laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברוכין

ברוכין הוא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בגוש מערבא שבשומרון, על גבעה בגובה 412 מטרים מעל פני הים, בסמוך לכפרים הפלסטיניים בורוקין וכפר א-דיכ, ובמרחק כ-2 ק"מ מצפון מזרח להתנחלות עלי זהב, בתחום מועצה אזורית שומרון. השם ברוכין מנציח את זכרו של הרב ברוך שלום הלוי אשלג, ודומה במצלול לשמו של הכפר הסמוך בורוקין. בקרבת היישוב נמצאת חורבת חמד הנראית היטב מכביש 5 ושופצה על ידי בני נוער מברוכין. במדרונות החורבה יש מערות קבורה מהתקופה הביזנטית, וביניהן קבר בגוף הסלע, חלל בצורת קשת עם תבליט לפיד בקיר. בחורבה יש 5 בורות מים ושרידי כנסייה ביזנטית עם עמודים ופסיפסים. נכון לסוף 2020 ברוכין היא ההתנחלות שצומחת הכי מהר ביהודה ושומרון בקצב של 26.9% לשנה[דרוש מקור]. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא. על הקמת היישוב הוחלט בוועדת השרים לענייני התיישבות באפריל 1983, אולם ההחלטה לא יצאה אז אל הפועל. היישוב הוקם ב-1999 על ידי גרעין בן 6 משפחות מתלמידי ישיבת ארץ הצבי שביישוב פדואל הסמוך. הקרקעות עליהן התיישבו היו אדמות מדינה היישוב, שהיה באותה עת מאחז, התנהל באופן חלקי כשכונה של עלי זהב, ולכן הלמ"ס מנתה את תושביה כחלק מאוכלוסיית עלי זהב. בשנת 2012 הכירה ממשלת ישראל בברוכין כיישוב עצמאי. אתר האינטרנט הרשמי של ברוכין ברוכין, באתר "המועצה האזורית שומרון" עוזי ברוך, ברוכין בשומרון חגג היום עשור להקמתו, באתר ערוץ 7, 7 באוקטובר 2009 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 טובה צימוקי, מחלוקת קשה בין לוי לדרובלס: מי יהיה אחראי להתיישבות ביו"ש, דבר, 20 באפריל 1983 חוות דעת ביניים על מאחזים בלתי מורשים, עמוד 101 עמרי נחמיאס, צוות השרים של הממשלה החליט להסדיר מעמדן של סנסנה, רחלים וברוכין, באתר nana10‏, 23 באפריל 2012
מריו מונטי

מריו מונטי (באיטלקית: Mario Monti; נולד ב-19 במרץ 1943) הוא פוליטיקאי וכלכלן איטלקי, שכיהן כראש ממשלת איטליה בשנים 2011–2013. בעברו שימש כנציב האיחוד האירופי לתחרותיות בשנים 1999–2004. כמו כן, כיהן גם כשר האוצר וכממלא מקום שר החוץ של איטליה. מונטי גם שימש בעברו כיועץ לבנק ההשקעות גולדמן זקס. מונטי נולד בעיר ורזה בחבל לומברדיה, באיטליה. הוא סיים תואר ראשון בכלכלה ובניהול באוניברסיטת בוקוני במילאנו. הוא המשיך בלימודים מתקדמים בכלכלה באוניברסיטת יל, שם היה תלמידו של חתן פרס נובל לכלכלה ג'יימס טובין. בשנים 1970–1985 הוא לימד כלכלה באוניברסיטת טורינו ועבר ללמד באוניברסיטת בוקוני, שם שימש אף כרקטור בשנים 1989–1994 וכנשיא האוניברסיטה בשנת 1994. מוקד מחקריו הכלכליים היה בלימוד התנהגות בנקים בתנאי מונופול. בשנת 1994 הוא מונה על ידי ממשלתו הראשונה של סילביו ברלוסקוני לשרת בנציבות האירופית, לצד המדינאית האיטלקייה אמה בונינו. בתפקידו הראשון כנציב היה אחראי ל"שוק פנימי, שירותים פיננסיים ואינטגרציה פיננסית, מכסים ומסים". בשנת 1999 חודש מינויו לנציבות על ידי ממשלת מאסימו ד'אלמה, תחת נשיא הנציבות האירופית רומנו פרודי. בתקופתו השנייה בנציבות היה אחראי לתחרותיות בתחום האיחוד האירופי. בתקופה זו יזם הליכים על הפרת הגבלים עסקיים נגד חברת מיקרוסופט וכן עמד בראש חקירה בעניין הצעת האיחוד בין חברות הענק ג'נרל אלקטריק והאניוול, איחוד שנמנע בסופו