laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תובלה אווירית

תובלה אווירית היא תובלה צבאית באמצעות כלי טיס. זהו תחום עיסוקו של כוח אווירי המתמקד בשינוע לוגיסטי של ציוד, אמצעי לחימה וכוח אדם, על ידי מטוסי תובלה או מסוקי סער, לשם השגת מטרות צבאיות. תובלה אווירית מתחלקת לשתי דוקטרינות עיקריות: תובלה אסטרטגית בה מטוסי תובלה כבדים מובילים את הציוד והאספקה למרחקים גדולים ובמטרה לתמוך בצבא כמערכת. ותובלה טקטית המתבצעת על ידי מסוקי ומטוסי תובלה קלים יותר בתוך זירה מסוימת כדי לאפשר המשך פעילות מבצעית או כחלק מפעילות מבצעית, לדוגמה הצנחת אספקה בשדה הקרב, הצנחת כוחות אל תוך הקרב או חילוצם ממנו, וכן למבצעים מיוחדים כגון מבצע אנטבה, מבצע כחול וחום וכדומה. לוקהיד C-130 הרקולס לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס נורדואין UC-64A נורסמן קרטיס C-46 קומנדו DC-3 דקוטה נורד 2501 נוראטלס ערבה (מטוס) בואינג KC-46 פגסוס C-5 גלקסי בואינג C-17 גלובמאסטר III איליושין Il-76 קינג אייר אנטונוב An-32 איירבוס A400M אנטונוב An-178 תובלה צבאית מדיה וקבצים בנושא תובלה אווירית בוויקישיתוף Tactical Airlift Airlift Doctorine ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון עמק המומינים

מוזיאון עמק המומינים (בפינית: Muumilaakso; בשוודית: Mumindalen) הוא מוזיאון בעיר טמפרה שבפינלנד המוקדש כולו לספרי המומינים של המחברת טובה ינסון. במוזיאון מוצגים האיורים המקוריים של ספרי המומינים ומיניאטוריה של בית המומינים בגובה של 2.5 מטר. הבית המיניאטורי שנבנה על ידי פנטית איסטולה וטולקיקי פיאטילה צריך היה להיות במקור עגול, כפי שטובה ינסון ציירה את בית המומינים. אולם, עקב אילוצים המיניאטורה נבנתה בצורת מרובע משום שהוצגה בביאנלה בברטיסלאבה, סלובקיה בפינת האולם. כאשר הוא הועבר לטמפרה הוא הושאר ככזה. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון עמק המומינים (בפינית) אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון עמק המומינים (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון עמק המומינים (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון עמק המומינים (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון עמק המומינים (בשוודית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא פינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבורה דיהדרלית

