laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיפול שורש כירורגי

טיפול שורש כירורגי או אפיסקטומי (באנגלית: Root end surgery או Apiceoctomy או root-end filling) הוא הליך כירורגי אנדודונטי בו מסירים את קצה השורש וממלאים חומר ביו-קומפטבילי בחלל קצה השורש. הליך כזה בדרך כלל נצרך כאשר טיפול שורש קונבנציונלי קודם, נכשל באותה שן, וחידוש טיפול שורש נכשל אף הוא או במצב מורכב שבו לא היה מומלץ לבצע חידוש טיפול שורש. שיטות חדישות עושות שימוש באמצעים מיקרו-כירורגיים כגון מיקרוסקופ ניתוח דנטלי, חומר מילוי סידנו-סיליקטי(Calcium silicate), הכנת קצה אולטראסונית ועוד. הסרת קצה השורש נדרשת כדי להסיר את כל הדלתא האפיקאלית (Apical delta), אשר נצרכת כדי להבטיח נקוי אנטומי מלא. בדרך כלל החלופה היחידה לטיפול שורש כירורגי היא עקירת השן, שלאחריה טיפולי המשך יכולים להיות גשר, שתל, שיניים תותבות או פתרון אחר. מדיה וקבצים בנושא טיפול שורש כירורגי בוויקישיתוף תיאור הליך אפיסקטומי טיפול שורש כירורגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הגדרה רפואית: "Excision of the apical portion of a tooth through an opening made in the overlying labial, buccal, or palatal alveolar bone" (Dorland, 28th ed) "Endodontic Microsurgery". Compendium of Continuing Education in Dentistry. Aegis Communications. ביוני 2007. ISSN 1548-8578. {{cite journal}}: (עזרה) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טור גרנדי

במתמטיקה, טור גרנדי הוא הטור האינסופי אשר מוגדר על ידי: ∑ n = 0 ∞ ( − 1 ) n = 1 − 1 + 1 − 1 + ⋯ {\displaystyle \sum _{n=0}^{\infty }(-1)^{n}=1-1+1-1+\dotsb } טור זה נקרא על שם גואידו גרנדי - מתמטיקאי, פילוסוף ונזיר איטלקי, אשר תרם רבות להבנת הטור בשנת 1703. הטור מתבדר לפי ההגדרה המקובלת. עם זאת, לפי הגדרות מרחיבות לסכום של טור כגון סיכום צזארו, סכומו 1/2. לפי כל הגדרה מרחיבה של התכנסות שמכבדת אסוציאטיביות (של מספר סופי של סוגריים) סכום הטור הוא חצי, מכיוון שמתקיים: S = 1 − 1 + 1 − … = 1 − ( 1 − 1 + 1 − … ) = 1 − S {\displaystyle S=1-1+1-\ldots =1-(1-1+1-\ldots )=1-S} מכאן עולה גם שבאופן מפתיע, ההנחה שהטור מתכנס וסכומו הוא 0 או 1 תוביל לסתירה, אף על פי שבכל נקודה שנסתכל בה על סכומו נקבל 0 או 1. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דג'נט (סגנון מוזיקלי)

דג'נט (באנגלית: Djent) הוא סגנון נגינה שלפעמים מאופיין גם כתת-ז'אנר של פרוגרסיב מטאל. המילה "דג'נט" היא אונומטופיאה, ובאה לתאר צליל אקורד גיטרה חשמלית, המאופיין בדיסטורשן המושתק באמצעות האגודל של הגיטריסט, בזמן שהגיטרה החשמלית מכוונת נמוך מן המקובל. לרוב לצורך כך נעשה שימוש בגיטרות מרובות מיתרים בנות שבעה, שמונה, תשעה, עשרה או שנים עשר מיתרים. אפקט הדג'נט הוא קצר, "חד" ו"מאיים" ונדרשת טכניקה מיוחדת, לעיתים גם מגבר מיוחד, כדי לייצר אותו. פרדריק ת'ורדנדל מלהקת משוגע השוודית נחשב למי שהמציא את הסגנון. Bowcott, Nick (26 ביוני 2011). "Meshuggah Share the Secrets of Their Sound". Guitar World. Future US. נבדק ב-17 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Angle, Brad (23 ביולי 2011). "Interview: Meshuggah Guitarist Fredrik Thordendal Answers Reader Questions". Guitar World. Future US. נבדק ב-17 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) דג'נט (Djent): צליל גיטרה חשמלית המאופיין בדיסטורשן "מושתק-אגודל" (פאלם-מיוט), כאשר הגיטרה מכוונת נמוך יותר מן המקובל, והאקורד (פאואר-קורד) מושתק במהירות רבה מאוד, מה שיוצר ריף דחוס וגמיש בו-זמנית. פותח לראשונה בקרב להקות פרוגרסיב-מטאל כגון משוגע (שוודיה), סיקת (אנגליה), פריפרי (ארהב) ואחרות בז'אנר. אופייני לגיטריסטים מהירים המשתמשים בגיטרות של 7 או 8 מיתרים, כיוון שהצליל דורש כיוון נמוך ביותר של שלושת המיתרים הראשונים. (מתוך: מילון מונחים מוזיקלי פרוגרסיבי באתר מתקדם). "Djent, the metal geek's microgenre". ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צאי

האם התכוונתם ל... צאי יינג-ון – פוליטיקאית טאיוואנית צאי גוו-צ'יאנג – אמן ואוצר אמנות סיני צאי לון – סריס סיני, נחשב לממציא הנייר צ'אי צי צא"י
אדריכלות היי-טק

אדריכלות ההיי-טק, הידועה גם בשם אקספרסיוניזם מבני, היא סוג של סגנון אדריכלי מודרני מאוחר שהופיע בשנות ה-70 של המאה ה-20. סגנון זה משלב אלמנטים מתעשיית ההיי-טק והטכנולוגיה בארכיטקטורה, הן כשיטות בנייה והן כאלמנטים חזותיים הלקוחים מעולם הטכנולוגיה. הסגנון משמש גשר בין המודרניזם והפוסט-מודרניזם; עם זאת, נותרו שטחים אפורים באשר לתקופה המדויקת אליה יש לשייך את הסגנון כיוון שהגבולות בין זרמים אלה מטושטשים. חלק מנושאיו ורעיונותיו של סגנון אדריכלות היי-טק נקלטו מאוחר יותר בסגנון האמנות הנאו-פוטוריסטית ובתנועה האדריכלית. בדומה לברוטליזם, המבנים המשויכים לאדריכלות ההיי-טק הם לעיתים רבות מבנים החושפים את השלד הפנימי שלהם ובכך מראים בו זמנית את המבנה החיצוני והפנימי שלהם. אלמנט זה יוצר ניגוד בין שלדי הברזל הפנימיים של המבנה לבין קירותיו החיצוניים. דוגמה למבנה כזה הוא מרכז פומפידו אשר לקח עד הקצה את רעיון זה של מבנה "חשוף". במקרה זה השימוש בפלדה "מבנית" הוא בחירה סגנונית או אסתטית. אדריכלות ההיי-טק באה בגישה מרדנית, האומרת כי יש להראות את האלמנטים הטכניים של הבניין על ידי החצנה שלהם. דבר זה מדגיש את אחת המטרות של אדריכלות ההיי-טק - העברת המסר כי מבנה אינו חייב להיות מוגמר עד סופו ולרדת לכל הפרטים הקטנים על מנת להיות אסתטי או איכותי. היבט נוסף של המטרות של אדריכלות ההיי-טק הוא האמונה המחודשת בכך שהטכנולוגיה יכולה לשפר את העולם ולא להפך. כלומר, חתירה לאסתטיקה תעשייתית חדשה המבוססת על המחשבה כי הטכנולוגיה היא התפתחות חיובית ולכן יש לעצב באמצעותה. היבט זה בולט במיוחד בתוכניות של קנזו טנגה לשיקום באמצעות אדריכלות מודרנית של אזורים שחרבו במלחמה או באסון טבע. מאפייניה של אדריכלות ההיי-טק השתנו במהלך הזמן אך בכל זאת קיימים כמה אלמנטים טכניים שנשמרו, אחד מהם הוא הסדר והפונקציונליות. לאדריכלים חשוב שהעיצוב לא יבוא על חשבון המטרה שלשמה הבניין נבנה. כפי שנכתב קודם, אלמנט חוזר הוא הניסיון של האמן להחצין את השלד של הבניין ואת "איבריו הפנימיים" ולא להצניע אותם. דוגמה טובה לכך הוא מרכז פומפידו, המציג לראווה את צינורות האוורור הפנימיים שלו. אלמנט