laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברונו סקלנובסקי

ברונו סקלנובסקי (בצ'כית: Bruno Sklenovský‏; 17 באוקטובר 1893 - 1 באוגוסט 1957) היה מייג'ור גנרל צ'כוסלובקי אשר שימש כמפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה במהלך מלחמת העולם השנייה. סקלנובסקי נולד בוייטרקוביצה ב-17 באוקטובר 1893. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית. באוגוסט 1916 הוא נפל בשבי הרוסי. הוא בחר להתגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים עבור עצמאות ארצם. ב-1920 הוא חזר לצ'כוסלובקיה, שזכתה בינתיים בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי. בין 1922-1923 הוא למד בבית הספר למלחמה בפראג. ב-1927 הוא חזר לבית הספר, הפעם כמורה לטקטיקת ארטילריה. באוקטובר 1933 הוא מונה למפקד גדוד ארטילריה. בין 1935–1938 היה חבר בצוות שעסק בתכנון ביצורי הגבול של צ'כוסלובקיה. לאחר מכן מונה לראש מטה הפיקו האזורי ברנו. במרץ 1939 נכבשה צ'כוסלובקיה בידי הגרמנים. למשך תקופה קצרה, סקלנובסקי היה חבר בתנועת התנגדות לגרמנים, אולם בדצמבר של אותה שנה נמלט לצרפת שם חבר לממשלה הצ'כוסלובקית הגולה. הוא מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-1 של הצבא הצ'כוסלובקי הגולה. לאחר נפילת צרפת בידי הגרמנים, סקלנובסקי נמלט יחד עם הממשלה לבריטניה. הצבא הצ'כוסלובקי הגולה עבר ארגון מחדש, וסקלנובסקי מונה לסגן ראש מטה משרד ההגנה. ב-13 בינואר 1941 הוא מונה לראש מטה משרד ההגנה - תפקיד שהפך אותו בפועל למפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה. הוא כיהן בתפקיד עד סיום המלחמה, ולאחריה נותר בבריטניה כראש המשלחת הצ'כוסלובקית בארץ. בסוף שנת 1945, חזר סקלנובסקי לצ'כוסלובקיה, ומונה ליועצו הצבאי של נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש. ב-1 באוקטובר 1946 הוא הועבר לתפקיד מפקד הקורפוס ה-3. בינואר 1948 הוא עזב את הצבא. כעבור חודש, השתלטו הקומוניסטים על הארץ. סקלנובסקי החליט לעזוב את הארץ. הוא עזב לגרמניה המערבית, ומשם לבריטניה ולבסוף השתקע בטורונטו שבקנדה. השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקי הוריד אותו לדרגת טוראי ושלל ממנו את כל עיטוריו. הוא נפטר בטורונטו ב-1 באוגוסט 1957. ברונו סקלנובסקי באתר הצבא הצ'כי ברונו סקלנובסקי באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
רונית קרק

רונית קרק (נולדה ב-22 בפברואר 1965) היא פרופסור מן המניין בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, מתמחה בפסיכולוגיה ארגונית ובהיבטים שונים של מגדר. רונית קרק סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1991. בשנת 1994 התקבלה למסלול ישיר לדוקטורט בחוג לפסיכולוגיה בתחום פסיכולוגיה ארגונית בהדרכת פרופסור בועז שמיר, אותו סיימה בשנת 2001. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה מנהיגות, הזדהות ומגדר, והעבודה זיכתה אותה בפרס לוראל-רקנטי. קרק סיימה השתלמות פוסט-דוקטורט באוניברסיטת מישיגן ובשנת 2002 התקבלה כחברת סגל בחוג לפסיכולוגיה ובחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2007 הועלה לדרגת מרצר בכירה, ובשנת 2015 הועתה לדרגת פרופסור חבר. קרק היא המייסדת והמנהלת הראשונה של מסלול 'מיגדר בשטח: מתיאוריה לעשייה חברתית', בתוכנית ללימודי מיגדר באוניברסיטת בר-אילן, מסלול לתואר שני לנשים אקטיביסטיות, המשלב תיאוריה ופרקטיקה. תחומי המחקר של פרופסור קרק הם: מנהיגות ומונהגות בארגונים, זהויות והזדהויות בארגונים, מיגדר בארגונים, מנהיגות של נשים, יחסים חיוביים בארגונים, יחסי חונכות וחניכה. עבודותיה של קרק התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת מובילים. פרופסור קרק מייעצת למגוון ארגונים ומנהלים/ות במיגזר הציבורי, הפרטי והשלישי וחברה בהנהלות של גופים שונים שתומכים בקידום נשים ונערות ובצדק חברתי. רונית קרק היא בתם של ג'רמי קרק, שהיה רופא בצנחנים, ראש ענף בריאות הצבא במנהל ובהמשך רופא ופרופסור לאפידמיולוגיה ורפואה חברתית במרכז הרפואי הדסה בעין כרם ושל פרופסור רות קרק, פרופסור אמריטה בחוג לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים. מדיה וקבצים בנושא רונית קרק בוויקישיתוף רונית קרק באתר החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן רונית קרק, באתר גוגל סקולר רונית קרק, פמניזם ושוויון מגדרי במקום העבודה רונית קרק, ארגון בהטרדה: היבטים ארגונים של הטרדה מינית
עבודה בעגלות בארצות הברית

עבודה בעגלות בארצות הברית היא תופעה שבמסגרתה ישראלים (במיוחד צעירים לאחר שירותם הצבאי) עובדים בעגלות מכירה ברחבי ארצות הברית - בעיקר בקניונים מסחריים. בעגלות אלו נמכרים בעיקר מוצרי קוסמטיקה ואף מוצרים המיוצרים בים המלח. בדרך כלל עבודה זו (היכולה להוביל לרווח של כעשרות אלפי דולרים) אינה חוקית ואף עלולה להוביל למאסר ולאיסור חזרה לארצות הברית. חוסר החוקיות של העבודה בדרך כלל נובע משיטות המכירה האגרסיביות, הלבנות הון ומחוסר אישורי עבודה של העובדים אשר מגיעים מישראל עם אשרות תיירים בלבד. בנוסף על כך, המעסיקים בעגלות נוטים להשתמש באופן בעייתי באשרותh2b, שמאפשרות להעסיק עובדים זרים לא מקצועיים באופן זמני. ביוני 2011 הקונסוליה האמריקנית בתל אביב השיקה קמפיין שנועד לשכנע צעירים ישראלים להימנע מעבודה זו כי אינה חוקית. מקרה בולט התפרסם בנובמבר 2014, כאשר עומר גור גייגר (מייסד חברת המכירות "רסקו" שהעסיקה כ-140 איש והרוויחה מיליוני דולרים ברחבי ארצות הברית) נידון לשש וחצי שנות מאסר לאחר שהורשע ב-34 סעיפים שכללו העלמת מס של מיליוני דולרים ועידוד לעבודה בלתי חוקית. חגי עמית, הסיפור של עומר גור - מלך העגלות בארה"ב שהתרסק, באתר TheMarker‏, 4 בנובמבר 2016 אירה אימרגליק‏, "מי שמבטיח עבודה חוקית בעגלות בארה"ב - פשוט משקר", באתר וואלה, 11 במרץ 2016 אטילה שומפלבי, ארה"ב נגד ישראלים בעגלות: "תיכלאו עם אנסים", באתר ynet, 21 ביוני 2011 מערכת ישראל היום, סופו של "מלך העגלות" בארה"ב: ישראלי הורשע בהעסקת עובדים לא חוקיים, באתר ישראל היום, 1 בנובמבר 2016 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עבודה בעגלות בארצות הברית".
