הפיגוע באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון

הפיגוע באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון הוא פעולת טרור גדולה שביצעה קבוצה של מתנגדי מלחמת וייטנאם ב-24 באוגוסט 1970, באמצעות פיצוץ מכונית תופת בשטח אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. הפיגוע כוון נגד מעבדת מחקר של מחלקת ההגנה האמריקאית ששכנה באחד מבנייני האוניברסיטה. מהפיצוץ נהרג אדם אחד ונפצעו 4 אחרים והאירוע היה זכור במשך שנים כאחד מפיגועי הטרור החמורים בתולדות ארצות הברית. בשנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 היו רבות מהאוניברסיטאות בארצות הברית מוקד להפגנות ומחאות כנגד המעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם. אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון הייתה בעין הסערה עם שורה ארוכה של התכתשויות מתועדות בין מפגינים לכוחות שיטור. בין השאר מחו הסטודנטים כנגד נוכחותם של מגייסים לעבודה מטעם חברת דאו כימיקלים, יצרנית הנאפלם בו השתמשו הכוחות המזוינים של ארצות הברית במאבקם בווייטנאם. ההפגנות פוזרו לא אחת באלימות וזכו לתיעוד בספר ובסרט דוקומנטרי של רשת PBS. מוקד נוסף של חיכוכים היה מעבדת מחקר של מחלקת ההגנה האמריקאית שהתפרשה על פני שלוש קומות בבניין סטרלינג הול באוניברסיטה. מעבדת המחקר שנקראה Army Mathematics Research Center העסיקה ב-1970 כ-45 מתמטיקאים ובראשם מנהל המעבדה ג'ון ברקלי רוסר, לוגיקן אמריקאי שבזמן מלחמת העולם השנייה עמד בראש תוכנית הבליסטיקה של ארצות הברית ושותף לאורך השנים בתוכניות פיתוח טילים לשימושים צבאיים. על אף שבאופן פומבי המעיט רוסר בתרומת המעבדה לפיתוח יישומים מעשיים והתייחס לעבודה בה כמחקר תאורטי טהור, הרי שתחקירים שהתפרסמו בעיתון הסטודנטים של האוניברסיטה, הדיילי קרדינל, העלו כי המחקר במעבדה נעשה על פי הנחיית מחלקת ההגנה וסייע ישירות לפיתוח אמצעי לחימה מבצעיים בווייטנאם. ההפגנות נגד הפעילות במקום נעשו תכופות, תוך שימוש בסיסמה "!U.S. out of Vietnam! Smash Army Math" (בתרגום חופשי: ארצות הברית צאי מווייטנאם, רסקו את מעבדת הצבא). ב-1970 הסלימה המלחמה באסיה וכוחות אמריקאים פלשו לקמבודיה בסדרת מבצעים. המחאות ברחבי ארצות הברית התגברו וב-4 במאי כוחות המשמר הלאומי פיזרו בנשק חם הפגנה באוניברסיטת המדינה קנט שבאוהיו, מהיריות נהרגו 4 מפגינים ונפצעו 9 אחרים. האירוע הגביר את ההפגנות, ומפגינים הציתו בניינים באוניברסיטת ניו יורק בלונג איילנד. על פי ריאיון שנעשה עם מנהיג המפגעים, קרלטון ארמסטרונג, היה האירוע בקנט סטייט, בו צפה בטלוויזיה, הטריגר שהביא להחלטתם לפוצץ את מעבדת המחקר. בשעה 3:42 בליל 24 באוגוסט 1970, הרעיד פיצוץ מכונית התופת את האוניברסיטה והעיר מדיסון. הפיצוץ החזק נשמע ברדיוס של למעלה מ-30 מיל וחלקי המכונית נמצאו על גג בניין בן שמונה קומות במרחק שלושה בלוקים. מהפיגוע נפגע קשה בניין סטרלינג הול, כשעיקר הנזק נגרם למחלקה לפיזיקה, הבניין עצמו נותר על כנו. בניינים רבים נוספים באוניברסיטה נפגעו אף הם, הנזק הכספי נאמד בלמעלה מ-6 מיליון דולר ומחקרים רבים ירדו לטמיון. מעבדת הצבא ספגה נזק קטן יחסית, מחשב מרכזי ששימש אותה והיה ממטרות הפיגוע הועבר לבניין אחר חודשים לפני הפיצוץ. בפיגוע נהרג רוברט פסנכט, פיזיקאי ואב לשלושה, שהיה בלימודי הפוסט דוקטורט שלו. על אף השעה המאוחרת שהה פסנכט במרתף הבניין, בו שכנה המעבדה לפיזיקה כיוון שעסק במלאכת ניטור על ניסוי, אותו קיווה לסיים לפני יציאה לחופשה מתוכננת עם משפחתו. מלבד פסנכט נפצעו בפיגוע 4 קורבנות אחרים, אף אחד מהם לא היה קשור ישירות למעבדת הצבא. הפיגוע התבצע באמצעות פיצוץ מכונית גנובה מסוג ואן תוצרת חברת פורד. המכונית מולאה ביותר מטון של אמוניום חנקתי ומזוט. המפגעים היו 4 סטודנטים באוניברסיטה, חברים בארגון השמאל הרדיקלי New Year's Eve Gang, במסגרת פעילותם בארגון ביצעו מספר פעולות אלימות כנגד