נוסף הוא השימוש בחומרים לא מעובדים כגון זכוכית ופלדה, אשר פופולריים מאוד בקרב אדריכלי הזרם. בסרט בלייד ראנר משנת 1982, העוסק בטכנולוגיה ובעתידנות מנקודת מבטם של האנשים בתקופה בה הסרט נוצר, ניתן לראות כי יוצרי הסרט בחרו בסגנון אדריכלי המזכיר את אדריכלות ההיי-טק בעת עיצוב הבניינים הנמצאים ברקע הסצנות. נורמן פוסטר סנטיאגו קלטרווה רנצו פיאנו ריצ'רד רוג'רס קנזו טנגה באקמינסטר פולר ולדימיר שוחוב בית המרקחת לסלי ל.דן באוניברסיטת טורונטו הושלם בשנת 2006 טורה אגבר בברצלונה הושלמה בשנת 2004 HSBC, מבט מכיוון מזרח 860-880 אגם שור כונן דירות, הושלמה 1951, שיקגו בניין לוידס, שהושלם בשנת 1986, לונדון מרכז הקונגרסים הבינלאומי של ברלין נפתח בשנת 1979 מדיה וקבצים בנושא אדריכלות היי-טק בוויקישיתוף רשימת בנייני היי-טק ערך Archpedia: אדריכלות הייטק
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karl Friedrich Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach‏; 2 בפברואר 1783 – 8 ביולי 1853) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1828–1853. קרל פרידריך נולד ב-2 בפברואר 1783 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, והיה בנם הבכור של קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך ולואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-14 ביוני 1828 מת אביו קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל פרידריך עלה לשלטון במקומו. קרל פרידריך בזכות הונו הרב, טיפח מאוד את הדוכסות והפכה למרכז תרבותי חשוב במרכז אירופה. יוהאן נפומוק הומל היה קאפלמייסטר [דרושה הבהרה] בויימאר עד מותו בשנת 1837. בשהותו בוויימאר הומל קשר ידידות קרובה עם גתה ועם שילר, עמיתים מתיאטרון ויימאר. בתקופת שהותו של הומל בוויימאר, הייתה העיר למרכז מוזיקה אירופאי, שהזמין אליו את טובי המוזיקאים של התקופה, לבקר וליצור מוזיקה. בשנת 1848 מונה פרנץ ליסט לקאפלמייסטר בוויימאר. בשנת 1849 מצא ריכרד וגנר מקלט בויימאר, לאחר שברח מסקסוניה עקב השתתפותו במהומות אביב העמים. ב-8 ביולי 1853 מת קרל פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון בנו קרל אלכסנדר. ב-3 באוגוסט 1804 התחתן קרל פרידריך עם מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה. לאחר תשעת חודשי נישואים בסנט פטרבורג נסעו בני הזוג לויימאר, שם התקבלה הנסיכה בחגיגות ותשואות. לבני הזוג היו ארבעה ילדים: פאול אלכסנדר (1805–1806) - מת בצעירותו. מריה (1808–1877) - נישאה לקרל, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה. אוגוסטה (1811–1890) - נישאה לוילהלם הראשון, קיסר גרמניה והייתה לקיסרית גרמניה הראשונה. קרל אלכסנדר (1818–1901) - ירש את אביו כדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ונישא לסופיה, נסיכת הולנד, בתו היחידה של וילם השני, מלך הולנד. מדיה וקבצים בנושא קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בוויקישיתוף קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אליפות אירופה באתלטיקה 2016