של דבר בהחלטת הנציבות האירופית. בשנת 2004 לא האריכה ממשלת ברלוסקוני השנייה את כהונתו. מונטי שב לכהן כנשיא אוניברסיטת בוקולי. בשנת 2010 הטיל עליו נשיא הנציבות האירופית ז'וזה מנואל ברוזו לכתוב דו"ח על העתיד של שוק אחד ולהציע צעדים נוספים להשלמת תוכנית האיחוד האירופי ליצירת שוק אחד. נוסף לתפקידו כנשיא אוניברסיטה, מונטי אף עומד בראש מכון ברויגל, מכון מחקר כלכלי אירופי שנוסד בשנת 2005. ב-9 בנובמבר 2011 מינה נשיא איטליה ג'ורג'ו נפוליטנו את מונטי לסנאטור לכל החיים בהסנאט של הרפובליקה. ב-12 בנובמבר 2011 הטיל עליו נפוליטנו להרכיב ממשלה חדשה, וב-16 בנובמבר הושבע מונטי לראשות הממשלה. כן מכהן מונטי כשר האוצר. לתפקיד שר החוץ בממשלתו מונה ג'וליו טרצי, אשר כיהן בעבר כשגריר איטליה בישראל. מונטי הכריז כי הוא מקווה להקים ממשלה שתכהן עד הבחירות הבאות, שעתידות להתקיים ב-2013. ב-21 בדצמבר 2012, הגיש מונטי לנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו את התפטרותו. הוא נאלץ לעשות זאת אחרי שמפלגתו של ברלוסקוני הסירה את התמיכה בו. מונטי התמודד בבחירות הכלליות באיטליה 2013, אך זכה בהישג מוגבל. ב-28 באפריל 2013 סיים את כהונתו כראש ממשלה. מונטי ידוע כאגיפטולוג חובב עוד מתקופת עבודתו באוניברסיטת טורינו. מדיה וקבצים בנושא מריו מונטי בוויקישיתוף מריו מונטי, ברשת החברתית פייסבוק מריו מונטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריו מונטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) AP, סופר מריו: הטכנוקרט האלגנטי שיציל את איטליה?, באתר ynet, 14 בנובמבר 2011 Super Mario and the Temple of Learning, באתר קרן המטבע הבינלאומית (באנגלית) ויקטור סימפסון, גלדיאטור: מריו מונטי נלחם למען המשק האיטלקי, באתר nrg‏, 6 בפברואר 2012 Mario Monti, A New Stategy for a Single Market. May 9, 2010. A Shaken Italy Is Poised to Name a New Government. New York Times, November 10, 2011 סוכנויות הידיעות, איטליה: מריו מונטי הוא ראש הממשלה החדש, באתר ynet, 13 בנובמבר 2011 http://www.bbc.co.uk/news/world-europe-15730394 רויטרס, בחירות בפברואר: ראש ממשלת איטליה התפטר, באתר ynet, 21 בדצמבר 2012
ברקן

האם התכוונתם ל... ברקן – סוג צמח קוצני ממשפחת המורכבים ברקן (יישוב) – התנחלות בשומרון גתות ברקן – אתר ארכיאלוגי בסמוך להתנחלות ברקן אזור התעשייה ברקן – אזור תעשייה גדול בשומרון בצמוד ליישוב ברקן פיגוע הירי באזור התעשייה ברקן ברקן הוא כינויו בצה"ל של הטיל נגד מטוסים סטינגר יקבי ברקן הר ברקן – חלק מרכס הר הגלבוע נחל ברקן – בין נחלי מנשה, מתנקז במרודותיו הצפוניים-מערביים של רכס השומרון ברקן (דג) – סוג של דג ממשפחת הברקניים אישים אייל ברקן – מפיק מוזיקלי ישראלי יהודה בארקן – שחקן קולנוע, מפיק, במאי ותסריטאי ישראלי מיכאל ברקן – קצין צה"ל ניר ברקן – קצין צה"ל עדי ברקן – צלם וסוכן דוגמניות עירית גלוסקינוס ברקן - שחיינית עבר ישראלית
תג מחיר

