laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סקיילר קולפקס

סקיילר קולפקס הבן (באנגלית: Schuyler Colfax, Jr.;‏ 23 במרץ 1823 – 13 בינואר 1885) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא יוליסס גרנט. קודם לכהונתו היה יו"ר בית הנבחרים (1863 – 1869), כנציגה של אינדיאנה. קולפקס נולד בניו יורק שבמדינת ניו יורק. אביו נפטר טרם לידתו והוא נקרא על שמו. אמו נישאה בשנית ובגיל 13 עברה המשפחה, עם אביו החורג, להתגורר באינדיאנה. בגיל צעיר הוא החל לכתוב לעיתון "ניו יורק טריביון" בנוגע להתנהלות הפוליטית של אינדיאנה. במקביל הוא החל לערוך את העיתון "South Bend Free Press”, התומך במפלגה הוויגית וצבר כוח פוליטי במוסדות המפלגה. בשנת 1845 קנה קולפקס את העיתון ושינה את שמו ל - "St. Joseph Valley Register". בשנת 1848 נבחר קולפקס לוועידת המפלגה הוויגית, בשנת 1849 כציר לוועידה החוקתית של אינדיאנה ובשנת 1850 לוועידה החוקתית הלאומית. בשנה זו הוא התמודד לראשונה, ללא הצלחה, לבית הנבחרים. בחירתו אירעה בשנת 1854, לאור התנגדותו לחוק קנזס נברסקה, אך לאחר בחירתו התפרקה המפלגה הוויגית וקולפקס הצטרף למפלגה הרפובליקנית. לאור התחזקותה של המפלגה הרפובליקנית בשנת 1856 והפיכתה למפלגת רוב, קולפקס מונה מטעמה ליו"ר הוועדה לענייני דואר. כחבר בית הנבחרים הוא היה מתנגד חריף לעבדות. בשנת 1862 הוא נבחר ליו"ר בית הנבחרים ובמהלך כהונתו אושר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית ובו נקבע ביטול העבדות. קולפקס התמודד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית בשנת 1868, יחד עם מועמד המפלגה הרפובליקנית יוליסס גרנט. כהונתו נמשכה בין השנים 1869 – 1873, לאחריה הוא כשל בהתמודדות מחודשת על התפקיד. בשלהי כהונתו נקשר שמו בפרשת שחיתות, כפי שנקשרה עם חברי קונגרס נוספים, בקבלתו מניות של חברת רכבות ובנייה. לאחר סיום כהונתו היה קולפקס מרצה מבוקש ברחבי ארצות הברית. במהלך שהותו במינסוטה לקה קולפקס בהתקף לב ונפטר במקום. הוא הובא לקבורה באינדיאנה והותיר אחריו את אשתו השנייה, בתו של הסנאטור בנג'מין פרנקלין וייד, לה הוא נישא במהלך כהונתו כסגן נשיא. מדיה וקבצים בנושא סקיילר קולפקס בוויקישיתוף סקיילר קולפקס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סקיילר קולפקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סקיילר קולפקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פעמון צלילה

פעמון צלילה הוא מתקן קדום המאפשר הורדת בני אדם אל עומק המים, בדרך כלל לצורך ביצוע עבודות שונות בקרקעית הים. פעמון הצלילה בנוי בצורת כלי קיבול לוכד אוויר אטום מכל צדדיו פרט לצידו התחתון שבו קבוע פתח. פעמון הצלילה מועלה או מורד באמצעות מנוף והחלל שבו מספיק להכיל אדם אחד לפחות ואוויר הדרוש לנשימתו בזמן העבודה המתוכננת. צלילתו של הפעמון מתאפשרת נוכח משקלו הסגולי הגבוה מזה של המים. בשל הצורך הזה נבנו פעמוני צלילה עם דופן עבה העשויה מתכת. אריסטו מייחס לאלכסנדר הגדול פיתוח של פעמון צלילה פשוט. פיתוח דומה נעשה בסין סביב 200 לפני הספירה. פעמון הצלילה המודרני הראשון נבנה על ידי פרנץ קסלר בשנת 1616. בשנת 1690 פותח על ידי אדמונד היילי פעמון הצלילה הראשון שכלל גם אספקת אוויר במהלך שהותו מתחת למים וזאת באמצעות צינור המחובר לחביות שבהן אוויר דחוס. זמן הצלילה של פעמון זה היה עד 90 דקות ולעומק של עד 18 מטרים. מאוחר יותר הוחלפו החביות במשאבת אוויר ידנית ושסתום חד כווני שיאפשרו אספקת אוויר למשך כל זמן הצלילה. פעמונים אלה נפוצו בנמלי הים של אירופה. במאה ה-20 פותחו אמצעים להחלפת פעמון הצלילה, חליפת צלילה, תא צלילה ובתיסקף. סניף הדואר התת-מימי בריסור מדיה וקבצים בנושא פעמון צלילה בוויקישיתוף פעמון צלילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עירית נתן בנדק

