laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וולפגנג פון טריפס

וולפגנג אלכסנדר אלברט אדוארד מקסימיליאן רייכסגרף ברגה פון טריפס (בגרמנית: Wolfgang Alexander Albert Eduard Maximilian Reichsgraf Berghe von Trips‏, 4 במאי 1928 - 10 בספטמבר 1961), נודע בשם וולפגנג פון טריפס, היה נהג מרוצים גרמני שהתחרה באליפות הפורמולה 1. בעונת 1961 היה קרוב לזכייה באליפות, אך נהרג בתאונה שאירעה במהלך גרנד פרי איטליה. בתאונה נהרגו, מלבד פון טריפס, גם 15 צופים שעמדו בסמוך למסלול פון טריפס נולד בקלן, גרמניה. הוא סבל מסוכרת ועל כן החזיק במכונית המרוץ תמיד חטיפים עתירי סוכר, שסייעו לו להעלות את רמת הסוכר הנמוכה במהלך המרוצים. במהלך השנים השתתף ב-29 מרוצי גרנד פרי במסגרת אליפות הפורמולה 1. את הבכורה היה אמור לערוך בגרנד פרי איטליה, המרוץ האחרון של עונת 1956, אך נפצע במהלך האימונים שקדמו למרוץ. במהלך השנים ניצח שני מרוצים, הגיע שש פעמים לפודיום וזינק פעם אחת מהפול פוזישן. במאי 1957 השתתף בנסיעות מבחן במסלול הנורבורגרינג במהלכן הסתחרר עם רכב הפרארי בו נהג ואיבד את ההכרה. בגרנד פרי בריטניה בעונת 1958 נאלץ לפרוש מגרנד פרי בריטניה לאחר שבמהלך ההקפה ה-60 של המרוץ נותר ללא שמן. באותה עונה נפצע בתאונה במהלך גרנד פרי איטליה. מספר התאונות הרב בהם היה מעורב הוביל את אנצו פרארי להחלטה שלא לאפשר לפון טריפס להתחרות במרבית עונת 1959. ביולי 1960 ניצח מרוץ פורמולה 2 שהתקיים בשטוטגרט בו התחרה בדגם חדש של פרארי בו הותקן לראשונה מנוע אחורי. באותה שנה ניצח גם את מרוץ הטארגה פלוריו. הניצחון הראשון בפורמולה 1 הושג בגרנד פרי הולנד בעונת 1961. ניצחון נוסף בגרנד פרי בריטניה ושני פודיומים בבלגיה ובגרמניה העלו אותו לראש טבלת הנהגים לאחר שישה מרוצים. בגרנד פרי האיטלקי יכול היה להבטיח לעצמו את תואר האליפות אם היה מגיע למקום השלישי. הוא זינק למרוץ מהפול פוזישן, אך במהלכו התנגש במכוניתו של ג'ים קלארק מקבוצת לוטוס. הרכב הועף באוויר, פגע בגדר וכתוצאה מעוצמת הפגיעה נהרגו 15 צופים שעמדו סמוך לגדר וכן פון טריפס עצמו. בעקבות התאונה החליטה הקבוצה לעצור את פעילותה עד סיום השנה ונהגיה לא השתתפו במרוץ סיום העונה. חודשים ספורים לפני מותו הקים מסלול קארטינג בעיירה קרפן (אנ'). לאחר מותו נקרא המסלול על שמו. במהלך שנות השמונים נחכר המסלול על ידי רולף שומאכר. שני בניו, מיכאל וראלף, יעשו בו את צעדיהם הראשונים בעולם המרוצים. דמותו מופיעה בסרט "פרארי" (2023). מדיה וקבצים בנושא וולפגנג פון טריפס בוויקישיתוף וולפגנג פון טריפס, באתר DriverDB לנהגי מרוצים ריצ'רד וויליאמס, מהירות כבר לא מחליפה רגישות, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2012 German Driver Injured In Sports Car Trials, New York Times, 26 May 1957 The Story of Count Berghe von Trips
אוכלי פטריות