סרגיי אינגר

יאן סרגיי אינגר (בצ'כית: Jan Sergěj Ingr‏; 2 בספטמבר 1894 - 17 ביוני 1956) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי, אשר שימש כשר ההגנה של הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה במהלך מלחמת העולם השנייה. אינגר נולד בעיירה ולקוש ב-2 בספטמבר 1894. אביו היה ראש העיר. ב-1913 הוא התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח להילחם בחזית המזרחית. בסתיו 1915 הוא נפל בשבי הרוסי, והתגייס מרצונו לדיוויזיה הסרבית ה-1 שלחמה לצד הרוסים. הוא לחם בחזית המקדונית, וב-1916 התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו למען עצמאות ארצם. ב-1917 הוא נשלח לחזית המערבית והשתתף בקרבות נגד הגרמנים בצרפת ובארדנים. בדצמבר 1918 חזר אינגר לצ'כוסלובקיה שזכתה בינתיים בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי החדש. הוא השתתף במערכה נגד הונגריה (חלק מהמלחמה ההונגרית-הרומנית), ולאחר מכן טיפס במהירות בסולם הדרגות. ב-1938 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-3. במרץ 1939, בעקבות כיבוש צ'כוסלובקיה בידי הגרמנים, נמלט אינגר מהארץ ומצא מקלט בצרפת. בהוראתו האישית של הנשיא אדווארד בנש, הוא החל להקים צבא צ'כוסלובקי גולה שהיה נאמן לממשלה הצ'כוסלובקית הגולה. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, לחם אינגר לצד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה כנגד הגרמנים. לאחר נפילת צרפת, נמלט אינגר יחד עם הממשלה הגולה לבריטניה, וב-21 ביולי 1940 מונה לשר ההגנה שלה. ב-19 בספטמבר 1944 הוא הודח מהתפקיד בעקבות דרישת ברית המועצות, אולם מונה במקום זאת למפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה. ב-5 באפריל 1945 הוא הודח גם מתפקיד זה. ב-6 ביולי 1945 אינגר עזב את הצבא בדרגת גנרל ארמייה, ומונה לשגריר צ'כוסלובקיה בהאג. בהיעדרו, בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה, ואינגר ניתק את קשריו עם הממשל החדש. הוא עבר לפריז, וב-1949 הקים את "מועצת צ'כוסלובקיה החופשית" גוף שנועד להוות אלטרנטיבה לממשל הקומוניסטי. הוא נפטר ב-17 ביוני 1956 מאי ספיקת לב. מדיה וקבצים בנושא סרגיי אינגר בוויקישיתוף סרגיי אינגר מוזיאון לזכרו של אינגר סרגיי אינגר באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
יוסף זינגר (ספורטאי)

יוסף זינגר (1944–1995) היה צייר ישראלי ושחקן טניס שולחן פאראלימפי. זינגר נולד ברוסיה ועלה לישראל בשנת 1949. בשנת 1962 עבר תאונת אימונים בצבא ונפגע בצוואר. הוא היה משותק בפלג גוף תחתון, קטוע יד שמאל ומוגבל תנועה ביד ימין ללא יכולת תפעול של כף היד. במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) התחרה בטניס שולחן בדרגת נכות A2. בטורניר היחידים הגיע לשלב שמינית הגמר ובטורניר הזוגות (עם יחזקאל חי) הגיעו לשלב רבע הגמר. היה חבר משלחת ישראל גם אל המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972). באולימפיאדה זו השתתפו ישראלים בטורניר טניס שולחן לקבוצות ולא נשמר תיעוד של זהות הספורטאים בכל תחרות. משנת 1967 היה חבר בארגון אמני הציור בפה או ברגל. בשנת 1969 הוציא רישיון נהיגה בעזרת מתקן כתף שסייע לו לשלוט ברכב. שושבינו בחתונה וסנדק בנו היה שמחה הולצברג. בשנת 1995 נפטר והוכר כחלל צה"ל בהיותו נכה צה"ל שנפטר לאחר השירות. קורות החיים של יוסף זינגר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון יוסף זינגר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים, באתר הרשמי של IPC (באנגלית) יוסף זינגר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל הם מציירים בעל פה, מעריב, 23 באוגוסט 1974 אברהם תירוש, אין דבר העומד בפני הרצון, מעריב, 20 באפריל 1969 שמואל טל, 43 ספורטאים נכים ייצאו מחרתיים לאולימפיאדה, דבר, 30 ביולי 1972 אברהם תירוש, שמונים אחוז מהנכים עוברים מבחן נהיגה בפעם הראשונה, מעריב, 10 ביוני 1969 תמר אבידר, מה עשו הפצועים לאבי הפצועים, מעריב, 19 בספטמבר 1976
