laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
N.S.U פרינץ 1000

N.S.U פרינץ 1000 (גרמנית: NSU Prinz 1000) היא מכונית קטנה סדאן 2 דלתות שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU, בין השנים 1963–1973. הפרינץ 1000 הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בפרנקפורט בשנת 1963. עד יולי 1972 יוצרו 49,327 יחידות. גוף הפרינץ 1000 דמה מאוד לגוף הפרינץ 4, אבל היה יותר גדול ב-32 סנטימטרים. דגם הסטיישן, ה-NSU P10 שיוצר באורוגוואי על ידי "NSU" בשיתוף יצרנית הרכב האורוגוואית "Nordex S.A" (ספ') בין השנים 1970–1971 התבסס על דגם ה"N.S.U פרינץ 1000". "אנ.אס.או" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.או עם "אוטו אוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.או יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות. גרמניה אורוגוואי - בין השנים 1970–1970 יוגוסלביה מצרים - תחת השם "רעמסס" N.S.U פרינץ 1000 N.S.U פרינץ c 1000 N.S.U פרינץ 1000 TT, (בשנים 1965–1967 יוצרו 14,292 יחידות) N.S.U פרינץ 1000 TTS מנוע אחורי, 4 צילינדרים 996 סמ"ק, מקורר אוויר, המפיק 29 כ"ס מנוע אחורי 1,085 סמ"ק, מקורר אוויר מנוע אחורי 1,177 סמ"ק המפיק 48 כ"ס ו- 51 כ"ס, בדגם ה-TTS מנוע מקורר אוויר המפיק 61 כ"ס תמסורת ידנית 4 מהירויות אורך הרכב - 3,760 מ"מ רוחב - 1,490 מ"מ גובה - 1,364 מ"מ בסיס גלגלים - 2,250 מ"מ בשנות השישים, יבואן אנ.אס.או הייתה חברת "מכוניות הדר בע"מ". משרד היבואן היה בדרך פתח-תקווה 72 בתל אביב. מחיר היחידה היה כ־12,000 ל"י. בישראל - N.S.U פרינץ 1000 התחרתה בתכונות ובמחיר ב- קונטסה 1300, ויוה ווקסהול, אוסטין 1100, סימקה 1000, ו-פורד אנגליה. N.S.U פרינץ 4 NSU NSU ספיידר אאודי אנ.אס.יו , אתר הנוסטלגיה אנ.אס.יו פרינץ 1000, autocade.net אנ.אס.יו פרינץ 1000, סרטון באתר יוטיוב פרינץ 1000, NSU Prinz 1000- 1967 - Lane Motor Museum מדיה וקבצים בנושא N.S.U פרינץ 1000 בוויקישיתוף דגם "NSU P10" הרכב הראשון שיוצר באורוגוואי, jalopnik.com דגם "NSU P10", jalopnik.com אנ.אס.או Car Info - אנ.אס.או פרינץ 1000 - 1.0C
קאסל בראבו

קאסל בראבו (באנגלית: Castle Bravo) היה שם הקוד שניתן לניסוי של ארצות הברית בפצצת מימן. ניסוי זה נערך ב-1 במרץ 1954 באטמוספירה מעל האי ביקיני, איי מרשל, והיה הניסוי הראשון בסדרת הניסויים "קאסל". במהלך ניסוי זה פוצצה פצצת "קאסל בראבו", שעוצמתה הייתה 15 מגהטון של TNT (כ-30% מהפצצה החזקה ביותר בעולם - פצצת הצאר). העוצמה שנוצרה בפיצוץ זה הייתה גבוהה בהרבה מהעוצמה המשוערת של 4–8 מגה טון, וגרמה לנזקים כבדים באתר הניסוי ובאזורים סמוכים, ובתוספת הרוחות שהיו בזמן הניסוי, גרמה בשוגג לזיהום הרדיואקטיבי העצום ביותר שנוצר אי פעם על ידי ארצות הברית. נשורת גרעינית שנוצרה מפגיעת הפיצוץ בקרקע התפזרה על תושבי האיים, ובנוסף תוצרי הפיצוץ יצרו נשורת של גז ואבק שהתפשטה עם הרוח על שטחים נרחבים בעולם. תושבי האי פונו באופן בלתי מתוכנן, רק שלושה ימים לאחר הפיצוץ, וסבלו ממחלות רדיואקטיביות. כמו כן נפגעה מהזיהום גם סירת דייגים יפנית, שהייתה בקרבת מקום. עוצמת הפיצוץ גרמה לתגובה בין לאומית כנגד ניסויים גרעיניים באטמוספירה, ובסופו של דבר הובילה להחלטה