laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צביון חום

צביון חום (שם מדעי: Cephalophus dorsalis) הוא מין בסוג צביון. הצביון החום שייך לתת משפחת הצביונים. הצביון החום, המכונה גם צביון מצוי (common diker), הוא אנטילופה קטנה עם קרניים קצרות. הצביון חי באזור הדרומי לסהרה וליערות הגשם של מרכז אפריקה. הצביון החום חי בדרך כלל באזורים בהם ישנה צמחייה כגון שיחים, צמחייה שיכולה להסתיר אותו. הצביונים חיים באזורים עם גבעות, בסוואנה ובפאתי יישובי אדם. צבעיו של המין הספציפי משתנים בהתאם לאזור בו הוא חי. ישנם בערך 19 תת-מינים שסקאלת הצבעים יכולה להתפרש מצבע ערמוני באזור אנגולה לאפרפר בסוואנה הצפונית ועד לצבעי חום בהיר באזורים היותר צחיחים בהם הצביון חי. גובהו של הצביון הוא כ-50 ס"מ ומשקלו נע בדרך כלל בין 12-25 ק"ג, וחשוב לציין כי הנקבות בדרך כלל גדולות יותר מהזכרים. הקרניים של הזכרים יכולות להגיע לאורך של כ-11 ס"מ. עונת הרבייה נמשכת זמן ממושך, והיא מתפרשת על פני רוב שנה. תקופת ההיריון מוערכת ב-7.5 חודשים ובסופה נולד צאצא יחיד שצבעו חום-אדמדם.תוחלת חיים של המין היא 17-18 שנים בטבע. לצביון החום יש תפריט מגוון שכולל עלים, פרחים, פירות ופקעות. בנוסף הצביון ניזון מחרקים, ציפורים קטנות, צפרדעים ואפילו פגרים. את רוב המים שגופו של הצביון צורך הצביון מקבל ממזונו ולכן הצביון יכול לשרוד זמן רב בלי לשתות מים. המין נפוץ במרכז ומערב אפריקה במדינות הבאות:אנגולה, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גינאה, גבון, גאנה, גינאה ביסאו, ליבריה, ניגריה, סיירה לאון, טוגו, סודאן ואוגנדה. בית הגידול של צביון זה הוא יערות גשם. המין תואר לראשונה נעל ידי החוקר ג'ון אדוארד גריי בשנת 1846. מצב המין הוא קרוב לסיכון עקב בירוא יערות וציד. הצביון החום מופיע בנספח השני של אמנת וושינגטון. המין מצוי במספר אזורים מוגנים ביניהם:הפארק הלאומי טאי (חוף השנהב), הפארק הלאומי סאפו (ליבריה), הפארק הלאומי קאקום (גאנה), הפארק הלאומי קמפו, שמורת החי דג'ה והפארק הלאומי לובקה (קמרון), שמורת הטבע דזנגה-סנגאה (הרפובליקה המרכז-אפריקאית), הפארק הלאומי מונטה אלן (גינאה המשוונית), הפארק הלאומי לופה והפארק הלאומי מינקבה (גבון), הפארק הלאומי אודזלה והפארק הלאומי נואבאלה-נדוקי (הרפובליקה של קונגו), יער הגשם של איטורי, הפארק הלאומי קהוזי-בייגה, הפארק הלומי מאיקו והפארק הלאומי סלונגה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. מדיה וקבצים בנושא צביון חום בוויקישיתוף צביון חום, באתר ITIS (באנגלית) צביון חום, באתר NCBI (באנגלית) צביון חום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צביון חום, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צביון חום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צביון חום, באתר GBIF (באנגלית) צביון חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים

איי הבתולה משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). אף שהאיים הם שטח חסות של ארצות הברית, יש להם ועד אולימפי נפרד, והיא שולחת משלחות נפרדות למשחקים, וזאת בדומה לגואם, סמואה האמריקנית ופוארטו ריקו. מאז החלו להשתתף במשחקים, נעדרו האיים רק מאולימפיאדת מוסקבה (1980), כאשר השתתפו בחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. כן השתתפה בכל אולימפיאדות החורף שנערכו בין 1984 ל-2002. הספורטאית היחידה שנשלחה מטעם האיים לאולימפיאדת טורינו (2006) לא התחרתה בסופו של דבר, מאחר שנפצעה במהלך אימון, והפעם הבאה בה השתתפו האיים במשחקי החורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014). הספורטאי היחיד מאיי הבתולה שזכה במדליה אולימפית הוא השייט פיטר הולמברג, שזכה במדליית הכסף בדגם פין באולימפיאדת סיאול (1988). פרט להישג זה, רשמו יתר הספורטאים שייצגו את האיים הישגים נמוכים יחסית. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של איי הבתולה "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה

הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה (אנגלית United Nations Economic Commission for Africa; צרפתית Commission économique pour l'Afrique; ראשי תיבות UNECA או ECA) הוא ארגון של האומות המאוחדות שמטרתו לעודד שיתוף פעולה כלכלי בין המדינות החברות בו, הכוללות את כל 53 מדינות אפריקה החברות בארגון האומות המאוחדות (כל מדינות היבשת למעט הישות של סהרה המערבית). הנציבות נוסדה בשנת 1958 על ידי המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות ובהמלצתה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות. מטה הנציבות שוכן באדיס אבבה, בירת אתיופיה, וכפופות לו חמש נציבויות אזוריות: מרכז - יאונדה (קמרון) מזרח - קיגאלי (רואנדה) צפון - טנג'יר (מרוקו) דרום - לוסקה (זמביה) מערב - ניאמיי (ניז'ר) לנציבות שבע חטיבות: המרכז האפריקני לסטטיסטיקה פיתוח בר-קיימא והבטחת מזון פיתוח סוציאלי וחברתי טכנולוגיה, מידע ותקשורת תוכנית "שותפות חדשה לפיתוח אפריקה" (New Partnership for Africa's Development) ומיזוג אזורי פיתוח מסחר, פיננסים וכלכלה ממשל ומינהל ציבורי קומפלקס מטה הנציבות המכונה "אולם אפריקה" שוכן סמוך ממזרח לכיכר מסקל במרכז אדיס אבבה. המבנה הוקם בשנת 1961 בידי אדריכלים איטלקים, והאמן האתיופי אפוורק תקלה עיצב בו חלון מזכוכית צבועה בשטח של 150 מ"ר, המכונה "אפריקה: עבר, הווה ועתיד". החלון שתופס קיר שלם הוא אחד מיצירות הזכוכית הצבועה הגדולות בעולם. אדאבאיו אדדג'י עמד באש הארגון בשנים 1975-1991. אתר האינטרנט הרשמי של הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה, ברשת החברתית פייסבוק הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
FN P90

FN P90 הוא תת מקלע מתוצרת בלגיה שתוכנן ומיוצר על ידי חברת FN herstal החל משנת 1990. ה-P90 נוצר כמענה לדרישה של נאט"ו למציאת תחליף לכלי-נשק (בעיקר תת-מקלעים) שיורים תחמושת 9 מ"מ פרבלום; הוא תוכנן להיות קומפקטי וקל משקל אך עם זאת רב עוצמה בשביל חיילים ויחידות שנמצאות בכלי רכב (כמו טנק) מאבטחים ויחידות כוחות מיוחדים ולוחמה בטרור. ה-P90 ידוע בארגונומיה ובנוחות הירי שלו שכן הרתע החלש שיוצא מהנשק הוא קטן ביותר וביחד עם צורת האחיזה הנוחה והייחודית והקומפקטיות שלו הופכים אותו לנוח מאוד לשימוש במגוון רחב של סיטואציות כמו ירי בזמן נהיגה למשל (ה-P90 יעיל ונוח לשימוש גם עם יד אחת עקב הרתע החלש שלו) או במקרים בהם רוצים להסתובב עם נשק אוטומטי מוסתר מבלי שיראו. תת-המקלע משמש את היחידות המיוחדות של צה"ל מאז שנות ה-90 של המאה ה-20. מאחר שהוא משתמש בתחמושת מסוג שונה מ-9 מ"מ הוא נחשב גם לנשק הגנה אישי (Personal Defence Weapon). ה-P90 יורה תחמושת בקוטר 5.7 מ"מ: ה-FN 5.7 (אשר נקרא גם SS190), שיוצרה במיוחד בשביל ה-P90. ה-FN 5.7 הוא כדור קטן קל ומהיר להבדיל מכדורים אחרים שמשמשים תתי-מקלעים בדרך כלל שהם 9 מ"מ וגדולים יותר. כאשר הוא נורה מה-P90 ה-FN 5.7 יכול לחדור אפודי מגן שבדרך כלל יכולים לעצור כדורים רגילים שנורים מרוב תתי המקלעים. מחסנית