laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הוברט וינגלבאואר

הוברט וינגלבאואר (בגרמנית: Hubert Wingelbauer; ‏25 במרץ 1915 - 9 בדצמבר 1987) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1977–1980. וינגלבאואר נולד בווינה ב-25 במרץ 1915. ב-1934 הוא התגייס לצבא אוסטריה ועד 1937 למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית. בעקבות האנשלוס הוא עבר לוורמאכט ונשלח לברלין לצורך השלמת השכלתו הצבאית. הוא הועלה לדרגת לוטננט ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-12 במנינגן. ב-1939 הוא נאלץ לעזוב את הצבא לאחר שהתגלה שהוא אינו עומד בחוקי הגזע של נירנברג. הוא חזר לאוסטריה והצטרף למחתרת האוסטרית שלחמה בשלטון הגרמני. ב-1940 הוא נלכד בידי הגרמנים ובמשך 31 חודשים הועבר בין מחנות ריכוז שונים. באפריל 1943 הוא שוחרר והועבר למעקב משטרתי, נעצר שוב בנובמבר 1944 ונידון לשנתיים מאסר על ידי בית הדין העממי. באפריל 1945 הוא הצליח להימלט ממחנה מעצר בשטיריה. מיד עם סיום המלחמה נרתם וינגלבאואר לסייע בהקמה מחדש של כוחות הביטחון האוסטריים. ב-1954 הוא הצטרף לז'נדרמריה B - כוח הביטחון האוסטרי הראשון שהוקם אחרי המלחמה. לאחר שהושגה עצמאותה המלאה של אוסטריה ב-1955, הפכה הז'נדרמריה לצבא הפדרלי האוסטרי ווינגלבאואר התגייס אליו. ב-1 בינואר 1957 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ונשלח להשלים את הכשרתו הצבאית באקול מיליטר בפריז. לאחר שנתיים של לימודים חזר לאוסטריה ומונה לראש מטה הבריגדה ה-2. באותה תקופה הוא הפך לבן חסותו של הגנרל ארווין פוסנגר. בתחילת 1966 הוא חזר לפריז לשמש כנספח צבאי. לאחר ארבע שנים בתפקיד חזר לאוסטריה ומילא תפקידי ניהול ומטה. ב-1971 הוא נשלח לשמש כנספח הצבאי בלונדון. ב-1976 הוא חזר לאוסטריה ומונה למפקח חיל הרגלים. ב-31 בדצמבר 1977 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל). הוא פרש מהצבא ב-31 בדצמבר 1980. Stefan Bader, An höchster Stelle, Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik, Wien 2004, S. 366 ff.
היינץ שארף

היינץ שארף (בגרמנית: Heinz Scharff; ‏17 בדצמבר 1920 - 24 בנובמבר 2014) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות של אוסטריה, בין השנים 1981–1986. שארף נולד בלאובן ב-17 בדצמבר 1920. הוא למד בתיכון גראץ, וב-1935 התגייס לצבא אוסטריה. לאחר האנשלוס פרש מהצבא האוסטרי והצטרף לשירות העבודה של הרייך. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לוורמאכט ונפצע קשה במהלך המערכה על צרפת. כעבור שישה חודשים בבית חולים הוא עבר ללמוד בבית ספר לקצינים בפוטסדאם, הפך ללויטננט והשתתף במבצע ברברוסה כמפקד פלוגה. הוא נפצע שלוש פעמים ועוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1943 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. הוא המשיך להילחם בחזית המזרחית עד סוף המלחמה והגיע לדרגת האופטמן. ב-1945 הוא נפל בשבי הצבא האדום ושחרר רק כעבור שמונה שנים. עם שחרורו הוא חזר לאוסטריה והתגייס לז'נדרמריה B - כוח ההגנה האוסטרי הראשון שהוקם לאחר המלחמה. לאחר הקמתה מחדש של האקדמיה הצבאית התרזיאנית ב-1957, שארף מונה למפקד הראשון שלה. לאחר מכן הועבר לפקד על בית הספר לשריון. ב-1960 מונה לראש מחלק ההדרכה במשרד ההגנה הפדרלי. בין 1963–1966 שימש כסגן ראש אגף המבצעים של הצבא, ולאחר מכן הועבר למטה הכללי והפך לבן חסותו של הגנרל ארווין פוסנגר. הוא נטל חלק חשוב בהקמת של כוחות הסיוע ששלחה אוסטריה למשימות שמירת השלום של האו"ם. ב-1970 הוא הועלה לדרגת בריגדיר. ב-31 בדצמבר 1980 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-31 בדצמבר 1986. Stefan Bader, An höchster Stelle, Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik, Wien 2004, S. 299 ff.
אוטמר טאושיץ

