laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרמן מילר

הרמן מילר (בגרמנית: Hermann Müller;‏ 18 במאי 1876 – 20 במרץ 1931) היה מדינאי גרמני איש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ששימש כשר החוץ של גרמניה וכקנצלר גרמניה בשתי תקופות כהונה שונות בתקופת רפובליקת ויימאר. מילר נולד במנהיים, ואביו היה יצרן יין. ב-1902 נישא לפרידה טוקוס, ומנישואים אלו נולדה לו בת בשם אנמרי ב-1905. לאחר לידת הבת מתה אשתו של מילר מסיבוכים הקשורים בלידה. בשנת 1909 נישא בשנית ומנישואים אלו נולדה לו בת בשם אריקה. מילר עסק במסחר, ולאחר מכן שימש כעורך עיתון מקומי. משנת 1896 היה פעיל בשורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, ושימש כמנהל מחלקת העיתונות של המפלגה משנת 1906. בתפקידו זה הקים את סוכנות הידיעות העצמאית של המפלגה. ב-1916 נבחר לראשונה כחבר הרייכסטאג מטעם המפלגה. ב-21 ביוני 1919 התמנה לשר החוץ של גרמניה, ובתפקיד זה היה בין הנושאים ונותנים על הסכם ורסאי. ב-27 במרץ 1920 החליף את גוסטב באואר בתפקיד קנצלר גרמניה, ושימש בתפקיד זה עד 6 ביוני 1920. ב-28 ביוני 1928 התמנה שוב לקנצלר גרמניה, והיה אחרון הקנצלרים ברפובליקת ויימאר שנהנו מרוב ברייכסטאג. אך הקואליציה שהקים נפלגה כתוצאה מחילוקי דעות בין הסוציאל-דמוקרטים ומפלגת העם הגרמנית על נושאי התקציב, על רקע השפל הגדול. מילר ניסה למנוע ממפלגתו לפרוש מהקואליציה, אך כשל בכך. ב-27 במרץ 1930 סיים את תפקידו, והוחלף בקנצלר היינריך ברינינג. בשנה שלאחר מכן מת לאחר ניתוח כושל בשלפוחית השתן. מדיה וקבצים בנושא הרמן מילר בוויקישיתוף הרמן מילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הרמן מילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרמן מילר, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקדם מתאם

מקדם מתאם הוא ערך מספרי המכמת את המתאם, כלומר את הקשר הסטטיסטי, בין שני משתנים או יותר. סוגים שונים של מקדמי מתאם כוללים בין היתר: מקדם המתאם של פירסון, הידוע גם כ-r, ‏R, או ה-r של פירסון, המודד את עוצמת הקשר הליניארי בין שני משתנים. מתאם תוך קבוצתי (אנ') מקדמי מתאם שבודקים קשר אורדינאלי (אנ'): מקדם המתאם של ספירמן מקדם המתאם של קנדל (אנ') מקדם המתאם של גודמן וקרוסקל (אנ')
מאיר מוהר