אליפות אירופה באתלטיקה ה-23 נערכה באצטדיון האולימפי באמסטרדם שבהולנד, בין ה-6 ביולי ל-10 ביולי 2016. יסמין קאן טורקיה טורקיה - זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר. דפנה סחיפרס הולנד הולנד - זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה באתלטיקה 2016 בוויקישיתוף האתר הרשמי של התחרות (באנגלית)
משה אמסלם

הרב משה אמסלם (נולד בי' בטבת תשכ"ז 23 בדצמבר 1966) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני באשדוד. ייסד ועומד בראש הישיבה הגבוהה "תפארת ישראל" ביד בנימין, יחד עם הרב ציון לוז. נולד בישראל בשנת תשכ"ז 1966. למד בישיבת "נתיב מאיר" בירושלים. משנת 1984 ועד שנת 2000 למד בישיבת ההסדר "כרם ביבנה". שירת בחיל השריון כנהג טנק מרכבה. משרת במילואים כרב חטיבה. בשנת 1996 קיבל סמיכה לרבנות מהרבנות הראשית לישראל. משנת 2000 עד שנת 2007 היה "נושא ונותן" ור"מ בישיבת כרם ביבנה. קיבל סמיכה לדיינות בשנת 2005. את לימודי הדיינות עשה בכולל הדיינות בכרם ביבנה. כיהן כדיין בבית הדין לממונות שעל יד ישיבת "כרם ביבנה". ב-29 באוקטובר 2007 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני באשדוד. בשנת 2014 הכריזה שרת המשפטים דאז ציפי לבני על מינויו למנכ"ל בתי הדין הרבניים, אך לבסוף לא יצא המינוי לפועל. בשנת 2015 החל לשמש כאב בית הדין בבית הדין הרבני באשדוד. בנוסף שימש מספר פעמים כיו"ר ועדה למינוי רבני ערים מטעם הרבנות הראשית לישראל.. באוגוסט 2015 הוזכר שמו כמועמד לשמש כדיין בבית הדין הגדול. בנוסף משמש כרב קהילה באשדוד. בשנת 2023 הקים את הישיבה הגבוהה "תפארת ישראל" ביד בנימין יחד עם הרב ציון לוז. נשוי ומתגורר ביד בנימין. מדיה וקבצים בנושא משה אמסלם בוויקישיתוף פסקי הרב משה אמסלם מבית הדין באשדוד, אתר דעת שיעורים בישיבת כרם ביבנה הבעל טען: הגירושין היו פיקטיביים. האשה אמרה: לא נכון • מה פסקו הדיינים?, אתר חרדים 10. עו"ד אסף לאור, ‏חויבו בהוצאות לאוצר המדינה — "ניצול לרעה של הליכי משפט", באתר כיכר השבת, 3 באפריל 2016 ישי קרוב, הרב מרדכי גרינברג: 'מחפש יורש לראשות הישיבה', באתר ערוץ 7, 21 באוקטובר 2012; הפנים החדשות של בתי הדין יאיר אטינגר, מכה לבנט: לבני סגרה דיל עם דרעי על מינוי דיינים, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2014 ליאת נטוביץ קושיצקי ויעל פרידסון, לבני והרבנים הראשיים: מינוי דיינים בשבוע הבא, באתר nrg‏, 27 בנובמבר 2014 חילופי גברא בדיינות אשדוד, אתר בחדרי חרדים חנן גרינווד, ‏שבעה דיינים דתיים לאומיים ימונו לתפקידי אבות בתי הדין הרבניים, באתר כיפה, 9 בספטמבר 2015 ראו כאן וכאן ישי פרידמן, נתניה: מחטף בבחירת הרב הראשי?, באתר nrg‏, 24 באפריל 2013 מנדי גרוזמן, הבית היהודי: ש"ס מטרפדת מינוי של דיין מזרחי, באתר nrg חנן גרינווד, ‏שקד הורתה להכניס דיינים מזרחיים כמועמדים לבית הדין הגבוה, באתר כיפה, 20 באוגוסט 2015 אתר לדעת ערוץ 7, באתר www.inn.co.il
גרגויל

