laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם שפירא

האם התכוונתם ל... אברהם אלקנה כהנא שפירא – הרב הראשי לישראל וראש ישיבת מרכז הרב אברהם דוב כהנא שפירא – רבה האחרון של קהילת קובנה בליטא, ומחשובי הפוסקים במאה ה-20 חיים אברהם שפירא – ראש ישיבה ליטאי, רבה של סמרגון אברהם שפירא (זקן השומרים) – מראשוני השומרים בארץ ישראל, מכונה "זקן השומרים" אברם בוריסוביץ' (ברקוביץ') שפירא – בלשן סובייטי ממוצא יהודי, חוקר השפה הרוסית המודרנית אברהם יוסף שפירא – חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל בשנים 1981–1996 אברהם שפירא ("פצ'י") – סופר ועורך ישראלי
DocumentDB

Azure Cosmos DB הוא שירות מסד נתונים מבוזר מסוג NoSQL של מיקרוסופט, לניהול מסמכי JSON בקנה מידה של האינטרנט. כמרבית מסדי הנתונים מסוג NoSQL, המסמכים הם נטולי סכמה (Schema). ניתן לתייג את מסד הנתונים כמסד נתונים NewSQL מאחר שהוא משתמש בשפת שאילתות דומה ל-SQL והוא תומך בהגדרות ACID לטרנזאקציות, אולם אינו תומך בקשרים בין טבלאות כשאר (RDBMS) אשר בדרך כלל מצופים ממסדי נתונים מסוג NewSQL. ישנם מספר מנגנונים מסופקים לביצוע שאילתות : שאילתות בסגנון SQL עם התאמות לנתונים מסוג JSON. LINQ - שפה משולבת שאילתות. JavaScript - זמין רק ב-SDK של צד השרת, חשוף לפרוצדורות מאוחסנות, טריגרים, פונקציות המוגדרות על ידי משתמש. בהשראת ה-API של Underscore.js . שפת שאילתות של MongoDB תומך JSON באמצעות פרוטוקול MongoDB Driver.
ירון קמחי

ירון קמחי (נולד ב-1960) הוא מומחה לניהול אזורי תעשייה, שכיהן כראש מועצה במועצה המקומית התעשייתית מגדל תפן, מה-2 ביולי 2005 עד 2011. קמחי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במינהל עסקים, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא כיהן במשך שבע שנים כמנכ"ל התאחדות התעשיינים בירושלים. בהמשך ניהל את חברת פרסיס השקעות, שהתמחתה בהשקעות בחברות הזנק בתחומי הציוד הרפואי ומיקרו-אלקטרוניקה. הוא היה מנהל אזורי התעשייה בהר חוצבים, בעטרות ובהרטוב. הוא היה גם חבר מליאה וחבר הנהלה במועצה האזורית מטה יהודה. קמחי מונה לתפקידו אחרי שקודמו בתפקיד ראש מועצת מגדל תפן, חנן אסולין, שהחזיק בתפקיד כממלא מקום, לא קיבל אישור למינוי קבוע. כראש מועצה, קמחי דאג להסדרת ענייני איכות הסביבה ועניינים כספיים, שלא זכו למענה הולם אצל חלק מקודמיו. בנוסף, עסק בהרחבת אזור התעשייה בהכשרת שטחים נוספים ובהבאת מפעלים חדשים שהגדילו את הפעילות התעשייתית והתעסקה במרחב. בין השאר הוא הביא להעברת בית הספר הניסויי של תפן, מתוך תחום המועצה, אל תחום מועצת כפר ורדים. מאז תום כהונתו בתפן, עוסק קמחי בפיתוח כלכלי ברשויות מקומיות, במגזר הכללי, החרדי הערבי וזאת במסגרת חברת מ.י.קמחי בע"מ. החברה מובילה תכנון, הקמה וניהול של אזורי תעשייה/תעסוקה, הכנת פרוגראמות לפיתוח כלכלי, ויזום, ליווי וניהול פרויקטים של בניית מפעלי תעשייה ומתקני תשתית. קמחי הוא נשוי, אב לארבעה ומתגורר בצור הדסה. מדיה וקבצים בנושא ירון קמחי בוויקישיתוף ירון קמחי, ברשת החברתית LinkedIn בית הספר הניסויי במגדל תפן ייסגר, אלי לוי, nrg, 2008 ירון קמחי מונה לראש המועצה מגדל תפן, ערוץ 7, 2005 ירון קמחי, חזרה למחוזות השפיות, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זה רק ספורט