עירית נתן בֶּנֶדֶק (נולדה ב-19 בנובמבר 1968) היא שחקנית, מדבבת, יוצרת ומורה למשחק ישראלית. עירית נתן-בנדק נולדה בלוד והיא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1997). הצגות שבהן הופיעה: "גבר אשה מילים" (עליה זכתה בפרס המשחק בפסטיבל עכו 99), "האשה שרצתה", "לילה בתל אביב", "השליח" (תיאטרון צוותא), "ילדים רעים", "ינטל" (התיאטרון הקאמרי), "האוהל האדום", "התבוננות", "מעשה מופלא" (התיאטרון הערבי-עברי ביפו), "סיפור פשוט" ע"פ עגנון בתיאטרון חיפה. "משחקי חברה", "שיחות לילה", "איכה?", "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן (בתיאטרון תמונע) בבימויו של שלומי ליברמן, "פצפונת ואנטון" (תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער), "מחכות לכבודו" (פרס השחקנית, פסטיבל Smallבמה 2005), "המלך ליר" בבימויו של יוסי יזרעאלי באוניברסיטת ת"א. ב-2012 הופיעה בהצגת היחיד "בומפס והופ" בתיאטרון צוותא. ב-2013 שיחקה בהצגה המלט בתיאטרון תמונע. בקולנוע הופיעה נתן-בנדק בסרטים "צדק מוחלט", "מתנה משמיים", "סימה וקנין - מכשפה", "וסרמיל", "הכל שבור ורוקד", "רעבות בערבות". בטלוויזיה הופיעה בסרט "וסרמן איש הגשם" ובתוכניות הטלוויזיה "לגעת באושר", "החיים זה לא הכל", "שאול", "פרשת השבוע", "מי פירסט סוני", "עבודה ערבית" ועוד. בשנת 2011 שיחקה בסדרה האינטרנטית של ynet "במעגל סגור" בתפקיד אלנה, לצד הנרי דוד וליאל דניר, ושיחקה בתפקיד אורח בסדרה "סברי מרנן" את אשתו של צבי, יעל. בשנת 2014 השתתפה בסדרת הדוקו "6 אימהות". בשנת 2016 שיחקה בסרט מתנות בחושך שהפיקה דינה פרלשטייין. בשנת 2023 גילמה את דמותה של גילה קצב בסדרה "אלף" ששודרה ב-yes. ובתפקיד לימור בסדרה "מולי וצומי" ששודרה בערוץ הופ!. בנוסף לתפקידי המשחק שלה, היא משמשת כמדבבת. בין ההפקות שדיבבה נכללות "טינקרבל", "וול-E", "טרמפ לירח", "האי של נים", "הצ'יוואווה מבוורלי הילס" ו"החתול של שרק". מתגוררת בגבעתיים, נשואה לשחקן דביר בנדק ולשניים שתי בנות. מדיה וקבצים בנושא עירית נתן בנדק בוויקישיתוף עירית נתן בנדק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עירית נתן בנדק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עירית נתן בנדק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי עירית נתן בנדק, באתר ספר הקולנוע הישראלי קרן נתנזון, היא תפתח לכם את השסתום, באתר ynet, 28 במרץ 2011 שיר זיו, עירית נתן בנדק: "פנינו לפונדקאות אחרי עשור של טיפולי פוריות. רציתי להיות אמא", באתר ישראל היום, 4 בנובמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירות חשאי

שירות חשאי הוא זרוע ביצועית חשאית של השלטון בחלק ממדינות העולם, והיא בעלת מטרות וסמכויות המשתנות ממדינה למדינה. כך, למשל, במדינות מסוימות השירות החשאי הוא בעל סמכויות של סוכנות ריגול, ואילו במדינות אחרות הוא בעל סמכויות שיטור ומהווה משטרה חשאית. לשירות חשאי של מדינה יכולות להיות סמכויות שיטור שונות שאין לגופים אחרים בממשלה (כמו פיקוח ומעקב אחר האוכלוסייה). סמכויות אלה תלויות בהחלטות הממשלות ויכולות לפעול בחופשיות בבית ובחשאיות מחוץ למדינה (דוגמה לכך היא פעילות שירות הביטחון הפדרלי הרוסי שפועל כשירות ביטחון פנים אך מפעיל גם זרוע חשאית לפעולות מחוץ למדינה) או להפך. לרוב משטרה חשאית וסוכנות ריגול נחשבים לשירותים חשאיים. במשטרים ומדינות שונות הוקמו גופים שכונו בשם שירות חשאי או משטרה חשאית כמו גוף Agentes in rebus באימפריה הרומית, או שירותי ביטחון לגיטימיים כמו השב"כ, FBI ושירות הביטחון הפדרלי הרוסי. בעידן המודרני השוטר הצרפתי ז'וזף פושה נחשב לחלוץ בתחום השירות החשאי לאחר שהוא נחשד כמי שעמד מאחורי ניסיונות לרצוח את נפוליון בשנים 1799-1804 והפעיל רשת של מודיעים. סוכנות ריגול SIS השירות החשאי של ארצות הברית השירות החשאי של ישראל השירות החשאי הרוסי שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה משטרה חשאית מדיה וקבצים בנושא שירות חשאי בוויקישיתוף שירותים חשאיים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
למברטו גארדלי

