laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחוז קרוק (ויומינג)

מחוז קרוק (באנגלית: Crook County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 5,887 תושבים. בירת המחוז היא העיר סאנדנס. המחוז הוקם בשנת 1875 ונקרא על שם בריגדיר ג'נרל ג'ורג' קרוק אשר שירת בצבא ארצות הברית ונלחם במלחמות האינדיאנים. שטחו של מחוז קרוק 7,435 קמ"ר מהם 7,404 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-31 קמ"ר (0.42%) הם שטחי מים. המחוז גדול פי 1.5 ממדינת רוד איילנד. מחוז קרטר שבמדינת מונטנה גובל במחוז קרוק מצפון, מחוז לורנס שבמדינת דקוטה הדרומית גובל בו מצפון-מזרח ומחוז בוט שבמדינת דקוטה הדרומית גובל בו מדרום מזרח, מחוז קמפבל שבמדינת ויומינג גובל במחוז קרוק ממערב ומחוז וסטון שבמדינת ויומינג גובל במחוז קרוק מדרום. במחוז ממוקם חלק מהיער הלאומי הגבעות השחורות, הגן הלאומי מגדל השטן, וערבת העשב הלאומית של אגן הרעם. נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 5,887 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא נפש אחת לקמ"ר. 34.1% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 14.6% ממוצא אנגלי ו-7.8% ממוצא אירי. לאורך מאה השנים האחרונות מחוז קרוק הוא מחוז התומך במפלגה הרפובליקנית. המועמד הדמוקרטי האחרון לנשיאות ארצות הברית אשר זכה בבחירות במחוז היה פרנקלין דלאנו רוזוולט בשנת 1932. בחמש מערכות הבחירות האחרונות לנשיאות זכתה המפלגה הדמוקרטית בפחות מ-24% מקולות הבוחרים. מדיה וקבצים בנושא מחוז קרוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז קרוק (באנגלית) רשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים של מחוז קרוק
מחוז קרוק

האם התכוונתם ל... מחוז קרוק (ויומינג) – מחוז במדינת ויומינג שבארצות הברית מחוז קרוק (אורגון) – מחוז במדינת אורגון שבארצות הברית מחוז קוק
המגרפה (בית המקדש)

על פי מקורות חז"ל, שלושה כלים שהיו בבית המקדש נקראו מגרפה. המפרשים נחלקו על זהותם, על היחס ביניהם, ועל השימוש בהם. המגרפה מוזכרת בתור כלי גדול ששימש לגריפת האפר והדשן של המערכה הגדולה אל התפוח. מגרפה זו הייתה אחת מכלי השרת של מזבח העולה, ומוזכרת במשנה כאשר מסופר על עבודת התמיד: ”...ונטלו את המגרפות ואת הצינורות ועלו לראש המזבח...” (משנה, מסכת תמיד, פרק ב', משנה א'). צורת המגרפה היא כעין יעה של ימינו, והיא נועדה לגריפת האפר מהמערכות לתפוח, בעוד שהצינורות היו כעין קלשון, ושימשו להזזת בשר הקרבנות שטרם נשרף. על פי המפרשים, מגרפה זו מוזכרת בין כלי המזבח שעשה משה, כ"יעים", בפסוק ”וַיַּעַשׂ אֶת כָּל כְּלֵי הַמִּזְבֵּחַ אֶת הַסִּירֹת וְאֶת הַיָּעִים וְאֶת הַמִּזְרָקֹת אֶת הַמִּזְלָגֹת וְאֶת הַמַּחְתֹּת כָּל כֵּלָיו עָשָׂה נְחֹשֶׁת”. המגרפה הייתה כלי נגינה שמסופר עליה שהפיקה צלילים רבים. בתלמוד הבבלי מתואר שהמגרפה התפצלה לעשרה קנים, ובכל אחד עשרה נקבים, וכל קנה הוציא סוג זמר אחד. מכאן יוצא שהמגרפה הפיקה 100 סוגי זמר שונים. קיימת סברה נוספת כי המגרפה הפיקה אלף מיני זמר שונים אבל נאמר מיד, באותה המימרא, ש"מתניתא גוזמתא" = הגזימה המשנה, ומדובר בצלילים רבים, ולא ב-10X10X10. במסכת תמיד מוזכר שכדי להודיע שעומדים להקריב את קורבן התמיד, היו זורקים את המגרפה בין האולם למזבח והיא הייתה משמיעה קול אדיר. אף מוזכר במשנה ש”אין אדם שומע קול חברו בירושלים, מקול המגרפה” (משנה, מסכת תמיד, פרק ה', משנה ו') ואף ש”מיריחו היו שומעין קול המגרפה” (משנה, מסכת תמיד, פרק ג', משנה ח'). יחיעם שורק מגרפה מוזיקלית, באתר הידען שמשון מלצר, המגרפה, שיר על הכלי, באתר פרויקט בן-יהודה המפרש על מסכת תמיד, דף כ"ח, עמוד ב', דיבור המתחיל נטלו את המגרפות. תרגום יונתן ותרגום אונקלוס על ספר שמות, פרק ל"ח, פסוק ג', פירוש רש"י על ספר שמות, פרק כ"ז, פסוק ג' תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י', עמוד ב' משנה, מסכת תמיד, פרק ה', משנה ו' יש שפירשו שכלי זה הוא אותו כלי נגינה שהוזכר לעיל (ראו פירוש קהתי למשנה זו).
חסות