מוסדות במדיסון והסביבה, בהן ניסיון הצתה של בניין Old Red Gym באוניברסיטה, ניסיון פיצוץ של מפעל הנשק Badger Ordnance Works וניסיון לפגוע במשרד מתן הפטור מגיוס באוניברסיטה. לאחר הפיגוע נמלטו המפגעים וירדו למחתרת, נערך אחריהם מצוד רב שנים בו היו מעורבים כוחות משטרה רבים, בולשת ה-FBI וכוחות שיטור קנדים. קרלטון אמסטרונג היה מנהיג חבורת המפגעים והמבוגר שבהם. ב-1964 החל ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אך עזב לאחר שנה. ב-1967 התקבל בשנית לאוניברסיטה ונכח בהפגנה נגד חברת דאו כימיקלים. קרלטון נמלט עם אחיו הצעיר דוויט ונתפס בקנדה רק בפברואר 1972. בבית המשפט נגזר עליו עונש של 23 שנות מאסר, מתוכן ריצה בפועל רק 7 שנים. לאחר שהשתחרר חזר למדיסון, הפעיל מעדנייה ודוכן מיצים בסמוך לקמפוס האוניברסיטה. אחיו הצעיר של קרלטון ארמסטרונג, היה בן 19 בעת הפיגוע. לאחר הפיצוץ ברח במכונית גנובה עם אחיו לניו יורק ולאחר מכן לקנדה שם חי בקומונה בטורונטו במשך מספר חודשים. הוא עבר לסן פרנסיסקו והיה בקשר עם קבוצת צבא השחרור הסימביונזי, לאחר שחזר לטורונטו נלכד ב-1976 ונשלח ל-7 שנות מאסר. לאחר שחרורו הסתבך שוב בפלילים, בעבירות סמים, ונשלח למאסר נוסף. פיין, הצעיר מבין המפגעים, החל ללמוד באוניברסיטה ב-1969 והיה מכתבי עיתון הסטודנטים המקומי. לאחר הפיגוע נמלט עם ברט ונתפס בקליפורניה ב-1976. הוא נידון ל-7 שנות מאסר. לאחר שחרורו למד משפטים ועבר את בחינות הלשכה של מדינת אורגון ב-1987, אך בית המשפט העליון של אורגון מנע ממנו הסמכה לאור השתתפותו בפיגוע ואי הבעת חרטה מצידו. ברט, בן 22 בעת הפיגוע, למד עיתונאות באוניברסיטה, עבד בדיילי קרדינל והיה חבר בנבחרת החתירה, הוא היה זה שהכיר בין פיין לאחים ארמסטרונג. לאחר הפיגוע נעלמו עקבותיו ובמשך שנים היה ברשימת הפושעים המבוקשים ביותר של ה-FBI. ברט לא נתפס מעולם. הזעזוע מתוצאות הפיגוע הביא לירידה חדה ואף לעצירה במחאות האלימות של מתנגדי המלחמה, בכלל ארצות הברית ובמדיסון בפרט. לאחר שיפוצים חזרו הלימודים באוניברסיטה לשגרה. ב-2001 הנציחה אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון את המאבק במלחמת וייטנאם בלוח שהציבה בקמפוס, בו צוין כי הוא הסתיים באופן טראגי עם הפיגוע, אך לא מזכיר את הקורבן, רוברט פסנכט. רק ב-2007 הונצח זכרו של פסנכט על גבי לוח הנצחה שנקבע בכותלי בניין סטרלינג הול. על המאורעות שהובילו לפיגוע, תוצאותיו והמצוד אחר המפגעים נעשה סרט דוקומנטרי בשם The War at Home שיצא לאור ב-1979. מדיה וקבצים בנושא הפיגוע באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בוויקישיתוף STERLING HALL BOMBING כתבה על הפיגוע באתר madison.com 30 years ago, bomb shattered UW campus כתבה ב-Journal Sentinel, אוגוסט 2000 Museum Sterling Hall Bombing Engine Fragment כתבה באתר Wisconsin Historical Museum אוגוסט 2005 כתבה באתר America's Most Wanted מידע על ליאו ברט באתר ה-FBI Hunt still on for '70 blast suspect כתבה ב-USA Today אוגוסט 2005 When the Movement Knew Sin ניו יורק טיימס 37 years later, victim of anti-war bombing at Wisconsin honored כתבה ב-winonadailynews.com, מאי 2007 "The War at Home", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) TERROR IN OKLAHOMA CITY: LOOKING BACK; Other Bombings in America ניו יורק טיימס Sterling Hall bombing: Seven men linked by a moment in history כתבה על הפיגוע באתר madison.com 10 אלפים צנחנים הוחשו לוואשינגטון - בגבור ההפגנות נגד מלחמת וייטנאם, מעריב, 20 באוקטובר 1967 הרוגים במהומות סטודנטים באוהאיו, דבר, 5 במאי 1970 שתי הסטודנטיות שנהרגו מיריות המשמר הלאומי באוהיו - יהודיות, מעריב, 6 במאי 1970 פיליפ בן, שביתות ברוב אוניברסיטות ארה"ב במחאה על ההתערבות בקאמבודיה, מעריב, 7 במאי 1970 אברהם פלג, הבטתי בשברי המעבדה שלי ופרצתי בבכי, מעריב, 11 בספטמבר 1970