laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסף רוזנזפט

יוסף רוזנזפט (15 בינואר 1911 – 11 בספטמבר 1975) היה ניצול השואה ואחד מראשי קהילת העקורים היהודים (שארית הפליטה). הוא היה ממקימי ועד מרכזי ליהודים המשוחררים, שייצג את האינטרסים של פליטים במחנה העקורים ברגן-בלזן, ולאחר מכן את הפליטים במחנות העקורים בכל אזור הכיבוש הבריטי. רוזנזפט נולד לסוחר גרוטאות אמיד בבנדין שבפולין והיה בצעירותו פעיל בתנועת העבודה הציונית. הוא גורש לאושוויץ בשנת 1943 אך נמלט מהטרנספורט בקפיצה לנהר ויסלה. הוא נפצע מירי במהלך הבריחה אך חזר לבנדין, שם נלכד שוב, הולקה 250 מלקות ונכלא בכלוב עוף. רוזנזפט נשלח שוב לאושוויץ ושרד מחנה זה וכן מספר מחנות ריכוז נוספים. הוא נשלח בצעדת מוות והגיע לברגן-בלזן, שם שוחרר ב-15 באפריל 1945. כששוחרר שקל 38 ק"ג. רוזנזפט נבחר על ידי הפליטים במחנה העקורים לוועד המרכזי של היהודים המשוחררים, וכיהן כיו"ר הוועד באזור הכיבוש הבריטי עד לפירוק הוועד בשנת 1950. בנוסף לקידום זכויותיהם והאינטרסים של הפליטים, היה רוזנזפט מתנגד פעיל להגבלת ההגירה היהודית לאזור המנדט הבריטי. במחנה פגש ניצולה אחרת, הרופאה הדסה (עדה) בימקו, והשנים נישאו. בנם הוא מנחם ז' רוזנזפט (אנ'). לאחר שהותו במחנה העקורים, נכנס רוזנזפט לעסקי האמנות והנדל"ן והתגורר במונטרה שבשווייץ. בסוף שנות החמישים עבר לארצות הברית. הוא ייסד את הפדרציה העולמית של ניצולי ברגן-בלזן, היה נשיא הפדרציה והוביל משלחת של 200 ניצולי ברגן-בלזן לאזור המחנה-לשעבר בשנת 1970, לזכר יום השנה ה-25 לשחרורו. הוא היה ידוע כאיש הסברה עקבי בנושא זכר השואה, ואמר לעיתים קרובות כי "לעולם לא ישכח ולעולם לא יסלח". רוזנזפט נפטר בלונדון במהלך נסיעת עסקים ונקבר בעיר ניו יורק. הוא השאיר אוסף אמנות גדול שנמכר כדי לכסות את חובותיו. המכירה נערכה על ידי סות'ביס בשנת 1976. רכושו נקנה על ידי מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית, שם הוא מוחזק כיום. במכירה זו נקבע שיא של 1.4 מיליון דולר עבור יצירה מאת פול גוגן בשם טבע דומם עם חיתוך עץ יפני. כיום היצירה שווה כ-45 מיליון דולר. אירווינג שפיגל: "יוזף רוזנזפט, המחנות הנאצים הוצאו", הספד בעיתון הניו יורק טיימס, 13 בספטמבר 1975 אירווינג שפיגל: "הניצולים מתכננים ביקור במחנה המוות", ניו יורק טיימס, 22 בפברואר 1970 ראלף בלומנטל: "אסיר בלזן רוצה לנהוג בכפייה", ניו יורק טיימס, 30 במאי 1974 גרייס גלוק: "מכירת האמנות של הניצולים הנאצים לתשואה של מיליונים", ניו יורק טיימס, 17 במרץ 1976 יוסף רוזנזפט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) על פעילותו של רוזנזפט במחנה העקורים ברגן-בלזן, באתר יד ושם "Iran Has Been Hiding One of the World’s Great Collections of Modern Art". Bloomberg Businessweek. Retrieved December 13, 2015.
