laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ואנג ג'ינגבין

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ואנג. ואנג ג'ינגבין (במנדרינית תקנית: 王靖斌, בפין-יין: Wáng Jìngbīn; נולד ב-9 במאי 1995 בבנשי שבסין) הוא כדורגלן סיני, המשחק בעמדות החלוץ וקשר הכנף בקבוצת שאנגחאי שנשין ובנבחרת סין. ג'ינגבין גדל במחלקת הנוער של בייג'ינג רנה, בה החל לשחק בשנת 2010. בשנת 2012 עבר לשאאנשי לאוצג'נגן מהליגה הסינית השלישית, אך חזר לבייג'ינג רנה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2014 עבר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מליגת העל הסינית, ובקיץ 2015 הועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון על ידי המאמן לואיס פליפה סקולארי. ב-29 ביולי 2016 הושאל ג'ינגבין לפגיאנו אוקאיאמה מהליגה היפנית השנייה עד לסוף עונת 2016. בתום העונה חזר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מבלי שערך הופעות במדי המועדון היפני. ב-10 בינואר 2017 ערך ג'ינגבין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 0–2 לנבחרת איסלנד במסגרת גביע סין 2017. ב-14 בינואר הבקיע ג'ינגבין את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-89 בתיקו 1-1 במשחק נוסף בגביע סין 2017 נגד נבחרת קרואטיה, שבסיומו ניצחה נבחרת סין בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-76. ואנג ג'ינגבין, באתר Transfermarkt ואנג ג'ינגבין, באתר Soccerway ואנג ג'ינגבין, באתר WorldFootball.net ואנג ג'ינגבין, באתר National Football Teams ואנג ג'ינגבין, באתר FootballDatabase.eu
יאלומיצה

יאלומיצה (ברומנית: Ialomița) הוא נהר הזורם מצפון לדרום בחבל מונטניה שברומניה. יאלומיצה נובע מהרי בוצ'ג'י, שבהרי הקרפטים ונשפך לדנובה. המסלול של יאלומיצה חופף במידה רבה את מסלול דרך הכבשים, בה עברו הרועים עם עדריהם ממרעה הקיץ בהרים למרעה החורף בקרבת חופי הים השחור ובחלוף העונות בדרך ההפוכה. בדרכו אל הדנובה אוסף יאלומיצה את מימיהם של יובלים רבים, כשהעיקריים הם פרחובה (176 קילומטרים), הקריקוב המלוח (80 קילומטרים) והקריקוב המתוק (69 קילומטרים). שם הנהר הוא ממקור סלאבי ומזכיר את סוג הקרקע שדרכו הוא עובר, אדמה דביקה בעלת גוון צהוב הצובע את מי הנהר. מדיה וקבצים בנושא יאלומיצה בוויקישיתוף יאלומיצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מורגן סנסון

מורגן סנסון (בצרפתית: Morgan Sanson; נולד ב-18 באוגוסט 1994 בסן-דושאר שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בניס מהליג 1. סנסון גדל במחלקות הנוער של גזלק בורז' ובורז', ובשנת 2009 הגיע אל מחלקת הנוער של לה מאן. בשנת 2012 הוא החל לשחק בלה מאן II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת 2012/2013 הועלה סנסון לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון וקיבל את חולצה מספר 25. ב-3 באוגוסט 2012 ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור השני. ב-22 בדצמבר הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-66 בהפסד 2–3 למונקו במסגרת המחזור ה-19. בעונתו היחידה בקבוצה ערך סנסון 27 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. ב-12 ביוני 2013 חתם סנסון לארבע שנים במונפלייה מליגת העל הצרפתית. ב-14 בספטמבר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בתיקו 0-0 נגד