זה רק ספורט הוא השיר עמו ייצגה הזמרת והשחקנית דפנה דקל את ישראל באירוויזיון 1992. השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי קובי אשרת. לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1992, השיר היה השלישי במספר, וזכה במקום השישי. דקל שרה על ההיבט המהנה של שירה וריקודים, המאפיינים את תחרות האירוויזיון. לפי מילות השיר, המספרת היא נערה או אישה, המתארת את עצמה כאסירה למוזיקה וכמכורה לקצבה. המספרת רוצה לרקוד את צרותיה ומועקותיה שלה החוצה, לשיר אל תוך החושך ולשתול אושר באווירה. בבית השני, המספרת נגשת למאזינים באומרה: ”ואין לי שום רצון להתיפייף, ההתנשאות הזאת היא קטע מעייף, ולא אכפת לי לצפצף כי המשחק עושה לי כיף, בסך הכל נעים וטוב לי לחפף, עם גיטריסט ומתופף ועם קלידן שמתחצף ועם סיכוי אחד לאלף לעופף”. במסגרת קדם-אירוויזיון 1992 זכה השיר במקום הראשון, ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון. ענת עצמון, אשר השתתפה בקדם והגיעה למקום השני עם השיר "התקווה", הגישה תביעה, משום שלטענתה השיר "זה רק ספורט" ארוך ב-17 שניות מהאורך המותר על פי כללי התחרות, שלוש דקות. לאחר שהתברר שגם שירה של עצמון חרג באורכו מן האורך המותר במספר שניות, דקל זכתה במשפט, קיצצה את 17 השניות האסורות והגיעה למקום השישי באירוויזיון באותה שנה. הגרסה האנגלית של השיר נקראת "ויוה ספורט", והמילים הן הצדעה לאולימפיאדת 1992 בברצלונה. השיר הושמע שלישי בתחרות הסופית של האירוויזיון ב-1992, לאחר השיר שייצג את בלגיה, "Nous, on veut des violons" (בעברית: "אנחנו רוצים כינורות") והשיר של ספרד, "Todo esto es la música" (בעברית: כל זה זה מוזיקה). בראיון שנערך עם דפנה דקל שבוע לפני האירוויזיון, נשאלה דקל לאיזה מקום היא רוצה להגיע, וענתה "במקום כלשהו בין החמישייה לשביעייה". בתום ההצבעה קיבל השיר 85 נקודות, והגיע למקום ה-6 מתוך 23. בתוכנית "ארץ נהדרת" השיר מוזכר כתירוץ מוכן מראש למקרה שישראל תפסיד. בסדרה "פוראבר" טנצר (גדי רבינוביץ') מספר שהוא שימש בתור עורך דינה של ענת עצמון בתביעה נגד דפנה דקל על אורכו של השיר. סרטון השיר "זה רק ספורט" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "זה רק ספורט" באתר ספוטיפיי מילות השיר "זה רק ספורט" באתר שירונט אירוויזיון 1992(הקישור אינו פעיל), באתרו של קובי אשרת, מלחין השיר לדף השיר באתר הספרייה הלאומית זה רק ספורט, באתר שירונט מערכת כאן, הארכיוויזיון – "זה רק ספורט"? בית המשפט יחליט, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 באפריל 2019
פול נקאסוני

פול מיקי נקאסוני (באנגלית: Paul Miki Nakasone; נולד ב-19 בנובמבר 1963) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל שכיהן כראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA), כמפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית וכראש שירות הביטחון המרכזי (CSS). נקאסוני נולד בסיינט פול וגדל בוויט לייק בר שבמינסוטה. הוא בנם של מרי ואדווין. אביו הוא יפני-אמריקאי יליד הוואי, אשר שירת בצבא ארצות הברית, שימש כמתורגמן של כוחות הכיבוש האמריקאיים ביפן והשתחרר בדרגת קולונל. נקאסוני למד באוניברסיטת סיינט ג'וזף שבמינסוטה והצטרף לתוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. שירת כמפקד פלוגה, גדוד וחטיבה וכקצין מודיעין של דיוויזיה וגיס. בין השאר הוצב בקוריאה הדרומית, באפגניסטן ובעיראק. שימש קצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן, היה ממקימי פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית ושימש בו ראש אגף המבצעים. פיקד על כוח המשימה הלאומי בתחום הסייבר של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הארמייה השנייה ולמפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית. במאי 2018 מונה לראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA), לראש שירות הביטחון המרכזי ולראש פיקוד הסייבר של ארצות הברית, שהפך בתקופתו לאחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים. כיהן בתפקיד עד פברואר 2024. נקאסוני הוא בוגר מכללת המלחמה של הצבא ובעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ומאוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא נשוי לסוזאן, ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא פול נקאסוני בוויקישיתוף פול נקאסוני באתר ה-NSA פול נקאסוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Army Cyber welcomes new commander, אתר צבא ארצות הברית, 14 באוקטובר 2016 JAPANESE AMERICAN PROMOTED TO RANK OF BRIGADIER GENERAL, CONTINUING FAMILY LEGACY OF SERVICE, ‏javadc.org, ‏10 בפברואר 2012
הקורפוס החמישי (ארצות הברית)

הקורפוס החמישי היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, המלחמה הקרה, מלחמת קוסובו והמלחמה בטרור, ופורק בשנת 2013. במאי 2020 הוחלט על ארגונו והקמתו מחדש לשם תמיכה בפעילות פיקוד אירופה של ארצות הברית. ב-7 ביולי 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, והקמתו נמשכה עד ה-12 ביולי. הקורפוס השתתף בקרב סן-מייל, במתקפת מז-ארגון ובקרב לורן. עם סיום מלחמת העולם הראשונה הוצב הקורפוס ככוח כיבוש בגרמניה, ובמהלך 1919 פורק הקורפוס. בשנת 1922 הוקם הקורפוס מחדש, אולם בשנת 1924 פורק שוב הקורפוס. בשנת 1940 הוקם הקורפוס מחדש, כחלק מהיערכות צבא ארצות הברית לכניסה למלחמת העולם השנייה. לאחר הכרזת המלחמה בין גרמניה הנאצית לארצות הברית ב-11 בדצמבר 1941, נשלח הקורפוס ה-5 לצפון אירלנד, והיה הכוח האמריקני הראשון שנשלח ליבשת אירופה. ב-6 ביוני 1944 הונחת הקורפוס ה-5 בחוף אומהה, שם ספג אבדות כבדות, אולם לבסוף הצליח לטהר את החוף ולפרוץ לעבר היבשת. הקורפוס לחם בקרבות המערכה בנורמנדי, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרב יער הירטגן ובקרב הארדנים. בהמשך השתתף הקורפוס בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, וכוחותיו כבשו את לייפציג והיו הראשונים להיפגש עם הצבא האדום בטורגאו שעל נהר האלבה. ב-1 בדצמבר 1950 בעקבות חשש לאיום סובייטי על מערב אירופה במהלך מלחמת קוריאה, הוקמה מחדש הארמייה השביעית כארמיית שדה באירופה. בתחילה כללה הארמייה השביעית את הדיוויזיה ה-1 וכוח משטרה צבאית. בדצמבר 1950 הכריז הנשיא טרומן על מצב חירום לאומי בשל מלחמת קוריאה, והארמייה תוגברה ל-4 דיוויזיות על ידי הדיוויזיות ה-28 וה-43. במאי 1951 הגיעה הדיוויזיה ה-4 לגרמניה, וב-3 באוגוסט 1951 הופעל מחדש הקורפוס ה-5 כחלק מהארמייה השביעית. ביולי הגיעה הדיוויזיה המשוריינת ה-2 לגרמניה, וב-25 באוגוסט 1951 הוקצו לקורפוס הדיוויזיה ה-4 והדיוויזיה המשוריינת ה-2. בנובמבר 1951 הוקצה הקורפוס ה-7 לארמייה השביעית, וקיבל תחתיו את הדיוויזיות ה-1, ה-28 וה-43. בתחילה נשלח הקורפוס ה-5 לצפון גרמניה והקורפוס ה-7 לדרום גרמניה, אולם לאחר הקמת הבונדסוור הועבר גם הקורפוס ה-5 לאזור הדרומי. במהלך מלחמת המפרץ לחמו יחידות הקורפוס נגד עיראק כחלק מהקורפוס ה-3, והשתתפו בשחרורה של כווית. באפריל 1999 נשלחו יחידות הקורפוס לאלבניה, ולאחר מכן השתתפו במלחמת קוסובו. בסוף 2002 נשלח הקורפוס לכווית כחלק מפיקוד מרכז של ארצות הברית, ובמרץ 2003 השתתף במלחמת עיראק, התקדם כ-540 ק"מ ב-16 ימים, והפיל את שלטונו של סאדם חוסיין. לאחר מכן שהה הקורפוס כמה שנים בעיראק, וסייע לשמירת הסדר במדינה. בין השנים 2012–2013 שהה הקורפוס באפגניסטן, וב-15 בספטמבר 2013 פורק הקורפוס. במאי 2020 הוחלט על ארגון והקמה מחדש של הקורפוס לשם תמיכה בפעילות פיקוד אירופה של ארצות הברית. עוד נקבע כי מטה קדמי של הקורפוס ימוקם בפולין. מדיה וקבצים בנושא הקורפוס החמישי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקורפוס החמישי (באנגלית אמריקאית) הקורפוס ה-5
קנגוריים מושקים

