laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גבינה כחולה

גבינה כחולה היא גבינה המתהדרת בעורקי עובש בצבע כחול-ירקרק. בתקופת ההבשלה של הגבינה, נבגי עובש מסוג פניציליום מוזרקים לתוך הגבינה, ואלו מעניקים לה את צבעה ואת הטעם הפיקנטי שלה. העובש לא ישרוד ללא חמצן, ולכן מנקבים את הגבינה בסיכות ומחדירים לתוכה אוויר. העובש המשגשג בתוך הגבינה גורם לה לפתח חומציות גבוהה ומרקם פירורי. בדומה ליינות מסוימים, גבינות כחולות רבות כגון רוקפור, גורגונזולה וסטילטון זוכות להגנה משפטית של "תקנת המקוריות" (Protected designation of origin) מטעם האיחוד האירופי, המאפשרת שיווק של מוצרים בשמות המקומות מהם הגיעו רק אם אכן יוצרו בהם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לפי אגדה, מסופר כי רועה ששכח במערה את ילקוט הצידה שלו שהכיל לחם שיפון וחתיכת גבינה, חזר כעבור כמה שבועות כדי לגלות שהעובש שמכסה את הלחם הדביק את הגבינה.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא גבינה כחולה בוויקישיתוף אתר מועצת הכבשים(הקישור אינו פעיל) גבינת רוקפור כחולה(הקישור אינו פעיל) שגיא קופר ורן בוק, גבינות כחולות: לפעמים עובש הוא דבר טוב, באתר ynet, 14 באפריל 2008 גבינה כחולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלט מסדואן

בצרפתית סלט מסדואן באיטלקית מצ'דוניה (באיטלקית: Macedonia) הוא סוג של סלט המורכב מחתיכות קטנות של פירות וירקות. Macédoine de fruits (בתרגום חופשי: מסדואן פירות) הוא סוג של סלט פירות, קינוח נפוץ בצרפת, איטליה, ספרד ואמריקה הלטינית. Macédoine de légumes (מסדואן ירקות) כיום הוא בדרך כלל סלט קר או מתאבן שמורכב מקוביות של ירקות. בצרפת בדרך כלל הוא כולל שעועית אדומה. ברוב במקרים הוא מעורבב יחד עם מיונז וציר אספיק, ובכך הוא בעצם הופך למין סלט רוסי צמחוני (סלט המורכב מחתיכות של ירקות בתוך מיונז). Macédoine de légumes יכולה להיות גם מנה מירקות חמים, שמוגשים יחד עם חמאה. מקור השם של הסלט הוא במילה הצרפתית macédoine, שנטבעה בצרפת במאה ה-18. משערים שיש במונח רמיזה על מוצאיהם המגוונים של אנשי מוקדון (שכן הסלט מורכב ממגוון מרכיבים). יש שאומרים כי המונח מתייחס לגיוון האתני שהיה באזור מקדוניה במאה ה-19, אך פירוש זה זוכה להתנגדות כיוון שאינו תואם כרונולוגית את זמן טביעת השם. המונח macedoine משמש לתיאור כל סוג של ערבוביה, ולא בהכרח של דברי מאכל.
קרפלך

קרפלך (ביידיש: קרעפלאך או קרעפלעך) הם כיסונים שמקורם במטבח היהודי האשכנזי. הם ממולאים בבשר טחון (אולם קיימות גם גרסאות צמחוניות למשל עם מילוי תפוחי אדמה) ומבושלים במים רותחים או במרק עוף. בגרסה פחות מקובלת, יש המטגנים את הקרפלך לפני ההגשה. הקרפלך מזכירים כיסונים האופייניים לתרבויות אחרות כגון הרביולי האיטלקי או הג'יאוזי הסיני. הוא הגיע למטבח האשכנזי מהמטבח הרוסי, שם הוא נקרא פילמני, באוקראינה הוא נקרא ורניקי ובפולין שמו פירוגי. פירוגי הממולאים בתפוחי אדמה נקראים בפולין רוּסקִיִי פירוגי (פירוגים רוסיים) ובבוכרה קוראים להם דושפרה ומבשלים אותם במרק אדום. את הקרפלך נוהגים לאכול בשלושה מועדים יהודיים: בערב יום הכיפורים, בהושענא רבה ובפורים. המשותף לימים אלו הוא שמדובר בימים חגיגיים, אך אינם נחשבים כיום טוב של ממש. לכן אוכלים בהם קרפלך, שהוא בעצם בשר (בגלל