אוכלי פטריות (Fungivory) הם בעלי חיים, שמקור מזונם העיקרי הוא מינים שונים של פטריות (פטריות כובע). רוב היצורים בקבוצה זו הם חסרי חוליות מתמחים, ובעיקר תולעים וחלזונות. כמו כן, קיימים גם חולייתנים אוכלי פטריות (כגון קופים שונים ועופות), אשר רובם נחשבים לאוכלי כל. חלק מהפטריות נאכלות בידי האדם למשל השמפיניון ואורנייה מצויה, אף שרבים מהפטריות לא טעימות ורעילות ביותר, למשל אמנית המוות וחלקם הורגות אנשים מדי שנה. ישנם 22 פרימטים הניזונים על מיני פטריות שונים אך רובם אוכלי כל: שימפנזה, גורילה, קופי מקוק, לנגור, מנגבי, מרמוסט וקוף ורווט. קופים אחרים כמו מרמוסט גולדיי מקבלים כמעט 65% ממזונם מפטריות בעוד שהמין חרומף שחור החי בהרים הגבוהים בסין, מתבסס בחורף על הדבר היחיד שהוא מוצא - חזזיות. עם זאת הפטריות נדירות ביערות הגשם ומופיעות באזורים בלתי צפויים בנוסף על כך שהם רעילות מאוד. עם זאת מבנה שיני הפרימטים מותאם לתזונה של פטריות. חלק מהיונקים למדו להתמודד עם רעילותם של פטריות מסוימות כמו קנגורי החולדה והמין סנאי דואה צפוני שמתבסס על נבגי פטריות שונות עמיד למספר מינים רעילים וקטלניים. יונקים נוספים כוללים מיני סנאיים, עכבריים שונים, חזירי בר ואיילים. מבין העופות ישנם כמה עורביים כמו בני הסוג Perisoreus הנמשכים לפטריות, קזואר מצוי הניזון מפטריות עצים, אמו הניזונים מפטריות Bovista ומ-Lycoperdon ודגרתל ההודו הניזון לעיתים מ-Mycena. אוכלי הפטריות המוצלחים ביותר הם חסרי חוליות שונים. מהחרקים ישנם כמה מיני נמלים כמו Euprenolepis procera מדרום-מזרח אסיה הניזונים מפטריות בלבד אלה גדלות על ענפים ביער הגשם. כמו כן נמלים מהשבט Attini, ובעיקר מהסוג Atta - נמלים גוזרות עלים, ניזונות מפטריות תת-קרקעיות שהן מטפחות על מצע באופן המזכיר חקלאות ועיבוד מזון אנושיים. טרמיטים מתת-משפחה Macrotermitinae ניזונים בעיקר מפטריות, וכן כמה חיפושיות כמו שחרוריתיים (Tenebrionidae), ‏ Endomychidae או Erotylidae הניזונות בעיקר מפטריות. מהזבובאים בני המשפחות פטרייתושיים Mycetophilidae ו-Phoridae מטילים ביצים בתוך עצים מתים והזחלים ניזונים בעיקר מפטריות החיות בעץ הנרקב. חלזונות וחשופיות שונות ניזונות מפטריות כמו החשופית מסוג Ariolimax. חלק מהמינים מתמחים במינים ספציפיים ומתמודדים עם הרעלים שלהם בעוד אחרים מגוונים בתזונתם. חלק ניזונים מפטריות כובע ואחרים מריריות או עובש. מהן נמלים גוזרות עלים ומה הקומפוסט שהן מייצרות?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
פיתוח עסקי

פיתוח עסקי (באנגלית: Business Development, לעיתים מכונה בקצרה "ביזדב" או Bizdev) הוא מושג מתחום הניהול העוסק בתהליכים ומשימות לשם קידום מטרות ארגוניות ומשלב דיסציפלינות ניהוליות, כלכליות, תעשייתיות, שיווקיות וארגוניות.  מטרות של תהליכי פיתוח עסקי יכולות להיות כלליות (הגדלת הכנסות החברה) או רחבות מאוד (פיתוח עסק לרשת ארצית) או ספציפיות ומוגדרות (השקת מוצר חדש או פניה למגזר לקוחות חדש). לעיתים מושגים יעדים אלו בעזרת יצירת מערכת יחסים עם חברות נוספות ושותפים אסטרטגיים, שהמטרות שלהם סינרגטיות לאלו של הארגון. ניהול הפיתוח העסקי הוא מערך ניהולי שמקביל או משלים לניהול השיווק והמכירות ולניהול אסטרטגי. ההבחנה המקובלת בין ניהול שיווק ומכירות וניהול עסקי שוטף, לבין ניהול פיתוח עסקי או ניהול אסטרטגיית צמיחה - היא ההבחנה בין פעילות אורגנית, שוטפת, לבין פעילות א-אורגנית, שאינה שוטפת אלא ייחודית. הגדרה שאומצה על ידי פלגרייב באנציקלופדיה לניהול אסטרטגי, "פיתוח עסקי מוגדר כמשימות ותהליכים הנוגעים להיערכות אנליטית להזדמנויות לגידול פוטנציאלי, איתור, יישום ותמיכה בהזדמנויות צמיחה אבל אין זה כולל החלטות אסטרטגיות ויישום הזדמנויות צמיחה". פיתוח עסקי נעשה באופן פנימי, בחברה עצמה או באמצעות יועצים חיצוניים. למרות המינוח "פיתוח עסקי", גם גופים ממשלתיים וציבוריים, מלכ"רים ותאגידים שאינם עסקיים, עוסקים באופן תמידי בפיתוח עסקי.  מחקר שיטתי שנערך לאחרונה בנושא, התווה קווים מנחים והצביע על הופעתו של תפקיד "מפתח עסקי" או מנהל הפיתוח העסקי, עם תפקיד מיוחד בתהליך ניהול חדשנות. פונקציית הפיתוח העסקי נפוצה יותר בתעשיות ההיי-טק והביו-טק . ערן רותם: מי צריך מנהל פיתוח עסקי ולמה?, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏2019-02-24 את Palgrave אנציקלופדיה של ניהול אסטרטגי (2014) משה גרימברג, תפקידיו המרכזיים של מנהל/ת פיתוח עסקי סוג, S., & Knyphausen-Aufseß, Z. (2007). לורנצי, V., & Sørensen, ה. א. (2014) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוכלי עצה