אנדריי זוכבאיה

אנדריי זוכבאיה (נולד ב־10 ביולי 1980) הוא חותר פאראלימפי ישראלי. שלוש פעמים השתתף באליפות העולם לנוער בחתירה והתמודד בחתירה זוגית. בשנת 1996 התחרה עם יואל נחום וזכה במדליית כסף ובשנת 1998 התחרה עם אנטון שור וזכה במדליית ארד. בשנת 1997 התחרה עם גנדי קליינמן והם דורגו במקום השישי. בשנת 2000 נפגע בתאונת דרכים. באליפות העולם בשייט לנכים לשנת 2007 היה חבר הנבחרת בתחרות חתירה ברביעייה (עם אנסטסיה דוברובולסקי, גילת עבאדי, פיטר דויטש וההגאי גנדי סנדלר) והם הגיעו למקום השלישי. במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) התחרה ברביעיית חתירה (עם ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ, אנסטסיה דוברובולסקי וההגאי גנדי סנדלר) והם דורגו במקום ה-12 בדירוג הכללי. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית)
קוברסקי

האם התכוונתם ל... קוֹבַרְסְקִי: אלכסנדר קוברסקי – פרופסור לכימיה פיזיקלית לב קוברסקי – פיזיקאי יליד רוסיה ממוצא יהודי שהתאזרח בצרפת פליסיאן קוברסקי – צייר ופסל פולני קוּבֵּרְסְקִי: בוב קוברסקי – שחקן פוטבול אמריקאי חיים קוברסקי – מנהל המחלקה לחינוך ותרבות בעיריית ירושלים, מנכ"ל משרד הפנים ויו"ר הדירקטוריון של בנק המזרחי המאוחד סטיב קוברסקי – כדורסלן אמריקאי
התמוטטות מצוקי הכורכר

התמוטטות מצוקי הכורכר היא תופעה שבה סלעי הכורכר שבחופי ישראל ובעולם כולו נפגעים, נהרסים ומתמוטטים. תופעה זו עלולה להתרחש בעקבות בליה טבעית של גלי ים, רוח וגשם. בנוסף על כך, סכנת עליית מפלס הים בגלל התחממות כדור הארץ מסכן אף הוא את הסלעים. בעיה נוספת היא השפעת מבנים ימיים כגון נמלים, מעגנות (מרינות) ושוברי גלים. מבנים אלו חוסמים את זרם החול הטבעי המגיע לחופים ובכך מדלדלים את רצועת המגן הטבעית של המצוק. כתב עיתון הארץ לענייני איכות הסביבה, צפריר רינת טען כי רק ב-2017 נגרעו מחופי ישראל כסדר גודל של כ-700 משאיות חול. דוגמה בולטת לתופעה זו היא באזור חוף אשקלון, שבה מצוק הכורכר נסוג כ-22 מטרים בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21. בקיץ 2005 אירעה התמוטטות של חלק מהמצוק עליו שוכן היישוב בית ינאי שבשרון. על-פי מחקר של מיכה קליין ודב צביאלי מהחוג לגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה, המצוק בבית ינאי נסוג באחד ממקטעיו כ-25 מטרים בשנים 1918–2000. אף בהרצליה מתרחש תהליך מקביל ובחלק מסוים של החוף המצוק נסוג כ-17 מטרים באופן שמסכן גם את האתר הארכאולוגי אפולוניה. בשנים 2006–2009 תועדו לפחות כ-20 התמוטטויות של סלעי כורכר באזור נתניה על ידי רשות הטבע והגנים. ב-2008 התמוטטות של המצוק בגבעת אולגה גרמה לפציעת שני מטיילים. באפריל 2011 הממשלה ה-32 קיבלה החלטה להקים גוף שיתכנן ויקים הגנות על המצוקים בים התיכון. לכן הוקמה ב-2013 החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון בתקציב של כמאות מיליוני שקלים. למרות זאת, עמותת אדם טבע ודין ביקרה את המדינה על הזנחה ורשלנות בנושא וכי רק התקצוב לא בהכרח יתקן את המצב. החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון מצוקת המצוק: 700 משאיות חול - זו כמות החול הנגרעת מרצועת החוף בשנה, באתר www.maariv.co.il "שחיקת המצוק בחוף אשקלון עלולה להוביל לקריסת מבנים". הארץ. נבדק ב-2023-09-18. "ניסיון אחרון למנוע את התמוטטות המצוקים בחופי נתניה, הרצליה ואשקלון". הארץ. נבדק ב-2023-09-18. "סכנה לרוחצים בים: בערי החוף נאבקים בקריסת צוקי הכורכר". הארץ. נבדק ב-2023-09-18. "סכנת קריסת מצוקים ברחבי הארץ". הארץ. נבדק ב-2023-09-18. "יישום המדיניות להתמודדות עם התמוטטות מצוק חוף הים התיכון | מספר החלטה 3097". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-18. "המדינה שופכת את הכסף לים, וערי החוף בסכנה". TheMarker. נבדק ב-2023-09-18.