סטאד ריימס במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-11 באפריל 2014 הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-79 בהפסד 2–3 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה סנסון שחקן הרכב בלתי מעורער וערך בכל אחת מהן 32 הופעות, כשבעונתו השנייה הוא מבקיע שישה שערים. בעונתו השלישית במועדון סבל סנסון ממספר פציעות ארוכות, ועל-כן ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים בלבד. בתחילת עונת 2016/2017 ערך סנסון 20 הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-17 בינואר 2017 חתם סנסון לארבע שנים וחצי באולימפיק מרסיי, גם היא מליגת העל הצרפתית, תמורת 9 מיליון אירו ואפשרות לבונוס של 3 מיליון אירו. ב-22 בינואר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-26 בינואר 2021 חתם סנסון באסטון וילה מהפרמייר ליג לחמש שנים. ב-23 בינואר 2023 חזר סנסון לצרפת והושאל לשטרסבורג עד לסוף העונה. ב-29 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לטולוז. ב-24 ביולי 2023 הושאל לניס לעונה אחת. ב-15 במאי 2024 חתם באופן קבוע בקבוצה. מדיה וקבצים בנושא מורגן סנסון בוויקישיתוף מורגן סנסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מורגן סנסון, ברשת החברתית אינסטגרם מורגן סנסון, באתר Transfermarkt מורגן סנסון, באתר Soccerway מורגן סנסון, באתר BDFutbol מורגן סנסון, באתר WorldFootball.net מורגן סנסון, באתר FootballDatabase.eu Morgan Sanson s'engage avec le MHSC באתר הרשמי של מונפלייה, 12 ביוני 2013 (בצרפתית) Morgan Sanson to Marseille, done deal באתר Get French Football News, ‏ 17 בינואר 2017 (באנגלית)
פיתול טיפות

"פיתול טיפות I"‏ (2004) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי אסף בן צבי. ההדפס "פיתול טיפות" הוא חלק מסדרה בת שני הדפסים שיצר אסף בן-צבי בטכניקה של אקווטינטת סוכר והודפסה במהדורה של 12 עותקים על ידי רן סגל בסדנת ההדפס ירושלים. היא נוצרה עבור תערוכה שהתקיימה בסדנה במסגרת הביאנלה לרישום. במקביל לסדרת ההדפסים יצר בן צבי סדרה של חמישה ציורים גדולי ממדים בשם זה. העבודה מציגה דימוי של ספינה שטה ומעליה קו מתפתל גדול ממדים, כמעין גל. אירנה גורדון תיארה את ההדפס כביטוי למשבר או לבעייתיות של ייצוג הדימוי ביצירתו של בן-צבי. פרשנות כזו קשורה גם אל האיקונוגרפיה הארספואטיקה של דימוי הספינה בעבודתו של בן-צבי. בסדרת הדפסים קודמת (1999) ציטט האמן תיאור של פרננדו פסואה אודות ”ספינות המפליגות בלילות זו על פני זו, ואינן יודעות זו על זו דבר ואינן מאותתות”. בראיון משנת 2005, לרגל הצגת תערוכה בשם זה, תיאר בן-צבי את השימוש במונח "פיתול טיפות" כביטוי של פרדוקס: ”המחשבה על פיתול טיפות באה ממקום של שקיפות, מעמדה בה ניתן לזהות בנקל את המצב אך בה בעת קשה להבין אותו. כמו עפיפון בשמיים או סירת מפרש, תופעות שהן יומיומיות ומוכרות לנו, ועם זאת לא תמיד ברור מה הכח המניע אותן. המושג "פיתול טיפות" מורכב משתי מילים ברורות שצירופן יחד יוצר פרדוקס. צירופן מקפל בתוכו את הרעיון שאני מבקש להעביר.” ראו: גורדון, אירנה, תפרים חיים: אסף בן-צבי: הדפסים מסדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, 2013, עמ' 10 שפירא, יניב, פיתול טיפות, אתר "הקיבוץ, גלריה לאמנות ישראלית", 30 במרץ 2005
תת-מין