החגיגיות) מכוסה (כי זה לא לגמרי חג). ב"ספר הבדיחה והחידוד" מאת אלתר דרויאנוב כתוב בהקשר זה: כלל אמרו ליצנים: אין מלבבים לביבות (כּרפּלים בלעז) אלא בימים שיש בהם חבטה: ערב יום-כיפור – מלקות, הושענא רבה – חיבוט ערבה, פורים – חיבוט המן. וכבר מרומז הדבר בתורה: "הַכֵּה תַכֶּה" (דברים, י"ג, ט"ז) - נוטריקון: הושענא, כיפור, המן תאכל כרפלים הרבה. — ספר הבדיחה והחידוד: אכלנים ושתיינים, באתר פרויקט בן-יהודה מוסף תורני "קולמוס" 17, כיסנים - סוד הקרעפלך בסעודות של חג, ירושלים תשס"ה, באתר אוצר החכמה מתכונים להכנת קרפלך באתר כיכר השבת מיכל וקסמן, שולחן לכולם: מרק אחד וחמישה מתכוני קרפלך, באתר ynet, 8 בספטמבר 2015 מיה עמרן, קרפלך? במה חטאנו?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 26.9.2023
אגם טה אנאו

Lake Te Anau אגם טה אנאו[אנ] (אנגלית: Te Anau) הוא האגם הגדול ביותר באי הדרומי של ניו זילנד והאגם השני בגודלו במדינה. האגם נמצא בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי, בתחומי הפארק הלאומי פיורדלנד ומכסה שטח של 344 ק"מ רבוע. האגם קרוי על שמן של מערות טה אנא-או (Te Ana-au) הנמצאות לחופו המערבי של האגם ומשמעות שמן בשפה המאורית היא - "מערת המים המתערבלים". האזור בו שוכן האגם עוצב על ידי תנועת קרחונים במהלך עידן הקרח בתהליך הדומה לתהליך היווצרותם של פיורדים. עקב כך האגם בנוי בצורה של רצועה צרה הנמתחת לאורך של כ-65 ק"מ מצפון לדרום וממנה יוצאות שלוש שלוחות, הנקראות "פיורדים" לכיוון מערב - הפיורד הצפוני, הפיורד הדרומי והפיורד האמצעי. האגם נמצא בגובה של 210 מטרים מעל פני הים, ועומקו המקסימלי הוא 270 מטר. האגם מוזן על די מספר נהרות, כשהבולט בהם הוא נהר אגלינטון הנשפך אל האגם בחלקו הצפון מזרחי. נהר ואיאו מנקז את האגם מחלקו הדרומי וזורם אל אגם מאנאפורי. העיירה טה אנאו הקרויה על שם האגם שוכנת לחופו של האגם, בפינה הדרום מזרחית, ופרט אליה אין בסביבתו של האגם נקודות יישוב גדולות. התרגום האנגלי של השם המאורי טה אנאו שנוי במחלוקת. רבים סברו שטה אנאו היה שמה של הנכדה של הקיה (Hekeia), ראש שבט ווייטאהה (Waitaha), ששמה ניתן גם להר בשרשרת הרים לונגווד . כאשר מערות טה אנה-או התגלו מחדש בשנת 1948, הסברים קודמים לשם הוחלפו בפירוש של השם המלא טה אנה-או, מאורית עבור 'המערה של מים סוחפים'. מדיה וקבצים בנושא אגם טה אנאו בוויקישיתוף אגם טה אנאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Lloyd Esler, Te Anau - a name with a misty history, ‏November 11, 2022 Taylor, WA, Lore and History of the South Island Maori Te Anau | NZ History, nzhistory.govt.nz
רוברט קאהן (מלחין)

רוברט קאהן (גרמנית: Robert Kahn;‏ 21 ביולי 1865, מנהיים – 29 במאי 1951, בידנדן, קנט, אנגליה) היה מלחין ופסנתרן יהודי-גרמני ומורה למוזיקה. קאהן היה אחד משבעה ילדים, שנולדו לאחת המשפחות העשירות והנכבדות ביותר של בנקאים וסוחרים בגרמניה של אותם ימים. בשנת 1882 נכנס קאהן לבית הספר המלכותי הגבוה למוזיקה בברלין, שם למד בשלוש השנים הבאות. בשנת הלימודים 1885–1886 המשיך בהכשרתו המוזיקלית בהדרכת יוזף ריינברגר במינכן. בביקור בווינה בשנה שלאחריה, פגש קאהן את המלחין יוהנס ברהמס והתיידד עמו. על פי השמועה, הציע ברהמס לקבל את קאהן כתלמידו. קאהן היה ביישן