תג מחיר הוא תווית המוצמדת למוצר העומד למכירה ומציגה את מחירו. לסימון שיטתי של תג מחיר על מוצרים רבים משמש "אקדח מחירים" - מכשיר שניתן לציין בו מחיר, וכל הפעלה שלו מדביקה תג שבו נקוב מחיר זה על מוצר אחד. במכירה של מוצרים, כגון ירקות, שבהם הצמדה של תג מחיר לכל מוצר אינה מעשית, מוצב תג המחיר על הדוכן שבו נמכרים המוצרים. חובת סימון מחירים בדרך זו או אחרת, למשל בסימון על המדף, קיימת במידה מסוימת במדינות רבות. אולם חובה גורפת של שימוש בתג מחיר על כל מוצר נהוגה כמעט רק בישראל. במדינות אחרות בהם הייתה נהוגה חובת שימוש בתג מחיר, ניתנו הקלות לחנויות שענו על תנאים שונים, כמו שימוש בעזרים אלקטרוניים להצגת מחירים או שנמצאו בביקורת שהמחירים אצלם היו ברמת דיוק סבירה. במרץ 2011 ביטלה מישיגן את חובת השימוש בתג מחיר על כל מוצר, בהמלצת מושל המדינה, אשר טען שהחוק מיושן, בלתי יעיל וגורר מחירים גבוהים יותר לצרכנים. תג המחיר מציג את המחיר בצורה גלויה, הניתנת לקריאה על ידי אדם, אך פעמים רבות אינו משמש את הקופה, שבה מזוהה המחיר לפי קוד המוצר, ובפרט באמצעות ברקוד. לפיכך נוצר לעיתים חוסר התאמה בין המחיר שהוצג לקונה בתג המחיר ובין המחיר שנרשם בקופה לפי קוד המוצר. מחקר שנעשה באזור מפגש המדינות ניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט בארצות הברית מצא שהמחירים בחנויות בהם יש חובת סימון מוצרים גבוהים בכ-20-25 סנט למוצר כך שהמחירים גבוהים בכ 8-9.6% באזורים בהם נהוגה חובת סימון מוצרים. עלות זאת לצרכן גבוהה בסדר גודל מהתועלת האופטימית ביותר מהשימוש בתגי מחיר על כל מוצר, כך שהצרכן ככל הנראה ניזוק מחובת סימון מוצרים בתגי מחיר. סעיף 17ב לחוק הגנת הצרכן קובע חובה של הצגת מחיר למוצר: (א) עוסק המציע, המציג או המוכר טובין לצרכן יציג על גביהם או על גבי אריזתם את מחירם הכולל. (ב) הצגת המחיר כאמור בסעיף קטן (א) תהיה - (1) של המחיר הכולל בלבד, ורק במטבע ישראלי; (2) במקום הנראה לעין, בספרות ברורות וקריאות. (ג) הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) יחולו גם על טובין המוצגים על ידי עוסק לראווה בכל דרך שהיא, באופן הנותן יסוד להניח שהטובין, או טובין הדומים להם, מוצעים על ידיו לצרכן למכירה. (ד) המחיר המחייב של טובין יהיה המחיר שהוצג עליהם בהתאם להוראות סעיף זה, אף אם מחירם בקופה גבוה מהמחיר האמור. בתקופה של שינויי מחיר תכופים עקב אינפלציה, וכן בעקבות שינוי שיעור המע"מ, המצריך שינוי כל תגי המחיר, נגרמת לסוחרים טרחה רבה. עקב כך קיימת בקרבם התנגדות לחובת סימון המחירים. בהשאלה משמש המושג "תג מחיר" לציון עונש שיוטל על אויב עקב מעשה מלחמה או טרור שביצע. דוגמה: בעקבות מתקפת הטרור בדרום ישראל אמר שר הביטחון, אהוד ברק: "יהיה תג מחיר על האירוע הזה". בקרב הימין הקיצוני בישראל מתקיימת דרך פעולה הקרויה "תג מחיר", שבמסגרתה נערכות פעולות אלימות נגד פלסטינים ונגד משטרת ישראל וצה"ל. מחקר: ברוב מדינות העולם לא חלה חובת סימון מחירים על מוצרים בחנויות, באתר גלובס, 16 ביולי 2008 Mark Bergen, Daniel Levy, et al., When Little Things Mean a Lot: On the. Inefficiency of Item-Pricing Laws, Journal of Law and Economics, Vol. 51, May 2008, pages 209-249 Change to item pricing law will help consumers save, make businesses more competitive, March 29, 2011, Michigain's Official Web Site חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, באתר של משרד התמ"ת יעל אונגר, סימון מחירים: לא מוותרים לקופאית, באתר ynet, 13 ביוני 2000 אטילה שומפלבי, השר ברק: מקור הטרור בעזה, נגיב במכה חזקה, באתר ynet, 18 באוגוסט 2011 יהושע בריינר‏, כך פיצחו "שייקה" ו"גורדון" את הימין הקיצוני, באתר וואלה, 6 בפברואר 2014.