מאיר מוהר (1888, רוזוודוב, גליציה – 30 באוקטובר 1967, תל אביב) היה סופר, מתרגם ומשורר עברי ישראלי. היה גם איש חינוך בגרמניה. מוהר נולד בעיירה רוזוודוב שבגליציה המערבית (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה), דור רביעי למשפחת סופרי סת"ם. כדי להימלט משירות החובה בצבא האוסטרו-הונגרי, היגר מוהר לארצות הברית והתפרנס כחייט, אך בעיקר ישב בספריית העיר ניו יורק וקרא. עם חזרתו לאירופה פרצה מלחמת העולם הראשונה והוא גויס נגד רצונו לצבא האימפריה. במהלך הקרבות נפצע, ועם החלמתו וסיום המלחמה עבר לברלין בירת גרמניה, שם שימש כמחנך וכמורה לעברית. נשא לאישה את חיה (חייצ'ה), ולזוג נולדו שלושה בנים: המשורר יחיאל מוהר, הצייר אברהם מוהר והמוזיקאי ישעיהו מוהר. יחיאל מוהר היה הראשון שעלה לארץ ישראל, ובעקבותיו עלו הזוג בשנת 1939. בנו ישעיהו הצטרף אליו ב-1942. בנו אברהם נותר מאחור ועקבותיו אבדו ברוסיה במלחמת העולם השנייה בלוחמו בגרמניה הנאצית. ב-3 במאי 1948 נפטר בנו ישעיהו, במהלך מלחמת העצמאות. בארץ ישראל התיישב מוהר בתחילה בירושלים ואחר כך בתל אביב, והתפרנס כמתרגם, משורר וסופר. ספריו "עין בעין" ו"בחרט אנוש" זכו להערכה רבה בישראל. על הראשון זכה בשנת 1951 בפרס רופין. מוהר פרסם את שיריו וסיפוריו בעיתוני הארץ גם על הווי העיירה הגליציאנית. לאחר שאבד בנו השני הסתגר והפסיק לכתוב לתקופה, אך זמן קצר לפני פטירתו חזר לכתוב. ב-1964 נפטרה אשתו. מוהר נקבר בבית העלמין בחולון בסמוך לקבר אשתו. בנו המשורר יחיאל מוהר ואשתו עדינה וכן נכדו עלי מוהר קבורים אף הם בבית הקברות בחולון. ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית. "עין בעין שירים", הוצאת דביר, 1950 "בחרט אנוש", הוצאת דביר, אוקטובר 1959 "מלקוש: סיפורים", ספריית תרמיל, 1972 שטפן צווייג, "תמונתו העצמית של טולסטוי", הוצאת עופר לודוויג מרכוזה, "היינריך הינה", הוצאת גזית, 1945 פרנץ ורפל, "שירת ברנאדט", הוצאת גזית, 1946 מרים זינגר, "דן וין והחסידות", ספרייה "לנער", הוצאת עם עובד, תל אביב, 1947 אוסקר באום, "עם נסוך תרדמה: סיפור היסטורי מימי הכוזרים", הוצאת עם עובד, 1949 מכס איזידור בודנהיימר, "דרכי לציון: זכרונות יהודי גרמני", הוצאת הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, 1952 תומאס מאן, "הראשים המוחלפים", הוצאת גזית, 1954 מ. בר יהודה, "פעמי המבשר", הוצאת ניב, 1960 (תורגם יחד עם שמואל שגיב) תומאס מאן, "טריסטאן", ספריית תרמיל, 1977 (תורגם יחד עם יצחק הירשברג) גוטפריד קלר, "שני סיפורים": מתוך "אנשי זלדווילה", ספריית תרמיל, 1983 תומאס מאן, "הראשים המוחלפים : אגדה הודית", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989 מאיר מוהר, דף שער בספרייה הלאומית מאיר מוהר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מאיר מוהר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מאיר מוהר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של מאיר מוהר, בקטלוג הספרייה הלאומית כתבי מאיר מוהר בפרויקט בן-יהודה אהרן קוה, שירי מאיר מוהר, דבר, 8 ביולי 1949 ג. שופמן, שירי מאיר מוהר ("עין בעין"), דבר, 7 ביולי 1950 מרדכי עובדיהו, מאיר מוהר "עין בעין" (שירים), דבר, 17 בנובמבר 1950 אנדה עמיר-פינקרפלד, טורי מאיר מוהר, דבר, 17 באוגוסט 1956 ש"י פנואלי, מאיר מוהר בן השבעים, דבר, 16 בינואר 1959 נעם קורב, כאפר על פני שדות: הגירוש שהקדים את השואה, מקור ראשון, 12 בדצמבר 2021 מפרי עטו: נוף נמוך, דבר, 25 באוקטובר 1940 מכל מה שהיה לי, דבר, 8 באוגוסט 1947 איוב, דבר, 9 בספטמבר 1949 יפיְסני אלהים, דבר, 11 בספטמבר 1950 רק ברוש רחוק, דבר, 26 בינואר 1951 רוֹזבדוּב (נר נשמה), דבר, 3 במאי 1951 שוּב קוּם ועשה, דבר, 4 בינואר 1952 ארכיון מאיר מוהר, בספרייה הלאומית
פדרציית החתירה הבין-לאומית

פדרציית החתירה הבין-לאומית (בצרפתית: Fédération Internationale des Sociétés d'Aviron או בקיצור FISA) היא הפדרציה הבין-לאומית של ענף החתירה. הנשיא הנוכחי שלה הוא ז'אן-כריסטוף רולאן. הפדרציה מפקחת על התחרויות גביע העולם בחתירה, אליפות העולם בחתירה ודומיהן. הפדרציה יוסדה בידי נציגי ענף החתירה מצרפת, שוודיה, בלגיה ואיטליה ב-25 ביוני 1892 בטורינו כתגובה לפופולריות ההולכת וגדלה של ענף ספורט החתירה, גם הנסיבות הצריכו אחידות תקנות כמו אורך המרוץ, סניית הסירה, וקטגוריות משקל. כמו כן הימורים על מרוצי חתירה באותו זמן היו דבר נפוץ, והחותרים או המאמנים היו לעיתים קרובות מהמרים בעצמם. מצב בחובבים לא היה ידוע בספורט. מצב כזה יכול היה להביא אסון על הספורט כמו מרוצים מכורים. FISA הקימה את המשרד הראשי שלה בלוזאן, שווייץ ב-1922. מדליית תומאס קלר מדיה וקבצים בנושא פדרציית החתירה הבין-לאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית החתירה הבין-לאומית פדרציית החתירה הבין-לאומית, ברשת החברתית פייסבוק פדרציית החתירה הבין-לאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדרציית החתירה הבין-לאומית, ברשת החברתית אינסטגרם פדרציית החתירה הבין-לאומית, ברשת החברתית טיקטוק פדרציית החתירה הבין-לאומית, ברשת החברתית LinkedIn פדרציית החתירה הבין-לאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב פדרציית החתירה הבין-לאומית, באתר פליקר פדרציית החתירה הבין-לאומית, באתר פינטרסט
פרס נובל לפיזיקה