בוהומיל בוצ'ק

בוהומיל בוצ'ק (בצ'כית: Bohumil Boček‏; 4 בנובמבר 1894 – 16 באוקטובר 1952) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה מונה לראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה. נהרג במהלך הטיהורים שליוו את עליית הקומוניסטים לשלטון בצ'כוסלובקיה. בוצ'ק נולד בסיביצה ב-4 בנובמבר 1894. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית. בדצמבר 1916 הוא נפל בשבי הרוסי, ושם התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים למען שחרור ארצם. עם סיום המלחמה הוא חזר לצ'כוסלובקיה שבינתיים זכתה בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי כמפקד פלוגה. ב-1935 מונה בוצ'ק למפקד משמר הגבול הצ'כוסלובקי. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, עבר בוצ'ק לשרת בצבא הממשלה - כוח הביטחון הרשמי של הפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. כעבור זמן קצר הוא עזב והצטרף לארגון המחתרת "אובראנה נארודנה" ("הגנה על האומה"). בפברואר 1940, הצליחו הגרמנים לחסל את מרבית הנהגת הארגון, ובוצ'ק נאלץ להימלט לצרפת. הוא הצטרף אל הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה, ולאחר נפילת צרפת נמלט עמה לבריטניה. הוא מילא תפקידים מנהליים במשרד ההגנה של הממשלה הגולה, ובמקביל עבר קורס צניחה במטרה לצאת לפעולות בעורף האויב. עם זאת, פציעה בעמוד השדרה מנעה ממנו לצאת לשירות פעיל. משפחתו נותרה בצ'כוסלובקיה כל אותו הזמן, וב-26 באוקטובר 1942, נרצחה אשתו בידי הגרמנים במחנה מאוטהאוזן. ב-15 באפריל 1944 הוא מונה לסגן מפקד בריגדת השריון הצ'כוסלובקית העצמאית. באוגוסט של אותה שנה, הוא נשלח לברית המועצות, ומונה למפקד הבריגדה ה-1 שלחמה לצד הצבא האדום בחזית המזרחית. בדצמבר של אותה שנה, הוא קודם לתפקיד סגן מפקד הקורפוס ה-1. ב-8 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס. עם סיום המלחמה, הוא חזר לצ'כוסלובקיה ומילא תפקיד מפתח בשיקום הצבא הצ'כוסלובקי. ב-12 באפריל 1945 הוא מונה לראש המטה הכללי. בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. בוצ'ק תמך בהשתלטות, ואף פעל לטהר את הצבא מגורמים אנטי-קומוניסטיים. עם זאת, בנו התנגד לשלטון הקומוניסטי, נעצר ונידון למאסר עולם. בעקבות כך, סר חינו של בוצ'ק בעיני השלטון, והוא פוטר מתפקיד הרמטכ"ל ב-31 ביולי 1948. הוא מונה למפקד הקולג' הצבאי, וב-1950 סולק מהצבא. בפברואר 1952 הוא נעצר, וביולי של אותה שנה נערך לו משפט מכור מראש. הוא הואשם בבגידה ובריגול, ונידון למאסר עולם. הוא נפטר בכלא ולדיצה ב-16 באוקטובר 1952 כתוצאה מהתנאים הירודים בכלא. ב-22 במאי 1962 ביטל בית המשפט צבאי צ'כוסלובקי את ההאשמה בריגול נגדו, אולם הותיר על כנה את ההאשמה בבגידה. ב-8 בינואר 1972 בוטלה גם האשמה זו. לאחר מהפכת הקטיפה הוחזרו לו דרגתו ועיטוריו. בוהומיל בוצ'ק באתר החברה להנצחות צבאיות בוהומיל בוצ'ק באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
תעשייה כבדה

תעשייה כבדה היא ענף בתעשייה שיש בו אחד או יותר מהמאפיינים הבאים: ציוד ומתקנים גדולים וכבדים כגון ציוד מכני הנדסי, מכונות גדולות, מוצרים גדולים וכבדים; מבני ענק ותשתיות בקנה מידה גדול; או תהליכים מורכבים או רבים. בגלל גורמים אלה, התעשייה הכבדה נזקקת לעוצמת הון גבוהה יותר מאשר התעשייה הקלה, והיא גם לעיתים קרובות מחזורית יותר בהשקעות ובתעסוקה. התעשייה הכבדה מאתרת, מחלצת (מהקרקע או מהמים) ומעבדת כמויות גדולות של חומרי גלם, שעשויים לשמש לאחר מכן לתעשיות אחרות או לחקלאות, לדוגמה, ייצור הדשנים על ידי התעשייה הכימית (אנ') או זיקוק הנפט למוצרים, שישמשו את תעשיית הפלסטיק (אנ'). מדיה וקבצים בנושא תעשייה כבדה בוויקישיתוף מאפייני תעשייה כבדה, תהליכים, מוצרים ודוגמאות