מכדי לקבל את ההצעה, אך המוזיקה של ברהמס תטביע את חותמה על סגנון הלחנתו לכל אורך הקריירה שלו. אחרי שהשתחרר משירותו הצבאי, עבד קאהן כמלחין עצמאי בברלין עד 1890. בשלוש השנים הבאות עבד כפסנתרן חזרות בתיאטרון העירוני בלייפציג. כמי שהתמנה למרצה לקומפוזיציה באלמה מאטר שלו בשנת 1894 היה קאהן אחראי להכשרת כמה מן המאורות הגדולים של המוזיקה הקלאסית במאה ה-20. בין תלמידיו המפורסמים הפסנתרן וילהלם קמפף, המנצח פרדיננד לייטנר, המלחין גינתר רפאל והכנר קרל קלינגר. בשנת 1916 נבחר קאהן לאקדמיה הפרוסית לאמנויות, חברות שבה החזיק עד 1934, כאשר המשטר הנאצי פקד עליו להתפטר בשל יהדותו. הממשלה גם אסרה להוציא לאור ולבצע את המוזיקה שלו. הגבלות אלה הניעו אותו לעזוב בשנת 1936 את גרמניה ולפנות לאנגליה, שם עשה את חמש-עשרה השנים האחרונות לחייו באלמוניות יחסית. קאהן והמוזיקה שלו נשכחו כמעט לגמרי מאז מלחמת העולם השנייה, אך הם מתחילים להתגלות אט אט מחדש למוזיקאים ולקהל, כמו שקרה למלחינים רבים אחרים של "מוזיקה מנוונת", נרדפי המשטר הנאצי וקורבנותיו. קאהן חיבר בשפע לרפרטואר הקאמרי, בסגנון אינטימי ולירי, המזכיר את מנדלסון, שומאן וברהמס. כמו ברהמס גיבורו, נמנע מן ההשתפכות הרגשית של שלהי הרומנטיקה. יצירותיו כוללות שתי רביעיות מיתרים, שלוש רביעיות פסנתר, חמש שלישיות פסנתר, שתי סונאטות לכינור, שתי סונאטות לצ'לו, כמה יצירות כוראליות ומספר רב של לידר. יצירותיו היחידות לתזמורת הן הסרנדה Aus der Jugendzeit ("מן הנעורים") (1890) ו-Konzertstück ("קטע קונצרטנטי") לפסנתר ותזמורת במי במול מינור, אופוס 74 (1920). קאהן הוזמן לעיתים קרובות לחבר יצירות לכמה מן הנגנים המעולים ביותר, ששגשגו בעשורים הראשונים של המאה ה-20. את הסונאטה לכינור בלה מינור, אופוס 26 (1897) ביצע לראשונה הכנר יוזף יואכים, ואת רביעיית המיתרים הראשונה בלה מינור, אופוס 60 (1914) ביצעה לראשונה רביעיית יואכים. הנס פון בילו ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין בבכורה העולמית לסרנדה התזמורתית של קאהן. על שמו קרויה "שלישיית קאהן", הכנר אילן שניידר, הצ'לן איתי חן והפסנתרן פרדריק זומר. Erwin, Charlotte, and Levi, Eric "Robert Kahn", The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. S. Sadie and J. Tyrrell (London: Macmillan, 2001) מדיה וקבצים בנושא רוברט קאהן בוויקישיתוף רוברט קאהן, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט רוברט קאהן, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט קאהן, באתר Discogs (באנגלית) Website about life and work of Robert Kahn by Steffen Fahl Biography of Kahn and notes on the premiere recording of Kahn's lieder performed by Martin Dillon Notes on a second series of songs recorded by Martin Dillon Lyrics of selected songs Robert Kahn Serenade, Op.73 Soundbite & short bio
אלמה מאטר