קנגוריים מושקים (שם מדעי: Hypsiprymnodontidae) היא משפחה של יונקי כיס אוסטרלים מסדרת הקנגוראים. בתוך משפחה זו קיים רק מין אחד כיום - קנגוריל המושק (Hypsiprymnodon moschatus). משפחה זו התפתחה מתקופת האוליגוקן ורוב המינים הנכחדים בה הגיעו לגודל רב. הפרופלאופוס הגיע לגובה 1.3 מ' ושקל 70 ק"ג והאקלטדטה הגיע לגובה 1.2 מ' וייתכן לפי מבנה שיניו שהיה אוכל-כול או אף טורף. למעשה גם קנגוריל המושק הוא לא צמחוני, כמו בני משפחת הקנגוריים, אלא ניזון מחרקים, תולעים וגם מפטריות ופירות יער. מבנה רגליהם הזכיר את הקנגורים של ערבת אוסטרליה, איתם הם יכלו לנוע מהר ולברוח מטורפים. תת-משפחה Hypsiprymnodontinae סוג ומין יחיד קנגוריל המושק (Hypsiprymnodon moschatus) תת-משפחה Propleopinae - נכחדה סוג Jackmahoneyi סוג אקלטדטה (Ekaltadeta) סוג פרופלאופוס (Propleopus) מדיה וקבצים בנושא קנגוריים מושקים בוויקישיתוף קנגוריים מושקים, באתר ITIS (באנגלית) קנגוריים מושקים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קנגוריים מושקים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קנגוריים מושקים, באתר GBIF (באנגלית)
מנחם מנדל הלברשטאם

רבי מנחם מנדל הלברשטאם (י"ד באדר א' תרל"ה - ו' באייר תשי"ד, 9 במאי 1954) היה האדמו"ר השני מסטרופקוב. נולד כבן בכור לרבי אברהם שלום הלברשטאם האדמו"ר הראשון מסטרופקוב, ולחיה יהודית בתו של רבי אברהם חיים הורוביץ מלינסק. כסנדק בברית המילה שלו שימש רבי חיים הלברשטאם (ה"דברי חיים") מצאנז, הוא נקרא על שם סבו רבי מנחם מנדל מלינסק. בילדותו התייתם מאמו ונתגדל בבית זקינו משינאווא, בבחרותו קיבל סמיכה מהרב שמואל ענגיל אב"ד ראדומישלא, נישא לאסתר בת הרב יעקב קופל פרנס מראשי הקהל בגארליץ וחתן הרב רבי יוסף זאב מקשאנוב נכדו של הדברי חיים מצאנז. בשנת ה'תרע"ט הוכתר על ידי אביו לרב הצעיר בסטרופקוב והקים ישיבה לבחורים שבה העביר מדי יום שני שיעורים, בעיון ובבקיאות. לאחר פטירת אביו בקיץ ה'ת"ש (1940), הוכתר לממלא מקום אביו כאדמו"ר מסטרופקוב. הוא שרד את ימי שואת יהודי הונגריה, בתחילת שנת תש"ה הסתתר בבונקר בפרשבורג, כשהוא מבטיח בכתב שכל יושבי הבונקר ינצלו כפי שאכן קרה. במלחמה איבד את כל משפחתו מלבד נכדה אחת שהקימה משפחה לאחר המלחמה, בחודש אייר תש"ה הגיע לציריך שבשווייץ, לאחר סיום המלחמה היגר לארצות הברית בחנוכה ה'תש"ז (1947). עם הגיעו החל בשיקום החסידות בבית המדרש שהקים בשכונת ויליאמסבורג. כמו אביו נודע כבעל מופת ורבים שיחרו לפתחו. הוא נישא בשנית לבריינדל בת הרב שלמה ברוך פראגר אב"ד פטרוואסלע ונכד המהר"ם שיק. בשנת תשי"ב הידרדר מצב בריאותו, ונפטר בו' באייר ה'תשי"ד, 9 במאי 1954, ארונו הובא ארצה והוא נטמן בח' באייר בהר המנוחות. הוא לא השאיר אחריו צאצאים שיכלו לשמש תחתיו בהנהגת החסידות ולאחר פטירתו התמנה לאדמו"ר בן אחותו רבי יחזקאל שרגא ליפשיץ הלברשטאם. חלק מדברי תורתו נדפסו בשנת תשט"ז בספר "דברי מנחם". בשנת תשע"ט יצא בהוצאה חדשה עם קורות חייו ועוד. לרב הלברשטאם ולאשתו הראשונה אסתר היו שישה בנים ושתי בנות, בניו וכלותיו, בנותיו וחתניו נרצחו כולם במהלך שואת יהודי אירופה. שרדה רק נכדה אחת שליוותה אותו במשך כל שנות המלחמה. כמה מבניו שירתו עד מותם בתפקידים רבניים: הרב דוד - אב"ד בדאברא הרב יחזקאל שרגא - אב"ד בווארנוב הרב אברהם נפתלי - דיין ומו"צ בסאטמר איש האמת - פרקי חיים, משה יהודה נחמיה הלברשטאם, תשס"ט יחזקאל שרגא פרנקל, רבינו הקדוש משינאווא, רמת גן תשס"ב, עמודים תשנד-תשסח פרטים על חייו (ביידיש) תצלום האדמו"ר רבי מנחם מנדל מסטרופקוב אדמו"ר רבי מנחם מענדל הלברשטאם מסטרופקוב, באתר MyTzadik בספר דברי מנחם על פי עדות של שני חסידים שהיו באותו בונקר. בסוף ספר דברי מנחם הנ"ל הובאו עדויות על מופתיו.
