laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויליאם בליי

ויליאם בליי (אנגלית: William Bligh‏; 9 בספטמבר 1754 – 7 בדצמבר 1817), ספן בריטי מפורסם ומושל קולוניאלי. הוא מוכר בעיקר בכך שפקודיו מרדו בו בשני אירועים היסטוריים, האחד, המרד המפורסם שאירע על הספינה תחת פיקודו, ה"באונטי" והשני הוא המרד הצבאי באוסטרליה המכונה מרד הרום. נוסף על כך הוא נודע גם בשל המסע שערך בסירה רעועה ורופפת, מן המקום בו הושלך בלב האוקיינוס השקט ביחד עם מלחיו, ועד האי טימור, מרחק 6,710 ק"מ מערבה משם. בגיל 18 הצטרף בליי הצעיר לצוותו של ג'יימס קוק והשתתף במסעו השני סביב כדור הארץ בשנים 1772 – 1775. במסע זה גילה בליי בטהיטי את עץ פרי הלחם. בשנת 1787 נתבקש בליי להפליג לטהיטי כדי לאסוף שתילים של עץ הלחם ולהעבירם לאיי הודו המערבית. לאחר עזיבתם את האי הטרופי התקומם רובו של הצוות כנגד מפקדם התקיף ותפס במקומו את הפיקוד על הספינה. בליי הושם בסירה קטנה שבה נדחסו 18 מפקודיו שנותרו נאמנים לו. במקום לשוט לכיוון נמלים ספרדיים, וכך להגיע לבריטניה לאחר עיכובים, החליט בליי, בשל אמונו העמוק בכישרון הניווט שלו, לשוט לעבר טימור על מנת לדווח בהקדם על המרד, כדי שיוכלו ספינות בריטיות לרדוף אחר המתמרדים. הוא עשה את דרכו במרחבי האוקיינוס עד איי הודו המזרחית, ללא אמצעי ניווט ראויים וללא צידה מספקת. במסע רב סכנות זה, זכה בליי במוניטין שלו כימאי וכנווט מן השורה הראשונה. עד היום אין זה ברור מה הביא את הצוות להתמרד כנגדו; יש הטוענים כי היה זה פיקודו הקפדן של בליי, איש המשמעת הקשה, ויש הטוענים כי אנשי הצוות לא היו מוכנים לשאת בקשיים שאפיינו מסע ימי ארוך באותה התקופה, בהיותם חסרי-הניסיון במסעות ימיים ארוכים וקשים, ובמיוחד לאחר שהתנסו בחיים הנעימים שהציעה טהיטי. לאחר שובו לבריטניה, נתבקש בליי ב-1791 לצאת שוב אל האוקיינוס השקט כדי לייבא שתילים של עץ פרי הלחם. המסע הסתיים בהצלחה ועד היום פרי עץ הלחם הוא מאכל פופולרי באיי הודו המערבית. שנה אחרי כן, פרסם את ספרו "מסע בים הדרומי". במסגרת המסע ליקט בליי מפירות עץ האקי (Ackee) והציגם בשובו מהמסע לפני החברה המלכותית. השם המדעי של הפרי Blighia sapida ניתן לכבודו של בליי. בשנים 1805 – 1808 כיהן בליי בתפקיד המושל של המושבה הבריטית בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. במסגרת תפקידו נדרש בליי להשליט סדר ולהתעמת עם כוחות הצבא שבמקום. בליי הסתכסך עם אנשי הצבא, ומפקד הצבא ציווה להדיח אותו ב-1808 במסגרת אירועי מרד הרום. בליי סירב לעזוב לפני שיוחלף כחוק. בעקבות התלונות של אנשי הצבא כנגד בליי ושל בליי כנגד אנשי הצבא, ולאור כישלונו של בליי להשליט סדר במושבה, החליט משרד המושבות שלא למנות עוד קצינים ימיים כמושלי המושבה, אלא להחליף לגמרי את הכוח הצבאי ששהה בה. במסגרת השינוי הושב בליי פורמלית לתפקידו ל-24 שעות, ב-1810, והוחלף מייד לאחר מכן על ידי לכלן מקווארי, מי שיהיה המושל האוטוקרטי האחרון של המושבה. עם שובו של בליי לבריטניה, הוא קודם בדרגות עד לדרגת תת-אדמירל, אך לא זכה במינויים משמעותיים למסעות ימיים נוספים, ובשארית הקריירה שלו עסק בעיקר במשימות ימיות סביב בריטניה. בליי קבור בלונדון, בחצר כנסייה המצוייה על הגדה הדרומית של נהר התמזה. ליד קברו נטוע עץ הלחם. מדיה וקבצים בנושא ויליאם בליי בוויקישיתוף ויליאם בליי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ויליאם בליי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ויליאם בליי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מערכת העצבים המעית