גרגויל (מצרפתית: gargouille) הוא פסל ממאפייני האדריכלות הגותית ששימש בדרך כלל כמרזב קישוטי. הגרגוילים ממוקמים תמיד על סף הגג של המבנים הגותיים (כמרזבים) ומעוצבים כמפלצות דמויות שדים או דרקונים אשר פונות כלפי חוץ ומפחידות את האנשים שעומדים למרגלות המבנה. הגרגויל הוא מאפיין גותי המשקף אלמנטים מסוימים של התקופה שבה היה פופולרי – הקדשת תשומת לב רבה לפרטים פיסוליים גם אם אף אחד (חוץ מהאל כביכול) לא יכול להתבונן בהם מקרוב, והשלטת פחד על ידי הכנסייה. יש הטוענים שמטרת הגרגוילים לא הייתה להפחיד את האנשים אלא להפחיד רוחות רעות ושדים ולמנוע מהם להיכנס לתוך הכנסייה. בקרב חוקרי אמנות גותית נהוג להבחין בין "גרגויל" ל"גרוטסק" כאשר הראשון הוא מרזב המעוצב כמפלצת והשני הוא כל פסל של מפלצת שאיננו מרזב. עם זאת, מחוץ לחוגים המקצועיים מקובל לכנות את שני סוגי הפסלים בשם "גרגויל". מקור השם הוא במילה הצרפתית gargouille אשר נגזר מהשורש הלטיני gar במשמעות של לבלוע ונובע גם כאונומטופיה מצליל פכפוך המים במרזבים, כאילו צליל גרגורן של המפלצות כאשר מנוקזים מי הגשמים דרך פיותיהם. אמציה פורת בתרגומו לספר "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הרדי תרגם את המילה Gurgoyle כ"גוּרגוֹלֶת". דוגמה מפרק 46 "גורגולת ועוללותיה" (The Gurgoyle: It's Doings): "המגדל של כנסיית ותרברי היה מבנה מרובע מן המאה הארבע-עשרה, ושתי גוּרגָלוֹת של אבן היו לו על כל צד מארבעת צדדיו של מעקה הגג." תרגום זה אינו מוכר ולא משתמשים בו, השימוש הנפוץ ביותר הוא במילה הלועזית. בספרי "עולם הדיסק" של הסופר הבריטי טרי פראצ'ט הגרגוילים הם מעין יצורים עשויי אבן האוהבים לשבת בגגות בניינים ומתקיימים מאכילת יונים הטועות לחושבם ל"סתם פסלים". בספר "מגנס צ'ייס" של הסופר ריק ריידן. הסדרה המצוירת "הגרגולים" מבית דיסני הציגה פסלי מפלצות מאבן שקמים לתחיה מידי לילה, בטירה משוחזרת על גורד שחקים בניו יורק המודרנית. גרוטסקיים מדברים הופיעו בסרט המצויר "הגיבן מנוטרדאם" מבית דיסני ונקראו בטעות "גרגוילים". במשחק הלחימה הממוחשב "One Must Fall 2097", אחת הדמויות היא רובוט בדמות גרגויל שזה גם שמהּ. בסדרה "פיוצ'רמה", פרופסור פארנסוורת גידל גרגויל העונה לשם פזוזו. במשחק המחשב "GTA V" ישנו אופנוע פעלולים הנקרא על שמו של הגרגויל. בסדרת ספרי "הארי פוטר" שמה של הדמות גרגורי גויל נגזר מהמילה גרגויל.[דרוש מקור][מפני ש...] גרגויל מכונף בטירת אמבואז גרגוילים בקתדרלת אמיין גרגויל בצורת חייה מעוותת בקתדרלת שטרסבורג גרגוילים בקתדרלת מילאנו גרגוילים בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג גרגויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עונת 1963/1964 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1963/1964 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה העשירית של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה גדלה ל-13 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל בית אלפא ומכבי פתח תקווה. העונה הסדירה החלה ב-1 בנובמבר 1963 הסתיימה ב-8 במאי 1964 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השלישית ברציפות. בהתאם לתוצאות העונה מכבי ירושלים ירדה ליגה. גביע המדינה בכדורסל 1963/1964 מידע מאתר מנהלת הליגה אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמודים 100-101
יחסי אלג'יריה–קטר

