laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיים כהן ("החלבן")

הרב חיים אבישלום כהן-פרחיה (1935 – י"ב באב תשע"ט, 13 באוגוסט 2019) היה מקובל ישראלי שנודע בכינוי "החלבן". נולד ביפו לעזרא אליהו ובלנקה פרחיה-כהן. צאצא של הרב אליהו הכהן. משפחת אביו עלתה לארץ ישראל מטורקיה בשנת 1904 ועסקה בייצור גבינות ומוצרי חלב. בתחילת שנות ה-30 הקים אביו את "מחלבת הכהנים" – מחלבת גבינות בתל אביב, שם עבד גם הרב כהן. בילדותו למד במוסדות בילו ואליאנס. בצה"ל שירת כסמל משמעת. מגיל עשרים לערך החל לעבוד למחייתו עם בני משפחתו, ב"מחלבת דשן" – מחלבת גבינות בתל אביב, שהייתה בבעלותו (בשותפות עם אחיו דוד). החלבן נחשב לאחרון מקבוצת מקובלים שלמדו יחד בשנות ה-60, ושחלקם כונו על שם המקצועות שמהם התפרנסו גם אביו נמנה עם חבורה זו. לחלבן לא היה מראה חיצוני האופייני למרבית הרבנים האורתודוקסים: הוא לא גידל זקן בגלל פצעים, לא לבש חליפה ונהג לחבוש כובע קסקט. הוא לימד שיעורים בגמרא ובקבלה בבית הכנסת "בית יוסף" בגבעתיים. בנוסף לברכות שהוא העניק, היה מספק תחזיות פוליטיות וכלליות, אם כי לעיתים התחזיות התבררו כשגויות.. במרץ 2013 ניסה אדם לדקור אותו בסכין מאחר שסבר שהרב לא הסיר ממנו כישוף, אך התוקף נהדף. בכז אייר התשעט (יוני 2019) אושפז במצב קשה בבית החולים תל-השומר. וביום יב אב התשעט (13 באוגוסט 2019) נפטר.) מפרי עטו פורסם בסוף ספרי אוסרי לגפן (חלקים ח-יג), של הרב יהודה שיינפלד (מרבני חסידות ברסלב). טללי חיים - "מבואות ושערים לפנימיות התורה ולעבודת ה', שיחות וממדי עומק", הספרים נכתבו בשיתוף עם הרב ראובן ששון, לשעבר ראש ישיבת רמת השרון. על התורה (חמישה כרכים) על המועדים: אלול-תשרי - ימים נוראים סוכות פורים חנוכה פסח שבועות אנא בכח הקיצו ורננו - סביב הגאולה הנוכחית, "להתעורר מתרדמת הגלות לאור הגאולה הזורח בנשמתינו" ויחד לבבנו - עבודת הכוונה והדבקות הפנימית מצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד - "דברי התעוררות שנאמרו בעצרת שנתיים להסתלקותו של מורנו ורבינו הרב מרדכי אליהו זיע"א" אור פני חיים על התורה, ראשון-לציון ה'תשע"א אורות חיים – על חמישה חומשי תורה אחת שאלתי – אמונה לבני הנוער איש יהודי – פורים היו נשוי עד לפטירתו לדבה-אדית, ולהם ארבעה ילדים. אתר הקלטות של שיעורי הרב כהן אבישי בן חיים, בבוקר חלבן, בערב מקובל גדול, באתר ynet, 27 בדצמבר 2001 תומר פרסיקו, צדיק נסתר נגלה, באתר nrg‏, 10 ביולי 2006 משה מאירסדורף ועזרא ניאזוף, השכינה בגלות - צריך להתפלל, ריאיון עם החלבן, מעייני הישועה וישלח ה'תש"ע שמעון איפרגן, הרב חיים כהן (החלבן), פורבס ישראל, 11 ביוני 2012 יהודה שלזינגר, המחלבה של המקובל, באתר ישראל היום, 14 במאי 2013 משה ויסברג, החלבן – הרב חיים כהן זצ"ל הלך לעולמו בגיל 84, באתר בחדרי חרדים, 13 באוגוסט 2019 אליהו גליל, המקובל שהזהיר ראשון מפני האיראנים, באתר ישראל היום, 14 באוגוסט 2019 חיים כהן ("החלבן"), באתר "החכם היומי" חיים אבישלום כהן-פרחיה (1935-2019), דף שער בספרייה הלאומית כך הוא חתם את שמו בספריו "טללי חיים" (עם שם המשפחה כהן ללא השם פרחיה) יהודה שלזינגר, חוזרים ללימודים, באתר ישראל היום, 14 במאי 2013 אתר המחלבה מהמפורסמים בהם: "הסנדלר" – הרב משה יעקב רביקוב, שהיה הרב של הקבוצה; "הצייר" - הרב יהודה ליאון פטילון; "מנקה הרחובות" – הרב יוסף וולטוך; "הרצף" – הרב אברהם פיש. ראו גם בספר "צדיקים נסתרים בדור האחרון". "הצדיק הפלאי" על הרב יוסף וולטוך, חלק ב' עמוד 185 אבישי בן חיים, בבוקר חלבן, בערב מקובל גדול, באתר ynet, 27 בדצמבר 2001 אבי רהן, הרב "החלבן" לא הסיר כישוף - וכמעט נדקר, באתר ישראל היום, ‏4.3.2013 כיכר השבת, ‏'החלבן' - נפטר: המקובל הרב חיים כהן זצ"ל, באתר כיכר השבת, 13 באוגוסט 2019