בתורת החבורות, חבורה דיהדרלית היא חבורת הסימטריות של מצולע משוכלל אשר איבריה הם סיבובים ושיקופים שמעבירים את המצולע לעצמו. הפעולה בחבורה היא הרכבה של שיקופים וסיבובים (ביצוע אחד מהם ולאחריו השני). חבורה דיהדרלית נוצרת על ידי שני איברים, "איבר שיקוף" (שבדרך כלל מסומן כ-s), ו"איבר סיבוב" (שבדרך כלל מסומן כ-r) שמהווה "סיבוב" של המצולע 2 π n {\displaystyle {\frac {2\pi }{n}}} רדיאנים בכיוון מוגדר (עם או נגד כיוון השעון). באופן פורמלי, החבורה הדיהדרלית של מצולע משוכלל מסדר n מוגדרת על ידי ההצגה: D n = ⟨ s , r | r n = e , s 2 = e , s − 1 r s = r − 1 ⟩ {\displaystyle D_{n}=\langle s,r|r^{n}=e,s^{2}=e,s^{-1}rs=r^{-1}\rangle } כאשר e הוא איבר היחידה של החבורה. שלט עצור הוא מצולע משוכלל מסדר 8 (מתומן) עם כיתוב. אם נגדיר את שיקוף השלט כאיבר s, וסיבוב של השלט 45 מעלות נגד כיוון השעון כ-r, נקבל את החבורה הדיהדרלית D 8 {\displaystyle D_{8}} . בתרשים, השורה הראשונה מתקבלת מהפעלת איבר הסיבוב r על השלט, והשורה השנייה מתקבלת מהפעלת איבר הסיבוב r על שיקוף השלט (האיבר s). לכל חבורה דיהדרלית יש (לכל הפחות) שתי תתי-חבורות (לא טריוויאליות) ציקליות הנוצרות על ידי האיברים s ו-r, שסדריהן יהיו, בהתאמה, 2 ו-n. מספר האיברים של חבורה דיהדרלית של מצולע משוכלל בעל n צלעות הוא 2n. מספר תת-החבורות של חבורה דיהדרלית מסדר 2n הוא (d(n) + σ(n, כאשר (d(n הוא מספר המחלקים החיוביים של n ו-(σ(n היא פונקציית סכום המחלקים שלו. תוצאה זו נובעת ישירות מתיאור המבנה הכללי של חבורה דיהדרלית: הסדר של כל תת-חבורה מחלק את 2n (לפי משפט לגראנז'), ולכל מחלק m של n ניתן למנות עותק אחד של חבורה ציקלית ℤm (הנוצרת על ידי איבר הסיבוב r n m {\displaystyle r^{\frac {n}{m}}} ), ועוד n/m תת-חבורות דיהדרליות מטיפוס D m {\displaystyle D_{m}} , הנוצרות כל אחת באמצעות סיפוח איבר שיקוף מהצורה r i s {\displaystyle r^{i}s} לחבורה הציקלית ℤm, כאשר 1 ≤ i ≤ n / m {\displaystyle 1\leq i\leq n/m} . לכל חבורה דיהדרלית יש תת-חבורה נורמלית הנוצרת על ידי האיבר r (מכיוון שהיא מאינדקס 2). חבורה דיהדרלית היא מכפלה חצי ישרה של החבורה הציקלית מסדר n והחבורה הציקלית מסדר 2, כאשר האוטומורפיזם המותאם ל-1 הוא אוטומורפיזם ההיפוך. עבור n=2 מתקבלת חבורת הארבעה של קליין, ועבור n=3 מתקבלת חבורת התמורות S3. ערך מורחב – החבורה הדיהדרלית האינסופית אחת ההכללות האפשריות לחבורה דיהדרלית למקרה האינסופי, היא החבורה הדיהדרלית האינסופית, בה לסיבוב סדר אינסופי: D ∞ = ⟨ s , r ∣ s 2 = 1 , s r s = r − 1 ⟩ {\displaystyle D_{\infty }=\langle s,r\mid s^{2}=1,srs=r^{-1}\rangle } . חבורה זו מייצגת מספר תופעות גאומטריות מעניינות. חבורת הארבעה של קליין (המקרה n=2) מדיה וקבצים בנושא חבורה דיהדרלית בוויקישיתוף חבורה דיהדרלית, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרל קורט

קרל קורט (באנגלית: Karl Korte;‏ 23 ביוני 1928 - 27 במרץ 2022) היה מלחין אמריקאי ומורה למוזיקה. קורט נולד באוסינינג שבמדינת ניו יורק וגדל באנגלווד שבניו ג'רזי. הוא למד בג'וליארד, ומוריו שם היו פיטר מנין (Peter Mennin), ויליאם ברגסמה (William Bergsma) ו-ווינסט פרסיקטי (Vincent Persichetti). בהמשך למד הלחנה אצל אוטו לוינינג, גופרדו פטראסי ואהרן קופלנד. קורט לימד באוניברסיטת טקסס באוסטין משנת 1971 עד 1997. משנת 1997 עד 2000 כיהן כפרופסור אורח בוויליאם קולג' בוויליאמסטאון, מסצ'וסטס. קורט קיבל מספר רב של אותות הוקרה לאומיים ובינלאומיים על יצירתו, בהם מענקי קרן גוגנהיים (1959 ו-1970), מלגות קרן פולברייט לאיטליה ולניו זילנד ומדליית זהב ממשלת בלגיה בתחרות המוזיקה ע"ש המלכה אליזבת. התגורר בקיימברידג', ניו יורק, מת במרץ 2022. https://www.statesman.com/obituaries/p0204587 ביוגרפיה של קרל קורט בלוח זיכרון] הספד וביוגרפיה "פנטזיה" לכינור ופסנתר - 1957 "שירי תום" (ויליאם בלייק), לקולות נשים ופסנתר - 1964 "מטריקס - 7" לחמישיית כלי נשיפה מעץ, פסנתר וכלי הקשה - נכתבה לחמישיית ניו יורק לכלי נשיפה מעץ - 1967 "היבטים של אהבה", לקולות מעורבים ופסנתר - 1968 "סאפפו אומרת", לזמרת מצו סופרן ומקהלת נשים, חליל ופסנתר - 1968 סימפוניה מס' 3 - 1968 "מזמורים בנוסח חדש" לקולות מעורבים ופסנתר (אפשרות לגיטרה או נבל) - 1969 "הזכרויות" לחליל וסינתסייזר - 1971 "חיוור הוא הנסיך הטוב" (אורטוריה לזכר ז'אן קאסאדסי, למקהלה, סופרן, שני פסנתרים, כלי הקשה וקריין - 1973 "מוזיקה לחג פסחא חדש" למקהלה מעורבת וכלי נשיפה ממתכת או כלי מקלדת - 1982 "שלושה מזמורי תהילים", למקהלה א-קפלה "ארבעה שירי התנסות" (בלייק), לקולות נשים ופסנתר - 2001 "יום חמישי הקדוש" (בלייק), לקולות מעורבים ופסנתר - 2001 "SHIKI ("ארבע העונות"), למקהלה (מעורבת או נשים), סולנים וליווי של פרטיטורת אלקטרונית שנוצרה מקטעים לקוטו, כלי הקשה וצלילים אחרים - 2002 "יומני מסע" לדואו 46 (כינור וגיטרה) וצ'לו ("קפריסין, טה מאורי, אקי") - 2004 "מאקאמות" לדואו 46 ("כינור וגיטרה 2") - 2004 "השעה היא:" למקהלה מעורבת, כלי מקלדת וכלי מיתר. שישה שירים לטקסטים מתקופות שונות, החל במהפכה האמריקאית, תנועת הסופראג'יסטיות וכלה במוזיקה עכשווית על אקולוגיה מאת איב מריים - 2005 "קולות וירטואליים" לדואו 46 (כינור וגיטרה) וסרט הקלטה - 2007 קרל קורט, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרל קורט, באתר Discogs (באנגלית)
מדינות המממנות טרור

