laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רודולף טפפר

רודולף טפפר (בצרפתית: Rodolphe Töpffer;‏ 31 בינואר 1799 – 8 ביוני 1846) היה מורה, סופר, צייר, קריקטוריסט וקרטוניסט שווייצרי. הוא ידוע בעיקר בזכות ספרי ורצועות הקומיקס שלו (שנתן להם את השם littérature en estampes, בעברית "ספרות גרפית"), שהיו בין הקומיקסים הראשונים שפורסמו ביבשת אירופה. הוא נודע כ"אבי רצועות הקומיקס" ונאמר עליו כי היה "אמן הקומיקס הראשון בהיסטוריה" (אמרה המתייחסת לריצ'רד פ. אווטקלט, כותב הילד הצהוב, בזלזול). טופפר, שרכש את השכלתו בפריז, עבד כמורה בבית ספר וניהל פנימייה, ונהג להצחיק את תלמידיו עם הקריקטורות שלו. בשנת 1837 פרסם את הספר "Histoire de M. Vieux Bois" (פורסם בארצות הברית בשנת 1842 בשם הרפתקאותיו של עובדיה אולדבוק). טופפר היה בין הראשונים שציירו את הקומיקס בצורה המודרנית והמוכרת שלו. ישנה מחלוקת לגבי תאריך הולדתו של טופפר, ולא ידוע אם נולד ב-31 בינואר או ב-1 בפברואר 1799. את ילדותו בילה בז'נבה שהייתה באותו הזמן חלק מהרפובליקה הראשונה של צרפת. אביו, הצייר וולפגנג-אדם טופפר (אנ'), הגיע לז'נבה מפרנקוניה. בגיל עשרים עבר טפפר לפריז כדי ללמוד הוראה, ולמד במכללה מקומית בין 1819 עד 1820. לאחר מכן חזר לז'נבה והפך למורה בבית ספר בעיר. ב-1823 הקים פנימייה משלו לבנים בלבד. בשנת 1832, במקביל לניהול הפנימייה, הפך לפרופסור באוניברסיטת ז'נבה. כשמקצועו כמורה פרח והיה רווחי, מצא טפפר זמן לעסוק בתחביבו - ציור. לאחר שתלמידיו ראו אותו מצייר נופים והתלהבו, הוא החל לכתוב סיפורים קצרים ולאייר אותם, מה שהפך מאוחר יותר לרצועות הקומיקס הראשונות. את רצועות קומיקס אלו הוא אסף לכדי ספרים; הראשון שבהם, הרפתקאותיו של עובדיה אולדבוק, היה מוכן כבר בשנת 1827 אך לא פורסם עד 1837. הספר ארך 30 עמודים, שכל אחד מהם מכיל אחד עד שישה פאנלים, בדומה לקומיקס המודרני. הספר תורגם ופורסם בארצות הברית בשנת 1842. ישנו ויכוח האם הספר הוא הקומיקס הראשון, או שמא הילד הצהוב (שפורסם כמעט לגמרי במקביל בארצות הברית). סיפורי הקומיקס הקצרים של טפפר לא נועדו להתפרסם, אך הוא המשיך ליצור אותם עבור תלמידיו וחבריו. בין חבריו בלט הסופר יוהאן וולפגנג פון גתה ששכנע את רודולף בשנת 1831 להפיץ את סיפוריו, וזה מה שהוביל אותו לפרסום רצועות הקומיקס. שבעה מרצועות הקומיקס פורסמו בעיתונים ברחבי אירופה בשנים שלאחר מכן, אך גתה לא זכה לחזות בהם בחייו. במהלך חייו פרסם שבעה ספרים שכללו אוספים של רצועות קומיקס. הספרים הצליחו מאוד באירופה וחלקם אף תורגמו לשפות נוספות. בשנותיו האחרונות כתב ספר שנקרא "Reflections et menus propos d'un peintre genevois" ומדבר על יצירתיות של ילדים. הספר מורכב מתובנות שקיבל טפפר במהלך לימודי ההוראה שלו והתקופה בה ניהל את הפנימייה. הספר מביא נקודת מבט שונה על ילדים, ומצהיר שיש לפתח את החוש היצירתי שלהם. בספר גם נטען כי ילדים לעיתים קרובות מפגינים יצירתיות גדולה יותר מאשר אמנים מיומנים, ולעיתים קרובות היכולות הטכניות שלהם האפילו על יצירתיותם. הספר פורסם בשנת 1848 אך טפפר לא זכה לראות אותו יוצא לאור, שכן הוא נפטר ב-8 ביוני 1846. "Father of the comic strip : Rodolphe Töpffer" מאת דייוויד קונזל, 2007, הוצאת ג'קסון. ISBN 978-1-57806-947-7 מדיה וקבצים בנושא רודולף טפפר בוויקישיתוף רודולף טפפר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Rodolphe Töpffer, lambiek.net (באנגלית) David Kunzle, Father of the comic strip : Rodolphe Töpffer, Jackson : University Press of Mississippi, 2007, ISBN 978-1-57806-947-7 {{{מחבר}}}, Töpffer, Rodolphe, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 27