מגניטודה

מגניטודה (Magnitude) היא מונח לועזי בכמה תחומים. האם התכוונתם ל... גודל (מתמטיקה) סדר גודל – החלוקה של קנה מידה או גודל של כל כמות, כאשר כל חלוקה מכילה ערכים שיש ביניהם יחס קבוע בהירות נראית – סקאלה יחסית המשמשת למדידת שטף הקרינה האלקטרומגנטית של כוכבים ושל גרמי שמים אחרים בהירות מוחלטת – גודל אסטרונומי המתאר את בהירות נראיתם של כוכבים תוך הנחה שרירותית כי מרחקם מכדור הארץ שווה ל-10 פרסק (כ-32.6 שנות אור) בסייסמולוגיה: מגניטודה (סייסמולוגיה) סולם מגניטודה לפי מומנט או לפי כל סולם גודל אחר (סולם ריכטר למשל) – סולם סייסמי המשמש לקביעת גודלן של רעידת אדמה עוצמה
חאמי

חאמי (באנגלית: Khami) היא עיר הרוסה בחלק הדרומי של יבשת אפריקה, באזור של מערב ומרכז זימבבואה המודרנית. האתר שוכן במרחק 22 קילומטרים מערבית לעיר בולאוואיו, עיר הבירה של פרובינציית מאטאבללנד צפון. שרידיה של העיר מצויים במעמד של אתר לאומי בזימבבואה. בשנת 1986 העניק אונסק"ו לאתר מעמד של אתר מורשת עולמית. ההתיישבות שניתן לצפות בה כיום היא התפתחות של הסגנון האדריכלי שהופיע בזימבבואה במהלך המאה ה-13. מצורת הבניינים והסגנון שבו הם נבנו (השרידים הם מועטים ביותר וכוללים את היסודות והמרתפים) הסיקו על הפתרונות שתושבי האזור יישמו כדי להתמודד עם בעיית הבנייה באבן לבנייה יבשה, למרות שהרושם הכללי מהאתר הוא של חברה ענייה ומפותחת פחות מזו שהתקיימה בזימבבואה הגדולה. הסגנון האדריכלי באתר מתקדם בהשוואה לזימבבואה הגדולה, והוא נבע מהסביבה הטבעית שבה העיר נבנתה. כיוון שבאזור הייתה כמות גדולה של סלעי גרניט, היה זה קשה לחצוב מהן אבנים שטוחות שמהן יוקמו קירות אנכיים. האבנים שנחצבו על ידי התושבים היו מסלעי אב שניתן היה לקלפם בדומה לבצל. תכונה זו התאימה לבניית משטחים אך לא לבניית קירות. כמו כן, האזור לא היה מישורי במידה מספקת כך שהיה צורך למלא את השטח בין הסלעים באבנים ובאדמה. התוצאה של המחסור באבן מאיכות טובה היא שכל הבניינים נבנו מבוץ מחוזק באבן, ומבניינים אלה לא נותרו דוגמאות כלשהן באתר. העיר נוסדה, ככל הנראה, בתקופה שבה התפרקה מדינת זימבבואה הגדולה, באמצע המאה ה-15. חאמי הייתה עיר הבירה של שושלת טורווה במשך 200 שנים החל מ-1450 בקירוב. לאחר מכן (התאריך המקובל הוא ב-1683) היא נבזזה על ידי צ'אנגאמיר דומבו שהוביל צבא מורדים ממדינת מונהומוטאפה. לאחר מכן שלטה במקום אימפריית רוזווי. בתקופה זו העיר פותחה, הפכה לעיר הבירה של האימפריה ושמה שונה לדהלו-דהלו. מהחפירות הסיקו כי האתר לא היה מיושב לאחר תום שלטונה של האימפריה. בחאמי התגלו שבעה אזורים בנויים שבהם התגוררה משפחת המלוכה, בנוסף לאזורים פתוחים בעמק שבהם גרו פשוטי העם. השרידים כוללים מתחם מלכותי סגור הנקרא גם מתחם הגבעה שהיה בנוי על אזור מוגבה בהשוואה ליתר המבנים באזור. ממצא נוסף הוא צלב נוצרי שככל הנראה הוצב במקום על ידי מיסיונר. כמו כן, בצד המזרחי של נהר חאמי יש הריסות נוספות. ישנה השערה ולפיה המשטחים הנוספים שימשו כרפת לפרות וכקיר תומך שהיה מקושט בצורת לוח שחמט. בחפירות המאוחרות יותר (2000–2006) נחשף כי כל הקירות בחלק המערבי של מתחם הגבעה היו מקושטים באבנים המסודרות במגוון צורות כגון דמקה. מדיה וקבצים בנושא חאמי בוויקישיתוף תמונות של הריסות חאמי באתר bulawayo1872 מדריך לסיור במקום
הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות

הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות הוא ארגון הגג של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות בישראל. בפורום חברים ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית, ואוניברסיטת בן-גוריון. הפורום מייצג כ-6,000 חברי סגל אקדמי במעמד ארעי הכוללים מאסטרנטים, דוקטורנטים, מורים מן החוץ, מרצים במסלול המקביל לסגל אקדמי בכיר, מרצים בחוזה אישי ואף מלגאים. הפורום משמש כפלטפורמה לדיונים משותפים, תיאום פעילויות ומאבק משותף ברמה הארצית. הפורום נוסד בשנת 1995, בימים שלאחר סיום שביתת הסגל האקדמי המשותפת ב-1994, בעקבות הסכמי שכר אליהם הגיעו ארגוני הסגל האקדמי הבכיר, אשר לא כללו את ארגוני הסגל האקדמי הזוטר. בשנת 2007 נבחר אלי להר ליו"ר הארגון ובמסגרת תפקיד זה הנהיג את המאבק להסדרת תנאי ההעסקה של המורים "מן החוץ" באוניברסיטאות, מאבק שהסתיים ביצירת מסלול העסקה נורמטיבי חדש. תולדות הפורום המתאם: על מאבקם של תלמידי המחקר בארץ לתנאי העסקה הולמים, ספטמבר 2000 עפרי אילני, הסגל הזוטר: הסכם ההעסקה החדש - היסטורי, באתר הארץ, 28 במאי 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא אוניברסיטאות ומכללות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נסיעה בארץ ישראל והרהורים על אהבתו הנכזבת של אלוהים

נסיעה בארץ ישראל והרהורים על אהבתו הנכזבת של אלוהים הוא ספר אשר נכתב על ידי פנחס שדה ב-1974. הספר בנוי מקטעים קצרים בהם מתאר המחבר את ביקוריו באתרים ומקומות שונים בארץ ישראל של אחרי מלחמת ששת הימים. כדרכו של המחבר אין הוא עוסק בתיאור החיצוני של המקום אלא בחוויה הפנימית אשר בה היה נתון בביקורו במקום. מטבע הדברים, מרבית המקומות עליהם כתב שדה בספר קשורים להיסטוריה הדתית והתנ"כית של ארץ ישראל, כך, למשל, כלולים תיאורים אודות ביקורו של המחבר בבית אל, יריחו, בית לחם, וענתות. באותם הקשרים דן המחבר בדמויות הקשורות למקומות בהם ביקר ומייחד פרקים מיוחדים לירמיהו, דוד ופרק נרחב (אשר העניק לספר את שמו) על משה. כמו בספרים קודמים של שדה, הכתיבה עוסקת בעיקרה בחוויותיו האישיות והדתיות של המחבר לנוכח המקומות בהן הוא מבקר. מכאן גם נובעת ייחודיותו של הספר בהפיכת המקומות הגאוגרפים וההיסטוריים למקומות היוצרים תנועות נפשיות ורוחניות עמוקות. יחודו של הספר היא במקוריות גישתו של שדה אל מול המקומות בהם הוא מבקר, אשר כתפיסתו בספריו הקודמים מהווים משל להתרחשות החיים עצמם. וכך גם המקומות בהם הוא מבקר הופכים ממקום גאוגרפי-פיזי להתרחשות נפשית ולביטוי של מצב רוחני ודתי בו נמצא המחבר בעת ביקורו במקום. מאמר ביקורת על הספר: יפה ברלוביץ, מסע לחיפוש האלוהים, דבר, 20 בדצמבר 1974 נסיעה בארץ ישראל והרהורים על אהבתו הנכזבת של אלוהים, באתר OCLC (באנגלית)
טורניר הערוץ הראשון הרוסי