מדינות המממנות טרור (באנגלית: State Sponsors of Terrorism) הוא תואר שנמצא בשימוש מחלקת המדינה של ארצות הברית, ומתייחס למדינות שהמחלקה מגדירה ככאלה אשר "מספקות תמיכה ומימון למעשי טרור בינלאומי באופן עקבי". הכללה ברשימה זו גוררת החרמה נוקשה וסנקציות בידי ארצות הברית ומדינות המערב. הרשימה נערכה לראשונה ב-1979 ונכללו בה אז לוב, עיראק, דרום תימן וסוריה. נכון ל-2021, המדינות המופיעות ברשימה הן: סוריה סוריה – מאז 1979. איראן איראן – מאז 1984. קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית – הוספה ב-1988; הוסרה ב-2008 והוחזרה ב-2017 לרשימה. קובה קובה – הוספה ב-1982, נמחקה מהרשימה ב-2015, עם חידוש היחסים בינה לבין ארצות הברית והוחזרה לרשימה ב-2021. עיראק עיראק – הוסרה מהרשימה ב-1982; הוחזרה לרשימה ב-1990 והוסרה שוב ב-2004. לוב לוב – הוסרה ב-2006. דרום תימן דרום תימן – נמחקה מהרשימה ב-1990, לאחר שהתאחדה עם צפון תימן. סודאן סודאן – הוספה ב-1993 והוכרז על מחיקתה מהרשימה ב-2020 כחלק מהסכם ישראל סודאן שהיה חלק בהסכמי אברהם. ציר הרשע המלחמה העולמית בטרור ^ "State Sponsors of Terrorism" ארה"ב הסירה את צפון קוריאה מרשימת התומכות בטרור, באתר ynet, 11 באוקטובר 2008 אוריאל בארי, ‏ארה"ב הכריזה על צפון קוריאה כמדינה תומכת טרור, באתר "סרוגים", 21 בנובמבר 2017 אחרי 33 שנים: קובה תוסר מרשימת המדינות התומכות בטרור, באתר וואלה, 15 באפריל 2015 מנדי קוגוסובסקי, ארה"ב החזירה את קובה לרשימת המדינות התומכות בטרור, באתר IsraelDefense, ‏12 בינואר 2021 טל שניידר, וושינגטון, ארה"ב מחדשת יחסים עם לוב, באתר nrg‏, 15 במאי 2006 טל שניידר, ‏ארה"ב מסירה את סודאן מרשימת המדינות תומכות טרור, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2020
קפיטול מדינת קונטיקט

קפיטול מדינת קונטיקט (באנגלית: Connecticut State Capitol) הוא מבנה ממשלתי הנמצא בהרטפורד, בירת קונטיקט. בקומות התחתונות בית הנבחרים של קונטיקט, כמו כן משרדו של המושל ובקומות העליונות שוכנת מליאת הסנאט של קונטיקט. הבניין הנוכחי הוא בניין הממשלה השלישי במדינת קונטיקט מאז המהפכה האמריקנית הבניין נחשב לאחד מהגדולים בסגנון איסטלייק. המבנה כולל בתוכו פסלים רבים של פוליטיקאים ואנשי דת רבים כמו: תומאס הוקר, ג'ון וינטרופ ג'וניור, רוג'ר שרמן, יונתן טרמפל, נוח ובסטר, ג'וזף האולי. מדיה וקבצים בנושא קפיטול מדינת קונטיקט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלילות הפרנקים