תסמונת העצב המשולש

תסמונת העצב המשולש (באנגלית: Trigeminal neuralgia) היא הפרעת כאב נוירופתית ארוכת טווח הפוגעת בעצב המשולש. ישנן שתי צורות לתסמונת העצב המשולש, צורה טיפוסית ובלתי-טיפוסית, כששתי הצורות עלולות להופיע אצל אותו אדם. הצורה הטיפוסית מביאה למחזורים של כאב חמור ופתאומי המתרחשים במשך מספר שעות. הכאב הוא דמוי הלם בצד אחד של הפנים שנמשך שניות עד כמה דקות, מחזורי כאב אלו יכולים להתרחש במשך מספר שעות. הצורה הבלתי-טיפוסית גורמת לכאב צורב מתמיד שהוא פחות חמור. מחזורי כאב אלו עשויים להיות מופעלים על ידי כל מגע בפנים. התסמונת נחשבת לאחת ההפרעות הכואבות ביותר הידועות ברפואה, ולעיתים קרובות מביאה לכדי דיכאון. הגורם המדויק אינו ידוע, אך מאמינים כי הוא כרוך באובדן המיאלין של העצב המשולש. זה עלול להתרחש עקב דחיסה של כלי דם כאשר העצב יוצא מגזע המוח, טרשת נפוצה, שבץ מוחי או טראומה. סיבות פחות שכיחות כוללות גידול ומום עורקי. האבחנה מבוססת בדרך כלל על התסמינים, לאחר שלילת גורמים אפשריים אחרים כגון נוירלגיה פוסט-הרפטית. הטיפול כולל תרופות או ניתוחים. קארבאמזפין נוגד פרכוסים או אוקסקארבאזפין הוא בדרך כלל הטיפול הראשוני, והוא יעיל בכ-90% מהאנשים. תופעות לוואי מתרחשות לעיתים קרובות המחייבות גמילה מסמים אצל עד 23% מהחולים. אופיואידים בדרך כלל אינם יעילים בצורה האופיינית. אצל אלו שאינם משתפרים או הופכים עמידים לאמצעים אחרים, ניתן לנסות מספר סוגי ניתוחים. ההערכה היא כי 1 מכל 8,000 איש בשנה מפתחים את תסמונת העצב המשולש. התסמונת מתחילה בדרך כלל אצל אנשים מעל גיל 50, אך יכול להתרחש בכל גיל. נשים נפגעות יותר מאשר גברים. התסמונת תוארה בפירוט לראשונה בשנת 1773 על ידי ג'ון פוטרגיל. ישנם אנשים שהתחילו לסבול מכאבים אלה- כתוצאה מפגיעה מכנית בעצב-טיפול שיניים פשוט עד מורכב, או כתוצאה מטראומה אחרת כמו ניתוחים פלסטיים או תאונות. הסיבה להתפתחות הכאב דווקא במטופלים אלה ולא באחרים אינה ידועה. מדיה וקבצים בנושא תסמונת העצב המשולש בוויקישיתוף נויראלגיה טריגמינלית: כאב בפנים הנובע מהפרעה עצבית, באתר מכבי שירותי בריאות "Trigeminal Neuralgia Fact Sheet". NINDS. 3 בנובמבר 2015. ארכיון מ-19 בנובמבר 2016. נבדק ב-1 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Okeson, JP (2005). "6". In Lindsay Harmon (ed.). Bell's orofacial pains: the clinical management of orofacial pain. Quintessence Publishing Co, Inc. p. 114. ISBN 0-86715-439-X. ארכיון מ-2014-01-12. Obermann, Mark (2010-03-01). "Treatment options in trigeminal neuralgia". Therapeutic Advances in Neurological Disorders. 3 (2): 107–115. doi:10.1177/1756285609359317. ISSN 1756-2856. PMC 3002644. PMID 21179603. Cruccu, Giorgio; Di Stefano, Giulia; Truini, Andrea (2020-08-20). Ropper, Allan H. (ed.). "Trigeminal Neuralgia". New England Journal of Medicine (באנגלית). 383 (8): 754–762. doi:10.1056/NEJMra1914484. ISSN 0028-4793. Prasad, S; Galetta, S (במרץ 2009). "Trigeminal neuralgia: historical notes and current concepts". The Neurologist. 15 (2): 87–94. doi:10.1097/nrl.0b013e3181775ac3. PMID 19276786. {{cite journal}}: (עזרה) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פיאט BGA