טורניר הערוץ הראשון הרוסי (ברוסית: Кубок Первого канала) היה טורניר כדורגל בין קבוצות מרוסיה, אוקראינה, ישראל וב-2008 השתתפה גם סרביה. בשנים 2009, 2010 הטורניר לא נערך. הטורניר נערך בחסות הערוץ הראשון הרוסי והמולטי-מיליונר רומן אברמוביץ' כשהיה נהוג לערכו בישראל בחודש ינואר. בשנת 2009 לא התקיימה התחרות ובשנת 2010 הודיע רומן אברבמוביץ' על ביטולה. בטורניר תמיד נרשמה נוכחות גדולה של אוליגרכים שהגיעו לצפות במשחקים, ביניהם ארקדי גאידמק, לב לבייב, ולדימיר גוסינסקי, ולדימיר ליסין, מיכאיל פרידמן, אלכסנדר אברמוב ועוד. הטורניר זכה לפופולריות רבה ברוסיה ואוקראינה משתי סיבות עיקריות: הוא הזכיר רגעי נוסטלגיה בו הקבוצות היו נפגשות באליפות ברית המועצות, בה כולן היו קבוצות צמרת. מאז פירוק ברית המועצות ועד להשקת הטורניר לא שיחקו הקבוצות ביניהן ולו פעם אחת. חרף הפרסים, מה שעניין את הקבוצות והאוהדים יותר זה לנצח את המדינה השנייה. רוסיה רצתה לנצח את אוקראינה ולהפך. מאז ומתמיד הייתה תחרות בין רוסיה לאוקראינה ומאז פירוק ברית המועצות, נמצאות שתי המדינות בתחרות גלויה ונסתרת כמעט בכל נושא. אין הרבה סימפתיה ביניהן ולכן כל כך חשוב להן לנצח אחת את השנייה. בשנת 2006 השתתפו בטורניר 4 קבוצות: 2 מרוסיה, 2 מאוקראינה (ספרטק מוסקבה, צסקא מוסקבה, שחטאר דונצק ודינמו קייב). המשחקים נערכו באצטדיון בלומפילד בתל אביב. שנה לאחר מכן ב-2007 לארבע הקבוצות האלו הצטרפו שתי נציגות ישראליות: מכבי חיפה והפועל תל אביב. המשחקים נערכו באצטדיון בלומפילד ואצטדיון קריית אליעזר. בשנת 2008 לא הצליחו מארגני הטורניר לגייס שתי קבוצות ישראליות בעקבות מאבקים בליגה הישראלית ובעקבות כך הצטרפה מדינה נוספת לטורניר - סרביה. בשנת 2008 נציגת ישראל הייתה בית"ר ירושלים ונציגת סרביה הייתה הכוכב האדום בלגרד. המשחקים התפרסו לשלושה מגרשים: אצטדיון טדי בירושלים, אצטדיון בלומפילד ואצטדיון הברפלד בראשון לציון. המקום הראשון בטורניר זכה במיליון דולר. המקום השני בטורניר זכה בחצי מיליון דולר הקבוצות הנותרות קיבלו 100–150 אלף דולר, לפי הדירוג. הקבוצות התחייבו שלפחות חצי מהסכום ילך למימון קבוצות הנוער של המועדון. בשנת 2006 שתי הקבוצות האוקראיניות הגיעו לגמר: דינמו קייב ושחטיור דונצק כשלבסוף שחטור היא זאת שניצחה את דינמו ולקחה את הגביע והפרס הגדול. בשנת 2007 קרה ההפך. שתי הקבוצות הרוסיות עלו לגמר: צסק"א מוסקבה וספרטק מוסקבה. צסקא ניצחה את ספרטק וזכתה בגביע. בשנת 2008 שוב עלו לגמר שתי האוקראיניות שחטיור ודינמו כשדינמו ניצחה 4–5 וזכתה בגביע. 2006 - שחטיור דונצק 2007 - צסק"א מוסקבה 2008 - דינמו קייב הטורניר המאוחד (Объединённый турнир) נערך בקיץ 2013 ומהווה יורש לטורניר הכדורגל של הערוץ הראשון הרוסי. השתתפו בו זניט סנקט פטרבורג, ספרטק מוסקבה, שחטאר דונצק ודינמו קייב. הטורניר נערך באצטדיוני הבית של הקבוצות ברוסיה ובאוקראינה. טורניר הסופר קאפ המאוחד (Объединённый суперкубок) נערך בינואר 2014 והיה טורניר כדורגל בין קבוצות כדורגל בכירות מרוסיה ואוקראינה. בטורניר השתתפו 4 קבוצות כדורגל, זוכת הסופר קאפ הרוסי והפיינליסטית וזוכת הסופר קאפ האוקראיני והפיינליסטית. הטורניר נערך באצטדיון המושבה שבפתח תקווה והשתתפו בו צסק"א מוסקבה, זניט סנקט פטרבורג, מטאליסט חרקוב ושחטאר דונצק. בעקבות משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים בפברואר 2014 לא נערכו מפגשים בין הקבוצות ולאור האיבה השוררת בין המדינות אין תוכניות לערוך טורניר דומה. 2013 - דינמו קייב 2014 - שחטיור דונצק גביע הערוץ הראשון בהוקי קרח גביע Match Premier אתר האינטרנט הרשמי של טורניר הערוץ הראשון הרוסי הסופר קאפ הרוסי-אוקראיני: טורניר האימפריות הנשכח מהעין
מועצת מחוז לונדון