עלילות הפרנקים (בקיצור מלטינית: Gesta Francorum; השם המלא: De Gesta Francorum et aliorum Hierosolimitanorum, "עלילות הפרנקים וירושלמים אחרים") היא כרוניקה בלטינית המתארת את מסע הצלב הראשון, החל מועידת קלרמון (1095) ועד קרב אשקלון (1099). היא נכתבה בסביבות 1100–1101 בידי מחבר אלמוני. זו כנראה הכרוניקה המוקדמת ביותר של מסע הצלב הראשון. שמו של המחבר אינו ידוע. הוא נכח כנראה בוועידת קלרמון. הוא היה חבר בקבוצה הצלבנית, איטלקית או נורמנית, שגויסה על ידי בוהמון הראשון למסע הצלב בשנת 1096 מתוך דוכסות פוליה (Apulia). תיאורו את המסע לירושלים, בתחילה תחת הנהגתו של בוהמון ולאחר מכן תחת רמון הרביעי, רוזן טולוז, נכתב במהלך המסע. הוא נעזר בסופר שהוסיף עריכות שונות משלו, וכך הכרוניקה מספקת נקודות השקפה רבות-ערך של אביר שלא היה מנהיג או כהן דת מדרג גבוה. המחבר נכח בקרב דורילאום (אנ') ובאגם אנטיוכיה (אנ') בזמן המצור על אנטיוכיה (1097–1098), והיה אחד האנשים שנבחרו להיכנס לאנטיוכיה בלילה. כמו כן, השתתף בכיבוש ירושלים. בשנת 1101 אקהארד מאאורה עלה לרגל לירושלים וראה שם את הספר, ה"ספר קטן". תחילה, במאה ה-17 הניחו חוקרים כי מדובר ב-"Histiria de hierosolymiatano Itinere" של הכרוניקאי פטרוס טודבודוס (אנ') מסיברי (Civray), אולם סברה זו נדחתה באמצע המאה ה-19, כשחוקרים צרפתים וגרמנים הגיעו למסקנה כי "עלילות הפרנקים" היה המקור ממנו שאבו שאר הכרוניקנים, כמו פולקו משארטר, ריימון מאגילר, ויליאם ממלסברי (William of Malmesbury), קאנון של לה פוי (הלך בעקבות פולקו ורמון הרביעי), פטרוס טודבודוס ואלמוני שכתב את "Historia Belli Sacri" (אנ'). בכרוניקה משבח המחבר את בוהמון הראשון. הכרוניקה כתובה בשפה פשוטה. היא מתארת פעילויות יום יומיות של הצלבנים, את התקדמותם, מצבי רוחם, דעותיהם הקדומות על יוון. עבור המחברים בני תקופתו, המחבר האנונימי של כרוניקה היה "כפרי". כרוניקה זו עומדת ככל הנראה בבסיסן של הכרוניקות שנכתבו לאחר המסע בידי אנשי כנסייה. גיבר מנוז'ן (אנ') כתב בשנת 1108 את "מעשי האל בידי הפרנקים" (Dei gesta per Francos) כשהוא מתבסס על מקור זה ומספר כי מקור זה "הותיר לעיתים רבות את הקורא המום מהריקות חסרת הטעם שלו" [דרוש מקור]. לערך בשנת 1106, הכרוניקאי רוברט הנזיר של ריימס הוזמן אחר כך לשכתב את כל החיבור תחת השם "ההיסטוריה הירושלמית" "Historia Hierosolymitana" (אנ'), לשם שיפורים ספרותיים והיסטוריים. GESTA FRANCORUM, הטקסט המלא בלטינית קטעים נבחרים בתרגום לאנגלית איריס שגריר, "קרל הגדול והצלבנים", בתוך: איינהרד, חיי קרל הגדול, תרגום יצחק חן, נספח ב, עמ' 132. איריס שגריר, מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 79, הערה 100 Recueil des Historiens des Croisades, Historiens Occidentaux V, 21 H. Hagenmeyer, Anoymi Gesta Francorum, pp. 39-92 H. Hagenmeyer [דרושה הבהרה] היה במסע הצלב והחל לכתוב לערך בתחילת 1111, הוסיף מידע משל עצמו, כמו טבח Yaghi-Siyan. עוד מידע ראו L.J.Paetow CLV 785-6 בתשעה הספרים הראשונים מכנה אותו בשם dominus; ראו Hagenmeyer p.8 מפי בודרי מדול, לעתיד ארכיבישוף של דול, בכרוניקה שלו Historiae Hierosolymitanae ציין את "הספר הקטן". ראו Recueil des Historiens des Croisades, Historiens Occidentaux IV.10 Recueil des Historiens des Croisades, Historiens Occidentaux III, 722
גרנום ברגר