אוטמר טאושיץ (בגרמנית: Othmar Tauschitz;‏ 1925–2022) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1986–1990. טאושיץ נולד ב-1925 ולמד במכללת הכשרת מורים בקלגנפורט. ב-1942 הוא גויס ללופטוואפה והוכשר כצנחן. ב-1945 הוא נפל בשבי, וכעבור שנה שוחרר, חזר לאוסטריה והחל לעבוד כמורה. ב-1956 התגייס לחיל האוויר האוסטרי ונסע לשנה לקורס קצינים בארצות הברית. ב-1963–1966 למד באקדמיה להגנה לאומית בווינה. בין 1969–1975 היה מפקד מרכז המבצעים של חיל האוויר. בשנים 1976–1980 היה מפקד המחלקה האווירית במשרד ההגנה הפדרלי. ב-31 בדצמבר 1986 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 באוקטובר 1990. נפטר ב-2022. אוטמר טאושיץ
קרל מייצן

קרל מייצן (בגרמנית: Karl Majcen; ‏ נולד ב-8 ביוני 1934) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1990–1999. מייצן נולד בגראץ ב-8 ביוני 1934. ב-1952 הוא התגייס לז'נדרמריה B - כוח ההגנה האוסטרי הראשון שקם לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר הקמתו של צבא אוסטריה, עבר לשורותיו ולמד בבית הספר להכשרת קצינים באנס. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד המשמר. הוא למד בקורס המטה הכללי ולאחר מכן מילא תפקידי מנהל במשרד ההגנה הפדרלי. ב-1982 מונה למפקד הפיקוד הצבאי של וינה. ב-1 באוקטובר 1990 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) והחזיק בתפקיד עד פרישתו ב-20 בדצמבר 1999. מייצן נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא משמש כיועץ בכיר בארגון לתמיכה ביחסים הכלכליים שבין אוסטריה לסין אשר בסיסו בווינה. הוא דודו של הספורטאי רולף מייצן. קרל מייצן באתר הספרייה הלאומית הגרמנית קרל מייצן באתר איגוד הספורט של הצבא האוסטרי Übergabe der Funktion des Generaltruppeninspektors des Bundesheeres
קרחון ונדרפורד

קרחון ונדרפורד (באנגלית: Vanderford Glacier) הוא קרחון באזור ארץ וילקס שבאנטארקטיקה. רוחבו של הקרחון 9.26 קילומטרים. הקרחון זורם לכיוון צפון-מערב. קרחון ונדרפורד נשפך אל צידו הדרום-מזרחי של מפרץ וינסן, בסמוך מדרום לאיי וינדמיל. הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר, שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע היי ג'אמפ (מבצע קפיצה לגובה), שנערך על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1946–1947. אזור הקרחון צולם מהאוויר על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (ANARE), בשנת 1956. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית. הקרחון נקרא על שם בנג'מין ונדרפורד (Benjamin Vanderford), שהיה טייס על הסלופ וינסן (Vincennes), במהלך משלחת החקר של ארצות הברית, שנערכה בפיקודו של קפטן צ'ארלס וילקס, בין השנים 1838–1842. קרחון ונדרפורד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון ונדרפורד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
הורסט פליינר

הורסט פליינר (בגרמנית: Horst Pleiner; ‏ נולד ב-14 בנובמבר 1941) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1999–2002. פליינר נולד בזלצבורג ב-14 בנובמבר 1941. ב-1959 התגייס לצבא אוסטריה והוצב בגדוד היגרים ה-29. בין 1960–1969 למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית. ולאחר מכם עבר קורסים ליגרים. בין השנים 1969–1972 השתתף בקורס המטה הכללי באקדמיה להגנה הלאומית בווינה, ולאחר מכן הועבר למחלקת המבצעים במשרד ההגנה הפדרלי. במקביל שימש כמפקד גדוד הלנדווהר ה-32. ב-20 בדצמבר 1999 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) בד בבד עם העלאתו לדרגת גנרל. הוא היה האחרון שכיהן בתפקיד זה, ב-1 בדצמבר 2002 הוא פרש מהצבא ולאחר מכן שונתה הגדרת התפקיד של מחליפו ל"ראש המטה הכללי". הורסט פליינר באתר הצבא האוסטרי הורסט פליינר באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
רולנד ארטל