פיאט BGA (באיטלקית: Fiat BGA, קרוי גם: CMSA BGA) היה מפציץ בינוני מתוצרת יצרנית המטוסים האיטלקית Fiat Aviazione (אנ') חברת בת של פיאט. טיסת בכורה נערכה בשנת 1936. מלבד אב טיפוס לא יוצרו מטוסים מהסוג מפני שה"פיאט BGA" לא צלח את בחינות הניסוי. "פיאט BGA" תוכנן ועוצב על ידי Aldo Guglielmetti עבור חיל האוויר המלכותי האיטלקי. מנועים רדיאלים. 2 מנועים 18 צילינדרים, 45.72 ליטר, מתוצרת פיאט, סוג מנוע "Fiat A.80" (אנ') דגם מנוע "R.C.41" (משקל יבש למנוע: 725 ק"ג). מדחף - 3 להבים. דלק: 87 אוקטן. 2 זנבות אחוריים אליפטיים וסימטריים, היה להם גוף מונמך בחלק האחורי. "פיאט BGA" "פיאט BGA" מנוע כוכבי מתוצרת פיאט, סוג מנוע "Fiat A.80" (אנ') דגם מנוע "R.C.41" (הורכב ב-"פיאט BGA") פיאט R.2 פיאט G.91Y (אנ') מדיה וקבצים בנושא פיאט BGA בוויקישיתוף "פיאט BGA" - תמונה (3 עמדות מקלעים) flickr.com/photos/27862259 The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985). Orbis Publishing "פיאט BGA" forum.warthunder.com/index.php
דייוויד קיי

דייוויד מקנדרי קיי (באנגלית: David McKendree Key;‏ 27 בינואר 1824 – 3 בפברואר 1900) היה סנאטור אמריקאי מטעם טנסי, המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, ושופט פדרלי במחוז המזרחי ובמחוז המרכזי של טנסי. דייוויד קיי נולד בגרינוויל, טנסי. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים וב-1850 סיים את לימודיו בקולג' היוואסי ולמד משפטים באופן עצמאי. הוא קיבל תואר שני מאוניברסיטת מזרח טנסי (כיום אוניברסיטת טנסי). ב-1850 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בשנתיים הקרובות במדיסונוויל. בשנים 1852–1853 הוא המשיך לעסוק בעריכת דין בקינגסטון ולאחר מכן ועד 1861 בצ'טנוגה. בבחירות לנשיאות של 1856 ובזו של 1860 הוא היה אלקטור מטעם המפלגה הדמוקרטית. בשנים 1861–1865, במהלך מלחמת האזרחים, הוא שירת בצבא הקונפדרציה והגיע לדרגת לוטננט קולונל ברגימנט הרגלים ה-43 של טנסי. לאחר המלחמה הוא המשיך את עיסוקו בעריכת דין בצ'טנוגה עד 1880. ב-1870 הוא היה חבר בוועידה החוקתית של טנסי. בשנים 1870–1875 הוא היה נגיד משרד הרשומות של בית המשפט של המחוז השלישי של טנסי. ב-1873 הוא התמודד ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1875 נבחר קיי לסנאט של ארצות הברית מטעם הדמוקרטים במקומו של הנשיא לשעבר אנדרו ג'ונסון שנפטר באמצע תקופת כהונתו בסנאט. הוא כיהן בסנאט מאוגוסט 1875 ועד ינואר 1877. בבחירות של 1876 לא עלה בידו להיבחר לתקופת כהונה נוספת. בשנים 1877–1880 כיהן קיי כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא רתרפורד הייז. הוא היה הדמוקרט היחידי בקבינט של הייז, זאת על פי תנאי "פשרת 1877" (אנ'). ב-19 במאי 1880 מינה הנשיא הייז את קיי כשופט בית המשפט הפדרלי במחוז המזרחי של טנסי ובמחוז המרכזי של טנסי, תפקיד שהתפנה בעקבות פטירתו של השופט קונלי פיינדלי טריג. ב-27 במאי אושר מינויו על ידי הסנאט והוא החל לכהן בתפקיד בו ביום. קיי כיהן בתפקיד עד להתפטרותו בינואר 1895. דייוויד קיי נפטר בצ'טנוגה ב-3 בפברואר 1900. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר. מדיה וקבצים בנושא דייוויד קיי בוויקישיתוף דייוויד קיי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) דייוויד קיי באתר המדריך הביוגרפי של השופטים הפדרליים (באנגלית) דייוויד קיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דייוויד קיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Barbra Streisand...and Other Musical Instruments