מועצת מחוז לונדון (באנגלית: London County Council או בקיצור LCC) הייתה רשות השלטון המקומי של מחוז לונדון בין השנים 1889–1965. רשות זו הייתה הרשות המקומית הראשונה באזור לונדון רבתי שנבחרה בבחירות ישירות. הרשות שלטה על השטח הידוע כיום כלונדון הפנימית, והוחלפה בשנת 1965 במועצת לונדון רבתי. עד אמצע המאה ה-19 האיגוד של לונדון, הממשל המקומי של הסיטי של לונדון שלט בחלק קטן מאוד מהאזור המטרופוליני של לונדון באותה עת. מועצת העבודות המטרופולינית (ה-Metropolitan Board of Works), שהייתה גוף ממונה (ולא נבחר) דאגה לעבודות הציבוריות ברחבי המטרופולין אולם מרבית הסמכויות נותרו בידי המחוזות השונים: מידלסקס, אסקס, סארי וקנט. בעקבות סדרה של מעשי שחיתות שהתגלו במועצת העבודות המטרופולינית, נחקק חוק הממשל המקומי 1888 ומכוחו הוקמה מועצת מחוז לונדון בשנת 1889. בהמשך הוקמו מועצות 28 רובעי לונדון על מנת שמועצות אלה יטלו את הסמכויות של המועצות הממשלתיות השונות שקדמו להן. מועצת מחוז לונדון קיבלה את סמכויות מועצת העבודות המטרופולינית, וכן סמכויות נוספות בתחום החינוך, התכנון העירוני והבנייה. בשנת 1903 קיבלה מועצת המחוז תחת סמכותה את סמכויות מועצת החינוך של לונדון. כמו כן המועצה קיבלה את הסמכויות להפעיל את החשמליות במחוז, ולפתח מערכת זו (שכללה, נכון לשנת 1933 עת הוצאו הסמכויות ממועצת מחוז לונדון והועברו למועצת התחבורה הציבורית של לונדון, כ-200 ק"מ של נתיבים וכ-1,700 קרוניות חשמלית). בעת הקמת המועצה קיוותה הממשלה כי המועצה תהיה א - פוליטית, אולם במהרה נוצרו במועצה שתי מפלגות. מפלגת הרוב בעת הקמת המועצה הייתה המפלגה הפרוגרסיבית, אשר שלטה, יחד עם המפלגה הליברלית בממשלת בריטניה. המפלגה השנייה שפעלה במועצה הייתה המפלגה השמרנית הבריטית. המועצה נבחרה מדי שלוש שנים. בין 1889–1907 שלטו הפרוגרסיבים במועצה. בשנת 1907 זכתה מפלגת הרפורמים בשליטה במועצה ושלטה בה עד שנת 1934 עת זכתה מפלגת הלייבור לרוב במועצה - רוב עליו שמרה עד ביטול המועצה. לאחר הקמתה פעלה מועצת מחוז לונדון מספרינג גארדנז - הנהלת מועצת העבודות המטרופולינית שקדמה למועצת המחוז. בשנת 1906 החליטה המועצה להקים על שלושה מגרשים סמוכים, בצידו המזרחי של גשר וסטמינסטר על מנת להקים בניין הנהלה. המבנה תוכנן על ידי ראלף נוט ונבנה בין השנים 1909–1933. לאחר שהוקמה מועצת לונדון רבתי השתמשה מועצה זו במבנה עד לפירוקה. תפקיד מנהיג מועצת מחוז לונדון הפך לתפקיד רשמי רק בשנת 1933 - אף שבפועל, נשאו בתפקיד ראשי מפלגת הרוב במועצה. סר תומאס פארר (21 במרץ 1889 - 27 במרץ 1890) ג'יימס סטוארט (27 במרץ 1890 - 9 במרץ 1892) צ'ארלס האריסון (9 במרץ 1892 - 10 במרץ 1898) תומאס מקקינון ווד (10 במרץ 1898 - 8 במרץ 1907) ריצ'רד רובינסון (8 במרץ 1907 - 11 במרץ 1908) ויליאם ולסלי פיל (11 במרץ 1908 - 8 במרץ 1910) ויליאם הייז פישר (8 במרץ 1910 - 19 בדצמבר 1911) סיריל ג'קסון (19 בדצמבר 1911 - 16 במרץ 1915) רונאלד קולט נורמן (16 במרץ 1915 - 1 במרץ 1918) סר ג'ורג' יום (1 במרץ 1918 - 11 במרץ 1925) סר ויליאם ריי (11 במרץ 1925 - 9 במרץ 1934) הרברט סטנלי מוריסון (9 במרץ 1934 - 27 במאי 1940) לורד צ'ארלס לנת'ם (27 במאי 1940 - 29 ביולי 1947) סר אייזיק הייוורד (29 ביולי 1947 - 31 במרץ 1965) מדיה וקבצים בנושא מועצת מחוז לונדון בוויקישיתוף
בנזה הקדוש