גרנום ברגר (באנגלית: Graenum Berger‏; 21 באפריל 1908 – 31 במרץ 1999) היה הומניסט, עובד סוציאלי ומחנך אמריקאי, שהיה הנשיא המייסד של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה. נולד בגלאורסוויל (אנ') שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית כבן בכור ליצחק ולחנה ב-21 באפריל 1908, משפחתו היגרה קודם לכן מקופיסקי (אנ') שבליטא. ב-1955 פגש את קבוצת הנערים היהודים מאתיופיה שהגיעו ללמוד בכפר בתיה וב-1965 נסע בעצמו לאתיופיה כדי לפגוש בביתא ישראל, שם התוודע לבקשת היהודים לעלות לישראל. לאחר שחזר לארצות הברית החל בפעילות למען עליית ביתא ישראל ויחד עם קבוצת פעילי עלייה הקים ב-1969 את האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה. ב-1974 פרש מתפקידו כפעיל עלייה והחל בכתיבת ספרים וכן לתפקד כמחנך. נפטר ב-31 במרץ 1999. Graenum Berger, Graenum Berger speaks on the Jewish community center: a fourth force in American Jewish life, Jewish Education Committee Press, 1966 Graenum Berger, Black Jews in America: a documentary with commentary, Commission on Synagogue Relations, Federation of Jewish Philanthropies of New York, 1978 Graenum Berger, The Turbulent Decades, vol. I and II, 1981 Graenum Berger, Graenum, an autobiography, Ktav Pub. House, 1987, ISBN 0881251232 Graenum Berger, A not so silent envoy: a biography of Ambassador Samuel David Berger, J.W.B. Hampton Pub. Co., 1992, ISBN 0963564102 Graenum Berger, Rescue the Ethiopian Jews!: a memoir, 1955-1995, J.W. Bleeker Hampton Pub. Co., 1996, ISBN 0963564110 מדיה וקבצים בנושא גרנום ברגר בוויקישיתוף
קאוטו

קאוטו (Cauto) הוא הנהר הארוך בקובה. ראשיתו בסיירה מאסטרה שבדרום-מזרח המדינה, והוא זורם צפון-מערבה, לכיוון מפרץ גואקניאבו שבים הקריבי, אליו הוא נשפך לאחר 343 ק"מ, צפונית לעיר מנסניו. הנהר הוא אחד משני הנהרות היחידים בקובה המתאימים לשיט, יחד עם סגואה לה גראנדה שבצפון המדינה, ב-110 הק"מ הקרובים לשפך. אף שהוא הנהר הארוך בקובה, בנהר אחר, נהר טואה, זורמים יותר מים. אגן הניקוז שלו משתרע על פני כ-8,900 קמ"ר, שהם כ-8% משטחה של קובה. לאורך השנים סבל הנהר מזיהום וממפגעים סביבתיים, וממשלת קובה החלה במאמצים לשיקומו. מדיה וקבצים בנושא קאוטו בוויקישיתוף קאוטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של קובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלון שטיין

אלון שטיין (נולד ב-4 בינואר 1978) הוא כדורסלן עבר ומאמן ישראלי בעל אזרחות גרמנית, ששיחק בעמדת הגארד ומשמש כמאמן של הנוער על במחלקת הנוער של הפועל חולון. שטיין גדל באבן יהודה, בה הפך לבן טיפוחיו של רלף קליין שהגדיר אותו "שחקן הנוער הטוב ביותר בארץ". הוא שיחק בקבוצת הילדים של מכבי דרום, ולאחר שקלע 60 נקודות במשחק גמר גביע המדינה לילדים עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב. בנוסף, למד שטיין במגמת הכדורסל של תיכון קריית שרת בחולון. שטיין הצטרף להפועל גליל עליון בשנת 1995, בהדרכתו של דייוויד בלאט ושיחק בשורותיה עד 1999. לאחר שנה במכבי קריית מוצקין חזר לשחק בגליל עונה נוספת, בטרם עבר להפועל תל אביב לקראת עונת 2001/2002. בשנת 2001 עבר שטיין לשחק במדי רטיופארם אולם מהליגה הגרמנית, בה לא היה נחשב לשחקן זר בזכות הדרכון הגרמני בו הוא מחזיק. לאחר מספר שנים בהן שיחק בגרמניה, שווייץ והולנד חזר שטיין לישראל בשנת 2007 והצטרף לשורותיה של הפועל באר שבע מהליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 הוא חזר לשחק בשווייץ במדיה של לוגאנו טייגרס ובשנת 2012 הצטרף למכבי תל אביב שבסופה פרש מכדורסל. לאחר הפרישה עבד כמאמן מחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובאוגוסט 2013 מונה לתפקיד עוזר מאמן שני במכבי תל אביב. בסיום עונת 14/15 סיים חוזה שמכבי בחרה שלא לחדש. בקיץ 2015 מונה לעוזר המאמן השני בנבחרת ישראל. בקיץ 2016 מונה לעוזר מאמן בבני הרצליה שם שימש כ-3 שנים. בקיץ 2019 מונה שטיין למאמנה של הפועל חבל מודיעין, בסיום עונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית עם מאזן של 8 ניצחונות ו-14 הפסדים אך נשארה בליגה עקב ביטול היורדות. ביוני 2020 מונה שטיין למאמנה של מכבי הוד השרון במקומו של נתי כהן. מדיה וקבצים בנושא אלון שטיין בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל השחקן באתר היורובאסקט אלון שטיין - מז'נבה לבאר-שבע באתר ספסל בנו של מוטי דניאל עובר מקרית שרת לגימנסיה בראשל"צ, באתר nrg, ‏7 ביוני 2004 הודעת המועדון מכבי הוד השרון: אלון שטיין יחליף את נתי כהן
אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (1964)