להפסיק ניסויים בפצצות מימן. מדיה וקבצים בנושא קאסל בראבו בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות‏, יותר מזוהם מצ'רנוביל ופוקושימה: פח הזבל הגרעיני של ארה"ב, באתר וואלה, 17 ביולי 2019 https://www.brookings.edu/blog/up-front/2014/02/27/castle-bravo-the-largest-u-s-nuclear-explosion/ "Operation Castle". nuclearweaponarchive.org. 17 במאי 2006. נבדק ב-2016-05-20. {{cite web}}: (עזרה) "The Ghost Fleet of Bikini Atoll". Mystery of Old World Cultures. October 11, 2009. A&E Television Networks. Military History Channel. Archived from the original on 2019-04-02. https://web.archive.org/web/20190402123924/https://www.history.co.uk/shows/ghost-fleet-of-the-bikini-atoll. Retrieved 2016-05-20. Foster, John Bellamy (2009). The Ecological Revolution: Making Peace with the Planet. Monthly Review Press. p. 73.
תיאטרון לה מאמא

תיאטרון לה מאמא (באנגלית: La MaMa Experimental Theatre Club ‏(La MaMa E.T.C)) הוא תיאטרון אוף-אוף ברודוויי (אנ'), שנוסד ב-1961 בידי אלן סטיוארט (אנ'). הוא שוכן בשכונת לואר איסט סייד ברובע מנהטן, ניו יורק. התיאטרון צמח מתוך המרתף של בוטיק עיצוב האופנה של סטיוארט. בשעות הלילה שימש מתחם הבוטיק כתיאטרון למחזאים מתחילים. תיאטרון לה מאמא הפך בלמעלה מחמישים שנותיו למוסד תרבותי בעל שם עולמי. אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון לה מאמא רשימת הפקות של תיאטרון לה מאמא בשנים 2010-1962 יונתן אסתרקין, המאמא של התיאטרון: פרידה מאלן סטיוארט, באתר nrg‏, 19 בינואר 2011 אמיר אוריין, לה מאמא - כולם היו הילדים שלה, האתר של אמיר אוריין תיאטרון לה מאמא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
N.S.U פרינץ ספורט

N.S.U פרינץ ספורט היא מכונית ספורטיבית קטנה, 2 דלתות קופה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1958–1967. סך הכול יוצרו 20,831 יחידות. "אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות. גרמניה איטליה מנוע 2 צילינדרים, 583 סמ"ק, מקורר אוויר המפיק 22 כ"ס מנוע 598 סמ"ק, (משנת 1961) אורך הרכב - 3,560 מ"מ רוחב - 1,520 מ"מ גובה - 1,235 מ"מ משקל - 565 ק"ג מהירות שיא - 120 קמ"ש עצוב- ברטונה (איטליה) NSU אנ.אס.יו פרינץ ספורט (2:12 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ ספורט, שנת 1963 (2:43 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ ספורט (0:59), יו-טיו אנ.אס.יו פרינץ ספורט 1965 (5:24 דקות), יו-טיוב פרינץ ספורט 1958 - ברטונה מדיה וקבצים בנושא N.S.U פרינץ ספורט בוויקישיתוף "אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות. אנ.אס.יו Car Info - אנ.אס.יו פרינץ 1000 - 1.0C
אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג

אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג (בגרמנית: August von Oldenburg;‏ 13 ביולי 1783 - 27 בפברואר 1853) היה הדוכס הגדול של אולדנבורג בין השנים 1829–1853. אוגוסט נולד ב-13 ביולי 1783 בטירת ראסטדה שליד אולדנבורג, לפטר, נסיך הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט. בשנת 1785 מונה אביו לבישוף ליבק, ובנוסף מונה לעוצר דוכסות אולדנבורג במקום וילהלם, דוכס אולדנבורג, שהיה נכה ורפה שכל. אוגוסט התחנך יחד עם אחיו גאורג, דוכס אולדנבורג, ובשנת 1803 למדו באוניברסיטת לייפציג. בין השנים 1805–1807 ביקרו השניים באנגליה ובסקוטלנד, ובשנת 1808 ליווה אוגוסט את אביו לארפורט, שם נפגשו נפוליאון ואלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי הצרפתים, ואוגוסט ואביו יצאו לגלות ברוסיה, שם מונה אוגוסט בשנת 1811 למושל אסטוניה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1816. בשנת 1829 מת אביו פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ואוגוסט עלה לשלטון במקומו. במהלך מהפכות 1848 התעוררה מעט תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובשנת 1849 חוקק אוגוסט חוקה מאוד ליברלית. בשנת 1852 הוכנסו כמה שינויים לחוקה, ובכל זאת היא נשארה אחת המתקדמות ביותר מבין מדינות הקונפדרציה הגרמנית. ב-27 בפברואר 1853 מת אוגוסט, ובנו פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. ב-24 ביולי 1817 התחתן אוגוסט עם אדלהייד, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות: אמליה מאולדנבורג (1818–1875), התחתנה עם אותון, מלך יוון פרדריקה מאולדנבורג (1820–1891), התחתנה עם יקוב פון וושינגטון, שהיה קרוב רחוק של ג'ורג' וושינגטון בשנת 1820 מתה אשתו אדלהייד, וב-24 ביוני 1825 התחתן אוגוסט עם אחותה אידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ממנה נולד לו ילד אחד: פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (1827–1900) ב-5 במאי 1831 התחתן אוגוסט עם ססיליה, נסיכת שוודיה, בתם של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה ופרדריקה מבאדן, ממנה נולדו לו 3 ילדים: אלכסנדר פרידריך גוסטב (1834–1835) ניקולאוס פרידריך אוגוסט (1836–1837) אלימאר, דוכס אולדנבורג (1844–1895) מדיה וקבצים בנושא אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג בוויקישיתוף
בית הממשלה (מחוז מוסקבה)

בית ממשלת מחוז מוסקבה (ברוסית: Дом Правительства Московской области; מכונה לעיתים בשם עיר הזכוכית במיאקינינו, Стеклянный город в Мякинино) הוא קומפלקס מבנים ממשלתיים על גדותיו המערביים של נהר מוסקבה, במחוז מוסקבה בשטח העיר קרסנוגורסק, לא הרחק ממרכז קרוקוס סיטי ומתחנת המטרו מיאקינינו. המבנה מאכלס את משרדו של מושל מחוז מוסקבה ומאגד תחת קורת גג אחת את בית המשפט המחוזי של מחוז מוסקבה ואת כל מחלקות ומשרדי הממשלה של מחוז מוסקבה. הבניין נבנה בשנים 2004–2007. גובה המבנה מגיע ל-82 מטרים והוא כולל 17 קומות שהופכות אותו לבניין הגבוה ביותר בעיר קרסנוגורסק. חזיתות הבניין עשויות מזכוכית על מנת לשקף את הבניין ואת ייעוד הממשלה על מנת שתהיה שקופה לציבור. בתוככי הבניין, המעליות אף הן עשויות זכוכית וישנם גנים מיניאטוריים בתוככי קומפלקס המבנים. מגדל המושל, שבתוככי הקומפלקס, מגיע לגובה של 90 מטרים והוא בעצם מגדל אליפטי מסיבי שבתוכו מעליות, הנושא את מנחת המסוקים שעל גג המבנה. מנחת זה הוא הפרט הבולט ביותר בקומפלקס המבנים והוא הפך לסימן ההיכר שלו. מתחת לבניין ישנה חניה תת-קרקעית שביכולתה לאכלס 2,000 רכבים. בית הממשלה הרוסית במוסקבה מדיה וקבצים בנושא בית הממשלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הממשלה ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טסה