אוכלי עצה (Xylophagy; מילולית "xulon" - עץ, "phagein" - לאכול) הם בעלי חיים הניזונים משכבת העצה שבתוך גזעי וענפי עצים וחלק ממינים מתמחים אלה ניזונים מעצה בלבד. אוכלי עצה הניזונים רק מעצים מתים קרויים sapro-xylophagous. יצורים אלה כוללים בעיקר פרוקי-רגליים ובעיקר חרקים המוצלחים בהתמחות ובתזונה של כמעט כל חלק בצומח. הם מתחפרים בתוך הענף וניזונים מחלקיו בעזרת גפי הפה הגדולות שלהם. חלק מהמינים מחפשים נקודות עצה חלשות וניזונים ממנה ואחרים מגבילים את עצמם לחלקים מזינים או לאזורים בהם יש ריקבון, קליפה דקה או שהעץ כבר מת. חלק מחרקים אלה מביאים למות העץ, חלקם נחשבים למזיקים. לטרמיטים ישנם יחסי סימביוזה עם בקטריות העוזרים להם לעכל את העצה. לחרקים אחרים יחסים עם פטריות היכולות לעכל את העץ והחרק מעביר אותו ממקום למקום ואוכל את החלקים המעוכלים בידי הפטריה. מבין החרקים הניזונים מעץ בנוסף על הטרמיטים בולטים מיני חיפושיות כמו יקרוניתיים, חדקוניתיים ו-Scolytinae, המזיקים מאוד לעצים ולרהיטים. גם כמה שווה-רגלאים מותאמים לאכילת עצה וגם הצרעות מהמשפחה Siricidae. יצורים גדולים יותר שחלקם מותאמים לאכילת עשב או עלים כוללים את הצדפה טרדו נאוואליס, הבונים, הדג Panaque ממשפחת השרייניים, פנדה ענקית הניזון מחזרן וגם הפילים העצומים יכולים לאכול עצים ולכתוש אותם בקיבתם היטב. ראו למשל חדקונית הדקל
חיים שמרלר

הרב חיים שמרלר הוא רב וראש ישיבה חסידי, מקים ארגון הגפן וארגון שערי הוראה. נולד לרב אליהו שמרלר, ראש ישיבת צאנז בנתניה. הרב שמרלר הוא רב בית המדרש 'היכל צבי' רודניק של חסידי צאנז בירושלים. כיהן כראש ישיבת אורייתא בין השנים תשס"ו - תשע"ז. בין השנים תשע"ז - תשע"ט הוא כיהן כראש ישיבת חיי תורה. שתי הישיבות מיועדות לבחורים מתבגרים, בגילאי קיבוץ. בתשע"ג הוציא לאור את ספרו 'אוצרות אורייתא' שיעורים לפי סדר פרשיות התורה, משיעוריו שמסר בישיבת אורייתא באקטואליה בהלכה. בתשע"ז הוציא לאור מהדורה מורחבת, שני כרכים, בהוצאת עוז והדר. לרב שמרלר סדרת שיעורים מוקלטים על כל התלמוד בבלי. וכן על כל שולחן ערוך, פרקי אבות וסדרת שיעורים על המועדים. רבי מרדכי הגר מוויז'ניץ מונסי נהג להקשיב לשיעוריו בשנותיו האחרונות, כשראייתו נחלשה. הרב שמרלר הקים את ארגון שערי הוראה (ע"ר), המעודד בחורים ואברכים בלימוד הלכה ובפרט בשולחן ערוך הרב. הארגון מקיים מדי שנה בכ"ד טבת (יום ההילולא של מרן בעל התניא זי"ע) אירוע הוקרה מפואר, במסגרתו מחולקים תעודות ומלגות לנבחנים. בתשע"ח הכריז על פרויקט 'מיין מסכת' ('המסכת שלי'), במסגרת הארגון. על פי התוכנית, כל בחור לומד ונבחן על מסכת אחת שבה הוא רוכש בקיאות רבה במיוחד. התוכנית על שמו של רבי מרדכי הגר האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי. גם הקים על שמו את רשת ישיבות יום שישי 'אהבת מרדכי', ללימוד לפני שבת. הקים את ארגון הגפן - מאגר שדכנים מהציבור החסידי והליטאי, וכן מאגר שמות לשידוכים. הארגון עורך כנסי הדרכה לשדכנים ולבחורים מבוגרים. מכהן כחבר ועדת הרבנים של שיננא. בנו הרב יעקב ישראל, חתן המשפיע הרב צבי מאיר זילברברג מנהיג חבורת נחלת יעקב בירושלים. בנו הרב מנחם מנדל, חתן הרב ישראל חיים וייס, האדמו"ר מספינקא חתנו הרב אשר שטרנבוך, בן הרב ברוך שטרנבוך רב קהילת ויז'ניץ במודיעין עילית ובן הרב אליהו שטרנבוך וחתן הרב מנחם ארנסטר. מדיה וקבצים בנושא חיים שמרלר בוויקישיתוף שיעורי הרב חיים שמרלר באתר "קול הלשון" חיים שמרלר - רדיו קול חי האדמו"ר מויז'ניץ מבקר בישיבת אורייתא - אתר לדעת בכנס של ארגון הגפן(הקישור אינו פעיל) שיחה מיוחדת למצפים לשידוך, מפי הרב חיים שמרלר, באתר JDN מעמד חלוקת פרסים לתלמידים שנבחנו על שו"ע אדמו"ר הזקן(הקישור אינו פעיל) הרב חיים שמרלר באתר JDN חיים בן אליהו שמואל שמרלר, דף שער בספרייה הלאומית
בת-שבע כצנלסון