פרס נובל לפיזיקה מוענק מדי שנה, החל משנת 1901, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הפיזיקה. הפרס מוענק על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בין השנים 1901 ו-2012, הפרס לא חולק שש פעמים. 32 פעמים ניתן הפרס לשני אנשים בו זמנית, ו-36 פעמים ניתן לשלושה זוכים בו זמנית. בסך הכול קיבלו אותו עד שנת 2023, 225 איש, מתוכם חמש נשים בלבד (מארי קירי (1903), מריה גופרט-מאייר (1963), דונה סטריקלנד (2018),אנדראה גז (2020) ואן ל'ווילייה (2023)) כאשר כל הנשים חלקו את הפרס עם אנשים אחרים. ג'ון ברדין הוא היחיד שקיבל את הפרס פעמיים. 56 יהודים קיבלו את הפרס, 25% מכלל הזוכים. נכון לשנת 2023, סכום הפרס הוא 10 מיליון קרונות שוודיות לפרס נובל מלא. מדיה וקבצים בנושא פרס נובל לפיזיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס נובל לפיזיקה פרס נובל, האתר הרשמי פרס נובל לפיזיקה, האתר הרשמי חתני פרס נובל לפיזיקה, באתר פרס נובל ירדן גרוס, פרסי נובל בפיזיקה – תגליות פורצות דרך, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 25 ביוני 2011 גל וינר, לראשונה מאז 1963: אישה זכתה בפרס נובל לפיזיקה, באתר ynet, 2 באוקטובר 2018 אתר פרס נובל המוסד או המוסדות אליהם השתייך הזוכה בעת קבלת הפרס
אנדי ליניגן

אנדרו "אנדי" ליניגן (באנגלית: Andrew "Andy" Linighan; נולד ב-18 ביוני 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם. ליניגן נולד בהרטלפול למשפחה שעסקה זה מכבר בכדורגל, כאשר אחיו דייוויד ובריאן היו כדורגלנים מקצוענים. ליניגן החל את הקריירה שלו במועדון המקומי הרטלפול יונייטד, לפני ששיחק בלידס יונייטד (1984–1986), אולדהאם אתלטיק (1986 - 1988) ונוריץ' סיטי (1988 - 1990). ליניגן היה בלם גבוה וחזק, שהתפרסם בזכות משחקו השליו במדי נוריץ'. בקיץ 1990 הוא הועבר לארסנל של ג'ורג' גרהאם תמורת 1.2 מיליון לירות שטרלינג, אף על פי שבארסנל שיחקו כבר טוני אדמס וסטיב בולד. תפקידו העיקרי של ליניגן היה למלא את מקומם של אדמס ובולד. בעונתו הראשונה, שהסתיימה בזכיית ארסנל באליפות, הוא השתתף בעשרה משחקים. אחד מהישגיו החשובים ביותר בארסנל היה בסיום עונת 1992/1993; לאחר ניצחון על שפילד ונסדיי בגמר גביע הליגה נערך משחק גמר גביע ה-FA, שגם בו השתתפו שני המועדונים. המשחק הראשון הסתיים בתיקו 1 - 1, וכך גם המשחק החוזר; בדקה האחרונה של ההארכה של משחק זה הצליח ליניגן לנגוח את שער הניצחון. בעקבות שער זה ארסנל היה למועדון הראשון באנגליה שזוכה ב"דאבל גביעים". שער זה הוביל לכך שנוריץ' סיטי, מועדונו הקודם של ליניגן, העפיל לגביע המחזיקות. ליניגן לא קנה לעצמו מקום קבוע בהרכב ארסנל בתקופה זו, בין השאר בעקבות החתמתו של מרטין קיאון. למרות זאת הוא נותר בארסנל עד להעברתו לקריסטל פאלאס בינואר 1997. הוא סייע לפאלאס להעפיל בחזרה על הפרמייר ליג, ואף זכה לענוד את סרט הקפטן של המועדון. הוא נשאר בפאלאס למרות הקשיים הכלכליים, גם כאשר ההנהלה נאלצה להשאילו לקווינס פארק ריינג'רס לחלק מעונת 1998/1999 כדי להתמודד עם בעיות בתשלום שכר השחקנים. ליניגן חזר לפאלאס בתום תקופת ההשאלה, ונבחר על ידי האוהדים לשחקן השנה של 1999/2000. אולם, ליניגן הסתכסך עם הבעלים החדש סיימון ג'ורדן, ובסתיו 2000 שוחרר מקריסטל פאלאס בהעברה חופשית. בשאר העונה הוא שיחק באוקספורד יונייטד, וירד עם מועדונו החדש לליגה השלישית. לאחר מכן הוא שיחק עבור מועדון סנט אלבנס החובבני, לפני שפרש מכדורגל והחל לנהל עסק שרברבות עצמאי. אנדי ליניגן, באתר Transfermarkt אנדי ליניגן, באתר BDFutbol אנדי ליניגן, באתר WorldFootball.net אנדי ליניגן, באתר FootballDatabase.eu ביוגרפיה באתר ex-canaries.co.uk
רפסנג'אן