האם התכוונתם ל... טסה (מחנה) – בסיס צבאי צה"לי בסיני שפונה בשנת 1975 "טסה" - כינוי סלנג לדיסקית פלסטיק המשמשת לכיסוי גלגל כלי רכב אישים: דודו טסה – זמר-יוצר ומוזיקאי ישראלי מידד טסה – זמר ישראלי המשתייך למגזר החרדי רחל טסה – ספורטאית פאראלימפית ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא טסה (Tessa)
N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3

N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3, (NSU Prinz I, II & III), מכונית מיני, 2 דלתות, 4 מושבים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1958–1962. בספטמבר 1957 הושקה ה-"פרינץ 1" בתערוכת המכוניות בפרנקפורט. הייצור התחיל במרץ 1958. דגמי ה"פרינץ 1", "פרינץ 2" ו-"פרינץ 3" הורכבו בגרמניה, צ'ילה ואוסטרליה. N.S.U פרינץ 1 N.S.U פרינץ 2 (היצור התחיל בשנת 1959) N.S.U פרינץ 3 (היצור התחיל בשנת 1960) מנוע אחורי 2 צילינדרים, מקורר אוויר 583 סמ"ק, המפיק 15 כ"ס ו-20 כ"ס ב-1960 בדגם הפרינץ 2 שודרג המנוע ל-30 כ"ס תמסורת ידנית 4 מהירויות אורך הרכב - 3,150 מ"מ רוחב - 1,422 מ"מ גובה - 1,346 מ"מ משקל - 496 ק"ג מהירות מרבית - 120 קמ"ש NSU N.S.U פרינץ 4 אנ.אס.יו פרינץ 3 (באנגלית) אנ.אס.יו 1959 (3:17 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ (2:59 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ 3, 1961 (2:05 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ 2 (4:59 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ שנת 1961 (4:24 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו פרינץ 2 (0:40), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3 בוויקישיתוף "אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות.
אריק טשרניחובסקי

אריק טשרניחובסקי לשעבר מבכירי השב"כ אשר שימש כראש אגף המבצעים של שירות הביטחון הכללי. עם גיוסו לצה"ל התנדב טשרניחובסקי לחטיבת הצנחנים והתקבל לסיירת החטיבתית. בצנחנים עבר טשרניחובסקי מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר תום הקורס שב לחטיבה ושירת במגוון תפקידים בה ובסיירת מטכ"ל. בין היתר השתתף במבצע אנטבה. במלחמת לבנון הראשונה לחם כמפקד פלוגה בגדוד צנחנים במילואים 466. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושירת במגוון תפקידי מטה ופיקוד. הוא שימש ראש היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות לאחר רצח רבין שבעקבותיו הועלתה היחידה לרמת חטיבה באגף האבטחה. בתפקידו האחרון שימש כראש אגף המבצעים של השירות. הוא בוגר תוכנית העמיתים של קרן וקסנר ישראל. מרצה אורח - מתנדבי צהלה, באתר "מתנדבי צהלה, " מבצע אנטבה - קורותיו של קצין צנחנים שהוביל חוליית לוחמים במבצע". אבירם ברקאי, "אנחנו על השחור", כנרת זמורה ביתן, 2016, עמוד 511. יוסי מלמן, "מגן" - היחידה שתפחה לממדי ענק מתקשה להתנתק מהנתניהו'ז, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2021 מוטי אקסמיט, דיכטר יפנה ל-3 מועמדים חיצוניים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 במרץ 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדעון רובין