למברטו גארדלי (באיטלקית: Lamberto Gardelli;‏ 8 בנובמבר 1915, ונציה - 17 ביולי 1998, מינכן) היה מנצח איטלקי. גארדלי נחשב למומחה ביצירותיו של ורדי והקליט כמה מן האופרות שלו בשנות ה-60' וה-70', בייחוד רבות מן האופרות המוקדמות, הנשכחות, שקדמו לריגולטו ב-1852. אופרות אלה הן "אלזירה", ,אטילה", "סטיפליו", "אי מזנאדיירי", "ארנאני", "אוברטו" ו"Un giorno di regno" וכן יצירות מאוחרות יותר ונודעות מהן, כמו "כוחו של גורל". כמו כן הקליט גארדלי את "פדורה" של ג'ורדאנו עם מגדה אוליברו והדריך כמה זמרות סופרן נודעות, בהן לוצ'יה אליברטי וסילביה סאס, עמה הקליט את "סטיפליו". גארדלי כיהן כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של מינכן והתזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק. מדיה וקבצים בנושא למברטו גארדלי בוויקישיתוף למברטו גארדלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) למברטו גארדלי, באתר AllMusic (באנגלית) למברטו גארדלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) למברטו גארדלי, באתר Discogs (באנגלית) Biography (in German) Kerman, Joseph, "Performers & Instruments: I Lombardi in San Diego (March 1980). 19th-Century Music, 3 (3): pp. 259-264. Budden, Julian, Review of Stiffelio (1981). Musical Times, 122 (1660): p. 393.
מגדה אוליברו

מגדה אוליברו (באיטלקית: Magda Olivero;‏ 25 במרץ 1910 - 8 בספטמבר 2014) הייתה זמרת סופרן איטלקית, נחשבה לאחת מזמרות הסופרן הגדולות ביותר באסכולת הווריזמו. מגדה אוליברו נולדה בסאלוצו, איטליה. מוריה הראשונים לא התרשמו ביותר מקולה, אך היא התמידה במאמציה ולבסוף החלה ללמוד אצל לואיג'י ג'רוסי. אוליברו הופיעה לראשונה בפומבי בשנת 1932, ברדיו טורינו, באורטוריה של קאטוזו בשם "ייסורים מסתוריים". היא הרבתה להופיע, בהצלחה גדלה והולכת, עד 1941, כאשר נישאה ופרשה מן השירה. כעבור עשר שנים חזרה להופיע, לבקשתו של פרנצ'סקו צ'ילאה, שהזמינה לשיר את התפקיד הראשי באופרה שלו "אדריאנה לקוברר". משנת 1951 עד לפרישתה הסופית שרה אוליברו בבתי אופרה בכל רחבי העולם. עם שיבתה לבימה, נשמע קולה עתיר רגש וניואנסים, וכן חזק במידה ניכרת משהיה קודם לכן. בין פרשנויותיה הנודעות ביותר היו התפקידים הראשיים ב"אדריאנה לקוברר", "איריס", "פדורה", "לה בוהם", "הנערה מן המערב", לה טרוויאטה, "לה ואלי", מאדאם באטרפליי, מנון לסקו, מפיסטופלה וטורנדוט (בתפקיד ליו). אוליברו שרה ב"מדיאה" של כרוביני בדאלאס, טקסס ב-1967. ב-1975, אחרי שני עשורים ככוכבת בינלאומית, הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה ב"טוסקה". הופעותיה האחרונות על הבימה היו במרץ 1981 באופרה של אישה אחת, "הקול האנושי" של פולנק. מכאן שהקריירה שלה הסתיימה בגיל 71 והקיפה קרוב ל-50 שנה. היא המשיכה לשיר מוזיקה כנסייתית במקום מגוריה ובשנות השמונים לחייה הקליטה אריות אחדות. ההקלטה הזו מלמדת, שעל אף הזדקנות קולה, כישורי הפרשנות שלה וביטחונה העצמי בטכניקה שרכשה לא נטשו אותה מעולם. קיימות הקלטות של רבות מהופעותיה, הן באופרות שלמות והן באריות ותמונות מאופרות. קולה של אוליברו הצטיין ביופיו ובעושרו, אם כי ייתכן שקשה להעריכו נכונה בתחילה. לא תמיד השתדלה להפיק צלילים בעלי יופי מקובל, אך הצלילים שהפיקה היו תמיד אקספרסיביים. ביטוי רגשי היה תמיד בראש מעייניה. היקף קולה מפליא ביכולתו לבטא כל רגש בעוצמה אינדיבידואלית. יותר מכל זמרת, יכלה לשוות לצליל קולה את הגוון המתאים למשמעות המילים. כמו במקרה של מריה קאלאס וליילה גנג'ר, הכישרון הזה להתיך דרמה ומוזיקה לשלמות שהיא מקשה אחת עשה את מגדה אוליברו לאחת הזמרות הגדולות ביותר בכל הזמנים. סגנון משחקה עז ונלהב בה במידה. בין הקלטות האולפן שלה "טורנדוט" (כליו, עם ג'ינה צ'יניה כצ'טרה, 1938), "פדורה" (עם מריו דל מונקו וטיטו גובי, בניצוח למברטו גארדלי, לחברת דקה, 1969) וקטעים נבחרים מתוך "פרנצ'סקה דה רימיני" (עם דל מונקו, בניצוח ניקולא רשיניו לחברת דקה, 1969). נפטרה ב-8 בספטמבר 2014 בגיל 104. Magda Olivero: Una voce per tre generazioni, by Vincenzo Quattrocchi, 1984. "From Another World: The Art of Magda Olivero," by Konrad Dryden, Opera Quarterly, vol. 20, n. 3, Summer 2004. מדיה וקבצים בנושא מגדה אוליברו בוויקישיתוף מגדה אוליברו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מגדה אוליברו, באתר ספוטיפיי מגדה אוליברו, באתר AllMusic (באנגלית) מגדה אוליברו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מגדה אוליברו, באתר Discogs (באנגלית) מגדה אוליברו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנדורה לה ולה