רפסנג'אן (בפרסית: رفسنجان) היא עיר באיראן, בפרובינציית כרמאן. רפסנג'אן המרכז של איראן לגידול פיסטוק, לפי ההערכה האוכלוסייה בעיר מונה 134,848 (שנת 2005). רפסנג'אן היא גם מרכז גדול לייצור שטיחים על אף שאלו נמכרים בתור שטיחים כרמאנים במקום שטיחים רפסנג'אנים. מקום תעסוקה חשוב נוסף הוא מכרה הנחושת סרצ'שמה. סביבת העיר היא מקורה של משפחת רפסנג'אני, בעיירה בהרמאן. מדיה וקבצים בנושא רפסנג'אן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שכחה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שכחה – אובדן מידע שהיה אצור בזיכרון של בעל חיים. מחלת השכחה – אמנזיה, שכחה פתולוגית - מידה לא סבירה של שכחה המפריעה לתפקוד בעל החיים שכחה – תוצרת חקלאית שנשכחה במקום גידולה והתורה מצווה להשאירה לעניים
כרמאן

כרמאן (בפרסית: ‏کِرمان‏Ⓘ‏) היא עיר בדרום-מזרח איראן ובירת הפרובינציה הקרויה על שמה. העיר שוכנת בשוליים המערביים של מדבר לוט בגובה 1,755 מטרים מעל פני הים ומרוחקת כ-800 ק"מ דרום-מזרחית לבירה טהראן. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 אוכלוסיית העיר מנתה 537,718 בני אדם, רובם מוסלמים שיעים כשלצידם מיעוט זורואסטרי. כרמאן הוזכרה כבר בעת העתיקה אצל היוונים בשם כרמאני. אזכורים מהעת העתיקה נוקבים גם בשמות כארמאניה, כרמאניה וזרמאניה. סבורים כי העיר הוקמה בימי המלך ארדשיר הראשון מייסד האימפריה הסאסאנית, במאה ה-3. מדרום לכרמאן נמצאות חורבות העיר העתיקה ג'ירופת (אנ'). בנוף הפוליטי מושלות דמויותיהם של האחים רפסנג'אני, הנשיא לשעבר אכבר האשמי רפסנג'אני ואחיו סגן הנשיא מוחמד האשמי רפסנג'אני (אנ'), שמוצאם מהיישוב הסמוך לרפסנג'אן. כמו כן, מפקד כוח קודס לשעבר קאסם סולימאני נולד בכפר במחוז כרמאן, וגדל בעיר. סולימאני גם נקבר בבית הקברות של העיר בשנת 2020 לאחר חיסולו בבגדאד. בינואר 2024, ביום השנה הרביעי לחיסולו של סולימאני, בשעה שאלפים השתתפו בצעדה לזכרו סמוך לקברו, בוצע פיגוע כפול באזור הקבר שגבה את חייהם של לפחות 95 איש. מדיה וקבצים בנושא כרמאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כרמאן (בפרסית) גן כרמאן תמונות אתרים היסטוריים בעיר כרמאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איראן: כ-103 הרוגים בשני פיצוצים סמוך לקברו של סולימאני, באתר כאן 11, ‏3.1.2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלקולם מקדונלד (כדורגלן)