Barbra Streisand...and Other Musical Instruments (בעברית: ברברה סטרייסנד... וכלי נגינה אחרים) (נקרא גם "And Other Musical Instruments") הוא אלבומה ה-14 של הזמרת ברברה סטרייסנד. הוא יצא לחנויות בנובמבר 1973 בידי קולומביה רקורדס. רצועות האלבום הן הפסקול של הספיישל הטלוויזיוני של סטרייסנד, הקרוי באותו שם (שהיה מועמד לכמה פרסי אמי ב-1974). הסגנון העיקרי של האלבום הוא מוזיקה עולמית. בליווי של מכשירים שונים, אפילו נעשה שימוש בכלי מטבח על מנת להפיק צלילים ומקצבים. האלבום מכיל ברובו גרסאות כיסוי שכולן בהפקתם של מרטין ארליכמן, סוכנה של סטרייסנד. האלבום קיבל ביקורות מעורבות. המבקרים שיבחו את קולה של סטרייסנד אך ההצלחה המסחרית הנמוכה לא אחרה להגיע והאלבום הפך עד היום לאלבום הפחות נמכר של הזמרת. בנוסף הוא גם היה בין האלבומים היחידים שלה שלא קיבלו נתון מכירות כלשהו בארצות הברית. בנוסף, הוא גם הפך לאלבום היחיד שלה עד היום (מלבד אלבום חג המולד שלה שיצא ב-1967) שמוקם מחוץ ל-Top 50 בארצות הברית ואלבומה הראשון מזה 6 שנים שמוקם מחוץ ל-30 העליונים בקנדה. ב-1989 האלבום הודפס מחדש על גבי דיסקים. מידע על האלבום Barbra Streisand...and Other Musical Instruments באתר MusicBrainz מידע על האלבום Barbra Streisand...and Other Musical Instruments באתר AllMusic האלבום Barbra Streisand...and Other Musical Instruments באתר Discogs האלבום Barbra Streisand...and Other Musical Instruments באתר ספוטיפיי Barbra Streisand...And Other Musical Instruments by Barbra Streisand, Apple Music (באנגלית)
הנרי אונייקורו

הנרי צ'וקוומיקה אונייקורו (באנגלית: Henry Chukwuemeka Onyekuru; נולד ב-5 ביוני 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקיצוני באל פאייח ובנבחרת ניגריה. אונייקורו החל את הקריירה שלו בכדורגל באקדמיית אספייר בשנת 2010, שבשורותיה התאמן עד שנת 2015. באותה השנה הוא הצטרף לאופן הבלגית. הוא רשם את הופעתו הראשונה בקבוצה ב-5 בספטמבר 2015 בתיקו 2–2 במשחק בליגת המשנה. אונייקורו עזר לאופן להשיג את העפלה לליגת העל כבר בעונת הבכורה שלו. משחקו הראשון בליגה הבכירה הגיע ב-30 ביולי 2016 בהפסד 3–0 לזולטה ורכם. ב-30 ביוני 2017, אונייקורו הצטרף לאברטון מהפרמייר ליג ובאופן מיידי חזר לבלגיה בהשאלה לאנדרלכט. לאחר שהבקיע עשרה שערים ב-28 משחקים עבור אנדרלכט, הוא ספג פציעה בברכו בחודש דצמבר אשר דרשה ממנו לעבור ניתוח. ביולי 2018, אונייקורו הושאל לגלאטסראיי עד לתום העונה תמורת 700 אלף יורו. ב-20 במאי 2019, אונייקורו העניק לקבוצתו ניצחון 1–2 יקר מפז על איסטנבול בשאקשהיר אשר הבטיח לגלאטסראיי אליפות שנייה ברציפות. באותה העונה, אונייקורו היה אף שותף לדאבל של הקבוצה, כאשר גלאטסראיי הניפה גם את הגביע הטורקי לאחר ניצחון 1–3 על אקהיסאר בלדייספור. בעונת השאלה בודדת בגלאטסראיי, אונייקורו היה אחראי ל-16 כיבושים ב-44 משחקים בכל המסגרות. לאחר שלא הבטיח לעצמו עבודה בממלכה המאוחדת, אונייקורו הצטרף למונקו הצרפתית ב-12 באוגוסט 2019 עבור סכום ששוער בין 12 ל-15 מיליון לירות שטרלינג בחוזה לחמש שנים. ב-5 בינואר 2020 עבר אונייקורו בהשאלה לגלאטסראיי עד סוף העונה שבסיומה חזר למונקו. ב-25 בינואר 2021 חזר אונייקורו להשאלה נוספת עד תום עונת 2020/2021 בגלאטסראיי. ב-2 באוגוסט 2021 חתם אונייקורו באולימפיאקוס. ב-10 ביולי 2022 הושאל לאדנה דמירספור. אונייקורו נקרא לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ניגריה במאי 2017. הוא ערך את הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-1 ביוני 2017 במסגרת הניצחון 0–3 במשחק ידידות על נבחרת טוגו. לאחר עונה מוצלחת במדי גלאטסראיי, אונייקורו נכלל בסגל 23 השחקנים של הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. גלאטסראיי הליגה הטורקית (1): 2018/19 הגביע הטורקי (1): 2018/19 אולימפיאקוס אליפות יוון (1): 2021/22 מדיה וקבצים בנושא הנרי אונייקורו בוויקישיתוף הנרי אונייקורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הנרי אונייקורו, ברשת החברתית אינסטגרם הנרי אונייקורו, באתר Transfermarkt הנרי אונייקורו, באתר Soccerway הנרי אונייקורו, באתר BDFutbol הנרי אונייקורו, באתר WorldFootball.net הנרי אונייקורו, באתר National Football Teams הנרי אונייקורו, באתר FootballDatabase.eu ריאיון עם הנרי אונייקורו אברטון מחתימה את החלוץ הניגרי ומשאילה אותו לאנדרלכט אונייקורו מחוץ לפעילות למשך שמונה חודשים החלוץ של אברטון, הנרי אונייקורו, מצטרף בהשאלה לגלאטסראיי הטורקית אונייקורו אסיר תודה על הדאבל הטורקי בגלאטסראיי מונקו מחתימה את הנרי אונייקורו מאברטון לחמש שנים ]
Hide Away (שיר של דאייה)

Hide Away (בעברית: להסתתר) הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית דאייה, שיצא לאור ב-22 באפריל 2015. זהו גם הסינגל הראשון מן מיני-אלבום הבכורה שלה דאיה ואת אלבום הבכורה שלה Sit Still, Look Pretty. השיר הגיע לשיא במקום 223 ב-בילבורד הוט 100, והפך לסינגל הראשון הראשון של דאייה שהגיע למעצד בארצות הברית. הסינגל גם הגיע למצעדים גם במדינות אחרות, כולל גרמניה, אוסטרליה, איטליה, הולנד, נורווגיה, שווייץ ושוודיה. מאז הועלה השיר פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות באמריקה קליפ לשיר פורסם ב-28 באוקטובר 2015. דאייה ביצעה את השיר בשידור חי בטקס פרסי הרדיו דיסני 2016 עם קלסי בלריני. "Hide Away" יצא לאור באמצעות Artbeatz, Z Entertainment והופץ על ידי "RED" ב-22 באפריל 2015. הוא נכתב על ידי ג'ינו ברלטה, ברט מקלפלין, בריטן ניוביל, דאייה גרייס טנדון וסקוט ברוזנק, ברוזנק גם הפיק את השיר. "Hide Away" הגיע למקום ה-10 במצעד מצעדי הבילבורד. בשבוע לאחר מכן הוא נכנס למצעד השירים מתחת להוט 100 ונשאר שם שבועיים, והגיעה לשיא במקום השלישי. ב-3 באוקטובר 2015, השיר עלה לראשונה ב-בילבורד הוט 100 במקום ה-97, והגיע ב-12 במרץ 2016 לשיאו במקום ה-23. "Hide Away" מורכב במפתח של מז'ור, עם קצב של 95 פעימות לדקה. קליפ לשיר יצא לאור ב-28 באוקטובר 2015. בקליפ נראים אב מגונן יותר מידי שהתאגד כדי לחטוף נער שדאייה יוצאת איתו לדייטים. דאייה מבולבלת ולא מבינה לאן הדייט שלה נעלם, עד שהיא חוזרת הביתה ממסיבת בריכה שארגנו חבריה כדי להסיח את דעתה מהדייט שלה, היא רואה את הדייט שלה נגרר מביתה ואחריו אביה של דאייה רץ מאחוריו. דאייה נוזפת באביה שחטף אותו מלכתחילה. ב-1 במאי 2016, דאייה ביצעה את השיר בטקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני 2016 עם קלסי בלריני כמאשאפ עם השיר שלה "פיטר פן". מידע על היצירה "Hide Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Hide Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Hide Away" באתר Discogs מילות השיר "Hide Away" באתר Genius סרטון השיר "Hide Away" באתר יוטיוב Daya, Billboard Chloe Melas, Kelsea Ballerini & Daya Perform ‘Peter Pan & ‘Hide Away’ Mashup At Radio Disney Awards, Hollywood Life, ‏2016-05-02 (באנגלית) TikTok Billboard Top 50, בילבורד, ‏18 במאי 2024
ג'ואן הריסון (שחיינית)

