מלחמת הלובסטרים

מלחמת הלובסטרים הייתה סכסוך בין ברזיל וצרפת בקשר לדיג לובסטרים בין השנים 1961–1963. הסכסוך החל לאחר שממשלת ברזיל סירבה לאפשר לדייגים צרפתים לדוג לובסטרים במרחק של 100 מייל מהחוף הצפון–מזרחי שלה בטענה שהלובסטרים זוחלים על המדף היבשתי. לעומתה, צרפת טענה שהלובסטרים שוחים, וככאלה הרשות לדוג אותם נתונה לדייגים בצורה חופשית. המחלוקת נפתרה באופן חד צדדי כשברזיל הרחיבה את תחום המים הטריטוריאליים שלה למרחק 200 מייל מהחוף, כך שכלל גם את בית הגידול של הלובסטרים. על אף שהסכסוך התקיים זמן רב לפני כינון חוק הים, הוא הסתיים בחתימה על הסכם ב-10 בדצמבר 1964, שהתיר ל-26 ספינות צרפתיות לדוג במקום למשך חמש שנים, בתנאי שיעבירו חלק מהרווחים לידי הדייגים הברזילאים. ב-21 בפברואר 1961, מספר קבוצות דייגים ממאוריטניה שהייתה בשליטת צרפת, החליטו להרחיב את תחום הדייג שלהן לצד השני של האוקיינוס האטלנטי. הן התמקמו מול חופי ברזיל בנקודה שבה הלובסטרים נמצאים בעומק של 76–198 מטרים. בעקבות תלונות של הדייגים המקומיים על סירות דיג צרפתיות, הורה האדמירל ארנולדו טוסקנו לשתי קורבטות להתייצב באזור הדיג של הצרפתים. לאחר שטענות הדייגים אומתו, הורה מפקד כלי השיט הברזילאי לצרפתים לשוט לכיוון מים עמוקים יותר, ולהותיר את המדף היבשתי לכלי שיט ברזילאים קטנים יותר. המצב הפך למתוח, אחרי שהצרפתים סירבו ויצרו קשר עם ממשלת צרפת בבקשה שתשלח משחתת שתלווה אותם, מה שגרם לברזילאים להעלות את מצב הכוננות שלהם. באותו היום, שר החוץ של ברזיל, הרמס לימה, הגדיר את ההתנהלות הצרפתית כעוינת: "הגישה הצרפתית לא קבילה, וממשלתנו לא תיסוג. הלובסטרים לא ייתפסו". במקביל, נשיא צרפת, שארל דה גול, הגיב בכך ששלח משחתת שתגן על סירות הדיג, אך בטרם הגיעה היא הוחזרה, כדי למנוע הסלמה. נשיא ברזיל, ז'ואאו גולאר, הציב בפני הצרפתים אולטימטום של 48 שעות להסיג את סירות הדיג, אך ב-2 בינואר 1962, כשהן סירבו לעזוב את המקום, לכד הצי הברזילאי את הספינה הצרפתית Cassiopée שהייתה מול חופי ברזיל. באפריל 1963 הגיע המצב לסף מלחמה. ב-6 ביולי 1966, הטריבונל האדמיניסטרטיבי של רן דן בטענת ממשלת צרפת לפיה לובסטרים הם דגים מפני שהם שוחים, וככאלה הם לא נחשבים לחלק מהמדף היבשתי. ברזיל טענה כי לובסטרים דומים לצדפות בכך שהם נעים על תחתית האוקיינוס וככאלה הם כן חלק מהמדף היבשתי. האדמירל פאולו מוריירה דה סילבה, מומחה באוקיינוגרפיה מטעם הצי הברזילאי, טען כי קבלה של הטענה הצרפתית לפיה הלובסטר ש"מקפץ" על קרקעית הים שוחה, דומה לטענה שלפיה הקנגורו שקופץ הוא ציפור. בנוסף, נקבע בקשר לטענות הדייגים לפיהן הם זכאים לפיצוי על ההפסדים שלהם מהדיג מממשלת צרפת, כי הממשלה אינה אחראית לכך בשל הפעולה החד-צדדית של ברזיל. ההחלטה דחתה את הטענות לפיהן ממשלת צרפת אישרה לבעלי הספינות לשלוח את כלי השיט שלהם לדיג לובסטרים בים הפתוח. נמסר כי הרישיונות שהוענקו היו למפקדי כלי השיט ולא לבעליהם, וכי הוחלט להסמיך אותם לפקד על הספינות בים פתוח, ולא באזור מסוים. אין ראיות לכך שממשלת צרפת אישרה את הדיג הספציפי הזה, ולכן הטענה נדחתה. יחסי ברזיל–צרפת מלחמות הבקלה מדיה וקבצים בנושא מלחמת הלובסטרים בוויקישיתוף The Lobster War, הארכיון הלאומי של בריטניה, ‏21 בפברואר 2019 Braga, Cláudio da Costa (2009). A Guerra da Lagosta. Armazém das Letras. pp. 90–165–166–167. ISBN 978-8590479017. "O dia em que a lagosta virou peixe". FAB Ministério da Defesa. נבדק ב-2023-04-02. "Navios de Guerra Brasileiros". Navios Brasileiros. נבדק ב-2023-04-02. AP (25 פבר' 1963). "France Recalls Ship Sent to Lobster War". The Milwaukee Journal: 22. נבדק ב-20 בפברואר 2012. {{cite journal}}: (עזרה) Paul Reynaud, The Foreign Policy of Charles de Gaulle: A Critical Assessment, Odyssey, 1964, עמ' 118 Arab Observer, 140–143, אוניברסיטת קליפורניה, 1963, עמ' 142 "Brazil: Force de Flap". Time. 8 במרץ 1963. אורכב מ-המקור ב-22 בדצמבר 2008. נבדק ב-12 באוקטובר 2010. {{cite journal}}: (עזרה) מערכת, Ships Augment 'Lobster War' Water Patrol, St. Petersburg Times, 1963 Władysław Wszebór Kulski, De Gaulle and the world; the foreign policy of the Fifth French Republic, ‏1966 David W. Ziegler, War, Peace, and International Politics, אוניברסיטת אינדיאנה, 1990, ISBN 9780673520234