גדעון רובין (נולד ב-1973 בתל אביב, ישראל) הוא אמן עכשווי, המתגורר ועובד בלונדון. רובין גדל בסביבה רווית תרבות ואמנות: הוא נכדו של הצייר הישראלי, ראובן רובין, ואביו שימש כדיפלומט ואוצר. בשנת 1999 סיים רובין לימודי BFA בבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק. בשנת 2002 סיים לימודי MFA בבית הספר סלייד לאמנות של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון. רובין עוסק בנושאים כגון ילדות ומשפחה, ומצייר ציור מופשט ודיוקנאות. מחיקת הפנים של הדמויות היא סימן היכר בולט של ציוריו. לאחר שהיה עד לפיגועי 11 בספטמבר 2011, רובין בחר לשלב בעבודתו צעצועים שראה ברחובות. 2006 - Tender‏, גלריה אלון שגב 2010 - להחליף אוויר קצת, בית ביאליק, תל אביב 2015 - הזיכרון מרחיק לכת עד לבוקר הזה, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית 2020 - הספר השחור, בית האמנים בירושלים. אוצרת: מרי שק אתר האינטרנט הרשמי של גדעון רובין גדעון רובין בגלריה הוספלט  גדעון רובין באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית של מוזיאון ישראל דנה גילרמן, ברגע שנגעתי במברשת הרגשתי שמשהו נכון, באתר כלכליסט, 5 ביולי 2012 Studio Visit : Gideon Rubin - NYTimes.com ורד לי, סבי, נכדו, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2002 שני ליטמן, למה האמן גידי רובין מוחק פנים של אחרים, באתר הארץ, 31 במאי 2015 Gideon Rubin, Artist Gideon Rubin on how he paints, The Observer סמדר שפי, בחזרה לדיוקן - גידי רובין בגלריה אלון שגב, באתר הארץ, 14 באפריל 2006 נורית טל-טנא, עכבר העיר אונליין, להחליף אוויר קצת: הנכד של רובין עושה מחווה לביאליק, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2010 שהות אמן - שלוש תערוכות, באתר המוזיאון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אופר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... או-פר (au pair) - אדם המבצע עבודות משק בית וטיפול בילדים במדינה שאינה מדינת מוצאו דויטשה אופר ברלין (Oper) - בית אופרה בברלין בירת גרמניה אלי אופר – מנהל ודירקטור ישראלי, לשעבר המדען הראשי של משרד התמ"ת אנדרס אופר (Oper) - כדורגלן עבר אסטוני איזבל הופר (Huppert; קרי: אופר) - שחקנית קולנוע ובמה צרפתייה הופר עופר אופרה (פירושונים) אפר (פירושונים) אופיר (פירושונים)
פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג

פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (בגרמנית: Peter II. von Oldenburg;‏ 8 ביולי 1827 – 13 ביוני 1900) היה הדוכס הגדול של אולדנבורג בין השנים 1853–1900. פטר נולד ב-8 ביולי 1827 באולדנבורג, לאוגוסט, נסיך הכתר של אולדנבורג ולאידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה מנסאו-ויילבורג. בצעירותו שירת פטר בצבא הפרוסי בדרגת גנרל חיל הפרשים, ולאחר מכן שירת בצבא ממלכת הנובר כגנרל חיל הרגלים. בשנת 1853 מת אביו אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ופטר עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת קרים תמך פטר באימפריה הרוסית, עקב קשריו המשפחתיים עם ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1863 הביע פטר את רצונו לקבל את דוכסות שלזוויג ודוכסות הולשטיין, אך