בֶּנֶזֶה הקדוש (St. Bénézet), הקרוי לעיתים גם בּנואה או בנזה בונה הגשרים (1163 לערך - 1184) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית והוא נחשב למייסד אחוות בוני הגשרים. על פי המסורת הנוצרית, הוא היה נער רועים. בזמן ליקוי חמה שאירע בשנת 1177, פקד את בנזה חזון, אשר ציווה עליו לבנות גשר מעל נהר הרון באביניון. הרשויות סירבו לסייע לו, אך המלאכים שבחזון הורו לו לבצע את המשימה לבדו, בזמן שהם ישגיחו על העדר. בנזה הרים אבן כבדה וקבע אבן פינה למה שהפך אחר כך לגשר סן בנזה, גשר בנזה הקדוש. הרמת האבן גרמה על פי המסורת לשרשרת ניסים: עיוורים החלו לראות, חירשים יכלו לשמוע, גבם של גיבנים התיישר. לפיכך, זכה בנזה בתמיכת עשירי העיר, שהקימו את אחוות בוני הגשרים. פון סן בנזה מדיה וקבצים בנושא בנזה הקדוש בוויקישיתוף בנזה הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוסלאן רוטאן

רוסלאן פטרוביץ' רוטאן (באוקראינית: Руслан Петрович Ротань; נולד ב-29 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר בדינמו קייב, בדניפרו ובנבחרת אוקראינה. רוטאן החל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של דניפרו בגיל 17, ושנה אחת לאחר מכן (עונת 1999/2000) עבר לשחק בהרכב הראשון של הקבוצה. ב-2005 רוטאן עבר לשחק בדינמו קייב, ששילמה תמורת כרטיס השחקן שלו 5 מיליון דולר. בינואר 2008 רוטאן חזר לשחק בדניפרו, ששילמה לדינמו קייב את אותו הסכום שקיבלה ממנה. הוא העפיל עם הקבוצה לגמר הליגה האירופית 2015, ואף כבש את שערה השני של קבוצתו בכדור חופשי בהפסד 3-2 לסביליה. ב-27 ביוני 2017 חתם בסלביה פראג הצ'כית. בשנת 2018 שב לדינמון קייב. בקיץ 2018 פרש ממשחק פעיל. רוטאן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה ב-2003. הוא השתתף עמה במונדיאל 2006, יורו 2012 ויורו 2016. נכון להיום (2021) נמצא רוטאן במקום החמישי ברשימת שיאני ההופעות של נבחרת אוקראינה בכל הזמנים. בעונת 2018/2019 היה רוטאן חבר בצוות אימון של קבוצת אולימפיק דונצק. ב-2019 החל לאמן את הנבחרת הצעירה של אוקראינה. בינואר 2023 החל במקביל לאמן את קבוצת אולקסנדריה. במרץ 2023 מונה לממלא מקום של מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה מדיה וקבצים בנושא רוסלאן רוטאן בוויקישיתוף רוסלאן רוטאן, ברשת החברתית אינסטגרם רוסלאן רוטאן, באתר Transfermarkt רוסלאן רוטאן, באתר Soccerway רוסלאן רוטאן, באתר WorldFootball.net רוסלאן רוטאן, באתר National Football Teams רוסלאן רוטאן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיגמונט טורקוב

זיגמונט טוּרקוֹב (בכתיב יידי: טורקאָוו; בפולנית: Zygmunt Turkow;‏ 1896, ורשה – 20 בינואר 1970, ישראל) היה שחקן, מחזאי, מעצב במה, במאי, מייסד ומנהל תיאטרון וקולנוע יהודי, בעיקר ביידיש, אך גם בפולנית, ברוסית, בפורטוגזית ובעברית. טורקוב נולד בוורשה (אז בירת גוברניית ורשה של האימפריה הרוסית) בשנת 1896. למד משחק בבית הספר הדרמטי בוורשה. שיחק וביים בפולנית בתיאטרון האומנותי "צֶנְטְרָל" בפולין וכמו כן שיחק ביידיש בתיאטרון של אסתר רחל קמינסקה. שיחק בתיאטרון הרוסי ולמד בימוי אצל בוריס גלגולין. ב-1920 שב לפולין מרוסיה יחד עם רעייתו הראשונה אידה קמינסקה, והיה מבכירי הלהקה הווילנאית כבמאי ומעבד מחזות. היה מראשוני במאי הקולנוע בשפה היידיש, והוא שעמד מאחורי שתי הגרסאות הקולנועיות ל"תקיעת כף" (Ślubowanie): גרסת 1924, שבה השתתפו לייב קדישזון, יוסף בולוף, אידה קמינסקה, אסתר רחל קמינסקה ועוד, וגרסת 1937. באותה שנה ביים גם את הסרט "פריילעכע קבצנים" (יידיש: "הקבצנים העליזים"; בפולנית: Weseli biedacy) בכיכובם של דז'יגאן ושומאכער. מנישואין עם אידה קמינסקה נולדה השחקנית רות טורקוב (קמינסקה). לאחר גירושיו נשא לאישה את השחקנית דינה בלומנפלד אשר לימים, לאחר גירושיו ממנה, נישאה לאחיו של