עמק איירונברידג'

עמק איירונברידג' (אנגלית: Ironbridge Gorge) הוא עמק עמוק וצר (קניון) שנוצר על ידי נהר סוורן בשרופשייר, אנגליה, ונמצא במרחק של כ-30 ק"מ בכיוון צפון-מערב מברמינגהאם. בעבר העמק נקרא על שם הסוורן, אך כיום הוא מכונה על שם גשר הברזל המפורסם, שהיה הראשון מסוגו בעולם ונחשב למונומנט של התעשייה שהחלה באזור. הגשר נבנה ב-1779 על מנת לחבר את העיירה התעשייתית ברוסלי עם עיירת המכרה הקטנה מדלי ועם המרכז התעשייתי המתפתח של קולברוקדייל. לעמק יש שני יתרונות שבזכותם הוא היה בעל חשיבות רבה לתעשיינים הראשונים: קל להפיק חומרי גלם שונים כגון פחם, עפרות ברזל, אבן גיר וחרסית לצורך ייצור ברזל, אריחים וחרסינה. נהר סוורן הוא נתיב תחבורה נוח שדרכו ניתן להוביל את התוצרת התעשייתית אל הים. העמק הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1986. נהר סוורן חוצה את העמק בכיוון דרום ולעבר תעלת בריסטול. העמק נוצר במהלך עידן הקרח האחרון כאשר קצה הנהר הצפוני שבעבר זרם באזור התחבר לאגם שנוצר כאשר הקרח בים האירי חסם את הנהר כמו סכר. גובה פני המים באגם הלך ועלה עד שהם יכלו לזרום דרך הגבעות לכיוון דרום. זרימה זו גרמה לתהליך בליה שיצר נתיב דרך הגבעות, והיטה את מסלולו של הסוורן לכיוון דרום לצמיתות. שטחו של החלק של העמק שהוכרז כאתר מורשת עולמית הוא למעלה מ-3.6 ק"מ בכיוון מעלה הזרם של הסוורן, והוא מתחיל בהצטלבות עם נהר קלדברוק שליד קולברוקדייל. באזור זה יש ריכוז גדול של אתרי כרייה, בתי יציקה, מפעלים, בתי מלאכה ומחסנים המסתמכים על רשת ישנה של נתיבי תחבורה, וכן מבנים שונים ותשתיות מהמאה ה-18 והמאה ה-19. העמק התפרסם בשל האתרים השונים השוכנים בו שמהווים ייצוג לשיטות העיקריות שאפיינו את המהפכה התעשייתית. החל מ-1968 פעילויות השימור והמחקר השונות מתואמות על ידי קרן מוזיאון עמק איירונברידג', שאחראית גם על תפעול המוזיאונים, המונומנטים והאתרים השונים בעמק. "העמק" היא קהילה (אנ') בתוך רובע טלפורד וורקין (Telford and Wrekin). "העמק" כולל את השטח של עמק איירונברידג' הנמצא בתוך התחום של טלפורד וורקין, והיא כוללת יישובים שונים כגון איירונברידג', קולברודייל וקולפורט (אך לא את בוילדוס וברוסלי). ארגון אונסק"ו החליט להכריז על העמק כאתר מורשת עולמית. בשטחי האתר יש חמישה אתרים עיקריים: קולברוקדייל: במקום זה הקווייקר אברהם דרבי הראשון פיתח שיטה לייצור קוק ברזל, ולאחר מכן החלה מהפכת הפלדה של המאה ה-18. בתי היציקה של קולברוקדייל שגשגו במהלך המאה ה-19, ותוצרתם שווקה אף למקומות מרוחקים כגון ניו זילנד והוואי. כיום קיימים בעיירה מבנים שונים מהמאה ה-18 וה-19 כגון בתי מגורים וכנסיות. במבנה המכונה המחסן הגדול שוכן מוזיאון לתולדות תעשיית הברזל המקומית. איירונברידג': עיירה זו נקראת על שם גשר הברזל שהוקם מעל הסוורן ב-1779. במהלך המאה ה-17 החלה במקום פעילות הקשורה לכרייה ולמטלורגיה. בקצה המזרחי של העיירה עדיין נמצאים שני תנורים רמים שנבנו ב-1757. עמק היי ברוק: בעמק זה, שבו זורם יובל קטן של הסוורן, נמצא מוזיאון בשטח 200 דונם על גבעת בליסטס הנקרא העיירה הוויקטוריאנית בליסטס היל. בסמוך לתעלת שרוספיר שוכנים תנורים רמים שהשתמרו מאז בנייתם. ג'קפילד: כפר קטן זה שוכן על הגדה הדרומית של הסוורן. כלכלת הכפר מבוססת על כריית פחם, ייצור חרסית וניווט. הכפר שימש כנמל הרישום של העמק. קולפורט: עיירה זו שוכנת בקצה המזרחי של אתר המורשת העולמית ועל הגדה הצפונית של הסוורן, ובה נמצא גשר מתכתי שנבנה בין 1780 ל-1818. בקולפורט שוכן מפעל לייצור חרסינה שהוקם על ידי ג'ון רוז בשלהי המאה ה-18 ונסגר ב-1926. כיום שוכן בעיר מוזיאון לחרסינה המציג חפצים שונים הקשורים לקדרות בנוסף לחפצי חרסינה. מדיה וקבצים בנושא עמק איירונברידג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמק איירונברידג' עמק איירונברידג' באתר אונסק"ו (באנגלית)