לבסוף ויתר על תביעתו. בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פטר לממלכת פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית. בשנת 1895 מתה כלתו אליזבת אנה, נסיכת פרוסיה, ובשנת 1896 מתה אשתו אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1899 יצא פטר לטיול ארוך בחו"ל, על מנת להשתחרר מעומס העבודה שלו שגרם לו לבעיות לב. ב-13 ביוני 1900 מת פטר, ובנו פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. ב-10 בפברואר 1852 התחתן פטר עם אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, דוכסית וירטמברג, ממנה נולדו לו שני בנים: פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (1852–1931) גאורג לודוויג, דוכס אולדנבורג (1855–1939) מדיה וקבצים בנושא פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג בוויקישיתוף
שמואל כהנא שפירא

הרב שמואל יהודה כהנא שפירא (ט"ו בטבת תרפ"ו – כ"ג בכסלו תשע"ב, 1 בינואר 1926 – 19 בדצמבר 2011) היה רב ודיין ישראלי. כיהן כאב בית הדין בבית הדין הרבני בירושלים ובטבריה. נולד בירושלים, דור שביעי בעיר, להענע רייזל (לבית זקס) ולרב שלמה זלמן, בנו של הרב צבי אשר, מראשי ישיבת המקובלים שער השמים, למשפחה מיוחסת מתלמידי הגר"א. מצד אמו הוא נינו של הרב אברהם אלקנה זקס. למד בתלמוד תורה בשכונת גאולה, בישיבת חברון ולאחר מכן, החל משנת ה'תש"ז, בישיבת מרכז הרב. שירת בצה"ל בזמן מלחמת העצמאות. בעת לימודיו במרכז הרב זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג. נישא לחיה בת הרב אריה ליב בויארסקי מרבני פרדס חנה, חתנו של הרב אליהו דוד שולזינגר. שימש כר"מ בישיבת מרכז הרב. בשנת תש"ך, לאחר נישואיו, הוסמך לדיינות ומונה לדיין בית הדין הרבני בעיר טבריה, לאחר מספר שנים מונה לאב"ד.בהמשך שימש כדיין ואב"ד בבית הדין הרבני בירושלים. הרב שמואל יהודה כהנא שפירא נפטר בירושלים בכ"ג בכסלו תשע"ב (2011) ונטמן בבית הלוויות שמגר. קבע שאסיר חייב במזונות בניו. לרב שפירא חמישה ילדים. בתו רבקה נישאה לרב יוסף גולדברג, אב"ד בירושלים ובנו של הרב אברהם הלל גולדברג. בתו אביטל נשואה לרב ברוך מרדכי אטינגר. אחיו הרב אברהם אלקנה שפירא שימש כראש ישיבת מרכז הרב וכרב הראשי לישראל. אחיו הבכור היה הרב אהרן יהושע פישל, אביו של הרב אליעזר שפירא. אשכול אודות הרב שמואל שפירא בפורום אוצר החכמה פסק דין על לשון הודאה בתנאי, אתר אוצר החכמה מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה - חלק חמישי, ירושלים: המכון להנצחת יהדות גליציה, תשנ"ז, עמ' 571, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) ראו: הרב פרופ' נחום רקובר, 'זכרתי ימים מקדם: זכרונות על הרצי"ה זצ"ל', בתוך שמעתין 184, שבט תשע"ג, עמ' 136 לשכת השר יעקב משה טולידאנו - מינויים לדיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 34 טקס חלוקת פרסים לבני ישיבות נערך אתמול ע"י משרד הדתות, שערים, 16 בפברואר 1953. רבנים מומלצים כדיינים, הצופה, 31 במאי 1960 כתבי מינוי לדיינים בבתי-הדין הרבניים (העתקים), באתר ארכיון המדינה, עמ' 51 ראו: לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - בתי דין ודיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 140 דוד ארליך, אחי הרב שפירא