זיגמונט, השחקן והבמאי יונס טורקוב. בשנת 1940 נמלט מאירופה לברזיל, וייסד שם את התיאטרון "אוֹס קומדיאנטס" (Os Comediantes), שבו ביים ושיחק בפורטוגזית. עלה לישראל בשנת 1952 וייסד בארץ תיאטרון ביידיש שנקרא "תיאטרון עממי". באותה שנה (1952) העלה הצגת יחיד: "לחיים חדשים". בשנת 1953 העלה התיאטרון הצגה בעברית של יהושע בר יוסף. בשנים אלה הרבה לנסוע כדי לביים ולהופיע בברית המועצות, ברומניה, בארצות הבלטיות, באוסטרליה, ובמרכז ודרום אמריקה. ייסד יחד עם השחקן והמחזאי מאיר ינאי את תיאטרון "זוטא" (1958–1967), והיה במאי התיאטרון הקאמרי של תל אביב. ב-1950 פרסם אוטוביוגרפיה בשלושה כרכים בשם "פראגמענטן פון מיין לעבן" ("קטעים מחיי"). טורקוב נפטר ב-20 בינואר 1970, ותרם את גופתו למדע. במהלך חייו כתב טורקוב כתריסר מחזות. שניים מאחיו נודעו כסופרים ועיתונאים: מרק טורקוב ויצחק טורקוב-גרודברג. טורקוב היה הראשון שלו הוענק פרס שומאכר למי שמהווה גשר בין ישראל לגולה (1956). בנוסף זכה בפרס עיריית תל אביב לאמנות הבמה, במלאת חמישים שנה לפעילותו הבימתית (1966). בשנת 2006 קראה עיריית תל אביב רחוב על שמו. יצחק טורקוב-גרודברג, זיגמונט טורקאוו, תל אביב: דפוס אורלי, תש"ל. מדיה וקבצים בנושא זיגמונט טורקוב בוויקישיתוף זיגמונט טורקוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זיגמונט טורקוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אל"ף שי"ן, זיגמונט טורקוב (40 שנה לפעלו התיאטרוני), דבר, 22 בפברואר 1957 זיגמונט טורקאוו (1896-1970), דף שער בספרייה הלאומית ד"ר א. פוירשטיין, אני הנאשם בתיאטרון העממי, הצופה, 5 ביוני 1953 נפטר זיגמונט טורקוב, "מעריב", 21 בינואר 1970.
במאי טלוויזיה

במאי טלוויזיה הוא אדם העוסק בבימוי וניהול הפעילויות הקשורות להכנת תוכנית טלוויזיה. בדומה לבמאי תיאטרון וקולנוע, גם במאי טלוויזיה עומדים בראש הצוות היצירתי של ההפקה; אך לעיתים קרובות המפיק הוא האחראי על הצד היצירתי בסופו של דבר. המשימה החשובה ביותר של במאי טלוויזיה בהנחיית המשתתפים – בין אם מדובר בבדרנים או מגישי תוכנית חדשות, בשחקנים, או באורחים בתוכנית אירוח. הבמאי גם אחראי על מיקום המצלמות, אמצעי התאורה והקול, והעזרים. קיימות התמחויות בתחום, לפי סוג התוכנית שבה מטפל במאי הטלוויזיה. כך, למשל, קיימים במאים המתמחים בבימוי תוכניות המועברות בשידור חי או בתוכניות ספורט. בימוי שידורי הספורט נחשב לאחד האתגרים הקשים של במאי הטלוויזיה. זאת בשל קצב האירועים המהיר, ריבוי המצלמות בשידור וחוסר היכולת לתכנן מראש את המתרחש במגרש. רוב שידורי הספורט מועברים בשידור חי ללא אפשרות לערוך ולתקן את התוצאה הסופית. מדיה וקבצים בנושא במאי טלוויזיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל גרינספן

מייקל גרינספן (באנגלית: Michael Greenspan; נולד ב-7 ביולי 1947 בפילדלפיה, ארצות הברית) הוא במאי ומפיק טלוויזיה ישראלי. גרינספן למד לתואר שני בתקשורת באוניברסיטת טמפל ועלה לישראל בשנת 1973, לאחר שביקר במדינה בשנת 1972 על מנת לכתוב מחקר על הטלוויזיה הישראלית. גרינספן ביים בין היתר חלקים מהסדרות של הטלוויזיה החינוכית: גבי ודבי Here we are (פרקים בודדים, מרבית הסדרה כעוזר במאי לאירווינג קפלן) זהו זה! מה פתאום (קשקשתא) הילדים משכונת חיים (פרקים מעטים) ב-2011 השתתף בסדרה "החולמים" בתפקיד הנרי - אחד מדמויות האורח. ב-2015 השתתף בסרט "מלחמת 90 הדקות בבימויו של אייל חלפון. בעבר שימש גם כשדר רשת CNN בישראל. כיום מביים בעיקר סרטי תדמית וסרטים תיעודיים. בנוסף, הוא מנחה אירועים באנגלית. גרינספן נשוי לשחקנית גילת אנקורי. לזוג שתי בנות. מייקל גרינספן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מייקל גרינספן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ירון ביטר, הביקור שלא נגמר, באתר ynet, 2 באוגוסט 2008 דף הבית של גרינספן (באנגלית) "מקל הקסמים של מייקל" - ריאיון עם גרינספן באתר טלוויזיה.