בת-שבע כצנלסון (1897 - 30 באוגוסט 1988), פעילה ציונית וחברת הכנסת השנייה. כצנלסון נולדה באוקראינה בשנת 1897. עלתה ארצה בשנת 1911 ולמדה בגימנסיה העברית בתל אביב. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה את לימודיה באוניברסיטת ז'נבה. באירופה נישאה לד"ר ראובן כצנלסון, ובשנת 1920 שבה לארץ. לצד עבודתה בהוראה בעיר העתיקה בירושלים, הייתה שותפה לפעילות ציבורית בייסוד ויצו העולמית, הנהגת ארגון נשים עבריות ופעילות התנדבותית בעליית הנוער. מטעם ויצו שימשה כיו"ר סניף ירושלים. בשנים 1951–1955 כיהנה כחברת כנסת מטעם מפלגת הציונים הכלליים. עסקה רבות בשליחות לארגונים בינלאומיים והייתה למעלה מעשור נציגת מועצת ארגוני הנשים בישראל בתנועת האמהות הבינלאומית. בת-שבע כצנלסון הייתה רעייתו של הד"ר ראובן כצנלסון, אמם של שר המשפטים שמואל תמיר ושל שולמית כצנלסון שהייתה מועמדת לזכייה בפרס נובל לשלום ומייסדת אולפן עקיבא. גיסיה: רחל כצנלסון (רעיית נשיא המדינה זלמן שזר), אברהם קצנלסון (מחותמי מגילת העצמאות) ויוסף כצנלסון (ממנהיגי היישוב היהודי והתנועה הרוויזיוניסטית). בת-שבע כצנלסון, באתר הכנסת בת-שבע כצנלסון, באתר כנסת פתוחה שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תשע"א.
ארנולד ון גנפ