אבדיס זילדג'יאן

חברת אבדיס זילדג'יאן (אנגלית: Avedis Zildjian Company), או פשוט זילדג'יאן, היא חברה אמריקאית לכלי הקשה ויצרנית המצילות הגדולה בעולם. אבדיס זילדג'יאן, האלכימאי הארמני שחי בקונסטנטינופול הקים את החברה ב-1623, משם עברה לארצות הברית במאה ה-20. זילדיג'יאן היא יצרנית כלי הנגינה הוותיקה בעולם ונחשבת לאחת מהחברות בעלות הפעילות הרציפה הוותיקות ביותר בעולם. זילדג'יאן גם מייצרת ומוכרת אביזרים נוספים הקשורים לתופים, כגון מקלות תופים ומנשאים משלה. המצילתיים הראשונים של זילדג'יאן נוצרו בשנת 1618 על ידי אבדיס זילדג'יאן, חרש מתכת ואלכימאי ממוצא ארמני שחיפש דרך להפוך מתכות פשוטות לעסק רווחי; הוא יצר בעבור הסולטאן סגסוגת ייחודית המשלבת בדיל, נחושת וכסף ללוח מתכת, שהשמיע קולות מוזיקליים בלי להתנפץ. הסולטאן מוסטפא הראשון העניק לו 80 מטבעות זהב כשכרו, והעניק לו את התואר ושם המשפחה זילדג'יאן : "זיל" משמעו מצילה, "צ'י/דג'י" משמעו יוצר ו"יאן" היא סיומת ארמנית שמשמעה "בנו של". סוד הסגסוגת ואופן היצור הועבר מאב לבן במשפחה מאז. המצילות של זילדג'יאן נמכרות באירופה מאז המאה ה-17 בהצלחה גדולה, והייצור נמשך באזור קוסטנטינופול. מעורבות אראם זילדג'יאן בתנועה הלאומית הארמנית פגע בייצור המצילות, ולכן ייצור המצילות עבר לארצות הברית ב-1929 בעיר קווינסי שבמסצ'וסטס. אבדיס זילדג'יאן, המנהל האמריקאי הראשון של החברה, יצר במהירות קשרים עם המתופפים המקצועיים של התקופה: ריי באודוק (Ray Bauduc), צ'יק ווב, ג'ו ג'ונס וג'ין קרופה. קרופה היה בקשרים מיוחדים עם זילדג'יאן והיה חלק מהפיתוח של מצילות חדשות. במהלך מלחמת העולם השנייה, חברת זילדג'יאן יצרה מצילות עבור הצבא האמריקאי וחיל הים. הם קיבלו גם הקצאות של מתכות מהאדמירליות הבריטית. ללא ההקצאות של נחושת ובדיל שהוקצו על ידי מועצת הייצור של המלחמה, המפעל היה נסגר. בשנת 1968 החברה פתחה מפעל נוסף לייצור מצילות בניו ברנזוויק שבקנדה. המפעל בקנדה ייצר קו מצילות בשם "זילקו מצילות" (בנוסף לקו המצילות הרגילות שיוצר ושווק באותה תקופה במפעל האמריקאי). ב- 1975, החברה החלה לייצר במפעל הקנדי את אחד מקוויה הנמכרים ביותר ביחד עם החברה הטורקית שנקרא סדרת K. בשנת 1980, ייצור המצילות עבר למפעל במסצ'וסטס. ביחד עם שתי אגדות הג'אז, המתופפים טוני וויליאמס ואלווין ג'ונס, ארמנד זילדג'יאן ייצר קו חדש של מצילות. כיום מנהלות את חברה האחיות קרייגי ודבי זילדג'יאן, בנותיו של ארמנד, הן דור 14 למשפחת זילדג'יאן שמנהל את העסק המשפחתי. אחד מאחיו של ארמנד, רוברט זילדג'יאן, הסתכסך איתו עסקית וייסד בשנת 1981 חברה מתחרה בשם "סאביאן" בניו ברנזוויק, קנדה, שגם היא כיום אחת מיצרניות המצילות הגדולות בעולם. מדיה וקבצים בנושא אבדיס זילדג'יאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבדיס זילדג'יאן "כיצד משמרים עסק משפחתי לאורך שנים בשוק מטורף? מקשיבים ללקוחות ומונעים מריבות משפחתיות". TheMarker. נבדק ב-2017-06-13. "History of Zildjian". Zildjian (באנגלית). 2015-12-29. נבדק ב-2017-06-14. Avedis Zildjian, www.pas.org (ארכיון) Gittleson, Kim (2012-06-07). "Trade secrets of oldest family firm in US". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-06-14.