תת-מין (באנגלית: Subspecies) הוא המדרג הטקסונומי האחרון במיון עולם הטבע, והוא מגדיר אוכלוסייה של פרטים בני מין אחד שבשל בידול גאוגרפי או אחר קיים שוני מהותי בצורה, ברצף הדנ"א או בהתנהגות בינם לבין הפרטים באוכלוסיות אחרות של אותו מין. אולם קיימת אפשרות של הזדווגות והעמדת צאצאים פוריים עם פרטים אחרים באותו מין. ישנם מונחים שונים לרמות שמתחת למין. השימוש במונחים האלה אינו אחיד, עם זאת לרוב: הטקסון זן משמש עבור צמחים בלבד (ולעיתים נדירות בדגים ובנגיפים), ולעיתים כדרגה מתחת לתת-מין הטקסון גזע משמש עבור בעלי חיים מבויתים וחיות משק, ולעיתים כדרגה מתחת לתת-מין הטקסון תת-מין בשאר בעלי החיים הוא הדרגה היחידה מתחת למין פרטים המסוגלים להתרבות זה עם זה ולהעמיד צאצאים פוריים נחשבים בדרך כלל כבני אותו המין, אך אם יש ביניהם שוני גנטי ופנוטיפי מהותי והם משתייכים לאוכלוסיות שבדרך כלל נפרדות זו מזו, הם עשויים להיות מוגדרים כתת-מינים שונים. לדוגמה, כלב הבית והזאב הערבי יכולים להזדווג ולהוליד צאצאים פוריים, עם זאת בדרך כלל האוכלוסיות נפרדות זו מזו, והשוני הגנטי ביניהם משמעותי מאוד מבחינה מורפולוגית ומבחינת דפוסי ההתנהגות, ולכן הם מוגדרים כשייכים לתת-מינים שונים של הזאב המצוי. רק שוני מהותי מגדיר תת-מין, ולכן הגדרת אוכלוסייה כתת-מין תלויה גם בהגדרת שוני מהותי, ולפיכך היא תלויה גם בחוקר המגדיר. בספר מוצא המינים של צ'ארלס דרווין משנת 1859, העלה דרווין השערה שתת-מינים הם התחלה של התמיינות של מינים חדשים. דרווין העריך שאם סוג מסוים של אורגניזם כולל הרבה מינים, הדבר מעיד על התמיינות בקצב גבוה יחסית, ובהתאם לכך נצפה לראות גם הרבה תת-מינים, שהם התחלה של התמיינות נוספת. מספר מחקרים ניסו לבחון את השערתו של דרווין שיימצאו הרבה תת-מינים בקרב אורגניזמים בעלי הרבה מינים. מחקר משנת 2017 הראה שהתופעה נכונה לגבי עופות. מחקר משנת 2020 הראה שכך המצב גם עבור חלק מהיונקים – אלו שחיים בים ובאוויר, אך לא בקרב יונקים יבשתיים, כנראה בגלל השפעתם של מחסומים יבשתיים טבעיים כמו הרים ונהרות, שתוחמים באופן מובהק יותר את סביבת המחיה של מינים יבשתיים. מסקנת החוקרים במחקר של שנת 2020 הייתה שבקרב יונקים ועופות שאינם יבשתיים תת-מינים הם אכן תחילתה של התפתחות חדשה פוטנציאלית של מין חדש. לטיגריס ישנם שישה תת-מינים חיים: טיגריס סיבירי טיגריס הודו סיני טיגריס מלאי טיגריס בנגלי טיגריס דרום-סין טיגריס סומטרה זן טהור כלל ברגמן זן (טקסונומיה) גזע (ביולוגיה) ד"ר יונת אשחר, היונקים שמקיימים את התחזית של דרווין, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 28 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסידות צאנז-ז'מיגראד

חסידות צאנז זמיגראד היא חצר חסידית מגליציה שבפולין, ענף מחסידות צאנז. האדמו"ר הראשון היה רבי סיני הלברשטאם (נולד ב-1869), שהיה רב ואדמו"ר בעיר ז'מיגרד. רבי סיני היה בנו של האדמו"ר ברוך הלברשטאם מגורליץ (1826-1906), שהיה בנו של האדמו"ר מצאנז רבי חיים הלברשטאם. רבי סיני הלברשטאם נמלט לרוסיה ונפטר באומסק ב-25 ביולי 1941. היה חתנו של רבי נפתלי ממעליץ. בנו של רבי סיני, האדמו"ר השני, רבי אריה לייבוש הלברשטאם, שהה בשנות מלחמת העולם השנייה באומסק. כאזרח פולני התאפשרה יציאתו מרוסיה עם גל הפליטים של אחרי המלחמה וכך התאפשר לו לעלות לארץ ישראל. הוא הקים את בית מדרשו בפתח תקווה, לאחר מכן ביפו ולאחר מכן בבני ברק בו כיהן כאדמו"ר עד לפטירתו בי"ח בטבת ה'תשס"ז (7 בינואר 2007). היה חתנו של רבי יהודה צבי ברנדויין מסטרטין בזיווג ראשון ולאחר פטירת אשתו הראשונה בדמי ימיה נשא לאשה את בתו של רבי מנחם מנדל בורנשטיין, בן אחיו ובתו של האבני נזר מסוכטשוב. בניו האחרים היו: רבי יעקב, אבי חסידות טשאקאווא. רבי ברוך מזאקליקוב. חתנו של רבי דב בריש וידנפלד מטשבין. נרצח בשואה. רבי ישראל, אדמו"ר מז'מיגראד בניו יורק. חתנו של הרב אפרים שלמה טולקצ'וב, חתן הרב שמשון אהרן פולונסקי. הרב חיים יהודה רבה של אושפיצין חתן הרב יהושע פנחס בומבך רב באושפיצין. נרצח בשואה. הרב אברהם אביש (ה'תרנ"ד–ה'תש"א), רב בסאטמר. חתן רבי העניך פריינד, רב באינטדם (בן הרב אברהם יהושע פריינד). הרב דוד (ה'תרנ"ה–ה'תש"ב), דיין בסוסנוביץ. חתן רבי יחזקאל מרדומסק. הרב אהרן רב באשיק. חתן הרב חיים ברוך רובין. נרצח בשואה בכ"ב בתמוז ה'תש"ב. הרב יחזקאל שרגא מרידיק. חתן הרב פנחס נתן סאפרין מקומרנה. חתנו רבי יעקב משאץ. חתנו הרב ברוך הלברשטאם מגריבוב. כיום מכהנים כל בניו של רבי אריה לייבוש כאדמו"רים: בנו הבכור רבי סיני הלברשטאם (השני) מכהן כאדמו"ר מצאנז-ז'מיגרד בבורו פארק. רבי יעקב יהושע הלברשטאם בעל הנמוקי יעקב מכהן כאדמו"ר צאנז-זּמיגרד באנטוורפן שבבלגיה. רבי חיים נפתלי אהרן הלברשטאם כיהן כאדמו"ר בבני ברק. נפטר בכ"א בכסלו ה'תשע"ז (21 בדצמבר 2016). ונקבר בהר הזיתים בירושלים. לאחר פטירתו הוכתר בנו הרווק סיני הלברשטאם לאדמו"ר, הוא התארס בתשפ"ג. רבי אברהם יחזקאל שרגא הלברשטאם מכהן כרב קהילת בית שלמה בויליאמסבורג. בבורו פארק מכהן גם כן כאדמו"ר מז'מיגרד רבי סיני הלברשטאם, בנו של רבי ישראל (אדמו"ר מז'מיגראד ניו יורק). וכמו כן הוא מכהן כנשיא ישיבת "מתיבתא דברי חיים" בביתר עילית. ובראשות הישיבה מכהן בנו ר' ישראל הלברשטאם. משה ויסברג, בהילולת הסב ובשלושים לאביו: הנכד הוכתר כרבי, באתר בחדרי חרדים, 16 בינואר 2017 משה ויסברג, שידוך נדיר: האדמו"ר התארס בגיל 39 | צפו, באתר בחדרי חרדים, 6 בפברואר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא חסידות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחמוד אל-עאלול

מחמוד אל-עאלול (בערבית: محمود العالول; תעתיק מדויק: מחמוד אלעאלול) הוא פוליטיקאי פלסטיני, חבר הוועד המרכזי של פת"ח וסגנו של יו"ר פת"ח, מחמוד עבאס. הוא הסגן הראשון בפת"ח מאז היווסדות התנועה. אל-עאלול נולד בשכם ב-1950. בגיל 17, נכלא על ידי מדינת ישראל ולאחר שלוש שנים בכלא גורש לירדן. שם הצטרף לפת"ח והיה פעיל צבאי תחת פיקודו של אבו ג'יהאד. בשנות ה-70, עם התבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון, עבר אל-עאלול ללבנון. בשנת 1983 היה אחראי ללקיחתם בשבי של 6 חיילי צה"ל בלבנון ובהמשך לעסקת חילופי השבויים תמורתם, במסגרתה שוחררו 5,000 עצורים מכלא אנצאר בדרום לבנון, ועוד 100 אסירים ביטחוניים מבתי הכלא בישראל. עם השנים הוא המיר את המאבק הצבאי לעצמאות בתמיכה בדרך המדינית ובהסכמי אוסלו. מדינת ישראל התירה לו לחזור ליהודה ושומרון ב-1995, וב-1996 מינה אותו יאסר ערפאת למושל נפת שכם והוא שימש בתפקיד זה עד 2005. באינתיפאדה השנייה נהרג בנו, ג'יהאד, בידי צה"ל. ב-2003 תמך בהסכם העקרונות שנחתם בין עמי אילון לד"ר סרי נוסייבה, שהציע מסגרת עקרונות להסכם שלום בין הפלסטינים למדינת ישראל, על בסיס פתרון שתי המדינות. בבחירות 2006 נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית ומונה