אולימפיאדת טוקיו (1964) נערכה בטוקיו, יפן. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-14 באוקטובר לבין ה-21 באוקטובר 1964. נערכו 36 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (12 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,018 משתתפים (236 נשים ו-782 גברים) מ-80 מדינות. האחיות היהודיות מברית המועצות (ברית המועצות): טמרה פרס שזכתה בשתי מדליות זהב ואירינה פרס שזכתה במדליית זהב. אדית מקגוויר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת אישית ושתי מדליות כסף. אירנה שווינסקה יהודיה (פולין פולין) שזכתה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת בריצת שליחות ושתי מדליות כסף אישיות. יולנדה באלאש (רומניה רומניה) שהגנה על תוארה בקפיצה לגובה. מרי ראנד (בריטניה בריטניה) שזכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. בטי קת'ברט (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר פעם נוספת, 8 שנים לאחר שזכתה ב-3 מדליות זהב. פיטר סנל (ניו זילנד ניו זילנד) שזכה בשתי מדליות זהב אישיות והגן על תוארו בריצת 800 מטר. בוב הייז (ארצות הברית ארצות הברית), הנרי קאר (ארצות הברית ארצות הברית) ומייק לאראבי (ארצות הברית ארצות הברית) שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב, אחת אישית ואחת בריצת שליחים. אבבה ביקילה (אתיופיה אתיופיה) שהגן על תוארו בריצת מרתון אל ארטר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית הזהב השלישית שלו מתוך 4 מדליות זהב בזריקת דיסקוס. יוזף שמידט (פולין פולין) שהגן על תוארו בקפיצה משולשת. בילי מילס מארצות הברית מנצח בריצת 10000 מטר, באולימפיאדת טוקיו (1964) ילנה גורצ'קובה מברית המועצות קבעה בהטלת כידון בשלב המוקדמות שיא עולם חדש של 62.40 מטר. בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1962. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (1964), באתר סימוכין ספורט אולימפי
מורה לחיים

מורה לחיים (באנגלית: The Ron Clark Story או The Triumph) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2006, המספר את סיפורו האמיתי של רון קלארק, מורה צעיר שמגיע לניו יורק ופועל לשנות את תפיסת מחשבתם של ילדי כיתה ו', בני מיעוטים, שמערכת החינוך ואפילו הוריהם איבדו תקווה לגביהם. הסרט זכה לביקורות אוהדות, בעיקר על משחקו של מת'יו פרי. פרי היה מועמד לשלושה פרסי אמי ולפרס גלובוס הזהב. הסיפור עוקב אחרי רון קלארק, מורה צעיר, אידיאליסט ויצירתי, שעוזב את מקום מגוריו בצפון קרוליינה ומתחיל ללמד בבית ספר ציבורי בניו יורק. הוא נתקל בקשיים רבים - התלמידים באים ממשפחות עניות וחסרות השכלה, ההנהלה אינה תומכת בשיטות היצירתיות שבאמצעותן הוא מנסה ללמד, ורוב התלמידים אינם מעוניינים ללמוד ומיואשים ממצבם הלימודי. שמיקה וולאס, תלמידה כריזמטית מאוד, ממרידה את התלמידים נגדו ומגלה חוסר התעניינות מופגן בלימודים. למרות הכל, באמצעות דרכים יצירתיות ללמד, קלארק מצליח לגרום לתלמידים להתעניין בחומר הנלמד (למשל - הוא סיכם איתם שאם הוא יצליח לקפוץ בחבל, הם ילמדו חומר מסוים היטב). הוא עוזר לתלמידים להתגבר על הבעיות האישיות שלהם וכך מחנך אותם להתנהגות ראויה. למרות המשוכות הרבות במשך השנה, בסוף שנת הלימודים מתברר שהכיתה נמצאת במקום הגבוה ביותר מבחינה לימודית מבין כל כיתות ו' במדינה, וששמיקה השיגה את הציונים הטובים ביותר במתמטיקה ואנגלית מכל תלמידי כיתה ו' במחוז. "מורה לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מורה לחיים", באתר נטפליקס "מורה לחיים", באתר AllMovie (באנגלית) "מורה לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סימן הטעמה עילי כפול