ה-P90 היא ייחודית מאוד בהשוואה למחסניות של כלי-נשק אחרים; המחסנית יושבת על החלק העליון של הנשק לאורכו בזמן שהכדורים עצמם יושבים במאונך לקנה ויוצאים מהמחסנית כשהם ישרים לכיוון הקנה ובכך הופכת להרבה יותר קומפקטית מאשר מחסנית רגילה שמתחברת בקצה אחד לחלק התחתון של הנשק, כל זה יחד עם המשקל הנמוך של התחמושת המחסנית והנשק עצמו בכלל מאפשרת למחסנית להיות בעלת קיבולת של 50 כדורים; קיבולת גבוהה במיוחד יחסית למחסניות אחרות ולכלי-יריה בגודל הזה בכלל ובכל זאת להישאר קומפקטי מאוד נוח וקל משקל. PS90 הוא גרסת קרבין לרובה P90 שיוצר על ידי החברה FN herstal והוצג לראשונה בשנת 2005. לרובה יש תוספות חדשות כגון קנה ארוך יותר ב-407 מ"מ. הרובה נמצא בשימוש בדומה ל-P90, רק יותר אצל יחידות ללוחמה בטרור ולא אצל הכוחות המיוחדים ומאבטחים. ישראל ישראל - בשימוש הימ"מ בלגיה בלגיה ארצות הברית ארצות הברית - SWAT, FBI, CIA ועוד כמה יחידות ללוחמה בטרור ויחידות ביטחון. גרמניה גרמניה - יחידת ה-GSG-9. צרפת צרפת - יחידת ה-GIGN. בריטניה בריטניה - יחידת ה-SAS. קנדה קנדה ברזיל ברזיל אל סלוודור אל סלוודור טורקיה טורקיה מדיה וקבצים בנושא FN P90 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של FN P90 סרטון נתונים טכנים באתר World Guns Armor Piercing 5.7x28mm Ammunition באתר GunWalker
אצטדיון אדיס אבבה

אצטדיון אדיס אבבה הוא אצטדיון כדורגל ואתלטיקה, השוכן סמוך ממערב לכיכר מסקל במרכז אדיס אבבה, בירת אתיופיה. האצטדיון נחשב לאצטדיון הלאומי של אתיופיה, יש בו 35,000 מקומות ישיבה והוא האצטדיון הגדול במדינה. הוא נחנך בשנת 1940, בתקופת השלטון האיטלקי באתיופיה, ושופץ בשנת 1999 לקראת אליפות אפריקה לאומות (נוער), שנערכה בו בשנת 2001. האצטדיון אירח את גביע אפריקה לאומות בשנים 1962, 1968 ו־1976, את גביע אפריקה לאומות (נוער) בשנת 2001 ואת אליפות אפריקה באתלטיקה בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון אדיס אבבה בוויקישיתוף תמונות האצטדיון תמונה של האצטדיון (אורכב 05.06.2011 בארכיון Wayback Machine)
יוסי מלמד

יוסף (יוסי) מלמד (29 באוגוסט 1945 – 6 בינואר 2005) היה תת-אלוף בצה"ל ויועץ לשרים לביטחון הפנים. מלמד נולד בקיבוץ גליל ים לאסתר ומשה מלמד, בן שני מתוך ארבעה ילדים. התגייס לחיל השריון, שירת כלוחם חרמ"ש בגדוד 9 של חטיבה 7. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגת חרמ"ש עמה לחם בחזית המצרית. השתחרר לאחר המלחמה וחזר לשירות הקבע ב-1969. הוא פיקד על פלס"ר 7. במלחמת יום הכיפורים שירת כסגן מפקד גדוד 75 ובהמשך מונה למפקד הגדוד ולסגן מפקד חטיבה 7. שירת כמפקד חטיבת קרייתי, חטיבת מילואים. ב-1980 מונה למפקד חטיבה 188, אותה הכין לקראת מבצע של"ג, אך התחלף עם מאיר דגן בפיקוד על החטיבה חודשים ספורים לפני פרוץ המלחמה. במבצע עצמו שירת כסגנו של מפקד אוגדה 36, אביגדור קהלני. ב-1984 מונה למפקד חטיבה 460, חטיבת ההכשרות של חיל השריון. כיהן כמפקד אוגדה 440, כמפקד אוגדה 252, ראש מטה פיקוד הדרום וכסגן מפקד חילות השדה. ב-1996 השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו מונה על ידי קהלני לעוזרו במשרד לביטחון הפנים ושימש בתפקיד זה גם תחת ארבעת השרים הבאים - שלמה בן-עמי, עוזי לנדאו, צחי הנגבי וגדעון עזרא. היה נשוי לנועה בן נון מלמד, צלמת. לשניים נולדו שני בנים: שאולי מלמד, במאי ועורך קולנוע, יוצר הסרט התיעודי "מיני די וי" ומתן מלמד, פסיכולוג קליני. יוסף מלמד נפטר בביתו מדום לב, ב-2005, בגיל 59, ונקבר בקיבוץ גליל ים. שש שנים לפטירתו של תא"ל (במיל') יוסי מלמד, אתר יד לשריון המשרד לביטחון הפנים מרכין ראש עם מותו בטרם עת של יוסי מלמד, יועץ השר לענייני טרור וביטחון, אתר המשרד לביטחון פנים תת אלוף יוסי מלמד, סרטון בערוץ "Haim Karel", באתר יוטיוב (אורך: 05:47) Shauly Melamed, Docushuk (באנגלית אמריקאית) נטלי פרישקולניק ואפרת וייס, יוסי מלמד, יועץ השר לביטחון פנים, נפטר בגיל 59, באתר ynet, 7 בינואר 2005