בידי מחמוד עבאס לשר הרווחה. ב-2009 נבחר לוועד המרכזי של פת"ח ותמך בהתנגדות בלתי אלימה נגד ישראל, כולל חרמות והפגנות. ב־2017 נבחר לסגנו של מחמוד עבאס בתנועת פת"ח. ב-7 בינואר 2023 שר הביטחון הישראלי יואב גלנט החליט לשלול את אישור הכניסה של אל-עאלול לישראל, לאחר שביקר את המחבל כרים יונס עם שחרורו מהכלא לאחר 40 שנות מאסר, שריצה בשל רצח את החייל אברהם בלומברג ב-1980. בראיון לערוץ טלוויזיה ברמאללה באוקטובר 2012 אמר אל-עאלול כי הפלסטינים לא זנחו את האופציה של מאבק מזוין נגד ישראל. לדבריו, "אף על פי שהפלסטינים הסכימו לנקוט בהתנגדות בלתי אלימה נגד הכיבוש, אף אחד לא הוריד את המאבק המזוין מהמילון שלו". כמו כן הוסיף שבתוכנית המדינית של פת"ח מצוין כי "מאבק מזוין הוא אמצעי לגיטימי להתנגד לכיבוש". אלחנן מילר, סגנו של אבו מאזן: כן מאבק, לא עכשיו?, באתר הפורום לחשיבה אזורית, 5 במרץ 2017 מנחם קליין, המרוץ למוקאטעה: האם יצליח מחמוד אל-עאלול להיכנס לנעליו של עבאס?, אתר שיחה מקומית, 11 במרץ 2018 נכתב לעיתים בעיתונות: מחמוד אל-עלול או מחמוד אלעלול ג'קי חורי, בכיר הפתח מחמוד אל־עאלול נבחר לסגנו של עבאס בתנועה, באתר הארץ, 16 בפברואר 2017 יוני בן-מנחם, הקו הניצי של מחמוד אל-עאלול, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 במרץ 2017 ארנון רגולר, עקב מלחמת הכנופיות, ראש העיר שכם מזהיר מאנרכיה, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2003 ארנון רגולר, אישים בולטים בפתח מקבלים מסמך נוסייבה-איילון, באתר הארץ, 18 במרץ 2003 גדעון אלון, יואב שטרן, הסתיימה ללא תוצאות פגישתם של אבו מאזן והנייה: תנועת פתח הציגה את ששת מועמדיה לתפקידי שרים בממשלה הבאה, כולם חברי פרלמנט מכהנים; חילוקי דעות אשר לזהות שר הפנים עדיין נמשכים, באתר הארץ, 12 במרץ 2007 עמירה הס, טור אישי - היגיון החרם, באתר הארץ, 8 במרץ 2015 'Palestinians have not abandoned armed struggle', באתר ג'רוזלם פוסט, ‏8 באוקטובר 2012 (באנגלית).
חסידות סטרופקוב

חסידות סטרופקוב היא חצר חסידית משושלת צאנז, שמקורה בעיירה סטרופקוב שבסלובקיה. האדמו"ר הראשון בסטרופקוב היה רבי אברהם שלום הלברשטאם, בנו השלישי של רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה, בנו בכורו של רבי חיים מצאנז. נולד בשנת תרט"ז. כיהן כאדמו"ר בחיי אביו. בשנת תרנ"ח (1898) עבר לסטרופקוב החל להנהיג את קהילתו, בשנת תרע"ט עבר לאונגוואר ולאחר מכן חזר לסטרופקוב. בסוף ימיו התגורר בעיר קאשוי (קושיצה). דברי תורתו של רבי אברהם שלום, נאספו בספר "דברי שלום". לאחר פטירתו של רבי אברהם שלום בו' בסיוון ת"ש, התמנה לאדמו"ר בנו רבי מנחם מנדל הלברשטאם, מחבר ספר "דברי מנחם". רבי מנחם בשנות השואה שהה בבונקר בפרשבורג ולאחר מכן נמלט לשווייץ. כל ילדיו נספו בשואה. בשנת תש"ז הגיע לארצות הברית, בה התגורר עד פטירתו בו' באייר תשי"ד. ארונו הועלה לישראל. בן נוסף שכיהן באדמו"רות בקאשוי בעודו בחור היה רבי יוסף יום טוב, שכבר בילדותו קיבל קוויטלאך. נרצח בשנת תש"ב. רבי מנחם מנדל לא השאיר צאצאים, חוץ מנכדה אחת בת בתו ששהתה איתו לאורך כל המלחמה. לאחר פטירתו התמנה לאדמו"ר אחיינו (בן גיסו רבי ישכר דוב ליפשיץ מאונגוואר מגזע וישניצא) רבי יחזקאל שרגא ליפשיץ הלברשטאם, מחבר ספר "דברי יחזקאל שרגא", שביסס את החסידות בארץ ישראל וקבע את בית מדרשו במאה שערים שבירושלים. נפטר בו' בכסלו תשנ"ה. לאחר פטירתו