Sunshine Kitty

Sunshine Kitty (בעברית: חתלתול אור-השמש) הוא אלבום האולפן האולפן הרביעי של זמרת ופזמונאית השוודית טובה לו. האלבום יצא לאור ב-20 בספטמבר 2019 על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. שבעה סינגלים יצאו מתוך האלבום. האלבום הוקלט בלוס אנג'לס ובשוודיה וכונה כ"הפרק החדש של לו", האלבום מדבר על "השבת אמון, חוכמה ושיכורות קשה, ועוד על פרק זמן ורומנטיקה התנשאה". לו גם אמרה שכותרת האלבום היא כמו "לשחק על כוח הכוס", וכינה את החתול המצויר "הרחבה שלי וחלק שלי מהמוזיקה החדשה". לו גם אמרה שהשירים באלבום " יותר שמחים ומאושרים" מהחומר הקודם שלה וכי באלבום יופיעו בסגנון "בנג'רס מועדונים". ב-31 ביולי, הכריזה לו ברשתות החברתיות שלה על עטיפת האלבום ורשימת הרצועות. ב-18 במאי 2020, הופיעה באתר בטאיוואן הזמנה מראש של אלבום האולפן האחרון שלה כמהדורה מחודשת של האלבום הנקראת "Sunshine Kitty - Paw Prints Edition", בו נחשפה עטיפת האלבום ותאריך צאתו של המהדורה ב-22 במאי. המהדורה מכילה ארבעה שירים מתוכם שני סינגלים חדשים שטרם פורסמו באלבום בנוסף לעוד ארבעה שירים בהן רמיקסים וגרסאות לייב. יום לאחר מכן הכריזה לו שתוציא שיר חדש "sadder badder cooler" וחשפה פרטים על האלבום עצמו. "Glad He's Gone" - יצא לאור ב-31 במאי 2019, כסינגל ראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-19 בניו זילנד. "Bad as the Boys" - יצא לאור ב-2 באוגוסט 2019, כסינגל שני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-14 בניו זילנד. "Jacques" - יצא לאור ב-28 באוגוסט 2019, כסינגל השלישי מתוך האלבום. "Really Don't Like U" - יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. בסינגל משתתפת הזמרת קיילי מינוג. "Sweettalk My Heart" - יצא לאור ב-18 בספטמבר 2019, כסינגל החמישי מתוך האלבום. "Bikini Porn" - יצא לאור ב-15 בינואר 2020, כסינגל השישי מתוך האלבום במהדורה מחודשת. "I'm Coming" - יצא לאור ב-20 במרץ 2020, כסינגל השביעי מתוך האלבום במהדורה מחודשת. כדי לקדם את האלבום, לו תצא לסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Sunshine Kitty Tour", באירופה ובבריטניה. מידע על האלבום Sunshine Kitty באתר MusicBrainz מידע על האלבום Sunshine Kitty באתר AllMusic טובה לו, קארל יוהאן שוסטר, לודוויג סודרברג Sunshine Kitty, discogs (באנגלית) #sunshinekitty will finally be out in the world on sept 20th!, ‏31 ביולי 2019 Tove Lo Sunshine Kitty - Paw Prints Edition, song.corp Get wet for this #sunshinekittypawprintsedition may 22, instagram https://nztop40.co.nz Tove Lo announces details of 2020 UK and European ‘Sunshine Kitty’ tour, nme Sunshine Kitty - Paw Prints Edition, discogs (באנגלית) Sunshine Kitty, נבדק ב-2019-08-01 Sunshine Kitty - Paw Prints Edition, נבדק ב-2020-05-22
רוזטי

האם התכוונתם ל... גבריאלה רוסטי (אנ') – משורר איטלקי, פליט מנאפולי, שהתיישב באנגליה. אביהם של שני ציירים, סופרת ומשוררת: דנטה גבריאל רוזטי – צייר אנגלי, נמנה עם הפרה-רפאליטים ויליאם מייקל רוזטי – צייר אנגלי, נמנה עם הפרה-רפאליטים כריסטינה רוזטי – משוררת אנגלייה מריה פרנצ'סקה רוזטי (אנ') – סופרת אנגלייה רוסטי
זיגולופודון

זיגולופודון (שם מדעי: Zygolophodon) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הממוטיים שבסדרת הפילאים שחי במשך תקופת המיוקן עד לאמצע הפליסטוקן, לפני 17–0.781 מיליון שנה. סוג זה תואר לראשונה בשנת 1877 ונכללו בו שישה מינים אשר חיו ברחבי אירואסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית. עצמות היצור כללו בעיקר ממאובני הגולגולת, לסת תחתונה ושיניים טוחנות עבות ובעלות חריצים. השיניים הזכירו מאוד שיני ממותה, אך היו שונים מאלה של הפילים החיים. הוא חי בסביבת יערות וניזון מעלי עצים ושיחים שאולי הפיל בעזרת חדקו. היו לו חטים ארוכים מאוד וישרים. הזיגולופודון היה קרובו של המסטודון שבעבר השתייך לסוגו. ככל הנראה הוא התפתח ממיני פילאים כמו הטטרלופודון (Tetralophodon). זה היה יונק ענקי ואחד מהגדולים ביותר בכדור הארץ. הוא הגיע לגובה 3.4–4.1 מטר בכתפיו ולמשקל של 14–16 טונות. דבר זה הופך אותו לגדול אף יותר ממספר זאורופודים ומבין יונקי היבשה קטן רק מהפרצרתריום ממונגוליה. מדיה וקבצים בנושא זיגולופודון בוויקישיתוף זיגולופודון, באתר GBIF (באנגלית)
ג'ון ביוקנן

ג'ון מאצ'לין ביוקנן (באנגלית: John Machlin Buchanan‏; נולד ב-29 בספטמבר 1917 – 25 ביוני 2007) היה פרופסור לביוכימיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וחבר עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים והאקדמיה הלאומית למדעים. כמו כן תרם רבות לחקר ביוסינתזת (אנ') פורין. ביוקנן נולד בווינמאק (אנ') שבאינדיאנה, ארצות הברית. בשנת 1938 ביוקנן קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת דפאו (אנ') באינדיאנה ושנה לאחר מכן ב-1939 סיים תואר שני במדעים מאוניברסיטת מישיגן. בשנת 1943 קיבל תואר דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד בשל מחקר פורץ דרך באשר לביוסינתזת פורין. בשנת 1951 קיבל את פרס אלי לילי (אנ') המוענק על מנת לקדם מחקר בתחום הביולוגיה ולאחר מכן את מלגת גוגנהיים למדעי הטבע. בשנת 1953 מונה לראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת MIT לאחר מספר שנים בהן כיהן כפרופסור בבית הספר לרפואה ע"ש פרלמן באוניברסיטת פנסילבניה. ביוקנן עיצב את אחד מהשימושים הראשונים במכשיר שעוקב אחרי קרינה רדיואקטיבית (radioactive label/tracer) על מנת לחקור מטבוליזם. ביוקנן מת בשנת 2007 בברלינגטון שבמסצ'וסטס. סטנדיש סי. הרטמן וברוס זטר, John Machlin Buchanan (1917–2007): A Biographical Memoir, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Glad He's Gone

Glad He's Gone (בעברית: שמחה שהוא נעלם) הוא שיר של הזמרת-יוצרת השוודית טובה לו. השיר פורסם כרצועה השנייה באלבומה הרביעי, Sunshine Kitty. השיר יצא לאור ב-31 במאי 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-38 במצעד שבשוודיה, וה-19 במצעד שבניו זילנד. השיר נכתב על ידי טובה לו, יעקב ג'רלסטרום, לודוויג סדרברג. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-40 מיליון השמעות. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לו ב-17 ביוני 2019. הקליפ בוים על ידי הבמאים הישראלים וניה הימן וגל מוג'ה והיה מועמד לפרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר. מידע על היצירה "Glad He's Gone" באתר Discogs מילות השיר "Glad He's Gone" באתר Genius סרטון השיר "Glad He's Gone" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Glad He's Gone" באתר ספוטיפיי טובה לו, יעקב ג'רלסטרום, לודוויג סדרברג https://nztop40.co.nz Glad He’s Gone Lyrics, ‏31 במאי 2019 Glad He's Gone, נבדק ב-2019-05-31 Tove Lo (2019-06-06), Tove Lo - Glad He's Gone, נבדק ב-2019-06-07 דנית צמית, גראמי 2020: ליזו ובילי אייליש מובילות לזכייה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2019 Paige Sims, Tove Lo strikes gold with "Glad He's Gone", EARMILK, ‏2019-05-31 (באנגלית) Top 40/M Future Releases | Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates ..., web.archive.org, ‏2019-06-13
ויליאם מייקל רוזטי

ויליאם מייקל רוזטי (באנגלית: William Michael Rossetti;‏ 25 בספטמבר 1829 – 5 בפברואר 1919) היה מבקר ספרות, ביוגרף וסופר אנגלי. רוזטי נולד בלונדון. אביו, גבריאלה רוזטי, היה משורר איטלקי ופליט מנאפולי, שביקש מקלט מדיני בבריטניה. אמו הייתה פרנצס פולידורי, מחנכת משכילה ששימשה גם כדוגמנית לציירים וצלמים (בהם לואיס קרול). אחיו היו המשוררת כריסטינה רוזטי, מחברת "שוק הגובלינים", הצייר והמשורר דנטה גבריאל רוזטי והסופרת מריה פרנצ'סקה רוזטי. ב-1848 נמנה עם שבעת החברים המייסדים של האחווה הפרה-רפאליטית, חיבר את המניפסט שלה וערך את ביטאונה, The Germ. רוזטי עבד כפקיד ציבור, אך הרבה לכתוב. בין היתר פרסם ביוגרפיות ביקורתיות של המשורר אלג'רנון צ'ארלס סווינברן ושל הצייר ג'יימס אבוט מקניל ויסלר. כן חיבר סדרת ביוגרפיות של משוררים אנגלים מצ'וסר ועד לונגפלו, אנתולוגיה של שירה מארצות הברית וסקירה על חיי אחיו, דנטה גבריאל רוזטי, שראתה אור ב-1889, שבע שנים לאחר מותו. בשנת 1868 ערך את הספר הראשון משירי המשורר האמריקני וולט ויטמן שהיה אמור לצאת לאור בבריטניה. הספר לא הותר לפרסום ונגנז. רוזטי תרם רבות למהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה שראתה אור ב-1911 בתחום תולדות האמנות. בשנת 1874 נשא לאשה את לוסי, בתו של הצייר פורד מדוקס בראון, ידידו של דנטה גבריאל רוזטי. לזוג נולדו חמישה ילדים: אוליביה פרנסס (1875 – 1960), סופרת, מתרגמת ופעילה חברתית. החלה כאנרכיסטית וגיבשה קבוצה שמנתה בין היתר את פיוטר קרופוטקין. ב-1897 נישאה לאנרכיסט איטלקי ועברה מאנגליה לאיטליה. ב-1921 הצטרפה לתנועה הפשיסטית האיטלקית. גבריאל ארתור (נולד ב-1877), מדען הלן מריה (1879), צירת מיניאטורות ב-1881 נולדו שני תאומים: מייקל פורד, שלא שרד את ילדותו ומרי אליזבת. מדיה וקבצים בנושא ויליאם מייקל רוזטי בוויקישיתוף ויליאם מייקל רוזטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ויליאם מייקל רוזטי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ויליאם מייקל רוזטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יצירותיו בפרויקט גוטנברג יצירותיו בארכיון האינטרנט Rossetti, W. M. (1850). The Germ: thoughts towards nature in poetry, literature, and art. London: Aylott & Jones. Rossetti, W. M. (1869). Essays on early Italian and German books of Courtesy. London: Trübner. Rossetti, W. M. (1876). Walt Whitman. London: s.n. Rossetti, W. M. (1878). Lives of famous poets from Chaucer to Longfellow: with lists of minor poets whose biographies are not included. [S.l.]: Ward. Rossetti, W. M. (1880). American poetry: a representative collection of the best verse by American writers. London: Ward, Lock. Rossetti, W. M. (1886). Memoir of Percy Bysshe Shelley. London: Slark. Rossetti, W. M. (1889). Dante Gabriel Rossetti as designer and writer. London: Cassell & Company, limited. ביוגרפיv ודיוקנאות, גלריית הדיוקנאות הלאומית הפרק אודותיו, בספר The Cambridge Companion to the Pre-Raphaelites
אייקון

האם התכוונתם ל... צלמית (סמל חזותי) – סמל חזותי פשוט, שנועד להעביר מסר קצר וברור ללא שימוש במלל איקונוגרפיה – מחקר הסמלים, הדימויים ואופני התיאור באמנויות השונות בתקופה מסוימת. אייקון (אלבום) – האלבום החמישי של הראפר איזי אייקון (זמר) – זמר היפ הופ אמריקאי אייקון (תרבות פופולרית) – דמות מהתרבות שהופכת לסמל ומודל עבור רבים איקונין – צלמית שנעשה בה שימוש בנצרות פסטיבל אייקון – פסטיבל ישראלי בנושא מדע בדיוני ופנטסיה (ידוע גם כ"כנס אייקון") אייקון גרופ – חברה ציבורית ישראלית שבבעלותה חברת iDigital, מפיצת מוצרי אפל בישראל
יקי דסא

יקיר (יקי) דסא (נולד ב-4 בינואר 1955) הוא משורר וסופר ישראלי. דסא נולד וגדל בעיר חיפה, בנם הצעיר של ניסים דסה ושל אורה לבית רבינו. בוגר תיכון הנדסאים בחיפה. בגיל 16, בשל המצב הכלכלי הקשה בבית, פרש דסא מלימודיו והחל לעבוד בבית דפוס בעיר, עד גיוסו לצה"ל בשנת 1972. במהלך שירותו שימש מדריך קשר בבסיס האם של המשטרה הצבאית, עד שחרורו בשנת 1975. בשנת 1980, נרשם דסא ללימודי ערב בבית הספר בית ארדשטיין שבחיפה, בסיומם הוציא תעודת בגרות מלאה. במקביל ללימודיו, פרסם דסא ספרי שירה, את הספר "גומות" בהוצאת אור עם הוציא בשנת 1984, את הספר "נשים אחרות" בהוצאת עקד הוציא בשנת 1985 ואת הספר "ביקור עצמי" בהוצאת אל"ף הוציא בשנת 1986. ספריו "נשים אחרות" ו"ביקור עצמי", זכו בסיוע של קרן עמו"ס ירושלים וספרו "ביקור עצמי" אף זכה בסיוע של קרן תרבות חיפה. באותן השנים, ערך אירועי שירה בקפה ריץ המיתולוגי, שבמדרחוב נורדאו, חיפה. בשנת 1987 עבר להתגורר בירושלים ולאחר שנולדו ילדיו, החל לכתוב ספרי ילדים שהודפסו ונמכרו במספר מהדורות. דסא גרוש ולו 3 ילדים. מתגורר בעיר חיפה. גומות, הוצאת אור עם, 1984 נשים אחרות, הוצאת עקד, 1985 ביקור עצמי, הוצאת אל"ף, 1986 ברוגז שולם לעולם, הוצאת לילך 1993 מעשה באצבעות, הוצאת לילך 1995 פורים בגן שלנו, הוצאת לילך 1998 סורגי הנפש, הוצאת דרך המילים 2021 מדיה וקבצים בנושא יקי דסא בוויקישיתוף הספרים של יקי דסא, באתר "סימניה" יקיר דסא - קו האושר / תחרות השיר המרגש 3, באתר אולפני שיר עמוד סופר, באתר סימניה יקיר (יקי) דסא, באתר דרך המילים הספר גומות, באתר הוצאת אור-עם הספר גומות, באתר סימניה ביקורת על ספרו של יקיר דסא, באתר סופרים ספרים חדשים: עיון ראשון , מעריב, 30 בינואר 1986 יקי דסא - סופר, באתר gayart מעשה באצבעות, באתר גוגל בוקס פורים בגן שלנו, באתר bookme ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יקי דסא".
ברוק אדמס

ברוקמן "ברוק" אדמס (באנגלית: Brockman "Brock" Adams‏; 13 בינואר 1927 – 10 בספטמבר 2004) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שייצג את מדינת וושינגטון בקונגרס של ארצות הברית, וכיהן כמזכיר התחבורה של ארצות הברית בשנים 1977–1979, מטעם המפלגה הדמוקרטית. אדמס נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, ולמד בבתי ספר ציבוריים בפורטלנד שבאורגון. בשנים 1944–1946 שירת בצי ארצות הברית ולאחר מכן הוא למד באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל, וב-1948 נבחר לנשיא התאחדות הסטודנטים. הוא סיים את לימודיו ב-1949 והתקבל לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם סיים את לימודי המשפטים שלו ב-1952. אדמס לימד משפטים במכון האמריקאי לבנקאות משנת 1954 עד 1960, וכיהן כתובע פדרלי במחוז המערבי של וושינגטון משנת 1961 עד 1964. ב-1964 נבחר אדמס לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית כנציג מחוז הקונגרס השביעי של וושינגטון. הוא התמנה ליו"ר ועדת התקציבים שזה עתה נוסדה במהלך הקונגרס ה-94, ונחשב למועמד מוביל לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-22 בינואר 1977 התפטר אדמס מבית הנבחרים לשם מינויו לתפקיד מזכיר מחלקת התחבורה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. לאחר התפטרותו מהקבינט של ארצות הברית ביולי 1979, חידש אדמס את עיסוקו בחוק ומשפט, הפעם בוושינגטון הבירה, שם היה שדלן בחברת CSX ותאגידי רכבת אחרים. ב-4 בנובמבר 1986 נבחר אדמס לסנאט של ארצות הברית, אחרי שגבר בקושי על הסנאטור הרפובליקני המכהן סלייד גורטון. אדמס שירת בסנאט תקופת