האם התכוונתם ל... חסות מסחרית – מצב שבו גוף מסחרי נותן חסות לארגון (לאו דווקא מסחרי) שזקוק לכסף (למשל עמותה, אגודה שיתופית, קבוצת ספורט וכדומה) מדינת חסות – מדינה שמדיניותה נקבעת במידה רבה על ידי מדינה אחרת דמי חסות – שיטה לסחיטת כסף המופעלת לרוב על ידי אנשי פשע מאורגן נותן חסות (חקיקה) – הצגת הצעת חוק רשות חסות הנוער – היא יחידה באגף לשירותי תקון במשרד הרווחה שטח חסות רוס – שטח ביבשת אנטארקטיקה, הכולל מספר איים, שניו זילנד טוענת לשליטה בו חסות (ספר) – רומן של סמי מיכאל שיצא ב-1977 פטרון חסה
תמליל אוטומטי

תמליל אוטומטי הוא קטע תמליל באורך משתנה, מוכן וזמין מראש בזיכרון המחשב ומוצע כתוספת למסמך עבור מי שמחבר אותו, על ידי תוכנת מחשב (כגון מעבד תמלילים), בזמן חיבורו או עריכתו. קטע התמליל עשוי להיות באורך של אותיות בודדות עד פסקאות אחדות, והוא נבחר על ידי המשתמש מתוך תפריט, מוצע על ידי תוכנת המחשב לאחר הקלדת רצף מילים או אותיות מסוים, כך שהוספתו דורשת רק אישור מהיר בלחיצת כפתור מצד המשתמש (חיזוי תמליל / חיזוי מילים), או אפילו מתווסף באופן אוטומטי לחלוטין למסמך (השלמת תמליל / השלמת מילים). תמליל אוטומטי חוסך מזמנם של אנשים, שמקלידים מסמכים רבים בעלי תוכן דומה, או משמש כאביזר טכנולוגיה מסייעת, המשפר את תפקוד ההקלדה של אנשים עם לקות. לקות כזו יכולה להיות לקות תנועה, המאטה את קצב ההקלדה או הופכת אותה למעייפת או כואבת, דיסגרפיה – הפרעה קוגניטיבית המתבטאת בטעויות איות תדירות או חוזרות ונשנות, או לקות דיבור שבגללה המשתמש נצרך להיעזר במחשב כאביזר תקשורת תומכת וחליפית ודורשת ממנו להקליד במהירות דומה למהירות דיבור כדי להיות מובן לזולתו. דוגמאות לתוכנות, תת-תוכנות (מודולים) וחומרות המציעות תמליל אוטומטי:[דרושה הבהרה] Microsoft Word SoothSayer 4 קורצוויל 3000 אייפון MacArthur, C.A. (1996). Using technology to enhance the writing processes of students with learning disabilities. Journal of Learning Disabilities, 29(4), 344-354 Niemann, D. (1996). Word prediction makes the difference: learning disabilities in middle school. TECH-NJ: Technology, Educators, & CHildren with disabilities – New Jersey, 8(1). 4,8. Wanderman, R. (1997). How computers change the writing process for people with learning disabilities. (http://www.ldonline.org/ld_indepth/technology/poor_richard_article.html) LD OnLine: a service of The Learning Disabilities Project at WETA. Zimmerman, B. & Conant, J. (1994). Powerful tools for students with learning disabilities. TECH-NJ: Technology, Educators, & CHildren with disabilities – New Jersey, 5(1), 14-15. Int J Hum Comput Interact. 2011 Jan 1;27(1):69-84. Predictive spelling with a P300-based brain-computer interface: Increasing the rate of communication. Ryan DB, Frye GE, Townsend G, Berry DR, Mesa-G S, Gates NA, Sellers EW.
חאנות סיביר