אנדורה לה ולה (בקטלאנית: Andorra la Vella נהגה "אנדורה לה וייה") היא בירת נסיכות אנדורה ועיר הבירה הגבוהה באירופה. העיר ממוקמת בהרי הפירנאים, בין צרפת לספרד. מספר תושביה כ-26,000 (נכון לשנת 2008). זהו גם שמה של הקהילה האוטונומית (המחוז) שמקיפה את העיר. משמעות השם היא "אנדורה העתיקה". במקום התקיים יישוב החל מהתקופה הנאוליתית המאוחרת. במקום היה יישוב בתקופה הרומית, ויישוב נוסף הוקם על ידי קרל הגדול במאה השמינית כיישוב קדמי בין ממלכתו לממלכת המורים שבספרד. העיר הפכה לבירת אנדורה בשנת 1278 כאשר הוקמה הנסיכות. ה"קאזה דה לה ואל", ששימש כבניין הפרלמנט המדינה, הוקם בשנת 1707 והוא המבנה העתיק ביותר בעיר שעדיין עומד על מכונו. כיום, מתכנס הפרלמנט בבית הפרלמנט החדש של אנדורה. בשלהי המאה ה-20 החלה העיר לפתח את ספורט הסקי והפכה לאתר תיירות חורף, והעיר אף הייתה מועמדת לארח את אולימפיאדת החורף 2010. העיר נמצאת בדרום-מערב המדינה, בגובה 1,011 מטרים מעל פני הים, במפגש שני נחלים. אקלים העיר ממוזג, החורפים קרים, וקיץ יבש. הטמפרטורה נעה בין 1- מעלות בממוצע בחודש ינואר ל-20 מעלות בממוצע בחודש יולי. כמות המשקעים הממוצעת בעיר - 808 מ"מ גשם בשנה. האקלים באנדורה לה ולה הוא ממוזג (cfb לפי שיטת קפן). בעונת הקיץ הימים חמימים והלילות קרירים. בעונת החורף קר ומושלג. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 812.3 מ"מ. באנדורה כולה אין שדה תעופה. היא מרוחקת שלוש שעות נסיעה משדות התעופה הקרובים ביותר (טולוז, ז'ירונה, וברצלונה). במדינה אין גם תחנת רכבת, והיא מקושרת בקו אוטובוס לתחנת הרכבת הסמוכה בלופיטלה שבצרפת. השפה הרשמית המדוברת היא קטלאנית, אולם התושבים מדברים גם צרפתית וספרדית. מרבית האוכלוסייה היא נוצרים קתוליים. המוצא האתני של התושבים הוא: 43% ספרדים 33% אנדורים 11% פורטוגזים 7% צרפתים 6% אחרים העיר אנדורה לה ולה היא המרכז הכלכלי של אנדורה. עיקר כלכלת העיר מתבססת על תיירות - 80% מכלכלת המדינה מתבססת על 10 מיליון התיירים המבקרים בעיר מדי שנה. כמו כן מהווה העיר מרכז בנקאי מקומי, ופועלות בעיר חברות רבות הנהנות ממקלט המס שהמדינה מעניקה. בסמוך לעיר מצויים אתרי סקי רבים המשמשים בסיס לכלכלתה. אנדורה לה ולה התמודדה על המכרז לארח את משחקי החורף האולימפיים לשנת 2010, אולם לא נבחרה. בעיר קבוצת כדורסל המשחקת בליגת העל הספרדית, מורה בנק אנדורה. ספרד ואלס, ספרד ספרד סנט פול דה מאר, ספרד סרביה סיד, סרביה אתר האינטרנט הרשמי של אנדורה לה ולה (בקטלאנית) אנדורה לה ולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) [1], אקלים באנדורה לה ולה מידע על המדינה
קוהזיה