ג'ואן סינתיה הריסון-בריצקה (באנגלית: Joan Cynthia Harrison-Breetzke;‏ נולדה ב-29 בנובמבר 1935) היא שחיינית דרום אפריקאית בעבר. אלופה אולימפית (הלסינקי 1952) במשחה ל-100 מטר גב ובכך הייתה לשחיינית הראשונה מדרום אפריקה שזכתה במדליית זהב אולימפית. הריסון נולדה וגדלה באיסט לונדון, בת להורים ספורטאים, אמא הייתה שחיינית ואביה היה שחקן רוגבי. באליפות דרום אפריקה בשחייה שנערכה בשנת 1948 היא זכתה בשתי מדליות זהב ב-220 יארד חופשי וב-500 יארד חופשי וקבעה שני שיאי לאומיים חדשים. במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בשנת 1950 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-440 יארד חופשי בשיא משחקים חדש של 5:26.4 דקות ומדליית כסף במשחה ל-110 יארד חופשי בתוצאה של 1:10.7 דקות. בשחייה באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה הריסון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.3 דקות, לפני חירטייה וילימה מהולנד (1:14.5 דקות) וג'ין סטיוארט מניו זילנד (1:15.8 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בשמחה ל-100 מטר חפשי בתוצאה של 1:07.1 דקות תוצאה זהה ליהודית תמש מהונגריה שזכתה במדליית ארד ולג'ודי אלדרסון מארצות הברית שסיימה במקום חמישי, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:06.5 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:23.1 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה שלמ 5:21.8 דקות. במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה בשנת 1954 היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, כסף וארד. מדליות זהב במשחה ל-110 יארד גב בתוצאה של 1:15.2 דקות ובמשחה שליחות 4x110 יארד חופשי, מדליית כסף במשחה שליחות 3x110 יארד מעורב ומדליית ארד במשחה ל-110 יארד חופשי בתוצאה של 1:08.2 דקות. בשנת 1956 חזרה הריסון להשתתף בתחרויות וזכתה בשני תוארי אליפות דרום אפריקה, אבל החליטה שלא להשתתף באולימפיאדת מלבורן (1956) ולא הגנה על תוארה. בשנת 1989 זכתה הריסון להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא ג'ואן הריסון בוויקישיתוף ג'ואן הריסון, באתר olympedia.org ג'ואן הריסון, באתר Swimrankings Joan Harrison (RSA) 1982 Honor Swimmer, באתר (באנגלית)
אוליבר סטארק

אוליבר לאון ג'ונס סטארק (באנגלית: Oliver Leon Jones Stark ; נולד ב-27 ביוני 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא התפרסם מתפקידו כריידר בסדרה "אדמת הפקר" (2017-2015), ובזכות הופעתו בתפקידו הראשי בתור אוון "באק" באקלי בסדרה "מוקד 911" (2018-הווה) של רשת פוקס. סטארק נולד בלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת. הוא הצעיר מבין שני אחים. הוא למד בבית הספר התיכון הנדון (אנ') בצפון מערב לונדון אותו סיים ב-2009. לאחר שהצטרף לאיגוד השחקנים בבריטניה, הוא נרשם תחת השם "אוליבר סטארק" מכיוון ש"אוליבר ג'ונס" לא היה זמין. הוא החליט להשתמש בשם הנעורים של סבתו המנוחה, "סטארק", כשם הבמה שלו. לפני שהחל את הקריירה כשחקן עבד במספר עבודות מזדמנות בין היתר כאיש מכירות מדלת לדלת, מנקה, מוכר משחקי מחשב, מוקדן טלפוני ויחצן של מועדון לילה. תפקידו הראשון של סטארק היה בשנת 2010 כאשר לוהק לסרטו הקצר של ריאן קלאפי "Talking to the Filth" ובתפקיד ראשי של ג'רמי בסרט הקצר "Break In". בשנת 2011 שיחק בסרט הקצר של דייוויד אלכסנדר "Follow". לאחר מכן, הופיע סטארק בכמה תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בריטיות כמו "לותר", "דרקולה" ו"נפגעים". בשנים 2015–2017 סטארק כיכב בשתי העונות הראשונות בדמותו של ריידר בסדרת הדרמה "אדמת הפקר" ברשת AMC. בשנת 2016 גילם את גרגור בסרט "מלחמת האופל: מלחמות הדם", החמישי בסדרת סרטי מלחמת האופל. משנת 2018 סטארק מגלם את הכבאי הצעיר אוון "באק" באקלי, דמות ראשית בסדרת הדרמה של רשת פוקס "מוקד 911". סטארק הוא טבעוני, פמיניסט, והביע תמיכה בתנועת Black Lives Matter. החל משנת 2021, הוא עובד עם ארגון צדקה המספק ציוד אימון לתחנות כיבוי אש כדי לעזור לכבאים להישאר בכושר. יש לו כתם לידה מיוחד על פניו, שמורה למשחק המליצה לו להסיר. הוא הצהיר כי "מעולם לא הייתה לו בעיה עם זה", ומעריצים רבים של הסדרה 9-1-1 שלחו לו הודעות חיוביות לגבי כתם הלידה שלו. סטארק מתגורר כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה עם הכלב והחתול שלו. מאז 2016, הוא נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית והשחקנית האנה גוטסמן. מדיה וקבצים בנושא אוליבר סטארק בוויקישיתוף אוליבר סטארק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוליבר סטארק, ברשת החברתית אינסטגרם אוליבר סטארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוליבר סטארק, באתר AllMovie (באנגלית) אוליבר סטארק, באתר MusicBrainz (באנגלית) Into the Badlands 'Deadline' Press Release Moreau, Jordan (19 ביוני 2019). "'Avengers: Endgame,' 'Riverdale,' 'Aladdin' Top 2019 Teen Choice Award Nominations". Variety (באנגלית). {{cite web}}: (עזרה)
רינוס ישראל

רינוס ישראל (בהולנדית: Rinus Israël;‏ 19 במרץ 1942 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן ומאמן עבר הולנדי, ששיחק בעמדת הבלם. רינוס ישראל נולד ב-19 במרץ 1942 בצפון אמסטרדם שבהולנד. על אף השם "ישראל" הוא לא יהודי כלל. הוא החל את הקריירה ב-DWS אמסטרדם ועשה את הופעת בכורתו בליגה ההולנדית בעונת 1962/63. ישראל ששיחק כבלם לכל אורך הקריירה, שיחק שם לצד דאן שרייברס ובעונת 1963/64 הם זכו באליפות הראשונה והיחידה של המועדון עד היום. עונה אחר כך הם סיימו במקום השני בליגה לפיינורד והגיעו לרבע גמר גביע אירופה לאלופות בו הפסידו לגיור ההונגרית. ישראל עבר משם לפיינורד ב-1966 תמורת סכום של 450,000 גילדן הולנדי. במדי הקבוצה מרוטרדם ישראל היה בשיא הקריירה שלו. הוא כונה בשם "רינוס הברזל" בשל היותו לאחד מהכדורגלנים ההולנדים הקשוחים ביותר שהיו, בצוותא עם ורסטופר תיאו חברו להגנת הקבוצה. תחת המאמן ארנסט האפל היה לקפטן הקבוצה והוא זכה בדאבל בעונת 1968/69 ובגביע אירופה לאלופות עונה אחר כך. בגמר עצמו נגד סלטיק כבש ישראל את שער השוויון מנגיחה ופיינורד ניצחה בסיום 1–2 בהארכה. עם תום שנת 1970 הוא זכה עימה בגביע הבין-יבשתי לאחר ניצחון בגמר על אסטודיאנטס לה פלאטה ונבחר לכדורגלן השנה ההולנדי. משנת 1972 ואילך סבל ישראל מבעיות בברכיים ולכן מיעט לשחק. למרות זאת הוא היה שותף לאליפות נוספת של פיינורד בעונת 1973/74, עונה בה היא זכתה גם בגביע אופ"א בו הוא זכה לשחק בשני משחקי הגמר נגד טוטנהאם. אחרי אותה עונה עבר ישראל לאקסלסיור המועדון האחר בעיר, שם שיחק עונה אחת לפני שעבר לזוולה מהליגה השנייה. אף על פי שהלך לשחק בליגה השנייה הוא נבחר ב-1975 להיות פעם נוספת לכדורגלן השנה בהולנד. במשך ה-7 שנים הבאות בילה בזוולה שעלתה לליגה הבכירה ב-1978, וארבע שנים אחר כך פרש ישראל מקריירת משחק בגיל 40. בזמן שהייתו ב-DWS אמסטרדם רק שני שחקני המועדון, יאן יונגבלוד השוער ודאן שרייברס, שיחקו עבור נבחרת הולנד. לקראת תחילת עונת 1964/65 ישראל הובא לנבחרת על ידי המאמן החדש שלה, דניס נוויל, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-30 בספטמבר 1964 בהפסד 1–0 לבלגיה. ישראל היה לקפטן הנבחרת שבע פעמים בסך הכל. משנת 1971 מיעט לשחק בה עקב הפציעות אותן עבר מאז ובמוקדמות מונדיאל 1974 לא היה שותף. כמעט 10 שנים לאחר הופעת בכורתו הקריירה הלאומית שלו הסתיימה במונדיאל בגרמניה שם היה על תקן מחליף של ארי האן, ובמשחקו האחרון נכנס כמחליף של יוהאן ניסקנס שש דקות לפני סיום המשחק מול ברזיל באותו הטורניר. ישראל ערך בסך הכל במדיה 47 הופעות בהן כבש שלושה שערים. DWS אמסטרדם אליפות הולנד: 1963/64 פיינורד אליפות הולנד (3): 1968/69, 1970/71, 1973/74 הגביע ההולנדי: 1968/69 גביע אירופה לאלופות: 1969/70 גביע אופ"א: 1973/74 הגביע הבין-יבשתי: 1970 נבחרת הולנד סגנית גביע העולם: 1974 אישיים הכדורגלן ההולנדי של השנה (2): 1970, 1975 דינמו בוקרשט אליפות רומניה: 1991/92 אל-ווחדה אליפות איחוד האמירויות: 2000/01 דן האג הליגה השנייה בהולנד: 2002/03 מדיה וקבצים בנושא רינוס ישראל בוויקישיתוף רינוס ישראל, באתר Transfermarkt רינוס ישראל, באתר WorldFootball.net רינוס ישראל, באתר National Football Teams רינוס ישראל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
