laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מעלה חבר

מַעֲלֵה חֶבֶר (שמו הרשמי: פְּנֵי חֶבֶר) הוא התנחלות ויישוב קהילתי דתי לאומי בהר חברון, השייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב נקרא על שם נחל חבר שראשיתו בסמוך ליישוב. הוא הוקם בשנת 1982 כהיאחזות נח"ל בשם נח"ל יקין ואוזרח בשנת 1983. כעבור שנים ספורות המקום ננטש כמעט לגמרי. ישיבת שבי חברון בראשות הרב משה בלייכר שלחה אברכים נשואים ורווקים להשתקע במקום ואלה קלטו משפחות נוספות. בין האברכים שהתגוררו ביישוב היה גם הרב מנחם פרל, שכיהן כרב היישוב. בשנת 2012 אוכלס שלב ד' בידי זוגות צעירים. בשנת 2017 נבנתה שכונה חדשה בשם "מצפה הנחל", שלב א' אוכלס. ביישוב מספר מוסדות חינוך: ישיבה קטנה, ישיבה תיכונית, כולל ללימודי רבנות, שני גני ילדים, צהרון ומעון יום של משרד הכלכלה והתעשייה. קיים בו סניף נפרד של תנועת הנוער בני עקיבא. כיום מכהן הרב חיים קליין כרב היישוב. אוכלוסיית היישוב משתייכת לזרם הדתי לאומי. בסמוך ליישוב כמה אתרים ארכאולוגיים, ובהם תל זיף, חורבת אריסטובוליה וחורבת יקים. מהיישוב נשקפים נופי מדבר יהודה וים המלח. מדרשת מעלה חבר הפועלת ביישוב מפעילה סדנאות, הרצאות ואירוח ביישוב. חדרי האירוח צופים למדבר יהודה. מרכז המבקרים של מפעל הבוטיק הולי קקאו המייצר שוקולד נמצא באזור התעשייה בכניסה ליישוב הכביש המוביל ליישוב עובר דרך מצפה שלושת המלאכים המוכר גם כהקין או נבי יקין. 500 מטר משם נמצא עין זיו המתאים לרחצה. בסמיכות ליישוב ממוקם מצפה זי"ו, אנדרטה לזכרם של יואב דורון ויהודה בן יוסף שנהרגו במקום. בתי מעלה חבר ישיבת מעלה חבר תל זיף הסמוך ליישוב ממערב הנוף הנשקף מהיישוב מזרחה מדיה וקבצים בנושא מעלה חבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מעלה חבר מעלה חבר, באתר מועצה אזורית הר חברון מעלה חבר, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור פני חבר (יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ילקוט הפרסומים 3165 (עמ' 1497) שי שמש, מסכה בת 9000 שנה, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏26.12.18 הרצאות טיולים ואטרקציות באיזור, באתר מדרשת מעלה חבר, ‏2018-07-16 עין זיו- מעלה חבר, באתר goyatir.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוצאת קסת

הוצאת קסת הוקמה בירושלים בשנת 1986 על ידי גרשון בן עמי ופעלה במשך 15 שנים. לאורך השנים הוציאה לאור קסת מגוון ספרים בשורה של תחומים ובהם לימודי שפות, תאולוגיה, מוזיקה וספרי ילדים. כמו כן עסקה קסת בהפקה והוצאה לאור של ספרי לימוד ועיון עבור מוסדות שונים ובהם האקדמיה הישראלית למדעים, מכון ויצמן, מכון רטיסבון, משרד החינוך, המרכז לתוכניות לימודים והחברה לכתבי קודש. בין השאר הוציאה קסת לאור ספרי לימוד ומילונים לשפה העברית ולשפה הערבית פלסטינית שחיבר יוחנן אליחי, ספרי ילדים שתורגמו על ידי חוקר ספרות הילדים מנחם רגב, מילון עברי-ערבי-אנגלי למונחים כלכליים פרי עטו של יריב לוין, תרגום אינטרלינארי של ספר בראשית לשפה הפינית, ועיתון שבועי לימודי בערבית לתלמידי השפה הערבית הספרותית בבתי הספר התיכוניים בעריכת יצחק שניבוים. בתקופת שיא פעילותה העסיקה ההוצאה כעשרים עובדים. בשנת 2001 הפסיקה קסת את פעילותה. בשנת 2009 נרכשה קסת על ידי מינרוה בית הוצאה לאור והתמזגה לתוכו.
מינרוה בית הוצאה לאור