קוֹהֶזְיָה היא כוחות משיכה הפועלים בין מולקולות מאותו החומר. כאשר כוחות אלה חזקים יותר מכוח האדהזיה, מתקבלת צורה כדורית (במקרה של נוזל). לדוגמה כספית בכלי זכוכית: כוחות המשיכה בין מולקולות הכספית חזקים יותר מכוחות המשיכה בין מולקולות הכספית למולקולות הזכוכית, ולכן היא מקבלת צורה כדורית. משיכה זו היא תוצאה של ניתוח קוונטי של האלקטרונים במולקולות הנמשכות. בתהליך זה פונקציית הגל של האלקטרונים מתחברת ומתרחבת ולכן לפי עקרון אי הוודאות האנרגיה הקינטית יכולה להיות קטנה יותר ונוצר בור פוטנציאל כאשר המולקולות קרובות זו לזו. מערכת פיזיקלית תשאף תמיד להיות במינימום האנרגיה האפשרית, או בניסוח אחר – הכוח הוא מינוס הנגזרת המרחבית של הפוטנציאל, ולכן נוצר כוח משיכה. נימיות אדהזיה קוהזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיאן סטרפילד

דיאן סטרפילד (באנגלית: Diane Setterfield; נולדה ב-22 באוגוסט 1964) היא סופרת בריטית, שספרה הראשון, "הסיפור השלושה-עשר", הגיע לראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. הספר כתוב במסורת הרומן הגותי ויש בו הדים לספרי האחיות ברונטה, ג'יין אייר ואנקת גבהים. לפני שהחלה בכתיבה, למדה סטרפילד ספרות צרפתית באוניברסיטת בריסטול ולימדה במספר רב של בתי ספר ובאופן פרטי. בסוף שנות ה-90 פרשה מעבודת ההוראה והתמסרה לכתיבה. היא מתגוררת בצפון יורקשייר באנגליה, יחד עם בעלה וארבעה חתולים ועובדת על ספרה השני. אתר האינטרנט הרשמי של דיאן סטרפילד (באנגלית) דיאן סטרפילד, ברשת החברתית Goodreads ביוגרפיה באתר Book Browse שירי לב-ארי, הסיפור הארבעה עשר, באתר הארץ, 21 בפברואר 2007 צבי טריגר, האם זה בעצם סרט הוליוודי במלים?, באתר הארץ, 19 בפברואר 2007 Lucy Moore |, Exclusive interview with Diane Setterfield, www.femalefirst.co.uk (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתנה (סרט)