מערכת העצבים המעית (Enteric Nervous System, ENS), היא החלק של מערכת העצבים שנמצא ברקמת מערכת העיכול. למרות שהיא נמצאת בקשר הדוק עם מערכת העצבים האוטונומית, כיום היא נחשבת למערכת נפרדת שמסוגלת גם לפעול בצורה עצמאית. בשילוב עם המערכת האוטונומית, מערכת זו שולטת על פעילות מערכת העיכול. יש בה כ-500 מיליון תאי עצב (יותר מבחוט השדרה) ועל כן היא מכונה גם "המוח השני". תאי העצב של המערכת המעית מתרכזים לשני סוגי גנגליונים הנמצאים בשכבות שריר שונות של מערכת העיכול: פלקסוס על שם אורבך בשכבת השריר החיצונית, ופלקסוס על שם מייסנר בסאב-מוקוזה הפנימית. מדיה וקבצים בנושא מערכת העצבים המעית בוויקישיתוף John Barton Furness, The Enteric Nervous System, John Wiley & Sons, 2006, ISBN 978-1405133760 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות גינאה המשוונית

מבחינה מנהלית גינאה המשוונית מחולקת ל-2 מחוזות (region) ו-8 פרובינציות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות גינאה המשוונית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבא נאמן

אַבָּא נֶאֱמָן (נֶיְמָן, י"ח באדר תרל"ב, 1872, ליטא, האימפריה הרוסית – 20 בנובמבר 1960, א' בכסלו תשכ"א, תל אביב) היה תעשיין וממציא ארץ-ישראלי, ממייסדי תל אביב. אבא נאמן נולד בשנת 1872 באלקסוטס (Aleksotas) שליד קובנה בליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), בן לזאב אריה, תלמיד חכם ממשפחת רבנים. קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר ובישיבות. בצעירותו נמשך לחיבת ציון, ובשנת 1890 (תר"ן) עלה לארץ ישראל עם אחיו, יצחק. נאמן לא למד לימודים פורמליים, אלא מתוך עיסוק והתנסות. פעולתו הראשונה בישראל הייתה הקמת בית מלאכה לאותיות ביפו, יחד עם אחיו. במסגרת בית המלאכה הם ביצעו עבודות חריתה על מצבות, ייצור חותמות, ציור שלטים ועוד. לאחר מכן, עבד בבית החרושת ליציקה של ליאון שטיין ולמד את מלאכת יציקת הברזל ומכניקה. הוא ניצל את הידע שצבר ביקב ראשון לציון, שם עסק בהתקנת משאבות, והחל להתמחות בהתקנת משאבות, שכלולן וייצורן. בשנת 1894 הכין נאמן את התפאורה להצגת החובבים הראשונה בארץ ישראל, המחזה "שולמית" של אברהם גולדפדן, שהוצג באולם בית החרושת שטיין בנווה צדק, והשתתף עם אחיו בתזמורת הראשונה שנוסדה באותה שנה. ב-1900 פתח את בית החרושת למשאבות, "אבא נאמן משאבות בע"מ", ליצירה ושכלול של מנועים ומשאבות, אשר שימשו את ענפי החקלאות והפרדסנות שפרחו בישראל. נוסף על כך, הוא הפך לחבר פעיל באגודת בני ברית ו"אגודת פעולה" למניעת הירידה מארץ ישראל. הוא נשא לאשה את שרה בתם של זרח אלתר ויוכבד מושלי, מראשוני נווה צדק, פעילה ציבורית. בין היתר הייתה נשיאת לשכת תל אביב של "בנות ברית" (נשות בני ברית). בשנת 1909 היו השניים חברים באגודת אחוזת בית להקמת תל אביב. בהגרלת המגרשים לאחוזת בית הגרילו את המגרש ברחוב ליליינבלום 19 ובנו בו את ביתם. היא פתחה בית מסחר בשם "שרה ניימן", תרמה לאגודה לעזרת חולי רוח ולאגודה לאחזקת בית יתומים ויתומות על שם בלושטיין והשתתפה בייסוד בית הספר המקצועי לנשים של אגודת נשים עבריות ובפעולות ארגוני נשים להפצת השפה העברית. אבא נאמן התקין את הגנרטור החשמלי הראשון בתל אביב הקטנה, בראינוע עדן. בעת מחסור בנפט במלחמת העולם הראשונה, הסב את המנוע כך שפעל על פחם. במהלך מלחמה זו סייעו בני הזוג בכלכלת אזרחי תל אביב ומגורשיה. שרה נאמן נפטרה בשנת 1953 ונקברה בבית הקברות טרומפלדור. לאחר פטירתה החל נאמן לעסוק בציור, והיה לצייר פורה במשך שש שנים עד מותו ב-1960, בגיל 89. הוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור, לצד אשתו. שלושה מנכדיו זכו בפרס ישראל: נכדו, בן בנו גדליה, הוא הפיזיקאי והפוליטיקאי יובל נאמן; נכדתו, בתו של גדליה, היא המשפטנית רות בן-ישראל; נכד אחר, בן בתו דינה, אשתו של יזהר הררי, הוא הפיזיקאי ונשיא מכון ויצמן למדע לשעבר, חיים הררי. נינתו היא הסופרת מרית בן ישראל, והחימש שלו (הנכד של נכדו) הוא הקומיקאי ירמי שיק-בלום. שמואל אביצור, ממציאים ומאמצים, יד יצחק בן-צבי ומוזיאון ארץ ישראל, 1986, עמ' 113–117. שמואל אביצור, מצבה פילטר לממציא - מפעלו הנחשוני של ליאון שטיין ואחריתו, 1982, עמ' 115. דוד תדהר (עורך), "אבא נאמן (ניימאן)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 520 אבא ושרה נאמן (אורכב 06.01.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר משפחות מייסדי תל אביב מרדכי נאור, עמית לוינסון, מי היו 66 מייסדי תל אביב?, תל אביב בראשיתה: 1934-1909: מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, יד יצחק בן-צבי 1984, באתר מט"ח צבי אלגת, תל-אביב הקטנה: שאהב את המשאבות, מעריב, 29 בנובמבר 1960 משה סתוי, לזכר נעדרים: אבא נאמן, דבר, 12 בדצמבר 1960 אורי קיסרי, המשאבה והחלקיק האטומי, מעריב, 28 בפברואר 1964 (על אבא נאמן ויובל נאמן) אבא נאמן באתר GRAVEZ
משחק סופר אדיטיבי