כהונה אחת בלבד, ודפוס הצבעותיו הראה על היותו ליברל איתן. ב-1992 בחר שלא להעמיד את עצמו לבחירה מחדש לאחר ששמונה נשים הצהירו בפני העיתון "סיאטל טיימס" כי אדמס ביצע מעשים שונים של התנהגות מינית בלתי-הולמת, החל מהטרדה מינית וכלה באונס. למשל, אדמס הואשם על ידי קארי טופר, בתו של חברו הוותיק, על שסימם ותקף אותה ב-1987. אדמס הכחיש את ההאשמות, אך הפופולריות שלו ברחבי המדינה נחלשה במידה ניכרת ובגלל השערורייה הוא בחר לפרוש במקום להסתכן בהפסד מושבו בסנאט לחבר המפלגה הרפובליקנית. אדמס התגורר בסטיבנסוויל שבמרילנד עד שהלך לעולמו כתוצאה מסיבוכים של מחלת פרקינסון. מדיה וקבצים בנושא ברוק אדמס בוויקישיתוף ברוק אדמס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ברוק אדמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סוזן גילמור, אריק נדלר, אריק פריין ודייוויד בורדמן, 8 More Women Accuse Adams -- Allegations Of Two Decades Of Sexual Harassment, Abuse - And A Rape, באתר סיאטל טיימס, 1 במרץ 1992 (באנגלית) קן רינגל, THE SEDUCTION OF BROCK ADAMS, באתר וושינגטון פוסט, 22 במרץ 1992 (באנגלית) מת'יו דיילי, Former U.S. Sen. Brock Adams dies at 77, באתר סיאטל טיימס, 10 בספטמבר 2004 (באנגלית)
העמדה האחרונה

העמדה האחרונה (באנגלית: The Last Post) היא סדרת דרמה בריטית, ששודרה לראשונה בממלכה המאוחדת בערוץ BBC One בין 1 באוקטובר ל-5 בנובמבר 2017. עלילת הסדרה מתרחשת על רקע מצב החירום ששרר בשנות ה-60 בעיר עדן (Aden Emergency) שבה מוצבת יחידת של המשטרה המלכותית הצבאית. הסדרה מתארת את היחסים בין אנשי הצבא ובני משפחותיהם לבין האוכלוסייה המקומית. במאי 2018 פורסם שלא הוזמנה עונה שנייה לסדרה. קפטן ג'ו מרטין מגיע עם אשתו, הונור, לעדן להחליף את המפקד היוצא קפטן ניק פייג'. הוא נאלץ להסתגל לחיים בקו החזית, ולהתמודד עם טינה מצדו של האיש שאת מקומו תפס, לוטננט אד ליית'ווייט. אשתו של ליית'ווייט, אליסון, לוקחת תחת חסותה את הונור. לאליסון היה רומן עם ניק פייג'. טרוריסטים מנסים לירות באחד הקצינים, וקפטן פייג' עם הנהג שלו נקלעים למארב. ג'סי באקלי – הונור מרטין סטיבן קמפבל מור – לוטננט אד ליית'ווייט אמנדה דרו – מרי מרקהם בן מיילס – מייג'ור הארי מרקהם ג'רמי נוימרק ג'ונס – קפטן ג'ו מרטין ג'סיקה ריין – אליסון ליית'ווייט אוידאד אלמה – יוסרה סעיד כריס ריילי – סרג'נט אלקס בקסטר טום גלין-קרני – לאנס קורפורל טוני ארמסטרונג לואיס גרייטורקס – לאנס קורפורל פול סטונהם ריצ'רד דיליין – הארווי טילברוק קווין סאטון – קורפורל ישראל ארצ'ובר אסי דייוויס – מרתה פרנקלין טובי וולף – ג'ורג' מרקהם איימן חמדוקי – קדיר חכים (סטארפיש) המפיקה של בונאפידה פילמס, מרג'רי בון, הציעה סיפור אודות החיים בצבא הבריטי בבסיס צבאי. היא פנתה לפיטר מופאט שלמשפחתו היה רקע צבאי. מופאט הציע להפיק סדרה שמתרחשת בשנות השישים של המאה העשרים, לקראת סוף שליטת האימפריה הבריטית, כשאנשי צבא מוצבים יחד עם נשותיהם במקום אסטרטגי חשוב. זה אפשר לחקור את היחס של הבריטים במאה העשרים דרך קבוצה מאוחדת של אנשים. המפיקים רצו אתר הדומה לעיר עדן שבתימן, עם חוף ים, הרים ומדבר, ועם השפעה של אדריכלות קולוניאלית. הצילומים נערכו בקייפטאון, בבסיס ימי בריטי שיצא משימוש, שמשקיף על מפרץ סיימון טאון, וסיפק קנה מידה רחב שלרוב קשה להשיגו לצילומי טלוויזיה. "העמדה האחרונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "העמדה האחרונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "העמדה האחרונה", באתר Metacritic (באנגלית) "העמדה האחרונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "העמדה האחרונה" באתר BBC Programmes "BBC cancels drama The Last Post after just one series". Radio Times. 18 במאי 2018. נבדק ב-19 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "q&a". bbc media centre. נבדק ב-12 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