מונה אב"ד רבני, דבר, 3 באוקטובר 1983; דוד ארליך, הרב הראשי ושר הדתות: לא הופעל לחץ למינוי הרב שפירא, דבר, 4 באוקטובר 1983. חזקי ברוך, אב"ד ירושלים, הרב שמואל שפירא, הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 19 בדצמבר 2011; משה ויסברג, בחדרי חרדים, הדיין • הגאון רבי שמואל שפירא זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 19 בדצמבר 2011 מזונות לקטנים שאביהם אסיר באתר דעת. ראו מכתבו של הרב גולדברג בעניינו של חתנו אל הרב שלמה גורן (הסמכה לדיינות, באתר ארכיון המדינה, עמ' 11)
קורח (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קורח בן יצהר בן קהת - דמות מקראית המוזכרת בספר במדבר במחלוקת על משה רבנו ואהרון הכהן מחלוקת קורח ועדתו – סיפור מקראי בפרשת קורח פרשת קרח – פרשה בספר במדבר קרח בן עשו – דמות מקראית המוזכרת בספר בראשית, בנה של אהליבמה בת ענה קורח (שם משפחה) (קטגוריה) - אישים שזהו שם משפחתם אישים: הילה קורח – אשת תקשורת ישראלית יוסף קורח – מרבני יהדות תימן יחיא קורח – מגדולי חכמי תימן עמרם קורח – הרב הראשי האחרון של יהדות תימן, בנו של יחיא קורח שלום קורח – רב ומשורר מימן, בנו של יחיא קורח שלמה קורח – מרבני יהדות תימן ורב העיר בני ברק קרח (פירושונים)
מכינה קדם-צבאית רבין

מכינת רבין, או בשמה המלא המכינה הקדם צבאית להכשרת מנהיגות חברתית ברוח העלייה השנייה והשלישית על שם יצחק רבין היא אחת מחמש המכינות הקדם-צבאיות החילוניות הראשונות שהוקמו במקביל ובנפרד, במטרה ל"שינוי המציאות והשסעים בחברה הישראלית אחרי רצח רבין". המכינה דוגלת בתפיסת עולם ציונית הומניסטית אשר רואה את ערך האדם במרכזה, תפיסה חברתית וסולידרית אשר שמה במרכזה את ערך החירות והשויון ביחד עם חינוך ליהדות חילונית. המכינה קמה בא' באלול תשנ"ח, 23 באוגוסט 1998, על ידי דני זמיר בשיתוף עם אנשי מכללת אורנים. בשנותיה הראשונות מיקום המכינה היה בעכו, ובמחזור הראשון בה היוו כ-17 חניכים בוגרי כיתה י"ב. מאז אוגוסט 2018 עומד בראש המכינה עמרי שפרוני. בשנת 2003 המכינה עברה לקמפוס קבוע בתוך מכללת אורנים שבקריית טבעון, כשהיא משתמשת במתקנים הקיימים בתוך המכללה. לאורך השנים המכינה התרחבה ומספר החניכים בכל מחזור גדל, במקביל למספר הבוגרים. בשנת 2015 נפתחה שלוחה של המכינה בשכונת הדר שבחיפה על ידי בוגר המכינה. ב-2016 נפתחה שלוחה נוספת של המכינה בקיבוץ אדמית. החל משנת 2021 שלוחת אורנים עברה לקיבוץ מזרע שבעמק יזרעאל. שלוחה זו היא אחת משלוש מכינות בלבד שמונגשות באופן מלא לבעלי מוגבלויות. כיום, שנת תשפ״ד, יש במכינה יש כ-180 חניכים (40 באדמית, 60 בחיפה ו-80 במזרע, שביניהם כ-20 בני ישראלים שהיגרו לחו"ל), המכונים "מכינאים", וקיים שיתוף פעולה קבוע בין שלוש השלוחות - מזרע, חיפה ואדמית. כמו כן שותפה המכינה לתנועת "החלוץ" שבמסגרת תוכנית שנה ב' שלה יש כ-40 חניכים בעיר חיפה. בוגרי המכינה הקימו קהילות משימתיות בערים יקנעם, ירושלים, וחיפה והיו שותפים דומיננטיים בפתיחת המכינות הקדם צבאיות: "הירושלמית", "בארי" ועוד. וכן הקימו את תנועת "החלוץ" הכוללת בנוסף למכינות, פעילות שנות שירות בעוטף עזה ובערים בצפון, (כ-70 משרתי ש"ש) תוכניות למשוחררי צבא בעבודה מועדפת וסמינרים עיונים, כפרי סטודנטים ( כ-200 משתתפים) ופעילות