laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנחל ארוצ'ה

אנחל ארוצ'ה גיין (בספרדית: Ángel Arocha Guillén, נולד ב-24 ביוני 1907 בטנריפה שבספרד, נפטר ב-2 בספטמבר 1938 בבלגר) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ. ארוצ'ה שיחק במדי הקבוצות טנריפה, ברצלונה ואתלטיקו מדריד, וכן במדי נבחרת ספרד. ארוצ'ה החל את הקריירה שלו בטנריפה, שבקרבת כפר הולדתו שבאיים הקנאריים. כבר בגיל 15, ב-1922, ערך את הופעת הבכורה במדיה. ב-1927 עבר לברצלונה. כעבור שנה הצליח לזכות עם הקבוצה בגביע המלך. בגמר פגשה ברצלונה את ריאל סוסיאדד. מכיוון שהמשחק הראשון הסתיים בתיקו, התקיים משחק חוזר, שגם הוא הסתיים בתיקו. במשחק החוזר השני, שנערך ב-28 ביוני 1928, הבקיע ארוצ'ה את אחד משלושת שערי קבוצתו, שניצחה 3-1 וזכתה בתואר. ב-1929 החלה לפעול הליגה הספרדית. ברצלונה זכתה באליפות הראשונה בתולדות הליגה, כשארוצ'ה תורם לכך 4 שערים ב-7 משחקים בהם שותף. ב-28 באפריל 1929 כבש שלושער בניצחון 5-1 על ראסינג סנטנדר. בהמשך דרכו בברצלונה, המשיך ארוצ'ה להבקיע בקצב גבוה והיה המבקיע הבכיר בקבוצה. בעונתה השנייה של הליגה כבש 11 פעמים ב-13 משחקים. עונתו השלישית בליגה, עונת 1930/1931, הייתה השיא עבורו, וב-15 משחקים בהם השתתף הצליח לכבוש 16 שערים. בין היתר כבש שלושה שלושערים, אחד מהם בדרבי נגד אספניול בו ניצחה ברצלונה בתוצאה 6-2 ב-11 בינואר 1931. בעונה שלאחר מכן דעכה כמות השערים שכבש, פפ סמיטייר הוביל את מבקיעי השערים של הקבוצה, בעוד ארוצ'ה הבקיע 8 שערים ב-15 הופעות. בעונת 1932/1933 הבקיע 11 שערים ב-10 משחקי ליגה, כולל 4 צמדים ושער בקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-1 בינואר 1933, שהסתיים בתיקו 1-1, אך המבקיע המוביל של הקבוצה היה ז'ואן רמון. בסך הכול, ב-6 שנים בקבוצה, הבקיע ארוצ'ה 215 שערים ב-207 משחקים, רשמיים ולא רשמיים. ב-60 משחקי ליגה כבש 50 שערים. מאז האליפות ב-1929 כשל ארוצ'ה לזכות עם הקבוצה פעם נוספת באליפות או בגביע. ב-1933 עזב את ברצלונה והצטרף לאתלטיקו מדריד, שהייתה אז בליגה השנייה. ארוצ'ה עזר לקבוצה להעפיל בחזרה לליגה הראשונה בתום עונת 1933/1934. בעונת 1934/1935 כבש 4 שערים בלבד ב-14 הופעות. לאחר שבעונת 1935/1936 הצליח לכבוש פעם אחת בלבד ב-6 משחקים ובמקביל אתלטיקו מדריד ירדה חזרה לליגה השנייה, חדל ארוצ'ה לשחק כדורגל. ב-1931 השתתף בשני משחקי ידידות של נבחרת ספרד. שניהם היו מול נבחרת אירלנד, ובשניהם ארוצ'ה כבש שער. הראשון היה ב-26 באפריל והשני ב-13 בדצמבר. כמו כן, בתור מי שגר בברצלונה, בירת קטלוניה, במשך מספר שנים, השתתף ארוצ'ה ב-8 משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה, בהם הבקיע 6 פעמים. ב-1936 פרצה מלחמת האזרחים הספרדית וארוצ'ה התגייס לצבאו של הגנרל פרנקו. ארוצ'ה נפל בחזית של בלגר שבקטלוניה ב-2 בספטמבר 1938. הגביע הספרדי (1): 1927/1928 אליפות ספרד (1): 1929 אליפות קטלוניה (4): 1927/1928, 1929/1930, 1930/1931, 1931/1932 מדיה וקבצים בנושא אנחל ארוצ'ה בוויקישיתוף אנחל ארוצ'ה, באתר Transfermarkt אנחל ארוצ'ה, באתר BDFutbol אנחל ארוצ'ה, באתר WorldFootball.net אנחל ארוצ'ה, באתר National Football Teams אנחל ארוצ'ה, באתר FootballDatabase.eu אנחל ארוצ'ה במדור השחקנים האגדיים של מועדון הכדורגל ברצלונה אנחל ארוצ'ה באתר טנריפה
גוסטב-אדולף פון צנגן