פִתְנָה (בערבית: فتنة - מילולית, "פיתוי מן השטן" - מונח המשמש תדיר לתיאור מלחמות אזרחים פנימיות) הוא שמו של סרט קצר בן 16 דקות שכתב, הפיק וביים חרט וילדרס (בשם העט סקרלט פימפרנל), מנהיג "מפלגה למען החירות" (PVV) ההולנדית. הסרט, המציג את נקודת המבט של וילדרס על האסלאם והקוראן, עורר מחלוקות רבות ברחבי העולם, וניסיונות מוצלחים יותר או פחות למנוע את הצגתו, בין באיומים ובין בדרכים אחרות. הסרט מציג סורות מהקוראן בשילוב קטעי עיתונות וקטעי וידאו. הקטעים מתארים את חובת הג'יהאד המוטלת על המוסלמים, חובה המתוארת כציווי להילחם ולהרוג את כל הכופרים. בסרט מובאים קטעי נאומים אנטישמיים של מנהיגי דת מוסלמיים הקוראים לטבוח ביהודים ובנוצרים. בסרט מוצגות תמונות מפיגועים וממעשי טרור שביצעו מוסלמים, והוא טוען כי ילדים מוסלמים עוברים שטיפת מוח על ידי טרוריסטים. בראשיתו ובסופו של הסרט מובאת הקריקטורה המפורסמת שיצר קורט ווסטרגארד, בה מצוירת דמותו של מוחמד נביא האסלאם, כמחבל מתאבד, שבתוך הטורבן שלו חבויה פצצה. קריקטורה זו, יחד עם 11 נוספות הייתה במוקד פרשת קריקטורות מוחמד, במהלך 2005–2006. לדברי וילדרס, הסרט דן באופיו הפשיסטי והאלים של האסלאם. לדבריו, מטרתו של הסרט היא להזהיר את מדינות אירופה והעולם החופשי מפני הסכנה הקיומית הנשקפת להן מהתעצמות המגמות הפונדמנטליסטיות של האסלאם העולמי, וכן לקרוא להן לשנות את מדיניותן ולהילחם במגמות אלו. הסרט פורסם באתר האינטרנט LiveLeak‏ ב-27 במרץ 2008, והוסר ב-28 במרץ עקב איומים על חיי צוות האתר. בפברואר 2009 מימנו "החברה הבינלאומית לחופש העיתונות", בראשותו של הפעיל הדני לארס הדהגור, ו"המרכז למדיניות ביטחון" - CSP של פרנק גפני, יחד עם ציר הקונגרס הרפובליקני מאריזונה ג'ון קיל הקרנה מיוחדת בקונגרס האמריקאי ל"סרט הקוראן" הזה, כפי שהוא כונה. הסרט, והקרנתו בקונגרס, עוררו מחלוקת עזה. ניסיון קודם שנעשה בבית הלורדים הבריטי להקרינו גם שם נבלם על ידי הממשל הבריטי, שמנע את כניסתו של וילדרס לבריטניה. ארגון הגג של יהודי הולנד גינה את הסרט. לפי הודעה שפרסם הארגון, ההצהרות האנטי-יהודיות שמוצגות בסרט אמנם "ממחישות כי כמה אנשי דת מוסלמים מחזיקים ברעיונות איומים לגבי היהודים וכי אפילו ילדים עוברים שטיפת מוח", אך הסרט גורם רק "לקיטוב בחברה ההולנדית והוא חסר תועלת בקרב נגד הקיצוניות". הארגון כינה את הסרט "בלתי מועיל" ו"מכליל". דניאל פייפס מלאני פיליפס דניס מק'יואן רוברט ספנסר לארס הדהגור קורט ווסטרגארד "פתנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פתנה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צפייה והורדה של הסרט באתר liveleak המאמר "הפצצה של חירט ולדרס" באתר אנכי יש לציין כי הפסוק (בתרגום: "הכינו כוח לקראתם ככל שתוכלו") משמש כמוטו של משמרות המהפכה האסלאמית באיראן רויטרס, המאייר הדני: חובה לפרסם את "סרט הקוראן", באתר ynet, 10 במרץ 2008 הדף באתר LiveLeak בו הוצג הסרט "סרט הקוראן" ההולנדי יוקרן בסנאט האמריקני, באתר ynet, 24 בפברואר 2009 Dutch Jewish group: Anti-Islam film is 'counterproductive', Haaretz יהודי הולנד נגד סרט הקוראן, מתוך nrg ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתג (לשון)