סימן הטעמה עילי כפול ( ˝ ) הוא סימן דיאקריטי בכתב לטיני. סימן זה נמצא בשימוש בעיקר בהונגרית כתובה. סימני הטעמה הופיעו לראשונה בהונגרית אורתוגרפית במאה ה-15 בכתבי יד של התנועה ההוסיטית. בהתחלה, רק Áá ו-Éé סומנו, מאחר שהיו שונים גם בצורת הביטוי וגם במהותם בתוך המילה בה נכתבו. מאוחר יותר במאה ה-15 הופיעו גם Íí, Óó ו-Úú. במאה ה-18, לפני שההונגרית האורתוגרפית הפכה להיות קבועה ומוסכמת על ידי כל דובריה, צורפו להונגרית האורתוגרפית U ו-O עם אומלאוט וסימן הטעמה עילי (ǘ ו-ö́). במאה ה-19 הציגו טיפוגרפים הונגרים את סימן ההטעמה העילי הכפול כפתרון יותר אסתטי לכתיבת התנועה. בתחילת שנות ה-20, האות Aa) A̋ a̋ עם סימן הטעמה עילי כפול) הייתה בשימוש כגרסה מוארכת של Ää. השימוש היה לייצוג התנועה /:æ/ ב-IPA (אלפבית פונטי בינלאומי), בעיקר במילים שאולות. כתב יד דני קלאסי משתמש ב-"Óó" בשביל "Øø", אשר הופך לבעיה בעת כתיבת פארואזית במסורת דומה, כאשר יש לציין ש-"Óó" הוא חלק מן האלפבית הפארואזי. לכן Őő משמש לעיתים לכתיבת "Øø" בפארואזית. אלפבית ה-IPA (אלפבית פונטי בינלאומי) ורבים אחרים משתמשים בשתי מערכות כדי לציין את הטון: מערכת דיאקריטית ומערכת אלפבית תוספתי. במערכת דיאקריטית, סימן הטעמה עילי כפול מייצג טון גבוה במיוחד. לכתיבת O גדולה עם סימן הטעמה עילי כפול יש לכתוב כטקסט רגיל 0150, ולאחר הכתיבה ללחוץ Alt+X במקלדת. ל-O קטנה במקום לכתוב 0150 יש לכתוב 0151 וללחוץ במקלדת Alt+X. לכתיבת U גדולה יש לעשות את אותו תהליך עם המספר 0170, ול-U קטנה יש לעשות את אותו תהליך עם המספר 0171. ב-Word לא קיים A עם סימן הטעמה ראשי כפול. המספרים בקיצורי המקשים הם האותיות עם סימן ההטעמה העילי הכפול בכתב Unicode (יוניקוד). לכתיבת סימן הטעמה עילי כפול בשילוב עם אות (כלומר לכתוב את האות ללא סימן ההטעמה הראשי הכפול ואחריה לכתוב את סימן ההטעמה הראשי הכפול), יש לכתוב את האות (U/u/O/o), וללא מרווח לכתוב 030B כטקסט רגיל, וללחוץ במקלדת Alt+X. סימן דיאקריטי הונגרית סלובקית פארואזית אומלאוט Ű Ő שפות אוראליות שפות סלאביות יוניקוד מדיה וקבצים בנושא סימן הטעמה עילי כפול בוויקישיתוף
סוד

האם התכוונתם ל... כללי סוד - דבר מידע המוסתר מפני אנשים מסוימים מחד, ומאידך ייתכן שנחשף בפני אנשים מסוימים אחרים, ראו סודיות מידע מסווג – שלעיתים מסווג כמידע סודי או סודי ביותר מטעמים ביטחוניים ואחרים סוד מסחרי – מידע עסקי סודי שאינו נחלת הרבים סודיות רפואית – שמירה על חיסיון המידע ביחסים שבין רופאים למטופליהם, ראו חיסיון רפואי יהדות פרדס (יהדות) – כינוי לתורת הסוד היהודית, העוסקת ב"סתרי האלוהות"; משמש לרוב לציון עניינים קבליים קריפטוגרפיה חלוקת סוד – בעיית פיצול סוד בין מספר שותפים כך שהסוד לא ידוע לאף אחד מהם לחוד, וניתן לגלותו רק בשיתוף פעולה שלהם תרבות סוד (אלבום) – אלבומו הראשון של הזמר אדם משנת 1987 הסוד – סרט תיעודי אמריקאי משנת 2006 המורכב ברובו ממונולוגים של אנשים מרקע של רוחניות והעידן החדש "סוד כמוס לפרה ולסוס" – חרוז-פתיח נפוץ בספרי זכרונות בעברית, ראו זיכרון (מזכרת) בִּיצָת סוּד – ביצה גדולה בדרום סודאן שנוצרה על ידי הנילוס הלבן סיד (תרכובת המכילה סידן וחמצן) שוד (לקיחת חפץ מבעליו בניגוד לרצונו ולא על פי חוק תוך שימוש באלימות או באיומים)
טוקן גיאני