Je ne sais quoi (שיר)

"Je ne sais quoi" (בעברית: "אני לא יודעת מה") הוא השיר שייצג את איסלנד באירוויזיון 2010. השיר בוצע על ידי הרה ביורק. השיר, שנבחר ב-Söngvakeppnin 2010, שהוא הקדם-אירוויזיון האיסלנדי המסורתי, נכתב והולחן על ידי הרה ביורק ואוליגור סמרי. בתחרות עצמה הגיע השיר למקום השלישי בחצי הגמר השני ולמקום ה-19 בגמר. מידע על היצירה "Je ne sais quoi" באתר Discogs סרטון השיר "Je ne sais quoi" באתר יוטיוב
שפרה ורבר

סופיה שפרה וֶרבֶּר (בכתיב יידי: שפרה ווערבער; 31 במרץ 1908, וילנה – 15 בספטמבר 1997, תל אביב) הייתה משוררת עיתונאית ועורכת יידית בלגית-ישראלית. סופיה שפרה בת שלום טרוצקי נולדה ב-1908 בווילנה. למדה בגימנסיה הריאלית בעירה. עוד כתלמידה החלה לפרסם שירי ילדים ביידיש. השתתפה ביסוד ועריכת עיתוני ילדים ביידיש, ובהם פרסמה משיריה הראשונים. בשנת 1926 היגרה עם משפחתה לבלגיה והשתקעה בבירה בריסל. היא השלימה את לימודיה באוניברסיטה של בריסל, ובד בבד הייתה פעילה ויוזמת במוסדות תרבות יהודיים ביידיש. עם הכיבוש הגרמני, ובטרם הספיקה לסיים את לימודיה, הוכרחה לרדת למחתרת ולהסתתר. ב-1945, עם תום המלחמה, הצטרפה למצילי הילדים היהודים, אספה אותם ממקומות המסתור שבהם שרדו, והייתה בין מקימי רשת חינוכית יהודית בשביל הניצולים. בשנת 1948 השתתפה בוועידת היסוד של "האיגוד העולמי לסופרי יידיש". בשנת 1954 עלתה לישראל עם משפחתה. ספריה ביידיש, שיצאו לאור בבריסל ובפריז, עוררו עניין אצל משוררים ומתרגמים בארץ, ושניים מהם, המספרים את סיפור הילדים היהודים בבלגיה והצלתם מידי הנאצים ועוזריהם, גם תורגמו לעברית. ורבר הייתה נשואה לאבוש ורבר, שהיה מראשי פועלי ציון שמאל בבלגיה ובישראל, עד מותו ב-1975. הקריאה שני שירים בסרט הטלוויזיה "מוקדם מדי לשתוק, מאוחר מדי לשיר" של חוה אלברשטיין ובעלה נדב לוויתן שביים. שפרה ורבר נפטרה ב-1997, בגיל 89. נטמנה בבית העלמין קריית שאול לצד בעלה. הותירה בן, משה (מישל) ורבר, ונכדים. ניסעלעס טרער; צייכענונגען: בען, בריסל: געז שול און דערציונג, 1950. (שירה לילדים) ווונד אין בלי: לידער, תל אביב: י"ל פרץ, תשכ"ט 1968. (שירים) אויף גראז און ליים: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשל"ו. זכרון אין שפיגל: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשמ"ד 1984. דמעתו של איציק; מאידיש: י[עקב] אורלנד, תל אביב: י"ל פרץ 1963. (התוכן: דמעתו של איציק. סופו הטוב של דֻבּי-דב.) נס נחשולי: מבחר שירים; תירגם מיידיש: ק. א. ברתיני, תל אביב: רשפים, תשמ"ט 1989. שפרה ורבר, דף שער בספרייה הלאומית שפרה ורבר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אולם לפי מאגר הזהויות של הספרייה הלאומית, נולדה ב-3 במרץ. סופיה שפרה ורבר באתר חברה קדישא ת"א–יפו. פאולינה טרוצקי, מעריב, מודעת אבל, 26 בנובמבר 1978. מת אבוש וורבר, דבר, 25 בנובמבר 1975. חוה אלברשטיין ונדב לויתן - מוקדם מדי לשתוק, מאוחר מדי לשיר, נבדק ב-2023-01-22, יוטיוב מרים פלג, "כאשר יגדלו ויתחילו לשאול"...: שני ספרי שואה – לנוער ולילדים, מעריב, טור 3, 3 בינואר 1964.