ארנולד ון גנפ (Arnold van Gennep; ‏ 23 באפריל 1873 - 7 במאי 1957) היה אתנוגרף וחוקר פולקלור שטבע את המושג טקס מעבר, מושג מפתח בסוציולוגיה (בפרט סוציולוגיה של הדת) ואנתרופולוגיה של הדת. בין המושפעים מהגותו ויקטור טרנר, ג'וזף קמפבל ומרי דאגלס. נולד בלודוויגסבורג שבממלכת וירטמברג לאם הולנדית (ששם משפחתה היה ון גמפ) ולאב, עמו לא הייתה נשואה. בגיל שש עבר עם אמו לליון שבצרפת, שם נישאה לרופא ולאחר מכן עברה המשפחה לסבויה. את לימודיו האקדמאים החל ון גנפ בסורבון שבפריז, אך לא מצא שם נושאים שהתאימו לתחומי העניין שלו, לפיכך עבר לבית הספר לשפות ותרבויות חוץ אירופאיות (דאז: École des langues orientales) שם למד ערבית ולאקול פראטיק דה אוטז אטיד, שם למד פילוסופיה, אגיפטולוגיה, קוראן ותרבות אסלאם ו"דתות פרימיטיביות". בשנים 1912-1915 היה פרופסור לאתנוגרפיה באוניברסיטת נשאטל בשווייץ, משם גורש בתחילת מלחמת העולם הראשונה כיוון שאזרחותו לא הייתה מוסדרת. ב-1922 היגר לארצות הברית. ספרו החשוב ביותר הוא Les rites de passage ("טקסי המעבר") שראה אור ב-1909. בספר זה הציע ון גנפ תפיסה כוללת של מעבר בין תחומים שונים, כאשר הוא גוזר ממעברים טריטוריאליים, בין יחידות שונות למעברים תרבותיים והתפתחותיים בכלל. הכניסה לתחום טריטוריאלי השייך לקבוצה מסוימת דורש טקס התקבלות, המתבצע על סף הכניסה (בין אם זה דלת בית, שער עיר, נרתקס של מקדש או מעבר מעל ענף המונח על הארץ בכניסה לכפר אפריקאי) הטקס כולל פעילות המבטאת את המעבר מהאזור הנייטרלי (והמסוכן - כיוון שהוא מצוי בתחום לא מוגן) לאזור פנימי (למשל נישוק מזוזה, שפיכת נוזל (מים, שמן, דם) על המפתן, הצעת לחם ומלח, חבישת או הורדת כיסוי ראש או נעליים וכדומה). באופן דומה, טוען ון גנפ, ניתן לדמות את החברה האנושית לבית ובו חדרים ומעברים. חופש התנועה בין החדרים מוגבל על ידי השתייכות האדם לקבוצה חברתית, רובד, מעמד, שכבת-גיל וכדומה. המעבר בין "חדר" ל"חדר" בחברה מקביל למעבר טריטוריאלי על פני הסף ולפיכך דורש טקס מעבר. טקסי מעבר אלה קשורים למחזור החיים (לידה ובפרט לידה ראשונה או לידה ראשונה של בן זכר, התבגרות מינית, חתונה, מוות) או למעברים חברתיים אחרים (מעבר ממעמד של שוליה לאומן מומחה, קבלת תואר אקדמי, הסמכה לכהונה או לרבנות וכו'). את הטקסים חילק ון גנפ לשלושה: טקסים המתבצעים מחוץ לתחום ה"שער" (portal) או ה"סף" (בלטינית: līmen) נקראים פרה-לימינליים, טקסים על המפתן נקראים לימינליים וטקסים המתבצעים לאחר הכניסה נקראים פוסט-לימינליים. תחום זה נחקר בהמשך על ידי ויקטור טרנר. ון גנפ תיאר לרוב את הדתות והטקסים השונים בתרבויות השונות באופן נייטרלי (על אף השימוש במילה פרימיטיבי, שלא נחשבה טעונה באותה עת) אך הוא יוצא בחריפות רבה נגד טקס ברית המילה היהודי ומקשר אותו לטקסי סירוס וכריתת דגדגן. החיבור החשוב השני של ון גמפ, המוכר בעיקר בצרפת, הוא המדריך המקיף לפולקלור הצרפתי - Manuel de folklore français contemporain, שראה אור בין השנים 1937-1958 בארבעה ספרים, כאשר ה"ספר" הראשון נחלק לשבעה כרכים. חיבור נוסף הוא La Formation des légendes הדן ביצירתן של מעשיות (1910) Arnold van Gennep, The Rites of Passage, University Of Chicago Press, 1961 ISBN 978-0226848495 תוכן עניינים וסריקה חלקית בגוגל ספרים Wouter W. Belier, "Arnold Van Gennep and the Rise of French Sociology of Religion", Numen, Vol. 41, No. 2 (May, 1994), pp. 141-162 מדיה וקבצים בנושא ארנולד ון גנפ בוויקישיתוף חיבורים על יצירתו בארכיון האינטרנט ארנולד ון גנפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גוגל סקולר מונה למעה מ-15,000 ציטוטים של התרגום לאנגלית פירוט הכרכים
ת'אבת בן קיס בן שמאס

ת'אבת בן קיס בן שמאס (בערבית: ثابت بن قيس بن شماس) היה אחד מהסחאבה, בין המוסלמים הראשונים שאימצו את האסלאם לאחר מפגש עם מוחמד בעצמו. הוא מילא תפקיד חשוב במפגש בו נקבע היורש של מוחמד אחרי מותו. ישנן שתי גרסאות סותרות לגבי מותו, לפי האחת נהרג ככל הנראה בקרב בנג'ד בתקופת הח'ליפים ישרי הדרך. אך לפי מסורת מוסלמית-סינית הוא היה בין הראשונים שהגיעו לאזור סין על מנת להפיץ את האסלאם עוד בתקופת שושלת טאנג, ובסופו של דבר מת בהיותו בשינג'יאנג. Digital Mimbar (2014-07-22), Getting to Know the Companions - Day 20 - Thabit Ibn Qais & Suhaib Ibn Sinaan (RA) - Mufti Menk, נבדק ב-2018-09-06 http://www.chinaheritagequarterly.org/articles.php?searchterm=005_legends.inc&issue=005 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סהלה בנת סהיל

סהלה בנת סהיל (בערבית: سهلة بنت سهيل) הייתה אחת מהסחאבה של הנביא מוחמד. היא הייתה נשואה לאבו חוד'יפה בן עותבה, וביחד הם אימצו את סאלם מולא אבי חד'יפה (ער') Burton, John, 1929-, The collection of the Qurʼān, 1st pbk. ed, Cambridge: Cambridge University Press, 1979, ©1977 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבו חוד'יפה בן עותבה