גנרל גוסטב-אדולף פון צנגן (בגרמנית: Gustav-Adolf von Zangen;‏ 7 בנובמבר 1892 – 1 במאי 1964) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. פון צנגן נולד ב-7 בנובמבר 1892 בדרמשטאדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים של המשמר ה-117 (הסן ה-3 - הדוכס הגדול), ובשנת 1911 הועבר לרגימנט הרגלים ה-160 (הסן/ריין ה-9), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. פון צנגן לחם בחזיתות השונות ונפצע כמה פעמים במהלך הקרבות, ובשנת 1917 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-15, עימה לחם עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף פון צנגן למשטרה, ומילא בה תפקידי פיקוד ומטה. במהלך שירותו במשטרה, הועלה פון צנגן לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1935 עבר פון צנגן לוורמאכט, וב-1 באוגוסט 1935 מונה פון צנגן למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-51. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-88. עם פרוץ המלחמה היה פון צנגן מפקד רגימנט הרגלים ה-88, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-15 במסגרת הקורפוס ה-12, ובמהלך המערכה על צרפת לחם פון צנגן עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-15 במסגרת הקורפוס ה-9, ובשלב השני במסגרת הקורפוס ה-6. בתחילת מבצע ברברוסה היה הרגימנט ה-88 חלק מהדיוויזיה ה-15 במסגרת הקורפוס ה-35 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן פעל כחלק מהדיוויזיה ה-15 במסגרת הקורפוסים ה-46, הקורפוס ה-9, ה-12, וה-20 לסירוגין, והשתתף בקרב על מוסקבה. ב-25 בדצמבר 1941 מונה פון צנגן למפקד הדיוויזיה ה-17, שהייתה חלק מהקורפוסים ה-12 וה-13 לסירוגין במסגרת הארמייה הרביעית, וב-15 בינואר 1942 קיבל פון צנגן את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בפברואר 1942 הועלה פון צנגן לדרגת גנרל מיור, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-26 בפברואר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-20 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמאי 1942 הועמדה כעתודת ארמיית הפאנצר השלישית. ביוני 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-25 במסגרת הארמייה השביעית. ב-1 באפריל 1943 מונה פון צנגן למפקד הקורפוס ה-84, שהיה מוצב בנורמנדי כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות D, וביוני 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-1 באוגוסט 1943 מונה פון צנגן למפקד הקורפוס ה-87, שהיה מוצב באיטליה כעתודת הOB Süd, ולאחר מכן פעל כחלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות C בצפון איטליה, ובמקומו מונה אריך מרקס, שפיקד קודם לכן על הקורפוס ה-87. ב-17 במרץ 1944 מונה פון צנגן למפקד פלגת הארמייה פון צנגן, וב-27 ביולי 1944 מונה על ידי פילדמרשל אלברט קסלרינג לארגן את ההגנה בהרים בדרום גרמניה ולפקח על בניית הביצורים שם. ב-20 באוגוסט 1944 מונה פון צנגן למפקד הארמייה ה-15, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות B, ולחם עימה בקרב שפך הסכלדה, ובכך מנע מבעלות הברית את השימוש בנמל אנטוורפן למשך תקופה ארוכה, ועל כך קיבל פון צנגן ב-9 בנובמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הקרב על הבליטה נשארה הארמייה ה-15 כעתודה, ולא השתתפה בלחימה. לאחר מכן השתתפה הארמייה בלחימה בתוככי גרמניה, ובאפריל נלכדה בכיס הרוהר. ב-13 באפריל 1945 נכנע פון צנגן בראש כוחותיו לצבא האמריקני ונלקח בשבי. פון צנגן שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר פון צנגן בהנאו עד למותו ב-1 במאי 1964. גוסטב-אדולף פון צנגן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