נט. שוברים את הקרח סרט תדמית שיצר גרינשפן על מסע להבנה הדדית לאנטארקטיקה נגד כל הסיכויים - על תפקידו של גרינספן בסדרת טלוויזיה המציגה את מדינת ישראל לרשת PBS האמריקאית
אלפאביט

אלפאביט (Alphabeat) להקת פופ דנית שהוקמה ב-2004 בסילקבורג תחת השם Sodastar אך שינתה את שמה כדי להימנע מבלבול עם להקה גרמנית בשם דומה. בראשית דרכה, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים הדנית "קופנהגן רקורדס". סינגל הבכורה תחת הלייבל המקומי, "Fascination", היה ללהיט בדנמרק בקיץ 2007. הסינגל השני "10,000 לילות של רעם" ראה הצלחה דומה, כמו גם אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, שזכה באלבום פלטינה בדנמרק. הצלחת הלהקה משכה התעניינות מצד חברות תקליטים משווקים זרים, עד שהוחתמה לבסוף על ידי EMI באנגליה. סינגל הבכורה באנגליה, "פנטסטיקס" יצא בנובמבר 2007 וגרר התלהבות ותשבחות בתקשורת האנגלית, ביניהם ב"The Sun", ו"Popjustice". בסוף שנת 2008 הלהקה עזבה את חברת התקליטים הבריטית והודיעה שהסיבה היא אי קבלת הזדמנות שווה. ולאחר מכן הלהקה חתמה ב-פולידור רקורדס ובאוקטובר 2009 יצא אלבומם השני "The Spell" (השם בדנמרק, בבריטניה האלבום נקרא "...The Beat Is") והוא זכה להצלחה גם בבריטניה וגם בדנמרק. בשנת 2010 יצאו שני סנגלים נוספים "DJ" ו-"Hole in My Heart" שגם הצליחו בבריטניה ובדנמרק. בספטמבר 2012 יצא אלבומם השלישי "Express Non-Stop". 2007 – Alphabeat 2009 – The Spell 2012 – Express Non Stop לא ברור האם הלהקה בפירוק, בהפסקה או עדיין פעילה אך רוב חבריה השתתפו בפרויקטים אחרים מ-2011 והלאה. ביולי 2014 הזמר הלהקה אנדרס והגיטריסט אנדרס הוציאו שיר אחד ביחד תחת השם "THANKS" השיר נקרא "Comeback Girl" ככל הנראה הרכב זה הוא הרכב לשיר אחד. זמרת הלהקה סטינה ברמסן הוציאה עד כה שני סינגלים שיצאו בשנת 2014, סינגל שיצא ב-2015 ומיני אלבום שיצא בשנת 2015 והגיע למקום ה-14 בדנמרק, בנוסף היא לקחה חלק בשירים נוספים שזכו להצלחה בעולם. שירים אלו הם "I Want You" ביחד עם הצמד הדני מורטן ואלכסנדר שזכה להצלחה בשוודיה ו-"32" ביחד עם להקת הרוק הדנית קרפארט נורט שהגיע למקום החמישי במצעד הדני. מדיה וקבצים בנושא אלפאביט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלפאביט אלפאביט, ברשת החברתית פייסבוק אלפאביט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלפאביט, ברשת החברתית אינסטגרם אלפאביט, סרטונים בערוץ היוטיוב אלפאביט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלפאביט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלפאביט, באתר ספוטיפיי אלפאביט, באתר Last.fm (באנגלית) אלפאביט, באתר AllMusic (באנגלית) אלפאביט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלפאביט, באתר דיזר אלפאביט, באתר Discogs (באנגלית) אלפאביט, באתר Songkick (באנגלית) אלפאביט, באתר בילבורד (באנגלית) Gordon Smart | Bizarre | Predictions | The Sun |Showbiz|Bizarre Popjustice - 100% Solid Pop Music