מלקולם איאן מקדונלד (באנגלית: Malcolm Ian Macdonald; נולד ב-7 בינואר 1950) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. מקדונלד נולד בפולהאם שבלונדון, והחל את הקריירה שלו בעמדת הבלם לפני שעבר לעמדת החלוץ. מקדונלד שיחק עבור המועדון המקומי פולהאם במשך עונה אחת (1968/1969) לפני שעבר ללוטון טאון. כששיחק בלוטון הוא הבקיע 49 שערים ב-88 משחקים, ובשל כך זכה לתשומת לבו של המאמן ג'ו הארווי מניוקאסל יונייטד והוחתם שם בקיץ 1971 תמורת 180,000 לירות שטרלינג. מקדונלד היה לאחד השחקנים הפופולריים בקרב האוהדים, וכבר בהופעת הבכורה בניוקאסל הוא הבקיע שלושער מול ליברפול. מקדונלד היה מלך השערים של ניוקאסל במשך חמש עונות רצופות. בזמן ששיחק עבור ניוקאסל הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה במשחק נגד נבחרת ויילס. במשחק מול נבחרת קפריסין שנערך ב-16 באפריל 1975 הוא הבקיע את כל חמשת השערים בניצחון 5 - 0, ובכך קבע שיא שטרם נשבר. מקדונלד השתתף בסך הכל ב-14 משחקי נבחרת שבהם הבקיע 6 שערים (השער הנוסף היה בניצחון 2 - 0 על נבחרת גרמניה המערבית). מקדונלד עבר לשחק בארסנל ב-1976 תמורת שליש מיליון לירות שטרלינג. הוא שיחק בארסנל במשך שתי עונות מלאות שבהן היה מלך השערים, אך נפצע בברכו במשחק גביע הליגה מול רותרהאם בתחילת עונת 1978/1979, ולא הצליח להתאושש ממנה. לאחר מספר חודשים ביורגודן משוודיה הוא הודיע על פרישה, והוא בן 29 בלבד. מקדונלד מעולם לא זכה בתואר כלשהו, אך הפסיד בגמר גביע ה-FA פעמיים (אחת בניוקאסל ואחת בארסנל). לאחר פרישתו הוא חזר לפולהאם ואימן את המועדון בין 1980 ל-1984. תחילת הקדנציה שלו בפולהאם הייתה מוצלחת עם העפלת ליגה ב-1982. בעונת 1982/1983 המועדון היה על סף העפלה לליגה הראשונה לאורך רוב העונה, אך בעקבות יכולת לא טובה בחלק האחרון של העונה המועדון סיים רק במקום הרביעי. העונה הבאה לא הייתה טובה גם כן, ובאפריל 1984 הוא הוחלף על ידי ריי הרפורד. לאחר פולהאם עבר מקדונלד להאדרספילד טאון, ואימן שם בין 1987 ל-1988. הקדנציה שלו בפולהאם הייתה גרועה, ובמהלכה המועדון ירד מהליגה השנייה כאשר במהלך העונה הוא ספג תבוסה משפילה של 1 - 10 למנצ'סטר סיטי. מקדונלד התמכר לשתייה חריפה לאחר שנאלץ להכריז על פשיטת רגל בעקבות ניסיון לא מוצלח בעסקים, ולאחר שהתגרש מאשתו השנייה. ב-1997 הוא הצליח להיגמל משתיית אלכוהול. לאחר שהחלים מהתמכרותו הוא עבד כמגיש בתוכנית רדיו העוסקת בכוכבי כדורגל, כאשר לצידו מגישים ברני סלייבן ומיקי הורסוויל. כמו כן, הוא מגיש תוכנית אירוח שבה הוא המנחה היחיד, ומראיין בה כוכבי כדורגל שפרשו. בין השחקנים שהתראיינו בתוכניתו ניתן למנות את איאן רייט, איאן ראש ופרנק סטייפלטון. אתר האינטרנט הרשמי של מלקולם מקדונלד מלקולם מקדונלד, באתר Transfermarkt מלקולם מקדונלד, באתר WorldFootball.net מלקולם מקדונלד, באתר National Football Teams מלקולם מקדונלד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מידע באתר הרשמי של ארסנל כתבה בעיתון הגרדיאן על החלמתו של מקדונלד מהתמכרות
סרצ'שמה

סרצ'שמה (בפרסית: سرچشمه) הוא מכרה נחושת בפרובינציית כרמאן באיראן, נחשב למכרה השני בעתודותיו בעולם. מכיל בתוכו גם כמויות ניכרות של מוליבדן, זהב ועוד מתכות נדירות. המכרה נמצא כ-160 ק"מ דרומית-מערבית לעיר כרמאן ו-50 ק"מ דרומית לרפסנג'אן. סרצ'שמה נמצא ברום ממוצע של כ-2,600 מטרים, כאשר הנקודה הגובה ביותר עומדת על כ-3,000 מטר. אתר תעשיות קופר ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת ריו

המנגנון הקבוע להתייעצות ותיאום פוליטי (בספרדית: El Mecanismo Permanente de Consulta y Concertación Política), המוכר יותר בכינוי קבוצת ריו (ספרדית: Grupo de Río), הוא ארגון בינלאומי המורכב מ-23 מדינות באמריקה הלטינית ובאיים הקריביים. הארגון נוסד ב-18 בדצמבר 1986 בריו דה ז'ניירו בברזיל על ידי ארגנטינה, ברזיל, קולומביה, מקסיקו, פנמה, פרו, אורוגוואי וונצואלה (שנקראו אז "קבוצת השמונה"). בתחילת דרכו, בזמן המלחמה הקרה, היו פרשנים שתפסו את הארגון כחלופה לארגון מדינות אמריקה, שנשלט בידי ארצות הברית. לארגון אין מזכירות או גוף מבצע קבועים, והיא מתנהלת באמצעות ועידות פסגה שנתיות בהשתתפות כלל ראשי המדינות החברות. הוועידה ה-20 של קבוצת ריו התקיימה במרץ 2008, ובמסגרתה נפתר הקונפליקט שפרץ בין ונצואלה ואקוודור לקולומביה כשבוע לפני כן. ב-2009 עמד מספר החברות בארגון על 23 מדינות וארגון אזורי אחד (בסוגריים שנת ההצטרפות): The Rio Group, משרד החוץ של הרפובליקה העממית של סין משה ריינפלד, ניקרגואה ניתקה היחסים עם קולומביה, News1
פרס נובל לכימיה