בתורת המשחקים, משחק סופר אדיטיבי מתאר משחק קואליציוני בעל תכונה מיוחדת והיא שכל שתי קואליציות זרות המתאחדות יחד לקואליציה אחת יכולות להשיג תוצאה שווה או טובה יותר מזו שיכלו להשיג כל אחת בנפרד - "האיחוד אינו מזיק". דרישת "האיחוד אינו מזיק" נראית כה טריוואלית עד כי בתחילת דרכה של תורת המשחקים דנו אך ורק במשחקים מסוג זה. לצורך בניית המודל המתמטי בתורת המשחקים של משחקים בצורת פונקציה קואליציונית, התברר כי נוח יותר לעבוד עם קבוצה רחבה יותר של משחקים ולא רק עם משחקים סופר אדיטיביים. ברוב המצבים הכלכליים והחברתיים הנחת הסופר אדיטיביות היא הנחה סבירה, אך ייתכן כי מסיבות כלשהן (פוליטיות, גזעיות, העדפות אישיות וכדומה) תיווצרנה שתי קבוצות אשר שילובן לא רק שלא יתרום להן, אלא אף ירע את מצבן - במצב זה הנחת הסופר אדיטיביות אינה סבירה. דוגמה למצב בו הנחת הסופר אדיטיביות אינה סבירה היא מצב בו הממשלה מפעילה חוק שיגביל את התהוותם של מונופולים לפיו אסורה התאגדות של מספר חברות ל"חברה גדולה מידי" בעלת כוח שוק גדול מידי, דבר העלול לפגוע ברווחה החברתית. הממשלה יכולה להשתמש במיסוי אותו תטיל במיקרה של התאחדות על מנת לפגוע בכדאיות האיחוד. טבעי להניח שבמשחק סופר אדיטיבי תיווצר קואליציה גדולה ככל האפשר שכן השחקנים מרוויחים יותר ככל שמתאגדים יותר שחקנים לקואליציה אחת. משחק יקרא משחק סופר אדיטיבי אם לכל שתי קואליציות זרות   T , S {\displaystyle \ T,S} ופונקציית תועלת   f {\displaystyle \ f} מתקיים:   f (   T ∪ S ) ≥ f ( S ) + f ( T ) {\displaystyle \ f(\ T\cup S)\geq f(S)+f(T)} שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008. האוניברסיטה הפתוחה, "תורת המשחקים" יחידה 4 ,ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה 1981.
מחוזות אסוואטיני

אסוואטיני מחולקת ל-4 מחוזות בשטח כולל של 17,364 קילומטר רבוע. המחוזות מחולקים ל-55 נפות הנקראים טיכונל'ה (Tinkhundla) ברבים או אינכונל'ה (Inkhundla) ביחיד. המדינה גובלת בדרום אפריקה בצפון, בדרום ובמערב, ובמוזמביק במזרח. מדיה וקבצים בנושא מחוזות אסוואטיני בוויקישיתוף שלטון אזורי, באתר מדינת אסווטאיני (באנגלית) אסוואטיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Swaziland Releases Population Count from 2017 Census, באתר קרן האוכלוסייה של האו"ם (United Nations Population Fund), ‏17 בנובמבר 2017 (באנגלית) GeoHive - Swaziland population statistics, web.archive.org, ‏14 בדצמבר 2013
משחק פשוט