HTC Sensation

ה-HTC Sensation הוא מכשיר טלפון מתקדם ("סמארטפון") שעוצב ויוצר על ידי חברת HTC. המכשיר הוכרז רשמית על ידי HTC ב-12 באפריל 2011 והוא מריץ מערכת הפעלה אנדרואיד 2.3, מכיל מעבד כפול-ליבה, ומסך מגע מסוג S-LCD ברזולוציה של qHD בגודל של 4.3 אינץ' ורזולוציה של 256 פיקסלים. המכשיר מבוסס על מעבד קוואלקום MSM8260 והמצלמה שמשולבת בו היא מצלמת 8 מגהפיקסל. זהו המכשיר הראשון מבית HTC שהושק רשמית עם ממשק HTC Sense 3.0. נוהגים להשוות את המכשיר ל-סמסונג גלקסי S II, בעיקר בזכות המאפיינים הטכניים הדומים ומערכת ההפעלה המקבילה. המכשיר נמכר לראשונה על ידי Vodafone באירופה, כולל בריטניה, במאי 2011. מכשיר תואם הושק בארצות הברית כחודש לאחר מכן, תחת השם HTC Sensation 4G לשימוש ברשת הסלולרית של חברת T-Mobile. בישראל המכשיר נמכר על ידי משווקים פרטיים, שהביאו אותו מארצות הברית או מאירופה, ואינו נמכר על ידי חברות הסלולר המובילות. בספטמבר 2011, השיקה HTC באירופה את גרסת "Extreme Edition (XE)" ל-HTC Sensation תחת השם HTC Sensation XE עם Beats Audio. מכשיר זה סיפק שדרוגים לכוח העיבוד של המכשיר (1.5GHz לעומת 1.2GHz במכשיר המקורי), סוללה חשמלית משופרת (1730mAh) וגרסת אנדרואיד חדשה (2.3.4). חיצונית המכשיר ניתן לזיהוי בקלות בזכות הרמקול האדום שלו, השינוי בכפתורים והמצלמה הראשית. המכשיר סופק עם אוזניות שעוצבו מחדש וכונו בשם YourBeats earphones (שדרוג של אוזניות iBeats). עם צאתו, מכשיר זה נמכר גם בישראל, בפער של כ-500ש"ח לעומת המכשיר הרגיל. חודש לאחר מכן, באוקטובר 2011, שוחררה גרסה מיוחדת נוספת עם Beats Audio, שכונתה HTC Sensation XL עם Beats Audio. המעבד הוא מדגם MSM8255 עם ליבה יחידה. ההבדלים לא משמעותיים, בולט בהם גודל המסך (4.7 אינץ'). בנוסף - בשונה משאר המכשירים, מכשיר זה עוצב חיצונית בצבע לבן, וברזולוציה מעט נמוכה. מדיה וקבצים בנושא HTC Sensation בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של HTC Sensation דף המכשיר באתר היצרן (באנגלית) (ארכיון) השוואה בין שלושת דגמי המכשיר HTC Sensation, GSMARENA ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלסה תכלה

מלסה תכלה (באמהרית: መለሰ ተክሌ, בשמו העברי: זכריה בן שמואל; 9 בינואר 1923 - 28 ביוני 1957) יהודי-אתיופי אשר כיהן בשירותים מנהליים באתיופיה. נולד בדמביה בשנת 1923 למשפחה מביתא ישראל שהמירה את דתה לנצרות וכתוצאה ממהלך זה זכתה לחלקת אדמה ואב המשפחה זכה לתואר "בג'רונד". למרות שמשפחתו של תכלה התנצרה היא לא התקבלה בקרב הקהילה הנוצרית הוותיקה ולעיתים הוקעה ממנה. בגיל 11 הגיע לעיר אדיס אבבה כדי ללמוד בבית הספר העברי המקומי. תכלה היה לאחד מהתלמידים הצעירים ביותר ולמד באופן אינטנסיבי עד אשר נסגר בית הספר ב-1937 בצו הכיבוש האיטלקי. בתקופה שבה בית הספר היה סגור הוא חזר לביתו ושם החל ללמוד אנגלית באופן עצמאי בעזרת מורים הודים שלימדו בבתי הספר בגונדר. לאחר שחרור אתיופיה כיהן תכלה בתפקיד בעיריית גונדר ולאחר מכאן כסגן ראש העיר. בשנות ה-30 לחייו טקלה מונה לראש הרשויות המקומיות של מחוז שוואה. בספטמבר 1953 נשלח לארצות הברית כדי לעקוב אחר ההתפתחות המוניציפלית במדינה. בשליחות הוא יצר קשר עם הקהילות היהודיות וגער בהם על התעלמותם מנושאים הנוגעים לביתא ישראל. לאחר שסיים את שליחותו לא חזר מלסה לאתיופיה ונשאר בארצות הברית, שם עסק בפעילות למען ביתא ישראל. נפטר ב-28 ביוני 1957 בוויסקונסין. שמואל ילמה ואחרים, על כנפי היונה - 100 שנה להולדתו של יונה בוגלה: 100 שנות פעילות ציונית באתיופיה, 2008 תשס"ח, גפן בית הוצאות לאור בע"מ, עמ' 57 - 62 Simon D. Messing, The story of the Falashas, "Black Jews" of Ethiopia, Balshon, 1982, p. 69-71 מלסה טקלה ז"ל חלוץ לפני המחנה, באתר מטה יוצאי אתיופיה