סדרת סרטים

סדרת סרטים היא אוסף של סרטי קולנוע הקשורים זה לזה, וממשיכים זה את זה. היחס בין הסרטים אינו קבוע מראש, אבל בדרך כלל לכל סדרה יש עולם בדיוני פנימי משלה, ועלילות כל סרטי הסדרה מתרחשים באותו עולם. לפעמים, סדרת סרטים נתפסת כיצירה אחת, למשל: טרילוגיית שלושת הצבעים (אנ') של הבמאי קשישטוף קישלובסקי; אבל ברוב המקרים, הצלחתו של הסרט הראשון בסדרה מהווה השראה ליצירתם של סרטי ההמשך. סרטי המשך בודדים הם נפוצים, יחסית, אבל לא תמיד הם זוכים להצלחה מספקת, על מנת להצדיק את הפקתם של סרטי המשך נוספים באותה הסדרה. היקום הקולנועי של מארוול הוא סדרת הסרטים המצליחה ביותר מבחינה מסחרית, שהצליחה לעקוף את ההצלחות המסחריות של סדרות סרטי הארי פוטר, מלחמת הכוכבים וג'יימס בונד; סדרת סרטי שר הטבעות של פיטר ג'קסון ממשיכה לשמור על מקורה, כסדרה עם ההכנסות הגבוהות ביותר בקופות הכרטיסים. דוגמאות לסדרות 2 סרטים בואו נדבר על זה, בואו נדבר על זה פעם שנייה הנזירות בלוז, הנזירות בלוז 2 ספיידרמן המופלא, ספיידרמן המופלא 2 דוגמאות לסדרות 3 סרטים משפחת אדמס, החיים על פי משפחת אדמס, משפחת אדמס: המפגש שר הטבעות: אחוות הטבעת, שר הטבעות: שני הצריחים, שר הטבעות: שיבת המלך תראו מי מדבר, תראו מי מדברת, תראו מי מדבר עכשיו שני קוני למל, קוני למל בתל אביב, קוני למל בקהיר דוגמאות לסדרות 4 סרטים הנוסע השמיני נשק קטלני שרק היורשים דוגמאות לסדרות 5 סרטים הארי המזוהם כוכב הקופים מת לחיות משימה בלתי אפשרית שודדי הקאריביים שליחות קטלנית היקום הקולנועי של לזמן את הרוע דוגמאות לסדרות 7 סרטים אקס-מן המסור מהיר ועצבני דוגמאות לסדרות 8 סרטים הארי פוטר דוגמאות לסדרות 9 סרטים מלחמת הכוכבים דוגמאות לסדרות 12 סרטים החבובות יום שישי ה-13 מסע בין כוכבים סוד הממלכה הקסומה דוגמאות לסדרות 24 סרטים היקום הקולנועי של מארוול ג'יימס בונד סדרת קולנוע מדיה וקבצים בנושא סדרת סרטים בוויקישיתוף "Movie Franchises - Box Office History". Nash Information Services, LLC. נבדק ב-2008-11-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריך מרקס

גנרל אריך מרקס (בגרמנית: Erich Marcks;‏ 6 ביוני 1891 – 12 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג במהלך הפלישה לנורמנדי. מרקס נולד ב-6 ביוני 1891 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית לאריך מרקס שהיה היסטוריון מפורסם ולפרדריקה לבית פון זלין. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-76 (באדן ה-5), ובשנת 1911 הועבר לרגימנט הארטילריה ה-9 (שלזוויג - גנרלפלדמרשל גראף פון ולדרזה). בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר לרגימנט הארטילריה של המילואים ה-17, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה, שבה נפצע כמה פעמים במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף מרקס לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1925 מונה מרקס לקצין מטה בדיוויזיה ה-3 של הרייכסווהר, ובשנים 1927–1928 הוא היה מפקד סוללה 14 ברגימנט הארטילריה ה-3 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1929 מונה מרקס לאיש יחסי ציבור במשרד המלחמה, וב-1 בדצמבר 1929 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1933 הוא התמנה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הארטילריה ה-6, וב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בספטמבר 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1935 מונה לראש מטה הקורפוס