רולנד הנס ארטל (בגרמנית: Roland Hans Ertl; ‏ נולד ב-23 ביולי 1945) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 2002–2007. ארטל נולד בבאד האל ב-23 ביולי 1945. הוא למד בקורס קצינים בזלצבורג, ובשנות ה-70 הוצב פעמיים מחוץ לאוסטריה במסגרת כוחות שמירת השלום של האו"ם, פעם אחת ברמת הגולן ופעם אחת בדמשק. ב-1979 החל ללמוד בקורס המטה הכללי וסיים אותו ב-1982. לאחר מכן למד בקורס מיוחד בארצות הברית ואז עבד במחלקת האספקה במשרד ההגנה הפדרלי, לפני שנשלח ב-1993 לשמש כנספח צבאי בניו יורק. בשנת 2000 חזר לאוסטריה ומונה למפקד הפיקוד הצבאי זלצבורג. ב-1 בדצמבר 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי הראשון שהחזיק בתפקיד זה. הוא פרש מהצבא ב-30 בנובמבר 2007. ארטל נשוי ואב לשלושה ילדים. רולנד ארטל באתר הצבא האוסטרי רולנד ארטל באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
בני

בני (בספרדית: Río Beni) הוא נהר גדול הזורם באמזוניה הבוליביאנית והוא אחד מיובליו של נהר מדיירה. אורכו 1,600 ק"מ. מקורות הנהר נמצאים בהרי האנדים. הנהר זורם בפיתולים דרך ערבות ויערות עד. אל הנהר חובר נהר מדרה דה דיוס סמוך לעיירה ריברלטה. נהר מדיירה נוצר על ידי מפגש מימיו של הבני עם נהר ממורה. הנהר יפה לשיט לאורך 800 ק"מ ומשמש כנתיב שיט עיקרי בחבל ארץ זה. מדיה וקבצים בנושא בני בוויקישיתוף בני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עורכי אנציקלופדיה בריטניקה, Beni River, אנציקלופדיה בריטניקה, ‏11 באוקטובר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של בוליביה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרומית לגן עדן

דרומית לגן עדן (באנגלית: South of Heaven) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2021 בבימויו של אהרון קשלס ובכיכובם של ג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי. הסרט שוחרר ב-8 באוקטובר 2021 על ידי RLJE Films (אנ'). ג'ימי ריי (ג'ייסון סודייקיס), עבריין מורשע המשוחרר על-תנאי לאחר תקופת מאסר ארוכה, מנסה להעניק לאנני (אוונג'לין לילי), אהבת נעוריו הגוססת מסרטן ריאות, שנה אחרונה נפלאה ביחד. שמידט (שיי ויגהאם), קצין המבחן שלו, מונע ממנו להתנתק מעברו הפלילי. בנובמבר 2019, פורסם שג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי הצטרפו כשחקנים הראשיים של הסרט, אותו יביים אהרון קשלס על פי תסריט שכתב יחד עם נבות פפושדו וקאי מארק. בינואר 2020 פורסם כי לצוות השחקנים הצטרפו מייק קולטר, שיי וויגהאם, ג'רמי בוב (אנ'), מייקל פארה (אנ') ואמאורי נולאסקו. הצילומים התרחשו בטקסס במרץ 2020.‏ הסרט הופץ בארצות הברית ב-8 באוקטובר 2021 על ידי RLJE Films (אנ')‏. ובשאר העולם על ידי חברת UNIVERSAL "דרומית לגן עדן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דרומית לגן עדן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דרומית לגן עדן", באתר Metacritic (באנגלית) "דרומית לגן עדן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Grater, Tom (6 בנובמבר 2019). "Jason Sudeikis & Evangeline Lilly Board Thriller 'Till Death' For 'Big Bad Wolves' Director Aharon Keshales, Cinestate". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Reimann, Tom (6 בנובמבר 2019). "Jason Sudeikis and Evangeline Lilly to Star in Thriller 'Till Death'". Collider. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Hermanns, Grant (7 בנובמבר 2019). "Jason Sudeikis & Evangeline Lilly Join Thriller Till Death". Comingsoon.net. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) TV News Desk (6 בנובמבר 2019). "Jason Sudeikis & Evangeline Lilly Will Star in TILL DEATH". BroadwayWorld. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Grater, Tom (17 בינואר 2020). "'Evil' Star Mike Colter Joins Jason Sudeikis & Evangeline Lilly In Thriller 'Till Death'". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Hinton, Jay (19 בינואר 2021). "Glen Rose working to become Film Friendly Texas town". Glen Rose Reporter. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Staff, Times (26 באוגוסט 2021). "Virtually every movie coming to theaters or streaming this fall". The Los Angeles Times. נבדק ב-28 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "2021 Nominees & Finalists". 18 באוקטובר 2021. נבדק ב-18 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Thank you AFIN film festival for honoring SOUTH OF HEAVEN with 5 awards". נבדק ב-29 נוב' 2021. {{cite web}}: (עזרה)
מריו דאובנפלד