פרס נובל לכימיה מוענק מדי שנה, החל משנת 1901, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הכימיה. הפרס מוענק על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בשנים 1901–2013 היו שמונה פעמים שבהן הפרס לא חולק, 24 פעמים שבהם הוא ניתן, בו זמנית, לשני זוכים ו-26 פעמים שבהם הוא ניתן לשלושה זוכים. נכון לשנת 2023, זכו בפרס 194 בני אדם, מתוכם שמונה נשים. שישה ישראלים זכו בפרס, כולם במאה העשרים ואחת ו-36 (19% מסך כל הזוכים) היו יהודים. אתר האינטרנט הרשמי של פרס נובל לכימיה פרס נובל, האתר הרשמי פרס נובל לכימיה, האתר הרשמי חתני פרס נובל לכימיה, באתר פרס נובל אודות פרס נובל לכימיה אתר פרס נובל המוסד או המוסדות אליהם השתייך הזוכה בעת קבלת הפרס מדעי, כתבי מכון דוידסון לחינוך (2024-10-09). "הנובל בכימיה הוענק על פיתוחים שקשורים בתכנון המבנה של חלבונים". Ynet. נבדק ב-2024-10-09.
פסטיבל הג'אז במונטרה

פסטיבל הג'אז במונטרה (באנגלית: Montreux Jazz Festival) מתקיים ביולי מדי שנה בעיר מונטרה שבשווייץ, ובפירוט, בקנטון וו, על גדות אגם ז'נבה, למרגלות הרי האלפים. פסטיבל הג'אז במונטרה הוא אחד מפסטיבלי הג'אז המוכרים והמוערכים. למרות שמו, כיום הפסטיבל פתוח לסגנונות רבים מאוד של מוזיקה, כשג'אז הוא רק העיקרי, ולא היחידי. הוא נמשך שלושה שבועות כל שנה, ומגיעים אליו מאות אלפי מאזינים. פסטיבל הג'אז במונטרה נוסד בשנת 1967 על ידי קלאודה נובס, גאו ורמאד ורנה לנגאל. תחילה הוא היה מתקיים בקזינו מונטרה למשך שלושה ימים כל פעם, והיו מנגנים בו נגני ג'אז בלבד. בין המוזיקאים הבולטים שהשתתפו בפסטיבל בתקופה ההיא נמנים מיילס דייוויס, קית' ג'ארט, ביל אוונס, ות'ר ריפורט, נינה סימון ואלה פיצג'ראלד. בשנות השבעים הפסטיבל פתח את עצמו לעוד סגנונות מוזיקליים, בעיקר רוק, בלוז ומוזיקת נשמה. בשנת 1971, בזמן הופעה של פרנק זאפה, הקזינו בו התנהל הפסטיבל עלה בלהבות, אירוע שהונצח בשירם של דיפ פרפל Smoke on the Water. הפסטיבל נדד בין אולמות במונטרה, עד שהקזינו החדש נבנה רק בשנת 1975. בשנת 1990 הופיעה בפסטיבל עפרה חזה עם שירים מאלבומיה הבינלאומיים. ההופעה תועדה על גבי דיסק וDVD שיצאו לאחר מותה. במשך השנים המשיך הפסטיבל להיפתח לסגנונות, בדגש על מוזיקה ברזילאית. בין המוזיקאים הבולטים שניגנו בפסטיבל, מלבד אלו שצוינו לעיל, ניתן למנות (בסדר אקראי) את: מקס רואץ', ארט בלייקי ושליחי הג'אז, ויין שורטר, סאני רולינס, אוסקר פיטרסון, דיזי גילספי, צ'ארלי מינגוס הרבי הנקוק, צ'יק קוריאה, ג'אקו פסטוריוס, וינטון מרסליס, מרווין גיי, ריי צ'ארלס, ג'יימס בראון, לאונרד כהן, ג'ת'רו טאל ד"ר ג'ון, אריק קלפטון, רינגו סטאר, ג'ו סטריאני, גרי מור, סטיבי ריי ווהן, סיגור רוס, טורי איימוס. מדיה וקבצים בנושא פסטיבל הג'אז במונטרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הג'אז במונטרה פסטיבל הג'אז במונטרה, ברשת החברתית פייסבוק פסטיבל הג'אז במונטרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פסטיבל הג'אז במונטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Montreux Jazz Festival Claude Nobs Foundation Live at Montreux on YouTube Claude Nobs Revealed on CNN.com International
מקלחת קרה