אוין אחמד

אוין אחמד ( בכורדית: ئەڤین ئەحمەد; נולדה 8 ביוני 1990) היא שחקנית וסופרת כורדית - שוודית. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס גולדבאג ("האוסקר השוודי"). אחמד נולדה ב-8 ביוני 1990 בסטוקהולם, שוודיה להורים כורדים. אביה הוא שחקן מסולימאניה בכורדיסטן, עיראק ואמה מעפרין בסוריה. היא גדלה ברובע אקאלה בסטוקהולם בו התגוררה 22 שנים. אחמד למדה באקדמיה לאמנויות דרמטיות בסטוקהולם. היא הופיעה לראשונה על המסך ב-2007 עם עיבוד קולנועי לרומן Ett Öga Rött (עין אדומה) של הסופר ג'ונאס האסן חמירי. היא זכתה להכרה בשנת 2019 על תפקידיה בסדרה הפוסט-אפוקליפטית הדנית "הגשם" ובדרמת הפשע השוודית "Quicksand". אחמד זכתה להכרה רחבה יותר בשנת 2021 עם גילומה של ליאה, הדמות הראשית בסדרה המקורית של נטפליקס Snabba Cash (אנ'). ב-2023 כיכבה אחמד בתפקיד הראשי במיני סדרה של נטפליקס "מי את ארין קרטר?". זה תפקידה הראשון בשפה האנגלית. הסדרה עלתה לשידור בנטפליקס בסוף אוגוסט 2023. אחמד מנהלת מערכת יחסים עם השחקן השוודי יליד טהרן, ארדלן אסמעילי, איתו היא מתגוררת בסטוקהולם. מדיה וקבצים בנושא אוין אחמד בוויקישיתוף אוין אחמד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוין אחמד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אוין אחמד, באתר Metacritic (באנגלית) אוין אחמד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Rojkan, Nasrin (4 במאי 2013). "Rising Kurdish Actress Evin Ahmad: My Roles Must Show My Swedish Identity". Rudaw. ארכיון מ-10 בספטמבר 2022. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Palmer, Katie (10 באוגוסט 2020). "The Rain season 3 cast: Who plays Luna? Meet Cecilia Loffredo". Express. ארכיון מ-23 במאי 2022. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Snabba Cash: Who is Evin Ahmad? Get to know the Netflix actress!". HITC (באנגלית בריטית). 2021-04-08. נבדק ב-2023-08-04. Grey, Tobias (2021-04-14). "'Snabba Cash' Depicts a Sweden Flowing with Money and Blood". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-08-04. Goldbart, Max (12 באפריל 2022). "Netflix Sets 'Snabba Cash' Star Evin Ahmad As Lead In 'Palomino', Upcoming Female-Led Action Adventure From 'The Crown' Producer Left Bank". {{cite web}}: (עזרה) "Who Is Erin Carter? Trailer: Evin Ahmad And Douglas Henshall Starrer Who Is Erin Carter? Official Trailer | Entertainment - Times of India Videos". The Times of India (באנגלית). נבדק ב-2023-08-04. "Girls of the Sun - Full Cast and Crew". IMDb. נבדק ב-31 באוגוסט 2023. {{cite web}}: (עזרה) Goldbart, Max (12 באפריל 2022). "Netflix Sets 'Snabba Cash' Star Evin Ahmad As Lead In 'Palomino', Upcoming Female-Led Action Adventure From 'The Crown' Producer Left Bank". Deadline (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-18 באפריל 2022. נבדק ב-25 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Snabba Cash Season 2 Trailer (2022) Evin Ahmad, Alexander Abdallah". MSN (בAustralian English). 12 באוגוסט 2022. ארכיון מ-25 באוקטובר 2022. נבדק ב-25 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Netflix https://www.netflix.com/search?q=erin%20&jbv=81476887 Grobar, Matt (2023-08-01). "Den Of Thieves 2: Pantera Rounds Out Cast With 11 Additions". Deadline Hollywood. נבדק ב-2023-08-01.