חאנות סיביר (ברוסית: Сибирское ханство, בטטרית: Себер ханлыгы, Seber xanlığı) הייתה ממלכה טטרית שירשה את החלקים של אורדת הזהב ונכבשה על ידי רוסיה הצארית בתחילת המאה ה-17. החאנות השתרע על שטחי סיביר המערבית שהיו מאוכלסים על ידי הטטרים ועמי סיביר שונים. בראש המדינה עמד חאן ולידו היועץ ועוזריו. המדינה חולקה לאזורים שנוהלו על ידי האצולה המקומית כמעט ללא התערבות של החאן. חלק קטן של אצולת מנסי השתתף בניהול המדינה אך יתר עמי סיביר היו במעמד נחות. הטטרים שהיו רוב אוכלוסיית המדינה ניהלו אורח חיים חצי-נוודי. בחלקים הדרומיים, לאורך נהרות טובול ואירטיש היו מרכזי עיבוד חקלאי לא גדולים. בערים, שלא היו גדולות, היו מרכזי תעשייה זעירה. בצבא של החאן בנוסף ליחידות שכללו טטרים היו גם יחידות של עמי סיביר. קשה להעריך את גודל הצבא, אך בזמן מערכה מול רוסיה הצארית היא כללה כוח של כ-10,000 לוחמים. לאור ארגון המדינה היה קושי להציב צבא גדול בהשתתפות כל אצילי המדינה. עם התפוררות אורדת הזהב במהלך המאה ה-14 הוקמה באזור חאנות עם מרכז בטיומן בשם "איביר". בשנת 1495 לאחר מאבק פנימי בירת המדינה עברה לעיירה "קשליק" או "סיביר". בשנת 1555, לאחר נפילת חאנות קאזאן, החאן של חאנות סיביר הכיר בעליונות של רוסיה הצארית והחל בתשלומי מס שנתיים. בשנת 1563 השלטון במדינה הועבר לחאן קוצ'ום. הוא הוציא להורג את החאן הקודם ואחיו. הוא הפסיק את העברת התשלומים השנתיים לרוסיה באופן סדיר. בשנת 1572 הוא שלח את בן-דודו מחמטקול לפשיטה בשטחי רוסיה. במסגרת פשיטה זו הכוחות הגיעו עד לאזור פרם. באזור זה משפחת סטרוגנוב ניהלה קשרי מסחר ענפים ולמעשה שלטה בשטח שהיה בשליטה רוסית. כתוצאה מפעולות שהוא בצע, הרוסים החליטו לשלוח לשטחי החאנות כוח צבאי משמעותי בראשות ירמק. הכוח נשלח לאחר פקודת איוואן הרביעי ומשפחת סטרוגנוב השתתפה באופן פעיל בהכנת הכוח תוך העברת כסף, תחמושת ואנשים. המערכה החלה ב-1 בספטמבר 1581. לאחר מספר קרבות, ב-26 באוקטובר 1582 הרוסים כבשו את בירת החאנות וחאן קוצ'ום נמלט לדרום אך המאבק נמשך. בשנת 1585 ירמק נהרג בקרב וקוצ'ום החזיר לעצמו את השליטה על רוב השטח. הרוסים המשיכו להזרים תגבורות לאזור. במהלך המערכה הם הקימו מספר ערי מבצר באזור - טובולסק וטיומן. ב-20 באפריל 1598 החאן קוצ'ום הפסיד בקרב ונמלט לאורדת נוגאי. שם הוא נהרג לאחר מספר שנים. במהלך כיבוש החאנות עברו לצידה של רוסיה ראשי שבטים שקודם נשלטו על ידי חאנות סיביר וסייעו בגבית מיסים. מדיה וקבצים בנושא חאנות סיביר בוויקישיתוף כיבוש סיביר
מבנה ההכבדה

מבנה ההכבדה בברלין (בגרמנית: Schwerbelastungskörper בתרגום חופשי: "גוף הכבדה") הוא מבנה העשוי מבטון מזוין בצורת גליל, הממוקם ברחוב גנרל פפה, בצפון מערב רובע טמפלהוף בברלין, גרמניה. גובהו של הגליל כ-18 מטר ומשקלו כ-12,650 טון. קוטר הגליל כ-21 מטר והוא מונח על "רגל" בסיס בקוטר כ-3.5 מטר. המבנה יוצר לחץ ישיר על הקרקע של כ-12.65 ק"ג לסמ"ר. המבנה הוצב לצורך בדיקת היתכנות של חוזק הקרקע בשטח שעליו תוכנן להיבנות שער הניצחון עצום הממדים, כחלק מתוכנית הבנייה הנאצית "בירת העולם גרמאניה" לחידוש פניה של ברלין. בתוך חלל פנימי הותקנו מכשירי מדידה שונים. בדיקת ההיתכנות דרשה כי המבנה ישקע בפחות מ-6 ס"מ כהוכחה לעמידות הקרקע החולית המאפיינת את ברלין, בפני משקל המבנים המתוכננים לקום בברלין. בפועל, שקע המבנה ב-18 ס"מ. עם תום מלחמת העולם השנייה תוכנן להרוס את המבנה, אולם עקב קרבתם של מבני מגורים לא יצאה התוכנית אל הפועל בשל הסכנה הכרוכה בתהליך ההריסה, והוא הושאר על מכונו ומשמש כאתר הנצחה למפעלי הבנייה המתוכננים, המגלומניים, של הנאצים. מדיה וקבצים בנושא מבנה ההכבדה בוויקישיתוף תמונות נוספות
לשכת הכלים