אבו חוד'יפה אבן עותבה אבן רביע (בערבית: أبو حذيفة بن عتبة; תעתיק מדויק: אבו חד'יפה בן עתבה) היה אחד מהצחאבה של הנביא מוחמד. הוא היה הבן של עותבה אבן רביע (אנ'), אחד ממנהיגי שבט בני עבד שמס. הוא התחתן עם סהלה בנת סהיל. היה אחיהם של וואליד אבן עותבה והינד בנת עותבה (אשתו של אבו סופיאן). Islamic Media (2017-04-19), Lives of the Sahaba (Abu Hudhayfah ibn Utbah & 'Amr ibn Umm-Maktoom) - Lecture 8, נבדק ב-2018-09-06 ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יבשת

יבשת היא שטח גדול ורציף של יבשה על פני כדור הארץ. אין בגאוגרפיה הגדרה מדויקת ליבשת ואין גבולות מוסכמים בין היבשות. בתרבויות שונות מגדירים יבשות באופן שונה, ובזמנים שונים בהיסטוריה הוגדרו שטחים מסוימים כיבשות שונות. ההגדרה הגאולוגית של יבשת ברורה יותר מהגדרתה הגאוגרפית. יבשת במינוח הגאולוגי היא חלק מעובה של קרום כדור הארץ שקיים מזה מיליארד שנה ויותר. להשוואה, קרום כדור הארץ בקרקעית האוקיינוסים צעיר הרבה יותר, וגילו אינו עולה על 200 מיליון שנה. ההשערה הרווחת היא שגרעיני היבשות (המכונים מגינים במינוח הגאולוגי) נוצרו בשלב מוקדם למדי בהתפתחות כדור הארץ, ומאז תהליך נדידת היבשות מפגיש ומפריד גרעינים אלה שוב ושוב בתצורות שונות. לפחות פעמיים בעבר הצטרפו כל גרעיני היבשות ליבשת על אחת ענקית. אי ההסכמה הגדולה ביותר בנושא חלוקת היבשות הוא בנושא הגבול בין אירופה לאסיה, יש כאלה המחשיבים את שתיהן ליבשת אחת – אירואסיה. כמו כן, רבים טוענים כי אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית גם הן יבשת אחת. גאוגרפים מסוימים הציעו אפילו לאחד את אירואסיה ואפריקה ליבשת אחת בשם אירואפרסיה, שכן הן היוו בעבר רצף יבשתי אחד (עד לחפירת תעלת סואץ). איים נחשבים, בדרך כלל, לחלק מן היבשת הקרובה אליהם ביותר. לכן, האיים הבריטיים למשל, נחשבים לחלק מאירופה. לפעמים, משתמשים בשמות אוסטרלאסיה או אוקיאניה על מנת לתאר את האיים הרבים באוקיינוס השקט בצירוף אוסטרליה. באנגלית ובמספר שפות אחרות המונח "היבשת הישָנה" או "היבשת" (בה' הידיעה) משמש לעיתים כדי לתאר את אירופה, בגלל נקודת מבט מערבית של התרבויות דוברות שפות אלו. שיטת 4 היבשות: אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה, אירואפרסיה שיטת 5 היבשות (א'): אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה, אפריקה, אירואסיה שיטת 5 היבשות (ב'): אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, אירואפרסיה שיטת 6 היבשות (א'): אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, אפריקה, אירואסיה שיטת 6 היבשות (ב'): אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה, אפריקה, אסיה, אירופה שיטת 7 היבשות: אנטארקטיקה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, אפריקה, אסיה, אירופה בישראל מקובלת שיטת 7 היבשות[דרושה הבהרה][דרוש מקור]. זילנדיה – "יבשת" לא רשמית, שקועה ברובה המוחלט, שחלקיה מעל גובה פני הים הם איי ניו זילנד וקלדוניה החדשה. מערכת וואלה! טכנולוגיה‏, בת 4 מיליארד שנים: חתיכה מקרום מכדור הארץ קבורה מתחת ליבשת אוסטרליה, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2022 science/continent יבשת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חידון היבשות, באתר לרגו
אליהו פראנסיס