חנוך פרבר

חנוך (חני) פרבר (1952 - 27 בספטמבר 2005) היה שף, עיתונאי אוכל ומחבר ספרי בישול ישראלי. פרבר יליד תל אביב, בוגר בצלאל במגמת עיצוב מוצר. היה השף והבעלים של מסעדת "זליג" ברחוב אבן גבירול בתל אביב, בה גם עבדו אורנה אגמון ואלה שיין, שלימים הקימו שותפות מוצלחת - אורנה ואלה, בעלים של מסעדת גרגנטואה הצרפתית ביפו (בשותפות עם ליאון אלקלעי ויועץ קולינרי למוסדות רבים. כתב מדורים קבועים ב"ידיעות אחרונות" וב"גלובס" והיה במשך שנים רבות עורך גסטרונומי במגזין על השולחן. פרבר היה אחראי, יחד עם המפיקה אתי אנטה, לתוכנית האוכל "גידי גוב הולך לאכול" בהנחיית גידי גוב. כמו כן, היה שותף יחד עם השפית מיכל קורן, ואשתו רונית, בגן האירועים "חגיגה בכפר" שבכפר הס. הגן שהמשיך לגדול ולהתפתח בשנים האחרונות מנוהל על ידי מיכל ורונית וממשיך לקיים את אותו התפריט הים תיכוני, הייחודי והבלתי מתפשר שהותיר חנוך אחריו. פרבר הגה את הרעיון ל"מדריך מפה לטיולי אוכל" וכתב אותו יחד עם עפרה ריזנפלד. במשך 13 שנה לאחר שהתגלתה אצלו מחלת כליות, המשיך חנוך בעשיה ובקידום תחום האוכל והקולינריה בישראל, טייל וכתב על אוכל בכל העולם והביא את המטבח הישראלי הים תיכוני למחוזות חדשים, עם 10 ספרי בישול וטיולים שהיו לרבי מכר. חני נפטר מדום לב בביתו שבקיסריה בספטמבר 2005 והותיר אחריו את רונית אשתו ועומרי בנו. מדריך מפה לטיולי אוכל, הוצאת מפה, 1998 מדריך מפה לטיולי אוכל 2, הוצאת מפה, 1999 הנאות פשוטות: אוכל שקל להכין: כשר, הוצאת מפה, 2000 200 המסעדות הטובות בישראל, הוצאת ספרות עכשיו, 2000 מדריך מפה לטיולי אוכל 3, הוצאת מפה, 2002 ספר מתוק: כשר, הוצאת משכל - ידיעות אחרונות, 2002 ספר הבשר, מועצת הבשר, 2002 תוצרת הארץ: לחם, יין, גבינות, שמן זית, הוצאת ספרות עכשיו, 2002 גידי גוב הולך לאכול: מבחר המתכונים, המסעדות והאנשים מתוך התוכנית גידי גוב הולך לאכול, הוצאת ליאור שרף - הפצות, 2002 טוב על האש: מתכוני גריל לפיקניק ולבית, הוצאת חרגול, 2003 רשימת הפרסומים של חנוך פרבר, בקטלוג הספרייה הלאומית אריאנה מלמד, השף ועיתונאי האוכל חנוך פרבר הלך לעולמו, באתר ynet, 27 בספטמבר 2005 גבי בר חיים, חנוך פרבר נפטר, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2005 מיכל פלטי, מת מחבר ספרי האוכל חני פרבר(הקישור אינו פעיל), באתר וואלה!, 29 בספטמבר 2005 הספרים של חנוך פרבר, באתר "סימניה" מיכל פלטי, עכבר העיר אונליין, גן על האש, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2008 חנוך פרבר, דף שער בספרייה הלאומית חנוך פרבר, מעבד המזון המושלם, באתר ynet, 27 בספטמבר 2004 חנוך פרבר, סוגרים את החורף, באתר ynet, 28 בפברואר 2005 חנוך פרבר, מטבח פרסי: האוכל של אחשוורוש והמן, באתר ynet, 14 במרץ 2005 חנוך פרבר, המרוץ אחרי ההמבורגר המושלם, באתר ynet, 28 במרץ 2005 חנוך פרבר, חזרה לאי היווני, באתר ynet, 5 בספטמבר 2005
Niggas in Paris