אלמה מאטר (בלטינית: Alma mater) הוא מושג לטיני, שמשמעו "אם מזינה". הביטוי שימש ברומי העתיקה כתואר לאלה האם, ובנצרות של ימי הביניים היה כינויה של מרים, אם ישו. בשפה האנגלית העכשווית הביטוי משמש לרוב כדי להתייחס למכללה או לאוניברסיטה כלשהי בה התחנך האדם. המונח לקוח מן המוטו Alma Mater Studiorum של האוניברסיטה הוותיקה ביותר באירופה כמוסד פעיל ומעניק תארים ברציפות, אוניברסיטת בולוניה באיטליה, שנוסדה בשנת 1088 לספירה בבולוניה ופועלת שם עד היום. בשפות מודרניות רבות משמש המונח בדרך כלל ובעיקר באקדמיה; באנגלית בריטית נהוג להשתמש בו על פי רוב במקום שם האוניברסיטה או המכללה שבה למד האדם שמדובר בו. בארצות הברית מקובל המונח בשימוש גם ביחס לבית ספר תיכון או יסודי. "אלמה מאטר" היא לפעמים גם תחילתו של המנון או שיר של מוסד לימודי, ויכולה להתקבל ככותרת לסוגה. במובנו זה, המונח מוכר יותר בארצות הברית מאשר בממלכה המאוחדת. בארצות הברית המונח מתייחס במקרים רבים לכל השיר, בניגוד לפתיחתו בלבד. מדיה וקבצים בנושא אלמה מאטר בוויקישיתוף Definition of alma mater at Merriam-Webster Online
פאג (אי)

פאג (בקרואטית: Pag, באיטלקית: Pago) הוא אי במפרץ קוורנר הקטן (Kvarnerić) בצפונו של הים האדריאטי, מול חופי ולביט בקרואטיה. אורכו של האי הוא 63 ק"מ ורוחבו נע בין 2 ק"מ ל-10 ק"מ. שטחו הכולל של האי הוא 284.50 קמ"ר, עובדה המציבה אותו במקום החמישי מבחינת גודלו בים האדריאטי. חופיו של האי מפורצים ואורך קו החוף מגיע ל-270 ק"מ . חלקו הדרומי של האי שייך למחוז ליקה-סני (Ličko-senjska županija) וחלקו הצפוני למחוז זאדר (Zadarska županija). רוב שטחו של האי צחיח וסלעי אם כי חלקים ממנו מכוסים בשיחים ים תיכוניים ובעצי זית. האקלים באי ים תיכוני. בתקופה העתיקה היה האי מיושב באזור צאסקה (Caska) בחלקו המערבי של מפרץ פאג. צאסקה שנוסדה ככל הנראה על ידי הרומאים (לטינית Cissa), שקעה בעקבות רעידת אדמה במאה ה-4, ותושביה נמלטו ממנה לאתר העיר העתיקה של פאג (Stari grad). לפי דעה אחרת, עזבו התושבים את המקום מסיבה בלתי ידועה ורק לאחר מכן שקעה מתחת למים. במקום נתגלה ב-1964 פתח למערכת ביוב גדולה הרומז לכך שהעיר הייתה גדולה למדי, וייתכן שהתגוררו בה עד 30,000 תושבים. סביב חורבנה של צאסקה רווחת אגדה מקומית הדומה עד מאוד לסיפורו של לוט והשמדת סדום ועמורה בתנ"ך. השם "פג" נזכר לראשונה במאה ה-10, מועד בו העיר העתיקה כבר הייתה מוקפת חומה. ב-1192 נבנתה בעיר העתיקה כנסיית מריה הקדושה, וב-1244 העניק לה המלך בלה הרביעי מהונגריה מעמד של רובע מלכותי. ב-1403 עברה פאג לשליטת של הרפובליקה של ונציה, וב-1433 זכתה במעמד של עיר, בין היתר בשל חשיבותו של ייצור המלח על האי. בשנה שלאחר מכן נבנתה העיר החדשה באתר הנוכחי ועוצבה לפי שרטוטיו של האדריכל בן העיר זאדר יוריי מטווייב דאלמטינץ. האי היה חלק מהפרובינציות הצרפתיות של איליריה, נשלט על ידי בית הבסבורג וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. במלחמת העולם השנייה נכבש פאג על ידי האיטלקים. עם זאת, היה האי בחזקת מדינת קרואטיה העצמאית בהנהגת האוסטאשה. באי הוקמו שני מחנות ריכוז. מחנה הריכוז סלאנה לגברים ומחנה הריכוז מטאינה לנשים וילדים. המחנות פעלו מיוני ועד סוף אוגוסט 1941 ואנשי האוסטאשה טבחו באלפי יהודים, סרבים ובני רומה. גלעדים שהוקמו במקום נותצו מספר פעמים על ידי תושבים לאומנים. לאחר המלחמה שקע האי במשבר כלכלי אשר נמשך כעשרים שנה עד תחילת התפתחותה של התיירות במקום. בשנת 2001 מנתה אוכלוסיית האי 7,969 תושבים, רובה בשתי הערים הגדולות פאג ונובליה (Novalja). האי מחובר ליבשה בקצהו הדרומי בגשר באורך של 300 מטר, ובחלקו הצפוני פועל קו מעבורת סדיר של חברת ידרוליניה בין