מריו דאובנפלד (בלוקסמבורגית: Mario Daubenfeld;‏ נולד ב-16 ביוני 1958) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג לזמן קצר בין 2013–2014. דאובנפלד נולד בווסרבילינג ב-16 ביוני 1958, והתגייס לצבא לוקסמבורג מיד לאחר סיום לימודיו התיכוניים באכטרנאך. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל. ב-1982 הוא סיים את לימודיו והוצב במרכז ההכשרה הצבאית בדיקריך. בין 1983–1984 הוא למד בבית הספר לרגלים במונפלייה. בין 1988–1989 הוא פיקד על הכוח הלוקסמבורגי שהוקצה לפיקוד אירופה של נאט"ו. ב-1992 הוא פיקד על הכוח הלוקסמבורגי שנשלח ליוגוסלביה. ב-1997 הוא נשלח שוב לבוסניה והרצגובינה. ב-26 בינואר 2002 הוא מונה לנציג הלוקסמבורגי בוועדה הצבאית של נאט"ו. זמן קצר לאחר מכן מונה לנציג לוקסמבורג גם בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-1 בפברואר 2013 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 בדצמבר 2014. דאובנפלד פעיל כיום במפלגת הרפורמה הדמוקרטית האלטרנטיבית - מפלגת ימין הפועלת בלוקסמבורג. הוא נשוי ואב לבת. מריו דאובנפלד, באתר נאט"ו. מריו דאובנפלד, ברשת החברתית פייסבוק
גסטון רייניג

גסטון רייניג (בלוקסמבורגית: Gaston Reinig;‏ נולד ב-17 בנובמבר 1956) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג בין השנים 2008–2013. רייניג נולד בדיקירך ב-17 בנובמבר 1956. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא לוקסמבורג. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל, וב-1980 חזר ללוקסמבורג והוצב במרכז ההכשרה בדיקירך. ב-1981 החל ללמוד בבית הספר לחי"ר במונפלייה. ב-1982 החל לפקד על יחידות קטנות בצבא לוקסמבורג, וב-1984 מונה למפקד הכוחות הלוקסמבורגיים שהוקצו לכוח הרב-לאומי של נאט"ו. בין 1992–1995 הוא שימש כנציג לוקסמבורג בוועדות הכספים, הלוגיסטיקה והמנהלה של נאט"ו. ב-1997 הוא הוצב בבוסניה והרצגובינה. ב-1998 הוא מונה לנציג לוקמבורג בוועדה הצבאית של נאט"ו, וב-2000 הוסמך לייצג אותה גם בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-2002 הוא מונה למפקד המרכז הצבאי בדיקירך - הבסיס הצבאי הראשי של צבא לוקסמבורג. ב-15 בינואר 2008 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 בפברואר 2013. מדיה וקבצים בנושא גסטון רייניג בוויקישיתוף גסטון רייניג, באתר נאט"ו.
ניקו רייס