עודד דוניץ

עודד דוניץ (נולד ב-22 בנובמבר 1957) הוא איש ציבור שכיהן כסגן ראש עיריית חיפה בשכר עד שנת 2013. בנוסף, מכהן כיו"ר הדירקטוריון של חברת הכרמלית משנת 2003.[דרוש מקור] עודד דוניץ נולד בקריית חיים לאביבה וגדעון, דור שלישי למייסדי הקריה. אחיו הבוגר יגאל דוניץ היה עוזרו של דוד בן-גוריון בשנותיו האחרונות, ואחד ממקימי המכון למורשת בן-גוריון. דוניץ למד בתיכון עירוני מקיף קריית חיים ושירת כלוחם בחטיבת "גולני". בעל תואר ראשון במדעי המדינה ממכללת עמק יזרעאל ומשלים תואר שני בשלטון מקומי באוניברסיטת חיפה. בשנת 2003 הקים יחד עם עו"ד אליעזר קולס את סיעת "נטו" למועצת העיר חיפה. [דרוש מקור] הסיעה זכתה בשני מנדטים בבחירות 2003 וכך גם בבחירות 2008. בשנת 2013 הוצב כראש רשימת העבודה למועצת העיר וזכה במנדט אחד. בשנת 2007 נבחר כיו"ר ועד "אגודת קריית חיים", ושימש בתפקיד זה עד 2011, חלק מהזמן בתור יו"ר ועד ממונה. דוניץ מתגורר בשכונת קריית חיים. נשוי, אב לשלושה וסב.[דרוש מקור] ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוש עזרתי

שוש עזרתי היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר פרפר. עזרתי התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוקטובר 1976 זכתה עזרתי ב-3 מדליות, זהב כסף וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ליז בוכשטבר, רות הרשקוביץ ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש של 5:00.8 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:12.8 דקות, אחרי עיבל לשם מהפועל מרחבים (1:12.1 דקות) ולפני מיכל וינברג ממכבי ברית מכבים עתיד (1:13.1 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:39.7 דקות, אחרי עיבל לשם (2:39.0 דקות) ובת אגודתה אסנת ארליך (2:39.2 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1977 זכתה עזרתי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם חברותיה לקבוצה, ליז בוכשטבר, טובה אברמוב ואיריס קרפ הן קבעו שיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.59 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:38.98 דקות, אחרי אסנת ארליך מקבוצתה (2:36.70 דקות) ונטע יוסף מהפועל בית ברל (2:38.63 דקות). בתחרות "שמונה האומות" שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בתחילת יולי 1978 סיימה עזרתי במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:39.47 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי אותה שנה זכתה עזרתי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:35.17 דקות, שיפור לשיאה של אסנת ארליך (2:35.36 דקות), לפני ארליך (2:37.98 דקות) וגליה אלפר מהפועל רמות השבים (2:42.38 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה לנוער היא שיפרה את השיא והעמידה אותו על 2:34.21 דקות. בתחרות שנערכה בווינגייט ביוני 1979 שיפרה טובה אברמוב את שיאה של עזרתי במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידה אותו על 2:33.29 דקות. עזרתי קבעה שיא ישראלי חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:31.20 דקות. שיא זה נישבר באוגוסט אותה שנה על ידי טובה אברמוב (2:30.23 דקות). יעקב פת-אל, שני שיאים, תוצאה השווה לשיא ושני שיאי נוער, דבר, 10 באוקטובר 1976 ניר שמיר גמל לדן ברנר ב-200 מ' חתירה -2:02.9 ד', דבר, 11 באוקטובר 1976 יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977 שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977 יעקב פתאל, שחייני ישראל מובילים (בין הגברים) במפעל 8 האומות - שתי מדליות זהב - לרון קרמן ב-100 חזה ולרביעיית השליחים, דבר, 5 ביולי 1978 יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978 שיא בוגרות ו-2 שיאי נוער בפתיחת אליפות השחיה - עזרתי - 200 מ' פרפר ב-2:34.21 ד', דבר, 11 באוגוסט 1978 אברמוב שיפרה את השיא ב-200 מ' פרפר - 2:33.29 ד', דבר, 10 ביוני 1979 יעקב פתאל, 12 שיאים לאומיים חדשים נקבעו באליפות השחיה, דבר, 26 באוגוסט 1979
I Gotta Feeling

"I Gotta Feeling" (בעברית: "יש לי תחושה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז, מתוך אלבומה החמישי, The E.N.D.. השיר יצא לאור ב-23 ביוני 2009, כסינגל שני מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. הסינגל הופק על ידי ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה. השיר מכיל שתי מילים בעברית ("מזל טוב") שמופיעות פעמיים לאורך השיר. השיר, אשר זכה להצלחה עצומה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, נחשב על ידי רבים ללהיט הגדול ביותר של הלהקה. במרץ 2011 השיר הפך לשיר הראשון בהיסטוריה שמכר מעל ל-7 מיליון עותקים דיגיטליים בארצות הברית[דרוש מקור]. הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לשווקים ב-2 ביוני 2009. מידע על היצירה "I Gotta Feeling" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "I Gotta Feeling" באתר Genius סרטון השיר "I Gotta Feeling" באתר יוטיוב בלאק אייד פיז, דייוויד גטה, פרדריק ריסטרר I Gotta Feeling Black Eyed Peas, genius רשימת "טופ טן" של הלהקה באתר .AboutCom The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) GOLD-/PLATIN- und; DIAMOND-Auszeichnungen in Deutschland, ‏יוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מישל קובין

מישל (מיכל) קובין היא שחיינית עבר ישראלית, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת 3 מדליות מהמכביה. קובין התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל ימק"א ירושלים, בהדרכתם של המאמן דוד סיבור, "סוכו" ועוזר המאמן ברי אבנר. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1979 זכתה קובין ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.78 דקות, אחרי חברתה לקבוצה ליאור בירקאן (2:14.06 דקות) ולפני עופרה מוניוז מהפועל מטה יהודה (2:20.02 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:41.99 דקות, אחרי ליאור בירקאן שקבעה שיא ישראלי חדש של 4:39.71 דקות ולפני עופרה מוניוז (4:48.10 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:44.61 דקות, אחרי ליאור בירקאן שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:40.49 דקות ולפני עופרה מוניוז (9:58.48 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.44 אחרי מירב הדר מהפועל שפיים (1:02.36 דקות) וליאור בירקאן (1:02.48 דקות). בתחרות שנערכה בארצות הברית בחודש מאי 1980 קבעה קובין שלושה שיאים ישראלים, שיפור לשיאיה של ליאור בירקאן בת