הערים פריזנה (Prizna) שעל היבשה וז'יגליין (Žigljen). בדרומו של האי אגנים להפקת מלח המשתרעים על שטח של 3 קמ"ר עשוי בוץ טבעי שאינו מחלחל. באגנים מופקים כ-33,000 טון מלח בשנה שהם כשני שלישים מסך תוצרת המלח בקרואטיה. הפקת המלח נעשית בדרך של התאיידות מהירה כתוצאה מהרוחות שנושבות באי בקיץ ובאביב. בנוסף נסמכת כלכלת האי על תיירות, דיג וחקלאות, והתושבים מגדלים ירקות, עצי פרי וגפן. באי כ-40,000 כבשים שמחלבן מייצרים המקומיים את גבינת פאג (Paški sir). עוד ידוע האי במוצרי התחרה שלו. האי הוא מקור של גבינת פאג עוד מהמאה ה-18. הטיילת בעיר פאג כנסיית מריה הקדושה בפאג מראה האי פאג מהיבשה מפרץ באי פאג ומבט לעבר רכס הולביט מדיה וקבצים בנושא פאג (אי) בוויקישיתוף האתר הרשמי של לשכת התיירות של האי פאג האתר הרשמי של העיר פאג (קרואטית) אתר חברת ידרולינייה Upis u pretraživače
מלחייה

מלחייה היא כלי לאחזקת מלח בישול (הנקרא אף מלח שולחן) בצורתו הגרוסה ולזרייתו על גבי מזון. המלחייה היא כלי שימושי בעת ארוחה, על כן מניחים אותה על שולחן האוכל. לעיתים נוסף לה ערך אסתטי ועיצובי: קיימים מתקנים המחזיקים את המלחייה בצמוד לפלפלייה (כלי לאחזקת התבלין פלפל שחור בצורתו הגרוסה), או למטחנת הפלפל. בשל כך העיצוב של מטחנת הפלפל קשור לעיצוב המלחייה. בדומה למטחנת הפלפל, ניתן להשיג אף מטחנת מלח, זאת שומרת על צורת המלחייה ועל אופן שימושה. המלחייה הנפוצה היא בעלת גוף שקוף (מזכוכית או מפלסטיק), כך שניתן לאמוד על יתרת כמות המלח שבה. בחלקה העליון מספר נקבים, והוא בדרך כלל מוברג לגוף המלחייה. ישנן גם מלחיות שבהן ההברגה היא בתחתית המלחייה. לעיתים החלק העליון והתחתון עשויים מחומרים שונים. למשל, זכוכית ומתכת. יש הנוהגים להוסיף למלח השולחן גרגירי אורז יבשים, כדי למנוע הדבקות של גרגרי המלח לאחר שספחו לחות וכדי להסיר את הגרגירים הלחים מצידי המלחייה. את המלחייה פיתח ב־1858 הממציא האמריקאי ג'ון מייסון. גודלם של הנקבים שבראש המלחיה מותאם לגודלם של גבישי המלח כך שטילטולה למעלה ולמטה משחרר ממנה כמות מלח קטנה (ולא ספיקה קבועה). עקרון הפעולה הוא שבכל הנפה של המלח שבמלחיה משתחררים גבישים בודדים מכל נקב ומיד לאחריהם נחסם הנקב על ידי גבישים החוסמים זה את זה. טלטול המלחיה למעשה מפנה את הנקבים מהגבישים החוסמים עד לנפילתם הבאה ולשחרור גבישים נוספים. הממלחה קדמה למלחייה, ככלי לאחזקת מלח. בממלחה אין נקבים לזריית המלח. הממלחה הייתה כלי פתוח או בעל מכסה, המלח היה מוסף למזון באמצעות נטילתו עם האצבעות או עם כפית קטנה. בימי הביניים וברנסאנס הייתה הממלחה כלי הגשה מסוגנן, בהיות המלח תבלין יקר ונחשב. דוגמה לממלחה מעוטרת במיוחד היא הממלחה של בנוונוטו צ'ליני, ממלחה עשוית זהב, הנחשבת ליצירת אמנות. כיום ממלחות מוחזקות במטבח בסמוך לכירי הבישול, לרוב אלו קופסאות פשוטות. יש המעדיפים לרכוש אריזות מלח מפלסטיק המגיעות בצורה של מלחיות[דרוש מקור]. מוזיאון המלחיות והפלפליות חורים במלחייה, באתר The Salt And Pepper Shaker Museum Would You Like Some Salt and Pepper?, Smithsonian Magazine
מסקרפונה