ניקו רייס (בלוקסמבורגית: Nico Ries;‏ נולד ב-30 ביולי 1953) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג בין השנים 2002–2008. רייניג נולד בלוקסמבורג סיטי ב-30 ביולי 1953. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא לוקסמבורג. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל, וב-1977 חזר ללוקסמבורג. מאז ועד 1994 פיקד על יחידות קטנות בצבא לוקסמבורג, ולאחר מכן הועבר למלא תפקידין בכירים במטה הכללי. למשך תקופה קצרה הוא הוצב ביוגוסלביה. ב-28 בינואר 2002 הוא מונה לתפקיד ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) עד פרישתו ב-15 בינואר 2008. הוא נשוי ואב לשני ילדים. מדיה וקבצים בנושא ניקו רייס בוויקישיתוף ניקו רייס, באתר נאט"ו.
גי לנץ

גי לנץ (בלוקסמבורגית: Guy Lenz;‏ נולד ב-28 בינואר 1946) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג בין השנים 1998–2002. לנץ נולד ב-28 בינואר 1946 למשפחת כורים בפייטינג. ב-1965 הוא החל ללמוד באוניברסיטת לייז', וב-1969 התגייס לצבא לוקסמבורג ווהחל ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר ולאחר מכן בבית הספר לחי"ר במונפלייה. לאחר סיום לימודיו חזר ללוקסמבורג והוצב במרכז ההדרכה בדיקריך. ב-1990 הוא הוצב במטה הכללי בלוקסמבורג סיטי, ושנה לאחר מכן נשלח לעיראק. ב-1995 הוא מונה לנציג לוקסמבורג בוועדה הצבאית של נאט"ו ובוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-2 ביולי 1998 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד 28 בינואר 2002. גי לנץ, באתר נאט"ו.
אטיין באלה

אטיין באלה (בצרפתית: Etienne Baele;‏ 29 באפריל 1891 – 1975) היה גנרל בלגי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא בלגיה בין 1950–1951, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1951–1952. באלה נולד ב-29 באפריל 1891, והתגייס לצבא בלגיה. ב-26 בדצמבר 1938 הוא הועלה לדרגת קולונל, ובמהלך הקרב על בלגיה במלחמת העולם השנייה פיקד על רגימנט הארטילריה ה-7. לאחר כיבוש בלגיה בידי הגרמנים הצטרף לצבא בלגיה החופשית, וב-26 ביוני 1944 הועלה לדרגת גנרל מאיור. בפברואר 1950 מונה לראש המטה הכללי של הצבא הבלגי, וב-2 באפריל 1951 עזב את התפקיד כדי לשמש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו - השני בתולדות התפקיד אחרי עומר בראדלי. ב-1952 הוא הוחלף בידי צ'ארלס פולקס. הוא נפטר ב-1975. אטיין באלה באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אטיין באלה".
ג'מאל סג'אתי

ג'מאל סג'אתי (בערבית: جمال سجاتي; נולד ב-3 במאי 1999) הוא אתלט אלג'יראי, סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) ובעל התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים בריצת 800 מטר. סג'אתי נולד בתיארת שבאלג'יריה. בשנת 2021 הגיע סג'אתי לטוקיו שביפן על-מנת להשתתף בריצת 800 מטר באולימפיאדת טוקיו, אך עם הגעתו נמצא חיובי לנגיף קורונה, נכנס לבידוד ופספס את התחרות. במשחקי הים התיכון שנערכו באוראן שבאלג'יריה בשנת 2022 זכה סג'אתי במדליית זהב בריצת 800 מטר, בתוצאה של 1:44.52 דקות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית בשנת 2022 זכה סג'אתי במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.14, אחרי עמנואל קוריר מקניה (1:43.71 דקות) ולפני מרקו ארופ מקנדה (1:44.28 דקות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 הוא סיים שמיני בריצת 800 מטר לאחר שנפסל בריצת הגמר. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי 2024 קבע בריצת 800 מטר שיא לאומי חדש של 1:41.56 דקות, לפני עמנואל ואניוני מקניה (1:41.58 דקות) וגבריאל טואל מצרפת (1:41.61 דקות) ואת התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים. שבוע לאחר מכן, במסגרת ליגת היהלום במונקו ב-12 ביולי הוא שיפר את שיאו הלאומי והעמידו על 1:41.46 דקות. ריצת 600 מטר: 1:15.03 דקות (2022) ריצת 800 מטר: 1:41.46 דקות (2022), שיא אלג'יריה ריצת 800 מטר: 1:46.28 דקות (2022) מדיה וקבצים בנושא ג'מאל סג'אתי בוויקישיתוף ג'מאל סג'אתי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
טרבור באסיט