Niggas in Paris (או בגרסת הרדיו של השיר "Paris") הוא שיר של שני הראפרים האמריקאים ג'יי זי וקניה וסט, מתוך אלבומם המשותף, Watch the Throne. השיר יצא ב-13 בספטמבר לתחנות הרדיו בארצות הברית, בתור הסינגל השלישי של וסט וג'יי-זי מהאלבום. עוד לפני צאתו כסינגל, הגיע השיר למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ולאחר צאתו הגיע השיר בשיאו למקום ה-5 במצעד זה. לסינגל, כמו קודמו Otis נוצר מספר גדול של רמיקסים, והוא זכה לביקורות טובות מאוד. מספר רב של מבקרים ציין אותו בתור השיר הטוב ביותר מהאלבום. השיר זכה להצלחה מסחרית דיגיטלית גדולה, וב-9 בנובמבר 2011, השיר מכר מעל 460,000 עותקים דיגיטליים ברחבי ארצות הברית. מאז, הגיע השיר למעמד פלטינה כשמכר מעל 1,000,000 עותקים דיגיטליים בארצות הברית. וסט וג'יי זי ביצעו את השיר במהלך סיבוב ההופעות של אלבומם, Watch the Throne Tour, ברחבי ארצות הברית וקנדה. השניים הופיעו עם השיר בתצוגת האפנה של ויקטוריה'ס סיקרט של שנת 2011. מגזין Pitchfork Media דירג את השיר במקום ה-12 במצעד "הרצועות הטובות ביותר של 2011", ומגזין XXL דירג את השיר במקום ה-1 במצעד "שירי ההיפ הופ הטובים ביותר של 2011". ב-2013 זכה השיר בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר. את Niggas in Paris הפיק האמן הצעיר היט-בוי שבחברת התקליטים GOOD Music של קניה וסט, כשמייק דין, וסט ואנתוני קילהופר הוסיפו מעט להפקת השיר. בשיר עצמו ישנם שני קטעים המסומפלים מתוך הקומדיה מחליקים אותה, שבהם מדבר השחקן וויל פרל ("We're gonna skate to one song and one song only"). בעטיפה של Niggas in Paris מופיע דגל צרפת ובו כתוביות שבהן רשום שם השיר, שם האלבום ושמם של וסט וג'יי זי. העטיפה זהה לעטיפת Why I Love You, הסינגל הרביעי מתוך Watch the Throne, שיצא לתחנות הרדיו האורבניות בארצות הברית ביחד עם Niggas in Paris. הראפר T.I. יצר רמיקס רשמי לשיר באורך של כ-4 וחצי דקות. רמיקסים ופריסטיילס רבים נוצרו לשיר, כשבין האמנים ששרים בהם מופיעים טי-פיין, כריס בראון, דה גיים, שבי וודס, טריי סונגז ו-Swishahouse. בריאיון לאתר "Rap-Up", המפיק של הסינגל היט-בוי דיבר על הפקת השיר, והודיע כי צולם לשיר וידאו קליפ שככל הנראה, ייצא בקרוב. למרות זאת, טרם יצא קליפ רשמי לשיר. בהופעה של ג'יי זי וקניה וסט בלוס אנג'לס, שבה ביצעו את השיר 9 פעמים, הודיע ג'יי זי כי אחד מהביצועים ישמש בתור הקליפ לשיר. באותו שבוע החליטו השניים גם להוציא את הסינגל על גבי תקליט. לבסוף הקליפ יצא ב-9 בפברואר 2012 ובו קטעים מתוך הופעה של וסט וג'יי זי. בדומה לקליפ של All of the Lights, הקליפ של Niggas in Paris מכיל הבזקים רבים ובתחילתו מוצגת אזהרה המופנית אל חולי אפילפסיה. מידע על היצירה "Niggas in Paris" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Niggas in Paris" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Niggas in Paris" באתר Discogs סרטון השיר "Niggas in Paris" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Niggas in Paris" באתר ספוטיפיי Paul Grein,‏ Week Ending Nov. 6, 2011. Songs: The Taboo Word At #1, באתר Yahoo! Music,‏ 9 בנובמבר 2011 XXL Top 100 Songs of 2011 Grammys 2013: Winners List, Billboard, ‏2013-02-10 מידע על Niggas in Paris, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Niggas in Paris, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