יחסי אלג'יריה–קטר (בערבית: العلاقات الجزائرية القطرية) הם היחסים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין מדינת קטר, אשר החלו זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של קטר בשנת 1972. אלג'יריה הכירה בקטר בשנת 1972 ואף מיהרה לכונן איתה יחסים דיפלומטיים, זה קרה בשנת 1973. לשתי המדינות תחומי עניין משותפים ומעורבות רבה במה שקורה במזרח התיכון דוגמת הסכסוך הישראלי-פלסטיני וההסכמה על פתרון שתי מדינות לשני עמים. שתי המדינות ניתקו יחסים עם ישראל בעקבות מגע ותגרה כלשהי עם הפלסטינים והן משתפות פעולה יחדיו עם הפלסטינים. קטר, בתרומות לחמאס, ואלג'יריה בהחרמה מלאה של ישראל וקמפיין למען הפלסטינים. באביב הערבי היחסים בין שתי המדינות התקררו באופן מפתיע עקב מעורבותה של קטר במלחמת האזרחים בלוב ותקריות דיפלומטיות שונות. היחסים התקררו בין שתי המדינות עוד יותר בשנת 2013, השנה בה הצטרפה קטר לצד האמריקאי במלחמת האזרחים בסוריה. היחסים בין שתי המדינות התקרבו שוב במהרה עקב סחר מוגבר בין השתיים והפסקה חלקית של המעורבות של קטר במלחמת האזרחים בסוריה. בין השתיים נחתמו הסכמים בתחומים: המלחמה בטרור ובפשעי הסמים, אוצר וכלכלה, חינוך ותרבות. ההסכמים נחתמו חלקם בשנת 2014 וחלקם בשנת 2016. מדיה וקבצים בנושא יחסי אלג'יריה–קטר בוויקישיתוף Qatar moving closer to Algeria? Algeria, Qatar "excellent" relations underlined
מערב טימור

מערב טימור (באינדונזית: Timor Barat) הוא החלק המערבי של האי טימור, המצוי בריבונות אינדונזיה ומהווה חלק ממחוז מזרח איי סונדה הקטנים. במערב טימור מתגוררים 1,978,000 איש. ממלכת מג'פהיט שלטה בימי שיאה בכל האי. דבר זה שימש לסוקרנו סיבה לתבוע את השליטה בכל האי. במהלך התקופה הקולוניאלית, משנת 1816 עד 1942, נשלט חלק זה של האי על ידי הולנד, ונודע בשם טימור ההולנדית. בשנים 1942–1945 שלטה יפן בכל האי טימור. האזור היה מרכז של נאמני הממשל ההולנדי במהלך המהפכה הלאומית האינדונזית (1945–1949). ב-1949 הפך אזור זה של האי לחלק מרפובליקת אינדונזיה, שהוקמה באותה שנה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים; האזור נודע בשם טימור האינדונזית, עד 1975. ב-1975 כבשו כוחות אינדונזים את חלקו המזרחי של האי, מזרח טימור, אך האו"ם לא הכיר בריבונותם עליו, והתושבים פתחו במלחמת גרילה. לאחר משאל עם ב-1999, נחתם הסכם לפיו מזרח טימור קיבלה עצמאות מלאה. הממשלה האינדונזית חששה שתושבי מערב האי ינסו להצטרף לחציו המזרחי ולהקים מדינת אי שלמה; ב-2001 אכן החלה לפעול במערב טימור תנועת טימור הגדולה, הפועלת לאיחוד האי למדינה עצמאית. ב-6 בספטמבר 2000 נהרגו שלושת חברי צוות נציבות האו"ם לפליטים באי, במהלך תקיפה של 5,000 אנשי מיליציה פרו-אינדונזית על משרד הנציבות בעיר אטמבואה במערב טימור, סמוך לגבול עם מזרח טימור. מערב טימור ממוקמת בחציו המערבי של האי טימור, ומהווה חלק ממדינת האיים אינדונזיה, מלבד מובלעת של מחוז אוקוסי-אומנו, השייכת למזרח טימור. שטח מערב טימור הוא 15,850 קמ"ר. ההר הגבוה בחלק האינדונזי של האי הוא מוטיס, 2,427 מטרים. העיר הגדולה ביותר במערב טימור ונמלה הראשי היא קופאנג, והיא משמשת גם כעיר הבירה של מחוז מזרח נוסה טנגרה. בשנת 1935 גלה Friedrich von Huene את שרידי הזוחל הימי הקדום Globidens Timoransis לא הרחק מאתאמבוא. זיהויו כאחד מן המוזאזאוריים היה נתון בספק, בגלל צורת שיניו, הרבה יותר מאוחר זוהה כנמנה עם האיכתיוזאוריה, מתור הטריאס, וגילו נודע