טרבור באסיט (באנגלית: Trevor Bassitt; נולד ב-26 בפברואר 1998) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת 400 מטר משוכות וסגן אלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 400 מטר. באסיט נולד בבלאפטון שבאוהיו, ארצות הברית. באליפות העולם באולם שנערכה בחודש מרץ 2022 בבלגרד שבסרביה זכה באסיט במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 45.05 שניות, אחרי ג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו (45.00 שניות) ולפני קרל בנגטסטרם משוודיה (45.33 שניות). באליפות העולם שנערכה בחודש יולי 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה באסיט במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 47.39 שניות, אחרי אליסון דוס סנטוס מברזיל (46.29 שניות) וראיי בנג'מין מארצות הברית (46.89 שניות). מדיה וקבצים בנושא טרבור באסיט בוויקישיתוף טרבור באסיט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרבור באסיט, ברשת החברתית אינסטגרם טרבור באסיט, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מרווין ג'ונס

מרווין ג'רמיין ג'ונס (באנגלית: Marvin Jermaine Jones; נולד ב-29 בדצמבר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בבילבאו באסקט. ג'ונס החל לשחק כדורסל במכללת היילנד, ולאחר מכן שיחק גם עבור אוניברסיטת קנט סטייט ואוניברסיטת טקסס סאות'רן. לאחר שלא נבחר בדראפט 2017 ב-NBA, חתם ג'ונס בקולוסוס רודוס מליגת העל היוונית, והעמיד בה ממוצעים של 10.4 נקודות, 6.2 ריבאונדים וחסימה אחת למשחק. ב-15 ביוני 2018 הוא חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הסלובני אולימפיה ליובליאנה. לאחר מכן שיחק בפטקים ספור הטורקית ובקרקה נובו מסטו הסלובנית. ב-28 בינואר 2020 חזר ליוון וחתם בפרומיתאס פטרס, שמשחקת גם ביורוקאפ. ב-17 ביולי 2020 עבר לפריסטרי אתונה, גם היא מליגת העל היוונית. ב-31 משחקים בקבוצה העמיד ממוצעים של 9.1 נקודות ו-6.9 ריבאונדים למשחק. ב-28 ביולי 2021 חתם בפאוק סלוניקי, קבוצתו הרביעית ביוון, ורשם ממוצעים של 15.7 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק ב-13 משחקים. ב-19 במרץ 2022 חתם בלאונס דה פונסה מליגת העל הפוארטו ריקנית. ב-22 ביולי 2022 חתם בהפועל חולון. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket Connor Whelan, Strapped In: Kent State Signs JUCO PF Marvin Jones, Hustle Belt, ‏2014-04-24 (באנגלית) Adam Coleman, Second-chance players find home, enjoy new success at Texas Southern, San Antonio Express-News, ‏2017-03-16 (באנגלית אמריקאית) Nicola Lupo, Marvin Jones signs with Peristeri - Sportando, sportando.basketball (באנגלית אמריקאית) PAOK picks up Marvin Jones, Eurohoops, ‏2021-07-28 (באנגלית) El centro Marvin Jones será el segundo refuerzo de los Leones de Ponce, Primera Hora, ‏2022-03-20 (בספרדית) יעקב מאיר, מרווין ג'ונס חתם בהפועל חולון, באתר ישראל היום, ‏22 ביולי 2022 חיזוק לאלופה: מרווין ג'ונס חתם בחולון, באתר ‏מאקו‏, 22 ביולי 2022 אהרלה ויסברג‏, מחליף לקייזר: הפועל חולון החתימה את הסנטר מרווין ג'ונס, באתר וואלה, 22 ביולי 2022 חיזוק מרשים: מרווין ג'ונס חתם בהפועל חולון, באתר www.one.co.il, ‏2022-07-22 סוף לנדודיי: היכרות עם הסנטר החדש של חולון, באתר www.one.co.il, ‏2022-07-23
פנינה מוהנדו