Witte Brigade

הבריגדה הלבנה הייתה קבוצת התנגדות בלגית, שנוסדה בקיץ 1940 באנטוורפן על ידי מרסל לואט, שזכה לכינוי "פידליו". הקבוצה הייתה במקור המכונה "דה Geuzengroep" אבל לאחר השחרור הכינוי הידוע היה "הבריגדה הלבנה - פידליו". השם נבחר כניגוד לבריגדה השחורה, ארגון משתפי פעולה בראשות ה-אס. אס אונטרסטורמפיהרר Reimond Tollenaere, שהיה אחראי על התעמולה הפרו-גרמנית ב"ארגון הפלמי הלאומי". הבריגדה הלבנה הייתה מבוססת באנטוורפן אבל יחידות שלה פעלו גם בגנט, לייז', אאלסט, בריסל, ואאסלנד, וואלוניה ואזורי החוף. במהלך מלחמת העולם השנייה בלגיה נכבשה על ידי גרמניה. בניגוד לבריגדה השחורה, משתפי הפעולה עם הגרמנים, הבריגדה הלבנה הייתה מחתרת התנגדות. בין יתר פעילויותיהם החשובות הפיצו אנשי הבריגדה הלבנה תעמולה נגד התעמולה הגרמנית, יצירת רשימות של משתפי פעולה, ארגון הפגנות פטריוטיות בחגים, כגון 21 ביולי, 11 בנובמבר (יום כניעת הגרמנים במלחמת העולם הראשונה). הארגון פרסם עיתון תעמולה משלו בשם "תמיד מאוחדים "Unis Toujours", "Steeds vereni " - כ-80 מהדורות פורסמו. בנוסף, הקבוצה עסקה באיסוף מידע צבאי על נמל אנטוורפן לבדיקת אפשרות פלישת גרמניה בריטניה ולעזור לטייסים הבריטים שנפלו בשטח בלגיה לחזור לאנגליה. לחטיבה הלבנה היו קשרים שונים עם רשתות ביון בשם קוד לוק, גבורה וכל קבוצה אפס. הבריגדה הלבנה עמדה בתחילת המלחמה בקשר עם ממשלת בלגיה בגלות יחד עם הבריטים. חברים רבים של הבריגדה הלבנה היו שוטרים. למשטרה של Deurne היה ייצוג גבוה במיוחד. מ-1943, רבים מחברי המחתרת נעצרו. כאשר חבר חשוב נלכד וברשותו רשימה של חברים אחרים, 58 חברים נעצרו ונשלחו למחנות בגרמניה. בפשיטה גרמנית ב Deurne בינואר 1944, 62 חברי נעצרו. באותה שנה, ב-9 במאי המייסד מרסל Louette נעצר וגורש אל מחנה הריכוז זקסנהאוזן. Louette בסופו של דבר חזר מגרמניה, ונפטר באנטוורפן ב-1978. בסך הכל הבריגדה הלבנה ספגה 400 הרוגים מתוך כ 3,750 חברים. מרסל Louette יוג ' ין קולסון מוניק דה Bissy החטיבה הלבנה, יחד עם Armée secrète, לפני תנועת השחרור הלאומית Royaliste ו Groupe G, עזרו לכוחות בעלות הברית לכבוש את נמל אנטוורפן ב-1944. השפעת הבריגדה הלבנה על התוצאות הייתה מכריעה. המחתרת שהייתה ידועה בכינוי הבריגדה הלבנה, הוסיף לשמה את המילה "פידליו", שם העט של Louette. מדיה וקבצים בנושא Witte Brigade בוויקישיתוף "De Witte Brigade" (בהולנדית). נבדק ב-31 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
תוכנית מתאר מקומית

במערכת התכנון והבנייה בישראל, תוכנית מתאר מקומית היא תוכנית מתאר ברמה של הרשות המקומית, אשר כוללת התייחסות לתיחום של שטחים, הוראות בנייה, מגבלות בנייה, מקומות לפינוי אשפה, בתי עלמין, דרכים בשטח היישוב ומאפיינים נוספים של התכנון העירוני. תוכנית המתאר המקומית נגזרת מתוכנית המתאר המחוזית ומתוכנית המתאר הארצית ואינה יכולה לסתור את התוכניות בדרג שמעליה. סעיף 62א לחוק התכנון והבנייה מסמיך ועדה מקומית לתכנון ובנייה לאשר תוכניות ללא צורך באישור הוועדה המחוזית שמעליה. התוכניות שיאושרו על ידי הוועדה המקומית יהיו תוכניות מפורטות, או לחלופין תוכנית מתאר מקומית שכוללת את הסעיפים הבאים: איחוד וחלוקה של מגרשים ללא שינוי יעוד הקרקע הרחבת דרך למעט תוכנית דרך ארצית הגדלת שטחים לצורכי ציבור שינוי בקו בניין שינוי הוראות של תוכניות בינוי ועיצוב אדריכלי שינוי חלוקת שטחי הבנייה בתוכנית מבלי לשנות את סך השטח המותר לבנייה שינוי בהוראות בדבר שטח מגרש מינימלי הגדלת מספר יחידות הדיור ללא שינוי השטח העיקרי כל דבר שניתן לתת אותו כהקלה לפי סעיף 147 