משחק פשוט הוא מושג מתורת המשחקים המתאר משחק קואליציוני בו הערך של כל קואליציה הוא 0 או 1. במשחק פשוט קואליציה S היא קואליציה זוכה אם   V ( S ) = 1 {\displaystyle \ V(S)=1} ואילו אם   V ( S ) = 0 {\displaystyle \ V(S)=0} היא קואליציה מפסידה. בדרך כלל ישמשו משחקים פשוטים למידול הצבעות, שכן ניתן להגדיר מספר תנאים - לאו דווקא רוב - בהם על הקואליציה לעמוד כגון: מספר חברים, זהות החברים, הסכמים פנימיים... על מנת לזכות, כלומר על מנת ש-   V ( S ) = 1 {\displaystyle \ V(S)=1} . משחק   ( N , V ) {\displaystyle \ (N,V)} יקרא משחק פשוט אם לכל קואליציה S מתקיים   V ( S ) = 0 {\displaystyle \ V(S)=0} או   V ( S ) = 1 {\displaystyle \ V(S)=1} . במדינת זולו יש מיליון אזרחים המחולקים על פני 10 מחוזות ניפרדים (לאו דווקא באותו הגודל). על מנת לזכות בבחירות במדינה יש לעמוד בתנאים הבאים: על המפלגה לזכות ביותר מ-50% מהקולות. על המפלגה לזכות ביותר מ-4 מחוזות שונים. פונקציית התועלת המתאימה למשחק זה היא הפונקציה הבאה: V ( S ) = { 1 if     ( S ≥ 500 , 000 ) ∪ ( w o n ≥ 4 ) 0   e l s e {\displaystyle V(S)=\left\{{\begin{matrix}1&{\mbox{if}}\ \ (S\geq 500,000)\cup (won\geq 4)\\0&\ else\end{matrix}}\right.} דוגמה נוספת היא המערכת השלטונית בארצות הברית. כדי להעביר חוק דרושה תמיכת הנשיא ורוב פשוט גם בסנאט וגם בבית הנבחרים, או רוב של שני שלישים גם בסנאט וגם בבית הנבחרים ללא תמיכת הנשיא. שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008. האוניברסיטה הפתוחה- "תורת המשחקים" יחידה 4 ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה 1981.
מחוזות גינאה

מבחינה מנהלית גינאה מחולקת ל-8 מחוזות. המחוזות מחולקים לנפות.
פדרציית הכדורגל של ארצות הברית

פדרציית הכדורגל של ארצות הברית (באנגלית: United States Soccer Federation; בראשי תיבות: USSF; ידועה גם בשם התאחדות הכדורגל האמריקאית) היא הגוף המנהל הרשמי של ענף הכדורגל בארצות הברית. המשרד הראשי של ההתאחדות ממוקם בשיקגו שבאילינוי. הפדרציה חברה בפיפ"א ואחראית על ניהול הכדורגל המקצועני וכדורגל החובבים בארצות הברית כאחד, בהם הנבחרות הלאומיות של הגברים, הנשים, הפוטסאל והנבחרת הפאראלימפית. פדרציית הכדורגל של ארצות הברית אחראית גם על קביעת השופטים וטורנירי הכדורגל; ועל מרבית ליגות הכדורגל בארצות הברית, ובהן ה-MLS. הפדרציה חברה גם ב-CONCACAF (התאחדות הכדורגל הצפון אמריקאית) מאז שנת 1961, והיא שולחת את הנבחרות הלאומיות השונות שלה לטורנירים לגילאים השונים בצפון אמריקה. נשיא הפדרציה הוא סוניל גולאטי. מדיה וקבצים בנושא פדרציית הכדורגל של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, ברשת החברתית LinkedIn פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב
אח

האם התכוונתם ל... אח – בן משפחה, צאצא של האם או האב. ראו אחאות אח מוסמך – עובד סיעוד, מקצוע פארא-רפואי אח – כינוי לנזיר אח (מתקן בערה) או קמין - מתקן המשמש לחימום מבנים (ופעמים רבות גם מזון) אח (הוצאת ספרים) – הוצאת ספרים ישראלית באיות קרוב אוח – סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים אחים (פירושונים) אחיות (פירושונים)
משה גלאם