מסקרפונה (באיטלקית: Mascarpone) היא סוג של גבינת שמנת אשר מקורה באיטליה, המיוצרת משילוב של שמנת ולעיתים גם חובצה. לאחר תהליך דנטורציה קצר, מבודדים מוצקי השמנת ממי הגבינה על ידי שימוש בחומצה טרטרית. המוצקים נאספים לגבן אחיד מבלי ליישנה. אחוז השומן בה גבוה מאוד ויכול להגיע ל-50%. אופן ייצור המסקרפונה שונה ממפעל למפעל. את הגבינה מכינים משמנת וחומצה טרטרית, אך לפעמים בגרסאות מהירות או ביתיות משתמשים במלח לימון (חומצה ציטרית) או מיץ לימון, למרות שלגרסאות אלו יש מרקם וטעם שונה עם חיי מדף מאוד קצרים. הגבינה נמצאת בשימוש בשפע מנות שמקורן בחבל לומברדיה שבצפון איטליה. ניתן למצוא את הגבינה במנות כגון לזניה וטירמיסו, ולעיתים ניתן להשתמש בגבינה על מנת להעשיר תבשילי ריזוטו במקום להשתמש בחמאה. באופן מסורתי, מסקרפונה מיוצרת מחלב פרה. מקורה של המסקרפונה הוא כנראה במאה ה-16, בסביבת העיר מילאנו שבחבל לומברדיה באיטליה. ייתכן שמקור השם הוא במילה האיטלקית "mascarpia", הגרסה הלומברדית לגבינת הריקוטה. בכל מקרה, תהליך הייצור של כל אחת מהגבינות שונה בתכלית זו מזו. מדיה וקבצים בנושא מסקרפונה בוויקישיתוף Cheese.com
ים טסמן

ים טסמן (באנגלית: Tasman Sea) הוא גוף מים המשתרע בין אוסטרליה לניו זילנד, בחלקו הדרום מערבי של האוקיינוס השקט. ים טסמן קרוי על שם מגלה הארצות ההולנדי אבל ינזון טסמן, שהיה האירופאי הראשון שמיפה את אזור טסמניה וניו זילנד. הים גובל בניו זילנד במזרח ובאוסטרליה במערב ומשתרע על פני רצועה ברוחב של כ-2,000 ק"מ ביניהן, גבולותיו הצפוניים והדרומיים פחות ברורים אך נהוג להתייחס לטסמניה כגבול הדרומי ולגבול בין ניו סאות' ויילס וקווינסלנד כגבול בינו לבין ים האלמוגים. זרמים ענקיים מתחת למים מחוץ לטסמניה אמורים להיחקר על ידי מדענים על מנת לסייע בשיפור תחזיות האקלים. "הגלים שקורים בעומק האוקיינוס יכולים להיות גדולים באמת: 100 מטר ומעלה," אמר פרופסור חבר באוניברסיטת טסמניה לכתבים, "ואמצע ים טסמן הוא נקודה חמה עולמית עם גאות והשפל החזקה שלו לאורך קרקעית הים, כמו רכס הרים." מדיה וקבצים בנושא ים טסמן בוויקישיתוף ים טסמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Giant deep-sea wave in Tasman Sea could help improve climate predictions, The Guardian ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוסטרליה ובנושא גאוגרפיה של ניו זילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תרזה הקדושה מלוס אנדס

תרזה הקדושה מלוס אנדס (בספרדית: Teresa de Jesús de los Andes‏; 13 ביולי 1900 - 12 באפריל 1920) הייתה נזירה צ'יליאנית אשר הוכרה כקדושה בידי הכנסייה הקתולית (בספרדית נהגה שמה "תֶרֶסָה"). תרזה הקדושה נולדה בשם חואנה פרננדס דל סולאר (Fernández del Solar) למשפחה בת המעמד הבינוני בעיר סנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וכונתה בשם החיבה "חואניטה", השם בו היא מוכרת כיום. כבר מגיל 6 סייעה בקביעות במיסה. בשלב מוקדם בחייה קראה את האוטוביוגרפיה של הקדושה הצרפתייה תרזה הקדושה מליזייה, אשר הותירה את חותמה על חואניטה, שכבר הייתה אדוקה למדי, והביאה אותה לבחור בדרך חיים המוקדשת לשירות האל. בגיל 14 בחרה במסדר הכרמליתי כייעודה והחלה לומדת את דרכו וקדושיו, וכן עמדה בקשר עם אם המנזר הכרמליתי בעיר לוס אנדס, כ-90 קילומטרים מסנטיאגו על הדרך בין סנטיאגו וולפראיסו. בגיל 15 נדרה את נדר הבתולים, אותו חידשה שוב ושוב עד למותה. ב-7 במאי 1919, כחודש לאחר שמלאו לה 19 שנים, הפכה חואניטה לנזירה במסדר הכרמליתי ואימצה לעצמה את