מקלחת קרה היא מקלחת מים בטמפרטורה נמוכה מספיק כדי לגרום לאדם השרוי בה להגיב לקור, והיא משתייכת למדעי ההידרותרפיה. השימוש במים כאמצעי רפואי החל עוד בעת העתיקה, בתרבויות כדוגמת יוון ומצרים. החקר המדעי בנושא נערך בעיקר בתקופת המאה ה-18 וה-19. בין הראשונים לחקור אותו היה הפיזיקאי סֵר ג'ון פלויר, שב-1697 ו-1702 פרסם את הכתבים הראשונים בנושא. תרגומם של כתבים אלה לגרמנית ופיתוחם על ידי חוקרים נוספים הפך מדע זה לפופולרי יותר, כשחוואי אוסטרי בשם וינסנט פרייסניץ השתמש בהם בשנת 1829 כחלק מהקריירה הציבורית שלו בניהול משק בית. עם השנים, בזכות תפוצת נפלאות השימוש במים (חמים וקרים) והמשך החקר שלהם, הובאו לעולם המערבי החמאם הטורקי והספא. בעקבות העוסקים בהידרותרפיה, השימוש במקלחת קרה בעולם המערבי נחשב כעזר במקרים רבים, חלקם לא מוכחים מדעית: המעבר ממים חמים לקרים מאיץ את זרם הדם וגורם לתחושת רעננות, אך עלול לגרום גם לשבץ. מקלחת קרה יכולה להקל על הנגאובר או מיגרנה. שחיה במים קרים שורפת יותר קלוריות, עקב כך שפרט לשחיה הגוף נאלץ לשמור על החום שלו. מים קרים יכולים להפיג הצטברות דם ונוזלי לימפה ובכך להפחית תיאבון מיני. כמו כן, יש שימוש ב"מקלחת קרה" כביטוי ל"התעוררות" או "צינון" סימבוליים. מאידך, מקלחת קרה עלולה לגרום להשפעות שליליות: התכווצות שרירים וכאבי גב עלולים להגרם עקב מקלחת קרה שלא לצורך - מומלץ לעסות את השרירים לאחר מקלחת כזאת. שחיה במים קרים מאוד עלולה להוריד את חום הגוף לכדי היפותרמיה. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ויוסוניק

ויוסוניק (באנגלית: ViewSonic) היא חברה אמריקאית-טאיוואנית ותאגיד רב-לאומי. החברה מתמחה בעיקר במוצרי אלקטרוניקה, מסכי מחשב וטלוויזיה, ומקרנים מסוגים שונים המיועדים הן לצורכי קולנוע ביתי והן לגופים עסקיים שונים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החברה נוסדה בארצות הברית בשנת 1987 בשם Keypoint Technology Corporation. בשנת 1990 היא השיקה קו מסכי מחשב "ויוסוניק" (ViewSonic) ותוך זמן קצר החליפה את שמה לשם המותג המצליח. מדיה וקבצים בנושא ויוסוניק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויוסוניק ויוסוניק, ברשת החברתית פייסבוק ויוסוניק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויוסוניק, ברשת החברתית אינסטגרם ויוסוניק, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביוגאוגרפיה

ביוגאוגרפיה (באנגלית: Biogeography) היא תחום מדעי שעוסק בלימוד הפיזור הגאוגרפי של מינים ביולוגיים במרחב ולאורך הזמן. בכך, הביוגאוגרפיה משלבת בין מדעי הגאוגרפיה למדעי הביולוגיה, ועוסקת בין השאר בחקר המגוון הביולוגי ובהבנת התנאים הגאוגרפיים הדרושים לקיומם של יצורים, והשפעתם של תנאים אלו ואחרים על תכונותיהם של היצורים. מחקרים ביוגאוגרפיים עוסקים בתצפיות על יצורים חיים ובלימוד שרידי יצורים קדומים, דוגמת מאובנים, והשוואתם לנתונים גאולוגיים אודות התקופה שבה חיו יצורים אלו. בין השאר עוסקת הביוגאוגרפיה ביצורים שנכחדו ובהבנת הסיבות הגאוגרפיות שייתכן שהביאו להכחדתם, כמו גם במינים קדומים שהתפצלו למינים שונים עקב נדידת היבשות. זואוגאוגרפיה ופיטוגאוגרפיה הם שני ענפים של ביוגאוגרפיה. פיטוסוציולוגיה היא מדע העוסק בחקר האקולוגיה, התורשה והתפוצה הגאוגרפית של חברות צמחים. ביוגאוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגאוגרפיה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקיבא וייס

האם התכוונתם ל... עקיבא אריה ויס – ממקימי שכונת אחוזת בית עקיבא ווייס – כתב תאגיד השידור הישראלי
נורמן ויטקר