פנינה מוהנדו (באנגלית: Penina Muhando; נולדה ב-3 במרץ 1948) היא מחזאית ואשת תיאטרון טנזנית. היא כיהנה כפרופסור באוניברסיטת דאר א-סלאם (אנ') במחלקה לאומנויות יפות ואומנות הבמה. פנינה מוהנדו נולדה בשנת 1948 למשפחת מורה במחוז מורוגורו (אנ') שבטנגניקה, שאז הייתה מושבה בריטית וכיום טנזניה. בשנת 1968 היא החלה ללמוד באוניברסיטת דאר א-סלאם וקיבלה ממנה תואר ראשון בתיאטרון, תואר שני בחינוך ובשנת 1983 תואר שלישי בבלשנות. בסוף שנות ה-60 היא תמכה ברעיוניות אוג'מאה של נשיא ג'וליוס נייררה. המחזה הראשון שלה Haitia ‏ (1972) מתאר את היתרונות של השיטה. בהמשך היא התאכזבה מפער שנפתח בין הרעיון ליישום. המחזות שלה משנות ה-80 מתרכזות בשחיתות שלטונית ומשחקי כוח של הפוליטיקאים. בשנת 1998, ביחד עם אמנדינה ליהאמבה, היא עבדה על פרויקט Tuseme שעסק בחינוך תלמידות בית הספר באמצעות תיאטרון. מהונדו עשתה קריירה אקדמית מוצלחת. בשנת 1982 היא מותנה לראש מחלקת אומנויות. בשנת 1984 היא מונתה לפרופסור באוניברסיטה בה למדה. בשנים 1990–1991 היא הייתה דיקאן. בשנת 1991 היא פרסמה עבודתה Culture and development: the popular theatre approach in Africa על פיתוח התיאטרון הקהילתי בטנזניה. בשנת 1998 מהונדו עזבה את האוניברסיטה ומונתה למנהלת Forum for African Women Educationalists, ארגון שעוסק בחינוך נשים ב-34 מדינות אפריקה. משרדי הארגון היו ממוקמות בניירובי. בשנת 2011 היא חזרה לטנזניה והמשיכה ללמד באוניברסיטה. היא מונתה לפרופסור ללימודי אפריקה. מהונדו פרשה ממנה לגמלאות בשנת 2018. ביוגרפיה פנינה מוהנדו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Prof. Penina Mlama > GATE, GATE (באנגלית בריטית)
B2C

B2C (ראשי תיבות של business-to-consumer בעברית: עסק לצרכן) נקרא גם ישירות לצרכן (DTC) הוא מודל עסקי של מכירת מוצרים מעסק ישירות ללקוחות. מודל עוקף קמעונאי צד שלישי, סיטונאים או מתווכים אחר בין עסקים לצרכנים. כיום, מכירות ישירות לצרכן מבוצעות במקרים רבים באופן מקוון. עם זאת, מותגים ישירות לצרכן עשויים גם להפעיל שטחי קמעונאות פיזיים כהשלמה לפלטפורמת המסחר האלקטרוני העיקרית שלהם. ההפך ממודל זה הוא מודל B2B B2C הפך לפופולרי מאוד במהלך בועת הדוט-קום של סוף שנות ה-90, כאשר היא שימשה בעיקר להתייחסות לקמעונאים מקוונים שמכרו מוצרים ושירותים לצרכנים דרך האינטרנט. מודל עסקי זה היווה כמודל המרכזי לפני המהפכה התחבורית והחשמלית המודרניים כאשר אנשים צרכו מעסקים מקומיים בשל המרחק הגאוגרפי והתחרות העסקית הייתה מוגבלת יותר. ככל שאמצעי תחבורה חדשים המשיכו להופיע (סירות קיטור, רכבות, רכבים ומטוסים), הצרכנים זכו לגישה למגוון רחב יותר של ספקי סחורות ושירותים, מה שהגביר את התחרות העסקית והצריך מתווכים רבים יותר. הופעת האינטרנט הגבירה את הגישה לסוגים רבים ושונים של סחורות ושירותים, ותחרות מוגברת גרמה לכך שעסקים נאלצו להשקיע מאמצים נוספים כדי לזכות ולשמור על לקוחות. מודל B2C נהנה מעלויות נמוכות יותר בהשוואה לקמעונאות פיזית, מכיוון שהוא הפחית את מספר המרכיבים העסקיים השונים כמו עובדים, עלות רכישה, דיוור, השכרה או הקמת חנות פיזית. בנוסף, המודל מאפשר לחברות קטנות יותר להתחרות בחברות גדולות ומצליחות במונחים של מחיר, זמינות המוצרים ואיכות מכיוון שהעלויות נמוכות יותר. הסיכונים העיקריים בתחום הB2C, בדגש על זה המקוון הם סיכוני סייבר ודרישות שרשרת אספקה, הוא מטיל על העסק משימות שבמודלים אחרים מוטלים על סיטונאים וקמעונאים, כגון משלוח, תיוג ואבטחת סייבר. המודל העסקי הישיר לצרכן מטיל את כל הנטל של שרשרת האספקה על הפירמה עצמה ובמקום למכור רק למפיצים מעטים, המוצרים חייבים להיות מסופקים ללקוחות בודדים רבים. מדיה וקבצים בנושא B2C בוויקישיתוף מה זה B2C באתר לסטארטאפ Business-to-Consumer (Direct-to-consumer), May 20, 2019 Advantages and disadvantages of Direct-to-consumer (אורכב 31.12.2021 בארכיון Wayback Machine) Study for Business, October 15, 2018 Advantages and disadvantages of Direct-to-consumer (אורכב 31.12.2021 בארכיון Wayback Machine) study4business.com October 15, 2018
סטודיו למשחק ניסן נתיב