לחוק התכנון והבנייה הקמת תחנות תדלוק באזורים המיועדים לתעשייה מסחר וחקלאות המכנה המשותף של סעיף זה בחוק התכנון והבנייה הוא שלועדה המקומית אין סמכות להוסיף שטח עיקרי. לדוגמה, אם ניתן אישור לפרויקט בשטח של 2,000 מטר רבוע אין לוועדה המקומית סמכות להוסיף שטח לפרויקט. תוכנית מתאר מקומית מוגשת בהתאם לנוהל מבא"ת של מינהל התכנון, אשר עיקרו הסדרת אחידות הכנת התוכניות, כאשר בעתיד ההגשה תהייה ממוחשבת. תוכנית בניין עיר תשריט מערכת "מעירים", לדעת מה בונים לי ליד הבית מינהל התכנון חוק התכנון והבנייה, סעיפים נבחרים מבא"ת- עיקרי ההוראות, תכנון ובניה בישראל - Architecture.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסקרה שחורה

מסקרה שחורה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דיקלה, מאלבום האולפן החמישי שלה, סיפור אופטימי. השיר יצא לאור ב-24 בינואר 2017, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום. באותו זמן שיצא השיר, עלה הקליפ המלא שלו לערוצם של "Helicon Music - הליקון". יומיים לאחר שיצא כסינגל, יצאה לו גרסת רמיקס שנעשתה על ידי מור אברהמי, אך זו לא נכנסה לאלבום. השיר נכתב על ידי דיקלה ומור שמולוביץ, הופק על ידי רוני בראון, גיל פלדמן, יפתח שחף ודיקלה והולחן על ידי דיקלה ויפתח שחף גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מילותיו מתארות מצב בו יש בעיה במערכת יחסים בין בני זוג. עם השיר הופיעה דיקלה בהיכל התרבות תל אביב, ובמספר הופעות נוספות אשר נכללו בכמה סיבובי הופעות שלה. השיר זכה להצלחה רבה בישראל, כאשר התמקם במקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט, במקום ה-4 במצעד של רשת ג', ובמקום ה-10 במצעד השירים המושמעים ביותר בישראל לשנת 2017, עם כ-1,790 השמעות בתחנות הרדיו. בנוסף לכך, הייתה דיקלה לאמן הישראלי ה-48 המושמע ביותר בישראל בשנת 2017, עם כ-4837 השמעות בתחנות הרדיו. הקליפ מתחיל כאשר ניתן לראות אישה מחזיקה מסקרה שחורה, כשם השיר ומתאפרת. לאחר מכן, מופיעות כתוביות עם שם השיר ושמה של דיקלה. הקליפ ממשיך כאשר רואים 6 רקדנים מאחורי זכוכית, ואת דיקלה לבושה בשמלה שחורה. לאורך הקליפ, נראית אישה עצובה יושבת על ספה כשהיא בוכה, ואנשים אשר רוקדים מסביבה. בין לבין ניתן לראות את דיקלה כשהיא אוחזת בידה שתי רצועות המחוברות לשני כלבים מסוג בוקסר. ישנה סצנה בה ניתן לראות את דיקלה מכה שק איגרוף. לבסוף, נראית דיקלה כשהיא בחדר אפרפר, שרה לתוך מיקרופון ומאחוריה ניצבים ארבעה נגנים. בקליפ זה משתתפת השחקנית יעל אבקסיס. נכון ל-27 באפריל 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כמיליון צפיות. סרטון השיר "מסקרה שחורה" באתר יוטיוב Helicon Music - הליקון (2017-01-24), דיקלה - מסקרה שחורה - קליפ, נבדק ב-2018-04-27 Helicon Music - הליקון (2017-01-26), Dikla - Maskara Shchora - Mor Avrahami Remix - דיקלה - מסקרה שחורה - מור אברהמי רמיקס, נבדק ב-2018-04-27 דיקלה – מסקרה שחורה | | Helicon Music, באתר Helicon Music מילים לשיר מסקרה שחורה - דיקלה דורי, באתר שירונט Nani Edry (2016-12-02), דיקלה - מסקרה שחורה (היכל התרבות ת"א 1.12.16), נבדק ב-2018-04-27 Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון) 6.4.2017 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון) סטטיק ובן אל וכל השאר: אלו השירים המושמעים ביותר בשנת 2017, באתר www.msn.com "דיקלה בסינגל חדש | חפלה - פורטל מוזיקה ים תיכונית". חפלה – פורטל מוזיקה ים תיכונית. 2017-01-25. נבדק ב-2018-04-27. http://www.yosmusic.com/2017-המצעדים-השנתתיים-פערים-תמוהים/