הוצאת מינרוה היא הוצאת ספרים בירושלים. ההוצאה הוקמה בשנת 2003 בירושלים על ידי אסף גולני והיא עוסקת בפיתוח והוצאה לאור של ספרים, מילונים, שיחונים ועזרי לימוד בתחום שפות המזרח התיכון (ערבית, פרסית, עברית, ארמית), וכן בתחום התרבות הערבית העממית. חלק מכותרי ההוצאה יוצאים לאור בשיתוף המרכז היהודי ערבי בגבעת חביבה. הוצאת מינרוה מבססת את ספרי הלימוד שהיא מפתחת על הקלטות שנאספו בעבודת שטח והיא מחזיקה ארכיון אודיו המכיל אלפי שעות הקלטה. בארכיון שמורות גם הקלטות מאוספיהם של יוחנן אליחי, יורם מירון וצבי אטקין, מורים וחוקרי השפה הערבית המדוברת. בשנת 2009 רכשה מינרוה את הוצאת קסת שהתמזגה לתוכה. אתר האינטרנט הרשמי של מינרוה בית הוצאה לאור אסף גולני, דף שער בספרייה הלאומית ביקורת על אחד מספרי ההוצאה ברבעון אוניברסיטת בן-גוריון בנגב לענייני המזרח התיכון
כרמל (מושב)

כַּרְמֶל היא התנחלות ומושב בדרום-מזרח הר חברון. היישוב שייך למועצה אזורית הר חברון ואידאולוגית, לתנועת אמנה. היישוב הוקם בי"ז בשבט ה'תשמ"א (22 בינואר 1981) כהיאחזות נח"ל ואוזרח כמושב שיתופי בי"א באלול אותה שנה (10 בספטמבר 1981). השם כרמל נבחר בשל הקרבה לעיר המקראית כרמל, שבכפר הפלסטיני אל-כרמל, דרומית לעיירה הפלסטינית יטא. כרמל המקראית הייתה מקום מושבם של נבל הכרמלי ואביגיל אשתו. לפי ההערכה השתרע היישוב הקדום על שטח נרחב אשר במרכזו גיא ובו נביעות זעירות - עיון אל-כרמיל - ובריכת אגירה גדולה לאיסוף מי גשמים. הבריכה קיימת עד היום. בסוכות תשס"ח הוקם ביישוב "מצפור כנרת" ע"ש כנרת מנדל, הבת הראשונה שנולדה ביישוב ונרצחה שנתיים קודם לכן יחד עם בת דודתה, מתת רוזנפלד-אדלר, תושבת היישוב גם היא בפיגוע בצומת גוש עציון. באדר תשס"ח (פברואר 2008) אוכלסה ביישוב שכונה חדשה. בניסן התשע"ד (אפריל 2014) אוכלסה ביישוב שכונה חדשה נוספת. ביישוב מתגוררות נכון ל-2022 כ-120 משפחות. רב היישוב הוא הרב יעקב אוהב ציון. בעבר כיהן כרב היישוב הרב יהודה הלוי עמיחי, ראש מכון התורה והארץ. ב-15 בספטמבר 2022 נפצע בינוני מירי של מחבל מחוץ ליישוב אל עבר ישיבת רעותא תלמיד הישיבה כבן 18. מפעל עשבי קדם לשימושים כלכליים של צמחים לקוסמטיקה ולמרפא. "המו"פ" (מחקר ופיתוח), מרכז למחקר ופיתוח החקלאות בכל גב ההר ואזור יהודה. מחוץ למושב נמצאת רפת מעון כרמל, רפת גדולה השייכת במשותף לשני המושבים. ברפת כ-500 פרות המייצרות כ-6 מיליון ליטר חלב בשנה. כמו כן בוצע ברפת פתרון ייחודי למחזור פסולת, המייצר קומפוסט אורגני לדישון חקלאי. התהליך מתבצע במערכת סגורה הכוללת את כל תוצרי הלוואי של הרפת. חלק מתושבי המקום מאורגנים בתור מושב שיתופי. בבעלות ה"שיתוף" ענף "גידולי שדה" בבקעת ערד ובאזור אופקים, ועיקרו בגידול גפנים, שקדים, חיטה, מטעי אפרסקים ונקטרינות וכן יקב המייצר את יינות יתיר (יקב יתיר). ישיבה גבוהה "רעותא". הישיבה הוקמה בשנת תש"ס על ידי הרב נתן אופנר, וכיום לומדים בה כ-45 תלמידים משיעור א' עד ו'. במושב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא. מדיה וקבצים בנושא כרמל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כרמל כרמל, ברשת החברתית פייסבוק כרמל (יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית כרמל באתר המועצה כרמל, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור מאמר על רפת מעון כרמל. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 על אף שהיישוב מרוחק יותר מ-5 ק"מ מהאתר, ובדרך כלל ועדת השמות הממשלתית לא קוראת ליישוב על שם אתר במרחק כזה, שמא יקום יישוב קרוב יותר לאתר בעתיד. אנקדוטה מספרת שמזכיר היישוב הבטיח שבמקרה שיוקם יישוב חדש - יוסב שמו של המושב ל"כרמל מזרחי". עמירם ברקת, ניר חסון, רן רזניק, 3 הרוגי הפיגוע בצומת גוש עציון הובאו למנוחות, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2005 מצפור "בשבילי כנרת", באתר קרן קיימת לישראל אמיר בוחבוט, שלומי הלר‏, פיגוע ירי בדרום הר חברון: צעיר נפצע בינוני ביישוב כרמל, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2022 שי פאוזנר, ממחזרים: רפת ראשונה למחזור קומפוסט בישראל, באתר ביזפורטל, 23 ביולי 2007
האגם השחור (פריבור)