לשכת הכלים הייתה אחת מלשכות העזרה בבית המקדש ונקראה כך משום שבה אחסנו את כלי השרת בעת שלא השתמשו בהם לעבודה במקדש. המשנה מציינת שהיו בלשכה 93 כלים העשויים כסף וזהב. בלשכה גם אוחסנו כלי הקודש ששמשו תחליף למקרה שהכלי יטמא. כאשר איש מישראל רצה לתרום כלי לבית המקדש הוא הביא את הכלי ללשכת הכלים ושם הוא אוחסן. אחת ל-30 יום הגיעו גזברים ללשכה ובדקו לאילו כלים נזקקים ולאילו לא. את הכלים שלא זקוקים להם היו מוכרים ומשתמשים בכסף לבדק הבית ולצורכי המקדש, והכלים הנזקקים היו נשארים בלשכה עד השימוש בהם. מקום הלשכה אינו מפורש במקורות ולא יודעים היכן היא הייתה. יש אומרים שהיא אחת מהלשכות בדרום העזרה, סמוך לבית אבטינס או שהיא הייתה באחד התאים שמסביב להיכל. יש האומרים שהיו שתי לשכות הכלים- אחת בעזרה, בסמוך למקום בו השתמשו בכלים, והשנייה הייתה לשכה ניידת שנפתחה אחת לשלושים יום וממנה הוציאו כלים שנתרמו, והיא הייתה על הר הבית אך לא בבית המקדש. נכנסו ללשכת הכלים והוציאו משם תשעים ושלושה כלי כסף וכלי זהב — מסכת תמיד, פרק ג' משנה ד' כדוגמת מזבח הזהב או מנורת הזהב ...לשכת הכלים, כל מי שהוא מתנדב כלי, זורקו לתוכה. ואחת לשלשים יום, גזברין פותחין אותה. וכל כלי שמוצאין בו צרך לבדק הבית, מניחין אותו. והשאר נמכרין בדמיהן ונופלין ללשכת בדק הבית. — מסכת שקלים, פרק ה' משנה ו' כך הציע הרב אהרן הכהן, עבודת הקרבנות פיוטרקוב תרע"ב, סימן לח הערה א
וורנר מיוזיק גרופ