השם "תרזה של ישו". משפחתה לא התנגדה לייעוד בו בחרה לחייה, אולם העדיפה כי תרזה תשהה במנזר אחר מזה בו בחרה, קרוב יותר לסנטיאגו ונוח יותר למחיה. תרזה את המנזר בו בחרה עקב סגנון חיים פשוט בו חפצה ועקב ת מה שחוותה מסירותן המוחלטת של הנזירות בנות המנזר. את ימיה העבירה תרזה בתפילות וחיי סגפנות. ביומנה כתבה כי "אני של אלוהים" והוסיפה "הוא יצר אותי והוא ראשיתי וסופי". לקראת סוף של חייה הקצרים החלה תרזה בשליחות של הפצת הנצרות באמצעות כתיבת מכתבים. בגיל 20 חלתה בטיפוס הבהרות ועברה ייסורים קשים. באפריל קיבלה את סקרמנט המשיחה האחרונה ונדרה את נדריה האחרונים כדי להשלים את תהליך הכשרתה כנזירה, אך שבוע לאחר מכן, במהלך השבוע הקדוש, ב-12 באפריל, נפטרה תרזה, פחות משנה מיום כניסתה למנזר. תרזה פופולרית למדי וכ-100,000 צליינים עולים לרגל אל קברה בלוס אנדס מדי שנה. תרזה היא הקדושה הראשונה של צ'ילה וכן הכרמליתית הראשונה מחוץ לאירופה שהוכרזה כקדושה. היא פופולרית במיוחד בקרב נשים ואנשים צעירים. תרזה עברה ביאטיפיקציה ב-3 באפריל 1987 בסנטיאגו דה צ'ילה בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אשר ב-21 במרץ 1993 הכריז עליה כקדושה בהליך של קאנוניזציה שנערך ברומא. מדיה וקבצים בנושא תרזה הקדושה מלוס אנדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תרזה הקדושה מלוס אנדס (בספרדית) חדשות הוותיקן (באנגלית) תרזה הקדושה מלוס אנדס באתר www.americancatholic.org (באנגלית) תרזה הקדושה מלוס אנדס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
האלפים הדרומיים

האלפים הדרומיים הם רכס הרים במערב האי הדרומי של ניו זילנד המשתרעים כמעט לכל אורכו של האי מצפון לדרום. הנקודה הגבוהה ביותר באלפים הדרומיים היא פסגתו של הר קוק המתנשא לגובה של 3,754 מטר מעל פני הים. חלקים נרחבים מהאלפים הדרומיים נכללים בשטחם של פארקים לאומיים. בהם הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק, הפארק הלאומי הר אספיירינג והפארק הלאומי ווסטלנד. חלקים נרחבים מהאלפים מכוסים על ידי כ-360 קרחונים, הבולטים בהם: קרחון טסמן, קרחון פוקס וקרחון פרנץ ג'וזף. שמם של האלפים הדרומיים ניתן להם ב-23 במרץ 1770 על ידי מגלה הארצות ג'יימס קוק למרות שהם התגלו יותר ממאה שנה קודם לכן על ידי ההולנדי אבל ינזון טסמן. הם נקראים כך בהשאלה משמם של הרי האלפים באירופה, הנושאים אופי טופוגרפי דומה. מבחינה גאולוגית האלפים הדרומיים מהווים חלק מטבעת האש ונוצרו כתוצאה מהתנגשות של לוח האוקיינוס השקט עם הלוח האוסטרלי שהביאה להתרוממות פני הקרקע. תהליך זה החל לפני כ-25 עד 30 מיליוני שנים וממשיך גם כיום. מדיה וקבצים בנושא האלפים הדרומיים בוויקישיתוף האלפים הדרומיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sean J. Fitzsimons, Geology and Geomorphology of the European Alps and the Southern Alps of New Zealand: A Comparison, Mountain Research and Development, 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לבנה

האם התכוונתם ל... לְבֵנָה (בנייה) – יחידת בנייה בסיסית לָבָּנֶה (גבינה) – סוג גבינה לְבָנָה – כינוי לירח לבניים – משפחת עצים מסדרת האברשאים לבנה (סוג) – סוג צמחים ממשפחת הלבניים לבנה רפואי – מין בסוג לבנה לבנה (סרט) – סרט קולנוע בכיכובה של אמילי דה רייבין חור בלבנה – סרט של אורי זוהר משנת 1964 שם הניתן לבנות לבנת חבלה אתרים לבנה – שכונה בדרום-מזרח תל אביב לבנה (עיר מקראית) – אחת משלוש עשרה ערי הכהנים מתוך נחלת שבט יהודה לבנה (יציאת מצרים) – אחת מתחנות בני ישראל בנדודם במדבר לבני לבן (פירושונים)