התמנה לאדמו"ר בנו יחידו רבי אברהם שלום ישכר דב ליפשיץ הלברשטאם המתגורר בירושלים. חתנו של רבי מנחם מנדל שנייבאלג ממנצ'סטר. לחסידות יש בתי מדרש בבני ברק, בוויליאמסבורג, ושני בתי מדרש בירושלים. בעבר פעל בית כנסת של החסידות ברמלה, שכיום משמש כבית כנסת של חסידות חב"ד. התוועדות חסידית בבית הכנסת "דברי חיים" ברמלה, באתר חב"ד אינפו, ‏6 בספטמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא חסידות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקהלת משרד הפנים הרוסי

מקהלת משרד הפנים הרוסי או מקהלת המשטרה הרוסית הוא שמו הנפוץ של ההרכב האקדמי לשירה וריקוד של המשמר הלאומי של רוסיה (ברוסית: Академический ансамбль песни и пляски национальной гвардии Российской Федерации), שבעבר היה חלק ממשרד הפנים הרוסי ונקרא "ההרכב האקדמי לשירה וריקוד של כוחות הפנים של משרד הפנים של רוסיה (ברוסית: Академический ансамбль песни и пляски внутренних войск МВД России). זהו אחד מההרכבים המוזיקליים הגדולים ברוסיה והוקם ביולי 1973 על ידי קולונל בוריס סלמין מחילות הפנים של המשטרה הסובייטית. בשנת 1976 מונה רפאל ורשינין לעמוד בראש המקהלה, הוא הוחלף בשנת 1985 על ידי ויקטור יליסייב, פרופסור הקונסרבטוריון של מוסקבה, שמנצח על המקהלה מאז. המקהלה זכתה להכרה בינלאומית רבה ובהופעותיה בעולם הציגה את עצמו בתור "ההרכב האקדמי של משרד הפנים הרוסי מקהלת הצבא האדום" (באנגלית: The Red Army Choir MVD Academic Ensemble, או Academical Ensemble IF MIA RF Red Army), דבר שגרם לצופים להתבלבל ולחשוב שמופיעה בפניהם מקהלת הצבא האדום המפורסמת יותר (באנגלית ידוע שמה כ-The Alexandrov Red Army Choir או The Alexandrov Red Army Ensemble). ב-2011 מקהלת הצבא האדום אף פנתה בדרישה למקהלה המשטרתית שלא לבלבל את קהל הצופים בעולם. בשל פירוק כוחות הפנים של המשטרה הרוסית המקהלה שינתה את שמה בשנת 2016, חדלה להיות מקהלה משטרתית והפכה ל"הרכב האקדמי לשירה וריקוד של המשמר הלאומי של רוסיה" (Академический ансамбль песни и пляски национальной гвардии Российской Федерации). מדיה וקבצים בנושא מקהלת משרד הפנים הרוסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת משרד הפנים הרוסי (ברוסית) מקהלת משרד הפנים הרוסי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Russian police — Get lucky cover (Daft Punk) המשטרה הרוסית מציגה: תעמולה הומוסקסואלית אסורה, באתר הארץ, 10 בפברואר 2014 Публикация в журнале GALA. 29 fevrier 2012 «Скандал вокруг ансамбля МВД»
ארנון טורין

ארנון טורין (נולד בשנת 1933) הוא שחיין וכדורסלן עבר ישראלי. אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל מדליית זהב מהמכביה השלישית. שיחק בקבוצת הפועל גבעת ברנר. טורין גדל בקיבוץ גבעת ברנר והתאמן בקבוצת השחייה של הקיבוץ. בגיל 25 עזב את הקיבוץ ולאחר שהפליג ב"אל-ים" הצטרף לצי הסוחר (צים) שם עבד כקברניט. בתחרויות השחייה של המכביה השלישית שנערכו בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1950 זכה טורין בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם איתן פרויד, ישעיהו אלבאום ונחום בוך בתוצאה של 10:07.6 דקות, לפני אוסטריה והודו. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:21.0 דקות, אחרי שטיינפלד מאוסטריה (1:18.3 דקות) וויניצקי מארגנטינה (1:19.7 דקות). נוסף על כך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.0 דקות, ראשון מבין השחיינים הישראלים. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא הפועל חדש של 1:05.2 דקות ועלה שני לגמר. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים באוקטובר 1952, זכה טורין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.5 דקות, אחרי נחום בוך (1:04.5 דקות) ולפני איתן פרויד (1:07.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.2 דקות, אחרי ישעיהו אלבאום שקבע שיא ישראלי חדש של 5:27.9 דקות, שיפור לשיא בן ה-13 שנים של וואגו ממכבי חיפה ולפני נחום בוך (5:43.4 דקות). חי ומתגורר בחיפה, אלמן ואב לשני ילדים. מדיה וקבצים בנושא ארנון טורין בוויקישיתוף בספורט, קול העם, 7 באוגוסט 1949 ספורט - שחייה, על המשמר, 20 באוגוסט 1950 בספורט, דבר, 10 בספטמבר 1950 ספורט - טורין המהיר בשחייני ישראל, על המשמר, 5 באוקטובר 1952 צבי כתבי, טבלת השגי השחיה בישראל לשנת 1950, דבר, 17 בנובמבר 1950 צבי כתבי, הישגי השחיה הישראלית בשנת 1952, דבר, 31 באוקטובר 1952 מ. מורג, כדורסלני "הפועל" גבעת ברנר פנים חדשות בליגה הארצית, דבר, 7 בדצמבר 1958 ארנון טורין, באתר סיפורי גבעת ברנר דבר הספורט, דבר, 6 באוקטובר 1950 תוצאות המכביה, על המשמר, 4 באוקטובר 1950 שני שיאים בשחיה במכביה, על המשמר, 2 באוקטובר 1950 דבר הספורט - השחיינים עוד לא הספיקו לנוח, דבר, 15 באוקטובר 1952
קינגסטון (האי נורפוק)

קינגסטון (באנגלית: Kingston; בנורפוקית (שפת האי נורפוק): Daun Taun, דאון טאון, "העיר התחתית") היא עיר הבירה של האי נורפוק, אחת מטריטוריות אוסטרליה. משרדי המשנה למלכה, הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת של האי מצויים בעיר קינגסטון. העיר היא העיר השנייה בגילה ביבשת אוסטרליה, ובעלת חשיבות היסטורית ותרבותית הן לתושבי האי והן לתושבי אוסטרליה כולה. קינגסטון ממוקמת על ציר מזרח - מערב במישור קינגסטון שראשיתו בחוף הים, והוא מגיע לגובה של 20 מטרים מעל פני הים, באזור מדרונות קינגסטון. אורכו של מישור קינגסטון כ-1.5 ק"מ ורוחבו כ-400 מטרים. בקצה המערבי של המישור נמצאת גבעת פלגסטאף, שגובהה 60 מטרים מעל פני הים. את המישור חוצים מספר נחלים ובהם נחל ווטרמיל (Watermill Creek), שמתפצל מעמק ארתור (Arthur's Vale) שבצפון מערב, ומתחבר עם נחל העיר (Town Creek) ויחדיו הם יוצרים את ביצות קינגסטון, ומימיהם נשפכים למפרץ אמילי. מפרץ אמילי ומפרץ סלוטר (Slaughter Bay) נפתחים לעבר לגונת קינגסטון. העיר נוסדה ב-6 במרץ שנת 1788 על ידי סגן פיליפ גידלי קינג ו-22 מתיישבים (ובהם תשעה אסירים ושש אסירות) שהגיעו לאי באונייה סאפליי (HMT Supply). הם הפליגו מנמל ג'קסון שבועות ספורים לאחר הקמת המושבה הבריטית של ניו סאות' ויילס. בראשיתו נקרא היישוב בשם סידני או מפרץ סידני, והחל משנת 1796 נקרא היישוב בשם "העיר של סידני" לכבודו של הרוזן סידני, הבריטי שכיהן כשר הפנים והיוזם של "הצי הראשון" שנשלח לאוסטרליה. סגן קינג הקים מבנה על הגבעה מעל העיר, אבל ריבוי השורשים באדמה גרמה לו לקרוא למבנה ולגבעה בשם "גבעת השורשים". העיר העתיקה, שנבנתה בשנת 1788 היא מספר רחובות מתפתלים הנמצאים בסמוך לרציף קינגסטון. העיר המודרנית, שתוכננה על ידי חיל ההנדסה המלכותי בשנת 1830, מתוכננת בסגנון "גריד" רומי. העיר החדשה כוללת שתי שדרות בכיוון מזרח-מערב: רחוב