משה גלאם (נולד ב-28 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר ישראלי. לאחר שגדל בבית"ר נתניה עבר לשחק במדי מכבי נתניה, ממנה הגיע גם לנבחרת ישראל. אף על פי שימין היא רגלו החזקה, גלאם שיחק בתור מגן שמאלי ונודע בכושר הבקעת שערים והגבהותיו המסוכנות. גלאם זכה באליפות אחת, גביע מדינה אחד ו-2 גביעי טוטו. משה גלאם החל לשחק בכדורגל בגיל 13 בבית"ר נתניה ובגיל 16.5 הוקפץ לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת המשנה, תחת הדרכתו של שייע פייגנבוים. באמצע עונת 1991/1992 עבר לשחק במכבי נתניה והמשיך בה עונה נוספת שבה בלט והבקיע 14 שערים, דבר שהביא לזימונו לנבחרת ישראל. הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה ב-24 במרץ 1993. בעונת 1994/1993 עבר גלאם למכבי חיפה, עמה זכה באליפות (1993/1994), בגביע המדינה (1994/1995) ובגביע הטוטו (1993/1994) וכבש 16 שערים. ב-1993 הוא היה שותף לניצחון 2-3 של נבחרת ישראל על נבחרת צרפת בפארק דה פראנס, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. גלאם שיחק במכבי חיפה עד עונת 1996/1997, ועזב בשל חיכוכים עם המאמן הקבוצה דאז, גיורא שפיגל. בעונת 1997/98 עבר למכבי תל אביב, ושיחק בה במשך שתי עונות שבהן זכה פעם אחת בגביע הטוטו. בעונת 1999/2000 חזר למכבי נתניה שהעפילה לליגת העל, ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונה שלאחר מכן הצטרף למ.ס. אשדוד למשך עונה וחצי, והיה אחד הגורמים להישארותה בליגה. בשלהי העונה חזר למכבי נתניה. בעונת 2002/2003 שיחק במדי מכבי רמת עמידר. עונתו האחרונה של גלאם בליגת העל הייתה עונת 2003/2004, בה שיחק במכבי אחי נצרת שבסיום העונה ירדה לליגת הלאומית. בתחילת עונת 2006/2007 הוא חתם על חוזה במכבי כפר יונה למשך שתי עונות, עלה עמה לליגה א', ובמאי 2008 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה. בדצמבר 2009 פוטר מתפקידו, ומייד לאחר מכן חזר לשחק באופן פעיל, בקבוצת מכבי השרון נתניה בליגה ב', עד שפרש שוב בשנת 2011. בשנת 2015 החל לשמש פרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים". מדיה וקבצים בנושא משה גלאם בוויקישיתוף משה גלאם, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל משה גלאם, באתר Transfermarkt משה גלאם, באתר National Football Teams משה גלאם, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן(הקישור אינו פעיל) באתר הרשמי של מכבי חיפה אביעד פוהורילס, משה גלאם: "אני מוכן לשחק היום בשביל אוכל", באתר nrg‏, 25 ביולי 2005
מריוס מירקו

מריוס מירקו (ברומנית: Marius Mircu)‏ 9 ביוני 1909 - 4 בספטמבר 2007) היה עיתונאי, עורך, סופר והיסטוריון יהודי רומני, מיוזמי הקמת המוזאון היהודי של בוקרשט ומנהלו, אחיהם של סולומון מרכוס ושל מרצ'ל מרצ'יאן. מירקו מריוס נולד בבקאו, רומניה, בשם ישראל מרכוס (Israel Marcus), להורים חייטים. השלים לימודים תיכוניים בבקאו וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת בוקרשט, ב-1936. התחיל לעסוק בעיתונות עוד בתקופת בית הספר, ככתב של "גזטה", עד 1938. בתקופת הממשלים האנטישמיים נבחר להיות נשיא התאחדות הסופרים והאמנים היהודים הצעירים. הוא היה העיתונאי הראשון שכתב, לאחר מלחמת העולם השנייה, על פרעות דורוחוי, על פרעות יאשי ועל טרנסניסטריה. בנובמבר 1941 היה כלול בין הסופרים היהודים שמכירת ספריהם נאסרה והם הוכרזו בני ערובה. ב-1987 עלה לישראל. מירקו הוא מחברם של מעל ארבעים כרכים הכוללים סיפורי ילדים, רומנים, רשמי מסע, ביוגרפיות ועוד, שפורסמו ברומניה ובישראל. פורטל רומניה ישראל(הקישור אינו פעיל) (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחרת חלונות

תחרת חלונות (באנגלית: Tracery) הם צלעות וקישוטי אבן שנועדו לעטר חלונות ויטראז' ולהחזיק את הזכוכית הצבעונית. תחרת החלונות הייתה נפוצה בעיקר באדריכלות הגותית ובה הגיעה לשיאה. לעיתים, המונח מתייחס גם לתחרת אבן שלא מקשטת חלונות אלא אלמנטים אחרים של המבנה, כגון קמרון (אדריכלות), דבר שהיה נפוץ בסגנון הגותי הניצב באנגליה. השם בעברית לאלמנט אדריכלי זה ניתן עקב דמיונו לאריג תחרה אוורירי. את תחרת החלונות אפשר למיין למספר סוגים: Plate Tracery המורכבת מקורות אבן עבות, ביניהן יש רווחים לזכוכית. Bar Tracery המורכבת מקורות אבן דקות ומרווחות, בהן העיקר הוא הזכוכית הצבעונית. Blind Tracery תחרת אבן שמעטרת קיר אבן מוצק ואיננה תומכת בחלונות. חלונות ה-Bar Tracery הופיעו לראשונה בקומת התאורה של קתדרלת ריימס בשנות ה-1230. חידוש זה אפשר את התפתחותו של הסגנון הגותי הקורן והגדלת השימוש בחלונות ויטראז'. עד המצאת ה-Bar Tracety בריימס, הזכוכית הצבעונית הוצבה בתוך פתחים שנוקבו בין הקירות ויצרו את החלונות, דבר שנקרא Plate Tracery. בריימס, שיטת התמיכה בזכוכית שונתה. במקום לנקב חורים בקיר, הזכוכית הצבעונית נתמכה בידי רשת של קורות אבן דקות, האנכיות שבהן נקראו mullions (לעיתים מתורגם לעברית בתור "זקפים"). שיטת תמיכה זו אפשרה את הגדלת שטח החלונות והושבת הזכוכית בצורה שטוחה יותר, וכן יצירת פיתוחי אבן עדינים בחלקים העליונים של החלונות. חלונות רגילים נתמכו בידי קורות אבן אנכיות, שהפרידו את החלון למספר חלקים. החלונות הגותיים, שהסתיימו בקשת מחודדת, כללו תחרת אבן עגולה מתחת למרכז הקשת שאיחדה את קורות האבן האנכיות (שהסתיימו גם הן בקשת מחודדת) וביניהן הזכוכית. תחרת האבן העגולה קושטה בדרך כלל בפתח באבן בצורה של מספר עלים, ובתוכו זכוכית צבעונית. כאשר העיגול קושט בשלושה עלים הוא נקרא "טריפויל" (Trifoil) וכאשר הוא קושט ב-4 עלים הוא נקרא "קוורטרפויל" (Quarterfoil). פחות נפוצים הם עיגולים ובהם 5-6 עלים, הנקראים "מולטיפויל" (Multifoil). בחלונות רוזטה תחרת החלונות היא מורכבת במיוחד והיא מעוצבת בצורה עם סימטריה מעגלית. תחרת החלונות משתנה בהתאם לסגנון שבו נבנה החלון וכוללת בין השאר: "גלגל מריצה", "צלחות", "גותיקה קורנת (Rayonnant)" ו"להבות (Flamboyant)". תחרת חלונות, הגדרה ומספר תמונות Bar Tracery, אוניברסיטת פיטסבורג Plate Tracery, אוניברסיטת פיטסבורג topic/plate-tracery תחרת חלונות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רפואה דחופה

רפואה דחופה היא תחום התמחות, עיסוק ומחקר ברפואה שעוסק בטיפול רפואי ראשוני בחולים בעקבות מחלה או תסמינים הדורשים טיפול מיידי ולעיתים אף מסכני חיים. תחום הרפואה הדחופה כולל טיפול במצבים רפואיים המצריכים טיפול דחוף. מהרופא המומחה ברפואה דחופה נדרש ידע נרחב במגוון תחומי הרפואה ומיומנות רבה בביצוע פרוצדורות מורכבות, ביניהם: ידע בהחייאה מתקדמת (טיפול נמרץ), ניהול דרכי נשימה (הרדמה), תפירת חתכים מורכבים (כירורגיה וכירורגיה פלסטית), קיבוע עצם שבורה או השבת פריקה של מפרק (אורתופדיה), טיפול באוטם שריר הלב (קרדיולוגיה), טיפול בשבץ מוחי (נוירולוגיה), טיפול בנשים בהריון עם דימום נרתיקי (גינקולוגיה ומיילדות), טיפול במקרים של התקף פסיכוטי (פסיכיאטריה), ביצוע וקריאת תוצאות בדיקות דימות (רדיולוגיה) ועוד. ערך מורחב – חדר מיון במחלקה לרפואה דחופה מוטל על הרופא לראות מספר רב של חולים, להקשיב לתלונותיהם, לבדוק את מצבם הרפואי ובהתאם לכך לשקול את הצורך בטיפול מיידי, העברה לאשפוז וטיפול במחלקה המתאימה או לשחררם לביתם. המחלקה לרפואה דחופה נותנת מענה רפואי ראשוני למטופלים במקרים בהם אין זמינות של רפואה בקהילה, בשעות הלילה או בסופי שבוע. רפואה דחופה מוכרת בישראל כתחום התמחות במספר מסלולים. המסלול הישיר מכשיר את הרופא שעדיין איננו מומחה לקראת הכרה כמומחה ברפואה דחופה (מבוגרים). מסלולי התמחות-על מכשירים רופאים מומחים להכרה כמומחים ברפואה דחופה, בנוסף להתמחות הראשונה שיש בידם. במסלול דומה מוכשרים גם מומחים ברפואת ילדים כמומחים ברפואה דחופה (ילדים). ההתמחות ברפואה דחופה מתמקדת בכישורים הנדרשים מהרופאים במחלקות לרפואה דחופה בכל תחומי הרפואה. הרופא המתמחה ברפואה דחופה מתמקד במתן המענה הראשוני לכל הבעיות הדחופות בגינן פונים מטופלים למלר"ד. לפיכך, מקצוע זה מעניק לרופא יכולת רחבה, החל מטיפול הולם בחבלות, כולל תפירת חתכים וקיבוע שברים, דרך טיפול בהרעלות והפרעות בקצב הלב, וכלה בפרכוסים ושבץ מוחי. מדיה וקבצים בנושא רפואה דחופה בוויקישיתוף רפואה דחופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רפואת חרום, דף שער בספרייה הלאומית התמחות ברפואה דחופה, באתר ההסתדרות הרפואית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פירוקלסט

פירוקלסט או חומר פירוקלסטי הוא כל חומר הנישא באוויר ומקורו בהתפרצות געשית. מקור המילה פירוקלסט מיוונית עתיקה: πύρό פירו- אש, κλαστός קלאסטוס - שבירה. חומרים פירוקלסטיים כוללים: קרעי לבה הנפלטים במהלך התפרצות געשית במצבי התקררות שונים, שההבדל ביניהם הוא גודל החלקיקים: אבק – חלקיקים שגודלם פחות מ-500 מיקרומטר אפר געשי – פתיתים שגודלם מגיע עד 2 מ"מ לפילי – טיפות מותכות שגודלן נע בין 2 ל-64 מ"מ פצצה געשית – גושי סלע מותכים שגודלם יותר מ-64 מ"מ בלוק געשי – גושי סלע מוצקים שגודלם יותר מ-64 מ"מ גזים ואדי מים שהיו כלואים במאגמה טרם ההתפרצות. הגזים משתחררים מהמאגמה ויוצרים חומרים נדיפים, חלקם רעילים: קיטור, מתאן, חנקן, חומצה מלחית, חומצה פלואורית, מימן גופרתי, פחמן דו-חמצני וגופרית דו-חמצנית. שברי סלעים – שברים בגדלים שונים שמקורם בדופן תא המאגמה וצינור ההזנה. שברים אלה מושלכים החוצה בלחץ גבוה ביחד עם המאגמה, ועשויים להיכלא כקסנוליתים בתוך הסלעים הגעשיים. גבישי מינרלים – גבישים שנוצרו במאגמת-האם לפני ההתפרצות, וניתקו ממנה במהלכה. פליטת החומרים מתרחשת בדרך של התרוממות עמוד התפרצות מלוע הר הגעש, התפוצצות המשליכה את החומר למרחק רב, זרמים פירוקלסטיים היורדים במדרון הר הגעש או נחשול פירוקלסטי - זרם עשיר בגזים ובעל צפיפות נמוכה היכול להתרומם מעל גבעות ומכשולים אחרים. זרמים ונחשולים פירוקלסטיים המעורבים במים יוצרים להאר - נחשולי בוץ געשי הנעים במהירות גבוהה במורד, סוחפים איתם את כל הנקרה בדרכם ומתקשים כבטון. החומרים המוצקים הנפלטים מהר הגעש ונופלים לקרקע נקראים טפרה. בתהליך זה נוצרים סלעים פירוקלסטיים כגון טוף ואיגנימבריט (טוף מולחם). טפרה זרם פירוקלסטי
בינה (אנטומיה)

ביונקים, הבֵּינָה (בלטינית מדיאסטינום, Mediastinum), הנקראת לעיתים גם המֵצַר, הוא חלל החזה בין שני שקי האדר, הכולל בתוכו את כל האיברים הפנימיים שבחזה מלבד הריאות: הלב, אבי העורקים, הוושט, קנה הנשימה התחתון, התימוס, צברי לימפה וגנגיוליונים עצביים, אשר עטופים ברקמת חיבור רפויה. הלב הוא היוצא מן הכלל, שכן הוא עטוף ברקמת חיבור נוספת, כיס הלב. אזור הבינה רגיש לדלקות: עקב המעבר של הוושט וקנה הנשימה דרכו, עלול זיהום נגיפי או חיידקי להופיע עקב התפרצות של הוושט וחדירת מזון לחלל הבינה או עקב אספירציה של מזון לתוך קנה הנשימה. כיום קיימת בדיקה אנדוסקופית הקרויה מדיאסטנוסקופיה המאפשרת לראות מבפנים את תוכן חלל המדיאסטנום ולהשיג דגימות לבדיקה פתולוגית (ביופסיה). מדיה וקבצים בנושא בינה בוויקישיתוף בינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרוני

האם התכוונתם ל... קיווית מצוייצת – עוף ממשפחת החופמיים שנקרא בעבר שרוני בעברית וקיביצער ביידיש. אישים: אברהם שרוני – אלוף-משנה בצה"ל, מקים מערך ההדרכה ביחידה 8200 ומחבר מילון ערבי-עברי זאב שרוני – אלוף-משנה בצה"ל, מפקד עוצבת עשת, מערך מג"ן וסגן דובר צה"ל יעל שרוני – שחקנית ישראלית. בתו של נתן שרוני. משה שרוני – חבר הכנסת מטעם סיעת "גיל". ניר שרוני - דמות מרכזית בסדרת הספרים אל עצמי מאת גלילה רון פדר נתן שרוני – אלוף בצה"ל, קצין תותחנים ראשי וראש אגף התכנון עזורי שרוני – ראש המועצה המקומית אליכין שרון
נועה סקלי

נועה סקלי (ליפשיץ) (נולדה ב-23 באוקטובר 1942) היא כדורסלנית עבר ישראלית. סקלי נולדה בקיבוץ גן שמואל והחלה את הקריירה שלה בהפועל גן שמואל. אך את עיקר הקריירה שלה העבירה בקבוצת הפועל תל אביב. בה גם שימשה כקפטנית הקבוצה: כשחקנית זכתה בשתי אליפויות בעונות 1969 ו-1970. ושני גביעי מדינה בעונות 1970 ו-1973. כמאמנת הקבוצה זכתה בשתי אליפויות בעונות 1974 ו-1975. סקלי שיחקה גם כרכזת בשורות נבחרת ישראל. בעבר הייתה חברה בהנהלת איגוד הכדורסל וכן כיהנה כמנהלת נבחרת ישראל בכדורסל נשים. כמו כן שימשה כמנכ"לית במכללת סמינר הקיבוצים בין השנים 1998–2005. סקלי שימשה כיו"ר הראשונה של עמותת "הפועל אוסישקין תל אביב". חברה בוועד המנהל וממקימי העמותה.
יפו ג'

יפו ג' היא שכונה בדרום יפו שבעיר תל אביב-יפו. היא תחומה בין שדרות ירושלים לרחוב יפת, וגבולה הדרומי, רחוב שמחה הולצברג הוא גבול תחום השיפוט של תל אביב-יפו עם בת ים (רחוב זה נקרא בצדו הבת ימי "רחוב הגבול". בעבר נקרא כך גם בצדו היפואי). בשנת 2005 התגוררו בשכונה 4,115 תושבים. באזור שבו שוכנת השכונה גרו עד מלחמת העצמאות תושבים ערבים, ולאחר שאלה נמלטו אוכלסו בתיהם הנטושים בתושבים יהודים, מרביתם עולים חדשים. עוד התגוררו במקום מפוני כפר עציון, אשר שוכנו באתר המוכר כיום כחורשת עציון. השכונה הנוכחית נבנתה בשנות ה-70, לאחר הריסת הבתים הערבים שהיו באזור זה, ומרבית הבתים בה הם בתי שיכונים. בשנות ה-80 התיישבו בשכונה עולים רבים מבוכרה, ובשנות ה-90 הגיעו עולים מברית המועצות לשעבר. תושבים רבים בשכונה הם ממעמד סוציו-אקונומי נמוך. 27% מתושבי השכונה מטופלים על ידי גורמי הרווחה, שיעור הגבוה פי שניים מהממוצע בעיר. בצד זאת, בשכונה שיעור גבוה יחסית של שטחים פתוחים וירוקים. בעשור הראשון של המאה ה-21, לאחר שמצבם של כמה מהבתים בשכונה הידרדר, דרשה עיריית תל אביב-יפו מהתושבים לשפצם על חשבונם, בהתאם להוראות חוק עזר מקומי. לאחר שתושבים רבים לא צייתו לצו, מאחר שלא היו בידיהם האמצעים הכספיים לכך, הגישה נגדם העירייה כתבי אישום. הרחובות בחלקה המערבי של השכונה נושאים את שמותיהם של פילוסופים יוונים. ליתר שמות הרחובות אין מכנה משותף, ולמקצתם אף אין שמות אלא מספרים. מצגת אודות השכונה נועה קושרק, עיריית ת"א האשימה את התושבים, וכעת מנסה לחלצם ממשפט, באתר הארץ, 18 בפברואר 2009