באטמן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... באטמן (הערך הראשי) באטמן – רשימת סיפורים וחוברות קומיקס סדרות טלוויזיה מונפשות: באטמן - הסדרה המצוירת (1992–1995) הבאטמן (2004–2008) סרטים מונפשים: באטמן: מסכת התעתועים (1993) – ספין אוף ל"באטמן - הסדרה המצוירת" סרט לגו באטמן (2017) באטמן (סדרת טלוויזיה) – סדרה אמריקאית ששודרה בשנים 1966–1968 סרטי קולנוע לייב אקשן (ראו סרטי באטמן להרחבה): באטמן (1966) – סרט המבוסס על סדרת הטלוויזיה סדרת הסרטים הראשונה (ברטון ושומאכר): באטמן (סרט, 1989) באטמן חוזר (1992) באטמן לנצח (1995) באטמן ורובין (סרט) (1997) באטמן מתחיל (2005) – הסרט הראשון בטרילוגיית האביר האפל של נולאן באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק (2016) – השני ביקום הקולנועי של DC באטמן (סרט, 2022) (The Batman) – סרט אתחול ג'ון באטמן (אנ') (Batman) – איש עסקים אוסטרלי בן המאה ה–19, ממייסדיה של מלבורן, בירת מדינת ויקטוריה באטמן (מחוז בחירה) (אנ') – מחוז בחירה במדינת ויקטוריה שקרוי על שם ג׳ון באטמן תחנת הרכבת באטמן (אנ') – תחנת רכבת במדינת ויקטוריה שקרויה על שם ג׳ון באטמן באימפריה העות'מאנית ובקרב עמים טורקיים בטמן (יחידת מידה) (אנ') – יחידת מסה ששימשה באימפריה העות'מאנית ובקרב עמים טורקיים באימפריה הרוסית, ויחידת שטח בקרב דוברי אויגורית בטורקיה בטמן (נהר) – יובל עיקרי של נהר החידקל, המתמזג אליו סמוך לעיר בטמן סכר בטמן (אנ') – אחד מ–22 סכרים בפרויקט דרום-מזרח אנטוליה, הבנוי על נהר בטמן, מצפון לעיר בטמן בטמן (עיר) – בירת נפת בטמן והעיר המרכזית בתת–הנפה בטמן, הממוקמת במחוז דרום–מזרח אנטוליה שבכורדיסטן הטורקית, קרויה על שם הנהר בטמן (תת-נפה) (אנ') – תת-הנפה שבה נמצאת העיר בטמן (נפה) (אנ') – הנפה שבה נמצאת תת-הנפה, ראו נפות טורקיה (שורה 72) בטמן (איראן) (אנ') – כפר בפרובינציית כרמאנשאה שלמה בטמן – שמו המקורי של שלמה אמבר (1923–2013) – תא"ל בצה"ל שהיה מפקד פיקוד ההדרכה וראש הג"א
אהיל

אהיל (מלשון אהל) הוא חלק מגוף תאורה המשמש לשינוי פיזור האור הנפלט מהנורה, להגנה פיזית עליה או להקניית מראה יפה לגוף התאורה עצמו. האהיל עשוי לכסות את הנורה באופן מלא או חלקי ולעיתים הוא תלוי מתחת לדגמים של נורות תקרה, כך שהוא חוסם אך ורק חלק מאורן בדרכו מטה. ישנם אהילים בצורות שונות, הנפוצות בהן חרוט וגליל. האהילים הראשונים כנראה היו בשימוש בבריטניה בשנות השישים של המאה ה-19. באתר יד ושם יש אהיל שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בפריזלנד, הולנד. בני משפחת דה יונג נמלטו לאחר פוגרום ליל הבדולח מגרמניה להולנד והצליחו למצוא מסתור, ובו שהו עד תום המלחמה. גוף תאורה אהיל באתר האקדמיה ללשון בן יוסף אחיקם, תצלומים - אהיל - 'פולנייה' באתר הספרייה הלאומית אהילים מיוחדים באתר הידברות, 14.9.2020 מהי מנורת הבנקאים? באתר אאוריקה אהיל מנורה שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בהולנד, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.