נורמן ויטקר (באנגלית: Norman Tweed Whitaker);‏ 9 באפריל 1890, פילדלפיה – 20 במאי 1975, פיניקס) היה שחמטאי אמריקאי בדרגת אמן בינלאומי. אביו של ויטקר לימד אותו לשחק בהיותו בן 14, ולאחר מכן התקדם על ידי צפייה במשחקיו של הרי נלסון פילסבורי בשנת 1905. בשנת 1918 היה ויטקר אחד מטובי השחמטאים בארצות הברית והיה אמור לקיים דו-קרב על תואר אליפות ארצות הברית מול פרנק מרשל, אך הוא לא התייצב לתחרות. בשנת 1927 ניצח בתחרות בינלאומית שהתקיימה במישיגן בהשתתפות 12 שחמטאים, ובהקדימו את שמואל רשבסקי. ויטקר הוכרז כאלוף ארצות הברית על ידי National Chess Federation, הגוף שקדם לאיגוד השחמט האמריקאי United States Chess Federation (USCF). בשנת 1928, במהלך ירח הדבש שלו הגיע ויטקר להאג לשחק באליפות העולם לחובבים (תחרות שהתקיימה מול 15 אלופי ארצות שונות). למרות שהיה מעורב בתאונת רכבות קשה שבה נהרגו תשעה אנשים ואשתו נפצעה קשה, סיים בתוצאה 9.5-5.5 וזכה בפרס. מנצח התחרות היה מקס אויבה, שהפך לאלוף העולם שבע שנים מאוחר יותר. ויטקר סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ואת לימודי המשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. הוא עבד תקופה מסוימת בממשלת ארצות הברית כעוזר שר הפנים, בשנת 1922. זמן קצר לאחר מכן נשלל רישיון עריכת הדין שלו והוא הורשע במספר פשעים כולל גנבת מכונית, משלוח מורפיום בדואר והתעללות מינית בקטין. ויטקר הגיש מספר תביעות נגד מעצר השוא, לטענתו. בשנת 1932 זכה ויטקר לפרסום בזמן חטיפתו של בנו של צ'ארלס לינדברג. סוכן לשעבר ב-FBI בשם גזטון מינס תכנן להונות בסכום של 104,000 דולר יורשת עשירה בטענה שהוא בקשר עם החוטפים. מינס תכנן להשתמש בוויטקר לצורך איסוף הסכום, אך שניהם נעצרו ונשפטו. ויטקר הורשע בניסיון לסחיטה, שהה בבית הסוהר 18 חודשים, שוחרר ונעצר פעם נוספת. הוא שהה תקופות בבתי סוהר שונים, כולל אלקטרז שם התחבר לפושע אל קפונה. לאחר שחרורו, חזר ויטקר לפעילות כשחמטאי במשרה מלאה. במשך שנים אחדות היה מהשחקנים הפעילים ביותר באמריקה ובאירופה. הוא השתתף באליפויות הפתוחות של ארצות הברית עם תוצאות טובות, כאשר בשנים 1923 ו-1930 חלק מקום ראשון. בשנת 1948 הצליח להגיע למקום ה-16 בלבד באליפות ארצות הברית. בשנותיו האחרונות השתתף בעיקר בתחרויות חלשות בהן היה יכול לזכות והמשיך בכך עד מותו בשנת 1975. 365 Ausgewahlte Endspiele: Eines Fur Jeden Tag Im Jahr Schach-Chess (Deutsch) 365 Selected Endings: One For Each Day of the Year, English by Norman T. Whitaker and Glenn E. Hartleb (1960) ISBN 0-923891-84-6 Hilbert, John Samuel (2000), Shady Side: The Life and Crimes of Norman Tweed Whitaker, Chess Master, Cassia, ISBN 0-939433-57-5 Whitaker, Norman (December 1969), "Sixty-five Years in American Chess", Chess Life: 502-4 נורמן ויטקר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) SHADY SIDE THE LIFE AND CRIMES OF NORMAN TWEED WHITAKER, CHESSMASTER מידע כללי
אאוגאן מק מוירדאך

אאוגאן מק מוירדאך (בגאלית סקוטית: Eógan mac Muiredaig; נפטר ב-739) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 736 לערך ועד פטירתו. אאוגאן עלה לשלטון לאחר מות אביו מוירדאך מק איינבכלייך, ולכן היה בן לקנן לואיירן (שבט לואיירן) ומלך גם על שבט זה. אאוגאן אינו מוזכר ב"דואן אלבאנאך" המזכיר לאחר מוירדאך את אייד פינד; אולם אאוגאן מוזכר ב"דברי ימי מלרוז" כמלך דאל ריאטה. בתקופת שלטונו של אאוגאן פלשו לדאל ריאטה הפיקטים תחת הנהגתו של אואנגוס מק פרגוסה, ובמשך שלושה עשורים לא הייתה הממלכה עצמאית. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים