laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית החולים ליס לנשים וליולדות

בית החולים ליס לנשים וליולדות הוא בית יולדות ובית חולים לנשים, הפועל כבית חולים עצמאי במסגרת המרכז הרפואי ע"ש סוראסקי בתל אביב. בית החולים ליס פועל מאז שנת 1997, והוא יורשו של בית היולדות הקריה שנסגר ונהרס. בית החולים משתרע על שתי הקומות העליונות בצד הצפוני של בנין סוראסקי בעוד חדרי המיון נמצאים בקומת הקרקע בצידו המזרחי של הבניין והגישה אליהם היא דרך מבואה נפרדת. כיום, מנהל את בית החולים פרופ' יריב יוגב. בבית החולים פועלים חדר מיון, שתי מחלקות יולדות, חדרי לידה וניתוח, מחלקת ילודים ופגייה. עוד פועלות בבית החולים מחלקה גינקולוגית, מחלקה לאשפוז טרום-לידתי, יחידה להפריה חוץ-גופית, מכון לחקר הפוריות של הגבר ובנק זרע, יחידת אולטרה סאונד, יחידה להריון בסיכון גבוה, יחידה למחלות צוואר הרחם, יחידה לאורוגינקולוגיה ורצפת האגן, מרכז לרפואת גיל המעבר ומספר מרפאות נשים נוספות. בבית החולים מתרחשות כ-10,000 לידות מדי שנה. בית החולים מפעיל את מועדון היולדות "מאמי ליס", והמעניק קורסי הכנה ללידה, פגישה עם מילדות והכנת תוכנית הנקה, ייעוץ הנקה, סיור בחדרי לידה ועוד. פרופ' יוסף בנימין לסינג פרופ' יריב יוגב בית היולדות הקריה מדיה וקבצים בנושא בית החולים ליס לנשים וליולדות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים ליס לנשים וליולדות
רחוב בני אפרים

רחוב בני אפרים הוא רחוב וכביש ראשי בצפון תל אביב ואורכו כשני קילומטרים. הרחוב הוא המשכן של שדרות רוקח (החל בצומת הרחובות בכור שטרית ורפידים) והוא מוביל לכיוון צפון-מזרח עד מפגשו עם דרך משה סנה (כביש 482) ב"צומת הפיל". הרחוב הוא גבולן המזרחי של שכונות מעוז אביב ותל ברוך על שני חלקיה, והוא חוצץ בינן לבין שכונות הדר יוסף ונאות אפקה א' ו-ב'. לאורכו של הרחוב בעיקר בתי מגורים אולם שוכנים בו גם מספר מבני ציבור, בהם אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, תיכון ליידי דייוויס ובית יהודי בסרביה, וכן מקביל לאקספו תל אביב (מרכז הירידים). ברחוב שישה נתיבים - שלושה לכל כיוון, ומתווסף לו עוד נתיב לפניות ימינה בצמתים המרומזרים. המהירות המקסימלית לנסיעה ברחוב היא 50 קילומטר לשעה.
אפקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... באזור תל אביב אפקה – שכונה בצפון תל אביב (הוקמה ב-1954; שמה מתייחס לתל אפק (אנטיפטריס)) מערות אפקה – מערות קבורה שומרוניות עתיקות השוכנות ליד נתיבי איילון, סמוך לשכונת אפקה (המערות עתיקות, השם חדש) נאות אפקה – שכונה בצפון תל אביב (הוקמה בתחילת שנות ה-60, קרויה על שם שכונת אפקה הסמוכה) אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב – מכללה להנדסה בתל אביב הממוקמת בשכונת נאות אפקה אחר נאות אפק ("אפקה") – שכונה בצפון קריית ביאליק (הוקמה ב-2016, קרויה על שם שמורת עין אפק הסמוכה) אפקה (יהודה) – עיר מקראית בהרי יהודה אָפְקָה (לבנון) (אנ') – כפר במחוז ג'בייל בהר הלבנון, במדינת לבנון אֶפִּיקָה – להקת מטאל–סימפוני הולנדית תל אפק (פירושונים)
שדרות קק"ל

שדרות קק"ל הן שדרה וכביש רוחב ראשי בצפון תל אביב, שאורכו 2.3 ק"מ. שדרות קק"ל מתחילות במערב בדרך נמיר כהמשכו של רחוב פרופס. הן חוצצות בין נווה אביבים שמדרום להן לבין רמת אביב ג' מצפון להן, וחוצות את רחוב חיים לבנון. שדרות קק"ל ממשיכות מזרחה בין שני חלקיה של שכונת אפקה ועוברות מעל נתיבי איילון ומסילת החוף במחלף קק"ל. בחלקן המזרחי, חוצות שדרות קק"ל את תל ברוך, ומגיעות לסיומן בצומת עם רחוב בני אפרים. צומת זה עתיד להפוך למחלף עם הפרדה מפלסית. בהמשכו ממזרח לצומת זה מכונה הכביש בשם רחוב שלונסקי ולאחר מכן בשם רחוב טבנקין. אורכו של הציר במלואו, מסמוך לחוף תל ברוך ועד רמת החיל, הוא 4.5 ק"מ. עד מותו של דוד בן-גוריון כונה רחוב זה בשם "רחוב רשפון", והרחוב בו ניצב בית בן-גוריון נקרא שדרות קק"ל. לאחר מותו של בן-גוריון הוסב שם הרחוב בו ניצב ביתו לשדרות בן-גוריון, ורחוב רשפון זכה בשמו הנוכחי - שדרות קק"ל. לפני הקמתה של שכונת רמת אביב ג', היה חלקו המערבי של הרחוב ידוע כמוקד של זנות, בדומה לחוף תל ברוך הסמוך. מדיה וקבצים בנושא שדרות קק"ל בוויקישיתוף אתר נתיבי איילון
קק"ל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרן קיימת לישראל – ארגון ציוני שנוסד ב-1901 שדרות קק"ל – שדרה בצפון תל אביב מחלף קק"ל – מחלף במפגש בין נתיבי איילון ושדרות קק"ל קילו קלוריה - יחידת מידה לאנרגיה המשמשת בעיקר לסימון ערך תזונתי.
סבכי אפור

סבכי אפור (שם מדעי: Sylvia borin) הוא סבכי טיפוסי נפוץ המתרבה בצפון ובאזורי האקלים ממוזג של אירופה ועד מערב אסיה. ציפור שיר קטנה זו נודדת, וחורפת במרכז ודרום אפריקה. בישראל מצוי באביב בכל חלקי הארץ, ולעיתים גם בסתיו. הסבכי האפור חסר תווים בולטים ואחיד למדי. אורכו 13-14.5 ס"מ, גופו העליון חום אפור-זית, ולבנבן בצידו התחתון, צידי הגוף בצבע בז וצידי הצוואר אפרפרים, רגליו אפורות. הוא ניזון מחרקים ופירות כמו רוב סוגי הסבכי. זהו מין הנמצא ביערות, מטעים וגנים. הקן נבנה בשיחים נמוכים והנקבה מטילה 3 עד 7 ביצים. שירת הסבכי האפור נעימה ופטפטנית, וחלקיה ברורים כשל השחרור. שירתו עשויה לבלבל עם שירת הסבכי שחור-כיפה, אולם שירתו של הסבכי האפור מלודית יותר וחסרה את הסיום המסלסל האופייני לסבכי שחור-כיפה. למרות חוסר הדמיון בדפוס הצבעים, שני מינים אלו ככל הנראה בעלי קרבת משפחה יותר מכל יתר הסבכים האחרים. הסבכי האפור נתן את השם והרבה מן החומר ליצירה La fauvette des jardins של המלחין אוליבייה מסייאן. מדיה וקבצים בנושא סבכי אפור בוויקישיתוף סבכי אפור, באתר ITIS (באנגלית) סבכי אפור, באתר NCBI (באנגלית) סבכי אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סבכי אפור, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סבכי אפור, באתר GBIF (באנגלית) המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר הבית אמצעי זיהוי בין זוויגים צעירים ובוגרים של הסבכי האפור כולל תמונות סבכי אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN סבכי אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמירת הלשון

שמירת הלשון הוא ספר שנכתב על ידי הרב ישראל מאיר הכהן מראדין. ספר "שמירת הלשון" עוסק בדברי מוסר, ודן בדרכי התמודדות עם הקושי להתגבר על דיבור לשון הרע. שם הספר מבוסס על הפסוק בספר משלי, פרק כ"א, פסוק כ"ג: "שומר פיו ולשונו שומר מצרות נפשו". הספר מחולק לשני חלקים. חלק ראשון: חלק זה מכיל הקדמה, שלושה שערים וחתימת הספר. הקדמה - בהקדמה מבאר המחבר את החומרה המיוחד שיש בדיבור לשון הרע ומונה את הסיבות הגורמות לאי שמירה על איסור זה. שער הזכירה - מכיל מקורות מדברי חז"ל לגבי גודל השכר על שמירת הלשון ולגבי העונש למי שנכשל בה. שער התבונה - מתאר מספר דרכים מעשיות איך להתגבר ולהימנע מדיבור לשון הרע. שער התורה - מרחיב בחשיבות לימוד התורה בפועל אשר תעזור לאדם הרוצה להימנע מלשון הרע. חתימה חלק שני: אוסף את כל הפרשיות בתורה שיש להן קשר כלשהו לאיסור לשון הרע, ומבאר אותן. ספר זה מהווה השלמה לספרו הראשון של המחבר, "חפץ חיים" שעסק בהלכות לשון הרע ורכילות. בהקדמה מוסבר שאין די בלימוד ספר זה העוסק במוסר ובעידוד לשמירת הלשון ללא ידיעת ההלכות המפורטות בספר הראשון. נושא שמירת לשון הרע מטרתו ליצור חברה מוסרית יותר ואנושית יותר, אשר מתחשבת בזולת. החפץ חיים סבר כי השמירה על לשון נקייה, הימנעות מדברי רכילות ולשון הרע קשים מאוד לאדם, אך ראה בשמירת הלשון ובאיסורי לשון הרע ורכילות לא רק ציווי מוסרי, אלא בראש ובראשונה הלכה. לכן הוא קרא ללמוד את אותן הלכות ודברי מוסר ולהקפיד עליהן מכל משמר כשם שמקפידים על הלכות כשרות ושבת. שמירת הלשון ; מבואר על ידי הרב משה בלייכר. חלק א' כולל ההקדמה ושער הזכירה. קריית ארבע: מעמק חברון - מכון מחקר תורני, תשפ"א. שמירת הלשון באתר ספריא. שמירת הלשון, באתר Hebrewbooks הרב דב ביגון, ארכיון שיעורים על שמירת הלשון, באתר ערוץ מאיר נצור – אתר ללימוד שתי הלכות יומיות מהספר שמירת הלשון אתר המוקדש לביאור ספרי החפץ חיים הספר כקובץ טקסט להורדה אפליקציית שמירת הלשון לאנדרואיד
שער ציון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שער ציון (נקרא גם " שער דוד", "שער הרובע היהודי" ו"שער היהודים") - אחד משערי ירושלים שער ציון (בית חולים) – בית חולים יהודי ביפו ספריית שער ציון בבית אריאלה – הספרייה הראשית בתל אביב
מריה ממונפראטו

מריה ממונפראטו (בצרפתית: Marie de Montferrat;‏ 1192–1212) הייתה מלכת ממלכת ירושלים. מריה ממונפראטו הייתה בתו של קונרד ממונפראטו ואיזבל הראשונה, מלכת ירושלים. אביה קונרד נרצח ביום ה-28 באפריל 1192 בצור על ידי רוצח שכיר מכת החשישיים ואימה התחתנה בשנית עם הנרי השני משמפיין ביום ה-5 במאי כאשר היא בהריון מתקדם. עם מות האם בשנת 1205 עבר התואר מלכת ירושלים לידי מריה והיא בת 13. אחיה למחצה של איזבל האם, (ודודה של מריה) ז'אן מאיבלין, אדון ביירות שימש כעוצר בשמה, בעיית הכתר - או היעדר מלך בראש ממלכת ירושלים, דרשה פתרון ואצילי הממלכה פנו בהתאם למסורת לפיליפ השני, מלך צרפת. הוא הועיד לתפקיד אביר "קטן" שעשה לעצמו שם כלוחם אמיץ. כשבידו מענק כספי נדיב ממלך צרפת ומלווה בגדוד אבירים נחת ז'אן דה בריין בעכו, ונתקבל על ידי האוכלוסייה המקומית הצלבנית ואף האוכלוסייה היהודית הקטנה של ממלכת ירושלים, שקיבלה את פניו עם ספר תורה בידם בסמוך לשפך נחל נעמן. ב-14 בספטמבר 1210 התחתנה מריה עם ז'אן דה בריין בנישואים שהוסדרו מראש ונערכו בעכו. בתם היחידה, איזבל השנייה מירושלים, נולדה בשנת 1212. מריה נפטרה זמן קצר לאחר הלידה ככל הנראה מסיבוכים או רעלת הריון. איזבל ירשה את התואר - מלכת ירושלים ואביה ז'אן מלך בשמה כעוצר. היסטוריה של ממלכת ירושלים יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל בתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית. יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת 1985 Steven Runciman, A History of the Crusades, Cambridge university press, 1952 ISBN 0521061628 Christopher Tyerman. God's war: a new history of the Crusades Harvard University Press, 2006 מדיה וקבצים בנושא מריה ממונפראטו בוויקישיתוף יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, מוסד ביאליק ודביר, ירושלים 1971. כרך ב. עמוד 115
זלב

זלב (בגרמנית: Selb) היא עיר בדרום גרמניה, במדינת המחוז בוואריה. העיר ממוקמת באזור המנהלי פרנקוניה עילית על רכס פיכטל ושטח שיפוטה גובל ברפובליקה הצ'כית. העיר ידועה בזכות תעשיית החרסינה הענפה שבה. המפעל נפתח בשנת 1879 על ידי פיליפ רוזנטל והיה פעיל עד לסוף המאה ה-20. בשטח המפעל נפתח עתה מוזיאון למוצרי חרסינה. מדיה וקבצים בנושא זלב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זלב ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלעד (בית חולים)

גלעד היה בית חולים ליולדות שהתקיים משנות ה-20 ועד ראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 ברחוב ליליינבלום 27 בתל אביב, בניהולו של ד"ר יהודה לייב פוחובסקי (ועל כן נקרא גם "בית חולים (או בית יולדות) פוחובסקי"). עד שנת 1933 נוהל בית החולים בשותפות עם ד"ר אריה סדובסקי, באותה שנה עזב סדובסקי לירושלים בה הקים את בית היולדות סדובסקי. רבים מילדי תל אביב הקטנה וילידי מרכז וצפון תל אביב של ימי טרום וראשית המדינה נולדו בבית חולים זה. בין מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות טיפל בית החולים בחשאי בלוחמי אצ"ל ולח"י שנפצעו בתל אביב. המבנה המקורי נהרס ובמקומו ניצב בניין מודרני. מיקי כהן, הרפואה בראשיתה של תל אביב בית חולים ליולדות "גלעד" מחפש את ילדי תל אביב הקטנה שנולדו בו(הקישור אינו פעיל) יהודה לפידות, על חומותייך - במחתרת - הפציעה ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת המשוחזר בוורצ'לי

בית הכנסת המשוחזר בוורצ'לי (Vercelli) הוא אחד מבתי הכנסת של יהדות פיימונטה, הראשון שהוקם לאחר שהוכרזה אמנציפציה ליהודים באיטליה. הרישיון לבנייתו ניתן על ידי שליט פיימונטה, קרלו אלברטו, מלך סרדיניה, בשנת 1848. הוא נמצא בתהליך שיחזור שטרם הסתיים. ארון הקודש וחלק מהריהוט כבר שוחזר. המטרה היא להשלים את שיחזור בית הכנסת והפיכתו למרכז להפצת תרבות יהודית לבני העיר והסביבה. תרומות לשיחזור בית הכנסת התקבלו מקרנות ממשלתיות, המעודדות את שימור המורשת היהודית וכן תרומות ממוסדות בנקאיים. כבר היום הוא מוקד לביקורים של תלמידי בתי הספר הלא-יהודיים, אשר בעת ביקורם במקום לומדים על הדת היהודית ועל מורשת עם ישראל. בעיר נותרו יהודים בודדים. השלמת שיקום בית הכנסת נמצאת ברשימת העדיפויות לביצוע שנערכה על ידי "איגוד הקהילות היהודיות באיטליה" במסגרת מסע ההסברה לשיקום "נכסים לשימור" (Beni da salvare). בית הכנסת היה של יהודי אשכנז. הוא נחנך בשנת 1878. המבנה הוא אחת הדוגמאות הטיפוסיות של השאיפה למונומנטליות באדריכלות החוץ של בתי הכנסת, שאיפה שהתעוררה עם שחרור היהודים מהגטאות. המבנה בנוי בסגנון אדריכלות מורית כמו בית הכנסת הגדול של פירנצה שנחנך ארבע שנים אחריו, בשנת 1882. אפשר להבחין זאת היטב במבנה החזיתות (ראו תמונה). החזית מחולקת על ידי שש אומנות תמירות, המסתיימות בצריחים "דמוי בצל". הכיפות מחודדות ומזכירות מבנים איסלמים דומים. מעל הכניסה ומעל החלונות נבנו קשתות מאוריות "דמויות פרסה". בחלקה העליון של החזית, יש יציע צר ועדין, המזכיר את הסגנון הרומאני של ימי הביניים. הבניין, אף על-פי שהחזית שלו היא בעלת פרופורציה נאה ושקולה, אינו משקף את צורתו של המבנה בכללו. האולם המרכזי, שהוא חלל מרכזי ביסודו ומעליו כיפת-תוף גדולה, אינו מתקשר באופן אורגני עם החזית. גם הכיפה היא נסתרת, מאחורי החזית, ואינה נראית לעובר ברחוב. האדריכל של בית הכנסת היה מרקו טְרֵוֱוס (Marco Treves), אשר תכנן לאחר מכן את בית הכנסת בפירנצה. בית הכנסת תוכנן עבור קהילה שמנתה אז 600 נפש. בבנינו השתתפו: גם האדריכל, ג'וזפה לוקרני, שעסק בכך בשנים 1874 - 1878, הצייר, יליד העיר, קרלו קוסטה (Carlo Costa), הפסל ארקולה וילה (Ercole Villa), הוויטראז'ים בוצעו על ידי מיקלה פורנרי (Michele Fornari) ועבודת השיש על ידי האחים בונה לווררונו (Bona lavorarono). בצמוד לבית הכנסת יש אולם תצוגה ובו מסמכים של הקהילה מהמאה ה-16. כמו כן הוא מציג תשמישי קדושה עתיקים שנותרו ברשות יהודי העיר . יעקב פינקרפלד, בתי הכנסת באיטליה, מוסד ביאליק, ירושלים, תשי"ד In Piedmont Sixteen Synagogues, בהוצאת הקהילה היהודית בטורינו.[דרושה הבהרה] Annie Sacerdoti, Guida All'Italia Ebraica, Marietti, Casale Monferrato, 1986 מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת המשוחזר בוורצ'לי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת המשוחזר בוורצ'לי Beni da salvare 8 - La sinagoga di Vercelli esempio tangibile dell’emancipazione - אתר המוקדש לשימור בית הכנסת
צליל מתח

צליל מתח הוא צליל המתווסף לצלילי האקורד המשולש על-מנת ליצור צבע הרמוני מסוים. נהוג לכנות את הצלילים על שם המרחק שלהם מתוך הבסיס של האקורד. לדוגמה, אם נוסיף לדו מז'ור צליל ספטימה קטנה, כלומר סי במול נקבל ספטאקורד שהוא אקורד עם מתח רב. 7-צליל מתח במרחק ספטימה קטנה מהשורש. Maj7-צליל מתח במרחק ספטימה גדולה מהשורש. 9-צליל במרחק נונה מהשורש, לעיתים מופיע בתוספת SUS האומרת להחליפו בדרגה השלישית, מקביל ל-2 אך אוקטבה מעליו. 11-צליל במרחק און דצימה מהשורש, מקביל ל-4 אך אוקטבה מעליו, יכול לקבל תוספת SUS. 13-צליל במרחק טרצדצימה מהשורש מקביל ל-6 אך אוקטבה מעליו. 2-צליל במרחק סקונדה מהשורש, יותר נדיר לרוב מופיע כ-9 ובתוספת SUS. 4-צליל במרחק קווארטה מהשורש לרוב מופיע בתוספת SUS. 6-צליל במרחק סקסטה מהשורש. כל אחד מצלילי המתח, נותן אופי אחר לפי ההקשר והאקורד המשולש עליו הוא נמצא. כדי לא ליצור "עומס" או "אי-סדר" בכך שנמצאים הרבה צלילים בהרמוניה מחליפים לעיתים צלילי המתח את צליל האקורד המשולש. ה-7, Major7 לרוב לא מחליף כלום ומגיע כתוספת (ולפעמים בד בבד) לאקורד המשולש. ה-2,9 מחליפים לרוב את השורש המנוגן אוקטבה מתחת (על ידי כלי בס או פסנתר). צלילי המתח האחרים מחליפים לרוב את צליל הקווינטה. אחד החוקים הבסיסיים בהרמוניה הוא שלא יבואו יחד צליל ותחליפו. צליל מנע מדיה וקבצים בנושא צליל מתח בוויקישיתוף
מחוזות אנגולה

מבחינה מנהלית אנגולה מחולקת ל-18 מחוזות (Province). המחוזות מחולקים לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות אנגולה בוויקישיתוף נתוני מפקד אוכלוסין, 2014
נחלת יצחק

האם התכוונתם ל... בתל אביב נחלת יצחק (מזרח תל אביב) – שכונה בתל אביב ממזרח לנחל איילון, קרויה על שם הרב יצחק אלחנן ספקטור בית הקברות נחלת יצחק – בית קברות גדול וותיק בשכונת נחלת יצחק מכבי נחלת יצחק תל אביב – קבוצת כדורגל אולמות שנוסדה בשנת 2010, רוב חבריה הם תושבי השכונה נחלת יצחק (מרכז תל אביב) – שם היסטורי של אזור במרכז תל אביב, שנקרא על שם רוכש השטח יצחק ויגזיל (אין מדובר בשכונה) בירושלים נחלת יצחק (ירושלים) – שכונה היסטורית שננטשה, שכונת-משנה בשכונת שמעון הצדיק שבצפון-מזרח העיר ישיבת המקובלים נחלת יצחק – ע"ש הרב יצחק כדורי, ממוקמת במרכז שכונת הבוכרים אחר נחלת יצחק (עין חמד) – שטח ליד שמורת עין חמד שכיום מצויים בו מספר בתים נטושים
דרבן

האם התכוונתם ל... מקומות ואירועים שהתרחשו בהם: דרבן (דרום אפריקה) – עיר בדרום אפריקה ועידת דרבן – ועידה של האו"ם נגד הגזענות דאראבאן – עיירה במחוז בוטושאן בצפון רומניה דורבן (רכיבת סוסים) (אנ') – התקן למגף הרכיבה לדרבון הסוס סמואל דרבן – חייל יהודי-אמריקאי ממוצא רוסי שלחם בהצטיינות כשכיר חרב וכחייל מקצועי במספר מלחמות בתחילת המאה ה-20 דורבן
קדרות יוון העתיקה

קדרות יוון העתיקה היו אחד האלמנטים המוחשיים והאיקוניים באמנות היוונית העתיקה. הכדים ושאר כלי־החרס הצבעוניים של היוונים הקדומים שרדו בכמויות גדולות, וכיום משמשים כפריט אספנים יקר. היוונים הקדומים יצרו כלי־חרס לשימוש יומיומי, ולא למטרות תצוגה. פרסי תחרויות כאמפורה פאן אתנאית הם יוצאי הכלל. מרבית הקדרות השורדת מורכבת מכלי שתייה דוגמת האמפורה, הקרטר (קערות לערבוב יין ומים), ההידריה (קנקני מים), קערות נסך, קנקנים, גביעים וצנצנות אפר צבועות. מיניאטורות נוצרו בקנה מידה רחב, ולרוב שימשו כמנחות לאלים במקדשים. בתקופה ההלניסטית יוצר מגוון רב יותר של סוגי קדרות, אולם חשיבותם האמנותית היא מזערית. בתקופה העתיקה, ערים יווניות קטנות יחסית ייצרו זני קדרות מקומית. סוגי הקדרות האלו היו שונים אחד מהשני באופן משמעותי בסגנון ובסטנדרטים. קדרות מיוחדת שמעמדה הוא זה של אמנות יוצרה בחלק מאיי הים האגאי, כרתים ומושבות יוון במגנה גרקיה. לקראת תום התקופה הארכאית ותחילת התקופה הקלאסית הסתמנו שתי ערי־מסחר חשובות, אתונה וקורינתוס. תוצר הקדרות של השתיים הופץ ברחבי העולם היווני, והוציא את התוצרת המקומית משימוש. כדים מקורינתוס ואתונה נמצאו במקומות רחוקים כספרד ואוקראינה, והם כה שכיחים באיטליה, שבמאה ה-18 נאספו ככדים אטרוסקיים. רבים מהכדים הללו נוצרו ביצור המוני ובאיכות ירודה. למעשה, לקראת המאה ה-5 לפנה"ס, הקדרות הפכה לתעשייה ואיור הכדים איבד מחשיבותו כיסוד אמנותי. את הכרונולוגיה של הקדרות היוונית נהוג לחלק לתקופות, לפי סגנון הקדרות : התקופה הפרוטוגאומטרית מ־1050 לפנה"ס התקופה הגאומטרית מ־900 לפנה"ס התקופה הגאומטרית המאוחרת או הארכאית מ־750 לפנה"ס תקופת הדמות השחורה מתחילת המאה ה-7 לפנה"ס תקופת הדמות האדומה מ־530 לפנה"ס טווח הצבעים שהיה בשימוש היוונים הקדומים הוגבל לטכנולוגיית האפיה: שחור, לבן, אדום וצהוב היו בשימוש נרחב. בשְלוש התקופות המוקדמות, הכדים הושארו בצבעם הבהיר המקורי, ועוטרו במשח שהפך שחור בתנור. קדרות הדמות השחורה הבוגרת לחלוטין, העיטורים באדום ולבן וחריתה נולדו בקורינתוס במאה ה-7 לפנה"ס המוקדמת, והופצו באטיקה כדור מאוחר יותר; הם פרחו שם עד לתום המאה ה-6 לפנה"ס. קדרות הדמות האדומה שהומצאה בסמוך ל־530 לפנה"ס, שינתה מסורת זאת. בטכניקה זאת נצבעו הכדים בשחור והדמויות צוירו באדום. קדרות הדמות האדומה החליפה, באופן הדרגתי, את קדרות הדמות השחורה. לעיתים כלים גדולים יותר נחרתו, בנוסף לצביעה. לאורך התקופה הפרוטוגאומטרת והגאומטרית, הקדרות עוטרה בעיצובים מופשטים. בתקופות מאוחרות יותר, לנוכח התקדמות טכניקת הקדרים וצמיחת האסתטיקה, העיטורים קיבלו צורת דמויות אנושיות. הדמויות יצגו לרוב את האלים או את גיבורי המיתולוגיה וההיסטוריה היוונית. בנוסף, סצינות קרב וצייד היו פופולריות, עקב דמות הסוס שהופיעה בהן, והוערצה על ידי היוונים הקדומים. בתקופות מאוחרות יותר מוטיבים ארוטיים, הטרוסקסואליים והומוסקסואליים, הפכו לשכיחים. על הקדרות היוונית ניתן למצוא, במקרים רבים חתימות. החתימות הן לרוב של הקדר (למשל אצל הקדר אופרוניוס), אך לעיתים רחוקות של האמן. ברם, ניתן לזהות ולהפריד מאות אמנים לפי בחירתם האמנותית ואופי העיטור. לרוב הם מכונים לפי נושא העיטורים שלהם, כאלו הם "צייר אכילס" או "צייר קלאופרדס" שחיי בתקופה הארכאית המאוחרת, ולעיתים לפי מקום משכנם המודרני של יצירותיהם כ"צייר ברלין". אמנות יוון העתיקה פיסול יווני קדרות יוונית ב-Beazley Achive היסטוריה קצרה של הקדרות היוונית קדרות יוון העתיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדרות, יוונית, דף שער בספרייה הלאומית קדרות יוון העתיקה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
וינס קורטולה

וינסנט קורטולה (באנגלית: Vincent Curatola, נולד ב-16 באוגוסט 1953) הוא שחקן וסופר אמריקאי. קורטולה ידוע בעיקר בשל משחקו כג'וני סאק בסדרת הדרמה של HBO "הסופרנוס". בנוסף להיותו שחקן קורטולה הוא גם זמר והוא הופיע מספר פעמים עם להקת הרוק "שיקגו" בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה "הגיבורים של בוסטון" לצידם של מארק וולברג, מליסה בנויסט, מישל מונאהן, קווין בייקון וג'יי. קיי. סימונס. 2016 - הגיבורים של בוסטון 2013 - לגדול עם המאפיה - סרט טלוויזיה של ניקלודיאון 2012 - הורג אותם ברכות 2009 - חיים על מאדים 2004 - להיות כנה לחלוטין 2003 - I Am Woody 1999 - הסופרנוס 1998 - חוק וסדר - הסרט 1995 - Dearly Beloved אתר האינטרנט הרשמי של וינס קורטולה וינס קורטולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינס קורטולה, באתר AllMovie (באנגלית) וינס קורטולה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) וינס קורטולה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות אריתריאה

מבחינה מנהלית אריתריאה מחולקת ל-6 מחוזות (Zoba). המחוזות מחולקים לנפות. בזמן העצמאות בשנת 1993 אריתריאה הייתה מסודרת לעשרה מחוזות והם היו אסמרה (בירת אריתריאה), אקל'ה גוזאי, בארקה, דנקליה, גאש-סטית, חמאסיין, סאהל, סמהר, סנהיט וסריי. מחוזות אלו היו דומים לתשעת המחוזות שפעלו בתקופה הקולוניאלית. בשנת 1996 אוחדו אלה לשישה אזורים (זובאס). הגבולות של אזורים חדשים אלה מבוססים על אגני היבול. מבקרי מדיניות זו טוענים שממשלת אריתריאה מחקה את המרקם ההיסטורי של אריתריאה בעוד התומכים מאמינים שגבולות אזוריים חדשים אלה יקלו על סכסוכי קרקע היסטוריים. יתר על כן, התומכים במדיניות זו טוענים כי ביסוס גבולות על משאב טבע חשוב יקל על תכנון השימוש בו. מדיה וקבצים בנושא מחוזות אריתריאה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Peace in the Valley

Peace in the Valley (לעיתים גם נקרא "(There'll Be) Peace in the Valley (For Me)") (בתרגום לעברית: "שלום בעמק") הוא שיר גוספל שנכתב על ידי הכומר והמוזיקאי תומאס איי דורסי ב-1937. השיר נכתב במקור לזמרת מהליה ג'קסון אך הפך ללהיט ב-1951 בביצועו של רד פולי והסנשיין בויז. רד פולי היה באותה עת כוכב חברת התקליטים דקה והייתה לו חצי שעה קבועה בתוכנית הרדיו המוזיקלית הפופולרית ה-Grand Ole Opry. שילוב קול הבריטון החם של פולי וההרמוניה הקולית של להקת הליווי שלו תרמו להצלחת השיר. היה זה שיר הגוספל הראשון שהתקליטון שלו נמכר בלמעלה ממיליון עותקים.. בהמשך, בוצע השיר על ידי זמרים נוספים. הבולטים שבהם הם: אלביס פרסלי בליווי הג'ורדניירס, ג'וני קש (באלבום ההופעה בכלא סן קוונטין), לורטה לין, דולי פרטון, סקרימינג טריז ופיית' היל. ב-2006 צורף השיר, בביצוע של רד פולי, לרשימת ההקלטות הלאומית של ספריית הקונגרס האמריקאי. אלביס פרסלי ביצע את השיר ב-1957 והשיר בביצועו הגיע למקום ה-39 במצעד "100 הלהיטים של הבילבורד". מיני-אלבום (EP) שהכיל את השיר ונקרא על שמו, הגיע למקום השלישי במצעד ה-EP של הבילבורד. השיר זכה לפרסום כשפרסלי ביצע את השיר ב-6 בינואר 1957 בתור השיר המסיים שלו בהופעתו השלישית במופע של אד סאליבן. נראה שאמרגנו של פרסלי, "קולונל" טום פרקר וחברת התקליטים שלו, תקליטי RCA, רצו למתן את הדעות שרווחו באמצע שנות ה-50 בקרב קהלים רחבים בארצות הברית, בייחוד בקהלים בעלי אופי שמרני, כי שיריו והופעותיו של אלביס מאיימים על העקרונות המוסריים של הנוער האמריקאי ובחרו לעשות זאת באמצעות שיר בעל אופי דתי. לאלביס עצמו, היה ביצוע השיר טבעי לחלוטין, מאחר שמוזיקת הגוספל הייתה המוזיקה עליה גדל בילדותו ובנעוריו במיסיסיפי. מידע על היצירה "Peace in the Valley" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Peace in the Valley" באתר SecondHandSongs רשימת ההקלטות הלאומית של ספריית הקונגרס האמריקאי, הקלטות שצורפו ב-2006 על פי המלל שנכתב על ידי ג'יי אור (Jay Orr) המצורף לאלבום Known Only to Him: Elvis Gospel 1957-1971, 1989
תופעת גיבס

תופעת גיבס היא תופעה שגילה המתמטיקאי האמריקאי ג'וסיה וילארד גיבס לגבי טורים אין סופיים אשר מהווים קירוב של פונקציות עם אי-רציפות. התופעה היא שלכל סכום סופי של הטור האין סופי תהיה שגיאה באזור של נקודות האי-רציפות. גודל השגיאה הוא 9% מהערך של אי-הרציפות, והשגיאה אינה מופיעה בטור האין-סופי, אלא ככל שמשתמשים ביותר איברים בסכום הסופי, השגיאה תופיע יותר ויותר קרוב לנקודת האי-רציפות, אך לא תיעלם כל עוד הטור סופי. תהי פונקציה f : [ − π , π ] → E {\displaystyle f:[-\pi ,\pi ]\rightarrow \mathrm {E} } חלקה למקוטעין בקטע ותהי x 0 {\displaystyle x_{0}} נקודת הקפיצה של הפונקציה בקטע, המקיימת: f ( x 0 + ) − f ( x 0 − ) = a {\displaystyle f(x_{0}^{+})-f(x_{0}^{-})=a} , אזי קיימת סדרת נקודות { x k + {\displaystyle {x_{k}^{+}}} } המתכנסת ל- x 0 {\displaystyle x_{0}} מימין, כך ש: lim inf ( S N ( x N + ) − f ( x N + ) ) = a ⋅ k {\displaystyle \liminf(S_{N}(x_{N}^{+})-f(x_{N}^{+}))=a\cdot k} . כמו כן, קיימת סדרת נקודות המתכנסת ל- x 0 {\displaystyle x_{0}} משמאל כך שמתקיים: lim inf ( S N ( x N − ) − f ( x N − ) ) = − a ⋅ k {\displaystyle \liminf(S_{N}(x_{N}^{-})-f(x_{N}^{-}))=-a\cdot k} , כאשר k {\displaystyle k} קבוע חיובי סדרה זו מתכנסת מימין ומשמאל, גילוי הסדרה על שם מתמטיקאי צרפתי גיימי פלדמן ( k ≈ 0.08948987223608363511601442291245487 ) {\displaystyle (k\approx 0.08948987223608363511601442291245487)} . מדיה וקבצים בנושא תופעת גיבס בוויקישיתוף תופעת גיבס, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SNDMSG

SNDMSG היה מודול השארת הודעות למשתמשים השונים במחשבים מרכזיים בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20. כאשר ריי טומלינסון פיתח את תוכנת הדואר האלקטרוני הראשונה בשנת 1971, הוא השתמש במודול SNDMSG הקיים, הוסיף לו כ-200 שורות קוד על מנת לשגר את ההודעה דרך רשת ה-ARPAnet והוסיף מודול קבלת הודעה בשם READMAIL. על מנת להבחין האם מקבל ההודעה הוא משתמש במחשב ממנו נשלחת ההודעה או במחשב מרוחק הוסיף טומלינסון את סימן ה-@ כמפריד בין שם הנמען לזיהוי המחשב אליו מנווטת ההודעה. ההודעה הראשונה שעשתה שימוש בפרוטוקול זה נשלחה במרץ 1972. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.