ה-8, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור. עם פרוץ המלחמה היה מרקס ראש מטה הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמו במהלך הפלישה לפולין. ב-25 באוקטובר 1939 מונה מרקס לראש מטה הארמייה ה-18, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מקבוצת ארמיות B. בקיץ 1940 היה ממתכנני מבצע ברברוסה ואף קבע את יעד המבצע העיקרי - כיבוש ברית המועצות עד קו A-A. ב-10 בדצמבר 1940 מונה מרקס למפקד הדיוויזיה הקלה ה-101, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה בבלקן לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת הארמייה ה-17. ב-26 ביוני 1941 נפצע מרקס במהלך הקרבות, ואיבד עין ורגל, ועל כך קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ואת אות הפציעה בזהב. לאחר החלמתו מונה מרקס ב-25 במרץ 1942 למפקד הדיוויזיה ה-337, שהייתה חלק מהקורפוס ה-45 במסגרת הארמייה הראשונה, וב-19 ביולי 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-25 במסגרת הארמייה השביעית. ב-21 בספטמבר 1942 מונה מרקס למפקד קורפוס המילואים ה-66, שהיה מוצב בצרפת כעתודת קבוצת ארמיות D, וב-1 באוקטובר הועלה מרקס לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-5 בנובמבר 1942 מונה מרקס למפקד הקורפוס ה-87, שהיה מוצב בצרפת כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות D, וב-1 באוגוסט 1943 מונה מרקס למפקד הקורפוס ה-84, שהיה מוצב בנורמנדי כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות D, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות B, ובמקומו מונה גוסטב-אדולף פון צנגן, שפיקד קודם לכן על הקורפוס ה-87. מרקס היה מהקצינים הבודדים בוורמאכט שסברו שפלישת בעלות הברית לצרפת תהיה בנורמנדי, והוא השתדל להעלות את רמת המוכנות של קציניו לכך. ב-6 ביוני 1944 עם פלישת בעלות הברית, פיקד מרקס על הקורפוס ה-84 בלחימה בחצי האי קוטנטן. ב-12 ביוני נפגע מרקס מתקיפה אווירית במהלך סיור שעשה בקו הקדמי באזור סן-לו, וכעבור זמן קצר מת. על פעולותיו בקרבות, הוענק למרקס לאחר מותו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מדיה וקבצים בנושא אריך מרקס בוויקישיתוף אריך מרקס(הקישור אינו פעיל) באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
דיון (יוון)

דיון או דיו (ביוונית: Δίον, בלטינית: Dium) הוא כפר שנמצא למרגלות הר אולימפוס. הכפר ידוע בשל ההיסטוריה העשירה שלו והמקדש המוקדוני העתיק לזאוס. התיעוד ההיסטורי הראשון לדיון מגיע מתוקידידס שתיאר את התמרונים של המצביא הספרטני ברסידאס במלחמה הפלופונסית. על פי דיודורוס סיקולוס ארכלאוס, מלך מוקדון ביסס את מעמדה של העיר בשלהי המאה ה-5 לפנה"ס. נראה שדיון הפכה לעיר בעלת חשיבות דתית ותרבותית רבה למוקדונים העתיקים. במקום זה הקריבו מלכי מוקדון זבחים מפוארים לאלים לציון ראש השנה המוקדוני שחל בשלהי ספטמבר. באביב נערכו במקום טקסי הטהרות של הצבא המוקדוני ונערכו משתאות. העיר הייתה ידועה בשל המזבח הגדול לזאוס ולמוזות שנבנה בה לזכר אירועים מיתולוגיים שהתרחשו בסביבותיה. האזור שפע צמחייה גבוהה ונמוכה, יובלים שהובילו לנהר שהיה רחב דיו לשיט בסירות. פיליפוס השני ואלכסנדר הגדול המשיכו את המסורת ופיארו את העיר. אלכסנדר אף הגדיל לעשות והורה לליסיפוס, אחד הפסלים המפורסמים ביותר של יוון ליצור פסלים רבים עשויים ברונזה בעיר לזכר ניצחונו בקרב גרניקוס (334 לפנה"ס). העיר המשיכה לשגשג בתקופה ההלניסטית. קסנדרוס הקיף את העיר בחומות חזקות ובנה בנייני ציבור רבים. העיר ומקדשיה