ארכיון התצלומים של קק"ל

"ארכיון התצלומים של קק"ל" הוא מאגר תמונות ותצלומים של קרן קיימת לישראל, המשקפים פרקים חשובים מתולדות הציונות והעשייה בארץ ישראל ובהם: התיישבות, ייעור, הווי חלוצי, נופי ארץ ישראל, פריצת דרכים, מלחמות ישראל, עלייה וקליטה, חגים וטקסים, ועוד. בארכיון קרוב ל-500,000 תצלומים ושקופיות הן בשחור לבן והן בצבע שצולמו מראשית המאה ה-20. על פי קק"ל, המאגר נמצא בתהליכי דיגיטציה. כבר היום אפשר לצפות בכ-70,000 תצלומים ושקופיות מן המאגר באינטרנט בתצלומים של כל הארכיון ההיסטורי בשחור לבן וכן בתצלומים של השנים האחרונות בצבע. בארכיון שמורים תצלומים ופריטים נדירים שצולמו על ידי בכירי הצלמים בארץ. מאז הקמתו שימש הארכיון כמקור למחקר, פרסומים ותערוכות. הארכיון מתעדכן בצילומים המשקפים את פעילויות קק"ל בהווה. "קרן קימת ומצלמת - תמונות מהקופסה הכחולה 1903-2003" - הוצגה בתחנת הכוח ההיסטורית רדינג א' של חברת החשמל, אפריל 2003. "רואים שקוף" (2013-2014) - התערוכה הוצגה לראשונה בפסטיבל הצילום בראשון לציון בשנת 2013 ולאחר מכן, עברה להיות מוצגת במוזיאון ארץ ישראל. התערוכה מציגה לראשונה תצלומי זכוכית נדירים מימיו הראשונים של החלום הציוני, פרי עבודתם של חלוצי הצילום הארץ-ישראלי. חלקם הורכבו מחדש אחרי שנים שהיו שבורים לרסיסים., בין הצלמים: יעקב בן דב, יוסף שמואל שוויג ואברהם מלבסקי. אוסף התצלומים הלאומי הארכיון הציוני המרכזי מדיה וקבצים בנושא ארכיון התצלומים של קק"ל בוויקישיתוף 22 בינואר - 15 באוקטובר: תערוכת רואים שקוף באתר קק"ל
יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל

יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל הוקמה ב-2 בספטמבר 1948 במחנה בריטי לשעבר בשכונת אחוזה בחיפה, ופורקה ב-24 במאי 1949. במסגרת היחידה נערכו מספר קורסים לצניחה, והוכשרו בהם כמאה צנחנים ומדריכים. היחידה לא השתתפה במשימות קרביות כלשהן. הקמת יחידת צנחנים נדונה במטה הכללי עוד לפני הקמת המדינה, והוצעו תוכניות שונות לארגונה. ביולי 1948 התקיים בצ'כוסלובקיה קורס צניחה לאנשי מח"ל ולמתנדבים מישראל, בפיקודו של חיים גורי. למפקד היחידה מונה יואל פלגי (נוסבכר), חבר קיבוץ מעגן, שנמנה עם צנחני היישוב במלחמת העולם השנייה. כגרעין ליחידה, רוכזו בוגרים של קורס הצניחה בצ'כוסלובקיה, ביניהם שמשון בר-נוי, קרל כהנא, דן אבני, ג'ורג' פרלוס, וחיים גורי. נקבע כי טיסות ההצנחה ימריאו משדה התעופה ברמת דוד. היחידה התמקמה ב"מחנה הלגיון" בשכונת אחוזה בחיפה, ששימש בעבר כבית ספר לקומנדו של הצבא הבריטי. אנשי הג"א מחיפה הוקצו לה כפלוגת שירותים. המטכ"ל הודיע לכל יחידות צה"ל על ריכוז מתנדבים ליחידת הצנחנים, אך יחידות רבות מנעו מאנשיהן להתנדב. ביחידה נקלטו, לצד מתנדבים בעלי ערכים וצנחנים שהוכשרו בצבאות אחרים, גם בעלי עבר פלילי והרפתקנים פורקי עול. הרכבה היה חריג בצה"ל, והיא כונתה "לגיון הזרים היהודי". היחידה סבלה מבעיות משמעת חמורות שלא נפתרו עד לפרוקה. לקראת סוף 1948 היו ביחידה 219 אנשים, מהם 28 קצינים. היחידה התארגנה לקיום קורסים לצניחה. המצנחים וציוד הצניחה (רצועות, ווים ורתמות) הגיעו מעודפי הצבא הבריטי. בין השאר, הושמשו מצנחים שנמכרו לסוחרי בדים. מתקני האימונים החיוניים אולתרו או נבנו על ידי היחידה. כשלא נמצא מטוס דמה לתרגול יציאה