מֶתֶג (מכונה גם מאריך, מעמיד, גִּעְיָא או גַּעְיָא) הוא סימן דיאקריטי בדמות קו מאונך קטן (◌ֽ) הממוקם תחת אחת מאותיות המילה. בספרי התנ"ך העברי, מטרתו של המֶתֶג לציין הארכת הביטוי של התנועה שאליה הוא נלווה. כתוצאה מהארכה זו נוצרת הטעמה משנית (נחץ) של הברת המתג; וזאת נבדלת ומתוספת על הטעמת מלעיל ומלרע (קרא "מֶֽאתֶֽאג"). בעת החדשה (בעיקר בסידורי התפילה) המתג עשוי לשמש לסימון ההברה המוטעמת, בעיקר כאשר יש להגות אותה בהטעמה מלעילית. אין להתבלבל בין מתג לבין הטעם המקראי סוף פסוק הדומה לו בצורתו, אך לו תפקיד שונה. שימושו העיקרי של המתג הוא כחלק מטעמי המקרא, אך בניגוד לטעמים שנועדו ללמד על פיסוק המשפט (הפסוק) בצורה נכונה, תפקידו של המתג הוא להאריך במעט את התנועה שמתלווה אליו. מילה קצרה בת שתי הברות אינה זקוקה למתג בדרך כלל, שכן מיקום הטעם של טעמי המקרא מסמן אם היא נקראת מלעיל או מלרע. הצורך במתג קיים לרוב במילה בת שלוש הברות או יותר. במילה כזו, בעיקר כאשר היא מלרעית, עלולות ההברות הראשונות להיקרא במהירות, בצורה שתבליע חלק מהן והן לא יישמעו כיאות. במקרה כזה יבוא מתג תחת אחת ההברות הראשונות, בדרך כלל הראשונה במילה. אזי יידע הקורא להפסיק מעט לפני ההברה הבאה, וכתוצאה מכך היא תישמע היטב כראוי. ההברה שתחתיה המתג הופכת להברה מוטעמת הטעמה משנית, כלומר הטעמה פחות חזקה ביחס להטעמה העיקרית שבמילה. להלן דוגמאות לשימוש במתג אחד במילה (המתג תחת האות המודגשת): שַֽׁעַטְנֵז, לִרְצֹֽנְכֶם, תֹּֽאכְלֶנּוּ. במילה שעטנז למשל, יקרא הקורא את ההברה הראשונה - "שַ" - מעט יותר ארוכה מאלו שאחריה, אך פחות ארוכה מן ההברה האחרונה - "נֵז" - המוטעמת. במילה ארוכה במיוחד ניתן למצוא שני מתגים. לדוגמה: מֹֽשְׁבֹֽתֵיכֶם, וּֽלְאֶבְיֹֽנְךָ. פעמים רבות בא מתג לפני אחד החטפים, במטרה למנוע חטיפת יתר של ההברה החטופה. כך למשל במילים: וַֽאֲשֶׁר, לְאַֽהֲבָה, אַֽחֲרֵי, נַֽעֲרָה. למתג השפעה רבה על הגיית המילה, מלבד ההפסקה הקלה בקריאתה. לעיתים הוא גורם לשווא שאחריו להיקרא כשווא נע, כאשר לולא המתג היה השווא נח. כך למשל במילה "וּֽלְהַבְדִּיל" (בראשית, א', י"ח), או במילה "וּֽבְשָׁכְבְּךָ" (דברים, ו', ז'). בלעדי המתג היה השווא שאחרי השורוק שווא מרחף, ועל ידי המתג - שגרם להפסקה קלה בקריאה - הפך השווא לשווא נע, ככל שווא בראש הברה. (אבל יש לציין שלדעת אחרים, אלה דוגמאות של "מאריך כבדה" והשווא אינו הופך לשווא נע.) בעברית ישראלית נשמט המתג מהניקוד המקובל, וכיום אין בו שימוש מלבד לצרכים ליטורגיים. קוד יוניקוד עבור המתג הוא U+05BD. שימוש נוסף למתג קיים בעיקר בסידורי התפילה. נהוג לסמן את ההברה המוטעמת במילה על ידי הוספת מתג תחת ההברה. בחלק מהסידורים מסמנים רק את המילים שהטעמתן היא מלעילית, וזאת עקב העובדה שרובן של המילים הן מלרעיות ואין צורך לסמן את הטעמתן. חלק מהמילונים (כגון מילון אבן שושן ורב מילים) מסמנים את ההברה המוטעמת באמצעות מתג במילים מלעיליות. טעמי המקרא נסוג אחור ישראל ייבין, המסורה למקרא, ירושלים ה'תשס"ג, עמ' 209–226 Saying Shema Better, Orthodox Union, ‏2009-10-28 (באנגלית) אמיר אלישע אהרוני, אז איך נציין את מקום הטעם, באתר הזירה הלשונית, ‏2 בדצמבר 2020.
חינה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חינה – שיח נשיר חינה – טקס הנהוג בקרב עמים שונים במזרח התיכון, בצפון אפריקה ובאסיה לפני החתונה, שבו נעשה שימוש בצבען המופק מצמח החינה חינא – מושג תלמודי חינה רוזובסקה – שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית בתקופת היישוב ובימי המדינה חנה (פירושונים)
אסמכתא

האם התכוונתם ל... אסמכתא (קניין) – התחייבות אדם כלפי חברו ללא גמירות דעת. אסמכתא (דרשה) – סמיכת דבר מדרבנן על פסוק מהתנ"ך, לא כמקור הלכתי, אלא כרמז לדבר. אסמכתא (ביבליוגרפיה) – ציון מקור לאישור טענה.
שוקת