נהרסו בשנת 219 לפנה"ס על ידי הליגה האיטולית במהלך מלחמת בעלות הברית, אך שוקמה במהרה. העיר נפלה בידי הרומאים בשנת 169 לפנה"ס במהלך המלחמה המוקדונית השלישית ובשנת בשנת 32 לפנה"ס או בשנת 31 לפנה"ס הקים בה אוגוסטוס מושבה רומאית. העיר המשיכה לשגשג תחת הקיסרים הרומאים שהעריצו את אלכסנדר. התערערות השלטון הרומי לא פגעה בשגשוג העיר. במאה ה-4 וה-5 לספירה ישבו בה בישופים נוצרים של האימפריה הרומית המזרחית. סופה של העיר היה ברעידות אדמה והצפות. היא ננטשה על ידי תושביה ולא שוקמה. מדיה וקבצים בנושא דיון בוויקישיתוף
אנדרטת חטיבה 188

אנדרטת חטיבה 188 (עוצבת ברק) היא אנדרטה הנמצאת באתר הנצחה לזכר חללי חטיבה 188 שנפלו במערכות ישראל. האתר נמצא ברמת הגולן מצפון לקצרין לצד כביש 91 צמוד למחנה חטיבת ברק. חטיבה 188 היא חטיבת שריון סדירה שהוקמה ב-1955 כחטיבת חי"ר 18. לאחר מבצע קדש עברה הסבה לחטיבה ממוכנת 45. במלחמת ששת הימים נלחמה בקרבות בעמק דותן וברמת הגולן, וב-1969 הפכה לחטיבת שריון 188. במלחמת יום הכיפורים נלחמה בקרבות קשים נגד הצבא הסורי ובמלחמת לבנון הגיעה עד לביירות. במספר מקומות ברמת הגולן יש אנדרטאות ללוחמי החטיבה. אתר ההנצחה המרכזי הוקם ב-1981 בעיצוב הפסל דוד פיין ממעיין ברוך. מדי שנה, בסמוך ליום הכיפורים נערכת במקום אזכרה לנופלי החטיבה ובאתר יש מקום לפיקניק למשפחות הנופלים. לחטיבה 188 קיים אתר הנצחה נוסף בפארק עוצבות השריון בלטרון, בדומה ליחידות שריון נוספות. במרכז האנדרטה נמצאת במה מעגלית מדורגת ובראשה כן עגול של אבני בזלת. על הכן ניצב במהופך צריח טנק סורי צבוע שחור שקנהו מוטל על המדרגות. מאחורי הצריח נמצאים שלושה סלעים גדולים המסמלים את שלושת גדודי השריון של החטיבה. משני צידי האנדרטה חקוקים על לוחות שיש שחורים, שמותיהם של לוחמי החטיבה שנפלו בקרבות מאז מלחמת ששת הימים עד ימינו. בצד ימין חקוקות מילות שיר של יהודה עמיחי: במרחק שתי תקוות מהקרב חזיתי שלום. בצד שמאל נמצאים סמלי החטיבה והגדודים וכן קטע מהמנון חטיבת ברק מאת ירון לונדון ונורית הירש: ...ומשדות העבר לעתיד, מקרבות הים עד הלום והבז ששעט הוא יעיד, בזכותו עוד יגיע שלום.... מהאנדרטה יש מורד מכוסה דשא שבקצהו התחתון במה ועליה סמלי החטיבה והגדודים. במרכז האתר נמצא טנק שוט, מהסוג ששירת את החטיבה עד 1992 ולידו שלט המכנה אותו הזקן בעל אלף הנשמות. במתחם האנדרטה משולב סלע בזלת שעליו נחרתו שמות חללי החטיבה (אז כחטיבה 45) במלחמת ששת הימים . הסלע היה מוצב במקור באנדרטת החטיבה בצומת קבטיה. מול אתר הזיכרון, בצד הדרומי של כביש 91, נמצא אתר הנקרא "חורשת הנופלים, חטיבת ברק". באתר נמצא עמוד מתכת גבוה ועליו סמל החטיבה ולידו סלע עליו חקוק: בן אדם כעץ שתול על פלגי מים, שורש מבקש - לזכר נופלי חטיבת ברק במערכות ישראל. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת חטיבה 188 בוויקישיתוף אתר הנצחה וזיכרון "ברק", תיאור האנדרטה באתר "יזכור" המנון חטיבת ברק, סרטון באתר יוטיוב האתר מגודר ונעול. ביקור אפשרי רק בתיאום מראש עם מפקדת החטיבה. דוד פיין - איש האבן מילות השיר באתר יד לשריון
לא תאכלו על הדם