כמוקדם בהפרש נכר לפני המוזאזאוריים. בשנת 1966 גילה החוקר ההולנדי ורהובן שרידי כוח ממין שהיה חדש למדע ברייביא ליד אתמבוא. כן התגלו גם שרידי צב יבשה ענק (Geochelone Anas), ופיל גמדי (Stegodon Timorensis Sartono). במערב טימור מתגוררים 35.5% מאוכלוסיית מחוז מזרח נוסה טנגרה, 1,978,000 איש (לפי מפקד 2019). חלק מהאוכלוסייה הם פליטים שנמלטו ממזרח האי בעקבות הלחימה שהתרחשה בו ב-1999. השפה השלטת היא אינדונזית. שפות נוספות הן מגוון שפות ילידיות טימוריות, השייכות למשפחת השפות האוסטרונזיות, כגון אואב מטו וטטום. הדורות המבוגרים יותר דוברים גם את השפה הקולוניאלית ההולנדית. הדתות העיקריות במערב טימור הן נצרות קתולית (56% מהאוכלוסייה), נצרות פרוטסטנטית (35%) ואסלאם (8%). הכלכלה מבוססת ברובה על חקלאות. מדיה וקבצים בנושא מערב טימור בוויקישיתוף "Indikator Strategis Nusa Tenggara Timur". BPS (באינדונזית). נבדק ב-2019-12-18. "10,000 waiting to go' to Indonesian Timor". Canberra Times. ACT: National Library of Australia. 4 בספטמבר 1975. p. 3. {{cite news}}: (עזרה) In memory: "Pero Simundza, a Croatian killed in an attack on UNHCR's office in West Timor" http://repository.naturalis.nl/document/149563 West Timor, Indonesia-Tourism
Es reißet euch ein schrecklich Ende, רי"ב 90

Es reißet euch ein schrecklich Ende (בעברית: נכון לכם קץ איום), רי"ב 90, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-25 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-14 בנובמבר 1723. באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי. במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות. קנטטה זו הייתה העשרים ושתיים שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 60. ב-1872 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 20 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל התסלוניקים המנבאים את הביאה השנייה של ישו, ופסוקים מהבשורה על-פי מתי העוסקים בתקופה האפלה שתשרור לפני הביאה השנייה. הלברית שמחברה לא ידוע, עוסקת בשלושת החלקים הראשונים בתוכחה כלפי החוטאים שעתידים לסבול ביום הדין. החלק הרביעי מביע נחמה בכך שאלוהים עדיין מגן ומסייע לנבחריו. החלק האחרון לקוח ממזמור של מרטין מולר (Martin Moller) מ-1584, בו נישאת תפילה לרחמי האל כנגד פיתויי השטן. הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה חלקים: אריה לטנור: Es reißet euch ein schrecklich Ende (נכון לכם קץ איום) רצ'יטטיב לאלט: Des Höchsten Güte wird von Tag zu Tage neu (חסד העליון מתחדש מדי יום ביומו) אריה לבס: So löschet im Eifer der rächende Richter (על כן מכבה השופט הנוקם ברוב להט) רצ'יטטיב לטנור: Doch Gottes Auge sieht auf uns als Auserwählte (עדיין עין אלהים מביטה בנו כנבחריו) כורל: Leit uns mit deiner rechten Hand (הוליכנו נא ביד ימינך) המוזיקה בקנטטה זו משקפת בדיוק את המילים ואת רוח הטקסט. הקנטטה נפתחת באריה שבה הן הסולן והן כלי הקשת נמרצים ודרמטיים במטרה לתאר את הפחד והאיום המתוארים בבשורה. הרצ'יטטיב נפתח בנימה מנוגדת במטרה להזכיר את חסד האל, אך חוזר גם הוא אל