המפרץ, ורחוב קווליטי, המהווים את הרחובות הראשיים של העיר. שתי שדרות אלה מחוברות ברחובות חוצים: רחוב פיר (Pier Street, רחוב הרציף), רחוב באונטי (Bounty Street, רחוב שפע) ורחוב בליי (Bligh Street) שכיום מהווה הדרך המובילה לבית הממשלה. אין ממשל עירוני לעיר, ואין לה גבולות מוניציפליים רשמיים. תפקידי הממשל העירוני מבוצעים על ידי ממשלת האי. העיר קינגסטון מהווה חלק מאתר המורשת העולמית קינגסטון וארתורס וייל. העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית ב-31 ביולי 2010, כחלק מאתרי הנידונים האוסטרליים - עשרה אתרים ששימשו למגורי אסירים שגורשו מבריטניה לאוסטרליה. אתר האינטרנט הרשמי של קינגסטון קינגסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Buffett, Alice Inez, Speak Norfolk Today: An Encyclopedia of the Norfolk Island language, Himii Publishing, Norfolk Island 1999: 24
חסידות טשאקאווא

חסידות טשאקאווא (נהגה: צָ'קָבָה) היא חצר חסידית שמוצאה בעיר טשאקאווא בגליציה. החסידות היא ענף של חסידות צאנז. האדמו"ר הראשון מטשאקאווא היה רבי יעקב הלברשטאם, בנו של רבי סיני הלברשטאם מז'מיגראד, שהיה בנו של רבי ברוך הלברשטאם, בנו של מייסד שושלת צאנז, רבי חיים הלברשטאם. רבי יעקב היה חתנו של רבי שלום מוסקוביץ' משאץ-לונדון. הוא החל לכהן בגיל 21 כרב בעיר טשאקאווא. בשנת תרצ"ה עלה לישראל והתגורר בירושלים, שם הקים את בית הכנסת וישיבת "דברי חיים צאנז-טשאקאווא" בשכונת גאולה. שהה תקופה בארצות הברית. נפטר ד' בחשוון תשכ"ח בארצות הברית ונטמן בבית הקברות של באבוב בניו ג'רזי. לרבי יעקב היו ארבעה בנים וארבע בנות. בהם: רבי נפתלי הלברשטאם - ממלא מקום אביו כאדמו"ר מטשאקאווא, ויו"ר ועד הכשרות של העדה החרדית רבי מאיר הלברשטאם (תרפ"ז, 1927 - י"ט בכסלו תשע"ב, 2011) - כיהן כאדמו"ר מטשאקאווא - בני ברק. עלה עם אביו לארץ ישראל. לפני גיל הבר מצווה שהה אביו בארצות הברית והוא נסע לסבו רבי סיני הלברשטאם ששהה בז'מיגראד. במהלך מלחמת העולם השנייה נפטר סבו והוא נשאר לבדו. תקופה מסוימת שהה בבית יתומים בהודו. בשנת תש"ה (1945) העלהו סבו רבי שלום מוסקוביץ' לארץ ישראל. למד בישיבת בית אברהם בירושלים. נישא לבתו של הרב אהרן יוסף לוריא, חסיד סלונים, מחבר הספר "עבודת פנים". התגורר בטבריה ובקריית צאנז שבנתניה. בשנת תשמ"ו (1986) עבר לבני ברק. בנו הבכור חיים ברוך הוא חסיד חב"ד מראשי וועד בית חיינו 770. בנו שמואל הוא חסיד צאנז ומנכ"ל מפעל הש"ס. רבי משה הלברשטאם - חבר הבד"צ של העדה החרדית בירושלים וממלא מקום אביו כראש ישיבת דברי חיים צאנז-טשאקאווא רבי חכם צבי הלברשטאם - נהרג עם בנו בתאונת דרכים בדרכם לאפיית מצות. בנים אחרים שלו הם רבי סיני הלברשטאם - רב שיכון ג' בבני ברק, והאדמו"ר מלייפניק רבי נפתלי אלימלך הלברשטאם. חתניו: רבי יהושע מלוביצקי מלעכוביץ רבי יהושע מרדכי אלעזר ווגשל מלנצהוט-ניו יורק ורבי משה סגל דייטש, אדמו"ר משאץ בלונדון ובקטמון ורבי שלום אייזיקוביץ. אחר פטירת רבי נפתלי בשנת תשפ"ב הוכתר חתנו רבי שלמה גשטטנר (בן הרב נתן גשטטנר) לאדמו"ר מטשאקאווא בבית מדרשו בירושלים. נכדו של רבי נפתלי, רבי יוסף מאיר כהנא הוכתר לאדמו"ר מטשאקאווא בית שמש, ובית מדרשו בשכונת רמת אברהם. האדמו"ר מטשאקאווא, רבי מאיר הלברשטאם, באתר JDN. ברוך דיין האמת: האדמו"ר מטשאקווא בני-ברק, כיכר השבת. אבד חסיד • האדמו"ר מטשאקווא בני-ברק, בחדרי חרדים.