום על ידי ינס יאקוב ברצליוס בידוד כלורופיל על ידי כימאים צרפתים. המצאת קליידוסקופ על ידי דייוויד ברוסטר. תחילת מגפה של כולרה בהודו. המגפה נמשכה עד לשנת 1825 ונפטרו מהמחלה כ-30 אלף תושבים. תיאור ראשון של מחלת פרקינסון על ידי ג'יימס פרקינסון. 30 ביוני – ג'וזף הוקר, בוטנאי ומגלה ארצות בריטי (נפטר ב-1911) 6 ביולי – אלברט פון קליקר, פיזיולוג שווייצרי (נפטר ב-1905) 15 ביולי – ג'ון פאולר, מהנדס אנגלי ממקימי הרכבת התחתית של לונדון, (נפטר ב-1898) 10 בספטמבר – ריצ'רד ספרוס, בוטנאי בריטי (נפטר ב-1893. 10 באוקטובר – קריסטף בייס-באלוט, מטאורולוג הולנדי (נפטר ב-1890) 26 בנובמבר – שארל אדולף וורץ, כימאי צרפתי (נפטר ב-1884) 1 בינואר – מרטין קלפרוט, כימאי גרמני. (נולד ב-1743) 12 באפריל – שארל מסיה, אסטרונום צרפתי (נולד ב-1730) 11 ביוני – ויליאם גרגור, גאולוג בריטי (נולד ב-1761) 30 ביוני – אברהם גוטלוב ורנר, גאולוג גרמני (נולד ב-1749) מדיה וקבצים בנושא 1817 במדע בוויקישיתוף
My Baby Just Cares for Me

My Baby Just Cares for Me (בעברית: אהובי דואג רק לי) הוא שיר משנת 1930 שנכתב על ידי וולטר דונלדסון וגאס קאהן. השיר נכתב במקור עבור העיבוד הקולנועי למחזמר "Whoopee!" בכיכובו של אדי קנטור. זהו אחד השירים הפופולרים והמזוהים ביותר עם הזמרת והפסנתרנית האמריקנית נינה סימון. הביצוע המקורי של סימון לשיר פורסם במקור בשנת 1958 באלבומה של סימון Little Girl Blue וזכה להצלחה מועטה במקור עד לשנת 1987 כאשר נעשה שימוש בשיר בפרסומת בטלוויזיה הבריטית לבושם שאנל מספר 5, ובעקבות כך הוא יצא לראשונה כסינגל באותה השנה. סימון הקליטה את השיר במהלך שנת 1958 עבור אלבום הבכורה שלה "Little Girl Blue". השיר זכה להצלחה מועטה יחסית עד לשנת 1987 כאשר נעשה שימוש בשיר בפרסומת בטלוויזיה הבריטית לבושם שאנל מספר 5. בעקבות החשיפה השיר יצא לאור בהמשך כסינגל על ידי חברת התקליטים Charly Records, ונכלל לראשונה במצעד הסינגלים הבריטי ב-31 באוקטובר 1987 ובעקבות כך הפך באופן מיידי לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר של סימון כמעט 29 שנים לאחר שפרסמה את השיר האחרון שלה. במקביל, במהלך סוף שנות השמונים הסינגל הגיע גם לצמרת המצעדים במספר מדינות שונות ולמקום הראשון במצעד ה-Top 40 ההולנדי. בעקבות ההצלחה המחודשת של השיר, חברת ההפקות הבריטית Aardman Animations הפיקה במהלך 1987 וידאו קליפ לשיר בטכניקת סטופ מושן בבימויו של פיטר לורד. פרנק סינטרה ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו משנת 1965 "Strangers in the Night". ג'ורג' מייקל ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו משנת 1999 "Songs from the Last Century" ("שירים מהמאה הקודמת"). סינדי לאופר ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומה משנת 2003 "At Last". אמנים בולטים נוספים שביצעו גרסאות כיסוי כוללים את נט קינג קול, מל טורמה, דיק ואן דייק. מידע על היצירה "My Baby Just Cares for Me" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "My Baby Just Cares for Me" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"My Baby Just Cares for Me" באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.