רוע החוטאים. האריה לבס חוזרת לנושא של האריה הראשונה מלווה בחצוצרה שנועדה להזכיר את חצוצרת יום הדין. היצירה הוקלטה במלואה 12 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1978), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מידע על היצירה "Es reißet euch ein schrecklich Ende, רי"ב 90" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Es reißet euch ein schrecklich Ende, רי"ב 90" באתר AllMusic פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן על קנטטות באך, עמוד 6 רשימת פרסומי באך באתר IMSLP הראשונה אל התסלוניקים, ד, 13-18 מתי, כד, 25-28 Mincham, Julian Klaus Hofmann, עמוד 9 רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
גרעינים (סדרת טלוויזיה)

גרעינים היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוג קומדיה המשודרת בערוץ הילדים החל מ-5 ביוני 2016. העונה הראשונה של הסדרה הסתיימה ב-10 ביולי 2016, והעונה השנייה עלתה לשידור ב-4 בספטמבר 2016. והסתיימה ב-10 באוקטובר 2016. ב-30 במאי 2019 העונה ה-1 ירדה משירות ה-VOD של HOT אך היא חזרה ב-23 בפברואר 2020 כחלק מספרית FOMO. הסיטקום עוסק בחמישה גרעינים ובילדי העיר בה הם חיים. חבורת בני הגרעין יאלצו להתמודד עם האיום התמידי המרחף מעל ראשם ולנסות להציל את המבנה בו הם שוהים מידיו של מנהל המתנ"ס המרושע, שיקלובר (חנוך דאום) שרוצה להרוס אותו ולהקים במקומו גורד שחקים יוקרתי. רפאלה (דנה פרידר): גרעינה, רוחנית ואוהבת טבע. בן מאוהב בה. כל פעם היא ב"טרנד" על משהו אחר: קארמה, אינדיאנים, גלגולי נשמות, ועוד. בפרק אחד היא כמעט הפכה לאשת עסקים מעצה של נמרוד. היא לא ידעה לרכב על אופניים עד שבן לימד אותה. לא יודעת שבן מאוהב בה. חייכנית. נמרוד ליכטנשטיין (מיכאל מושונוב): גרעין, קמצן ורודף כסף, מוכר לנדיר דברים חסרי ערך ומשקר לו שהם שווים. איה מאמינה כי יש לו לב טוב, והיא מנסה לעודד אותו להיות אדם טוב. התמודד בעבר על תפקיד המפקד ופרש. פחד מליצנים בילדותו, ולא מוכן להודות שהוא עדיין מפחד מהם. איה לוי (דאנה איבגי): גרעינה המנסה להציל את המתנ"ס משיקלובר שמנסה להרוס אותו. אוהבת לעזור לכולם. דואגת לילדי המתנ"ס ולפעמים היא מוצאת את עצמה לבדה מכינה את הפעילויות לילדים. רוב הסצנות שלה עם שיקלובר. מאמינה כי לנמרוד יש לב טוב. נדיר (דוד שאול): גרעין טיפש, קונה מנמרוד דברים חסרי ערך. בפלאשבק בעונה השנייה מגלים כי נדיר היה חכם מאוד ורפאלה הפילה אותו והפכה אותו לטיפש. התברר כי נדיר אסף מלא צווי הריסה למתנ"ס, וחשב שהם צבים. בן (דניאל גד): חייל המגיע למתנ"ס והופך למפקד הגרעינים. מתאהב ברפאלה ומנסה להשיג אותה, פעם אחר פעם, וכמעט נפגע שהיא לא מתייחסת אליו. אלרגי לכל מה שמתחיל בח"ית. הוא התפטר בסוף העונה הראשונה כמפקד אך חוזר. חלומו הוא להתמנות לסגן הרמטכ"ל. הצבע האהוב עליו הוא ירוק זית. שיקלובר (חנוך דאום): מנהל המתנ"ס שרוצה להרוס אותו ולבנות במקומו גורד שחקים עם פנטהאוז משלו למעלה. אדם אכזרי, טיפש ושונא ילדים, אדם לא-סימפתי. קיבל צו הריסה למתנ"ס לקראת סוף העונה השנייה. אהב להכין ירידים בילדותו. "גרעינים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הגרעינים באתר ערוץ הילדים.