לא תאכלו על הדם הוא ציווי הלכתי המופיע בפרשת קדושים, בחומש ויקרא. על פי התורה שבעל פה, נגזרים ממנו איסורים רבים. הפסוק במלואו הוא: לֹא תֹאכְלוּ עַל הַדָּם, לֹא תְנַחֲשׁוּ וְלֹא תְעוֹנֵנוּ — ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ו פשט הפסוק עוסק באיסור על מעשה הכרוך בכישוף ועבודה זרה, וכפי שמראה המשך הפסוק: "לא תנחשו ולא תעוננו" העוסק בצורות שונות של כישוף. נראה שהאיסור הוא על אכילת בשר, מיד לאחר שחיטתו, כאשר הדם עדיין גלוי על הארץ. הרמב"ם והרמב"ן מסבירים שלעובדי האלילים היה מנהג לאכול את הבשר כאשר הדם גלוי משום שהם האמינו כי השדים אוכלים את הדם ובכך הם מתרצים, והאדם האוכל מקבל קשר לשדים שיכולים לגלות לו עתידות. התורה רצתה לגדוע את האמונה הזאת ולכן אסרה את המעשה. לפי הרמב"ם, זו הסיבה גם למצוות כיסוי הדם, ומצוות זריקת הדם שבקרבנות. התורה שבעל פה לומדת מפסוק זה מספר איסורים. ביניהם: איסור אכילת אבר מן החי (אכילת הבהמה בעוד היא חיה). איסור אכילת בשר קדשים לפני זריקת הדם. איסור לבית הדין לאכול באותו יום בו הוציאו אדם להורג. לימוד שבני משפחתו של הרוגי בית דין אינם עורכים סעודת הבראה. אזהרה לבן סורר ומורה, כלומר 'לא תאכלו אכילה שתהרגו עליה' ומכאן נלמד האיסור לנהוג כבן סורר ומורה שבתורה מפורש רק עונשו . איסור אכילה לפני התפילה (אין לאכול קודם שמתפללים על הדם) - אף על פי שהגמרא מציינת את הפסוק כמקור, כתבו הראשונים שמדובר באיסור מדרבנן, והפסוק הוא אסמכתא בלבד.. על כל האיסורים הללו, אין עונש מלקות, כי לאו זה הוא "לאו שבכללות", כלומר לאו שלומדים ממנו איסורים רבים, ולכן לא לוקים משום לאו זה. פשט ודרש בפרשנות המקרא - פרק בתורת המשפט העברי: לא תאכלו על הדם, פרופ' אליאב שוחטמן, באתר דעת מורה הנבוכים, חלק ג', פרק מ"ו תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ג, עמוד א' ספר דברים, פרק כ"א, פסוקים י"ח–כ"א תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י', עמוד ב' שיטת רבינו יונה, הריטב"א והמאירי בברכות שם. לפי הבנת המנחת חינוך (מצווה רמ"ח), בעל ספר החינוך סובר שמדובר באיסור דאורייתא. תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ג, עמוד א' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קבוצת ארמיות C

קבוצת ארמיות C (בגרמנית: Heeresgruppe C) הייתה קבוצת ארמיות של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. קבוצת ארמיות C הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, בפרנקפורט. היא לקחה חלק פעיל במהלך המערכה בפולין, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ערכה בעיקר התקפות קטנות על קו מאז'ינו, במטרה למנוע מהצרפתים להעביר כוחות משם לגזרת המערכה העיקרית בארדנים. באפריל 1941, הועברה לפרוסיה המזרחית, ועם תחילת מבצע ברברוסה, אוחדה עם קבוצת ארמיות צפון. הקבוצה הוקמה מחדש בנובמבר 1943, ונשלחה לחזית האיטלקית, שם הובילה את הכוחות הגרמניים והאיטלקיים לכל אורך המערכה כנגד קבוצת הארמיות ה-15 של בעלות הברית. היא נכנעה לכוחות בעלות הברית ב-2 במאי 1945. גנרל-פלדמרשל וילהלם פון לב (26 באוגוסט 1939 - 22 ביוני 1941) גנרל-פלדמרשל אלברט קסלרינג (21 בנובמבר 1943 - 10 במרץ 1945) גנרל אוברסט היינריך פון ויטינגהוף (10 במרץ 1945 - 30 באפריל 1945) גנרל חיל הרגלים פרידריך שולץ (30 באפריל 1945 - 1 במאי 1945) גנרל חיל השריון הנס רטיגר (1 במאי 1945 - 2 במאי 1945) בספטמבר 1939 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה השביעית הארמייה הראשונה הארמייה החמישית פלגת הארמייה A ביולי 1940 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה הראשונה הארמייה ה-12 הארמייה השנייה בספטמבר 1940 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה השביעית הארמייה השישית הארמייה השנייה הארמייה הראשונה בנובמבר 1940 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה ה-11 הארמייה השנייה בדצמבר 1940 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה ה-11 הארמייה השנייה ארמיית הפאנצר השלישית במאי 1941 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה ה-18 הארמייה ה-16 ארמיית הפאנצר הרביעית בדצמבר 1943 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה העשירית הארמייה ה-14 באפריל 1944 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה העשירית הארמייה ה-14 פלגת הארמייה פון צנגן במרץ 1945 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה העשירית הארמייה ה-14 ארמיית ליגוריה הארכיון הפדרלי של גרמניה Heeresgruppe C באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
קיד

האם התכוונתם ל... ג'ייסון קיד – כדורסלן אמריקאי ויליאם קיד – שודד ים ידוע פראנסס שאנד קיד – אצילה אנגליה
קבוצת אלון (תברואה)

קבוצת אלון בע"מ היא חברת החזקות ורשת מפעלי תעשייה ישראלית בשליטת משפחת אלון. החברה הוקמה בשנת 1974, על ידי רפאל אלון ועוסקת בייצור פתרונות ברי קיימא לתחום איכות הסביבה ובפרט מוצרי תברואה וכלי אצירה. החברה מנוהלת כיום על ידי שרון וזהר אלון. עיקר הפעילות העסקית של החברה הוא מול רשויות מקומיות, משרדי ממשלה ומערכת הביטחון הישראלית. החברה מפתחת ומייצרת מתקני תברואה מסוגים שונים, בהם: משאיות אשפה מסוגים שונים כמו משאיות שמרוקנות את האשפה מהפח/המכולה לתוכן בשכונות מגורים, משאיות שמשנעות מכולות אשפה גדולות ופורקות את האשפה מהן באתר הפריקה על ידי זרוע, משאיות עם מנוף לאיסוף גזמי עצים ופסולת חריגה בגודלה, משאיות לשאיבת בקבוקים, דחסני אשפה נייחים, הקמת תחנות מעבר והפרדה לפסולת וכלי אצירה כגון פחים טמוני קרקע, דחסניות טמונות בקרקע ובמות הרמה תת-קרקעיות. לקבוצה מספר חטיבות. חטיבה העוסקת בתחום תחנות המעבר והפרדה לפסולת. חטיבה נוספת עוסקת באיסוף אשפה והפקת חומרים למיחזור, הפרדתם לחומרי גלם ושינועם למפעלי המיחזור.. חטיבה אחרת עוסקת בהשכרת שטחי תעשייה ומבנים אשר בבעלות הקבוצה. כמו כן, לקבוצה יש חברת בת העוסקת בביצוע עבודות הנדסיות. "נוי שירותי תברואה" - לשעבר "המנוף אילת": חברה לאיסוף ופינוי פסולת, מיחזור והפעלת תחנות מעבר. "קבוצת אלון" - לשעבר "אלון מתכת": ארבעה מפעלי ייצור הממוקמים בא.ת. ברקן, ורשת מוסכי שירות למשאיות אשפה ודחסני אשפה נייחים הממוקמים בשדרות, ברקן, אילת, אזור, ירושלים וחיפה. "קבוצת אלון השקעות": מפעלי מתכת למסגרות כבדה. "קבוצת אלון תשתיות" לעבודות בניין ועבודות הנדסיות. ערך מורחב – פיגוע הירי באזור התעשייה ברקן ב-7 באוקטובר 2018 התרחש פיגוע ירי במפעל "אלון" באזור התעשייה ברקן, ובו מחבל פלסטיני שעבד במפעל רצח שניים מעובדי המפעל. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת אלון
דבר שטיבולו במשקה

דבר שטיבולו במשקה הוא דין הלכתי למאכל שנטבל במשקה ובעקבות רטיבותו מצריך נטילת ידיים קודם אכילתו. יסוד הלכה זו בדברי התלמוד: "אמר רבי אלעזר אמר רב אושעיא: כל שטיבולו במשקה צריך נטילת ידיים". כלומר כל האוכל מאכל שיש עליו רטיבות של אחד משבעת המשקים (יין, דבש דבורים, שמן, חלב, טל, דם, ומים) המכשירים לקבל טומאה, חייב ליטול את ידיו לפני אכילתו, על מנת שידיו לא יטמאו את המשקים שעל המאכל והמשקים הטמאים יטמאו את המאכל. לדעת הרבה מהראשונים גם היום, שאיננו נוהגים בדיני טומאה וטהרה, צריכים ליטול ידיים לפני אכילת מאכל שיש עליו אחד מן המשקים. לשיטתם, הטעם שתיקנו נטילת ידיים לדבר שטיבולו במשקה הוא אותו טעם שתיקנו נטילת ידיים לפת חולין - משום סרך תרומה, כלומר, כדי להרגיל את הכהנים שאוכלים תרומה ליטול את ידיהם. וכמו שדין נטילת