אבלה נפשי וחשך תארי

אבלה נפשי וחשך תארי היא סליחה לצום גדליה שחיבר רב סעדיה גאון. הסליחה נכללה על ידו בסידור רב סעדיה גאון, ונפוצה במרבית עדות ישראל, כחלק מסדר הסליחות לצום גדליה. בנוסח הספרדים הסליחה נאמרת בסליחות לצום גדליה בתפילת שחרית, ובנוסח אשכנז לענפיו היא נאמרת בסליחות שבאשמורת הבוקר. הסליחה מתארת את השלמת חורבן בית ראשון בהריגתו של גדליה, שגרמה לביטול היישוב היהודי האוטונומי האחרון שהושאר בארץ באישור מלך בבל, והיא מסתיימת בתחינה לגאולה ולמחילת העוונות. הסליחה בנויה באקרוסטיכון לפי סדר האלפבית העברי. החריזה היא בכל ארבע שורות, ושתי האותיות האחרונות (ש ות) כפולות. החריזה המבנה והלשון הם בדרכו הפיוטית של רב סעדיה גאון שמהווה ציון דרך במעבר בין סגנון הפיוט של רבי אלעזר הקליר לבין סגנונה של שירת ספרד, שמחבריה (ובהם תלמידו דונש בן לברט) היו ממשיכי דרכו של רס"ג בשטח הדקדוק והשירה. לאחר כיבוש ממלכת יהודה בידי הבבלים, הוגלה רוב העם היהודי, ובמיוחד נכבדי העם, לבבל, ואילו בארץ נשארו מעטים מדלת העם, ששימשו כורמים ויוגבים. נבוכדנצר השני, מלך בבל, הציב את גדליה בן אחיקם לשליט על שארית הפליטה אשר נותרה בארץ יהודה. גדליה אסף והנהיג את כל פליטי החורבן, ושכנע את יושבי יהודה לאסוף את היבולים, ואף קיבל גיבוי מירמיהו הנביא שהצטרף אליו למצפה. כפי שמתואר בספר ירמיה, גדליה נרצח בידי קבוצת יהודים בהנהגת ישמעאל בן נתניה, שהיה נצר לשושלת המלוכה. גדליה הוזהר על הצפוי להתרחש מפי נאמניו, מפקד הצבא יוחנן בן קרח ואנשיו, שהזהירו אותו מפני ישמעאל. יוחנן אף ביקש כי גדליה יקדים להרוג את ישמעאל בפעולת מנע, אך גדליה לא האמין לו וסירב להצעתו. גדליה נרצח כשישב במצפה (כנראה נבי סמואל של היום), ואיתו נטבחו גם תומכיו ואף החיילים הבבליים שהיו מוצבים שם. הרצח, שנעשה בעיצומה של סעודה שערך גדליה לישמעאל בן נתניה ואנשיו, נעשה בהכוונת בעליס מלך עמון. ברצח גדליה בא הקץ לקיומה של אוטונומיה יהודית כלשהי בארץ ישראל לאחר חורבן הבית הראשון. הרצח גרם לדלת העם תחת ממשלתו של גדליה בן אחיקם להתפזר. מקצתם ירדו למצרים, מחשש לתגובת הבבלים. בכך הושלם חורבן הבית הראשון, ולא נותרה כל ריבונות יהודית בארץ ישראל למשך כחמישים שנה, עד ימי שיבת ציון. סליחות לארבעת הצומות, בתוך מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית אבלה נפשי וחשך תארי, בתוך סידור רב סעדיה גאון, באתר היברובוקס הנוסח בקינת "אבלה נפשי" בצום גדליה כאשר הוא דחוי - בירור בנוסח הספרדים ובהתאמתו למקרה שצום גדליה נדחה משבת ומתקיים ביום ראשון, אתר הוצאת לוח הלוח העברי בנוסח הספרדים נוספה בסוף הסליחה מחרוזת מעבר המעבירה ל"אל מלך יושב על כיסא רחמים". מחרוזת זו איננה חלק מהסליחה המקורית, והיא חתומה 'יוסף'. על פי לשון הכתוב בספר ישעיהו, פרק ס"ג, פסוק י"ח: "צָרֵינוּ בּוֹסְסוּ מִקְדָּשֶׁךָ" על פי ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק י"ב אלה התפקידים החקלאיים שעבורם הושארו יהודים אלה בארץ כך מתואר מלך בבל בספר ישעיהו, פרק י"ד, פסוק ט"ז ספר ירמיהו, פרק מ', פסוק ו' ספר ירמיה, פרק מ"א, ובקיצור רב יותר בספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוקים כ"ב–כ"ו
הנרייטה

האם התכוונתם ל... הנרייט, נסיכת בלגיה הנרייטה, נסיכת ליכטנשטיין הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג (1780–1857) הנרייטה, נסיכת שנאייך-קרולאט
חטיפה במדבר

חטיפה במדבר (באנגלית: The Wind and the Lion) הוא סרט היסטורי אמריקאי משנת 1975 בכתיבה ובימוי של ג'ון מיליוס, עם שון קונרי, קנדיס ברגן ובריאן קית' בתפקידים הראשיים. העלילה מבוססת על המקרה האמיתי של "פרשת פרדיקריס" (אנ') שהייתה בשנת 1904 במרוקו כשמנהיג ברברי חטף אזרחים אמריקאים למטרות כופר, דבר שגרם את התערבותו של תאודור רוזוולט שלחץ לפתרון צבאי שיועיל למסע הבחירות שלו לנשיאות. התסריט התבסס גם על הביוגרפיה שכתבה רוזיטה פורבס על מולאי אחמד א-ראיסוני (אנ') ב-1924, ולא מעט מהדיאלוגים בסרט חוזרים על אלה שהופיעו בספרה. ג'רי גולדסמית' היה מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר. טנג'יר 1904, מרוקו. בראש המדינה נמצא עבד אל-עזיז, סולטאן מרוקו היושב בפאס. בראש המתנגדים לו נמצא שודד ים ברברי לשעבר בשם מולאי אחמד אל ראייסוני המכונה בקיצור ראייסולי (שון קונרי). הוא מנהיג הברברים באזור הריף ורוצה להביך את הסולטן ולהפסיק את השפעת המעצמות המערביות במרוקו. בראש פרשיו הוא חודר לטנג'יר, זורע הרס ברחובות ומתפרץ לארמון בו נמצאת אלמנה אמריקאית בשם עדן פדקריס (קנדיס ברגן) עם בנה ויליאם ובתה ג'ניפר. הוא דורש כופר נפש בסכום גבוה תחת שחרורם. הנשיא תאודור רוזוולט (בריאן קית') נמצא במסע בחירות ומחליט לנקוט יד קשה שתעלה את הפופולריות שלו. הוא מכריז "פדקריס חי או ראייסולי מת". מזכיר המדינה ג'ון היי (ג'ון יוסטון) דוגל בשיטה דיפלומטית יותר. רוזוולט שולח לטנג'יר כוח של נחתים בפיקודו של סרן ג'רום (סטיב קנאלי) הם צועדים ברחובות טנג'יר, מתפרצים בכוח לארמון הפאשה (ולאדק שייבל) תוך קטילת השומרים ומכריחים אותו להיענות לדרישות ראייסולי. במשך הזמן מתפתחת ידידות בין עדן פדקריס לראייסולי למרות שבתחילה היא נרתעת ממעשיו הברברים של עריפת ראשים (תסמונת סטוקהולם) והם מרבים לשחק שחמט. הגרמנים מסתכלים בעין רעה על מעשי הנחתים. כאשר הנחתים נפגשים עם ראייסולי שמוסר לג'רום את הנחטפים לאחר שקיבל את הכופר, מסתערים הגרמנים על ראייסולי ואנשיו, אוסרים אותו ומביאים אותו למבצר שלהם ומתחילים לענות אותו. עדן מצליחה לשכנע את ג'רום שהנשיא הבטיח לא לפגוע בראייסולי. ג'רום ואנשיו תוקפים את הגרמנים ביחד עם פרשים ברברים בקרב עקוב מדם שבסופו הם מנצחים ועדן משחררת את ראייסולי התלוי ברגליו בחדר העינויים. מדיה וקבצים בנושא חטיפה במדבר בוויקישיתוף "חטיפה במדבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חטיפה במדבר", באתר AllMovie (באנגלית) "חטיפה במדבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חטיפה במדבר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חטיפה במדבר", באתר אידיבי "חטיפה במדבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לטיפה במדבר, באתר יוטיוב התקפת הנחתים על הארמון בטנג'יר, באתר יוטיוב חטיפה במדבר, באתר TCM חטיפה במדבר, באתר אידיבי