סטודיו למשחק ניסן נתיב הוא בית ספר למשחק ולאמנויות התיאטרון. מסלול הלימודים בסטודיו כולל שלוש שנות לימודי משחק, תנועה, עבודת פיתוח קול ומוזיקה, בנוסף לסדנאות ולמכינות. הצגות הסטודיו השתתפו בפסטיבלים ובתחרויות בינלאומיות. במסגרת הסטודיו הופקה בשנת 2008 ההצגה "הצגה יומית". את הסטודיו ייסד ניסן נתיב במרתף נטוש ברח' ריינס 47 בתל אביב בשנת 1963. לאחר חודשים אחדים עבר המוסד למבנהו של בית הספר תל נורדאו שבמרכז תל אביב, שם שכן עד שנת 1974. לאחר מכן עבר לרח' בצלאל יפה פינת אחד העם, ומשם לרחוב הרצל 158 בתל אביב (בית מרס). ב-15 בדצמבר 2015 עבר הסטודיו למשכנו הקבוע שהוקם במיוחד עבורו וממוקם ברחוב נועם 5 ביפו. בשנת 1987 הוקם סניף נוסף לסטודיו בבית אלישבע בשכונת המושבה היוונית שבירושלים. בספטמבר 2022 עבר הסניף למשכן הקבע שלו סמוך לבית העם ברחוב בצלאל. הסטודיו למשחק הוא כיום חלק אינטגרלי מקמפוס ירושלים לאמנויות שהקימה עיריית ירושלים במטרה לעודד שיתופי פעולה בין המוסדות הפועלים בו והפיכתו למרכז ארצי ללימודי אמנויות הבמה והקולנוע. הקמפוס כולל גם את בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, בית הספר לתיאטרון חזותי והמרכז למוזיקה מן המזרח. ערכים על בוגרי ניסן נתיב אתר האינטרנט הרשמי של סטודיו למשחק ניסן נתיב סטודיו למשחק ניסן נתיב, ברשת החברתית פייסבוק סטודיו למשחק ניסן נתיב, סרטונים בערוץ היוטיוב יונתן אסתרקין, חזרה לבמה הראשונה: 45 שנה לניסן נתיב, באתר nrg‏, 1 בספטמבר 2008 יובל שרף וקרן מור מתאחדות במופע למען ניסן נתיב, באתר nana10‏, 16 באוקטובר 2013 יאיר אשכנזי, תחקיר: היחסים האסורים והמורים שחצו גבולות בניסן נתיב ירושלים, באתר הארץ, 31 בינואר 2019
הורנר

האם התכוונתם ל... אלכס קאפ הורנר – שחקנית אמריקאית ג'ון ר. הורנר – פלאונטולוג אמריקאי ג'יימס הורנר – מלחין יהודי-אמריקאי כריסטיאן הורנר – מנהל קבוצת פורמולה פלורנס סאלי הורנר – ילדה אמריקאית שנחטפה תסמונת הורנר – מחלה במערכת העצבים הורן