וורנר מיוזיק גרופ (באנגלית: Warner Music Group) היא אחת משלוש חברות התקליטים המובילות בשוק המוזיקה העולמי (יחד עם יוניברסל מיוזיק גרופ וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט). בעברה החברה הייתה חלק מהאחים וורנר. גלגולה הנוכחי של החברה החל בשנת 2004 כאשר הופרדה מטיים וורנר וכתוצאה מכך אלה הן שתי חברות שונות לגמרי כיום. בבעלות החברה גם חברת הפצת המוזיקה וורנר שאפל מיוזיק (אנ') שנחשבת לאחת המובילות בשוק. כיום 87 חברות תקליטים ולייבלים שייכים לתאגיד וורנר מיוזיק גרופ. בנוסף למוזיקה החברה מוציאה גם משחקי מחשב כגון: רוק בנד. בין חברות התקליטים של התאגיד נמנות: אלקטרה רקורדס, רפרייז רקורדס, האחים וורנר, פרלופון (במקור של EMI) ואטלנטיק רקורדס. בשנת 2023 פורסם כי וורנר מיוזיק גרופ היא חברת התקליטים השלישית הגדולה ביותר ברחבי העולם, עם הכנסה שנתית של 5.3 מיליארד דולרים. החברה הוקמה בשנת 1929 והייתה חלק מאימפריית האחים וורנר ונקראה 'וורנר רקורדס'. בשנת 1963 החברה רכשה את 'רפריס רקורדס' שהייתה שייכת לפרנק סינטרה. לאחר שחברת 'האחים וורנר' נמכרה ל'7 ארטס פרודקשן' בשנת 1967 היא רכשה את אטלנטיק רקורדס. למרות הרכישה אטלנטיק רקורדס וחברת הבת שלה, 'אטקו רקורדס' פעלו באופן עצמאי במשך שנתיים נוספות. בשנת 1969 נמכרה וורנר רקורדס (עם כל חברות התקליטים שברשותה) לחברה הלאומית קיני. היא החליטה לאחד את כל חברות התקליטים לאחת גדולה. באותה שנה קיני קנתה גם את אלקטרה רקורדס ו'נונסאץ' רקורדס' והפכה את החברה לקבוצה בשם 'וורנר-אלקטרה-אטלנטיק' שהפכה מאוחר יותר ל'וורנר מיוזיק גרופ'. במהלך השנים החברה רכשה עוד ועוד חברות תקליטים ולייבלים קטנים ומיזגה אותם תחת שמה שגדל וגדל. בשנת 2004 קיני מכרה את 'וורנר מיוזיק גרופ' לקבוצת משקיעים בהנהגת איש העסקים היהודי אדגר ברונפמן הצעיר במחיר עצום 2.6 מיליארד דולרים. זמן קצר לאחר הרכישה הקבוצה החדשה העבירה לשורותיה את ליאור כהן, שהיה איש מפתח במתחרה הגדולה ביותר של 'וורנר מיוזיק גרופ', 'יוניברסל מיוזיק גרופ'. בשנת 2007 'וורנר' הודיעה שהיא תמכור מוזיקה דיגיטלית ללא ניהול זכויות דיגיטלי דרך אמזון MP3 ובכך הפכה לחברת התקליטים השלישית שעושה זאת. בשנת 2008 התחוללה סערה תקשורתית גדולה לאחר שמשא ומתן בין 'וורנר מיוזיק גרופ' ליוטיוב נכשל והיא דרשה מיוטיוב למחוק את כל הקליפים של אמנים החתומים אצלה. בשנת 2009 שתי החברות פרסמו הודעה לעיתונות שהן הגיעו להסכם ביניהן והקליפים של אמנים החתומים בוורנר יתחילו לצוץ ביוטיוב בקרוב. ב-2011 נמכרה החברה לאיש העסקים לאונרד בלווטניק תמורת 3.3 מיליארד דולר. מספר מאלבומיה הבינלאומיים של הזמרת הישראלית עפרה חזה הופצו דרך החברה ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא וורנר מיוזיק גרופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וורנר מיוזיק גרופ וורנר מיוזיק גרופ, ברשת החברתית פייסבוק וורנר מיוזיק גרופ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וורנר מיוזיק גרופ, ברשת החברתית אינסטגרם וורנר מיוזיק גרופ, סרטונים בערוץ היוטיוב Brian Clark, The 10 Largest Record Labels in the World (2023), Musician Wave, ‏2022-07-07 (באנגלית אמריקאית)
מנוצ'הר מותכי

מנוצ'הר מותכי (בפרסית: منوچهر متکی, תעתיק מדויק: מנוצ'הר מתכי; נולד ב-12 במאי 1953 בבנדר גז) היה שר החוץ האיראני בשנים 2005–2010. הוא מונה על ידי הנשיא מחמוד אחמדינז'אד לתפקיד למרות שבמהלך הבחירות לנשיאות איראן ב-2005 היה מנהל מסע הבחירות של עלי לאריג'אני, מועמד המחנה השמרני הפרגמטי. מותכי גדל ולמד בבנדר גז. לאחר שסיים את לימודיו התגייס לצבא והצטרף לתוכנית לחינוך הציבור שנערכה על ידי הממשלה. הוא הגיע למחוז ח'וראסאן, הקים שם בית ספר לעניים ולימד בו. לאחר שירותו הצבאי החליט לצאת לחו"ל לחוויה ולימוד. היות שהודו שימשה יעד פופולרי לצעירים איראנים, נסע מותכי להודו; היה זה מספר שנים לפני המהפכה האיראנית. לאחר המהפכה נבחר למג'לס (הפרלמנט האיראני) על ידי תושבי עירו והערים הסמוכות. הוא שימש כיושב ראש הוועדה לביטחון לאומי ולמדיניות החוץ. בהמשך השנים כיהן בתפקידים שונים במשרד החוץ, בהם ראש הלשכה המדינית של משרד החוץ (1984), שגריר איראן בטורקיה (1985), המזכ"ל לענייני אירופה המערבית (1989), סגן שר החוץ (1989), שגריר איראן ביפן (1994), יועץ שר החוץ (1999), סגן יו"ר ארגון התרבות והתקשורת האסלאמית העולמית (2001) וראש ועדת יחסי החוץ של המג'לס לביטחון לאומי ומדיניות החוץ. לאחר 24 שנים במשרד החוץ מונה על ידי הנשיא אחמדינז'אד לשר החוץ. בדצמבר 2010 הוא פוטר על ידי הנשיא, ובמקומו מונה עלי אכבר סאלחי. מותכי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טהראן ותואר ראשון מאוניברסיטת בנגאלור בהודו. מדיה וקבצים בנושא מנוצ'הר מותכי בוויקישיתוף שפיגל - ריאיון נועז עם שר החוץ של איראן (באנגלית)
איך זה? (פסל)