בני חדד

בני חדד (נולד ב-4 באוגוסט 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. חדד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה ובגיל 18 הצטרף לזו של מכבי חיפה. בשנת 1995, חדד הצטרף לקבוצה הבוגרת, אך מיעט לשחק בה ובקיץ 1998 הושאל לצפרירים חולון. בקיץ 1999, חדד חזר לליגת העל וחתם בבית"ר ירושלים. ב-28 בספטמבר 2000, חדד ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו בתיקו 3-3 נגד פאוק סלוניקי. בקיץ 2001, חדד חתם בהפועל תל אביב, בה שיחק שנתיים. בקיץ 2003, חדד חתם בהפועל צפרירים חולון וכעבור שנה חתם בהפועל עכו. לקראת עונת 2005/2006, חדד חתם בהכח רמת גן, עימה רשם עליה לליגת העל, אחרי 21 שנות היעדרות. כעבור שנה, רשם את אותו הישג עם בני סכנין וגם בעונה שלאחר מכן עם הכח רמת גן, איתה גם המשיך לשחק בליגת העל. לקראת עונת 2009/2010, חדד חתם בהפועל רמת גן. בקיץ 2010, חדד חתם במכבי הרצליה, בה שיחק שלוש עונות עד לפרישתו. לזכותו של חדד 3 הופעות בנבחרת הצעירה. בני חדד, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בני חדד, באתר Transfermarkt בני חדד, באתר Soccerway בני חדד, באתר WorldFootball.net רענן ברנובסקי‏, בני חדד חתם בהפועל רמת גן, באתר וואלה, 21 ביוני 2009
מרכז וואהל

מרכז וואהל הוא מרכז כנסים בקמפוס הראשי של אוניברסיטת בר-אילן ברמת-גן, ישראל. מרכז וואהל נבנה בין השנים 2001–2005 ומשתרע על כ-4,900 מטרים רבועים. המבנה תוכנן על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד וחברת האדריכלות המקומית, החדר. בשנת 2006 זכה מרכז וואהל בפרס המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA) על אדריכלותו. המבנה הוגדר בשנת 2019 כאתר לשימור. המבנה, שהיה הראשון שתוכנן על ידי דניאל ליבסקינד בישראל, נבנה בתקציב קטן יחסית. התקציב שעלה להקמת המרכז, 43 מיליון שקל, הגיע בחלקו מהפילנתרופ הבריטי מוריס וואהל. שלושה סורגים מלבניים ארוכים מהווים את בסיס הבניין, שמעליו עומד אולם של 1,000 מושבים. לדברי ליבסקינד, צורתו הזוויתית של המרכז ממחישה "את הקשר ההדדי בין הדינמיקה של הידע לתפקיד המאחד של האמונה". אותיות עבריות היוו השראה לצורות החלונות, שנחתכו על פני אלומיניום בצבע זהב. אדריכלות ישראלית מדיה וקבצים בנושא מרכז וואהל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז וואהל מרכז וואהל, ברשת החברתית פייסבוק מרכז וואהל, סרטונים בערוץ היוטיוב The Wohl Centre, Studio Libeskind "RIBA Awards/International", Architects' Journal: 77, 6 ביוני 2006. {{citation}}: (עזרה) RIBA, Winners 2006, אורכב מ-המקור ב-2013-08-25, נבדק ב-2008-06-19 "הודעות לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965". 14 ביולי 2019. p. 12779. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) The Wohl Centre, Archello Hecht, Esther (2 באוקטובר 2005), "The Building As Open Book", The Jewish Week: 1 {{citation}}: (עזרה) Halkin, Talya (31 באוקטובר 2005), "Libeskind building opened at Bar-Ilan", The Jerusalem Post: 2 {{citation}}: (עזרה)