ממטוס, השתמשו המדריכים בדלת הכניסה של השק"ם. לקראת פתיחת קורס הצניחה הראשון, היו ביחידה 12 מדריכי צניחה שהוכשרו בשיטות שונות, חלקם חסרי ניסיון. בהמשך, הגיעו מדריכים נוספים. הצניחות בוצעו ממטוס תובלה מדגם "קומנדו", משנת 1941, אך לטייסים לא היה ניסיון בהצנחת חיילים. קורס הצניחה הראשון נפתח באוקטובר 1948, והשתתפו בו 14 חניכים. בתאונת צניחה ב-16 בנובמבר נהרג סרן איתמר גולני. ב-18 בדצמבר, במהלך הקורס השני, נהרג בתאונת צניחה סגן בנימין קורין. התאונות פגעו קשות במורל היחידה ובלכידותה. צמצום הצבא בסוף מלחמת העצמאות, והתאמתו לתקופת רגיעה, השפיעו גם על יחידת הצנחנים. מפקד היחידה, רס"ן יואל פלגי, עזב את תפקידו והשתחרר מצה"ל בסוף אפריל 1949. מחליפו, סרן יהודה הררי, הגיע למסקנה כי חוסר המשמעת ביחידה אינו מאפשר את המשך קיומה. הוחלט לפרק את היחידה, שהייתה מאורגנת כיחידה לוחמת, לפזר את רוב אנשיה, ולהקים בית ספר לצניחה שיהיה כפוף למחלקת ההדרכה של צה"ל. צו חיסול היחידה הוצא ב-24 במאי 1949. מיד לאחר מכן הוקמה היחידה מחדש על ידי יהודה הררי בבסיס תל נוף. לאחר הקמת בית הספר לצניחה, הוקם גם גדוד 890 ובהמשך גם שתי פלוגות מילואים - הכול בפיקודו של סא"ל יהודה הררי. המחנה בו שכנה היחידה הושמש מחדש, והחל משנת 1953 שכנה בו הפנימייה הצבאית לפיקוד. סמלה הראשון של יחידת הצנחנים היה עשוי בד שחור רקום בחוטים אדומים ולבנים, עשוי בצורת חרוט כיפתי הדומה למצנח פתוח בעת הרחיפה. על הסמל מופיעה חרב בעלת כנפיים, המבטאת את רעיון הצניחה. תוכניות להקמת יחידת צנחנים באתר "הצנחנים בעשור הראשון" יחידת צנחנים ראשונה במחנה אחוזה באתר "הצנחנים בעשור הראשון" בניה ראשונה של יחידת הצנחנים באתר חטיבת הצנחנים
וילארד ויגאן

וילארד ויגאן (באנגלית: Willard Wigan; נולד ביוני 1957) הוא פסל מיניאטורות בריטי. וילארד ויגאן הוא פסל בריטי, שנולד בברמינגהאם שבאנגליה. הוא מוכר ברחבי העולם בשל פסליו הזעירים, המגיעים לממדים של מיקרונים (אלפיות המילימטר). את יצירותיו ניתן לראות אך ורק מבעד למיקרוסקופ. הדמויות הזעירות, אותן הוא מפסל באמצעות אזמל כירורגי, עשויות מגרגירי אורז, גרגירי חול, גבישי סוכר, אבקת יהלום, סיבי שיער וסיבי פחמן. רבות מיצירותיו נמצאות בתוך קוף של מחט או מועמדות על ראש סיכה. עבודתו על פסליו מתבצעת תוך כדי מדיטציה, במרווחי הזמן שבין פעימות הלב, תוך שהוא שולט בנשימותיו ומאט את דופק פעימות ליבו. הוא צובע את הפסלים בעזרת מברשת קטנטנה שהוא יצר משערות של זבוב. על כל יצירה של ויגאן הוא עובד כחודשיים שלמים. פסליו המיניאטוריים של וויגאן כוללים גיבורי אגדות, ידוענים וגיבורי תרבות, בעלי חיים ויצירות אמנות מפורסמות. ויגאן מספר שהוא סובל מדיסלקסיה חמורה וכילד לא הצליח לקרוא או לכתוב. הוא נהג להתבונן שעות בנמלים והתחיל את עבודותיו בניסיון להכין להם רהיטים זעירים. בשנת 2007 קיבל ויגאן את אות מסדר האימפריה הבריטית. האדם החושב על ראש הסיכה מרילין מונרו על יהלום הטיטניק והקרחון אלביס פרסלי על ראש סיכה שלגייה ושבעת הגמדים בתוך קוף המחט אדם וחוה על חודו של עיפרון הנרי השמיני, מלך אנגליה ונשותיו בתוך קוף המחט פיטר פן וחברים על קצה קרס מדיה וקבצים בנושא וילארד ויגאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וילארד ויגאן דנה אשכנזי, "ווילארד וויגאן וגן הפסלים הנעלם", אימגו, אוגוסט 2007 אמנות מיקרוסקופית