טוקן גיאני (שם מדעי: Selenidera culik) הוא מין של עוף טרופי דרום-אמריקאי במשפחת הטוקניים. הטוקן הגיאני חי באזורים רבים בצפון מערב ברזיל, גיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם וונצואלה. בית הגידול הטבעי שלו הוא ביערות טרופים לחים. אומנם הוא חי בחופת יער הגשם, אך לפעמים יורד מעט לקומה האמצעית ואף לאדמה. אורכו 25 סנטימטר ומשקלו נע בין 110 ל-165 גרם. צבע החזה אצל נקבות הטוקן הגיאני הוא אפור בשונה מהזכרים להם חזה שחור. הטוקן הגיאני ניזון בעיקר מפירות אך גם מחרקים קטנים ובעלי חוליות קטנים כמו צפרדעים ולטאות. הטוקנים הגיאנים נצפים בעיקר בזוגות או בלהקות קטנות של עד שישה טוקנים. עונת הרבייה מתרחשת בין מרץ ליוני. לאחר תקופת החיזור, הטוקן מקנן בחורים טבעיים או שנוצרו על ידי אחרים (בעיקר נקרים) בעצים, מכיוון שמקורם הגדול חלול ואינו מתאים לחפירה. חורי הכניסה הם בדרך כלל באורך של כ-5 ס"מ, בעוד שחלל החור עצמו בין 16ל-40 ס"מ עומק. הנקבה מטילה 2-4 ביצים לבנות, ושני ההורים דוגרים עליהם במשך כששה עשר ימים. הגוזלים מואכלים בפירות ובחרקים עד לתקופת צמיחת הנוצות. אין הרבה מידע בנוגע לאורח החיים של הגוזלים לאחר הצמחת הנוצות. מדיה וקבצים בנושא טוקן גיאני בוויקישיתוף טוקן גיאני, באתר ITIS (באנגלית) טוקן גיאני, באתר NCBI (באנגלית) טוקן גיאני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טוקן גיאני, באתר GBIF (באנגלית) טוקן גיאני, אתר מידע על ציפורים טרופיות מידע על מיני טוקנים, אתר מידע על המינים במשפחת הטוקניים. טוקן גיאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
טנק-דחפור

טנק-דחפור (בראשי תיבות לא נפוצים: טד"ח) הוא טנק המצויד בכף דחפור ונועד לעבודות עפר ופריצה הנדסית בשדה הקרב. הטנק משלב בין המיגון וקצב התנועה של הטנק, ליכולת העבודה של הדחפור, אם כי הוא פחות יעיל בעבודות עפר מדחפור אמיתי. בדרך כלל, הסבת טנק לטנק-דחפור נעשית על ידי הוספת כף דחפור לחלקו הקדמי של הטנק. כף דחפור זו היא נמוכה יחסית על מנת לא לפגוע בראות של הנהג ולא להפריע לירי התותח שעל הצריח. מסיבה זו, הספק העבודה של טנק-דחפור נמוך מזה של דחפור כבד, שהכף שלו בדרך כלל גבוהה יותר וגדולה בנפח אותו היא יכולה לדחוף. לעיתים, מוסר הצריח של הטנק ומוחלף במערכות הנדסיות אחרות (כגון זרוע חפירה של מחפר) והטנק משמש ככלי הנדסי בלבד. טנקי-דחפור משרתים בדרך כלל לצד דחפורים ממוגנים אמיתיים. טנקי-הדחפור משמשים בעיקר לפריצה הנדסית ותמיכה הנדסית עבור כוחות שריון מסתערים (בפרט כאשר נדרשת מהירות ונסיעה למרחקים ארוכים), בעוד שהדחפורים משמשים בעיקר לעבודות עפר גדולות ויסודיות יותר (בפרט כאשר לא נדרשת מהירות ונסיעה למרחקים ארוכים). בצה"ל שירתו טנקי-דחפור על בסיס M4 שרמן ו-M60 פטון, לצד דחפורי קטרפילר D9. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 החל צה"ל במיגון הדחפורים, ומאחר שרוב הפעילות המלחמתית עברה ממלחמה כוללת וקרבות הבקעה לעימות מוגבל ולוחמה בשטח בנוי, גברו השימוש וההצטיידות בדחפורים ממוגנים בקרב על פני טנקי-דחפור. כיום, כלי הצמ"ה העיקרי בשירות צה"ל הוא דחפור די-9 משוריין. חיל הנדסה דחפור די-9 בשירות צה"ל