האגם השחור (גרמנית: Schwarzsee) הוא אגם בקנטון פריבור בשווייץ בעל שטח של 0.47 ק"מ רבוע. האגם ממוקם בגובה של 1,046 מטר מעל פני הים, כ-25 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר פריבור, באזור האלפים הנמוכים (pre-alpes), בחלקו דובר הגרמנית של קנטון פריבור. סביב האגם מספר פסגות גבוהות, הגבוהה ביניהן היא הר קייזראג שגובהה 2,185 מטרים מעל פני הים. בחודשי החורף פועל על יד האגם אתר סקי קטן הנושא את שמו של האגם, וכולל 25 קילומטרים של מסלולי גלישה. גורם זה, והפסטורליות של האזור כולו מובילים לנוכחות גבוהה של תיירים ומטיילים באגם ובסביבותיו, כולל מלונות, כפרי נופש, מסעדות ומתקנים תיירותיים נוספים. הכפר החשוב הקרוב הוא הכפר פלפיין, בו מתגוררים כ-2,000 תושבים. מדיה וקבצים בנושא האגם השחור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שווייץ ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוני גרשטין

יוני (יונתן) גרשטין (נולד בכ"ט בשבט ה'תש"ד, 23 בפברואר 1944) הוא צייר, מאייר וקריקטוריסט חרדי-ישראלי מהזרם הליטאי. נולד בירושלים, עוד מגיל הגן בלטו הוא ואחיו התאום, דוד גרשטיין בתחום הציור. לאחר שירותו הצבאי נשלח יוני ללמוד ציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז בשנת 1965–1967. גרשטין נחשב לחלוץ המאיירים החרדים וסגנונו משפיע במידה רבה על חלק מהמאיירים אחריו. בעצת הרב שך, הוא חזר לתחום האיור אותו זנח לאחר שבגיל 38 חזר בתשובה ולמד בישיבת נתיבות עולם. עבודתו הראשונה בציבור החרדי הייתה ביתד נאמן ואחריה המשיך בציורי ילדים. באותה תקופה, שנות ה-80, היה גרשטין האמן החרדי היחיד בשוק איורים. גם עלון פרשת השבוע מטעמים לשולחן שבת מפרסם ציור שלו מדי שבוע. גרשטין הוציא ספרי קודש רבים מלווים בציורים בהם מסכתות משניות בסדרה הנקראת "פני המשנה", פרקי גמרא בסדרה הנקראת "פני ישראל" וספר "ל"ט מלאכות של שבת". גרשטין נשוי ואב ל-8 ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של יוני גרשטין מבחר קריקטורות שפורסמו ביתד נאמן סיפורו של יוני גרשטיין - מידע על גרשטיין, יונתן, 1944- בקטלוג הספרייה הלאומית "סגרתי את הסטודיו לציור, ושקעתי כל כולי בלימוד התורה": יוני גרשטיין משרטט את קורות חייו, מרים סלומון | י"ב תשרי התשפ"א, הידברות יוני גרשטין, דף שער בספרייה הלאומית משה גרילק, שיח שבים, בני ברק, 1995, ברשימת המשתתפים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטולה

אטולה (בספרדית: Atole משפת הנאוואטל) הוא משקה מסורתי במקסיקו ובמרכז אמריקה, וכן בדרום מערב ארצות הברית (במדינות טקסס וניו מקסיקו). המשקה הוא משקה חם שלו מספר גרסאות. המשקה נשתה באופן מסורתי בחג המולד וביום המתים. גרסה של המשקה המכילה שוקולד נקראת גם שאמפוראדו. המשקה עשוי קמח תירס, מים, פילונצ'ילו (קנה סוכר לא מעובד), קינמון, וניל ושוקולד או פירות. התערובת, שמרקמה דמוי דייסה מרוסקת ומחוממת. ישנה גרסה של המאכל העשויה קמח אורז או שיבולת-שועל טחונה. במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית נעשה שימוש בתירס כחול להכנת המשקה, והוא מכיל גם חלב. שאמפוראדו מדיה וקבצים בנושא אטולה בוויקישיתוף
דישון (מושב)

דִּישׁוֹן הוא מושב בגליל העליון בין הערים קריית שמונה וצפת וליד הגבול בין ישראל ללבנון. שייך למועצה אזורית מבואות החרמון. היישוב נקרא על שם בעל החיים המקראי הנזכר בספר דברים: "אַיָּל וּצְבִי וְיַחְמוּר וְאַקּוֹ וְדִישֹׁן וּתְאוֹ וָזָמֶר" (יד, ה), וכן בדמיון לצליל השם הערבי דַיְשׁוּם(אנ') או דַיְשׁוּן, שמו של כפר ערבי־אלג'ירי מן המאה ה־19 שננטש במלחמת העצמאות ושחורבותיו סמוכות ליישוב. המושב נמצא בנחלת נפתלי המקראית. שמותיהם של בעלי החיים המופיעים באותו פסוק מספר דברים ומזוהים עם שבט נפתלי ניתנו למקומות בסביבה: שדה איילה, הר צבי, הר יחמור ובקעת יחמור, עין תאו, הר זֶמֶר, וכן הר דישון, נחל דישון ומושב דישון. בימינו מזוהה הדישון עם בעל חיים מדברי דומה לראם ובעל קרניים מפותלות ומרשימות במיוחד. היישוב הוקם בשנת 1953 על ידי יהודים ממרוקו וקבוצת רווקים שעלו ממזרח אירופה. מייסדיו תרמו רבות לעיבוי אחיזתה של המדינה הצעירה בגבולותיה בתקופה שהתאפיינה בחדירת מסתננים מלבנון. פרנסת התושבים התבססה על מטעי פירות נשירים שעובדו במשותף. במהלך מלחמת חרבות ברזל פונה היישוב. במושב יקב, השכרת טרקטורונים, צימרים ועוד. שירותים קהילתיים: בית כנסת, מקווה, מרפאה, מכולת, מועדון ילדים ונוער, מתקני ספורט וחדר כושר. דישון, באתר המועצה האזורית מבואות החרמון דישון, באתר הרשות לפיתוח הגליל דישון, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור מנחם תלמי, הדקה ה-13 בדישון, מעריב, 20 בינואר 1967 ישראלי נהרג בהתפוצצות מוקש, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1967 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מקום בלב (משמעויות שמות ישובים בקווי העימות), באתר האקדמיה ללשון העברית אהרוןן דולב, כפר ההבטחות הנשכחות, מעריב, 14 בפברואר 1969 איתי בלומנטל, חן ביאר ואורלי אלקלעי, תוכנית הפינוי של צה"ל בצפון, רשימת היישובים המלאה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 באוקטובר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופימיזם

קופּימיזם היא דת אשר מאמיניה דוגלים בשיתוף קבצים כדרך חיים. הדת מוכרת באופן רשמי על ידי ממשלת שוודיה מאז 2012. מייסד הדת, איזק גרסון, סטודנט שוודי לפילוסופיה, הקים את הדת כחלק ממלחמתו במחוקק השוודי שאוסר על שיתוף קבצים בעלי תוכן המוגן בזכויות יוצרים. איזק הגיש שלוש בקשות להכרה בדת החל מ-2010, אך רק ב-2012 התקבלה הבקשה. בעקבות כך, הכנסייה שהקים הוכרה על ידי ממשלת שוודיה כארגון דתי, והדת הפכה לדת רשמית במדינה. לפי הקופימיזם, מידע הוא קדוש והעתקתו היא דרך פולחן. מאחר שהמידע בעל ערך גם בפני עצמו וגם מפאת תוכנו, יש חשיבות עליונה להפיצו בכמה שיותר עותקים. נכון לתחילת 2011, מנו חבריה בין 1,000 ל-3,000 איש. מדיה וקבצים בנושא קופימיזם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קופימיזם (באנגלית) אתר הכנסייה הקופּיסטית שי רינגל, הדת החדשה בשבדיה: שיתוף קבצים, באתר כלכליסט, 5 בינואר 2012 File-Sharing Recognized as Official Religion in Sweden torrentfreak.com ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברכות השבח

בהלכה היהודית, ברכות השבח או ברכות ההודאה הן ברכות שיש לברך לאחר אירועים משמחים או מעציבים. ערך מורחב – ברכת הגומל 'ברכת הגומל' היא ברכת שבח למי שהיה בסכנת חיים וניצל ממנה. ערך מורחב – ברכת הטוב והמטיב 'ברכת הטוב והמטיב' היא ברכה אותה מברכים על אירוע משמח. ערך מורחב – ברכת דיין האמת 'ברכת דיין האמת' היא ברכה הנאמרת על שמיעת בשורה רעה, ובעיקר על מותו של אדם קרוב שעל המברך להתאבל עליו. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לובוסלב פנב