בתחום התרבות הקהילה והזהות היהודית שבעבר נוהלו על ידי המדרשה באורנים. המכינה עומדת על ארבעה עמודי תווך מרכזיים: חיי קבוצה, לימודים, עשייה קהילתית וניהול משותף. לכל אחד מארבעת עמודי התווך הללו צריכה להיות חשיבות משמעותית עבור חניכי המכינה. הלימודים במכינה הם במתכונת קבוצתית של כ-20 חניכים בקבוצה. המכינה מתנהלת כמסגרת דמוקרטית בין החניכים והצוות הבוגר, כאשר החניכים נוטלים חלק פעיל בתפעול המכינה ובתהליך קבלת ההחלטות הקשורות לחייהם. ה"מכינאים" מתנסים לאורך השנה, בין השאר, בלימודים, בעשייה קהילתית (בצוותים מצומצמים) באזור הסובב את המכינה, בטיולים ובסיורים ברחבי ארץ ישראל ובהיכרות עם אנשים משפיעים בחברה הישראלית. חזון המכינה מתואר על פיה כך: קיומה של מדינת ישראל כמדינת הלאום היהודי, שהחברה בה היא הומניסטית, סולידרית, דמוקרטית ומאפשרת שוויון מרבי לבני כל הלאומים, הדתות והאמונות החיים בה, ואשר תושביה היהודים מקיימים אורח חיים המבוסס על תפיסת עולם ציונית ועל תרבות העם היהודי. — אתר המכינה אתר האינטרנט הרשמי של המכינה הקדם-צבאית רבין מכינה קדם-צבאית רבין, ברשת החברתית פייסבוק
NSU Ro 80

NSU Ro-80) NSU Ro 80) היא מכונית מנהלים גרמנית, 4 דלתות, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU (בין השנים 1967–1969), ובהמשך על ידי חברת אאודי. ייצור המכונית הסתכם מאוקטובר 1967 עד אפריל 1977. יוצרו 37,398 יחידות. NSU Ro 80 זכתה בפרס מכונית השנה באירופה בשנת 1968. ייחודה של המכונית היה במנוע הונקל. ההשראה שהובילה לפיתוחם של דגמים חדשים נבעה מיצירת הקשר בין NSU לבין המהנדס פליקס ונקל, שהביא לפיתוחו של מנוע רוטארי חדש המכונה כיום מנוע ונקל. מנוע ונקל, הנקרא גם מנוע רוטורי הוא מנוע בעירה פנימית סיבובי. המנוע פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20, והוצע לראשונה במכונית NSU Ro 80 של חברת NSU. גם אז הצליחה חברת NSU לייצר רק שני דגמים אשר צוידו במנועי הונקל, דגם ה-NSU ספיידר וה-Ro80, לפני שנקלעה שוב לקשיים ונמכרה בסופו של דבר לחברת פולקסווגן הגרמנית בשנת 1969. פולקסווגן החליטה למזג את NSU עם חברה אחרת שרכשה בשם 'אוטו יוניון' ולבסוף למכור את המכוניות תחת מותג של אחד מתתי החברות של 'אוטו יוניון' ששמו היה אאודי. מפעל נקרסולם המקורי של NSU משמש כיום את אאודי בייצור מכוניות היוקרה שלה. מנוע 995 סמ"ק, מנוע ונקל המפתח 85 כ"ס ו-113 כ"ס הנעה קדמית תמסורת ידנית 3 מהירויות (פיכטל אנד סאקס), ידנית מחוברת עם מצמד אוטומטי (גיר חצי אוטומטי) בלמי דיסק אורך הרכב – 4,780 מ"מ רוחב – 1,760 מ"מ גובה – 1,410 מ"מ משקל – 1,258–1,292 ק"ג לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. NSU אאודי מנוע ונקל פליקס ונקל NSU ספיידר סיטרואן m35 סיטרואן GS בי רוטור פולקסווגן K70 אלי שאולי, הוואנקל חוזר. או, געגועי לפליקס, באתר ynet, 5 באוקטובר 2003 אנ.אס.יו - רו 80 (5:34 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו - רו 80 (5:33 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו - רו 80 (2:05 דקות), יו-טיוב אנ.אס.יו - רו 80 (7:44 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא NSU Ro 80 בוויקישיתוף "אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות.