קול ציון לגולה

קול ציון לגולה הייתה תחנת שידור של הסוכנות היהודית ששידרה שידורי רדיו בגלים קצרים מישראל, בשנים הראשונות לקיום מדינת ישראל. בשנת 1958 החל תהליך הדרגתי של מיזוג התחנה עם תחנת קול ישראל וברבות הימים היו השידורים לחלק מפעילות רק"ע. כבר בימי המנדט הבריטי ביקש מרדכי אבידע, מנהל התוכניות העבריות בקול ירושלים, לקיים שידורי רדיו לקהילות יהודיות בגולה, אך הדבר לא יצא אל הפועל. לאחר הקמת מדינת ישראל, הושג הסכם בין הסוכנות היהודית וממשלת ישראל על הקמת תחנת "קול ציון לגולה" במימון הסוכנות היהודית על בסיס התשתית של קול ירושלים. מנהל התחנה היה מרדכי אבידע שהושאל לשם כך ממשרד החוץ. בנובמבר 1949, החלו שידורי הניסיון שנמשכו שבוע, אך הם לא היו באיכות משובחת ולכן נדחה תאריך הפתיחה הרשמי של התחנה מדצמבר 1949 למרץ 1950. השידורים נפתחו ב-10 במרץ 1950 וכללו שידורים יומיים באנגלית, צרפתית ויידיש, רבע שעה בכל שפה. שידורי התחנה זכו לתהודה רבה בקהילות יהודיות באירופה. באפריל 1951 הוסיפה התחנה שידורים בהוראת עברית לחיזוק החינוך היהודי בתפוצות. באפריל 1956 הוחל בשידורים לדרום אמריקה, בעיקר בספרדית, אך גם בפורטוגזית, יידיש ועברית. בשנת 1960 כבר התקיימו שידורים בתשע שפות. בתחילה השתמשה התחנה באנטנה קטנה בעלת הספק של 7.5 קילוואט. בשנת 1954 החלה התחנה להשתמש במשדר חדש ביבנה בעל הספק של 50 קילווט שהביאה את שידורי התחנה לדרום אפריקה ובשנת 1958 הותקן משדר של 100 קילווט ששידוריו נקלטו גם באמריקה. התחנה גם הקליטה תוכניות לשידור במקומות רחוקים בהם לא היה ניתן לקלוט את שידורי התחנה. בסוף 1957 התגבשה הסכמה על איחוד שידורי קול ישראל לגולה במסגרת קול ישראל. בשנת 1958 הועברה האחריות על השידורים לידי קול ישראל, בה הוקמה מחלקה חדשה, שנקראה "המחלקה לשידורים לחוץ לארץ". עם זאת, העובדים המשיכו לקבל את משכורותיהם מהסוכנות. באמצע שנות ה-60, לאחר הקמת רשות השידור, נודעה התחנה כחטיבת שידורי החוץ של שידורי ישראל, שלימים הייתה לרק"ע. מנהל התחנה הראשון היה מרדכי אבידע. בהמשך, ניהל את התחנה אברהם ארסט. בתחילת שנות ה-60 כיהן בתפקיד ג'ף ויגודר. בראש המדור ליידיש עמד עד 1957 משה גרוס-צימרמן. בראש המדור לאנגלית עמד בשנים הראשונות ג'ף ויגודר, ובראש המדור לצרפתית עמד ז'אן פרו. בראש המדור למוזיקה עמד מרק לברי וסגנו היה יוחנן בוהם. על יד "קול ציון לגולה" עמדה מועצה ציבורית בת 52 איש, בראשות ראובן אבינועם (גרוסמן). מרדכי אבידע, 'שלושת הקולות: (קול ירושלים, קול ישראל וקול ציון לגולה)', בתוך: יצחק טישלר (עורך), על עיתונאים ועיתונאות: ארבעים שנה לאגודת העיתונאים בירושלים, ירושלים: י. טל, תשל"ו, עמ' 89–103. תוכניות שבועיות של "קול ציון לגולה" באתר ארכיון המדינה. חגיגת קול ציון לגולה, הצופה, 2 באפריל 1951 שידור הסוכנות לגולה יחל ב-15 בדצמבר, הצופה, 6 בנובמבר 1949 דיוויד סלע, החלו שידורי הניסיון של "קול ישראל לגולה", באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2019 השידורים לגולה ייחנכו במוצאי שבת, מעריב, 9 במרץ 1950 שידורי קול ציון כובשים לבבות בגולה, חרות, 9 במאי 1950 שידורי קול לציון לגולה חדרו לכל בית בגולה, דבר, 14 בדצמבר 1950 מצב החינוך העברי והיהודי בארה"ב הוא בכל רע, חרות, 29 בינואר 1951 נשיא המדינה יפתח ביום א' שדורי "קול ציון לגולה" לאמריקה הלטינית, הצופה, 20 באפריל 1956 ההחלטות המדיניות של הקונגרס הציוני, דבר, 10 בינואר 1961 קול ציון לגולה פתח משרד באה"ב, הצופה, 21 בספטמבר 1951 המשדר מיבנה ישרת גם את קול ציון לגולה, הצופה, 11 ביוני 1954 מולדתי 1956, עמ' 134 תקציב קול ישראל הוגדל ב-40%, הצופה, 19 בדצמבר 1957 ב. יהושע, הסתערות על המאזינים בחמישה גלים מקבילים, מעריב, 18 בפברואר 1958 שידור משותף לקול ציון לגולה ולקול אמריקה, חרות, 12 באפריל 1951 מיכאל קשיב, הרחבה בשידורי קול ישראל, חרות, 29 בנובמבר 1957 יורחבו שידורי קול ישראל, דבר, 19 בדצמבר 1957 שנתון הממשלה לשנת תש"ך, עמ' 36, בארכיון המדינה שביתה בקול ציון לגולה, דבר, 24 בינואר 1960 שלמה בן נון, שידורי ישראל לעבר הים, דבר, 18 באפריל 1962 הוענקו פרסי קול ישראל, דבר, 24 בדצמבר 1965 אישים ומוסדות, הצופה, 16 באוקטובר 1957 בן ציון צאנגן, שנתיים לקול ציון לגולה, על המשמר, 6 ביולי 1952 קול ציון לגולה, דבר, 24 ביולי 1950 הוקמה המועצה ליד קול ציון לגולה, חרות, 21 ביולי 1950