לובוסלב מלאדנוב פנב (בולגרית: Любослав Пенев; נולד ב-31 באוגוסט 1966 בדובריץ', בולגריה) הוא כדורגלן עבר בולגרי, טמאמן כדורגל המאמן את צסק"א סופיה. אימן בין השנים 2011–2014 את הנבחרת הבולגרית. קבוצתו המקצוענית הראשונה של פנב הייתה צסק"א סופיה, מהבירה הבולגרית. הוא ערך בה את הופעת הבכורה בשנת 1984, כאשר היה בן 18 בלבד. בסוף שנות ה-80, צסק"א נחשבה לחממה מקומית לייצוא כישרונות לרחבי היבשת. בין שותפיו המפורסמים לסגל בצסק"א נמנו החלוץ חריסטו סטויצ'קוב, שחקן ההגנה טריפון איבנוב והקשר אמיל קוסטדינוב. במדי צסק"א סופיה, פנב זכה באליפות ליגת העל הבולגרית פעמיים, בשנים 1987 ו-1989. בנוסף זכה בגביע הבולגרי שלוש פעמים, 1987, 1988 וב-1989. בשנת 1988, הוא זכה בתואר "הכדורגלן הבולגרי" של השנה. במדי צסק"א פנב שותף ב-101 משחקי ליגה, בהם כבש 80 שערים. בשנת 1989, אחרי שהפך לכוכב בזירה המקומית הבולגרית, פנב עשה צעד משמעותי בקריירה שלו כאשר הצטרף למועדון הלה ליגה הספרדית ולנסיה. פנב שיחק בוולנסיה עד שנת 1995, כאשר בעונתו הראשונה במועדון זכה בסגנות הליגה הספרדית. אחרי שהשיג מספרים מרשימים בוולנסיה, 167 הופעות ליגה ו-67 שערים, הוחתם על ידי המועדון אתלטיקו מדריד. בעונת 1995–1996, העונה היחידה שלו במועדון, זכה עם הקבוצה בדאבל היסטורי, וכבש 32 שערים ב-44 משחקים בלבד בכל המסגרות. אחרי העונה הסנסציונית באתלטיקו, חתם לובו לשנתיים בקבוצת קומפוסטלה. פנב עבר לשחק בקבוצת סלטה ויגו, בעונת 1998–1999. בסיום העונה, חזר פנב לקבוצת נעוריו צסק"א סופיה, ולאחר עונת קאמבק, חתם בלוקומוטיב פלובדיב, גם היא מליגת העל הבולגרית. בשנת 2002, פנב פרש ממשחק מקצועני. פנב ייצג את הנבחרת הבולגרית הלאומית בין השנים 1987–1998. הוא היה חלק מסגל הנבחרת ליורו 96 באנגליה ולמונדיאל 1998 בצרפת. הוא לא לקח חלק במונדיאל 1994 בארצות הברית משום שאובחן בתחילת אותה השנה כסובל מסרטן האשכים. את הנבחרת הבולגרית ייצג פנב סך הכל ב-62 משחקים בינלאומיים, בהם כבש 13 שערים. במרץ 2009, פנב ירש את תפקידו של דימיטר פנב, דודו, כמאמן קבוצת נעוריו, צסק"א סופיה. תחת אימונו, המועדון העפיל לשלב הבתים של הליגה האירופית, אחרי שניצחו את דינמו מוסקבה הרוסית 2:1 בסיכום שני המשחקים. ב-6 בנובמבר 2009, הוא הודיע על התפטרותו מהקבוצה, אחרי הפסד 3:1 לפ.צ. בזל השווייצרית, ולאחר חילוקי דעות עם הבעלים של המועדון. צסק"א סיימה את הבית האירופי שלה במקום הרביעי והאחרון, אחרי בזל, רומא האיטלקית ופולהאם האנגלית. נקודתה היחידה של צסק"א בשלב הבתים, הייתה במשחק הפתיחה נגד פולהאם שהסתיים בתוצאה 1:1, וכשבסיום המשחק פנב ביקש להתפטר ולא קיבל אישור, עקב דרישת אוהדי הקבוצה שיישאר בתפקידו. בעונת 2010–2011, אימן פנב בקבוצת ליטקס לובץ', אחרי שלקחה אליפות והחליף את פטקו פטקוב. משחקו הראשון בליטקס, היה נגד קבוצתו כשחקן וכמאמן לשעבר, צסק"א, משחק שהסתיים בתוצאה 1:1. בסיום העונה, ליטקס זכתה באליפות בולגריה תחת שרביטו של פנב. בשנת 2011, פנב מונה למאמן הנבחרת הבולגרית הלאומית. בנובמבר 2014 פוטר מאימון הנבחרת. צסק"א סופיה ליגת העל הבולגרית (2): 1987, 1989 הגביע הבולגרי (4): 1985, 1987, 1988, 1989 גביע הצבא האדום (3): 1985, 1986, 1989 הסופרקאפ הבולגרי (1): 1989 ולנסיה לה ליגה (סגנות): 1989-1990 אתלטיקו מדריד: לה ליגה (1): 1995-1996 הגביע הספרדי (1): 1995-1996 מדיה וקבצים בנושא לובוסלב פנב בוויקישיתוף לובוסלב פנב, באתר Transfermarkt לובוסלב פנב, באתר BDFutbol לובוסלב פנב, באתר WorldFootball.net לובוסלב פנב, באתר National Football Teams לובוסלב פנב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
נוטיס ספקיאנאקיס