ידיים לפני הסעודה לא התבטל בזמן הזה, כך גם דין הנטילה לפני מאכל שטיבולו במשקה לא נתבטל. וכך היא דעת בעל העיטור, הרמב"ם, רש"י, רבנו יונה, רא"ש ומרדכי. אמנם, לדעת כמה ראשונים (מהר"ם מרוטנבורג, רשב"ט, והתוספות) ישנו הבדל בין הנטילות: הנטילה שלפני הלחם נתקנה גם משום סרך תרומה. ואילו נטילה לדבר שטיבולו במשקה אינה מחשש שתיגרם מכך טומאה לתרומה, אלא רק כדי להיזהר שלא יטמא המשקה ובשתייתו האדם יטמא. ממילא כיום שאין נוהגים להקפיד שלא לאכול מאכלים טמאים ולהיטמא, אין צורך ליטול ידיים לפני אכילת דבר שטיבולו במשקה. עמדה נוספת בראשונים סוברת שנטילת ידיים לדבר שטיבולו במשקה נועדה לנקיות בלבד, ולכן היא אינה מצווה ואין לברך עליה. כך סובר למעשה רבנו ירוחם. בשולחן ערוך נפסק שיש ליטול ידיים לדבר שטיבולו במשקה אך אין לברך על נטילה זו. כיום ישנם רבים שלא נוהגים ליטול את ידיהם לפני דבר שטיבולו במשקה. מספר פוסקים כתבו שהואיל ויסוד נטילה זו בדברי חכמים ובכל ספק בדיני חכמים הלכה כמיקל, כך גם בדין זה, ויש למקילים על מי לסמוך. נטילת ידיים זו מהווה חלק מליל הסדר, בו מיד אחרי הקידוש נוטלים ידיים ללא ברכה לפני אכילת הכרפס אותו נוהגים לטבול במי מלח או בחומץ. מים אחרונים מים ראשונים נטילת ידיים הכשר לקבל טומאה נטילת ידיים בקיצור שולחן ערוך הרב אליעזר מלמד‏, נטילת ידיים לדבר שטיבולו במשקה, באתר פניני הלכה דין נטילת ידיים על דבר שטיבולו במשקה, באתר הלכה יומית תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף קט"ו, עמוד א' ארבעה טורים, אורח חיים, סימן קנ"ח שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קנ"ח ראה הרב אליעזר מלמד‏, נטילת ידיים לדבר שטיבולו במשקה, באתר פניני הלכה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הליגה הכלקידיקית

הליגה הכלקידיקית (ביוונית: Κοινόν τῶν Χαλκιδέων; מוכרת גם בשם "הליגה האולינתית" על שם העיר החשובה ביותר בברית) נוסדה על ידי אולינתוס בשנת 432 לפנה"ס בצפון מזרח יוון. תחילה הייתה מכוונת נגד ניסיונות התפשטות של אתונה שעמדה בראש ברית חזקה המוכרת בשם הליגה האטית-דלית. לאחר התפרקות האימפריה האתונאית הראשונה בעקבות תבוסתה במלחמה הפלופונסית בשנת 404 לפנה"ס הייתה לכוח הדומיננטי בצפון מזרח יוון עד עלייתה של מוקדון באמצע המאה ה-4 לפנה"ס. פיליפוס השני נלחם בליגה זו כדי להרחיב את גבולותיו והצליח להביס אותה בסופו של דבר בשנת 348 לפנה"ס. הליגה הכלקידיקית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך על הליגה באנציקלופדיה בריטניקה ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טה אנאו

טה אנאו (באנגלית: Te Anau) היא עיירה באי הדרומי של ניו זילנד השוכנת לחופו הדרום מזרחי של אגם טה אנאו. שם העיירה נגזר משם האגם הסמוך, הקרוי על שמן של מערות טה אנא-או (Te Ana-au) הנמצאות לחופו המערבי של האגם ומשמעות שמן בשפה המאורית היא - "מערת המים המתערבלים". על פי מפקד האוכלוסין המקומי לשנת 2013, מונה העיירה 1911 תושבים. העיירה ממוקמת בסמיכות לאתרי תיירות וטבע מרהיבים, ובהם ההפארק הלאומי פיורדלנד, המילפורד סאונד ודאוטפול סאונד. בהתאם לכך, עיסוקם העיקרי של התושבים המקומיים הוא תיירות ואירוח, ומספר המיטות לאירוח בעיירה עומד על כ-4,000. העיירה משמשת גם כבסיס יציאה למסלולי המילפורד טרק והקפלר טרק. אגם טה אנאו הפארק הלאומי פיורדלנד דאוטפול סאונד טה ואהיפוונמו מדיה וקבצים בנושא טה אנאו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טה אנאו (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.