ריצ'רד קאראפאס

ריצ'רד אנטוניו קאראפאס מונטנגרו (בספרדית: Richard Antonio Carapaz Montenegro; נולד ב-29 במאי 1993) הוא רוכב אופני כביש אקוודורי הרוכב נכון ל-2024 בקבוצת EF Education–EasyPost. מנצח הג'ירו ד'איטליה 2019 והאקוודורי הראשון לנצח גרנד טור. סיים שני בוואלטה אספניה 2020 ושלישי בטור דה פראנס 2021. קאראפאס הוא האלוף האולימפי מאולימפיאדת טוקיו (2020) במרוץ הכביש. את תחילת 2016 פתח קאראפאס עם קבוצת הפיתוח הקולומביאנית סטרונגמן קאמפניולו וויליר, הוא לא רשם הישגים בולטים שם ונרשם כסטאז'ר בקבוצת מוביסטאר הספרדית. קאראפאס הרשים וקיבל חוזה קבוע בקבוצה, הוא סיים במקום ה2 במירוץ הג'י.פי אינדוסטריה-ארטיאנאטו וב-טור דה רומאנדי סיים במקום ה-4 בדירוג הצעירים ובמקום ה-38 הכללי, בוואלטה מדריד סיים במקום ה-6 הכללי, ובוואלטה קאסטיליה לאון סיים במקום ה-3 הכללי. קאראפאס זכה להשתתפות במירוץ וורלד טור ה(דופינה ליברה), אך לא בלט. ברוט דו סוד סיים 2 כללי וראשון בדירוג הצעירים. באוגוסט הוא השתתף לראשונה במירוץ גראנד טור, כשנבחר לסגל של הוואלטה אספנייה, אך לא רשם הישגים בולטים. ב-2018, זכה במירוץ הוואלטה אסטוריאס. ובמירוץ ה-פריז - ניס הגיע במקום ה-11. הוא נבחר שנית לגראנד טור, הפעם לג'ירו ד'איטליה, ואף ניצח את השלב ה-7 וזכה ללבוש את החולצה הלבנה של הרוכב הצעיר המצטיין, אבל בסופו של דבר איבד אותה למיגל אנחל לופס. קאראפאס סיים 4 כללי ו2 בדירוג הצעירים. הוא השתתף שנית בוואלטה אספנייה, אך שימש כפועל של נאירו קינטנה ואלחנדרו ולוורדה, ולא בלט במיוחד. ב-2019 הוא סיים 6 בוואלטה סאן חואן בארגנטינה, וניצח שוב את הוואלטה אסטוריאס, אבל הישג שיאו בקריירה עד כה הגיע בחודש מאי, כאשר ניצח 2 קטעים בג'ירו ד'איטליה ואת המירוץ כולו. הוא נפצע רגע לפני תחילת הוואלטה אספנייה, ובעקבות כך החמיץ את המרוץ. בסוף עונת 2020, הוא חתם ב-קבוצת אינאוס הבריטית ורכב בשורותיה מעונת 2020 ועד עונת 2022. הישגיו הבולטים בתקופה זו היו ניצחון בדרוג הכללי בטור דה סוויס (2021), מקום שלישי בדרוג הכללי בטור דה פראנס (2021) וניצחונות בשלושה קטעים בוואלטה אספניה. בשנת 2022 הוא סיים במקום השני בדרוג הכללי בג'ירו ד'איטליה וניצח בדרוג ההרים בטור דה פראנס. ב-2023 עבר לרכוב בקבוצת EF Education–Nippo. הישגו הבולט בשנה זו היה ניצחון במרוץ החד-יומי ההררי בצרפת, Mercan'Tour Classic Alpes-Maritimes. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד קאראפאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד קאראפאס (בספרדית) ריצ'רד קאראפאס, ברשת החברתית פייסבוק ריצ'רד קאראפאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריצ'רד קאראפאס, ברשת החברתית אינסטגרם ריצ'רד קאראפאס, באתר olympedia.org ריצ'רד קאראפאס, באתר Cycling Archives Tour de Romandie 2017 | Results, www.procyclingstats.com Vuelta Ciclista Comunidad de Madrid 2017 | Results, www.procyclingstats.com Vuelta a Castilla y Leon 2017 | Results, www.procyclingstats.com Route du Sud - la Depeche du Midi 2017 | Results, www.procyclingstats.com Paris - Nice 2018 | Results, www.procyclingstats.com Giro d'Italia 2018 | Results, www.procyclingstats.com Giro d'Italia 2019 | Results, www.procyclingstats.com
בוטסי ת'ורנטון