הרב אליהו פראנסיס (טבת תרל"ט, 10 בינואר 1879 – תשרי תש"ג, 25 בספטמבר 1942) היה דיין בסלוניקי ובאמסטרדם. נולד בסלוניקי לבינוטא והרב משה, רב בעיר. בראשית דרכו היה מורה לעברית ולתלמוד בסלוניקי. בשנת 1924 מונה לדיין, וכיהן כממלא מקומו של הרב הראשי בעיר. על אף שקיבל הצעות רבנות מיהודי מדינות רבות בחבל הבלקן ובגליפולי, סירב לעזוב את סלוניקי. הסיבה לכך הייתה מפני בקשת אימו שלא יעזוב את סלוניקי, שבה משפחתה התגוררה מדורי דורות. בשנת 1927, לאחר פטירת אימו, עלה אביו לארץ ישראל והתגורר בירושלים, תוך כדי שאמר לו שאם ברצונו לעזוב את סלוניקי, הרשות נתונה. לאור זאת ביקש לעלות, כאביו, לארץ ישראל. בשלב זה הוזמן על ידי הקהילה הספרדית של אמסטרדם לכהן אצלם כדיין, לאור זאת שבקהילת הספרדים המקומית לא היה מועמד ראוי. לאחר הפצרות, נעתר לבקשתם. בשנת 1928 הגיע לאמסטרדם, ונבחן אצל ועדה בה היו בין היתר אברהם שמשון אונדרוויזר (רב הקהילה דאז) והרב אליעזר סרלואיס (דיין, לימים רב הקהילה). לאחר הבחינה מונה לדיין בעיר, תפקיד אותו מילא עד מותו בשואה. באחד הטרנספורטים הובא לאושוויץ, וב-25 בספטמבר 1942 הוכנס לתאי הגזים, יחד עם שנים מבניו. יוסף אונדרווייזר (תקציר ממאמרו), הרב ר' אליהו פראנסיס, בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, כרך א, ניו יורק: המכון לחקר בעיות היהדות החרדית, תשט"ו, עמ' 92–94.
וולוו B8R

וולוו B8R (בשוודית: Volvo B8R) היא סדרת אוטובוסים המיוצרת במגוון שלדות, מתוצרת וולוו אוטובוסים השוודית, אשר מיוצרת משנת 2013 ועד היום. "וולוו B8R" שווק בישראל, לשימוש חברת קווים. דגמי "וולוו B8R" מיוצרים בשוודיה, ברזיל והפיליפינים מדרגה ליד דלת הכניסה מנועי דיזל טורבו "וולוו B8R" דגם "9500" "וולוו B8R" דגם "8900" "וולוו B8R" דגם "9700S" "וולוו B8R" "וולוו B8R" וולוו B7R מדיה וקבצים בנושא וולוו B8R בוויקישיתוף וולוו B8R, סרטון באתר יוטיוב "וולוו Volvo B8R" volvobuses.com/en-en/news/2017/apr/volvo-buses-launches-the-volvo-b8r-globally "וולוו Volvo B8R" busandcoachbuyer.com/volvo-b8r-plaxton-leopard "וולוו Volvo B8R" volvobuses.co.uk/en-gb/our-offering/coaches/volvo-b8r/specifications "וולוו B8R" - מפרט טכני volvobuses.com.br/content/dam/volvo/volvo-buses/markets/brazil/especificacoes/b250r
רציף ויקטוריה ואלפרד

רציף ויקטוריה ואלפרד (באנגלית: Victoria & Alfred Waterfront; או בקיצור רציף V&A (רציף וי אנד איי) (באנגלית: V&A Waterfront) הוא אזור נופש ופנאי בעיר קייפטאון שבדרום אפריקה, לחוף נמל מפרץ טייבל (נמל מפרץ הר השולחן) שבאוקיינוס האטלנטי, לרגלי הר השולחן. שטח המתחם 1,214 דונמים, והוא ממוקם בתחום הנמל הפעיל הוותיק ביותר של דרום אפריקה. הוא פותח לשימוש כאזור פנאי ומגורים בתכנונו של אדריאן ואן דר ויוור ( Adrian van der Vyver), ששימר את המראה הוויקטוריאני של האזור. במתחם מבקרים יותר מ-23 מיליון איש מדי שנה, והוא אתר התיירות הפופולרי ביותר בדרום אפריקה; כך לדוגמה בדצמבר 2016 ביקרו במתחם כ-3 מיליון מבקרים, וב-31 בדצמבר 2016 ביקרו במתחם 180,000 מבקרים ביום אחד. במתחם מצויים 22 אתרי מורשת לאומית של דרום אפריקה, 450 חנויות, 80 מסעדות, בתי קפה ופאבים ומספר מלונות ומוזיאונים. הנסיך אלפרד, בנה השני של המלכה ויקטוריה, ביקר במושבת נמל השולחן (Cape Colony harbour) בשנת 1860 בהיותו בן 16, עת שהיה צוער על אוניית הוד מלכותה יוריאלוס (Euryalus), והיה בן משפחת המלוכה הראשון שביקר במושבה. הנמל הצבאי שבמקום נקרא על שמו, ועל שם אימו בעקבות הביקור.  במתחם 450 חנויות, ובהן חנויות אופנה, תכשיטים, מוצרי עור, אלקטרוניקה, ומזכרות לתיירים. כמו כן במתחם נמל פעיל. אזור הממגורות של הנמל פותח בשנת 2017 והוקם בו מוזיאון זייץ לאמנות אפריקאית עכשווית. מוזיאון שאבונס באטרי רציף המעבורות לרובן איילנד אקווריום שני האוקיינוסים בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קייפטאון מדיה וקבצים בנושא רציף ויקטוריה ואלפרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רציף ויקטוריה ואלפרד היסטוריה של פיתוח המתחם נתונים סטטיסטיים תיאור המתחם מידע תיירותי - סטיסטיקה והסברים על פיתוח המתחם ההיסטוריה של הנמל ושל רציף ויקטוריה ואלפרד תיאור פיתוח אזור הממגורות ועלויות הפיתוח
קרייזלר וליאנט VG

קרייזלר וליאנט VG (באנגלית: Chrysler Valiant VG) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצר בין השנים 1970–1971. סך הכול יוצרו 52,944 יחידות. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - הרדטופ 5 דלתות - סטיישן 2 דלתות - טנדר (Dodge VG utility) "Valiant sedan (M-41" "Valiant hardtop (M-23)" "Valiant Safari wagon (M-45)" "Valiant Pacer sedan (S-41)" "Valiant Pacer hardtop (S-23)" "Valiant Regal sedan (H-41)" "Valiant Regal hardtop (H-23)" "Valiant Regal Safari wagon (H-45)" "Valiant Regal 770 sedan" "Valiant Regal 770 hardtop" "Valiant Wayfarer utility (L-20)" "קרייזלר וליאנט VG", הרדטוף, 2 דלתות - קופה "קרייזלר וליאנט VG", הרדטוף, 2 דלתות - קופה, שנת 1970 "קרייזלר וליאנט VG", הרדטוף, 2 דלתות - קופה "קרייזלר וליאנט VG", דגם "Regal Sedan" שנת 1970 "קרייזלר וליאנט VG", דגם "Regal Sedan" שנת 1971 "קרייזלר וליאנט VG", דגם "Regal Sedan" שנת 1970 - מבט לתא הנהג "קרייזלר וליאנט VG" "קרייזלר וליאנט VG" "קרייזלר וליאנט VG" "קרייזלר וליאנט VG", דגם "Pacer sedan" שנת 1970 "קרייזלר וליאנט VG" דגם "Safari" - סטיישן, שנת 1970 "קרייזלר וליאנט VG" דגם "Safari" - סטיישן, שנת 1971 "קרייזלר וליאנט VG" דגם "Safari" - סטיישן, שנת 1971 "קרייזלר וליאנט VG" דגם "Wayfarer" - טנדר, שנת 1971 "קרייזלר וליאנט VG" - (קרוי גם: "Dodge VG Utility") טנדר "קרייזלר וליאנט VG" - (קרוי גם: "Dodge VG Utility") טנדר "קרייזלר וליאנט VG" דגם קבריולט שנת 1970 קרייזלר פלימות' ואליאנט קרייזלר וליאנט SV1 קרייזלר וליאנט AP5 קרייזלר וליאנט AP6 קרייזלר וליאנט VF קרייזלר וליאנט VH קרייזלר וליאנט VJ מדיה וקבצים בנושא קרייזלר וליאנט VG בוויקישיתוף קרייזלר וליאנט VG, סרטון באתר יוטיוב "קרייזלר וליאנט VG" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/valiant_vg_technical_specifications "קרייזלר וליאנט VG" uniquecarsandparts.com.au/car_info_chrysler_valiant "קרייזלר וליאנט VG" דגם הרדטוף tradeuniquecars.com.au/buyers-guide/1601/chrysler-vg-valiant-pacer-hardtop-1970-1971 "קרייזלר וליאנט VG" קופה shannons.com.au/auctions/2015-shannons-melbourne-autumn-classic-auction
ג'ון באקלנד

ג'ונתן מארק (ג'וני) באקלנד (אנגלית: Jonathan Mark "Jonny" Buckland; נולד ב-11 בספטמבר 1977 בשם ג'ונתן מארק באקלנד), הוא הגיטריסט הראשי של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. באקלנד נולד בלונדון, אנגליה וחי שם עד שבגיל 4 משפחתו עברה לצפון ויילס. אחיו הגדול, שהיה מעריץ הלהקה My Bloody Valentine, עודד את באקלנד להיכנס למוזיקה. בגיל 11 באקלנד קיבל השראה מלהקת הסטון רוזס והתחיל לנגן בגיטרה. באקלנד למד מתמטיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת לונדון, שם פגש את חבריו לעתיד ללהקת קולדפליי. בראיונות באקלנד מציין כהשפעות מוזיקליות בין היתר את אריק קלפטון, ג'ורג' האריסון וג'ימי הנדריקס. כיום הוא חי בלונדון עם חברתו, קלואי. מדיה וקבצים בנושא ג'ון באקלנד בוויקישיתוף ג'ון באקלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון באקלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון באקלנד, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון באקלנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון באקלנד, באתר Discogs (באנגלית) http://www.msnbc.msn.com/id/7935151/site/newsweek/?page=4