נוטיס ספקיאנאקיס (יוונית: Παναγιώτης Σφακιανάκης; נולד ב-2 בנובמבר 1959) הוא זמר יווני יליד העיר הרקליון של כרתים אשר ביוון. נוטיס עבר עם משפחתו בגיל שבע לאי קוס, ובגיל 20 כבר עבד בתור DJ באופן חלקי. נוטיס פרנס את עצמו בתחילת חייו בתור חשמלאי שרברב ועבודות שיפוץ, ובשנת 1985 ייסד להקה והופיע עמה באי קוס. לאחר חוסר הצלחה משמעותית התפרקה הלהקה לאחר פחות משנה, ובשנת 1986 עבר נוטיס לגור בכרתים, שם פתח בקריירת סולו כזמר. עם הזמן נתגלה נוטיס ככישרון על ידי בואורמאס, מנהל חברת סוני ביוון. בואורמאס החתים את נוטיס על האלבום Proti Fora, אשר הגיע לעשרת האלבומים המובילים ביוון. כיום, נוטיס הוא אחד הזמרים המצליחים ביותר ביוון. בשנת 1992 יצא נוטיס בלהיט עם השיר "הופה הופה" (opa opa), השיר נכתב על ידי הזמר ואומן ההקלטות גיורגוס אלקאיוס (Giorgos Alkaios). ללהיט זה יצאו המון גרסאות שונות אשר בוצעו בין היתר על ידי הזמרת היווניה דספינה ונדי, והלהקה אנטיקו. כיום נוטיס נשוי עם שני ילדים, וחי עם משפחתו בעיר אתונה ביוון. בשנת 2003 עבר נוטיס ניתוח במיתרי הקול, אשר הוביל להפסקת מנוחה בין אלבומיו. בשנת 2004 נפטר גיורגוס אחיו של נוטיס מסרטן, ובעקבות כך הקדיש נוטיס את אלבומו שנה לאחר מכן לזכרו של אחיו. נוטיס ממעט להתראיין, ולכן עקב כך כל ראיון עמו הוא נדיר ומפורסם. לנוטיס דעות רבות על נושאים שונים, דבר המראה כי הוא דעתן אשר לא חוסך את דעותיו בציבור על מגוון נושאים שונים. מבקריו השונים טוענים כי דעותיו הן נוגעות קלות בתחום הפוליטיקה, דבר הנובע מהביקורות הנוקבות אשר מושמעות על ידו במדיה השונה. Proti Fora (1991) First time Eisai Ena Pistoli (1992) (You are a gun) Platinum Me To N Kai Me To S (1993) (With the N to the S) Platinum Notioanatolitika Tou Kosmou (1994) (Southeast of the world) 2× Platinum 5o Vima (1996) (Fifth step) (4× Platinum) I Notes Einai 7psyhes (1998) (The notes are immortal) 5× Platinum Polihroma Kai Entona (2000) (Multi-coloured and intense) 2× Platinum As Milisoun Ta Tragoudia (2002) (Let the songs speak) Platinum Me Agapi O,ti Kaneis (2004) (With love whatever you do) Platinum Ana Gennisis (2005) (Rebirth) 2× Platinum Mnimes (2007) (Memories) Platinum Matomena Dakrya 21+4 (2011) new מדיה וקבצים בנושא נוטיס ספקיאנאקיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוטיס ספקיאנאקיס נוטיס ספקיאנאקיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נוטיס ספקיאנאקיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Yandex.Music (ברוסית) נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Discogs (באנגלית) נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Songkick (באנגלית)
אמנון (מושב)

אַמְנוּן הוא מושב עובדים ברמת כורזים, מצפון לכפר נחום ולימת הכנרת, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון. הוא משתייך ליישובי העובד הציוני. המושב הוקם בשנת 1983 עבור מפוני סיני, ובני המושבים הסמוכים על ידי הסוכנות היהודית. כיום גרים במושב כ-350 איש ב-75 בתי אב. מקור שם היישוב הוא בדג האמנון, שנפוץ בכנרת הסמוכה. מדיה וקבצים בנושא אמנון בוויקישיתוף אמנון, באתר רום גליל אמנון, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מושב חדש אמנון - באזור כורזים, דבר, 13 באוקטובר 1983 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כורזים (יישוב)

כורזים הוא יישוב קהילתי ברמת כורזים, מצפון לכנרת, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון. היישוב נקרא על שם היישוב הקדום מתקופת המשנה והתלמוד, כורזים ששרידיו ממוקמים כקילומטר מזרחה. בעת תכנונו, בשנת 1980, כונה היישוב "ורד הגליל" כשמה של חוות ורד הגליל הסמוכה. כורזים נוסד בשנת 1980 כמושבה ביוזמה פרטית שזכתה רק לסיוע מועט של המוסדות המיישבים. בתחילה בקשו המייסדים להקים יישוב של 12–15 משפחות שלכל אחת נחלה של 12 דונם, אולם המדינה דרשה שכל מתיישב יקבל שישה דונם בלבד ושהיישוב יכלול 60 משפחות. עבודות הכשרת השטח הסתיימו בתחילת 1980. החל מאמצע 1980 זכו המתיישבים לחסות התאחדות האיכרים. בשנת 1989 התאחד היישוב עם היישוב השכן "מעוף" והפך ליישוב קהילתי. היישוב מעוף, שכונה באופן זמני - ארש"ח (ר"ת של "ארגז שחור", שיבוש של העולים החדשים ל"קופסה שחורה"), נוסד במטרה להתבסס על תעשייה עתירת ידע ומכאן שמו. ביישוב מספר צימרים ומתחמי אירוח. בתחומי היישוב בסיס מתנדבים של משמר הגבול. מדיה וקבצים בנושא כורזים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כורזים כורזים (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית כורזים, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מנחם רהט, מושבה חדשה מוקמת בגליל ביוזמה פרטית, מעריב, 20 בינואר 1980 גרעין ורד הגליל: נתיישב גם בלי עזרה, דבר, 20 ביוני 1980 אהרון פריאל, התאחדות האיכרים מתכננת להקים 11 יישובים, מעריב, 5 באוגוסט 1980 רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1494 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטב נייר

אטב נייר (באנגלית נקרא לפעמים: Bulldog clip - אטב בולדוג) הוא התקן עבור גיליונות נייר המחבר אותם באופן זמני יחד. האטב מורכב מגיליון מלבני של קפיצי פלדה מעוגלים לגליל, עם שתי רצועות פלדה שטוחות המוכנסות כדי ליצור ידיות משולבות ושתי לסתות. המשתמש לוחץ על שתי הידיות יחד, גורם ללסתות להיפתח תוך כדי התנגדות לכוחו של הקפיץ, מכניס ערימה של ניירות ומשחרר את האחיזה. כוח הקפיץ מצמיד את הלסתות זו לזו ותוך כדי כך לופת בחוזקה את הניירות. כאשר אטב נייר מחובר עם לוח מותאם, השניים יוצרים "Clipboard". בולדוג (BULLDOG) הוא סימן מסחרי רשום של חברת "Setten IXL" (מוגבל ביחס לציוד כתיבה). לעומת זאת, המונח "אטב בולדוג" הוא סימן מסחרי בארצות דוברות אנגלית, גנרי עבור כל סוגי אטבי הקפיץ לקלסר. הרישום של אטב בולדוג כסימן מסחרי היה בבריטניה בתחילת שנת 1944. ייתכן שהאטב נקרא כך בשל המסיביות של "לסתותיו", המזכירה בכך את המסיביות של לסתות הבולדוג. עלות ייצורו של אטב נייר אחד, נכון לינואר 2014, היא בערך 12 אגורות. לאטב נייר שימושים חלופיים רבים: ביתיים, תעשייתיים ואמנותיים. אטבי נייר הם כלי טוב להכנת "flicker books", מאחר שהם מאפשרים להוסיף, להסיר או להחליף גיליונות בקלות ובפשטות. שימוש חדש למוצר זה הוא להשתמש בו כמאגד חוטים במחשב. אטב נייר יכול להיות מהודק לקצה שולחן, כך שכבלי המחשב יושחלו דרך הרווח בין השולחן לאטב. בשימוש בצורה זו המשתמש יוכל לאגד את החוטים למקום אחד ולמנוע מהם ליפול מאחורי השולחן. שימוש נוסף הוא כדי לעטוף מחדש אריזת מזון, על מנת לשמור על טריותה לאורך זמן רב יותר. ניתן להשתמש באטבי נייר כאשר מבצעים פיתול באריגה בנול. אטבי נייר יכולים לשמש כדי ליצור מנגנון שחרור מהיר יותר ל"השמטות" בתיאטרון. אטב נייר שמחובר למחק יכול, על ידי מתן משטח גדול יותר לאחיזה, לסייע לאנשים עם מוגבלויות מוטוריות מסוימות. אטב נייר יכול לשמש להשחזת סכין עליו. ניתן ליצור חצובה לטלפון סלולרי באמצעות שני אטבי נייר. מהדק ניירות מדיה וקבצים בנושא אטב נייר בוויקישיתוף David Cameron claims SEVEN PENCE for bulldog clip on expenses, דיילי מירור, 19 בינואר 2014 Chris Webster (2005). Animation: The Mechanics of Motion. Vol. 1. p. 10. ISBN 0240516664. Jennifer Claydon (2009). Spin Dye Stitch: How to Create and Use Your Own Yarns. North Light Books. p. 88. ISBN 9781600611551. Section warping with Bulldog clips. Technical Design Solutions for Theatre: The Technical Brief Collection. Vol. 1. Ben Sammler, Don Harvey (editors). Taylor & Francis. 2013. p. 91. ISBN 9781136081651.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: others (link) Dorothy E. Penso (2013). Keyboard, Graphic and Handwriting Skills: Helping people with motor disabilities. p. 81. ISBN 1489931627. Phil West (2014). Survival Weapons: Optimizing Your Arsenal. Lulu.com. p. 222. ISBN 9781291460988. How to make a BULLDOG CLIP PHONE TRIPOD