מרוויס לינווד "בוטסי" ת'ורנטון השלישי (באנגלית: Marvis Linwood "Bootsy" Thornton III; נולד ב-30 ביולי 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 2000–2014. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו ביורוליג הם 10.0 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. ת'ורנטון נולד וגדל בעיר בולטימור שבמרילנד. בשנת 1995 החל ללמוד ב"מכללה הקהילתית טלהסי", ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, בה שיחק לצד רון ארטסט. בעונתו הראשונה בסנט ג'ון הוביל את קלעי הקבוצה עם 14.9 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לה להעפיל לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight). בעונה העוקבת קלע 15.3 נקודות למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר במשחק השני של טורניר המכללות. לאחר שלא נלקח על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2000, חתם ת'ורנטון על חוזה בפלקנסטרו קאנטו מליגת העל האיטלקית. ב-3 עונותיו בקאנטו היה אחד משחקניה המובילים, וקלע 17.0 נקודות בממוצע למשחק. בקיץ 2003 עבר לשחק במונטפסקי סיינה, והוביל אותה לזכייתה הראשונה אי פעם באליפות ליגת העל האיטלקית. במשחק השלישי והמכריע של סדרת הגמר מול סקיפר בולוניה קלע ת'ורנטון 30 נקודות והוריד 10 ריבאונדים, בניצחון קבוצתו בתוצאה 92–63. באותה עונה הצטיינה סיינה גם ביורוליג, כאשר העפילה לשלב הפיינל פור לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הוביל ת'ורנטון את קלעי קבוצתו עם 26 נקודות, אך היא הפסידה מול בולוניה בתוצאה 102–103, לאחר הארכה. בעונת 2004/2005 הודחה סיינה ברבע גמר הליגה האיטלקית, ובשלב "16 הגדולות" ביורוליג. בעונת 2005/2006 שיחק ת'ורנטון בברצלונה, אשר סיימה את העונה במקום השלישי בליגת העל הספרדית, ובמקום הרביעי ביורוליג לאחר שהפסידה מול צסק"א מוסקבה בחצי הגמר. ב-45 משחקיו עם ברצלונה קלע 7.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2006/2007 זכה ת'ורנטון באליפות היורוקאפ כשחקן ז'ירונה. לאורך העונה קלע 7.2 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן משלים לצד כוכבי הקבוצה אריאל מקדונלד, פרננדו סן אמטריו ומארק גאסול. בעונת 2007/2008 שב לשחק בסיינה, וזכה עמה פעם נוספת באליפות הליגה האיטלקית. כמו כן באותה עונה הגיעה הקבוצה לפיינל פור היורוליג, אך הפסידה מול מכבי תל אביב במשחק חצי הגמר. לאורך העונה קלע ת'ורנטון 10.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג. בין השנים 2008–2011 שיחק עבור אפס פילזן הטורקית. בעונת 2008/2009 זכה עם הקבוצה הן בגביע הטורקי והן באליפות ליגת העל הטורקית, לאחר שגברה על פנרבחצ'ה אולקר בסדרת הגמר. ב-3 עונותיו בליגה הטורקית רשם ת'ורנטון ממוצע של 9.7 נקודות למשחק. בקיץ 2011 חזר לקדנציה שלישית במונטפסקי סיינה, וזכה כשחקנה באליפות הליגה וכן בגביע האיטלקי. בעונה העוקבת עבר לדינמו סאסארי, ובעונת 2013/2014 שיחק עבור שטרסבורג מהליגה הצרפתית, בטרם פרש ממשחק. מדיה וקבצים בנושא בוטסי ת'ורנטון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) סטטיסטיקות היורוליג של ת'ורנטון, באתר היורוליג סטטיסטיקות המכללות של ת'ורנטון, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות הקריירה של ת'ורנטון בליגות האירופאיות, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין סיינה לבולוניה, באתר legabasket.it סטטיסטיקות משחק חצי הגמר, באתר היורוליג ת'ורנטון חוזר לסיינה, באתר היורוקאפ, 3 באוגוסט 2007 סטטיסטיקות המשחק בין סיינה למכבי, באתר היורוליג נבחרי חמישיות העונה של היורוליג לעונת 2007/2008, באתר היורוליג, 7 במאי 2008 ת'ורנטון חותם באפס פילזן, באתר היורוליג, 2 ביולי 2008