אגודתה, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.80 דקות (2:13.82 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.41 דקות (4:39.71 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:36.06 דקות (9:40.49 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 זכתה קובין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-800 מטר בתוצאה של 9:45.73 דקות, אחרי בירקאן (9:43.83 דקות) ולפני הדר רובינשטיין שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 13 ו-14 של 9:49.89 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי, אחרי עופרה מוניוז ששיפרה את שיאה הישראלי של קובין והעמידה אותו על 2:11.95 דקות ופאבי סקולורובסקי מהפועל תל אביב. בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1981 סיימה קובין במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.78 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:36.96 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב זכתה קובין ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:33.00 דקות, שיפור לשיא של ליאור בירקאן (4:34.67 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי הדר רובינשטיין (4:31.37 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 9:21.97 דקות, שיפור לשיא של בירקאן (9:35.37 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי רובינשטיין (9:14.12 דקות). מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:13.09 דקות. אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979 התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979 התוצאות אתמול, מעריב, 27 באוגוסט 1979 אלכס פרלסמן, מיכל קובין שיפרה בארה"ב שלושה שיאי שחיה בחתירה, מעריב, 7 במאי 1980 אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980
פירטרין

פירטרין (Pyrethrin) הוא זוג של תרכובות אורגניות טבעיות להדברת מזיקים. התרכובות פירטרין 1 ופירטרין 2 הם מסוג אסטר והמבנה הכימי שלהן: פירטרין 1: R=CH23 פירטרין 2: R=CO22CH23 המבנה הכימי של פירטרין מהווה את הבסיס עבור מגוון רחב של חומרי הדברה סינתטיים המשמשים בחקלאות וכן לטיפול בכינים ובטפילים שונים של חיות מחמד. החומר מתפרק על ידי חומצות הקיבה של יונקים ולכן נחשב לבטוח במיוחד. החומר פועל על מערכת העצבים של חרקים. החומר מופק מתרמילי הזרעים של מספר מינים של חרצית. מדיה וקבצים בנושא פירטרין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלכין

האם התכוונתם ל... אהוביה מלכין – סופר ישראלי דב בר מלכין – מרצה ומבקר ספרות ותיאטרון בעיתונות פולני-ישראלי יעקב מלכין – סופר ומבקר ישראלי; בנו של דב בר מלכין, בן-זוגה של פליס פזנר מלכין ואביו של עירד מלכין פליס פזנר מלכין – ציירת ישראלית; בת-זוגו של יעקב מלכין עירד מלכין – היסטוריון ישראלי; בנם של יעקב מלכין ופליס פזנר מלכין ענת מלכין-עלמאני – כנרת אמריקנית שרה מלכין – מחלוצות העלייה השנייה
שמעון שפירא (אדריכל)

שמעון שפירא (1930 – 10 בספטמבר 2022) היה אדריכל ישראלי ומורה לאדריכלות. שמעון שפירא נולד בשנת 1930 לפאני ואלברט שפירא, בברוקלין שבניו יורק. בשנים 1948–1950 למד טכנולוגיית בניין במכללת ברוקלין. בסוף 1950 עלה לישראל, ובשנים שלאחר מכן עבר הכשרה בקיבוץ בית השיטה, שירת בנח"ל בקיבוץ יפתח וגר זמן מה בקיבוץ אורים. בתקופה זו עבד במחלקה הטכנית של הקיבוץ המאוחד. ב-1954 עבר להתגורר בקריית טבעון והחל ללמוד אדריכלות בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון. ב-1958, עם תום לימודיו, פתח משרד עצמאי בחיפה, וב-1961 עבר להתגורר בעיר, בבית דו-משפחתי מדורג, שתכנן בכרמל המערבי, על מדרון מעל נחל לוטם. ב-1990 עבר להתגורר בירושלים, בבית שתכנן את שיפוצו בשכונת נחלאות. שפירא היה נשוי לקארי ברקוביץ (נפטרה ב-1973), ולהם בן ושתי בנות. נישא בשנית לאדריכלית ונדי פולאן, המכהנת כפרופסור לאדריכלות ובינוי ערים באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. ב-10 בספטמבר 2022 נפטר בקיימברידג'. חלק ניכר מעבודתו האדריכלית של שפירא היה תכנון בתי מגורים ללקוחות פרטיים, הן בתים חדשים והן שיפוץ בתים קיימים. לכן, אף כי תכנן עשרות בתים, רבות מעבודותיו אינן מפורסמות בציבור הרחב, אך סגנונו המיוחד ידוע בקרב אנשי מקצוע. בצד בתים פרטיים תכנן גם מבנים ציבוריים אחדים, בהם בניין ספריית בית הספר "כרמל זבולון" ביגור (הושלם ב-1982) ושיפוץ בית הפקידות בזכרון יעקב, לשם הפיכתו למוזיאון העלייה הראשונה (הושלם ב-1998). בנוסף, הכין תוכניות אב ותוכניות בניין עיר ליישובים אחדים, בהם אכסאל, דבורייה, יפיע ויודפת. רבים מהמבנים שתכנן מאופיינים בהעמדת אלמנטים ישרי-זווית בהסטה זה מזה, באופן שיוצר זוויות לא ישרות בחיבורים ביניהם. גם בשיפוץ בתים קיימים נקט בהסטת זוויות הקירות הפנימיים ויצר בדרך זו חללים לא מקבילים ולא שגרתיים. דוגמה לכך ניתן לראות במוזיאון העלייה הראשונה בזכרון יעקב, שבו הציב שני חללים רבועים "מסובבים" בתוך החלל המלבני של המבנה המקורי. במקביל לעבודתו כאדריכל, עסק שפירא במשך למעלה משלושים שנים בהוראת המקצוע, תחילה בטכניון (1964–1969) ואחר כך בבצלאל (1969–2000). בהוראתו, כמו בעבודתו, שם דגש על מה שכינה "מעשה התכנון", תהליך היצירה, ולאו דווקא על התוצר הסופי. הוא נודע כמורה בעל השפעה רבה בקרב רבים מתלמידיו. ב-1998 העניקה אגודת האדריכלים והמתכננים בישראל, לו ולעמיתו האדריכל ארטור גולדרייך, פרס הוקרה על תרומה ייחודית בתחום החינוך לאדריכלות. אלכס וורד (עורך), שמעון שפירא עושה ארכיטקטורה, הוצאת מוזיאון ישראל, בשיתוף בצלאל וקרן ארטור גולדרייך, 2006. אסתר זנדברג, העולם נמצא מעברו השני של הקו, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2006 נעמה ריבה, האדריכל שמעון שפירא מת בגיל 91, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2022 דף הבית של ונדי פולאן אלכס וורד (עורך), שמעון שפירא עושה ארכיטקטורה, הוצאת מוזיאון ישראל, בשיתוף בצלאל וקרן ארטור גולדרייך, 2006, הקדמה, עמ' 10.
מפלגת העבודה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מפלגת העבודה הישראלית מפלגת הלייבור (בריטניה) מפלגת העבודה (הולנד) מפלגת העבודה (נורווגיה) מפלגת העבודה (ברזיל) מפלגת העבודה הדמוקרטית (ברזיל) – התפצלה ממפלגת העבודה הברזילאית מפלגת העבודה הסוציאליסטית של אמריקה מפלגת העבודה (גרינלנד) מפלגת העבודה (ליטא) מפלגת הלייבור (פירושונים)
מפלגת הלייבור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הממלכה המאוחדת מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת) אירלנד מפלגת הלייבור (אירלנד) בריטניה מפלגת הלייבור העצמאית – התפצלה ממפלגת הלייבור בבריטניה והתקיימה עד 1975 אוסטרליה מפלגת הלייבור האוסטרלית ניו זילנד מפלגת הלייבור של ניו זילנד ג'מייקה מפלגת הלייבור של ג'מייקה מפלגת העבודה (פירושונים)
משטרת עיראק

משטרת עיראק (בערבית: الشرطة الاتحادية) הוא ארגון אכיפת חוק לאומי עיראקי שהוקם ב-15 באוגוסט 2004 תחת השם המשטרה המיוחדת. הארגון הוקם על מנת לתת מענה מהיר לכל התנגדות עממית ומהומות המוניות, שמחייבים בשימוש בכוחות מתוגברים, אולם מבלי לערב את הצבא. הארגון הוא ארגון אכיפת חוק שמטרתו לייעל את שיתופי הפעולה בין הצבא למשטרה ומתערב במבצעי לוחמה בטרור בעת שהמשטרה העיראקית אינה מצליחה בכך. הארגון כפוף למשרד הפנים העיראקי תחת פיקוד המשטרה הפדרלית של משרד הפנים. למשטרת עיראק הנוכחית יש קשרים עם שירות המשטרה העיראקי שלפני המלחמה והיה קיים מאז ינואר 1922 ושימש את משטר הבעת' ככלי דיכוי. שירות המשטרה תחת משטר סדאם חוסיין היה מקצועי ולכן, כוחותיו נותרו מגובשים ושימשו מכשיר שימושי גם לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק. עם ארגונה מחדש, לאחר סיום המלחמה, המשטרה נועדה להוות בסיס למשטרה של עיראק החדשה, אולם ההתקוממות האזרחית גרמה לנטישת פרויקט זה והמשטרה הצבאית ערכה אימוני חירום ונטלה את מרבית סמכויות המשטרה האזרחית המפורקת. בעוד בדרום המדינה החלו הכוחות הבריטיים להקים כוחות משטרה מקומיים בתיאום עם מנהיגים דתיים שיעים. בצפון עיראק, כוחות הביטחון הכורדים לא חוו שום הפרעה ובמוסול נשכרו אלף שוטרים לשעבר על ידי האלוף דייוויד פטראוס על מנת לשמור על הסדר הציבורי באזור. רשות הקואליציה עבדה עם משרד הפנים העיראקי במטרה לטהר את הארגון מאנשי הבעת' (7,000 שוטרים פוטרו על ידי ברנרד קריק רק בבגדד) כדי להקים כוחות משטרה חדשים. בארבעת החודשים הראשונים הושק קורס ההכשרה הראשון והוכשרו למעלה מ-4,000 קצינים. בשנת 2003 גיוס המועמדים היה בעיקר חיילים ושוטרים לשעבר ששירתו תחת שלטון הבעת'. בסוף 2003 מצבת כוח האדם של משטרת עיראק עמדה על 50,000 שוטרים. המשטרה. הכוח הקבוע שהוטל עליו לבצע סיורים ביטחוניים בכל ערי עיראק, להגיב לתקריות ולהתמודד עם כל פרצות האבטחה בתוך הערים. המשטרה הפדרלית. ארגון צבאי-למחצה שמטרתו לגשר על הפער בין המשטרה לצבא. מגיבה לתקריות החורגות מיכולות המשטרה, אך הן אינן רציניות מספיק כדי להעסיק את הצבא העיראקי בתקריות מקומיות. המשטרה הפדרלית הוקמה מתוך המשטרה המיוחדת ב-15 באוגוסט 2004 כדי לספק יכולת לתגובה מהירה לאומית למרידות, מרי אזרחי רחב היקף ומהומות. השם שונה למשטרה הלאומית העיראקית ב-30 במרץ 2006. ב-1 באוגוסט 2009 חזר לשם "המשטרה הפדרלית". כוחות תמיכה. מורכבים משאר הארגונים התומכים ובראשם שירות ביטחון הגבולות, האחראי לאבטחת הגבול העיראקי. שירות בתי הסוהר העיראקי. האחראי על הסדר בבתי הכלא. הכוח להגנת המתקנים. אחראי להגנה על מבנים בבעלות ממשלת עיראק. יחידת התגובה המהירה. אחד מיחידות העלית העיראקיים במשרד הפנים. מנהל המשטרה להגנת העתיקות והמורשת. אחת המחלקות של משרד הפנים וסוכנויותיו המתמחות בפיקוח על הגנה על מוזיאונים ואתרי ארכאולוגיה ומורשת, צמצום הגניבה וההברחות של עתיקות והסגרת עבריינים לרשות השופטת, הבטחת הגנה על משימות חפירה מקומיות ובינלאומיות. מנהל לוחמה בטרור ופשע מאורגן. חוקר ומזהה פשעים מאורגנים ונלחם במחבלים, עוצר עבריינים ואוסף נגדם ראיות על מנת להפנותם לבתי המשפט המוסמכים. המנהל להגנה על משפחה וילדים. נועד לאכוף חוקי זכויות המשפחה, בעיקר נשים וילדים, שהובטחו על ידי החוקה העיראקית 2005 בסעיפים (15,14, 30,29). המנהל לחומרי נפץ. עוסק בהתמודדות עם חומרי נפץ, סילוקם וניטרולם. יחידת מהומות. יחידת המשטרה האזרחית או הצבאית, שתפקידה לדכא מהומות. מדיה וקבצים בנושא משטרת עיראק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא עיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.