איך זה? (באנגלית: How it is?‎) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסל הפולני מירוסלב בלקה המוצגת באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור. היצירה הוקמה באולם הטורבינה של המוזיאון, והיא העשירית מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת סדרת יוניליבר. היצירה היא מכולה ענקית שרוחבה 10 מטרים, גובהה 13 מטרים ואורכה 30 מטרים, המוצבת במרכז האולם. דופן ההעמסה של המכולה פתוחה ומשמשת ככבש עלייה ("רמפה") אל תוך חלל המכולה. חלל המכולה חשוך לחלוטין ומצופה מבפנים בלבד שחור עבה. המבקרים צועדים אל תוך הלא-נודע החשוך שבתוך חלל המכולה. החוויה הנוצרת היא הן אישית, של כל מבקר מול פחדיו והכרעתו לצעוד צעד נוסף אל החשכה והן קבוצתית, מתוך הדיאלוגים הנוצרים בין מבקרים הנתקלים זה בזה בחלל החשוך. שם היצירה הוא על פי שם ספר מאת סמואל בקט (באותו שם) המכיל מונולוג של נפש הנעה בגיהנום של בוץ שחור המתוארת בקומדיה האלוהית של דנטה. מתוך דפי ההסבר הנלווים: "איך אנוע קדימה?" אתה שואל את עצמך... מגיל צעיר אנו לומדים לפחד מהלא-נודע, מה גם לא-נודע חסר-אור... "איך זה?" מושלם רק כאשר אתה, הצופה, נכנס פנימה. ההחלטה כיצד לנוע פנימה ובפנים יוצרת מסע אינדיבידואלי (גופני ונפשי כאחד)... זהו גם מסע קולקטיבי שנוצר מהיתקלויות מקריות. היצירה הוצגה בין ה-13 באוקטובר 2009 ועד ה-5 באפריל 2010. מבקרים מתארים את החוויה כמעוררת פחד וכצעידה אל תוך "חור שחור". צורת המכולה המשתמשת לתובלה בדרך כלל וההיסטוריה של האמן המגיע מפולין מעוררים הקשרים הקשורים לתקופת השואה, כגון על יהודים המובלים אל אושוויץ; יש המוצאים את החוויה מעוררת הקשרים למהגרי עבודה המוברחים במכולות. מאידך, המבקר העצמאי והחופשי צועד מתוך הכרעה אישית אל תוך החלל, תוך הבעת אמון באמן ובמוזיאון ובממסד ככלל, פעולה וחוויה שונה לחלוטין מזו של היהודי הרדוף הנדחף במעלה הרמפה אל הלא נודע. קישור אחר נעשה אל משל המערה של אפלטון, המספר על קבוצת אסירים שנכלאה מגיל רך במערה חשוכה ואשר כל הדימויים שלהם נובעים מהשתקפויות צללים על קירות המערה השחורים. לורה קמינג, מירוסלב בלקה - איך זה, הגארדיאן, 18 באוקטובר 2009 דף היצירה באתר הטייט מודרן (אורכב 06.01.2011 בארכיון Wayback Machine) אביטל בורג, עכבר העיר אונליין, חדשות האמנות, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2009 ראו בדף היצירה באתר המוזיאון בדברי ההסבר המצורפים ליצירה
אורן פלי

אורן פלי (נולד ב-1971) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי. פלי נולד וגדל בישראל. בגיל 19 ירד לארצות הברית, שם עסק כמעצב גרפי ואנימטור, על אף שמעולם לא למד קולנוע. ביים, כתב והפיק את הסרט הראשון בסדרת סרטי "פעילות על-טבעית". בשנת 2007 יצא סרטו ההוליוודי הראשון, "פעילות על-טבעית", אותו ביים, כתב והפיק. הסרט, שהופק באופן פרטי ובתקציב מזערי של 15,000 דולר, זכה להצלחה חסרת תקדים וגרף יותר מ-190 מיליון דולר. בשנת 2010, היה לאחד ממפיקי הסרט "הרוע שבפנים". בשנת 2012 יצר, הפיק וכתב את סדרת הטלוויזיה "הנהר" לרשת ABC, בכיכובם של ברוס גרינווד ולזלי הופ. בשנת 2015 ביים את סרטו השני "אזור 51", שילוב של אימה ומדע בדיוני. אורן פלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אורן פלי, באתר AllMovie (באנגלית) אורן פלי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אורן פלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורן פלי: "כל מי שיש לו מצלמה יכול לעשות סרטים", באתר mako ג'ון הורן, לוס אנג'לס טיימס, תסריט על טבעי: על הסרט Paranormal Activity, באתר nrg‏, 22 בספטמבר 2009 נירית אנדרמן, הרוח והחושך, אורן פלי, קולנוען חובב, יצר סרט אימה דל תקציב, באתר הארץ, 15 בפברואר 2008 דנה שוופי, עכבר העיר אונליין, אורן פלאי: "אני לא יודע אם הסרט יצליח כאן", באתר הארץ, 18 בנובמבר 2009 אבנר שביט‏, "פגשתי אנשים מלוכלכים": אורן פלי ("פעילות על טבעית") מסביר למה הוא פורש מהוליווד, באתר וואלה, 28 במרץ 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורן מיילי

אורן מיילי (מכונה אורן הקטן; נולד בשנת 1978) הוא קוסם ואמן טלפתיה ישראלי, שהתפרסם בישראל בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. מיילי נולד וגדל בשכונת פרדס כץ בבני ברק. הוא החל את דרכו בפינה שהוקצתה לו אצל הבדרן מאיר רמז. את הופעותיו הראשונות החל בגיל שבע, ומכאן כינויו "אורן הקטן". בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיע במופעים ובתוכניות טלוויזיה יחד עם אביו, רוני מיילי. בדצמבר 1991 הופיע בתוכנית הטלוויזיה "בין הכיסאות", בערוץ הראשון, וזכה לחשיפה תקשורתית גדולה. באמצע שנות התשעים עזב את עולם הבידור והחל לסייע לאביו בעסק לייצור שלטי פרסום. כיום הוא מופיע לפני ועדי עובדים בהנחיית אביו. ב-2006 זומן למשטרה, בגלל בלבול שהיה בינו לבין אורן זריף שגם כונה בתקשורת באותה עת "אורן הקטן", בחשד שהונה אנשים שבאו לטיפול אצלו. ב-2013 השתתפו בתוכנית "האח הגדול" אביו של אורן, רוני מיילי, ואחיו גילי, שמופיעים לעיתים לצדו בהופעותיו. מיילי נשוי ואב לשלושה ילדים. סרט על "אורן הקטן", בערוץ ה-YouTube של אורן מיילי ליאורה הכהן, אורן הקטן בשדה הקרב העתידי, מעריב, 22 בנובמבר 1991 טל פרי, אורי גלר על אורן הקטן: אין לי הסבר לכוחות שלו, מעריב, 25 בדצמבר 1991 איל ברטונוב, אורן מיילי, אורי גלר חדש, חדשות, 31 ביולי 1986 נעמי לויצקי, המכשף הקטן, כותרת ראשית, 24 בדצמבר 1986 עופר פטרסבורג, אורן הקטן לעזרת העם, מעריב, 23 באפריל 1990 אימי גינזבורג, רוצה למבורגיני ולמצוא נפט, חדשות, 17 בדצמבר 1991 אימי גינזבורג, הילד קורא המחשבות סירב למלא טופס לוטו והוכה באבן, חדשות, 18 בדצמבר 1991 פיני אסקל‏, אורן הקטן מוחלף, באתר וואלה, 9 בפברואר 2006 רוני קורן-דינר, אודטה כינתה את "אורן הקטן" שרלטן; ביהמ"ש: זו "התרשמות שאינה לשון הרע", באתר הארץ, 9 במאי 2006 אורן הקטן: "אבא שלי ואחי יגיעו לחמישייה האחרונה", באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2013
ספידו

ספידו (באנגלית: Speedo) היא חברה לייצור בגדי ים, חליפות שחייה ומוצרים נלווים. שמה הפך ברבות השנים, בעיקר באנגלית אך גם בשפות נוספות, לשם גנרי לבגדי ים לגברים עשויים מבד סינתטי ובעלי גזרה צמודה (Swim briefs). החברה נוסדה בשנת 1914 בבונדי ביץ' שבאוסטרליה על ידי מהגר מסקוטלנד, ונקראה על שמו "McRae Hosiery Manufacturers". בשנת 1928 הייתה החברה לאחת הראשונות שהתמחו בייצור חליפות שעוצבו במיוחד עבור אתלטים, ובד בבד אמצה את שמה הנוכחי, "ספידו", הנגזר מהמילה האנגלית שמשמעותה "מהירות" (speed), ואת הסיסמה "Speed on in your Speedos". במהלך מלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מוצרים תומכי לחימה, וב-1951 הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה. ב-1955 החלה החברה לייצר בגדי ים מניילון, ואת הדגמים הראשונים שנקראו לימים על שמה באופן גנרי. בשנות ה-70 החלה ספידו לשלב לייקרה במוצריה, והחל בשנות ה-90 הייתה בין חלוצות הייצור בתחום חליפות שחייה לשחיינים תחרותיים. כיום מרכזה של החברה בנוטינגהאם שבאנגליה, והיא אחת החברות הגדולות בתחומה. חברת "קבוצת בן-דרור" (במקור חברת "פלג-ניל"), היא היבואנית ספידו בישראל ומותגים נוספים חברת פנטלנד, החברה האם של ספידו. החל מ-2009 העניקה חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה הישראלי. לייזר רייסר אתר האינטרנט הרשמי של ספידו האתר הרשמי בישראל ספידו, ברשת החברתית פייסבוק ספידו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספידו, ברשת החברתית אינסטגרם ספידו, ברשת החברתית VK ספידו, סרטונים בערוץ היוטיוב ורד שרון-ריבלין, ‏זכייני ספידו מקימים תת רשת למותג האקסטרים AIRWALK, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2005 זהבה דברת, ‏קונצרן פנטלנד וחברת פלג ניל יקימו מרכז הפצה ושיווק למזה"ת, באתר גלובס, 26 באוקטובר 1999 ספידו תעניק חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה, באתר גלובס, 2 באפריל 2013
טאפס

טאפס (בספרדית: Tapa) הוא כינוי למנות קטנות המוגשות בספרד באופן מסורתי כחטיף לצד כוס יין או בירה, לרוב לפנות ערב, כמתאבנים. "טאפס בר" משמש בספרד למפגשים של חברים, בשעות שלאחר העבודה, לשתית משקה אלכוהולי כמו בירה או יין. משמעות המילה Tapa היא "מכסה". במקור נהגו להניח פיסת קלף או צלוחית על כוסות משקה, כדי למנוע מזבובים לצלול לתוכו, ועם הזמן השתרש המנהג להניח על המכסה פיסת מזון קטנה. המילה "טאפס", היא ברבים ומציינת כמה מנות. ביחיד יש לומר "טאפה". דוברי העברית משתמשים במילה "טאפס" באופן שגוי גם ביחיד. מנות טאפס מכילות בדרך כלל ירקות כמו זיתים, מגוון סוגי נקניקים, פיסת גבינה, דגים כבושים או פירות ים. במטבח הבסקי מנת הטאפה מהודקת לפרוסת לחם זעירה בעזרת קיסם שיניים ומכונה "פינצ'ו". טאפה חאמון על לחם טאפה פלפלים ירוקים במדריד טאפה חאמון מגוון סוגי טאפס לרבות פירות ים ובייקון, בברצלונה טאפה סרדינים מגוון מנות טאפאס בברצלונה מבחר טאפס, כולל טבעות קלמארי מטוגנות - מנה אופיינית מדיה וקבצים בנושא טאפס בוויקישיתוף פילס גלזר, מגזין "מנטה", משהו קטן וטוב, באתר ynet, 10 באוגוסט 2003 שגיא כהן, מדריך לעשרת סוגי הטאפאס בספרד, באתר הארץ, 7 במאי 2010 טאפס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דנילו פינוק

דנילו אגוסטין "ג'יי.אר." פינוק (באנגלית: Danilo Agustin "J.R." Pinnock; נולד ב-11 בדצמבר 1983 בפורט הוד, טקסס) הוא כדורסלן אמריקאי-פנמי המשחק בעמדת הקלע ששיחק בישראל בקבוצות ברק נתניה ומועדון כדורסל הבקעה ובנבחרת פנמה. גובהו 1.96 מטר. בצעירותו שיחק פינוק באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אותה הוביל פעמיים לטורניר אליפות המכללות ‏(2005, 2006). לאחר שסיים את המכללה בשנת 2006, נבחר במקום ה-58 בדראפט ה-NBA על ידי דאלאס מאבריקס ולאחר מספר ימים הועבר ללוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק במשחקי קדם העונה אך נחתך מהסגל בטרם שיחק משחק רשמי. לאחר שלא הצליח לחתום באף קבוצת NBA, יצא לאירופה וחתם בגיסן הגרמנית, בה העמיד ממוצעים של 15 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים. באמצע העונה עבר לארקנסו רימרוקטס מליגת ה-NBDL. בסיום העונה עבר לקולוסוס רודוס היוונית, בה קלע 15 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע למשחק. את עונת 2008/2009 החל פינוק ברוזנטו מהסרייה ב' ובמרץ 2009 עבר לליברטד (סונצ'לס) הארגנטינאית, אך כבר לאחר חודשיים עבר לקפיטאנס דה ארצ'יבו הפואטרו ריקנית, אותה עזב לאחר 24 משחקים בהם קלע 15.7 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים בממוצע למשחק וחתם באליצור מכבי נתניה מליגת העל הישראלית. לקראת עונת 2011/2012 חתם בקבוצת מועדון כדורסל הבקעה. במהלך חודש נובמבר 2011 שוחרר פינוק מהקבוצה בשל מציאת מריחואנה בביתו במהלך חיפוש משטרתי. פינוק משחק גם בנבחרת פנמה אותה הוביל למקום השלישי באליפות מרכז אמריקה 2009 עם ממוצעים מצוינים של 27 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל פרופיל באתר ברק נתניה פינוק: "לא השתמשתי בסמים, מוכן לעבור בדיקה", באתר וואלה, 24 בנובמבר 2011