שוקת, מתקן שתייה לבעלי חיים, ידוע גם בשם רהט. במקרא מופיע הרהט מספר פעמים, אך תמיד הוא כתיאור ברבים ולא כמקום בודד; בנוסף בכל הפעמים מדובר במתקן שתייה המיועד לבעלי חיים ולא לאדם. אזכוריו הן בפגישת רבקה ועבד אברהם (בראשית, כ"ד, כ'): וַתְּמַהֵר וַתְּעַר כַּדָּהּ אֶל הַשֹּׁקֶת וַתָּרָץ עוֹד אֶל הַבְּאֵר לִשְׁאֹב וַתִּשְׁאַב לְכָל גְּמַלָּיו בסיפור אודות יעקב אבינו והצאן (בראשית, ל', ל"ח–מ"א): וַיַּצֵּג אֶת הַמַּקְלוֹת אֲשֶׁר פִּצֵּל בָּרֳהָטִים בְּשִׁקֲתוֹת הַמָּיִם אֲשֶׁר תָּבֹאןָ הַצֹּאן לִשְׁתּוֹת לְנֹכַח הַצֹּאן וַיֵּחַמְנָה בְּבֹאָן לִשְׁתּוֹת...וְהָיָה בְּכָל יַחֵם הַצֹּאן הַמְקֻשָּׁרוֹת וְשָׂם יַעֲקֹב אֶת הַמַּקְלוֹת לְעֵינֵי הַצֹּאן בָּרֳהָטִים לְיַחְמֵנָּה בַּמַּקְלוֹת בפגישת משה עם בנות יתרו (שמות, ב', ט"ז): וּלְכֹהֵן מִדְיָן שֶׁבַע בָּנוֹת וַתָּבֹאנָה וַתִּדְלֶנָה וַתְּמַלֶּאנָה אֶת הָרְהָטִים לְהַשְׁקוֹת צֹאן אֲבִיהֶן ואף בשיר השירים (שיר השירים, ז', ו'): רֹאשֵׁךְ עָלַיִךְ כַּכַּרְמֶל וְדַלַּת רֹאשֵׁךְ כָּאַרְגָּמָן מֶלֶךְ אָסוּר בָּרְהָטִים פרשני המקרא ציינו פירושים שונים למשמעות המילה רהט, מתוך פירושיהם ניתן להבין את המשמעות הלשונית של המילה רהט בתקופות השונות: בארמית רהט פירושו רוץ, על סמך כך ניתן להבין את פירושו של רש"י שרהט הוא "במרוצות המים" כלומר מקום אליו מביאים (=מריצים) מים. בתרגום אונקלוס מפורש שרהט זהו מקום שוקת המים רס"ג הסביר שרהטים אלו ברכות מים קטנות (לעומת שוקת שהיא תעלת מים).
מקרוצפליה

מקרוצפליה (מיוונית: μακρός =גדול ו-κεφάλη = ראש, (אטימולוגיה אחרת: μακρύς - ארוך) הוצע השם העברי "ענקות הראש") היא פגם מולד הגורם לכך שהיקף הראש גדול מהממוצע באופן יחסי לגיל ומין התינוק או הילד. נהוג להתייחס אל ראש כבעל ממדי ענק אם הוא מעל 2 סטיות תקן מהטווח התקין הממוצע לגיל, גזע ולמין הילד. כ-2% מהאוכלוסייה מוגדרים כמקרוצפלים. מקרוצפליה יכולה להגרם מסיבות שונות בהן: תורשה, הפרעה עוברית, מוח גדול מהממוצע (מגלאנצפליה), הידרוצפלוס, גמדות, אוטיזם, נוירופיברומטוזיס, מחלת עצם מטבולית, מאקרו-קרניה (הגדלת עובי הגולגולת), או טרשת קרשית. מיקרוצפליה מדיה וקבצים בנושא מקרוצפליה בוויקישיתוף עֲנָקוּת הָרֹאשׁ במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מעמיד

האם התכוונתם ל... מתג (לשון) – נקרא גם געיא. סימן דקדוקי בדמות קו מאונך קטן המציין הטעמה של מילה. מעמיד (סוכה) – דין בהלכות מבנה הסוכה. מעמיד (כשרות) – כלל בהלכות כשרות הקובע שכאשר מאכל אסור משנה את צורתו או את מהותו של היתר, האיסור אינו בטל ולכן מאכל ההיתר נאסר. מעמיד (טומאה) – כלל בהלכות טומאת כלים ("הכל הולך אחר המעמיד").
קירונדי

קירונדי (נכתב גם רונדי) היא שפת בנטו המדוברת על ידי כ-6 מיליון איש בבורונדי ובחלקים הסמוכים לה בטנזניה, קונגו ואוגנדה. 84% מדוברי השפה הם מבני שבט ההוטו, 15% הם בני שבט הטוטסי והאחוז הנותר הוא משבט הטווה. קירונדי קרובה מאוד לקיניאוורנדה, השפה העיקרית אצל שכנתה של בורונדי, רואנדה, ולגיהה, השפה המדוברת במערב טנזניה. דוברי קירונדי יכולים להבין קיניאוורנדה, ולהפך. מספר העיצורים בשפה נע בין 19 ל-26.